stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאזאמאט
הערות שוליים

↑  מאת חברי הבלוג קולומבוס ומערכת טיים אאוט, ההופעות שאסור לפספס באינדינגב 2018, באתר טיים אאוט, ‏2018-10-09
↑  נגה ארז, אביתר בנאי ואפגן וויגס: מה צפוי השנה בפסטיבל אינדינגב?, באתר וואלה, 29 ביוני 2022
↑  קוואמי עם אלבומי השנה האלטרנטיביים שלו ל-2021, באתר glz.co.il
↑  הפלייליסט של גלגלצ, באתר glz.co.il
↑  עידו פורת מארח את שאזאמט, באתר glz.co.il
↑  מתן שרון, ‏לוח מודעוּת, באתר ‏מאקו‏, 5 בנובמבר 2021
↑   דנה שחף, יום העצמאות 2019: המסיבות המומלצות, באתר הארץ, 8 במאי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010685501205171  VIAF: 21164294770908410939   WorldCat (עם VIAF): 21164294770908410939
יאיר שפירא (רופא)

| --- | --- |

יאיר שפירא
 לידה:  12 ביוני 1940 (בן 84) תל אביב, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  סביון
 פעילות בולטת:  דיקאן הפקולטה למדעי הבריאות במרכז האוניברסיטאי אריאל, ראש התכנית לתואר שני במנהל ובמדיניות מערכות בריאות בבית הספר למדעי הבריאות באוניברסיטת אריאל בשומרון לשעבר, מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי בילינסון ומנהל רפואי וסמנכ"ל של שירותי בריאות כללית, כיהן במשך 15 שנים כמנכ"ל אסותא
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים אוניברסיטת הרווארד אוניברסיטת תל אביב
 מקצוע:  מינהל רפואי, ומינהל מערכות בריאות, פיזיולוגיה ורפואה סביבתית, פיזיולוגיה של המאמץ הגופני
 תואר:  פרופסור
 בת זוג:  חוה
 מספר צאצאים:  3
 אתר רשמי: 
 
יאיר שפירא (נולד ב-12 ביוני 1940) הוא חוקר בתחום רפואה סביבתית, פיזיולוגיה של המאמץ, חשיפה לחום ומנהל רפואי, פרופסור מן המניין, לשעבר דיקאן הפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת אריאל בשומרון, ראש התכנית לתואר שני במנהל ובמדיניות מערכות בריאות בבית הספר למדעי הבריאות באוניברסיטת אריאל בשומרון. כיהן כמנהל "המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה" (1983–1987), כמנהל המרכז הרפואי בילינסון (1987–1988), כמנהל רפואי וסמנכ"ל של שירותי בריאות כללית ובמשך 15 שנים כמנכ"ל אסותא.
תחומי המחקר שלו הם פיזיולוגיה של המאמץ, פיזיולוגיה סביבתית, מנהל מערכות בריאות.
ביוגרפיה

יאיר שפירא נולד בתל אביב, כבנם של בתיה וטוביה שפירא.
שירת בצה"ל בשנים 1958–1988.
בשנת 1967, התחתן עם חוה (לבית קונסטנטינובסקי). הזוג גר בסביון ולהם 3 ילדים. בנו, ד"ר רון שפירא, רופא במחלקה לכירורגיה כללית ואונקולוגית, מרכז רפואי ע"ש חיים שיבא, תל השומר, נפטר בינואר 2017.
ביוגרפיה > לימודים והתמחות

פרופ' שפירא הוא בעל תואר דוקטור ברפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1967) ובוגר הקורס המתקדם לניהול מטעם בית הספר למינהל עסקים באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית. הוא מחזיק בשני תוארי "מוסמך" - MBA במינהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ו-MPH בבריאות הציבור מבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית

שפירא מילא שורה של תפקידים בחיל הרפואה בצה"ל ובהם מפקד היחידה לפיזיולוגיה צבאית, רופא גדוד 13 בגולני במלחמת ששת הימים, קצין רפואה אוגדת רמת הגולן, מפקד גדוד רפואה, ראש אגף רפואה במפקדת קצין רפואה ראשי ומפקד רפואה פיקודי בפיקוד המרכז. בשנת 1988 השתחרר משירות סדיר בדרגת אלוף-משנה.
ביוני 1988 מונה לראש החטיבה הרפואית של קופת חולים כללית. במסגרת תפקידו היה המנהל הרפואי של קופת חולים כללית וסמנכ"ל קופת חולים הכללית.
בין השנים 1983–1987, כיהן כמנכ"ל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר-שבע.
כיהן כמנכ"ל בית החולים בילינסון בפתח-תקוה, בשנים 1987–1988.
שימש כמנהל מכון הלר למחקר רפואי במרכז הרפואי "שיבא" בתל השומר, 1974-1983.
שפירא היה פרופסור מהמניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת ת"א ובאוניברסיטת בן-גוריון.
כמו כן, שימש דיקאן בית הספר למדעי הבריאות וראש המחלקה למינהל הבריאות במכללה האקדמית יהודה ושומרון.
כיהן במשך 15 שנה כמנכ"ל אסותא (1996–2010). בתקופת כהונתו, הוא העביר את בית החולים הפרטי מהסניפים בתל אביב ובפתח תקווה לאסותא רמת החייל - בית החולים בתל אביב.
הקים יחד עם פרופ' אלברט פנחסוב את התכנית ללימודי קדם רפואה באוניברסיטת אריאל בשומרון.
ביוגרפיה > פעילות מחקרית

