stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק שיקום נכי נפש בקהילה
סל שיקום > פירוט השירותים במסגרת סל שיקום > "תיאום טיפול"

במסגרת שירות זה מקבלים הזכאים ליווי של איש מקצוע (לרוב עובד סוציאלי, מרפא בעיסוק וכדומה). תכלית ליווי זה היא לתאם בין גורמי השיקום השונים ולבנות יחד עם המשתקם תוכנית שיקום שתסייע לו להתפתח ולבסס תהליך מתמשך של שיפור באיכות החיים והחלמה אישית. שירות תיאום טיפול מתייחד בכך שהוא שירות שיקום ממוקד אדם, זאת להבדיל מסוגי שירותים אחרים של סל שיקום שבמרביתם יש מאפיין מוסדי במידה כלשהי.
"סומכות" – שרותי סומכות כוללים ליווי של המשתקם, ועזרה בתפקוד במגוון נושאים הכוללים סיוע בסינגור עצמי ומימוש זכויות שונות, הנגשה של שירותים, סיוע בחיזוק מיומנויות חברתיות ועוד. השירות ניתן לאורך תקופה מוגבלת. שירות זה מתייחד בכך שהוא לא לגמרי תעסוקה לא לגמרי דיור או כל דבר אחר. הוא מתרכז במכלול, כלומר באדם עצמו בתפקוד שלו ובצרכיו המשתנים.
סל שיקום > פירוט השירותים במסגרת סל שיקום > תוכניות ומסגרות ייחודיות

קלבהאוס - מסגרת המשלבת תעסוקה ומענה חברתי במקום פיזי אחד המנוהל ומופעל על ידי חבריו שהם זכאי סל שיקום. כיום פועלים ברחבי הארץ מספר מסגרות כאלה ובכל אחת מהן מספר עשרות חברים. כל מסגרת שונה מעט מהאחרות בפעילויות שהיא מציעה וביוזמות התעסוקה הקיימות בה. מסגרות הקלבהאוס בישראל נוסדו לפי מתכונת הפועלת במדינות רבות בעולם ומכונה בארצות דוברות אנגלית בשם Fountain House).
סל שיקום > פירוט השירותים במסגרת סל שיקום > שירותים משלימים

"שיקום דנטאלי" - במסגרת הקרן לשירותים משלימים ניתן לקבל הפניה וטיפול שיניים. הזכאות היא אחת לשבע שנים. הטיפול ניתן במרפאות שיניים קהילתיות הפזורות בערים שונות בארץ. במסגרת הטיפול נכלל שיקום דנטלי מלא, כך שבפיו של החולה לא יחסרו שיניים או תחליף להן (לדוגמת גשר או פלטה) ולא תשארנה שיניים פגועות ללא טיפול שלם (סתימות, טיפולי שורש, מבנים וכתרים).
סל שיקום > הטבות על ידי עמותות וגופים פרטיים לזכאי סל שיקום

בדיקות ראייה ומכירת משקפיים - "מבטים", ארגון צרכנות חברתית בתחום האופטומטריה אשר הוקם בסיוע האגודה למען העיוור, מציע משקפיים ועדשות של החברות המובילות במחיר מסובסד לזכאי סל שיקום.
סל שיקום > מגמות ושינויים בשירותי סל שיקום

במהלך שנות קיומו התרחב סל שיקום במידה רבה: נוספו סוגי מסגרות חדשים (למשל קהילה תומכת), והופעלו תוכניות חדשות. כמו כן ישנה שאיפה להגיע לקהל רחב יותר של זכאים במגזרים חברתיים שונים הכוללים את החברה הערבית בישראל, החברה החרדית, ועוד. הערה: מעולם לא סירבו לקבל דרך החוק וגם השירות ערבים או חרדים לסל!
שינוי בקהל הזכאים: מאז החלת חוק שיקום נכי נפש בקהילה השתנה קהל היעד של שירותי סל שיקום בצורה משמעותית. אם בשנים הראשונות להפעלת החוק היה זה קהל מבוגר בעיקר, לאחר אשפוז ממושך שארך שנים, כיום מדובר באנשים צעירים יותר ושיעור המשתקמים המגיע אחרי אשפוז של שנים גם הוא נמוך משמעותית משהיה בתחילת הדרך.
שילוב מודל ההחלמה: ישנה מגמה לשלב את מודל ההחלמה בעבודה השיקומית בין השאר באמצעות הטמעה של התערבויות מקדמות החלמה.
שיקום ממוקד אדם: שנה מגמה להכניס להכניס שירותים המבוססים על גישה של שיקום ממוקד אדם. שירות תיאום טיפול (ראה לעיל) הוא דוגמה לשירות כזה.
מדדי תוצאה: משנת 2011 ישנו תהליך הטמעה של מערכת מדדי תוצאה: במסגרת תהליך זה משרד הבריאות מודד באמצעות שאלונים את מצבו של המשתקם אחת לנקודת זמן. התוצאה מעובדת, מושווית (השוואה בין מסגרות שיקום שונות), מהווה בסיס לשיח מתמשך בין המשתקם לגורם הנותן לו שירות שיקום ובעיקר - נותנת לספק השירות מדד על איכות עבודתו מבחינת הלקוחות.
סוקרי איכות: בנוסף לכך קיימת מגמה לתת מקום מובנה לחוות דעתו של מקבל השירות על השירות אותו הוא מקבל. כוונה זו באה לידי ביטוי בצורת פרויקט סוקרי איכות- צרכנים נותני שירות המגיעים למסגרות שיקום שונות על מנת לראיין משתקמים ולהבין את דעתם על השירות אותו הם מקבלים.
יותר השכלה ויותר יזמות: יותר זכאי סל שיקום פונים לפתח קריירה מקצועית בתחומים שונים, בחלק מהמקרים גם בתחומים אקדמיים, דבר שלא היה קיים כמעט בשנים הראשונות להפעלת סל שיקום.
שירותים משולבים: ישנה מגמה של יצירת שירותים המשלבים בין תחומים שונים של סל שיקום כפי שקורה בקלבהאוס (המשלב פונקציות של תעסוקה ושל מועדון חברתי).
שירותים נוספים למשפחות: כמו מסגרות למשפחות שילוב התערבויות מהעולם ומהארץ ,(כמו בפיתוח של קורס קשת על ידי פרופ נעמי הדס לידור)
ביקורת על החוק ועל שירותי סל שיקום

