stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חימנה ברון
קריירה בקולנוע > הופעות תיאטרון

| שנה | עבודה | תפקיד | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Taxi 2 |  | Teatro Liceo |
| 2009 | Casi Angeles | Esperanza Bauer | Teatro Gran Rex |
| 2011 | Los Unicos | Poly | Teatro Opera |
| 2015 | Esperanza Mia Miucial | Gilda Albercin | סרטים |
חיים אישיים

בת זוגו לשעבר של הכדורגלן הארגנטינאי דניאל אוסבלדו, איתו עברה לגור באיטליה, שם שיחק.
ב-2014 נולד בנם. ב-2015 יחד שבו לארגנטינה, שם עבר לשחק.
בסוף שנת 2015 נפרדו. בתחילת שנת 2020 חזרו הזוג וכעת הם גרים ביחד בארגנטינה עם בנם המשותף ״מומו״.
בצדמבר פורסם כי היא בהריון שני
חימנה ברון היא אחותו של השחקן פדריקו ברון.
הערות שוליים

↑  monitorLATINO, Title, charts monitorLATINO (בספרדית)
↑  3 De Noviembre De 2019, Gritos y llanto: Jimena Barón le ganó el premio MTV EMA a Lali Espósito y a Tini Stoessel, Infobae (בספרדית)
| חימנה ברון |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | La Tonta • La Cobra |  |
| סינגלים | "La Tonta" • "QLO" • "Que Regreses Tú" • "Atrás del Sol" • "Me Falta el Sol" • "La Cobra" • "Quien Empezó" • "Se Acabó" • "Dos Corazones" • "Ya Quisieran" • "Taxi Voy" • "Puta" • "Flor de Involución" • "Ya No Te Extraño" • "Corazón de Cemento" |  |
| השתתפות בשירים | "Se Quema" • "Sale Volando" • "Para Nosotros" |  |
| טלוויזיה וקולנוע | "כמעט מלאכים" • "אספרנסה" |  |
| כמעט מלאכים |
| --- | --- | --- |
| הפקה | Cris Morena Group • דורי מדיה גרופ |  |
| דמויות | כמעט מלאכים - דמויות |  |
| שחקנים | אמיליה אטיאס • ניקולס ואסקס • מריאנו טורה • חואן פדרו לנסאני • מריאנה אספוסיטו • אאוחניה סוארס • גסטון דלמאו • ניקולאס ריירה • חוליה קלאבו • מרסדס פונס • חימנה ברון • פאבלו מרטינס • רוסיו איגרסבל • ויקטוריו ד'אלסנדרו • קנדלה וטראנו • מריה דל סרו • אגוסטין סיירה • סטפנו דה גרגוריו • חימנה אקרדי • רומינה ז'אן • ולנטינה סנרה |  |
| מוזיקה | טין אנג'לס |  |
| סדרות קשורות | קטנטנות • המורדים • פלוריסיינטה • אלמה פיראטה • סופר טורפה • אליאדוס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 4882 8173  LCCN: nr2001023956  MusicBrainz: 3215d378-efc9-4eae-adda-1b2158c2f6af  NLK: KAC2020P4391  VIAF: 7317696   WorldCat (עם VIAF): 7317696
לוטה זלצברגר

| --- | --- |

לוטה זלצברגר מעידה במשפט אייכמן
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 פרסים והוקרה:  אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג 
 
לוטה זלצברגר (י"ט באלול תרפ"ג 31 באוגוסט 1923 – ז' בטבת תשנ"ה 10 בדצמבר 1994) הייתה מרצה ומנהלת בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית, סגנית ראש עיריית ירושלים ומייסדת ויושבת ראש של המוקד להגנת הפרט.
ביוגרפיה > ראשית חייה ובשואה

