stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנסחדה
היסטוריה

במקום בו נמצאת היום העיר אנסחדה, יש עדויות לכך שהייתה התיישבות עוד מימי הביניים.
בשנת 1325 הוכרזה אנסחדה רשמית כעיר על ידי הבישוף של אוטרכט (Utrecht) דבר שהקנה לה את הזכות לבנות חומה להגנתה. מאחר שחומות אבן היו יקרות מידי נבנו במקום חפירים תעלות וגדרות הגנה.
העיר עצמה הייתה בנויה ברובה מבתי עץ ונשרפה מספר רב של פעמים עד שלתושבים הודבק הכינוי של פירומנים. השרפה האחרונה ארעה ב-1862 והרסה את כל מרכז העיר.
בתחילת המאה ה-20 החלה אנסחדה לגדול ולהתפתח בעקבות הקמת מפעלי טקסטיל במקום ועד מהרה הפכה למרכז תעשיית טקסטיל חשוב. בעיקר התפרסמה בבד ה Bombazijn, בד כבד ועמיד ביותר עשוי מתערובת של כותנה ופשתן. במקום הוקמה מכללה ללימודי מקצועות הטקסטיל ורוב תושבי המקום עבדו במפעלי הטקסטיל.
בשנים אלה הוקמו במקום מערכת פסי רכבת ענפה, נמל מסחרי גדול על תעלות המים הזורמות ליד העיר וכן שדה תעופה מסחרי.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 עברה רוב תעשיית הטקסטיל למזרח הרחוק ומפעלי הטקסטיל בעיר נסגרו בזה אחר זה, אוכלוסיית המקום נותרה ללא פרנסה והעיר פשטה את הרגל.
בסיוע הממשלה ההולנדית נבנה מחדש כל מרכז העיר והפך לאזור קניות ענק (הגדול ביותר במזרח הולנד) ללא תנועות מכוניות ברחובות ("רחובות הולנדיים") וכך הפכה אנסחדה למרכז מסחר תוסס לתושבי מזרח הולנד ומערב גרמניה.
בראשית המאה ה-21, נהנתה העיר משגשוג כלכלי הודות למרכז המסחרי הגדול ומוסדות החינוך המעולים שבה אליהם מגיעים סטודנטים מכל העולם.
העיר מהווה מרכז תרבות בו נערכים אירועים שונים ומגוונים כולל פסטיבלים.
הסובלנות של בני המקום אפשרה לקהילה הגאה לחיות בקרבה ובאנסחדה אוכלוסיית הלהט"ב הגדולה ביותר במזרח הולנד ויש המכנים את העיר, ברלין של הולנד.
ב-13 במאי 2000 פרצה אש במחסן זיקוקים ששכן בלב שכונת מגורים של אנסחדה. מאגרי הזיקוקים שבתחומו התפוצצו וגרמו לנזק עצום: 23 הרוגים, כ-1000 פצועים וכל רובע המגורים רומבייק (Roombeek) נמחה כליל. כיום, מסתיימות פעולות השיקום והבינוי של המקום.
לעיר שפה משלה "טוונס" (Twens) ועד היום תושבי המקום הוותיקים דוברים בה.
מוסדות חינוך ותרבות

באנסחדה יש כ-15,500 סטודנטים הודות למוסדות חינוך מעולים בעלי שם עולמי:
Universiteit Twente
אוניברסיטה למקצועות טכנולוגיים המהווה אחת משלוש אוניברסיטאות טכנולוגיות בהולנד, במוסד ניתן ללמוד לתואר ראשון ושני בהנדסה, הנדסת חשמל, הנדסה כימית, תקשורת, פסיכולוגיה, כלכלה, מנהל עסקים, ביוטכנולוגיה.
במקום לומדים סטודנטים מכל העולם בתוכניות חילופי סטודנטים.
ITC
(International Instituet for Sience and Earth Observation) המכון ללימודי גאוגרפיה וקרטוגרפיה המאפשר לימודים לתואר ראשון ושני של מקצועות אלה לסטודנטים מארצות מתפתחות.
Polytechnical school
קמפוס של אוניברסיטת Saxion בה לומדים את מקצועות ההנדסה, כלכלה וסיעוד.
AKI
האקדמיה לאומנות ועיצוב בה ניתן ללמוד עיצוב גרפי, צילום, קולנוע, אנימציה, פיסול ועיצוב אופנה.
באנסחדה היו מוזיאון עירוני לאומנות ומוזיאון טקסטיל, בדצמבר 2007 יפתח מוזיאון חדש שישלב את שני המוזאונים האלה. המוזאון החדש הוקם על חורבות מפעלי הטקסטיל שהיו קיימים במקום.
ספורט

