stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיימון קריצ'לי
מחקריו > תובעני לאין שיעור: אתיקה של מחויבות, פוליטיקה של התנגדות (2007)

בהתייחסו לנושא "האכזבה הפוליטית", קריצ'לי טוען לתפיסה של חוויה אתית וסובייקטיביות. הוא מאתגר את ההנחות המודרניות של קאנט בדבר של אתיקה ואוטונומיה, וטוען לתפיסה "הטרו-אפקטיבית" (hetero-affective) של חוויה אתית שבה הסובייקט מחולק בין עצמו לבין דרישה מוסרית, אותה הוא חווה אף שאינו יכול למלא לחלוטין. מהתמונה הזו, קריצ'לי מפתח תיאור של החוויה של מצפון הקודם לרפלקסיביות אודות היחס בין מצפונו לפעולה פוליטית. הגישה המתגבשת מכונה אתיקה נאו-אנרכייסטית.
מחקריו > ספר הפילוסופים המתים (2009)

הספר פותח בהנחה שחיי האדם העכשוויים אינם מאופיינים על ידי פחד מוות, אלא על ידי אימת השמדה ומה שמחכה לנו לאחר המוות. קריצ'לי דוחה כל בריחה ממוותנו או בהצטברות חסרת שכל של עושר או מקלט מטאפיזי, וממשיך קיקרו בחקר הדעה ש 'להתפלסף זה ללמוד איך למות'. לשם כך, קריצ'לי דן במוותם (ובחייהם) של פילוסופים כמו תאלס ואפלטון, קונפוציוס ואבן סינא, אליזבת נסיכת הפפאלץ, הגל, היידגר ופרנץ פאנון.
מחקריו > על הוויה וזמן של היידגר (2008)

חיבור זה מציג שתי דרכים להתקרב לחיבור הוויה וזמן של היידגר. האחת בקריאה 'לאחור' מהעבודה המאוחרת יותר להוויה וזמן. והשנייה לקרטא את היידגר 'קדימה' דרך מסורת הפנומנולוגיה. בין היתר קריצ'לי מתנגד לגישה הרואה בהבחנה של היידגר בין "אותנטי" ובין "לא אותנטי" כהבחנה מוסרית או נורמטיבית.
מחקריו > איך להפסיק לחיות ולהתחיל לדאוג: שיחות עם קרל סדרשטרם (2010)

הספר מורכב מסדרה של ראיונות בין קריצ'לי לבין קרל סדרסטרם המבוסס על סדרת טלוויזיה שוודית. קריצ'לי דן בחייו ועבודתו דרך הסוגיות חיים, פילוסופיה, מוות, אהבה, הומור, ואותנטיות.
מחקריו > אובייקטים בלתי אפשריים (2012)

הקובץ מאגד סדרה של ראיונות עם קריצ'לי שנערכו בין 2000 ל-2011. קריצ'לי דן בעבודתו ובהתפתחותו באמצעות מגוון נושאים כמו דקונסטרוקציה, ניהיליזם, פוליטיקה, ספרות, פאנק, וטרגדיה.
מחקריו > אמונתם של חסרי האמונה: ניסויים בתאולוגיה פוליטית (2012)

קריצ'לי חושב מחדש על אמונה כמושג פוליטי מבלי להיכנע לפיתויים של דחיית האמונה האתאיסטית או לחיבוק האמונה התיאיסטי. לשם כך, קריצ'לי דן ברוסו, באדיו, פאולוס היידגר ואחרים. הוא גם מגן על השקפתו של אי-אלימות כנגד הביקורת שהופנתה כלפיו על ידי סלבוי ז'יז'ק.
מחקריו > הישמרי, אשליה! דוקטרינת המלט (2013)

חיבור שכתב במשותף עם אשתו ג'יימיסון וובסטר, ומתבסס על קריאות שונות בהמלט (פרשנויותים של הוגים כמו קרל שמידט, ולטר בנימין, הגל, פרויד, לאקאן, וניטשה) במטרה להציע קריאה צמודה ושלמה של המלט.
מחקריו > הבעיה עם לוינס (2015)

