stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גן הקבר
תיאור האתר

קבר הגן נמצא כיום בבעלות אגודת קבר הגן, The Committee of the Garden Tomb (Jerusalem) Association, שמרכזה בלונדון. יש בו פינות חמד ירוקות ונשמרת בו תחושה של גן פתוח, כפי שהיה, בעיני הפרוטסטנטים בתקופתו של ישו. לאחר הכניסה לגן פונים שמאלה בשביל לעבר "חצר" חצובה בסלע ובה ניתן לראות את פתח מערת הקבורה המיוחסת לישו שנתגלתה, כאמור ב-1867 ונחקרה על ידי קונרד שיק.
מערת הקבורה בת שני חדרים ובפתחה אבן גולל. היא נמצאת בתוך גן קדום, שבו נמצאו בורות אגירה למי השקיה.
חלק מהפרוטסטנטים מסכימים עם המחקר המודרני ותיארוך הקבר לתקופת בית ראשון. עם זאת, לטענתם, עדיין קיימת חשיבות באתר קבר הגן בשל שימור האווירה האותנטית הקדומה של ימי ישו.
האתר בתקופה הצלבנית

בתקופה הצלבנית עמד במרבית השטח של קבר הגן מבנה חצר מרובע בשם האסינריה (Asinaria). מבנה זה שימש כאורוות חמורים של מסדר ההוספיטלרים. אורווה גדולה זו, דומה במבנה לאורווה הצלבנית שנחשפה בעתלית. בחזית הקבר, היה קמרון ארוך ששימש כאורוות. התעלה החצובה בחזית הקבר, אשר מוצגת לעיתים כתעלה של אבן הגולל שסגרה על הקבר של ישו, הנה למעשה שוקת מהתקופה הצלבנית שחולקה על ידי מחיצות אבן לאבוסים. בתמונות מראשית המאה העשרים מחיצות אלו נראות בבירור.
ראו גם

כנסיית הקבר
לקריאה נוספת

מיכל ביטון, גן הקבר: יצירתו של גן פולחן פרוטסטנטי בתוך: אדריכלות נוף - ביטאון האיגוד הישראלי של אדריכלי הנוף, 70, מרץ 2019.
מדריך לאתרים נוצריים בישראל, אריאל 87-85, 1992
אלונה ורדי, "על אם הדרך לשכם", ירושלים וכל נתיבותיה, הוצאת יד בן צבי, ירושלים, עמודים 218-228.
אהרון לירון, הנצרות וארץ הקודש צ'ריקובר, 1994.
גיוקורו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  סנצ'ה, תה ירוק 
 מטבח:  המטבח היפני 
 מוצא:  יפן 
 
גיוֹקוּרוֹ (ביפנית: 玉露, "טל- אבן חן") הוא סוג מובחר של תה ירוק יפני המיוצר משיחים המוצללים לפני הקטיף. קרוב בטעמו ובדרך העיבוד לסנצ'ה.
חליטת הגיוקורו
את רוב הגיוקורו מגדלים באוג'י שליד קיוטו, יאמֵה במחוז פוקואוקה, אוֹקָבֵּה ואסאהינָה במחוז שיזואוקה. גיוקורו מהווה רק 0.2 % מהתה המיוצר ביפן (2019).
מקורו של תה הגיוקורו הוא במחצית הראשונה של המאה ה -19, כאשר יָמאמוֹטוֹ קאהֵיי השישי, הבעלים של חברת התה יאמָמוֹטוֹיאמָה, החל בניסויים עם טכניקות הצללה, בדומה לשיטות המשמשות לייצור טֵנצָ'ה (המשמש כחומר גלם של מאצ'ה). הוא ראה שהצללת השיחים במשך 1–3 שבועות לפני הקטיף הניבה טעם רך יותר. הוא נתן לתה החדש את השם טאמָה-נוֹ-צוּיוּ (יפ. 玉の 露, "טל של אבן יקרה") ; היום תה כזה נקרא קאבּוּסֵצָ'ה. בשנת 1834 הוא פרסם את "הספר הקטן על סנצ'ה", בו תיאר את תוצאות הניסויים שלו, ובשנת 1835 התה החדש יצא לשוק. בסביבות 1841 הטכניקה שוכללה בידי מגדל התה אֵגוּצ'י שיגֵג'וּרוֹ מאוג'י, הוא גם נתן לתה את שמו הנוכחי. זמן קצר לאחר המצאת הגיוקורו תה עלים ביפן נהיה נפוץ יותר מאשר מאצ'ה. עד סוף תקופת אדו שתו את גיוקורו רק השכבות העליונות של החברה היפנית.
שיחי תה מוצלים
הגיוקורו מיוצר מהקטיף הראשון (סוף מאי - תחילת יוני). כשלושה שבועות לפני הקטיף השיחים מוצלים ברשת (בשיטה המסורתית הרשת עשויה קש, כיום בדרך כלל סינתטית); בעשרת הימים הראשונים חוסמים כ-60% מהאור, ובזמן הנותר - עד 98% מהאור. עקב הירידה בפוטוסינתזה, תכולת הכלורופיל בעלים עולה וחילוף החומרים משתנה. תהליכים אלה מגדילים את תכולת חומצות האמינו (תיאנין) והקפאין בעלים תוך הפחתת תכולת הקטכין (היוצר את המרירות בתה), דבר היוצר טעם מתוק יותר. זמן הקטיף תלוי באזור וזן שיח התה. רק כעשרה ימים בשנה מתאימים לקטיף הגיוקורו המובחר. עבור גיוקורו רק העלים הצעירים נקטפים ידנית. עלי התה מאודים במשך 15–20 שניות על מנת לשמור על צבעם, מגולגלים ומיובשים בצורת מחטים.
טעמו של גיוקורו הוא בעל יותר אומאמי מאשר טעם הסנצ'ה. צבע החליטה הוא ירוק חיוור. כדי שלא לאבד את הריח והטעם, הוא נחלט במים בטמפרטורה של 50–60 מעלות צלזיוס. כאשר המים חמים מדי, התה מקבל טעם מריר.
הערות שוליים

