stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SVG
תגיות XML עיקריות > use

תגית ה-use משמשת להצהרה על "שכפול" תגית מסוימת ושימוש חוזר בה. בחירת התגית לשכפול נעשית על ידי ציון ערך ה-id של התגית (שם שהמתכנת בוחר לסמנה ולקרוא לה בו) שבה רוצים להשתמש – פרמטר אופציונלי, שנעשה בו שימוש כאשר יש צורך לתת לתגית מסוימת ערך מציין ייחודי.
דוגמה לשימוש בתגית use:
<defs>
 <rect width="3" height="3" fill="red" id="my-square" />
</defs>
<use xlink:href="#my-square" x="8" y="16" />
בדוגמה זו, שמור בתוך אובייקט ה-defs ריבוע אדום, שאורך צלעו 8 פיקסלים, ושערך (שם) ה-id שלו הוא "my-square". מחוץ לאובייקט ה-defs מצויה תגית מסוג use, המשתמשת באובייקט שה-id שלו הוא "my-square", וממקמת אותו בנקודה (8,16).
תגית ה-use אינה מאפשרת רקורסיה. במקרה כזה, תגית ה-use המהווה את התחלת הרקורסיה לא תוצג כלל.
סדר ההצגה

כאשר הדפדפן (או כל תוכנה אחרת הפותחת מסמכי SVG) מציג קובץ SVG, המסמך "ייסרק" מראשיתו ועד סופו. תגיות שמופיעות קודם במסמך, יוצגו מתחת לתגיות שבאות לאחר מכן. על-מנת "להעלות" או "להוריד" תגית, יש לשנות את מיקומה במסמך.
הנפשות

SVG מאפשר גם הנפשה של אלמנטים גרפיים. אחת הדרכים להנפשת אלמנט היא באמצעות תגיות מיוחדות של SMIL, המוכנסות לתוך האלמנט שמעוניינים להנפיש; לעומת זאת, אנימציות SMIL ב-SVG אינן תקן שאושר על ידי ה-W3C, ולכן הדפדפנים גוגל כרום ופיירפוקס מציגים אזהרה כאשר נעשה שימוש באנימציות SMIL בדף אינטרנט. השיטה המועדפת כיום היא באמצעות הנפשות CSS, ושיטה נוספת להנפשת אלמנטים היא שימוש ב-JavaScript
תכונות

לתגיות במסמך SVG יכולות להיות תכונות המשויכות להן (attributes). תכונה מחולקת לשם התכונה ולערכה (value), ותפקידה למסור מידע אודות האלמנט שהתגית מייצגת.
תכונות נכתבות בתוך תגית הפתיחה של האלמנט, עם רווח לפניהן, באופן הבא:
<tag attribute1="some value 1" attribute2="some value 2" attribute3="some value 3" ... attributeN="some value N" />
תגית יכולה להכיל תכונה אחת, מספר תכונות, או לא להכיל תכונות כלל.
התכונות הנפוצות במסמכי SVG:
| שם התכונה | תפקיד | הערה |
| --- | --- | --- |
| id | נותן שם מזהה ייחודי לאלמנט מסוים במסמך | אין להעניק למספר תגיות את אותו ערך id |
| width height | ממדי האובייקט (רוחב, גובה) | נמדד בפיקסלים |
| x ו-y | מיקום האובייקט בתמונה | קואורדינטות של נקודה |
| cx ו-cy | מיקום של מעגל או אליפסה | מיקום מרכז הצורה |
| r | רדיוס של מעגל | באליפסה נעשה שימוש בתכונות rx ו-ry, המציינות את רדיוס האליפסה בחלק הרחב ובחלק הצר (הרדיוסים נחתכים במרכז האליפסה, כאשר הם מאונכים זה לזה) |
| transform | שינוי מיקומו או צורתו של האובייקט במרחב | תכונה זו מאפשרת את הזזת האובייקט, שינוי ממדיו, סיבובו, הטייתו, או שילוב בין כמה סוגי שינויים |
| x1 ו-y1 x2 ו-y2 | מיקום נקודת התחלה ונקודת סיום של קו | נעשה שימוש בתכונות אלה באלמנט line (ציור קו) וכן באלמנט linearGradient (יצירת רקע, המכיל מספר צבעים המשתלבים בהדרגתיות) |
| d | מכילה את שרשרת הפקודות של תגית ה-path |  |
| fill | צבע המילוי של אלמנט | צבע שחור, כברירת מחדל |
| stroke | צבע קו המתאר של האלמנט | שקוף, כברירת מחדל |
| stroke-width | רוחב קו המתאר של האלמנט | 1 פיקסל, כברירת מחדל |
תכונות > transform

