stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן הספל
מינויים

האוניברסיטה העברית בירושלים
מרצה - 2000–2006
מרצה בכירה - 2006–2012
פרופסורית חברה - 2012 עד היום
מינויים מינהליים

האוניברסיטה העברית בירושלים
ראש תחום התמחות באקלים אטמוספירה אוקיינוגרפיה (א.א.א.) (2017-2009)
יו"ר החוג למדעי האטמוספירה (2017-2009)
יו"ר החוג למדעי כדור הארץ (תואר ראשון) (החל מ-2016)
אוניברסיטת שיקגו, ארצות הברית
יו"ר הכנס השנתי של תלמידים לתארים מתקדמים במכון למדעי הגיאופיזיקה (1997-1996)
תחומי מחקרים

תחומי עניין במחקרים
תחומי מחקרים > מעברי קרינה באטמוספירה

האינטראקציה של קרינה סולארית עם חלקיקים וטיפות עננים באטמוספירה של כדור הארץ.
תחומי מחקרים > אילוץ קרינתי של האקלים

השינויים במאזן העולמי של השטף הקרינתי באטמוספירה של כדור הארץ המובילים לשינויים בטמפרטורה, ומשוב על מחזור הידרולוגי, דינאמיקה ורכיבים אחרים של מערכת האקלים.
תחומי מחקרים > מיקרופיזיקה של עננים

עננים הם אחד המשפיעים החשובים ביותר על העברת הקרינה דרך האטמוספירה של כדור הארץ. לנסות להבין את התהליכים, לחזות איך טיפות גדלות בהתחשב בהרכבים שונים של חלקיקים המתערבבים עם הטיפות (פיח, חומר אורגני, אבק).
תחומי מחקרים > קיטוב תת-ימי

בני האדם מזהים רק את עוצמת האור ואת האורך גל. מינים אחרים, מסוגלים לחוש ומשתמשים במאפיין השלישי של האור, הקיטוב. (כיוון, ניווט, זיהוי טרף ותקשורת מתחת למים).ניתוח וחיזוי תבניות הקיטוב במים.
תחומי מחקרים > חשמל אטמוספירי

באוניברסיטה העברית, נמנתה בצוות ההקמה ובניית מעבדה לצפייה באירועים זוהרים חולפים (TLE's), המתרחשים מעל ענני סערה. מחקרים המשמשים למודלים המסבירים תופעות נצפות - אירועים זוהרים.
פרופ קרן הספל פרסמה 69 מאמרים מקצועיים הקשורים לתחומי המחקרים
מלגות

מלגות הצטיינות של אדוארד ג' בלושטיין (1993-1989)
מלגות מכללת ראטגרס (1993-1991)
מלגות בפיזיקה, לזכר מרי ווילר ויגנר (1992)
מלגה לחינוך סביבתי, לדוקטורנטים, הסוכנות האמריקאית להגנת הסביבה (1997-1996).
פרסים

1992 - פרס הנשיא על מבחן הכישורים האינטלקטואליים של המדינה ניו ג'רזי, ארצות הברית
1993 - פרס ריצ'רד ט' ויידנר בפיזיקה אוניברסיטת ראטגרס, ארצות הברית
1999 - פרס אהרון ושרה מינץ. מהמחלקה למדעי האטמוספירה, האוניברסיטה העברית בירושלים
2000 - פרס גולדה מאיר על מחקר לפוסט דוקטורט
2001 - פרס שינדל. מהמחלקה למדעי האטמוספירה, האוניברסיטה העברית בירושלים.
כבוד וציונים לשבח

1992 - חברת כבוד באגודת הסטודנטים בפיזיקה ('אנ)
1992 - חברת כבוד למצוינות בלימודים באגודת Phi Beta Kappa Society (אנ')
1993-1992 - נשיאת אגודת הסטודנטים בפיזיקה באוניברסיטת ראטגרס
1993 - בעלת תואר ראשון בפיזיקה בהצטיינות יתרה ותואר כבוד של אוניברסיטת ראטגרס
2007-2005 - מדורגת 1 מתוך 22 עבור הוראה במכון למדעי כדור הארץ
2007-2006 - ציון למצוינות בהוראה באוניברסיטה העברית בירושלים
2010 - ציון לשבח בתחרות על פרס מדען מצטיין משרד הקליטה
2011-2010 - קורס כימיה אטמוספירית מדורג 1 מתוך 12 בתוכנית אקלים, אטמוספירה ואוקייאנוגרפיה.(א.א.א.)
2014, 2015 - ציון למצוינות בהוראה באוניברסיטה העברית.
פעילות מקצועית

