stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוזי וולף
קריירת מרוצים > קארטינג

סוזי היא ביתם של ג'ון וסאלי סטודרט. הוריה הם בעלי סוכנות לאופנועים ואביה התחרה במרוצים בתחום. בגיל צעיר החלה להשתתף בתחרויות קארטינג. בשנת 1996 נבחרה כנהנגת המרוצים הבריטית של השנה. שנה לאחר מכן זכתה באליפות סקוטלנד לנוער בקטגוריה A ונבחרה שוב לנהגת המרוצים של השנה. בשנת 1998 עברה להשתתף באליפות בריטניה, בה דורגה במקום העשירי. היא לקחה חלק באליפות גם בשנתיים שלאחר מכן, בהם זכתה פעמיים נוספות בתואר נהגת השנה בבריטניה ובשנת 2000 הוכתרה גם כנהגת הקארטינג הטובה בעולם.
קריירת מרוצים > פורמולה רנו ופורמולה 3

בשנת 2001 התחרתה לראשונה במרוצי מכוניות חד-מושביות כשלקחה חלק בסבב החורף של אליפות הפורמולה רנו. שנה לאחר מכן התחרתה בעונה מלאה של הסבב הבריטי של האליפות עבור קבוצת DFR. בנוסף, התחרתה שוב באליפות. בשנת 2003, שנתה השנייה באליפות הבריטית, סיימה המקום התשיעי והשיגה לראשונה מקום בפודיום. בעונתה השלישת עברה להתחרות עבור קבוצת קומטק (Comtec). את העונה סיימה במקום החמישי. בשנת 2005 עברה להתחרות בקבוצת אלן דוקינג (Alan Docking) באליפות הפורמולה 3 הבריטית, אך נאלצה לפרוש לאחר האירוע הראשון בסבב בשל פציעה בקרסול. בחודש יוני לקחה חלק במרוץ במסגרת גביע פורשה קאררה הבריטי.
קריירת מרוצים > DTM

בשנת 2006 עברה להתחרות באליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM), בה לקחה חלק במשך שבע עונות. בעונת הבכורה התחרתה עבור קבוצת מוקה מוטורספורט (Mücke Motorsport), כשהיא נוהגת במרצדס C קלאס קופה מדגמי 2004. את העונה סיימה במקום ה-17 ללא נקודות. בעונת 2008 עברה  להתחרות עבור קבוצת פירסון. בעונת 2010 השיגה את הנקודות היחידות שלה באליפות כסיימה פעמיים במקום השביעי. בסיום עונת 2012 פרשה מהאליפות.
קריירת מרוצים > פורמולה 1

באפריל 2012 הודיעה קבוצת ויליאמס על צירופה של וולף לקבוצה כנהגת פיתוח. באותה עת, טוטו וולף, בעלה של סוזי, היה בעל מניות בקבוצה. במהלך גרנד פרי בריטניה של עונת 2014 השתתפה במקצה האימון הפתוחים. האישה הראשונה שמשתתפת מאז ג'יובאנה אמאטי בשנת 1992. היא הספיקה לעשות הקפה שלמה אחת בלבד בטרם נאלצה לפרוש בשל בעיה במנוע. שבועיים לאחר מכן לקחה חלק באימונים הפתוחים במסגרת גרנד פרי גרמניה. היא דורגה במקום ה-15 מתוך 22 נהגים, בפער של 2 עשיריות השנייה בלבד מפרננדו אלונסו, נהגה של הקבוצה. לקראת עונת 2015 לקחה חלק מבמחני טרום העונה והשתתפה פעמיים נוספות באימונים הפתוחים. בנובמבר הכריזה על פרישתה מהפורמולה 1 בשל תחושה כי הגיעה לנקודה בקריירה שממנה לא תוכל יותר להתקדם הלאה.
קריירת מרוצים > פורמולה אי

ביוני 2018 הצטרפה וולף לקבוצת ונטורי המתחרה באליפות הפורמולה אי כבעלת מניות וכמנהלת הקבוצה.
קריירת מרוצים > מרוץ האלופים

וולף היא נהגת המרוצים הראשונה שלקחה חלק במרוץ האלופים. היא הייתה אמורה לקחת חלק לצידו של דייוויד קולטהרד במרוץ של שנת 2013, שתוכנן להתקיים בבנגקוק. מתיחות פוליטית בתאילנד גרמה לביטול המרוץ. את הבכורה ערכה שנה לאחר מכן, לצידו של קולטהרד. הצמד הגיע לגמר גביע האומות, אך הפסיד לצמד הנורווגי פטר סולברג וטום קריסטנסן. הצמד שיתף פעולה פעם נוספת גם בשנת 2015.
חיים פרטיים

