stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יניב ד'אור
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', יניב ד'אור: בבוקר בבית קברות, בערב באופרה, באתר ynet, 23 במאי 2013
↑  מרב יודילוביץ', התפרעות במופע יניב ד'אור ביוהנסבורג, באתר ynet, 16 באפריל 2013
↑  אתר קול המוסיקה "יד על הדופק", יניב ד'אור מראיין את שרון רוסטורף-זמיר, 1 ביוני 2014
↑  נעם בן זאב, עכבר העיר אונליין, הקונטרה-טנור יניב ד'אור, חי בלונדון ומתגעגע, באתר הארץ, 23 ביוני 2010
↑  נעם בן זאב, קונטרה פיוט: יניב ד'אור באלבום חדש, באתר הארץ, 14 בינואר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419845005171  BnF: cb16751797m (data)  GND: 1027137156  ISNI: 0000 0003 8111 0959  VIAF: 260712368   WorldCat (עם VIAF): 260712368
הבלדה על באסטר סקראגס

| --- | --- |

 בימוי:  אית'ן כהן, ג'ואל כהן 
 הופק בידי:  האחים כהן, מייגן אליסון, סו נייגל
 תסריט:  ג'ואל כהן, אית'ן כהן 
 עריכה:  האחים כהן
 שחקנים ראשיים:  טים בלייק נלסון ליאם ניסן ג'יימס פרנקו ברנדן גליסון זואי קאזאן טיין דיילי הארי מלינג ביל הק טום וייטס
 מוזיקה:  קרטר בורוול 
 צילום:  ברונו דלבונל 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Annapurna Pictures 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ספטמבר 2018
 משך הקרנה:  133 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מערבון, קומדיה שחורה דרמה
 מקום התרחשות:  קולורדו 
 הכנסות באתר מוג'ו:   theballadofbusterscruggs
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבלדה על באסטר סקראגס (באנגלית: The Ballad of Buster Scruggs) הוא מערבון אמריקאי משנת 2018 שכתבו, ביימו, והפיקו האחים ג'ואל ואית'ן כהן. הסרט מהווה מעין אנתולוגיה של שישה סרטים קצרים המתרחשים כולם במערב הפרוע. בסרט משתתפים: טים בלייק נלסון, ליאם ניסן, ג'יימס פרנקו, ברנדן גליסון, זואי קאזאן, טיין דיילי, הארי מלינג, ביל הק, וטום וייטס.
הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-75, ב-31 באוגוסט 2018, שם זכה בפרס לתסריט הטוב ביותר.
לאחר הקרנה מוגבלת במספר אולמות קולנוע שהחלה ב-9 בנובמבר 2018, הסרט יצא בנטפליקס ב-16 בנובמבר.
הסרט נכנס לרשימת עשרת הסרטים הטובים ביותר של 2018 ברשימת National Board of Review (אנ'). הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בטקס פרסי אוסקר ה-91 בשלוש קטגוריות: פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר, פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (עבור: "When a Cowboy Trades His Spurs for Wings").
עלילה > "הבלדה על באסטר סקראגס"

באסטר סקראגס, (טים בלייק נלסון) קאובוי עליז ומזמר לבוש בלבן, רוכב לבדו על סוסו במדבר, שר ומספר על עצמו תוך שהוא שובר את הקיר הרביעי. באסטר מגיע לקנטינה מבודדת מלאה בפורעי חוק, שם הוא מחליף עלבונות עם אחד מהם, וכשזה מאיים עליו, באסטר יורה בו ובאחרים בזריזות וללא מאמץ. בהמשך הוא ניגש לעיירה ונכנס למסבאה. במסבאה מחייבים אותו להשאיר את אקדחו בדלפק הכניסה, בהתאם למדיניות הנשק של המקום.
באסטר מצטרף לאחד השולחנות למשחק פוקר, לאחר ששחקן אחר עזב בפתאומיות, אבל מגלה שהשחקן פינה את המושב לאחר שהוא קיבל את קלפי יד המת. השחקנים האחרים טוענים כי באסטר מחויב לשחק במקומו, משום שראה את הקלפים. כאשר באסטר מסרב, שחקן גדול ומאיים בשם ג'ו, נעמד וחושף את אקדחו. כשבאסטר מציין מי הוא בניסיון להרגיעו, הוא שולף אקדח ודורך אותו כדי לזכות בפרס על ראשו. לאחר שלא הצליח לשכנע את ג'ו לסיים את העימות בדרכי נועם, באסטר בועט במהירות אדירה בקרש שולחן הפוקר, באופן כזה שפוגע בידו של ג'ו האוחזת באקדח הטעון. כתוצאה מכך, האקדח מכוון כלפי ג'ו, וזה יורה בעצמו ומת. יושבי המסבאה מוכים בתדהמה, ובאסטר שובר את המתח עם שיר עליז וקולני על "ג'ו הזועף" להנאת הלקוחות. אחיו של ג'ו מגיע בבהלה, וכשהוא מוצא את גופת אחיו הוא מאתגר את באסטר לדו-קרב. באסטר נענה לאתגר. בקרב, באסטר יורה בכל אצבעות ידו הימנית של אחיו של ג'ו, ולפני שזה מספיק להגיב, באסטר מסובב אליו את גבו, ויורה בו מבעד למראה קטנה.
לאחר מכן, קאובוי צעיר לבוש בשחור רוכב לתוך העיר ומנגן במפוחית פה, ומאתגר את באסטר בנימוס לדו-קרב. באסטר נענה בשמחה. אולם, להפתעתו הרבה, האיש הצעיר שלף את נשקו עוד לפני שבאסטר הספיק להגיב, ויורה במצחו. באסטר בוחן את הפצע בהשתוממות לפני שמתמוטט. הוא טוען כי היה צריך לחזות זאת, משום ש"אתה לא יכול להיות הטוב ביותר לנצח". נשמתו של באסטר יוצאת מגופו עם כנפיים ונבל, ומרחפת לשמיים, ובאסטר פורץ בדואט עם הבחור הצעיר. בשיר, באסטר מביע תקווה כי יגיע למקום בו ישנם אנשים טובים יותר מאלו על פני האדמה.
עלילה > "בקרבת אלגודונס"

