stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנות הפאוור פאף: הסרט
עלילה

פרופסור יוטוניום יוצר תערובת של סוכר, פלפל וכל דבר נחמד בתקווה ליצור את "הבנות המושלמות" על מנת לשבח את טאונסוויל, עיר הסובלת מפשע וחוסר צדק. הוא נדחף בידי עוזרו למעבדה, השימפנזה עושה הצרות ג'וג'ו, אשר גרם לו לשבור ולשפוך תרכיב של כימיקל X למתכון שלו, דבר אשר פיצץ את פניו של ג'וג'ו. הניסוי הפך להצלחה, והפיק שלוש בנות ופרופסור נתן להם את השמות בלוסום, באבלס ובאטרקאפ. הוא גם גילה שלבנות יש כוח-על מכימיקל X. למרות הפזיזות של הבנות בכוחן, הן גדלו ולמדו לחיות באהבה כמו משפחה.
ביומן הראשון שלהן בבית הספר, הילדות למדו לשחק בתופסת והחלו לשחק עם עצמן, אולם הן לקחו זאת רחוק מדי והשתמשו בכוחותיהן כשהן משחקות בכל רחבי העיר, וכאשר הפרופסור קרא להן, הן נרגעו. יום למחרת, כולם כעסו על הבנות בעקבות הנזק שנגרם והפרופסור נעצר על ידי תושבי טאונסוויל בעקבות יצירת הבנות. כאשר הבינו שכולם כועסים עליהן, הבנות נאלצו ללכת ברגל מבית הספר. הן היו אבודות והותקפו על ידי כנופיית נמק. אולם הן נצלו בידי ג'וג'ו, אשר מוחו גדל בעקבות פיצוץ של כימיקל X, אשר הפך אותו לחכם מאוד.
כדי לנקום בפרופסור שנטש אותו לטובת הבנות ולהשתלט על העיר, ג'וג'ו השיג את תמיכת הבנות ואמר להן שגם הוא שנוא בגלל כוחותיו. ג'וג'ו שכנע את הבנות לעזור לו לבנות מעבדה ומכונה שתושפע מהכימיקל X, והוא אמר גם שהן יזכו באהדה מצד העיר. בתור פרס, לקח ג'וג'ו את הבנות לגן החיות, שם הוא צילם את הפרימטים ושם עליהם מכשיר קטן משגר. בלילה, ג'וג'ו שיגר את כל הפרימטים שצילם למעבדה והשתמש במכונה עם הכימיקל X כדי להפוך את הקופים למוטנטים כמוהו. בבוקר למחרת, לאחר שהפרופסור שוחרר מהכלא, הבנות אמרו לו שהן עשו מעשה "טוב", אולם הן גילו שהעיר תחת מתקפה של הפרימטים. ג'וג'ו, שינה את שמו למוג'ו ג'וג'ו, אמר לציבור שהבנות היו העוזרות שלו, דבר אשר גרם לתושבי טאונסוויל וגם לפרופסור להאשים אותן. הבנות בכו וברחו אל החלל החיצון.
מוג'ו ג'וג'ו הכריז שהמטרה שלו לשלוט על הכוכב, אבל שאר הפרימטים הפריעו לו והכריזו על התוכניות שלהם לשלוט בכל אנשי טאונסוויל. לאחר ששמעו בחלל על זה, חזרו הבנות אל כדור הארץ להציל את התושבים, והבינו שהן יכולות להשתמש בכוחות שלהן להילחם מול הפרימטים. לאחר שצבא הפרימטים חוסל, מוג'ו שתה את הכימיקל X והפך לענקי ובעל כוחות על, הבנות הביסו את מוג'ו ג'וג'ו שהן דחפו אותו ממגדל אל נוגדן X, ומוג'ו התכווץ וחזר לגודלו הרגיל והובס.
כאשר הבנות עמדו לשתות מהנוגדן על מנת להפוך לילדות רגילות, אנשי טאונסוויל התנצלו והריעו לבנות על כוחותיהן המופלאים והודו להן על גבורתן ואומץ ליבן. בסמכות ראש העיר, הבנות הסכימו להשתמש בכוחן כדי להגן על טאונסוויל עם רשות הפרופסור. בסוף הן נהיות גיבורות על הלוחמות בפשע אשר ידועות בתור "בנות הפאוור פאף".
מדבבים

קאת'י קאואדיני - בלוסום
טרה סטרונג - באבלס
אי ג'יי דיילי - באטרקאפ
רוג'ר ל. ג'קסון - מוג'ו ג'וג'ו
טום קיין - פרופסור יוטוניום
טום קני - ראש העיר
ג'ניפר הייל - גברת קין
ג'ניפר מרטין - גברת בלום
ג'ף בנט - אייס / ביג בילי / גראבר
גריי דלייסל ופיל לאמאר - דמויות שונות
רוב פאולסן, קווין מייקל ריצרדסון ופרנק ולקר - פרימטים
מדבבים > מדבבים בעברית