FC Twente אנסחדה מפורסמת בקבוצת הכדורגל המעולה שלה שרכשה לעצמה שם עולמי.
מרתון מאז 1947 התקיים מדי שנתיים מרוץ מרתון בעיר, בחודש אפריל. משנת 1991 מתקיים המרוץ מדי שנה והוא מרוץ המרתון הוותיק ביותר בהולנד.
היהודים באנסחדה

ב-1667 מופיע הרישום הראשון של יהודי באנסחאדה, וולף לוי [Wolf Levi] שהיה כנראה בעל בית עבוט. ב-1701 מוזכרת היהודיה תנחמה [Tangema] כעדה במשפט. ב-1712 חיות שתי משפחות יהודיות בעיר, אחת מהן היא משפחתו של איזק היהודי [Izak de Jood ]. בשנת 1834 נחנך בית הכנסת הראשון בעיר, שבנייתו מומנה בחלקה על ידי תושבי העיר הלא יהודים.
בשרפה הגדולה ב-1862 נשרף בית כנסת זה.
באותה שנה הוקם בית כנסת חדש ששירת את הקהילה עד תחילת המאה ה-20.
בסוף המאה ה-19, תחילת המאה ה-20 גדלה הקהילה היהודית באנסחדה הודות לזרם פליטים ממזרח אירופה.
בית הכנסת הישן היה קטן מלהכיל את הקהילה ובשנת 1928 נחנך בית כנסת מפואר עם כיפות נחושת, רצפת שיש ואולם שמחות גדול המשרת את הקהילה היהודית עד עצם היום הזה.
ב-1998 הוכרז בית הכנסת כאתר לאומי וזכה לשיפוץ נרחב. באפריל 2002 נפתח בית הכנסת מחדש בטקס ממלכתי חגיגי והיום הוא משמש את היהודים האורתודוקסים של אנסחדה והסביבה, כ-100 איש ובמקום מונה גם רב ומתקיימות פעילויות חברתיות שונות.
כיום נערכים סיורים מודרכים (בתאום מראש) בבית הכנסת הנחשב לבית הכנסת היפה ביותר בהולנד.
בחנות של "ויצו" הנמצאת בבית הכנסת מוכרות מתנדבות מוצרים מישראל וכן מצות "הולנדיה" כשרות,
המיוצרות משנת 1933 בבית החרושת הנמצא כ-500 מטר מבית הכנסת.
בתחילת המאה ה-20 החל בעיר שגשוג כלכלי הודות לתעשיית הטקסטיל, ב-1924 היו 16 מפעלי ביגוד, מתוך 19 המפעלים המקומיים בידי יהודים, נוסף על כך היו 5 מפעלי אריגה, ו-10 מפעלי טקסטיל שהיו בידי משפחות יהודיות. בפעילות הזאת נטלו חלק מספר משפחות יהודיות (Menko, Menco, Frankenhuis, van Dam) משפחות אלו מימנו חלק ניכר מפעילות מוסדות הקהילה ודאגו לצרכיהם של הפליטים היהודים הרבים שנהרו לעיר ערב מלחמת העולם השנייה.
בין שתי מלחמות העולם, התפתחה באנסחדה וסביבתה, פעילות ציונית. תנועת הנוער 'חובבי ציון' [שהייתה חלק מהפדרציה של תנועות הנוער הציוניות בהולנד], מנתה ב-1940 46 חברים.
במלחמת העולם השנייה קמה באנסחדה תנועת התנגדות גדולה ויעילה לכיבוש הגרמני. הכומר לינדרט אוברדוין (Leendert Overduin) הקים באנסחדה וסביבתה ארגון מחתרת גדול ויעיל שנתמך על ידי רוב התושבים, הכנסייה הפרוטסטנטית, ראש העיר והמשטרה.
הודות למחתרת זו הצליחו כמחצית מיהודי אנסחדה למצוא מקום מחבוא ונצלו הודות לכך (בשאר הולנד ניצלו רק 20% מהיהודים). בערך 800 יהודים מהעיר נשלחו למחנות ורק מעטים מהם ניצלו. 550 הוחבאו וניצלו.
תושבי אנסחדה אף הקימו עבור מאות פליטים צעירים יהודים תוכנית בשם ההכשרה לקראת עלייתם לארץ ישראל וסייעו להחביא אותם בזמן השואה.
כיום רשומים בקהילה האורתודוקסית של אנסחדה 75 יהודים ובקהילה הליברלית כ-50.
כן נמצאים באנסחדה וסביבותיה עוד כמה מאות יהודים שמעדיפים לא להיות רשומים במרשמי הקהילה (לקח מהשואה).
עקב מיעוט החברים הוחלט על שיתוף פעולה בין הקהילות של אנסחדה, אלמלו (Almelo), האקסברכן (Haaksbergen) ובורנה (Borne).
סה"כ כ-250 חברים. עם זאת אין מניין משך השבוע אך בראש השנה ויום כיפור עדיין משתמשים באולם בית הכנסת המרכזי, באנסחדה, שיכול להכיל כ-600 מתפללים.
ערים תאומות

