stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמנת קולקטה
רקע

חברת הודו המזרחית הבריטית רצה לקיים יחסי מסחר עם טיבט, ומאוחר יותר עם סין, בעיקר בטקסטיל, טבק, תבואה, כלי עבודה ותה.
האמנה הכירה במדינת חסות בריטית מעל סיקים והכירה בגבול טיבט–סיקים. יש הטוענים כי סין ניהלה משא ומתן, ללא התייעצות עם טיבט, שהתנגדה לאמנה. בשל חוסר היכולת של סין לקיים את ההסכם, האימפריה הבריטית כבשה את טיבט ב-1904. יש הטוענים כי האמנה חשפה את ה-"אימפוטנציה" הסינית בטיבט.
אחרי חתימת האמנה

סעיף נוסף הוסף לאמנה המקורית בדצמבר 1893, שאיפשר להקים עמדת סחר בריטית ביאטונג (אנ'), טיבט וכן קבע תקנות הנוגעות למרעה ולתקשורת.
אמנת להסה (אנ') מ-1904 קבעה כי "ממשלת טיבט מתחייבת לכבד את האמנה האנגלו-סינית משנת 1890 ולהכיר בגבול בין סיקים לטיבט, כהגדרתו בסעיף I של האמנה האמורה, ולהקים מעברי גבול בהתאם".
לקריאה נוספת

The Question of Tibet and the Rule of Law (PDF), Geneva: International Commission of Jurists, 1959
Younghusband, Francis (1910). India and Tibet: a history of the relations which have subsisted between the two countries from the time of Warren Hastings to 1910; with a particular account of the mission to Lhasa of 1904. London: John Murray.
Norbu, Dawa (2001), China's Tibet Policy, Routledge, ISBN 978-1-136-79793-4
הערות שוליים

↑  Green, L. C. (ביולי–בספטמבר 1960), "Legal Aspects of the Sino-Indian Border Dispute", The China Quarterly, 3 (3): 42–58, doi:10.1017/S0305741000026230, JSTOR 763286 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Dawa Norbu (2001), China's Tibet Policy, Psychology Press, p. 169, ISBN 9780700704743, אורכב מ-המקור ב-1 בינואר 2016 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Sir Francis Edward Younghusband (1910). India and Tibet: A History of the Relations which Have Subsisted Between the Two Countries from the Time of Warren Hastings to 1910; with a Particular Account of the Mission to Lhasa of 1904. J. Murray. p. 51. ארכיון מ-2021-11-09. נבדק ב-2021-11-24.
↑  Prescott, John Robert Victor (1975). Map of Mainland Asia by Treaty. Melbourne University Press. pp. 261–262. ISBN 978-0-522-84083-4.
↑  Ankit Panda (13 ביולי 2017), "The Political Geography of the India-China Crisis at Doklam", The Diplomat, אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2017 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Arora, Vibha (2008). "Routing the Commodities of Empire through Sikkim (1817-1906)". Commodities of Empire: Working Paper No.9 (PDF). Commodities of Empire Working Paper. Open University. pp. 4–5. ISSN 1756-0098. ארכיון (PDF) מ-2015-09-24. נבדק ב-2021-11-24.
1 2  Norbu, China's Tibet Policy (2001), p. 169.
↑  International Commission of Jurists (1959), p. 77.
↑  Joshi, H. G. (2004). Sikkim: Past and Present. Mittal Publications. p. 89. ISBN 978-81-7099-932-4. ארכיון מ-2014-06-27. נבדק ב-2021-11-24.
↑  Younghusband, India and Tibet (1910), p. 440.
אזוואד

| --- | --- |
דגל

 ממשל
 :  Bilal Ag Acherif 
 שפה רשמית:  תמזיגט, ערבית, צרפתית, במברה, סונגהאי, פולה.
 עיר בירה:  גאו (זמנית), טימבקטו (מוכרזת) 16°10′N 0°02′W﻿ / ﻿16.16°N 0.03°W﻿ / 16.16; -0.03
 גאוגרפיה
 יבשת:  אפריקה
 העיר הגדולה ביותר:  גאו
 שטח יבשתי:  822,000 קמ"ר
 אזור זמן:  UTC
 היסטוריה
 הקמה:  מדינה לא מוכרת
 -:  6 באפריל 2012
 תאריכי פירוק:  2013 
 דמוגרפיה
 אוכלוסייה  (מפקד 2009 (הערכה)):  1,295,000 נפש
 כלכלה
 מטבע:  פרנק CFA מערב אפריקני‏ (XOF)
 שונות
 קידומת בין־לאומית:  223
 www.mnlamov.net
 
