stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
I Did Something Bad
משמעות > בית ראשון

בבית הראשון, מדברת סוויפט על כך שהיא לא סומכת על אנשים שתופסים מעצמם כביכול. (נרקיסיסטים למיניהם) היא מוסיפה שאותם הנרקיסיסטים מקיפים ואוהבים אותה ואף מעוניינים להיות בחברתה ולכן, היא בתגובה "מנגנת אותם כמו כינור" (דימוי לכך שהיא נותנת להם לגיטימציה להמשיך ולהיות בחברתה) וגורמת להכל להיראות תקין. היא בעצם יוצרת איתם קשרים מזויפים, תוך שקורים ביניהם יחסים מניפולטיביים וזאת, בנוסף לכך שהיחסים ביניהם מבוססים על שקרים והיא מדברת על כך בשורה "על כל שקר שאני אומרת להם, הם אומרים לי שלושה". היא מצדיקה את מעשיה עוד יותר בטענה ש"כך העולם עובד". היא "משחקת" לפי הכללים שהאויבים שלה יצרו ומתנהגת בדיוק כמותם.
משמעות > פזמון > קדם-פזמון

בקדם-פזמון, סוויפט שרה: "העור שלי בוער ולהבות חורכות אותו; צבע אדום ארגמן על השפתיים שלי" (ככל הנראה אזכור לקעקועים ושפתונים) וטוענת שהיא "לא חייבת שום דבר לגבר שמדבר עליה דברי חרפה ונאצה". היא מסבירה שאין בכוונותיה להתפייס במקרים כאלה, היות שאותו האחד שפגע בה, היה צריך לקחת בחשבון את התגובה שלה. היא מוסיפה שהיא תשתמש באותו הגבר שפגע בה בצורה שהיא תרצה, תוך שהיא תתנקם בו וכל מה שהוא יקבל ממנה יגיע לו.
משמעות > פזמון > הפזמון

בפזמון של השיר, סוויפט משקפת כיצד התקשורת ואולי מעריציה רואים את מעשיה. כשהיא משתמשת ומנצלת מישהו שפגע בה, העולם טוען שהיא "עשתה משהו רע" (בדיוק כשם השיר "I Did Something Bad"), אך היא תוהה מדוע "זה מרגיש כל כך טוב". התחושה והתביעה מנוגדות זו לזו, אך נראה כי היא די בטוחה שהתחושה היא הנכונה מבין השתיים. היא מרחיקה לכת ומצהירה שזה היה "הדבר הכי כיף שהיה לי / והייתי עושה את זה שוב ושוב אם הייתי יכולה". הפעולה של "הדבר הרע" שהיא עשתה לא ברורה, אך היא שמחה שהיא עשתה אותה.
משמעות > פזמון > פוסט-פזמון

בפוסט-פזמון סוויפט שרה בזעים ובכעס את השורה "רא-טא-טא-טא-טא-טא-טא-טא-טא-טא, מלכודת מוות" (באנגלית: "Ra-ta-ta-ta-ta-ta-ta-ta-ta-ta, death trap"), שלוש פעמים, תוך שבשורה הרביעית בפוסט-פזמון היא שרה "מלכודת מוות, מלכודת, מלכודת" (באנגלית: "Death trap, trap, trap"), שפירושן הוא נוכח העובדה שמי שיפגע בה יכניס את עצמו למלכודת מוות והיא תדאג שהוא יישא בתוצאות הנלוות לכך. היא מתארת את עצמה כ"מלכודת מוות" ומצהירה שמי שינסה להשתמש בה או לפגוע בה יגרום לה לפעול בהתאם. (אותה הפעולה המדוברת, היא בעצם אותו "המעשה הרע" שמופיע בשם השיר)
משמעות > בית שני

בעוד שהבית הראשון עוסק בנרקיסיסטים למיניהם, בבית השני סוויפט מדברת על הפלייבויז, שחושבים שהם טובים עם נשים ויכולים "לשחק" איתן כביכול. היא מכירה בהם, אך לא סומכת עליהם אף על פי שהיא גורמת להם לחוש כלפיה "אהבה". לאחר שהיא משיגה בכוחות עצמה כסף רב, היא "מטיסה אותם בכל רחבי העולם ומניחה להם לחשוב שהיא תלויה בהם", אך המצב הפוך והיא זו ששולטת בהם, תוך שהם תלויים בחסדיה. כשהיא נותנת להם את התחושה שהיא תלויה בהם, נראה כי היא מדברת על גברים יהירים שרוצים לנצל אותה. היא מכניסה ציניות וגורמת להם לחשוב שהם "המושיעים שלה", להם היא זקוקה נואשות, מה שלא נכון.
בהמשך הבית, היא שרה, "הם אף פעם לא רואים את זה מגיע"; היא מסבירה באופן מובהק כי זו נקודת השיא של המצב (בינה לבין אותם הגברים) וזהו הזמן לפגוע באותם האנשים המדוברים; היא מוסיפה שהיא עושה זאת במהירות ובזמן הנכון והם, לא צופים את המכה. זאת, בנוסף לכך שהיא שרה "כך העולם עובד" ו"צריך לעזוב לפני שמעזיבים אותך". כלומר, היא מחליטה לפעול ולפגוע לפני שיפעלו ויפגעו בה.
משמעות > בית שני > קדם-פזמון שני

