stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאנדה (שפה)
הערות שוליים

↑  Manda, Ethnologue (באנגלית)
| שפות דראווידיות |
| --- | --- | --- |
| דרומיות | טמילית • מלאיאלאם • קוטה • קודאגו • קאנדה • טולו • מלאיאלאם יהודית • קודאבה טאק • באדאגה • הולייה • קורומבה אטאפדי • טודה • קומבארן • קורומבה קאנדה • מודוגה • אירולה • שולאגה • בטה קורומבה • קאיקאדי • ירוקאלה • ג'סרי • פאניה • אוראלי • מאלארית • קוראגה • בלארי • קאלאנדי • קאניקארית • מולו קורומבה • קאדאר • קונדובאדי • מאלאסאר • מאלה מאלאסאר • קוריצ'ייה • אראנאדאנית • מאלאבדאנית • פאלייאנית • הראבאלאנית • אולאטאנית • ווייאנאד צ'טי • קאקאלה |  |
| דרומיות - מרכזיות | גונדי • מריה • קואי • קונדה • טלוגו • קויה • פנגו • מאנדה • נגארצ'אל • קובי |  |
| מרכזיות | קולאמי • אולארי • דורווה • נאיקי |  |
| צפוניות | קורוך • מאלטו • ברהואי |  |
| לא מסווגות | באזיגאר • וישאבאן • מאלאקוראבאן • אלאר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574747505171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות ובנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאון גלרטר

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1873 יאשי, הנסיכויות הרומניות המאוחדות 
 פטירה:  28 ביולי 1945 (בגיל 72) בוקרשט, ממלכת רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 עיסוק:  רופא, פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי
 בת זוג:  עמליה לבית אנגל
 
דוקטור לאון (ליטמן) גלרטר (Litman Leon Ghelerter‏; 27 בינואר 1873 - 28 ביולי 1945) היה רופא, מנהיג סוציאליסטי ופובליציסט יהודי רומני. גלרטר היה מייסדם של מוסדות ציבוריים בתחום הרפואה והעזרה לשכבות החלשות.
חייו

גלרטר נולד ביאשי להוריו, זלמן ודבורה גרלטר. הוא סיים בהצלחה לימודי בית ספר גבוה למסחר ועבר ללימודי רפואה. תוך כדי לימודי הרפואה לקח גם קורסים של משפטנות. בשנת 1899 קיבל באוניברסיטת יאשי תואר דוקטור לרפואה על עבודה בנושא "כוהל ואלכוהוליזם".
עד שנת 1920 חי ופעל ביאשי ולאחר 1920 חי ופעל בבוקרשט עד מותו. ב-1895 כונן חוג סוציאליסטי בשם Lumina (האור) סביב כתב עת שנשא אותו שם.  הוא נאבק למען מתן זכויות פוליטיות ליהודים חסרי האזרחות ועל כן נכנס לעימות עם הרשויות. ב-1896 ערך כתב עת ביידיש בשם Der Veker.
לפני מלחמת העולם הראשונה ייסד ביאשי בית חולים לילדים ויזם שורה של מפעלים קואופרטיביים ומוסדות סעד למען  השכבות החלשות. ב-1923 ייסד בבוקרשט את החברה למתן סיוע רפואי וסוציאלי "Iubirea de oameni" (אהבת הבריות) שפעלה בצורת מערך רפואי רב תחומי וב-1926 נפתח בית החולים בשם זה באת5ר זמני. ב-1931 נגמרה בניית מבנה בית החולים, בית חולים, שהופעל על ידי רופאים, רוקחים ויתר העובדים, שבאו מקרב יהדות בוקרשט. בית החולים פעל למען כל התושבים וב-1937, בין 832 המאושפזים בו היו 587 יהודים, 210 נוצרים אורתודוקסים, 35 קתוליים ו-20 פרוטסטנטים.
לצורכי הקמת בתי החולים והמרפאות היה עובר בערי רומניה ומקבץ תרומות מהקהילות היהודיות השונות. המוסד האחרון שייסד, הסנטוריום "Mira" נפתח ב-1946, שנה לאחר מותו.
גלרטר ייסד את "האגודה הסוציאליסטית של הפועלים" ועל כן הורחק משורות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית לאחר משפט, שבמהלכו הואשם בין היתר בהקמת מוסדות בעלות אופי לאומי (קרי: יהודים).
ב-15 ביולי 1928 קבוצתם של גלרטר ושטפאן וויטק ייסדה את המפלגה הסוציאליסטית של העובדים מרומניה (Partidului Socialist al Muncitorilor din România) ששינתה את שמה בספטמבר 1931 להמפלגה הסוציאליסטית מרומניה (Partidul Socialist din România). ב-1933 התאחדה המפלגה עם סיעה נוספת, שהתפצלה מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית והמפלגה המאוחדת נקראה המפלגה הסוציאליסטית האחידה (Partidul Socialist Unitar) ובראשו ניצב גלרטר.
בחוג המשפחה ובין ידידיו כונה גלרטר בשם Moșu'Lu (מושולו) ובמהלך פעילותו הפובליציסטית השתמש בשמות העט Mihai Văleanu (מיכאי ולאנו) ו-Păcurar (פקוראר). גלרטר הוא אביו של הרופא יוליו גלרטר  שלימד תולדות הרפואה בבית הספר לרפואה בבוקרשט והיה נשוי לשחקנית והמורה למשחק ביאטה פרדנוב, ודודו של הבמאי  מוני גלרטר.
לקריאה נוספת