ארצות הברית פאלו אלטו, קליפורניה, ארצות הברית (מ־1980)
ראו גם

וילם פיט רכנספורך
שואת יהודי הולנד
הערות שוליים

1 2 3  Jozeph Michman, Hartog Beem, Dan Michman, Victor Brilleman (ע), תרגום: Ruben Verhasselt, Enschede ,Overijssel, PINKAS Geschiedenis van de Joodse Gemeemschap in Nederland, 1999, Amsterdam: Contact, 1999, פנקס הקהילות, עמ' 347, ISBN 9025495133. (בהולנדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564233905171  GND: 4014830-0  ISNI: 0000 0004 0510 7376  LCCN: n79065363  MusicBrainz: 834e9db3-0209-4ae3-bc28-e6f3a306c45c  NKC: ge383686  VIAF: 168356875   WorldCat (עם VIAF): 168356875
אפליה קניינית

אפליה קניינית מוגדרת כדחייה או סירוב, על ידי אדם או תאגיד, לבצע עסקה קניינית כלשהי עם אדם אחר, ממניעים פסולים, כגון: מגדרו, דתו, מוצאו, נטייתו המינית, גילו ואף העדפות האכילה שלו.
בדומה לאפליה בשוק העבודה, גם אפליה קניינית היא סוג של אפליה כלכלית. האפליה הקניינית יכולה להתבצע בכל סוגי עסקאות הקניין, כגון: שכירות, מכר, ביטוח, הלוואות ומשכנתאות.
אפליה קניינית תחת בחינה משפטית

בית המשפט העליון קיבל תביעות בגין אפליה קניינית כנגד מדינת ישראל ואף כנגד רשות מקרקעי ישראל וזאת על בסיס ערך השוויון, שאינו מעוגן בצורה רשמית בחוקי היסוד של מדינת ישראל. בתי המשפט בארץ קיבלו גם תביעות של פרטים בגין אפליה קניינית כנגד תאגידים, במגזר הפרטי, וזאת תוך שימוש בחוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, מלבד סעיפי השסתום: תום לב ותקנת הציבור, המופיעים בחוק החוזים ומתייחסים אך למישור החוזי.
עד לפסק הדין רע"א 10011/17 מי-טל הנדסה ושירותים בע"מ נ' חאלד סלמאן בשנת 2019 לא הייתה בפסיקה הישראלית התייחסות למקרה בו חוק איסור הפליה חסר (לערך מורחב - לקונה), אולם פסק הדין בעניין מי-טל הנדסה, היווה נקודת מפנה בנושא. בפסק הדין נדון מקרה בו קבלן סירב למכור לזוג ממוצא ערבי דירה בפרויקט חדש שנבנה על קרקע שהוקצתה על ידי רשות מקרקעי ישראל, זאת בטענה שאינו מוכר דירות לערבים, ובכך למעשה הפלה את בני הזוג מחמת לאום. הקבלן טען שאינו מחויב לשוויוניות במכירת דירות משום שדירה אינה מוצר, שכן היא הוחרגה במפורש בהצעת החוק (בחוק עצמו אין לכך התייחסות). בני הזוג תבעו את הקבלן על אפליה קניינית וזכו בבית המשפט השלום, ערעור הקבלן להית המשפט המחוזי נדחה, וכך גם ערעורו ברשות בבית המשפט העליון. בבית המשפט העליון, קבעו שלושת השופטים שישבו במוֹתָב (מזוז, שטיין והנדל) שההפליה במקרה פסק הדין הייתה אסורה, בעוד השופט מזוז נתלה בחוק איסור הפליה שלדעתו חל גם על דירות מגורים, השופט שטיין סבר שאיסור ההפליה אינו נובע מחוק איסור הפליה אלא שואב את תוקפו מדיני המשפט המנהלי שחלים על קרקעות של רשות מקרקעי ישראל (הקרקעות במקרה פסק הדין) וכן מתוקף דיני החוזים שאוסרים על ניהול משא ומתן בחוסר תום לב, ואילו השופט הנדל בחר שלא להכריע ורק טען שקיימת התנהגות עוולתית שמזכה בפיצויים.
פסק דין זה מהווה הלכה מחייבת שאוסרת על אפליה במכר דירות בין פרטים ליזמים, ובכך הרחיב את איסור ההפליה ממערכת יחסים של מדינה-פרטים למערכת יחסים של יזמים-פרטים, אולם עדיין אין הלכה למקרה בו ההפליה תהיה בקרקע פרטית (להבדיל מעניין מי-טל בה הקרקע הייתה של המדינה). פסק הדין ניתן טרם כניסתו לתוקף של חוק יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי, ולפיכך ההלכה עוד עשויה להתהפך בעתיד בשל סעיף 7 לחוק היסוד שמגדיר התיישבות יהודית כערך לאומי.
חקיקה בארצות הברית

