stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריוסיגואט
אופן הפעולה של ריוסיגואט

ריוסיגואט פועל בשני אופנים:
מעורר ישיר של sGC ללא תלות ב-NO (חנקן חמצני).
פועל בשיתוף עם NO המועט הקיים בריאות להפחתת הצמדת טסיות, הפחתת שגשוג תאי שריר חלק ולהרחבת כלי הדם הריאתיים.
NO (חנקן חמצני) מיוצר על ידי האנזים Endothelial NO synthetize – eNOS. רמתו של אנזים זה נמוכה בקרב חולי יתר לחץ דם ריאתי וכתוצאה מכך, בקבוצת מאובחנים זו, רמות ה-NO מופחתות וכך גם היכולת להרחיב את כלי הדם הריאתיים. NO פועל על השריר החלק המקיף את כלי הדם הריאתיים וגורם להרחבת כלי דם אלו במספר דרכים: האחת - NO נקשר לאנזים גואנילט ציקלאז sGC ומזרז את יצירת גואנוזין מונופוספט ציקלי, cGMP הגורם להרחבת כלי דם. המנגנון השני מופעל כאשר NO משפיע גם על שני גורמי מפתח בפתוגנזה (מחולל המחלה) של יתר לחץ דם ריאתי, ומפחית שגשוג של תאי שריר חלק הנמצאים סביב כלי הדם הריאתיים, ומעכב היצמדות טסיות.
דרך המתן בתחילת הטיפול (טיטרציה)

המינון ואופן הטיפול יותאמו לכל מטופל באופן אישי על ידי רופא מומחה בתחום יתר לחץ דם ריאתי.
המינון המקובל בדרך כלל הוא: להתחיל עם טבלייה אחת במינון של 1 מ"ג, שלוש פעמים ביום למשך שבועיים. את הטבליות יש ליטול שלוש פעמים ביום בהפרש של 6-8 שעות בין מנה למנה. הרופא יעלה את המינון כל שבועיים עד מנה מרבית של 2.5 מ"ג, שלוש פעמים ביום – מנה יומית מרבית של 7.5 מ"ג.
במקרה של תופעות לוואי או לחץ דם נמוך מאוד, הרופא ירשום ריוסיגואט במינון הגבוה ביותר המתאים למטופל. לחלק מהחולים מנות נמוכות, שלוש פעמים ביום יכולות להספיק. בשבועות הראשונים של הטיפול הרופא יבצע מדידות לחץ דם בפרקי זמן קבועים. מדידות לחץ הדם בתחילת הטיפול יסייעו לרופא לוודא שהמטופל מקבל את המינון המתאים לו.

במחקרים הקליניים שהתבצעו עם ריוסיגואט המינון הועלה בכל שבועיים ב 0.5 מ"ג, שלוש פעמים ביום בתנאי שלחץ הדם הסיסטולי היה גבוה מ-95 מ"מ כספית ובתנאי שהמטופל לא חש סימנים או סימפטומים של לחץ דם נמוך. אם לחץ הדם נמוך מ-95 מ"מ כספית יש להמשיך עם המינון הקיים בתנאי שהמטופל לא חש סימנים או סימפטומים של לחץ דם נמוך. אם בשלב כלשהו במהלך הטיטרציה לחץ הדם הסיסטולי נמוך מ-95 מ"מ כספית ובנוסף המטופל חש סימנים או סימפטומים של לחץ דם נמוך יש להפחית את המינון ב-0.5 מ"ג שלוש פעמים ביום.
התוויות-נגד בטיפול בריוסיגואט

אין ליטול ריוסיגואט אם:
המטופלת בהריון, מאחר שהשימוש בתרופה זו עלול להזיק לעובר. אם המטופלת היא אישה בגיל הפוריות העשויה להרות יש לבצע בדיקת הריון לפני תחילת הטיפול בריוסיגואט ובאופן שגרתי כל חודש במהלך נטילת התרופה וכן חודש לאחר סיום הטיפול. יש לוודא תוצאה שלילית בכל בדיקת הריון. המטופלת חייבת להשתמש באמצעי מהימן למניעת הריון במהלך השימוש בריוסיגואט, וכן חודש אחד נוסף לאחר סיום הטיפול;
המטופל רגיש (אלרגי) לריוסיגואט או לכל אחד מהמרכיבים הנוספים אשר מכילה התרופה;
המטופל נוטל תרופות מסוימות לטיפול ביתר לחץ דם עורקי-ריאתי (PAH) או תרופות לטיפול באין-אונות הנקראות מעכבי פוספודיאסטראז5 כמו: ורדנפיל, סילדנאפיל, טאדאלאפיל;
המטופל סובל מבעיות חמורות בכבד (כשל כבדי חמור, Child Pugh C); 5. המטופל נוטל תרופות לטיפול ביתר לחץ דם, בכאבים בחזה או במחלת לב הנקראות ניטרטים או תורמי תחמוצת חנקן (ניטריק אוקסיד) בכל צורה שהיא כגון אמיל ניטריט;
המטופל סובל מלחץ דם נמוך לפני תחילת הטיפול בתרופה (לחץ דם סיסטולי [לחץ השיא בזמן התכווצות חדרי הלב] מתחת ל-95 מ"מ כספית).
הערות שוליים

