stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירות הביטחון והבטיחות של האומות המאוחדות

מאבטח של היחידה הטקסית של שירות הביטחון והבטיחות בבניין מטה האומות המאוחדות בניו יורק
שירות הביטחון והבטיחות של האומות המאוחדות (באנגלית: United Nations Department of Safety and Security או בקיצור UNDSS) הוא גוף האחראי על הביטחון, הבטיחות והגנת כוח האדם, הנציגויות, המתקנים והמשלחות של האומות המאוחדות ברחבי העולם. ה-UNDSS מדווח ישירות למזכ"ל האו"ם.
המחלקה מנהלת רשת של יועצי ביטחון, אנליסטים, קצינים ומאבטחים ביותר מ-125 מדינות, במטרה לתמוך בכ-180,000 אנשי או"ם, 400,000 תלויים, וכ-4,500 מתקני או"ם ברחבי העולם.
היסטוריה

בשנת 2004, הוצעה תוכנית לחיזוק ואיחוד מערכת ניהול הביטחון של האו"ם, שהוצגה במהלך המושב ה-59 של העצרת הכללית בדוח A/59/365 מיום 11 באוקטובר 2004. הצעה זו הביאה לאימוץ החלטת העצרת הכללית (A/RES/59/276) בדצמבר 2004, אשר הובילה להקמת מחלקת הביטחון והבטיחות של האו"ם (UNDSS).
הקמת ה-UNDSS שילבה בין:
רכיבי ניהול הביטחון של משרד מתאם הביטחון של האו"ם (UNSECOORD).
שירותי הביטחון והבטיחות (SSS) במטה האו"ם ובמשרדים מחוץ למטה (כולל הנציבות האזוריות).
היסטוריה > החלטת ההקמה

בהתאם להחלטת העצרת הכללית:
המחלקה החדשה הייתה בראשות בכיר באו"ם בדרגת תת-מזכ"ל (Under-Secretary-General).
הקדנציה של ראש המחלקה נקבעה לחמש שנים בלבד, ללא אפשרות חידוש.
אומצו צעדים חדשים לחיזוק פעולות הביטחון בכל אתרי האו"ם בעולם.
הוחלט להקים יחידה מאוחדת שתעסוק בנושאי מדיניות, תקנים, תיאום, תקשורת, ציות וניתוח איומים והערכת סיכונים.
ה-UNDSS החל לפעול באופן רשמי ב-1 בינואר 2005.
מבנה

מחלקת הביטחון והבטיחות של האו"ם פועלת תחת תת-מזכ"ל האו"ם, הנתמך על ידי עוזר תת-המזכ"ל. המחלקה מחולקת לארבע חטיבות עיקריות:
מבנה > משרד תת-המזכ"ל (Office of the Under-Secretary-General)

הנהלת המשרד (Front Office)
שירות התכנון האסטרטגי (Strategic Planning Service):
ניהול סיכונים אסטרטגיים
תקשורת אסטרטגית
מדיניות ציות, הערכה וניטור
קידום שוויון מגדרי ושילוב
מבנה > משרד עוזר תת-המזכ"ל (Office of the Assistant-Secretary-General)

המשרד המבצעי (Executive Office)
משאבי אנוש
תקצוב וכספים
לוגיסטיקה וניהול כללי
מבנה > אגף שותפויות ותמיכה מיוחדת (Division of Partnerships and Specialized Support)

גיוס משאבים ושותפויות אסטרטגיות
ניהול מידע ושינוי תהליכים
הכשרה ופיתוח מקצועי
אבטחה פיזית ותיאום הגנה
ניהול מצבי חירום ולחץ
מבנה > אגף מבצעים בשטח (Division of Field Operations)

שירות הערכת איומים וסיכונים
מרכז התקשורת ומערך החירום
תמיכה במבצעי שמירת שלום
ניהול אבטחה אזורית
מבנה > אגף שירותי ביטחון ובטיחות (Division of Security and Safety Services)

אבטחת אירועים מיוחדים
שירותי ביטחון במשרדי האו"ם מחוץ למטה הראשי
אבטחת הנציבות האזוריות והטריבונלים הבינלאומיים
מבנה > יחידות מיוחדות > יחידת ההגנה האישית (Personal Protection Unit)

אחראית על אבטחת אישים בכירים באו"ם, כולל מזכ"ל האו"ם ונציגים בכירים אחרים.
מספקת ליווי ביטחוני בניידות ובאירועים מיוחדים.
מבנה > יחידות מיוחדות > משמר הכבוד (Honorary Guard)

