stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2010 בארצות הברית
הערות שוליים

↑  רונן בודוני, BP: עצרנו את דליפת הנפט במפרץ מקסיקו, באתר ynet, 16 ביולי 2010
| שנים בארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-18 | 1776 • 1777 • 1778 • 1779 • 1780 • 1781 • 1782 • 1783 • 1784 • 1785 • 1786 • 1787 • 1788 • 1789 • 1790 • 1791 • 1792 • 1793 • 1794 • 1795 • 1796 • 1797 • 1798 • 1799 • 1800 |  |
| המאה ה-19 | 1801 • 1802 • 1803 • 1804 • 1805 • 1806 • 1807 • 1808 • 1809 • 1810 • 1811 • 1812 • 1813 • 1814 • 1815 • 1816 • 1817 • 1818 • 1819 • 1820 • 1821 • 1822 • 1823 • 1824 • 1825 • 1826 • 1827 • 1828 • 1829 • 1830 • 1831 • 1832 • 1833 • 1834 • 1835 • 1836 • 1837 • 1838 • 1839 • 1840 • 1841 • 1842 • 1843 • 1844 • 1845 • 1846 • 1847 • 1848 • 1849 • 1850 • 1851 • 1852 • 1853 • 1854 • 1855 • 1856 • 1857 • 1858 • 1859 • 1860 • 1861 • 1862 • 1863 • 1864 • 1865 • 1866 • 1867 • 1868 • 1869 • 1870 • 1871 • 1872 • 1873 • 1874 • 1875 • 1876 • 1877 • 1878 • 1879 • 1880 • 1881 • 1882 • 1883 • 1884 • 1885 • 1886 • 1887 • 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 |  |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
הפיצוץ באסדת קידוח הנפט "Deepwater Horizon"
הנשיא ברק אובמה חותם בבית הלבן על חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, לאחר אישורו בקונגרס
טוני קרטיס
לזלי נילסן
פיטר גרייבס
Tiempo

"Tiempo" (בעברית: "זְמַן") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הפוארטו ריקני ויסין, ביחד עם הזמרת-יוצרת הפוארטו ריקנית נאטי נטשה והמפיקים המוזיקליים לוס לג'נדריוס. הוא יצא לאור ב-31 באוגוסט 2022, בהוצאת חברת התקליטים לה בייס מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ויסין, נאטי נטשה, סטייבנז ביטס, רפי לג'נדריו, מארק לג'נדריו, הייד "אל ורדדרו קווימיקו" ולינארס והופק על ידי לוס לג'נדריוס וסטייבנז ביטס.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-11 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-1 בספטמבר 2022 בשידור חי, יממה לאחר יציאתו של השיר כסינגל.
נכון לאוקטובר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-22 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 31 באוגוסט 2022 | סטרימינג • הורדה דיגיטלית | לה בייס |  |
הערות שוליים

↑  ויסין, נאטי נטשה, סטייבנז ביטס, רפי לג'נדריו, מארק לג'נדריו, הייד "אל ורדדרו קווימיקו", לינארס
1 2 3  Tiempo - Single by Wisin, NATTI NATASHA & Los Legendarios on Apple Music (באנגלית אמריקאית), 2022-08-31, נבדק ב-2024-10-13
↑  Wisin, Natti Natasha & Los Legendarios – Tiempo, נבדק ב-2024-10-13
↑  Tiempo, 2022-08-31, נבדק ב-2024-10-13
1 2  Wisin (2022-08-31), Wisin, Natti Natasha, Los Legendarios - Tiempo (Official Video), נבדק ב-2024-10-13
| נאטי נטשה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | IlumiNATTI • Nattividad • Nasty Singles |  |
| מיני-אלבומים | All About Me |  |
| ערכים קשורים | דון עומר • "כולם אוהבים את נאטי" • פינה רקורדס |  |
| נאטי נטשה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| IlumiNATTI | "Quién Sabe" • "Me Gusta" • "Lamento Tu Pérdida" • "Pa' Mala Yo" • "La Mejor Versión de Mí" • "Te Lo Dije" • "Obsesión" • "Oh Daddy" • "No Voy a Llorar" • "Deja Tus Besos" |  |
| Nattividad | "Qué Mal Te Fue (Remix)" • "Antes Que Salga El Sol" • "Las Nenas" • "Ram Pam Pam" • "Philliecito" • "Noches en Miami" • "Imposible Amor" • "No Quiero Saber" • "Fue Tu Culpa" • "Arrebatá" |  |
| סינגלים אחרים | "Otra Cosa" • "Criminal" • "Amantes de una Noche" • "Tonta" • "Sin Pijama" • "No Me Acuerdo" • "Justicia" • "Buena Vida" • "Bonnie & Clyde" • "No Lo Trates" • "Runaway" • "Instagram" • "Viene y Va" • "Despacio" • "Me Estás Matando" • "Honey Boo" • "Te Mueves" • "Baby, I'm Jealous (Remix)" • "Yummy Yummy Love" • "Wow BB" • "Mayor Que Usted" |  |
| שיתופי פעולה | "Dutty Love" • "Crazy in Love" • "Perdido en Tus Ojos" • "Zona del Perreo" |  |
איי אנדמן וניקובר

