stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסק דין ייטס נגד ארצות הברית

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון של ארצות הברית
 תאריך טענות:  8-9 באוקטובר 1956
 תאריך החלטה:  17 ביוני 1957
 מראה מקום:  77 S. Ct. 1064; 1 L. Ed. 2d 1356; 1957 U.S. LEXIS 657
 החלטה
 פסק הדין קובע כי אין להעמיד לדין חברי מפלגה בשל פעילות פוליטית שאינה מהווה סכנה ברורה ומיידית לשלום המדינה
 חברי המותב
 נשיא בית המשפט:  ארל וורן
 חברי המותב:  הוגו בלאק, פליקס פרנקפורטר, וויליאם ו. דאגלאס, הרולד בורטון, טום קלארק, ג'ון הרלן, וויליאם ג'. ברנן, צ'ארלס ווייט טייקר.
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  ג'ון הרלן, ארל וורן, פליקס פרנקפורטר
 דעות נוספות:  הוגו בלאק, וויליאם ו. דאגלאס
 תקדימים שעליהם הסתמכה ההחלטה
 התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית; חוק סמית'
 נהפך על ידי
 פסיקת בית המשפט
 
פסק דין ייטס נגד ארצות הברית (באנגלית: Yates v. United States) הוא פסק דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית משנת 1957, שקבע כי לא ניתן להעמיד לדין פעילים של המפלגה הקומוניסטית בשל פגיעה בביטחון המדינה.
היה זה בתקופת המלחמה הקרה, עת חשש הממשל בארצות הברית בניסיונות של השלטונות הסובייטים לפגוע בשלטון הדמוקרטי בארצות הברית. בשל כך חוקק בקונגרס בשנת 1940 חוק סמית' הקובע כי ניתן להעמיד לדין אזרחים בגין פעילות של קשירת קשר נגד המדינה. בשל כך הועמדו לדין של 14 חברי המפלגה הקומוניסטית בקליפורניה בשל הפרתו של חוק זה. בעקבות כך עתרה ייטס לבית המשפט העליון בשנת 1956 בערעור בשל העובדה כי פעילות המפלגה הקומוניסטית בארצות הברית עסקה בפעילות פסיבית ביסודה ולא ניהלה שום דיונים בנוגע להפלתה של ממשלת ארצות הברית. בדיון זה חזר בו בית המשפט העליון מהחלטת דניס נגד ארצות הברית וקבע כי מותר להפיץ חומרי תעמולה קומוניסטית, וכי חוק סמית' אינו אמור להיות מוחל באופן ישיר על תעמולה קומוניסטית, אלא במקרים בהם ישנה סכנה ברורה ומיידית לשלמותו של השלטון בארצות הברית.
בפסיקה זו של בית המשפט העליון נפסקה פסיקה בעלת פרשנות מצמצמת לחוק שהרי הפוסקים בראשות ארל וורן השכילו להבין את מהותו של חוק סמית' שנועד למנוע פגיעה ממשית בביטחון המדינה, ומכיוון שבפעילות הפסיבית לטענתה של ייטס במפלגה הקומוניסטית אין בה משום איום ברור ומיידי על השלטונות, אזי שחוק סמית' אינו תקף לגביהם. זהו גם פרשנות פוזיטיביסטית שהרי הפוסקים בעתירה זו לא קפאו על שמריהם ולא חששו מהפכת טענת הפוסקים בפסיקת דניס נגד ארצות הברית.
פנינה (דמות מקראית)

(א) וַיְהִי אִישׁ אֶחָד מִן-הָרָמָתַיִם צוֹפִים מֵהַר אֶפְרָיִם וּשְׁמוֹ אֶלְקָנָה בֶּן-יְרֹחָם בֶּן-אֱלִיהוּא בֶּן-תֹּחוּ בֶן-צוּף אֶפְרָתִי. (ב) וְלוֹ שְׁתֵּי נָשִׁים שֵׁם אַחַת חַנָּה וְשֵׁם הַשֵּׁנִית פְּנִנָּה וַיְהִי לִפְנִנָּה יְלָדִים וּלְחַנָּה אֵין יְלָדִים

— ספר שמואל א', פרק א', פסוקים א'–ב'
פנינה מימין עם אלקנה וחנה חוזרים לרמה
פְּנִנָּה היא דמות מקראית, אשתו השנייה של אלקנה. דמותה מופיעה בספר שמואל א', פרק א'.
הסיפור המקראי

