stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאיר לפיד
פוליטיקה > ראש האופוזיציה

ב-27 במאי 2020 לאחר כינון ממשלת ישראל השלושים וחמש, הפך לפיד לראש האופוזיציה. כהונתו כראש האופוזיציה עמדה בסימן התנגדותו הנחרצת לממשלת נתניהו-גנץ. נוצר נתק ממושך בינו לבני גנץ, שהיה שותפו בעבר הלא רחוק, ולפיד אף התנצל בפני האנשים אותם שכנע להצביע לגנץ וגבי אשכנזי. לפיד קבל על התיקונים בחוק יסוד: הממשלה שנועדו לאפשר ממשלת חילופים, ולהגדיל את מספר חבריה באופן "מוגזם" ו"חסר פרופורציות". בנאומו הראשון כראש האופוזיציה תקף לפיד כאמור את ממשלת נתניהו-גנץ, וקבע כי משכן הכנסת איבד את אמונם של אזרחי ישראל.
בהתאם לחוק ולנוהג, לפיד כראש האופוזיציה פגש מעת לעת את ראש הממשלה והרמטכ"ל לקבלת עדכונים. לפיד סירב לקבל מכונית משוריינת לצורך אבטחתו כראש האופוזיציה. בשיא מגפת הקורונה בישראל, ביולי 2020, גרס לפיד כי לממשלה "אין זכות קיום" ומתח ביקורת על האופן בו נוהל המשבר הכלכלי שנגרם כתוצאה מהמגפה. בתחילת אוגוסט התקוטטו נתניהו ולפיד מילולית במליאת הכנסת במסגרת דיון שיזמו חברי האופוזיציה בנושא "קריסת השירותים החברתיים". באותו החודש התעמתו פעם נוספת, הפעם בדיון על חקיקה שתמנע מנאשם בפלילים להרכיב ממשלה, בו התריס לפיד בפני נתניהו כי לו היה מקשיב לאביו, בנציון נתניהו, לא היה עומד לדין. ראש האופוזיציה לפיד התעמת פעמים רבות נוספות עם נתניהו והרבה לכנות אותו כ"מנותק" ו"מושחת".
ב-13 בספטמבר 2020 עם החלטת הממשלה להטיל סגר נוסף על מדינת ישראל למשך שלושה שבועות בגין מגפת הקורונה, תקף לפיד את נתניהו וקרא לו להתפטר באופן מידי. בסוף 2020, כאשר ממשלת נתניהו-גנץ מטה לנפול, הוסר הנתק בין לפיד לגנץ וגורמים ביש עתיד – תל"ם החלו לתאם מהלכים עם אנשי כחול לבן לפיזור הכנסת ה-23. תמיכתו בהקדמת הבחירות עמדה בניגוד לקריאתו באוקטובר כי אין צורך בבחירות נוספות, וכי ניתן להקים ממשלה אחרת במסגרת הכנסת ה-23.
פוליטיקה > ראש ממשלת ישראל

לפיד התמנה לתפקיד ראש ממשלת ישראל הארבעה עשר ב-1 ביולי 2022, לאחר קבלת חוק התפזרות הכנסת העשרים וארבע וקביעת מועד הבחירות לכנסת העשרים וחמש ב-1 בנובמבר במקביל המשיך לכהן כשר החוץ.
לאחר מינויו לראשות הממשלה, ביקר לפיד בצרפת, שם נפגש עם נשיא צרפת, עמנואל מקרון. הוא שוחח טלפונית עם מנהיגים אזוריים – נשיא טורקיה ארדואן, עבדאללה השני, מלך ירדן, נשיא מצרים א-סיסי ויו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס – ואירח את נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בביקורו בישראל. במסגרת הביקור נחתמה הצהרת ירושלים, שבה התחייב הנשיא ביידן שארצות הברית לא תאפשר לאיראן השגת נשק גרעיני.
ב-16 ביולי לאחר תקופה של רגיעה יחסית בגזרת הדרום, נורו ארבע רקטות מרצועת עזה לעבר אשקלון. לאחר הפצצת חיל האוויר באתר תת-קרקעי לייצור רקטות בתוך הרצועה, פרסם לפיד הצהרת מדיניות ראשונה בנושא מאז נתמנה לראש ממשלה, "על כל ירי ובלון תבערה – אנחנו נגיב מהר ובלי היסוס". בתחילת אוגוסט נעצר באסם א-סעדי, מנהיג הג'יהאד האיסלאמי בג'נין. לאחר כמה ימי כוננות בשל התראה לפיגוע נקם מרצועת עזה, ב-5 באוגוסט יזמה ישראל את מבצע עלות השחר.
ב-18 ביולי הודיעו שרי החוץ של מדינות האיחוד האירופאי על חידוש הכינוס השנתי בין שר החוץ של ישראל לאלו של מדינות האיחוד האירופי, כפי שסוכם בהסכם האסוציאציה מ־1995.
ב-27 ביולי נפגש עם מלך ירדן עבדאללה השני בארמונו בעמאן ועם שר החוץ הירדני איימן א-ספדי. הייתה זו הפגישה הפומבית הראשונה של מלך ירדן עם ראש ממשלת ישראל מאז 2018.
בספטמבר 2022 עסק במשבר המתמחים שדרשו את קיצור התורנויות ל-16 שעות, והוקצו תקציבים שתוכננו לאפשר את יישום המתווה שסוכם בתוך שנה.
ב-13 באוקטובר 2022 השתתף בספיישל הטלוויזיוני "מחווה לדנה אינטרנשיונל", ששודר לרגל ציון 20 שנה לארגון הנוער הגאה (איגי) ולקריירה המוזיקלית של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל והיה לראש הממשלה הראשון בהיסטוריה של מדינת ישראל שהשתתף באירוע להט"ב רשמי. ב-27 באוקטובר 2022 חתם על הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון. סמכותה של הממשלה לחתום על הסכם זה ללא אישור הכנסת טרם הבחירות הועמדה בסימן שאלה, נידחו עתירות בנושא בבג"ץ.
בבחירות לכנסת העשרים וחמש קיבלה מפלגתו של לפיד 24 מנדטים. גוש תומכי בנימין נתניהו זכה ברוב של 64 מנדטים בכנסת והקים ממשלה.
פוליטיקה > כהונה שנייה כראש האופוזיציה