תכונת ה-transform מאפשרת את הזזת האלמנט (באלמנטים גרפיים בלבד), שינוי ממדיו, סיבובו, הטייתו, או שילוב בין כמה סוגי שינויים, המהווים, למעשה, מעין פקודות. כל פקודה שכזו נכתבת כשם הפקודה, שלאחריו יופיעו צמד סוגריים, ובתוכם ייכתבו הפרמטרים הנדרשים להחלת השינוי.
| סוג השינוי | תפקיד | מבנה> תחביר | מבנה> הסבר |
| --- | --- | --- | --- |
| translate | הזזת האובייקט על המסך | translate(x y) | הזזת האובייקט x פיקסלים ימינה ו-y פיקסלים כלפי מטה. שימוש ביחידות שליליות יזיז לכיוון הנגדי. כאשר מושמט הערך y, לא תהיה תזוזה אנכית. |
| scale | שינוי ממדי האובייקט | scale(x y) | הכפלת רוחב האובייקט ב-x והכפלת גובהו ב-y. ערך שלילי גם יהפוך את האלמנט אופקית (x) או אנכית (y). כאשר הערך הוא 0, האובייקט לא יוצג כלל על המסך. השמטת הערך y תכפיל את גובה ורוחב האובייקט באותו מספר (הערך x). |
| rotate | סיבוב האובייקט | rotate(angle x y) | סיבוב האובייקט angle מעלות עם כיוון השעון (ערך שלילי יוביל לסיבוב בכיוון הנגדי). מוקד הסיבוב הוא ראשית הצירים. על ידי הוספת הערכים x ו-y, ניתן לקבוע נקודה אחרת על המסמך שסביבה ייעשה הסיבוב (למשל, מרכז הצורה). |
| skewX | הטיה אופקית של האובייקט | skewX(angle) | הזזת חלקו התחתון של האובייקט במקביל לציר ה-X, כך שצדו הימני של האובייקט ייצור עם גובהו זווית של angle מעלות. |
| skewY | הטיה אנכית של האובייקט | skewY(angle) | דומה ל-skewX, אך נעשית הזזה אנכית של צדו הימני של האובייקט. |
| matrix | החלת מספר שינויים בעזרת מטריצת מעבר | matrix(a b c d e f) | יצירה של מטריצת מעבר – סדרה של ערכים, הקובעים את מיקומו החדש של האובייקט במרחב ואת צורתו. ניתן גם לשלב מספר שינויים בפקודת matrix אחת, על ידי חישוב השינויים בזה אחר זה. |
דוגמה

להלן דוגמה למסמך SVG (כל תכונה נכתבה בשורה חדשה, על מנת להקל על הקריאה; הכיתובים בתוך התגית המיוחדת "< !-- -- >" הן הערות פנימיות לצורך שיפור הקריאות, והמחשב מתעלם מהן):
<svg xmlns="http://www.w3.org/2000/svg" width="200" height="200" version="1.1">
 <!-- מלבן -->
 <rect
 width="20"
 height="30"
 x="20"
 y="60"
 fill="red"
 stroke="black" />

 <!-- מעגל -->
 <circle
 cx="50"
 cy="40"
 r="20"
 fill="orange"
 stroke="black" />

 <!-- קו -->
 <line
 x1="25" y1="100"
 x2="56" y2="72"
 stroke="purple"
 stroke-width="3" />

 <!-- מצולע -->
 <polygon
 points="120,5 160,5 170,40 120,40"
 fill="gray"
 stroke="lime"
 stroke-width="2" />

 <!-- קו שבור -->
 <polyline
 points="140,140 150,150 140,160 150,170 140,180 150,190"
 fill="none"
 stroke="brown"
 stroke-width="3" />

 <!-- אליפסה -->
 <ellipse
 cx="55"
 cy="150"
 rx="20"
 ry="34"
 fill="yellow"
 stroke="black"
 transform="rotate(-30 55 150)" />

 <!-- נתיב -->
 <path
 d="M 110 70 l 30 46 c -11 14, -49 14, -60 0 z"
 fill="lime"
 stroke="black" />

