stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בחירות ארציות
שיטת הבחירות בישראל

כיום השיטה בישראל היא יחסית-ארצית. כל רשימה המתמודדת בבחירות זכאית למספר מושבים על פי חלקה היחסי בחלוקת הקולות ובתנאי שעברה את אחוז החסימה, העומד כיום על 3.25% מכלל הקולות הכשרים. מנקודת מבט של חלוקה אזורית, ישראל בשיטת הבחירות שלה מהווה אזור אחד. נציגי המפלגות ואופן קביעת דירוגם במפלגה נקבעים על ידי המפלגה עצמה. חלקם על ידי ראש המפלגה וחלקם על ידי בחירות במרכז המפלגה אשר בוחר את דירוג המועמדים. בשל שיטה זו ישנו ריכוז עוצמה פוליטית בידי נבחרי העם ולא בידי הציבור, הדבר יוצר עדיפות לפוליטיקה לאומית על פני אינטרסים מקומיים.
יתרונות וחסרונות בשיטה הארצית > יתרונות

השיטה הארצית, בשונה מהאזורית, אינה מעלה את כוחן של המפלגות הגדולות על חשבונן של הקטנות. הדבר מונע פגיעה בעיקרון הייצוגיות של הדמוקרטיה מפני שייתכנו זרמים או דעות בעם אשר קולם לא יישמע ולא ייוצג.
במקרה של בחירות אזוריות חד נציגות, יכול להיווצר מצב בו הנציג הנבחר איננו זה שזכה ברוב הקולות מהאזור אלא בחלקם היחסי ועל כן איננו מייצג למעשה את רצון האזור ואין שמירה על עיקרון היחסיות.
קביעת גבולות המחוזות עלולה להתבצע כך שתגרום עדיפות למפלגה מסוימת – הטיה בקביעת מחוזות בחירה.
בשיטה הארצית אין צורך לבצע רענון ובחינה מחדש מדי תקופה של החלוקה למחוזות.
גם לאחר בחינה מחדש של המחוזות, לא יהיו כל המחוזות שווים בגודל האוכלוסיות שלהם, ולכן במקרה של מחוזות בעלי אותו מספר נציגים בפרלמנט, אזרח מהמחוז בעל האוכלוסייה המעטה יהיה בעל השפעה גדולה יותר מאזרח מהמחוז המאוכלס. כך למשל, בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000, מדינה בה נהוגה השיטה האזורית, ניצח דווקא המועמד שזכה בפחות קולות.
בשיטה זו יש אין בזבוז של קולות (אלא אם קיים סף חסימה), בשונה מן השיטה האזורית. כך בשיטה האזורית, במחוזות להן נציג יחיד, קולותיהם של הבוחרים שלא הצביעו עבור המועמד הזוכה יורדים לטמיון ואינם מיוצגים בפרלמנט. תופעה זו מחלישה את המעורבות הפוליטית ומביאה לאדישות פוליטית.
יתרונות וחסרונות בשיטה הארצית > חסרונות

היעדר קשר בין הבוחר לנבחר - הנבחר אינו מרגיש מחויבות יתרה לבוחריו. ברגע שהוא נבחר לרשימת המפלגה על ידי מרכז המפלגה ולא על ידי העם אנו מאבדים את עקרון הנאמנות והאחריות לאזרח, מפני שלאזרח ההשפעה מועטה.
תלות הנציג במפלגתו - הנציג תלוי כמעט באופן מוחלט במפלגתו, דבר אשר מונע ממנו חופש פעולה כמעט לחלוטין.
שחיקת האמון בנבחרי הציבור – רמת האמון של הבוחרים בנציגיהם נמצאת בירידה מתמדת בעשור האחרון, וזאת משום שישנה תחושה בציבור כי דעותיו אינן משתקפות במלואן בבית הנבחרים. ניתן להשליך זאת גם על הקשר בין הבוחר לנבחר אשר מלווה בהיעדר תחושת מחויבות.
ירידה באחוזי ההצבעה – החל משנת 2000 ישנה ירידה משמעותית באחוזי ההצבעה. ניתן להשליך זאת על מערכות הבחירות התכופות שהתקיימו בעשור האחרון שלא במועדן, וכן על חוסר האמון ההולך וגובר בין העם לנבחריו. יש הטוענים כי מעבר לשיטת בחירות אזורית תשפר את אחוזים אלו.
כמות מפלגות מרובה – בשל השיטה הארצית ישנו בישראל ריבוי מפלגות אשר מוביל להכרח בממשל קואליציוני, אשר ניחן במרבית המקרים (כפי שקרה בעשור האחרון) בחוסר יציבות שלטונית.
היעדר ייצוג לפריפריה – בית הנבחרים אינו מהווה ייצוג מספק עבור הפריפריה וצרכיה, דבר היוצר תחושה של חוסר שותפות.
שותפות קואליציונית – שותפות קואליציונית מובילה לוויתורים של המפלגות לעיתים רבות אף ויתורים על דברים מרכזיים שכלל מצע הבחירות, זהו כשל ממשל מפני שנבחר הציבור איננו כפוף לרצון העם אלא ללחצים פוליטיים.
לקריאה נוספת