מאז תחילת פעולת שירותי סל שיקום פורסמו מספר מאמרים בכתבי עת מחקריים, המבקרים את מערך השירותים כפי שהוא ניתן כיום:
למרות התפתחות של שירותים ומענים בקהילה, בית החולים עדיין מהווה את מרכז הכובד: לשם פונים המטופלים הנמצאים במשבר נפשי חריף. בנוסף מערכת השיקום בכללה מקיימת את המודל הרפואי, לפיו הפרעה נפשית היא מחלה ככל המחלות ועיקר הטיפול בה אמור להיות טיפול תרופתי בעיקר.
שיעור המשתמשים בשירותי סל שיקום מתוך כלל הזכאים לקבל אותו עומד על כ-10% עד 12%. במילים אחרות, מרבית האנשים הזכאים לקבל סל שיקום לא מנצלים כלל זכאות זו הסיבות לכך קשורות למידע הקיים על שירותי שיקום וכן החשש מתיוג הקיים אצל חלק מהמשתקמים.
החוק קובע כי הזכאות לקבלת שירותים היא מנכות נפשית של 40% ומעלה. אולם יש אנשים שנקבע להם שיעור נמוך יותר של נכות נפשית, שיכלו להרוויח הרבה מאוד משירותי סל שיקום. ציבור זה, נותר למעשה ללא מענה מסודר וללא זכויות לקבלת שירותים.
השירותים הם שירותים סגרגטיביים במרבית המקרים: בהוסטל ובדיור מוגן גרים רק אנשים עם מגבלה נפשית. במפעל מוגן עובדים רק אנשים עם מגבלה נפשית. כלומר מקבלי השירות מובדלים ומופרדים מכלל האוכלוסייה במקום לסייע בשילוב של אנשים עם מגבלה נפשית בחברה הרחבה. תוכניות מסוימות במסגרת סל שיקום (תוכנית עמיתים, צרכנים נותני שירות ועוד) אינן סגרגטיביות ופועלות לשילוב של מקבל השירות בחברה הכוללת.
כוונת החוק המקורית הייתה שאנשים יעבדו במפעל מוגן לאורך תקופה מסוימת, בדרך כלל של מספר חודשים, על מנת לרכוש הרגלי עבודה טובים וייצאו משם לתעסוקה נתמכת או לעבודה בשוק החופשי. לא תמיד מעבר כזה מתרחש בסופו של דבר. בפועל רבים מהעובדים במפעלים מוגנים נשארים לעבוד בהם לאורך שנים. זה כדאי לבעל המפעל כי יש לו עובד עם תפוקה גבוהה ויכולות גבוהות, שלא צריך לשלם לו שכר כמו לעובד בשוק החופשי. מי שמפסיד מכך הוא המשתקם שיכול היה להתפתח מקצועית ואישית. אותו דבר לגבי מסגרות מגורים: לחברה המפעילה את ההוסטל כדאי שאדם מסוים יישאר לגור בהוסטל כי היא מתוקצבת על ידי משרד הבריאות. הבעיה היא שאם המשתקם נשאר בהוסטל הוא מפספס את הכוונה המקורית של חוק שיקום נכי נפש בקהילה והיא - השתלבות בחיים בקהילה, לא במסגרת מובדלת וסגורה.
לגבי מסגרות מגורים ובמיוחד הוסטלים: קיימת טענה שלמעשה לא מדובר בתהליך של אל ממסוד כפי שקרה במדינות אחרות בעולם, אלא בתהליך של 'טרנס-ממסוד' כלומר: הוסטלים הפכו למעין בתי חולים בקהילה המשמרים חלק מהמאפיינים של בית חולים.
חוק שיקום נכי נפש בקהילה מפריד בין תחומי שירות: דיור, תעסוקה, פנאי וכדומה. ישנה טענה לפיה הפרדה זו מבטאת גישה מוסדית, (הדומה לזו המקובלת בבתי אבות ובתים סיעודיים).
לקריאה נוספת

