stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם קמונדו
ביוגרפיה > פעילות פילנתרופית

הרוזן קמונדו היה בנקאי של הממשל העות'מאני לפני ייסוד הבנק העות'מאני. הוא קיבל פירמאן להיות בעל נדל"ן באימפריה, שעד אז הייתה זכות זו מוגבלת נתיני האימפריה העות'מאנית.
קמונדו היה פעיל למען זכויות היהודים. הוא הקים בקונסטנטינופול קונסיסטוריה(אנ') מרכזית ליהודי האימפריה, שבה היה הנשיא כמעט ברציפות; הוא הכניס רפורמות במינהל הקהילתי; וייסד בשנת 1858 מוסד חינוכי, מוסד קמונדו(אנ'), בפרי פאשה(אנ'), הפרבר העני והצפוף ביותר של הבירה. מוסד חינוכי זה פעל במשך שלושים ושתיים שנה והכשיר את רוב הפקידים היהודים בשירות הממשל העות'מאני. בעזרתו הוקם בית הכנסת היכל קדוש שפועל גם כיום.
מותו

אברהם קמונדו נפטר בפריז בגיל 88, לשם עבר בשנת 1869.
קמונדו נקבר על פי בקשתו בחלקת הקבר המשפחתית בבית הקברות היהודי. הלווייתו התקיימה ב-14 באפריל 1873, בנוכחות נציגי הממשל העות'מאני.
הערות שוליים

↑  The Encyclopædia Britannica, Vol.7, Edited by Hugh Chisholm, (1911), 3; Constantinople, the capital of the Turkish Empire
↑  Britannica, Istanbul: When the Republic of Turkey was founded in 1923, the capital was moved to Ankara, and Constantinople was officially renamed Istanbul in 1930.
↑  חכמי הספרדים בארץ־ישראל בדורות האחרונים ע.258, שרגא וייס.
מדרגות קמונדו ברובע גלאטה, איסטנבול, שנבנה על ידי אברהם קמונדו בסביבות 1870.
אב הטומאה

אַב הַטֻּמְאָה, בהלכות טומאה וטהרה, הוא דרגת טומאה המשויכת בדרך כלל למקור הטומאה הראשוני (למעט טומאת מת), ויש בכחו לגרום טומאה אפילו לאדם ולכלים. וזוהי דרגת הטומאה השנייה בחומרתה [שלמעלה ממנו רק המת עצמו שהוא מכונה בלשון חכמים "אבי אבות הטומאה"]. מי שנטמא מאב הטומאה נקרא "ולד הטומאה" או ראשון לטומאה והנוגע בו נהיה שני לטומאה, וכן הלאה בשלישי ורביעי לטומאה. ישנם כמה דברים שתיקנו בהם חכמים להיות ולד הטומאה, באחת מהדרגות, בלא אב.
בעוד שאב הטומאה מטמא אדם וכלים, ראשון לטומאה אינו מטמא אלא אוכל ומשקה ולא אדם וכלים. שני לטומאה פוסל רק תרומה, שלישי לטומאה מטמא רק קדשים ורביעי מטמא רק פרה אדומה. בטומאת מת ישנו מושג מיוחד של אבי אבות הטומאה, דהיינו שאדם וכלים (למעט כלי חרס) המקבלים טומאה ממת הם עצמם אב הטומאה בשונה ממקבל טומאה מכל מטמא אחר.
אבות הטומאה מדאורייתא

