stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכוהוליזם
השפעות אלכוהול על הגוף

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אלכוהול גורם סרבול מוטורי, שינוי התנהגות, בלבול, תרדמת, דיכוי נשימה ומוות – על פי הריכוז בדם. השפעות ממוקדות כוללות:
מוח: בשונה מרוב החומרים הממכרים שיש להם רצפטורי מטרה, לאלכוהול אין מולקולת מטרה אחת עליה הוא פועל במוח. האלכוהול פועל ככל הנראה על ממברנות של נוירונים – כשכניסתו לתא מגבירה את הנזילות של הממברנה לטווח קצר. רמת הנזילות של הממברנה התאית קריטית לצורך תפקוד הרצפטורים, תעלות היונים וחלבונים שונים – במחקרים אחרונים נמצא כי אלכוהול מקושר לעלייה ברצפטורים לסרוטונין, GABA ורצפטורים ניקוטיניים. אלכוהול פועל כמדכא בדומה לברביטורטים ובנזודיאזפינים – כאשר רמה של 0.1 עד 0.15 אחוז בדם מוגדרת כהרעלה. ברמות של 0.4 או 0.5 האדם נכנס לתרדמת. לאלכוהול הנצרך בשעות הערב יש עלייה בסף ההירדמות, אולם הוא פוגע במבנה השינה, מפחית את שנת ה-REM ואת משך השינה העמוקה ומגדיל יקיצות. לכן, האמונה לפיה אלכוהול מועיל לשינה מופרכת.
כבד: שימוש באלכוהול, אפילו לזמן קצר, יכול להעלות הצטברות של שומנים ושל חלבונים המביאים למצב של כבד שומני. עם זאת, הקשר בין הסננה שומנית של הכבד לבין נזק חמור לכבד איננו ברור כל כך. עם זאת, שימוש באלכוהול באופן כרוני ומופרז מביא בסופו של דבר להתפתחות של מחלת כבד אלכוהולית המאופיינת בשלוש צורות נזק עיקריות – כבד שומני, דלקת כבד ושחמת הכבד.
מערכת העיכול: שימוש ממושך באלכוהול עלול להביא לביטויים של אסופגיטיס, גסטריטיס וכיבים בקיבה. לעיתים מתפתחות דליות בוושט שהן בעיקר אצל מתמכרים כבדים – קרע בדליות הוא מצב חירום רפואי. בנוסף לכך הוא עלול לגרום לפנקראטיטיס חריפה או כרונית, אי ספיקה של הלבלב וסרטן לבלב. שימוש באלכוהול גם מפחית ספיגה של ויטמינים – בעיקר ויטמינים מקבוצה B.
אפקטים נוספים כוללים עלייה בלחץ הדם, עלייה בסיכון לאוטם שריר הלב ולמחלות צרברו-ווסקולריות – עלול להביא לעלייה בסרטן הראש, הצוואר, הגרון, הקיבה, הכבד, המעי הגס והריאה. היפוגליקמיה עלולה להיגרם כתוצאה מהרעלה קשה.
בבדיקות מעבדה, רמות גמא גלוטמיל טרנספפטידאז גבוהות אצל 80% מהאנשים עם בעיות אלכוהול, ונפח כדורית הדם – MCV – גבוה בכ-60% מן המקרים. כמו כן יש לעיתים עלייה באנזימי כבד, חומצה אורית וטריגליצרידים.
השפעות אלכוהול על הגוף > תסמונות היכולות לנבוע משימוש כרוני באלכוהול

הלוצינוזיס אלכוהולי
תסמונת אלכוהול אמנסטית (תסמונת קורסקוף)
דמנציה אלכוהולית
השפעה חברתית

הבעיות החברתיות הנובעות מאלכוהוליזם כוללות אובדן מקום העבודה, בעיות כספיות, בעיות בחיי הנישואין (עד כדי גירושין) ואף אלימות במשפחה, פשעים כגון נהיגה בשכרות והפרת הסדר הציבורי, ואובדן הכבוד בעיני החברה.
מחקרים מקיפים מראים כי אלכוהוליזם משפיע לא רק על המכור, אלא גם על בני המשפחה הסובבים אותו. ההשפעה על ילדיהם של אלכוהוליסטים עשויה להימשך גם לאחר התבגרותם. תופעה זו מכונה לעיתים "תסמונת ילדיהם הבוגרים של אלכוהוליסטים".
בשנת 1910 פרסמה אתל מ. אלדרטון מחקר שלפיו אלכוהוליזם מועבר בירושה. בהמשך התברר שמחקר זה שגוי.
רבים מניחים בטעות כי לאחר שהאלכוהוליסט חדל משתיית אלכוהול, הכול בא על מקומו בשלום, אך נגמלים רבים עדיין רואים בעצמם "אלכוהוליסטים" או "אלכוהוליסטים מתאוששים", משום שחלק מהבעיות נמשכות גם לאחר סיום הגמילה הפיזית.
הבדלים בין המינים