אוהד בר-אפרת, ציפי הורניק-לוריא, אופיר פינטו וניצה (קלינר) קסיר (2019), תרומתן של תוכניות השיקום להשתלבות של מתמודדי נפש בשוק העבודה בישראל. פרסום של המוסד לביטוח לאומי.
אורי אבירם (2015). חוק שיקום נכי נפש בקהילה : הערכת ביניים . פרסום של מרכז טאוב לחקר מדיניות חברתית.
יעל עדן, גליה מורן, פיסל עזאזיה, ומקס לכמן. (2015). תוכנית השיקום הזו אינה שלי: מדוע הפונים לוועדות סל שיקום אינם מיישמים את תוכנית השיקום. חברה ורווחה ל"ה (1).
אנואר חטיב (2015). מידת האמון של המתמודדים עם מחלת נפש חמורה בספקי שירותי בריאות הנפש. חברה ורווחה ל"ה (1). (תקציר)
יבגני קנייפל, יוליה מירסקי (2015) שיקום במבחן עלייה: יוצאי ברית המועצות לשעבר בשיקום פסיכיאטרי בישראל. חברה ורווחה ל"ה (1). (תקציר)
נעמי שטרוך, יחיאל שרשבסקי, דניז נאון, נגה גיל, נעם פישמן (2009) .אנשים עם הפרעות פסיכיאטריות קשות - ראייה משולבת של מערכות השירותים, ירושלים: מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל.
נעמי הדס לידור ומקס לכמן (2007). שיקום והחלמה בבריאות הנפש קריאה מנקודות מבט שונות: פרקטיקה מדיניות ומחקר. הוצאת ליתם.
יחזקאל טלר. בדרך למעלה פרקים בבריאות נפש קהילתית. הוצאת אחווה, 2008.
פלורנס קאהן

| --- | --- |

פלורנס קאהן, 1914
 לידה:  9 בנובמבר 1866 סולט לייק סיטי, ארצות הברית 
 פטירה:  16 בנובמבר 1948 (בגיל 82) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות בית שלום (קולמה, קליפורניה) 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  Girls High School 
 תפקיד:  חברת בית הנבחרים של ארצות הברית 
 מפלגה:   המפלגה הרפובליקנית
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  ג'וליוס קאהן 
 
ציור פורטרט של פלורנס קאהן לאחר שסיימה לכהן כחברת קונגרס
פלורנס פראג קאהן (באנגלית: Florence Prag Kahn,‏ 9 בנובמבר 1866 – 16 בנובמבר 1948) הייתה האשה היהודיה הראשונה שכיהנה כחברת בית הנבחרים האמריקאי, נציגת קליפורניה בשנים 1925–1937 מטעם המפלגה הרפובליקנית.
קורות חיים

קאהן נולדה ב-1866 בסולט לייק סיטי שביוטה, בת יחידה לזוג יהודי, מרי (לבית גולדסמית') וקונרד פראג. הוריה היגרו שניהם מפולין, לקליפורניה, ארצות הברית, בתקופת "הבהלה לזהב". האב עסק באספקת סחורות שונות לכורי הזהב ולא הצליח ככל הנראה יותר מדי במעשיו. כשנה לפני היוולדה של קאהן עברה המשפחה ליוטה, שם חשבו שיצליחו יותר. האב אף התיידד בתקופת מגוריהם ביוטה עם מנהיג המורמונים בריגהאם יאנג, אבל מסתבר שגם ביוטה לא האירה ההצלחה פנים למשפחה הצעירה וב-1869 הם חזרו לסן פרנסיסקו, קליפורניה. משהו בכל זאת הם הרוויחו משהותם ביוטה - האם מרי פראג כתבה ספר על חוויותיה - My Life Among the Mormons.
כשחזרו לקליפורניה הפכה האם - הסופרת, למורה להיסטוריה בבית ספר תיכון לבנות, בסן פרנסיסקו והמשיכה ללמד שם במשך כחמישים השנים הבאות. היא אף כיהנה במועצת החינוך של סן פרנסיסקו.
אחת מבוגרות בית סיפרה של מרי פראג הייתה בתה פלורנס, שסיימה ללמוד שם ב-1883. הבת המשיכה ללמוד גם אחר כך וסיימה ב-1887 תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בברקלי והפכה למורה להיסטוריה ולאנגלית, בבית ספר תיכון, כמו אימה.
במרץ 1899, בת 33 נישאה פלורנס פראג לחבר הקונגרס הטרי, נציג קליפורניה לבית הנבחרים האמריקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית, ג'וליוס קאהן (אנ') (1861–1924). קאהן היה עו"ד, יהודי אף הוא, שחקן תיאטרון לשעבר, שנולד בגרמניה והגיע לקליפורניה עם משפחתו, כשהיה בן חמש, בדיוק באותה שנה בה נולדה אשתו לעתיד.
בני הזוג קאהן שמרו על יהדותם ויהדות משפחתם, ושני בניהם זכו ל"בר מצווה", בקהילה רפורמית.
חברה בבית הנבחרים האמריקאי

