stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד הודג'ס
להקות > פרויקט סולו

בשנת 2009 הודג'ס הוציא אלבום סולו בשם Musical Demonstrations Part 1. באותה שנה הוא הקליט מספר שירים לאלבום Summit Worship של The Summit Church, בהם השיר "Breathe" אותו הוא מבצע ביחד עם איימי לי.
בזמן שהוא עובד על המוזיקה שלו, הודג'ס גם כתב והפיק שירים לאמנים שונים. ב-2007 הוא עבד עם סלין דיון ("This Time") והבקסטריט בויז (“Something That I Already Know”). ב-2008 היה הודג'ס שותף לכתיבה ולהפקה של הלהיט "Crush" של דייוויד ארצ'ולטה. השיר הגיע למקום השני במצעד 100 השירים של בילבורד, והוא הגיע למקום הגבוה ביותר בטבלה שאליו הגיע סינגל חדש מאז ינואר 2007.
ביולי 2008 הודיע הודג'ס שהוא חתם על הסכם עם חברת ההקלטות של האחים וורנר כדי להפיק אלבום סולו. הודג'ס צפוי להוציא מספר אלבומי EP במקום אלבום אחד באורך מלא. אלבום ה-EP הראשון שנקרא The Rising EP יצא באופן דיגיטלי ב-11 באוגוסט 2009. לאחר מכן הוציא הודג'ס אלבום בשם The December Sessions אשר יצא ב-2 חלקים במאי 2012 ונובמבר 2013 בהתאמה. בשני האלבומים האלה מבצע הודג'ס שירים אשר כתב לו יוצר ישראלי בשם מתן בכור ("First Day of My Life" ו"Chasing Shadows"), אשר כתב לאמנים נוספים בתחילת דרכם שעובדים עם הודג'ס כגון לואיס ויליאמס ולהקות The Dead Famous וMy Mystic X-Ray.
ב-2010 הודג'ס שיתף פעולה עם מספר אמנים מוכרים, בהם דייוויד קוק, קארי אנדרווד, לי דה וויז, מת'יו מוריסון, כריסטינה פרי, קייט סטיבנס, טריין, ויזר, דייוויד ארצ'ולטה, דה גיים ואדם למברט. כמו כן הוא עובד על חומרים חדשים ביחד עם קריס אלן, סטארגייט, ג'ים ג'ונסון, לינדי רובינס ובן מודי. בנוסף, הודג'ס כתב שירים לאנסטייז'ה, ניק לשאיי, ליאונה לואיס, סימפל פלאן, דלתא גודרם ועוד.
הערות שוליים

↑  "46th Annual Grammy Awards - 2004", מתוך האתר Rock On The Net,‏ 8 בפברואר 2004.
↑  "Singer-Songwriter and Grammy-Award Winner David Hodges Nabs Sold-Out Chris Daughtry Tour", מהאתר businesswire, ‏ 31 ביולי 2009.
| אוונסנס |
| --- | --- | --- |
| איימי לי • טים מקורד • וויל האנט • טרוי מקלאוורן • ג'ן מג'ורה   בן מודי • דייוויד הודג'ס • וויל בויד • ג'ון לקומפט • רוקי גריי • טרי בלסאמו | איימי לי • טים מקורד • וויל האנט • טרוי מקלאוורן • ג'ן מג'ורה   בן מודי • דייוויד הודג'ס • וויל בויד • ג'ון לקומפט • רוקי גריי • טרי בלסאמו |  |
| אלבומי אולפן | Fallen • The Open Door • Evanescence • Synthesis • The Bitter Truth |  |
| מיני-אלבומים | Evanescence • Sound Asleep |  |
| אלבומי הופעה | Anywhere but Home • Synthesis Live |  |
| אלבומים אחרים | Origin • Lost Whispers |  |
| סינגלים | "Bring Me to Life" • "Going Under" • "My Immortal" • "Everybody's Fool" • "Call Me When You're Sober" • "Lithium" • "Sweet Sacrifice" • "Good Enough" • "What You Want" • "My Heart Is Broken" • "Lost in Paradise" • "Imperfection" • "Hi-Lo" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Weight of the World" |  |
| שירים אחרים | "Lacrymosa" |  |
| סיבובי הופעות | Evanescence Tour • Synthesis Tour • Worlds Collid |  |
| ערכים קשורים | חברי הלהקה • דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1229945318  ISNI: 0000 0001 2024 8079  LCCN: n2006086083  MusicBrainz: 8006f1d0-8851-46d8-a928-085c686b29b9  NKC: xx0137176  VIAF: 43733806   WorldCat (עם VIAF): 43733806
אשלי וקסמן בקשי

אשלי וקסמן בקשי (נולדה ב-15 באוקטובר 1985) היא אשת עסקים, מנחת טלוויזיה, ויוטיוברית ישראלית ילידת קנדה, בלוגרית בתחום היופי ומאפרת מקצועית.
ביוגרפיה

