stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כפרה (רומן)
מי כתב את הרומן?

הרומן מסופר על ידי  מספר בגוף שלישי, אך בהדרגה מתברר לקורא שכותבת הרומן היא אחת מגיבורותיו, בראיוני. רמז דק לכך ניתן כבר בתחילת הרומן, כאשר מסופר שבראיוני "הרגישה שהיא יכולה לכתוב סצנה כמו זו שהתרחשה ליד המזרקה ולכלול בה צופה סמוי כמוה." המשך אותו עמוד ברומן מחדד רמז זה: "כעבור שישה עשורים עתידה היא לתאר איך כשהייתה בת שלוש עשרה עברה בכתיבתה דרך היסטוריה ספרותית שלמה, מסיפורים ששורשם במסורת אירופית של אגדות עם, ועד דרמה בעלת לקח מוסרי פשוט, ועד שהגיעה אל ריאליזם פסיכולוגי חסר פניות, שאותו גילתה בעצמה בבוקר מיוחד אחד בגל החום של 1935."
בחלק השני של הרומן מסופר שבראיוני מסרה סיפור ארוך שלה לכתב עת ספרותי. מכתב הדחייה שקיבלה מלמד ששם הסיפור הוא "שתי דמויות על יד המזרקה", והניתוח המפורט של הסיפור מלמד עד כמה הוא זהה לחלקו הראשון של הרומן "כפרה". זהו רמז בולט לכך שבראיוני היא שכתבה את הרומן שלפנינו. עניין זה הופך לברור יותר מהחתימה שבסוף החלק השלישי, "ב"ט", כלומר בראיוני טליס.
החלק האחרון ברומן, שכותרתו "לונדון, 1999", כלומר כשישים שנים לאחר המאורעות המתוארים בחלקים הקודמים, כבר נכתב בידי מספר בגוף ראשון – זהו קטע מיומנה של בראיוני בת ה-77, שבו היא מציגה את עצמה במפורש ככותבת הרומן, שאותו כתבה במשך 59 שנים, החל מהגרסה הראשונה, בינואר 1940, ועד הגרסה האחרונה, במרס 1999, וביניהן חצי תריסר טיוטות. היא מציינת: "משימתי בת חמישים ותשע השנים תמה. היה פשע – הפשע של לולה, של מרשל, ושלי – ומהגרסה השנייה ואילך התחלתי לתאר אותו. ראיתי לי לחובה לא להסתיר דבר – השמות, המקומות, הנסיבות המדויקות – את הכל תיארתי כתיעוד היסטורי." עם זאת היא מתוודה שבגרסה האחרונה שינתה את גורלם של ססיליה ורובי, ובמקום לספר שנהרגו במלחמה בלי שנפגשו, העדיפה סוף טוב, שבו הם חיים יחד בלונדון. היא מלווה מידע זה בהרהור על כוחו של הסופר: "איך יכולה סופרת לזכות לכפרה כשיש לה כוח מוחלט להחליט על התוצאות – ועל כן היא גם אלוהים?"
עיבוד לסרט

הרומן עובד לסרט קולנוע באותו שם, "כפרה", בבימויו של ג'ו רייט לפי תסריט מאת כריסטופר המפטון, ובהשתתפות סרשה רונאן כבראיוני טליס, ג'יימס מק'אבוי כרובי טרנר וקירה נייטלי כססיליה טליס. הקרנת הסרט החלה בבריטניה בספטמבר 2007, והוא זכה להצלחה מסחרית וביקורתית. היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר", וזכה בפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר ובשני פרסי גלובוס הזהב, לסרט הדרמה הטוב ביותר ולפסקול המקורי הטוב ביותר.
הערות שוליים

↑  Atonement, אורכב מ-המקור ב-16 במאי 2008, נבדק ב-1 ביולי 2013 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "All Time 100 Novels". Time. 16 באוקטובר 2005. אורכב מ-המקור ב-16 בפברואר 2010. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  כפרה, עמ' 99
↑  כפרה, עמ' 260
1 2  כפרה, עמ' 309
1 2  כפרה, עמ' 387
↑  כפרה, עמ' 412
1 2  כפרה, עמ' 51
↑  כפרה, עמ' 409–410
| כתבי איאן מקיואן |
| --- | --- | --- |
| רומנים | גן הבטון • נחמת זרים • הילדים שבזמן • התמים • כלבים שחורים • אהבה עיקשת • אמסטרדם • כפרה • שבת • על חוף צ'זיל • סולאר • דברי מתיקה • טובת הילד • קליפת אגוז • מכונות כמוני • הג'וק • שיעורים |  |
| קובצי סיפורים | First Love, Last Rites • In Between the Sheets |  |
| ספרי ילדים | Rose Blanche • The Daydreamer (1994) |  |
| מחזות טלוויזיה | Jack Flea's Birthday Celebration • משחק החיקוי • Solid Geometry |  |
| תסריטים | The Ploughman's Lunch • Soursweet • The Good Son • התמים • על חוף צ'זיל • טובת הילד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810694570505606  BnF: cb165121940 (data)  GND: 4802066-7  SUDOC: 077659465  VIAF: 195844162   WorldCat (עם VIAF): 195844162
רוגלך

