stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה
הערות שוליים

1 2  What Is History?, ThoughtCo (באנגלית)
1 2  הִיסְטוֹרְיָה, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ביוונית: היסטוריה, במלעיל (ההטעמה בתנועה של האות רי"ש).
↑  שמיר, שמעון, "אור ואש", כתב העת 2000/ (980) אלפיים (20), תל אביב, הוצאת עם עובד.
↑  טולידאנו, אהוד, מצרים בפתח העידן המודרני, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996.
↑  Inalcik ,Halil ,The Ottoman Empire, The Classical Age 1300-1600, The Trinity Press, London, 1973.
↑  Eck Werner, The Bar Kokhba Revolt: The Roman Point of View," JRS 89, 1999
↑  מיכאל הד ושאול כ"ץ (עורכים), תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים, שורשים והתחלות, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1997.
↑   משה אלחנתי, "מה מנסים היסטוריונים לעשות?": היסטוריה עושים באמפתיה, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2018
| סיפר |
| --- | --- | --- |
| דמות | פרוטגוניסט • דמות שנייה בחשיבותה (אנ') • דמות שלישית בחשיבותה (אנ') • סיידקיק • אנטגוניסט • נבל-על • דמות משנה • דמות חוזרת • מספר • גיבור • אנטי-גיבור |  |
| עלילה | דיאלוג • מצג • מבנה דרמטי (אנ') • סיפור מסגרת • כלי עלילתי • מקגאפין • נקודת שיא • עימות • תת-עלילה • פלשבק/פלשפורוורד |  |
| רקע | דיסטופיה • אוטופיה • יקום בדיוני • יקום משותף • היסטוריה • היסטוריה בדיונית |  |
| תמה | מוטיב • לייטמוטיב • סאבטקסט • מוסר השכל |  |
| סגנון | אמצעים פיגורטיביים • טכניקות ספרותיות • נקודת תצפית • השעיית הספק • סימבוליזם • אתנחתא קומית |  |
| סיפורת | משל • מעשייה • סיפורת בזק • רומן • נובלה • מחזה • שירה • תסריט • נובליזציה • סיפור קצר |  |
| סוגה | רומן הרפתקאות • רומן פשע • רומן מלחמתי • רומן מערבון • רומן מסתורין • רומן היסטורי • רומן ריאליסטי • רומן רומנטי • רומן ביוגרפי • רומן מכתבים • רומן גרפי • רומן פילוסופי • רומן פוליטי • רומן ארוטי • רומן חניכה • סאגה • פנטזיה (אפלה, חרבות וכשפים) • ספרות בלשית • ספרות אימה • ריאליזם קסום • סאטירה • מדע בדיוני (קשה, צבאי, אופרת חלל, סייברפאנק, סטימפאנק) • מותחן • ספרות ספקולטיבית • ספרות זולה • קומיקס |  |
| נושאים קשורים | זרם התודעה • קהל • מחבר • תורת הספרות • מבנה נרטיבי • נרטולוגיה • רטוריקה |  |
פורטל: ספרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562979505171  BNE: XX4346861  BnF: cb119344445 (data)  GND: 4020517-4  HDS: 008271  LCCN: sh85061212  LNB: 000054323  NARA: 10638122  NDL: 00569368  NKC: ph114390  NLG: 1024  TDVİA: tarih 
תגליות ותוצרים של המחקר ההיסטורי מוצגים בתערוכה העוסקת בתקופת בר כוכבא, במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב.
פסל של הרודוטוס, המכונה "אבי ההיסטוריה"
ש. שפרה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באפריל 1931 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  9 בפברואר 2012 (בגיל 80) 
 שם לידה:  שפרה שיפמן 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  יהודים 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 שם עט:  יוסף דותן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בר-אילן, האוניברסיטה העברית בירושלים, מכללת לוינסקי לחינוך 
 שפות היצירה:  עברית, בבלית, אכדית, שומרית, אנגלית 
 יצירות בולטות:  בימים הרחוקים ההם
 בן או בת זוג:  מתתיהו שמואלביץ' 
 פרסים והוקרה:  פרס טשרניחובסקי (1998)  פרס נשיא המדינה לספרות (2004)  פרס יהודה עמיחי (2001)  פרס ברנר (2007)  פרס זאב לספרות ילדים ונוער (2001)  פרס א.מ.ת. (2010)  פרס אנדרסן (2002) 
 
"ש. שפרה" הוא שם העט שבו נודעה שפרה שיפמן שמואלביץ (22 באפריל 1931 – 9 בפברואר 2012) הייתה משוררת, מתרגמת, סופרת וחוקרת ספרות ישראלית. כלת פרסים רבים.
קורות חייה