הרמב"ם מחלק את הטומאות דאורייתא ל-11 קטגוריות, שבכל אחת מהן יש אב טומאה אחד או יותר:
טמא מת - אדם או כלי שנטמאו ממת, כאשר המת עצמו נחשב אבי אבות הטומאה. בטומאת מת ישנו דין מחודש של "חרב הרי הוא כחלל", לפיה כלי ברזל מקבלים את אותה דרגה של הטומאה שבה נגעו.
טומאת שרץ - שמונה מיני שרצים שנזכרו בתורה מטמאים בעת שהם מתים: חולד, עכבר, צב, אנקה, כח, לטאה, חומט ותנשמת.
טומאת נבלה - בשר בהמה או חיה שמתו שלא על ידי שחיטה כשרה, וכמו כן אבר מן החי. חיות ובהמות לא כשרות נחשבים כנבלה אפילו אם נשחטו כהלכה. גם נבלת עוף טהור היא מאבות הטומאה, אך יש בה דין ייחודי שהיא מטמאת רק באכילה ולא במגע.
שכבת זרע - נוזל הזרע עצמו מטמא, והאדם שיצא ממנו הזרע טמא בטומאת בעל קרי.
מי חטאת - המים שהתקדשו להזאה על טמאי מתים.
קורבנות חטאת - המתעסקים בפרה אדומה, בפרים ושעירים הנשרפים ובשעיר המשתלח לעזאזל ביום הכיפורים נטמאים.
נידה - הנידה עצמה, גבר שקיים עמה יחסי מין, הדם שלה, הרוק שלה, השתן שלה, דבר שהיא רכבה עליו (כמו אוכף) ודבר שהיא ישבה או שכבה עליו (כמו כיסא ומיטה).
יולדת - היולדת עצמה ושאר העניינים כבנידה.
זבה - הזבה עצמה ושאר העניינים כבנידה.
זב - הזב עצמו, הרוק שלו, השתן שלו, הזוב שלו, נוזל הזרע שלו, מרכבו ומושבו.
מצורע - מצורע בימי הסגרו והחלטו, מצורע בימי ספירתו (בתהליך טהרתו אחרי שהתרפא), בגד נגוע בצרעת וכן בית נגוע בצרעת.
זב, זבה, נידה, יולדת ושכבת זרע יש להם קטגוריה מיוחדת של "טומאה היוצאת מגופם", אשר לה דינים מיוחדים.
אבות הטומאה מדרבנן

ארץ העמים - השטח שמחוץ לארץ ישראל מטמא את היוצאים מן הארץ בטומאת מת, כאילו נכנסו לבית קברות.
בית הפרס -  שדה שהיה בו קבר, ונחרש בטעות ועצמות המת נפרסו והתפזרו בשטח - עפר השדה מטמא את הנוגע בו או הנושא אותו כאילו נגע או נשא מת, מחשש שמא נגע או הזיז עצם קטנה ולא הבחין בכך.
טומאת גויים - חכמים גזרו שגויים יחשבו כזב לכל דבר ועניין. גזירה זו נועדה למנוע מגורים משותפים של ישראל וגויים, בגלל נוהגי פריצות ועבודה זרה שרווחו בקרב גויים.
עבודה זרה - קבעו חכמים שהפסלים שמשתחוים להם והקרבנות שמקריבים להם מטמאים כאב הטומאה.
דרכי הטומאה

דרכי ההיטמאות אינן שוות בכל טומאה.
מגע - כל הטומאות (חוץ מנבלת עוף טהור, ופרה אדומה פרים ושעירים הנשרפים ושעיר המשתלח), ואפילו ולדות הטומאה.
משא - הנטמא נושא את המטמא - מת, זב, זבה, נידה, יולדת, מצורע ונבלה. יוצא מן הכלל הוא הזב המטמא גם את הנישא על גבו.
מדרס - משכב, מושב ומרכב, שהטמא דורס על הנטמא, והיסט שהטמא מזיז את הנטמא - זב, זבה, נידה ויולדת. מצורע מטמא במדרס ולא בהיסט.
אוהל - רק מת, ומצורע מטמא בביאה לבית, שהיא דומה לאוהל.
ביאת אישה - הנשים הטמאות: זבה, נידה ויולדת.
יש שתי דרכי טומאה שכל אחת מהן מיוחדת רק לטומאה מסוימת:
בליעה - מטמאה רק בנבלת עוף טהור. נבלת עוף טהור - מטמאה רק על ידי בליעה.
התעסקות - מטמאה רק בפרה אדומה, פרים ושעירים הנשרפים ושעיר המשתלח. פרה אדומה, פרים ושעירים הנשרפים ושעיר המשתלח - מטמאים רק על ידי התעסקות.
תוספות חז"ל לאבות הטומאה הקיימים > טומאת מת

נכתב בספר במדבר בפרשת חקת: ”הַנֹּגֵ֥עַ בְּמֵ֖ת לְכָל-נֶ֣פֶשׁ אָדָ֑ם וְטָמֵ֖א שִׁבְעַ֥ת יָמִֽים” (במדבר י"ט, י"א). מכאן שהמת עצמו אינו טמא, אבל הוא כן מטמא אדם או כלים שנגעו בו.
עוד למדים שם מהספרי, שהטומאה נדונה רק ביחס לקיומו של האדם בטבע ואילו כשהוא לעצמו, נפרד מן הטבע, מת, אין לו שייכות לטומאה. לפיכך כשיחיו המתים לא יהיו זקוקים להזאת שלישי ושביעי.
מסיפור בן השונמית (מלכים ב' פרק ד, פסוקים לב-לה), כפי שמובא בספרי, למדים שבן השונמית עצמו לא היה טמא בזמן שהיה מת, טומאתו הייתה אחר כך, משום שבזמן שהיה מת הבית נטמא בטומאת אוהל, טומאה שנשארה לאחר שחזר לחיים, ולכן נטמא.
לטומאת מת הוסיפו חז"ל את ההרחבות הבאות:
אדם שנטמא במגע או משא של אבי אבות הטומאה מדברי סופרים (ארץ העמים, בית הפרס, דם תבוסה).
כלים שנגעו באדם שנטמא באבי אבות הטומאה מדברי סופרים.
אדם שנגע בכלים שנטמאו באבי אבות הטומאה מדברי סופרים.
כלים שנגעו בכלים שנטמאו באבי אבות הטומאה מדברי סופרים.
כלים שנגעו באדם שנטמא מכלים שנטמאו באבי אבות הטומאה מדברי סופרים.
תוספות חז"ל לאבות הטומאה הקיימים > טומאת מת > טומאת זיבות