↑  יתר לחץ דם ריאתי ב"ויקירפואה"
1 2  עלון התרופה אדמפאס Riociguat
↑  NIH: Riociguat for the Treatment of Pulmonary Arterial Hypertension
1 2  New England Journal of Medicine: Riociguat for the Treatment of Pulmonary Arterial Hypertension
1 2  Riociguat for the treatment of chronic thromboembolic pulmonary hypertension: a long-term extension study (CHEST-2)
1 2  Predictors of long-term outcomes in patients treated with riociguat for chronic thromboembolic pulmonary hypertension: data from the CHEST-2 open-label, randomised, long-term extension trial
↑  Riociguat for the treatment of pulmonary arterial hypertension associated with connective tissue disease: results from PATENT-1 and PATENT-2
↑  אדמפס (Riociguat), עלון לרופא, אגף הרוקחות במשרד הבריאות
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ריוקו טאני

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
ריוקו טאני (ביפנית: 谷亮子;‏ נולדה ב-6 בספטמבר 1975) היא ג'ודוקא ופוליטיקאית יפנית.
במהלך קריירת הג'ודו, טאני התחרתה בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג וזכתה בשיא של שבע אליפויות עולם וחמש מדליות אולימפיות כולל שתיים מזהב בסידני 2000 ובאתונה 2004.
בשנת 2010, היא נבחרה לבית היועצים של יפן, הבית עליון של הפרלמנט היפני.
ביוגרפיה

ריוקו טאמורה נולדה בעיר פוקואוקה שביפן ב-6 בספטמבר 1975 והחלה ללמוד ג'ודו בגיל 7. היא למדה ספרות באוניברסיטת טייקיו.
בשנת 2003, היא התחתנה עם שחקן הבייסבול יושיטומו טאני. על פי דיווחים החתונה עלתה כ-3 מיליון דולר. לזוג שני בנים שנולדו ב-2005 ו-2009.
קריירת ספורט

בגובה של 1.46 מטר, טאני התחרתה בקטגוריית המשקל הנמוכה ביותר (עד 48 ק"ג) במשך כל הקריירה. בדצמבר 1990, טאני זכתה במדליה המשמעותית הראשונה שלה בקריירה המקצועית כאשר זכתה במדליית הזהב בטורניר הבינלאומי 'Fukuoka tournament Japan', טורניר בו המשיכה לזכות 13 שנים ברצף.
בשנת 1993, היא זכתה לראשונה באליפות העולם שנערכה בהמילטון לאחר שגברה בקרב הגמר על לי איו הסינית ובאותה השנה קיבלה את הדרגה דאן 4, הדרגה הגבוהה ביותר לג'ודוקא פעיל. טאני המשיכה לזכות באליפויות העולם הדו-שנתיות בשנים 1995, 1997, 1999, 2001, 2003 ו-2007. בשנת 2005 היא לא השתתפה מאחר שהייתה בהריון עם בנה הראשון. שיא 7 הזכיות של טאני נשבר רק בידי הצרפתי טדי רינר בשנת 2015, בתקופה שבה אליפויות העולם הם אירועים שנתיים.
טאני השתתפה בחמישה משחקים אולימפיים רצופים וזכתה בחמש מדליות. באולימפיאדת ברצלונה 1992, כאשר הייתה בת 16, היא זכתה במדליית הכסף לאחר שניצחה בשלב חצי הגמר את קרן בריגס הבריטית הוותיקה וארבע פעמים אלופת העולם והפסידה בגמר לססיל נובאק הצרפתייה. לאחר ברצלונה 1992 טאני החלה רצף של 84 ניצחונות וארבע שנים ללא הפסד. הרצף נגמר באולימפיאדת אטלנטה 1996 שם זכתה שוב במדליית הכסף כאשר הפסידה בגמר לצפון-קוריאנית קיה סון-הי למרות היותה עדיפה. קיה הצליחה לעמוד בפני ההתקפות של טאני ואף הצליחה להשיג ניקוד לקראת סוף הקרב. מדליית הכסף השנייה של טאני היוותה אכזבה ענקית ובתקשורת היפנית דיברו על "קללה אולימפית".
לאחר אטלנטה 1996, היא נשארה בלתי מנוצחת ב-12 השנים הבאות. בסידני 2000, היא ניצחה בשלב חצי הגמר את צ'ה היון-היאנג הצפון-קוריאנית לאחר קרב קשה, אך בגמר לא השאירה סיכוי ליריבתה הרוסייה ליובוב ברולטובה. 36 שניות מפתיחת הקרב, טאני ביצעה תרגיל אוצ'י-מאטה (הטלת ירך-פנימית) וקיבלה ניקוד איפון ומדליית זהב. ארבע שנים לאחר מכן באולימפיאדת אתונה היא ניצחה באיפון סדרה של קרבות והגיעה לגמר בו ניצחה את פרדריק ז'וסינה הצרפתייה לאחר ניקוד קוקה שקיבלה בתחילת הקרב וניקוד ווזארי שקיבלה בשניות האחרונות של הקרב. היא הפכה לג'ודוקא האישה הראשונה שזוכה בשתי מדליות זהב אולימפיות.
באולימפיאדת בייג'ינג 2008, תקוותיה של טאני לזכות בזהב אולימפי שלישי נגוזו כאשר הפסידה בעונשים לאלינה דומיטרו הרומנייה בשלב חצי הגמר. טאני נשרה לקרב על מדליית הארד בו גברה על ליודמילה בוגדנובה הרוסייה.
בשנת 2010, טאני פרשה מג'ודו תחרותי. במהלך קריירה של כ-20 שנים, טאני הפסידה רק חמש פעמים. בשנת 2011, בערב הגאלה בפריז לכבוד יום השנה ה-60 של איגוד הג'ודו העולמי, האיגוד חלק לה כבוד והכריז עליה כ"ג'ודוקא האישה הטובה ביותר בכל הזמנים".
פופולריות ומורשת