שימוש מופרז באלכוהול והתמכרות לאלכוהול עשויה לגרום לנזקים פיזיים, נפשיים וחברתיים. קיימים גורמים שמשפיעים על הסיכון להתמכר לאלכוהול כמו אירועי חיים, רקע משפחתי, גורמים גנטיים, השתייכות לתרבויות שמעודדות שתיית אלכוהול ומגדר. כשמדברים על המפה העולמית בהתמכרות לאלכוהול נוכל להבחין שצריכת אלכוהול בקרב גברים בייחוד בארצות הצפוניות גבוהה יותר לעומת נשים.
מבחינה היסטורית, צריכת אלכוהול נצפתה באופן שונה עבור כל מגדר והיא מקובלת יותר אצל גברים מאשר אצל נשים. נורמות מגדריות מקשרות שתייה כסימן לגבריות, להפגנת כוח, לשליטה, ולמעמד חברתי (בייחוד בתרבויות מערביות). לעומת זאת, שתייה בקרב נשים מתנגשת עם הסטראוטיפ הנשי שמשדר אחריות, צניעות ואימהות. נשים שצורכת אלכוהול באופן מופרז נתפסות כחסרות אחריות ומשדרות התנהגות של הפקרות, מה שסותר את הציפייה המגדרית.
מבחינה תרבותית, שתיית אלכוהול בקרב נשים וגברים נתפסת בצורה שונה בתרבויות שונות. למשל, במדינות כמו איטליה, שתיית אלכוהול משתלבת בחיי היום יום והסטיגמה החברתית לגבי שתיית אלכוהול אינה משמעותית. אלכוהול לא מהווה סמל לגבריות, ונשים לא נתפסות כחסרות אחריות אם ישתו אלכוהול. זאת לעומת קבוצות דתיות כמו האסלאם, שבהן צריכת אלכוהול אסורה וכל היחס לשתיית אלכוהול הוא שלילי. בחברות אלו, גברים שצורכים אלכוהול עושים זאת בדיסקרטיות כיון שזוהי הפרת נורמה חברתית ודתית. צריכת אלכוהול בקרב נשים בתרבויות אלו עלולה להביא איתה השלכות חברתיות ואף משפטיות.
ככלל, נשים נוטות יותר לפנות לעזרה ומדברות על הבעיות שצפות אצלן, מה שמסייע להן בהתמודדות עם ההתמכרות. לעומת זאת, גברים פחות מדברים על הבעיות שלהם ולכן גם פחות פונים לעזרה ויותר מחפשים בעבור הבעיות שלהם פתרונות מעשיים. ההתמכרות לאלכוהול מספקת עבורם מענה "יעיל".
בנוסף, השוני באירועי החיים בין נשים וגברים משפיע על צריכת אלכוהול. נשים עוברות הריון, לידה, הנקה וגידול ילדים, מה שמביא אותן להיות זהירות יותר בעניינים בריאותיים ולהפחית את צריכת האלכוהול בזמנים אלה, בעוד שגברים עשויים להמשיך ואף להגביר את השימוש באלכוהול בשלבי חיים אלה.
מבחינה פיזיולוגית, קיימת טענה שנשים רגישות יותר להשפעות של אלכוהול עקב הבדלים פיזיולוגים. לכן, אם גבר ואישה ישתו את אותה כמות אלכוהול, אצל נשים ריכוז האלכוהול בדם יהיה גבוה יותר ואצל גברים הוא יהיה נמוך יותר, זאת כתוצאה מההבדלים הפיזיולוגיים כגון מסת שריר ואחוזי שומן.
קיימים מגוון גורמים המשפיעים על ההבדל בין נשים וגברים בצריכת אלכוהול. נעשים מאמצים על ידי חוקרים ואנשים מהתחום בכדי לצמצם את הסטיגמה המגדרית והחברתית בנושא צריכת האלכוהול וההבדל בין המינים. חלק מהפתרונות הם על ידי יצירת מרחב פתוח לדיון על צריכת אלכוהול, קידום שתייה אחראית בקרב שני המינים, פיתוח יוזמות חברתיות המקדמות שוויון בין המינים והכרה בכך שמגדר אינו הגורם היחיד שמשפיע על צריכת אלכוהול.
תופעות לוואי של גמילה מאלכוהול

