stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריה להולה
מסרטיו

Epizodka,‏ 11 דקות, סלובקיה, 1948.
4:35, ישראל, 1951, סרט קצר למניעת תאונות דרכים עבור משטרת התנועה. צילום: יעקב יונילוביץ', תסריט: אורי אבנרי
השחר בוקע, 1952 - 1953.
עיר האוהלים, ישראל, 1951. מפיק: ברוך דינר. צילום: יעקב יונילוביץ'. מוזיקה: הנס מאי, שירים: ידידיה אדמון. כוכבת ראשית: אורנה פורת.
The Carpet (השטיח),  ישראל, 1953. דוקו-דרמה על חיי העולים הכורדים בישראל.
אבן על כל מיל, ישראל, 1954. בכיכובו של יוסי ידין.
אביב בישראל, ישראל, 1956
השיבה מסטלינגרד, 1958.
למי ניגנה הבללאיקה (Der Teufel spielte Balalaika), 122 דקות, 1961.
דו-קרב בשקיעה (Duel at Sundown ;Duell vor Sonnenuntergang), מערבון עם טרנס היל בתפקיד הראשי. תסריט להולה בשיתוף עם מארק חלאסקו. גרמניה ואיטליה, 1965. הוקלט מחדש למען מעריציו של טרנס היל באיטליה.
הנגר, סלובקיה, שנות השישים.
העיוור (Der Blinde), 50 דקות, 1967.
החיים המתוקים של קלימגדורה (Sladký čas Kalimagdory), 104 דקות, סלובקיה. מבוסס על מחזה שכתב יאן וייס, בשנת 1937. תסריט ובימוי ליאופולד להולה. מוזיקה: האגן גאלאטיס. צילום: ויקטור סבובודה. שחקנים: רודיגר בהר, מגדה ואסאריובה ואחרים. הקרנת בכורה: אוגוסט 1968.
לקריאה נוספת

דליה קרפל, האיש בעל אלף הכישרונות, כתבת ענק על להולה, מוסף הארץ יוני 1997.
אלישע פורת, אפיזודה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001. קורות חייו של אריה להולה.
נתן ויעקב גרוס, הסרט העברי: פרקים בתולדות הראינוע והקולנוע בישראל, ירושלים 1991.
הערות שוליים

↑  דייויד סלע, 70 שנים אחרי, באתר ישראל היום, 20 באפריל 2022
↑  על פי העולם הזה, גיליון 924, עמי 19
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264386105171  BnF: cb15123254n (data)  GND: 136334539  ISNI: 0000 0001 0964 4521  LCCN: n96050517  NKC: ola2002151819  NTA: 109296028  SUDOC: 112165834  VIAF: 36180388   WorldCat (עם VIAF): 36180388
מה חוץ מזה

"מה חוץ מזה" הוא האלבום השני של הזמרת-יוצרת הישראלית נונו. האלבום יצא לאור ב-4 במרץ 2025, על ידי חברת התקליטים D-Music, בהפקה משותפת שלה ושל גל עובד.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | ערב טו..  | 0:07 |
| 2. | פופסטאר  | 3:22 |
| 3. | פאק להיט  | 3:12 |
| 4. | דאבל טאפ  | 3:08 |
| 5. | מה חוץ מזה  | 0:45 |
| 6. | עולם שיכור  | 2:59 |
| 7. | שוווב קמה בלילה  | 2:05 |
| 8. | תנו לי לשכב על הספה עם מגבת  | 3:07 |
| 9. | חרא  | 0:05 |
| 10. | כפיים לגזורים  | 2:50 |
| 11. | כדורים?  | 2:31 |
| 12. | כואב לך  | 2:24 |
| 13. | מדמיינת  | 2:56 |
| 14. | מחדש  | 3:47 |
| משך כולל: | משך כולל: | 33:08 |
הערות שוליים

↑  מה חוץ מזה, נבדק ב-2025-03-04
| נונו |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | סטטוס ‏•‏‏ מה חוץ מזה |  |
| סינגלים | "בנים" ‏•‏‏ "אוהב לא אוהב" ‏•‏‏ "ליבינג דה דרים" ‏•‏‏ "גוליית 2" ‏•‏‏ "שוז" ‏•‏‏ "Cute Boy" ‏•‏‏ "סיוופלה" ‏•‏‏ "ראשון בבוקר" ‏•‏‏ "היי את" |  |
| שירים אחרים | "סוד" |  |
קראנק: מתח גבוה

