stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוף סיבוב
הערות שוליים

↑  קיימות אפשרויות שונות למקם את ציר הסיבוב.  מיקום הציר יכול להשפיע על סוג גוף הסיבוב שיתקבל (כדור או טורוס, למשל), או על גודל הגוף. מלבן שמסובב סביב קטע האמצעים שלו, קטן בקוטרו פי שניים, מגליל המסובב סביב הניצב המקביל לקטע. קיימת השפעה גם על זווית הסיבוב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4136951-8
האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין

האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין הוא מכון מחקר לזכר יוצאי ווהלין, שהוקם מיד עם תום מלחמת העולם השנייה.
המכון חוקר אישים, מוסדות שפעלו באזור ווהלין ומפעלי תרבות ויצירות אמנות שנוצרו בו עד להשמדת הקהילה היהודית בו בשואה. האיגוד מפרסם ספרי מחקר, וכן את כתב העת "ילקוט ווהלין", שבו מתפרסמות עבודות מחקר וכן יצירות ספרות ושירה בעברית וביידיש.
היכל ווהלין

ב-1965 הקים האיגוד את "היכל ווהלין" בגבעתיים להנצחת יהודי ווהלין, במקום פועלת משנת 1975 שלוחת בית הספר הבין-לאומי להוראת השואה של יד ושם.
הערות שוליים

↑  שלוחת גבעתיים של בית הספר הבין-לאומי להוראת השואה של יד ושם, באתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404467305171  LCCN: no2013074239  VIAF: 305038406   WorldCat (עם VIAF): 305038406 
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היכל יהדות ווהלין
דושאן איבקוביץ'

| --- | --- |

דושאן איבקוביץ' כמאמן נבחרת סרביה בקיץ 2011
 לידה:  29 באוקטובר 1943 בלגרד, המנהל הצבאי הנאצי בסרביה 
 פטירה:  16 בספטמבר 2021 (בגיל 77) בלגרד, סרביה 
 עמדה:  רכז 
 גובה:  1.88 מטרים
 קבוצות כשחקן
 1968–1958:  רדניצ'קי בלגרד
 קבוצות כמאמן
 1980–1978   1982–1980   1984–1982  1987–1984   1990–1987   1994–1991   1996–1994  1999–1996  2001–1999 2005–2002 2007–2005  2012–2010   2013–2008   2014–2016:  פרטיזן בלגרד   אריס סלוניקי   רדניצ'קי בלגרד   שיבנקה שיבניק    נובי סאד   פאוק סלוניקי   פאניוניוס   אולימפיאקוס   א.א.ק. אתונה   צסק"א מוסקבה   דינמו מוסקבה   אולימפיאקוס   סרביה   אנאדולו אפס
 
דושאן איבקוביץ' (בסרבית: Душан Ивковић;‏ 29 באוקטובר 1943 – 16 בספטמבר 2021) היה כדורסלן ומאמן כדורסל סרבי. נבחר לרשימת 50 התורמים הגדולים ליורוליג, להיכל התהילה של פיב"א ולפרס אגדת יורוליג.
קריירה

איבקוביץ' נולד בבלגרד. כשחקן, העביר איבקוביץ' את שנותיו במדיה של רדניצ'קי בלגרד מהליגה היוגוסלבית בשנים 1958–1968. את דרכו כמאמן ראשי החל איבקוביץ' בפרטיזן בלגרד ב-1978 ומאז אימן במספר רב של קבוצות מיוגוסלביה, יוון ומרוסיה וזכה להישגים רבים בקבוצות אותן אימן. בשנים 1988–1995 החזיק איבקוביץ' במשרת המאמן הראשי של נבחרת יוגוסלביה שהייתה אחת הנבחרות הטובות בעולם בעת ההיא והגיעה להישגים מרשימים בזירה הבינלאומית. בשנת 2008, ברשימה שפרסם היורוליג, זכה איבקוביץ' להימנות כאחד מעשרה המאמנים המשפיעים ביותר בהיסטוריה של הכדורסל האירופי.
ב-2012 הוביל את אולימפיאקוס לזכייה באליפות היורוליג לאחר ניצחון 62-61 על צסק"א מוסקבה בגמר. בנוסף זכתה הקבוצה גם באליפות יוון לאחר הפסקה של 15 שנה.
בקיץ 2016 הודיע על פרישה מאימון.
נפטר ב-16 בספטמבר 2021.
הישגים כמאמן