קדם-הפזמון השני משתנה בצורה משמעותית מקדם-הפזמון הראשון. כאן, היא מספרת על גבר שהיא נפרדה ממנו והוא בתגובה אמר לה לא "לזרוק דבר טוב", תוך שהיא השיבה שהוא חצה את הגבולות ופגע בה. לפיכך, היא מרגישה שהיא "לא חייבת לו שום דבר". מה שכן, היא שרה, על כך שהוא היה צריך לצפות את הפגיעה ושהיא כפי שכבר נאמר, לא חייבת לו שום דבר.
למרות העובדה שלאותו הגבר הזה לא הייתה את האפשרות לבזבז את כספה של סוויפט, היא מרגישה שהיא נוצלה וכתוצאה מכך, היא נפרדת ממנו.
משמעות > גשר מוזיקלי

השורה הראשונה בגשר המוזיקלי מתייחסת לציד המכשפות בסיילם; רצף אירועים שהתרחשו בעיירה האמריקאית סיילם שבקולוניית מסצ'וסטס בשנת 1692. במהלך חצי שנה נידונו 13 נשים ו-6 גברים למוות בתלייה על ידי בית המשפט המקומי, לאחר שהורשעו במעשי מאגיה שחורה וכישוף. אדם נוסף הומת בעינויים, לאחר שסירב לעמוד למשפט בבית משפט אזרחי בהאשמה כזאת. מאות אחרים, שלא הורשעו, נכלאו לעיתים לזמן ממושך, לאחר שנחשדו כעוסקים בכישוף. עצם הדיון וההרשעה בבית משפט אזרחי על עבירות הכישוף, וההוצאות להורג בעוון כישוף, בהיקף כה גדול בתקופה של מספר חודשים, היה תופעה יוצאת דופן, ייחודית לעיירה סיילם ולשנת 1692.
סוויפט מרגישה שמתייחסים אליה כאל מכשפה למרות שהיא לא ושהיא יכולה להוכיח שהמעשים שלה מוצדקים. היא מתארת מצב הוא האויבים שלה נועצים בה "קלשונות" (דימוי לדברי חרפה ונאצה) ובעצם מאשימים אותה בכך שהיא אדם רע, על לא עוול בכפה. היא מוסיפה שאותם האנשים מאשימים אותה בנושאים שונים ורבים לשווא. עם זאת, היא מסבירה שבהתחלה היא נמנעה מלהיכנס לאינטריגות, תוך שהיא ויתרה מראש אך עכשיו, היא שרה "בואו, תשרפו אותי", תוך שהיא מצהירה שאת האשמות השווא היא תוכל לספוג ואפילו להשיב אש בחזרה כנגד כל השנאה שמפנים כלפיה.
משמעות > אאוטרו

לקראת סוף השיר, סוויפט שרה את פוסט-הפזמון בשנית, תוך שהיא מסיימת אותו עם השורה "זה פשוט הרגיש כל כך טוב, טוב". היא בעצם מבינה שהשנאה, הנאצה וכל דברי החרפה ימשיכו להיות מופנים כלפיה למרות שהיא לא עשתה דבר ולכן היא מרשה לעצמה להתבטא בצורה כזו שמציגה אותה כאחת שעשתה משהו רע ואפילו נהנתה מזה.
ביקורת

כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-65 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
ביקורת > רשימות כל הזמנים וסוף שנה

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אינדפנדנט | 100 רצועות האלבומים של טיילור סוויפט - מדורגות | 14 |  |
| רולינג סטון | כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 65 |  |
| BuzzFeed | 167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 61 |  |
| NME | השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 147 |  |
| Paste | 158 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 49 |  |
| Vulture | 179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 54 |  |
הצלחה מסחרית

ב-23 בדצמבר 2017, כמה שבועות לאחר צאתו ביחד עם שאר שירי האלבום, הצליח השיר להגיע למקום ה-14 במצעד השירים מתחת להוט 100. היות שסוויפט לא העלתה את השיר לרשתות הזרמות המדיה השונות בתחילת צאתו, הוא לא הצליח לשהות במצעד זמן רב ושבוע לאחר מכן יצא ממנו. בהמשך, העלתה את המוזיקה שלה לרשתות הזרמות המדיה השונות, והשיר זכה להצלחה מחודשת. בספוטיפיי, הצליח לצבור למעלה מ-125 מיליון השמעות מבלי שיצא כסינגל, דבר אשר הופך אותו לאחד מהשירים הבודדים באותה העת שהצליחו לעשות זאת ולאחד מהשירים המושמעים ביותר מהאלבום.
הופעות חיות