| --- | --- |
סמל איי אנדמן וניקוברסמל איי אנדמן וניקובר

 מדינה:  הודו הודו
 בירת הטריטוריית איחוד:  פורט בלייר 
 שפה רשמית:  הינדי, טמילית, שפות ניקובריות 
 תאריך ייסוד:  1956
 שטח:  8,250 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בטריטוריית איחוד:  380,520 (2012)
 קואורדינטות:  11°42′N 92°48′E﻿ / ﻿11.7°N 92.8°E﻿ / 11.7; 92.8
  אתר האינטרנט הרשמי של איי אנדמן וניקובר
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת איי אנדמן וניקובר מוגדלת) פורט בלייראיי אנדמן וניקובר(למפת איי אנדמן וניקובר רגילה) פורט בלייראיי אנדמן וניקובר tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
איי אנדמן וניקובר הם טריטוריית איחוד הודית השוכנת במפרץ בנגל. קבוצת האיים מונה כ-250 איים, מתוכם כ-40 מיושבים, ושטחם הכולל הוא 8,249 קילומטר רבוע. באיי אנדמן וניקובר מתגוררים 380,520 איש, נכון ל-2012.
רובם של התושבים שם הם הינדים.
האיים הם טריטוריית איחוד בהודו; בירת הטריטוריה והעיר היחידה היא עיר הנמל, פורט בלייר.
השם אנדמן הוא שיבוש של שמו של אל הקוף ההינדי האנומן (או האנדומן), אחד האלים האהובים במיתולוגיה ההינדית, המסמל נאמנות והרמוניה.
בשטח הטריטוריה נמצא האי צפון סנטינל ובו חיים הסנטינלים, אחד השבטים המבודדים ביותר בעולם.
היסטוריה

במשך אלפי שנים ישבו באיים שבטים מנותקים מן הציויליזציה והעולם החיצון.
ב-12 בדצמבר 1755 הגיעו לאיי ניקובר מתיישבים אירופים מטעם חברת הודו המזרחית הדנית, בהובלת מגלה הארצות הדני פדריק מורסן (דנ'). בינואר 1756 הפכו האיים לקולוניה של האימפריה הדנית בשם "דנמרק החדשה", ומאוחר יותר (דצמבר 1756) בשם "איי פרדריק" (Frederiksøerne). ההתיישבות במקום לא הייתה סדירה בשל התפרצויות מלריה בין 14 באפריל 1759 ל־19 באוגוסט 1768, 1787–1807/05, 1814–1831, 1830–1834 וב-1848 נעזבה המושבה. האימפריה האוסטרית ניסתה להקים מושבה במקום ב-1778 אולם, בעיקר מפאת חוסר באספקה, אחרוני המתיישבים האוסטרים עזבו את האיים ב-1783.
באמצע המאה ה-19 כבשו הבריטים את האיים והפכו אותם לחלק מהודו הבריטית. הבריטים הקימו בפורט בלייר בית סוהר שבו נכלאו לוחמי החופש שמרדו בשלטון הבריטי בהודו - בית הסוהר סלולר, כיום אתר תיירות מפורסם. האיים נכבשו על ידי יפן במלחמת העולם השנייה, ונללוו בהודו עם קבלת עצמאותה ב-1947.
בשנת 2004 הכה באיים הצונאמי הגדול שפקד את חופי אסיה ומזרח אפריקה, שמוקדו היה כ-300 קילומטר בלבד דרומה לאיי ניקובר. כתוצאה מהצונאמי נהרגו כ-3,000 איש, כ-5,500 הוגדרו כנעדרים, והרס רב נגרם לבתים ולמקומות היישוב.
גאוגרפיה