הספר מציג קריאה לא שגרתית בהגותו של לוינס, ומציע הבנה חדשה של חשיבותה. הספר מבוסס על ארבע הרצאות, בהן הוצגו חמש שאלות הנוגעות לוינס:
באיזו מתודה עלינו לנקוט בקריאת לוינס?
מהי הבעיה היסודית של לוינס?
איזו צורה קיבלה הבעיה הזו בכתביו המוקדמים?
מהי התשובה של לוינס לבעיה זו?
האם התשובה של לוינס היא התשובה הטובה ביותר?
מחקריו > אלף-בי"ת של אי-אפשרות (2015)

הספר מורכב פרגמנטים של עבודה נטושה לכאורה, אשר מתוארכת בעיקר לשנים 2004–2006. הפרויקט הראשוני היה לפתח תיאוריה של אובייקטים בלתי אפשריים שיקבלו את הצורה של ישויות אלפביתיות. ערכים אלה יעסקו בתופעות, מושגים, איכויות, מקומות, תחושות, אנשים והלכי רוח שונים.
מחקריו > בואי (2014)

קריצ'לי דן בספר בהשפעת המוזיקה של דייוויד בואי עליו באופן אישי לאורך כל חייו. החיבור משקף העומק הפילוסופי של עבודתו של בואי. זה ספר של מעריץ שמנסה להעניק את הכבוד האסתטי המתאים לעבודתו של בואי באמצעות ניתוח זהיר של מילות השירים וחקר סוגיות כמו אותנטיות, בידוד, אמת וכמיהה לאהבה.
מחקריו > תיאטרון הזיכרון (2014)

סיפור סמי-אוטוביוגרפי על אמנות הזיכרון בהשראת עבודתו של פרנסיס ייטס ואדולפו ביו קזארס (אנ'), אך בבסיסו דיון בזיכרון כשלעצמו ביח לחיבורו הגדול של הגל פנומנולוגיה של רוח. הספר עוסק בבניית תיאטרון זיכרון, בניסיון המזויף לשלוט ביחס של אדם למוות ובפירוק הדרגתי של הדימוי הסטנדרטי של הפילוסוף.
מחקריו > הערות על התאבדות (2015)

קריצ'לי גורס כי על התאבדות יש לחשוב כתופעה רצינת ומפוכחת, וזאת בניגוד לנטייה הרווחת להתנגד להתאבדות מטעמים מוסרניים או דווקא להלל אותה (כמו במות קדושים). לשם כך, קריצ'לי בוחן התאבדויות רבות ומרהר על הגידול בהתאבדות בחברה שלנו.
מחקריו > על מה אנחנו חושבים כשאנחנו חושבים על כדורגל (2017)

במסה זו קריצ'לי טוען שיש לכדורגל מקום ייחודי בחברה, בכך שהוא בעת ובעונה אחת מבטא חברותיות וסולידריות (למנשל ביחסים בין קבוצה לאוהדיה, היווצרות קבוצות דרך כנסיות מקומיות או קבוצות קהילתיות שונות), אף שהכדוגל בלתי נפרד מתרבות הצריכה, ההון והניכור של חיי החברה המודרניים. לדבריו, זהו ניסיון לכתוב פואטיקה של כדורגל.
מחקריו > טרגדיה, היוונים, ואנחנו (2019)

בספר זה קריצ'לי טוען שטרגדיה מבטאת אוריינטציה פילוסופית שמאתגרת את הסמכות המסורתית של הפילוסופיה על ידי מתן קול למה שהוא סותר, ומגביל על בני אדם. בפיתוח הפילוסופיה של הטרגדיה הוא פונה לסופיסט הקדום גורגיאס והפרקטיקה הסופיסטית של אנטי-לוגיה, אשר בוחנת את שני הצדדים של בדיון כדי להפוך את הטיעון החלש להיראות חזק יותר. בנוסף לגורגיאס, קריצ'לי דן באסכילוס, סופוקלס, אוריפידס, אפלטון, אריסטו ואחרים.
פרויקטים נוספים