פרופ' שפירא הקים את היחידה לפיזיולוגיה צבאית במפקדת קצין רפואה ראשי. היחידה חקרה את נושאי הרפואה הסביבתית וכתבה את תורת ההישרדות והפעילות באקלים חם ובמאמץ גופני קשה. תורה זו הוותה בסיס להוראת הפעלת לוחמים בצה"ל ובצבאות אחרים, התורה כללה בין השאר הוראת שתייה, הוראת מנוחה במאמץ גופני עצים בחום ועוד.
במסגרת שירותו הצבאי, נשלח להשתלמות ב-USARIEM, מכון המחקר לרפואה סביבתית של צבא ארצות הברית (אנ')
פעילות ציבורית וחברות בארגונים

יו"ר פורום הבריאות במרכז הישראלי לניהול (מי"ל) יואל צפריר, יחסי-ציבור, פרופ' יאיר שפירא מונה ליו"ר פורום הבריאות במי"ל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 במאי 2004
פרסומים

לשפירא יותר מ-150 פרסומים אקדמאיים, ובהם:
עזרה זהר ויאיר שפירא, הגוף ותפקודו: ספר לימוד לפיזיולוגיה, אנטומיה ותזונה; ציורים: עמינדב ברנשטיין, תל אביב: עם עובד, תשל"ו. (ראה אור במהדורות נוספות)
Sohar E, Shapiro Y,Nir M, Hellman M.: Comparison of methods for determinations of the sodium content of sweat, Nature 205:604-605, 1965
Y Shapiro, DS Seidman, Field and clinical observations of exertional heat stroke patients. Medicine and science in sports and exercise 22 (1), 6-14, 1990
Y Shapiro, KB Pandolf, BA Avellini, NA Pimental, RF Goldman, Physiological responses of men and women to humid and dry heat, Journal of Applied Physiology 49 (1), 1-8, 1980
Y Shapiro, KB Pandolf, RF Goldman, Predicting sweat loss response to exercise, environment and clothing, European journal of applied physiology and occupational physiology 48 (1), 83-96, 1982
Y Shapiro, A Magazanik, R Udassin, G Ben-baruch, E Shvartz, ..., Heat intolerance in former heatstroke patients, Annals of internal medicine 90 (6), 913-916, 1979
Y Shapiro, RW Hubbard, CM Kimbrough, KB Pandolf, Physiological and hematologic responses to summer and winter dry-heat acclimation, Journal of Applied Physiology 50 (4), 792-798, 1981
Y Shapiro, T Rosenthal, E Sohar, Experimental heatstroke: a model in dogs, Archives of internal medicine 131 (5), 688-692, 1973
Y Shapiro, KB Pandolf, MN Sawka, MM Toner, FR Winsmann, ..., Auxiliary cooling: comparison of air-cooled vs. water-cooled vests in hot-dry and hot-wet environments, Aviation, space, and environmental medicine 53 (8), 785, 1982
Y Shapiro, Y Epstein, C Ben-Simchon, H Tsur, Thermoregulatory responses of patients with extensive healed burns, Journal of Applied Physiology 53 (4), 1019-1022, 1982
N Ben-Ami, G Chodick, Y Mirovsky, T Pincus, Y Shapiro, Increasing recreational physical activity in patients with chronic low back pain: A pragmatic controlled clinical trial, journal of orthopaedic & sports physical therapy 47 (2), 57-66, 2017
הערות שוליים