עם הקמת הממשלה השלושים ושבע, התמנה לפיד בשנית לתפקיד ראש האופוזיציה. לפיד הביע תמיכה במחאה נגד הרפורמה המשפטית, ובמיוחד סביב מה שהגדיר כ"המהפכה המשפטית" ואף משטרית. בסוף מרץ החלו שיחות פשרה בבית הנשיא. עם זאת, בעקבות מה שראה כתרגיל פוליטי של נתניהו בנוגע למינוי נציגים לוועדה למינוי שופטים, ב-14 ביוני הורה על הפסקת ההשתתפות סיעתו בשיחות.
ממשל ביידן עסק במאמץ דיפלומטי רחב לנורמליזציה בין ישראל לערב הסעודית. לפי הפרסומים עלתה האפשרות שבמסגרת הסכם תתאפשר תוכנית גרעין אזרחית, דבר שעורר את התנגדותו של לפיד.
בעקבות פתיחת מלחמת חרבות ברזל, אמר לראש הממשלה בנימין נתניהו שהוא מוכן להצטרף לממשלת חירום מקצועית מצומצמת שתנהל את המערכה. בריאיון שנתן ביום ה-40 למלחמה קרא להדחתו המידית של נתניהו מראשות הממשלה, ואמר שיסכים להצטרף לממשלה תחת מועמד אחר מהליכוד.
במהלך המלחמה, הציג תוכנית לעתידה של רצועת עזה, בטווח הזמן הקצר והבינוני. המטרות (מיטוט שלטון חמאס, השבת החטופים, השבת הביטחון ליישובי הגבול) היו זהות למטרות הממשלה. תוכנית זו כללה מנגנון שיתוף פעולה בין-לאומי בלוויית ארצות הברית לחנק כלכלי של חמאס, נוסף על הפעילות הצבאית שהתבצעה. לאחר המלחמה, ישראל תתייחס לעזה כשטח B, ותמשיך להיכנס צבאית כדי להגיע, אידיאלית, לפירוז הרצועה. כח רב-לאומי בהובלת ארצות הברית ובהשתתפות מדינות ערב המתונות (ללא טורקיה וקטר) יעסוק בשיקום הרצועה; אונר"א תיסגר ולא תורשה לפעול. לאחר השלב הזה, התוכנית מאפשרת שהרשות הפלסטינית "תיטול חלק בניהול החיים בעזה, אולם רק בתנאי שתופעל תוכנית דה-רדיקליזציה נרחבת ברש"פ, שתכלול יצירת מערכת ביטחון אפקטיבית, חינוך נגד הסתה והפסקת התשלום למחבלים". לאחר חילופי הממשל בארצות הברית, הציג לאמריקאים תכנית שבמרכזה העברת רצועת עזה לאחריותה של מצרים למשך 15 שנה בתמורה למחיקת החוב החיצוני של מצרים שעמד על 155 מיליארד דולר. השליטה תוגדר כ"חסות" כדי להעביר את עזה לרשות הפלסטינית אחרי תהליך של רפורמה והפחתת הקיצוניות, עם מדדים מדידים.
תפקידיו העיקריים

