stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטסבורג פינגווינס
היסטוריה > ריצת הפלייאוף של 2009

עונת 2008/09 הייתה פורה במיוחד עבור שני הכוכבים הצעירים בהתקפת הפינגווינס. מלקין סיים את העונה הרגילה עם 113 נקודות וזכה בגביע ארט רוס. קרוסבי סיים עם 103 נקודות ובמקום השלישי בטבלת המבקיעים. החלק החזק של העונה הרגילה היה החלק המסיים שלה, לאחר שדן בילסמה מונה למאמן והמגן הוותיק סרגיי גונצ'ר חזר מפציעה. הסיבוב הראשון בפלייאוף זימן לפינגווינס עוד מפגש עם פילדלפיה פליירס, שהסתיים בניצחון בסדרה בשישה משחקים. הסיבוב השני זימן לפינגווינס מפגש עם וושינגטון קפיטלס שעורר עניין עצום, בגלל מפגש הפלייאוף הישיר בין קרוסבי ומלקין לכוכב הצעיר השלישי של הליגה, אלכסנדר אובצ'קין. הסדרה התמשכה לשבעה משחקים מלאים ובסיומה הצליחו הפינגווינס להדיח את הקפיטלס ולעלות לגמר החטיבה המזרחית, שם הביסו בקלות את קרוליינה הוריקנס כדי לעלות לגמר גביע סטנלי בפעם השנייה ברציפות, שוב נגד דטרויט רד וינגס. לאחר שישה משחקים בהם שתי הקבוצות ניצחו כל אחת את משחקיה הביתיים, נפגשו שתי הקבוצות בדטרויט למשחק השביעי והמכריע על הזכייה בגביע. שני שערים של מקסים טלבו הובילו את הפינגווינס לניצחון 2:1 וזכייה בגביע סטנלי בפעם השלישית. קרוסבי, שהיה הקפטן הצעיר ביותר בתולדות ה-NHL כשמונה בסוף עונת 2006/07, הפך גם לקפטן הצעיר ביותר אי פעם שמניף את גביע סטנלי.
היסטוריה > 2009 - 2015: המשך עידן קרוסבי-מלקין והפרידה מה"איגלו"