ישנן כמה תופעות לוואי העשויות להיגרם (חלקן או כולן) במהלך גמילה מאלכוהול, או כשהמשקה נשלל מהאלכוהוליסט:
סינדרום ההפעלה – מתאפיין ברעידות, קצב פעימות לב מוגבר ולחץ דם גבוה.
עוויתות – התקפי עווית קשים עשויים להיגרם גם אצל מי שאין לו היסטוריה של עוויתות או של מחלות מבנה-מוח אחרות.
הזיות – בדרך כלל של חוש הראיה (הזיות חזותיות) או חוש המישוש.
תזזית ורעד (דליריום טרמנס) – פסיכוזה הכוללת הזיות, רעד, בחילות, ולעיתים גם התקפי עווית.
שלא כמו תופעות הלוואי של גמילה מסמים כמו הרואין, שיכולות להיות מאוד לא נעימות אך בדרך-כלל אינן מהוות סכנת חיים, הימנעות מאלכוהול עשויה להרוג (בשל עוויתות בלתי-נשלטות) אם אינה מלווה בטיפול רפואי הולם. הטיפול התרופתי בגמילה מאלכוהול מתבסס על חומרים שיש להם השפעה דומה מאוד לאלכוהול על המוח: ברביטורטים ובנזודיאזפינים. היות שהבנזודיאזפינים הם הבטוחים ביותר מבין שלוש קבוצות החומרים, בדרך-כלל מפסיקים את צריכת האלכוהול, ומחליפים אותו בבנזודיאזפין בעל השפעה ארוכת-טווח (כגון "ואליום") כדי להימנע מתופעות הלוואי. לאחר מכן מפחיתים את מינון הבנזודיאזפין בהדרגה במשך כמה ימים או שבועות.
ראו גם

בוטיון – תרבות שתייה בספרד
מפלגת אוהבי הבירה הפולנית – מפלגת מחאה פולנית משנות ה-90 של המאה ה-20, למלחמה באלכוהוליזם
הערות שוליים

1 2  Hägele, C., Friedel, E., Kienast, T., & Kiefer, F. (2014). How do we ‘learn'addiction? Risk factors and mechanisms getting addicted to alcohol. Neuropsychobiology, 70(2), 67-76
1 2  Ahlström, S., & Bloomfield, K. (2008). Alcohol use and problems among older women and men: A review. Nordic Studies on Alcohol and Drugs, 25(2), 155-162
1 2  Törrönen, J., Rolando, S., & Beccaria, F. (2017). Masculinities and femininities of drinking in Finland, Italy and Sweden: Doing, modifying and unlinking gender in relation to different drinking places. Geoforum, 82, 131-140
| משקאות חריפים |
| --- | --- | --- |
| כוהל | אתנול • ההיסטוריה של האלכוהול • השפעות בריאותיות של צריכת אלכוהול • פרסום אלכוהול • תרבות שתייה • נזקי האלכוהול • שכרות • חמרמורת • אלכוהוליזם • אפריטיף • דיז'סטיף |  |
| טעימת יין וטעימת בירה | אוצר יין • אוצר בירה |  |
| הפקה | בישול • זיקוק אלכוהול • הכנת יינות • אבקת אלכוהול |  |
| משקאות מותססים | בירה (סוגי בירה, מותגי ויצרני בירה) • יין (סוגי יין) • סיידר • סאקה • חואנגג'יו • אחרים: באסי • קומיס • תמד • פאלק • סאטי • גוקי ג'יו |  |
| קוקטיילים | אלכופופ •  קוקטיילים של בירה • סוגי קוקטיילים • משקאות בוערים • שוטים • קוקטיילי יין • יין מתובל |  |
| משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) | משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) |  |
| פירות | ענבים/אחר: ברנדי • קוניאק • פיסקו • שנאפס • ראקיו ♦ פומאס: גראפה • אורוג'ו • זיווניה • טסיקודיה • טסיפורו ♦ שזיף: סלו ג'ין • סליבוביץ' • צויקה ♦ דובדבן: שרי הרינג • קירשווסר • וישניווקה • וישניאק ♦ תפוח: אפלג'ק • קלבדוס ♦  קוקוס: ערק • מליבו ♦ לימון: ליקר לימון • לימונצ'לו ♦ משמש: אמרטו |  |
| דגנים | תפוח אדמה: וודקה • אקוואויט • ברנווין ♦ תירס: בורבון • ויסקי תירס • טנסי ויסקי ♦  דורה:  באיג'יו (קאוליאנג) ♦ אורז: באיג'ו אורז • סוג'ו • אוואמורי ♦ שעורה: ויסקי סקוטי • ויסקי אירי • ויסקי יפני  ♦ שיפון: ויסקי שיפון ♦ דגנים שונים: ג'ין • שוכו • וודקה • ויסקי • ויסקי קנדי |  |
| אניס | אבסינת • ערק • אוזו • ראקי • פאסטיס • סמבוקה • מאחיה • ריכרד |  |
| שונות | דבש: קרופניק • בארנייגר • דרמבוי • גלייבה • אייריש מיסט • תמד ♦ שמנת: אייריש קרים • שרידאנס ♦ ביצים: אדבוקט ♦ קנה סוכר/דבשה: רום • קשאסה • אגוארדיינטה • פאלרנאם • גוארמו • סקו הרריירנו ♦ אגבה: טקילה • מסקל  ♦  עשבים שונים: ביטרס • יגרמייסטר • שארטרז |  |

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293069305171  BNE: XX524893  BnF: cb11964742x (data)  GND: 4001220-7  HDS: 016558  LCCN: sh85003292  NARA: 10640440  NDL: 00560352  NKC: ph118354 
מרכז שירות אזורי של "אלכוהוליסטים אנונימיים"
ענבל פינטו

