stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שבוע האופנה בפריז
הפדרציה הצרפתית לתפירה ואופנה עילית

״הפדרציה הצרפתית לתפירה ואופנה עילית״ הוא הארגון אשר מנצח על שבוע האופנה הפריזאי. הארגון נוסד בשנת 1868 ואז היה נקרא בשם: ״Chambre Syndicale de la Couture״. הצוות המקצועי של הפדרציה הצרפתית אחראי על הנושאים שכלולים בשבוע האופנה. הצוות מונה 6 חברים: נשיא, סגן נשיא וארבעה חברי צוות נוספים, שנבחרים על ידי הנשיא וסגנו. חלק מחברי הצוות של הפדרציה הצרפתית הם ראשי בתי אופנה גדולים - כמו 'שאנל', 'הרמס' וחברות נוספות. כיום, מאז שנת 1973 האירוע עבר לניהול על ידי ה״פדרציה הצרפתית לאופנה״.
ייצוג ישראלי

במהלך תצוגת חורף 17–2016 הייתה גליה להב לישראלית הראשונה שהציגה במסגרת תצוגות ההוט קוטור בשבוע האופנה בפריז. הד מיינר מעצב האפנה לגברים היה לישראלי השני שהציג בשבוע האופנה את תצוגותיו לקיץ 2018 אשר נערכה ביולי 2017.
הערות שוליים

1 2  "Paris Fashion Week Schedule | Fashion Week Online®". Fashion Week Online® (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-02-07.
↑  "Fédération de la Haute Couture et de la Mode - Fédération de la Haute Couture et de la Mode". Fédération de la Haute Couture et de la Mode (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-02-07.
↑  "הד מיינר מצטרף ללוח התצוגות הרשמי של שבוע האופנה בפריז". thecritical-f. 2017-06-01. אורכב מ-המקור ב-2018-02-19. נבדק ב-2018-02-07.
שירות הקשר

אלחוטניות של ההגנה בקיבוץ גניגר, 1948
שירות הקשר הייתה יחידה מחתרתית של ארגון ההגנה בתקופת המנדט הבריטי, שנתנה שרותי קשר ליחידות הלוחמות וליישובים העבריים. לקראת סיום מלחמת העצמאות, הפך השרות לחיל הקשר של צה"ל.
היסטוריה

בראשית שנות השלושים, לאחר שהוקמו פלוגות קשר בחיפה, תל אביב וירושלים, הפעילה "ההגנה" רשת קשר ארצית המבוסס על אותות ראייה. למרות הקשיים הרבים בהפעלת קשר האותות, היא הוכיחה עצמה בעת המרד הערבי הגדול (1936–1939), כאשר המפקדה הארצית של ההגנה קיבלה דיווחים בזמן אמת מהיישובים השונים.
בשנת 1937 הוקם "שירות הקשר הכללי". ההגנה רכשה מכשירי קשר נייחים, הקימה תחנות אלחוט ויצרה רשת קשר רדיו שהגיעה לכל יישוב בארץ.
להגנה היו שלוש רשתות רדיו עצמאיות ומבחינה מקצועית האחריות והפיקוד על האלחוטנים היו של שירות הקשר. האלחוטנים ותחנות קשר הרדיו נועדו לתפקד כצינור התקשורת בין הפיקודים המקומיים של הארגון. על בסיס העבודה היום יומית המשותפת, התפתחו בכל פיקוד מקומי קשרי חברות בין האלחוטן לבין המפקד. מצב בו הנאמנות של האלחוטן נתונה ראשית למפקד המקומי ולאזור בו הוא פועל נתפס כבעיה קריטית לשירות הקשר הארצי, והוחלט לנסח כללים ברורים שיגדירו את אופי מערכת היחסים שבין כלל האלחוטנים לבין מקבלי ההחלטות בפיקודים באזורים השונים.
תחת שירות הקשר הפעילה "ההגנה" קשר אלחוטי עם ספינות המעפילים שהגיעו לארץ באמצעות יחידת "הגדעונים", שהייתה אמונה על קיום קשר הרדיו בין הארץ לחו"ל, באמצעות אוניות או מתחנות ביבשה.
עם פרוץ מלחמת השחרור היה לשירות הקשר 150 תחנות אלחוטיות, אך לא היה ציוד נייד. הכוחות הלוחמים נאלצו תחילה להשתמש ברצים שקישרו בין העמדות השונות. במבצע רכש מזורז בארצות הברית נקנו בינואר 1948 מכשירי קשר ניידים (מ.ק.), עודפי מלחמת העולם השנייה שהיו כבדים ומסורבלים ועם בעיות קליטה ושידור. האלחוטנים הוכשרו בעיקר על ידי לוחמי היישוב יוצאי הצבא הבריטי. למרות המגבלות, עמד השירות במתן קשר לכוחות הלוחמים ותוך כדי הלחימה אורגנו יחידות קשר גדודיות וחטיבתיות. לאספקת הקשר נעשה גם שימוש במשוריינים. כמו כן פותחו נהלים שונים, כמו נוהל הדיבור בקשר, שמשמשים עד היום את צה"ל. באוקטובר 1948 הפך השירות לחיל הקשר של צה"ל.
ראו גם

