stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חנה קטן
ביוגרפיה

נולדה בניו יורק למקס  ולברברה רייסקין, בת בכורה במשפחה של שמונה ילדים. אביה היה רב, מחנך ופרופסור לספרות עברית, ואמה, דוקטור לפסיכולוגיה, הייתה מרצה ומחנכת. בשנת תשל"ג, חודש לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, עלתה המשפחה ארצה והשתכנה ברמת אביב. למדה בתיכון צייטלין. שירתה בשירות לאומי בקיבוץ שעלבים.
בשנת תשל"ו (1976) למדה לימודי יהדות ומחשבים במכללת ירושלים לבנות, ואחר כך עברה ללמוד לימודי רפואה באוניברסיטה העברית. בשנת תשמ"ט (1989) החלה להתמחות במחלקת נשים ויולדות במרכז הרפואי שערי צדק, וסיימה את ההתמחות ביילוד וגינקולוגיה בהצטיינות בשנת תשנ"ד (1994). עבדה כעשר שנים כרופאה בכירה במחלקה. בסופה של תקופה זו עבדה ביחידה להפריה חוץ גופית (IVF). בשנת תשנ"ט (1999) עברה לבית החולים לניאדו כדי להקים יחידה להפריה חוץ גופית, שניהלה במשך שנה וחצי. במקביל היא עברה השתלמות בסקסולוגיה בבית חולים קפלן בפיקוחו של ד"ר רוזנמן, והתקבלה לאיט"ם (האגודה הישראלית לטיפול מיני). בשנת תשס"ג (2003) הקימה מרפאה סקסולוגית במרכז הרפואי שערי צדק.
ד"ר קטן למדה ניהול רפואי של בתי חולים ומערכות בריאות מטעם המרכז הישראלי לניהול בתל אביב ומטעם ההסתדרות הרפואית.
פעילות רפואית וציבורית

קטן לימדה במוסדות שונים, בהם בית הספר לסיעוד שערי צדק, ומכון טל. וכמרצה אורחת בקורסים לרפואה והלכה לסטודנטים במכון שלזינגר, מכללת אמונה ובפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית.
היא מלמדת בקורסים לבודקות טהרה, בלניות ומדריכות 'הבית היהודי' במכון פועה, למדריכות כלות מטעם ארגון איל"ה, בקורסים למטפלות בייעוץ נישואין ובמיניות מטעם ינ"ר, בקורסים לבלניות מטעם משרד הדתות ועוד.
כתבה את תוכנית הלימודים הרפואית בקורס לרפואה והלכה ליועצות בענייני משפחה של מדרשת נשמת והרצתה בו, כמו גם בקורס למקדמות בריאות של אגודת 'בית נתן' – לקידום בריאותה של האשה החרדית.
קטן שימשה יועצת לענייני רפואת נשים של תנועת אמונה וייצגה אותה בוועדה לקידום מעמד האשה בכנסת. היא חברת המועצה הלאומית לבריאות האשה. הייתה חברת הוועדה להרחבת מאגר הביציות לתרומה מטעם משרד הבריאות, חברת הוועדה לדמוגרפיה מטעם משרד העבודה והרווחה ועוד.
בשנת 2018 היא ייסדה את 'המרכז למשפחה' במכללת אורות ישראל באלקנה, והיא מכהנת כנשיאה של מרכז זה.
בשנת 2023 מונתה קטן למנהלת הרפואית של בית ההחלמה ליולדות שעברו לידה שקטה 'מלון ירמיהו 33' של עמותות ניצוצות ענבר ויד שרה.
בשנת 2024 ייסדה קטן ארגון נשים בשם נשות תקומה, ומונתה למנהלת השדולה לשימור פיריון בכנסת.
פרסים והוקרה

בשנת תשע"א זכתה לתואר אשת השנה של תנועת 'אמונה'
בשנת תשע"ה זכתה בפרס כץ ליישום ההלכה בחיים המודרניים.
בשנת תש"פ הייתה חברה בוועדת פרס ישראל בתחום ספרות תורנית.
בשנת תשפ"א זכתה בפרס ירושלים בתחום הרפואה וההלכה.
פרסומים