לוטה זלצברגר נולדה בפרנקפורט שבגרמניה למשפחת וורשנר, משפחה דתית-חרדית שהשתייכה לזרם אגודת ישראל הגרמנית. לאביה, שנולד וגדל בהמבורג, היו שני אחים, אחד הפך לפסיכואנליטיקאי בציריך והשני היה רב. אביה היה איש עסקים שעלה מדרגת פקיד למעלת שותף בעסק ליצור מתכות. ב-1933, עם עליית הנאצים, עזבה המשפחה לאמסטרדם. את שנות התיכון שלה עשתה זלצברגר באמסטרדם, שם למדה בבית ספר ציבורי-כללי, שבו גם למדה אנה פרנק, אותה הכירה. לאחר שכבשו הנאצים את הולנד הצליחה המשפחה להוציא דרכונים זרים קולומביאניים והיו בין האחרונים שנאסרו (הם לא גרו בשכונה יהודית, אלא בדרום אמסטרדם). באמצע ארוחת הבוקר של שבת בשלהי 1943 נעצרו. לוטה, אימה ואחותה נשלחו לראוונסברוק, שם הועבדו בכפייה בחברת סימנס. האם, פרדריקה וורשנר, מתה בראוונסברוק. כנראה בעקבות השתדלות של ידידי המשפחה בשוודיה, הגיעה מברלין הוראה להעביר את לוטה ואחותה מרגרט שהיו בסוף שנות העשרה לחייהן לטרזיינשטט, שנתפס אז בעיני העולם כמחנה טוב יותר לעומת המחנות האחרים. לפני שהוכנסו למחנה רואיינו לוטה ואחותה אישית על ידי אדולף אייכמן, כדי לדעת שהן אינן יודעות על הפתרון הסופי, הן אמרו כי אינן יודעות דבר ואייכמן איים שאם תספרנה משהו במחנה, הן "תעלינה בארובה". הפגישה עם אייכמן והדברים מפיו על הפתרון הסופי הביאו את לוטה לימים להיות עדת ראייה במשפט אייכמן בשנת 1961. לאחר הכנסתן למחנה שם פגשו הרבה מכרים מהולנד, סיפרו מרגרט ולוטה לחבריהן על הפתרון הסופי אך איש לא האמין להן.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, כשהגרמנים נסוגו מטרזיינשטט וחיל החלוץ הרוסי הגיע למקום עם הוראה מפורשת שכולם נשארים, הצליחו מרגרט ולוטה לברוח ולעשות את הדרך בטרמפים חזרה לאמסטרדם, שם הגיעו לביתן וגילו אותו כפי שעזבו אותו, עם כלי ארוחת הבוקר של שבת ערוכים. הסתבר שהשכן, שהיה קונסול של הונגריה באמסטרדם, שמר על הבית ומנע מהנאצים לבזוז אותו. מכיוון שגורל קומץ היהודים שחזרו מהמחנות לאמסטרדם לא שפר עליהם באותה מידה, הקימו לוטה ומרגרט "קומונה" בביתן, ובמשך כשנתיים אירחו בביתן שלוש משפחות נוספות שבתיהן נבזזו.
ביוגרפיה > עבודה סוציאלית

ב-1949 נסעה זלצברגר לניו יורק על מנת ללמוד עבודה סוציאלית באוניברסיטת קולומביה והיא התארחה אצל אחות נוספת שלה שעברה לניו יורק מטעמים משפחתיים עוד לפני עליית הנאצים לשלטון. אחרי סיום הלימודים החליטה לבוא לישראל וחזרה בשאלה. היא התחילה לעבוד בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית שזה עתה הוקם והכירה את בעלה לעתיד מכבי זלצברגר. מאז ועד מותה התגוררה בירושלים.
בשנת 1964 קיבלה יחד עם יונה רוזנפלד מענק של 96,000 דולר ממשלת ארצות הברית לתכנון מרכז לטיפול במשפחות נזקקות. במאי 1966 פרסמה עם רוזנפלד בדבר סדרת מאמרים שביקרה את הטיפול של מדינת ישראל בשכבות החלשות וקראה למדיניות רווחה מתוכננת במדינת ישראל.
זלצברגר הייתה חברת סגל בבית הספר לעבודה סוציאלית של האוניברסיטה העברית עד אחרית ימיה. פעמיים הייתה מנהלת בית הספר. מחקריה עסקו בנושא של אי-שוויון בחלוקת הכנסות, פערים חברתיים, ומחקרי עומק בנושאי מצוקות חברתיות. היא הייתה מחלוצות התחום בישראל. תחום מחקרי אחר שבו עסקה יחד עם בעלה מכבי זלצברגר ושרה מגידור (אשתו של מנחם מגידור, לימים נשיא האוניברסיטה העברית) היה תכנון משפחה.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בשנות השבעים המוקדמות החליטה זלצברגר שאין די במגדל השן האקדמי. באותה תקופה התחיל גל העלייה מברית המועצות ונבנו שכונות חדשות לעולים בירושלים, ביניהן שכונות תלפיות מזרח ונווה יעקב. זלצברגר הקימה צוות מתנדבים שעזר בקליטה העולים בשכונות. עיסוק זה הוליד את אחד הפרויקטים שבהם עסקה עד יומה האחרון - ניהול עצמי של שכונות ירושלים. חזונה, שבו היה גם מקופל פתרון פוליטי-מדיני עתידי לבעיית ירושלים במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני, היה יצירת עיריות משנה לשכונות ירושלים תחת קורת הגג של עיריית-על. הפרויקט נועד לתת מענה לשתי בעיות, הן לקרב את התושבים לניהול עצמי של ענייניהם והן כמענה לבעיה היהודית-ערבית בירושלים. פרויקט השכונות היה תולדה של פעילותה זו. פרויקט זה הוביל אותה לפוליטיקה המקומית, היא הכירה את טדי קולק, נכנסה לרשימתו ונבחרה למועצת העיר. לימים הפכה זלצברגר לסגנית ראש העיר וממלאת מקום ראש העיר, כמו כן הייתה אחראית על תיקי החינוך, הבריאות והרווחה.
באמצע שנות השמונים, כתגובה לתנועתו של מאיר כהנא, הקימה יחד עם מיכל זמורה-כהן את הארגון "סובלנות" שקורא לתרבות שיח השונה מזו הקיימת בציבוריות הישראלית. עם תחילת האינתיפאדה הראשונה, בעת כהונתה כסגנית ראש העיר, הקימה זלצברגר את המוקד להגנת הפרט. היעד הראשוני של המוקד היה לסייע לפלסטינים שנפגעו מאלימות מכוחות צה"ל, לקבל טיפול בבתי חולים ולהגיש תלונות במשטרה. המוקד ופעולותיו התרחבו במהלך השנים לטיפול בהפרות זכויות אדם בשטחים והוא קרוי כיום 'המוקד להגנת הפרט ע"ש לוטה זלצברגר'.
לבעלה מכבי זלצברגר ומשפחתו היו קשרים ענפים מלפני קום המדינה עם משפחות פלסטיניות בשועפאט, בית חנינא, רמאללה וירושלים. בעקבות מלחמת ששת הימים התחדשו קשרים אלו והתרחבו (למשל עם משפחת שחאדה ברמאללה), ביתם של בני הזוג זלצברגר שימש נקודת מפגש לשיחות בין ישראלים לפלסטינים. בשנות השמונים הייתה לוטה זלצברגר בין המקימים של ארגון IPCRI (Israeli Palestinian Cooperation), שעסק בשיחות על פתרון הבעיה הפלסטינית, כולל עם נציגים של אש"ף, הרבה לפני הסכמי אוסלו.
משפחתה של זלצברגר הקימה בגן החיות התנ"כי בירושלים מרכז לטיפול בילדים עם צרכים מיוחדים באמצעות עיסוק בטיפול בבעלי חיים.
בנה הוא פרופסור עלי זלצברגר, הדיקן לשעבר של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה.
הערות שוליים

