stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברטרם תומאס
קורות חייו ופועלו

נולד בבריסטול. למד בטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. במלחמת העולם הראשונה הוצב בבלגיה, וב-1916–1918 שירת במסופוטמיה (לימים עיראק). בתום המלחמה ועד 1922 פעל שם כעוזרו של ארנולד וילסון במינהל האזרחי, ומ-1922 עד 1924 שירת כעוזר הנציג הבריטי באמירות עבר הירדן (לימים ממלכת ירדן). ב-1925 מונה ליועצו של תיימור בן פייסל (אנ'), שליט סולטנות מסקט ועומאן (אנ') (לימים עומאן), בניהול הכספים ובהמשך תיפקד כראש הקבינט שלו. בעמדה זו החזיק עד לפרישתו של הסולטן ב-1932.
בתקופה שבה חי בעומאן חקר ותיעד היבטים שונים של ארץ זו – מבעלי חיים וצמחים ועד האנשים לשבטיהם, מנהגיהם ולשונותיהם. בין היתר, עסק במדידת גולגולות של תושבי האזור לצורך אִפיונם במונחי האנתרופולוגיה הפיזית.
ב-1929 פרסם בבטאון החברה הגאוגרפית המלכותית את מחקרו על "אזורי הסְפר הדרומיים-מזרחיים של א-רובע אל-ח'אלי".
ב-1930 ראה אור ספרו "הערבים", וב-1931 פורסם ספרו "אזעקות ומסעות בערב".
תומאס נודע בעיקר בספרו מ-1932 "ערב המאושרה" (Arabia Felix), שבו תיאר את נופי דרום ערב, תושביו ותרבותם.
בתקופת שירותו בעומאן, ובהיותו חובב טבע, ערך לא אחת מסעות קצרים במרחב הקרוב. ב-10 בדצמבר 1930 יצא עם צוות מקומיים קטן למסע במזרח ימת החול האימתנית א-רובע אל-ח'אלי, שבו עבר במשך חודשיים כאלף קילומטרים מנמל סלאלה בחוף הים הערבי ועד דוחה שלחוף המפרץ הפרסי.
ברטרם תומאס היה האירופי הראשון שצלח את המדבר הזה. הנוסע והסופר הבריטי וילפרד תסיגר, שחצה את מדבר א-רובע אל-ח'אלי בשנות ה-40, נוכח שתומאס שמור בזכרונם של מלוויו הבדואים כאדם "מעורר כבוד, אמיץ וסובלני".
ב-1942–1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, והודות לידע שלו בערבית ובהוויות המזרח התיכון, שירת כקצין הסברה מטעם משרד המידע הבריטי באזור המפרץ מבסיסו בבחריין. מ-1943 ניהל את המרכז המזרח-תיכוני ללימודים ערביים (אנ') (MECAS) בירושלים, שבו הוכשרו קציני צבא בריטים בלימודי השפה הערבית. תומאס המשיך למלא תפקיד זה גם אחרי שהמרכז עבר לתקופת-מה לעיר זרקא בירדן וממנה ב-1949 לביירות שבלבנון. ב-1948–1949 שימש כיועץ לחברת הנפט "שֶׁל".
ב-27 בדצמבר 1950, זמן קצר אחרי שובו מהמזרח לאנגליה, מת בעיר הולדתו ונקבר בה.
אותות הוקרה

לנוכח הידע הגאוגרפי שתרם על ערב ובייחוד אחרי חציית "הרֶבע הריק" כובד ב-1931 במדליית המייסדים (אנ') של החברה הגאוגרפית המלכותית וכן במדליית הזיכרון לריצ'רד פרנסיס ברטון של החברה האסייתית המלכותית של בריטניה הגדולה ואירלנד. ב-1932 קיבל את מדליית ליווינגסטון (Livingstone Medal) של החברה הגאוגרפית המלכותית של סקוטלנד ואת מדליית קולאם (אנ') של החברה הגאוגרפית האמריקאית (אנ') (AGS).
ב-1920 הוענקה לברטרם תומאס דרגת קצין במסדר האימפריה הבריטית על שירותו הצבאי (O.B.E. (Mil.)), וב-1949 – דרגת עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (CMG). ב-1928 הוענק לו אות מסדר אל-סעיד של סולטנות עומאן.
שני זוחלים המצויים בדרום חצי האי ערב נקראו על שמו – נחש מסוג זעמן (אנ') ומין של חרדון צב (אנ').
הערות שוליים