ניר אטמור (בהנחיית אשר אריאן), שיטות לבחירת בתי נבחרים דמוקרטיים, ירושלים, הוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה (2010).
| בחירות |
| --- | --- | --- |
| שיטות בחירה | בחירות ישירות • בחירות יחסיות • טופס כללי • בחירות אזוריות • בחירות ארציות • בחירות רובניות • הצבעה בשני סיבובים • הצבעת אישור • שיטת בורדה • שיטת ג'פרסון • שיטת הבונוס להשגת רוב קואליציוני • שיטת שולצה • שיטת הקול הנייד • חבר האלקטורים |  |
| הצבעה | אחוז הצבעה • הצבעה בדואר • הצבעה במעטפות כפולות • הצבעה חשאית • הצבעה מוקדמת • הצבעה ממוחשבת • הצבעה מרחוק • הצבעה באינטרנט • זכות בחירה • חובת הצבעה |  |
| אמצעי הצבעה | קלפי • מכונת הצבעה • פתק הצבעה • קלרוטריון |  |
| מונחים | כלכלת בחירות • דממת בחירות • רשימה • שריון • הסכם עודפים • עימות בחירות • בחירות מקדימות • חוג בית • בחירות ביניים • בחירות בזק |  |
| נוספים | פיקוח על בחירות • אחוז החסימה |  |
הבלוודרה על הקלאוסברג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בלוודרה (אדריכלות), מגדל תצפית 
 כתובת:  פארק סנסוסי 
 מיקום:  פוטסדאם 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1770
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־70 של המאה ה־18 
 אדריכל:  גאורג כריסטיאן אונגר 
 קואורדינטות:  52°24′25″N 13°01′09″E﻿ / ﻿52.407°N 13.0192°E﻿ / 52.407; 13.0192
  (למפת ברנדנבורג מוגדלת) פוטסדאם קוטבוס פרנקפורט אורניינבורג אברסוולדה פאלקנזה ברנאו שליד ברלין  שוודט קניגס ווסטרהאוזן פולין סקסוניה סקסוניה-אנהלט סק. הת.  מקלנבורג-מערב פומרניה ברליןהבלוודרה על הקלאוסברג(למפת ברנדנבורג רגילה) פוטסדאם קוטבוס פרנקפורט אורניינבורג אברסוולדה פאלקנזה ברנאו שליד ברלין  שוודט קניגס ווסטרהאוזן פולין סקסוניה סקסוניה-אנהלט סק. הת.  מקלנבורג-מערב פומרניה ברליןהבלוודרה על הקלאוסברג
 
מראה הבלוודרה מכיוון צפון-מזרח
הבלוודרה על הקלאוסברג (גרמנית:  Belvedere auf dem Klausberg) שוכן בצפון העיר פוטסדאם שבגרמניה. הבלוודרה נבנה בין 1770 ל-1772, בתקופת שלטונו של פרידריך הגדול, על רכס הגובל בחלק הצפוני של פארק סנסוסי. האדריכל גאורג כריסטיאן אונגר הופקד על בניית הבלוודרה, שבלט למרחק רב בנוף העירוני של אותה תקופה.
היסטוריה

ב-1769 החל פרויקט בניית גן נוי חדש בסנסוסי, במקביל לסיום בנייתו של הארמון החדש. על המדרון הדרומי של הקלאוסברג נשתלו עצי פירות וגפנים, ובמבנים רבים בוצע חידוש מבחינת המראה שלהם. הבניינים היחידים שהעבודות עליהם הסתיימו בפועל הם הבלוודרה ובית הדרקון, שנבנה באותה תקופה. מלבד מטרתו כבניין נוי, הבלוודרה זכה למוניטין בתקופתו של פרידריך הגדול בזכות הנופים של פארק סנסוסי והאזורים שמסביבו, שנשקפו מחלונות הבניין.
המדרגות בצורת האות S שנבנו על הצד הצפוני של הקיר החיצוני נפגעו בגלל בעיות לחות, וב-1839 שופצו ונבנו מחדש בצורה של פרסת סוס. בחלק זה של הבניין נבנו פתחי אוורור, חלונות קשתיים ודלתות. במהלך עבודות השיפוצים של 1903 הורה הקיסר וילהלם השני לשפר את מצבם של אזורי המגורים, ולהקים מתקני סניטציה כך ששהותה של משפחת המלוכה בבניין תהיה יותר נוחה.
הבלוודרה כמעט ונחרב לחלוטין בימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה. הוא נשרף באפריל 1945 לאחר שנפגע מהפגזת ארטילריה, ובשנים שלאחר מכן היה תמיד על סף התמוטטות. ב-1990 החליטה קרן של חברת מסרשמיט לממן את שיפוץ הבניין, כמחווה עבור איחוד גרמניה. בספטמבר 2002 הועבר הבניין לניהולה של קרן הארמונות והגנים הפרוסיים בברלין-ברנדנבורג.
מבנה