יוני דואר בשירות ההגנה וצה"ל
שדרות משטוטס

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  מסרופ משטוטס
 אורך:  2 ק"מ 
 מיקום
 מדינה:  ארמניה
 עיר:  ירוואן
 רובע:  מחוז קנטרון
 רחובות מסתעפים:  שדרת סאיאט נובה רחוב אראם רחוב אמיריאן רחוב טומניאן רחוב פושקין
 אתרים:  המסגד הכחול תיאטרון האופרה של ירוואן מוזיאון מטנדראן משכן הנשיא כיכר צרפת
 
 קואורדינטות:  40°10′57″N 44°30′35″E﻿ / ﻿40.1825°N 44.50972222°E﻿ / 40.1825; 44.50972222
 he
 
שדרת משטוטס (בארמנית: Մաշտոցի Պողոտա) או בשמו המלא, שדרות מסרוב משטוטס, אשר הייתה מכונה שדרת לנין בין השנים 1924 ו-1990, היא השדרה המרכזית במחוז קנטרון (המחוז המרכזי) של ירוואן, ארמניה.
השדרה נקראת על שמו של ממציא האלפבית הארמני, מסרוב משטוטס (בהגייה אלטרנטיבית: מסרופ משדוץ), אשר חי במאה הרביעית-חמישית לספירה.
השדרה מתחילה בגשר הניצחון בקצהה הדרומי, סמוך למוזיאון להיסטוריה של ירוואן, ומסתיימת במוזיאון מטנדראן בקצהה הצפוני, סמוך לאוניברסיטת ירוואן לאדריכלות.
מבנים בולטים

בניינים בולטים רבים של העיר ירוואן ממוקמים בשדרת משטוטס. ביניהם (מסודרים לפי שנת הקמתם):
המסגד הכחול (1768)
תיאטרון האופרה של ירוואן (1933)
בית קולנוע נאירי (1954)
מוזיאון מטנדראן (1959) - המכון לחקר כתבי יד עתיקים על שם מסרופ משטוטס
משכן הנשיא (1985)
תיאטרון הבובות של ירוואן (1987)
גלריית אדוארד איסבקיאן (2007)
פארקים וכיכרות

הצומת המרכזי של השדרה הוא עם שדרת סאיאט-נובה, ובמרכז הצומת ובשלוש מפינותיו נמצאת כיכר צרפת. בפינה הדרומית של הצומת נמצא בית האופרה, אשר יושב בכיכר החירות, ולצידו אגם הברבורים.
דרומה יותר, במפגש עם רחוב אראם, נמצא פארק מיסאק מאנושיאן, על שם המשורר והפעיל הקומוניסטי. בצד השני של השדרה היה פארק משטוטס, אשר עורר את תנועת פארק משטוטס, מחאה אזרחית שקמה בירוואן בשנת 2012, לאחר ששמעו תושבים שהפארק עתיד להיהרס, ולהפוך למרכז עסקי.
גלריה

שדרת משטוטס מדרום לצפון
בניין מגורים בשדרה
מפה
מחאה אזרחית נגד עליית תעריפי חשמל, 26 ביוני 2015
הערות שוליים

↑  Matenadaran, Scientific Research Institute of Ancient Manuscripts
named after Mesrop Mashtots
↑  New President to sit at 47 Mashtots Avenue, Prime Minister to sit at 26 Baghramyan Street, Hayernaysor, January 31, 2018
תנועת הרוח הקדושה

