stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בורסת היהלומים הישראלית

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  8 בדצמבר 1937 – הווה (86 שנים) 
 מיקום המטה:  מתחם הבורסה, רמת-גן
 קואורדינטות:  32°05′01″N 34°48′09″E﻿ / ﻿32.083566666667°N 34.802363888889°E﻿ / 32.083566666667; 34.802363888889 
  
   מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בורסת היהלומים הישראלית(למפת גוש דן רגילה) בורסת היהלומים הישראלית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בורסת היהלומים הישראלית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בורסת היהלומים הישראלית  he בורסת היהלומים הישראליתhe בורסת היהלומים הישראליתמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 he
 
שניים מבנייני בורסת היהלומים הישראלית: "מגדל יהלום" (מימין) ו"מגדל שמשון" (משמאל), ברמת גן
בורסת היהלומים הישראלית היא חברה פרטית, בעלת אופי ציבורי, אשר מאגדת גורמים רבים העוסקים בענף היהלומים בישראל, לרבות יבואנים, יצואנים, מתווכים, סוחרים, בוקעים, מנקדים, ממיינים, מנסרים, מלטשים ומעבדים.
בורסת היהלומים הישראלית היא מרכז סחר היהלומים הגולמיים הגדול והחשוב בעולם, כאשר למעלה מ-60 אחוז מהמחזור העולמי נעשה על ידה. ענף היהלומים מהווה כרבע מהייצוא של הייצור התעשייתי במדינת ישראל.
הבורסה היא אחת מהחברות בפדרציה העולמית של בורסות היהלומים. היא שוכנת במתחם הבורסה שברמת גן.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נדרש פירוט נוסף על 60 השנים שבין 1956 ל-2014.
עד שנת 1937 היו יהלומנים מאנטוורפן הולנד וגרמניה שעבדו בבית עם אופן אחד ועשו עבודות קבלנות שנשלחו לאנטוורפן.
בשנת 1937 עלה אשר אנשל דסקל לארץ ישראל עם משפחתו והביא עמו מכונות וציוד לעיבוד יהלומים. מיד עם בואו באביב 1937,
הקים בפתח תקווה את מפעל היהלומים הראשון בארץ ישראל יחד עם בן דודו צבי הרשל רוזנברג. בין 1937-1939 נפתחו מפעלים נוספים בתל אביב ובירושלים.
דסקל ורוזנברג הכשירו תלמידים מקומיים בחיתוך וליטוש יהלומים. 
מרבית תלמידיהם הפכו למובילים בענף היהלומים בארץ ולימים קבלו תואר יקיר תעשיית היהלומים. 
עובד בן עמי שהיה אז ראש עיריית נתניה הזמין את בני הדודים לפתוח מפעל בנתניה.
היסטוריה > תולדות בורסת היהלומים הישראלית

בראשית ימי המדינה שכנה בורסת היהלומים בשתי קומות ברחוב אחוזת בית 3 בתל אביב. ב-25 באוגוסט 1948 חל מיזוג בין שלושה גופים: "מועדון יהלומים א"י", "האגודה לפיתוח היהלום" ו"בורסת היהלומים". בעקבות המיזוג, קם גוף אחד מרכזי ומגובש לכל ענף היהלומים.
נעשו ניסיונות להקמת בורסות בנתניה ובירושלים. ניסיונות שלא צלחו.
בסוף שנות ה-40, עת שימשה נתניה כמרכז לתעשייה ומלטשות היהלומים בארץ, ובעיר היו כעשרים מלטשות ואלפי עובדים במלטשות, החליט עובד בן עמי, ראש העיר הראשון של נתניה ומזכירה הראשון של התאחדות בעלי מלטשות היהלומים, להקים בורסת יהלומים לעיר היהלומנים. באותה עת חל פילוג בהנהלת תעשיית היהלומים, והתעשיינים הגדולים החליטו להישאר בתל אביב העיר המרכזית וכך למעשה הבורסה בנתניה לא פעלה מעולם.
בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-20 החלו דיונים על הקמת בניין חדש לבורסת היהלומים, ולאחר שעיריית תל אביב הערימה קשיים על מהלך זה, הציע ראש עיריית רמת גן, אברהם קריניצי, שהבניין יוקם ברמת גן, וב-14 בנובמבר 1961 נחתם חוזה לרכישת מגרש בן 3.5 דונם למטרה זו. במאי 1963 הוחל בחפירת היסודות לבניין והוא נחנך ב-24 באוקטובר 1968 ונקרא "מגדל שמשון".
עם התרחבותה של בורסת היהלומים הוקמו בסמוך ל"מגדל שמשון" מגדלי משרדים נוספים לשימוש הבורסה: "מגדל מכבי" (לימים קניון די-מול) נבנה ב-1978 ומגדל יהלום (הגבוה מבין מגדלי בורסת היהלומים) נבנה ב-1989. במקביל התפתח המתחם, שזכה לשם "מתחם הבורסה", והוקמו בו מגדלי משרדים רבים שלא לשימוש הבורסה.
נכון ל-2014 מהווה קומפלקס בנייני הבורסה ליהלומים כ-100,000 מטר רבוע, ומשמש כ-1400 חברות יהלומים שונות.
בורסת היהלומים היא מעוז גברי. בשנת 1952 התקבלה אישה ראשונה, ג'ני ברויאר, כחברה בבורסה, ועד שנות ה-80 הייתה האישה היחידה במעמד זה.
בשנות השישים התקבלו לבורסה ארבע נשים: גב' כהן, גב' שטאוב, גב' ויזל וגב' פסקר, כולן אלמנות של חברי בורסה מתוך הערך של עזרה הדדית לקיומן הכלכלי של משפחות החברים שנפטרו.
החל משנת 2018, נחשפה פרשת הבנק המחתרתי בבורסת היהלומים ובה הורשעו יהלומנים בעבירות מס של הפקת חשבוניות כוזבות בסך של למעלה ממילארד שקלים תוך הסתרת היקף הפעילות, העלמת מס והלבנת הון.
היסטוריה > נשיאי בורסת היהלומים הישראלית