קאובוי צעיר (ג'יימס פרנקו) מנסה לשדוד בנק מבודד בערבה, חרף אזהרותיו של הפקיד הזקן. כאשר הוא בורח, פקיד הבנק יורה בו, והוא מנסה לתפוס מחסה מאחורי באר מים. הקאבוי מחזיר אש, אבל הפקיד רץ לעברו עם נשק, כשהוא לובש קרש כביסה וכמה סירים ומחבתות, כשריון המסיט את כל הכדורים של הקאובוי. כל פעם שכדור פוגע בשריון המאולתר הפקיד קורא בזלזול "!Pan-Shot" (משחק מילים: מילולית יריית-מחבת וגם פאנינג). הפקיד דופק את קת הרובה שלו בראשו של הקאובוי והוא מאבד את ההכרה.
כאשר הקאובוי מתעורר, הוא מוצא את עצמו יושב על סוסו מתחת לעץ, כשידיו כבולות וחבל כרוך סביב צווארו. איש חוק ואנשיו מבקשים ממנו לשאת את מילותיו האחרונות, שכן הם הרשיעו אותו וגזרו עליו עונש מוות בזמן שהיה בחוסר הכרה. ביצוע גזר הדין מופרע על ידי מתקפה של לוחמי קומאנצ'י, שהורגים במהירות את איש החוק ואנשיו, אבל משאירים את הקאובוי במקומו על הסוס.
לאחר זמן מה, מוביל בקר עובר באזור ומשחרר את הקאובוי והוא מצטרף אליו לרכיבה. עם זאת, מתברר כי אותו מוביל בקר הוא למעשה גנב בקר, והם מיד נרדפים על ידי קבוצת אנשי חוק אחרים. מוביל הבקר בורח ומשאיר את הקאובוי לבדו, כשזה לא מספיק להבין את הסיטואציה. אנשי החוק תופסים את הקאובוי ומובילים אותו לעיירה, והשופט מורה לתלות אותו. בעוד הקאובוי עומד על הגרדום עם שלושה גברים אחרים הממתינים להוצאה להורג, הוא מביט באיש לשמאלו, שמבכה על מר גורלו, ואומר לו "פעם ראשונה?". לפני שהוא הוא נתלה, הקאבוי מבחין בבחורה יפה ומחייך לעצמו. התליין מכסה את ראשו ומושך את מנוף הדלת לקול תשואות הקהל.
עלילה > "מקור פרנסה"

