stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקוט הול
קריירת היאבקות מקצועית > היאבקות אליפות הג'וגאלו (2007–2009)

הול ערך את הופעת הבכורה שלו בהיאבקות אליפות הג'וגלו (JCW) ב-12 באוגוסט 2007, בבלאדימניה, בהפסד לאלוף JCW במשקל כבד רב"ט רובינסון. במשחק זה, הול ספג את החבטה הראשונה שלו אי פעם באגודלים.
ב-6 באוקטובר 2007, בפלישה לאוונסוויל, הקימו רב"ט רובינסון, הול ואלים ג'יי את אורוות הסדר העולמי של ג'וגאלו (JWO). במסיבת האפטר פארטי של ליל כל הקדושים 2007, ב-31 באוקטובר, שאגי 2 Dope הוצג כחבר בקבוצה. לאחר האירוע המרכזי, השופט האורח המיוחד נוסאווה קרע את חולצת השופט שלו וחשף כי גם הוא חבר ב-JWO. ב-Bloodymania II, הול חבר לקווין נאש, שהכריז על עצמו כחבר בקבוצה. במסיבת האפטר פארטי של ליל כל הקדושים (Hallowicked After Party) בשנת 2008, ה-JWO צירפה את החבר החדש שלה, 2 טאף טוני. ב-9 בנובמבר, ה-JWO "פלש" ל-Turning Point PPV של ארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling, על ידי רכישת כרטיסים לשורה הראשונה לאירוע. הם קידמו את סיעתם על ידי הבהוב חולצות JWO שלהם, לפני שהוצאו מהבניין. הקבוצה הביעה עניין "לפלוש" לרויאל ראמבל של ה-WWE ב-2009, אך לא הצליחה, בשל התחייבויות לצילומים עבור Big Money Rustlas בלוס אנג'לס. הם גם הביעו עניין ב"פלישה" לטבעת הכבוד ולאליפות הלחימה האולטימטיבית.
קריירת היאבקות מקצועית > חזרה ל-TNA (2010)

ב-4 בינואר 2010, בפרק בן שלוש שעות של התוכנית "Impact!", הול וולטמן חזרו ל-TNA. באותו לילה, האלק הוגאן ערך את הופעת הבכורה שלו ב-TNA. הול, נאש וולטמן מיהרו לשנות את הברית ביניהם, אך הוגאן שמר על עצמו מחוץ לקבוצה, בטענה ש"הזמנים השתנו". בשבוע שלאחר מכן, הברית המחודשת נקראה "הלהקה". הול היה אמור לחבור לנאש בג'נסיס במשחק נגד Beer Money, Inc., אך הוחלף על ידי וולטמן (בתפקיד Syxx-Pac). בסופו של דבר, הול עלה בשוגג לחבריו היציבים במשחק. [122] בפרק הבא של Impact!, הוגאן, שלא היה מרוצה ממעשיה של הלהקה, גרם לאבטחה להסיר את הול וולטמן מהזירה, מכיוון שהם לא היו תחת חוזה עם TNA. למרות זאת, הול וסיקס-פאק המשיכו לחזור לאימפקט! כדי לתקוף מתאבקים שונים. בפרק ששודר ב-4 בפברואר הם הפעילו את נאש והכו אותו. ב-11 בפברואר בפרק של Impact! הול וולטמן תקפו את קורט אנגל עד שהוגאן ביצע את ההצלה. ב-18 בפברואר בפרק של Impact! הול וולטמן התקוטטו עם נאש ואריק יאנג. ב-25 בפברואר בפרק של Impact! הול וולטמן התקוטטו עם נאש ויאנג במגרש החניה. ב-15 במרץ בפרק של Impact! הול ניצח את נאש בהתמודדות של 5 דקות על סך 25,000 דולר לאחר התערבות של וולטמן. ביעד X, הול וסיקס-פאק התמודדו מול נאש ויאנג בקרב קבוצתי, כשעתיד ה-TNA של הלהקה מונח על הכף. בסופו של דבר, נאש הדליק את יאנג ועזר ללהקה לנצח, מה שזיכה אותם בחוזים עם TNA. ב-29 במרץ בפרק של התוכנית Impact!, הפסידה הלהקה בקרב כלוב פלדה קבוצתי של שישה אנשים לאריק יאנג, רוב ואן דאם וג'ף הארדי. ב-5 באפריל בפרק של Impact!, הלהקה התערבה בדו-קרב ותקפה הן את דאדלי בויז והן את The Motor City Machine Guns. ב-12 באפריל בפרק של Impact!, הלהקה (הול, נאש, וולטמן) ניצחה את Team 3-D ואת ג'סי ניל בקרב רחוב. ב-Lockdown, הול ונאש הפסידו לדאדלי בויז בקרב על כלוב פלדה. ב-3 במאי Impact!, אריק יאנג הפעיל את Team 3D והצטרף ללהקה. ב-4 במאי, במהלך הקלטת הפרק של "Impact!", הול חבר לנאש, מימש את החוזה שלו ב-"Feast or Fired" וניצח את מאט מורגן כדי לזכות באליפות העולם של TNA Tag Team Championship. [129] נאש הכריז מאוחר יותר על יאנג כשליש מהאלופים, תוך שהוא מציין את "חוק הציפור החופשית". בתחרות Sacrifice ב-16 במאי, הול ונאש ניצחו את Ink Inc. (ג'סי ניל ושאנון מור) כדי לשמור על התואר. ב-10 ביוני בפרק של Impact!, הלהקה ניצחה את מאט מורגן (לבדו) כדי לשמור על תוארה וזו הייתה הופעתו האחרונה של הול ב-TNA. ב-14 ביוני Impact!, הלהקה נשללה מאליפות Tag Team עקב בעיות משפטיות בחיים האמיתיים של הול. למחרת הוכרז כי הול שוחרר מ-TNA לאחר 8 שנים בהן עבד במשרה חלקית בחברה ולאחר מכן פרש מהיאבקות מקצועית.
קריירת היאבקות מקצועית > קריירה מאוחרת (2010–2021)