| --- | --- |

 בימוי:  מארק נוולדין, בריאן טיילור 
 הופק בידי:  טום רוזנברג, גארי לוצ'סי, Richard S. Wright 
 תסריט:  מארק נוולדין, בריאן טיילור 
 שחקנים ראשיים:  ג'ייסון סטיית'האם (Chev Chelios) רון ג'רמי לורן הולי לויד קאופמן צ'סטר בנינגטון ג'ון דה לנסי גלן הוורתון ברנדון טרוסט מייקל ווסטן קית ג'רדין ג'ייסון טרוסט קיאונה יאנג ג'יימי האריס ג'רי האליוול אפרן רמירז קליפטון קולינס איימי סמארט ג'נה הייז Bai Ling דווייט יוקאם דייוויד קאראדין Billy Unger קורי היים Holly Weber 
 מוזיקה:  מייק פטון 
 צילום:  ברנדון טרוסט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  לייקשור אנטרטיינמנט, ליונס גייט אנטרטיינמנט, RadicalMedia 
 חברה מפיצה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 באפריל 2009 
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מתח, סרט פשע, סרט קומדיה שחורה 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 הכנסות באתר מוג'ו:   crank2
 סרט קודם:  קראנק 
 www.crank2.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
קראנק: מתח גבוה (באנגלית: Crank: High Voltage) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2009, בבימויים של מארק נוולדין ובריאן טיילור. הסרט מהווה המשך לסרט "קראנק" משנת 2006, וממשיך את סיפורו של המתנקש צ'ב צ'ליוס. בתפקיד הראשי מככב ג'ייסון סטיית'הם, לצד איימי סמארט, דווייט יואקם, באי לינג וקליפטון קולינס ג'וניור. הסרט מתאפיין בסגנון מהיר, אלים ומלא הומור שחור.
הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-15 באפריל 2009 ולאחר בצפון אמריקה ב-17 באפריל 2009. המבקרים לא קיבלו הקרנה מוקדמת של הסרט. הסרט זכה לשבחים על הופעתו של סטאת'ם, אך הסרט זכה לביקורת על היותו אלים יתר על המידה, פוגע ולא מושך מבחינה ויזואלית. הוא הכניס 34.6 מיליון דולר בקופות אל מול תקציב של 20 מיליון דולר.
עלילה

הסרט נפתח כאשר צ'ב צ'ליוס (ג'ייסון סטיית'הם) נופל ממסוק ונאסף על ידי קבוצה של גנגסטרים סינים. הם משתילים בו לב מלאכותי המופעל על ידי סוללה, במטרה להשתמש בלבו האמיתי להשתלה למנהיגם. צ'ב מתעורר ומגלה שעליו לשמור על רמת אנרגיה גבוהה כדי שהלב המלאכותי ימשיך לפעול, והוא יוצא למסע נקמה במי שגנב את לבו, תוך שהוא נטען במקורות חשמל שונים כדי לשרוד.
צוות השחקנים

ג'ייסון סטיית'הם – צ'ב צ'ליוס, מתנקש קשוח הנאבק על חייו.
איימי סמארט – איב, חברתו של צ'ב.
דווייט יואקם – ד"ר מיילס, הרופא של צ'ב.
באי לינג – ריה, אישה מסתורית המסייעת לצ'ב.
קליפטון קולינס ג'וניור – אל הורון, מנהיג גנגסטרים המנסה לחסל את צ'ב.
אפרן רמירז – וונוס, חברו של צ'ב.
ביקורות

הסרט "קראנק: מתח גבוה" קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes הוא מחזיק בציון של 64%, המבוסס על 68 ביקורות, עם הקונצנזוס: "סרט אקשן מהיר, אלים ומוגזם, שאינו מתאים לכל אחד, אך יספק את אוהבי הז'אנר." באתר Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע של 41 מתוך 100, המבוסס על 15 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
ניז'ני נובגורוד (כדורגל, 2015)

מועדון הכדורגל פארי ניז'ני נובגורוד (ברוסית: Футбольный клуб Пари Нижний Новгород) היא קבוצת כדורגל רוסית מהעיר ניז'ני נובגורוד המייצגת את מחוז ניז'ני נובגורוד. המועדון משתתף בליגת העל הרוסית בכדורגל מאז עונת 2021/2022, כשקודם השתתפה בליגת הכדורגל הלאומית מאז הקמתה. הישג השיא של בגביע הרוסי בכדורגל היא העפלה לשמינית גמר הגביע בעונות 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020.
שמות הקבוצה

2015—2016 — וולגה-אולימפייץ
2016—2018 — אולימפייץ
2018—2022 — ניז'ני נובגורוד
2022— — פארי-NN
היסטוריה