בנובמבר 1924, אחרי למעלה משני עשורים בבית הנבחרים הספיק ג'וליוס קאהן להיבחר לבית הנבחרים האמריקאי בפעם האחרונה, אך נפטר כעבור חודש, בטרם החלה תקופת כהונתו באופן רשמי. בפברואר 1925, בבחירות מיוחדות שנקבעו למילוי מקומו ניצחה אשתו פלורנס קאהן וב-4 במרץ 1925 נכנסה לתפקידה כחברת בית הנבחרים האמריקאי, נציגת מדינת קליפורניה מטעם המפלגה הרפובליקנית. היא הייתה בכך לאישה השביעית בלבד בתפקיד זה עד אותה עת, ובנוסף לכך גם האישה היהודיה הראשונה בתפקיד.
קאהן שבה וזכתה בבחירות שלאחר מכן, פעם אחר פעם עד 1936.
בתקופת כהונתה השנייה היא הספיקה לכהן כאישה הראשונה בוועדת הכוחות המזוינים של בית הנבחרים, אותה ועדה שבעלה היה תקופה מסוימת יושב הראש שלה. באחת מתקופות הכהונה שלאחר מכן היא כיהנה גם כאישה הראשונה בוועדת ההקצבות, החשובה בוועדות בית הנבחרים האמריקאי.
קאהן, כמו בעלה לפניה הייתה ניצית בענייני החוץ של תקופתה ותמכה כמיטב יכולתה בחיזוקו של הצבא האמריקאי לקראת מלחמת העולם השנייה הממשמשת ובאה. אחת מאמרותיה המפורסמות ביותר הייתה: "מוכנות צבאית מעולם לא גרמה למלחמה, כמו שגם חוסר מוכנות צבאית מעולם לא הצליחה למנוע מלחמה" (Preparedness has never caused a war, nor has unpreparedness ever prevented one). היא גם הייתה מתומכיו העיקריים של ה-FBI בקונגרס, וידידה אישית קרובה של ג'יי אדגר הובר. הוא אף כינה אותה: "האמא של ה-FBI".
בין השאר, קאהן גם הייתה אחת התומכות בקונגרס האמריקאי בהקלת האיסור על שתיית אלכוהול בארצות הברית, משום שסברה שאין זה מתפקידה של הממשלה לדאוג לערכים אצל אזרחיה.
ב-1936 זכה הנשיא הדמוקרטי המכהן פרנקלין דלאנו רוזוולט, בניצחון סוחף וקאהן הייתה בין הרפובליקנים שהפסידו כתוצאה מכך. המועמד מולה, פרנק האבנר, רפובליקני לשעבר בעצמו, קיבל תמיכה, הן מהמפלגה הדמוקרטית והן מהמפלגה הפרוגרסיבית, וזכה. קאהן סיימה את כהונתה בבית הנבחרים ב-3 בינואר 1937.
לאחר סיום שירותה בבית הנבחרים המשיכה קאהן בפעילות פוליטית פמיניסטית ויהודית, אף על פי שלא ראתה את עצמה כפמיניסטית. היא הייתה בין השאר חברה בהסתדרות הציונית הדסה, חברה בארגוני נשים יהודיות וחברה גם בארגוני נשים כלליים.
נפטרה ב-1948 וקבורה בבית הקברות בית שלום (אנ') בקולמה, ליד סן פרנסיסקו, קליפורניה.
ראו גם

יהדות ארצות הברית
לקריאה נוספת

"Florence Prag Kahn", in Women in Congress, 1917-2006, Washington: Government Printing Office, 2006.
הערות שוליים

↑  פרטים ביוגרפיים אחדים על פלורנס קאהן, באתר הרשמי של הקונגרס
↑  על פלורנס קאהן, באתר הרשמי של בית הנבחרים האמריקאי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no91006923  SNAC: w6bm23r0  US Congress: K000002  VIAF: 75877864   WorldCat (עם VIAF): 75877864
כיכר ספר

| --- | --- |

 כינוי:  כיכר דוד הכהן
 תאריך הקמת הצומת:  שנות ה-20 של המאה ה-20
 מיקום:  אחוזה,  חיפה
 כבישים בצומת:    כביש 672 (רחוב מוריה) רחוב יותם רחוב קריית ספר רחוב איילון רחוב ליטניס
 אתרים סמוכים:  נחל אזוב
 קואורדינטות:  32°47′24″N 34°59′12″E﻿ / ﻿32.79°N 34.986630555556°E﻿ / 32.79; 34.986630555556
 he
 