נשיא הבורסה הוא ניסים זוארץ.
בנשיאות הבורסה בישראל כיהנו:
בן שפרמן
משה אינטרטר
אברהם ליפשיץ
משה שניצר
יצחק פורם
שמואל שניצר (קדנציה ראשונה)
אבי פז
יאיר סהר
שמואל שניצר
יורם דבש
בועז מולדבסקי
ניסים זוארץ
חברות בבורסת היהלומים

על מנת להתקבל כ"חבר בורסה" יש להגיש מועמדות ולעמוד במספר תנאים שנקבעו בתקנון החברה. עלות החברות בבורסה נאמדת בעשרות אלפי דולרים, אשר מקנים לו זכויות הצבעה והשפעה בדומה לשאר בעלי המניות.
תהליך קבלת חבר הבורסה אורך כ-5 שנים וכולל מספר שלבי בדיקות שהמועמד צריך לעבור בהצלחה:
ותק בענף - כל מועמד צריך להוכיח, באמצעות תלושי שכר, כי יש לו ותק של לפחות 5 שנות פעילות בענף היהלומים.
המלצות של יהלומנים שהם חברי בורסה - על המועמד להגיש טופס הנקרא "המלצת יהלומן" לאחר שהחתים שני יהלומנים שונים עליו
בדיקת פוליגרף - הבדיקה מתבצעת במכון חיצוני. במיוחד נבדק חשד לגנבות בעבר וכל סממן של חוסר יושר.
יכולת כלכלית - כל מועמד צריך להמציא מסניף הבנק שלו מכתב המעיד כי הוא בעל יכולת כלכלית של כחצי מיליון דולר לפחות.
ערבות מיהלומנים - המועמד נדרש להחתים ערבים שהם יהלומנים חברי בורסה, על סכום כולל של 150,000 דולר אמריקאי. ניתן להחתים עד עשרה ערבים, אך לא פחות מחמישה. הערבות תכנס לתוקף במקרה בו המועמד פשט רגל ו/או ביצע מעשה גנבה. במקרה זה הערבים מחויבים, לפי חוקת הבורסה, לשלם לבעלי החוב של המועמד. לאחר מכן הם יכולים לתבוע את ההחזר מהמועמד. הערבות תקפה לחמש שנים.
ניירת - יש להציג אישורי בנקים, אישור מרשם החברות ורישיון עסק.
רכישת מניה - לצורך החברות בבורסה ליהלומים בישראל, יש לרכוש מניה שעלותה 20,000 דולר. ניתן לפרוס את התשלום ל-60 תשלומים.
ראיון - על המועמד לעבור ראיון מול ועדת הקבלה של החברים החדשים.
מועמד שעבר את כל השלבים בהצלחה, מקבל את תג חבר הבורסה עם התניה לחמש שנים בהן אסור שיהיו תלונות עליו או מישהו מטעמו. אם חמש השנים עברו ללא תלונות, יקבל המועמד את התג הכחול הנכסף ויהפוך לחבר בורסה מן המניין לכל ימי חייו. את מניית החברות בבורסה הוא יוכל להעביר רק לבני משפחתו והיא אינה ניתנת למסחר.
מוזיאון היהלומים

בקומת הקרקע של מגדל מכבי נחנך ביוני 1986 "מוזיאון היהלומים על שם הארי אופנהיימר". במוזיאון הוצגה תערוכה קבועה וכן תערוכות מתחלפות שעסקו בתעשיית היהלומים בישראל ומחוצה לה. המוזיאון נסגר ב-2018.
ראו גם

