stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולבי קייב
קריירה > בוגרים

קייב בילה את רוב שלוש השנים הראשונות בקריירה המקצועית שלו עם פרובידנס ברוינס, מליגת ההוקי האמריקאית. במהלך העונה האחרונה בחוזה שלו עם הברוינס בשנים 2017–2018, שיחק בליגת NHL לראשונה. את הופעת הבכורה שלו ב-NHL, ערך לצד חברו לקבוצה הצעירה של ברונקוס לשעבר, ג'ייק דה ברוסק, בניצחון 1–2 על ויניפג ג'טס. לאחר מכן הוא הוחזר לפרובידנס בעקבות המשחק.
ב-17 בדצמבר 2018, קייב הבקיע את שער הקריירה הראשון שלו ב-4:0 על מונטריאול קנדיינס. הוא נשאר עם בוסטון בהמשך העונה. ב-15 בינואר 2019, עזב את הברוינס לאחר שזומן על ידי אנשי אדמונטון אוילרס. לאחר 11 משחקים בשורות הקובצה הוא עבר לקבוצה מקליפורניה שמשחקת בליגת AHL.
מותו

קייב סבל מדימום מוחי בליל 6–7 באפריל 2020. הוא מת לאחר שהיה שרוי בתרדמת, בשעות המוקדמות של 11 באפריל, בבית החולים סאניברוק בטורונטו.
הערות שוליים

↑  "Broncos move Eakin to Kootenay". Western Hockey League. 9 בינואר 2011. נבדק ב-9 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Broncos Name Cave Captain". scbroncos.com. 26 בספטמבר 2013. נבדק ב-30 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Colby Cave". Elite Prospects. נבדק ב-11 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bruins sign Colby Cave to entry-level contract". Boston Bruins. 4 באפריל 2015. נבדק ב-4 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Oilers forward Colby Cave dies after suffering brain bleed". CBC.ca. 11 באפריל 2020. נבדק ב-11 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bruins recall Colby Cave on an emergency basis". Boston Bruins. 21 בדצמבר 2017. נבדק ב-21 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Colby Cave, with old friend on his line, makes NHL debut". Providence Journal. 22 בדצמבר 2017. נבדק ב-22 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Farrell, Sean (17 בדצמבר 2018). "Halak makes 22 saves, Bruins shut out Canadiens". nhl.com. National Hockey League. נבדק ב-17 בדצמבר 2018. Colby Cave scored his first NHL goal and had an assist... {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Oilers claim Colby Cave from Boston". Edmonton Oilers. 15 בינואר 2019. נבדק ב-15 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Oilers' Cave has surgery, remains in coma". TSN.ca. 7 באפריל 2020. נבדק ב-11 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
קאנדי

ערך זה עוסק בעיר בסרי לנקה. אם התכוונתם לעיר בעלת אותו שם בבנין, ראו .
קאנדי (בסינהלית: මහ නුවර (מאהה נווארה); בטמילית: கண்டி) היא עיר במרכז סרי לנקה, ובירת המחוז המרכזי(אנ'). היא שימשה כבירתה של ממלכת קאנדי(אנ') (1469-1815) ומהווה מרכז דתי ותרבותי, נמצא בה מקדש השן, אחד המקדשים הבודהיסטיים החשובים בעולם. בשנת 2012 התגוררו בה כ-125 אלף תושבים, והיא הייתה העיר השישית בגודלה במדינה, והגדולה ביותר מחוץ למטרופולין של הבירה קולומבו. ב-1988 הוכרזה העיר כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

