stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
STAYC
דיסקוגרפיה > שירים אחרים במצעדים

| שם | שנה | מיקומי שיא> KOR | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "So What" | 2021 | — | Staydom |
| "Love Fool"  (사랑은 원래 이렇게 아픈 건가요) | 2021 | — | Staydom |
| "I'll Be There" | 2021 | — | Stereotype |
| "Slow Down" | 2021 | — | Stereotype |
| "Complex" | 2021 | — | Stereotype |
"—" מציין סינגל שלא נכנס למצעדים או לא הופץ באזור זה.
וידאוגרפיה > וידאו קליפים

| שנה | שם | במאי (ם) | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | "So Bad" | מינג'ון לי, היונג לי (MOSWANTD) |  |
| 2021 | "ASAP" | סאמין האן (Dextor-Lab) |  |
| 2021 | "Stereotype" | ווגי קים (MOTHER) |  |
| 2022 | “RUN2U” |  |  |
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | מועמד | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרסי האמנים של אסיה | 2021 | פרס זמר הגל החדש | STAYC | זכייה |  |
| פרסי האמנים של אסיה | 2021 | פרס הפופולריות לאיידול נקבה | STAYC | מועמדות |  |
| פרס Brand Customer Loyalty | 2021 | פרס הטירונית הטובה ביותר | STAYC | זכייה |  |
| פרסי מותג השנה | 2021 | פרס האיידול הטירונית | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של The Fact | 2021 | פרס המנהיג הבא | STAYC | זכייה |  |
| פרסי המוזיקה של The Fact | 2021 | פרס בחירת המעריצים והכוכבים (אמן) | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של גאון צ'ארט | 2021 | האמן החדש של השנה - דיגיטלי | "So Bad" | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של גאון צ'ארט | 2022 | אמן השנה (מוזיקה דיגיטלית) – ספטמבר | "Stereotype" | בהמתנה |  |
| פרסי Korea First Brand | 2022 | פרס איידול כוכבת עולה | STAYC | בהמתנה |  |
| פרסי המוזיקה של Melon | 2021 | פרס התוכן המקורי של 1theK | STAYC | זכייה |  |
| פרסי המוזיקה של Melon | 2021 | להקת הבנות הטובה ביותר | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של Melon | 2021 | פרס הפופולריות של Netizen | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של Melon | 2021 | האמן החדש של השמה | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של Melon | 2021 | 10 אמנים מובילים | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet | 2021 | הופעת הריקוד הטובה ביותר - קבוצת נשים | "ASAP" | בהמתנה |  |
| פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet | 2021 | האמנית החדשה הטובה ביותר | STAYC | בהמתנה |  |
| פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet | 2021 | שיר השנה | "ASAP" | בהמתנה |  |
| פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet | 2021 | 10 המובילים של בחירת המעריצים ברחבי העולם | STAYC | נכללו |  |
| פרסי המוזיקה של MTV אירופה | 2021 | המופע הקוריאני הטוב ביותר | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של סיאול | 2021 | פרס פופולריות K-wave | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של סיאול | 2021 | פרס פופולריות | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של סיאול | 2021 | טירון השנה | STAYC | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של סיאול | 2022 | פרס ראשי (Bonsang) | STAYC | בהמתנה |  |
| פרסי המוזיקה של סיאול | 2022 | פרס פופולריות K-wave | STAYC | בהמתנה |  |
| פרסי המוזיקה של סיאול | 2022 | פרס פופולריות | STAYC | בהמתנה |  |
פרסים ומועמדויות > רשימות

| ארגון | שנה | רשימה | דירוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גראמי | 5 אמנים קוריאנים עולים שכדאי להכיר עכשיו | נכללו |  |  |
| טיים | 6 להקות קיי-פופ חדשות לצפייה ב-2021 | נכללו |  |  |
ביאורים

↑  "So What" לא נכנס למצעד הדיגיטלי של Gaon, אך הגיע למקום ה-143 במצעד ההורדות.
↑  "Love Fool" לא נכנס למצעד הדיגיטלי של Gaon, אך הגיע למקום ה-190 במצעד ההורדות.
↑  "I'll Be There" לא נכנס למצעד הדיגיטלי של Gaon, אך הגיע למקום ה-71 במצעד ההורדות.
↑  "Slow Down" לא נכנס למצעד הדיגיטלי של Gaon, אך הגיע למקום ה-76 במצעד ההורדות.
↑  "Complex" לא נכנס למצעד הדיגיטלי של Gaon, אך הגיע למקום ה-87 במצעד ההורדות.
מועדון גלי