Breviar biobibliografic Evrei din România, București: Hasefer, 2008 (ברומנית)
הערות שוליים

↑  עד לאחר מלחמת העולם הראשונה רוב גדול של יהודי רומניה היו במעמד של תושבים חסרי אזרחות, אפילו אם יכלו להוכיח שהם, הוריהם וסביהם נולדו ברומניה
↑  האנטישמיות והסוציאל-דמוקרטיה ברומניה
↑  PARTIDUL SOCIAL-DEMOCRAT DIN ROMÂNIA (P.S.D.R) (ברומנית)
↑  Leon Ghelerter, unul dintre fruntasii miscarii socialiste din Romania (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304018305171  LCCN: n81051700  VIAF: 38236013   WorldCat (עם VIAF): 38236013
כתר הוצאה לאור

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1958–הווה (כ־66 שנים) 
 חברות בנות:  כתר ספרים 
 מיקום המטה:  ירושלים 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
  
 www.keter-books.co.il
 
כתר הוצאה לאור היא אחת מחברות ההוצאה לאור הגדולות בישראל, המחזיקה גם מפעלי דפוס. החל משנת 2005 מתבצעת פעילות ההוצאה לאור שלה דרך חברת הבת, כתר ספרים. ההוצאה נשלטת מאז 1992 על ידי חברת ההשקעות ארלדן השקעות.
היסטוריה

כתר הוצאה לאור נוסדה ב-1958 כ"מפעל תרגומי המדע הישראלי בע"מ", ביוזמת טדי קולק שביקש למצוא עבודה לעולים אקדמאיים ממזרח אירופה. מפעל תרגומי המדע העסיק מאות מתרגמים שתרגמו פרסומים מדעיים עבור מדינות שונות, כמו ארצות הברית, אנגליה ומדינות סקנדינביה, בעיקר מרוסית לאנגלית. במרץ 1961 הוסבו מפעלי תרגומי המדע לחברה ממשלתית. בשנת 1964 החלה החברה בתרגום ספרים להפצה באופן חופשי שלא על פי הזמנה והחל משנת 1965 הוציאה ספרי מדע מקוריים של מחברים ישראליים. בשנת 1966 לקחה על עצמה את הוצאת אנציקלופדיה יודאיקה. בשנה שלאחר מכן החלה ההוצאה בתרגום ספרי מדע לעברית.
בשנת 1968 נמכרה החברה, שכל מניותיה הוחזקו עד אז על ידי החברה הממשלתית "מניב", לקונצרן "כלל" שמינתה את ג'ורג' וייז ליו"ר מועצת המנהלים, ובשנת 1969 נמכרה מחצית ההוצאה למפעלי נייר חדרה. אולם לאחר כשנתיים יצאה נייר חדרה מהשקעה זו. באמצע שנות ה-70 סבלה ההוצאה מהפסדים כבדים בעקבות הוצאת אנציקלופדיה יודאיקה ובעקבות זאת הועברה הבעלות על ההוצאה מכלל תעשיות לחברה האם "כלל", כדי לשחרר את "כלל תעשיות" מחובות ההוצאה.
ב-1984 רכשה כתר את הוצאת שקמונה, אשר המשיכה להוציא ספרים תחת השם "שקמונה", בהם מדריכי טיולים (בפרט מדריך לפיד הפופולרי מאת יוסף לפיד, שהיה מדריך הטיולים הראשון בעברית ליוצאים לחו"ל) ואלבומים בנושאי ארץ-ישראל, בהם הכרך המפואר "עמוד האש" מאת יגאל לוסין, שליוה את סדרת הטלוויזיה בשם זה.
בתחילת 1987 הונפקו 25% ממניות החברה בבורסה ובשנת 1990 מכרה כלל את מניותיה בחברה להוצאת מקמילן. בשנת 1992 רכש אשר רשף באמצעות החברה שבבעלותו ארלדן השקעות את המניות של הוצאת מקמילן.
בשנת 2002 הגיעה כתר להסכם עם הוצאת מעריב על כך שכתר תנהל את כל פעילות ההוצאה לאור של ספריית מעריב. לאחר עשר שנים, בשנת 2012 נמכרה הוצאת מעריב במלואה לכתר. בשנת 2006 חתמה כתר על הסכם שיווק עם הקיבוץ המאוחד-ספריית הפועלים הוצאת הקיבוץ המאוחד-ספרית פועלים. כוונתה לרכוש מחצית מהוצאת הקיבוץ המאוחד (שפורסמה בטרם עת כעובדה מוגמרת) לא התממשה.
בשנת 2005, הוקמה חברת בת כתר ספרים, ש-52% ממניותיה בבעלות כתר הוצאה לאור ו-48% בבעלות סטימצקי, אליה הועברה פעילות ההוצאה לאור של החברה. כתר הוצאה לאור המשיכה לנהל ישירות את פעילות הדפוס שלה. בשנת 2008 מכרה סטימצקי לכתר הוצאה לאור את רוב מניותיה בכתר ספרים.
במרץ 2016 מכרה כתר את כתר ספרים ל"הוצאת מודן" אך השאירה בידיה את פעילות הדפוס וההפצה.
כתר הוצאה לאור חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
פעילות