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1969 (בת 55) נהריה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרסי בסי 
 
ענבל פינטו (נולדה ב-1969) היא רקדנית, כוריאוגרפית ומעצבת תפאורות ותלבושות ישראלית.הייתה המנהלת האמנותית של להקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק, שאותה ייסדה בשנת 1992.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

ענבל נולדה בנהריה. היא למדה עיצוב גרפי בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים. התנסותה הראשונה בכוריאוגרפיה הייתה עם סאלי-אן פרידלנד ליצירה "דב הוז 19" בתחרות "גוונים במחול" 1990. היא הצטרפה ללהקה הצעירה של להקת בת-שבע כרקדנית ומשם התקדמה ללהקה הראשית. ענבל השתתפה בתוכנית ICCP בפסטיבל המחול האמריקאי בשנים 1997 ו-1998.
ביוגרפיה > קריירה ככוריאוגרפית

פינטו יצרה כוריאוגרפיה למחזות קלאסיים, בהם הכיסאות של אז'ן יונסקו ורומיאו ויוליה של שייקספיר.
בשנת 1993 יצירתה הראשונה, "דיו-כאן", שילוב של ציור פעולה ומחול, זכתה בתחרות "גוונים במחול". יצרה פינטו את "ורסוס" ללהקת בת שבע הצעירה. ב-1997-1996 יצרה ענבל את "עטוף". בשנת 2000 זכתה בפרס ניו יורק למחול ומופעי במה (Bessie) על המופע "עטוף".
ב-1999 יצרה את "אויסטר", בשיתוף עם להקת המחול של ליון בשביל התיאטרון העירוני חיפה. על יצירתה זו קיבלה את פרס התיאטרון הישראלי לאירוע המצטיין באמנויות הבמה בשנה שלאחריה. כמו כן זכתה בפרס שר התרבות למחול לשנת 2007, ובאותה שנה, בפרס עיריית תל אביב-יפו על הישג אמנותי. בשנת 2011 זכתה שוב בפרס שר התרבות.
ב-2001 יצרה את "בוביז", הפקה משותפת של להקתה והמרכז הבינלאומי לאמנויות הבמה "דה סינגל" באנטוורפן, המופע, שבו השתתפו שישה רקדנים ושני שחקנים, שילב מחול, תיאטרון ופן ויזואלי
בשנת 2002 החלה ענבל לשתף פעולה עם אבשלום פולק. הלהקה, שנקראה תחילה על שמה בלבד, שינתה את שמה ללהקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק. יחד יצרו לא רק הפקות מחול, אלא גם הפקות אופרה, כגון "ארמידה" של גלוק בויסבאדן ובתל אביב, וב-2013 את "שועלה ערמומית קטנה" של לאוש יאנאצ'ק בברגן, נורווגיה. ב-2007 הזמין רובי ברנט, המנהל האמנותי של להקת המחול האמריקאית פילובולוס את פינטו ופולק ליצור עמו את "Rushes". ב-2013 יצרו פינטו ופולק את "החתול שחי מליון פעמים", בימוי, כוריאוגרפיה ועיצוב תפאורה ותלבושות ליצירה על פי ספר מאת יוקו סאנו, שהופקה בטוקיו.
ב-2018 יצרה פינטו את "פוגה", בשיתוף פעולה עם המלחינה מאיה בלזיצמן. מאז אמצע שנת 2018 עובדת פינטו כאמנית עצמאית לאחר שעזבה את להקת המחול שייסדה עם אבשלום פולק. ב-2019 ביימה יחד עם אמיר קליגר ועיצבה את המחזה המוזיקלי קורות הציפור המכנית של הארוקי מוראקאמי, שהוצג בטוקיו.
ב-2019 החלה פינטו לעבוד על הבימוי והעיצוב של האופרה ליצנים מאת רוג'רו לאונקוואלו, באופרה הישראלית, אך בעקבות מגפת הקורונה העבודה על האופרה הופסקה והיא עלתה רק בתחילה 2022. עם זאת בתקופת הקורונה יצרה, יחד עם אתגר קרת עבודת וידאו-דאנס.
ב-2021 יצרה דואט לערב שלם בשם "החדר" למרכז סוזן דלל.
פרסים והוקרה

2000 - פרס "בסי" (Bessie) על היצירה "עטוף"
2004 - פרס לנדאו למחול
2006 - פרס היצירה בפסטיבל "שבוע המחול", שהתקיים בזגרב שבקרואטיה עבור "אויסטר"
2016 - פרס ביצוע בתחום המחול לרקדנים וליוצרים במופע "פרחקיר" מטעם משרד התרבות וספורט.
הערות שוליים

