stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארכנופוביה
אטיולוגיה

ארכנופוביה מתפתחת לעיתים קרובות אצל אנשים שהיה להם בעבר ניסיון כואב או מפחיד בהיתקלות בעכבישים, בייחוד בתקופת הילדות. עם זאת, היא יכולה להתפתח גם ללא טראומה נפשית כלשהי.
בדומה לפוביות ספציפיות כגון פוביה מנחשים או עכברים, נטען כי קיימים לכך מקורות אבולוציוניים, שעדיין אינם ברורים במלואם. פסיכולוגים אבולוציוניים מעריכים כי קיומם של זני עכבישים ארסיים, שמיעוטם נחשב קטלני לבני אדם, יצר התפתחות אבולוציונית של פחד מעכבישים, או קלות רבה יותר ברכישת פחד כזה. מכיוון שאנשים הלוקים בארכנופוביה יימנעו ככל האפשר מאזורים בהם הם עלולים להיתקל בעכבישים ארסיים, כדי להפחית את הסיכון להיפגע מהם - ניתן לטעון כי יש להם יתרון אבולוציוני הישרדותי מסוים על פני אנשים שלא מפחדים מעכבישים.
המתנגדים לרעיון זה טוענים כי בניגוד לצפוי על פי הטיעון האבולוציוני, במהלך האבולוציה לא נרכשו פוביות מגירויים טבעיים אחרים שהם לא פחות מאיימים מעכבישים. נטען כי הסיכון של עכבישים הוא שולי וקטן מדי מכדי להשפיע על האבולוציה. במרכז וצפון אירופה, למשל, לא היו קיימים כלל זני עכבישים מקומיים שהם קטלניים, ובכל זאת תפוצת הארכנופוביה באזורים אלו היא לא מעטה, דבר המצביע על האפשרות של למידה תרבותית. בנוסף, תאורטיקנים ביהביוריסטים טענו כי ניתן ליצור באופן מלאכותי פוביה ספציפית לעכבישים, או לכל גירוי נייטרלי אחר, באמצעות התניה קלאסית פשוטה.
טיפול

ניתן לטפל בארכנופוביה בכל אחת מהשיטות המוצעות לטיפול בפוביות סצפציפיות. יעילותו של טיפול קוגניטיבי התנהגותי, שכולל חשיפה הדרגתית לעכבישים והקהיה שיטתית, נחשבת גבוהה יחסית. בטיפול זה נערך תחילה אימון בהרפיה, אחר כך בונים המטופל והמטפל היררכיה של מצבים מפחידים, מהקל (למשל דמיוּן העכביש) אל הקשה (חשיפה מלאה לעכביש), ובהמשך מתבצעת התניית נגד הדרגתית שבה מוכחד הפחד מהעכביש, בסיוע ההרפיה, בכל שלב בהיררכיה.
טיפולים אפשריים אחרים הם טיפול תרופתי להרגעת החרדה; או טיפול פסיכואנליטי בו עוסקים בהעלאה למודעות של קונפליקטים לא מודעים שמהם נבעה הפוביה, והתמודדות עימם.
בתרבות הפופולרית

הארכנופוביה זכתה להכרה ופרסום, בין השאר, בעקבות סרט הקולנוע "ארכנופוביה", שיצא לאקרנים בשנת 1990. "ארכנופוביה" הוא סרט אימה אמריקאי, בכיכובם של ג'ף דניאלס וג'ון גודמן. הסרט מתאר רופא הלוקה בארכנופוביה, שנאבק בזן עכבישים קטלני המאיים על עיירה בקליפורניה.
הדי ואן

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1994 (בן 30) טוטנהאם, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Irving Ampofo Adjei 
 שם במה:  Headie One 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 www.headie.one
 
אירבינג אמפופו אדג'י (באנגלית: Irving Ampofo Adjei; נולד ב-6 באוקטובר 1994), הידוע בשם הבמה הדי ואן (Headie One), הוא ראפר וזמר בריטי.
ביוגרפיה