1 2  Hattori Yukio, ed. (2017). An Illustrated guide to Japanese Traditional Cooking and Annual Events (באנגלית). 京都: 淡交社. p. 88. ISBN 978-4-473-04181-4.
1 2 3 4 5 6  George L. van Driem (2019). The Tale of Tea: A Comprehensive History of Tea from Prehistoric Times to the Present Day (באנגלית). Leiden: Brill. pp. 216–219.
1 2 3 4 5  Mary Lou Heiss; Robert J. Heiss (2011). The Story of Tea: A Cultural History and Drinking Guide (באנגלית). Potter/Ten Speed/Harmony/Rodale.
1 2  Patricia J. Graham (1999). Tea of the Sages: The Art of Sencha (באנגלית). University of Hawaii Press.
↑  Michael Harney (2008). The Harney & Sons Guide to Tea (באנגלית). Penguin.
גאיוס פובליקיוס מארקלוס

כתובת הוקרה לכבוד גאיוס פובליקיוס מארקלוס, מושל סוריה, על חלקו בדיכוי מרד בר כוכבא
גאיוס פובליקיוס מארקלוס (Gaius Poblicius Marcellus) היה מצביא רומי שהשתתף בדיכוי מרד בר כוכבא. הוא היה קונסול בשנת 120 לספירה, מושל גרמניה עילית בין השנים 121 ל-127, ומושל פרובינקיית סוריה בשנים 129 עד 136.
זמן קצר לאחר שפרץ מרד בר כוכבא יצא פובליקיוס מארקלוס עם הלגיון השלישי "גאליקה" כדי לסייע לטיניוס רופוס, מושל יהודה. שני הלגיונות האחרים נשארו בסוריה תחת פיקודו של יוליוס סוורוס, שקודם לכן שימש מפקד הלגיון הרביעי סקיתיקה, ועם עזיבת פובליקיוס מארקלוס מילא את מקומו כנציב סוריה. על חלקו בדיכוי המרד קיבל פובליקיוס מארקלוס מהקיסר אדריאנוס את העיטור אות הטריומף (ornamenta triumphalia).
 אחת הסיבות לקבלת עיטור צבאי זה הייתה שמפקד הצי הסורי, סקסטוס קורנליוס דקסטר, פקודו של מושל סוריה, קיבל אות הצטיינות על חלקו בדיכוי המרד. בנוסף למארקלוס קיבלו את אות הטריומף גם יוליוס סוורוס, מושל יהודה ולפני המרד מושל בריטניה, והטריוס נפוס, מושל ערביה, מצב חריג שלא היה כדוגמתו מאז המלחמות הפרתיות בתקופת הקיסר טראיאנוס.
לקריאה נוספת

