stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר 2022 ב-NBA
רקע > גולדן סטייט ווריורס

לאחר שהגיעו לגמר במשך חמש עונות רצופות (2015–2019), הווריורס נפגעו עם פציעות בשתי העונות הבאות, כאשר קליי תומפסון לא שיחק בכל עונות 2019/20 ו-2020/21, וסטפן קרי שיחק רק 68 משחקים. בעונת 2021/22. גולדן סטייט החלה את העונה הנוכחית כשהיא מנצחת 18 מתוך 20 המשחקים הראשונים שלה. קרי הפך לשיאן השלשות בהיסטורית ה-NBA, וקליי תומפסון חזר ב-9 בינואר 2022, למשחק ה-NBA הראשון שלו מזה 941 ימים. אנדרו ויגינס, שעבר לווריורס ב-2020 לאחר שש עונות במינסוטה, נבחר לפותח במשחק האולסטאר של ה-NBA ב-2022, וקרי קלע 50 נקודות באולסטאר ונבחר ל-MVP של משחק האולסטאר. הווריורס סיימו במקום השלישי במערב עם מאזן של 29 הפסדים ו-53 ניצחונות.
בסיבוב הראשון של הפלייאוף, הווריורס הביסו את דנוור נאגטס המדורגת השישית ואת ה-MVP של העונה הסדירה ניקולה יוקיץ' בתוצאה 4–1. לאחר מכן הווריורס ניצחו את ממפיס גריזליס המדורגת שנייה בהובלת השחקן המשתפר של העונה ג'ה מוראנט, בתוצאה 4–2.
לאחר שהביסו את דאלאס מאבריקס בתוצאה 1–4 בגמר המערב, הווריורס העפילו לגמר בפעם השישית בשמונה העונות האחרונות ובפעם ה-12 בתולדות המועדון.
סיכומי משחקים > משחק 1

לאחר ששיחק 141 משחקי פלייאוף ללא הופעה בגמר ה-NBA, אל הורפורד סייע לבוסטון במשחק הגמר הראשון עם 26 נקודות. הסלטיקס גברו על הווריורס ברבע הרביעי בתוצאה 40–16. ג'יילן בראון קלע 10 נק' ברבע האחרון מתוך 24 נק' במשחק כולו. לעומת זאת לג'ייסון טייטום היו ביצועי קליעה גרועים, הוא קלע 3 מ-17 מהשדה וקלע 12 נקודות במשחק כולו, אבל הוא סיים עם שיא קריירה של 13 אסיסטים, הכי הרבה אי פעם לשחקן בהופעת הבכורה שלו בגמר. ארבעת השחקנים הפותחים האחרים של בוסטון קלעו 30 מ-50 (60%) במשחק, יחד עם קליעה של 12 מ-23 (52%) מעבר לקשת, כשהסלטיקס קלעו בכול שבעת ניסיונות השלשה הראשונים שלהם ברבע הרביעי.
מרקוס סמארט קלע 18 נקודות, ודריק ווייט שלא פתח קלע 21 נקודות.
עבור הווריורס, סטפן קרי, קלע 21 נקודות ו-6 מ-8 מעבר לקשת ברבע הראשון, הכי הרבה שלשות ברבע אחד בתולדות הגמר. בנוסף, 21 הנקודות היו הכי הרבה ברבע בודד מאז 22 הנקודות של מייקל ג'ורדן ברבע הרביעי של משחק 4 בשנת-1993. עם זאת, קרי נאבק בשארית המשחק, וקלע 5 מ-16 בשלושת הרבעים האחרונים, הווריירס הובילו 80–92 לקראת הרבע הרביעי.
למרות 11 ריבאונדים דריימונד גרין קלע רק 2 מ-12 מהשדה ו-0 מ-3 בזריקות עונשין, כשהוא מורחק כדקה לסיום המשחק.
הקאמבק של הסלטיקס היה הגדול ביותר בגמר מאז ששיקגו בולס התגברו על פיגור של 15 נקודות כדי לנצח את פורטלנד טרייל בלייזרס במשחק 6 של סדרת הגמר ב-1992. הניצחון גם הביא את מאזן הסלטיקס ל-8–2 ניצחונות במשחקי חוץ בפלייאוף 2022, בעוד הווריורס ירדו למאזן 9–1 ניצחונות בבית. שתי הקבוצות גם קלעו יחד 40 שלשות, הכי הרבה אי פעם במשחק גמר ה-NBA, ועקפו את השיא הקודם של 35 שלשות שנקבע בגמר 2017.
סיכומי משחקים > משחק 2