לגדר זה הוסיפו חכמים גם את הגוי שנחשב זב, זובו, רוקו, מימי רגליו, מרכבו, משכבו ומושבו, דם גויה ובועל גויה. כמו כן, זב, זבה, נידה ויולדת שמתו מטמאים משכב ומושב (קיים חשש שיתעלפו וידמו שהם מתים).
תוספות חז"ל לאבות הטומאה הקיימים > טומאת מת > טומאת נידה

על פי חז"ל, אם נטמאה מטמאה את כל הדברים מאז הבדיקה האחרונה או היממה האחרונה (המוקדם מביניהם). כן מטמאים וסתה, כתמי הדם שעליה ועל בגדיה, המרכב, המשכב והמושב של הרואה וסת, הרוק ומי הרגלים של הרואה וסת והאדם הבועל רואה וסת.
תוספות חז"ל לאבות הטומאה הקיימים > טומאת מת > טומאת יולדת

לטומאת היולדת הוסיפו חז"ל גם יולדת איבר (שהוציא העובר אבר והחזירו ואז היא טמאה מרגע שיצא האבר), מרכב, משכב ומושב היולדת אבר, רוק ומימי רגליה של היולדת אבר ובועל היולדת אבר.
תוספות חז"ל לאבות הטומאה הקיימים > טומאת נבלה

לטומאה זו הוסיפו גם את הבהמה ששחט גוי הנחשבת כנבלה, אך יש הסוברים שטומאה זו היא מדאורייתא גם כן.
לקריאה נוספת

סדר טהרות של המשנה - בעיקר פרק ראשון במסכת כלים.
כללי טומאות מהגר"א
הערות שוליים

↑  הקדמת הרמב"ם למסכת טהרות
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף פ"ג, עמוד א'
↑  ראו ספרי במדבר פרשת חקת פיסקא קכג-קכו, במדבר רבה (וילנא) פרשת חקת פרשה יט: "...אמר להם חייכם לא המת מטמא ...".
↑  בדם תבוסה כלול גם אדם שנטמא באוהל.
| טומאה וטהרה ביהדות |
| --- | --- | --- |
| דרגות טומאה | אבי אבות הטומאה • אב הטומאה • ולד הטומאה (ראשון • שני • שלישי ורביעי) |  |
| דרגות קבלת טומאה | חולין • מעשר שני • תרומה • קודש • חטאת |  |
| קבלת טומאה | אוהל • מגע • משא • היסט • מדרס • ביאה • בועל נידה • ביאה לבית • מדף • בליעה • עיסוק |  |
| מטמאים מן התורה | מת • נבלת חיה ובהמה • נבלת עוף טהור • נבלת השרץ • בעל קרי • פולטת שכבת זרע • מטמאי משכב ומושב - נידה, יולדת, זבה, זב • צרעת (אדם, בתים, בגדים) • שכבת זרע • חטאות המטמאות • מי חטאת |  |
| מטמאים מן דרבנן | ידיים • ארץ העמים • בית הפרס • כתבי הקודש • גויים • עבודה זרה • טבילה במים שאובים |  |
| נטמאים | אדם • כלים (כלי מתכות, כלי עץ, כלי חרס, בגדים, כלי עור, שק, וכלי עצם) • אוכלים •  משקין |  |
| אחרים | טומאת מקדש וקדשיו  • האיסור לכהן להיטמא למת • הכשר לקבל טומאה • טומאה רצוצה • טומאה הותרה בציבור |  |
| טהרה | טבילה • פרה אדומה • מקווה • חציצה • טבול יום • מחוסר כיפורים • טהרת מצורע • טבילת עזרא |  |
| סדר טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקוואות • נידה • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
Sefronia