 
אזוואד, מכונה גם המדינה העצמאית אזוואד (בתמזיגט: ⴰⵣⴰⵓⴷ בערבית: أزواد, או בשמה המלא: دولة أزواد المستقلة, בתעתיק מדויק: דולת אזואד אלמסתקלה), הוא אזור בצפון מאלי אשר הוכרז באפריל 2012 באופן חד-צדדי כמדינה על ידי התנועה הלאומית לשחרור אזוואד (MNLA), לאחר שמרד של שבטי הטוארג באזור הוביל לסילוק הצבא של מאלי מהמדינה. חבלי הארץ בהם טוענים המורדים לשליטה הם טימבקטו, קידאל, גאו וחלק מאזור מופטי, המרכיבים כ-60% משטחה היבשתי של מאלי. אזוואד גובלת בבורקינה פאסו מדרום, מאוריטניה במערב ובצפון-מערב, אלג'יריה בצפון ובצפון-מזרח, ובניז'ר במזרח ובדרום-מזרח, ושאר שטחי מאלי בדרום-מערב.
המדינה הוכרזה בהצהרה באתר אינטרנט של הארגון לשחרור אזוואד ב-6 באפריל 2012. באותו ביום בגאו, חתם בילאל אל אשריף, מזכ"ל הארגון לשחרור אזוואד על הצהרת עצמאות, וכן הצהיר שהארגון ישמש כממשלה הזמנית באזוואד עד להקמת "סמכות לאומית". עם זאת, עד כה אף מדינה חיצונית לא הכירה בעצמאות של אזוואד. ממשלת מאלי וכן הארגון האיסלאמי אנצאר א-דין חולקים על הטענה לשליטה דה פקטו של הארגון בשטח.
היסטוריה

שבטי הטוארג כבר התמרדו כשלוש פעמים בעבר נגד השלטון במאלי, מאז קיבלה המדינה את עצמאותה מצרפת בשנת 1960.
בסוף 2011 ובתחילת 2012 החלה התקוממות ב"אזוואד" אשר בצפון מאלי. רבים מהמורדים משבטי הטוארג שימשו כשכירי חרב בלוב תחת שלטונו של מועמר קדאפי והחלו לחזור לביתם לאחר נפילתו, יחד עם ניסיון צבאי ותחמושת. במרד השתתפו גם שבטים ערבים מקומיים.
נשיא מאלי, אמאדו טומני טורה, נחל סדרה של הפסדים נגד המורדים בצפון. בינואר הפילה קבוצת מורדים מקרב הצבא את שלטונו של טורה, בין השאר עקב חוסר הצלחתו לדכא את המורדים.
ב-14 בפברואר 2013, ויתרה אזוואד על תביעתה לעצמאות וביקשה ממשלת מאלי לפתוח במשא ומתן על מעמדם העתידי של שבט הטוארג.
הערות שוליים

↑  "Mouvement National de Liberation de l'Azawad". Mouvement National de Liberation de l'Azawad. Mouvement National de Liberation de l'Azawad. נבדק ב-10 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb167670244 (data)  VIAF: 309576502   WorldCat (עם VIAF): 309576502 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלבר שרל

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1880 אמבר, צרפת 
 פטירה:  8 ביולי 1962 (בגיל 81) טארב, צרפת 
 ענף מדעי:  לימודים רומאניים, לימודי ספרות, מערכת חינוך 
 מקום לימודים:  סורבון 
 מוסדות:  אוניברסיטת פריבור 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (5 בנובמבר 1928)  מסדר פרנציסקה 
 
אלבר שרל (בצרפתית: Albert Chérel;‏ 18 בדצמבר 1880, באמבר – 8 ביולי 1962, טארב) היה בלשן ופילולוג צרפתי, מומחה בעיקר בשפות רומאניות, כיהן כפרופסור לספרות צרפתית באוניברסיטת בורדו. נודע בין השאר בספרי הלימוד שלו לשפות ובתרומתו לתולדות ההגות הצרפתית במאה ה-17–18.
ביוגרפיה

אלבר שרל נולד באמבר, במחוז פווי דה דום בחבל אוברן במשפחתם של לוסיין שרל ושל וירז'יני שרל לבית רוֹש.
הייתה לו אחות אחת בשם מרסל.
אלבר שרל סיים בשנת 1907 מבחני ההסמכה להוראה agrégation בתחום הספרות והיה למורה בבתי ספר תיכון בבורז' (1909-1907) ובאנז'ר (1914-1911). שירת במלחמת העולם הראשונה עם דרגת לוטננט מאז'ר ברגימנט 71 של חיל הרגלים הצרפתי. סיים תארים שני ודוקטורט (1918) באוניברסיטת סורבון בפריז עם עבודות על חייו ותרומתו של פנלון:"פנלון במאה ה-18 בצרפת, מוניטיו, השפעתו 1820-1715" (פריז 1917) וערך את "מאמרי איסי" של פנלון- פירוש למאמרי איסי" (פריז 1915). 
בשנים 1920-1916 לימד שרל ספרות צרפתית בפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטת פריבור בשווייץ והחל משנת 1920 ועד 1943 היה פרופסור לספרות צרפתית באוניברסיטת בורדו. בשנים 1940-1930 ערך שרל את כתב העת Famille d'Aquitaine ובשנים 1943-1945 כיהן כרקטור האקדמיה של פואטייה.
שרל נבחר בשנת 1934 לחבר בהתכתבות של האקדמיה למדעים הפוליטיים והמוסר של המכון הצרפתי וזכה באות לגיון הכבוד של צרפת בדרגת קצין.
שרל פרסם ספרים מוערכים על חייו והגותו של פנלון, בין השאר דן בהשפעת קלוד פלרי על חשיבתו הפדגוגית של פנלון.
אלבר שרל היה נשוי למרגריט, לבית דרואה די רור ולזוג נולדו 14 ילדים.
הוא נפטר בגיל 82 בטארב, במחוז הפירנאים העליונים.
רנה קאסין (קאסן) נאם את נאום ההספד לזכרו באקדמיה למדעים הפוליטיים ושל המוסר
פרסים ואותות הוקרה