בשנת 2009, קריצ'לי כתב סדרה של מאמרים עבור הגרדיאן בנושא "הוויה וזמן" של היידגר.
מאז 2010 ועד לסגירתו ב-2021, קריצ'לי ייסד עורך וניהל (יחד עם פטר קטפנו) את הבלוג The Stone (אנ') מבית הניו יורק טיימס. בבלוג פרסם גם מאמרים רבים פרי עטו. בין ההוגים שפרסמו מאמרי דעה תחת הבלוג נמנים לינדה מרטלן אלקוף, שילה בנחביב, פיטר סינגר, ג'ודית באטלר, נועם חומסקי, ארתור דנטו, מרתה נוסבאום, סטיבן פינקר, וקורנל וסט.
יחד עם סופר טום מקארתי, קריצ ' לי הוא חבר מייסד של INS ‏(nternational Necronautical Society) ומשמש כפילוסוף ראשי.
קריצ'לי הוא חלק מהצמד המוזיקלי Critchley and Simmons יחד עם ג'ון סימונס. ביחד הם הוציאו עד כה ארבעה אלבומים: Humiliation (2004); The Majesty of the Absurd (2014); Ponders End (2017); and Moderate or Good, Occasionally Poor (2017).
ב-2020 הקליט פודקאסט העוסק ב"הוויה וזמן" של היידגר תחת השם Apply-degger.
ביבליוגרפיה > ספרים

(1992, 1999, 2014) The Ethics of Deconstruction: Derrida and Levinas, Edinburgh: Edinburgh University Press. מסת"ב 978-0748689323
(1997) Very Little... Almost Nothing: Death, Philosophy, Literature, Routledge, London & New York (2nd Edition, 2004). מסת"ב 978-0415340496ISBN 978-0415340496
(1999) Ethics-Politics-Subjectivity: Essays on Derrida, Levinas, and Contemporary French Thought, Verso, London (Reissued, 2007). מסת"ב 978-1844673513ISBN 978-1844673513
(2001) Continental Philosophy: A Very Short Introduction, Oxford University Press. מסת"ב 978-0192853592ISBN 978-0192853592
(2002) On Humour, Routledge, London מסת"ב 978-0415251211.
(2005) On the Human Condition, with Dominique Janicaud & Eileen Brennan, Routledge, London. מסת"ב 978-0415327961ISBN 978-0415327961
(2005) Things Merely Are: Philosophy in the Poetry of Wallace Stevens, Routledge, London. מסת"ב 978-0415356312ISBN 978-0415356312
(2007) Infinitely Demanding. Ethics of Commitment, Politics of Resistance, Verso, London & New York. מסת"ב 978-1781680179ISBN 978-1781680179
(2008) The Book of Dead Philosophers, Granta Books, London; Vintage, New York; Melbourne University Press, Melbourne. מסת"ב 978-0307390431ISBN 978-0307390431
(2008) On Heidegger’s ‘Being and Time’, with Reiner Schürmann, edited by Steven Levine, Routledge, London and New York. מסת"ב 978-0415775960ISBN 978-0415775960
(2008) Der Katechismus des Bürgers, Diaphanes Verlag, Berlin. מסת"ב 978-3037340325ISBN 978-3037340325
(2008) Democracy and Disappointment: On the Politics of Resistance (DVD) – Alain Badiou and Simon Critchley in Conversation, Slought Books, Philadelphia ASIN: B001AXTZIO
(2010) How to Stop Living and Start Worrying, Polity Press מסת"ב 978-0745650395.
(2011) Impossible Objects, Polity Press מסת"ב 978-0745653211.
(2011) International Necronautical Society: Offizielle Mitteilungen
(2012) The Mattering of Matter. Documents from the Archive of the International Necronautical Society, with Tom McCarthy, Sternberg Press, Berlin. מסת"ב 978-3943365344ISBN 978-3943365344
(2012) The Faith of the Faithless, Verso. מסת"ב 978-1781681688ISBN 978-1781681688
(2013) Stay, Illusion! The Hamlet Doctrine, Pantheon (North America); Verso (Europe). מסת"ב 978-0307950482ISBN 978-0307950482
(2014) Memory Theatre, Fitzcarraldo Editions (UK). מסת"ב 978-0992974718ISBN 978-0992974718
(2014) Bowie, OR Books. מסת"ב 978-1939293541ISBN 978-1939293541
(2015) Suicide, Thought Catalog/Kindle Single. ASIN: B00YB0UZDC
(2015) Notes on Suicide, Fitzcarraldo Editions (UK). מסת"ב 978-1910695067ISBN 978-1910695067
(2015) The Problem With Levinas, Oxford University Press. מסת"ב 978-0198738763ISBN 978-0198738763
(2015) ABC of Impossibility, Univocal. מסת"ב 978-1937561499ISBN 978-1937561499
(2017) What We Think About When We Think About Football, Profile Books. מסת"ב 978-1781259214ISBN 978-1781259214
(2019) Tragedy, the Greeks, and Us, Pantheon Press (US), Profile Books (UK). מסת"ב 978-1524747947ISBN 978-1524747947
(2020) Apply-degger (Audio Book; available free Onasis Youtube channel, iTunes, Stitcher, and Spotify)
(2021) Bald: 35 Philosophical Short Cuts, Yale University Press
ביבליוגרפיה > עורך שותף