↑  תומאס היה הראשון שזיהה שתיים מהשפות הייחודיות לדרום ערב – חרסוסית ובטחרית
↑  Francis Owtram, "Skull Measuring, Oil Seepages and Desert Crossings: Bertram Thomas and the Exploration of the Arabian Peninsula", Qatar Digital Library (30.4.2019)
↑  Bertram Thomas, "The South-Eastern Borderlands of Rub' al Khali", The Geographical Journal 73 (No. 3, 1929), pp. 193–212
↑  The Arabs: The Epic Life Story of a People Who Have Left Their Deep Impress on the World
↑  Alarms And Excursions In Arabia
↑  Arabia Felix: Across the Empty Quarter of Arabia
↑  דיווחו על המסע פורסם עד מהרה בבטאון החברה הגאוגרפית המלכותית:
Bertram Thomas, "A Camel Journey across the Rub' Al Khali", The Geographical Journal 78 (No. 3, 1931), pp. 209-238
↑  ליתר דיוק בעיירה שמלאן (אנ') הסמוכה לביירות; המרכז ללימודים ערביים, שכונה "בית ספר למרגלים", חדל לפעול ב-1978
↑  פרטי קבורתו ומצבתו; מקורות אחדים מציינים את מקום מותו כקהיר, מצרים, אך על פי בני משפחתו מת בבית שבו נולד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309436905171  PLWABN: 9810619225205606  BIBSYS: 90229504  CiNii: DA18156010  GND: 1055140174  ISNI: 0000 0000 6634 2127  LCCN: n85061893  NLA: 35734891  NTA: 074529757  RERO: 02-A003897151  SNAC: w6ff443v  SUDOC: 078762391  Trove: 1063454  VcBA: 495/305004  VIAF: 15777708   WorldCat (עם VIAF): 15777708 
ברטרם תומאס ומלוויו (שאותם כינה "החבורה שלי") בתום חציית המדבר ב-1931
ג'ון סארנו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 ביוני 1923 Williamsburg, ארצות הברית 
 פטירה:  22 ביוני 2017 (בגיל 93) דאנברי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  טיפול בכאב, רפואה פיזיקלית ושיקומית, רפואה 
 מקום לימודים:  המכללה לרופאים וכירורגים של אוניברסיטת קולומביה (1950)  קולג' קאלאמזו  תיכון ניוטון 
 מוסדות:  אוניברסיטת ניו יורק  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק 
 www.johnesarnomd.com
 
ג'ון ארנסט סרנו ג'וניור (23 ביוני 1923 - 22 ביוני 2017) היה פרופסור לרפואה שיקומית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, ורופא מטפל במכון לשיקום במרכז הרפואי של אוניברסיטת ניו יורק.
בִּיוֹגְרַפִיָה

סרנו סיים את בית הספר התיכון ניוטון בגיל 16. הוא חזר על השנה האחרונה וסיים שוב את בית הספר הפרטי הוראס מאן בברונקס. הוא סיים תואר ראשון במכללת קאלאמזו במישיגן בשנת 1943 ומייד עם סיום הלימודים הצטרף לצבא ועבד בבתי חולים שדה באירופה במהלך מלחמת העולם השנייה. עם סיום המלחמה החל ללמוד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קולומביה וסיים בשנת 1950
סרנו התחתן עם פני פאט. נולדו להם שלושה ילדים: לינדיאן, לורן ודייוויד. הם התגרשו ב-1966. הוא התחתן בשנית ב-1967, הפעם למרתה למארק, שאותה הכיר במכון רוסק. הייתה להם בת אחת, כריסטינה.

תסמונת שריר המתח
ההישג הבולט ביותר של סרנו הוא הפיתוח, האבחון והטיפול בתסמונת המתח המיונאורלית (TMS), אשר כיום אינה מקובלת ברפואה המיינסטרים. לדברי סרנו, TMS היא מחלה פסיכוסומטית הגורמת לכאבי גב, צוואר וגפיים כרוניים שאין להם מזור בטיפולים רפואיים סטנדרטיים. הוא כולל מחלות אחרות, כגון בעיות במערכת העיכול, הפרעות דרמטולוגיות ופציעות חוזרות ונשנות הקשורות ל-TMS. סרנו מצהיר כי הוא טיפל בהצלחה ביותר מעשרת אלפים מטופלים במכון רוסק באמצעות התאוריה שלו אשר התבססה על יחס פסיכולוגי ורגשי לכאבם ולתסמינים. התיאוריה של סרנו היא, בחלקה, שהכאב או תסמיני מערכת העיכול הם "הסחת דעת" לא מודעת המסייעת בהדחקה של בעיות רגשיות עמוקות שאינן מודעות. סרנו מאמין שכאשר מטופלים חושבים על מה שעשוי להיות מטריד אותם בתת-מודע שלהם, הם יכולים להביס את האסטרטגיה של מוחותיהם להדחיק את הרגשות החזקים הללו; כאשר רואים את התסמינים כפי שהם, התסמינים אינם משרתים שום מטרה, והם נעלמים. תומכי עבודתו של סרנו שיערו שיש קושי מובנה בביצוע הניסויים הקליניים הדרושים להוכחה או להפריך את האבחנה, מאחר שקשה לערוך ניסויים קליניים במחלות פסיכוסומטיות.
ג'ואל בולומבוי