תנועת הרוח הקדושה היה ארגון מורדים אוגנדי בראשות אליס אומה, מדיום אשר טענה כי היא מודרכת בעזרת הרוח לקוונה. אליס, אוגנדית ממוצא אצ'ולי, טענה כי באוגוסט 1986 לקוונה הדריכה אותה להקים את הארגון. באופן רשמי קיימת הבחנה בין תנועת הרוח הקדושה שהיא הזרוע הפוליטית של ארגונה של אליס ו"הכוח הנייד של הרוח הקדושה" שהוא הזרוע הצבאית - אך למעשה אין הבדלה ביניהם.
בנובמבר 1986, לאחר שאספה סביבה קבוצת מאמינים, שכנעה אליס את הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה להעביר חלק מחייליו תחת פיקודה. בנובמבר ודצמבר 1986, גברה התנועה על כוחות צבא ההתנגדות העממי בשני ניצחונות לא צפויים. הניצחונות הללו הרחיבו את התמיכה בתנועה בשבט האצ'ולי בפרט ובשבטים צפוניים בכלל ומשכו לתנועה מצטרפים חדשים. התנועה הייתה ידועה בכך שאיננה פוגעת ומתעללת בחייליה (בניגוד לממשלה ולארגוני המורדים האחרים) ועובדה זו הקנתה לה תמיכה ציבורית.
תנועת הרוח הקדושה נלחמה כמו כל צבא - באמצעות כיבוש שטח ושליטה עליו וניהול קרבות - אך היו לה מספר תחומי פעילות אשר נתפסו כחריגים. "שליטים" רוחניים שולבו בכל יחידה. חברי התנועה נדרשו לשפוך שמן מבורך על חיילים במטרה למנוע מכדורים לפגוע בחייל (אם נפשו טהורה). אבנים בורכו כך שהם יתפוצצו כרימונים וחיילים צעדו לקרב בתצורה המזכירה צלב, תוך שירת תפילה. למרות שהיו לתנועה הפסדים קשים, בייחוד כאשר הארגון תקף חיילים המצוידים במקלעים, חלק מהשיטות בהן השתמשה הוכחו כיעילות.
יחסי הידידות אשר שררו בין הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה וארגון הרוח הקדושה לא שרדו לאורך זמן. בתחילת 1987, ניסה הצבא הדמוקרטי לכבוש את בסיס האספקה האזרחי של הארגון. חרף הסכסוכים עם שאר ארגוני המורדים, התנועה החלה במהלך צבאי נרחב באוגוסט 1987 שמטרתו הסופית הייתה כיבוש הבירה קמפלה והקמת "גן-עדן עלי אדמות", לדברי אליס אומה.
בנובמבר 1987, כוחותיו של הארגון התקדמו לאזורים בהם לא הייתה לו תמיכה והשפעה. לאחר סדרת הפסדים, התנועה הובסה באופן סופי במהלך קרב אשר בו השתמשו כוחות צבא ההתנגדות בנשק ארטילרי כבד. הקרב התרחש ביער המרוחק כ-70 ק"מ צפונית לקמפלה.
לאחר התפרקות התנועה, מספר קבוצות ששרדו ממנה ניסו לשמר את מטרתה. רוב הקבוצות הללו הפכו לקבוצות שודדים, אך התפרקו לאחר שרבים מחבריהן פרשו או הובסו בידי הממשלה או ארגוני מורדים אחרים. למרות זאת, אחת מן הקבוצות הללו הפכה לצבא ההתנגדות של האל אשר פועלת עד היום באזור אצ'ולילנד.
Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles

| --- | --- |


רכבת מהירה תוצרת החברה עבור AVE - שירות רכבות מהירות בספרד
 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה של מדריד (CAF) 
 תקופת הפעילות:  1917–הווה (כ־108 שנים) 
 מיקום המטה:  חבל הבסקים
 ענפי תעשייה:  תחבורה
 מוצרים עיקריים:  רכבות מהירות, קטרים, קרונות נוסעים, רכבות קלות, קרונועים, איתות רכבתי
 הכנסות:  2.53 מיליארד אירו
 רווח תפעולי:  244 מיליון אירו
 הון עצמי:  733 מיליון אירו
 עובדים:  11,400 (2018)
  
 www.cafmobility.com
 
רכבת קלה תוצרת החברה בעיר סביליה הפועלת במרכז העיר ההיסטורי על סוללות (כדי למנוע את הצורך לפרוש חוטי חשמל ולפגוע במבנים העתיקים)
מערך רכבת קלה תוצרת החברה בעיר בודפשט - זה מערך רכבת קלה הארוך בעולם, המרוכב מתשעה מקטעים
קרונוע חשמלי (סדרה 332) תוצרת החברה בתחנת הרכבת פדינגטון שבלונדון
Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles (לשעבר Compañía Auxiliar de Ferrocarriles; בראשי תיבות: CAF) היא חברה ציבורית ספרדית, מחבל הבסקים, המייצרת רכבות, ציוד רכבתי ואוטובוסים מתקדמים.
הציוד הנייד המיוצר על ידי החברה כולל רכבות קלות, רכבות מטרו, רכבות בינעירוניות, רכבות מהירות, קרונות וקטרים.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1917 בשם Compañía Auxiliar de Ferrocarriles, ועסקה בייצור קרונות משא. חברה זו מיזגה לתוכה חברות מתכת וחשמליות שהוקמו בשלהי המאה ה-19. בשנת 1940 הוקם מפעל נוסף של החברה במסגרת הרחבת הפעילות לאחר מלחמת האזרחים בספרד. CAF לקחה חלק בשיקום צי הרכבות הספרדי.
בשנת 1954, רכשה את חברת Movil y Construcciones מסרגוסה, חברה שעסקה בייצור רכבות בינעירוניות ורכבות תחתית. בשנת 1969 הקימה CAF את יחידת המחקר והפיתוח שלה, שהביא להתמקדות בפיתוח טכנולוגיית חדשות בתוך החברה.
פריסה עולמית