פרטיזן בלגרד :
אליפות יוגוסלביה (1979)
גביע יוגוסלביה (1979)
גביע קוראץ' (1979)
פאוק סלוניקי :
אליפות יוון (1992)
אולימפיאקוס :
אליפות אירופה (1997, 2012)
אליפות יוון (1997, 2012)
גביע יוון: 2 (1997, 2010)
א.א.ק. אתונה :
גביע ספורטה (2000)
גביע יוון: 2 (2000, 2001)
צסק"א מוסקבה :
אליפות רוסיה: 3 (2005 ,2004 ,2003)
גביע רוסיה (2005)
דינמו מוסקבה :
יורוקאפ (2006)
אנאדולו אפס :
גביע טורקיה (2015)
נבחרות יוגוסלביה וסרביה :
אולימפיאדת סיאול (1988): מדליית כסף
יורובאסקט 1989: מדליית זהב
אליפות העולם 1990: מדליית זהב
יורובאסקט 1991: מדליית זהב
יורובאסקט 1995: מדליית זהב
יורובאסקט 2009: מדליית כסף
האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים

האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים הוא ארגון המנוהל על ידי סטודנטים פלסטינים. נחשב בדרך כלל לאחד המוסדות הפלסטינים הראשונים שהוקמו. הוא הושק רשמית בקהיר בשנת 1959 עם סניפים שנוצרו באוניברסיטאות בכל רחבי העולם הערבי.
בעקבות הסכמי אוסלו, רוב סניפי האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים קרסו. לפני החתימה על ההסכמים, היו לארגון 60 סניפים בקמפוסים בארצות הברית. כיום, רק הסניף של אוניברסיטת סן פרנסיסקו נותר פעיל בארצות הברית. מספר סניפים של הארגון נותרו פעילים באירופה ובדרום אמריקה, כולל בצ'ילה ובבריטניה. הארגון חבר בפדרציה העולמית לנוער דמוקרטי.
אנשים בולטים

כמה פוליטיקאים, סופרים, עיתונאים ולוחמים פלסטינים היו חברים או מנהיגים באיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים. הם כוללים את יאסר ערפאת, חנן עשראווי, פייסל חוסייני, וליד ח'אלדי, מחמוד המשארי, עפיף סאפיה, אליאס סנבר, אחמד עבד אל רחמן ועוד רבים אחרים.
לקראת סוף מלחמת העצמאות עבר יאסר ערפאת לקהיר על מנת להירשם מחדש לאוניברסיטת המלך פואד הראשון, שלימים נודעה כאוניברסיטת קהיר, למד הנדסה אזרחית וכיהן כיו"ר האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים מ-1952 ועד סיום לימודיו ב-1956, וכן יו"ר הפדרציה של הסטודנטים הפלסטינים, שניהם נחשבו לתפקידים חשובים בפוליטיקה הפלסטינית. אבו איאד, כיהן כמזכ"ל האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים בזמן שלמד באוניברסיטת אל אזהר לפני שגורש על ידי המשטרה החשאית המצרית לעזה בשנת 1957 במהלך השנה האחרונה ללימודיו. השניים יחד עם חאלד ישרוטי, ראש האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים דאז בביירות ואחרים הקימו את פת"ח ב-1959.
הערות שוליים

↑  Moshe Shemesh, The Palestinian National Revival: In the Shadow of the Leadership Crisis, 1937–1967, Indiana University Press, 2018-09-12, עמ' 145, ISBN 978-0-253-03660-5. (באנגלית)
↑  Asimov, Nanette. "Protesters rally at San Francisco State University, calling for cease-fire and Israel divestment". San Francisco Chronicle (באנגלית). נבדק ב-2024-05-28.
↑  "Mr. Ahmad Abdel Rahman (1943-2019)". Yasser Arafat Foundation. נבדק ב-2024-05-28.
↑  Saïd K. Aburish, Arafat: From Defender to Dictator, A&C Black, 1999-09-27, עמ' 23, ISBN 978-0-7475-4430-2. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295210505171  Trove: 831674  VIAF: 254603091   WorldCat (עם VIAF): 254603091
דורין אטיאס

