stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכאל סגן-כהן
מאמרים נבחרים שכתב על עבודתו והגותו

"הנחות בדבר אפשרות לידתה של אמנות יהודית-ישראלית", ירושלים ספרות והגות, כרך יא-יב, 1977, עמ' 79–87 (ראה הארה במאמר "חור ואהרון")
"The Jewish Experience in Art", Art in America, May - June, 1976, pp. 44–47
"קין, אמן יהודי נודד", פרוזה מס' 43, דצמבר 1980, עמ' 28–30
" צ.ב.ע", בצלאל, מגזין אמנות מס' 1, פברואר 1984, עמ' 67–73
"חור ואהרון", רעיון עצמי על השקפה בענייני אמנות, דת וישראליות", סטודיו, גיליון מס' 17, דצמבר 1990, עמ' 23
"נגיעה זהירה במקורות", סטודיו, גיליון מס' 14, ספטמבר 1990, עמ' 32
"קין", משקפים, גיליון מס' 13, יולי 1991, עמ' 59–63 (גרסה שונה מפרוזה 1980)
(קטלוג) Where is Abel, Thy Brother?, Zecheta, Gallery of Contemporary art, Warszawa, 1995
"מפי האתון", כמה הערות והזהרות בשולי התערוכה, סטודיו, גיליון מס' 52, אפריל 1994, עמ' 19-16
"מקרא של הציור שלי מפה", מיכאל סגן-כהן, משקפים, גיליון מס' 27, אוקטובר 1996, עמ' 74–78
"אדם הוא פחדן, קין טיפוס מרשים ויצחק היה הישראלי המטייל, ירושלים, 27 בספטמבר 1991, עמ' 18–20
"עוד דבר", מיכאל סגן-כהן, ציורים 1978 - עד כאן, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן 1994 עמ' 15 (קטלוג)
מיכאל סגן-כהן, פי שניים, חיים מאור ומיכאל סגן-כהן מציגים, מוזיאון בר דוד לאמנות יהודית, ברעם, 1996 (דפדפת)
"מחשבות ירושלמיות של ירושלמי אחד על ירושלים, מתוך התערוכה ובשוליה", זהות, אמן, מקום, בית האמנים, ירושלים, 1994 (קטלוג)
Ketav and Hebrew in Israeli Art", Ketav, Flesh and Word in Art, Ackland Art Museum, The University of North Carolina at Chapel Hill, 1996, pp. 44–51
"קול ענות אנכי שומע", קול ענות, מוטיבים תנ"כיים באמנות ישראלית, 1970-1988, אגודת האמנים והפסלים, תל אביב, 1998, עמ' 17-14
" הנחות בדבר אפשרות לידה של אמנות יהודית ישראלית", מצרף ב, תש"ס (2000), הוצאת כתר וספר, עמ' 126–134
ציטוטים על מיכאל סגן-כהן

