stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וינקריסטין
שימושים רפואיים

תרופת הווינקריסטין ניתנת באמצעות עירוי תוך ורידי. השימושים העיקריים שלה כוללים לימפומה שאינה הודג'קין (CHOP), לימפומה של הודג'קין (MOPP, COPP, BEACOPP), לוקמיה לימפוציטית חריפה (ALL) ובטיפול בנפרובלסטומה. וינקריסטין משמשת גם כאימונוסופרסנט, למשל: בטיפול בפורפורה טרומבוטית טרומבוצית-טופנית (TTP) או ב-ERP (אידיופטי).
תופעות לוואי

תופעות הלוואי העיקריות של וינקריסטין הן נוירופתיה היקפית הנגרמת על ידי כימותרפיה, היפונאטריה, עצירות ואובדן שיער. הנוירופתיה ההיקפית הנגרמת על ידי כימותרפיה יכולה להיות חמורה ועלולה להיות סיבה להפחית או להימנע משימוש בווינקריסטין.
הזרקת וינקריסטין בשוגג לתוך תעלת עמוד השדרה מסוכנת מאוד עם שיעור התמותה שמתקרב ל-100%.
מנגנון הפעולה

הווינקריסטין נקשרת לטובולין ומונעת את התאים להתחלק. בכך, הדנ"א לא משתכפל ואז הכרומוזומים לא נפרמים בהדרגה, דבר שמונע את תהליך השכפול. לאחר מכן התאים עוברים אפופטוזה. מולקולות הונקריסטין מונעת יצירת תאי דם לבן ומעכבת התבגרות החולה.
תרופת זו לא רק משפיעה על חלוקת תאים סרטניים אלא על קצב חלוקת כל סוגי תאי הגוף. לכן כל טיפול בתרופת הווינקריסטין חייב לכלול בקרה.
פרמקולוגיה

יש שיטות נוספות ליצירת תרופת הווינקריסטין משום שתרופה זו מופקת מצמח שנקרא וינקה ורודה באחוז של פחות מ-0.0003%. תרופה זו יכולה להיות מסונתזת באמצעות טכניקה מסוימת אשר שומרת על סטריאוכימיה תקינה בין C8 ל-C12. הסטריאוכימיה הנכונה ביניהם היא האחראית לפעילות האנטי-סרטנית של וינקריסטין.
היסטוריה

לפי מחקרים שנערכו בשנת 1950 חלק גדול מהאנשים האמינו שצמח הוינקה הורודה מכילה למעלה מ-120 אלקלואידים שרובם ככולם פעילים ביולוגית, במיוחד הווינקריסטין והוינבלסטין. למרות התוצאות המאכזבות שהתקבלו בשימוש הווינקריסטין בטיפול מחלת הסוכרת, גילו לאחר מכן שתרופה זו עשויה לטפל בסוגים שונים של סרטן.
תרופת הוינקריסטין אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) ביולי 1963 כאונקובין. התרופה התגלתה בתחילה על ידי צוות בראשות ד"ר ג'.ארמסטרונג, ולאחר מכן שווקה על ידי חברת אלי לילי.
ראו גם

רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
לקריאה נוספת

Overcoming of vincristine resistance in P388 leukemia in vivo and in vitro through enhanced cytotoxicity of vincristine and vinblastine by verapamil. Cancer research, 41(5), 1967-1972
Frontline therapy with rituximab added to the combination of cyclophosphamide, doxorubicin, vincristine, and prednisone (CHOP) significantly improves the outcome for patients with advanced-stage follicular lymphoma compared with therapy with CHOP alone: results of a prospective randomized study of the German Low-Grade Lymphoma Study Group. Blood, 106(12), 3725-3732
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Vincristine Sulfate Monograph for Professionals, Drugs.com (באנגלית)
↑  Fangfang Zheng, Hongdou Chen, Yanfang Chen, Lu Ye, Comparative Analysis of ADR on China’s National Essential Medicines List (2015 Edition) and WHO Model List of Essential Medicines (19th Edition), BioMed Research International 2018, 2018-06-10, עמ' 1–4 doi: 10.1155/2018/7862306
1 2 3  Helena Soni, Martindale: The Complete Drug Reference Brayfield Alison (Ed) Martindale: The Complete Drug Reference £459 4,688pp Pharmaceutical Press 9780857111395 0857111396, Emergency Nurse 22, 2014-09-03, עמ' 12–12 doi: 10.7748/en.22.5.12.s13
↑  Yuko Kanbayashi, Toyoshi Hosokaw, Peripheral Neuropathy - Advances in Diagnostic and Therapeutic Approaches, InTech, 2012-02-29
↑  Avendaño, Carmen., Medicinal chemistry of anticancer drugs, 2nd ed, Amsterdam: Elsevier Science, 2015
↑  M. A. Jordan, Mechanism of action of antitumor drugs that interact with microtubules and tubulin, Current Medicinal Chemistry. Anti-Cancer Agents 2, 2002-1, עמ' 1–17
↑  Steven R. Deitcher, Jeffrey A. Silverman, Marqibo® (vincristine sulfate liposome injection) improves the pharmacokinetics and pharmacodynamics of vincristine, Cancer Chemotherapy and Pharmacology 71, 2013-03-01, עמ' 555–564 doi: 10.1007/s00280-012-2042-4
↑  Monica N. Fornier, Patrick G. Morris, Microtubule Active Agents: Beyond the Taxane Frontier, Clinical Cancer Research 14, 2008-11-15, עמ' 7167–7172 doi: 10.1158/1078-0432.CCR-08-0169
1 2  T. Kuboyama, S. Yokoshima, H. Tokuyama, T. Fukuyama, Stereocontrolled total synthesis of (+)-vincristine, Proceedings of the National Academy of Sciences 101, 2004-05-12, עמ' 11966–11970 doi: 10.1073/pnas.0401323101
↑  I. S. Johnson, J. G. Armstrong, M. Gorman, J. P. Burnett, THE VINCA ALKALOIDS: A NEW CLASS OF ONCOLYTIC AGENTS, Cancer Research 23, 1963-9, עמ' 1390–1427
↑  Carmen Avendaño, J. Carlos Menéndez, Medicinal Chemistry of Anticancer Drugs, Elsevier, 2015, עמ' 359–390
↑  Eli Lilly Raised U.S. Prices Of Diabetes Drug 700 Percent Over 20 Years, Human Rights Documents Online
ז'נבייב הקדושה

ז'נבייב הקדושה
פסל ז'נבייב הקדושה בגשר לה-טורנל
ז'נבייב הקדושה (בצרפתית:  Sainte Geneviève; ‏419 או 422 – 502 או 512) היא קדושה קתולית צרפתית, ופטרונית העיר פריז. יום חגה מצוין ב-3 בינואר.
היא ידועה באדיקותה הדתית מגיל צעיר. מסופר שניסים החלו להתרחש סביבה משלב מוקדם בחייה, ושביכולתה לשנות את מזג האוויר. לאחר מות הוריה, עברה מעיר הולדתה נאנטר לעיר פריז, שם נודעה כצדיקה וכבעלת יכולות על-טבעיות. תפילותיה הצילו את פריז בשנת 451 מהשמדה ע״י ההונים בהנהגת אטילה ההוני, וממלחמות אחרות.
ז׳נבייב הייתה מעורבת בשתי פרויקטי בנייה משמעותיים בפריז - בזיליקת סן-דני בשנת 475, ובזיליקת השליחים הקדושים בשנת 500. לאחר מותה, נקברה בבזיליקה זו, ששמה שונה לאחר מכן ל״מנזר ז׳נבייב הקדושה״.
במאה ה-18, המנזר שופץ על ידי המלך לואי ה-15, ולאחר המהפכה הצרפתית, הפך למבנה שמוכר כיום כפנתאון של פריז.
הפנתאון ניצב בראש גבעת ז׳נבייב הקדושה (בצרפתית: Montagne Sainte-Geneviève), שעליה נמצאים גם הספרייה האוניברסיטאית על שם הקדושה (בצרפתית: Bibliothèque Sainte-Geneviève), מספר מבנים אוניברסיטאיים, וכנסיית Saint-Étienne-du-Mont, בה נמצא כיום קברה של ז׳נבייב.
וינס ויליאמס

| --- | --- |

ויליאמס, 2020
 לידה:  30 באוגוסט 2000 (בן 24) טולידו, אוהיו, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטר
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'
 דראפט:  בחירה מספר 47, 2022 ממפיס גריזליס
 קבוצות כשחקן
 2022–:  ממפיס גריזליס
וינס טריל ויליאמס הבן (באנגלית: .Vince Terrill Williams Jr; נולד ב-30 באוגוסט 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
קריירת מכללות