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1974 (בת 49) קריית ים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  ערב טוב עם גיא פינס  רשת 13
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  petitedorisofficial
דורין אטיאס (נולדה ב-25 בנובמבר 1974) היא מבקרת אופנה, סטייליסטית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

דורין אטיאס נולדה בקריית ים. לאחר שסיימה את שירותה בצה"ל כקצינת הדרכה בחי"ר, החלה אטיאס את הקריירה שלה בעולם האופנה, כשהחלה לעסוק כמלבישה בפרסומות. בשנת 2001 החלה להלביש בסדרות טלוויזיה, כששימשה כמלבישה בטלנובלה "לגעת באושר" ובסדרת הטלוויזיה "פרנקו וספקטור" בערוץ 2. בשנת 2003 הייתה המלבישה הראשית בטלנובלה של הוט 3 "משחק החיים".
בעקבות פרק "מאחורי הקלעים" שצילמה ההפקה של "ערב טוב עם גיא פינס" סביב "משחק החיים", החלה אטיאס באותה שנה להגיש פינת ביקורת אופנה בתוכנית, אותה היא הגישה עד פיטוריה בשנת 2021. בדצמבר 2022, תבעה את מערכת גיא פינס בגין פיטורים שלא כדין.
במקביל להגשת הפינה, הלבישה דורין בסדרות "טלנובלה בע"מ" ו"מיכאלה" בהוט 3, ו"אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית" בערוץ השני. כמו כן, החלה אטיאס ללמד עיצוב דמויות לטלוויזיה ב"שנקר" וב"עבודי קריאייטיב". בשנת 2006 נטלה חלק (גם ככותבת) בתוכנית הפאנל של ערוץ הוט 3, "בנות", לצד רבקה מיכאלי, דנה ברגר ודנה ספקטור. באותה שנה שפטה בתוכנית "פרסי האופנה" (שהגישה יעל בר זוהר) בערוץ 2. מלבישה, בין-השאר, את מירי מסיקה ושי גבסו.
ב־2012 הנחתה וביקרה אופנה בתוכנית "שעת הדרקון" ששודרה בערוץ 10.
אטיאס היא רכזת מגמת הסטיילינג בבית הספר לפרסום "עבודי קריאייטיב" בתל אביב.
ב־2015 החלה לעצב אופנה יחד עם ששון קדם, והמותג שלהם, פטיט דוריס, הומלץ במגזין ווג הבריטי.
ב־2020 השתתפה אטיאס בעונה התשיעית של תוכנית הטלוויזיה מחוברים בהוט.
ב־2022 החלה להגיש תוכנית לילה ברשת 13.
לאחר שהתארחה במספר פרקים של הפודקאסט "פותחות הכל" של קורין קיציס, אשר זכו לרייטינג גבוה[דרוש מקור], החלה בהנחיית פודקאסט משלה. הפודקאסט בהנחייתה, "אש!", עלה לאוויר בינואר 2023, לצד יונתן גל.
בשנת 2024 השתתפה כיועצת בתוכנית הטלוויזיה "מוקד 11" ששודרה בכאן 11.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אטיאס גרושה ולה שני בנים.
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, לאחר 18 שנות עבודה: דורין אטיאס תובעת את מערכת גיא פינס, באתר ישראל היום, 18 בדצמבר 2022
↑   רות פרל בהריר, שני מותגים ישראליים נכללים ברשימת ההמלצות של "ווג" בריטניה, באתר הארץ, 19 במרץ 2017
האורוות המלכותיות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה ותחבורה
 כתובת:  ארמון בקינגהאם 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  המלוכה הבריטית 
 קואורדינטות:  51°29′55″N 0°08′37″W﻿ / ﻿51.4987317°N 0.143629°W﻿ / 51.4987317; -0.143629
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסהאורוות המלכותיות(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסהאורוות המלכותיות(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיהאורוות המלכותיות(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיהאורוות המלכותיות
 
האורוות המלכותיות (באנגלית: Royal Mews) היו האורוות של בית המלוכה הבריטי בלונדון בירת הממלכה המאוחדת. מאז ראשית המאה ה-19 ממוקמות האורוות המלכותיות בארמון בקינגהאם. כיום האורוות הן מוזיאון הפתוח לקהל הרחב.
היסטוריה > צ'רינג קרוס