Sefronia הוא אלבומו השמיני של הזמר טים באקלי. הוא יצא בשנת 1973.
רשימת שירים

Dolphins – 3:10
Honey Man  – 4:10
Because of You  – 4:25
Peanut Man  – 2:52
Martha  – 3:10
Quicksand  – 3:22
I Know I'd Recognize Your Face  – 3:58
Stone in Love  – 3:27
Sefronia: After Asklepiades, After Kafka  – 3:15
Sefronia: The King's Chain  – 2:23
Sally, Go 'Round the Roses  – 3:43
משתתפים

טים באקלי – גיטרה, שירה
לי אנדרווד – גיטרה ראשית
ג'ו פלסיה – גיטרה
בוב ראפקין – גיטרה
מרשה וולדורף, שרון בירד, מירנה מת'יוז וליסה רוברטס – שירה, קולות רקע
ברני מיסיו – באס
ריינהולד פרס – באס
מארק טירנן – מקלדת
דני ראנדל – מקלדת, מפיק, עיבודים
טום סקוט – סקסופון
פרד סלדון – חליל
לארי באנקר – הקשה
קינג אריסון – הקשה, תופי קונגה, תוף מרים
קן ווטסון – הקשה, טימפני
באדי היים – תופים
אהרן שמואל אסאד

| --- | --- |

מצבת קברו
 לידה:  1830 ה'תק"ץ דונאיסקה סטרדה, סלובקיה 
 פטירה:  1905 (בגיל 75 בערך) ו' בניסן ה'תרס"ה דונאיסקה סטרדה, סלובקיה 
 תקופת הפעילות:  ?–1905 
 
הרב אהרן שמואל אסאד (ה'תק"ץ 1830 – ו' בניסן ה'תרס"ה 1905) היה רבה של דונא-סרדהאלי שבסלובקיה במשך שלושים ושש שנה.
ביוגרפיה

נולד בשנת תק"ץ 1830 בדונה-סרדהלי שבהונגריה, להרב יהודה אסאד רב העיר, ולאסתר לבית רגנר.
למד אצל אביו ואצל הכתב סופר. הוסמך להוראה על ידי הרב שלמה קלוגר, הרב  שלמה זלמן אולמן "היריעות שלמה" והרב אברהם שאג-צוובנר. נישא ליהודית, בתו של הרב ליפמן גלזר מניקלשבורג, מגזע בעל עבודת הגרשוני.
בשנת 1859 התמנה לאב"ד קאלטה כממלא מקום לגיסו רבי יונה רייכהרט. בשנת 1866 נפטר אביו, וכעבור שלוש שנים, בשנת 1869, התמנה תחתיו כרבה של דונה-סרדהלי וכיהן בתפקיד עד לפטירתו בשנת 1905.
נפטר בו' בניסן ה'תרס"ה (1905), ונקבר בבית הקברות דונה-סרדהלי.
תורתו

התכתב בדברי תורה עם גדולי דורו, בראשם הכתב סופר והמהר"ם שיק. הוציא לאור את ספר השו"ת של אביו, בתוספת הערותיו והגהותיו.
חידושי תורתו בשם "חידושי ראשבי"ד אש דת" חידושים בסוגיות הש"ס ועל המסכתות וקונטרס בדברי אגדה, נדפסו בברוקלין בשנת תשמ"ה. 
תשובותיו נלקטו לספר שו"ת "שאילת שמואל" ונדפסו בבני ברק תשס"ה.
ספרו "פרקי מחשבה - אש דת" הכולל פרקי מחשבה ומאמרי השקפה, נערך ויצא לאור על ידי הרב שלמה וייס בבני ברק תשע"ג.
חידושי מהרא"ש אסאד: (בני ברק, תש"ע) על מסכת כתובות.
פירושיו לספר תהלים נדפסו מכתבי ידו ביחד עם פירושי אביו בשם תהלות מהרי"א (בני ברק, תשע"ו).
אברהם קליין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במרץ 1934 (בן 90) טימישוארה, ממלכת רומניה 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1958 
 
אברהם קליין (נולד ב-29 במרץ 1934) הוא שופט כדורגל ישראלי, יליד רומניה, נחשב לבכיר שופטי הכדורגל הישראלים בכל הזמנים, ואחד משני השופטים היחידים מישראל אשר זכו להכרה בינלאומית נרחבת. שלושת אירועי השיא בקריירת השיפוט שלו היו המשחק המרכזי בבתים המוקדמים בין אנגליה, מחזיקת גביע העולם בכדורגל ובין ברזיל במונדיאל 1970; משחק רבע הגמר במונדיאל 1982, בין איטליה לברזיל, והיותו קוון במשחק הגמר באותו טורניר, במשחק בין איטליה וגרמניה באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד.
פרסים ואותות הוקרה

