stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיגוע הירי בקולורדו (2021)
הערות שוליים

↑   טבח בסופרמרקט בקולורדו: לפחות עשרה בני אדם נהרגו, באתר הארץ, 23 במרץ 2021
↑  Veronica Rocha, Elise Hammond, Joshua Berlinger and Adam Renton CNN, Man says his family members hid inside a closet for an hour, CNN, ‏22 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  DENNIS HUSPENI dennis.huspeni@gazette.com, Boulder shooting: Shooting scene live-streamer well known to cops, Colorado Springs Gazette (באנגלית)
↑  Veronica Rocha, Elise Hammond, Joshua Berlinger and Adam Renton CNN, Slain Boulder police officer Eric Talley was first to respond at the scene, says police chief, CNN, ‏22 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  Boulder Shooting Update March 23, 8:30 a.m., www.boulderpdapp.com (באנגלית)
↑  ‘It was a truly horrifying experience’: Witnesses describe active shooter scene inside Boulder King Soopers, KMGH, ‏22 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  Melissa Macaya, Mike Hayes, Meg Wagner, Melissa Mahtani, Veronica Rocha, Boulder shooting suspect charged with 10 counts of first-degree murder, CNN, ‏23 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  Melissa Macaya, Mike Hayes, Meg Wagner, Melissa Mahtani, Veronica Rocha, Boulder police chief says suspect was shot in leg, no motive yet, CNN, ‏23 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  Weill, Pilar Melendez,Justin Rohrlich,Emma Athena,Kelly (2021-03-23). "'Very Anti-Social': Suspect in Boulder Supermarket Massacre Was Paranoid, Brother Says". The Daily Beast (באנגלית). נבדק ב-2021-03-23.
פסק דין מגיד

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  16 במרץ 2009
 החלטה
 דחיית הערעור  קביעת המבחנים לפיהם מוגדרת הכנסה מפעילות בשוק ההון כהונית או כפירותית.
 חברי המותב
 חברי המותב:  יורם דנציגר, אליקים רובינשטיין, עדנה ארבל
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  הקביעה המרכזית ניתנה פה אחד.
 דעות נוספות:  בדעת מיעוט, השופט אליקים רובינשטיין הוסיף אינדיקציה נוספת.
 תקדימים
 פסק דין מזרחי[דרושה הבהרה]
 
פסק דין מגיד ניתן במערכה משפטית בת שתי ערכאות, בה נדון ערעורו של רפאל מגיד על שומה בה חייב אותו פקיד השומה.
הסכסוך נדון תחילה בבית המשפט המחוזי בתל אביב אשר דחה את הערעור. מגיד ערער על פסק הדין בפני בית המשפט העליון.
הסוגיה המשפטית המרכזית הייתה, מהם המבחנים אשר ישמשו כדי לקבוע האם הכנסה מפעילות בשוק ההון נחשבת הכנסה כהונית או כפירותית.
עובדות המקרה

רפאל מגיד שימש בין השנים 1992–1994 מנהל מחלקת ההשקעות של "אררט חברה לביטוח בע"מ". כחלק מפעילותו עמד מגיד בקשר שוטף עם גורמים שונים בשוק ההון, והצטבר בידיו מידע רב ערך על הפעילות בשוק ההון. מגיד רכש מניות עבור עצמו וניצל את מעמדו ופעילותו בחברת "אררט" להרצת מניות, במטרה למכור ברווח ניכר את המניות שרכש לעצמו.
בפברואר 1994, בעקבות המפולת בבורסה לניירות ערך, נערכה בדיקה פנימית בחברת "אררט" אשר חשפה את מעשיו של מגיד. התברר כי מגיד הפיק רווח אישי של למעלה מ-1,800,000 ש"ח. ב-28 בספטמבר 2000 הורשע מגיד בבית משפט השלום בתל אביב-יפו. חברת "אררט" הגישה תביעת נזיקין נגד מגיד. בהסכם פשרה בניהם, העביר מגיד לרשות חברת אררט דירה בשווי 482,154 ש"ח.
לאחר ההרשעה בהליך הפלילי, זמן קצר מאוד לפני תום תקופת ההתיישנות על אי-תשלום מס, קבע פקיד השומה פתח תקווה כי הרווח האישי (בסך למעלה מ-1,800,000 ש"ח) שהפיק מגיד, הוא הכנסה מעסק או משלח יד. לחלופין סווגה ההכנסה כהכנסה מהשתכרות או רווח או כהשתכרות או רווח "מכל מקור אחר"(בהתאם לסעיף 2(10) לפקודת מס הכנסה). במהלך משא ומתן בין הצדדים, הסכים פקיד השומה להכיר בהוצאות בסך 120,000 ש"ח בגין קנייה ומכירה של ניירות ערך וכן בהוצאות בסך מיליון ש"ח אותם שילם מגיד לחברת "אררט" במסגרת הסכם פשרה.
גדר המחלוקת, ופסיקת בית המשפט המחוזי בתל אביב-יפו

