stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד פיטרסון

| --- | --- |

 לידה:  20 בינואר 1981 (בן 43) לונג ביץ', ארצות הברית 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו 
 dedalvs.com
 
דייוויד פיטרסון (באנגלית: David J. Peterson; נולד ב-20 בינואר 1981) הוא בַּלְשָׁן ומתכנן שפות אמריקאי. בוגר אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בה למד אנגלית ובלשנות לתואר .B.A בין השנים 1999–2003. כמו כן בוגר תואר .M.A בבלשנות מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו בה למד בין השנים 2003–2006.
פיטרסון התפרסם בעיקר כיוצר השפה הדות'ראקית והשפה הולריאנית בעבור סדרת הטלוויזיה משחקי הכס (משנת 2009) של רשת הטלוויזיה האמריקאית HBO.
פיטרסון תכנת את השפה הקסטיטנית והשפה האירת'יאנית המיועדות לתוכנית הטלוויזיה Defiance ("התנגדות") עבור ערוץ Syfy האמריקאי (משנת 2011).
כמו כן, בעבור הסרט תור: העולם האפל (משנת 2013) פיטרסון תכנת את השפה בה מדברים האלפים האפלים.
בשנת 2007, יחד עם עוד 9 מתכנתי שפות, יִסֵּד את "החברה ליצירת שפות" (באנגלית: The Language Creation Society), ארגון ללא מטרות רווח שתכליתו קידום תכנות השפות וכמו כן איגוד ותמיכה במתכנתי שפות. היה לנשיא הארגון בין השנים 2012–2014.
דרך עפר

בקר על דרך עפר בפרגוואי.
אדם מפזר מים על דרך עפר, כדי למנוע העלאת אבק, בעזרת שני מזלפים הנישאים על גבו בעזרת אסל. הטריטוריות האינדו-הולנדיות (אינדונזיה של היום), 1929 או 1930.
דרך עפר או שביל עפר היא סוג של דרך לא סלולה העשויה מהחומר המקורי של משטח היבשה דרכו הוא עובר. בשם "דרך עפר" ייקראו לרוב דרכים המתאימות לנסיעת רכבים. שביל צר יותר המתאים להולכי רגל, או לתנועת בעלי חיים, ולעיתים גם למעבר של כלי רכב קטנים, עשוי גם הוא להיקרא "דרך עפר", ולעיתים ייעשה שימוש במונחים "מסלול עפר" או "שביל עפר".
כבישים לא סלולים עם משטח קשה יותר, שנוצרו על ידי תוספת של חומרים כמו חצץ או אבנים, נקראים פעמים רבות "דרכי עפר", אך מהנדסי הכבישים מגדירים אותם "דרכים משופרות".
דרך חצץ, לעומת דרך עפר, היא נתיב שלרוב מסודר בצורה משופעת, על מנת לנקז מי גשמים, ומכיל תעלות ניקוז בצידי הכביש.
בדרך עפר לרוב לא יהיו הגבהות באזורים הרריים, שנועדו למנוע הצפה של הדרך. עקב כך בעת ירידת משקעים, מים רבים מתנקזים אליהן ונתיב התנועה מוצף, ולאחר גשם כבד עשויה הדרך להיות בלתי עבירה אפילו לרכב שטח. מסיבה זו, במדינות מסוימות, כמו אוסטרליה, ניו זילנד ופינלנד, דרכים אלו ידועות בשם "דרכי מזג אוויר יבש".
לדרכי עפר מאפיינים שונים בהתאם לקרקע ולמאפיינים הגאולוגיים של המיקום הגאוגרפי שלהן, והן עשויות להיות - חוליות, סלעיות, או בעלות משטח אדמה חשוף, שעלול להיות בוצי וחלקלק במיוחד בעת רטיבות, או קשיח במיוחד ביובש.
דרכים אלו נפוצות באזורים כפריים במדינות רבות, כאשר פעמים רבות הדרך צרה מאוד ומשמשת לעיתים רחוקות לתנועה. הן מצויות גם במטרופולינים במדינות מתפתחות רבות, שם הן עשויות לשמש אף ככביש מהיר גדול ורחב.
נסיעה בדרכי עפר

