stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאוול גוסמאן
קריירה

גוסמאן התאמן בנעוריו בקבוצת ניואל'ס אולד בויס מארגנטינה. ב-8 באוקטובר 2006 רשם את הופעת הבכורה שלו במדי ניואל'ס אולד בויס מול בלגראנו במסגרת ליגת העל הארגנטינאית; הקבוצה הפסידה 1-0 משער של פרנקו פפינו. במשך עונת 2006/07 נשאר גוסמאן על הספסל.
ב-1 ביולי 2007 הושאל לקבוצת אינדפנדיינטה ריבדביה מהליגות הנמוכות בארגנטינה. גוסמאן שיחק באינדפנדיינטה ריבדביה במשך שנתיים והשתתף בשלושים משחקים במסגרת הליגה.
בעונת 2009/2010 חזר לניואל'ס אולד בויס, והמשיך לשמש שוער משנה של הקבוצה. הוא רשם הופעה אחת במחזור האחרון של הליגה מול סן לורנסו, המשחק הסתיים בהפסד 2-1 לטובת סן לורנסו, שסיימה במקום ה-15 בליגה.
ב-15 בנובמבר 2010 קיבל כרטיס אדום בדקה ה-90 למשחק מול ראסינג קלוב, בעודו יושב על הספסל, והושעה לשני משחקים. גם בעונת 2011/2012 לא רשם הופעה אחת במדי הקבוצה. בעונת 2012/13 הוא הפך לשוער המועדף בקבוצה ורשם 44 הופעות בכל המסגרות. הוא אף שיחק בגביע הליברטדוס והגיע עם הקבוצה עד לשלב חצי הגמר.
ב-30 במאי 2013 שיחק במשחק הגומלין מול בוקה ג'וניורס בשלב רבע הגמר. המשחק הגיע לשלב בעיטות העונשין שיכריע מי תפעיל לשלב חצי הגמר, והסתיים ב-10-9 בבעיטות עונשין לטובת ניואל'ס אולד בויס. גוסמאן בעט את הבעיטה שהעלתה את הקבוצה לחצי הגמר. בעונת 2013/2014 הפך רשמית לשוער הפותח בקבוצה והשתתף בכל המשחקים בעונה.
ב-4 ביולי 2014 חתם בקבוצת טיגרס ממקסיקו. גוסמאן זכה עם הקבוצה בליגת העל המקסיקנית.
בעונת 2014/2015 העפיל גוסמאן עם הקבוצה לשלב הגמר של גביע הליברטדוס מול ריבר פלייט, גוסמאן הצליח לשמור במשחק הגמר הראשון על שער נקי, אבל במשחק השני של הגמר ספג שלושה שערים וריבר פלייט זכתה בגביע. בעונת 2015/2016 המשיך להפגין יכולת טובה וזכה עם הקבוצה שוב בליגת העל המקסיקנית.
בעונת 2016/2017 העפיל שוב פעם עם קבוצתו לשלב הגמר של גביע הליברטדוס נגד פצ'וקה המקסיקנית. בתום שני משחקים הפסידה קבוצתו של גוסמאן. הוא המשיך להפגין יכולת מרשימה ואף זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברצף בליגת העל המקסיקנית.
ב-21 בפברואר 2018 רשם לראשונה הופעת בכורה במדי הקבוצה עם סמל הקפטן בליגת האלופות של CONCACAF מול הרדיאנו, המשחק הסתיים בתוצאה של 2-2. הקבוצה הודחה משלב רבע הגמר של הטורניר מול טורונטו.
נבחרת לאומית

גוסמאן שיחק בנבחרות הצעירות של ארגנטינה בעיקר במשחקי הידידות.
ב-13 באוקטובר 2014 זומן גוסמאן לראשונה לנבחרת ארגנטינה על ידי חרארדו מרטינו.
ב-14 באוקטובר 2014 רשם את הופעת הבכורה של בנבחרת מול נבחרת הונג קונג, המשחק הסתיים בתוצאה 7-0 לטובת ארגנטינה.
ב-18 בנובמבר 2014 זכה לשחק עם נבחרתו באולד טראפורד כחלק ממשחק ידידות מול נבחרת פורטוגל שהסתיים בהפסד ל-1-0 לטובת פורטוגל.
לשמחתו של גוסמאן הוא סומן על ידי מאמן נבחרת ארגנטינה חורחה סמפאולי לסגל לקראת מונדיאל 2018.
לאחר הזימון התגלה שהשוער שהיה צפוי לפתוח במשחקי המונדיאל, סרחיו רומרו, נפצע וסומן על ידי התקשורת שהוא זה שיחליף אותו.
לוגאן (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  "וולברין: לוגאן הזקן" (קומיקס)
 בימוי:  ג'יימס מנגולד
 הופק בידי:  סיימון קינברג לורן שולר דונר האץ' פארקר
 תסריט:  מייקל גרין דייוויד ג'יימס קלי
 עריכה:  מייקל מק'קסקר, Dirk Westervelt 
 שחקנים ראשיים:  יו ג'קמן דפני קין ריצ'רד אי. גרנט בויד הולברוק פטריק סטיוארט סטיבן מרצ'נט
 מוזיקה:  מרקו בלטרמי
 צילום:  ג'ון מת'יסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מארוול אנטרטיינמט
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 3 במרץ 2017 ישראל 2 במרץ 2017 17 בפברואר 2017 (פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין)
 משך הקרנה:  140 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט גיבורי-על, סרט דיסטופי, סרט הישרדות, סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט דרמה 
 תקציב:  $97,000,000
 הכנסות:  619,021,436$
 הכנסות באתר מוג'ו:   wolverine2017
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 סרט קודם:  וולברין
 דף הסרט ב־IMDb
 