ב-24 במרץ 2014, רייזור רמון הוכרז כמצטרף השביעי והאחרון למחזור של אותה שנה היכל התהילה של ה-WWE הוא גויס בניו אורלינס ב-5 באפריל, בלילה שלפני רסלמניה XXX. שון מייקלס, טריפל H, אקס-פאק וקווין נאש הצטרפו להול על הבמה לאחר נאומו, ואיחדו מחדש את הקליק. חומרי הקידום של ה-WWE לאירוע התייחסו אליו אך ורק כאל רייזור רמון, ללא צילומים או אזכור של עבודתו תחת שמו האמיתי. ברסלמניה XXX, הול, בתפקיד רייזור רמון, הופיע על הבמה עם שאר חברי היכל התהילה. הול הופיע ב-11 באוגוסט 2014 בפרק של Raw לראשונה מאז 2002 כדי לאחד את הסדר העולמי החדש עם נאש והאלק הוגאן כדי לחגוג את יום הולדתו של הוגאן. ב-19 בינואר 2015, בפרק של Raw, הול הופיע עם אקס-פאק ונאש כדי לאחד את ה-nWo, ויחד עם ה-APA ופורעי החוק של העידן החדש הם הביסו את The Ascension, שהיו אגדות מעליבות משנים עברו.
ב-13 במאי 2015, ארגון ההיאבקות Global Force Wrestling (GFW) הכריז על הול כחלק מהסגל שלהם. ב-18 במאי 2015 שוחרר הול מ-GFW.
ברסלמניה 31 במרץ 2015, הול, יחד עם נאש והוגאן, התאחדו מחדש כnWo כדי לעזור ליריבם הוותיק סטינג בדו-קרב שלו נגד טריפל H, שדור ה-X עזר לו. ב-30 בינואר 2016, הול השתתף בהקלטות טלוויזיה של ההתאחדות העולמית להיאבקות באולפני אפיק בנוריץ', אנגליה. הסדרה שודרה בערוץ Mustard TV ב-10 בספטמבר. במרץ 2016, רייזור רמון היה מאחורי הקלעים ברסלמניה 32 וחגג עם האלוף הבין-יבשתי החדש זאק ריידר. בלילה שלאחר מכן, בקטע מקוון של Raw , הוא ביקש ממיז לתת לריידר קרב חוזר על האליפות הבין-יבשתית. הול התאבק בקרב האחרון שלו ב-17 ביוני 2016, כשניצח את צ'אק טיילור על אליפות איש הברזל במשקל כבד של DDT בהיאבקות F1RST בדה מוין, איווה. הוא היה מאבד את התואר באותו יום על ידי ויתור לאחר ששולל לומר "אני מוותר" על דף נייר.
ב-Raw 25 Years ב-22 בינואר 2018, הול (בתור "Razor Ramon") חזר בקטע שכלל את D-Generation X, The Bálor Club ו-The Revival. הול גם חזר ל-WWE למופע האיחוד של RAW ב-22 ביולי 2019. הול נכנס להיכל התהילה של ה-WWE בפעם השנייה כחבר בסדר העולמי החדש, יחד עם חבריו היציבים האלק הוגאן, קווין נאש ושון וולטמן, כחלק ממחזור 2020 של ההיכל. טקס קבלת המצטיינים לשנת 2020 התקיים באפריל 2021 עקב ביטול הטקס בשנה הקודמת בשל מגפת הקורונה.
מוות