במשך השנים כתר הוציאה לאור ספרים מכל הסוגים כמעט, ובנוסף מפעילה בית דפוס גדול המספק שירותי דפוס גם לבתי הוצאה לאור אחרים. בין סופריה הקבועים ניתן למנות את עמוס עוז, אלונה קמחי, ישראל סגל, בתיה גור, שולמית לפיד ואמנון ז'קונט.
הערות שוליים

↑  ממטולה עד אילת, ליבו במזרח, מעריב, 27 במרץ 1970
↑  400 ישראלים עובדים במפעל לתרגומי מדע, מעריב, 17 באוגוסט 1961
↑  מפעל תרגומי המדע יתרגם השנה 33 אלף דפים מרוסית, חרות, 11 באוקטובר 1962
1 2  אודות כתר הוצאה לאור, אתר כתר ספרים
↑  787,000 דולר - ערך יצוא תרגומי מדע, דבר, 28 באוגוסט 1964
↑  בשולי דברים, מפעל תרגומי המדע, דבר, 14 בדצמבר 1966
↑  מפעל תרגומי המדע סיים בשנת התקציב ברווח, דבר, 21 ביולי 1968
↑  המפעל לתרגומי מדע משתף את עובדיו ברווחיו, מעריב, 22 ביולי 1968
↑  אלף מתרגמי חוץ במפעל לתרגומי המדע, מעריב, 22 באפריל 1969
↑  הושלם קו ייצור ממוכן, דבר, 13 בדצמבר 1972
↑  הבעלות על הוצאת כתר הועברה לכלל, דבר, 20 באוקטובר 1975
↑  חדשות ספרות: "כתר" רכש את "שקמונה", מעריב, 31 באוגוסט 1984
↑  יואב יצחק, קונצרן כלל ישראל, מעריב, 6 באוקטובר 1986
הצלחה להנפקות אלקטרה וכתר, מעריב, 11 בינואר 1987
↑  שי שלו, ‏נמרודי מתייעל: העביר את ניהול ספריית מעריב לידי הוצאת כתר, באתר גלובס, 10 בדצמבר 2002
↑  עמירם כהן, הוצאת כתר רכשה 50% מהוצאת הקיבוץ המאוחד-הפועלים ב-6.5 מיליון שקל, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2006
↑  מיזוג בין כתר לסטימצקי, באתר ynet, 27 בפברואר 2005
↑  עמרי חורש ומירב קריסטל, הוצאת "מודן" רכשה את "כתר", באתר ynet, 29 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262897905171  LCCN: n84182635  SUDOC: 069167397  VIAF: 131899070   WorldCat (עם VIAF): 131899070
כמיסטרו

| --- | --- |

כמיסטרו השלישי, כפי שהופיע בחוברת New Avengers #55 מספטמבר 2009. אמנות מאת סטוארט אימונן
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  הראשון: Luke Cage, Hero for Hire #12 אוגוסט 1973 השני: Power Man #37 נובמבר 1976 השלישי: Power Man and Iron Fist #93 מאי 1983
 יוצרים:  סטיב אנגלהארט וג'ורג' טוסקה (קורטיס), מארב וולפמן ורון וילסון (מורטון), קורט בוזיאק ודניס קוואן (קלווין)
 מידע
 שם אמיתי:  קורטיס קאר ארצ'יבלד מורטון קלווין קאר
 כינויים:  הייטק (קורטיס)
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  ללא כוחות על, באמצעות חליפת כמיסטרו: התמרת חומרים באמצעות כפות ידיו, אקדח אלכימיה
 חברוּת בקבוצה:  צבא הפשע של הברדס (קלווין)
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  תעשיות סטארק (קורטיס) האספסוף (קלווין)
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 אויבים:  לוק קייג' 
 
