stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיב שרלי

| --- | --- |

שרלי באוניברסיטת קיימברידג', פברואר 2009
 לידה:  16 בספטמבר 1933 (בת 91) דורטמונד, גרמניה הנאצית
 שם לידה:  Vera Buchthal 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 מקום מגורים:  לונדון, סאטון קולדפילד 
 כינויים נוספים:  סטיב שרלי
 ידועה בשל:  ייסוד חברת מחשבים, נדבנות
 מעסיק:  Post Office Research Station 
 תואר:  גבירה במסדר האימפריה הבריטית (DBE)
 פרסים והוקרה:  פרס OII למפעל חיים (2014)  100 נשים (BBC) (2013)  מדליית מאונטבאטן (1999)  עמית האקדמיה המלכותית להנדסה  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית  עמית אגודת המחשוב הבריטית  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת באת' 
 קרן שרלי (אנגלית)
 
דיים סטפני "סטיב" שרלי (לבית בוכטל) DBE,‏ FREng, FRSA, (נולדה 16 בספטמבר 1933, דורטמונד, גרמניה הנאצית) היא אשת עסקים ונדבנית בריטית ממוצא יהודי.
ראשית דרכה

שרלי הגיעה לאנגליה ביולי 1939 לבדה, במסגרת קינדר-טרנספורט של ילדים יהודיים מגרמניה. אביה של שרלי היה יהודי, שופט שסולק ממשרתו על ידי הנאצים, ואמה לא הייתה יהודיה. שרלי שוכנה אצל משפחה אומנת, זוג נשוי, אנגליקני, שחי בעיירה סאטן קולדפילד, ומאוחר יותר התאחדה עם הוריה הביולוגיים, אך לימים אמרה ש"לא הצליחה להיקשר אליהם".
היא עקרה עם הוריה המאמצים לאוסווסטרי במחוז שרופשייר, והתחנכה בבית ספר תיכון לנערות במקום. היא הורשתה ללמוד מתמטיקה (שלא נלמדה בבית הספר) בתיכון לנערים. לימים סיפרה שלאחר חוויותיה מן הקינדר-טרנספורט ומגרמניה הנאצית, "באוסווסטרי חוויתי שש שנים נפלאות של שלווה".
קריירה

עם סיום לימודיה התיכוניים, החליטה שרלי לא להמשיך ללימודים גבוהים אלא לצאת לשוק העבודה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 עבדה בתחנת המחקר של שירות הדואר הבריטי בדוליס היל, ועסקה בבניית מחשבים ופיתוח תוכנה. במקביל, למדה בלימודי ערב במשך שש שנים עד שהשלימה תואר ראשון במתמטיקה. בשנת 1959 עברה לעבוד בחברת CDL, יצרנית המחשב ICT 1301.
בשנת 1962 יסדה שרלי, עם הון התחלתי בסך 6 לירות שטרלינג, חברת תוכנה משלה, בשם F.I. Group, לימים Xansa, שנרכשה לימים על ידי חברת Steria, וכיום מהווה חלק מחברת Sopra Steria Group. החברה העסיקה מתכנתים וביצעה עבודות קבלן בתחום המחשבים.
מלכתחילה דאגה שרלי ליצירת מקומות עבודה לאמהות לילדים, והעסיקה בעיקר נשים. בשלב מסוים, לפני שנחקק באנגליה החוק נגד אפליה מינית (1975), מתוך למעלה מ-300 מתכנתים שהעסיקה, היו רק 3 גברים.
את השם "סטיב" אימצה שרלי כדי להתגבר על דעות קדומות בעולם העסקים שבו פעלה, שנשלט בידי גברים. בין שאר המיזמים שביצעה החברה היה תיכנות הקופסה השחורה של מטוס הקונקורד.
בשנת 1993, בגיל 60, פרשה רשמית ועברה לעסוק בנדבנות.
נדבנות

בנה של שרלי, ג'יילס (1963-1998) היה אוטיסט, ושרלי הייתה בין ראשוני החברים באגודת האוטיזם הלאומית באנגליה.
בשנת 1986 הקימה שרלי את "קרן שרלי", מוסד ללא כוונת רווח עם הון התחלתי נכבד. היא הגדירה לקרן כמשימה את "התמיכה במיזמים חלוציים עם השפעה אסטרטגית על תחום ההפרעות בטווח האוטיסטי, בדגש על מחקר רפואי." הקרן תמכה במיזמים רבים באמצעות מענקים והלוואות, לרבות מוסד קינגווד לאוטיסטים, פנימיית פריור'ז קורט לאוטיסטים, ארגון אוטיסטים בוויילס, וכנס Autism99: הכנס המקוון הראשון על אוטיזם. השתתפו בו 165 אלף איש, מ-33 מדינות. הקרן אף עודדה מחקר בתחום, כגון מחקריו של סיימון ברון-כהן במרכז לחקר האוטיזם.  עם פרישתה לגמלאות, נמסר שתרמה את רוב הונה, שהוערך בלמעלה מ-150 מיליון לירות שטרלינג.
שרלי מרבה להרצות בכנסים ואירועים בנושא אוטיזם ותסמונת אספרגר.
בשנת 2009-2010 כיהנה שרלי כ"שגרירת הממלכה המאוחדת לענייני נדבנות", מינוי ממשלתי שנועד להנכיח את קולם של הנדבנים.
כיבודים

