stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תל ערד
העיר התחתונה תקופת הברונזה הקדומה

בתל זוהו 5 שכבות:
שכבה V - התקופה הכלקוליתית (האלף ה-4 לפנה"ס) - התיישבות בבורות בגבעת ערד ובגבעות סביב לה.
שכבה IV - תקופת הברונזה הקדומה I ב' (3100-2950 לפנה"ס) - יישוב פרזות כפרי. האוכלוסייה התגוררה במערות טבעיות ובנקיקים, נמצאו מעט שרידי בניה.
שכבה III - תחילת תקופת הברונזה הקדומה II‏ (2950-2800 לפנה"ס) - יישוב עירוני גדול בשטח של כ-100 דונם, ובו 2,500 עד 3,000 נפש. יש רצף אוכלוסייה עם שכבה IV. זו הקדומה בשכבות העיר. השכבה כללה: חומה עם מגדלים, מאגר מים בחלק הנמוך של העיר, אשר אסף, לדעתה של עמירן, מי נגר מכל העיר דרך רחובות רדיאליים שהסתיימו בו (לדעתו של זאב הרצוג העיר לא כללה תכנון מסודר והתפתחה באופן אורגני). מסביב למאגר המים היו חגורת מבנים ובהם "מבצר המים". מבנים נוספים בעיר כגון "צמד מקדשים", אשר זוהו כך עקב מציאת מצבה בתוכם. ארמון, בו התגלתה אסטלה עם חרוטת דומוזי ובנייני ציבור. בשכבה זו זוהה הבית הערדי (יחידה המכילה לרוב חדר גדול, חדר קטן וחצר תחומה). השכבה חרבה בשרפה בהתקפת אויב.
שכבה II - אמצע תקופת הברונזה קדומה II - רצף באוכלוסייה ללא פער כרונולוגי עם שכבה III. נמשך סגנון הבנייה של שכבה III. ניתן לייחס את הרס השכבה לסיבות הבאות: התמעטות משקעים, השתלטות מצרים העתיקה על חצי האי סיני ופגיעה בסחר הנחושת של ערד וכן זעזועים פוליטיים ברחבי ארץ כנען אשר גרמו לחדירת אוכלוסיות חדשות.
שכבה I – שלהי ברונזה קדומה II. יישוב דל לאחר החורבן.
שינוי אקלימי כהסבר לסופו של היישוב

בתקופת הברונזה הקדומה הייתה ערד עיר גדולה ומפותחת, ששמשה ככל הנראה גם כמרכז עירוני מסחרי ומנהלי ליישובים הקטנים ולעורף הכפרי סביב לה. בהיעדר מקורות מים שיתמכו בצרכי החקלאות, נאלצו החקלאים להסתמך על גשמים. באזור גודלו דגנים וקטניות, אך נמצאו גם גלעיני זיתים וחרצני ענבים (בהנחה שהם גודלו במקום ולא יובאו מהרי חברון). גידול זיתים וענבים דורש אקלים לח יותר, ואילו גידולי בעל דורשים כמות משקעים של לפחות 200 מ"מ לשנה. יציבות האוכלוסייה לאורך כמה מאות שנים מעלה את ההשערה שהאקלים בבקעה במחצית הראשונה של האלף ה-3 לפנה"ס היה לח יותר מאשר האקלים כיום.
שכבות II ו-I מתוארכות לשנים 2650–2800 לפנה"ס. מחקרים בתחומים שונים שנעשו באגן הים התיכון העלו את ההשערה שבאמצע האלף ה-3 לפנה"ס, לקראת סופה של תקופה זו, התרחש באזור תהליך של יובש אקלימי, אשר השפיע השפעה מכרעת על המערכת היישובית, ובמיוחד על האזורים המדבריים למחצה. ייתכן וערד, אשר שכנה על גבול המדבר, הושפעה מתהליך זה, אשר גרם לאובדן ענף החקלאות ולאובדן העורף הכפרי התומך בעיר וכתוצאה מכך לנטישה סופית של העיר.
כלכלה

