stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוויאר
הכנת הקוויאר ואריזתו > שיטות הכנה

להלן שיטות ההכנה השונות מסודרות על פי איכות התוצר:
קוויאר טרי:
מלוסול (Malossol) – משמעות המילה ברוסית היא "המלחה עדינה", כלומר 3 עד 5 אחוז מלח ובדרך כלל כ-3.5%. קוויאר מלוסול הוא האיכותי ביותר.
קוויאר מלוח – מכיל עד 8% מלח. המליחות הגבוהה עוזרת לשימור טוב יותר של הביצים והארכת חיי המדף של המוצר, אך במחיר פגיעה באיכותו.
פאיוסנאיה (Payusnaya) – ברוסית "קוויאר דחוס". מיוצר מביצי דגים רכות, פגומות או שבורות. הביצים נמעכות לקבלת מרקם של משחה או ממרח. בעבר הייתה זו הדרך היחידה לשמר קוויאר לזמן ארוך. מכיל מלח רב.
קוויאר מפוסטר – הביצים עוברות תהליך של חימום ונארזות בוואקום באריזת זכוכית. תהליך ההכנה של קוויאר מפוסטר פוגם בטעמו ובמרקמו של הקוויאר אך בניגוד לקוויאר טרי המתקלקל בקלות ולכן מוחזק בקירור, קוויאר מפוסטר אינו מצריך אחסנה בקירור עד לפתיחתו.
ערכים תזונתיים

| ערך תזונתי | ל-100 גרם קוויאר |
| --- | --- |
אנרגיה: 252 קק"ל
חלבון: 24.6 גרם
פחמימות: 4 גרם
שומן: 17.9 גרם
ערך ויטמינים: ל-100 גרם קוויאר
ויטמין A: 1870 יחב"ל
ויטמין D: 232 יחב"ל
ויטמין B2: 0.6 מ"ג
ויטמין B3: 0.1 מ"ג
ויטמין B5: 3.5 מ"ג
ויטמין B6: 0.3 מ"ג
ויטמין B12: 20.0 מק"ג
ויטמין E: 7.0 מ"ג
ערך מינרלים: ל-100 גרם קוויאר
סידן: 275 מ"ג
ברזל: 11.9 מ"ג
נתרן: 1500 מ"ג
מגנזיום: 300 מ"ג
זרחן: 356 מ"ג
אשלגן: 181 מ"ג
סלניום: 65.5 מ"ג

בין המרכיבים החיוניים המצויים בקוויאר, שניים מהם בולטים בנוכחותם – חומצות שומן מורכבות (הידועות גם כקבוצת אומגה 3) ופוספוליפידים.
כשרות

הקוויאר כשר רק אם הוא מופק מביצי דגים כשרים, דוגמת הסלמון.
קוויאר שחור אינו כשר מכיוון שהוא מופק מביצי חדקניים שהם חסרי קשקשים. יחד עם זאת, בעבר הייתה מחלוקת לגבי כשרות דג השטירל, אחד מסוגי הדגים מהם הכינו קוויאר זהוב. קיימים היום מאכלים דמויי קוויאר כמו קוויאר שחור ואדום מאצות ים.
ראו גם

איקרה
טוביקו
הערות שוליים

↑  מהו הקוויאר בעצם?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
1 2 3  דניאל בטיני, תפסו את העשירים בביצים, באתר ynet, 5 בדצמבר 2005
1 2 3 4  רונית פנסו, ‏אפשר גם בלי קוויאר, באתר ‏מאקו‏, 22 באפריל 2009
↑  Caviar Day באתר Days Of The Year
1 2 3 4   רונית ורד, קוויאר, הפרי האסור של נחל דן, באתר הארץ, 8 באפריל 2015
1 2 3  ארז קומורובסקי, ‏אי-אפשר בלי קוויאר, באתר גלובס, 4 בינואר 2006
↑  Most expensive caviar, באתר ספר השיאים של גינס
↑   שלמה פפירבלט, קוויאר שבלולים – יש דבר כזה, באתר הארץ, 11 באפריל 2015
1 2  Caviar Types and Varieties
↑  צפריר רינת, המערכת האקולוגית של הים השחור נמצאת בסכנת גוויעה, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2001
↑  צפריר רינת, בוטל האיסור על ייצוא קוויאר מהים הכספי, באתר הארץ, 11 במרץ 2002
↑  הקומוניזם מת. יחי הקוויאר, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2005
↑  נורית פלתר, חדש: קוויאר ישראלי אמיתי, באתר ynet, 5 ביולי 2005
1 2  חיים הנדוורקר, מהגליל לניו יורק: איך הגיע קוויאר מקיבוץ דן למחיר 9,400 דולר לק"ג, באתר TheMarker‏, 12 באפריל 2012
1 2 3  Preparation of caviar
↑  Daniel Engber,‏ How Do They Harvest Caviar?, באתר סלייט, 4 באוקטובר 2005
↑  UNIVERSAL CAVIAR LABELLING REQUIREMENTS
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284987805171  BnF: cb12049727d (data)  LCCN: sh85021540  NKC: ph228476 
שבעה סוגי קוויאר שונים
חדקן לבן בחוות גידול בקליפורניה
קוויאר באריזתו לצד כפית קוויאר וכלי קיבול לקוויאר בצורת דג חדקן העשויים מחרסינה
רבי פפייס