| כנסת | ממשלה | תפקיד | סיעה | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הכנסת התשע עשרה | הממשלה השלושים ושלוש |  שר האוצר | יש עתיד | 2013–2015 |
| הכנסת העשרים | לא כיהן בממשלה | חבר כנסת | יש עתיד | 2015–2019 |
| הכנסת העשרים ואחת | לא כיהן בממשלה | חבר כנסת | כחול לבן | 2019 |
| הכנסת העשרים ושתיים | לא כיהן בממשלה | חבר כנסת | כחול לבן | 2019–2020 |
| הכנסת העשרים ושלוש | לא כיהן בממשלה | ראש האופוזיציה | כחול לבן, יש עתיד – תל"ם | 2020–2021 |
| הכנסת העשרים וארבע | הממשלה השלושים ושש |  ראש הממשלה החלופי (כשנה; 13 ביוני 2021 – 30 ביוני 2022)  ראש הממשלה (כחצי־שנה; 1 ביולי 2022 – 29 בדצמבר 2022)  שר החוץ (כלל קדנציית הקואליציה; 13 ביוני 2021 – 29 בדצמבר 2022) | יש עתיד | 2021–2022 |
| הכנסת העשרים וחמש | לא כיהן בממשלה | ראש האופוזיציה | יש עתיד | 2022–הווה |
עמדותיו > מדיני-ביטחוני

לפיד הצהיר כי הוא תומך בחידוש המשא ומתן בין ישראל לרשות הפלסטינית. מצע מפלגתו בשנת 2013 קרא למתווה של שתי מדינות לשני עמים, תוך שמירה על גושי ההתיישבות הגדולים, על ירושלים המאוחדת כבירת ישראל, התנגדות להחזרת רמת הגולן לסוריה והבטחת שמירה על ביטחון ישראל. בינואר 2013 הודיע כי לא יצטרף לקבינט שיבלום שיחות שלום עם הרשות הפלסטינית. הוא הוסיף כי סיפוח ללא הקמת מדינה פלסטינית במסגרת הסכם שלום, תסכן את צביונה היהודי של מדינת ישראל. כחלק מהסכם שלום עתידי, אמר כי הפלסטינים יצטרכו להכיר בכך שגושי ההתיישבות הכוללים את אריאל, גוש עציון ומעלה אדומים יישארו כחלק משטחי מדינת ישראל. לפיד האשים את הצד הפלסטיני בקיפאון בתהליך השלום הישראלי-פלסטיני, והוסיף לדבריו כי "לא בטוח שהם כעם מוכנים לעשות איתנו שלום", ושאיננו אפשרי כל עוד יש ארגוני טרור פלסטיני וירי טילים, אך דוחה את הגישה כי הסכם שלום איננו מציאותי בטווח הרחוק.
לפיד מתנגד של תנועת החרם על ישראל, BDS. הוא התבטא נגד מה שלדעתו הוא הטיה של האו"ם נגד ישראל מאז הקמת אונר"א בשנת 1950, המשרתת רק פליטים פלסטינים ומעניקה להם מעמד פליט בירושה, כך שמספרם התרחב מכ-750,000 לחמישה מיליון, ומאשים את ארגון החינוך אונסק"ו ב"מחיקת ההיסטוריה היהודית".
עמדותיו > דת ומדינה

ללפיד השקפת עולם ליברלית בנושאי דת ומדינה. הוא תומך בשאיפה להפרדת הדת מהמדינה והחלת נישואים אזרחיים, כולל נישואים חד-מיניים. בשנת 2013, כאשר מפלגתו הייתה חלק מן הקואליציה, ניסה להביא להפעלת תחבורה הציבורית בשבת באזורים חילוניים. לפיד תומך בביטול חוק המרכולים ובזכותה של כל רשות מקומית לקבוע את אופי השבת במרחב הציבורי שלה ובעד הכרה של כלל הזרמים הליברליים ביהדות, בהם הקונסרבטיביים והרפורמים. במרץ 2021 תמך בפסיקת בג"ץ אשר קבעה כי יש להכיר בגיורים רפורמיים וקונסרבטיביים לצורך חוק השבות באומרו: "ישראל צריכה להשוות באופן מלא את זכויות כל זרמי היהדות – אורתודוקסים, רפורמים וקונסרבטיביים".
עמדותיו > כלכלה וחברה