חברות בוועדות
חברה בוועדת הסינון של חברי סגל במכון לכימיה (2015-2013)
חברה בוועדת הסינון של חברי סגל המכון למדעי כדור הארץ (2017-2013)
חברה בוועדה המארגנת של האגודה הישראלית לחקר אווירוסולים
חברה בוועדה מדעית/שופטת באחת מקרנות המחקר הישראליות התחרותיות (2008-2007, 2012-2011, 2016-2015)
חברה בוועדת הסינון לעמיתים פוסט-דוקטורנטים במכון למדעי כדור הארץ (2011)
חברה בוועדת הסינון לתלמידי תואר שני בחוג לאוקיינוגרפיה (2012-2010)
חברה בוועדת הסינון של דוקטורנטים במכון למדעי כדור הארץ (2017-2010)
חברה בוועדת הלימודים במכון למדעי כדור הארץ (2010, 2013-2012)
חברה בוועדת הסינון לפרס שינדל לתלמידי תואר שני ודוקטורט למדעי האטמוספירה (2012-2009)
חברה בוועדת הסינון לפרס אהרון ושרה מינץ לתואר שני ודוקטורט למדעי האטמוספירה (2012-2007)
חברה בוועדת הפיתוח של המכון למדעי כדור הארץ (2012-2007)
חברה בוועדת הסינון של תוכנית מלגות הקיץ לתואר ראשון (2007)
חברה בוועדה האקדמית של המרכז הרב תחומי למחקר סביבתי (2012-2006)
פעילויות נוספת
נציגה אקדמית של המכון למדעי כדור הארץ בספריית האוניברסיטה (2011-2007)
מרכזת הסמינר השבועי של החוג למדעי האטמוספירה, באוניברסיטה (2006-2001)
השתתפה בתוכנית האו"ם לאיכות הסביבה (UNEP) / הארגון המטאורולוגי העולמי (WMO) להערכה מדעית של הידלדלות שכבת האוזון 2006-2005
השתתפה בתוכנית שינוי האקלים בארצות הברית המטפלת ב- CCSP יעד 2: "שיפור כימות הכוחות המביאים לשינויים באקלים כדור הארץ ובמערכות הקשורות אליו 2005
הוראה

הקורסים שמלמדת באוניברסיטה העברית בירושלים:
תרמודינמיקה של האטמוספירה והאוקיינוסים (לתואר ראשון)
מעברי קרינה באטמוספירה (לתואר ראשון)
עקרונות חישה מרחוק של האטמוספירה, האוקיינוסים והקרקע (לתואר ראשון)
מחקר מודרך באקלים, מדעי האטמוספירה ואוקיינוגרפיה (לתואר ראשון)
סדנה לשימוש באנגלית לתלמידי תארים מתקדמים במדעי כדור הארץ (לתואר שני ותואר שלישי)
הערות שוליים

↑  https://www.gfdl.noaa.gov/ מעבדה לדינאמיקה של זורמים גיאופיזיים בארצות הברית
↑  http://www.noaa.gov/ המינהל הלאומי לאוקייאנוגרפיה ואטמוספירה בארצות הברית
↑  http://en.earth.huji.ac.il/people/carynelisa-erlick-haspel דף המחקרים, המפורט, באתר האישי של קרן ארליך, האוניברסיטה העברית
↑  אירועים זוהרים חולפים, ערך בוויקיפדיה האנגלית
↑  https://scholar.google.com/citations?hl=en&user=LyZY4XsAAAAJ&view_op=list_works&sortby=pubdate 69 פרסומים
↑  ,https://www.physics.rutgers.edu/ugrad/awards/wigner.html 1992 הערך של מרי ווילר בוויקיפדיה באנגלית
↑  https://www.epa.gov/careers/fellowships-scholarships-and-post-doctoral-opportunities תואר כבוד הסוכנות האמריקאית להגנת הסביבה
↑  https://archive.org/details/ERIC_ED340760 מאמר המנתח את ההצלחה של המבחן של פרס המחלקה לפיזיקה ואטמוספירה של אוניברסיטת ראטגרס
↑  https://www.physics.rutgers.edu/ugrad/awards/weidner.html אוניברסיטת ראטגרס
↑  http://austfhu.org.au/students/admissions/scholarship-opportunities/golda-meir-fellowship פרס גולדה מאיר
↑  http://sps.physics.rutgers.edu/ אגודת הסטודנטים, ארצות הברית
↑  http://www.moia.gov.il/Hebrew/InformationAndAdvertising/Procedures/Documents/7131ScienceAbsorptionCenter/TemporaryOrder5/7131_304.pdf משרד הקליטה, פרס לעולה מדען מצטיין
↑  http://science.huji.ac.il/he/outstanding_university_faculty סגל אקדמי בכיר מצטיין בהוראה
↑  https://www.science.co.il/iaar/ 2007-2006 אגודה ישראלית לחקר אווירוסולים
↑  http://env.huji.ac.il/en/page/1525 2010-2007 מרכז רב תחומי למחקר סביבתי
↑  https://www.esrl.noaa.gov/csd/assessments/ozone/2006/ 2006-2005 תוכנית האו"ם להידלדלות האוזון
↑  https://www.isc2.org/ccsp/default.aspx מערכת אבטחת מידע הענן
↑  http://www.globalchange.gov/engage/process-products/sap-summary 2005 תוכנית שינוי אקלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007415921705171  MGP: 263498  ORCID: 0000-0001-5786-3796  ResearcherID: Q-4266-2017  VIAF: 38154921340263592797   WorldCat (עם VIAF): 38154921340263592797 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קרן הספל".
רוזנבורג (כדורגל)