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1994 (בן 30) דונצק, אוקראינה 
 עמדה:  פאוור פורוורד 
 גובה:  2.06 מטרים
 מספר:  22 
 מכללה:  ובר סטייט
 דראפט:  בחירה מספר 52, 2016 יוטה ג'אז
 קבוצות כשחקן
 2016–2017 2016–2017 2017–2018 2017–2018 2018–2022 2022–2023 2023–:  יוטה ג'אז ←סולט לייק סיטי סטארס מילווקי באקס ←ויסקונסין הרד צסק"א מוסקבה אולימפיאקוס הכוכב האדום בלגרד
 הישגים כשחקן
 אליפות היורוליג (2019)  2 אליפויות הליגה המאוחדת של VTB ‏(2019, 2021)  אליפות יוון (2023)  הגביע היווני בכדורסל (2023)  הסופר קאפ היווני בכדורסל (2022)
 
ג'ואל בולומבוי (באוקראינית: Джоель Боломбой, באנגלית: Joel Bolomboy, ברוסית: Джоэл Боломбой) הוא כדורסלן אוקראיני-אמריקאי-רוסי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בכוכב האדום בלגרד מהליגה האדריאטית והיורוליג.
ראשית חיים וקריירת מכללות

בולומבוי נולד בדונצק, אוקראינה לאב קונגולזי ואם רוסייה ממוצא טטרי[דרוש מקור]. המשפחה עברה לפורט וורת', טקסס כאשר בולומבוי היה בן פחות משלוש. בזמן לימודיו בקולג', הוא אמר ל-Standard-Examiner שהוא "לא זוכר כלום" על אוקראינה והרגיש כאילו "מעולם לא היה שם".
הוא למד בתיכון קלר סנטרל בפורט וורת', ובחר במכללת ובר סטייט למרות התעניינות ממוסדות גדולים יותר כמו אוניברסיטת קלמסון, אוניברסיטת אובורן ואוניברסיטת המדינה של פלורידה. במהלך קריירת כדורסל המכללות שלו הפך בולומבוי לריבאונדר המוביל בהיסטוריה של ובר סטייט ואזור הביג סקיי.
אף על פי שתמיד היה ריבאונדר חזק, בולומבוי הגדיל את ממוצע הנקודות שלו בעונת 2015/16 והעמיד ממוצעים של 17.9 נקודות ו-12.8 ריבאונדים למשחק. לאחר העונה הוא נבחר לחמישייה הראשונה של הביג סקיי, לשחקן השנה ולשחקן ההגנה.
קריירה מקצועית > יוטה ג'אז (2016–2017)

ב-23 ביוני 2016 נבחר בולומבוי בבחירה ה-52 בדראפט ה-NBA ‏2016 על ידי יוטה ג'אז. ב-19 באוגוסט 2016 הוא חתם בג'אז. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ב-30 באוקטובר 2016, כשרשם שלוש נקודות, ריבאונד, אסיסט, חטיפה וחסימה בארבע דקות מהספסל בהפסד 75–88 ללוס אנג'לס קליפרס. במהלך עונת הרוקי שלו נשלח בולומבוי כמה פעמים לסולט לייק סיטי סטארס, קבוצת ליגת הפיתוח של יוטה. ב-26 משחקים עם הסטארס הוא העמיד ממוצעים של 16.5 נקודות ו-13.3 ריבאונדים למשחק. ב-16 באוקטובר 2017 הוא נחתך מהג'אז.
קריירה מקצועית > מילווקי באקס (2017–2018)

ב-20 באוקטובר 2017 חתם בולומבוי על חוזה דו-כיווני במילווקי באקס דרך קבוצת ליגת הפיתוח שלהם, ויסקונסין הרד. לכל אורך החוזה שלו הוא חילק את זמנו בין קבוצת ה-NBA לבין קבוצת הפיתוח. עם זאת, בולומבוי נחתך מהקבוצה ב-7 בינואר 2018 לאחר שהחתימה את אקסבייר מנפורד.
קריירה מקצועית > ויסקונסין הרד (2018)