אמרגן מזדקן (ליאם ניסן) והאמן שלו, הריסון, צעיר חסר ידיים ורגליים, מעלים מופע נודד. הם נוסעים מעיר לעיר, בעגלה שהופכת לבמה קטנה בה הריסון מדקלם בפאתוס קלאסיקות מן התרבות המערבית, בהן "אוזימנדיאס" מאת פרסי ביש שלי, הסיפור המקראי על קין והבל, יצירותיו של שייקספיר (בפרט סונטה 29) ואת "נאום גטיסברג" של אברהם לינקולן. האמרגן אוסף כסף מהקהל בסוף כל הופעה, אך עם הזמן הרווחים הולכים ופוחתים, כאשר הם מבקרים בעיירות הרים נידחות יותר, בהן הקהל קטן יותר ואדיש. היחסים בין האמרגן להריסון מנוכרים, כשהם לבדם, האמרגן מרבה להשתכר וללכת לבתי בושת.
בתום הופעה אחת שלא הניבה רווחים, האמרגן מבחין במופע סמוך, בו מוצגת תרנגולת שיכולה לכאורה לחשב תרגילי אריתמטיקה בסיסית. הקהל קורא תרגיל, והתרנגולת נוקבת במקורה במספר הנכון. האמרגן רוכש את התרנגולת שחולקת את העגלה עם הריסון, שאינו מרוצה מהמצב החדש. מאוחר יותר האמרגן מחנה את העגלה ליד גשר גבוה מעל לנהר זורם. הוא הולך למרכז הגשר ומטיל אבן גדולה כדי לאמוד את עומק המים לפני שחוזר לעגלה. בסצנה הסופית רואים את פנים העגלה כשהנוסע היחיד בתוכה הוא התרנגולת.
עלילה > "הקניון המוזהב"

השלווה הטבעית בעמק הררי וקסום מופרת, כאשר מגיע למקום מחפש זהב זקן (טום וויטס). לאחר שמצא מספר גרגירי זהב בנהר, הוא מחליט לחפש זהב באחו הירוק שליד הנהר. במשך כמה ימים הוא חופר בורות בקרקע על מנת לספור את גרגירי הזהב, כשהוא חושב שמצא את המקור הסביר של גרגירי הזהב הוא מתחיל לחפור בור עמוק יותר. לאחר הלילה הראשון שלו באתר החפירה, הוא רואה אוח גדול בצמרת העץ בקצה העמק. כשהוא מטפס למעלה ומגיע אל הקן ולוקח את ארבע הביצים מהקן, מבטו של האוח מן העץ הסמוך גורם לו להחזיר שלוש מארבע הביצים שהוא לקח לארוחה שלו. ביום השלישי הוא חופר ומוצא גוש זהב הגדול פי כמה וכמה מהקודמים בתוך אבן. ברגע שהוא מגלה את הזהב בתוך הבור, צל חולף מוטל מעליו. לצופים מתברר כי זהו גבר צעיר שעקב אחריו ונתן לו לעשות את כל העבודה. הצעיר מתגנב לקצה הבור, ויורה במחפש הזקן מאחור. המחפש נופל כשפניו על הקרקע, ודם מתפשט על גבו. הצעיר קופץ לתוך הבור כדי לגנוב את הזהב, אך להפתעתו המחפש מסתובב, נאבק עימו על האקדח, ויורה בו למוות. המחפש יוצא מן הבור, שוטף ובודק את הפצע שלו בנחל, ומאשר שהירייה לא פגעה בשום איבר חיוני. הוא מסיים את כריית הזהב, דוחף את גופו של הצעיר אל הבור שישמש לו כקבר, ועוזב את העמק בשמחה. בסיום שוב נראה העמק קסום וריק מאדם.
עלילה > "הנערה שכעסה"