מאיה בר שלום - בלוסום / גברת בלום
אורלי קטן - באבלס
שרי - באטרקאפ
ניר רון - מוג'ו ג'וג'ו
עמי מנדלמן - פרופסור יוטוניום / קריינות
קארין אופיר - גברת קין
אבי חדש - ראש העיר
יורם יוספסברג - אייס
גיל קפטן - ארטורו / גראבר / מיטש
יואב בר לב - ביג בילי
גלעד קלטר - נחש
גיורא קנת - כלב מדבר
עופר ברקן - קריינות
ארנה נאס

| --- | --- |

ארנה נאס במסע בחירות של מפלגת הירוקים הנורווגית (אנ') ב-2003
 לידה:  27 בינואר 1912 Slemdal, נורווגיה 
 פטירה:  12 בינואר 2009 (בגיל 96) אוסלו, נורווגיה 
 מקום קבורה:  Vestre gravlund 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוסלו 
 מוסדות:  אוניברסיטת אוסלו 
 זרם:  אקולוגיה עמוקה 
 תחומי עניין:  אקולוגיה עמוקה 
 עיסוק:  פילוסוף, סופר, מטפס הרים, פרופסור, סביבתן 
 הושפע מ:  ברוך שפינוזה, גנדי, הבודהה, היידגר, רייצ'ל קרסון
 מדינה:  נורווגיה 
 פרסים והוקרה:  פרס פריטיוף ננסן להישג יוצא דופן במחקר, קטגוריית היסטוריה-פילוסופיה (1983) פרס החברה הנורווגית לסוציולוגיה (1997) פרס הספרות ע"ש פר גינט (2004) יעל השנה (2006) הפרס הנורדי של האקדמיה השוודית (1996) מפקד עם כוכב במסדר אולב הקדוש 
 צאצאים:  Ragnar Næss 
 
ארנה נאס (בנורווגית: Arne Dekke Eide Næss‏; 27 בינואר 1912 – 12 בינואר 2009) היה פילוסוף נורווגי שטבע את המונח "אקולוגיה עמוקה", וכותב פורה בתחומים פילוסופיים רבים נוספים. נאס ציין את "אביב דומם", ספרה של רייצ'ל קרסון משנת 1962, כמקור השפעה מרכזי על חזון האקולוגיה העמוקה שלו. נאס שילב את החזון האקולוגי שלו עם אי-אלימות של מהאטמה גנדי ובכמה הזדמנויות השתתף בפעולה ישירה.
נאס טען כי בעוד שקבוצות סביבתיות מערביות של התקופה המוקדמת שלאחר המלחמה העלו את המודעות הציבורית לנושאים הסביבתיים של אותה תקופה, הן לא הצליחו במידה רבה להבין ולהתייחס למה שלטענתו היה הרקע התרבותי והפילוסופי הבסיסי לבעיות אלו. נאס האמין שהמשבר הסביבתי של המאה העשרים נוצר עקב הנחות מוקדמות ועמדות פילוסופיות בלתי נאמרות בתוך חברות מערביות מודרניות מפותחות שלא הוכרו.
בכך הוא הבחין בין מה שהוא כינה חשיבה אקולוגיה "עמוקה" ואקולוגיה "רדודה". בניגוד לפרגמטיות התועלתנית הרווחת של עסקים וממשלות מערביות, הוא דגל בכך שהבנה אמיתית של הטבע תצמיח נקודת מבט שמעריכה את הערך של המגוון הביולוגי, תוך הבנה שכל יצור חי תלוי בקיומם של יצורים אחרים. ברשת המורכבת של יחסי הגומלין שהיא עולם הטבע.
ביוגרפיה

נאס נולד בסלמדאל, אוסלו, נורווגיה, בנם של כריסטין (דקה) ורגנאר אייד נאס. אביו היה בנקאי מצליח, ואחיו הצעיר של בעל האונייה Erling Dekke Næss. לנאס היו שני ילדים מאשתו הראשונה אלסה והיה דודו של מטפס ההרים ואיש העסקים ארן נאס הבן (1937–2004).
בשנת 1939, נאס היה האדם הצעיר ביותר שמונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת אוסלו והפרופסור היחיד לפילוסופיה במדינה באותה תקופה.
נאס היה מטפס הרים ידוע, שב-1950 הוביל את המשלחת שעשתה את העלייה הראשונה של טיריך מיר (7,708 מטרים (25,289 רגל)) בפקיסטן. בקתת טברגשטיין במסיף Hallingskarvet מילאה תפקיד חשוב בשם הפילוסופיה של נאס, "אקוסופיה T", שכן ה-"T" מייצגת את בקתת ההרים שלו טברגשטיין.
בשנת 1958, הוא ייסד את כתב העת הבינתחומי לפילוסופיה Inquiry.
ב-1970, יחד עם מספר רב של מפגינים, הוא כבל את עצמו לסלעים מול Mardalsfossen, מפל בפיורד נורווגי, וסירב לרדת עד שהתוכניות לבניית סכר בוטלו. אף על פי שהמפגינים נסחפו על ידי המשטרה והסכר נבנה בסופו של דבר, ההפגנה השיקה שלב אקטיביסטי יותר של איכות הסביבה הנורווגית.
בשנת 1996, הוא זכה בפרס הנורדי של האקדמיה השוודית, הידוע כ"נובל הקטן". בשנת 2005 הוא עוטר כמפקד עם כוכב המסדר אולף הקדוש על עבודה מועילה חברתית. נאס היה מועמד פוליטי שולי במפלגת הירוקים הנורווגית ב-2005.
פילוסופיה