שרלי צורפה למסדר האימפריה הבריטית בדרגת קצינה (OBE) בשנת 1980, ובשנת 2000 הועלתה לדרגת גבירה מפקדת (Dame Commander, DBE).
בשנת 1987 זכתה שרלי בכיבוד אנגלי בשם "חירות העיר לונדון" (מעין "יקירת העיר"). היא כיהנה כנשיאת אגודת המחשבים הבריטית בשנים 1989 ו-1990. בשנת 1999 זכתה במדליית מאונטבאטן. בשנת 2001 צורפה כעמיתה לאקדמיה המלכותית להנדסה.
הערות שוליים

1 2 3  סו אוסטין, "Dame Stephanie to return to Oswestry", בתוך Shropshire Star,‏ 1 באפריל 2015, עמ' 23.
↑  עמיתה באקדמיה המלכותית למדעים. עמיתים זכאים להוסיף את תואר הכבוד FREng לשמם.
1 2  רשימת העמיתים (אנגלית) באתר האקדמיה המלכותית למדעים
↑  עמיתה באגודה המלכותית לאמנויות. עמיתים זכאים להוסיף את תואר הכבוד FRSA לשמם.
1 2 3  פאם קינגסלי, "Welcoming home a Dame fine lady", בתוך Shropshire Star,‏ 10 באפריל 2015, עמ' 8.
↑  עמוד הביוגרפיה (אנגלית) באתר של שרלי
↑  ריאיון עם שרלי (אנגלית) באתר הגרדיאן, 14 בינואר 2004.
↑  התוכנית The Life Scientific, על שרלי, באתר ה-BBC.
↑  סטיב שרלי, Let IT Go, הוצאת Lightning Source UK Ltd.,‏ 2012, ISBN 9781782342823, עמ' 148.
↑  תמליל הרצאתה של שרלי בכנס TED (אנגלית) תחת הכותרת "מדוע לנשים שאפתניות יש ראש שטוח?"
↑  מוזכר בתוכנית ה-BBC הזו (אנגלית)
↑  Timeline - Steve Shirley באתר הרשמי של שרלי.
↑  רשימת המעוטרים (אנגלית) בפרסום הרשמי The London Gazette, גיליון 48212, עמ' 12, 13 ביוני 1980.
↑  רשימת המעוטרים (אנגלית) ב-London Gazette, גיליון 55710, עמ' 8, 31 בדצמבר 1999.
↑  רשימת הזוכים במדליית מאונטבאטן (אנגלית), באתר IET.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  dblp: 29/5072  GND: 1081773618  ISNI: 0000 0000 3820 072X  LCCN: nb2003024836  RERO: 02-A025960097  VIAF: 36427822   WorldCat (עם VIAF): 36427822
סינתיה בליבו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בפברואר 1963 (בת 61) סטרטפורד, קנדה 
 מדינה:  קנדה קנדה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ווטרלו 
 http://cynthiabelliveau.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סינתיה בליבו (באנגלית: Cynthia Belliveau; נולדה בשנת 1963) היא שחקנית קנדית.
ביוגרפיה

בליבו נולדה בעיר סטרטפורד שבאונטריו ולמדה באוניברסיטת ווטרלו, היא השתתפה בתחרות מיס הנוער של קנדה 1982 ומיס קנדה 1983, שם עלתה לשלב 10 המתמודדות שעלו לחצי הגמר.
היא שימשה ככתבת בתחנת הטלוויזיה "CKCO-DT" שבקיצ'נר.
ב-1985 שיחקה בסרט הטלוויזיה "The Hearst and Davies Affair" העוסק ברומן של ויליאם רנדולף הרסט עם השחקנית מריון דייוויס. שיחקה גם בקומדיה "Screwballs II".
ב-1989 גילמה אחות בסרט "אנחנו לא משוגעים".
ב-1993 ו-1995 שיחקה בשני פרקים של סדרת הערפדים "Forever Knight".
ב-1997 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Breach of Faith: A Family of Cops II".
נמל דובר