פנינה מופיעה במקרא רק שלוש פעמים בשמה, וכולן מופיעות רק בספר שמואל א', פרק א'.
וַיְהִי אִישׁ אֶחָד מִן-הָרָמָתַיִם צוֹפִים מֵהַר אֶפְרָיִם, וּשְׁמוֹ אֶלְקָנָה בֶּן-יְרֹחָם בֶּן-אֱלִיהוּא בֶּן-תֹּחוּ בֶן-צוּף אֶפְרָתִי. וְלוֹ שְׁתֵּי נָשִׁים, שֵׁם אַחַת חַנָּה וְשֵׁם הַשֵּׁנִית פְּנִנָּה, וַיְהִי לִפְנִנָּה יְלָדִים וּלְחַנָּה אֵין יְלָדִים. וְעָלָה הָאִישׁ הַהוּא מֵעִירוֹ מִיָּמִים יָמִימָה לְהִשְׁתַּחֲו‍ֹת וְלִזְבֹּחַ לַה' צְבָאוֹת בְּשִׁלֹה וְשָׁם שְׁנֵי בְנֵי-עֵלִי חָפְנִי וּפִנְחָס כֹּהֲנִים לַה'. וַיְהִי הַיּוֹם וַיִּזְבַּח אֶלְקָנָה וְנָתַן לִפְנִנָּה אִשְׁתּוֹ וּלְכָל-בָּנֶיהָ וּבְנוֹתֶיהָ מָנוֹת. וּלְחַנָּה יִתֵּן מָנָה אַחַת אַפָּיִם, כִּי אֶת-חַנָּה אָהֵב וַה' סָגַר רַחְמָהּ. וְכִעֲסַתָּה צָרָתָהּ גַּם-כַּעַס בַּעֲבוּר הַרְּעִמָהּ, כִּי-סָגַר ה' בְּעַד רַחְמָהּ. וְכֵן יַעֲשֶׂה שָׁנָה בְשָׁנָה מִדֵּי עֲלֹתָהּ בְּבֵית ה' כֵּן תַּכְעִסֶנָּה, וַתִּבְכֶּה וְלֹא תֹאכַל.
דמותה

פנינה היא אשתו השנייה של אלקנה. שמה נקרא, ככל הנראה, על שמה של אבן החן המצויה ברכיכות, הפנינה. פנינה היא אשה ולדנית ובינה ובין חנה, אשתו הראשונה, ישנה מתיחות רבה. משפחתו של אלקנה נוהגת לעלות מדי שנה לזבוח במשכן בשילה. עלילת הסיפור מתרחשת באחת מהעליות לרגל. המתח הרב בין שתי הנשים גורם לחנה תסכול רב והיא מסרבת לאכול.
המחבר המקראי פותח בהצגת הבעיה, באמצעות הניגוד בין שתי הנשים, פנינה המבורכת בילדים וחנה חשוכת הילדים. את מסגרת היחסים בין אלקנה לשתי נשותיו, מוסר המחבר בשני שלבים: בשלב הראשון הוא מוסר פרטים על אירוע וזמן ההתרחשות בפסוק ד', בו אלקנה מחלק מנות אוכל לפנינה ולבני ולבנות המשפחה, ולחנה הוא נותן ”מָנָה אַחַת אַפָּיִם” כלומר מנה גדולה יותר. בשלב שני מוסיף המספר כי האירוע בו מכעיסה פנינה את חנה, חוזר על עצמו מדי שנה בשנה: ”וְכֵן יַעֲשֶׂה שָׁנָה בְשָׁנָה”.
מהתואר ”אִשְׁתּוֹ” ומצורת הריבוי ”וּלְכָל”, המתייחסת לילדי פנינה, ניתן להבין כי אלקנה התייחס יפה לאשתו פנינה, והעניק מנות לה ולכל ילדיה. אלקנה מנסה לפצות את חנה האהובה עליו, על שאין לה זרע. גישתה של פנינה הפוכה. עובדת עקרותה של חנה, התפרשה בעיניה כאילו חנה אינה רצויה בעיני ה' ולכן ההתעמרות בה מותרת. התייחסות שלילית זו חזרה על עצמה על פי המספר מדי שנה.
פנינה היא דמות משנית בפרק. תפקידה של פנינה בסיפור הוא להבליט בדרך הניגוד את דמותה של חנה, גם בדרך אפיון ישיר וגם בדרך אפיון עקיף של הדמויות. פנינה, אשר לה ילדים רבים, בעוד חנה חסרה צאצאים, מקניטה את חנה על שאין ביכולתה ללדת. הניגוד בין שתי הנשים, מתבטא גם במבנה המצטלב של שמות הנשים: חנה-פנינה | פנינה חנה. כמו כן קיים גם מבנה מקביל, המבטא את ההקבלה בין שתי הנשים: חזרת המילה שֵׁם, המספרים אַחַת ושֵּׁנִית, וחזרת המילה,יְלָדִים בסיומם של שני המשפטים בפסוק ב'. חוקר המקרא שמעון בר-אפרת טוען כי הצבת שמה של חנה בראש המשפט בפסוק ה, מרמזת על יחסו של אלקנה לפנינה שמעמיד אותה במקום השני. פנינה מכונה בפסוק ו' ”צָרָתָהּ” וכאן המחבר המקראי עושה שימוש במילה צר, במשמעות אויבות זו לזו. זאת כנראה הסיבה להכעסתה את חנה.
בספרה "ויאכלו וישתו" טוענת רחל רייך כי פנינה פעלה לא מתוך רשעות אלא מתוך הבנה עמוקה למתרחש בלבה ותוך אמפתיה. פנינה אינה רוצה לערער את אמונתה של חנה באלוהים, אלא מנסה לעורר אותה להתנער מקבלת הדין וההשלמה עם גורלה, שלהן מטיף אלקנה, ובכך היא מייצגת את היחס ההפוך לזה של אלקנה.
בספר החיצוני "קדמוניות המקרא", מסופר: "ותגדף פנינה את חנה לאמר: אין אשה אהובה אף כי יאהב אישה אותה או את יפיה. אל תתהלל חנה ביפיה כי יתהלל המתהלל בראותו לפניו את זרעו. ואם אין בין הנשים פרי בטנה לשווא האהבה. כי מה הועילה לרחל כי אהבה את יעקב? ולולא נתן לה פרי בטנה לשווא אהבתו". חוקר המקרא יאיר זקוביץ טוען כי ההשוואה שעורכת פנינה למקרה רחל, היא בפיה כחרב פיפיות. היא עצמה מעידה כי ניתן זרע לרחל ומדוע איפוא לא יינתן לחנה? בהצגת הניגוד בין שתי הנשים מהדהדת סצנת דפוס במקרא, לפיה יש לאיש שתי נשים, המקנאות זו בזו ואף רבות, והבעל אוהב את העקרה שתזכה לבסוף בבן. לסצנת דפוס זו שייכים הסיפורים על אברהם, שרה והגר וסיפור יעקב, רחל ולאה.
שמה הוא מן השמות של תכשיטים במקרא: שוהם, עכסה, וחלאה.
דמותה של פנינה לפי חז"ל