↑  רשימת פרסומים - יאיר שפירא, באתר גוגל סקולר
המובלעת הסורית

מפת המובלעת הסורית
המובלעת הסורית היא שטח שכבש צה"ל מידי סוריה במלחמת יום הכיפורים והחזיק בו עד למימוש הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה, כשמונה חודשים לאחר תום המלחמה. השטח, למעשה מבלט ולא מובלעת, היה מול צפון הגולן, רוחבו היה כעשרים קילומטרים, ושטחו כ-400 קמ"ר. הוא כלל כפרים סוריים רבים, תילי געש וגם את שיא החרמון. חוד המובלעת היה במרחק של כארבעים קילומטרים מדמשק. המובלעת השתרעה מבית ג'ן בצפון, דרך תל שמס (כקילומטר ממערב לסעסע), ועד לתל מרעי (כחמישה קילומטרים מדרום לכאנאכר) ותל אל מל בדרום.
כיבוש המובלעת על ידי צה"ל

ב-11 באוקטובר 1973, יומה השישי של המלחמה, עבר צה"ל למתקפה בחזית הצפון. אוגדת איתן הבקיעה את דרכה אל מעבר ל"קו הסגול" (קו הגבול לפני המלחמה) והתקדמה אל מזרעת בית ג'אן. למחרת המשיכו אוגדת איתן ואוגדת לנר בדרכן לעבר דמשק. חיל האוויר הסורי ערך בשעות הבוקר למעלה ממאה גיחות תקיפה של הכוח הישראלי במובלעת במאמץ מרוכז. התקיפות הצליחו להאט את התקדמות הכיבוש של אוגדה 36, בפיקודו של רפאל איתן, ואוגדה 210, בפיקודו של דן לנר. בקרבות אוויר ובאש נ"מ הופלו תשעה מטוסים סוריים. חיל המשלוח העיראקי שהגיע לחזית רמת הגולן יום קודם לכן, פתח במתקפה בעוצמה של שתי חטיבות על כוחות צה"ל שהחזיקו במובלעת, הקרב נמשך עד בוקר המחרת וגרם לעצירת התקדמותה של אוגדת לנר, שנאלצה להפנות את כוחותיה לבלימת התקפות הנגד העיראקיות.
ב-13 באוקטובר המשיך חיל האוויר הסורי במאמץ המרוכז לבלימת הכוח הישראלי במובלעת וערך מעל מאה גיחות. בחלק מהגיחות הותקפו בטעות כוחות סוריים ועיראקיים. בקרבות אוויר הופלו 11 מטוסים סוריים. אוגדת לנר טמנה מארב לכוח העיראקי והכתה אותו בעוצמה רבה. ב-16 באוקטובר עם שחר נערכה תקיפה משולבת של כוחות סוריים, ירדניים ועיראקיים על כוחות צה"ל במובלעת. חיל משלוח עיראקי מדרום מזרח, חטיבת שריון 40 ירדנית מדרום וכוח שריון סורי מצפון. ההתקפה נהדפה על ידי צה"ל.
כתוצאה מהתערבות חיילות המשלוח מירדן ומעיראק בלחימה ברמת הגולן, נאלץ הפיקוד הישראלי לזנוח את תוכניותיו להרחבת שטח המובלעת הישראלית בסוריה ולהמשך ההתקדמות לכיוון דמשק.
ב-19–20 באוקטובר התייצב צה"ל במובלעת שכבש מידי הסורים, תוך לחימה בכוחות סוריה ועיראק ובכוח שנשלח מירדן.
מלחמת ההתשה במובלעת הסורית

הסורים לא השלימו עם קיומו של טריז ישראלי מול דמשק, והפרו באופן שיטתי את הפסקת האש מראשיתה כמעט מדי יום, ומאמצע חודש מרץ 1974 הפכו ההטרדות לתקריות אש רצופות, שלבשו אופי של מלחמת התשה. מלחמה זו קיבלה את הכינוי "מלחמת ההתשה במובלעת הסורית" או "מלחמת ההתשה הקטנה". הצבא הסורי הפעיל בעיקר יחידות ארטילריה אך גם יחידות שריון וחיל רגלים. הפגזות תותחים ומרגמות הפכו דבר שבשגרה.
בפברואר 1974 החל משא ומתן בין ישראל לסוריה בתיווכו של שר החוץ האמריקאי הנרי קיסינג'ר שיצא למסע דילוגים בין ירושלים ודמשק. במקביל לפתיחת המשא ומתן גברה מלחמת ההתשה ובחודשים מרץ-מאי אירעו למעלה מאלף תקריות ובכללן הפגזות כבדות על יישובי הגולן והפגזות בלתי פוסקות על כוחות צה"ל.
ב-31 במאי נחתם הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה, ולפיו נסוגה ישראל משטחי המובלעת הסורית.
סקר ארכאולוגי

בנובמבר-דצמבר 1973 ערכו דן אורמן, עמוס קלונר, מאיר בן דב, צבי אילן, גבי ברקאי ועמי מזר סקר ארכאולוגי במובלעת, מטעם האגודה לסקר ארכאולוגי בישראל. בסקר נמצאו מבנים עתיקים ועשרות כתובות, רובן ביוונית.
הערות שוליים