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מיקום:  דובר 
 גוף מים:  תעלת למאנש 
 קואורדינטות:  51°07′09″N 1°19′46″E﻿ / ﻿51.11916667°N 1.32944444°E﻿ / 51.11916667; 1.32944444
 www.doverport.co.uk
 he
 
רציפי הנמל המזרחיים בחזית והרציפים המערביים במרחק.
נמל דובר הוא נמל ומסוף מעבורות בדובר שבמחוז קנט, בדרום מזרח אנגליה. הנמל שמרחקו מצרפת 34 קילומטרים (21 מיל), הוא הנמל האנגלי הקרוב ביותר לצרפת. הוא אחד מנמלי הנוסעים הימיים העמוסים בעולם, ובשנת 2017 עברו בו 11.7 מיליון נוסעים, 2.6 מיליון משאיות, 2.2 מיליון מכוניות ואופנועים ו-80,000 רכבים.
הנמל המלאכותי נבנה מאחורי רציפי אבן ושובר גלים בטון הגנתיי, והוא מחולק לשני חלקים עיקריים: הרציפים המזרחיים משמשים כמסוף מעבורות, ואילו שהרציפים המערביים משמשים מסוף ספינות שייט ומרינת יאכטות יחד עם פעילות תובלה.
לנמל דובר יש היסטוריה ארוכה ובעל מספר מבנים מוגנים בעלי ערך היסטורי. הנמל נמצא מוחזק ומופעל על ידי מועצת דובר הארבור, תאגיד סטטוטורי שהוקם על ידי המלך ג'יימס הראשון במסגרת אמנה מלכותית משנת 1606 . לנמל יש כוח משטרה קטן משל עצמו, משטרת נמל דובר.
היסטוריה

על פי ממצאים ארכאולוגיים ההיסטוריה של דובר כנמל וכשער מסחר מתחילה לפחות מתקופות האבן והברונזה. דובר נודעה בשם דובריס בתקופת הכיבוש הרומאי של בריטניה . מאז ומתמיד נחשבה דובר למיקום אסטרטגי משמעותי הודות לקרבתה ליבשת אירופה והודות לשפך נהר דור המוגן בין שני צוקי קירטון. התפתחות הנמל הובילה ישירות לצמיחתה של דובר כיישוב, ובמשך מאות שנים, לבניית ביצורי הגנה נרחבים, כולל טירת דובר ומערכת המבצרים של הרמה המערבית של דובר. בתקופה הרומית נבנתה עיירה מוקפת חומה על הגדה המערבית של נהר דור והנמל צמח לנמל צבאי, מסחר וכנמל חשוב לחציית התעלה. דובריס הייתה אחת מנקודות המוצא העיקריות של הדרך הרומית שהתפתחה בהמשך לרחוב ווטלינג.
לאחר הפלישה הנורמנית של 1066 גדלה דובר והפכה לחברה בקונפדרציה של נמלי צ'ינקווה. לאחר ההתנקשות בארכיבישוף תומאס בקט בקתדרלת קנטרברי בשנת 1170, הייתה דובר לנמל הכניסה היחיד המיועד לצליינים זרים וכנקודת מוצא למסעות הצלב. בעקבות הצלחתו של אדוארד השלישי בקרב סלויס ב-1340, סביב העיר הוקמה חומת הגנה. מזח קצר ושני מגדלי הגנה נבנו בנמל בשנים שלפני יציאתו של הנרי השמיני לפסגה המלכותית של שדה אריג הזהב בשנת 1520.
בשנות ה-80 של המאה ה-20, בהנחייתו של תומאס דיגס ובניהולו של סר וולטר ראלי, החלו עבודות תשתית נמל מוקדמות לטפל בסחף באמצעות שימוש בסלעים ובניית בריכת מים סגורה.  הפרויקט הוגדר כ"אחד ממפעלי ההנדסה המצליחים ביותר בתקופת שלטונה של [המלכה] אליזבת ".
לאחר איומי מלחמות נפוליאון בתחילת המאה ה-19, בחרה האדמירליות בדובר כמקום המתאים ביותר של נמל מקלט עבור הצי בין צ'טהאם ופורטסמות'. בשנת 1847 החלה הבנייה במזח האדמירליות. ב-1871 הושלם השלב הראשון. מזח האדמירליות נבנה באמצעות בסיס של גושי אבן פורטלנד שעליהן גרניט ואבן ברמלי עמידה בחזית הים הפונה כלפי חוץ.  בנייה נוספת משנת 1897 ואילך השלימה את הזרוע המזרחית של הנמל הנוכחי, את שובר הגלים הדרומי והרחבה נוספת של רציף האדמירליות.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוטבעה על ידי האדמירליות ספינת משא לשעבר, "הנסיך הספרדי", קרוב לכניסה לנמל דובר כדי למנוע מצוללות גרמניות לירות טורפדו אל הנמל. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוטבעו גם שרידי ספינה נוספת, War Sepoy.
היסטוריה > רציפים מזרחיים