העיר נוסדה ככל הנראה בתקופת שלטונו של ויקראמאבאהו השלישי(אנ') מלך גאמפולה(אנ') (1357-1374). מלכה הראשון של ממלכת קאנדי, סנה סמאתה ויקראמבאהו(אנ') החליט להקים במקום את בירתו, בעת שהממלכה הצעירה הייתה תחת חסותה של ממלכת קוטה(אנ'). למעט אפיזודה קצרה בתקופת שלטונו של ראג'אסינהה הראשון (1592-1581, המשיכה העיר לשמש כבירת הממלכה. המלך שבא אחריו, וימאלאדהארמאסורייה הראשון (Vimaladharmasuriya) שב לעיר, ואף הדף שתי התקפות של הפורטוגלים שניסו לכובשה. בכך, הייתה לממלכה היחידה על האי שלא נפלה בידי הפורטוגזים. לווימאלאדהארמאסורייה הייתה השפעה מכרעת על האי כולו, כאשר אימץ את הבודהיזם. הוא אף הביא לקאנדי את שרידי השן של הבודהה, והקים ב-1595 את מקדש השן בו היא נמצאת.
ב-1638 חתם רג'סינגה השני על הסכם עם ההולנדים, לפיו ישתפו פעולה מול הפורטוגזים, ולאחר סילוקם מהאי תשמור קאנדי על עצמאותה ותקבל את השליטה באזור החוף הפורטוגלי, ואילו הולנד תיהנה משליטה בסחר ובייצוא מהאי. ב-1656 הסתיימה המערכה מול הפורטוגלים בסילוקם מהאי, ואולם ההולנדים לא עמדו בחלקם בהסכם, והמשיכו לשלוט באזור החוף. ב-1761 הצליח המלך קיטרי סרי ראג'אסינהה לכבוש מידי ההולנדים את מרבית אזור החוף (למעט העיר נגומבו. במתקפת נגד ב-1763 השיבו ההולנדים את שליטתם בחוף, אך נכשלו בניסיונם לכבוש את קאנדי עצמה, לאחר שהוכרעו בידי מחלות, החום ולוחמה זעירה שנקטו נגדם לוחמים קאנדיאנים שהסתתרו ביערות הסובבים את העיר. ב-1765 הצליחו לבסוף לכבוש את העיר, אך מלחמת התשה שנוהלה נגדם לאחר מכן הביאה אותם לסגת מהעיר ולחתום על הסכם שלום ב-1766.
ב-1796 השתלטה האימפריה הבריטית על המושבות ההולנדיות, ובהן ציילון, כתוצאה מהמלחמות הנפוליאוניות. ב-1803 ניסו הבריטים לכבוש את קאנדי, אך נהדפו. בסופו של דבר נפלה העיר בידי הבריטים ב-10 בפברואר 1815, כמעט ללא התנגדות, ובכך הקיץ הקץ על הממלכה כולה. המלך סרי ויקראמה ראג'אסינהה נלקח בשבי, והעביר את שארית חייו בכלא במצודת ולור בטאמיל נאדו שבדרום הודו. ב-2 במרץ אותה שנה חתמו אצילי העיר על האמנה הקאנדיאנית, בה הכירו במלך אנגליה כמלכם, וקאנדי הוגדרה כשטח חסות בריטי.
בתקופת שלטונם גילו הבריטים שהאזורים ההרריים של סרי לנקה, ובהם אלו של קאנדי, טובים לגידול תה, והקימו תעשיית תה ענפה. מאחר שהתושבים המקומיים סירבו להיות מועסקים במטעי התה, הביאו הבריטים מאות אלפי טמילים מהודו לעבודה במטעים. במהלך השלטון הבריטי, פרצו שתי מרידות באזורי ממלכת קאנדי, האחת ב-1817 (מרד אובה) והשנייה ב-1848 (מרד מטאלה), אך שתיהן נכשלו. בעוד שמרד אובה הונהג בידי האצולה הקאנדיאנית ששאפה לחזור לימי הממלכה, מרד מטאלה נשא אופי עממי יותר, ונבעה מהמסים הכבדים שהטילו עליהם הבריטים.
עם הגיעם לאי, הפכו הבריטים את קולומבו לבירתם, וכתוצאה מכך התפתחה עיר זו, בעוד קאנדי מאבדת מחשיבותה. גם לאחר עצמאות סרי לנקה ב-1948, הייתה קולומבו לבירתה של המדינה החדשה.
גאוגרפיה ואקלים

קאנדי שוכנת בגובה של 465 מטרים מעל פני הים, בין רכס נאקלז לרכס הנתאנה. בתחומי העיר נמצא אגם קאנדי, אגם מלאכותי שנחנך ב-1807. בסמוך לגדה הצפונית של האגם מצויים מקדש השן ומרבית מבני הממשל החשובים. בהרים שצפונית-מזרחית לאזור זה, גם כן בתחומי העיר, נמצאת שמורת הטבע אודוואטאקלה (Udawattakelle).
האקלים בקאנדי הוא אקלים יער גשם טרופי. עקב גובהה היחסי ביחס לרוב חלקי האי, מזג האוויר בה גם חם פחות ביחס למרביתו. עונות המונסון נמשכות בין מאי ליולי ובין דצמבר לינואר.
דמוגרפיה

מרבית תושביה של קאנדי הם סינהלים, אך יש בה גם מיעוטים אחרים. בשנת 2007 הייתה החלוקה בעיר כלהלן:
| אוכלוסייה | מספר התושבים | באחוזים |
| --- | --- | --- |
| סינהלים | 77,560 | 70.48% |
| מוסלמים | 15,326 | 13.93% |
| טמילים סרי לנקים | 9,427 | 8.57% |
| טמילים הודים | 5,245 | 4.77% |
| מלאים | 931 | 0.85% |
| בורגרים | 810 | 0.74% |
| אחרים | 748 | 0.68% |
אתרים בולטים > מקדש השן