ש. שפרה, החמישית בין שמונה ילדים, נולדה בתל אביב, גדלה בבני ברק למשפחה ירושלמית ותיקה; אביה היה מראשוני המורים בארץ ישראל. היא למדה בגימנסיה תלפיות בתל אביב, וסיימה את מכללת לוינסקי לחינוך. כמו כן, למדה קבלה, פילוסופיה יהודית, ספרות עברית, ובהמשך גם שומרית ואכדית. שיריה הראשונים התפרסמו ב-1953.
ש. שפרה הייתה חברת הנהלת "אמנות לעם" ויו"ר המדור לספרות; הקימה את "המרכז לספרות ילדים ערבית" בשיתוף עם המכללה למורים ערבים בחיפה ובניהולו של המשורר נעים עריידי. עסקה שנים רבות בהוראה ופיתחה תוכניות לימודים ייחודיות בספרות. מ-1998 עד 2006 לימדה באוניברסיטת תל אביב (כמורה מן החוץ) ובמכללת לוינסקי לחינוך.
בשנת 1964 נישאה למתי שמואלביץ.
שפרה שיפמן שמואלביץ נפטרה ב-9 בפברואר 2012, בגיל 80, לאחר מחלה ממושכת. היא נקברה לצד בעלה בבית העלמין ירקון.
ארכיונה האישי נמצא בארכיון גנזים של אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב.
עבודתה הספרותית

עבודתה הגדולה ביותר של ש. שפרה, שאותה עשתה בצוותא עם פרופ' יעקב קליין, היא מפעל התרגום שהקדישה לו 15 שנים מחייה - האנתולוגיה "בימים הרחוקים ההם" משירת המזרח הקדום. השניים תרגמו משפות המקור - שומרית ואכדית. האנתולוגיה של השירה בת 4,500 השנים מחזיקה כ-670 עמודים, והיא מכילה אפוסים, מיתוסים ומחזורי שירים, כגון: עלילות גילגמש, אנומה אליש, מחזור שירי תמוז-אשתר, ועוד.
ערכו של תרגום זה הוא ייחודי, מאחר שמקור רוב התרגומים הקלאסיים לעברית הוא בתרבות המערב, ואילו תרגום זה נלקח מתרבות המזרח. התרגום חושף את התשתית המשותפת של המיתולוגיה של המזרח הקדום ושל סיפורי הבריאה והמבול המקראיים, ומגלה קול נשי ייחודי ומלא עוצמה.
בשנותיה האחרונות פרסמה ספרי ילדים ונוער העוסקים גם הם במיתולוגיה השומרית-אכדית ובבלית. דרך דמותו של סופר אשורי דמיוני קרדי-נרגל, המספר סיפורים למלך אשורבניפל, הציגה לקוראים הצעירים את סיפורי המיתולוגיה.
החוט המקשר בין עבודת התרגום שלה לרבות מעבודותיה האחרות הוא הקשר למקום (ארץ ישראל והמזרח התיכון). על פי דבריה, הגיעה להתעניינות בספרות המזרח הקדום כתוצאה מהתעמקותה ביצירתו של נסים אלוני. קשר זה היה מרכזי לאידאולוגיה של החבורה שכונתה הכנענים, וש. שפרה הייתה מקורבת לחבריה, ובפרט ליונתן רטוש. עליו העידה שערך את שיריה הראשונים, ושחלק מכתביו הוציאה לאור אחרי מותו, ולאהרן אמיר. הייתה חברת מערכת בעמותת "קשת החדשה".
שירתה של ש. שפרה תורגמה לשפות שונות, ויצירתה המקורית ותרגומיה פורסמו בכתבי עת ובמוספי ספרות.
יצירותיה > תרגום

בימים הרחוקים ההם - אנתולוגיה משירת המזרח הקדום, מתורגמת מן השומרית והאכדית בהוצאת עם עובד והמפעל לתרגום ספרות מופת, 1996 בשיתוף עם פרופ' יעקב קליין.
יצירותיה > תרגום > עבודת התרגום