בעוד שרוב דרכי החצץ משמשות ככביש בכל מזג אוויר ויכולות לשמש לתנועה של רכבים רגילים, כבישי עפר עשויים להיות אפשריים לנסיעה רק עבור משאיות או רכבי שטח, במיוחד במזג אוויר גשום, או בחלקי דרך סלעיים או חוליים מאוד. גם רכבי שטח עשויים להיתקע בחול או בבוץ, באזורים הקשים יותר לנסיעה בדרכים אלו.
נהיגה בכבישי עפר דורשת מהנהג תשומת לב רבה לשינויים בשטח וקל יותר לאבד בה שליטה מאשר בדרך חצץ.
גלריית תמונות

דרך עפר בפרימונט, קליפורניה
רחוב רייטווד בשכונת לינקולן פארק, בשיקגו, אילינוי, בערך 1880
מסלול הרים בשווייץ
דרך יבשה
דרך עפר בברזיל
דיו (מוזיקאית)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1992 (בת 32) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Oladayo Olatunji 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 
דיו (באנגלית: Dyo‏; נולדה ב-21 ביולי 1992 בלונדון) היא זמרת-יוצרת R&B עכשווי בריטית.
ביוגרפיה

דיו נולדה בשם Oladayo Olatunji באיסט האם לאם ילידת בריטניה ולאב שנולד בלאגוס שבניגריה. היא התחילה לשיר בגיל צעיר והחל מגיל 10 השתתפה והופעות ותחרויות שירה.
בשנת 2009 היא החלה להופיע תחת שם במה Ms D. היא שיתפה פעולה עם מספר זמרי ראפ. בשנת 2013 היה הייתה שותפה לכתיבת שיר "Bounce" והייתה זמרת רקע בביצוע של השיר.
בשנת 2016 הזמרת לקחה שם במה חדש - Dyo. בשם זה היא הייתה שותפה וכתיבה וביצוע של שיר "Sexual" שזכה להצלחה רבה והיא הייתה מועמדת לקבלת פרסי אייבור נובלו. בשנת 2017 יצאה אלבום "Fifth Harmony שכלל שיר בכתיבתה של דיו. בשנת 2018 היא הייתה שותפה לכתיבת סינגל חדש של לואיס פונסי. באותה שנה היא קיבלה פרס BMI על השתתפותה בשיר של מארון 5.
בשנת 2020 הזמרת הוציא לראשונה מיני אלבום משלה. בשנת 2021 היא כתבה שיר עבור ג'סי נלסון.
דיסקוגרפיה (כזמרת)

| שם | שנה | דירוג> UK  | דירוג> AUS  | דירוג> IRE  | דירוג> SCO  | נתוני מכירות |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| " Oopsy Daisy " ( Chipmunk עם Ms D) | 2009 | 1 | – | 7 | 1 |  BPI: Gold |  |  |  |  |  |  |  |
| " Heatwave " (Wiley עם Ms D) | 2012 | 1 | 31 | 8 | 1 |  BPI: Platinum |  |  |  |  |  |  |  |
| "Can You Hear Me?" (Wiley עם ונוספים Ms D) | 2012 | 3 | – | 26 | 3 |  BPI: Gold |  |  |  |  |  |  |  |
| "Reload" (Wiley עם Chip & Ms D) | 2013 | 9 | – | 83 | 10 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| "Sexual" (Neiked עם Dyo) | 2016 | 5 | 4  | 2  | 3 |  BPI: 2× Platinum  ARIA: 3× Platinum  BEA: Platinum  IFPI Denmark: Platinum  SNEP: Platinum  BVMI: Gold  FIMI: Gold  RMNZ: Platinum  IFPI: Platinum |  |  |  |  |  |  |  |
"—" לא נכלל בדירוג.
הערות שוליים