כלכלת העיר הייתה מגוונת, וכללה חקלאות, גידול בעלי חיים, מסחר עם ערי כנען, מצרים וסיני ומלאכות שונות:
חקלאות - ממצאים באתר, הן בבתים פרטיים והן במבני הציבור, חשפו גרעינים מפוחמים בכמויות גדולות. הזיהוי הבוטנאי העלה שהגרעינים הם של שעורה, חיטה וקטניות, ובהיקף קטן יותר אפונה, עדשים וחומוס. בנוסף נמצאו גלעיני זיתים וחרצני ענבים. עוד נמצאו באתר כמויות גדולות של להבי מגל ושל מכשירי קציר עשויים מצור. אלה התאפיינו בצלעות מקבילות ובברק שימוש חזק שמקורו ממגע עם גבעולי תבואה. כמות הגרעינים המפוחמים וכלי העבודה מחזקות את ההנחה שהחקלאות הייתה גורם כלכלי חשוב במקום.
גידול צאן ובקר - עצמות עזים וכבשים רבות ומעט עצמות בקר התגלו בתל והן מעידות על חשיבות הענף במקום. כן נמצאו עצמות חמורים, ששימשו כאמצעי תחבורה.
טוויה, אריגה ותפירה - נמצאו כלים למלאכות עדינות מעצמות בעלי חיים: מחטים, מרצעים וספאטולות אשר שימשו כנראה להפרדת השתי מן הערב באריגה. כן נמצאו מרצעי נחושת וניתן להניח ששימשו בעיבוד בדים.
בורסקאות - נמצאו מקרצפים מצור לווחי. הנפוצים היו "מקרצפי מניפה" אשר שימשו לחיתוך עורות ועיבודם. המקרצפים עשויים מצור מעולה. כן נמצאו מרצעי צור מקדחים ועוד. גם כלי הנחושת הכילו מרצעים אשר שימשו כנראה לעיבוד עורות.
כתישה וטחינה - על מלאכה זו מעידים המכתשים ואבני הרחיים שנמצאו באתר. כלי הכתישה היו בצורות מגוונות ונועדו לטחינה, לכתישה ולגריסה. מציאת מכתשים ורחיים באותו חדר מעידה על תפקידם השונה.
קרמיקה - נמצאה כמות גדולה של כלי חרס. הכלים כללו פיטסים, קנקנים, כלי בישול, כלי הגשה, כלי אכילה וכלי שתייה, כלי אגירה קטנים וכן קעריות נר. לא נתגלו באתר בתי יוצר או כבשנים, ולכן נראה שלא פעלה במקום תעשיית קרמיקה.
חותמות - באתר נמצאו חותמות גליל וחותמות טביעה מרובות. נמצאו גם חותמות שהכנתן לא נשלמה. החותמות עשויות מאבן קירטון מקומית. זו עדות לתעשייה מקומית מפותחת.
תכשיטים - האתר הכיל כלים עדינים עשויים מעצם, וכן תכשיטים וחרוזים רבים העשויים צדפים שונים אבן אודם וחרס. מקור הצדפות והאבנים הוא מיבוא. אבל אפשר להניח שהתכשיטים עצמם יוצרו בערד.
מסחר - על קשרי המסחר הענפים מעידים כלי החרס שנמצאו בערד ומקורם אינו מקומי. נמצאו כלים כנענים העשויים מטין שאינו מקומי. כלים אלה מעידים על קשרי מסחר עם ערים אחרות בכנען. נמצאו גם עדויות לקשרי מסחר עם מצרים. העדויות הן בדמות קנקנים מצריים במידות שונות המשמשים לאחסון ולהובלה. מספרם קטן ממספר הכלים הכנענים. כן נמצא שבר חרות עם שמו של המלך נערמר. עדויות לקשרי מסחר עם סיני נמצאו בבדיקות הפטרוגרפיות של סירי הבישול אשר העידו שהטין מכיל מרכיבי גרניט שמקורו, אולי, בדרום סיני. במקביל, בחפירות בדרום סיני בראשות יצחק בית אריה, נמצאו ממצאים אשר העידו על קשר אמיץ עם ערד. הבתים שנמצאו שם היו בתצורת הבית הערדי. כן נמצאה זהות בחלק מכלי החרס והנחושת. המצאות כלי נחושת בערד מעידה על יבוא שכן אין מרבצי נחושת באזור העיר. כך גם לגבי צדפי ים סוף והים התיכון אשר שובצו בתכשיטים. במקביל נמצאה כמות גדולה של ביטומן מים המלח בחדרים באתר. אפשר להניח שסוחרי ערד ייצאו אותו יחד עם גושי מלח, שהיה תמיד מוצר מבוקש.
גלריית תמונות

תצלום אווירי של התל
ראו גם

מכתבי ערד
חורבת קיטמית - אתר ארכאולוגי הנמצא 10 ק"מ מתל ערד
רשימת ממצאים מרכזיים בארכאולוגיה מקראית
לקריאה נוספת

