stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרי קוואנט
הערות שוליים

↑  "New Year Honours: Designer Mary Quant among Welsh recipients". BBC News. 30 בדצמבר 2014. נבדק ב-9 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ho, Karen (3 ביולי 2012). "חמישה מעצבי אופנה בריטים דגולים". BBC America. BBC. נבדק ב-16 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Do Je-Hae (10 באוקטובר 2012). "מרי קוונט: אייקון אופנה בריטי". The Korea Times. נבדק ב-16 באוקטובר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McKinnell, Joyce (1964). Beauty. Harper Collins. p. 93. ISBN 9780007295586.
↑  "1966 trouser suit by Mary Quant". Victoria and Albert Museum. נבדק ב-12 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barbara Burman accessed 12 July 2012 "Carter, Ernestine Marie (1906–1983)" profile, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004, oxforddnb.com. Retrieved 31 December 2014.
↑  The Independent, "Mary Quant: Mother of the miniskirt", 13 April 2023. Retrieved 14 April 2023.
1 2 3   אופיר חובב, מעצבת האופנה מארי קוואנט, האמא של חצאיות המיני, מתה בגיל 93, באתר הארץ, 13 באפריל 2023
↑  "Mary Quant". Victoria and Albert Museum. 2011. אורכב מ-המקור ב-14 בספטמבר 2009. נבדק ב-24 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "קוואנט מאת קוואנט"-ספרה של אופנאית מרי הוואנט שזכתה לתואר אצילות, כותבת על ההשפעה שנודעת לנוער בהכוונת האופנה, הארץ, 5 באוקטובר 1966
1 2  אלון פרוכטר, מעצבת האופנה מרי קוואנט הלכה לעולמה בגיל 93, באתר כאן
↑  Government of the United Kingdom., 2015 New Year Honours List, ‏2015
↑  מרי קוואנט, באתר מוזיאון ויקטוריה ואלברט (באנגלית)
↑  Polan, Brenda; Tredre, Roger (2009). The Great Fashion Designer. New York: Berg. pp. 103–04. ISBN 978-1-84788-228-8.
↑  Milford-Cottam, Daniel (2020). Fashion in the 1960s. Shire Publications. pp. 16–17. ISBN 9781784424084. Some of the shortest [miniskirts] were provided by Bates and Quant, who tempered the briefness by offering matching tights or shorts to wear underneath. These shorts, effectively modesty knickers [...] foreshadowed the hotpants of the early 1970s.
↑  "Mary Quant: The designer who launched a fashion revolution". The Courier. נבדק ב-2 באוקטובר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Annual Review 2006: People, Honours and Awards". www1.hw.ac.uk. אורכב מ-המקור ב-13 באפריל 2016. נבדק ב-30 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "In pictures: Royal Mail's British design classic stamps". The Guardian. 13 בינואר 2009. נבדק ב-30 בספטמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New Year Honours 2023: Brian May and Lionesses on list" (באנגלית). BBC News. 30 בדצמבר 2022. נבדק ב-30 בדצמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330341105171  PLWABN: 9810669779305606  BnF: cb12058319n (data)  CiNii: DA02034127  GND: 1022956787  ISNI: 0000 0000 7830 1074  LCCN: n84162241  LNB: 000027728  NDL: 00453501  NGV: 8920  NKC: xx0037101  NLA: 35437161  NLK: KAC201230701  NTA: 070976309  RKD: 254370  SNAC: w6fn2b3n  SUDOC: 233790365  TePapa: 13016  Trove: 952569  ULAN: 500064258  VIAF: 17244015   WorldCat (עם VIAF): 17244015 
דגמים של מרי קוואנט בתערוכת היחיד במזיאון ויקטוריה ואלברט
שמלה בעיצוב מרי קוואנט
סמל בלארוס

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  בלארוס 
 תאריך אימוץ:  7 ביוני 1995 
 התקנים
 ציצה:  כוכב אדום
 מגן:  גבולות מפת בלארוס בצבע ירוק
 תומכים:  זרי חיטה ופרחים
 חלקה:  גלובוס, שמש וקרניים
 מוטו:  Рэспубліка Беларусь - רפובליקת בלארוס
 פרטים נוספים
 גרסאות קודמות:   סמל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס  סמל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של ליטא ובלארוס
 
סמל בלארוס הוצג בשנת 1995. הוא כולל סרטים בצבעי דגל בלארוס, מפת המדינה, אלומות חיטה וכוכב אדום. סמל זה מבוסס על סמלה של בלארוס הסובייטית, ומוטיבים רבים נלקחו מסמל ברית המועצות והשינוי העיקרי הוא החלפה של הפטיש והמגל במפת המדינה.
סמל המדינה 1991-1995