וקסמן נולדה בעיירה המילטון שבמחוז אונטריו, קנדה, לחיים ולקלייר וקסמן, ישראלים ילידי רומניה שעברו להתגורר בקנדה ב-1979. לאשלי שלושה אחים גדולים. היא בת דודתה של הזמרת איגי וקסמן. ב-1998, וקסמן בת ה-13 עברה עם משפחתה לטורונטו. בגיל 17 סיימה את לימודיה התיכוניים והחלה ללמוד איפור באופן מקצועי. בגיל 18 טסה לישראל כחלק מ"פרויקט תגלית". במהלך לימודיה באוניברסיטה, עבדה בחברת איפור גדולה ובשנת 2006 השלימה תואר ראשון במנהל עסקים ובכלכלה. באותה שנה, בעת מלחמת לבנון השנייה, החליטה להתגייס לצה"ל, וב-15 באוגוסט 2006 עלתה לישראל והתנדבה לשירות צבאי בחיל האוויר. ב-2011 השתחררה מצה"ל בדרגת סגן. היא בעלת תואר שני בממשל ובלוחמה בטרור.
בשנת 2012 לאחר שחיפשה סרטון בעברית בנושא שטיפת מברשות איפור, ולא מצאה, החליטה להעלות סרטון משלה. כתוצאה מכמות הצפיות, התגובות והבקשות לסרטונים נוספים, המשיכה לעלות סרטונים לערוץ ה-YouTube שפתחה. לאחר שנה וחצי היו כ-3,000 משתמשים רשומים בערוץ זה. מאז אוקטובר 2013 מתחזקת וקסמן בקשי עם בעלה ערוץ יוטיוב נוסף, "Behind the Bakshis", בו היא מציגה את חיי היום יום שלה. ב-2015 פתחה את חברת "Awbmakeup" העוסקת בשיווק מוצרים שונים בתחום האיפור. באוגוסט 2012 פתחה ערוץ באנגלית, "GirlAbroad" העוסק בנושאי איפור וטיפוח. בשנת 2017 הופסקה פעילות הערוץ. בערוץ "Ashley Waxman Bakshi" היא מעלה סרטונים ערוכים שעוסקים באיפור, אופנה, לייף סטייל, תיירות והורות. בערוץ "Behind The Bakshis" היא מתעדת את חייה, מעין ריאליטי בהגשה עצמית. בשנת 2016 החלה להנחות תוכנית בערוץ הילדים בשם "מצווש" ובשנת 2017 שבה התכנית לעונה שנייה. החל מ-21 ביולי 2019 הנחתה את התוכנית "אשלי וחברים" בערוץ רשת 13. השתתפה במופע "שוברים את הרשת" וכוכבי רשת אחרים. זהו מופע אינטראקטיבי אשר משלב בעזרת מסכים את הקהל המצולם במהלך הסצנות השונות ואף חלקו עולה לבמה ומשתתף בחלק מהסצנות.
בדצמבר 2021 הודיעה על פרישה מעולם היוטיוב. אמנם סרטון הפרידה עלה ב-25 בפברואר 2022, יום העשור לסרטון הראשון שלה, אך כעבור מספר חודשים וקסמן העלתה סרטון חדש בכוונתה לחזור ולתפעל שוב את הערוץ.
חיים אישיים

נשואה לעידן בקשי, עורך דין, ואם לארבעה. וקסמן מתגוררת בהרצליה פיתוח.
בת דודתה אגם ברגר, היא תצפיתנית שנחטפה לעזה בקרב מוצב נחל עוז בטבח שבעה באוקטובר.
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | טקס נבחרי הילדים | כוכבת הרשת של השנה | זכייה |
| 2016 | טקס פרסי השורטי | יוצר/ת הרשת הישראלי המשפיע ביותר | מועמדות |
| 2016 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | מועמדות |
| 2016 | טקס נבחרי ראש1 | כוכבת הרשת של השנה | זכייה |
| 2017 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | מועמדות |
הערות שוליים

↑  תחיה ברק, המאבק של אשלי וקסמן בקשי להשבת בת דודתה החטופה אגם ברגר, באתר ynet, 25 במרץ 2024
↑  דנה דרבינסקי, גורו הביוטי אשלי וקסמן בקשי מחליפה את המסקרה בחיתולים, באתר "את", 15 במאי 2016
↑  הילה רגב, "אני העתיד": כך הפכה אשלי וקסמן-בקשי לגורו היופי של הרשת, באתר Xnet‏, 10 ביולי 2005
↑  אודות אשלי וקסמן-בקשי, באתר הרשמי שלה
↑   Behind The Bakshis, באתר YouTube
↑  Ashley Waxman Bakshi, YouTube
↑  נורית אסיאג, שוברים את הרשת, באתר הארץ, 22 במאי 2018
↑  יפעת הללי אברהם, ‏כוכבת הרשת אשלי וקסמן בקשי ילדה בת שנייה, באתר ‏מאקו‏, 14 במרץ 2016
↑  לילך מרקוביץ', ‏קופצת מאושר: אשלי וקסמן בקשי מגיבה לשחרור של בת דודתה אגם ברגר, באתר ‏מאקו‏, 30 בינואר 2025
↑  ראש אחד,כל מה שהיה אמש בטקס פרסי הילדים, באתר ראש אחד, 7 בספטמבר 2015
↑   הזוכה בקטגוריית כוכב רשת השנה- אשלי וקסמן בקשי- נבחרי הילדים 2015, בערוץ היוטיוב של ערוץ הילדים, 8 בספטמבר 2015
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2015: נועה קירל | פרסי נבחרי השנה של פרוגי - כוכבת הרשת של השנה  2016: אשלי וקסמן בקשי | הבא: 2017: אנה זק |
ארגון הפשע וליקולוקסקאיה