ויליאמס נולד בטולידו שבאוהיו, ובין השנים 2018–2022 למד באוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'(אנ'). בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 2021/2022, העמיד ממוצעים של 14.1 נקודות, 6.0 ריבאונדים, 3.0 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית

ויליאמס נבחר בבחירה ה-47 של דראפט ה-NBA‏ 2022, על ידי ממפיס גריזליס, וחתם בקבוצה על "חוזה דו-כיווני". ב-10 בינואר 2024 חתם בממפיס על חוזה NBA רגיל ל-4 עונות, בסך כ-8 מיליון דולר. חמישה ימים לאחר מכן קבע שיא קריירה של 24 נקודות, במשחק מול גולדן סטייט ווריורס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | ממפיס | 15 | 1 | 7.0 | 0.300 | 0.143 | 1.000 | 1.0 | 0.3 | 0.4 | 0.1 | 2.0 |
| קריירה |  | 15 | 1 | 7.0 | 0.300 | 0.143 | 1.000 | 1.0 | 0.3 | 0.4 | 0.1 | 2.0 |
הערות שוליים

↑  Grizzlies sign Vince Williams to 3-year, $7.9M deal
ונד פון ויטרסהיים

| --- | --- |

ונד פון ויטרסהיים
 לידה:  18 באפריל 1900 נוילאנד, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  19 בספטמבר 1975 (בגיל 75) באד הונף, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1918–1945 (כ־27 שנים)
 דרגה:   גנרל לוטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-11   מפקד קורפוס הפאנצר ה-41
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב   אות הפציעה בשחור   צלב הכבוד
 
גנרל ונד פון ויטרסהיים (בגרמנית: Wend von Wietersheim;‏ 18 באפריל 1900 – 19 בספטמבר 1975), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פון ויטרסהיים נולד ב-18 באפריל 1900 בנוילאנד, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לאביו ולטר פון ויטרסהיים, שהיה מנהל המחוז ובעל האחוזה. בשנת 1918 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס פון ויטרסהיים לצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל פון ויטרסהיים את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר פון ויטרסהיים ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1938 מונה פון ויטרסהיים שהיה בדרגת האופטמן, לקצין מטה בדיוויזיית הפאנצר ה-3.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה בפולין לחם פון ויטרסהיים עם דיוויזיית הפאנצר ה-3, ולאחר מכן הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד גדוד אופנועים. במהלך המערכה על צרפת לחם פון ויטרסהיים עם גדודו, ועל פעולותיו קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה. ב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-20 ביולי אותה שנה מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-113, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-1, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה. על פעולותיו בקרבות קיבל פון ויטרסהיים ב-24 בדצמבר 1941 את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-10 בפברואר 1942 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל 1942 הועלה פון ויטרסהיים לדרגת אוברסט, וב-12 בינואר 1943 קיבל על פעולותיו באזור רז'ב תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 באוגוסט 1943 מונה פון ויטרסהיים למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-11, ולחם עמה בקרב דנייפר ובקרב קורסון-צ'רקאסי. ב-26 במרץ 1944 קיבל פון ויטרסהיים על פעולותיו בקרב קורסון-צ'רקאסי תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובאפריל-יוני אותה שנה לחם עמה במבצע יאשי-קישינב הראשון. ב-1 ביולי 1944 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובקיץ 1944 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה ה-19 בחזית המערבית, ולחמה עמה במהלך מבצע דרגון. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה באזור הסאר, כחלק מארמיית הפאנצר החמישית ומהארמייה הראשונה לסירוגין. לאחר מכן לחם פון ויטרסהיים בקרבות בגרמניה, כאשר למשך תקופה קצרה הוא אף שימש כמפקד קורפוס הפאנצר ה-41, וב-5 במאי 1945 נכנע לכוחות הדיוויזיה האמריקנית ה-90, אולם לא נלקח בשבי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר פון ויטרסהיים בבאד הונף, וב-19 בספטמבר 1975 מת והוא בן 75 שנים.
ויניקונקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  5,200 מ' 
 מדינה:  פרו 
 מיקום:  מחוז קוסקו, פרופרו
 רכס הרים:  הרי האנדים 
 קואורדינטות:  13°52′10″S 71°18′11″W﻿ / ﻿13.869534°S 71.30296°W﻿ / -13.869534; -71.30296
  (למפת פרו מוגדלת) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטויניקונקה(למפת פרו רגילה) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטויניקונקה
 