ב-19 באוקטובר 2024, במהלך סיבוב ההופעות The Eras Tour, סוויפט פתחה את קטע האקוסטי עם השיר "Should've Said No" מתוך אלבום הבכורה שלה. לאחר הבית הראשון, היא ביצעה מעבר ל-"I Did Something Bad".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 14 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 5 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 10 בנובמבר 2017 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ריפבליק |  |
מס מותרות

בול מס מותרות שהיה מודבק על מוצרי מותרות לאחר תשלום המס
תווית מס מותרות שהוצמדה לבגדים
סימון על מכסה של מוצר מס מותרות שולם
מס מותרות הוא מס המוטל על מוצרי מותרות, מוצרים שאינם מוצרי יסוד, או מוצרים חיוניים, במטרה להקטין צריכת מוצרים אלה. דרך הטלת מס מותרות עשויה להיות דומה לזו של מס מכירות ומס ערך מוסף, כאחוז מכל המוצרים מסוג מסוים. אולם הטלת מס זה משפיעה בעיקר על קבוצות צרכנים עשירים, כיוון שהם הצרכנים העיקריים של מותרות, כגון: כלי רכב יוקרתיים, תכשיטים וכדומה. ניתן אף להטיל מס מותרות לרכישות מעל סכום מסוים, וכך לדוגמה, בחלק ממדינות ארצות הברית מוטל מס מותרות על רכישות נדל"ן מעל מחיר מסוים.
מוצר מותרות עשוי להיות "מוצר ובלן", שהוא סוג של מוצר שהביקוש אליו גובר ככל שמחירו עולה. לכן, הטלת מס מותרות עשויה לעיתים להגביר את הביקוש לאותו מוצר מותרות. אולם, באופן כללי, כיוון שלמוצרי מותרות גמישות הכנסה מעצם הגדרתם, הרי שאפקט ההכנסה ואפקט התחלופה יפחיתו בחדות את הביקוש ככל שהמס יאמיר.
במדינת ישראל הונהג מס מותרות בשנת 1949, מכוח פקודת מס מותרות, תש"ט-1949, והוטל על סחורות מוגמרות, בהן רהיטים ומכשירי חשמל. המס הוטל גם על נעליים, אך בהמשך צומצם לנעליים יקרות בלבד. בשנת 1952 הוחלפה פקודת מס מותרות ב"חוק מס מסויג ומס מותרות", אשר איפשר הטלת מס מוגבל גם על סחורות שלא הוגדרו כמותרות.. בשנת 1954 תוקן החוק ושונה שמו ל"חוק מס קניה (טובין ושירותים), תשי"ב-1952". התיקון ביטל למעשה את ההבחנה בין מוצרים שמוגדרים כמותרות ומוצרים אחרים.
מס המותרות משמש כחלק ממערכות חוקי השכר בענפים כלכליים ובליגות ספורט שונות, בעיקר כאלו המשתמשות בתקרת שכר, על חריגות מסוימות מהתקרה. בעיקר בספורט, המס מתממש במידה והתקרה המונהגת היא תקרת שכר רכה.
הערות שוליים

↑  על שם הכלכלן תורסטיין ובלן (Thorstein Veblen)
↑  מס מותרות פורסם בעיתון הרשמי, מעריב, 2 בפברואר 1949
↑  מס מותרות רק על נעליים יקרות, הצופה, 8 ביוני 1953
↑  נופר סיני, ברוך שפטרנו, באתר הארץ, 16 במרץ 2006
↑  חוק מס קניה (טובין ושירותים), תשי"ב-1952, באתר נבו, וראו גם הצעת חוק מס מסויג ומס מותרות (תיקון), תשי״ד—1954, דברי הסבר לסעיף 4, עמ' 125
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4168356-0  NKC: ph1081298 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאיה בלזיצמן

| --- | --- |

מאיה בלזיצמן
 לידה:  26 במאי 1986 (בת 38) תל אביב, ישראל ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמרת, צ'לנית
 סוגה:  רוק, פופ, זמר עברי
 כלי נגינה:  צ'לו
 www.mayamatanmusic.com
 