עבודת התרגום הייתה רצופה קשיים בשחזור הטקסט של האפוס "עלילות גילגמש": לא היה בנמצא כתב יד ברור ואחיד; שנים עשר לוחות הטיט המקוריים שנמצאו באמצע המאה ה-19 פוענחו על ידי חוקרים רבים והורכבו בצורות שונות; היו בהם מקומות שבורים וחסרים או קטעים מוקשים שעסקו בפולחנים קדומים ובלתי מוכרים; הפעלים הן בשפה השומרית והן בזו האכדית מצויים בסופי המשפטים; לרוב המצאי הלשוני - מלבושים, צמחים, מאכלים, כלים וכו' – לא היו מקבילות עבריות.
קושי נוסף במלאכת התרגום עלה בדמות ניב מיוחד (אֶמֶסַל) המאפיין שירי אהבה וקינות מפי נשים. כמו כן, דמיון האכדית לעברית, אשר מקל לכאורה את חיי המתרגם, עשוי להפילו בפח ולגרום לטעויות בהבנת הטקסט. ההקלה היחידה בעבודת התרגום הייתה היעדר הצורך לשחזר את משקל השירה השומרית, מאחר שמיקומי ההטעמות אינם ידועים, ולכן ננקטה השיטה הטונית הטהורה.
נעשה ניסיון לשחזר את המנגינה של השירה השומרית ולכוון לאוזנו של הקורא. נעשה שימוש בעברית מקראית מבחינת התחביר; לדוגמה, כינוי השעבוד המקראי "אשר" (ולא בכינוי המאוחר "ש"), וגם בכינויי היחס של העברית המקראית. מאחר שאוצר המילים המקראי המצומצם לא ענה על כל הצרכים, היה צורך לעשות שימוש במילים מתקופות מאוחרות יותר. במקרים מסוימים סייע המקרא בהשלמת מילים שחסרו במקור.
המילון האשורי של שיקגו, שהוא מילון אכדי-אנגלי בן 20 כרכים, הכולל מובאות מהיצירות, שימש כקונקורדנציה, וכן גם מילון אכדי-גרמני בן שלושה כרכים. אמצעי עזר אלה סייעו להתחקות אחר משמעויותיהן של כל המילים ביצירה.
אחדים מתרגומיה מאכדית והשומרית פורסמו בעיתונות, בלוויית מבואות והערות. ביניהם:
"ייכמרו רחמייך, הרחיקי מצוקתי!" תחינה לאשתר לשלום המלך אשורנצירפל הראשון (מאכדית)
"עצות לנסיך" (מאכדית)
"משלי חכמה" (מאכדית)
"משלי שורופך" (משומרית)
"מחרשה בת-מלך ומעדר בן-עוני" (ויכוח בין המעדר למחרשה) (משומרית)
יצירותיה > תרגום > ציטוט

לקראת סיום עלילותיו מתבונן גילגמש במוות מבעד לעיני אנכידו חברו ודורש ממנו לתאר לו את מראות השאול; אנכידו מסרב להיענות לבקשתו, כי הוא חס על רגשותיו:
"לֹא אַגִּיד לְךָ, חֲבֵרִי, לֹא אַגִּיד לְךָ,

אִם אַגִּיד לְךָ אֶת מִשְׁפְּטֵי הַשְּׁאוֹל אֲשֶׁר רָאִיתִי - 

אַתָּהּ שֵׁב וּבְכֵה,

אָנֹכִי אֵשֵׁב וְאֶבְכֶּה.

בְּשָׂרִי אֲשֶׁר נָגַעְתָּ בּוֹ וְיִשְׂמַח לִבְּךָ,

כְּמוֹ בֶּגֶד נוֹשָׁן תּוֹלֵעָה תֹּאכְלֵהוּ.

בְּשָׂרִי אֲשֶׁר נָגַעְתָּ בּוֹ וְיִשְׂמַח לִבְּךָ,

כְּמוֹ נְקִיק סֶלַע עָפָר נִמְלָא."
יצירותיה > שירה

שיר אשה, מחברות לספרות, 1962.
הצעד הבא, הוצאת מחברות לספרות, 1968.
שירי מדבר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1971.
חצבים נרות נשמה, הוצאת עם עובד, 1985.
אשה שמתאמנת בלחיות, הוצאת זמורה-ביתן, 2001.
משי לחשת לי, הוצאת זמורה-ביתן, 2007.
יצירותיה > פרוזה

רחוב החול, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ידיעות אחרונות / ספרי חמד, 1994. סיפורים
עלילות גלגמש לילדים ולבני נוער, ציורים: בלהה ומנשה קדישמן, עם עובד 2000
עלילות אנזו הנשר הגדול, ציורים: כריסטינה קדמון, הוצאת עם עובד, 2009
עלילות איננה-אישתר בשאול, הוצאת עם עובד, 2012
אשה היא רק זירה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012. קובץ סיפורים הכולל את סיפורי "רחוב החול" וסיפורים נוספים.
מחקר

בין תנור לבריכה  - מקרא בסיפורי נסים אלוני 1981, הוצאת פרוזה
מעלילות ראשית ועד מלכים ונביאים - מקורות חוץ לתוכנית הלימודים החדשה במקרא, הוצאת עם עובד 2003
המלים ככישוף והכישוף שבמלים – שיחות על ספרות המזרח הקדום - האוניברסיטה המשודרת, הוצאת משרד הביטחון
מאמרים שעסקו ביצירתם של נתן אלתרמן, יונתן רטוש, אסתר ראב, אמיל חביבי, ע. הלל, חנוך ברטוב, אהרן אמיר, משה דור, נתן זך, יעקב שבתאי ואחרים, וכן מאמרים על ספרות המזרח הקדום.
ספרי לימוד

מעלילות ראשית עד מלכים ונביאים: מקורות חוץ לתוכנית הלימודים החדשה במקרא - עם עובד, 2003. הספר מביא קטעים מתעודות ויצירות ספרותיות עתיקות ומאיר את הקשרים ביניהן לתרבות העברית ולמקרא בפרט.
עיתונאות ובקורת ספרותית