הקבוצה הוקמה ביוני 2015 במקומה של קבוצת וולגה ניז'ני נובגורוד שפורקה בשל קשיים פיננסיים. בשנתה הראשונה הקבוצה נקראה "וולגה-אולימפץ" עד לפירוקה של וולגה ניז'ני נובגורוד שאז הושמטה המילה וולגה מהשם. מאז הקמתה ועד עונת 2016/2017 הקבוצה התמודדה בליגה הרוסית השנייה. בעונת 2016/2017 העפילה לראשונה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה ובעונת 2017/2018 העפילה לשמינית גמר הגביע.
לקראת עונת 2018/2019 הקבוצה שינתה את שמה למועדון הכדורגל ניז'ני נובגורוד, החליפה מאמן ועדכנה לוגו חדש. בעונת 2018/2019 העפילה שוב לשלב שמינית גמר הגביע, אך הודחה בשלב זה על ידי אורל. בעונת 2019/2020 שחזרה הישג זה לאחר שגברה על קרסנודאר בשלב 16 האחרונות, הישג שחזרה עליו גם בעונת 2020/2021 כשלא העפילה משלב הבתים של הגביע (16 האחרונות) אך התמקמה בצמרת טבלת הליגה הלאומית והבטיחה השתתפות בליגת העל לראשונה בתולדותיה, החל מעונת 2021/2022.
בעונת הבכורה שלה בליגה, 2021/22, הקבוצה הראתה משחק מרשים מול יריבות עדיפות ממנה, כשסחטה ניצחונות מול רוסטוב, דינמו מוסקבה וספרטק מוסקבה והפכה לקבוצה הראשונה בהיסטוריה של הליגה שהצליחה להשיג 11 נקודות ב־7 מחזורים כבר בעונתה הראשונה אי פעם בליגה. בנוסף, ניז'ני נובגורוד כבשה בכל אחד משבעת משחקיה הראשונים בליגת בעל והפכה לקבוצה השנייה בלבד בהיסטוריה של הליגה שכבשה בשבעה מחזורי פתיחה של העונה לאחר שעלתה מליגת המשנה, אחרי אלניה ולדיקווקז ב2012/13.
היסטוריה > סגל נוכחי

נכון ל-17 ביולי 2022
היסטוריה > מאמנים

| שם | שנים |
| --- | --- |
רוסיה ולרי בוגדאנץ: 2015
רוסיה קונסטנטין גלקין: 2016—2017
רוסיה ניקולאי פיסאקריוב: 2017—2018
רוסיה דמיטרי צ'רישב: 2018—2019
רוסיה רוברט יבדוקימוב: 2019—2021
רוסיה אנטון חאזוב: 2021
רוסיה אלכסנדר קרז'אקוב: 2021—2022
רוסיה מיכאיל גלקטיונוב: 2022
רוסיה אנטון חאזוב: 2022
רוסיה ארטיום גורלוב: 2023
רוסיה סרגיי יוראן: 2023–2024
סרביה אלכסנדר איליץ': 2024
בלארוס ויקטור גונצ'רנקו: 2024–
גלריה

סמל הקבוצה בשנים 2015—2016
סמל הקבוצה בשנים 2016—2018
סמל הקבוצה הנוכחי, מאז 2018
אצטדיון הקבוצה

מאז עונת 2017/2018, הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון ניז'ני נובגורוד החדש שנחנך באפריל 2018 ומכיל 44,899 מושבים.
מיוני 2015 ועד 2018 הקבוצה אירחה את משחקיה באצטדיון לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד, המכיל 17,856 מושבים ושימש גם את הקבוצות החובבניות האחרות בעיר: וולגה ניז'ני נובגורוד ולוקומוטיב ניז'ני נובגורוד.
ספונסר ובעלים

המועדון הוקם בשנת 2015 בחסות ממשלת מחוז ניז'ני נובגורוד.
מאז אוקטובר 2021, חברת בת של תאגיד גזפרום, גזפרום טרנסגז ניז'ני נובגורוד, מהווה לספונסר הקבוצה הראשי.
בשנת 2022 הפכה חברת ההימורים הרוסית PARI (רו') לספונסר הראשי של מועדון הכדורגל ניז'ני נובגורוד, ורכשה את הזכויות על שם הקבוצה. מרגע זה ואילך, הלוגו של PARI מופיע על סמל המועדון.
הישגים

ליגת הכדורגל הלאומית
מקום שלישי: 2020/2021
ליגת הכדורגל המקצוענית (אורל-עבר הוולגה)
זכייה: 2016/2017
הגביע הרוסי
שמינית גמר (3): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
ראו גם