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה-1 ארץ ישראל
 פטירה:  המאה ה-2
 כינוי:  רבי פפיס, רבי פפוס
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  הדור השני לתנאים
 השתייכות:  פרושים
 תחומי עיסוק:  לימוד תורה
 בני דורו:  רבי עקיבה, רבי יהושע בן חנניה, רבי אליעזר בן הורקנוס.
 
רבי פפייס (נקרא גם רבי פפיס, או רבי פפוס; נולד ככל הנראה במאה הראשונה ונפטר במאה השנייה) היה תנא בתקופת חורבן בית שני, מחכמי יבנה לאחר החורבן ומהדור השני לתקופת התנאים.
עדויותיו

רבי פייפס חי בסוף ימי בית המקדש השני ולאחר חורבן בית המקדש מסר עדות על ההלכות שהיו נהוגות בזמן בית המקדש. רוב עדויותיו הובאו במסכת עדיות במשנה.
במחלוקת בין רבי אליעזר לחכמים לגבי האם ולד שלמים ראוי שיקריבו אותו העיד רבי פפיס: ”הָיְתָה לָנוּ פָרָה זִבְחֵי שְׁלָמִים, וַאֲכַלְנוּהָ בַפֶּסַח וְאָכַלְנוּ וְלָדָהּ שְׁלָמִים בֶּחָג”.
כמו כן, העיד יחד עם רבי יהושע בן חנניה נגד דעת רבי אליעזר ש"ארוכות של נחתומים" ו"תנור שחיתכו חוליות וניתן חול בין חוליא לחוליא" שהם טמאים.
בעקבות אלו שהיו מגבילים את עיבור השנה עד לחג הפורים העידו רבי פייפס ורבי יהושע כי אפשר לעבר את השנה בכל חודש אדר והעידו שמותר לעבר את השנה על תנאי.
לגבי אדם שנדר על עצמו שני נזירויות העיד פפייס כי אם גילח ויסיים את הראשונה ביום שלושים יגלח ויסיים את השנייה ביום שישים ואף אם גילח ביום חמישים ותשע יצא ידי חובה משום שיום שלושים נכלל במניין נזירות שנייה.
דרשותיו

בנוסף לעדויותיו במשנה מובאים אמרותיו של רבי פפייס בספר שיר השירים רבה כשברבים מהם ניכרת נימה של הטפה ורבי עקיבא הגיב עליהם מספר פעמים ב: ”דייך פפיס”.
קריסטל גייל

