stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלה פארבן
הערות שוליים

↑  "Sony Music kooperiert mit Alle Farben" (בגרמנית). 2014-05-20. אורכב מ-המקור ב-2016-03-18. נבדק ב-2016-03-18.
↑  "Alle Farben: Budde Music signt Berliner DJ" (בגרמנית). 2014-05-07. אורכב מ-המקור ב-2016-03-18. נבדק ב-2016-03-18.
↑  "BZ: Die Leute wollen ausflippen". ארכיון מ-2013-06-17. נבדק ב-2013-06-15.
↑  "Tagesspiegel: Meine Musik ist für alle Menschen da". ארכיון מ-2021-09-07. נבדק ב-2013-06-16.
↑  "Facebook: Ankündigung des Albums". ארכיון מ-2021-09-07. נבדק ב-2014-01-16.
↑  "taz: Interview mit Alle Farben". ארכיון מ-2014-01-18. נבדק ב-2014-01-16.
↑  Synesthesia by Alle Farben (בAustralian English), ארכיון מ-2021-09-07, נבדק ב-2021-09-07
↑  Music Is My Best Friend by Alle Farben (בAustralian English), ארכיון מ-2021-09-07, נבדק ב-2021-09-07
↑  Little Hollywood by Alle Farben & Janieck (בAustralian English), ארכיון מ-2021-09-07, נבדק ב-2021-09-07
↑  H.O.L.Y. by Alle Farben & RHODES (בAustralian English), ארכיון מ-2021-09-07, נבדק ב-2021-09-07
↑  Only Thing We Know by Alle Farben, Kelvin Jones & YOUNOTUS (בAustralian English), ארכיון מ-2021-09-07, נבדק ב-2021-09-07
↑  Build a House (feat. Alle Farben) by Stefanie Heinzmann (בAustralian English), ארכיון מ-2021-09-07, נבדק ב-2021-09-07
↑  Pesenacker, Jannik. "Alle Farben & James Blunt - Walk Away". Dance-Charts.de (בגרמנית). ארכיון מ-2019-04-06. נבדק ב-2019-04-06.
↑  "Sticker on My Suitcase by Alle Farben on Apple Music". Apple Music. ארכיון מ-2019-04-21. נבדק ב-29 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  KIDS by Alle Farben, VIZE & Graham Candy (בAustralian English), ארכיון מ-2021-09-07, נבדק ב-2021-09-07
↑  I Love My Friends (And My Friends Love Me) by Steve Aoki, Alle Farben & Icona Pop (בAustralian English), ארכיון מ-2021-09-07, נבדק ב-2021-09-07
↑  Somewhere Over the Rainbow / What a Wonderful World by Robin Schulz, Alle Farben & Israel Kamakawiwo'ole (בAustralian English), ארכיון מ-2021-09-07, נבדק ב-2021-09-07
↑  "PARTYSAN Award 2011: Newcomer des Jahres" (בגרמנית). 2012-01-07. ארכיון מ-2016-03-24. נבדק ב-2016-03-18.
↑  "Newcomer Contest Bayern: Preisträger 2012" (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-2016-03-24. נבדק ב-2016-03-18.
↑  "1LIVE KRONE 2014: Nominierte stehen fest" (PDF). 2014-10-24. ארכיון (PDF) מ-2016-03-25. נבדק ב-2016-03-18.
↑  "Echo 2015 - Die Nominierten". ארכיון מ-2016-03-21. נבדק ב-2016-03-18.
↑  "Newcomer Contest Bayern - Preisträger 2015". אורכב מ-המקור ב-2016-03-24. נבדק ב-2016-03-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1052895530  ISNI: 0000 0004 4885 6465  LCCN: n2018004071  MusicBrainz: 18f9ced1-cab5-4852-b885-e7e98e7c5df1  VIAF: 310508243   WorldCat (עם VIAF): 310508243
אופרטור אלביס

בשפות תכנות מסוימות, אופרטור אלביס, כתוב לעיתים קרובות ?:, הוא פעולה בינארית שמחזירה את הערך הראשון המוערך אם האופרנד הזה מוערך לערך אמת, ואחרת מחזירה את הערך השני. הסימון של אופרטור אלביס נוצר בהשראת אופרטור התנאי המשולש, A?B:C, מאחר שאופרטור אלביס A ?: B שווה בערך לביטוי התנאי המשולש A ? A : B. ההבדל היחיד בין הביטויים, מעבר לכתיבה הכפולה של הביטוי A, הוא שבביטוי המשולש הערך של A מוערך פעמיים ואילו עם אופרטור אלביס, A מוערך רק פעם אחת.
השם "אופרטור אלביס" נובע מהעובדה שכאשר מסובבים עם כיוון השעון את הסימון הנפוץ שלו, ?:, הוא דומה לרגשון של אלביס פרסלי עם התסרוקת המיוחדת שלו.
אופרטור דומה הוא אופרטור ה-null coalescing, שבו בדיקת האמת הבוליאנית מוחלפת בבדיקה שהערך אינו null במקום זאת. זה מסומן בדרך כלל באמצעות סימן שאלה כפול: ??, וניתן לראות אותו בשפות כמו סי שארפ  או Dart.
תחבירים חלופיים