ב-10 בינואר 2018 חתם בולומבוי מחדש בוויסקונסין הרד.
קריירה מקצועית > צסק"א מוסקבה (2018–2022)

ב-8 באוגוסט 2018 חתם בולומבוי לשלוש שנים בצסק"א מוסקבה מהליגה המאוחדת של VTB והיורוליג. בסיום עונת 2018/2019 זכתה צסק"א באליפות אירופה לאחר ניצחון בגמר היורוליג על אנאדולו אפס 91–83. במשחק הגמר בולומבוי לא קלע נקודות וקטף שני ריבאונדים. ב-2 במרץ 2020 הוא האריך את חוזהו במועדון בשנתיים.
ב-28 בפברואר 2022, עזב בולומבוי את צסק"א מסיבות אישיות הקשורות לפלישה הרוסית לאוקראינה.
קריירה מקצועית > אולימפיאקוס (2022–2023)

ב-6 ביולי 2022 חתם בולומבוי באולימפיאקוס מליגת העל היוונית בכדורסל והיורוליג. הוא זכה איתה בטרבל מקומי (אליפות, גביע וסופר קאפ) והגיע איתה לגמר היורוליג 2023, בו הפסידה לריאל מדריד 78–79.
קריירה מקצועית > הכוכב האדום בלגרד (2023–הווה)

ב-14 ביולי 2023 עזב בולומבוי את אולימפיאקוס וחתם בכוכב האדום בלגרד מהליגה האדריאטית והיורוליג.
קריירה בינלאומית

בולומבוי הוזמן להתרשמות בנבחרת אוקראינה בכדורסל לקראת גביע העולם 2014. הוא נפצע בזמן שהתאמן לקראת הטורניר ולא הופיע באף משחק. הוא נבחר לסגל המקדים של נבחרת אוקראינה לקראת אליפות אירופה בכדורסל 2017, אך לא הופיע בסגל הסופי.
בנובמבר 2018 הפך בולומבוי לאזרח רוסי, ושיחק במדי נבחרת רוסיה במהלך מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019 ומוקדמות יורובאסקט 2022. הוא החמיץ את מונדובאסקט 2019 בשל פציעה.
הערות שוליים

↑  קראגת'ורפ, קורט (30 בינואר 2016). "Weber State's Joel Bolomboy positioned to break Big Sky rebounding record". The Salt Lake Tribune. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הולינס, רנדי (27 בינואר 2016). "For Weber State's Bolomboy, who looks like an NBA prospect, rebounding is the name of the game". Deseret News. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אשקראפט, ג'ייסון (7 במרץ 2016). "Bolomboy Named Big Sky Men's Basketball MVP, Defensive Player Of The Year". Big Sky Conference. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הולינס, רנדי (23 ביוני 2016). "NBA draft: Weber State's Joel Bolomboy selected by Utah Jazz in 2nd round". DeseretNews.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jazz Sign 2016 Draft Pick Joel Bolomboy". NBA.com. 19 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joel Bolomboy 2016-17 Game Log". Basketball-Reference.com.
↑  "2016-17 NBA Assignments". NBA.com.
↑  "Jazz Waive Joel Bolomboy". יוטה ג'אז. 16 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BUCKS SIGN JOEL BOLOMBOY TO A TWO-WAY CONTRACT". מילווקי באקס. 20 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Herd Acquires Joel Bolomboy". ויסקונסין הרד. 10 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ג'ואל בולומבוי חתם לשלוש שנים בצסק"א מוסקבה, באתר ONE‏, 8 באוגוסט 2018
↑  בפעם השמינית: צסק"א מוסקבה אלופת אירופה, באתר ערוץ הספורט, 19 במאי 2019
↑  "CSKA Moscow signs Joel Bolomboy to two-year contract extension". ספורטנדו. 2 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "צסק"א מאיימת על שחקנים, לא אחזור לשם", באתר ערוץ הספורט, 28 באפריל 2022
↑  "Joel Bolomboy joins the list of players leaving CSKA". Eurohoops.net. 28 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "5 CSKA Moscow players leave team for war between Russia, Ukraine". www.aa.com.tr.
↑  מצא בית חדש: ג'ואל בולומבוי חתם באולימפיאקוס, באתר ONE‏, 6 ביולי 2022
↑  סל ניצחון ענק לסרחיו יול: ריאל מדריד אלופת אירופה, באתר ערוץ הספורט, 21 במאי 2023
↑  גארסייד, ברנדון (16 ביולי 2014). "Ukraine calling: WSU's Bolomboy gets chance to shine". Standard-Examiner. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  גארסייד, ברנדון (19 באוגוסט 2014). "Bolomboy injured in Ukraine, will recover for WSU season". Standard-Examiner. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ukraine show off their talent ahead of FIBA EuroBasket 2017". FIBA. 2017.
↑  "Joel Bolomboy becomes Russian citizen". צסק"א מוסקבה. 13 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Joel Bolomby 2019 FIBA World Cup European Qualifiers Stats". FIBA.
↑  "Joel Bolomboy FIBA EuroBasket 2022 Qualifiers". FIBA.
↑  "Russia's Joel Bolomboy will miss FIBA Basketball World Cup with injury". ספורטנדו. 21 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
ג'ים ונהג הקטר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מיכאל אנדה 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  Morrowland 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1960 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  זמורה-ביתן
 תאריך:  1994
 תרגום:  לנדה מטלון
 פרסים
 דויטשר יוגנדליטרטורפרייס (1960) 
 סדרה
 הספר הבא:  ג'ים וכנופיית ה-13 
 