לפיד קורא לגיוס בני ישיבות לצה"ל או שירות לאומי ושילובם במשק העבודה. בשנת 2013 איים לפרק את הממשלה אם לא יוטלו על בני ישיבות שיסרבו להתגייס סנקציות פליליות, ועתר לבג"ץ על החלטתה בנושא פטור הגיוס לחרדים. הוא מגדיר את עמדותיו הכלכליות כתחרותיות בשוק חופשי ויזמות ותומך בהקטנת כוחם של הוועדים הגדולים בטענה כי "ההסתדרות לא יכולה לנהל את המדינה". במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע במרץ 2021 הודיע לפיד כי מפלגתו תומכת בלגליזציית קנאביס במודל קולורדו.
חיים אישיים

באמצע שנות ה-80 נישא לתמר פרידמן, ולהם בן. ב-1990 נישא בשנית לצלמת העיתונות ליהיא מן, לימים סופרת ובעלת טור, ולהם שני ילדים משותפים, בן ובת שאובחנה כאוטיסטית. מתגוררים בשכונת רמת אביב ג' שבצפון תל אביב.
שכרו של לפיד כפרזנטור של בנק הפועלים בעשור הראשון של המאה ה-21 הוערך בכ-220 אלף דולר לשנה, שכרו כמגיש "אולפן שישי" הוערך בכ-100 אלף ש"ח בחודש, ושכרו ב"ידיעות אחרונות" הוערך בכ-35 אלף ש"ח בחודש. על פי הצהרת הון שפרסם לפיד בשנת 2015, הונו עמד על כ-10 מיליון ש"ח.על פי דירוג "פורבס ישראל", הונו של לפיד הוערך בתחילת 2019 בכ-25 מיליון ש"ח, מה שהפך אותו לשמיני בעושרו מבין חברי הכנסת העשרים.
לפיד בעל חגורה שחורה דאן 3 בקראטה, ומלבד עברית כשפת אם, לפיד דובר גם אנגלית וספרדית.
עץ משפחת לפיד

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |   |   |   |   |   |  דוד גלעדי  דוד גלעדי     |  דוד גלעדי  דוד גלעדי     |  דוד גלעדי  דוד גלעדי     |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |  טומי לפיד  טומי לפיד     |  טומי לפיד  טומי לפיד     |  טומי לפיד  טומי לפיד     |     |  שולמית לפיד  שולמית לפיד     |  שולמית לפיד  שולמית לפיד     |  שולמית לפיד  שולמית לפיד     |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |
|  יאיר לפיד  יאיר לפיד     |  יאיר לפיד  יאיר לפיד     |  יאיר לפיד  יאיר לפיד     |   |  ליהיא לפיד  ליהיא לפיד     |  ליהיא לפיד  ליהיא לפיד     |  ליהיא לפיד  ליהיא לפיד     |   |  דני רוט  דני רוט     |  דני רוט  דני רוט     |     |  מירב רוט  מירב רוט     |  מירב רוט  מירב רוט     |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  נטע רוט  נטע רוט     |  |  |  |  |  |
יצירותיו > ספרים

הראש הכפול: מותחן (הוצאת זמורה ביתן, 1989) (הספר בקטלוג ULI)
הצל של יואב: ספר ילדים (הוצאת זמורה ביתן, 1992) (הספר בקטלוג ULI)
הצגת יחיד: רומן (הוצאת כתר, 1993) (הספר בקטלוג ULI)
אלבי סיפור אבירים: ספר ילדים (הוצאת כתר, 1998)
החידה השישית: מותחן (הוצאת זמורה ביתן, 2001) (הספר בקטלוג ULI)
עומדים בטור: לקט טורי עיתונות (הוצאת ידיעות אחרונות, 2005)
האישה השנייה: מותחן (הוצאת זמורה ביתן, 2006)
שקיעה במוסקבה: מותחן פסיכולוגי (קשת הוצאה לאור, 2007)
הגיבורים שלי: ארבע הרצאות תנ"כיות (הוצאת משכל – ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2008)
זיכרונות אחרי מותי, סיפורו של יוסף (טומי) לפיד (הוצאת כתר, 2010)
שוב עומדים בטור (הוצאת ידיעות ספרים, 2011)
מסע אל העתיד (הוצאת ידיעות ספרים, 2017)
מלחמה וחלום, אוטוביוגרפיה (הוצאת כתר, 2024)
יצירותיו > תסריטים

החופש האחרון (1989)
שבט כהן (1991)
חדר מלחמה (2005)
יצירותיו > מחזה

הגיל הנכון לאהבה (הוצג בתיאטרון הקאמרי, 2007)
יצירותיו > משיריו

"הגבירה מול האגם"
"גרה בשינקין"
"לבכות"
"שיר אהובת הספן"
"הלך לנו החופש"
"צעיר לנצח" (תרגום לבוב דילן)
"כולנו אותו הדבר"
"פעם אחת בחיים"
שלום דומרני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוקטובר 1974 (בן 50) אשקלון
 מדינה:  ישראל
 ידוע בשל:  ראש ארגון פשיעה
 