במרץ 2022 עבר הול ניתוח להחלפת מפרק הירך. אחרי הניתוח סבל מסיבוכים עקב קריש דם, עבר שלושה התקפי לב רצופים, וחובר למכונות החייאה. ב-14 במרץ החליטה משפחתו לנתק אותו ממכונות ההחייאה, והול נפטר כמה שעות לאחר מכן בגיל 63.
הערות שוליים

↑  Wade Keller, Scott Hall, former WWE and WCW star, on life support after health complication after hip surgery, March 14, 2022, PW Torch
↑  מתאבק העבר סקוט הול הלך לעולמו בגיל 63, באתר ‏מאקו‏, 15 במרץ 2022
| אלופי ארצות הברית של ה-WWE |
| --- | --- | --- |
| MACW/JCP (1975–1988) | הארלי רייס • ג'וני ולנטיין • טרי פאנק • פול ג'ונס • בלאקג'ק מאליגן • בובו ברזיל • ריק פלייר • ריקי סטימבוט • מר. היאבקות • ג'ימי סנוקה • רודי פייפר • וואהו מקדניאל • הסמל סלוטר • גרג ולנטיין • דיק סלייטר • מגנום T.A. • טולי בלאנשארד • ניקיטה קולוף • לקס לוגר • דאסטי רודס • בארי וינדהאם |  |
| WCW (1988–2001) | מייקל הייז • סטן הנסן • סטינג • ריק רוד • גולדאסט • סטיב אוסטין • ג'ים דאגן • ביג ואן ויידר • קנסוקה ססאקי • וואן מאן גאנג • קונאן • אדי גררו • דין מלנקו • ג'ף ג'ארט • סטיב מקמייקל • קורט הניג • דיאמונד דאלאס פייג' • רייבן • גולדברג • ברט הארט • סקוט הול • סקוט סטיינר • דייוויד פלייר • כריס בנואה • סייקו סיד • לאנס סטורם • ביל דמוט • שין דאגלס • ריק סטיינר • בוקר טי |  |
| WWF/E (2001, 2003–היום) | בוקר טי • כריס קניון • טאג'ירי • ריינו • קורט אנגל • אדג' • אדי גררו • ביג שואו • ג'ון סינה • קרליטו קריביאן קול • אורלנדו ג'ורדן • כריס בנואה • ג'ון "בראדשו" לייפילד • בובי לאשלי • פינלי • מר קנדי • מונטל וונטביוס פורטר • מאט הארדי • שלטון בנג'מין • קופי קינגסטון • המיז • ברט הארט • R-טרות' • דניאל בריאן • שיימוס • דולף זיגלר • זאק ריידר • ג'ק סוואגר • סנטינו מארלה • אנטוניו סזארו • דין אמברוז • רוסב • סת' רולינס • אלברטו דל ריו • קאליסטו • רומן ריינס • כריס ג'ריקו • קווין אואנס • AJ סטיילס • ברון קורבין • בובי רוד • רנדי אורטון • ג'ינדר מהאל • ג'ף הארדי • שינסקה נקאמורה (נוכחי) • סמואה ג'ו • ריי מיסטריו • ריקושט • אנדרדה • אפולו קרוז • רידל • דמיאן פריסט • פין באלור • ת'יאורי/אוסטין ת'יאורי • לוגאן פול • אל. איי. נייט |  |
| מחזיקי האליפות הבין-יבשתית של ה-WWE |
| --- | --- | --- |
| 1970 | פאט פטרסון |  |
| 1980 | קן פאטרה • פדרו מוראלס • דון מוראקו • טיטו סנטנה • גרג ולנטיין • רנדי סאבאג' • ריקי סטימבוט • הונקי טונק מן • אולטימייט ווריור • ריק רוד |  |
| 1990 | מיסטר פרפקט • טקסס טורנדו • ברט הארט • המאונטי • רודי פייפר • בריטיש בולדוג • שון מייקלס • מרטי ג'נטי • רייזר רמון • דיזל • ג'ף ג'ארט • דין דאגלס • גולדאסט • אחמד ג'ונסון • מארק מרו • האנטר הרסט הלמסלי/טריפל H • רוקי מאיביה/הרוק • אואן הארט • "סטון קולד" סטיב אוסטין • קן שמרוק • ואל וינס • רוד דוג • גודפאדר • אדג' • דילו בראון • צ'יינה • כריס ג'ריקו |  |
| 2000 | קורט אנגל • כריס בנואה • ריקישי • אדי גררו • בילי גאן • ג'ף הארדי • קיין • אלברט • לאנס סטורם • כריסטיאן • טסט • ויליאם ריגל • רוב ואן דאם • בוקר טי • רנדי אורטון • שלטון בנג'מין • קרליטו • ריק פלייר • ג'וני נייטרו/ג'ון מוריסון • אומאגה • סנטינו מארלה • קופי קינגסטון • סי. אם. פאנק • JBL • ריי מיסטריו • דרו מקינטייר |  |
| 2010 | דולף זיגלר • וייד בארט/באד ניוז בארט • איזיקיאל ג'קסון • קודי רודס • ביג שואו • המיז • קורטיס אקסל • ביג אי לנגסטון/ביג אי • לוק הארפר • דניאל בריאן • רייבק • קווין אואנס • דין אמברוז • זאק ריידר • רומן ריינס • סת' רולינס • בובי לאשלי • פין באלור • שינסקה נקאמורה |  |
| 2020 | ברון סטרומן • סמי זיין • AJ סטיילס • אפולו קרוז • ריקושט • גונתר • ברון ברייקר (נוכחי) • ג'יי אוסו |  |
כוח ואן דר ואלס