פרט לפריסת הפרויקטים ברחבי העולם, הקימה CAF מספר חברות בת, בבעלותה המלאה, המנהלות את פעילות הקבוצה בשווקים מרכזיים:
CAF U.S.A, הוקמה בשנת 1998 וממוקמת באלמירה, ניו יורק. היא מייצרת רכבות לשוק בצפון אמריקה במפעל באלמירה שרכשה החברה מ- ADtranz בשנת 2000.
בדרום אמריקה הוקמו חברות בת במקסיקו, ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה.
באירופה הוקמו חברות בת במדינות רבות, בהן צרפת, בריטניה, גרמניה, איטליה, הולנד והונגריה.
באפריקה פועלת חברת בת באלג'יריה.
במזרח התיכון פועלות חברות בת בטורקיה, ישראל וקטר.
במרחב אסיה והפסיפיק פועלות חברות הבת בהודו ובאוסטרליה.
מוצרים ופרויקטים

רכבות מהירות – מסדרת CAF Cepia (אנ') עם מהירות מרבית של 250 קמ"ש, הפועלות בספרד ונמכרו גם לחברת הרכבות הלאומית של הרפובליקה הטורקית.
רכבות קלות מסדרת – CAF אורבוס, פועלות בין השאר בערים: בודפשט, דברצן, לוקסמבורג, אמסטרדם, אוטרכט, אדינבורו, בלגרד, סביליה, גרנדה, קאדיז, מאלגה, סרגוסה, אוסלו, אנטוורפן, גנט, נאנט, קויאבה, סלבדור, סינסינטי, קנזס סיטי סיאטל וירושלים
רכבות תחתיות - החברה סיפקה מערכי רכבות לרכבת התחתית של מדריד, הרכבת התחתית של רומא הרכבת התחתית של ברצלונה והרכבת התחתית של הלסינקי, הרכבת התחתית של מילאנו, הרכבת התחתית של סאו פאולו, הרכבת התחתית של בואנוס איירס ועוד.
קרונועים חשמליים (EMU) וקרונועי דיזל (DMU)
אוטובוסים מתקדמים מסוגים שונים תחת המותג סולאריס שמרכזו בפולין.
פעילות בישראל

בשנת 2015 CAF התמודדה במכרז לאספקת 120 רכבות קלות (טראם) ותחזוקתן עבור הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן. אך הפסידה להצעה הסינית בהפרש של כ־6.5% בלבד. CAF עתרה לבית המשפט המחוזי בתל אביב בדרישה להכריז עליה כזוכה ולפסול את הזוכה CNR הסינית, בטענה שפרק הציון הטכני הוביל אותה למקום הראשון במכרז עם ציון של 92.08 במרכיב האיכות של המוצר, אך הניקוד להצעה הסינית שוּנה ושוּפר באופן חשוד. עתירת החברה נדחתה.
באוגוסט 2019, זכו CAF ושפיר הנדסה ותעשייה, במסגרת השותפות TransJerusalem שהקימו בפרויקט PPP (זכיינות) ה-JNET, שכולל תכולות עבודה מורכבות: תפעול ותחזוקת הקו האדום הוותיק שנחנך ב-2011; תכנון וביצוע של הרחבת הקו האדום צפונה לשכונת נווה יעקב ודרומה להדסה עין כרם תוך תגבור צי הרכבות הקיים ברכבות קלות חדשות; תכנון והקמת הקו הירוק של הרכבת הקלה בירושלים; ולבסוף תפעול ותחזוקת שני הקווים כרשת הרכבת הקלה בירושלים. היקף פרויקט הזכיינות כ-10 מיליארד שקל, ובמסגרתו תייצר CAF ‏114 רכבות קלות, תספק את המערכות, תבצע את אינטגרציית הפרויקט ותנהל את תפעול הרשת ותחזוקתה.
בספטמבר 2019 חתמה שותפות TransJerusalem על הסכם הזכיינות עם המדינה וכפועל יוצא, החליפה שותפות זו באפריל 2021 את הזכיין הקודם – חברת סיטיפס. השותפות מותגה בשם "כפיר".
בינואר 2020 הקימה CAF את "CAF ישראל בע"מ" ומינתה את מיקי רביב כנשיא ומנכ"ל. החברה הציבה לעצמה כיעד להיות שותפתה העיקרית של מדינת ישראל בפרויקטי הסעת המונים Mass Transit במטרופולינים המרכזיים.
בדצמבר 2020, נרשמו מחאות קטנות היקף בישראל ובספרד נגד מעורבותה של החברה בפרויקט הרכבת הקלה בירושלים, מכיוון שהוא כולל מקטעים מעבר לקו הירוק, בשכונות גילה ונווה יעקב.
ב-30 בינואר 2022 זכו CAF ושפיר שפיר במכרז להקמת הקו הסגול, של המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב. השותפות הגישו את הצעתן בספטמבר 2020. בנוסף, שתי השותפות השתתפו במכרז הקו הכחול בירושלים ובמכרז הטראם-טריין (TT) חיפה–נצרת, יחד עם קרן ההשקעות התעשייתית - קרן נוי,  ובשניהם הפסידו למתחרות.
הערות שוליים