במספר שפות, כגון Common Lisp, Clojure, לואה, Object Pascal, Perl, Python, Ruby ו־JavaScript, לאופרטור OR (בדרך כלל || או or ) יש את אותה התנהגות כמו לעיל: החזרת האופרנד הראשון שלו אם זה מוערך לערך אמת, ואחרת להעריך ולהחזיר את האופרנד השני שלו, שעשוי להיות ערך אמת או שקר. כאשר הצד השמאלי הוא אמת, הצד הימני אפילו לא מוערך; מתבצע "קצר חשמלי". זה שונה מההתנהגות בשפות אחרות כגון C/C++, שם התוצאה של || תמיד תהיה ערך בוליאני.
דוגמאות > גרסה בוליאנית

בשפה שתומכת באופרטור אלביס, משהו כמו זה:
ייתן x שווה לתוצאה של f() אם התוצאה הזו אמת, ואחרת לתוצאה של g().
זה שווה ערך לדוגמה זו, באמצעות אופרטור התנאי הטרינרי:
אלא שהוא לא מעריך את f() פעמיים אם הוא מניב אמת. שימו לב לאפשרות של התנהגות שרירותית אם f() היא פונקציה שתלויה במצב - שלא מחזירה תמיד את אותה תוצאה.
דוגמאות > וריאנט הפניה לאובייקט

קוד זה יגרום להפניה לאובייקט שמובטח שלא יהיה null. הפונקציה f() מחזירה הפניה לאובייקט במקום ערך בוליאני, ועשויה להחזיר null, הנחשב באופן אוניברסלי כשקרי:
הערות שוליים

↑  Joyce Farrell (7 בפברואר 2013). Java Programming. p. 276. ISBN 978-1285081953. The new operator is called Elvis operator because it uses a question mark and a colon together (?:); if you view it sideways, it reminds you of Elvis Presley. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "?? Operator". C# Reference. Microsoft. נבדק ב-5 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Conditional expressions". Dart Language. Google.
אליסטר קוברן

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1966 (בן 57) 
 ענף מדעי:  הנדסת תוכנה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוסלו  אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב 
 alistair.cockburn.us
 
אליסטר קוֹבֶּרן (באנגלית: Alistair Cockburn) (נולד ב-19 בנובמבר 1966) הוא חוקר ומיישם בתחום הנדסת התוכנה, ובמיוחד בתחום פיתוח תוכנה זריז. קוברן פיתח את משפחת מתודולוגיות פיתוח התוכנה Crystal, והיה אחד מהיוזמים ומהמחברים של המנשר לפיתוח תוכנה זריז שפורסם בשנת 2001. בשנת 2005, סייע קוברן לניסוחה של הצהרת העצמאות של מנהלי הפרויקטים.
קוברן כתב וכותב רבות בנושאי הנדסת תוכנה, ניהול פרויקטים, איסוף וניתוח דרישות באמצעות תרחישי שימוש (Use Cases), ופיתוח תוכנה זריז. קוברן מציע להתייחס לפיתוח תוכנה כאל משחק של שיתוף פעולה מוכוון-מטרה (בדומה לטיפוס הרים), ומתבסס על אנלוגיה זו כדי לחדד את ההבדלים בין הנדסת תוכנה לדיסצפלינות ההנדסה האחרות. משפחת המתודולוגיות שהציע מפרטת עקרונות וטכניקות לעיצוב תוכנה, ניהול והנעת צוות וניהול הפרויקט. ייחודה הוא בפשטותה ובדרכים המובְנות בה, המסייעות להתגבר על אילוצים שכיחים בפרויקטים לפיתוח תוכנה (לדוגמה, העדר לקוח).
לקוברן תואר דוקטור מאוניברסיטת אוסלו.
תקשורת אוסמוטית

תקשורת אוסמוטית – מונח שטבע לתיאור מעבר מידע בין אנשים באופן טבעי ולא מאולץ, לדוגמה באמצעות שיחה, מחוות, הבעות פנים וכדומה.
פרסומים עיקריים

