stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפאל אריה
קורותיו

נולד בעיר סופיה והחל בלימודי כינור שם. אולם, הבריטון הבולגרי חריסטו בראמברוב התרשם מקולו ושכנע אותו להתחיל בלימודי זמרה. הופיע לראשונה בתפקיד בס באורטוריה משיח של הנדל ב-1939. בשנת 1945 התקבל לאופרה של סופיה.
בעקבות זכייה במקום הראשון בתחרות שירה בינלאומית בז'נבה ב-1946, השתקע בעיר והמשיך בלימודי זמרה באיטליה.
בשנת 1947 התקבל לאופרה לה סקאלה במילנו. הופעת הבכורה שלו הייתה באופרה אהבה לשלושה תפוזים של פרוקופייב.
בשנת 1950 הופיע לראשונה בישראל בקונצרט באולם "אהל שם" בתל אביב.
בשנת 1951 השתתף בהופעת הבכורה העולמית של האופרה דרכו של הולל של סטרווינסקי בוונציה, בתפקיד אביה של אן.
בשנות ה-50 הקליט אופרות ספורות בחברת התקליטים דקה.
בשנים 1960, 1961 הופיע במסגרת פסטיבל זלצבורג באופרה דון קרלו.
בשנת 1965 הופיע בפסטיבל ישראל עם היצירה "עבודת הקודש" של בלוך.
בין התפקידים הרבים שמילא ניתן למנות את אוסמין (בחטיפה מן ההרמון), דון פדרו (דון ג'ובאני), זרסטרו (חליל הקסם), וארלאם ובוריס גודונוב ( בוריס גודונוב), מפיסטופלס באופרה "פאוסט" של גונו, יקובו פייסקו בסימון בוקנגרה של ורדי.
הופיע כאמן אורח בבתי אופרה בגרמניה, צרפת וארצות הברית בין היתר באופרה של וינה, באופרה גרנייה בפריז וכן השתתף בפסטיבלים רבים באירופה, בהם באקס-אן-פרובאנס ובזלצבורג.
לאחר יציאתו לגמלאות ב-1978 עלה לישראל עם רעייתו והצטרף לסגל המורים של האקדמיה למוזיקה בתל אביב. הוא התגורר בבית שהקים עוד בשנות ה-60 בהרצליה פיתוח.
ניסה להקים בישראל סדנת אופרה אולם לא זכה לתמיכה כספית מן המוסדות.
רפאל אריה לקה בלבו ונפטר בז'נבה. נטמן בבית העלמין שם. הותיר אחריו את רעייתו. בן דודו הוא זמר האופרה ניקולא תג'ר.
הקלטות

לה בוהם, בניצוחו של אלברטו ארדה עם רנאטה טבאלדי ואחרים (אולפן), 1950
לוצ'יה די למרמור עם מריה קאלאס, טיטו גובי, ג'וזפה די סטפנו ואחרים, בניצוחו של טוליו סראפין (אולפן), 1953
דון ג'ובאני, עם אליזבת שוורצקופף ואחרים, בניצוחו של וילהלם פורטוונגלר, 1953
ייבגני אונייגין, מילנו, 1953
וילהלם טל, מילנו, 1954
דון ג'ובאני, בניצוחו של הנס רוזבאוד, פסטיבל אקס-אן-פרובאנס, 1956
פאוסט, עם התזמורת והמקהלה של תיאטרון סן קרלו מנאפולי, 1956
הפוריטנים, בניצוחו של מריו רוסי, עם אנה מופו ואחרים, 1959
נבוקו, אוביידו, 1963
לואיזה מילר, פלרמו, 1963
לואיזה מילר, בניצוחו של פטר מאג, עם לוצ'יאנו פברוטי ואחרים המקהלה והתזמורת של RAI מטורינו, 1974
האיש הרזה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של דשיל האמט
 בימוי:  וו. ס. ון דייק
 הופק בידי:  דור שארי
 תסריט:  אלברט האקט, פרנסס גודריץ'
 עריכה:  רוברט קרן 
 שחקנים ראשיים:  ויליאם פאוול מירנה לוי מורין או'סאליבן
 מוזיקה:  ויליאם אקסט 
 צילום:  ג'יימס ווננג הו
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  35 במאי 1934
 משך הקרנה:  91 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה, סרט פשע, סרט מבוסס יצירה ספרותית, מותחן קומי, סרט בלשי 
 תקציב:  231,000 דולר
 הכנסות:  1,423,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   thinman
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 סרט הבא:  After the Thin Man 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"האיש הרזה" (באנגלית: The Thin Man) הוא סרט פשע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1934, עם ויליאם פאוול ומירנה לוי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "האיש הרזה" מאת דשיל האמט (1934).
הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר:
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר – ויליאם פאוול
פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
פרס אוסקר לבימוי הטוב ביותר – וודי ואן דייק
פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר
בשנת 1997 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בספריית הקונגרס "על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית".
הצלחת הסרט הביאה להפקת חמישה סרטי המשך בשנים 1936, 1939, 1941, 1945, 1947 שבכולם כיכבו ויליאם פאוול ומירנה לוי בתפקידים הראשיים.
תקציר העלילה