 <!-- כיתוב -->
 <text
 x="90"
 y="60"
 font-size="12"
 font-family="Arial">

 טקסט לדוגמה
 </text>
</svg>
תוכנות התומכות בתקן זה > דפדפנים

גוגל כרום
ספארי
מוזילה פיירפוקס וכל שאר הדפדפנים המבוססים על מנוע Gecko של קרן מוזילה
אינטרנט אקספלורר - מגרסה 9 (עד גרסה 8 באמצעות תוסף חיצוני של אדובי)
אופרה
Konqueror
תוכנות התומכות בתקן זה > תוכנות לעריכת קובצי SVG

קובץ SVG הוא קובץ XML; כלומר, הוא קובץ טקסטואלי, ולכן, ניתן לערוך אותו בכל עורך טקסט, אך יש יתרון לעריכתו באמצעות עורך ייעודי.
מספר גדל והולך של תוכנות תומך בפורמט זה. ביניהן:
Open Office - חבילת תוכנות חופשית, המקבילה ל-Microsoft Office
Inkscape - תוכנה חופשית, המיועדת לעריכת קובצי SVG
אדובי אילוסטרייטור - תוכנת איור של חברת אדובי, תומכת בייבוא וייצוא של קובצי SVG
כמו כן, קיימים כלים רבים באינטרנט, המאפשרים עריכה, יצירה ושמירה של קובצי SVG.
גלריה

הדגמה של שלבי הבניה של תגית מסוג path
הערות שוליים

↑  Paths - Line commands באתר MDN Web Docs
↑  SVG SMIL animation באתר Can I use...
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539734105171  BnF: cb14487634q (data)  GND: 4658480-8  LCCN: sh2002004644  NKC: ph640658 
תוצאת הדוגמה. העיגול מסמן את נקודת התחלת העקומה.
התוצאה:
היסטוריה של שפות התכנות

ההיסטוריה של שפות התכנות משתרעת מתיעוד של מחשבים מכניים מוקדמים ועד לכלים מודרניים לפיתוח תוכנה. שפות התכנות המוקדמות היו מיוחדות מאוד, והסתמכו על סימונים מתמטיים ותחביר לא ברור. לאורך המאה ה-20, מחקרים בתאוריית המהדר הובילו ליצירת שפות תכנות עיליות, המשתמשות בתחביר נגיש יותר כדי להעביר הוראות.
שפת התכנות העילית הראשונה הייתה פלנקלקול, שנוצרה על ידי קונרד זוסה בין 1942 ל-1945. השפה העילית הראשונה שהיה לה מהדר נוצרה על ידי קוראדו בוהם בשנת 1951, עבור התזה שלו. השפה המסחרית הראשונה הייתה FORTRAN, שפותחה ב-1956 (המדריך הראשון הופיע ב-1956, אך פותח לראשונה ב-1954) על ידי צוות בראשותו של ג'ון בקאוס ב-IBM.
היסטוריה מוקדמת

במהלך השנים 1842–1849, עדה לאבלייס תרגמה את ספר הזיכרונות של המתמטיקאי האיטלקי לואיג'י מנברה על המכונה המוצעת החדשה ביותר של צ'ארלס בבג': המנוע האנליטי. היא הוסיפה לספר הזיכרונות הערות שציינו בפירוט שיטה לחישוב מספרי ברנולי באמצעות המנוע, המוכרת על ידי רוב ההיסטוריונים כתוכנת המחשב הראשונה בעולם שפורסמה.
קודי המחשב הראשונים היו מיוחדים ליישומים שלהם. לדוגמה, אלונזו צ'רץ' הצליח לבטא את תחשיב הלמבדה בצורה נוסחתית ומכונת טיורינג הייתה הפשטה של פעולתה של מכונת סימון סרטים.
למנועי הפרשים של צ'ארלס באבג' ושל ג'קארד לומס היו שפות פשוטות[דרוש מקור] לתיאור הפעולות שהמכונות הללו צריכות לבצע ולכן, כיום, הם נחשבים ליוצרים של שפת התכנות הראשונה.
הקמת פרדיגמות יסוד