טריטוריית איי אנדמן וניקובר נחלקת לשתי קבוצות איים: איי אנדמן ואיי ניקובר.
איי אנדמן מורכבים מארבעה איים עיקריים:
אנדמן הצפוני
אנדמן האמצעי
אנדמן הדרומי
אנדמן הקטן
כ-250 קילומטר דרומה לאיי אנדמן נמצאת קבוצת איי ניקובר. האי המרכזי בקבוצה זו הוא האי ניקובר הגדול, וצפונה ממנו נמצאים עוד מספר איים קטנים יותר.
איי אנדמן וניקובר מכוסים ברובם ביערות גשם, ונהנים ממזג אוויר טרופי וחם רוב ימות השנה. הטמפרטורה באיים נשמרת בדרך כלל בין 23 ל-31 מעלות צלזיוס, הודות לרוחות הים.
דמוגרפיה

בעבר, התגוררו באיים שבטים ילידים בלבד. ילידי איי אנדמן הם נגריטו, שהם פיגמים אסיאתים שחורי עור ומקורזלי שיער, ואילו ילידי איי נקובר הם בני הגזע המונגולידי ודומים במראם לתושבי דרום-מזרח אסיה. עם תחילת התקופה הקולוניאלית הבריטית התחילו להגיע לאיים מתיישבים מהיבשת, וכיום מהווים הילידים מיעוט כשאוכלוסיית המהגרים (בעיקר הינדים מתת-היבשת, אך גם אנגלים וטמילים) הולכת וגדלה.
הדת העיקרית באיי אנדמן היא ההינדואיזם, אך ניתן למצוא בהם גם מיעוט נוצרי ומוסלמי. בני השבטים המקוריים עדיין מחזיקים באמונות השבטיות.
בעבר תושבי האיים דיברו בשפות אותנטיות ממשפחת "האנדמן הגדולה". עתה כמעט ואין דוברי שפות אלו ברמת שפת האם (ג'רו היא אחד מהשפות במשפחה זו)
מגוון ביולוגי

באיי ניקובר מגוון ביולוגי יוצא דופן, ויש בהן מיני צמחים ובעלי חיים אנדמיים רבים, לדוגמה יונת ניקובר.
תיירות

איי אנדמן וניקובר, המפורסמים באתרי הצלילה הייחודים ובאיים הטרופיים שלהם, מושכים אליהם תיירים ממקומות רבים בעולם. ניתן להגיע אל איי אנדמן בטיסות ישירות או בהפלגה ממעבורת ממדרס או מקולקטה שבחוף הודו אל פורט בלייר, בירת הטריטוריה. לניקובר ניתן להיכנס רק עם אישור מיוחד המונפק למבקרים למטרות מחקר.
הערות שוליים