המחלוקת העיקרית בין הצדדים הייתה, האם הכנסתו של מגיד היא הכנסה הונית - שבאותה תקופה לא הייתה חייבת במס, או הכנסה פירותית ככל הכנסה מעסק או ממשלח יד. מבחינה עובדתית נתגלעה מחלוקת בין הצדדים, האם היקף ההשקעות של מגיד בשנת 1993 היה חריג ביחס למסחר הנפוץ בבורסה באותה עת. בית המשפט המחוזי קיבל את עמדת מס הכנסה, וקבע כי הכנסתו של מגיד היא הכנסה פירותית אשר הופקה מעסק או משלח יד כהגדרתה בסעיף 2(1) לפקודת מס הכנסה.
בנימוקיו ציין בית המשפט כי פעולות הקנייה והמכירה של מניות שביצע מגיד במשך 233 ימי מסחר נחשבות לתדירות גבוהה המעידה על פעילות עסקית. עוד צוין כי מגיד מימן את השקעותיו הפרטיות בכספים שצבר בפעילות עסקית.
בנוסף קבע בית המשפט כי ההסכמה בין הצדדים על קיזוז מיליון ש"ח מהשומה בגין הוצאות שכביכול שילם מגיד לחברת "אררט" במסגרת הסכם פשרה, אינה תקפה. כמו כן נקבע כי אין להכיר בהוצאות של מגיד על עורך דינו ובתרומות שתרם למוסדות צדקה.
מגמות בפסק הדין

ד"ר אמיר חנצינסקי[דרוש מקור] מצביע על כך שבפסק הדין קיימות שתי מגמות מנוגדות. מחד, פסק הדין מהווה קודיפיקציה של האינדיקציות שנקבעו לאורך השנים בפסיקה, ובכך מגביר את הוודאות המשפטית תוך צמצום לכאורה של שיקול הדעת השיפוטי. מנגד, לכל אורך פסק הדין זרועים ביטויים והערות אשר קובעות בצורה מוחלטת את אי-מחויבות השופט לאינדיקציות האמורות.
כך למשל: "יש לבחון את הנכס בהקשר שבו נעשתה העסקה (אלתר וארויו, עמ' א-3[דרוש מקור]), ולבדוק האם ה"חזקה" הקיימת לעניין אפיונו של אותו נכס ניתנת לסתירה..." "כאמור, אין תשובות ברורות בנדון ובכל מקרה יש להסתכל על התמונה הכוללת כדי להגיע להכרעה נכונה..." כל אחד מהמבחנים דלעיל, כשלעצמו, אינו מספיק ואף אינו הכרחי על מנת לסווג את העסקה כהונית או כפירותית. בסופו של דבר, הקביעה האם פעולה כלכלית כלשהי מהווה פעולה עסקית או הונית נבחנת בכל מקרה ומקרה על פי נסיבות העניין ועל פי מכלול המרכיבים של הפעולה." "כמובן שאין נוסחה מתמטית אשר מאפשרת לשקול את המבחנים השונים ולהגיע לתוצאה מדויקת לגבי כל מקרה ומקרה. לאחר בחינת העסקה בקריטריונים השונים יש לצייר את התמונה בכללותה, לשקול את מירב המבחנים באופן מצטבר, ולדלות מתוכה את מהותה האמיתית. בסופו של דבר, חייב חוש המומחיות של המשפטן להדריכו, בבואו לסווג עסקאות, שדבקו בהן סממנים מסחריים והוניים גם יחד. בכל מקרה ומקרה יהיה למבחנים השונים משקל שונה, בהתאם לנסיבות..." בסיכומם של דברים, בפסק דין זה הניח בית המשפט את היסודות לכך שביכולתו לחרוג מהמבחנים המקובלים, ולפסוק בכל מקרה כפי שימצא לנכון.
עם זאת, בית המשפט נמנע מלהסתמך בפסק דין זה על שיקול הדעת השיפוטי בעניין "מבחן העל". כך ניכרת מגמה להתאים את האינדיקציות לתוצאה אחידה, גם במחיר חריגה מהמשמעות המקובלת של האינדיקציות.
הערות שוליים

