stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תוכנית השלבים של אש"ף
סקירה

בכינוס ה-12 של המועצה הלאומית הפלסטינית, שנערך ב־1–9 ביוני 1974, אומצה תוכנית השלבים של אש"ף, בעקבות החלטה זו, הודיעו בסוף ספטמבר 1974 ארבעת הארגונים, "החזית העממית", "חזית השחרור הערבית", "החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית" ו"חזית המאבק העממי", על השעיית חברותם בוועד הפועל של אש"ף ועל הקמת "חזית הסירוב".
התוכנית אינה קובעת צעדים אופרטיביים ברורים וחוזרת על עקרונות המדיניות שקיבלה "המועצה הלאומית הפלסטינית" בעבר: שלילת החלטה 242 של מועצת הביטחון של האו"ם (שהתקבלה בעקבות מלחמת ששת הימים), שלילת קיומה של מדינת ישראל, דרישה להחזרת כל הפליטים הפלסטינים לבתיהם המקוריים, והקמת מדינה פלסטינית בכל שטחי פלסטין (ארץ ישראל). החידוש בתוכנית הוא הקביעה שכל צעד שיוביל להגשמת המטרות האלה הוא צעד ראוי. כמו כן, יש תביעה להעביר לשלטון פלסטיני כל שטח מ"פלסטין" שיעבור לשלטון ערבי, גם אם ההשתלטות על שטחים אחרים תתעכב. יש המפרשים את סדרת ההחלטות הזו כאילו המועצה הכירה באפשרות שמטרותיה לא יוגשמו בבת-אחת, אלא בצעדים קטנים הדרגתיים, וכן כי יש בכך הכרה באפשרות להפעיל צעדים מדיניים ודיפלומטיים ולא רק "מאבק מזוין" (אם כי לפי סעיף 2 המאבק המזוין הוא הדרך המועדפת), ובלבד שהמטרה - "שחרור" כל פלסטין (ארץ ישראל) וחיסול הציונות - תושג.
להלן שלושה סעיפים מהתוכנית שעליהם מבוססת הפרשנות דלעיל (תורגם מהנוסח האנגלי):
סעיף 2 בתוכנית קובע:
סעיף 4 קובע:
סעיף 8 קובע:
ישראל ראתה בתוכנית השלבים תוכנית מסוכנת, כיוון שהיא מאפשרת לכאורה להנהגה הפלסטינית להיכנס למשא ומתן עם ישראל על עניינים שבהם ישראל יכולה להתפשר, מתוך כוונה לנצל את הפשרות לשם "שיפור עמדות" לצורך תקיפת ישראל. במשך השנים התקיים משא ומתן בין ישראל לבין אש"ף או הנהגה פלסטינית אחרת, בצל החשש כי המשא ומתן אינו כן, וכי נכונות הפלסטינים לפשרות היא רק מסווה למימוש תוכנית השלבים. כשנחתמו הסכמי אוסלו, החל משנת 1993, טענו מנהיגים פוליטיים ישראלים ממפלגות הימין, כי מדובר במזימה למימוש תוכנית השלבים. ערפאת עצמו, 12 יום לפני חתימת הסכמי אוסלו (13 בספטמבר 1993), בנאום מוקלט מראש ששודר ברדיו הירדני הודיע לעם הפלסטיני כי הסכם אוסלו
יהיה הבסיס למדינה עצמאית פלסטינית, בהתאם להחלטת המועצה הלאומית הפלסטינית מ-1974... החלטת המל"פ מ-1974 קראה להקמת רשות לאומית על כל חלק מאדמת פלסטין ממנו ישראל נסוגה, או אשר שוחרר.
משרד החוץ הישראלי הגדיר בשנת 1996 אמירה זו כהכרזה מפי ערפאת שמשמעותה היא שאוסלו הוא חלק מ"תוכנית השלבים" לחיסול ישראל. בשנת 2009 התייחס שגריר אש"ף בלבנון לתוכנית השלבים.
תוכנית השלבים בוטלה באופן רשמי בנובמבר 1988, עת קיבל את החלטות האו"ם 181, 242 ו-338 ותיקן בהתאם את אמנתו שכללה את השמדת ישראל. ההיסטוריון של הסכסוך שאול אריאלי מסביר בספרו ככה בדיוק קרה? 12 מיתוסים ישראלים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני כי התנועה הפלסטינית קיבלה ב־1988 את החלטת האו"ם 242, כך שהפלסטינים למעשה קיבלו על עצמם למעשה הכרה בזכות הקיום של מדינת ישראל. אריאלי יוצא כנגד התפיסה לפיה נחשפו עמדותיו האמיתיות של יו"ר הרשות הפלסטינית לשעבר יאסר ערפאת, וטוען כי מי שמבקשים לטעון שאש"ף או הרשות מחזיקים בתורת השלבים עושים זאת באופן ספקולטיבי, וללא כל קשר למעשיה או התבטאויותיה של הרשות.
עם זאת, בשיח הציבורי כיום ישנו ויכוח האם הרשות הפלסטינית, שהוקמה בעקבות ההסכמים, עדיין דבקה בתוכנית השלבים, או שהתביעות הטריטוריאליות הפלסטיניות חלות רק על שטחי הגדה המערבית (כולל מזרח ירושלים) ורצועת עזה.
התוכנית הופיעה באתר המשלחת הפלסטינית לאו"ם עד שנת 2010.‏
תוכנית השלבּים כביטוי