1984 - פרס מיוחד של F.I.F.A
2017 - באוקטובר 2017 זכה קליין לכבוד יוצא דופן כאשר מוזיאון פיפ"א, הממוקם בעיר ציריך שבשוויץ,  בחר להציג פריטים מהאוסף האישי של שופט הכדורגל. בין הפריטים שנבחרו לתצוגת קבע במוזיאון נכללים: כדור מאחד המשחקים הכי גדולים בהיסטוריה של המשחק (איטליה-ברזיל, גביע העולם 1982), 2 המשרוקיות עימן שפט בגביע העולם 1970 במקסיקו וב-1978 בארגנטינה וכן שעון היד מגביע העולם 1982.
ספרו

אמן המשרוקית, הוצאת גלורי, 2010.
הערות שוליים

↑  אביעד פוהורילס, "אופסייד סטורי", ריאיון עם אברהם קליין, מעריב, 11 ביוני 2010
↑  שריון זכה שוב בגביע הרמטכ"ל ניצח בגמר את חיל האוויר 0:1, דבר, 21 באוגוסט 1964
1 2  פוהורילס, "אופסייד סטורי"
↑  "קליין הדגים השיפוט הטוב ביותר באיטליה מאז שנתיים", מעריב, 2 בנובמבר 1965
↑  עוזי דן, תולדות המונדיאל | הגביע של איטליה, ההפסד כולו של הכדורגל, באתר הארץ, 26 במרץ 2010
↑  "שמשון" הייתה ראויה לניצחון, אך השער לזכותה הובקע שלא כחוק, דבר, 5 ביוני 1966
↑  אסי ממן, ‏כבוד השופט:אברהם קליין וסיפור חייו המרגש, באתר ONE‏, 16 באפריל 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462840905171  GND: 141860065  ISNI: 0000 0003 8594 888X  NTA: 236242490  VIAF: 122744165   WorldCat (עם VIAF): 122744165
אדוארד לוי-לאוסון, ברון ברנהאם הראשון

| --- | --- |

אדוארד לוי-לאוסון, ברון ברנהאם הראשון
 לידה:  28 בדצמבר 1833 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  9 בינואר 1916 (בגיל 82) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 תפקיד:  חבר בית הלורדים (ערך בלתי־ידוע) 
 בן או בת זוג:  Harriette Georgiana Webster (20 בפברואר 1862–?) 
 
אדוארד לוי-לאוסון, ברון ברנהאם הראשון (באנגלית: Edward Levy-Lawson, 1st Baron Burnham; ‏28 בדצמבר 1833 – 9 בינואר 1916) היה בעל עיתונים יהודי-בריטי.
קורות חיים

לוי-לאוסון היה בנם של ג'וזף מוזס לוי ושל אשתו אסתר לבית כהן. אביו רכש ב-1855 את הדיילי טלגרף, חודשים ספורים לאחר יציאתו לאור. לוי-לאוסון היה עורך העיתון ובעל השליטה בו זמן רב לפני מותו של אביו ב-1888 והחל מ-1885 הוא היה הבעלים המנהל ובעל השליטה היחיד בעיתון והייתה לו שליטה רבה יותר מאשר לאביו ברחוב פליט. ב-1875 הוא קיבל הרשאה מלכותית להוסיף את השם לאוסון. ב-1880 הוא רכש את בית האחוזה "הול בארן" שבמחוז בקינגהאמשייר. ב-1892 הוענק לו התואר ברונט וב-1903 הוענק לו תואר האצולה ברון ברנהאם. ב-1886 הוא מונה להיות השריף (תפקיד טקסי) של בקינגהאמשייר.
לורד ברנהאם נשא לאישה ב-1862 את הרייט ג'ורג'ינה, בתו של בנג'מין נוטינגהאם וובסטר. היא מתה ב-1897. ברנהאם מת בינואר 1916, בגיל 82 ואת תואר הברון שלו ירש בנו הבכור הארי, שקיבל ב-1919 את התואר ויקונט ברנהאם.
VIA Technologies

.
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  בורסת טייוואן (1 בינואר 2000–2388) 
 מייסדים:  צ'ר ואנג 
 תקופת הפעילות:  1987–הווה (כ־37 שנים)
 חברת אם:  קבוצת פומזה פלסטיקה 
 חברות בנות:  WonderMedia 
 מיקום המטה:  ניו טאיפיי 
 ענפי תעשייה:  תעשיית המחשבים 
 מוצרים עיקריים:  ערכות שבבים, לוחות אם ומעבדים
  
 www.via.com.tw
 
VIA Technologies היא חברה טיוואנית מקבוצת "פומזה פלסטיקה" (Formosa Plastics Group), לייצור מעגלים משולבים כחלק מחומרת מחשבים. החברה מתמחה בעיקר בייצור לוחות אם, מעבדים וזיכרונות.
Not the End of the World