ניק צ'ארלס (ויליאם פאוול) ואשתו נורה (מירנה לוי) באים מסן פרנסיסקו לניו יורק לפגוש חברים. ניק היה בלש מוצלח ומפורסם אך לאחר שהתחתן עם נורה היפה והעשירה, פרש מעיסוקו לניהול עסקיה של אשתו.
סלייד ויינאט (אדוארד אליס) הוא ממציא עשיר ומוזר, גבוה ורזה. הוא עומד לחתן את בתו דורותי (מורין או'סאליבן) ומגלה שחסרים 50.000 דולר בכספתו. הוא מאשים את מזכירתו ג'וליה וולף (נטלי מורהד) בגניבה ומאיים עליה. סלייד גרוש ממימי (מינה גומבל) שנישאה לכריס יורגנסון (סזאר רומרו) הצעיר והבטלן המשמש לה כג'יגולו וחי על חשבונה. הוא סיפר לה כי עדיין לא התגרש מאשתו.
סלייד נפגש עם עורך דינו הרברט מקולי (פורטר האל) ואחר כך נעלם. דורותי המודאגת פונה לניק שהוא ידיד המשפחה ומבקשת ממנו לחקור את היעלמותו. בו זמנית חוקר את התעלומה קצין המשטרה לוטננט גילד (נט פנדלטון). מימי הולכת לג'וליה כדי לקבל כסף ומוצאת אותה ירויה עם שרשרת שעונו של סלייד בכפה. סלייד הנעלם מוכרז כרוצח.
ניק וגילד חוקרים את העבריין נונהיים (הרולד הובר) שהיה ידיד של ג'וליה. הוא יודע מי הרוצח ורוצה לסחוט ממנו 5,000 דולר דמי שתיקה אך הוא מחוסל באותו אקדח שחיסל את ג'וליה. סלייד מואשם כעת ברצח כפול אך עדיין לא נמצא.
כריס הולך בלילה עם כלבו למעבדתו של סלייד ומוצא שם שרידי גופה. לידה נמצאים בגדים של איש שמן עם שעון שמזוהה כשעונו של יריב של סלייד שנעלם לפני מספר חודשים. סלייד מואשם כעת ברצח שלישי אך ניק שמכיר היטב את סלייד מוצא בבדיקת קרני רנטגן רסיס בעצם השוק של השלד. הוא מזהה שזה סלייד אך לא מגלה לאף אחד.
ניק ונורה מזמינים את כל המעורבים לסעודה בה מגלה להם ניק לראשונה שהגופה שנמצאה היא של סלייד ומגלה למימי שהצוואה שכתב מקולי כללה תנאי שלא תקבל דבר אם תינשא. ניק מגלה לה כי כריס עדיין נשוי ולכן נישואיה מבוטלים והיא יכולה לרשת את כל רכושו של סלייד. מימי ההמומה מפלילה את מקולי שמעל בכספי סלייד ביחד עם ג'וליה. מקולי יורה באקדחו אך מופל.
כעת ניק ונורה חוזרים שוב ברכבת לסן פרנסיסקו עם דורותי ובעלה הטרי.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ויליאם פאוול | ניק צ'ארלס | בלש לשעבר |
| מירנה לוי | נורה צ'ארלס | אשתו של ניק |
| מורין או'סאליבן | דורותי ויינאט | בתו של סלייד |
| ויליאם הנרי | גילברט ויינאט | בנו של סלייד |
| מינה גומבל | מימי יורגנסון | גרושתו של סלייד |
| סזאר רומרו | כריס יורגנסון | בעלה השני של מימי |
| נטלי מורהד | ג'וליה וולף | מזכירתו של סלייד |
| אדוארד אליס | סלייד ויינאט | האיש הרזה |
| נט פנדלטון | לוטננט גילד | קצין משטרה |
| פורטר האל | הרברט מקולי | עורך דין |
| הרולד הובר | ארתור נונהיים | עבריין |
קרמה (איטליה)

