stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחמיה רפל
פעילות ציבורית

רפל שימש כמחנך ומורה בתיכון של קבוצת יבנה במשך שש שנים ולאחר תקופת כהונה במרכז המשק בקיבוצו נשלח על ידי תנועת בני עקיבא העולמית לשליחות בבריטניה למשך שנתיים. כשחזר קיבל לידיו את ניהול בית הספר העל-יסודי, אותו ניהל במשך שלוש עשרה שנים. היה בהמשך מפקח כולל במינהל לחינוך התיישבותי, ולאחר מכן שימש כמנהל גוף חטיבות עליונות ומנהל האגף לחינוך העל-יסודי במשרד החינוך בירושלים.
בשנים האחרונות עושה רפל מגוון תפקידים כלכליים בארגונים שונים. משנת 2010 משמש כיו"ר ועדת הכספים של "המזרחי העולמי" ויו"ר המזכירות המורחבת של בני עקיבא העולמית, יו"ר ועדת כספים של תנועת בני עקיבא בישראל וחבר הוועדה הכספית של "בת עמי – שירות לאומי". בנוסף הוא חבר ב"אלומה – למעורבות חברתית וערכית בחברה הישראלית".  רפל שימש כחבר בהנהלות מגוון רחב של עמותות, ביניהן: "קשת –  לקידום החינוך המשותף לדתיים וחילוניים"; "צוות חינוך במרכז טאוב – לחקר מדיניות חברתית בישראל", "פרס רקנאטי-צ'ייס-רש"י למורה היזם", ועוד.
בפעילותו בתנועת הקיבוץ הדתי, הוא ריכז את הוועדה הרעיונית-מדינית של התנועה במשך 5 שנים, וכיהן כמזכ"ל הקיבוץ הדתי. בנוסף, רפל חבר בצוות הקרקעות המשותף לכל תנועות ההתיישבות. בתחום פעילותו, עסק בשנים האחרונות להסרת הקפאת הבנייה ביישובים, קיבוצים ומושבים – מאבק אותו הוא הגדיר כמאבק קיומי.
רפל זכה לקבל מנשיא המדינה הקודם, שמעון פרס אות הוקרה, בתחום החברתי על הקמת מפעל קייטנות הקיץ לילדי באיל"ן, ו"אות יקיר עליית הנוער", מידי שר החינוך לשעבר, הרב שי פירון  כהוקרה על פועלו בששת כפרי הנוער שנוסדו על ידי הקיבוץ הדתי.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים הודיע על התמודדותו בפריימריז של מפלגת הבית היהודי, אך לא נבחר במקום ריאלי.
הערות שוליים

↑  נחמיה רפל בכנס חירום על הקפאת הבניה ביישובים, תנועת הקיבוץ הדתי
↑  אות הוקרה נשיא המדינה, אתר איל"ן
↑  אות יקיר עליית הנוער, אתר דתילי
↑  כתבה ברשת ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574176605171  LCCN: n2003060251  VIAF: 176309226   WorldCat (עם VIAF): 176309226
מאליק אובמה

| --- | --- |
קובץ:Malik Obama.png
 לידה:  מרץ 1958 (בן 67) ניירובי, המושבה הבריטית קניה, האימפריה הבריטית 
 מדינה:  ארצות הברית, קניה 
 השכלה:  אוניברסיטת ניירובי 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 
אבונגו מאליק "רוי" אובמה (באנגלית: Abon’go Malik "Roy" Obama; נולד ב-15 במרץ 1958) הוא איש עסקים ופוליטיקאי קנייתי-אמריקאי הידוע בהיותו אחיו הבכור ואחיו למחצה של נשיא ארצות הברית ה-44, ברק אובמה.
אובמה הוא בעל אזרחות כפולה והוא מחזיק הן באזרחות קנייתית והן באזרחות אמריקאית.
ביוגרפיה