לאחר קבלת העצמאות מברית המועצות הציגה בלארוס כסמלה את הסמל של הדוכסות הגדולה של ליטא, שבלארוס מהווה כיום את מרבית שטחה. שמו של הסמל Pahonia (מרדף) והוא מהווה גם את סמל ליטא. ב-1995 ביקש הנשיא לוקשנקו לבטלו בטענה ששימש את הבלארוסים ששיתפו פעולה עם הנאצים במלחמת העולם השנייה. ב-14 במאי 1995 נערך משאל עם והצעת לוקשנקו להחליף את הסמל התקבלה ברוב של 75% על-פי התוצאות הרשמיות.
האופוזיציה הבלארוסית והממשלה הבלארוסית הגולה לא מכירים בתוצאות משאל העם ובסמל החדש ומוסיפים להציג את ה-Pahonia.
סמל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס

סמל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס עד שנת 1938 כלל את הכיתוב "פועלי כל העולם התאחדו" בבלארוסית, ביידיש, ברוסית ובפולנית. לאחר מכן הוסרו היידיש והפולנית.
ראו גם

דגל בלארוס
המנון בלארוס
סמל בלארוס בשנים 1991-1995
סמל הרפובליקה הדמוקרטית של בלארוס והממשלה הבלארוסית הגולה, מאז 1993.
סוסה מייריג

| --- | --- |

 לידה:  1868 האימפריה העות'מאנית טרובת (אר'), האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  10 בפברואר 1953 (בגיל 85 בערך) ממלכת מצרים אלכסנדריה, ממלכת מצרים 
 שם לידה:  Սոսե Վարդանեան 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 מקום קבורה:  יראבלור 
 מפלגה:  הפדרציה המהפכנית הארמנית 
 בן או בת זוג:  Aghbiur Serob 
 
סוסה מייריג (בארמנית: Սոսէ Մայրիկ; ‏1865 – 1952), נולדה סוסה ורדניאן, (Սոսե Վարդանյան) הייתה פדאית (לוחמת גרילה) ארמנית, אשר נלחמה למען עצמאותה של ארמניה המערבית משלטון האימפריה העות'מאנית. היא הייתה אשתו של סרוב אגהפור, מנהיג ההיידוק המפורסם. השם "מייריג" - אשר פירושו "אמא" - ניתן לה על ידי לוחמי ההיידוק על האומץ שלה והדאגה האימהית שהפגינה כלפי הנוער הארמני.
היא השתתפה בקרבות רבים. בשנת 1898, לאחר קרב בבשן, סוסה וסרוב נמלטו לעיר ססון, מרכז לחימה בטורקים (אזור משמעותי בהיסטוריה הארמנית, כיום חלק מטורקיה). בשנת 1899, יחד עם בנה יקוב, סרוב ואחיו, היא השתתפה בקרב נגד גדוד טורקי. הבן, סרוב, ואחיו, נהרגו כולם, בעוד שסוסה נפצעה. לאחר ההתקוממות בססון ב-1904, היא עברה לוואן ואז להרי הקווקז. בן נוסף של מייריג וסרוב נהרג במהלך הטבח בארזורום. ב-1920 היא עברה לקונסטנטינופול, ואז לאלכסנדריה שבמצרים, שם היא נפטרה בשנת 1953. גופתה מאוחר יותר הועברה לבית העלמין הצבאי ירבלור בירוואן.
הפסל "אמא ארמניה" אשר משקיף על העיר ירוואן, נחשב לסמל - בנוסף לדמותה האנושית של ארמניה עצמה - לדמותן של הנשים אשר לחמו עבור ארמניה, דוגמה סוסה מייריג.
רקע

השנים שהובילו לרצח העם הארמני היו שנים של מאבק למען רפורמה באימפריה העות'מאנית, לצד האלימות של מאבקי שחרור והאלימות של השלטון בדיכויים, פעמים רבות באמצעות טבחים באזרחים. הפוגרומים נגד האוכלוסייה הארמנית בשנים 1894 - 1896 - המוכרים בתור הטבחים החמידיים, על שם סולטן עבדול חמיד השני - הכשירו את הקרקע להתארגנות הפדאי - לוחמי גרילה ארמנים שנלחמו בהרי אנטוליה, בחלק המרכזי והמזרחי של טורקיה, במה שהיה נקרא אז גם ארמניה המערבית.
המילה "פדאי" מקורה בערבית, מהמילה "פדאיון", שפירושה היא "המקריבים עצמם", או "מרטירים". זהו שם בשימוש כללי ללוחמי חירות במזרח התיכון, ואשר אומץ גם בארמניה. מספר לוחמי פדאי זכו לתהילה בשנות ה-1890 ותחילת שנות ה-1900, עד התרחשות רצח העם, כסמלים להתנגדות האמיצה ולכבוד של העם. הם נחגגים עד היום, בעיקר בשירים.
פדאית

