stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב טמרקין
ביוגרפיה

טמרקין נולד בצ'רניהיב, שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) למשפחה יהודית עשירה. אביו, דוד טמרקין, היה רופא ואמו סופי קרסילסקיקוב הייתה ממשפחה של בעל קרקעות. הוא עבר לסנט פטרבורג כילד, ושם גדל. בגימנסיון המקומי התיידד עם אלכסנדר פרידמן, קוסמולוג, שעמו כתב את הפרסום הראשון במתמטיקה בשנת 1906, ונשאר ידידו הקרוב עד מותו הפתאומי של פרידמן ב-1925.
ולדימיר סמירנוב היה חבר אחר מאותו גימנסיון, ושנים רבות לאחר מכן חיברו במשותף את ספר הלימוד הפופולרי "קורס במתמטיקה גבוהה".
בשנת 1925, עקב דאגה ליציבות רוסיה, החליט להגר לארצות הברית. לימים סיפר כי הזיכרון החביב עליו היה בחינה שנאלץ לעבור בגאומטריה אנליטית בידי קונסול אמריקאי בריגה, כאשר הוא ניסה להוכיח את זהותו. בארצות הברית, היה למרצה בדארטמות' קולג'. בשנת 1927, טמרקין קיבל פרופסורה באוניברסיטת בראון, שם הוא נשאר עד פרישתו בשנת 1945, לאחר שעבר התקף לב. הוא מת מאוחר יותר באותה שנה בבת'סדה, מרילנד, פרבר של וושינגטון.
עבודתו של טמרקין התפרסה על פני מספר תחומים, לרבות תורת המספרים, משוואות אינטגרליות, טורי פורייה, אנליזה מרוכבת, בעיות תנאי שפה ומשוואות דיפרנציאליות. הוא היה מייסד-שותף ועורך של "Mathematical Reviews" (אשר היה יצא לאור בבראון באותו זמן), יחד עם אוטו נאוגבאואר וויליאם פלר. הוא היה גם תומך פעיל של האגודה האמריקאית למתמטיקה, חבר המועצה מתחילת 1931, וסגן נשיא בשנים 1942–1943. היו לו מעל עשרים דוקטורנטים באוניברסיטת בראון, כולל דורותי לואיס ברנשטיין, נלסון דנפורד, ג'ורג' פורסיית' ודריק להמר.
טמרקין היה נשוי להלן וייקרדט (1888–1934), שבאה ממשפחה עשירה ממוצא גרמני. בנם, פול טמרקין (1922–1977), היה פיזיקאי במכון ראנד.
הערות שוליים

↑  See E. Hille, p. 443.
↑  See Encyclopedia Brunoniana article
↑  The Editors of Mathematical Reviews, from the AMS website.
↑  German-Russian von Löhr Family
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349460605171  PLWABN: 9810656703305606  BnF: cb12394309q (data)  GND: 117730866  ISNI: 0000 0001 1950 7141  LCCN: no2005047687  MGP: 4740  NKC: mub2014841770  NTA: 158680502  SELIBR: 344364  SNAC: w6mw38q7  SUDOC: 092896006  VIAF: 66549922   WorldCat (עם VIAF): 66549922
זולטאן וארקוני

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1912 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  10 באפריל 1979 (בגיל 66) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1934 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1934)  האקדמיה לקולנוע של ניו יורק 
 בן או בת זוג:  Vera Szemere (1946–1979)  Dóra Fáykiss (1935–1945) 
 צאצאים:  Gábor Várkonyi 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1953)  אמן דגול של הונגריה (1962)  אמן מצטיין של הונגריה (1955)  פרס קושוט (1956) 
 פרופיל ב-IMDb
 
לוח לזכרו בבית מגוריו
זולטאן וארקוני (בהונגרית: Várkonyi Zoltán בודפשט, 13 במאי 1912 – בודפשט, 10 באפריל 1979) היה שחקן, במאי קולנוע ובמאי תיאטרון יהודי-הונגרי; זוכה בפרס קושוט פעמיים, זוכה פרס האמן הממצטיין ופרס האמן הדגול.
קורות חיים

