פריץ הארמן
הערות שוליים

1 2  "רוצח של שלושים כמעט התמוטט במשפטו", המיזורי הדרום מזרחי, 15 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-17 ביולי 2022.
1 2 3 4  "הקצב אומר כי ירצח שוב אם ישוחרר", רידינג איגל, 19 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-17 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמוד 18.
1 2 3 4 5  לסינג, 1993; עמוד 23.
↑  לסינג, 1993; עמוד 21.
1 2 3  לסינג, 1993; עמוד 24.
↑  לסינג, 1993; עמוד 25.
↑  לסינג, 1993; עמודים 25–26.
↑  "פריץ הארמן: הקצב מהנובר; שנות בגרותו הראשונות", ספריית הפשע, אלכסנדר גילברט; אורכב מהמקור ב-23 באוקטובר 2014.
↑  לסינג, 1993; עמוד 26.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 27.
↑  מרינר, 1997; פריץ הארמן; עמוד 108; "בעודו בן שש עשרה נשלח לאקדמיה צבאית, אולם שוחרר לאחר שהחל לחוות התקפים אפילפטיים".
1 2  לסינג, 1993; עמוד 28.
↑  לסינג, 1993; עמודים 29–31.
↑  לסינג, 1993; עמוד 29.
↑  לסינג, 1993; עמוד 31.
↑  לסינג, 1993; עמוד 33.
1 2 3  "הקצב מהנובר", חדשות היום, מארה בווסון, 19 באוקטובר 2008; אורכב מהמקור ב-18 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמוד 50.
↑  מרינר, 1997; פריץ הארמן; עמוד 110; "הוא הפך למודיע משטרתי בעל ערך רב, או כפי שהדבר נקרא בגרמנית, שפיצל. בשעות הלילה הצליח הארמן להשתלב באוכלוסייה השקופה של הנוכלים והפושעים שהסתתרו מפני המשטרה. הוא תמיד ידע היכן נמצאו הטיפוסים שהמשטרה חיפשה אחריהם, ואף מסר דוחות מפורטים בנוגע לפגישות פוליטיות, אינו נמנע מהלשנה אפילו על חבריו הקרובים. לא תמורת כסף, אלא עבור חסינות. הארמן לא היה מסוגל להתקיים בדרך אחרת. כתוצאה מכך, העלימה המשטרה עין מעסקיו החשודים ומהעדפותיו המיניות".
↑  לסינג, 1993; עמוד 35.
↑  לסינג, 1993; עמודים 50–51.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 80.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 99.
↑  "יש ערפדים בימינו", הגלנאלג גארדיאן, ניקולס הוגו, 29 ביולי 1936; אורכב מהמקור ב-18 ביולי 2022.
1 2 3 4  לסינג, 1993; עמוד 65.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 124.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 86.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 60.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 81.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 54.
1 2 3  "שד בדמות אדם", המראה, 31 בינואר 1925; אורכב מהמקור ב-18 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמוד 83.
1 2 3  לסינג, 1993; עמוד 37.
1 2  "סיוע לרצח: סוחר בחפצי יד שנייה רצה את בגדיהם של הקורבנות", הגאזט, 16 ביולי 1924; אורכב מהמקור ב-18 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמוד 41.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 42.
1 2 3  "מקבל בברכה את עריפת ראשו ואינו מראה כל חרטה", איבנינג אינדפנדנט, 19 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-18 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמוד 45.
↑  לסינג, 1993; עמוד 47.
↑  לסינג, 1993; עמודים 83–84.
↑  לסינג, 1993; עמוד 84.
↑  לסינג, 1993; עמוד 85.
↑  לסינג, 1993; עמודים 87–88.
↑  לסינג, 1993; עמוד 89.
↑  מרינר, 1997; פריץ הארמן; עמוד 114; "24 באוגוסט 1923: היינריך שטרוס בן השמונה עשרה. חפציו האישיים נמצאו בדירתו של הארמן".
↑  לסינג, 1993; עמוד 91.
↑  לסינג, 1993; עמוד 103.
