stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית התה של בבינגטון
היסטוריה

חנות התה נוסדה בשנת 1893 על ידי איזבלה קרגיל (Isabel Cargill) ואן מארי באבינגטון (Anne Marie Babington), שתי נשות אצולה בריטיות אשר התגוררו ברומא, ואשר לא הצליחו לרכוש תה באיכות הרצויה להן (באותה עת באיטליה נמכר התה בבתי מרקחת כתרופה נגד התקררות). הן ייסדו את בית התה במטרה לספק את צורכי האצולה האנגלית שהתגוררה ברומא באותה עת.
מיקומו הראשון של בית התה היה בויה דיי דואה מצ'לי (Via dei Due Macelli), בסמוך למדרגות הספרדיות, אולם בשל הפופולריות וההצלחה שזכה לה בית התה בסמוך לפתיחתו, הוא עבר למיקומו הנוכחי - במבנה מהמאה ה-18 הצמוד למדרגות הספרדיות.
בית התה מגיש מאכלים מסורתיים של תה של מנחה ובהם סקונס עם מרמלדה, עוגות תה, מאפינים, כמו כן במקום חנות לממכר מאות סוגים של תה וכלי הגשת תה.
ראו גם

קפה גרקו
בודרוגקישפלוד

בודרוגקישפלוד (בהונגרית: Bodrogkisfalud) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון הונגריה.
בכפר התגוררו מעט יהודים ובעבר אף היה בו בית קברות יהודי שאבד.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 18 |  |
| 1880 | 41 | 689 |
| 1910 | 71 |  |
| 1920 | 34 |  |
| 1930 | 32 |  |
| 1941 | 13 | 1,160 |
אתאופוביה

אתאופוביה הוא מונח המתאר פחד, חוסר אמון, או סלידה מאתאיסטים או מאתאיזם.
ביקורת האתאיזם לעומת אתאופוביה

בעוד שביקורת האתאיזם פועלת להפריך לוגית טיעונים אתאיסטיים, אתאופוביה מתאפיינת בהשמעת הצהרות שגויות, קיצוניות או שיקריות במכוון, המופנות נגד ציבור האתאיסטים בכללותו. הצהרות אלו עשויות לכלול כינויי גנאי וגידופים.
ביטויים לאתאופוביה

אתאופוביה באה לידי ביטוי דרך הכללות של תכונות רגשיות או מוסריות שליליות כלפי האתאיסטים כגוף אחד. דוגמאות להכללות נפוצות:
אתאיסטים הם רשעים או נבלים
אתאיסטים נטשו את דרך האלוהים והולכים בדרך החטא
החיים של אתאיסטים חסרי משמעות ושמחה
אתאיסטים שואפים להרוס את הדתות, ומנסים להשפיע על אנשים לעזוב את דתם
אתאיזם הוא תופעה של תקופת ההתבגרות; ניסיון מרד במבוגרים
כל האתאיסטים מוותרים על השקפת עולמם ופונים בבקשת עזרה לאלוהים ברגעי מצוקה וסכנה, על ערש דווי וכדומה
אפליית אתאיסטים לרעה

אתאופוביה יכולה לבוא לידי ביטוי על ידי אפליה נגד אתאיסטים, החל ברדיפה של אלו שמזהים את עצמם, או אלו שמזוהים על ידי אחרים כאתאיסטים, וכלה באפלייתם של אתאיסטים לקבלה למקומות עבודה או תפקידים פוליטיים.
נכון לשנת 2015, יש 19 מדינות אשר ניתן להעניש בהן אנשים על בסיס היותם אתאיסטים, וב-13 מתוך אותן המדינות אפשר להעניש בעונש מוות.
דוגמאות היסטוריות

