הסן (אוניית מערכה, 1903)
היסטוריית שירות > רייכסמרינה וקריגסמרינה

בעקבות התבוסה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה, הצי הגרמני אורגן מחדש כרייכסמרינה על פי הסכם ורסאי. הצי החדש הורשה להחזיק שמונה אוניות מערכה פרה-דרדנוט לפי סעיף 181 - שתיים מהן יהיו במילואים - להגנת החוף. הסן הייתה בין אוניות המערכה שנשמרו, בתחילה כאחת מכלי השייט במילואים. לאחר ששופצה, חומשה מחדש ועברה מודרניזציה קלה, הסן חזרה לשירות ברייכסמרינה ב-5 בינואר 1925. היא קיבלה בחזרה את חימוש הנשק הישן שלה, למעט הסוללה השלישונית שלה; היא קיבלה רק ארבעה מתוך תותחי ה-8.8 ס"מ, עם עוד ארבעה בתושבות נ"מ בזווית גבוהה. בסיפון הראשי הותקנו ארבעה צינורות טורפדו בקזמטים מעל המים. הדוודים הגליליים שלה על בסיס פחם הוחלפו בזוג דגמים חדשים המופעלים על ידי נפט. לאחר שבילתה את המחצית הראשונה של השנה בביצוע ניסויים ימיים והכשרה אישית, הסן הצטרפה לצי למסע לנורווגיה ביוני, שמזכיר את הפלגות הקיץ הישנות של הצי הקיסרי בזמן שלום. בהמשך השנה התבצעו אימוני ציים.
בתחילת 1926, הוטל על הסן פינוי נתיבים לכלי סוחר באזור הבלטי הקפוא. היא גם ביקרה במהלך תקופה זו בנמלים של ליבאו, לטביה, ורוואל, אסטוניה. האונייה הצטרפה לשלזוויג-הולשטיין, ספינת הדגל של ויצה-אדמירל קונרד מומזן, לטיול בספרד שנמשך בין 12 במאי ל-19 ביוני. במהלך השייט, הסן ביקרה באיים הקנריים ובכף ורדה במרכז האוקיינוס האטלנטי. ביולי, הסן וסירת הטורפדו T190 ביקרו ב-Neufahrwasser; הן היו ספינות המלחמה הגרמניות הראשונות שביקרו בדנציג מאז איבדה גרמניה את השליטה על העיר לפולין לאחר המלחמה. השנתיים הבאות חלפו ללא אירועים, וביולי 1928, הסן ביקרה בנורווגיה עם אדמירל הנס צנקר, ראש הרייכסמרינה. הפלגה נוספת לספרד התקיימה בין 18 באפריל ל-9 במאי 1929, כאשר ויצה-אדמירל איוואן אולדקופ הניף את דגלו על סיפון שלזוויג-הולשטיין. הסן ביקרה ב-Caramiñal, Vilagarcía, ו-Ferrol, ספרד, במהלך הסיור. הסן נסעה לסטוקהולם, שוודיה, ב-30 באוגוסט, ונשאר שם עד 5 בספטמבר.
שייט הכשרה גדול בים התיכון התקיים ב-1930, ונמשך מ-3 באפריל עד 16 ביוני. במהלך הסיור, הסן עצרה בנמלים רבים, כולל ויגו, אליקנטה וקדיס בספרד, פלרמו וסירקוזה בסיציליה, וונציה, איטליה. בעקבות אימוני הצי באוגוסט וספטמבר באותה שנה, היא ביקרה בקריסטיאנסנד, נורווגיה. הצי ביקר ב-Świnoujście, פולין, ב-18 וב-19 באפריל 1931 לפני שחזר להמבורג. היא שייטה מול נורווגיה בין 15 ביוני ל-3 ביולי. בשלב מסוים בשנת 1931, הוסרו מהסן שניים מתותחי ה-17 ס"מ וכל ארבעת תותחי הזווית הנמוכה בקוטר 8.8 ס"מ שלה. בשנה שלאחר מכן היא ביקרה בגוטלנד, אוסלו ודנציג, ובשנת 1933 עשתה טיול נוסף לרוואל. הסן ביקרה בברגן וב-Sognefjord, נורווגיה, ביולי 1934 לפני שהשתתפה במה שיהיו תמרוני הצי השנתי האחרון שלה מאוחר יותר באותה שנה. היא עזבה את קיל ב-25 בספטמבר ויצאה לווילהלמסהאפן, שם הוצאה משירות ב-12 בנובמבר. הצוות שלה נשלח לאוניית המערכה של כיס החדשה אדמירל שר, שהחליפה את הסן בצי.
ב-31 במרץ 1935, הסן נמחקה מהמרשם הצי והוסב לספינת מטרה. החימוש שלה הוסר, גוף האונייה הוארך והותקנו מכונות חדשות. הגוף הארוך יותר איפשר מקום לשני תאים אטומים נוספים, מה שהעלה את המספר ל-15 לעומת ה-13 המקוריים. המבנה העילי של הספינה הוסר כמעט לחלוטין; הסן שמרה רק על ארובה בודדת, תורן מגדל, ושתי הברבטות המשוריינות עבור צריחי הסוללה הראשיים. מנועי הקיטור שלה הוחלפו בטורבינות קיטור. בספינה היו צוות של 80, אך ניתן היה להפעיל אותה בשלט רחוק כשהיא משמשת כמטרה. העבודה נמשכה מ-11 באפריל 1935 עד 1 באפריל 1937; החל מאפריל היא ערכה ניסויים ימיים, וב-12 ביולי שובצה רשמית ליחידת האימונים של תותחנים, במה שקודם לכן שונה השם לקריגסמרינה. הספינה הראשונה שהשתמשה בהסן כמטרה הייתה הסיירת הקלה לייפציג ב-30 באוגוסט באותה שנה.
הסן שירתה בתפקיד זה במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-31 במרץ 1940 פעלה הסן כשוברת קרח לסיירות העזר אטלנטיס, וידר ואוריון, בנסיעתן מקיל לים הצפוני. היא וספינת השליטה שלה, ספינת הטורפדו לשעבר בליץ, נמסרו לברית המועצות ב-2 בינואר 1946 בווילהלמסהאפן. היא הופעלה מחדש ב-3 ביוני 1946 כ"טסל" (כאשר שמה של בליץ שונה ל-ויסטרל), והמשיכה לפעול כספינת מטרה עד שנגרטה ב-1960.
הסן עוברת מתחת לגשר לוונסאו הגבוה בתעלת הקייזר וילהלם
מפת הים הצפוני והבלטי בשנת 1911
תרשים של הקרב על יוטלנד המציג את התנועות העיקריות
הסן כספינת מטרה ב-1946