סוסה מייריג, "אמא סוסה", הייתה אחת הדמויות הבולטות של התקופה. היא הייתה אשתו של סרוב אגהפור, שהיה מנהיג קבוצת פדאי שנקראו "היידוק", או שודדים בפי מבקריהם. היא נולדה בשנת 1868 במחוס ססון, ובחרה להינשא לסרוב, על אף שמשפחתה בחרה עבורה חתן אחר. היא הייתה אז בת 13. אחד מחוקי הפדאי היה שהגברים שהצטרפו היו צריכים להיות רווקים, או לחלופין, לעזוב את משפחותיהם. אך במקרה זה, החליטה סוסה להצטרף אל בעלה. השניים נלחמו יחדיו, וגם בניהם הצטרפו למאבק.
ב-1899, לאחר כשלוש שנים של לחימה בטורקים, סרוב, אחיו, וכן בנם יקוב נהרגו בקרב.
סוסה נפצעה באותו הקרב, ואז נלקחה בשבי ונכלאה על ידי הטורקים. בנה הצעיר סמסון נלקח ממנה, ומאוחר יותר, נהרג בטבח בארזורום, עיר באנטוליה, אשר הייתה מוקד לקרבות קשים בין הטורקים לארמנים.
לאחר שהשתחררה מן השבי, מצאה דרכה לירוואן, עם הקמת הרפובליקה הארמנית ב-1918. הסובייטציה של ארמניה כעבור כשנתיים הבריחה אותה שוב. היא עברה לקונסטנטינופול, ואחר כך התיישבה באלכסנדריה, שבמצרים.
היא נפטרה בשנת 1953.
מורשתה

הפדאי לא הצליחו במטרתם להשיג עצמאות עבור ארמניה, אך המאבק שלהם הפך להשראה מתמשכת עבור העם הארמני. סיפורה של "אמא סוסה" הוא מן המוכרים, ויש המייחסים לה, בין יתר המשמעויות, את סמליות הדמות של "אמא ארמניה", הפסל הגבוה המשקיף על בירת ארמניה, ירוואן, בדמותה של אישה המחזיקה חרב להגנת עמה.
בירוואן היום יש בית קברות המוקדש ללוחמי הפדאי, בית העלמין ירבור. שרידיה של סוסה הובאו ממצרים ונטמנו שם ב-1998.
הערות שוליים

↑  СОСЕ МАЙРИК, Genocide.ru
↑  Sose Mayrig, Hayuhi, 2006 (בארמנית)
↑  Get to Know… Sose Mayrig, Homenetmen Glendale Ararat Chapter Cultural Division
↑  Sose Mayrig took up arms alongside her husband in the 1890s., 100 Years, 100 Facts
↑  Armenian Women, Demirdjian (ארכיון)
פסל של סוסה מייריג בירמוק, מחוז ויוץ דזור, בארמניה
קברה של סוסה מייריג בארמניה
סוכנות היערות הפדרלית

| --- | --- |
סמל
 
 דגל
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 סוכנות אם:  המשרד למשאבי טבע של רוסיה 
 סוכנות בת:  Avialesokhrana
 תאריך הקמה:  27 במרץ 2004
 תאריך כניסה:  27 באוקטובר 2014
 מנהל:  איוואן ולנטיק
 מטה מרכזי:  פיאטניצקאיה 59, מוסקבה
 שמות קודמים:  שירות היערות הפדרלי
 http://www.rosleshoz.gov.ru/
 
סוכנות היערות הפדרלית של רוסיה (ברוסית: Федеральное агентство лесного хозяйства России, בקיצור Рослесхоз) היא משרד פדרלי האחראי ליישום המדיניות הממשלתית בתחום הייעור, מתן שירותים וניהול נכסי המדינה בתחום הייעור, הגנה על יערות (תוך שיתוף פעולה עם שירותי הכיבוי בעת מבצעי כיבוי שריפות) ובנוסף הסוכנות אחראית גם לניהול הפארקים הלאומיים של רוסיה ולהגנה על שטחים ונכסים אחרים בעלי ערך היסטורי וכאלה שהוגדרו כמיועדים לשימור במדינה.
הסוכנות מהווה לשכה של המשרד למשאבי טבע של רוסיה, בעצמו זרוע של הממשל הפדרלי. בעבר, משנת 2010 עד 2012 הייתה כפופה לממשלת רוסיה (עד אוגוסט 2010 — למשרד החקלאות של רוסיה) מאז 2012, הגוף פועל בכפיפות למשרד למשאבי טבע של הפדרציה הרוסית.
השירות מנהל ומפקח על מאות שטחים ונכסים, ש-50 מהם מוגדרים כפארקים לאומיים. הסוכנות גם מתמודדת עם שרפות יער באמצעות סוכנות Avialesokhrana (השירות להגנת היערות) ובשיתוף פעולה עם כבאי המשרד למצבי חירום של רוסיה.
מבנה