E. Dabrowa, The Governors of Roman Syria from Augustus to Septimius Severus, 1998, pp. 92-94
W. Eck, Kaiserliche Imperatorenakklamation und ornamenta triumphalia, ZPE 124, 1999, pp. 223–227
Eck W. and Pangerl A, Neue Militardiplome für die Provinzen Syria und Iudaea/Syria Palaestina, SCI 24, 2005, pp. 114-116
Eck, W. - Pangerl, A, Syria unter Domitian und Hadrian: Neue Diplome für die Auxiliartruppen der Provinz, Chiron 36, 2006, pp. 205-247
David Macdonald, New Fragmentary Diploma of the Syrian Army, 22 March 129, SCI 25, 2006 pp. 97-100
Florian Matei-Pupescu, Two fragments of Roman military diplomas discovered on the territory of the Republic of Moldova, Dacia 51, 2007, pp. 153-159
Cristopher P. Jones, Three New Letters of the Emperor Hadrian, ZPE 161 (2007) 145-156
Claudio Zaccaria, Poblicio Marcello: un senatore aquileiese al servizio dell’impero, Aquileia Nostra 86, 2015 [2017], pp. 141-152
E. Dabrowa, Hadrianic Governors of Syria: A Reapprisal, ZPE 201, 2017, pp. 285-291
E. Dabrowa, Poblicius Marcellus and the Bar Kokhba Revolt, Rivista Storica dell'Antichita 49, 2019, 69-84
הערות שוליים

↑  L'Anneé Épigraphique (1934), p. 231.
↑  David Macdonald, New Fragmentary Diploma of the Syrian Army, 22 March 129, SCI 25, 2006, pp. 97-100
↑  E. Dabrowa, The Governors of Roman Syria from Augustus to Septimius Severus, 1998, pp. 92-94
↑  W. Eck, Kaiserliche Imperatorenakklamation und ornamenta triumphalia, ZPE 124, 1999, pp. 223–227
↑  W. Eck, D. MacDonald, A. Pangerl, Neue Diplome für das Heer der Provinz Syrien, Chiron 32, 2002, pp. 428
↑  W. Eck, The bar Kokhba Revolt: The Roman Point of View, JRS 89 pp. 76-89
גשם חומצי

השפעותיו של הגשם החומצי על הר איזרה בצ'כיה בשנת 2006
גשם חומצי (באנגלית: Acid rain) הוא השם הנפוץ למשקעים שדרגת החומציות שלהם נמוכה מ-pH 5.5 עקב הימצאותן של חומצות הנפלטות ממפעלים וכלי רכב מזהמים כתוצאה משריפת פחם ודלק אחר. לרוב, מדובר במשקעים המכילים חומצה גופרתית וחומצה חנקתית.
המזהמים העיקריים בגשם החומצי הם הגופרית הדו-חמצנית (SO2) ותחמוצות החנקן השונות (מהצורה NOx). בנוסף, מכיל הגשם החומצי גם פחמן חד-חמצני (CO) ההופך לחומצה פחמתית, וכן מחמצנים אחרים.
החומרים המזהמים מגיבים עם המים ליצירת החומצות הללו, והם נוטים להגיב גם בינם לבין עצמם – ויוצרים חומרים מסוכנים יותר. תרכובות הגופרה (SO3) הנפלטות לאוויר מגיבות עם אדי-המים (H2O) ליצירת חומצה גופרתית (H2SO4). החנקן הדו-חמצני (NO2) מגיב עם המים ליצירת חומצה חנקתית (HNO3). הפחמן החד-חמצני מגיב עם אדי המים, כאמור, ליצירת חומצה פחמתית (H2CO3).
הגילוי והגורמים

תופעת הגשם החומצי כמזהם אובחנה לראשונה בשנות ה-70, לאחר שחוקרים ניסו להסביר את תופעת תמותת היערות שהלכה והתרחבה. החוקרים גילו כי העשן הנפלט מבתי-הזיקוק, מפעלי התעשייה וכלי הרכב הנגרם כתוצאה משריפת דלק אורגני, הוביל להופעתן של תרכובות גופרית וחנקן במי הגשמים כתוצאה מהמסת התרכובות בעננים. תרכובות אלה, ובעיקר גופרית דו-חמצנית, ידועות ברעילותן הרבה ובפגיעתן בבעלי חיים וצמחים.
תרכובות גופרית וחנקן מופיעות בטבע באופן טבעי וגשם חומצי נוצר גם בתהליכים טבעיים שונים. בתהליכי הפירוק של חומרים אורגניים נפלטות תרכובות אלה, וגם כתוצאה משריפות יער והתפרצויות געשיות. אולם בטבע מופיעות תופעות אלה לרוב בקנה מידה קטן יחסית והן מאוזנות על ידי תהליכים טבעיים שונים המפחיתים את שיעור פגיעת הגשם החומצי ה"טבעי" במאזן האקולוגי. אך זיהום האוויר כתוצאה משריפת דלק - תהליך קבוע ומתמשך ששיעורו רק הולך וגדל עם השנים - מפר את האיזון האקו-סיסטמי ומוביל להתגברות תופעת הגשם החומצי והחרפת נזקיה.
הנזקים וההשלכות