(1991) Re-Reading Levinas, ed. with Robert Bernasconi, Indiana University Press, Bloomington. מסת"ב 978-0253206244ISBN 978-0253206244
(1996) Deconstructive Subjectivities, ed. with Peter Dews, State University of New York Press, Ithaca, NY. מסת"ב 978-0791427248ISBN 978-0791427248
(1996) Emmanuel Levinas: Basic Philosophical Writings, ed. with Adriaan T. Peperzak and Robert Bernasconi, Indiana University Press, Bloomington. מסת"ב 978-0253210791ISBN 978-0253210791
(1998) A Companion to Continental Philosophy, ed. with William R. Schroeder, Blackwell Publishing, Oxford. מסת"ב 978-0631190134ISBN 978-0631190134
(2002) The Cambridge Companion to Levinas, ed. with Robert Bernasconi, Cambridge University Press. מסת"ב 978-0521665650ISBN 978-0521665650
(2004) Laclau: A Critical Reader, ed. with Oliver Marchart, Routledge, London. מסת"ב 978-0415238441ISBN 978-0415238441
(2014) The Anarchist Turn, eds. Jacob Blumenfeld and Chiara Bottici, Pluto Books. מסת"ב 978-0745333427ISBN 978-0745333427
(2017) The Stone Reader: Modern Philosophy in 133 Arguments, ed. with Peter Catapano, W.W. Norton & Co. מסת"ב 978-1631490712
(2017) Modern Ethics in 77 Arguments, ed. with Peter Catapano, W.W. Norton & Co. מסת"ב 978-1631492983
ג'בעה

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  בית לחם
 שטח:  10.099 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,128 (2016)
 קואורדינטות:  31°40′29″N 35°04′40″E﻿ / ﻿31.674722222222°N 35.077777777778°E﻿ / 31.674722222222; 35.077777777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) ג'בעה(למפת הרי ירושלים רגילה) ג'בעה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'בעה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'בעה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-גַ'בְּעָה (ערבית: الجبعة) הוא כפר פלסטיני, השוכן על כביש 367 בפאתי יישובי גוש עציון מכיוון מערב. הכפר שייך לנפת בית לחם ומרחקו 15 ק"מ מבית לחם ו-17 ק"מ מחברון. המרחק מהקו הירוק הוא 3 ק"מ. שטח הכפר 10,099 דונמים, שמתוכם 1,002 שטח בנוי. לפי הלשכה הפלסטינית לסטטיסטיקה היו בכפר ב-2016 1,128 תושבים
. רוב התושבים מתפרנסים מחקלאות, והגידולים העיקריים הם שקדים, ענבים וזיתים.
היסטוריה

