stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמעם (חשמל)
היסטוריה

אחד העמעמים הראשונים היה ה-"Safety Dimmer", שיוצר ב-1890 על ידי הממציא האמריקאי גרנויל וודס (Granville Woods). עמעמים שהיו קיימים קודם לכן היו בלתי אמינים ונטו להישרף.
בראשית הדרך נשלטו העמעמים ידנית באמצעות מתגים גדולים. אופן הפעלה זה חייב מעבר של מלוא ההספק החשמלי דרך העמעם - מה שלא תמיד היה נוח ולעיתים אף מסוכן, במיוחד בעמעמים של ערוצים רבים בהספק גבוה, שניתן היה למצוא, למשל, במועדוני בילוי או בתיאטראות. עם התחלת השימוש בעמעמים מבוססי טרנזיסטור נכנסו לשוק מערכות אנלוגיות לשליטה-מרחוק (בדרך כלל בתקן 0-10V), אשר אינן קשורות להספק המעומעם ולכן צורכות הספקים נמוכים יותר, מסוכנים פחות, ובהתאם גודלן הפיזי הצתמצם משמעותית. גם במערכות אלו כל עמעם משתמש בחוט פיקוד נפרד (אך בעל קוטר קטן בהרבה), דבר שמצריך חיווט חשמלי לעמדות בקרה של התאורה. רוב מערכות הבקרה שמותקנות מראשית המאה ה-21 משתמשות בפרוטוקולי בקרה דיגיטליים (למשל DMX) לשליטה במספר רב של עמעמים וציוד נוסף באמצעות כבל פיקוד יחיד.
ב-1961 המציא ג'ואל ספירה (Joel Spira), מייסד חברת "Lutron Electronics", את העמעם הראשון המבוסס על התקן מצב-מוצק. עמעם זה התבסס על מיתוג הזרם (כיבוי והדלקה) בתדר 120 הרץ (פעמיים תדר רשת החשמל בארצות הברית), חסכוני באנרגיה וניתן להתקינו בקופסה של מפסק בקיר.
פאול דסאו

| --- | --- |

 לידה:  19 בדצמבר 1894 המבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  28 ביוני 1979 (בגיל 84) קניגס ווסטרהאוזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות דורותיאנשטאדט 
 מוקד פעילות:  גרמניה המזרחית 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של קלינדוורת'-שרוונקה 
 סוגה:  אופרה, סימפוניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 בן או בת זוג:  רות ברגהאוס 
 פרסים והוקרה:  פרס גתה של ברלין (1978)  כוכב ידידות העמים (1979)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לייפציג (1974)  הפרס הלאומי של מזרח גרמניה  מסדר קרל מרקס  מסדר ההצטיינות הפטריוטי בזהב 
 פרופיל ב-IMDb
 
פאול דסאו (גרמנית: Paul Dessau; ‏19 בדצמבר 1894, המבורג – 28 ביוני 1979, קניגס ווסטרהאוזן) היה מלחין ומנצח יהודי-גרמני.
ביוגרפיה

דסאו נולד בהמבורג למשפחה מוזיקלית. סבו, מוזס ברנד דסאו, היה חזן, דודו, ברנהרד דסאו, היה כנר בבית האופרה של ברלין שב"אונטר דן לינדן", ודודנו, מקס וינטרפלד, נודע בציבור בשם ז'אן ז'ילבר כמלחין אופרטות.
משנת 1909 למד כינור בקונסרבטוריון קלינדוורט-שארוונקה בברלין. ב-1912 קיבל עבודה כמדריך חזרות בתיאטרון העירוני בהמבורג, שם למד את יצירותיהם של המלחינים פליקס ויינגרטנר וארתור ניקיש וקיבל שיעורי הלחנה ממקס יוליוס לוונגארד. משנת 1914 היה משנה למנצח בתיאטרון טיבולי בברמן, לפני שגויס לשירות צבאי ב-1915.
לאחר מלחמת העולם הראשונה התמנה למנצח ב"תיאטרון האינטימי" (Kammerspiele) בהמבורג ושימש מדריך חזרות, ואחר כך, בין 1919 ל-1923, כמנצח מקהלה באופרה של קלן עם אוטו קלמפרר. ב-1923 היה למנצח מקהלה במיינץ ומשנת 1925 התמנה למנצח מקהלה ראשי באופרה העירונית של ברלין, שמנצחה הראשי היה ברונו ולטר.
בשנת 1933 היגר דסאו לצרפת וב-1939 המשיך משם לארצות הברית, שם התגורר תחילה בניו יורק ואחר כך בהוליווד. דסאו חזר לגרמניה עם אשתו השנייה, הסופרת אליזבת האופטמן, והשתקע בגרמניה המזרחית ב-1948.
מ-1952 לימד דסאו בבית הספר הממלכתי למשחק (Staatliche Schauspielschule) בברלין המזרחית, והתמנה שם לפרופסור ב-1959. בשנת 1952 היה לחבר באקדמיה לאמנויות של ברלין, ובין 1957 ל-1962 כיהן כסגן נשיא של מוסד זה.
בשנת 1954 נשא לאישה את הכוריאוגרפית והבמאית רות ברגהאוס. בנם, מקסים דסאו, הוא כיום במאי קולנוע.
יצירות