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מגדנאות, מזון 
 מוצא:  יהדות אשכנז
 מרכיבים עיקריים:  בצק שמרים מילוי: שוקולד קינמון
 ברכתו:  מזונות
 
רוגלך ומאפים ישראלים
רוגלך או רוגאלך או רוגעלך (מיידיש: "ראָגאַלעך"), הוא מאפה בצק שמרים מסוג לחמניות סהר בצורת שבלול אנכי דו-צדדי (דומה לקרואסון אבל בדרך כלל קטן יותר) הממולא בממרח שוקולד או קינמון. מקורו במטבח האשכנזי, והוא מאפה פופולרי בישראל.
אטימולוגיה

לפי רוביק רוזנטל, שמו של המאפה נגזר מהמילה היידית "ראָג" (מפולנית: róg - קרן) - בצורת הקטנה - "ראָגאַלע", או ברבים - "ראָגאַלעך".
ייתכן שהמילה היידית נשאלה מהשפה הרוסית בה מאפה זהה ידוע בשם "רוגליק" (Рогалик) הנגזר גם הוא מהמילה "רוג" (рог) שפירושו "קרן".
הערות שוליים

↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: לא עברית ולא נעליים, באתר nrg‏, 20 במאי 2005
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ופל (מאפה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פינגר פוד, מגדנאות, battercake 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  בלילה 
 
ופל בלגי
דפוס אפיפיות בצורת לבבות
וָפֶל או אֲפִיפִית הוא מאפה העשוי מבלילה הדומה לבלילת חביתית, העשויה מקמח, ביצים, סוכר, אבקת אפיה, שמן או חמאה. בהשוואה לחביתית, בלילת הוופל מחוממת במכשיר הטבעה הקרוי דפוס אפיפיות (Waffle iron) הדומה ברעיון לטוסטר. לוופל צורת חריצה ייחודית של שתי וערב, הנוצרת בשל מבנה המכשיר.
בישראל המאכל לא צבר פופולריות כמו בארצות אחרות בעולם, אף שהמאכל מוצע כקינוח בבתי קפה רבים ובגלידריות. צורת ההגשה המקובלת של הוופל היא בצירוף של רטבים שונים (כדוגמת שוקולד, חמאת בוטנים ואף טחינה) ותוספות מתוקות של סוכריות, שוקולדים ופירות.
ישנם ישראלים שאינם מכירים עדיין את המאכל ונוטים להתבלבל ולחשוב כי מדובר בחטיף אשר מכונה בישראל "ופל", "ופלה" או "בפלה". בישראל מכשירים ביתיים להכנת ופלים אינם נפוצים כשלעצמם, אך רבים ממכשירי קליית הכריכים (בהם הכריך נקלה בין שני משטחי מתכת בעלי תבנית פסים) נמכרים עם משטחים נוספים, בתבנית שתי וערב, המיועדים להכנת אפיפיות.
סוגי ופלים

ופל לייז' (גוֹפְרְ דה לייז') - סוג ופל שמקורו באזור ולוניה שבדרום בלגיה. הוא עשוי מבצק בריוש שהוטמעו לתוכו 'פניני' סוכר השומרות על גבישיותן גם לאחר צליית הוופל. זהו סוג הוופל הנפוץ ביותר בבלגיה.
ופל בריסל (גוֹפְרְ דה בריסל) - סוג ופל שמקורו בבלגיה במאה ה-18. עשוי בלילה נוזלית, וגורם ההתפחה המסורתי בו הוא שמרי בירה. הוא אוורירי יותר מופל לייז' וצורתו מלבנית.
ופל בלגי - מוגש בדרך כלל כקינוח, בתוספת גלידה, פירות או קצפת. גרסה פשוטה ל'ופל בריסל' בה גורם ההתפחה הוא אבקת אפייה והוא אוורירי לעומת הגרסה מלייז'. מונח שהתקבע בצפון אמריקה.
באנגליה הוופל הוא אוכל קפוא מסורתי, אלא שבניגוד לארצות אחרות, נהוג להכין אותו מתפוחי אדמה ושמן. את הוופלים ניתן לטגן, לצלות או לבשל, והם משמשים כתוספת לארוחה.
ופל אמריקאי - אל ארצות הברית הגיע הוופל דרך החלוצים ב-1620, מהולנד. כיום הוא בדרך כלל מוגש כחלק מארוחת בוקר מתוקה בתוספת חמאה או סירופ. הוופל האמריקאי נחשב דחוס יותר ודק יותר מהמקביל הבלגי.
ראו גם