הרציפים המזרחיים של דובר שימשו לגריטת ספינות החל ממלחמת העולם הראשונה, כאשר האדמירליות החלה לפרק שם ספינות. בשנת 1920 זכו במכרז לפעול בתחום זה חברות מסחריות - Stanlee Shipbreaking and Salvage Co. Ltd. רבות מהספינות שפורקו היו כלי שיט ממלחמת העולם הראשונה. החברה טיפלה גם במכונות ובגרוטאות כלליות, כולל פירוק מזח טיילת דובר. האתר החל להתכווץ לאחר מלחמת העולם השנייה ונסגר ב-1964 כדי לפנות מקום לפיתוח נמל ומסוף מעבורות למכוניות.
מ-1930 עד 1950 הובילו פחם מטילמנסטון באמצעות חבל. בנמל הוקמו שני מסופים לכך, והפחם אוחסן בבונקרים בקצה החיצוני של זרוע הנמל המזרחית. למסלול החבל היו 600 דליים של 1 טון, והמערכת הייתה יכולה להעביר 120 טון פחם בשעה.
ב-30 ביוני 1953 נפתחו שני רציפי המעבורת הראשונים למטענים מתגלגלים ברציפים המזרחיים. מעבורת הראשונה מסוג זה, SS Dinard, הפליגה לבולון ב-3 ביולי 1953.  כיום, ישנם שבעה רציפים פעילים עבור ספינות גלנוע בדובר, רציף אחד מפורק ומזח אחד שאינו בשימוש עבור כלי שיט בספינות גלנוע מהירות.
דרך הרציפים המזרחיים של דובר נסעו ב-1966 יותר מ-600,000 כלי רכב בדרכם לצרפת או לבלגיה.
היסטוריה > רציפים מערביים

ב-1844 הורחב שירות הרכבת לדובר, והרציפים המערביים שימשו כמסוף עבור רכבת חץ הזהב ושירותי רכבת לחציית התעלה עם תחנה נפרדת - דובר מרין. בתחנת דובר מרין, עברו כ-5 מיליון חיילים בדרכם ללחימה של מלחמת העולם הראשונה וכמעט 1.5 מיליון חיילים פצועים חזרו משם. בשנת 1920 הונחו שרידי הלוחם האלמוני לפני ההובלה ללונדון וקבורה טקסית במנזר ווסטמינסטר. ב-1994 נסגרה תחנת הרכבת דובר מרין, ובהמשך נפתח טרמינל אחר - Cruise Terminal One.
משנת 1968 ועד תחילת שנות ה-2000 שימש אזור הרציפים המערביים גם עבור שירות רחפות לחציית התעלה שהופעל על ידי Hoverspeed . החברה גם ניהלה שירותי קטמרן עד שפשטה רגל ב-2005. שירות קטמרן נוסף הופעל משנת 2004 עד נובמבר 2008 על ידי הספינה היחידה של SpeedFerries, עם עד חמש הפלגות יומיות לבולון-סור-מר. בהמשך נהרס נמל הרחף ובמקומו נפתח מתקן לטיפול במטענים.
הערות שוליים

↑  "About/Performance". Port of Dover. אורכב מ-המקור ב-11 ביולי 2018. נבדק ב-2018-07-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Esmonde Cleary, A.; DARMC; R. Talbert; J. Becker; R. Warner; S. Gillies; T. Elliott. "Places: 79646 (Portus Dubris)". Pleiades. נבדק ב-16 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lane, Anthony (2011). Front Line Harbour: A History of the Port of Dover. Stroud: Amberley Publishing Limited. ISBN 9781445620084.
↑  Biddle & Summerson 1982, pp. 755–64.
↑  Ash, Eric H. (2004). Power, Knowledge, and Expertise in Elizabethan England. Baltimore: Johns Hopkins University Press. pp. 55–86. ISBN 0801879922.
↑  Harris, Oliver (2006). "Marshmen at work: Dover Harbour, 1583". Romney Marsh Irregular. 28: 13–21. נבדק ב-18 בינואר 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Biddle & Summerson 1982, p. 755.
↑  Sencicle, Lorraine (9 במאי 2015). "Admiralty Pier Part I 1836–1908". The Dover Historian. נבדק ב-10 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  England and Wales High Court (Technology and Construction Court), Herbosh-Kiere Marine Contractors Ltd v Dover Harbour Board, [2012] EWHC 84 (TCC), delivered 26 January 2012, accessed 24 July 2023
↑  "Stanlee Shipbreaking Yard". Dover Museum. נבדק ב-11 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.britishpathe.com/video/coal-cable-car (film)
↑  Thornton, Nigel (18 באוקטובר 2020). "Dover Eastern Docks – The Advent of Drive on Drive Off (1952-53)". Dover Ferry Photos. נבדק ב-26 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cutting out the strain". Milestones. 22nd year of publication: 30–32. Autumn 1967.
הנרי השמיני מגיע לנמל דובר ב-1520. אוסף המלכותי, המפטון קורט.
תוכנית דובר מאת גבריאל בודנאר (Gabriel Bodenehr), בסביבות 1730. ניתן לראות את הטירה, העיירה, הפנט הגדול והנמל.
הפצועים בדובר, 1918 מאת ג'ון לאברי. מאוספי מוזיאון המלחמה האימפריאלית
נמל התעופה מינרלנייה וודי