בין השנים 1970 ל-1976, ראיינה כארבעים סופרים ומשוררים, ראיונות שהתפרסמו בעיתון דבר. על ראיונות אלה כתבה:
בג'ונגל שהשתלט על הבקורת הספרותית, נראה לי הראיון הספרותי כז'אנר המאפשר לאמר דברי בקורת - בנחת.
עריכה

ספרות יהודית בלשון העברית - יונתן רטוש, מבוא, הערות ומראי מקום ש. שפרה, הוצאת הדר, 1982.
ראשית הימים - יונתן רטוש, בעריכת ש. שפרה, הוצאת הדר, 1982.
מוזיקה ליצירתה

גיל שוחט, מיכל - מחזור שירים לסופרן ותזמורת קאמרית.
גיל שוחט, בת-שבע - מחזור שירים לאורטוריה (ביצוע בכורה ב-23 באפריל 2005, מילווקי, ארצות הברית).
גיל שוחט, אם ובנה - פנטזיה בשני חלקים למקהלת ילדים, פסנתר וכלי הקשה.
שרה שוהם, אם הרחמים - יצירה למקהלה בקולות שווים שנכתבה עבור מקהלת לי-רון.
הגר קדימה, "ולס לקושרת את נפשה לאהבה", לסופרן, קלרינט, כינור, צ`לו ופסנתר.
חיים רחמני, פשוט שיר בביצוע טליה אליאב מתוך האלבום קוד הזיכרון.
חיים טוקצ'ינסקי, מחזור שירים לקול ולפסנתר, הולחן ב-2008.
אמנות פלסטית

צבי לחמן, אלבום תחריטים מלווה טקסט מעלילות גילגמש, הוצאת אבן-חֹשן 1999 (65 פריטים).
תמר גלעדי, תערוכת כריכות לספרים בהשראת אשה שמתאמנת בלחיות (בספריית אוניברסיטת חיפה ובגלריה ברמת השרון).
יפה צורי, חורף 2003, פסלים בלוויית טקסטים של מיתוס התמוז ובהשראתם (במוזיאון אשדות יעקב).
פרסים

1987– פרס ראש הממשלה, על כלל יצירתה
1989– פרס ראש הממשלה, על כלל יצירתה
1992 – פרס אקו"ם, על קובץ הסיפורים "רחוב החול"
1997 – פרס ראש הממשלה, על כלל יצירתה
1997 - פרס לאה גולדברג, על קובץ הסיפורים "רחוב החול"
1998 – פרס טשרניחובסקי לתרגום מטעם עירית תל אביב, על "בימים הרחוקים ההם"
2001 – פרס עמיחי, על ספר השירים "אישה שמתאמנת בלחיות"
2001 – פרס זאב מטעם משרד החינוך ועיריית תל אביב, על "עלילות גלגמש לילדים ובני נוער"
2002 – עיטור אנדרסן מטעם IBBY (בזל), על "עלילות גלגמש לילדים ובני נוער"
2004 – פרס נשיא המדינה לספרות בשיתוף עם האוניברסיטה העברית, על מפעל חיים (כלל יצירתה)
2007 – (תשס"ח) פרס ברנר מיסודה של קרן יעקב והדסה האפט, על מפעל חיים
2010 – פרס א.מ.ת תרגום שירה וספרות
שמות עט

בגיליון אלף ממאי 1972 פרסמה מאמר, "לא לבעול, ולא בשמחה - על בעיית האהוב הזר בספרות הארץ-ישראלית", בשם העט יוסף דותן.
ראו גם

עלילות גילגמש
מיתולוגיה מסופוטמית
לקריאה נוספת

ש. שפרה, "בשדה בעשב הרך", בתוך רות קרטון-בלום (עורכת), מאין נחלתי את שירי - סופרים ומשוררים מדברים על מקורות השראה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2002, עמ' 129–147
הערות שוליים

↑  תקציר קורות חיים, נמסר על ידי ש. שפרה לצורך תוכנית השקת הספר "עיבל" מאת חיים גורי במשכנות שאננים, 3 ביוני 2009
↑  ברצקי, נורית: להפוך את הכאב ליופי - ריאיון עם ש. שפרה. סגנון (מוסף של מעריב), 7 במרץ 2001
↑  גלבוע, שולמית: ריאיון עם ש. שפרה, כתב יד השמור במכון גנזים
↑  ש. שפרה: הרצאה על יונתן רטוש שנישאה בבית ביאליק. בארכיון גנזים (פריט 687/כ-34)
↑  שירי לב-ארי: חייו של איש עברי. בהארץ, 1 במרץ 2008
↑  The Assyrian Dictionary of the Oriental Institute of the University of Chicago (CAD), the University of Chicago
↑  Wolfram von Soden, Akkadisches Handwörterbuch: unter Benutzung des lexikalischen Nachlasses von Bruno Meissner (AHw), 1959-1981
↑  ייכמרו רחמייך, הרחיקי מצוקתי!, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2008
↑  עצות לנסיך, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2006
↑  משלי חכמה, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2007
↑  "עצות איש זקן יקרות, לו תשימן לצווארך": משלי שורופך, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2009
↑  מחרשה בת-מלך ומעדר בן-עוני, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2007
↑  ש. שפרה, מכתב השמור בארכיון גנזים (פריט 687 / 122)
↑  IBBY, IBBY Honour List (2002), June 2002, p.60.
↑  ש. שפרה ועידן אלמוג: זוכי פרס הנשיא, באתר ynet, 15 ביולי 2004
↑  ש. שפרה באתר א.מ.ת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290284805171  BnF: cb15529316h (data)  GND: 12901785X  ISNI: 0000 0000 7848 4464  LCCN: n83003275  NKC: xx0045432  NTA: 18989556X  VIAF: 85586780   WorldCat (עם VIAF): 85586780
שלולית חורף