↑ נתוני דירוג UK:
For "Oopsy Daisy": "Chart Archive > 17 October 2009". Official Charts Company.
For "Heatwave": "Chart Archive > 11 August 2012". Official Charts Company.
For "Can You Hear Me (Ayayaya)": "Chart Archive > 10 November 2012". Official Charts Company.
For "Reload": "Chart Archive > 9 March 2013". Official Charts Company.
For "Sexual": "Chart Archive > 14 October 2016". Official Charts Company. נבדק ב-19 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ms D – Australian Charts". australian-charts.com/ Hung Medien.
↑ Peak chart positions for singles and albums in Ireland:
For all except where noted: "Ms D – Irish Charts". irish-charts.com/ Hung Medien.
For "Oopsy Daisy": "Chart Archive > Irish Singles > Week Ending: 8 October 2009 (Irish Recorded Music Association)". אורכב מ-המקור ב-29 בפברואר 2012. נבדק ב-30 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
For "Can You Hear Me? (Ayayaya)": "Chart Archive > Irish Singles > Week Ending 1 November 2012". IRMA. 1 בנובמבר 2012. אורכב מ-המקור ב-6 בנובמבר 2013. נבדק ב-2 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
For "Reload": "Chart Archive > Irish Singles > Week Ending 14 March 2013". IRMA. 14 במרץ 2013. אורכב מ-המקור ב-29 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
For "Sexual": "Chart Archive > Irish Singles > Week Ending 1 December 2016". IRMA. אורכב מ-המקור ב-24 בדצמבר 2016. נבדק ב-3 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑ Peak positions for the featured singles in Scotland
For "Heatwave": "Chart Archive > 11 August 2012 >". Official Charts Company.
For "Can You Hear Me? (Ayayaya)": "Chart Archive > 10 November 2012 >". Official Charts Company.
For "Reload": "Chart Archive > 9 March 2013 >". Official Charts Company.
For "Sexual": "Chart Archive > 11 November 2016 – 17 November 2016". Official Charts Company. נבדק ב-12 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "BRIT Certified - bpi". BPI (באנגלית). נבדק ב-2021-12-19. (הקישור אינו פעיל)
↑  "Sexual (feat. Dyo) – Single by NEIKED on Apple Music". Apple Inc. נבדק ב-19 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ARIA Australian Top 50 Singles". Australian Recording Industry Association. 21 בנובמבר 2016. נבדק ב-19 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "IRMA - Irish Charts". Irma.ie.
↑  "ARIA Top 100 Singles Chart". Aria.com.au. נבדק ב-22 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ultratop 2017 Goud-Platina". Ultratop.be.
↑  "Home | IFPI". Ifpi.dk.
↑  "SNEP - Neiked Sexual". Snepmusique.com.
↑  "Datenbank: BVMI". Musikindustrie.de.
↑  "Certificazioni - FIMI". Fimi.it.
↑  "The Official New Zealand Music Chart". THE OFFICIAL NZ MUSIC CHART.
↑  "Trofeoversikt". Ifpi.no.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 617bdeb0-bee8-4abb-b6b2-f89609e6207a
דוד סארנוף

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1891 אוזליאני, בלארוס 
 פטירה:  12 בדצמבר 1971 (בגיל 80) מנהטן, ארצות הברית 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסיקו 
 תקופת הפעילות:  מ-1906 
 מעסיק:  RCA Corporation, NBC 
 תפקיד:  נשיא (1930) 
 בן או בת זוג:  ליזט הרמן 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס החופש (1967)  מדליית המייסדים של IEEE (1953)  פרס דוד סארנוף של IEEE (1959)  Trustees Award (1962) 
 
דוד סארְנוֹף (באנגלית: David Sarnoff; ברוסית: Давид Сарнов; ‏27 בפברואר 1891 - 12 בדצמבר 1971) היה יזם ואיש עסקים יהודי-אמריקאי, חלוץ בתחומי שידור רדיו וטלוויזיה, תקשורת אלחוטית ואלקטרוניקה לצורכי בידור. הוא ייסד את רשת השידור NBC ועמד בראש ענק האלקטרוניקה RCA במשך חמישה עשורים עד פרישתו ב-1970. בשל כך, ובשל העובדה כי היה בעל דרגת בריגדיר גנרל בחיל הקשר (אותה קיבל בעת שירות מילואים בשנת 1945), זכה לכינוי "הגנרל".
שנים ראשונות