... גם הציור שלו הוא "שיח" עם הזולת, שהאמנות אינה התמחותו. שיחה על תרבות, מקור,
סגנון, נאיביות, אקספרסיוניזם, אילוסטרציה, זיכרון, "שיחה" רכה, לא לוחמנית ולא הטפות,
"שיחה" שתמיד תימצא הזדמנות להמשיך אותה...הציור של סגן-כהן ניתן לראות כ"אמירה"
של מין תלמיד חכם חילוני, שהציור הוא אחת האופציות שלו, ולא אובססיה גמורה, ולכן
הוא מצייר לאט ומעט, ובעצם מצייר "עקרונות" ו"עיקריים" ומכאן, מיעוט העבודות שלו ומיעוט
התערוכות
מיכאל סגן-כהן היה דוגמה מובהקת לאסכולה של איש אחד.... אפשר לתאר את הרעיון
האחד, הגדול, החשוב והחוזר בגלגולים שונים בציוריו של סגן-כהן כמפעל להחייאת השפה.
אם אליעזר בן-יהודה שאף לדבר עברית, סגן-כהן שואף לצייר בעברית
מיכאל סגן-כהן, בציוריו, מחזיק ערוץ פתוח למקום שלא כתוב בשום ספר, שהוא, שהוא נקודת חיבור בין ה"נירמול" של האמנות הישראלית, לבין האחרות ההיסטורית שלה –מקורותיה היהודיים. הדגש בחשיבה שלו הוא על האטימולוגיה של השפה, מימד חזותי-מושגי מומצא במידה רבה, ועיקרון של פשט ודרש. נעשו כבר בעבר נסיונות להרים גשר אל המקורות היהודיים (ארדון, לשם דוגמא). גוף העבודה של סגן-כהן מחזיק אותו חי, מלומד, ומתרגם את המימד הלא חזותי של המסורת הזאת, אפשר לומר מימד איקונוקלאסטי, למשהו בין ציור רע לציור נאיבי. המקום הלא פתור שהוא מסמן על מפת האמנות הישראלית, הוא מקום חשוב
...סגן-כהן מלומד, רגיש ומפוקח, מציע הצעה עכשווית לציור שמחובר להגות יהודית, אך בוחל בפתרונות שמרניים ומקובעים. הוא אינו מייצר יודאייקה. הוא מדבר יהודית במובן העמוק ביותר
של המילה....תערוכת ציוריו-חפציו של סגן-כהן הוא פרדס שיש לשקוע בתוככו ולהתבשם מריחותיו...
מיכאל סגן-כהן שהוא תופעה מיוחדת בעולם האמנות... פיתח דיבור באמצעות ציור, שנישען על איקונות תרבותיות מרבדים שונים... האדם הישראלי, האדם היהודי, האדם המשפחתי, האדם המערבי, האדם הירושלמי, האדם העולמי, האדם הבודד, האדם הצייר... הסימנים האלה נעים מהילדות של הדור שנולד סמוך להולדת המדינה, לשפה, לאלף-בית העברי בגלגולו הראשון ופתיחתו המאוחרת לפרשנות וסמלים קבליים, לאמנות עממית יהודית... השיחה הזו בין אדם לתבנית נוף תרבותו דרך גוף הציור, שהוא ילדי, עממי וחכם ומצחיק ונבון, היא התרומה המיוחדת של מיכאל סגן-כהן לתרבות הישראלית...
מיכאל סגן-כהן היה אמן נודד בן המאה ה-20, שהיה קשור בכל נימיו אל מורשתו העתיקה, ואדם של מילים שהתבטא בציורים. הוא הביא עמו מנדודיו אופן הסתכלות אחר על היהדות, על העברית ועל הארץ, וביטא את ראייתו זו בשפה אמנותית, חיה ומעודכנת. שדה האמנות הישראלי, שקיבל את יצירתו בהפתעה ואולי אף בחוסר הבנה, מקבל אותה היום כיצירה בעלת השפעה וחשיבות רבה
...מיכאל סגן-כהן המליך את הספר – "ספר החיים" והספר האחר – על עולם ומלואו. היקום הוא ספר אלוהי, ספר של יום ולילה, והוא כתמצית קדושת בית המקדש כ"בית הספר", בית הספר האלוהי. הוא, שביכר את ה"עיון" (מלשון קריאה ועין) על פני המבט, רב-אמן של מדרשים חזותיים ופרשנויות, תפס את ההוויה כספר פתוח, עתיר סמלים, שסודות מטאפיזיים ותאולוגיים חבויים בהם. התמכרותו לתנ"ך, תפקודו לעיתים כמין סופר סת"ם המעתיק מ"תריעשר", "ישעיהו" וכו', לא היו כי אם חלק מהשקפה כוללת, המאחדת את היש והמילים ברוח "ספר יצירה.
מהומות הר הבית (2017)

שוטרי משמר הגבול משתמשים באמצעים לפיזור הפגנות נגד מתפרעים
שוטרים בכוננות בכניסה להר הבית לקראת יום הזעם השני ב-28 ביולי.
מהומות הר הבית (2017) היו עימותים בין פלסטינים ממזרח ירושלים לכוחות הביטחון הישראלים בחודש יולי 2017. העימותים החלו בפיגוע הירי על הר הבית ביום שישי, 14 ביולי 2017. לאחר הפיגוע, באופן תקדימי, המשטרה סגרה את מתחם הר הבית אף למוסלמים (בימי שישי הכניסה ליהודים אסורה ממילא) ומנעה את תפילות יום השישי בו. יומיים לאחר הפיגוע, המשטרה פתחה את המתחם למתפללים עם הצבת גלאי מתכות בכל כניסותיו. החלטה זו עוררה מחאה בציבור המוסלמי ובתגובה פלסטינים ממזרח ירושלים החלו במהומות אלימוֹת והתפרעויות ופתחו בעימותים נגד כוחות המשטרה. במקביל לעימותים בהר הבית חלה עלייה בפיגועי הטרור בישראל.
רקע > רצח השוטרים בהר הבית