‎Crystal Clear: A Human-Powered Methodology of Small Teams (2004)‎
‎Agile Software Development (2001)‎
‎Writing Effective Use Cases (2000)‎
‎Surviving Object-Oriented Projects (1997)‎
ראו גם

סקלת קוֹבֶּרן
אי הפאפינים - חברים חדשים

| --- | --- |
 מבוסס על:  "אי הפאפינים"
 בימוי:  Lorraine Lordan 
 מדינה:  אירלנד, הממלכה המאוחדת 
 הקרנת בכורה:  בריטניה 11 באוגוסט 2023 ישראל 4 ביולי 2024
 משך הקרנה:  79 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית אירית (דובבה לשפות אחרות כגון: עברית)
 סוגה:  ילדים
 דף הסרט ב־IMDb
 
אי הפאפינים - חברים חדשים (באנגלית: Puffin Rock and the New Friends) הוא סרט הנפשה בריטי-אירי לילדים המבוסס על סדרת הטלוויזיה "אי הפאפינים".
עלילה

לאחר שביצה קטנה אחת נעלמת מאי הפאפינים (הקרויה בסרט "אי תוכי הים"), אונה ובבה יוצאים למסע להחזירה יחד עם חבריהם החדשים, פניקס, איזבל ומרווין.
דמויות

אונה (OONA): פאפינית כחולה, הדמות המרכזית בתוכנית.
באבא (BABA): גוזל פאפין לבן, אחיה הקטן של אונה.
מוסי (MOSSY): חדף חום, אוהב לאכול כמויות עצומות של אוכל.
סליקי (Silky): גורת כלבי ים אפורה, מצטרפת לאונה ובאבא כשהם בים.
מאי (MAY): ארנבת אפורה, מרגישה קצת אמיצה.
פלין (Flynne): שועלה כתומה, לא אוהבת שמפחידים אותה.
בראני (Bernie): סרטן נזיר, אוהב לספר עלילות במיוחד לאונה ובאבא.
אוטו (Otto): ינשוף ירוק, מומחה בלעוף.
איזבל (ISABELLE): פאפינית סגולה, נמלטה לאי הפאיפינים מסופה שהרסה את ביתה.
מרווין (MARVIN): לוטרה מסוג זכר חום, נמלט לאי הפאפינים לאחר שהלך לאיבוד בים.
פניקס (Phoenix): עוף חול כתום, נמלט לאי עם משפחתה של איזבל.
אייסלמיר

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  אייסל 
 מיקום:  הולנד הולנד
 סוג:  אגם מלאכותי 
 ים של:  הים הצפוני
 מידות
 שטח:  1,100 קמ"ר
 גובה:  0.4 מטר מתחת לפני הים  (0.2 מטר מתחת לפני הים בקיץ)
 אורך:  53 קילומטר
 רוחב ממוצע:  32 ק"מ 
 עומק מרבי:  7 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  אייסל
 מקור לנהר:  ריין
 מדינות באגן הניקוז:  הולנד
 קואורדינטות:  52°49′N 5°15′E﻿ / ﻿52.817°N 5.250°E﻿ / 52.817; 5.250
 
 
אִייסֶלְמֶר (בהולנדית: Ĳsselmeer, בפריזית: Iselmar, "אגם איסל") הוא אגם מלאכותי של מים רדודים במרכז הולנד הגובל במחוזות פלבולנד, צפון הולנד ופריסלנד. שטחו של האגם הוא כ-1100 קמ"ר, עומקו הממוצע הוא 5–6 מטרים והוא האגם הגדול ביותר במערב אירופה.
האייסלמר הוא אגם מים מתוקים המוזן דרך לשון הים קטלמר (Ketelmeer) על ידי נהר האייסל (Ijssel), שנותן לאגם את שמו. מימיו מגיעים בעיקר מנהר הריין, שהאייסל הוא יובל שלו.
שתי האותיות הראשונות בשם האגם נכתבות באותיות גדולות, שכן IJ הוא דיגרף וליגטורה, כך שהיחס אליהן הוא כאות אחת לרוב השימושים.
האייסלמר נוצר ב-1932, כאשר הים הדרומי נסגר בסכר באורך של 32 ק"מ, האפסלאודייק. היה זה חלק ממיזם ימי ראשי שידוע כ"מפעלי הים הדרומי" (Zuiderzeewerken), ששנים לאחר מכן הוביל לכיבוש הים וצמצם את שטח האגם.
ב-1975 התפצל האייסלמר לשניים לאחר שהושלמה בנייתו של סכר בשם האוטריבדייק (Houtribdijk). סכר זה נמתח מאנקהויזן (Enkhuizen) דרום-מזרחה ללייליסטאד. החלק הדרומי הזה לשעבר של האייסלמר הוא המרקרמיר.
האייסלמר מתפקד כמקור ראשי למים מתוקים המשמשים לחקלאות וכמי שתייה. כמו כן הוא גם מהווה אזור לפעילות נופש. מחוז פלבולנד, שנוסד ב-1986, כולל שלושה פולדרים שאדמותיהם יובשו ממימי האייסלמר.
לשון הים הצרה קטלמר משתרעת ממזרח לאייסלמר. המים הנשפכים אליו מכילים מזהמים תעשייתיים הנפלטים ממפעלים במעלה הזרם. משקעים מזוהמים אלו מצטברים על קרקעית האגם בשכבה עבה של בוצה מזוהמת. כדי להשיב למימי האגם את איכותם חומרים אלו מועברים מקרקעיתו. ב-2010 נבנה בקטלמר אי מלאכותי שנקרא אייסלאוך (Ijsseloog). אי זה משמש מטמנה למשקעים מזוהמים אלו שהועלו מקרקעית האגם. כאשר האי יתמלא, הוא יוסב להיות שמורת טבע.
אבולוציה של שוטונים