Not the End of the World (בעברית: לא סוף העולם) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית קייטי פרי, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Smile ‏(2020), שיצא לאור ב-28 באוגוסט 2020. השיר נכתב על ידי פרי, מייקל פולק, מדיסון לאב, ג'ייקוב הינדלין ואנדרו גולדשטיין, והופק על ידי גולדשטיין ואוסקר יירס. "Not the End of the World" הוא שיר טראפ-פופ עם קצב דיסקו בתכליתו וזאת, בנוסף לכך שהוא דוגם מנגינה מהשיר "Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye" של סטים משנת 1969.
עם יציאתו, הופנו כלפי "Not the End of the World" ביקורות מעורבות מטעם מבקרי המוזיקה, שקישרו את העיסוק שלו במגפת הקורונה. השיר יצא לאור כסינגל הרביעי מ-Smile, ב-21 בדצמבר 2020, לצד וידאו קליפ נלווה, בבימויו של הצמד Similar But Different (שרלוט פאסלר ודני גירדווד). הקליפ מציג קבוצה של חייזרים כחולי עור שחוטפים בטעות את השחקנית האמריקאית זואי דשנל, וטוענים שהיא פרי.
רקע וכתיבה

"Not the End of the World" נכתב על ידי קייטי פרי, מייקל פולק, מדיסון לאב, ג'ייקוב כשר הינדלין ואנדרו גולדשטיין. ההפקה שלו נעשתה על ידי אוסקר יירס וגולדשטיין, שהיו אחראים גם על כלי הנגינה והתכנות שלו. זהו שיר טראפ-פופ, עם פעמת דיסקו, הכתוב בסולם רה מינור. הרצועה מתחילה בפזמון ולאחר מכן הקצב מתעדן. המילים של השיר מדברות על כך שביקורת חריפה ושלילית היא לא "סוף העולם", וזאת, בנוסף לכך שהשיר כולל דגימה מהשיר "Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye" של סטים משנת 1969.
הוצאה וקידום

"Not the End of the World" נכלל כרצועה השישית באלבום האולפן השישי של פרי Smile ‏(2020). הוא נכלל גם במיני-אלבום השישי שלה, Cosmic Energy, שיצא לאור ב-18 בדצמבר 2020. 21 בדצמבר 2020 פרי הוציאה וידאו קליפ נלווה לשיר, והוציאה אותו כסינגל הרביעי מ-Smile. המילים של השיר זכו לביקורת שליליות, תוך שמבקרי המוזיקה גרסו שהן "לא ראויות לפרסום במהלך מגפת הקורונה". ג'ו מוגס מהעיתון i כינה את הנרטיב של השיר "enjoy the ride" כ"לא במקום". בכתבה ל-Insider, קורטני לרוקה העירה עד כמה שזה לא הולם להוציא שיר כזה במהלך מגפת הקורונה, ואמרה "אני מבינה שהשיר הזה כנראה נוצר לפני המגפה, אבל זה עדיין לא מתרץ את ההחלטה להוציא אותו".
פרי ביצעה את "Not the End of the World" כחלק ממחרוזת, שכללה את "Never Really Over" ו-"Roar" במהלך T Mall Double 11 Gala, בנובמבר 2020.
ביקורת