נולדה לבית סטודרט (Stoddart). נישאה לטוטו וולף, נהג מרוצים בעברו וכיום מנכ"ל ובעלים שותף בקבוצת המרוצים של מרצדס. השניים נישאו באוקטובר 2011 ומתגוררים בארמטינגן, שווייץ. באפריל 2017 נולד ילדם הראשון. באותה השנה זכתה לתואר חברה במסדר האימפריה הבריטית על תרומתה לקידום נשים בספורט.
משמשת כפרשנית בערוץ 4 הבריטי מאז שנת 2016.
הערות שוליים

↑  Susie Wolff, Espn
↑  Susie Wolff to leave DTM after 2012, Autosport, 19 October 2012
↑  Susie Wolff joins Williams as development driver, Autosport, 11 April 2012
↑  Susie Wolff hits trouble on British GP F1 debut for Williams, BBC.co.uk, 4 July 2014
↑  Williams F1 test driver Susie Wolff retires from motorsport, Autosport, 4 November 2015
↑  Susie Wolff named Venturi Formula E team boss, Motorsport.com, 26 June 2018
↑  Susie Wolff to team up with David Coulthard at ROC 2013, 23 October 2013
↑  New Years Hounours 2017
סוזאנה יורק

| --- | --- |

סוזאנה יורק
 לידה:  9 בינואר 1939 צ'לסי, לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  15 בינואר 2011 (בגיל 72) צ'לסי, לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Susannah Yolande Fletcher 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1959–2010 (כ־51 שנים) 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1958)  Marr College  Wispers School 
 בן או בת זוג:  מייקל ולס (1960–1976) 
 צאצאים:  אורלנדו ולס, סשה ולס 
 פרסים והוקרה:  קצין מסדר האמנויות והספרות 
 פרופיל ב-IMDb
 
סוזאנה יורק (באנגלית: Susannah York; ‏9 בינואר 1939 – 15 בינואר 2011) הייתה שחקנית תיאטרון, קולנוע, וטלוויזיה אנגלייה. ב-1969 זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה עבור תפקידה בסרט "הם יורים גם בסוסים", היא הייתה מועמדת לפרס האוסקר ופרס גלובוס הזהב על תפקידה זה. ב-1972 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן על תפקידה בסרט Images. ב-1991 זכתה בעיטור כבוד של מסדר האמנויות והספרות. בין הסרטים הידועים שהשתתפה בהם היו "טום ג'ונס", "ג'יין אייר" ו"אדם לכל עת".
ביוגרפיה

נולדה בשם סוזאנה יולנדה פלטשר בצ'לסי שבלונדון. בתם הצעירה של סיימון וילאם פיל ויקרס פלטשר שהיה סוחר ובנקאי, ושל אשתו הראשונה ג'ואן ניטה מרי בורינג. סבה של יורק מצד אמה היה וולטר אנדרו בורינג (CBE), דיפלומט בריטי שכיהן בדומיניקה. היא מצאצאיות הפוליטיקאי והכלכלן הבריטי ג'ון בורינג. ליורק יש אחות בכורה, ואח למחצה מנישואיו השניים של אביה.
ב-1943 נישאה אמה בשנית לאיש עסקים סקוטי ועברה עם בתה לגור בסקוטלנד. בגיל 11 החלה יורק ללמוד ב"מאר קולג'" (Marr College) בטרון שבמחוז איירשייר. אחרי כן נכנסה לפנימייה Wispers School בכפר סטדהם שבסאסקס. היא סולקה מהפנימיה אחרי שהיא הודתה ששחתה בעירום בבריכת בית הספר. היא הועברה ל"איסט הודון הול" שבנורת'האמפטונשייר.
בבית הספר השתתפה בהצגה בתפקיד האחות המכוערת של סינדרלה והתלהבה מחוויית המשחק. בהתחלה נרשמה לקולג' לאמנויות הדרמה של גלאזגו, אבל אחרי שאמה נפרדה מאביה החורג וחזרה ללונדון, נבחנה יורק ל-RADA. היא זכתה בפרס רונסון כתלמידה המבטיחה ביותר, וסיימה את לימודיה ב-1958.
קריירה > קולנוע

