stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלן פרייס
הערות שוליים

↑  אליפות העולם הראשונה בסייף נערכה בשנת 1937 בפריז. באופן רשמי, התחרויות הבינלאומיות שקדמו לה, אינן נחשבות כאליפות עולם בסיף, בין השאר מכיוון שהמדינות שהשתתפו בהן כללו אך ורק מדינות מאירופה. למרות זאת, ניתן להתייחס אליהן כאליפות עולם בסיף או כאליפות אירופה בסיף.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 126669880  VIAF: 307294511   WorldCat (עם VIAF): 307294511 
פרייס (משמאל) על דוכן המנצחים עם אילונה אלק והלנה מאייר באולימפיאדת ברלין (1936)
איב פונס

איב פונס (בצרפתית: Yves Pons; נולד ב-7 במאי 1999) הוא כדורסלן צרפתי יליד-האיטי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בבאסקט ז'ירונה מליגת העל הספרדית בכדורסל.
ראשית חייו

פונס נולד בפורט-או-פרנס, בירת האיטי, וגדל שלוש וחצי שנים אצל אמו הביולוגית בעיר סיט סולייל, אחד האזורים העניים ביותר במדינה. לפי החוק נאלצה אמו לשלוח אותו לבית יתומים כי לא יכלה לטפל בו, והוא היה חולה באותה תקופה.
לאחר קרוב לשנה בבית היתומים, אומץ איב על ידי באבת' וז'אן-קלוד פונס, שחיו בצרפת. הוא למד במכון הצרפתי הלאומי לספורט INSEP בפריז, ושיחק במועדון הכדורסל שלו, המרכז הפדרלי לכדורסל (אנ'), בליגה השלישית.
קריירת מכללות

פונס החליט לשחק כדורסל מכללות בארצות הברית עבור אוניברסיטת טנסי, אותה העדיף על פני הצעות מאוניברסיטת פלורידה ואוניברסיטת טקסס טק, והפך לכדורסלן הצרפתי הראשון בתולדות האוניברסיטה.
פונס נפצע בקרסול כבש בהופעת הבכורה שלו בטנסי, ובעונתו הראשונה שיחק 5.2 דקות בלבד למשחק. כסופומור קלע פונס שיא עונתי של 10 נקודות מול מזרח קנטקי במשחק הראשון בקריירה בו פתח בחמישייה, אך בפברואר 2019 סבל משבר בפנים. הוא העמיד ממוצעים של 2.2 נקודות למשחק כסופומור. בשנת הג'וניור שלו הוא רשם בטנסי, וקלע שיא קריירה של 15 נקודות כבר במשחק הראשון של העונה מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית באשוויל. הוא שבר את שיאו לאחר משחק אחד בלבד, לאחר שקלע 19 מול מארי סטייט. בסיום העונה הסדירה נבחר פונס לשחקן ההגנה של השנה ב-SEC, והוא העמיד ממוצעים של 10.8 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק. לאחר סיום העונה הוא הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA ‏2020, אך ב-3 באוגוסט הכריז שיחזור לטנסי לעונת הסיניור שלו.
קריירה מקצועית

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ‏2021 הצטרף פונס לממפיס גריזליס לליגת הקיץ של ה-NBA. ב-10 באוגוסט 2021 הוא חתם על חוזה לעשרה ימים עם הגריזליס, אשר הפך לאחר מכן לחוזה דו-כיווני שלפיו חילק את הזמן בין הגריזליס וקבוצת ליגת הפיתוח שלהם, ממפיס האסל. פונס הועבר להאסל ב-30 בינואר 2022.
ב-2022 שיחק פונס במדי ברוקלין נטס בליגת הקיץ, ב-26 ביולי 2022 הוא חתם לשנתיים באסוול ליון-וילרבאן מליגת העל הצרפתית והיורוליג.
ב-25 ביולי 2023 חתם בבאסקט ז'ירונה מליגת ה-ACB הספרדית.
קריירה בנבחרת הלאומית

פונס זכה במדליית זהב עם נבחרת צרפת באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2014 בלטביה, לאחר שהעמיד ממוצע של 3.8 נקודות למשחק. הוא העמיד ממוצעים של 10.1 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-1.3 חסימות למשחק באליפות העולם עד גיל 17 2016 בסרגוסה, ספרד, כאשר נבחרתו סיימה במקום השישי. ב-2019 שיחק עם צרפת באליפות אירופה לעתודה בתל אביב, ישראל, שם העמיד ממוצעים של 2.6 נקודות למשחק וסיים עם הנבחרת במקום הרביעי.
הערות שוליים