רות עמירן, אורנית אילן, מ' סבן, זאב הרצוג, ערד , הוצאת הקיבוץ המאוחד והחברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, 1997.
גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
אהרוני מ. ערד האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, 1272-1266, 1992.
עמירן ר' ואחרים, תש"ם. העיר הכנענית הקדומה של ערד, קדמוניות 50-49. עמ' 2–19.
עמירן ר' ואחרים, 1997.ערד הכנענית – עיר שער למדבר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב
הערות שוליים

↑  יוחנן אהרוני, האוסטרקונים של ערד, קדמוניות 3, 1968, עמ' 101-104
↑  לפי המקרא, חזקיהו ביקש להעדיף את המקדש שבירושלים כמקום תפילה אחד מרכזי, ולכן ביקש להרוס את כל אלה שנמצאו מחוצה לה. ניתן לראות עדות לכך בפסוק ”הוּא הֵסִיר אֶת־הַבָּמוֹת וְשִׁבַּר אֶת־הַמַּצֵּבֹת” (מלכים ב', י"ח)
↑  Pamela Gaber, The History of History: Excavations at Idalion and the Changing History of a City-Kingdom, Near Eastern Archaeology 71, 2008, עמ' 60–61 doi: 10.1086/nea20361348
↑  Christoph Uehlinger, "The Archaeology of Israelite Cult", in: Kyle H. Keimer, The Ancient Israelite World, Taylor & Francis, 2022, p. 440
↑  איתי בלומנטל, מחקר: רבים בממלכת יהודה ידעו קרוא וכתוב, באתר ynet, 9 בספטמבר 2020
1 2  זאב הרצוג, ערד - תל המצודות בערד, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, רשות העתיקות, 1997
↑  Zeev Herzog, The Fortress Mound at Tel Arad an Interim Report, Journal of the Institute of Archaeology of Tel Aviv University, 2002
1 2 3  מרים אהרוני, מטמון הכסף מערד, קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ ישראל וארצות המקרא, 1980, עמ' 39-40
↑  Tzilla Eshel et al, From Iberia to Laurion: Interpreting Changes in Silver Supply
to the Levant in the Late Iron Age Based on Lead Isotope Analysis, Archaeological and Anthropological Sciences, 2022
|  גנים לאומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן והגליל | אושא • אכזיב • ארבל • בית הכנסת בכפר נחום • בית שערים • ברעם • הר תבור • חורשת טל • חורבת מנים • חמת טבריה • חצור • כוכב הירדן • כורזים • כורסי • כפר נחום • מבצר יחיעם • מבצר נמרוד • מונפור • נחל צלמון • סוסיתא • ציפורי • קרני חיטין • ראש הנקרה • שדה עמודים • שמרון • תל חי • תל יודפת • תל צפצפות • תל קדש |  |
| השרון והשומרון | אביחיל • אפולוניה • בית אלפא • בית שאן • גן השלושה • הר גריזים • הר הכרמל • חוף גדור • חוף השרון • מבצר קאקון • מעיין חרוד • נחל אלכסנדר • נחל מהר"ל • נחל נדר • סידנא עלי • פארק השרון • צור נתן • קיסריה • שומרון • תל דור • תל מגידו • תל שקמונה |  |
| יהודה ומישור חוף יהודה | בית גוברין • בית עיטאב • גן המלך • הגן הבוטני הלאומי • הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק • הר צובה • הרודיון • הרי יהודה • חוף פלמחים • גבעות הכורכר נס ציונה • ירקון • מאוזוליאום מזור • מגדל אפק • מורדות הר הצופים • מערות סמך • מערות חזן • נבי סמואל • נחל רובין • סובב חומות ירושלים • עין חמד • עמק צורים • קומראן • תל גזר • תל חברון • תל לכיש • תל צפית |  |
| הנגב | אנדרטת חטיבת הנגב • אשכול • אשקלון • גן הפסלים • ממשית • מצדה • ניצנה • עבדת • עין עבדת • עתיקות עין גדי • שבטה • תל באר שבע • תל ערד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467837805171  VIAF: 117144647636467300876   WorldCat (עם VIAF): 117144647636467300876
אדן מארפי

| --- | --- |

 לידה:  30 בנובמבר 1878 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  3 בדצמבר 1959 (בגיל 81) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 השכלה:  האקדמיה לאמנויות היפות (1906)  אקדמיה ז'וליאן 
 בן או בת זוג:  ברטה בונצה 
 