יחידה טקסית שתפקידה העיקרי הוא ללוות את הנואמים בעצרת הכללית של האו"ם.
פועלת בעיקר במהלך כנסים בינלאומיים ואירועים ממלכתיים של האו"ם.
דרגות

קציני שירות הביטחון של האו"ם (Security Service Officers) מחולקים לשבע דרגות:
Recruit (טירון)
Officer (קצין)
Senior Officer (קצין בכיר)
Sergeant (סמל)
Lieutenant (סגן)
Captain (קפטן)
Inspector (מפקח)
הערות שוליים

↑  History, Department of Safety and Security (באנגלית)
↑  Organizational Chart, Department of Safety and Security (באנגלית)
↑  SECURITY AND SAFETY SERVICES (SSS), United Nations Department of Safety and Security
סמל סטטוס

הספרייה בביתו של ג'ורג' וון לנגרקה מאייר. ספרייה פרטית הייתה בעבר סמל סטטוס למעמד משפחתי אריסטוקרטי.
סמל סטטוס הוא לרוב אובייקט חיצוני לאדם הנראה לעין המסמל את מעמדו החברתי או הכלכלי. סמלי סטטוס מסייעים לאינטראקציות חברתיות משום שהם נותנים פרשנות תרבותית. אנו מציגים סמלי סטטוס על מנת לידע את הסביבה על מעמדנו. מוצרי יוקרה רבים לעיתים קרובות נחשבים סמל סטטוס. על פי סמלי סטטוס ניתן להסיק את שייכותו של האדם למעמד מסוים.
בעלות על אחוזות יוקרה במיקומים אקסקלוסיביים נחשבת היסטורית לאחד מסמלי הסטטוס האולטימטיביים בעולם. בין היעדים הנחשקים והמוכרים ביותר בעולם נמנים פורטופינו, עיירה יוקרתית בהריביירה האיטלקית, הידועה בנכסים היוקרתיים שלה הצופים לאחד הנמלים הטבעיים הבלעדיים ביותר באירופה; ליירנה, עם נוף ייחודי לאגם קומו, אשר קשורה היסטורית לאריסטוקרטיה הגבוהה ולאליטות הכלכליות הבינלאומיות; ומונטה קרלו, בנסיכות מונקו, מרכז כלכלי ותרבותי של פיננסים, יוקרה והחברה הגבוהה הגלובלית.
נכסים אלו לא רק מספקים רמה גבוהה של פרטיות וביטחון, אלא גם משמשים כסמלים אמיתיים של כוח ויוקרה, ולעיתים קרובות הם קשורים לשושלות אצולה, יזמים בולטים, מנהיגים פיננסיים ודמויות משפיעות בזירה הבינלאומית. ערכן של נכסים אלו אינו נמדד רק על פי מיקומם האסטרטגי או מאפייניהם האדריכליים, אלא בעיקר על פי תפקידם ככלי לייצוג חברתי ואישור מעמד, שכן הגישה אליהם מוגבלת לעיתים גם עבור בעלי עושר עצום.
סמלי סטטוס בזמנים ומקומות שונים