וארקוני נולד במשפחה יהודית. אביו, טיטוס וארקוני (1882–1954), היה עיתונאי, ואמו, יוליאנה גרוס (1884–1962), הייתה תופרת. לוארקוני היו שתי אחיות צעירות, נעמי אפּור (במקור נעמי וארקוני) וקטלין וארקוני. וארקוני התחתן בשנת 1935 והתגרש בשנת 1945. בשנת 1946 התחתן שוב עם השחקנית ורה סֶמֶרֶה. בשנה שלאחר מכן נולד בנם, גאבור, שהיה לבמאי, תסריטאי, מפיק.
כבר בילדותו הצטיין וארקוני בכישרון המשחק הבולט שלו. לאחר בית הספר למשחק כיכב בכמה סרטים. הוא הצליח להינצל בשואה כשהסתתר בבודפשט עם ניירות חסות של מדינה נייטרלית. אחרי השחרור לימד משנת 1949 באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע והיה הרקטור שלה משנת 1972 ועד מותו. הוא שמח לחלוק את הידע שלו עם אחרים. אמנים רבים למדו אצלו. הוא גם גילה את השחקן ג'רג' בארדי כשהלך במסעדת גודור באחד מפרברי בודפשט. כבמאי, הוא לא נכח רק בתיאטרון ובאולפני הקולנוע, אלא היה אחד האמנים החלוצים בזירת הטלוויזיה שהתהווה. בשנת 1957 אירח את קברט הטלוויזיה הראשון בערב השנה החדשה.
תפקידיו בתיאטרון

Sophokles - אנטיגונה
Goldoni - השקרן
Ibsen - רוחות רפאים (Osvald)
Schiller - מריה סטיוארט (Bellievre gróf
Shakespeare - מקבת
Pirandello - הנרי הרביעי (IV. Henrik)
Shaw - ג'ואנה הקדושה (Dauphin)
Agatha Christie - עשרה כושים קטנים (Lombard kapitány)
Dosztojevszkij - החטא ועונשו (Raskolnikov)
Maxim Gorki - אויבים (Nyikolaj Szkrobotov)
Gogol - הרוויזור (Hlesztakov)
Rostand - Cyrano de Bergerac (Cyrano)
Molnár - השטן (Az ördög)
Dürrenmatt - הפיזיקאים (Möbius)
Csehov - הדוד וניה (Szerebrjakov)
בימוי הצגות

Shakespeare - אילוף הסוררת ורומיאו ויוליה
Dosztojevszkij - החטא ועונשו
Molière - החולה המדומה
George Bernard Shaw - קנדידה
Shakespeare - סוף טוב הכל טוב
Gogol - הרוויזור
Arthur Miller - המכשפות מסאלם
Molnár Ferenc - המוסקיטר
Simon - זוג מוזר
Henrik Ibsen - סולנס הבנאי
Luigi Pirandello - הנרי הרביעי
Örkény István - קרובים בדם
בימוי סרטים

1951: Nyugati övezet
1953: A harag napja
1954: Simon Menyhért születése (Makk Károllyal társrendező)
1955: Különös ismertetőjel
1955: Dandin György, avagy a megcsúfolt férj
1956: Keserű igazság (évekkel később mutatták be)
1958: Sóbálvány
1958: Papucs
1959: Sakknovella
1959: Merénylet
1960: Csutak és a szürke ló
1961: A szerző ma meghal
1962: Az utolsó vacsora
1963: Fotó Háber
1963: A lóvátett város
1964: Világos feladja
1965: A kőszívű ember fiai
1966: Egy magyar nábob
1966: Kárpáthy Zoltán
1968: Egri csillagok
1969: Olykor a hegedű is
1969: Én nem hiszem, hogy normális vagyok! (Kibédi-show)
1969: Naphosszat a fákon
1970: Szemtől szemben
1970: Hálóban
1972: Emberrablás magyar módra
1973: Ártatlan gyilkosok
1976: Fekete gyémántok
תסריטים

שישה שבועות של אושר (1939)
אני אשאר (1944)
שדות חמים (1948) נכתב עבור ז'יגמונד מוריץ
האזור המערבי (1951)
הבעל הנפגע (1955)
שלושה כוכבים (1960)
סרטיו בקולנוע

Meseautó‏ (1934)
Az új földesúr‏ (1935)
Barátságos arcot kérek‏ (1935)
A titokzatos idegen‏ (1937)
Az én lányom nem olyan‏ (1937)
Döntő pillanat‏ (1938)
A Varieté csillagai‏ (1938)
Rozmaring‏ (1938)
Pusztai királykisasszony‏ (1938)
Fekete gyémántok‏ (1938)
Tökéletes férfi‏ (1939)
Gül Baba‏ (1940)
Zavaros éjszaka‏ (1940)
Vissza az úton‏ (1940)
Elkésett levél‏ (1940)
Szerető fia, Péter‏ (1942)
Kétszer kettő‏ (1944)
A tanítónő‏ (1945)
Aranyóra‏ (1945)
Tűz‏ (1948)
Forró mezők‏ (1948)
Nyugati övezet‏ (1951)
Erkel‏ (1952)
A harag napja‏ (1953)
Föltámadott a tenger‏ (1953)
Életjel‏ (1954)
Dandin György, avagy a megcsúfolt férj‏ (1955)
Mese a 12 találatról‏ (1956)
Vasvirág‏ (1958)
Don Juan legutolsó kalandja‏ (1958)
Pár lépés a határ‏ (1959)
Három csillag‏ (1960)
Az utolsó vacsora‏ (1962)
Nappali sötétség‏ (1963)
Hattyúdal‏ (1963)
Fotó Háber‏ (1963)
Ha egyszer húsz év múlva‏ (1964)
A kőszívű ember fiai‏ (1965)
Fény a redőny mögött‏ (1965)
Butaságom története‏ (1965)
Sellő a pecsétgyűrűn‏ (1966)
Minden kezdet nehéz‏ (1966)
Egy magyar nábob‏ (1966)
Kárpáthy Zoltán‏ (1966)
Tanulmány a nőkről‏ (1967)
A százegyedik szenátor‏ (1967)
Fiúk a térről‏ (1967)
Egri csillagok‏ (1968)
Az aranykesztyű lovagjai‏ (1968)
Történelmi magánügyek‏ (1969)
Naphosszat a fákon‏ (1969)
Bűbájosok‏ (1969)
Reménykedők‏ (1971)
Fekete gyémántok I-II‏ (1976)
פרסים והוקרה