הקריירה הקולנועית שלה החלה ב-1960 עם "Tunes of Glory" סרט בכיכובם של אלק גינס וג'ון מילס. ב-1961 שיחקה בתפקיד ראשי ב-"The Greengage Summer" לצידם של קנת מור ודניאל דארייה. ב-1962 שיחקה בסרט "חיי פרויד" עם מונטגומרי קליפט בתפקיד פרויד.
ב-1963 גילמה יורק את סופיה וסטרן בסרט זוכה האוסקר "טום ג'ונס" בכיכובו של אלברט פיני עיבוד לרומן של הנרי פילדינג. עוד השתתפה ב"אדם לכל עת" (1966), "רצח האחות ג'ורג'" (1968) וב"הקרב על בריטניה" (1969). היא כיכבה בסרט הטלוויזיה "ג'יין אייר" עיבוד לספרה של שרלוט ברונטה, יחד עם השחקן ג'ורג' סי סקוט שגילם את דמותו של אדוארד רוצ'סטר.
על תפקידה בסרט "הם יורים גם בסוסים" (1969) הייתה יורק מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. את האוסקר היא הפסידה לטובת גולדי הון, אך זכתה בפרס באפטא על התפקיד.
ב-1972 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן על סרטו של רוברט אלטמן "Images". היא גילמה את לארה אמו של סופרמן בסרט סופרמן (1978) ובסרטי ההמשך "סופרמן 2" (1980) ו"סופרמן 4: השאיפה לשלום" (1987).
יורק הופיעה בסדרות דרמה בטלוויזיה הבריטית כמו ב-"Prince Regent" בה גילמה את מריה פיצהרברט, שג'ורג' הרביעי נשא לאישה בחשאי, ובסדרה "We'll Meet Again" ב-1982.
ב-1984 גילמה את גברת קרצ'יט בעיבוד קולנועי ל"מזמור חג המולד" של צ'ארלס דיקנס. שוב שיתפה פעולה עם ג'ורג' סי סקוט (כאבנעזר סקרוג'), שחקנים נוספים בסרט היו דייוויד וורנר (בוב קרצ'יט) פרנק פינלי (ג'ייקוב מארלי), אנג'לה פלזנס (רוח חג המולד של העבר) ואנתוני וולטרס כטים הקטנטן.
ב-1992 הייתה חברה בצוות השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. החל מ-2003 השתתפה בסדרת הדרמה הרפואית של ה-BBC הולבי סיטי, בתפקיד מנהלת בית החולים הלן גרנט. ב-2004 שיחקה באותו תפקיד בשני פרקים בסדרת-בת של "הולבי סיטי" Casualty. הסרט האחרון שהשתתפה בו היה "The Calling" שיצא לאקרנים ב-2010.
קריירה > תיאטרון

ב-1978 הופיעה יורק ב"תיאטרון ניו אנד" שבלונדון בהצגה "The Singular Life of Albert Nobbs" שביים הבמאי הצרפתי סימון בנמוסה. בשנה הבאה שיחקה בפריז כשהיא דוברת צרפתית במחזה Appearances על פי הנרי ג'יימס הבמאי היה שוב בנמוסה.
ב-1980 השתתפה במחזה "For No Good Reason" עיבוד לסיפור קצר מאת הסופר ג'ורג' מור יחד עם השחקנית סוזאן המפשייר. ב-2007 שיחקה ב"כנפי היונה" על פי ספרו של הנרי ג'יימס במסגרת מסע הופעות בבריטניה, ובהצגת היחיד שלה "The Loves of Shakespeare's Women" שזכה להכרה בינלאומית. עוד ב-2007 כיכבה בתפקיד אורח במחזה אודיו של דוקטור הו "Valhalla".
ב-2009 הופיעה לצידו של ג'וס ואנטיילר בעונת טנסי ויליאמס בתיאטרון ניו אנד וזכתה לשבחים מהמבקרים.
הופעתה האחרונה בתיאטרון הייתה באוגוסט 2010 במחזה "קוורטט" מאת המחזאי רונלד הארווד באוקספורד פלייהאוס.
קריירה > עבודות נוספות

בשנות השבעים כתבה יורק שני ספרי פנטזיה לילדים, "In Search of Unicorns" שיצא ב-1973 ואת "Lark's Castle" מ-1976. שני הספרים נערכו ויצאו לאור מחדש בשנות השמונים.
יורק השתתפה בתוכנית רדיו דוקומנטרית "I Had The Misery Thursday" בערוץ 4 של ה-BBC, מחווה לשחקן מונטגומרי קליפט. התוכנית שודרה ב-1986 במלאת 20 שנה למותו של קליפט. יורק כיכבה לצידו בשנת 1962 בסרט "חיי פרויד" של ג'ון יוסטון.
חיים אישיים

יורק התחתנה עם מייקל ולס ב-1960. לבני הזוג נולדו שני ילדים, הבת סשה נולדה במאי 1972, והבן אורלנדו נולד ביוני 1973. הם התגרשו ב-1976. בעיבוד הטלוויזיוני של מזמור חג המולד בו גילמה יורק את דמותה של גברת קרצ'יט, שני ילדיה שחקו לצידה, כילדי משפחת קרצ'יט. ב-2007 נולד הנכד הראשון שלה.
יורק השתייכה לצד השמאלי של המפה הפוליטית ותמכה בפומבי בשחרורו של מרגל האטום הישראלי מרדכי ואנונו. ב-2007 בהופעה בתיאטרון הקאמרי בתל אביב, הקדישה את הופעתה לוואנונו ועוררה בכך מחאה בקרב הקהל הישראלי.
יורק אובחנה כחולה בסרטן בסוף שנת 2010, אך סירבה לטיפול בכימותרפיה, ובחרה להופיע במחזה "קוורטט" של רונלד הארווד. היא מתה בבית חולים בלונדון ממיאלומה נפוצה ב-15 בינואר 2011, שישה ימים לאחר יום הולדתה ה-72.
הערות שוליים