אדן מארפי (בהונגרית: Márffy Ödön; בודפשט, 30 בנובמבר 1878 – בודפשט, 3 בדצמבר 1959) היה צייר ואמן גרפי יהודי-הונגרי. הוא היה חבר ב-MIÉNK (אימפרסיוניסטים ונטורליסטים הונגרים), השמונה, KUT (האגודה החדשה לאמנים). הסגנון הציורי שלו קשור בעיקר לקבוצת הפוביזם ואחר כך לאסכולת פריז.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

אדן מארפי נולד במשפחה יהודית כבנם של יאקאב מארפי, פקיד ושל יאנקה שייבר. אחרי הכשרה קצרה בהונגריה, ב-1902 נסע לפריז כדי ללמוד על מלגה ממועצת העיר בודפשט. תחיל הפך לתלמידו של ז'אן פול לורנס באקדמיה ז'וליאן, אך מאוחר יותר במהלך השנה עבר לבית הספר הממלכתי, האקול דה ביו-ארט (École des Beaux-Arts), בכיתה של פרננד קורמון (Fernand Cormon) שם בילה ארבע שנים. בנוסף לשליטה בלימודי חובה, היה לא פחות חשוב עבורו ההכרות עם סטודנטים לציור שכבר התלהבו מהמגמות המודרניות. באמצעותם התוודע לציוריהם של סזאן, ואן גוך ופייר בונאר, כמו גם עם הציירים המודרניים ביותר באותה תקופה, אנרי מאטיס והפוביזם. הוא הציג לראשונה בשנת 1906 בסלון הסתיו.
ביוגרפיה > עידן פוביזם

הוא חזר להונגריה בסתיו 1906 ועד מהרה הציג את עבודותיו בצבעים עזים שהיו מבוססים על פלנאר (ציור באוויר הפתוח במקום בסטודיו) בתערוכות קולקטיביות. עוד באותה השנה זכה בפרס האמנותי המשמעותי ביותר של התקופה, בארבעת אלפים כתרים של פרס יובל ההכתרה של פרנץ יוזף. סכום הכסף הניכר איפשר לו לערוך סיור לימודים נוסף לאיטליה ולדלמטיה. יוז'ף ריפל-רונאי וקארוי קרנשטוק הבחינו בהצלחותיו. בתמיכתו של ריפל-רונאי הפך מארפי לחבר מייסד בקבוצת האמנים MIÉNK, בזמן שקרנשטוק הזמין אותו לצייר באחוזתו. מארפי עבד בחברת קרנשטוק בשנה שלאחר מכן והאינטראקציה פיתחה את ציורם הפוביסטי.
ביוגרפיה > שמונה תקופות

במלחמת העולם הראשונה עבד כצייר מלחמה בדרגת סגן, ממש כמו לאסלו מדניאנסקי.
ביוגרפיה > עידן צ'ינסקה

עוד בפריז בשנת 1906, התיידד עם המשורר אנדרה אדי, שהכין את דיוקנו בצבעי מים. בשנת 1920 התחתן עם אלמנתו של אדי, צ'ינסקה, הלא היא ברטה בונצה (1894–1934), אז החלה תקופת יצירה פורייה שלו. בשנת 1924 הפך לחבר מייסד ב"אגודה החדשה לאמניות יפה" (KUT) ונשיא האגודה במשך עשר שנים משנת 1927. הוא נסע לארצות הברית בשנת 1928 ונחל הצלחה בתערוכותיו בוושינגטון די. סי. ובניו יורק. כמה מיצירותיו נמכרו לקונים אמריקאים ואירופאים. הוא ארגן את תערוכות האוסף ההונגרית שלו בשנים 1928, 1930 וב-1958 במוזיאון ארנסט ובשנת 1931 בגלריה טמאש.
ביוגרפיה > תקופה מאוחרת

אחרי מלחמת העולם השנייה הצטרף לעבודתו של בית הספר האירופי, התחתן בשנית ב-1948. הוא נשא לאישה את פרנצ'סקה (צ'סקה) האקר שהייתה צעירה ממנו בכמעט ארבעים שנה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 מארפי לא הצליח להסתגל לציפיות הריאליזם הסוציאליסטי.
עבודות (מבחר)

