stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צומת רעננה
היסטוריה

צומת רעננה החל לפעול כצומת דרכים בשנת 1936, עם פתיחת כביש 4 צפונה לרעננה עד חיפה בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול, שהביא לקשיי מעבר ליהודים בדרך הישנה לחיפה שעבר בכביש 444 הנוכחי, דרך הערים הערביות קלקיליה וטולכרם. צומת רעננה היה צומת T שחיבר את כביש 4 הישן שעבר מפתח תקווה דרך רמתיים, חצה את המושב כפר מלל בין שדרות עצי אקליפטוס (בתוואי כביש 402 הנוכחי), והגיע לצומת רעננה, ומשם לצומת השרון, עם רחוב אחוזה ברעננה (כביש 541) שיצא מערבה מצומת רעננה לכיוון הרצליה ומשם דרך המושבה רמת השרון, לעשר טחנות ברמת גן, כיום אצטדיון רמת גן. כחצי קילומטר דרומה לצומת יצאה מזרחה הכניסה לכפר סבא, ממנה נמשכה דרך צרה לכיוון קלקיליה, התחברה עם כביש 444 והמשיכה עד שכם, הוא כביש 55. במאי 1968, עם פתיחת הקטע של כביש 4 המחבר את צומת רעננה עם צומת מורשה, היה צומת רעננה לצומת של ארבע כניסות.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 נודע הצומת כמוקד של הפגנות בין פעילי ימין ושמאל, בעיקר בתקופת שלטונם של יצחק רבין, שמעון פרס ובנימין נתניהו. במהלך הפגנה שערכו פעילי ימין נגד ממשלת רבין, נשאו המפגינים ארון קבורה ועליו הכיתוב "רבין ממית את הציונות".
צומת רעננה הוא מוקד לפקקי תנועה. תוכנית משרד התחבורה לשחרר את העומס מהצומת היא סלילת שני כבישי רוחב שיחברו בין כביש 6 וכביש 444 לכביש 2 (כביש החוף): כביש 551 העתידי מצפון למחלף כפר סבא רעננה צפון, וכביש 531 (שכבר הוקם מאז) מדרום לצומת רעננה.
ב-16 בספטמבר 2009 הוחלט לבטל את הפניות שמאלה לבאים מרעננה ומכפר סבא במהלך שלוש שעות בבוקר (10:00 עד 13:00) ובמהלך שלוש שעות אחרי הצהריים (16:00 עד 19:00) על מנת להקל את עומסי התנועה הכבדים הנוצרים בצומת. ביטול הפניות שמאלה חוסך זמן המתנה ברמזורים.
בנובמבר 2022 הציגו עיריות כפר סבא ורעננה מסמך מדיניות משותף להקמת רובע תעסוקה משותף באזור הצומת. התכנית כוללת גם הקמת מבני מגורים להשכרה ארוכת טווח ודיור לסטודנטים. היא משתרעת על שטח של כ-835 אלף מ"ר, מתוכם כ-110 אלף מ"ר למגורים. הרובע יכלול גם מספר גשרים להולכי רגל, מעל הכבישים הסמוכים והקמת תחנת מטרו בקו המטרו M1.
סמוך לצומת נמצא מסוף האוטובוסים צומת רעננה. המסוף הוא אחד הגדולים בישראל ויוצאים ממנו אוטובוסים לערים רבות.
מחלף ותחנת רעננה דרום

מדרום לצומת נבנה בשנות ה-90 השלב הראשון של מחלף רעננה דרום, אשר מקשר את כביש 4, כביש 531 וכביש 554. פיתוחו של המחלף נמשך עם התקדמות סלילתו של כביש 531 והוא נפתח בתצורתו הסופית באפריל 2017. ב-3 ביולי 2018 נפתחה, בתוך המחלף, תחנת הרכבת רעננה דרום.
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, מדריך ארץ ישראל – תל אביב, השרון, השפלה והנגב, ירושלים: תור, 1941 (מהדורה שלישית: 1950).
הערות שוליים

↑  אפרים תלמי, ישראל, דרכים ויישובים, 1960, עמ' 128-129
↑  כביש בין עירוני ייחנך ברעננה, מעריב, 22 במאי 1968
↑  אורית ענבר, תכנית חדשה: רעננה וכפר סבא יקימו רובע מגורים ועסקים משותף באזור צומת רעננה מרכז, באתר צומת השרון, ‏3 בנובמבר 2022
↑   אבי בר-אלי, הכביש החדש, החשוב והיקר בישראל - נפתח לתנועה לכל אורכו, באתר TheMarker‏, 3 באפריל 2017
↑  סוניה גורודיסקי, ‏ממחר - תחנת רכבת חדשה ברעננה; כץ: "ותרו על הרכב הפרטי", באתר גלובס, 3 ביולי 2018
קונרד דה לה פואנטה