מכון היהלומים הישראלי
התאחדות תעשייני היהלומים בישראל
דה בירס
לקריאה נוספת

שירה עמי, היהלום שבכתר : תולדות בורסת היהלומים הישראלית, הוצאת אוריין, 2008
הערות שוליים

↑  י. משולח, בורסת ענק ליהלומים מוקמת ברמת גן, דבר, 11 ביוני 1963
↑  ישעיהו אביעם, קונגרסים במגדל הנוצץ, מעריב, 22 בספטמבר 1968
↑  גיורא אוריין, קו לרקיע - אדריכלות מתחם הבורסה ליהלומים ברמת גן, בהוצאת עיריית רמת גן, 2008
↑  המגדל נקרא בשם "מכבי" משום שקודם לבנייתו היה במקום מגרש הכדורגל של קבוצת הכח מכבי רמת גן.
↑   אפרת נוימן, פרשת הבנק המחתרתי בבורסת היהלומים: דורון אלעד נשלח ל-5.5 שנות מאסר, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2018
↑  אלה לוי-וינריב, ‏הרשעה נוספת בפרשת הבנק המחתרתי בבורסה ליהלומים, באתר גלובס, 4 במרץ 2020
↑  הדר חורש‏, יהלומים הם לא לנצח: כך פעל "הבנק המחתרתי" בבורסה, באתר וואלה, 4 באוגוסט 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300985905171  LCCN: no2012000985  VIAF: 135409229   WorldCat (עם VIAF): 135409229 
הכניסה למתחם הבורסה מדרך זאב ז'בוטינסקי
קריית משה שניצר
מבט על מתחם הבורסה
מגדל שמשון ובריכת  גלי גיל הסמוכה ב-1969
מוזיאון היהלומים במתחם הבורסה
תבני

תִּבְנִי בֶן גִּינַת הוא דמות מקראית, מלך על ממלכת ישראל ארבע שנים. לפי הכרונולוגיה המסורתית מלכותו החלה בשנת 882 לפני הספירה.
בשעת מהפכת החצר בממלכת ישראל, כאשר נרצח אלה מלך ישראל על ידי זמרי, השתררה מבוכה בעם. חלקם נטו אחרי זמרי, חלקם אחרי עמרי וחלקם אחרי תבני. זמרי מת עוד בשעת המלחמה, מידי עמרי, אולם המחלוקת סביב מינוי המלך החדש לא הוכרעה:
אָז יֵחָלֵק הָעָם יִשְׂרָאֵל לַחֵצִי חֲצִי הָעָם הָיָה אַחֲרֵי תִבְנִי בֶן-גִּינַת לְהַמְלִיכוֹ וְהַחֲצִי אַחֲרֵי עָמְרִי. וַיֶּחֱזַק הָעָם אֲשֶׁר אַחֲרֵי עָמְרִי אֶת-הָעָם אֲשֶׁר אַחֲרֵי תִּבְנִי בֶן-גִּינַת וַיָּמָת תִּבְנִי וַיִּמְלֹךְ עָמְרִי.
אף על פי שעמרי הצליח להכות את זמרי לאחר מצור קצר, הרי עד להמלכתו הסופית על כל ישראל צריך היה להמתין ארבע שנים נוספות, עד למותו של תבני, ואז הומלך על כל ישראל, שנאמר: וַיָּמָת תִּבְנִי וַיִּמְלֹךְ עָמְרִי. עמרי מלך בשנה ה-שלושים ואחת לאסא מלך יהודה: ”בִּשְׁנַת שְׁלֹשִׁים וְאַחַת שָׁנָה לְאָסָא מֶלֶךְ יְהוּדָה מָלַךְ עָמְרִי עַל-יִשְׂרָאֵל.” (ספר מלכים א', פרק ט"ז, פסוק כ"ג).
ג'אט (קבוצה אתנית)