הר ויניקונקה (ספרדית: Vinicunca או Winikunka) הנקרא גם Montaña de Siete Colores (מילולית: הר שבעת הצבעים), Montaña de Colores (הר הצבעים) או Montaña Arcoíris (הר הקשת בענן), הוא הר בהרי האנדים בפרו בגובה של 5,200 מטר מעל פני הים. הוא ממוקם על הכביש להר האאוסנגטה, באזור קוסקו. עד לשנת 2013 ההר היה מכוסה שלג, ולאחר שזה נמס נחשף ההר.
מקור והרכב הצבעים בהר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  ההסבר לא מסביר כלום.
מראהו של ההר הוא תוצאה של אינטראקציה של מינרלים ומשקעים[דרושה הבהרה] במשך מיליוני שנים - המינרלים שבקרקע נשחקו ונישאו על גבי המים. עם הזמן, המינרלים נערמו זה על זה ויצרו שכבות בצבעים שונים המסודרות לפי משקל כל מינרל. תנועות טקטוניות דחפו את השכבות האלו כלפי מעלה. גשמים חזקים, שלג בלתי פוסק, רוחות וטמפרטורות קיצוניות הובילו לבליה של שכבות המינרלים החשופות של ההר וחמצון המינרלים הוביל ליצירת הצבעים החזקים בהר.
מחקרים שנעשו על דגימות שנלקחו מההר מצביעים על כך שהצבעים בהר נובעים מהרכב המינרלים הבא:
ורוד: תערובת של חימר אדום, אבן בוץ וחול.
לבן: אבן חול ואבן גיר.
סגול או לבנדר: חוואר (תערובת של חימר וסידן פחמתי) וסיליקטים.
אדום: ארגיליטים וחרסיות.
ירוק: חרסיות עשירות במינרלים פרו-מגנזיים (תערובת של ברזל ומגנזיום) ותחמוצת נחושת.
חום צהבהב, חרדל או זהוב: לימוניטים, אבני חול גירניות עשירות במינרלי גופרית.
חום אדמה: פנגלומרטים המורכבים מסלעי מנגן המתוארכים לתקופה הרבעונית.
מיקום ודרכי הגעה

ההר ממוקם מדרום מזרח לעיר קוסקו, וניתן להגיע אליו מקוסקו בשני מסלולים: הראשון הוא דרך סיירה דל סור הפרואנית (PE-3s) לכיוון העיירה צ'קאקופה, ובהמשך לעיירה פיטומרקה, שנמצאת כשעתיים מהעיר קוסקו. מפיטומרקה, ניתן ללכת ברגל, במכונית או באופנוע לאורך שביל העובר דרך מספר קהילות כפריות, ביניהן פמפה צ'ירי, ומשם הליכה של 1.5 קילומטר לאורך מעבר וינינקונקה. המסלול השני הוא דרך העיירה קוסיפטה, ומשם הליכה של 3 ק"מ לאורך מסלול צ'יליהואני לאורך השביל, עד להגעה להר.
מזג האוויר

הזמן המומלץ לביקור בהר הוא במהלך העונה היבשה בפרו, מאפריל עד ספטמבר, עם עדיפות לחודשים יוני–אוגוסט, בהם הראות טובה. בין החודשים אוקטובר למרץ, גשמים עונתיים חזקים יכולים לכסות את ההר כולו בשלג עבה, ובכך להקשות על הגישה להר. הטמפרטורות בהר בלילה הינן מתחת ל-0 מעלות.
הערות שוליים

1 2  About Rainbow Mountain, Rainbow Mountain Peru (באנגלית)
↑  טרק האזנגטה - פרו, באתר מסע אחר
↑  Estudio sedimentológico, aplicada al geoturismo en las montañas de 7 colores Ausangate-Cusco., scholar.google.com
1 2  How Was Rainbow Mountain Formed? - Peru's Colorful Mountain Explained, Rainbow Mountain Peru (באנגלית)
↑  Visiting Vinicunca Rainbow Mountain & Red Valley | Setours, ‏2024-03-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Monta?a Arco?ris, Cusco, BITÁCORAS DE VIAJE, ‏2016-10-11 (בספרדית)
↑  Complete guide to visit the Rainbow Mountain, www.ticketmachupicchu.com
ורדה רוטר

| --- | --- |

Varda Rotter
 לידה:  13 ביוני 1947 (בת 77) Essenbach, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  ביולוגיה
 מקום מגורים:  גרמניה המערבית גרמניה המערבית  ישראל ישראל  ארצות הבריתמסצ'וסטס, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן  מכון ויצמן למדע 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2003) 
 