בארצות הברית קיים חוק המאפשר טענת תביעה לאדם אשר הופלה על ידי אדם אחר, ממניעים פסולים, הנקרא: חוק הדיור ההוגן. המשרד לדיור הוגן והזדמנויות שוות, הוא הממונה על אכיפת החוק.
ראו גם

אפליה
בג"ץ קעדאן
חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו
הערות שוליים

↑  רע"א 10011/17 מי-טל הנדסה נ' סלמאן, באתר בית המשפט העליון
אריסטיפוס

| --- | --- |

 לידה:  435 לפנה״ס? קירנה, לוב 
 פטירה:  355 לפנה״ס (בגיל 80 בערך) קירנה, לוב 
 זרם:  האסכולה הקירנאית
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף 
 הושפע מ:  סוקרטס
 השפיע על:  תאודורוס האתאיסט, אפיקורוס
 צאצאים:  Arete of Cyrene 
 
אריסטיפוס (ביוונית: Ἀρίστιππος; בערך 435 - 356 לפנה"ס), פילוסוף יווני. מייסד האסכולה הקירנאית בפילוסופיה היוונית.
ביוגרפיה

אריסטיפוס נולד בעיר קירנה שהייתה בצפון אפריקה. נסע ליוון כדי לראות את המשחקים האולימפיים, ואחר כך עבר לאתונה והיה תלמידו של סוקרטס. ב-399, אחרי מות סוקרטס, הוא ביקר בערים שונות ובילה את זמנו עם הזונה המפורסמת לאיס מהעיר קורינתוס. כאשר גערו בו על כי הוא מתגורר עם זונה, הוא חשב כי אין בכך כל רע והשיב: "הטוב שבדברים הוא ליהנות בלי להשתעבד להנאות."
הוא שב לעיר מולדתו, פתח שם בית ספר לפילוסופיה, והיה הראשון מבין תלמידי סוקרטס שקיבלו שכר בעבור הוראתם. הוא חי בקירנה חיי מותרות, אך ספינתו נטרפה לחופי האי רודוס, והגיע לשם חסר כל. הוא הלך לגימנסיון והקסים בדבריו את המאזינים שבתמורה נתנו לו ולבני לווייתו את כל צורכיהם. הוא שירת בחצרו של דיוניסיוס הראשון, וכאשר גערו בו על כי הוא רודף ממון, השיב: "כאשר חפצתי בחוכמה הלכתי אל סוקרטס, ואילו עתה, כאשר אני זקוק לכסף באתי אל דיוניסיוס."
הוא חזר לקירנה ובילה שם את אחרית ימיו. אחרי מותו, בתו ארטה ירשה ממנו את ההובלה של האסכולה הקירנאית. היא כתבה כארבעים ספרים, היו לה תלמידים מפורסמים, והיאזכתה בכינוי "מאורה של יוון". בנה, אריסטיפוס הצעיר, ירש את מקומה אחרי מותה.
תורתו

על אף היותו תלמידו של סוקרטס, אריסטיפוס החזיק בהשקפה פילוסופית שונה לגמרי, באומרו כי מטרת החיים היא לחפש הנאות, וכי ההנאה טובה כשלעצמה. הוא חשב כי ניתן ליהנות מתוך שליטה עצמית ומתוך הסתגלות לנסיבות בעת רווחה כמו בעת מחסור. הוא גרס כי ההנאה מהווה את הטוב העליון, וזאת בעקבות סוקרטס שאמר כי "האושר הוא אחד ממטרותיה של הפעילות המוסרית." אך בניגוד לסוקרטס ולפילוסופים רבים אחרים, אריסטיפוס סבר כי הנאות החושים חשובות יותר מן ההנאה הרוחנית. למרות שתמך בדעה כי החושים מטעים אותנו, חשב כי בלעדיהם לא ניתן לדעת דבר.
בניגוד לדעתו של אפיקורוס שאמר כי ההנאה מהווה מצב של שלוות נפש ושל אדישות כלפי הקשיים אשר החיים מערימים על בני האדם, אריסטיפוס סבר כי אין בכל אלה משום הנאה, אלא מצב של חוסר כאב בלבד. למרות זאת העריץ את הלימוד ואמר: "מוטב להיות קבצן מאשר נבער מדעת."
אסון הנפט של אקסון ואלדז

| --- | --- |
המכלית אקסון ואלדז
המכלית אקסון ואלדז
 תאריך:  24 במרץ 1989 
 מיקום:  אלסקה 
 קואורדינטות:  60°50′24″N 146°51′45″W﻿ / ﻿60.84°N 146.8625°W﻿ / 60.84; -146.8625
  (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופוראסון הנפט של אקסון ואלדז(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופוראסון הנפט של אקסון ואלדז
 