סטף קרי קלע 29 נקודות וגולדן סטייט גברה על בוסטון 35–14 ברבע השלישי והשוותה את הסדרה עם ניצחון 107–88. הווריורס גברו על הסלטיקס 43–14 מסוף הרבע השני ועד תחילת הרביעי, והפכו משחק צמוד לניצחון מוחץ. ג'ורדן פול קלע 17 נקודות עבור גולדן סטייט, כולל שלשה ממרחק 12 מטרים שניות ספורות לסיום הרבע השלישי, והעניק לה יתרון של 23 נקודות. בוסטון איבדה 19 כדורים, אותם הווריורס המירו ל-33 נקודות.
דריימונד גרין קלע 9 נקודות, חמישה ריבאונדים ושבעה אסיסטים בלבד עבור גולדן סטייט, אבל השפיע על המשחק עם האגרסיביות שלו בהגנה ובמשחק הפיזי. הוא כפה כדור ביניים על אל הורפורד 13 שניות לסיום המשחק, והוא היה המגן הראשי על ג'יילן בראון, שקלע באחוזים נמוכים (5 מ-17 בלבד). טייטום התאושש מהקליעה הגרועה שלו במשחק 1, וקלע 21 נקודות במחצית הראשונה של המשחק ג'יילן בראון קלע 15 נקודות במחצית הראשונה, אבל בוסטון נותרה בפיגור 2 נק' במחצית. ברבע השלישי טייטום זרק רק פעמיים, ב־12 דקות משחק. הורפורד קלע רק שתי נקודות בארבע זריקות במשחק לאחר שקלע 26 במשחק הראשון. הסלטיקס קלעו רק 37.5% מהזריקות שלהם במשחק, כשהם קלעו הכי פחות נקודות מאז ה־29 בדצמבר, אז היו במאזן 16–19.
אנדרה איגודלה מהווריורס החמיץ את המשחק בגלל דלקת בברך ימין. חברו לקבוצה גארי פייטון השני, ששיחק בפעם הראשונה מאז שבר את המרפק לפני חודש בסדרה נגד ממפיס, קלע שבע נקודות ב-25 דקות.
סיכומי משחקים > משחק 3

בראון קלע 27 נקודות וטייטום 26 בניצחון בוסטון 116–100 ויתרון 2–1 בסדרה. הסלטיקס הובילו 18 נקודות במחצית הראשונה, אבל גולדן סטייט שוב חזרה ברבע השלישי, וקלעה 33-25 עם 15 נקודות מקרי. הווריורס עלו לזמן קצר ליתרון 83–82, אך הסלטיקס עלו בחזרה ל-93–89 בסיום הרבע. בוסטון גברה על גולדן סטייט 11–23 ברבע הרביעי.
הסלטיקס היו הקבוצה הפיזית יותר, והם ניצחו את הווריירס 52–26 בנקודות צבע. רוברט ויליאמס מבוסטון לקח 10 ריבאונדים וארבע מתוך שבע החסימות של הקבוצה.
קרי קלע 31 נקודות ושש שלשות, ותומפסון הוסיף 25 נקודות וחמש שלשות. גרין קלע שתי נקודות בלבד, ארבעה ריבאונדים ושלושה אסיסטים לפני שיצא בעבירות בפעם השנייה בסדרה. הוא הפך לשחקן הראשון בתולדות הגמר שיצא בעבירות לאחר ששיחק לפחות 34 דקות עם פחות מחמש נקודות, חמישה ריבאונדים וחמישה אסיסטים. קרי נפצע בסוף הרבע הרביעי כאשר אל הורפורד נפל על רגלו בזמן שרדף אחרי כדור.
סיכומי משחקים > משחק 4

קרי קלע 43 נקודות ו-10 ריבאונדים בניצחון 107–97 והשווה את הסדרה 2–2. הוא עשה שני סלים במהלך ריצת 10-0 עבור הווריורס ברבע הרביעי, והפך יתרון בוסטון של ארבע נקודות ליתרון 94–100 לגולדן סטייט. הוא שיחק 41 דקות וקלע 14 מ-26 זריקות במשחק, כולל 7 מ-14 לשלוש. אנדרו וויגינס הוסיף 17 נקודות ושיא קריירה של 16 ריבאונדים עבור הווריורס.
גולדן סטייט שינתה את ההרכב הפותח שלה, והחליפה את קוון לוני באוטו פורטר ג'וניור קרי וטייטום מהסלטיקס קלעו כל אחד 12 נקודות ברבע הראשון, שהסתיים ביתרון 28-27 לבוסטון. בראון קלע 10 נקודות ברבע השני, והעלה את הסלטיקס ליתרון 54-49 בהפסקה. היו שישה שינויים בהובלה במשחק באותו שלב, יחד עם חמישה תיקונים. קרי קלע 14 בשלישי. המשחק היה שווה עם 86 לכל אחת כשנותרה שמונה דקות. בוסטון הובילה 90–94 כשנותרו כחמש דקות לסיום, אך קלעה רק פעם נוספת, עם 1:18 נותרו גולדן סטייט גברה עליה 17-3 לסיום המשחק, כאשר קרי לבדו ניצח אותם 3–10.
קרי הפך לשחקן הווריירס השלישי עם לפחות 40 נקודות ו-10 ריבאונדים במשחק הגמר, והצטרף לריק בארי (1967), וקווין דוראנט (2018). הוא גם הצטרף לג'ורדן ולברון ג'יימס כשחקן היחיד בגיל 34 ומעלה שצבר 40 נקודות או יותר בגמר ה-NBA. גרין קלע שתי נקודות בקליעה מ-1 מ-7, אך הוסיף תשעה ריבאונדים, שמונה אסיסטים וארבע חטיפות המאמן הראשי של גולדן סטייט, סטיב קר, ספסל אותו לחלקים מהרבע הרביעי, בעוד לוני נשאר על הפרקט בזכות הריבאונדים שלו - 11 ב-28 דקות, יחד עם פלוס-מינוס של +21. הווריורס ירדו בארבע נקודות כשנותרו כשבע דקות כאשר גרין ממשיך, והם המשיכו בריצת 3–11 בארבע הדקות הבאות לפני שהוא חזר. טייטום סיים עם 23 נקודות ו-11 ריבאונדים, אבל הוא עשה רק סל אחד בזמן ששיחק את כל הרבע הרביעי. בראון קלע 21 נקודות, ולוויליאמס היו 12 ריבאונדים עבור הסלטיקס.
סיכומי משחקים > משחק 5