בעונת 2009/10 לא הצליחו הפינגווינס להגן על תוארם כאשר נוצחו בסיבוב השני של הפלייאוף על ידי מונטריאול קנדיאנס בשבעה משחקים. המשחק השביעי והמכריע בסדרה היה גם משחק הבית האחרון ב"סיוויק ארנה", או בכינויו "האיגלו", ששירת את הקבוצה מאז היווסדה והיה בעת סגירתו האולם הוותיק ביותר ב-NHL (שמו הרשמי בעת סגירתו היה "מלון ארנה"). את עונת 2010/11 פתחו הפינגווינס באולם חדש, "קונסול אנרג'י סנטר", שתמורת בנייתו התחייבה הקבוצה להישאר בפיטסבורג במשך 30 השנים הבאות.
העונה עצמה החלה בצורה מצוינת כאשר הפינגווינס התמקמו בצמרת החטיבה המזרחית וקרוסבי התמקם בצמרת דירוג המבקיעים, אולם פציעה קשה של קרוסבי ולאחר מכן פציעה נוספת של מלקין הביאה להידרדרות ביכולת הקבוצה לקראת סיום העונה, ואל הפלייאוף היא עלתה מהמקום הרביעי בלבד. בסיבוב הראשון, ללא שני כוכביה הפצועים, שמטה הקבוצה יתרון 3:1 בסדרת הסיבוב הראשון מול טמפה ביי לייטנינג, והודחה בשבעה משחקים.
הפינגווינס המשיכו להיאבק בפציעות גם בעונת 2011/12. בעיקר אמורים הדברים לגבי קרוסבי, שהמשיך להיאבק בתסמינים של פציעתו מהעונה הקודמת. לאחר שהחמיץ את פתיחת העונה, חזר קרוסבי לזמן קצר, אולם נאלץ לשוב ולשבות מפעילות למשך תקופה ארוכה מששב לסבול מהתסמינים. הוא החמיץ לבסוף 40 משחקים, כמעט מחצית ממשחקי העונה.
על העדרו של קרוסבי כיסה יבגני מלקין עם עונת הבקעה מצוינת. הוא סיים אותה עם שיא אישי של 50 שערים, להם הוסיף 59 אסיסטים ובסך הכל 109 נקודות - המאזן הטוב בליגה שהביא לו זכייה בגביע ארט רוס. הפינגווינס התחרו על ראשות הבית האטלנטי החזק מול ניו יורק ריינג'רס ופילדלפיה פליירס, ולמרות מאזן מצוין של 51 ניצחונות ו-108 נקודות נכנעו לבסוף לריינג'רס ולא זכו באליפות הבית. החמצת אליפות הבית העלתה אותם לפלייאוף מהמקום הרביעי בלבד בחטיבה המזרחית, וסידרה להם סדרה קשה מול היריבה המושבעת פילדלפיה פליירס. חולשה של החלק ההגנתי של הקבוצה, בראשות השוער מרק-אנדרה פלרי, הובילה להדחתם של הפינגווינס בשישה משחקים.
עונת 2012/13 הייתה משופעת בשינויים בסגל הקבוצה, בניסיון לזכות שוב בגביע סטנלי. אל ההתקפה החזקה ממילא עם קרוסבי ומלקין הגיעו שני כוכבים נוספים - ג'רום איגינלה, קפטן קלגרי פליימס, וברנדן מורו, קפטן דאלאס סטארס. ההגנה חוזקה במגן השוודי דאגלס מארי שהגיע מסן חוזה שארקס. הפינגווינס הגיעו לפלייאוף מהמקום הראשון בחטיבה המזרחית, אך למרבה אכזבתם הודחו בגמר החטיבתי על ידי בוסטון ברואינס בארבעה משחקים בלבד. בסיום העונה עזבו איגינלה ומורו את הקבוצה, ששבה לבסס את התקפתה על קרוסבי ומלקין.
למרות עוד עונה התקפית מצוינת של קרוסבי ומלקין, נחלו הפינגווינס מפח נפש גם עונה אחת לאחר מכן. למרות שעלו לפלייאוף מהמקום הראשון בבית המטרופוליטני ונהנו מיתרון ביתיות, הודחו הפינגווינס בסיבוב השני על ידי ניו יורק ריינג'רס לאחר ששמטו יתרון 3:1 בסדרה. למרות שינוי בסגל המקצועי של הקבוצה שכלל מנכ"ל חדש - ג'ים ראת'פורד - ומאמן חדש, מייק ג'ונסטון הבלתי מנוסה שהחליף את המאמן הוותיק דן בילסמה, נחלו הפינגווינס אכזבה נוספת גם בעונת 2014/15- לאחר עונה קשה בה השתחלו לפלייאוף בזכות ניצחון במשחק האחרון של העונה הרגילה, הודחו הפינגווינס שוב על ידי הריינג'רס, הפעם כבר בסיבוב הראשון.
היסטוריה > 2017 - ההווה

למרות עונה טובה נוספת של סידני קרוסבי ומיעוט הפציעות היחסי שלו ושל יבגני מלקין, נוצחו הפינגווינס בסיבוב השני של הפלייאוף ב-2017/18 מול אחת מיריבותיהם המושבעות, וושינגטון קפיטלס, ולא הצליחו לזכות בגביע סטנלי בפעם השלישית ברציפות. גם ב-2018/19 עונה טובה של חלוצי הקבוצה, קרוסבי, קסל, מלקין וג'ייק גנצל הספיקה לפינגווינס למקום שלישי בלבד בבית המטרופוליטני, ולהדחה בסיבוב הראשון מול ניו יורק איילנדרס בארבעה משחקים בלבד.
ללא פיל קסל שעזב, סבלה הקבוצה ממכת פציעות קשה בעונת 2019/20 וסיימה את העונה שנקטעה בשל מגפת הקורונה במקום החמישי בחטיבה המזרחית, שהוביל אותה לסדרת פלייאוף מוקדמת מול מונטריאול קנדיאנס, בה גילתה יכולת חדשה והודחה.
עונה מצוינת של סידני קרוסבי ב-2020/21 הובילה את הקבוצה למקום הראשון ב"בית המזרחי", לפי חלוקת הבתים הזמנית בעידן מגפת הקורונה, אך בסיבוב הראשון בפלייאוף גילתה הקבוצה יכולת חלשה והודחה מוקדם מהצפוי. גם בפלייאוף בעונה שלאחר מכן הודחו הפינגווינס כבר בסיבוב הראשון.
בשתי העונות הבאות, למרות עונות מלאות של קרוסבי ומלקין, החמיצה הקבוצה את הפלייאוף לראשונה מזה 16 עונות לאחר רצף של הפסדים בסיום העונה הרגילה.
ב-2021 נמכרה השליטה בקבוצה לחברת Fenway Sports Group בבעלות ג'ון הנרי.
יריבויות