ניז'ני נובגורוד (כדורגל, 2007)
הערות שוליים

↑  "Олимпиец переименован в Нижний Новгород".
↑  Три клуба ФНЛ начнут сезон под новыми названиями
↑  "Николай Писарев — в «Олимпийце»".
↑  "Дмитрий Черышев — главный тренер команды".
↑  Антон Хазов – и.о. главного тренера ФК «Нижний Новгород»
יום ראשון הארור (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון שלזינגר 
 הופק בידי:  ג'וזף יאני 
 תסריט:  פנלופה גיליאט, David Sherwin 
 עריכה:  ריצ'רד מארדן, Mary Kessell 
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד לונקריין ג'ון פינץ' ריצ'רד פירסון Marie Burke Frank Windsor הארולד גולדבלט Thomas Baptiste רוברט ריטי טוני בריטון מוריס דנהאם גלנדה ג'קסון Murray Head בסי לאב פיטר פינץ' דניאל דיי לואיס פגי אשקרופט John Rae בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  רון גיסין, דוגלס גמלי 
 צילום:  בילי ויליאמס, David Harcourt 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1971 
 משך הקרנה:  110 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי, מלודרמה 
 מקום התרחשות:  לונדון, אנגליה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
יום ראשון הארור (באנגלית: Sunday Bloody Sunday) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1971 בבימויו של ג'ון שלזינגר, על פי תסריט מאת פנלופה גיליאט. בסרט מככבים פיטר פינץ', גלנדה ג'קסון, פגי אשקרופט ומורי הד. הסרט מתאר משולש אהבה מורכב בין אמן צעיר לשני מאהביו: רופא יהודי וביסקסואל ופקידה גרושה. הסרט נחשב לפורץ דרך ביחסו לקהילה הגאה.
למרות שנחל כישלון קופתי באזורים רבים של ארצות הברית, הסרט זכה לשבחי הביקורת עם יציאתו לאקרנים, עם שבחים גדולים שזכו לבימוי של שלזינגר, להופעות של צוות השחקנים (במיוחד של פינץ' וג'קסון), והתסריט שלו. הסרט זכה לשבחים משמעותיים על התיאור החיובי שלו של הומוסקסואליות בניגוד לסרטו הקודם של שלזינגר קאובוי של חצות (1969), שהציג גברים הומוסקסואלים כיצורים מנוכרים ומתועבים.
הסרט זכה לשבחים רבים. בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-25, הסרט קיבל שמונה מועמדויות, וזכה בחמישה פרסים מובילים, כולל לסרט הטוב ביותר. הוא היה מועמד לארבעה פרסים בטקס פרסי האוסקר ה-44 : הבמאי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (עבור פינץ'), השחקנית הטובה ביותר (לג'קסון), והתסריט המקורי הטוב ביותר.
עלילה

הסרט מגולל את סיפורם של ד"ר דניאל הירש, רופא יהודי הומוסקסואל, ואלכס גרוויל, פקידה גרושה, המנהלים במקביל רומן עם בוב אלקין, אמן צעיר וכריזמטי. שני המאהבים מודעים למצב אך בוחרים להמשיך בקשר, בעוד בוב נע בין שניהם. הסרט מתמקד במורכבות הרגשית של הדמויות ובחיפוש אחר אהבה ומשמעות בחייהן.
צוות השחקנים

פיטר פינץ' – ד"ר דניאל הירש, רופא יהודי ביסקסואל
גלנדה ג'קסון – אלכס גרוויל, פקידה גרושה.
מורי הד – בוב אלקין, אמן צעיר.
פגי אשקרופט – גברת גרוויל, אמה של אלכס.
ביקורות

באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 88% על סמך 24 ביקורות, עם קונצנזוס שהסרט הוא "דיוקן אינטימי ומורכב של מערכות יחסים מודרניות", באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 71 מתוך 100, מבוסס על 10 ביקורות, המעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
הערות שוליים

↑  "Sunday Bloody Sunday". British Film Institute Collections Search. נבדק ב-9 במאי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Flatley, Guy (3 באוקטובר 1971). "I Suppose Some People Will Be Shocked". The New York Times. p. D13. {{cite news}}:  (עזרה)
המיטב (אלבום של אריק איינשטיין)

המיטב הוא אלבום אוסף שנגנז, ואיגד שירים בולטים שהקליט הזמר אריק איינשטיין. האלבום יצא לאור בשנת 2003 וכלל 38 שירים מכ-25 שנות הפעילות של איינשטיין ב"NMC". הוא כלל גם גרסה לשיר 'לבכות לך', שלא ראתה אור על-גבי דיסק.
לאחר יציאת האוסף התברר כי האלבום יצא ללא ידיעתו של איינשטיין, שכעס על החברה איתה עבד במשך כ-25 שנים. איינשטיין טען בתקשורת כי החברה הוציאה את אוסף זה כ"נקמה" על כך שעבר לחברה המתחרה הד ארצי איתה הוציא את האלבום "שתי גיטרות בס תופים" לאחר שNMC חלקה על הקו האומנותי שבו בחר איינשטיין. בתגובה החליטה החברה להפסיק לשווק ולמכור את האוסף והודיעה על גניזתו של האוסף בדצמבר 2003, מה שהפך אותו לפריט אספנות.
המיטב 2015

בשנת 2015, חברת NMC הוציאה מהדורה מחודשת ומורחבת של אוסף שיריו של אריק איינשטיין בשם "המיטב - סט מרובע". בניגוד לגרסת 2003 שכללה שני דיסקים, מהדורה זו כללה סט מרובע עם ארבעה דיסקים, ובהם שירים שונים מהאלבום הקודם.
יצחק קרויזר