נמל התעופה מינרלנייה וודי (ברוסית: Аэропорт Минеральные Воды) הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם כ-4 ק"מ מערבה מהעיר מינרלנייה וודי שבמחוז סטברופול, רוסיה.
היסטוריה

ב-22 ביוני 2014 החלה חברת התעופה טראנסאארו להפעיל טיסות ממוסקבה אל נמל התעופה באמצעות בואינג 747-400.
חברת התעופה הפעילה את המטוס לנמל התעופה בימי ראשון בעונת השיא, כאשר המטוס נושא 522 נוסעים לכל היותר. עד לתאריך זה, מטוס הבואינג 747-400 היה המטוס הגדול ביותר שפעל בנמל.
סטטיסטיקת נוסעים

| שנה | נוסעים |  % שינוי |
| --- | --- | --- |
| 2010 | 888,000 |  |
| 2011 | 966,562 |  8.8% |
| 2012 | 1,279,539 |  32.4% |
| 2013 | 1,473,446 |  15.2% |
| 2014 | 1,921,669 |  30.4% |
| 2015 | 1,966,492 |  2.3% |
| 2016 | 1,731,558 |  11.9% |
| 2017 | 2,180,178 |  25.9% |
טיסות לישראל וממנה

אורל איירליינס מפעילה טיסה שבועית בין הנמל לתל אביב - בן-גוריון.
UTair מפעילה קו בין הנמל לתל אביב החל מ-3 בדצמבר 2018, בתדירות של שתי טיסות שבועיות.
הערות שוליים

↑  "Международный аэропорт Минеральные Воды подводит итоги 2018 года". ארכיון מ-2019-01-19. נבדק ב-2019-02-14.
↑  Statisics. "Аэропорт Минвод увеличил пассажиропоток на 27% в 2017 году". tourism.interfax.ru.
↑  2018, UBM (UK) Ltd. "UTair adds Mineralnye Vody – Tel Aviv service from late-Nov 2018". Routesonline (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-11-16.{{cite news}}:  תחזוקה - ציטוט: numeric names: authors list (link)
סולולקי

מסגד ברובע סולולקי. שנות ה-70 של המאה ה-19
סוֹלוֹלָקי (בגאורגית: სოლოლაკი) או סָלָלַקי (სალალაკი) הוא רובע עתיק בטביליסי גאורגיה.
מקור שם הרובע הוא מתקופת שלטונה אמירות טביליסי בגאורגיה. בתקופת שלטונם יצרו הערבים ערוץ מים שהוביל להשקיית גני מצודת טביליסי וקראו לה בערבית סוּלוּ לָאה (სულუ-ლაჰ). מאוחר יותר נקרא כתף ההר (שייך לרכס תריאלתי) שבו נמצא הרובע, סולולאה. מהמאה ה-19, בתקופת מלכות המשנה של הקווקז (האימפריה הרוסית) קיבלה את שמה-, סולולקי. לפני כן היה שם הרובע אוואנאָנתחֶווי (ავანაანთხევი) והיו בנויים בו גנים שופעים.
סמיר נאסרי

סמיר נאסרי (בערבית: سمير ناصري, בצרפתית: Samir Nasri; נולד ב-26 ביוני 1987) הוא כדורגלן עבר צרפתי ממוצא אלג'יראי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירת מועדונים