פרס קושוט (1953, 1956)
פרס האמן המעוטר (1955)
פרס האמן הדגול (1962)
לקריאה נוספת

הלקסיקון ההונגרי לאומנות הבמה Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4
הלקסיקון ההונגרי לקורות חיים Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X
זולטאן וארקוני בספרית האומנים Várkonyi Zoltán a Színészkönyvtárban
Várkonyi Zoltán a PORT.hu-n (בהונגרית)
Várkonyi Zoltán az Internet Movie Database oldalain
הערות שוליים

↑  (הקישור אינו פעיל, 1.10.2019)http://www.nepszava.hu/articles/article.php?id=554658 Kiváló zsidók
↑  Házassági bejegyzésük a Budapest VII. kerületi polgári esketési akv. 419/1935. folyószáma alatt familysearch.org (Hozzáférés: 2018. január 2.)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812003607605606  BnF: cb147032842 (data)  GND: 1037773667  ISNI: 0000 0000 7901 961X  LCCN: n80145406  NKC: xx0257541  NTA: 323933874  VIAF: 3784739   WorldCat (עם VIAF): 3784739
יעל דאוקר

| --- | --- |

 לידה:  1919 תל-אביב, מִנְהֶלֶת שטחי האויב הכבושים 
 פטירה:  ינואר 2016 (בגיל 97 בערך) 
 שם לידה:  יעל נעים 
 ענף מדעי:  תורת המידה, תורה ארגודית, topological dynamics 
 מקום לימודים:  מכללת רדקליף (1948)  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 מנחה לדוקטורט:  ויטולד הורוויץ' 
 מוסדות:  אוניברסיטת מנצ'סטר (1951)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1943–1946)  Radiation Laboratory (1943–1946)  אימפריאל קולג'  אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר 
 תלמידי דוקטורט:  ביל פרי, Donald Cowell, George Lederer, Ralf Trottnow 
 בן או בת זוג:  קליפורד יו דאוקר (1944–14 באוקטובר 1982) 
 
יעל נעים דאוקֶר (Yael N. Dowker;‏ 1919 – ינואר 2016; נולדה כיעל נעים) הייתה מתמטיקאית אמריקאית ילידת ארץ ישראל שבלטה בעבודתה בתחומי תורת המידה והתורה הארגודית (אנ').
ביוגרפיה

נולדה בתל אביב כיעל נעים. למדה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, שבמרילנד, ארצות הברית. בשנת 1941, בהיותה סטודנטית לתואר שני, פגשה את קליפורד יו דאוקר (אנ'), מתמטיקאי קנדי שעבד שם בתור מדריך. בני הזוג נישאו בשנת 1944. במהלך התקופה שבין 1943 ל-1946 עבדו שניהם במעבדה לקרינה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
דאוקר הפכה לתלמידת דוקטורט במכללת רדקליף (בקיימברידג', מסצ'וסטס), תחת הנחייתו של ויטולד הורוויץ' (אנ'). היא פרסמה את התזה שלה ב"מידות אינווריאנטיות ומשפטים ארגודיים" ב-1947, וקיבלה דוקטורט ב-1948. בשנים 1948–1949, היא למדה לפוסט-דוקטורט במכון ללימודים מתקדמים, בפרינסטון, ניו ג'רזי. עליית המקארתיזם הביאה את בני הזוג להגר בשנת 1950 לאנגליה.
בשנת 1951 לימדה דאוקר באוניברסיטת מנצ'סטר, ומאוחר יותר המשיכה כפרופסור באימפריאל קולג' בלונדון שם הנחתה בין השאר את ביל פרי. בחלק מעבודותיה פעלה בשיתוף פעולה עם המתמטיקאי ההונגרי פאול ארדש.
יחד עם בעלה, דאוקר עזרה לחנך מעל שלושים ילדים מחוננים.
עבודות