על הפסוק ”וְכִעֲסַתָּה צָרָתָהּ גַּם-כַּעַס” "אמר רב נחמן בר אבא: הייתה פנינה משכמת ואומרת לחנה: אין את עומדת ומרחצת את פניהם של בנייך כדי שילכו לבית הספר? ובשש השעות הייתה אומרת לה: חנה, אין את עומדת ומקבלת בנייך שבאו מבית הספר?"
על פי התלמוד: "הייתה פנינה מכעיסה ומצערת את חנה לשם שמים, כדי שתתפלל לה' שיזכה אותה בילד, וזו כוונת הכתוב 'בעבור הרעימה' - כדי שתתפלל, שתתרעם על שהיא עקרה ותתפלל".
לקריאה נוספת

ליאורה רביד, התנ"ך היה באמת, ידיעות ספרים: תל אביב, 2011, עמ' 162–166.
אוריאל סימון, קריאה ספרותית במקרא: ספורי נביאים, מוסד ביאליק: ירושלים, 1997, עמ' 13–17.
אילנה פרדס, הבריאה לפי חוה, הוצאת הקיבוץ המאוחד: תל אביב, עמ' 55,58.
אברהם כ"ץ, בין פנינה לחנה, בתוך מרחבים: בטאון לתורה והוראה, ירושלים, 1988, 56-44.
הערות שוליים

↑  על שיטות החיבור האפרתי והפולחן, ראו : אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, הוצאת מאגנס, ירושלים, עמ' 161-154.
↑  על היקרויות השורש ר-ע-ם במקרא בהקשר לפרק זה, ראו: אוריאל סימון, קריאה ספרותית במקרא: ספורי נביאים, מוסד ביאליק, 1997, עמ' 15.
↑  משה צבי סגל, ספרי שמואל, הוצאת קריית ספר, ירושלים, עמ' ג'.
1 2  משה גרסיאל, בתוך : עולם התנ"ך, שמואל א, דודזון-עתי, תל אביב 1993, עמ' 28.
↑  חשיבותן של דמויות משניות רבה לקידום העלילה, דמותן מרחיבה ומעמיקה את המשמעות והמסר של הסיפור, ומדגישה את תכונות הדמות הראשית: דמות משנית חיובית מדגישה שהגיבור חיובי ממנה, ראו: ערפה מול רות, מגילת רות, פרק א')
↑  שמעון בר-אפרת, שמואל א, מקרא לישראל, ירושלים: מאגנס, עמ' 50-49.
1 2  שמעון בר-אפרת, שמואל א, מקרא לישראל, ירושלים: מאגנס, עמ' 51.
↑  רחל רייך, ויאכלו וישתו, סטימצקי, תל אביב, 2013, עמ' 211.
↑  קדמוניות המקרא, פרק נ, פסוק ב (תרגום א. ש. הרטום).
↑  יאיר זקוביץ, צבת בצבת עשויה, עם עובד, תל אביב, 2009, עמ' 127.
↑  על סצנות דפוס במקרא ראו: אורי אלטר, אמנות הסיפור במקרא, תל אביב, אדם מוציאים לאור, 1981, עמ' 77-61.
↑  רש"י לשמואל א א, תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ט"ז, עמוד א'
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
פסטיבל רדינג ולידס