אונגר ביסס את תוכניותיו על שרטוט שהוצג בחיבור Del Palazzo de' Cesari (ארמון ססארי) מאת הארכאולוג האיטלקי פרנצ'סקו ביאנקיני, שניסה לשחזר את הארמון האימפריאלי ששכן בגבעת הפאלאטיום שברומא העתיקה. ביאנקיני התבסס על מקורות עתיקים בלבד, חלקים מההריסות, ורישום של בניין עם יסודות על מטבע זהב עתיק. במטבע זה ניתן לראות חדר סגור, ורוטונדה פתוחה עם תקרה קמרונית.
לבלוודרה יש קומת קרקע עגולה. הבניין מוקף בחלקו התחתון בעשרים עמודים איוניים, שעליהם נשענים במפלס גבוה יותר עשרים עמודים קורינתיים. שתי מרפסות, בצד המערבי ובצד המזרחי, קוטעות את רצף טבעת העמודים.
הכיפה שמעל התקרה הקמרונית מקושטת בעשרים פסלי אבן חול של אלוהויות שונות, שנבנו בבתי מלאכה אחדים. האור חודר לשתי הקומות של הבניין דרך שמונה חלונות צרפתיים קשתיים. הדרך היחידה להיכנס לקומה העליונה היא באמצעות המדרגות, ואילו לקומה התחתונה ניתן להיכנס גם דרך דלת המחברת אותה עם המפלס שעליו בנוי הבלוודרה.
החדר התחתון לא שוקם מאז שנפגע בהפצצה של 1945. במהלך המאה ה-18 קירותיו היו מקושטים בשיש שלזי לבן וכדים מאבן ישפה אדומה שהיו גם מעל הדלתות הצרפתיות. רצפת המבנה הורכבה ממרצפות שיש אפורות בצורת טרפז, ובמרכז החדר הן הונחו בצורה של כוכב בעל שמונה קודקודים. האלמנט האדריכלי הזה הופיע גם בתקרה הקמרונית, שבמרכזה הייתה מסגרת שיש לבן. הריהוט בחדר הזה היה פשוט, וכלל 16 כיסאות מצופים מתכת עם מושבי עור אדום.
בחדר העליון והמשוקם הקירות מכוסים בשיש ירוק רך (קלאדון), הגורם להפיכת האור החודר פנימה לכחול. ליד החלונות הצרפתיים יש עיטורי טיח מצופים במתכת. ברצפת הפרקט יש דוגמת טרפז העשויה מסוגים שונים של עץ. על התקרה יש ציור של עננים וסוגים שונים של עופות, והיא נבנתה מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה על סמך תצלום בשחור-לבן. גם בחדר זה הריהוט מורכב מ-16 כיסאות מצופים מתכת, אך בניגוד לחדר התחתון יש עליהם כריות ירוקות על מנת ליצור התאמה לצבע הקירות.
הטאירה

הטאירה רומית, תבליט, המאה השנייה לספירה. חסר ראשה של הדמות בתבליט.
הטאירה (ביוונית: εταίραι, ברבים: הטאירי) היה המעמד הגבוה ביותר של זונות ביוון העתיקה - בדומה לקורטיזנות של אירופה בתקופת הרנסאנס. ההטאירי שימשו מלוות מתוחכמות שבילו עם לקוחות קבועים יותר מאשר מעניקות שירותי מין.
ביוון העתיקה ההטאירי היו למעשה נשים חופשיות בעלות השפעה. הן נדרשו ללבוש בגדים מיוחדים ולשלם מיסים, והורשו לאגור רכוש. מרביתן היו שפחות משוחררות או נשים זרות ולא נשים יווניות חופשיות. ההטאירי היו ידועות בכישוריהן בתחום הריקוד והמוזיקה, ובניגוד לנשים היווניות היו משכילות והיו מסוגלות לדבר על פילוסופיה ותרבות - הן היו הנשים היחידות שיכלו להשתתף בסימפוזיונים ולהביע דעתן - וגברים הקשיבו להן.
חשיבותן של ההטאירה באה לידי ביטוי בנאומו של אפולודורוס איש אכרנאי (המאה ה-4 לפנה"ס) "נגד נאיירה" (אנ'), שבו אמר:
הטאירי ידועות

הידועה בין ההטאירי הייתה תרגליה - הטאירה איונית המוזכרת בכתביו של פלוטרכוס. הטאירי נוספות הן אספאסיה - הפילגש של פריקלס, רודופיס המוזכרת אצל סאפפו והרודוטוס, תאיס - פילגשו של אלכסנדר הגדול ואם שושלת תלמי ופרינה - קורטיזנה ידועה מהמאה ה-4 לפנה"ס.
בשנת 2023 התגלה בישראל קבר של הטאירה עם מראת ברונזה נדירה שהשתמרה באופן יוצא דופן.
ראו גם