סארנוף נולד בשטעטל אוזליאני (Uzlyany, בבלארוסית: Узляны) ליד מינסק אז באימפריה הרוסית. הוא למד בחדר עד להגירת משפחתו לארצות הברית ב-1900. הוא פרנס את משפחתו כמוכר עיתונים ולאחר מכן, בגיל 15, התקבל כנער שליח בחברה לייצור כבלים. לאחר שלא קיבל חופש בראש השנה עבר לחברת מרקוני לאלחוט וטלגרף. הוא עבר מתפקיד לתפקיד תוך שהוא לומד עקרונות של תקשורת אלחוטית תוך כדי עבודה. הוא נשלח לאייש תחנות אלחוט מרוחקות בצפון אמריקה בננטקט, ניופאונדלנד ולברדור ובין היתר סייע לספינות ציד לווייתנים ואיים מרוחקים. ב-1912 היה מוצב בתחנת הטלגרף והאלחוט בחנות וונאמייקר בניו יורק. לדבריו אייש במשך שלושה ימים רצופים את עמדת האלחוט בחנות, על מנת לסייע באיתור וחילוץ ניצולי הספינה טיטניק. אולם, כפי שציינו היסטוריונים הוא לא דייק בדבריו, כיוון שבאותה עת כבר היה בתפקיד ניהולי ולא כאלחוטן וכן כיוון שהאירוע החל ביום ראשון, שעה שהחנות הייתה סגורה.
חברת מרקוני גדלה מאוד עקב התקנות שתוקנו לאחר טביעת הטיטניק להרחבת רשת תחנות האלחוט והטלגרף וסארנוף התקדם לתפקיד ניהולי בכיר. בנוסף לתפקידו הניהולי המשיך לפתח תחומים טכנולוגיים כגון הסדרת שידור אלחוט מרכבת ושידור מוזיקה מתחנת השידור בחנות וונאמייקר. ב-1915 טען שהציע לנשיא החברה לפתח "תיבת רדיו למוזיקה" ("Radio Music Box") לקליטת שידורים מסוג זה, עם זאת לא נמצא לטענה כל אישוש. כך או כך, במהלך מלחמת העולם הראשונה התרכזה פעילות החברה במכירת ותחזוקת מתקני הרדיו של צי ארצות הברית ורדיו לצורכי בידור לא נראה כהשקעה כדאית. סארנוף היה במהלך המלחמה למנהל הפעילות המסחרית של מרקוני.
RCA

ב-1919 רכש אואן יאנג, מנכ"ל ג'נרל אלקטריק את מרקוני ויצר, יחד עם AT&T את תאגיד RCA, סארנוף קיבל תקציב של 2,000$ לפיתוח "תיבת רדיו למוזיקה". ב-2 ביולי 1921 ארגן סארנוף שידור של קרב האיגרוף בין ג'ק דמפסי וג'ורג' שרפנטייה, שכונה "קרב המאה". 300,000 איש האזינו לקרב המשודר והביקוש למכשירי רדיו ביתיים זינק. באותה עת מונה דייוויד סארנוף למנכ"ל RCA.
ב-1923 החל הממשל הפדרלי לחקור עבירה על חוקי ההגבלים העסקיים על ידי התאגיד המשותף, המונופוליסטי: AT&T, ג'נרל אלקטריק ו-RCA. סארנוף הציע לפצל את זרוע השידור הציבורי מהתאגיד וכך נוצרה חברת NBC, רשת השידור הלאומית.
לא היו יהודים רבים באותה תקופה בהנהלת החברות הגדולות בארצות הברית וסארנוף סבל מהתנכלויות רבות על רקע אנטישמי. לבסוף הלך לשוחח בנושא עם מנהלו יאנג והלה לקח אותו תחת חסותו.
ב-1929 שיתף סארנוף פעולה עם ג'וזף קנדי, הבעלים של אולפן הקולנוע Film Booking Offices of America (FBO) ונציגי (Kith Albee Orpheum (KAO בהקמת חברת ההפקה RKO. הוא תרם לחברה את הפטנט על טכנולוגיית RCA Photophone להקלטה, שידור והקרנה מסונכרנים של פסקול ותמונה. למנהל החברה מונה ידידו, דייוויד או. סלזניק.
ב-1930 מונה סארנוף לנשיא RCA ו-NBC על ידי אואן יאנג שפנה לקריירה פוליטית. הממשל החל שוב בחקירת העבירות על חוקי ההגבלים העסקיים, אך סארנוף הצליח לשכנע ששבירת המונופול תגרום להתמוטטות שידורי הרדיו, בפרט בתקופת השפל הגדול. הוא טען שתחרות תיצור ריבוי של תקני שידור ושדווקא חברות קטנות לא יוכלו להתמודד עם האתגר. הממשל השתכנע ו-RCA הפכה לאימפריה עצמאית ששלטה הן בשוק השידור והן בשוק ייצור מכשירי הרדיו וריכזה בידיה את רוב הפטנטים בתחום. אולם חברות ווסטינגהאוז וג'נרל אלקטריק הוכרחו להתפצל מ-RCA ולהפוך לחברות עצמאיות מתחרות. נשיא האימפריה היה סארנוף.
באותה שנה רכשה RCA את חברת התקליטים והגרמופונים ויקטור טוקינג משין והפכה גם לשחקנית ראשית בתחומים אלה על ידי חברת תקליטי RCA.
ב-1937 הקים את תזמורת הבית של NBC (ו-RCA-ויקטור), התזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית ואף שכר את ארטורו טוסקניני על מנת שינצח על התזמורת, בה ניגנו כמה מהנגנים הבולטים של התקופה, בהם ולדימיר הורוביץ, יאשה חפץ ורודולף סרקין.
RCA > התנהלותו של סארנוף כנשיא RCA