המינהל לטכנולוגיית מידע ופיתוח
המינהל לרישום יערות, מלאי וענייני היער
השירות להגנת היערות
המינהל להגנה על יערות
המינהל לשימוש ביערות
המינה לפיקוח ממלכתי על יערות, כיבוי שריפות יער ופיקוח על הממשל המקומי בענייני יערות
מינהל המימון, תשלומי מינהל ומדיניות התקציב
מינהל הכלכלה, התכנון האסטרטגי וניתוח מערכתי בתחומי יער
מינהל המשפטים
מינהל המדע, ההשכלה ושיתוף פעולה בינלאומי
המינהל לענייני אדמה
המחלקה להגנה על סודות מדינה
מינהל כוח אדם
אדמיניסטרציה
ראשי הסוכנות

ולרי רושצ'ופקין (2004—2008)
אלכסיי סבינוב (26 במאי 2008—2010)
נ. מסליאקוב (2010—2013)
ולדימיר לבדב (2013—2014)
איוואן ולנטיק (27 באוקטובר 2014 ועודנו מכהן)
ראו גם

הפארקים הלאומיים של רוסיה
פארק השרון

| --- | --- |

עץ אלון בגן הלאומי
 מידע כללי
 סוג:  גן לאומי
 נתונים ומידות
 שטח:  6 קילומטר רבוע
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  מחוז חיפה 
 קואורדינטות:  32°25′52″N 34°53′44″E﻿ / ﻿32.43119444°N 34.89558333°E﻿ / 32.43119444; 34.89558333
  (למפת נתניה מוגדלת) פארק השרון(למפת נתניה רגילה) פארק השרון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק השרון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק השרון
 
פארק השרון הוא גן לאומי לצד כביש 4 והכניסה אליו היא דרך תחנת הרכבת חדרה – מערב. זהו שטח רחב-ידיים, מאופיין בעצי חרוב ואלון התבור, המהווה שריד ליער אלונים גדול - ״יער השרון״ שכיסה פעם את האזור שהשתרע מצפונה של ישראל, סמוך לחרמון, ועד נחל איילון בדרום.
חשיבותו של הפארק

בשטח הפארק נמצא שריד לביצות, שכיסו את כל האזור, מנעו עיבוד חקלאי של האדמות וגרמו למחלת המלריה. הביצות האלה יובשו, בקשיים רבים, ורק זכר נותר להן. השריד הגדול ביותר לביצות אלה היא שלולית חורף "בריכת יער" המושכת אליה בחורף עופות מים.
בין עצי היער שבגן הלאומי יש עצי אקליפטוס רבים, מאלה שניטעו שם בתחילת המאה ה-20 כאמצעי עזר לייבוש הביצות.
חשיבותו של פארק השרון, ששטחו כ-6,000 דונם, בכך שהוא מהווה יחידת נוף טבעית גדולה יחסית ושלמה, המכילה את מכלול נופי השרון. הפארק הוא "ריאה ירוקה" ושטח נוף פתוח המפריד בין הגוש היישובי של חדרה והגוש הבנוי של נתניה, ובעצם קיומו הוא מונע הפיכת האזור לרצף אורבני במישור החוף.
חלק מן הפארק הוא חוף הים שלידו, ובו גבעות כורכר ומפרצים. חלקו מתאים לרחצה, ובחלקים אחרים אפשר לצפות בבעלי חיים ימיים. בחולות הפארק צומחים צמחי מדבר וצמחי חוף אופייניים. הפארק גובל בגן לאומי נחל אלכסנדר ודרומה לו נמצאת שמורת נחל פולג הסמוכה למכון וינגייט.
לקריאה נוספת

מדריך כרטא, שמורות טבע וגנים לאומיים/ עזריה אלון.
יער השרון
24 באוגוסט

24 באוגוסט הוא היום ה-236 בשנה בלוח הגריגוריאני (237 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה נשארו עוד 129 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