↑  יתוכנן מכרז לטיפול במשפחות נזקקות, חרות, 5 בנובמבר 1964
↑  החברה הישראלית חסרה מדיניות סוציאלית כוללת, דבר, 23 במאי 1966
אידיאולוגיה וקיפוח חברתי, דבר, 24 במאי 1966
למען דעת קהל מאורגנת ופעילה, דבר, 30 במאי 1966
↑  בית לוטה זלצברגר לילדים ובעלי חיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267681605171  ISNI: 0000 0000 6699 7027  LCCN: n85822124  VIAF: 13781018   WorldCat (עם VIAF): 13781018
קול הקמפוס

| --- | --- |

 פרטי התחנה
 סוג:  רדיו חינוכי
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1995 – הווה
 אזורי קליטה ותדרים
 אזור קליטה:  המרכז
 נקלט בתדר:  106FM
 
 http://www.106fm.co.il (לא פעיל) https://www.kzradio.net
קול הקמפוס הייתה תחנת רדיו ישראלית השייכת לפרויקט הרדיו החינוכי של קול ישראל בשיתוף עם המסלול האקדמי המכללה למינהל, שהוקמה בשנת 1995 ופעלה ברציפות עד שנת 2017.
התחנה התאפיינה בשידורי מוזיקה מגוונת ואקלקטית, בעיקר מוזיקה אלטרנטיבית ומוזיקת אינדי מכל הז'אנרים, ונחשבה לייחודית בסגנונה זה. התחנה לא הייתה מונעת משיקולי מדרוג, כמתאפשר מאופי התחנה, ועל כן לא היו בה שידורי חדשות, דיווחי תנועה וכדומה, וכן לא היו בה תשדירי פרסומת. התחנה צברה לעצמה קהל מאזינים נאמן ורחב וזכתה לכינויים "רדיו מחתרתי" ו"שידורי המהפכה".
שידורי התחנה נקלטו באזור המרכז בתדר FM‏106 ושודרו גם באתר האינטרנט של התחנה. כמו כן שודרה התחנה בפריסה ארצית בפורטל ערוצי הרדיו של yes באפיק 71 ובערוץ 87 של HOT.
בסוף חודש אוגוסט 2017, לאחר 22 שנות פעילות ובעקבות מצוקת תקציב החליטה המכללה למנהל על סגירת התחנה. התחנה נפרדה מהמאזינים ב-31 באוגוסט 2017 ביום שידורים חגיגי.
בנובמבר 2018 הרחיבה תחנת רדיו "הקצה" את שידוריה, ובמסגרת זו שב "קול הקמפוס" לחיים בדמות "קמפוס הקצה" - רצף שידורים לאורך סוף השבוע, מיום שישי בשעה 15:00 ועד מוצ"ש ב-23:00 שבו משדרים כל שדרני רדיו "קול הקמפוס" תוכניות ששודרו בו בעבר לצד תוכניות חדשות.
על אודות התחנה > היסטוריה ותוכניות