רוסנבורג באלקלוב (בנורווגית: Rosenborg Ballklub, או בראשי תיבות: RBK) (תעתיק IPA:[ˈrùːsn̩bɔrɡ]) הוא מועדון כדורגל נורווגי מהעיר טרונדהיים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המועדון נוסד בשנת 1917, בשם 'אוד' ששונה לרוזנבורג ב-1927. המועדון זכה באליפות נורווגיה בכדורגל 13 עונות רצוף (2004-1992), הרצף נשבר ב-2005 כשרוזנבורג סיימה במקום השביעי בטבלה.
המאמן המצליח ביותר של רוזנבורג, נילס ארנה אגן, פרש לאחר עונת 2002. הוא היה המאמן משנת 1988, והוחלף רק לאחר עונת 1998.
אגה הריידה, המאמן הקודם של הקבוצות הלסינגבורג השוודית וברונדבי הדנית ושל המועדון הנורווגי מולדה, החליף את אגן ב-2003. הוא קיבל הצעה לאמן את נבחרת נורווגיה. והוחלף על ידי עוזר המאמן של רוזנבורג, אולה ביי רייס, בדצמבר 2003.
למרות הזכייה באליפות ב-2004, והעפלה לליגת האלופות, הסתיים החוזה של אולה ביי רייס באוקטובר 2004. למשך זמן רב היו שמועות על המועמדים להחליפו, אולם בנובמבר היה ברור שנילס ארנה אגן יחזור שוב, הפעם בתור עוזר של עוזר-המאמן הקודם, פר יואר הנסן, שקודם להיות מאמן.
ליגת האלופות

רוזנבורג הופיעה בשלב הבתים של ליגת האלופות 11 פעמים תוך 13 שנים. 8 מהן היו רצופות (מ-1995 עד 2002). ההישג היווה שיא עד 2004, כשמנצ'סטר יונייטד העפילה לשלב הבתים 9 שנים רצופות. רוזנבורג לא הצליחה לעלות ב-2003, עם הפסד לדפורטיבו לה קורוניה, אבל הצליחה לעלות שוב ב-2004 לאחר ניצחון על מכבי חיפה. רוזנבורג העפילה שוב בשנים 2005, 2007, 2010 ו-2011.
אצטדיון ביתי

רוזנבורג משחקת את משחקי הבית באצטדיון לרקנדאל. לרקנדאל נבנה במקור ב-1947, ועבר שיפוצים נרחבים ב-1996, ובין דצמבר 2000 עד אוקטובר 2002 עבר מודרניזציה.
התכולה הנוכחית של לרקנדאל היא 21,166 מקומות, וגודל המשטח הוא 105 על 68 מטרים. שיא הצופים במשחק אחד היה 28,569 ב-1985.
שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה

נורווגיה גמביה ג'ון קארו
נורווגיהנילס ארנה אגן
נורווגיהטרונד סולייד
נורווגיהאולה ביי ריסה
איסלנדארני גאוטור אראסון
נורווגיה הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין אזאר קאראדאש
נורווגיהוגארד הגם
נורווגיהאוריאן ברג
נורווגיההאראלד מרטין בראטבאק
נורווגיהמיני יאקובסן
נורווגיהסטיג אינגה ביורנביי
נורווגיהבנט סקאמלסרוד
דנמרקניקלאס בנדטנר
תארים

אליפות נורווגיה :(25) (שיא)
1967, 1969, 1971, 1985, 1988, 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006, 2009, 2010, 2015, 2016, 2017
גביע נורווגיה :(11)
1960, 1964, 1971, 1988, 1990, 1992, 1995, 1999, 2003, 2015, 2016
רן בנימין

רן בנימין (נולד ב-6 בפברואר 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל תל אביב מהליגה לאומית.
קריירת מועדונים

בנימין נולד בעומר, וגדל במחלקות הנוער של הפועל מיתר, הפועל באר שבע, מועדון ספורט אשדוד והפועל תל אביב. ב-30 ביולי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בניצחון 1–3 על הפועל ירושלים במסגרת גביע הטוטו לעונת 2022/2023. ב-8 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 למועדון ספורט אשדוד במסגרת גביע הטוטו. ב-20 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, בהפסד 2–0 להפועל חיפה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