↑   אבי בר-אלי, לאחר הליך שנמשך כשנתיים: הסינים זכו במכרז הקרונות של הרכבת הקלה, באתר TheMarker‏, 26 בנובמבר 2015
↑  ליאור גוטמן, גם קאפ הספרדית הגישה תביעה נגד מכרז הקרונות, באתר כלכליסט, 4 באפריל 2016
↑   אבי בר-אלי, מסתמן: גם העתירות נגד מכרז הרכבת הקלה יידחו, באתר TheMarker‏, 21 באפריל 2016
↑  להתראות סיטיפס: נבחרה החברה החדשה שתפעיל את הרכבת הקלה בירושלים, באתר כל העיר, 7 באוגוסט 2019
↑  עמירם ברקת, ‏שפיר והספרדים ניצחו את הסינים ושיכון ובינוי במכרז הרכבות הגדול ביותר אי-פעם, באתר גלובס, 7 באוגוסט 2019
↑  אורן זיו, פעילים הפגינו נגד עבודות הרכבת הקלה מעבר לקו הירוק בי-ם, באתר "שיחה מקומית", 15 בדצמבר 2020
↑   עומר כרמון, נבחרו הזוכות במכרזי הקו הירוק והסגול בתל אביב, באתר TheMarker‏, 30 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX98620  CANTIC: a1183190x  GND: 16343516-9  ISNI: 0000 0001 0061 2240  VIAF: 149613587   WorldCat (עם VIAF): 149613587
שירות אבטחת המדינה המיוחד (גאורגיה)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 תחום שיפוט:  גאורגיה 
 תאריך הקמה:  23 ביוני 1994
 סוכנות קודמת:  שירות האבטחה הממשלתי (საქართველოს რესპუბლიკის სამთავრობო დაცვის სამსახური)
 מטה מרכזי:  רחוב 9 באפריל, טביליסי, גאורגיה
 www.ssps.gov.ge
 קואורדינטות:  41°41′45″N 44°47′51″E﻿ / ﻿41.695738°N 44.797493°E﻿ / 41.695738; 44.797493
 he
 
שירות אבטחת המדינה המיוחד (בגאורגית: საქართველოს სახელმწიფო დაცვის სპეციალური სამსახური [სდსს], בתעתיק: "סקארתוולוס סאחלמציפו דאצוויס ספציאלורי סמסאחורי") הוא סוכנות ממשלתית בעלת אופי צבאי של ממשלת גאורגיה האחראית לאבטחת בכירים, נציגי מדינה, כולל נשיא גאורגיה, כמו גם נכסים לאומיים, מבקרים זרים ומבנים דיפלומטיים. הסוכנות כפופה לפרלמנט, כאשר רק המחלקה האחראית לאבטחת הנשיא המכהן כפופה לנשיא.
היסטוריה