לוגאן (באנגלית: Logan) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן מבית פוקס ומארוול קומיקס משנת 2017. הסרט בוים על ידי ג'יימס מנגולד, ונכתב על ידי מייקל גרין ודייוויד ג'יימס קלי. הסרט מבוסס על הקומיקס "לוגאן הזקן" של מארק מילר וסטיב מקניבן מ-2008 בהוצאת חברת ההוצאה לאור מארוול קומיקס והוא מהווה חלק מסדרת סרטי "אקס-מן". בסרט מככבים יו ג'קמן, פטריק סטיוארט, סטיבן מרצ'אנט, ריצ'רד אי. גרנט, בויד הולברוק ודפני קין. זה הוא השלישי והאחרון בטרילוגיית סרטי "וולברין".
עלילת הסרט מבוססת באופן רופף על עלילת הקומיקס "לוגאן הזקן" מאת מארק מילר. זהו סרט המשך לסרט "וולברין" משנת 2013 ומספר את סיפורו של ג'יימס "לוגאן" האולט בשנת 2029 בה רוב המוטאנטים נעלמו מהעולם. לוגאן המבודד מעביר את ימיו בשתייה במקום מסתור על גבול ארצות הברית–מקסיקו ועובד כנהג לימוזינה. החברה היחידה שיש לו הם מנודים נוספים ופרופסור צ'ארלס אקסבייר החולה, אשר סובל מהתקפים קטלניים לו ולסובבים אותו. ניסיונותיו של לוגאן להסתתר מן העולם ומעצמו מסתיימים בפתאומיות כשאישה מסתורית מופיעה עם בקשה דחופה: להביא ילדה יוצאת דופן למקום מבטחים. לוגאן נאלץ להתמודד מול כוחות אפלים במסעו.
הסרט יצא לאקרנים ב-3 במרץ 2017 בארצות הברית וב-2 במרץ 2017 בישראל. הסרט הוקרן לראשונה בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-17 בפברואר 2017, שם קיבל הסרט תגובות חיוביות ואחרי יציאתו הרשמית, הסרט קיבל ביקורות אוהדות ברחבי העולם מצד מבקרים ומעריצים ששיבחו את עלילת הסרט, נאמנותו לקומיקס, הבימוי, התסריט, המשחק, האפקטים, הפעלולים, קטעי האקשן וגם את הופעותיהם של השחקנים בסרט כולל ההומור והאווירה. כמו כן גם שיבחו רבות את פסקול הסרט ואת הפרידה מיו ג'קמן ופטריק סטיוארט.
הסרט הפך לשובר קופות משהכניס 615 מיליון דולר לעומת תקציב הפקה של 97 מיליון דולר. בנוסף לכך, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
עלילת הסרט