אבונגו מאליק "רוי" אובמה נולד וגדל בניירובי שבקניה, אביו היה הכלכלן ברק אובמה האב, ואמו הייתה קזיה אובמה.
את אחיו למחצה הצעיר, ברק אובמה, (שאמו הייתה אן דנהאם), פגש מאליק לראשונה רק ב-1985, כאשר ברק טס משיקגו לבירת וושינגטון על מנת להיפגש עם מאליק, ברק היה שושבין בחתונה של מאליק, ומאליק היה שושבין בחתונה של ברק ומישל אובמה. אובמה קיבל את התואר שלו בחשבונאות מאוניברסיטת ניירובי (אנ'). חרף העובדה שהשניים היו איש בחתונת רעהו, היחסים בין האחים אינם טובים. בראיון שנתן לתקשורת ב-2015 הוא אמר כי אחיו ברק הוא אדם ש"אומר דבר אחד ועושה דבר אחר" ואף בהמשך טען כי "הוא לא אדם ישר, מבחינת ההתנהלות שלו, מה שהוא אומר והיחס שלו לאנשים".
במהלך קמפיין הבחירות שערך אחיו ברק לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008 מאליק קיבל את התפקיד הלא רשמי להיות דובר משפחת אובמה המורחבת אשר עדיין מתגוררת בקניה, הוא עסק בעיקר בבעיות בטיחות ושמירה על פרטיות המשפחה, תשומת הלב הנרחבת שקיבלה המשפחה לאור התמודדתו של ברק.
מאליק אובמה התגורר בעבר במרילנד ועבד שם כרואה חשבון.
אובמה ניסה להתמודד על מושל מחוז סיאיה בקניה ב-2013 וסיסמת הקמפיין שלו הייתה "אובמה כאן, אובמה שם" (ובכך התייחס לעובדה שאחיו ברק החל את הקנדציה השנייה שלו כנשיא ארצות הברית), מאליק גרף כ-2,792 קולות בלבד, כ-140,000 פחות מהמועמד הזוכה.
פחות מחצי שנה לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הצהיר אובמה כי הוא תומך במועמד המפלגה הרפובליקנית, דונלד טראמפ, בנוסף לכך בעימות הנשיאותי בינו לבין המועמדת הדמוקרטית, הילרי קלינטון הוא נכח בעימות כאחד מאורחיו של טראמפ.
גם ביוני 2020, פחות מחצי שנה לפני הבחירות לנשיאות שנערכו ב-2020 הביע אובמה תמיכה מחודשת בטראמפ, מלבד זאת, שבוע לאחר הכרזה זו הציג מאליק תעודת לידה מזויפת של אחיו-למחצה ברק, בתעודה נטען כי ברק נולד ב"רפובליקה של קניה" ב-1961 וזאת על אף העובדה שהרפובליקה של קניה לא הייתה קיימת עד דצמבר 1963. אחותם של ברק ומאליק, אומה, גינתה את המעשה ולדבריה הוא קידם בכך את תיאוריה הקונספריציה על מיקום לידתו של ברק אובמה.
הערות שוליים

↑  Seftel, Briana (19 באוקטובר 2016). "Who Is Malik Obama? At Last Debate, Trump Supporter And Half-Brother Of The President To Be Guest Of Republican Nominee". International Business Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maliti, Tom (26 באוקטובר 2004). "Obama's Brother Chooses Life in Slow Lane". Associated Press. אורכב מ-המקור ב-28 באוקטובר 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dreams from my Father, p. 262.
↑  אלי לאון,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'האח של אובאמה: "ברק קר ותככן", באתר ישראל היום, 27 באפריל 2015
↑  Warah, Rasna (9 ביוני 2008). "We cannot lay claims on Obama; he's not one of us – Obama in this world". Daily Nation. נבדק ב-10 ביולי 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  AP,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'אחיו הבכור של אובמה רץ למשרת המושל. בקניה, באתר ynet, 2 במרץ 2013
↑  Gichana, David (14 בינואר 2013). "Obama's Step-Brother Will Seek Governorship of Kenyan County". Bloomberg. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Walker, Hunter (7 במרץ 2013). "President Obama's Brother Loses Election in Kenya". The New York Observer. נבדק ב-7 במרץ 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Vincent, Isabel (24 ביולי 2016). "Why Obama's half-brother says he'll be voting for Donald Trump". New York Post. נבדק ב-25 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  AP,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'האורח של טראמפ בעימות: אחיו של אובמה, באתר ynet, 19 באוקטובר 2016
↑  Begley, Sarah (18 באוקטובר 2016). "Donald Trump Is Bringing President Obama's Half-Brother to the Third Debate". Time. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wanjohi, John. "Malik Obama Throws Support Behind Donald Trump, William Ruto". www.mwakilishi.com. נבדק ב-2020-06-16.
↑  סוכנויות הידיעות,'"`UNIQ--nowiki-00000015-QINU`"'אמיתי? אחיו של אובמה פרסם תעודת לידה שלו מקניה, באתר nrg‏, 10 במרץ 2017
↑  "Auma Obama calls out brother Malik over fake Barack Obama birth certificate". Citizentv.co.ke (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-06-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 107053675X  ISNI: 0000 0004 3463 903X  LCCN: no2014074782  VIAF: 308768948   WorldCat (עם VIAF): 308768948
טרופותי הבת

| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  ג'וליה דונלדסון 
 איורים:  אקסל שפלר 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת מקמילן 
 תאריך הוצאה:  3 בספטמבר 2004 
 סדרה
 ספר קודם:  טרופותי 
 
טרופותי הבת (באנגלית: The Gruffalo's Child) הוא ספר ילדים בריטי מאת ג'וליה דונלדסון, אשר אויר על ידי אקסל שפלר. זהו ספר ההמשך לספר הילדים "טרופותי". הספר יצא לאור לראשונה ב-3 בספטמבר 2004, ומאז הופקו בעקבותיו הצגה וסרט.
בישראל הופץ הספר על ידי "כנרת זמורה-ביתן דביר", ותורגם לעברית על ידי רימונה די-נור.
עלילה