ארגון הפשע וליקולוקסקאיה (ברוסית: Великолукская организованная преступная группировка) הוא ארגון הפשע הגדול ביותר בסנט פטרסבורג בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, שקבע במשך כמעט כעשור את חייה הפליליים של העיר.
תחילת הקמת הארגון

מנהיגי העתיד של הארגון הפלילי, האחים ניקולאי וויקטור גברילנקוב, נולדו בעיר וליקיי לוקי, מחוז פסקוב. האחים גברילנקוב עברו לסנט פטרבורג והתעסקו בעסקי הבירה. הם קיבלו משרה באחד ממפעלי השתייה היוקרתיים בלנינגרד - המסעדה "רוזה חוטור".
באמצע שנות ה-80 אספו האחים גברילנקוב צוות ספורטאים חזק במסעדה "ורד חוטור", שבראשה עמדו גם בני העיר וליקיי לוקי, אנדריי סרגייב ואלכסיי קוסוב.
עד מהרה, האחים גברילנקוב לקחו תחת חסותם חטיבת ספורטאים מהעיר טמבוב. ביניהם בלט ולדימיר קומארין. עד מהרה הבינו האחים שעם צוות כזה הופיעו סיכויים חדשים. כעת ניתן היה להתחיל להרוויח כסף לא על ידי מילוי בירה ותשלומים קצרים, אלא על ידי סחיטה.
"פרסטרויקה" פתחה אופקים חדשים לארגון הפלילי שזה עתה הוקם. מושאי תשומת הלב היו סוחרים פרטיים שמכרו מוצרי צריכה זולים במסווה של מוצרים ממותגים, ענתיקות, אייקונים, נפחים, סוחרי מטבעות. החישוב שלהם היה פשוט מאוד - הם סחטו כסף מאלה שלעולם לא היו הולכים להתלונן במשטרה, בידיעה היטב שהמשטרה קודם כל תתעניין בהם. העסק החל להביא רווח יציב.
בסוף שנות השמונים היה גל חדש של הגירה ברחבי ברית המועצות. יהודים שעזבו למולדתם ההיסטורית לא עזבו את הארץ בידיים ריקות. שעות ספורות לפני שהמטוס המריא, ביקרו אותם האחים עם חבריהם, לקחו מהם כסף וחפצי ערך. וכאן החישוב שלהם היה מדויק מאוד - איש לא רצה להתלונן במשטרה כשכמעט עזבו את ברית המועצות.
עלייתו של ארגון הפשע