בתחילה שידרה התחנה מאולפניה אשר היו ממוקמים בקמפוס תקשורת של המסלול האקדמי המכללה למינהל בתל אביב. שם התחנה נבחר ביום שידורים מיוחד שנערך סמוך למועד פתיחת השידורים. משנת 2010 עד 2017 התחנה שידרה מאולפנים הממוקמים בשלוחת המכללה בראשון לציון. התחנה שידרה בכל שעות היממה ומשדרים בה סטודנטים ובוגרי בית הספר לתקשורת של המכללה, במסגרת פעילות לימודית אקדמית המשלבת לימודים תאורטיים ומעשיים.
בתחנה שודרו תוכניות מגוונות הכוללות מוזיקה ומלל בנושאים הפונים לקהל יעד צעיר. כחלק מאג'נדת השידור הציבורי בישראל העלתה התחנה על סדר היום הציבורי תכנים המייצגים את המיעוטים בישראל ולא את תרבות המיינסטרים. בקול הקמפוס הוצגו תכנים חברתיים ותרבותיים ופועלים נגד דחיקת נושאים חברתיים לשוליים. בתחנה התארחו להקות ומוזיקאים רבים, אנשי תרבות ורוח. כמו כן, אולפני הרדיו החדשים ערוכים להופעות חיות של מוזיקאים.
באוגוסט 2017 הודיע החוג לתקשורת במכללה למנהל שתחנת הרדיו תיסגר.
בנובמבר 2018 קבוצה מאנשי קול הקמפוס הקימו לתחייה את שידורי התחנה במסגרת שידור רדיו הקצה, ברצועה שנקראת ״קמפוס הקצה״.
על אודות התחנה > סגנון מוזיקלי

התחנה הציעה מגוון אקלקטי ורחב של סגנונות מוזיקה אלטרנטיבית. התחנה לא שידרה להיטי מיינסטרים ועסקה בשולי המוזיקה הישראלית והעולמית ושימשה כפלטפורמה חשובה ורלוונטית להצגת יצירות אלה והיא נחשבה לאלטרנטיבה לתוכן המוזיקלי המשודר בתחנות רדיו אחרות בישראל. התחנה לא התמקדה בז'אנר אחד, אלא בפיוז'ן מוזיקלי של סגנונות שונים. בין הסגנונות ניתן למצוא מוזיקה אלקטרונית על גווניה, אינדי, רוק מתקדם, רוק אלטרנטיבי, מוזיקה שחורה, מוזיקה לטינית, מוזיקת עולם ואירוח הרכבים בתחילת דרכם מישראל והעולם. בנוסף, התחנה שמה לעצמה למטרה לקדם ולחשוף אמנים מקומיים, לרוב בתחילת דרכם.
על אודות התחנה > שדרנים ומנהלי התחנה

תחילה נוהלה התחנה על ידי שני הסטודנטים לתקשורת שהקימו אותה, יוני לביא ועופר וינשטיין. בהמשך גיא איטינגון, פיתח וניהל את לוח השידורים של התחנה, ובזאת היה בין המתווים את דרכה של התחנה. בשנת 1998 מונה איטינגון למנהל התחנה, ובשנת 2005 הוחלף על ידי ליאור רחמני.
רבים מהשדרנים, העורכים והמפיקים בתחנה הם סטודנטים אשר עוברים הכשרה מתאימה ואינם מקבלים שכר עבור עבודתם. אין לשדרנים הגבלה על מספר המלים או על סוג השירים המושמעים, ולוקחים חלק יותר מ-140 סטודנטים ובוגרים.
כמו כן, השדרנים מפיקים וכותבים תכנים ל"מגזין קול הקמפוס" באתר התחנה. המגזין מתחדש ומתעדכן בכתבות חדשות מדי יום, ובו כותבים אנשי התחנה על מוזיקה, וכן בנושאי תרבות, אמנות, קולנוע, דעות וביקורת. בעבר פעל המגזין בשיתוף פעולה עם אתר "nrg מעריב", ומאז התפרסמו כתבות המגזין באתר "הארץ". לאור ירידה משמעותית במספר הנרשמים ללימודי התקשורת במכללה קוצץ תקציב התחנה, ובספטמבר 2014 פוטרו מנהל התחנה ליאור רחמני והעורכת הראשית עדי מור, ללא כוונה להחליפם. מאז תופעלה התחנה על ידי צוות הפקה מצומצם. בשנת 2015 החל עדי נוי לשמש כעורך ראשי ונמרוד הלברטל כמפיק ראשי ומנהל אולפנים. בשנת 2016 מונתה הדר זילברשטיין למנהלת התחנה.
מנהלי התחנה
יוני לביא ועופר וינשטיין (1996-1994)
גיא איטינגון (1998–2005)
ליאור רחמני (2005–2014)
הדר זילברשטיין (2016–2017)
עורכי שידורים ומנהלים מוזיקליים
אבי מרזוק (1999–2000)
אורי בנקהלטר (2000–2003)
נדב רביד (2003–2004)
ניב הדס (2004–2006)
אורי בנקהלטר (2006–2011)
סער גמזו (2011–2013)
עדי מור (2013–2014)
עדי נוי (2015–2017)
מפיקים ראשיים
שירי פעמוני אשל - (2003-2000)
אורלי יעקובי (2003–2006)
גיל רוביו (2006–2013)
נמרוד הלברטל (2015–2017)
שיתופי פעולה