↑  גבי אלדור,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'מחול / הבטחה - "דב הוז 19", סאלי-אן פרידלנד, מרכז סוזן דלל , חדשות, 9 בדצמבר 1990
חדר ריק - "דב הוז 19״, ו' 14.00, מוצ״ש 20.30, מרכז סוזן דלל, ת״א, חדשות, 7 בדצמבר 1990
↑  רן בן-נון,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'בדיוק הערב - המחול כמכחול - ארבעה רקדנים מציירים בגופם ב"דיו־כאן" של ענבל פינטו, המשלב מחול עם אמנות פלסטית, חדשות, 14 ביולי 1993
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'טל לוין, עכבר העיר,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'עטוף: מסע למקורות הפנטזיה, באתר הארץ, 27 ביוני 2015
↑  נילי ברקן,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'‏קופסת הקסמים של פינטו, באתר גלובס, 24 בנובמבר 1999
↑  עכבר העיר,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'יצירה חדשה של ענבל פינטו בקו-פרודוקציה עם תיאטרון בלגי, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2001יעל אפרתי,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'יצירה חדשה של להקת ענבל פינטו, תועלה בבכורה בארץ, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2002
↑  ציפי שוחט,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'ענבל פינטו ואבשלום פולק יעבדו עם "פילובולוס" בניו יורק, באתר הארץ, 5 בפברואר 2007
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'טל לוין,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'"פוגה" של ענבל פינטו: כמו "סיפורה של שפחה", רק עם סוף טוב, באתר הארץ, 3 במאי 2018
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'מיה אשרי,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'ענבל פינטו עוזבת את להקת המחול שייסדה עם אבשלום פולק, באתר הארץ, 27 ביוני 2018
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'אמיר מנדל,'"`UNIQ--nowiki-00000015-QINU`"'מוצרט, ענבל פינטו וחנוך לוין בין הפקות האופרה הישראלית לעונה הקרובה, באתר הארץ, 26 במרץ 2019
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000017-QINU`"'שני ליטמן,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'ענבל פינטו: "עכשיו זה הרגע לראות שהכל נדבק אחד לשני. אחר כך אני אתמוטט", באתר הארץ, 26 בפברואר 2022
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000001A-QINU`"'שני ליטמן,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'ענבל פינטו ואתגר קרת: "נפרדנו מהעולם של פעם, אז מה. הוא לא היה כזה נפלא", באתר הארץ, 23 באוגוסט 2020
↑  מאיה נחום שחל,'"`UNIQ--nowiki-0000001D-QINU`"'ענבל פינטו: "היה לי צורך לזקק את היצירה שלי", באתר כלכליסט, 10 בנובמבר 2021
'"`UNIQ--nowiki-0000001E-QINU`"'גילי איזיקוביץ,'"`UNIQ--nowiki-0000001F-QINU`"'ענבל פינטו בודקת כיצד נע גוף אנושי בעקבות חוסר אינטרקאציה עם האחר, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2021
↑  עידוא דגן,'"`UNIQ--nowiki-00000021-QINU`"'‏הקרקס של ענבל, באתר גלובס, 21 בינואר 2004
↑  ציפי שוחט,'"`UNIQ--nowiki-00000023-QINU`"'פרס היצירה לאויסטר, באתר הארץ, 12 ביוני 2006
↑  יאיר אשכנזי,'"`UNIQ--nowiki-00000025-QINU`"'אוהד נהרין, ענבל פינטו ואבשלום פולק בין זוכי פרסי שרת התרבות למחול, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2016
↑  דוברות משרד התרבות והספורט, הזוכים בפרסי שרת התרבות והספורט במחול אמנותי לשנת 2016, נובמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312258905171  BnF: cb16069095x (data)  ISNI: 0000 0000 4772 025X  LCCN: n2004116068  VIAF: 1868448   WorldCat (עם VIAF): 1868448
הרעש בימי עוזיהו

הרעש בימי עוזיהו הוא אירוע של רעידת אדמה בעל עוצמה חזקה והיקף רחב שהתרחש בימי עוזיהו מלך יהודה ב-760 לפני הספירה בקירוב, כ-170 שנה לפני חורבן בית המקדש הראשון ב-586 לפני הספירה. חז"ל מייחסים את הרעש כעונש על חטאו של עוזיהו שנכנס להקטיר קטורת שלא כדין (מלבד מה שנענש על כך בצרעת), וכך מתארכים גם את מועד הרעש לאותו היום.
ביהדות