זנות ביוון העתיקה
הערות שוליים

↑  ירון דרוקמן, קבר של "אשת ליווי" מלפני כ-2,300 שנה נחשף בירושלים, באתר ynet, 27 בספטמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4159707-2 
הטאירה. פרנצ'ישק סמורקו, 1906
הם יורים גם בסוסים

ערך זה עוסק בספר מאת הוראס מקוי. אם התכוונתם לסרט קולנוע המבוסס על הספר, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הוראס מקוי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  סיימון אנד שוסטר 
 תאריך הוצאה:  1935 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003432049
 
הם יורים גם בסוסים הוא רומן שחיבר הוראס מקוי והתפרסם לראשונה ב-1935. עלילת הרומן עוסקת בתחרות ריקוד, מרתונית-מקאברית, בתקופת השפל הגדול בארצות הברית. הספר זכה גם לעיבודים שונים בקולנוע ובתיאטרון.
עלילת הספר

הרומן מתחיל בהקראת גזר דינו של רוברט סיוורטן, בחור צעיר החולם להיות במאי בהוליווד, שמואשם ומודה ברצח של גלוריה בייטי. במהלך הדיון בבית המשפט מהרהר רוברט ברצח וסבור כי הוא עשה עם גלוריה חסד. סיפור הרומן בין השניים נקטע בסוף כל פרק במובאות מן המשפט.
רוברט מכיר את גלוריה בבוקר שבו שניהם נדחים מלקבל תפקידים משניים. גלוריה, שחולמת להיות כוכבת, מתגלה כבחורה פסימית ואובדנית. היא גדלה כיתומה בבית דודה שבמערב טקסס, ובעקבות הטרדות מיניות מצידו היא ברחה לדאלאס. משלא מצאה פרנסה ניסתה להיעצר ללא הצלחה, ולאחר הטרדה מינית נוספת שחוותה ניסתה להתאבד. גלוריה משכנעת את רוברט להשתתף בתחרות "מרתון ריקודים" שנערכת באולם שבחוף הים, בה המשתתפים מחויבים לרקוד על פי זמן מוגדר מראש. היא מקווה כי אחד מהבמאים או המפיקים שנוהגים לפקוד את המרתונים יבחין בה וילהק אותה לסרט.
התחרות מחולקת לתחרויות קטנות ומפרכות של שעה וחמישים דקות ריקוד שבסופן כעשר דקות מנוחה. 144 זוגות משתתפים בתחילת התחרות, רובם צעירים מחוסרי עבודה, שברצונם לזכות בפרס הסופי כ-1,000 דולר. במהלך התחרות מתרחשות שערוריות שונות ואף אירועים מבוימים שמפרסמים אותה. כך למשל נעצר אחד המשתתפים, שמסתבר כי היה רוצח שנמלט מבית הכלא; נערה בת 15 מודחת מהתחרות לאחר שהתברר שהיא ברחה מהבית ונרשמה לתחרות בניגוד לחוק; אחד מהזוגות מתחתן בעבור תשלום ממנהלי התחרות; מתחרה בהריון נאלצת לפרוש בעקבות תלונה מצד "ליגת האמהות לשמירה על מידות טובות"; ומתפתחות מספר תגרות בין המתחרים.
בחלוף מספר שבועות של מרתון בהם נוכחות הקהל דלילה, מתחילות להתקיים תחרויות מרוץ "דרבי", בהן על הזוגות להקיף מסלול על רצפת האולם, כשהזוג שמגיע אחרון נפסל. השופטים בתחרות שסופרים את מספר הסיבובים שביצע כל זוג מגיעים מקרב הקהל, כשבפועל לעיתים פסלו המארגנים זוגות שלא הגיעו אחרונים.
לאחר כשלושה שבועות מכירים גלוריה ורוברט את גב' ליידן, אישה מבוגרת שפוקדת באופן קבוע את האולם, אוהדת את הזוג ומשמשת כאחת השופטות במרוץ. גב' ליידן מוצאת עבור הזוג נותן חסות שדואג להם לביגוד והנעלה. בשלב מסוים היא מזהירה את רוברט מגלוריה ומבקשת ממנו להתרחק ממנה עם תום התחרות. היא אף רומזת לו כי באפשרותה לממן לו הפקת סרט בתום התחרות.
התחרות מתבטלת לאחר 879 שעות ריקוד בלתי פוסקות, בעקבות הירצחה בשוגג של גב' ליידן, שמתרחש בבר הסמוך לרחבת הריקודים, ובעקבות הלחץ מצד ליגת האימהות. הזוגות הנותרים מקבלים פיצוי של כ-50 דולר. לאחר מכן רוברט וגלוריה יושבים לראשונה ומביטים בים, גלוריה מבקשת מרוברט להרוג אותה ורוברט נענה לבקשתה.
כשנשאל רוברט מדוע עשה זאת הוא משיב "הם יורים גם בסוסים, לא?", אזכור למאורע מילדותו, שבו סבו ירה בסוסתו האהובה ששברה רגל על מנת להמיתה המתת חסד.
תוכניות ריאליטי