מנהג גמלים ג'אט מוסלמי מאזור סינד, 1872
ג'אט סיקי משבט סינדהו, לאהור, 1872
נערה ג'אט מאוטר פרדש, 1868
ג'אט (בפנג'אבי: ਜੱਟ, בהינדי: जाट, באורדו:جاٹ, באנגלית: Jat (מבטאים "ג'אאט") היא קהילה אתנית, בזמנו בעיקר חקלאית באופייה, בצפון הודו ובפקיסטן.
בהתחלתה עם של רועים על גדות החלק התחתון של הנהר אינדוס בחבל סינד, נדדה עם הזמן צפונה אל אזורי פנג'ב, דלהי, רג'פוטאנה ומערב מישור הגנגס תוך מעבר לחיים מיושבים ולחקלאות.
בני ג'אט הפכו למרכיב חשוב בקרב ההודים הפנג'בים. כיום חיים בני ג'אט בעיקר במדינות ההודיות הריאנה, פנג'ב, דלהי, רג'סטן ואוטאר פרדש, ובמדינות פנג'ב וסינד בפקיסטן.
בני ג'אט אימצו דתות שונות - הינדואיזם, אסלאם סוני (בפקיסטן) ובמיוחד הסיקיזם. אולם פולחן האבות תופס עדיין תפקיד חשוב בתרבותם ומסורותיהם. בני ג'אט נמנעו תקופות ארוכות להכיר בסמכויות דתיות ופוליטיות, ובמערכת הקאסטות. הם נחשבים "ללא קסטות" והוגדרו לא פעם על ידי שכניהם כ"טמאים". קהילת ג'אט דוברת בעיקר את שפת פנג'בי (הניבים ג'אטקי-הינדי, הינדקי וכו'). חלקם מדברים גם אורדו.
קהילת הג'אט ראתה שינויים מרחיקי לכת במאה ה-17, הפלג ההודי של הג'אט נקט במאבק מזוין נגד האימפריה המוגולית בסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18. הממלכה הג'אטית הגיעה לשיא פריחתה תחת מהראג'ה סוראג' מאל בבהרטפור, בשנים 1707-1763.
חברי קהילת הג'אט באזור פנג'אב אימצו את מנהגי הח'אלסה של הסיקים, והם נקראים ג'אטים סיקים.
דמוגרפיה

במאה ה-21 הג'אטים היוו 20% מאוכלוסיית חבל פנג'ב, 10% מתושבי בלוצ'יסטן, רג'סטן ודלהי, 2-5% מתושבי סינד, ח'ייבר פח'טונח'ווה ואוטר פרדש. 6 מיליון ג'אט חיים בהודו ו-4 מיליון בפקיסטן.
בשנת 2012 העריכו ב"הינדוסטן טיימס" כי יש בעולם 82.5 מיליון ג'אט. המספרים במפקדי האוכלוסין בהודו נמוכים בהרבה.
בני ג'אט מוכרים כ"מעמד חלש אחר" (Other Backward Class) ב-7 מתוך 36 המדינות וטריטוריות המרכיבות את הודו, דהיינו ברג'סטן, בהימאצ'ל פרדש, בדלהי, באוטראקהאנד, באוטאר פרדש, במדיה פרדש ובצ'האטיסגאר. קטגוריה זו מעניקה להם זכאות להעדפה מתקנת בתור אוכלוסייה הנמצאת מחוץ למערכת הקאסטות ומעמדה נחשב לעיתים קרובות כנחות. עם זאת ההכרה הזאת לא זיכתה אותם בהעדפה מתקנת בתחום המשרות בממשל המרכזי אלא רק במדינת רג'סטן (החל משנת 1999), להוציא  המחוזות בהרטפור ודולפור.
בעשור השני של המאה ה-21 עלתה הדרישה מצד בני ג'אט באזורים נוספים לזכות בהעדפה מתקנת.
בשנת 2016 ארגנו בני ג'אט ממדינת הריאנה תנועת מחאה המונית לשם כך, שהידרדרה למעשי אלימות והתנגשויות עם כוחות הסדר, עם נפגעים בנפש.
במהומות מ-20 בפברואר 2016 חסמו בני ג'אט והרסו דרכי תחבורה אל עיר הבירה של הודו, דלהי, וחלקים מתעלת מונאק המספקת מים לעיר הזאת. 10 מיליון תושבים בדלהי נותקו ממים. כמו כן פגעו ברכוש רב פרטי וציבורי. בעיר רוטאק הציתו חנויות ומפעלים השייכים לקבוצות אתניות אחרות.
ראו גם

אדיוואסי
האימפריה הסיקית

האימפריה הסיקית (בפונג'אבית: ਸਿੱਖ ਸਾਮਰਾਜ; סיק סמראג') הייתה מעצמה אזורית שבסיסה באזור חבל פנג'אב, אזור מישורי הנמצא בדרום אסיה. האימפריה התקיימה מ-1799, והמהרג'ה רנג'יט סינג השתלט על לאהור בשנת 1849. עם זאת, האימפריה נפלה לאחר שחברת הודו המזרחית הבריטית, חברת מניות שקיבלה צ'רטר מלכותי מאליזבת הראשונה ב-31 בדצמבר 1600, כבשה אותה במלחמה האנגלו-סיקית השנייה.
האימפריה הסיקית קמה על בסיס הח'אלסה. בשיא גודלה במאה ה-19, האימפריה התרחבה מגילגיט (אזור פקיסטן של היום), לטיבט. האימפריה שלטה על מדבר טהאר, אך גם שלטה על לאהור, בירת פרובינציית פנג'אב, עיר בעלת היסטוריה רבה.
האוכלוסייה המוערכת של האימפריה בשיאה, היה 12 מיליון נפשות בשנת 1831, מה שהופך אותה למדינה ה-19 המאוכלסת ביותר באותו הזמן (המאה ה-19). האימפריה הייתה האזור הגדול האחרון של תת-היבשת ההודית שסופח על ידי האימפריה הבריטית. באימפריה דיברו שפות רבות, ביניהם פנג'אבי ופשטו.
אף על פי שהאימפריה הייתה שייכת לסיקים, 80% מאוכלוסיית האימפריה הייתה מוסלמית, ורק מיעוט של 10% היו סיקים.
הערות שוליים