בתחילת דרכו היה מקורב לחבר "החוג הוינאי". ספרו של נאס משנת 1936 Erkenntnis und wissenschaftliches Verhalten (קוגניציה והתנהגות מדעית) עסק נושאים רבים המוכרים בפילוסופיה האנליטית שלאחר מלחמת העולם הראשונה. נאס הוכר על ידי דורות חדשים יותר של פילוסופים כחלוץ של "פילוסופיה ניסיונית" (מונח שנאס עצמו השתמש בו) למחקר הסמנטיקה האמפירי שלו. אחד הפרסומים המוקדמים של נאס על פילוסופיה ניסיונית היה Truth" as Conceived by Those Who Are Not Professional Philosophers ("'האמת' כפי שהוגה על ידי אלה שאינם פילוסופים מקצועיים") משנת 1938.
יצירתו הפילוסופית העיקרית של נאס משנות החמישים הייתה Interpretation and Preciseness (פרשנות ודייקנות) משנת 1953. בחיבור זה נעשה יישום של תורת הקבוצות לבעיות של פרשנות השפה, תוך הרחבת עבודתם של סמנטיקים כמו צ'ארלס קיי אוגדן ב"משמעות המשמעות". דרך פשוטה להסביר זאת היא שכל אמירה נתונה (מילה, ביטוי או משפט) יכולה להיחשב כבעלת פרשנויות פוטנציאליות שונות, בהתאם לנורמות השפה הרווחות, המאפיינים של אנשים או קבוצות משתמשים מסוימות, ומצב השפה שבו האמירה התרחשה. יש לנסח את הפרשנויות השונות הללו בשפה מדויקת יותר המיוצגת כתת-קבוצות של האמירה המקורית. לכל תת-קבוצה יכולה, בתורה, להיות תת-קבוצות נוספות (תאורטית עד אינסוף). היתרונות של המשגה זו של פרשנות הם שונים. היא מאפשרת הדגמה שיטתית של פרשנות אפשרית, המאפשרת הערכה שלהן הן "הפרשנויות הסבירות" יותר ופחות. זהו מכשיר לוגי להדגמת עמימות שפה, הכללה מיותרת, קונפלציה, פסאודו-הסכמה ותקשורת יעילה.
פילוסופיה > המלצות לדיון ציבורי

בשנת 1966 נאס פיתח ספר לימוד פשוט ומעשי המגלם את היתרונות הללו, בשם Communication and Argument: Elements of Applied Semantics (תקשורת וויכוח: אלמנטים של סמנטיקה יישומית),  שהפך למבוא מוערך לדיבייט או ל"לוגיקה מדוברת", ושימש במשך עשורים רבים כתנאי בל יעבור לבחינת ההכנה באוניברסיטת אוסלו, שנודעה מאוחר יותר בשם "exphil" (קיצור של examen philosophicum).
הספר כלל את המלצותיו אובייקטיבי. נאס טען כי יש לדבוק במספר עקרונות או סייגים כדי להפוך דיונים פוריים ונעימים ככל האפשר:
"הימנעו מהתייחסויות מגמתיות לנושאים צדדיים" - הסחות דעת כגון התקפות אישיות בכמו טענות ביחס למוטיבציה של היריבים, הסברים או טיעונים לא רלוונטיים (כגון אד הומינם).
"הימנעו מעיבודים מגמתיים של דעותיהם של אנשים אחרים" - עריכת ציטוטים או פרפרזה בצורה מוטה או מטעה (כמו הוצאה מהקשר).
"הימנעו מעמימות מגמתית" - מתן הצהרות מעורפלות במכוון במקום מדויקות יותר (שפה מעורפלת).
"הימנעו מוויכוח מגמתי ממשמעות לכאורה" - הקצאת דעות למתנגדים שאינן מחזיקים בהן (איש קש).
"הימנע מדיווחים מגמתיים ממקור ראשון" - מידע שאינו נכון או לא שלם, מניעת מידע רלוונטי (כמו שקר בעזרת מהשמטה מכוונת).
"הימנעו משימוש מגמתי בהקשרים" - הצגת חומר עם אביזרים נוספים של שכנוע וסוגסטיה כגון פניות חזותיות או שמיעתיות לרגש של אירוניה, סרקזם, עלבון, הגזמה או איום.
פילוסופיה > אקוסופיה T ופילוסופיה עמוקה