אדג'י גדל בטוטנהאם, לונדון להורים מממוצא גאנאי. אימו נפטרה כשהיה בן שלוש, ולכן הוא גודל על ידי אביו ואחותו. הוא החל להוציא מוזיקה בתחילת שנות ה-2010 תחת השם "הדז", והיה חלק מהרכב בשם "סטאר גאנג". ב-2014 יצא המיקסטייפ היחיד שלו תחת כינוי זה, Headz or Tails. יחד עם שותפו ל"סטאר גאנג", הראפר RV, הוציא שני מיקסטייפים נוספים, Sticks & Stones ב-2016 ו-Drillers x Trappers ב-2017.
בפברואר 2018 הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו בתור הדי ואן, שנקרא The One. הוא כלל את השיר "Know Better" שהיה ל"להיט מחתרתי". במאי, השתתף בשיר "Missing" של בלי סקוואד, שהגיע למקום ה-84 במצעד הסינגלים הבריטי. לאחר מכן הוציא מיקסטייפ נוסף, The One Two, המהווה המשך למיקסטייפ הקודם ויצא ביוני 2018. המיקסטייפ נכנס למצעד האלבומים הבריטי במקום ה-32.
בינואר 2019 נכנס הסינגל שלו "18Hunna", בהשתתפות דייב, למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי, והיה לשיר הדריל הראשון שהגיע להישג זה. במרץ, אדג'י הוציא את המיקסטייפ Drillers x Trappers II יחד עם הראפר RV, שהגיע למקום ה-21 במצעד האלבומים הבריטי. "Match Day", הסינגל הראשון מתוך המיקסטייפ, הגיע למקום ה-86 במצעד הסינגלים. ביולי הופיע בסינגל "I Spy" של קרפט וקונאן, שהגיע בשיאו למקום ה-18 במצעד.
באוגוסט 2019, אדג'י הוציא את המיקסטייפ השביעי שלו בחמש שנים, Music x Road, שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה והגיע למצעד האלבומים הבריטי במקום החמישי, והיה לאלבום הראשון שלו בחמישייה הפותחת.
ביולי 2020 הוציא את הסינגל "Only You Freestyle" בהשתתפות דרייק, שהגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי. באוגוסט, הסינגל "Ain't It Different" של הדי ואן בהשתתפות סטורמזי ואיי ג'יי טרייסי הגיע למקום השני במצעד, והפך לשירו המצליח ביותר במצעד. השיר אף זכה בתואר הפלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי ב-21 בינואר 2021. באוקטובר 2020 יצא אלבום הבכורה שלו, Edna, שהגיע לצמרת מצעד האלבומים הבריטי. האלבום הוקדש לאמו המנוחה אדנה. האלבום זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2020: Edna
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2014: Headz or Tails
2018: The One
2018: The One Two
2019: Music x Road
2021: Too Loyal for My Own Good
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים משותפים

2016: Sticks & Stones (ביחד עם RV)
2017: Drillers x Trappers (ביחד עם RV)
2019: Drillers x Trappers II (ביחד עם RV)
2020: Gang (ביחד עם פרד אגיין)
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרסי המוזיקה הבריטית | הלהקה הבריטית | עם K-Trap | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Halls, Eleanor (14 ביולי 2018). "Is drill the most controversial genre of music?". GQ. ארכיון מ-4 בנובמבר 2019. נבדק ב-13 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thapar, Ciaran (2 באוגוסט 2018). "Making the banned: MK The Plug and M1 On The Beat are UK drill's brightest hope". Fact. ארכיון מ-13 ביולי 2019. נבדק ב-18 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Headie One's mother passed away when the rapper was three". Capital XTRA (באנגלית). נבדק ב-2022-03-05.
↑  Brydon, Grant (7 בינואר 2019). "Slay In Their Lane: Nine Artists Who Will Dominate 2019". Clash. ארכיון מ-19 בינואר 2019. נבדק ב-13 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Headie One Embodies Drill | Pollen Insider". pollen.co. נבדק ב-2022-01-24.
↑  "Headie One". Official Charts Company. ארכיון מ-19 בינואר 2019. נבדק ב-30 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Horner, Al (23 באוגוסט 2019). "Headie One: Music X Road review – UK drill kingpin gets introspective". The Guardian. ארכיון מ-25 באוגוסט 2019. נבדק ב-25 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Belly Squad Unite With Headie One To Supply The Streets With New Banger “Missing”, Complex (באנגלית)
↑  The factors behind Headie One charting with '18HUNNA', Plugsville, ‏2019-01-13 (באנגלית בריטית)
↑  Who is Headie One and what is the '18 Hunna' challenge?, BigTop40 (באנגלית)
↑  Drake and Headie One "Only You" Track Review, www.vice.com (באנגלית)
↑  Caleb Triscari, New remix of Headie One's 'Ain't It Different' features Australian rappers OneFour, NME, ‏2020-09-24 (באנגלית בריטית)
↑  BRITs 2024 Nominees revealed!, BRIT Awards (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7581 3188  MusicBrainz: 2e2c71a6-1ac8-4442-ba00-c4dea71abd64
המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  סוצ'י, רוסיה
 מדינות משתתפות:  45
 ספורטאים משתתפים:  550
 תחרויות:  72 תחרויות ב-5 ענפים
 טקס הפתיחה:  7 במרץ
 טקס הנעילה:  16 במרץ
 נפתח רשמית על ידי:  נשיא רוסיה ולדימיר פוטין
 הערים שהתמודדו על האירוח:  רוסיה סוצ'י, רוסיה (זכתה)   קוריאה הדרומית פיונגצ'אנג, קוריאה הדרומית   אוסטריה זלצבורג, אוסטריה
 → ונקובר 2010 פיונגצ'אנג 2018 ← 
הפארק האולימפי בסוצ'י
משחקי החורף הפאראלימפיים 2014 הם המשחקים הפאראלימפיים ה-11 שנערכו במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 7 במרץ ל-16 במרץ 2014 בעיר סוצ'י שברוסיה.
במשחקים הפאראלימפיים השתתפו  550 ספורטאים מ-45 מדינות, שהתחרו ביניהם בחמישה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, ביאתלון, סקי למרחקים וקרלינג בכיסאות גלגלים.
המשלחת הרוסית זכתה במקום הראשון לאחר שזכתה בכמות מדליות הזהב הרבה ביותר עם 30 מדליות זהב. בנוסף לכך, היא זכתה ב-28 מדליות כסף וב-22 מדליות ארד ובסך הכל 80 מדליות, כמות המדליות הרבה ביותר.
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |

| 1 | רוסיה רוסיה (מארחת) | 30 | 28 | 22 | 80 |
| 2 | גרמניה גרמניה | 9 | 5 | 1 | 15 |
| 3 | קנדה קנדה | 7 | 2 | 7 | 16 |
| 4 | אוקראינה אוקראינה | 5 | 9 | 11 | 25 |
| 5 | צרפת צרפת | 5 | 3 | 4 | 12 |
| 6 | סלובקיה סלובקיה | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 7 | יפן יפן | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 8 | ארצות הברית ארצות הברית | 2 | 7 | 9 | 18 |
| 9 | אוסטריה אוסטריה | 2 | 5 | 4 | 11 |
| 10 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 11 | נורווגיה נורווגיה   שוודיה שוודיה | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 13 | ספרד ספרד | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 14 | הולנד הולנד   שווייץ שווייץ | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 16 | פינלנד פינלנד   ניו זילנד ניו זילנד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 18 | בלארוס בלארוס | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 19 | אוסטרליה אוסטרליה | 0 | 0 | 2 | 2 |

| בסך הכל | בסך הכל | 72 | 72 | 72 | 216 |
ראו גם

אולימפיאדת סוצ'י (2014)
המשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  רומא, איטליה איטליה
 מדינות משתתפות:  23
 ספורטאים משתתפים:  כ-400
 תחרויות:  57 תחרויות ב-8 ענפי ספורט
 טקס הפתיחה:  18 בספטמבר 1960
 טקס הנעילה:  25 בספטמבר 1960
 נפתח רשמית על ידי:  קמילו ג'יארדינה
 → – טוקיו 1964 ← 
המשחקים הפאראלימפיים בשנת 1960 התקיימו ברומא שבאיטליה. זו הייתה התחרות הראשונה במתכונת אולימפית, לאחר שהתקיימו משחקי סטוק מנדוויל משנת 1948. כ-400 ספורטאים ואנשי ארגון לקחו בה חלק ובמסגרת התחרויות הותרה השתתפותם רק של נכים נפגעי עמוד השדרה.