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1951 (בת 73) פיינטסוויל, קנטקי, ארצות הברית
 שם לידה:  Brenda Gail Webb 
 שם במה:  Crystal Gayle 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 עיסוק:  זמרת, שחקנית, פזמונאית
 סוגה:  סוגות שונות
 שפה מועדפת:  אנגלית
 כלי נגינה:  קול • גיטרה
 חברת תקליטים:  חברות תקליטים שונות
 בן זוג:  ביל גצימוס
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  Country Music Association Award for Female Vocalist of the Year (1977)  Country Music Association Award for Female Vocalist of the Year (1978)  פרס המוזיקה האמריקאית לזמרת אהובה – קאנטרי  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 http://crystalgayle.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קריסטל גייל (נולדה בשם ברנדה גייל ווב; נולדה ב-9 בינואר 1951) היא זמרת, שחקנית ופזמונאית אמריקאית. נחשבת לאחד מאמני מוזיקת הקרוסאובר המצליחים ביותר בשנות ה-70 וה-80. שיערה הארוך הוא סימן ההיכר שלה והיא אחותה של לורטה לין.
החלה את הקריירה שלה בשנות ה-60 ובהמשך הוציאה שירי קאנטרי פופ שזכו להצלחה רבה ברחבי העולם ובמצעדי הבילבורד.
בשנת 1975 הוציאה את הלהיט "Wrong Road Again" שהפך ללהיטה הגדול הראשון, אך הפריצה הגדולה שלה הגיעה בשנת 1977, בה הוציאה את אחד מהשירים המצליחים ביותר בכל הזמנים, "Don't It Make My Brown Eyes Blue". השיר כבש את פסגת מצעד שירי הקאנטרי של בילבורד והגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
גייל המשיכה לזכות להצלחה גדולה מסוף שנות השבעים ועד סוף שנות ה-80. בין להיטיה מאותן השנים ניתן למנות את: "Ready for the Times to Get Better",‏ "Talking in Your Sleep",‏ "Half the Way",‏ "You and I" ו-"You Never Gave Up on Me".
בשנות ה-90 הקליטה סוגות שונות של מוזיקה והדבר התבטא באלבומה Someday, שיצא לאור בשנת 1995 וזכה להצלחה. בשנת 1999, הוציאה אלבום מצליח נוסף בשם, Crystal Gayle Sings the Heart and Soul of Hoagy Carmichael.
עקב ההצלחה הרבה לה זכתה, פתחה גייל את החנות "מתנות ותכשיטים משובחים של קריסטל". אלבומה האחרון You Don't Know Me: Classic Country, יצא בשנת 2019.
גייל זכתה בפרס גראמי והייתה מועמדת למספר פרסים אחרים מאז שנות ה-70. היא גם זכתה בחמישה פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי; בין החמישה, זכתה בפרס החלוץ על שם קליפי סטון בשנת 2016. בנוסף, היא זכתה בשני פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי ובשלושה פרסי המוזיקה האמריקאית. רולינג סטון דירגו אותה כאחד מ-100 אמני הקאנטרי הגדולים בכל הזמנים ו-CMT דירגו אותה ברשימת 40 הנשים הגדולות ביותר של מוזיקת קאנטרי. לגייל יש כוכב משלה בשדרת הכוכבים של הוליווד והיא חברה ב-Grand Ole Opry.
קורות חיים

גייל נולדה כברנדה גייל ווב בפיינטסוויל, קנטקי. היא הייתה האחרונה מבין שמונה ילדים שנולדו לקלרה מארי "קלרי" (1912 – 1981) ומלווין תיאודור "טד" ווב (1906 – 1959). בניגוד לאחות לורטה ואחיה האחרים, גייל הייתה היחידה שנולדה בבית החולים פיינטסוויל ולא בבית. אמה של גייל, קלרי ווב, הייתה דודתה של הזמרת פאטי לאבלס.
תחומי העניין המוזיקליים של גייל עוצבו בשנות העשרה שלה. היא התחילה לשיר בכנסייה, ביצעה שירי עם והקליטה קלטות דמו.
דיסקוגרפיה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1975: Crystal Gayle  1975: Somebody Loves You  1976: Crystal  1977: We Must Believe in Magic  1978: When I Dream  1979: We Should Be Together  1979: Miss the Mississippi  1980: These Days  1981: Hollywood, Tennessee |  1982: True Love  1983: Cage the Songbird  1985: Nobody Wants to Be Alone  1986: What If We Fall in Love?  1986: Straight to the Heart  1986: A Crystal Christmas  1988: Nobody's Angel  1990: Ain't Gonna Worry  1992: Three Good Reasons |  1993: Best Always  1995: Someday  1997: Joy & Inspiration  1999: Crystal Gayle Sings the Heart and Soul of Hoagy Carmichael  2000: In My Arms  2003: All My Tomorrows  2019: You Don't Know Me: Classic Country |
פילמוגרפיה

| שם | שנה | תפקיד | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Dean Martin's Christmas in California | 1977 | עצמה | ספיישל טלוויזיה |  |
| Bob Hope on the Road to China | 1979 | עצמה | ספיישל טלוויזיה |  |
| The Crystal Gayle Special | 1979 | עצמה | ספיישל טלוויזיה |  |
| Crystal | 1980 | עצמה | ספיישל טלוויזיה |  |
| Second City Television | 1983 | אסתר בלודג'ט |  |  |
| Bob Hope's Happy Birthday Homecoming | 1985 | עצמה | ספיישל טלוויזיה |  |
| Another World | 1987 | עצמה |  |  |
| The Country Mouse and the City Mouse: A Christmas Tale | 1993 | אמילי | דיבוב |  |
קריל צפוני

| קריל צפוני |
| --- | --- |
 קריל צפוני
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: סרטנאים
על־מחלקה:: Multicrustacea
מחלקה:: סרטנים עילאיים
סדרה:: קרילאים
משפחה:: Euphausiidae
סוג:: Meganyctiphanes 
מין:: קריל צפוני
שם מדעי
 Meganyctiphanes norvegica ‏Sars, 1857