בבוקר יום שישי 14 ביולי 2017 שלושה מחבלים ערבים רצחו שני שוטרים ופצעו שוטר נוסף בפיגוע ירי בשער השבטים של הר הבית. שלושת המחבלים הם ערבים ישראלים מוסלמים תושבי אום אל-פחם. המחבלים התחמשו במסגד אל-אקצא בשני תת-מקלעים מסוג קרלו ואקדח באמצעות סייען, ובדרכם החוצה ממתחם הר הבית, בשער השבטים, ירו לעבר שני שוטרים והרגו אותם. המחבלים נורו למוות על ידי שוטרים נוספים שהיו במקום.
לצורך חקירת האירוע, משטרת ישראל סגרה לחלוטין את מתחם הר הבית ולא אפשרה למתפללים לקיים את תפילות יום השישי במסגדי ההר. מוסלמים רבים התפללו סמוך למחסומי המשטרה במחאה על סגירת המתחם. במהלך היומיים שלאחר הפיגוע, פלסטינים ממזרח ירושלים מחו על ההחלטה לסגור את הכניסה להר והתעמתו עם כוחות המשטרה. במהלך החקירה נערכו חיפושים אחר כלי נשק ואמצעי לחימה שהוסתרו במתחם הר הבית ובמסגד אל-אקצה. המופתי של ירושלים ומנהיגי דת מוסלמים אחרים הפיצו את דאגתם לאל-אקצה וטענו שישראל משתלטת על המתחם. הווקף בירדן הודיעו שאיבדו את השליטה על אל-אקצה.
רקע > הצבת גלאי המתכות

במהלך חקירת משטרה החלו התייעצויות ביטחוניות בנושא מניעת הכנסת אמצעי לחימה לתוך מתחם הר הבית מבלי להפר את הסטטוס-קוו לפיו הווקף בירדן מנהל את מתחם הר הבית באופן פורמלי. במהלך השבת שלאחר הפיגוע הוחלט לפתוח את המתחם למתפללים בהדרגה החל מיום ראשון תוך הצבת גלאי מתכות בשערי הכניסה למתחם והצבת מצלמות אבטחה, כפי שהוחלט לבצע בישיבת קבינט שהתקיימה ב-2014.
אנשי הווקף הודיעו שלא ייכנסו להר הבית כל עוד מוצבים גלאי מתכות בכניסותיו והמופתי של ירושלים, מוחמד אחמד חוסיין, הוציא פתווה האוסרת על מוסלמים להיכנס להר הבית דרך גלאי המתכות המופעלים על ידי שוטרי מג"ב ישראלים. הודעות אלו הובילו למתיחות רבה בין כוחות המשטרה למתפללים המוסלמים והובילו להפרות סדר והתפרעויות רבות. רוב המוסלמים לא הסכימו להיכנס להר הבית דרך גלאי המתכות ופלסטינים רבים קיימו את תפילותיהם מחוץ למתחם ההר בסמוך לעמדות המשטרה. מתיחות זו התגברה לקראת תפילות יום שישי 21 ביולי, שהוכרז על ידי ארגוני טרור פלסטינים כיום הסלמה בעימותים.
העימותים בין הפלסטינים לכוחות הביטחון הישראלים > המהומות בהר הבית

החלטת המשטרה להציב גלאי מתכות בכניסות להר הבית ותגובות מנהיגי הדת המוסלמים במזרח ירושלים עוררו מחאה רבה בקרב הציבור הפלסטיני. עם פתיחת הר הבית למוסלמים, התגברו העימותים מדי יום. ביום שני, 17 ביולי, נפצעו 50 פלסטינים במהלך התפרעויות נגד שוטרי מג"ב במזרח ירושלים. בעימותים למחרת שני שוטרים נפצעו קל. המהומות במזרח ירושלים המשיכו בכל ערב במהלך השבוע שלאחר הפיגוע והגיעו לשיאן ביום שישי, 21 ביולי, עם תפילות יום השישי והכרזתם של ארגוני טרור על יום זעם במזרח ירושלים וביהודה ושומרון.
בערב 20 ביולי שלפני יום הזעם התכנס הקבינט המדיני-ביטחוני לדיון מיוחד עם חזרתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו מביקור מדיני באירופה. במהלך התייעצויות ביטחוניות שנערכו לקראת הדיון בקבינט התנהלה מחלוקת בין גופי הביטחון בנוגע להמשך ההתמודדות עם ההתפרעויות. בישיבת הקבינט הוחלט להעניק למשטרה את האחריות על התמודדות עם המפגינים הפלסטינים ביום הזעם. המשטרה חסמה את הגישה להר הבית ובכך העבירה את מוקדי העימותים מחוץ לעיר העתיקה. בעימותים האלימים והמהומות שנערכו במזרח ירושלים נהרגו 3 פלסטינים שהשתתפו במהומות בהן הותקפו שוטרים, ונפצעו מאות. למחרת נהרג בעימותים פלסטיני נוסף. במהלך הערבים שלאחר יום הזעם נפצעו עשרות פלסטינים בעימותים במזרח ירושלים.
העימותים בין הפלסטינים לכוחות הביטחון הישראלים > מהומות ביהודה ושומרון