מרבית בני האדם שואפים למעמד גבוה ומבקשים להתהדר גם בסמלים המשויכים לו. כמו בסימנים אחרים, סמלי סטטוס עשויים להשתנות בערך או משמעות לאורך זמן, ויהיו שונים בין מדינות ואזורים תרבותיים.
לדוגמה, לפני המצאת הדפוס, בעלות על אוסף כתבי יד היה סמל של עושר ואוריינות. כמה מאות שנים מאוחר יותר, ספרים (ואוריינות) הפכו נפוצים יותר, וספרייה פרטית אינה משמשת כסמל סטטוס מובהק למעמד מסוים.
פנינים וירקן היו סמלי סטטוס שנשמרו באופן בלעדי לאצולה בחלק מתרבויות העבר של מזרח אסיה. צבעים מיוחדים, כגון צהוב קיסרי (בסין) או סגול מלכותי (ברומא העתיקה) היו שמורים לבני מלוכה ואצולה. קנסות ועונשים כבדים ניתנו למי שהשתמש בצבעים הללו ולא השתייך למעמדות השליטים. דוגמה נוספת לסמל סטטוס משותף מימי הביניים באירופה היא ההרלדיקה.
גם במערב וגם במזרח הרחוק חרבות היוו סמל סטטוס בימי הביניים. בקרבות באותה התקופה ראו שימוש בעיקר חניתות, חץ וקשת ונשקי מוט. החרב, הפכה לסמל סטטוס בגלל חוסר יעילותה מול נשקים אלו ושריונות התקופה ועלות היצור הגבוהה שלה בגלל כמות המתכת הנדרשת כדי לייצר חרב אחת.
ארמונות ואחוזות רחבי ידיים ומאובזרים בפאר היוו סמל סטטוס לאורך ההיסטוריה, להלן כמה דוגמאות מתקופות ואזורים שונים: ארמון פרעה המצרים העתיקה, תיאור הארמונות בתנ"ך, ארמונות קיסרי רומא על גבעת הפאלאטיום, האחוזות הפיאודליות בימי הביניים, ארמונות בתי המלוכה באירופה, העיר האסורה - ארמונם של קיסרי סין. גם כיום מקרקעין מפוארים מהווים סמל סטטוס, וכך גם מיקום גאוגרפי נחשק. כך למשל, בישראל, בעלות על נכס בשכונות יוקרתיות כגון אפקה בתל אביב, הרצליה פיתוח בהרצליה ודניה בחיפה מהווה סמל סטטוס.
בעלות על כלבים בסין, בתחילת המאה ה-21, נחשבת כסמל סטטוס של עושר משום שבעבר הלא רחוק החזקת כלב הייתה כרוכה בעלויות רישום גבוהות ואף הייתה אסורה.
בחברה המערבית בגדי מותגים ובעלות על רכב חדש ויקר מרמזים על השתייכות למעמד הגבוה יותר של החברה. את החברה המערבית החומרנית מאפיין ריבוי סמלי סטטוס וכן שימוש בסמלי סטטוס להצגת תדמית שאינה בהכרח מייצגת נכונה את מעמדו הכלכלי של האדם. השאלת סמלי סטטוס של מעמד גבוהה מטרתה ניעות חברתית, עוצמה חברתית וכדומה.
לסמלי הסטטוס הקשר תרבותי ושוני בין תרבויות ובתת תרבויות. בתרבות המאורית שימשו קעקועים כסמל סטטוס. סמלי סטטוס עשויים להיות גם נכסים שאינם חומריים אלא רוחניים או התנהגותיים. בארצות הברית לימודים באוניברסיטאות של ליגת הקיסוס הם סמל סטטוס. בקהילות חרדיות פעילות צדקה כגון הקמת מוסדות גמ"ח היא סמל סטטוס.
ראו גם

עקרון ההכבדה
דיג'רטי
הערות שוליים

1 2  Joan Ferrante, Seeing Sociology: An Introduction, Belmont, CA: Cengage Learning, 2011, עמ' 243-246
↑  Janis Prince Inniss, Class, Status and Culture, every day sociology blog, ‏4.7.2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4195861-5 
שעוני רולקס נחשבים לאחד מסמלי הסטטוס המובהקים בעולם המערבי
שרשרת עם יהלום מזויף. חיקויים של סמלי סטטוס מסייעים ליצור תדמית של מעמד גבוה. יהלומים הם אחד מסמלי הסטטוס החוצים תרבויות וזמנים. הגודל והשקיפות של היהלומים עשויים לרמז על המעמד.
סיון בלוך

| --- | --- |

אל"ם סיון בלוך בטקס מינויו למפקד עוצבת חירם, אוגוסט 2021
 לידה:  1985 (בן 40 בערך) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת אריאל בשומרון  המכללה האקדמית הרצוג 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
  מפקד גדוד 12   מפקד בא"ח גולני   מפקד עוצבת חירם   מפקד המרכז לאימונים טקטיים במל"י   מפקד חטיבת ביסלמ"ח
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
סיון בלוך (נולד בשנת 1985) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת ביסלמ"ח. קודם לכן שימש מפקד המרכז לאימונים טקטיים במל"י, מפקד עוצבת חירם, מפקד בא"ח גולני ומפקד גדוד 12.
ביוגרפיה