הכל התנהל כרגיל, כאשר בשנת 1989 קרה הבלתי צפוי - חברי הארגון מהעיר טמבוב נעצרו כמעט כולם באשמת סחיטה. ביניהם היה ולדימיר קומארין. בית המשפט גזר עליו 4 שנות מאסר. לאחר ששוחרר, הגיע קומארין לאחים גברילנקוב בשנת 1991 בבקשה לעזור להם "לקום". אך האחים לא סלחו וסירבו לו. יחד עם קומארין עזבו כל חברי הארגון מהעיר טמבוב. כך הוקם ארגון הפשע טמבוב.
באותה תקופה, הארגון הפללי וליקולוקסקאיה וטמבובסקאיה החלו לעבוד במקביל, מחלקים תחומי השפעה בסנט פטרסבורג ומנסים לא להתנגש זה עם זה. אך דו קיום שליו לא נמשך זמן רב.
בשנת 1993, בסנט פטרסבורג החלה להתכונן למשחקי הרצון הטוב הקרובים. בתנאים מועדפים נוצרו כספים רבים במטרה לרכוש ציוד ומזון מחו"ל הדרוש לחגיגות. בפרט הוחלט להסדיר את אספקת היין המיובא באיכות גבוהה לעיר.
בהזדמנות זו פנה איש עסקים עברייני אחד לארגון טמבובסקאיה. העסק פרח, ועד מהרה הופיע יין ספרדי אמיתי על מדפי מרבית חנויות העיר. לשודדים היה דולר של רווח נקי מכל בקבוק ולא היו להם בעיות עד שארגון לוליקולוקסקאיה נודע על כך. אנשי האחים גברילוב החרימו סחורה של כמעט מיליון דולר מאיש העסקים וסירבו לתת את הכסף. איש העסקים התלונן בפני טמבובסקאיה, וקומארין עם האחים הגברילנקוב החליטו ליישב את הנושא, וקבעו "סטרלקה" (מפגש), כמו שאמרו באותן שנים.
מקומה של "הסטרלקה" היה המסעדה "קולוס" ליד קתדרלת קאזאן, בתעלת גריבוידוב. בפגישה המליץ קומארין בצורה קשה על האחים להחזיר את הכסף. ניקולאי גברילנקוב הבטיח לעשות זאת, אך עד מהרה נורה איש העסקים על ידי רוצחים עלומים ב-1 בספטמבר 1993 ליד ביתו. כמו כן הוחלט לחסל את קומארין. ב-1 ביוני 1994 תפס אחד מלוחמי וליקולוקסקאיה עמדה על גג הבית מספר 34 ברחוב טורקו, בו התגורר קומארין. ברגע שיצא מהכניסה העביר הצופה פיקוד בווקי טוקי לחברו, שהתחפש לאישה התקרב למכוניתו של מנהיג "טמבובסקאיה" וירה במכונית עם מקלע. השומר של קומארין נפטר, והוא עצמו נפצע קשה ואיבד זרוע. הוא ניצל רק מכיוון שבאותו יום קומארין עצמו נהג במכונית.
זמן קצר לאחר שאת קומארין אסף האמבולנס, הגיע מספר גדול של חמושים מארגון טמבובסקאיה לבית החולים העירוני בסנט פטרסבורג, כדי לשמור על הבוס שלהם. לשוטרים לקח כמה שעות לפזר אותם.
לאחר שהבינו כי הם לא יכלו להימנע כעת ממלחמה עם הטמבובסקאיה, האחים מיהרו לחדש את חטיבותיהם הדלילות למדי. כמה עבריינים שהיו ברשימה המבוקשת הפדרלית הגיעו לחסותו של וליקי לוקסקאיה. ביניהם בלטו במיוחד שני צעירים בשם "ולריקי" - ולרי רונוב ואלרי גבריסנקו. התהילה על פעילותם המוצלחת בתחום הפלילי עברה בכל רחבי סנט פטרסבורג ואף הגיעה לתחומים פוליטיים גבוהים. אז בראשית חורף 1994 פנה יו"ר המפלגה הרפובליקנית הלאומית הרוסית, יורי בלייב, לוולריקים בבקשה לסייע בהוצאת כסף ממשרד אחד. גבריסנקו החזיר במהירות את החוב, אך לא התכוון לחלוק אותו עם בעליו. ב-6 בדצמבר 1994, סמוך לבית מספר 18 ברחוב פיונסטרויאה בלייבה, ירה רוצח אלמוני ממקלע. שניים משומריו נהרגו, וראש המפלגה עצמו נפצע קשה. למרות המניעים הברורים לניסיון ההתנקשות, בלייב התעקש על שלו.
מבועת עד מוות, הפוליטיקאי הסית את החקירה מפושעים אמיתיים. באמצע שנות התשעים הפך ניקולאי גברילנקוב לאליל חי של העולם הפלילי של סנט פטרסבורג. סמכותו הייתה עצומה - כל שודדי סנט פטרסבורג פנו אליו באופן בלעדי, ברבים (вы) ומאחורי גבו "סטפנוביץ" בכבוד. בחוגים רשמיים הוא כבר היה ידוע כאיש עסקים מכובד. הכנסותיו היו יכולים להיות מושא לקנאה לאיזושהי מדינה קטנה - רשתות של חנויות ומסעדות, חברות נדל"ן, עסקי הימורים, כמעט כל המפעלים הרוסיים-פינים המשותפים, חברת דייגים וקונצרן הנפט Neste.
הערות שוליים

↑  https://lenta.ru/articles/2018/03/31/opg/
↑  https://news.rambler.ru/other/38881114-tambovskie-bandity-protiv-velikolukskih-bitva-za-sankt-peterburg/
אליהו שבירו

אליהו (אלי) שָׁבִירוֹ (נולד ב-17 באוגוסט 1958) הוא איש ציבור ישראלי. שכיהן כראש עיריית אריאל מ-4 במרץ 2013 עד 31 במרץ 2024.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1958 בבאר שבע ושם גדל. שרת בחטיבת גולני כלוחם ומפקד. בוגר קורס פו"מ (פיקוד ומטה). פרש מצה"ל בדרגת סא"ל. לאחר שחרורו מצה"ל שימש כמנהל אגף הביטחון בעיריית אריאל ולאחר מכן כרמ"ט (מנכ"ל) מועצה מקומית אורנית. במקביל נבחר כחבר מועצת העיר אריאל ובהמשך לממלא מקום ראש העיר לשעבר, רון נחמן.
לאחר פטירתו של רון נחמן בינואר 2013, נבחר על ידי מועצת העיר כראש העיר בפועל עד לבחירות בשנת 2013 שבהן נבחר לראשות העיר. בבחירות בשנת 2018 זכה למעט יותר מ-40% מהקולות והוכרז לזוכה. אולם בית המשפט המקומי באריאל ביטל את הבחירות בשלוש קלפיות בעיר והערעורים על החלטה זאת נדחו ונערכו בחירות חוזרות לראשות העיר ב-3 קלפיות אלו שבסיומם הוכרז שבירו כזוכה בסיבוב הראשון עם 42.48% מהקולות.
קריירה פוליטית