↑  "Spectacular Pons loud on the court, reserved off the hardwood". heinnews. 17 בינואר 2017. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How reliable is Yves Pons? French ace injured again". heinnews. 22 במרץ 2017. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The story behind Tennessee landing Yves Pons". 247Sports. 13 באפריל 2017. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tennessee Basketball Recruiting: Four-Star Forward from France Yves Pons Commits to Vols". All For Tennessee. 28 בפברואר 2017. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Vols capitalize on 28-0 run to trounce Presbyterian 88-53". USA Today. 10 בנובמבר 2017. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Yves Pons kickstarts Vols in win over Eastern Kentucky". The Daily Times. 28 בנובמבר 2018. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UT Vols' Yves Pons wears mask, plays briefly, after suffering facial injury". Knoxville News Sentinel. 13 בפברואר 2019. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Is this the new normal for Yves Pons?". 247 Sports. 18 בנובמבר 2019. נבדק ב-2024-02-19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Vols forward Yves Pons has made tremendous progress since last season". Chattanooga Times Free Press. 19 בנובמבר 2019. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SEC announces 2020 Men's Basketball Awards". Southeastern Conference. 10 במרץ 2020. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How to watch: Alabama basketball vs Tennessee in the SEC Tournament". Rivals.com. נבדק ב-2024-02-19.
↑  "Report: Yves Pons Declares for NBA Draft". ספורטס אילוסטרייטד. 25 באפריל 2020. נבדק ב-2024-02-19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Yves Pons returning to Tennessee basketball for senior season". Knoxville News Sentinel. 3 באוגוסט 2020. נבדק ב-2024-02-19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Memphis Grizzlies announce 2021 Salt Lake City Summer League roster". ממפיס גריזליס. 2 באוגוסט 2021. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Memphis Grizzlies sign Yves Pons". ממפיס גריזליס. 10 באוגוסט 2021. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Grizzlies' Yves Pons: Transferred to G League". CBS Sports. 30 בינואר 2022. נבדק ב-2024-02-19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Brooklyn Nets 2022 NBA2K23 Summer League Roster". NBA. נבדק ב-2024-02-19.
↑  "Asvel signs Yves Pons until 2024". ספורטנדו. נבדק ב-2024-02-19.
↑  Yves Pons parts ways with ASVEL and joins Girona, Eurohoops, ‏25 ביולי 2023
↑  פרופיל, באתר פיב"א
↑  "Myth of Yves Pons grows before Vols debut". The Tennessean. 18 באוקטובר 2017. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Yves Pons spending summer playing for France U20 national team". 247Sports. 16 ביוני 2019. נבדק ב-2024-02-19. {{cite web}}:  (עזרה)
אל-ד'יביין פריור

אַל-דִ'יבֵּיין פְּרִיוֹר, נקרא גם η בדרקון וכן גליזה 624.1, הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים דרקון (אחרי אלטנין) עם בהירות נראית מדרגה 2.74. שמו של הכוכב הוא ערבוב של ערבית ולטינית. כוכב זה והכוכב הסמוך, ζ בדרקון, נקראים ביחד בערבית الضبعـَانِ ("אַל-דְ'בֵּיין", זוג הצבועים), וכדי להבחין ביניהם נוספו המילים בלטינית Prior - (פְּרִיוֹר, קדמי) לכוכב זה ו-Posterior, ("פּוֹסְטֶרְיוֹר", אחורי) לכוכב האחר.
תכונות

אל-ד'יביין פריור הוא ענק צהוב  מסוג ספקטרלי G8 III, מסתו מעט יותר מ-2.5 מסות שמש ורדיוסו כ-11 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו כ-5,050 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 50 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך טמפרטורת פניו נמוכה מזו של השמש כך שחלק יותר משמעותי מקרינתו היא בתחום התת-אדום ועוצמת הארתו הכוללת היא בערך פי 60 מעוצמת ההארה של השמש. נראה שבהירותו משתנה במספר מאיות של דרגת בהירות והוא מסווג כחשוד ככוכב משתנה. אל-ד'יביין פריור נמצא במרחק של כ-90 שנות אור ממערכת השמש ובשל קרבתו היחסית הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים.
תכונות > אל-ד'יביין פריור B