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 סוג:  פסטיבל מוזיקה 
 
הבמה המרכזית של פסטיבל לידס
פסטיבל רדינג ולידס (באנגלית: Reading and Leeds Festival) הוא פסטיבל מוזיקלי שנתי, הנערך באנגליה בסוף השבוע האחרון של חודש אוגוסט, בערים רדינג ולידס באנגליה.
בין השנים 1997 ל-2007 חברת קרלינג הייתה הספונסר הרשמי של הפסטיבל, וכתוצאה מכך הוא נקרא באותה תקופה "קרלינג ויקנד". את הפסטיבל מפיקה עד היום חברת Festival Republic.
היסטוריה

הפסטיבל החל את דרכו בשנת 1961. משנות ה-70 והלאה הוא מוקם באופן קבוע בעיר רדינג. בשנת 1999, בעקבות הפופולריות הגדולה שלו, פוצל הפסטיבל לשני אירועים המתקיימים בעיר רדינג ובעיר לידס, תוכני הפסטיבלים זהים אך ימי ההופעות שונים, כדי לאפשר הופעה של כל להקה בשניהם.
באוגוסט 2024, בהופעה של לנה דל ריי בפסטיבל, המיקרופון שלה כבה באופן בלתי צפוי, מה שקטע את ההופעה שלה לפני הזמן. בעקבות זאת, הפסטיבל פרסם התנצלות בעקבות הטעות הטכנית, בה ציינו שהופעתה של דל ריי קוצרה בחמש דקות בשל שגיאה של צוות ההפקה.
קהל

כמות המבקרים ב-2 הפסטיבלים הגיעה לכ-80,000 צופים בשנה בשנתיים האחרונות.
בשנים האחרונות כל הכרטיסים נמכרו בתוך מספר שעות מרגע צאתם למכירה, מה שהופך את משימת קניית הכרטיסים לכמעט בלתי אפשרית.
הערות שוליים

↑  Ashley Iasimone, Reading & Leeds Festival Apologizes for Cutting Lana Del Rey’s Performance Short, Billboard, ‏2024-08-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 77f3060b-1e46-48f8-9aee-1130b00c0912
קוד קאלימאקי

קוד קאלימאקי (ברומנית: Codul Calimach) היה קובץ החוקים האזרחיים הראשון של נסיכות מולדובה. הקובץ חובר ביוזמתו של השליט סקרלט קאלימאקי ונערך על ידי קריסטיאן פלכטנמאכר ואנאניה קוזאנוס ובעזרתם של אנדרונאקה דוניצ'י ודמסקין בוז'ינקה ומשפטנים נוספים.
הקוד פורסם ב-1817 ביוונית וב-1833 תורגם לרומנית על ידי פלכטנמאכר ובוז'ינקה. תוכן הקוד מבוסס על הקודקס האזרחי הי מ-1804 ועל הקודקס האזרחי האוסטרי מ-1811 עם התאמות למנהג המקומי ולחוק האזרחי הביזנטיני.
קוד קלימאקי, מחולק לשלושה חלקים, וכולל 2032 סעיפים שונים. הקוד הוחלף ב-1865 על ידי הקוד האזרחי של 1865, שנכנס לתוקף בנסיכויות הרומניות המאוחדות, שנסיכות מולדובה הייתה חלק ממנה.
צמצום (תורת החוגים)

בתורת החוגים, צמצום הוא התכונה המאפשרת לצמצם מודול, כלומר להסיק מאיזומורפיזם  A\oplus B\cong A\oplus B' את האיזומורפיזם  B\cong B'. צמצום עשוי להתקיים או שלא להתקיים בקטגוריה נתונה של מודולים.
צמצום ותכונות אחרות