בנימין החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2022.
נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
פרופיל שחקן

בנימין הוא שחקן קישור מרכזי אגרסבי, ורגלו הדומיננטית היא רגל ימין. יכולותיו וכישוריו מתבטאים כאשר הוא יכול לשחק בכל עמדות הקישור ביניהם גם ההתקפי.
הערות שוליים

↑  אוסקר גלוך בחוץ: סגל ישראל למונדיאליטו, באתר ערוץ הספורט, 7 במאי 2023
↑  יניב טוכמן‏, מדבר במספרות: השער הווירטואוזי הוא רק ההתחלה עבור רן בנימין, באתר וואלה, 13 ביוני 2023
קלוד אדריאן הלווטיוס

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1715 פריז, צרפת
 פטירה:  26 בדצמבר 1771 (בגיל 56) פריז, צרפת
 מקום קבורה:  כנסיית סן-רוק (פריז) 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 זרם:  דטרמיניזם • מטריאליזם • תועלתנות
 תחומי עניין:  אתיקה • פילוסופיה פוליטית • חינוך
 עיסוק:  פילוסוף, משורר, המורליסטים הצרפתים, סופר, אנציקלופדיסטים 
 הושפע מ:  ג'ון לוק
 השפיע על:  צ'זארה בקאריה • ג'ון סטיוארט מיל • ג'רמי בנת'ם • קרל מרקס
 מדינה:  צרפת 
 בן או בת זוג:  Anne-Catherine de Ligniville, Madame Helvétius 
 צאצאים:  Élisabeth Charlotte Helvétius, Geneviève-Adélaïde Helvétius 
 
קלוֹד אַדְרִיאֶן הֶלְוֶטִיוּס (בצרפתית: Claude Adrien Helvétius,‏ 26 בינואר 1715 – 26 בדצמבר 1771) היה פילוסוף צרפתי, שנודע בעיקר בשל הגותו האתאיסטית, התועלתנית והשוויונית, שהשפיעה על פילוסופים והוגים רבים בעידן הנאורות ולאחריו.
חייו

קלוד אדריאן הלווטיוס נולד בפריז כבן למשפחת רופאים, שנקראה במקור Schweitzer ("שווייצרי" בגרמנית; Helvétius בלטינית). אביו, ז'אן קלוד אדריאן, היה הרופא הבכיר של מריה לשצ'ינסקה, מלכת צרפת. הלווטיוס עצמו יועד על ידי משפחתו לקריירה בתחום הפיננסי, כשולייה לדודו מצד אמו, על אף שבזמנו הפנוי העדיף לעסוק בשירה. בגיל עשרים ושלוש מונה לגובה מס, לבקשת המלכה, תפקיד שהעניק לו הכנסה של 100,000 כתרים לשנה ואיפשר לו ללמוד ולהרחיב את אופקיו. הוא הושפע מדמויות בולטות כגון וולטר ומונטסקייה, ואשתו, אן-קתרין, אירחה בביתם סלון תרבותי אליו הגיעו דמויות מובילות של עידן הנאורות במשך חמישה עשורים.
בשנת 1758 פרסם הלווטיוס את עבודתו החשובה ביותר, De l'esprit (על רוח המחשבה), בה טען כי כל היכולות האנושיות – לרבות אלו הנתפסות כ'רוחניות' – הן מופעים של תחושות פיזיות בלבד, וכי המניע האמיתי היחיד של בני האדם הוא אינטרס עצמי, לכן אין טוב ורע, רק הנאות מתחרות. הגישות האתאיסטיות, התועלתניות והשוויוניות שהובעו בעבודה גרמו למחאה ציבורית, ועל אף שהלווטיוס מיהר לפרסם הסתייגויות לעמדותיו, החיבור נשרף בפומבי בהמלצת הסורבון והכנסייה ב-1759.
ב-1764 ביקר הלווטיוס באנגליה, ושנה לאחר מכן הגיע לברלין בעקבות הזמנתו של פרידריך הגדול, שהעניק לו תשומת לב מיוחדת ואף הושפע מהגותו האתאיסטית.
אחרי 10 שנים, כאשר צבר די הון, הוא ויתר על תפקידו כגובה מס, ופרש לאחוזתו בצרפת, שם השקיע את הונו בסיוע לעניים, בעידוד החקלאות ובפיתוח של תעשיות, צעד שתרם להערכתו בעיני פילוסופים רבים.
פילוסופיה > "על רוח המחשבה" (De l'esprit)

