תא הפיקוד והשירות של החללית אפולו
תא הפיקוד (CM) > סידור פנים התא

חלקו המדוחס של תא הפיקוד היה תא המגורים היחיד של האסטרונאוטים. נפחו היה 5.9 מטרים מעוקבים והכיל את לוחות הבקרה הראשיים, את מושבי הצוות, מערכות ניווט והנחיה (GNC), תאי מזון וציוד, את מערכת הטיפול בפסולת ואת תעלת העגינה.
לוח הבקרה הראשי השתרע על חלקו הקדמי של תא הפיקוד בצורת חצי־סהר, אורכו היה כמעט 2.1 מטרים ורוחבו היה 0.9 מטר. לוח הבקרה הראשי התחלק לשלושה חלקים שכל אחד מהם הכיל את הכפתורים והצגים שבהם נעזר איש הצוות שישב מול אותו חלק. לוח הבקרה של מפקד המשימה (שהיה בצד שמאל) כלל את צגי המהירות, היחס, הגובה, בקרת הטיסה הראשית ואת צג גישת מנחה הטיסה (FDAI).
טייס תא הפיקוד שימש כנווט, ולכן לוח הבקרה שלו (במרכז) כלל את צג מחשב ההנחיה והניווט (AGC), צג ההתראות והאזהרות, שעון המשימה, בקרי מערכת ההנעה של תא השירות (SPS) ומערכת בקרת הגישה (RCS) ואת בקרי מערכת קיום החיים.
טייס רכב הנחיתה הירחי שימש כמהנדס מערכות, ולכן לוח הבקרה שלו (בצד ימין) כלל את מתגי השליטה ואת מוני תאי הדלק, צגי הסוללות והחשמל וצגי התקשורת.
מצדדיו של לוח הבקרה הראשי היו עוד מספר לוחות בקרה קטנים יותר. מצידו השמאלי היו את בקרי השמע ומבטחים חשמליים. הלוח מצידו הימני היה די דומה ללוח הבקרה מצידו השמאלי אך נוספו עליו כמה מתגים של מערכת קיום החיים. בסך הכל, כל לוחות הבקרה של תא הפיקוד כללו 24 מכשירים (כגון גירוסקופ וכדומה), 566 מתגים, 40 צגים ו־71 נורות.
שלושת מושבי הצוות נבנו מצינורות פלדה חלולים שצופו בבד חסין אש הנקרא "ארמלון". משענות הרגליים של שני המושבים החיצוניים יכלו להתכוון למגוון גדול של תנוחות ומשענת הגב של המושב האמצעי יכלה להתנתק ממקומה ולהיות מונחת על הקיר האחורי. שני בקרי יד ששלטו על הסיבוב והתזוזה הקווית של ה־CSM הותקנו על משענות הידיים של המושב השמאלי. איש הצוות שהשתמש בבקר התזוזה הקווית של ה־CSM היה איש הצוות שביצע את תמרון העגינה ב־LM (בדרך כלל זה היה טייס ה־CM). למושב האמצעי והימני היו בקרי סיבוב זהים. המושבים נתמכו על ידי 8 בולמי זעזועים שנועדו להחליש את הפגיעה במים ובמצב חירום - את השפעת הפגיעה ביבשה.
חלל התא חולק לשישה אגפי ציוד:
אגף הציוד התחתון הכיל את מחשב ההנחיה והניווט, הסקסטנט, הטלסקופ, היחידה למדידות אינרציאליות שסיפקה מידע על המהירות, על המיקום היחסי ועל כוחות המשיכה שפעלו על החללית; מערכות איתות שונות שעזרו למרכז הבקרה בכדור הארץ לתקשר עם חללית; ציוד רפואי, מקום השקעים לחיבורי התקשורת, מגבר לגלי רדיו בתדר S וכו'. בקר סיבוב נוסף היה מוצמד לקיר האגף כדי שטייס ה־CM או הנווט יוכל במידת הצורך לסובב את החללית בזמן שהסתכל בטלסקופ כדי למצוא כוכבים בשביל לבצע מדידות ניווט עם הסקסטנט. אגף זה סיפק כמות משמעותית של מקום עבור האסטרונאוטים כדי לנוע בחללית, בניגוד לתנאי הצפיפות שהיו בחלליות הקודמות מרקורי וג'מיני.
אגף הציוד הקדמי שמאלי הכיל ארבעה תאים לאחסון מזון, מחליף החום של התא, מחבר חליפת הלחץ, אספקת מים ראויים לשתייה ואת עינית טלסקופ הניווט וההדרכה.
אגף הציוד הקדמי ימני הכיל שני מכלים שאחסונו את ערכות ההישרדות, ערכת כרטיסי נתונים ושאר ציוד המשמש לתיעוד המשימה.
אגף הציוד האמצעי שמאלי הכיל מכל חמצן, את מערכת אספקת המים, אספקת מזון, בקרי השסתום לשחרור הלחץ בתא וחבילת ה־ECS.
אגף הציוד האמצעי ימני הכיל את ערכות הציוד הרפואי, מערכת הטיפול בפסולת, מזון וציוד היגייני ותא לאחסון הפסולת.
אגף האחסון האחורי שהיה מאחורי מושבי הצוות הכיל ציוד למצלמת ה־70 מ"מ, בגדים לאסטרונאוטים, ערכות מכשור, שקיות אחסון, מטף לכיבוי אש, סופג הפחמן דו־חמצני, ערכות לתחזוק חליפות החלל, ציוד למצלמת ה־16 מ"מ ומכל דוגמיות קרקע הירח.
ל־CM היו חמישה חלונות. שטחם של שני החלונות הצדדיים שהיו ליד המושב הימני והשמאלי היה 33 סמ"ר. שטחם של שני חלונות המפגש המשולשים שהיו בקדמת ה־CM היה 336.6, שסייעו למפגש ולעגינה עם ה־LM. קוטרו של חלון הפתח שהיה נמצא מעל המושב האמצעי היה 27 ס"מ. כל חלון הורכב משלוש שמשות זכוכית עבות. שתי השמשות הפנימיות היו עשויות מאלומינוסיליקט ששמר על הלחץ הפנימי בתוך התא. השמשה החיצונית שהייתה עשויה מסגסוגת של סיליקה שימשה כמגן פסולת חללית וגם כחלק ממגן החום. לכל חלון היה ציפוי נוגד החזרה וציפוי מחזיר אור כחול־אדום על השמשה הפנימית.