בריכת יער
בריכת יער - מבט לכיוון מערב
שלולית החורף בנתניה, ינואר 2009
שלולית החורף בנתניה, פברואר 2020
שלולית החורף בנתניה (נובמבר 2020) - מבט מלמעלה
שלט מידע בשלולית החורף בהרצליה
שלולית החורף בצפון פתח תקווה, 2019
שלולית חורף ברקת. מיני בעלי חיים בסביבתה בפרט ובשלוליות חורף בכלל
שלולית חורף - ברקת, לאחר חורף גשום של 23-24
שלולית חורף (גם: בריכת חורף, בריכה עונתית, שטח הצפה) היא מערכת אקולוגית עונתית וייחודית הנוצרת מהיקוות של נגר עילי בכל מקום בו מצויים בקרקע שקעים, טבעיים או מעשה ידי אדם, בעקבות ירידת גשמים באגן הניקוז של המערכת או עליית מי תהום.
שלוליות עפר אופייניות לאזורים מישוריים, והן נוצרות מעל שכבת קרקע אטימה. בריכות סלע אופייניות לאזורים הרריים, והן נוצרות מעל סלעים. סוג הקרקעית של הבריכה משפיע על קצב איבוד המים כתוצאה מחלחול ועל הרכב החומרים המומסים במים.
היווצרות והתייבשות

שלוליות נוצרות עם רדת הגשמים בכל מקום שבו מצויות בקרקע שקערוריות, טבעיות או מעשה ידי אדם. להיווצרותן יש כמה גורמים:
בעונת החורף יורדות כמויות גדולות של משקעים בפרק זמן קצר יחסית, ובמקומות רבים באגן הניקוז אין הקרקע מסוגלת עוד לקלוט את הנגר העילי. בה בעת מים שכן חלחלו לקרקע מביאים לעליית מפלס מי התהום הרדודים. כך או כך התוצאה אחת: היקוות של שלוליות במקומות הנמוכים. לאורך שפלת החוף בישראל מצויים ריכוזים של קרקע כבדה הקרויה נזאז. קרקע זו מונעת את חלחול מי הגשמים ותורמת אף היא להיקוות המים על פניה. כשפוסקים הגשמים והקיץ מגיע, מתייבשות השלוליות בהדרגה, בכפוף בכמות מי הגשמים הניקווים מחד, ובקצב חלחול המים לקרקע והתאדותם, מאידך. באזורים של צפון הארץ ומרכזה, העשירים יחסית במשקעים, הבריכות רבות ומשך קיומן ארוך (עד שמונה חודשים בשנה). ככל שמדרימים מספרן פוחת ומשך קיומן מתקצר.
התנאים בשלולית

השלולית היא בית גידול זמני בעל תנאים מיוחדים:
שינויים מהירים – השלולית בדרך כלל רדודה ועומקה אף אינו מגיע לחצי מטר. מסיבה זו כמות המים בה קטנה, והיחס בין שטח פני המים לנפחם הוא גדול. משום כך יש בה חוסר יציבות, אשר מתבטא בשינויים מהירים וקיצוניים בטמפרטורה ובהרכב של המים.
טמפרטורת המים – בלילות חורף קרים במיוחד עלולים מי השלולית לקפוא עד הקרקעית, ואילו בשעות היום החמות המים עשויים להגיע לטמפרטורות גבוהות. טווח הטמפרטורות שלהם – 20 מעלות ויותר ביממה אחת.
תכולת הגזים – החמצן מגיע אל מי השלולית מן האוויר, וגם נוצר במים על ידי אצות זעירות בתהליך הפוטוסינתזה. ריכוז החמצן במים יכול להשתנות בהשפעת האור והטמפרטורה. הפחמן דו-חמצני נקלט מן האוויר, וגם מתווסף למים בתהליך פירוק החומר האורגני ובנשימת צמחים ובעלי חיים. לכן ריכוזו במים יעלה בשעות הלילה.
מליחות – מי השלולית דלים במלחים, מכיוון שהיא ניזונה ממי גשמים. אולם שלולית הנמצאת על קרקע מלוחה (למשל בנגב) מכילה מלחים בכמות גבוהה. בשלוליות שבהן מבקרים עדרי צאן ובקר מצטברים מלחי זרחן וחנקן, שמקורם בגללים.
עכירות המים – בשלולית יש סחף של חלקיקי קרקע, ולכן עכירות המים גבוהה. המים העכורים מפחיתים את חדירת האור למים, וכך משפיעים על קצב ההתפתחות של אצות וצמחי מים אחרים.
שרשרת המזון – הבסיס של שרשרת המזון בשלולית משתנה בהתאם לסוג הקרקעית. בשלולית המצויה על קרקע פורייה, מהווה החומר האורגני הנרקב את המזון הראשוני העיקרי. מקורו בשרידי צמחים מן העונה החולפת ובצמחים ירוקים הנובטים לאחר הגשמים הראשונים. כאשר הקרקעית סלעית, מהוות האצות, הצמודות לסלעים ולאבנים שבמים, את הבסיס של שרשרת המזון בשלולית.
ארעיות – ארעיותה של השלולית מהווה יתרון לגבי יצורים מסוימים, מפני שהיא מונעת מטורפים גדולים, כגון דגים, לחיות בתוכה. יצורים אלה היו יכולים לחיות היטב באגם ובנחל, שבהם התנאים טובים מאלה שבשלולית, אך קיומם של הטורפים שם מסכנת אותם והם מוצאים מפלט בשלולית.
התאמות לתנאי השלולית