כמיסטרו (באנגלית: Chemistro, מלשון כימיה) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס לוק קייג' ביקום מארוול קומיקס. כמיסטרו המקורי הופיע לראשונה בחוברת Luke Cage, Hero for Hire #12 מאוגוסט 1973, ונוצר בידי הכותב סטיב אנגלהארט והמאייר ג'ורג' טוסקה.
כמיסטרו הוא אלטר אגו אותו חלקו שלוש דמויות - קורטיס קאר, ארצ'יבלד מורטון וקלווין קאר, אחיו של קורטיס. הם כולם בעלי כוחות הקשורים לכימיה, אלכימיה והתמרה, וזאת באמצעות מכשירים מיוחדים. קורטיס קאר חזר למוטב כגיבור-על בשם "הייטק", וזאת בלבישת שלד חיצוני בעל כלי נשק נשלפים.
ביוגרפיה בדיונית > קורטיס קאר וארצ'יבלד מורטון

קורטיס קאר נולד בקנזס סיטי, ונעשה כימאי ומדען. בזמן עבודתו, הוא ייצר "אקדח אלכימיה" המסוגל להתמיר חומרים, והרשים את מנהל החברה. כאשר קורטיס רצה לשמור את האקדח המנהל דרש שהאקדח יישאר בשימוש החברה ופיטר אותו. מושפל, קורטיס נעשה נבל-העל "כמיסטרו" על מנת לנקום במעסיקיו לשעבר. בקרב נגד לוק קייג', קורטיס ירה ברגלו בטעות והיא הפכה לפלדה. בגלל הטבע הלא-יציב של ההתמרה, הרגל התפוררה לאבק והותירה אותו נכה. קורטיס הוכנס למעצר, והוכה בידי שותפו לתא ארצ'יבלד מורטון - ילד שרידן, ויומינג שהוציא מקורטיס את סוד אקדח האלכימיה וברח. מורטון ניסה לשחזר את בניית האקדח, אך האקדח התפוצץ בפניו והעניק לו את היכולת להתמיר חפצים באמצעות מגע. בעזרת קורטיס, קייג' הביס את מורטון והחזיר אותו לכלא.
קורטיס התקבל לעבודה בתעשיות סטארק כמדען וכמנהל פרויקט תותבים, וכחלק מעבודתו יצר תותב גם לרגלו החסרה. המתקן הותקף בידי ההורס וקלווין קאר בשליחות לוקי כחלק מאירועי "מעשים של נקמה", וזאת כי הם נשלחו לתקוף את איירון מן. קורטיס עזר לאיירון מן ולג'ים רודס נגד ההורס, בקרב שהוביל להרס התותב. בסיום הקרב, הוא הרכיב תותב אחר ונעשה לגיבור-על בשם "הייטק". לאחר אירועי "מלחמת אזרחים", קורטיס כהייטק נחשב כמועמד פוטנציאלי ליוזמת חמישים-המדינות.
ביוגרפיה בדיונית > קלווין קאר