↑  מרינר, 1997; פריץ הארמן; עמוד 115; "15 בינואר 1924: היינריך קוך. טרנסוסטיט צעיר אשר בילה זמן רב בבל מאסק, שם רקד עם גברים".
↑  לסינג, 1993; עמוד 112.
1 2 3 4 5  "הערפד האנושי עומת עם גולגולות הצעירים שרצח", סנדיי מורנינג סטאר, 7 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמוד 123.
1 2 3  לסינג, 1993; עמוד 17.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 18.
↑  ניוטון, 2006; פריץ הארמן; עמוד 107; "ב-17 במאי 1924, גולגולת אנושית נמצאה בסמוך לנהר הליין. גולגולת נוספת נמשתה ב-29 במאי, ושתיים נוספות ב-13 ביוני, אולם רשויות העיר פטרו את העניין כהלצה. גישתם השתנתה ב-24 ביולי לאחר שמספר ילדים מצאו שק מלא בעצמות אנושיות, ביניהן גולגולת נוספת, על גדת הנהר".
↑  מרינר, 1997; פריץ הארמן; עמוד 116; "אך כאשר נמצא שק מלא בעצמות אנושיות ב-24 ביולי נאלצה המשטרה להתחיל לקחת את התגליות החדשות ברצינות".
↑  מרינר, 1993; פריץ הארמן; עמוד 116; "חשדות המשטרה כבר נפלו על הארמן, אך הוא הכיר את כל השוטרים המקומיים ושמר על יחסי חברות קרובים עמם. בשל כך, זימן מפקד המשטרה שני בלשים מנוסים מברלין במטרה לעקוב אחריו".
↑  לסינג, 1993; עמוד 61.
↑  לסינג, 1993; עמודים 61–62.
↑  לסינג, 1993; עמוד 56.
↑  לסינג, 1993; עמוד 113.
↑  לסינג, 1993; עמוד 64.
1 2 3 4  "רוצח של ארבעה עשר גברים מבקש מוות מהיר", חדשות היום לודינגטון, 7 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמוד 110.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 34.
↑  ליין, 1993; הקצב מהנובר; עמוד 82; "בין השנים 1919–1924 המפלצת הידועה בשם ”הקצב מהנובר” הייתה אחראית למותם של לפחות עשרים ושבעה וייתכן שאף חמישים, גברים וילדים צעירים"; "בספטמבר 1919 חבר הארמן להומוסקסואל מחליא נוסף בשם האנס גרנס, אשר בחר עבורו את קורבנותיהם, בזמן שהוא ביצע את הרציחות".
↑  "סיוע לרצח", מונטריאול גאזט, 16 ביולי 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "טענה לחפות מפשע בגין אי שפיות עשויה להימצא מאחורי הרציחות", אולין איבנינג טיימס, 15 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "אדם גרמני נשפט בגין רציחות של עשרים ושבעה גברים צעירים", לואיסטון דיילי סאן, 6 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
1 2  "הציבור התבקש לעזוב בזמן שתיאר הרוצח את פשעיו", פיטסבורג פרס, 6 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמודים 108–109.
↑  "משפט של שד בגרמניה כל כך מבחיל עד כדי שאף אחד לא צפה בו", ויקטוריה אדבוקייט, 2 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "גרמני נשפט לאחר שהרג שלושים גברים מאז 1918"; סנט פטרסבורג טיימס, 7 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "סוחר בשוק השחור רצח תמורת רווח", דיילי טלגרף, 15 בפברואר 1948; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "המשטרה הגרמנית ידעה על מעשיו של הרוצח הגרמני", רידינג איגל, 14 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמוד 19.
1 2  "גזר דין לעריפת ראש", טיימס דיילי, 19 בדצמבר 1924; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 129.
↑  ניוטון, 2006; פריץ הארמן; עמוד 108; "גרנס, שותפו לפשע, נידון לשתים עשרה שנות מאסר".
↑  לסינג, 1993; עמוד 145.
↑  "רוצח המונים מוכרח לעמוד בפני הגרזן", רידינג איגל, 6 בפברואר 1925; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  ליין, 1993; הקצב מהנובר; עמוד 82; "לאחר משפט בן שבועיים בבית הדין בהנובר, הוצא הארמן להורג וראשו נערף".