האבולוציה של השוטונים מעוררת עניין בביולוגיה מכיוון ששלושת הסוגים הידועים של שוטונים (אצל איקריוטים, אצל חיידקים אמיתיים ואצל ארכאונים, "חיידקים קדמונים") מייצגים כל אחד מבנה תאי מתוחכם הדורש אינטראקציה של מערכות רבות ושונות. לעיתים משמשת התפתחות השוטון כלי ניגוח על ידי תומכי התכנון התבוני, כדוגמה לכאורה למורכבות שאינה ניתנת לצמצום.
השוטונים אצל האיקריוטים (ריסונים)

יש שתי קבוצות מתחרות של מודלים למקור האבולוציוני של השוטון האיקריוטי, המכונה cilium או בעברית "ריסון" כדי להבדיל בינו לבין מקבילו החיידקי. מחקרים מצביעים על כך שלאב הקדמון המאוחר ביותר של האיקריוטים כבר היה שוטון מורכב.
השוטונים אצל האיקריוטים (ריסונים) > מודלים אנדוגניים, אוטוגניים וישירים להתפתחות ריסון

מודלים אלו טוענים שהריסון התפתח ממרכיבים קיימים של שלד התא האיקריוטי (המורכב בין השאר מדינאין, המשמש להנעת ריסונים, ומיקרוטובולים (אנ')), כהרחבה של מנגנון כישור החלוקה. הקשר עדיין ניתן להבחנה באיקריוטים חד-תאיים, שלהם גוף בזאלי מיקרוטובולי. המיקרוטובולים בקצה האחד יוצרים חרוט דמוי ציר מסביב לגרעין, והמיקרוטובולים בקצה השני מצביעים הלאה ממרכז התא ויוצרים את הריסון. קשר נוסף הוא שהצנטריול, המעורב ביצירת כישור החלוקה באיקריוטים רבים (אך לא כולם), הוא הומולוגי לריסון, ובמקרים רבים הוא הגוף הבסיסי שממנו יוצאים הריסונים.
שלב ביניים אפשרי בין הכישור לריסון עשוי להיות תוספת (ללא פונקציונליות של שחייה) העשויה ממיקרוטובולים עם פונקציונליות כלשהי, כגון הגדלת שטח הפנים, ייצוב מיקום הפרוטוזואה במים, הגדלת הסיכוי להיתקל במזון אפשרי, או סיוע בהצמדת התא למצע מוצק.
בנוגע למקורם של רכיבי החלבון הייחודיים של הריסון, מאמר על התפתחות הדינאינים  מראה שלמשפחת החלבונים המורכבת יותר של הדינאין הריסוני יש אב קדמון בדינאין ציטופלזמי פשוט יותר (שבעצמו התפתח ממשפחת חלבוני AAA המופיעה באופן נרחב בשלושת על הממלכות). השערות ותיקות שטובולין היה הומולוגי לחלבון שלד התא FtsZ בהתבסס על דמיון רצף חלש וקווי דמיון התנהגותיים, אוששו בשנת 1998 בעזרת המבנים התלת־ממדיים של שני החלבונים.
השוטונים אצל האיקריוטים (ריסונים) > מודלים סימביוטיים / אנדוסימביוטיים / אקסוגניים להתפתחות הריסון