קונרד דה לה פואנטה (באנגלית: Konrad de la Fuente; נולד ב-16 ביולי 2001 במיאמי שבפלורידה, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי, המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אייבר מליגת העל הספרדית השנייה ובנבחרת ארצות הברית.
קריירת מועדונים

דה לה פואנטה שיחק במחלקות הנוער של טכנופוטבול ודאם, ובשנת 2014 הגיע למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-1 בדצמבר 2018 ערך דה לה פואנטה את הופעת הבכורה שלו בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-78 בתיקו 2-2 ולנסיה ב', קבוצת המילואים של ולנסיה, במסגרת המחזור ה-15 בליגה הספרדית השלישית.
ב-24 בנובמבר 2020 ערך דה לה פואנטה את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את פרנסיסקו טרינקאו בדקה ה-83 בניצחון 1-4 על דינמו קייב במסגרת שלב הבתים של עונת 2020/2021 בליגת האלופות.
ב-29 ביוני 2021 חתם דה לה פואנטה באולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית. ב-8 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-3 על מונפלייה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-13 באוגוסט 2022 הושאל לאולימפיאקוס עד לסוף העונה.
קריירה בינלאומית

דה לה פואנטה היה חלק מסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20 לשנת 2019, וערך חמש הופעות בטורניר.
ב-12 בנובמבר 2020 ערך דה לה פואנטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בתיקו 0-0 נגד נבחרת ויילס במשחק ידידות.
חיים אישיים

דה לה פואנטה ממוצא האיטי, ויש לו גם דרכון ספרדי.
הערות שוליים

↑  Konrad De La Fuente: the US winger making waves at Barcelona's academy באתר הגרדיאן, 23 במאי 2019 (באנגלית)
↑  Barça B – Valencia Mestalla: Last second draw (2-2) באתר הרשמי של ברצלונה, 1 בדצמבר 2018 (באנגלית)
↑  Agreement for Konrad de la Fuente to join Olympique de Marseille באתר הרשמי של ברצלונה, 29 ביוני 2021 (באנגלית)
↑  Explosive and threatening באתר Marcet Football, ‏ 11 ביוני 2018 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קונרד דה לה פואנטה".
קמפוס ביאליק-רוגוזין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר
 על שם:  חיים נחמן ביאליק 
 תקופת הפעילות:  1955–הווה (כ־69 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°03′21″N 34°46′23″E﻿ / ﻿32.055847°N 34.772981°E﻿ / 32.055847; 34.772981
 www.schooly.co.il/cbr
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) קמפוס ביאליק-רוגוזין(למפת גוש דן רגילה) קמפוס ביאליק-רוגוזין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קמפוס ביאליק-רוגוזין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קמפוס ביאליק-רוגוזין  he קמפוס ביאליק-רוגוזיןhe קמפוס ביאליק-רוגוזיןמפת  דרום __ תל אביב (in English: Tel Aviv) ויפו (in English: Jaffa) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) מדרום: __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park), __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פתיחת שנת הלימודים, ספטמבר 2010 בבית הספר ביאליק-רוגוזין
עירוני ו' רוגוזין הוא בית ספר עירוני ממלכתי בדרום תל אביב, הכולל חטיבת ביניים ותיכון.
היסטוריה

בית הספר נוסד בשנת 1955, ובשל מיקומו בדרום תל אביב, באזור בו השתכנו מהגרי עבודה מרחבי העולם ופליטים מאפריקה, יש בבית הספר מיזוג ייחודי של תרבויות. בבית הספר מתחנכים ילדים ובני נוער ממספר רב של מדינות ברחבי העולם.
תוכנית הלימודים הותאמה לאופיו הייחודי של בית הספר, וכוללת לצד תוכנית הלימודים הממלכתית לבתי ספר יהודיים גם התייחסות לחגים נוצריים ומוסלמיים.
בשנת 2005 התאחד בית הספר העל יסודי "רוגוזין" עם בית הספר היסודי "ביאליק" שעבר ממשכנו הקודם ברחוב לוינסקי מול התחנה המרכזית החדשה. בית ספר המאוחד בו למדו תלמידי א'-י"ב נקרא "קמפוס ביאליק-רוגוזין"
בטקס האוסקר זכה הסרט "כבר לא זרים" העוסק בבית הספר ובתלמידיו, בפרס הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר לשנת 2010.
בסוף 2022 החליטה עיריית תל אביב להפריד שוב את שני בתי הספר כך שבית הספר היסודי "ביאליק" נותר ברחוב העלייה 49, ובית הספר "רוגוזין" עבר למשכן חדש ברחוב בן אביגדור 5, מול מתחם ה-TLV ברחוב המסגר.
הערות שוליים