השם הרשמי של הכיכר "כיכר דוד הכהן" על גבי אבן עם שלט שמוצב על המדרכה בין הרחובות קריית ספר מימין לאבן  (לא בתמונה) ורחוב יותם הנראה בתמונה
כיכר ספר (ששמה הרשמי הוא כיכר דוד הכהן) היא כיכר עירונית במרכז שכונת אחוזה שבחיפה. כיכר דוד הכהן קרויה על שמו של שם חבר הכנסת דוד הכהן אזרח כבוד של העיר חיפה, על שמו קרוי גם מוזיאון ההעפלה וחיל הים בעיר. ההחלטה לקרוא לכיכר בשם כיכר דוד הכהן, התקבלה על ידי ועדת השמות של עיריית חיפה ב-1986.
הכיכר היא מוקד בילוי ידוע בשכונת אחוזה בחיפה, כיום היא נמצאת לצד הצטלבותם של רחוב מוריה, רחוב יותם, רחוב ליטניס ורחוב קריית ספר, שם רחוב זה הוא על שם עיר כנענית שמוזכרת בתנ"ך וגם בפאפירוס מצרי מהמאה ה-13 לפני הספירה. ואל הכיכר מתנקזת גם היציאה מרחוב איילון ואת כל האזור העירוני שסביב הצומת.
היסטוריה

הכיכר וסביבתה מהוות אחד ממרכזי מרכז העסקים והבילויים העירוני של רכס הכרמל בחיפה, שנמשך עד ל"מרכז הכרמל" ומכונה "ציר מוריה"; זהו אחד מחלקיו הסואנים ביותר של כביש הרכס והוא מהווה מוקד הפגנות כאשר הידועה בהן היא המחאה למען החטופים בעזה בשיתוף מטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים.
השימוש בכיכר כמרכז הפגנות למען החטופים החל מיד לאחר הטבח שבוצע על ידי החמאס ב-7 באוקטובר 2023.
ראו גם

כיכר חורב
כיכר היינריך היינה
הערות שוליים

↑  השם נקבע על ידי ועדת שמות רחובות מס' 11 ב-15 במאי 1986 ואושר על ידי מועצת העיר בישיבה מס' 35 ב - 2 בספטמבר 1986, הפרוטוקול בארכיון העיר חיפה
↑  מדריך רחובות חיפה
↑
הפגנת זעם – אלפים ברחובות ◄ צפו בשידור מכיכר ספר ומחורב – חיפה – 1/9/24 נגה כרמי, אתר חי פה. 1 בספטמבר 2024
↑
"אפשר להציל את החטופים": הפגנות ענק בכיכר ספר וחורב, דורון סלומון,  haifa.mynet., 1 בספטמבר 2024
↑  מחווה מרגשת: מאות נרות מאירים את כיכר ספר, בועז כהן, כלבו, 14 באוקטובר 2023
עמנואל אדבאיור

שיי עמנואל אדבאיור (בצרפתית: Sheyi Emmanuel Adebayor; נולד ב-26 בפברואר 1984 בלומה שבטוגו) הוא כדורגלן עבר טוגולזי ממוצא ניגרי ששיחק בעמדת החלוץ.
נבחרת טוגו

אדבאיור בחר לשחק בנבחרת טוגו, והעדיף אותה על פני נבחרת ניגריה. הוא הוביל את נבחרתו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2006 עם 11 שערים בטורניר המוקדמות, יותר מכל שחקן אחר בנבחרות שהעפילו. על הישגים אלו הוא היה מועמד לפרס כדורגלן השנה באפריקה. התאחדות הכדורגל של אפריקה העניקה לו את התואר בטקס שנערך בלגוס. בהצבעה שנערכה בקרב 54 המאמנים של הנבחרות האפריקניות הוא גבר על מוחמד אבו תריכה מנבחרת מצרים ועל מייקל אסיין מנבחרת גאנה. הייתה זו הפעם הראשונה שכדורגלן טוגולזי זוכה בפרס.
אדבאיור הוביל את נבחרתו למונדיאל 2006 בגרמניה, ולאחר ההעפלה קיבל את סרט הקפטן של הנבחרת. הוא פתח בהרכב בכל משחקי שלב הבתים שבסיומו הודחה טוגו.
אדבאיור זומן לטורניר גביע אפריקה לאומות 2006, אך ישב על ספסל המחליפים במשחק הראשון בעקבות ריב עם מאמן הנבחרת. הוא אף איים לעזוב את הטורניר ולחזור לביתו, אך לבסוף נשאר והתאמן עם סגל הנבחרת. טוגו הודחה לאחר שהפסידה בכל משחקי שלב הבתים. לאחר מכן הוא הודח מהנבחרת בעקבות מחלוקת על תשלום בונוסים. הוא חזר לסגל בספטמבר 2007. ב-11 באוקטובר 2008 הוא הבקיע ארבעה שערים בניצחון 6–0 על נבחרת סווזילנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
הערות שוליים