בלזיצמן יחד עם הרכב "זו המנגינה שלנו" של אהוד בנאי ב-2013
מאיה בלזיצמן (נולדה ב-26 במאי 1986) היא צ'לנית, זמרת ומוזיקאית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בתל אביב. בגיל 7 החלה לנגן בצ'לו בקונסרבטוריון למוזיקה בתל אביב. למדה בבית הספר לאמנויות תל אביב ולאחר מכן בתיכון תלמה ילין לאמנויות. זכתה במלגות מוזיקה מ"קרן אמריקה ישראל" בשנים 2001–2005. בשנת 2004 התגייסה לצה"ל ושירתה כחלק מרביעיית מיתרים צבאית ביחידת "מוזיקאים מצטיינים".
לאחר סיום שירותה הצבאי, החלה לעבוד בתעשיית המוזיקה הישראלית. עבדה וניגנה עבור אמנים כגון נינט טייב, דני סנדרסון, דויד ברוזה, נורית גלרון, מירי מסיקה, יוני בלוך, יזהר אשדות, אפרת גוש וריטה.
בלזיצמן מופיעה בישראל ומחוצה לה עם זמרים ישראלים וכותבי שירים, ולוקחת חלק פעיל בתהליך היצירה שלהם. מופיעה גם במסגרת הרכבים מוזיקליים המלווים הפקות של תיאטרון "הקאמרי" בתל אביב.
באוקטובר 2010 התקיים המופע הראשון שלה כסולנית, בשירה ובצ'לו. חברי הלהקה שלה היו מתן אפרת בתופים ואיתמר גרוס בקלידים. במופע בוצעו גרסאות כיסוי למוזיקת רוק ישראלית משנות ה-90 כמחווה למועדון הרוקסן. בעקבות המופע, הוציאה בלזיצמן מיני-אלבום ובו 8 גרסאות כיסוי שבוצעו במופע.
בשנת 2012 החלו בלזיצמן ואפרת, שהפך לבן זוגה, להופיע יחד במופע המשלב צ'לו ותופים. בו מבוצעות גרסאות כיסוי לשירים באנגלית ובעברית, כמו גם קטעים אינסטרומנטליים מקוריים.
בשנת 2014 יצאה בלזיצמן במופע משותף עם הזמרת נינט טייב. המופע, שנקרא "צוללות", הוא מופע אקוסטי בו שרות השתיים משיריה של טייב וכן גרסאות כיסוי המזוהות עימה, כאשר הן מלוות עצמן בצ'לו (בלזיצמן) ובגיטרה אקוסטית (טייב) בלבד.
באפריל 2018, בלזיצמן, בהזמנת היוצרת והכוריאוגרפית ענבל פינטו, ערכה, בחרה ובנוסף גם יצרה מוזיקה מקורית למופע המחול "פוגה", של להקת המחול בניהול פינטו ואבשלום פולק. באותה שנה יצאה אלבום של "אלף. דלת" בו היא מנגנת צ'לו.
בשנת 2020 השתתפה בפרויקט צו השעה וביצעה יחד עם אביב גדג' גרסת כיסוי לשיר שדות שבעמק שנכתב בידי לוי בן-אמתי.
בליזצמן מרצה בבית הספר למוסיקה ע"ש ג'ונתן ווהל בקריה האקדמית אונו.
משנת 2023 היא המנהלת המוזיקלית של סדרות המוזיקה במוזיאון תל אביב לאמנות, לצידו של אסף מעוז.
הערות שוליים

↑  אביב גדג’ ומאיה בלזיצמן - שדות שבעמק, באתר צו השעה
↑  אורלי אגסי, מוזיקאים מהשורה הראשונה – המרצים החדשים בקריה האקדמית אונו, ניוז חיפה והקריות, 08/10/20
מצטרפים חדשים, גל גפן, אוקטובר 28, 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572747405171  MusicBrainz: 52caf48e-ca0b-440d-97f6-bc8394a10bc7  VIAF: 19145304382178571473   WorldCat (עם VIAF): 19145304382178571473
דני שגב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1955 (בן 69 בערך) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  שחקן מדבב
 בן או בת זוג:  איריס זינגר 
 פרופיל ב-IMDb
 