מועדון גלי (באנגלית: Glee club) או מועדון מקהלה בארצות הברית הוא קבוצה מוזיקלית או קבוצת מקהלה, בעיקר של קולות גבריים אך גם של קולות נשיים או מעורבים, אשר באופן מסורתי מתמחה בשירת שירים קצרים – שירי גלי – על ידי שלישייה או רביעיות. בסוף המאה ה-19 זה היה פופולרי מאוד ברוב בתי הספר ונהפך למסורת שיש בתיכונים אמריקאים מאז ואילך.
גלי בבריטניה הגדולה (משנת 1603) או בריטניה (משנת 1707) אינו מתייחס לאווירה של המוזיקה או של זמריה, אלא לצורה ספציפית של שיר חלק באנגלית, שהיה פופולרי בין השנים 1650–1900, הגלי. מועדון הגלי הראשון ערך את הפגישה הראשונית שלו בבית הקפה ניוקאסל שבלונדון בשנת 1787. מועדוני Glee היו פופולריים מאוד בבריטניה מאז ועד אמצע 1850 אך עד אז הם הוחלפו על ידי חברות מקהלה גדולות יותר. אבל באמצע המאה ה-20, מועדוני שמחה נכונים כבר לא היו נפוצים.
המונח נותר בשימוש עכשווי עבור מקהלות שהוקמו במכללות, אוניברסיטאות ובתי ספר תיכוניים בצפון אמריקה, אם כי רוב מועדוני הגלי האמריקאיים הם מקהלות במובן הסטנדרטי, ולעיתים נדירות מבצעים שירי גלי.
המועדונים הוותיקים ביותר בארצות הברית

מועדוני הגלי המכללתיים הוותיקים ביותר בארצות הברית הם, לפי שנת היסוד:
1858: מועדון הגלי של הרווארד
1859: מועדון הגלי לגברים של אוניברסיטת מישיגן
1861: מועדון הגלי של ייל
1862: מועדון הגלי של אוניברסיטת ווסליאן
1862: מועדון הגלי של אוניברסיטת פנסילבניה
1865: מועדון הגלי של מכללת אמהרסט
1868: מועדון הגלי של אוניברסיטת קורנל
1869: מועדון הגלי לגברים של מכללת יוניון
1869: מועדון הגלי של אוניברסיטת להיי
1871: מועדון הגלי של וירג'יניה
1872: מועדון הגלי של אוניברסיטת ראטגרס
1874: מועדון הגלי של פרינסטון
1874: מועדון הגלי לגברים של המכון הפוליטכני של ווסטר
1875: מועדון הגלי לגברים של אוניברסיטת אוהיו
1877: מועדון הגלי של מאונט הוליקו קולג'
1886: מועדון הגלי לגברים של אוניברסיטת אילינוי
1888: מועדון הגלי של פן סטייט
1890: מועדון הגלי לגברים של פיט
1890: מועדון הגלי לגברים של אוניברסיטת קנזס
1892: מועדון הגלי של מכללת וובאש
1893: מועדון הגלי של נשים באוניברסיטת מישיגן
1893: מועדון הגלי של פרדו ורסיטי
1893: צוערי השירה של טקסס A&M
1897: מועדון הגלי לגברים של קייס (המכון הטכנולוגי של קייס ואוניברסיטת ווסטרן רזרב)
1901: מועדון הגלי לגברים של אוניברסיטת אוקלהומה
1903: מועדון הגלי של ווסט פוינט
1906: מועדון הגלי של המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה
1907: מועדון הגלי לגברים של מכללת וויטון, מועדון הגלי של אוניברסיטת מיאמי
1911: מועדון הגלי של מכללת מורהאוס
1915: מועדון הגלי של אוניברסיטת נוטרדאם (מועדון הגלי הוותיק ביותר באוניברסיטה קתולית)
1916: מועדון הגלי של טייגר (אוניברסיטת לואיזיאנה)
1927: אנסמבל המקהלה לנשים של אוניברסיטת פיטסבורג
מועדון הגלי העתיק ביותר בארצות הברית שאינו מכללתי הוא מועדון הגלי של מנדלסוהן שנוסד בשנת 1866.
ראו גם

Glee
לקריאה נוספת

J. Lloyd Winstead (2013) When Colleges Sang: The Story of Singing in American College Life, University of Alabama Press, ISBN 978-0-8173-1790-4
הערות שוליים