נאסרי גדל באזור עוני של מרסיי, ושם שיחק לראשונה כדורגל. הוריו רשמו אותו למועדון הכדורגל פן מירבו כשהיה ילד, על מנת להרחיקו מחבורות רחוב מקומיות. הוא שיחק במועדון זה במשך שנתיים.
נאסרי החל לשחק באולימפיק מרסיי כשהיה בן 9. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית בעונת 2004/2005, בגיל 17, ובאותה עונה הוא פתח בהרכב ב-13 משחקים ועלה כמחליף ב-11 נוספים. במשחקים אלו הוא הבקיע שער אחד. בעונה שלאחר הוא השתתף בגביע האינטרטוטו (משחק ושער) ובגביע אופ"א (10 משחקים ללא שערים). שערו הראשון בעונת 2006/2007 הובקע רק ב-29 באפריל 2007, לאחר שפתח בהרכב במשחק מול סושו וסייע למרסיי לנצח 4 - 2. בזכות הניצחון העפיל המועדון למקום הרביעי כשנותרו ארבעה מחזורי ליגה לסיום. נאסרי שיחק בהפסד לפריז סן-ז'רמן בגמר הגביע הצרפתי של 2006, ולסושו בגמר הגביע של 2007. ב-20 במאי 2007 הוא זכה בתואר שחקן שנה של ליגת העל הצרפתית, והקדים את ז'ימי בריאן וקרים בנזמה. הוא נבחר גם לתואר שחקן השנה של מרסיי במשאל שנערך בקרב האוהדים.
ב-11 ביולי 2008 הוא חתם בארסנל על חוזה לטווח ארוך תמורת סכום של כ-12 מיליון לירות שטרלינג. הוא ערך את הופעת הבכורה במשחק הידידות מול שטוטגרט ב-30 ביולי. ב-16 באוגוסט 2008 הוא הבקיע את שער במשחק מול וסט ברומיץ' אלביון, והיה זה שערו הראשון במסגרת הפרמייר ליג. ב-27 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה בליגת האלופות במשחק השני של סיבוב המוקדמות האחרון מול טוונטה אנסחדה, והבקיע שער בדקה ה-26. ב-8 בנובמבר 2008 הוא הבקיע את שני השערים בניצחון 2 - 1 על מנצ'סטר יונייטד. נאסרי הבקיע שערים בניצחונות החוץ מול האל סיטי (17 בינואר) וניוקאסל יונייטד (21 במרץ). הוא סיים את עונת 2008/2009 עם שבעה שערים וחמישה בישולים. ב-9 במרץ 2010 הבקיע את השער הרביעי בניצחון 5 - 0 על פורטו בשמינית גמר ליגת האלופות, לאחר שהתגבר על השמירה של שלושה משחקני פורטו ובעט בכדור לכיוון הפינה השמאלנית והרחוקה של השער. ארסנל ניצחה בסיכום שני המשחקים בתוצאה 6 - 2.
נאסרי נפצע בברכו במהלך התיקו מול ליברפול בתחילת עונת 2010/2011, וחרף תחזיות אנשי המועדון שייעדר לחודש הוא נעדר לשלושה משחקים בלבד, וחזר להרכב בניצחון הביתי 6 - 0 על ספורטינג בראגה בליגת האלופות. בדרבי של צפון לונדון מול טוטנהאם הוטספר בגביע הליגה הבקיע נאסרי שני פנדלים בסיום המשחק, שסייעו לארסנל לנצח 4 - 1 ולהעפיל לשמינית הגמר.
ב-24 באוגוסט 2011 חתם נאסרי במנצ'סטר סיטי על חוזה ל-4 שנים תמורת סכום של כ-25 מיליון לירות שטרלינג.
ב-13 במאי 2012 זכה נאסרי בתואר הראשון שלו בפרמייר ליג כאשר מנצ'סטר סיטי זכתה באליפות הליגה של שנת 2011/2012.
בתחילת עונת 2012/2013 נאסרי החליף את מספר החולצה שלו מ-19 ל-8.
בעונת הליגה של 2013/2014 כבש נאסרי את הגול השני בגמר גביע הליגה בניצחון של מנצ'סטר סיטי על סנדרלנד 1-3.
ב-11 במאי הוא כבש את הגול הפותח במשחק נגד וסטהאם שהסתיים בתוצאה 0–2 ובסיומו זכתה סיטי באליפות הליגה השנייה בתוך שנתיים.
ב-31 באוגוסט 2016 הושאל לסביליה לעונה אחת. ב-21 באוגוסט 2017 חתם נאסרי לשנתיים באנטליהספור הטורקית, אך בשל סכסוך עם הנהלת הקבוצה שוחרר כעבור פחות משנה. בפברואר 2018 קיבל נאסרי עונש השעיה של חצי שנה מכדורגל בשל שימוש בחומרים אסורים, באוגוסט 2018 ההשעיה הוארכה עד לסוף 2018. ב-31 בדצמבר 2018 חזר נאסרי לפרמייר ליג וחתם בווסטהאם יונייטד.
ב-5 ביולי 2019 חתם באנדרלכט מליגת העל הבלגית.
ב-26 בספטמבר 2021 חשף נסרי כי מאז ששוחרר מאנדרלכט ב-2020 החליט לפרוש מכדורגל.
נבחרת צרפת