דני שגב (נולד ב־1955) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

שגב נולד בשם מנדי סימון.[דרוש מקור]
שיחק בסרטי קולנוע רבים כגון: "מלך ליום אחד" (1980), "מניו יורק באהבה" (1985) "אוונטי פופולו" (1986), "אבא גנוב 2" (1989), "אחד באפריל" (1989), "נשיקה במצ"ח" (1990), "המחצבה" (1990), "ילדי קניון הזהב" (1995), "ימים של אהבה" (2005), "הבועה" (2006).
בשנות ה-80 שיחק בסדרת סרטים של אגדות האחים גרים בשם Cannon Movie Tales שהופקו בישראל לקהל הבינלאומי על ידי חברת קנון גרופ של מנחם גולן, כולל: "עוץ לי גוץ לי" (1985), "שלג לבן" (1987), "בגדי המלך החדשים" (1987), "היפהפייה הנרדמת" (1987), "כיפה אדומה" (1989), "ניצחון הרוח" (1989).
שיחק בתוכניות רבות : "גאומטריה" (1984) ששודרה בטלוויזיה החינוכית, "מאש"ה" (1987) ששודרה בערוץ הראשון, "משמרת לילה - לתפארת מדינת ישראל" (1993) ששודרה גם בערוץ הראשון, גילם שד ופרופסור בתוכנית "מסיבת גן" ששודרה בערוץ הראשון (1990-1994), "כן לציפור" (1999) סדרה לילדים שם שיחק בתפקיד ראשי ששודרה בערוץ 2, "אהבה בשלכת" (2003-2004) תפקיד ראשי לצד יהודה ברקן וליא קניג ושודרה בערוץ הראשון, בסדרת הנוער "האי" ששודרה בערוץ הילדים למנויי HOT, שיחק בפרק הבכורה של הסדרה ב-2007 וגילם בחור שעובד בסוכנות החלל.
בין השנים 1991 ו-1992 דיבב שגב את קולו של זומזום בתוכנית הטלוויזיה הלימודית "בסוד העניינים" בערוץ 23.
בשנת 1992 גילם שגב אבא בקלטת הילדים "בובה מתי" בבימויו של שמי זרחין, המבוסס על שירים של מתי כספי.
בשנת 1999 כתב וביים שגב את המחזמר "דוקטור דוליטל" על פי ספרו של יו לופטינג, עלה בתיאטרון צוותא בתל אביב, ושיחקו בו גדי יגיל, קרן שמש, וזהר סדן. באותה שנה כתב וביים את קלטת הילדים "חלומות פז - סיפורים לפני השינה עם קרן שמש".
בשנת 2015 השתתף ב"סרט עם קתרין דנב".
שגב כתב סדרת ספרים מצליחה בעלת שלושה ספרים בשם "אביגדור", "אביגדור וכוכב הפלא" ו"אביגדור והטיול המשגע" (הוצאת מעריב), וכן את הספר "חיליק החילזון הביישן" (הוצאת כתר).
בנוסף, הופיע שגב בהצגות רבות, בהן: "אופרת הקבצנים" (תיאטרון באר-שבע, 1981), "תעלולי סקפן" (הקאמרי, 1983), ""בעל בריבוע" (תיאטרון יובל, 1983) ו-"בצחוק ודמע יהודה נפלה, בצחוק ודמע יהודה תקום" (תיאטרון יובל, 1985)
החל משנות ה-2000 שגב עובד כמורה לתיאטרון בבית הספר ״בית אקשטיין, דרך למרחב״ בפרדס חנה.
שגב נשוי לאיריס זינגר.
דיבוב

| סדרה מדובבת/סרט מדובב | שנה | תפקיד | במאי | ערוץ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סדריק | 2009 | רוברט | אפרת ענבל/הדס מוזס | ערוץ הילדים |
| קובי קובי | 2006 | דמויות שונות | דני שגב | ערוץ הילדים |
| מה חדש, סקובי דו? | 2005-2006 |  | דני שגב | ערוץ הילדים |
| טיטוף | 2003-2005 | דמויות שונות | מורן לכיש/יורם יוספסברג | ערוץ הילדים |
| מרי פופינס | 2005 | דמויות שונות | שרון כהן | סרט מדובב/זר |
| חתול תעלול | 2004 | קולות רקע | שרון כהן | סרט מדובב/זר |
| תומס ומסילת הקסמים | 2002 | גורדון | שרון כהן | סרט מדובב/זר |
| הבית של גלוריה | 2001 |  | שרון כהן/הדס מוזס | ערוץ הילדים/לוגי |
| טיטאן AE | 2000 |  | שרון כהן | סרט מדובב/זר |
| יער הצחקנים | 1999 | ג'ונס |  | ערוץ הילדים |
| סטיוארט ליטל | 1999 | סטרץ' ליטל | שרון כהן | סרט מדובב/זר |
| הכתמים | 1999 | זעפני הירוק / המלך הכחול | חנה דרורי קשי | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
| טלטאביז | 1999, 2016 | טינקי וינקי | הדס מוזס/אפרת ענבל/תמי ברק | הערוץ הראשון וערוץ לולי |
| ערוץ הכלבים | 1997 |  | ניקו בר | ערוץ 23 |
| רובינזון זוקרו | 1996 | רובינזון זוקרו | ניקו בר | ערוץ הילדים |
| לוחמי הזמן | 1994 | דמויות שונות | ניקו בר | ערוץ 23 |
הערות שוליים