בחלק מהתרבויות העתיקות, אתאיזם היה חטא שעונשו מוות. אף על פי שידועים מספר פילוסופים ביוון העתיקה אשר הגותם הייתה אתאיסטית, כפירה באלים נתפשה כהשחתת מידות.
בתרבות היהודית העתיקה כפירה באלוהי ישראל הוגדרה חטא חמור שדינו סקילה:
ז כִּי יְסִיתְךָ אָחִיךָ בֶן-אִמֶּךָ אוֹ-בִנְךָ אוֹ-בִתְּךָ אוֹ אֵשֶׁת חֵיקֶךָ, אוֹ רֵעֲךָ אֲשֶׁר כְּנַפְשְׁךָ--בַּסֵּתֶר לֵאמֹר: נֵלְכָה, וְנַעַבְדָה אֱלֹהִים אֲחֵרִים, אֲשֶׁר לֹא יָדַעְתָּ, אַתָּה וַאֲבֹתֶיךָ. ח מֵאֱלֹהֵי הָעַמִּים, אֲשֶׁר סְבִיבֹתֵיכֶם, הַקְּרֹבִים אֵלֶיךָ, אוֹ הָרְחֹקִים מִמֶּךָּ--מִקְצֵה הָאָרֶץ, וְעַד-קְצֵה הָאָרֶץ. ט לֹא-תֹאבֶה לוֹ, וְלֹא תִשְׁמַע אֵלָיו; וְלֹא-תָחוֹס עֵינְךָ עָלָיו, וְלֹא-תַחְמֹל וְלֹא-תְכַסֶּה עָלָיו. י כִּי הָרֹג תַּהַרְגֶנּוּ, יָדְךָ תִּהְיֶה-בּוֹ בָרִאשׁוֹנָה לַהֲמִיתוֹ; וְיַד כָּל-הָעָם, בָּאַחֲרֹנָה. יא וּסְקַלְתּוֹ בָאֲבָנִים, וָמֵת: כִּי בִקֵּשׁ, לְהַדִּיחֲךָ מֵעַל יְהוָה אֱלֹהֶיךָ, הַמּוֹצִיאֲךָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם, מִבֵּית עֲבָדִים. יב וְכָל-יִשְׂרָאֵל--יִשְׁמְעוּ, וְיִרָאוּן; וְלֹא-יוֹסִפוּ לַעֲשׂוֹת, כַּדָּבָר הָרָע הַזֶּה--בְּקִרְבֶּךָ.
בהלכה משמש המושג משומד למי שהמיר את דתו מהיהדות לדת אחרת, מילה הקשורה לשורש ש.מ.ד ולהשמדה.
אתאופוביה בישראל

ידועים מספר מקרים בהם דמויות בולטות הקשורות לפעילות אתאיסטית בישראל קיבלו איומים על חייהם באמצעים שונים. בינואר 2016 רוססו כתובות נאצה על ביתו של פרופ' יעקב מלכין, הוגה באתיקה הומניסטית חילונית יהודית ומנהל מכון "תמורה" ליהדות חילונית-הומניסטית. בסמוך לביתו נמצאה מעטפה ממוענת ולידה סכין, אשר הזהירה את יעקב מלכין מלהמשיך בפעילויותיו האתאיסטיות: "זוהי אזהרה עבורך להפסיק מיד כל פעילות אתאיסטית וכופרנית שאתה מוביל או לוקח חלק בה. עליך לעצור בצורה מוחלטת ומיידית את עיסוקך בהדחת והסתת עם ישראל מאלוקיו... באם לא תפסיק פעולותיך שהרי אחרי אזהרה זו, דע שאתה בוחר על דעת עצמך להפקיר את גורלך ועתידך. אל תדגיש את הסאה, האזהרה כאן אינה סרק, היא נאמרת ברצינות גמורה ומוחלטת, קח אותה ככזו. לא תקבל עוד אזהרה".
פעילים שונים בארגון האתאיסטים הישראלי קיבלו גם הם איומים ישירים על חייהם.
ראו גם

ביקורת האתאיזם
מיזותאיזם
ביקורת על הדת
אפליה נגד אתאיסטים
הערות שוליים

↑  http://www.reasonablefaith.org/defenders-2-podcast/transcript/s4-28#ixzz3IeiO46ER: "Ultimately, the reason why a person fails to become a Christian is because he loves darkness rather than light and he wants nothing to do with God. (William Lane Craig)
↑  "Atheism and Death"
↑  Religion Must Be Destroyed, Atheist Alliance Declares; New militant atheists want to 'destroy religious faith'; Staten Island pol decries 'war on Christmas,'; The War on Christmas is real, and the atheist barbarians are winning it
↑  Here is Dinesh D'Souza lecturing students at the University of Colorado at Boulder
↑  "אין אתאיסטים בשדה הקרב" - דעה באתר ערוץ 7
↑  Fenton, Siobhan (30 במרץ 2016). "The 13 countries where being an atheist is punishable by death". The Independent. נבדק ב-23 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Freedom of Thought Report". International Humanist and Ethical Union. 2015. נבדק ב-20 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Robert Evans, Atheists face death in 13 countries, global discrimination: study, Reuters, ‏Dec 9, 2013
↑  אלימות נגד אתאיסטים בבנגלדש: פרופ' לאנגלית נדקר למוות, באתר וואלה, 23 באפריל 2016
↑  דברים פרק יג
↑  ניר חסון, יאיר אטינגר, כתובות רוססו על בית מנהל המכון ליהדות חילונית בירושלים, באתר הארץ, 21 בינואר 2016
מפה של מדינות (באדום) בהן נכון לשנות 2015 קיים עונש מוות לאתאיסטים.
בעל גד