יצחק (איציק) קרויזר (נולד בכ"א באלול ה'תשמ"ה, 7 בספטמבר 1985) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת עוצמה יהודית ויו"ר סיעת "עוצמה יהודית" בכנסת ה-25.
ביוגרפיה

קרויזר גדל במצפה יריחו, בן לרב היישוב, יהודה קרויזר, המשמש גם ראש ישיבת הרעיון היהודי מיסודו של הרב מאיר כהנא מאז הקמתה ב־1987. אמו, שלומית לבית כרמל, היא יועצת להלכה ולהתפתחות אישית.
שירת כלוחם בעורב נח"ל, השתתף במלחמת לבנון השנייה. שניים משמונת אחיו, מהם מפקד פלוגה בגדוד חרוב שבחטיבת כפיר, נהרגו בתאונת דרכים ב־2007. את נאום הבכורה שלו בכנסת הקדיש קרויזר לאחיו שנהרגו. לזכרם גם הקים את ארגון "שי לשי". למד במגמת תכנון מבנים בפקולטה להנדסה אזרחית של הטכניון[דרושה הבהרה], עסק בחקלאות, וניהל מיזמי בנייה ברמת הגולן באמצעות חברה שבבעלותו.
נמנה עם נאמני הר הבית וקורא לעליית יהודים להר הבית. הוא מכהן כראש מטה החקלאים במפלגת עוצמה יהודית וכרכז המפלגה בצפון. במערכת הבחירות בשנת 2019, שבה התמודדה המפלגה לבדה בראשות איתמר בן גביר, הוצב קרויזר במקום השביעי של הרשימה וקודם למקום החמישי עם פסילת ברוך מרזל ובנצי גופשטיין. במערכת הבחירות הבאה בשנת 2020 קודם קרויזר למקום הרביעי ברשימה. בשתי מערכות בחירות אלה לא עברה המפלגה את אחוז החסימה.
הכנסת העשרים וחמש

בבחירות לכנסת העשרים וחמש דורג קרויזר במקום ה־15 ברשימת "הציונות הדתית" (הרשימה זכתה ב־14 מושבים בבחירות), והושבע לכנסת ב־1 בינואר 2023 בעקבות התפטרות השר עמיחי אליהו במסגרת "החוק הנורווגי". בכנסת זו הוא משמש יו"ר סיעת עוצמה יהודית, וחבר בוועדת הכספים, ועדת החוקה, חוק ומשפט, הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל ובוועדה המיוחדת לענייני התמכרויות וסמים.
במרץ 2023 אושרה הצעת חוק של קרויזר, שמאפשרת לשוטר לבצע חיפוש ללא צו שופט אם התעורר חשד סביר שכלי נשק או חלק מהותי מנשק שעשוי לשמש ראיה לביצוע עבירה, נמצא במקום, ואם בשל הצורך המיידי לביצוע החיפוש לא ניתן לקבל צו.
ביולי 2023 אושרה הצעת "חוק הפרוטקשן" אותה יזם קרויזר. לפי החוק החדש, שנחקק כהוראת שעה לחמש שנים, יוגדר עונש מאסר מינימלי של שלוש שנים על עבירת פרוטקשן. בנוסף, נקבע כי בית המשפט יוכל לגזור מאסר של עד תשע שנים על אותן עבירות.
ב-12 ביולי 2023 נבחר לנציג הכנסת בוועדה לבחירת שופטים, ברוב של 86 קולות. בעת בחירתו לוועדה הצהיר כי יפעל למינוי שופטים בעלי תפיסה ציונית. קרויזר פעיל כיו"ר במספר שדולות בכנסת: השדולה החקלאית, שדולת המילואים, ומשמש יושב-ראש שדולת "למען אחי ורעי" – שדולה לסיוע להלומי הקרב, נשותיהם ובני משפחותיהם, והוא ראש עמית של קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל- איחוד האמירויות.
במהלך מלחמת חרבות ברזל אמר קרויזר כי "את רצועת עזה צריך לשטח ולכולם יש גזר דין אחד והוא מוות". בינואר 2024 אמר בהקשר של תוכניות לעידוד הגירה מרצון של תושבי רצועת עזה ש"טוב שמדינת ישראל תוביל את הנושא". קרויזר טען שיש להביא את כל רצועת עזה תחת שליטה ישראלית ולהקים התיישבות יהודית לכל אורך הרצועה. הוא דרש לפעול בעוצמה הרבה יותר גבוהה נגד חמאס ולהפסיק את הסיוע ההומניטרי כדי להביא לשחרור החטופים. במהלך המלחמה שירת במילואים כלוחם בחטיבת אלון.
ב-26 בינואר 2025 החרים קרויזר, יחד עם השרים יריב לוין ואורית סטרוק, את ישיבתה של הוועדה לבחירת שופטים שבה נבחר יצחק עמית לנשיא בית המשפט העליון.
חיים אישיים