↑  יואב זיתון, התרגשות בביאליק-רוגוזין: "הפרס - להישאר פה", באתר ynet, 28 בפברואר 2011
| חיים נחמן ביאליק |
| --- | --- | --- |
| שירים | אל הציפור • תחזקנה • אם יש את נפשך לדעת •  הכניסיני תחת כנפך • על השחיטה • בעיר ההרגה • המתמיד • מתי מדבר • הבריכה • מגילת האש • לא זכיתי באור מן ההפקר • שיר העבודה והמלאכה • למתנדבים בעם • אכן חציר העם • ראיתיכם שוב בקוצר ידכם • שירתי • זוהר • ביום קיץ יום חום • בגינה • עציץ פרחים • שיר לחמוטל • שבת המלכה • פרש • קן ציפור • הפרח לפרפר • הפרפר לפרח • בין העצים הירקרקים‎ • היא יושבה לחלון • נדנדה • מעבר לים • מתי מדבר האחרונים • יהי חלקי עמכם • לכבוד החנוכה • בערוגת הגינה • מקהלת נוגנים • קומי צאי • יש לי גן • הקיץ גווע • אחרי מותי • לבדי •  תרזה יפה • לא ביום ולא בלילה • בין נהר פרת ונהר חדקל • בשל תפוח |  |
| סיפורים | ספר האגדה • אלוף בצלות ואלוף שום • גילוי וכיסוי בלשון • החצוצרה נתביישה • אריה "בעל גוף" • התרנגולים והשועל • שירים ופזמונות לילדים • אגדת שלושה וארבעה • ויהי היום • מסע הדג‎ • ספיח • יום השישי הקצר • מאחורי הגדר |  |
| הנצחה | קריית ביאליק • בית ביאליק • גבעת ח"ן • פרס ביאליק • כפר ביאליק • שדרות ח"ן (תל אביב) • כיכר ביאליק • מוסד ביאליק • רחוב ביאליק (תל אביב) • קמפוס ביאליק-רוגוזין • שדרות ח"ן (רחובות) • רחוב ביאליק (רמת גן) |  |
| ערכים קשורים | מאניה ביאליק‎ • אירה יאן • מרדכי עובדיהו • משה אונגרפלד • ראדי • אהל שם • עונג שבת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420044205171  VIAF: 2167152744518527850006   WorldCat (עם VIAF): 2167152744518527850006
קייטי מורגן