אקוסופיה T ‏ (Ecosophy T), להבדיל מאקולוגיה עמוקה, הייתה במקור שמה של הפילוסופיה האישית של נאס. אחרים כמו וורוויק פוקס פירשו את האקולוגיה העמוקה כמחויבות לאקוסופיה T, האמונות האישיות של נאס. האות "T" מורה על השם "טברגשטיין" (Tvergastein), שהיא בקתת הרים שבה נאס כתב רבים מספריו. נאס גרס שכמותו, כל אחד צריך לפתח את הפילוסופיה שלו.
ניתן לסכם את האקוסופיה של נאס כמימוש עצמי. לפי נאס, לכל יצור, בין אם מדובר באדם, בעל חיים או צומח, יש זכות שווה לחיות ולפרוח. נאס קובע כי באמצעות מימוש עצמי בני אדם יכולים להפוך לחלק מהמערכות האקולוגיות של כדור הארץ. לפי פרשנותו של טימותי לוק, המקסימה של נאס היא שכל ההשלכות האתיות של מימוש עצמי נמדדת כך שאם אדם אינו יודע כיצד התוצאות של מעשיו ישפיעו על יצורים אחרים, אסור לו לפעול.
במאמר שסיכם את הקריירה של נאס, נינה ויטושק ציינה כי נאס סייג את הצעותיו הרדיקליות ביותר באמצעות המונח הרטורי "באופן עקרוני", והוא זיהה באופן פרגמטי כי, במילותיו של ויטושק, "ויתורים הם בלתי נמנעים; הדוגמות הן גמישות; והפרקטיקה חורגת מעיקרון".
בית המכס בנמל יפו

| --- | --- |

בית המכס מהאוויר, לפני הריסתו
 מידע כללי
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°03′17″N 34°45′04″E﻿ / ﻿32.05486111°N 34.75113889°E﻿ / 32.05486111; 34.75113889
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת יפו מוגדלת) בית המכס בנמל יפו(למפת יפו רגילה) בית המכס בנמל יפו(למפת גוש דן רגילה) בית המכס בנמל יפו(למפת גוש דן מוגדלת) בית המכס בנמל יפו  he בית המכס בנמל יפוhe בית המכס בנמל יפומפת  דרום __ תל אביב (in English: Tel Aviv) ויפו (in English: Jaffa) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) מדרום: __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park), __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית המכס העות'מאני בנמל יפו 1887
בית המכס במבט מהאוויר. בית המכס במרכז התמונה
מראה המבנה מכיוון הנמל
המעבר בין בית המכס והמנזר היווני בשעות החשיכה
גרפיטי על המבנה בשנת 2012
מראה המבנה מכיוון טיילת יפו
בית המכס של נמל יפו, תחנתם הראשונה של העוגנים בנמל יפו החל במחצית השנייה של המאה ה-19, היה מבנה בצפון הנמל. המבנה הוקם על קו המים, מול פתחו של הנמל אל הים הפתוח, והוא חצץ בין אגן הנמל לבין בתי יפו העתיקה וחלקו הצפוני של הרציף. ב-8 ביולי 2020, הרסה עיריית תל אביב את גרסתו המנדטורית של בית המכס לאחר מאבק שימור ארוך של כעשור.
היסטוריה > בית המכס העות'מאני

בית מכס ראשון בנמל יפו נבנה בראשית שנות השישים של המאה ה-19 מול הפרצה בריף הסלעים דרכה נכנסו הספינות לנמל על רחבה יבשתית קטנה שיצר הסחף ושאפשרה ירידה אל החוף. על אותה הרחבה עמד "שער הים" בחומת יפו שהחלה להיהרס במחצית השנייה של המאה ה-19.
בשנת 1887, כחלק ממבצעי הבנייה והפיתוח שקודמו בתקופת שלטונו של הסולטן עבדול חמיד השני, נבנה בנמל בית המכס השני. בחזית בית המכס נבנתה רחבת כניסה מוגבהת אליה הובילו מדרגות מהים, ואת פני העולים היו מקבלים שוטרי הנמל שניצבו בצריפי עץ. כאן דרכו רגליו של תיאודור הרצל כשהגיע לארץ ב-1898 לפגוש בקיסר גרמניה וילהלם השני.
עם התגברות העלייה לארץ ישראל, נבנה בשנת 1907 אולם רחב ידיים מעל הרחבה החיצונית, ששימש כאולם הכניסה לארץ ישראל אליו הגיעו עשרות אלפי העולים למן העלייה השנייה ועד העלייה הרביעית. ההרחבה בוצעה בידי יוסף אליהו שלוש ששימש כקבלן עם שותפים נוצרים. את המדרגות שהובילו לאולם ניתן לראות עד היום כשמציצים מעבר למעקה החומה.
היסטוריה > בית המכס המנדטורי