אליס לונגבאו (זואי קאזאן) ואחיה הבכור גילברט, איש עסקים חסר כישרון, נוסעים בשיירת עגלות לאורך הפרריה מערבה, לכיוון אורגון. שם, לטענת גילברט, מצפה להם שותף עסקי שלו, שישא את אליס לאישה. זמן קצר לאחר יציאתם למסע, גילברט מת מכולרה, ומובילי השיירה, מר בילי נאפ ומר ארתור, עוזרים לאליס לקבור את אחיה.
אף על פי שלא עומדות לנגד עיניה אפשרויות ברורות לגבי העתיד באורגון, אליס מחליטה להמשיך בנסיעה במקום לחזור מזרחה. מאט, הצעיר שגילברט שכר להוביל את עגלתם, טוען שגילברט הבטיח לו 400 דולר, מחצית מהסכום הובטח לו שיקבל כשהם יגיעו לנקודת הביניים בפורט לארמי, ואת החצי השני כשיגיעו לעמק ויליאמט, ואם לא יקבל את התשלום הוא יחזור הביתה. מחשש מפני מאט, אליס מספרת לבילי שחיפשה את הכסף בעגלה אך לא מצאה, והניחה שאחיה נשא אותו במקטורן שלו ונקבר עמו, בילי מציע את תמיכתו בכך שיחשוב על פתרון. בהמשך הוא עושה לאליס טובה בכך שניסה לירות בכלבו הקטן של גילברט, "הנשיא פירס" (על שמו של פרנקלין פירס), מפני שהנביחות המתמידות של הכלב עוררו תלונה נרחבת בקרב שאר הנוסעים, אך הוא לא מצליח לירות בו משום שהכלב נמלט.
במהלך המסע, אליס ובילי מנהלים כמה שיחות אינטימיות ומתקרבים, ואז בילי מציע לפתור את הדילמה של אליס בכך שתינשא לו. והוא ידאג לחוב של אחיה, וכן יפרוש מהובלת שיירות, ויקים איתה בית ומשפחה באורגון. אליס מופתעת מהצעתו של בילי, אומרת שתשקול זאת, ולבסוף מקבלת את הצעתו, מאחר שהחיבה ביניהם הדדית. בילי מודיע לארתור כי זו תהיה נסיעתם האחרונה יחד, וזה אדיש.
למחרת בבוקר, ארתור שם לב שאליס נעדרת, הוא שואל את אחד הנוסעים אם ראה אותה, וזה אומר לו שראה אותה הולכת לכיוון מסוים, וששמע את הכלב הנמלט נובח מאותו הכיוון. ארתור רוכב לכיוון הגבעות ומוצא אותה עם הכלב צוחקת נוכח "הנשיא פירס" הנובח אל עבר כמה נובחניות. לפתע ארתור מבחין בעקבות סוסים טריות, הוא מורה לאליס לרדת מהסוס ולשבת מאחורי גבעה קטנה לידם. צ'יף אינדיאני ואנשיו רכובים על סוסים נראים באופק, ארתור נותן לאליס אקדח, ואומר לה שאם הוא יהרג, עליה להתאבד בירייה כדי למנוע את לכידתה בידי האינדיאנים שיענו ויהרגו אותה בכל מקרה. האינדיאנים מסתערים פעמיים וארתור מצליח להבריח אותם ביריות עם הרובה שלו. לוחם שהתחבא מאחורי סוסו מפתיע את ארתור, חובט בו, וארתור מתמוטט. הלוחם מתקרב אליו במטרה לקרקף אותו, אך ארתור יורה בו לפני שעושה זאת, לאחר מכן ארתור שב אל אליס אך מוצא אותה ללא רוח חיים. הוא מבין כי כמו האינדאני חשבה אותו למת, וירתה בעצמה כפי שאמר לה לעשות במקרה כזה. ארתור חוזר בעצב עם הכלב אל השירה, בלי לדעת מה לומר לבילי נאפ.
עלילה > "שרידים בני תמותה"