באולימפיאדה התקיימו תחרויות בשמונה ענפים: קשתות, אתלטיקה, חץ וקשת, סנוקר, שחייה, טניס שולחן, כדורסל וסייף.
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| 1 | איטליה איטליה | 29 | 28 | 23 | 80 |
| 2 | הממלכה המאוחדת בריטניה | 20 | 15 | 20 | 55 |
| 3 | גרמניה גרמניה המערבית | 15 | 6 | 9 | 30 |
| 4 | אוסטריה אוסטריה | 11 | 8 | 11 | 30 |
| 5 | ארצות הברית ארצות הברית | 11 | 7 | 7 | 25 |
| 6 | נורווגיה נורווגיה | 9 | 3 | 4 | 16 |
| 7 | אוסטרליה אוסטרליה | 3 | 6 | 1 | 10 |
| 8 | הולנד הולנד | 3 | 6 | 0 | 9 |
| 9 | צרפת צרפת | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 10 | ארגנטינה ארגנטינה | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 11 | רודזיה 1968 רוזדיה | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 12 | שווייץ שווייץ | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 13 | ישראל ישראל | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 14 | מלטה מלטה | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 15 | בלגיה בלגיה | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 16 | אירלנד אירלנד | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 17 | פינלנד פינלנד | 1 | 0 | 0 | 1 |
ראו גם

ישראל במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  רמת גן, ישראל ישראל
 מדינות משתתפות:  29
 ספורטאים משתתפים:  750
 תחרויות:  181 תחרויות ב-10 ענפי ספורט
 טקס הפתיחה:  4 בנובמבר 1968
 טקס הנעילה:  13 בנובמבר 1968
 נפתח רשמית על ידי:  יגאל אלון
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון האוניברסיטה העברית, גבעת רם, ירושלים
 → טוקיו 1964 היידלברג 1972 ← 
בול שהונפק על ידי דואר ישראל ביום 6 בנובמבר 1968 לרגל המשחקים הפאראלימפיים 1968.
המשחקים הפאראלימפיים תל אביב הם המשחקים הפאראלימפיים ה-3, שהתקיימו בשנת 1968 בישראל. באולימפיאדה זו נערכו לראשונה תחרויות בענפי כדורת דשא, כדורסל נשים ומרוץ בכיסאות גלגלים 100 מ' גברים.
המשחקים הפאראלימפיים נערכו ברמת גן והתחרויות נערכו במספר מוקדים:
מרכז הספורט לנכים (מרכז ספיבק): הרמת משקולות, כדורת דשא, חץ וקשת, כדורסל, סיף בכיסאות גלגלים ושחייה
אצטדיון רמת גן: אתלטיקה (נסללו מסלולי ריצה חדשים שעד אז היו מעפר כבוש באספלט)
אולם שבט צופי רמת גן: סנוקר
אולם הספורט הישן של בית הספר אוהל שם ברמת גן: טניס שולחן
המשחקים היו אמורים להתקיים במקסיקו סיטי - העיר שאירחה את אולימפיאדת 1968. בשל קושי של ממשלת מקסיקו (אנ') לקיים את המשחקים הפאראלימפיים בשטחה, התקבלה הצעת ממשלת ישראל לקיים את המשחקים בשטחה והם השתלבו לצד אירועי חגיגות שנת ה-20 למדינת ישראל.
טקס הפתיחה של האולימפיאדה התקיים ב-4 בנובמבר 1968 באצטדיון האוניברסיטה העברית בגבעת רם, ירושלים, בנוכחות כ-10,000 משתתפים. טקס הסיום נערך במרכז הירידים בתל אביב ושני הטקסים נערכו בנוכחות יגאל אלון, סגן ראש הממשלה.
הספורטאים המשתתפים שוכנו בכפר המכביה, שהתחדש בחדרים נגישים במפלס הקרקע ובמלון רמת אביב.
הספורטאי המעוטר ביותר היה רוברטו מרסון (אנ') (איטליה איטליה), שזכה ב-10 מדליות זהב בענפי ספורט שונים.
משחקי סטוק מנדוויל קדמו למשחקים הפאראלימפיים והמשיכו להתקיים מדי שנה באנגליה בשנים שבין המשחקים הפאראלימפיים, ועל כן האולימפיאדה ב-1968 מוכרת גם בשם זה.
מדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 33 | 27 | 39 | 99 |
| 2 | בריטניה בריטניה | 29 | 20 | 20 | 69 |
| 3 | ישראל ישראל | 18 | 21 | 23 | 62 |
| 4 | אוסטרליה אוסטרליה | 15 | 16 | 7 | 38 |
| 5 | צרפת צרפת | 13 | 10 | 9 | 32 |
| 6 | גרמניה גרמניה המערבית | 12 | 12 | 11 | 35 |
| 7 | איטליה איטליה | 12 | 10 | 17 | 39 |
| 8 | הולנד הולנד | 12 | 4 | 4 | 20 |
| 9 | ארגנטינה ארגנטינה | 10 | 10 | 10 | 30 |
| 10 | דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 9 | 10 | 7 | 26 |
| 11 | רודזיה 1968 רודזיה | 6 | 7 | 7 | 20 |
| 12 | קנדה קנדה | 6 | 6 | 7 | 19 |
| 13 | נורווגיה נורווגיה | 5 | 3 | 1 | 9 |
| 14 | ג'מייקה ג'מייקה | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 15 | אוסטריה אוסטריה | 2 | 7 | 10 | 19 |
| 16 | יפן יפן | 2 | 2 | 8 | 12 |
| 17 | שוודיה שוודיה | 1 | 6 | 4 | 11 |
| 18 | ניו זילנד ניו זילנד | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 19 | אירלנד אירלנד | 0 | 4 | 5 | 9 |
| 20 | בלגיה בלגיה | 0 | 3 | 3 | 6 |
| 21 | ספרד 1939 ספרד | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 22 | שווייץ שווייץ | 0 | 2 | 6 | 8 |