בית המכס הצפוני הוקם בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 בסגנון הבינלאומי, במסגרת תוכנית מנדטורית להרחבת הנמל. הוא נבנה במקום בו היה ניצב בית המכס העות'מאני. המבנה בן שתי הקומות עשוי בטון, מוארך וצר, וחלקו הצפוני מתעקל מזרחה הולך וצר בהתאם לאילוצי קו החוף. בחזית קומת הקרקע של המבנה משתרעת מעין מרפסת מקורה, ולאורך הקומות העליונות נקבעו שורות חלונות אופקיים. עם הקמתו שימש המבנה את מנהלת הנמל, כבית המכס וכתחנת קשר לאוניות.
עד הריסתו שימש חלקו הדרומי של המבנה את שבט צופי ים, בחלקו הצפוני שכן מחסן משאבות לאוניות וחלק ממנו היה נטוש. עוד שכנה במקום תחנת החוף של דייגי הנמל. עם השנים התדרדר מצבו, חלק מחלונותיו נשברו ועל קירותיו צוירו כתובות גרפיטי.
היסטוריה > שימור או הריסה

המבנה הוגדר כאתר לשימור במסגרת תוכנית בניין העיר ולפי תוכנית מתאר ארצית לנושא החופים (תמ"א 13) שנכנסה לתוקף בשנת 2003.
האדריכל ישראל גודוביץ הציע להרוס את המבנה במטרה לסלול כביש שיחצה את נמל יפו, וכך לדוגמה גרסה גם "עמותת אדריכלים מאוחדים בישראל" בנייר עמדה משנת 2007, אם כי מסיבות המתייחסות לאיכויותיו של המבנה עצמו:
"בחלקו הצפוני של הנמל קיים בית המכס המנדטורי - "עטוף שלמת בטון ומלט" - מעל מבנה בית המכס העות'מאני.
אנו ממליצים להסיר את המבנה הקיים ולחשוף את השרידים ההיסטוריים מתחתיו."
התומכים בהריסת המבנה טענו כי הוא ניתק את בתי העיר העתיקה מהים וכי הוא נעדר ערך אסתטי.
בשנת 2011 החל דיון בעיריית תל אביב-יפו באשר לעתידו של האתר. ביוני 2016 קיבלה מועצת התכנון הארצית החלטה לקדם את הוצאת המבנה מרשימת המבנים לשימור בגלל שלמבנה "ערכי שימור אדריכליים פחותים" ו"אין יתרון מובהק בשימור המבנה החדש". ביוני 2017 אישרה הממשלה את הוצאת המבנה מרשימת המבנים לשימור. בינואר 2019 נדחתה עתירה לבג"ץ נגד ההחלטה.
התומכים בהשארתו טענו לחשיבותו ההיסטורית כשער לארץ ישראל וכמקום בו פגשו בה עולים וצליינים. המבנה היה "הבית המודרני היחיד שבנוי בקו החוף הישראלי על המים" ועוד טענו התומכים כי הוא הגן על מבני הנמל מפני סערות.
המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, שנמניתה עם המתנגדים להריסת המבנה, השלימה תיק אדריכלי הסוקר את הפוטנציאל הציבורי והתיירותי הטמון בו. בתיק פורטו הטענות לחשיבות השארת המבנה:
חשיבות היסטורית - שער הכניסה לארץ ישראל במשך מאות שנים.
חשיבות אדריכלית - מבנה שנבנה באיכויות מאוד גבוהות מבחינה אדריכלית. מבנה מודרניסטי בסגנון בינלאומי.
השריד האחרון לסמטת הנמל - סמטת הנמל החלה באזור כיכר השעון כיום והגיעה עד לנמל יפו. לקראת הנמל עצמו הייתה את חומת הים ועליה מספר מבנים, והסתיימה במבנה המכס הטורקי. חומת הים והמבנים נהרסו כולם. למעשה מבנה בית המכס היום משמר את שימור חוויות ההליכה בסמטת הנמל-סמטה צרה שבסופה נחשף הים והנמל.
חשיבות ברמה ההנדסית-הימית - עצם קיומו של בית המכס על קו המים, הופך אותו למעין קיר ים שמונע הצפות של נמל יפו בימי בחורף.
חשיבות חברתית - פעילותם של צופי ים והמרכז לחינוך ימי במבנה כיום.
בחודש ינואר 2019 דחה בג"ץ עתירה נגד ההריסה של המבנה שהוגשה על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל וב-8 ביולי 2020 בוצע צו ההריסה המנהלי שהוצא למבנה כשלושה חודשים מוקדם יותר.
ראו גם