קריל צפוני (שם מדעי: Meganyctiphanes norvegica) הוא מין של סרטן ממשפחת ה-Euphausiidae, הנפוץ בצפון האוקיינוס האטלנטי ובאוקיינוס הדרומי. הוא מהווה חלק גדול מהזואופלנקטון. הקריל הצפוני נאכל על ידי לווייתנאים, דגים ועופות.
ראסינג פריז

ראסינג פריז הייתה קבוצת כדורסל צרפתית שבשנתה האחרונה, 2007, שיחקה בליגה העליונה בצרפת. בעקבות קשיים כלכליים היא התאחדה עם לבלואה ספורט קלאב ויצרה את קבוצת פריז לבלואה.
היסטוריה

קבוצת הכדורסל של ראסינג נוסדה במושב של ארגון ראסינג צרפת בשנת 1922 תחת השם RC France. בשנת 1989 השתנה שם קבוצת הגברים לראסינג פריז ובשנת 1992 לפס"ז ראסינג ובשנת 2000 בחזרה לראסינג פריז. קבוצת הגברים נפרדה מארגון ראסינג צרפת בשנת 1992 וקבוצת הנשים שייכת לראסינג צרפת עד היום.
בכל גלגוליה זכתה ראסינג פריז ב-4 אליפויות צרפת בשנים 1951, 1953, 1954 ו-1997 והגיע פעמיים לגמר הגביע הצרפתי ב-1956 ו-2000.
בשנת 2007 הקבוצה התמזגה עם קבוצת לבלואה ספורט קלאב ויצרה את קבוצת פריז לבלואה שמופיע בליגה העליונה בצרפת משנת 2007/2008.
שחקני עבר

צרפת טוני פארקר
סרביה מירסאד טורצ'אן
אוקראינה אולכסיי פצ'רוב
ישראל ארז מרקוביץ'
ישראל משה מזרחי
ישראל ענת דרייגור
ארצות הברית לי ג'ונסון
קרפטאייר

קרפטאייר (ברומנית: Carpatair) היא חברת תעופה רומנית. בסיסה הראשי של החברה נמצא בעיר טימישוארה. החברה מבצעת טיסות פנימיות ברומניה וטיסות קצרות לרחבי אירופה.
תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1999 בשם ווג אייר והחלה את טיסותיה בפברואר אותה שנה מנמל התעופה של קלוז' כשהיא משתמשת במטוס יאקובלב YAK-40 חכור ממולדביאן איירליינס.
החברה צמחה במהירות החל מדצמבר 1999 כשמשקיעים שווייצרים ושוודים קנו חלק ממניות החברה.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פוקר 100 | 2 | — | 105 | 105 |  |
| סה"כ | 2 | — |  |  |  |
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של קרפטאייר, באתר airfleets.net (באנגלית)
קרילאים

.
| קרילאים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: סרטנאים
על־מחלקה:: Multicrustacea
מחלקה:: סרטנים עילאיים
סדרה:: קרילאים
שם מדעי
 Euphausiacea ‏דיינה, 1852

קריל (שם מדעי: Euphausiacea) הם סדרה של סרטנים עילאיים חסרי חוליות קטנים המרכיבים חלק גדול מהזואופלנקטון. המילה "קריל" מקורה במילה הנורווגית krill שפירושה "דגיג צעיר".
הקריל נפוץ בכל האוקיינוסים על כדור הארץ. הקריל, כמו שאר מיני הזואופלנקטון, נמצא קרוב לתחתית מארגי מזון רבים: הוא ניזון מפיטופלנקטון ובמידה פחותה ממיני זואופלנקטון אחרים, ומשמש כמזון עבור מיני בעלי חיים גדולים רבים, בהם: לווייתני מזיפות, מנטה, כריש לווייתני, טורפים ימיים ומספר מינים של עופות ימיים.
אחד ממיני הקריל, הקריל האנטארקטי (Euphausia superba), מהווה ביומסה של מאות מיליוני טונות (כ-500), ובכך מהווה כ-0.66% מהביומסה הכוללת של כדור הארץ (יותר מהביומסה הכוללת של בני האדם). כמחצית מהביומסה הזו נאכלת בידי לווייתנאים, כלבי ים, פינגווינים, דגים ודיונונים מדי שנה, אך אוכלוסיית הקריל משקמת את עצמה בזכות צמיחה והתרבות. רוב מיני הקריל נודדים בסיוע זרמים ימיים במהלך כל יום (בעיקר מפני המים למים עמוקים יותר) ובכך יוצרים מאגר מזון משמעותי לטורפים קרוב לפני המים במהלך הלילה ובמים עמוקים יותר במהלך שעות היום.
דיג מסחרי של הקריל מתבצע באוקיינוס הדרומי ובשטחים הימיים הסובבים את יפן. התפוקה השנתית העולמית של דיג זה עומדת על בין 150,000 ל-200,000 טונות. רוב תוצרת הדיג משמשת לחקלאות ימית וכמזון לדגים באקווריום, וכן כפתיונות בדיג חובבים ובתעשיית הרוקחות. ביפן וברוסיה הקריל משמש גם כמקור מזון לאדם.
סדרת הקריל, Euphausiacea, מכילה שתי משפחות: המשפחה האחת היא Bentheuphausiidae והיא מכילה מין אחד בלבד, Bentheuphausia amblyops - מין החי במים עמוקים, מתחת ל-1,000 מטרים. מין זה הוא הקריל הפרמיטיבי ביותר שעדיין חי כיום. המשפחה השנייה היא Euphausiidae, והיא מכילה כ-85 מינים המשתייכים לסוגים שונים. הסוג הגדול ביותר, Euphausia, מכיל 35 מינים.
קריית באבוב