דסאו חיבר אופרות, מחזות בימה, מוזיקה למחזות, באלטים, סימפוניות ויצירות אחרות לתזמורת וכן קטעים שונים לכלי סולו ומוזיקה ווקאלית. מאז שנות ה-20 נמשך במיוחד למוזיקה לסרטים. בין השאר כתב מוזיקה לסרטים מוקדמים של וולט דיסני, מוזיקת רקע לסרטים אילמים ולסרטים גרמניים מוקדמים. בהיותו בגלות בפריז כתב את האורטוריה "הגדה של פסח" לליברית של מקס ברוד. בשנות ה-50 עבד עם ברטולט ברכט על תיאטרון מוזיקלי, ובתקופה זו גם הופקו האופרות שלו. דסאו כתב גם מוזיקה מגויסת (Gebrauchsmusik) לתעמולה של גרמניה המזרחית. במקביל התגייס לקידום האוונגארד המוזיקלי (למשל ויטולד לוטוסלבסקי, אלפרד שניטקה, בוריס בלכר, הנס ורנר הנצה ולואיג'י נונו.
אופרות

Die Reisen des Glücksgotts (קטע), 1946 (על פי ברכט)
Die Verurteilung des Lukullus, בין 1949 ל-1951, על פי ברכט, הצגת בכורה עולמית ב-17 במרץ 1951 באופרה של ברלין.
"פונטילה", 1956-1959 (פטר פאליץ' ומנפרד וקוורת', על פי מחזה של ברכט), הצגת בכורה עולמית ב-15 בנובמבר 1966 באופרה של ברלין.
"יוהנה הקדושה מן המכלאות" (קטע), 1961 (על פי ברכט).
"לנצלוט" 1967-1969 (טקסט: היינר מילר וגינקה צ'ולאקובה), בכורה עולמית ב-19 בדצמבר 1969 באופרה של ברלין.
"איינשטיין", 1969-1972, (טקסט: קרל מיקל), בכורה עולמית ב-16 בפברואר 1974 באופרה של ברלין.
"ליאונסה ולנה", 1976-1979 (תומאס קרנר על פי גאורג ביכנר), בכורה עולמית ב-24 בנובמבר 1979.
מוזיקה למחזות

"מפגן צבא גרמניה" 1938
"אמא קוראז' וילדיה: כרוניקה של מלחמת שלושים השנים" 1946-1949
"הנפש הטובה מסצ'ואן" 1947-1948, המוזיקה של דסאו ליוותה גם את ההצגה העברית, התיאטרון הקאמרי, 1955. וכן את ההצגה בבית צבי, בעיבודה של שוש רייזמן, 2005.
"הכלל והיוצא מן הכלל" 1948
"אדון פונטילא ומאטי משרתו", מחזה עממי, 1949
"Wie dem deutschen Michel geholfen wird. מחזה ליצנים 1949
"אמן החצר" 1950
"Herrnburger Bericht" למקהלת נוער, סולנים ותזמורת 1951
"אדם הוא אדם" 1951-1956
"אורפאוסט" 1952-1953
"דון חואן" 1953
"מעגל הגיר הקווקזי" 1953-1954
"קוריולנוס" 1964
יצירות למקהלה

"מיזררה גרמני" למקהלה מעורבת, מקהלת ילדים, סולנים בקולות סופרן, אלט, טנור ובס, תזמורת גדולה, עוגב וטראוטוניום (1943-1944.
"Internationale Kriegsfibel" לסולנים, מקהלה מעורבת וכלים 1944–1945.
"Die Erziehung der Hirse", סיפור מוזיקלי לקריין, קול סולו, מקהלה מעורבת, מקהלת נוער ותזמורת גדולה (1952–1954.
ארבע מצבות
"מצבה לגורקי" לקול או קולות גברים וכלי נשיפה ממתכת (1947)
"מצבה לרוזה לוקסמבורג" למקהלה מעורבת ותזמורת
"מצבה לליבקנכט"
"מצבה ללנין"
פרו קמרון