בעקבות חדירת הביטוי "תוכנית השלבּים של אש"ף" לשיח בציבור הישראלי, נוצר הביטוי המקוצר תוכנית השלבּים או תורת השלבּים שנועד לסמל את גישתם של כמה גורמים ערביים כלפי מדינת ישראל. השימוש במונח זה נושא בתוכו מסר פוליטי שלפיו גם נכונות לצעדים מקרבי שלום, כמו משא ומתן, הם חלק מאסטרטגיה כוללת שמטרתה השמדת מדינת ישראל. השימוש במונח ככזה, מקובל בעיקר בקרב גורמי ימין בפוליטיקה הישראלית.
אמנם השימוש במונח מתייחס בדרך כלל לתוכנית עשרת השלבים של אש"ף, אך ניתן למצוא דוגמאות נוספות, כגון "תורת השלבים של נאצר" או "תורת השלבים של החמאס".
לקריאה נוספת

שאול אריאלי, ככה בדיוק קרה? 12 מיתוסים ישראלים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ספרי עליית הגג והוצאת ידיעות אחרונות, 2021, הפרק "הפלסטינים לא נטשו את תורת השלבים והם רוצים להשמיד את ישראל", עמ' 168–213.
הערות שוליים

1 2  משה שמש, אש"ף: 1993-1964 – ממאבק מזוין לחיסול מדינת ישראל, להסכם שלום איתה, בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה? (עורכים: משה מעוז וב"ז קדר), משרד הביטחון, 1996, עמ' 306
↑  INCITEMENT TO VIOLENCE AGAINST ISRAEL BY LEADERSHIP OF PALESTINIAN AUTHORITY - 27-Nov-96
↑  ריאיון עם שגריר אש"ף בלבנון, עבאס זאקי, באתר ממרי, 14 במאי 2009 (באנגלית)
↑  יוסי בן ארי (טור דעה), מה עושים כשהמודיעין סותר את עצמו?, באתר ynet; וראו גם תוכנית השלבים, באתר מכון ראות
↑  האמנה כפי שהופיעה באתר האו"ם בשנת 2010
↑  מלחמת ההתשה - "תורת השלבים של נאצר"
↑  גל ברגר, אבו מאזן: ללא מדינה בגבולות קבע - לא ישרור שלום, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 בפברואר 2005
↑  רוני סופר, אולמרט: אין הפרדה בין אבו מאזן לחמאס, באתר ynet, 26 בפברואר 2006
↑   יזהר באר, "תאמין לי, בדקתי עשרות פעמים, יש היתכנות פיזית לפיתרון שתי המדינות", באתר הארץ, 6 במאי 2021
שי כהן (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  1968 (בן 56 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין, מרצה
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, ג'אז, מוזיקה אלקטרונית
 mashav.com/sha/
 
שי כהן (נולד ב-1968) הוא מוזיקאי, מלחין ומרצה ישראלי. מכהן כפרופסור חבר במחלקה למוזיקה באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