לינדזי זולאדז מניו יורק טיימס כינתה את השיר "המנון ניסיוני", תוך שביקרה את הצורה לפיה הוא בנוי. ניק מאלון מ-PopMatters אמר שמילות השיר "מהולות בחיוביות מעורפלת" וטען שמדובר בשיר "שאפתני מדי", המנסה לחקות את "Drak Horse" ‏(2013). בהתייחסו לשירתה של פרי, דני בלום מפיצ'פורק ביקר את השיר בצורה מעורבת גם כן. אמילי מקאי מגרדיאן אמרה שהשיר "מרגיש נשכח ואנונימי". קלי אהלגרים מ-Insider כתבה שהשיר "יותר נוסחתי מאשר כיף ויותר צמא לרדיו מאשר משכנע", והוסיפה שהאינטרפולציה של "Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye" יוצרת "השפעה מבלבלת יותר מכל דבר אחר". אלכסה קאמפ ממגזין Slant הצהירה שהצלחת השיר "נשענת כמעט כולה על מנגינה שנלקחה מהלהיט של סטים, "Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye" ‏(1969)". בהמשך, הצביעה על קווי דמיון ל-"Dark Horse"‏ (2013).
קרייג ג'נקינס מ-Vulture.com ציין ש-"Not the End of the World" הוא אחד מני שירים רבים מ-Smile. לאה גרינבלט מאנטרטיינמנט ויקלי אמרה ש-"Not the End of the World" והרצועה הקודמת שמושמעת לפניו, "Resilient", נשמעים כמו שירים "קלישאתיים" ו"נדושים". פטריק ראיין מ-USA Today, כינה את השיר כ"כזה הדומה באופן מובהק ל-"Dark Horse" שיצא בשנת 2013" והוסיף שמדובר בשיר המכיל "קלישאות בנוגע להעצמה". הלן בראון מאינדפנדנט טען ש-"Not the End of the World" נחשב בעיניו ל"נקודת השפל" באלבום. האנה מלריאה מ-NME מתחה ביקורת על השיר על היותו "מיועד לרדיו".
מייק ואס מ-Idolator הפנה כלפי השיר ביקורת חיובית. איינסלי דרמון מ-ET Canada אמרה שהשיר הוא "רצועה מצוינת לסיום 2020".
וידאו קליפ

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

לפני שקייטי פרי (מימן) צבעה את שיערה לבלונדיני, היא הושוותה לזואי דשנל (משמאל), מה שהוביל מאוחר יותר לתת  לה רעיון לקליפ של "Not the End of the World".
וידאו קליפ > רקע והוצאה

הווידאו קליפ של "Not the End of the World" בוים על ידי Similar But Different, ופורסם בערוץ היוטיוב של פרי ב-21 בדצמבר 2020. פרי הכריזה על יציאת הקליפ יום קודם לכן, ב-20 בדצמבר, ופרסמה קטע של שתי שניות מתוכו. הוא מעולם לא הוכרז כסינגל, אבל מככבת בו השחקנית והזמרת האמריקאית זואי דשנל, אותה משווים לפרי פעמים רבות, מה שנתן לה את הרעיון לקליפ הזה במהלך חופשת הלידה שלה.
וידאו קליפ > תקציר

הקליפ מתחיל בסצנה שבה דשנל קוראת עיתון ופרי עוברת עם עגלת תינוק כשלראשה כובע של אנסאב רקורדס. עם זאת, כדור הארץ עומד להיהרס, וחייזרים כחולי עור, שאובססיביים לפרי, רוצים לחטוף אותה כדי להציל אותה מההרס. כשצעצוע נופל מהעגלה, דשנל מרימה אותו מתוך רצון להחזיר אותו לפרי, אבל לפתע היא נחטפת בטעות על ידי חייזרים, שחושבים שהיא פרי, אף על פי שהיא מנסה להסביר להם שהיא לא. היא מועברת בטלפורטציה לצלחת המעופפת שלהם, שם היא מוצגת בפני הקפטן של החייזרים. בהמשך, היא מתלבשת בתלבושות של פרי מתקופות מוקדמות יותר בקריירה שלה, כולל מראה שנלקח מתקופת אלבומה השלישי של פרי, Teenage Dream, וברקע ישנה התייחסויות ל-"Roar",‏ Smile ו-"California Gurls". דשנל מבקשת מאוחר יותר משני החייזרים שחטפו אותה בטעות לעזור לה להציל את כדור הארץ. הקליפ מסתיים עם דשנל, בפאה בלונדינית, כשהיא מבצעת את הפזמון האחרון של השיר עבור קהל של חייזרים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 21 בדצמבר 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | קפיטול |  |
אברהם קלמי

אברהם (בובי) קלמי (6 בדצמבר 1939, סופיה, ממלכת בולגריה – 29 ביוני 2014, בת ים, ישראל) היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הקשר ומזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי יפו.
קורות חייו