חוקרים מסוימים זיהו את ג'בעה עם היישוב המקראי גבעה שבנחלת שבט יהודה, הנזכר בספר יהושע ט"ו, נ"ז (להבדיל מיישובים אחרים באותו שם, הידוע בהם גבעה, או גבעת שאול, בנחלת בנימין). משה כוכבי שלל זיהוי זה.
בגבעה מעל הכפר ממוקמת ח'רבת אבו טוין, בין השנים 1974–1975 נערכה במקום חפירת הצלה מטעם האוניברסיטה העברית, בניהולו של עמיחי מזר. במהלך החפירה, נחשף חלק ממבנה בנוי חצר מרכזית המוקפת חדרים. נחשף השער למבנה ושלושה מחדריו. לפי מזר, מדובר במצודה אשר נבנתה בתקופת הברזל II והמשיכה לתוך התקופה הפרסית בארץ ישראל. במקביל לחפירה התבצע סקר בסמוך למצודה במהלכו נתגלו שרידי מבנים וחרסים מתקופת הברזל II.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בג'בעה בשנת 1863, ותיאר אותו ככפר דל, שמספר תושביו לא עולה לא מאה איש. הוא הבחין במקום בבתים נושנים, מערות מלאכותיות, בורות מים וקבר חצוב בסלע. הוא הציע כי אלו שרידיה של עיר יהודית או כנענית קדומה שנשאה גם כן את אותו השם, אולי גבעה הנזכרת בתיאור ערי מחוז ההר של יהודה.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 122 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-176 מוסלמים אשר שכנו ב-36 בתים.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 240 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 5,593 דונם.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
היסטוריה > לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.
בהסכם אוסלו ב' ב-1995, סווג השטח הבנוי במרכז הכפר כשטח B, ורוב אדמות הכפר סווגו כשטח C, בו שליטה ישראלית מלאה.
על פסגת ההר החולש על הכפר מצפון מערב, נתפסו אדמות לצרכים צבאיים ועליהן הוקמה ב-25 ביולי 1984 היאחזות נח"ל, שאוזרחה בשנת 1997 בשם גבעות. בשנת 2001 החלה תכנונה של עיר בת 6,000 יחידות דיור במקום. ב-2007 אישר המינהל האזרחי הקמת 550 יחידות דיור במקום. ב-2012 התיר שר הביטחון, אהוד ברק, להקים במקום כפר נוער לבעלי צרכים מיוחדים. בשנת 2014 הפקיעה מדינת ישראל 4,000 דונם מהאדמות באזור הכפר לצורך הקמת העיר המתוכננת.
בעשור השני של המאה ה-21 החל הכפר לסבול מפעולות "תג מחיר" שכללו ונדליזם ונזק לרכוש.
מחסום ג'בעה

זמן קצר לאחר הקמת ההתנחלויות הראשונות בגוש עציון בשנת 1969, הפקיעה מדינת ישראל כ-500 דונם מאדמות הכפר לצורך סלילת כביש 367, כביש גישה לגוש עציון מכיוון שפלת יהודה. הכביש עובר בשולי השטח הבנוי של הכפר. בשנת 2001 הוקם כקילומטר ממערב לכפר "מחסום ג'בעה". המעבר במחסום מותר ליהודים בלבד תושבי גוש עציון ודרך הגישה של תושבי הכפר אל הכביש נחסמה.
באוקטובר 2015 נדקר חייל בכתפו במחסום ג'בעה על ידי תושב הכפר צוריף. החייל פונה לבית החולים במצב קל.
לקריאה נוספת

ישעיהו פרס, הערך "אל-ג'בעה", ארץ ישראל - אנציקלופדיה טופוגרפית-היסטורית, (כרך א, עמ' 141), הוצאת ראובן מס, תש"ו.
הערות שוליים