1912 - פרס סנטור
1919 - פרס בורדן - על "פנלון במאה ה-18 בצרפת"
1934 - חבר בהתכתבות של האקדמיה למדעים פוליטיים ושל המוסר (ב"מכון הצרפתי")
1936 - פרס האקדמיה הצרפתית - על "מחשבת מקיאבלי בצרפת"
1938 - פרס האקדמיה הצרפתית
1940 - פרס גנרל מיטו - על "הפרוזה הפואטית הצרפתית"
אות לגיון הכבוד בדרגת קצין
ספרים

1912 -Explications des maximes des Saints sur la vie intérieure, de Fénelon
(על "פירוש אמרות הקדושים על החיים הפנימיים" מאת פנלון)
1913 לצד רנה דומיק-Histoire de la Littérature française classique ב-4 כרכים בעריכת פרדינאן ברינטייר
(היסטוריה של הספרות הצרפתית הקלאסית)
1919 -Fénelon au XVIIIe siècle en France (פנלון במאה ה-18 בצרפת)
1925En relisant après la guerre Bazin, Bourget, Barrès
1926 -Un Aventurier religieux au XVIIIe siècle. André-Michel Ramsay (הרפתקן דתי במאה ה-18:אנדרה-מישל רמזי)
Rendons nos foyers heureux, Paris 1928
1930 - Rancé
De Télémaque à Candide, Paris 1933, 1953, 1958, 1962, 1968 (מטלמאק עד קנדיד) כרך 6 ב- 
Histoire de la littérature française,(ed. Jean Calvet) ב"היסטוריה של הספרות הצרפתית, בעריכת ז'אן קאלווה)
קובץ אנתולוגי - La Famille française דפים מובחרים ממיטב סופרינו מהמאה ה-18 ועד 1924
1934 -Fénelon ou la religion du pur amour (פנלון או הדת האהבה הטהורה)
1935 - Le Père Marie-Bernard Hygonet franciscain (האב מארי-ברנאר איגונה, פרנציסקני)
1936- La pensée de Machiavel en France (מחשבת מקיאבלי בצרפת)
1940 - La Prose poétique française (הפרוזה הפואטית הצרפתית)
1941 - Déceptions et confiances de Voltaire,(אכזבות ואמונות של וולטר)
1943 - Massillon
1945 - Basse-Auvergne (אוברן תחתית)
ספרי לימוד לשפות

אלבר שרל נודע בסדרה של ספרי לימוד "ללא טרחה" לשפות שונות - ספרדית, צרפתית, איטלקית, אנגלית, רוסית, הולנדית, גרמנית, שהודפסו במהדורות רבות אפילו יובל שנים אחרי הופעתם הראשונה בהתחלת המאה ה-20.(French without toil,Spanish without toil, Italian without toil, German without toil, Dutch without toil, Russian without toil, El alemán sin esfuerzo, El inglés sin esfuerzo,Anglishtja pa mundim L'espagnol sans peine etc)
בשנת 1939 חיבר יחד עם לואי הרטמן (Hartman) ואמיל דיטריי (Dutreuilh) ספר דקדוק לצרפתית שנועד לבתי ספר Grammaire française pour toutes les classes du second degré,
לקריאה נוספת

Chérel Albert", in Biographies des principales personnalités françaises décédées au cours de l’année 1962, par H. Temerson, Paris, 1964, p. 65
הערות שוליים