↑  The Quarterly Musical Magazine and Review, Baldwin, Craddock, and Joy, 1820. (באנגלית)
↑  History – Harvard Glee Club (באנגלית אמריקאית)
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2014-05-06
↑  The University of Pennsylvania Archives (ארכיון)
↑  Glee Club | Amherst College, web.archive.org, ‏2011-06-28
↑  Cornell University Glee Club, web.archive.org, ‏2009-01-07
↑  Philip Alexander Bruce, History of the University of Virginia, 1819-1919: The Lengthened Shadow of One Man, Macmillan, 1921. (באנגלית)
↑  The Rutgers University Glee Club, web.archive.org, ‏2010-07-17
↑  Men's Glee Club, School of Music, ‏2015-01-27 (באנגלית)
↑  Choral Ensembles, Mount Holyoke College, ‏2016-11-15 (באנגלית)
↑  Varsity Men's Glee Club | Music at Illinois, music.illinois.edu
↑  History of the Penn State Glee Club, The Penn State Glee Club, ‏2016-03-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Wabash College, Music - Ensembles, Wabash College (באנגלית)
↑  The University of Michigan Women's Glee Club, The University of Michigan Women's Glee Club (באנגלית)
↑  Purdue Varsity Glee Club | Purdue Musical Organizations (באנגלית אמריקאית)
↑  The History of the Fightin' Texas Aggie Singing Cadets (ארכיון)
↑  United States Military Academy Glee Club, www.westwebone.net
↑  Georgia Tech Glee Club, gleeclub.gatech.edu
↑  Men's Glee Club | Wheaton, web.archive.org, ‏2016-11-14
↑  THE MOREHOUSE COLLEGE GLEE CLUB, mcgclub.com
↑  Choir at LSU
↑  New York Library for the Performing Arts. "Mendelssohn Club Papers" (PDF).
אלכסנדר בלב

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  7 ביולי 1900 לום, נסיכות בולגריה 
 נהרג:  ספטמבר 1944 (בגיל 44) קיוסטנדיל, בולגריה 
 מדינה:  בולגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת סופיה 
 מפלגה:  ראטניק 
 
אלכסנדר גאורגייב בלב (בבולגרית: Александър Георгиев Белев;‏ 7 ביולי 1900, לום, נסיכות בולגריה – 9 בספטמבר 1944, קיוסטנדיל, ממלכת בולגריה) היה עורך דין בולגרי וראש הקומיסריון לענייני יהודים במשרד הפנים של בולגריה בתקופת מלחמת העולם השנייה. ארגן את גירוש יהודי מקדוניה ותרקיה למחנה הריכוז טרבלינקה, ותכנן את גירוש יהודי בולגריה לפולין.
ביוגרפיה

אלכסנדר בלב נולד בעיר לום בבולגריה לאב ממוצא ארומני ולאם ממשפחת מהגרים דלמטית. הוא למד משפטים באוניברסיטת סופיה ובהמשך כיהן כמזכיר הסינוד הבולגרי. ב-1930 היה שותף להקמתו ונמנה עם ראשי הארגון הימני הקיצוני "ראטניק" בבולגריה, אשר הפגין דעות אנטישמיות ועמד בקשרים עם התנועה הנאציונל-סוציאליסטית בגרמניה. בשנות ה-30 של המאה ה-20, החל לעבוד במשרד הפנים הבולגרי ונשלח מטעמו לגרמניה ביוני 1940, כדי ללמוד את חוקי נירנברג. הוא כיהן כראש המחלקה המשפטית במשרד הפנים, כעוזרו של שר הפנים פטר גברובסקי (שהיה מראשי הארגון "רטניק" בו פעל בלב). בלב ניסח את "החוק להגנת האומה" שהיה המקבילה הבולגרית של חוקי נירנברג, ושנכנס לתוקף ב-29 בינואר 1941. בעקבות החוק, ולאחר קביעת תקנת ה-26 באוגוסט 1942 בקבינט שנועדה לפתור את השאלה היהודית, הקים משרד הפנים הבולגרי קומיסריון (נציבות) לענייני יהודים, ובלב היה הראשון שעמד בראש הקומיסריון.
כראש הקומיסריון היה בלב פעיל בהטלת גזירות שונות על היהודים – היטלים ומסים, רישום והגבלת תנועה, אכיפת החובה לנוע עם סימן מזהה על הבגד (כוכב בצורת מגן דוד), ועוד. ב-22 בפברואר 1943, בתוקף תפקידו, הוא חתם על הסכם עם שליחו של אדולף אייכמן לבולגריה, אופטשורמפיהרר תיאודור דנקר, לגירוש 12,000 יהודי תרקיה ומקדוניה ו-8,000 יהודים נוספים מבולגריה לפולין. בלב ראה בהסכם הזה הקדמה לגירוש יהודי בולגריה כולה. הסכם בלב-דנקר היה אמור להיות חשאי, אולם הוא הודלף ליהודים מספר ימים לפני ביצועו, בידי ליליאנה פניצה, מזכירתו האישית של בלב.
בלב ארגן את גירוש יהודי תרקיה ומקדוניה, שלא היו רשמית אזרחים בולגרים. היהודים נאספו למחנות שהוכנו מראש, רכושם הוחרם על ידי המשטרה הבולגרית, והם הובלו באכזריות בקרונות רכבת פתוחים עד לגבול בולגריה, ומשם המשיכו באחריות הגרמנים עד לטרבלינקה. שתי הקהילות הושמדו לחלוטין, ומעט מאוד יהודים ניצלו. לעומת זאת, יהודי בולגריה לא גורשו, בשל התארגנות מהירה של היהודים עצמם ומספר בולגרים לא יהודים שהפעילו לחץ פוליטי ומוסרי על מלך בולגריה, בוריס השלישי.
מאוחר יותר ניסה בלב לארגן את גירוש כל יהודי בולגריה לפולין. גם במקרה זה התוכנית הודלפה, ובסופו של דבר סוכלה, ככל הנראה בהחלטה של מלך בולגריה.
לאחר מותו של מלך בולגריה, התחלפה הממשלה, ובעקבות שערוריית שחיתות שבה היה מעורב משרד הפנים, אולץ בלב להתפטר ממשרתו.
עם הכיבוש הסובייטי של בולגריה, ניסה בלב להימלט מבולגריה, אך זוהה על ידי קבוצת פרטיזנים בתחנת הרכבת של העיר קיוסטנדיל, ונשבה על ידה. הקבוצה הטילה על אחד מחבריה, פרטיזן יהודי, להביא את בלב לסופיה, אך הפרטיזן ירה בו למוות והטיל את גופתו בצד הדרך.
לקריאה נוספת