הרומן תואר כמקדים את זמנו בביקורות והושווה למתרחש בתוכניות מציאות אשר מנצלות את מעמדם וגילם של המשתתפים.
הצלחת הספר

הספר קיבל בצאתו ביקורות צוננות ובמשך שנים רבות תורגם באופן מחתרתי לשפות שונות. כעבור עשור מצאתו זכה להצלחה רבה באירופה ולתרגומים רשמיים לשפות אחרות. הספר הוקרא בחוגי האקזיסטנציאליסטים בצרפת. בשנת 1969 עובד לסרטו של סידני פולאק בכיכובם של מייקל סראזין (רוברט), ג'יין פונדה (גלוריה) וסוזאנה יורק (אליס). ב-1983 עובד למחזה באוסטרליה ולאחר מכן בממלכה המאוחדת ובמדינות נוספות.
בשנת 2012 תורגם הספר לעברית ויצא בהוצאת אחוזת בית.
הערות שוליים

↑  ביקורת, באתר גארדיאן
↑  ביקורת, באתר הניו יורק טיימס
בית כנסת הפירמידה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  באר שבע 
 מדינה:  ישראל 
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1980
 תאריך פתיחה רשמי:  1980 
 אדריכל:  נחום זולוטוב 
 קואורדינטות:  31°14′55″N 34°47′47″E﻿ / ﻿31.24869444°N 34.79640278°E﻿ / 31.24869444; 34.79640278
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) בית כנסת הפירמידה(למפת באר שבע רגילה) בית כנסת הפירמידה(למפת צפון הנגב רגילה) בית כנסת הפירמידה(למפת צפון הנגב מוגדלת) בית כנסת הפירמידה  he בית כנסת הפירמידהhe בית כנסת הפירמידהמפת  __ באר שבע (in English: Beersheba) [‌צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) ממזרח: __ עומר (יישוב) (in English: Omer, Israel), __ תל שבע (in English: Tel Sheva) מדרום: __ שגב שלום (in English: Shaqib al-Salam), __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבט נוסף על בית הכנסת
בית הכנסת המרכזי ליהודי עיראק על שם אליהו חלסצ'י המוכר בכינוי בית כנסת הפירמידה הוא בית כנסת שהוקם בשכונה א' בבאר שבע בשנת 1980 ומשמש את יוצאי יהדות עיראק. צורתו של המבנה הוא מעין אוהל וההשראה לכך בא מאוהל מועד. צורתו המשולשת מזכירה גם פירמידה ומכאן שמו.
היסטוריה

בשנות השבעים של המאה ה-20 הצליח אליהו נאווי, שהיה ראש עיריית באר שבע ויהודי עיראקי במקור, לרתום את איש העסקים הלונדוני דוד חלאסצ'י, שהיה גם כן מיוצאי עיראק, להקמת בנין עבור הקהילה העיראקית שיחליף את מבנה העץ הישן והקטן שהקים חכם משה דאלי.
אבן הפינה הונחה ב-30 באפריל 1975, ועזרא ירוחם ויעקב דגמי הובילו את הקמתו של המוסד שנחנך ב-7 בספטמבר 1980 במעמד ראשי ורבני העיר, הרב הראשי לישראל, שר הדתות, ואורחים נוספים.
בשנת 1983 הוציא השירות הבולאי בול המציג את בית הכנסת בעיצובו של אסף ברג תחת הסדרה "מועדים לשמחה ה'תשמ"ד" ובערך נקוב של 20 שקלים.
המבנה