קרויזר מנהל אורח חיים מסורתי. הוא נשוי לעדי ואב לשלושה. גר במושב נטור שברמת הגולן.
שכשנבוא

| --- | --- |
 סינגל
 מתוך האלבום אוהב להיות בבית
 יצא לאור:  1986
 שפה:  עברית
 אורך:  3:38
 חברת תקליטים:  CBS ישראל
 כתיבה:  עלי מוהר
 לחן:  א. קונדיס
 
"שכשנבוא" הוא פזמון עברי שביצע אריק איינשטיין, והוא נכלל באלבומו "אוהב להיות בבית".
יצירת השיר

בעת העבודה על האלבום "אוהב להיות בבית", אריק איינשטיין בשיתוף מיקי גבריאלוב החליטו לשלב עיבוד לחן בסגנון יווני. בהאזנה לקטע מוקלט בשם "Ti Theleis Gero" (שעל בסיסו נכתב השיר "שכשנבוא") נבחרה התאמה של המנגינה לעברית. במהלך ההקלטות באולפן נלכדו רגעי ספונטניות, בהם איינשטיין הביע את עצמו באמצעות משפטים חדים, משחקי מילים והפניות אישיות.
השיר היווני

היצירה היוונית "Ti Theleis Gero" נכתבה והולחנה על ידי ארגיריס קונדיס, ונולדה בעקבות שינוי פוליטי ביוון בתקופה של 1967–1974. בשיר מתוארת דמותו של גנרל מחונטה הצבאית, שבעבר זכה למעמד דומיננטי וכיום נתפס כבלתי רלוונטי. במילים הנשמעות בשיר נשאל: "מה אתה רוצה, זקן? מה אתה מחפש?" – ביטוי שמביע את תחושת השפלה כלפי המנהיג לשעבר.
גרסות לשיר

ב-1995 ביצע מיקי גבריאלוב את השיר במסגרת אלבומו "בית וגיטרה".
ב-2008, בעונה השישית של תוכנית "כוכב נולד", השיר בוצע על ידי ישראל ישיר.
הערות שוליים

1 2  עפר גביש-אירועי זמר, שכשנבוא, סיפורי שיר, באתר עפר גביש - אירועי זמר
↑  מוזיקה ישראלית (2011-08-25), מיקי גבריאלוב - שכשנבוא, נבדק ב-2025-03-05
↑  ישראל ישיר כשנבוא - כוכב נולד עונה 6 | קטעים קצרים | +12, באתר 12+
לירית בלבן

| --- | --- |

לירית בלבן, אוקטובר 2021
 לידה:  11 בדצמבר 1971 (בת 53) קרית טבעון‏‎, ישראל 
 סוגה מועדפת:  קומדיה 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
לירית בָּלָבָּן (נולדה ב-11 בדצמבר 1971) היא שחקנית וקומיקאית ישראלית.
ביוגרפיה