↑  כתבה באתר ה-BBC
↑  פרופיל באתר Arsenl-Mania
↑  כתבה באתר ה-BBC
↑  כתבה בסקיי ספורטס
↑  Emmanuel Adebayor agrees to join Turkish minnows Kayserispor on one-year deal, The Sun, ‏2019-08-26 (באנגלית)
↑  כתבה באתר ה-BBC
↑  כתבה באתר ה-BBC
| נבחרת טוגו – גביע אפריקה לאומות 2006 |
| --- | --- | --- |
|  1 צ'אגנירו •  2 ניבומבה •  3 אבאלו •  4 אדבאיור •  5 צ'אנגאי •  6 אזיאוונו •  7 סאליפו •  8 מאמה •  9 דוגבה •  10 מאמם •   11 קובגאט •  12 אקוטו • 13 מתיאס •  14 אולופאדה • 15 רומאו • 16 אגאסה • 17 קאדר • 18 סנאיה • 19 אלידו • 20 אסמואסה • 21 אטה-אודאיי • 22 אובילאלה • 23 גויאזו • מאמן: קשי |  1 צ'אגנירו •  2 ניבומבה •  3 אבאלו •  4 אדבאיור •  5 צ'אנגאי •  6 אזיאוונו •  7 סאליפו •  8 מאמה •  9 דוגבה •  10 מאמם •   11 קובגאט •  12 אקוטו • 13 מתיאס •  14 אולופאדה • 15 רומאו • 16 אגאסה • 17 קאדר • 18 סנאיה • 19 אלידו • 20 אסמואסה • 21 אטה-אודאיי • 22 אובילאלה • 23 גויאזו • מאמן: קשי | טוגו |
| נבחרת טוגו – מונדיאל 2006 |
| --- | --- | --- |
|  1 צ'אגנירו •  2 ניבומבה •  3 אבאלו •  4 אדבאיור •  5 צ'אנגאי •  6 אזיאוונו •  7 סאליפו •  8 אגבו •  9 דוסאבי •  10 מאמם •   11 מאלם •  12 אקוטו • 13 פורסון •  14 אולופאדה • 15 רומאו • 16 אגאסה • 17 קאדר • 18 סנאיה • 19 אסמואסה • 20 אראסה • 21 אטסו • 22 אובילאלה • 23 טורה • מאמן: פריסטר |  1 צ'אגנירו •  2 ניבומבה •  3 אבאלו •  4 אדבאיור •  5 צ'אנגאי •  6 אזיאוונו •  7 סאליפו •  8 אגבו •  9 דוסאבי •  10 מאמם •   11 מאלם •  12 אקוטו • 13 פורסון •  14 אולופאדה • 15 רומאו • 16 אגאסה • 17 קאדר • 18 סנאיה • 19 אסמואסה • 20 אראסה • 21 אטסו • 22 אובילאלה • 23 טורה • מאמן: פריסטר | טוגו |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813203872505606  ISNI: 0000 0004 9848 0654  LCCN: no2017111692  VIAF: 8967150470105204330003   WorldCat (עם VIAF): 8967150470105204330003
מאיר אדוני

| --- | --- |

מאיר אדוני, 2011
 לידה:  25 במרץ 1973 (בן 51) אילת, ישראל
 סגנון בישול:  אירופי עם השפעות ישראליות-ים תיכוניות
 השכלה:  קורס של משרד העבודה, השתלמות ב"קורדון בלו" בסידני, מספר קורסים ב"לנוטר" בפריז, השתלמויות במסעדות "נומה בקופנהגן" ו"אליניה שיקגו", "ארזק בסן סבסטיאן"
 מסעדות:  נור ניו-יורק  לילה ברלין  סילאן ברצלונה  ים ירושלים  ANIBA בסינגפור מסעדות שנסגרו כתית  מזללה  בלו סקיי  לומינה ת"א
 טלוויזיה:  קרב סכינים, עונה ראשונה ושנייה, משחקי השף, בייק אוף ישראל הצד שלו, הצד שלה, הזמר במסכה
 ספרים:  שבע ארוחות פיתוי, אפליקציית הבישול לאייפד look&cook by meir adoni
סשימי דג ים: רביולי מלפפון וקרם יוזו, צנון לבן, טוביקו ווסאבי, פנקוטת חזרת, סויה לבנה וטוויל ווקאמה
‏Egg variation: מטיאס כבוש, רמולד צלפים, חלמון מעושן, ביצת שליו כבושה, ראטה בבישול איטי וויניגרט חזרת
קונפי שוק אווז: דלעת מקורמלת, ג'לי אספרסו, ניוקי מרווה וקציפת טונקה
מוח טלה בחמאת מרווה: ברוסט טלה בבישול איטי, תורמוס, שום קונפי, כרוב ערבי, יוגורט ובמיה
אדמה: קרם פטריות פורצ'יני, טראפלס שוקולד מריר והל מעושן, קרמבל טונקה, גנאש שוקולד לבן וכמהין, חבושים בתבלינים, קראנץ' שוקולד לבן קפוא, רוטב שרף
מאיר אדונִי (נולד ב-25 במרץ 1973) הוא שף, מסעדן ומנחה טלוויזיה ישראלי. אדוני הקים את המסעדות - לומינה ת"א, נור ניו-יורק, לילה ברלין, סילאן ברצלונה, ים ירושלים, כתית, מזללה ובלו סקיי. השתתף בעונה הראשונה והשנייה של משחקי השף, של רשת 13.
קריירה