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  בת ים 
 תאריך ייסוד:  1959 
 על שם:  חסידות באבוב 
 קואורדינטות:  32°00′34″N 34°45′10″E﻿ / ﻿32.009571921125°N 34.752840111688°E﻿ / 32.009571921125; 34.752840111688
  (למפת גוש דן מוגדלת) קריית באבוב(למפת גוש דן רגילה) קריית באבוב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קריית באבוב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קריית באבוב
 
קריית באבוב היא שכונה חרדית בבת ים, נוסדה על ידי חסידי באבוב.
מבט על בת ים
רקע

הנחת אבן הפינה התקיימה בשנת תשי"ט (1959) על ידי האדמו"ר רבי שלמה הלברשטאם מבאבוב.
שוכנת בחלקה הדרום מזרחי של העיר. בצידה המערבי גובלת ברחוב ניסנבאום, ובצידה המזרחי ברחוב אנה פרנק.
רבה הראשון של השכונה היה הרב אברהם אנגלרד, כיום רב השכונה הוא הרב יעקב ישראל ישורון מייזליש, חתנו של רבי שלמה, וגיסו של האדמו"ר הנוכחי.
מוסדות

בשכונה נמצאת ישיבת "קדושת ציון", ישיבה מיוחדת לבחורים אמריקאיים הבאים ללמוד בישראל. כמו כן ישנם בשכונה בית כנסת, בית מדרש, תלמוד תורה ובית ספר לבנות, וכן מקווה - הרחב ביותר בבת ים, ששוכן ממול לתלמוד התורה.
ראסינג באפוסם

ראסינג באפוסם היא קבוצת כדורגל מהעיר באפוסם שבמרכז קמרון. ראסינג באפוסם זכתה ארבע פעמים באליפות קמרון ופעם אחת בגביע הקמרוני. הקבוצה הודחה מהליגה הקמרונית הבכירה בעונת 2006.
תארים > בקמרון

אלופת קמרון:4
הגביע הקמרוני: 1996
הופעות במפעלים האפריקאיים

ליגת האלופות האפריקאית:
גביע אפריקה לאלופות: 4 הופעות
גביע אפריקה למחזיקות גביע: הופעה אחת
שחקנים מפורסמים

ז'רמי
מטיאס צ'אגו
דוד אמבה
ג'אסטין וומפור
ליבריה זח ראחאן קראנגר
ליבריה אלויסיוס וולה פניה
וינסנט אנגונגנג
אריק באסומבנג
מארק אמבואה
ראסייניאי

| --- | --- |
סמל ראסייניאיסמל ראסייניאי
אגם[דרושה הבהרה] ראסייניאי (2010)
אגם[דרושה הבהרה] ראסייניאי (2010)
 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מחוז קובנה
 רשויות מקומיות:  ראסייניאי
 תאריך ייסוד:  לפני 1253
 שטח:  8.5 קמ"ר
 גובה:  125 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  9,763 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  55°22′00″N 23°07′00″E﻿ / ﻿55.366666666667°N 23.116666666667°E﻿ / 55.366666666667; 23.116666666667 
 אזור זמן:  UTC +2
 אתר העיר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד ראסייניאי(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד ראסייניאי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רחוב בראסייניאי (2007)
ראסייניאי (בליטאית: Raseiniai; ביידיש: ראסינאי, ראסיין) היא עיר במערב ליטא, השוכנת 76 קילומטרים צפונית-מערבית לקובנה וכחמישה קילומטרים צפונה לכביש המהיר A-1, קובנה–קלייפדה (אנ'). העיר משמשת כמרכז מנהלי של הרשות המקומית ראסייניאי.
היסטוריה