במרחק זוויתי של כ-5 שניות קשת מאל-ד'יביין פריור נמצא כוכב עמום המסומן אל-ד'יביין פריור B. זהו כוכב הסדרה הראשית כתום מסוג ספקטרלי K1 V, עם בהירות מדרגה 8.8. בני הזוג מקיפים זה את זה במרחק של כ-140 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של לפחות 1,000 שנים.
הערות שוליים

1 2 3 4  SIMBAD: η Draconis
1 2 3 4 5  Y. Takeda, B. Sato & D. Murata: Stellar Parameters and Elemental Abundances of Late-G Giants, Publications of the Astronomical Society of Japan, Vol. 60, No. 4, p .787 (2008)
↑  D. Mozurkewich, J. T. Armstrong, R. B. Hindsley, A. Quirrenbach, C. A. Hummel, D. J. Hutter, K. J. Johnston, A. R. Hajian, N. M. Elias II, D. F. Buscher & R. S. Simon: Angular Diameters of Stars from the Mark III Optical Interferometer, The Astronomical Journal, Vol. 126, Iss. 5, p. 2514 (2011) נתון הקוטר הזוויתי באלפיות של שניית קשת, העברה לרדיוסי שמש על ידי המרה לרדיאנים, הכפלה במרחק וחלוקה בפעמיים רדיוס השמש
1 2 3  A. Poveda, M. A. Herrera, C. Allen, G. Cordero & C. Lavalley: Statistical studies of visual double and multiple stars. II. A catalogue of nearby wide binary and multiple systems, Revista Mexicana de Astronomia y Astrofisica, Vol. 28, No. 1, p. 74-5 (1994)
↑  SIMBAD: η Draconis B
↑  לפי סוג ספקטרלי
↑  General Catalogue of Variable Stars: η Draconis
↑  W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars, Veröffentlichungen des Astronomischen Rechen-Instituts Heidelberg, Nr. 22, p. 68 (1969)
אות המשמר

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוג:  אות שירות
 המעניק:  משרד הביטחון
 נוסד:  1963
 הענקות
 הוענק לראשונה:  1963
 היררכיה
 הבא:  אות האצ"ל
 הקודם:  אות ההגנה
תעודה הנלווית לאות המשמר
אות המשמר הוא אות שירות ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים. חלוקת האות החלה בשנת 1963. זהו אות השירות השלישי שהונפק על ידי מדינת ישראל, לאחר אות ההגנה (1958) ואות ההתנדבות (1961).
זכאות לאות

אות המשמר מוענק לאזרח ישראלי או תושב קבע בארץ ישראל, אשר, בתקופה הקובעת שבין 1936 ל-1939, השלים שירות בן חצי שנה לפחות באחד מהגופים הבאים:
משטרת היישובים העבריים
פלוגות הלילה המיוחדות
יחידות הנוטרות השונות
משטרת ארץ ישראל
הז'נדרמריה הארצישראלית או חיל הספר העבר-ירדני
ובלבד שהשירות וההתנדבות בגופים אלה נעשה על דעתם של מוסדות היישוב היהודי בארץ ישראל.
מקבלי אות המשמר ששירתו במסגרות המזכות בו לפחות שישה חודשים, היו זכאים באופן אוטומטי לקבל את עיטור לוחמי המדינה, שהחל מחולק בשנת 1968.
אוקמרגה

אוקמרגה (בליטאית: Ukmergė ‏האזנהקובץ:Ukmerge.ogg‏Ⓘ‏ מקודם: Vilkmergė; ברוסית: Укмерге́ ומקודם: Вилькомир; בפולנית: Wiłkomierz; ביידיש: ווילקאמיר שנכתב בעברית וילקומיר) היא עיר בליטא, לגדותיו של הנהר שבנטויי (אנ'), ששוכנת במרחק של כ-76 ק"מ מצפון מערב לעיר הבירה וילנה. משמשת כמרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז המשנה אוקמרגה. בעיר גרים כ-26,000 תושבים (נכון ל-2011).
היסטוריה