↑  Ranjit Singh: A Secular Sikh Sovereign | Exotic India Art, www.exoticindiaart.com (באנגלית)
↑  Hari Ram Gupta, History of the Sikhs: The Sikh Lion of Lahore, Maharaja Ranjit Singh, 1799-1839, Munshiram Manoharlal, 1991, ISBN 978-81-215-0515-4. (באנגלית)
↑  Harish K. Puri, Scheduled Castes in Sikh Community: A Historical Perspective, Economic and Political Weekly 38, 2003, עמ' 2693–2701
לאורנטינו קורטיסו

לאורנטינו (ניטו) קורטיסו כהן (בספרדית: Laurentino "Nito" Cortizo Cohen;‏ נולד ב-30 בינואר 1953) הוא פוליטיקאי פנמי יהודי המכהן כנשיא פנמה.
ביוגרפיה

נולד בפנמה סיטי ללאורנטינו קורטיסו ממחוז אורנסה שבגליסיה, ספרד ולאסתר כהן, יהודייה. למד תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת טקסס באוסטין. חבר המפלגה המהפכנית הדמוקרטית (אנ'), השייכת לשמאל-מרכז.
בין השנים 1994–2004 כיהן כחבר פרלמנט. בין השנים 2000–2001 כיהן כנשיא האספה הלאומית של פנמה (אנ'). לאחר מכן כיהן כשר לפיתוח חקלאות תחת הנשיא מרטין טוריחוס, אך בשנת 2006 התפטר בעקבות התנגדותו להסכם הסחר עם ארצות הברית.
ב-5 במאי 2019 נבחר לנשיאות כשזכה ב-33.27% מהקולות.
דקלה (דמות מקראית)

דִּקְלָה הוא דמות מקראית. הוא בנו של יקטן ואחיהם של 12 אחיו: אַלְמוֹדָד, חֲצַרְמָוֶת, שָׁלֶף, יֶרַח, הֲדוֹרָם, אוּזָל, אֲבִימָאֵל, עוֹבָל, שְׁבָא, אוֹפִר (אופיר), חֲוִילָה ויוֹבָב.
”וּלְעֵבֶר יֻלַּד שְׁנֵי בָנִים: שֵׁם הָאֶחָד פֶּלֶג - כִּי בְיָמָיו נִפְלְגָה הָאָרֶץ וְשֵׁם אָחִיו: יָקְטָן. וְיָקְטָן יָלַד אֶת אַלְמוֹדָד וְאֶת שָׁלֶף וְאֶת חֲצַרְמָוֶת וְאֶת יָרַח. וְאֶת הֲדוֹרָם וְאֶת אוּזָל וְאֶת דִּקְלָה. וְאֶת עוֹבָל וְאֶת אֲבִימָאֵל וְאֶת שְׁבָא. וְאֶת אוֹפִר וְאֶת חֲוִילָה וְאֶת יוֹבָב. כָּל אֵלֶּה בְּנֵי יָקְטָן.” (בראשית י', כה-כט)
דקלה, ככל הנראה התגורר כמו שאר אחיו בערב ובעיקר באזור תימן. יש חוקרים מסוימים שהעידו על מקום בתימן בשם דקלה.
השם דקלה מגיע מעץ הדקל.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק י', פסוקים כ"ה–כ"ט
1 2  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ב
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה בן יוסף

הרב משה בן יוסף בן מרון לוי מנרבונה היה מגדולי חכמי פרובנס.
משה בן יוסף נולד בסוף המאה ה-11 או תחילת המאה ה-12 למשפחת רבנים בנרבונה. סבו, מרון הלוי היה מראשי הקהילה בנרבון. הוא למד אצל דודו הרב יצחק בן מרון, ראש הישיבה בנרבונא, וגדל להיות מגדולי חכמי פרובנס. הוא נמנה ראשון בין חכמי דורו, דבר המעיד על חשיבותו והיה מיחידי הראשונים אשר כונה גאון. הוא היה אחד מחברי ישיבת הזקנים של נרבונה ועמד בראש ישיבה של תלמידים. הרב בנימין זאב בנדיקט משער שבימיו פוצל תפקיד ראש ישיבת נרבונה בינו לבין הרב אברהם בן יצחק מנרבונה (ראב"י), כאשר ראב"י כיהן כראש ישיבת הזקנים ורמב"י כראש ישיבת התלמידים. הוא נפטר ככל הנראה לפני שנת 1165, שכן בנימין מטודילה שעבר בנרבונה אינו מזכירו.
הרב משה בן הרב יוסף נודע כרבם המובהק של הראב"ד השלישי ושל רבי זרחיה הלוי. הרב זרחיה הלוי כתב עליו (בספרו המאור הקטן מסכת חולין פרק שלישי): "והוא הרב המובהק שלנו ועליו היינו סומכים".
הרב משה בן הרב יוסף חיבר פירושים רבים למסכתות התלמוד, אך הם לא הגיעו לידינו. מרבים להביא מפירושיו, תלמידו המובהק הרז"ה, וכן הרמב"ן.
לקריאה נוספת