↑  Susannah York obituary
| זוכות פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה |
| --- | --- | --- |
| 1968‏-1979 | בילי וייטלו (1968) • סיליה ג'ונסון (1969) • סוזאנה יורק (1970) • מרגרט לייטון (1971) • קלוריס ליצ'מן (1972) • ולנטינה קורטז (1973) • אינגריד ברגמן (1974) • דיאן לאד (1975) • ג'ודי פוסטר (1976) • ג'ני אגאטר (1977) • ג'רלדין פייג' (1978) • רייצ'ל רוברטס (1979) |  |
| 1982‏-2000 | מורין סטייפלטון/רואהני האטאגאדי (1982) • ג'יימי לי קרטיס (1983) • ליז סמית' (1984) • רוזנה ארקט (1985) • ג'ודי דנץ' (1986) • סוזן וולדרידג' (1987) • אולימפיה דוקאקיס (1988) • מישל פייפר (1989) • וופי גולדברג (1990) • קייט נליגן (1991) • מירנדה ריצ'רדסון (1992) • מרים מרגוליס (1993) • קריסטין סקוט-תומאס (1994) • קייט וינסלט (1995) • ז'ולייט בינוש (1996) • סיגורני ויבר (1997) • ג'ודי דנץ' (1998) • מגי סמית' (1999) • ג'ולי וולטרס (2000) |  |
| 2001-היום | ג'ניפר קונלי (2001) • קתרין זיטה-ג'ונס (2002) • רנה זלווגר (2003) • קייט בלאנשט (2004) • טנדי ניוטון (2005)  ג'ניפר הדסון (2006) • טילדה סווינטון (2007) • פנלופה קרוז (2008) • מוניק (2009) • הלנה בונהם קרטר (2010) • אוקטביה ספנסר (2011) • אן האת'וויי (2012) • ג'ניפר לורנס (2013) • פטרישה ארקט (2014) • קייט וינסלט (2015) • ויולה דייוויס (2016) • אליסון ג'ני (2017) • רייצ'ל וייס (2018) • לורה דרן (2019)  • יון יו-ג'ונג (2020) • אריאנה דבוז (2021) • קרי קונדון (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603624505171  PLWABN: 9810596904805606  BNE: XX1439495  BnF: cb139013366 (data)  CANTIC: a10932124  GND: 141532181  ISNI: 0000 0001 1471 4707  LCCN: n81047001  MusicBrainz: a0697f71-f4aa-48a4-a74e-01e58581615e  NKC: xx0165833  NTA: 070258139  SNAC: w6wd7b52  SUDOC: 077834666  VIAF: 44486838   WorldCat (עם VIAF): 44486838
סמוליאן (מחוז)

| --- | --- |
כנסייה בכפר שירוקה לקה אשר במחוז סמוליאן
כנסייה בכפר שירוקה לקה אשר במחוז סמוליאן
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מושל:  סטפן סטאיקוב
 ערים במחוז:  10
 בירת המחוז:  סמוליאן
 שפה רשמית:  בולגרית
 תאריך ייסוד:  8 בינואר 1999 
 שטח:  3,192.8 קמ"ר
 גובה:  1,705 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  93,354 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  34.47 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  41°40′00″N 24°35′00″E﻿ / ﻿41.666666666667°N 24.583333333333°E﻿ / 41.666666666667; 24.583333333333 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://region-smolyan.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת מחוז סמוליאן מוגדלת) סמוליאן זלאטוגרד דווין מאדאן צ'פלארה פלובדיב קרדז'אלי יוון בלגו. פאזארדז'יקמחוז סמוליאן(למפת מחוז סמוליאן רגילה) סמוליאן זלאטוגרד דווין מאדאן צ'פלארה פלובדיב קרדז'אלי יוון בלגו. פאזארדז'יקמחוז סמוליאן tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז (אובלסט) סמוליאן (בבולגרית: Област Смолян) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן במרכז דרומה של בולגריה, על רכז הרי הרודופי, גובל ביוון ובירתו היא העיר סמוליאן.
היסטוריה