ג'ים ונהג הקטר (בגרמנית: Jim Knopf und Lukas der Lokomotivführer, "ג'ים כפתור ולוקאס נהג הקטר") הוא ספר ילדים מז'אנר הפנטזיה שנכתב על ידי מיכאל אנדה, ואויר על ידי פ. י. טריפ (F.J. Tripp). הספר יצא לאור בגרמניה בשנת 1960.
הספר תורגם לשפות רבות וזכה בפרס אנדרסן ב-1962. בעקבותיו נכתב ספר ההמשך ג'ים וכנופיית ה-13 (בגרמנית: Jim Knopf und die Wilde 13).
הספר יצא לראשונה בעברית בהוצאת אביגיל בתרגום לנדה מטלון, ואחר כך בסדרת מרגנית בהוצאת זמורה-ביתן-מודן. כמו כן, שודרה בארץ (בתחילת שנות ה-2000) סדרת אנימציה שהתבססה על שני הספרים הנ"ל ונקראה "ג'ים בוטן". הסדרה שודרה בערוץ "פוקס קידס" (ערוץ דיסני של היום). בשנת 2018 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "ג'ים ונהג הקטר", בהפקה גרמנית ובהשתתפותה של שירלי מקליין.
עלילת הספר מתרחשת במאה ה-20, ומתוארים בו מכשירי טלפון, פנסי כיס עם סוללות, גומי לעיסה, שירותי דואר סדירים וספינות נוסעים חוצות אוקיינוס, אך לתוך מציאות זו נמזגים זמנים אחרים (כך לדוגמה: סין בספר היא עדיין אימפריה קיסרית מפוארת, ואינדיאנים ואסקימואים חיים בצורת חייהם המסורתית). כמו כן מתוארים בספר מקומות גאוגרפיים פנטסטיים (לדוגמה: הגיבורים מגיעים ל"כתר העולם", שרשרת הרים הצבועה פסים אדומים ולבנים, וכן מתוארת עיר הדרקונים, הנמצאת ב"ארץ אלף הרי הגעש").
תקציר העלילה

עלילת הספר נפתחת באי קטנטן ושלו בשם "נוחיה", בו מתגוררים אנשים מעטים. בארמון, בין שתי פסגות ההר אשר בנוחיה, מתגורר המלך אלפונס השנים עשר פחות רבע. חיים איתו באי גם נתיניו: מר שרוולי, שכמעט אינו עושה דבר פרט להיותו נתין ונתון לממשל; גברת מהה האימהית, בעלת חנות המכולת; לוקס נהג הקטר; וקטורה, הקטר הרגשנית וטובת המזג.
יום אחד מביאה ספינת הדואר, שהיא הקשר היחיד של האי לעולם, חבילה מסתורית, המיועדת לגברת תותבת אשר כתובתה "קומה שלישית, הרחוב הישן, בוכיה". השולח המסתורי של החבילה הוא "13".
כיוון שהדוור אינו מכיר ארץ בשם בוכיה, הוא משאיר את החבילה בנוחיה בעלת השם הדומה. המלך מחליט שהחבילה שייכת לגברת מהה, מכיוון שהיא האישה היחידה הנמצאת באי. תושבי האי מגלים לתדהמתם כי החבילה מכילה תינוק קטן שחום עור. לוקס נהג הקטר מעניק לו את השם ג'ים, שמאוחר יותר הופך לג'ים כפתורי, וגברת מהה מאמצת את התינוק החביב.
ג'ים גדל לנער שובב, המשמח את לב כולם, אך כיוון שהמלך אלפונס צופה כי חצי הנתין שנוסף לאי הקטנטן יגדל ברבות הימים ויהיה לנתין שלם, הוא מבקש מלוקס לסלק את קטורה הקטר מהאי כדי למנוע את הצפיפות הבלתי נסבלת.
לוקס מחליט לעזוב את נוחיה עם קטורה, מאחר שאין טעם לחיי נהג קטר ללא הקטר שלו, וג'ים, הכרוך אחרי לוקס, מבקש ומקבל ממנו אישור להצטרף אליו במסעו ההרפתקני אל הבלתי נודע.
קטורה מגלה יכולות אמפיביות, והשניים חוצים את הים, מגיעים לפינג בירת סין, ומשם ממשיכים למסע הרפתקאות בחיפוש אחר לי סי, בתו של קיסר סין שנחטפה לעיר הדרקונים.
השנים פוגשים את טור-טור ה'ענק למראית עין', ואת נפומוק הדרקון למחצה, שאינו גזעי מספיק כדי שירשו לו להתגורר בעיר הדרקונים. לבסוף הם מגיעים לעיר הדרקונים, מכניעים את גברת תותבת ומחלצים את הנסיכה יחד עם חבריה האסורים. בסיום הספר מתארסים ג'ים והנסיכה.
ג'וני ג'יילס