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: פירוט הישגי מושא הערך ללא הפניה למקורות.
אחד ממהלכיו הראשונים של שבירו היה להגדיל את תקציב החינוך של העיר. זאת בכוונה לגרום לאחוזים נמוכים של נשירת תלמידים ולהפחתה של מעבר תלמידים לבתי ספר מחוץ לעיר. במהלך כהונתו אחוזי הזכאות לבגרות עלו מ-62% ל-97.7%.[דרוש מקור]
במהלך כהונתו אוכלוסיית העיר גדלה בלמעלה מ-20% והיא עומדת היום על למעלה מ-20,000 תושבים.
בתקופת כהונתו קיבלה העיר אריאל חמישה כוכבי יופי של הקריה לישראל יפה וכן פרס ניהול תקין מדי שנה.[דרוש מקור]
במהלך כהונתו שולש מספר המפעלים באזור התעשייה אריאל מערב של העיר, בנוסף קידם שבירו תוכנית שתכפיל את שטחו של אזור התעשייה ואת כמות המפעלים שבו. כמו כן, הרחיב את שיתוף הפעולה בין העיר לאוניברסיטת אריאל.[דרוש מקור]
בתקופת כהונתו הצליח לגרום לחברת התרבות העירונית "גוונים" לצאת מהגירעון אשר הייתה בו, כמו כן הוא יזם הקמת מרכז צעירים בעיר אשר מספק שירותים לחיילים משוחררים וייעוץ בנושאי הורות ויזמות.[דרוש מקור]
שבירו פעל להקמת קניון 'מגה אור' בכניסה המערבית לעיר, הקניון המספק שירותים לתושבי האזור.
ב-2020 הביא לפרישת עירו ממועצת יש"ע בשל המחלוקת עם הנהגת המועצה על היחס לתוכנית השלום של הנשיא טראמפ.
באוגוסט 2023 הודיע על אי התמודדות לכהונה נוספת בבחירות הקרובות לרשות העיר. לאחר בחירתו של יאיר שטבון לראשות העיר בבחירות 2024, שבירו סיים את תפקידו ב-31 במרץ 2024.
השכלה וחיים אישיים

בוגר תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ומחזיק בתואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון שבבאר שבע. שבירו הוא אלמן (נשוי בשנית) ויש לו שלושה ילדים ונכדה.
הערות שוליים

↑  המהפכים וההפתעות: כל התוצאות בערים המרכזיות, באתר ynet, 31 באוקטובר 2018
↑  אלישע בן קימון, אי סדרים בקלפיות באריאל יביאו לבחירות חוזרות?, באתר ynet, 19 בדצמבר 2018
↑  בג"ץ 9196/18 אלי שבירו נ' ועדת הבחירות של העיר אריאל, ניתן ב־30 בדצמבר 2018
↑  מחרתיים: בחירות חוזרות באריאל, ערוץ 7, 13 בינואר 2019
↑  יפעת אריאלי, לאחר הסערה הפוליטית: אלי שבירו הוא ראש עיריית אריאל, 15 בינואר 2018, באתר בלב החדשות.
↑  הודעה בדבר תוצאות הבחירות לראש הרשות המקומית אריאל, 23 בינואר 2019, באתר עיריית אריאל.
↑  נמרוד בוסו, רמי לוי זכה במכרז להקמת קניון באריאל ב-7.3 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 28 בדצמבר 2011
↑  ערוץ 7, ראש העיר אריאל פורש ממועצת יש"ע, באתר ערוץ 7, 3 בפברואר 2020
גיא יפרח