מקדש השן הוא אחד המקדשים הבודהיסטים החשובים בעולם. המקדש נבנה ב-1595 עבור שרידי השן של בודהה. למקדש יש גם חשיבות לאומית, פרט לחשיבות הדתית, מאחר שעל פי המסורת המקומית, מי שמחזיק בשן של בודהה שולט בסרי לנקה כולה. משכך, היה המקדש יעד אסטרטגי עבור הנמרים הטמילים במהלך הסכסוך הסינהלזי-טאמילי. ב-1989 אירע במקום פיגוע ירי בו נהרגו מספר בני אדם, ובפיגוע התאבדות שבוצע ב-1998 נהרגו 17 בני אדם ונזק נגרם למקדש.
אתרים בולטים > הארמון המלכותי

הארמון המלכותי של קאנדי שימש את מלכי קאנדי עד שהאחרון שבהם הודח בידי הבריטים ב-1815. בעבר, כלל מתחם הארמון גם את מקדש השן. חלק ממנו מכיל את המוזיאון הלאומי של קאנדי.
אתרים בולטים > הגנים הבוטניים המלכותיים בפראדנייה

הגנים הבוטניים המלכותיים בפראדנייה שוכנים כ-5 ק"מ ממערב למרכז העיר. הם משתרעים על פני 0.59 קמ"ר, מכילים למעלה מ-4,000 צמחים, ומדי שנה פוקדים אותם כ-2 מיליון מבקרים.
תחבורה

קאנדי ממוקמת כמעט במרכזה של סרי לנקה, והיא מהווה צומת דרכים חשוב. כביש A1 מחבר אותה עם הבירה קולומבו, כביש A9 עם ג'אפנה, כביש A10 עם קורונגאלה ופוטאלאם וכביש A26 עם מזרח האי. רכבות מחברות את העיר לקולומבו ולבאדולה. חברת סרי לנקן איירטקסי מפעילה טיסות לקולומבו במטוסי דה הבילנד קנדה דאש 6 טווין אוטר ממנחת. ממשלת סרי לנקה אישרה תוכנית להקמת שדה תעופה בסמוך לעיר בשנת 2011, ואולם נכון ל-2014 הקמתו טרם החלה.
ערים תאומות

הודו סולאפור, הודו
הערות שוליים

↑  נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסרי לנקה
שקנאי פיליפיני באגם קאנדי
הגנים הבוטניים המלכותיים בפראדנייה
נשים מתפללות בסמוך למקדש השן
ציורי קיר במקדש השן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557508605171  BnF: cb16504534h (data)  GND: 4109992-8  LCCN: n84018927  NKC: ge1150109  VIAF: 261686973   WorldCat (עם VIAF): 261686973 
אגם קאנדי
ריקוד קנדיאני
מקדש השן
קוסובו במשחקים האולימפיים

קוסובו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), לאחר שהוועד האולימפי הבינלאומי הכיר בוועד האולימפי שלה בשנת 2014.
היסטוריה

כשהייתה קוסובו חלק מיוגוסלביה, התחרו ספורטאים קוסוברים במסגרת המשלחת היוגוסלבית. ב-2008 הכריזה קוסובו באופן חד-צדדי על עצמאותה מסרביה. למעלה מ-100 מדינות הכירו בה עד כה, אך מדינות רבות אינן מכירות בה כמדינה עצמאית, והיא אינה חברה באו"ם. כתוצאה מהכרזת העצמאות, חדלו הספורטאים הקוסוברים ליטול חלק במסגרות הסרביות, ואף שסרביה עדיין רואה בקוסובו חלק בלתי נפרד ממנה, פעילות הספורטאים הקוסוברים במסגרות הסרביות לא הייתה מעשית, ובאולימפיאדות שנערכו מאז הכרזת העצמאות לא היו ספורטאים קוסוברים במשלחות הסרביות. ספורטאית קוסוברית אחת בכל זאת התחרתה באולימפיאדת לונדון (2012), הג'ודוקא מאילינדה קלמנדי, שהשתתפה כחלק מהמשלחת האלבנית, והודחה בסיבוב השני.
הוועד האולימפי של קוסובו, שהוקם כבר ב-1992, הוכר בסופו של דבר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בשנת 2014, על אף התנגדותה של סרביה, וקוסובו החלה להשתתף במשחקים האולימפיים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). להכרה אין השלכות על סוגיית ההכרה בקוסובו כמדינה, שכן בוועד האולימפי הבינלאומי חברים ועדים אולימפיים רבים של טריטוריות שאינן מדינות, כגון פוארטו ריקו, הונג קונג, הרשות הפלסטינית, ועוד.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, הראשונה בה השתתפה משלחת קוסוברית, התחרו 8 ספורטאים מקוסובו, והג'ודוקא מאילינדה קלמנדי, שהתחרתה בלונדון תחת הדגל האלבני, זכתה במדליית הזהב הראשונה בתולדות המדינה. יתר הספורטאים רשמו הישגים זניחים.
קוסובו ממקדת את מאמציה בענף אחד - ג'ודו נשים, בו היא מצטיינת, וגרפה שלוש מדליות זהב - אחת בריו 2016 ושתיים בטוקיו 2020.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת טוקיו (2020) | 2 | 0 | 0 | 2 |
| סך הכל | 3 | 0 | 0 | 3 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  ג'ודו | 3 | 0 | 0 | 3 |
| סך הכל | 3 | 0 | 0 | 3 |
ראו גם