מייקל ג'ון "ג'וני" ג'יילס (באנגלית: Michael John "Johnny" Giles; נולד ב-6 בנובמבר 1940 בדבלין) הוא כדורגלן ומאמן עבר אירי ששיחק בעמדת הקשר. בשנת 2003 ג'יילס נבחר על ידי התאחדות הכדורגל בארצו לכדורגלן האירי הטוב ביותר בחמישים השנים האחרונות במסגרת פרסי היובל של אופ"א.
לאחר שהחל את הקריירה במנצ'סטר יונייטד, עבר ג'יילס ללידס יונייטד, והיה שותף לאחת מהתקופות המוצלחות בהיסטוריה של המועדון בשנות ה-60 וה-70. משם, המשיך את הקריירה כמאמן-שחקן באנגליה, אירלנד וארצות הברית.
ג'יילס פרש מאימון בשנת 1985, ושנה אחר כך החל לעבוד כפרשן ספורט. כיום, הוא נחשב לאחד מהמובילים בתחום בארצו.
קריירה > קריירה כמאמן-שחקן

ג'יילס, שהוכיח את יכולותיו כמאמן-שחקן צעיר בנבחרת, הוביל את וסט ברומיץ' לליגה הבכירה כבר בעונת הבכורה שלו, כשהקבוצה סיימה במקום השלישי. הוא הוסיף לאמן ולשחק בקבוצה גם בעונה שלאחר מכן, בה סיימה הקבוצה במקום השביעי. ג'יילס התפטר מתפקידו ב-21 באפריל 1977, לטובת חזרה לארץ הולדתו וקבלת תפקיד שחקן-מאמן בקבוצת שמרוק רוברס. כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה הוביל ג'יילס את שמרוק לזכייה בגביע האירי לאחר ניצחון בגמר על סלייגו רוברס. במהלך הקיץ עבר בהשאלה לפילדלפיה פיורי מה-NASL ורשם במדיה 20 הופעות, בטרם חזר לשמרוק רוברס. ג'יילס עזב את תפקיד מאמן הנבחרת במרץ 1980, ופרש ממשחק פעיל לאחר שרשם את הופעתו האחרונה כשחקן ב-14 בדצמבר 1980.
קריירה > קריירה כמאמן

ג'יילס נותר בתפקידו כמאמן שמרוק רוברס גם לאחר הפרישה, עד ל-3 בפברואר 1983. החל משנת 1981 ועד לאותה השנה שימש במקביל מאמן ונקובר וייטקפס מה-NASL, ואף זכה לתואר מאמן העונה ב-NASL בשנת 1982.
ג'יילס חזר לתפקיד מאמן וסט ברומיץ' במהלך עונת 1983/1984, והוביל את הקבוצה להישארות בליגה. וסט ברומיץ' החלה בצורה טובה את עונת 1984/1985, ואף הגיעה עד למקום החמישי במהלך חג המולד, אך סיימה את העונה במקום ה-12 בלבד. בעקבות פתיחה חלשה לעונת 1985/1986, התפטר ג'יילס מתפקידו ולא שב לאמן עוד.
קריירה > נבחרת אירלנד