שממית נצמדת לזכוכית אנכית. תופעה זו שויכה בעבר לכוחות ואן דר ואלס, ונבדקת היום מדעית בשנית.
כוח ואן דר ואלס הוא כוח הפועל בין כל שני אטומים או שתי מולקולות שונות בטבע בעוצמות שונות. מקור הכוח הוא הכוח האלקטרומגנטי בין החלקיקים המרכיבים אטום אחד לבין החלקיקים המרכיבים אטום אחר. באופן ספציפי, מדובר על אינטראקציות דיפול בין שני האטומים או המולקולות. מכיוון שהאינטראקציה האלקטרומגנטית היא בין אטומים או מולקולות, יש צורך בפיזיקה קוונטית כדי לנסח ביטוי עבור הכוח, כולל המקדמים המדויקים מספרית. הקשרים קרויים על שם המדען ההולנדי יוהאנס דידריק ואן דר ואלס.
מבחינה סמנטית, כוחות ואן דר ואלס מתחלקים לעיתים לשלושה סוגים, שלכל אחד מהם נדרשת התייחסות פיזיקלית שונה כדי להבינו כמותית:
כוחות קיסום (Kessome): כוחות בין-מולקולריים הפועלים בין שתי מולקולות שלהן דיפול קבוע.
כוחות דבאיי (Debye): כוחות בין-מולקולריים הפועלים בין שתי מולקולות שלאחת דיפול קבוע ולשנייה דיפול מושרה.
כוחות לונדון (London): כוחות בין-מולקולריים הפועלים בין שתי מולקולות שלאחת דיפול זמני ולאחרת דיפול מושרה.
כאשר דנים בכוחות ואן דר ואלס הכוונה היא לכל הפחות לכוחות לונדון, אך לעיתים כוללים במושג את כל שלושת סוגי הכוחות שתוארו לעיל. ברוב המערכות הפיזיקליות, רכיב לונדון הוא הדומיננטי מבין השלושה בקשר שבין שתי מולקולות.
יש המכלילים גם את כוחות הדחייה הנוצרים במרחקים קצרים בין מולקולות ככוח ואן דר ואלס. מודל נפוץ המקרב את הפוטנציאל של כוחות אלו ומכליל את כוחות הדחייה האלו הוא פוטנציאל לנארד-ג'ונס (Lenard Jones Potential).
מודלים פיזיקליים כמותיים בסיסיים > המשותף למודלים הבסיסיים לכוחות ואן דר ואלס

בפיתוחים לעיל הוצעו שלושה מודלים הניגשים למציאת שלושת סוגי כוחות ואן דר ואלס בגישות שונות לכל אחד מסוגי הכוחות:
פתרון קוונטי מלא של אטומים פשוטים: כוחות לונדון.
פתרון אלקטרוסטטי עם יישום פשוט של מכניקה סטטיסטית: כוחות דבאיי.
פתרון באמצעות מכניקה סטטיסטית: כוחות קיסום.
על אף שכל סוג כוח מתאר מצב פיזיקלי אחר של שתי המולקולות הנבחנות, בשלוש הגישות התקבלה תלות דומה של הכוחות במרחק בין המולקולות ( 1 \over R^{6}) ובאופי הכוח ככוח משיכה. על כן כשמדובר על כלל כוחות ואן דר ואלס (the net Van der Walls force) במערכת פיזיקלית, הכוונה היא לסכימה על שלושת הכוחות השונים יחדיו כתרומה כוללת למערכת, כלומר:
U_{total}=-{C_{kessome}+C_{debye}+C_{london} \over R^{6}}
ניתן לקבל את הכוחות עצמם  מגזירת פוטנציאל זה:
{\vec {F_{tot}}}=-{\vec {\nabla }}U_{tot}
בהשוואה לקשרים כימיים הדועכים בסדרי גודל של אורכי המולקולות, התקבל מהמודלים כי הכוחות הם ארוכי טווח. אך הם קצרי טווח אל מול כוחות אלקטרוסטטיים אחרים כגון משיכה בין שני יונים בתמיסה ( 1 \over R^{2}), משום כך הם גם זניחים לרוב ביחס לכוחות אלו בעוצמתם.
כמו כן, התקבל כי לכוחות קיסום יש נטייה לסדר את דיפולי המערכת בכיוונים מסוימים.
על אף התוצאות שהתקבלו מפיתוחים אלו, לא מובנים עדיין שלושה עקרונות פעולה של הכוחות (ראו עקרונות פעולה של הכוחות):
איך כוחות ואן דר ואלס יכולים להיות גם כוחות דחייה?
איך מתגברים באופן אנליטי על חוסר האדיטיביות של הכוחות?
מתי יש חריגה מהתלות במרחק  ( 1 \over R^{6}) של הכוחות?
כמו כן ישנן עוד שאלות שדורשות מענה
כיצד מנבאים בצורה אנליטית את שלושת הכוחות של האינטראקציה בין כל זוג מולקולות או אטומים?
איך הכוחות מתנהגים בתווך בו יש מספר סוגים שונים של מולקולות?
איך משתנים הכוחות בתווך מוליך?
כדי לענות על שאלות עלו, פותחו מודלים כמותיים מתקדמים יותר על ידי מקלכלן (1963) וליפשיץ (1956).
מודלים פיזיקליים מתקדמים