בלבן נולדה בקיבוץ שער העמקים וגדלה בקריית טבעון לעודד בלבן, פרופסור לפילוסופיה, שנולד בארגנטינה, ולאסתר בלבן, שעסקה בהוראה, ונולדה בקובה. אחותו של המוזיקאי והאנימטור עילי בלבן. בגיל 4 הוריה התגרשו והיא גדלה יחד עם אחיה אצל אמה. בצבא שירתה בלבן בגרעין נח"ל אמנויות. לאחר השירות הצבאי התקבלה ללימודי משחק ב"סטודיו למשחק ניסן נתיב" בירושלים. היא סיימה ללמוד בגיל 24, והחלה לשחק בהצגות בתיאטרון עכו.
פריצת הדרך הראשונה שלה הייתה בערב "פגע וברח תיאטרון" בצוותא. היא ביצעה מונולוג של חנוך לוין. לאחר מכן שיחקה בהצגות "בנות" ו"מקושקשת". בשנת 1994 השתתפה בסרט הקצר "בידיים טובות", פרויקט הגמר של הבמאי עודד דוידוף בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
בשנת 2001 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "שחר" ושיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "שחקנית ספסל" שזכה בפרס בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.
בשנת 2003, שיחקה בסרט "סימה וקנין מכשפה" בבימוי של דרור שאול ובתפקיד אורח בסיטקום "החיים זה לא הכל", כיועצת ההנקה, בלהה גורלי.
בשנת 2004 השתתפה בסדרה "משפחת קמיצ'לי", ששודרה בערוץ 2. הסדרה, שהתבססה על פורמט בריטי בשם "משפחת קומאר" ירדה מן המרקע לאחר שישה פרקים. באותה שנה השתתפה בתוכנית "קומי קומי" בתור מתחנית, ובסרט "אהבה קולומביאנית".
בשנת 2006 השתתפה בתוכנית "בלאגן ועד אילת״ ששודרה בערוץ ג'טיקס בתפקיד עורכת דין דינה מנשה וסבתא לאה.
בשנים 2007–2014 השתתפה בסדרת הפשע "הבורר" במשך ארבע עונות בתפקיד נעמי כפית, בתו של ברוך אסולין (משה איבגי). לאחר התפקיד ב"הבורר" הופיעה בסדרה "בלי גרביים" בערוץ לוגי. באותה השנה השתתפה גם בטלנובלה "בובות" בתפקיד עמליה שגב.
בשנת 2009 השתתפה בסדרת הדרמה "חצויה".
בשנת 2011 שיחקה בסדרה הקומית "כאן גרים בכיף" ששודרה בערוץ 10 בתפקיד הפסיכולוגית בעונה הראשונה והשנייה של הסדרה. באותה שנה שיחקה בסרט "רסיסי אהבה" של ניסים נוטריקה.
בשנת 2012 שיחקה תפקיד אורח בסדרה נשואים פלוס בתפקיד חברה של מלי.
בשנים 2013–2018 שיחקה באותו הערוץ בסדרה הקומית "חברות", בתפקיד פזית, אחד מארבעה תפקידים ראשיים. באותה השנה שיחקה גם בהצגת הילדים "בגדי המלך החדשים" בתפקיד המלכה, לצידו של אבי גרייניק, שכתבה איילה קורקוס וביים אבי מלכה.
ב-2014 שיחקה בסדרת הנוער "גאליס" בתפקיד מילי נגב, מנכ"לית חברת פארמה פרופיט ושרת הבריאות.
ב-2015 החלה לגלם את דמותה של גבריאלה בושמיץ, הנבלת הראשית בסדרה "שוסטר ושוסטר".
בשנים 2016–2019 שיחקה את דמותה של כרמלה בסדרה "נעלמים", סדרת מסתורין לנוער של HOT בערוץ טין ניק שם שיחקה בתפקיד מנהלת בית ספר תיכון באשמורת. באותה השנה גילמה את דינה שניידר בסדרה "מלאך של אמא". ובאותה השנה גם התארחה בסדרה הקומית "סברי מרנן" ששודרה בערוץ 2 שיחקה בתפקיד קרנית.
ב-2018 שיחקה בסרט "ליידי טיטי" בתור מנהלת המתנ"ס, תקוה.
ב-2019 השתתפה בסדרה "תיק נעדר" ובסרט הקצר "בשם הבת".
בשנת 2021 השתתפה בצילומים לסדרה "העיר הטובה", ובסדרת הטלוויזיה לילדים "כראמל". באותה שנה השתתפה בקומדיה "ארבע אימהות" בתיאטרון בית ליסין.
בשנת 2022 משתתפת בהצגה תפוחים מן המדבר בתיאטרון בית לסין בתפקיד שרה לצד תיקי דיין. לצד ההצגה, מופיעה בלבן בערב סטנדאפ שלה, "יאללה בלבן", אותו כתבה עם אילן גנני. כמו כן שיחקה באותה שנה בסדרה "העיר הטובה".
בשנת 2024 השתתפה ב"SING פסטיגל" לאחר שנדחה בשנה מלחמת חרבות ברזל.
חיים אישיים

בן זוגה לשעבר של בלבן הוא הארט דיירקטור, יואב סיני, ולהם שני בנים. מתגוררת בצפון תל אביב.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה | כראמל | זכייה |
הערות שוליים

↑   חגית גינזבורג, לירית בלבן: "קמפיינים לא הציעו לי, אני לא מספיק יפה וכוסית", באתר הארץ, 4 באוגוסט 2021
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2021: נאיה בינשטוק, פלמ"ח | פרס הטלוויזיה לילדים ולנוער – השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה   2022: לירית בלבן, כראמל  | הבא: יפורסם בהמשך |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007458490505171  VIAF: 52148874304749620292   WorldCat (עם VIAF): 52148874304749620292
ג'חנון

| --- | --- |
ג'חנון, ולימינו מוגש סחוג, רסק עגבניות וביצה קשה
 
 מאכלים
 סוג:  מגדנאות, מזון 
 מטבח:  המטבח היהודי-תימני (מסורתי)
 מוצא:  יהדות עדן ותימן
 אופן הגשה:  חם
 