ערך זה עוסק בעיר באיטליה. אם התכוונתם למושג בפילוסופיה הודית, ראו .
קְרֵמָה (באיטלקית: Crema) היא עיר בנפת קרמונה, במחוז לומברדיה שבצפון איטליה. העיר שוכנת לגדות נהר סריו (Serio), במרחק 43 קילומטר מקרמונה ו-30 ק"מ ממילאנו. באופן מסורתי נשענה כלכלת העיר בעיקר על חקלאות ועל גידול בקר, אך כיום מיוצרים בה גם מזון, מכונות וטקסטיל: משי, קטיפה ופשתן.
ערים תאומות

לקרמה ישנה עיר תאומה אחת:
צרפת מלאן, צרפת (מ־2001)
Maggie's Farm

"Maggie's Farm" הוא שיר שנכתב על ידי בוב דילן, הוקלט ב-15 בינואר 1965 ויצא באלבום Bringing It All Back Home ב-22 במרץ של אותה שנה. כמו שירים רבים אחרים של דילן בשנים 1965–1966, "Maggie's Farm" מבוסס על בלוז חשמלי. השיר יצא לאור כסינגל בבריטניה ב-4 ביוני 1965 והגיע למקום ה-22. דילן נזקק רק לטייק אחד כדי להקליט את השיר, כפי שניתן לשמוע במהדורת האספנים בת 18 הדיסקים של The Bootleg Series Vol. 12: The Cutting Edge 1965–1966, הכוללת כל טייק חלופי שהוקלט במהלך הסשנים של דילן בשנים 1965–1966, אך רק גרסה אחת של "Maggie's Farm".
מילים

מילות השיר עוקבות אחר מבנה בלוז פשוט, כאשר שורת הפתיחה של כל בית ("I ain't gonna work...") מושרת פעמיים, ואז חוזרת בסוף הבית. השורות השלישית עד החמישית של כל בית מרחיבות ומסבירות את הרגש המובע בשורות הפתיחה/סיום של הבית.
פסטיבל הפולק של ניופורט 1965

"Maggie's Farm" ידוע בכך שהוא עמד במרכז הלהט שאפף את דילן אחרי הסט החשמלי שלו בפסטיבל הפולק של ניופורט ב-1965; הביצוע ל-"Maggie's Farm", שהיה מהיר ואגרסיבי הרבה יותר מאשר בהקלטה של Bringing It All Back Home ובהשתתפות גיטרה חשמלית מובילה של מייק בלומפילד, הוא שעורר את המחלוקת הגדולה ביותר. מנהל ההפקה של הפסטיבל, ג'ו בויד, טען כי "התו הראשון של 'Maggie's Farm' היה הדבר החזק ביותר שמישהו שמע אי פעם". עדיין לא ידוע מה בדיוק היה המקור הגדול ביותר למחלוקת, עם דיווחים שונים על האירוע. אף על פי שהמעבר של דילן מפולק אקוסטי לרוק חשמלי היה שנוי מאוד במחלוקת, דיווחים רבים טוענים שהבעיה נבעה בעיקר מסאונד גרוע. פיט סיגר, שמצוטט לעיתים קרובות כאחד המתנגדים העיקריים לדילן בניופורט 1965, טען ב-2005:
יש דיווחים על כך שאני מתנגד להופעה החשמלית שלו בפסטיבל ניופורט פולק 65', אבל זה לא נכון. הייתי ה-MC (ראש הטקס) באותו לילה. הוא שר את 'Maggie's Farm' ואי אפשר היה להבין מילה כי המיקרופון עיוות את קולו. רצתי לשולחן המיקס ואמרתי, 'תקנו את הסאונד, זה נורא!'. הבחור אמר 'לא, זה מה שהצעירים רוצים'. וכן אמרתי שאם היה לי גרזן הייתי חותך את הכבל! אבל רציתי לשמוע את המילים. לא הפריע לי שהוא עבר לחשמלי.
לזמר אריק פון שמידט היה זיכרון דומה מהאירוע: "מי ששלט במיקרופונים פישל בזה. אי אפשר היה לשמוע את דילן. זה נראה כאילו הוא שר עם הווליום כבוי".

כמו כן, אל קופר, נגן העוגב של דילן בקונצרט, טוען:
הסיבה שהם שרקו בוז היא כי הוא ניגן רק 15 דקות וכל השאר ניגנו 45 דקות עד שעה, והוא היה הכותר של הפסטיבל. [...] העובדה שהוא ניגן חשמלי... אני לא יודע. להקת פול באטרפילד בלוז (שניגנה קודם לכן) ניגנה חשמלי והקהל לא נראה זועם מדי.
עם זאת, סגנון המוזיקה מופיע במידה רבה בכמה תיאורים, כמו זה של מייסד אלקטרה רקורדס, ג'ק הולצמן: "מאחורי הקלעים, אלן לומקס שאג שזה פסטיבל פולק, פשוט לא היו לך כלים מוגברים".
הערות שוליים