Invariant measure and the ergodic theorems, Duke Math. J. 14 (1947), 1051–1061
Finite and  \sigma -finite measures, Annals of Mathematics, volume 54, (1951), pages 595–608
הערות שוליים

↑  Barrett, Anne (2017). Women At Imperial College; Past, Present And Future. World Scientific. p. 303. ISBN 9781786342645.
1 2 3  James, I. M.; Kronheimer, E. H. (31 בינואר 1985). Aspects of Topology: In Memory of Hugh Dowker 1912–1982. Cambridge University Press. pp. 11–12. ISBN 978-0-521-27815-7. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  "Yael Dowker". Mathematics Genealogy Project. נבדק ב-14 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bulletin of the American Mathematical Society". American Mathematical Society: 100. 1951.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MGP: 35131 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יעל דאוקר".
טל סבוראי

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1968 (בן 56) פתח-תקווה
 ענף מדעי:  גאו-אינפורמטיקה: GIS, חישה מרחוק
 מקום מגורים:  ישראל
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2001) 
 הערות:  פרופסור מן המניין לגאו-אינפורמטיקה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב
 תרומות עיקריות
 מחקרים בגאו-אינפורמטיקה על מערכות אקולוגיות ודלדול קרקע
 
טל סבוראי (נולד ב-1 ביוני 1968) הוא פרופסור מן המניין, מופקד הקתדרה לגאוגרפיה על שם הארי לוי. בעבר שימש ראש המחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (בשנים 2014-2018) וכיהן כנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית בין השנים 2013–2015.
ביוגרפיה

סבוראי נולד בפתח תקווה ליורם ומתי סבוראי. כמחצית משירותו הצבאי עשה כחניך בקורס צולל לוחם של שייטת 13 ולאחר שפרש מהקורס באמצע שלב ה"מתקדם", שירת כחייל ואחר כך כמפקד צוות סיור מיוחד (צס"מ) בחמ"ן. למד לתואר ראשון בגאוגרפיה פיזית באוניברסיטת בר-אילן, והמשיך שם לתואר שני בנושא חישה מרחוק ומערכות מידע גאוגרפי, וכן דוקטורט בנושא חישה מרחוק. עבודת הדוקטורט, שנכתבה בהדרכתם של הפרופסורים מקסים שושני ואבי פרבולוצקי, עסקה בפיתוח מודל חצי-אמפירי להערכת ביומסה עשבונית בסביבה מעורבת ברמת הפיקסל; סבוראי ערך חלק ממחקר זה באוניברסיטת סאות'המפטון בבריטניה. הדוקטורט אושר ב-2001.
באוקטובר 2000 החל ללמד מערכות מידע גאוגרפי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ב-2005 מונה למרצה בכיר, ב-2010 לפרופסור חבר וב-2015 לפרופסור מן המניין. בשנים 2010–2013 שימש כיו"ר ועדת המוסמכים בפקולטה למדעי הרוח והחברה. שהה בשבתונים כפרופסור אורח באוניברסיטת קורנל, באוניברסיטה של ויקטוריה בקנדה ובמעבדה לחקר הביוספרה מהחלל (CESBIO) של סוכנות החלל הצרפתית.
ב-2013 נבחר לנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית.
סבוראי נשוי למתכננת הערים יונה אור-סבוראי, ולזוג ארבעה ילדים. הם מתגוררים בהרצליה.
ממחקריו > גאו-פסיכולוגיה והשפעת הטבע על האדם