| סך הכול | סך הכול | 189 | 186 | 201 | 576 |
המשלחת הישראלית

ישראל הגיעה בדירוג המדליות למקום השלישי - לראשונה בתולדותיה, עם 18 מדליות זהב, 21 כסף ו-23 ארד. ישראל חזרה על הישג זה פעם אחת נוספת בלבד, כשהגיעה שוב למקום השלישי במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976). בין היתר, זכתה ישראל במדליית זהב בכדורסל גברים, אחרי שניצחה בגמר את נבחרת ארצות הברית 47-37.
הישראלית שזכתה במירב מדליות הזהב היא ציפי רובין, אשר זכתה בחמש מדליות זהב ושתי מדליות כסף: חמש מדליות באתלטיקה, אחת כשחקנית בנבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים ואחת בשחייה.
הענקת מדליית זהב לספורטאית הישראלית אורה גולדשטיין.
הנדנדה (פרגונאר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ז'אן אונורה פרגונאר
 תאריך יצירה:  1767
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  64.2 ס״מ 
 גובה:  81 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  רוקוקו 
 מספר יצירה:  P430 (אוסף וולאס) 
 מיקום:  אוסף וולאס לונדון
 
הנדנדה (בצרפתית: L'Escarpolette) הוא ציור בשמן של הצייר הצרפתי ז'אן אונורה פרגונאר מהמאה ה-18. היצירה מוצגת באוסף וולאס שבלונדון, והיא נחשבת כאחת מהיצירות החשובות ביותר בתקופת הרוקוקו וכיצירתו הנודעת ביותר של פרגונאר.
אודות היצירה

בציור מתוארת אישה צעירה המתנדנדת על נדנדה. בצד שמאל ניתן לראות גבר צעיר שחבוי מבין השיחים ושנמצא בנקודת תצפית על הנערה. בצד ימין עומד בין הצללים גבר מבוגר המושך בנדנדה. ניכר כי הגבר המבוגר אינו מבחין בגבר הצעיר. האישה משליכה את נעלה השמאלית בעוד היא מתנדנדת. בציור ישנם שני פסלים; האחד משמאלה ומעל האישה המתנדנדת. הפסל שם את ידו על פיו כסימן לשתיקה. צמד הפסלים השניים נמצא לצד האיש המבוגר בצד ימין.
הציור הוזמן תחילה מהצייר גבריאל פרנסיוס דויאן (אנ'), והבקשה כללה ציור של אדם והפילגש שלו. דויאן סירב לבקשה מפני קלות הדעת של מהות היצירה, והוא העביר את המשימה לפרגונאר. בבקשה הצייר נדרש לצייר בישוף שדוחף את הנדנדה, אבל פרגונאר צייר אדם פשוט במקום איש דת. סגנון היצירות ה"קלות דעת" הוביל לדיון נרחב בקרב פילוסופים של עידן הנאורות שטענו כי אדם מכובד צריך לבקש אומנות המתאימה למעמדו ולא יצירות בסגנון "קליל דעת".
זהות מחזיק הציור הראשון לא ידועה. ידוע שהציור הוחזק על ידי איכר שהוצא להרוג על ידי גיליוטינה ב-1794 ולאחר מכן הציור הוחרם על ידי הממשלה. גם המרקיז ראזין דה סיינט מארק (אנ') והדוכס צ'ארלס דה מורני (אנ') החזיקו את הציור לתקופות מסוימות. לאחר מותו של דה מורני בשנת 1865, לורד הרטפורד, ריצ'רד סימור-קונווי (אנ'), רכש את הציור במכירה פומבית. לורד הרטפורד היה מייסד של אוסף וולאס, היכן שהיצירה מוחזקת עד היום.
ישנם עוד שני עותקים ליצירה; האחד היה שייך לאדמונד ג'יימס דה רוטשילד ובו לאישה הייתה שמלה כחולה ולא ורודה כמו ביצירה המקורית. עותק שני של הציור נמצא כיום במוזיאון למבינט (אנ') שבורסאי, וזוהי גרסה קטנה יותר מהציור המקורי. פרגונאר לא צייר את שני העותקים.
היצירה השפיעה והיוותה השראה על אמנים אחרים. כמו כן, היצירה זכתה להתייחסויות רבות בתרבות הפופולרית. למשל, המשורר האמריקאי ויליאם קרלוס ויליאמס כתב פואמה בשם "דיוקנה של הגברת" שבה ישנה התייחסות ליצירה.
הערות שוליים