שיתוף פעולה בין רדיו קול הקמפוס וכתב העת מעין. במסגרתו שולבו שירים מתוך גיליונות מעין בשידורי הלילה של התחנה. את השירים קראו משוררי מעין. הפעילות הרדיופונית התקיימה באפריל 2008 במשך שלושה שבועות. בין השעות שתיים לחמש לפנות בוקר. הרעיון התבסס על פרויקטים של תחנות רדיו ציבוריות אחרות בעולם, המשלבות קטעי שירה וספרות בין התוכניות וקטעי המוזיקה. מטרת הפרויקט הייתה עידוד משוררים צעירים. בפרויקט השתתפו משוררים צעירים רבים, אך גם משוררים ותיקים שפרסמו בכתב העת.
קול הקמפוס משתפת פעולה עם אתר הפודקאסט I-cast בו מועלות תוכניות שלמות ותכנים שונים ישירות משידורי התחנה. הפודקאסט נחשב לדור העתיד בשידורי הרדיו בו כל מאזין יכול להרכיב לעצמו תמהיל שידורים עצמאי וחופשי לבחירתו.
קול הקמפוס פרויקט חג שבועות 2007. מאזיני התחנה השתתפו בעריכה המוזיקלית לחג, המאזינים בחרו את השירים האהובים עליהם בתוכניות המועדפות עליהם דרך אתר התחנה. המגישים חיברו את בקשות המאזינים והוסיפו קטעים מתאימים.
שיתוף פעולה בין האוזן השלישית לרדיו קול הקמפוס הוליד תחנה ראשונה מסוגה, בפורמט אשר עוצב ותוכנת במיוחד עבור בר ההופעות של האוזן השלישית. הנגן הוא פלטפורמה דינאמית להצגת מגוון ההופעות העתידות להתרחש במקום. בנוסף, הנגן מאפשר האזנה, קריאת מידע וצפייה ביוצרים בזמן אמת תוך שילוב קטעי וידאו מתוך הופעות חיות.
שיתוף הפעולה בין קול הקמפוס לבית הספר הגבוה ליצירה והפקת מוזיקה "BPM". תלמידי בית הספר משמשים כאנשי סאונד בהקלטות מופעים חיים באולפני קול הקמפוס. כמו כן, תחנת הרדיו מארחת בתוכניותיה מוזיקאים, הרכבים ו-dj's מבין תלמידי בית הספר, להופעות חיות. דיסקים ויצירות מוזיקליות של תלמידי בית הספר משולבים באתר האינטרנט של קול הקמפוס ומוצעים להורדה במסגרתו.
שיתוף פעולה נרחב עם פסטיבל חוצמזה, פסטיבל מוזיקה אלטרנטיבית. מגוון רחב של אמנים ולהקות מתחום המוזיקה האלטרנטיבית.
שיתוף פעולה עם אתר נענע 10 מסכמים שנה במוזיקה האלטרנטיבית. שידור משותף לסיכום שנת 2009 במוזיקה האלטרנטיבית.
אירוע גיוס כספים למען כפר הנוער "ימין אורד" שנשרף באסון הכרמל. הערב כולו הופק בהתנדבות. כל ההכנסות שימשו לקניית ציוד עבור כפר הנוער.
אירוע יום התקליט הנחגג באופן מסורתי בארצות הברית. באפריל 2011, נחגג אירוע יום התקליט הראשון, במסגרת האירוע מתקיימות הופעות חיות, מכירות פומביות של תקליטים נדירים, סדנאות הדפסי משי ומכירת תקליטים.
תלמידי המחלקה לתקשורת חזותית בשנקר יצרו כרזות לתוכניות רדיו קול הקמפוס. במסגרת הפרויקט, נפגשו הסטודנטים עם שדרני התחנה, תרגמו את אמירותיהם ואת המסר שמעבירה תוכנית הרדיו שלהם והציגו בסדרה של עבודות דימוי מסוים שמעוררת בהם התכנית. לצד הדימוי, ניסחו הסטודנטים הסבר משלהם למסרים שמופיעים בעבודה.
שיתוף פעולה עם אתר עיתון "הארץ". תוכניות רדיו ותכנים נוספים מאתר קול הקמפוס מעודכנים באתר "הארץ". כמו כן, אפשר להאזין לשידורי קול הקמפוס ישירות מאתר העיתון.
שיתוף פעולה עם אתר "העין השביעית" - התכנית השבועית "קול העין" שודרה על ידי שדרני קול הקמפוס במשותף עם עיתונאי "העין השביעית" ועסקה בביקורת התקשורת.
פרויקטים מיוחדים > אלבום האוסף