בלוך גדל בחשמונאים. למד בישיבת בני עקיבא נחלים. התגייס לצה"ל בשנת 2004, שובץ בחטיבת גולני והתקבל ליחידת אגוז. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבת גולני ומונה למפקד מחלקה בגדוד 13, אותה הוביל בין היתר במלחמת לבנון השנייה. בהמשך שימש כסגן מפקד פלוגה בגדוד 13. בשנת 2008 מונה למפקד פלוגה בגדוד 13. הפלוגה בפיקודו הייתה הראשונה בחטיבה בקליטת והפעלת נגמ"ש הנמר. לאחר מכן מונה למפקד פלגה ביחידת אגוז. בהמשך שירת כסגן מפקד גדוד 51 בין השנים 2014–2015, בין היתר במבצע צוק איתן. לאחר מכן מונה למפקד מחזור בבא"ח גולני בין השנים 2015–2016.
ביולי 2016 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 12, והוביל אותו בין היתר בעימותים בגבול ישראל–רצועת עזה, בתפקיד זה שירת עד יולי 2018. ביולי 2018 מונה למפקד בא"ח גולני, תפקיד אותו מילא עד 10 בספטמבר 2020. לאחר מכן יצא ללימודים. ב-2 באוגוסט 2021 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת חירם, ושימש בתפקיד עד 13 באוגוסט 2023. בשנת 2023 מונה למפקד המרכז לאימונים טקטיים במל"י.
ב-14 באוגוסט 2024 החל לפקד על חטיבת ביסלמ"ח, והוביל אותה במלחמת חרבות ברזל, במהלכה לחמה ברצועת עזה, השמידה תשתיות אויב והרגה פעילי חמאס.
חיים אישיים

בלוך נשוי ואב לארבעה, מתגורר ביישוב אלון, בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת אריאל, ותואר שני בניהול מערכות חינוך מהמכללה האקדמית הרצוג.
הערות שוליים

↑   יוסי יהושוע וראובן וייס, "הצלף פעל בצורה סופר־ערכית ומקצועית. נגד החייל שצילם וקילל ננקטו צעדים", באתר "ידיעות אחרונות", 12 באפריל 2018
↑  רן פוני, צבא ה־Z, באתר ישראל היום, 9 באפריל 2020
↑  גילי כהן, תחקיר צה"ל: קצין גולני שנהרג אתמול תרגל את חייליו מבלי לפרוק את נשקיהם, באתר הארץ, 5 ביולי 2017
↑  אורלי הררי, "הכוח הלוחם הבא של חטיבת גולני", באתר ערוץ 7, 25 בינואר 2019
↑   מפקד עוצבת "חירם" נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 2 באוגוסט 2021
↑  מפקד חדש לחטיבת ביסל"ח (828), באתר דובר צה"ל, ‏14 באוגוסט 2024
↑  יואב קרן, "כשראינו את הגופה ידענו: זה הפרצוף של סינוואר" - בתוך הבית שבו חוסל מנהיג חמאס, באתר ynet, 20 באוקטובר 2024.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500564805171  VIAF: 315207661   WorldCat (עם VIAF): 315207661
סלבונסקי ברוד

סלבונסקי ברוד (בקרואטית: Slavonski Brod) היא עיר במזרח קרואטיה, בירת מחוז ברוד-פוסבינה. העיר נודעה בשם "מרסוניה" באימפריה הרומית, אוכלוסייתה של העיר בשנת 2011 היא 59,141. זוהי העיר השישית בגודלה בקרואטיה, אחרי זאגרב, ספליט, רייקה, אוסייק וזאדר.
העיר ממוקמת כ-197 ק"מ דרומית מזרחית לבירה זאגרב בגובה של 96 מ'. בשנת 2009 זכתה העיר בתואר "העיר היפה ביותר בקרואטיה" הפרס, הניתן מדי שנה על ידי משרד התיירות הקרואטי. מהצד הדרומי של נהר הסאווה (המסמן את הגבול), נמצאת העיר הבוסנית בוסנסקי ברוד.
היסטוריה

היישוב מתועד לראשונה בכתובים במסמכים מ-1244, עת נשלט האזור על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה. ב-1536 נכבשה בעיר על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית ונכללה בהמשך בשטחי סנג'ק פוז'גה של האימפריה. ב-1691, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת הבסבורג, ולאחר המלחמה נותרה בחזקת האוסטרים מתוקף הסכם קרלוביץ. בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1872 פרצה שרפה בעיר שגרמה נזקים כבדים. לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה העיר לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר שינתה את שמה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.
ב-6 באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור סלבונסקי ברוד נמסר לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. בשל היותה מרכז תעשייתי הפכה העיר מטרה להפצצות כבדות של בעלות הברית וכ-80 אחוזים מבתיה נפגעו או נהרסו לחלוטין. לאחר המלחמה נכללה סלבונסקי ברוד בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה עברה לחזקת קרואטיה.
העיר שוכנת על הכביש המהיר המחבר בין מרכז אירופה עם אסיה הקטנה. בסלבונסקי ברוד פועלות חברות הנדסה מקומיות, ייצור קטרים, חשמליות ועוד. כמו כן נמצא בעיר של מפעלים של תעשיות המזון, תעשיות העץ וכימיה. בעשור השני של המאה ה-21 החלה התפתחות של תעשיית התיירות.
חינוך והשכלה