הגשת ג'חנונים לצד מטבלי רסק וזחוק
גִּ'חְנוּן (בתימנית: جَحْنُون) הוא מאכל יהודי-תימני מסורתי שמקורו ביהדות עדן, שם נקרא תחילה בשם "גִּחְנוּן".
ישנן מספר סברות ותאוריות הטוענות למוצא הג'חנון וכיצד הגיע ליהודי עדן שבדרום תימן; כגון מתיישבים יהודים שהגיעו מאסיה הקטנה עם הגעת העות'מאנים גם לתימן;  או, לחלופין, מאז הגעת מתיישבים יהודים ממגורשי ספרד ופורטוגל; או יהודים הודים שהתיישבו בעדן. הג'חנון לא היה בתפריט של יהודי צנעא וגם לא בתפריטם של יהודי צפון תימן..
בתימן הכינו את בצק הג'חנון מקמח מלא ו "סָאמְנֶה" - חמאה מזוקקת, שעובד וקופל מספר פעמים ליצירת בצק עלים (יחד עם מעט סוכר ומלח). לאחר יצירת השכבות הרבות, מגלגלים את הג'חנון לקוטר של כ-3 ס"מ. אופים אותו בתוך סיר באפייה איטית - בטמפרטורה נמוכה של פחות מ-100 מעלות צלזיוס במשך 8 עד 12 שעות. לעיתים, לשם העשרת הטעם, שמים בסיר גם סילאן.
עם עליית יהודי תימן לישראל, בהיעדר קמח מלא וחמאה, בפרט במהלך יישום תקופת הצנע בשנים הראשונות להקמת מדינת ישראל, הכינו את הג'חנון מקמח לבן וממרגרינה.
בתרבות האכילה של יהודי עדן וכן במשפחות יהודיות אחרות בתימן, הכינו את הג'חנון בערב שבת, והוא נאכל ב"סעודת יצחק": כארוחת בוקר-צהריים של יום השבת.
בעדן נהגו להגיש לצד הג'חנון דברי מתיקה, ובפרט ריבות, חלווה או סוכר.
במטבח הישראלי אוכלים את הג'חנון במהלך כל השבוע, אם כי ישנן מכירות מרובות על-ידי משפחות מסורתיות שונות המייצרות ומוכרות את הג'חנון לסועדים שונים, בעיקר בבוקר ימי שבת, ללקוחות שהזמינו מהן מראש.
בישראל, מקובל לאכול ג'חנון מתקתק בתוספת של עגבניות מרוסקות טריות, ממרח חריף כגון סחוג, וכן ביצה קשה חומה המבושלת בסיר יחד עם הג'חנון.
בעשורים האחרונים, הפך הג'חנון ממאכל עדתי למאכל כלל-ישראלי, כשהוא אף נמכר כיום במכולות ובסופרמרקטים על-ידי חברות לייצור ולהפצת מזון ברחבי המדינה.
ראו גם

מבצע על כנפי נשרים (מבצע מרבד הקסמים של צה"ל)
המטבח היהודי-תימני (כסעודת יצחק: ארוחת בוקר-צהריים מסורתית של שבת)
חלה
כובאנה
המטבח הישראלי
הערות שוליים

↑  מאיפה בתימן בא הג'חנון?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
1 2 3 4  פרופסור אבשלום מזרחי, המטבח התימני, ריחן - צ'ריקובר, 2001, עמ' 87
↑  טורקי? ספרדי? אולי הודי? מה שבטוח הג'חנון הוא, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 30 באפריל 2023
↑  טורקי? ספרדי? אולי הודי? מה שבטוח הג'חנון הוא, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 30 באפריל 2023
רון נשר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1983 (בן 41) תל אביב, ישראל
 שם לידה:  רן מנשרוב
 שם במה:  SkyDaMac סקיי
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ
 סוג קול:  בס
 חברת תקליטים:  יוניסל • Mobile1 Music • איגל איי
 שיתופי פעולה בולטים:  לוקץ', דנידין, סאבלימינל, הצל, פאר טסי, בומרנג, איזי, רון ביטון, סטטיק, בן-אל תבורי, אליעד נחום, עומרי סגל, שי 360, אורי שוחט
 בת זוג:  יפית אמון
 מספר צאצאים:  4
 פרופיל ב-IMDb
 
רון נשר (נולד ב-25 באוגוסט 1983; מוכר בשם הבמה SkyDaMac או סקיי) הוא ראפר, פזמונאי ומלחין ישראלי. נשר ידוע בהופעתו החיצונית, והוא מאפר חצי מפניו כדי לשוות לו את מראה ה"ג'וקר".
ביוגרפיה

נולד בשם רן מנשרוב בתל אביב, והוא גדל ולמד ברמת גן. שינוי השם נעשה בהמלצת רבנים בעקבות אירוע שהתרחש כאשר היה נער בגיל 16, ובו בנסיעה חזרה מחופשה בים המלח אמו סטתה עם מכוניתם מהכביש, כדי לחמוק מפגיעה חזיתית ברכב אחר שעקף אותם.
נשר הוא בעל תואר ראשון בלימודי תקשורת ויחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה הפתוחה. בצה״ל שירת כאפסנאי.
את הכינוי "Sky" הוא קיבל מהראפר "שי 360" בתחילת דרכו.