לוויגינס היו 26 נקודות ו-13 ריבאונדים כדי להוביל את גולדן סטייט לניצחון 104-94, והציב אותה משחק אחד מאליפות. תומפסון קלע 21 נק' ועזר לווריורס לנצח, קרי לא הרשים עם 16 נקודות ושמונה אסיסטים, וקלע 0 מ-9 משלוש. בוסטון הייתה אגרסיבית יותר בשמירה כפולה על קרי מעבר לקו ה-3. לפני משחק 5, היו לו רצפים של שיא NBA של 38 משחקים רצופים עם יותר משלשה אחת, 132 משחקי פלייאוף רצופים עם שלשה אחת לפחות, ו-233 משחקים רצופים עם שלשה בעונה הרגילה ובפלייאוף ביחד. לטייטום היה שיא של 27 נקודות ו-10 ריבאונדים עבור הסלטיקס, שהפסידו משחקים רצופים בפעם הראשונה בפלייאוף הזה.
הווריורס הובילו ב-16 נקודות ברבע הראשון. לוויגינס היו 16 נקודות ו-7 ריבאונדים במחצית, וגרין היה נהדר עם 8 נקודות. הווריורס הניעו את הכדור היטב אבל זרקו רק 3 מ-17 לשלוש במחצית הראשונה. טייטום קלע 13 נקודות ושמונה ריבאונדים כדי להשאיר את בוסטון במשחק. לאחר ההפסקה, הסלטיקס קלעו את 10 הנקודות הראשונות של המחצית השנייה ועלו ליתרון לאחר ריצת 4–19. הם קלעו שמונה שלשות רצופות לאחר שהחמיצו את 12 השלשות הראשונות שלהם במשחק, בעוד שגולדן סטייט החמיצה את שמונה השלשות הראשונות שלה במחצית השנייה. ג'ורדן פול בדומה למשחק השני קלע שלשה ממרחק 10 מטרים בשניות האחרונות של הרבע השלישי, והעניק לווריורס יתרון 74–75 בסיומו של הרבע.
תומפסון קלע 7 מ-14 וקלע חמש שלשות. גרין, שיצא בעבירות 3 דק' לסיום המשחק, יצא עם שמונה נקודות, שמונה ריבאונדים ושבעה אסיסטים. בוסטון קלעה 11 מ-32 משלוש, כאשר בראון קלע 0 מ-5 משלוש, ו-5 מ-18 בסך הכל; הוא גמר את המשחק עם 18 נקודות. לוויליאמס היו 10 נקודות ושמונה ריבאונדים.
סיכומי משחקים > משחק 6

בוסטון עלתה ליתרון 14-2 כדי לפתוח את המשחק, אך היא עשתה רק סל אחד ב-3:30 האחרונות של הרבע הראשון, וגולדן סטייט הובילה 22–27 בסיום הרבע. הווריורס כפו 12 איבודים במחצית הראשונה והשתמשו בריצת 21-0 כדי לקבל יתרון 54-39 במחצית. ריצת ה-21-0 הייתה הריצה הארוכה ביותר כזו בהיסטוריה המודרנית של הגמר. הם הרחיבו את היתרון שלהם ל-22, לפני שהסלטיקס עלו עם פיגור 66–76 לאחר שלושה רבעים. גולדן סטייט שמרה על ההובלה שלה לאורך הרבע הרביעי וניצחה את המשחק 90–103 על תואר ה-NBA הרביעי שלה בשמונה עונות. זו הייתה הפעם השנייה שקבוצת חוץ זכתה באליפות NBA בבוסטון, והראשונה הייתה לוס אנג'לס לייקרס ב-1985.
קרי קלע 34 נקודות במשחק, קלע 12 מ-21 בסך הכל ו-6 מ-11 בשלוש נקודות, והוסיף שבעה ריבאונדים, שבעה אסיסטים ושתי חטיפות. הוא נבחר ל-MVP של הגמר בפעם הראשונה בקריירה שלו, נבחר פה אחד לאחר שהעמיד ממוצעים של 31.2 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים בסדרה. הוא קלע 30 נקודות או יותר בשלושה משחקים רצופים בבוסטון, השחקן הראשון שעשה זאת בפלייאוף מאז לברון ג'יימס ב-2017. גרין קלע 12 נקודות בקליעה מ-5 מ-10, לקח 12 ריבאונדים, רשם שמונה אסיסטים עם שתי חטיפות ושתי חסימות. הוא גם קלע שתי שלשות לאחר שהחמיץ את 12 הניסיונות הראשונים שלו בסדרה. עבור המאמן הראשי סטיב קר, הוא זכה באליפות התשיעית שלו בסך הכל, לאחר שזכה בחמש כשחקן. הוא הפך למאמן השישי שזוכה בארבעה תארים, והצטרף לפיל ג'קסון, רד אאורבך, ג'ון קנדלה, גרג פופוביץ' ופט ריילי. הווריורס גם הפכו לקבוצה הראשונה שעברה מהמאזן הגרוע ביותר של הליגה (20–2019) לאליפות בטווח של שלוש עונות.
בראון הוביל את הסלטיקס עם 34 נקודות אבל טייטום סיים עם 13 בלבד, וקלע רק 6 מ-18 מהשדה. גם הספסל של הסלטיקס הפגין ביצועים רעים, וקלעו רק חמש נקודות בקליעה של 2 מ-10 מהשדה. בוסטון גם ביצעה 22 איבודים, וירדה ל-1–8 בפלייאוף לאחר 16 או יותר איבודי כדור. טייטום קבע את שיא ה-NBA עבור רוב איבודים בפלייאוף בודדת עם 100. מאזן סדרות הגמר של הסלטיקס ירד ל-17–5, ונשאר בשוויון עם הלייקרס על מספר האליפויות הרב ביותר בתולדות הליגה.
לוגו וגביע מחודשים