אסון הנפט של אקסון ואלדז הוא אסון אקולוגי, שנגרם מדליפת נפט גולמי ממכלית הנפט אקסון ואלדז, אשר אירע ב-24 במרץ 1989 במפרץ הנסיך ויליאם שבדרום אלסקה. האסון נחשב לאחד האירועים הימיים הסביבתיים החמורים בהיסטוריה. מיקומו המרוחק של המפרץ ובעיות הנגישות אליו הקשו על תוכניות ופעולות התגובה של הממשלה והתעשייה. ההערכה הרשמית היא שבמהלך האסון נשפכו לים כ-257 אלף חביות נפט גולמי. סערה שפרצה במפרץ שלושה ימים לאחר פגיעת המכלית בשרטון העבירה כמויות גדולות של נפט לרבים מהחופים הסלעיים בשרשרת האיים בסביבה וגרמה לזיהומם ולפגיעה אקולוגית חמורה באזור שהיה בית גידול למינים רבים של בעלי חיים. בין המינים שנפגעו ניתן למנות דגי סלמון, כלבי ים, לוטרות ים, לווייתנים ומינים רבים של ציפורים.
התאונה

המכלית אקסון ואלדז הפליגה מטרמינל הנפט של העיירה ואלדז שבאלסקה בערב ה-23 במרץ 1989, ונשאה כ-1.26 מיליון חביות נפט גולמי לבתי זיקוק בקליפורניה. נווט הנמל הנחה את הספינה ביציאה דרך מיצרי ואלדז ולאחר המעבר העביר את הפיקוד על המכלית לרב-החובל ג'וזף הייזלווד. על מנת להימנע מפגיעה בקרחונים המכלית סטתה מנתיב השייט הרגיל. לאחר מכן, בסביבות השעה 23:00, עזב רב החובל את גשר הפיקוד ובזמן האסון נמצא בחדרו הפרטי. הוא השאיר בגשר הפיקוד את הקצין השלישי ומלח נוסף עם הוראות לחזור לנתיב השיט הרגיל בנקודה מוסכמת מראש. המכלית לא חזרה לנתיב השיט וקרוב לחצות היא פגעה בשונית בליי. המכלית התבקעה כתוצאה מהפגיעה בשונית. כתוצאה מכך, נשפך כ-20% מהמטען הכולל של המכלית - 257,000 חביות נפט (כ-41 מיליון ליטר) - למימי מפרץ הנסיך ויליאם.
הסיבות לאסון נחקרו על ידי הוועדה הלאומית לבטיחות בתובלה, אשר זיהתה ארבעה גורמים שגרמו לפגיעת המכלית בשונית:
הקצין השלישי כשל בתמרון כלי השייט, ככל הנראה בשל עייפות ועומס עבודה מופרז.
רב-החובל כשל בפיקוח על הניווט, ככל הנראה עקב השפעת אלכוהול.
חברת אקסון, בעלת האונייה, לא פיקחה על רב-החובל ולא סיפקה לו צוות רענן ובגודל מספק לתפעול המכלית.
משמר החופים של ארצות הברית כשל בניהול תעבורת הספינות במפרץ.
הוועדה פרסמה מספר המלצות במטרה לטפל בגורמים שהובילו לאסון, ביניהן שינוי צורת העבודה של צוותים בחברה.
כמות הנפט שנשפך

לפי דיווחים רשמיים, המכלית נשאה כ-1.26 מיליון חביות נפט, שמהן כ-257,000 חביות נשפכו למימי המצר. מספר זה הפך להיות ההערכה המוסכמת לגבי הדליפה, כפי שנתקבלה על ידי הגופים הממשלתיים והתעשייתיים המעורבים בנושא, וגם על ידי ארגוני איכות הסביבה, כמו גרינפיס ומועדון סיירה. עם זאת, גורמים כמו ארגון הסביבה מגיני חיות הבר חולקים על הערכה זו וטוענים כי נפח הדליפה היה למעשה גדול יותר. זאת מכיוון שחישוב כמות הנפט שנשפך מתבסס על כמות הנפט שנותרה במכלית; לטענתם, הנפט במכלית נמהל במי הים ולכן למעשה כמות הנפט שנשפכה למפרץ גדולה יותר.
מאמצי הניקוי