לפנות ערב, על רקע השקיעה, חמישה אנשים נוסעים במרכבה לפורט מורגן, קולרדו: אנגלי בשם תיגפן, אירי בשם קלרנס, צרפתי בשם רנה, גברת בטג'מין, וצייד פרוות. לאחר שתיגפן מסיים לשיר, הוא מספר כי הוא וקלרנס נוסעים בדרך זו לעיתים קרובות ו"מעמיסים מטען", כשהוא רומז לגופה שעל הגג, מבלי לפרט מה טיב העסקים שלהם.
הצייד מספר באריכות על קשר רומנטי שהיה לו עם אישה אינדיאנית, כאשר איש מהם לא ידע את שפת האחר. הצלחתם לתקשר ולהבין את רגשות האחר על בסיס אינטונציה והבעות פנים, הובילה אותו למסקנה כי כל האנשים דומים בצרכיהם הבסיסיים, בדיוק כמו החיות שהוא לוכד. גברת בטג'מין, נוצרייה אדוקה, משיבה בתרעומת שיש רק שני סוגים של אנשים. האחרים מנחשים סוגים שונים שהיא שוללת, הצייד שב וטוען כי יש רק סוג אחד של בני אדם, ואילו גברת בטג'מין טוענת כי ישנם רק "זקופי קומה" ו"חוטאים". היא מסבירה כי היא מסתמכת על כתבי הקודש, ויודעת זאת משום שבעלה, שעימו היא מתכננת להיפגש אחרי שלוש שנים של נתק, הוא מרצה בדימוס בתנועת שטקאווה על "היגיינה מוסרית ורוחנית". רנה מאתגר את הדיכוטומיה של גברת בטג'מין ואת הפשטנות בה נוקט הצייד, עם השתקפותו על אופיו הייחודי והסובייקטיבי של טבע האדם. לשם דוגמה, רנה שואל האם מר בטג'מין תופס מהי אהבה באותה הדרך שבה גברת בטג'מין תופסת אותה, ומשער שאם לא כן, אולי מר בט'מין לא נשאר נאמן בזמן הפרידה.
גברת בטג'מין מתרגזת על רנה, ומגלה סימנים של שבץ. רנה קורא לנהג מבעד לחלון כדי שיעצור את המרכבה, אבל הנהג לא נעצר. תיגפן מסביר כי מדיניות הנהיגה היא לא להפסיק את הנסיעה בשום אופן. קלרנס פוצח בשיר העם המריר "The Unfortunate Lad" (אנ'), שמרגיע את גברת בטג'מין. קלרנס ותיגפן חושפים את עצמם כ"קוצרי נשמות" או ציידי ראשים. תיגפן מספר לקבוצה כי השיטה הרגילה שלהם היא להסיח את דעת המטרות שלהם בסיפורים בזמן שקלרנס חובט בהם. תיגפן מציין שהוא נהנה להביט ב"טרף" שלהם מת, במיוחד בהבעות העיניים שלהם, לצפות ב"משא ומתן" כשהם עוברים "לצד האחר", ומנסים למצוא בכך הגיון.
שלושת האחרים נראים מוטרדים מהנאמר ומחליפים מביטים מודאגים עם תיגפן. המרכבה עוצרת בפתאומיות בפורט מורגן, מול מלון חשוך שבו כולם יישארו. השלושה נשארים יישובים ואילו תיגפן וקלרנס יוצאים כדי לשאת את הגופה לתוך המלון. לאחר מכן הם יורדים לאט, והעגלון נוסע בחזרה בלי להשאיר מטען מאחוריו. רנה, גברת בטג'מין והצייד עושים את דרכם בדלת הכניסה של המלון, ומקבלים את גורלם.
שחקנים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  הבלדה על באסטר סקראגס טים בלייק נלסון - באסטר סקראגס  וילי ווטסון - ילד  דוד קרומהולץ - צרפתי בסלון  אי.אי. בל - נגן פסנתר סלון  טום פרוקטור - קאנטינה באד מאן  קלנסי בראון - ג'ו האכזר  דני מקרת'י - אחיו של ג'ו האכזר |  בקרבת אלגודונס ג'יימס פרנקו - קאובוי  סטיבן רוט - טלר  ראלף אינסון - האדם בשחור  ג'סי לוקן - דרובר |  מקור פרנסה ליאם ניסן - אמרגן  הארי מלינג - אמן (הריסון) |  |  |  |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  הקניון המוזהב טום וויטס - מחפש זהב  סם דילון - איש צעיר |  הנערה שכעסה זואי קאזאן - אליס לונגאבו  ביל האק - בילי קנאפ  גריינג היינס - מר ארתור  ג'פרסון מאייס - גילברט לונגבאבו  אית'ן דובין - מאט |  שרידים בני תמותה טיין דיילי - ליידי (גברת בטג'מין)  ברנדן גליסון - אירי (קלרנס)  ג'ונז'ו או'ניל - אנגלי (תיגפן)  סול רובינק - צרפתי (רנה)  צ'לסי רוס - צייד |  |  |  |  |  |
פסקול

בסרט נעשה שימוש נרחב במוזיקה ובשיר בכל אחד מששת הקטעים, לפעמים באופן דיאגטי כשאחת הדמויות שרה.
Cool Water – נכתב על ידי בוב נולאן, בביצוע טים בלייק נלסון
Randall Collins – נכתב על ידי נורמן בלייק
Little Joe the Wrangler – נכתב על ידי פרידריך הולאנדר ופרנק לוסר, בביצוע של טים בלייק נלסון
Carefree Drifter – נכתב על ידי דוד רולינגס וג'יליאן וולש
When a Cowboy Trades His Spurs for Wings – נכתב על ידי דייוויד רולינגס וגיליאן ולץ', בביצוע טים בלייק נלסון ווילי ווטסון
Weela Weela Wallya – שיר עממי, בביצוע ליאם ניסן
The Sash My Father Wore – שיר עממי, בביצוע ליאם ניסן
Under the Double Eagle – נכתב ג'וזף פרנץ וגנר
Mother Machree – נכתב על ידי רידה ג'ונסון יאנג, צ'אונדרי אוקולט וארנסט בל, בביצוע טום וייטס
La Ricciola – שיר עממי, עיבוד של גייב וויטצ'ר
Has Anybody Here Seen Kelly? – נכתב על ידי קלארנס וו מרפי וויל לטרס, בביצוע ג'ונז'ו או'ניל
Campfire Fiddle – שנכתב על ידי גייב וויצ'ר
The Unfortunate Lad – עממי, בביצוע ברנדן גליסון
ביקורת