התקופה מסוף שנות ה-60 ועד סוף שנות ה-70 הביאה פריחה גדולה של שפות תכנות. רוב פרדיגמות השפה העיקריות שנמצאות כיום בשימוש הומצאו בתקופה זו:
Speakeasy, שפותחה ב-1964 במעבדה הלאומית של Argonne על ידי סטנלי כהן, היא מערכת תכנות מונחה עצמים (OOPS), בדומה לחבילות המתמטיות המאוחרת של MATLAB, IDL ו-Mathematica. ל-Speakeasy יש תחביר ברור על בסיס Fortran. המערכת נועדה תחילה למחשוב יעיל של פיזיקה באופן פנימי במעבדה הלאומית של Argonne, שונתה לשימוש מחקרי (כ-"Modeleasy") עבור מועצת הפדרל ריזרב בתחילת שנות ה-70 ולאחר מכן נהפכה לזמינה מסחרית.
Simula, שהומצאה בסוף שנות ה-60 על ידי קריסטן ניגארד ואולה יוהאן דאל כהרחבה של ALGOL 60, הייתה השפה הראשונה שנועדה לתמוך בתכנות מונחה עצמים.
C, שפת תכנות מערכות מוקדמת, פותחה על ידי דניס ריצ'י וקן תומפסון ב-מעבדות נוקיה בל בין השנים 1969 ו-1973.
Smalltalk (אמצע שנות ה-70) סיפקה עיצוב יסודי שלם של שפה מונחה עצמים.
פרולוג, שתוכננה ב-1972 על ידי אלן קולמר, פיליפ רוסל ורוברט קובלסקי, הייתה שפת התכנות הלוגית הראשונה.
ML בנתה מערכת מסוג פולימורפי (הומצאה על ידי רובין מילנר ב-1973) על Lisp, שהניחה את אבני היסוד של שפות תכנות פונקציונליות עם הקלדה סטטית. כל אחת מהשפות הללו הולידה משפחה שלמה של צאצאים, ורוב השפות המודרניות סופרות לפחות אחת מהן במוצאן.
גם בשנות השישים והשבעים של המאה ה-20 היה ויכוח רב על היתרונות של "תכנות מובנה", שפירושו בעצם תכנות ללא שימוש בפקודת ה-goto. חלק ניכר מהמתכנתים האמינו שאפילו בשפות המספקות goto, זה סגנון תכנות גרוע להשתמש בו למעט בנסיבות נדירות. הוויכוח הזה היה קשור קשר הדוק לעיצוב שפות: לחלק מהשפות לא היה goto, מה שאילץ את השימוש בתכנות מובנה.
כמה שפות בולטות שפותחו בתקופה זו כוללות:
1967 – BCPL (השפיעה על B)
1968 – Logo
1969 – B (השפיעה על C)
1970 – פסקל
1970 – Forth
1972 – C
1972 – Smalltalk
1972 – Prolog
1973 – ML
1975 – Scheme
1978 – SQL (שפת שאילתות, הורחבה מאוחר יותר)
שנות ה-80: איחוד, מודולים, ביצועים

שנות ה-80 היו שנים של גיבוש יחסי בשפות אימפרטיביות. במקום להמציא פרדיגמות חדשות, כל התנועות הללו פיתחו את הרעיונות שהומצאו בעשור הקודם. ++C שילבה תכנות מונחה עצמים ותכנות מערכות. ממשלת ארצות הברית תיקנה את עדה, שפת תכנות מערכות המיועדת לשימוש על ידי קבלני ביטחון. ביפן ובמקומות אחרים, הוצאו סכומים אדירים בחקירת שפות תכנות מהדור החמישי ששילבו מבני תכנות לוגיים. קהילת השפות הפונקציונליות החלה להפוך את ML ו-Lisp לסטנדרט. המחקר במירנדה, שפה פונקציונלית עם הערכה עצלנית, החל לתפוס אחיזה בעשור הזה.
מגמה חדשה וחשובה אחת בעיצוב שפה הייתה התמקדות מוגברת בתכנות עבור מערכות בקנה מידה גדול באמצעות שימוש במודולים. עדה, מודולה ו-ML פיתחו כולם מערכות מודול בולטות בשנות ה-80. מערכות מודולים הוצמדו לעיתים קרובות למבני תכנות גנריים: גנריות היא, במהותה, מודולים עם פרמטרים[דרוש מקור] (ראו גם פולימורפיזם).
אף על פי שלא הופיעו פרדיגמות חדשות מרכזיות לשפות תכנות אימפרטיביות, חוקרים רבים הרחיבו את הרעיונות של שפות קודמות והתאימו אותם להקשרים חדשים. לדוגמה, השפות של מערכות Argus ו-Emerald התאימו תכנות מונחה עצמים למערכות מחשוב מבוזרות.
שנות ה-80 הביאו גם התקדמות ביישום שפות תכנות. תנועת המחשוב עם סט פקודות מצומצם (RISC) בארכיטקטורת המחשב הניחה כי יש לתכנן את החומרה עבור מהדרים ולא עבור מתכנתי שפת הסף אנושיים. בסיוע שיפורי מהירות המעבד (CPU) שאיפשרו שיטות קומפילציה אגרסיביות יותר ויותר, תנועת RISC עוררה עניין רב יותר בטכנולוגיית מהדר לשפות עיליות.
טכנולוגיית השפה המשיכה בקו הזה גם בשנות ה-90.
כמה שפות בולטות שפותחו בתקופה זו כוללות:
1980 – ++C (כ-"C with classes", שמה שונה ב-1983)
1983 – עדה
1984 – Common Lisp
1984 – MATLAB
1985 – אייפל
1986 – Objective-C
1986 – LabVIEW (שפת תכנות חזותית)
1986 – Erlang
1987 – Perl
1988 – PIC (שפת סימון)
1988 – Tcl
1988 – Wolfram Language (כחלק מ-Mathematica, הופרד ביוני 2013)
שנות ה-90: עידן האינטרנט