↑  עמ"ה בית המשפט המחוזי תל אביב-יפו 1061-01 12/09/2006, בפני השופט מגן אלטוביה.
↑  גובה סכום הפשרה היה נמוך בהרבה מהסכום שהוכר על ידי פקיד השומה, כפי שהתברר בערעור שנוהל בבית המשפט המחוזי
↑  הדעה המקובלת כוללת את "מבחן המחזור הכספי" כחלק ממבחן העל של "נסיבות העסקה". ד"ר אמיר חנצינסקי מסתייג לחלוטין מהסקת מסקנות על אופי הפעולה מתוך המחזור הכספי[דרוש מקור]
↑  משום שעסקה הונית מאופיינת בעיקר על ידי מטרה למצוא אפיק השקעה לעודפי מזומנים שבידי המשקיע
↑  שכן פעילות עסקית מטרתה העיקרית היא יצירת הכנסה ורווח בצדה, כאשר שימוש בהון זר הוא מרכיב אינטגרלי בפעילות זו
↑  כדוגמת משכנתא לדירת מגורים
↑  ד"ר אמיר חנצינסקי מסתייג ממבחן זה
↑  השופט דנציגר ציין את מבחן זה כ"רב חשיבות"
↑  הרציונל הוא שאדם מנסה לעשות עסקים באותם תחומים שבהם יש לו ידע ובקיאות
↑  דנציגר: "הבקיאות הנדרשת אינה בקיאות עילאית"
↑  אלתר וארויו, עמ' א-4
↑  פסק דין מזרחי, עמ' 348; אלתר וארויו, עמ' א-4[דרוש מקור]
↑  נקודת המוצא היא שנכסים שעוברים שינוי והשבחה לקראת מכירתם, כדי להפוך את הנכס לסחיר יותר ולהעלות את ערכו
↑  הדרי, עמ' 284; גרוס, עמ' 68–69[דרוש מקור]
↑  רובינשטיין הוסיף: " ייאמר למערער: העברת עבירות חמורות וגם לא שילמת מס?"
↑  גם בהמשך דבריו כותב רובינשטיין: "האופי הפלילי של הפעילות, המצטמד להליכה למניות ספקולטיביות ולקצב הפעילות הכרוכה בכך, הוא לדידי אינדיקציה לסיווג".
↑  לגבי מבחן זה, נקבע כי לא ניתן להסיק ממנו על היות ההכנסה פירותית או הונית.
↑  למעט מבחן אחד, אשר גם לגביו נאמר כי אין בו הכרעה לכאן או לכאן
↑  כך במבחן ההשבחה נאמר באופן חסר תקדים כי גם "הרצה" מהווה השבחה, לגבי המבחנים "אופן המימון", "מומחיות הנישום" ו"מנגנון לפעילות" הוכר השימוש במנגנון החברה - למרות שהפעולה הנידונה הייתה מנוגדת למטרת וכוונת החברה.
פנס גג

הפנס מעל כיפת בית הטבילה בפירנצה, מתוארך לשנת 1150.
פנס בצורת כיפה על קתדרלת סביליה מהמאה ה-16, אנדלוסיה, ספרד
הכיפה העליונה של איה סופיה מהמאה ה-6 פועלת כפנס גג
פנס גג הוא רכיב אדריכלי להכנסת אור טבעי. פנסים אדריכליים הם חלק מגג גדול יותר ומספקים אור טבעי לחלל או לחדר שמתחת. בשימוש עכשווי זהו מבנה צוהר ארכיטקטוני.
באדריכלות הערב, פנס גג פירושו בדרך כלל רק גג של מבנה, אבל יש לו משמעות מיוחדת באדריכלות ההודית (אנ') (בעיקר בודהיסטית, ונמתחת אל תוך מרכז אסיה ומזרח סין), שם הכוונה לגג דמוי כיפה המורם על ידי סטים של ארבע קורות ישרות המונחות זו מעל זו, "מסודרות בריבועים מצטמצמים", ומסתובבות עם כל סט. בדרך כלל "פנס" כזה סגור ואינו מספק אור כלל.
המונח פנס גג משמש לעיתים לתיאור מנורות על גגות מוניות ביפן, שנועדו לשקף את המורשת התרבותית של עששית נייר יפניים.
היסטוריה

הפנס המזוגג פותח בימי הביניים. פנסי גג של בנייה וזכוכית שימשו באדריכלות הרנסאנס, כמו בקתדרלות עיקריות. בצרפת ובאיטליה של המאה ה-16 החלו להשתמש באורנז'רי, צורה מוקדמת של מבנה חממה עם חלונות גבוהים וחלק גג מזוגג לחורף עצי הדר וצמחים אחרים באקלים לא ממוזג.
פנסי גג שלאחר הרנסאנס היו עשויים מעץ וזכוכית ולעיתים קרובות היו נוטים לדלוף.
בתחילה, עם מסגרת עץ במאות ה-18 וה-19, חלונות גג הפכו לפופולריים עוד יותר בבנייה ממתכת עם הופעתן של חנויות לפח במהלך התקופה הוויקטוריאנית. כמעט כל הבתים העירוניים בשורה של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 הסתמכו על צוהר עם מסגרת מתכת כדי להאיר את חדר המדרגות הסגור שלו. בתי מגורים משוכללים יותר של התקופה גילו חיבה לפנס הגג, שבו עיצוב חלון התקרה הצנוע של הצוהר משוכלל לכיפות גג או מגדל מיניאטורי עם לוחות זכוכית.
כיום