הגשם החומצי גורם נזקים ליערות, לחקלאות, למבנים ולבעלי חיים שונים. הוא גורם לשיתוך (קורוזיה) של מתכות ומסב נזקים רבים לגומחות אקולוגיות שונות מאחר שהוא משבש את התהליכים הטבעיים בהן, ובעיקר בעקבות הפגיעה בצמחייה וזיהום מקורות המים. קרקעות חומציות פוגעות בשורשי הצמחים ופוגעות באספקת המינרלים החיוניים לצמח – מגנזיום, סידן, אשלגן ומינרלים נוספים.
הגשם החומצי הוביל להכחדתם של אורגניזמים שונים, ופגיעה בבית הגידול שלהם. כמה בתי גידול טבעיים בעולם נעלמו לחלוטין כתוצאה מהגשם החומצי, ורבים הצטמצמו בשיעור ניכר. בצמחים, הפגיעה העיקרית היא, כאמור, ביכולתו של הצמח לספוג חומרי מזון מן הקרקע, ומקטינה את כמות העלים, וגם בתפוצת הצמחים ורבייתם.
הגשם החומצי פוגע גם בבריאותם של בני-האדם. מחקרים הראו כי חשיפה לגשם חומצי עשויה להעלות את שיעור הסובלים ממחלות נשימה שונות (אסתמה, לדוגמה) וזיהומים בדרכי הנשימה. עיקר הפגיעה היא בקרב ילדים, קשישים וחולים כרוניים. מאחר שהגשם החומצי משתך מתכות חשופות, הוא מעלה את רמת המתכות הכבדות והרעילוֹת המגיעות למי-השתייה. מתכות אלה גורמות למחלות שונות ומסוכנות, כשהעיקריות בהן – הרעלת עופרת ומחלות ממאירות שונות.
עוד פוגע הגשם החומצי בבניינים ומבנים שונים, וכן בפסלים ואנדרטאות. החומצות המומסות בו מגיבות עם האבן ממנה הם עשויים בתגובת סתירה הגורמת לשחיקה של האבן והתפוררותה. דוגמה לנזקי הגשם החומצי היא הפגיעה בפסל דוד של מיכלאנג'לו שהועבר ממיקומו המקורי בכיכר העיר פירנצה. לאחר שהפסל נאכל על ידי החומצות הוא הועבר לאקדמיה לאמנות של פירנצה, שם הוא מוגן מפגעי הגשם החומצי.
היקף הפגיעה

הגשם החומצי פוגע בעיקר במקומות בהם שורר אקלים לח ורב משקעים. באזורים יבשים, כמו בישראל, היקף התופעה ונזקיה נמוך יותר, אך ככל שעולה שיעור זיהום האוויר הולכות ומתגברות השלכות הגשם החומצי גם באזורי אקלים אלה. כצפוי, התופעה נפוצה בעיקר באזורים מתועשים בכבדות או מקומות בהם קיימים עורקי תחבורה מרכזיים. הגשם החומצי מושפע בין היתר מתופעות אקלימיות שונות, ותנועתם של העננים ממקום למקום עשויה להוביל את החומצות גם למקומות בהם שיעורי הזיהום לא גבוהים במיוחד. כך, עלול הגשם החומצי לפגוע לא רק במקור הזיהום, אלא גם בסביבתו הקרובה והרחוקה.
על פי ההערכות, מגיעים מדי שנה נזקיו של הגשם החומצי למאות מיליארדי דולרים ברחבי העולם.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  כנראה למעט לפני 252 מיליון שנה, אז אירעו התפרצויות וולקניות ושריפות פחם שמשערים שגרמו להכחדת פרם-טריאס. ראו The Whole Saga of the Supercontinents מדקה 6:19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293855005171  BNE: XX538407  BnF: cb119746049 (data)  GND: 4179239-7  LCCN: sh85000526  NARA: 10636569  NDL: 00575484  NKC: ph122068 
נזקים של גשם חומצי לפסל אבן
גלריית רפלקס לאומנות מודרנית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גלריה 
 כתובת:  Weteringschans 79A, 1017 RX Amsterdam
 מיקום:  עיריית אמסטרדם 
 מדינה:  הולנד 
 בעלים:  אלכס דניאלס
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1986
 תאריך פתיחה רשמי:  1986 
 reflexamsterdam.com
 