קטן כתבה מאמרים בענייני רפואה הלכתית, חלקם עם בעלה הרב יואל קטן, שהתפרסמו בכתבי עת אקדמיים כמו אסיא, ותחומין. בנוסף, כתבה קטן מאמרים בענייני רפואה ואתיקה רפואית בכתב העת של האיגוד הישראלי לחקר הפוריות (איל"ה) ובכתב העת הישראלי לגינקולוגיה Ob&Gy Update. משנת תשע"ב קטן מפרסמת טור קבוע בשבועון בשבע בענייני רפואה, משפחה ויהדות.
כמו כן, קטן פרסמה מספר ספרים העוסקים בנושאים בחיי המשפחה:
חיי אישה: מבט אישי ורפואי, חנה קטן, ירושלים: ספריית בית אל, תשע"ב.
חיי משפחה: שאלות עכשוויות בשיח רפואי-הלכתי, חנה קטן, ירושלים: ספריית בית אל, תשע"ג.
ביחד: מדריך לבניית אינטימיות זוגית בריאה, חנה קטן, ירושלים: ספריית בית אל, תשע"ו.
אישי נשי: מחשבות על מרוץ החיים, חנה קטן, ירושלים: ספריית בית אל, תשע"ח.
דרך כלה: הכנת כלה לחופתה, מבט רפואי-הלכתי, חנה קטן, שעלבים: ספריית משעול, תשע"ח.
עת ללדת: אמצעי מניעה במבט יהודי, חנה קטן, שעלבים: ספריית משעול, תשע"ח.
עטופה ברחמים, חנה קטן, ירושלים: ספריית בית-אל, תשע"ט.
רפואה בפרשה: ענייני רפואה והלכה הקשורים לפי סדר פרשות השבוע, חנה קטן, ספריית משעול, תש"פ.
טהורה את: על טהרה וטבילה ומה שביניהן: היבט נשי ומשפחתי, חנה קטן, שעלבים: ספריית משעול, תשפ"ב.
אבידות בחול, חנה קטן, ישראל: הוצאה עצמית, תשפ"ג. ( - ספר פרוזה העוסק בהתנתקות)
את יולדת: על הריון, לידה, הנקה, וחזרה לשגרה, חנה קטן, שעלבים: ספריית משעול, תשפ"ד.
משפחתה

חנה קטן נשואה לרב יואל קטן, אם לשלושה עשר ילדים ומתגוררת ביישוב שעלבים.
מבין גיסיה: הרב יצחק בן שחר (כיהן כראש ישיבת קדומים), הרב מיכאל הרשקוביץ, ופרופ' רפאל קטן.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |  משה קטן  משה קטן     |  משה קטן  משה קטן     |  משה קטן  משה קטן     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |     |   |     |   |     |   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  רפאל קטן  רפאל קטן     |  רפאל קטן  רפאל קטן     |  רפאל קטן  רפאל קטן     |   |  ברוריה  ברוריה     |  ברוריה  ברוריה     |  ברוריה  ברוריה     |   |  יצחק בן שחר  יצחק בן שחר     |  יצחק בן שחר  יצחק בן שחר     |  יצחק בן שחר  יצחק בן שחר     |   |  בת שבע הרשקוביץ  בת שבע הרשקוביץ     |  בת שבע הרשקוביץ  בת שבע הרשקוביץ     |  בת שבע הרשקוביץ  בת שבע הרשקוביץ     |     |  מיכאל הרשקוביץ  מיכאל הרשקוביץ     |  מיכאל הרשקוביץ  מיכאל הרשקוביץ     |  מיכאל הרשקוביץ  מיכאל הרשקוביץ     |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |  אסתר  אסתר     |  אסתר  אסתר     |  אסתר  אסתר     |   |  יעקב הורוביץ  יעקב הורוביץ     |  יעקב הורוביץ  יעקב הורוביץ     |  יעקב הורוביץ  יעקב הורוביץ     |  |  יואל קטן  יואל קטן     |  יואל קטן  יואל קטן     |  יואל קטן  יואל קטן     |   |  חנה קטן  חנה קטן     |  חנה קטן  חנה קטן     |  חנה קטן  חנה קטן     |   |  יוסף אליצור  יוסף אליצור     |  יוסף אליצור  יוסף אליצור     |  יוסף אליצור  יוסף אליצור     |
הערות שוליים

↑  רופאים בעלי רישיון ותחומי מומחיותם באתר משרד הבריאות, מס' רישיון 1-18459.
↑  שירי פריאנט (12.11.19) ד"ר חנה קטן: "אם הייתי יודעת מה זה דורש - כנראה שהייתי מוותרת" באתר הידברות.
↑  ד"וח פעילות שנתית דצמבר חשון תשע"ז 2016, המועצות הלאומיות לבריאות. עמוד 76.
↑  בית החלמה אחרי לידה שקטה, באתר יד שרה > אגודת המתנדבים הגדולה בישראל
↑  נשות תקומה (ע"ר) - בעלי תפקידים, באתר www.guidestar.org.il
↑  הדרך להורות מתחילה לעיתים בשימור פוריות, באתר www.inn.co.il, ‏26.06.24
↑  ד"ר חנה קטן אשת השנה של "אמונה", באתר מורשת נשים.
↑  גיא עזרא, ‏לראשונה: פרס מרכוס כץ ליישום ההלכה יוענק לאישה, באתר "סרוגים", 7 באוגוסט 2015
↑  הרב יעקב אריאל, באתר פרס ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517059605171  ISNI: 0000 0004 0204 9035  LCCN: no2013031034  VIAF: 297316763   WorldCat (עם VIAF): 297316763
משרד האוצר (האימפריה הרוסית)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 תחום שיפוט:  האימפריה הרוסית 
 תאריך הקמה:  8 בספטמבר 1802 (יוליאני) 
 מטה מרכזי:  סנקט פטרבורג 
 