כיום קיימים בעיר, הפקולטה להנדסת מכונות, המכללה להכשרת מורים, שמונה בתי ספר תיכוניים, עשרה בתי ספר יסודיים ובית ספר יסודי אחד של מוזיקה. ישנו גם מרכז לשיקום וחינוך של ילדים עם מוגבלויות מוזיקה.
מחקרים שבוצעו בעיר, הראו שרוב אוכלוסיית העיר בעלת השכלה תיכונית בלבד, ההרשמה למכללות ולאוניברסיטאות במגמת ירידה. מאז ששיעור הילודה פחת, ישנם פחות ופחות ילדים הלומדים בבית הספר היסודי. עם זאת, מספר הנערים והנערות הלומדים בבית הספר היסודי עדיין שווה, בעוד ההרשמה לבית ספר תיכון של בנות הוא כמעט כפול מזה של הבנים, בעוד היחס הוא זהה, כשמחשבים את זה ביחד עם הבנים הלומדים בבתי ספר מקצועיים.
לאחר ההרשמה למכללות, ההבדלים לא היו משמעותיים יותר. אולי אפילו מספר הגברים יותר מכפול כשמגיעים ללימודי התואר.
ספורט

ישנן מספר קבוצות כדורגל והבולטת ביניהן היא קבוצת מרסוניה, המשחקת בליגה הקרואטית השנייה. שאר הקבוצות הן: ז'לזניצ'ר, אמאטר, גרניצאר, וינוגוראץ ובוראץ.
קיימת גם קבוצת כדורסל: סבטלוסט ברוד, המשתתפת בליגת העל ובעבר השתתפה בליגה הבלקנית.
אטרקציות

המצודה: אחת המצודות השמורות ביותר בקרואטיה תקופת הבארוק מהגדולים שבמבצרים שנשתמרו ליד הגבול הצבאי לשעבר של אוסטריה.
מנזר פרנציסקני: בסגנון הבארוק, מתקופת המאה ה-18.
פסטיבלים: העיר ידועה גם בהופעות הפולקלור המקוריות שלה. ופסטיבל ילדים המוקדש לסופרת הילדים הקרואטית איוונה ברליץ-מז'ורניץ', שחיה זמן רב בעיר.
ערים תאומות

סלובניה צליה, סלובניה (מ־2010)
גלריה

המצודה בסלובנסקי ברוד
מלון ברוד ביום מושלג
בניין כיבוי אש בעיר
בית הדואר
אנדרטת פרניו טוג'מן, נשיא קרואטיה הראשון
מדרחוב במרכז העיר
שלט ההנצחה לבית הכנסת שחרב בשואה
הקהילה היהודית

יהודים הגיעו לסלבונסקי ברוד במחצית השנייה של המאה ה-19 מאזור סלובקיה ודרום הונגריה של ימינו. קהילה אשכנזית ממוסדת נוסדה ב-1873. ב-1880 הוקם בית העלמין הקהילתי וב-1896 הוקם בית הכנסת הקהילתי. המבנה אשר היה רב מפלסי ועוטר במספר צריחים תוכנן על ידי האדריכלים ליאו הניגסברג ויוליוס דויטש. ב-1900 התגוררו בעיר 558 יהודים שהיוו 6 אחוזים מכלל התושבים וב-1921 נמנו בסלבונסקי ברוד 655 יהודים. ככל הנראה בעידן היוגוסלבי קהילה זו כללה גם יהודים שהתגוררו בעיירה בּוֹסָנְסְקִי בְּרוֹד(אנ') השוכנת מהעבר השני של הנהר סאווה. הוקמה שם חלקת בית עלמין יהודי אשר נהרסה על ידי שלטונות האוסטאשה ובראשית המאה ה-21 שימש האתר למטמנה.
מקרב בני הקהילה נמנו אומנים שעסקו בצורפות, חייטות ופחחות, וכן עסקו במסחר סיטונאי וקמעונאי.
בראשית המאה ה-20 החלה פעילות ציונית בקרב הקהילה והיא התגברה לאחר מלחמת העולם הראשונה. הוקמו אגודות נוער ובכללן קן של תנועת השומר הצעיר ו מכבי וסניף של ויצו. ב-1931 מנתה הקהילה 462 נפשות ובפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בסלבונסקי ברוד 423 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת שלטון האוסטאשה הצטרפו מקצת מבני הקהילה לכוחות הפרטיזנים של טיטו. מרבית בני הקהילה ובכללם הרב הראשי לייב וייסברג ורעייתו אדלה, גורשו למחנות ההשמדה ונרצחו. הגברים ליאסנובאץ והנשים לסטארה גראדישקה ולג'קובו. לאחר המלחמה שבו שרידי הקהילה לעיר. ב-1961 התגוררו בסלבונסקי ברוד 16 יהודים.
מבנה בית הכנסת חרב במהלך מלחמת העולם השנייה. בית העלמין נותר על תילו. ב-1975 הוקמה בו אנדרטה לזכר הנספים בשואה. בית העלמין לא מתוחזק ונגרמו בו נזקים. נכון ל-2009 אותרו בו כ-100 מצבות תקינות שהכיתוב עליהן היה בעברית, בגרמנית, בסרבו-קרואטית ובהונגרית.
הערות שוליים