1 2  "Localities in Bethlehem Governorate by Type of Locality and Population Estimates, 2007-2016". Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). נבדק ב-11 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Al Jaba'a Border crossing under construction Land Research Center. 26 December 2005
↑  Al Jab'a Village (Fact Sheet)
↑  משה כוכבי, הסקר בארץ יהודה. יהודה, שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח (עורך: משה כוכבי), תשל"ב, עמ' 28, אתר מספר 36.
↑  עמיחי מזר, החפירות בח'רבת אבו א-תוין ומערך המצודות הישראליות בהרי יהודה, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ספר יוחנן, 1981, עמ. 229-249
↑  ויקטור גרן, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ-ישראל - כרך ראשון : יהודה (ג), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1983, עמ' 261
↑  Barron, 1923, Table IX, Sub-district of Nablus, p. 24
↑  Mills, 1932, p.60
↑  זיו מאור, משרד השיכון השלים תוכנית לעיר בשטחים, באתר הארץ, 22 במרץ 2001
↑  עקיבא אלדר, המנהל האזרחי אישר אלפי דירות בשטחים, באתר הארץ, 27 בפברואר 2009
↑   חיים לוינסון, ברק רביד, יהונתן ליס, הממשלה מתכננת להקים 20,000 יחידות דיור בגדה, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2013
↑  ארה"ב מגנה הפקעתם של 4,000 דונם באזור גוש עציון, באתר וואלה, 1 בספטמבר 2014
↑  עדו פרוינד ואור הלר, חשד לפשע שנאה בגדה: מסגד הוצת בכפר ג'בעה, באתר nana10‏, 25 בפברואר 2015
↑   ג'קי חורי, הגר שיזף, כלי רכב הושחתו וכתובות נאצה רוססו בכפר פלסטיני באזור בית לחם, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2019
↑  מנחם תלמי, אל גוש עציון, מעריב, 26 בינואר 1973
↑  רשימת מחסומים צבאיים בגדה המערבית וברצועת עזה, באתר בצלם, 16 בינואר 2011
↑  גדעון לוי, לא מוסר ולא כליות, באתר הארץ, 19 ביוני 2002
↑  אתר שמשנט, פיגוע דקירה במחסום ג'בעה סמוך לאדרת
http://shemeshnet.co.il/articles/7158/
| Flag of Senegalיישובי נפת  בית לחם |
| --- | --- | --- |
| ערים |  בית לחם • בית ג'אלא • בית סאחור |  |
| מועצות מקומיות | בתיר • בית פג'אר • חוסאן • אל-ח'דר • נחאלין • תוקוע • עובידייה • זעתרה |  |
| כפרים | א-שוואוורה • אום סלמונה • אל-ולג'ה • אל-פורדיס • ארטאס • בית תעמר • ג'נאתא • ג'ובת א-דיב • ג'ודום • ג'ורת א-שמעה • דאר סלאח • הנדאזה • ואדי אל-עראיס • ואדי א-ניס • ואדי פוכין • חרבת בית זכריה • ח'רבת אל-דיר • מעסרה • מראח רבאח • ערב א-ראשידיה • אל-עסאכרה • אל-מניה • ג'בעה |  |
| מחנות פליטים | עאידה • דהיישה • אל-עזה (בית ג'יברין) |  |
נפות הרשות הפלסטינית
מטילדה גטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בפברואר 1870 ורשה, פולין הקונגרסאית, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 באוגוסט 1968 (בגיל 98) ורשה, רפובליקת פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מדינה:  פולין 
 מקצוע:  נזירה 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (17 בינואר 1985)  הצלב הגדול של מסדר פולוניה רסטיטוטה  צלב ההצטיינות המוזהב  אביר במסדר פולוניה רסטיטוטה  קצין במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  מטילדה גטר
 
מטילדה גטר (בפולנית: Matylda Getter;‏ 1870 – 1968) הייתה נזירה פרנציסקנית קתולית וחסידת אומות העולם מפולין.
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה גטר אם מנזר פרנציסקני בוורשה בשם "משפחתה של מריה" (Zgromadzenie Siostr Rodziny Marii) וכן הייתה עובדת סוציאלית. במהלך המלחמה שיתפה גטר פעולה עם אירנה סנדלר וארגון ז'גוטה בהצלת חייהם של מאות ילדים יהודים מגטו ורשה.
בתפקידה כאם מנזר ניהלה גטר מספר בתי ילדים ובתי יתומים באזור, ושם החביאה ילדים יהודיים רבים במהלך תקופת הכיבוש הגרמני. בשנים 1942 ו-1943 יצרה גטר קשר עם ארגון צנטוס שטיפל בילדים יהודים וביתומים יהודים בגטו ורשה. רבים מילדים אלה הוברחו מהגטו והוסתרו מיד לאחר מכן בבתי הילדים שתחת ניהולה של גטר. רבים מילדים אלה ניצלו ממוות בשואה.
מניעיה של האם גטר, על פי הצהרתה, היו אמונתה הדתית. היא לא דרשה מעולם תשלום עבור מעשיה, אם כי מספר הורים ומספר קרובי משפחה של הילדים שהוסתרו ביקשו לשלם את עלויות ההחזקה של הילדים או את חלקן. חלק מהילדים הוטבלו לנצרות במהלך הסתרתם, אך לאחר השחרור הושבו כולם ליהדות.
הנצחה

בשנת 1985 הכיר יד ושם במטילדה גטר בתור חסידת אומות העולם.
ראו גם

הצלת יהודים במהלך השואה
קריות (נפת שכם)