זהו ספר המשך לספר "טרופותי". הסיפור הוא על בתו של טרופותי, שלמרות אזהרת אביה, יוצאת ליער החשוך כדי למצוא את "העכבר הרע והגדול", הדבר היחידי שאביה חושש ממנו.
במהלך מסעה החורפי היא נתקלת בנחש, ינשוף ושועל שמופיעים בספר "טרופותי" המקורי, ובכל אחד מהם היא חושדת תחילה שהוא "העכבר הרע והגדול", אך כל אחד בתורו אומר לה היכן היא יכולה למצוא את "העכבר הרע הגדול" האמיתי. בסופו של דבר היא מבינה שהיא הוטעתה על ידי החיות (ואולי גם על ידי אביה), והיא מחליטה בעצב שהיא "לא מאמינה ב'עכבר הרע הגדול'".
בשלב זה, היא נתקלת בעכבר הקטן מטרופותי, שבעבר הערים על אביה ושעליו דיברו החיות. העכבר מזמין אותה לפגוש את "העכבר הרע והגדול", אותו הוא יוצר מחדש באמצעות שימוש באור ירח כדי להקרין צל מוגדל ומפחיד. הילדה של טרופותי בורחת וחוזרת למערה של טרופותי, ואמונתה באביה מתחדשת.
ביקורת

לפי גילי בר-הלל, "טרופותי הבת" הוא "נפילה" לעומת הספר הקודם.
הספר זכה בתו "ספרות שווה" באתר "תרבות שווה". האתר בוחן בספרות ובתרבות היבטים של מגדר ומגוון, ומשמעות התו היא, שעל-פי תפיסת מובילי האתר, הספר הוא יצירה שוויונית ואיכותית מבחינות אלה.
הערות שוליים

↑  יעל דר,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'ברגע האחרון מצליח העכברון לשלוף ממוחו רעיון נפלא, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2005
↑  gilibug, "טרופותי הבת", באתר עוד דף אחד ודי, ‏2005-09-18
↑  טרופותי הבת, באתר תרבות שווה
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מתיאס פינצ'ר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בינואר 1971 (בן 54) מארל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  קנזס סיטי, ארצות הברית
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה למוזיקה של דטמולד 
 עיסוק:  מלחין, מנצח
 סוגה:  מוזיקה קלאסית בתקופה המודרנית
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 שיתופי פעולה בולטים:  התזמורת הסימפונית של קנזס סיטי
 www.matthiaspintscher.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מתיאס פינצ'ר (בגרמנית: Matthias Pintscher, נולד ב-29 בינואר 1971) הוא מלחין ומנצח גרמני.
ביוגרפיה

פינצ'ר נולד במארל ובצעירותו למד נגינה בכינור וניצוח. הוא החל את לימודי המוזיקה שלו אצל גיסלהר קלבה ב-1988 בבית הספר הגבוה למוזיקה של דטמולד. ב-1990 הכיר את הנס ורנר הנצה וב-1991 וב-1992 הוזמן לבית הספר הקיץ של הנצה במונטפולצ'אנו, איטליה. מאוחר יותר למד אצל המלחין והחלילן הגרמני מנפרד טרויהן. הוא החזיק במלגת מלחינים צעירים ע"ש דניאל אר לואיס עם תזמורת קליבלנד מ-2000 עד 2002.
באוקטובר 2010 הפך פינצ'ר לאמן הראשון בשיתוף עם התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC.
ביוני 2012, הודיע אנסמבל אנטרקונטמפורן על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלו, החל מעונת 2013/14, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים. מתיאס פינצ'ר סיים את תפקידו באנסמבל בשנת 2023.
מאז עונת 2014/15 פינצ'ר מונה לתפקיד אמן הבית ברדיו הדני לתקופה של שלוש שנים. הוא משמש כפרופסור לקומפוזיציה בבית הספר ג'וליארד. החל מעונת 2014/15 הוא אמן הבית של אולם הפילהרמונית של קלן.
כמה מיצירותיו התזמורתיות והקוליות בוצעו במקומות כמו קרנגי הול והרויאל אלברט הול.
הקונצ'רטו הכפול לחצוצרה שלו משנת 2012 נוצר בהשראת יצירתו של איגור סטרווינסקי. הוא בוצע לראשונה על ידי תזמורת קליבלנד בפסטיבל לוצרן בשנת 2012. הבכורה בארצות הברית הייתה בקרנגי הול, גם עם תזמורת קליבלנד. הבכורה בבריטניה בוצעה בבניין העירייה של גלאזגו על ידי התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC ב-16 במאי 2013.
ב-21 באוגוסט 2016 ניצח פינצ'ר על יצירתו "הרהורים על נרקיסוס" ועל חלום ליל קיץ של מנדלסון בקונצרט הפרומס של ה-BBC.
במרץ 2023 ניצח פינצ'ר על התזמורת הסימפונית של קנזס סיטי. על בסיס קונצרט זה, התזמורת הודיעה במאי 2023 על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מעונת 2024–2025, עם חוזה ראשוני של חמש עונות.
פינצ'ר מתגורר בניו יורק מאז 2008.
חיים חזקיהו מדיני