חיבור זה שפורסם ב-1758 נועד להיות תגובת-נגד לחיבורו הנודע של מונטסקייה, "רוח החוקים", ובעיקר כנגד התאוריה של האחרון אודות שינויי האקלים כמשפיעים על אופיין של האומות.
החיבור משך תשומת לב מיידית וגרר התנגדות מאסיבית, במיוחד מפי יורש העצר לואי, בנו של לואי ה-15. התובע הכללי, ז'ולי דה פלורי, גינה את החיבור בפרלמנט הצרפתי בינואר 1759, ובעקבותיו גם הסורבון, שכמריו שכנעו את בית המשפט כי הוא גדוש בדוקטרינות מסוכנות ביותר. הספר הוכרז ככופרני ואתאיסטי, ונידון על ידי הכנסייה והמדינה לשריפה. הלווטיוס, מבוהל מהסערה שנוצרה, מיהר לכתוב שלושה כתבי הסתייגות משפילים – ולמרות זאת הספר נשרף בפומבי על ידי התליין הראשי של פריז.
לשריפת הספר היו השפעות שליליות מרחיקות לכת על הפילוסופים האחרים בצרפת, ובפרט על דני דידרו שהיה עסוק בחיבור האנציקלופדיה הגדולה. הרשויות הדתיות, במיוחד הישועים והאפיפיור קלמנס ה-13 (שמונה לתפקידו ב-1758), החלו לחשוש מהתפשטות של אתאיזם, וביקשו למוטט את ה'מחשבה המודרנית' בנוקשות ובמהירות; חיבורו של הלווטיוס שימש כשעיר לעזאזל לצורך כך.
עם זאת, האירועים הובילו לפרסומו של הספר והוא תורגם כמעט לכל השפות האירופיות.
פילוסופיה > מטריאליזם דטרמיניסטי

חיבורו של הלווטיוס מציג גישה מטריאליסטית-דטרמיניסטית ייחודית, הבאה לידי ביטוי בטענות הבאות המוצגות בו:
כל יכולותיו האדם, לרבות אלו הנתפסות כ'רוחניות' כמו זיכרון, יכולת השוואה ושיפוטיות, אינן אלא תחושות פיזיות. ההבדל בין האדם לחיה הוא רק בארגון הפיזי החיצוני שלנו.
האינטרס העצמי, המושתת על העדפת ההנאה על פני הכאב, הוא המקור הבלעדי של שיקול הדעת, הפעולה והבעות החיבה האנושיות. "שני אלה", הוא אומר על רדיפת ההנאה והבריחה מכאב, "הם, ותמיד יהיו, העקרונות היחידים של פעולה אנושית." אפילו פעולות של הקרבה עצמית הוסברו על ידו כתוצאה מכוונת של חישוב המעדיף את ה'רווח' מההקרבה על פני המחיר הכרוך בה.
אין לאדם בחירה חופשית בין טוב לרע ופעולותיו הן למעשה דטרמיניסטיות.
אין מושג אמיתי של זכויות טבעיות או מוחלטות; מושגי הצדק והעוול האנושיים משתנים כולם בהתאם לנוהג המקובל.
פילוסופיה > השוויון הטבעי של האינטליגנציה

"כל האנשים", טען הלווטיוס, "הם בעלי יכולת הבנה שווה." כפילוסופים רבים בני התקופה שהחזיקו בתפיסותיו של ג'ון לוק, ראה גם הלווטיוס את המוח האנושי כדף חלק, אך לא רק מרעיונות, אלא גם מנטיות מולדות ומהרגלים. כל אי שוויון באינטליגנציה אינו תלוי בארגון הטבעי, אלא בחוסר שוויון בתשוקה ללימוד. תשוקה זו, אצל אנשים 'מאורגנים היטב', קיימת באותה מידה, ומכאן נובע כי אנו חבים את כל השכלתנו לחינוך.
השוויון הטבעי האמור חל על כל בני האדם מכל העמים, ומכאן שהבדלים במאפיינים לאומיים אינם תוצאה של הבדלים מולדים, אלא תוצר לוואי של מערכת החינוך והממשלה. "שום אומה", כתב הלווטיוס, "אינה יכולה לראות עצמה נעלה על אחרות בשל סגולות מולדות כלשהן."
פילוסופיה > האומניפוטנטיות של החינוך

מכיוון שלכל בני האדם יש את אותו הפוטנציאל הטבעי, הרי שלכולם יש את אותה היכולת ללמוד. לפיכך, חינוך היא השיטה שבעזרתה יש לבצע רפורמות בחברה, וכמעט שאין מגבלה לשיפורים החברתיים הדרסטיים שניתן להשיג באמצעות הפצה של החינוך.
"האמנות של עיצוב אנשים," כותב הלווטיוס, "קשורה בכל המדינות לשיטת הממשל", ומכאן שחינוך באמצעות התערבות ממשלתית היא המתודה בה יש לנקוט כדי לבצע רפורמות.
השפעה