↑  שרידים ארכיאולוגיים חשובים נתגלו בבשן, דבר, 11 בדצמבר 1973
↑  צבי אילן, סקרנו ארץ גדור, דבר, 5 באפריל 1974
האזור המרכזי במובלעת הסורית. משמאל, מעל המחצבות, הכפר ג'ובתא אל חשב. בקצה הימני של התמונה תל שער ומתחתיה חאן ארנבה.
שטח המובלעת הסורית
מקום בעולם

| --- | --- |

 תדירות:  ירחון 
 תאריכי הופעה:  2011–הווה (כ־13 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 www.mbaolam.co.il
 
"מקום בעולם" הוא מגזין חודשי מבית "עולם קטן" המיועד לבני נוער דתיים לאומיים. עורכי המגזין הם יוסף רוסו ואביגיל זית.
ביולי 2015 שינה הירחון את שמו מ"עולם קטן המגזין" ל"מקום בעולם".
רקע

המגזין הוקם על ידי מערכת "עולם קטן", והוא מיועד לבני נוער במגזר הדתי לאומי. הוא יצא לאור לראשונה בחודש תשרי תשע"א (ספטמבר 2011), ויוצא מאז בכל ראש חודש עברי. עורכיו הראשונים היו הדס וחנן בן ארי. בהמשך ערכו את המגזין דוד שמחון ואילת כהנא.
לצורך כתיבת המגזין, הוקמה מחלקת מנויים והוגדלו מחלקות התוכן, אליהם גויסו עורכים, עיתונאים, ציירים וכתבים נוספים. בין המצטרפים, ניתן למצוא את נועה ירון-דיין, מחברת הספר "מקימי", אשר כותבת טור אישי קבוע במגזין.
מטרת המגזין, על פי העורך הראשי של מערכת "עולם קטן", יוסף רוסו, היא "אפשרות ליצור קשר עמוק יותר עם הנוער [...] להעביר חומר איכותי וערכי לעולם הפנימי ולתרבות הפנאי שלו".
מבנה המגזין

במגזין מופיעים מדי חודש מגוון מדורים, וביניהם כתבות, טורים אישיים, שו"תים, תרבות, סיפורים, טיולים, ידע, ספורט. המגזין נוגע בכל הנושאים הבוערים והמטרידים בקרב חברת הנוער הדתית-לאומית - תנועת נוער, לחצים חברתיים, ארץ ישראל, טרמפים, אמונה, בית ספר, בנים ובנות, מחשבים וגאדג'טים.
בין הכותבים שנמנים עם המגזין ניתן למצוא את:נועה ירון-דיין, ארנון סגל, נדב נוה, משה כורסיה, הרב אייל ורד, מתן צור, אמיר מויאל, אשר בן-אבו ועוד.
הערות שוליים

↑  נחשף השם החדש של מגזין עולם קטן, באתר ערוץ 7- 24/07/2015.
↑  ישי קרוב, העולם הקטן הפך לגדול, באתר ערוץ 7, 15 בספטמבר 2011
↑  אורי פולק, ‏"עולם קטן" מתרחב: יפיץ מגזין בתשלום המיועד לצעירים דתיים,  באתר כיפה, 8 בספטמבר 2011
Ray of Light