ב-12 במאי ה-NBA הודיעה שגביע לארי אובריאן וגביע ה-MVP של סדרת הגמר על שמו של ביל ראסל עוצבו מחדש. בין השינויים החדשים בגביע לארי אובריאן, הבסיס שלו מורכב כעת משני דיסקים המפרטים את שמות כל הקבוצות הזוכות הקודמות. גביע ביל ראסל שונה מכדור זהב ורשת כסף לזהב בעיקר עם הדגשות כסף.
ראו גם

עונת 2021/2022 ב-NBA
גולדן סטייט וריורס
בוסטון סלטיקס
גביע לארי אובריאן
MVP של סדרת הגמר ב-NBA
הערות שוליים

↑  עכשיו זה רשמי: אימה אודוקה מונה למאמן בוסטון, באתר ONE‏, 28 ביוני 2021
↑  יואב מודעי, שליח ערוץ הספורט לארה"ב, ‏מנהיג המהפכה: יודוקה הוא הכוכב של בוסטון, באתר ערוץ הספורט, 1 במאי 2022
↑  ציפי שמילוביץ, ניו-יורק, "זה סרט של דיסני": הקאמבק המופלא של קליי תומפסון, באתר ynet, 2 ביוני 2022
↑  ‏ושוב איתכם: גולדן סטייט הדיחה את ממפיס ועלתה לגמר המערב, באתר ספורט1, 14 במאי 2022
1 2  מערכת ספורט היום, גולדן סטייט השלימה 1:4 על דאלאס ועלתה לגמר ה-NBA, באתר ישראל היום, 27 במאי 2022
↑  שקט בבית: סטף קרי כיכב עם 43 נק', גולדן סטייט השוותה ל-2:2 בבוסטון, באתר ישראל היום
↑  ציפי שמילוביץ, ניו-יורק, הסיר את הקללה: סיפור הקאמבק של אנדרו וויגינס, באתר ynet, 16 ביוני 2022
↑  יואב מודעי, ‏שושלת של זהב: הווריירס זכו באליפות ה-NBA, באתר ערוץ הספורט, 17 ביוני 2022
↑  אוריאל דסקל, אליפות רביעית לקבוצה הכי ייחודית ומיוחדת ב-NBA, באתר כלכליסט, 17 ביוני 2022
↑  קרי זכה לראשונה ב-MVP הגמר ופרץ בבכי: "הוא הרכז הגדול אי פעם", באתר וואלה, 17 ביוני 2022
↑  קרי נבחר ל-MVP, תומפסון: חלום שמתגשם, באתר ONE‏, 27 במאי 2022
↑  כפיר שקד, ‏שינוי אדרת: גביע האליפות ילבש לואי ויטון, באתר ערוץ הספורט, 22 בינואר 2020
בשנתו הראשונה כמאמן ראשי, אימה יודוקה לקח את הסלטיקס לגמר ה-NBA הראשון שלהם מזה 12 שנים.
קליי תומפסון חזר לאחר שהחמיץ את שתי העונות הקודמות בגלל פציעה.
אל הורפורד הוביל את הסלטיקס עם 26 נקודות בהופעת הבכורה שלו בגמר, עם 4 מ-4 ברבע הרביעי.
סטף קרי קלע שיא משחק של 29 נקודות עבור הווריורס במשחק השני.
גולדן סטייט יצאה לריצת 3–11 ברבע הרביעי לאחר שהמאמן הראשי סטיב קר (בתמונה) החליט לספסל את אחד מרכיבי היסוד של הווריורס, דריימונד גרין, לטובת קוון לוני.
לאנדרו וויגינס מהווריורס היה שיא קבוצתי של 26 נקודות ו-13 ריבאונדים.
גוני מרדור

| --- | --- |

גוני מרדור, 2015
 לידה:  27 בספטמבר 1953 ישראל 
 פטירה:  1 במאי 2016 (בגיל 62) ישראל 
 שם לידה:  עגניה מרדור 
 מקום קבורה:  בית עלמין כפר שמריהו 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
גוני מרדור-בירן (27 בספטמבר 1953 – 1 במאי 2016) הייתה שדרנית רדיו, מגישה וסופרת ישראלית. נחשבה כאחת המגישות הבולטות בגלי צה"ל ובקול ישראל.
ביוגרפיה