טאני הלכה בעקבותיה של קאורי ימאגוצ'י, שבשנת 1984 הפכה לאישה היפנית הראשונה שזוכה באליפות העולם בג'ודו - ספורט שהיה שמור בעיקר לגברים. ימאגוצ'י היוותה את ההשראה לדמות יאווארה אינוקומה בסדרת המאנגה היפנית 'Yawara!' ‏ (אנ'). הסדרה עקבה אחרי הכנותיה של יאווארה לאולימפיאדת ברצלונה 1992. כאשר טאני ייצגה את יפן בברצלונה, היא נתפסה על ידי הציבור היפני כיאווארה האמיתית ועד מהרה כונתה יאווארה-צ'אן או טאווארה.
עקב הצלחתה ואישיותה העליזה, טאני התפרסמה מאוד ביפן. היא הופיעה במספר פרסומות טלוויזיה והחתונה שלה, אשר שודרה בשידור חי בטלוויזיה היפנית, נצפתה על ידי 20 מיליון אנשים. גם הלידה של בנה הראשון, הפכה לאירוע תקשורתי גדול כאשר צלמים חיכו ליציאתה מבית החולים.
ההצלחה של ג'ודו הנשים היפני בשנות ה-90 מיוחסת לטאני, שהובילה דור חדש של מתחרות. מאחר שלא נתנה לנישואיה לשים קץ לקריירת הספורט שלה, וזכתה באליפות העולם האחרונה שלה כאמא צעירה, היא נחשבת לסמל של שינוי תפקיד האישה בחברה היפנית.
קריירה פוליטית