1 2 3  היסטוריה של סלאבונסקי ברוד, בתוך: בית העלמין היהודי בסלאבונסקי ברוד, באתר Jewish Cemetery Project (באנגלית).
↑  בית הכנסת בסלבונסקי ברוד, באתר המרכז לאמנות יהודית.
1 2  הקהילה היהודית סלאבונסקה פוז'גה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 241-239.
↑  אתרי מורשת יהודית בבוסניה והרצגובינה, באתר אוניברסיטת סירקיוז, עמוד 21 (באנגלית).
↑  צילום בית העלמין היהודי בסלבונסקי ברוד (2000), באתר המרכז לאמנות יהודית.
↑  אתרי מורשת יהודית בקרואטיה (2006), באתר heritageabroad.gov, עמוד 20 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567093905171  GND: 4219545-7  ISNI: 0000 0004 0466 7785  NKC: ge471828  VIAF: 244612024   WorldCat (עם VIAF): 244612024 
בניין הפקולטה להנדסת מכונות
FOMO (ערוץ)

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  ישראל ישראל
 קטגוריה:  ילדים, נוער
 סוג:  ערוץ טלוויזיה
 בעלות:  נגה תקשורת (מקבוצת RGE)
 שפה:  עברית
 משרד ראשי:  הרצליה
 אזור קליטה:  ישראל ישראל
 
  אתר האינטרנט הרשמי של FOMO
FOMO הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי המיועד לילדים, מבית ערוץ הילדים.
היסטוריה

ב-30 במאי 2019 חברת הטלוויזיה HOT הורידה מחצית מתכני ערוץ הילדים משירות ה-VOD לילדים שלה "VOD Young". בשנת 2020 נפתחה ספריה SVOD בשם "ספריית FOMO", עם כל התוכניות שירדו מהשירות כגון "גאליס", "השמיניה" (עונות 1–3), "מריו" ועוד.
ב-12 בפברואר 2023 הודיע ערוץ הילדים על פתיחת 3 ערוצי ילדים חדשים ב-HOT וב-NEXT TV בשמות "באזז", "יויו", ו-"FOMO" והחזרת ערוץ לוגי לשידור בשירות. ב-20 בפברואר נפתחו כל הערוצים באופן זמני עד 20 במרץ, למעט ערוץ באזז שהוא ערוץ חינמי.
בעת מבצע מגן וחץ, בעקבות המצב הביטחוני המתוח, שידר הערוץ את שידוריו בלייב באפליקצית YouTube במשך ארבעה ימים עד לסיום המבצע.
ב-2 ביולי 2023 עלה הערוץ לשירות הטלוויזיה "סלקום TV" באפיק 81 ביחד עם הערוץ "יויו".
תוכני הערוץ