פעולת הניקוי הראשונה הייתה ניסיון לשימוש בתערובת שהורכבה מחומר פעיל שטח וממס. חברה פרטית נשכרה לפזר את התערובת באמצעות מסוק כבר ביום הדליפה הראשון, אך מכיוון שהים לא היה גלי מספיק לערבוב התערובת, השימוש בשיטה זו הופסק. שריפת נפט ניסיונית נערכה בשלבים המוקדמים של הדליפה, באזור שבודד על ידי מחסום צף חסין לאש. הניסוי היה מוצלח יחסית, אולם בשל תנאי מזג אוויר לא מתאימים, לא בוצעו שריפות נוספות כחלק מפעולות הניקוי. פעולות ניקוי נוספות החלו זמן קצר לאחר מכן, בעזרת מחסומים צפים ומכונות להפרדת נפט מהמים (skimmers), אך המכונות לא היו זמינות ביממה הראשונה לאחר האסון, ובנוסף נפט סמיך ואצות גרמו לסתימות בציוד. בפעולות הניקוי השתתפו יותר מ-11,000 תושבי אלסקה, עובדי חברת אקסון ומתנדבים מכל רחבי ארצות הברית, אשר נשכרו במיוחד על ידי חברת אקסון.
מכיוון שבמפרץ הנסיך ויליאם היו מפרצונים סלעיים רבים בהם הצטבר נפט, התקבלה החלטה לנקות אותם בעזרת מים חמים בלחץ גבוה. שיטה זו הביאה לפגיעה באוכלוסיות המיקרו-אורגניזמים על החוף. רבים מיצורים אלה, כגון פלנקטון, מהווים את הבסיס לשרשרת המזון הימית/חופית ואחרים, כגון חיידקים ופטריות, הם בעלי יכולת פירוק ביולוגי של נפט והיו יכולים לסייע לטיפול בזיהום. יש הטוענים כי היה צריך להשאיר את הנפט ולא לנקותו, ולאפשר לו להתפרק בהדרגה.
למרות פעולות הניקוי הנרחבות, מחקר שנערך על ידי הסוכנות הלאומית לאוקיינוגרפיה ואטמוספירה קבע כי נכון לתחילת 2007, יותר מ-98,000 ליטר נפט עדיין נמצאים בקרקע החולית של החופים שזוהמו, כמות אשר קטנה בקצב של פחות מ-4% לשנה.
טיפול החברה במשבר

הנהלת חברת אקסון ביצעה שגיאות רבות בניהול המשבר: מיד לאחר התאונה החברה התעלמה והתנערה מאחריותה לזיהום הסביבתי שנוצר. טיפול החברה במשבר היה איטי ורבים ביקרו את מה שראו כחוסר אכפתיות כלפי האסון ושחצנות כלפי אמצעי התקשורת והציבור הרחב. הביקורת הובילה לחרם צרכנים, לירידה במכירות ובנתח שוק, ולפגיעה תדמיתית קשה. לאחר המשבר החברה הדרדרה מחברת הנפט המובילה בעולם לשלישית בעולם בהיקף הפעילות שלה ובסופו של תהליך הדבר הביא לחילופי מנהלים בקרבה.
בעקבות הביקורת הציבורית, החליטה הנהלת אקסון לפעול בשיתוף פעולה עם משמר החופים במאמץ לנקות הזיהום ולשקם את סביבת החיים של האזור שנפגע. המבצע נמשך יותר מארבעה קייצים ועלה כ-2.1 מיליארד דולר. הוא היה יקר, מקיף ויסודי יותר מכל פעולות הניקיון שננקטו בעקבות דליפות נפט קודמות. בנוסף, חויבה החברה לשלם למעלה ממיליארד דולר דמי נזיקין.[דרוש מקור]
לאחר סיום הטיפול במשבר הפיקה חברת אקסון סרט וידאו לימודי בשם "מדענים ודליפת הנפט באלסקה", אשר יועד להפצה בבתי ספר. לדעת רבים הסרט הציג את תהליך הטיפול במשבר בצורה מאוד לא מדויקת, באשר למספר בעלי החיים שמתו או נפגעו ובאסון ועובדות לא מדויקות נוספות, והעביר מסר סופי בלתי מדויק לפיו הסביבה האקולוגית של מפרץ הנסיך ויליאם השתקמה באופן מלא ואין לאסון השלכות ארוכות טווח על החיים במפרץ.
השלכות סביבתיות