↑  Pete Dale, Anyone Can Do It: Empowerment, Tradition and the Punk Underground, Routledge, 2016, עמ' 78, ISBN 978-1-317-18024-1. (באנגלית)
↑  James E. Perone, The Album: A Guide to Pop Music's Most Provocative, Influential, and Important Creations, Bloomsbury Academic, 2012, עמ' 14, ISBN 978-0-313-37906-2. (באנגלית)
↑  Joe O’Connor: Bob Dylan the punk and me, The Irish Times (באנגלית)
↑  "maggie's farm | full Official Chart History | Official Charts Company", www.officialcharts.com
↑  The Bootleg Series, Vol. 12: The Cutting Edge 1965 – 1966 Deluxe Edition | The Official Bob Dylan Site, www.bobdylan.com
↑  Maggie’s Farm | The Official Bob Dylan Site, www.bobdylan.com
↑  Blake, Mark, Dylan: Visions, Portraits and Back Pages, 2008, עמ' 64, ISBN 978-0-7566-3725-5
↑  Scorsese, Martin, No Direction Home, 2005, ISBN 1-4157-1389-8
1 2  Blake, Mark, Dylan: Visions, Portraits and Back Pages, 2008, עמ' 65, ISBN 978-0-7566-3725-5
↑  Blake, Mark, Dylan: Visions, Portraits and Back Pages, 2008, עמ' 66, ISBN 978-0-7566-3725-5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: e89ed03f-3e33-32c2-9b7b-40193da6fd20
המוזיאון הלאומי לאמנות יפה (ולטה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אמנות
 כתובת:  Auberge d'Italie 
 מיקום:  ולטה 
 מדינה:  מלטה 
 בעלים:  משרד מורשת מלטה 
 מפעיל:  משרד מורשת מלטה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2018
 תאריך פתיחה רשמי:  1 בנובמבר 2018 
 קואורדינטות:  35°53′47″N 14°30′41″E﻿ / ﻿35.896389°N 14.511389°E﻿ / 35.896389; 14.511389
 אתר רשמי
  (למפת מלטה מוגדלת) ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינוהמוזיאון הלאומי לאמנות יפה(למפת מלטה רגילה) ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינוהמוזיאון הלאומי לאמנות יפה
 
מפת ולטה
המוזיאון הלאומי לאמנות יפה (במלטית: Mużew Nazzjonali tal-Arti) הוא מוזיאון השוכן בוולטה, בירת מלטה, שבו אוסף יצירות אמנות מקומיות ואירופיות, החל מימי הביניים המאוחרים ועד זמננו. המוזיאון נסגר בשנת 2016.
המבנה

המבנה בו שוכן המוזיאון היה בין הראשונים שהוקמו בעיר על ידי האבירים ההוספיטלרים, ושימש כבית מגורים. בשנות ה-60 של המאה ה-18 נבנה המבנה מחדש בחלקו הגדול על ידי אחד מאבירי המסדר הפורטוגזים והיה למעונו. בתחילת המאה ה-19 שימש הבניין את מפקד הצי הבריטי בים התיכון ונודע בשם "בית האדמירלות" (Admiralty House). ב-1974 הפך המבנה למשכנו של אוסף האמנות, לאחר שזה הופרד מהאוסף הארכאולוגי של המוזיאון הארכאולוגי הלאומי. במבנה הבנוי בסגנון אדריכלות הבארוק שלוש קומות הערוכות סביב חצר פנימית דרכה חודר אור יום אל חדרי הבניין, ובמרכזו גרם מדרגות מפואר.
האוסף

האוסף מבוסס בחלקו הגדול על יצירות אמנות שהשתייכו למסדר ההוספיטלרים, ואשר שכנו בארמון הגראנד מאסטר, באכסניות ובכנסיות המסדר, ובמבנים אחרים שהיו בניהולו. לגרעין זה נוספו רכישות ותרומות מאוחרות יותר. ריכוזן של היצירות החל בשנותיה הראשונות של המאה ה-20 והאוסף נוסד בשנת 1922. האוסף כולל ציורים, פסלים משיש, ארד ומעץ, ריהוט עתיק, כלי כסף ויצירות מיוליקה.
פרומגנטיות