מיכאל בר-זהר, הרכבות יצאו ריקות, הד ארצי, 1999.
הערות שוליים

↑  חיים קשלס, היהודים במשטר הפשיסטי - רדיפות ראשונות, בתוך: אנצקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 769
↑  מתוך מכתב ל"יד ושם" בעניין ליליאנה פניצה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524121205171  VIAF: 310738915   WorldCat (עם VIAF): 310738915
אלייז'ה גראמר

אלייז'ה שרמן גראמר (באנגלית: Elijah Sherman Grammer‏; 3 באפריל 1868 – 19 בנובמבר 1936) היה פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, שכיהן לקצרה כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת וושינגטון מנובמבר 1932 עד מרץ 1933.
ביוגרפיה

גראמר נולד ביישוב הכפרי קווינסי שבמיזורי בראשית אפריל 1868. הוא התחנך במיזורי ובמכללת בנטונוויל שבארקנסו. כשהיה בן 19 בשנת 1887 עבר לוושינגטון, שם עבד כחוטב עצים ולאחר מכן כמנהל במחנות לכריתת עצים סמוך לטאקומה. לאחר שהשלים קורסים נוספים במכללת בנטונוויל בשנת 1892, המשיך לעבוד בתעשיית העץ. ב-1897 עבר לאלסקה.
בשנת 1901 שב לוושינגטון והתיישב בסיאטל, שהפכה לעיר המרכזית במדינה. לגראמר היו זכויות בעלוּת במספר ארגונים שעסקו בכריתת עצים ובמיזמים עסקיים אחרים. מ-1916 עד 1917 היה נשיא איגוד המעסיקים של וושינגטון. במהלך מלחמת העולם הראשונה סופח גראמר לצבא ארצות הברית וקודם לדרגת מייג'ור. בצבא הוטל עליו לפקח על ייצור עצי אשוח בבתי חרושת בנמלי וילאפה וגרייז.
ב-22 בנובמבר 1932 מונה גראמר – חבר המפלגה הרפובליקנית – לסנאט של ארצות הברית בידי מושל וושינגטון רולנד הארטלי. הוא מילא את מקומו של וסלי ג'ונס שנפטר במהלך כהונתו. טרם מותו הפסיד ג'ונס בבחירות לתקופת כהונה נוספת למועמד המפלגה הדמוקרטית הומר בון (אנ'), לכן כהונתו של גראמר נקצבה עד ל-4 במרץ 1933, יום השבעתו לתפקיד של בון. מינויו של גראמר הבטיח את שמירת הרוב של הרפובליקנים במהלך מושב הסנאט שהתכנס מדצמבר 1932 עד מרץ 1933.
לאחר שתמה כהונתו בגבעת הקפיטול, חידש גראמר את עיסוקו בתעשיית העץ. הוא שימש כמנהל חברת "Admiralty Loging Company" ונשיא חברת ההשקעות גראמר. הוא נפטר בסיאטל ב-19 בנובמבר 1936, ונטמן בבית העלמין לייקוויו שבעיר.
הערות שוליים

↑  אלייז'ה גראמר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: G000366
לוי אנקני

לוי אנקני (באנגלית: Levi Ankeny;‏ 1 באוגוסט 1844 – 29 במרץ 1921) היה סנאטור אמריקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית, נציג מדינת וושינגטון.
ביוגרפיה