דפוס אפיפיות
חביתית
הערות שוליים

↑  How to Make Waffles, wikiHow (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000060541
ספרינג רול

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  דים סאם 
 מוצא:  הרפובליקה העממית של סין 
 
ספרינג רול נא, המכונה לעיתים פרש-רול (מאנגלית: fresh roll)
ספרינג רול (מאנגלית Spring Roll, כינוי שהוא תרגום של השם בסינית מנדרינית: 春卷; בתעתיק פין-יין: chūn juǎn, פירוש מילולי: גליל אביב) הוא שמם של מספר מתאבנים מהמטבח הסיני, המטבח הווייטנאמי ומטבחים מזרח אסייתים נוספים. קיימות וריאציות רבות לספרינג רול, ומליתו ועטיפתו משתנים מאזור לאזור. בגרסתו הנפוצה ביותר הספרינג רול עשוי מנייר אורז מגולגל וממולא במילוים שונים שעשויים להכיל ירקות, בשר ואטריות, שלאחר מכן מטוגנים בשמן עמוק, אך נהוג גם להגישו לא מבושל ובמילוי ירקות טריים. הספרינג רול נחשב מנת דים סאם.
הספרינג רול מוגש לצד מטבלים שונים, לדוגמה רוטב חמוץ-מתוק, סיראצ'ה, ומטבלים על בסיס רוטב דגים.
בציבור הרחב, ולעיתים אף במסעדות ואצל יצרנים ומשווקים של המוצר, קיים בלבול מסוים בין ה"ספרינג-רול" לבין ה"אגרול" הדומה לו. ההבדל המרכזי ביניהם הוא שאגרול יגולגל תמיד בבצק חיטה, ולרוב הבצק יהיה עבה יותר מהנייר בו משתמשים לגלגול הספרינג רול. בנוסף הרטבים והמילויים המוגשים עם האגרול האמריקאי ינטו לרצות את החיך המערבי. בעוד הספרינג רול בגרסאותיו השונות נפוץ במדינות רבות במזרח אסיה, האגרול האמריקאי כמעט ולא ימצא שם.
מאכל זה הוא המאכל המסורתי המוגש בפסטיבל האביב שמתקיים בסין, ומכאן שמו שבתרגום מילולי מסינית משמעותו "גליל האביב".
גרסה וייטנאמית של מאכל זה נקראת "צ'ה זו", ובפיליפינים נקרא המאכל "לומפיה".
ראו גם

אגרול
8 דקות ביום

| --- | --- |

סמליל התוכנית
 מבוסס על:  השער האחורי 
 סוגה:  סאטירה 
 יוצרים:  עוזי וייל, יוסי בבליקי 
 כותבים:  עוזי וייל 
 בימוי:  עוזי וייל 
 שחקנים:  יובל סמו עלמה זק אורי גוטליב ענת (נתי) שטיינברג יואב מיכאלי
 פסקול:  בועז כהן, יוסי בבליקי
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  52 
 הפקה
 מוזיקה:  יוסי בבליקי ומלחינים מהעולם
 אורך פרק:  8 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון 
 תקופת שידור מקורית:  15 בדצמבר 2002 – אפריל 2003
 
8 דקות ביום היא תוכנית סאטירה חברתית יומית, ששודרה בערוץ הראשון בשנות 2002—2003. התוכנית מהווה המשך ישיר לפינתו של הפובליציסט והסאטיריקן עוזי וייל "השער האחורי" במקומון התל אביבי "העיר", כשהוא משמש כבמאי וכתסריטאי של התוכנית. צוות השחקנים כלל את יובל סמו, עלמה זק, אורי גוטליב, ענת (נתי) שטיינברג ויואב מיכאלי.
היסטוריה