בית המכס (תל אביב)
הערות שוליים

↑  מנור בראון, אחרי שמאבק השימור נכשל, החלה הריסתו של בית המכס בנמל יפו, באתר Xnet‏, 8 ביולי 2020
1 2 3  שמואל גילר, בית המכס בנמל יפו, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
↑  ביצורי נמל יפו בתקופה העות'מאנית, אלי הדר
↑  יואב מלכה, נמל יפו: "השער לארץ ישראל" ייהרס בקרוב?, באתר ynet, 26 באוקטובר 2011
↑  החלטה מאושרת – בנושא פיתוח נמל יפו של הוועדה המקצועית – עמותת האדריכלים.
↑  בג"ץ 5974/17 המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל נ' המועצה הארצית לתכנון ובניה, ניתן ב־23 בינואר 2019
↑  נמל יפו, צור שיזף.
↑   עופר אדרת, בתום עשור של מאבק, נהרס שער הכניסה ההיסטורי לישראל, באתר הארץ, 9 ביולי 2020
בנצה סאבולצ'י

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  2 באוגוסט 1899 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  21 בינואר 1973 (בגיל 73) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Szabolcsi Bence Győző 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד, האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט, אוניברסיטת לייפציג 
 שפה מועדפת:  גרמנית, צרפתית, הונגרית 
 צאצאים:  Éva Szabolcsi 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1951)  פרס קושוט (1965)  פרס הרדר (1971) 
 חתימה:  
 
קברו של בנצה סאבולצ'י
תולדות המוזיקה. אחד מספריו.
בֶּנְצֶה סַאבּוֹלְצִ'י (בהונגרית: Szabolcsi Bence, בודפשט, 2 באוגוסט 1899 – בודפשט, 21 בינואר 1973) היה היסטוריון מוזיקה, מבקר מוזיקה, היסטוריון אמנות, הונגרי-יהודי, זוכה פרס בַּאוּמגַרְטֶן (1933, 1947) חתן פרס קושוט (1951, 1965) זוכה פרס הֶרְדֶר (1971), חבר האקדמיה ההונגרית למדעים (נספח 1948, חבר רגיל 1955). מייסד המוזיקולוגיה בהונגריה. בנו של העיתונאי מיקשה סאבולצ'י שערך את השבועון היהודי "שוויון".
ביוגרפיה

סאבולצ'י למד משפטים, היסטוריה, ספרות ופילוסופיה בבודפשט (1917–1920), ובלייפציג למד מוזיקולוגיה, תולדות האמנות והיסטוריה (1921–1923).
משנת 1945 היה מורה להיסטוריה באקדמיה למוזיקה של פרנץ ליסט. ב-1951 ייסד וניהל עד מותו את הסדנא ההונגרית הראשונה ללימוד ההיסטוריה של המוזיקה ואת הפקולטה למדע המוזיקה. בין 1951 ל-1956, 1959–1961 היה נשיא אגודת המוזיקאים ההונגרית.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 עבר דרך הארצות לאורך הדנובה כדי לאסוף ולפרסם את הזיכרונות ההיסטוריים של המוזיקה הונגרית עתיקה. בעקבות מסעותיו, בין השנים 1928 ו-1954, כתב עשרה מחקרים בסיסיים על תולדות המוזיקה ההונגרית, מימי הביניים ועד המאה ה-19. מחקרים אלה בשם "מאות שנים של מוזיקה הונגרית" התפרסמו באוספים בין 1959 ל-1961.
יצירותיו > באנגלית

The twilight of Ferenc Liszt, 1956
A concise history of Hungarian music, 1964
Béla Bartók : his life in pictures, 1964
A history of melody, 1965
הערות שוליים

↑  Ezra Mendelsohn (1994). Studies in Contemporary Jewry: Volume IX: Modern Jews and Their Musical Agendas. Oxford University Press. p. 59. ISBN 978-0-19-508617-1.
↑  Raphael Patai (2000). Journeyman in Jerusalem: Memories and Letters, 1933–1947. Lexington Books. p. 262. ISBN 978-0-7391-0209-1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268772905171  PLWABN: 9810646028105606  BIBSYS: 90261116  BNE: XX1449066  BnF: cb12171440n (data)  CANTIC: a11689717  CiNii: DA0320721X  GND: 119550148  ISNI: 0000 0001 1022 7768  LCCN: n85153296  LNB: 000171724  MusicBrainz: 9705220b-82a5-4d60-b7d7-c20abf05c436  NDL: 00747680  NKC: jx20041130005  NLA: 35857687  NSK: 000578445  NTA: 068239580  RERO: 02-A003881912  SELIBR: 274972  SUDOC: 030260574  Trove: 1118661  VcBA: 495/122494  VIAF: 24642527   WorldCat (עם VIAF): 24642527
בית הספר היסודי רימון