המונח "mews" המשמש כיום את האורוות המלכותיות, מקורו בשם האתר בו נשמרו הבזים המלכותיים. המילה "מיו" מקורה במילה האנגלית ל"השרת נוצות" ומתייחס לערמות הנוצות של הבזים שהצטברו במקום. האתר בקצה המערבי הסטרנד, בצ'רינג קרוס שימש כאתר החזקת הבזים החל משנת 1377 ועד שנהרס בשריפה בשנת 1534. לאחר השריפה נבנו במקום אורוות מלכותיות. במפה מתקופה זו ניתן לראות שהאורוות השתרעו בין צ'רינג קרוס לכיכר לסטר של ימינו.
בשנת 1732 נבנו האורוות מחדש על פי תכנונו של ויליאם קנט.
היסטוריה > ארמון בקינגהאם

כיום נמצאות האורוות המלכותיות בשטחי גני ארמון בקינגהאם, בסמוך רחוב גרוונר. האורוות הועברו לאתר זה בשנת 1764 של המאה ה-18 על ידי המלך ג'ורג' השלישי, לאחר שזה רכש את "בית בקינגהאם" בשנת 1762 עבור רעייתו. האורוות כונו אז "האורוות המלכותיות שבפימליקו" (the Royal Mews Pimlico). הכירכרות המלכותיות נותרו באותה עת באורוות המלך בצ'רינג קרוס. לאחר שבנו, ג'ורג' הרביעי הפך את המבנה לארמון המגורים הרשמי של בית המלוכה הועברו, בשנת 1820 מלוא האורוות והכרכרות המלכותיות לארמון בקינגהאם, והאורוות הישנות בצ'רינג קרוס נהרסו (לימים נבנו על שטחן כיכר טרפלגר והגלריה הלאומית) מבנה האורוות הנוכחי נבנה על ידי ג'ון נאש בשנת 1825. בשנת 1855 הקימה המלכה ויקטוריה באורוות בית ספר ללימוד רכיבה לילדי משרתי הארמון. בית הספר, שמומן על ידי המלכה מהכנסותיה הפרטיות, פעל במשך כ-20 שנים.
באורוות נשמרות כיום הכרכרות המלכותיות ובהן כרכרת הזהב הממלכתית, וכן כ-30 סוסים המשמשים למשיכת הכירכרות המלכותיות.
איור של האורוות המלכותיות, צ'רינג קרוס, 1793.
דון זאגייר

| --- | --- |

 לידה:  29 ביוני 1951 (בן 73) היידלברג, גרמניה המערבית 
 ענף מדעי:  תורת המספרים, מתמטיקה 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת בון 
 מנחה לדוקטורט:  פרידריך הירצברוך 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס  אוניברסיטת בון  אוניברסיטת אוטרכט 
 תלמידי דוקטורט:  מקסים קונטסביץ', Anton Mellit, Gerd Mersmann, Yoshiki Hayashi, Najib Ouled Azaiez, Christian Weiß, Paloma Bengoechea, Soumya Bhattacharya, Karl-Heinz Fricke, Khosro Monsef Shokri, Federico Zerbini, Tobias Mühlenbruch, David Philip Kramer, סבטלנה קטוק, Sander P. Zwegers, Winfried Kohnen, Robert Sczech, מריאנה ויזובסקה, Nils-Peter Skoruppa, Martin Raum, Herbert Gangl, Georgia Triantafillou, Elba Garcia Failde 
 פרסים והוקרה:  מדליית קארוס (1983)  פרס שובנט (2000)  הרצאת גאוס (2007)  פרס פון-שטאודט (2001)  פרס קול בתורת המספרים (1987)  פרס אלי קרטן (1996)  פרס היינץ גומין למתמטיקה (2024) 
 
דון ברנרד זאגייר (בגרמנית: Don Bernard Zagier; נולד ב-29 ביוני 1951) הוא מתמטיקאי גרמני-אמריקאי שתחום עבודתו העיקרי הוא תורת המספרים. הוא אחד המנהלים של מכון מקס פלנק למתמטיקה בבון שבגרמניה. מאז אוקטובר 2014 הוא גם עמית במרכז הבינלאומי לפיזיקה תאורטית (ICTP).
ביוגרפיה