כדי להבין חלק זה, מומלץ לקרוא תחילה את המודלים הפיזיקליים הבסיסיים.
מודלים פיזיקליים מתקדמים > קבוע האמקר (Hamaker) וגופים מאקרוסקופיים

יש עניין מדעי בהבנת כוחות ואן דר ואלס בין גופים מאקרוסקופיים בגאומטריות שונות.
כשם שקיבלנו במודלים הבסיסיים, הכוחות בין שתי מולקולות לכל שלושת סוגי הכוחות מקיימים את הקשר:  U=-C{1 \over R^{6}}, כאשר C הוא קבוע (עד כה הונח כחיובי).
אם נניח אדיטיביות וחוסר איחור של הכוחות (ראו התייחסות בהמשך), ניתן לסכום על כל צבר המולקולות בגופים המאקרוסקופיים  ועל ידי כך למצוא את אינטראקציית ואן דר ואלס ביניהם.
ניסיון כזה נעשה על ידי Hamaker  הקבוע על שמו שמסייע במציאת אינטראקציית ואן דר ואלס בין גופים מאקרוסקופיים מוגדר להיות:
A=\pi ^{2}C\rho _{1}\rho _{2}
כאשר  C,\rho _{1},\rho _{2},Aהם קבוע האמקר, צפיפות גוף א', צפיפות גוף ב' ו-C הוא קבוע ואן דר ואלס הבין מולקולרי בהתאמה הפוכה.
סדרי הגודל של C ו-A לחומרים השונים הם  A\approx 10^{-}19[J],C\approx 10^{-}77[j][m]^{-6}
קבוע זה מופיע משיקולים חישוביים בכל אינטראקציה בין שני גופים מאקרוסקופיים במקום הקבוע C כקונבנציה.
לדוגמה עבור שני כדורים מחומרים זהים במרחק R בין מרכזם עם רדיוס a, בהנחה שכל מולקולה בגוף המקרוסקופי מסוג א' עושה אינטראקציה עם כל מולקולה בגוף המאקרוסקופי מסוג ב', נקבל:
U_{total}={-CM_{1}M_{2} \over R^{6}}={-C({4\pi \rho a^{3} \over 3})^{2} \over R^{6}}={-16C\rho ^{2}\pi ^{2}{a}^{6} \over 9R^{6}}={-16A{a}^{6} \over 9R^{6}}
עבור משיכה בין שני לוחות אינסופיים (המורכבים ממולקולות שנמשכות בכוחות ואן דר ואלס וגורמים ללוחות להמשך ביניהם) עם מרחק D ביניהם, ניתן להוכיח משיקולים גאומטריים כי האנרגיה ליחידת שטח מקיימת:
U_{total}={-A \over 12\pi D^{2}}
נבחין שבמקרה הנ"ל כתוצאה משיקולים גאומטריים, החזקה של אנרגיית המשיכה בין הכוחות השתנתה משמעותית (אף על פי שזו צפיפות אנרגיה- ניתן להכפיל בשטח הלוחות בהינתן שהוא מאוד גדול ביחס למרחק D בריבוע ולקבל יחידות של אנרגיה).
ניתן גם לחשב את אנרגיית הקשר בין גופים מאקרוסקופים עם גאומטריות שונות.
מודלים פיזיקליים מתקדמים > אפקט האיחור (Retarded Effect)