↑  ארנאבה סינג, ההיסטוריה של איי אנדמן וניקובר
| המדינות והטריטוריות של הודו |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוטר פרדש • אוטראקהאנד • אודישה • אנדרה פרדש • אסאם • ארונאצ'ל פרדש • ביהר • ג'הרקאנד • גואה • גוג'ראט • הימאצ'ל פרדש • הריאנה • טמיל נאדו • טלנגאנה • טריפורה • מאדהיה פרדש • מניפור • מגהלאיה • מהאראשטרה • מיזוראם • מערב בנגל • נאגאלנד • סיקים • פנג'אב • צ'האטיסגאר • קרנאטקה • קרלה • ראג'סטאן |  |
| טריטוריות איחוד | איי אנדמן וניקובר • ג'אמו וקשמיר • דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו • טריטוריית הבירה הלאומית דלהי • לדאק • לקשאדוויפ • פודוצ'רי • צ'אנדיגאר |  |
| מדינות לשעבר | איחוד המדינות המזרחיות • איחוד מדינות פטיאלה ופנג'אב המזרחית • אג'מר • אנדרה • בומביי • בופאל • בילספור • ג'אמו וקשמיר (מדינה) • היידראבאד • וינדהיה פרדש • טרוונקור-קוצ'ין • קוץ' ביהאר • מאדהיה בהרט • מדראס • מייסור • סאורשטרה • פנג'אב המזרחית • קוץ' • קורג |  |
| טריטוריות איחוד לשעבר | ארונאצ'ל פרדש • גואה, דאמאן ודיו • דאדרה ונאגר האוולי • דאמאן ודיו • הימאצ'ל פרדש • טריפורה • מיזוראם • נאגאלנד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552880405171  BnF: cb120061574 (data)  GND: 4379428-2  LCCN: n81023398  MusicBrainz: efacd46e-bcd2-4d29-9dcd-e36d8ff9348d  NARA: 10044491  NKC: ge128664  SUDOC: 028173147  VIAF: 137809323   WorldCat (עם VIAF): 137809323 
שונית אלמוגים באי האבלוק, אחד מאיי אנדמן
מאיר לוין (עיתונאי)

| --- | --- |

מאיר לוין (מימין) והבמאי הרברט קליין בעת צילומי הסרט "בית אבי" בארץ ישראל בשנת 1946
 לידה:  5 באוקטובר 1905 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  9 ביולי 1981 (בגיל 75) ישראל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  פרס אדגר (1957) 
 
מאיר לוין (באנגלית: Meyer Levin;‏ 7 באוקטובר 1905, שיקגו – 9 ביולי 1981, ירושלים) היה סופר ועיתונאי יהודי-אמריקאי, הידוע בכתיבתו על נושאים יהודיים וישראליים. בארצות הברית נודע לוין בשל ספרו משנת 1956 "כפייה" העוסק ברציחתו של הנער בובי פרנקס על ידי הצמד לאופולד ולוב.
ילדות ונעורים, קריירה מוקדמת

לוין נולד למשפחה יהודית בשיקגו ולמד באוניברסיטת שיקגו. בעודו לומד עבד במשרה חלקית כעיתונאי עבור העיתון "שיקגו דיילי ניוז". בשנת 1924 אירעה פרשת לאופולד ולוב, זוג נערים יהודים, שלמדו עם לוין באוניברסיטה, מן החברה הגבוהה של שיקגו, אשר רצחו את הנער בובי פרנקס בצוותא, על מנת לבצע את "הרצח המושלם", ומשפטם, בו הגן עליהם הפרקליט הנודע קלרנס דארו היה לסנסציה עולמית. לוין סיקר את המשפט, ולאחר מכן התחיל בעבודה כעיתונאי במשרה מלאה. בשנת 1929 פרסם את ספרו הראשון "עיתונאי" בו השתקפו חוויותיו ממקצוע העיתונאות. ספריו מן השנים שלאחר מכן "הגשר החדש", "החבורה הוותיקה" ו"האזרחים" תיארו את חיי הקהילה היהודית בשיקגו.
בשנת 1927 שהה לוין בארץ ישראל כחצי שנה. חלק ניכר מתקופה זו עשה בקיבוץ יגור, תקופה זו הביאה לכתיבת ספרו "יהודה" (1931), סיפור מחיי הקיבוץ בארץ, שזכה להצלחה בקרב חוגים יהודים באמריקה, והפך את לוין לאחד מהקולות החשובים של קהילה זו.
בין השנים 1933 ל-1939 שימש כמבקר קולנוע וכעורך משנה בשבועון "אסקווייר". בשנת 1937 סיקר לוין עבור השבועון את מלחמת האזרחים בספרד.
מלחמת העולם השנייה והשואה