חומר פֶרוֹמגנטי (באנגלית: Ferromagnetism) הוא חומר ההופך מגנטי כשהוא נמצא בשדה מגנטי חיצוני ונשאר מגנטי כשהוא יוצא מהשדה. פרומגנטיות היא צורה של מגנטיות המוכרת מאוד מחיי היומיום, כגון פעולת המגנטים על המקרר. מקור השם במילה Ferrum – ברזל בלטינית. תופעת הפרומגנטיות הייתה מוכרת כבר בעולם העתיק.
כל המגנטים הקבועים הם פרומגנטים או פרימגנטים. בעבר שימש המונח פרומגנט לתיאור כל חומר שיכול להראות מגנטיזציה ספונטנית, כלומר מומנט מגנטי נטו בהיעדר שדה מגנטי חיצוני. הגדרה כללית זו עדיין נמצאת בשימוש, אך בשנים האחרונות זוהו סוגים שונים של מגנטיזציה ספונטנית כאשר יש יותר מיון מגנטי אחד בתא היחידה של החומר, דבר שהוביל להגדרה פחות כללית של "פרומגנטיות" המשמשת כאבחנה[דרושה הבהרה] שונה מפרימגנטיות.
חומר מוגדר כ"פרומגנטי" במובן המצומצם של המושג רק אם כל היונים המגנטיים שלו מוסיפים תרומה חיובית למגנטיזציה נטו. אם חלק מהיונים המגנטיים מפחיתים מהמגנטיזציה נטו (אם הם נמצאים במצב של אנטי-סידור), אז החומר הוא "פרימגנטי". אם כל היונים מסודרים נגדית כך שהמגנטיזציה נטו היא אפס, למרות הסידור המגנטי, אז מדובר באנטי פרומגנט. כל מערכי הסידור הללו מתרחשים רק בטמפרטורות שמתחת לרמה קריטית מסוימת, הנקראת טמפרטורת קירי (עבור פרומגנטים ופרימגנטים) או טמפרטורת ניל (עבור אנטי פרומגנטים).
חומרים פרומגנטיים

| --- | --- |
מבחר של חומרים פרומגנטיים עם טמפרטורת קירי שלהם במעלות קלווין.: 
חומר: טמפרטורת קירי (מעלות קלווין)
קובלט: 1,388
ברזל: 1,043
FeOFe2O3: 858
NiOFe2O3: 858
CuOFe2O3: 728
MgOFe2O3: 713
MnBi: 630
ניקל: 627
MnSb: 587
MnOFe2O3: 573
Y3Fe5O12: 560
CrO2: 386
MnAs: 318
Gd: 292
Dy: 88
EuO: 69

ישנם מספר חומרים גבישיים המראים תכונות פרומגנטיות (או פרימגנטיות). הטבלה שלמעלה מראה כמה מהם, יחד עם טמפרטורת קירי שלהם, הטמפרטורה שמעליה הם מפסיקים להראות מגנטיזציה ספונטנית.
סגסוגות מתכת פרומגנטיות שמרכיביהן אינם פרומגנטיים בצורתם הטהורה, נקראות סגסוגות האוזלר, על שם פריץ האוזלר (Fritz Heusler).
ניתן להכין סגסוגות מתכת פרומגנטיות אמורפיות (לא גבישיות) על ידי קירור מהיר מאוד של סגסוגת נוזלית. לסגסוגות אלו יש את היתרון שתכונותיהן הן כמעט איזוטרופיות (לא מסודרות לאורך ציר של הגביש); דבר זה מסתיים בכפיינות נמוכה, איבוד חשל איטי, חדירות מגנטית גבוהה, והתנגדות חשמלית גבוהה. חומר טיפוסי כזה הוא סגסוגת מתכת-מטלואיד, המכילה כ-80% מתכת מעבר (בדרך כלל ברזל, קובלט או ניקל) והשאר מטלואיד (בור, פחמן, צורן, זרחן או אלומיניום) אשר מוריד את טמפרטורת ההתכה.
הסבר פיזיקלי לתופעת הפרומגנטיות