ראסייניאי קיבלה זכויות עיר בשלבים, בין השנים 1492 ל-1506,[דרוש מקור] והייתה חלק מדוכסות ליטא. במשך קרוב למאתיים שנים היו ממלכת פולין ודוכסות ליטא מדינות נפרדות תחת הנהגה של מלך אחד מהשושלת היגלונית.
בשנת 1569 אוחדה המדינה,[דרוש מקור] והעיירה ראסייניאי בה, לרפובליקת שני העמים (האיחוד הפולני-ליטאי). רפובליקה זו הייתה מהמדינות הגדולות והמאוכלסות באירופה. האיחוד הפולני-ליטאי הגיע לקיצו בחלוקה השלישית של פולין (1795), אשר בעקבותיה נכלל רוב שטח האיחוד, כולל העיירה ראסייניאי, בתחום האימפריה הרוסית.
בשנת 1812 הגיע נפוליאון בראש צבאו לאזור, עם תחילת מלחמת רוסיה–צרפת. הוא התקבל בשמחה על ידי הליטאים, שקיוו לסיום הכיבוש הרוסי, אך בתום אותה שנה נסוגו כוחותיו עם תבוסתו במלחמה.
הליטאים במחוז קובנה, בו נמצאת העיירה, התקוממו פעמיים נגד הממשל הרוסי בהתקוממות נובמבר (1830–1831) ובהתקוממות ינואר (1863–1864), ללא הצלחה. בשנת 1831 הפכו הרוסים את העיר הסמוכה קובנה, שהייתה הגדולה והחשובה באזור, לבירת הממשל הרוסי במחוז.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הובילו הכיבוש הגרמני של ליטא וקריסתה של האימפריה הרוסית להכרזת העצמאות של ליטא ב-16 בפברואר 1918. ליטא חידשה את עצמאותה בשטח מוגבל, וקובנה, העיר הסמוכה הגדולה במחוז הסמוכה לראסייניאי, שימשה כמושב הממשלה והוגדרה כבירה זמנית. באוגוסט 1939 נחתם הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בין גרמניה הנאצית לברית המועצות, שקבע בין השאר את חלוקת המדינות הבלטיות בין שני הצדדים, והיא סופחה לברית המועצות, שלא בהסכמה, עם כיבוש המדינות הבלטיות ביוני 1940. בעקבות זאת הפכה ליטא לרפובליקה סובייטית סוציאליסטית וצורפה, על פי בקשת השלטון החדש לברית המועצות. בעקבות הכיבוש הסובייטי החל גל מעצרים נרחב – אנטי קומוניסטים, האליטה הצבאית והאקדמית, רבנים וראשי ישיבות, בורגנים וציונים נעצרו, נאסרו ואף נרצחו. אלפים (בעיקר זקנים, נשים וילדים) נשלחו למחנות בסיביר.
ב-1941, לאחר פרוץ מלחמה בין גרמניה הנאצית וברית המועצות, נכבשה ליטא בידי הגרמנים בתוך שבוע, וליד העיר התרחש קרב ראסייניאי, שבו הוכו כוחות השריון הסובייטים. רבים מבני העם הליטאי קיבלו אותם בשמחה. באותה שנה חיו בליטא כולה כ-250,000 יהודים. באוגוסט 1941 נחנך גטו קובנה ויהודי האזור רוכזו בו.[דרושה הבהרה] כ-94 אחוז מהאוכלוסייה היהודית בליטא הושמדה על ידי הנאצים בזמן הכיבוש, כולל יהודי העיירה ראסייניאי. שוטרים ליטאים וכן תושבים מקומיים לקחו חלק פעיל בהשמדת היהודים.
בסתיו 1944 כבש הצבא האדום את ליטא מידי הצבא הגרמני הנסוג וליטא שבה להיות רפובליקה סובייטית סוציאליסטית בברית המועצות עד עצמאותה 1990.
יהודי ראסיין