במלחמת העולם השנייה שירת זמן מה בצבא ארצות הברית במשרד המידע המלחמתי של ארצות הברית (US office of war information) ולאחר מכן שימש ככתב בחזית של סוכנות החדשות "אובר-סיז", ועבור סוכנות הידיעות היהודית (JTA). לוין היה בין מסקריה הראשונים של השואה שנחשפה בפני חילות ארצות הברית המשחררים. מפגש מקרי עם יהודי בבית הכנסת בפריז חשף בפניו את מעשי הנאצים. לאחר מכן הקדיש לוין את עבודתו העיתונאית לחשיפתה ותיעודה של השמדת העם היהודי בשואה. לוין היה בין האמריקנים הראשונים שנכנסו לבוכנוואלד, מחנה הריכוז דכאו ברגן-בלזן וטרזין. לוין החל לעסוק בגורלם של פליטי השואה. רשימותיו על "קיבוץ בוכנוואלד" שתיארו את התארגנותם של פליטי המחנה ליצירת קיבוץ על אדמתה של גרמניה עוררו רושם ניכר בארצות הברית.
יצירת הסרט "בית אבי"

בשנת 1946 כתב תסריט לסרט בשם "בית אבי" העוסק במאמציו של ילד פליט שואה לחפש אחר הוריו. הסרט צולם בארץ ישראל והושקעו בו כרבע מיליון דולר. לבימויו של הסרט הובא הדוקומנטריסט האמריקני הרברט קליין, עמו היה לוין בקשר עוד מהתקופה בה סיקרו שניהם את מלחמת האזרחים בספרד. בין כוכבי הסרט היה הפסל יצחק דנציגר שניסה את כוחו גם באומנות המשחק. הסרט זכה להצלחה מסוימת בקרב יהודי אמריקה, והביא לתנופה מסוימת בתעשיית הקולנוע בארץ ישראל. הציוד החדיש ששימש את קליין בהסרטה נותר בארץ, ושימש ביצירת סרטי תעודה במשך מספר שנים לאחר מכן.
הספר "בית אבי" יצא לאור בארצות הברית בשנת 1947. ספר נוסף העוסק בפליטי השואה, "אווה" יצא לאור בשנת 1959. בשנת 1950 פרסם לוין אוטוביוגרפיה בשם "החיפוש".
הסרט "הבלתי חוקיים"

ב-1947 החל לוין בהפקת הסרט הבלתי חוקיים (או הבלתי לגאליים). הסרט צולם בנתיבי ההעפלה מאירופה, והוא משלב עלילה בדיונית, שבמרכזה זוג מעפילים, בצילומים תיעודיים. ארבעה מאנשי הצוות - לוין, השחקנים טרסקה טורס ויענקל מיכאלוביץ (לימים יצחק מיכאלי) והצלם ברטראן הס - הפליגו בדצמבר 1947 באוניית המעפילים "לא תפחידונו". הם השתלבו בין המעפילים, ונעצרו לימים ספורים אחרי שהאונייה נתפסה בידי הבריטים.
בשנת 1948 נישא לוין לטרסקה טורס, ולזוג נולדו שני בנים. בנו אלי, מנישואים קודמים, הוא צייר, ואף אייר אחדים מספריו. בנו הוא המשורר והמתרגם גבריאל לוין.
יומנה של אנה פרנק

לוין היה האיש שהביא את יומנה של אנה פרנק לתודעת הקהל האמריקני, באמצע שנות ה-50. לוין קרא את הספר בצרפתית והבין מיד את חשיבותו. הוא הביא לתרגום הספר ולרכישתו על ידי בית הוצאה אמריקני גדול, דאג לביקורות משבחות, ועיבד את הספר למחזה בשם "אנה פרנק". מלכתחילה הבין לוין כי הספר יכול להוות בסיס למחזה ולסרט קולנוע שיצליחו מבחינה מסחרית, אך חשוב מכך, יביאו את קולה של אנה פרנק, וקולו של הילד היהודי שנספה בשואה, אל ההמונים בארצות הברית ובעולם. לאחר שעמד במשא ומתן מתקדם עם מפיקים ובעלי הזכויות, הופקה לבסוף גרסה אחרת למחזה ולסרט, שכתבו פרנסס גודריץ' ואלברט האקט. לוין נפגע מאוד מההתרחשות. בשני ספרים שכתב "הקנאי" (1964) ו""האובססיה" (1972) הוא טוען כי נפגע עקב התנגדותו הנחרצת לקומוניזם, שלא מצאה חן בעיני מפיקי הסרט והמחזה, כמו גם בשל היות המחזה "יהודי מדי". המחזה "אנה פרנק" בגרסתו של לוין הועלה בשנת 1966 בישראל על ידי ידידו, הבמאי פיטר פריי, וחנך את תיאטרון צה"ל, בהפקה שהשתתפו בה שחקנים מקצועיים לצד שחקנים חיילים. לאחר הרצה בת חודשים מספר, שזכתה להצלחה ולשבחי הביקורת, ירדה ההצגה בעקבות דרישתם של בעלי הזכויות לספרה של "אנה פרנק".
כפייה