בובי קלמי נולד ב-1939 בסופיה בירת בולגריה לשרה לבית מאנדיל וליצחק. בפברואר 1950, במהלך העלייה ההמונית עלה עם הוריו ואחותו הצעירה אריקה לישראל. המשפחה התיישבה בשכונת הצריפונים בבת ים הגובלת בחולון. בראשית יוני 1953 בשעות הלילה, פרצה שריפה במגורי המשפחה שניצתה בשל מנורת נפט שנפלה בביתם. אברהם קלמי הצליח להציל את אחותו הקטנה אשר האש כבר החלה לאחוז בבגדיה, קפץ עמה מחלון הצריף ונמלט מהמקום. בשריפה מצא את מותו ילד בן 9 שהתגורר בדירה סמוכה. האירוע הותיר את חותמו על קלמי וככל הנראה השליך על מאפייני התנהגותו בשנים הבאות. לאחר האירוע עברה משפחת קלמי ליפו ובובי קלמי הצטרף לקבוצת הנערים של מכבי יפו. בובי קלמי היה בן מחזורם של צ'וצ'קו לוי ואיינשטיין קליש ובעונת 1956/1957 בליגה הלאומית עלה לקבוצה הבוגרת. משחק הליגה הראשון שלו בשורות מכבי יפו היה ב-8 בדצמבר 1956.
קלמי שיחק בתפקיד הקשר, הפגין יכולת גבוהה והרשים בביצועיו. בקרב אוהדי מכבי יפו זכה לכינוי "הנסיך". ב-1958 זימן אותו המאמן ג'קי גיבונס לסגל נבחרת ישראל, ובהמשך עשה זאת גם גיולה מאנדי. קלמי נכלל בסגל הנבחרת לגביע אסיה בכדורגל 1960, במסגרתו סיימה הנבחרת כסגנית מחזיקת הגביע. בספטמבר 1962 נפצע ברגלו ונעדר מהמגרשים למספר שבועות. קלמי נכלל גם בסגל הנבחרת שזכתה בגביע אסיה בכדורגל 1964 תחת המאמן יוסף מרימוביץ'. לאורך הקריירה נודע בובי קלמי בבעיות התנהגות במגרש ומחוצה לו, ובהתנהלות שאינה ספורטיבית שהובילו לעימותים עם מאמניו ומנהלי הקבוצה, אך יכולתו הגבוהה במגרש הובילה לסלחנות כלפיו. ב-18 ביוני 1964 בשלהי עונת 1963/1964 בליגה הלאומית עזב קלמי במפתיע את הארץ לגרמניה המערבית. היו אלו מחזורי הסיום בהם נאבקו מכבי יפו והפועל רמת גן על אליפות המדינה, ועזיבתו של קלמי עוררה זעם רב בקרב הנהלת הקבוצה ואוהדיה. ב-11 ביולי 1964 הסתיימה העונה והפועל רמת גן זכתה באליפות, תוך שהיא מקדימה בנקודה אחת את מכבי יפו.
ב-26 ביולי שב לישראל והנהלת מכבי יפו דנה אותו משמעתית להרחקה של ארבעה חדשים ממשחקי הקבוצה. ב-1 באוקטובר, מספר ימים לפני פתיחת עונת 1964/1965 בליגה הלאומית חננה אותו הנהלת מכבי יפו והוא הורשה לפתוח את העונה בשורות הקבוצה. לאחר שובו, נמשכו בעיות המשמעת של קלמי והוא הורחק לא אחת מן המגרשים. ב-13 בנובמבר 1966, ראשיתה של עונת 1966/1968 בליגה הלאומית קיבל קלמי לבקשתו שחרור מקבוצת מכבי יפו ונסע לארצות הברית בכדי לשחק בשורות קבוצת אטלנטה צ'יפס(אנ'), ממנה קיבל הצעה ובה תנאי שכר משופרים. קלמי אשר לא שלט היטב באנגלית התקשה להתאקלם מבחינה חברתית בקבוצתו החדשה. בנוסף נקלע לסכסוך כספי על רקע גובה השכר שלו, וב-17 באפריל 1967 עזב ללא הודעה מוקדמת את קבוצתו ושב לישראל. בראשית דצמבר שב קלמי לאימוני קבוצת מכבי יפו, ובהמשך שולב בארבעה משחקי ליגה. משחקו האחרון בשורות מכבי יפו היה ב-3 בפברואר 1968 ולאחריו עזב את הקבוצה, פרש ממשחק פעיל ומהעיסוק בכדורגל.
ברבות הימים נקלע קלמי למצוקה כלכלית והוא התפרנס בדוחק ממכירת עיתונים בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב. התגורר בתל אביב-יפו והיה נשוי לשושנה. בשנותיו האחרונות חלה הידרדרות במצבו הבריאותי. הוא אושפז בהוספיס בבת ים ושם הלך לעולמו ב-2014 והוא בן 74 שנים. הובא למנוחות בבית העלמין ירקון.
הישגים

סגנית מחזיקת גביע אסיה: 1960
מחזיקת גביע אסיה: 1964
סגנית מחזיקת הגביע: 1956/1957
סגנית אלופת ישראל: 1961/1962
משחקי מכבי אירופה, ליון, 1963: מדליית זהב
סגנית אלופת ישראל: 1963/1964
לקריאה נוספת

ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.