גוני מרדור נולדה בשם עגניה מרדור, בתם של לאה ומוניה מרדור, מבכירי "ההגנה" ומי ששימש כמנכ"ל הראשון של רפא"ל.
מרדור הייתה מגישה וקריינית בגלי צה"ל. ב-1991 היא הגישה את התוכנית "ערב טוב ישראל", ב-1992 את התוכנית "707", וב-1995 את התוכנית "יש עם מי לדבר". הגישה גם את "יומן הערב". כן הגישה את התוכנית "הכל דיבורים" ברשת ב'.
בשנת 2006 הצטרפה לרדיו ללא הפסקה, והגישה את "שש בערב עם גוני מרדור" - יומן אקטואליה וחדשות לסיכום אירועי היום וב-2010 את התוכנית "חמש בערב". כמו כן כתבה במגזין את.
מלבד פועלה כשדרנית ומגישה, כתבה מרדור כמה ספרים, ובהם ספרי ילדים הקרויים על שמות בנותיה: "מלאך הקסם של דנה", שעסק בקשיי ההירדמות של ילדים, ו"ענת קיץ חורף", על העצמאות שרכשה בתה הפעוטה בהתלבשויות הבוקר.
בשנת 2002 יצא לאור ספר שירה שלה, "פרקי מסע לשום מקום", על ידי הוצאת הקבוץ המאוחד.
בעלה הראשון של מרדור היה רוני סביר, ששימש כתב בקול ישראל. לבני הזוג נולדו שתי בנות.
לאחר גירושיה, נישאה לעורך הדין שרגא בירן אך התגרשה גם ממנו.
גוני מרדור נפטרה בגיל 62 ממחלה קשה. היא הובאה למנוחות בבית העלמין בכפר שמריהו והותירה אחריה שתי בנות.
ספריה

מלאך הקסם של דנה, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשמ"ז 1987
ענת, קיץ וחורף, הוצאת מסדה, גבעתיים, 1989
פרקי מסע לשום מקום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, בני ברק, 2002
הערות שוליים

↑  גוני מרדור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
↑  אתי שכטמן‏, גוני מרדור מצטרפת לרדיו ללא הפסקה, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2006
↑  הספר "פרקי מסע לשום מקום", באתר "סימניה"
↑   יורם גביזון, המיליארדר שמציג עצמו כסוציאליסט: מיהו שרגא בירן מבעלי השליטה במגה?, באתר TheMarker‏, 14 ביולי 2015
↑  ליאורה גולדנברג שטרן, בית גיל הזהב: הזקנים הכי שווים, באתר nrg‏, 28 במרץ 2012
↑  מעריב אונליין, ‏שדרנית הרדיו גוני מרדור הלכה לעולמה בגיל 62, באתר מעריב אונליין, 1 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302366705171  BnF: cb150514189 (data)  ISNI: 0000 0000 6661 6204  LCCN: no2003124546  VIAF: 32282199   WorldCat (עם VIAF): 32282199
גלוריה אנזלדואה

| --- | --- |

 לידה:  26 בספטמבר 1942 עמק ריו גראנדה, ארצות הברית 
 פטירה:  15 במאי 2004 (בגיל 61) סנטה קרוס, ארצות הברית 
 מדינה:  מקסיקו 
 השכלה:  תיכון אדינבורג  אוניברסיטת טקסס פאן-אמריקן  אוניברסיטת טקסס ריו גרנדה ואלי 
 מעסיק:  אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו 
 פרסים והוקרה:  פרס הספר האמריקאי (1986) 
 חתימה:   
 
גלוריה אוונגלינה אנזלדואה (בספרדית ובאנגלית: Gloria Evangelina Anzaldúa,‏ 26 בספטמבר 1942 – 15 במאי 2004) הגדירה עצמה כצ'יקאנה (Chicana, אמריקאית ממוצא מקסיקני), פמיניסטית, משוררת ותאורטיקנית של התרבות. בתחילת הקריירה שלה הגדירה עצמה לסבית, אך מאוחר יותר הפסיקה להגדיר עצמה כך עקב התמקדותה באזורי גבול[דרושה הבהרה].
ספרה המפורסם משנת 1987: אזור הגבול: המסטיסה החדשה‏ (Borderlands/La Frontera: The New Mestiza), התבסס על חוויותיה כמי שגדלה על הגבול בין מקסיקו לטקסס, ובו היא טווה תאוריה של אזורי גבול, ומפתחת מתודולוגיה של כתיבה עליהם. היא גם מתארת את רגשותיה ותחושותיה בשנות התפתחותה, המאופיינים בזהות מורכבת, בתרבות רב לשונית ובתנאים של דיכוי תרבותי.
תולדות חייה