410 – הוויזיגותים בוזזים את רומא במשך שלושה ימים
1349 – התפרצות המוות השחור בפולין
1349 – כ-6,000 יהודים נטבחו במגנצה (מיינץ בגרמניה) לאחר שהואשמו בגרימת המגפה השחורה
1391 – הטבח ביהודי פלמה דה מיורקה
1456 – מסתיימת הדפסתו של תנ"ך גוטנברג על ידי יוהאן גוטנברג
1511 – הפורטוגזים כובשים את מלאקה (במלזיה של היום)
1516 – קרב מרג' דאבק שבו מביסים העות'מאנים את הממלוכים מסמן את קצה של האימפריה הממלוכית וראשית השליטה העות'מאנית במזרח התיכון
1572 – טבח ליל ברתולומיאו הקדוש: שארל התשיעי מלך צרפת מורה על טבח בהוגנוטים (צרפתים פרוטסטנטים)
1690 – נוסדת העיר כלכותה (קולקטה) בהודו
1814 – כוחות בריטיים מציתים את הבית הלבן בוושינגטון
1820 – ראשית המהפכה הליברלית בעיר פורטו, שהובילה לניסוח חוקה עבור פורטוגל ולהכרזה על עצמאות ברזיל
1831 – צ'ארלס דרווין מתבקש להצטרף למסעה של הספינה ביגל
1891 – תומאס אלווה אדיסון רושם פטנט על מצלמת הקולנוע
1912 – אלסקה הופכת לשטח של ארצות הברית
1932 – אמיליה ארהארט הופכת לאישה הראשונה הטסה לרוחב ארצות הברית ללא עצירה – מלוס אנג'לס לניוארק שבניו ג'רזי
1944 – מלחמת העולם השנייה: כוחות צרפת ובעלות הברית מתחילים במתקפה לשחרור פריז
1949 – נכנסת לתוקפה אמנת נאט"ו
1954 – חוק הפיקוח על קומוניסטים נכנס לתוקף בארצות הברית. המפלגה הקומוניסטית האמריקאית מוצאת אל מחוץ לחוק
1960 – בווסטוק שבאנטארקטיקה נמדדת טמפרטורה של ‎-88°C, הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה עד אז על פני כדור הארץ
1965 – נחנכת שגרירות ישראל בגרמניה
1968 – צרפת מפוצצת את פצצת המימן הראשונה שלה, והופכת בכך למעצמה הגרעינית החמישית בעולם
1970 – פיגוע באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, פעילי שמאל רדיקלי מתנגדי מלחמת וייטנאם מפוצצים מכונית תופת באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
1991 – אוקראינה מצהירה על עצמאות מברית המועצות
1991 – מיכאיל גורבצ'וב מתפטר מראשות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
1992 – ההוריקן אנדרו פוגע בדרום פלורידה
1992 – יחסים דיפלומטיים נקשרים בין הרפובליקה העממית של סין לבין קוריאה הדרומית
1994 – נחתם הסכם ראשוני בין ישראל לאש"ף המאפשר ממשל עצמי חלקי לפלסטינים בשטחי הגדה המערבית
1995 – מיקרוסופט מוציאה לשוק את מערכת ההפעלה חלונות 95
2000 – שחקן הכדורסל, דורון ג'מצ'י, פרש ממשחק כדורסל פעיל לאחר 23 שנות משחק
2008 – הסתיימה אולימפיאדת בייג'ינג 2008
2016 – רעידת אדמה במרכז איטליה גרמה ליותר מ-247 הרוגים
2018 – בפעם השישית בעשור השני של המאה ה-21, מודח ראש ממשלה מכהן באוסטרליה; מלקולם טרנבול הודח על ידי חברי מפלגתו והוחלף בסקוט מוריסון
נפטרו