משרד האוצר הוא המוסד הממלכתי המרכזי של האימפריה הרוסית שהיה אחראי על המדיניות הפיננסית והכלכלית במדינה.
רקע

בתקופת שלטונו של איוואן השלישי, הניהול הפיננסי המרכזי היה נתון ל"פריקאזים"; היו 13 כאלה בתקופת שלטונו של הצאר אלכסיי מיכאילוביץ'. הניהול הפיננסי המרכזי התרכז בעיקר ב"פריקאז האוצר הגדול". מבין הקולגיות (לשכות) שהקים פיוטר הגדול בשנת 1715, היו האחראים על מימון:
לשכת המסחר;
לשכת משרד המדינה;
לשכת תיקונים;
תחת יקטרינה השנייה, על פי צו מ-24 באוקטובר 1780, הוקמה "המשלחת להכנסות המדינה", בשנת 1781 היא חולקה לארבע משלחות עצמאיות:
הראשונה הייתה אחראית על ההכנסה;
השנייה על הוצאות;
השלישית על עדכון חשבונות;
הרביעית על גביית פיגורים, חוסרים ושטרות.
כל ארבע המשלחות הוכפפו לשר המשפטים. קיומן של הלשכות פסק וענייניהם בנושא ניהול כספי הועברו ללשכות המדינה. פאבל הראשון, על פי צו מ-19 בנובמבר 1796, החזיר חלקית את הלשכות וב-4 בדצמבר של אותה שנה, הוא הפריד בין תפקיד גזבר המדינה לתפקיד התובע הכללי.
היסטוריה

במסגרת רפורמה מיניסטריאלית ב-8 (20) בספטמבר 1802 הוקם משרד האוצר, שאחריותו הייתה "ניהול האוצר וחלקי המדינה, המספקים לממשלה את ההכנסות הדרושות לתחזוקה, ואת החלוקה הכללית של כל ההכנסות לחלקים שונים של ההוצאה הממשלתית." המניפסט גם הפקיד בידי שר האוצר את חובת "בסוף כל שנה להגיש צוות מפורט של הוצאות הממשלה הכללית לשנת הכספים הקרובה." כשמחלקת גזבר המדינה נותרה בלתי כפופה לו.
כאשר התארגנו מחדש המשרדים בשנים 1810–1811, חולקה ניהול הכנסות המדינה והוצאותיהן בין שלושה גופים:
משרד האוצר, שהיה אחראי על כל מקורות ההכנסה;
אוצר המדינה, האחראי על העברת כספים;
לשכת ביקורת המדינה שהופקדה על ביקורת כל החשבונות.
משרד האוצר המשיך לאסוף גופים ממשלתיים אחרים שבתחום שיפוטו וריכז סמכויות בידיו:
הועבר ממשרד הפנים למשרד האוצר:
1817: מחלקת התעשייה והסחר המקומי;
1821: מחלקת אוצר המדינה;
כמו כן, הקים המשרד:
1824: משרד מיוחד ליחידות אשראי;
1828: מועצת ייצור;
1829: מועצת מסחר.
עם הקמת המשרד לרכוש מדינה, ממשרד האוצר בשנת 1838יער, נלקחה מחלקת ניהול איכרי המדינה, האדמות, היערות. ב-27 באוקטובר 1861, המשרד ייסד מוסד פדיון ראשי, שבוטל בשנת 1895. בצו מיום 15 באפריל 1863 מחלקת הכרייה וענייני המלח התארגנה מחדש כמחלקת הכרייה, ובמקום מחלקת המיסים והעמלות הוקמו שתי מחלקות חדשות: מחלקת שכר עבודה ושכר טרחה.
ב-29 באוקטובר 1864 שונה שם מחלקת סחר החוץ למחלקה לאיסוף המכס ומחלקת התעשייה והסחר הפנימי שונתה למחלקת המסחר והתעשייה. בשנת 1866 בוטל קיומו הנפרד של הממשל הפיננסי של ממלכת פולין והוקמה מחלקה מיוחדת למימון ממלכת פולין, שבוטלה ב-28 בדצמבר 1884. ב-7 ביוני 1872 הונפקה תקנה על מועצת המסחר והתעשייה, שנפתחה במקום מועצות המסחר והתעשייה. ב-21 בדצמבר 1873 הועברו כל יחידות מחלקת הכרייה (מחלקת הכרייה, מועצת הכרייה, מכון הכרייה והוועדה המדעית לכרייה) לאחריות משרד רכוש המדינה.
עד שנת 1874 המשיכה מחלקת הכרייה להיות חלק ממשרד האוצר. מחלקת הכרייה כללה את המחלקות הבאות: מטבעות, כריית אוצר, פירות כרייה פרטיים, מכרות זהב פרטיות, פירות כרייה של ממלכת פולין (משנת 1869), פקחים (משנת 1864) וכן חשבונאות. עם המעבר מ-1 בינואר 1874, מחלקת הכרייה (כמו גם מועצת הכרייה, הוועדה המדעית לכרייה ומכון הכרייה) ממשרד האוצר למשרד רכוש המדינה, מחלקת המטבעות הושארה בתחום שיפוטו של משרד האוצר.
בשנת 1917 משרד האוצר הקיסרי פורק.
שרים

| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
אלכסיי וסילייב: 8 בספטמבר 1802 - 15 באוגוסט 1807

פיודור גולובצוב: 26 באוגוסט 1807 - 1 בינואר 1810
דמיטרי גורייב: 1 בינואר 1810 - 22 באפריל 1823
יגור קנקרין: 22 באפריל 1823 - 1 במאי 1844
פיודור ורונצ'נקו: 1 במאי 1844 - 6 באפריל 1852
פיוטר ברוק: 9 באפריל 1852 - 23 במרץ 1858
אלכסנדר קניאז'ביץ': 23 במרץ 1858 - 23 בינואר 1862
מיכאיל רייטרן: 23 בינואר 1862 - 7 ביולי 1878
סמואל גרייג: 7 ביולי 1878 - 27 באוקטובר 1880
אלכסנדר אבאזה: 27 באוקטובר 1880 - 6 במאי 1881
ניקולאי בונגה: 6 במאי 1881 - 31 בדצמבר 1886
איוואן וישנגראדסקי: 1 בינואר 1887 - 30 באוגוסט 1892
סרגיי ויטה: 30 באוגוסט 1892 - 16 באוגוסט 1903
אדוארד פלסקה: 16 באוגוסט 1903 - 4 בפברואר 1904
ולדימיר קוקובצוב: 5 בפברואר 1904 - 24 באוקטובר 1905
איוואן שיפוב: 28 באוקטובר 1905 - 24 באפריל 1906
מיכאיל רייטרן: 23 בינואר 1862 - 7 ביולי 1878
ולדימיר קוקובצוב (קדנציה שנייה): 26 באפריל 1906 - 30 בינואר 1914
פיוטר בארק: 30 בינואר 1914 - 28 בפברואר 1917
ראו גם

שר האוצר של רוסיה
משרד האוצר של רוסיה
המחלקה לאיסוף המכס
נצרות סוציאליסטית

נצרות סוציאליסטית, או סוציאליזם נוצרי, הוא צורה של סוציאליזם המבוסס על אמונה בישו ובדת הנוצרית. סוציאליסטים נוצריים מאמינים שקפיטליזם משריש חמדנות, הנחשבת לאחת משבעה חטאים חמורים. סוציאליסטים נוצריים מזהים את אי השוויון הנובע מהשיטה הקפיטליסטית, עם חטא החמדנות.
הסוציאליזם הנוצרי הפך לתנועה גדולה בבריטניה החל משנות ה-60.
ההוגה שהשפיע בצורה הבולטת ביותר על הזרם הנוצרי-סוציאליסטי הוא צ'ארלס קינגסלי, כומר אנגליקני, היסטוריון, משורר והוגה דעות בריטי שפעל לקידום רפורמות חברתיות.
היסטוריה וביסוס דתי > סוציאליזם בברית הישנה

בתנ"ך ישנם אזכורים רבים ומצוות הקוראות לפעולה ביחס לעני, גר, יתום, אלמנה.
המקורות במקרא לנושא של גר, יתום ואלמנה: שמות כ"ב 20 – 23, דברים י"ד 28 – 29, ט"ז 9 – 14, כ"ד 17 – 22, רות ב'.
היסטוריה וביסוס דתי > מהמאה ה-19 ועד היום