קוסובו במשחקים האולימפיים לנוער
יוגוסלביה במשחקים האולימפיים
סרביה ומונטנגרו במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  היסטוריה: קוסובו תשתתף במשחקים האולימפיים ב-2016, באתר וואלה, 9 בדצמבר 2014
↑  הן כן, אנחנו (בינתיים) לא: המפתיעות שזכו בזהב, והמועמדים שנותרו לישראל, באתר ynet, 27 ביולי 2021
↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-14 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-14 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
צביעת המטוקסילין-אאוזין

צביעה של רקמת עור בהמטוקסילין-אאוזין. הגדלה X10.
צביעת המטוקסילין-אאוזין (באנגלית: hematoxylin and eosin stain, או בקיצור H&E) היא שיטת צביעה בהיסטולוגיה שנועדה להבחין בין תאים בעת מבט במיקרוסקופ, על פי השוני בין החלקים החומציים לבסיסיים ברקמה. השיטה מבוססת על שני הצבעים המטוקסילין, אשר צובע את גרעיני התאים ברקמה בצבע סגול, ואאוזין Y, אשר צובע את הציטופלזמה והמיטוכונדריה של התאים בצבע ורוד. זוהי שיטת הצביעה הנפוצה לצורכי אבחון רפואי.
בצביעה זו ההמטוקסילין נקשר לחומצות הגרעין ולהיסטונים, המורכבים מחומצות האמינו ליזין וארגינין, שלהן שייר חומצי. כמו כן, הוא צובע רשתית תוך-פלזמית מחוספסת. מכיוון שחלקים אלה נקשרים להמטוקסילין הם נקראים בזופיליים (אוהבי בסיס). האאוזין, לעומת זאת, נקשר לחומרי הציטופלזמה, למיטוכונדריה, לסיבי קולגן ולסיבי שריר. חלקים אלה נקראים אאוזינופיליים (אוהבי אאוזין) או אצידופיליים (אוהבי חומצה).
קיבוץ גלויות (תבליט)

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  גדולה עוגן
 תאריך יצירה:  1963
 טכניקה וחומרים:  אבנית בעבודת אובניים ובבניית-יד, שרפה בטמפרטורה גבוהה
 ממדים בס"מ
 רוחב:  300 ס"מ
 גובה:  800 ס"מ
 נתונים על היצירה
 מיקום:  קמפוס אדמונד י' ספרא, האוניברסיטה העברית, גבעת רם, ירושלים
 קואורדינטות:  31°46′36″N 35°11′45″E﻿ / ﻿31.776753582905°N 35.195910596875°E﻿ / 31.776753582905; 35.195910596875
 
"קיבוץ גלויות" הוא תבליט קרמיקה שיצרה גדולה עוגן בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם, ירושלים.
תיאור

תבליט הקיר "קיבוץ גלויות", הוקם על ידי גדולה עוגן בשנת 1963 בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם. היה זה חלק מפרויקט עבורו נוצרו גם קירות קרמיים על ידי ז'אן דוד ואהרון כהנא. התבליט הותקן, כנראה בסוף שנת 1963 או בתחילת שנת 1964 במקומו. התבליט מציג תיאור של דמויות המסודרות בקבוצות על בצורה של חצי גורן מתחת לדימוי של שמש. הדמויות מעוצבות בצורה ארכאית, ללא ניסיון לתיאור ריאליסטי של הדמויות. בעשיית התבליט השתמשה עוגן בשילוב בין דמויות שנפחיהן נעשו על גלגל אובניים, לבין יצירת אריחי-קיר מעוטרים בגדלים שונים. הצבעוניות של העבודה מבוססת בעיקרה על צבעוניות החרסית למרות שנעשה שימוש בחומרים שונים, כגון אנגוב או תחמוצת ברזל על מנת להדגיש דימויים שונים.
בעבודה, הממוקמת בקמפוס האוניברסיטה - מן ההישגים המוקדמים של התנועה הציונית בארץ-ישראל, מעניקה עוגן לעבודה ביטוי ציוני להבטחה האלוהית ל-"קיבוץ גלויות" על ידי תיאור התקבצות הדמויות השונות. מבחינה איקונוגרפית. חלק מן האריחים, לדוגמה, מעוטרים בדימוי של שורות איילים או של חוגלות או בדימוי של ארבה, העשויים לרמז על התרחשות התיאור במדבר. על ידי כך העבודה, מרמזת אולי, על חיבור בין יציאת מצרים וכניסת בני ישראל אל ארץ כנען. חלק מן הדמויות נושאות עמן תרנגולים, כביטוי של "מנחת עניים" עתידית.
קאנט 18