שלום דומרני (נולד ב־1974) הוא פושע ישראלי המוגדר על ידי משטרת ישראל כראש ארגון פשיעה ארצי שמרכזו בדרום ישראל, ונחשב יעד מרכזי של משטרת ישראל.
ביוגרפיה

דומרני נולד בשכונת שמשון, באשקלון לאיריס וזכריה. אביו ניהל את מרכז "טוהר" לגמילה מסמים. דומרני לא השלים את לימודי התיכון ולא שירת בצה"ל.
פעילות פלילית > פרשת 8035 ("בלוק חוסם")

מבצע "בלוק חוסם" היה מבצע מיוחד של משטרת המחוז הדרומי ובלשי ימ"ר לכיש שהוביל לגל מעצרים בעולם התחתון, בהם גם ארגון הפשע של דומרני, במסגרתו נעצרו 29 מאנשיו, וארגוניהם של העבריין עמוס לביא (רחובות) והעבריין יוסי אדרי (אשדוד).
ב-2015 הצליחה המשטרה לגייס עד מדינה נגד דומרני ששימש כמחסל מתוך צוותו הקרוב, והביא להגשת כתבי אישום נגד עשרות עבריינים בעבירות של רצח, ניסיון לרצח והחזקת אמצעי לחימה. נגד דומרני הוגש כתב אישום בגין שני ניסיונות רצח, אספקת אמצעי לחימה וקשירת קשר לביצוע פשע. במסגרת עסקת טיעון הוא הורשע, ונדון לשש שנות מאסר.
ב-4 באוקטובר 2021 שוחרר מהכלא, לאחר שריצה 6 שנות מאסר.
חיים אישיים

לדומרני שישה ילדים מאשתו הראשונה, עופרה, ושני בנים מאשתו השנייה, יסמין. עד למעצרו התגורר במושב עוצם, לאחר שחרורו באוקטובר 2021 חזר לגור באשקלון ובמאי 2022 עבר לגור בשדרות. בנו, ניסים "נינה", נורה ונפצע קשה במרץ 2022 במהלך ניסיון התנקשות בו, ונותר נכה לכל ימי חייו.
הערות שוליים

↑  אמיר זוהר, רביבו עוזב את ישראל בגלל "עונש הגליה" של בורר בעולם התחתון, באתר הארץ, 11 ביולי 2008
1 2  אבי אשכנזי, אחרי שבועיים: העבריין שלום דומרני יסגיר עצמו, באתר nrg‏, 4 בפברואר 2009
1 2  אמיר זוהר, טוני דומרני, באתר הארץ, 9 ביולי 2008
1 2  אמיר זוהר, טוני דומרני, באתר הארץ, 9 ביולי 2008
↑  גלעד גרוסמן ורמי שני‏, העליון הרשיע את רוצחי שקד שלחוב, באתר וואלה, 2 בדצמבר 2010
↑  אמיר זוהר, נדון להגליה: רביבו עוזב את ישראל בעקבות החלטה של בורר שלום דומרני, ראש ארגון פשע מאשקלון, באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2008
↑  עפרה אידלמן, שלום דומרני, הנחשב אחד מראשי ארגוני הפשע בארץ, מואשם בחבלה חמורה ובניסיון חטיפה של אבנר הררי, באתר הארץ, 19 בפברואר 2009
↑  החלטה על מעצר בית במסגרת תיק זה, אתר psika.net
↑  הארץ, שירות "", הסדר טיעון לשלום דומרני: רק 10 חודשי מאסר, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2009
↑  הארץ, תומר זרחין, שירות "", המשטרה עצרה את שלום דומרני ו-14 מאנשיו, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2009
↑  רועי ברגמן, חן מענית, ‏מי ומי בפרשת רציו ובכירי העולם התחתון, באתר גלובס, 15 בספטמבר 2010
↑  תומר זרחין, 6 עצורים נוספים בפרשת הסחיטה בשוק הגז בדרום, באתר הארץ, 2 במרץ 2011
↑  רועי ברגמן, חן מענית, ‏מי ומי בפרשת רציו ובכירי העולם התחתון, באתר גלובס, 15 בספטמבר 2010
↑  אלי סניור, מקורבי דומרני: "אף אחד לא ניסה לחסל אותו", באתר ynet, 9 באוקטובר 2012
↑  המשטרה עצרה את ראש ארגון הפשע שלום דומרני באתר ישראל היום
↑  כתב אישום ו-בקשה למעצר עד תום ההליכים כנגד דומרני, אתר Posta
1 2  שמוליק חדד, נעצרו חמישה חברים בארגון הפשע של דומרני, באתר ynet, 18 בנובמבר 2008
↑  שמוליק חדד, חשד: עבריינים השתלטו על מכירת קרטיבים, באתר ynet, 18 באוגוסט 2008
↑  חן מעניתצמרת פרנט, ‏חשד: עבריינים זייפו חשבוניות פיקטיביות בישראל במיליארד שקל, באתר גלובס, 21 בפברואר 2011
↑  אמיר זוהר, האיש של מופז ודומרני באשקלון, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2008
↑  מתן צורי ואלי סניור, שלום דומרני ועשרות מאנשיו נעצרו בדרום, באתר ynet, 6 באוקטובר 2015
↑  מתן צורי, המחסל התחרט והפך לעד: כך קרס ארגון דומרני, באתר ynet, 29 באוקטובר 2015
↑  שמעון איפרגן, ‏הדרבי המדמם של הדרום: שלום דומרני נגד בני שלמה, באתר ‏מאקו‏, 27 בספטמבר 2019
↑  מתן צורי, רועי רובינשטיין, הארגון נחלש, אך הפשיעה בדרום עלולה להתחדש: שלום דומרני שוחרר מהכלא, באתר ynet, 4 באוקטובר 2021
↑  שמעון איפרגן, ‏פרופיל נמוך: החיים החדשים של נינה דומרני, באתר ‏מאקו‏, 24 בינואר 2020
↑  שמעון איפרגן, ‏סיעודי ומשותק בשתי רגליים: החיים החדשים של ניסים "נינה" דומרני בבית החולים, באתר ‏מאקו‏, 8 במאי 2022
סמדר ברנר