בשנת 1860 הגה הסופר ג'ון ראסקין ארבעה רעיונות שיכולים להיות הבסיס לסוציאליזם (למרות שראסקין עצמו לא השתמש במונח):
חינוך ציבורי חינם.
הממשלה צריכה לעזור לרווחת התושבים.
צריך לתת הכשרה מקצועית למובטלים
צריך לספק חיים נוחים לקשישים.
ראסקין השפיע רבות על התפיסה הסוציאליסטית לאחר מכן. הוא השפיע גם על אמנים כגון האחווה הפרה-רפאליטית וויליאם מוריס.
בסוף המאה ה-19 נוצרה בעקבות השפעות אלו האגודה הפביאנית, שהיוותה הבסיס למפלגת הלייבור הבריטית.
נאום משפיע שייך לבישוף ספולדינג מיוטה, ארצות הברית. בגיליון נובמבר 1914 של המגזין "הסוציאליסט הנוצרי", הבישוף ספולדינג הצהיר כי:
"הכנסייה הנוצרית קיימת למטרה הבלעדית של הצלת המין האנושי. עד כה היא לא הצליחה, אבל אני חושב כי הסוציאליזם מראה לה איך היא עשויה להצליח.
היא עומדת על כך שאנשים לא יכולים להגיע לחיים טובים עד שהתנאים החומריים יבואו על תיקונם. למרות שהאדם אינו יכול לחיות על הלחם לבדו, הוא חייב שיהיה לו לחם. לכן, הכנסייה חייבת להרוס את המערכת החברתית הקיימת שבהכרח יוצרת ומנציחה תנאי חיים בלתי שווים ובלתי הוגנים. תנאים בלתי שווים ובלתי הוגנים אלה נוצרים על ידי תחרות. לכן התחרות חייבת להפסיק ושיתוף פעולה צריך לתפוס את מקומה. "
מפלגות דמוקרטיות נוצריות שונות נוצרו באירופה ובאמריקה הלטינית לאחר מלחמת העולם השנייה. חלקן הפכו לכוח פוליטי מרכזי.
כמה מהתנועות הסוציאליסטיות הנוצריות והמפלגות באירופה התקבצו אל תוך "הליגה הבינלאומית של סוציאליסטים דתיים" בשנת 1920. כעת עם חברים ברחבי העולם, יש לליגה ארגונים חברים ב-21 מדינות המייצגות 200,000 חברים.
יש להבחין בין סוציאליזם נוצרי לנצרות סוציאלית. ישנן והיו מפלגות באירופה שהגדירו עצמן כנוצריות סוציאליות, מבלי שהתיימרו להיות סוציאליסטיות, לדוגמה - המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית. חלק מהסוציאליסטים הנוצרים התפצלו ממנו וייסדו זרם חדש, קומוניזם נוצרי.
קתוליות וסוציאליזם

בשנת 1931 האפיפיור פיוס האחד עשר כתב כי הסכנות העיקריות לחירות האדם וכבודו נובעות מהקפיטליזם הבלתי מרוסן והקומוניזם הטוטליטרי. פיוס האחד עשר קרא לסוציאליזם האמיתי להתרחק מהקומוניזם הטוטליטרי כעניין של בהירות גם כעניין עקרוני. הקומוניסטים הואשמו בניסיון להפיל את כל החברה האזרחית הקיימת. הנוצרים הסוציאליסטים לא ידעו היכן להתמקם בקרע בין הסוציאליזם לבין הנצרות. האפיפיור כתב בזמנו כי "אף אדם לא יכול להיות באותו זמן קתולי טוב וסוציאליסט". הוא עדיין הבהיר כי קתולי יכול עדיין להרגיש חופשי להצביע עבור מפלגת הלייבור הבריטית.
דורותי דיי הקימה בשנות ה-30 את תנועת הפועלים הקתולית בארצות הברית אשר הושפעה מרעיונות סוציאליסטיים, אנרכיסטיים ופציפיסטיים כמו גם מרעיונותיו של הקדוש פרנציסקוס מאסיזי ושל האפיפיור ליאו ה-13. תנועתה הביעה הסתייגות מרעיונות סוציאליסטיים, בדגש על חילוניות התנועה הסוציאליסטית, אך תמכה במאבקים לשיפור תנאי העובדים לרבות במאבקי איגוד מקצועי.
יעקב הורוביץ (ראש ישיבה)

| --- | --- |
רבי יעקב הורוביץ בפורים תשס"ט
רבי יעקב הורוביץ בפורים תשס"ט
 לידה:  28 ביולי 1943 כ"ה בתמוז ה'תש"ג תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  4 בנובמבר 2009 (בגיל 66) י"ז בחשוון ה'תש"ע
 מקום קבורה:  הר המנוחות
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  אופקים
 תקופת הפעילות:  ? – 4 בנובמבר 2009 
 השתייכות:  רבנים ליטאים, ישיבת אופקים
 רבותיו:  הרבנים יששכר מאיר, יצחק הוטנר, אלעזר מנחם מן שך
 