באתר Rotten Tomatoes הסרט מחזיקה בדירוג חיובי של 91% על בסיס 213 ביקורות, עם ממוצע הדירוג של 7.82/10. באתר נכתב, ”הבלדה על באסטר סקראגס חומקת ממלכודות האנתולוגיה של אסופה עקבית ומקושרת, באמצעות שימוש בתערובת האופיינית לאחים כהן, של דרמה אפלה עם הומור שחור”. באתר Metacritic הסרט זכה לניקוד ממוצע משוקלל של 79 מתוך 100 (בהתבסס על 48 מבקרים) המציין ביקורות חיוביות בדרך כלל.
מבקר הקולנוע מאט זולר זייץ (אנ') הביע הערכה רבה לסרט, ושיבח במיוחד את הפרק הראשון, באומרו כי הוא הצליח ”ללכוד את הסתירות במיתולוגיה האמריקאית, טוב יותר מכל מערבון רוויזיוניסטי באורך מלא שראיתי. מספר מעשיות בטוח, עליז, אופטימי, בשירות המאצ'ואיזם והטבח”. זייץ הוסיף כי ”באסטר הוא (דרך אגב) גם המדיניות של צבא ארצות הברית, המחפש עימותים ולעיתים קרובות מוביל להסלמות כדי להפגין את יכולת ההרג האדירה שלו, ואז מצדיק זאת בדיעבד, ואפילו שר את שירי התהילה והטוּב שלו”.
ביקורת > פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | מועמדים | זכייה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פסטיבל הסרטים בוונציה | 29 באוגוסט – 8 בספטמבר 2018 | פרס התסריט הטוב ביותר | ג'ואל ואיתן כהן | כן |  |
| מוזיקה הוליווד בתקשורת פרסים | 14 בנובמבר 2018 | ציון מקורי – תכונה סרטים | קרטר בורוול | לא |  |
| פרס גילדת שחקני המסך | 27 בינואר 2019 | ביצועים יוצאי דופן על ידי אנסמבל פעלולים בתמונה | הבלדה של באסטר סקרוג'ס | לא |  |
| פרס באפט"א לקולנוע | 10 בפברואר 2019 | עיצוב תלבושות הטוב ביותר | מרי זופרס | לא |  |
| פרס אוסקר | 24 בפברואר 2019 | התסריט הטוב ביותר | ג'ואל ואיתן כהן | לא |  |
| פרס אוסקר | 24 בפברואר 2019 | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | מרי זופרס | לא |  |
| פרס אוסקר | 24 בפברואר 2019 | השיר המקורי הטוב ביותר | דייוויד רולינגס וגיליאן ולץ' עבור: "When a Cowboy Trades His Spurs for Wings" | לא |  |
הערות שוליים

↑  Roxborough, Scott (31 באוגוסט 2018). "Coen Brothers Say Their Netflix Western 'Ballad of Buster Scruggs' Will Get Theatrical Release". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-31 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Vivarelli, Nick (2018-09-08). "Venice Film Festival: Alfonso Cuaron's 'Roma' Wins Golden Lion (Complete Winners List)". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-09-10.
↑  Chu, Henry (31 באוגוסט 2018). "Coen Brothers Confirm Theatrical Release for 'The Ballad of Buster Scruggs'". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-31 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Brent Lang (31 באוקטובר 2018). "Netflix's 'Roma,' 'Ballad of Buster Scruggs,' 'Bird Box' Get Exclusive Theatrical Releases". Variety. נבדק ב-18 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Ballad of Buster Scruggs (2018) Soundtrack", IMDB, נבדק ב-2019-02-05
↑  "The Ballad of Buster Scruggs (2018)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-8 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Ballad of Buster Scruggs Reviews". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-8 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MZS, That first segment of BUSTER SCRUGGS also captures the contradictions of American mythology better than any full-length revisionist western I've seen. Joyous, optimistic, confident fable-making, in service of machismo and homicide., @mattzollerseitz, ‏2018T7:20 (באנגלית)
↑  MZS, Buster is also (incidentally) US military policy, seeking out and often escalating threats in order to demonstrate his awesome killing prowess, then retroactively justifying it, even singing his own songs of glory and goodness., @mattzollerseitz, ‏2018T16:54 (באנגלית)
↑  Vivarelli, Nick (8 בספטמבר 2018). "'Venice Film Festival: Alfonso Cuaron's 'Roma' Wins Golden Lion (Complete Winners List)". Variety. נבדק ב-9 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Xu, Linda (17 באוקטובר 2018). "'A Star Is Born,' 'Black Panther' Lead Hollywood Music in Media Awards Nominees". The Hollywood Reporter. נבדק ב-12 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hipes, Patrick (12 בדצמבר 2018). "SAG Awards Nominations: 'A Star Is Born', 'Mrs. Maisel', 'Ozark' Lead Way – The Full List". Deadline Hollywood. נבדק ב-12 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The full list of nominations for the Baftas 2019". Guardian. 8 בינואר 2019. נבדק ב-9 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Ballad of Buster Scruggs - Awards". IMDb. נבדק ב-22 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| סרטי האחים כהן |
| --- | --- | --- |
| סרטים | רציחות פשוטות (1984) • בייבי אריזונה (1987) • צומת מילר (1990) • ברטון פינק (1991) • הקפיצה הגדולה (1994) • פארגו (1996) • ביג לבובסקי (1998) • אחי, איפה אתה? (2000) • האיש שלא היה שם (2001) • אכזריות בלתי נסבלת (2003) • לחסל את הליידי (2004) • ארץ קשוחה (2007) • לקרוא ולשרוף (2008) • יהודי טוב (2009) • אומץ אמיתי (2010) • בתוך לואין דיוויס (2013) • יחי הקיסר! (2016) • הבלדה על באסטר סקראגס (2018) |  |
| שחקנים בולטים | ג'ון גודמן • סטיב בושמי • פרנסס מקדורמנד • ג'ון טורטורו |  |
| שותפים נוספים | פסקולים: קרטר בורוול • צילום: רוג'ר דיקינס • בארי זוננפלד |  |
סמליל הסרט
קנת סקרמרהורן