פנסי גג מודרניים נהנים מהתקדמות בטכניקות זיגוג ואיטום, בתוספת פיתוח של זכוכית מבודדת (אנ') עם ביצועים גבוהים וחומרי איטום, המפחיתים אובדן אנרגיה ומספקים אטימות למים באותו אופן כמו חלונות גג רגילים. בדרך כלל, פנסי גג בנויים באמצעות עץ, UPVC או אלומיניום, או שילוב של חומרים אלה.
הם משמשים כמאפיין אדריכלי, ונבדלים מחלונות גג בייצור מסחרי בעיצובם המותאם אישית, ומספקים נופים ייחודיים לחיק הטבע. פנסי גג לבתי מגורים בנויים בדרך כלל באמצעות שילוב של מקטעים משולשים וטרפזים, המותאמים במסגרת UPVC או אלומיניום. סגנונות אדריכליים מסורתיים מאפיינים את רוב פנסי הגג בבריטניה. בארצות הברית, שבה נעשה שימוש לעיתים קרובות במונח צוהר "מותאם אישית", סגנונות מודרניים של פנסי גג נפוצים גם בשפת הבניין.
הערות שוליים

↑  Horn, Walter. "Romanesque Churches in Florence: A Study in Their Chronology and Stylistic Development". The Art Bulletin. Vol. 25, No. 2 (Jun., 1943), pp. 112-131.
↑  Rowland, Benjamin, The Art and Architecture of India: Buddhist, Hindu, Jain, 1967 (3rd edn.), pp. 173, 194, Pelican History of Art, Penguin, ISBN 0140561021
↑  "Skylights & Roof Lanterns". Archived from the original on 2008-10-19.
↑  "Roof Lanterns, Pyramid & Octagonal". Duplus. Retrieved 2021-01-20.
פרנץ קליין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במאי 1910 וילקס-בארה, ארצות הברית 
 פטירה:  13 במאי 1962 (בגיל 51) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון  Girard College 
 תחום יצירה:  אמנות מופשטת 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם מופשט, ציור פעולה 
 
פרנץ קליין, "ציור מספר 2", 1954, המוזיאון לאמנות מודרנית
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
פרנץ קליין (באנגלית: Franz Kline;‏ 23 במאי 1910 – 13 במאי 1962) היה צייר אמריקאי. הוא מזוהה עם תנועת האקספרסיוניזם המופשט של שנות הארבעים והחמישים. קליין היה חלק מאסכולת ניו יורק, יחד עם ציירי פעולה אחרים כמו ג'קסון פולוק, וילם דה קונינג, רוברט מאת'רוול, ג'ון פרן ולי קרסנר, כמו גם משוררים, רקדנים ומוזיקאים מקומיים.
קורות חיים

קלין נולד בוילקס-בארה, קהילה קטנה לכריית פחם במזרח פנסילבניה. כשהיה בן שבע, אביו של קליין התאבד. בתקופת נעוריו עבר ללהייטון, פנסילבניה וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון להייטון. מאוחר יותר התחתנה אמו ושלחה אותו למכללת ג'ירארד, אקדמיה בפילדלפיה לנערים ללא אב. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, קלין למד אמנות באוניברסיטת בוסטון בין השנים 1931 ל - 1935, ואז שהה שנה באנגליה בבית הספר הת'רלי לאמנות בלונדון. במהלך תקופה זו פגש את אשתו לעתיד, אליזבת ו' פרסונס, רקדנית בלט בריטית. היא חזרה עם קלין לארצות הברית בשנת 1938.
עם חזרתו לארצות הברית, עבד קליין כמעצב בחנות כלבו בניו יורק. לאחר מכן עבר לעיר ניו יורק בשנת 1939 ועבד אצל מעצב נוף. בתקופה זו פיתח קלין את הטכניקות האמנותיות שלו וזכה להכרה כאמן משמעותי.
מאוחר יותר לימד במספר מוסדות, ביניהם מכללת בלאק מאונטיין בצפון קרוליינה ומכון פראט בברוקלין. הוא העביר קייצים בין השנים 1956 עד 1962 בציור בפרובינסטאון שבמסצ'וסטס ומת בשנת 1962 בניו יורק ממחלת לב ראומטית, עשרה ימים לפני יום הולדתו ה-52.
תערוכות