סין פרו מקפרסון קמרון (באנגלית: Sean Pero MacPherson Cameron; נולד ב-5 ביוני 1974 בטוקורוה) הוא כדורסלן ניו זילנדי המשחק בעמדת הפורוורד ומשמש כקפטן קבוצת גולד קואסט בלייז מליגת ה-NBL ונבחרת ניו זילנד. גובהו 2.02 מטרים. קמרון נחשב לאחד מהכדורסלנים הניו זילנדים הטובים בהיסטוריה. הוא זכה ב-8 אליפויות NBL וזכה 5 פעמים בתואר ה-MVP של הליגה. את נבחרת ניו זילנד הוביל קמרון למקום הרביעי באליפות העולם 2002 ונבחר לחמישיית הטורניר.
קריירה ב-NBL

בשנת 1992, החל קמרון לשחק בליגת ה-NBL. ב-NBL הוא זכה ב-8 אליפויות ובחמישה תוארי MVP של הליגה.
קריירה ב-NBL > תארים

אליפויות ה-NBL ‏(8): 1995 (אוקלנד), 1996 (אוקלנד), 1997 (אוקלנד), 1999 (אוקלנד), 2000 (אוקלנד), 2001 (וייקאטו), 2002 (וייקאטו), 2008 (וייקאטו).
תארים אישיים ב-NBL: רוקי השנה (1992), מלך הריבאונדים (1993), הפורוורד המצטיין (1998), MVP ‏(1993-1995,1997,1999), הופעות באולסטאר (1994 - 1999, 2001).
נבחרת לאומית

קמרון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניו זילנד ב-1994. החל מאולימפיאדת סידני הוא משמש כקפטן הנבחרת.
באליפות העולם 2002, קמרון הגיע לשיאו והוביל את ניו זילנד למקום הרביעי בטורניר ולניצחונות על סין, רוסיה, ונצואלה ופארטו ריקו. בנוסף על כך הוא נבחר יחד עם דירק נוביצקי, מאנו ג'ינובילי, יאו מינג ופרדראג סטויאקוביץ' להעפלה לשלב חמישית הטורניר.
פולינייקס

| --- | --- |

 אב:  אדיפוס 
 אם:  יוקסטה 
 אחים:  איסמנה, אנטיגונה, אטאוקלס 
 בן או בת זוג:  Argea 
 צאצאים:  Thersander, Adrastus, Timeas 
 
אנטיגונה וגופתו של פולינייקס, ציור מאת ניקוס ליטראס, 1865
פולינייקס (ביוונית: Πολυνείκης) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, בנו של אדיפוס מלך תבאי ואשתו-אמו יוקסטה.
ביוגרפיה

פולינייקס נולד בתבאי כבן למשפחת המלוכה, לאחר שהתגלה שאביו אדיפוס התחתן עם אמו יוקסטה וכתוצאה מזה הוא הוגלה מתבאי והשאיר את כס השלטון ריק, פולינייקס נקלע למחלוקת עם אחיו אטאוקלס באשר לשלטון וסולק מן העיר. בגלותו הוא פגש את אביו אדיפוס וסיפר לו שהוא מגייס צבא כדי לכבוש את תבאי וביקש את ברכתו אולם במקום זאת אדיפוס קללו בכך שהוא ימות מידי אחיו.
פולינייקס נישא לבת מלך ארגוס, וכרת איתו ברית פוליטית וגייס בעזרתו צבא כדי שיוכל לעלות ולכבוש את תבאי, בקרב על תבאי הוא נלחם כנגד אחיו אתאוקלס ובמהלך הקרב שניהם נפלו חלל. ניסיון כיבושה של תבאי נכשל. דודם קריאון, שמונה למלך תבאי, אסר לקוברו בטענה שהוא בגד בעיר, ואחותו אנטיגונה קראה תיגר על החלטתו. ויכוח זה משמש רקע למחזה על שמה מאת סופוקלס.
פולינמיים

| פולינמיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: פולינמיים
שם מדעי
 Polynemidae ‏קיווייה, 1812

פולינמיים (שם מדעי: Polynemidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים החיים בימים ובאוקיינוסים הטרופיים ברחבי העולם. הם קרובים רחוקים של הצניניתיים אך הם מזכירים במראם את הקיפוניים.
מאפיינים

דגים אלה משתנים בגודלם מאורך 11 סנטימטרים אצל המין Parapolynemus verekeri למעל 2 מטר ומשקל 145 ק"ג אצל המין הגדול ביותר, אליותרונמה טטרדקטילום. הם בעלי סנפירים גבוהים ובעלי זיזי סנפירים היורדים מחזם ויוצרים מעין זקן המשתלשל מטה או אצל כמה מינים לכל הכיוונים. לסתותיהם גדולות אך בעלות שיניים לא מפותחות. צבעם אפור כהה, אפור עד כסוף.
מינים אלו חיים ברחבי שוניות אלמוגים וחופים שונים חוליים וסלעיים. כמה מינים חיים גם במים מליחים ואף במים מתוקים. הם חשים בטרף הכולל מיני דגים אחרים וסרטנים בעזרת זיזי הסנפירים.
חלק מהמינים משמשים כדגי מאכל. המינים הגדולים ביותר נידוגים גם למטרות ספורט.
סוגים