| --- | --- |

 לידה:  7 במרץ 1951  (בת 74) חיפה, ישראל
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל
 עיסוק:  שחקנית, במאית, זמרת
 פרופיל ב-IMDb
סמדר ברנר (יושבת שנייה משמאל) בלהקת פיקוד הצפון (ינואר 1971)
סמדר ברנר (נולדה ב-7 במרץ 1952) היא שחקנית קולנוע ישראלית, זמרת, במאית ואשת חינוך ישראלית, אשר טביעת האצבע שלה ניכרת בתעשיית הבידור הישראלית במשך עשרות שנים.ידועה בתפקידה כ"יפצ'וק" בסרט "הלהקה".
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

נולדה כסמדר אבניאל, וגדלה בחיפה, בת לרחל, ניצולת שואה, ולאב - בצלאל, יליד הארץ. שורשיה האמנותיים נטועים עמוק, שכן היא נכדתו של הצייר הידוע מרדכי אבניאל, אשר השפיע רבות על גישתה לחיים ולאמנות. בית ילדותה היה הומה אדם, מלא בדודים, דודות ובני דודים אשר מצאו בו מפלט לאחר השואה. ברנר זוקפת את הקריירה האמנותית שלה להוריה ואחיותיה, שתמכו בה לאורך כל הדרך.
ברנר גדלה בקריית בנימין, שם, על אף גילה הצעיר, הופיעה על הבמות המקומיות, שרה ורקדה, וחלמה על קריירה בתחום הבמה. משפחתה תמכה בשאיפותיה, אך גם הציבה בפניה אתגרים, כמו לימודים אינטנסיביים בבית הספר הריאלי, אליו עברה בכיתה ה'. על אף הפערים הכלכליים והחברתיים, סמדר ברנר, הצליחה להתבלט בזכות כישרונה, הכריזמה שלה, וחריצותה הבלתי מתפשרת. היא למדה ריקוד ופיתוח קול, ואף הייתה הסולנית בבית הספר הריאלי.
בגיל ההתבגרות, ברנר נמשכה לעולם הבמה. היא החלה להופיע בהצגות ומופעים, להופיע כזמרת ליווי של זמרת אמריקאית בסיבובי הופעות, וסומנה כהבטחה בתחום הריקוד. שאיפתה להיות בלרינה הובילה אותה להתקבל לאקדמיה המלכותית לבלט בלונדון, אך חלומה נגוז לאחר שהתברר כי היא נמוכה מכדי לעמוד בקריטריונים הנדרשים.
אולם רוחה האמנותית לא שככה, והיא המשיכה לטפח את כישורי השירה והמשחק. למרות ביקורת מצד גורמים שונים, אשר ניסו להניא אותה מדרכה, סמדר ברנר, נותרה נחושה להגשים את חלומותיה. אביו של חברה ללהקה, אייל ברטונוב - שלמה ברטונוב, שהיה מאבות התיאטרון הישראלי, שכנע אותה להמיר את לימודי הרפואה בלימודי תיאטרון.
ביוגרפיה > שירות צבאי ולימודים