גאליס (עונות 1–7)
הפיג'מות (עונות 1–9)
האי (עונות 1–3)
השמיניה (עונות 1–3)
אלישע (עונות 1–5)
Oboy (עונות 1–2)
החולמים (עונות 1–2)
סופשלי (עונה 1)
אליפים (עונות 1–3)
המלון של פיני (עונה 1)
הבנים והבנות (עונות 1–9)
ששטוס (עונה 22)
דילנד (עונה 1)
הפרעת קשב (עונות 1–3)
אילת (עונה 1)
פלאשבק (עונות 1–2)
משפחה שולטת (עונות 1–4)
שוברי גלים (עונות 1–2)
מנדלבאום בלש פרטי (עונות 1–2)
אדומות (עונות 1–2)
דאוס (עונות 1–2)
הקלמרים (לצופי HOT בלבד)
שמשון גיבור (עונה 1)
אין דה גיים (עונות 1–2)
פרויקט הלהקה (עונות 1–2)
לייב במקום האמיתי (עונה 1)
מריו (עונה 1)
טוק TV (עונה 1)
טעימי עם אלין ומירי (עונה 1)
תעשה לי סאב (עונה 1)
הילדים מגבעת נפוליאון (עונות 1–3)
מה בכריש? (עונה 1)
גרעינים (עונות 1–2)
אלכס בעד ונגד (עונה 1)
החבר'ה הטובים (עונות 1–3)
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2008

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |
 תאריך:  שנת 2008
 מקום:  ישראל והשטחים
 סוג:  ציר זמן
 הרוגים:  36
 פצועים:  224
 
רשימת פיגועי טרור נגד ישראלים שהתרחשו במדינת ישראל ובשטחים בשנת 2008. בשנה זו הייתה עלייה בכמות הפיגועים לעומת השנה הקודמת, 2007, בעקבות השתלטות חמאס על רצועת עזה
כרוניקה

פיגועים שיצאו מאזור יהודה ושומרון,      פיגועים שיצאו מרצועת עזה,      פיגועים שיצאו מלבנון,      פיגועים שיצאו ממצרים,      פיגועים שיצאו מישראל,      פיגועים שיצאו מירדן,      פיגועים שיצאו מסוריה,      פיגועים שיצאו מטורקיה,      פיגועים שיצאו ממדינות נוספות.
כרוניקה > ינואר

15 בינואר – אזרח אקוודור שהגיע להתנדב בעבודה חקלאית קיבוץ עין השלושה נהרג מפצמ"ר בקיבוץ עין השלושה.
24 בינואר – שני פלסטינים מסתננים ליישוב כפר עציון שבגוש עציון ודוקרים שני מדריכים שנפצעו באורך קל, מדריך אחר חיסל אותם באמצעות אקדח.
24 בינואר – פלסטיני חמוש פותח באש על ישראלים מחוץ למחנה הפליטים שועפאט בפאתי ירושלים והורג את רמי זוארי, קצין מג"ב ופוצע שוטרת.
כרוניקה > פברואר

4 בפברואר – הפיגוע במרכז המסחרי בדימונה: מחבל מתאבד מבצע פיגוע התאבדות ליד מרכז קניות בדימונה. קשישה נרצחת ו-9 אנשים נפצעים (אחד מהם באורח אנוש). החמאס לקח אחריות על הפיגוע.
27 בפברואר – רוני יחיא נרצח מפגיעת רקטת קסאם בחניון של המכללה האקדמית ספיר.
כרוניקה > מרץ

6 במרץ – הפיגוע בישיבת מרכז הרב: מחבל פלסטיני ממזרח ירושלים חודר לישיבת מרכז הרב בשכונת קריית משה בירושלים ופותח באש לעבר תלמידי הישיבה. בפיגוע נרצחו 8 ישראלים (בהם 7 בני נוער) ונפצעו 11.
6 במרץ – חייל צה"ל, סמל מהאוש אלבניאת נהרג בפיצוץ ג'יפ ליד מחסום כיסופים, חייל נוסף שנפצע בתקרית, סמ"ר לירן בנאי נהרג מפציעותיו 3 ימים מאוחר יותר.
כרוניקה > אפריל

9 באפריל – בפעילות של יחידת אגוז בדרום רצועת עזה, סמוך למעבר כיסופים, התנהלו חילופי אש בין כוחות צה"ל למחבלים פלסטינים. במהלך הקרב נהרג סמל-ראשון סיף ביסאן ושני חיילים נוספים נפצעו באורח קל.
9 באפריל – בפיגוע בנחל עוז נרצחו 2 ישראלים. למתקפה קדמה ירי פצצות מרגמה.[דרוש מקור]
16 באפריל – בפיגוע בנחל עוז נרצחו 3 חיילי צה"ל, ונפצעו 3 חיילים נוספים באזור גדר הביטחון של רצועת עזה.[דרוש מקור]
19 באפריל – 13 חיילי צה"ל נפצעו בפיגוע התאבדות שבוצע על ידי שלושה מחבלים מתאבדים פלסטינים במוצב של צה"ל בכרם שלום. החמאס נוטל אחריות לפיגוע.[דרוש מקור]
25 באפריל – 2 מאבטחים נרצחו בפיגוע ירי בפארק התעשייה "ניצני שלום".
כרוניקה > מאי