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת קול הקמפוס
 יצא לאור:  1 בינואר 2007
 הוקלט:  2006
 סוגה:  אינדי, רוק
אלבום אוסף ראשון מבית קול הקמפוס 106fm יצא ב-5 בינואר 2007. Where is the sunshine הציע מבט יוצא דופן אל לב העשייה המקומית. והעצמאית האוסף כולל 18 קטעים, רובם באנגלית, והוא מציג הרכבים הפועלים בשוליים התוססים של המוזיקה הישראלית, מודרים מהמיינסטרים, אך מהווים את מרכז הקיום התרבותי של אלפי צעירים ושל קול הקמפוס.
כל ההרכבים אשר נכללו באוסף פועלים בלייבלים קטנים או באופן עצמאי. לחלק מהקטעים הייתה זו החשיפה הראשונה, לצידם מופיעים קטעים וותיקים-אך-חדשניים-ברוחם. נוסף על כך התחנה יצרה קשר עם לייבלים בחו"ל על מנת לאפשר לאמנים ישראלים חשיפה גם מעבר לים. הדיסק הופק בסיוע אגף תרבות ואמנות בעירית תל אביב, וחולק ללא תשלום וכוונות רווח דרך אתר האינטרנט של התחנה ובאמצעות אתר ynet.
פרויקטים מיוחדים > מסע אספלט

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת קול הקמפוס
 יצא לאור:  3 בפברואר 2011
 הוקלט:  2011
 סוגה:  זמר עברי, אינדי, רוק
מסע אספלט הוא פרויקט מחווה לשירי המלחין סשה ארגוב שנעשה בשיתוף עם טלי פולק, מפיקה עצמאית ושדרנית בתחנה. שם הפרויקט הוא שם השיר החדש בפרויקט, שהתגלה בעיזבונו של סשה ארגוב ומעולם לא יצא לאור באופן רשמי. נועה גולנדסקי כתבה ללחן טקסט חדש. האלבום ראה אור בסוף ינואר 2011 לאחר עשרה חודשי עבודה וכולל 27 שירים ביצועים חדשים של אמנים צעירים ועצמאיים לשיריו של ארגוב. האלבום הופק בפורמט אינטרנטי להורדה בתשלום סמלי יחד עם עטיפה וחוברת מעוצבת עם מילות השירים והקרדיטים. לאור הביקוש יצא באפריל 2011 אלבום בפורמט כפול למכירה בחנויות.
הביצועים הם פרשנויות שונות וחדשות לשירי סשה ארגוב, עם סאונד עדכני, וניסיון לתבל את שיריו ברוח אחרת. עם המשתתפים נמנים איה כורם, אביגייל רוז, איתמר רוטשילד, אלון עדר, גליה חי ואבי בללי, הילה רוח, טל הפטר, יאיר יונה, יהוא ירון, כרמי זיסאפל וערן ויץ, מיכל לוטן, נועה גולנדסקי ואדם בן אמיתי, נילי פינק, נעם נבו, עינב ג'קסון כהן, צח דרורי, רונית רולנד ואבי עדאקי. הפרויקט הוקלט בהתנדבות ובאופן עצמאי, ללא מימון או תמיכה וללא מטרות רווח. לאמנים המשתתפים ניתן חופש אמנותי מוחלט בבחירה של עיבוד והפקה, כדי ליצור כר ביטוי רחב ומגוון.
פרויקטים מיוחדים > פרויקט הלביא

פרויקט הלביא הוא פרויקט מחווה שני בהפקת קול הקמפוס. האלבום ראה אור במרץ 2013 ומהווה הומאז' לאריק לביא, אחד המבצעים הבולטים בתולדות המוזיקה בארץ, אדם שהשאיר חותם בימתי בולט. 16 השירים שבאלבום, כוללים מגוון פרשנויות מחודשות לשיריו של לביא, בביצוע אמנים הצעירים ועצמאיים הפועלים בארץ. בין היתר, נכללו בפרויקט 4 שירים, להם כתב לביא את המילים בעצמו. כל אחד מהאומנים הצעירים בחר, על פי דרכו, להציג את החיבור האישי שלו לאריק לביא. למבצעים ניתנה יד חופשית בבחירת השירים עצמם, ובהחלטה האמנותית כיצד להביא לידי ביטוי את הפרשנות האישית שלהם לשיריו של לביא. בין האומנים וההרכבים המבצעים אפשר למצוא את אבי עדאקי, חבורת אטומיק, ירונה כספי, קילר הלוהטת, סגול 59, תעני אסתר ועוד. האלבום מופץ בפורמט אינטרנטי בלבד. סוג זה של הפצה נבחר מתוך רצון לשמור על הרוח שליוותה את עשייתו. הפרויקט הוקלט בהתנדבות ובאופן עצמאי, ללא מימון או תמיכה וללא כוונות רווח. חלק מהשירים הוקלטו באולפני קול הקמפוס.
הלייבל חרקה > Audio Montage All-stars