גלוריה אנזלדואה נולדה ב-26 בספטמבר 1942 בעמק הריו גראנדה שבדרום טקסס, בגבול עם מקסיקו. מוצאה הוא ממשפחה אליה השתייכו רבים מהבסקים והספרדים שהגיעו לאמריקה במאות ה-16 וה-17. שם המשפחה Anzaldúa הוא ממוצא הבסקים). הוריה - אורבנו אנזלדואה ואמיליה גרסיה הועסקו בטקסס כפועלי חווה וכך הכירו. הם נישאו בגיל מאוד צעיר.
התפתחותה המינית החלה בגיל מוקדם ביותר בשל בעיות אנדוקריניות, דבר שהסב לה אי-נוחות רבה. לבסוף עברה ניתוח להוצאת כל אברי הרבייה הנשיים ואז הכריזה על עצמה: "נולדתי הומו". כשהייתה בת 11 עברה עם משפחתה לגור בעיר הרגיל שבטקסס (Hargill, Texas).
אנזלדואה הצליחה להשלים את לימודיה ולרכוש השכלה למרות האפליה שחוותה כאשה ממוצא מקסיקני, ולמרות מותו של אביה בתאונת דרכים כשהייתה בת 14 (אסון שגרם לכך שנאלצה להשתתף בפרנסת המשפחה). ב-1968 סיימה תואר ראשון באנגלית, אמנות וחינוך באוניברסיטת "פאן אמריקן" (לימים אוניברסיטת טקסס, ריו גרנדה ואלי), ותואר שני באנגלית ובחינוך באוניברסיטת טקסס באוסטין. בתקופת לימודיה באוסטין הצטרפה לפעילות פוליטית-תרבותית עם משוררים ומחזאים רדיקליים ביניהם ריקרדו סנשז והדוויג גורסקי.
תפיסתה ביחס לפמיניזם

גלוריה אנזלדואה תרמה רבות לנושא הפמיניזם ולתאוריות הקוויריות, להתייחסות ולחקירת נושא המקסיקנים החיים בארצות הברית (צ'יקאנים) כמייצגים את החיים באזור הגבול.
אחת מתרומותיה העיקריות הייתה חשיפת הקהילה האקדמית בארצות הברית למונח "מסטיסה", שכוונתו להיות מעבר לחלוקה הבינארית בה יש 2 אפשרויות בלבד: "כך או כך" ולהביא את תפיסתה לדיון אקדמי.
בכתיבתה התאורטית, אנזלדואה מתייחסת ל"מסטיסה החדשה" אותה היא מתארת כאשה המודעת לקונפליקטים ולעירוב הזהויות ומשתמשת בנקודת המבט החדשה הזו כדי לאתגר את החשיבה הבינארית של העולם המערבי. צורת החשיבה של "המסטיסה החדשה" באה לידי ביטוי בתפיסת הפמיניזם הפוסט-קולוניאלי שספרה מהווה בו אבן דרך משמעותית. הפמיניזם הפוסט-קולוניאלי נהגה בעיקר בהודו, ואנזלדואה משכה אותו הלאה לפמיניזם דה-קולוניאלי, של שחרור מהריבון. התאוריה שלה מציעה אלטרנטיבה אוטופית להשתחררות מעולו של הריבון על ידי תהליך ריפוי אינדיבידואלי וקהילתי העוסק לא רק בתגובה לריבון הגזען, אלא גם ביצירת אלטרנטיבה שתתקיים בלעדיו.
כפי שאנזלדואה חשה שלא ניתן לאפיין אותה כחלק ממוצא כלשהו, כך גם תפסה את עצמה כבעלת מספר זהויות מיניות. אף על פי שבתחילת הקריירה שלה היא הזדהתה כלסבית, מאוחר יותר השמיטה את ההגדרה הזהותית הזו. ואף על פי שבבגרותה קיימה מערכות יחסים הן עם גברים והן עם נשים, היא סירבה להזדהות כהטרוסקסואלית או כביסקסואלית. על פי תפיסתה, קיים קשר בין שחרור מגזענות, מלאומנות ומדיכוי לשוני ותרבותי לבין שחרור מגדרי כאשה ושחרור מיני כלסבית.
אנזלדואה, שראתה בזהותה תערובת של מרכיבים, טענה שפמיניזם העוסק רק במרכיב של מגדר אינו תשובה לפרויקט השחרור הכולל.
רוחניות