מודלים אלו טוענים שהריסון התפתח מסימביוזה עם בקטריית Gracilicutes שנקשרה לאיקריוט או ארכאון.
הגרסה המודרנית של ההשערה הוצעה לראשונה על ידי לין מרגוליס. ההשערה, על אף פרסומה הרב, מעולם לא התקבלה על ידי הקהילה המדעית. מרגוליס קידמה ופרסמה גרסאות של השערה זו עד סוף חייה.
חיזוק להשערה הסימביוטית הייתה שישנם איקריוטים המשתמשים באורגניזמים סימביוטיים כאברוני תנועה.
ההשערה של מרגוליס היא שארכאון רכש חלבוני טובולין מאב קדמון חיידקי.
ההומולוגיה של טובולין לשכפול החיידקי ולחלבון שלד התא FtsZ הייתה טיעון נגד השערתה של מרגוליס, שכן חלבון דמוי FtsZ נמצא ככל הנראה באופן מקורי בארכאונים, מה שמצביע על אב קדמון אנדוגני לטובולין.
שוטון חיידקי

ישנן עדויות לכך שהשוטון החיידקי התפתח ממערכת הפרשה מסוג III הנמצאת בחיידקים ומסייעת בהחדרת רעלן לתאים איקריוטיים, לאור הדמיון של חלבונים בשתי המערכות.
לדוגמה, לחיידק מגפת הדבר Yersinia pestis יש מכלול אברונים דומה מאוד לשוטונים מורכבים, אלא שחסרים בו רק כמה מנגנונים ותפקודים, כמו מחט להחדרת רעלים לתאים אחרים. ההשערה שהשוטונים התפתחו ממערכת ההפרשה מסוג 3 נבחנה במחקר פילוגנטי עדכני המצביע על מערכת ההפרשה מסוג 3 שהתפתחה מהשוטונים באמצעות סדרה של מחיקות גנים.  מחקר זה מחזק את ההשערה שהשוטון ומערכת הההפרשה מסוג III התפתחו שניהם ממערכת הפרשה פשוטה יותר.
שוטון חיידקי > שוטון אצל חיידקים אמיתיים

אצל חיידקים אמיתיים, השוטון הוא אברון רב תכליתי ואחת ממערכות התנועה. מבנה האברון נראה כמו מנוע, ציר ומדחף. עם זאת, המבנה של השוטונים משתנה בהתאם למניע המערכות המוטוריות - פרוטונים או נתרן - ובהתאם למורכבות.  המקור האבולוציוני של השוטונים הוא כנראה דוגמה לאבולוציה עקיפה. השערה לגבי המסלול האבולוציוני של השוטון טוענת שמערכת הפרשה התפתחה תחילה, והיא אולי האב הקדמון המשותף של מערכת ההפרשה מסוג III ומערכת השוטונים. לאחר מכן הוכנסה למבנה זה משאבת יונים ששיפרה את ההפרשה. משאבת היונים הפכה לחלבון המוטורי. לאחר מכן הופיע החוט הפרוטו-פלאגלרי (קדם-שוטוני) כחלק ממבנה הפרשת החלבון. תנועתיות גלישה-עווית הופיעה בשלב זה או מאוחר יותר ולאחר מכן השתכללה לתנועתיות שחייה.
שוטון אצל ארכאונים ("חיידקים קדמונים")

השוטון הארכאוני הוא אנלוגי (דומה בפונקציונליות ובמבנה) - אך לא הומולוגי - לזה החיידקי. לא התגלה דמיון ברצף בין הגנים של שתי המערכות, וכן נראה שהשוטון הארכאוני גדל בבסיס ולא בקצה, וקוטרו כ-15 ננומטר (ננומטר) ולא 20. השוואת רצפים מצביעה על כך שהשוטון הארכאוני הוא הומולוגי לפילי מסוג IV.  (פילי הם מבנים חוטיים מחוץ לתא). חלק מהפילי מסוג IV יכולים לסגת. נסיגת פילי מספקת את הכוח המניע לצורה אחרת של תנועתיות חיידקית הנקראת "עוויתות" ומאפשרת לתאי חיידק לזחול לאורך משטח. לפיכך פילי מסוג IV יכול, בחיידקים שונים, לקדם שחייה או זחילה. פילי מסוג IV מורכבים באמצעות מערכת ההפרשה מסוג II. עד כה לא ידוע על זן של חיידקים שמשתמש בפילי מסוג IV שלו הן לשחייה והן לזחילה.
ראו גם