טאני הוצגה לפוליטיקה על ידי חבר בית הנבחרים של יפן, איצ'ירו אוזאווה. ב-10 במאי 2010, המפלגה הדמוקרטית של יפן הודיעה שטאני תייצג את המפלגה כמועמדת פרופורציונלית בבחירות לבית היועצים של יפן בקיץ 2010. תחילה טאני ציינה כי היא עדיין מתכוונת להמשיך בקריירת הג'ודו שלה, אך בסופו של דבר פרשה מג'ודו לאחר שזכתה במושב בבחירות.
ביולי 2012, היא עזבה את המפלגה הדמוקרטית ועברה למפלגה החדשה "חיי העם קודמים" (אנ'). מאוחר יותר באותה השנה, הייתה אחד ממייסדי "מפלגת חיי העם" (אנ'), יחד עם איצ'ירו אוזאווה. לקראת בחירות 2016, טאני קיבלה פניות ממספר מפלגות להצטרף אליהן, אך אוזאווה דרש את הישארותה במפלגה מאחר שעזיבתה פירושה שהמפלגה תרד מתחת לדרישת המינימום של חמישה חברי פרלמנט וכתוצאה מכך תאבד את מעמדה כמפלגה רשמית. ביוני 2016 טאני הודיעה על החלטתה להישאר במפלגה עד הבחירות, אך לא להישאר לקדנציה שנייה.
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
1 2  פרופיל באתר הרשמי, 'taniryoko.jp' (ביפנית)
1 2 3 4 5 6 7  פלורן בוטייה,‏ "On a retrouvé... Ryoko Tamura-Tani", ‏ 20 ביוני 2015, Le Monde (בצרפתית)
1 2 3  ריוקו טאני באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  ‏ "Japan Loses Big One but Wins Another", ‏ 27 ביולי 1996, לוס אנג'לס טיימס
↑  ‏ "Yawara-chan, Nomura capture gold at Athens Olympics",‏ 15 באוגוסט 2004,‏ The Japan Times
↑  הקרב מול פרדריק ז'וסינה, בגמר האולימפי 2004, אתר JudoInside
↑  יושיקי ימאדה, ‏ "Tani honored at IJF gala as the best ever",‏ 24 באוגוסט 2011, 'Asahi Shimbun'
1 2  דניאל קריגר, ‏ "Japanese Women Kick and Punch Out a Space for Themselves in Sports", ‏ 21 באוגוסט 2011, הניו יורק טיימס
↑  ‏ "Ryoko Tamura-Tani, judo star", ‏ 27 בדצמבר 2007, ליברסיון (בצרפתית)
↑  אלכס מרטין, ‏ "DPJ to field judo star Tani as candidate",‏ 11 במאי 2010,‏ The Japan Times
|  אלופות אולימפיות בג'ודו – משקל קל ביותר (נשים) |
| --- | --- | --- |
| עד 48 ק"ג | 1992: צרפת ססיל נובאק   •   1996: קוריאה הצפונית קיה סון-הי   •   2000: יפן ריוקו טאמורה   •   2004: יפן ריוקו טאני   •   2008: רומניה אלינה דומיטרו   •   2012: ברזיל שרה מנזס   •   2016: ארגנטינה פאולה פארטו   •   2020: קוסובו דיסטריה קרסניקי   •   2024: יפן נאטסומי צונודה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00625673  VIAF: 255512090   WorldCat (עם VIAF): 255512090
שריר החזה הגדול

| --- | --- |

 שיוך:  muscle of thorax 
 אספקה עורקית:  עורק החזה ושיא הכתף, עורק החזה הצדי, עורק החזה העליון 
 ניקוז ורידי:  lateral thoracic vein 
 עצבוב:  עצב החזה הקדמי התיכון, עצב החזה הקדמי הצידי
 פעולת שריר:  כפיפת הזרוע במפרק הכתף, סיבוב מצעי של הזרוע במפרק הכתף, התווכת הזרוע במפרק הכתף, הארכת הזרוע באמצעות מפרק הכתף 
 תחל שריר:  עצם הבריח 
 אחז שריר:  המענית הבין-גבשושיתית של עצם הזרוע 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (436) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. pectoralis major 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.4.01.002 
 TA2 (2019):  2301 
 FMA:  9627 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0585574 
 
שריר החזה הגדול (TA: Musculus pectoralis major) הוא שריר רחב דמוי מניפה הפרושה על פני החזה. לשריר שני חלקים, החלק הבריחי (Pars clavicularis muscluspectoralis majoris) והחלק של עצם החזה והצלעות (Pars sternocostalis muscluspectoralis majoris) המניעים את הזרוע לכיוון קירוב וסיבוב פנימי וכן לכיוון כיפוף (החלק הבריחי בלבד) ופשיטה (החלק של עצם החזה והצלעות בלבד).
תיאור

שריר החזה הגדול מרכיב את המסה השרירית של קדמת החזה אצל גברים. אצל נשים השריר ממוקם עמוק לשדיים.
תחילתו של השריר במחצית התיכונה של עצם הבריח (הראש הבריחי), בפן הקדמי של עצם החזה, בסחוס הצלעי של שש הצלעות העליונות ובאלל שריר הבטן המלוכסן החיצוני (aponeurosis of the external oblique muscle, החלק של עצם החזה והצלעות).
השריר מסתיים בגיד הנאחז בשפה הצידית של החריץ שבין הגבשושיות של עצם הזרוע.
תיאור > משולש הדלתא והחזה

בין חיבור שריר החזה הגדול וחיבור שריר הדלתא לעצם הבריח נותר מרווח שביחד עם עצם הבריח כבסיסו מגדיר את משולש הדלתא והחזה (Trigonum clavipectorale; Trigonum deltopectorale). הוריד האגודלי (Vena cephalica) עובר דרך המשולש בדרכו לווריד בית השחי.
עצבוב

שריר החזה הגדול מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6 לראש הבריחי) השביעי והשמיני ושורש העצב החזי הראשון (C7, C8, T1 לחלק של עצם החזה והצלעות) דרך עצב החזה הקדמי התיכון (Nervus pectoralis medialis) ועצב החזה הקדמי הצידי (Nervus pectoralis lateralis).
ראו גם