החל מיום הזעם ב-21 ביולי התרחבו המהומות לרחבי יהודה ושומרון. נרשמו עימותים בחברון, בית לחם, רמאללה, תקוע, בית אומר, נעלין, סינג'יל, כפר קדום ומחסום קלנדיה. אלפי פלסטינים השתתפו בהתפרעויות. ביום הזעם בלבד, נפצעו 400 פלסטינים בהתפרעויות בירושלים וביהודה ושומרון, ובשבוע שלאחר מכן נפצעו עוד עשרות פלסטינים בקלקיליה, עיסאוויה, אבו דיס, חיזמא, נבי סאלח, ענאתא וקלנדיה. ב-28 ביולי נערכו עימותים בחברון, רמאללה, בית לחם, שכם וקלקיליה.
העימותים בין הפלסטינים לכוחות הביטחון הישראלים > עימותים בגבול רצועת עזה

ביום שישי, 21 ביולי, הכריזו החמאס, הפת"ח והג'יהאד האיסלאמי על יום זעם ברצועת עזה, במזרח ירושלים, ובגדה המערבית. במהלך היום נערכו הפגנות פלסטיניות סמוך לגדר המערכת שהתדרדרו להתפרעויות ועימותים עם צה"ל, תוך יידוי אבנים ושריפת צמיגים. במהלך העימותים נהרג מחבל פלסטיני מירי של כוחות צה"ל.
בימים שלאחר מכן, שוגרו רקטות מהרצועה לעבר יישובי עוטף עזה שהתפוצצו בשטח פתוח ולא גרמו לנפגעים.
ב-28 ביולי התקיימו עימותים נוספים בגבול הרצועה, במהלכם נהרג נער פלסטיני בן 16 מאש צה"ל.
העימותים בין הפלסטינים לכוחות הביטחון הישראלים > הסרת אמצעי האבטחה והתחדשות העימותים

לאחר ההסלמה הביטחונית שחלה במזרח ירושלים וביהודה ושומרון, ולאחר התקרית בשגרירות ישראל בעמאן שבעקבותיו ננצרה השגרירות הישראלית בעמאן, בלילה בין 24 ביולי ל-25 ביולי הקבינט המדיני-ביטחוני החליט להסיר את גלאי המתכות ומצלמות האבטחה ולהחליפם במצלמות מתקדמות. ביום רביעי הוסרו כל אמצעי האבטחה על ידי ישראל.
גם לאחר הסרת גלאי המתכות, הפלסטינים סירבו להיכנס להר הבית והמשיכו את העימותים בבירה מדי ערב. חמאס והפת"ח הכריזו גם על יום שישי 28 ביולי כיום זעם במזרח ירושלים. בלילה בין 26 ביולי ל-27 ביולי ראש הממשלה הורה להסיר גם את התשתיות החדשות שעליהן היו אמורות להיתלות מצלמות האבטחה. צעד זה הוביל את ההנהגה המוסלמית בירושלים לאפשר למוסלמים לחזור ולהתפלל בהר הבית. עם חזרת הפלסטינים להר החריפו משמעותית העימותים בבירה, וב-27 ביולי נפצעו 2 שוטרים, תיירת ומעל ל-100 פלסטינים במהומות ועימותים אלימים עם שוטרים. במהלך המהומות, התבצרו עשרות פלסטינים במסגד ואלה פונו ונעצרו על ידי כוחות הביטחון. ביום הזעם ב-28 ביולי המשטרה הגבילה את הכניסות להר הבית, והתקיימו עימותים בשכונות בודדות במזרח ירושלים. פלסטינים התעמתו עם כוחות הביטחון במספר מוקדים ביהודה ושומרון.
פעולות טרור ומהומות בישראל > הטבח בחלמיש

בערב שישי, 21 ביולי חדר מחבל פלסטיני להתנחלות חלמיש, פרץ לבית משפחת סלומון בעת סעודת ליל שבת ודקר את בני המשפחה. שלושה מבני המשפחה נרצחו בפיגוע, ואישה נוספת נדקרה ונפצעה קשה. אם המשפחה מילטה את חמשת ילדיה שהשתתפו בסעודה ובכך הצילה את חייהם. חייל ביישוב הגיע לזירת האירוע, ירה במחבל ונטרל אותו. בפוסט שפרסם בפייסבוק, כתב המחבל כי ביצע את הפיגוע בעקבות הפגיעה באל-אקצה.
לאחר הפיגוע, שרים רבים הביעו את תמיכתם בהוצאת המחבל להורג. ב-27 ביולי, הביע ראש הממשלה בנימין נתניהו את תמיכתו בעונש מוות למחבל באוזני בני משפחת סלומון.
פעולות טרור ומהומות בישראל > הפיגוע בפתח תקווה

ב-24 ביולי מחבל פלסטיני דקר נהג אוטובוס בן 35, תושב ערערה, בדוכן שווארמה סמוך לתחנה המרכזית בפתח תקווה. הוא פונה לבית החולים בילינסון במצב בינוני-קשה. המחבל הדוקר, שוהה בלתי חוקי מקלקיליה ששוחרר מהכלא לאחר שנכלא על רקע פעילות טרור, נוטרל על ידי עובד פיצרייה, נעצר והובא לחקירה, בה אמר שביצע את הפיגוע בעקבות אירועי הר הבית.
פעולות טרור ומהומות בישראל > לווית המחבלים בפיגוע בהר הבית