| --- | --- |

 לידה:  1832 ז' בחשוון תקצ"ג ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1904 (בגיל 72 בערך) כ"ד בכסלו תרס"ה חברון, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 מקום פעילות:  חצי האי קרים, ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  ?–1904 
 תחומי עיסוק:  הלכה, הנהגה, רבנות
 רבותיו:  הרב יצחק קובו, הרב יוסף חיים בורלא
 תלמידיו:  ר' בכור הלוי, ר' דוד נתן, ר' חיים שמואל נר, ר' ניסים יאחיה ור' ניסים יוסף אלנקוה.
 חיבוריו:  שדי חמד, מכתב לחזקיהו, אור-לי, פקועות שדה
 
 תפקידים נוספים:  רב ראשי 
 
הרב חיים חזקיהו מדיני (ז' בחשוון תקצ"ג, 1832 – כ"ד בכסלו תרס"ה, 1904), הוא מגדולי האחרונים, מחבר הספר שדי חמד ועוד, ומכונה לרוב על שם ספרו זה 'השדי חמד'. מכונה גם החח"מ (ר"ת של שמו), רבן של הערים קרסו-בזאר (בילוהירסק) שבחצי האי קרים וחברון.
תולדות חייו

נולד בשם חזקיהו בירושלים, לר' אליהו רפאל מדיני, בן למשפחה וותיקה בירושלים ולקאלו וידא. למד אצל הרב החכם באשי יצחק קובו ואצל הרב יוסף חיים בורלא. הוסמך להוראה כבר בגיל 13. נשא את רבקה לאשה בגיל צעיר ובחופתו שהתקיימה בחודש אלול היו "כמעט כל גדולי הדור, רבני, גאוני, תקיפי ארעא דישראל". בשנת תרי"ג מת אביו. ופרנסת אשתו, אמו אחיו ואחיותיו הוטלה עליו. עקב קשייו הכלכליים היגר לקושטא (איסטנבול) לגור אצל קרובי משפחתו שהיו עשירים. קרוביו לא סייעו בידו כפי שחשב, ופרנסתו לא הייתה מצויה. בשנת תרכ"ז נקרא להיות הרב הראשי בעיר קרסו-בזאר בקרים ברוסיה לקהילת קרימצ'קים – קהילה יהודית עתיקה בחצי האי קרים ודוברי קרימצ'קית ולקהילת האשכנזים המקומית. התפרסם מאוד באזור ונערץ גם על ידי נוצרים ומוסלמים מקומיים. שם החל בחיבורו האנציקלופדי "שדי חמד". בשנת תרכ"ח מת בנו יחידו ולזכרו חיבר את ספרו "אור לי". בשנת תרל"ח חלה במחלה קשה בעיניו וסכנה נשקפה לחייו, וכסגולה לרפואתו הוסיפו לו את השם "חיים". מאוחר יותר נרפא, אך ראייתו נחלשה. היו לו שלוש בנות, אותן השיא ללומדי תורה עוסקים במלאכה, חתנו האחד הוא ר' נסים נתן הלוי צחציר שהוציא הגדה של פסח בטטרית של קרים, חתניו הנוספים הם שלמה אשראוו ודוד פסח יהודה. לא ידוע דבר על צאצאיו.
שמו הלך למרחוק, ורבים פנו אליו בשאלות מגלויות רחוקות. וכך הוא מעיד על כך: "רבו טרדותי למעלה ראש לא במילי דמתא בלבד כי רובם באו מעלמא מכל קצווי ארץ ואיים רחוקים זה בכה וזה בכה בעניינים במינים ממינים שונים".
בשנת תרנ"ט (1899) החליט להתפטר ממשרתו ולעזוב את קרים, לאחר כשלושים ושלש שנה ברבנותו בשל רצונו להיקבר בארץ ישראל. בתחילה ישב בירושלים למשך שנתיים, ואחר-כך עבר לחברון. בהגיעו לעיר, פתח ישיבה בבית רומנו, ובה סיים את כתיבת האנציקלופדיה התלמודית הגדולה "שדי חמד". אחר פטירת הרב חיים רחמים יוסף פרנקו רבה של חברון בשנת תרס"א התמנה לרב העיר, ולמרות שסירב בתחילה, קיבל עליו לבסוף את המשרה בה שימש עד יום פטירתו.
הרב מדיני קרא להרחבת הקהילות היהודיות בארץ: "עושו חושו להושיט יד למפעל הקדוש הזה – ישוב ארץ ישראל ואם ראשיתו עוד מצער, אחריתו ישגה אי"ה מאוד ובגלל זה נזכה לחזות ולחדות בגאולה האמיתית".
לאחר שהתעורר חשש לעתיד בית רומנו, דאג למכור את הבית לרבי שלום דובער שניאורסון מליובאוויטש שקנה את כל השטח והקים בה את ישיבת תורת אמת. נכון ל-2021, ישיבת תורת אמת שוכנת בירושלים ואילו בבית רומנו שוכנת ישיבת שבי חברון בייפוי כוח מאגודת חסידי חב"ד.
הרב מדיני היה מכובד מאוד בין הערבים, שחשבוהו לאיש אלוהים בשל מראהו הנאה, וזקנו שהיה יורד על-פי מדותיו, ויש אומרים, שהגיע עד ברכיו.[דרוש מקור]
נפטר ביום כ"ד בכסלו תרס"ה, 1904, והובא לקבורה בבית העלמין היהודי העתיק בחברון. בהלווייתו השתתפו רבים מתושבי ירושלים היהודים, וגם המוסלמים. בלילה שלאחר הקבורה, התגנבו ערבים לבית הקברות, חפרו בקברו ורצו לקחת את גופתו ולדרוש עבורה דמי פדיון. הדבר נתגלה, והקהילה היהודית הציבה שומרים לשמור במקום, במשך תקופה ארוכה.
צוואתו המפורטת נדפסה בראש החלק הארבעה-עשר של ה"שדי חמד".
את ספריתו הענקית ששווייה הוערך בלמעלה משלשת אלפי פרנקים הוריש לטובת בית החולים משגב לדך.
על שמו שכונה ביישוב היהודי בעיר חברון, בי"ס יסודי ממלכתי-דתי במעלה אדומים, ורחובות בערי הארץ.
ספריו > שדי חמד