הרב יעקב הורוביץ (כ"ה בתמוז ה'תש"ג, 28 ביולי 1943 - י"ז בחשוון ה'תש"ע, 4 בנובמבר 2009) היה ראש ישיבת אופקים במשך למעלה משלושים שנה.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב לרבקה לבית רפאלוביץ ומנחם מוניש הורוביץ. למד בבית הספר הדתי "מוריה" בתל אביב, ולאחר מכן, בשונה מבני כיתתו, רצה ללכת לישיבה, וכך הגיע לישיבה התיכונית כפר הרוא"ה בראשות הרב משה צבי נריה. בישיבה התקרב לרב יששכר מאיר, שכיהן אז כר"מ בישיבה וראה בו מורו ורבו.
באלול תשכ"א הצטרף עם עוד קבוצה מחבריו לרב יששכר מאיר וייסדו את ישיבת הנגב ביישוב "עזתה" (כיום נתיבות). בישיבת הנגב היה מוסר שיעורי חזרה על שיעורי ראש הישיבה הרב מאיר.
נישא לאסתר בתו של ד"ר משה קטן. לאחר נישואיו היה מוסר שיעורי גמרא ביישובי הסביבה. בשנת תשל"ב נתמנה על ידי הרב מאיר למגיד שיעור של שיעור א' בישיבת הנגב.
במהלך השנים התקרב לרב יצחק הוטנר, ראש ישיבת רבינו חיים ברלין בארצות הברית, שבא לנפוש בנתיבות. בשנת תשל"ג נסע לארצות הברית לצרכים רפואיים וחיזק את קשריו עם הרב הוטנר.
בראשות ישיבת אופקים

בשנת תשל"ו קיבל הרב הורוביץ הצעה לכהן כראש ישיבה בישיבת אופקים, שזה לא מכבר נוסדה על ידי הרב יוסף גולדנטל, בשליחות הרב אלעזר מנחם מן שך. עד לבואו לישיבת אופקים, עברה הישיבה שינויים רבים, וסבלה מחבלי לידה. עם כניסתו לתפקיד, החליט לשנות את אופי הישיבה ומתכונתה. בשנת תשל"ז הביא לישיבה גרעין של חמישה עשר בחורים מישיבות תיכוניות (בהן: ישיבת נחלים, מדרשית נעם, הישיבה התיכונית חורב וישיבת ירושלים לצעירים) ואיתם ייסד את הישיבה מחדש, כפי שהיא קיימת עד היום. בהנהגתו התרחבה הישיבה ובתוך כמה שנים מנתה עשרות רבות של בחורים. לאחר כשלוש שנים מינה לצדו ראש ישיבה נוסף, הרב חיים קמיל, שהגיע מישיבת מיר בירושלים. שני ראשי הישיבה, הגם שגישתם ושיטותיהם החינוכיות והלימודיות היו שונות, הנהיגו את הישיבה בהרמוניה מלאה.
בשנת תשס"ד חלה במחלה קשה ועבר סדרת טיפולים, ואחר כך נשאר לתקופת החלמה בבני ברק. בראש חודש אדר תשס"ה חזר לישיבה באופקים ונערכה לו קבלת פנים חגיגית בראשות הרב קמיל. במסיבת פורים של אותה שנה ערך מסיבת הודיה לרגל החלמתו. במוצאי הפורים נפטר בפתאומיות עמיתו הרב קמיל. בעקבות פטירת הרב קמיל מינה הרב הורוביץ לצדו את הרב אליעזר אינהורן.
באלול תשס"ט שוב התרופף מצבו הבריאותי, ובי"ז בחשוון תש"ע נפטר. נקבר בהר המנוחות בירושלים.
ליד תלמידו מיכאל בנימיני שנפטר כשנה וחצי לפני כן בכ"ג טבת תשס"ח עקב מחלה קשה.
אילן יוחסין

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |  משה קטן  משה קטן     |  משה קטן  משה קטן     |  משה קטן  משה קטן     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |     |   |     |   |     |   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  רפאל קטן  רפאל קטן     |  רפאל קטן  רפאל קטן     |  רפאל קטן  רפאל קטן     |   |  ברוריה  ברוריה     |  ברוריה  ברוריה     |  ברוריה  ברוריה     |   |  יצחק בן שחר  יצחק בן שחר     |  יצחק בן שחר  יצחק בן שחר     |  יצחק בן שחר  יצחק בן שחר     |   |  בת שבע הרשקוביץ  בת שבע הרשקוביץ     |  בת שבע הרשקוביץ  בת שבע הרשקוביץ     |  בת שבע הרשקוביץ  בת שבע הרשקוביץ     |     |  מיכאל הרשקוביץ  מיכאל הרשקוביץ     |  מיכאל הרשקוביץ  מיכאל הרשקוביץ     |  מיכאל הרשקוביץ  מיכאל הרשקוביץ     |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |  אסתר  אסתר     |  אסתר  אסתר     |  אסתר  אסתר     |   |  יעקב הורוביץ  יעקב הורוביץ     |  יעקב הורוביץ  יעקב הורוביץ     |  יעקב הורוביץ  יעקב הורוביץ     |  |  יואל קטן  יואל קטן     |  יואל קטן  יואל קטן     |  יואל קטן  יואל קטן     |   |  חנה קטן  חנה קטן     |  חנה קטן  חנה קטן     |  חנה קטן  חנה קטן     |   |  יוסף אליצור  יוסף אליצור     |  יוסף אליצור  יוסף אליצור     |  יוסף אליצור  יוסף אליצור     |
ספריו