קודמו של השירות היה שירות האבטחה הממשלתי (საქართველოს რესპუბლიკის სამთავრობო დაცვის სამსახური) שנוצר ב-23 ביוני 1994 על בסיס מינהל האבטחה הממשלתי של המשרד לביטחון המדינה. ב-20 בפברואר 1996 אימצה הסוכנות את שמה הנוכחי בהתאם לחוק "אודות שירות אבטחת המדינה המיוחד".
בשנת 1998 הוטל על הסוכנות להעניק שירותי אבטחה ומתן ביטחון שוטף לפרויקטים בתחום האנרגיה בגאורגיה, כגון צינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן. משימה זו הועברה לידי המחלקה הראשית להגנה על צינורות אסטרטגיים של משרד הפנים ב-1 בינואר 2006.
הסוכנות איבדה שבעה אנשי צוות במילוי תפקידם, מתוכם שניים נהרגו במתקפה על שיירת הנשיא אדוארד שוורדנדזה בטביליסי, ב-9 בפברואר 1998.
משימות

שירות אבטחת המדינה המיוחד מספק אבטחה:
לפקידי הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת והרשות השופטת,
בניינים, מבנים ושטחים השייכים לממשל,
לביקורם של רמי-דרג וגורמים מחו"ל, נציגים של ארגונים בינלאומיים ואח"מים,
מקומות ומבני מגורים המשמשים בכירי ממשל.
השירות מאבטח את האישים הבאים:
נשיא גאורגיה
יו"ר הפרלמנט
ראש הממשלה
יו"ר בית המשפט החוקתי
יו"ר בית המשפט העליון
הקתוליקוס-פטריארך של הכנסייה האורתודוקסית הגאורגית
שר המשפטים
ראשי הרשיות המחוקקות העליונות והרשויות המבצעות של אבחזיה ואג'ריה
ראש הלשכה הנשיאותית
חברים קבועים במועצה לביטחון לאומי
ראשי מדינות זרות, המבקרים גאורגיה
מועמדים לנשיאות בתקופת טרום הבחירות וקיום הבחירות.
בהחלטת הנשיא, השירות מספק אבטחה גם ל:
סגן יו"ר הפרלמנט, חברי פרלמנט, חברי ממשלה, פקידים בכירים אחרים, כמו גם בני משפחתם אם ישנן ראיות המצביעות על איום על חייהם ובריאותם;
גורמי בכירים ונציגי ארגונים בינלאומיים;
ראשי נציגויות דיפלומטיות בגאורגיה;
בני משפחה של פקידים בכירים, כפי שנקבע בחוק מיוחד.
הערות שוליים

↑  Main Division for Protection of Strategic Pipelines. Ministry of Internal Affairs. Accessed on April 24, 2011
כריסטיאן קונברי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בנובמבר 2009 (בן 15) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2016 
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטיאן קונברי (באנגלית: Christian Convery; נולד ב-10 בנובמבר 2009) הוא שחקן קנדי. הוא מגלם את דמותו של גאס בסדרת הפנטזיה של נטפליקס "סוויט טות': נער עם קרניים".
ביוגרפיה