התוצאות, קצרות הטווח וארוכות הטווח, של דליפת הנפט נחקרו רבות לאורך השנים. אלפי חיות מתו בזמן האסון עצמו ומיד אחריו. ההערכות הן כי 250,000-500,000 ציפורי ים, 2,800-5,000 לוטרות ים, 300 כלבי ים, 250 עיטמים לבני-ראש ו-22 לווייתני אורקה מתו מדליפת הנפט. כמו כן הושמדו מיליארדי ביצי דגי סלמון והרינג. פעולות הניקיון היסודיות הותירו סימנים מועטים לזיהום באזורים בהם בני אדם מבקרים, וחברת אקסון טענה כי "הסביבה במפרץ הנסיך ויליאם בריאה, מגוונת ומשגשגת, מה שברור לכל אחד שמבקר באזור". בפועל, השפעות האסון ממשיכות להיות מורגשות גם היום. אוכלוסיות בעלי חיים ימיים שונים הצטמצמו ואוכולוסיות אחרות גדלות בשיעור איטי יותר מקצב גדילתן לפני האסון. כלבי ים וברווזים הראו שיעורי תמותה גבוהים יותר בשנים לאחר האסון, בין השאר בשל בליעת נפט, אם מאכילה מקרקע מזוהמת או התנקות משאריות נפט על השיער והנוצות.
כ-15 שנים לאחר האסון, מחקר של צוות מדענים מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל הראה כי השפעות הדליפה הם ארוכות טווח משחשבו בעבר. להערכת החוקרים, לחלק מבתי הגידול החופיים עלול לקחת עד 30 שנה להשתקם. חברת אקסון מכחישה טענות בנושא, ומצהירה כי הם העריכו כי מעט הנפט שנשאר לא יגרום לתוצאות אקולוגיות ארוכות טווח, בהסתמך על 350 מאמרי מדענים. עם זאת, מחקר של מדענים מהסוכנות הלאומית לאוקיינוגרפיה ואטמוספירה מסכם כי הזיהום יכול ליצור חשיפה כרונית ברמה נמוכה, לגרום לנטישת המקומות בהם הזיהום כבד ולפגוע באופי האקולוגי של האזור כולו.
השלכות נוספות

איגוד עובדי הנפט, תעשיות כימיות ואטומיות, שמייצג כ-40,000 עובדים ברחבי ארצות הברית, הצהיר על התנגדות לקידוח בשמורת הטבע הארקטית הלאומית עד שהקונגרס יחליט בחקיקה על מדיניות אנרגיה לאומית מקיפה.
בעקבות האסון הוציא סטיב קופר, מושל אלסקה, צו פעולה שדורש ליווי של שתי גוררות לכל מכלית טעונה מהעיירה ואלדז דרך מפרץ הנסיך ויליאם ועד הינצ'ינברוק. הצו עודכן בשנות ה-90, ואחת משתי הגוררות הרגילות הוחלפה באניית ליווי ותגובה (ERV). מרבית המכליות היוצאות מוואלדז הן עדיין בעלות דופן רגילה, בניגוד לחקיקה שהועברה ומחייבת אותן להיות בעלות דופן כפולה. מצב זה אמור להשתנות עד 2015, המועד האחרון שנקבע בחוק ליישום דיפון כפול.
על פי מחקרים שמומנו על ידי מדינת אלסקה, לדליפה היו השלכות כלכליות קצרות וארוכות טווח, אשר כללו אובדן משרות דיג, פנאי ספורטיבי, תיירות מופחתת ופגיעה במה שנקרא בפי הכלכלנים, "ערך קיום", שהוא ערכו לציבור הרחב של מפרץ הנסיך ויליאם במצבו המקורי. ב-1991, עקב הידרדרות האוכלוסייה הימית ובמיוחד אוכלוסיית הצדפות, דגי ההרינג וכלבי הים, החברה המקומית Chugach פשטה רגל.
ראו גם

התבקעות מכליות נפט
ניהול משברים
דליפת הנפט במפרץ מקסיקו (2010)
דליפת הסולר בנורילסק (2020)
תמונה ממעוף הציפור של כתם הנפט
ניסיונות לניקוי החוף באמצעות הזרמת מים חמים בלחץ גבוה
ארטרמון

| --- | --- |

ספריית ארטרמון, צילום חוץ
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 עיר אם:  דרום הגדה הצפונית
 גובה:  99 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  9,417 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  33°48′29″S 151°11′06″E﻿ / ﻿33.808°S 151.185°E﻿ / -33.808; 151.185
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןארטרמון(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןארטרמון(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן ארטרמון(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן ארטרמון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ארטרמון (באנגלית: Artarmon) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית וילובי (City of Willoughby). הוא אחד מאזורי הממשל המקומי.
גאוגרפיה

ארטרמון ממוקם בדרום הגדה הצפונית, בערך 9 ק"מ דרום צפון-מערבית למרכז העסקים הראשי של סידני. מעבריו מצויים הפרוורים סיינט לנרדס וגריניץ' מדרום, ליין קוב וליין קוב נורת' במערב, צ'טסווד ווילובי בצפון, וממזרח הפרוור גובל בנרמברן.
היסטוריה

בשנים 1794 ו-1796 קרקעות באזור ניתנו לחיילים ופושעים משוחררים על מנת לעודד חקלאות. החווה המשמעותית באזור הייתה בבעלות ויליאם גור, שוטר שעבד תחת המושל ויליאם בליי. גור קרא לאחוזתו ארטרמון על שם אחוזת משפחתו באירלנד. בתוך הפרוור כיום מצוי אתר הקרוי אף הוא על שמו, גבעת גור.
משרד הדואר הראשון בפרוור נפתח ב-1 בדצמבר 1909.
תרבות