גלריית צ'ארלס איגן, ניו יורק, 1950
תערוכת אמנות רחוב 9, ניו יורק, 1951
"הציור האמריקני החדש", המוזיאון לאמנות מודרנית, ניו יורק, 1958.
הביאנלה של ונציה, 1956, 1960
דוקומנטה, קאסל, גרמניה, 1959
הביאנלה לאמנות בסאו פאולו, 1957
הביאנלה של ויטני, 1952, 1953, 1955, 1961
הגלריה לאמנות מודרנית בוושינגטון, וושינגטון הבירה, 1962
מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, ניו יורק, 1968
אוסף פיליפס, וושינגטון הבירה, 1979
מוזיאון סינסינטי לאמנות, 1985
מוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית
האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה, 1985
אוסף מניל, יוסטון, 1994
מכון אנטוני טאפייס, ברצלונה, 1994
קסטל די ריבולי, מוזיאון לאמנות עכשווית, טורינו, איטליה, 2004
הערות שוליים

↑  "A Lehighton art gem moves to Allentown".
↑  Savvine, Ivan. "Franz Kline". TheArtStory.org. The Art Story Foundation. נבדק ב-2 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Franz Kline Phillips Collection, Washington, D.C.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274872405171  BIBSYS: 3065319  BNE: XX1134726  BnF: cb14651443d (data)  GND: 118835378  ISNI: 0000 0001 2135 9459  LCCN: n50042329  MusicBrainz: 8e9dce6e-da37-40a7-8909-b6da5b859e49  NKC: ola2003192329  NTA: 070618992  RERO: 02-A011651733  RKD: 44824  SNAC: w6w66vz4  SUDOC: 083799370  ULAN: 500007696  VcBA: 495/140865  VIAF: 61808410   WorldCat (עם VIAF): 61808410
פרישי מדברא

פרישי מדברא (בעברית: פרושי המדבר) הוא מושג המופיע לראשונה בספר הזוהר, ומתאר קבוצת יהודים שנהגו להתבודד במדבריות ארץ ישראל ובעיקר במדבר יהודה[דרוש מקור].
הנהגתם

במדרש הנעלם, חלק מספר הזוהר, נאמר על אנשי הקבוצה שחיים במערות במהלך השבוע ומגיעים מדי שבת לבתיהם. על כך סיפר רבי חזקיה, כי הוא היה במדבר ב"אתריהון דערביא" (מקומם של דרי המדבר) וראה שם אנשים שגרו במקומות נסתרים, במערות שבין ההרים, ובאו לביתם רק בערב שבת, ומיד אחרי השבת חזרו למקומם במדבר. כאשר הוא שאל אותם לפשר הדבר הם אמרו לו כי הם פרושים מהעולם, "פרישי עלמא", והם עוסקים בתורה מדי יום במשך כל היום, הם אוכלים עשבי המדבר לא מבושלים. במקום אחר מוזכר כי רבי שמעון הלך בדרך עם בנו רבי אלעזר ברבי שמעון ועם תלמידיו רבי אבא ורבי יוסי ופגשו את רבי נהוראי סבא שנמנה עם חברי הקבוצה ובא ליישוב לקראת ראש השנה כדי לא לשהות במדבר ביום הדין, מכיוון ששם מתגבר הדין, והוא סיפר לו גם על מעשי חברי הקבוצה ואמר לו דברי תורה משמם. הזוהר שם מאריך במעלת העוסק בתורה מחוץ ליישוב.
רבי חיים ויטאל כותב כי קבוצה זו נקראת בתואר "פרושים", ומטרתם הייתה לעסוק בתורה יומם ולילה ללא מפריע, ולזמר להקב״ה את שירי ספר התהילים בהתלהבות ובשמחה עד שהדביקו מחשבותיהם בעולמות העליונים, עד שהגיעו על ידי מעשים אלו לרוח הקודש ולמדרגת הנבואה.
לפי פירוש אחד של הרב יעקב אטלינגר, גם בזמן האמוראים המשיכו מעשיהם של קבוצה זו. בתלמוד הבבלי סיפר רב יוסף, שרב הונא בר ביזנא וכל גדולי הדור לא בירכו לישב בסוכה מכיוון שהיו במרעה עם בהמותיהם במשך כל ימי חג הסוכות. הרב מאיר שמחה הכהן מדווינסק תמה על העולה מהגמרא שגדולי הדור לא קיימו את מצוות סוכה ולכן פירש שאכן ישבו בסוכה אבל לא ביום טוב שני של גלויות כי ידעו את זמן קידוש החודש הנכון. הרב יעקב אטלינגר תירץ שישבו במדבר בכוונה תחילה ונהגו כקבוצת ה"פרושי מדברא", וחזרו למקום יישוב לשמיני עצרת כדי להזכיר משיב הרוח ומוריד הגשם בתפילה.
בספרי החסידות