| --- | --- |
קייטי מורגן, 2017
קייטי מורגן, 2017
 לידה:  17 במרץ 1980 (בת 44) קליפורניה לוס אנג'לס, לוס אנג'לס
 שם במה:  קייטי מורגן
 שם לידה:  שרה לין קאראדין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  2001 – 2008 2015 – הווה
 עיסוק:  שחקנית פורנוגרפיה, שחקנית קולנוע ומנחה
 בן זוג:  שם לא ידוע (1998 – 2009) ג'ים ג'קמן (2009) אוון סטון (2017 – הווה)
 http://www.thekatiemorgan.com/
 פרופיל ב-IMDb
שרה לין קאראדין (באנגלית: Sarah Lyn Carradine; נולדה ב-7 במרץ 1980), המוכרת בשם הבמה "קייטי מורגן" ("Katie Morgan"), היא שחקנית פורנוגרפיה, שחקנית קולנוע ומנחה אמריקאית.
קאראדין גדלה בבית נוצרי קתולי דתי, בת לכומר שמרן, ונישאה כבר בגיל 18. ב-2000, קאראדין נעצרה לאחר שנתפשה מבריחה כ-45 קילוגרמים של סמי קנאביס ממקסיקו לארצות הברית. לאחר שישבה במשך ארבעה חודשים בבית סוהר, קאראדין שוחררה בערבות וחתמה על הסדר טיעון שכחלק ממנו היא נאלצה לשלם קנס. על מנת להסדיר את חובותיה, היא החליטה להיכנס לתעשיית המין. עבור שם הבמה איתו היא תופיע בסרטים הפורנוגרפיים, קאראדין בחרה ב"קייטי מורגן": השם הפרטי כמחווה לשם הדמות הנשית הראשית בספר "חלף עם הרוח", ושם המשפחה כאזכור למשקה הרום קפטן מורגן. מורגן תכננה לעבוד רק למשך כמה חודשים בלבד, על מנת להסדיר את חובותיה, אך היא בחרה להישאר בעבודה זו מאחר שנהנתה ממנה. לאחר הופעה בכ-400 סצנות פורנוגרפיות מאז החלה את הקריירה ב-2001, מורגן פרשה ב-2008 מן התעשייה. לאחר פרישתה, ב-2013, מורגן נכללה בהיכל התהילה של המגזין "AVN". ב-2015, לאחר הפסקה בת כשבע שנים, מורגן שבה לפורנוגרפיה. מאז, מורגן הופיעה בכ-300 סצנות נוספות וכן זכתה להיכלל גם בהיכל התהילה של האיגוד "XRCO" ב-2021.
מורגן הופיעה בספיישלים טלוויזיוניים רבים העוסקים בפורנוגרפיה וביחסי מין כמנחה ונושאים את שמה, וביניהם "Katie Morgan: A Porn Star Revealed" ‏(2005), "Katie Morgan on Sex Toys" ‏(2007) ו-"Katie Morgan's Sex Tips: Questions, Anyone?‎" ‏(2008) של ערוץ הטלוויזיה "HBO". בספיישלים אלו, מורגן הופיעה בטלוויזיה בעירום מלא כשלגופה נעלי עקב בלבד. מאוחר יותר, ב-2013, מורגן הייתה חלק מן הפאנל של תוכנית הטלוויזיה "That Sex Show" בערוץ "Logo". ב-2008, מורגן הופיעה כאורחת בתפקיד עצמה בפרק של סדרת הטלוויזיה "הפמליה". עוד באותה השנה, מורגן הופיעה בסרט הקומדיה הרומנטית של קווין סמית' "זאק ומירי עושים פורנו". במהלך שלב הצילומים, מורגן הכירה על הסט את השחקן והתסריטאי ג'ים ג'קמן. עם גירושיה ב-2009, מורגן נישאה לג'קמן. עם זאת, השניים התגרשו כבר באותה השנה. ב-2017, מורגן נישאה לשחקן הפורנוגרפיה אוון סטון.
הערות שוליים

1 2 3  Katie Morgan – Biography, ‏The Famous People
↑  Katie Morgan, ‏IMDb
1 2  Katie Morgan, ‏Adult Film Database
1 2  Nonyelum Ossai, ‏Katie Morgan: Actress who joined porn industry to pay off her bail, plea bargain bills, ‏Skabash!‎
1 2 3  Julie Sprankles, ‏Exotic dancer and former porn star Katie Morgan opens up about married life, ‏SheKnows, ‏6 ביולי 2014
↑  Katie Morgan: A Porn Star Revealed, ‏HBO, ‏19 באוקטובר 2005
↑  Kristen Sollee, ‏How Porn Stars Chose Their Porn Names, Because Sometimes Mom Knows Best, ‏Bustle, ‏30 בספטמבר 2016
↑  Allen Smithberg, ‏AVN Announces 2013 Hall of Fame Inductees, AVN, ‏22 בדצמבר 2012
↑  Katie Morgan Returns to Adult; Signs with Nexxxt Level Talent, ‏Business AVN, ‏8 בספטמבר 2015
↑  Peter Warren, ‏Winners of 2021 XRCO Awards Announced, ‏AVN, ‏13 באוקטובר 2021
↑  Katie Morgan: A Porn Star Revealed, ‏IMDb
↑  Katie Morgan on Sex Toys, ‏IMDb
↑  Katie Morgan's Sex Tips: Questions, Anyone?‎, ‏IMDb
↑  That Sex Show, ‏IMDb
↑  Entourage – Season 5, Episode 5: Tree Trippers, ‏IMDb
↑  עוד ביוגרפיה
↑  Jhon Blaylock, ‏Katie Morgan & Evan Stone: Porn Royalty, ‏Husler, ‏1 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009018446  VIAF: 78931967   WorldCat (עם VIAF): 78931967
צל העולם

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מתתיה בן שלמה דלקרוט 
 שפת המקור:  עברית 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  אמסטרדם 
 תאריך הוצאה:  1733 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990012951940205171, 997007636386905171
 
ספר צל העולם (גם 'צלמות הארץ' או 'צלמות העולם') הוא ספר מאת רבי מתתיה דלקרוט העוסק בענייני התכונה (אסטרונומיה) והעולם. בכתב היד נקרא הספר 'צלמות הארץ'. הספר היה פופולרי בקרב יהדות אשכנז, והוא נדפס במהדורות רבות.
תוכן הספר