דון זאגייר נולד ב-1951 בהיידלברג שבגרמניה המערבית. אמו הייתה פסיכיאטרית, ואביו היה דיקן ההוראה בקולג' האמריקאי של שווייץ. אביו החזיק בחמש אזרחויות, והוא בילה את נעוריו במדינות רבות. לאחר שסיים את התיכון (בגיל 13) ולמד במכללת וינצ'סטר (אנ') במשך שנה, הוא למד שלוש שנים ב-MIT, השלים את התואר הראשון והשני שלו וזכה בתואר עמית פטנאם ב-1967. לאחר מכן כתב עבודת דוקטורט על מחלקות אופייניות (Characteristic class) בהנחיית פרידריך הירצברוך (אנ'), וקיבל תואר דוקטור בגיל 20. הוא קיבל את ההביליטציה שלו בשנת 1975.
בשנים 1971–1984 היה חבר סגל במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת בון, ובשנת 1976 מונה לפרופסור שם. בשנים 1979–1990 היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת מרילנד. בשנים 1990–1991 ו-1992–1993 היה פרופסור באוניברסיטת קיושו בפוקואוקה שביפן. בשנים 1990–2001 היה פרופסור באוניברסיטת אוטרכט שבהולנד. משנת 1984 נמנה עם סגל מכון מקס פלנק למתמטיקה ובשנים 1995–2019 היה מנהל המכון. בשנים 2006–2014 היה פרופסור בקולז' דה פראנס בפריז. מאז אוקטובר 2014 הוא גם עמית במרכז הבינלאומי לפיזיקה תאורטית (ICTP).
תחומי מחקרו

זאגייר שיתף פעולה עם הירצברוך בעבודה על משטחי הילברט מודולריים (אנ'). הם חיברו יחד את המאמר "Intersection numbers of curves on Hilbert modular surfaces and modular forms of Nebentypus".
עבודה משותפת שלו עם בנדיקט גרוס הניבה את נוסחת גרוס-זאגייר, המקשרת את הנגזרת הראשונה של פונקציית L של עקום אליפטי ב-1 לגובה של נקודת היגנר (אנ') מסוימת. למשפט זה יש כמה יישומים, כולל מקרים מסוימים של השערת ברץ' וסווינרטון-דייר, יחד עם היותו מרכיב בפתרון של דוריאן גולדפלד לבעיה מסוימת (Class number problem).
זגייר שיתף פעולה עם ג'ון הרר בתחום של עקומים אלגבריים, והקשר שלהם לערכים מיוחדים של פונקציית זטא של רימן.
זאגייר מצא נוסחה לערך של פונקציית זטא של דדקינד.
מצא הוכחה קצרה ואלמנטרית למשפט שני הריבועים של פרמה
הוקרה

פרס קול בתורת המספרים בשנת 1987.
פרס שובן בשנת 2000.
פרס פון-שטאודט בשנת 2001.
הרצאת גאוס של האגודה הגרמנית למתמטיקה בשנת 2007.
חבר זר באקדמיה המלכותית לאמנויות ומדעים של הולנד משנת 1997.
חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית משנת 2017.
הערות שוליים

↑  William Lowell Putnam Mathematical Competition, MAA
1 2 3  Don Zagier, Max Planck Institute for Mathematics
↑  An International Mathematician for ICTP, ICTP, October 28, 2014
↑  Hirzebruch, Friedrich; Zagier, Don (1976). "Intersection numbers of curves on Hilbert modular surfaces and modular forms of Nebentypus". Inventiones Mathematicae. 36: 57–113. Bibcode:1976InMat..36...57H. doi:10.1007/BF01390005. hdl:21.11116/0000-0004-399B-E. S2CID 56568473.
↑  Harer, J.; Zagier, D. (1986). "The Euler characteristic of the moduli space of curves" (PDF). Inventiones Mathematicae. 85 (3): 457–485. Bibcode:1986InMat..85..457H. doi:10.1007/BF01390325. S2CID 17634229.
↑  Zagier, Don (1986). "Hyperbolic manifolds and special values of Dedekind zeta-functions" (PDF). Inventiones Mathematicae. 83 (2): 285–301. Bibcode:1986InMat..83..285Z. doi:10.1007/BF01388964. S2CID 67757648.
↑  Snapper, Ernst (1990). "Inverse Functions and their Derivatives". The American Mathematical Monthly. 97 (2): 144–147. doi:10.1080/00029890.1990.11995566.
D. Zagier, One-Sentence Proof That Every Prime p congruent to 1 modulo 4 Is a Sum of Two Squares, American Mathematical Monthly, Vol. 97, No. 2, February 1990, p. 144, in JSTOR
↑  Frank Nelson Cole Prize in Number Theory, American Mathematical Society
↑  Zagier Receives Von Staudt Prize. Notices of the American Mathematical Society, vol. 48 (2001), no. 8, pp. 830-831
↑  "D.B. Zagier". Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences. אורכב מ-המקור ב-14 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518815405171  BnF: cb12292554f (data)  CiNii: DA00076523  dblp: 56/4446  GND: 120415569  ISNI: 0000 0001 0930 7509  LCCN: n84183743  MGP: 24048  NDL: 00477662  NKC: uk20201088129  NLA: 36023364  NTA: 068597916  SUDOC: 031772455  S2AuthorId: 103053806  Trove: 1190492  VIAF: 108139052   WorldCat (עם VIAF): 108139052
האורל (אזור גאוגרפי)