Eleutheronema
Filimanus
סוג ומין יחיד Galeoides decadactylus
סוג ומין יחיד Leptomelanosoma indicum
סוג ומין יחיד Parapolynemus verekeri
סוג ומין יחיד Pentanemus quinquarius
פולידקטילוס מקרוכיר Polydactylus macrochir
Polynemus
פוליני (יישוב)

| --- | --- |
דגל פולינידגל פוליני

 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז ז'יטומיר ז'יטומיר
 שטח:  9 קמ"ר
 גובה:  232 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  5,411 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  50°27′N 28°15′E﻿ / ﻿50.450°N 28.250°E﻿ / 50.450; 28.250
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםפוליני(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםפוליני(למפת מחוז ז'יטומיר רגילה) ז'יטומיר ברדיצ'ב קורוסטן זוויאהל מאלין אוברוץ' אולבסק בלארוס קייב ויניצה חמלניצקי רובנופוליני(למפת מחוז ז'יטומיר מוגדלת) ז'יטומיר ברדיצ'ב קורוסטן זוויאהל מאלין אוברוץ' אולבסק בלארוס קייב ויניצה חמלניצקי רובנופוליני  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פוליני (באוקראינית: Пулини; בשנים 1935-2016: Червоноармійськ, צ'רבונוארמיסק; ברוסית: Червоноармейск, צ'רבונוארמייסק; בפולנית: Pułyny) היא עיירה במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

העיירה נזכרת לראשונה באמצע המאה ה-12. במהלך המאה ה-14 הייתה העיירה בשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא, ומהמאה ה-16 הייתה בבעלות אצילים פולנים.
בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ומהמחצית השנייה של המאה ה-19 הוקמו מספר מפעלי תעשייה ביישוב.
באזור הייתה התיישבות גרמנית משמעותית. בשנים 1923-1935 העיירה הייתה מרכז של "ריאון לאומי גרמני של פוליני" שכלל 18 מועצות מקומיות גרמניות, 8 מועצות אוקראיניות, 2 מועצות פולניות ומועצה יהודית.ראיון מנהלי זו בוטל בשנת 1935.
ב-1935 שונה שם היישוב מפוליני לקראסנוארמייסק (ברוסית: Красноармейск), אשר שונה בהמשך לצ'רבונוארמיסק. ב-2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיירה הושב לפוליני.
יהודי היישוב

בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-1,168 יהודים, כשליש מתושביה. בתקופה הסובייטית עזבו את העיירה רבים מיהודיה, והנותרים נאלצו לזנוח את המסחר הפרטי בה.
ב-10 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את כ-500 היהודים שנותרו בה בגטו צפוף ומוקף גדר תיל, בו נצטוו לענוד טלאי צהוב.
בסוף ספטמבר 1941 רצחו הגרמנים 274 יהודים מהגטו בבורות ירי שאולצו לחפור בעצמם, בסמוך ליישוב ליסאיה גורה (Lysaia Gora). בסוף נובמבר שלאחר מכן רוכזו היהודים הנותרים מהגטו, לאחר שהופצו בקרבם שמועות כי הם מועברים לארץ ישראל. ממקום הכינוס נלקחו היהודים לבית העלמין המקומי, ונרצחו בו, לאחר שנשדדו בידי שוטרים ותושבים אוקראינים.
פוליבה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  אילן פוליבה, אהרון פוליבה וג׳ימי פרסלני
 תקופת הפעילות:  1988–הווה (כ־36 שנים)
 חברות בנות:  פוליבה סטור בע״מ
 מיקום המטה:  רמלה
 ענפי תעשייה:  תעשיית מזון
 מוצרים עיקריים:  חומרי גלם לענף המזון והאפייה
 
פוליבה בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בייצור, יבוא ושיווק חומרי גלם לענף המזון והאפייה.
היסטוריה