גיא יפרח (נולד ב-13 בספטמבר 1982) הוא ראש עיריית מעלה אדומים.
ביוגרפיה

נולד וגדל במעלה אדומים. למד בבית הספר "תומר רחל" בחטיבת הביניים ובתיכון "דקל וילנאי" בעיר. שימש כיו"ר מועצת התלמידים והנוער בתיכון.
שירת בצה"ל בשנים 2000–2008. לאחר מלחמת לבנון השנייה שימש כמפקד פלוגה. לאחר שחרורו שימש ככתב לענייני צבא וביטחון ברדיו גלי ישראל והגיש את יומן הצהריים של התחנה. במקביל, הקים יחד עם שותף ממעלה אדומים מסעדה ברחוב דיזנגוף בתל אביב.
ב-2008 נבחר למועצת העיר מעלה אדומים ושימש כחבר מועצה למשך חמש שנים, בהן החזיק בתיק הנוער.
בשנים 2013–2024 כיהן יפרח כסגן וכממלא מקום ראש העיר, ובמגוון תפקידים: מחזיק תיקי הכספים, התרבות, הנוער והצעירים, יו"ר היכל התרבות, מוזיאון קסטל והמתנ"ס, יו"ר ועדת המשנה לתכנון ובנייה, יו"ר תוכנית 360 לילדים ונוער בסיכון ויו"ר תוכנית ביטחון הקהילתי. חבר בהנהלת פורום סגני ראשי ערים בישראל.
משמש כמנכ"ל קרן מעלה אדומים עמותה פרטית המגייסת תרומות מהארץ ומחו״ל עבור העיר מעלה אדומים.
משנת 2022 משמש במילואים כמג"ד 963 גדוד אבטחה של חיל האוויר. במלחמת חרבות ברזל גויס בצו 8 וקודם לדרגת סגן אלוף.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2024, עם פרישתו של ראש העיר בני כשריאל, התמודד על ראשות העיר מטעם סיעת "לב" מול שלומי ירוחם וניצח, כשהוא זוכה ב־57.2% מקולות הבוחרים.
הוא בעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית.
נשוי למאי ואב לבן ובת. מתגורר במעלה אדומים.
הערות שוליים

↑  סגן אלוף יפרח, באתר מעלהנט, ‏23 בנובמבר 2023
↑  גיא יפרח ניצח בקרב על ראשות העיר מעלה אדומים, באתר ynet, 28 בפברואר 2024
1955 בספרות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1955  בספרות |  |
< · 1953 · 1954 – 1955 – 1956 · 1957 · >
כל ערכי השנים בספרות במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספרות במאה ה-21 · פורטל הספרות
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1956 ונוגעים לתחום הספרות.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים חדשים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים חדשים > סיפורת

אייזק אסימוב – כדרך בני מאדים
איאן פלמינג – מונרייקר
פטרישיה הייסמית' – הכישרון של מר ריפלי
אליסטר מקלין – הסיירת יוליסס
ולדימיר נבוקוב – לוליטה
חואן רולפו – פדרו פארמו
יצחק בשביס-זינגר – השטן בגוריי
ג'.ר.ר. טולקין – שר הטבעות: שיבת המלך
ספרים חדשים > ספרי ילדים ונוער

דיק ברונה – מיפי
קרוקט ג'ונסון – אהרן והעיפרון הסגול
ק.ס. לואיס – אחיינו של הקוסם (הספר השישי בסדרת ספרי דברי ימי נרניה)
ספרים חדשים > מחזות

ג'רום לורנס ורוברט אדווין לי – משפט הקופים
ארתור מילר – מראה מעל הגשר
טנסי ויליאמס – חתולה על גג פח לוהט
ספרים חדשים > ספרי עיון

ספר השיאים של גינס, מהדורה ראשונה
לידות

8 בפברואר – ג'ון גרישם, סופר אמריקאי
17 בפברואר – מו יאן, סופר סיני
8 באפריל – ברברה קינגסולבר, סופרת ומשוררת אמריקאית
30 במאי – קולם טובין, סופר, מחזאי ומשורר אירי
8 באוגוסט – איאן פירס, סופר אנגלי
23 בנובמבר – סטיבן בראסט, סופר פנטזיה ומדע בדיוני אמריקאי ממוצא הונגרי
28 בדצמבר – ליו שיאובו, אינטלקטואל, פעיל זכויות אדם סיני וחתן פרס נובל לשלום לשנת 2010 (נפטר ב-2017)
נפטרו

4 בינואר – טי אס אליוט, משורר, מחזאי ומבקר ספרות אנגלי-אמריקאי (נולד ב-1888)
18 בינואר – סעאדת חסן מנטו, סופר ומחזאי פקיסטני (נולד ב-1912)
23 בפברואר – פול קלודל, משורר, מחזאי ודיפלומט צרפתי (נולד ב-1868)
10 באפריל – פייר טייאר דה שארדן, פילוסוף צרפתי (נולד ב-1881)
2 באוגוסט – וולאס סטיבנס, משורר אמריקאי (נולד ב-1879)
12 באוגוסט – תומאס מאן, סופר ומחזאי גרמני (נולד ב-1875)
18 באוקטובר – חוסה אורטגה אי גאסט, פילוסוף ספרדי (נולד ב-1883)
1 בנובמבר – דייל קרנגי, סופר אמריקאי (נולד ב-1888)
פרסים