קֶנֶת דֶוִיט סְקֶרמֶרְהוֹֹרן (באנגלית: Kenneth Dewitt Schermerhorn
(respell|SKUR|merhorn) ‏ 20 בנובמבר 1929 – 18 באפריל 2005) היה מלחין ומנצח אמריקאי. הוא היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של נשוויל מ-1983 עד 2005.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

סקרמרהורן נולד בשנקטדי, מדינת ניו יורק. הוא למד נגינה בקלרינט, כינור וחצוצרה בבית ספרו והמשיך ללימודי מוזיקה בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד, שאותו סיים בשנת 1950.
ביוגרפיה > קריירה

סקרמרהורן ניגן בחצוצרה עם התזמורת הסימפונית של בוסטון והפילהרמונית של קנזס סיטי, בין השאר. הוא גויס לצבא ארצות הברית  ובשנת 1953, כששירת בגרמניה, התמנה למנצח התזמורת הסימפונית של הארמייה השביעית של ארצות הברית. הייתה זו משרת הניצוח הראשונה שלו והוא הצליח בה יפה, ואף זכה במדליית אליזבת ספראג קולידג' ובפרס המוזיקה הבינלאומי ע"ש הרייט כהן למנצחים צעירים.
אחרי שחרורו מן הצבא, למד סקרמרהורן וניגן בהדרכתו של ליאונרד ברנשטיין במרכז המוזיקה טנגלווד במסצ'וסטס, שם זכה שנתיים רצופות בפרס הניצוח לזכר סרגיי קוסביצקי. בהמשך חייו, עבד סקרמרהורן שוב עם ברנשטיין כמשנה למנצח הפילהרמונית של ניו יורק.
בשנת 1957 התמנה סקרמרהורן למשרת מנהל מוזיקלי של תיאטרון הבלט האמריקאי, משרה בה התמיד עד 1968 ושוב מ-1982 עד 1984. ב-1977 ניצח סקרמרהורן על הפקת הטלוויזיה של מפצח האגוזים, בכיכובם של מיכאיל ברישניקוב וג'לסי קירקלנד עם תיאטרון הבלט האמריקאי. כמו כן ניצח על בלטים אחרים שבהם הופיע ברישניקוס בשנות ה-70', כגון "Push Comes To Shove" של טווילה תארפ.
סקרמרהורן היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי משנת 1963 עד 1965. בשנת 1968 היה למנהל המוזיקלי והמנצח של התזמורת הסימפונית של מילווקי. בתקופת כהונתו שם, בשנת 1979, קיבל את מדליית סיבליוס מאת ממשלת פינלנד על הביצוע יוצא הדופן שלו ליצירות מאת יאן סיבליוס.
ב-1983 הצטרף סקרמרהורן לתזמורת הסימפונית של נשוויל כמנהל מוזיקלי ומנצח. מרכז הסימפונית סקרמרהורן בנשוויל, טנסי נקרא על שמו. שם המרכז הוכרז לפני מותו.
סקרמרהורן היה גם המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג בשנים 1984 עד 1988. הוא עזר לשפר את איכות התזמורת וערך כמה הקלטות עם התזמות. ראויים לציון במיוחד סיור הקונצרטים הראשון של התזמורת ב-1986 ברפובליקה העממית של סין, עם הסולנים סטפאני צ'ייז ולי ג'יאן, שעורר תשומת לב בתקשורת העולמית.
סקרמרהורן היה פטרון לאומי של "דלתה אומיקרון", אחווה מוזיקלית מקצועית בינלאומית.
חיים אישיים ומוות