בארטרמון שני בנייני דת גדולים: הכנסייה האנגליקנית על שם בזיל הקדוש, ומסגד ארטרמון המשרת את הקהילה המוסלמית.
בפרוור מצוי בית ספר יסודי אחד, שנחשב מהטובים באזור וזכה בפרס בשנת 2018.
תחבורה

בפרוור עוברת תחנת הרכבת ארטרמון, שנמצאת על קו הגדה הצפונית והמערב של רכבות סידני.
אריסטיד זוגבו

אריסטיד בנואה זוגבו (בצרפתית: Aristide Benoît Zogbo; נולד ב-30 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר איבוארי ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

זוגבו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של עיסייה ואזי, ואף שיחק בקבוצה הבוגרת עד שנת 2007.
בשנת 2007, זוגבו חתם באיתיחאד אל שורטה מהליגה המצרית השנייה, שנוסדה שנתיים קודם לכן. בעונתו הראשונה, היה שותף לעליה של קבוצתו לליגת העל המצרית לראשונה בתולדותיה.
ב-3 בספטמבר 2009, זוגבו חתם במכבי נתניה מליגת העל לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. ב-17 באוקטובר 2009 זוגבו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד מכבי פתח תקווה. זוגבו, היה השוער הראשון של קבוצתו עד למחזור ה-28, למעט 6 משחקים באמצע העונה מהם נעדר, עקב השתתפותו בגביע אפריקה לאומות 2010. בסיום העונה, נתניה לא ממשה את האופציה על השוער והוא שוחרר.
בשנת 2012, זוגבו חזר למולדתו וחתם בבינגרוויל, בה שיחק שנה וחצי ולאחר מכן לא זכה לחזור לשחק כדורגל.
קריירה בין-לאומית

ב-24 במאי 2008, זוגבו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב בהפסד 0–1 ליפן. זוגבו, השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2010 ובמונדיאל 2010.
תארים

הגביע האיבוארי: 2006
אפליה מעמדית

אפליה מעמדית היא אפליה על בסיס מעמד חברתי, שעדיין מתרחשת בחברות רבות ברחבי העולם כיום. אפליה מעמדית כוללת מדיניות ונהלים שונים שנקבעו על מנת להטיב עם המעמד העליון על חשבון המעמד הנמוך.
אפליה אינה מעשה יחיד אלא תוצאה של תהליך הנפרס על פני מעשים רבים. ממצא המעיד על כך שמעסיק אינו מפלה בשכירת עובדים אינו מעיד בהכרח על כך שהוא אינו מפלה בקידומם, ולהפך. לא פעם אפליה אינה מופיעה בתצורה של אמירה בוטה מהסוג של "לא נעסיקך משום שאת אישה"; אפליה נשזרת בתוך המבנה הארגוני המורכב אשר נפשות רבות לוקחות בו חלק, והחלטות רבות נשזרות זו בזו כדי לייצר את האפקט המפלה.
המונח אפליה מעמדית יכול להתייחס לדעות הקדומות האישיות נגד המעמדות הנמוכים, כמו גם לאפליה מעמדית מצד מוסדות, כפי שמונח הגזענות יכול להתייחס גם לדעות קדומות אישיות או גם לגזענות מצד מוסדות.
המונח הוא מונח במדעי החברה, והוא אחד מכמה סוגי אפליה שונים. אפליה מעמדית מתבטאת בהבדלים ביחס של בעלי עוצמה לקבוצות חברתיות בעלות סטטוס חברתי שונה. הבידול מעניק לקבוצה, קטגוריה או פרט מסוימים יתרונות או חסרונות יחסיים ללא הצדקה עניינית.
לפי קרל מרקס היחסים המעמדיים שהתקיימו מבוססים על ניגוד אינטרסים בין המנצלים והמנוצלים וקונפליקט זה הוא הכוח המניע בהיסטוריה. על-פי הגישה הזו תתקיים אפליה מעמדית: מערכות חברתיות שונות כמו רשויות המס והרווחה משמשות לשימור המבנה החברתי הבלתי-צודק הקיים בחברה, למשל, על ידי הקלת נטל המס על המעמד השליט והכבדתו על מעמד הפועלים. הגישה המרקסיסטית גורסת שמוסדות תקשורת ההמונים משרתים את הערכים, האידאולוגיה והאינטרסים של המעמד השליט שכן מעמד זה הוא לרוב הבעלים של מוסדות תקשורת. באופן זה תורמים אמצעי התקשורת לשימור אפליה מעמדית.