אחיו של קורטיס, קלווין קאר, גנב את אקדח האלכימיה ותלבושת כמיסטרו ונעשה לפושע. הוא נלחם בלוק קייג' ובאיירון פיסט, והובס בידם ובידי אחיו. אקדח האלכימיה הפך לצמד כפפות בידי מכשף, והוא תקף יחד עם ההורס את אחיו במתקן תעשיות סטארק והובס. הוא הצטרף לצבא הפשע של הברדס, והודיע לברדס על מזימתו של הינשוף למכירת דת'לוק ובכך גורם למתקפה על הינשוף, שמובילה למאבק בין הברדס וג'ון קינג לבין וולברין. כמיסטרו מציע לברדס לשנות את תוכניתו לתקיפת מגדל האוונג'רס לתקיפת הבנק הפדרלי, והשוד מצליח. לאחר מכן הם תוקפים את האוונג'רס החדשים, וקלווין מובס בידי דוקטור סטריינג'.
יחד עם צבא הפשע, הוא נלחם בגזע הסקרול במהלך פלישתם. הוא השתתף במתקפה על האוונג'רס החדשים שציפו לאוונג'רס האפלים, והובס בידי מלכודת שיועדה לאוונג'רס האפלים, וזאת לאחר קרב נגד רונין ומוקינגבירד. הוא השתתף במצור על אסגרד, ונעצר בידי צבא ארצות הברית בסוף הקרב.
קלווין נראה באירועי "ארץ הצל" מחוץ לכלא, כחבר בכנופיית "האספסוף" המורכבת מיריביו של קייג'. הם נלחמו בפאוור מן החדש, ויקטור אלוורז', שהביס אותם. קלווין נשלח למאסר באי של רייקר, אך שוחרר בהתערבות עורך-דינה של נייטשייד. במהלך אירועי "אי העכביש", קלווין והאספסוף הודבקו בווירוס המעניק כוחות על-עכבישיים, ונלחמו בקבוצת גיבורים להשכרה. קלווין ושאר הנגועים רופאו בידי ספיידרמן והאוקטובוטים של דוקטור אוקטופוס. יחד עם נבלי-על רבים, קלווין גויס בידי המנדרין וזיק סטיין במזימה לחיסול איירון מן. קלווין ומאולר תקפו אותו, כשלפתע איירון מן חדש הופיע, הציל את סטארק והרג את קלווין בהגנה עצמית.
קלווין נראה מאוחר יותר בחיים, כלוא במתקן הכליאה "פלזנט היל" של סוכנות S.H.I.E.L.D. הוא הצטרף מחדש לצבא הפשע של הברדס אחרי הבריחה ההמונית מפלזנט היל.
הערות שוליים

↑  Luke Cage, Hero for Hire #12
↑  Power Man #37-39
1 2  Iron Man #251-252
↑  Civil War Battle Damage Report #1
↑  Power Man and Iron Fist #93
↑  New Avengers #32
↑  New Avengers #37
↑  Secret Invasion #6-8
↑  New Avengers #50
↑  New Avengers #55
↑  New Avengers #63
↑  Dark Avengers #16
↑  Shadowland: Power Man #2
↑  Spider-Island: Heroes for Hire #1
↑  Amazing Spider-Man #672
↑  Invincible Iron Man #513
↑  Invincible Iron Man #520
↑  Captain America: Sam Wilson #7
↑  Illuminati #7
כרישטוף מילאק

כרישטוף מילאק (בהונגרית: Milák Kristóf; נולד ב-20 בפברואר 2000) הוא שחיין הונגרי, האלוף האולימפי, אלוף העולם (בודפשט 2022) ושיאן העולם (טוקיו 2020), אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (גלאזגו 2018 ובודפשט 2021) ושיאן העולם במשחה ל-200 מטר פרפר. סגן אלוף העולם (בודפשט 2017) ואלוף אירופה (בודפשט 2021) במשחה ל-100 מטר פרפר.
ביוגרפיה > 2015

בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בטביליסי שבגאורגיה בשנת 2015 סיים מילאק במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר ובמקום 12 במשחה ל-200 מטר פרפר.
ביוגרפיה > 2016

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בהודמזוושרהיי שבהונגריה ביולי 2016 זכה מילאק במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:56.77 דקות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה במכון וינגייט בסוף יוני 2017 זכה מילאק ב-6 מדליות, 3 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש לנוער של 1:53.79 דקות ובכך הגן על תוארו, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר פרפר (23.86 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר (51.49 שניות) ובמשחה לשליחים 4x100 מטר חופשי.
חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי אותה שנה, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש לנוער של 50.62 שניות, אחרי קיילב דרסל מארצות הברית שקבע תוצאה של 49.86 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה ו-4 מאיות השנייה משיא העולם של מייקל פלפס מארצות הברית ששחה עם חליפת השחייה, לפני ג'וזף סקולינג מסינגפור וג'יימס גאי מבריטניה (50.83 שניות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש לנוער של 51.23 שניות ועלה מהמקום החמישי לשלב חצי הגמר. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא הונגריה חדש ושיא עולם לנוער חדש של 50.77 שניות ועלה שלישי למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא הונגריה חדש של 3:32.13 דקות, כשחיין שלישי הוא שחה את הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 50.97 שניות.
שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ארצות הברית זכה מילאק ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 51.08 שניות, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 1:53.87 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:17.99 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא אליפות ובשיא עולם חדש לנוער של 7:10.95 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.72 שניות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בדברצן בסוף מרץ 2018 קבע מילאק שיא עולם לנוער חדש של 1:52.71 דקות, מאית השנייה איטי משיא הונגריה של לאסלו צ'ה.
ביוגרפיה > 2019 > אלוף ושיאן עולם