ב-25 ביולי, הורה בג"ץ למשטרה להחזיר את גופות שלושת המחבלים שרצחו שני שוטרים בפיגוע בהר הבית למשפחותיהם. אלפי ערבים ישראליים הצטרפו למסע ההלוויה של השלושה באום אל-פחם וקראו קריאות זעם נגד ישראל. רעולי פנים הצטרפו וירו יריות שמחה באוויר ואף כינו את המחבלים "שהידים". רבים קראו "נמסור את נפשנו למען אל-אקצא" והניפו דגלי פלסטין. במסע הלוויה השתתף מנהיג הפלג הצפוני של התנועה האיסלאמית, השייח ראאד סאלח. לאורך הלילה התבצע ירי זיקוקים מאסיבי.
פעולות טרור ומהומות בישראל > הפיגוע ביבנה

ב-2 באוגוסט, מחבל פלסטיני בן 19 מיטא נכנס לסניף שופרסל ביבנה, דקר את סגן-מנהל הסניף ופצע אותו קשות. הוא פונה באורח אנוש לבית החולים קפלן שברחובות. המחבל שנכנס לישראל באופן לא חוקי, נתפס לאחר הפיגוע על ידי התושבים ונעצר על ידי המשטרה. כוחות צה"ל הטילו כתר נושם על הכפר יטא שבדרום הר חברון, ממנו יצא המחבל, ערכו בידוק ביטחוני בכניסות ליישוב ופשטו על בית המחבל. חמאס בירכו על הפיגוע שמוכיח כי "אינתיפאדת ירושלים נמשכת".
תגובות בעולם הערבי > ירדן

אנשי הווקף בירדן האחראים לניהול הפורמלי של הר הבית, הודיעו כי איבדו את השליטה על אל-אקצה וקראו למתפללים המוסלמים לא להיכנס להר דרך גלאי המתכות.
שר החוץ הירדני, איימן א-ספדי, אמר שעל ישראל לבטל את ההחלטה להציב גלאי מתכות ומצלמות אבטחה, ולשמור על הסטטוס-קוו.
תגובות בעולם הערבי > ירדן > נצירת שגרירות ישראל בירדן

בערב 23 ביולי 2017 מאבטח ישראלי בשגרירות ישראל בירדן ירה למוות בשני אזרחי ירדן לאחר שנדקר על ידי פועל ירדני שהגיע לביתו. המאבטח ירה לעבר הדוקר ופצע גם את בעל דירתו, שמת מפצעיו. משרד החוץ הגדיר את התקרית כאירוע טרור. מדינת ישראל סירבה לאפשר למשטרת ירדן לחקור את המאבטח הישראלי ובתוך כך, ננצרו 30 עובדי השגרירות הישראלית בירדן הממקומת בעמאן, בירת ירדן. במהלך היום שלאחר האירוע נשמעו בירדן קריאות להטיל על המאבטח הישראלי עונש מוות.
לאחר מגעים שהתנהלו על ידי ראש השב"כ, נדב ארגמן, ישראל וירדן הגיעו להסכמה שכללה הצהרה שנמסרה על ידי המאבטח היורה לשוטרים ירדנים בנוכחות דיפלומטים ישראלים. ב-24 ביולי, יממה לאחר הפיגוע, משטרת ירדן התירה לצוות השגרירות לחזור לישראל. לאחר שירדן התירה לצוות השגרירות לחזור, הקבינט החליט להסיר את גלאי המתכות בכניסה להר הבית. ישראל וירדן הכחישו שהנושא עלה בעסקה.
למחרת חזרתו, פגש ראש הממשלה בנימין נתניהו את המאבטח הישראלי שנדקר בפיגוע, ואף חיבק אותו. תמונות המפגש עוררו זעם רב ברחוב הירדני ובעקבותיהם שר החוץ של ירדן, איימן א-ספדי, והמלך עבדאללה תקפו בחריפות את ראש הממשלה נתניהו בתקשורת האמריקאית.
תגובות בעולם הערבי > טורקיה