גם בספרי החסידות מוזכרים ה"פרישי עלמא" ולומדים מהם הנהגות טובות. בספר שם משמואל מביא את מה שכתוב בזוהר שהם למדו במדבר כדי להכניע את כוחות החיצונים, והוא למד מכך שאדם העוסק בתורה אינו מצריך שמירה כל כך מכוחות השדים וסטרא אחרא (וגם מיתר המזיקים שחיים במדברות) כי התורה נקראת אש כמו שכתוב "הלא כה דברי כאש נאום ה'", והיא כעין חומת אש המבריחה את כוחות מסביבותיהם.
ראו גם

נזיר (יהדות)
הערות שוליים

↑  ספר הזוהר, חלק ב', דף קפ"ג, עמוד ב'.
↑  מדרש הנעלם, זהר חדש דף יג.
↑  זוהר פרשת תצווה
↑  הקדמה לספר שערי קדושה
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ז, עמוד א'.
↑  אור שמח, הלכות סוכה, פרק ו', הלכה י"ג.
↑  ביכורי יעקב, סימן תר"מ, סעיף קטן כ"ד.
↑  שם משמואל על ראש השנה עמ' ס"ט.
| ספר הזוהר |
| --- | --- | --- |
| חלקי הספר | רעיא מהימנא • תיקוני הזוהר • זוהר חדש • אדרא • אדרא רבא • אדרא זוטא • ספרא דצניעותא |  |
| דמויות | רבי שמעון בר יוחאי • רבי אלעזר ברבי שמעון • רב המנונא סבא • רבי חזקיה • הינוקא מכפר סכנין |  |
| חיבור ספר הזוהר | רבי משה די לאון‎ • מטפחת ספרים • רבי יצחק דמן עכו |  |
| פירושים | כתם פז • הסולם • מתוק מדבש |  |
| שונות | כגוונא • בריך שמיה • פתיחת אליהו הנביא • פרישי מדברא • עולימתא שפירתא |  |
פרס נמרס לכלכלה

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן 
 תקופת הפרס:  1994–הווה (כ־30 שנה) 
 אתר רשמי
 
פרס ארווין פליין נמרס לכלכלה (באנגלית: Erwin Plein Nemmers Prize in Economics) הוא פרס שניתן אחת לשנתיים על ידי אוניברסיטת נורת'ווסטרן. הפרס נוסד בשנת 1994 יחד עם פרס נמרס למתמטיקה, בעקבות תרומה של 14 מיליון דולר של האחים נמרס, מתוך כוונה ליצור פרס המשתווה ביוקרתו לפרס נובל (חלוקת פרס נובל לכלכלה התחילה בשנת 1969, לפני פרס זה).
הפרס כולל מענק בסך 150,000 דולר, ושהייה של עשרה שבועות באוניברסיטת נורת'ווסטרן, ונחשב הפרס המדעי בעל הערך הכספי הגדול ביותר בארצות הברית.
תחת תקנון הפרס, חתני פרס נובל לכלכלה אינם זכאים לזכות בפרס נמרס, אך הפרס ניתן לכלכלנים בולטים ששמם מוזכר כמועמדים מובילים לפרס נובל.  ואכן, נכון ל־2020, 
שמונה מזוכי הפרס - דיאמונד, סרג'נט, אומן, מקפאדן, פרסקוט, הנסן, טירול ומילגרום - זכו בפרס נובל לכלכלה לאחר שזכו בפרס נמרס.
הזוכים בפרס

1994 - פיטר דיאמונד
1996 - תומאס סרג'נט
1998 - ישראל אומן
2000 - דניאל מקפאדן
2002 - אדוארד פרסקוט
2004 - אריאל רובינשטיין
2006 - לארס הנסן
2008 - פול מילגרום
2010 - אלחנן הלפמן
2012 - דרון אג'מולו
2014 - ז'אן טירול
2016 - ריצ'רד בלנדל
2018 - דייוויד קרפס
2020 - קלודיה גולדין
2022 - אריאל פאקס
פראנץ דאנצי

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1763 שווצינגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  13 באפריל 1826 (בגיל 62) קרלסרוהה, הדוכסות הגדולה של באדן 
 מוקד פעילות:  הדוכסות הגדולה של באדן 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 בן או בת זוג:  מריה מרגרטה מרשאן 
 