הספר מבוסס על ספרו של ויליאם קקסטון סופר וסוחר אנגלי מהמאה ה-15. ויליאם עצמו כתב את ספרו על פי חיבורו של גוטייה ממץ (Gautier de Metz) משורר צרפתי בן המאה ה-13. גוטייה חיבר שיר העוסק בענייני התכונה, המורכב ממדע ופנטזיה גם יחד. חיבורו זה תורגם לשפות רבות במאות השלוש עשרה עד החמש עשרה. בהתאם לכך המידע בספר צל עולם תואם את הידע שהיה קיים בימי הביניים.
הספר כאמור, עוסק בענייני חכמת הטבע והעולם, וכפי שנכתב בהקדמה לספר: "חידושי ארבע חלקי העולם ומענייני גן עדן וגיהנום וארבע יסודות".
שמו של הספר כפי שהיה כתוב בכתב היד הוא 'צלמות הארץ', אך כנדפס לראשונה באמסטרדם בשנת ה'תצ"ג (1733) שונה שמו ל'צל העולם'.
החיד"א בספרו שם הגדולים מזכיר את הספר למרות שהוא אינו עוסק בעניינים תורניים: "'צל העולם' - ספר בחכמות למידיות טבעיות והוא ספר קדמון, והיה ביד יחידי סגולה כתב יד, ונדפס באמסטרדם שנת תצ"ג, ומלא מחידושי העולם".
מהדורות

הספר, נדפס במהדורות רבות (בחלק מהמהדורות הוא נדפס יחד עם ספרים אחרים):
אמסטרדם, ה'תצ"ג (1733) - מהדורה ראשונה
לעמבערג, ה'תקס"ד
צ'רנוביץ, ה'תרכ"ז (1867)
מונקאטש, ה'תרנ"ז (1897) ובמהדורת צילום בירושלים בשנת ה'תשכ"ח.
קהילת יהודי דומביה

בניין בית כנסת בדומביה שהוסב לבית מגורים
רבקה רגינה קוצ'ינסקי, תושבת דומביה, שנספתה בשואה, בתמונה משנת 1935.
הקהילה היהודית בדומביה (בפולנית: Dąbie), עיירה בנפת קולו שבמחוז לודז' שבפולין, התקיימה החל מסוף המאה ה-18, עד לרציחת בני הקהילה בשנת 1941 במחנה ההשמדה הסמוך לה בחלמנו. בשנים שקדמו להשמדתה היוותה הקהילה היהודית כשליש מתושבי דומביה. כיום אין כמעט זכר לחיים היהודיים שהתקיימו בעיירה; בית הכנסת שנבנה בשנת 1885 הוסב לבניין מגורים, ואף בית הקברות היהודי נהרס, ומצבותיו שימשו לבניין מבנים בעיירה, כך שכמעט לא נותרו אף עדים דוממים לחיים היהודיים שפרחו במקום קודם לשואה.
תולדות הקהילה

בשנת 1792 החלה התיישבות יהודית בדומביה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
האוכלוסייה היהודית בדומביה
| השנה | כלל האוכלוסייה | היהודים |
| 1808 | 787 | 90 |
| 1827 | 1881 | 298 |
| 1857 | 2980 | 701 |
| 1897 | 3148 | 977 |
| 1921 | 3765 | 1163 |
| 1.9.1939 | ? | 1100 |
תולדות הקהילה > עיסוק היהודים

גידול מהיר של הקהילה היהודית חל במאה ה-19, עם פיתוח התעשייה והמלאכה במקום. היהודים תרמו להקמת בתי חרושת לאריגים במחצית הראשונה של המאה ה-19, אולם מרביתם לא החזיקו מעמד במחצית השנייה של אותה המאה ורוב האורגים היהודים עברו ליצור אריגים בעבודה ביתית. כן היו פעילים היהודים בתעשיית בירה ומשקאות חריפים ובבעלותם היו מספר טחנות קמח.
הסוחרים היהודים בדומביה קנו אצל האיכרים בסביבה תבואות, פירות, עורות ומוצרים חקלאיים אחרים ושיווקו אותם ללודז', לקולו ולקאליש. הסוחרים התפרנסו ממכירת סחורותיהם בימי שוק ובירידים בדומביה וסביבתה. מוצרי קונפקציה מדומביה הגיעו לערים הגדולות באזור. בראשית המאה ה-20 התארגנו בעלי מלאכה יהודים באיגוד מקצועי, ואיגוד הסוחרים הקים בנק קואופרטיבי.
תולדות הקהילה > חיי הקהילה היהודית