כהן הוא מלחין-חוקר, מרצה ונגן ג'אז המתמחה בתחומים שונים, מאלתור חופשי ועד מוזיקה קלאסית ואלקטרונית בת זמננו. כהן נולד בחיפה למד קומפוזיציה באקדמיה למוזיקה בירושלים וסיים תואר שלישי במוזיקה באוניברסיטת בר-אילן, בה הוא מכהן כראש המגמה למוזיקה, טכנולוגיה ומדיה חזותית. בנוסף, כהן מרצה גם במדרשה למוזיקה במכללת לוינסקי לחינוך.
כמלחין, כהן ידוע בגישה ייחודית וחדשנית לסאונד, לגוון ולשימוש באלמנטים מבוססי עיבוד צליל ומולטימדיה. יצירתו משופעת בהתבוננות ספקטרלית, יישומה בכלי נגינה אקוסטיים ובשילוב עולם וויזואלי/דיגיטלי לצרכים בימתיים, יצירה ברשת, וידאו ארט, מיצבים אינטראקטיביים, מיצגים וכו'. בנוסף, יצירותיו חוקרות צורות, מבנים וגישות מוזיקליות לא שגרתיות תוך שימוש בתווי גרפי ייחודי, המשלב אלמנטים אליאטורים, אלתור ותבניות ריתמיות והרמוניות מורכבות.
יצירותיו הושמעו בבכורה בפסטיבלים רבים בארץ ובעולם כדוגמת: "ISCM" האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו (Russia/2006,Estonia/2019), "הליגה למלחינים באסיה" (/Japan/2003, 2009/Korea, 2012/Israel, 2013/Singapore, 2016/Vietnam, 2018/Taiwan) ונוגנו על ידי תזמורות והרכבים רבים כדוגמת: התזמורת הסימפונית של סיאול בקוריאה, האנסמבל הקאמרי למוזיקה בת זמננו של מוסקבה, חברי התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC, התזמורת לכלי קשת בבודפשט, האנסמבל למוזיקה חדישה ביפן, רביעיית כלי הקשת T'ang Quartet בסינגפור, בקונצרט "מחווה למניפסט של ג'ון זורן" בציריך, האנסמבל למוזיקה חדישה באוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד, ההרכב הלונדוני של שוברט,אנסמבל המאה ה-21, אנסמבל קפריזמה, אנסמבל מוזיקה נובה, אנסמבל מיתר, אנסמבל סולני תל אביב, ההרכב היהודי-ערבי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, הסינפונייטה הישראלית באר שבע ועוד.
בשנת 2021 זכה כהן במענק מהקרן הלאומית למדע (ישראל) ISF לחמש שנים למחקר אינטגרטיבי על סנכרון באמצעות תיפוף בקרב מבוגרים אוטיסטים והשלכותיו על תפקודם החברתי ופרסומיו ראו אור בכתבי העת: Frontiers in Psychology ,PLoS ONE, Psychology of Music ,Scientific Reports, JMTE, בין המילים, ספר כנס צ'ייס 13, BIU Today ובאקדמיה.
במסגרת תפקידיו הציבוריים כיהן כיושב ראש איגוד הקומפוזיטורים בישראל (2012-17, 2019-2022), חבר חבר-הנאמנים של פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים וכעת הוא מנהל מדעי במרכז הבינתחומי למוזיקה ותודעה, באוניברסיטת בר-אילן.
השתתפות בפסטיבלים וכנסים מדעיים (רשימה חלקית)

2022 "מי לא משחק בקוביות?", הכנס הבינלאומי השביעי בנושא טכנולוגיות לתווי מוזיקה וייצוג (TENOR), 9/10/11 במאי 2022, מרסיי, צרפת.
2021 "כלי להערכה אוטומטית של מיומנויות ביצוע ווקאלי בזמן אמת", הכנס ה-21 למחקר בחינוך, מכללת לוינסקי לחינוך.
2021 מרצה אורח בכיתת קומפוזיציה וטכנולוגיה של פרופ' ג'ורג היידו בהמבורג, גרמניה. Hamburg, Hochschule für Musik und Theater, Germany.
2020 "יצירתיות מוזיקלית הנובעת מדיסלקסיה בקריאת תווים", כנס SIG 05 2020, חינוך לגיל הרך: התבגרות בזמנים דינמיים ומשתנים, אוניברסיטת בר-אילן, ישראל.
2020 "שבע קדנצות לרביעיית כלי קשת, אלקטרוניקה וקולו הרדיופוני של המלחין יוסף טל", הכנס ה-20 למחקר בחינוך, מכללת לוינסקי לחינוך.
2020 "חופש יצירתי במרחב של אי-ודאות", נוירופדגוגיה במכללה האקדמית אחוה.
2019 "עיון בדרכי ההלחנה והביצוע של Kate Soper יוצרת-זמרת בת זמננו". ווקס פמינה 2019, אוניברסיטת בר-אילן.
2018 "ניתוח הקלטות כנרים עכשוויות של רפרטואר המאה ה-19: מגמות והשפעות", כנס האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה, מכללת לוינסקי.
2018 "תחושות, רגשות ומחשבות בעידן הווירטואלי, הממשי וההיברידי", כנס ContComp, בנושא קומפוזיציה בת-זמננו, המשכן לאמנויות ע"ש ד"ר ראובן הכט, אוניברסיטת חיפה.
2018 "קומפוזיציה מוזיקלית ואלתור בזמן-אמת עם טכנולוגיה ניידת", האדם הלומד בעידן הטכנולוגי, הכנס ה-13 לחקר חדשנות וטכנולוגיות למידה ע"ש צ'ייס, האוניברסיטה הפתוחה.
2018 "לימוד תזמור ועיבוד באמצעות תיווי ממוחשב", הכנס ה-18 למחקר בחינוך, מכללת לוינסקי לחינוך.
2017 "Compositional analysis and synthesis in search for artistic potential", כנס בינלאומי למחקר ויצירה במוזיקה, הרחבת גבולות הביטוי היצירתי, אוניברסיטת בר-אילן.
2017 "מערכות סגורות ופתוחות בקומפוזיציה, טכנולוגיה וחינוך", הכנס ה-17 למחקר בחינוך, מכללת לוינסקי לחינוך.
2016 "מערכות סגורות ופתוחות בקומפוזיציה, טכנולוגיה וחינוך", קולוקוויום אוניברסיטת בר-אילן, המחלקה למוזיקה.
פרסים