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכה מילאק במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 1:50.73 דקות, שיפור לשיא בן עשר השנים של מייקל פלפס (1:51.51 דקות), לפני דאיה סטו מיפן (1:53.86 דקות) וצ'אד לה קלו מדרום אפריקה (1:54.15 דקות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

100 מטר חופשי: 49.08 שניות (2017)
200 מטר חופשי: 1:46.90 דקות (2019)
400 מטר חופשי: 3:48.08 דקות (2018)
50 מטר פרפר: 23.72 שניות (2017)
100 מטר פרפר: 49.68 שניות (2021), שיא אירופה
200 מטר פרפר: 1:50.34 דקות (2022), שיא עולם
50 מטר גב: 25.23 שניות (2018)
100 מטר גב: 54.67 שניות (2018)
200 מטר גב: 1:59.75 דקות (2018)
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר
לשק בלצרוביץ'

לשק בלצרוביץ' (בפולנית: Leszek Henryk Balcerowicz;‏ 19 בינואר 1947) הוא כלכלן פולני שכיהן כנגיד הבנק המרכזי וכסגן ראש ממשלה בפולין. ממובילי המעבר מכלכלה קומוניסטית לכלכלה חופשית בפולין בשנות ה-90 של המאה ה-20. כיום מכהן בלצרוביץ' כפרופסור בקולג' אירופה.
ביוגרפיה

בשנת 1970 קיבל תואר ראשון בהצטיינות מבית הספר המרכזי לתכנון וסטטיסטיקה בוורשה. הוא קיבל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת סט. ג'ון בניו יורק בשנת 1974 ודוקטורט מבית הספר לכלכלה בוורשה, בשנת 1975.
בלצרוביץ' הצטרף למפלגה הקומוניסטית הפולנית בשנת 1969, ובסוף שנות ה-70 השתתף בצוות ייעוץ כלכלי לראש ממשלת פולין ועבד במכון המרקסיסטי-לניניסטי. לאחר שהחל לייעץ בכלכלה לתנועת סולידריות, הורחק מהמפלגה הקומוניסטית בשנת 1981.
מספטמבר 1989 עד אוגוסט 1991 כיהן לראשונה כשר האוצר וסגן ראש ממשלת פולין. הוא שב לתפקיד ב-31 באוקטובר 1997 עד 8 ביוני 2000. בשנים 1995–2000 היה יושב ראש איחוד החופש, שהייתה אז מפלגת מרכז. ב-22 בדצמבר 2000 מונה לנגיד הבנק המרכזי של פולין, תפקיד בו כיהן עד שנת 2007.
לוהנגרין (אופרה)

סצנה מתוך האופרה
לוהנגרין (בגרמנית: Lohengrin) היא אופרה בשלוש מערכות מאת ריכרד וגנר, אשר הלחין, וכתב גם את הליברית.
עלילת האופרה מושפעת מדמות אגדית מתוך סיפורים גרמנים מימי הביניים ובעיקר מתוך "פרציפל" (Parzival) של וולפרם פון אַשֶׁנבַּאך. הבסיס לסיפורי האגדה הללו מתחיל במסורת הסיפור העממי של "אביר הברבור" המספרת על אביר מסתורי המגיע לעזרה כשהוא רכוב על סירה הרתומה לברבור. בסיפור העלילה משתלבים בעקיפין גם מוטיבים המבוססים על המאבק בין האמונה הפאגאנית והאמונה הנוצרית כפי שהתקיים במרכז אירופה בתקופת המאה ה-10.
האופרה הוצגה לראשונה ב-28 באוגוסט 1850 בוויימאר בניצוחו של פרנץ ליסט, ידידו הקרוב של וגנר (ליסט בחר בתאריך זה לציון יום הולדתו ה-101 של גתה), וזכתה להצלחה מיידית. האופרה השפיעה עמוקות על לודוויג השני, מלך בוואריה המכונה גם מלך האגדות. בהשפעת הסיפור והאופרה, בנה המלך את טירת נוישוונשטיין לכבודו של לוהנגרין, והפך לפטרונו של וגנר, תוך שהוא מספק את המימון לבניית בית האופרה בביירוית.
מארש החתונה המפורסם של ואגנר מבוצע במערכה השלישית של האופרה.
כתב היד של היצירה שמור במוזיאון ריכרד וגנר בביירוית.
סיפור העלילה > מערכה ראשונה