בשנת 1978 החל אילן פוליבה לשווק באופן עצמאי חלב לקונדיטוריות וחנויות מכולת, ולאחר שחרורו מהצבא של אחיו אהרון, בשנת 1983, הוא הצטרף אליו כשותף.
בשנת 1988 הקימו השניים את חברת פוליבה בע"מ, שפעלה מתוך מחסן קטן בפתח תקווה ועסקה בעיקר בשיווק מרגרינה לבתי עסק מקומיים. בשנת 1990 נמכרה החברה למשפחת פרסלני ( ירון, גיימי, נתן ואריק) והחלו לעסוק ביבוא ויצוא 
למעון קבע ברחוב הברזל באזור התעשייה רמת החייל בתל אביב, ובמקביל לשיווק המרגרינה ומוצרי אפייה נוספים, הקימו מפעל לייצור מרגרינה ביבנה.
עם התרחבות היקף הייצור והצורך במקום גדול יותר, עברה החברה על שני מפעליה בשנת 1994 למתחם באזור התעשייה ברמלה, שם הוקם מפעל אחד גדול שהחל לייצר גם מליות פרי, ממרחים, משפרי אפייה, קצפות ושוקולד מתוך כוונה לספק לקונדיטוריות סל מוצרים שלם.
בשנת 2001 הוקם מערך הפיתוח והייצור של החברה למוצרים לשוק הביתי. לאחרונה החלה פוליבה לעסוק גם בייצוא מוצרים קמעונאיים, בעיקר למרכולים בארצות הברית ובאנגליה.
בשנת 2009 פוליבה הייתה מהמובילות בתחום שמן זית בעולם, והפכה לאחת החברות המובילות בתחום היבוא והיצוא.
בשנת 2013, החל המפעל בהסבה של התשתיות לעבודה בגז טבעי כמקור אנרגיה והיה מבין המפעלים הראשונים בישראל שהשלימו תהליך זה. החל משנת 2016, כל תשתיות מפעל הייצור של פוליבה מוזנות מגז טבעי.
משנת 2018 פוליבה רוכשת מספר רב של מפעלים ברכבי העולם ליצור שמנים שונים.
פעילות החברה

פוליבה היא החברה הגדולה בישראל לייצור, יבוא ושיווק של חומרי גלם בענף האפייה והמזון. פס הייצור של החברה מונה מעל ל-1,000 מוצרים כגון שמנים, מרגרינות, מליות, ריבות, ממרחים שונים, משפרי אפייה, קצפות ושוקולדים, אותם היא מספקת ליותר מ-1,700 בתי מאפה, קונדיטוריות ומפעלי מזון בארץ ובעולם, בהיקף של למעלה מ-5,000 טון מדי חודש.
עם לקוחות החברה הבולטים נמנים תאגידים כמו "תנובה", "יוניליוור", "שטראוס", "אסם" וחברות מזון גדולות נוספות, כמו גם בתי קפה וקונדיטוריות מקומיות.
משרדי החברה ממוקמים באזור התעשייה ברמלה, במתחם המשתרע על שטח של כ-34,000 מ"ר הכולל, מעבר למפעלי הייצור, גם את אולם התצוגה, בתי זיכוך לשמן, מחסנים, מעבדת הפיתוח למוצרים חדשים, מערך ההפצה הארצי ומרכז ההדרכה.
בשנת 2024 השותפים הפעילים בחברה הם נתן פרסלני, ירון פרסלני, אריק פרסלני וג'ימי פרסלני.
פוליבה מעסיקה יותר מ-200 עובדים, ובהם גם עשרות עובדים עם מוגבלויות, כחלק מחזון החברה הרואה בתרומה לקהילה ערך ראשון במעלה בחשיבותו.
הערות שוליים

↑  רוני נאור-חפרי, פוליבה ותפוגן מקבלות מענק על מעבר לגז טבעי, באתר אינדקס מזון ומשקה, 24 בדצמבר 2013.
↑  מפעל פוליבה חובר לרשת החלוקה במרכז הארץ והחל לצרוך גז טבעי
פאול גרינינגר

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1891 סנט גאלן, שווייץ 
 פטירה:  22 בפברואר 1972 (בגיל 80) סנט גאלן, שווייץ 
 מדינה:  שווייץ 
 מקצוע:  שוטר, כדורגלן, מורה 
 מספר צאצאים:  2 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (20 באפריל 1971) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  פאול גרינינגר
 
שלט הנצחה לפאול גרונינגן ברחוב על שמו בפתח תקווה
פאול גרינינגר (בגרמנית: Paul Grüninger; 27 באוקטובר 1891 - 22 בפברואר 1972) היה מפקד משטרת הגבולות של שווייץ בתחנת גבול בין שווייץ לאוסטריה שאיפשר מעבר פליטים יהודים מאוסטריה לשווייץ בזמן מלחמת העולם השנייה ובשל כך הוכר - כעבור 33 שנים - כחסיד אומות העולם.
ביוגרפיה

גריניגר למד במכינה למורים בין השנים 1907–1911. ב-1913 הצטרף לקבוצת הכדורגל בריל סט. גאלן (אנ'), והיה חלק מהקבוצה בעת שזכתה באליפות היחידה בהיסטוריה שלה בעונת הספורט של 1914-15. בהמשך התגייס לצבא שווייץ, וב-1919 לאחר שחרורו מהצבא התגייס למשטרה של מחוז סנט גאלן.
ביוגרפיה > פעילות להצלת יהודים