אזור האורל ברוסיה
האורל (ברוסית: Урал) הוא אזור גאוגרפי הממוקם מסביב להרי אורל, בין המישורים המזרח אירופיים למערב סיביר. האזור נחשב לחלק מהערבה האירואסייתית. הגבול בין אירופה לאסיה עובר בצד המזרחי של הרי אורל. אזור האורל שוכן ברובו בתוך רוסיה אך חלק קטן ממנו נמצא גם בחלק הצפון-מערבי של קזחסטן.
המרכז ההיסטורי של אזור האורל היא העיירה צ'רדין אשר במחוז פרם. בעקבות המהפכה הרוסית בשנת 1917 ומלחמת האזרחים שבאה לאחר מכן המרכז המנהלי של אזור האורל הועבר לסברדלובסק (כיום יקטרינבורג).
גלריית תמונות

מרכז יקטרינבורג
הר מנראגה
זוהר הקוטב בצפון אזור האורל
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007480086405171  LCCN: nr2002043409  VIAF: 124792793   WorldCat (עם VIAF): 124792793
דורין מנטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 ביוני 1926 יוהנסבורג, טרנסוואל, איחוד דרום אפריקה 
 פטירה:  אוגוסט 2023  (בגיל 97)
 מדינה:  דרום אפריקה 
 תקופת הפעילות:  1960–2023 (כ־63 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויטווטרסראנד 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה (1979) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דורין מנטל (באנגלית: Doreen Mantle; ‏22 ביוני 1926 – אוגוסט 2023) הייתה שחקנית אנגלייה ילידת דרום אפריקה.
קורות חיים