בשנת 1956 חזר לוין לסיפורם של לוב ולאופולד, שהביא לו את תחילת פרסומו כשלושים שנה קודם לכן.[דרושה הבהרה] הוא עיבד את סיפורם לספר בשם "כפייה", המביא את הסיפור מנקודת ראותו האישית, עיתונאי צעיר המסקר רצח מחריד של נער בן 14, ומגלה כי הרוצחים הם בני כיתתו, החובשים עמו את ספסלי האוניברסיטה. הספר זכה לשבחים ולפרס "אדגר" מטעם התאחדות סופרי המסתורין של אמריקה. בשנת 1957 עובד הספר למחזה, ובשנת 1959 לסרט קולנוע מצליח. הספר נחשב למוצלחת ביצירותיו של לוין.
קריירה מאוחרת

לאחר הצלחת "כפייה" חילק לוין את זמנו בין ארצות הברית ומדינת ישראל, עד מותו בשנת 1981 בירושלים. שהותו בישראל הולידה מספר ספרים "גור ואיגור" (1968), "המתנחלים" (1972), ו"קציר" (1976). ספרו האחרון "הארכיטקט" יצא לאור בשנת 1982, לאחר מותו, והוא עוסק בחייו של הארכיטקט פרנק לויד רייט.
מספריו שתורגמו לעברית

אוה (תרגם: שמואל גילאי), הוצאת מעריב (ספרי כיס), 1960.
אנה פרנק: מחזה (תורגם על ידי שולמית גבעולי ועדנה שביט), 1957.
כפיה (תורגם על ידי ה"מ זהבית), הוצאת ידיעות אחרונות, 1960.
המבצר (תורגם על ידי רות רזניק), הוצאת א' לוין אפשטיין, 1968.
המתנחלים (תורגם על ידי רפאל ברק), הוצאת מסדה, 1976.
לקריאה נוספת

נורית גרץ, מקהלה אחרת: ניצולי שואה, זרים ואחרים בקולנוע ובספרות הישראליים, תל אביב: עם עובד (אפקים) והאוניברסיטה הפתוחה, תשס"ד – 2004, עמ' 24–25, 27–30, 35–37, 127 ועל פי המפתח, מסת"ב 9651316985 – על הסרט "בית אבי"
הערות שוליים

↑  מחשש עינא-בישא, משמר, 30 בדצמבר 1947
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264433105171  PLWABN: 9810547026905606  BnF: cb11912821q (data)  CiNii: DA03931067  GND: 11864050X  ICCU: SBLV008748  ISNI: 0000 0001 1507 0202  LCCN: n79055883  NARA: 10582463  NDL: 00470408  NKC: xx0176668  NLK: KAC201011199  NTA: 070473048  SNAC: w6ft9190  SUDOC: 026988119  VIAF: 27067610   WorldCat (עם VIAF): 27067610
סנט ג'ון (ניו ברנזוויק)