הפרומגנטיות נובעת משני אפקטים קוונטים: ספין ועקרון האיסור של פאולי.
הספין של האלקטרון, בשילוב עם התנע הזוויתי האורביטלי שלו, גורם למומנט דיפול מגנטי ויוצר שדה מגנטי. בחומרים רבים (בייחוד באלה עם קליפת ערכיות מלאה), המומנט המגנטי הכולל של כל האלקטרונים הוא אפס, כלומר הספינים נמצאים בזוגות של מעלה ומטה. רק אטומים עם קליפות מלאות באופן חלקי (ספינים לא מזווגים) יכולים להיות בעלי מומנט מגנטי נטו בהיעדר שדה מגנטי חיצוני. לחומר פרומגנטי יש אלקטרונים רבים בעלי מאפיינים כאלה, ואם הם מסודרים בסדר מסוים הם יוצרים שדה מקרוסקופי מדיד.
דיפולים קבועים אלה, המכונים גם "ספינים" אף על פי שבדרך כלל הם כוללים את התנע הזוויתי האורביטלי, נוטים להסתדר במקביל לשדה המגנטי החיצוני, תופעה הנקראת פאראמגנטיות. אולם, פרומגנטיות כוללת תופעה נוספת: הדיפולים נוטים להסתדר באופן ספונטני, ללא כל שדה מופעל.
לפי האלקטרומגנטיות הקלאסית, שני דיפולים מגנטיים סמוכים יטו להסתדר בכיוונים מנוגדים (מה שייצור חומר אנטי פרומגנטי). לעומת זאת, ניתוח קוונטי מראה כי הדיפולים יטו להסתדר באותו כיוון. הדבר נובע מעקרון האיסור של פאולי או ליתר דיוק ממשפט הספין סטטיסטיקה – אלקטרונים הם פרמיונים ולכן פונקציית הגל הכוללת שלהם צריכה להיות אנטי סימטרית להחלפה ביניהם. כאשר הספינים באותו כיוון (מצב סימטרי), פונקציית הגל המרחבית צריכה להיות אנטי סימטרית. במקרה זה האלקטרונים יהיו רחוקים יותר זה מזה (יחסית למקרה בו הם עם ספינים בכיוונים הפוכים ופונקציית גל מרחבית סימטרית) ולכן הדחייה האלקטרוסטטית ביניהם קטנה יותר במצב זה.
במרחקים ארוכים מסדר גודל של אטומים רבים יתרון חילוף האנרגיה מתבטל על ידי הנטייה הקלאסית של דיפולים להסתדר בצורה מנוגדת. זו הסיבה שהדיפולים בחומר פרומגנטי לא ממוגנט אינם מסודרים. במקום זאת, הם מתארגנים לאזורים מגנטיים, הידועים גם כאזורי וייס, שמסודרים (ממוגנטים) בטווח קצר, אבל בטווח ארוך אזורים סמוכים מסודרים זה כנגד זה. המעבר בין שני אזורים, בו המגנטיזציה משתנה בהדרגה מכיוון אחד לאחר, נקרא קיר האֵזור והוא דק מאוד בקנה מידה אטומי (מכסה מרחק של בערך 300 אטומים עבור ברזל).
כתוצאה מכך, לגוש ברזל במצב אנרגיה מינימלי (לא ממוגנט) יש בדרך כלל מומנט מגנטי קטן או אפסי. אולם, אם הוא מונח בשדה מגנטי חיצוני מספיק חזק, האזורים יתארגנו מחדש במקביל לשדה, ויישארו מאורגנים מחדש כאשר השדה יכובה, ובכך ייצרו מגנט "קבוע". המגנטיזציה הזו כתוצאה מהפעלת שדה חיצוני מתוארת על ידי עקומת היסטרזיס (חשל). אף על פי שתצורה זו של אזורים מסודרים באותו כיוון אינה בעלת אנרגיה מינימלית, היא מהווה מצב מטסטבילי אשר יכול להימשך זמן רב – קיימות דוגמאות של מגנטיט על קרקעית האוקיינוס ששמרו על מגנטיות במשך מיליוני שנים. אולם, ניתן להרוס את המגנטיזציה על ידי הרפיה – חימום החומר ואז קירורו בהיעדר שדה חיצוני.
ככל שהטמפרטורה עולה האנטרופיה מתחרה עם הנטייה הפרומגנטית של הדיפולים להסתדר. כאשר הטמפרטורה עולה מעבר לנקודה מסוימת, הנקראת טמפרטורת קירי, מתרחש מעבר פאזה מסדר שני והמערכת לא שומרת יותר על המגנטיזציה הספונטנית, אף על פי שהיא עדיין מגיבה לשדה חיצוני באופן פאראמגנטי. מתחת לטמפרטורה זו, מתרחשת שבירת סימטריה ספונטנית ונוצרים אזורים פרומגנטיים בהיעדר שדה חיצוני.
טמפרטורת קירי עצמה היא נקודה קריטית, שבה באופן תאורטי הסוספטיביליות המגנטית היא אינסופית, ואף על פי שאין רק מגנטיזציה, קיימים אזורים פרומגנטיים בגדלים שונים המתהפכים באופן אקראי.[דרושה הבהרה]
פרומגנטיות חריגה

בשנת 2004 דווח כי אלוטרופ מסוים של פחמן, ננו-קצף פחמני, הראה פרומגנטיות. האפקט דועך לאחר מספר שעות בטמפרטורת החדר, אבל נשאר יותר זמן בטמפרטורות נמוכות. החומר הוא גם מוליך למחצה. ישנה דעה כי חומרים אחרים בעלי צורה דומה, כגון תרכובות איזו-אלקטרונית של בורון ניטריד, עשויות להיות פרומגנטיות. הסגסוגת ZnZr2 היא גם פרומגנטית מתחת לטמפרטורה של 28.5K.
הערות שוליים