בעל גד במפה מהמאה ה-17
בעל גד הוא אל מהמיתולוגיה הכנענית שהייתה קיימת בתקופה ההלניסטית. ממצאים על האל נתגלו בחפירות ארכאולוגיות בבניאס. מקבילו של בעל גד במיתולוגיה הכנענית הוא בעל-הדד, ובאמונה השמית הוא גד.
השם גד מופיע בתנך כשמה של העיר המקראית מגדל גד, וגם כשם פרטי גדי, גדיאל, גדיהו ומשמעות השם גד – מזל. השם גד מקושר בתנ"ך לאלוהות עד לתקופת גלות בבל והחל מנקודת זמן זו החל להופיע כתוספת תיאופורית.
”הָראוּבֵנִי וְהַגָּדִי, לָקְחוּ, נַחֲלָתָם.” (ספר יהושע, פרק י"ג, פסוק ח')
בספר יהושע נמסר כי בעל גד נמצא בסמוך ללבוא חמת בצפון ארץ הכנענים בהר חרמונית הוא הר א-שייך:
”וְהָאָרֶץ הַגִּבְלִי, וְכָל-הַלְּבָנוֹן מִזְרַח הַשֶּׁמֶשׁ, מִבַּעַל גָּד, תַּחַת הַר-חֶרְמוֹן--עַד, לְבוֹא חֲמָת.” (ספר יהושע, פרק י"ג, פסוק ה').
ראו גם

גד (אל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007387535605171
בודרי מדול

| --- | --- |
 לידה:  סביב 1050 מנג סור לואר, צרפת 
 פטירה:  7 בינואר 1130 Les Préaux, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 תפקיד:  אב מנזר 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
בודרי או באלדריק (בצרפתית: Baldéric או Baudry;‏ 1050 לערך – 7 בינואר 1130) שימש כאב מנזר בבורגויי משנת 1079 ועד 1106. בשנת 1107 התמנה לבישוף בדול-דה-ברטאן, וכיהן בתפקיד זה עד יום מותו. תרומותיו החשובות הן בהיסטוריה, שירה, הגיוגרפיה ועוד.
קורות חיים

לאחר שלמד בבית הספר באנז'ה, הצטרף למנזר בורגויי שבאנז'ו (Anjou), ובשנת 1079 נתמנה לעמוד בראשו. בודרי היה שותף לאסכולת הכותבים בלטינית, הנודעת כיום כ"אסכולת לואר". בשנת 1107 מינה אותו האפיפיור פסקליס השני למשרת הבישוף של דול. בודרי השתתף בכל מועצות הבישופים של אותה עת, נסע פעמים אחדות לרומא, ותיאר בכתב את מסעו לאנגליה.
יצירותיו הפיאטיות של בודרי נכתבו כמעט כולן בזמן שהותו במנזר בורגויל (Bourgueil). כמעט כל 256 השירים המיוחסים לו נמצאים בכרך אחד, ככל הנראה עותק מורשה. הם כוללים קשת רחבה של סגנונות שירה, החל מאפיטף, רומן מכתבים, חידות ועד יצירות ארוכות כמו "כתב הגנה" על המיתולוגיה יוונית ושירי שבח לאדלה מנורמנדי (Adela of Normandy) ‏ 1,368 שורות-חרוזים בדומה למתואר בשטיח באייה. התמות ביצירותו משתייכות לשני תחומים עיקריים: האהבה כולל פדופיליה ומשחק-שירה (צרפתית : iocus). הציטוטים החוזרים והפרשנויות שלו, חושפים ידע עמוק והערכה לאובידיוס, שהיו נדירים בדורו.
העבודה המוערכת ביותר של בודרי נכתבה במחצית השנייה של הקריירה שלו. היצירה הנקראת "ההיסטוריה של ירושלים" ("Historiae Hierosolymitanae")‏ מהווה דין וחשבון לגבי מסע הצלב הראשון המבוסס בחלקו על עדויות של עדי ראייה ותיקונים מאת אב הכנסייה פייר מילזיס (Maillezais) שליווה את מסע הצלב. בין עבודותיו יש שירים על כיבוש אנגליה ועל שלטונו של פיליפ הראשון וכן מכתבים לנזירי מנזר פקם (Fécamp Abbey) המכילים מידע על אודות אורחות חיי הברטונים (תושבי חבל ברטאן), האנגלים ונורמנים.
הערות שוליים