סארנוף טיפח תדמית עממית, שוחח עם מהנדסים וטכנאים ליד פסי הייצור ושולחנות התכנון ונראה כמי ששוקל ברצינות כל רעיון שהועלה בפניו. עם זאת, הוא ידע להיות חסר מעצורים במלחמתו נגד מתחרים. ב-1933 התנגד סארנוף להצעתו של אדווין ארמסטרונג, מהנדס בכיר ב-RCA וממציא השיטה לשידור באפנון תדר (FM), להעביר את שידורי NBC לשיטה החדשה (במקום שיטת אפנון משרעת (AM) ש-RCA שלטה בה ללא מצרים). לפיכך עזב ארמסטרונג את RCA והקים חברה משלו. ב-1948 תבע ארמסטרונג את RCA בטענה שסארנוף הפעיל במשך שנים את השפעתו על הוועדה הפדרלית לתקשורת של ארצות הברית (Federal Communications Commission - FCC) כך שתעכב ותמנע שידורי FM. בתגובה טען סארנוף ש-RCA בעצם המציאה את שיטת אפנון התדר ותבע רישום פטנט. הדיונים הממושכים בבתי המשפט התישו את ארמסטרונג ורוששו אותו מנכסיו עד שהתאבד ב-31 בינואר 1954.
ב-1930 גייס סארנוף את ולדימיר זבוריקין מווסטינגהאוז על מנת להוביל את פיתוח תחום הטלוויזיה של RCA. לזבוריקין היו מספר פיתוחים בנושא כבר מ-1923 (המכשיר שלו נקרא "איקונוגרף"). עם זאת, המהנדס פילו פרנסוורת', שהציג פתרון לטלוויזיה אלקטרונית ב-1928, קיבל מסארנוף ב-1931 הצעה למכור את הפטנט שלו ל-RCA תמורת 100,000 דולר, ולהפוך לעובד RCA. הוא סירב ומאוחר יותר הצטרף לחברת פילקו. סארנוף הגיש תובענה למשרד האמריקאי לרישום פטנטים בטענה שיש לזקוף את הפטנט לטלוויזיה לזכותו של זבוריקין מ-RCA, שקדם לפרנסוורת' בפיתוח (אף שלא ביצע הדגמה מוצלחת שלו לפני שפרנסוורת' עשה כן). הדיונים נמשכו עד 1934 ובסופם זכה פרנסוורת' להכרה בפטנט שלו, ערעורים הפכו את ההחלטה על פיה עוד מספר פעמים עד שנקבעה החלטה סופית שחייבה את סארנוף לשלם לפרנסוורת' תמלוגים על המצאתו.
ב-1945 הציגה CBS טלוויזיה צבעונית לאישור ה-FCC. שיטת השידור של CBS לא נקלטה במכשירי RCA ולו הייתה מתקבלת, הייתה מחייבת את הצרכנים להיפטר ממכשירי הטלוויזיה של RCA שברשותם ולרכוש אחרים. סארנוף פעל בשתי חזיתות, מחד הוא ניסה לבלום החלטה לטובת CBS ב-FCC ומאידך האיץ במהנדסיו לפתח שיטת טלוויזיה צבעונית אלקטרונית עדיפה. על אף שב-1950 (לאחר שסארנוף הצליח לעכב את ההחלטה מספיק) אישרה ה-FCC את הטלוויזיה של CBS, בידי RCA היה כבר פתרון מתחרה עדיף (שהיה הבסיס לתקן NTSC).
בשירות הממשל