מטוס "קאנט 18", בין המצולמים: ויטוריו מוסוליני ו-ברונו מוסוליני בניו של הדוג'ה בניטו מוסוליני ואשתו רקלה מוסוליני
מטוס "קאנט 18" דגם "18bis"
קאנט 18 (באיטלקית: CANT 18) היה מטוס ימי דו-כנפי מסוג "ספינה מעופפת" וחד-מנועי שהוגדר כמטוס אימון לפרחי טיס שיועדו להטיס מטוסי נוסעים מתוצרת חטיבת כלי הטיס של יצרנית המטוסים האיטלקית Cantieri Riuniti dell'Adriatico (אנ') (שם רשמי: Cantieri Riuniti dell'Adriatico C.R.D.A) אשר אב הטיפוס ערך את טיסת הבכורה ב-1926.
מנהל התכנון והייצור היה המהנדס האווירונאוטי "Raffaele Conflenti" (אנ').
ממאפייני "קאנט 18"

יוצרו 29 יחידות.
"קאנט 18" היה מטוס ימי הבנוי מגוף מרכזי בולט. גוף המטוס התאפיין בתא טייס פתוח במצב קדמי שהסתיים מאחור בזנב צלב חד צדדי ובמישור אופקי מהודק.
תצורת הכנף הייתה דו-כנפית, עם כנפיים בגודל שווה המחוברות זו לזו על ידי סדרה של תמוכות ומוטות, כאשר התחתונה מצוידת במצוף איזון קטן.
ההנעה הופקדה על מנוע יחיד המותקן בתצורת דחיפה על הטירה הצינורית המרכזית ומחוברת למדחף עץ דו-להבי עם גובה קבוע.
מנוע V6 צילינדרים בטור, 7.389 ליטר מתוצרת "Isotta Fraschini" (איט') סוג מנוע "Isotta Fraschini V.6" (אנ').
1 מאייד.
גרסאות

"18" - במטוס הורכב מנוע V6 צילינדרים מתוצרת "Isotta Fraschini" (אנ') סוג מנוע "Isotta Fraschini V.6" (אנ'). יוצרו 17 יחידות.
"18bis" - במטוס הורכב מנוע 6 צילינדרים 14.780 ליטר מתוצרת "Isotta Fraschini"סוג מנוע "Isotta Fraschini Asso 200" (אנ'). יוצרו 10 יחידות.
"18ter" - גרסה צבאית, במטוס הורכב מנוע V12 צילינדרים, 18.995 ליטר מתוצרת פיאט, סוג מנוע "Fiat A.20" (אנ'). יוצרו 2 יחידות.
גרסאות > ארצות שירות

ממלכת איטליה ממלכת איטליה
פרגוואי פרגוואי
גרסאות > ארצות שירות > שירות צבאי

מטוס אימון - 12 יחידות סופקו ל-חיל האוויר המלכותי האיטלקי.
מטוס אימון - 2 יחידות היו בשירות האווירי של הצי של פרגוואי (Servicio Aéronautico de la Marina Uruguaya).
גרסאות > ארצות שירות > שירות אזרחי

מטוסי נוסעים - 25 יחידות (טייס + נוסע) שפעלו בשירות "Società Italiana Servizi Aerei" (אנ') (שם נפוץ: S.I.S.A) בבעלות ממשלת איטליה.
ראו גם

קאנט 6
קאנט 10
קאנט 13
קאנט 25
קאנט Z.511
הערות שוליים

↑  Libro commemorativo "Cantieri Riuniti dell'Adriatico – origini e sviluppo – 1857 – 1907 – 1957" edito nel 1957 dai Cantieri Riuniti dell'Adriatico nel centenario della fondazione dello Stabilimento Tecnico Triestino e nel cinquantenario del Cantiere Navale Triestino di Monfalcone.
↑  במטוס ימי מסוג "סירה מעופפת" הציפה מושגת באמצעות גוף המטוס עצמו, כמו באונייה. גוף כלי הטיס בנוי כך שבעת הנחיתה על המים הוא צף. על כנפי הספינה המעופפת מותקנים מצופים קטנים, המשמשים כמייצבים שנועדו לשמור על שיווי המשקל
↑  "קאנט 7" web.archive.org/web/20160304191331
↑  Michael John H. Taylor, Jane's encyclopedia of aviation, 2nd Edition, London, Studio Editions Ltd., 1989, ISBN 0-517-10316-8
↑  Giuseppe Ciampaglia: "La vita e gli aerei di Raffaele Conflenti" nel testo: "Il Cavallo di Ferro" I.B.N Editore, Roma 2016, ISBN (13) 9788875652715
↑  "קאנט 18" web.archive.org/web/20041229182025
↑  "קאנט 18" web.archive.org/web/20160305012217
קהילת יהודי קאליב