גלריית רפלקס לאמנות מודרנית היא גלריית אמנות באמסטרדם, הולנד. הגלריה נוסדה בשנת 1986.
היסטוריה

הגלריה הוקמה בשנת 1986 על ידי האוצרים לקס וריה דניאלס. בשנת 1998 הצטרף בנם אלכס לצוות כאוצר.
אחת התערוכות הראשונות מפורסמות במקום הייתה תערוכה בשם המוזיאון המיניאטורי, אוסף של כ־1300 יצירות אמנות קטנות של אמנים מפורסמים, שהוצגו בגלריה בשנת 1991. בשנת 1995 פתחה הגלריה חנות בתוך חלל התצוגה בשם Multiple Choice. חנות זו הפכה מאוחר יותר לגלריה שהתמקדה בהצגת עבודות של אמנים צעירים ועכשוויים ובשנת 2003 קיבלה את השם Reflex New Art Gallery.
תצוגות ותערוכות

הגלריה מציגה למעלה מ-30 אמנים ו-6 תערוכות שנתיות המוצגות בה בכל שנה.
בין האמנים המוצגים במקום - אנדרו מור, נובויושי אראקי, דניאל פירמן, גאווין טורק, מרקוס הרווי וישומסה מורימורה, וכן תצוגות מתחלפות של אמנים שונים.
התערוכות כוללות מגוון יצירות, ביניהן מיצגים, ציורים, צילומים ופסלים.
הערות שוליים

1 2  Reflex Amsterdam, https://ocula.com/
↑  Reflex Modern Art Gallery, https://rkd.nl/
↑  אמנים - גלריית רפלקס
גיורא רוטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באוגוסט 1947 (בן 77) תל אביב, ארץ ישראל
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  קומיקס, אדריכלות
 
גיורא רוטמן (נולד ב-27 באוגוסט 1947) הוא קומיקסאי, מאייר ואדריכל ישראלי.
רוטמן נולד בתל אביב בשנת 1947. אביו, יוסף רוטמן, היה צייר וגרפיקאי. כבר בילדותו החל רוטמן לצייר ויצירותיו הראשונות פורסמו בהיותו בן חמש בעיתון "דבר לילדים". בנעוריו הושפע רוטמן מסיפורים אודות "המערב הפרוע", כפי שהשתקף ביצירותיהם של קארל מאי ופנימור קופר ומסיפורי ההרפתקאות של ז'ול ורן, ליאון יוריס ואדגר רייס ביראוז וכן מקומיקס אמריקאי.
בשנת 1970, לאחר שרותו הצבאי, נרשם ללימודי אדריכלות בטכניון. באותה שנה פרסם את סיפור הקומיקס הראשון שלו בשבועון "הארץ שלנו". הוא המשיך ליצור עבור עיתון זה במשך של כ-10 שנים וצייר סיפורי קומיקס שחיבר פנחס שדה בשם העט יריב אמציה, כמו גם יצירות עצמאיות. מאוחר יותר יצר רוטמן כמה יצירות משותפות עם דב זליגמן, ביניהן "יוסקה מאיור", סיפור קומיקס בן 86 פרקים, שהוא סיפור הקומיקס הארוך ביותר שפורסם בעיתון ישראלי, או "אבירי הכותל המערבי". יצירות הקומיקס שיצר אופיינו בסגנון ריאליסטי, והתבססו על תחקיר ויזואלי והיסטורי. במחצית שנות ה-70 של המאה ה-20 עבר ליצור קומיקס באופן עצמאי ויצר סדרות כגון "הרוח מחירבת אל ג'ת" (סיפור על רקע תקופת "השומר"), "מסתורי האמזונס", "הפיראט" ועוד. בנוסף, אייר רוטמן ספרים שונים ביניהם רבים מסדרת ספרי "חסמבה", עבור הוצאת שלגי, יותר מכל מאייר אחר. בשנות ה-80 של המאה ה-20 פרסם רוטמן מספר סיפורי קומיקס בעיתון "מעריב לילדים" וביניהם "משעול הפרטיזנים", המתרחש על רקע תקופת מלחמת העולם השנייה, ו"בעמק הקדום".
עד לשנת 2007 היה רוטמן שותף במשרד אדריכלים "גיורא רוטמן ומשה רז אדריכלים ובוני ערים" ומשנת 2007 הוא עובד במשרד עצמאי בתל אביב-יפו.
ג'ון קולינס (כדורגלן)