האב הקדמון הכולל
לקריאה נוספת

Wong, Tim; Amidi, Arezou; Dodds, Alexandra; Siddiqi, Sara; Wang, Jing; Yep, Tracy; Tamang, Dorjee G.; Saier, Milton H. (2007). "Evolution of the Bacterial Flagellum: Cumulative evidence indicates that flagella developed as modular systems, with many components deriving from other systems" (PDF). Microbe. 2 (7): 335–40. אורכב מ-המקור (PDF) ב-15 במרץ 2012. נבדק ב-1 בדצמבר 2009. {{cite journal}}:  (עזרה)
Jones, Dan (16 בפברואר 2008). "Uncovering the evolution of the bacterial flagellum". New Scientist. נבדק ב-1 בדצמבר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
Hall JL, Ramanis Z, Luck DJ (באוקטובר 1989). "Basal body/centriolar DNA: molecular genetic studies in Chlamydomonas". Cell. 59 (1): 121–32. doi:10.1016/0092-8674(89)90875-1. PMID 2571418. {{cite journal}}:  (עזרה)
Pallen MJ, Matzke NJ (באוקטובר 2006). "From The Origin of Species to the origin of bacterial flagella". Nature Reviews. Microbiology. 4 (10): 784–90. doi:10.1038/nrmicro1493. PMID 16953248. {{cite journal}}:  (עזרה)
Margulis, Lynn (1981). Symbiosis in cell evolution: life and its environment on the early Earth. San Francisco: W. H. Freeman. ISBN 978-0-7167-1255-8. OCLC 6982472.
Margulis L (באפריל 1993). "The Inheritance of Acquired Microbes" (PDF). Citation Classic Commentaries. 36 (16): 9–10. {{cite journal}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  תורת האבולוציה,  באתר כיפה, 31 באוקטובר 2018
↑  Yubuki, Naoji; Leander, Brian S. (2013). "Evolution of microtubule organizing centers across the tree of eukaryotes". The Plant Journal. 75 (2): 230–244. doi:10.1111/tpj.12145. PMID 23398214.
↑  Gibbons IR (1995). "Dynein family of motor proteins: present status and future questions". Cell Motility and the Cytoskeleton. 32 (2): 136–44. doi:10.1002/cm.970320214. PMID 8681396.
↑  Asai DJ, Koonce MP (במאי 2001). "The dynein heavy chain: structure, mechanics and evolution". Trends in Cell Biology. 11 (5): 196–202. doi:10.1016/S0962-8924(01)01970-5. PMID 11316608. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Sagan L (במרץ 1967). "On the origin of mitosing cells". Journal of Theoretical Biology. 14 (3): 255–74. doi:10.1016/0022-5193(67)90079-3. PMID 11541392. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Milne-Davies B, Wimmi S, Diepold A (במרץ 2021). "Adaptivity and dynamics in type III secretion systems". Molecular Microbiology. 115 (3): 395–411. doi:10.1111/mmi.14658. PMID 33251695. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Abby S; Rocha E. 2012. The Non-Flagellar Type III Secretion System Evolved from the Bacterial Flagellum and Diversified into Host-Cell Adapted Systems. PLOS Genetics. http://www.plosgenetics.org/article/info%3Adoi%2F10.1371%2Fjournal.pgen.1002983
↑  Berry, R. M., and J. P. Armitage. 1999. "The Bacterial Flagella Motor." Advances in Microbial Physiology ISBN 978-0-12-027749-0. v. 49: 291–337.
↑  Young, Matt & Edis, Taner (2004). Why Intelligent Design Fails: A Scientific Critique of the New Creationism ISBN 0-8135-3433-X Rutgers University press New Brunswick, New Jersey, and London.72-84.
↑  Faguy DM, Jarrell KF, Kuzio J, Kalmokoff ML (בינואר 1994). "Molecular analysis of archael flagellins: similarity to the type IV pilin-transport superfamily widespread in bacteria". Canadian Journal of Microbiology. 40 (1): 67–71. doi:10.1139/m94-011. PMID 7908603. {{cite journal}}:  (עזרה)
אלייז'דיניו

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1730 Cachoeira do Campo, ברזיל 
 פטירה:  18 בנובמבר 1814 (בגיל 84) אורו פרטו, ברזיל 
 לאום:  אפרו-אמריקאים, Pardo Brazilians, אפרו-ברזילאים 
 תחום יצירה:  פיסול, אדריכלות 
 זרם באמנות:  בארוק, רוקוקו 
 חתימה:   
 
אלייז'דיניו
אנטוניו פרנסיסקו ליסבואה (בפורטוגזית: Antônio Francisco Lisboa‏, 29 באוגוסט 1730 או 1738 – 18 בנובמבר 1814), הידוע בכינוי אׇלֶייזׇ'דִינְיִוֹ (Aleijadinho, מילולית: נכה קטן), פסל ואדריכל ברזילאי. נחשב לפסל ואמן הרוקוקו הגדול בברזיל בכל הזמנים.
ביוגרפיה