קהילת יהודי קאלוב שכנה בעיר נאג'קאלו (בהונגרית: Nagykálló) שבצפון־מזרח הונגריה, וכונתה בפי היהודים "קאלוב" או "קאליב".
תולדות הקהילה

לפי המצבות בבית העלמין היהודי ניכר שבעיירה התקיים יישוב יהודי עוד בימי הביניים. רוב היהודים היו בעלי מלאכה וחקלאים, ורק מיעוטם עסקו במסחר והיו ביניהם בעלי מקצועות חופשיים ופקידים. במקום היו חברה קדישא, בית כנסת, מוסדות חינוך ומוסדות צדקה.
במאה ה-18 הוקמה בקאלוב חסידות קאלוב שהייתה החסידות הראשונה בהונגריה. במהלך השנים המוקד השתנה והיא נדדה מקאלוב אך לכל אורך הזמן התקיימה קהילה יהודית בעיר.
היהודים השתתפו בצורה ניכרת במימון מוסדות חינוך ומוסדות תרבות בעיירה עצמה, ובכל זאת היה יחס התושבים ליהודים עוין. ב-1790 הואשמו יהודי נאגיקאלו ברצח נער נוצרי שנעלם. הרב יצחק טאוב ורבים מבני הקהילה נאסרו, ארבעה מהם נידונו לתלייה. לפני ביצוע גזר הדין הופיע הנער בביתו. יהודי נאגיקאלו השתלבו בחיי הצבור והחברה ההונגרית. הם תמכו במורדים ההונגרים בקיסרות אוסטריה ב-1848.
בשנת 1930, ערב מלחמת העולם השנייה, הקהילה מנתה 977 נפש.
תולדות הקהילה > אישים מרכזיים בתולדות הקהילה

רבי יצחק (אייזיק) מקאלוב - מראשוני האדמו"רים בהונגריה.  ייסד במאה ה-18 בקאלוב את חסידות קאלוב. ברבות השנים היא נדדה והתקיימה במקומות שונים.
רבי ישעיה באנאט - (1840–1864) נודע בנאומיו בלשון ההונגרית והלהיב את בני קהילתו להצטרף ללוחמי מלחמת השחרור ההונגרית. עמד בראש המתנגדים להקמת בית המדרש לרבנים של הפלג הניאולוגי בבודפשט.
גורל יהודי הקהילה בשואה

בעקבות פרסום "החוקים היהודיים" (1938 ואילך) של ממשלת הונגריה, שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, פוטרו פקידי הרשות היהודים ונלקחו רישיונותיהם של בעלי מלאכה.
אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939) גויסו צעירים יהודיים מהעיירה לעבודות כפייה. במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נצטוו יהודי נאגיקאלו לענוד את הטלאי הצהוב. בליל 4 באפריל רוכזו בבניין בית הספר, שם הוחזקו שבעה ימים. הם הועברו לגטו נירג'האזה, אך משום הצפיפות הקשה ששררה בו, פוזרו בין כפרי הסביבה ועברו התנכלויות על ידי שוטרי המקום. ב-22 במאי רוכזו שוב בנ'ירגיהאזה, ושולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר השואה

בתום המלחמה חזרו לעיירה 98 ניצולים וחידשו את חיי הקהילה. בשנת 1948 ישבו בקאליב 72 יהודים.
לקריאה נוספת

ל. טוביה סילאג'י-ווינדט, הצדיק מקאלוב וקהילתו, חיפה, 1975
פנקס הקהילות – הונגריה, יד ושם, ירושלים, תשל"ו עמ' 371-372
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  בית התפוצות- קהילת נאגיקאלו, באתר בית התפוצות
↑  רבי יצחק אייזיק מקאלוב – ויקישיבה, באתר www.yeshiva.org.il
1 2 3  פנקס הקהילות, ירושלים: יד ושם, תשל"ו
קוראים לי בטהובן