Ray of Light (בעברית: קֶרֶן אוֹר) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. הוא יצא לאור ב-22 בפברואר 1998, בהוצאת חברות התקליטים האחים וורנר ומאבריק רקורדס.‏ זהו אלבום אלקטרוני וטכנו-פופ, המשלב סוגות מוזיקליות רבות, דוגמת אמביינט, טריפ הופ, מוזיקה פסיכדלית ומוזיקה מזרחית. לצורך הפקתו עבדה הזמרת על קולה ושרה בטווח קולי גדול יותר ובטון מלא בהרבה בהשוואה ליצירות קודמות. מדונה החליטה לאמץ מוטיבים רבים מהקבלה, שבאים לידי ביטוי בלחני השירים באלבום ובמילותיהם. בהמשך לכך אף לקחה שיעורים על דתות ההינדואיזם והבודהיזם ותרגלה אשטנגה יוגה באופן יום-יומי.
לאחר שילדה את ילדה הראשון התחילה מדונה לעבוד על האלבום עם המפיקים בייביפייס ופטריק לאונרד. פגישותיהם לא הניבו תוצאות מספקות, ולכן החליטה להמשיך לכיוון מוזיקלי חדש עם המפיק האנגלי ויליאם אורביט. יחד הם הצליחו להפיק צלילים ניסיוניים יותר עבור Ray of Light. הקלטת האלבום נמשכה מספר חודשים והייתה זו ההקלטה הארוכה ביותר של מדונה. במהלך העבודה על האלבום התמודד הצוות עם בעיות טכניות רבות, לרבות תקלות שונות של כלי הנגינה וההקלטה האלקטרוניים בהם השתמשו.
האלבום, שנחשב ליצירה הטובה ביותר של מדונה לפי מבקרי המוזיקה, זכה לשבחים בין-לאומיים. המבקרים הדגישו בעיקר את הכיוון המוזיקלי החדש שלו, הפקתו המורכבת, החדשנית והניסיונית של אורביט וכישורי הכתיבה של מדונה. האלבום כונה כ"הרפתקני" ונודע בצליליו המופנמים, הרוחניים והדתיים. גם שנים לאחר פרסומו המשיך לצבור ביקורות חיוביות, ולעיתים אף הוכתר כמגנום אופוס של הזמרת. נוסף על כך, הוא דורג כאחד מאלבומי הפופ מיינסטרים הגדולים ביותר בכל הזמנים. הוא זכה בארבעה פרסי גראמי מתוך שש מועמדויות שקיבל.
האלבום הופיע לראשונה במקום השני במצעד הבילבורד 200 וקבע את שיא המכירות לאלבום נשי בשבוע הראשון לצאתו. הוא הגיע למקום הראשון ב-17 מדינות אחרות, ביניהן אוסטרליה, קנדה, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת. כמו כן, דורג בין חמשת המקומות הפותחים של מצעדי המוזיקה ברוב השווקים הבין-לאומיים. ברחבי העולם נמכר Ray of Light בלמעלה מ-16 מיליון עותקים – אחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בידי נשים. מתוכו יצאו חמישה סינגלים, ביניהם שני הלהיטים "Frozen" ו-"Ray of Light", שנכנסו לחמישייה הפותחת ברוב מצעדי השירים בעולם. כחלק מאסטרטגיית קידומו יצאה מדונה לסיבוב ההופעות "Drowned World Tour" ב-2001. לימים ציינו מבקרי מוזיקה רבים את השפעתו של האלבום על המוזיקה הפופולרית וכיצד הוא הכניס את האלקטרוניקה לתרבות הפופ המרכזית באמריקה. בנוסף, הם סקרו את הפרסונה המוזילית החדשה שהמציאה מדונה וסברו כי היא עזרה לה להישאר במיינסטרים על-אף גילה המתקדם.
רקע

לאחר צאת אלבום האוסף Something to Remember (1995) לקחה מדונה שיעורי פיתוח קול כהכנה לתפקידה בסרט הקולנוע "אוויטה". מאוחר יותר, בשנת 1996, ילדה את בתה לורדס. אירועים אלו גרמו לה להתעניין בנושא הנפש והתבוננות פנימית. בריאיון ל-Q הצהירה כי עלו במוחה שאלות ותהיות חדשות על נקודת המבט שלה כלפי עצמה. בד בבד התעניינה בקבלה ולמדה הינדואיזם ויוגה. מדונה סברה כי היא לא מנצלת את קולה לגמרי, והחליטה כי את החלקים הלא מפותחים בו תקדיש להקלטת האלבום. במאי 1997 התחיל מסע כתיבת רצועותיו. היא נועדה עם בייביפייס, שעבד איתה גם באלבומה הקודם Bedtime Stories (1994). השניים כתבו כמה שירים יחד. לבסוף סברה מדונה כי לא נוצר כיוון מוזיקלי חדש, אלא הכתיבה הזכירה את הפרויקטים הקודמים שלה. לימים אמר בייביפייס כי השירים החדשים שכתבו יחד היו דומים ל-"Take a Bow" וללהיטים קודמים שלה.
מדונה פנתה למוזיקאי ריק נואלס, שלפני כן שיתף פעולה עם סטיבי ניקס וסלין דיון בכתיבת שירים. בתוך תשעה ימים בלבד כתבו השניים שבע רצועות חדשות. אולם גם הפעם לא שבע רצונה של מדונה בנימוק שלא מדובר בסוגה אלקטרונית מספיקה דיה לאלבום. שלוש מהן, "The Power of Good-Bye", "To Have and Not to Hold" ו-"Little Star", נכללו לבסוף באלבום. היא החלה להתראות עם לאונרד, שעבד עמה על מספר שירים בסוף שנות ה-80. לאונרד השתתף בכתיבת מספר שירים מהאלבום – "Frozen",‏ Skin",‏ "Nothing Really Matters" ו-"Sky Fits Heaven". עם זאת, הוא השתתף מעט יחסית בעיצוב הסאונד והפקת השירים באולפן, שכן מדונה האמינה כי הסגנון שלו לא מתאים לאלבום העתידי. גיא עוזרי (אנ'), יושב ראש חברת התקליטים מאבריק רקורדס, יצר קשר עם המוזיקאי האלקטרוני הבריטי ויליאם אורביט, והציע לו לשלוח כמה שירים למדונה. הוא נענה להצעה ושלח קלטת שמע דיגיטלית עם 13 רצועות בתוכה. מדונה סיפרה כי היא העריצה את עבודותיו המוקדמות של אורביט, Strange Cargo ו-Strange Cargo 2. היא אהבה את הקלטת שנשלחה, וסברה כי ניתן לשדרג את שירי האלבום באמצעות שימוש במוטיבים מודרניים ואלקטרוניים.
הקלטה