בשנת 2029, המוטאנטים כעת נמצאים בסכנת הכחדה ברחבי העולם. ג'יימס "לוגאן" האולט, שנודע בעברו כחבר האקס-מן וולברין, הזדקן מאוד לאחר שיכולת הריפוי שלו נפגמה עקב מתכת האדמנטיום שבגופו המרעילה אותו. הוא מעביר את ימיו כנהג ותר אחר תרופות לפרופסור בטקסס. הוא והמוטאנט קאליבן חיים באזור נטוש במקסיקו, בו הם מטפלים בצ'ארלס אקסבייר הסנילי, שהרג בשוגג כמה וכמה חברי אקס-מן במהלך התקף פסיכוטי שנה קודם לכן.
לוגאן פוגש בגבריאלה, אחות בכירה לשעבר בפרויקט "טרנסינג'ן" המבקשת את עזרתו ללוות אותה ונערה בת 11 בשם לורה למקום בדקוטה הצפונית בשם "עדן". לאחר שהוא מקבל את המשימה בחוסר רצון, לוגאן מגלה כי גבריאלה נרצחה על ידי מנהל האבטחה של "טרנסיג'ן", דונלד פירס, ושכירי החרב שלו - קבוצת "הבוזזים". לוגאן נמלט מרוצחיה יחד עם אקסבייר ולורה, בעוד שקאליבן נתפס ונחשף למעשה כמסייע לשעבר של הבוזזים, שכעת מכריחים אותו להשתמש בכוחותיו כדי לעקוב אחר לורה. לוגאן ואקסבייר לומדים מסרטון וידאו בטלפון של גבריאלה ש"טרנסינג'ן" יצרו ילדים מדגימות דנ"א שהופקו ממוטאנטים לצורכי לחימה, אך עם השלמת הפרויקט "X-24", נגזר דינם של הילדים כשהם שאינם היו נחוצים. גבריאלה עזרה לכמה ילדים לברוח ממתחם טרנסינג'ן לפני שהבריחה את לורה מעבר לגבול, וזו מתגלה כ"בתו" של לוגאן, היות שהיא שובטה מתוך ה-DNA שלו.
בהגיעם לאוקלהומה סיטי, לוגאן מפתח ספקנות בדבר מיקומו של "עדן", כשהוא מגלה שהמקום אוזכר בחוברות הקומיקס של אקס-מן שלורה הביאה עמה. עד מהרה, הבוזזים מוצאים את מקום הימצאם, אך אקסבייר סובל מהתקף נוסף ומקפיא את כולם במלון. לוגאן מזריק לאקסבייר תרופה לפני שהם עוזבים את העיר. השלישייה מקבלים מקלט אצל משפחת מנסון המקומית לאחר שהם עוזרים להם לאסוף את סוסיהם במהלך תאונה בכביש. באותו לילה, בזמן שלוגאן יוצא, אקסבייר ובני משפחת מנסון נרצחים בידי X-24, שיבוט פראי של לוגאן, אשר לאחר המעשה לוקח את לורה לידי הבוזזים. באותו הזמן מפעיל קאליבן שני רימוני יד, הורג את עצמו ומשמיד את המכונית בה נמצאים חלק מהבוזזים. לאחר שלוגאן התעמת עם X-24, אבי משפחת מנסון, וויל, מתנגש בו באמצעות המכונית שלו אל עבר ציוד חווה מרוסק ויורה בו, בעוד לוגאן ולורה נמלטים. לאחר שלוגאן קובר את אקסבייר הוא נענה בחוסר רצון ללורה ולוקח אותה לעדן.
לוגאן ולורה מגיעים לעדן, מקלט בטוח לילדים המנוהל על ידי ריקטור. שם, לוגאן לומד שהילדים עתידים לעבור מסע בן 13 קילומטרים על פני היער לגבול הקנדי. הוא מוסר את לורה לריקטור, אלא שעד מהרה הילדים נלכדים בידי הבוזזים. לוגאן משתמש בנסיוב שניתן לו בידי ריקטור, אשר משקם אותו ומחדש את יכולת הריפוי שלו. לוגאן הורג את הבוזזים בזה אחר זה, אבל הנסיוב פג במהירות לפני שהוא פוגש בד"ר זנדר רייס, ראש פרויקט טרנסיג'ן. ד"ר רייס מבקש לנקום את מות אביו באירועי "אקס-מן: אפוקליפסה" במהלך תוכנית נשק אקס ומגלה שהוא זה שיצר וירוס שהרג את אוכלוסיית המוטאנטים בעולם. לוגאן הורג את רייס בזמן שהילדים משתמשים בכוחותיהם כדי לחסל את פירס.
לבסוף, לוגאן מתעמת עם X-24 המרופא, וזה משפד אותו על בול עץ כרות אך נהרג כשלורה יורה בראשו של X-24 קליע אדמנטיום. לאחר הקרב, לוגאן נכנע לפצעיו ומת בזרועותיה של לורה. הילדים קוברים אותו לפני שהם ממשיכים בדרכם אל מעבר לגבול. לורה חוזרת לקברו של לוגאן, מסובבת את הצלב על קברו ומציבה אותו בצורת X, לכבודו כאחרון האקס-מן.
צוות השחקנים ודמויות