אנזלדואה תיארה את עצמה כאדם רוחני מאוד והצהירה שהיא חוותה במשך חייה ארבעה אירועים של יציאת הנשמה מהגוף:
מחזור הווסת הראשון שלה בגיל 3 חודשים שאירע בשל מותה וכניסת נשמה אחרת לתוך גופה.
טביעה באגם למשך זמן מה, בגיל 8 בערך, כאשר שחתה באגם ליד "South Padre Island".
מוות שנמשך כ-2 דקות כאשר נפלה מגבעה ושברה את גבה.
מוות שנמשך כ-20 דקות בזמן שעברה ניתוח לכריתת-רחם.
אנזלדואה חוותה גם מצבים של יציאת הנשמה מהגוף תחת השפעת סמים. אחד המקרים היה כאשר ערבבה אלכוהול עם סם הגורם לדיכאון. "בלילה ההוא, עזבה נשמתי את גופי" היא תיארה.
בכתיבתה המאוחרת היא פיתחה תאוריה של אקטיביזם רוחני כדי לתאר את הדרכים בהן פעילים חברתיים, בני דורנו, יכולים לשלב רוחניות עם פוליטיקה כדי להביא למהפכה.
פרסים

שנת 1986 - פרס על ספרה "This Bridge Called My Back: Writings by Radical Women of Color" מטעם הקרן Before Columbus Foundation.
שנת 1991 - Lambda Lesbian Small Book Press Award
שנת 1991 - Lesbian Rights Award
שנת 1991 - National Endowment for the Arts Fiction Award, פרס על תרומתה לכתיבה בתחום המדע הבדיוני
שנת 1992 - Sappho Award of Distinction
שנת 2001 - תרומתה למפעל חיים מטעם American Studies Association.
בנוסף – ספרה "אזור הגבול" הוכר כאחד הספרים הטובים של שנת 1987 על ידי המגזין Library Journal, וכאחד מ-100 הספרים הטובים של המאה על ידי Hungry Mind Review וUtne Reader.
ב-2012 נכנסה לרשימת 31 ה"גדולים" בטקס ה LGBT) lesbian, gay, bisexual and transgender) על ידי מארגני הטקס.
מותה של אנזלדואה

גלוריה אנזלדואה מתה ב-15 במאי 2004 בביתה בסנטה קרוז (קליפורניה) מסיבוכים של מחלת הסוכרת.
בתקופה של השנים לפני מותה, השלימה את מחקר הדוקטורט בספרות באוניברסיטת קליפורניה. התואר הוענק לה לאחר מותה ב-2005. היא קבורה בקהילה הנידחת בה גדלה, הרגיל, טקסס, בעמק נהר הריו-גראנדה. למרות ריחוקו הגאוגרפי מכל עיר ראשית שהיא בטקסס, הקבר הפך למוקד עלייה לרגל של חוקרים/ות ופעילים/ות של תרבות הצ'יקאנאס/וס ויש אף המשווים אותו לקברו של ג'ים מוריסון בבית הקברות פר לאשז בפריז. אחת לשנה נערך באתר הקבר טקס זיכרון לאנזלדואה, הכולל המחזה של ריטואלים אנימיסטים אינדיאניים וקתולים-מקסיקניים. הטקס מתחיל בתהלוכה ממגרש החניה, בה מצטטים המשתתפים את שירה "העולם על צד שמאל" (El Mundo Zurdo). הטקס מאורגן על ידי אוניברסיטת טקסס ריו גרנדה ואלי, וע"י פרופ' נורמה קנטו ופרופ' סוניה סאלדיבר-הול מאוניברסיטת טקסס, סן אנטוניו. שתי הפרופסוריות היו אלה שהקימו את "החברה לחקר גלוריה אנזלדואה".
מותה של אנזלדואה > מלגות לזכרה

ה-CLRC (מרכז לחקר הצ'יקאנו והלטינים) באוניברסיטת קליפורניה מעניק מדי שנה מלגה ע"ש גלוריה אנזלדואה ומלגה נוספת לסטודנטים שמגלים כישרון לכתיבה מקורית.
חטיבת לימודי המגדר והפמיניזם באגודה ללימודים אמריקאים מעניקה מאז 2009 כל שנה פרס על מאמר העוסק בד"ר אנזלדואה. הפרס מוענק לכבודה של אנזלדואה כחוקרת בלתי־תלויה ומקורית ועל תרומתה החלוצית למחקר על נשים צבעוניות ולתאוריה הקווירית. הפרסה מקנה חברות לכל החיים בASA, מנוי לכל החיים ברבעון אלקטרוני אמריקאי וחמש שנים של גישה למשאבי האוניברסיטה האלקטרונית של טקסס ו-500 דולר מתנה. בשנה הראשונה למתן הפרס זכתה בו פרופ' סמדר לביא על מאמרה: "להיות תקועה: לחצות את גבול ישראל-פלסטין עם גלוריה אנזלדואה."
ארכיון

כתביה של אנזלדואה, אלה שהתפרסמו ואף אלה שלא ראו אור, עבודות האמנות שלה, ופריטים מחיי היום יום שלה נמצאים באוסף האמריקאי-לטיני ע"ש בנסון באוניברסיטת טקסס-אוסטין. הארכיון של אנזלדואה הוא האזור המבוקש ביותר באוסף, ועבדו בו חוקרים/ות מרחבי העולם, מארצות כמו ערב הסעודית, פולניה, טאיוואן, הודו, כמו גם מרחבי צפון אמריקה ומערב אירופה. חלק מהארכיון הוכרז כחסוי, וייפתח כאשר חבר נאמניו יחליט לעשות כן.
בנוסף, לאנזלדואה היה אוסף של צלמיות, מסכות, פריטי-פולחן, נרות ועוד בביתה בסנטה קרוז. כל אלה היוו חלק מסגנון חייה הרוחני ועזרו לה בתהליכי-הכתיבה. פריטים אלה מוצגים כיום במחלקה לאוספים מיוחדים בספריית האוניברסיטה של קליפורניה בסנטה-קרוז
יצירתה