הספר "שדי חמד" הודפס לראשונה בוורשה ה'תרנ"א ובו פסקים וחידושים וכללים בערכין בסדר א"ב, בשמונה-עשר כרכים. הספר הוא מהפופולריים ביותר בספרות התורנית ולמרות היותו רב ממדים, נדפס בכמה וכמה מהדורות. הספר הוא מעין אנציקלופדיה המרכז תשובות להלכה יומיומית ומשלב בעיות אקטואליות שעמדו על הפרק. הספר מרכז את תשובותיהם של חכמי אשכנז וחכמי ספרד לפי סדר אלפביתי, מה שלא היה קיים קודם לכן. בעל שדי חמד מאריך מאוד בסגנונו, הספר יצא במהדורות שונות, והרוצה למצוא ערך צריך לחפשו בחלקים שונים.
שם הספר עורר פולמוס מאחר שהוא כולל את המילה "שדי" המשמשת לאחד משמות האלוהים שאסור למחקם על פי ההלכה, הרב מדיני הוציא קונטרס מיוחד בשם "באר בשדי", בו הוא מוכיח באריכות כי כאשר המילה נכתבת שלא בכוונה לתאר את האלוהים אין בדבר חשש. עם זאת רבים עדיין נמנעים מלכתוב "שדי חמד" ובוחרים בחלופה "שדה חמד".
דוגמה לעמוד הראשון של הערכים הראשונים בכרך הראשון:
א. ארץ ישראל דאסור לצאת ממנה לחו"ל
ב. ארץ ישראל דאסור לצאת מא"י לחו"ל כי אם ללמוד תורה ולישא אשה
ג. ארץ ישראל דמותר לצאת כדי לישא אישה
ספריו > ספרים נוספים

"מכתב לחזקיהו" – חדושים ושו"ת (איזמיר, ה'תרכ"ה 1865)
"אור לי" – שו"ת (איזמיר תרל"א 1871) – לזכר בנו היחיד שמת בחייו. הספר נדפס בעילום שם.
"פקועות שדה" – (ירושלים ה'תר"ס 1900) תוספת ל"שדי חמד".
אגרות השדי חמד על ידי מכון שם עולם.
בקרים הדפיס גם "בקשות" – ספר ובו פיוטים שרגילים לאומרם בארצות המזרח בשבתות וימים טובים בהשכמה, ו"נעים זמירות" – ספר בקשות מנוקד.
סדרת ספריו "שדי חמד" הודפסה בוורשה בין השנים תרנ"א–תרע"ב, שלושה-עשר חלקים בחייו וחמישה לאחר פטירתו. את הבעלות על השדי חמד מכר לרב יוסף צבי לעוו. לאחר מכן נמכרו הזכויות לרבי יוסף יצחק שניאורסון מליובאוויטש וחתנו רבי מנחם מענדל שניאורסון הרבי מליובאוויטש שאף ערך את הספרים מחדש והוציאם לאור בהוצאת הספרים שלו הוצאת קה"ת.
הנצחתו