דיוקן של לאיוש גולאצ'י (1907; שמן על בד, 63x52 ס"מ) (MNG)
אוכף (1908; שמן על בד, 88.5x62 ס"מ; בבעלות פרטית)
נשים באמבטיה (קומפוזיציה עירומה) (1909; שמן על בד, 79.5x98.5 ס"מ) (JPM)
המכס הישן של ואץ (1910; שמן על בד, 69.5x90 ס"מ) (MNG)
עירום עומד (בערך 1911; שמן על בד, 114x86 ס"מ) (בבעלות פרטית)
עירום שוכב (בערך 1913; שמן על בד, 57x89 ס"מ) (MNG)
דיוקן עצמי קונסטרוקטיבי (1914; שמן על בד, 92x69 ס"מ) (MNG)
אדי (בערך 1920; עיפרון, דיו שטוף, נייר, 167 x 109 מ"מ) (MNG)
ילדה בירוק (1921; שמן על בד, 42.5x33 ס"מ) (בבעלות פרטית)
צ'ינסקה (1924)
אישה בצעיף תחרה (1930, צבועה מאוחר יותר; שמן על בד, 81x65 ס"מ) (MNG)
אישה בשמלת קיץ בחוץ (Vonyica) (1930 בקירוב) (שמן על בד, 80x63.5 ס"מ) (אוסף דיאק - גלריה עירונית, סקשפהרוואר)
דיוקן עצמי (שנות הארבעים (שמן על בד, 100x80 ס"מ) (MNG)
קוטפי פירות: מחבתות (1949)
חברות בחברה

MIÉNK
הפראים ההונגרים
השמונה
KUT
חוג Gresham
בית הספר האירופי
פרסים

פרס יובל ההכתרה של פרנץ יוזף (1907)
גרנד פרי בית האמנים (1908)
פרס הנוף של אגודת פאל סיניאי מרשה (1931)
מדליית זהב הממלכתית הגדולה (1947)
פרס האמן המעוטר (1958)
עבודותיו במכירות פומביות ואוספים

אדן מרפי במאגר המידע של BudapestAuction
אדן מארפי 648 ציורים וגרפיקה במאגר האמנות הבינלאומי
לקריאה נוספת

לקסיקון אמנות. אד. לאסלו איבר. כרך 2 בודפשט: 1935.
לקסיקון אמנות. מהדורה שלישית כרך 3 בודפשט: 1981-1984. ISBN 963 0523 604
לקסיקון אמנות בני זמננו
לקסיקון קטן של אמנות הונגרית. בודפשט, 2002. אדן מארפי. ISBN 963 8477 660
זולטאן רוקנבאואר: מארפי. קטלוג יצירות אמנות, בודפשט / פריז, יצירות אמנות מקלארי, 2006.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 1680/1878. folyószáma alatt".
↑  "Keresztelési bejegyzése a szentistvánvárosi róm. katolikus keresztelési akv. 253/1890. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 1634/1959. folyószáma alatt".
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség házassági akv. 203/1875. folyószáma alatt".
↑  "Scheiber Janka halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 921/1928. folyószáma alatt".
↑  Rockenbauer Zoltán: Márffy Ödön tanulóévei
↑  Rockenbauer Zoltán: Vadak a Dunaparton, avagy tekinthető-e a magyar Collioure-nak Nyergesújfalu? Magyar Vadak Párizstól Nagybányáig 1904–1914. [Kiállítási katalógus]. Magyar Nemzeti Galéria, 2006. Szerk. Passuth Krisztina, Szűcs György. Budapest, 2006. 137–143.
↑  "Hadifestőket alkalmazott az Osztrák–Magyar Monarchia hadserege, hogy az újságokban képes hadi tudósításokat jelentethessenek meg". אורכב מ-המקור ב-2004-11-04.
↑  "Márffy Ödön és Boncza Berta házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 521/1920. folyószáma alatt".
↑  Carlyle Burrows: News and Exhibitions of the week In: Art (Schoen Gallery). In: The New York Herald Tribune, April 29. 1928.
↑  Hivatkozik rá Művészeti lexikon. i. m. 244. o.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307458705171  PLWABN: 9810658332005606  BnF: cb159770205 (data)  GND: 131737872  ISNI: 0000 0000 7851 3173  LCCN: nr2003038338  RKD: 52573  SUDOC: 17162985X  ULAN: 500009282  VIAF: 66415270   WorldCat (עם VIAF): 66415270 
צלום של אדן מארפי וברטה בונצה (צלם: אלדאר סקיי)
ג'רג' סאנטו (סופר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 ביוני 1893 נובה מסטו נאד ואהום, סלובקיה 
 פטירה:  11 בספטמבר 1961 (בגיל 68) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 פרסים והוקרה:  פרס אטילה יוז'ף 
 