המלך היינריך הצפר (Heinrich der Vogler) מגיע לדוכסות בראבנט אשר לחוף נהר הסכלדה לקרב מול ההונגרים שפלשו לאדמותיו, וכדי להסדיר את מחלוקת הירושה בנסיכות בין הרוזן תלרמונד (Friedrich von Telramund), המאשים את הדוכסית אלזה (Elsa) ברצח והעלמה של אחיה המיועד למלכות. המלך קורא אליו לבירור את הדוכסית אלזה שמכריזה כי היא מוכנה להוכיח את חפותה בדו-קרב מול הרוזן. לשאלת המלך היא עונה כי תיוצג בקרב על ידי אביר חלומותיה. ביום הקרב מבושש האביר להגיע למרות הקריאות, ורק כאשר אלזה עצמה קוראת אליו, מופיע אביר הרכוב על סירה רתומה לברבור. האביר המסתורי מוכן להציע את שירותו לדוכסית אלזה בתנאי שלא תשאל לשמו או למקום שממנו הגיע. ידידיו של תלרמונד מציעים לו לסגת מן הקרב מול "אביר הברבור" המסתורי. הקרב מסתיים במהרה בניצחונו של אביר הברבור אשר חס על חיי המנוצח, מכריז על אלזה כחפה מפשע, ומציע לה להינשא לו.
סיפור העלילה > מערכה שנייה

תלרמונד ואשתו אורטרוד (Ortrud) לא משתתפים בערב מסיבת הנישואין. היא מנסה לעודד את רוחו כי ישובו לשלוט בנסיכות וזוממת לגרום לאלזה להפר את הבטחתה לאביר המסתורי. אורתרוד בעלת האמונה הפאגאנית מתפללת לאלוהיה, פוגשת את אלזה ומנסה לשכנע אותה כי אינה יודעת דבר על האביר המסתורי ולכן הוא יכול להיעלם במהירות כמו שהופיע ולנטוש אותה. בטרם ההכרזה על האביר המסתורי כדוכס החדש בנסיכות, מופיע תלרמונד, ומכריז כי ינסה לשוב לשלטון, ומאשים את האביר המסתורי במעשי כישוף. בינתיים פונה אורטרוד לאלזה בדרישה כי תגלה את זהותו האמיתית של בעלה בטרם יוכתר. תלרמונד פונה למלך בדרישה לבטל את תוצאות הקרב בטענה שאינו חוקי מכיוון שהאביר הזר לא גילה את זהותו האמיתית. הזר מודיע למלך כי הוא מוכן לגלות את זהותו לאלזה בלבד, המלך מסכים והם נכנסים לכנסייה לטקס הנישואין.
סיפור העלילה > מערכה שלישית

אלזה והאביר צועדים לתוך הכנסייה לצלילי "מקהלת הכלה (מארש החתונה)" - הקטע המוזיקלי המפורסם ביותר ביצירה כולה, אך ביטחונה העצמי מתערער בעקבות דבריה של אורטרוד בדבר נאמנותו של האביר. אלזה שואלת אותו את השאלה האסורה עליה. ברגע זה פורצים לכנסייה תלרמונד וארבעה מנאמניו במטרה לפגוע באביר. האביר מתגונן והורג את תלרמונד. האביר ואלזה פונים לשפת הנהר, שם ערוך המלך לקרב המתוכנן נגד ההונגרים. האביר מספר למלך ולאלזה את סיפור הגביע הקדוש, ומגלה להם כי שמו לוהנגרין, אחד מן האבירים ובנו של פרסיפל. סירה רתומה לברבור מופיעה, האביר נפרד מאלזה ומתפלל לתחיית אחיה הנעלם. לפתע צולל הברבור למים וחוזר ומופיע בדמותו של אחיה גוטפריד, אשר הפך לברבור בהשפעת כישופיה של אורטרוד. אביר הברבור המסתורי חוזר לטירת הגביע הקדוש, ואלזה צונחת ומתה מצער על אהובה הנעלם.
לקריאה נוספת

Millington, Barry (1992). "The Music". In Millington, Barry (ed.). The Wagner Compendium. London: Thames and Hudson.
Wagner, Richard (1993). "A Communication to My Friends". The Art-Work of the Future and Other Works. Translated by Ellis, William Ashton. Lincoln: University of Nebraska Press. ISBN 0-8032-9752-1.
Spencer, Stewart (2013). "Part II: Opera, music, drama – 4. The "Romantic operas" and the turn to myth". In Grey, Thomas S. (ed.). The Cambridge Companion to Wagner. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-64439-6.
לאון גנוט

לאון גנוט הייט (בספרדית: León Genuth Hejt;‏ 5 באוגוסט 1931 – 10 במרץ 2022) היה מתאבק יהודי ארגנטינאי, מקום שישי במשחקים האולימפיים (הלסינקי 1952), פעמיים ברציפות אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (1950 ו-1955), אלוף המכביות (השלישית 1950 והרביעית 1953) ו-9 פעמים ברציפות אלוף ארגנטינה (1948–1956).
ביוגרפיה > אלוף המכביה