יו ג'קמן - ג'יימס "לוגאן" האולט/וולברין ו-X-24: הגיבור הראשי של הסרט. מוטאנט קנדי בעל יכולת ריפוי עצמי, טפרים נשלפים וחושים ואינסטינסקטים חייתיים, נוסף לשלד מצופה אדמנטיום. ג'קמן גם מגלם את השיבוט של וולברין, X-24.
פטריק סטיוארט - צ'ארלס אקסבייר/פרופסור אקס: מוטאנט אנגלי והטלפת החזק ביותר על פני כדור הארץ, המייסד והמנהיג לשעבר של קבוצת האקס-מן.
סטיבן מרצ'נט - קאליבן: מוטאנט לבקן בעל היכולת לאתר מוטאנטים אחרים שמסייע ללוגאן לטפל באקסבייר.
דפני קין - לורה קיני/X-23: מוטאנטית צעירה ובתו של וולברין, נולדה מה-DNA שלו ובעלת כוחות ריפוי זהים לשלו, זוג טפרים בכל יד וטפר אחד בכל רגל.
ריצ'רד אי. גרנט - ד"ר זנדר רייס: הנבל הראשי של הסרט. ראש חברת "אליאלק" ויוצר פרויקט "טרנסיג'ן" אשר מפקד על הבוזזים ופעולותיהם, אשר אביו נהרג בידי לוגאן בסרט "אקס מן: אפוקליפסה" ומבקש נקמה בוולברין על כך וגם מעוניין בשעבוד המוטאנטים לצורך רווח כספי. על דמותו של רייס, מנגולד אמר: "הוא [רייס] בעצם אדון הבובות מאחורי פירס והבוזזים, ויש לו תפקיד גדול יותר בהיגיון שהוא באמת סוג של מוח מבריק שמנסה לגדל מוטאנטים.".
בויד הולברוק - דונלד פירס: יד ימינו של רייס וקיבורג חסר רחמים, מחושב ואינטנסיבי. ראש מערך האבטחה של פרויקט טרנסיג'ן ושל תאגיד אסקס, ומנהיג קבוצת "הבוזזים", קבוצת קיבורגים הצדים מוטאנטים. הולברוק אמר: "הוא [פירס] מהנדס מתקדם ומעריץ גדול של וולברין. הוא רק רוצה לבלות עמו... ויש גם הרבה הפתעות בדבר הזה".
השחקנית אליזבת רודריגז גילמה את דמותה של גבריאלה, בעוד השחקנים אליס ניל ואריק לה-סאל לוהקו לגלם את תפקידיהם של בני משפחת מנסון. בנוסף, דוריס מורגדו מגלמת את דמותה של מריה ואליסון פרננדז את דליילה. הבמאי בריאן סינגר אישר שדמותו של נתניאל אסקס/מיסטר סיניסטר תופיע בסרט, ברם, בינואר 2017, ג'יימס מנגולד חשף שדמותו של מיסטר סיניסטר לא מופיעה בסרט, בחירה עליה שמר כדי לשמר את סגנון הסרט עצמו, לעומת זאת, הוא אמר שדמותו של מיסטר סיניסטר תוחלף על ידי זנדר רייס.
הפקה

כבר בנובמבר 2013, אולפני פוקס המאה ה-20 ניהלו מגעים שונים להפקת סרט סולו נוסף בכיכובו של יו ג'קמן כוולברין. ג'יימס מנגולד נשכר לכתוב תסריט ראשוני ולורן שולר דונר הסכימה לשוב כמפיקה. מנגולד ציין שהסרט ישאב השראה מסיפורים נוספים על וולברין מהקומיקס, ויצולם לאחר צילומי הסרט "אקס-מן: אפוקליפסה". כאשר יו ג'קמן הצהיר כי הסרט שייצא ב-3 במרץ 2017 יהיה האחרון שבו הוא יגלם את דמותו של וולברין. באפריל 2015 נודע שמייקל גרין נשכר לכתוב את התסריט לסרט וישתף פעולה עם דייוויד ג'יימס קלי. השניים עיבדו לתסריט אלמנטים שונים מקשת הסיפור "וולברין: לוגאן הזקן" מאת מארק מילר.
באוגוסט 2015 פטריק סטיוארט אישר כי יגלם בסרט את דמותו של פרופסור צ'ארס אקסבייר. לייב שרייבר שגילם בסרט "אקס-מן המקור: וולברין" את סייברטות' הודה שהוא במגעים לשוב ולגלם את הדמות. השחקנים ריצ'רד אי. גרנט, בויד הולברוק וסטיבן מרצ'נט לוהקו לגלם את דמויותיהם של זנדר רייס, דונלד פירס וקאליבן, בהתאמה. אריק לה סאל, אליז ניל ואליזבת רודריגז לוהקו לתפקידים לא ידועים. עם הפצתו של הטריילר הראשון, נודע כי דפני קין מגלמת את דמותה של לורה.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו במאי 2016 תחת שם הצופן "חוארז" כשהסרט מיועד לצפייה מעל גיל 17 בלבד תחת סיווג צפייה R, שמשמעותו שהצפייה מתחת לגיל 17 מותרת בליווי הורה בלבד. צילומי הסרט הושלמו באוגוסט 2016. כותרת הסרט, "לוגאן", הוכרזה על ידי ג'קמן בעצמו ב-5 באוקטובר 2016.
הפקה > שיווק

ב-28 במרץ 2015, יו ג'קמן פרסם תמונה של וולברין כשהוא חושף טופר אחד ויחיד, יחד עם ההאשטאג: "OneLastTime#" (פעם אחת אחרונה). ב-19 באוקטובר 2016, ג'קמן צייץ ברשת טוויטר סרטון בן שש שניות שחשף את קיומו של טריילר חדש לסרט. הטריילר הופץ יום למחרת, ועמו גרסה יותר גרפית ואלימה שלו.
כריש (שדה גז)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל ישראל
 יבשתי/ימי:  ימי
 קואורדינטות:  33°07′17″N 34°10′13″E﻿ / ﻿33.1214°N 34.1704°E﻿ / 33.1214; 34.1704
 שותפים:  אנרג'יאן
 תאריך הגילוי:  2012
 תחילת ההפקה:  אוקטובר 2022
  (למפת מזרח הים התיכון מוגדלת) טורקיה סוריה לב. עיראק ערב הסעודית  ירדן י ש ר א ל  סיני (מצרים)  מצרים קפריסיןשדה גז כריש(למפת מזרח הים התיכון רגילה) טורקיה סוריה לב. עיראק ערב הסעודית  ירדן י ש ר א ל  סיני (מצרים)  מצרים קפריסיןשדה גז כריש
 