התיישבות מאורגנת של שבטים תראקים בשטח מחוז סמוליאן, מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת. באזור נמצאו שרידי יישובים מבוצרים מהמאה ה-4 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית ובשלהי המאה ה-4, לאחר הפיצול באימפריה עבר לחזקת האימפריה הביזנטית. במהלך המאה ה-6 היגרו לאזור שבטים סלאבים ופרוטו בולגארים, שהיוו בהמשך את הגרעין ליסוד האימפריה הבולגרית הראשונה.
בשטח מחוז סמוליאן מצויים שרידים רבים מתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. במחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש האזור בידי צבא האימפריה העות'מאנית ונותר בחזקת העות'מאנית כ-500 שנים. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נכלל בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. לאחר מלחמת בולגריה–סרביה (1885) נמסר חבל רומליה המזרחית לבולגריה, אך חלקים ממחוז סמוליאן המודרני ובכלל זה עיר הבירה הושארו בידי העות'מאנים.
באוקטובר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשו כל שטחי המחוז בידי צבא ממלכת בולגריה ומאז נותרו בחזקת הבולגרים. במהלך שנות ה-80 נאלצו אלפי תושבים ממוצא טורקי להגר מהמחוז לטורקיה, בשל רדיפתם בידי משטרו של טודור ז'יווקוב.
כלכלה

כלכלת המחוז נסמכת על תיירות, כרייה, עיבוד עץ, ייצור חלקי מכונות, חקלאות וגידול צאן, חזירים ובקר לתעשיות החלב והבשר. הגידולים העיקריים הם תפוחי אדמה, שיפון ושעורה. במזרח המחוז מצויים מכרות אבץ.
דמוגרפיה

אוכלוסיית המחוז מצויה במגמת קיטון עקב שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה ושיעור הגירה שלילי, בעיקר הגירת עבודה. בעשור הראשון של המאה ה-21 קטנה אוכלוסיית המחוז בשיעור של 11.33 אחוזים. מבחינת התמהיל המגדרי עולה, כי 51.2 אחוזים הן נשים ו-48.8 אחוזים הם גברים. מבחינת התמהיל האתני עולה, כי 86.67 אחוזים הם בולגרים, 4.35 אחוזים הם טורקים וכחצי אחוז הם בני הרומה. לפי נתוני מפקד האוכלוסין שנערך ב-2001 עולה, כי 29.7 אחוזים מהאוכלוסייה מחזיקים בדת הנוצרית אורתודוקסית, 41.95 אחוזים הם מוסלמים סונים ו-27.85 אחוזים הגדירו עצמם אתאיסטים.
סאדיזם

בהגדרה בסיסית, סאדיזם הוא התופעה שבה בני אדם מסוימים מפיקים הנאה מגרימת סבל ממשי לזולת (אדם או בעל חיים). עם זאת, מונח זה עשוי לתאר שתי תופעות התנהגותיות השונות מאוד מבחינת מוטיבציה. תופעה אחת הנחשבת במיינסטרים של הסקסולוגיה המודרנית לפאראפיליה לגיטימית היא רומנטו-ארוטיקה בדס"מית או משחקי "בדס"מ" בהם אדם כביכול גורם סבל לאדם אחר (מזוכיסט), אם כי בדרך כלל קשרים או משחקים אלה נעשים מרצון שני הצדדים ובהסכמתם, ומטרתם צימוד והשגת הנאה הדדית, כך שלא מדובר בסאדיזם במובן הבסיסי או הפתולוגי של המונח. רומנטו-ארוטיקה בדס"מית מתרחשת אך ורק בין בני אדם שנתנו לה הסכמה במפורש, ולא בין אדם לבעל חיים.
תופעה שנייה שהמונח עשוי לתאר היא סאדיזם פתולוגי, והיא הנחשבת לשיקוף המדויק יותר של המונח ונוגעת לסאדיזם אמיתי הכרוך בדרך כלל בפסיכופתיה (נטייה קיצונית לחוסר אמפתיה מוחלט לזולת) ולפיכך, להבדיל מהתופעה הראשונה שתוארה לעיל, נוגעת להפקת תחושת הנאה מגרימת סבל ממשי (או לכל הפחות לתחושה כי נגרם סבל ממשי כזה) לקורבן שבשום מצב לא בחר לחוש אותו, יהיה קורבן זה אדם או בעל חיים. קיימת מחלוקת בשאלה האם לסווג סאדיזם פתולוגי כזה כהפרעת אישיות (Sadistic personality disorder, ובראשי תיבות SPD). בכל מקרה מתייחסים אליו כמה שמסכן באופן עקבי את הפרט או את סביבתו, ולפיכך כדורש אבחנה, פרוגנוזה, וטיפול פסיכיאטרי. כאשר סאדיזם פתולוגי קשור גם בהפקת ריגוש מיני מגרימת סבל ממשי, הוא נחשב לפאראפיליה מסוג לא-לגיטימי ונקרא "הפרעת סאדיזם מיני" (Sexual sadism disorder). הסאדיזם הפתולוגי, מעבר להיותו כרוך בדרך כלל בפסיכופתיה, נקשר לא אחת גם בהפרעת אישיות אנטיסוציאלית.
יש להבחין בין התנהגות (פרקטיקה) מינית סדיסטית לבין קווי אישיות סדיסטיים הקיימים בהפרעות אישיות שונות, שיכולות להופיע גם בגיל צעיר אז הן עשויות להתבטא, בין היתר, בהתעללות בבעלי חיים.
היסטוריה של המונח