המבנה המתנשא לגובה של 18 מטר, עוצב על ידי האדריכל נחום זולוטוב בסגנון הברוטליזם. במקור שאפו ליצור בניין בגובה 32 מטר עם עזרת נשים המרחפת מעל לגברים, אולם בשל מחסור בתקציב נבנה הבניין הנוכחי, בו עזרת הנשים מוקמה במפלס של המתפללים הגברים, כשביניהם מפרידה מחיצה לא אטומה.
צורתו של הבניין מזכירה מגן דוד אשר מלפנים נראה כפירמידה גדולה. בקודקודו כיסוי שקוף המואר בזרקורים בלילות חג. הבניין ניצב על שש נקודות של עוגני בטון מזוין שנחפרו בעומק של שישה מטרים, המאפשרים את העדרם של קורות תמיכה או עמודים בתוך חלל בית הכנסת. הבטון חשוף, מה שעם הזמן הוביל לצורך לצפות אותו בחומר למניעת סדקים בשל האקלים הצחיח בנגב.
בית הכנסת מכיל 250 מקומות ישיבה, בקירותיו ויטראז'ים ודלתותיו עשויות זכוכית. בשטחים מבטון מעוצבים משולשים המרכיבים סדרות של צורות מגן דוד. מעל ארון הקודש ניצב לוח זכוכית שיובא מלונדון ועליו מודפס פרק "למנצח" מתוך ספר תהילים. בארון שוכנים ספרי התורה, ביניהם ספר תורה עתיק שהועלה מעיראק.
בימים חמים, או בתקופות בהן יש עומס של מתפללים, דפנות בית הכנסת הופכות לפתחים, שכן בקצותיהם הוצבו צירים המאפשרים את פתיחתם וסגירתם. בסמוך לבית הכנסת ישנו שלד לבניית סוכה, בור מים עבור תפילת התשליך בראש השנה ומתחם עבור ברכת הלבנה.
הערות שוליים

↑  פרטי הבול, באתר התאחדות בולאי ישראל
1 2  ארבעה בת כנסת, דבר, 24 ביוני 1983
הדחקה

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 MeSH:  D012094
 
לפי הגישה הפסיכואנליטית, הדחקה היא מנגנון הגנה נפשי אשר מונע באופן פעיל מזיכרונות, רגשות, דחפים או מחשבות בלתי נעימים או מכאיבים, להגיע למודע. בפסיכואנליזה, המושג הדחקה הוא מושג מרכזי המשמש כהסבר להפרעות פסיכיאטריות. בפסיכולוגיה המדעית, לעומת זאת, המנגנון מוטל בספק.
בציבור הרחב נעשה לעיתים קרובות שימוש שגוי במושג הדחקה במקום במושג הסטת קשב או הסחת דעת. למשל, באמירה: "הדחקתי את זה". בעוד שהדחקה היא תהליך לא מודע, הסטת קשב והסחת דעת יכולות להיעשות באופן מודע. הבדל נוסף בין המושגים הוא שהדחקה היא מושג תאורטי הקשור באופן הדוק לתיאוריה הפסיכואנליטית, בעוד השניים האחרים תיאוריים.
זיגמונד פרויד הגדיר את ההדחקה כמנגנון חזק ויעיל מאוד, המאפשר לשלוט בדחפים חזקים שמנגנוני הגנה אחרים אינם מצליחים לשלוט בהם, לשיטתו הדחקה נעשית באופן חד-פעמי, אך בהמשך ישנה השקעה מתמדת של אנרגיה נפשית הנדרשת לשמירת התכנים במצבם המודחק, כיוון שהם ממשיכים לפעול בלא-מודע. רמז לקיומם של חוויות, רגשות, ומחשבות מודחקות אלו ניתן לגלות באמצעות חלומות, פליטות פה ופליטת קולמוס.
הדחקה היא מנגנון יעיל אך מסוכן, שכן הניתוק מן האני של חלקים שלמים מחיי הנפש, הרגש והיצר עלול לפגוע קשה בשלומה של האישיות ולהוות בסיס ליצירת מחלות נפש והגבלה בתפיסת המציאות.
השקעה של אנרגיה רבה בשמירת ההדחקה מגבילה את כמות האנרגיה הזמינה להתנהגויות יצירתיות ובונות. לדוגמה, אופיינית הדחקה של מאורעות, בני אדם ומקומות בעלי אסוציאציה רגשית שלילית.
כישלון עסקי, אישי או כנגד הציפיות יכול להיות מודחק בגלל איומו על ה"אני" ועל הדימוי העצמי של האדם את עצמו כמוצלח, הוגן, ישר וכדומה.
לפי הגישה הפסיכואנליטית, ההדחקה פועלת לצדו של מנגנון הגנה פסיכולוגי נוסף, הנקרא "הכחשה".
למרות הפופולריות של רעיון ההדחקה בקרב פסיכואנליטיקאיים ובקרב הציבור הרחב, קיים ויכוח מחקרי בנוגע להדחקה ולזיכרונות מודחקים, כאשר רוב החוקרים טוענים שאין להם תמיכה מחקרית.
הערות שוליים