כריש הוא שדה קידוח של גז טבעי הנמצא בים התיכון, במים הכלכליים של ישראל, כ-90 קילומטר מערבית לחופי ישראל, בסמוך לגבול הצפוני של המים הכלכליים. השדה התגלה יחד עם מאגר תנין על ידי חברות דלק קידוחים ונובל אנרג'י. כריש ותנין יחד מכילים 60–80 מיליארד מטרים מעוקבים של גז (BCM). בנוסף, מאגר כריש מכיל 13 מיליון חביות קונדנסט, חומר גלם לייצור נפט מסוג ברנט.
פיתוח שדה הגז

בהתאם למתווה הגז הישראלי, חברות דלק ונובל אנרג'י מכרו בשנת 2016 את זכיותיהן בשדות לחברת אנרג'יאן היוונית תמורת כ-150 מיליון דולר. ביוני 2017 הגישה החברה לממונה על הנפט במשרד האנרגיה את תוכניותיה לפיתוח המאגרים, והיא הוצגה בפני המועצה הארצית לתכנון ולבנייה באוגוסט 2017. תוכנית הפיתוח כללה אסדת הפקה עצמאית, אפשרות לחיבור ספקים נוספים לצנרת האספקה בים, וטיפול מלא בגז הטבעי באזור שדה הגז במעמקי הים.
ב-2019 דיווחה חברת אנרג'יאן כי בחלק מהשדה הנקרא כריש צפון, היא מצאה כמות גז גדולה כפי 4 מצריכת הגז השנתית בישראל. באפריל 2020, החברה עדכנה כי המאגר מכיל 33.7 מיליארד מ"ק (BCM) של גז טבעי בר-הפקה, לעומת כ-25 BCM לפי האומדן שפורסם בעקבות קידוח ההערכה—כלומר עלייה של כ-32% בכמות הגז.
באפריל 2020 דווח כי חברת אנרג'יאן השלימה אבן דרך חשובה בפיתוח מאגרי הגז כריש ותנין וכי הסתיימו עבודות התשתית בסין על אסדת הפקת הגז הימית ושהאסדה בדרכה להשלמת עבודות בסינגפור.
במאי 2020 הודיעה חברת אנרג'יאן כי השלימה את הנחת הצנרת התת-ימית של המאגר מאזור נקודת הקיבול בחוף דור ועד למיקום הבאר. הצנרת היא באורך של 90.3 ק"מ והונחה בעומק של עד 1,700 מטרים בקצב הנחה ממוצע של 4,578 מטר ליום.
ב-5 ביוני 2022 דווח כי אסדת הפקת הגז הגיעה לאזור ישראל והיא עוגנת מול חופי חיפה. באוקטובר 2022 החלה הפקת גז בשדה "כריש".
בשנת 2023 במהלך סקר סביבתי באזור שדה הגז נתגלו שרידי ספינה טרופה וקנקנים שלמים שהובילה, שטבעה לפני כ-3,300 שנה.
סכסוכים סביב מאגר כריש > קבוצת צבר גז ונפט/נאמאקס נגד אנרג'יאן

בנובמבר 2019, קבוצת צבר גז ונפט הגישה לבית המשפט המחוזי בתל אביב תביעה של 603 מיליון שקל נגד אנרג'יאן ישראל. לפי התביעה, צבר הייתה זו שהכירה ב-2015 לאנרג'יאן את ההזדמנות העסקית ואפשרה לה להצטרף בתור "מפעיל" לרכישת מאגר כריש יחד עם תנין. בין הצדדים נחתם הסכם שכלל אישור והתחייבות מצד אנרג'יאן כי קבוצת צבר היא הבעלים של ההזדמנות העסקית וללא הסכמתה אנרג'יאן לא תוכל להתקשר בעסקה לרכישת הזכויות במאגרי הגז. קבוצת צבר תובעת 25% מהזכויות במאגרים או פיצוי הולם בגלל שלטענתה קבוצת אנרג'יאן דחקה אותה מהבעלות על מאגרי הגז, על אף שהיא הייתה למעשה זו שיזמה פנייה לאנרג'יאן, הכירה לאנרג'יאן את ההזדמנות העסקית שברכישת המאגרים, והובילה את יציאתה לפועל של העסקה. בנוסף, חברות צבר ונאמאקס שלחו מכתב לממונה על הנפט שבמשרד האנרגיה שבו התלוננו כי חברת אנרג'יאן מסרבת לקבל את כתב התביעה ולהתמודד מול הטענות נגדה בגין רמיה וגזל של משאבי טבע לכאורה. בתגובה, חברת אנרג'יאן אמרה שהיא דוחה לגמרי את הטענות, שהיא רכשה כדין את הזכויות למאגר באישור ממשלת ישראל, ושהיא מתנהלת בשקיפות מלאה ובהתאם לכל הוראות החוק לכל אורך הדרך. לגבי המכתב של חברות צבר ונאמאקס, חברת אנרג'יאן טענה שהמכתב אינו מוכר לה.
סכסוכים סביב מאגר כריש > אנרג'יאן נגד דלק קידוחים