| --- | --- |
סמל סנט ג'וןסמל סנט ג'ון

מרכז העיר סנט ג'ון
 מדינה:  קנדה קנדה
 פרובינציה:  ניו ברנזוויק ניו ברנזוויק
 תאריך ייסוד:  1604
 על שם:  יוחנן המטביל 
 שטח:  315.82 קמ"ר
  ‑ הנקודה הגבוהה:  80.8
  ‑ הנקודה הנמוכה:  0
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  67,575 (2016)
  ‑ במטרופולין:  127,761 (2011)
  ‑ צפיפות:  221.8 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  45°16′50″N 66°04′34″W﻿ / ﻿45.28056°N 66.07611°W﻿ / 45.28056; -66.07611
 אזור זמן:  UTC -4
 www.saintjohn.ca
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי סנט ג'ון(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי סנט ג'ון(למפת ניו ברנזוויק רגילה) פרדריקטון בת'רסט מונקטון אדמונדסטון מפרץ סנט לורנס  הנסיך אדוארד  נובה סקוטיה מפרץ פאנדי ארה"ב קוויבקסנט ג'ון(למפת ניו ברנזוויק מוגדלת) פרדריקטון בת'רסט מונקטון אדמונדסטון מפרץ סנט לורנס  הנסיך אדוארד  נובה סקוטיה מפרץ פאנדי ארצות הברית קוויבקסנט ג'ון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סנט ג'ון (באנגלית: Saint John; בצרפתית: Saint-Jean) היא עיר בפרובינציית ניו ברנזוויק בקנדה. העיר שוכנת על חוף מפרץ פאנדי, במקום בו נשפך אליו נהר סנט ג'ון, בדרום הפרובינציה. בעיר מתגוררים 70,063 תושבים (נכון ל-2011), מה שהופך אותה לעיר הגדולה ביותר מבחינת אוכלוסייה בניו ברנזוויק. במטרופולין של העיר מתגוררים 127,761 תושבים (נכון ל-2011).
היסטוריה

את סנט ג'ון גילה ב-1604 סמואל דה שמפלן הצרפתי, אך הוא לא התיישב שם אלא בקוויבק. משמעות השם היא "יוחנן הקדוש" והוא ניתן כהוקרה ליוחנן המטביל.
בעקבות הסכם אוטרכט ב-1713 חלקים גדולים מאקדיה הועברו מצרפת לבריטניה, אך סן-ז'ן נותרה בשליטה צרפתית. בשנים שלאחר מכן התיישבו בסן-ז'ן מתיישבים אקדיאנים מהשטחים שנמסרו.
ב-1758, במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, סן-ז'ן נכבשה על ידי כוחות בריטים בהנהגת רוברט מונקטון. לאחר הכיבוש הבריטים גירשו מסן-ז'ן את האקדיאנים ושמה תורגם לסנט ג'ון. במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית מספר פריבטירים התקיפו את סנט ג'ון והחריבו מבצר שהיה בה.
סנט ג'ון החלה להתפתח בשנים שלאחר מכן והוקמו בה נמל ומספנה. ב-1783, עם סיום מלחמת העצמאות האמריקאית, התיישבו בעיר כ-3,000 לויאליסטים שצידדו בבריטניה במלחמה והיגרו מארצות הברית עם סיומה. ב-18 במאי 1785 סנט ג'ון הייתה הראשונה בקנדה לקבל מעמד של עיר והיא הפכה למרכז אזורי חשוב.
במחצית הראשונה של המאה ה-19 התיישבו בעיר מהגרים אירים וסקוטים ששינו את אופייה. בין 1860 ו-1880 כלכלת סנט ג'ון הידרדרה, בין היתר בעקבות הירידה בביקוש לספינות עץ שיוצרו במספנה של העיר. ב-1877 הייתה שרפה גדולה שהחריבה חלקים גדולים ממרכז העיר ומהנמל שלה. בעקבות כל האירועים האלו ירדה חשיבותה של סנט ג'ון ואוכלוסייתה החלה לפחות. העיר החלה להתאושש בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, אך היא לא חזרה לגדולתה.
במלחמת העולם השנייה נמל העיר ירד מחשיבותו בעקבות האיום של הצוללות הגרמניות. עם זאת, באותו זמן החלה להתפתח התעשייה בעיר והיה בה מפעל לייצור מטוסי דה הבילנד מוסקיטו.
כלכלה

הענפים המסורתיים של כלכלת סנט ג'ון ירדו במהלך השנים מחשיבותם וכיום הכלכלה המקומית מתבססת בעיקר על תיירות. עם זאת נמל העיר והתעשייה עדיין מהווים חלק משמעותי בכלכלת העיר. כמו כן, בקרבת העיר נמצא בית הזיקוק הגדול ביותר בקנדה.
חינוך

בעיר נמצא קמפוס של אוניברסיטת ניו ברנזוויק, שמרכזה בבירת הפרובינציה פרדריקטון.
גאוגרפיה > אקלים