ר' משה בר' יוסף מנרבונא, בתוך, הרב בנימין זאב בנדיקט, מרכז התורה בפרובנס, ירושלים, תשמ"ה, עמודים 34-52
ארבעת המופלאים (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בארצות הברית
 מבוסס על:  ארבעת המופלאים (קומיקס)
 בימוי:  טים סטורי 
 הופק בידי:  אבי ארד, ברנד אייכנר, ראלף וינטר 
 תסריט:  תסריט: מייקל פראנס, מארק פרוסט קומיקס: סטן לי, ג'ק קירבי
 עריכה:  ויליאם הוי 
 שחקנים ראשיים:  יואן גריפית' ג'סיקה אלבה מייקל צ'יקליס כריס אוונס ג'וליאן מקמהון קרי וושינגטון לורי הולדן
 מוזיקה:  ג'ון אוטמן 
 צילום:  אוליבר ווד 
 מדינה:  ארצות הברית, גרמניה 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  8 ביולי 2005
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט גיבורי-על, סרט פנטזיה, סרט מדע בדיוני, סרט פעולה 
 תקציב:  100 מיליון דולר
 הכנסות:  330,579,719 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   fantasticfour
 www.fantasticfourmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
ארבעת המופלאים (באנגלית: Fantastic Four) הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2005 בבימויו של טים סטורי ובכיכובם של יואן גריפית', ג'סיקה אלבה, כריס אוונס, מייקל צ'יקליס וג'וליאן מקמהון. הסרט מבית פוקס ומארוול קומיקס, מבוסס על חוברות הקומיקס "ארבעת המופלאים" שנוצרו על ידי סטן לי וג'ק קירבי. הסרט הפך לשובר קופות וגרף 330 מיליון דולר ברחבי העולם ובכך הפך לסרט גיבורי העל השני הרווחי ביותר לשנת 2005, לאחר "באטמן מתחיל". לסרט זה נוצר סרט המשך בשם "ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף".
עלילת הסרט