↑  myheritage
↑  באתר cths של הוועד למחקרים היסטוריים מדעיים
↑  myheritage
↑  באתר cths של הוועד למחקרים היסטוריים מדעיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280150805171  PLWABN: 9810573505905606  BIBSYS: 90596174  BNE: XX1245518  BnF: cb124799843 (data)  CANTIC: a10943699  CiNii: DA01784187  GND: 1055161120  ISNI: 0000 0001 1698 564X  LCCN: n86004731  LNB: 000080782  Léonore: 79827  NKC: jx20050222001  NLA: 35121251  NSK: 000725917  NTA: 069709033  RERO: 02-A017312100  SUDOC: 033999791  Trove: 832573  VcBA: 495/169044  VIAF: 110414141   WorldCat (עם VIAF): 110414141
איש הנמלה (סקוט לאנג)

| --- | --- |

סקוט לאנג כאיש הנמלה, כפי שהוא מופיע על עטיפת החוברת Original Sin #6 מספטמבר 2014, אמנות מאת גבריאל דל'אוטו.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  כסקוט לאנג: Avengers #181 (מרץ 1979) כאיש הנמלה: Marvel Premiere #47 (אפריל 1979)
 יוצרים:  דייוויד מיצ'ליני ג'ון ביירן
 גילום הדמות:  פול ראד ("היקום הקולנועי של מארוול")
 מידע
 שם אמיתי:  סקוט אדוארד האריס לאנג
 כינויים:  מירמידון, איש הנמלה המדהים
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  ללא כוחות-על מצויד בחליפה המעניקה לו אפשרות לשנות את גודלו, מסיכה המסוגלת לשלוט בנמלים
 חבר לשעבר בקבוצה:  האוונג'רס דפנדרס ארבעת המופלאים (מנהיג צוות שני) קרן העתיד (מנהיג) גיבורים להשכרה שומרי הגלקסיה חיל נובה פתרונות הביטחון של איש הנמלה
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  בוב לאנג (אב, מת) רות לאנג (אחות) פגי ריי (גרושה) קארל (גיס) קסנדרה אלינור לאנג (בת)
 אויבים:  טאסקמאסטר, Darren Cross 
 
איש הנמלה (באנגלית: Ant-Man) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #181 ממרץ 1979 ונוצרה על ידי הכותב דייוויד מיצ'ליני והמאייר ג'ון ביירן.
איש הנמלה הוא האלטר אגו של סקוט אדוארד האריס לאנג, גנב לשעבר שקיבל את חליפת ומסיכת איש הנמלה וזכה לכוחותיהן - שינוי גודל ושליטה בנמלים. הוא הדמות הבולטת השנייה שנטלה את זהות איש הנמלה, כשלפניו הנרי פים ואחריו אריק אוגריידי. בתו, קאסי, המשיכה בדרכו כאשר נהרג לכאורה באירועי "האוונג'רס מתפרקים".
לאנג הופיע בסדרת האנימציה המבוססת על האוונג'רס. את דמותו של סקוט לאנג ביקום הקולנועי של מארוול, ובפרט בסרטי הלייב אקשן "אנטמן", "קפטן אמריקה: מלחמת אזרחים", "אנטמן והצרעה" ו"הנוקמים: סוף המשחק" גילם השחקן פול ראד.
ביוגרפיה בדיונית > מקור

סקוט אדוארד האריס לאנג נולד בקורל גייבלס, פלורידה. הוא נעשה מומחה לאלקטרוניקה, וכאשר לא הצליח לפרנס את משפחתו, התדרדר לפשע ונעשה פורץ. הוא נתפס, ריצה את עונשו בכלא ושוחרר על תנאי כעבור 3 שנים על התנהגות טובה. הוא התקבל בעבודה אצל תעשיות סטארק, ותחת הדרכתו של טוני סטארק/איירון מן התקין מערכת אבטחה חדשה לאחוזת האוונג'רס. כאשר בתו קאסי לקתה במחלת לב נדירה, לאנג חזר לפריצה, ופרץ לביתו של איש הנמלה המקורי - הנרי פים. הוא גנב את חליפת איש הנמלה ואת גז חלקיקי פים, פרץ לקרוס תעשיות טכנולוגיות וגילה כי דוקטור אריקה סונדהיים, היחידה שמסוגלת לעזר לקאסי, מוחזקת בשביו של דארן קרוס. הוא הציל את סונדהיים, בתו הבריאה ולאנג התכוון להחזיר לפים את תלבושת איש הנמלה. פים, מודע לשימוש שלאנג עשה בחליפה, הציע לו לשמור אותה בתנאי שיקיים את החוק.
ביוגרפיה בדיונית > כגיבור-על