המושג נטבע לראשונה על ידי הפסיכיאטר והסקסולוג האוסטרי-גרמני ריכרד פון קְרַאפְט-אֶבִּינג וקרוי על-שמו של המרקיז דה סאד, אציל צרפתי שהתפרסם עקב העונג המיני שהפיק מאלימות ומגרימת כאבים לזולת, מהלקאות, בעיקר באזור איברי המין, וממראה של דם.
אף שנראה שהיו בהיסטוריה דמויות שהתעלו בסאדיזם שלהם על המרקיז דה-סאד, הרי תופעת הסאדיזם, בדומה למזוכיזם, קרויה על שם מי שנתן לה ביטוי ספרותי מוצלח. המרקיז דה-סאד הותיר תיעוד מלא של יחסי המין האלימים שקיים באמצעות כתביו, אותם כתב בעת היותו חבוש בבית הסוהר, ובערוב ימיו כאשר היה מאושפז בבית חולים לחולי נפש.
התנהגות משלימה לסאדיזם היא מזוכיזם (על שמו של לאופולד פון זאכר-מאזוך). זיגמונד פרויד שילב את שתי ההתנהגויות למונח אחד: סאדו-מזוכיזם.
דירוג הסאדיזם הפתולוגי

הפסיכולוג אריך פרום דירג את הסאדיזם לשלשה סוגים, מהקל אל הכבד
שליטה בזולת וגרימה לו לתלות והפיכתו למכשיר ביד השולט בו.
ניצול ושימוש בזולת וגנבה ממנו, הן מבחינה פיזית וחומרית והן מבחינה רגשית ותבונית.
פגיעה מכוונת בזולת מתוך רצון לגרום לו סבל, או לחזות בסבלו, שיכול להיות גופני אך יכול לעיתים רבות להיות גם נפשי כמו השפלה.
פרום הדגיש את התלות של הסאדיסט באדם שבו הוא שולט. משום שתחושת הכוח והקיום שלו נובעת בשל עצם שליטתו בזולתו ובלעדיה הוא ירגיש מרוקן, ממוטט ומיואש. סוגים של יחסים אלו, לתפיסתו, מצויים פעמים רבות ביחסים של מערכות נישואים ובין הורים לילדיהם. עוד העיר פרום כי לעיתים קרובות יחסים אלו מוסווים באהבה, בשפע טוב לב, ובדאגה לזולת. ונטיות אלו מקבלות התרצות (רציונליזציות) שונות: החל מהטיעון שהאדם השולט מאמין שהוא יודע מה טוב לאדם הנשלט יותר ממנו, או שהוא מאמין כי עשה רבות למען האדם הנשלט ולכן "מגיע" לו לשלוט, ועד לסוג התוקפני שבו האדם מונע מנקמה, ואף מטיעון של הגנה עצמית.
בתרבות

בספרות קיים שימוש נפוץ בסאדיזם, עד ימינו אנו. האזכורים הראשונים המרכזיים לסאדיזם, כאמור, הם בכתבי המרקיז דה-סאד ובספרו של ליאופולד פון זאכר-מאזוך.
בסרט אדוני הכאוס נראים אמני הבלאק מטאל יורונימוס ודד כשיורונימוס מתעלל בדד ומעודד אותו להתאבד
גם בשירה יש התייחסות ענפה לסאדיזם. סילביה פלאת' משתמשת לעיתים בשיריה בתיאורים העלולים לרמוז על סאדיזם. הלהקה דפש מוד הוציאה ב-1984 את השיר "Master and a Servant". הזמרת ריהאנה הוציאה שיר בשם "S&M".
ראו גם

פמיניזציה (BDSM)
הערות שוליים

↑  Kellert, Stephen R., and Alan R. Felthous. "Childhood cruelty toward animals among criminals and noncriminals." Cruelty to Animals and Interpersonal Violence: Readings in Research and Application, Lockwood R, Ascione FR (eds) (1998): 194-210.
↑  אריך פרום, מנוס מחופש, הוצאת דביר, 1992, עמ' 101
↑  אריך פרום, מנוס מחופש, הוצאת דביר, 1992, עמ' 102-103
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551176605171  GND: 4178869-2  LCCN: sh85116425  NKC: ph125401
סמל פנמה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  ממשלת פנמה
 תאריך אימוץ:  1904
 התקנים
 מוטו:  PRO MUNDI BENEFICIO
סמל פנמה  הוא סמלה הרשמי של מדינת פנמה.
בסמל מופיעים שני דגלי פנמה, המוחזקים על ידי כידונים, ואלה נתמכות במגן ובו איורים שונים. מעל המגן נמצא עוף ההרפיה שמחזיק בפיו סרט, ועליו כתוב: "PRO MUNDI BENEFICIO" ("לטובת העולם").
סמיון אלטמן