↑  "רוצח קשוח: בקשותיו האחרונות של החונק", הטלגרף, 6 בפברואר 1925; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
1 2  "רוצח של עשרים ושש ניצב בפני הגיליוטינה", המיזורי הדרום מזרחי, 15 באפריל 1925; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "שלושה גברים הוצאו להורג באירופה", טיימס דיילי, 15 באפריל 1925; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
1 2 3 4 5  לסינג, 1993; עמוד 101.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 48.
↑  לסינג, 1993; עמודים 86–87.
↑  לסינג, 1993; עמוד 87.
↑  לסינג, 1993; עמוד 92.
1 2  לסינג, 1993; עמוד 94.
↑  לסינג, 1993; עמוד 95.
↑  לסינג, 1993; עמוד 97.
↑  לסינג, 1993; עמוד 107.
↑  לסינג, 1993; עמוד 114.
↑  לסינג, 1993; עמוד 122.
1 2  לסינג, 1993; עמודים 99–100.
↑  לסינג, 1993; עמודים 94–95.
↑  לסינג, 1993; עמוד 111.
↑  "ראשו של הרוצח הסדרתי הגרמני הידוע לשמצה נשרף לאחר שמונים ותשע שנים", כוכב טורונטו, אסושייטד פרס, 25 בינואר 2015; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  לסינג, 1993; עמוד 143.
↑  לסינג, 1993; עמודים 143–145.
↑  לסינג,, 1993; עמוד 152.
↑  "פריץ הארמן היה קצב פופולרי בגרמניה של לשנות ה-20 עד שגילו כי מכר בשר אדם", כל מה שמעניין, מורגן דן, 20 ביולי 2020; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "M", בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "רוך הזאבים", בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "יצרן המוות", בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
↑  "סיירוס: נפשו של רוצח סדרתי", בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים; אורכב מהמקור ב-19 ביולי 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283581905171  BnF: cb123889392 (data)  GND: 118699709  ISNI: 0000 0000 5311 4379  LCCN: nr97039253  NKC: mzk2014809078  NTA: 120342782  SUDOC: 155562835  VIAF: 40172827   WorldCat (עם VIAF): 40172827 
פריץ הארמן ב-1924.
דיוקן משטרתי של פריץ הארמן ב-1924.
חוקרי משטרה בכניסה לבניין הדירות ברחוב רות' ריי מספר שתיים, הנובר, שבעליית גגו התגורר הארמן למשך זמן מה.
חדר מגוריו של הארמן ברחוב רות' ריי מספר שתיים, הנובר, בו רצח את חלק מקורבנותיו.
ארונו של הארמן, בו נהג לשמור את גופות קורבנותיו עד שגמר אומר בלבו לבתר אותן ולהיפטר משאריותיהן. ניתן לראות בבירור את כתמי הדם שניתזו על הקיר.
תנור הגז בדירתו של הארמן, איתו שרף חלקים מגופות קורבנותיו.
פריץ הארמן (באמצע) אזוק לשוטרים ומצולם לאחר מעצרו.
פריץ הארמן (באמצע) מובל למשפטו בידי שני שוטרים אליהם הוא אזוק.
שותפו של הארמן, האנס גרנס, מובל חזרה לבית הסוהר.
משפטו של פריץ הארמן, 19 בדצמבר 1924. הארמן נראה יושב אל מול שרטוטים של דירתו.
משפטו של פריץ הארמן, 19 בדצמבר 1924. הארמן נראה יושב אל מול שרטוטים של דירתו.
אחד מעדי המפתח במשפטו של הארמן, תיאודור הרטמן (מצד ימין), אשר היה שכנו.
פריץ הארמן מובל חזרה לבית הסוהר לאחר הקראת גזר דינו בבית המשפט.
פסל לזכר קורבנותיו של פריץ הארמן מאת הפסל האוסטרי אלפרד הרדליקה. נמצא במוזיאון ספרנגל (אנ').
האנדרטה שהונחה על קברם המשותף של קורבנותיו של הארמן.
הסרט M מ-1931 היה העיבוד הקולנועי הראשון שהתבסס על פשעיו של הארמן.