לאנג הפך לגיבור-על, ועזר בעיקר לאוונג'רס ולאיירון מן. כאשר איירון מן נלכד בשריונו שלו, לאנג הציל אותו. הוא עזר לפים להציל את הצרעה, ונלחם בטאסקמאסטר. הוא נלחם בחרקיו המוטאנטים של ג'ון ג'דסון ונתקל במיקרונאוטים, נלחם בטאסקמאסטר לצד ספיידרמן וניסה לעצור שודדים בכנס אלקטרוניקה בדאלאס. הוא נלחם במערכת אבטחה מתקדמת, ועזר לאיירון מן ולג'ים רודס נגד המאולר. יחד עם הדבר, הוא הועבר למיקרו-יקום. לאנג עזר לאיירון מן בתחילת "מלחמות השריון", עזר להוקאיי נגד הטאסקמאסטר, וביקר את פים כאשר נכלא. הוא פגש את ריק ג'ונס וקבוצת אלפא פלייט, ונלחם בגזע חייזרי פולש לצד רום ו"ניצוץ הכוכב". לאנג נעשה חבר גיבוי של האוונג'רס כאשר אדוני הרשע של ברון זמו השתלטה על אחוזתם. לאנג עזר לצרעה להביס את האיש הסופג וטיטניה כאשר הצמד ניסו לתקוף את בית-החולים בו הרקולס הורדם.
הוא כיווץ בטעות את ספיידרמן ועזר לו להילחם נגד חיפושית הארגמן, ונלחם בנבלת-על בשם השפירית. לאנג החליף את ריד ריצ'רדס/מיסטר פנטסטיק בארבעת המופלאים, וזאת כי ריצ'רדס נעדר ונחשב למת. הוא עזר להם נגד גרסה מיקום חלופי של ריצ'רדס בשם "הרוכב האפל", ועזר להם גם לאחר שריצ'רדס חזר. הוא פגש את קריסטוף ורנרד, בנו המאומץ של דוקטור דום שהחל במערכת יחסים רומנטית עם בתו של לאנג, קאסי. לאנג וקריסטוף התעמתו רבות, וקריסטוף לעג לכוחותיו של לאנג אך יצר עבורו חליפה חדשה והציל את חייו. כאשר ארבעת המופלאים פרט ללפיד האנושי נלכדו באזור השלילי, לאנג השתתף בקבוצה מחליפה זמנית שכללה בנוסף לו את הלפיד האנושי, הענקית הירוקה ונאמוריטה. הצוות התפרק כששאר הארבעה חזרו. כאשר הענק הירוק לקה במחלת לו גריג, לאנג עזר למיסטר פנטסטיק בריפוי. לאנג התכווץ לגודל מיקרוסקופי ונכנס ל-DNA של הענק, ובעזרת תרופה תוצרת המנהיג החליף את המרכיבים החולים במרכיבים בריאים מגופתו של בריאן באנר.
כאשר גרושתו פגי ריי קיבלה את המשמורת על קאסי, לאנג הסכים להצעה להצטרף לאוונג'רס רשמית ונכנס לסכסוך עם נסיך הלבבות. לאחר שג'ק הציל את קאסי מרוצח ילדים, הוא נסע לחלל עם הרוצח והתפוצץ. לאנג עזר לגיבורה-לשעבר ג'סיקה ג'ונס שהפכה לחוקרת פרטית, צוות עם ג'ונס לסוכן קליי קווטרמיין בעניין ספיידרוומן ואירח את ג'ונס בדירתו. כאשר היא התעוררה, האיש הסגול גרם לכך שלאנג נראה מת וכוסה בנמלים.
ביוגרפיה בדיונית > מוות וחזרה לחיים

זמן מה לאחר מכן, נסיך הלבבות חזר לאחוזת האוונג'רס, ולאנג יצא לקבל את פניו. לפתע, הוא התפוצץ והרס מחצית מאחוזת האוונג'רס והרג את לאנג. אירוע זה התחיל את התפרקות האוונג'רס, שנגרמה בידי מכשפת השני. קאסי המשיכה את דרכו בכך שאימצה את שם-הקוד "סטאטור" והצטרפה לקבוצת האוונג'רס הצעירים. היא מסוגלת להקטין ולהגדיל את גופה, וזאת כי אביה נחשף לחלקיקי פים במשך השנים והיא הושפעה. הגאון הצעיר אמדאוס צ'ו קיבל את קסדתו של לאנג ואת ברכתה של קאסי. הוא התמקד בשליטה על נמלים, ולא בשינוי גובה.
במהלך הסדרה המוגבלת "האוונג'רס: מסע הצלב של הילדים", איירון לאד לקח את האוונג'רס הצעירים ומכשפת השני לוקת האמנזיה ליום בו לאנג נהרג.  למרות שאיירון לאד הבטיח כי הם לא יכולים להשפיע על הנעשה, קאסי רצה אל אביה ומשכה אותו מנסיך הלבבות המתפוצץ. כאשר נסיך הלבבות התפוצץ, הקבוצה ומכשפת השני חזרו להווה יחד עם לאנג, הגאה כי בתו הלכה בעקבותיו. בקרב שעירב את האוונג'רס הרגילים והצעירים, האקס-מן, מגנטו, קבוצת אקס פקטור ודוקטור דום, דום הרג לכאורה את לאנג, אשר יצא ללא פגע. קאסי הזועמת תקפה את דום, שהרג אותה. סקוט הצטרף לקבוצת דפנדרס החדשה, וזאת לצד דוקטור סטריינג', הענקית האדומה, הגולש הכסוף, איירון פיסט והחתולה השחורה אך הצוות התפרק.
לאנג הפך למנהיג קרן העתיד ולצוות השני של ארבעת המופלאים. הוא החל במערכת יחסים רומנטית עם דרלה דירינג/גברת הדבר, והחליט להשקיע את משאבי הקבוצה כדי לנקום בדום על מותה של קאסי. לאחר קרב, לאנג הביס את דום וגרם לו להאמין כי הרג את ולריה ריצ'רדס. הוא גילה את המשמעות האמיתית של חלקיקי פים, וכי הם משפיעים על הגודל, החוזק והעמידות. במהלך אירועי "אוונג'רס ואקס-מן: הציר", דום הושפע מכישוף ההיפוך שהוא ומכשפת השני הטילו על אונסלוט האדום. הוא הרכיב קבוצת אוונג'רס משלו, והחיה את קאסי. סקוט התקבל כראש מחלקת האבטחה בתעשיות סטארק, וכאשר קאסי עברה עם אמה למיאמי, ניסה לראות אותן יותר. כחלק מחייו החדשים, הוא פתח עסק בשם "פתרונות הביטחון של איש הנמלה".
הערות שוליים