This Bridge Called My Back: Writings by Radical Women of Color 1981, New edition: Third Women Press, 2001. ISBN 0-943219-22-1
Borderlands/La Frontera: The New Mestiza 1987, Aunt Lute Books. ISBN 1-879960-12-5
Making Face, Making Soul/Haciendo Caras: Creative and Critical Perspectives by Feminists of Color, Aunt Lute Books 1990. ISBN 1-879960-10-9
Interviews/Entrevistas 2000.ISBN 0-415-92503-7
This Bridge We Call Home: Radical Visions for Transformation 2002. ISBN 0-415-93682-9
Gloria Anzaldúa Reader(הקישור אינו פעיל) 2009
יצירתה > ספרות ילדים

Prietita Has a Friend, 1991
Friends from the Other Side -Amigos del Otro Lado, 1995
Prietita y La Llorona, 1996
la fea, 1958
לקריאה נוספת

ביוגרפיה של גלוריה אנזלדואה באתר אוניברסיטת מינסוטה (באנגלית)
רונה ברייר גארב ודלית באום, ללמוד פמיניזם: מקראה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006. עמ' 357–375
הערות שוליים

↑  The Theoretical Subjects of This Bridge Called My Back and Anglo-American Feminism, Norma Alarcon, Criticism in the Borderlands - Studies in Chicano Literature, Culture and Ideology, Ed. Hector Calderon and Jose Davod Saldivar. Durham and London: Duke U.P., 1991.
1 2  רונה ברייר-גארב ודלית באום, ללמוד פמיניזם: מקראה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006 עמ' 357-375
↑  הסיפור האמיתי והמזעזע של היברידיות אלק, תמר קפלנסקי
↑  Official Site
↑  Anzaldua Award for Independent Scholars
↑  Staying Put: Crossing the Israel-Palestine Border with Gloria Andaluza, Anthropology and Humanism, Vol. 36, Issue 1, pp 101–121
↑  אוסף הפריטים של גלוריה אנזלדואה ספריית האוניברסיטה בקליפורניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432476605171  PLWABN: 9810619706205606  BIBSYS: 90056853  BNE: XX1464322  BnF: cb120353692 (data)  CANTIC: a16526740  CiNii: DA06751913  GND: 119419408  ICCU: UFIV046011  ISNI: 0000 0001 0868 5698  LCCN: n81136438  NKC: jo2004232791  NLG: 281862  NLK: KAC202238204  NTA: 072711493  RERO: 02-A002933654  SNAC: w6pg5bg5  SUDOC: 028537653  VIAF: 9863544   WorldCat (עם VIAF): 9863544
דואופול סטקלברג

דואופול סטקלברג הוא מבנה שוק בתורת המשחקים ובכלכלה שבו בדואופול או באוליגופול החברה המובילה, מובילת סטקלברג מבצעת את המהלך הראשון בשוק, ורק אחריה פועלות יתר החברות המובלות. מבנה שוק זה, הידוע גם בשם מודל סטקלברג, נקרא כך על שם הכלכלן הגרמני היינריך פרייהר פון סטקלברג, שפרסם בשנת 1934 את מאמרו: מבנה שוק ושיווי משקל (בגרמנית: Marktform und Gleichgewicht) בו הוא פירט על המודל.
במונחי תורת המשחקים, השחקנים של המשחק הם המוביל והמובל, והם משחקים על כמות. מוביל סטקלברג נקרא לעיתים מוביל השוק.
קיום שיווי משקל במודל סטקלברג כפוף למספר אילוצים (או הנחות). על מנת להגיע לשיווי-משקל בדואופול סטקלברג, המוביל חייב לדעת מלכתחילה שהעוקב צופה במהלכיו. למובל, מצידו, אסור שיהיו אמצעים לביצוע מהלך עתידי שאינו מתאים למובל סטקלברג, והמוביל חייב לדעת זאת גם כן. לאמיתו של דבר, במידה וה'מובל' הוא רק מובל לכאורה, ולמעשה מסוגל לבצע מהלך של 'מוביל', אם המוביל האמיתי יודע זאת, המהלך הטוב ביותר שלו יהיה לשחק כ'מובל' בעצמו.
במציאות, בשוק כלכלי, דואופול סטקלברג מתקיים אם לאחת מהחברות הפועלות בשוק יש יתרון משמעותי המאפשר לה לפעול ראשונה ולהתחייב למעשיה בלי קשר לפעולת שאר החברות בשוק. דוגמה לשוק המתאים לדואופול סטקלברג הוא שוק שהתחיל כמונופול וחברה חדשה נכנסה אליו ובכך הוא הפך לדואופול עם חברה מובילה וחברה מובלת.