פרס אקו"ם ע"ש מנחם אבידום על הישג השנה בתחום המוזיקה הקונצרטנטית לשנת 2010 ולשנת 2022.
פרס האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות סן קרלוס V International Composition Music Academy ולנסיה, ספרד.
פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים לשנת 2011.
פרס באוניברסיטת אברדין בסקוטלנד לשנת 2011.
הערות שוליים

↑  פרסומים אקדמיים באתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  המרכז הבינתחומי למוזיקה ותודעה, IRMaM
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299601805171  VIAF: 98468404   WorldCat (עם VIAF): 98468404
תיאטרון רמת גן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם תיאטרון 
 על שם:  אולף החמישי, מלך נורווגיה 
 כתובת:  חיבת ציון 16, רמת גן
 מיקום:   רמת גן
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1993
 תאריך פתיחה רשמי:  30 במאי 1993 
 מידע טכני
 קיבולת:  328 מקומות ישיבה עם אפשרות הרחבה ל-400
 קואורדינטות:  32°04′45″N 34°49′22″E﻿ / ﻿32.0791371°N 34.822811°E﻿ / 32.0791371; 34.822811
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) תיאטרון רמת גן(למפת גוש דן רגילה) תיאטרון רמת גן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיאטרון רמת גן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיאטרון רמת גן  he תיאטרון רמת גןhe תיאטרון רמת גןמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תיאטרון רמת גן על שם אולב החמישי מלך נורווגיה הוא אולם תיאטרון ברמת גן.
היסטוריה

התיאטרון הוקם כחלק מרובע תרבות ורוח בשכונת רמת יצחק ברמת גן, ברחוב חיבת ציון 16, בין הספרייה המרכזית למוזיאון העירוני רמת גן, מול בית צבי. זהו התיאטרון הראשון שנבנה ברמת גן מאז הקמתה. טקס הנחת אבן הפינה לתיאטרון התקיים בשנת 1992.
התיאטרון הוקם הודות לתרומתם הנדיבה של ממשלת נורווגיה ובית המלוכה הנורווגי כאות להזדהות עם סבלם של תושבי העיר במלחמת המפרץ ונקרא על שם אולב החמישי מלך נורווגיה.
אולם תיאטרון רמת גן הוא היחיד מסוגו בארץ הכולל "במה פורצת", אשר את גובהה ניתן לקבוע על פי צורכי ההפקה. לבמה הפורצת מעבר תת-קרקעי, ממנו יכולים השחקנים להגיע לבמה ובאותו האופן גם "להיעלם" ממנה. בתיאטרון 328 מקומות ישיבה עם אפשרות הרחבה ל-400 (תוספת כיסאות על משטח הבמה הפורצת).
הבניין תוכנן על ידי האדריכל אלכס כהן. בחזית התיאטרון רחבה גדולה, ומעל גג התיאטרון, בואך רחוב שועלי שמשון, נבנתה רחבה נוספת בה נמצאת הכניסה למוזיאון העירוני רמת גן.
טקס הפתיחה התקיים ב-30 במאי 1993 בנוכחות ראש העיר צבי בר, שרת החינוך בממשלת ישראל, שולמית אלוני ושרת החינוך בממשלת נורווגיה, אוסה קליבלנד. התיאטרון החדש מצטרף לתיאטרון הספרייה בו 130 מקומות ישיבה, ולאולם תיאטרון בו 120 מקומות ושני אולמות בני 50 מקומות ישיבה בבית צבי.
בתיאטרון מתקיימת פעילות מגוונת בכל תחומי אומנויות הבמה. מלבד הצגות הרפרטואר, מקיים התיאטרון פעילות קבועה של שבתות תרבות, קונצרטים, הרצאות, הופעות מחול עירוניות, ערבי זמר וטקסים עירוניים. כמו כן, הוא משמש כתיאטרון הבית להפקות בית צבי השונות, ומארח את הפקות מגמת התיאטרון של בית הספר התיכון בליך.
הערות שוליים

↑  הנחת אבן הפינה לתיאטרון רמת גן, באתר ארכיון בית קריניצי
↑  אתר עיריית רמת גן - עיריית רמת גן - תיאטרון רמת-גן, באתר www.ramat-gan.muni.il
↑  חנוכת תיאטרון רמת גן על שם אולב ה-5 מלך נורבגיה, 1993, באתר ארכיון בית קריניצי
תמ"א 16