אלייז'דיניו נולד בעיר וילה-ריקה, הקרויה כיום אורו פרטו, במדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל, כבן לא-חוקי של נגר פורטוגלי שהיגר לברזיל ושפחתו. אביו של אלייז'דיניו עבד כנגר וכן עסק בתכנון כאדריכל, ממנו למד אלייז'דיניו את אמנויות הפיסול והאדריכלות. כאשר התחתן, עבר ליסבואה הצעיר להתגורר עם משפחתו החדשה.
תוך זמן קצר הפך לאדריכל ידוע, ובנוסף גילף בעץ ופיסל בסטיאטיט.
בשנות ה-40 לחייו החל גופו לעבור תהליך של עיוות, כנראה כתוצאה מצרעת או עגבת.
בשנת 1766, אחרי מות אביו, תכנן, ביצע וגילף בכנסיית סן פרנסיסקו דה אסיס באורו פרטו. החל משנת 1796 גילף על עץ ארז 66 דמויות בגודל טבעי המתארות את הפסיון של ישו בסגנון הרוקוקו. הדמויות נצבעו בידי מנואל דה קושטה אטאידה ופרנסיסקו שאבייר קרניירו, והן ניצבות בשש קפלות בחצר בזיליקת בום ז'זוס דה מטוזיניוס בעיר קונגוניאס. בין השנים 1800 -1805 פיסל אלייז'דיניו שנים-עשר נביאים בחצר הבזיליקה. כאשר נותר בלי אצבעות, המשיך לפסל בעזרת קשירת הפטיש לאמה שלו. גם רגליו נקטעו והוא נישא על ידי עבדיו.
ספקות אודות קיומו

אי דיוקים בשם אביו בתעודת הלידה וברישום שנת לידתו של אלייז'דיניו (לפי תעודת הפטירה היה בן 76 בשנת 1814, כך ששנת לידתו הייתה 1738 במקום 1730) הולידו ספקות לגבי עצם קיומו. אחת הטענות הקשורות לחשד מצביעה על שלטונו של ז'טוליו ורגאס, דיקטטור ונשיא ברזיל, ככזה שהיה מעוניין ליצור דמות לאומית שהיא גם מולאט, וכן של בעל מוגבלות המסוגל להתגבר על קשיי מחלתו באמצעות יצירתיותו.
גלריה

כנסית סן פרנסיסקו דה אסיס
פסל מסטיאטיט של  הנביא ברוך בבזיליקת בום ז'זוס דה מטוזיניוס
הערות שוליים

↑  אלייז'דיניו באתר מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264663805171  BNE: XX1140814  BnF: cb119474594 (data)  CiNii: DA08999363  GND: 118728563  ISNI: 0000 0001 2133 1560  LCCN: n50072231  NKC: jo20181011922  NTA: 120748843  SNAC: w63862z5  SUDOC: 027431959  Trove: 1231629  ULAN: 500069456  VcBA: 495/40463  VIAF: 52484559   WorldCat (עם VIAF): 52484559
אחוזת דורן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שאטו 
 כתובת:  דורן 
 מיקום:  אוטרכטסה הובלרוך 
 מדינה:  הולנד 
 בעלים:  וילהלם השני, קיסר גרמניה 
 קואורדינטות:  52°01′53″N 5°20′19″E﻿ / ﻿52.031389°N 5.338611°E﻿ / 52.031389; 5.338611
 www.huisdoorn.nl
  (למפת הולנד מוגדלת) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפוניאחוזת דורן(למפת הולנד רגילה) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפוניאחוזת דורן
 
אחוזת דורן, 2013
אחוזת דורן (בהולנדית: Huis Doorn, בגרמנית: Haus Doorn) היא טירה קטנה בעיירה דורן שבהולנד. האחוזה התפרסמה כמקום מגוריו של וילהלם השני, קיסר גרמניה אשר יצא לגלות בהולנד לאחר מלחמת העולם הראשונה. הקיסר הגולה התגורר באחוזה משנת 1920 ועד מותו ב-4 ביוני 1941. הוא נקבר במאוזוליאום בפארק האחוזה. כיום האחוזה היא מוזיאון הנמצא בבעלות ממשלת הולנד.
היסטוריה