דולה ומשקה (4 כרכים):
תומר חיים בכר (עורך) דולה ומשקה - אלול וראש השנה, אופקים, תשס"ט
תומר חיים בכר (עורך) דולה ומשקה - עשרת ימי תשובה ויום הכיפורים, אופקים, תשס"ט
תומר חיים בכר (עורך) דולה ומשקה - סוכות ושמחת תורה, אופקים, תשע"א
תומר חיים בכר (עורך) דולה ומשקה - חנוכה, אופקים, תשס"ה
תומר חיים בכר (עורך) דולה ומשקה - פורים, אופקים, תשע"ח
תומר חיים בכר (עורך) דולה ומשקה - פסח, אופקים, תשע"ז
תומר חיים בכר (עורך), דולה ומשקה - התורה וקניניה, אופקים, תשע"ג
תומר חיים בכר (עורך), דולה ומשקה - סגולות התורה, אופקים, תשע"ג
תומר חיים בכר (עורך), דולה ומשקה - ספירת העומר וחג השבועות, אופקים, תשע"ג
לקריאה נוספת

עקב רב, ספר תולדותיו שיצא במלאת שנה לפטירתו על ידי המשפחה
הערות שוליים

↑  השיעור של בני השנה הראשונה שעלו מהישיבה הקטנה.
↑  מקום הציון בהר המנוחות - הר תמיר: גוש  - ל"ד  /  חלקה ב'  / שורה ג'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506242405171  ISNI: 0000 0000 6692 6704  LCCN: nr2005011019  VIAF: 34413445   WorldCat (עם VIAF): 34413445 
מקום הציון בהר המנוחות
ניתוח מגמות

ניתוח מגמות היא הפרקטיקה של איסוף מידע תוך ניסיון לזהות דפוס. בכמה תחומי מחקר, המשמעות של המונח "ניתוח מגמות" מוגדרת באופן פורמלי יותר.
אף על פי שניתוח מגמות משמש לעיתים קרובות כדי לחזות את העתיד, הוא יכול לשמש גם להערכת הסבירות של השערות לגבי אירועים ותהליכים בעבר, כגון כמה מלכים קדומים נראה כי שלטו בין שני תאריכים, בהתבסס על נתונים כמו מספר השנים הממוצע שידוע כי מלכים אחרים שלטו.
ניהול פרויקטים

בניהול פרויקטים, ניתוח מגמות היא טכניקה מתמטית, שבמסגרתה משתמשים בתוצאות ידועות מהעבר כדי לחזות תוצאות עתידיות. פעולה זו מושגת על ידי מעקב אחרי השונות של עמידה במסגרות זמנים ועלות. בהקשר זה, ניתוח המגמות הוא כלי לבקרת איכות.
סטטיסטיקה

בסטטיסטיקה, ניתוח מגמות מתייחס לעיתים קרובות לטכניקות חילוץ של דפוס התנהגות בסיסי בסדרה עתית, אשר אחרת היה מוסתר חלקית או כמעט לחלוטין על ידי רעש. אם ניתן להניח שהמגמה היא ליניארית, ניתוח מגמות יכול להיעשות באמצעות הכלים של ניתוח רגרסיה, כאשר המטרה היא למצוא מודל ליניארי שמתאים לתצפיות. כאשר ניתן להניח שהמגמה אינה ליניארית, בדיקת מגמה יכולה להיעשות על ידי שיטות לא פרמטריות, כגון מבחן מאן-קנדל. ניתן להשתמש גם בהחלקה לצורך בחינה וויזואליזציה של מגמות לא ליניאריות.
ראו גם

אקסטרפולציה
חיזוי מזג אוויר
הערות שוליים

↑  February 2004, John Immerwahr, Public Agenda, Public Attitudes on Higher Education – A Trend Analysis, 1993 to 2003
↑  Project Management Book of Knowledge, PMBOK, PMI, 1997, page 334.
2016 בספרות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2016  בספרות |  |
< · 2014 · 2015 – 2016 – 2017 · 2018 · >
כל ערכי השנים בספרות במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספרות במאה ה-21 · פורטל הספרות
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2016 ונוגעים לתחום הספרות.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים חדשים נבחרים > סיפורת

סייקה מורטה – בשולי הנוחות
קולין הובר – איתנו זה נגמר
ספרים חדשים נבחרים > ספרי ילדים ונוער

דאב פילקי – איש הכלב (הספר הראשון בסדרת ספרי איש הכלב)
ספרים חדשים נבחרים > מחזות