תמ"א 16 היא תוכנית המתאר הארצית (תמ"א) לסילוק אשפה שאושרה בממשלת ישראל בשנת 1989. התוכנית קבעה את ההליך התכנוני הנדרש להקמת אתרי פסולת, קבעה סטנדרטים גבוהים להקמת תשתיות טיפול בפסולת וסייעה בסגירת אתרים שלא עמדו בסטנדרטים אלו.
רקע

תוכנית המתאר הארצית לסילוק אשפה (תמ"א 16 המקורית) נכתבה בשנות השבעים על מנת להסדיר את הטיפול בפסולת בארץ.
התכנית מסייעת בסגירת אתרי הטמנה בלתי מוסדרים והקמה של אתרי הטמנה גדולים ומרכזיים שהחליפו את האתרים שנסגרו. תוכנית זו נועדה להמשיך ולאפשר את הסדרת הטיפול בפסולת המוצקה בישראל כחלק מיישום תוכנית האב לטיפול בפסולת המוצקה אשר אומצה על ידי המועצה הארצית לתכנון ולבנייה באוגוסט 2006.
הוראות תמ"א 16

התוכנית מתבססת על שילוב אמצעים ושיטות טיפול וסילוק פסולת וזאת במטרה לצמצם את כמויות הפסולת המיועדת להטמנה, בהתחשב בשיקולים כלכליים וחברתיים: צמצום כמויות, שימוש חוזר, מיחזור, הפקת אנרגיה מפסולת והטמנה.
התוכנית כוללת תשריטים כלליים ל-28 אתרים:
3 אתרי הטמנה מרכזיים
16 אתרי הטמנה מקומיים
אתר הטמנה זמני יחיד
אתר חירום
אתר פסולת רעילה
7 אתרי טיפול בפסולת
באתרי הטיפול יכולה להתבצע כל פעילות שמטרתה טיפול וצמצום כמויות הפסולת המיועדת להטמנה: מתקני מיון, מפעלי מחזור, אתרי קומפוסטציה, מפעלי פסולת לאנרגיה. הקמת אתרים חדשים תתאפשר כאשר מתוך התשריטים יגזרו תוכניות מפורטות בליווי תסקיר השפעה על הסביבה.
תיקונים לתמ"א 16 > תיקון 4

תיקון מאוקטובר 2011 שנועד להתאים את המדיניות הממשלתית למציאות הסביבתית העדכנית. מטרת התיקון היא יצירת מסגרת תכנונית להקמת אתרי פסולת וייעול ההליכים הסטטוטוריים להקמת מתקני טיפול, וכן קביעת הוראות והנחיות לעריכת תוכניות מפורטות והיתרי בנייה לאתרי הפסולת תוך שמירה על בריאות הציבור, איכות הסביבה, איכות מים עיליים ומי תהום, שטחים פתוחים, ערכי טבע ונוף ושמירת משאבי הקרקע לדורות הבאים.
עיקרי התוכנית המתוקנת-
חיוב אתרי הטמנה קיימים בשיקום: תמ"א 16 מחייבת אתרי הטמנה שכבר קיימים ופעילים בישראל להכין תוכנית שיקום מקיפה שתאפשר עם סיום יישומה לאחר שנים שימוש אחר ובטיחותי מכל הבחינות בקרקע. זאת בנוסף להנחיות שיקום כלליות שינוסחו ויקודמו במסגרת תוכנית המתאר הארצית.
ייעול הליכי תכנון למתקני טיפול בפסולת במגזר התעשייתי: תמ"א 16 כוללת סעיפים הנוגעים לייעול ושיפור תהליכי התכנון והאישור להקמתם של מתקנים חדשים לטיפול בפסולת באזורי תעשייה למיניהם. התמ"א תאשר קבלת היתר בנייה על סמך אישור של ועדה מקומית בלבד וללא צורך בשינוי תוכניות. חלק זה יבוצע באופן ספציפי לכל אתר ומתקן אחרי ביצוע בדיקה מקיפה ומקצועית לגבי היתכנות נזקים חריגים והשפעות סביבתיות (סקר סביבתי) של המתקן וכמובן פרסום ההקמה לידיעת הציבור.
ועדות משנה לטיפול בפסולת במסגרת הוועדות המחוזיות: תוקמנה ועדות משנה במסגרתן של הוועדות המחוזיות וועדות משנה אלו יופקדו על טיפול בפסולת והסדרת העניין בכל אזור רלוונטי. בכך תמ"א 16 הופכת גם את מוסדות התכנון המחוזיים לחלק מהפתרון ומונעת מצב שבו הרשויות המקומיות ורשויות התכנון יפטרו את עצמן מטיפול במפגעים ואתרי פסולת בתירוץ שזוהי הבעיה והאחריות של המשרד להגנת הסביבה.
כל תוכנית הרחבה תחייב פתרון לטיפול בפסולת: תמ"א 16 קובעת כי כל תוכנית להרחבה משמעותית של יישובים או אזורי תעשייה תחייב מתן פתרון מוסכם ומאושר לטיפול בפסולת – בתוכניות מקומיות ותוכניות להרחבות.
הערות שוליים