בתחילת ספר עמוס מוזכר קיומו של "רעש" (=רעידת אדמה), בלא פירוט על רקע אותו הרעש. המנוסה והבהלה היו גדולות ביותר, והן שימשו כמשל ומופת למנוסה רבה, וכך הן מוזכרות בדברי זכריה הנביא, שחי כ-240 שנה אחר עוזיהו: ”וְנַסְתֶּם כַּאֲשֶׁר נַסְתֶּם מִפְּנֵי הָרַעַשׁ בִּימֵי עֻזִּיָּה מֶלֶךְ יְהוּדָה”. ברעידת אדמה זו התבקע ההיכל לשני חלקים, וכן התמוטט הר בקרבת ירושלים. הרעש היה מפורסם ביותר, עד שהנביא, בתחילת ספר עמוס, כאשר בא לציין את תקופתו של עמוס, הוא מציין אותה לפי מאורע זה. מה שגם עולה מכך שבנביא רעש זה מכונה בשם "הרעש" בסתמיות. לרעידת האדמה אזכור נוסף המרומז בספר ישעיהו, על פי דברי מדרש תנחומא ומפרשי המקרא. ויש המבארים כי התיאור המפורט בפרק כ"ד בספר ישעיהו, אף הוא מתייחס לאותה רעידת האדמה. יש המנסים לקשר את תיאור הנביא מיכה עם מאורע זה.
סיבת רעידת האדמה התאולוגית, היינו סיבת הענישה ברעש, אינה מבוארת בנביא. במדרש תנחומא, וכך במפרשי המקרא, מבואר כי היה זה מחמת שעוזיהו חטא ונכנס להקטיר קטורת על מזבח הקטורת, שלא כדין (שכן לא היה כהן), בנוסף על מה שנצטרע עוזיהו, כמופיע במקרא מאורע הקטורת והצרעת, שכל מאורעות אלו היו באותו היום. לזיהוי מועד הרעש עם אותו היום בו נכנס עוזיהו להקטיר אין אסמכתא מקראית ברורה, אלא זה מהמסורת.
יוסף בן מתתיהו אף הוא מביא את מסורת זו, וכך מתאר את המאורע: ”ושחת ליבו מרב לגאווה ונתמלא יהירות בגלל נכסי העולם הזה... וביום חשוב שחוגגים אותו בתהלוכות עם, לבש המלך עוזיה בגדי כהונה ונכנס לעזרה להקריב לאלוקים על מזבח הזהב, אלא עוד הוא מדבר ורעש גדול הרעיש את האדמה, והמקדש נתבקע, ונגה שמש מבריק הבהיק ונפל על פני המלך, שהוכה מיד בצרעת. ולפני העיר, על יד הנקרא אֶרוֹגֶה (עין רוגל), נשברה מחצית ההר שבמערב, ונתגלגלה ארבעה ריסים, ועמדה על ההר שבמזרח”. מסורת זו מופיעה גם אצל הירונימוס בפירושיו לעמוס וזכריה. עדות עקיפה מהתנ"ך על הנזק שנגרם לבית המקדש וחומת הר הבית ברעידת האדמה מופיעה בספר מלכים (מלכים ב טו, לה) וגם בספר דברי הימים, בתיעוד מלאכת הבניה מחדש של יותם בנו של עוזיהו: הוּא בָּנָה אֶת-שַׁעַר בֵּית-יְהוָה הָעֶלְיוֹן וּבְחוֹמַת הָעֹפֶל בָּנָה לָרֹב (דברי הימים ב כז, ג).
יש המציינים הקבלות נוספות במקרא לעונשים מסוג רעידת אדמה המתרחשים כאשר אדם מנסה לתפוס שררה ותפקיד שהם יותר מהראוי למעמדו. סיבה נוספת לעונש זה, שיכולה להיות סיבה לפורענות העם, היא גאווה ותחושת כוחי ועוצם ידי. אחרים מציינים את חטאי העם באופן כללי, ומבארים כי רעידת האדמה התרחשה עם כניסתו של עוזיהו, שכן היה בידו לעצור את המצב הירוד של העם ולהצילם מגלות, אך לא עשה כן, וראה בבית המקדש כמשהו פוליטי, ולא ראה את עצמו כמי שמייצג את בית דוד ומשרת את ה'.
רעידת האדמה החלישה את כוח ממלכת יהודה, וכך לדוגמה גרמה, יחד עם מחלת עוזיהו, להתרופפות המרות של מלך עמון, והוא הפר את התחייבותו להביא מנחה למלך יהודה; נוהג שחזר לעצמו רק אחר שיותם בן עוזיהו לחם בו, ואילץ אותו לשוב ולהביא את המנחה.
מפרשי המקרא כתבו כי עמוס התנבא והתריע על כך מבעוד מועד.
במחקר ובארכאולוגיה

