stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה צ'אוסקי
ביוגרפיה

צ'אוסקי נולד בעיר וילנה שבפולין לבתיה וליעקב. בן יחיד למשפחה. רק לאחר סיים לימודי תיכון מוגברים במתמטיקה ופיזיקה, הורשה לפנות ללימודי אמנות. כישרונו היה ניכר היה לראות כבר בגיל הגן כאשר ישב וצייר נופים ואנשים בדיוק מרבי. בווילנה הוא התקבל לאקדמיה לאומנות ובשנת 1953 זכה בפרס הראשון של האומנים הצעירים. 
בשנת 1958 התחתן עם בחירת ליבו עדה גרודצקי ובשנת 1959, לאחר מגורים של חצי שנה בוורשה בירת פולין, עלו לישראל ונקלטו במעברות של הרצליה.
בימיו הראשונים בארץ שימש משה כמורה לאומנות בבתי ספר. מהר מאוד קיבל משרה כקריקטוריסט של העיתון "ידיעות אחרונות" שם עבד עד שנת 1965.
בשנת 1965 החל לעבוד במרכז החישובים של מכון ויצמן למדע ומשם פרש לגמלאות בשנת 1995.
החל משנת 1968 הציג עבודותיו התערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות. לאחר כל תערוכה קבוצתית בארצות הברית הוא הוזכר במאמרי האומנות המרכזיים של הניו-יורק טיימס, וכן גם במאמרי האומנות בקליוולנד אוהיו.
סדרה שלמה של ציוריו נרכשה במלחמת ששת הימים על ידי אספן אמריקאי. 
הוא הוזכר רבות גם בעיתונים הישראליים: ידיעות אחרונות, מעריב, הארץ וכדומה 
התראיין גם בערוצי הרדיו והטלוויזיה, ב-1987, בקול השלום אצל יוסי גרבר וערוץ הראשון בטלוויזיה. 
תמונות רבות מופיעות באוספים פרטיים וציבוריים כגון: משרד ראש הממשלה, בנק הפועלים, חברות ביטוח בישראל ומחוצה לה, ואצל אספנים פרטיים בכל רחבי העולם.
תערוכות יחיד

1968 - גלריה "לים" (גועש), ת"א
1969 - וושינגטון הבירה על פי הזמנה של גלריה מקומית
1971 - גלריה "לים" (שמן), ת"א
1975 - גלריה "לים" (שמן), ת"א
1976 - גלריה שרה קישון, ת"א
1978 - גלריה "kunst und psyche", קלן
1979 - גלריה שרה קישון, ת"א
1980 - גלריית מצודת הנמל, קיסריה
1981 - גלריה שרה קישון, ת"א
1983 - גלריית מאיר ארט, רעננה
1984 - גלריה "½13", יפו העתיקה
1987 - גלריה שרה קישון, ת"א, "דמויות מבית המשפט"
1992 - גלריה שרה קישון, ת"א, "מזוודות"
1998 - גלריה "Davishire", טנסי, ארצות הברית
1999 - גלריה "Klim Art", טורונטו, קנדה.
תערוכות קבוצתיות

1976 - יריד אומנות בזל, שווייץ
1976 - יריד אומנות דיסלדורף, גרמניה
1977 - יריד אומנות קלן ובזל, שווייץ
1978 - יריד אומנות קלן ובזל, שווייץ
1979 - יריד אומנות בזל, שווייץ
1980 - יריד אומנות בזל, שווייץ
1981 - יריד אומנות בזל, שווייץ
1983 - יריד בינ"ל בזל, שווייץ
1988 - יריד בינ"ל בזל, שווייץ
1990 - אקספו, לוס אנג'לס, ארצות הברית
1990 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית
1991 - תערוכה בינ"ל, טוקיו, יפן
1991 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית
1991 - אקספו, לוס אנג'לס, ארצות הברית
1992 - תערוכה בינ"ל, טוקיו, יפן
1992 - יריד פרנקפורט, גרמניה
1992 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית
1992 - אקספו, לוס אנג'לס, ארצות הברית
1993 - תערוכה בינ"ל, טוקיו, יפן
1993 - יריד פרנקפורט, גרמניה
1993 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית
1994 - קלים, טורונטו, קנדה
1994 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית
1994 - יריד אסיה, הונג-קונג
1994 - יריד פרנקפורט, גרמניה
1995 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית
1995 - יריד אמריקה, מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
1995 - יריד פרנקפורט, גרמניה
1996 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית
1996 - יריד אומנות, ברמינגהם, אנגליה
1996 - קלים, טורונטו, קנדה
1996 - יריד פרנקפורט, גרמניה
1997 - יריד אומנות דיסלדורף, גרמניה
1997 - יריד אמריקה, מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
1998 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית
1999 - אומנות 21, לאס-וגאס, ארצות הברית
1999 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית
2000 - יריד אביב, ברמינגהם, אנגליה
2000 - אקספו, ניו יורק, ארצות הברית.
מבחר מיצירותיו