אנקני נולד ב-1 באוגוסט 1844 במחוז ביוקנן, מיזורי. כשהיה בן שש, עבר עם משפחתו לפורטלנד, אורגון. הוא למד באקדמיה של קינגלי בפורטלנד.
לאחר שעבר להתגורר במדינת איידהו, החזיק במגוון משרות, שכללו עבודה כסוכן של חברת "ולס פארגו" ועבודה בתעשייה ומסחר. היו לו עסקים בלויסטון, אורופינו, ופירנצה, איידהו. בראשית שנות ה-70 של המאה ה-19, נבחר לראש העיר הראשון של לואיסטון, איידהו. לאחר סיום כהונתו כראש עיריית לואיסטון, עבר אנקני לוואלה, וושינגטון. שם, החל לעבוד בתעשיית הבנקאות והיה נשיא של שבעת הבנקים במדינת וושינגטון.
באותה תקופה הוא מונה לוועדת התערוכה הפאן-אמריקאית. תערוכה זו הייתה יריד עולמי שנערך בבאפלו, ניו יורק בתחילת המאה ה-20. בסופו של דבר מונה אנקני ליו"ר הוועדה.
בשנת 1867 נשא לאישה את מרי ג'יין (ג'ני) נסמית', בתו של הסנטור של אורגון ג'יימס וו. נסמית'. נולדו להם חמישה ילדים.
בשנת 1902 נבחר אנקני לסנאט של ארצות הברית. הוא כיהן בסנאט בין השנים 1903–1909. בשנת 1908 הוא לא הצליח להיבחר מחדש ובמקומו מונה וסלי ג'ונס. הוא קיבל תפקיד בוועדת הסנאט האמריקאית לחקר החופים והאיים. עם סיום כהונתו בסנאט חזר לתעשיית הבנקאות שבה עבד בוואלה עד סוף ימיו.
אנקני היה חבר במסדר הבונים החופשים. הוא היה אח בלשכת "Willamette מס' 2", פורטלנד, אורגון בשנת 1866. מאוחר יותר, בשנת 1878, הצטרף ללשכת "וואלה וואלה מס' 7" במחוז וושינגטון.
אנקני הלך לעולמו ב־29 במרץ 1921. הוא נקבר בבית קברות של הבונים החופשיים ב-Mountain View. באוקלנד, קליפורניה.
על שמו נקראת העיר אנקני שבמדינת וושינגטון.
הערות שוליים

↑  Levi Ankeny -politician, https://prabook.com/
↑  Los Angeles Herald 30 January 1903 — California Digital Newspaper Collection, cdnc.ucr.edu
↑  Levi Ankeny, former Senator for Washington, GovTrack.us (באנגלית)
↑  Levi Schmidt Ankeny (1844-1921) - Find A Grave..., www.findagrave.com (באנגלית)
↑  Edmond S. Meany, Origin of Washington geographic names,, Seattle,, 1923.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: A000258
ברוך טרקטין

| --- | --- |
טרקטין בשנת 2012
טרקטין בשנת 2012
 לידה:  1 במאי 1928 יאשי, רומניה
 פטירה:  5 ביוני 2024 (בגיל 96) תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  רומנית, עברית 
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר תל אביב-יפו (2004) 
 
ברוך טרקטין (ברומנית: Baruch Tercatin;‏ 1 במאי 1928 – 5 ביוני 2024) היה סופר והיסטוריון ישראלי, בעל הכשרה רבנית וכמהנדס.
ביוגרפיה

טרקטין נולד ביאשי שברומניה בשנת 1928 ליעקב קופל טרקטין ומלכה לבית מכלס. גדל בבית חסידי-מסורתי. בבית היו עוד שתי אחיות ואח.
אחיו, יצחק, היה מפקד קן בית"ר ביאשי וממעפילי האנייה "סטרומה".
ברוך טרקטין למד בבית ספר בעיר הולדתו. בשנת 1940 בעקבות החקיקה האנטי-יהודית ברומניה נזרק מבית הספר הממלכתי על רקע יהדותו והמשיך לימודיו בבית ספר שהקימה הקהילה היהודית בעיר.
לקראת תום המלחמה עבר עם אמו לבבוקרשט, ולמד בתיכון היהודי "קולטורה".
בהמשך, אחרי נפילת המשטר אנטונסקו למד הנדסה במכון הפוליטכני של בוקרשט. סיים את התואר ב-1950.
עלה לישראל ביוני 1950.
נישא באוגוסט 1958 לרוזה לבית ברנדה. השניים חיו יחד למשך ששים שנה עד לפטירתה ב-2018.
טרקטין היה חבר הוועד הפועל של התאחדות הסופרים בשפה הרומנית בישראל, חבר הוועד הפועל העוסק בהכנת מוזיאון יהודי רומניה בישראל, סגן נשיא מוזיאון סטרומה בבאר שבע, עורך כבוד של השבועון הישראלי בשפה הרומנית, Jurnalul săptămânii, השתתף קבוע בשבועון וגם בכתב העת Realitatea evreiască של פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה עם מדורים על פרשת השבוע ומאמרים על המורשת היהודית. הוא שימש כיועץ לענייני יהדות של הוצאת הספרים Hasefer ושל כתב העת Realitatea evreiască.
ביוגרפיה > פרסים והוקרה