באוגוסט 1938 שימש כמפקד משטרת הגבולות של מחוז סנט גאלן, לאחר סגירת גבולותיה של שווייץ בפני פליטים יהודים מגרמניה, איפשר לכ-3,600 יהודים לעבור את הגבול לשווייץ באזור קנטון סנט גאלן, ובכך הציל את חייהם. בנוסף, רכש מכספו מעילים וציוד נוסף לפליטים שהגיעו חסרי כל.
גרינינגר פוטר מן המשטרה לאחר שנמצא אשם בהפרה מכוונת של הוראות חוקיות ממפקדיו, ונשללו ממנו דרגותיו, כל זכויות הפנסיה וכן פיצויי פרישה. הוא עבד זמן מה בעבודות מזדמנות ואחר כך עבד כמורה במשרה חלקית. במאי 1970 נדון עניינו בפרלמנט השווייצרי ובעקבות זאת, בדצמבר 1970 קיבל מכתב רשמי מממשלת הקנטון המודה לו על הגישה ההומנית שגילה כלפי פליטים שהיו שרויים בסכנת נפשות. עם זאת, הממשלה סירבה לפתוח מחדש את המשפט מחדש ועל כן לא קיבל פנסיה. בשווייץ וגרמניה נאספו תרומות עבורו ובמרץ 1971 קיים ארגון נפגעי הנאצים טקס הוקרה לכבודו. בשנת 1971 הוא גם הוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם.
גם לאחר מותו לא מיהרה ממשלת שווייץ להחזיר לגרינינגר את תוארו וזכויותיו. רק בשנת 1995 טוהר שמו על ידי ממשלת שווייץ. הערך הכספי של ההפסד שנגרם לו מפיטוריו ושלילת פיצויי הפיטורין שלו הועבר לידי יורשיו אשר השתמשו בכסף כדי להקים בשנת 1998 את קרן פרס גרינינגר, המעניקה אחת לשנה פרס כספי על מעשים הומאניים וגילויי אומץ לב יוצאי דופן.
הנצחה

בשנת 2004 נקרא על שמו רחוב בשכונת פסגת זאב שבצפון ירושלים. כאשר נתבקשו נציגי שווייץ בישראל והשגריר השווייצרי להגיע לטקס סירבו מפני שהאזור ממוקם מחוץ לקו הירוק. גם בשכונת קריית אלון (שבעבר הייתה ידועה כיישוב הערבי פג'ה ובמקור ככפר היהודי פוגה) שבפתח תקווה נקרא רחוב על שמו. בשנת 2017 נקרא על שמו רחוב בראשון לציון בטקס שבו השתתפו שר מממשלת שווייץ, שגריר שווייץ בישראל, נציג העמותה על שמו וראש עיריית ראשון לציון.
ראו גם

הצלת יהודים במהלך השואה
לקריאה נוספת

באומינגר אריה, חסידי אומות העולם: דמויות מימי השואה, תל אביב: עם עובד, 1978, עמ' 158.
הערות שוליים

↑  הוחזר כבודו של קצין שוויצי שפוטר על עזרתו ליהודים, מעריב, 21 בינואר 1971
↑  שרי רובר, תורמים לקצין המשטרה השוויצי שהציל יהודים - פוטר ונשאר ללא פנסיה, מעריב, 17 בפברואר 1971
↑  כבוד לשוויצי שהציל יהודים ונרדף בשל כך, מעריב, 18 במרץ 1971
↑  הכרת תודה אחרי 33 שנה, דבר, 14 בנובמבר 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300699205171  BnF: cb12477453z (data)  GND: 119235153  HDS: 031806  ISNI: 0000 0001 1511 1297  LCCN: nr96008568  SNAC: w6r79b9n  SUDOC: 033971692  VIAF: 19575592   WorldCat (עם VIAF): 19575592 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עמק הירח

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 מיקום
 מיקום:  סן פדרו דה אטקמה 
 קואורדינטות:  22°54′40″S 68°19′23″W﻿ / ﻿22.9112°S 68.32303°W﻿ / -22.9112; -68.32303
  (למפת צ'ילה מוגדלת) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט עמק הירח(למפת צ'ילה רגילה) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט עמק הירח
 