| --- | --- |

 בימוי:  בריאן לבנט 
 הופק בידי:  ג'ו מדג'וק, מייקל סי. גרוס, איוון רייטמן 
 תסריט:  ג'ון יוז איימי הולדן ג'ונס
 עריכה:  ויליאם ד גורדין שלדון קאהן
 שחקנים ראשיים:  צ'ארלס גרודין בוני האנט דין ג'ונס אוליבר פלאט סטנלי טוצ'י
 מוזיקה:  רנדי אדלמן 
 צילום:  ויקטור ג'קמפר
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Northern Lights Entertainment
 חברה מפיצה:  Universal Studios
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 באפריל 1992 ישראל17 ביולי 1992
 משך הקרנה:  87 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט חג המולד, סרט לכל המשפחה 
 תקציב:  18,000,000 $
 הכנסות:  147,214,049 $
 הכנסות באתר מוג'ו:   beethoven
 פרסים:  פרס ג'נסיס 
 סרט הבא:  בטהובן 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קוראים לי בטהובן (באנגלית: Beethoven) הוא סרט משפחה קומי אמריקאי משנת 1992, בבימויו של בריאן לבנט ובכיכובם של צ'ארלס גרודין ובוני האנט. הסרט הוא הראשון בסדרת הסרטים "בטהובן" ובזיכיון (אנ').
הסרט נכתב על ידי ג'ון יוז (תחת שם העט "אדמונד דנטס") ואיימי הולדן ג'ונס. עלילת הסרט עוסקת בכלב סן ברנרד בשם בטהובן, כשמו של המלחין לודוויג ואן בטהובן, וקורותיו בבית משפחת ניוטון.
צוות השחקנים הראשי

| שם השחקן | תפקידו בסרט |
| --- | --- |
צ'ארלס גרודין: ג'ורג' ניוטון
בוני האנט: אליס ניוטון
ניקול טום: רייס ניוטון
כריסטופר קסטיליה: טד ניוטון
רוז שרה קאר: אמילי ניוטון
דין ג'ונס: ד"ר הרמן ורניק
דייוויד דוכובני: בראד
פטרישיה היטון: ברי
אוליבר פלאט: הארווי
סטנלי טוצ'י: ורנון
לורל קרונין: בייביסיטר
הכנסות וביקורות

הסרט גרף הכנסות של 57,114,049 דולר באמריקה הצפונית ו-90,100,000 דולר בשאר המדינות. בסך הכל גרף הסרט בכל רחבי העולם סכום של 147,214,049 דולר.
הסרט זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים. ביקורת המבוססת על 24 ביקורות שנאספו על ידי Rotten Tomatoes, דירגה באופן כללי את הסרט בדירוג של 33%, עם ציון ממוצע של 4.8/10. רוג'ר איברט מאת שיקגו סאן טיימס נתן לסרט שניים וחצי כוכבים מתוך ארבעה וכתב בסקירה שלו: "זה לא הסוג של הבידור שאני מסקר בדרך כלל. אני בתקווה נואשת לסרט חדש על כלב חמוד. וגם אני לא מוצא שום דבר חדש ומיוחד ב"בטהובן", למרות שאני מודה שיוצרי הסרט הבטיחו כלב ראוי לתפקיד הראשי, ושצ'ארלס גרודין, שהוא כמעט תמיד משעשע, ימלא באופן נחמד ואמיתי את תפקיד האבא הממורמר".
צמרת (ארגון נוער)

| --- | --- |

 שם מלא:  ציונות מנהיגות רעות תרומה לחברה
 כינוי:  צמר"ת
 תאריך ייסוד:  2005 ומחדש ב-2013
 ארגון גג:  המועצה הציונית בישראל של ההסתדרות הציוני העולמית
 השתייכות פוליטית:  נייטרלי
 מספר  חניכים (על פי התנועה):  כ-1,000
 מנהל כללי:  אין
 ארגון הנוער "צמרת"
צמר"ת הוא ארגון נוער שפעיל מאז שנת 2005 ושואף לכינון חברה ישראלית מגוונת ומאוחדת.
הארגון הוקם לאחר איחודם של שני הארגונים - "נוער לנוער" ו"המועצה הציונית לנוער". הארגון פעל תחת המועצה הציונית בישראל והפסיק את פעילותו בשנת 2019 בעקבות התנגדות פנימית בהסתדרות הציונית העולמית המנהלת את המועצה הציונית בישראל.
האותיות מהן מורכב שם הארגון מייצגות את ערכיו המרכזיים: ציונות, מנהיגות, רעות ותרומה לחברה.
הארגון הפעיל כ-20 סניפים ברחבי הארץ והוא מורכב מבני נוער בין שכבות ג' לי"ב. הארגון קידם פעילות משותפת של בני נוער מקבוצות שונות בחברה ועוסק בפעילות ענפה בחינוך לציונות, התנדבות, עזרה לקהילה ומעורבות חברתית.
פעילות