1042 – מיכאל החמישי קלפאטס, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-1015)
1103 – מגנוס השלישי, מלך נורווגיה (נולד ב-1073)
1313 – היינריך השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נולד ב-1275)
1540 – פארמיג'אנינו, צייר ואמן הדפסים איטלקי (נולד ב-1503)
1572 – גאספאר דה קוליני השני, ממנהיגי ההוגנוטים (נולד ב-1519)
1679 – ז'אן פרנסואה פול דה גונדי, סופר ומדינאי צרפתי (נולד ב-1613)
1832 – סאדי קרנו, פיזיקאי ומהנדס צבאי צרפתי (נולד ב-1796)
1841 – הרץ הומברג, איש תנועת ההשכלה היהודית (נולד ב-1749)
1888 – רודולף קלאוזיוס, פיזיקאי ומתמטיקאי גרמני (נולד ב-1822)
1929 – אריה לייב מקלף, איש העלייה הראשונה, ממייסדי מטולה, ממתיישבי פתח תקווה ומוצא (נולד ב-1876)
1943 – סימון וייל, פילוסופית יהודייה (נולדה ב-1909)
1954 – ז'טוליו ורגאס, נשיא ברזיל בין השנים 1930–1945 ובין השנים 1951–1954 (נולד ב-1882)
1956 – קנג'י מיזוגוצ'י, במאי קולנוע, תסריטאי ושחקן יפני (נולד ב-1898)
1958 – לאו בלך, מלחין ומנצח אופרה יהודי-גרמני (נולד ב-1871)
1966 – תדיאוש בור קומורובסקי, מפקדו של ארמייה קריובה (נולד ב-1895)
1971 – קארל בלגן, ארכאולוג אמריקאי (נולד ב-1887)
1971 – יהושע ברטונוב, שחקן תיאטרון ישראלי (נולד ב-1879)
1978 – קתלין קניון, ארכאולוגית בריטית (נולדה ב-1906)
1981 – אליעזר שטרן, פרופסור לחינוך באוניברסיטת בר-אילן (נולד ב-1915)
1990 – סרגיי דובלטוב, סופר רוסי (נולד ב-1941)
1995 – אלפרד אייזנשטאדט, צלם עיתונות אמריקאי ממוצא יהודי-גרמני (נולד ב-1898)
2003 – ג'ק אייזנר, ניצול השואה ומגדולי מנציחי השואה (נולד ב-1925)
2004 – אליזבת קובלר-רוס, פסיכיאטרית ואקדמאית שווייצרית (נולדה ב-1926)
2004 – יוש הלוי, פובליציסט ומחזאי עברי (נולד ב-1925)
2010 – סטושי קון, במאי, אנימטור, תסריטאי ואמן מאנגה יפני (נולד ב-1963)
2014 – ריצ'רד אטנבורו, במאי סרטים (נולד ב-1923)
2018 – אורי קצנשטיין, פסל, אמן מופע, מוזיקאי, בונה כלי נגינה ומכונות סאונד ויוצר סרטים ישראלי (נולד ב-1951)
2020 – וולפגנג אולמן, שחמטאי גרמני בדרגת רב אמן (נולד ב-1935)
2020 – אבנר גולסה, כדורגלן ישראלי (נולד ב-1957)
2021 – צ'ארלי ווטס, מתופף אנגלי, שנודע בעיקר כחבר בלהקת הרוק הרולינג סטונז (נולד ב-1941)
2023 – אהרן שכטר, רב, ראש ישיבת רבנו חיים ברלין בברוקלין וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית (נולד ב-1928)
2023 – לוי יצחק, שמאי רכב ישראלי, מחברו של מחירון לוי יצחק למחירי כלי רכב (נולד ב-1937)
2023 – בריי וויאט, מתאבק ב-WWE (נולד ב-1987)
חגים ואירועים החלים ביום זה

ליבריה – יום הדגל
סיירה לאון – יום הולדת הנשיא
אוקראינה – חג לאומי
23 באוגוסט – 25 באוגוסט
אוגוסט
לוח אירועים שנתי
יאסר ערפאת
ירון לונדון
נבחרת רוסיה בכדורגל נשים

נבחרת רוסיה בכדורגל נשים (ברוסית: Женская национальная сборная России по футболу) הוקמה ב-1992 כיורשת לנבחרת ברית המועצות בכדורגל נשים. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הרוסית ומאמנת הנוכחית שלה היא ילנה פומינה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת רוסיה  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-27 בעולם, נכון ל-13 בדצמבר 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 11 נמדד לראשונה ביולי 2003, והדירוג הכי נמוך 27 נמדד לראשונה ביוני 2018.
הנבחרת זכתה במדליית ארד בטורנירי כדורגל נשים של האוניברסיאדה בטאיפיי (2017) ובנאפולי (2019).
הישגים בתחרויות גמר > מונדיאל נשים