ג'ק ת'ורן, ג'ון טיפאני, ג'יי קיי רולינג – הארי פוטר והילד המקולל
נפטרו

8 בפברואר – מרגרט פורסטר, סופרת אנגלית, היסטוריונית ומבקרת ספרות (נולדה ב-1938)
19 בפברואר – אומברטו אקו, פילוסוף וסופר איטלקי (נולד ב-1932)
18 בפברואר – נל הרפר לי, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1926)
31 במרץ – אימרה קרטס, סופר הונגרי ממוצא יהודי, חתן פרס נובל לספרות לשנת 2002 (נולד ב-1929)
3 באפריל – לארס גוסטפסון, סופר וחוקר שוודי (נולד ב-1936)
12 באפריל – סר ארנולד וסקר, מחזאי יהודי-בריטי (נולד ב-1932)
6 ביוני – סר פיטר שאפר, מחזאי יהודי-אנגלי (נולד ב-1926)
2 ביולי – אלי ויזל, סופר יהודי צרפתי-אמריקאי, ניצול שואה וחתן פרס נובל לשלום לשנת 1986 (נולד ב-1928)
14 ביולי – פטר אסטרהאזי, סופר הונגרי (נולד ב-1950)
16 בספטמבר – אדוארד אלבי, מחזאי אמריקני פורה, זוכה שלושה פרסי פוליצר (נולד ב-1928)
28 בספטמבר – גלוריה ניילור, סופרת אפרו-אמריקאית (נולדה ב-1950)
13 באוקטובר – דאריו פו, מחזאי, סאטיריקן, במאי תיאטרון ושחקן איטלקי, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1997 (נולד ב-1926)
31 באוקטובר – נטלי באביט, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1932)
7 בנובמבר – לאונרד כהן, משורר, זמר-יוצר, מוזיקאי, סופר וצייר יהודי-קנדי (נולד ב-1934)
24 בדצמבר – ריצ'רד אדמס, סופר אנגלי (נולד ב-1920)
פרסים

פרס מאן בוקר: פול ביטי, "The Sellout"
פרס נובל לספרות: בוב דילן
נל הרפר לי
יצחק בן שחר

| --- | --- |

הרב יצחק בן שחר ב-2009
 לידה:  1945 (בן 80 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז'  ישיבת מרכז הרב 
 מקום פעילות:  קדומים
 תחומי עיסוק:  תלמוד, תנ"ך, אמונה
 רבותיו:  הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרב גדליה נדל, הרב שמואל רוזובסקי, הרב אברהם שפירא,   הרב מרדכי פרום
 תלמידיו:  הרב  דוד דודקביץ, הרב יהושע שפירא, שר האוצר בצלאל סמוטריץ' ועוד
 בת זוג:  הרבנית ברוריה בן שחר
 חותנים:  משה קטן
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת קדומים
 
הרב אברהם יצחק בן שחר (נולד ב-1945) הוא רב ציוני דתי ישראלי. כיהן כראש ישיבת קדומים, לימד בישיבות וחיבר מספר ספרים. נודע גם בשל גישתו הייחודית בלימוד תנ"ך ושיעוריו הרבים עליו.
ביוגרפיה

נולד לאפרים ושושנה-פועה (לבית שמשילביץ), שניהם אנשי חינוך. לו שני אחים: הרב ישראל בן שחר - ראש מכון 'משפט ערוך' המוציא לאור את ספרי הרב זלמן נחמיה גולדברג, ור"מ בישיבת קדומים, והרב יוסי בן שחר - ראש הוועדה ההלכתית רפואית של מד"א ובעל הוצאה לאור "שחרית".
למד בישיבה התיכונית מדרשית נועם בפרדס חנה. בשנת תשכ"ג החל ללמוד בישיבת מרכז הרב בעיקר אצל הרצי"ה קוק, הרב אברהם אלקנה שפירא והרב מרדכי פרום. במשך מספר שנים למד ב"כולל" של ישיבת פוניבז'. הושפע מהרב גדליה נדל.
בזמן מלחמת ששת הימים לחם עם חבריו הרבנים יוחנן פריד, איסר קלונסקי, ודב ביגון בחטיבה הירושלמית.
שימש כר"מ בישיבת שעלבים. בשנת ה'תשל"ח (1978) החל לשמש בהמלצת רבו הרצי"ה כראש ישיבת קדומים, ואליו הצטרפו בהמשך רבנים נוספים מבוגרי ישיבת מרכז הרב. במהלך השנים תלמידיו הקימו סביב הישיבה את שכונת גבעת רש"י בקדומים.
לימד תנ"ך בישיבת מרכז הרב, במכללת אורות ישראל, מדרשת אוריה בגבעת שמואל, בבית מדרש ישיבתי פתח תקווה ובמקומות נוספים.
באייר ה'תשפ"ב העביר את ראשות הישיבה בקדומים לרב אורי גנץ (בנו של הרב משה גנץ ואחיינו של הרב חיים גנץ), חתנו של אחיו הרב ישראל בן שחר.