↑  Richard M. Bozorth, Ferromagnetism, first published 1951, reprinted 1993 by IEEE Press, New York as a "Classic Reissue." ISBN 0-7803-1032-2.
↑  Kittel, p. 449.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529122505171  BNE: XX524531  BnF: cb11983067h (data)  GND: 4154131-5  LCCN: sh85047883  NDL: 00567307  NKC: ph503039
קיקה בארחה

אנריקה "קיקה" בַּארְחָה אפונסו (בספרדית: Enrique "Kike" Barja Afonso; נולד ב-1 באפריל 1997) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקיצוני באוססונה מהלה ליגה.
קריירה

ברחה נולד בנואין, נווארה, והצטרף למחלקת הנוער של אוסאסונה בשנת 2005, כשהיה בן שמונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-25 באוגוסט 2013, בגיל 16, כשכנס כמחליף במחצית השנייה במקום מיגל אולבידה, כבש שער בכורה בניצחון הביתי 0–2.
ב-28 בנובמבר 2015 כבש צמד בניצחון חוץ 4–0 על א.ד. מוטילברה. הוא הוסיף צמד נוסף שבעה ימים לאחר מכן, בניצחון 5–0 על "ס.ד. אריברי". ב-25 בספטמבר שלאחר מכן, הוא כבש שוב שני שערים בניצחון ביתי 3–1 על גיחוולו.
ב-15 במאי 2017, ברחה הועלה באופן סופי לסגל הקבוצה הבוגרת לקראת עונת 2017/18. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ובלה ליגה חמישה ימים לאחר מכן, כשהחליף את קרלוס קלרק בהפסד 0–5 בחוץ לסביליה, לאחר שקבוצתו הבטיחה את ירידתה לליגת המשנה.
תארים

הליגה הספרדית השנייה: 2018/2019
הערות שוליים

↑  La cantera de lezama, La nueva perla de Osasuna que estuvo a punto de recalar en Lezama: Kike Barja, ‏2014-01-22 (בספרדית)
↑  VAVEL.com, Kike Barja sigue aupando a Osasuna B, VAVEL, ‏2016-09-25 (בספרדית)
↑  Sevilla vs Osasuna: Pitos para Sampaoli, aplausos para el Sevilla, MARCA.com, ‏2017-05-20 (בספרדית)
מיתרניים

| מיתרניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
שם מדעי
 Chordata ‏בייטסון, 1885
מֵיתְרָנִים (שם מדעי: Chordata) היא מערכה של בעלי חיים שניוני הפה המתאפיינים בקיום מיתר גב חלול. קבוצה זו כוללת מיתרני זנב, מיתרני ראש אך בעיקר את בעלי הגולגולת שבתוכה בעלי החוליות הכוללים את העופות, הזוחלים, הדגים, הדו-חיים והיונקים השונים והם רובם המוחלט של בני הקבוצה והחיות המשגשגות והמצליחות ביותר כיום.
אצל חלק מהמיתרניים עוברים עצבים מרכזיים בתוך מיתר הגב; אצל האחרים (כגון האדם) התנוון המיתר במשך הדורות, אם כי הוא מופיע לזמן קצר במשך התפתחות העובר. בנוסף, לכל המיתרניים יש זנב הנמשך אל מעבר לאגן. גם הזנב, בדומה למיתר הגב, התנוון במרוצת הדורות אצל חלק מהמינים, וגם הוא מופיע אצלם בדרך כלל במשך ההתפתחות העוברית. שיאנים מפורסמים מהמיתרניים הם החיה הגדולה בעולם: לווייתן כחול, והיצורים המהירים בעולם: בז נודד (בצלילה) והעטלף אשף מקסיקני (בקו ישר).
יש יותר מ-60,000 מינים של מיתרניים.
הלווייתן הכחול הוא החיה הגדולה בעולם
הבז הנודד הוא היצור המהיר בעולם
מיון

תת-מערכה מיתרני ראש (Cephalochordata)
משפחה Pikaiidae – נכחדה
קבוצה Olfactores
סוג Palaeospondylus – נכחד
סוג Zhongxiniscus – נכחד
תת-מערכה וטוליקוליה (Vetulicolia) – נכחדה
תת-מערכה מיתרני זנב (Tunicata)
תת-מערכה בעלי חוליות (Vertebrata)
מיון > מיון המיתרניים בני זמננו