במחקר קיימות מספר עדויות ארכאולוגיות וגאולוגיות לפגיעת רעידת האדמה במספר ערים באזור חבל יהודה, בהן חצור, גזר, דיר עלא (אולי סוכות התנ"כית), מצד חצבה (אולי תמר התנ"כית) וגת, ועוד. בשנת 2021 התגלתה מפולת מבתים בני המאה השמינית לפנה"ס שנבנו סמוך לחומת ירושלים בימי בית המקדש הראשון. תחת המפולת היו מספר כלים שנקברו תחת האבנים שנפלו מהקירות. הכלים הם בעיקר כלי שולחן קטנים לנוזלים, וכלי אגירה גדולים, בהם פיטס. היקף רעידת האדמה היה כה גדול, עד שתושבי העיר שבאו לבנות בה מבנים לאחר רעידת האדמה, בחרו לבנות מחדש מעל ההריסות. ארכאולוגים נוטים לראות זאת כעדות על ה"רעש" המוזכר בתנ"ך, בימי עוזיהו. הזיהוי תואם את המאורע לפי הכרונולוגיה המחקרית.
אוסטין סטיבנס (אנ'), על פי העדויות המחקריות, מציין כי מדובר ברעידת האדמה החזקה ביותר שהתרחשה בארץ ישראל ב-4,000 השנים האחרונות. את עוצמתה הוא משער ב-7 או 8 בסולם ריכטר.
בניסיון לתארך במדויק את שנת רעידת האדמה מציע יהודה זיו את שנת 760 לפנה"ס. עוזי פז מציע את שנת 756 לפנה"ס, ואילו אוסטין סטיבנס (אנ') מציין את השנה העגולה המקובלת במחקר - 750.
מחקר מדעי כמותי, ארכיאוסייסמי ומאקרוסייסמי שפורסם בשנת 2000, מתארך את הרעש לשנת 750 לספירה עם טווח שגיאה של 30 שנה. על פי ממצאי המחקר גודל רעידת האדמה היה כ-8 בסולם ריכטר. הם סבורים שהרעש היה בימי מלכותו של יותם, דבר שיכול להתקבל על הדעת, מכיוון שיותם שימש כמלך בפועל שנים רבות לפני מותו של אביו עוזיה. על פי הניתוח שלהם מוקד הרעש סביר שהיה בבקעת הלבנון. הם מציינים שלפי בן מנחם ממכון ויצמן למדע המוקד היה באזור תל חצור, אך הם מראים שרעידת האדמה הזו גדולה מידי מכדי שמוקדה יהיה ממוקם שם, וזאת לנוכח ניתוח ממדי ההרס ומסקנותיהם בדבר התפרושת המרחבית של העוצמה הסייסמית ברעידה זו.
בחפירות ארכאולוגיות מטעם ראשות העתיקות בשטח הגן הלאומי עיר דוד בירושלים נחשפו עדויות להרס נרחב במאה השמינית לפני הספירה. בין השאר, מספר רב של כלי חרס אשר נופצו כתוצאה מקריסת קירות מבנה ונפילת אבנים מן הקומה העליונה.ושלד של חזיר קטן אשר נלכד בהריסות. מכיוון ששכבת החורבן נעדרת סימני שריפה ולא ידוע על חורבן כתוצאה ממלחמה בירושלים לפני כיבוש נבוכדנצר בשנת 586 לפנה"ס, מעריכים החוקרים כי ההרס הוא תוצאה של רעידת האדמה המוזכרת בספרי עמוס וזכריה.
באמצעות מדידות פחמן 14 ניתן היה לקבוע שהמועד הסביר ביותר להתרחשות האירוע הוא בין השנים 766 ו -750 לפני הספירה. מועד זה תואם לממצאים ארכאולוגים וגאולוגים אחרים וגם למועד המשוער של החפיפה בין שלטון ירבעם השני מלך ישראל ועוזיהו מלך יהודה (עמוס א', א').
עמיהוד לוין

| --- | --- |

 לידה:  ב' בסיוון ה'תש"ה בלפוריה
 פטירה:  ב' בתמוז ה'תשפ"ג (בגיל 78) נתניה
 השכלה:  ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה  ישיבת חברון כנסת ישראל 
 השתייכות:  מגזר חרדי
 תחומי עיסוק:  רב ראש כולל חוקר תורני
 רבותיו:  הרב יחזקאל סרנא הרב ברוך מרדכי אזרחי
 אב:  הרב משה לוין
 
הרב עמיהוד יצחק מאיר לוין (ב' בסיוון ה'תש"ה, 14 במאי 1945, בלפוריה – ב' בתמוז ה'תשפ"ג, 21 ביוני 2023, נתניה) היה רב הקהילה החרדית-ליטאית במרכז העיר נתניה, ובית הכנסת "מנין אברכים", ראש כולל "תפארת נתניה – יד משה", רב בית הכנסת "יד-אהרן", ועורך קובץ תורני "אוריתא".
ביוגרפיה