על שמו רחוב "שדי חמד" בשכונת מקור ברוך בירושלים ובמודיעין עילית.
בשנת ה'תשע"ב שוחזר ביתו של הרב מדיני בעלות של 3 מיליון דולר, בידי ישיבת שבי חברון השוכנת סמוך לביתו. השחזור כלל את חדרי המגורים, חדר הלימוד של הרב, וכן הספרייה, אשר ריכזה אז כ-10,000 ספרים יקרי ערך שנתרמו לאחר פטירתו של הרב לבית החולים "משגב לדך". במקום יכולים מבקרים ללמוד על גדול התורה מתוך אותו בית בו הוא שקד על מפעלו.
הערות שוליים

↑  ראו בחתימתו על הסכמה לספר חבלים בנעימים, באתר היברובוקס
↑  שדי חמד, מערכת חתן וכלה, סימן כג
↑  בהסכמתו לספר (של רבי יהודה לייב גרויברט),'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'חבלים בנעימים, מחודש ניסן תרס"א, כתב שהוא מכהן כרב העיר חברון
↑  בי"ס ממ"ד "שדי חמד" אמ"ת
↑  נדפס בשדי חמד חלק ו'.
↑  שדי חמד עמוד ערכים ראשון (אתר כתבים עבריים)
↑  סקירה לתולדות הדפסת הספרים והבעלות עליהם בפורום ספרים וסופרים באתר הייד פארק.
↑  נתנאל כ"ץ, חברון: משחזרים את בית מדרשו של ה"שדי חמד", באתר ערוץ 7, 17 בנובמבר 2011.
| רבני היישוב היהודי בחברון |
| --- | --- | --- |
| הרבנים האשכנזים | שמואל סגל (ה'תק"ץ - ה'תר"ט) • שמעון מנשה חייקין (ה'תרט"ו - ה'תרמ"ז) • יהודה ליב שאול ליבין (ה'תרמ"ז - ה'תרנ"ג) • דובער אפרת (ה'תרנ"ג - ה'תרס"ב) • שלמה יהודה ליב אליעזרוב (ה'תרס"ג - ה'תרע"ה) • יעקב יוסף סלונים (ה'תרע"ה - ה'תרפ"ט) |  |
| הרבנים הספרדים | אליהו די וידאשׂ (ה"ראשית חכמה") (ה'שכ"ו - ה'שמ"ז) • משה פירירה (?- עד ה'תרכ"ד) • אליהו מני (ה'תרכ"ד - ה'תרנ"ט) • חיים רחמים יוסף פרנקו (ה'תרל"ח - ה'תרס"ב) • חיים חזקיהו מדיני (ה'תרס"ב - ה'תרס"ה) • סלימאן מנחם מני (ה'תרס"ה - ה'תרפ"ד) |  |
| היישוב החדש בחברון | דוב ליאור (ה'תשל"ו - ה'תשע"ה) • הרב אברהם יצחק שוורץ (מכהן) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524939805171  GND: 130644633  ISNI: 0000 0000 7150 1225  LCCN: nr2002039995  NTA: 296628700  VIAF: 97321361   WorldCat (עם VIAF): 97321361 
פרידת ה"שדי חמד" מקהילתו לפני עלייתו לארץ ישראל
שלט רחוב שדי חמד בירושלים. למעלה: "שדי חמד", למטה "שדה חמד".
שיווק באמצעות תוכן

שיווק באמצעות תוכן הוא סוג של שיווק שמתמקד בכתיבה, פרסום והפצה של תוכן לקהלי יעד שונים ברחבי האינטרנט. לעיתים קרובות, עסקים עושים שימוש בתוכן שיווקי כדי להשיג כמה מהמטרות הבאות:
משיכת תשומת לב ויצירת לידים (מתעניינים אשר משאירים את פרטי הקשר שלהם)
הרחבת בסיס הלקוחות הקיימים
יצירה או הגדלה של מכירות מקוונות (מסחר אלקטרוני)
הגברת המודעות למותג או לאמינות שלו
יצירת קהילה מקוונת של משתמשים
שיווק באמצעות תוכן הוא משיכת גולשים והפיכתם ללקוחות על ידי מתן תוכן בעל ערך בחינם ושיתופו. מטרת השיווק באמצעות התוכן היא לסייע לחברות ליצור נאמנות מתמשכת למותג, לספק מידע בעל ערך לצרכנים וליצור נכונות לרכישה עתידית של מוצרי החברה. זו צורה חדשה יחסית של שיווק שאינה כרוכה במכירות באופן ישיר אלא בונה אמון וקרבה עם הקהל.
שלא כמו צורות אחרות של שיווק אינטרנטי, שיווק באמצעות תוכן מבוסס על הצורך של הלקוחות במידע ולא על יצירת ביקוש. כפי שכותב James O'Brien במאשאבל: "הרעיון המרכזי בשיווק באמצעות תוכן הוא אחד – המותג חייב לתת משהו בעל ערך כדי לקבל משהו בעל ערך בתמורה, לכן הבאנרים הפרסומיים מוחלפים בטקסט." כתוצאה מכך שיווק אפקטיבי באמצעות תוכן מצריך אספקה רציפה של כמויות גדולות של תכנים איכותיים, עדיף כחלק מאסטרטגיה שיווקית כוללת.
כאשר עסקים משתמשים בשיווק באמצעות תוכן, המיקוד העיקרי שלהם הוא בצורך של הלקוחות הפוטנציאליים. כאשר עסק מזהה את הצורך של הגולש, באפשרותו להציג לו מידע במגוון פורמטים. למשל: עמוד חדשות, סרטוני וידאו, ספרים אלקטרוניים, אינפוגרפיקות, ניוזלטרים, מדריכים, עמודי שאלות ותשובות, מאמרים, תמונות, בלוגים וכדומה. רוב הפורמטים הללו הם דיגיטליים.
שיווק באמצעות תוכן דיגיטלי הוא תהליך המשתמש במוצרים דיגיטליים באמצעות ערוצים אלקטרוניים כדי: לזהות, לחזות ולספק את דרישות התוכן של קהל מסוים. תוכן זה חייב להיות מעודכן בעקביות כדי להשפיע על ההתנהגות של הלקוחות.
היסטוריה