↑  מאיר שניצר, כל המלים הגדולות, חדשות, 21 בנובמבר 1986
רחל נאמן, קולנוע - שתי אצבעות מסואץ, כותרת ראשית, 5 בנובמבר 1986
↑  סרטים - "אבא גנוב 2', צ'יקו (יהודה ברקן), קברניט ספינת הטיולים הטברייני, עובר עם בן, בנו בן ה-8, לתל־אביב, חדשות, 12 באוקטובר 1989
↑  יגאל משיח, קולנוע - חבל על כל טיפה - ״המחצבה״ (1990), במאי: רוני ניניו, כל העיר, 6 ביולי 1990
מאיר שניצר, סרט - מסכת לחג הביכורים - 'המחצבה' / בימוי: רוני ניניו / תסריט: עירא דביר (על פי ספר של אהוד בן־עזר) , חדשות, 2 ביולי 1990
↑  אורי קליין, באמבטיה עם מנחם גולן, באתר הארץ, 29 בינואר 2006
↑  אורי קליין, הריק שבתוך הבועה, באתר הארץ, 6 ביולי 2006
↑  יואב גינאי, כחול לבן בצבעים, כל העיר, 21 במרץ 1986
עירית שמגר, שתים־עשרה אגדות ילדים קלאסיות עומדות להפוך לסרטי קולנוע מרהיבים, מעריב, 4 באפריל 1986
↑  עטרה אופק, שיחות סלון - הילדים מתוקים אבל השאלות של ירון לונדון לא תמיד מותירותמרחב מחיה, חדשות, 26 בנובמבר 1993
↑  סמדר שיר, ספר - אביגדור השלישי, מעריב, 26 ביוני 1991
↑  שוש אביגל, אחרי בכורה - זונה של תיאטרון היא לא סתם זונה - על הצנת "אופרת הקבצנים" מאת ג'ון גיי בתיאטרון באר-שבע. תרגום: אהוד מנור; בימוי: דן רונן, דבר, 29 באוקטובר 1981
↑  מרים טאו, אחרי בכורה - הסקאפן של עזרא דגן, דבר, 7 באוגוסט 1983
שוש אביגל, יחפים בפארק, ביזע בלי חמדה.. . 'תעלולי סקאפן', מאת מולייר, בתיאטרון הקאמרי: נוסח עברי: נתן אלתרמן, כותרת ראשית, 10 באוגוסט 1983
↑  שבח פרידלר, בורקס - כל מה שמתרומם - "בעל בריבוע", מאת ריי קוני, תרגום: דן אלמגור, במאי: ליאונרד שך, בהפקת תיאטרון יובל, כל העיר, 11 בנובמבר 1983
↑  יואב לורך, תיאטרון - גולדפאדן בלי גולדפאדן - "בצחוק ודמע יהודה נפלה, בצחוק ודמע יהודה תקום",  על-פי אברהם גולדפארן, כתיבה ובימוי: דוני ענבר, כל העיר, 22 בנובמבר 1985
כוח (לטאה)

| כוח |
| --- | --- |
 כוח התחרה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: לפידוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
משפחה:: כוחיים
סוג:: כוח
שם מדעי
 Varanus ‏מרם, 1820
תחום תפוצה


כוח (שם מדעי: Varanus) הוא סוג של לטאות ענקיות אוכלות בשר הנפוצות מאפריקה ועד אוסטרליה באזורים הטרופיים. סוג זה הוא הסוג היחיד שנשאר במשפחת הכוחיים.
השם הלועזי, "ורן", נובע משבוש של המילה وَرَل (בתעתיק עברי: וָרָל, ברבים أَوْرَال, בתעתיק: אָוְורָאל [שורש ورل ו.ר.ל.]) מן השפה הערבית. באנגלית הסוג נקרא Monitor Lizards, כלומר "לטאות מעקב", אך המילה האנגלית Warn פירושה להזהיר, וייתכן שזהו מקורה.
מאפיינים

אלו לטאות גדולות אוכלות בשר. הן נחשבות בעלות אינטליגנציה גבוהה, ויש אף לטאות כוח המסוגלות לספור; מחקרים בהם הואכלו פרטים מהמין כוח הסלעים בקבוצות קטנות של חלזונות הראו כי הלטאות מסוגלות להבחין במספרים, עד המספר שש. לחלק מהמינים ישנו ארס ברוק.
לטאות הכוח הן לטאות ייחודיות, בעיקר בשל יכולת חילוף החומרים המהיר שלהן, המאפשרת תנועה מהירה ויכולות ציד מפותחות, ביחס למשקל גופן הגדול.
הגדול שבמיני הכוחים הוא כוח ענק מהאי קומודו, שהוא גם הלטאה הגדולה ביותר בעולם. אורכו מעל שלושה מטרים ומשקלו עד 166 ק"ג ואחריו המינים כוח המים, כוח תניני, כוח אוסטרלי וכוח התחרה. חלק ממינים גדולים אלה מכונים גואנות.
בישראל מצוי מין אחד מהסוג – כוח אפור, שהוא קטן בהרבה מהמינים הגדולים אך עדיין הוא הגדול בלטאות ישראל.
אזכור בתנ"ך