קהילת יהודי ראסיין היא מהקהילות היהודיות הראשונות בליטא, היא כונתה "ירושלים דזאמוט" (Žemaitija, מילולית: הארץ התחתית, ליטא התחתית). ההתיישבות היהודי בראסיין החלה כבר במאה ה-17, ובהמשך הפכו היהודים לרוב תושבי העיר.
לקראת סוף המאה ה-19 היו 90% מתושבי העיירה יהודים. רוב המסחר המקומי היה בידיהם, והעיירה הייתה מבחינה תרבותית אחת מהעיירות היהודיות באזור. עקב ריכוז היהודים הגבוה נהגה היידיש כשפת הדיבור העסקית והתרבותית בעיירה, ושלטים כתובים ביידיש באותיות עבריות נראו בה במקומות רבים. במקום היה בית ספר יסודי, גימנסיה וישיבה, ששפתם הייתה יידיש (ובחלקם עברית), ומוסדות תרבות יהודיים רבים, חלקם ציוניים, הרב חיים זונדל מכבי הקים בעיר אגודה של חובבי ציון.
ב-1842 נמנו בעיר 7,455 תושבים, ורובם יהודים. ב-1897 היה מניין יהודי העיר 9,000 נפש, שהיוו 90% מאוכלוסיית ראסיין. לאחר מלחמת העולם הראשונה הידלדלה האוכלוסייה, וערב מלחמת העולם השנייה היו היהודים רק כ-30% מכלל תושבי העיר, כ-2,000 איש.
בעיר פעלו אישים מרכזיים בתנועת ההשכלה היהודית כאברהם מאפו ושניאור זקש.
בעיר התקיימו מוסדות ציבור יהודיים רבים: "בנק עממי יהודי" ובו מאות חברים, בית ספר יסודי של "יבנה", וגימנסיה של "תרבות". בתקופת ליטא העצמאית (עד 1940) שהתה בראסיין ישיבת כנסת בית יצחק, תחת הנהגתו הזמנית של הרב ראובן גרוזובסקי.
הרב אברהם ליסקר, מחבר "באר אברהם" על המשנה (נפטר ה'תמ"ד 1684)
הרב אברהם שמואל רבינוביץ (נפטר תרכ"ט 1869)
הרב אלכסנדר משה לפידות (1819–1906), כיהן כרב העיר בין השנים 1866–1906
הרב יוסף יפה
הרב משה סולובייצ'יק (תרל"ט, 1879 - תש"א, 1941). כיהן כרב העיר בין השנים 1911–1913
הרב יהושע קלצקין
הרב אהרן שמואל כץ (נספה בשואה)
יהודי ראסיין > חורבן קהילת ראסיין

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נא להשלים על פי המידע שמובא בקישורים החיצוניים, קרי על פי האתר של יד ושם ועל פי האנציקלופדיה של המחנות והגטאות. יש להתייחס לגטו שהוקם במקום.
ראסייני נכבשה בידי הצבא הגרמני ב-24 ביוני 1941. הליטאים המקומיים החלו מעסיקים את היהודים בעבודות כפייה מזדמנות, ובזזו את רכושם. דווחו מקרי חטיפת נשים ואינוסן. זמן מה לאחר כיבוש העיר, נכפו תושביה היהודיים לענוד על דש בגדיהם טלאי לבן[דרושה הבהרה] כאות קלון.
ב-29 באוגוסט 1941, הובלו אחרוני השורדים מגטו קובנה,[דרושה הבהרה] ונרצחו באחד מיערות הסביבה. רק בודדים שרדו והצליחו להסתתר אצל איכרים מקומיים.
קריל אנטארקטי

| קריל אנטארקטי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: סרטנאים
על־מחלקה:: Multicrustacea
מחלקה:: סרטנים עילאיים
סדרה:: קריל
משפחה:: קריליים
סוג:: Euphausia
מין:: קריל אנטארקטי
שם מדעי
 Euphausia superba ‏ג'יימס דווייט דיינה, 1850
תחום תפוצה


קריל אנטארקטי (שם מדעי: Euphausia superba) הוא מין של סרטן זעיר ממשפחת הקריליים החי באוקיינוס הדרומי. הקריל האנטארקטי חי בנחילים גדולים, שיכולים לכלול בין עשרת אלפים לשלושים אלף פרטים למ"ק. הוא ניזון מפיטופלנקטון. אורכו עד 6 ס"מ ומשקלו עד 2 גרם. תוחלת חייו מגיעה עד ל-6 שנים.
הקריל ממלא תפקיד חשוב במערכת האקולוגית של אנטארקטיקה, והוא אחד מהמינים הנפוצים ביותר בעולם. אוכלוסיית כל הקרילים האנטארקטיים בעולם מסתכמת לכדי משקל כולל של כ-500 מיליון טון, והוא מהווה כ-0.66% מהביומסה הכוללת על פני כדור הארץ.
תקופת ההשרצה של הקריל האנטארקטי חלה בתקופה בין ינואר למרץ, גם מעל המדף היבשתי וגם מתחתיו. בדרך האופיינית לקריל, הזכר תופס את נושא הזרע לפתיחת איברי המין של הנקבה. הרגליים הקדמיות הצמודות לבטן של הקריל האנטארקטי בנויות במבנה המתאים במיוחד לצורך ההזדווגות. לאחר ההזדווגות, הנקבה מטילה ששת אלפים עד עשרת אלפים ביצים בהטלה אחת. הביצים מופרות כשהן יוצאות מפתח איבר המין.
המעיים של הקריל האנטארקטי זוהרים בצבע ירוק, סימן מובהק לכך שיצור זה ניזון מפיטופלנקטון, סוג של אצות צורניות זעירות (שגודלן כ-20 מיקרומטר), שהקריל האנטארקטי ניזון מהם באמצעות שק האכלה. מלבד פיטופלנקטון, הקריל האנטארקטי אוכל גם שטרגליים, שטצדאים וזואופלנקטון. המעי של הקריל האנטארקטי הוא צינור ישר ויכולת העיכול של הקריל ירודה, לכן צואתו כוללת אחוז משמעותי של פחמן.
הערות שוליים