9 במאי – ג'ימי קדושים, חבר קיבוץ כפר עזה, נהרג מפגיעת פצמ"ר שנורה מרצועת עזה בזמן שעבד בגינת ביתו. לזכרו הקדיש הבמאי יהב וינר את סרטו "הילד".
12 במאי – שולמית כץ נרצחה מרקטת קסאם במושב ישע.
14 במאי – 90 פצועים (כולל תינוקת אחת) בקניון אשקלון מרקטה שנורתה מרצועת עזה.[דרוש מקור]
כרוניקה > יוני

6 ביוני – אמנון רוזנברג נרצח וארבעה ישראלים נוספים נפצעו בקיבוץ ניר עוז לאחר שפלסטינים חמושים המשתייכים לארגון החמאס שיגרו פצצות מרגמה מרצועת עזה.
כרוניקה > יולי

2 ביולי – פיגוע הבולדוזר ברחוב יפו בירושלים: פיגוע דריסה יוצא דופן, שבו עלה מחבל פלסטיני תושב צור באחר על יעה אופני ("שופל") ודהר לאורך 500 מטרים ברחוב יפו בירושלים, תוך שהוא מתנגש, דורס, מוחץ והופך כלי רכב באמצעות היעה. הפיגוע נמשך כחמש דקות, והסתיים כאשר חייל בחופשה שעבר במקום ירה למוות במחבל. בפיגוע נדרסו למוות 3 אנשים ונפצעו כ-70 אנשים (כולל 2 תינוקות).
11 ביולי – בפיגוע בירושלים נפצע שוטר מג"ב אשר נפטר מפציעתו ב-23 ביולי.
11 ביולי – מחבלים פלסטינים ביצעו פיגוע ירי סמוך לצומת יקיר קטן שסמוך לכפר דיר איסתיא שבשומרון ופצעו אזרח ישראלי קל. לאחר מכן כוחות צה"ל פתחו בסריקות אחר המחבלים שבמהלכן מחבל פלסטיני פתח לעברם באש ופצע קצין צה"ל באופן בינוני, הקצין הצליח לחסל את המחבל בטרם פונה לבית החולים.
22 ביולי – פיגוע דריסה מבוצע על ידי מחבל פלסטיני בירושלים באמצעות מחפרון בסמוך לגן הפעמון. בפיגוע נפצעו 24 אנשים. המחבל נורה למוות על ידי עובר אורח וקצין מג"ב.
23 ביולי – בפיגוע בירושלים נפצעו 16 אנשים כאשר פלסטיני השתמש בדחפור על מנת לתקוף אוטובוס וארבעה כלי רכב נוספים. המחבל נהרג על ידי המשטרה.[דרוש מקור]
כרוניקה > ספטמבר

10 בספטמבר – בפיגוע בחווארה שביהודה ושומרון נפצע חייל צה"ל כאשר אישה פלסטינית מעיפה עליו חומצה.[דרוש מקור]
22 בספטמבר – בפיגוע בחווארה שביהודה ושומרון נפצע חייל צה"ל ו-3 פלסטינים כאשר אישה פלסטינית מעיפה עליהם חומצה. החייל מתעוור כתוצאה מכך.[דרוש מקור]
22 בספטמבר – בפיגוע דריסה שבוצע בכיכר צה"ל שבירושלים על ידי מחבל פלסטיני נדרסה קבוצת חיילי צה"ל מחיל התותחנים ועוברי אורח. בפיגוע נפצעו 19 חיילי צה"ל. המחבל נורה למוות על ידי הסמ"פ של אותה הקבוצה.
כרוניקה > אוקטובר

23 באוקטובר – מחבל פלסטיני רצח את אברהם עוזרי, ישראלי בן 86 בפיגוע דקירה בשכונת גילה שבירושלים.
כרוניקה > דצמבר

27 בדצמבר – ישראלי נרצח ואזרחית נפצעה בנתיבות מרקטה שנורתה מרצועת עזה.
29 בדצמבר – הרוג ו-9 פצועים מטיל גראד שנורה על אשקלון.
29 בדצמבר – הרוגה ו-4 פצועים מטיל גראד שנורה על אשדוד.
29 בדצמבר – שוטר נרצח מפצצת מרגמה שנורתה על בסיס צבאי סמוך לנחל עוז.