ערך זה עוסק בעיירה בנפת שכם, ברשות הפלסטינית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,817 כולל ג'אלוד (2016)
 קואורדינטות:  32°04′15″N 35°17′38″E﻿ / ﻿32.070927777778°N 35.294011111111°E﻿ / 32.070927777778; 35.294011111111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) קריות(למפת דרום השומרון רגילה) קריות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קריות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קריות  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קריות וההתנחלויות המקיפות אותה (בצבע ורוד)
קַרְיוּת  (בערבית: قريوت) הוא כפר פלסטיני בנפת שכם ששוכן כ-15 ק"מ מדרום לשכם, בגובה של 790 מ' מעל פני הים. הכפר שוכן מערבית לג'אלוד, ודרומית לתלפית. מדרום הוקם היישוב שילה וממערב היישוב עלי.
בשנת 2012 החליטה הרש"פ למזג את הכפר קריות עם הכפר השכן ג'אלוד ומאז שני הכפרים מנוהלים על ידי רשות מוניציפלית אחת תחת השם: קריות.
יש סוברים שזה היה כפרו של יהודה איש קריות, המוזכר בברית החדשה כחברו של ישו, היה אחד משנים-עשר השליחים והשתתף בסעודה האחרונה.
לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2016 מנתה אוכלוסיית הכפר, יחד עם אוכלוסיית הכפר ג'אלוד, 2,817 נפש.
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות, האזור היה מיושב החל מתקופת הברזל, ובהמשך בתקופות: הפרסית, ההלניסטית, הרומית, הביזנטית, תקופת הצלבנים והתקופה הממלוכית.  הכפר מוקף במספר אתרים ארכאולוגיים, שהעיקרי בהם הוא "ח'ירבת סיילון", הידוע גם בשמו העברי תל שילה. האתר כולל ממצאים ארכאולוגיים מתקופת הברונזה התיכונה, תקופת הברונזה המאוחרת, תקופת הברזל, התקופה הרומית, התקופה הביזנטית והתקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל.
היסטוריה > זיהוי המקום

בשנת 1870 ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, וכתב: ”בשעה שבע וחמישים ותשע דקות הגענו לקריות. הכפר הזה נחלק לשני רבעים נפרדים, שכל אחד מהם כפוף לשיפוטו של שייח' לעצמו. מספר תושביו שבע מאות וחמישים. בבוסתנים המקיפים אותו גדלים עצי תאנה ורימון וגפנים. כמה בורות מים עתיקים חצובים בסלע יבשים עכשיו, והנשים נאלצות להביא את המים מרחוק, מעין סילון. בשני בתים ראיתי אבנים מזויזות אחדות. הכפר קריות יושב באתרה של קוריאי הקדומה, הנזכרת כמה פעמים אצל יוסף בן מתתיהו. למשל, ב'קדמוניות היהודים' מספר לנו ההיסטוריון הזה על פומפיוס כי בדרכו מדמשק לירושלים, לאחר שעבר את פלה ואת בית שאן בא לקוריאי, והוא מוסיף ואומר כי זו תחילת יהודה למי שחוצה את פנים הארץ”.
ההיסטוריון הגרמני רוהריכט (Gustav Reinhold Röhricht) הציע כי קריות זהה ל-"Kariateri", המוזכר בטקסטים צלבניים.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בקריות הייתה אוכלוסייה של 530 נפש, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 156 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 732 תושבים, כולם מוסלמים, למעט שלושה נוצרים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 מחלקת הייעור של ממשלת המנדט נטעה יער על הגבעות שממערב לכפר, סמוך לחאן א-לובאן.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 930 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 7,491 דונם. מתוכם, הכפר היה בנוי על שטח של 63 דונם, 2,611 דונם הוקצו לחקלאות שלחין, ועל 2,803 גודלו דגנים. היתר – 2,014 דונם היו אדמות בּוּר.
באותו סקר נמנו בכפר ג'אלוד  300 תושבים מוסלמים, ושטח הקרקע של הכפר היה 15,815 דונם, שמתוכם הכפר עצמו היה בנוי על 26 דונם, 457 דונם שמשו לחקלאות שלחין, ו-6,838 דונם לגידולי דגנים. 8,496 דונם היו אדמות בור.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עברה קריות משליטה בריטית לירדנית. בסקר האוכלוסין הירדני משנת 1961 נמנו בכפר 1,163 תושבים.
היסטוריה > לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.
ב-6 בספטמבר 2024, דווח על ילדה פלסטינית בת 13 שנורתה למוות מאש צה"ל בכפר. אביה סיפר שנפגעה בזמן ששהתה בחדר בבית משפחתה. הסהר האדום הפלסטיני מסר כי היא נפגעה בחזה. לפי עדי ראייה, במקום התפתחו עימותים במעורבות הצבא, לאחר שמתנחלים שהגיעו לכפר יידו אבנים והציתו בו שטחים חקלאיים. על פי ארגון "יש דין", במקום היו עשרות מתנחלים, בליווי החיילים.
אדמות