במכביה השלישית שנערכה באוקטובר 1950 הוא זכה בשתי מדליות זהב במשקל בינוני, בהיאבקות בסגנון יווני-רומי לפני ברמן מישראל וקוסובר מקנדה ובהיאבקות בסגנון חופשי לפני לאסקי מארצות הברית וקוסובר.
ביוגרפיה > אלוף אמריקה

במשחקים הפאן-אמריקאיים הראשונים שנערכו בבואנוס איירס, ארגנטינה בשנת 1951 הוא זכה במדליית זהב בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל עד 79 ק"ג לפני לואיס נורטון מארצות הברית ואדוארדו אסאם ממקסיקו (אנ')
ביוגרפיה > מקום שישי במשחקים האולימפיים

באולימפיאדת הלסינקי (1952) הוא סיים בהיאבקות בסגנון חופשי במקום שישי במשקל עד 79 ק"ג, למרות פציעה בכתף. בסיבוב הראשון הוא ניצח בהחלטת שופטים את וייקו לאטי מפינלנד (1-2), בסיבוב השני הוא ניצח בהפלה (12:45) את אדאלברטו לפרי מאיטליה, בסיבוב השלישי הוא הפסיד בהפלה (5:55) לחולם טאחטי מאיראן שזכה במדליית הכסף ובסיבוב הרביעי הוא הפסיד בהחלטת שופטים (0-3) לגוסטב גוקה מגרמניה שסיים במקום רביעי. בשל הפציעה הוא לא השתתף בתחרות בסגנון חופשי.
במכביה הרביעית שנערכה בספטמבר 1953 הוא הגן על תואריו וזכה בשתי מדליות זהב בהיאבקות בסגנון יווני-רומי ובהיאבקות בסגנון חופשי במשקל בינוני. בקרב הגמר הוא ניצא את מ. קני מדרום אפריקה, במה שהוגדר הקרב היפה בתחרות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי בשנת 1955 הוא הגן על תוארו וזכה במדליית זהב בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל עד 79 ק"ג, לפני הבצל הובל מארצות הברית ואדוארדו אסאם ממקסיקו.
הערות שוליים

↑  תוצאות המכביה, על המשמר, 4 באוקטובר 1950
↑  היום טקס נעילת המכביה, חרות, 8 באוקטובר 1950
כיל

ערך זה עוסק בשיטת קביעת ריכוז. אם התכוונתם לחברת כימיקלים לישראל, המוכרת בשם המקוצר כיל, ראו .
כַּיִל (בלועזית: טִיטֶר) הוא שיטה לביטוי ריכוז באמצעות מיהול סדרתי. ערך הכיל הוא המיהול הגבוה ביותר עבורו הקריאה עודנה חיובית. לדוגמה, עבור דגימה ששמונת המיהולים פי שניים הראשונים שלה נותנים קריאה חיובית, ערך הכיל הוא 1:256. אף על פי שהכיל מוצג בצורת שבר, ככל שהמכנה גדול יותר, כך הריכוז של החומר גבוה יותר, כי למעשה נדרש מיהול גבוה יותר על מנת להשיג קריאה שלילית.
בסרולוגיה נעשה שימוש בכיל על מנת להביע באופן כמותי רמה של נוגדנים נגד אנטיגן מסוים. שיטת ELISA היא אמצעי נפוץ למדידת כיל נוגדנים.
ראו גם

טיטרציה
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כאן נמצאו וכאן היו

| --- | --- |
 משנה:  מסכת כתובות, פרק ז', משנה ח'
 תלמוד בבלי:  מסכת כתובות, דף ע"ה, עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר נשים, הלכות אישות, פרק כ"ה, הלכה ד'
 שולחן ערוך:  אבן העזר, סימן קי"ז, סעיף ח'
 מקורות נוספים:  שב שמעתתא, שמעתא ב, פרק ג
 
כאן נמצאו וכאן היו הוא כלל הלכתי הקובע שאם התגלה מום גופני אצל אישה לאחר נישואיה, או אצל בהמה לאחר שנמכרה, מניחים בדרך כלל שהוא נולד כאן, כלומר לאחר הנישואין או המכירה. לפי הכלל, המקדש אישה כזו או הקונה בהמה כזו אינו יכול לתבוע ממון, ויש לומר כי ברשותו נולד המום.
כלל זה אמור רק לגבי ישות משפטית, אך כאשר המום נמצא בעת השאלה או השכרה (במקרה של בהמה) לא תקף כלל זה.