היסטוריה של הקרטוגרפיה
ציר הזמן של התפתחות הקרטוגרפיה

| --- | --- |
שנה: מפה
לפני הספירה הנוצרית: 
25,000: בחפירות ארכאולוגיות התגלתה מפה חרוטה על חט של ממותה המתארת הר, נהר, עמקים ודרכים באיזור פבלוב בצ'כיה.
20,000: הנהר דרלינג באוסטרליה תואר על גליל אבן על ידי  הילידים.
15,000: במז'יריץ' שבאוקרינה התגלתה מפה חרוטה על עצם של ממותה.
2,350: מפה על לוח חרס בגודל 7.6*6.8 ס"מ שנמצאה בשנת 1930 בחפירות העיר העתיקה נוזי בעיראק מתארת עמק של נהר בין שני הרים. המקרא בכתב  חרטומים. ההרים מסומנים באמצעות חצי עיגולים חופפים, הנהרות באמצעות קוים והערים באמצעות עיגולים. במפה מסומנים גם ארבע רוחות השמיים.
1,400 - 1,200: מפה המתארת את העיר ניפור, עיראק
900 - 700: מפת העולם הבבלית (אנ'), היא המפה העתיקה ביותר שהשתמרה עד היום המתארת את העולם כפי שהיה מוכר לבבלים באותם הימים. המפה חרוטה על לוח חרס. במרכז המפה הנהר פרת, העירים בבל, שושן, אוררטו והבאן בירת הכשים. מסופוטמיה מוקפת באוקיינוס. למפה מקרא בכתב יתדות. שבע הערים מסומנות בעיגולים וגופי המים בקווים.
610 - 546: אנקסימנדרוס, פילוסוף  יווני, היה הראשון שצייר מפה של האזורים המאוכלסים של העולם כפי שהיו מוכרים ליוונים.
550 - 476: הקטאיוס ממילטוס, היסטוריון וגאוגרף יווני, שיפר את המפה של אנקסימנדרוס. היבשות אירופה, אסיה ולוב (אפריקה) מסודרות  סביב הים התיכון ומוקפות באוקיאנוס.
515: סקילקס איש קריאנדה, מגלה ארצות וסופר יווני , חיבר על בסיס נסיונו האישי, את  מדריך השיט (פריפלוס)  הראשון בים התיכון ובים השחור
400: המפות הסיניות העתיקות ביותר שהשתמרו מתוארכות למאה הרביעית לפניה הספירה והן התגלו בשנת 1986 בחפירות הארכאולוגיות באתר פנגמטן (אנ') (( (pinyin: Fàngmǎtān), באזור גאנסו של היום. המפות, המצוירות בדיו שחור על לוחות עץ, מציגות את מערכת היובלים של הנהר יאנגצה. הנהרות מסומנים בקווים, יישובים מסומנים בסמלים, המרחקים בין נקודות לאיסוף עצים ניתנים ביחידת מידה לאורך סינית מסורתית (לי) והצפון נמצא למעלה.
275 - 195: ארטוסתנס , מתמטיקאי, גאוגרף ואסטרונום יווני, הכניס לשימוש את קווי האורך ואת קווי הרוחב  אותם הניח על גבי מפת העולם כאשר נקודת המוצה שלהם בעיר רודוס. הוא חילק את כדור הארץ לחמישה אזורי אקלים לפי הצעתו של קודמו , הפילוסוף היווני פרמנידס.
200: בחפירות הארכאולוגיות שבוצעו בשנת 1973 בתל Mawangdui (אנ') נמצאו שלוש מפות מצוירות על בד משי: מפה טופוגרפית, מפה צבאית ומפת מחוז. במפות סמלים רבים ומידע על האוכלוסייה המקומית. במפות אלה הדרום נמצא למעלה.
200: בחפירות באתר פנגמטן נמצא שריד של מפה טופוגרפית מצוירת על נייר המציגה הרים, אפיקי מים ודרכים.
לספירה הנוצרית: 
70 – 130: מרינוס איש צור, גאוגרף, קרטוגרף ומתמטיקאי יווני ממוצה פניקי, פיתח שיטה חדשה לעריכת מפות ניווט שכללה הגדרת המיקום באמצעות קו הרוחב וקו האורך. קו האורך הראשון (0) במערכת הקואורדינטות הגאוגרפיות שלו עבר דרך איי המבורך, איים מיתולוגיים שמיקומם נקבע מאוחר יותר באיזור האיים הקנריים. קו הרוחב לייחוס היה קו הרוחב העובר דרך האי רודוס.  מרינוס התבסס בעבודתו על  עבודותיהם של קודמיו ועל יומני מטיילים. הוא היה הרומאי הראשון שהציג את סין על מפה ואשר פיתח שיטה לייצוג פני השטח של כדור הארץ על פני משטח דו-ממדי (היטל). שיטה זאת נמצאת בשימוש הקרטוגרפים עד היום. 
150: בספרו "המדריך לסרטוט כדור הארץ"  (ביוונית: Γεωγραφικὴ Ὑφήγησις ) מסביר תלמי כיצד יש לסרטט מפות עבור העולם הרומי המוכר בזמנו, תוך שימוש בקואורדינטות. עבודתו הסתמכה על עבודותיהם של  מרינוס איש צור ושל אֵרָטוֹסְתֶנֶס ועל מידע שצורף למפות האימפריה הפרסית הקדומה. למרות שהספר היה אמור להכיל מפות, מפות אלה לא  השתמרו. המפות שוחזרו  על ידי קרטוגרפים שונים בתקופות שונות' על פי המדריך.
267: פיי שיו (Pei Xiu) שר העבודות בממלכן ג'ין הגדיר שישה עקרונות עליהם יש להקפיד בציור מפות ביניהם שימוש בקווי רשת וקנה מידה למדידת מרחקים.  עקרונות אלה יושמו כבר על ידי קרטוגרפים קודמים אך ללא הקפדה יתרה על הדיוק.
605: פיי ז'ו (Pei Ju) (אנ')' קרטוגרף, דיפלומט, מדינאי וסופר סיני בתקופת שושלת סווי, כתב את העבודה  "מפות והערות בעניין האזור המערבי" (piniyn: Xiyu Tuji)  בה תיאור של שלוש דרכים מרכזיות בדרך המשי, בליווי מפות שלא השתמרו.  באותה התקופה התפתחו גם מדריכים גיאוגרפיים שכונו "מפות והסכמים" בהם מידע טקסטואלי וויזואלי מעודכן אודות דרכים, נהרות, תעלות וציוני דרך, באמצעותם השלטון המרכזי שמר על השליטה ועל הביטחון של סין המאוחדת.
מפות עתיקות