שאלת הצמצום עשויה להתייחס לקטגוריה של מודולים, אבל גם למודול מסוים בתוכה. לצד הצמצום, אפשר ללמוד כמה תכונות אפשריות.
מודול  A מקיים את תכונת ההצבה אם לכל שני מחוברים ישרים  B,C של מודול, שהמשלים של שניהם איזומורפי ל- A, יש משלים משותף (היינו, אם  M=A'\oplus B=A''\oplus C ו- A',A''\cong A, אז יש תת-מודול  A_{0}\leq M כך ש- M=A_{0}\oplus B=A_{0}\oplus C).
מודול  A מקיים את תכונת הצמצום, אם אפשר לצמצם אותו בכל איזומורפיזם של מודולים (כלומר אם  A\oplus B\cong A\oplus B' אז  B\cong B').
מודול  A מקיים את תכונת הצמצום הפנימי אם בכל זוג פירוקים שלו  A=N\oplus K=N'\oplus K' שבו  N\cong N', גם  K\cong K'.
מודול  A הוא סופי-דדקינד אם לא ייתכן ש- A\cong A\oplus X אלא אם  X=0. (תכונה זו נקראת כך על-פי ההגדרה של דדקינד לקבוצה סופית).
התכונות המנויות לעיל מסודרות באופן היררכי: מתכונת ההצבה נובע צמצום; מצמצום נובע צמצום פנימי; ומצמצום פנימי נובעת סופיות-דדקינד.
תכונות הצמצום וההצבה עוברות למחוברים ישרים ולסכומים ישרים סופיים (כלומר, סכום ישר סופי הוא בעל תכונות אלה אם ורק אם כל המחוברים מקיימים אותן).
תכונות ההצבה והצמצום הפנימי, וכן סופיות-דדקינד, תלויות רק בחוג האנדומורפיזמים של המודול: מודול  M מקיים את תכונת ההצבה אם ורק אם הטווח היציב של חוג האנדומורפיזמים הוא 1. מודול מקיים את תכונת הצמצום הפנימי אם ורק אם חוג האנדומורפיזם שלו מקיים אותה כמודול מעל עצמו. מודול הוא סופי-דדקינד אם ורק אם חוג האנדומורפיזמים שלו הוא סופי-דדקינד (אם  ab=1 אז  ba=1).
ארבע התכונות מתלכדות עבור מודולים אינג'קטיביים (ואף לכל מודול קוואזי-אינג'קטיבי). שלוש התכונות הראשונות מתלכדות אם המודול מקיים את תכונת ההחלפה הסופית.
תכונת ההצבה

כל מודול פשוט (ולכן כל סכום ישר של מספר סופי של מודולים פשוטים) הוא בעל תכונת ההצבה. מודול  M מקיים את תכונת ההצבה אם ורק אם הטווח היציב של חוג האנדומורפיזמים הוא 1. מכאן אפשר להסיק שמעל חוג בעל טווח יציב 1, כל מודול פרויקטיבי נוצר סופית הוא בעל תכונת ההצבה. מודול אי-פריד המקיים את תכונת ההחלפה הסופית מקיים גם את תכונת ההצבה.
אם  R חוג קומוטטיבי נתרי מקומי למחצה, אז לכל מודול נוצר סופית מעליו יש תכונת ההצבה.
צמצום

לכל שני מודולים  B,C, אם  P=B\oplus C\oplus B\oplus C\oplus \cdots  אז  P\oplus B\cong P\oplus C; וכמובן אי-אפשר לצמצם את  P. דוגמה זו (המכונה "הטריק של איילנברג") מראה שתכונת הצמצום, אם היא מתקיימת, מוגבלת למודולים נוצרים סופית.
מעל תחום דדקינד, כל מודול נוצר סופית אפשר לצמצם. מאידך, יש תחומים קומוטטיביים בעלי ממד קרול 2 עם מודולים פרויקטיביים נוצרים סופית שאינם ניתנים לצמצום.
בחוג אידיאלים חופשיים, החוג ניתן לצמצום (כמודול מעל עצמו).
צמצום פנימי

חוג  R מקיים את תכונת הצמצום הפנימי כמודול מעל עצמו, אם ורק אם לכל שני אידפוטנטים  e,e', אם  Re\cong Re' (כמודולים) אז  R(1-e)\cong R(1-e') (תכונה זו סימטרית ביחס להחלפת ימין ושמאל). 
מודול  M שחוג האנדומורפיזמים שלו רגולרי פון-נוימן מקיים את תכונת הצמצום הפנימי, אם ורק אם חוג האנדומורפיזמים רגולרי ליחידות (ע"ש).
ערפד מדומה אף-לב

| ערפד מדומה אף-לב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי עטלפי פרי
משפחה:: ערפדים מדומים
סוג:: ערפד מדומה אף-לב
מין:: ערפד מדומה אף-לב
שם מדעי
 Cardioderma cor ‏פטרס, 1872
תחום תפוצה


ערפד מדומה אף-לב (שם מדעי: Cardioderma cor) הוא מין של עטלף קטן-בינוני במשפחת הערפדים המדומים, שחי במזרח אפריקה והמין היחידי בסוגו. הוא תואר מדעית בשנת 1872 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס, וקרוי על שם צורת הלב שמופיעה על עיטור העלה האפי שלו. ערפד הלב קרוב מבחינה חיצונית וגנטית לסוג האפריקני ערפד מדומה צהוב-כנף שכבד וססגוני יותר, ובין השניים יש חפיפה באזורים מסוימים.
תיאור > אנטומיה ומאפיינים פיזיים