↑  http://www.sviva.gov.il/subjectsEnv/Waste/Policy/Pages/PlanningPolicy.aspx
↑  http://www.recycling.co.il/12/תמא-16-פסולת-מוצקה
תיאטרון רומי

| --- | --- |

תיאטרון רומי בעמאן, ירדן
 מידע כללי
 תקופה:  האימפריה הרומית
 סגנון אדריכלות קודם:  אדריכלות יוון העתיקה
 סגנון האדריכלות הבא:  אדריכלות ביזנטית
ערך זה עוסק במבנה התיאטרון הרומי ובתפקידו הפיזי. אם התכוונתם לאמנות התיאטרון בתקופה הרומית, ראו .
התיאטרון הרומי היה מבנה ציבורי בתקופת האימפריה הרומית, ששימש למופעי בידור לקהל הרחב, בדרך כלל להצגות. ההבדל העיקרי בין אמפיתיאטרון לתיאטרון רומי, בנוסף להבדל בשימוש, הוא שהאמפי הוא עגול או עגלגל, בעוד שהתיאטרון צורתו חצי עיגול. בדומה למבני ציבור רבים בתרבות הרומית, גם מקורם של התיאטרון הרומי ושל האמפיתיאטרון, שאוב מהאדריכלות של יוון העתיקה. עם זאת, לתיאטרון הרומי ישנם מאפיינים ייחודיים מסוימים. לדוגמה, הוא נבנה לרוב על יסודות משל עצמו, ללא הסתמכות על מורדות טבעיים של גבעה או מדרון, והיה במבנה סגור מכל צדדיו ולא פתוח.
מבנה

תיאטראות רומיים נבנו בכל רחבי האימפריה הרומית, מספרד ועד למזרח התיכון.
יש דמיון בין התיאטרון הרומי לבין האמפיתיאטרון. שניהם בנויים מהבטון הרומי, ושניהם סיפקו לציבור הרחב אפשרות לאירועי בידור והנאה במתחם ציבורי. עם זאת, מדובר בסוגי מבנים שונים, שנועדו לאירועים שונים לחלוטין. אחד ההבדלים העיקריים הוא באקוסטיקה שאפיינה את התיאטרון הרומי. הבדל זה נועד לשרת את המטרות השונות של המבנים. בעוד שבאמפיתיאטרון התקיימו מרוצים, קרבות בין גלדיאטורים לבין עצמם, או בין גלדיאטורים לחיות מסוכנות, אירחו התיאטראות הרומיים מחזות, מחזות שבהן שירה, שירת מקהלה, ונאומים לקהל. ההבדל העיקרי בין השניים הוא במבנה: בניגוד לאמפיתיאטרון, התיאטרון הרומי לא נבנה בצורת היקף מלא (עיגול או אליפסה), והיה לו אזור של "אחורי הקלעים" ואזור של קדמת הבמה. קיומה של במה הסגורה מאחור בקיר, אפשרה אקוסטיקה שלא הייתה קיימת במבנה העגול המלא של האמפי. מעבר לאקוסטיקה, אפשרה קדמת הבמה לשחקנים, לזמרים או לנואמים, לצאת אל הקהל מכיוון אחורי הקלעים, לבחור מתי ברצונם להיראות וכיצד, ולתת את הופעתם, ואף להשתחוות בסיום לכיוון הקהל, שהיה בכיוונים מוגדרים.
התיאטראות הרומיים נבנו לרוב בצורה של חצי עיגול, ובאופן דומה בכל רחבי האימפריה, עם הבדלים קלים בהתאם לאזור שבו הם נבנו ולסוג החומר ששימש לבניה. הקיר האחורי שמאחורי הבמה (Scaenae frons) נתמך על ידי עמודים. הפרוסניום, מקום ההופעה, לא היה מוגבה, אלא מונמך, כך שכל הקהל היה יכול לראותו מכל כיוון. על הפודיום, הבמה המוגבהת מאחור, עמדה המקהלה, שנתנה את הרקע לדובר בנאום או לשחקנים במחזה. הפרוסניום, מקום ההופעה, הופרד מהקהל היושב על ידי עיטורים מעוצבים, בהם הייתה ניכרת השפעה הלניסטית. הקהל ישב באודיטוריום, תחום הישיבה, שהיה חלק בלתי נפרד ממבנה התיאטרון, והייתה בו הפרדה ברורה של הצופים לפי מעמדות.
האולם, בו התאספו הצופים, היה בנוי לעיתים על גבעה קטנה או מדרון, שעליו נבנו מקומות ישיבה מסודרים. אך בניגוד ליוונים, שבנו תיאטראות תוך היעזרות במשאבי הטבע, הרומאים נטו לבנות תיאטראות ללא תלות בזמינות של הגבעות, גם בשטח מישורי, והמושבים הוגבהו באופן מלאכותי בעבודות עפר. כל התיאטראות שנבנו בתוך העיר רומא נבנו בעבודת כפיים ללא היעזרות במבנה הקרקע. האולם לא היה מקורה, אך היו בו סוככים (vela) שניתן היה להעלותם ולהשתמש בהם על-מנת להגן משמש חזקה או מגשם.
בתחילה נבנו תיאטראות רומיים מעץ, לצורכי פסטיבלים וחגיגות עונתיות, ופורקו בתום השימוש. זאת עקב מורטוריום (איסור) על בניית תיאטרון כמבנה קבע, איסור שנהג עד שנת 55 לפני הספירה. תיאטרון פומפיוס היה התיאטרון הראשון ככל הנראה שנבנה מאבן ומלט, והיה צורך לבנות בנוסף אליו מקדש על מנת לעקוף את האיסור.
בתוך העיר רומא שרדו מעט מבנים של תיאטראות. הראיות לקיומם נמצאות בשרידים בלבד. מבנה התיאטרון הרומי אמנם מוכר לנו, אך בעיקר מתיאטראות שנבנו מחוץ לרומא. התיאטרון הרומי העתיק של אורנז', במחוז אורנז' בצרפת, הוא אחד התיאטראות הקלאסיים השמורים ביותר, ומהווה הדגמה מוחשית לאופן הבניה של התיאטרון הרומי. קיר החזית, שאורכו 103 מטרים וגובהו 37 מטרים, וכן הבמה (פודיום) נותרו בשלמותם, אם כי ללא ציפוי השיש המקורי. מהתפאורה המקורית נותר מעט. פסל הקיסר אוגוסטוס הועבר אל שקע מרכזי גדול בקיר הבמה, והוא ניצב בו עד היום. עם זאת נגנבו עמודי האבן שהיו כנראה מפוארים, וכן פסלים נוספים, שהיו בעבר במתחם.
טבלת השוואה בין תיאטרון רומי לאמפיתיאטרון