אנטומיה טופוגרפית (גו במבט קדמי, בית חזה במבט צידי)
אנטומיה - מונחים
תסמונת פולנד - עיוות מולד נדיר המאופיין בתת-פיתוח או בהיעדר שריר החזה הגדול
שאנולה המפטון

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1977 (בת 47) צ'ארלסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינתרופ  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין  תיכון סאמרוויל 
 פרופיל ב-IMDb
 
שאנולה המפטון (באנגלית: Shanola Hampton; נולדה ב-27 במאי 1977) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה

בעלת תואר ראשון בתיאטרון מטעם "אוניברסיטת וינטרוף" ותואר שני במשחק מטעם "אוניברסיטת אילינוי".
קריירה

המפטון הופיעה במספר סדרות טלוויזיה, בהן "חסרי בושה", "מצאתי", "ריבה", "Popular", "סקראבס", "מחשבות פליליות", "קרובות" ו-"Miami Medical", וכן בסרטים "The Mostly Unfabulous Social Life of Ethan Green", ‏"The Hanged Man" ו"רק לא את".
הפנים של רושל ממשחק המחשב Left 4 Dead 2.
בשנת 2021 שיחקה לצדה של קריסטין דייוויס בסרט "אשליות מסוכנות".
קריירה > חסרי בושה

בקיץ 2010 לוהקה המפטון לתפקיד קבוע בדרמה הקומית של רשת שואוטיים, "חסרי בושה", בה היא מגלמת את דמות של ורוניקה פישר, תפקיד שזיכה אותה בשבחי המבקרים.
ריוסוקה אירייה

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
ריוסוקה אירייה (ביפנית: 入江 陵介‏; נולד ב-24 בינואר 1990) הוא שחיין יפני, בעל 3 מדליות אולימפיות (לונדון 2012) ו-4 מדליות מאליפויות עולם.
ביוגרפיה

אירייה נולד באוסקה שביפן והחל את קריירת השחייה שלו כאשר היה תלמיד בחטיבת הביניים. בהמשך זכה מספר פעמים באליפות הלאומית לתיכונים תוך שהוא שבר את השיא הלאומי לתיכונים במשחים ל-100 ול-200 מטר גב.
ביוגרפיה > 2009

בשנת 2009 שבר אירייה את שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב לאחר שקבע תוצאה של 1:52.86 דקות, ושיפר את השיא הקודם של ריאן לוכטה שעמד על 1:53.94 דקות. אך השיא לא אושר על ידי FINA, משום שהחליפה בה השתמש לא הייתה תקנית.
באליפות העולם שנערכה ברומא אותה שנה זכה אירייה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) הוא זכה בשלוש מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה שליחים 4X100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב זכה.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 זכה אירייה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם קוסוקה קיטאג'ימה, טקורו פוג'י שינרי שיורה בתוצאה של 3:32.26 דקות, אחרי צרפת (3:31.51 דקות) ואוסטרליה (3:31.64 דקות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.29 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.07 דקות.
ביוגרפיה > 2020

באולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.21 שניות.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
רנדי נוגבאוור

רוברט רנדולף נוגבאוור (באנגלית: Robert Randolph Neugebauer‏; נולד ב-24 בדצמבר 1949) הוא פוליטיקאי אמריקאי שהיה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית עבור מחוז הקונגרס ה-19 של טקסס, לאחר שכיהן מבחירות מיוחדות ב-2003 עד 2017. הוא חבר במפלגה הרפובליקנית. המחוז כולל חלק גדול של מערב טקסס, כולל לאבק ואבילין. על פי סקר משנת 2011 של National Journal, נוגבאוור היה "החבר השמרני ביותר" בבית.
ב-17 בספטמבר 2015, הודיע נוגבאוור שלא יבקש להיבחר מחדש לכהונה שמינית ב-2016.
ביוגרפיה > ראשית חייו, השכלה וקריירה

נוגבאוור נולד ב-24 בדצמבר 1949 בסנט לואיס, מיזורי, וגדל בלאבק. אביו היה מוכר ביטוח ואמו סוכנת נדל"ן ומעצבת פנים. יש לו שני אחים, ג'ון ובראדלי, ואחות, וירג'יניה וולפ. כאשר רנדי היה בן תשע, הוריו התגרשו, ואביו נפטר ב-1985 לאחר שנישא בשנית. בשנת 1963, אמו נישאה לג'ו ו. סמית', מנהל בנק. נוגבאוור סיים את לימודיו בתיכון Coronado ומאוחר יותר באוניברסיטת טקסס טק בשנת 1972 עם תואר ראשון במנהל עסקים בחשבונאות מהמכללה למנהל עסקים (כיום Rawls College of Business)‏.
כמו אמו, נוגבאוור עוסק זמן רב בעסקי הנדל"ן, לאחר ששימש כנשיא חברת הפיתוח לאבק לנד לפני בחירתו לקונגרס. הוא נשיא לשעבר של איגוד הבנאים של טקסס מ-1996 עד 1997.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית מוקדמת

משנת 1992 עד 1998 היה נוגבאוור חבר מועצת העיר לאבק. הוא היה ראש העיר הזמני מ-1994 עד 1996. בעודו מכהן בעיריית לאבק, פעל נוגבאוור להפחתת מיסים ולהפרטת שירותים עירוניים.
ביוגרפיה > בית הנבחרים של ארצות הברית > הערת "רוצח תינוקות".

