בונר פרנק פלרס
במלחמת העולם השנייה > יירוט תשדורתיו על ידי האיטלקים והגרמנים

בחודש אוקטובר 1940 מונה פלרס מונה לנספח הצבאי בשגרירות ארצות הברית במצרים. הוטל עליו לפקח ולדווח על פעולות צבאיות בריטיות בזירת הים התיכון והמזרח התיכון. הבריטים העניקו לפלרס גישה לפעילותם ולמידע שלהם. פלרס דיווח על כל מה שלמד לממונים עליו בארצות הברית. את הדו"חות קראו הנשיא פרנקלין רוזוולט, ראש המודיעין בצבאי האמריקני והרמטכ"ל.
פלרס דאג לאבטחת תשדורתיו ושיגר אותן בקשר רדיו. פרטי הצופן נגנבו משגרירות ארצות הברית במצרים בפשיטה לילית לשגרירות על ידי מרגלים איטלקיים בספטמבר 1941, זה איפשר לאיטלקים ולגרמנים לקרוא את הדיווחים והנתונים הסודיים ביותר על העוצמה, הכשלים, האספקה והתוכניות של בריטניה. המידע היה נרחב על שיירות בריטיות בים התיכון, כולל מאמצים לתחזק את חיל המצב של מלטה. החל מינואר 1942 נמסר מידע על מספרם ומצבם של הכוחות הבריטיים לרומל ואיפשר לו לתכנן את פעולותיו בידיעה על הכוחות שכנגדו. הגרמנים התייחסו לפלרס כאל "המקור הטוב". רומל התייחס אליו כאל "הבחור הקטן". מצב זה נמשך עד 29 ביוני 1942, שאז עבר פלרס למערכת צופן חדשה.
דליפת המידע עלתה לבעלות הברית באבדות רבות. לדוגמה, ביוני 1942, הבריטים ניסו לתחזק את מלטה, שהייתה תחת מתקפה אווירית מתמדת והורעבה. הבריטים החליטו להפליג בשתי שיירות אספקה במקביל, בתקווה שאם תתגלה אחת מהן, התקפות עליה יסיחו את דעתם של מדינות הציר מהאחרת. המשט של השיירות מאלכסנדריה במזרח וגיברלטר במערב תואם עם המאמץ של צוותי כוחות מיוחדים לנטרל את ספינות ומטוסי הציר. פלרס דיווח על המהלך. שדר שלו, מיום 11 ביוני, יורט הן ברומא והן על ידי המטה הצבאי הראשי של הצבא הגרמני בשדר זה נכתב כי בלילות 12 ביוני ו-13 ביוני היחידות המוטסות הבריטיות מתכננות מתקפה נגד מטוסי הציר על ידי הצנחת כוחות נרחבת באזור המדבר.
הכוחות הצרפתיים והבריטים נכנסו לפעולה מאחורי הקווים בלוב ובכרתים. ברוב ההתקפות הללו נתקלו הפושטים באש מדויקת של האויב וסבלו אבדות כבדות, תוך שלא הצליחו להסב נזק ללופטוואפה. ההצלחה היחידה שלהם הגיעה כאשר ההתרעה המוקדמת של פלרס לא התקבלה, או שהתעלמו ממנה או שטופלה בצורה לא מסודרת. בינתיים שתי השיירות של כוחות הברית אותרו והתקפו, יום לאחר שעזבו את גיברלטר, שש האוניות של השיירה ומלווייה נקלעו למתקפה מהאוויר ומהקרקע. רק שתיים מאוניות הסוחר שרדו והגיעו למלטה. השיירה האחרת שהייתה המאמץ הגדול יותר הייתה מורכבת מ-11 אוניות סוחר, והיא ספגה אבדות כה חמורות, עד שנאלצה לחזור למצרים.
התעוררה מחלוקת האם דליפת המידע השפיעה באופן כולל על תוצאות הקרב בצפון אפריקה. היו שסברו כי מאחר שהדיווחים של פלרס היו לא מושלמים והערכותיו לא מדויקות, תרמה הדליפה למפלתו של רומל, לאחר נפילת טוברוק, היא גרמה להחלטתו לסגת מערבה מאלסנדריה, אך האופטימיות שלו גברה כתוצאה מדיווחיו של פלרס והערכתו כי הבריטים יקרסו תחת מתקפה נוספת של רומל. שניהם, גם פלרס וגם רומל, טעו ורומל נחל מפלה.
הבריטים החלו לחשוש שהגרמנים צוברים מידע ממקור בתוך מצרים והמודיעין הצבאי הבריטי הביא בחשבון את פלרס כמקור אפשרי. ב-10 ביוני 1942 הגיעו הבריטים למסקנה סופית שהדיווחים של פלרס נחשפו על ידי הגרמנים. ב–29 ביוני החליף פלרס את הצופן והביא קץ להדלפות.
פלרס לא נמצא אשם בגין הדלפת תשדורותיו אבל הועבר ממצרים ב-7 ביולי 1942. מחליפו בתפקיד השתמש בצופן הצבאי האמריקאי שלא היה מוכר לגרמנים. עם שובו לארצות הברית הוענקה לו מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, שמוענקת על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית לקצינים בכירים שהתבלטו בשירות מצוין ותרמו לביטחון הלאומי של ארצות הברית, על הערכותיו ודיווחיו אודות המצב בצפון אפריקה. ב-4 בדצמבר 1942 הוא הועלה לדרגת בריגדיר, תת-אלוף. הוא סופח למשרד לשירותים אסטרטגיים ה-OSS, קודמו של ה-CIA. דיווחיו של פלרס השפיעו על ההחלטה כי הכוחות האמריקאים יספקו אספקה ונשק לכוחות הבריטיים בצפון אפריקה.
למרות גישתו האנטי-בריטית, פלרס והדיווחים שלו השפיעו על ההחלטות להביא אספקה וחיילים אמריקאים שיסייעו לבריטים בצפון אפריקה. לאורך כהונתו בצפון אפריקה דאג פלרס להרחיב את התמיכה האמריקנית בבריטים בצפון אפריקה. זה כלל גם נשק וגם חיילים אמריקאים. זה היה בקנה אחד עם הרמטכ"ל המשותף ופיקוד אירופה של ארצות הברית באשר לרמת התמיכה בנשק ובחיילים אמריקאים. המדיניות הצבאית באותה תקופה הייתה שהצלת הבריטים בצפון אפריקה לא נדרשת אסטרטגית, במיוחד לא באמצעות פלישת צפון אפריקה (מבצע לפיד), מכיוון שהדבר יסיט את המיקוד ממבצע בולרו, תוכנית לפלישה אירופית מוקדמת.
הנשיא רוזוולט העריץ את הדיווחים של פלרס והושפע מהם. ביום 29 ביוני 1942 כתב הגנרל ג'ורג' מרשל לנשיא כי "פלרס הוא משקיף בעל ערך רב אך אחריותו איננה של  אסטרטג והשקפותיו מנוגדות לשלי". הנשיא הזמין את פלרס לבית הלבן עם שובו מקהיר, והם נפגשו ב-30 ביולי 1942.