בסוף שנת 2002 נוצר חור בן 8 דקות בפריים טיים של הערוץ הראשון, בין 20:00 ל-21:00, שעת מהדורת מבט. עוזי וייל הציע פרק פיילוט שנבנה על פינתו בעיתון, שנסגרה שנה קודם לכן, ותוך חודש וחצי התוכנית עלתה לאוויר. הפרק הראשון שודר ב-15 בדצמבר 2002, בשעה 20:15. בסך הכל שודרה עונה אחת, 52 פרקים, כשבימי ראשון עד רביעי שודרו פרקים חדשים, בימי חמישי מבחר קטעים מאותו שבוע, ובערב שבת לקט שבועי שכלל את ארבעת פרקי השבוע. התוכנית שינתה את שעת השידור מפעם לפעם, וחוץ מהשעה המקורית שודרה גם ב-20:45 וב-20:20. לאחר סיום העונה היא שודרה מתחילתה בשידור חוזר, ולאחר מכן המשיך הערוץ לשדר לקטים שבועיים. התוכנית הפכה למפורסמת, למרות עצם שידורה בערוץ הראשון, וזכתה לאהדת הקהל והמבקרים.
כל פרק כלל רצף של מערכונים קצרים ששיחקו בהם כעשרים דמויות קבועות, מחציתן עברו מ"השער האחורי" ומחציתן חדשות. בין היתר, כיכבו בתוכנית שמעון וחזי מניקור פדיקור, הרב המוטורי הראשי לציון, ניצב המים הארצי, דוקי המשמשת כמנחה בערוץ הילדים, ציפי מוכרת הפרחים מחיפה, "הרכלנית" וחברתה הלסבית המאוהבת בה, שלום טוקשה, רונית כרמלי, וארנון ואורנה, זוג מבקרי המסעדות.
כל פרק הסתיים בהפקה מוזיקלית קטנה ומושקעת אותה הכין יוסי בבליקי - קליפ של אחת הדמויות למוזיקה של שארל אזנבור, מרלן דיטריך, טינדרסטיקס, סטיבן סונדהיים, בל אנד סבסטיאן ואחרים. בועז כהן ניגן את המוזיקה כפסנתרן וקלידן. חלק מהשירים המקוריים הופיעו לאחר מכן באלבום "פינוקיו" של להקת פונץ', בה חברים השניים, בשנת 2007.
הפרק האחרון היה ארוך בהרבה מהרגיל - 12.5 דקות, ובניגוד לפורמט הקבוע התמקד בסיפור הפרידה, כולל הנרטיב המרכזי - הדמויות מתאספות במקלט אטומי ומנסות לנחש האם אכן מתקיימת בחוץ מתקפה גרעינית. התוכנית לא חזרה לעונה שנייה.
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, הדלתות נפתחות לי מעצמן, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2005
↑  "8 דקות ביום" בערוץ 1, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2002
↑  דוד שליט, ‏מוכיח בשער, באתר גלובס, 5 בפברואר 2004
סלט קפרזה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 על שם:  קאפרי 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  מוצרלה, בזיליקום, עגבנייה, שמן זית 
 
סלט קַפְּרֵזֶה או אינסלטה קפרזה (באיטלקית: Insalata Caprese) הוא סלט איטלקי המורכב מירקות ומגבינה. הסלט נחשב לסלט פשוט יחסית, ומורכב מעגבניות, פרוסות מוצרלה, עלי ריחן, שמן זית ותבלינים. מקורו של הסלט בחבל קמפניה שבדרום איטליה, ופירוש שמו הוא "סלט מקפרי", כלומר מהאי קפרי הסמוך לנאפולי, העיר הגדולה בחבל קמפניה. המרכיבים הם רכיבי המזון המרכיבים גם פיצה מרגריטה שהיא מאכל קמפני ידוע, אולם המרכיבים טריים ואינם מבושלים.
סלט קפרזה אידיאלי מוכן מעגבניות וריחן שגדלו תחת השמש בדרום איטליה, שמן זית כתית מעולה (Extra Virgin) המופק מזיתים שגדלו בחצי האי סורנטו שבחבל קמפניה, וגבינת מוצרלה מחלב באפלו. לעיתים מוסיפים לסלט פרוסות בצל דקות, ומתבלים בפלפל שחור ובמעט מלח.
המנה מייצגת את צבעיו של דגל איטליה - אדום, לבן וירוק.
ראו גם

פנצנלה
המדבר השחור (מצרים)

| --- | --- |

תלים בצורת הר געש של המדבר השחור
 מידע כללי
 סוג:  מדבר 
 נתונים ומידות
 גובה:  100 מטרים
 שטח:  30 ק"מ
 מיקום
 מדינה:  מצרים מצרים
 מיקום:  אל-גיזה 
 קואורדינטות:  28°09′03″N 28°43′43″E﻿ / ﻿28.150711111111°N 28.728561111111°E﻿ / 28.150711111111; 28.728561111111
 
  (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםהמדבר השחור(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםהמדבר השחור
 