ב-20 ביולי שוחחו בטלפון נשיא המדינה, ראובן ריבלין ונשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן אודות העימותים בהר הבית, בניגוד להמלצת משרד החוץ. נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין אמר לארדואן שהפיגוע בהר הבית הוא חציית קו אדום וכי היה מצפה להודעת גינוי כפי שגינתה ישראל מתקפות טרור בטורקיה.
לאחר הסרת גלאי המתכות ב-24 ביולי, קרא ארדואן למוסלמים בעולם להגיע לאל-אקצה ולהגן עליה מפני היהודים שלטענתו, מטנפים אותה. התבטאויותיו של ארדואן מהוות הפרה של הסכם הפיוס בין ישראל לטורקיה שנחתם ב-2016. משרד החוץ הישראלי גינה את דבריו של ארדואן כ"הסתה לאלימות והפרה של רוח הסכם הפיוס בין טורקיה לישראל" ופרסם תגובה תגובה רשמית חריפה:
"דברי נשיא טורקיה הזויים, מופרכים ומעוותים. מוטב לו שיעסוק בבעיותיה ובקשייה של מדינתו. ימי האימפריה העותומאנית חלפו. בירת העם היהודי הייתה, הינה ותהיה ירושלים. בניגוד לעבר זו עיר שממשלתה מחויבת לביטחון, לחירות, לחופש פולחן ולכיבוד זכויות המיעוטים. מי שחי בארמון זכוכית, מוטב שלא ישליך אבנים"
בתגובה לדברי ארדואן, חבר הכנסת יאיר לפיד קרא להכיר בתגובה בשואת העם הארמני ולהכיר במדינה כורדית עצמאית.
תגובות בעולם הערבי > הרשות הפלסטינית

ב-21 ביולי, הודיע יו"ר הרשות הפלסטינית, אבו מאזן, על ניתוק כל היחסים עם ישראל כולל התיאום הביטחוני בין צה"ל והשב"כ לכוחות הרשות הפלסטינית.
לאחר הסרת גלאי המתכות, אבו מאזן הצהיר וקרא לפלסטינים להמשיך בעימותים ובהתפרעויות על מנת להסלים את המצב הביטחוני. בנוסף, בתור יו"ר הרשות הפלסטינית, הוא הדריך את התנזים לעורר מהומות ולהרחיבם ביהודה ושומרון ביום הזעם השני ב-28 ביולי.
תגובות בעולם הערבי > שלטון חמאס ברצועת עזה

ראש הלשכה המדינית של חמאס, איסמעיל הנייה, קרא לפלסטינים להתאחד ולהזדהות עם אל אקצה, ולהמשיך להיאבק בכוחות הביטחון הישראלים. הוא הכריז על יום זעם ביום שישי, 21 ביולי, ולאחר מכן ביום שישי, 28 ביולי, ובנוסף קרא למנהיגים מוסלמים בעולם הערבי להתאחד עם העם הפלסטיני ולשחרר את אל אקצה. חמאס ארגן במקביל לעימותים במזרח ירושלים מספר מצעדי ראווה צבאיים ברצועה וארגן הפגנות של אזרחים פלסטינים בסמוך לגדר המערכת. בנוסף, חמאס בירך את המחבל שטבח בבני משפחת סלומון, עומר עבד אל-ג'ליל, המזוהה עם חמאס.
תגובות בעולם הערבי > ערב הסעודית

במגעים שהתנהלו בין ישראל לערב הסעודית, הסעודים הכירו בהצבת גלאי המתכות ובחשיבותם למלחמה בטרור, ופנו לנשיא ארצות הברית טראמפ כדי שיסייע בפתיחת מסגד אל-אקצה למתפללים לאחר הפיגוע בהר הבית. ערב הסעודית היא המדינה הערבית היחידה שהביעה תמיכה בהצבת גלאי המתכות ובריבונות הישראלית בהר הבית.
ביקורת ציבורית > ביקורת על ההחלטה להציב גלאי מתכות

לאחר הפיגוע בהר הבית, ראש הממשלה בנימין נתניהו נסע לביקור מדיני באירופה וההחלטה להציב את גלאי המתכות בכניסות להר הבית התקבלה בהתייעצות ביטחונית טלפונית. לאחר שהמהלך הוביל להתעצמות העימותים, הוטלה ביקורת על כך שראש הממשלה החליט החלטה עם חשיבות אסטרטגית לשימור הסטטוס-קוו ללא התייעצות ראויה עם גורמי הביטחון, ללא כינוס הקבינט, וללא תיאום עם הווקף בירדן והרשות הפלסטינית, שבעקבות ההחלטה ניתקה את המגעים המדיניים והביטחוניים עם ישראל.
לאחר שהוצבו גלאי המתכות החלה מחלוקת בין גופי הביטחון השונים לגבי ההחלטה האם להשאיר את גלאי המתכות ולהסתכן בהסלמה ביטחונית או להיכנע לאיומי הפלסטינים ולהסיר את גלאי המתכות כפי שהיה לפני הפיגוע בהר הבית. עם חזרתו לארץ של ראש הממשלה, התכנס הקבינט המדיני-ביטחוני שהחליט להעביר את האחריות למשטרה שתמכה בהשארת גלאי המתכות. מבקרי ההחלטה טענו שמדובר בהחלטה חסרת אחריות שמסכנת את האזור בהסלמה מתוך שיקולים פוליטיים.
בחוגי השמאל נטען כי רצח שלושת בני משפחת סלומון בחלמיש נגרם כתוצאה מהצבת גלאי המתכות, ומנגד נטען כי אין לתת תירוצים לטרור שמאיים על ביטחון ישראל ללא קשר לגלאי המתכות בכניסות להר הבית. סוגיה זו היוותה מחלוקת ציבורית רחבה.
ביקורת ציבורית > ביקורת על ההחלטה להסיר את גלאי המתכות