2004 - יקיר העיר תל אביב
2000 - פרס שרה וחיים ינקולוביץ' (חיפה)
דצמבר 2010 - פרס האקדמיה הרומנית, על הספר שלו ושל לוסיאן-זאב הרשקוביץ' "נוכחויות רבניות במרחב הרומני – המאות 16–21",
מספריו > ברומנית

"מחוכמת התורה והחסידות" – הוצאת Hasefer‏, 2000. מהדורה שנייה עם תיקונים והשלמות יצאה לאור ב-2003.
"מילון הדמויות התנ"כיות וייצוגם באמנות" – נכתב בשותפות עם פרופסור ויוריקה ס. קונסטנטינסקו ויצא לאור בהוצאת HASEFER, ב-2002. מהדורה שנייה יצאה ב-2007.
"פרקי אבות – עצות חכמי העם היהודי" – יצא לאור בהוצאת HASEFER, ב-2004.
"נוכחויות רבניות במרחב הרומני – המאות 16–21" – נכתב בשיתוף עם לוסיאן-זאב הרשקוביץ ויצא לאור בהוצאת HASEFER בבוקרשט, ב-2008.
״מגילת אסתר״ – יצא לאור בהוצאת Hasefer בשנת 2005.
״מגילת רות״ – יצא לאור בהוצאת Hasefer בשנת 2006.
מספריו > בעברית

"איש חזון והגשמה, חייו ופועלו של יצחק קורן" – נכתב בשיתוף עם דוקטור דני קורן ויצא לאור בהוצאת איגוד בית בסרביה, 2004
״אנציקלופדיה ליהדות רומניה – רבנים, אדמו״רים, מנהיגים, בתי כנסת בעבר ובהווה״ – נכתב בשיתוף עם לוסיאן-זאב הרשקוביץ, מוסד הרב קוק 2012, תשע״ב.
"אשא עיניי לירושלים" – תרגום מרומנית לעברית: יותם ראובני. רמת גן: הוצאה לאור א.מ.י.ר – ארגון מאוחד של יוצאי רומניה בישראל, תשע"ז 2017.
לקריאה נוספת

Tania Lovinescu - în N.Cajal, H.Kuller - Contribuția evreilor din romania la cultură și civilizație, Editura Hasefer, FCER, București, 2004 p.843
הערות שוליים

1 2 3  T.Lovinescu 2004 עמ' 843
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282007605171  VIAF: 8550169262029609510006   WorldCat (עם VIAF): 8550169262029609510006
יעקב פרלוב (הראשון)

| --- | --- |

 לידה:  1843 ה'תר"ג זוויחוסט, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  2 במרץ 1902 (בגיל 59 בערך) כ"ג באדר א' ה'תרס"ב נובומינסק
 מקום קבורה:  נובומינסק
 מדינה:  פולין הקונגרסאית
 מקום מגורים:  סטרשלה (בל'), מוהילב, חנצ'שט, מינסק מזובייצקי האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 מקום פעילות:  האימפריה הרוסית
 תקופת הפעילות:  המאה ה-19
 השתייכות:  תנועת החסידות
 תחומי עיסוק:  אדמו"ר
 רבותיו:  סבו רבי שלמה חיים מקוידנוב
 חיבוריו:  שופרא דיעקב
 בת זוג:  חוה
 שם השושלת:  נובומינסק
 אב:  רבי שמעון מזוויחוסט
 אם:  דבורה
 צאצאים:  רבי אלתר ישראל שמעון פרלוב, רבי משה מרדכי השיל, רבי יהודה אריה פרלוב, רבי שלמה חיים מבולחוב
רבי יעקב פרלוב (ה'תר"ג – כ"ג באדר א' ה'תרס"ב, 1902) היה אדמו"ר בסטרשלה (בלא') ובערים נוספות ברוסיה הלבנה, ואחר כך היגר לפולין והקים בה את חסידות נובומינסק. בחצרו שילב מאפיינים מבית קרלין, לעכוויטש, וקוידנוב, בסגנון שונה מהסגנון שהיה נהוג בפולין. דברי תורתו נאמרו בנוסח דומה לדרך חסידות חב"ד. הקים בנובומינסק את הישיבה החסידית הראשונה בפולין.
ביוגרפיה