המדבר השחור (בערבית: الصحراء السوداء, תעתיק עברי: א-צחרא א-סודאא') הוא אזור הררי של תלים רחבים בצורת הר געש, הפרושים לאורך כ-30 ק"מ במדבר המערבי של מצרים בין המדבר הלבן לבין נווה מדבר בחריה. רבים מהתלים במדבר זה מכוסים על ידי סילים מבזלת שנותנים להם את צבעם השחור.
גאולוגיה

התלים של המדבר השחור מתנשאים לגובה של כמאה מטרים, והם שונים בגודלם, במרכבם הגאולוגי, בגובהם ובצורתם. כמה מהם הם תלים כהים שמכילים קוורציט ברזל, בעוד כמה מהם אדמדמים יותר בצבעם, מאחר שסלעי האדמה מכילים אבני חול מברזל. בשולי המדבר השחור נמצאים הרים געשיים מדיאבז געשי וכהה שמתוארך לתקופת היורה לפני 180 מיליון שנים.
פליאוביולוגיה

במדבר השחור ניתן למצוא שאריות של שיחים ואדמות יעריות מאובנות, מה שמציין שבעבר הייתה באזור צמחייה.
הכרזת המדבר כשמורת טבע

לאחר שהתגלה שלד דינוזאור גדול בגבולות המדבר, הוא הוכרז כשמורת טבע ב-2010.
בתרבות הפופולרית

המדבר השחור מופיע כמיקום במשחק "Assassin's Creed Origins" מזיכיון  סדרת משחקי Assassin's Creed, שמתרחש בתקופת ממלכת בית תלמי שבמצרים העתיקה.
הערות שוליים

↑  Ekaterina E. Plyusninaa, Emad S. Sallamb, Dmitry A. Rubana; Geological heritage of the Bahariya and Farafra oases, the central Western Desert of Egypt, Journal of African Earth Sciences (2016).
↑  A.M. Afify, M.E. Sanz-Montero, J.P. Clavo, H.A. Wanas; Diagenetic origin of ironstone crusts in the Lower Cenomanian Bahariya Formation, Bahariya Depression, Western Desert, Egypt. Journal of African Earth Sciences 2015, vol. 101, pp. 333-349.
↑  Egypt’s western desert: magic lies within, Aya Samir, January 6th 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדבריות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שרגא אירמאי

| --- | --- |

פרופ' שרגא אירמאי, 2002 (בגיל 90)
 לידה:  17 ביוני 1912
 פטירה:  30 ביוני 2008 (בגיל 96)
 ענף מדעי:  הידראוליקה, הנדסה, בלשנות
 מקום מגורים:  פולין, ישראל
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום ההידראוליקה, ערך והשתתף בעריכת יותר מ-100 מילונים טכנולוגיים
 
שרגא אירמאי (17 ביוני 1912 - 30 ביוני 2008) היה פרופסור בפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית בטכניון, וחבר האקדמיה ללשון העברית.
ראשית חייו

שרגא אירמאי נולד בשם פייבוש שרגא שפס בעיר לודז' שבפולין, נכד למאיר דנציגר, ממייסדי בית החרושת לטקסטיל "לודז'יה", איתו גם עלה לארץ ישראל בשנת 1924. למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב, ולאחר מכן באוניברסיטת לייז' שבבלגיה. בסיום לימודיו קיבל את התארים מהנדס אזרחי ומהנדס קולוניאלי.
פעילותו המחקרית

בשנת 1938 נתמנה לאסיסטנט בטכניון, ובמקביל שימש כמורה בבית הספר. בשנת 1952 הקים את המעבדה ההידרוטכנית למכניקת קרקע בטכניון. שש שנים מאוחר יותר נתמנה לפרופסור בקתדרה להידראוליקה ע"ש דוד מ' סיגל, ונשאר בתפקידו זה עד פרישתו לגמלאות בשנת 1980.
פרסם למעלה מ-300 מחקרים, מאמרים ופרסומים בתקופונים ובאנציקלופדיות בעברית, באנגלית ובצרפתית, בתחומים של מכניקת זורמים, הידראוליקה, הנדסת מים והנדסת קרקע, הנדסה חקלאית, הידרולוגיה, חינוך הנדסי, מינוח ובלשנות. כתב, ערך והשתתף בעריכת יותר מ-100 מילונים טכנולוגיים.
אהבתו ללשון העברית

פרופסור אירמאי פעל רבות לקידום השפה העברית בתפקידים שונים שמילא בוועד הלשון העברית ולאחר מכן באקדמיה ללשון העברית. הוא שימש מזכיר הוועדה המרכזית למונחי הטכנולוגיה, חבר-יועץ של ועד הלשון העברית והאקדמיה ללשון העברית, ויו"ר הוועדה המרכזית למונחי הטכנולוגיה. בין השנים 1975–1980 היה חבר הנהלת האקדמיה ללשון העברית.
פעילות ציבורית