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת קול הקמפוס
 יצא לאור:  16 באפריל 2011
 הוקלט:  2011
 סוגה:  דאון ביט, מוזיקה ניסיונית, גרוב, פאנק (Funk), ג'אז, מוזיקה אלקטרונית
בשנת 2011 הוקם באולפני קול הקמפוס הלייבל חרקה - חיות רדיו קול הקמפוס. מטרת הפרויקט הוא עידוד ותמיכה ביצירה מוזיקלית מקומית. באביב 2011 יצא האלבום הראשון בסדרה תחת השם Audio Montage All-stars. האלבום הופק והוקלט ביום אחד באולפני קול הקמפוס כסשן חי וחד פעמי המבוסס על מוזיקה מקורית וג'אמים. האלבום הושק לראשונה באירוע יום התקליט הבינלאומי 2011, במספר מוגבל של עותקים פיזיים וניתן להורדה בחינם ברשת. באלבום שמונה קטעים של דאון ביט אקספרימנטלי, גרוב, פאנק (Funk), ג'אז ואלקטרוניקה חיה. בכל הקטעים משתתפים אמנים ישראלים ובהם: דיגיטל_מי, קיפ, מאיה דוניץ, תבור בן-דור, ירון אוזנה, ספי רמירז, קותימן, מארקי פאנק, סקולמאסטר ומיקסמונסטר.
הלייבל חרקה > Foreign Telegrams

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת קול הקמפוס
 יצא לאור:  2 בדצמבר 2011
 הוקלט:  2011
 סוגה:  מוזיקה ניסיונית, גרוב, רוק, אינדי, מוזיקה אלקטרונית
בדצמבר 2011, יצא האלבום השני בסדרה תחת השם Foreign Telegrams, ובביצוע ההרכב Tiny Fingers. האלבום הוקלט במסגרת התוכנית "אור לגויים" עם אורלי יעקובי. המוזיקה של טייני פינגרז מורכבת מחטיבת קצב גרובית, ביטים אלקטרוניים חיים, ריפים מאסיביים של גיטרה, ליינים חדשניים של סינתי ושירה. הלהקה כוללת את בועז בנטור (בס), טל כהן (תופים), אורן בן דוד (גיטרה חשמלית), דניאלה 'ססיליה' תורג'מן (שירה) ונמרוד בר (סינתיסייזר). Foreign Telegrams הציג צד שונה של הלהקה, שאוהבת לערוך ניסויים מוזיקליים ולהרחיב את גבולות הז'אנר של עצמה. חברי הלהקה החליפו כלים ותפקידים במהלך הסשן והרבו להשתעשע עם טכנאי ההקלטה.
הלייבל חרקה > Broadcasting

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת קול הקמפוס
 יצא לאור:  3 בינואר 2012
 הוקלט:  2011
 סוגה:  מוזיקה ניסיונית, גרוב, רוק, אינדי, מוזיקה אלקטרונית
בינואר 2012, יצא האלבום השלישי בסדרה תחת השם Broadcasting, ובהשתתפות We Are Ghosts, פרויקט מוזיקה המשלב מוזיקאים ואמנים מתחומים שונים, שמאלתרים יחד על בסיס הקשבה ותגובה. ללהקה אין חומרים כתובים, ואינם מבצעים לעולם את אותו הקטע פעמיים. ההתרחשות המוזיקלית שלהם היא חד פעמית ומושפעת מהמקום ומהזמן שבהם היא מתקיימת. האלבום החדש, Broadcasting, הוקלט על ידי עומר סנש ומורפלקסיס באולפני קול הקמפוס במסגרת התוכנית "שעת השין" עם גיל מטוס ואסף קפלן במהלך 4 שעות בלבד, ובהרכב נגנים שכלל את דויד פרץ, שני קדר, גיא חג'ג', גיא ביבי, רוי רגב (מונוטוק), מירב שחם, נועה מגר, מורפלקסיס, דני רווה ואורי דרור.
הלייבל חרקה > מבוסס על סיפור אמיתי

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת קול הקמפוס
 יצא לאור:  14 בדצמבר 2012
 הוקלט:  2012
 סוגה:  אינדי, רוק
בדצמבר 2012, יצא האלבום הרביעי בסדרה תחת השם "מבוסס על סיפור אמיתי", ובביצוע ההרכב "פיסוק רחב". האלבום הוקלט באולפני קול הקמפוס במהלך שלושה ימים, במסגרת התוכנית הוותיקה והמוערכת "נפולאון" של לאון פלדמן. זהו אלבומה השני של הלהקה פיסוק רחב בו הם מציגים מארג מוזיקלי שנע מפרי-ג'אז, ממשיך למחוזות אפריקאיים, פוזל קצת לכיוון הפופ, ומגיע עד קצה האוונגרד. בשיריהם הם בוחרים להעביר ביקורת, מסרים נוקבים ודוקרים, תוקפים את הנושאים הרגישים ביותר בישראליות - כיבוש, דת, פוליטיקה, גזענות, ואי-שוויון חברתי. כמו כן, עוסקים גם באהבה ומין. חברי ההרכב הם הסולן ג'רמי פוגל, לצידו מנגנים רביד זיגדון, ירון אלוש, אריאל ערמוני, סער יכין, ארז פרנק ונועה רימר.
הלייבל חרקה > Diamonds In The Sand