היריבות הגדולה ביותר של פיטסבורג פינגווינס היא עם פילדלפיה פליירס, מתוקף היות שתי הקבוצות נציגות של שתי הערים המרכזיות בפנסילבניה ועקב העובדה שהגיעו ביחד לליגה עם ההתרחבות הגדולה של 1967.
יריבות מסורתית מאוחרת יותר היא עם וושינגטון קפיטלס. הקבוצות נפגשו בפלייאוף ב-12 מקרים שונים, ובעשר מהסדרות ניצחו הפינגווינס. היריבות התעצמה בשנים האחרונות בגלל נוכחותם, בשתי הקבוצות, של שלושת הכוכבים הצעירים הטובים ביותר בליגה בעשורים הראשונים של המאה ה-21 - סידני קרוסבי ויבגני מלקין בפינגווינס ואלכסנדר אובצ'קין בקפיטלס.
סגל שחקנים

נכון ל-24 באוקטובר 2024
"סיוויק ארנה" ("האיגלו"), האולם הביתי של הפינגווינס בין 1967 ו-2010
מריו למיה, 2001
יארומיר יאגר במדי נבחרת צ'כיה, 2010
סידני קרוסבי במשחק מעונת 2006, עונתו הראשונה בפינגווינס
סידני קרוסבי עם גביע סטנלי 2009, לידו השוער מרק-אנדרה פלרי, בתהלוכת הניצחון בפיטסבורג
חלוץ הרכש פיל קסל סייע משמעותית לשתי האליפויות הרצופות ב-2016 ו-2017
האיחוד

ערך זה עוסק בקואליציה של מדינות צפון ארצות הברית במלחמת האזרחים האמריקנית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מדינות האיחוד (באנגלית: Union; נודעות גם בשם "הצפון" – The North) במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית כללו 25-23 מדינות צפוניות בארצות הברית, ולחמו בקונפדרציית המדינות של אמריקה שהוקמה ב-4 בפברואר 1861 על ידי 11 מדינות דרומיות שפרשו מארצות הברית.
חמש המדינות היחידות שהתירו עבדות בארצות הברית, לא הצטרפו לקונפדרציה, ונותרו באיחוד באותה עת: דלאוור, מיזורי, מערב וירג'יניה, מרילנד וקנטקי.
מדינות האיחוד

בפרוץ המלחמה כלל האיחוד 23 מדינות: אוהיו, אורגון, איווה, אילינוי, אינדיאנה, דלאוור, ויסקונסין, ורמונט, מיזורי, מיין, מינסוטה, מישיגן, מסצ'וסטס, מרילנד, ניו ג'רזי, ניו המפשייר, ניו יורק, פנסילבניה, קונטיקט, קליפורניה, קנזס, קנטקי ורוד איילנד.
במהלך המלחמה הצטרפו לאיחוד שתי מדינות נוספות: וירג'יניה המערבית ב-20 ביוני 1863 - בעקבות פילוג ממדינת וירג'יניה, ונבדה ב-31 באוקטובר 1864.
צבא האיחוד

עם פרוץ מלחמת האזרחים באפריל 1861, הצבא הסדיר של האיחוד כלל כ-16,000 חיילים ב-19 רגימנטים - עשרה של חיל רגלים, ארבעה של ארטילריה, שלושה של חיל רגלים רכוב ושניים של פרשים. הנשיא אברהם לינקולן יזם גיוס של 75,000 מתנדבים, וב-22 ביולי 1861 הקונגרס אישר גיוס של חצי מיליון מתנדבים.
בשיאו כלל צבא האיחוד כ-2.5 מיליון חיילים, רובם מתנדבים.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זיגי בדיבאנגה

זיגי בדיבאנגה (בצרפתית: Ziguy Badibanga; נולד ב-26 בנובמבר 1991 באוור שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בני יהודה תל אביב מהליגה הלאומית.
קריירת מועדונים

בדיבאנגה נולד בבלגיה, ושיחק בקבוצות אנדרלכט, דה חראפסחאפ, שרלרואה, ארגוטליס, אסטרס טריפוליס, אומוניה ניקוסיה, שריף טירספול, אורדבסי שימקנט, שחטיור קרגנדה, לאריסה, אנגניסי קרדיצה וצ'רנומורץ אודסה.
ב-9 באוקטובר 2024 חתם בבני יהודה תל אביב מהליגה הלאומית.
קריירה בינלאומית