פרופסור אירמאי היה פעיל רוב חייו גם בענייני הציבור. בין היתר שימש כמזכיר אגודת האסיסטנטים בטכניון, חבר המועצה החקלאית, יושב-ראש ראשון מטעם מדינת ישראל בוועידת האו"ם הראשונה ב-1949 בנושא מים וקרקע, חבר בוועדות משרד החינוך והתרבות (מחקר, רפורמה בבחינות בגרות, שקילות דיפלומות חו"ל, חינוך טכנולוגי גבוה) ובמועצה האקדמית באוניברסיטת בן-גוריון. שימש במהלך השנים יועץ למשרד החקלאות, משרד התחבורה, משרד החינוך, תה"ל, עיריות, תעשייה וכדומה.
היה נשוי לרינה, אב לשני בנים.
הערות שוליים

↑  שרגא אירמאי תרע"ב–תשס"ח, 1912–2008, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  אורי דרומי, לוחם השפה העברית המדעית, באתר הארץ, 27 ביולי 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312265205171  BnF: cb129008695 (data)  CiNii: DA19228842  GND: 128048530  ISNI: 0000 0001 0906 6354  LCCN: n88650963  NTA: 07358973X  SUDOC: 174627254  VIAF: 60124232   WorldCat (עם VIAF): 60124232
חואן סימון

חואן ארנסטו סימון (בספרדית: Juan Ernesto Simón; נולד ב-2 במרץ 1960) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם.
סימון נמנה עם סגל נבחרת ארגנטינה שסיימה במקום השני במונדיאל 1990.
קריירת משחק

סימון הצטרף למחלקת הנוער של ניואל'ס אולד בויס ב-1975. שנתיים אחר כך, בגיל 17 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת. הוא שיחק במדי הקבוצה בליגת העל הארגנטינאית במשך שש שנים, כשעונת השיא שלו עם קבוצתו הייתה 1981, בה סיימה הקבוצה במקום השלישי, מרחק 11 נקודות מהאלופה בוקה ג'וניורס.
לקראת עונת 1983/1984, הצטרף סימון לקבוצת מונקו מהליגה הצרפתית. עונת הבכורה שלו בקבוצה הייתה מוצלחת. סימון רשם 36 הופעות ליגה באותה עונה והחמיץ שניים בלבד, וקבוצתו הפסידה את האליפות לבורדו בפער שערים בלבד, לאחר שהקבוצות סיימו את העונה עם מספר נקודות זהה. מונקו העפילה באותה עונה גם לגמר הגביע הצרפתי, שם הפסידה למץ 2-0 בהארכה. סימון פתח ושיחק לכל אורך ההתמודדות. עונה אחר כך זכה סימון עם קבוצתו בגביע הצרפתי, לאחר ניצחון 0–1 על פריז סן-ז'רמן. סימון שוב פתח בגמר הגביע ושיחק לאורך כל ההתמודדות. בליגה סיימה מונקו במקום השלישי, 11 נקודות מהאלופה בורדו. עונת 1985/1986 הייתה האחרונה של סימון במונקו. מבחינה מקצועית, רשמה מונקו התדרדרות גדולה, כשסיימה תשיעית בלבד בליגה. גם מבחינה אישית חווה סימון ירידה, כששותף ב-13 משחקי ליגה בלבד.
בתום שלוש עונות במונקו, חתם סימון בשטרסבורג, ששיחקה אז בליגת המשנה. בעונתו הראשונה בשטרסבורג לא הצליח סימון להשתלב בהרכב. הוא רשם 15 הופעות בלבד והקבוצה סיימה במקום התשיעי. בעונה השנייה שלו בשטרסבורג חל שיפור ניכר ביכולתה של הקבוצה. סימון שותף ב-32 משחקי ליגה, בהם כבש לראשונה בקריירה שני שערים בעונה אחת, והקבוצה סיימה במקום הראשון וחזרה לליגה הבכירה.
בקיץ 1988, הביע מאמנה החדש של בוקה ג'וניורס, חוסה פסטוריסה, עניין רב בהחתמתו של סימון, והבלם חזר למולדתו. משחקו הראשון במדי בוקה היה הסופר קלאסיקו הארגנטינאי מול ריבר פלייט, ב-18 בספטמבר 1988 באצטדיון המונומנטל. בוקה ניצחה במשחק בתוצאה 0–2, וסימון היה לשחקן מפתח בחלק האחורי של הקבוצה, גם לאחר עזיבתו של פסטוריסה לאחר שנה. ב-1992, עם המאמן האורוגוואי אוסקר טבארס, החזירה לעצמה בוקה את תואר אליפות ארגנטינה לראשונה מזה 11 שנים. בסך הכל שיחק סימון בבוקה במשך שש שנים, ואף שימש לסירוגין כקפטן הקבוצה.
ב-1994 פרש סימון ממשחק פעיל, בגיל 34. לאחר פרישתו החל בקריירה כסוכן שחקנים.
קריירת משחק > נבחרת ארגנטינה