מנטל נולדה בשם דורין מנדל ביוהנסבורג שבפרובינציית טרנסוואל באיחוד דרום אפריקה. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד גברת ג'ין ורבויס בסדרה הקומית "רגל אחת בקבר" (1990–2000).
מנטל שיחקה בתפקידים רבים בטלוויזיה הבריטית מאז שנות השישים של המאה העשרים, בהם בסדרה "הדוכסית מרחוב דיוק", בתוכנית לילדים "The Wild House", בסיטקום "Chalk", בסדרה "חדר מיון", בסדרה המשטרתית "The Bill", בסדרות הרפואיות "רופאים" ו"הולבי סיטי" ובסדרה הבלשית "ג'ונתן קריק". עוד גילמה את קוויני בסדרה "ג'אם וג'רוזלם" (2006–2009).
על במת התיאטרון שיחקה מנטל בהפקות כמו "גבירתי הנאווה", "Keep It in the Family", "השחף" ו"המלט". היא הופיעה בסיור הופעות בבריטניה במחזה "בילי בדאי" בתפקיד פלורנס בות'רויד, ושיחקה במחזה "The Voysey Inheritance" בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-1979 זכתה בפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה על תפקידה במחזה "מותו של סוכן". היא השתתפה גם בתוכניות רדיו ברדיו 3 ורדיו 4 של ה-BBC וכן בערוץ BBC World Service.
ב-1983 שיחקה מנטל בתפקיד גברת שיימן בסרטה של ברברה סטרייסנד "ינטל". ב-2011 השתתפה באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" בדמות אימו של קולין פישוויק.
מנטל נפטרה באוגוסט 2023 בגיל 97.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1964–1965 |  | Emergency-Ward 10 | גברת קוקס | סדרת טלוויזיה |
| 1965 |  | BBC Play of the Month | גברת פלצ'ר | בפרק "Passage to India" |
| 1967 |  | Uncle Charles | אשה אמריקאית | בפרק "Mrs Philipe Is Hurt" |
| 1967 |  | Privilege | מיס קרופורד |  |
| 1975 | כל היצורים גדולים כקטנים | All Creatures Great and Small | גברת סיטון | סרט טלוויזיה |
| 1976 | הדוכסית מרחוב דיוק | The Duchess of Duke Street | גברת קצ'פול |  |
| 1979 | בלאק ג'ק | Black Jack | גברת קרטר |  |
| 1979 |  | Secret Orchards | הדודה באני |  |
| 1980 | גאווה ודעה קדומה | Pride and Prejudice | גברת ריינולדס | מיני-סדרה |
| 1980 |  | Ladykillers | גברת וילר | בפרק "Killing Mice" |
| 1981 | אהובת הקצין הצרפתי | The French Lieutenant's Woman | אשה ברכבת |  |
| 1983 | ינטל | Yentl | גברת שיימן |  |
| 1983 |  | St. Ursula's in Danger | גברת קאולי | סרט טלוויזיה |
| 1984 | צ'ארלי | Charlie | מגי | מיני-סדרה |
| 1985 |  | Star Quality: Bon Voyage | גברת טייטלבאום | סרט טלוויזיה |
| 1990 |  | Mountains of the Moon | גברת ספיק |  |
| 1990–2000 | רגל אחת בקבר | One Foot in the Grave | גברת וורבויס | סדרת טלוויזיה |
| 1991 |  | Stanley and the Women | ליידי ביילי | מיני-סדרה |
| 1992 | לאבג'וי | Lovejoy | ורה | בפרק "Angel Trousers" |
| 1992 |  | Sam Saturday | ריטה סטרן | סדרת טלוויזיה |
| 1992 | בטבעת החנק | The Turn of the Screw | דורין |  |
| 1992 |  | The Secret Agent | גברת וולר | סדרת טלוויזיה |
| 1994 |  | A Man You Don't Meet Every Day | גברת נורטון |  |
| 1996 | אהבה במלחמה | In Love and War | אמיליה |  |
| 1996 |  | The Wild House | סבתא | סדרת טלוויזיה |
| 1997 |  | Chalk | ד"ר אלינור גילספי | בפרק "The Star Pupil" |
| 2002 | חדר מיון | Casualty | ריני ויינוורייט | בפרק "Memories" |
| 2004 | סוזי גולד | Suzie Gold | חברה של ננה |  |
| 2004 | דוק מרטין | Doc Martin | מריאן ווקר | בפרק "Gentlemen Prefer" |
| 2005 | הנוכלים | Hustle | אן פוסטר | בפרק "The Lesson" |
| 2005 |  | Twenty Thousand Streets Under the Sky | מריון צ'ינפורד | מיני-סדרה |
| 2005 | מרק אהבה | Love Soup | מייביס בלדסו | בפרק "The Reflecting Pool" |
| 2006 | סקופ | Scoop |  |  |
| 2006–2008 |  | Clatterford | קוויני | סדרת טלוויזיה |
| 2007 | הרפתקאות שרה ג'יין | The Sarah Jane Adventures | גברת רנדל | בפרק "Eye of the Gorgon" |
| 2007 | הולבי בלו | Holby Blue | מורין ג'סופ | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 | הולבי סיטי | Holby City | סימון מנסטיין | בפרק "Smoke and Mirrors" |
| 2009 |  | The Queen | המלכה האם | בפרק "The Enemy Within" |
| 2010 | ג'ונתן קריק | Jonathan Creek | גברת גנטרי | בפרק "The Judas Tree" |
| 2010 | דירק ג'נטלי | Dirk Gently | רות' ג'ורדן | בפרק פיילוט |
| 2010–2011 | קולוניישן סטריט | Coronation Street | ג'וי פישוויק | סדרת טלוויזיה |
| 2011 | פריחה מאוחרת | Late Bloomers | נורה |  |
| 2011 | המשפחה שלי | My Family | ליליאן | בפרק "Harper V Harper" |
| 2012 |  | The Owner | פליסיטי |  |
| 2013 |  | Fire Horse | אדה | סרט קצר |
| 2013–2014 | החקיין | The Mimic | סבתא של מרטין |  |
| 2015 | רופאים | Doctors | גברת מרים | בפרק "Mrs Waverly's Winnings" |
| 2015 | המפקח לואיס | Inspector Lewis | ג'ואן | בפרק "One for Sorrow" |
הערות שוליים