ב-21 במרץ 2010, במהלך הדיון בבית הנבחרים של חוק הגנת החולה וטיפול בהישג יד, צעק נוגבאוור "רוצח תינוקות!" ההערה הייתה אמורה להיות מכוונת לנציג בארט סטופאק ממישיגן, מנהיג הדמוקרטים נגד הפלות בבית הנבחרים, שדן בהצעה שהגישו הרפובליקנים. בעוד שחקירות מיידיות החלו לקבוע מי צעק את המילים, יותר מ-12 שעות לאחר מכן, ב-22 במרץ 2010, נוגבאוור הזדהה בפומבי כאדם, התנצל על התקרית וטען שדבריו היו "זה רוצח תינוקות", בהתייחסו לחוק, לא סטופאק עצמו.
עם זאת, כתבים ואחרים בחדר התעקשו שנוגבאוור צעק במדויק "רוצח תינוקות!", בהתייחסו לסטופאק. סטופאק אמר שהוא לא "קונה" את תיאור ההתפרצות של נוגבאוור, אמר שדבריו היו "ברורים מאוד", ומאמין שנוגבאוור צריך להתנצל על דבריו בבית הנבחרים האמריקני. בניגוד להערה של "רוצח תינוקות", סטופאק וקבוצת השמירה של פוליטיפקט מסכימים, "לא יהיה מימון ציבורי להפלות בחקיקה הזו" שנוגבאוור מתעב.
הניו יורק טיימס וקולורדו ספרינגס גאזט השוו את ההערה של נויגבואר לג'ו וילסון שצועק "אתה משקר!" במהלך הנאום של הנשיא ברק אובמה בקונגרס בספטמבר 2009, ולהשמצות גזעיות ומיניות שנאמרו שנצעקו לעבר מחוקקים דמוקרטיים מחוץ לבניין הקפיטול על ידי חברי הציבור שהתנגדו להצעת החוק במהלך 48 השעות שקדמו להתפרצות נוגבאוור להצעה ב-21 במרץ 2010. ההערה של נוגבאוור סוקרה על ידי כלי תקשורת ברחבי העולם, כולל המגזין Maclean's הקנדי, The Times בבריטניה, ו-Sydney Morning Herald האוסטרלי.
ביוגרפיה > בית הנבחרים של ארצות הברית > חקיקה בחסות

נוגבאוור נתן חסות לחוק הרפורמה של האגודה הלאומית של סוכנים רשומים ומתווכים משנת 2013, הצעת חוק שנועדה להפחית את העלויות הרגולטוריות של עמידה בדרישות של מספר מדינות עבור חברות ביטוח, מה שמקל על אותו תאגיד לפעול במספר מדינות. הצעת החוק תהפוך את האגודה הלאומית של סוכנים וברוקרים רשומים (NARAB) למסלקה שתקבע סטנדרטים משלה שחברות הביטוח יידרשו לעמוד בהם כדי לעשות עסקים במדינות אחרות. אולם, במערכת חדשה זו, חברת הביטוח תצטרך לעמוד רק בדרישות מדינת המוצא שלה וה-NARAB (רק שני גופים), לא מדינת הבית שלה וכל מדינה אחרת שבה הם רצו לפעול (מספר גופים).
תומכי הצעת החוק טענו כי היא תסייע בהורדת עלויות לחברות הביטוח ותהפוך את הביטוח לזול יותר לרכישת אנשים. החוק עבר בבית הנבחרים ב-10 בספטמבר 2013.
ב-26 באפריל 2013, הציג נוגבאוור את חוק ההפחתת ההשפעה הלאומית של סופות רוח משנת 2014, הצעת חוק שתאשר מחדש את התוכנית הלאומית להפחתת השפעת סופות הרוח (NWIRP), אשר נוצרה כדי לשפר את ההבנה של סופות רוח, השפעותיהן ולפתח אמצעים לצמצום הנזק שהם גורמים.
ביוגרפיה > בית הנבחרים של ארצות הברית > עימות לאומי לזכר מלחמת העולם השנייה