נולד בבלפוריה לאסתר ולרב משה לוין שהיה רב המושבה.
בשנת 1947 עברה משפחתו לקריית חיים שם כיהן אביו כרב היישוב. למד בבית הספר הדתי בקריית שמואל.
בשנת 1953, בעקבות מינויו של אביו לרב העיר עבר עם משפחתו לנתניה.
למד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה אצל ראש הישיבה הרב משה צבי נריה ולאחריה בישיבת חברון כנסת ישראל. הוסמך לרבנות על ידי ראשי הישיבה הרב משה חברוני והרב שמחה זיסל ברוידא, כמו גם על ידי הרב בצלאל ז'ולטי ממנו שמע שיעורים באותה תקופה, הרב שאול ישראלי והרב דוד שלוש. במקביל ללימודיו בישיבת חברון, מסר שיעורים מדי שבוע בישיבת בני עקיבא נחלים. לאחר סיום לימודיו בישיבה, נסע ללמד בישיבה באנגליה.
בשנת 1970 התגייס לצהל ושירת בחיל השריון בחטיבה 14 איתה גם לחם במלחמת יום הכיפורים ברמת הגולן. בהמשך השלים את שירותו ברבנות הצבאית ובמסגרת זו נשלח למחנות צה"ל ומסר שם שיעורים רבים.
במלחמת לבנון הראשונה כיהן כקצין דת בלבנון במחנות צהל במקום.
לאחר שחרורו מהצבא כיהן כר"מ בכתה י"ב בישיבת כפר הרא"ה, ובמקביל השלים לימודי תואר ראשון במשפטים במסגרת לימודי ערב באוניברסיטת תל אביב. בהמשך השלים תואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון וכיהן כמרצה באוניברסיטת תל אביב. התמחה תקופה קצרה אצל עו"ד אמנון גולדנברג.
כיהן גם כר"מ במדרשית נעם בפרדס חנה במשך שנה וכן בישיבת הדרום ומסר שיעורים בישיבות נוספות.
לאחר פטירת אביו בשנת 1977, החל למלא את מקומו בראשות כולל "תפארת נתניה" במרכז העיר.
לאחר נישואיו התגורר בנתניה ועזב את עיסוקיו האקדמיים לטובת לימוד תורה והפצת תורה בעיר. מסר מדי יום שיעורים בבתי כנסת רבים והיה כתובת לשאלות הלכתיות רבות. מסר שיעורים גם ביישובים בית יצחק-שער חפר, בית יהושע ואודים. כמו כן קיים קשר עם בני קיבוץ העוגן והיה מקובל לבני הקיבוץ כמסדר חופות וקידושין.
יחד עם חברי ילדותו הקים את בית הכנסת "יד - אהרן" בנתניה כשהוא מכהן כרב המקום.
בשנת 1990 הקימו אברכים מקומיים בית כנסת שהחל לפעול בבית אביו הרב משה לוין - רב העיר, כשהוא מכהן כרב בית הכנסת. בית כנסת זה עבר גלגולים שונים עד שבשנת 2007 קבע את מקומו ברחוב גבע במרכז העיר. מאז, בית הכנסת - הידוע גם בכינוי "מנין אברכים" - משמש כמרכז התורני הגדול במרכז העיר נתניה ומשרת את כלל תושבי העיר ביניהם מאות משפחות חרדיות, מבני הקהילה.
נפטר בב' בתמוז ה'תשפ"ג לאחר שחלה שנתיים קודם לכן. נטמן ליד אביו בבית הקברות שיכון ותיקין - בנתניה.
משפחתו

הרב לוין הותיר אחריו אשה, חמישה ילדים וארבעה אחים ואחיות.
אחיו הרב אליהו לוין משמש כראש כולל ללימודי חושן משפט ואבן העזר בעיר לייקווד שבניו ג'רזי שבארצות הברית. התפרסם כראש בית הדין המיוחד שהתיר כמה מעגונות אסון התאומים.
אחותו, אלישבע, נישאה לרב פרופ' משה מרדכי טרופ, פרופסור לביוכימיה באוניברסיטת בן-גוריון, נכדו של הרב נפתלי טרופ ובנו של הרב ראובן טרופ. כתב את הספר "חידת הקיום" על תורת האבולוציה. בנם הרב אביעד טרופ משמש כראש ישיבה בשכונת הר נוף בירושלים, מחבר סדרת ספרי "ודברת בם". בן נוסף הוא הרב אברהם ישעיהו טרופ, מחבר ספרי "דעה את ה'" ו"צופן ימי עולם".
אחותו מרים נישאה לרב מרדכי שטרנברג, ראש ישיבת הר המור. נפטר בי"ב כסלו תשפ"ג.
גיסו (אח אשתו) הוא המוזיקאי משה לאופר.
ספריו

לאחר פטירת אביו החל להוציא לאור חוברות תורניות בשם "אוריתא" בהן התפרסמו דברי תורה שכתב אביו בנוסף למאמרים תורניים שכתבו רבנים וראשי ישיבות אחרים.
בהמשך הקים את מכון "אוריתא" למחקר תורני, במסגרתו הוציא לאור ספרים העוסקים במגוון נושאים תורניים, ובהם פורסמו מאמרים מראשי הישיבות מהדור הקודם, חידושי תורה מהאחרונים ועוד.
בשנותיו האחרונות עסק בחקר השואה בראי ההלכה והיהדות כשהוא מפרסם שני קובצי מחקר בנושא זה.
בשנת 2011 ההדיר בהוצאת קרן רא"ם את החוברת "אלה מסעי" - יומן מסע הרבנים של הרב קוק והרב זוננפלד.
לאחר פטירתו, החלו בני משפחתו להוציא לאור את דברי תורתו בקובצי "מעיל האפוד".