בפברואר 1929 עמד אואן יאנג, מנכ"ל ג'נרל אלקטריק, עורך דין ודיפלומט, בראשות משלחת שנועדה לשאת ולתת עם הבנק המרכזי של גרמניה, הרייכסבנק, על הסכם לצמצום ופריסת חובותיה של גרמניה ופיצויי המלחמה שנפסקו לה במסגרת הסכם ורסאי. יד ימינו במשלחת היה סארנוף, אשר ניהל את המשא ומתן עם נגיד הרייכסבנק, היילמאר שאכט. במאי 1929 התפרסמה "תוכנית יאנג" שהמליצה על הקטנה משמעותית של סכום הפיצויים, ולהסדר תשלומים נדיב שהשתרע עד לשנת 1988, אולם הסכם זה נדחה על ידי אדולף היטלר והלאומנים הגרמנים.
ב-1944, בעת מלחמת העולם השנייה, נשלח סארנוף לאנגליה, על מנת לתאם ולייעץ לגנרל דווייט אייזנהאואר בנושא רדיו ותקשורת המונים ערב הפלישה לנורמנדי. חלק מתפקידו היה שיקום רדיו צרפת החופשית (שהתפתח לימים לרדיו אירופה החופשית) ורדיו הרזיסטאנס כערוצי לוחמה פסיכולוגית, אספקת מידע לציבור ושידור הודעות מוצפנות לפעילים בעומק שטח האויב. על שירותו זכה בדרגת בריגדיר גנרל (כוכב אחד) בחיל הקשר.
במהלך המלחמה הקרה היה סארנוף לאחד הדוברים התקיפים ביותר בארצות הברית כנגד הקומוניזם. הוא התכתב עם ריצ'רד ניקסון בהיותו של האחרון סגן נשיא והציע להשתמש ברדיו כמכשיר תעמולה הצעותיו בתחום השפיעו על התפתחותה של תחנת קול אמריקה הממלכתית כרשת משדרים רבי עוצמה ששידרו לארצות מזרח אירופה. כמו כן הציע סארנוף לניקסון להצניח בשטחי מזרח אירופה מיליוני מכשירי רדיו ביתיים (מתוצרת RCA כמובן) שיותאמו לקליטת שידורי "קול אמריקה". סארנוף היה פעיל ברדיפת קומוניסטים לפי "הרשימות השחורות" של הסנטור ג'וזף מקארתי והכין רשימות של חשודים בשיתוף פעולה עם המפלגה הקומוניסטית ב-RCA, NBC ו-RKO.
חייו האישיים

ב-4 ביולי 1917 נישא לליזט הרמן (Lizette Hermant), חיי הנישואין היו יציבים וארכו 54 שנה עד מותו של סארנוף. לזוג היו שלושה ילדים. רוברט סארנוף, הבכור, ירש את דייוויד סארנוף כיו"ר RCA עם מותו של האב ב-1971. תומאס (טום) סארנוף, צעיר הבנים, היה לנשיא NBC בחוף המערבי.
ב-1952 הציע סארנוף להקים תחנת טלוויזיה לצה"ל ואף לסייע בגיוס התקציב הדרוש. משלחת מיוחדת של משרד הביטחון יצאה לארצות הברית כדי ללמוד את הנושא והגישה בשובה את ההצעה לראש הממשלה ושר הביטחון, דוד בן-גוריון, אך הלה הורה למנכ"ל משרד הביטחון לגנוז אותה.
תפקידים ואותות כבוד

בשנת 1951 זכה לעיטור אביר צלב לורן הצרפתי וחבר כבוד של הרזיסטאנס כהוקרה לפועלו לטובת צרפת החופשית. משנת 1959 היה עמית קרן רוקפלר.
מעבדות RCA בפרינסטון (ניו ג'רזי), הפכו לחברת המחקר ופיתוח "Sarnoff Corporation‏ (תאגיד סארנוף)".
לקריאה נוספת

Bilby, Kenneth. (1986). The General: David Sarnoff and the Rise of the Communications Industry. New York: Harper & Row. ISBN 0-060-15568-X; ISBN 978-0-060-15568-1
Dreher, Carl Dreher. (1977). Sarnoff: An American Success, New York: New York Times Book Company. ISBN 0-812-90672-1
Lewis, Tom. (1991). Empire of the Air: The Men Who Made Radio. New York: HarperCollins ISBN 0-060-18215-6; ISBN 978-0-060-18215-1
Lyons, Eugene. (1966). David Sarnoff: A Biography. New York: Harper & Row. ISBN 6-001-50791-0; ISBN 978-6-001-50791-5
Sarnoff, David. (1968). Looking Ahead: The Papers of David Sarnoff. New York: McGraw Hill.
Schwartz, Evan I. (2002). The Last Lone Inventor: A Tale of Genius, Deceit, and the Birth of Television. New York: HarperCollins. ISBN 0-066-21069-0
Sobel, Robert. (1984). RCA. New York: Stein and Day. ISBN 0812830849; ISBN 978-0-812-83084-2
הערות שוליים