↑  Avengers #181
↑  Marvel Premiere #47-48
↑  Iron Man #133
↑  Avengers #195-196
↑  Micronauts #19-20
↑  Marvel Team-Up #103
↑  Iron Man #145
↑  Iron Man #151
↑  Iron Man #156
↑  Marvel Two-in-One #87
↑  Iron Man #225
↑  Avengers #223-224
↑  Rom #58-59
↑  Avengers #275-277
↑  Amazing Spider-Man Annual #24
↑  Iron Man Annual #12
↑  Fantastic Four #384
↑  Fantastic Four #399
↑  Fantastic Four #409
↑  Fantastic Four Vol.3 #43
↑  Incredible Hulk Vol.2 #32
↑  Avengers Vol.3 #62
↑  Avengers Vol.3 #76
↑  Alias #13-15
↑  Alias #16
↑  Alias #27
↑  Avengers #500
↑  Young Avengers #4
↑  Mighty Avengers #25
↑  Avengers: The Children's Crusade #5-9
↑  Defenders Vol.4 #10-12
↑  FF Vol.2 #1-16
↑  Avengers World #15-16
↑  Ant-Man Vol.2 #1
↑  Ant-Man Vol.2 #2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2016030941   WorldCat (עם LCCN): n2016-030941
אליוט נס

| --- | --- |

 לידה:  19 באפריל 1903 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  16 במאי 1957 (בגיל 54) Coudersport, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  אוהיו 
 השכלה:  אוניברסיטת שיקגו  Fenger Academy High School 
 מעסיק:  Bureau of Prohibition 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 בן או בת זוג:  Evaline Ness (14 באוקטובר 1939–1945) 
 חתימה:   
 
איור חתום של אליוט נס
אליוט נס (באנגלית: Eliot Ness;‏ 19 באפריל 1903 – 16 במאי 1957) היה סוכן במחלקת האוצר של ארצות הברית, שנודע במאמציו לאכוף את "חוק היובש" בעיר שיקגו, כמנהיג הצוות שזכה לכינוי "הבלתי משוחדים".
ביוגרפיה