↑  תיאור שירי של שטיח באייה (באנגלית)
↑  מידע על הספר (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597580405171  PLWABN: 9810674510305606  BIBSYS: 9077257  BnF: cb125168334 (data)  CiNii: DA12302550  GND: 119023067  ICCU: CUBV011415  ISNI: 0000 0001 1655 3265  LCCN: n99050739  MusicBrainz: 6f7fc9e8-70a1-4a16-977f-8df095eb8541  NKC: kup19980000003996  NLA: 61540744  NTA: 068345496  RERO: 02-A000015589  SUDOC: 034410066  Trove: 1842864  VcBA: 495/40982  VIAF: 61654660   WorldCat (עם VIAF): 61654660
ביעף

| --- | --- |

 תדירות:  ארבעה גיליונות בשנה בממוצע
 סוגה:  ביטאון
 מו"ל:  האגודה למדעי התעופה והחלל בישראל
 מייסד:  יהודה בורוביק 
 עורך ראשי:  יהודה בורוביק 
 תאריכי הופעה:  1972–הווה (כ־52 שנים)
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל
 אתר רשמי
 
ביעף הוא ביטאון ישראלי היוצא לאור בשפה העברית, ועוסק בתחומי מדעי התעופה והחלל. הביטאון יוצא לאור בממוצע של ארבעה גיליונות בשנה, מטעם האגודה למדעי התעופה והחלל בישראל. הגיליון הראשון של ביעף פורסם בשנת 1972. ביעף נחשב ככתב עת מקצועי בקרב קהילת המהנדסים בישראל ובו מאמרים וכתבות על החדשנות בתחום.
ביעף הוא כתב העת היחידי במזרח התיכון שעוסק בתחום מדעי התעופה והחלל. 
כתב העת נשלח במהדורה מודפסת אל חברי האגודה למדעי התעופה וחלל שמרביתם מהנדסים בתחום האווירונאוטיקה וכן לגורמי מחקר וביטחון בתחום התעופה והחלל בישראל.
ביעור מחלה

ילד חולה באבעבועות שחורות, מחלה שמוגרה לחלוטין
ברפואה, ביעור מחלה (בלועזית: אֶרָדיקציה) מתאר מיגור מוחלט של פתוגן מהגוף או מכלל האוכלוסייה.
מחוללי מחלות רבים מושמדים על ידי מערכת החיסון של הגוף, אך חלקם מסוגלים לשרוד במקומות שונים בגוף, כך למשל נגיף ההרפס סימפלקס עלול להיות בגנגליון של שבמערכת העצבים האוטונומית.
חלק מן הפתוגנים ניתנים למיגור על ידי אנטיביוטיקה או טיפולים שונים (למשל כימותרפיה).
בקרב האוכלוסייה הוכרז בשנת 1980 על ידי ארגון הבריאות העולמי על מיגור מחלת האבעבועות השחורות באמצעות מבצע חיסון כלל-עולמי נגד אבעבועות שחורות.
הערות שוליים

↑  בִּעוּר במילון רפואה: אפידמיולוגיה (תשפ"א), 2021, באתר האקדמיה ללשון העברית
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בודרוגהלום

בודרוגהלום (בהונגרית: Bodroghalom) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בבודרוגהלום התגוררו מעט יהודים ובמקום קיים בית עלמין יהודי נטוש בו שש מצבות.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 16 |  |
| 1880 | 53 | 841 |
| 1910 | 45 |  |
| 1920 | 27 |  |
| 1930 | 42 |  |
| 1941 | 21 | 2,050 |
בתי כנסת בבוקרשט

בתי הכנסת בבוקרשט מהווים עדות לחיי הדת של האוכלוסייה היהודית של בוקרשט.
הקהילה היהודית