אקמרגה מוזכרת לראשונה בכתובים ב-1333. ב-1387 עם השלטת הנצרות בליטא, בנה יוגאילה, מלך פולין והדוכס הגדול של ליטא, כנסייה גדולה בעיר ע"ש פטרוס ופאולוס (מבין הראשונות בליטא כולה). כנסייה זו נשרפה כמה פעמים אך נבנתה מחדש והורחבה (המבנה הנוכחי של הכנסייה הוא תוצאה של בנייה בשנים 1800–1820). העיר קיבלה זכויות עירוניות ב-1486 והמלך זיגמונד (1506–1548) אישר אותן וקבע בה 2 ימי שוק (ה' וז') ויריד גדול ב-29 ביוני, חגם של פטרוס ופאולוס. לאחר החלוקה השלישית של פולין (1795) עברה העיר לשלטון הרוסים וסופחה לפלך וילנה. אך ב-1842 נכללה בפלך קובנה ועל שמה נקרא גם המחוז (ברוסית: уе́зд,‏ uyezd – חלוקת משנה של הפלך, קרי: Вилькомирский уезд‏ או מחוז וילקומיר). במעמד זה הייתה עד לקריסתה של האימפריה. ב-1812 עבר בעיר צבא נפוליון אך לא פגע לרעה באוכלוסייתה.
את העיר פקדו מגפות, שנות רעב, ובעיקר שרפות בשנים 1877, 1895 ו-1904. בשרפה של 1877 נפגעו בעיקר הרבעים היהודיים בעיר (כולל בית הכנסת הגדול שזמן קצר לאחר מכן נבנה מחדש). ועדים יהודיים בקובנה וממל אספו תרומות לנפגעים. משפחות רוטשילד ומונטיפיורי נחלצו לסייע אף הן. סחרה של העיר נפגע על ידי סלילת מסילת ברזל רומני (Ромни́ באוקראינית - היום באוקראינה)-ליבאו (היום לייפאיה שבלטביה) במחצית השנייה של המאה ה-19 לצורך יצוא, בין היתר, של דגן מרוסיה, דבר שגרם להפניית המסחר לכיוון אחר והוריד מערכה של העיר כמרכז מסחרי. בתקופת מלחמת העולם הראשונה פינו הרוסים את העיר, שרפו בתים, וכן את הגשר על פני נהר השבנטויי. בתקופה זו גירש השלטון הרוסי את היהודים. גם מטוסים גרמניים גרמו להרס ולנפגעים בנפש. בימי הכיבוש הגרמני נסללה מסילת ברזל צרה בין העיר ליאנובה (Jonava). עם כינון הרפובליקה הליטאית הראשונה שונה שמה של העיר מווילקמרגה לאוקמרגה.
בסביבות 1964 הוקמו בסיסים סובייטים של טילים בליסטיים מסוג SS-4 סמוך לעיר. הבסיסים הוזכרו במסגרת הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני של 1987 בין ברית המועצות לארצות הברית.
הקהילה היהודית > רבני וילקומיר

רבי רפאל הכהן כ"ץ (משנת תק"ז, 1747)
רבי שלמה סגל – תלמיד הגר"א
רבי חיים מוולוז'ין
רבי יהודה לייב זלקינד – המכונה ר' לייב בטלן
רבי אלכסנדר סנדר קפלן – מחבר הספר "שלמי נדרים", כיהן כדיין ורב בעיר.
רבי בנימין רבינוביץ'
רבי משה שפירא, מחבר "פני משה", בנו של רבי יהושע יצחק שפירא
רבי שאול פדווא מפולוצק (תרמ"ד-תר"ע)
רבי אריה לייב רובין (תרע"ב-תרצ"ו)
רבי יוסף זוסמנוביץ (תרצ"ו-תש"א)
הערות שוליים