במנוחה, 2001, שמן על בד מתוח על מסגרת
80*100 ס"מ
אוסף פרטי
במירוץ, 1988, שמן על בד צרפתי
20*24 אינץ'
אוסף פרטי
בשוק, ללא תאריך, שמן על בד צרפתי
10*8 אינץ'
אוסף פרטי
התייעצות, 2000
שמן על בד צרפתי
30*24 אינץ'
אוסף פרטי
הטוען, 1985
שמן על בד צרפתי
60*50 ס"מ
אוסף פרטי
אחרי הסעודה, 2002
שמן על בד צרפתי
30*24 אינץ'
אוסף פרטי
ונציה, 2009
שמן על בד צרפתי
20*24 אינץ'
אוסף פרטי
חוף בת-ים, 1998
שמן על בד צרפתי
20*24 אינץ'
אוסף פרטי
טיפול שיניים, ללא תאריך
שמן על בד צרפתי
10*8 אינץ'
אוסף פרטי
מתבונן, ללא תאריך
שמן על בד צרפתי
16*8 אינץ'
אוסף פרטי
לקריאה נוספת

ירושלים בעיני שנים עשר ציירים, תל אביב, 1965
עו"ד בעז אוקון ועו"ד עודד שחם, הליך ראוי ועיכוב הליכים שיפוטי, (במאמר שולבו ציורים של משה צ'אוסקי)
מרמיטה אולימפית

| מרמיטה אולימפית |
| --- | --- |
 מרמיטה אולימפית
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי סנאי
משפחה:: סנאיים
סוג:: מרמיטה
מין:: מרמיטה אולימפית
שם מדעי
 Marmota olympus ‏מריאם, 1898
תחום תפוצה


מרמיטה אולימפית (שם מדעי: Marmota olympus) היא מין של מרמיטה החיה אך ורק במדינת וושינגטון בחצי האי האולימפי, שליד סיאטל. היא נפוצה בעיקר בפארק הלאומי אולימפיק. מרמיטה זו היא היונק הלאומי של מדינות וושינגטון (היונק האנדמי הלאומי), לצד הקטלן (היונק הימי הלאומי).
מאפיינים

אורכה של מרמיטה זו 67–75 ס"מ, עם זנב באורך 18–24 ס"מ ודומה לאורכו של חתול בית. משקלה הממוצע 2.7-11 ק"ג, מה שהופך אותה לאחת מהגדולות בבני משפחת הסנאיים, דומה מאוד לזו של מרמיטת ונקובר (Marmota vancouverensis), מרמיטה שעירה או מרמיטה אלפינית. המרמיטה בעלת דו-צורתיות זוויגית גדולה כשהזכרים שוקלים 4.1-9.3 ק"ג והנקבות 3.1-7.3 ק"ג. המרמיטה בעלת פרווה עבה וחומה בהירה.
המרמיטה מצויה בטבע רק במדרונות ההרריים של הרי אולימפיק, קרוב לחופי האוקיינוס השקט. היא מתחפרת באדמה במשך החורף ויוצאת רק באביב. המרמיטה ניזונה מצמחייה קרקעית כמו: טחבי עלים, גומא, אברשיים, ארכוביתיים, פעמונית, פרחים מהסוג Erythronium ותורמוסים. עם זאת בהתקרב החורף והרעב היא תאכל גם נבלות ואף תטרוף גורים של טמיאסים.
המרמיטה נטרפת בידי שונרים, פומות וקויוטים וכן בידי עופות דורסים ודלקים גדולים. המרמיטה מתחפרת באדמה בקבוצות גדולות כדי להימלט מטורפיה.
הערות שוליים