ב-1999, נבחרת רוסיה בכדורגל נשים, העפילה לגביע העולם בכדורגל נשים שנערך בארצות הברית והעפילה לרבע גמר הגביע אחרי ניצחונות נאים על נבחרת קנדה (4-1) ויפן (5-0) ולמרות ההפסד לנורווגיה (1-2). ברבע הגמר הנבחרת הפסידה 0-2 לסין והודחה מהטורניר. בטורניר גביע העולם שבא אחריו - ב-2003 - הנבחרת שוב העפילה לרבע הגמר, הפעם אחרי ניצחונות על אוסטרליה (2-1) וגאנה (3-0), על אף ההפסד לנבחרת הסינית (1-0). ברבע הגמר הקבוצה הובסה על ידי מנצחת הגביע בהמשך - גרמניה שמחצה אותה 7-1 בדרך לחצי הגמר. הנבחרת לא העפילה לשני הטורנירים שבאו לאחר מכן, לא לגביע העולם בכדורגל נשים 2007 בסין ולא לגביע העולם בכדורגל נשים 2011 בגרמניה, אז סיימה במקום השלישי בבית בשלב המוקדם.
| טורניר | שלב | מיקום | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ארצות הברית 1999: 
| ארצות הברית 1999 | מוקדמות מונדיאל 1999 | 2 | 6 | 4 | 0 | 2 | 15-9 |
| ארצות הברית 1999 | פלייאוף מוקדמות מונדיאל 1999 | х | 2 | 2 | 0 | 0 | 4-2 |
| ארצות הברית 1999 | טורניר הגמר 1999 | 2 | 3 | 2 | 0 | 1 | 10-3 |
| ארצות הברית 1999 | רבע גמר | х | 1 | 0 | 0 | 1 | 0-2 |
| ארצות הברית 1999 | סך הכל | х | 12 | 8 | 0 | 4 | 29-16 |
ארצות הברית 2003: 
| ארצות הברית 2003 | מוקדמות מונדיאל 2003 | 1 | 6 | 3 | 2 | 1 | 10-6 |
| ארצות הברית 2003 | שלב הבתים | 2 | 3 | 2 | 0 | 1 | 5-2 |
| ארצות הברית 2003 | רבע גמר | х | 1 | 0 | 0 | 1 | 1-7 |
| ארצות הברית 2003 | סך הכל | х | 10 | 5 | 2 | 3 | 16-15 |
הרפובליקה העממית של סין 2007: 
| הרפובליקה העממית של סין 2007 | מוקדמות מונדיאל 2007 | 2 | 8 | 6 | 0 | 2 | 24-9 |
| הרפובליקה העממית של סין 2007 | סך הכל | х | 8 | 6 | 0 | 2 | 24-9 |
גרמניה 2011: 
| גרמניה 2011 | מוקדמות מונדיאל 2011 | 2 | 8 | 6 | 1 | 1 | 30-6 |
| גרמניה 2011 | סך הכל | х | 8 | 6 | 1 | 1 | 30-6 |
קנדה 2015: 
| קנדה 2015 | מוקדמות מונדיאל 2015 | 2 | 10 | 7 | 1 | 2 | 19-18 |
| קנדה 2015 | סך הכל | х | 10 | 7 | 1 | 2 | 19-18 |
ברזיל 2019: 
| ברזיל 2019 | מוקדמות מונדיאל 2019 | 3 | 8 | 2 | 1 | 3 | 10-13 |
| ברזיל 2019 | סך הכל | х | 8 | 4 | 1 | 3 | 16-13 |
| סך הכל בגביע העולם | סך הכל בגביע העולם | х | 56 | 36 | 5 | 15 | 134-77 |
הישגים בתחרויות גמר > יורו נשים

| טורניר | שלב | מיקום | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
איטליה 1993: 
| איטליה 1993 | מוקדמות יורו 1993 | 1 | 4 | 3 | 1 | 0 | 7-2 |
| איטליה 1993 | רבע גמר | х | 2 | 0 | 1 | 1 | 0-7 |
| איטליה 1993 | סך הכל | х | 6 | 3 | 2 | 1 | 7-9 |
גרמניה 1995: 
| גרמניה 1995 | מוקדמות יורו 1995 | 1 | 6 | 4 | 2 | 0 | 9-4 |
| גרמניה 1995 | רבע גמר | х | 2 | 0 | 0 | 2 | 0-5 |
| גרמניה 1995 | סך הכל | х | 8 | 4 | 2 | 2 | 9-9 |
נורווגיה שוודיה 1997: 
| נורווגיה שוודיה 1997 | מוקדמות יורו 1997 | 1 | 6 | 3 | 2 | 1 | 10-3 |
| נורווגיה שוודיה 1997 | שלב הבתים | х | 3 | 0 | 0 | 3 | 2-6 |
| נורווגיה שוודיה 1997 | סך הכל | х | 9 | 3 | 2 | 4 | 12-9 |
גרמניה 2001: 
| גרמניה 2001 | מוקדמות יורו 2001 | 1 | 6 | 6 | 0 | 0 | 19-4 |
| גרמניה 2001 | שלב הבתים | 3 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1-7 |
| גרמניה 2001 | סך הכל | х | 9 | 6 | 1 | 2 | 20-11 |
אנגליה 2005: 
| אנגליה 2005 | מוקדמות יורו 2005 | 2 | 8 | 5 | 2 | 1 | 22-8 |
| אנגליה 2005 | פלייאוף מוקדמות יורו 2005 | х | 2 | 0 | 0 | 2 | 1-4 |
| אנגליה 2005 | סך הכל | х | 10 | 5 | 2 | 3 | 23-12 |
פינלנד 2009: 
| פינלנד 2009 | מוקדמות יורו 2009 | 2 | 8 | 6 | 1 | 1 | 25-7 |
| פינלנד 2009 | פלייאוף מוקדמות יורו 2009 | х | 2 | 1 | 0 | 1 | 4-4 |
| פינלנד 2009 | שלב הבתים | 3 | 3 | 0 | 0 | 3 | 2-8 |
| פינלנד 2009 | סך הכל | х | 13 | 7 | 1 | 5 | 31-19 |
שוודיה 2013: 
| שוודיה 2013 | מוקדמות יורו 2013 | 2 | 10 | 7 | 2 | 1 | 31-6 |
| שוודיה 2013 | פלייאוף מוקדמות יורו 2013 | 1 | 2 | 1 | 1 | 0 | 3-1 |
| שוודיה 2013 | שלב הבתים | 4 | 3 | 0 | 2 | 1 | 3-5 |
| שוודיה 2013 | סך הכל | х | 15 | 8 | 5 | 2 | 37-12 |
הולנד 2017: 
| הולנד 2017 | מוקדמות יורו 2017 | 2 | 8 | 4 | 2 | 2 | 14-9 |
| הולנד 2017 | שלב הבתים | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2-5 |
| הולנד 2017 | סך הכל | х | 11 | 5 | 2 | 4 | 16-14 |
אנגליה 2021: 
| אנגליה 2021 | מוקדמות יורו 2021 | 2 | 4 | 3 | 0 | 1 | 8-2 |
| אנגליה 2021 | פלייאוף מוקדמות יורו 2021 | х |  |  |  |  |  |
| אנגליה 2021 | סך הכל | х | 4 | 3 | 0 | 1 | 8-2 |
| סך הכל ביורו | סך הכל ביורו | х | 85 | 44 | 17 | 24 | 163-97 |
אצטדיונים ומתקן אימונים