ג'רג' סאנטו (במקור שייבר, בהונגרית: Szántó György;‏ 7 ביוני 1893 – בודפשט, 11 בספטמבר 1961) היה סופר הונגרי זוכה פרס אטילה יוז'ף (הפרס הספרותי ממלכתי הגבוה בהונגריה).
קורות חייו

ג'רג' סאנטו נולד במשפחה יהודית כבנם של ד"ר ז'יגמונד שייבר (סאנטו) ושל פרנצישקה פופר. הוא החל את לימודיו בלוגוז', ולאחר מכן נרשם לפקולטה לארכיטקטורה של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. הוא נאלץ להפסיק את לימודיו בגלל מלחמת העולם הראשונה. הוא נלחם בחזית, שם נפצע במצח ולאחר מכן התעוור בעינו הימנית. לאחר שחזר הביתה, החל לצייר. הוא היה מעצב התפאורה והתלבושות של בית האופרה הרומני בקלוז' ב-1920 ולאחר מכן עבר לווינה לטיפול רפואי, אך עד מהרה התעוור גם בעינו השמאלית. הוא השתקע בארד וב-1924, ובין השנים 1925–1926 ערך את כתב העת "פריסקופ". הוא כתב רק בשפה ההונגרית. בשנת 1929 היה חבר בהליקון טרנסילבניה. ב-1932, הוא החל לפרסם את הרומן שלו "הגז" בכתב העת "כתב" (Az Írás) ולאחר מכן, עקב סגירת העיתון, המשיך אותו ב"ידיעות ארד" (Aradi Közlöny). הוא התגורר בבודפשט בין השנים 1942–1944 ובשנת 1947 עבר לבודפשט לצמיתות. הוא כתב בעיקר רומנים של נוער ורומנים היסטוריים, שבהם משולבת שיטת העריכה הנועזת בציוריות עשירה.
חייו הפרטיים

בשנת 1921 נשא לאישה את אדל ברנדייס. כך היא הפכה ל"עין הרואה" שלו, היא תמכה בהגשמת הכתיבה של בעלה לכל אורך חייו. לא היו להם ילדים. ג'רג' סאנטו למד להקליד בעיוורון, אשתו עשתה את עבודת העריכה והתיקונים שלאחר מכן. לקראת סוף ימיו תפקדה דירתם בבודפשט גם כמעין סלון ספרותי.
עבודותיו