נולד לרבי שמעון קצנלבוגן מזוויחוסט, בנו של רבי פנחס מאוסטילה (בן רבי יוסף מאוסטילה בנו של רבי מרדכי מנשכיז), ולדבורה בת רבי שלמה חיים פרלוב מקוידנוב (נכדם של רבי מרדכי מלעכוויטש, רבי אשר מסטולין ורבי שלמה מקרלין). אביו נפטר בצעירותו והוא גדל אצל סבו מקוידנוב, ואף שינה את שם משפחתו למשפחת סבו - פרלוב. בשנת ה'תרכ"ב (1862) נשא את חוה בת רבי לייבוש ליברזון מפרוסקורוב.
מצעירותו נחשב עילוי בחסידות. לאחר פטירת סבו רבי שלמה חיים באו אליו רבים מחסידי סבו, עד שקיומה של חצר בנו ויורשו רבי ברוך מרדכי מקוידנוב היה בסכנה כלכלית. בעקבות זאת התבקש רבי יעקב מבני המשפחה לעקור למקום מרוחק, ובשנת ה'תרכ"ה עבר לגור בסטרשלה (בלא') הסמוכה לשקלוב. דברי תורתו חרגו במעט מדרך בית אבותיו: חצרות לכוביץ', נסכיז וקוידנוב, והייתה בהם נטייה לדרך חב"ד. בין חסידיו נמנו גם חסידים בני החצר החב"דית ושרידים מחסידי רבי אהרן מסטרשלה.
באותה שנה (ה'תרכ"ה) ערך מסע בפולין במהלכו ביקר בוורשה שם עורר רושם רב, ובה נפגש עם רבי יצחק מאיר אלתר, האדמו"ר מגור, שהתפעל ממנו. במסע זה ביקר את דודו-זקנו רבי יצחק מנשכיז (בנו של רבי מרדכי מנשכיז וממלא מקומו באדמו"רות) שיעץ לו לעקור לפולין על מנת לזכות לבנים זכרים. הוא החליף מספר מקומות מגורים בשנותיו הראשונות באדמו"רות: בתחילה ברוסיה הלבנה, ותקופה מסוימת התגורר בעיירה חנצ'שט הסמוכה לקישינב. לבסוף, בשנת ה'תרל"ג (1873), עקר לפולין יחד עם אמו ואחיו רבי ישראל אהרן והתיישב בנובומינסק הסמוכה לוורשה, בה נולדו לו שלושה בנים ובת נוספת.
רבי יעקב נודע לתלמיד חכם והוערך על ידי רבנים כמו רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק ואדמו"רים כמו רבי יחיאל מאיר מגוסטינין. ששה סדרי משנה היו שגורים על לשונו בעל פה, והוא היה חוזר בכל יום על 21 פרקי משניות. דמותו והתנהגותו בדרכם של אדמו"רי קרלין ולכוביץ' עוררה סקרנות בפולין (חסידיו כונו "פולישע קרלינערס'"), תפילותיו הנלהבות ומאמריו הארוכים שהכילו הרבה מתורת הקבלה עשו להם שם ומשכו רבים לחצרו. במאמרי החסידות שלו הרבה לשוחח אודות הגאולה.
בשנת ה'תרנ"ו הקים ישיבה בעירו נובומינסק, שהייתה הישיבה החסידית הראשונה בפולין. אחד מחסידיו - עשיר מוורשה בשם שלמה פולמן - הקים עבור הישיבה בניין מפואר עם פנימייה בעלות של 23,000 רובל. הישיבה התקיימה עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולמדו בה כ-200 תלמידים.
נפטר במוצאי שבת פרשת כי תשא כ"ג אדר א' ה'תרס"ב, ונקבר בנובומינסק.
ספרו