פרנץ איגנץ דאנצי (Franz Ignaz Danzi‏; 15 ביוני 1763 – 13 באפריל 1826), צ'לן, מלחין ומנצח גרמני, בנו של הצ'לן האיטלקי הנודע אינוצ'נץ דאנצי.
דאנצי חי בזמן רב-משמעות בתולדות המוזיקה הקונצרטנטית של אירופה. הקריירה שלו, שגישרה על תקופת המעבר בין הסגנונות של שלהי התקופה הקלאסית וראשית התקופה הרומנטית, חופפת לחלק גדול מן המוזיקה, הממלאת את אולמות הקונצרטים ומוכרת למאזיני המוזיקה הקלאסית. בצעירותו הכיר את מוצרט, שהיה נערץ עליו. הוא היה בן זמנו של בטהובן, שרגשותיו כלפיו - בדומה לאלה של רבים מבני דורו - היו מעורבים במידה רבה. בנוסף, היה למורה וחונך של ובר הצעיר, שאת המוזיקה שלו כיבד וקידם.
ביוגרפיה

דאנצי נולד בשווצינגן וגדל במנהיים. הוא למד אצל אביו ואצל גאורג יוזף פולגר לפני שהצטרף, בשנת 1778, כנער, לתזמורת היוצאת מן הכלל של הנסיך הבוחר קרל תיאודור. בשנת 1780 יצא לאור במנהיים הראשון בחיבוריו לכלי נשיפה מעץ. אביו, צ'לן ראשי בתזמורת, זכה לשבחים מפי מוצרט על נגינתו בביצוע הבכורה של "אידומניאו". דאנצי נשאר מאחור במנהיים קרתנית יותר כאשר קרל תיאודור העביר את חצרו למינכן בשנת 1778. אחרי תקופת חניכות בתזמורת התיאטרון הקטנה שנשארה במנהיים, הצטרף שוב אל החצר העיקרית במינכן כצ'לן ראשי, במקום אביו, בשנת 1784.
בשנת 1790 נשא לאישה את הזמרת מריה מרגרטה מרשאן, ויצא עמה למסעות הופעות בלהקת אופרה, אל לייפציג, פראג, ונציה ופירנצה.
ב-1798, במינכן, התקדם למשרת עוזר למנצח באחד ממרכזי המוזיקה החשובים ביותר באירופה. אולם ב-1807, התרעם על היחס שקיבל בחצר הנסיך ונואש מן הסיכוי לקידום נוסף ולכן עזב את מינכן ויצא לשטוטגרט. שם כיהן כמנצח תזמורת ומקהלה בחצרו, הקטנה יותר ופחות חשובה, של פרידריך הראשון מוירטמברג, מלכה החדש של וירטמברג. לאחר חמש שנים עבר שוב, הפעם לקרלסרוה, שם עשה את שנות חייו האחרונות בקונסרבטוריון המלכותי, במאבק לקדם את מעמדו של המוסד המוזיקלי הצנוע ולהביא לו כבוד.
חברותו עם המלחין קארל מריה פון ובר גרמה לו להתוודע להלך הרוח הרומנטי. בניגוד לוובר, הוא בחר להישאר קרוב יותר למסורת הקלאסית ולהשפעתו של מוצרט. הסגנון של דנצי מאופיין כקלאסי, והוא קליל מאוד, מלודי ומלא הומור.
דאנצי, גם אם לא היה מלחין מן השורה הראשונה, היה מוזיקאי מוכשר ביותר, צ'לן ממדרגה ראשונה ואף מנצח ומנחה תזמורת מצפוני ויעיל, לפי כל הדיווחים. כמלחין, נודע בעיקר בחמישיות שלו לכלי נשיפה מעץ, והוא מחשובי הכותבים להרכב זה. את שלוש החמישיות הראשונות אופ' 56, הקדיש לאנטון רייכה, המלחין שכתב לראשונה יצירות להרכב כזה. דאנצי חיבר מוזיקה ברוב הסוגות החשובות של זמנו ובכללן אופרה, מוזיקה כנסייתית (מרבית יצירותיו הדתיות והבימתיות אבדו), יצירות לתזמורת וסוגים רבים ושונים של מוזיקה קאמרית. בימינו, נגני כלי הנשיפה הם המבצעים העיקריים של יצירותיו, מאחר שכתב לכלים אלו יצירות רבות.
פרנצ'סקה לברון, (1756-1791), זמרת ומלחינה, הייתה אחותו של פראנץ דאנצי.
שמו של אולם הקונצרטים בשווצינגן שונה ב-2005 ונקרא על שם דאנצי.
מבחר מיצירותיו > מוזיקה תזמורתית