לאחר סיום לימודיה התיכוניים, סמדר התגייסה לצה״ל והצטרפה ללהקת פיקוד הצפון. במהלך שירותה הצבאי, היא השתתפה בתוכניות בידור, שרה, רקדה וגילמה דמויות קומיות, תוך שהיא מבססת את מעמדה כאחת הכוכבות העולות של הלהקה. השתתפותה בפסטיבל הזמר העברי עם השיר "מתוק מתוק" של יגאל בשן ז"ל זיכתה אותה בחשיפה ארצית, והפכה אותה לשם מוכר בכל בית בישראל.
על אף ההצלחה, ברנר, לא נחה על שמריה. היא המשיכה לעבוד קשה, ללמוד ולהתפתח כאמנית, מתוך מטרה להגיע לפסגות חדשות. בתום שירותה הצבאי, היא החלה ללמוד תיאטרון באוניברסיטת תל אביב, שם העמיקה את הבנתה בתחום המשחק ורכשה כלים נוספים אשר סייעו לה להפוך לאמנית רב-תחומית מצליחה.
ביוגרפיה > קריירה

סמדר ברנר סללה לעצמה דרך מרשימה בתעשיית הבידור הישראלית, בהצגות תיאטרון של הקאמרי ותיאטרון חיפה, תוך שהיא מפגינה וירטואוזיות בתחומי המשחק, השירה והבימוי. לאחר סיום לימודי התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, היא החלה להופיע בהצגות תיאטרון רבות, וזכתה לשבחים על כישורי המשחק הוורסטיליים שלה.
פריצת הדרך הקולנועית שלה הגיעה בשנת 1978, כאשר גילמה את דמותה של "יפצ'וק" בסרט הקאלט ״הלהקה״, בבימויו של אבי נשר. תפקיד זה, אשר הפך אותה לאחת השחקניות המוכרות והאהובות בישראל, סימן את תחילתה של קריירה קולנועית ענפה. ברנר תיארה את החוויה כ"מטורפת" וציינה את האווירה המשפחתית בהפקה.
לאחר "הלהקה", ברנר המשיכה לבנות קריירה מגוונת בטלוויזיה ובקולנוע. היא השתתפה בסרטים ישראליים נוספים, כגון "דיזנגוף 99", "אדון ליאון" ו"הקרב על הוועד" (עם הגשש החיוור). בנוסף שיחקה בסדרות "התזמורת" (בבימויו של ג'וליאן שגרן) ו"שלמה המלך" (בבימויה שלדפנה אילת).
במהלך שנות ה-80, לאחר סיום מערכת יחסים אלימה עם בעלה הראשון דן ברנר, ממנה יצאה באומץ רב, סמדר העתיקה את מקום מגוריה לארצות הברית. היא השתתפה במספר סרטים אמריקאים, כגון ״המתופפת הקטנה״, ו״עד כאן״, ורכשה ניסיון בימתי וקולנועי נוסף.
במהלך שהותה בארצות הברית, הקימה ברנר תיאטרון ישראלי ותרמה לקהילה היהודית והישראלית המקומית, תוך שהיא מפתחת את כישוריה האמנותיים.
בשנת 2014, סמדר חזרה לישראל והתיישבה בעיר הולדתה חיפה. כיום, היא עוסקת בהדרכת משחק ובימוי לנוער ומבוגרים במרכז תרבות בחיפה הנקרא מועדון הביט, ומעבירה מסדנאותיה את הידע והניסיון העשירים שצברה במהלך הקריירה שלה.
ברנר ממשיכה להיות פעילה בתעשיית הטלוויזיה הישראלית. ב-2022, היא הופיעה במספר גדול של פרקים בעונה השנייה של הסדרה המצליחה "מנאייכ". ב-2023, ברנר הופיעה בסדרה "אבירם כץ" בערוץ כאן 11, ובשנת 2024, היא הצטלמה לתפקיד אורח בסדרה חדשה שמצטלמת בימים אלו לכאן 11.
ביוגרפיה > חיים אישיים