באפריל 2020, דווח כי אנרג'יאן שלחה מכתב לדלק קידוחים שבו היא שוללת את חישוב התמלוגים שאמורים להגיע אליה. במכתב שנשלח ליוסי אבו, מנכ"ל דלק קידוחים, טענה חברת אנרג'יאן כי ההערכות שדלק קידוחים הציגה ביחס לשווי התמלוגים מכריש ותנין מופרזות ואינן משקפות את תנאי ההסכם בין הצדדים. כמו כן, אנרג'יאן טענה כי המשא ומתן עם דלק קידוחים והחתימה על ההסכם קדמו לקידוח ולתגלית בכריש צפון—המהווה כ-30% מסך עתודות הגז שהוערכו במאגרי כריש-תנין—ולכן אין היא מחויבת בתשלום תמלוגים בגינה. לפי הדוחות של דלק בשנת 2019, שווי התמלוגים לכלל הזכאיות נאמד בכ-1.1 מיליארד שקל, לפי שיעור היוון של כ-11%. כ-600 מיליון שקל מיוחס לחלקה של דלק קידוחים, כ-410 מיליון שקל לקבוצת דלק ולדלק אנרגיה, והיתרה לכהן פיתוח.
סכסוכים סביב מאגר כריש > טענות לבנון לשטח כריש ותנין

באוקטובר 2020, כחלק ממשא ומתן הנפתח בין ישראל ללבנון, העלו הלבנונים את הדרישה לדון בשטחים שכוללים את מאגרי כריש ותנין. דרישת לבנון התבססה על שטח ימי של 1,460 קמ"ר נוספים מהמים הכלכליים של ישראל, בנוסף ל-860 הקמ"ר שעליהם החל הדיון בשיחות לסימון הגבול הימי. במכתב שנשלח למנכ"ל חברת אנרג'יאן שאול צמח על ידי מנכ"ל משרד האנרגיה הישראלי אודי אדירי, שעמד בראש המשלחת הישראלית לשיחות עם לבנון, הובהר כי העמדה הלבנונית כלל לא תידון ושהיא נדחית על הסף.
ב-2 ביולי 2022 יירט צה"ל שלושה כלי טיס בלתי מאוישים של חזבאללה, שעשו את דרכם לעבר האסדה, בשטח המים הכלכליים של ישראל.
ב-27 ביולי 2024 יירט צה"ל כלי טיס בלתי מאויש של חזבאללה בשטח המים הכלכליים של ישראל, וההערכה כי יעדו היה האסדה.
ב-30 בספטמבר 2024 יירט צה"ל כלי טיס בלתי מאויש נוסף של חזבאללה בשטח המים הכלכליים של ישראל, וההערכה כי יעדו היה האסדה כחלק מנקמת חזבאללה על חיסולו של חסן נסראללה.
הערות שוליים