מאז שנת 2017 סבוראי עוסק במחקר רב-תחומי ייחודי המספק עדויות חדשות על ההשפעה החיובית של שהייה בטבע על האדם. המחקר מבוסס שיטות גאו-אינפורמטיקה, בתחום הפסיכולוגיה הסביבתית והוא מבוצע בשיתוף פעולה עם פרופ' גולן שחר, פרופ' איתי קלוג ו-ד"ר מיכאל דורמן. החוקרים חילצו עשרות אלפי תמונות מהרשת החברתית Flickr (המקבילה לאינסטגרם), בהן הופיעו במשך שלש שנים אנשים באזור בוסטון שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית. באמצעות שיטות למידת מכונה מתקדמות, פענחו החוקרים את הבעות הפנים של האנשים בתמונות, תוך שימת דגש על פרצופים מחייכים, המעידים על שמחה. לאחר מכן, באמצעות מדדים ספקטרליים מבוססי נתוני לוויינים ובסיסי נתונים מרחביים-סטטיסטיים גדולים, בדקו החוקרים את הקשר בין הסיכוי שבתמונה מסוימת יופיע פרצוף מחייך, ובין הקרבה של האנשים המצולמים בתמונה לאזורי טבע, ובעיקר לאזורים ירוקים, לגופי מים ולמרחבים פיזיים בלתי צפופים. במסגרת המחקר נלקחו בחשבון גם שעות היממה (לדוגמה, בוקר לעומת ערב), העונה (קיץ לעומת חורף) והיום בשבוע (יום עבודה לעומת סופ"ש). ממצאי המחקר היו חד-משמעיים: הסיכוי להופעת פרצוף מחייך גדל, ככל שהאנשים המצולמים היו קרובים לטבע. ממצאים אלו שימשו את החוקרים לפיתוח מדד חדש של חשיפה לטבע ובאמצעותו לבצע מיפוי מפורט בזמן ובמרחב של "אזורים חמים" של מוקדים מעוררי שמחה ברחבי בוסטון. את המדד שפותח ניתן להחיל על ישראל ומקומות אחרים בעולם. ממצאי הקבוצה מצטרפים למחקרים מהעת האחרונה, המעידים על השפעה חיובית של קרבה לטבע על הבריאות הנפשית והפיזית. זהו המחקר הראשון בו נעשה שימוש בשלל שיטות מדעי-נתונים וגאו-אינפורמטיקה מתקדמות, המעיד על השפעה כזו. השימוש בשיטות אלו במחקר אפשר עבודה עם מספר גדול מאוד של נבדקים, באופן רציף בזמן וללא ההטיה הטבועה במחקרים מבוססי שאלונים. פרופ' סבוראי, אשר מונה לאחרונה כחבר סגל נלווה במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה, שוקד כעת על הרחבת תוכנית המחקר לכוונים שונים ומגוונים. כך, למשל, הוא ושותפיו בוחנים את השפעת הטבע על דיכאון, חרדה, שינה ומיחושים פיזיים, את השפעת התרבות על הקשר שבין חשיפה לטבע ולמצב-רוח, ואת היכולת להשתמש בחשיפה לטבע כמרכיב מרכזי בהתערבויות קליניות.
ממחקריו > השפעת קרום פיזיקלי על מאזן מים בסביבות צחיחות

במסגרת מחקר של סבוראי עם הדוקטורנט שי סלע וד"ר שמואל אסולין ממרכז וולקני, במימון הקרנות ISF ו-IALC, נלמדה השפעת שכבת קרום פיזיקלי בפני הקרקע על מאזן המים העונתי בשטח מרעה באזור חצי צחיח. בעזרת מודל פיזיקלי אשר דימה תנאים של מדרון שלם באזור גבעות גורל מדרום ללהבים ונתונים מטאורולוגיים יומיים מ-32 השנים האחרונות, חושב שיעור חדירת המים לקרקע וההתאדות ממנה במהלך סופות הגשם ובמרווחי הזמן ביניהם. יצוין כי באזורים צחיחים למחצה, בהם כיסוי הצומח דליל, נוצר בפני הקרקע קרום בעקבות חבטת טיפות הגשם (קרום פיזיקלי – בהבדל מקרום ביולוגי המתפתח גם הוא באזורים אלה). הקרום הפיזיקלי מהודק יותר ומוליך פחות מהקרקע עליה הוא נוצר. לכן, ההתייחסות אליו במדע היא בדרך- כלל כגורם המגביל חדירת מים לקרקע וככזה המגביר זרימתם לאורך המדרונות במהלך סופות הגשם. אולם מהמחקר של השלושה מסתבר כי קרום זה גם מפחית בצורה ניכרת שטפי אידוי מפני הקרקע בעת התאדות בין סופות הגשם, הפחתה אשר מהווה ברוב המקרים פיצוי על אובדן המים שלא חדרו. למנגנון זה חשיבות רבה למערכות אקולוגיות, לאור העובדה כי באזורים צחיחים למחצה מתקיימות תקופות ייבוש ארוכות יחסית בין סופות הגשם. בהמשך המחקר תיבדק ההשערה כי הלחות הנשמרת בקרקע בזכות הקרום הפיזיקלי מפצה על שינויים במשטר הגשם והטמפרטורה בסביבות עתידיות. ממצאי המחקר פורסמו בכתב העת ההידרולוגי Water Resources Research.
ממחקריו > דלדול קרקע חקלאית