↑  מרמיטה אולימפית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542553305171  LCCN: sh2008020046
מתתיהו גלזרסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בדצמבר 1937 (בן 86) כפר סבא, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
הרב מתתיהו גלזרסון (נולד ב-1 בדצמבר 1937) הוא סופר ישראלי בתחום הספרות התורנית, ומלחין ניגונים לזמירות שבת.
ביוגרפיה

גלזרסון נולד בכפר סבא, למד במדרשיה ולאחר מכן בישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים ובישיבת חברון בירושלים. ב-1963 שימש כשליח בארגון "השלשלת" בהולנד, ולאחר מכן עסק בחינוך בקהילת "עדת ישורון" ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. לאחר נישואיו בישראל חזר לדרום אפריקה ושימש כראש ישיבה עם הרב יעקב זלצר בישיבת "תורת אמת" ביוהנסבורג. לאחר מכן, לבקשת הרב יעקב ישראל קניבסקי (הסטייפלר) המשיך את פעילותו החינוכית בישיבה קולג' ובישיבה גדולה שם, וכן בישיבתו של הרב עזריאל גולדפיין, במשך 14 שנה. עם חזרתו לישראל לימד בישיבת אור שמח ובדבר ירושלים, ובסמינר נווה ירושלים.
כתב מספר ספרים בנושא סוד לשון הקודש, גימטריאות וקודים בתורה, והוא מרצה בנושאים אלו ברחבי העולם. הוציא ספרים בנושא צפנים בתורה עם פרופסור אליהו ריפס ופרופסור רוברט הארליק בארצות הברית. ספריו תורגמו למספר שפות: אנגלית, צרפתית, ספרדית, רוסית, פרסית ועוד.
הלחין ניגונים לזמירות שבת, ביניהם "שלום עליכם" שהתקבל בכל תפוצות ישראל. בשנות ה-80 זכה כסגן מלחין בתחרות "מצעד הזמירות" בקול ישראל.
היה נשוי לפרדל הורביץ, שנפטרה ב-2017 ולהם חמישה ילדים.
ספריו

המסתורין בלשון הקודש (1980)
אין מזל לישראל - אסטרולוגיה באור היהדות
מוזיקה וקבלה (1990) - קשר הטונים בסולם המוזיקלי והספירות העליונות באותיות הא-ב
קץ שם לחושך (2004)
הצונאמי בקודים בתורה (2005)
המסתורין במועדים (1987)
קבלה ושפות (2001)
אושר הנישואין באותיות ומלים (1988)
על הכלכלה ועל הקלקלה (1989) - הקשר בין רמת מוסר ליציבות כלכלית באור מקורות היהדות
סוד המספר שש (1995) - אקטואליה באותיות ומילים
ישמעאל ישראל בקודים בתורה
שם ונשמה
לכל עת (1987)
המסתורין בהגדה - פירוש על הגדה של פסח על פי מסתורי לשון הקודש
מהודי ליהודי - הקשר בין תורת ישראל ותורת המזרח
המסתורין שבגימטריה סוד השמחה
תורה אור ומזור - מבט לעולם הרפואה על פי תורת הסוד
מספרים מספרים - סוד המספר שש אחרי המבול, ישראל-פתח תקווה בראי האותיות
הוד היהדות לעומת חכמת קדם - אסטרולוגיה ומדיטציה באור היהדות
אקטואליה באותיות ומילים - מאורעות הזמן בראי האותיות
ממשלת מינות ושואת ישראל בדילוגי אותיות בתורה
נחל מרות

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־2.9 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ־570 מטרים
 שפך:  נחל דישון 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) נחל מרות(למפת אצבע הגליל רגילה) נחל מרות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל מרות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל מרות
 
נחל מרות הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון המזרחי. אורכו כ־2.9 קילומטרים.
תוואי הנחל

מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־570 מטרים מעל פני הים, במרחק של כ־1.35 קילומטרים ממערת עלמה וכ־2.25 קילומטרים ממושב עלמה. הנחל זורם לכיוון צפון־מזרח. בדרכו הוא חולף ליד חורבת מרות ומתחת לכביש הגישה לחוות הבודדים "הר אליעזר" ולשביל המוביל לקבר ריש לקיש. בגובה של כ־175 מטרים מעל פני הים ובמרחק של כ־800 מטרים ממושב שדה אליעזר, הנחל נשפך אל נחל דישון (הנשפך אל נהר הירדן).
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל שרך • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל שעל • נחל יסף • נחל כזיב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נזכרים באנה פרנק

| --- | --- |

 בימוי:  Jon Blair 
 שחקנים ראשיים:  גלן קלוז 
 מוזיקה:  קרל דייוויס 
 צילום:  ברי אקרויד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Classics, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1995 
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט תיעודי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   annefrankremembered
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נזכרים באנה פרנק (באנגלית: Anne Frank Remembered) הוא סרט תיעודי בריטי משנת 1995 שהופק ובוים על ידי ג'ון בלייר ועוסק בחייה ויומנה של אנה פרנק. הסרט הופק בשיתוף עם בית אנה פרנק, ערוץ דיסני ו-BBC, וכולל קריינות מאת קנת בראנה וקטעים מיומנה של פרנק שהוקרא על ידי גלן קלוז. הוא שודר במקור בטלוויזיה באפריל 1995 לפני שהוקרן בקולנוע על ידי Sony Pictures Classics בפברואר 1996.
מיפ גיס, האישה שעזרה להגן על המשפחה, ושהצילה את היומן לאחר שהקבוצה הוסגרה, שיתפה פעולה עם בלייר ומתראיינת על זיכרונותיה מהסתרת משפחת פרנק. בסרט יש גם ראיונות עם חנה גוסלר ("הנלי") וג'קלין ואן מארסן, שתיים מחברותיה של אנה פרנק, ואף ישנם ראיונות ארכיוניים גם אוטו פרנק, אביה של אנה.
בלייר צילם במיקומים האמיתיים של חייה של פרנק, כולל השכונה שבה גדלה, תעלת פרינסנחראכט באמסטרדם, ומחנות הריכוז וסטרבורק ואושוויץ.
מכיוון שהסרט נוצר בשיתוף עם בית אנה פרנק, הסרט אף כלל את צילומי הסרט הידועים היחידים שצולמו של אנה פרנק. קטע הסרט הקצר צולם ב-1941 בחתונה בפרבר של אמסטרדם שבו התגוררה משפחת פרנק. אנה פרנק מצולמת למשך 7 שניות במהלך הסרטון.
מרגרטה סטריאן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  16 במרץ 1897 בוזאו, ממלכת רומניה 
 פטירה:  9 בספטמבר 1992 (בגיל 95) כפר סבא, ישראל 
 שם לידה:  מרגרטה ויינברג
 תקופת הפעילות:  מ-1926
 
מנרגרטה סטריאן (בלידה-מרגרטה ויינברג) (ברומנית:Margareta Sterian - 
Margareta Weinberg,  ‏ 16 במרץ 1897 - 9 בספטמבר 1992) הייתה ציירת, סופרת ומתרגמת יהודיה-רומניה. באמנות נחשבת לנציגה של הזרם האקספרסיוניסטי, ואחרי מותה רואים בה אחת האמניות הגדולות של רומניה במאה ה-20.
קורות חייה > ילדות וצעירות

מרגרטה ויינברג נולדה ב-1897 בעיר בוזאו ברומניה.
אמה נפטרה בילדותה ומשום כך גודלה בהמשך על ידי סבתה. 
למדה בבית הספר התיכון האוונגלי בבוקרשט, שבו לימד את השפה הרומנית הסופר יואן סלאביץ' והמורה לציור שלה היה הצייר-החרט ריכרד קניזיוס. בחופשות הקיץ בבוזאו קיבלה שיעורי ציור מהצייר המקומי גורה מירצ'סקו.
בשנים 1929-1926 למדה ציור, ציור דקורטיבי והיסטוריה של האמנות באקדמיית רונסון בפריז,  אצל רוז'ה ביסייר ואמדה דה לה פטלייר.
בו זמנית למדה בבית הספר של הלובר, בקורסים של לואי אוטקר (תולדות הציור)  ופול ויטרי (תולדות הפיסול).
קורות חייה > הקריירה האמנותית