לפי זיהוי הרס"ג, הכוח האפור הוא "והכח", מתורגם "ואלורל" ב"תפסיר" בערבית-יהודית, משמונת השרצים שנזכרו בתורה לעניין דיני מאכלות אסורים משום דיני טומאה וטהרה:
וְהָאֲנָקָה וְהַכֹּחַ וְהַלְּטָאָה וְהַחֹמֶט וְהַתִּנְשָׁמֶת
מינים

כוח בנגלי (Varanus bengalensis)
Varanus nebulosus
Varanus dumerilii
כוח זהוב (Varanus flavescens)
Varanus rudicollis
Varanus beccarii
Varanus boehmei
Varanus bogerti
Varanus caerulivirens
Varanus cerambonensis
Varanus doreanus
Varanus finschi
Varanus indicus
Varanus jobiensis
Varanus juxtindicus
Varanus keithhornei
Varanus kordensis
Varanus macraei
Varanus melinus
Varanus obor
כוח עצים ירוק (Varanus prasinus)
Varanus rainerguentheri
Varanus reisingeri
Varanus telenesetes
Varanus yuwonoi
Varanus zugorum
Varanus acanthurus
Varanus auffenbergi
Varanus baritji
Varanus brevicauda
Varanus bushi
Varanus caudolineatus
Varanus eremius
Varanus gilleni
Varanus glauerti
Varanus glebopalma
Varanus hamersleyensis
Varanus kingorum
Varanus mitchelli
Varanus pilbarensis
Varanus primordius
Varanus scalaris
Varanus similis
Varanus storri
כוח טימור (Varanus timorensis)
Varanus tristis
כוח תניני (Varanus salvadorii)
כוח שחור-גרון (Varanus bitatawa)
Varanus mabitang
כוח גריי (Varanus olivaceus)
כוח הסלעים (Varanus albigularis)
כוח הסוואנה (Varanus exanthematicus)
כוח הנילוס (Varanus niloticus)
כוח אורנט (Varanus ornatus)
כוח אפור (Varanus griseus) – מצוי בישראל
Varanus cumingi
Varanus marmoratus
Varanus nuchalis
Varanus palawanensis
Varanus rasmusseni
כוח המים (Varanus salvator)
Varanus togianus
Varanus amnhophilis – נכחד
כוח אוסטרלי (Varanus giganteus)
כוח החולות (Varanus gouldii)
כוח ענק (Varanus komodoensis)
Varanus mertensi
כוח ארגוס (Varanus panoptes)
מגלניה (Varanus priscus) – נכחד (ייתכן ששייך לסוג עצמאי)
Varanus rosenbergi
Varanus spenceri
כוח התחרה (Varanus varius)
Varanus spinulosus
הערות שוליים

↑  King, Dennis & Green, Brian. Goannas: The Biology of Varanid Lizards. University of New South Wales Press, 1999. ISBN 086840456X. עמוד 43
↑  Fry BG, Vidal N, Norman JA, Vonk FJ, Scheib H, Ramjan SFR, Kuruppu S, Fung K, Hedges B, Richardson MK, Hodgson WC, Ignjatovic V, Summerhays R, Kochva E. "Early evolution of the venom system in lizards and snakes". Nature. 439 (7076): 584–588. February 2006
↑  ארז ארליכמן, מבצע בעומק הבאר: לטאת כוח חולצה בשלום, באתר ynet, 28 ביוני 2007
↑  https://www.sefaria.org.il/Tafsir_Rasag%2C_Leviticus.11.30?lang=he
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543688705171  BnF: cb12295329d (data)  GND: 4189094-2  LCCN: sh85086857  NDL: 00576694 
ראשו של כוח אפור צעיר המציץ ממאורתו בחולות ניצנה.
כוח אוסטרלי
כוח עצים ירוק
כוח ענק
כוח הסוואנה
כוח שחור-גרון
כוח הסלעים
ריי מרשל

פרדי ריי מרשל (באנגלית: Freddie Ray Marshall; נולד ב-22 באוגוסט 1928) הוא כלכלן אמריקאי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת טקסס באוסטין, שכיהן כמזכיר העבודה של ארצות הברית בממשלו של ג'ימי קרטר בשנים 1977–1981.
ביוגרפיה