סנט ג'ון נמצאת באזור בו שורר אקלים יבשתי לח. מכיוון שמפרץ פאנדי לא קופא לחלוטין בחורף, המים בו ממתנים את הטמפרטורות בחורף ביחס למקומות אחרים הנמצאים עמוק יותר ביבשה. עם זאת הרוחות החזקות מהיבשה אל הים מביאות לכך שהטמפרטורה הממוצעת בינואר היא בסביבות -8 מעלות צלזיוס. הקיצים בעיר הם חמימים עד חמים, עם טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת העובר את רף 22 מעלות צלזיוס. השילוב של האוויר הקר במפרץ פאנדי והטמפרטורות החמות יותר בפנים הארץ יוצר לעיתים קרובות רוחות מקררות לכיוון החוף שמורידות את הטמפרטורות בחודשי הקיץ.
ממוצע המשקעים השנתי עומד על כ-1,300 מילימטרים, אשר מפוזרים באופן שווה יחסית לאורך כל חודשי השנה.
| אקלים בסנט ג'ון> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בסנט ג'ון> ינואר.-2.5.-13.3.123.5 | אקלים בסנט ג'ון> פברואר.-1.5.-12.6.91.0 | אקלים בסנט ג'ון> מרץ.2.4.-7.4.108.2 | אקלים בסנט ג'ון> אפריל.8.5.-1.2.105.3 | אקלים בסנט ג'ון> מאי.15.0.3.9.109.8 | אקלים בסנט ג'ון> יוני.19.6.8.4.101.0 | אקלים בסנט ג'ון> יולי.22.6.11.6.88.4 | אקלים בסנט ג'ון> אוגוסט.22.4.11.2.81.7 | אקלים בסנט ג'ון> ספטמבר.18.2.7.7.105.6 | אקלים בסנט ג'ון> אוקטובר.12.3.2.8.116.4 | אקלים בסנט ג'ון> נובמבר.6.4.-1.9.134.1 | אקלים בסנט ג'ון> דצמבר.0.5.-9.3.130.4 | אקלים בסנט ג'ון> שנה.10.3.0.1,295.5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: אנוויירונמנט קנדה
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה סנט ג'ון, הנמצא במרחק של 25 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר ומציע טיסות למספר יעדים מרכזיים בקנדה כמו טורונטו ומונטריאול.
הערות שוליים

1 2  פרופיל מפקד אוכלוסין לסנט ג'ון, סטטיסטיקס קנדה.
1 2  פרופיל מפקד אוכלוסין למטרופולין סנט ג'ון, סטטיסטיקס קנדה.
↑  עמודות אקלים קנדיות 1981–2010, עבור נמל התעופה סנט ג'ון באתר אנוויירונמנט קנדה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562462005171  BnF: cb11973567p (data)  GND: 4302551-1  ISNI: 0000 0000 9808 5671  LCCN: n85335233  MusicBrainz: 5e5b97d9-bdfd-492f-a488-da7806383861  NARA: 10045557  VIAF: 145333983   WorldCat (עם VIAF): 145333983
Obsesión

"Obsesión" (בעברית: "אובססיה") הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה. השיר יצא לאור ב-22 במרץ 2019, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ופינה רקורדס, כסינגל מתוך אלבום הבכורה שלה, IlumiNATTI.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי נאטי נטשה, גבי מיוזיק, רפאל פינה, וישראל דומינגו רודריגז. כמו כן, השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני, המשלב בתוכו גם את סגנון הרגאטון, אשר מאפיינים שירים נוספים מתוך האלבום. ב-Peru 21 סקרו את השיר והקליפ שלו, תוך שכתבו שם "לפני יותר מחודש, הוציאה הזמרת נאטי נטשה את אלבום האולפן הראשון שלה IlumiNATTI, איתו היא מבססת את מעמדה כמי שמייצבת את ז'אנר הרגאטון. כדי להמשיך את הדרך שסללה, היא הוציאה קליפ נלווה לסינגל החדש שלה".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-7 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של נאטי נטשה ב-22 במרץ 2019. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את נטשה, כשהיא עומדת על שטיח אדום, ומאות צלמים מצלמים אותה. בהמשך, ניתן לראותה במספר יעדים שונים ברחבי העולם. הקונספט של הקליפ עוסק בעיקר באובססיה של אנשים כלפי נטשה.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-35 מיליון צפיות.
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 22 במרץ 2019 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | סוני לטין • פינה |  |