אדוני נהג לבשל כתחביב מאז ילדותו, והושפע ממטבחן של אמו וסבתו. עם סיום שירותו הצבאי, החל לבשל באופן מקצועי במלון "הולידיי אין קראון פלאזה" בתל אביב, במסגרת קורס של משרד העבודה. לאחר סיום הקורס, עבד תקופה קצרה אצל השף עזרא קדם במסעדת "ארקדיה" בירושלים. לאחר מכן, השתלם ב"קורדון בלו" בסידני שבאוסטרליה, ומשם המשיך לצרפת למספר קורסים בבית הספר הקולינרי "לנוטר". לאחר חזרה קצרה ל"ארקדיה" נסע לניו יורק, שם עבד במסעדה קרוב לשנה.
עם שובו לישראל בשנת 2001 ניהל כשנה את מסעדת "אוליב ליף" במלון שרתון תל אביב.
ב-2017 יואב "הצל" אליאסי מתח ביקורת על אדוני ברשתות החברתיות, עקב שמות המנות שאדוני החליט להגיש במסעדה שלו "נור" שבניו יורק, ביניהם: "טרטר פלסטיני" ו"קדאיף רמאללה" (המלוות את אדוני עוד ממסעדותיו בישראל). דבר שגרר הדים בתקשורת הישראלית. לאחר מאורעות מתקפת הפתע של חמאס ב-7 באוקטובר, מסביר אדוני בפוסט שהעלה לאינסטגרם מדוע אי אפשר לחיות בשלום עם הפלסטינים. וכי עמדתו השמאלנית גרמה לו להפסיד לקוחות וקמפיינים, בנוסף הוא מתחרט על שייכותו בעבר לאנשי השמאל "ההזויים" כלשונו, וקורא להשמדת חמאס עד היסוד.
קריירה > מסעדות

כתית
בשנת 2002 הקים אדוני, ביחד עם אלי מזרחי, את מסעדת "כתית" בכפר רות. לאחר מכן נדדה המסעדה לבית אלנבי שבנצר סרני (למשך שנה), וב-2006 עברה למשכנה ב"בית ירושלמי" - מבנה ידוע בתל אביב, בקרבת נווה צדק, אשר הוקם בשנת 1911. המבנה שימש תחילה כבית מגורים, ולאחר מכן הוסב למלון הראשון בתל אביב, שנודע בשם "המלון האמריקאי". המסעדה נסגרה בשנת 2016. שף המסעדה היה יוני דנון.
המזללה
בשנת 2011 פתח אדוני מסעדה עממית יותר בשם "מזללה", הממוקמת ברחוב נחלת בנימין בתל אביב. שף המסעדה הוא אסף שטרן. בשנת 2013 זכתה "מזללה" בתואר "הביסטרו הטוב בישראל" מטעם מגזין "Time Out". המסעדה נסגרה בסוף 2016.
בלו סקיי
ביולי 2013 פתח אדוני את מסעדת השף החלבית "בלו סקיי" הממוקמת על גג מלון קרלטון תל אביב. שף המסעדה היה מאור כהן. המסעדה נסגרה בעקבות מגפת הקורונה.
לומינה
ביוני 2014 פתח אדוני את מסעדת "לומינה", מסעדת שף בשרית וכשרה הממוקמת אף היא במלון קרלטון תל אביב. המסעדה הציעה מנות בראסרי ישראלי מודרני, בין השאר בהשראת המטבח היהודי. שף המסעדה הוא אור שפירא. המסעדה נסגרה בעקבות מגפת הקורונה.
סזרינה
באוקטובר 2015 פתח אדוני את מסעדת "סזרינה" במתחם מועדון הגולף בקיסריה. אדוני סגר את המסעדה לאחר 3 חודשי פעילות בלבד, כנראה בעקבות חילוקי דעות קשים מול בעלי המסעדה, יעקב ומורן כהן.
דוניא
בתחילת 2018 פתח אדוני את מסעדת "דוניא" כחלק מרשת מסעדות שווארמה שסניפה הראשון נפתח ברמת החייל. שם המסעדה הוא שיכול אותיות של שמו, אך הוא פרש מהשותפות כעבור כשנתיים.
לילה
בשנת 2018 אדוני פתח את מסעדת "לילה" בשכונת קרויצברג בברלין. פועלת.
סאמנה נמצאת בקייב אך סגורה בגלל מלחמת רוסיה-אוקראינה.
מסעדות חדשות מתכנן לפתוח מסעדות דגים כשרות בסינגפור בסוף 2022 ובלונדון בחורף 2023.
קריירה > השתתפות בטלוויזיה