שופרא דיעקב - ניו יורק תשכ"ד. הודפס על ידי נכדו רבי נחום מרדכי פרלוב.
משפחתו

רבי מרדכי מסלחוב - נשא בזיווג ראשון את בת דודו רבי לוי יצחק מסטפין, ובזיווג שני את בת רבי משולם זושא אוירבך. נפטר כ"ח בכסלו תרנ"ז בברדיטשוב.
רבי יהושע השיל פאדווה - רבה של בולחוב (תר"ד-תרס"ד).
רבי ישראל אהרן פדובה מאופוטשנה - אשתו היא בתו של רבי ירחמיאל יהודה מאיר מפשיסחה ונכדת רבי יעקב דוד קאליש מאמשינוב. אחרי פטירת חותנו כיהן כאדמו"ר בפשיסחה ובאופוטשנה. נפטר מפציעותיו בפוגרומים בשנת ה'תרע"ה (1914).
בתו גיטל (גיטלה) - נולדה בסביבות ה'תרכ"ב. נישאה לרבי דוד משה בן רבי אהרן מקוידנוב. רבי דוד שימש כרב בסלווטיצ'ה, נפטר בצעירותו.
בנו רבי אלתר ישראל שמעון פרלוב - ממלא מקומו בנובומינסק.
בתו רבקה רייזל - נישאה לרבי משה מרדכי העשל בן רבי אברהם יהושע העשיל ממז'יבוז', שהתמנה על ידי חותנו לאדמו"ר בשנת תר"ס. רמ"מ העשל כיהן באדמו"רות תחילה בפלצוביזנה (פול') (אזור בפרוור הוורשאי פראגה (אנ') ), לאחר מכן עבר לוורשה, ובה נודע כאדמו"ר ממז'יבוז'-ורשה. רמ"מ העשל נפטר בכ"ז בחשוון ה'תרע"ז, בגיל 44
בנם אברהם יהושע השל - מההוגים הבולטים של התנועה הקונסרבטיבית.
בתם שרה ברכה - נישאה לרבי אברהם יהושע השיל מקופיטשניץ.
בנו רבי יהודה אריה מוולדובה - רב ואדמו"ר בוולודבה. היגר לארצות הברית והקים את חצרו בווילאמסבורג.
בנו רבי שלמה חיים מבולחוב - נישא לבתו של דודו רבי יהושע העשיל מבולחוב, שממנו ירש את מקומו כרב ואדמו"ר בבולחוב. נספה בשואה בשנת ה'תש"ג (חתנו רבי דוד משה מגוואדז'יץ).
לקריאה נוספת

רבי נחום מרדכי פרלוב, מבוא ל"שופרא דיעקב", ניו יורק תשכ"ד.
ביאורים והרחבות

↑  היה זה בסוף ימיו של האדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק), בשנים אלו כבר היה חלש, ולא ערך מסעות לחסידיו כדרכו.
בתקופה זו שלח רבי הלל מפאריץ' מכתב לחסידי חב"ד שבכפר יאקשיץ (מזוהה עם הכפר יקשיצי (בלא'), או עם הכפר יקשיצ'י (בלא'); שניהם במחוז מינסק שבבלארוס), בה ככל הנראה התגורר תקופה מסוימת, ובו הוא מתח ביקורת על חסידי חב"ד ”שבחרו לנפשם איש אחד מבר אבהן ומינו אותו עליהם למורה דרך הוי"ה, והנה לפלא בעיני איך איך מאסו דרך הוי"ה אשר מורה לנו אדמו"ר שליט"א וכו'”, ועל רבי יעקב שהחל לנהוג באדמו"רות ללא הסמכה מגדולי ישראל ו”ברצון ובחשק” ללא שהוכרח לכך.
↑  לתמונת מצבתו, ראו אשכול אודותיו, בפורום "אידישע וועלט פארומס".
הערות שוליים

↑  הרב אליהו מטוסוב, "פשר אגרתו של הרה"ק רבי הלל מפאריטש", בתוך: היכל הבעש"ט, קובץ ל"ו, ניו יורק תשע"ה, עמ' י"ב, באתר אוצר החכמה.
↑  ראו: חיים מאיר היילמן, בית רבי, ברדיטשוב תרס"ב, עמ' ס"ח, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, חלק ח', בני ברק תשמ"ט, עמ' קפ"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  ראו עליו אצל: מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, חלק ד', ירושלים תשל"ח - תשנ"ז, עמ' 252, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
החלום הגאורגי

| --- | --- |

 מדינה:  גאורגיה 
 מייסד:  בידזינה איוואנישווילי 
 מנהיגים:  מננה קובאחידזה 
 תקופת הפעילות:  21 באפריל 2012 – הווה (12 שנים) 
 אידאולוגיות:  תמיכה בהצטרפות לאיחוד האירופי סוציאל-דמוקרטיה ליברליזם חברתי שמרנות
 מטה:  טביליסי 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז (פוליטיקה), אוהל גדול 
 ארגונים בינלאומיים:  הברית הפרוגרסיבית, מפלגת הסוציאליסטים האירופאים 
 צבעים רשמיים:  כחול, ענברי 
 נציגויות בפרלמנטים
 חברי פרלמנט:  76 (הפרלמנט של גאורגיה) 
 www.gd.ge
 
החלום הגאורגי – גאורגיה הדמוקרטית (בגאורגית ქართული ოცნება – დემოკრატიული საქართველო; כְּאַרְתּוּלִי אוֹצְנֶּבָּה - דֵּמוֹקְרַטִיוּלִי סָכָּרְתְּוֵולוֹ) היא מפלגת מרכז גאורגית המשמשת כמפלגת השלטון בגאורגיה. המפלגה הוקמה ב-19 באפריל 2012 על ידי איש העסקים המיליארדר והפוליטיקאי בידזינה איוואנישווילי. היא הייתה המפלגה המובילה בקואליציה הפוליטית "החלום הגאורגי" שניצחה בבחירות לפרלמנט ב-2012, ושולטת במדינה מאז.