בשובה לרומניה,  בקיץ 1929 במסגרת הסמינר לסוציולוגיה, אתיקה ופוליטיקה של 
אוניברסיטת בוקרשט  השתתפה במסע המונוגרפי בכפר דרגוש, בניהולו של הפרופסור דימיטריה גוסטי.  בדצמבר אותה שנה השתתפה בתערוכה שאורגנה על ידי הסמינר, בה הציגה ששה דיוקנאות של איכרים וילדים מדרגוש.
בו זמנית בדצמבר 1929-ינואר 1930 הציגה ב"אולם מוצרט" בוקרשט תערוכה אישית ראשונה. הציגה בה ציורי נוף, של טבע דומם ו30 תמונות ממחזור הדיוקנאות "ילדי דרגוש".
סטריאן השתתפה בסלונים הרשמיים  במסגרת התערוכות שאורגנו על ידי הקבוצות אמני אוונגרד "סינדיקט האמנויות היפות", "אמנות חדשה" "קבוצתנו",קריטריון" ו"קונטימפוראנול".
ב-1932 לקחה חלק התערוכה השנתית הראשונה של קבוצת האוונגרד "Arta Nouă" (אמנות חדשה) לצדם של מרסל ינקו, אנרי דניאל, מקס הרמן מקסי ומיליצה פטראקשו. 
בנוסף הייתה חברה בקבוצת "קריטריון" שהוקמה ב-1933 על ידי  אמנים מקבוצת "קונטימפוראנול" .
בשנים 1936-1933 שיתפה פעולה סטריאן עם מרסל ינקו בעבודות קרמיקה ופרסקו במספר בניינים בבוקרשט. תערוכתה  האישית השנייה בבוקרשט התקיימה ב-1933 בסטודיו "הספר". (Hasefer)
יחד עם מק קונסטנטינסקו, מקסי, מרסל ינקו, מיליצה פטראשקו ונינה ארבורה, השתתפה סטריאן בתערוכת האמנות המודרנית הרומנית שאורנגה ב-1934 ברומא על ידי פיליפו תומאזו מארינטי. ב-1935 הציגה תמונות בתערוכה השלישית של קבוצת "קונטימופראנול" לצידם של לאון זאק, ג'ורג'ו דה קיריקו ואחרים. 
עבדה בהמשך לתקופה כתפאורנית ויוצרת תלבושות  במופעים הבלט "סימפוניית הריקוד" ו"פרלוד ספרדי" בבית האופרה בבוקרשט. 
הציגה בתערוכות רבות של אמנות רומנית בחוץ לארץ  - ברומא, בודפשט, ז'נבה, פריז (1937), לידנשייד, כמו כן בתערוכות בינלאומיות חשובות בוורשה (1934), פריז, פראג (1962) מינכן (1968), איסטנבול (1967), לוזאן  (1968) דיסלדורף, בודפשט וכו'. 
בימי החוקים האנטישמיים ברומניה בשנים 1944-1940  סטריאן הציגה את יצירותיה  בעילום שם או חתומות בראשי תיבות.
האירוע האחרון שבה השתתפה בשמה האמיתי היה בסלון הסתיו הרשמי של 1940.
בתום מלחמת העולם השנייה התאפשר לה לשוב לתערוכות השנתיות והסלונים של רומניה, וכן בתערוכות של אמנות רומנת בבודפשט, ורדה, מוניך, ז'נבה, פריז ואיסטנבול.
המלומד יורדן קימט כתב עליה מאוחר יותר ב"ספר ידידיי"
הגברת הטובה ובעלת ההשראה של הדור שלה. האירה את המציאות שבה חיה, ציירה וכתבה באמצעת רוחניותה הלא מציאותית, החפה משגעונותיה השערורייתיים של התקופה
סגנונה של סטריאן שמר לאורך הזמן על רצף מבחינת טווח הצבעים והגישה הפלסטית השטוחה,  אולם פיתחה  צורות ביטוי וזוויות חדשניות שונות  תוך מעבר מריאליזם  לפעמים נאיבי, אל סימבוליזם.
היא ציירה סצנות עירוניות של יריד והמונים, תוך רגישות למנהגים ומסורות, אותם תיארה במבט נוסטלגי  - כמו ב"חתונה יהודית"  (1938-1937)
תמונותיה וציוריה נוטות לפנטסנטיות, בהשפעת שאגאל וגויה ומשייכות אותה לזרם האקספרסיוניסטי האירופי.
קורות חייה > פעילותה הספרותית

מרגרטה סטריאן פרסמה את קובץ שיריה הראשון  ב-1945. 
אחר כך כתבה כמה קובצי פרוזה קצרה, למשל "זיכרונות מסע"  (1971) ואת הרומן "טירת המים"  (1972) 
שירה נקבצו בכרך (Soare difuz" (1979  - שמש דיפוזית)
תרגומיה

סטריאן תרגמה מספרי ויליאם פוקנר, וולט ויטמן, יוג'ין או'ניל, כמו כן אנטוטלוגיות של שירה אמריקאית, פולנית ואירית. 
יחד עם המשוררת  דוסה-צ'ארה-רוזנקרנץ פרסמה ב-1935 את האנטולוגיה "השירה הפולנית העכשווית"
חייה הפרטיים

הייתה נשואה פעמיים, קודם עם בנקאי מן העיר פלוישט ובפעם השנייה - עם פאול סטריאן, משורר, יועץ כלכלי ודיפלומט. התגרשה ולא התחתנה שוב.
ציורים

דיוקן
מטריה ירוקה
פרק בדרך להרלם
בלצ'יק
פרחים חרדים
המכונית האדומה
ג'ונגל של חלום
כלבי ים בזירה
יישוב בהר
מאחורי המסך
אצל הליצנים
אגרטל עם פרחים
שקיעה בדלתא של דנובה
סצנת קרקס
דרך ללא חזרה
איורים לספרו של וסילה וויקולסקו
בקרקס
אורות הכרך
פרחים
חתונה בחצר האחורית
נוף בצאפולוי
חתונה יהודית
הלאה
סויטה
פרחים
ללא כותרת
חג הפסחא סכפר
פרוכיה בהרים עם בתים צבועים
סצנה עם שני פרצופים
נוף עם מים
נוף
אביב
קרקס באוהל
מראה מהסטודיו של האמנית
הבת של פרעה
האזעקה
בריחת הכלה
יום ראשון בבריאזה
אגדת הדייג
בין הרי געש בוציים
פרסים ואותות הוקרה

1930 - פרס משרד האמנויות לציור
1937 - מדליית ארד לציור בתערוכה הבינלאומית של האמנויות והתעשייה בפריז
1985 - הפרס המיוחד של איחוד האמנים הפלסטיים ברומניה
יקירת העיר בוזאו.
הנצחה

1993 - הצייר מירצ'ה ברזוקה הקים את קרן "מרגרטה סטריאן" המעניקה  במוזיאון הלאומי לאמנות בבוקרשט פרסים על התערוכות הטובות ביותר של השנה, עבודות בתחום המוזיאוגרפיה ובאמנות הפלסטית
2002 - בית הספר התיכון בעיר בוזאו קיבל את שמה
2009 - יצירות שלה נתרמו על ידי העזבון שלה למוזיאון הלאומי לאמנות בבוקרשט ולהמוזיאון לאמנות בטימישוארה.
ספרים

1945 - Poezii
1969 - Poeme
Evocǎri de cǎlǎtorie  1970 (זיכרונות מסע)
Castelul de apă  1972  (טירת המים) - רומן
Din petece colorate - patch-work 1977  (מטלאים צבעוניים)
1979 Oblice peste lume (אלכסונים על העולם)  ספר אוטוביוגרפי
Poeme, imagini, proze  2004  (שירים, דימויים, פרוזות)
1934 - איירה 55 דיוקנאות ב "אנטולוגיה של המשוררים הצעירים" Antologia poeților tineri מאת זכריה סטאנקו
1982 - ערכה ואיירה את ספרו של וסילה ווייקולסקו "הסונטות המדומות האחרונות של שייקפסיר - בתרגום דמיוני "
Ultimele sonete închipuite ale lui Shakespeare în traducere imaginară"
לקריאה נוספת

1977- Olga Bușneag -  Margareta Sterian, Meridiane, București
Constantin Prut Dicţionarul de Artă Modernă  Editura Albatros, 1982, Bucureşti;
הערות שוליים

1 2 3 4  דוינל טרונארו
1 2 3 4  C.Prut עמ' 420
1 2 3  מריוקה סטאנצ'ו
↑  פרסי מרגרטה סטריאן באתר מודרניזם - ברומנית
↑  רדיו רומניה מוזיקל ב-8 בדצמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268296605171  PLWABN: 9810637361505606  BnF: cb12777962t (data)  GND: 121152855  ISNI: 0000 0000 6684 1196  LCCN: n50020783  NLG: 91652  NTA: 070179964  RKD: 323763  SUDOC: 095157271  ULAN: 500345442  VIAF: 72242238   WorldCat (עם VIAF): 72242238
מרמיטה שעירה

| מרמיטה שעירה |
| --- | --- |
 מרמיטה שעירה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי סנאי
משפחה:: סנאיים
סוג:: מרמיטה
מין:: מרמיטה שעירה
שם מדעי
 Marmota caligata ‏אששולץ, 1829
תחום תפוצה


מרמיטה שעירה (שם מדעי: Marmota caligata) היא מין של מרמיטה ממשפחת הסנאיים החיה בצפון-מערב אמריקה הצפונית. היא מכונה באנגלית: "the whistler" - "השרקנית", עקב קריאות האזהרה הרמות שלה.
תיאור

מרמיטה שעירה היא מהגדולות שבבני משפחת הסנאיים, אם כי בממוצע היא קטנה יותר מהמרמיטה האלפינית ודומה בגודלה למרמיטה אולימפית (Marmota olympus) ולמרמיטת ונקובר (Marmota vancouverensis), אשר לעיתים נכללות במין זה. המרמיטה מגיעה לאורך של 62–82 סנטימטרים עם זנב באורך 17–25 סנטימטרים. המרמיטות בעלות דו-צורתיות זוויגית בולטת והזכרים גדולים בהרבה מהנקבות במרבית תת-המינים. משקלה של המרמיטה משתנה לאורך השנה עקב תרדמת החורף הארוכה שלה. כאשר היא מתעוררת, בסביבות חודש מאי, משקלה עשוי להגיע ל-3.75 ק"ג, ועד חודש ספטמבר היא עשויה להגיע למשקל של עד 7 ק"ג. מספר פרטים יכולים להגיע למשקל של 10 ק"ג, והשיא שנמדד היה פרט במשקל 13.5 ק"ג.
למרמיטה שעירה פרווה ארוכה אפורה כהה עד חומה כהה, ולעיתים שחורה. הפנים בהירות יותר בגווני אפור עד אפור בהיר. האף והשפתיים מוקפים באזור לבן המוקף פס שחור. המרמיטה היא מכרסם מגושם יחסית, בעל רגליים רחבות, גוף עגלגל, אוזניים קצרות וזנב רחב ושטוח.
המרמיטות חיות לאורך מורדות הרים עד גובה 2,500 מטר, מאלסקה עד לדרום נהר היוקון שבדרום קנדה, וכן בוושינגטון, במונטנה ובאיידהו שבארצות הברית. הן שוהות במחילות באדמה, בהן הן נחות ואוכלות. הן חיות ביחידות משפחתיות קטנות וישנות יחדיו במשך החורף.
תיאור > תת-מינים

Marmota caligata caligata
Marmota caligata cascandensis
Marmota caligata okanagana
הערות שוליים

↑  מרמיטה שעירה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561450805171
מרכז למחקרי יהדות מתקדמים

| --- | --- |

 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  1907–הווה (כ־117 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  39°56′50″N 75°08′55″W﻿ / ﻿39.947222222222°N 75.148611111111°W﻿ / 39.947222222222; -75.148611111111
 katz.sas.upenn.edu
  (למפת פילדלפיה מוגדלת) מרכז למחקרי יהדות מתקדמים(למפת פילדלפיה רגילה) מרכז למחקרי יהדות מתקדמים
 
הבניין הראשון של אוניברסיטת דרופסי
המרכז למחקרי יהדות מתקדמים (באנגלית: Center for Advanced Judaic Studies) באוניברסיטת פנסילבניה הוא המוסד היחיד בעולם המוקדש למחקר פוסט-דוקטורט בתרבות יהודית. הוא נמצא ברובע העתיק של פילדלפיה. מנהל המרכז הוא פרופ' סטיב ויצמן (בעבר עמד בראשו פרופ' דוד רודרמן).
היסטוריה > דרופסי קולג'

המכון הידוע היום בשם מרכז ללימודי יהדות מתקדמים נוסד ב-1907 כדרופסי קולג' ללימודי עברית ונושאים קרובים (Dropsie College of Hebrew and Cognate Learning) ולבסוף כאוניברסיטת דרופסי. היא נקראה על שם התורם,  משה אהרן דרופסי (1821–1905) שהיה גֵר שציווה את כל הונו לקידום הוראת העברית והשפות הקרובות ובספרויות שלהן.
דרופסי העניקה יותר מ-200 תוארי דוקטור בין הקמתה עד סגירתה כמוסד המעניק תארים ב- 1986. היא גם המו"ל של Jewish Quarterly Review שנחשב בזמנו ככתב העת היוקרתי ביותר בתחום מדעי היהדות .
אחרי סגירתה ב-1986 כמוסד מעניק תארים היא נעשתה לאחד המוסדות החשובים בארצות הברית בהם יש תוכנית פוסט דוקטורט בין תחומית. היא התאחדה עם אוניברסיטת פנסילבניה ב- 1993 ואחרי כן שונה שם המוסד למרכז למחקרי יהדות מתקדמים. הוא ממשיך לפרסם את Jewish Quarterly Review שהוא כתב העת הוותיק ביותר היוצא לאור בתחום מדעי היהדות באנגלית.
עמיתים

כיום תומך המרכז ב-24 עמיתים בכל שנה המנהלים את המחקרים שלהם באוניברסיטת פנסילבניה. כל עמית מקבל משרד משלו במרכז העיר פילדלפיה והעמיתים נפגשים לסמינר פעם בשבוע. החיבורים שהם כותבים מתפרסמים בתום שהותם בתוכנית על ידי הוצאת אוניברסיטת פנסילבניה.
בכל שנה יש נושא מיוחד. החוקרים פונים אם נושא מחקרם העכשווי מתאים לנושא של אותה שנה. כך למשל, הנושא עבור השנה האקדמית 2005-6 היה "הספר היהודי: טקסטים והקשרים השוואתיים". הנושא לשנה 2006-7 היה "חייהם של יהודים, נוצרים ומוסלמים תחת שלטון החליפים והסולטאנים".
ספרייה

צירוף ספריית דרופסי/אננברג עם זו של אוניברסיטת פנסילבניה יצר אוסף של 350,000 כרכים ביודאיקה הכולל יותר מ-8,000 ספרים נדירים ומבחר של לוחות בכתב היתדות. הטקסטים הזמינים לחוקרים הם בעברית, אנגלית, גרמנית, יידיש, לדינו, ערבית ולטינית.
כמו כן יש 451 קודקסים ב-11 סוגי אלפבית ב-24 שפות ודיאלקטים. בין השפות והדיאלקטים נכללים ערבית יהודית, ארמנית, טלוגו וסורית. משלימים את האוסף קטעים מגניזת קהיר וקטעים אחרים הכתובים בקופטית ובכתב דמוטי על פפירוסים.
יש ברשות הספרייה, גם, מכתבים של יותר מ-50 מנהיגים יהודים אמריקאים מן המאה ה-19 והמאה ה-20. ביניהם מכתבים של יצחק ליסר, אברהם נוימן, כורש אדלר (שהיה נשיא של דרופסי קולג'), שבתאי מוראיס ואחרים.
חברי סגל בדרופסי קולג'

כורש אדלר, מנהיג יהודי דתי וחוקר – נשיא.
מקס מרגוליס, חוקר שפות שמיות ומקרא.
זאב חומסקי, בלשן עברי ידוע ואביו של נועם חומסקי
בנציון נתניהו, היסטוריון של היהודים בספרד בימי הביניים ואביהם של בנימין ויוני נתניהו
רפאל פטאי, אתנוגרף ואנתרופולוג
שלמה קלמן רייף, היסטוריון ומומחה לעברית של ימי הביניים
שלמה צייטלין, היסטוריון העוסק בתקופת בית שני והנצרות המוקדמת.
הערות שוליים

1 2  Kiron, Arthur (2000). "The Professionalization of Wisdom: The Legacy of Dropsie College and Its Library" (PDF). University of Pennsylvania. p. 20. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-09-07. נבדק ב-2014-02-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2172 3994  LCCN: no2001093393  VIAF: 142225698   WorldCat (עם VIAF): 142225698