↑  פרופיל במוזיאון השידור
↑  "חלום גדול מסך קטן", תוכנית של PBS
1 2  יואב קרני, ‏הגרנל היהודי רצה עוד כוכב, באתר גלובס, 23 בספטמבר 1999
↑  Television: an international history of the formative years מאת R. W. Burns,Science Museum (Great Britain) עמוד 366
↑  עוד על הפרשה ראו ירון טן ברינק, "זה סטארט אפ"
↑  דן כספי ויחיאל לימור, המתווכים:אמצעי תקשורת בישראל 1990-1948
↑  אתר החברה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267556305171  BIBSYS: 58724  BnF: cb109795957 (data)  CiNii: DA01566211  GND: 124622232  ISNI: 0000 0000 8219 2771  LCCN: n85340021  NDL: 00455335  NTA: 11466501X  SNAC: w68c9zgc  SUDOC: 059668903  VIAF: 37856138   WorldCat (עם VIAF): 37856138
ה'מ"ב

ה'מ"ב (5042)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-15 בספטמבר 1281 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 1282. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
האנה (אי, אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק באי בארכיפלג מרשל, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  76°39′S 148°48′W﻿ / ﻿76.65°S 148.8°W﻿ / -76.65; -148.8
 נתונים מדיניים
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהאנה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהאנה
 
האי האנה (באנגלית: Hannah Island) הוא אי מכוסה קרח, הממוקם בארכיפלג מרשל, למול חופי ארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.
האי ממוקם בין האי האצ'ינסון, לבין חצי האי גסט.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האי

האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1965.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).
האי נקרא על שמו של ג'יי. פ. האנה (J.P. Hannah), איש התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, שהיה פיזיקאי יונוספרה בתחנת בירד בשנת 1968.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג מרשל |
| --- | --- | --- |
| איים | אור • בנטון • גריינדר • האנה • האצ'ינסון • וולמר • מאדן • פשבישבסקי • קרוננווט • קרמר • ת'ואוד |  |
דונלד ריגן

דונלד תומאס "דון" רִיגֶן (באנגלית: Donald Thomas "Don" Regan;‏ 21 בדצמבר 1918 – 10 ביוני 2003) היה מזכיר האוצר ה־66 של ארצות הברית בשנים 1981–1985 וראש סגל הבית הלבן בשנים 1985–1987, שני התפקידים בממשלו של הנשיא רונלד רייגן. בקבינט של רייגן הוא היה זה שדחף ליישום הקו הכלכלי שכונה "רייגנומיקס" לקיצוץ במיסים כאמצעי ליצירת מקומות עבודה והגברת הייצור.
טרם כהונתו בממשל הוא למד באוניברסיטת הרווארד ולאחר מכן שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית, שם הוא הגיע לדרגת לוטננט קולונל. ב־1946 הוא החל לעבוד במריל לינץ', שם הוא שימש כיושב הראש והמנהל הכללי של החברה בשנים 1971–1980.
קורות חייו

דונלד ריגן נולד בקיימברידג', מסצ'וסטס לקתלין (לבית אהרן) וויליאם פרנסיס ריגן. מוצאו היה אירי-קתולי. ב־1940 סיים ריגן לימודי תואר ראשון באנגלית באוניברסיטת הרווארד והמשיך את לימודיו בבית הספר הרווארד למשפטים, לפני שפרש מלימודיו כדי להתגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.
הוא שירת בזירת אסיה והאוקיינוס השקט והגיע לדרגת לוטננט קולונל. הוא היה מעורב בחמש מערכות חשובות, כולל קרב גוודלקנל וקרב אוקינאווה.
ב־1942 נשא ריגן לאישה את אן ג'ורג' ביוקנן. לזוג נולדו חמישה ילדים.
קריירה בוול סטריט