בעיירה היה בית כנסת, בית מדרש ומניינים של החסידים. בית הכנסת נבנה בשנת 1885 ונפגע על ידי הגרמנים במלחמת העולם השנייה.
בשנות ה-50 של המאה ה-19 כיהן רבי אשר אוקונובסקי כרבה של הקהילה. בתחום הצדקה ועזרה הדדית פעלו ארגון הכנסת אורחים, לינת צדק וקופת גמילות חסדים וכן "חידר" עם מלמד בו למדו הקטנים גם לקרוא בעברית. בשנת 1864 היה בדומביה בית ספר יסודי פולני ממשלתי אליו הוכרחו הילדים היהודים ללכת. חלק מההורים הצליחו לשחד ולא לשלוח לשם את ילדיהם. לפני מלחמת העולם הראשונה התארגנו חוגים ציוניים, פעילות זו חודשה ואף התרחבה בשנת 1917. אחרי 1918 הוקם בדומביה בית ספר לבנות בית יעקב. כן נוסדו במקום ספריה יהודית וחוג דרמטי של חובבים.
בין מלחמות העולם נמנו בדומביה למעלה מ-1,100 יהודים, כשליש מתושביה. בשנים אלה פעלו ביישוב חוגים ציוניים כללים (על המשמר), תנועת תורה ועבודה (ציונות דתית), ארגוני הליגה למען ארץ ישראל העובדת, התנועה הרוויזיוניסטית, אגודת ישראל (חרדים) והבונד (תנועה יהודית לא ציונית)
מספר שוקלי השקל הציוני לקונגרסים ציוניים היה כדלקמן:
ב-1927: 60 שוקלים
ב-1931: 179 שוקלים
ב-1933: 311 שוקלים [דרושה הבהרה]
ב-1933: 63 שוקלים.
תולדות הקהילה > רבני העיר

מהרבנים הראשונים ידוע הרב שרגא פייבש ב"ר עזריאל שכיהן עד לפטירתו בג' בסיוון שנת ה'תר"ד. לאחריו כיהן הרב זאב וולף וולישקרנץ עד לפטירתו בי"ז באב שנת ה'תרט"ו. לאחריו כיהן הרב אהרן שמחה פיליצר מחבר רמזי אש מחסידי קוצק וגור. משנת ה'תרי"ט כיהן הרב אשר אוקונבסקי עד לפטירתו בט"ז בטבת שנת ה'תרנ"ו. לאחריו כיהן רבי אברהם אוירבך מחבר "אבן שלמה" עד לפטירתו בכ"ג בטבת שנת ה'תרצ"ג.לאחריו כיהן בנו חיים דוד אורבך שהיה ממייסדי העיר בני ברק, ולצורך זה הגיע מארץ ישראל אך לאחר שלוש שנים חזר לארץ ישראל והשאיר את הרבנות לאחיו רבי יעקב אורבך שנרצח בשואה עם 1,000 יהודי העיר בנר שלישי של חנוכה 1941.
תולדות הקהילה > בית הקברות היהודי

בית הקברות היהודי בדומביה נמצא ברחוב לסנה 18. ראשית קבורת יהודים בדומביה ידועה משנת 1811. הקבורה הידועה האחרונה התקיימה בשנת 1939. הגרמנים השמידו את המקום במהלך מלחמת העולם השנייה. מצבות מבית העלמין שימשו כיסודות כדי לבנות עליהם בניינים. בית ההלוויות, ששכן בבית הקברות, נהרס בשנת 1945. אף מצבה לא שרדה על השטח של 0.7 דונם. שתי מצבות בודדות שנתגלו ניתן למצוא במוזיאון בקונין.
גורל יהודי הקהילה בשואה

ב-6 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע צהוב. עם כניסת הגרמנים בשנת 1939 נחרב בית הכנסת. בקיץ 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו, שהיה בתחילה גטו פתוח, ממנו גורשו בהמשך כ-200 יהודים (מהם 50 נשים) למחנות עבודה באזור פוזנן.
גטו דומביה חוסל באקציה שנמשכה בין 14 עד 17 בדצמבר 1941 ושולחו כ-1,000 היהודים שנותרו בגטו למחנה ההשמדה חלמנו.
בינואר 1945 הסובייטים שחררו את דומביה, אך בשלב הזה יהודים כבר לא נותרו בה.
בית הכנסת המרכזי