ורדה רוֹטֶר (נולדה ב-13 ביוני 1947) היא פרופסור אמריטה במכון ויצמן. חוקרת את הביולוגיה של התא ואת מחלת הסרטן. נושא מחקרה הוא הגן p53 והשפעתו על התפתחות גידול סרטני והיא נחשבת לאחת החלוצות בחקר הגן. עבודתה זיכתה אותה במגוון פרסים ביניהם פרס א.מ.ת (2003) ופרס לומברוזו (2008). בעבר, היא ניהלה את המחלקה לביולוגיה של התא ואת המרכז לבריאות האישה במכון ויצמן למדע. בנוסף הייתה היועצת לנשיא בנושא קידום נשים במדע. נכון ל-2017, פרופ' רוטר מנהלת את המוסד לחקר מחלות הדיילים (FAMRI) בישראל.
ביוגרפיה

ורדה רוטר נולדה בשנת 1947 באנסבך שבגרמניה המערבית, ועלתה לישראל כתינוקת ב-1948. פרופ' רוטר סיימה בהצטיינות תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן בשנת 1970, לאחר מכן המשיכה לתואר שני בביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן וגם אותו סיימה בהצטיינות בשנת 1971. בשנת 1976 קיבלה דוקטורט במחלקה לאימונולוגיה במכון ויצמן למדע והתזה שלה הייתה בנושא תאי לימפואיד, התאים המייצרים לימפוציטים. רוטר המשיכה בעבודת פוסט דוקטורט במכון ויצמן עד 1979, אז עברה למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, שם עשתה את הפוסט דוקטורט ועבדה עם דייוויד בולטימור על הגן p53 והשפעתו על התפתחות הסרטן. בשנת 1981 שבה למכון ויצמן כחוקרת בכירה והמשיכה לעסוק בנושא. בשנת 1985, קודמה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 1992 הייתה לפרופסור מן המניין.
בשנים 1993–1995 עמדה בראש המחלקה לביולוגיה של התא במכון ויצמן. משנת 2000 ועד שנת 2014 היא ניהלה את המרכז לבריאות האישה במכון ויצמן למדע ומשנת 2003 ועד שנת 2010 היא ניהלה את המחלקה לביולוגיה מולקולרית של התא. בין השנים 2011 ו-2014 הייתה פרופ' רוטר היועצת לנשיא לקידום נשים במדע. נכון ל-2017 היא מנהלת את המדור הישראלי של ה-FAMRI (המוסד לחקר מחלות הדיילים), תפקיד אשר החלה לבצע בשנת 2013. בנוסף היא עוסקת בקידום מעמד האשה במכון ויצמן.
כיום, היא חברה באגודה הישראלית לאימונולוגיה, באגודה הישראלית לחקר הסרטן, הארגון האמריקאי למיקרוביולוגיה, האגודה האמריקאית למלחמה בסרטן ואגודות וארגונים נוספים. כמו כן היא חברה בדסק המקצועי של כתבי עת מדעיים רבים בארץ ובעולם כגון כתב העת הרפואי על שם הרמב"ם, כתב העת בנושא ביולוגיה מולקולריתFEBS Letters וכתבי עת נוספים.
רוטר היא אם לשתי בנות, סבתא לשמונה וסבתא רבתא לנינה.
חקר הגן p53 > ראשית המחקר

בשנת 1979 כאשר עבדה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס חקרה פרופ' רוטר את הגן p53 במעבדתו של דייוויד בולטימור. בראשית מחקרה מצאה פרופ' רוטר כי הגן נוכח בגידול סרטני. הימצאותו של הגן בגידולים סרטניים היא משמעותית ופרופ' רוטר הציעה להשתמש בגן כסמן זיהוי ביוכימי להמצאות גידול . בעקבות ממצאים אלו ואחרים סברו המדענים באותה תקופה כי הגן תורם להופעת מחלת הסרטן. חוקר נוסף אשר חקר את הגן במקביל לפרופ' רוטר היה פרופ' משה אורן. בשנת 1981 חזרו פרופ' רוטר ופרופ' אורן לארץ ופתחו שתי מעבדות במכון ויצמן למדע. במעבדתה, פיתחה פרופ' רוטר שיטות חדשניות לזיהוי ה-p53, שיטות המצויות בשימוש כיום במעבדות רבות בעולם.
חקר הגן p53 > p53 מזוהה כמעכב גידולים סרטניים