מסעו של סבסטיאן הושלם. רוֹמָן ; ארד, 1924
הפרש הכחול ; הוצאת גניוס, ארד, 1924
György Szántó– Nándor Kóra-Korber : עם שומאן בקרנבל ; ארד, 1925
מגדל בבל. רוֹמָן ; עיתוני בראשוב, בראשוב, 1926
מאטה-הארי. רוֹמָן ; Minerva, קלוז', 1928
הגלובוס. רומן היסטורי; דנטה, בודפשט, 1929 (ספרים אלמותיים)
העריסה. רוֹמָן ; דנטה, בודפשט, 1929
שחר אחרון, שחר ראשון. רומן היסטורי ; דנטה, בודפשט, 1930
טוני נכנס לזירה; רומן Nyíl, 1932/21.
להקת ג'אז; רומן Nyíl, 1933/27
סטרדיוורי. רומן, 1-2. ; גילדת האמנויות היפות הטרנסילבנית, קלוז', 1933
העבר החי. רוֹמָן ; Révai, בודפשט, 1933
שנותיי השחורות. רוֹמָן ; גילדת האמנויות היפות של טרנסילבניה, קלוז', 1934 (מהדורת הנצחה שהונפקה לרגל יום השנה ה-10 של גילדת האמנויות היפות של טרנסילבניה)
ענף הזהב. רוֹמָן ; Révai, בודפשט, 1935
מלך האוהל. דרמה היסטורית ; Globus Ny., בודפשט, 1936 (כרוניקה מלווה עלונים של התיאטרון הלאומי)
מלטה, 1-2. ; Révai, בודפשט, 1938 (רומנים הונגריים)
שיר הוולגה. רוֹמָן ; גילדת האמנויות היפות של טרנסילבניה, קלוז', 1939
שנים שברחו ; New Transylvanian Books, Oradea, 1940
ריקוד היידו. רוֹמָן ; זינגר ווולפנר, ב"פ, 1942
חמישה עורבים שחורים. רוֹמָן ; טיבור, בודפשט, 1943
חמש מאות פנגה. רוֹמָן ; New Times, בודפשט, 1944
לכיוון טימישוארה. . . רוֹמָן ; ארקדיה, ארד, 1946
המשיחים. רוֹמָן ; Bárd, בודפשט, 1947
עיר נחושת ; Aurora Ny., בודפשט, 1948 ( רומנים אקספרס )
מֶטרוֹפּוֹלִיס. רוֹמָן ; Irodalmi és Színházi kft., בודפשט, 1949?
מארש החתונה. רוֹמָן ; Bárd, בודפשט, 1948 (כתבים יפים)
המכשפה ; Athenaeum, בודפשט, 1950
הבריונים של טמאש אסה; הוצאת הנוער, 1951
הוורד הכחול ; הוצאת הנוער, 1951 בודפשט (ספריית צעירים)
אוצר האלפיאקים ; נוער, בודפשט, 1952
אחרי מייטן. רוֹמָן ; Youth, בודפשט, 1953 (עבור מדינה וחופש)
טִירָה. רומן היסטורי, 1-2; נוער, 1955 בודפשט
פשיטת רגל ; Magvető, בודפשט, 1955
הכלב של מוצרט. רוֹמָן ; נוער, בודפשט, 1956
לאוקון, או גבול המציאות והדמיון ; Magvető, בודפשט, 1957
העיזבון של דודה נלי. רוֹמָן ; Móra, בודפשט, 1957
האיש של חמשת הצבעים ; Magvető, בודפשט, 1960
שלושת כתרי הברזל. אגדות עם ; Móra, בודפשט, 1960
האיש המתקן הבלתי ניתן לתיקון. רוברט אוון ; Móra, בודפשט, 1961
שני הרומנים של ג'רג' סאנטו. הציור המדבר. משחק צללים של ויימאר ; Magvető, בודפשט, 1963
התנ"ך הטיבטי. סיפורים ; Móra, בודפשט, 1975
שנותיי השחורות / חמישה עורבים שחורים ; קריטריון, בוקרשט, 1982
לקריאה נוספת

מי זה מי בספרות ההונגרית? ספרי עיון מסת"ב 963-8607-10-6
מי זה מי בספרות ההונגרית? בהוצאת Könyvkuckó, בודפשט, 1999 מסת"ב 9-638157-91-7
Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש).
ראו גם

A magyar irodalom arcképcsarnoka
Kortárs magyar írók
Czéh Károly: A magyar regény főbb alakjai; Kultúra Ny., Pécs, 1940 (Specimina dissertationum Facultatis Philosophicae Regiae Hungaricae Universitatis Elisabethinae Quinqueecclesiensis; A Magyar Intézet értekezései)
Balázs Imre József: A többszörös művészregény. Szántó György: Stradivari. Helikon 2005/6.
Kováts Miklós: Szántó György. In: Szántó György: Aranyágacska. Budapest, 1976. 495-498. oldal
מאמרים קשורים

חיי הספרות ההונגרית של לוגוז'
אוטוביוגרפיה בטרנסילבניה
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a vágújhelyi izraelita hitközség születési akv. 31/1893. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-10-20.
1 2 3  Halálesete bejegyezve a Bp. XII. ker. állami halotti anyakönyv 1294/1961. folyószáma alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268877105171  PLWABN: 9810573239505606  BnF: cb103343243 (data)  GND: 1055110968  ISNI: 0000 0001 1765 7285  LCCN: n85805454  NKC: xx0004124  NTA: 216577764  VIAF: 59447714   WorldCat (עם VIAF): 59447714
רובל רוסי

ערך זה עוסק ברובל רוסי. אם התכוונתם לרובל אחר, ראו .
| --- | --- |

 משתמשים:  רשמי: רוסיה רוסיה לא רשמי: אבחזיה אבחזיה דרום אוסטיה דרום אוסטיה
 סמל:  "₽" או "руб" קופייקה: "к" או "коп"
 ISO 4217:  RUB
 לשון רבים:  רובלים (ברוסית: рубли́ רוּבְלי)
 יחידות משנה
 1/100:  קופייקה
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  ₽5, ₽10, ₽50, ₽100, ₽200, ₽500, ₽1,000, ₽2,000, ₽5,000
 מטבעות בשימוש:  к1, к5, к10, к50, ₽1, ₽2, ₽5, ₽10
 בנק מרכזי
 אינפלציה:  3.8%
 בנק מרכזי:  הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית
 /http://www.cbr.ru
 