הנוכחות היהודית בבוקרשט מוזכרת לראשונה באמצע המאה ה-16. יהודים אלה הגיעו מטורקיה ומארצות הבלקן והיו בעיקר סוחרים ומלווי כספים.
בית הכנסת הראשון בבוקרשט הוקם בתקופת קונסטנטין ברנקוביאנו (1688 – 1714) בפרוור של בוקרשט בשם Mahalaua Popescului. הוא נהרס בשנת 1715, כאשר השליט החדש שרבן קנטקוזינו אסר על קיום טקסי דת יהודיים.
באופן כללי האוכלוסייה המקומית והשלטונות היו עוינים לאוכלוסייה היהודית ולא אפשרו הקמת בתי כנסת, ניהול חיים יהודיים או התבססות קהילות.
במאה ה-18 היהודים היו מרוכזים במספר שכונות. השכונה המרכזית הייתה שכונת פופסקולוי (Mahalaua Popescului) בה היו שני בתי כנסת שנבנו בשנת 1760. בנוסף לכך התפתחו גם שכונת סטֶלֶאָה וראָזבָן (Stelea si Razvan) בה התגוררו בעלי מלאכה, שכונת סְפָנְטָה וִינֶרִי (Sfanta Vineri) בה התגוררו בעיקר סוחרים, שכונת קוּרטֶאָה וֶקֶה (Curtea Veche) בה רחובות נפרדים לכל בעל מקצוע - חייטים, כובענים וסנדלרים, ושכונת הקדוש יואן החדש (Sf. Ioan Nou). במרוצת השנים שכונות אלה אוחדו כדי ליצור את הרובע היהודי (Cartierul Evreiesc).
היהודים המשיכו להתגורר ברובע היהודי גם במאות הבאות, אך גם באזורים אחרים של העיר. רוב היהודים היו סוחרים ובעלי מלאכה והדבר משתקף בשמות הרחובות ובתי הכנסת ברובע, כגון רחוב הרוכלים (Mamulari), רחוב העובדים בזכוכית (Sticlari), בית כנסת הנגרים. הנוכחות היהודית הונצחה גם בשמות רחובות כגון רחוב בית הכנסת, (strada Sinagogii), רחוב היהודים (strada Israelită), הרחוב הספרדי (strada Spaniolă).
סבורים שבשנות ה-30 של המאה ה-20 פעלו בבוקרשט 120 בתי כנסת. בשנת 1970 פעלו בבוקרשט 21 בתי כנסת. בשנת 2024 פעילים בבוקרשט שלושה בתי כנסת בלבד.
שישים בתי כנסת נהרסו במסגרת תוכנית בניין העיר (Urban Systematization) שבוצעה בין השנים 1984–1987 במטרה לתת מענה לגידול המסיבי באוכלוסיית העיר. בתי כנסת אחרים נהרסו, או הוסבו ליעודים אחרים, לפני או אחרי תקופה זאת.
החל משנות ה-50 של המאה ה-20 השלטון הקומוניסטי "לא ראה בעין יפה" את ההשתתפות בטקסים דתיים, לא רק בבתי כנסת אלא גם בכנסיות, ובמקביל לכך התחילה ירידה הדרגתית במספר היהודים שהתגוררו בבוקרשט בפרט וברומניה בכלל, כתוצאה מעלייתם לארץ או מהגירתם לקנדה, ארצות הברית, צרפת וארצות אחרות. על פי סטטיסטיקות שונות, בבוקרשט התגוררו בשנת 1940 כ-102,000 יהודים. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2022 נמצאו בבוקרשט 864 יהודים בלבד.
בבוקרשט לא ייחסו מעולם חשיבות למורשת התרבותית של בתי הכנסת. התיעוד שנשמר לגביהם מועט ביותר ומסתכם לעיתים קרובות בעדויות של תושבים או בתמונות שפורסמו במקומות שונים.
בכל שנה, לקראת ראש השנה מתקיים בבוקרשט אירוע "ליל בית הכנסת הפתוח" בו נערכים ביקורים בבית הכנסת קורל, בית הכנסת הגדול, בית הכנסת האיחוד הקדוש ובית הכנסת ישועה טובה.
ערך זה מתייחס רק לאותם בתי כנסת שנבנו ברובע היהודי, לגביהם נותר תיעוד כלשהו.
בתי כנסת קיימים

| שם | נוסח תפילה | שנת בנייה | קהילה מקימה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בית הכנסת "חברה אמונה" (אנ') | אשכנז | 1926 | האגודה אמונה | Sinagoga Credința, Templul Credința, Templul Hevrah Amuna כדי להעלות את הרמה התרבותית של האוכלוסייה הענייה בשכונה, האגודה ארגנה אירועי תרבות, רכשה ספרים וסיפקה מזון לתלמידים עניים. פעיל בערבי שבת בהזמנה מראש. |
| בית הכנסת הכוראלי | אשכנז | 1866 | קהילת דת ישראל מודרנית | Templul Coral זהו בית הכנסת רפורמי עם עוגב, מקהלה (מכאן השם "כוראלי") ורב מודרני. בפוגרום של שנת 1941 ניזוק קשה. שופץ בשנת 1945 ו־2008. פעיל. |
| בית הכנסת ישועה טובה | חב"ד | 1840 |  | Sinagoga Eșua Tova שופץ בשנת 2007. פעיל |
| בית הכנסת "בית המדרש" (אנ') | אשכנז | 1781 | נקרא על שם האלמנה שתרמה את הבניין ובעלה - בית המדרש נפטלי וטאובה | Sinagoga Bet Hamidraș הבניין הוצת בפוגרום של שנת 1941 כאשר בתוכו 23 מטפללים. שופץ ב-1947. כיום משממש כמחסן. |
בתי כנסת שהוסבו למוזיאונים

| שם | נוסח תפילה | שנת בנייה | קהילה מקימה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בית הכנסת הגדול | אשכנז | 1847 | הקהילה הפולנית | Sinagoga Mare שופץ ב-1903, 1925, 1931, 1945, 1980 נבזז וניזוק בפוגרום של 1941. בשנת 1991 נפתח בו מוזיאון השואה. נפתח מחדש לתפילה בשנת 2007 הוכרז מונומנט אדריכאלי על ידי האקדמיה הרומנית. |
| בית הכנסת האיחוד הקדוש | אורתודוקסי מודרי | 1836 | אגודת החייטים | Templul Unirea Sfântă שופץ ב-1913. משנת 1978 מארח את המוזיאון להיסטוריה של יהדות רומניה. |
בתי כנסת שנהרסו