↑  Ingamells, 164.
↑  Collé, Charles. Journal et mémoires de Charles Collé sur les hommes de lettres, les ouvrages dramatiques et les événements les plus mémorables du règne de Louis XV (1748-1772). III. Paris: Firmin Didot Frères, Fils et Cie. pp. 165–166.
↑  "Fragonard, The Swing", khanacademy.org (באנגלית)
↑  Ingamells, 165.
↑  Wallace Collection (1908). Catalogue of the Oil Paintings and Water Colours in the Wallace Collection (8th ed.).
↑  Bremmer, Jan (1991). From Sappho to De Sade: Moments in the History of Sexuality. Routledge. pp. 80–81. ISBN 978-0-415-06300-5.
↑  "L'escarpolette", Catalogue des Collections des Musées de France (בצרפתית)
↑  "Portrait of a Lady", University of Illinois (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13328254x (data)  GND: 4583926-8  LCCN: n98082351  SUDOC: 035668784  VIAF: 176725526   WorldCat (עם VIAF): 176725526
בעיית העץ של שטיינר

בעיית העץ של שטיינר (באנגלית: Steiner tree problem), שנקראת על שם יאקוב שטיינר, היא מונח המתאר קבוצה של בעיות באופטימיזציה קומבינטורית. בעיית שטיינר בניסוחה הכללי ביותר דורשת לייצר את הקישור הקצר ביותר בין קבוצה נתונה של אובייקטים בהינתן פונקציית מרחק מוגדרת מראש. וריאנט אחד של הבעיה, שלעיתים קרובות משמש כמונח נרדף לבעיית עץ שטיינר, הוא בעיית עץ שטיינר האוקלידית: בהינתן קבוצה של נקודות במישור, יש למצוא רשת  בעלת אורך מינימלי המקשרת בין כל הנקודות.
היסטוריה

המקור המוקדם ביותר לבעיית עץ שטיינר מופיע בהתכתבות של פייר דה פרמה (1601–1665), בה נידון המקרה הלא טריוויאלי הפשוט ביותר של בעיית שטיינר ל-n נקודות - המקרה הפרטי של n = 3. פרמה תיאר את הבעיה הזאת ב-1643 בחיבורו "שיטה לקביעת מקסימום ומינימום ומשיקים לקווים עקומים". הפתרון הידוע המוקדם ביותר לבעיה שהציע פרמה היה בנייה גאומטרית של הפיזיקאי והמתמטיקאי האיטלקי אוונג'ליסטה טוריצ'לי (1608–1647). הבנייה של טוריצ'לי הראתה שהנקודה שסכום מרחקיה מקודקודי המשולש מינימלי היא הנקודה בה רואים כל אחת מצלעות המשולש בזווית שווה, דהיינו 120 מעלות.
את בעיית שטיינר המוכללת הציע לראשונה קרל פרידריך גאוס (1777–1855) במכתב לחברו היינריך כריסטיאן שומאכר משנת 1836, שעסק בבעיית שטיינר במקרה של 4 נקודות. גאוס טען שבעיה מעניינת יותר היא למצוא את הרשת הקצרה ביותר שמחברת בין כל הנקודות, במקום את הנקודה שסכום מרחקיה מכל הנקודות מינימלי. הוא טען שבאמצעות שימוש ברשת (יותר מנקודת שטיינר אחת) ניתן לקצר את האורך הכולל של קווי הקישור שנמתחים בין הנקודות. באותו מכתב דן גאוס בכל הטופולוגיות האפשריות של הפתרון לבעיה, והציע להשתמש בפתרון הבעיה כדי לקצר את האורך הכולל של מסילות הרכבת שיחברו בין ארבע הערים הרבורג, ברמן, הנובר ובראונשוויג.
מציאת העץ במקרה של מספר סופי של נקודות היא בעיה NP-שלמה, ונכללת ב-21 הבעיות ה-NP שלמות של קארפ.
הוכחת הטענה של טוריצ'לי