משווקים מסורתיים משתמשים זה מכבר בהפצת מידע על המותג ובניית המוניטין שלו. עסקים מיישמים טכניקות שיווקיות באמצעות תוכן מסוף המאה ה-19 כתוצאה מהתקדמות טכנולוגיות התחבורה והתקשורת. הם גם השתמשו בשיווק באמצעות תוכן גם כדי לבנות קשרים עם הלקוחות שלהם. לדוגמה:
בשנת 1732 הוציא בנג'מין פרנקלין את ספרו Poor Richard’s Almanack במטרה לקדם את עסקי הדפוס שלו.
בשנת 1888 חברת Johnson & Johnson הוציאה פרסום בשם "Modern Methods of Antiseptic Wound Treatment”. פרסום זה יועד לרופאים שהשתמשו בתחבושות של החברה. החברה פרסמה גם 2 פרסומים עם טיפים לקהילה הרפואית.
בשנת 1895 חברת ג'ון דיר השיקה את המגזין The Furrow שנתן מידע כלכלי לחקלאים. המגזין שנחשב לפרסום המותאם אישית הראשון בעולם עדיין יוצא לאור ב-40 מדינות בעולם. למגזין 1.5 מיליון קוראים ב-12 שפות שונות.
בשנת 1900, פיתחה חברת מישלן את מדריך מישלן המספק מידע לנהגים, טיפים בתחום הנהיגה, כולל תחזוקת הרכב ולינה. 35,000 עותקים ממדריך זה הופצו חינם במהדורה הראשונה שלו.
ב-1904 עברו אנשי המכירות של Jell-O מדלת לדלת והפיצו את ספר הבישול שלהם בחינם. שיווק זה העלה את המכירות של החברה תוך שנתיים ליותר ממיליון דולר.
ב-1933 התחילה חברת פרוקטר אנד גמבל לשדר דרמה יומית ברדיו כפרסומת לאבקת הכביסה שלה. החברה ביקשה לבנות נאמנות למותג בקרב נשים מבוגרות ושילבה את מסרי החברה בתוך התסכית, כלומר התוכן נוצר במטרה ליצור קשר עם קהל הלקוחות. שם נולד המושג "אופרת סבון".
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 הטלוויזיה הייתה בשיא כוחה והפרסום השתלט על התקשורת. בשנים אלו חברות שונות התמקדו במכירות ולא ביצירת קשר עם הציבור, כך שאמנם היו מיזמים של שיווק באמצעות תוכן אך הם לא היו בולטים במיוחד.
בתקופת ה"בייבי בום" בארצות הברית, חברת קלוגס החלה למכור דגנים ממותקים לילדים. כתוצאה משינוי עסקי זה היא צירפה לאריזות הדגנים צעצועים והטביעה בחלקן האחורי אנימציות שונות. זו הייתה למעשה אינפוגרפיקה שייצגה דרך חדשה להפיכת המותגים לבלתי נשכחים בלב הקהל.
בשנות התשעים הכל השתנה. עם כניסת המחשבים, האינטרנט ופריחת הבלוגים, התאגידים מצאו הזדמנויות חדשות לשיווק באמצעות תוכן באמצעות הדוא"ל.
עם הזמן, מסחר אלקטרוני והפצה דיגיטלית הפכו לבסיס של אסטרטגיות שיווקיות.
האינטרנט עזר גם לשיווק באמצעות תוכן להיות הצורה הפופולרית ביותר של שיווק. אמצעי התקשורת המסורתיים כמו מגזינים, רדיו וטלוויזיה החלו לאבד את כוחם וחברות החלו לקדם ולמכור את המוצרים שלהן באינטרנט.
הביטוי "שיווק באמצעות תוכן" נכנס לשימוש בשנת 1996 כאשר נאם John F. Oppedahl באירוע באגודת העיתונאים האמריקאית.
בשנת 1998 Jerrell Jimerson החזיק בתואר "מנהל שיווק אונליין ושיווק באמצעות תוכן" בחברת נסטלה.
בשנת 1999 כתב Jeff Cannon: "בתוכן שיווקי, התוכן נוצר כדי לספק לצרכנים את המידע שהם מחפשים".
בסוף שנות ה-2000 עם פריחתן של הרשתות החברתיות כמו פייסבוק, טוויטר ויוטיוב, שיווק באמצעות תוכן מקוון הפך לנגיש בכל זמן נתון ברחבי העולם.
ב-2014 המגזין המקוון פורבס כתב על שבע הדרכים הפופולריות ביותר לשיווק באמצעות תוכן. בכתבה זו צוין שבשנת 2013 השימוש בשיווק באמצעות תוכן זינק בעשרות אחוזים לעומת שנת 2012. בכתבה צוין שאף על פי ש-70% מהעסקים יצרו יותר תוכן, רק 21% מהמשווקים חושבים שהם הצליחו לעקוב אחרי ההחזר על ההשקעה שלו.
כיום שיווק באמצעות תוכן הפך לאפשרות פופולרית בקרב משווקים, כלומר התוכן הוא חלק מהשיווק ומעביר את המסר העסקי לקהל היעד מבלי לפרסם מוצרים/שירותים.
התוצאות