סמיון יוסיפוביץ' אלטמן (באוקראינית: Семен Йосипович Альтман; נולד ב-21 באפריל 1946 בצ'והוייב) הוא מאמן כדורגל אוקראיני-יהודי. בעבר היה כדורגלן ששיחק בעמדת שוער.
קריירת משחק

אלטמן החל את הקריירה שלו בקבוצת קולחוזניק רובנו מהליגה הסובייטית השנייה. לאחר עונה אחת עבר לקבוצת ווהלין לוצק. בשנת 1966 עבר לקבוצת צ'רנומורץ אודסה מלהליגה הבכירה. הוא שיחק בשורותיה במשך 6 שנים, אך רק בשנתו האחרונה בקבוצה היה לשוער ראשון של הקבוצה (עד אז היה למעשה שוער מחליף). בשנת 1972 עזב את צ'רנומורץ, שיחק עוד שנתיים בקבוצות מהליגה השנייה ובשנת 1975 פרש ממשחק פעיל.
אלטמן למד חינוך גופני במכון הפדגוגי באודסה (במקביל לקריירת השחקן שלו).
קריירת אימון

בשנים 1976 - 1982 אימן אלטמן ילדים ונוער בביתה ספר לכדורגל של המועדון צ'רנומורץ אודסה. בשנת 1982 הצטרף לצוות המאמנים של הקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 1988 עבר למוסקבה, שם אימן את דינמו מוסקבה. בסוף 1991, עם התפרקות ברית המועצות, שב לאוקראינה, חזרה לצ'רנומורץ. בשנים 1996 עד 1999 אימן את קבוצת זימברו קישינב. בהנהגתו זכתה זימברו בשתי אליפויות ובשני גביעי מולדובה.
מ-2003 עד 2007 היה אלטמן המאמן הראשי של צ'רנומורץ אודסה. במקביל לאימון הקבוצה היה גם יועצו של מאמן הנבחרת הלאומית של אוקראינה בהכנותיה למונדיאל 2006.
בשנת 2010 הצטרף אלטמן לצוות אימון של נבחרת אוקראינה. בשנים 2011 - 2012 אימן את קבוצת טאבריה סימפרופול. לאחר מכן פרש למעשה מאימון קבוצות.
בשנת 2019 מונה באופן מפתיע, לממלא מקום המאמן הראשי של נבחרת מולדובה, לאחר פיטורי המאמן הראשי הקודם. מילא את התפקיד במשך 3 חודשים.
בשנים 2021 - 2022 היה עוזרו של מאמן קבוצת בלקני מהליגה האוקראינית השנייה.
משפחתו

לסמיון אלטמן יש בן אחד- גנאדי אלטמן (יליד 1979). גנאדי (כמו אביו) היה שוער כדורגל מקצועי - שיחק בקבוצות צ'רנומורץ אודסה, זימברו קישינב ואולקסנדריה.
תארים

כמאמן
אליפות מולדובה: 1997/1998, 1998/1999
גביע מולדובה: 1996/1997, 1997/1998
סמל פקיסטן

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  פקיסטן 
 תאריך אימוץ:  1954 
 
סמל פקיסטן אומץ בשנת 1954 לאחר שאושר על ידי ממשלת פקיסטן. הסמל בדרך כלל צבוע בירוק, אשר מייצג את הרוב האסלאמי בפקיסטן (הצבע הירוק מזוהה עם דת האסלאם), בדומה לסהר ולכוכב בראש.
במרכז הסמל ישנו מגן המסמל את החקלאות במדינה על ידי תיאור ארבעה מסוגי היבול העיקריים של פקיסטן בזמן אימוץ הסמל: כותנה, יוטה, תה וחיטה.
עטרת הפרחים סביב המגן מייצגת את ההיסטוריה של פקיסטן, שכן העטרה היא סמל מוגולי.
לבסוף, המגילה בתחתית הסמל כוללת את המוטו הלאומי בשפת אורדו. המוטו הוא אמרה של מוחמד עלי ג'ינה (המושל הראשון של פקיסטן והעומד בראש "הליגה המוסלמית" שהייתה אחראית להקמתה של המדינה) וכתוב בו, מימין לשמאל: "אימאן, אֶתֶהאד, נַזְם" שמשמעו "אמונה, אחדות, משמעת".
סמראנג