ג'ון אנגוס פול קולינס (באנגלית: John Angus Paul Collins; נולד ב-31 בינואר 1968) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום עוזר מאמן קבוצת סלטיק.
קולינס שיחק במהלך הקריירה בליגות הבכירות בסקוטלנד, בצרפת ובאנגליה, ובעברו זכייה עם מונקו באליפות צרפת בעונת 1996/1997. הוא ייצג את נבחרת סקוטלנד ב-58 הופעות, בהן כבש 12 שערים. בין היתר, נכלל קולינס בסגל סקוטלנד לטורניר יורו 1996 ובשני טורנירי מונדיאל.
לאחר פרישתו שימש בתפקידים שונים, בהם מאמן קבוצת נעוריו היברניאן ושרלרואה הבלגית ומנהל מקצועי בליווינגסטון.
קריירת משחק

קולינס החל את קריירת המשחק המקצוענית בקבוצת היברניאן מליגת העל הסקוטית בעונת 1985/1986. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה החל קולינס להשתלב בהרכב קבוצתו, ובעונת 1987/1988 לא החמיץ ולו הופעת ליגה בודדת. באותה עונה אף עשה את צעדיו הראשונים בנבחרת סקוטלנד. על אף שלא הצליח להגיע להישגים עם קבוצת נעוריו, שיחק בה קולינס במשך חמש עונות בהן רשם 163 הופעות ליגה בהן כבש 16 שערים.
לקראת עונת 1990/1991 חתם קולינס בסלטיק של המאמן בילי מקניל. קולינס היה לשחקן סלטיק הראשון שהעברתו חצתה את רף המיליון ליש"ט. קולינס הוצב על פי רוב בצד שמאל של הקישור, ונהנה מתקופה פורה יחסית מבחינה התקפית, שכללה 47 שערים ב-217 הופעות ליגה במדי המועדון. סלטיק סבלה באותן שנים משלטונה של גלאזגו ריינג'רס, יריבתה העירונית, בליגה המקומית, והתקשתה לזכות בתארים.
באפריל 1994 היה קולינס לכדורגלן הראשון שכובש שער עם נעלי הפרדטור של אדידס. היה זה שער היתרון של סלטיק בדרבי של גלאזגו באצטדיון אייברוקס, בבעיטה חופשית ישירה על קצה הרחבה. המשחק עצמו הסתיים בשוויון 1-1. בעונת 1994/1995 זכה קולינס לראשונה עם קבוצתו בתואר, לאחר שסלטיק הניפה את הגביע הסקוטי לאותה עונה. קולינס פתח בהרכב קבוצתו בניצחון 1-0 בגמר על איירדריוניאנס. עונה אחר כך, עם 11 שערי ליגה ב-29 הופעות, סייע קולינס לקבוצתו לסיים כסגנית האלופה, בפעם הראשונה מאז הגיע לקבוצה. הייתה זו עונתו השישית והאחרונה של קולינס בסלטיק.
לקראת עונת 1996/1997 ניצל קולינס את חוק בוסמן ועבר למונקו מהליגה הצרפתית בהעברה חופשית. סלטיק דרשה פיצוי על מעברו של קולינס, בטענה כי חוק בוסמן לא תקף במונקו מכיוון שאינה חברה באיחוד האירופי. הטענה לא התקבלה, ומעברו של קולינס אושר ללא תמורה.
מבחינה מקצועית, רשמה מונקו עונה מוצלחת מאוד. קולינס הצטרף למאמן ז'אן טיגנה ולסוללת הכוכבים שכללה בין היתר את פביאן בארטז, עמנואל פטי, אנזו שיפו, תיירי הנרי, סוני אנדרסון ודויד טרזגה. מונקו הרשימה באותה עונה בליגה הצרפתית וזכתה באליפות צרפת בפער ניכר מסגניתה פריז סן-ז'רמן. הקבוצה נחלה הצלחה גם בגביע אופ"א, כשהגיעה עד לחצי גמר המפעל. קולינס תרם לזכייה באליפות שישה שערי ליגה ב-28 הופעות. עונה אחר כך איבדה מונקו את הפסגה וסיימה שלישית בלבד, אך רשמה קמפיין מוצלח נוסף באירופה, כשהצליחה להעפיל עד לחצי גמר ליגת האלופות, תוך שהיא מדיחה את מנצ'סטר יונייטד ברבע הגמר. קולינס היה לשחקן הרכב משמעותי גם בעונה זו.
לקראת עונת 1998/1999 עבר קולינס לאברטון מהפרמייר ליג, אותה אימן אז בן ארצו וולטר סמית', תמורת כשני מיליון ליש"ט. הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות, שבמהלכן אף הוביל את הקבוצה כקפטן בחלק מהמשחקים. הוא הביע את רצונו לעזוב את הקבוצה לקראת עונת 2000/2001, ונמכר לפולהאם מליגת המשנה שם התאחד עם מאמנו לשעבר במונקו, ז'אן טיגנה. כבר בעונת הבכורה שלו בפולהאם סייע קולינס לקבוצתו לזכות באליפות ליגת המשנה ולעלות לפרמייר ליג. הוא היה לשחקן מפתח בקבוצה בעונת 2001/2002, בה סיימה במרכז הטבלה במקום ה-13 ושמרה על מקומה בליגה הבכירה.
עונה אחר כך סבל קולינס מחוסר בדקות משחק, ושותף רק בשישה משחקי ליגה. בסיום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת סקוטלנד