הצמיחה המהירה של האינטרנט באמצע שנות ה-90 הייתה האירוע ההיסטורי הגדול הבא בשפות התכנות. באמצעות פתיחת פלטפורמה חדשה לחלוטין למערכות מחשב, האינטרנט יצר הזדמנות לאימוץ שפות חדשות. במיוחד, שפת התכנות JavaScript עלתה לפופולריות בגלל השילוב המוקדם שלה עם דפדפן האינטרנט Netscape Navigator. שפות תסריט שונות אחרות השיגו שימוש נרחב בפיתוח יישומים מותאמים אישית עבור שרתי אינטרנט כגון PHP. שנות ה-90 לא ראו שום חידוש מהותי בשפות אימפרטיביות, אלא הרבה שילוב מחדש והבשלה של רעיונות ישנים. עידן זה החל את התפשטותן של שפות פונקציונליות. היבט נוסף שהשפיע באופן מהותי היה פרודוקטיביות המתכנת. שפות רבות לפיתוח מהיר של יישומים (RAD) צצו, שבדרך כלל הגיעו עם סביבת פיתוח משולבת (IDE), איסוף זבל והיו צאצאים של שפות ישנות יותר. כל השפות הללו היו מונחות עצמים. אלה כללו את ויז'ואל בייסיק, ג'אווה, Object Pascal ו-OCaml. ג'אווה במיוחד זכתה לתשומת לב רבה.
רדיקליות וחדשניות יותר משפות ה-RAD היו שפות התסריט החדשות. השפות האלו לא נבעו ישירות משפות אחרות והציגו תחבירים חדשים ושילוב ליברלי יותר של תכונות. רבים מחשיבים את שפות התסריט הללו כפרודוקטיביות יותר אפילו משפות ה-RAD, אך לעיתים קרובות בגלל בחירות שהופכות תוכניות קטנות לפשוטות יותר אך תוכניות גדולות לקשות יותר לכתיבה ולתחזוקה.[דרוש מקור] עם זאת, שפות סקריפטים הפכו להיות הבולטות שבהן נעשה שימוש בתחום האינטרנט.
כמה שפות בולטות שפותחו בתקופה זו כוללות:
1990 – Haskell
1990 – פייתון
1991 – ויז'ואל בייסיק
1993 – Lua
1993 – R
1994 – CLOS (חלק מה-ANSI Common Lisp)
1995 – Ruby
1995 – עדה 95
1995 – ג'אווה
מגמות עדכניות