קונברי ערך את הופעת הבכורה שלו בתור קונר בסרט הקומדיה רומנטית "Hearts of Spring" שיצא לאקרנים באפריל 2016. באותה שנה גילם תפקידים בסדרות "על טבעי" ו"ואן הלסינג", ולאחר מכן ב"לגיון" ו"לוציפר" בשנת 2017. בנובמבר 2016 הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "My Christmas Dream" של הולמרק בתפקיד הראשי הראשון שלו. הוא בן דודו של השחקן כריסטופר קונברי.
בשנת 2019, הוא זכה שוב בפרס האמן הצעיר(אנ') בקטגוריית 'סטרימינג - סדרה או סרט'. בסרט הדרמה משנת 2018, "ילד יפה" עם טימותי שאלאמה וסטיב קארל, הוא גילם את התפקיד של ג'ספר שף. היה לו תפקיד ראשי בסדרה של ערוץ דיסני, "בית ספר לגורים", עליו הוא זכה בשנת 2020 בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת הטלוויזיה. הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "היורשים 3" וב"משחקים באש" לצד ג'ון סינה, ג'ון לגוויזאמו, ג'ודי גריר וקיגן מייקל קי.
בשנת 2021, קונברי הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הפנטזיה של נטפליקס "סוויט טות': נער עם קרניים" לצד ויל פורטה, נונסו אנוזי ודניה רמירז. בסרט הדרמה "The Tiger Rising" משנת 2022, המבוסס על ספרה של קייט די-קמילו, קונברי שיחק בתור רוב הורטון לצד דניס קווייד, קווין לטיפה, סם טראמל וקתרין מקפי.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Hearts of Spring | קונר | סרט טלוויזיה |
| 2016 | על טבעי | לוקאס | פרק 1 |
| 2016 | My Christmas Dream | קופר | סרט טלוויזיה |
| 2016 | ואן הלסינג | ילד ערפד | פרק 1 |
| 2016 | Christmas List | דייוויד אנתוני אוונס | סרט טלוויזיה |
| 2017 | לגיון | דייוויד הצעיר | 3 פרקים |
| 2017 | לוציפר | אית'ן | פרק 1 |
| 2017 | Coming Home for Christmas | פול | סרט טלוויזיה |
| 2017 | Christmas at Holly Lodge | קייל | סרט טלוויזיה |
| 2018 | Signed, Sealed, Delivered: The Road Less Traveled | דני | סרט טלוויזיה |
| 2018 | חייזרים אכלו את שיעורי הבית שלי | אריק |  |
| 2018 | החבילה | ג'ייק פלויד |  |
| 2018 | It's Christmas, Eve | ואייט | סרט טלוויזיה |
| 2018 | A Twist of Christmas | אליוט | סרט טלוויזיה |
| 2018 | Santa's Boots | טוד | סרט טלוויזיה |
| 2018 | ונום | ג'ואי | ללא קרדיט |
| 2018 | ילד יפה | ג'ספר שף |  |
| 2019 | A Snake Marked | סנייק הצעיר | סרט קצר |
| 2019 | William | ויליאם הצעיר |  |
| 2019 | V.C. Andrews' Heaven | קית' | פרק 1 |
| 2019 | היורשים 3 | סקויירקי | סרט טלוויזיה |
| 2019 | משחקים באש | ויל |  |
| 2019–2020 | בית ספר לגורים | מורגן | 20 פרקים |
| 2021 | סוויט טות': נער עם קרניים | גאס | 16 פרקים; רץ |
| 2021 | The Tiger Rising | רוב הורטון |  |
| 2021 | יומנו של חנון | פרגלי | דיבוב |
| 2023 | חומר דוב | הנרי | מועמד פרס אגודת מבקרי הקולנוע של סן דייגו להופעת הנוער הטובה ביותר (2023) |
| 2023 | יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור | פרגלי | דיבוב |
| 2025 | פרנקנשטיין |  |  |
| 2025 | Flowervale Street |  |  |
| 2025 | הקוף | ביל הצעיר |  |
הערות שוליים

↑  "No taste for a pandemic-set fantasy? Netflix's new show may change that". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). 2021-06-04. נבדק ב-2021-08-31.
1 2  Sepinwall, Alan (2021-06-02). "'Sweet Tooth': A Gentle Take on a Dystopian Tale". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-08-31.
1 2 3  Thompson, Avery (2021-06-03). "Christian Convery: 5 Things To Know About The 'Sweet Tooth' Breakout Star Who Is Just 11". Hollywood Life (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-08-19.
↑  "Sweet Tooth: Christian Convery on leading Netflix fantasy drama - Exclusive Interview". Courageous Nerd (באנגלית בריטית). 2021-05-22. נבדק ב-2021-08-19.
↑  "Christian Convery". TVGuide.com (באנגלית). נבדק ב-2021-08-19.
1 2  "Deutsche Synchronkartei - Darsteller - Christian Convery". www.synchronkartei.de. נבדק ב-2021-08-19.
↑  "2019 Winners". www.youngartistawards.org. נבדק ב-2021-08-19.
↑  Pedersen, Erik (2018-05-21). "'Descendants 3': Disney Channel Pic Adds Cheyenne Jackson As Hades From 'Hercules'". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-08-19.
↑  "Actor Christian Convery talks Netflix's 'Sweet Tooth'". PIX11 (באנגלית אמריקאית). 2021-06-01. נבדק ב-2021-08-31.
↑  Diekhaus, Christopher. ""Sweet Tooth": Postapokalyptische Comicadaption mit hochaktuellen Bezügen – Review". fernsehserien.de (בגרמנית). נבדק ב-2021-08-19.
↑  White, Peter (2021-07-29). "'Sweet Tooth' Renewed For Season 2 At Netflix". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-08-19.
↑  Clement, Nick (2020-09-10). "Queen Latifah Talks About Her Family-Friendly Drama 'The Tiger Rising'". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-08-19.
↑  "Fregley". Behind The Voice Actors (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-12-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1295240122  LCCN: no2020052774  VIAF: 83158790549238850924   WorldCat (עם VIAF): 83158790549238850924
אברהם טיקטין

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1764 ל' בכסלו תקכ"ה שוורזנץ (אנ') ליד פוזנה 
 פטירה:  27 בדצמבר 1820 (בגיל 56) כ"ב בטבת תקפ"א ברסלאו, ממלכת פרוסיה 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 מקום פעילות:  גלוגאו, ברסלאו
 תקופת הפעילות:  ? – 27 בדצמבר 1820 
 השתייכות:  יהדות אשכנז האורתודוקסית
 תחומי עיסוק:  הלכה, פרשנות התלמוד
 רבותיו:  רבי מרדכי מגריידיץ (גיסו)
 בני דורו:  רבי עקיבא איגר, רבי יעקב לורברבוים, רבי חיים אוירבך
 חיבוריו:  "פתח הבית"
 צאצאים:  שלמה זלמן טיקטין 
 