קולינס ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סקוטלנד ב-17 בפברואר 1988, תחת המאמן אנדי רוקסברג, במשחק ידידות בחוץ מול ערב הסעודית. במשחק זה כבש קולינס את שער הבכורה שלו בנבחרת, שערה השני של סקוטלנד בדרך לשוויון 2-2 בסיום.
מאז אותו משחק נאלץ קולינס להמתין מעל לשנתיים עד להופעתו הבאה בנבחרת, אז זומן למשחקי ההכנה לקראת מונדיאל 1990 באיטליה. קולינס הפגין יכולת טובה וזומן על ידי רוקסברג לסגל סקוטלנד לטורניר, אך לא זכה להופיע כלל במהלכו. הופעתו הראשונה במשחק תחרותי הייתה במסגרת מוקדמות יורו 1992. קולינס רשם שתי הופעות במהלך המוקדמות ואף כבש שער אחד, אך לא זומן לסגל הנבחרת לטורניר הגמר.
לאחר טורניר היורו אליו לא זומן, היה קולינס לדמות חשובה יותר בנבחרת. הוא כבש שני שערים בשש הופעות במוקדמות מונדיאל 1994, מהם לא הצליחה סקוטלנד להעפיל, ובלט במיוחד במוקדמות יורו 1996, אז שותף בכל עשרת משחקיה של סקוטלנד וכבש ארבעה שערים שסייעו לנבחרתו להעפיל מהמוקדמות. קרייג בראון, מאמנה של סקוטלנד, בחר לזמן את קולינס לטורניר יורו 1996 באנגליה. קולינס פתח ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של סקוטלנד בטורניר, שהסתיים בהדחתה בתום שלב הבתים.
קולינס היה שותף להעפלתה של סקוטלנד ממוקדמות מונדיאל 1998, עם שמונה הופעות מתוך עשר במהלך הטורניר. בראון זימן את קולינס לסגל סקוטלנד לקראת מונדיאל 1998 בצרפת, וכמו בטורניר היורו הקודם, קולינס לא החמיץ ולו דקה אחת משלושת משחקיה של סקוטלנד בטורניר. במשחק שפתח את הטורניר, ובו פגשה סקוטלנד את ברזיל, כבש קולינס בדקה ה-38 בפנדל את השער השוויון הזמני של נבחרתו, שקבע 1-1 בדרך להפסדה של סקוטלנד, 2-1 בסיום.
הטורניר האחרון של קולינס במדי סקוטלנד היה מוקדמות יורו 2000. סקוטלנד הגיעה לשלב הפלייאוף, שם פגשה את אנגליה לצמד משחקים. האנגלים גברו 2-1 בסיכום שני המפגשים על סקוטלנד, ובסיום הפלייאוף פרש קולינס ממשחק בינלאומי. לזכותו 58 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש 12 שערים.
קריירת אימון