רלוונטי עבור כוחות לונדון בלבד. הכוח האלקטרומגנטי בין שני גופים מתפשט כגל במהירות האור בתווך. כאמור, הסיבה לכוחות לונדון הוא דיפול רגעי, כלומר מיקום רגעי של שיא ענן האלקטרונים בחיגה סביב הגרעין. יהיה שתי מולקולות - א' וב'. נניח שהכוח האלקטרומגנטי של הדיפול יצא ממולקולה א' והתפשט אל עבר מולקולה ב' בזמן מסוים (נקרא לו זמן אפס). בעוד כוח אלקטרומגנטי זה מתפשט בתווך, שיא ענן האלקטרונים במולקולה ב' יחוג סביב הגרעין ויהיה במיקום שונה מאשר מיקומו שהיה כאשר הכוח האלקטרומגנטי יצא ממולקולה א'. שינוי זה יהיה משמעותי יותר ככל שלכוח האלקטרומגנטי ייקח יותר זמן לעבור בתווך כי באותו הזמן האלקטרון במולקולה ב' יזוז יותר ביחס למיקומו בזמן אפס. כלומר ככל שהמרחק בין שתי המולקולות יגדל - אפקט זה יהיה יותר משמעותי.
מהירות התקדמות הכוח האלקטרומגנטי בתווך משתנה כתלות במקדם השבירה, שתלוי במקדם הדיאלקטרי של התווך שבתורו תלוי בפולאזרביליות של התווך. זה כמובן מסבך את ההתחשבות באפקטים אלו עוד יותר בצורה אנליטית.
עבור כוחות ואן דר ואלס נמצא שתופעה זו מתרחשת בצורה משמעותית כאשר המרחק בין שתי המולקולות מגיע לסדר גודל של עשרות ננומטרים (כמובן שהגבול המדויק משתנה בין כל סוגי המולקולות או האטומים). אפקט זה משנה את התנהגות כוחות לונדון כתלות במרחק - במקום תלות של  1 \over R^{6} מתקבלת תלות חזקה שנעה בין  1 \over R^{6} ל 1 \over R^{7}.
לליפשיץ ולמקחלן יש התחשבות באפקט זה, אך לא בצורה פשוטה הבאה לידי ביטוי בתאוריות שלהם.
כמובן שאין אפקטי איחור במולקולות עם דיפול קבוע (כוחות קיסום), כיוון שהם לא תלויים בשום צורה בשיא ענן האלקטרונים במולקולות.
מודלים פיזיקליים מתקדמים > משוואת לונדון לשני סוגים שונים של מולקולות

ניתן להכליל את המודל שפותח עבור כוחות לונדון לכל זוג מולקולות/אטומים מסוגים שונים כאשר לכל אחד מהם פוטנציאל יוניזציה שונה. ההבדלים בין האטומים מגולמים בפרמטרי הפולרזביליות ותדירות החיגה סביב הגרעין של האלקטרונים שלהם כבנוסחה הבאה:
U(R)={-3\alpha _{1}\alpha _{2} \over 2\varepsilon _{0}^{2}R^{6}}{h\nu _{1}\nu _{2} \over \nu _{2}+\nu _{1}}
כאשר  \nu _{i},\alpha _{i}הם תדירות החיגה של האלקטרון של המולקולה הi סביב הגרעין והפולזרביליות של סוג המולקולה ה-i בהתאמה.
משוואה זו נקראת משוואת לונדון לכוחות לונדון.
מודלים פיזיקליים מתקדמים > נוסחת מקלכלן למולקולות משני סוגים שונים בתווך מסוים עם מספר פוטנציאלי יוניזציה