התפתחות שפות התכנות נמשכת, הן בתעשייה והן במחקר. חלק מהמגמות האחרונות כללו:
תחביר לשיפור תמיכה בתכנות מקבילי ובתכנות מבוזר.
מנגנונים חלופיים לשילוביות ומודולריות: Mixins, מחלקות טיפוסים, היבטים.
פיתוח תוכנה מבוסס מוצרי מדף (Component-oriented software development)
עניין מוגבר בהפצה ובניידות.
אינטגרציה עם מסדי נתונים, כולל XML ומסדי נתונים יחסיים .
קוד פתוח כפילוסופיית פיתוח לשפות, כולל אוסף המהדרים של GNU ושפות כגון PHP, Python, Ruby ו-Scala .
עניין רב יותר בשפות תכנות חזותיות כמו Scratch, LabVIEW ו-PWCT
שפות מקבילות ביותר עבור יחידות עיבוד גרפיות (GPU) ומערכי מחשבי-על, כולל OpenCL.
מחקר מוקדם על שפות תכנות במחשוב קוונטי.
מחקר מוקדם ביישום שיטות בינה מלאכותית (AI) ליצירת קוד באמצעות AI כמו שימוש ב-GPT-3.
כמה שפות בולטות שפותחו בתקופה זו כוללות:
2000 – ActionScript
2001 – #C
2001 – D
2002 – Scratch
2003 – Groovy
2003 – Scala
2005 – #F
2005 - Haxe
2006 – PowerShell
2007 – Clojure
2008 – Nim
2009 – Go
2010 – Rust
2011 – Dart
2011 – Kotlin
2011 – Red
2012 – ג'וליה
2012 – TypeScript
2012 – Elm
2012 – Elixir
2014 – סוויפט
2014 – קריסטל
2015 – Raku
2016 – Zig
2019 – Bosque
2021 – Microsoft Power Fx
הערות שוליים

1 2  Hopper (1978) p. 16.
↑  Knuth, Donald E.; Pardo, Luis Trabb. Early development of programming languages. Encyclopedia of Computer Science and Technology. Vol. 7. Marcel Dekker. pp. 419–493.
↑  Corrado Böhm's PhD thesis
↑  Fuegi, J.; Francis, J. (באוקטובר–בדצמבר 2003), "Lovelace & Babbage and the creation of the 1843 'notes'", Annals of the History of Computing, 25 (4): 16–26, doi:10.1109/MAHC.2003.1253887 {{citation}}:  (עזרה)
↑  In 1998 and 2000 compilers were created for the language as a historical exercise. Rojas, Raúl, et al. (2000). "Plankalkül: The First High-Level Programming Language and its Implementation". Institut frame Informatik, Freie Universität Berlin, Technical Report B-3/2000. (full text)
↑  Sebesta, W.S. (2006). Concepts of Programming Languages. p. 44. ISBN 978-0-321-33025-3.
↑  "Fortran creator John Backus dies – Tech and gadgets". NBC News. 2007-03-20. נבדק ב-2010-04-25.
↑  "CSC-302 99S : Class 02: A Brief History of Programming Languages". Math.grin.edu. אורכב מ-המקור ב-2010-07-15. נבדק ב-2010-04-25.
↑  Padua, David (פבר' 2000). "The FORTRAN I Compiler" (PDF). Computing in Science and Engineering. 2 (1): 70–75. Bibcode:2000CSE.....2a..70P. doi:10.1109/5992.814661. נבדק ב-7 בנובמבר 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Eugene Loh (18 ביוני 2010). "The Ideal HPC Programming Language". Queue. Association of Computing Machines. 8 (6). {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "HPL – A Portable Implementation of the High-Performance Linpack Benchmark for Distributed-Memory Computers". נבדק ב-2015-02-21.
↑  Sammet (1969) p. 316
↑  Sammet (1978) p. 204.
↑  Gordon, Michael J. C. (1996). "From LCF to HOL: a short history" (PDF). p. 3. נבדק ב-2015-05-04. Edinburgh LCF, including the ML interpreter, was implemented in Lisp.
↑  Manjoo, Farhad (29 ביולי 2020). "How Do You Know a Human Wrote This?". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-4 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "TIOBE Index, Top 100 programming languages according to TIOBE Index". www.tiobe.com. TIOBE index. 25 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "GitHub's Octoverse 2018". אורכב מ-המקור ב-2019-03-22.
פורטרן
Scheme
פרשת ילדי תימן
ראשית הפרשה: עולי תימן בעלייה ההמונית

העלייה ההמונית בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל הקיפה מאות אלפי יהודים מרחבי העולם, שהגיעו בפרק זמן קצר יחסית. מדינת ישראל הייתה עדיין בחיתוליה, בשלהי מלחמת העצמאות ובעיצומה של תקופת הצנע, ולא הייתה בארץ תשתית מוכנה לקליטת מספר כה גדול של עולים. היה מחסור חמור במקומות מגורים ובשירותי בריאות. רוב העולים נשלחו לגור במעברות ובמגורים זמניים אחרים, במרכזי קליטה וביישובים רחוקים.
ראשית הפרשה: עולי תימן בעלייה ההמונית > מצוקה במחנות המעבר ומצבם הבריאותי של העולים