אין תמונה חופשית
בית הספר היסודי "רימון" הוא בית ספר ניסויי אזורי שנוסד בשנת 1989, בקיבוץ מסילות. בית הספר הוקם על ידי שלושה קיבוצים: מסילות, רשפים וניר דוד (תל עמל). שמו מורכב מראשי תיבות שמות הקיבוצים. הוא מורכב משתי חטיבות, אחת של החינוך הרגיל והשנייה של החינוך המיוחד.
בשנת הלימודים ה'תשס"ט מנה בית הספר כ-340 תלמידים והוא מנוהל על ידי ברכה רפמן.
שנה לאחר קום בית הספר, הוקמה לצידו חטיבת "דרור" המחנכת ילדים עם תסמונת ASD - ילדים עם אוטיזם ברמות שונות. הילדים מ"דרור" משולבים על פי יכולתם בכיתות הלימוד ה"רגילות".
לאורך השנים הצטרפו לבית הספר ילדי הקיבוצים מבית אלפא, מבית השיטה ומשדה נחום, וכן בבית הספר תלמידים מבית שאן, תל תאומים, חפציבה, גן נר ומבית זינגר, שבכפר יחזקאל.
בית המלמדים

לוגו בית המלמדים
בית המלמדים הוא מכון לפיתוח מערכות דידקטיות יהודיות מתקדמות, ושמה של עמותה ללא כוונת רווח (מלכ"ר), ששמה לה למטרה להנחיל תורה ודרך ארץ לילדי ישראל באמצעות שימוש בכלים חווייתיים. בעמותה עוסקים בפיתוח שיטות הוראה חווייתיות, כתיבת חומרי למידה, המצאת משחקים, הוצאת ספרים ובניית אתר אינטראקטיבי-חינוכי. את המכון מנהל הרב אהרן פאלק שעסק בחינוך למעלה משלושים שנה.
תוכניות לימודים וחומרי הוראה > משניות בשת"ף

לימוד חווייתי של פרקי אבות (שת"ף ר"ת שירה, תנועה, פעלתנות) באמצעות לחנים קליטים למשניות, תנועה דרמה ויצירה.
תוכניות לימודים וחומרי הוראה > ושננתם לבניך

תוכנית טיפוח תקשורת ערכית בין הורים לילדים, הכוללת:
משחק "ונשמרתם" על זהירות בדרכים,
משחק "ודברת בם" העוסק במצוות כיבוד אב ואם ובטיפוח יחסים חמים בין הורים וילדיהם גם במצבי קונפליקט, הכולל דף מקורות להלכות כיבוד הורים,
"הסידור" - משחק רביעיות  על תוכן הסידור וקדושתו, על הברכות והתפילות השונות,
משחק זיכרון "דרכי נעם" בנושא מידות טובות,
"אני יצאתי ממצרים" - פירוש אישי להגדה של פסח הנכתב בשיתוף עם ההורים,
"פיקניק ושננתם לבניך" - הוראות ל"הפנינג" משפחתי בחיק הטבע להעצמת הקשר הבין-דורי בין הורים לילדים,
"אהבת ישראל" - משחק וסיפור חסידי למען טיפוח "אמפתיה" בין הורים וילדיהם.
תוכניות לימודים וחומרי הוראה > אבות לכל הילדים

תוכנית ללימוד מסכת אבות לילדי החינוך הממלכתי, בדגש על תכנים של פלורליזם ואהבת האדם.
הוצאת הספרים

במסגרת הוצאת הספרים של המכון יצאו לאור ספרים לימוד וספרי קומיקס לילדים:
"דפתעות לפרשיות השבוע": נושאים מפרשות השבוע, מעובדים לילדים. תורגם לאנגלית, רוסית, צרפתית, איטלקית וגרמנית. יצא לאור בשתי מהדורות.
"משחגי תורה": משחגי תורה על חודשי ישראל והחגים, המפעילים את הלומד ומקנים לו את חדוות התגלית.
"הפרחים של דסי": ספר קריאה שמח על נערה שמחה. דסי רבינוביץ' שמחה במיוחד כאשר הצליחה לשמח אנשים עצובים.
"אורות בשביל הארץ": ציון ואחותו חמדה יוצאים למסע בעקבות תעלומת הספר הנעלם של הרב אברהם יצחק הכהן קוק. החקירה מובילה אותם לסיור ביפו, בכנרת ובירושלים. הם פוגשים אנשים שונים, וגם חברים שמצטרפים לחיפושים. דרך פגישות מרתקות אלו, הם לומדים על דמותו של הרב קוק, ומגלים פרק היסטורי שמאחד את הגוונים השונים שבעם. מאויר בידי עדי דוד.
"אריה ברחובות ירושלים": הטיול של ציון לירושלים הופך למסע בלתי צפוי בעקבות הרב אריה לוין, רב האסירים, המצורעים, הילדים והעניים. אנשים טובים מספרים לו אודות הרב אריה לוין, וציון מגלה תלמיד חכם שחס על כבודם של אחרים ומוותר על שלו, שממלא את יומו בעשיית חסד מתוך אהבת ישראל. הילד שהחל את המסע פגוע ועצוב, למד לאהוב ולהיות נאהב. מאויר בידי עדי דוד.
"עקבות בסמטאות צפת": ציון נוסע עם משפחתו לצפת לרגל בר המצוה של דוד, בן דודו. אך שם הדברים מסתבכים. ספר תורה עתיק נעלם... תפילין נעלמות... ציון ודוד במאמציהם לפתור את התעלומה נפגשים עם אנשי החסד של צפת, עם אנשים "פשוטים "הפועלים למען עם ישראל בענוה ובמסירות. הם מתוודעים גם לדמותו של רבי שמעון בר יוחאי איש הסוד, ולומדים מעט על ההיסטוריה רבת התהפוכות של העיר צפת. האם יצליחו ציון ודוד לאתר את ספר התורה ולפתור את תעלומת התפילין לפני העלייה לתורה של דוד? מאויר בידי עדי דוד.
לקריאה נוספת