סמראנג (באינדונזית: Semarang) היא עיר הבירה של מחוז מרכז ג'אווה באינדונזיה. העיר היא עיר נמל מתקופת הקולוניאליזם ההולנדי ועד היום הזה מהווה מרכז אזורי חשוב. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.65 מיליון תושבים והיא העיר התשיעית בגודלה באינדונזיה. מבחינה אתנית עיקר האוכלוסייה הם ג'אווניסים עם מיעוט סיני משמעותי.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ההיסטוריה של סמראנג מגיעה עד למאה ה-9, אז הייתה ידועה בשם ברגוטה. בסוף המאה ה-15, ערבי בשם קיאי פנדאן אראנג ייסד בכפר דייגים במקום זה ובית ספר אסלאמי. ב־2 במאי 1547 הכריז הסולטאן הדוויג'איה מפג'אנג קאי על פנדאן אראנג כבופטי הראשון (ראש העיר) של סמראנג, ובכך ביסס את סמראנג מבחינה ניהולית ופוליטית.
בשנת 1678 הבטיח סונאן אמנגקוראט השני להעביר את השליטה בסמראנג לחברת הודו המזרחית ההולנדית (VOC) כחלק מתשלום חוב. בשנת 1682 נוסדה מדינת סמראנג על ידי הכוח הקולוניאלי ההולנדי. ב־5 באוקטובר 1705 לאחר שנים של כיבושים, סמארנג הפכה רשמית לעיר VOC כאשר סוסוהונאן פקובווונו הראשון ביצעה עסקה למתן זכויות סחר נרחבות ל-VOC בתמורה למחיקת החובות של מאטאראם. ה-VOC, ומאוחר יותר ממשלת איי הודו המזרחיים ההולנדיים, הקימו מטעי טבק באזור ובנו כבישים ומסילות ברזל, מה שהפך את סמראנג למרכז סחר קולוניאלי חשוב.
נוכחותה ההיסטורית של קהילה הודית גדולה (אירואסית) באזור סמראנג באה לידי ביטוי גם בכך שהשפה הקריאולית בשם ג'אווינדו הייתה מדוברת שם.
ערים תאומות

אינדונזיה ג'קרטה, אינדונזיה
אינדונזיה סורבאיה, מזרח ג'אווה, אינדונזיה
הולנד אמסטרדם, צפון הולנד, הולנד
הולנד רוטרדם, דרום הולנד, הולנד
הרפובליקה העממית של סין פוג'ואו, פוג'יין, הרפובליקה העממית של סין
הרפובליקה העממית של סין בייהאי (אנ'), גואנגשי, הרפובליקה העממית של סין
איטליה ונציה, ונטו, איטליה
אוסטרליה בריזבן, קווינסלנד, אוסטרליה
וייטנאם דה נאנג, וייטנאם
פלורידה טלהסי, ארצות הברית, פלורידה
מלזיה מלאקה, מלאקה, מלזיה
הונדורס טגוסיגלפה, הונדורס
הערות שוליים

↑  Indonesia: Central Java Province (Regencies and Cities) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4293910-0  MusicBrainz: 31200f9e-92dd-4986-b1f5-0c583bd4fe6f  NARA: 10037683  VIAF: 134863390   WorldCat (עם VIAF): 134863390 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אינדונזיה ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סול אסטבנס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 באוגוסט 1977 (בת 47) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 פרופיל ב-IMDb
 
סול אסטבנס (בספרדית: Sol Estevanez נולדה ב-31 באוגוסט 1977[דרושה הבהרה]) היא שחקנית ארגנטינאית.
ביוגרפיה

סול היא הצעירה מבין 3 אחים, כשאחיה הבוגרים הם השחקן סבסטיאן אסטבנס ודייגו. היא ביתם של התסריטאי אנריקה אסטבנס ומוניקה אסטבנס ובת דודתו של השחקן ארנאן אסטבנס.
היא החלה את הקריירה שלה בגיל 17 היא שיחקה בכמה טלנובלות עד שנישאה לשחקן הטניסאי הארגנטינאי מריאנו פוארטה, בגלל הטיולים של בעלה, לקחה הפסקה בקריירת המשחק לאחר 7 שנים חזרה לקריירת המשחק, בשנת 2009 לסדרה Legacy of Love, ששודרה בערוץ Telefe.
בשנים 2012–2013 החלה לגלם את אנג'י בסדרה Dulce Amor ("אהבה מתוקה") לצד קרינה סמפיני, סבסטיאן אסטבנס וחואן דרטס.
בשנת 2014 שיחקה בסדרה Camino Al Amor ("דרך לאהבה") וגילמה את דמותה של ג'ינה קולוצ'י/לוין לצד סבסטיאן אסטבנס, חואן דרטס וקרינה סמפיני.
| שנה | סדרה | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2000 | היום רופאים | לילי |
| 2001 | PH | לא ידוע |
| 2002 | בעלים בבית | חיננית |
| 2009-2010 | Legacy of Love | בלן |
| 2012-2013 | אהבה מתוקה | אנחלס אנג'י גרין |
| 2014 | דרך לאהבה | ג'ינה |
| 2017 | Heidi, bienvenida a casa | ריטה |