במסגרת העלייה ההמונית עלו כ-50,000 יהודים מתימן במבצע "על כנפי נשרים", שהגיע לשיאו בחודשי יוני-ספטמבר 1949. בשלבים מוקדמים של המבצע היו ניסיונות להאט את קצב העלייה בגלל מצבם הבריאותי הגרוע של העולים וחשש מפני קשיים בקליטתם בישראל הענייה, אולם שינויים פוליטיים בתימן והתקבצות הפליטים אילצו את הממשלה ואת הג'וינט לארגן מבצע הצלה ועליה בהול. כבר בשלב הראשון של המבצע שהחל בדצמבר 1948 הגיעו ממחנה חאשד לישראל בין 700 ל-950 יתומים, מהורה אחד או משניהם.
מחנה המעבר "חאשד" הוקם בתימן בחופזה ונועד להכיל עד 1,000 איש, אולם בחודש ספטמבר 1949 היו בו מעל 13,000 פליטים. על הטיפול הרפואי הופקד רופא אחד בלבד שהסתייע בשתי אחיות. המצב במחנה היה קשה והתמותה בקרב העולים התשושים הייתה גבוהה. אחת האחיות העידה: "באו כל כך הרבה חולים שהקרקע כולה הייתה מכוסה בגופותיהם. היה עליך להלך ביניהם בזהירות רבה, ובחשכה, למרות הזהירות שבה הייתי הולכת ביניהם, כשאני מאירה את דרכי במנורת הגז, הייתי דורכת על הגופות." תושבי המחנות סבלו ממחסור במזון, במים זורמים ותרופות, וכן מתנאי סניטציה קשים. המחנות עמדו בפני קריסה והוחלט להעלות את העולים לארץ ישראל מהר ככל שניתן.
קשה במיוחד היה מצבם הבריאותי של תינוקות, ילדים וזקנים. לפי ד"ר שטרנברג רבים מהילדים נראו כשלדים ומשקלם של ילדים בני שנה היה 4–5 ק"ג, "עור ועצמות ופני זקנים". בן-גוריון כתב ביומנו בעניין ""ילדים מתים כזבובים... עלינו להציל אותם. אמנם גם פה התמותה רבה, אבל פה יש טיפול יותר יעיל ויותר נאמן". לפי ד"ר דב לויטן, 40% מהילדים בני השנה שעלו מתימן לישראל נפטרו, משום שבתימן לא הכירו את הרפואה המודרנית, וכן בשל תנאי המחיה הקשים של העולים - מסע העלייה המפרך, התנאים הקשים במחנות המעבר והתנאים במחנות בישראל בתקופת המחסור ששררה אז. לכך יש לצרף את היחס המתנשא של צוותי הרפואה שקלטו אותם, שראו אותם כפרימיטיביים. "מחד, ניסו לטפל בילדים ולרפא אותם. מאידך, כשהילד מת לא הודיעו להורים שלו. הם לא נכחו בקבורה ולא ניסחו תעודות פטירה".
חלק מהילדים הגיעו לבית החולים דג'אני ביפו ישירות משדה התעופה בלוד. הם היו במצב קשה של תת-תזונה ותחלואה, וללא רישומים. רבים מהם מתו ונקברו בחלקה של ילדי תימן בבית העלמין בחולון.
ראשית הפרשה: עולי תימן בעלייה ההמונית > קליטת העולים במחנות בישראל

רובם הגדול של עולי תימן שמרו על אורח חיים דתי. לאחר שהגיעו לישראל הם שוכנו בשלושה מחנות מרכזיים, ששימשו קודם לכן מחנות של הצבא הבריטי - ראש העין, בית ליד (פרדסיה), ועין שמר. חלק מן העולים שהה זמן קצר במחנה המעבר בעתלית. אורח החיים במחנות העולים היה דומה לזה של חיילים במחנה צבאי. בד בבד עם הקמת המחנות, גויס והוכשר צוות מנהלי שיטפל באלפי העולים. מחנות אלה נסגרו לאחר כשנה וחצי, בשלהי שנת 1950, ושוכניהם הועברו למעברות, שבהן חיו ההורים והילדים יחד. דבר זה השפיע על דפוסי היעלמות של תינוקות שהיו שונים מעט בתקופת המחנות ובתקופת המעברות. עולים שוכנו גם במחנות העולים שער העלייה (בחיפה) ובבאר יעקב.
לטענת יצחק מעוז, מנהל מחנה ראש העין מאז היווסדו, עומס העבודה והבלבול במחנות היה קשה ביותר. בכל לילה הגיעו כ-700–800 עולים והעובדים במחנה עבדו כ-20 שעות ביממה בניסיון לקלוט אותם באמצעים דלים. בעיה מיוחדת הייתה רישום שמות תושבי המחנה. לרוב העולים היו שמות דומים, כך שצירוף של שני שמות בלבד כמו "זכריה אברהם" לא היה מספיק, והיה צורך להשתמש בשם שלישי. לדבריו, כל תינוק שהובא למחנה הוכנס קודם כל לבית התינוקות, שם נרשם בשם שנמסר למטפלת על ידי הורי התינוק ומדבקה עם שמו הוצמדה לידו הימנית. הרופא במקום החליט אם תינוק חולה צריך להישלח לבית החולים.
ראשית הפרשה: עולי תימן בעלייה ההמונית > בתי תינוקות ובתי חולים לטיפול בילדים

התחלואה בקרב תינוקות וילדים במחנות ותנאי הטיפול בילדים מהווים חלק מרכזי בפרשה. בסמוך למחנות פעלו בתי חולים מקומיים לטיפול בעולים שפעלו בתנאים קשים.
ד"ר ג'ורג מנדל, מי שהיה אז רופא צעיר שעלה מדרום אפריקה, תיאר את התנאים הקשים בבית החולים הזמני במחנה ראש העין. לדבריו, ילדים ותינוקות היו במצב של התייבשות או תת-תזונה ורבים חלו במלריה, טיפוס הבטן, שחפת ומחלות נוספות. בהמשך חלו ילדים גם עקב תנאי התברואה הירודים.
ההורים גרו באוהלים ובמבנים זמניים. בשל מצבם הבריאותי של התינוקות ותנאי המגורים במחנות, הוחלט להקים בהם בתי תינוקות שבהם שוכנו עד 50 תינוקות בחדר אחד. הדבר הגביר את סיכויי ההידבקות. בין הסגל של בתי התינוקות (שרובו מקרב יוצאי אירופה) לבין המשפחות, היו קשיי תקשורת שהותירו משקעים. היו מקרים של היעדרות הורים בגלל הנסיבות הקשות של אותה תקופה, והדבר עשוי היה ליצור תחושה אצל המטפלות שהמשפחה נטשה את התינוק ושיש למצוא לו סידור חלופי.
במקרה של מחסור במקום, או במקרים קשים, הועברו התינוקות, כמו חולים אחרים, לבתי חולים אחרים. במחנה בית ליד ובמחנה עין שמר הוקמו בתי חולים שתופעלו על ידי "השירות הרפואי לעולה" של הסוכנות (שר"ל), וילדים פונו בדרך כלל לבתי החולים הממשלתי בחיפה (כיום רמב"ם) ולבית החולים העמק בעפולה. במחנה בראש העין הופעל בית חולים מקומי כשלוחה של בית החולים הדסה בירושלים, ובמקרה הצורך הועברו תינוקות לבתי החולים הממשלתיים תל השומר וסרפנד (אסף הרופא כיום), וכן לבית החולים דג'ני ביפו (כיום וולפסון). חולים במחלות מידבקות, לרבות אסכרה, ודפטריה שיתוק ילדים ושחפת, הועברו לבתי חולים ממשלתיים בפרדס כץ ובדיר עמר (איתנים). העברה לאשפוז בבתי החולים הממשלתיים נעשתה על פי החלטת הסגל בבית התינוקות או בית החולים המקומי, ואשפוז התינוק התברר להורים בדרך כלל רק בדיעבד כשלא נמצא התינוק בבית התינוקות. לדברי מנדל, לעיתים קרובות היה צורך דחוף להעביר תינוק, ולא ניתן היה לחכות להורים, בשל קושי לטפל בו או חשש להדבקת ילדים נוספים. לדבריו: "השיטה למצוא הורים לא הייתה משוכללת. היה איזה רמקול במשרד של הסוכנות והיו צועקים את השם של אב. לדוגמה: יחיא יחיא, או אברהם יחיא! הייה ממש בלאגן שלם. והיו שמות דומים."