שמעון כהן, להכיר את הרב קוק מקרוב, ובקומיקס, באתר ערוץ 7, 29 באוגוסט 2011
עדי אהרן, הולכת לאורו, אתר מים, אוגוסט 2011
צופיה הירשפלד, הרב קוק חי בבועה, באתר ynet, 2 בספטמבר 2011
דפתעות לפרשת השבוע, אתר כיפה, 14 ביוני 2011
בית בורגונדיה

| --- | --- |

 מדינה:  דוכסות בורגונדיה, פורטוגל
 בית האב:  בית קאפה
 תארים:  דוכס בורגונדיה   רוזן פורטוגל   מלך פורטוגל
 מייסד:  רובר הראשון, דוכס בורגונדיה
 השליט האחרון:  פיליפ הראשון, דוכס בורגונדיה
 תקופת השושלת:  1032 – 1361 בבורגונדיה   1383 בפורטוגל
 אתניות:  צרפתית, פורטוגזית
 ענפים:  בית בורגונדיה הפורטוגזי (אנ')
בית בורגונדיה (פורטוגזית: Casa de Borgonha, קָזָה דֶה בוֹרגוֹנִיה) היה ענף צעיר של השושלת הקאפטינגית, שמוצאו מרובר הראשון, דוכס בורגונדיה, בנו הצעיר של רובר השני, מלך צרפת.
בית בורגונדיה שלט על דוכסות בורגונדיה בין 1032 ל-1361. השושלת המרכזית של בית בורגונדיה הסתיימה עם מותו של פיליפ הראשון, דוכס בורגונדיה (המכונה פיליפ דה רובר) ב-1361. את הדוכסות ירש ז'אן השני, מלך צרפת, שאימו הייתה בת לבית בורגונדיה.
בין החברים הבולטים בבית בורגונדיה:
אנריקה, רוזן פורטוגל (1066–1112)
הוגו השלישי, דוכס בורגונדיה
אוד הרביעי, דוכס בורגונדיה
מרגרט מבורגונדיה, מלכת צרפת ואשתו של לואי העשירי, מלך צרפת
ז'אן מבורגונדיה, מלכת צרפת ואשתו של פיליפ השישי, מלך צרפת
פיליפ הראשון, דוכס בורגונדיה
ראו גם

מלכי פורטוגל
בית הספר היהודי שמאש

בית הספר "שמאש" 1950, מבט מבפנים
בית הספר שמאש (בערבית: مدرسة شماش), היה בית ספר תיכון יהודי-עיראקי ברחוב אל-רשיד, בגדאד, שנוסד בשנת 1928. בית הספר נתמך על ידי האגודה האנגלו-יהודית, והיו בו למעלה מ-900 תלמידים בשיאו בשנת 1939. בין תלמידיו היו דמוית ידועות בתחום התרבות והאקדמיה כגון: סמי מיכאל וששון סומך.
לאחר עקירת היהודים העיראקים בשנת 1950, בית הספר הפך לחסות של המינהל[דרושה הבהרה] והכסף הושקע בו כבית ספר איראני-עיראקי בשם "בית ספר יסודי ותיכון איראני" ואז הפך לבית ספר ציבורי בשם "בית ספר אל-רסאלה".
הערות שוליים

1 2  من التاريخ المنسي.. مدرسة شماش العراقية, www.alforat.info
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות ובנושא בגדאד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בדעתו אביעה חידות

בדעתו אביעה חידות היא שבעתת-טל המיועדת לתפילת מוסף של יום טוב ראשון של פסח, וכוללת את תפילת הטל. חלקיה העיקריים של המערכת, שחוברה על ידי רבי אלעזר הקליר, נקלטו במנהגי אשכנז, וקטעים ממנה נאמרים, בחלק מהקהילות, עד היום.