אדוני השתתף בתור שופט בעונה הראשונה והשנייה של תוכנית המציאות "משחקי השף" לצד אסף גרניט ומושיק רוט. בשנת 2017 הצטרף לפאנל השופטים של העונה השנייה בתוכנית "בייק אוף ישראל" לצד אסטלה מושקוביץ' בלפר וקרין גורן.
בשנת 2023 השתתף בעונה השלישית של "הזמר במסכה" בתחפושת הינשוף, והודח תשיעי מהתוכנית.
פרסים

ב-2002 זכה במלגה לשפים צעירים מטעם חברת כרמל מזרחי וטס לקורס לחמים בבית הספר "לנוטר".
"שף השנה" לשנת 2007 מטעם השבועון "Time Out תל אביב"
ניצח כמשתתף בעונה הראשונה של התוכנית הריאליטי "קרב סכינים" בערוץ 10.
מסעדת "כתית" נבחרה על ידי "אמקס בלק קארד ניו יורק" לאחת מ-50 המסעדות הטובות בעולם. המסעדה נסגרה בסוף 2016.
חיים אישיים

אדוני היה נשוי במשך 15 שנים לאוריאן, ולהם 4 ילדים משותפים. מאז 2017 הוא בזוגיות עם דניאל ברבי, ולהם 3 בנים ומגדלים יחדיו את בנה מנישואיה הקודמים.
בקיץ 2022 עבר אדוני להתגורר בקפריסין במטרה לפתוח מסעדת שווארמה כשרה, מלון בוטיק, קונדיטוריה ומאפייה.
בנובמבר 2023 בזמן מלחמת חרבות ברזל, פרסם פוסט באינסטגרם ובו הביע באופן פומבי את שינוי תפיסתו הפוליטית בעקבות טבח שבעה באוקטובר ועל כך שאינו מאמין יותר בחזון השלום כפי שניסח אותו השמאל הישראלי. הפוסט זכה לתפוצה רחבה בתקשורת הישראלית.
ספרו

שבע ארוחות פיתוי, מתכונים - מאיר אדוני; צילום: גולי כהן; כתיבה - ורד בר מוסנזון; זיגוטה, תל אביב, 2004.
לקריאה נוספת

"כתית" בתוך: חיליק גורפינקל, מסע קולינרי: מדריך מפה לטיולי אוכל, תל אביב, 2009, עמ' 152.
הערות שוליים

↑  גיא פרחי, ‏הטרטר של מאיר אדוני שמאלני מדי בשביל "הצל", באתר "Time Out ישראל", 25 באוקטובר 2017
↑  קרב סכינים: איזה שף הצליח להרתיח את הצל?, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 24 באוקטובר 2017
↑   חיים הנדוורקר, אתגר חייו של מאיר אדוני, באתר הארץ, 25 ביוני 2018
↑  יעל לאור‏, סזרינה: מאיר אדוני יוצא מתל אביב, באתר וואלה, 28 באוקטובר 2015
↑  גלי וולוצקי, נסגרה מסעדת 'סזרינה' של מאיר אדוני, 3 חודשים אחרי שנפתחה, באתר כלכליסט, 19 בינואר 2016
↑  שירי כץ, ‏מאיר אדוני פותח רשת שווארמה, באתר "Time Out ישראל", 2 בינואר 2018
↑  רעות ברנע, מאיר אדוני מגיע לראשונה לברלין, באתר כלכליסט, 7 באוקטובר 2018
1 2 3  תיקי גולן, השף מאיר אדוני עזב את ישראל: "מיציתי, בקפריסין נפתחו הרבה הזדמנויות" | ריאיון, באתר ynet, 26 באוקטובר 2022
↑  יוני פרוים, ברכות: מאיר אדוני ובת זוגו הביאו לעולם ילד שני יחד, באתר ynet, 26 בינואר 2020
↑  השף הישראלי מכה על חטא: "הייתי מהאפסים שהטיפו לשלום", באתר "סרוגים", 18 בנובמבר 2023
↑  יפעת הללי אברהם, ‏"מתבייש. סליחה שלקחתי חלק בהונאה הגדולה של השמאל", באתר ‏מאקו‏, 18 בנובמבר 2023
↑  הילה דודאל, "הייתי מהאפסים שתמכו והטיפו לשלום": השף מאיר אדוני בפוסט שחולל סערה, באתר ישראל היום, 18 בנובמבר 2023
ספורטינג בראגה

ספורטינג קלאב דה בראגה (בפורטוגזית: Sporting Clube de Braga) היא קבוצת כדורגל פורטוגלית מהעיר בראגה.
בראגה זכתה בשלוש גביעי פורטוגל ופעמיים בגביע הליגה הפורטוגלי. בשנות ה-2000, בראגה הפך לאחד המועדונים המעוטרים ביותר של פורטוגל (7) אחרי שלושת המועדונים הגדולים וזכה להצלחה מסוימת בתחרויות אירופיות, זכה בגביע האינטרטוטו האחרון של אופ"א (המועדון הפורטוגלי היחיד שעשה זאת) ב-2008, והגיע לגמר הליגה האירופית ב-2011, וגם הופיעה פעם אחת בשלב הבתים בליגת האלופות.