בעוד שבמודלים הבסיסיים שהוצעו לכוחות ואן דר ואלס נעשתה הפרדה ברורה בין כוחות לונדון שמחושבים בצורה קוונטית עם תורת ההפרעות לבין כוחות קיסום ודבאיי שמחושבים באמצעות מכניקה סטטיסטית, אין כך המצב למערכת גדולה המכילה מספר רב של מולקולות משני סוגים.
במערכת פיזיקלית גדולה, חישוב מתקדם או מלא של אנרגיית ואן דר ואלס צריכה להתחשב הן במכניקה סטטיסטית על אנסמבל המערכת והן בתנועה הקוונטית של האלקטרונים סביב הגרעין ובצימוד ביניהם. מקלכלן צימד בין מכניקה סטטיסטית לקוונטים על ידי הזזת האנרגיה החופשית של המערכת כתוצאה משילוב תורת ההפרעות הקוונטית מסדר שני יחד עם התפלגות בולצמן.
ברמה האינטואיטיבית תחת דימוי של מולקולות/אטומים במודל בוהר, תורה זו חזתה שכתוצאה מכך שהמולקולות (שהן הדיפול האפקטיבי) מתנגשות במולקולות אחרות במדד אקראי שקשור לטמפרטורת המערכת, הן מעבירות אחת לשנייה אנרגיה קינטית שיכולה להזיז את האלקטרונים מחיגתם הטבעית סביב הגרעין ועל ידי כך ליצור דיפול מושרה (הדיפול עושה פלקטואציות). האלקטרונים שיחולצו מבור הפוטנציאל של הגרעין  או יושפעו מההתנגשויות אלו הם אלו שקוונטות האנרגיה שלהם (בין רמות אנרגיה שונות) הן במתאם לאנרגיה הקינטית המועברת בין המולקולות השונות בהתנגשויות. לכן צריך להתחשב בכל פוטנציאלי היוניזציה שמתאימים לקוונטות אלו אם רוצים לדעת את השפעת הדיפול המושרית הכוללת במערכת שכזו. כפי שצוין מקודם, לכל פוטנציאל יוניזציה יש תדירות אופיינית לו של חיגה סביב הגרעין. על סמך המוסבר בפסקה זו ניתן להבין אינטואיטיבית את הנוסחה לתדירויות פוטנציאלי היוניזציה שבעניין להשראת הדיפול:
\nu _{n}={2\pi k_{b}Tn \over h}
כאשר n הולך מאפס לאינסוף. למעשה אלו הן "תדירויות מדומות" (ראו הנוסחה הבאה) כיוון שמתרחשות דיספיציות ופלקטוציות בין אנרגיית הדיפולים החשמלית לאנרגיית חום של המערכת (תנועה אקראית). עבור n=0, מדובר על מולקולות שיש להן דיפול קבוע ללא קשר לדיפול הרגעי - על כן תדירויות אלו משויכות לכוחות ואן דר ואלס האלקטרוסטטיים - קיסום ודבאיי.
נוסחת מקלכלן היא כדלקמן:
U_{total}={{-6k_{b}T} \over \varepsilon _{0}^{2}R^{6}}\sum _{n=0,1,2..}^{\infty }{\alpha _{1}(i\nu _{n})\alpha _{2}(i\nu _{n}) \over \varepsilon _{3}(i\nu _{n})^{2}}
כאשר  \alpha _{1}(i\nu _{n}),\alpha _{2}(i\nu _{n}),\varepsilon _{3}(i\nu _{n}) הן הפולרזביליות של סוג מולקולות 1 ו-2  והמקדם הדיאלקטרי של התווך עבור התדירות הרלוונטית בהתאמה. כלומר כל אחד מהמקדמים משתנה עבור פוטנציאל היוניזציה שבעניין המתאים לתדירות הרלוונטית. רכיב האפס של משוואה זו נותן את וחות[דרושה הבהרה] ואן דר ואלס האלקטרוסטטיים - קיסום ודבאיי.
את הפונקציות המדויקות של הפולאריזציה והמקדם הדיאלקטרי לכל פוטנציאל יוניזציה ניתן לחשב ממודל של אוסילטור הרמוני עבור סוג המולקולות שבעניין. ניתן להראות שמתכנסים לנוסחת לונדון בגבול מסוים מנוסחה זו.
מודלים פיזיקליים מתקדמים > תורת ליפשיץ ותוצאותיה