לנבחרת אין אצטדיון קבוע ובדומה לנבחרת הגברים היא מארחת את משחקיה בשלל האצטדיונים במדינה, החל מאצטדיון לוז'ניקי ועד לאצטדיון קלינינגרד, אם כי מרבית משחקי הבית של הנבחרת נערכו במוסקבה. האצטדיונים הגדולים ביותר שהנבחרת מארחת בהם הם אצטדיון לוז'ניקי (81,000 מושבים) וגזפרום ארנה בסנקט פטרבורג (68,172 מושבים).
הנבחרת חולקת עם נבחרת הגברים את מתקן האימונים שממוקם בנובוגורסק, מחוז משנה בעיר חימקי שבמחוז מוסקבה, הכולל מגרשי אימונים, קומפלקס מגורים ומרכז רפואי צמוד.
אצטדיון לוז'ניקי במוסקבה
גזפרום ארנה בסנקט פטרבורג
‏VTB ארנה במוסקבה
אצטדיון קרסנודאר שבקרסנודאר
אצטדיון קלינינגרד שבקלינינגרד
מאמנים

| שם | תקופת כהונה | הישגים |
| --- | --- | --- |
| רוסיה אולג לאפשין | 1992 — 1994 | יורו 1993 — רבע גמר |
| רוסיה יורי ביסטריצקי | 1994 — 2008 | מונדיאל 1999, 2003 — רבע גמר. יורו 1995 — רבע גמר. זכייה בטורנירים Albena Cup:‏ 1999, 2001, 2004. Vale do Tejo-2002 |
| רוסיה איגור שאלימוב | 20.05.2008 — 26.04.2011 | - |
| הולנד ורה פאוב | 27.04.2011 — 14.09.2011 | - |
| צרפת פריד בנסטיטי | 15.09.2011 — 04.07.2012 | - |
| רוסיה ולדימיר אנטונוב | 05.07.2012 — 18.10.2012 | - |
| רוסיה סרגיי לברנטייב | 19.10.2012 — 30.09.2015 | זכייה בטורניר Slavic Cup-2013 |
| רוסיה ילנה פומינה | 01.10.2015 — ואילך | - |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
| כדורגל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | איגוד כדורגל רוסי • הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל • ליגת הכדורגל הלאומית • התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות • מבנה מערך הליגות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • הליגה הראשונה • הליגה השנייה • הליגה החובבנית • הליגה האזורית |  |
| תחרויות ליגה נוספות | ליגת הנוער • ליגת הצעירים • ליגת הנשים • ליגת הנערות בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הלאומי • הסופר קאפ •  הגביע בכדורגל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (היסטוריה) • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 17 • נבחרת רוסיה בכדורגל נשים |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע הליגה הרוסית • גביע ליגת הכדורגל המקצוענית • גביע ליגת הכדורגל הלאומית |  |
| משחקי דרבי מרכזיים | דרבי ערי הבירה (זניט-ספרטק • זניט-צסק"א • זניט-לוקומוטיב) • זניט-קרסנודאר • הדרבי של מוסקבה (הדרבי הוותיק • ספרטק-צסק"א • לוקומוטיב-ספרטק) • דרבי המזרח הרחוק • הדרבי של סנקט פטרבורג • הדרבי של קרסנודאר • הדרבי של רוסטוב |  |
| רוסיה במפעלים האירופיים | אלניה • אנז'י • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א • רובין • קרסנודאר • רוטור • רוסטוב |  |
| ראו גם | כדורגל נשים ברוסיה |  |