↑  קריל אנטארקטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4153154-1
קרילאטסקויה

קרילאטסקויה (ברוסית: Крылатское) הוא ראיון של המחוז המערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 12.0446 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 83,007 תושבים (2020).
אתרים ראויים לציון

היכל הקרח קרילאטסקויה
היכל הספורט קרילאטסקויה
גבעות קרלטסקי (רו')
ולודרום קרילאטסקויה (אנ')
תעלת  חתירה קרילאטסקויה (אנ')
קניון אירופארק
תחנת המטרו קרילאטסקויה (אנ')
רומן רומנטי עכשווי

רומן רומנטי עכשווי הוא תת-ז'אנר של רומן רומנטי, שנקבע בדרך כלל בזמן עם כתיבתה. הרומן העכשווי הוא תת-הז'אנר הגדול ביותר ברומן הרומנטי, רומנים רומנטיים עכשוויים נקבעים בתקופה בה נכתבו, ומשקפים בדרך כלל את מוסר זמנם. גיבורות רומנים רומנטיים בן זמננו שנכתבו לפני 1970 בדרך כלל מפסיקות לעבוד כשהן התחתנו או נולדו להן ילדים, בעוד שהרומנים שנכתבו אחרי 1970 בדרך כלל מקיימות קריירה ומשפחה בו זמנית. ככל שרומנים רומנטיים עכשוויים גדלו להכיל דמויות עלילתיות יותר מורכבות וריאליסטיות יותר, הקו בין תת-הז'אנר הזה לז'אנר הסיפורת של הנשים טושטש. באופן כללי, הרומן העכשווי מתמקד במערכת היחסים המתפתחת בין שתי דמויות ראשיות עם סיום רגשי מספק. במילים אחרות, "חיו באושר ועושר".
על פי ארגון "הסופרים הרומנטיים של אמריקה" (RWA), לתחום זה שייכים יצירות שעוסקות בתקופה החל משנות ה-50 של המאה ה-20.
אביבה סרור בייגל, שרית חיים, נעמה טל, שרון חיון־גינת ודולב בן־ארוש הן בין הסופרות הישראליות הכותבות יצירות בסוגה זו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ראסינג פריז (כדורגל)

מועדון קלוב דה פראנס פוטבול קולומב 92 (בצרפתית: Racing Club de France football Colombes 92) הידוע גם בשם ראסינג פריז הוא מועדון כדורגל צרפתי מפרבר קולומב, בפריז. הקבוצה מתמודדת בליגה הלאומית 3, החמישית בחשיבותה בכדורגל בצרפת.
היסטוריה

רסינג נוסדה בשנת 1882 כמועדון ספורט רב תכליתי והוא אחד הוותיקים ביותר מבין מועדוני הכדורגל בצרפת. הקבוצה כיום מתמודדת בליגה הלאומית השלישית, הרמה החמישית של הכדורגל בצרפת ומארחת את משחקי הבית בסטאד לוסיין-שואן, אצטדיון קטן סמוך לאצטדיון האולימפי איב-דו-מנואר בקולומב.
רסינג הייתה ממייסדות ליגה 1. המועדון זכה בתואר אליפות אחד במהלך עונת 1935/36 ובחמישה תוארי הגביע הצרפתי. רסינג שיחקה גם בעונת הבכורה של הליגה הצרפתית בשנת 1899.
שחקנים בולטים ששיחקו בשורות המועדון היו לואיס פרננדס, מקסים בוסיס, דויד ז'ינולה, פייר ליטבארסקי, אנסו פרנצ'סקולי, אלפרד בלוך, ראול דייאנה ורובן פס. דייאנה בילה עשור עם המועדון (1930–1940) ובשנת 1931, הפך לשחור הראשון ששיחק במדי הנבחרת הלאומית. מאוחר יותר הוא שיחק בנבחרת במונדיאל 1938 לצד אבדלקאדר בן בואלי, חברו לקבוצה, שהיה אחד השחקנים הראשונים ממוצא צפון-אפריקאי לשחק עבור הנבחרת הלאומית. בין 2009 ל-2012, המועדון עבר לשכונת לבלואה-פרט והגיעה להסדר כספי עם הקומונה.