תת-מערכה מיתרני זנב (Urochordata)
תת-מערכה מיתרני ראש (Cephalochordata)
תת-מערכה בעלי גולגולת (Craniata)
קבוצה בעלי חוליות (Vertebrata)
קבוצה מיקסינים (Hyperotreti) – מיניה נכללו בעבר בחסרי לסתות
סדרה מיקסינאים (Myxiniformes)
קבוצה צמדאים (Hyperoartia) – מיניה נכללו בעבר בחסרי לסתות
סדרה צמדאים (Petromyzontiformes)
על-מחלקה חולייתנים לסתניים (Gnathostomata)
מחלקת דגי סחוס (Chondrichthyes)
קבוצה גרמיים (Teleostomi)
קבוצה בעלי עצם (Euteleostomi)
מחלקה מקריני סנפיר (Actinopterygii) – דגי גרם
קבוצה בעלי סנפירים בשרניים (Sarcopterygii) – דגי גרם
קבוצה בעלי ארבע רגליים (Tetrapoda)
מחלקה דו-חיים (Amphibia)
קבוצה בעלי שפיר עוברי (Amniota)
מחלקה יונקים (Mammalia)
קבוצה זאורופסידה (Sauropsida)
קבוצה זאוריה (Sauria)
קבוצה לפידוזאוריה (Lepidosauria)
קבוצה ארכוזאוריה (Archosauria)
מחלקה עופות (Aves)
הערות:
בשיטה המודרנית של המיון המדעי לא תמיד דרגת מיון מסוימת נכללת בדרגת המיון שמעליה. כלומר, סדרה של צמחים יכולה להיות כלולה במערכה ולא תהיה שייכת לאף מחלקה.
קבוצה היא דרגת מיון בדיוק כמו מערכה, מחלקה, סדרה ומשפחה, אך ללא שם מאפיין. היא יכולה לכלול קבוצות מדרגות שונות. לדוגמה: קבוצת הארכוזאוריה כוללת את התניניים, המהווים משפחה, ואת העופות, המהווים בכלל מחלקה.
דגי גרם כוללים את מקריני סנפיר ואת בעלי סנפירים בשרניים.
מחלקת חסרי לסתות התבטלה.
מערכת מיתרני פה קרובה יותר לקווצי עור מאשר למיתרניים.
גלריה

חיות קיימות:
Stefano Guerrieri
זהרון
Himantura fai
אילנית הקוף
נחש מים אירופי (Natrix natrix)
קיימן ממושקף
מגלן לבן
עיטם שטלר
לוטרה חסרת-טופר אפריקאית
גמל דו-דבשתי
חיות שנכחדו:
פיקאיה
Cardiocephalus
לידסיכתיס
Endennasaurus
טופנדקטילוס
טריצרטופס
Brithopus עם טרף
Mimoperadectes
למור Babakotia radofilai
זאב טסמני
ינשוף צוחק
הערות שוליים

↑  מֵיתְרָנִים במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  hemichordate | marine invertebrate | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285614705171  BnF: cb120181434 (data)  GND: 4147895-2  LCCN: sh85024735  NDL: 00570575  NKC: ph116303
חלוסיה

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  דרום לבנון
 נפה:  צור
 גובה:  280 מטרים
 קואורדינטות:  33°18′29″N 35°19′35″E﻿ / ﻿33.308055555556°N 35.326388888889°E﻿ / 33.308055555556; 35.326388888889 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןחלוסיה(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןחלוסיה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חַלּוּסִ֫יֶּה (בערבית: حلوسية) הוא כפר שיעי בלבנון, ששייך לנפת צור במחוז הדרום בלבנון.
מיקום וגאוגרפיה

הכפר שוכן כ-15 קילומטרים צפונית מזרחית לעיר צור, דרומית לנהר הליטני. לכפר יש 2 חלקים: החלק הנמוך נקרא חלוסיה והוא בגובה כ-190 מטרים מעל פני הים והחלק הגבוה נקרא: חלוסיה אל-פוקא (حلّوسية الفوقا), בגובה כ-230 מטרים מעל פני הים.
אטימולוגיה

לפי המזרחן האנגלי פאלמר שם היישוב הגיע אולי מהמילים "שפע עשב".
היסטוריה

בשנת 1875 ציין ויקטור גרן: "כפר בנוי אבן. מחולק לשני רבעים, התחתון שבהם נקרא חלוסיה א-תחתא (Hallusiyeh et Thata) והעליון נקרא: חלוסיה אל-פוקא (hallusiyeh el-Foka)... הם עשויים להכיל כ-500 מתואלים."
בשנת 1881 ביקרה ביישוב משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל (SWP) והם תיארו: "כפר, בנוי מאבן, מחולק לשני רבעים, מזרח ומערב, עם [מקום] קדוש מוסלמי." הם ציינו כי "המסורת היחידה המקשרת את הכפר הזה עם העבר היא שאומרים כי שהכפר המקודש לנביא מוחמד החליף כנסייה עתיקה."
אוכלוסייה

בשנת 2014 היו רשומים 1836 בוגרים בכפר כבעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני.