לעשות מגדר
לעשות הבדל

לעשות הבדל הוא מושג שצמח מתוך הרעיון הקודם של הכותבים "לעשות מגדר", שהוצג באגודה הסוציולוגית האמריקאית בשנת 1977 על ידי קנדס ווסט ודון צימרמן ופורסם במגדר וחברה בשנת 1987. בשנת 1995 ביקשו קנדס ווסט ושרה פנסטרמרייקר להרחיב את רעיון המגדר כחלק מתהליך אינטראקציה מתמשך לתחומי הגזע והמעמד.
הם טוענים כי לא ניתן לחשוב על המפגש בין שלוש הקטגוריות הבסיסיות הללו - גזע, מעמד ומגדר - ולסווג את ההבדל החברתי במובן מתמטי או אפילו היררכי לחלוטין. כלומר, פשוט לחבר מושגים אלה כמשתנים במודל רגרסיה מרובה, כדי לחזות את הצלחת החיים בחברה מסוימת ולספק דרך פשוטה יותר להסתכל על ההשפעות היחסיות שלהם. אך, מודל זה לא מצליח לספק בסיס הולם להבנה עמוקה של הרעיון. במילים אחרות, אם בתחתית רשימה מופשטת כלשהי של אוכלוסיות מוחלשות, נציב אישה עניה ושחורה המתגוררת בארצות הברית עם חסרון חברתי מובהק, לא נצליח ללמוד בצורה מעמיקה דיו על האופן שבו גזע, מעמד ומגדר הכווינו ותרמו למיצובה של אותה אישה כיום. הניתוח שלהם מתמקד בהבדלי הליבה הללו מנקודת מבט אתנו-מתודולוגית ובכך מעביר את המוקד ממאפיינים אישיים. במקום זאת, הם מבינים תהליכים כ"מאפיינים מתעוררים של מצבים חברתיים", המייצרים בו זמנית תוצאות שונות, באופן שיטתי, עבור קבוצות חברתיות וכן את הרציונל לפערים כאלה.
המחברים טוענים כי הסיבה לכך שגזע ומעמד לא הובאו בחשבון כראוי בעבודות קודמות נובעת מכך שהתנועה הפמיניסטית הייתה בעבר מחוזן של נשים ממעמד הביניים הלבן בעולם המפותח, שלא הושפעו מספיק או שאינן תואמות לאופיים של דיכויים אלה. יתר על כן, מעטות הנשים שנמצאות מחוץ למעגל הפריווילגי שהצליחו לקבל גישה למוסדות להשכלה גבוהה, מה שאולי היה מאפשר להן לעסוק בשיח האקדמי ובפעילות בנושא החסרונות הללו. גם אם כן, שומרי הסף באקדמיה ובעיתונים מובילים מקשים על התהליך הזה והופכים אותו אף יותר קשה להשגה ולביצוע. אולי גזענות גלויה ואפליה מעמדית פחות ניכרים כיום במוסדות אלה, אך הנטייה לראות את העולם באופן שמקטין את חווית הקבוצות השוליות, נותרה בעמדות הכוח.
התמה המרכזית של "הבדל" נועדה להמחיש כיצד מושגי הגזע והמגדר נתפסו, שלא בצדק, כמנבאים התנהגותיים וקשורים ביולוגית אצל אנשים בעלי צבע עור או מין מסוימים. המשותף בקטגוריות שרירותיות אלו, במקצת מוגזם לעיתים קרובות, והתנהגות הקבוצה הדומיננטית ביותר בקטגוריה (למשל גברים לבנים עשירים או נשים לבנות עשירות) הופכת לאידיאלית כדרך המתאימה היחידה למלא תפקיד חברתי אחד. המשגה זו משמשת כאמצעי להדיר ומהווה סטיגמה נגד מי שאינו יכול להתיישר לפי סטנדרט זה. תהליך זה של "לעשות הבדל" מתממש באינטראקציות הבין-אישיות שהן חלק בלתי נפרד מחיי היום-יום ודרך כך, מאשררים ומשחזרים את המבנה החברתי. התנסות בעולם באמצעות יחסי הגומלין בין מאפיינים חיוניים אלה ובעיקר באמצעות מסגרת ההתייחסות של הקבוצה הדומיננטית (אינטרסים כוחניים), מייצרת דפוס של חשיבה והתנהגות המשחזר את אי-השוויון החברתי.
מחקר מדעי החברה הטיל ספק בטענה לפיה גזע יכול פשוט להתמזג עם צבע, כמו שמין לא יכול פשוט להתמזג עם איברי המין, או מעמד עם משכורות. מעמד אולי לא נראה כנוטה לרעיונות לגבי בידול חברתי טבעי, אך בתוך חברות קפיטליסטיות, לעיתים קרובות מניחים שמצבו הכלכלי של האדם הוא אינדיקציה ישירה פחות או יותר ליכולותיו להתקדם בחברה. מאחר שנשים וכל מי שאינו משויך לגזע הלבן לעיתים קרובות יותר סובלים מעוני, אזי מתקיימת ההנחה בחיסרון החברתי של קבוצות אלו, אך הנחה זו לא מדוברת אלא מתקיימת בשתיקה.
גישת המבניות החברתית הניחה את תשתית ההסבר העיקרית בדיונים בנושא, בכך שפרסמה שהמשמעות של ה'סטטוסים המיוחסים' כביכול, תלויים למעשה בהקשר החברתי בו אנו נמצאים. כלומר, גזע, מעמד ומגדר אינם רק עובדות מדעיות אובייקטיביות, אלא תהליכים דינמיים של בניית רמזים להתנהגות מוסרית (שניתן לתת עליהם דין וחשבון באופן אישי) בנסיבות מסוימות. אלו התהליכים המתרחשים ללא הרף, ולא איזו תוכנית אלוהית ומפוארת המגדירה את המבנה החברתי. אנשים "עושים הבדל" כאשר הם מודים (ביודעין או שלא) כיצד הסיווג שלהם הופך אותם לאחראים חברתית לפעול באופן מסוים בסיטואציה. עם זאת, כאשר אנשים מכיילים מחדש את "עשיית ההבדל" כדי לייצר דרכים חלופיות להמשגת דפוסי האינטראקציה, זה יסתכם בשינוי חברתי.