סימון החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה הצעירה. ב-1979 השתתפה הנבחרת בטורניר גביע העולם לנוער שנערך ביפן. מאמן הנבחרת הבוגרת באותה תקופה, ססאר לואיס מנוטי, הוביל גם את הנבחרת הצעירה בטורניר. סימון שותף בכל משחקיה של ארנטינה בטורניר, לצד כוכבים צעירים כמו דייגו מרדונה (השחקן המצטיין) ורמון דיאס (מלך השערים). ארנטינה ניצחה בכל ששת משחקיה והפגינה עליונות מובהקת, בדרך לזכייה בתואר. על אף שלא הצטיין בכיבוש שערים, סימון כבש שער אחד בשלב הבתים, בניצחון 1–4 על פולין. שנה אחר כך זומן סימון בן ה-20 לסגל נבחרת ארגנטינה, ואף זכה להופעת בכורה מהמאמן מנוטי.
רק לאחר תשע שנים, לאחר שחזר לארגנטינה ושיחק במדי בוקה ג'וניורס, זכה סימון לחזור לסגל הנבחרת. מאמן הנבחרת באותה תקופה, קרלוס בילארדו, שילב את סימון בהכנות לקראת מונדיאל 1990 באיטליה, ואף כלל אותו בסגל הנבחרת בטורניר. סימון פתח בהרכב בכל שבעת משחקיה של ארגנטינה בטורניר, ולא הוחלף באף אחד מהם. הוא פתח גם במשחק הגמר מול גרמניה המערבית, שהסתיים בהפסדה של ארנטינה בתוצאה 0–1.
סימון לא שב לשחק עוד במדי הנבחרת לאחר 1990, ובסך הכל רשם 13 הופעות בינלאומיות במדי ארגנטינה.
תארים > תארים כשחקן

הגביע הצרפתי: 1984/1985
אליפות ארגנטינה (2): 1992 (אפרטורה)
גביע רקופה סודאמריקנה: 1989
סופרקופה סודאמריקנה: 1989
אליפות העולם: 1990 (מקום שני)
אליפות העולם לנוער: 1979
הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של קלמיקיה

הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של קלמיקיה (ברוסית: Калмыцкая Автономная Советская Социалистическая Республика, בקלמיקית (אנ'): Хальмг Автономн Советск Социалистическ Республик) הייתה רפובליקה סובייטית אוטונומית סוציאליסטית (אנ') של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית שהתקיימה בשתי תקופות זמן. המרכז האדמיניסטרטיבי שלה היה אליסטה.
כוכב לכת מינורי, 2287 Kalmykia, שהתגלה בשנת 1977 על ידי האסטרונום הסובייטי ניקולאי סטפנוביץ' צ'רניך (אנ'), נקרא על שם רפובליקת קלמיקיה.
היסטוריה > המהפכה הרוסית והיווצרות המחוז האוטונומי של קלמיקיה

אסטרחן הייתה העיר הראשונה בקלמיקיה שנכבשה על ידי השלטון הסובייטי ב-25 בינואר 1918 במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. "קונגרס הקלמיקים הראשון של הסובייטים נערך" באסטרחן מה-1 עד 3 ביולי 1918. ב-1919, השליטה בקלמיקיה חזרה לידי הצבא הלבן, ולאחר מכן הוציא לנין כרוז "לעם הקלמיקי להילחם נגד השומרים הלבנים". השליטה חזרה לבולשביקים ב-1920.
יצירתה של קלמיקיה כמחוז (אובלסט) אוטונומי נבעה מהקונגרס הראשון של הסובייטים הכל-קלמיקיים מה-2 עד 9 ביולי 1920 בצ'ילגיר (Чилгир). קלמיקיה הפכה רשמית למחוז אוטונומי בשם האובלסט האוטונומי קלמיקיה (אנ') ב-4 בנובמבר 1920 "בצו של הוועד הפועל המרכזי של כל רוסיה ומועצת הקומיסרים העממיים". מה שהיה כרוך ביישוב מחדש של קלמיקים במחוז האוטונומי החדש שהוקם במטרה שהאוכלוסייה הילידית תשולב "ביחידה מנהלית אחת" מ-1922 עד 1925.
היסטוריה > היווצרות הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית של קלמיקיה