הרעיונות המקוריים בהגותו של הלווטיוס הם אלו אודות השוויון הטבעי של האינטליגנציה והאומניפוטנטיות של החינוך. אף אחד מרעיונות אלה אמנם לא זכה להסכמה רחבה, אך הם השפיעו במידה מסוימת על הפילוסופיה של ג'ון סטיוארט מיל ועל זו של ג'רמי בנת'ם. בנוסף, ההומניסט צ'זארה בקאריה הצהיר כי הוא הושפע במידה רבה מהלווטיוס בניסיונו לשנות את חוקי העונשין, כפי שהדבר בא לידי ביטוי בחיבורו המפורסם של בקאריה "על פשעים ועל עונשים".
להיבטים המטריאליסטיים בהגותו של הלווטיוס, כמו גם בזו של הברון ד'אולבאק, הייתה השפעה על קרל מרקס, שחקר את הרעיונות של הלווטיוס כששהה בפריז. מרקס הגדיר מאוחר יותר את רעיונותיהם של השניים כ"בסיס החברתי של הקומוניזם".
ביקורת

כבר בחייו הביעו מספר פילוסופים והוגים הסתייגות מגישתו: וולטר טען כי היא אינה מקורית, אם כי הוא הגן על זכותו של הלווטיוס לפרסם את חיבורו. דידרו, שהקדיש חיבור מיוחד לביקורת על הגותו של הלווטיוס (Réfutation d'Helvétius), העיר בלגלוג קל, כי אם תפיסתו של הלווטיוס בדבר שוויון האינטליגנציה הייתה נכונה, הרי ש-De l'esprit יכול היה להיכתב על ידי שומר הכלבים שלו. הפילוסוף הגרמני יוהאן גאורג האמאן (אנ') התנגד נמרצות לדוקטרינה הרציונליסטית של הלווטיוס, ואילו הפילוסוף הבריטי ישעיהו ברלין מנה את הלווטיוס, יחד עם הגל, פיכטה, רוסו, סן סימון וז'וזף דה-מייסטרה כאחד מששת "אויבי החופש" שיצרו את הבסיס הרעיוני המודרני של המשטר הסמכותני.
שירה

שאיפותיו כמשורר באו לידי ביטוי בשירו Le Bonheur (האושר) שפורסם לאחר מותו, ב-1773. בשיר מפתח הלווטיוס את הרעיון כי אושר אמיתי יכול להימצא רק בהפיכת האינטרס של אדם אחד לאינטרס של הכלל.
לקריאה נוספת

עמוס הופמן, החינוך כמעשה חקיקה: הפוליטיקה החינוכית של הנאורות והשלכותיה, גילוי דעת (כתב עת רב-תחומי לחינוך, חברה ותרבות) 1, 2012, עמ' 55–75
פרנק פורדי, אולי תקשיבו כבר?, באתר אלכסון – מאמר הדן בשאלת הקשב ויכולת החשיבה האנושית בחיבורו של הלווטיוס
הערות שוליים

↑  Helvetius: A Study in Persecution by David Warner Smith, Clarendon Press Oxford, 1965.
↑  Helvétius, Claude Adrien, Treatise on Man: His Intellectual Faculties and his Education, transl. W. Hooper, M. D., (London: Albion Press, 1810), p. 146
↑  Helvétius, Claude Adrien, De l'esprit or, Essays on the Mind, and Its Several Faculties, (London: 1759), p. 286
↑  Helvétius, De l'esprit, p. 21
↑  Helvétius, De l'esprit, p. 325
↑  Mehring, Franz, Karl Marx: The Story of His Life (Routledge, 2003) p. 75
↑  Robert Alan Sparling, Johann Georg Hamann and the Enlightenment Project, University of Toronto Press, 2011, p. 34.
↑  Berlin, Isaiah, Freedom and Its Betrayal: Six Enemies of Human Liberty (Princeton University Press, 2003
ערך זה כולל קטעים מתורגמים  מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262414605171  PLWABN: 9810613496405606  BIBSYS: 90704565  BNE: XX998512  BnF: cb119072034 (data)  BPN: 42145571  CANTIC: a11573478  CiNii: DA0039992X  GND: 118710257  ICCU: BVEV004047  ISNI: 0000 0001 0928 5688  LCCN: n50081968  LNB: 000138705  NDL: 00522530  NKC: jn20000700690  NLA: 35851206  NLG: 125817  NTA: 069230153  SELIBR: 257494  SUDOC: 026918412  Trove: 1115687  VcBA: 495/117657  VIAF: 100185545   WorldCat (עם VIAF): 100185545 
עמוד השער של התרגום לאנגלית של De l'Esprit, מ-1759.
רוזנות אדסה