|  | תיאטרון רומי | אמפיתיאטרון |
| --- | --- | --- |
| מטרות | מחזות, שירת מקהלה, נאומים לקהל | קרבות בין גלדיאטורים לבין עצמם, קרבות בין גלדיאטורים לחיות מסוכנות, מרוצי כרכרות |
| גודל מבנה | בינוני | גדול |
| סוג מבנה | מבנה סגור, יש אקוסטיקה | מבנה פתוח, אין אקוסטיקה |
| מקום ההופעה | ההופעה מתבצעת על הפרוסניום ועל הבמה, במקביל | ההופעה מתבצעת על הפרוסניום בלבד |
| קיום פודיום (במה) | יש פודיום (במה) ומאחוריו קיר גדול, ומתחם "אחורי הקלעים" | לא קיים |
| מקום ישיבת הקהל | מושבים מסודרים (אודיטוריום) לפי מעמדות. מקום הישיבה מקורה בסכך ומוצל | מושבים מסודרים (אודיטוריום) לפי מעמדות. מקום הישיבה לא מקורה |
תיאטראות רומיים מפורסמים

תיאטרון פומפיוס
התיאטרון הרומי העתיק של אורנז'
התיאטרון הרומי בתדמור
התיאטרון הרומי בטבריה
תיאטרון קיסריה
ראו גם

תיאטרון ביוון העתיקה
מבט על פנים התיאטרון הרומי בבוסרה, סוריה:
1. אחורי הקלעים. 2. אֶכסֶדרָה מאחורי הבמה. 3. הפודיום, דוכן המקהלה המוגבה. 4. קדמת הבמה. 5. פרוסניום, מקום ההופעה. 6. היציע (cavea), מתחמי ישיבה המופרדים לפי שלושת המעמדות. 7. כניסת האורחים המכובדים. 8. פתח ליציאה מהירה.
התיאטרון הרומי במרידה, ספרד, המוכר כאתר מורשת עולמי
תוכנית סטנדרטית של תיאטרון רומי.
תכונת הופף