לטענה שנקודת שטיינר של משולש ABC ממוקמת בנקודת פרמה של המשולש יש הוכחה פיזיקלית יפה. נדמיין שולחן בצורת מנסרה שבסיסה זהה למשולש שבבעיה. נדמיין שלושה חוטים העוברים דרך כל אחד מקודקודי הבסיס העליון של המנסרה (שצורתו כצורת משולש ABC), המחוברים ביניהם באמצעות צמה הנמצאת בפנים המשולש. כעת נתלה על כל אחד מקצות החוטים משקולת שמסתה m. ברור שהמערכת תתייצב בנקודה בה האנרגיה הפוטנציאלית הכוללת  שלה מינימלית, וכיוון שמסת כל אחת מהמשקולות זהה, נקודה זו היא גם הנקודה בה סכום הגבהים של המשקולות מעל הקרקע מינימלי. ניתן להראות בנקל שבמצב היציב הזה הצמה תתייצב בנקודת שטיינר של המשולש - הנקודה ממנה סכום המרחקים אל קודקודיו מינימלי. כיוון שהמתיחות בכל אחד מהחוטים זהה ושווה למשקל המשקולת, מחשבון וקטורי פשוט ניתן להראות שהקונפיגורציה היציבה היחידה של החוטים תהיה כאשר הם נפגשים בצמה בזוויות של 120 מעלות, כלומר בנקודת פרמה של המשולש.
הפתרון במקרה של ארבע נקודות - ישנן שתי נקודות שטיינר S1 ו- S2.
עץ שטיינר בעבור שלוש נקודות A,B ו-C. נקודת שטיינר S ממוקמת בנקודת פרמה של המשולש ABC.
בית הקברות כנרת

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1911
 מיקום:  לחוף הכנרת, בקרבת המושבה כנרת וקבוצת כנרת
 קואורדינטות:  32°43′12″N 35°34′16″E﻿ / ﻿32.720111111111°N 35.571138888889°E﻿ / 32.720111111111; 35.571138888889
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) בית הקברות כנרת(למפת הגליל העליון רגילה) בית הקברות כנרת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הקברות כנרת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הקברות כנרת
 
מראה הכנרת מבית הקברות (ינואר 2013)
בית הקברות כנרת הוא בית קברות השוכן לחוף הכנרת, בקרבת המושבה כנרת וקבוצת כנרת.
תולדותיו