ערפד הלב הוא עטלף קטן-בינוני דמוי ארנבון עם מבנה גוף דק וקליל, ראש גדול ומעוגל וכנפיים רחבות מאוד ושקופות למחצה. הגולגולת רחבה ומקושתת, הלחיים מלאות, והלוע קצר, רחב ומעוגל. השפתיים גדולות, עבות ומכוסות זיפים. העיניים גדולות ובולטות במיוחד וצורתן כחרוז. ערפד הלב מתאפיין באוזניים ארנביות גדולות וארוכות שאורכן כמחצית מאורך הגוף עם צפירים ארוכים ומחודדים. האוזניים מכוסות בשיער קצר בצידן החיצוני ומתחברות בבסיס, ויש להן קצה מעוגל ורכסים רוחביים בולטים בפנים האפרכסת.
בחזית הפנים של ערפד הלב, מזדקר עיטור עלה אפי גדול ורחב באורך של 15 מ״מ שמורכב מיריעת עור אליפטית המשתרעת מהשפה עד למצח; במרכז היריעה, יש קמט עור בולט בצורת לב שהעניק למין את שמו ומעליו קמט עור צר דמוי מקל שחוצה את היריעה אנכית. הלב והמקל מתחברים יחדיו במרכז בצורת ראש חץ. השיניים גדולות וחדות ומותאמון למזון מן החי. העור של ערפד הלב בפלג הגוף האחורי ובצידי הכנפיים קשיח, יבלתי ועבה במיוחד, והוא נועד להגן על הרקמות העדינות במקומות הללו מפני קרינה אולטרה-סגולה שנפוצה במקומות חשופים לשמש שבהם הערפד לן לעיתים קרובות.
אורך הראש והגוף של ערפד הלב 66–85 מ״מ, אורך הזרוע 50–58 מ״מ ואורך האוזניים 30–41 מ״מ; משקלו קל יחסית ונע בין 21 ל-35 גרם. אין דו-צורתיות זוויגית בין הזכר לנקבה. בדומה לבני משפחתו, ערפד הלב נטול זנב אולם מאידך יש לו קרום תעופה אחורי רחב ומפותח. ערפד הלב קרוב חיצונית וגנטית לערפד צהוב-כנף אך האחרון נבדל ממנו במספר דברים בולטים: הוא כבד יותר, אוזניו וכנפיו בצבע צהוב-כתום, פרוותו בהירה יותר והעלה האפי שלו גדול וקטום.
תיאור > כסות

לערפד הלב פרווה ארוכה, צפופה ומדובללת. צבעה הכללי נע בין אפור כחלחל או כסוף לאפור כהה מעורב בשיער צהבהב ולבן. בדרך כלל הגב בעל גוון אפור כהה יותר, והצד התחתון חיוור בהרבה ונוטה לאפרפר או לבנבן. אזור המצח, בסיס האוזניים, העורף והגרון בעלי גוון זהב או ירוק-זית, הפנים בצבע אפור כהה או בהיר והסנטר והלחיים לבנבנים.
האוזניים בולטות בצביעה המגוונת שלהן: החצי התחתון צבוע בורוד עז או סמוק, הצפיר צבוע בורוד-אלמוג או כתמתם, החצי העליון חום-ורוד מלוכלך ועל שולי האוזן יש רצועה שחורה. האוזניים עשויות להיות ורודות או שחרחרות לגמרי. הצבע הורוד עז או הסמוק מופיע על מקומות נוספים אצל ערפד הלב: השפתיים, עיטור העלה האפי והלב שבמרכזו, השוקיים, הזרועות והרגליים. הכנפיים אפרוריות-שחרחרות או צבועות בחום דהוי מעורב בורוד מלוכלך.
תפוצה ובית גידול

ערפד הלב מצוי במזרח אפריקה. טווח התפוצה שלו משתרע על צפון טנזניה, מרבית קניה, סומליה, אריתריאה וג'יבוטי, מחצית מאתיופיה, צפון-מזרח אוגנדה, דרום-מזרח דרום סודאן, ומזרח סודאן. ייתכן שהוא מצוי גם בזנזיבר, רוואנדה, בורונדי וזמביה. הערפד מאכלס גבהים נמוכים יחסית, כשהשיא המתועד הוא 940 מטר מעל פני הים. בית הגידול של המין מורכב מסוואנה מישורית, סוואנת-שיח דוקרנית, בתה חופית, יער גדותיים ואפיקי נהרות יבשים.
אקולוגיה > פעילות וציד