↑  רק ליהודי אחד ניתנה רשות להישאר בעיר – הד"ר קצנלנבוגן ששימש בתור רופא צבאי. אך הוא ויתר על ה"כבוד" הזה ויצא את העיר יחד עם שאר היהודים.
↑  דייטשלאנד, עברי אנכי, 3 באוגוסט 1877;
הודעות, הלבנון, 4 בינואר 1878.
↑  כבר בימי הכיבוש הגרמני של ליטא החלו היהודים מסביבת וילנה שגורשו עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה על ידי הרוסים, לחזור לעיר. כמו כן השתקעו בה יהודים מהעיירות והיישובים הסמוכים, שנחרבו בימי המלחמה. בנוסף, עם כיבוש וילנה על ידי פולין ב-1920 הגיעו אליה פליטים רבים מווילנה וסביבתה. יהודי המקום קיבלו אותם בזרועות פתוחות וג'וינט נרתם לסייע ופתח לשם כך משרד.
↑  " Ukmergė", Žydai Lietuvoje (בליטאית)
1 2 3  'וילקומיר (אוקמארגא), עיר מחוז', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 303–306 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונות 1525–1528).
↑  מנהלה הראשון זמן קצר לאחר היווסדה ב-1922 היה דב ליפץ.
1 2  וילקומיר (Ukmergė), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם.
↑  רצח יהודי אוקמרגה (וילקומיר) ויהודי היישובים בסביבה, ביער פיבוניה, באתר יד ושם (באנגלית)
1 2  'ערי השדה: וילקומיר (Ukmergė)', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ד: השואה 1941–1945 (בעריכת לייב גרפונקל, צבי ברק, יעקב אולייסקי ואחרים), תל אביב: הוצאת איגוד יוצאי ליטא בישראל, תשמ"ד, עמ' 273–275 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונות 1975–1977).
| ערי ליטא |
| --- | --- | --- |
| בירות מחוזות ליטא | אוטנה • אליטא • וילנה • טאורגה • טלז • מריאמפולה • פוניבז' • קובנה • קלייפדה • שיאוליאי |  |
| בירות מחוזות משנה של ליטא | אוקמרגה • איגנלינה • אלקטריינאי • אניקשט • בירז' • בירשטונאס • גרגז'דאי • דרוסקינינקאי • וילקובישק • ויסגינס • וריאנה • זרסאי • טרקאי • יאנובה • יורבורג • ינישוק • לזדיי • מולייטאי • מז'ייקיאי • נאויואי אקמנה • נידה • פגייגיאי • פאקרואוייס • פלאנגה • פלונגה • פסווליס • פרינאי • קדאיניאי • קופישוק • קזלו רודה • קאישיאדוריס • קלווריה • קרטינגה • ראסייניאי • רדווילישקיס • רוקישקיס • ריטובה • שאקי • שווינציאן • שלצ'ינינקאי • שילוטה • שיללה • שירווינטוס • שקוד |  |
| שאר ערי ליטא | אובליאי • אוז'וונטיס • אז'רליס • איישישוק • אקמנה • אריוגלה • בלטויי ווקה • גלגאודישקיס • גריגישקס • גרליאבה • דאוגאי • דוסיאט • דוקשטי • ובלנינקס • וייביס • וייסיאי • וילקי • וירבאליס • ונטה • וקשנה • ורניאי • זאגר • ז'ייז'מריאי • טרשקון • יונישקליס • יז'נאס • לינקובה • לנטבאריס • נמנצ'ין • סדה • סובצ'יס • סימנה • סלנט • סמלינינקאי • פבראדה • פנדליס • פנמוני • פרייקולה • ציטוביאן • קודירקוס נאומייסטיס • קוורסקס • קורשן • קיבארט • רודישקס • רמיגלה • שדובה • שוונצ'יונייליאי • שקודוויל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467869805171  BnF: cb162121725 (data)  GND: 4795656-2  LCCN: no2004044056  NKC: ge1136718  VIAF: 132877359   WorldCat (עם VIAF): 132877359
איב מרדר

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1948 (בת 76) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי המוח 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו (1974)  אוניברסיטת ברנדייס  תיכון אירווינגטון 
 מוסדות:  אוניברסיטת ברנדייס 
 פרסים והוקרה:  פרס גרובר בניורולוגיה (2013)  פרס רלף ג'רארד (2005)  המדליה הלאומית למדעים (2023)  פרס מיקה סאלפיטר למפעל חיים (2002)  פרס קוולי למדעי המוח (2016)  פרס קארל ספנסר לשלי (2012)  פרס NAS למדעי המוח (2019) 
 
איב אסתר מרדר (באנגלית:  Eve Marder;‏ נולדה ב-30 במאי 1948) היא נוירוביולוגית יהודייה-אמריקאית. פרופסור באוניברסיטת ברנדייס. מרדר ידועה בזכות עבודתה על רשתות עצביות קטנות, שהביאה לגילויים חדשניים בעלי השלכות לכלל הרשתות העצביות כולל אלו של בני האדם.
קורות חייה

מרדר נולדה בניו יורק והיא, לדבריה, "בחורה יהודייה כשרה מניו יורק". ילדותה המוקדמת עברה ברובע אפר וסט סייד של מנהטן, בהמשך עברה המשפחה לצפון ניו ג'רזי וכשהייתה בגיל תיכון עברו לאירוינגטון (אנ') שם למדה בתיכון המקומי (אנ'). במקביל למדה במשך שנתיים ב"היברו סקול".
נשואה לארתור וינגפילד גם הוא פרופסור למדעי העצב באוניברסיטת ברנדיים. איב וארתור הכירו ב-1981.
השכלה ומסלול מקצועי