לאחר פרישתו ממשחק פעיל ב-2003, השלים קולינס את לימודיו לתעודת מאמן. ב-31 באוקטובר 2006, זמן קצר לאחר פתיחת עונת 2006/2007, התמנה לתפקיד מאמן היברניאן, קבוצת נעוריו כשחקן. כבר בעונה זו הוביל הוביל קולינס את קבוצתו לפלייאוף העליון, בו סיימה במקום השישי בטבלה, ולזכייה בתואר ראשון מזה למעלה מ-15 שנים, גביע הליגה הסקוטית. היברניאן גברה בגמר בתוצאה 5-1 על קילמרנוק. מספר שבועות לאחר הזכייה החלה מחלוקת בין שחקני הקבוצה לבין קולינס, כשמספר שחקנים אף פנו לבעלים של המועדון והתלוננו על שיטות האימונים והמשחק של קולינס. זמן קצר לאחר מכן פרסמו שחקני הקבוצה, ובראשם הקפטן רוב ג'ונס, הודעת התנצלות פומבית במאמנם. ב-20 בדצמבר 2007, במהלך עונתו השנייה כמאמן הקבוצה, התפטר קולינס מתפקידו, יום אחד בלבד לאחר פתיחת מתחם האימונים החדש של הקבוצה. לטענתו, הגורם להתפטרות היה מחלוקת לגבי גובה תקציב הרכש של המועדון.
ב-15 בדצמבר 2008, במהלך עונת 2008/2009, התמנה קולינס לתפקיד מאמן שרלרואה מליגת העל הבלגית. לקראת סיום העונה הצליחה שרלרואה של קולינס להבטיח את מקומה בליגה הבכירה לעונה נוספת, וזמן קצר לאחר מכן הודיע קולינס כי יעזוב בסיום העונה.
בפברואר 2012, לאחר קרוב לשלוש שנים מחוץ למגרשים, חזר קולינס לסקוטלנד, והתמנה לתפקיד המנהל המקצועי של ליווינגסטון מליגת המשנה. בפברואר 2013, לאחר כשנה בתפקיד, הודיע קולינס על התפטרותו עקב מחלוקת בנוגע לפיטורי המאמן גארת' אוונס.
עם מינויו של רוני דיילה לתפקיד מאמן סלטיק, בה שיחק קולינס בעברו, התמנה קולינס לתפקיד עוזר המאמן.
תארים > תארים כשחקן

הגביע הסקוטי: 1994/1995
אליפות צרפת: 1996/1997
תארים > תארים כמאמן

גביע הליגה הסקוטית: 2006/2007
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | מועדון | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985/1986 | היברניאן | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 19 | 1 |
| 1986/1987 | היברניאן | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 30 | 1 |
| 1987/1988 | היברניאן | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 44 | 6 |
| 1988/1989 | היברניאן | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 35 | 2 |
| 1989/1990 | היברניאן | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 35 | 6 |
| 1990/1991 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 35 | 1 |
| 1991/1992 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 38 | 11 |
| 1992/1993 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 43 | 8 |
| 1993/1994 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 38 | 8 |
| 1994/1995 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 34 | 8 |
| 1995/1996 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 29 | 11 |
| 1996/1997 | מונקו | צרפתליגת העל הצרפתית | 28 | 6 |
| 1997/1998 | מונקו | צרפתליגת העל הצרפתית | 25 | 1 |
| 1998/1999 | אברטון | אנגליהפרמייר ליג | 20 | 1 |
| 1999/2000 | אברטון | אנגליהפרמייר ליג | 35 | 2 |
| 2000/2001 | פולהאם | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 27 | 3 |
| 2001/2002 | פולהאם | אנגליהפרמייר ליג | 34 | 0 |
| 2002/2003 | פולהאם | אנגליהפרמייר ליג | 5 | 0 |
| סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | 554 | 76 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת סקוטלנד> שנה | נבחרת סקוטלנד> הופעות | נבחרת סקוטלנד> שערים |
| --- | --- | --- |
1988: 1
1989: 0
| 1990 | 4 | 0 |
1991: 1
| 1992 | 3 | 0 |
| 1993 | 6 | 2 |
| 1994 | 7 | 3 |
| 1995 | 7 | 1 |
| 1996 | 10 | 1 |
| 1997 | 7 | 0 |
| 1998 | 7 | 2 |
| 1999 | 5 | 1 |
| סך הכול | 58 | 12 |
גאיוס קלאודיוס נרו

| --- | --- |

 לידה:  242 לפנה״ס? רומא העתיקה 
 פטירה:  המאה ה־3 לפנה״ס כנראה 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 תפקיד:  סנאטור ברומא העתיקה (ערך בלתי־ידוע–ערך בלתי־ידוע)  קנסור (204 לפני הספירה–204 לפני הספירה)  לגאטוס (209 לפני הספירה–209 לפני הספירה)  קונסול (207 לפני הספירה–207 לפני הספירה)  לגאטוס (201 לפני הספירה–201 לפני הספירה)  לגאטוס (200 לפני הספירה–200 לפני הספירה)  פרו-פראיטור (210 לפני הספירה–210 לפני הספירה)  טריבון צבאי (ערך בלתי־ידוע)  פרו-פראיטור (211 לפני הספירה–211 לפני הספירה)  לגאטוס (214 לפני הספירה)  פראיטור (212 לפני הספירה–212 לפני הספירה)  לגאטוס (199 לפני הספירה–199 לפני הספירה) 
 פרסים והוקרה:  triumphator 
 
גאיוס קלאודיוס נרו (בלטינית: Gaius Claudius Nero; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מגיסטראט רומאי שפיקד על הכוחות הרומאיים בקרב מטאורוס.