הקבר הראשון בבית הקברות נכרה בשנת 1911 מספר חודשים לאחר השביתה הגדולה. זה היה קברו של מנחם מנדל שמואלביץ (ממש"י) שהיה אחד האריסים בבית המוטור. הוא נפטר או נרצח בעת שיצא להביא לחם ממושבת כנרת. ההחלטה הייתה לקבור אותו ליד ים כנרת.
בית הקברות שימש את תושבי המושבה כנרת, ובמשך הזמן גם את קבוצת כנרת, אנשי ההסתדרות ואנשי תנועת העבודה.
בבית הקברות קבורים אישים מפורסמים בני העלייה הראשונה והשנייה, ובהם רחל המשוררת, ברל כצנלסון, שאול אביגור, אברהם הרצפלד ואחרים. כמו כן קבורים בו גם המשוררת אלישבע ביחובסקי, וכן מנהיגים ציונים סוציאליסטים שנפטרו ונקברו בגולה, ועצמותיהם הועלו ארצה לאחר הקמת המדינה, כמו משה הס, דב בר בורוכוב ונחמן סירקין. בבית הקברות פינה מיוחדת לשמואל יבנאלי, שליח הקונגרס הציוני שעסק בהעלאת תימני כנרת ארצה בשנת 1909. כמו כן, ישנן בבית הקברות מצבות של אנשי השומר הקבורים בכפר גלעדי, וכן קברו של שמואל סטולר, מראשוני קבוצת כנרת וחתן פרס ישראל לחקלאות.
בבית הקברות חלקה מיוחדת שהוקצתה לתימני כנרת. עם פרסום ספרו של פרופסור יהודה ניני "ההיית או חלמתי חלום, תימני כנרת – פרשת התיישבותם ועקירתם", נחשף סירובם של תושבי הקבוצה והמושבה לקבור את מתי תימני כנרת בבית הקברות עצמו, ורק לאחר זמן מה הוקצתה להם חלקה נפרדת בבית הקברות.
חלקה נוספת מיוחדת לגולי תל אביב אשר הגיעו לכנרת לאחר שגורשו בשנת 1917 מתל אביב. 52 נפש הגיעו לחצר כנרת וחיו שם בתנאים קשים. 10 נפטרו ונקברו תחת גל אבנים ללא ציון. בשנות החמישים הציבו חברי כנרת על כל אחד מהקברים מצבה ובה נכתב "אלמוני מגולי יהודה". שמות הגולים שנפטרו, אשר התגלו בארכיון הציוני ב-1991, מונצחים במצבת זיכרון שהוקמה בלב בית הקברות, סמוך לחלקה זו.
המשוררת והפזמונאית נעמי שמר, בת כנרת, קבורה אף היא בבית הקברות. במרחק מה ממנה קבור הסופר והמחזאי אהרן מגד.
גלריה

קברו של מנחם שמואלי (ממשי), הקבר הראשון בכנרת
קבר דב בר בורוכוב
קברי נעמי שמר והוריה
קברי ברל כצנלסון ושתי אהבותיו, שרה שמוקלר ולאה מירון
קבר משה הס
רחל המשוררת
המשוררת אלישבע (ביחובסקי)
מצבת גולי תל אביב
קברה (ללא מצבה) של נעמי פולני
ראו גם

קבר יוסף זלצמן - הקבר הראשון של בן קבוצת כנרת
לקריאה נוספת

מוקי צור, לחופי ירדן וכנרת: בעקבות שירי רחל לחופי ירדן וכנרת: בית הקברות של כנרת, ירושלים: הוצאת אריאל, תשנ"ט 1998.
הערות שוליים

↑  ברכה חבס, החצר והגבעה הוצאת עם עובד, עמ' 36
↑  עדו ישראלי, קליטת מגורשי תל אביב–יפו בזמן מלחמת העולם הראשונה כנקודת מבחן להנהגה המקומית בטבריה,, 2023, עמ' 8-24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407510305171  VIAF: 3397154923742263780002   WorldCat (עם VIAF): 3397154923742263780002
המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  סיאול, קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 מדינות משתתפות:  61
 ספורטאים משתתפים:  3,057
 תחרויות:  732 תחרויות ב-16 ענפי ספורט
 טקס הפתיחה:  15 באוקטובר 1988
 טקס הנעילה:  24 באוקטובר 1988
 נפתח רשמית על ידי:  רו טאה-וו
 האצטדיון הראשי:  האצטדיון האולימפי (סיאול)
 → ניו יורק וסטוק מנדוויל 1984 ברצלונה 1992 ← 
המשחקים הפאראלימפיים השמיניים נערכו בסיאול, קוריאה הדרומית בשנת 1988. לאחר 24 שנים היא נערכה בעיר המארחת את המשחקים האולימפיים, מסורת שנשארה עד היום (2021). לראשונה מכונה האירוע באופן רשמי "משחקים פאראלימפיים".
באולימפיאדה התקיימו תחרויות ב-17 ענפים כולל טניס בכיסאות גלגלים שנערך לצורך הדגמה (חולקו מדליות והן נכללו בטבלה הרשמית): אופניים, אתלטיקה, בוצ'ה (דומה לפטאנק), ג'ודו, הרמת כוח והרמת משקולות (ענף אחד), חץ וקשת, טניס שולחן, כדורגל (7 שחקנים בקבוצה), כדורת דשא, כדורסל, כדורעף, כדורשער, סייף, סנוקר, קליעה, ושחייה.
הייתה זו ההופעה הראשונה של נבחרת ברית המועצות במשחקים אלו וגם האחרונה, כמדינה מאוחדת, עקב התפרקות ברית המועצות בסוף שנת 1991.