בשנת 1989 כאשר פרופ' רוטר, פרופ' אורן וחוקרים נוספים השוו את שיבוטי הגן שהם פיתחו התגלה כי כל שיבוט שונה במעט מהאחר. ההשוואה הובילה למסקנה כי הגן שזוהה כמעודד הופעת גידול סרטני אינו אלא מוטציה של הגן המקורי. לאחר מכן התגלה כי מטרתו של גן זה במקורו היא לדכא סרטן וכי הוא גורם לתאים סרטניים לעבור אפופטוזה (מוות תאי מכוון). עם השנים, מחקריהם של פרופ' רוטר ופרופ' אורן התפצלו לכיוונים שונים ופרופ' רוטר התמקדה בחקר המוטציות של הגן בתאים סרטניים בעוד שפרופ' אורן התמקד בחקר הפעילות של גן p53 במצבו המקורי. עם זאת, המשיכו השניים לשתף פעולה וכתבו מספר מאמרים בנושא יחדיו.
פרסים

פרס פהר בתחום ברפואה, 1993.
פרס א.מ.ת, 2003.
פרס לומברוזו לחקר סרטן, 2008.
פרס הלמהולץ לחוקרים מצטיינים, 2013.
פרס אנטוני דיפל בתחום קרצינוגנזה (סירטוּן), 2014.
הערות שוליים

1 2  Industry Documents Library, www.industrydocumentslibrary.ucsf.edu (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  CV | Varda, www.weizmann.ac.il (באנגלית)
↑  רשימת מקבלי תארים באוניברסיטת בר אילן, מעריב, 9 במרץ 1970
↑  רשימת מסיימי אוניברסיטת בר אילן, דבר, 24 ביוני 1971.
↑  Editorial Board | Ramam Maimonnides Medical Journal, www.rmmj.org.il (באנגלית)
↑  FEBS Letters Editorial board 2005
↑  Varda Rotter, p53, a transformationarelated cellular-encoded protein, can be used as a biochemical marker for the detection of primary mouse tumor cells, Proceedings of the National Academy of Sciences
1 2  "שלושים שנה לגילוי הגן P53 | הידען". הידען. 2010-03-06. נבדק ב-2017-08-20.
↑  Drs. Varda Rotter and Moshe Oren | Israel Cancer Research Fund, www.icrfonline.org (ארכיון)
↑  פרופסור ורדה רוטר, באתר www.emetprize.org
↑  Institute Prizes | Academic Affairs Office, www.weizmann.ac.il (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012466766805171  VIAF: 8877169639256496580002   WorldCat (עם VIAF): 8877169639256496580002
חבקי אותי חזק

| --- | --- |

 סוגה:  טלנובלה 
 יוצרים:  חברת טלוויסה
 כותבים:  קרידד בראבו אדמס
 בימוי:  מיגל חורחגה
 שחקנים:  ארסלי ארמבולה פרננדו קולונגה ויקטוריה רופו ססר אבורה נואליה נורבינד רוסאנה סן חואן
 ארץ מקור:  מקסיקו 
 שפות:  ספרדית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  135 
 הפקה
 מפיק:  נטלי נרטילוקס סלוודור מחיה אלחנדרה
 חברת הפקה:  טלוויסה 
 הפצה:  טלוויסה, נטפליקס 
 צלמים:  אלחנדרו פרוטוס
 מוזיקה:  חורחה אבנדאנו 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  מקסיקו טלוויסה
 רשת שידור בישראל:  ויוה פלטינה
 תקופת שידור מקורית:  31 ביולי 2000 – 2 בפברואר 2001
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חבקי אותי חזק (בספרדית: Abrázame Muy Fuerte; באנגלית: Embrace Me Tightly) היא טלנובלה מקסיקנית זוכת פרס "הטלנובלה הטובה ביותר" לשנת 2001. הטלנובלה היא גרסה מחודשת לטלנובלה "Pecado Mortal", משנת 1960. כוכבי הטלנובלה הם: ארסלי ארמבולה ופרננדו קולונגה.
עלילה