↑  אמיתי גזית, משרד האנרגיה הציג את תוכנית הפיתוח של כריש-תנין, באתר כלכליסט, 8 באוגוסט 2017
↑  עומרי אפרים, מתווה הגז נחשף: דלק ונובל ישלטו רק בלווייתן, נקבעה תקרת מחיר, באתר ynet, 20 ביוני 2015
↑   ערן אזרן, "מכירת כריש תנין - עסקה טובה לשותפויות דלק", באתר TheMarker‏, 17 באוגוסט 2016
↑  נתי יפת, ‏עסקת מכירה של שדות הגז כריש ותנין בדרך לאישור סופי, באתר גלובס, 6 בדצמבר 2016
↑  גלעד צוויק, תגלית גז ב"כריש צפון": פי 4 מצריכת הגז השנתית בישראל, באתר ישראל היום, 15 באפריל 2019
↑  עמירם ברקת, ‏אנרג'יאן מעדכנת מעלה ב-32% את כמות הגז במאגר 'כריש צפון', באתר גלובס, 10 באפריל 2020
↑  ליאור גוטמן, למרות הקורונה: אסדת ההפקה של מאגרי כריש ותנין יצאה מהמספנה בסין לעבר סינגפור, באתר כלכליסט, 4 באפריל 2020
↑  ליעד אוסמו, נינה פוקס, אסדת כריש מגיעה לישראל, ובלבנון מאיימים: "לא ניתן לחזות את ההשלכות", באתר ynet, 5 ביוני 2022
↑  עדיאל איתן מוסטקי, רגע לפני החתימה על ההסכם עם לבנון: אנרג'יאן החלה בהפקת גז מ"כריש", באתר כלכליסט, 26 באוקטובר 2022
↑  תגלית נדירה: ספינה שטבעה לפני 3,300 שנה התגלתה בעומק הים מול חופי ישראל, באתר ynet, 20 ביוני 2024
↑   אפרת נוימן, בני שטיינמץ תובע את אנרג'יאן ב-600 מיליון שקל: "עשו לנו תרגיל עוקץ", באתר TheMarker‏, 6 בנובמבר 2019
↑  מתן ברניר, ‏שטיינמץ תובע 25% מזכויות אנרג'יאן במאגרי הגז: "הערימה עליי", באתר גלובס, 6 בנובמבר 2019
↑  ליאור גוטמן, הסכסוך בין שטיינמץ לאנרג'יאן מחריף: החברה מסרבת לקבל את כתב התביעה נגדה, באתר כלכליסט, 26 בנובמבר 2019
↑  ליאור גוטמן, אנרג'יאן מתעכבת בסינגפור ומסכנת את תוכניות דלק למכירת תמלוגי־העל, באתר כלכליסט, 3 במאי 2020
↑   ערן אזרן, אנרג'יאן לדלק: התמלוגים מכריש לא שווים 1.1 מיליארד שקל; זו הערכה מופרזת, באתר TheMarker‏, 8 באפריל 2020
↑  אהוד יערי ירון שניידר, ‏לבנון תובעת מישראל בעלות על שדה הגז כריש, באתר ‏מאקו‏, 28 באוקטובר 2020
↑  דני זקן, ‏משרד האנרגיה: לא נקיים מו"מ עם לבנון על שדות הגז כריש ותנין, באתר גלובס, 1 בנובמבר 2020
↑  יואב זיתון, ליעד אוסמו, צה"ל יירט 3 כטב"מים של חיזבאללה בדרך לאסדת גז, לראשונה גם עם טילים מסטי"ל, באתר ynet, 2 ביולי 2022
↑  יואב זיתון, בדרך לאסדת הגז: ספינת טילים יירטה כטב"ם מלבנון, באתר ynet, 27 ביולי 2024
↑  לילך שובל, https://www.israelhayom.co.il/news/defense/article/16535306 כטב"ם יורט בצפון בסמוך לאסדת הגז כריש , באתר ישראל היום, 30 בספטמבר 2024
פסקת התגברות

פסקת התגברות או פסקת החריגה (באנגלית: Notwithstanding clause) היא סעיף בחוק יסוד או בחוקה, המאפשר לתת תוקף לחקיקה הסותרת אותם. כלומר, מתן תוקף בדיעבד, לאחר שבית משפט פסל חקיקה בנימוק שהיא סותרת חוק יסוד או סעיף בחוקה, או, מלכתחילה, כדי למנוע מראש פסילה כזו מצד בית המשפט ("חיסון החוק").
הדרישה לפסקת התגברות מתעוררת לעיתים במדינות שבהן בתי המשפט עורכים ביקורת שיפוטית על חקיקה. פסקת התגברות מאפשרת לרשות המחוקקת להחליט שלמרות האמור בחוק היסוד ופסילת החוק על ידי בית המשפט, ברצונה להעניק תוקף לחוק שנפסל.
פסקת התגברות נחקקה לראשונה בקנדה בשנת 1982, במסגרת מהלך חוקתי נרחב של עיגון חוקת קנדה ושל כתב הזכויות והחירויות הקנדי. מטרת הפסקה בהקשר הקנדי הייתה ליצור פשרה בין הממשל הפדרלי לבין הפרובינציות, ולהוות איזון בין עיגון מפורש ורחב מאוד של הביקורת השיפוטית ועליונות החוקה על החקיקה הרגילה, לצד היכולת לאפשר למחוקקים המקומיים לומר את "המילה האחרונה" למשך מספר שנים. עם זאת, הפרלמנט הפדרלי של קנדה לא השתמש מעולם בפסקת ההתגברות, אלא רק הפרלמנטים של הפרובינציות.
במשפט הישראלי, פסקת התגברות אינה חלק מהותי מהמודל החוקתי אלא תולדה של פשרה פוליטית. בעקבות פסק הדין בנק המזרחי, בו נקבע כי חוקי יסוד נמצאים במעמד נורמטיבי גבוה יותר משל חוק רגיל, פסל בית המשפט העליון את חוק בשר ומוצריו שאסר לייבא בשר ללא חותמת כשרות, בשל פגיעתו בחופש העיסוק. בתגובה לכך, בלחץ המפלגות הדתיות, נחקק מחדש חוק יסוד: חופש העיסוק ונקבעה בו פסקת התגברות שהעניקה תוקף לחוק בשר ומוצריו.
במאה ה-21 שבות ועולות בישראל הצעות לקבוע פסקת התגברות בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו. החשש בקרב מתנגדי פסקת ההתגברות הוא כי היא מעקרת את היכולת של בתי המשפט לאזן את כוחן של הכנסת והממשלה בהגנה על זכויות חוקתיות מפני פגיעה בלתי-מידתית. במרבית העולם הדמוקרטי מחזיקים בתי המשפט בסמכות לפקח כי המחוקק אינו פוגע בזכויות החוקתיות של האזרחים, ובמיוחד בזכויות של מיעוטים שלא מחזיקים בכוח פוליטי להגן על עצמם מפני פגיעה בידי הרוב. הענקת סמכות ההתגברות למחוקק, על-פי המתנגדים, הלכה למעשה מאפשרת לרוב לרוקן מתוכן את ההבטחה הטמונה בחוקה להגן על זכויות האדם מפני השלטון ומפני רוב רגעי. מנגד, טענת תומכי פסקת ההתגברות היא כי במדינה דמוקרטית ראוי כי המילה האחרונה בהכרעה בסוגיות ערכיות וחוקתיות תהיה של בית המחוקקים, המייצג את הריבון (העם). בנוסף, נטען שבישראל, שבה לא כוננה חוקה באופן המקובל, מן הראוי למתן את הביקורת השיפוטית, זאת בניגוד לגישה שחוקי היסוד הם אבני הבניין של החוקה.
פסקת ההתגברות בעולם > בקנדה