מטרת המחקר היא פיתוח מודל מרחבי מבוסס ידע מומחה להערכת סיכוני דלדול קרקע באגן ניקוז חקלאי. על פי מנגנוני הסחיפה הדומיננטיים באזור הנחקר, המודל מאפשר התראה על אזורים המועדים לדלדול קרקע ברמות סיכון שונות. קטגוריות דלדול קרקע מרכזיות הן: סחיפה מואצת, הצטברות סחף, עודפי רטיבות וחשיפת שכבות לא פוריות, אבנים ומחשופי סלע.
אלו תופעות חמורות המתעצמות בשטחים חקלאיים בהם מתקיים עיבוד לא משמר. ההשלכות של כל אחת מתופעות הדלדול הללו היא פגיעה משמעותית בקרקע חקלאית: הן אובדן פיזי של קרקע והן הוצאה של שדות ממעגל העיבוד. הנזקים שכבר נבדקו באתרי מבחן בישראל הוערכו על ידי אנשי מקצוע בסדרי גודל של מיליוני שקלים בשנה. גם בארצות הברית ובאירופה גורם איבוד קרקע למפגעים חמורים, והמודלים הקיימים אינם נותנים תשובה אמינה להתראה בפני דלדול קרקע חקלאית.
בהצעתו של סבוראי, מתוכנן שיתוף פעולה בין מומחי סחיפה ומומחים במודלים מרחביים וחישה מרחוק לביטוי הקריטריונים הרבים בהם יש להתחשב בפיתוח מערכת התראה בפני דלדול ואיבוד קרקע. כמו כן, המודל משתמש בכלים המאפשרים מתן התראה ברזולוציה גבוהה, שתאפשר יישום לרמת התכנון המפורט, וצפוי כי המודל יאפשר קביעת סדרי עדיפויות בטיפול בשטחים. בסיס הנתונים המרחבי כולל מיון שימושי קרקע מתוך נתוני לוויינים; חישוב תכונות טופוגרפיות ומורפומטריות; חלוקה לפי גידולי שדה ומטעים; מיון שטחים תורמי נגר; סקר קרקע וליתולוגיה. מודל רב מדדים יפותח כך: יבוצע הליך כריית ידע להערכת הגורמים המשתתפים בתהליך הסחיפה, וכן הליך מסודר לקביעת המשקל (חשיבות) של כל גורם, באמצעות שיטת "Pairwise comparison"; המשקולות ישולבו במערכת מידע גאוגרפי באמצעות עקרונות של לוגיקה עמומה; אימות שדה יבוצע ברמת התפתחות ערוצים וכן מדידות של עומק קרקע וניתוח חתכים; לבסוף, תנוסח שכבת התראה אשר תצביע על שטחים בסיכון ועל דחיפות הטיפול.
ממחקריו > זיהוי וכימות דגמי צומח מנתוני לוויינים

דגמי הצומח לאורך החתך האקלימי שבין שפלת יהודה לצפון הנגב מושפעים מאוד משינויים במאזן המים בקרקע ועל כן יכולים לשמש מדד חשוב לתגובת צומח לשינויים אקלימיים. במסגרת עבודתו בחישה מרחוק של צומח עסק סבוראי יחד עם פרופ' שושני ופרופ' פרבולוצקי במיון טיפוסי צומח ובהערכת ביומסה עשבונית בתת-הפיקסל באמצעות נתוני הלוויין לנדסט ולוויין הראדאר האירופי ERS-2. מחקרים אלו נערכו במהלך שנות ה-1990 ופורסמו בראשית שנות ה-2000 בספרות החישה מרחוק הבינלאומית.
ממחקריו > השפעת שינויי אקלים על מערכות אקולוגיות

סבוראי עמד בראש קבוצת מחקר שכלל את פרופ' פרבולוצקי והדוקטורים אסולין, מורין ובונפיל שפתחה מספר מודלים לחיזוי ההשפעה של שינויי אקלים, במיוחד כמות משקעים וטמפרטורה, על מערכות אקולוגיות, ובמיוחד על טיפוסי צומח שונים כמו עצים נטועים, שיחים, עשבוני ודגניים מבויתים. הקבוצה פיתחה מספר מודלים מרחביים מבוססי תהליך לחיזוי זמינות המים בעקבות שינויי האקלים, וההשפעה על הצומח בעקבות שינויים בזמינות המים.
סבוראי עסק רבות בנושא של מודלים מפורשים במרחב באקולוגיה ואף ערך גיליון מיוחד בנושא בכתב העת Ecological Complexity יחד עם פרופ' יצחק בננסון מאוניברסיטת תל אביב.
ממחקריו > ארכאולוגיה וגאו-ארכאולוגיה