1 2  Simon Boag, Repression (Defense Mechanism), Cham: Springer International Publishing, 2017, עמ' 1–4, ISBN 978-3-319-28099-8. (באנגלית)
1 2  Lawrence Patihis, Lavina Y. Ho, Ian W. Tingen, Scott O. Lilienfeld, Are the “Memory Wars” Over? A Scientist-Practitioner Gap in Beliefs About Repressed Memory, Psychological Science 25, 2014-02-01, עמ' 519–530 doi: 10.1177/0956797613510718
1 2  Richard J. McNally, Elke Geraerts, A New Solution to the Recovered Memory Debate, Perspectives on Psychological Science 4, 2009-03, עמ' 126–134 doi: 10.1111/j.1745-6924.2009.01112.x
1 2  repression, APA Dictionary of Psychology
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531630905171  BnF: cb119809527 (data)  GND: 4062703-2  LCCN: sh85112948 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית הקברות חסד של אמת

|  פרטי בית הקברות |
| --- | --- |
 סוג:  בית קברות
 פעיל:  כן
 דת:  יהודים
 רשות מנהלת:  אגודת חסד של אמת
 תאריך הקמה:  1893
 שטח:  83 דונם
 מספר קבורים:  13,500
 אופן הקבורה:  קבר תת-קרקעי
 קואורדינטות:  38°40′13″N 90°20′02″W﻿ / ﻿38.670406°N 90.333994°W﻿ / 38.670406; -90.333994
  (למפת מיזורי מוגדלת) ג'פרסון סיטי קנזס סיטי סנט לואיס ספרינגפילד סנט ג'וזף ג'ופלין אילינוי קנ. טנסי ארקנסו אוקלהומה קנזס נב. איווהבית הקברות(למפת מיזורי רגילה) ג'פרסון סיטי קנזס סיטי סנט לואיס ספרינגפילד סנט ג'וזף ג'ופלין אילינוי קנ. טנסי ארקנסו אוקלהומה קנזס נב. איווהבית הקברות
 
בית הקברות חסד של אמת הוא בית קברות יהודי בעיר סנט לואיס במדינת מיזורי שבארצות הברית.
בית הקברות, השוכן בעיר יוניברסיטי סיטי, נפתח בשנת 1893 על ידי אנשי הקהילה האורתודוקסית חסד של אמת, שנוסדה על ידי מהגרים יהודים מרוסיה (נוסדה ב-1888, התפרקה ב-1996). תחילה עמד שטחו על כשישה דונם וב-1926 הורחב בכ-77 דונם נוספים. ב-2019 היו קבורים בו כ-13,500 איש. ב-1967 הקימה הקהילה בית קברות נוסף ונפרד בעיר צ'סטרפילד במערבה של סנט לואיס.
בלילה שבין 19 ל-20 בפברואר 2017 חולל בית הקברות במה שנראה כאקט ונדליזם אנטישמי, כאשר כ-170 עד 200 מצבות בו הופלו ממקום עומדן.
ביולוגיה מבנית

היררכיית מבנה החלבון
הביולוגיה המבנית היא תחום בביולוגיה אשר עוסק בחקר המבנה של מקרומולקולות – חלבונים וחומצות גרעין. מעבר למציאת המבנה עצמו, חוקרי הביולוגיה המבנית מנסים להבין את המנגנון אשר גורם לקיפול של המקרומולקולות בתא החי.
הנושא הוא בעל חשיבות רבה, שכן המקרומולקולות מבצעות את רוב התפקידים בתא, ותפקודן משתבש גם בעקבות שינויים קלים במבנה התלת-ממדי של המולקולה. בעוד שקביעת רצף ה־DNA או רצף החלבון הן משימות פשוטות יחסית בטכנולוגיה של ימינו, קביעת המבנה התלת-ממדי המדויק של החלבונים ובמיוחד של חומצות הגרעין נותרו משימות קשות המצויות בחזית המדע. בניגוד לביוכימיה, הביולוגיה המבנית אינה עוסקת באספקטים הקינטיים של התגובות הכימיות שבהן משתתפת המולקולה, אלא רק במבנה האתרים אשר מבצעים תגובות אלה.
היררכיית המבנה של המקרומולקולה

בביוכימיה נהוג לחלק את מבנה המקרומולקולות ל-4 מבנים היררכיים:
מציאת המבנה השלישוני והרביעוני של המקרומולקולות

חלבונים וחומצות הגרעין קטנים מכדי שאפשר יהיה לבחון אותם אפילו דרך מיקרוסקופ האור המשוכלל ביותר, ולכן בחינה פיזית של המבנה שלהם מתבצעת בדרך כלל על ידי גבישים המכילים אלפי מקרומולקולות. השיטות הקיימות לבחינה פיזית של המבנה הן:
קריסטלוגרפיה – שימוש בפיזור קרני הרנטגן אשר מועברת דרך הגביש למציאת מיקומי האטומים במולקולה.
NMR – מדידת השדה האלקטרומגנטי הנוצר על ידי האלקטרונים במולקולה.
מיקרוסקופ אלקטרונים – שימוש באלקטרונים במקום באור על-מנת לקבל תמונה של המקרומולקולה. שיטה זו אינה מסוגלת להפיק רזולוציה טובה מספיק לקבלת מלוא המבנה התלת־ממדי.
החסרון בשימוש בשיטות הנ"ל הוא הצורך בקיבוע המקרומוקולות בתוך מבנה כגון גביש, דבר שמעלה את החשש שהמבנה המתקבל יהיה שונה מזה שבו החלבון מצוי בתא. הבעיה מתחדדת כאשר מדובר על חלבונים ממברנליים – חלבונים שבמצבם הרגיל בתא נמצאים על גבי קרום התא. חלבונים אלה אינם ניתנים לגיבוש ולכן עד היום ידועים רק מבנים ספורים של חלבונים אלה וקיימות מחלוקות רבות לגבי נכונותם.
על מנת להתגבר על בעיות אלה ואחרות בביולוגיה מבנית קיים שימוש רב בכלים של הביואינפורמטיקה לצורכי חיזוי מבנה החלבון. שיטות אלה מנסות לחזות מבנה של חלבונים שהמבנה שלהם אינו ידוע באמצעות חישובים המשתמשים בידע המבני הקיים על חלבונים אחרים (Homology modeling) או באמצעות שימוש ברצף המקודד בלבד. השיטות מנסות למצוא מקטעים מהרצף אשר מקודדים ליחידות מבניות מסוימות. עבור חלבונים ממברנליים, נעשה פעמים רבות שימוש במידע על מידת ההידרופוביות של חומצות האמינו בחלבון, על מנת לחזות את מקטעי החלבון שבהם הוא חוצה את קרום התא.
ראו גם