באוגוסט 1928 נולד מרשל באוק גרוב שבלואיזיאנה, וגדל בבית יתומים. מרשל התגייס לצי ארצות הברית ב-1943 כשהיה בן 15 בלבד, ושירת במהלך מלחמת העולם השנייה. במכללת מילספס השלים לימודי תואר ראשון, ולאחר מכן קיבל תואר שני מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה. בנוסף, יש לו תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. במרוצת השנים מילא מספר תפקידים חינוכיים בעולם האקדמיה, ומאז 1962 הוא חבר בסגל אוניברסיטת טקסס באוסטין.
לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1976 מינה אותו נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר למזכיר העבודה של ארצות הברית. בשירותו במחלקת העבודה, הרחיב מרשל את השירות הציבורי במחלקה ואת תוכניות ההכשרה לתעסוקה, כחלק מתוכנית התמריצים של הנשיא קרטר. הוא גם נמנה בין מייסדי המכון למדיניות כלכלית ב-1986.
מרשל היה חבר במועצת התקנים הלאומית בממשלו של הנשיא ביל קלינטון ובוועדה המייעצת לעבודה דיפלומטית. בנוסף, הוא עמד בראש הוועדה לכישורי כוח העבודה האמריקאי, וכיהן במועצת המנהלים של המכון למדיניות כלכלית ובנציבות לשירות הציבורי המדינתי והמקומי. הוא גם עמד בראש מועצת המנהלים של המרכז הלאומי לחינוך וכלכלה וכיהן כנשיא הקרן הבינלאומית לזכויות עבודה.
מרשל הוא מחברם של למעלה מ-30 ספרים ומונוגרפיות, כולל "חשיבה למחייתך: חינוך ועושר האומות", ו"בחזרה לשגשוג משותף". הוא פרש מהוראה בבית הספר למדיניות ציבורית ע"ש לינדון ג'ונסון בספטמבר 1998 ומאז הוא פרופסור אמריטוס.
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה רשמית, באתר מחלקת העבודה של ארצות הברית (באנגלית)
↑  Ray Marshall, באתר בית הספר למדיניות ציבורית ע"ש לינדון ב. ג'ונסון באוניברסיטת טקסס באוסטין (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274275905171  BNE: XX1103847  BnF: cb12003378x (data)  GND: 170111296  ISNI: 0000 0001 0887 7948  LCCN: n50040988  NARA: 10581652  NLG: 98549  NTA: 068716737  SNAC: w60s1vz1  SUDOC: 028140044  VIAF: 36927889   WorldCat (עם VIAF): 36927889
הבה דה בונפיני

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1928 Ensenada, ארגנטינה 
 פטירה:  20 בנובמבר 2022 (בגיל 93) לה פלאטה, ארגנטינה 
 שם לידה:  Hebe María Pastor Bogetti 
 מדינה:  ארגנטינה 
 מקום קבורה:  Pirámide de Mayo 
 
הֶבֶּה מריה פסטור דה בּוֹנָפיני (בספרדית: Hebe María Pastor de Bonafini;‏ 1928 – 2022) הייתה פעילה ארגנטינאית, ממייסדי אגודת האמהות של פלאזה דה מאיו, ארגון האמהות שילדיהן נעלמו במהלך שלטון הדיקטטורה צבאית.
פעילותה > אמהות פלאזה דה מאיו (1979–1986)

לאחר החזרה לשלטון אזרחי ב-1983, הנשיא ראול אלפונסין החל להעמיד לדין את מבצעי הפשעים, במסגרת מה שנקרא המלחמה המלוכלכת, אלא שהחלטתו להגביל את ההליכים רק לתשעה חברי החונטה הצבאית והזיכוי של חמישה מהם, גרמו לחילוקי דעות ב"ארגון האמהות", עד כדי פילוג בשנת 1986: "אגודת האמהות של בונפיני של אגודת פלאזה דה מאיו" (Bonafini's Mothers of the Plaza de Mayo Association), ו"האימהות של פלאזה דה מאיו - קו המייסדים" (Mothers of the Plaza de Mayo—Founding Line). הארגון של נחשב כרדיקלי יותר, ובין היתר, הצדיק את השיטות שנקטו לוחמי הגרילה בתקופת הדיקטטורה.
פעילותה > לאחר הפילוג

לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001, בונפוני בחרה להגן על הטרוריסטים, ואמרה: "הרגשתי שבאותו רגע היו הרבה אנשים ששמחו והרגישו שנקמו את דמם של רבים כל כך... כי ההפצצות של נאט"ו... ומיליוני הילדים שמתים מרעב בעולם הזה...". בונפיני הביעה תמיכה גם בארגונים שהואשמו בטרור, כמו FARC.
בשנת 2005 בונפיני קבעה שהאפיפיור יוחנן פאולוס השני "ביצע חטאים רבים" וקבעה ש"הוא [ילך] לגיהנום".