בתורת החבורות, חבורה בעלת תכונת הופף היא חבורה שאינה איזומורפית לאף חבורת מנה שלה. את התכונה הגדיר היינץ הופף ב-1932, כשהוכיח שהחבורה היסודית של כל משטח רימן סגור ובעל כיוון היא בעלת תכונה זו.
תכונת הופף שקולה לכך שכל אנדומורפיזם של החבורה שהוא על, הוא אוטומורפיזם. כל חבורה המקיימת את תנאי השרשרת העולה על תת-חבורות נורמליות מקיימת את תכונת הופף.
כל חבורה נוצרת סופית שהיא residually finite מקיימת את תכונת הופף (מלצב, 1940). בפרט, החבורות החופשיות הנוצרות סופית מקיימות את תכונת הופף. כל חבורה היפרבולית מקיימת את תכונת הופף. כל חבורה מוצגת סופית אפשר לשכן בחבורה מוצגת סופית בעלת תכונת הופף.
הדוגמה הקלה ביותר לחבורה שאינה מקיימת את תכונת הופף היא מכפלה ישרה של מספר בן-מניה של עותקים של חבורה כלשהי. את הדוגמה הראשונה לחבורה נוצרת סופית שאינה מקיימת את תכונת הופף מצא B.H. Neumann ב-1950; החבורה הוצגה על ידי אינסוף יחסים. את הדוגמה הראשונה שהיא מוצגת סופית מצא גרהם היגמן ב-1951. ב-1962 הראו Baumslag ו-Solitar שחבורת באומסלג-סוליטר  \ BS(2,3)=\langle x,y\,|\,xy^{2}x^{-1}=y^{3}\rangle  אינה מקיימת את תכונת הופף. באופן כללי יותר,  BS(p,q) מקיימת את תנאי הופף אם ורק אם p=1 או של-p,q יש אותם גורמים ראשוניים.
תיק משפטי

תיק משפטי הוא קובץ המסמכים הנאסף בבית משפט או בבית דין והמלווה הליך משפטי. תיק משפטי נוצר כאשר אחד הצדדים פותח בהליך משפטי, כגון תובענה או המרצת פתיחה, במטרה לבקש מהרשות השיפוטית סעד מסוג כלשהו. תיק משפטי מכיל, בין היתר, את האלמנטים הבאים:
מידע מנהלתי: מספר תיק, מדור, תאריך הגשה, סטטוס תיק
צדדים בתיק
תיקים קשורים, במידה ויש
תיק דלמטה, במקרה של ערעורים
תאריכי דיונים
אירועים בתיק
אישורי מסירה
החלטות
ראיות (תמונות, מסמכים ועוד)
כל חומר אחר הקשור להליך
המושג "תיק משפטי" נובע מהעובדה כי האינפורמציה הנ"ל מוחזקת בתיק ממשי, אם כי כיום מבוצע בבתי המשפט בישראל הליך של מחשוב, במטרה להפוך את התיקים לתיקים ווירטואליים, כולל מתן אפשרות לציבור נגישות דרך האינטרנט. המערכת פועלת כיום באופן מלא עבור בית המשפט העליון, ובאופן חלקי בעבור בתי המשפט האחרים.
קטלוג תיקים > שיטה ישנה

שלושה פרמטרים מזהים את התיק:
ראשי תיבות המתארים את סוג ההליך המשפטי
שנת פתיחת התיק
מספר סידורי
דוגמה: רע"א 10273/07 – תיק מסוג "רשות ערעור אזרחי" מס' 10273 אשר נפתח בשנת 2007.
קטלוג תיקים > שיטה חדשה

התיק מוגדר על פי מספר רץ, חודש ושנת פתיחה.
לדוגמה, תיק מס' 4455-01-08 הוא תיק מספר 4455 שנפתח בחודש ינואר (01) 2008.
שפך הירקון

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 קואורדינטות:  32°06′08″N 34°46′37″E﻿ / ﻿32.10224399°N 34.77686763°E﻿ / 32.10224399; 34.77686763
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ישראל 
  (למפת תל אביב מוגדלת) שפך הירקון(למפת תל אביב רגילה) שפך הירקון(למפת גוש דן רגילה) שפך הירקון(למפת גוש דן מוגדלת) שפך הירקון
 he
 
הירקון כמעגן. משמאל, גמלים בחצי האי הירקוני המתפתח לחוף הים, במקום בו נחנך נמל תל אביב בשנת 1936. במרכז אצטדיון המכביה בו נערכו משחקי המכביה לראשונה במרץ 1932 ומשמאלו, "גני התערוכה יריד המזרח" שנפתחו באפריל 1934
שיירת גמלים חוצה את שפך הירקון, 1934
שפך הירקון הוא שמו של האזור בצפון תל אביב בו נשפך נחל הירקון אל הים התיכון. נחל הירקון המתעקל צפונה בקרבת הים יוצר חצי אי המכונה "חצי האי הירקוני" ובו מספר אתרים בעלי חשיבות. חצי האי נוצר בשל נטייה צפונה של הירקון בקרבת השפך, תופעה המאפיינת את מרבית נחלי החוף בארץ ישראל. תופעה זו מיוחסת לכיוון הסעת חולות דלתת הנילוס מדרום לצפון. האזור שימש כנקודת יישוב כבר במאה ה-8 לפנה"ס, ושרידים אשוריים נחשפו בתל כודאדי שעל הגדה הצפונית של הנחל. המקום החל להתפתח מחדש כבר בשנות ה-30 של המאה ה-20, ועבר תהליך של שיפוץ והתחדשות. לאחר שנים רבות של הזנחה הפך האזור לאחד ממוקדי התרבות והבילוי של העיר.