ד"ר ריד ריצ'רדס, יחד עם חברו בן גרים, משכנע את ד"ר ויקטור וון דום, מנכ"ל "תעשיות וון דום," לאפשר לו גישה לתחנת החלל שלו כדי לבדוק את השפעת הקרניים הקוסמיות על דגימות ביולוגיות. וון דום מסכים ומגייס את החוקרת הראשית שלו בתחום הגנטיקה (והאקסית של ריד) סוזן סטורם ואת אחיה הפזיז, ג'וני סטורם.
הם מגיעים לחלל לחקור את העננים הקוסמיים, אך העננים מגיעים לפני המועד הצפוי. ריד, סוזן וג'וני עוזבים את התחנה המוגנת כדי להציל את בן, שנמצא בטיול חלל כדי למקם את הדגימות, בעוד ויקטור סוגר את המגנים מאחוריהם כדי להגן על עצמו. הסופה פורצת את תחנת החלל ופוגעת בארבעתם. הם חוזרים הביתה אך במהרה מתחילים לפתח כוחות מוזרים. ריד מסוגל למתוח את גופו כמו גומי, סוזן יכולה להפוך לבלתי נראית וליצור שדות כוח, ג'וני יכול לעטוף את גופו באש, ובן הופך ליצור סלעי ענק בעל כוח וסיבולת על-אנושיים. ויקטור, בינתיים, מתמודד עם תגובת נגד מצד בעלי המניות שלו בעקבות הפרסום השלילי מהמשימה הכושלת.
על גשר ברוקלין, בן בטעות גורם לתאונה בשרשרת כשהוא מונע מאדם להתאבד. הארבעה משתמשים בכוחותיהם כדי להשתלט על הנזק ולהציל חיי אדם. בעוד הקהל מריע להם על מאמציהם, ארוסתו של בן מגיעה ומסיימת בשתיקה את אירוסיהם, כשאינה מסוגלת לקבל את מצבו. ריד נשבע בפני בן השבור כי ימצא דרך להפוך את השפעות הסופה. התקשורת מכנה אותם "ארבעת המופלאים," וויקטור מנצל את הסיפור כדי להרשים את בעלי המניות, אך הם מחליטים לסגת מהשקעותיהם בתעשיות וון דום. הארבעה עוברים למעבדה של ריד בבניין בקסטר כדי לחקור את יכולותיהם ולעבוד על מציאת תרופה. ויקטור מציע את תמיכתו במאמציהם, אך מאשים את ריד בכישלון המשימה.
ריד מתכנן לבנות מכונה שתשחזר את הסופה ותחזיר את מצבם לקדמותו. עם זאת, ג'וני מסרב לשתף פעולה, וטוען שעליהם פשוט לקבל את כוחותיהם. בינתיים, ויקטור, שגם הוא הושפע מהסופה בשל תקלה במגנים, מתחיל לעבור מוטציה למתכת אורגנית ומסוגל לייצר חשמל, ומתחיל לתכנן להשתמש בכוחותיו החדשים כדי לנקום.
ויקטור יוצר קרע בין בן וריד, מה שגורם לבן לעזוב בזעם. זה מניע את ריד לנסות את המכונה על עצמו, אך הוא לא מצליח לייצר מספיק כוח כדי לדחוף את הסופה למסה קריטית. ויקטור שומע על כך ומביא את בן למעבדה. בן מוכנס למכונה, ו-דום משתמש בכוחותיו כדי לייצר את החשמל הנדרש להפעלתה, מה שהופך את בן בחזרה לאנושי ומאיץ את מצבו של דום, וגורם לחלק גדול מגופו להפוך למתכת. ויקטור מנטרל את בן האנושי וחוטף את ריד.
ויקטור, שכעת מכנה את עצמו "דום," מעניש את ריד באמצעות יחידת קירור-על ויורה טיל חום-מכוון אל בניין בקסטר כדי להרוג את ג'וני. הוא טס ברחבי העיר כדי להתחמק מהטיל, ומדליק דוברת זבל באש כדי להטעות אותו. סוזן ממהרת לשחרר את ריד ונאבקת בדום אך אינה מצליחה לגבור עליו. בן מגיע לעזור, כשהוא שוב הפך ל-דבר באמצעות המכונה. הקרב גולש לרחובות, וארבעת המופלאים מתאחדים להילחם בדום. ג'וני וסוזן משלבים כוחות כדי לעטוף את דום בלהבות עזות, ובן וריד מרססים אותו במים קרים, מה שגורם להלם תרמי שמקפיא את דום במקום.
באפילוג, בן אומר לריד לשכוח מהניסוי עם המכונה, כשהוא מקבל את מצבו דרך מערכת היחסים שלו עם אליסיה מסטרס, אמנית עיוורת. הצוות מחליט לאמץ את תפקידם כגיבורים, וריד מציע לסוזן נישואין. בינתיים, דום הקפוא מועבר בחזרה למולדתו, לטבריה.
צוות שחקנים

יואן גריפית' – ריד ריצ'רדס/מיסטר פנטסטיק
ג'סיקה אלבה – סוזן סטורם/האישה הבלתי-נראית
כריס אוונס – ג'וני סטורם/הלפיד האנושי
מייקל צ'יקליס – בן גרים/הדבר
ג'וליאן מקמהון – ויקטור וון דום/דוקטור דום
קרי וושינגטון – אלישיה מאסטרס
סטן לי – הופעת אורח כווילי למפקין, עובד דואר בבניין בקסטר
קני ברטרם - כחלק מצוות אופנוענים
מוזיקה

את המוזיקה המקורית לסרט כתב והלחין ג'ון אוטמן, אשר ידוע בהלחנת פסקולים של סרטי מארוול קודמים כגון סדרת סרטי אקס-מן, כשאלבום מוזיקלי נוסף אשר כלל בתוכו שירים של מגוון אמנים ושירי היפ-הופ, רוק ועוד.
הערות שוליים

↑  Yearly Box Office Results
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7517007-3  LCCN: no2005056164  VIAF: 203747923   WorldCat (עם VIAF): 203747923
ניל פין