כריסטינה אלברס היא בתו הצעירה והיפה של דון סבריאנו אלברס האכזרי וקר הלב. מנהל העבודה שלו, דיאגו הרננדס, מאוהב בכריסטינה והיא מאוהבת בו. יום אחד שניהם מקיימים יחסי מין. מיד לאחר מכן, מודיעה כריסטינה לאביה שהיא בהיריון מדיאגו. לאחר הגילוי שולח אותה דון סבריאנו לעיר הבירה יחד עם המשרתת שלה, רקלה, כדי שתלד את התינוקת שם. פדריקו ריברה, איש רשע ורודף בצע, משתלט על המצב, ודואג לכך שהתינוקת (שנולדה בשם מריה דל כרמן), תירשם כביתה של רקלה. כריסטינה, במטרה להיות קרובה לביתה, נאלצת להינשא לפדריקו והופכת לסנדקית של ילדתה. בחתונתה, דון סבריאנו חוטף התקף לב ומת. כעבור זמן מה לאחר חתונתם, בעת שהם נוסעים ברכבו של פדריקו, זה עושה תאונה ממנה כריסטינה מתעוורת וכתוצאה מזה, פדריקו משתלט על נכסיה מאחר שכריסטינה אינה יכולה לטפל בהם. היא נותרת לבדה עם אמה, קונסואלו, אשר מהרגע שדון סבריאנו מת, איבדה קשר עם המציאות וכעת פדריקו חופשי להשתלט על הנכסים.
השנים חולפות, ומריה דל כרמן מתבגרת. אחיינו של פדריקו, קרלוס מנואל, מגיע לעיירה. קרלוס מנואל מאוהב בחברתו דבורה פלקון, בלי לדעת שהיא בעצם המאהבת של דודו. מריה דל כרמן וקרלוס מנואל מתאהבים כשהם נפגשים בפעם הראשונה, אך נתקלים בעוינות מצד דבורה ופדריקו, הנחושים להפריד בין השניים. סוד נוסף מעיב על הקשר של מריה דל כרמן וקרלוס מנואל: העובדה שדבורה ופדריקו מנהלים רומן סוער מאחורי הגב של קרלוס מנואל.
צוות שחקנים

ארסלי ארמבולה - מריה דל כרמן אלברס
פרננדו קולונגה - קרלוס מנואל ריברו
ויקטוריה רופו - כריסטינה אלברס
ססר אבורה - פדריקו ריברו
נליה נורבינד - דבורה פלקון
ארנלדו אנדרה - ד"ר אנחל לואיס רובלס
הלנה רוחו - דמיאנה/חוליאנה גיילן
אליסיה רודריגז - קונסואלו אלברס
רוסיטה קווינטאנה - אדוביחס דה לה קרוס וּפריירה
ליליה אראגון - אפיחניה דה לה קרוס וּפריירה
אליסיה מונטויה - גומרסינדה
דסיה גונזלס - קנדלריה קמפוסאנו
פבלו מונטרו - חוסה מריה מונטס
רוסנה סן חואן - ראקלה קמפוסאנו
אאורורה קלבל - ויסנטה
אדוארדו נורייגה - פנצ'ו
מריו קאסילס - מרסלינו
איגינסיו גוואדלופה - בניטו
חורחה דה סילבה - אבל ראמוס
דסיה ארקראס - חמה
אסתר רינלדי - נייבס מוניוס
אדוארדו רודריגז - מקס
פאקו איבנז - חואנצ'ו
פדרו רומו - אפולינר
פביאן לאבל - פביאן
רנה קסדוס - פרנסיסקו חוסה
טונו מאורי - האב מויסס
קרלוס אמאדור - סלבדור
סרחיו ריינוסו - הרנן מוניוס
כרמן סלינס - סליה רמוס
ויקטור (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  פרנסואה אוזון
 תסריט:  פרנסואה אוזון ניקולאס מרסייה (Nicolas Mercier)
 שחקנים ראשיים:  דניאל מרטינז 
 צילום:  סילביה קאלה (Sylvia Calle)
 מדינה:  צרפת
 חברה מפיצה:  F.E.M.I.S.
 הקרנת בכורה:  1993
 משך הקרנה:  14 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ויקטור (בצרפתית: Victor) הוא סרט קצר צרפתי משנת 1993 בבימויו של פרנסואה אוזון.
עלילה