נס נולד בשיקגו, לזוג הורים שהיגרו מנורווגיה ועבדו כאופים. הוא למד מינהל עסקים ומשפטים באוניברסיטת שיקגו, וסיים את לימודיו בשנת 1925. לאחר שהתקבל לעבודה כחוקר בחברת אשראי שבסיסה באטלנטה, נשלח לעבוד באזור שיקגו. בהמשך חזר ללמוד באוניברסיטת שיקגו, וסיים תואר שני (מוסמך) בקרימינולוגיה.
בשנת 1926 החליט להתגייס לכוחות הביטחון, בהשפעת בעלה של אחותו (אלכסנדר ג'יימי), שהיה סוכן FBI. בשנת 1927 התקבל לעבודה כסוכן במשרד האוצר, והוצב ביחידה לאכיפת "חוק היובש" בשיקגו.
בעקבות כניסתו של הרברט הובר לתפקיד נשיא ארצות הברית (מרץ 1929), הממשלה החליטה להתמקד בתפיסתו של המאפיונר הידוע אל קפונה. נס נבחר לנהל את הפעילות נגד קפונה בנושא הפרות של "חוק היובש" (ייצור והברחה של משקאות חריפים), ובמקביל נפתחה חקירה מקיפה נגד קפונה בנושא העלמות מס הכנסה (חקירה שהובילה לבסוף למעצרו).
בגלל מגפת השחיתות של אנשי אכיפת החוק, נס נאלץ לבחור בעצמו סוכנים ישרים ואמינים עבור הצוות המיוחד. הצוות המקורי הורכב מחמישים סוכנים ומספרם צומצם בהדרגה לחמישה-עשר, ולבסוף לתשעה סוכנים בלבד. הצוות ערך פשיטות רבות על מתקנים לייצור משקאות חריפים ועל נתיבי האספקה של קפונה. המקור העיקרי למידע על קפונה היה השימוש הנרחב במכשירי האזנה.
לאחר שקפונה ניסה ללא הצלחה לשחד כמה מסוכניו של נס, הצוות זכה לכינוי "הבלתי משוחדים". קפונה אף ניסה להתנקש בחייו של נס מספר פעמים, ללא הצלחה.
אף על פי שהפעילות של נס וצוותו פגעה בעסקיו של קפונה, חקירת המס היא שהביאה למעצרו. בשנת 1931 הוא נעצר ונאשם ב-22 סעיפים של העלמת מס, וב-5,000 הפרות של "חוק היובש". ב-17 באוקטובר 1931 הוא נידון ל-11 שנות מאסר, והחל לרצות את עונשו בשנת 1932.
נס מונה לחוקר הראשי ביחידה לאכיפת "חוק היובש" בשיקגו, ומשנת 1934 מילא תפקיד דומה במדינת אוהיו.
בעקבות ביטול "חוק היובש" בשנת 1933 נס מונה לממונה על בטיחות הציבור בעיריית קליבלנד. הוא יזם קמפיין שאיתר אנשי כוחות ביטחון מושחתים, ונלחם בתופעת ההימורים הבלתי חוקיים. נס התפטר בשנת 1942 לאחר שלא הצליח ללכוד רוצח סדרתי שפעל באזור, ומונה לתפקיד ממשלתי בוושינגטון.
בשנת 1944 מונה ליו"ר חברת האבטחה "דייבולד" שבסיסה באוהיו. הוא השתתף בבחירות לתפקיד ראש עיריית קליבלנד בשנת 1947 אך הפסיד. באותה שנה נאלץ לעזוב את עבודתו בחברת האבטחה, והחל לעבוד בחברת תעשייה במדינת פנסילבניה. בשנת 1957 פרסם ספר ("הבלתי משוחדים"), וב-16 במאי מת מהתקף לב.
נס התחתן שלוש פעמים, התגרש פעמיים ואימץ ילד אחד. הוא נקבר בקליבלנד.
מספר סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה הופקו בהשראת המאבק שניהל נס נגד אל קפונה. הידוע שבהם הוא סרטו זוכה פרס אוסקר של הבמאי בריאן דה פלמה, "הבלתי משוחדים" (משנת 1987), בכיכובו של השחקן קווין קוסטנר בתפקיד אליוט נס, שון קונרי בתפקיד ג'ים מאלון ורוברט דה נירו בתפקיד אל קפונה. בנוסף, דמותו הופיעה גם בסדרת המדע הבדיוני "על טבעי" בעונה 7, פרק 12.
אמנות סינית

האמנות הסינית היא אחת ממורשות האמנות העשירות ביותר בהיסטוריה העולמית וכוללת תחומים רבים כמו: מטבעות, ארכיטקטורה, ציור בצבעי מים, מניפות, אריגה, קדרות, קליגרפיה. קיימת גם סצנה תוססת של אמנות סינית מודרנית ועכשווית הכוללת גרפיטי וסרטים קולנועיים.
אמנות מסורתית > קליגרפיה