"ב-6 במאי 1927 קבעה מועצת הקומיסרים העממיים את העברת המרכז המנהלי של קלמיקיה מאסטרחן לאליסטה. ב-22 באוקטובר 1935 הפך המחוז האוטונומי של קלמיקיה לרפובליקה סובייטית סוציאליסטית אוטונומית (АССР). ב-1937 אימץ הסובייט העליון של רפובליקת קלמיקיה חוקה לרפובליקה ששיקפה את ניצחון היחסים הסוציאליסטיים. העם הקלמיקי אוחד לאומה סוציאליסטית".
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה ופירוק הרפובליקה

קלמיקים שהיגרו לאירופה יצרו קשרים עם אדולף היטלר, שהבטיח להם עצמאות אם יתמכו בפלישתו לרוסיה. קלמיקים אירופיים רבים גויסו לוורמאכט, ואלו שנשארו בקלמיקיה עם התקרבות הגרמנים הביעו בהם תמיכה גלויה ולאחר הפלישה הנאצית אף ערכו פשיטות על חוות חקלאיות, בזזו אותן ושיתפו פעולה עם הכוחות הכובשים. בדצמבר 1943 גירש הצבא הרוסי את הגרמנים מתחומי קלמיקיה וממשלת סטלין הוציאה ב-27 בדצמבר 1943 צו ענישה קולקטיבית לכל העם הקלמיקי וגירשה אותו לסיביר ולקזחסטן. הקלמיקים גורשו ברכבות משא ורבים מתו בדרך. אלו ששרדו את המסע נאלצו לסבול מתנאי מחיה קשים ומדעות קדומות של האוכלוסייה הקולטת אשר בעקבות שמועות על מעשים קשים שהתרחשו ברכבות ראתה אותם כקניבלים. בגלל הפחד מה"קניבלים" התרחש אף מקרה בו המגורשים הגיעו לכפר ואורחו בבית, אך באמצע הלילה הכפריים נעלו את הבית ושרפו אותו.
במקביל לגירוש של למעלה מ-93,000 קלמיקים (אנ') בוטלה רפובליקת קלמיקיה ושטחה חולק בין המחוזות אסטרחן, רוסטוב, סטלינגרד והחבל המנהלי סטברופול הסמוכים. השלטונות הסובייטיים שינו את שמות הערים והכפרים של הרפובליקה לשעבר.
בהיסטוריוגרפיה הרוסית נאסר שימוש בשם "קלמיקים", ותחתם נדרש לקרוא להם "אוירטים". כמו כן נאסר בצורה חד משמעית ללמוד היסטוריה קלמיקית, ומאמרים עליהם הוצאו מאנציקלופדיות ואפילו מספרי קריאה.
היסטוריה > הקמת הרפובליקה מחדש

ב-1956 זכו הקלמיקים לחנינה מהשלטון, בינואר 1957 הם הורשו לחזור וארצם הפכה שוב למחוז אוטונומי.
"הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של קלמיקיה" הוקמה מחדש כאשר שודרג מעמדו של מחוז קלמיקיה האוטונומי החדש, ב-29 ביולי 1958. ב-18 באוקטובר 1990, הכרזת הריבונות והשינוי של קלמיקיה לרפובליקה סוציאליסטית סובייטית על ידי הסובייט העליון של קלמיקיה התקבלה על ידי קונגרס צירי העם של רוסיה ב-24 במאי 1991. היא התקיימה עד 31 במרץ 1992, אז שונה מעמדה לרפובליקה בתוך הפדרציה הרוסית. ב-1994 התקבלה חוקה, שרואה בבסיסה את חוקת חאנת ג'ונגריה איקי צ'אג'ין ביצ'יק (Ики Цааджин Бичик).
הערות שוליים

↑  Schmadel, Lutz D. (2003). Dictionary of Minor Planet Names (5th ed.). New York: Springer Verlag. p. 186. ISBN 3-540-00238-3.
1 2 3 4  The Great Soviet Encyclopedia, 3rd Edition (1970-1979). The Gale Group. 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 134412-2
ביף סטרוגנוף

| --- | --- |

בקר סטרוגנוף עם פסטה
 
 מאכלים
 סוג:  Beef Stroganoff, מנה על בסיס בקר 
 על שם:  משפחת סטרוגנוב 
 מטבח:  המטבח הרוסי, המטבח הצרפתי 
 מוצא:  רוסיה, האימפריה הרוסית, צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  בשר בקר 
 
ביף סטרוגנוף או בקר סטרוגנוף (ברוסית: Бефстроганов) הוא מאכל בשר בקר מהמטבח הרוסי, בו הבשר מוגש ברוטב של שמנת חמוצה.