לסקרמרהורן היה בן, סטיבן סקרמרהורן, ושתי בנות, ורוניקה חזנוב ואריקה אנקונה. הוא קיים קשר רב-שנים עם מרתה ריברס אינגרם, אשת עסקים ופילנתרופית עתירת נכסים.
קודם היה נשוי לבלרינה לשעבר לופה סראנו ואחריה, לזמרת הסופרן קרול נבלט.
סקרמרהורן מת ב-18 באפריל 2005, במרכז הרפואי של אוניברסיטת ואנדרבילט לאחר מחלה קצרה בלימפומה שאינה הודג'קין. אפרו נטמן בבסיס הפסל "החלילן" בגן מרכז הסימפונית סקרמרהורן בנשוויל.
לקריאה נוספת

Rivers Ingram, Martha; Kellogg, D. B. (2006). Kenneth Schermerhorn: He Will Always Be the Music. Nashville: Nashville Symphony Association. ISBN 978-0-9788-6180-3. OCLC 73171322.
הערות שוליים

↑  לוס אנג'לס טיימס, "קנת סקרמרהורן, 75; מוזיקאי שהנהיג את הסימפונית של נשוויל" 21 באפריל 2005
↑  הפילהרמונית של הונג קונג 18 בפברואר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432310405171  PLWABN: 9810540476305606  BnF: cb14224996s (data)  GND: 1075748291  ISNI: 0000 0001 1740 3963  LCCN: n86871760  LNB: 000296235  MusicBrainz: 10c26c5f-c909-4390-8b91-c61695c1d909  NKC: xx0133614  NTA: 073503770  SNAC: w6ns0w46  SUDOC: 11571569X  VIAF: 7599789   WorldCat (עם VIAF): 7599789 
מרכז הסימפונית סקרמרהורן בנשוויל, טנסי.
מאיר גבאי

מאיר שמואל גבאי (26 ביוני 1933 – 7 במרץ 2010) היה משפטן ישראלי אשר כיהן בתפקידים בכירים באו"ם ובארגונים בינלאומיים שונים, כיהן כמנכ"ל משרד המשפטים בין השנים 1976–1987, כנציב שירות המדינה בין השנים 1987–1994. גבאי הוא הישראלי היחיד שנבחר על ידי העצרת הכללית של האו"ם למשרה כלשהי; בשנים 1993 - 2000 הוא כיהן כשופט בית הדין המנהלי של האו"ם (אנ'), ובשנים 2002-2000 שימש כנשיא בית הדין.
בוגר תואר במשפטים מאוניברסיטה העברית (1956, בהצטיינות) ותואר שני במשפט השוואתי מאוניברסיטת קולומביה (1962). בשנת 1958 הוסמך לעריכת דין. לאחר לימודיו היה עמית מחקר בבית הספר לכלכלה של לונדון בנושא דיני כלכלה בינלאומיים (1963).
ביוגרפיה > לידה ורקע משפחתי

גבאי נולד בירושלים, לאליעזר ולריינה גבאי, בן למשפחה ספרדית ותיקה שמוצאה בממלכת קסטיליה. הוא נקרא על שם סבו, הרב מאיר שמואל קסטל שנרצח בטבח חברון (תרפ"ט) לצד אשתו רבקה מאיר.
דודו מצד אמו היה הרב יעקב מאיר, שהיה מקובל על מנהיגי העדות השונות בארץ ישראל.
ביוגרפיה > קריירה

שבע שנים עבד מאיר בארגון האומות המאוחדות ועסק בזכויות יוצרים, פטנטים וקניין רוחני. בשובו לישראל החזיק בתפקידים בכירים שונים בשירות המדינה, בהם רשם הפטנטים (1969–1976) ומשנה ליועץ המשפטי לממשלה (1975–1976).
בין השנים 1976–1987 כיהן כמנכ"ל משרד המשפטים.
בין השנים 1987–1994 כיהן כנציב שירות המדינה.
לאורך השנים עמד בראש ועדות ציבוריות רבות, ובהן: הוועדה לבדיקת האיסורים החלים על הפלות מלאכותיות (משרד הבריאות, 1974), הוועדה להצעת הסדרים תחיקתיים בתחום שוק ההון (משרד המשפטים, 1985), הוועדה הציבורית לנושא מס רכוש (1997) והוועדה לעניין חוק זכויות יוצרים חדש (משרד המשפטים, 1998). לאחר הסכם השלום בין ישראל למצרים היה חבר צוות המשא ומתן לנושא האוטונומיה.
גבאי היה חבר במשלחות ישראל לאו"ם והוא בעל שם עולמי בדיני כלכלה ובמשפט מינהלי. בנובמבר 1993 נבחר על ידי עצרת האו"ם לשופט בבית הדין המנהלי של האו"ם. בשנת 1997 החל לכהן כסגן נשיא בית הדין ובשנת 2000 נבחר לנשיא בית הדין. כהונתו נמשכה עד 2002 והוא היה לנציג הישראלי הבכיר ביותר במנגנון המקצועי של האו"ם.