בתחילת יוני פגש אורביט את מדונה בביתה בניו יורק, והיא השמיעה לו את השירים שיצרה עם המפיקים שאיתם עבדה עד מאי 1997. מאוחר יותר באותו שבוע ביקרו בהיט פקטורי, ושם הציעה מדונה לאורביט לעבוד עמה על יצירת האלבום Ray of Light.‏ אורביט שלח לביתה קלטת שמע עם קטעים מוזיקליים שהלחין, דוגמת מנגינות המורכבות בדרך כלל משמונה או שש-עשרה תיבות וגרסאות מופשטות של רצועות שנכללו מאוחר יותר באלבום. מדונה הקשיבה לדגימות והתייעצה עם אורביט לגבי רעיונות שהגתה למילות השירים. כיוון שהקלטות הדמו של רוב המנגינות היו קיימות מראש, מדונה יכלה לעבוד על המילים והלחנים בזמן ששהתה בביתה או במהלך נסיעות ארוכות.
האלבום הוקלט במשך ארבעה חודשים וחצי באולפן לאראבי נורת' בצפון הוליווד שבלוס אנג'לס, החל מאמצע יוני 1997. זהו פרק הזמן הארוך ביותר שהקדישה מדונה להקלטת אלבום בקריירת המוזיקה שלה. רק שלושה אנשים נוספים נכחו במשך רוב תהליך ההקלטה באולפן יחד איתה: ויליאם אורביט, טכנאי קול בשם פט מקארתי והעוזר שלו, מאט סילבה. העבודה התחילה בראשונה בלוס אנג'לס, אולם לאחר זמן מה נעצרה, בשל בעיות טכניות. העבודה עם המחשבים בסטודיו הייתה רצופה בתקלות, וכיוון שאורביט העדיף לעבוד עם סימפולים וסינתיסייזרים על פני מוזיקאים, התהליך נקטע עד שהן תוקנו. אורביט הקליט את עיקר המנגינות של Ray of Light במשך ארבעה חודשים בלבד. הוא סיפר שהוא היה עובד במשך שעות ארוכות באולפן עד כדי כך שאצבעותיו החלו לדמם כתוצאה מהנגינה בגיטרה.
בעקבות כמה שגיאות בהגייתה בשפת הסנסקריט לקחה מדונה כמה שיעורים טלפוניים מהמלומד וגיש שאסטרי, שאורגנו על ידי BBC. לאחר מכן ביצעה את תיקוני ההגייה הדרושים באלבום. בריאיון ל-MTV אמרה ששותפה העסקי, גיא עוזרי, היה חבר מועיל עבורה, ושאחרי שהיא ואורביט השמיעו לו את הרצועות, הוא, לחרדתם, לא אמר דבר ויצא מהאולפן. ”הוא ממש מתעב את צלילי המיתרים ה"קרים" הללו. ברגע שהייתי חושבת שהעבודה על הרצועה הסתיימה, הוא היה בא ודוחף אותנו לשלב הבא” – אמרה מדונה. אורביט גם נזכר במהלך ריאיון למגזין Q שמדונה הקליטה את "Swim" ביום שבו חברה ומעצב האופנה ג'אני ורסצ'ה נרצח במיאמי. הוא העיר כי זו כנראה הסיבה שיש לרצועה השפעה רגשית.
שם ועטיפת האלבום