ג'יילס החל את הקריירה הבינלאומית במדי אירלנד בשנת 1959, כשהיה בן 19 בלבד. באותה תקופה נבחרו שחקני הנבחרת וההרכבים על ידי ועדה, וג'יילס נבחר לראשונה לפתוח בהרכב אירלנד במשחק ידידות מול שוודיה ב-1 בנובמבר 1959 בדבלין. השוודים הובילו 2-0 כבר לאחר 13 דקות, אך בדקה ה-16 כבש ג'יילס את שער הבכורה שלו בנבחרת בדרך למהפך אירי וניצחון 3-2.
ב-10 בנובמבר 1968, במשחק ידידות ביתי מול אוסטריה שבו רשם ג'יילס את הופעתו ה-27 במדי אירלנד, הוא היה לראשונה קפטן הנבחרת. מאז ועד למשחקו האחרון כעשר שנים וחצי אחר כך, הוא ענד את סרט הקפטן ב-29 משחקים.
מאז מונה לתפקיד מאמן-שחקן הנבחרת ב-1973, הצליח ג'יילס להוביל את אירלנד לתוצאות מוצלחות יותר מאשר בעשור הקודם. במוקדמות יורו 1976, בו העניק ג'יילס לליאם בריידי את הופעותיו הראשונות בנבחרת, הייתה אירלנד קרובה להופעה ראשונה בתולדותיה בטורניר הגמר, כשסיימה במקום השני בבית, נקודה בלבד מברית המועצות. במוקדמות מונדיאל 1978 הצליח ג'יילס להוביל את נבחרתו מרחק שתי נקודות מהעפלה, לאחר שנבחרתו רשמה הישג נאה בדמות ניצחון ביתי על צרפת.
ג'יילס רשם את הופעתו האחרונה בנבחרת ב-22 במאי 1979. כעשרה חודשים אחר כך גם סיים את תפקידו כמאמן הנבחרת. הוא הוביל את אירלנד כמאמן במשך שבע שנים, ובעשרים שנות קריירה בינלאומית כשחקן רשם 59 הופעות בינלאומיות, 29 מתוכן כקפטן, וכבש חמישה שערים.
חיים אישיים ולאחר הפרישה

ג'יילס נישא בשנת 1966 לאן. לזוג שישה ילדים, ארבעה בנים ושתי בנות. שניים מבניו של ג'יילס שיחקו גם הם כדורגל מקצועני בקבוצת שמרוק רוברס, מייקל (בין 1981 ל-1983) וכריס (בין 1993 ל-1995), והם הדור השלישי של כדורגלנים במשפחה. בנוסף, גיסו של ג'יילס היה נובי סטיילס, שהיה כדורגלן במנצ'סטר יונייטד ואלוף העולם עם אנגליה במונדיאל 1966.
ב-1986, כשנה לאחר פרישתו, החל ג'יילס בקריירה ארוכה כפרשן ספורט נערץ באירלנד. הוא ממובילי הפרשנים בערוץ RTÉ מהשידור הציבורי באירלנד, ובמקביל הוא מפרסם טורים באינטרנט ובעיתון וכן בתחנת רדיו אירית בשם "ניוזטוק".
בשנת 2003 נבחר ג'יילס על ידי התאחדות הכדורגל האירית לכדורגלן האירי הטוב ביותר בחמישים השנים האחרונות, במסגרת פרסי היובל של אופ"א.
בשנת 2006 פורסם הספר "יונייטד המקוללת" (באנגלית: The Damned United), בה מתאר הסופר דייוויד פיס את תקופת 44 הימים של בריאן קלאף כמאמן לידס יונייטד. ב-2009 אף יצא הסרט הנושא את אותו השם, המבוסס על עלילת הספר. ג'יילס מוזכר בספר, ומגולם בסרט על ידי השחקן האירי פיטר מקדונלד. ג'יילס הגיש תביעה כנגד מחבר הספר פיס על לשון הרע, וטען כי הספר מציג אותו כסכסכן ורוקם מזימות. בספר מתוארות שיחות בין ג'יילס לקלאף שלעולם לא התקיימו לטענתו, ואף על פי שהסופר מציין כי הספר בדוי אך מבוסס על סיפור אמיתי, אנשים רבים רואים בו כגרסה הרשמית של האירועים. בנוסף, טען ג'יילס כי אף על פי שלא הסתדר עם קלאף, הוא חשב שהוא אדם אינטליגנט ברמה גבוהה. הצדדים הגיעו לעסקת טיעון בבית משפט בשנת 2008, ובמסגרתה ההוצאה לאור נדרשה להסיר כל תוכן שקרי ופוגעני לפי דעתו של ג'יילס ממהדורות הספר הבאות.
בנובמבר 2010, סמוך יום הולדתו ה-70, פרסם ג'יילס אוטוביוגרפיה בשם "איש הכדורגל" (באנגלית: The Football Man), שלאחר פרסומה הובילה את מצעדי רבי המכר במדינה. בשנת 2011 ייסד ג'יילס את "קרן ג'ון ג'יילס", עמותה ללא כוונת רווח שתפקידה לעזור לילדים ברחבי אירלנד מרקעים שונים על ידי הקמת מתקנים לשיפור הבריאות והכושר. כל ההכנסות מספרו האוטוביוגרפי נתרמו לצורך מימון העמותה.
תארים > תארים כשחקן