אחוזת דורן עתיקה מאוד. היא נזכרת לראשונה בשנת 1289. במקור הייתה מבצר עם חפיר, חומה ומגדלי הגנה שחלקם השתמרו עד ימינו. המבצר היה בבעלות קתדרלת אוטרכט. ב-1633 מכרו הנזירים את המבצר לאציל מקומי בשם רינייר פון גולדשטיין. האחוזה עברה שיפוצים רבים, ובמאה ה-18 קיבלה את צורתה הנוכחית. הציוד והריהוט של הטירה נקנו במאה ה-19.
כאשר קנצלר גרמניה מקס פון באדן הכריז על דעת עצמו על התפטרותו של וילהלם השני, קיסר גרמניה ב-9 בנובמבר 1918, נמצא הקיסר במלון בריטניקה, מקום מושבו של המטה הגדול, בעיר ספא, שבבלגיה. מבלי להתפטר, הוא נמלט אל הולנד הנייטרלית ב-10 בנובמבר וביקש מקלט מווילהלמינה, מלכת הולנד. הוא נקלט בתחילה בטירת אמרונכן בידי הרוזן פון בנטינק. הקיסר שהה בטירה במשך שנה וחצי, ובסוף שנת 1919 רכש את אחוזת דורן מידי הברונית הימסטרה דה בופור, ולאחר שיפוץ נרחב, עבר לגור בה ב-1920.
כחלק מהפקעת הנסיכים שהתרחשה ברפובליקת ויימאר, איבד בית הוהנצולרן את מרבית רכושו בגרמניה. עם זאת, וילהלם הצליח להעביר את מרבית רכושו האישי לדורן. לפי התיאורים היו לו שם בסך הכל 59 קרונות משא מלאים רהיטים ויצירות אמנות. חלקם מאוחסנים עד היום במרתפי האחוזה. עיסוקו העיקרי של וילהלם באותה תקופה היה חטיבת עצים. את העצים שחתך וניסר הוא הפיץ בין האיכרים באזור בזמן חג המולד. הוא גידל זקן, דבר ששינה את דיוקנו המוכר לכל, והחל לומד את השפה ההולנדית. כן עסק בציד, תחביב שבו עסק עוד בעת שלטונו. לעיתים היה זוכה לביקוריהם של אורחים מכובדים באחוזה, ושמר על עניין וקשר עם הפוליטיקה האירופית.
ב-1940 נערך הקרב על הולנד והארץ נכבשה בידי גרמניה הנאצית. מאז זכתה האחוזה למשמר של חיילים גרמנים. כשנה לאחר מכן, ב-4 ביוני 1941, מת וילהלם בדורן, כתוצאה מתסחיף ריאתי. הוא נקבר במאוזוליאום בפארק האחוזה. יורשו של הקיסר וילהלם, נסיך הכתר ירש את הבית, אולם בחר שלא לגור בהולנד. הבית נוהל בידי שלישו הצבאי של הקיסר המנוח זיגורד פון אילזמן. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הגדירה ממשלת הולנד את הבית כרכוש האויב הגרמני והחרימה אותו. הנסיך וילהלם עתר לבית המשפט בהולנד ב-1949 בבקשה לקבל מחדש את הבית, אולם בית המשפט שלל את תביעתו.
ב-1953 העבירה ממשלת הולנד את הבית ל"קרן לניהול אחוזת דורן", פרט למאוזוליאום שהוחזר לידי בית הוהנצולרן. כיום מתפקד המקום כמוזיאון המשמש גם כמוקד עלייה לרגל עבור מלוכנים גרמנים.
אלייז'ה הירש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1997 (בן 27) וודסטוק, ארצות הברית 
 עמדה:  סנטר 
 גובה:  2.03 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת ריינהרדט (2015–2017) מכללת ברי (2017–2019)
 דראפט:  לא נבחר, 2019
 קבוצות כשחקן
 2019–2021 2021–2023 2023–2024:  אליצור קריית אתא מכבי עירוני רמת גן הפועל גלבוע גליל
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה הלאומית בכדורסל (2023)  חמישיית העונה בליגה הלאומית (2021)
 
אלייז'ה הירש (באנגלית: Elijah Hirsh; נולד ב-25 באוגוסט 1997) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
קריירת תיכונים ומכללות

הירש נולד בוודסטוק, ג'ורג'יה, ולמד בבית הספר התיכון של העיר ובקינגס אקדמי.
ב-2015 החל לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת ריינהרדט מה-NCAAM, אך שיחק במדיה ארבעה משחקים בלבד בשתי עונות וב-2017 עבר למכללת ברי מחטיבה III של ה-NCAA.
בעונתו הראשונה בקבוצה הוא העמיד ממוצעים של 15.3 נקודות ו-8.6 ריבאונדים לצד 2 חסימות למשחק, נבחר לחמישיית העונה באזור ה-SAA ואף רשם שיא אוניברסיטה של 10 חסימות בהפסד 82–83 להנדריקס, לצד 24 נקודות ו-9 ריבאונדים.
ב-2018 נבחר הירש לחמישיית האזור ולשחקן השנה, לאחר שהעמיד ממוצעים של 17.5 נקודות (שני ב-SAA), 9.2 ריבאונדים (ראשון באזור) ו-1.9 נקודות למשחק.