הדוברת של מדונה, ליז רוזנברג, אמרה כי תחילה נשקל לקרוא לאלבום Mantra, שלדעת מדונה היה "שם מגניב ממש". מדונה הציעה גם לקרוא לו Veronica Electronica; עם זאת, הוחלט לבסוף על Ray of Light כדי לשמור על המסורת של מדונה, שבה אלבום קרוי על שם אחד השירים שנכללים בו. עטיפתו צולמה על ידי הצלם הפרואני מריו טסטינו ב-28 בנובמבר 1997, בתיאטרון פריז בגולדן ביץ' שבפלורידה. הזמרת והסטייליסטית שלה, לורי גולדסטיין, בחרו יחד בטקסטורות בהשראת היסודות מים ואוויר – מוטיבים חוזרים באלבום. לשם כך לבשה מעיל גשם עשוי ויניל בצבע טורקיז מבית דולצ'ה וגבאנה, קולקציית אביב/קיץ 1998. תמונות אחרות שצולמו באותו היום שימשו את עטיפות הסינגלים "Ray of Light" ו-"Frozen", שם נלבשו פריטים מקולקציית אביב/קיץ 1998 של פראדה.
מדונה וטסטינו שיתפו פעולה שנתיים קודם לכן, כשהוא צילם אותה אותה עבור קמפיין של בית האופנה ורסצ'ה. היא התרשמה מהמראה הטבעי שטסטינו הצליח לתפוס בצילומיו וביקשה ממנו שיצלם גם את התמונות לעטיפת האלבום.
ניתוח מוזיקלי

האלבום היה שונה משאר היצירות שהוציאה מדונה במהלך הקריירה שלה, ותואר כאלבום ה"הרפתקני" ביותר שלה. כאלבום אלקטרוניקה, טריפ הופ וטכנו-פופ, הוא הושפע מאלמנטים מוזיקליים רבים, כולל האוס, אמביינט, דראם אנד בייס, רוק, גל חדש, מזרחית וקלאסית. גם מבחינה ווקאלית הוא נבדל משאר יצירותיה. בשנת 1996 החלה מדונה לקחת שיעורי פיתוח קול עבור סרטה "אוויטה" (המבוסס על המחזמר "אוויטה" מאת אנדרו לויד ובר וטים רייס). כתוצאה מכך, באלבום זה הפגינה טווח קולי רחב יותר משהיה לה. בשירים רבים היא גם חדלה מלהשתמש בטכניקת הוויברטו שהייתה נוכחת ביצירותיה הקודמות.
הרצועה הפותחת והסינגל השלישי, "Drowned World/Substitute for Love", היא בלדה שקטה השואבת השפעות מג'אנגל, דראם נ' בייס וטריפ הופ. שמו נוצר בהשראת רומן המדע הבדיוני הפוסט-אפוקליפטי של ג'יי. ג'י. באלארד, "העולם הטובע" (1962). ל-"Swim", השיר השני, יש גוון רוחני. היא שרה: "שחו לקרקעית האוקיינוס, כדי שנוכל להתחיל מחדש. לשטוף את חטאינו, התנפצו לכיוון החוף השני".‏ "Ray of Light" הוא שיר דאנס-פופ אלקטרוני בעל קצב מהיר המושפע בעיקר מטכנו ומטראנס. האפקטים הקוליים שלו כוללים שריקות וצפצופים. ל-"Candy Perfume Girl" יש פתיחה גראנג'ית המשלבת צפצופים וביטים פוסט-מודרניים עם מנגינה של גיטרה חשמלית. ב-"Skin" נעשה שימוש בתזמורת אלקטרונית, שיצרה מקצב טכני מהיר.
"Nothing Really Matters" היא רצועת דאנס אופטימית שמכילה השפעות של טכנו. "Sky Fits Heaven" מתמקד בלימודים הרוחניים של מדונה ובתה לורדס. חלק מהמילים מביעות רעיונות מיסטיים, דוגמת סיפורי גן עדן והקשר הרוחני בין אם לצאצאיה. כמה חלקים ממילותיו לקוחים מהפואמה "What Fits?" של המשורר מקס בלאג; הפואמה שימשה לפרסומת מ-1993 של רשת הביגוד האמריקאית גאפ.‏ "Shanti/Ashtangi" הוא שיר תפילה הינדי המאופיין בסוגת הטכנו. בשיר זה מדונה מתייחסת לשנקרה, תאולוג ופילוסוף האדווייטה ודאנטה ("אי שניות") המפורסם ביותר, ומבצעת שורות בשפה ההינדית כדוגמת: "Vunde gurunam caranaravinde/Sandarsita svatma sukhavabodhe".
הרצועה התשיעית והסינגל המוביל מתוך האלבום, "Frozen", הוא בלדה אלקטרונית בעלת קצב בינוני וצלילי סינתיסייזרים ומיתרים. השיר מאופיין במוזיקת אמביינט, דאנס מתון (במהלך הפזמון) ומקצבי טכנו. השירה של מדונה לאורך השיר חסרת ויברטו, וגררה השוואות למוזיקה מימי הביניים. מילותיו עוסקות באדם קר וחסר רגשות. "The Power of Good-Bye" הוא בלדה רגשית הנוגעת באובדן וגעגוע. הוא הופץ כסינגל הרביעי מתוך האלבום. "To Have and Not to Hold" עוסק במאהב רחוק ו-"Little Star" נכתב על בתה, לורדס. "Mer Girl", הרצועה האחרונה הסוגרת את האלבום, הוגדרה כמדיטציה סוריאליסטית על מוות ועל מות אימה של מדונה. אורביט ציין כי הקלטת השיר הייתה מיוחדת, וכי מדונה יצאה לגמרי מאזור הנוחות שלה.
הוצאה וקידום