בית הכנסת המרכזי של יהודי דומביה הוקם בשנת 1885 כבית כנסת כללי לתושבי העיירה. מרבית הבתים בעירה היו נמוכים וקטנים ויחסית אליהם בית הכנסת בלט מאוד בגודלו והדרו. המבנה הוא בן שתי קומות, ובקומתו השנייה היה היכל בית הכנסת (בית הכנסת היה גבוה בגובה של 2 קומות) בו נערכו התפילות. מימין המבנה עמדה חצר רחבה שהכניסה אליה הייתה מהחזית דרך שער מעוצב (בשער, מימין, קיימת מזוזה עד היום). במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע בית הכנסת על ידי הנאצים, ונותר בסוף המלחמה עם נזקים והשחתות. לאחר המלחמה עמד המבנה נטוש, ובשנת 1961 הוסב לבית מגורים. פנים היכל בית הכנסת חולק באמצעות תקרת עץ, כשהחלק התחתון מוסב לחדרי מגורים עם שיפוצים קלים בתוך המבנה; חלונות החזית של בית הכנסת שבגובה קומה זו נאטמו יחד עם איטום הכניסה בחזית, ושאר חלקי המבנה מבפנים עברו שיפוץ והתאמה למגורים. הפלג העליון של היכל בית הכנסת המחולק, הפך לעליית גג מוזנחת, והמוטיבים של בית הכנסת שבו נותרו כמעט בשלמותם. בעליית גג זו זו ניתן לראות שרידים של ארון קודש, וכן כתובת על הקיר - עם הטקסט "מה נורא המקום הזה - בית אלוהים", תחתיו נראים ראשי חלונות החזית. כיום מתאפשרת במקום כניסה למבקרים, אך ללא אפשרות קיום תפילות באופן מסודר. בחזית המבנה משמאלו קיים שלט קטן המציין את עובדת היות המקום בית כנסת בעבר.
הנצחת הקהילה

אנדרטה להנצחת 1,000 יהודי דומביה שנרצחו בנר שלישי של חנוכה 1941. אנדרטה נוספת לידה לזכר פולנים שנרצחו במחנות ההשמדה. ואנדרטה נוספת עם הכיתוב (בתרגום מפולנית) "אם אשכחם, אלוקים תשכחני" (אדם מיצקביץ)ישנה אנדרטה שממוקמת בדומביה בין כיכר השוק והכנסייה. באנדרטה כתוב: "כדי להנציח את הרב יעקב אוירבך, בנו של אברם, וכ-1,000 יהודים - תושבי דומביה שנרצחו על ידי הנאצים בחלמו על נהר הנר. אשמתם הייתה שהם היו יהודים".
בחלמנו יש מוזאון חלמנו על חורבות הארמון בו רוכזו יהודי דומביה לפני שילוחם לחלמנו במשאיות גז. המוזאון מנציח את חורבן קהילת דומביה בין שאר הקהילות שנרצחו במחנה חלמנו. במוזאון יש תמונות ומסמכים מקוריים השייכים למחנה.
ראו גם

ויקישטעטל  מיזם תעוד עיירות יהודיות. דומביה השתתפה במיזם זה.
הערות שוליים

↑  פנקס הקהילות פולין כרך ראשון - לודג' והגליל, יד ושם ירושלים
↑  רבי שמואל צבי וולטסמן, אבני זיכרון, אות תתק"ב. נמצא בכתב יד בספרייה הלאומית, פריט מס' B 401.
↑  רבי שמואל צבי וולטסמן, אבני זיכרון, אות קפ"ו. נמצא בכתב יד בספרייה הלאומית, פריט מס' B 401; שו"ת וחדושי רבי עקיבא איגר, ירושלים תש"ז עמ' ל"א.
↑  ראו עליו חכמי פולין, רבי ישראל אברהם גרינבוים, ירושלים תשס"ט, עמ' רע"ה.
↑  ראו עליו חכמי פולין, רבי ישראל אברהם גרינבוים, ירושלים תשס"ט, עמ' פ"ג, הערה ע"א.
↑  הרב אברהם אוירבך, אבן שלמה (עמ' 1-321), באתר hebrewbooks, טקסט מלא, ‏הספר התפרסם ב 1937
↑  ראו עליו אבן שלמה, רבי אברהם אורבך, פיוטרקוב ה'תרצ"ז, בהקדמה.
↑  ראו בכתוב על האנדרטה בתמונה
↑  JEWISH CEMETERY, virtual shtetl
↑  Holocaust Historical Society, www.holocausthistoricalsociety.org.uk
↑  דומביה, באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
↑  Dabie JEWISH HISTORY, Virtual Shtetl (בפולנית)
↑  השנה 1885 מופיעה בתבליט הממוקם על הבניין בצדו החיצוני, בחלק העליון של קיר הכניסה הצִדית.
↑  בית הכנסת ממוקם בקרן הרחובות Konopnickiej ו-Przemysłowa. ראו כאן.
↑  על פי לשון הפסוק בספר בראשית, פרק כ"ח, פסוק י"ז.
↑  השלט מתייחס לסימון המקום כמתחם שמור, וכבית כנסת לשעבר.
↑  Dabie  SITES OF MARTYRDOM, Virtual Shtetl
↑  ליד מצבה זו ישנה מצבה נוספת לזכר הפולנים שנרצחו במחנות הריכוז על ידי הגרמנים במלחמת עולם השנייה. ליד 2 המצבות יש אנדרטה ובה מצוטטות 2 שורת משיר של המשורר הפולני הלאומי אדם ניצקביץ' בתרגום לעברית         "אם אשכחם השוכן במרומים ישכחני"
↑  ויקישטעטל, מיזם תעוד עיירות ומקומות יהודיים
ציור קיר בדומביה שבפולין המספר את סיפור העיירה
ציור קיר ההיסטוריה של דומביה
חנות הבדים והעורות של משפחת קוצ'ינסקי בדומביה בפולין 1916
חנות גדולה לממכר בדים ועורות והבית של משפחת קוצ'ינסקי בדומביה בפולין 1920 (החנות מהאבן נבנתה במקום החנות מהעץ) כיום (2022) השטח חולק ובמקום של החנות פועלות 3 חנויות.
תנועת תורה ועבודה בדומביה בפולין 1933 (במרכז יעקב קוצ'ינסקי)
קרב קמלן

קרב קמלן היה הקרב האחרון של המלך ארתור, שבו נהרג בידי בנו הלא חוקי, סר מורדרד. לפי האגדה התרחש הקרב בשנת 537 לערך.
רקע

מורדרד, בנו הממזר של ארתור ממורגן, אחותו למחצה של ארתור, חובר לאמו וביחד מנסים להפיל את שלטון ארתור על קמלוט.
מהלך הקרב

במהלך הקרב ארתור נלחם נגד מורדרד. מורדרד פצע את ארתור קשות אך לא לפני שארתור הצליח להרוג אותו באמצעות חרבו אקסקליבר. רבים מאבירי השולחן העגול מתו במהלך הקרב. על פי רוב הגרסאות של האגדה, ארתור מת מפצעיו ונקבר בסירה בנהר האבלון. על קברו נכתב "המלך בעבר ובעתיד" בהתאם לאמונה כשיזדקקו לו, הוא יקום מהמתים.
קומט (ספינת קיטור, 1812)

| --- | --- |
דגם של ספינת הקיטור "קומט" במוזיאון המדע בלונדון. נבנה על ידי תומאס רֶני, 1895–1900.
דגם של ספינת הקיטור "קומט" במוזיאון המדע בלונדון. נבנה על ידי תומאס רֶני, 1895–1900.
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  ספינת משוטה
 צי:  סקוטלנד
 דגל הצי:  
 חברת ספנות:  בעלים: הנרי בל
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  ג'ון ווּד ושות', פורט גלאזגו
 הוזמנה:  ינואר 1812
 תחילת הבנייה:  חורף 1811/1812
 הושקה:  24 ביולי 1812
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 1812 – 15 בדצמבר 1820 (כ־8 שנים)
 אחריתה:  נטרפה על סלעי החוף, 15 בדצמבר 1820
 מיקום:  Craignish Point, מערב סקוטלנד
 מידות
 תפוסה:  30 טון
 אורך:  40 כללי: 51 רגל (15.5 מ')
 רוחב:  כללי: 15 רגל (4.6 מ')
 עומק הספנה:  5.6 רגל (1.7 מ')
 שוקע:  4 רגל (1.2 מ')
 נתונים טכניים
 מהירות:  6.7 מייל לשעה
 גודל הצוות:  9 איש
 הנעה:  מנוע קיטור 4 כוחות סוס (בתחילה 3 כוחות סוס)
 צורת הנעה:  2 משוטות (בתחילה 4 משוטות)
הנרי בל, ציור שמן מאת ג'יימס טנוֹק, 1826.
ספינת המשוטה "קומט" (באנגלית: Comet) נבנתה ב-1812 להזמנת הנרי בֶּל (אנ'), מהנדס, ארכיטקט וּמְלוֹנָאי סקוטי מהלנסבורו (אנ'), מחלוצי ספנות הקיטור המסחרית בבריטניה. ב-15 באוגוסט 1812 החלה הספינה בהפלגות סדירות להסעת נוסעים בנהר קלייד בין גלאזגו וגרינוק (אנ'), והיא ספינת הקיטור המסחרית הראשונה בבריטניה ובאירופה כולה. "קלרמונט", ספינת הקיטור המסחרית הראשונה בעולם, נבנתה חמש שנים לפניה בנהר הדסון באמריקה על ידי רוברט פולטון. ב-15 בדצמבר 1820 נטרפה "קומט" בראש קרייגניש (Craignish Point), בחוף המערבי של סקוטלנד.