במסגרת שילוב מערכות מידע גאוגרפי (ממ"ג) בארכאולוגיה, סבוראי למד יחד עם פרופ' יצחק גלעד והדוקטורנטית רונה וינטר-ליבנה את דגמי היישובים ואתרי הקבורה של התרבות הע'סולית בצפון הנגב. כוונת המחקרים היא להבין את המנגנונים שקבעו את פריסת היישובים בארץ ישראל לפני אלפי שנים וכן את השימוש באתרי קבורה למטרות טריטוריאליות. כמו כן עבד סבוראי עם ד"ר אורן אקרמן מאוניברסיטת בר-אילן על מחקר גאו-ארכאולוגי אשר חישב באמצעות מודל הדרולוגי את כמויות מי הגשם שנאגמו בטרסות קדומות לצורך לימוד סוגי הגידולים החקלאיים שגודלו בהן בתקופות קדומות.
חנה אנגלברג-קולקה

| --- | --- |

 לידה:  15 באוגוסט 1932 (בת 92) וינה, אוסטריה אוסטריה
 תאריך עלייה:  אוקטובר 1939
 עיסוק:  מיקרוביולוגית מולקולרית
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  מיכאל ארטמן
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 פרסים והוקרה:  פרס אילנית (2011)  פרס א.מ.ת. (2018)
 תרומות עיקריות
 גילוי המערכת הראשונה של טוקסין-אנטי טוקסין המצויה בכרומוזום החיידק ופענוח תפקודה בחיידקים, גילוי מוות מתוכנת בחיידקים ופקטור תקשורת ייחודי הנחוץ לשם כך, גילוי מערכת מיוחדת המשתתפת ביצירת חלבונים בתנאי עקה בחיידק E. Coli
 
חנה אנגלברג-קולקה (נולדה ב-15 באוגוסט 1932) היא מיקרוביולוגית מולקולרית ישראלית, פרופסור אמריטה במחלקה לביולוגיה מולקולרית שבמכון למחקר רפואי ישראל-קנדה באוניברסיטה העברית בירושלים. כלת פרס א.מ.ת. לגנטיקה לשנת 2018.
ביוגרפיה

חנה אנגלברג נולדה בווינה בירת אוסטריה, בתם הבכורה של ד"ר נתן אנגלברג, מהנדס כימיה, וצפורה, מורה. אחות למשה (לימים פרופ' לכירורגיה). אביה היה בעל דמיון וכישרון המצאתי, אך מעולם לא רשם פטנטים על המצאותיו, שחלקן הקדימו את זמנן.
באוקטובר 1939, כשנה לאחר האנשלוס, עלתה לארץ ישראל עם משפחתה, שהתיישבה בשכונת ארנונה בירושלים. ילדותה עברה במצב כלכלי גרוע, אך לדבריה, באווירה חיובית ותרבותית.
בשנות ה-40 עברה המשפחה לתל אביב. אנגלברג התחנכה בתיכון עירוני א' והייתה חברה בתנועה המאוחדת. בצעירותה ניגנה בכינור ואף למדה אצל לורנד פניבש ובאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (לצדה של נעמי שמר). את שירותה הצבאי עשתה בנח"ל בקיבוץ מעיין ברוך.
את כל לימודיה האקדמיים עשתה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1952 החלה את לימודיה לתואר ראשון ושני במיקרוביולוגיה ובביוכימיה, והשלימה אותם ב-1958. מיד לאחר מכן המשיכה ללימודי דוקטורט במחלקה לבקטריולוגיה של בית הספר לרפואה, בהנחיית פרופ' מיכאל ארטמן. עבודת הדוקטורט שלה, שהוגשה ב-1964, עסקה במנגנון הפעולה של החומר האנטיביוטי סטרפטומיצין. את השתלמות הבתר-דוקטורט עשתה בקולג' אלברט איינשטיין לרפואה בניו יורק.
עם שובה לישראל שימשה כחוקרת במעבדתו של ארטמן וכמדריכה במחלקה לבקטריולוגיה. ב-1968 מונתה למרצה במחלקה לביולוגיה מולקולרית בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית. ב-1972 קודמה לדרגת מרצה בכירה, ב-1978 הייתה לפרופסור חבר, וב-1985 לפרופסור מן המניין.
בראשית שנות ה-70 שהתה בשנת שבתון בקולג' אלברט איינשטיין לרפואה ומאז שנות ה-90 היא חוקרת אורחת באוניברסיטת וינה.
בשנים 1994–2000 כיהנה כיושבת ראש המחלקה לביולוגיה מולקולרית. כמו כן, שימשה כחברה בוועד המנהל של האוניברסיטה העברית.
ב-2000 יצאה לגמלאות, אך ממשיכה לעסוק במחקר פעיל גם כיום (2023). בשנת 2019 הופיעה בסרט "הכיתה של 38', גלות ומצוינות" שיזם הפיזיקאי אנטון ציילינגר על אודות מדענים יהודים מובילים שעקרו מאוסטריה בילדותם.
מתגוררת בירושלים. אלמנתו של הפסל והצייר דן קולקה.
מחקר