לאחר פיגוע הדקירה בשגרירות ישראל בירדן, נפתחו מגעים עם ירדן להשבת הדיפלומטים הישראלים שננצרו בשגרירות. בליל השבת השגרירים, הקבינט החליט להסיר את גלאי המתכות. מדינת ישראל הכחישה שהעלתה את נושא גלאי המתכות במשא ומתן עם ירדן, וכי ההחלטה להסיר את גלאי המתכות נבעה ממציאת פתרונות אבטחה משופרים, תוך שימוש במצלמות אבטחה מתקדמות, שגם הן בוטלו לאחר יומיים. ההחלטה להסיר את גלאי המתכות הגיעה ימים בודדים לאחר רצח בני משפחת סלומון בחלמיש שזעזע את מדינת ישראל.
החלטה זו הובילה לביקורת חריפה על כך שהקבינט נכנע לטרור והסיר את אמצעי האבטחה שנועדו לשמור על הביטחון, ועל כך שמדינת ישראל התקפלה מהצהרותיה והפגינה התפרסות למול הטרור. ביקורת נוספת הוטלה על כך שהטרור לא נגרם בעקבות גלאי המתכות אלא בעקבות הסכסוך רב השנים ולכן הסרת גלאי מתכות היא צעד מתרפס שלא ימנע את הטרור ואף יגביר אותו.
ביקורת ציבורית > ביקורת פוליטיקאים על שירות הביטחון הכללי

עם התעצמות העימותים בהר הבית, נחשף כי השב"כ בעד הסרת גלאי המתכות וקיום דרישות הפלסטינים. לאחר הטבח בחלמיש, שרת התרבות מירי רגב אמרה לעיתונאים ש"החלטת השב"כ הזויה". ב-27 ביולי, יו"ר הקואליציה, חבר הכנסת דוד ביטן אמר בריאיון לגלי צה"ל שהשב"כ פחדנים. בתגובה להצהרות אלו, הודיע ראש הממשלה כי הוא מעניק גיבוי מלא לשב"כ, להערכותיו ולמפקדיו.
ראו גם

המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל (2014)
מהומות הר הבית (2015)
מהומות הר הבית (2000)
פיגועי טרור בישראל ב-2017
גל הטרור הפלסטיני (2015–2016)
המהומות בירושלים (2021)
המהומות בישראל (2021)
מהומות הר הבית (2022)
מהומות הר הבית (2023)
המהומות בהר הבית
ישראייר

ישראייר תעופה ותיירות בע"מ היא חברת תעופה ישראלית שבסיסה בנמל התעופה בן-גוריון. החברה מפעילה טיסות פנים בין נמל התעופה בן-גוריון ונמל התעופה רמון (בעבר גם נמל התעופה אילת, נמל התעופה חיפה ונמל התעופה דב הוז), וטיסות שכר וטיסות סדירות לאירופה, אסיה ואפריקה. החברה היא חברת התעופה השנייה בגודלה בישראל, והיא מעסיקה כ-500 עובדים. רוב יעדיה נמצאים באירופה, לרבות אגן הים התיכון.
היסטוריה > רכישת החברה

בינואר 2021, איש העסקים רמי לוי הפך לבעל השליטה בחברה לאחר שרכש 76% ממניות החברה תמורת 162 מיליון ש"ח. במסגרת המכירה התחרה לוי בהצעות רכישה מטעמם של מוטי בן-משה ויגאל דמרי. בינואר 2021 הודיע לוי כי בכוונתו להפסיק את טיסות החברה בימי שבת.
ב-20 ביוני 2022 ביצעה ישראייר גרופ, חברת האם של ישראייר המחזיקה ב-100% מהמניות שלה, הנפקה בבורסת תל אביב של 10% מהמניות שלה וגייסה 25 מיליון ש"ח לפי שווי של 250 מיליון ש"ח. בעלי המניות העיקריים בחברה הם:
חברת שי אודם בע"מ (38.44%): בעלי חברת שי אודם, בחלקים שווים, הם ר.ל. השקמה החזקות בע"מ שבבעלות רמי לוי וחברת טעמן שיווק מזון בע"מ שבשליטת שלום חיים.
חברת ר.ל. השקמה החזקות בע"מ (21.75%).
יעדים