באופן שוטף, בסניפים הועברו פעולות פעמיים בשבוע. לרוב, הפעולות מתמקדות בערכים מהם בנוי הארגון, ולא בהווי קבוצתי בלבד. הפעולות התקיימו לפי שכבות - כל שכבה עברה פעולה נפרדת שהועברה על ידי מדריכים קבועים (הפעולות והמדריכים שונים לכל קבוצה).
השתתפות בצמרת איפשרה השתתפות בתנועת נוער נוספת.
לפחות פעם בשנה התבצעה פעילות התנדבותית ארצית כחלק מחודש הנתינה. כמו כן, במהלך השנה התקיימו סוגי מפגשים שונים בהיקף ארצי כגון טיולים, שבתות, סמינרים וכנסים.
פעילות > שבתות

מספר פעמים בשנה התקיימו שבתות טח"ז (ראו במבנה ארגוני) בהן מגיעים כל חניכי שכבות ז', ח' ו-ט' לאחד הסליקים והתקיימה שבת שלמה (שישי- שבת) בה סעדו יחד, התפללו / עברו "צמר"ת שחרית" או "צמר"ת ערבית", עברו פעילויות, דיונים ושיחות בנוגע לנושא בו עוסקת השבת.
פעילות > קונגרסים

בכל שנה מתקיים קונגרס ארצי ("הקונגרס הציוני לנוער") בהיקף נרחב, אליו מגיעים חברי הארגון, וכן בני נוער נוספים שהביעו רצון להשתתף בו. מטרות הקונגרס הן לעסוק בנושאים ברמה חברתית.
פעילות > מפעלי קיץ

בחופש הגדול נערך קורס מנהיגות (לבוגרי כיתות י'), וקורס מנהיגות מתקדם (לבוגרי כיתות י"א).
את הקורסים הנחו חברי הארגון מסיימי י" ב ובוגרי התנועה, יחד עם רכז בוגר. הקורסים היוו את גולת הכותרת בפיתוח האישי של חברי הארגון, תוך החדרת ערכיו.
בחופש אף התקיים מחנה קיץ, בו נפגשים חברי הארגון מכל הארץ למחנה ומסעות משותפים.
פעילות > גרעין שנת שירות

הארגון מוביל גרעין לשנת שירות שמטרתו היא קידום ילדים ונוער בפריפריה. הגרעין פועל ברוח ערכי התנועה וכולל קבוצות מעורבות של דתיים, חילונים, ובעלי רקע ודעות שונים, המתגוררים ביחד כשנה אחת על מנת לתרום לקהילה וגם על מנת להוות דוגמה. בכל שנה מורכב הגרעין ממספר קבוצות שמונות עד שישה חברים, שפועלות בערים חצור הגלילית (התווספה בשנת תש"פ), קריית שמונה, צפת, בית שאן, מעלה אדומים, בית שמש, אופקים וערד (עד שנת תשע"ג פעלה קבוצה גם בשכונת תלפיות בעיר ירושלים, ועד שנת תשע"ט פעלה גם בעיר קריית אתא.
עיקר עבודת בני הגרעין נעשית במועדוני נוער, באוכלוסיות רווחה, בתנועות הנוער, בעבודה עם עולים חדשים וותיקים ובבתי ספר חילוניים ודתיים.
מבנה ארגוני

בראש הארגון עומדת ההנהגה הארצית, ההנהג"א, אשר נבחרת מקרב בני הנוער, חברי הארגון, על ידי חבריהם בני הנוער, ובכך בא לידי ביטוי ערך המנהיגות הצעירה שלו. כמו כן, ניצב בראש הארגון מנהל - מבוגר הכפוף למועצה הציונית בישראל.
הסליקים מורכבים אף הם מרכז בוגר, חברי הסליק נחלקים לשלוש שכבות גיל:
דהו - כיתות ד' (נגב), ה' (כרמל) ו-ו' (גולן).
טחז - כיתות ז' (לביא), ח' (רעות) ו-ט' (נחשון).
שכבת ההנהגה - כיתות י' עד י"ב.
חזון תנועת צמר"ת

צמרת היא תנועה לנוער מעורב של המועצה הציונית בהסתדרות הציונית העולמית. התנועה שואפת לכינון חברה ישראלית מגוונת ומאוחדת הנותנת ביטוי למגוון הזהויות הקיים בה. צמר"ת היא תנועה לשינוי חברתי הפועלת לאור הערכים המרכיבים את שמה: ציונות, מנהיגות, רעות ותרומה לחברה.
צמרת פועלת לפיתוח מנהיגות ציונית צעירה ומעורבות חברתית. דגש רב ניתן על חיזוק הזהות היהודית-ישראלית והעמקת השיח בין דתיים לחילונים. וכן, בניית אחריות משותפת דרך פעילות חינוכית-ערכית ברחבי הארץ.