גביע ה-FA‏: 1962/1963
אליפות אנגליה (2): 1968/1969, 1973/1974
גביע ה-FA‏: 1971/1972
גביע הפוטבול ליג: 1967/1968
מגן הצדקה: 1969
גביע ערי הירידים (2): 1967/1968, 1970/1971
תארים > תארים כשחקן-מאמן

הגביע האירי: 1977/1978
גביע טיילר: 1978/1979
תארים > תארים אישיים

כדורגלן הזהב של אופ"א: 2004
חבר בקבוצת השנה בליגה האנגלית (2): 1973/1974, 1975/1976
סטטיסטיקות > מועדונים באנגליה

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959/1960 | מנצ'סטר יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 10 | 2 |
| 1960/1961 | מנצ'סטר יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 23 | 2 |
| 1961/1962 | מנצ'סטר יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 30 | 2 |
| 1962/1963 | מנצ'סטר יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 30 | 4 |
| 1963/1964 | לידס יונייטד | אנגליההליגה השנייה של הפוטבול ליג | 40 | 7 |
| 1964/1965 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 39 | 7 |
| 1965/1966 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 40 | 5 |
| 1966/1967 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 29 | 12 |
| 1967/1968 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 20 | 7 |
| 1968/1969 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 32 | 8 |
| 1969/1970 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 32 | 13 |
| 1970/1971 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 34 | 13 |
| 1971/1972 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 38 | 6 |
| 1972/1973 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 33 | 6 |
| 1973/1974 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 17 | 2 |
| 1974/1975 | לידס יונייטד | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 29 | 1 |
| 1975/1976 | וסט ברומיץ' אלביון | אנגליההליגה השנייה של הפוטבול ליג | 38 | 2 |
| 1976/1977 | וסט ברומיץ' אלביון | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 37 | 1 |
| סך הכול באנגליה | סך הכול באנגליה | סך הכול באנגליה | 551 | 100 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת אירלנד> שנה | נבחרת אירלנד> הופעות | נבחרת אירלנד> שערים |
| --- | --- | --- |
1959: 1
| 1960 | 3 | 0 |
| 1961 | 4 | 1 |
| 1962 | 2 | 0 |
| 1963 | 3 | 0 |
| 1964 | 5 | 1 |
| 1965 | 3 | 0 |
| 1966 | 4 | 0 |
| 1967 | 1 | 0 |
| 1968 | 2 | 1 |
| 1969 | 2 | 0 |
| 1970 | 2 | 0 |
| 1971 | 1 | 0 |
| 1972 | 1 | 0 |
| 1973 | 1 | 0 |
| 1974 | 5 | 0 |
| 1975 | 4 | 0 |
| 1976 | 3 | 0 |
| 1977 | 4 | 0 |
| 1978 | 5 | 1 |
| 1979 | 3 | 0 |
| סה"כ | 59 | 5 |
ג'יבריל עות'מאן

ג'יבריל עות'מאן (בצרפתית: Jibril Othman, בערבית: جبريل عثمان, בתעתיק מדויק: ג'בריל עת'מאן; נולד ב-26 באפריל 2004 בסנט אטיין שבצרפת) הוא כדורגלן תוניסאי-צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סנט אטיין מליגת העל הצרפתית.
קריירת מועדונים

עות'מאן הצטרף למחלקת הנוער של סנט אטיין בשנת 2012, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-15 באוקטובר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 0–2 לפריז במסגרת המחזור ה-12 בליגת המשנה הצרפתית לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

נכלל בסגל נבחרת תוניסיה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
הערות שוליים

↑  Tunisie: Foot-Mondial U20 Argentine - Le sélectionneur de la Tunisie Montassar Louhichi dévoile la liste des 20 convoqués באתר Tunis Afrique Presse, ‏ 8 במאי 2023 (בצרפתית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'יבריל עות'מאן".