ב-2 באוקטובר 2013, במהלך השבתת הממשל הפדרלי של ארצות הברית ב-2013, נזף נוגבאוור בפומבי בשומר בשירות הפארקים הלאומיים שאכף לפי הסוכנות את סגירת האנדרטה הלאומית של מלחמת העולם השנייה עקב ביטול ההקצבות. מעשיו זכו לביקורת נרחבת בתקשורת, והוא השיב כי המשפט "שירות הפארקים צריך להתבייש בעצמו" הוצא מהקשרו.
ביוגרפיה > קמפיינים פוליטיים

נוגבאוור נבחר לקונגרס לאחר סיבוב בחירות מיוחד במחלוקת באביב 2003. המושב נפתח לאחר שהמכהן הרפובליקני בן 18 השנים, לארי קומבסט, הודיע על פרישה זמן לא רב לאחר שנבחר מחדש לכהונה העשירית ב-2002. אף על פי שקומבסט היה הרפובליקני היחיד אי פעם שייצג את המחוז הזה, המחוז ה-19 היה כבר מזמן אחד האזורים השמרניים ביותר בטקסס (אכן, בכל האומה), ולמעשה היה מובן מאליו שקומבסט יוחלף על ידי רפובליקני אחר. המחוז ה-19 לא תמך בדמוקרט לנשיאות מאז 1964, והניסיון הראשון של קומבסט על המושב היה הפעם היחידה בשני העשורים הקודמים שבה דמוקרט זכה ביותר מ-40% מהקולות.
נוגבאוור היה אחד משבעה מועמדים שהתמודדו בפריימריז, כולם רפובליקנים, אם כי המחוז היה רפובליקני עד כדי כך שכל מועמד דמוקרטי היה מתמודד עם סיכויים כמעט בלתי אפשריים בכל מקרה. נוגבאוור הדגיש את תעודותיו השמרניות; הוא תיאר את עצמו כ"נוצרי פרו-משפחתי, פרו-חיים, שיש לו מערכת יחסים אישית עם ישוע המשיח" והאמין כי "המשאבים היקרים ביותר של האזור שלנו הם הערכים שלנו".
נוגבאוור הוביל את הסיבוב הראשוני, אבל סיים הרבה פחות מהרוב. הוא נאלץ לצאת לסיבוב שני מול מייק קונאוויי ממידלנד, יו"ר מועצת החשבון הציבורית של טקסס וידידו של הנשיא ג'ורג' וו. בוש. במקום השלישי צמוד בסיבוב הראשון של ההצבעה היה נציג המדינה דאז, קרל איסט מלאבק. בבחירות השניות ניצח נוגבאוור את קונווי ב-587 קולות בלבד, והפך לאדם הרביעי בלבד שמייצג את המחוז ה-19 מאז הקמתו ב-1935. זמן קצר לאחר מכן בשנת 2004, קונוויי ניצח בבחירות לקונגרס במחוז ה-11 שהוגדר מחדש לאחרונה.
נוגבאוור התמודד על כהונה מלאה ב-2004, מול הדמוקרטי המכהן בן 26, צ'ארלס סטנהולם מאבילין. סטנהולם ייצג בעבר את המחוז ה-17 שבסיסו באבילין, אך מחוז זה פורק בחלוקה מחדש של טקסס ב-2003. הנתח הגדול ביותר בשטחו הקודם של סטנהולם, כולל רוב אבילין, נמסר למחוז של נוגבאוור. אף על פי שלסטנהולם היה יותר ותק, המחוז החדש שמר על כ-60% מהשטח הקודם של נוגבאוור, חיסרון שסטנהולם לא הצליח להתגבר למרות הוותק שלו. נוגבאוור ניצח ב-18 נקודות, ונבחר מחדש ארבע פעמים נוספות עם מעט התנגדות מהותית, בכל פעם לקח יותר מ-60% מהקולות.
ביוגרפיה > קמפיינים פוליטיים > 2012

נוגבאוור נתקל בהתנגדות בפריימריז הרפובליקני ב-29 במאי מצד כריס ווין, שהתפטר כיו"ר הרפובליקני של מחוז לאבק כדי להיכנס למירוץ. נוגבאוור ניצח את ווין, 45,372 (74.3%) לעומת 15,675 (25.7%).
ביוגרפיה > קמפיינים פוליטיים > 2017

דיווחים בעיתונות הצביעו על כך שנוגבאוור נמצא בבחינה לעמוד בראש הלשכה להגנת הצרכן הפיננסית בממשלת טראמפ הנכנסת. התפקיד בסופו של דבר ניתן למיק מולבני.
ביוגרפיה > קמפיינים פוליטיים > מימון הקמפיין