ב־1946, לאחר המלחמה, הצטרף ריגן לחברת מריל לינץ', כמנהל חשבונות מתלמד. הא התקדם בסולם הדרגות ובסופו של דבר היה ב־1971 ליושב הראש והמנהל הכללי של החברה. בשנה זו הונפקו מניות החברה לציבור. בתפקיד זה הוא שימש עד 1980.
ריגן היה אחד מהמנהלים המקוריים של התאגיד להגנה על משקיעים בניירות ערך (Securities Investor Protection Corporation) ושימש כסגן יושב ראש הבורסה לניירות ערך בניו יורק בשנים 1973–1975. הוא היה תומך מרכזי בחברות ברוקראז' חדשות שהונפקו לציבור, משימה שאותה הוא ראה כצעד חשוב במודרניזציה של וול סטריט. בניהולו עברה מריל לינץ' את ההנפקה הראשונה שלה לציבור ביוני 1971 והייתה לחברת וול סטריט השנייה שעברה מהלך כזה. במהלך התקופה בה שימש בשני תפקידים אלו, דחף ריגן להפסקת הנוהג של עמלות מינימום קבועות לברוקרים, שהיו התשלומים שחבורת הברוקראז' גבו מהלקוחות על כל פעולת קנייה ומכירה של ניירות ערך שנעשו בשמם. ריגן ראה את המצב הזה כמגבלה בעלת אופי קרטלי. שדלנותו בנושא הייתה בעלת חשיבות בביטול העמלות הללו ב־1975.
בממשל רייגן

ב־1981 מינה הנשיא רונלד רייגן את ריגן כמזכיר האוצר בממשלו, והפך אותו לדוברו לנושאי המדיניות הכלכלית שלו, שכונתה "רייגנומיקס". הוא סייע לתכנן את השינויים בחוקי המיסים, להפחית את שיעורי מס ההכנסה, ולהעלאת המיסוי לתאגידים. ב־1985 הוא החליף במפתיע תפקידים עם ראש סגל הבית הלבן, ג'יימס בייקר. כראש הסגל היה ריגן מעורב ברמה היומיומית בניהול מדיניות הבית הלבן, וכתוצאה מכך הוביל בהמשך יורשו של ריגן בתפקיד, הווארד בייקר, מהלך לתיקון המצב בו נחשב ריגן כ"ראש ממשלה" בתוך מה שהפך בהדרגה ל"נשיאות קיסרית" (Imperial Presidency). במהלך ארבע שנותיו כמזכיר האוצר, לא קיים ריגן אפילו פגישה אחת בארבע עיניים עם הנשיא רייגן. ריגן נאלץ להתפטר בשל אי הסכמות חוזרות ונשנות עם הגברת הראשונה ננסי רייגן על כך שלא עלה בידו להכיל את הנזק הפוליטי המתמשך שנגרם לנשיא בשל פרשת איראן-קונטראס.
בספר זיכרונותיו שיצא בשנת 1988, "לפרוטוקול: מוול סטריט לוושינגטון" (For the Record: From Wall Street to Washington) חשף ריגן את חוסר ההסכמות שלו עם הגברת רייגן, וחשף בפומבי את העובדה שהייתה לה אסטרולוגית אישית, שמאוחר יותר נחשף שמה, ג'ואן קוויגלי (אנ'), שאיתה היא התייעצה והיא סייעה להטות את החלטות הנשיא. ריגן כתב:
בתקופתי בבית הלבן כראש הסגל בני הזוג רייגן ביצעו כמעט כל מהלך או החלטה חשובים לאחר התייעצות מוקדמת עם אישה מסן פרנסיסקו [קוויגלי] שהכינה הורוסקופ כדי להיות בטוחה שהכוכבים נמצאים במיקום המתאים למהלך הרלוונטי.
שנותיו האחרונות

ריגן פרש לביתו בווירג'יניה עם רעייתו אן. בשנותיו האחרונות הוא בילה כמעט עשר שעות ביום בסדנת האומנות שלו בה צייר תמונות נוף.
דונלד רייגן נפטר ממחלת הסרטן ב־10 ביוני 2003, בגיל 84, בבית חולים ליד ביתו בוויליאמסבורג, וירג'יניה. הוא נטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
הערות שוליים

↑  "The President's Astrologers", People (May 23, 1988)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273036405171  BIBSYS: 90352234  BNE: XX1008144  BnF: cb121037368 (data)  CiNii: DA01184124  GND: 118913646  ISNI: 0000 0003 6409 2090  LCCN: n81024946  NARA: 10568380  NDL: 00473615  NTA: 073888648  SNAC: w68d086f  SUDOC: 02940200X  VIAF: 226951513   WorldCat (עם VIAF): 226951513
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-47 (ורמאכט)

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  17 בספטמבר 1944 – 8 במאי 1945 (234 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-47 (בגרמנית: 47. Volksgrenadier-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.