תואר ראשון בביולוגיה מאוניברסיטת ברנדייס, 1969. דוקטורט בביולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו (UCSD) - 1974. את הפוסטדוקטורט התחילה ב-1975 באוניברסיטת אורגון, והמשיכה בשנים 1976–1978 באקול נורמל סופרייר בפריז. ב-1980 חזרה לארצות הברית שם קיבלה משרת פרופסור משנה באוניבסיטת ברנדייס, בה היא ממשיכה לפעול עד היום. ב-1984 מרדר קיבלה קביעות. ב-1990 קודמה לדרגת פרופסור מן מניין.
פעילותה המדעית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נושא הדוקטורט שלה היה תפקיד מולקולת האצטילכולין ברשת עצבית של מערכת העיכול STG(אנ') של הלובסטר. מרדר פיתחה נושא זה לעבודת חייה. מדובר אמנם ברשת עצבית קטנה בת 30 נוירונים בלבד, אולם מחקריה ברשת זאת הביאו לגילויים חדשניים בעלי השלכות לכלל הרשתות העצביות כולל אלו של בני אדם. מרדר גילתה שרשתות עצביות אינן בעלות מבנה קשיח הנותן תוצאה קבועה, אלא שהן משתנות על ידי מה שמרדר קוראת "נוירומודולטורים" (neuromodulators) מה שמאפשר תוצאות משתנות.
במקביל לעבודתה הניסויית, מרדר הייתה שותפה לפיתוח מדעי העצב התאורטיים המנצלים כלים חישוביים לניתוח פעילות מערכת העצבים.
פעילותה הציבורית

בנעוריה הצטרפה מרדר לפעילות התנועה לזכויות האזרח ובהשפעת פעילות זאת החליטה ללמוד משפטים במטרה לעסוק בליטיגציה בתחום זכויות האזרח. כוונה שנטשה כבר בשנת הלימודים הראשונה לטובת הביולוגיה.
תפקידים ואותות הוקרה

עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים - 2001
פרס גררד של האגודה למדעי המוח (אנ') - 2005
נשיאת האגודה למדעי המוח (אנ') - 2007
עמיתת האקדמיה הלאומית למדעים -2007
פרס גרובר למדעי המוח (אנ') - 2013
פרס קוולי למדעי המוח - 2016
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב - 2017
פרס האקדמיה הלאומית למדעים (אנ') - 2019
פרס פרל מייסטר גרינגרד - 2023
הערות שוליים

↑  גלי וינרב, ‏"כל מוח אנושי מוצא לעצמו דרך קצת אחרת לתפקד כמוח בריא", באתר גלובס, 8 ביוני 2017
1 2  פרופיל של מרדר זוכת פרס גרובר למדעי המוח (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008729689305171  ISNI: 0000 0004 4886 8749  LCCN: n2007182464  ORCID: 0000-0001-9632-5448  SUDOC: 241582482  S2AuthorId: 2801096  VIAF: 36377503   WorldCat (עם VIAF): 36377503
אלידז'וני אייני

אלידז'וני אייני (באנגלית: Alijioni Aini; נולד ב-6 באוגוסט 2004 בבוגי חביב שבטג'יקיסטן) הוא כדורגלן טג'יקי המשחק בעמדת הקשר במחלקת הנוער של קרסנודאר ובנבחרת טג'יקיסטן.
קריירת מועדונים