פרס נובל לספרות: הלדור לכסנס
טי אס אליוט
ממלכת הדמיון

| פרק מ"סאות' פארק" |
| --- | --- |
 קני, ג'ימי, באטרס, קייל וסטן (מימין לשמאל) על מכונת הדמיון המעופפת, חלק א'
 מספר פרק:  חלק א':10 חלק ב': 11 חלק ג': 12
 מספר עונה:  11
 קוד הפקה:  חלק א': 1110 חלק ב': 1111 חלק ג': 1112
 תאריך שידור מקורי:  חלק א': 17 באוקטובר 2007 חלק ב': 24 באוקטובר 2007 חלק ג': 31 באוקטובר 2007
 אורך:  25 דקות לכל פרק, 75 דקות לכל הפרקים יחד
 שפה:  אנגלית
 תסריט:  טריי פארקר
 בימוי:  טריי פארקר
 דף הפרק ב-IMDb
ממלכת הדמיון (באנגלית: Imaginationland) היא טרילוגיית פרקי טלוויזיה בסדרה המצוירת סאות'פארק. הטרילוגיה זכתה בפרס אנני ובפרס אמי וזכתה למדרוג גבוה בשידורה. ב-2008 יצאה טרילוגיית הפרקים כסרט שהופץ ישירות ל-DVD הכולל בונוסים וקטעים לא מצונזרים.
החלק הראשון שודר ב-17 באוקטובר 2007, החלק השני ב-24 באוקטובר 2007 והחלק השלישי ב-31 באוקטובר 2007.
עלילה > חלק ראשון

הפרק מתחיל כאשר קרטמן מחפש לפרקון ביער. לקייל, שהיה עם קרטמן ביער בזמן החיפוש, היה ספק שקרטמן יוכל למצוא לפרקון אמיתי, והתערב איתו שאם הוא יצליח להוכיח שלפרקונים קיימים הוא ימצוץ לו את אשכיו, ואם לא הוא יהיה חייב לו עשרה דולרים. לתדהמתו של קייל, קרטמן מצא לפרקון אך כאשר הוא רדף אחריהם, הם תפסו אותו במלכודת. הלפרקון מזהיר את קייל וקרטמן שפיגועי טרור רבים יתרחשו בקרוב, לאחר שהלפרקון נעלם מתחיל קרטמן לרקוד ומחייב את קייל למצוץ לו את אשכיו אך קייל מסרב בטענה כי דבריו של הלפרקון אינם הגיוניים וישנה סבירות גבוהה שהכל בדיחה של מישהו. למחרת, משוחח קייל עם חבריו סטן, באטרס, קני מקורמיק וג'ימי עד שמופיע אדם זר ושואל אותם אם הם ראו שדון, קייל עונה לאיש כי שדונים הם דמיוניים והאיש עונה לו כי אם משהו דמיוני זה לא אומר שהוא לא אמיתי. האיש מזמין את הילדים לעלות על "מכונת הדמיון המעופף" שלו ומקסים אותם כאשר הוא שר להם שיר הנקרא "ארץ הדמיון". המכונה המעופפת מתחילה להמריא ומתקדמת לכיוון "ארץ אבודה". בסוף השיר נוחתת במכונה בארץ הדמיון.
לדבריו של האיש, הארץ כולה היא פרי דמיונם של בני האדם. לפתע מופיעים המוני טרוריסטים אסלאמיים המתחילה לפוצץ את המקום, להרוס את בתי מגורים ולהרוג אנשים דמיוניים (הסצנה היא פרודיה לחלק מהסרט להציל את טוראי ריאן של סטיבן ספילברג). הילדים נמלטים מהמקום על דרקון הלוקח אותם למקום מבטחים, לעומת באטרס שנלקח על ידי הטרוריסטים כבן ערובה. למחרת מתעורר קייל שבטוח כי הכל היה חלום, אך סטן שעמד לידו סיפר לו כי זה אמיתי וכי באטרס נעלם.
בינתיים, קרטמן כועס על קייל כי לא מצץ לו את אשכיו למרות שמצא שדון ולכן הוא מביא אותו לבית המשפט, שם הוא מחויב למלא את ההסכם בתוך 24 שעות או שייעצר. במקביל מקבלת מחלקת ההגנה של ארצות הברית סרטון וידאו בו מודיעים טרוריסטים כי יש בידם מספר שבויים, וביניהם באטרס; מחלקת ההגנה פעורת פה ולא יודעת מה לעשות, כדי למצוא רעיונות יצירתיים הם פונים לאנשי המקצוע של הוליווד כדי שיעזרו להם, הם מתאכזבים ממ. נייט שאמלאן שאומר להם כי חייב להיות סוף עם טוויסט ומייקל ביי שאומר להם כי חייבים להיות אפקטים מיוחדים בעלות גבוהה הם מבקשים עצה ממל גיבסון שאומר להם כי יש משהוא לא אמיתי בווידאו שהם קיבלו. לאחר בדיקה מעמיקה מגלה מחלקת ההגנה כי הווידאו נשלח מארץ הדמיון, והם מחליטים לחפש את קייל וסטן.
בינתיים בארץ הדמיון, הטרוריסטים מעבירים כמה שבויים (בניהם באטרס) לצד הרע של ארץ הדמיון; במקביל מכין קרטמן מסיבה גדולה שבה כולם ייראו את קייל מוצץ את אשכיו, קייל נכנע בניסיונותיו לעזור לבאטרס ומגיע עם סטן למסיבה. כאשר קרטמן מכריז כי קייל ימצוץ את אשכיו, נכנסים אנשי ביטחון ולוקחים את קייל וסטן איתם. לאחר שקייל וסטן נלקחים קרטמן צועק על כך שאנשי הביטחון הרסו את ההתערבות, לאחר מכן הוא טופס טרמפ עם נהג משאית לוושינגטון כדי להשלים את ההתערבות. הפרק נגמר כאשר קרטמן אומר "אל תטעה קייל, עוד לפני שהעניין ייגמר תוכל למצוץ את אשכיי".
עלילה > חלק שני