ערפד הלב הוא יונק פעיל לילה ודמדומים; את שעות היום החמות הוא מבלה בנמנום בתוך עצי באובב, כיסי סבך, מערות יבשות או בקתות נטושות של המסאי ומתעורר לקראת הערב או לאחר השקיעה. יחסית לעטלפים אחרים, ערפד הלב עירני למדי במהלך היום ומגיב במהירות לרעשים חשודים סביבו. ערפדי הלב חיים בבדידות, בזוגות או במושבות קטנות של עד 80 פרטים; מסיבה לא ידועה, הם בדרך כלל חשדנים כלפי עטלפים ממינים אחרים ומעדיפים לא לחלוק איתם מרחב משותף. במקרים מסוימים, נצפו מושבות מעורבות עם פרספון, פרסף, עטלף פירות מצוי, אשמן הילדגרד ואשמן זנב-נדן אפריקני.
עם רדת החשיכה, הערפדים יוצאים מהמחבוא בזוגות או בקבוצות קטנות ועפים לעבר אתרי האכלה עיקריים, ובמהלך הדרך עוצרים מדי פעם על ענפי עצים שמהם זיהו צלילי חרקים בשביל לצוד לעצמם חטיף קל. לרוב, הם נוטים לא להתרחק ממקום הלינה יתר על קילומטר, ובמידת האפשר נשארים בטווח של 400 מטר בלבד ממנו. במהלך העונה היבשה, הערפדים נאלצים לטוס למרחקים גדולים יותר בשל המחסור במזון, ועצירות הציד שלהן במהלך הטיסה תכופות יותר. התוצאה היא, שבעונה היבשה הערפד מבלה לפחות 27 דקות בתעופה מדי יום, לעומת 5 דקות בלבד בעונה הגשומה.
לערפד הלב שתי שיטות ציד: מארב וסריקה אווירית. בשיטה הראשונה, הערפד נתלה הפוך על ענף עץ או מוט בגובה חצי מטר עד 3 מטר ואורב לחרקים שחולפים בסמוך אליו. במהלך ההמתנה לחרק מזדמן, הערפד מבצע עם הגוף סיבוב של 180 מעלות סביב ציר הרגל כדי לסרוק עם העיניים והאוזניים את השטח שתחתיו מכל הכיוונים. לאחר שאיתר חרק, הוא טס וחוטף אותו במהירות של 5 שניות לכל היותר וחוזר למקום המארב בשביל לאכול אותו; אם הערפד פספס את החרק, הוא עשוי לבצע מספר ריחופים סביבו עד לכידתו. בשיטה השנייה, הערפד מרחף באוויר בדומה לנץ ואוסף חרקים שרוחשים על העלווה או רודף אחריהם באוויר למרחק של עד 20 מטר (כ-10 שניות טיסה). שתי שיטות הציד תלויות בעונה: מארב נמצא בשימוש בעיקר בעונה היבשה שבה המזון מצומצם, ואילו סריקה אווירית מתרחשת בעיקר בעונה הגשומה שבה יש מזון בשפע.
אקולוגיה > תזונה ויחסי גומלין

| --- | --- |


חיפושיות גדולות הן המזון המועדף על ערפד הלב.
ערפד הלב הוא אוכל חרקים בעיקרו, והתזונה שלו משתנה במהלך השנה: בעונה הגשומה הוא ניזון בעיקר מחיפושיות גדולות ממשפחות הרצניתיים, הזבליתיים והשחרוריתיים (אך גם מחרקים מזדמנים אחרים), ובעונה היבשה משלים את תזונתו בעשים, חגביים, חרגוליים, רבי-רגליים, עקרבאים, ואפילו עטלפים קטנים, מכרסמים ודו-חיים. הרגלי התזונה של ערפד הלב הופכים אותו למועיל ביותר למערכת האקולוגית ולאדם. הוא דואג לווסת את אוכלוסיות החרקים ומקטין את הנזק ליבולים (בפרט מפני חגבי הארבה). השפעה שלילית אפשרית של ערפד הלב על האדם, היא היותו חיית מאגר של חיידק הבורליה שגורם למחלת ליים. חיידק זה מועבר לערפד בעיקר מקרציות.
ערפדי הלב סובלים מקרציות ואקריות, וכדי להיפטר מהם מבלים לפחות שעה אחת ביום בטיפוח אינטנסיבי של הפרווה והעור. במהלך השעה הזאת, הם מטפחים מדי פעם את פרוות חבריהם, והתנהגות זאת מגבירה את הלכידות של המושבה והקשר ביניהם. הטורפים של הערפד הבוגר אינם ידועים, אך סביר להניח שנחשים, עופות דורסים וחתוליים יצודו אותו כאשר תהיה להם הזדמנות.
אקולוגיה > טריטוריאליות, שירה ואיכון-הד