 תפקידים נוספים:  רבן של גלוגאו, ברסלאו וערים נוספות בגרמניה
 
רבי אברהם טיקטין (ל' בכסלו תקכ"ה 1764, שוורזנץ (אנ') ליד פוזנה – כ"ב בטבת תקפ"א, 27 בדצמבר 1820) היה רב אשכנזי, רבן של ערים שונות ברחבי גרמניה ובסוף ימיו רבה של ברסלאו. בן דורם וידידם של רבי עקיבא איגר ורבי יעקב לורברבוים.
ביוגרפיה

נולד לרב גדליה טיקטין רבה של שוורזנץ ולפריידל. התייתם בגיל 9 (תקל"ד, 1774) ולמד מאז אצל גיסו, בעל אחותו ותלמיד אביו, רבי מרדכי מגריידיץ. בצעירותו למד בליסא ובה הכיר את רבי עקיבא איגר, רבי יעקב לורברבוים ורבי חיים אוירבך, ולמד עמם. כיהן בתחילת דרכו ברבנות על מקומו של אביו בשוורזנץ, ואחר כך גם כרבן של לונטשיץ וגלוגאו, בה כיהן שלוש עשרה שנים. בשנת תקע"ו התמנה כרבה של ברסלאו, בה כיהן עד פטירתו בכ"ב בטבת תקפ"א, 27 בדצמבר 1820.
נשא את אסתר בת ר' ארון קוטנר. ושם חמותו פריידל.
בנו רבי שלמה זלמן טיקטין (גר') מילא את מקומו כרבה של ברסלאו. בן נוסף שלו היה רבי יצחק טיקטין, ובנו ר' משה טיקטין הוציא לאור את ספרו "פתח הבית", וחתם על הספר "קורא הדורות", ווארשא תקצ"ח, עם אחיו רבי שלמה זלמן.
רבי אברהם טיקטין היה מגדולי דורו, רעו של רבי עקיבא איגר, שכתב עליו: "אך לאשר אני רואה דגם מסברא לא ניחא ליה [=שגם מסברה אין נוח לו] להגאון אבד"ק גלוגא נ"י חילוקי בזה, בטלה דעתי הנמוכה והחלושה נגד דעתו הגדולה של הגאון נ"י".
מתלמידיו:
רבי שלמה פלסנר (תקנ"ז–תרמ"ז), מחבר "כה לחי" וחיבורים רבים נוספים, ביניהם "עדות לישראל" - ספר אפולוגטי בעברית ובגרמנית העוסק בהגנה תדמיתית על התלמוד באמצעות ציטוטים חיוביים של חכמים נוצריים עליו. תרגם מיוונית וארמית את "כתובים אחרונים" מימי בית המקדש הראשון ובית המקדש השני. היה גם תלמידו של רבי עקיבא איגר.
רבי ברוך בנדיט גליקסמן, רבה של טוּרֶק, מחבר "נחלת ברוך", "טעם ברוך" ו"בריחי זהב".
ספריו

חיבר לפחות עשרים ושבעה חיבורים, רובם לא נדפסו. ספרו היחיד שנדפס בחייו הוא "פתח הבית" (דיהרנפורט תק"פ). רבים מכתביו מצויים באוסף הרב רפאל רייכמן בירושלים, ומהם מתפרסמים מעת לעת קטעים בכתבי עת תורניים ובספרי זיכרון שונים. חידושיו על מסכת קידושין והלכות קידושין בשולחן ערוך נדפסו מכתב ידו על ידי הרב יחיאל מיכל דזימיטרובסקי בשם "פתח הבית", ובתוספת הערות וציונים בשם "מלואי הבית".
הערות שוליים

↑  "טיקטין, שלמה בן אברהם", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
↑  תוספת לתשובה צ"ד שבשו"ת רבי עקיבא איגר, קמא, סימן צ"ד. נדפסה בתוך חידושיו למסכת מכות (זכרון יעקב תשמ"ג), דף ו' עמוד א'.
↑  "כה לחי".
↑  "עדות לישראל".
↑  "כתובים אחרונים".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309250805171  PLWABN: 9810650408505606  GND: 142368725  ISNI: 0000 0000 8458 2044  LCCN: nr91032466  NTA: 291500536  VIAF: 97224673   WorldCat (עם VIAF): 97224673