הפרק מתחיל כאשר באטרס מתעורר ומוצא עצמו במיטתו שבביתו, אך לאחר מכן הוא מגלה כי זה היה חלום והוא עדיין בארץ הדמיון. מספר רב של מפלצות, רוצחים ונבלי על פורצים את גדר החלק הרע של ארץ הדמיון ומתחילים להשתלט על החלק הטוב וגם להרוג את הטרוריסטים; ראש העיר של החלק הטוב בארץ אומרת לכל היצורים הטובים לברוח לטירה שביער סוכריות הגומי, עוד לפני שראש העיר עצמה בורחת לטירה, אלן ריפלי מהנוסע השמיני משפד אותה וממש לפני שהוא אוכל אותה היא אומרת לבאטרס ללכת לטירת סאנשיין ולהיזהר בדרך מהיצורים הרעים. במקביל, קרטמן נוסע לוושינגטון ובדרך חולם על הרגע שבו קייל ימצוץ את אשכיו.
כבקשת ראש העיר נס באטרס לטירת סאנשיין, אט אט נהרגים היצורים שרדפו אחריו והוא חובר לסנארף מחתולי הרעם ומלך הסוכריות על המקל. לפתע רואים השלושה מינוטאורוס ואת ג'ייסון וורהיס אונסים את תותית ובכך מדביקים אותה באיידס ולבסוף הורגים אותה, לאחר מכן היצורים המשיכו בדרכם לאנוס ולהדביק עוד אנשים במחלה. לאחר שבאטרס, מלך הסוכריות על מקל וסנארף צפו במעשה המזעזע הם ממשיכים בדרכם. במקביל נחקרים קייל וסטן בפנטגון, שם הילדים לומדים כי הפורטל לארץ הדמיון נבנה בתקופת המלחמה הקרה והוא נשלט על ידי הממשלה (סטארגייט).
קרטמן מצליח לפרוץ למשרדי הפנטגון ומספר להם כי התערב עם קייל וכי הוא לא קיים את ההתערבות, קרטמן מביט בתשוקה זמן רב בקייל אך לפתע נשמעת אזעקה (אם כי קרטמן מאמין שקייל אחראי עליה כדי לצאת מההתערבות). הסיבה לאזעקה היא יצורי חג מולד שנמצאו ביער, הממשל האמריקאי שולח חיילים למקום על מנת לבדוק את הדבר. כאשר מגיעים החיילים ליער הם מתחילים להילחם בהם אך היצורים אונסים אותם. מעט לאחר מכן, אדם דוב חזיר פורץ את הפורטל לפנטגון, הורג שני עובדים ותופס את קייל בצווארו; אחד העובדים מצליח לסגור את הפורטל והאדם דב חזיר חוזר לתוכו.
קייל נפצע בצורה חמורה ומותו נקבע במקום. קרטמן צועק ומתעצבן על כך שקייל מת, במיוחד בשל כך שהוא לא ימצוץ את אשכיו. קרטמן מבצע לקייל החייאה וסוטר לו שוב ושוב עד שקייל מתחיל לבכות, קרטמן הצליח וקייל חזר להכרה ומפונה לבית חולים. קרטמן שמח על כך שקייל חי אך קייל לא שמח מכיוון שהוא מודע לכך שחייב נצלו על ידי קרטמן פעם נוספת.
בינתיים בארץ הדמיון באטרס, מלך הסוכריות על מקל וסנארף מגיעים אל הטירה (הדומה בארכיטקטורה שלה לריוונדל). השומרים של הטירה חושדים שלבאטרס יש קשר למתקפת הטרור ומביאים אותו כבול לפני מועצת התשעה, אשר בה נמצאים הדמויות הידועות בכל ממלכת הדמיון: אסלן, גנדלף, גינדה המכשפה הטובה, ישו, לוק סקייווקר, מורפיאוס, פופאי, וונדר וומן וזאוס. המועצה מחליטה כי באטרס הוא "המפתח", גיבור אגדי שיציל את כולם; באטרס מתנגד לקביעה שהוא הגיבור אך המועצה מסבירה לו כי אין לו ברירה אחרת לא יוכל לחזור לביתו. הדמויות הטובות מתחילות להתכונן לקרב מול הדמויות הרעות ולהפך, למרות שחלקם לא כשירות לקרב.
בינתיים בפנטגון הגנרל רואה כי הדמיון מתחיל להשתולל. במקביל בבית החולים מתעורר קייל והוא רואה לצידו את קרטמן, קרטמן מחזיק בידו את החוזה וקייל מבין כי קרטמן הציל אותו למטרת ביצוע ההתערבות בלבד.