בדיבאנגה שיחק בנבחרת בלגיה עד גיל 21.
תארים

אליפות בלגיה (1): 2009/2010
הערות שוליים

↑  Спасибо, Зиги, ФК Шериф | Официальный сайт
↑  "Зиги Бадибанга — игрок «Ордабасы» - Новости клуба - Официальный сайт ФК «Ордабасы»". Футбольный клуб «Ордабасы». נבדק ב-2024-12-15.
↑  ОФИЦИАЛЬНО: ЗИГИ БАДИБАНГА — ИГРОК ФК «ШАХТЕР» Футбольный клуб Шахтёр Караганда, shakhter.kz (ברוסית)
↑  תומר חבז, ‏עכשיו זה רשמי: זיגי בדיבאנגה חתם בבני יהודה, באתר ONE‏, 9 באוקטובר 2024
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זיגי בדיבאנגה".
אלן ג'יי פאקולה

| --- | --- |

אלן ג'יי פאקולה, 1990
 לידה:  7 באפריל 1928 ניו יורק
 פטירה:  19 בנובמבר 1998 (בגיל 70) Melville, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Alan Jay Pakula 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל 
 בן או בת זוג:  הופ לאנג (1963–1971) 
 פרסים והוקרה:  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר  פרס מרי פיקפורד 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלן ג'יי פָּאקוּלָה (באנגלית: Alan Jay Pakula;‏ 7 באפריל 1928 – 19 בנובמבר 1998) היה מפיק קולנוע, במאי קולנוע ותסריטאי יהודי-אמריקאי.
תולדות חייו

פאקולה נולד ברובע הברונקס, ניו יורק לז'אנט גולדשטיין ופול פאקולה, שהיגרו מפולין לארצות הברית. הוא למד בבית הספר היהודי בניו יורק וסיים לימודי דרמה באוניברסיטת ייל. 
העריץ מאוד את אלפרד היצ'קוק האנגלי וז'אן רנואר הצרפתי והושפע מהם מאוד, שהחל לביים סרטים. פאקולה הוא אחת הדוגמאות הנדירות בהוליווד, שבהן מפיק הפך לבמאי.
את הקריירה שלו בהוליווד החל במחלקת הסרטים המצוירים של האחים וורנר. ב-1957 היה למפיק באולפני סרטי פרמאונט ובשנות ה-60 הפיק שישה מסרטיו של הבמאי
רוברט מאליגן, שגם הוא נולד וגדל ברובע הברונקס.
ב-1962 הפיק פאקולה באולפני יוניברסל את סרטו של מאליגן "אל תיגע בזמיר", שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. 
ב-1965 הפיק את סרטו של מאליגן "דייזי" בכיכובה של נטלי ווד.
כבמאי

בגיל 41, בשנת 1969 ביים את סרטו הראשון, "שבת של אוהבים" The Sterile Cuckoo בכיכובה של לייזה מינלי.
במחצית הראשונה של שנות ה-70 הפיק וגם ביים את "טרילוגיית הפארנויה" שלו - שלושה סרטים העוסקים, תמאטית, ברעיון "האדם הנרדף". ב-1971 הפיק וביים את הסרט נערת הטלפון והבלש עם דונלד סאת'רלנד וג'יין פונדה, שזכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט. ב-1974 יצר את הסרט השני, המעקב (the parallax view) בכיכובו של וורן בייטי, מותחן פוליטי המתייחס לפרשת ווטרגייט. וב-1976 השלים את "טרילוגיית הפרנויה" עם הסרט כל אנשי הנשיא, העוסק באופן ישיר בפרשת ווטרגייט, בכיכובם של רוברט רדפורד ודסטין הופמן.
בהמשך שנות ה-70 יצר את "בא פרש בודד ופראי" (1978), מערבון בכיכובה של ג'יין פונדה וב-1979 ביים את "להתחיל מחדש" עם ברט ריינולדס, ג'יל קלייבורג וקנדיס ברגן.
ב-1982 כתב, ביים והפיק את הסרט בחירתה של סופי בכיכובה של מריל סטריפ. התסריט שכתב בעקבות הספר בחירתה של סופי מאת ויליאם סטיירון, היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. ב-1990 ביים את הסרט בחזקת חף מפשע בכיכובו של האריסון פורד וב-1993 הפיק וביים את הסרט תיק שקנאי, ואף כתב את התסריט לפי ספרו של ג'ון גרישם.
חיים אישיים