הנוף בעמק הירח
עמק הירח (בספרדית: El Valle de la Luna) הוא עמק בצפון צ'ילה, 13 קילומטרים (8 מיל) מערבית לעיירה סן פדרו דה אטקמה במדבר אטקמה.
בעמק תצורות אבן וחול שנחצבו על ידי רוח ומים, במגוון מרשים של צבעים ומרקמים, והוא דומה מעט לפני הירח. כמו כן ניתן לראות בעמק אגמים יבשים שבהם המלח הופך לשכבת לבנה המכסה את פני האזור, ותצורות מלח מגוונות שנראות כמו פסלים מעשה ידי אדם. יש גם מגוון גדול של מערות.
עמק הירח הוא חלק משמורת הטבע לוס פלמנקוס (אנ'). הוא הוכרז כשמורת טבע בשנת 1982 בגלל הסביבה הטבעית והנוף הירחי שממנו נגזר שמו.
העמק הוא חלק ממדבר אטקמה, אחד המקומות היבשים ביותר על פני כדור הארץ, מכיוון שבאזורים מסוימים בו לא ירדה טיפת גשם אחת במשך מאות שנים. אבות-טיפוס למארס רובר נבדקו שם על ידי מדענים בגלל השטח היבש והתצורות הלא-שגרתיות.
גלריה

רכס הרי המלח בעמק הירח
ה"אמפיתיאטרון"
דיונה גדולה
שקיעה בעמק הירח
פיטר אולריק צה

| --- | --- |

פיטר אולריק צה, פרופסור למדעי המוח הקוגניטיביים, דארטמות' קולג'
 לידה:  1962 (בן 62 בערך) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  דארטמות' קולג' 
 מוסדות:  דארטמות' קולג' 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
פיטר אולריק צה (באנגלית: Peter Ulric Tse; נולד ב-28 באוקטובר 1962) הוא מדען מוח אמריקאי העוסק בקוגניציה (הכרה) במחלקה לפסיכולוגיה ומדעי המוח בדארטמות' קולג'. הוא מנהל את קונסורציום NSF EPSCoR Attention. הוא זכה במלגת גוגנהיים ב-2014.
ראשית חייו וחינוכו

צה הוא בעל מורשת גרמנית וסינית. הוא גדל בניו יורק.  הוא למד פיזיקה ומתמטיקה בדארטמות' קולג' וסיים את לימודיו ב-1984. לאחר מכן עבד עבור חיל השלום כמורה בנפאל אבל עזב לפני תום שירותו. הוא למד פילוסופיה של התודעה באוניברסיטת קונסטנץ בגרמני ועבד עבור תאגיד הפלדה של קובה ביפן. הוא החל את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1992, וקיבל דוקטורט בפסיכולוגיה קוגניטיבית אצל פטריק קבאנה וקן נאקאיאמה ב-1998. הוא עשה פוסט-דוקטורט עם ניקוס לוגותטיס (Nikos Logothetis) באגודת מקס פלנק לקיברנטיקה ביולוגית בטיבינגן שבגרמניה. הוא הצטרף לסגל של דארטמות' בשנת 2001.
מדעי המוח הקוגניטיביים

במוקד עבודתו של צה במדעי המוח הקוגניטיביים ראייה אנושית ברמה בינונית וגבוהה. בתחום הראייה ברמת הביניים, קבוצתו עבדה על פענוח חישובי הצורה-תנועה המהירים שנכנסים לאחר מכן לבניית חוויה חזותית מודעת. קבוצת המחקר שלו מתמקדת באשליות חזותיות מכיוון שהן טעויות שעושה מערכת הראייה ויכולות ליידע אותנו מה אופי העיבוד שיוצר חוויה מודעת.
בתחום הראייה והקשב ברמה גבוהה, הקבוצה של צה התמקדה בשני כיוונים עיקריים: השפעת פעולות רצוניות מלמעלה למטה על החוויה החזותית, ואופי הפעולות המנטליות הרצוניות הנכנסות לבניית חוויה וירטואלית פנימית, או דמיון.
בעבודתו על הבסיס העצבי של הדמיון האנושי, צה הדגיש את החשיבות של פעולות מנטליות דמויות פעלים רצוניים ולא רצוניים על פני ייצוגים דמויי עצם, כגון אובייקטים חזותיים מדומים. באמצעות fMRI, קבוצתו טענה שניתן לפענח ייצוגים ופעולות על ידי יצירת מסווגים בחלק אחד של המוח, והחלתם על חלקים שונים של המוח.  טענה זו תומכת ברעיון שייתכן שהמוח לא מודולרי כפי שחשבו בעבר ושסוגים מסוימים של עיבוד מוחי עשויים להתרחש באופן מבוזר. המודל של פעולות זיכרון עבודה מצביע על כך שמודלים מסורתיים של זיכרון עבודה (כמו זה של Baddeley) הם מודולריים והיררכיים מדי.
הערות שוליים