הסרט נפתח בסדרת תמונות של גיבור הסרט ויקטור, נער צעיר מבית טוב, בחברת אמו ואביו. לאחר מכן כותב ויקטור מכתב התאבדות, מכניס אקדח ללוע פיו, אך בסופו של דבר - במקום לירות בעצמו, יורה בשני הוריו. הוא נמנע מלקבור את הוריו, ומחזיק את גופותיהם בווילה המשפחתית המפוארת. ויקטור ממשיך לדור במחיצת הגופות תוך כדי שהוא מלבישן לפעילויות השונות בו: ארוחת הערב, שינה ושהיה בחצר הבית, שם מושיב ויקטור את הוריו על הנדנדה ומאונן מולם. ויקטור מנסה להתוודות בדבר הרצח הכפול בפני הגנן, אך זה מסרב להתערב בעניינים לא-לו. בהמשך הסרט מגלים המשרתת ובן-זוגה, אליו נמשך ויקטור זה מכבר, כי זוג ההורים מת ובעקבות זאת הם מפתים את ויקטור לקיום יחסי מין בשלישייה. רק לאחר מכן קובר ויקטור את הוריו. בסצנת הסיום של הסרט עוזב ויקטור את הבית כשהוא לבוש בגופיה של בן זוגה של המשרתת.
הערות שוליים

↑  Patricia Pisters, Wim Staat, ‏Shooting the family: transnational media and intercultural values, באתר גוגל ספריםpp.74-75.
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים צרפתיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השמדה (קומיקס)

| --- | --- |

 מידע קומיקס
 יוצר:  קית' גיפן, דן אבנט, סיימון פורמן, חוויאר גרילו מרקסואץ', אנדי לנינג
 סוגה:  קומיקס
 תקופת פרסום מקורית:  נובמבר 2005 – מאי 2007 (כשנה)
 סינדיקציה:  מארוול קומיקס
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית 
 מספר החוברות:  39
 אתר רשמי
 
השמדה (באנגלית: Annihilation) הוא אירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם על ידי חברת מארוול קומיקס בין נובמבר 2005 למאי 2007 למשך 39 חוברות. את המיני-סדרה הראשית כתב קית' גיפן. בעלילה משתתפות מספר דמויות מהחלל החיצון של יקום מארוול, ביניהן גיבורי-העל סטאר לורד, דראקס המשמיד, גאמורה, מונדרגון, פילא-וול, הגולש הכסוף, נובה, קוואזר וכן נבלי-על כתאנוס, גלקטוס, אניהילוס, רונאן המאשים וסופר סקרול.
סיפור זה הוא הראשון מבין מספר עלילות הכוללות את השמדה: כיבוש משנים 2007–2008, מלחמת המלכים משנת 2009, ממלכת המלכים משנת 2010 והציווי של תאנוס משנים 2010–2011.
עלילה > תאנוס

תאנוס עורך ביקור במתקן הכליאה הבין-גלקטי קילן. בין השאר, הוא מביס את הביונדר בעזרתו של סטאר לורד ומשעבד את מבשרו לשעבר של גלקטוס, הנופל.
עלילה > דראקס המשמיד: נפילת הארץ

דראקס המשמיד נמצא בספינה להובלת אסירים שמתרסקת באלסקה. הוא מתחבר לנערה צעירה בשם קאמי ומגן על המקומיים מפני התקפותיהם של האחים בדם, של לונאטיק ושל פייבוק מגזע הסקרול משני הצורה. במהלך הקרב ביניהם, דראקס משיג גוף חדש. ספינת תובלה נוספת מגיעה ואוסרת אותו ואת קאמי.
עלילה > השמדה: מבוא

צי גדול של ספינות מלחמה בשם "גל ההשמדה" פולש לתוך היקום דרך ההתכווצות הגדולה - המקום בו האזור השלילי והיקום נפגשים. את כוח הפלישה מוביל אניהילוס, והראשונים שמסופחים אליו הם מתקן הכליאה קילן ומערכות הכוכבים השכנות. הכוח המשטרתי הבין-גלקטי חיל נובה קורא מיידית לכל הקנטוריונים של החיל לתדרוך בעולם ביתם, קסאנדר. במהלך התידרוך, גל ההשמדה פולש ומשמיד את העולם ואת חברי החיל, מלבד ריצ'רד ריידר - בן האנוש היחידי שחבר בחיל. גם דראקס וקאמי - שנשלחו לקסאנדר לפני הפלישה - שורדים את המתקפה.
במקום אחר בגלקסיה, רונאן המאשים העליון של גזע הקרי נעצר בעוון בגידה. סופר סקרול מגלה שגל ההשמדה מתקדם לכיוון אימפריית הסקרול, והגולש הכסוף מחליט לחקור את העניין.