האלבום הופץ ביפן ב-22 בפברואר 1998, עם רצועת בונוס בשם "Has to Be". הוא יצא מאוחר יותר בארצות הברית, ב-3 במרץ 1998. בניו זילנד הופץ מארז תקליטורים של האלבום ו-The Immaculate Collection שליווה את האלבום. הוא הגיע למקום ה-12 במצעד האלבומים וקיבל תואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי (RIANZ) עבור נתוני מכירותיו המוערכים בכ-7,500 עותקים במדינה. אוסף VHS לקידום מכירות בשם Rays of Light הופץ בממלכה המאוחדת בשנת 1999; זהו אוסף שאיגד את כל הקליפים של חמשת הסינגלים מהאלבום. כל החמישה נכללו מאוחר יותר באוסף The Video Collection 93:99 (1999). "Sky Fits Heaven" הופץ כסינגל שיווקי בארצות הברית. הוא הגיע למקום ה-41 במצעד הוט דאנס קלאב פליי.
מדונה הופיעה רבות בטלוויזיה וביצעה את שירי האלבום בשידור חי כדי לקדמו. ב-14 בפברואר 1998 הופיעה לראשונה עם "Sky Fits Heaven", "Shanti/Ashtangi" ו-"Ray of Light" במועדון הלילה רוקסי NYC‏ (אנ'). "Frozen" בוצע בהזדמנויות רבות, כמו The National Lottery Draws‏, פסטיבל המוזיקה של סן רמו באיטליה,‏ Wetten, dass..? בגרמניה, והמופע של רוזי אודונל בארצות הברית. ב-27 באפריל הופיעה ללא הודעה מוקדמת בקונצרט "רוק ליער הגשם" בקרנגי הול בניו יורק וביצעה את "Frozen". היא גם הצטרפה לכוכבי הקונצרט האחרים, ביניהם סטינג, אלטון ג'ון ובילי ג'ואל לטובת ביצוע משותף של "With a Little Help From My Friends" ו-"Twist and Shout".‏ ב-29 במאי הופיעה מדונה בתוכנית "המופע של אופרה וינפרי" ושרה שם את "Little Star" ו-"Ray of Light".
ב-10 בספטמבר פתחה מדונה את טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 1998, שנערך בניו יורק, עם "Shanti/Ashtangi" ו-"Ray of Light" – בהשתתפות המוזיקאי האמריקאי-יהודי לני קרביץ.‏ "The Power of Good-bye" הושר בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 1998 באיטליה, וב-Top of the Pops בממלכה המאוחדת. ב-24 בפברואר 1999 שרה הזמרת את "Nothing Really Matters" בטקס פרסי גראמי ה-41 (אנ') באודיטוריום שריין בלוס אנג'לס.
מדונה ביצעה את "Drowned World/Substitute For Love",‏ "Ray of Light",‏ "Candy Perfume Girl",‏ "Sky Fits Heaven",‏ "Frozen" ו-"Mer Girl" במהלך "Drowned World Tour" – סיבוב ההופעות החמישי שלה, שעזר בקידום השיווקי של Ray of Light ואלבומו העוקב. הוא החל ביוני 2001 – סיבוב ההופעות הראשון של מדונה מזה שמונה שנים. הוא היה אמור להתחיל לפני המילניום החדש, אך היא נכנסה להריון (בהמשך ילדה את בנה רוקו ריצ'י), הוציאה את Music באותה שנה, ונישאה לגאי ריצ'י בדצמבר 2000. כל הופעה ב-"Drowned World Tour" חולקה לחמישה קטעים: "סייבר-פאנק", "גיישה", "בוקרת", "ספרדית" ו"גטו". הוא הכניס כ-75 מיליון דולרים – סיבוב ההופעות המוביל של אמן סולו ב-2001. הופעה שהתקיימה בפאלאס של אובורן הילס שבמישיגן שודרה בשידור חי ב-HBO ב-26 באוגוסט 2001. אלבום הווידאו Drowned World Tour 2001 יצא ב-13 בנובמבר 2001. התמונות שהוצגו על עטיפת ה-DVD צולמו על ידי חברתה של מדונה, רוזי אודונל.