נאסרי שיחק ברוב שכבות הגיל המייצגות את צרפת במשחקים בינלאומיים. הוא נכלל בסגל הנבחרת עד גיל 17 לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 לשנת 2004, והבקיע את שער הניצחון במשחק הגמר. נאסרי ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת צרפת במשחק הידידות הביתי מול נבחרת אוסטריה ב-28 במרץ 2007. במשחק זה הוא בישל את שער הניצחון לקרים בנזמה. שערו הראשון בנבחרת הובקע בניצחון 1 - 0 על נבחרת גאורגיה במסגרת מוקדמות יורו 2008. נאסרי גם נכלל בסגל של ריימון דומנק לקראת הטורניר, ובגיל 20 היה לאחד השחקנים הצעירים ביותר שנכללים בסגל הנבחרת לטורניר היורו. בטורניר עצמו הוא עלה כמחליף פעמיים, ובסך הכל שיחק 32 דקות.
ב-12 בספטמבר 2014 הודיע על פרישה מהנבחרת.
הערות שוליים

↑  אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
↑  בגיל 34: נאסרי הודיע על פרישה מכדורגל, באתר ערוץ הספורט, 26 בספטמבר 2021
| נבחרת צרפת – יורו 2008 |
| --- | --- | --- |
|  1 מנדנדה •  2 בומסונג •  3 אבידל •  4 ויירה •  5 גאלאס •  6 מאקללה •  7 מאלודה •  8 אנלקה •  9 בנזמה •  10 גובו •   11 נאסרי •  12 הנרי • 13 אברה •  14 קלרק • 15 תוראם • 16 פריי • 17 סקילאצ'י • 18 גומיס • 19 סניול • 20 טולאלאן • 21 דיארה • 22 ריברי • 23 קופה • מאמן: דומאנק |  1 מנדנדה •  2 בומסונג •  3 אבידל •  4 ויירה •  5 גאלאס •  6 מאקללה •  7 מאלודה •  8 אנלקה •  9 בנזמה •  10 גובו •   11 נאסרי •  12 הנרי • 13 אברה •  14 קלרק • 15 תוראם • 16 פריי • 17 סקילאצ'י • 18 גומיס • 19 סניול • 20 טולאלאן • 21 דיארה • 22 ריברי • 23 קופה • מאמן: דומאנק | צרפת |
| נבחרת צרפת – יורו 2012 |
| --- | --- | --- |
|  1 לוריס •  2 דבושי •  3 אברה •  4 ראמי •  5 מקסס •  6 קבאי •  7 ריברי •  8 ולבואנה •  9 ז'ירו •  10 בנזמה •   11 נאסרי •  12 מטווידי • 13 רביילרה •  14 מנז • 15 מאלודה • 16 מנדנדה • 17 אמבילה • 18 דיארה • 19 מרטין • 20 בן ערפה • 21 קוסיילני • 22 קלישי • 23 קראסו • מאמן: בלאן |  1 לוריס •  2 דבושי •  3 אברה •  4 ראמי •  5 מקסס •  6 קבאי •  7 ריברי •  8 ולבואנה •  9 ז'ירו •  10 בנזמה •   11 נאסרי •  12 מטווידי • 13 רביילרה •  14 מנז • 15 מאלודה • 16 מנדנדה • 17 אמבילה • 18 דיארה • 19 מרטין • 20 בן ערפה • 21 קוסיילני • 22 קלישי • 23 קראסו • מאמן: בלאן | צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLP: a0000003399887
סינדי מקיין

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1954 (בת 70) פיניקס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Cindy Lou Hensley 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  פיניקס, אלכסנדריה 
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  USC Rossier School of Education  Central High School 
 מעסיק:  Agua Fria High School, Hensley & Co. 
 תפקיד:  יושבת ראש (2011) 
 מפלגה:   המפלגה הרפובליקנית
 השקפה דתית:  קונגרגציונליזם 
 בן או בת זוג:  ג'ון מקיין (17 במאי 1980–25 באוגוסט 2018) 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של נשות אריזונה (2019)  48 Arizona Women 
 
סינדי לו הנסלי מקיין (באנגלית: Cindy Lou Hensley McCain; נולדה ב-20 במאי 1954) היא אשת עסקים ונדבנית אמריקאית, אלמנתו של הפוליטיקאי והמועמד הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית במהלך מערכת הבחירות של שנת 2008 ג'ון מקיין. באפריל 2023 מונתה כמנכ״לית תוכנית המזון העולמית.
ביוגרפיה