הקליגרפיה הסינית נחשבת לצורת האמנות הנשגבת ביותר בסין. נושאי הקליגרפיות הם כתבים קלאסיים ודתיים (קונפוציאניים, דאויסטיים או בודהיסטים) כמו גם שירה ופתגמים. במהלך ההיסטוריה נכתבו סימני הכתב הסיניים במגוון סגנונות וגרסאות, ואלה מתועדים בעשרות אלפי מסמכים היסטוריים, מעצמות ניחוש עתיקות ועד לצווים קיסריים של שושלת צ'ינג.
כמו כן, לסין היסטוריה עשירה של כתיבה ספרות קאנונית. העתיק שבהם הוא ספר התמורות. ספרים קלאסיים רבים נכתבו בתקופת המדינות הלוחמות, שהידועים שבהם הם ספר המאמרות לקונפוציוס והדאו דה ג'ינג של לאו דזה. בסין הקיסרית הייתה גם מסורת עתיקה של כתיבת דברי ימי השושלות, מסורת שהחלה בסְה-מָה צְ'יאן, היסטוריון החצר של שושלת האן שבספרו רשומות ההיסטוריון (史記), העלה על הכתב את דברי ימי סין המסורתית מתחילתה ועד למאה הראשונה לפנה"ס. תקופת שושלת טאנג ידעה פריחה של שירה סינית, והמפורסמים שבמשורריה הם דו פו ולי באי. השיא של כתיבת הפרוזה הוא בתקופת שושלות מינג וצ'ינג, אז נכתבו ארבעת הרומנים הקלאסיים הסיניים.
פרט לאלה לסין תרבות מסורתית עשירה ומגוונת בתחומי אמנות שונים. חפצי האמנות הקדומים ביותר שנמצאו בסין הם כלי-חרס מהתקופה הנאוליתית שנחשפו בצפון סין. הכלים מעוטרים בעיקר בדוגמאות גאומטריות וצורות חלזוניות. בנוסף, נמצאו בסין כלי הברונזה המיוחסים לתקופת שושלת שאנג (1600-1046 לפנה"ס), כלים אלו שימשו בטקסים שונים והיו מעוטרים בדרקונים, מסכות, צורות גאומטריות ועוד. לקדרות החרסינה היסטוריה של למעלה מאלף שנה וידועה בכל העולם בטיבה ובתחכומה. האופרה הסינית היא צורת אמנות בימתית בת למעלה מאלף שנה, המתאפיינת בתלבושות ססגוניות, בשימוש בכלי נגינה מסורתיים. קיימות מאות צורות לאופרה[דרוש מקור], ולכל צורה הכללים הבימתיים המייחדים אותה. בסין מגוון של כלי נגינה מסורתיים הכוללים מגוון של כלי מיתר, כלי קשת, כלי נשיפה, גונגים, מצילות, ותופים. הציור קיים בסין למעלה מאלפיים שנה והוא דומה בתפישתו ובטכניקות המשמשות אותו לקליגרפיה הסינית. צורות אמנות מסורתיות נוספות שניתן למנות הן ההדפסים, הריקוד והמחול, ואמנות עממית כגון מגזרת נייר.
ציור סיני

ציור של צ'י באי-שה
ציור של מי פו
ציור של ליאנג קאי
ראו גם

הכתב הסיני
אמנות אסיה
לקריאה נוספת

Clunas, Craig, Art in China (Oxford History of Art), Oxford University Press, 2st Edition, 2009. מסת"ב 978-0199217342
הערות שוליים

↑  -כתיבה מקושטת/אמנותית
| זרמים באמנות |
| --- | --- | --- |
| אמנות העת העתיקה | יוון העתיקה • רומא העתיקה • מצרים העתיקה • הסהר הפורה |  |
| אמנות ימי הביניים | אמנות מרובינגית • אמנות קרולינגית • אמנות רומנסקית • אמנות גותית • ביזנטיון |  |
| הרנסאנס | מנייריזם |  |
| אמנות מזרחית | אמנות סינית • אמנות יפנית |  |
| אמנות העת החדשה | בארוק • רוקוקו |  |
| אמנות מודרנית | נאו-קלאסיציזם • רומנטיציזם • פרה-רפאליטים • אר נובו • אר דקו • ריאליזם (אמנות) • פוינטיליזם • אימפרסיוניזם • פוסט-אימפרסיוניזם • נאו-אימפרסיוניזם |  |
| אמנות המאה ה-20 וה-21 | אמנות מופשטת • קוביזם • אקספרסיוניזם • פוטוריזם • קונסטרוקטיביזם • סוריאליזם • אקספרסיוניזם מופשט • פוביזם • פופ ארט • אופ ארט • נאו-גאו • דאדא • אסתטיקת יחסים |  |
פורטל האמנות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295539805171  LCCN: sh85007599  LNB: 000053008  NDL: 00710486  NKC: ph128218 
קליגרפיה שנעשתה על ידי האמן והמדינאי הסיני סו-שה
אלון (דמות מקראית)

אֵלוֹן הוא דמות מקראית, בנו השני של זבולון ונכדם של יעקב ושל לאה. לאלון היו שני אחים: סרד ויחלאל. למשפחתו של אלון קראו משפחת האלוני.
יש מדרש האומר שאלון נקרא בשם זה משום שהיה ישר באורחותיו, שכן אלון זה מישר.[דרושה הבהרה]
יכול להיות שמקור השם אלון הוא מעץ האלון, שהוא עץ חזק, ומכאן שאלון מסמל חוסן ועוצמה.
בספר שופטים נאמר שאחד השופטים היה אילון הזבולוני והוא נקבר בארץ אילון, שהיא ככל הנראה בנחלתו של אלון, והשופט כנראה נקרא על שמו של אלון, שאולי היה מצאצאיו. וכך, כמו אחיו סרד, גם על שמו נקראה עיר בנחלתו.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק י"ד
↑  ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק כ"ו
1 2  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך א
↑  ראו תורה שלמה פרשת ויגש
↑  ספר שופטים, פרק י"ב, פסוקים י"א–י"ב
↑  ראו דעת מקרא על ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק י"ד
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אן סטוק

אן סטוק (באנגלית: Ann Stock; נולדה בשנת 1944) הייתה עוזרת מזכירת המדינה האמריקאית לענייני חינוך ותרבות ומילאה תפקידים נוספים מטעם המפלגה הדמוקרטית ואנשיה.