↑  Webber, Richard (2006). The Complete One Foot in the Grave. London: Orion. p. 48; ISBN 0-7528-7357-1.
↑  How we made One Foot in the Grave, Interviews by Andrew Dickson, 25 August 2015
↑  "The Laurence Olivier Awards: Full List of Winners, 1976-2008" (PDF). The Society of London Theatre. 2008. נבדק ב-28 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kilkelly, Daniel (27 באוקטובר 2010). "'One Foot in the Grave' star joins Corrie". Digital Spy. נבדק ב-28 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lynch, Niamh (9 באוגוסט 2023). "Doreen Mantle: One Foot In The Grave actress dies aged 97". Sky News. נבדק ב-9 באוגוסט 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5280058  BnF: cb16566638w (data)  GND: 1043033076  ISNI: 0000 0003 6045 5464  NKC: pna2005274612  VIAF: 222464486   WorldCat (עם VIAF): 222464486
גן חיים

| --- | --- |
מבני ציבור בגן חייםמבני ציבור בגן חיים
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: דרום השרון
גובה ממוצע: ‎60 מטר
תאריך ייסוד: 1935
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 818 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.9% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) גן חיים(למפת נתניה רגילה) גן חיים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן חיים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן חיים32°11′42″N 34°54′21″E﻿ / ﻿32.1950559952199°N 34.9058015755577°E﻿ / 32.1950559952199; 34.9058015755577  heמפת היישובים של מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) באדום - גן חיים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

גַּן חַיִּים הוא מושב באזור השרון, ליד העיר כפר סבא, השייך למועצה אזורית דרום השרון. שטחו משתרע על פני כ-1,500 דונם, היישוב הוקם בשנת 1935 ונקרא על שמו של חיים ויצמן.
היסטוריה > פרדס גן חיים

בשנת 1927 התארגנה קבוצת משקיעים יהודים מניו אינגלנד בראשות מקס שולמן שחברו לאלפרד מונד ואשר פירס, ביוזמת חיים ויצמן, ורכשה 1,500 דונם לצורך הקמת פרדס גן חיים. הנטיעות במקום החלו בשנת 1928 והתבצעו בשיטה של נטיעה על כנות ישירות בפרדס. בעת הנטיעה נטעו עצים במרחקים של חמישה מטרים זה מזה, 40 עצים לדונם. המנהל הראשון של הפרדס היה משה נלסון. הקמת פרדס גן חיים התפרסם בהרחבה בעולם היהודי וגרר אחריו השקעות נוספות של יהודים בארץ ישראל.
בפרדס הועסקו פועלים, חלקם התגוררו במקום והשאר הגיעו לעבודה מדי יום מכפר סבא. בזמן מאורעות תרפ"ט נתבקשו הפועלים לעזוב את המקום על ידי קצין ממשטרת טולכרם, אך הם סירבו והתברר שהדרישה לא הייתה על דעת השלטונות. עם זאת, המקום סבל מגנבות בזמן המאורעות. בספטמבר 1930 היו בגן חיים 1500 דונם נטועים, בהם טיפלו כ-100 עובדים ועוד 300 דונם היו בשלבי הכשרה לנטיעה. על פי התוכנית הייתה כוונה להגיע ל-3000 דונם שנטעו בחלקות של 10 דונם כל אחת לצורך מכירה למתיישבים. בפרדס התארגנה היוזמה הראשונה בארץ ישראל של ביטוח אבטלה, כאשר העובדים קבעו ביניהם סיוע של אלו שהשיגו עבודה בעונות המתות לאלו שלא מצאו עבודה.
הפרדס הצליח יפה ונשא רווחים. בשנת 1934–1935 הוציא הפרדס 20,618 תיבות פרי. לאחר כ-20 שנה דולל הפרדס ל-20 עצים לדונם בגלל גידול העצים.
במפקד הבריטי שנערך בשנת 1931 נמנו במושב 99 נפשות: 61 גברים ו-38 נשים, כולם יהודים, למעט זוג מוסלמי. הם התגוררו ב-32 בתים.