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת קול הקמפוס
 יצא לאור:  4 באוקטובר 2013
 הוקלט:  2013
 סוגה:  רוק, אינדי
באוקטובר 2013, יצא לאור האלבום החמישי בסדרה תחת השם "Diamonds In The Sand" ובביצוע ההרכב Electric Zoo. האלבום הוקלט בארבעה ימים באולפני קול הקמפוס על טייפ סלילים ובשימוש של מיקרופונים ומכשירים אנלוגיים משנות ה-60 וה-70. על ההקלטות, המיקס והמאסטרינג אחראי אורי ורטהיים, שמלווה את סדרת "חרקה" עוד מראשיתה.
פרסים

2002 מקום ראשון בקטגוריית תחנת הרדיו הטובה ביותר במסגרת טקס פרסי "די ג'יי העיר", תל אביב.
2003 מקום ראשון בקטגוריית תחנת הרדיו הטובה ביותר במסגרת טקס פרסי "די ג'יי העיר", תל אביב.
2005 ציון לשבח לתקשורת בנושאי סביבה במסגרת פרס פראט לסטודנטים מפעילי רדיו קול הקמפוס. על הרעננות יוצאת הדופן של אופן הגשת המידע הסביבתי ועל יום השידורים המיוחד ביום ללא קניות.
2005 מקום הראשון בפרס תחנת הרדיו הטובה ביותר, על פי הצבעה ודירוג של קוראי מגזין DJ[דרוש מקור].
2008 ציון לשבח בקטגוריית תוכניות רדיו בתחום תחקיר מהנהלת האגודה הישראלית לטלוויזיה, רדיו ותקשורת קהילתית.
ביאורים

↑  התחנה לא פעלה בין 31 באוגוסט 2017 לנובמבר 2018
רפאל קנטוני

רפאל קנטוני במילנו
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
רפאל קנטוני (באיטלקית: Raffaele Cantoni‏; 29 בפברואר 1896 – 24 ביוני 1971) היה סוציאליסט אנטי-פשיסטי יהודי, חבר במסדר הבונים החופשיים. הצטיין בעיקר במאמציו הנועזים בהצלת היהודים. היה פעיל בדלאסם, גם במשך הכיבוש הגרמני של איטליה. הוא נעשה נשיא של איחוד הקהילות היהודיות באיטליה והיה פרו-ציוני ביותר.
רקע

קנטוני נולד בוונציה בשנת 1896 למד כלכלה והפך ליועץ ל'בנק הלאומי של העובדים' והיה גם נאמן להלוואות הבנק.
פעילות

הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה ולקח חלק בפרשת פיומה, (היה זה אירוע בו כח בראשות גבריאלה ד'אנונציו עם צבא 2,600 מורדים - גרנדירים של סרדיניה - צעד אל פיומה בכוונה לספח את האזור אל ממלכת איטליה. המהלך, שלא הייתה לו תמיכה בין לאומית סוכל על ידי הממשלה האיטלקית).הוא דבק באידיאלים חברתיים, וביקר את המשטר הפאשיסטי. ב-1930 הוא נעצר עם מתנגדי משטר אחרים והועמד לפני בית משפט מיוחד באשמת השתתפותו בפעולות אנטי-פשיסטיות. בשנת 1933 נעשה מנהיג הוועדה לסיוע ליהודי איטליה. פעל לעזרת מהגרים ומוסדות סעד יהודיים אחרים. חוקי הגזע של 1938 גרמו נזק רב ליהודים באיטליה. קנטוני היה קשור ל-ג'וינט העולמי ול קונגרס היהודי העולמי.
קנטוני היה ציוני נלהב, וסייע לייסד הכשרות לנוער איטלקי לקראת עלייה לישראל.
בתחילת שנת 1939, למרות או דווקא בגלל חוקי הגזע שאומצו על ידי המשטר הפשיסטי, נפגש קנטוני עם שגריר בריטניה ברומא, והציע תוכנית להצטרפות של מתנדבים יהודים איטליה לצבא הבריטי. תוכניתו לא התקבלה אבל היא התממשה למעשה עם הקמת הבריגדה היהודית, בשנים האחרונות של המלחמה.
מחתרת והתנגדות לפאשיזם

במהלך מלחמת העולם השנייה סייע קנטוני רבות ליהודים נצרכים מאיטליה ועקורים מאירופה. בשנת 1940 נעצר שוב על ידי הפשיסטים ונכלא באורביסליה (אנ') שליד מצ'רטה ומאוחר יותר הועבר לאיי טרמיטי (אנ') שבים האדריאטי. לאחר שחרורו שב והמשיך את פעילותו עם משרד DELASEM בגינואה וושימש כבלדר לחלוקת כספים לנצרכים באזור טוסקנה בשיתוף עם הכומר לטו קזיני והרב ג'ורג'ו ניסים.
ב-1943 הוא נלכד על ידי הנאצים ונשלח לאושוויץ, אך במהלך הנסיעה קפץ מהרכבת כשעברה ליד פדובה וניצל. הוא נמלט לשווייץ, ושם החל לארגן מחדש את חייהם של יהודי איטליה, בין השאר על ידי הקמת בתי ספר יהודיים.