במהלך שבע השנים הראשונות של הקריירה הפוליטית שלו, מ-2003 עד פברואר 2010, הוא גייס 6.4 מיליון דולר, רוב הכספים הללו הגיעו מתעשיות הנפט והגז, הנדל"ן, הבנקאות המסחרית וייצור/עיבוד יבולים, ומנהיגות PAC. התורמים הגדולים ביותר של התאגידים וההתאחדויות שלו היו איגוד סוחרי הרכב הלאומי, האיגוד הלאומי של בוני בתים, שותפי קוואנטום, האיגוד הלאומי לסיטונאי בירה והאיגוד הלאומי של מתווכים. הוא התבטא נגד הפלות במהלך הדיון של הקונגרס על חקיקה לרפורמה בבריאות, על פי ה-OpenSecrets הלא מפלגתי, נוגבאוור קיבל במהלך הקריירה שלו סך של $3,000 מאנשים וועדות הקשורות לקבוצות תמיכה נגד הפלות.
ביוגרפיה > קמפיינים פוליטיים > חקירה

באוקטובר 2015, ה־Campaign for Accountability ביקש מהמשרד לאתיקה של הקונגרס לחקור את נוגבאוור בגין האשמות של שוחד ומענקים בלתי חוקיים הקשורים ל-8,000 דולר שניתנו לנוגבאוור על ידי מממנים של Pay Day Loan בגין החסות המשותפת שלו ל-HR1121 – Responsible Consumer Financial Protection Regulations Act of 2011 אשר סיפקה הגנה נוספת וחוסר רגולציה למלווי הלוואות ביום תשלום.
חיים אישיים

נוגבאוור התחתן עם אהובתו מהתיכון, דנה קולינס, ויש להם שני בנים, טוד נוגבאוור, נשיא Aspect Holdings, LLC, וטובי נוגבאוור, המנכ"ל המשותף של Quantum Energy Partners. יש להם גם ארבעה נכדים. החל משנת 2010, נוגבאוור שימש כדיאקון בכנסייה בפטיסטית דרומית.
שגרירות הונגריה בישראל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  רחוב פנקס 18
 עיר:  תל אביב-יפו
 קואורדינטות:  32°05′27″N 34°47′07″E﻿ / ﻿32.090861111111°N 34.785222222222°E﻿ / 32.090861111111; 34.785222222222
 תאריך פתיחה:  נובמבר 1948
 תאריך סגירה:  יוני 1967
 תאריך פתיחה מחדש:  ספטמבר 1989
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי הונגריה–ישראל
 שגריר:  לוונטה בנקו
 שטח האמנה:  ישראל ישראל
 מדינה מיוצגת:  הונגריה הונגריה הונגריה (1949–1956) הרפובליקה העממית ההונגרית (1948–1967)
 telaviv.mfa.gov.hu
  (למפת תל אביב מוגדלת) שגרירות הונגריה בישראל(למפת תל אביב רגילה) שגרירות הונגריה בישראל(למפת גוש דן רגילה) שגרירות הונגריה בישראל(למפת גוש דן מוגדלת) שגרירות הונגריה בישראל
 
שגרירות הונגריה בישראל היא הנציגות הדיפלומטית של הונגריה. השגריר הוא לוונטה בנקו (Benkő Levente).
היסטוריה

בתקופת המנדט הבריטי החזיקה הונגריה קונסוליה בירושלים, שנפתחה לכל המאוחר ב-1926, ושימשה כנציגות הונגריה לשטחי המנדט הבריטי.
בנובמבר 1948, הקימה הרפובליקה העממית ההונגרית קונסוליה בתל אביב, ומינתה קונסולים בחיפה ובירושלים.
הונגריה הקימה מחדש את הנציגות כצירות בשנת 1950.
הונגריה ניתקה את יחסיה עם ישראל בעקבות מלחמת ששת הימים בשנת 1967, יחד עם מרבית מדינות הגוש המזרחי, וסגרה את הצירות.
בתקופה שלאחר סגירת השגרירות, שימשה שגרירות שוודיה בישראל כמעצמה מעניקת חסות לאינטרסים ההונגריים בישראל, ובית השגרירות נשמר בבעלות הונגריה.
בספטמבר 1987 ישראל והונגריה חתמו על חידוש היחסים ביניהם, ובמרץ 1987 פתחה הונגריה פתחה משרד אינטרסים בשגרירות שוודיה בישראל.
בספטמבר 1989 הכריזו ישראל והונגריה על חידוש היחסים הדיפלומטיים ביניהם ופתיחתה מחדש של השגרירות.
ב-19 במרץ 2019, חנכה הונגריה נציגות סחר דיפלומטית בירושלים, אשר מהווה שלוחה של שגרירות הונגריה בתל אביב.
במאי עד יוני 2023 נטען כי הונגריה צפויה להודיע על העברת שגרירותה מתל אביב לירושלים.