כדי לחשב את האינטראקציה בין גופים מאקרוסקופיים, אחת מהנחות המוצא הייתה אדיטיביות.
אבל אדיטיביות לא מתקיימת עבור אינטראקציות לונדון (למעשה גם עבור האינטראקציות האחרות, אבל הדגמה עבור אינטראקציית לונדון להלן). כלומר, אם יש שתי מולקולות עם דיפולים זמניים שיש ביניהם אינטראקציה, תוספת מולקולה זהה של  דיפול זמני נוסף למערכת לא מתבטאת בהכפלת האינטראקציה לכל אחת משתי המולקולות לפני ההוספה. זאת כיוון שתוספת המולקולה השלישית שינתה את הדיפול הרגעי עצמו של כל אחת משלוש המולקולות במערכת.
את תופעה זו נהוג לקרות "החזרות", כלומר בתחילה מולקולה אחת (מולקולת הבוחן) ניסתה לעשות דיפול מושרה זהה לשתיים האחרות, אבל אז השתיים האחרות "קיבלו" את הדיפול ממולקולת הבוחן, שינו את מצבן והשרו באופן שונה אחת את השנייה  מעבר להשראה שהן יצרו אחת לשנייה בלי מולקולת הבוחן. כתוצאה מכך לא מתקיימת אדיטיביות של ההשראה.
בעיית חוסר האדיטביות אף מסתבכת עוד יותר כאשר יש עוד ועוד מולקולות במערכת, יש יותר "החזרות".
כדי לפתור את הבעיה האינהרנטית הזו בכוחות ואן דר ואלס, בשנת 1956 פותחה תורת ליפשיץ שמשתמשת בשדות קוונטים ואלקטרודינמיקה קוונטית ומתגברת על בעיית חוסר האדיטביות. במבחן התוצאה ההשלכה של זה היא שינוי גודל קבוע האמקר בלבד. כלומר, התלות איכותית במרחקים של אינטראקציית ואן דר ואלס בין צברי מולקולות עם גאומטריות שונות נשמרת בתורת ליפשיץ ללא התחשבות בתופעת[דרושה הבהרה]
כיוון שתורת ליפשיץ בעלת מורכבות גדולה, פותחה הפשטה שלה שבאמצעותה ניתן לייצר "אדיטביות אפקטיבית" המשתמשת במטענים מדומים (The method of image charges). באופן ספציפי השימוש בשיטה זו היא עבור מערכת פיזיקלית בה שני  גופים מאקרוסקופיים הבנויים משני סוגים שונים של מולקולות  (1 ו-2) נמצאים בתווך מחומר אחר (3).
מעוניינים למצוא מה כוחות ואן דר ואלס  בין גופים 1 ו-2. תוצאה חשובה של שיטת מטעני הדמות למערכת הפיזיקלית הנ"ל נותנת את הקשר הבא:
\rho _{i}\alpha _{i}=2\varepsilon _{3}\varepsilon _{0}({\varepsilon _{i}-\varepsilon _{3} \over \varepsilon _{i}+\varepsilon _{3}})
כאשר i=1,2,  \varepsilon _{3},\varepsilon _{i},\alpha _{i},\rho _{i}הם המקדמים הדיאלקטרים של התווך בו נמצאים שני הגופים המקרוסקופיים, המקדמים הדיאלקטרים של שני סוגי המולקולות השונים, הפולארזביליות של שני סוגי המולקולות השונים וצפיפות שני הגופים המאקרוסקופיים בהתאמה.
הצבת תוצאה זו במשוואת מקחלן לאחר חישובים אלגבריים נותנת את  חישוב קבוע Hamaker ללא אפקט איחור בקירוב:
A\thickapprox 0.75K_{b}T({\varepsilon _{1}-\varepsilon _{3} \over \varepsilon _{1}+\varepsilon _{3}})({\varepsilon _{2}-\varepsilon _{3} \over \varepsilon _{2}+\varepsilon _{3}})+{3h \over 4\pi }\int _{\nu 1}^{\infty }({\varepsilon _{1}(i\nu )-\varepsilon _{3}(i\nu ) \over \varepsilon (i\nu )_{1}+\varepsilon _{3}(i\nu )})({\varepsilon _{2}(i\nu )-\varepsilon _{3}(i\nu ) \over \varepsilon _{2}(i\nu )+\varepsilon _{3}(i\nu )})d\nu
כאשר הרכיב שמחוץ לאינטגרל הוא כוחות קיסום ודבאי, והאינטגרל הוא כוחות לונדון.
ניתן להבחין כאן בתופעה מעניינת, אם מתקיים  \varepsilon _{1}<\varepsilon _{3}<\varepsilon _{2}, קבוע האמקר נהיה שלילי עבור כוחות קיסום ודבאי. משמעות הדבר מהתבוננות בביטויי האנרגיה, הוא שהאנרגיה הופכת לדחייה במקום למשיכה.
על כן, אנרגיית ואן דר ואלס בין שתי מולקולות מסוגים מסוימים ותווך מסוג מסוים יכולה להיות אנרגיית דחייה ולא רק משיכה.
קיימת התייחסות לאפקט האיחור בתורת ליפשיץ, אך בצורה מאוד מורכבת.
שימושים

כוחות ואן דר ואלס הם הבסיס למספר רב של  תופעות פיזיקליות:
מתח פנים של נוזלים
אדהזיה (הידבקות)
הרטבה (wetting phenomena)
תכונות של מוצקים (כגון חוזק)
תכונות של נוזלים וגזים
פיזיקה של שכבות דקות
מבנים של מקרומולקולות כגון חלבונים מסוימים ופולימרים.
על כן, הכוחות מופיעים במספר תופעות מאקרוסקופיות נאשר נמצאות בחיי היום-יום שלנו כגון: הליכה של חרקים מסוימים על פני מים, ובהגבנה (הפיכה של חלב לגבינה).
יש המעריכים כי היכולת של שממית לטפס על קירות ולא ליפול (כבתמונה המצורפת) היא תוצאה של כוחות אלו (אדהזיה בפרט), אבל שלושה מאמרים שנכתבו לאחרונה שוללים טענה זו.
במאי 2014, באמצעות יכולת שפותחה ב-DARPA, הודגם כי אדם מציג יכולת טיפוס על קיר הדומה לזו של שממיות. המוצר עדיין בפיתוח תוך תקווה שיום אחד יהיה מיושם בשדות הקרב ויעניק ללוחמים יכולות הדומות לספיידרמן.
ראו גם

קשר יוני
קשרי מימן
פוטנציאל לנארד-ג'ונס
לקריאה נוספת

Jacob  Israelachvili, Intermolecular and Surface Forces, Academic Press, Third Edition, 2003
McLachlan, A. D., Retarded Dispersion Forces in Dielectrics at Finite Temperatures, Proceedings of the Royal Society A: Mathematical, Physical and Engineering Sciences, 274(1356), 80–90, 1963