פסקת ההתגברות הבולטת בעולם, שאף הייתה השראה לשילוב פסקת התגברות בחוק יסוד: חופש העיסוק, קיימת בקנדה. מדובר בסעיף 33 לכתב הזכויות והחירויות הקנדי, שנחקק בשנת 1982, כחלק מתהליך של היפרדות חוקתית של קנדה מבריטניה, בהובלת ראש ממשלת קנדה פייר אליוט טרודו. טרודו ביקש לכונן מגילת זכויות חוקתית במודל דומה למגילת הזכויות שבחוקת ארצות הברית, אך נתקל בהתנגדות מצד חלק מהפרובינציות. ההתנגדות נבעה הן מהתפיסה הקנדית-בריטית המסורתית של עליונות המחוקק, והן מחששן של הפרובינציות מפני חוקה פדרלית שתחליש את ריבונותן. לאחר משא ומתן סוכם על פשרה לפיה לכתב הזכויות תתווסף פסקת התגברות, המעניקה יכולת למחוקק הפדרלי ולמחוקקים בפרובינציות לחוקק חוק המנוגד להוראת החוקה. תוקפו של חוק כזה יהיה עד חמש שנים (תקופת כהונה טיפוסית של הרשות המחוקקת של כל פרובינציה), אך הוא ניתן להארכה.
המודל הקנדי מחריג מתחולתו זכויות מסוימות: זכויות פוליטיות כגון הזכות לבחור ולהיבחר; הזכות לתנועה חופשית ברחבי המדינה, כולל מעבר חופשי וזכויות תושבות בין פרובינציות; והזכות לשוויון בין אנגלית וצרפתית אשר הובטחה למיעוט הקוויבקי.
הפרלמנט הפדרלי בקנדה מעולם לא השתמש בפסקת ההתגברות על-מנת לגבור על פסיקת בית המשפט העליון, ונעשה בה שימוש מועט על ידי המחוקקים בפרובינציות. משנת 1982 עד 1985 נעשה בה שימוש בחוקים רבים שנחקקו על ידי המיעוט הצרפתי בקוויבק שהתנגד למגילת הזכויות, אך תוקפם פג ב-1987.
במהלך הפולמוס הציבורי בישראל סביב הרפורמה המשפטית, ובפרט כנגד הטענה כי פסקת התגברות כללית תפגע בדמוקרטיה, הועלתה קנדה לא פעם כדוגמה למדינה דמוקרטית לעילא בה קיימת פסקה כזאת. עם זאת, ההשוואה בין המודל הקנדי לישראלי נדחתה על ידי 77 מחברי הקהילה המשפטית הקנדית. אירווין קוטלר, שכיהן כשר המשפטים של קנדה, ציין כי פסקת ההתגברות בקנדה נוצרה במסגרת חוקתית הכוללת אמנת זכויות אדם בסיסיות, שלא קיימת בישראל, וכן כי חלק מזכויות האדם הבסיסיות אינן כפופות לפסקת ההתגברות. שבעה שופטים בדימוס של בית המשפט העליון של קנדה פרסמו גילוי דעת בו הם מציינים כי "בניגוד לדמוקרטיות אחרות, בישראל יש ריכוזיות יוצאת דופן של הכוח הפוליטי. אם תחוקק פסקת ההתגברות, כל מי שכפוף או מושפע מהחוק הישראלי יהיה חשוף להפעלת כוח לרעה על ידי ממשלה". לאחר פרסום גילוי הדעת הצטרפו אליו כ-70 אנשי משפט קנדיים. בהצהרה נאמר שההשוואה למערכת המשפט של קנדה היא "טיעון מסלף", מכיוון שבקנדה, יותר מאשר בישראל, קיימים מנגנונים המבזרים את הכוח הפוליטי או ממתנים אותו. גם נייר עמדה של ד"ר עמיר פוקס מהמכון הישראלי לדמוקרטיה מצביע על שורת הבדלים בין המודל הקנדי לזה המוצע בישראל.