ישראייר מפעילה טיסות סדירות, טיסות שכר וטיסות עונתיות למגוון יעדים בעולם מנמל התעופה בן-גוריון ובנוסף טיסות פנים סדירות לנמל התעופה רמון מנמל התעופה בן-גוריון.
להלן יעדי ישראייר נכון לספטמבר 2024 לפי אתר החברה:
אסיה:
ישראל ישראל: נמל התעופה רמון, נמל התעופה בן-גוריון
איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות: דובאי
אזרבייג'ן אזרבייג'ן: באקו
גאורגיה גאורגיה: טביליסי, בתומי
אפריקה:
טנזניה טנזניה: זנזיבר
אירופה:
אוסטריה אוסטריה: זלצבורג
איטליה איטליה: רומא, ורונה, קטניה, נאפולי
בולגריה בולגריה: בורגס, ורנה
גרמניה גרמניה: ברלין
הונגריה הונגריה: בודפשט
יוון יוון: אתונה, חאניה, רודוס, קורפו, סלוניקי
בריטניה בריטניה: לונדון
מולדובה מולדובה: קישינב
מונטנגרו מונטנגרו: טיווט
סלובניה סלובניה: ליובליאנה
ספרד ספרד: מלאגה
פולין פולין: ורשה
פורטוגל פורטוגל: ליסבון
צ'כיה צ'כיה: פראג
קפריסין קפריסין: לרנקה, פאפוס
רומניה רומניה: בוקרשט
מרדכי בוקסבוים

| --- | --- |

ד"ר מרדכי בוקסבוים בירושלים
 לידה:  24 באוקטובר 1897 פאפה, הונגריה 
 פטירה:  1 ביוני 1959 (בגיל 61)
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  ירושלים ישראל
 מקום מגורים:  פאפה הונגריה ירושלים ישראל
 השכלה:  ישיבת תורת חיים 
 מקצוע:  משפטן
 תפקיד:  סגן ראש עיריית ירושלים
 תואר:  דוקטור למשפטים וכלכלה
 מפלגה:  אגודת ישראל, רשימת היהדות המסורתית
 השקפה דתית:  יהדות חרדית
 בת זוג:  רבקה אמדורסקי
 
מרדכי בוקסבוים (כ"ח בתשרי תרנ"ח; 24 באוקטובר 1897 – כ"ד באייר תשי"ט 1 ביוני 1959) היה משפטן יהודי-הונגרי ואיש ציבור חרדי. היה מעוזריו של בלה קון בהונגריה, ולאחר עלייתו לארץ ישראל שימש יועץ משפטי של אגודת ישראל וסגן ראש עיריית ירושלים.
קורות חיים > בחוץ לארץ

מרדכי בוקסבוים נולד בעיר פאפה שבהונגריה לר' אריה לייב, מייסד ומנהל בתי ספר יהודיים ברחבי הונגריה ואסתר לבית רוזנברג. למד בתלמוד תורה וישיבה בפאפה, וכן אצל דודו, אחי אביו, הרב יהושע בוקסבוים, בישיבת גלנטה. לאחר מכן פנה ללימודים כלליים ובהם לימודי משפטים, אותם סיים בהצטיינות.
במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין בצבא האוסטרו-הונגרי ונשלח לחזית הרוסית. הוא התקדם בסולם הדרגות ובסיום המלחמה היה בעל מעמד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי. לאחר המלחמה שב להונגריה ומצא עצמו בעיצומה של המהפכה הקומוניסטית שהשפיעה על השלטון. באותם ימים שימש כמפקד מחוז והתמנה לארגן את הצבא הלאומי בטרנסדנוביה.
בשנת 1919 שימש בוקסבוים כאחד מעוזריו של בלה קון, בעת שעמד בראש הרפובליקה הסובייטית בהונגריה. לאחר נפילת משטרו של בלה קון, נמלט בוקסבוים לצ'כוסלובקיה, שם הצטרף לתנועה הלאומית היהודית והתמנה למנהל משרדו של ד"ר רייס, ציר הפרלמנט של המפלגה היהודית בצ'כוסלובקיה.
באותה תקופה היה בוקסבוים פעיל בתנועה הציונית. הוא עמד בראש תנועת 'מכבי' המקומית, צירף אותה להסתדרות הציונית, ואף נבחר מטעמה כחבר הוועד הפועל המצומצם של ההסתדרות הציונית.
המפנה האידאולוגי בחייו של בוקסבוים התחולל לאחר שעבר דרך גאלנטא שבסלובקיה, ונפגש עם ראש הישיבה, דודו הרב יהושע בוקסבוים. הוא התעכב אצל דודו בגאלנטא למשך מספר חודשים, גידל את זקנו ועסק באינטנסיביות בלימוד תורה.