השלולית היא בית גידול זמני שקיצו ידוע, ולכן מרגע שנוצרה, קצב התפתחות הביומסה בה, מהיר, בעיקר, אצות זעירות ובעלי חיים חסרי חוליות. חלק מהיצורים אנדמיים לבית גידול זה, ואחרים הם יצורים מזדמנים, החיים בדרך כלל במקווי מים קבועים.
השלוליות עשירות ביצורים רבים, שרובם בעלי כושר סבילות גבוה לשינויים בטמפרטורת המים, לכמות החמצן המומס בהם ולחומציותם. כל אלה נתונים לתנודות רבות וקיצוניות במימיה הרדודים של השלולית. בשלוליות מתקיימים סרטנים ירודים, כגון דפניות, סרטני תריס וסרטני בוץ. כמו כן נפוצים במי השלולית זחלי יתושים, שפיריות ובריומאים, וכן זחלים ובוגרים של חיפושיות מים שונות. שלולית היא גם בית גידול לראשנים של דו-חיים כמו הצפרדעים, הקרפדות והטריטונים.
לבעלי החיים המאכלסים את השלולית יש התאמות מיוחדות להישרדות בעונת היובש ולהשלמת מחזור החיים בעונת הלחות הקצרה:
ביצי קיימא – סרטנים ותולעים, אשר כל שלבי חייהם הפעילים מתנהלים במים, מטילים ביצי קיימא. ביצים אלה מוטלות לקראת סיום העונה הלחה, ושוקעות לקרקעית השלולית. הביצים מצופות מעטה עבה, המגן על העובר מפני חום והתייבשות. הביצים נשמרות למשך שנים אחדות, וכך מבטיחות את המשכיות המין בבית גידול בלתי יציב זה.
תרדמת קיץ – תרדמת קיץ היא התאמה התנהגותית חשובה, האופיינית, למשל, לדו-חיים, כגון הטריטון. הוא מתחפר לעומק הקרקע, שבה נשמרת לחות ובה הטמפרטורה נמוכה יחסית במשך תקופת היובש. קצב חילוף החומרים בגופו יורד למינימום הנדרש לקיום הגוף ללא פעילות. הטריטון חוזר לחיים פעילים בהתחדש השלולית בעונה הבאה.
נטישת השלולית – לחלק מבעלי החיים מהווה השלולית בית גידול רק בהיותם בשלבים הראשונים לחייהם, ואילו השלב הבוגר מתקיים מחוץ למים. לקבוצה זו שייכים הדו-חיים ומרבית חרקי המים. חרקי מים, שאצלם גם השלב הבוגר קשור למים, כגון חיפושיות מים, מתעופפים ונוטשים את השלולית עוד בטרם תתייבש לחלוטין, ומוצאים את מקומם במקווי מים אחרים.
התפתחות מהירה - יכולת להשלים במשך תקופה קצרה את השלב המימי של מחזור חייהם. בהתייבש השלולית הם מסוגלים לעבור את העונה היבשה מבלי שייפגעו באמצעות צורות שונות של תרדמה (כמו ציסטות אצל אמבות או ביצי קיימא בסרטנים ירודים) או על ידי גלגול ועזיבת השלולית (כמו חרקים העוזבים כבוגרים או דו-חיים העוזבים כצעירים וחיים על-פני היבשה).
יכולת להשיג מזון בשלולית עצמה. רבים מהם ניזונים מחומרים אורגניים שבמים, ואחרים בולעים חיידקים וחד תאיים. החרקים והדו-חיים ניזונים מן הסרטנים הירודים, מהחומר הצמחי ומחומרי הרקב במים.
בישראל > היעלמות השלוליות