| שם | נוסח תפילה | שנת בנייה | קהילה מקימה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בית הכנסת קהל צ'יקו (בלאדינו בית כנסת קטן) | הספרדים | 1846 | ספרדית | Sinagoga Cahal Cicu בשנת 1886 נבנה במקומו בית כנסת יותר גדול. בפוגרום של שנת 1941 ניזוק קשה. נהרס בשנת 1986 במסגרת התב"ע לחידוש פני העיר |
| בית כנסת מלבים (אנ') | אשכנז | 1864 |  | Sinagoga Malbim שופץ בשנת 1912. נקרא על שם מאיר לֵיבּוּשׁ בן יחיאל מִיכְל וֵייזֶר, הרב הראשי של בוקרשט. ניזוקה בפוגרום ב-1941, נפגעה ברעידת האדמה ב-1977, נהרסה ב-1986. במקומה ננמצא חצר השירות של מרכז הקניות "אוניראה" (אנ') |
| בית הכנסת קהל גראנדה | הספרדים | 1818 | ספרדית | Sinagoga Cahal Grande שופץ ב-1853. ניזוק בפוגרום של שנת 1941. שוקם אחרי 1944. נהרס בשנת1987 במסגרת התב"ע לחידוש פני העיר. |
| בית הכנסת עזריאל גַסטנֶר | אשכנז | 1858 | משפחת גסטנר, קהילת הר סיני. | Templul A. E. Gaster נבנה מעל בית כנסת קיים. היה ידוע גם בשם בית הכנסת האוסטרי. שופץ ב-1903, נפגע ברעידות האדמה ב-1940 ו-1977. נהרס ב-1987 |
| בית הכנסת אור חדש | אשכנז | 1870 | בית הכנסת הרוסי. קהילת הר סיני. | Sinagoga Or Chudoș בשנת 1904 נבנה בית כנסת חדש במקום הישן. נהרס ב-1987 |
| בית הכנסת אברהם ברל זיסו | אשכנז | 1865 |  | Sinagoga Avram Berl Zissu נהרס ב-1986 במסגרת התב"ע לחידוש פני העיר |
| בית הכנסת אחדות קודש | אשכנז | 1863 | אגודת החייטים לבגדי נשים | Sinagoga Fraternă (Achdeș Kodeș) היה ברחוב מְמוּלָרִי 10. תחילה נבנה בית כנסת קטן שהורחב בשנת 1910. נפגעה ברעידת האדמה ב-1977. נהרסה ב-1987 |
| בית כנסת הנגרים | אשכנז | 1842 | אגודת הנגרים | שוקם ב-1895. ניזוק בפוגרום 1941. נהרס ב-1981 |
| בית הכנסת קראיובר רוף (ספילמן) | אשכנז | 1903 |  | Sinagoga Craiover Ruf (Spilman) נהרס ב-1980 |
| בית הכנסת על קידוש השם | אשכנז | 1863 | אגודת הסנדלרים | Sinagoga Al Kiduş Haşem נהרס ב־1985 |
| בית הכנסת איחוד אחים | אשכנז | 1866 | אגודת חייטים של ביגוד מוכן ללבישה | Templul Unirea Fraterna נבנה ברחוב אולטֶנִי 72. אחרי שיפוץ בשנת 1925 הועבר למספר 84 באותו רחוב. נהרס ב-1985 |
| בית הכנסת שמירת האמונה |  | 1910 | אגודת הפחחים | נהרס ב-1986 |
| בית הכנסת אהבת שלום (הברון דה הירש |  | 1900 |  | Templul Ahvat Suloim / Baron M. De Hirsch נבנה בסגנון גוטי מאוחר. נהרס ב־1987 |
| בית הכנסת בית אל | אשכנזי מערבי | 1842 |  | Sinagoga Beth El בשנת 1940, דוד משה רוזן שימש כרב בית הכנסת. נהרס ב-1987 |
| בית הכנסת ראשית דעת | אשכנזי מערבי | 1897 | קהילת ראשית דעת | Templul Reșit Daath בשנת 1940, דוד משה רוזן שימש כרב בית הכנסת. הקהילה ניהלה גם בית ספר יסודי לבנים. שופץ ב-1920. נהרס ב-1987. |
| בית הכנסת אייזיק איליה |  | 1900 |  | Sinagoga Aizig Ilie נהרס ב-1984 |
| בית הכנסת Vointa |  | 1878 |  | Templul Vointa נהרס בשנת 2000 ובמקומו נבנה בניין מגורים |
| בית הכנסת העזרה |  | 1900 |  | Ajutorul / Haazara Synagogue בית כנסת קטן וצנוע. ב-1986 הפכה למחסן. |
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  Bucharest, www.jewishvirtuallibrary.org
↑  Bucureștiul evreiesc până la 1918, historia.ro (ברומנית)
↑  EgoPHobia, Bucureștiul dispărut, www.egophobia.ro, ‏2016-02-25 (ברומנית)
↑  Revista Cultului Mozaic, Anul XV, no.237, 15 septembrie 1970
↑  Simon Geissb&#252, hler, Bucharest’s “Lost” Synagogues as “Lieux sans Memoire", Studia Hebraica, 2009, עמ' 383–394
↑  Populația Municipiului București - 2023 | Populatia.ro (ברומנית)
↑  În calea Victoriei Socialismului. Bucureștiul evreiesc, dilemaveche.ro (ברומנית)
↑  Noaptea Sinagogilor Deschise București 2023 | Centrul Comunitar Evreiesc Bucuresti (ברומנית)
↑  Mihai Mehedintu, Turul sinagogilor din București, Fabrica de Călătorii, ‏2015-04-04 (ברומנית)
↑  Sabat la Sinagoga Credinta | Centrul Comunitar Evreiesc Bucuresti (ברומנית)
↑  Sinagoga Mare, orasulluibucur.blogspot.com (ברומנית)
↑  Sinagoga Mare, ultimul reper al unui cartier evreiesc, jurnalul.ro (ברומנית)
↑  Radio Romania International - Sinagogi demolate în București, Radio Romania International
↑  ד"ר יעקב גלר, [https://www2.biu.ac.il/JH/Parasha/vaygash/eler.html פרשת ויגש ועשרה בטבת, תש"ע הנספים על קידוש ה' בארבע ארצות "רומניה הגדולה"
(בסרביה, בוקובינה, טרנסילבניה ו"רומניה הישנה")]
↑  Bucurestii Vechi Si Noi, Pe strada Mămulari era Sinagoga "Fraterna", Bucurestii Vechi si Noi, ‏2021-06-27 (ברומנית)
↑  Bucurestii Vechi Si Noi, Templul Unirea Fraternă, Bucurestii Vechi si Noi, ‏2017-03-07 (ברומנית)
↑  Bucurestii Vechi Si Noi, Templul "Baron Hirsch", Bucurestii Vechi si Noi, ‏2022-04-30 (ברומנית)
↑  Ia-ti Bucurestii, neamule - Orasul care cade, jurnalul.ro (ברומנית)
↑  Fosta Sinagogă Ajutorul 1932 - Bucureşti, wikimapia.org (ברומנית)
בתי כנסת פעילים בבוקרשט בשנת 1970
מפת בתי כנסת בבוקרשט
ג'אני ריברה

ג'ובאני (ג'אני) ריברה (באיטלקית: Gianni Rivera; נולד ב-18 באוגוסט 1943) הוא כדורגלן איטלקי, אשר שיחק ברוב הקריירה שלו בקבוצת מילאן ונמנה עם סמלי המועדון. נחשב אחד מטובי הכדורגלנים האיטלקיים בכל הזמנים וזכה בזמנו לפופולריות עצומה באיטליה. כינויו היה "נער הזהב" ("במבינו ד'אורו").
קריירה

נולד בואלה סן ברתולומאו ובגיל 16 החל את הקריירה שלו בקבוצת אלסנדריה מילאנו. כעבור שנתיים הועבר לקבוצת הפאר מילאן ושם שיחק עד תום הקריירה שלו ב-1979. ריברה שיחק כקשר ונודע במשחקו האלגנטי, בראיית משחק מעולה ובמסירותיו המדויקות. העיתונאי אבי רצון נשאל ב-2004 מי לדעתו גדול שחקני איטליה בכל הזמנים וענה: "גדול שחקני איטליה בכל הזמנים: ג'אני ריברה.
חייתי באיטליה בשנים שהגולדן בוי עדיין שיחק. לא היה דבר כזה. 80 אלף צופים רוקעים על הבטונדות ברגליהם בכל פעם שהכדור היה מגיע אליו. גם היום שנים רבות אחרי אני עדיין מתרגש כאשר אני נזכר. אותם הדברים אגב היה עם סנדרו מאצולה מאינטר."
ב-1962 זכה לראשונה עם מילאן באליפות איטליה ובעונה שלאחריה זכתה מילאן בגביע האלופות לאחר שניצחה במשחק הגמר את בנפיקה ליסבון בתוצאה 1:2. בהמשך הקריירה שלו זכה שוב ריברה עם מילאן בגביע אירופה לאלופות ב-1969 (ניצחון על אייאקס 1:4 בגמר), בגביע אירופה למחזיקות גביע ב-1968 (ניצחון על המבורג 0:2) וכמו כן, זכה באיטליה בשלוש אליפויות ובארבעה גביעים. ריברה קבע שיא משחקים במדי מילאן - 501 הופעות, שהחזיק מעמד עד שבירתו ב-2003 על ידי פאולו מלדיני. ב-1969 זכה ריברה בתואר כדור הזהב.
ב-1962 צורף לנבחרת האיטלקית ושיחק במדיה בטורניר גביע העולם ב-1962 בצ'ילה. היה זה הראשון מבין ארבעה טורנירי גביע העולם בכדורגל בהם השתתף ריברה. ב-1968 זכה יחד עם הנבחרת האיטלקית באליפות אירופה לאומות.
בטורניר גביע העולם ב-1970 במקסיקו שיחקה נבחרת איטליה בבית המוקדם מול נבחרת ישראל, במשחק שהסתיים בתיקו מאופס (ריברה שותף במחצית השנייה של המשחק). איטליה העפילה לשלבים המאוחרים של הטורניר ובשלב חצי הגמר ניצחה את נבחרת גרמניה המערבית, במשחק שנחשב לאחד האיכותיים בהיסטוריה של הגביע העולמי, שבו כבש ריברה את השער הרביעי שהיה גם שער הניצחון. בגמר נוצחו האיטלקים 4:1 על ידי נבחרת ברזיל. בנבחרת האיטלקית, בה הופיע במשך 12 שנים, ב-60 משחקים בינלאומיים, שיתף פעולה עם לואיג'י (ג'יג'י) ריבה (מלך השערים של נבחרת איטליה בכל הזמנים). ריברה עצמו כבש 14 שערים במדי ה"סקוודרה אזורה". הופעתו האחרונה במדי הנבחרת הייתה בטורניר גביע העולם ב-1974 שנערך בגרמניה המערבית.
בימיו של ריברה שיחק קשר איטלקי מפורסם נוסף - סנדרו מאצולה ששיחק במדי היריבה העירונית אינטר מילאנו. היריבות בין שני הקשרים הייתה אחת המפורסמות בתולדות הספורט האיטלקי ומאמני הנבחרת הלאומית נמנעו בפעמים רבות לשתף אחד משניהם בשעה שיריבו היה על המגרש.
לאחר סיום הקריירה הספורטיבית, הפך ריברה לסגן נשיא מועדון מילאן והיה חלק מהאחראים לשנים הבלתי מוצלחות שעבר המועדון בראשית שנות השמונים. עם בואו של סילביו ברלוסקוני למילאן מצא ריברה את דרכו החוצה ועבר לזירה הפוליטית. תקופת זמן מסוימת שימש כסגן שר הביטחון בממשלתו של רומנו פרודי ושימש בעבר כחבר בפרלמנט האיטלקי. כיום הוא חבר בפרלמנט של האיחוד האירופאי.
במרץ 2004 הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
תארים

אליפות איטליה (3): 1961/62, 1967/68, 1978/79
הגביע האיטלקי (4): 1966/67, 1971/72, 1972/73, 1976/77
גביע אירופה לאלופות (2): 1962/63, 1968/69
גביע המחזיקות (2): 1967/68, 1972/73
הגביע הבין-יבשתי: 1969
סגנית גביע העולם: 1970
אליפות אירופה: 1968
כדור הזהב: 1969
נבחרת השנה של פיפ"א: 1967
מלך השערים בליגה האיטלקית: 1972/73
מלך השערים בגביע האיטלקי (2): 1966/67, 1970/71
פרס נשיא אופ"א: 2011
בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה

| --- | --- |
סמל בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה
סמל בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה
 "מחנכים למבצעיות"
 פרטים
 כינוי:  ביבו"פ
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   חיל האוויר
 בסיס האם:   בסיס עובדה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  יולי 2020 – הווה (כ־4 שנים)
 נוצרה מתוך:  י"ב 528
 מקים היחידה:  סא"ל ר'
 נתוני היחידה
 ייעוד:  אימון והכשרת חיילים וקצינים במקצועות בקרה אווירית ופיקוח טיסה
 פיקוד
 יחידת אם:   מערך הבקרה בחיל האוויר
 דרגת המפקד:    סגן-אלוף
 מפקד נוכחי:  סא"ל י
בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה 528 (כינוי: ביבו"פ) הוא יחידת ההדרכה של חיל האוויר הישראלי להכשרת חיילים וקצינים לשירות במקצועות הבקרה אווירית, פיקוח טיסה ומערכות רחף. בית הספר שוכן בבסיס חיל-האוויר עובדה (בח"א 10), ומפקדו הוא קצין בדרגת סגן-אלוף.