מקיין נולדה בפיניקס, אריזונה בתם של ג'יימס ויליס הנסלי (2000–1920) ומרגריט סמית ג'ונסון (2006–1919).
סבה וסבתא הורי אמה היגרו משוודיה לארצות הברית. אביה ג'יימס הנסלי ייסד את החברה "הנסלי ושות'". יש לה אחות למחצה מנישואיה הראשונים של אימה ואחות למחצה מנישואיו הראשונים של אביה.
ב-1976 סיימה לימודיי תואר בהוראת אומנות באוניברסיטת דרום קליפורניה וב-1978 השלימה תואר שני בחינוך מיוחד במהלך לימודיה השתתפה מקיין בפרויקט המעניק סיוע לילדים בעלי נכויות קשות ועבדה שנה אחת כמורה בכיתה של ילדים עם תסמונת דאון בבית ספר באריזונה.
סינדי נפגשה לראשונה עם ג'ון מקיין ב-1979 בטקס צבאי שנערך בהוואי ועד מהרה החלה להתפתח מערכת יחסים ביניהם בעוד שמקיין היה אז נשוי, מקיין היה קצין בצי האמריקאי המבוגר ממנה ב-18 שנה וזמן קצר לאחר הכרותם התגרש מקיין מאשתו וב-1980 הם נישאו, בניי הזוג חתמו על הסכם ממון לאור ההון הרב שבבעלותה של סינדי ומשפחתה, במהלך נישואיהם עברה סינדי מספר הפלות, העסקים של אביה וקשריו הפוליטיים עזרו למקיין במעורבותו בפוליטיקה של אריזונה, סינדי הייתה מעורבת במידה רבה בקמפיין של מקיין לבחירות לסנאט ומשפחתה של סינדי תרמה לו רבות, לאחר שמקיין נבחר לסנאט עברו בניי הזוג להתגורר באלכסנדריה, וירג'יניה, ב-1984 ילדה סינדי את בתם הראשונה, מייגן ב-1986 נולד בנם ג'ון סידני הרביעי וב-1988 נולד בנם השני ג'יימס וב-1991 אימצו הזוג מבנגלדש את ילדתם הרביעית ברידג'ט, הוריה של סינדי גרו לידם ועזרו להם בגידול ובטיפול בילדים, מקיין נסע לעבוד לעיתים תכופות וושינגטון די. סי. והיא ראתה אותו בעיקר בסופי שבוע, במהלך הקריירה של מקיין ניהלה סינדי פעמים רבות ערבי תרומה למענו ולמען הקריירה הפוליטית שלו, ב-1986 הקימו סינדי ואביה מרכז חנויות בפיניקס ובו שימשה סינדי כמנהלת חשבונות.
מקיין הייתה פעילה גלויה בקמפיין של בעלה לנשיאות ארצות הברית על אף התנגדותה הראשונית למועמדותו. שררו ביניהם חילוקי דעות פוליטיים רבים, במהלך מסע הבחירות טענה מקיין שהציבור האמריקאי מעוניין שהגברת הראשונה תלך על גוון מסורתי במילוי תפקידה ולארגן פעולות סיוע וצדקה ולא להשתתף באירועים פוליטיים ובישיבות של הסנאט וכך היא תנהג אם וכאשר תבצע את התפקיד, ואף השוותה זאת עם פעילותה ההומניטרית של דיאנה, הנסיכה מוויילס, מקיין הביעה בעבר ביקורת בפומבי כנגד הנשיא ג'ורג' בוש על התנהלותו בזמן מלחמת עיראק והיא פעילה בארגונים המעניקים תמיכה בחיילים ובארגוני צדקה שונים, במהלך מסע הבחירות של בעלה ספגה מקיין ביקורת פעמים רבות מצד התקשורת על עושרה הרב ועל הרגלי הבזבוז שלה.
באפריל 2023 מונתה כמנכ״לית תוכנית המזון העולמית ונכללה ברשימת טיים 100 השנתית של מגזין טיים.
הערות שוליים

↑  קתרין ברטיני, Cindy McCain: The 100 Most Influential People of 2023, טיים, ‏13 באפריל 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4243 1395  LCCN: n2008064097  VIAF: 31474360   WorldCat (עם VIAF): 31474360
סוול

גרם המדרגות המרכזי של סוול
סוול
ערך זה עוסק בעיירת כורים בצ'ילה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סוול (Sewell) הייתה עיירת כורים במחוז או'היגינס בצ'ילה, כ-85 ק"מ דרומית-מזרחית לסנטיאגו דה צ'ילה, בגובה של 2,300 מטרים מעל פני הים, במורדות הרי האנדים. העיירה הוקמה ב-1905 והגיעה לשיאה ב-1960, כשמספר תושביה עמד על כ-15,000. היא ננטשה מיושביה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 ביוזמת ממשלת צ'ילה, ואחרון תושביה עזב אותה ב-1980.
ב-1998 הכריזה ממשלת צ'ילה על סוול כאתר לאומי, וב-2006 הכריז עליה אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.