העלייה בפופולריות של שיווק באמצעות תוכן הפכה עסקים מסורתיים לחברות פרסום מדיה. לדוגמה:
חברת רד-בול פרסמה סרטונים ביוטיוב, אירחה אירועים ופסטיבלים שבבסיסם פעילויות ספורט אקסטרימיות כמו אופני הרים, סנובורד, סקייטבורד, מוטוקרוס, צלילה ומירוץ. לחברה יש מחלקה בשם Red Bull Media House שמייצרת סרטים באורך מלא שמופצים לקהל באמצעות DVD, VOD וערוצי טלוויזיה. החברה מפרסמת ירחון עולמי בשם The Red Bulletin ששם דגש על ספורט גברי, תרבות וסגנון חיים.
האתר הפיננסי Mint.com משתמש בשיווק באמצעות תוכן, במיוחד בבלוג MintLife כדי לבנות קהל למוצר עתידי. לדברי היזם Sachin Rekhi "האתר עושה שימוש בבלוג כדי לבנות קהל שונה מקהל היעד של החברה. התוכן בבלוג הזה כולל מדריכים בנוגע למימון לימודים, חסכון לבית ויציאה מחובות. תכנים פופולריים אחרים כללו ראיונות עומק וסדרה שסיקרה אסונות כלכליים בשם "Trainwreck Tuesdays." הפופולריות של האתר זינקה והחברה נמכרה לחברת אינטואיט עבור 170 מיליון דולר. האתר הגיע ל-10 מיליון משתמשים שסמכו על האתר בגלל התוכן המועיל שהם מצאו בו.
הגידול בשיווק באמצעות תוכן הביא להאצה גם בשימוש בפלטפורמות מקוונות כמו יוטיוב, יילפ, לינקדאין, טאמבלר, פינטרסט ואחרות. לדוגמה:
יוטיוב, חברה בת של גוגל, היא פלטפורמת וידאו מקוונת שרוכבת על גל השיווק באמצעות תוכן. נכון ל-2016 היו ביוטיוב יותר ממיליארד משתמשים שהם שליש ממשתמשי האינטרנט בעולם. אחוז משתמשי יוטיוב בגיל 18–34 גבוה ממספר המשתמשים בכבלים בארצות הברית בגילאים אלו.
יילפ הוא מדריך עסקים אינטרנטי שדיווח ב-2016 על 108 מיליון ביקורות לכ-3 מיליון עסקים, עלייה של 30% בשנה.
עסקים משתמשים בשיווק באמצעות תוכן באופן פעיל בפלטפורמות מקוונות במטרה אחת – להרחיב את טווח ההגעה שלהם לקהלים חדשים.
שיטות מדידה מקובלות

המדדים שקובעים את ההצלחה של השיווק באמצעות התוכן קשורים ליעדים המקוריים של מסע הפרסום.
לדוגמה, עבור כל אחת מהמטרות השיווקיות, המשווק יכול למדוד ערכי מעורבות והמרות שונים:
שיטות מדידה מקובלות > מודעות וחשיפה למותג

עסקים המעוניינים בהרחבת החשיפה שלהם ללקוחות נוספים ירצו לשים לב לשני דברים: עלייה בהיקף הגולשים ואיכות האינטראקציה איתם. אמצעי מדידה מסורתיים שמעידים על מעורבות כוללים את הפרמטרים הבאים:
מספר המבקרים בעמוד.
הזמן הממוצע שהם שהו בעמוד
הקלקות על קישורים או תמונות
מספר כתובות דוא"ל שנאספו (לידים)