בישראל, בית גידול לח מסוג שלולית חורף אפיין את מרזבות מישור החוף וכיום הולך ונעלם מן הנוף עד כדי הכחדה בשל הפיתוח והעיור המואצים. הסיבות העיקריות לפגיעה הן, ניקוז ביצות, בנייה המואצת וזיהום הסביבה, למשל, על ידי ריסוס מקווי מים בחומרי הדברה כפתרון תברואתי לבעיית היתושים.
מספר שלוליות החורף הולך ופוחת עד כדי סכנת הכחדתה של מערכת אקולוגית ייחודית זו, על מאכלסיה הייחודיים, ובהם שבעת מיני הדו-חיים ששרדו בישראל:
טריטון הפסים
סלמנדרה מצויה
צפרדע הנחלים
אילנית מצויה
קרפדה ירוקה
חפרית עין החתול
עגולשון שחור-גחון
מיני דו-חיים שנכחדו:
אילנית היינץ-שטייניץ (אנ')
בישראל > שימור ואמנות בינלאומיות

בשנת 1992, חתמה ישראל על אמנת ריו (אנ') לשימור המגוון הביולוגי ואשררה אותה בשנת 1995.
בשנת 1993 חתמה מדינת ישראל על אמנת רמסר בה התחייבה לשמור על מקווי מים בעלי חשיבות בינלאומית, מתוך הכרה בחשיבותם לשמירה על המגוון הביולוגי בכלל ועל עופות מים בפרט.
בתי הגידול הלחים בישראל הם בעלי חשיבות בינלאומית רבה בשל מיקומה באזור יובשני למחצה, מפגש בין שלוש יבשות, בעל מגוון רחב של תנאים אקלימיים וגיאומורפולוגיים. המגוון הביולוגי הרחב בקנה מידה עולמי שישראל מצטיינת בו ואשר התפתח בתנאים אלה, מיוחד עקב ההתאמות הנדרשות מהפאונה ומהפלורה לתנאי המחיה האופייניים.
החוק הישראלי מגדיר רבים מערכי הטבע בשלוליות החורף כ'ערך טבע מוגן'. רשות הטבע והגנים מופקדת על אכיפת חוק זה.
בישראל > שלוליות חורף טבעיות ובריכות חורף מעשה ידי אדם

שלוליות החורף הגדולות בישראל הן שריד לביצות הגדולות שהשתרעו באזור החוף. במטרה להתמודד עם הפגיעה בשלוליות החורף הטבעיות נעשו מספר ניסיונות בישראל לחפור בריכות מלאכותיות. למרות הניסיון שנצבר בנושא, מגוון המינים בבריכות אלו דל מאוד. ניסיונות להעביר ביצים ובעלי חיים משלוליות לא צלח ובריכות מלאכותיות אלו לא מצליחות לשמש כבית גידול לבעלי החיים המצויים בשלוליות חורף.
בריכת הצ'ק פוסט
בריכת יער ליד חדרה
בריכת דורה, נתניה
ביצות הפאליק, באזור נתניה ונחל פולג
הבריכה העונתית בקרקעית מחצבת הכורכר בשמורת שער פולג (בסמוך לברכת רמאדן)
באסה (הרצליה)
בריכת געש, צפונית לגעש
בריכת רמת אביב (בריכת נאמן) בשטח התחום מצפון לסמינר לוינסקי ומגדלי נאמן ומדרום לרחוב יוניצ'מן-מחלף גלילות בתל אביב-יפו. נכללת במאבק להצלת רכס הכורכר הצפון-מערבי של תל אביב-יפו
עמק הנרקיסים ממזרח למתקן פי גלילות וצפונית לשכונת רמת אביב ג' בתל אביב-יפו.
בריכת הלוחמים בצמוד למשרד הרישוי בחולון
בריכת רחובות ליד מושב ישרש
בריכת ברקת ליד מושב ברקת
בריכת רוברטס בין ניצן לתל אשדוד
בקעת בית נטופה
רוב שלוליות החורף הקטנות הן מלאכותיות ונחפרו בעבר ליד כפרים ערביים כדי לאגור מים להשקיה או להשקיית הצאן.
בריכת סאסא
בריכת פסוטה
בריכת צרטה
שמורת טבע אירוס הביצות נוב, רמת הגולן
בריכת נטור בבג'וריה, רמת הגולן
בריכת מן בבקעת מן, הר חרמון
בריכת ממילא בירושלים
בריכת חזקיהו בירושלים
שלולית החורף בשפיר
לקריאה נוספת

Levin, N., Elron, E., and Gasith, A. (2009). Decline of wetland ecosystems in the coastal plain of Israel during the 20th century: Implications for wetland conservation and management. Landscape and Urban Planning, 92, 220-232
הערות שוליים