במרוצת השנים פרסמה אנגלברג-קולקה את מחקריה בלמעלה מ-110 מאמרים שהתפרסמו בכתבי עת אקדמיים מובילים, והנחתה כ-45 תלמידי מחקר ופוסט-דוקטורנטים. עם תלמידיה נמנים פרופ' איתי בנהר מאוניברסיטת תל אביב, פרופ' רונן חזן מהפקולטה לרפואת שיניים באוניברסיטה העברית וד"ר אילנה קולודקין-גל מהפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה באוניברסיטה העברית.
מחקר > מערכות טוקסין-אנטיטוקסין

ב-1996 חשפה מעבדתה, יחד עם מעבדתו של פרופ' גד גלזר, את מערכת הטוקסין-אנטיטוקסין הראשונה בכרומוזום של החיידק E.coli. מערכת זו כונתה mazEF, וגילויה פתח תחום חדש של מערכות טוקסין-אנטיטוקסין המצויות בכרומוזומים של כל החיידקים, כולל חיידקים פתוגניים כגון שחפת. מאז הגילוי הופיעו למעלה מ-600 מאמרים בנושא זה, אשר הפך למושא מחקר מרכזי במיקרוביולוגיה.
מחקר > מערכות מוות מתוכנת בחיידקים

בעבר, היה ידוע על קיומו של מוות מתוכנת המכונה "אפופטוטי" והופיע בתאים אאוקריוטיים בלבד. תגלית הטוקסין-אנטיטוקסין mazEF חשפה את קיומו של מוות מתוכנת המיוחד לחיידקים. כפי שנמצא על ידי קבוצתה של אנגלברג-קולקה, מוות זה אינו אפופטוטי והוא מופעל על ידי הטוקסין mazF ובתנאי עקה. מאוחר יותר, נמצא במעבדתה כי בתנאי עקה, ביניהם טמפרטורה גבוהה או כאלה הגורמים לשברים ב-DNA או חומרים אנטיביוטיים, קיימת גם בחיידקים מערכת מוות שהיא דמוית המוות האפופטוטי, אשר כונתה על ידה Apoptotic-Like Death או בקיצור ALD. כמו כן, מצאה כי ה-ALD הוא למעשה צורה קיצונית של תגובת ה-SOS הידועה.
מחקר > תנאי עקה בחיידקים

בתנאי עקה, מופעל אצל החיידקים הטוקסין mazF שהוא אנדוריבונוקלאוזה ספציפית המייצרת מולקולות mRNA אחדות, המתורגמות באופן סלקטיבי על ידי ריבוזומים מיוחדים שנוצרו אף הם בתנאים אלה. מערכת תרגום זו, המיוחדת לתנאי עקה, כונתה Stress Translation Machinery ובקיצור STM. עבודה זו של אנגלברג-קולקה ועמיתתה, פרופ' איזבלה מול מאוניברסיטת וינה, פורסמה בכתב העת Cell. כמו כן, גילתה אנגלברג-קולקה כי בתנאי עקה בחיידקים ישנה סטייה מיוחדת בקריאת הצופן הגנטי, האופיינית לגנים המקודדים לחלבוני עקה.
מחקר > פפטידים כחיישני מניין

אנגלברג-קולקה גילתה פפטידים מיוחדים, שהם הפפטידים הראשונים שהתגלו כחיישני מניין (Quorum Sensing). הם מופרשים מתאי החיידקים, וגורמים למותם של חיידקים אחרים. הם כונו Extracellular Death Factors ובקיצור EDF. לפפטידים אלה יש הפוטנציאל להוות אנטיביוטיקה חדשה, העשויה להיות אפקטיבית גם כנגד חיידק השחפת, החיידק הפתוגני ביותר בעולם. עבודתה זו פורסמה בכתב העת Science.
פרסים והוקרה

מלגת אלינור רוזוולט, מטעם האיגוד הבינלאומי למלחמה בסרטן (1972)
מחזיקת הקתדרה למיקרוביולוגיה ע"ש אטה רוזנסון (1996 ואילך)
פרס אוליצקי, מטעם האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה (1999)
חברה באקדמיה הלאומית האמריקאית למיקרוביולוגיה (2000)
פרס הצטיינות במחקר, מטעם הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית (2009)
פרס אילנית-קציר, מטעם האגודה הישראלית לביולוגית ניסיונית (2011)
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת וינה, במלאת 650 שנה לאוניברסיטה (2015)
פרס א.מ.ת. לגנטיקה (2018)
לקריאה נוספת

יעל (פרוינד) אברהם, ‏פרופ' חנה אנגלברג-קולקה ראויה להכרה בינלאומית, בעיתון מקור ראשון, 27 בספטמבר 2018
סמדר רייספלד, חיידק בשביל כולם: האם גם חיידקים יכולים להיות אלטרואיסטים?, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2012
פרופ' חנה אנגלברג-קולקה, באתר פרס א.מ.ת.
פרופ' חנה אנגלברג-קולקה, באתר אוניברסיטה וינה (בגרמנית)