אייני גדל במחלקת הנוער של לוקומוטיב-פאמיר מליגת העל הטג'יקית. בחודש יוני 2021 הצטרף אייני למחלקת הנוער של קרסנודאר מליגת העל הרוסית.
קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2021 ערך אייני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טג'יקיסטן, כשנכנס כמחליף בניצחון 3-0 על נבחרת מונגוליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת טג'יקיסטן לטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  Айни Алиджони (2004) (באנגלית)
↑  AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
| נבחרת טג'יקיסטן – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 יאטימוב •  2 ז. ג'ורבוייב •  3 דבלטמיר •  4 ח. נזרוב •  5 מ. ספרוב •  6 חנונוב •  7 אומרבאייב •  8 א. ג'ורבוייב •  9 סוירוב •  10 ג'אלילוב •   11 רחימוב •  12 קורבונוב • 13 קמולוב •  14 שוקורוב • 15 מבטשוייב • 16 ברוטוב • 17 פאנג'שנבה • 18 חאילוייב • 19 א. נזרוב • 20 אייני • 21 ו. ספרוב • 22 סמייב • 23 חאסנוב • 24 אימומנזרוב • 25 חמרוקולוב • 26 אזיזבוייב • מאמן: שגרט |  1 יאטימוב •  2 ז. ג'ורבוייב •  3 דבלטמיר •  4 ח. נזרוב •  5 מ. ספרוב •  6 חנונוב •  7 אומרבאייב •  8 א. ג'ורבוייב •  9 סוירוב •  10 ג'אלילוב •   11 רחימוב •  12 קורבונוב • 13 קמולוב •  14 שוקורוב • 15 מבטשוייב • 16 ברוטוב • 17 פאנג'שנבה • 18 חאילוייב • 19 א. נזרוב • 20 אייני • 21 ו. ספרוב • 22 סמייב • 23 חאסנוב • 24 אימומנזרוב • 25 חמרוקולוב • 26 אזיזבוייב • מאמן: שגרט | טג'יקיסטן |
אורנה לביא פלינט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוקטובר 1953 (בת 70) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  חוקרת טלוויזיה, שחקנית, מדבבת, מפיקה ועורכת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 פרופיל ב-IMDb
 
אורנה לביא-פלינט (נולדה ב-14 באוקטובר 1953) היא חוקרת טלוויזיה, ובעברה שחקנית, מדבבת, מפיקה ועורכת.
ביוגרפיה

לביא-פלינט דיבבה דמויות במספר סדרות הנפשה, ביניהן "הקוסם מארץ עוץ" (בתפקיד דורותי), "נילס הולגרסון" (המפקדת אקה ועוד אווזות), "גברת פלפלת", "רכבת ההפתעות", "פרפר נחמד", "טאו טאו", "המומינים", "אמא אווזה" ו"סיפורי מוש", אשר שודרו בטלוויזיה החינוכית.
מאוחר יותר הפכה לביא-פלינט לעורכת ומפיקה. הסדרות שבעשייתן לקחה חלק היו: "מסיבת גן", "המחסן של כאילו", "גינת ההפתעות" ו"זבנג" אשר מבוססת על הקומיקס הישראלי אותה יזמה, יצרה, ערכה והפיקה.
לביא-פלינט משמשת כקריינית בספרייה המרכזית לעיוורים.
לביא-פלינט היא בעלת תואר שני בספרות עברית, ותואר דוקטור בנושא מחקר העוסק בדרמה הישראלית בטלוויזיה. המחקר נעשה במסגרת התוכנית הבין תחומית בפקולטה לאומנויות של אוניברסיטת ת"א.
ב-2024 יצא לאור ספרה ללכת אל, ללכת מ... דרמה ישראלית בטלוויזיה 1998-1968 (הוצאת מאגנס).
לביא-פלינט נשואה לאדריכל אילן פלינט, ואם לבן ובת. ב-27 בפברואר 2001 התאבד בנה אדם בעת שירותו הצבאי. יש לה שלושה נכדים - ליאם, אנה, וטומי (טום)
הערות שוליים

↑  אורנה לביא פלינט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורנה ננר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 
 מדינה:  ישראל 
 
אורנה ננר הייתה העורכת הראשית של השבועון "לאשה" בשנים 1999–2014.
ביוגרפיה

ננר החלה את דרכה כעיתונאית במקומון "העיר" של רשת עיתוני שוקן ולאחר מכן החלה לערוך את מוסף "סגול" של העיתון "חדשות". שימשה ככתבת בלונדון של העיתון "ידיעות אחרונות" וכעורכת המוסף "זמנים מודרניים" והעבירה שיעור בנושא ניהול בתוכנית "לומדים ביחד" בערוץ 2.
בשנים 1999–2014 הייתה עורכת השבועון "לאשה".
ננר היא אמא לשלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך, ‏אחרי 15 שנה: עורכת "לאשה" אורנה ננר פורשת, באתר גלובס, 22 במאי 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליגטוריים

| אליגטוריים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: זוחלים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תנינאים
על־משפחה:: דמויי אליגטור
משפחה:: אליגטוריים
שם מדעי
 Alligatoridae ‏גריי, 1844