Folding@home
המבנה השלישוני של החלבון קטלאז
הדחק

בהידרוסטטיקה, הֶדְחֵק (displacement) הוא משקל הנוזל שדוחק גוף השקוע בנוזל.
גוף השוקע כולו או חלקו בנוזל, דוחק נוזל בנפח השווה לנפח של הגוף שנמצא בתוך הנוזל. אם לגוף משקל סגולי קטן מזה של הנוזל, הוא יצוף על פני הנוזל. במקרה זה, משקל הנוזל שנדחק שווה למשקל הגוף כולו.
ארכימדס באמבטיה (איור משנת 1850)
חוק ארכימדס אומר שעל גוף שנמצא בתווך כלשהו (נוזל או גז) פועל כלפי מעלה כוח ציפה השווה למשקלו של נפח זהה מהתווך. הגוף הנמצא בתוך התווך דוחק חלק מהתווך בנפח זהה לשלו. הן לגוף הדוחק והן לתווך הנדחק יש צפיפות, המתבטאת ביחס בין המסה לנפח. מכאן נובע שאם צפיפותו של הגוף קטנה מצפיפותו של התווך אזי הגוף יצוף (משום שכח הציפה שווה למשקל התווך שנדחה ומשקל התווך שנדחה גדול יותר ממשקל הגוף), ואם להפך - הוא ישקע. בהקשר של מים כתווך, צפיפות יחסית זו מכונה משקל סגולי.
במילים אחרות ניתן לתאר את הכוחות על גוף השקוע בנוזל כך: המשקל מושך את הגוף כלפי מטה, אך ככל שהגוף ירד מטה הוא ידחק נפח גדול יותר מהנוזל ולכן "יאבד" משקל השווה למשקל הנוזל הנדחק. אם המשקל הסגולי של כלל הגוף הוא פחות ממשקלו הסגולי של הנוזל, הגוף יגיע לשיווי משקל כאשר חלקו שקוע בנוזל וחלקו צף מעליו. שיווי משקל זה יקרה כאשר משקל הנוזל שנדחק שווה למשקלו הכולל של הגוף.
הדחק כלי שיט

בתחום הימאות והספנות, הדחק או דֶּחִי הוא משקל נפח המים שאונייה דוחקת כאשר היא צפה במים. ההדחק שווה למשקל האונייה כולה, מאחר שגוף צף דוחק מים שמשקלם שווה למשקלו. במילים אחרות, אם היינו ממלאים מים בכלי עד שפתו ומניחים בו את האונייה, משקל המים שהיו גולשים החוצה מן הכלי היה שווה למשקל האונייה כולה.
קיימים שני סוגים של הדחק:
הֶדְחֵק בְּטָעוּן (loaded displacement) משקל האונייה בטונות כשהיא טעונה במלואה עד מידת הבולט (freeboard) המינימלי המותר לה, כלומר עד קו הטעינה הקיצי.
הֶדְחֵק בְּרֵיק (light displacement) הוא משקל האונייה בטונות כשהיא ריקה ממטען, אספקה, דלק ומים. במילים אחרות, המשקל הכולל של גוף האונייה, מכונותיה והציוד הקבוע שבה.
את גודלם של כלי שיט מלחמתיים מציינים בטון הדחק, שהיא יחידת משקל, בעוד שממדי כלי שיט מסחריים נקבעים על פי התפוסה (Tonnage) שלהם  – נפח המטען שהם מסוגלים לשאת ונמדדים בטון תפוסה שהיא יחידת נפח. 1 טון תפוסה שווה 100 רגל מעוקב (כ־2,831.6 ליטר).
הערות שוליים

↑  הֶדְחֵק, דֶּחִי במילון כלי שיט קטנים ומעגנות [ימאות] (תשע"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.