 → רובל סובייטי, ruble (1991–1997) 
סמל הרובל הרוסי שאושר רשמית בדצמבר 2013.
שטר מיוחד בערך של 100 רובל רוסי שהונפק לכבוד מונדיאל 2018
רובל רוסי (סמל: ₽ או Pуб, ברוסית: Рубль רוּבְל, לשון רבים: Pубли́ רוּבְלי) הוא המטבע הרשמי וההילך החוקי של רוסיה. רובל אחד מתחלק למאה קופייקות (קופייקה, ביחיד: Копейка קַפְיֵקַה, ברבים: Kопе́йки קַפְיֵקי). בתקן ISO 4217 מסומן הרובל הרוסי כ-RUB. הרובל הוא ההילך החוקי הבלעדי בכל הפדרציה הרוסית.
המילה "רובל" היא שמו של ההילך החוקי הרוסי עוד מהמאה ה-13. הרובל הנוכחי נמצא בשימוש משנת 1991, תחילה במקביל לרובל סובייטי. מטבע הרובל נמצא בשימוש יומיומי במדינות: רוסיה, טג'יקיסטן, אבחזיה ודרום אוסטיה.
בדצמבר 2013 התקבל באופן רשמי סמל לרובל הרוסי - "₽", למרות זאת, ראשי תיבות "руб" עדיין בשימוש נפוץ.
מטבעות ושטרות > מטבעות

מטבעות של קופייקה ורובל יש ביחידות של 1, 5, 10 ו-50 קופייקות ו-1, 2, 5, 10 רובל. כמו כן קיימים מטבעות שאינם משמשים במחזור כהילך חוקי, הנקראים מטבעות זיכרון, ביחידות של 10 20 ו-50 רובל.
| תמונה | ערך נומינלי | דיאמטר (מ"מ) | אורך (מ"מ) | משקל (בגרם) | שנת ייצור |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 קופייקה | 15.5 | 1.25 | 1.50 | 1997—2009, 2011, 2014 |  |  |
|  | 5 קופייקות | 18.5 | 1.45 | 2.60 | 1997—2009, 2011, 2014 |  |  |
|  | 10 קופייקות | 17.5 | 1.25 | 1.95 | 1997—2006 |  |  |
|  | 10 קופייקות | 17.5 | 1.25 | 1.85 | 2006—2014 |  |  |
| (אין תמונה) | 10 קופייקות | 17.5 | 1.25 | 1.85 | 2014—2015 |  |  |
|  | 50 קופייקות | 19.5 | 1.50 | 2.90 | 1997—1999 2001—2006 |  |  |
|  | 50 קופייקות | 19.5 | 1.50 | 2.75 | 2006—2014 |  |  |
| (אין תמונה) | 50 קופייקות | 19.5 | 1.50 | 2.75 | 2014—2015 |  |  |
|  | 1 רובל | 20.5 | 1.50 | 3.25 | 1997—1999 2001—2003 2005—2009 |  |  |
|  | 1 רובל | 20.5 | 1.50 | 3.00 | 2009—2015 |  |  |
|  | 1 רובל | 20.5 | 1.50 | 3.00 | משנת 2016 |  |  |
|  | 2 רובלים | 23.0 | 1.80 | 5.10 | 1997—1999 2001—2003 2006—2009 |  |  |
|  | 5.00 | 23.0 | 1.80 | 2009—2015 |  |  |  |
|  | 5.00 | 23.0 | 1.80 | משנת 2016 |  |  |  |
|  | 5 רובלים | 25.0 | 1.80 | 6.45 | 1997—1999 2001—2003 2006 2008—2009 |  |  |
|  | 5 רובלים | 25.0 | 1.80 | 6.00 | 2009—2015 |  |  |
|  | 5 רובלים | 25.0 | 1.80 | 6.00 | משנת 2016 |  |  |
|  | 10 רובלים | 22.0 | 2.20 | 5.63 | 2009—2013 2015 |  |  |
|  | 10 רובלים | 22.0 | 2.20 | 5.63 | משנת 2016 |  |  |
המטבעות נוצרו במטבעת סנקט פטרבורג ובמטבעת מוסקבה.