ערפד הלב הוא עטלף טריטוריאלי; בתחילת עונת הרבייה הזכר והנקבה תופסים טריטוריה לא גדולה שנעה בין 0.10 ל-1.01 דונם והיא משמשת אותם באופן בלעדי ללינה וציד. הזכר בדרך כלל הוא זה שמופקד על ההגנה עליה מפני פולשים. הטריטוריה מוחזקת במשך מספר חודשים (מעונת הרבייה עד לגמילת הצאצא), אך לעיתים ננטשת לפני הזמן על ידי בני הזוג כאשר החרקים הופכים לנדירים. באזורי החוף, ההתנהגות הטריטוריאלית עשויה להימשך על פני רוב השנה, בשל הנוכחות הגבוהה של חרקים.
ערפדי הלב הם עטלפים קולניים שמפורסמים בשירים שהם משמיעים. מדי ערב לפני היציאה לציד, הזכר נוהג להיתלות על ענפי עצים ברחבי הטריטוריה ולהשמיע שירה שמורכבת מסדרת ציוצים ונשמעת היטב לאוזן אנושית. השירה מורכבת מסדרה של 4–9 ציוצים בעוצמה של 12 קילוהרץ ומתחלקת לשני סוגים: אחת חזקה וצעקנית שנפוצה יותר ואחת רכה ועדינה שנשמעת בעיקר בעונה היבשה. אף על פי שדפוס השירה זהה אצל כל ערפדי הלב, לכל פרט יש וריאציה ייחודית בקול שמאפשרת לזהות אותו. השירה משמשת את הזכר לסימון שטחי ציד, לתקשורת ואינטראקציות חברתיות עם ערפדים אחרים וכמצג טריטוריאלי שנועד להרחיק פולשים מהאזור. מלבד השירה, ערפד הלב משמיע גם קריאות במהלך הטיסה שמורכבות מסדרה של 3–10 ציוצים מרווחים בתדר נמוך שעולה בהדרגה עד עוצמה של 12 קילוהרץ. כאשר הערפדית מטופלת בגור מתבגר, היא נוהגת לקרוא לו כדי שיעוף בעקבותיה מענף לענף.
ערפד הלב מסוגל להפיק קריאות איכון-הד בעוצמה של עד 42 קילוהרץ, והן נפלטות דרך עיטור העלה האפי שלו. ההד המוחזר נקלט חזרה באוזניים הענקיות. חרף יכולת האקולוקציה של ערפד הלב, הוא לא משתמש בו בתדירות גבוהה בשביל לאתר את טרפו ומסתמך יותר על חוש הראיה והשמיעה במהלך הציד.
אקולוגיה > רבייה ומחזור חיים

ערפדי הלב הם יונקים מונוגמיים ומתרבים פעמיים מדי שנה: בין מרץ ליוני ובין אוקטובר לדצמבר; חודשים אלו נופלים לרוב בסמיכות לעונת הגשמים. בני הזוג אינם מתרבים עם ערפדים אחרים, ונוטים לשמור אמונים זה לזה למשך עונות רבייה רבות. כאמור לעיל, הזוג מקים לעצמו טריטוריה בתחילת עונת הרבייה שמוחזקת עד גמילת הצאצאים; לאחר מכן, הזוג מפסיק להפגין טריטוריאליות כלפי ערפדים אחרים. מכיוון שיש שתי עונות רבייה בשנה, הגמילה מתרחשת זמן קצר לפני עונת הרבייה הבאה כך שהטריטוריה אמורה להיות תפוסה רוב הזמן; בפועל, אתר הרבייה אינו קבוע, אלא מוחלף מדי שנה בהתאם לתנאים הסביבתיים.
ההיריון נמשך 3 חודשים, לאחריהם הערפדית ממליטה גור יחיד עיוור וחסר שיער. היא נושאת אותו על גופה עד גיל חודשיים וממשיכה להניק אותו עד גיל 3 חודשים. לאחר מכן, הגור מתחיל לנסות לצוד לעצמו ומתלווה לאם במהלך הלילה ולומד כיצד לארוב לטרף. האב אינו מטפל ישירות בגור, אך מסייע לגידולו בכך שהוא מגן על הטריטוריה ומאפשר לאם לצוד ללא תחרות. הגורים מגיעים לבגרות בגיל 16 חודשים. תוחלת החיים אינה ידועה.
מצב שימור

ערפד הלב מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), לאור תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו הגדולה והעדר איומים משמעותיים עליו. עם זאת, נדרשים מחקרים נוספים כדי לקבוע את מידת ההשפעה שיש להפרעה אנושית בקרבת מקומות הלינה של העטלף. ערפד הלב נוכח באזורים מוגנים רבים במזרח אפריקה, ביניהם הפארק הלאומי אברדרה, הפארק הלאומי מערב צאבו, הפארק הלאומי מזרח צאבו, הפארקים הלאומיים באגם טורקאנה, הפארק הלאומי מארסאביט, הפארק הלאומי אמבוסלי, הפארק הלאומי קורה ושמורת סאמבורו (קניה), הפארק הלאומי קילימנג'רו, הפארק הלאומי ארושה, הפארק הלאומי טרנגירה, אזור השימור נגורונגורו, ושמורת הציד מקומאזי (טנזניה).
הערות שוליים

↑  ערפד מדומה אף-לב באתר הרשימה האדומה של IUCN
| ערפדים מדומים |
| --- | --- | --- |
| ערפד מדומה | ערפד מדומה זוטר • ערפד מדומה גדול |  |
| ערפד מדומה אף-דיסק (סוג ומין יחיד) | ערפד מדומה אף-דיסק |  |
| ערפד מדומה אף-לב (סוג ומין יחיד) | ערפד מדומה אף-לב |  |
| עטלף צהוב-כנף (סוג ומין יחיד) | עטלף צהוב-כנף |  |
| עטלף רפאים (סוג ומין יחיד) | עטלף רפאים |  |
נוף אופייני לבית גידולו של ערפד הלב במזרח אפריקה.