ראש של אליגטור סיני
קיימן ממושקף טורף דג פיראנה
קיימן ממושקף שוחה
צאצאים של קיימן גמדי של קיוויה
אליגטוריים (שם מדעי: Alligatoridae) היא משפחה של זוחלים מסדרת התנינאים. במשפחה שתי תת-משפחות: קיימנים (Caimaninae) ואליגטורים (Alligatorinae), בה שרד סוג יחיד – אליגטור.
משפחה זו שייכת לענף דמויי אליגטור והיא המשפחה היחידה ששרדה מענף זה.
ההבדלים הבולטים בין האליגטורים לבין התניניים הם חוטם רחב וקצר יותר וכן העובדה שהשן הרביעית בלסת התחתונה, שהיא השן הגדולה, נכנסת לגומה מתאימה בלסת העליונה, וכך היא נותרת חבויה כשהפה סגור. אצל התניניים, לעומת זאת, השן בולטת אל מחוץ לפה גם כשהפה סגור.
האליגטוריים ה"אמיתיים" כוללים כיום שני מינים בלבד: אליגטור אמריקני ואליגטור סיני. האליגטור האמריקני חי בארצות הברית, כפי שרומז שמו, והאליגטור הסיני נפוץ בסין לאורך נהר היאנגצה אך נמצא בסכנת הכחדה חמורה. במרכז ובדרום אמריקה האליגטוריים מיוצגים על ידי שישה מיני קיימן המחולקים לשלושה סוגים. הקיימנים נבדלים מהאליגטורים האמיתיים בכך שבין הנחיריים שלהם לא קיימת מחיצה עצמית. כמו כן, השריון הבטני שלהם מורכב מקשקשים גדולים, עצמיים וחופפים, כאשר כל אחד מקשקשים אלה מורכב משני חלקים המחוברים בתפר.
מיון

משפחה אליגטוריים (Alligatoridae)
סוג ללא מקור Orientalosuchus – נכחד
תת-משפחה אליגטורים (Alligatorinae)
סוג Albertochampsa – נכחד
סוג אליגטור (Alligator)
סוג אלוגנתוסוכוס (Allognathosuchus) – נכחד
סוג Arambourgia – נכחד
סוג צרטוסוכוס (Ceratosuchus) – נכחד
סוג Chrysochampsa – נכחד
סוג Eoalligator – נכחד
סוג Hassiacosuchus – נכחד
סוג Hispanochampsa – נכחד
סוג Krabisuchus – נכחד
סוג Navajosuchus – נכחד
סוג Procaimanoidea – נכחד
סוג Wannaganosuchus – נכחד
תת-משפחה קיימנים (Caimaninae)
סוג קיימן (Caiman)
סוג ומין יחיד קיימן שחור (Melanosuchus niger)
סוג Eocaiman – נכחד
סוג מורסוכוס (Mourasuchus) – נכחד
סוג Necrosuchus – נכחד
סוג Orthogenysuchus – נכחד
סוג קיימן גמדי (Paleosuchus)
סוג פורוסזאורוס (Purussaurus) – נכחד
מיון > המינים הקיימים

| שם | שם מדעי | תמונה | משקל | אורך |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
סוג: אליגטור
| אליגטור אמריקאי | Alligator mississippiensis |  |  | אורך: 3.4–4.6 מ' |  |  |  |  |  |
| אליגטור סיני | Alligator sinensis |  |  | אורך: 1.5–2.1 מ' |  |  |  |  |  |
סוג: קיימן
| קיימן ז'קרה | Caiman yacare |  |  | אורך: 2–2.5 מ' |  |  |  |  |  |
| קיימן ממושקף | Caiman crocodilus |  |  | אורך: 1.4–2.5 מ' |  |  |  |  |  |
| קיימן רחב-חרטום | Caiman latirostris |  |  | אורך: 2–3.5 מ' |  |  |  |  |  |
סוג: קיימן שחור
| קיימן שחור | Melanosuchus niger |  |  | אורך: 3.5–6 מ' |  |  |  |  |  |
סוג: קיימן גמדי
| קיימן גמדי של קיוויה | Paleosuchus palpebrosus |  |  | אורך: 1.2–1.5 מ' |  |  |  |  |  |
| קיימן גמדי של שניידר | Paleosuchus trigonatus |  |  | אורך: 2.3 מ' |  |  |  |  |  |