שושלת רשטראקוטה
תרבות > ספרות

שפת קאנדה הפכה לבולטת יותר כשפה ספרותית בתקופת שלטון הרשטראקוטה, כאשר הכתב והספרות הציגו צמיחה ויצירתיות יוצאי דופן. תקופה זו סימנה למעשה את סוף עידן השפות פראקריט וסנסקריט הקלאסיות. משוררי חצר ובני מלוכה יצרו יצירות מצטיינות בקאנדה ובסנסקריט במגוון צורות ספרותיות כמו פרוזה, שירה, רטוריקה, האפוסים ההינדואים ותולדות חייהם של טירתנקרות (אנ') הג'יינים. סופרים דו-לשוניים כמו אסאגה (אנ') זכו לתהילה, וחוקרים ידועים כמו מהאוויראצ'אריה (אנ') כתבו על מתמטיקה טהורה בחצרו של המלך אמוגהאווארשה הראשון (אנ').
"קוויראג'אמרגה (אנ')" (850) מאת המלך אמוגהאווארשה הראשון (אנ') הוא הספר הזמין הקדום ביותר על רטוריקה ופואטיקה בקאנדה, אם כי ניכר מספר זה שסגנונות מקומיים של חיבורים בקאנדה כבר היו קיימים במאות הקודמות. "קוויראג'אמרגה" הוא מדריך למשוררים (קווישיקשה) שמטרתו לתקנן את הסגנונות השונים הללו. הספר מתייחס לכותבי פרוזה ושירה קאנדה מוקדמים כמו דורוויניטה, אולי המלך מהמאה ה-6 של שושלת גנגה המערבית.
הסופר הג'ייני אדיקאווי פמפה (אנ'), הנחשב כאחד מסופרי הקאנדה המשפיעים ביותר, התפרסם בזכות "אדי פוראנה (אנ')" (941). כתוב בסגנון צ'מפו (אנ') (סגנון מעורב פרוזה-חרוזים), זהו תולדות חייו של הג'יין טירתנקרה הראשון רישאבהאנאתה (אנ'). היצירה הבולטת הנוספת של פמפה הייתה "ויקראמארג'ונה (אנ')" (941), הגרסה של המחבר לאפוס ההינדי, מהאבהארטה, עם ארג'ונה כגיבור. המכונה גם פמפה בהראטה, זהו הספד של פטרונו של הסופר, המלך אריקסרי משושלת צ'לוקייה מוומולאוואדה (אנ') (וסאל של שושלת רשטראקוטה), המשווה את מעלותיו של המלך לאלו של ארג'ונה. פמפה הפגין שליטה כזו בקאנדה הקלאסית, עד שחוקרים במשך מאות שנים כתבו פרשנויות רבות ליצירתו.
סופר ג'ייני בולט נוסף בקאנדה היה סרי פונה (אנ'), שהמלך קרישנה השלישי היה הפטרון שלו ונודע בזכות "שנטיפוראנה", התיאור שלו על חייו של שנטינאתה, הטירתנקרה הג'ייני ה-16. הוא זכה בתואר "אובהאייה קוויצ'אקראוואתי" (משורר עליון בשתי שפות) בשל שליטתו בקאנדה ובסנסקריט כאחד. אדיקאווי פמפה וסרי פונה מכונים "אבני החן של ספרות קאנדה".
גם יצירות פרוזה בסנסקריט היו פוריות בתקופה זו. תאוריות ואקסיומות מתמטיות חשובות הוצעו על ידי מהאוויראצ'אריה (אנ'), יליד גולבארגה (אנ') במדינת קרנאטקה של ימינו, שהשתייך למסורת המתמטית של קרנאטקה וזכה לפטרונות של המלך אמוגהאווארשה הראשון. תרומתו הגדולה ביותר הייתה "גניטה סראסנגראהה", חיבור בן 9 פרקים. סומאדוואסורי משנת 950 כתב בחצרו של המלך אריקסרי השני משושלת צ'לוקייה מוומולאוואדה, וסאל של המלך קרישנה השלישי (אנ') (שלט 939–967). הוא היה המחבר של "ישאסטילאקה (אנ')" וחיבורים אחרים בסגנון צ'מפו. המטרה העיקרית של כתיבת הצ'מפו הייתה להפיץ עקרונות ואתיקה של ג'ייניזם. החיבור "ניטיווקיאמריטה" שלו סוקר את הנושא של ארתאשסטרה (אנ') מנקודת המבט של מוסר הג'ייניזם בצורה ברורה ומסודרת. אוגראדיטייה, סגפן ג'ייני מ"הנסוגה" שבמחוז מייסור של ימינו כתב חיבור רפואי בשם "קליאנאקראקה". הוא נשא נאום בחצר המלכות של אמוגהאווארשה הראשון המעודד התנזרות ממוצרים מן החי ואלכוהול ברפואה.
טריוויקרמה היה מלומד ידוע בחצרו של המלך אינדרה השלישי. היצירה הקלאסית שלו היא "נלאצ'מפו" (915), הקדומה ביותר בסגנון צ'מפו בסנסקריט. האגדה מספרת שהאלה סראסווטי עזרה לו במאמציו להתחרות עם יריב בחצר המלך. ג'ינאסנה השני (אנ') היה המרצה הרוחני והגורו של אמוגהאווארשה הראשון. תאולוג, תרומותיו הן "דהאוולה" ו"ג'איאדהאוולה" (נכתב עם תאולוג אחר ויראסנה (אנ')). הכתבים הללו נקראים על שם מלך הפטרון שלהם. תרומה נוספת מג'ינאסנה הייתה "אדיפוראנה", שהושלמה מאוחר יותר על ידי תלמידו הריוואמסה.