↑  גזית א., גורן ל. (2009).  סקר אקולוגי  - בריכות החורף במתחם "הלוחמים" על גבול חולון תל אביב. (ציטוט רלוונטי באתר החברה להגנת הטבע)
↑  מפה עם סימון בריכת רמאדן, 1918, הוכנה על ידי צבא בריטניה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  בריכת רמת אביב (בריכת נאמן), מצגת של ד"ר דרור מלמד
↑  מפה 13 של הקרן לחקר ארץ ישראל
↑  גם כפרים ערביים לשעבר כמו סאסא.
↑  ע"פ מאמר מאת ד"ר בני שלמון בספריית מט"ח.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537135905171  BnF: cb155664502 (data)  LCCN: sh95001365 
שלולית החורף בצפון פתח תקווה, 2019
שלולית החורף בכניסה לנטור ברמת הגולן בחניון בג'וריה
הורישני פלבני

הורישני פלבני (באוקראינית: Горішні Плавні; עד 2016 נודעה בשם קומסומולסק, באוקראינית: Комсомольськ) היא עיר במחוז פולטבה, אוקראינה.
היסטוריה

במקום שבו התגלו מצבורים גדולים של עפרת ברזל הוחלט להקים מפעל להפקתו. במקום שבו הוקם המפעל הוקמה גם קומסומולסק.
ב-1972 קומסומולסק קיבלה מעמד של עיר.
ב-2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיר שונה להורישני פלבני.
אוכלוסייה

אוכלוסיית הורישני פלבני לפי שנים:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | שנה | מספר תושבים |
| 1 | 1961 | 658 |
| 2 | 1970 | 14,500 |
| 3 | 1980 | 44,300 |
| 4 | 1990 | 53,000 |
| 5 | 2000 | 54,500 |
האמנה האטלנטית

| --- | --- |

רוזוולט וצ'רצ'יל על סיפון הפרינס אוף ויילס
 נושא:  מלחמת העולם השנייה
 מטרה:  תיאום בין בריטניה לארצות הברית
 חותמים:  ארצות הברית נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט  הממלכה המאוחדת ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל
 מקום חתימה:  אה"מ פרינס אוף ויילס מול חופי ניופאונדלנד
 מקום יצירה:  ניופאונדלנד 
 תאריך יצירה:  12 באוגוסט 1941
 תאריך הצגה:  14 באוגוסט 1941
 שפות:  אנגלית
 
האמנה האטלנטית היא הכרזה שסוכמה על ידי וינסטון צ'רצ'יל מצד בריטניה ופרנקלין דלאנו רוזוולט מצד ארצות הברית ב-12 באוגוסט 1941 בפגישתם על אה"מ פרינס אוף ויילס, באוקיינוס האטלנטי מול חופי ניופאונדלנד, ופורסמה יומיים לאחר מכן כהצהרת עקרונות משותפת למען השלום. מפגש זה היה אחת משבע הפגישות המרכזיות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה.
רקע היסטורי

מלחמת העולם השנייה פרצה ב-1 בספטמבר 1939 עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין. מיד הכריזו בעלות הברית (באותו שלב צרפת ובריטניה) מלחמה נגד גרמניה. ארצות הברית לעומת זאת הכריזה על נייטרליות והמשיכה בנקיטת מדיניות הבדלנות שנקטה מאז מלחמת העולם הראשונה.
למרות הכרזתה, ניתן היה לראות נטייה של ארצות הברית לכיוון בעלות הברית כבר מתחילת המלחמה. הדבר בא לידי ביטוי בכך שהאמריקאים העניקו לבריטים תמיכה מוסרית וכלכלית (מכירת ציוד, חוק "השאל-החכר"), אך הממשל סירב לשלוח חיילים אמריקאים לאירופה. כצעד נוסף בהתקרבות נחתמה האמנה האטלנטית.
החלטות האמנה

התנגדות לסיפוח או כיבוש טריטוריות בידי ארצות הברית או בריטניה.
התנגדות לשינויים טריטוריאליים במדינות הכבושות בניגוד לרצון האוכלוסייה הרלוונטית.
תכובד זכות כל עם להגדרה עצמית ובחירת צורת הממשל המועדפת עליו. ארצות הברית ובריטניה מכירות בזכות לממשל עצמי עבור המדינות שנכבשו.
הגבלות מסחריות יוסרו לטובת חיזוק הכלכלה והמאמץ המלחמתי של בעלות הברית.
שיתוף פעולה כלכלי בין המדינות.
יצירת עולם ללא מחסור ופחד.
הבטחת חופש השיט בימים.
פירוק מדינות תוקפניות מנשקן.
משמעות האמנה האטלנטית למאמץ המלחמתי

מלבד העובדה שחתימת האמנה היוותה צעד נוסף בהתקרבות בין המדינות ובבניית ההסכמה האידאולוגית ביניהן, הייתה האמנה הלכה למעשה מדריך על פיו קבעו ראשי המדינות את פעולותיהם בהמשך המלחמה.
בנוסף, מכיוון שארצות הברית לא השתתפה עד אותו שלב במלחמה, מפגש זה היווה התחייבות מוסרית של ארצות הברית להפסקת המדיניות הבדלנית.