בשנים 1963–1971 היה פאקולה נשוי לשחקנית הופ לאנג. מ-1973 ועד מותו היה נשוי להאנה כהן בורסטין (Hannah Cohn Boorstin).
ב-19 בנובמבר 1998, בהיותו כבן 70, נהג פאקולה ברכבו בניו יורק, כאשר צינור מתכת שהיה על רכב שנסע לפניו החליק כתוצאה מבלימת חירום, שבר את חלון רכבו ופגע בראשו של פאקולה שמת מייד.
טאריק פיליפ

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1993 (בן 31) ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.91 מטרים
 מכללה:  מערב וירג'יניה
 דראפט:  (לא נבחר), 2017
 קבוצות כשחקן
 2017-2018   2018   2018-2019   2019-2020   2020   2020-2021   2021-2022   2022   2022-:  סולנוקי אולאי  סלאביו   ממפיס האסל  טופאש בורסה   הפועל ירושלים   טופאש בורסה   רייר ונציה   סן פבלו בורגוס   לונדון ליונס
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה ההונגרית (2017–2018)  גביע הליגה ההונגרי (2017–2018)
 
טאריק פיליפ (באנגלית: Tarik Phillip; נולד ב-10 באוגוסט 1993; בברוקלין, ניו יורק) הוא כדורסלן אמריקאי-בריטי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת הפועל ירושלים מהיורוקאפ ומליגת העל בכדורסל
קריירה

פיליפ החל את הקריירה בשנת 2014 באוניברסיטת מערב וירג'יניה.
לאחר שסיים את לימודיו בשנת 2017, הצטרף אל קבוצת סולנוקי אולאי וזכה עמה באליפות הליגה ההונגרית ובגביע המדינה.
בעונת תאריך 13 בפברואר 2018, חתם בקבוצת סלאביו מליגת הכדורסל השנייה בספרד ושיחק במדיה 11 משחקים.
בעונת 2018/2019, חתם בקבוצת ממפיס האסל המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA.
בעונת 2019/2020, חתם בקבוצת טופאש בורסה המשחקת בליגת העל הטורקית.
בעונת 2020/2021, חתם בקבוצת הפועל ירושלים מליגת העל הישראלית.
הערות שוליים

↑  Tarik Phillip - Men's Basketball, West Virginia University Athletics (באנגלית)
↑  Tarik Phillip, West Virginia Mountaineers, Shooting Guard, 247Sports (באנגלית)
↑  Tarik Phillip, NBA G League (באנגלית)
↑  טאריק פיליפ חתם בהפועל י-ם, אדם אריאל סיכם, באתר ynet, 9 באוגוסט 2020
↑  ‏הפועל ירושלים מתחזקת: טאריק פיליפ חתם עד תום העונה, באתר ספורט1, 9 באוגוסט 2020
↑   החתמה ראשונה: הפועל ירושלים צירפה את הגארד טאריק פיליפ. צפו בביצועיו, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2020
מטמון נחל משמר

מטמון נחל משמר - ראש אַלָּה מעוטר - ממוזיאון הכט חיפה. ראש האלה מעוטר בתאומי יעלים בעלי גוף אחד. משני הצדדים שתי זרועות בצורת להבי סכין וגרזן (העתק). לפי גישת אמזלג יש לקרוא את הסמל כסגסוגת (צמד עפרים/עפרות) - הנמזגת לכבשן וממנה ניתן לייצר כלים בצורת להב סכין או גרזן).
מטמון נחל משמר התגלה בשנת 1961, במסגרת מבצע חיפושים אחר מגילות גנוזות נוספות. בעקבות גילוי מגילות מדבר יהודה, יצאו למדבר יהודה משלחות ארכאולוגיות רבות. אחת המשלחות בראשות פסח בר אדון, מצאה ממצאים מהתקופה הכלקוליתית במערה סמוך לראש המפל הגבוה במצוק הצפוני של נחל משמר; המערה מכונה כיום מערת המטמון. המטמון, שהיה טמון בכוך בפינה מרוחקת של מערת מגורים כלקוליתית, עטוף במחצלת, כלל 442 חפצים, מהם 429 מנחושת, ובהם שרביטים וכלי שנהב, שישה חפצים מהמטיט, אחד מאבן, חמישה מניב של היפופוטם ואחד מחט של פיל.
תיארוך

תיארוך הממצאים נעשה בשיטת תיארוך פחמן-14, כאשר המחצלת בה היו עטופים הממצאים משמשת כמצע האורגני לבדיקה. התארוך הצביע על שנת 4300 לפנה"ס בערך.
למה שימשה המערה

הארכאולוגים חלוקים על טיבם של הכלים שנמצאו. יש הטוענים שאלו כלי הקודש של מקדש עין גדי מאותה התקופה, המרוחק כ-12 ק"מ מהמקום, ואשר היו בו סימנים של עזיבה מהירה אך ללא סימני הרס מכוון; אחרים טוענים שלא נמצאה הוכחה לקשר כלשהו למקדש, ומכאן השערתם שאלו ממצאים של חפצי פולחן של תושבי המדבר, כמו אלו שנמצאו בנחל חמר והוטמנו במערה כגניזה כדי שלא יחוללו.
תאוריות אחרות טוענות שהממצאים אינם פולחניים, וריבוים מעיד על כך שהם שייכים לסוחרים – כך שבעצם המערה היא מחסן המכיל כמויות רבות של כלים למכירה וכן חומרים משומשים להתכה והכנת כלים חדשים.
למה שימשה המערה > תזת הקוד הוויזואלי

בעשור השני של המאה ה-21 חקר את המטמון ניסים אמזלג מן המחלקה למקרא, ארכאולוגיה ומזרח קדום באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. לדבריו, פענח את משמעות המטמון המסתורי והראה שהוא מהווה קוד ויזואלי (צורה קדומה של כתב), שבו סמלים ויזואליים מסמנים מילים בעלות מצלול דומה. כך, הסמל הנפוץ במטמון, של צמד עופרים, מסמל שתי עפרות (סוג סלע המכיל מחצבים) הדרושות להתכת סגסוגת. זאת לפי השימוש בשורש הפרוטו-שמי ע.פ.ר שהוראתו כפולה - עופר ועפרה. כדור מנוקב לארכו יכול להצביע על כבשן כתוצאה מהשימוש בשורש ח.ר.ר (המשתמש הן לדבר מה נקוב - חור והן לציון חום). לפיכך, טוען אמזלג, חפצי המטמון מייצגים שפה המדברת על תהליכים במטלורגיה (עיבוד מתכות), ידע הקשור בבריאה. אמזלג מוסיף עוד ש"הנפחים ידועים במיתולוגיות של העולם העתיק כממציאי הכתב, המביאים אותו לעמים. עד עצם היום הזה ידועים הנפחים בחברות המסורתיות מעמק הניז'ר שבאפריקה בהמצאת כתבי סתרים, והשימוש בהם נעשה כדי להתבונן ולהעביר מידע אזוטרי למפענח חלומות ולנביא".
תכולת המטמון

המטמון מכיל מספר רב של כלי נחושת. רובם אינם כלי עבודה אלא כלים מיוחדים, שחלקם מעוטרים בתבליטים וחריטות.
כלים מיוחדים אלו נוצרו בשיטת השעווה האבודה (lost-wax) – שיטה שבה יוצרים ראשית כול את צורת המוצר בדונג או שרף עצים, ועוטפים את הצורה בטין; כששורפים את הטין, הדונג נעלם ונשארת תבנית, שאליה יוצקים את המתכת. כאשר המתכת מתקררת, שוברים את הטין ומלטשים את המוצר הסופי לידי גימור. כמו כן נראה שהשתמשו בשני סוגי נחושת להכנת הכלים: את כלי העבודה, כגון אזמלים ופטישים, יצרו מנחושת כמעט נקייה, ואילו לייצור הכלים המיוחדים השתמשו בסגסוגת של נחושת, המכילה הרבה ארסן. השימוש בארסן שיפר את קשיותהּ של הנחושת ואת טיב היציקה. (על אף שהנחושת הנקייה חלשה יותר, בכל זאת היא שימשה לייצור כלי העבודה). כמו כן, בחלק מהכלים ישנה רמה גבוהה של ארסן: בין 2 ל-12 אחוז – יסוד שככל הידוע לא היה קיים בסביבת ארץ ישראל, והמקור הכי קרוב לו הוא בקווקז. מכאן מסיק המחקר כי כבר בתקופה הכלקוליתית התקיימה רשת מסחר ענפה בלבנט ובאנטוליה, בין אם ישירה או בין אם באמצעות מתווכים בדרך.
כלי הנחושת שנמצאו

עטרות – נמצאו עשרה כלים גליליים חלולים דמויי עטרה, שקוטרם נע בין 15.6 ל-19 ס"מ וגובהם בין 7 ל-11.7 ס"מ, חלקם מעוטרים בחריטות, תבליטים ובעלי חיים מקורננים.
קנים – 118 חפצים ארוכים וחלולים, שאורכם נע בין 7 ס"מ ל-40 ס"מ. בחלקם נמצאו שרידי חומר אורגני, ומכאן ניתן להסיק שנישאו על גבי מקלות. כל הקנים מעוטרים, וניכר שכל אחד יוצר בתבנית משלו.
ראשי אלות – הקבוצה הגדולה ביותר במטמון, ובה 261 פרטים מעובים בצורות שונות: אגסיים, עגולים, דמויי דיסקוס ומוארכים. לכולם חור במרכזם, ועל פי שאריות החומר האורגני נראה שנישאו על גבי מקלות עץ. ראשי האלות חלקים ולא מעוטרים ונוצרו משלושה חומרים, נחושת, המטיט ואבן גיר. מספר ראשי נחושת הכילו ליבת אבן ממסלע מקומי.
שרביטים – חמישה קנים דקים, ארוכים ואטומים.
נסים מעוטרים – שלושה נסים, שככל הנראה נישאו על גבי מקלות. בסיסם עבה ומזכיר את ראשי האלות, כל אחד מעוטר בצורה שונה: אחד ביעלים וכלי עבודה, השני בנשר והשלישי ב-4 זיזים הפונים לכיוונים שונים.
כלים דמויי קרן – שלושה כלים דמויי קרן כפופה, המדגישים את חשיבות הקרניים בפולחן התקופה. גם כלים אלו היו מעוטרים.
כלי קיבול – כד בעל צוואר גבוה, סיר או קערה עמוקה ושלושה כלים דמויי סל עם ידית גבוהה.
כלים אחרים

בנוסף לכלים שנמנו לעיל, נמצאו 5 חפצים עשויים מניבים של היפופוטם, חתוכים לאורכם בצורת חרמש. החפצים חוררו בשלוש שורות של חורים עגולים, ובמרכזם חור מוקף שולים מוגבהות. כלים אלה נמצאו בצרור של כלי הנחושת. המטרה שלשמהּ שימשו הכלים אינה ידועה.
הממצאים כללו גם מכל שנהב באורך 38 ס"מ, עשוי חט של פיל.
לקריאה נוספת

פסח בר אדון, מערת המטמון: הממצאים ממערות נחל משמר, ירושלים: מוסד ביאליק: החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, תשל"ב-1971.
ניקו האס והלל נתן, "ניסיון לפירוש חברתי של קבורות כלכוליתיות במערות נחל משמר". בתוך: חפירות ומחקרים: מוגש לפרופ' שמואל ייבין / ערך יוחנן אהרוני, תל אביב: המכון לארכאולוגיה על ידי כרטא, 1973.
רבקה גונן, מבוא לארכאולוגיה של תקופת המקרא, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ט-1989, יחידה 3, עמ' 157–162.
איל חלפון, רן ברקאי, היו פה לפנינו, ארץ ישראל. מיליון השנים הראשונות, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021. פרק תשיעי: עופרת יצוקה.
הערות שוליים

↑  Ussishkin, D. (1980). The Ghassulian Shrine at Ein-Gedi. Tel Aviv 7: 1-44. (באנגלית)
↑  Garfinkel, Y. (1994). Ritual Burial of Cultic Objects: The Earliest Evidence. Cambridge Archaeological Journal 4: 159-188. (באנגלית)
↑  Tadmor, M. (1989). The Judean desert Treasure from Nahal Mishmar, A Chalcolithic Trader's Hoard? In Leonard, A. and Williams, B. (eds.) Essays in Ancient Civilizations, Presented to Helene J. Kantor SAOC 47: 249-261. (באנגלית)
↑   נסים אמזלג, במדבר יהודה, לפני 6,000 שנה, המציאה קבוצת חרשי נחושת את הכתב הראשון, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2019
↑  רבקה יוגב, מבוא לארכאולוגיה של ארץ ישראל בתקופת המקרא, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ט-1989, יחידה 3, עמ' 162.
המטמון כפי שנמצא במערה
מספר כלי נחושת ממטמון נחל משמר
טוני פוליס

אנטוני ריצ'רד פוליס (באנגלית: Anthony Richard Pulis; נולד ב-16 בינואר 1958) הוא כדורגלן עבר ולשי וכיום מאמן כדורגל.
קריירת מועדונים

פוליס החל את הקריירה שלו בבריסטול רוברס אליה הצטרף כבר בבית הספר. פוליס שיחק במדי קבוצת הבוגרים של המועדון החל משנת 1975, ערך 85 הופעות ליגה לפני שעזב להונג קונג לקבוצת Happy Valley AA, בשנת 1981. הוא חזר לרוברס לאחר עונה אחת וערך 45 הופעות ליגה נוספות לפני שעבר למועדון הוולשי ניופורט קאנטרי, בשנת 1984. בניופורט, פוליס הפך לשחקן חשוב במערך הקבוצה. לאחר שהקבוצה נקלעה לקשיים כלכליים, הארי רדנאפ החתים את פוליס בבורנמות' בה בילה שלוש שנים לפני שהצטרף לג'ילינגהם בשנת 1989. פוליס חזר לבורנמות' לאחר עונה אחת כשחקן/ מאמן, בתפקיד זה ערך 16 הופעות וכבש שער אחד בטרם פרש ממשחק בסיום עונת 1992.
קריירת אימון > בורנמות'

פוליס מונה למאמן זמני בוסטהאם יונייטד ב-1992, לאחר שהארי רדנאפ החליט לעזוב את תפקידו במועדון. פוליס כיהן בתפקיד עד סיום העונה ואז מונה למאמנה של בורנמות' בה כיהן במשך שתי עונות, עד סיום עונת עונת 1993/1994.
קריירת אימון > ג'ילינגהם

בקיץ 1995 מונה פוליס למאמנה של ג'ילינגהם, הוא כיהן בתפקיד במשך 4 עונות, הוא קידם את הקבוצה מקבוצת תחתית לקבוצה שמתמודדת בצמרת. לאחר שכמעט עלה ליגה עם הקבוצה, פוטר פוליס ב-1999 מתפקידו בעיקר בעקבות מחלוקת עם יו"ר המועדון. בהמשך אף תבע פוליס את האחרון ב־400,000 ליש"ט שבסופו של דבר הסתיימה בבית המשפט ופוליס זוכה על ידו ב-75,000 ליש"ט.
קריירת אימון > בריסטול סיטי

פוליס מונה למאמנה של בריסטול סיטי לקראת עונת 1999/2000. כבר מתחילה היו שמועות על מערכת יחסים עכורה בינו לבין הנהלת המועדון ובהמשך אף עם קהל המועדון בעיקר לאחר ששמו נקשר בתקשורת למעבר לפורטסמות', ואכן עזב פוליס את המועדון תוך זמן קצר.
קריירת אימון > פורטסמות'

בינואר 2000 עזב פוליס את בריסטול סיטי על מנת לאמן את פורטסמות'. הוא לקח את פורטסמות' מהשליש התחתון בטבלה לחלק העליון, אף על פי כן באוקטובר 2000 פוטר והוחלף על ידי סטיב קלרידג'.
קריירת אימון > סטוק סיטי

לאחר שנתיים בהן לא אימן כלל, מונה פוליס למאמנה של סטוק סיטי מעט לאחר שהחלה עונת 2002/2003. פוליס מצא את עצמו מיד במאבק נגד הירידה לליגה השלישית. לאחר מספר החתמות טובות בחלון העברות של חודש ינואר, הצליחה הקבוצה להישאר בליגה במחזור האחרון של העונה כשגברה 1-0 על רדינג. פוליס מספר בראיונות, שהעונה הזו, בה הצליח להשאיר את הקבוצה ליגה, היא אחת ההצלחות הגדולות ביותר בקריירת האימון שלו.
בעונה שלאחר מכן, עונת 2003/2004, הדריך פוליס את המועדון למקום ה-11. בתחילת עונת 2004/2005, גברה המתיחות בין המאמן לבין היושב ראש בעקבות אי העברת כספים לרכישת שחקנים כפי רצונו של פוליס. המחלוקת בין פוליס לבעלים האיסלנדים של המועדון הגיעה לשיא עם פיטוריו של פוליס ב-28 ביוני 2005. גם לאחר שפוטר, המשיכו חילופי ההאשמות בין השניים, יושב ראש המועדון אמר שפוליס פוטר מכיוון "שלא ניצל את שוק ההעברות", פוליס אמר לעומת זאת: "מכרנו את מלך השערים שלנו ומעולם לא החלפנו אותו". במקומו של פוליס מונה ההולנדי יוהאן בוסקאמפ 24 שעות בלבד לאחר שפוליס פוטר.
קריירת אימון > פלימות' ארגייל

בעונת 2005/2006 מונה פוליס למאמנה של פלימות' ארגייל מהצ'מפיונשיפ עמה סיים במקום ה-11 אף על פי כן, לא המשיך במועדון לעונה נוספת.