| --- | --- |

ניל פין מופיע עם פליטווד מק 2019
 לידה:  27 במאי 1958 (בן 66) טה אוומוטו, ואיקטו, ניו זילנד
 שם לידה:  ניל מלואן פין
 מוקד פעילות:  אוקלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 עיסוק:  מוזיקאי • פזמונאי
 סוגה:  רוק • פופ • גל חדש • ארט רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  שירה • גיטרה • כלי מקלדת • כלי הקשה
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס • Kobalt Label Services • Lester Records, LTD
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  Finn Brothers • Crowded House • פליטווד מק
 צאצאים:  Liam Finn 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית (12 ביוני 1993)  פרסי APRA (2002)  Aotearoa Music Awards (1987)  New Zealand Music Award for Best Solo Artist (1999)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ואיקטו 
 https://www.neilfinn.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ניל מולן פין OBE (נולד ב-27 במאי 1958) הוא זמר-יוצר ומוזיקאי ניו זילנדי. הוא ידוע בעיקר בשל היותו חבר ראשי בלהקת "Split Enz" עם אחיו טים, הסולן והחבר המייסד של Crowded House, וחבר בסיבוב ההופעות של פליטווד מק. פין הצטרף ל-Split Enz ב-1977 לאחר עזיבתו של החבר המייסד פיל ג'אד והשפיע על מעבר הרחק משורשי הרוק האמנותי של הלהקה לכיוון הגל חדש וסאונד מוכוון פופ. בהדרגה התבלט ביצירותיו בתוך הלהקה, הוא כתב את רוב השירים המצליחים של הלהקה בשנות ה-80, כולל "One Step Ahead", "History Never Repeats", "I Got You, ו-"Message to My Girl".
לאחר התפרקות Split Enz ב-1984, פין עזר להקים את Crowded House עם המתופף האחרון של Split Enz פול הסטר ושימש כסולן הלהקה וככותב השירים הראשי שלה. Crowded House זכו להצלחה בינלאומית ב-1987 כשהוציאו את הסינגל "Don't Dream It's Over", שנכתב על ידי פין. לאחר שהלהקה התפרק ב-1996, פין ואחיו הוציאו שני אלבומים בשם Finn Brothers, לפני שעשו איחוד ב-Crowded House ב-2006. באפריל 2018, הצטרף ל־פליטווד מק לסיבוב ההופעות שלהם באותה שנה. פין גם הקליט כמה אלבומי סולו מצליחים, אסף מוזיקאים מגוונים לפרויקט "7 Worlds Collide" ותרם לכמה פסקולים של קולנוע וטלוויזיה.
אד אובריאן מרדיוהד הכתיר את פין כ"כותב השירים הגדולים ביותר של המוזיקה הפופולרית".
ילדותו

פין נולד הצעיר מבין ארבעה ילדים לדיק ומרי פין בטה אוומוטו, ניו זילנד . אמו, קתולית אדוקה שעברה לניו זילנד מאירלנד בגיל שנתיים, שמרה על השפעה דתית במשפחה. פין התבטא על הילדות הקטולית "זוהי קרקע פורייה נהדרת לשליפת מילים. [יש] הרבה דברים טובים שקורים שם, טקסים ודימויים טובים והרבה אשמה. זה שילוב חזק מאוד. אני חושב שאתה מבורך, באמת, שגדלת עם איזושהי דוגמה מוזרה כזו." אביו, בנו של איכר מוואיקאטו, שירת בצבא באיטליה והפך לרואה חשבון במהלך מלחמת העולם השנייה הוריו החדירו בפין הצעיר "הערצה מעוררת השראה למוזיקה" המשפחה עסקה לעיתים קרובות בשירה סביב הפסנתר המשפחתי. בנוסף למוזיקה, פין נהנה גם מספורט, במיוחד שחייה, רוגבי, טניס ורכיבה על אופניים.
כילד, פין היה מופיע לעיתים קרובות במפגשים משפחתיים עם אחיו הגדול טים. פין נזכר, "היינו שרים כל הלילה. זה היה חלק גדול מהחינוך שלנו...זה היה הרמז הראשון לפיתוי של הופעה חיה." הוא העריץ את אחיו ורצה לחקות את מעשיו, ולמד לנגן בגיטרה ופסנתר באותו זמן שטים עשה זאת. טים היה התפרסם בשאיפותיו המוזיקליות. שאיפות, וזכה בעשרה שילינג בתחרות הכישרונות השנתית שלו בבית הספר זמן קצר לאחר ההרשמה. כאשר טים עזב ללמוד ב־Sacred Heart College, פנימייה באוקלנד, ניל בן השמונה החל לנגן בגיטרה שאחיו הגדול השאיר מאחור. באופן טבעי, פין זכה לכינוי 'הנמלה' על ידי משפחתו בשל אופיו הנחוש והשאפתני.
פין למד בפנימיית הלב הקדוש באוקלנד ובמכללת טה אוומוטו. הוא החליט להיות מוזיקאי בגיל 12 ולאורך כל שנות הלימודים הופיע בבתי כלא ובבתי חולים, וכמו כן במפגשים ביתיים.
קריירה > 1977–1984: Split Enz

בשנת 1976, פין הקים את להקת After Hours, עם מארק האו, ג'וף צ'ון ואלן בראון. זמן לא רב לאחר הופעת הבכורה של הלהקה, אחיו של פין, טים, הזמין אותו להצטרף ל־Split Enz בלונדון, במקום הזמר והיוצר המקורי פיל ג'אד . עד 1980, הוא השתתף בתפקידי סולן וכתב את הלהיט הבינלאומי הראשון שלהם, "I Got You". פין תרם משמעותית לאלבומים המאוחרים של הלהקה, ואף לקח לזמן קצר את המנהיגות בימיה האחרונים של הלהקה כשטים עזב ב-1984.