בינואר 1978 התיישבו מתנחלים בתל שילה הסמוך, במסווה של מחנה חפירות ארכאולוגיות, ובהמשך המחנה הפך להתנחלות שילה. לצורך הקמת ההתנחלות הופקעו 635 דונם מאדמות הכפר.
ב-1984 הוקמה ההתנחלות עלי, ולצורך הקמתה הופקעו 623 דונם מאדמות הכפר. במשך השנים הופקעו לצורך הרחבתה עוד כמה מאות דונם.
לאחר הסכם אוסלו ב' בשנת 1995, סווגו השטחים באיו"ש על פי האחריות המנהלית והאחריות הביטחונית. בשנת 2012 הרש"פ חילקה מחדש את שטחי הכפרים וכתוצאה מכך השטח הכולל של שני הכפרים יחד הוא 22,473 דונם (ולא 23,306 דונם כפי שהיה בסקר הבריטי בשנת 1945). מתוך 22,473 דונם, סווגו 23% מהאדמות (כ-5,104 דונם) כשטח B, ו-77% (כ-17,369 דונם הנותרים) סווגו כ-שטח C.
בשנת 1998 הוקם "מאחז היובל", כהרחבה של עלי, כ-500 מטר ממערב לקריות. 16 בתי הקבע שהוקמו בו נבנו ללא היתר, ללא תוכנית מתאר ועל קרקע הנמצאת בחלקה בבעלות פרטית של תושבי העיירה. ב-2005 הוגשה עתירה לבג"ץ נגד בנייה של תשעה בתים במאחז, על קרקע פרטית. בתגובה לעתירה הצהירה המדינה שהמבנים אינם חוקיים וייהרסו, אבל ההריסה לא בוצעה. ביולי 2011 הכריז המנהל האזרחי על הקרקע כ"אדמת מדינה", לצורך הכשרת המאחז.
במרץ 2009 הוגשה עתירה לבג"ץ בדרישה לעצור את סלילת הכביש המחבר בין ההתנחלות עלי לבין מאחז היובל, מאחר שהכביש עובר על קרקע פרטית של תושב קריות ומונע מתושבי הכפר גישה לכ-1,500 דונם של אדמה חקלאית מעובדת שבבעלותם.
בפברואר 2017 החליטה ממשלת ישראל להקים למפוני עמונה יישוב חדש סמוך לקריות בשם עמיחי. באוגוסט 2017 הגישו 13 תושבים, בעלי קרקעות באזור, התנגדות לתוכנית הבנייה למנהל האזרחי, בטענה שהיא ממוקמת על שטח פלסטיני פרטי ושההקמה תפגע בנגישות לקרקעותיהם. במאי 2018 דחה בג"ץ את העתירות נגד הקמת היישוב ואישר את הפקעת הקרקעות, והיישוב הוקם.
גאוגרפיה

הכפר ממוקם במרכז שלוחה, מתחת לשתי פסגות, ג'בל א-טנטור, שבגובה 793 מטר מעל פני הים וג'בל א-דבאביס שבגובה 747 מטר מעל פני הים. פסגות ההרים באזור מורכבות משכבות חוואר מתצורת מוצא, והמדרונות העליונים (עד גובה 750 מטר מעל פני הים לערך) הם מתצורת בית מאיר (שכבות דקות של דולומיט צהבהב לחלופין עם שכבות חוואר המתאימות לבניית טרסות חקלאיות) ומתחתם שכבה מתצורת שורק, שכבה שממנה נובעים מעיינות. במדרונות הדרומיים של השלוחה נובעים מספר מעיינות המשמשים את הכפר, "עין קריות" ו"עין סיילון".
חינוך

בית הספר היסודי של העיירה ממוקם בכפר הסמוך ג'אלוד.
בעיירה שני בתי ספר תיכוניים, אחד לבנות והשני מעורב לבנים ובנות.