4 קונצ’רטי לבסון (החמישי אבד)
4 קונצ’רטי לחליל
קונצ’רטו לקרן יער
סינפוניה קונצ’רטנטה לחליל וקלרינט
נושא ווריאציות לקלרינט ותזמורת
קונצ’רטינו לקלרינט ובסון
קטעים קונצ’רטנטיים לקלרינט ותזמורת
סינפוניה קונצ’רטנטה לחליל, אבוב, קרן יער ובסון
סימפוניה ברה מינור
מיסה ב-סי
מבחר מיצירותיו > מוזיקה קאמרית

9 חמישיות כלי עץ, אופוסים 56, 67 ו68
שישיית כלי נשיפה
חמישיית פסנתר וכלי נשיפה
שלישיות לחליל, כינור וצ'לו
סונאטה לקרן ולפסנתר
סונטינה לחליל ולפסנתר
דואט לשני צ’לי
מדיה

| --- | --- |
: Performed by the Soni Ventorum Wind Quintet 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
| --- | --- |
: Performed by the Soni Ventorum Wind Quintet 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
| --- | --- |
: Performed by the Soni Ventorum Wind Quintet 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
| --- | --- |
: Performed by the Soni Ventorum Wind Quintet 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
| --- | --- |
: Performed by the Soni Ventorum Wind Quintet 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
| --- | --- |
: Performed by the Soni Ventorum Wind Quintet 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
| --- | --- |
: Performed by the Soni Ventorum Wind Quintet 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
| --- | --- |
: Performed by the Soni Ventorum Wind Quintet 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
פרס נמרס למתמטיקה

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן 
 תקופת הפרס:  1994–הווה (כ־30 שנה) 
 
פרס פרדריק אסר נמרס למתמטיקה (באנגלית: Frederic Esser Nemmers Prize in Mathematics) הוא פרס שניתן אחת לשנתיים על ידי אוניברסיטת נורת'ווסטרן. הפרס נוסד בשנת 1994 יחד עם פרס נמרס לכלכלה, בעקבות תרומה של 14 מיליון דולר מאת האחים נמרס, מתוך כוונה ליצור פרס המשתווה ביוקרתו לפרס נובל. הפרס כולל מענק בסך 150,000 דולר, ושהייה של עשרה שבועות באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
הזוכים בפרס

1994 - יורי מאנין
1996 - ג'וזף קלר
1998 - ג'ון הורטון קונוויי
2000 - אדוארד ויטן
2002 - יעקב סיני
2004 - מיכאיל גרומוב
2006 - רוברט לנגלנדס
2008 - סימון דונלדסון
2010 - טרנס טאו
2012 - אינגריד דובשי
2014 - מייקל ג'רום הופקינס
2016 - ינוש קולר
2018 - אסף נאור
2020 - נאליני אננתרמן
2022 - בהרגב בהט
2024 - לואיג'י אמברוסיו
פסטיבל שלוש המקהלות

פסטיבל שלוש המקהלות (באנגלית: Three Choirs Festival הוא פסטיבל מוזיקה המתקיים מדי שנה בסוף יולי, עובר בין הקתדרלות של שלושה מחוזות (גלוסטרשייר, הרפורדשייר ווסטרשייר), ובמקור הציג את שלוש המקהלות שלהן, שעומדות גם כיום במרכז התוכנית בת השבוע. את הרפרטואר המקהלתי רחב היריעה מבצעת כיום מקהלת הפסטיבל, אבל הפסטיבל מציג גם הרכבים אחרים חשובים וסולנים בינלאומיים. הפסטיבל של 2011 התקיים בווסטר מן ה-6 עד 13 באוגוסט. הפסטיבל של 2012 בהרפורד התקיים במועד מוקדם מן הרגיל, בין 21 ל-29 ביולי, כדי למנוע התנגשות עם האולימפיאדה של קיץ 2012. האירוע מתנהל כיום בקביעות בשבוע האחרון של יולי. יובל ה-300 לפסטיבל שלוש המקהלות המקורי נחוג במהלך הפסטיבל של 2015, שהתקיים בין 25 ביולי ל-1 באוגוסט בהרפורד (מועד הכינוס ה-300 של שלוש המקהלות יחול רק לאחר 2027, משום שבשנות מלחמת העולם הראשונה והשנייה ומגפת הקורונה לא התקיים הפסטיבל.) הפסטיבל של 2023 התקיים בגלוסטרשייר מ-22 עד 29 ביולי.
הפסטיבל מזוהה במידה רבה עם הקריירות המוזיקליות של המלחינים הבריטים אדוארד אלגר וראלף ווהן ויליאמס. נגני העוגב של שלוש הקתדרלות (המתפקדים כמנהל מוזיקלי ומנצח הפסטיבל כשמגיע תור הקתדרלה שלהם לארח את הפסטיבל) הם ג'ריינט בוון (הרפורד), אדריאן פרטינגטון (גלוסטרשייר) וסמיואל הדסון (וסטרשייר).