רוזנות אדסה (Edessa) הייתה אחת המדינות הצלבניות שהתקיימה במאה ה-12, אשר בירתה ומרכזה הייתה העיר אדסה, הידועה גם בשמה הטורקי אורפה, ואשר מלבד היותה מזוהה בעבר כאור כשדים המקראית, היוותה את אחת הזירות החשובות של התפתחות הנצרות הקדומה. בניגוד לשאר המדינות הצלבניות אשר שכנו לחופיו של הים התיכון הייתה רוזנות אדסה חסרת מוצא לים, אולם החוסר בגישה לנתיבי התחבורה הימיים היה רק אחד הסממנים לבידודה של הרוזנות. מאז היווסדה הייתה הרוזנות מנותקת מהלך הרוח בשאר המדינות הצלבניות, והיחסים בינה לבין שכנתה הקרובה נסיכות אנטיוכיה היו לרוב פושרים ביותר. גם מיקומה הגאוגרפי של הרוזנות לא תרם לקרבתה אל שאר המדינות: מרבית הרוזנות, ובכלל זה עיר הבירה, נמצאה מזרחית לנהר הפרת, ובכך הייתה מנותקת הלכה למעשה משאר האזורים בהם שלטו הצלבנים. חלקיה של הרוזנות אשר נמצאו מערבית לנהר הפרת נוהלו כאוטונומיה עצמאית מהמבצר הצלבני בטילבסאר (Tilbeşar).
היסטוריה > היווסדה של הרוזנות

בשנת 1098 בשעה שצבא הצלבנים עשה את דרכו לעבר ירושלים כחלק ממסע הצלב הראשון, פרשו ממנו אציל ממוצא צרפתי בשם בלדווין (לימים יהפוך לבלדווין הראשון, מלך ירושלים), ועמו מספר אצילים נוספים מקרב הכוחות הצלבנים שנעו מאסיה הקטנה דרומה לכיוון אנטיוכיה וירושלים. בלדווין ומרעיו פנו לכיוון קיליקיה, ככל הנראה במטרה לכבוש שטחים באסיה הקטנה, שם יקימו טריטוריות עצמאיות משלהם. לא ידוע האם הייתה זו כוונתו של בלדווין עצמו, אולם ידוע בוודאות כי עמיתו טנקרד פרש מצבא הצלבנים למטרה זו בדיוק.
לאחר שעברו בשערי קיליקיה הגיעו הצלבנים לעיר אדסה, שם שכנע בלדווין את מושל העיר טורוס לאמצו כבנו החוקי וכיורשו. טורוס, שהיה יווני-אורתודוקסי בהשקפתו הדתית, היה שקוע בסכסוך מתמשך עם נתיניו הארמנים, וזמן קצר לאחר שאימץ את בלדווין כיורשו נרצח ב-9 במרץ 1098 בידי מתנגדיו. לא ידוע האם ידו של בלדווין הייתה מעורבת ברצח, אולם מיד לאחריו קיבל בלדווין את העיר לידיו, הכתיר את עצמו כרוזן אדסה וייסד בצעד זה את הרוזנות.
בשנת 1100 הוכתר בלדווין למלך ממלכת ירושלים לאחר מות אחיו, גוטפריד מבויון. רוזנות אדסה עברה לידי דודנו של בלדווין, בלדווין מבורק, ועמו שלט ז'וסלין דה קורטניי, אדון העיר טילבסאר (אז "טורבסל") אשר על הפרת, ששימש כמושל בפועל על מערב הרוזנות והמגן עליה מפני התקפות הסלג'וקים הטורקים.
אדוניה הצלבנים החדשים של הרוזנות יצרו קשר אמיץ עם נתיניהם הארמנים, קשר שבא לידי ביטוי בבריתות נישואין בין שני הצדדים. שלושת רוזניה הראשונים של אדסה נישאו כולם לנשים ארמניות. הארמנים אהדו לרוב את השליטים הפרנקים וראו בהם משחררים, האחרונים גמלו להם על כך ומינו אותם לעמדות בכירות בשלטון ולארמנים הייתה השפעה רבה על הפוליטיקה המקומית.
היסטוריה > היחסים עם השכנים המוסלמים

זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון באדסה היה בלדווין השני מעורב היטב בנעשה בזירה הפוליטית של ארצות צפון סוריה ואסיה הקטנה. הוא עזר לגייס את הכופר לשחרורו של בוהמון הראשון, נסיך אנטיוכיה, מידי הטורקים הדנישמנדים בשנת 1103, ויחד עם אנטיוכיה תקף את צבא האימפריה הביזנטית בקליקיה בשנת 1104.
מאוחר יותר באותה השנה הותקפה אדסה בידי שליטיה המוסלמים של העיר מוסול (בעיראק של ימינו), התקפה בה נפלו בלדווין השני וז'וסלין בשבי לאחר המפלה שנחלו בקרב חרן. עם שבייתם של מנהיגי הרוזנות עלה לשלטון באדסה טנקרד, עמיתו לשעבר של בלדווין הראשון ואחיינו של בוהמון נסיך אנטיוכיה, ושלט בה עד לשחרורם של השניים בשנת 1108. לאחר שחרורו של בלדווין השני מהכלא המוסלמי סירב טנקרד לוותר על כיסאו, ואילץ בכך את בלדווין לאחד כוחות עם מספר שליטים מוסלמים שיעזרו לו לשוב אל כס הרוזן באדסה.
בשנת 1110 תקפו שליטי מוסול בשנית, והפעם הצליחו לכבוש את מרבית שטחי הרוזנות שממזרח לנהר הפרת. גם בהתקפה זו לא נפגעה העיר אדסה עצמה, וזאת מפני שהמוסלמים ביכרו לחזק את שליטתם על נתיניהם מאשר לקבל תחת ידיהם נתינים חדשים בני לאום שונה אשר עלולים לערער את יציבות השלטון.
בשנת 1118, עם מותו של בלדווין הראשון, הוכתר בלדווין השני כמלך ממלכת ירושלים, ואת מקומו כרוזן אדסה ירש שותפו לשלטון, ז'וסלין. בשנת 1122 נפל ז'וסלין בשנית בשבי המוסלמי, וכאשר חש בלדווין השני להצילו הוא נתפס ונשבה אף הוא, מותיר בכך את ממלכת ירושלים ללא שליט. ז'וסלין, שהשכיל לברוח מידי שוביו ב־1123, דאג לשחרור חברו בשנה שלאחר מכן.
ניתן אם כן לסכם את יחסי הרוזנות עם שכניה המוסלמים כיחסי איבה עדינה. מצד אחד הייתה הרוזנות נתונה במלחמות חוזרות ונשנות עם המוסלמים, אולם לתפיסתם של המוסלמים לא היו אלו מלחמות שנועדו למחות את זכרה מעל פני האדמה, כי אם מלחמות אשר נועדו להבטיח את שלומן של הממלכות המוסלמיות. הנוצרים מצידם ניהלו מלחמות שנועדו להרחיב את גבולות הרוזנות, ומתוקף היותן כאלה הן לא היו מלחמות בהן נלחמו עד לטיפת הדם האחרונה, אלא מאבקים מקומיים שהנוצרים משכו את ידם מהם ברגע שהיה נדמה כי דבר מה עלול להשתבש. איזון עדין זה נשמר בשנותיה הראשונות של הרוזנות, אולם כשהחריפו הקרבות של הצלבנים במוסלמים בגזרת ארץ ישראל, השפיע הדבר גם על המצב באדסה כך שלבסוף כבשו המוסלמים את הרוזנות על מנת למגר את יושביה הנוצרים כליל.
מאידך גיסא, כאשר נזקקו שליטיה הצלבנים של אדסה לעזרת המוסלמים, נאותו האחרונים לעזור לשכניהם הנוצרים, כאשר האינטרסים הנוצרים תאמו את אלו המוסלמים.
היסטוריה > נפילתה של הרוזנות

ז'וסלין נהרג בקרב בשנת 1131 והרוזנות עברה לידיו של בנו, ז'וסלין השני. באותו הזמן איחד השליט המוסלמי זנגי את ממלכות חלב ומוסול והחל מאיים על הרוזנות הנוצרית. ז'וסלין השני בשאננותו לא דאג לביטחונה של הרוזנות ואף ניתק בהפגנתיות את קשריו עם רוזנות טריפולי אשר כתוצאה מכך סירבה לשלוח תגבורת לאדסה כאשר זנגי החליט לתקוף.
זנגי הטיל מצור על אדסה בשנת 1144 ולכד אותה ב־24 בדצמבר של אותה השנה. ז'וסלין השני ברח אל השטחים שמערבית לנהר הפרת והמשיך לשמש כרוזן בשטחים אלו ועם מותו של זנגי בספטמבר 1146 אף הצליח להשתלט לזמן קצר על בירתו הכבושה. חודשיים לאחר מכן, בחודש נובמבר כבשו המוסלמים את הבירה בשנית. ז'וסלין, אשר הצליח ברגע האחרון לברוח מפני התוקפים המוסלמים, נתפס לבסוף בשנת 1150 והוחזק כשבוי בחאלב עד למותו בשנת 1159.
אשתו של ז'וסלין, אשר הבינה כי גורל הרוזנות נחתם, מכרה את האחוזה בטרובסל ואת האדמות אשר נשארו ברשות משפחתה לקיסר הביזנטי מנואל הראשון, אולם תוך שנה נתפסו כל השטחים המדוברים בידי יורשו של זנגי, נור א-דין, ושליטים מוסלמים אחרים.
באמצע המאה ה־12 הייתה אדסה, מדינת הצלבנים הראשונה להיווסד, גם הראשונה להתפורר ולהיעלם.