↑  "Home". attentioninthebrain.com.
↑  "Peter Ulric Tse". World Science Festival.
↑  "Peter Ulric Tse – Dartmouth College Professor". www.dartmouth.edu.
↑  Schlegel, Alex (באוגוסט 2013). "Network structure and dynamics of the mental workspac" (PDF). PNAS. 110 (40): 16277–16282. Bibcode:2013PNAS..11016277S. doi:10.1073/pnas.1311149110. PMC 3791746. PMID 24043842. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Tse, Peter (2013). The Neural Basis of Free Will. Boston MA: MIT Press. ISBN 978-0262528313.
↑  Woodward, James (2003). Making Things Happen: A Theory of Causal Explanation. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-515527-0.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288320205171  PLWABN: 9810534393205606  LCCN: nr94035192  NDL: 00516657  NTA: 37591045X  VIAF: 36802805   WorldCat (עם VIAF): 36802805 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פיטר אולריק צה".
עץ החיים (דיסני)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה, מתקן שעשועים 
 כתובת:  ממלכת החיות של דיסני 
 מיקום:  אורלנדו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  22 באפריל 1998 – הווה (26 שנים)
 מידות
 גובה:  145 רגל 
 קואורדינטות:  28°21′28″N 81°35′26″W﻿ / ﻿28.35791°N 81.590577°W﻿ / 28.35791; -81.590577
 אתר רשמי
  (למפת אורלנדו מוגדלת) עץ החיים(למפת אורלנדו רגילה) עץ החיים
 
עץ החיים (באנגלית: Tree of Life) הוא עץ מלאכותי שגובהו 14 קומות (43.5 מטרים) המצוי במרכז פארק השעשועים ממלכת החיות של דיסני באתר הנופש דיסניוורלד בפלורידה שבארצות הברית. העץ מהווה סמל הפארק מאז פתיחתו של הפארק ב-22 באפריל 1998.
העץ בנוי מאסדת קידוח נפט שצופתה בטון. על ציפוי העץ מגולפים 325 דמויות בעלי חיים.
מתחת לעץ החיים מוקרן הסרט התלת־ממדי קשה להיות חרק! המבוסס על הסרט של אולפני פיקסאר - "באג לייף". בנוסף, דמותו של ראפיקי מטרילוגיית סרטי מלך האריות מתגוררת בעץ הדומה לזה ובעל שם זהה.
פור פאטה

פור פאטה (בצרפתית: Fort Paté) הוא מבצר שנמצא באי פאטה שבשפך נהר ז'ירונד כקילומטר ממערב לעיר בלאי (Blaye).
פור פאטה יחד עם פור מדוק ומצודת בלאי נבנו על מנת להגן על בורדו והנמל שלה מפני שודדי ים והתקפות מצד הבריטים והספרדים. בשנת 1690 אישר לואי הארבעה עשר את בניית המבצר והבנייה החלה ב-1693. המבצר נבנה בצורה אליפטית וגובהו 12 מטר. הוא נמצא בקו ראייה הן מפור מדוק והן ממצודת בליי שיחד יוצרים את ההגנה על שפך נהר הז'ירונד. המבנה יועד לעשרים גברים, הוא בצורת טבעת, מצויד בבור מים מתוקים, קפלה וחבית אבקת שרפה. זהו מייצג הישג אדריכלי אמיתי, מכיוון שחוסר היציבות של הקרקע דרש לבנות את המצודה על אדן עץ.
מצב שמירה

פור פאטה נמצא ברשימת האתרים ההיסטוריים של צרפת משנת 1935 והוגדר כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-2008 כאחד מביצורי וובאן. מפת התבליט של המצודה עדיין קיימת ומוצגת במוזיאון האינוולידס בפריז.
הערות שוליים

↑  sites-vauban.org, Fort Pâté
פלסמופור

דוגמה לפלסמופור המורכב מננו-חלקיק כסף כדורי (המהווה את הליבה הפלסמונית) במרכז מעטפת דיאלקטרית הכוללת מולקולות פלואורסצנטיות.
בננופוטוניקה, פלסמופור (באנגלית: Plasmophore) הוא צימוד של מבנה פלסמוני ופלורופור. השם 'פלסמופור' הוא נוטריקון של המילים 'פלסמון' ו- 'פלורופור'. בהקשר ההנדסי, מדובר בהתקן ננומטרי הסגור בתווך דיאלקטרי (בדרך כלל צורן) המורכב מליבה של ננו-חלקיק מתכת המוקפת במולקולות פלואורסצנטיות. לפלסמופור תכונות אופטיות ייחודיות הנובעות מהצימוד, ותכונות אלו נקבעות בהתאם למאפיינים של מרכיביו- המבנה הפלסמוני והמולקולות הפלואורסצנטיות. למרחק הצימוד ולקצב הפליטה של הפלורופור השפעה רבה על אופיו הקרינתי של הפלסמופור. בתחומי מחקר כגון ספקטרוסקופיה, נעשה שימוש בפלסמופורים על מנת לשפר טכנולוגיות דימות בתהליך שנקרא SEF (או Surface Enhanced Fluorescence).