סמדר נישאה פעמיים. מנישואיה הראשונים, נולדה בתה, השחקנית שירלי ברנר , אשר מוכרת בזכות השתתפותה בסדרות טלוויזיה ישראליות (כמו "רמת אביב גימל'") וסרטים אמריקאים רבים. בתחילת שנות ה-90 נישאה בשנית לאיתי דישון, במהלך שהותה בארצות הברית, ממנו התגרשה בשנת 2008. היא סבתא לשתי נכדות, מילה ברנר  וג'וג'ו ברנר, המתגוררות בלוס אנג'לס ומככבות בהוליווד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1978 | הלהקה | יפצ'וק |  |
| 1979 | דיזנגוף 99 | מזכירת המנכ״ל |  |
| 1982 | אדון ליאון | רחל מרציאנו |  |
| 1986 | הקרב על הוועד | שכנה |  |
| 1987 | פוטו רומן | סימה |  |
| 1984 | המתופפת הקטנה (סרט) | טובי |  |
| 1987 | שלגיה (סרט) | תפקיד אורח |  |
| 1996 | Executive Decision | תפקיד אורח |  |
| 2002 | עד כאן (סרט) | מזכירת עורך הדין | לצד ג'ניפר לופז |
| 2022 | הקיר (2022) | האישה, האחות | סרט קצר בבימוי של יניב בועז |
| 2024 | פולינה | פולינה | סרט קצר בבימוי של שניר אוזנוביץ׳ לצד דודו פארוק |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם הסדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1974 | קומת גג קרקע | האישה | בבימוי אבי כהן (במאי)לצד אייל גפן |
| 1985 | התזמורת (סדרה) | תפקידים מרובים | סדרה בת עשרה פרקים ששודרה בערוץ הראשון, בבימוי של ג'וליאן שגרן |
| 1986 | שלמה המלך (סדרה) | דוחיפת | מאת דפנה אילת ע"פ חיים נחמן ביאליק. שודר בערוץ 1 לראשונה ב-1986. עם דורון תבורי, דב רייזר, גיל אלון, ריקי גל ועוד. |
| 1987-1992 | סיפורים לשעת לילה מאוחרת | עדת ראייה | פרק 3 ״מסדר זיהוי״ |
| 1994 | Affairs of the Heart | אשת עסקים | פיילוט לסדרה |
| 2006 | קרוב לוודאי (סדרת טלוויזיה) | תפקיד אורח |  |
| 2008 | פספוסים | אזרחית |  |
| 2008-2009 | המקום (סדרה) | אורחת במסעדה |  |
| 2022 | מנאייכ | ריקי שליין | עונה 2 |
| 2023 | אבירם כץ | שלומית ״הקילרית״ |  |
תיאטרון

| שנה | פרוייקט | תיאטרון | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1975 | אכזר מכול המלך | תיאטרון חיפה | רקדנית מצריה |  |
| 1976 | ציפור השלג | תיאטרון הילדים והנוער | ילדה |  |
| 1976 | מסע לילי | תיאטרון הילדים והנוער | רותי |  |
| 1978 | אגדה בחולות | תיאטרון חיפה | שמוליק, רקדנית | בשיתוף תאטרון מחול ענבל |
| 1982 | סיפורו של סוס | תיאטרון חיפה | סוס | אנסמבל |
| 1983 | תעלולי סקפן | הקאמרי | הייה סינט | מיוזיקל של מולייר |
| 1984 | חנות קטנה ומטריפה (מחזמר) | דשא בשנל | אודרי |  |
| 1986 | בנים גידלתי ורוממתי | תיאטרון אורות | הזונה | לצידם של דודו דותן וספי ריבלין |
| 1989 | עיגולנד | פסטיבל הצגות הילדים בחיפה | תפקיד ראשי |  |
| 1994 | אמי הגנרלית (מחזה) | Las palmas theater | פקידה פלוגתית | ארצות הברית |
| 2000 | סיפור משפחתי | Theater East | רות | ארצות הברית |
| 2002 | הסרפד של השכן | University of Judaism | אישה | תיאטרון ישראלי בארצות הברית |
| 2004 | האישה היהודייה | Theater East | אישה יהודייה | מחזה קצר של ברטולט ברכט, ארצות הברית |
| 2007 | קטעים | תיאטרון הסטודיו | תפקידים רבים | קטעים מחנוך לוין |
| 2007 | גלי חום(הצגה) | תיאטרון חיפה | הכוכבת | יוצרות: סמדר ברנר ואלונה טוראל |
| 2008 | ממשלת נשים (הצגה) | University of Judaism | כוכבת אופרה סבון | תיאטרון ישראלי בארצות הברית |
| 2008 | משחק הצללים | תיאטרון הסטודיו | אמא | תחרות מחזות קצרים |
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440837205171  MusicBrainz: 45a60151-4215-4b6c-ba39-96c13be16051  VIAF: 276148874425749621076   WorldCat (עם VIAF): 276148874425749621076 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רופרט מרדוק

| --- | --- |

רופרט מרדוק
 לידה:  11 במרץ 1931 (בן 93) מלבורן, אוסטרליה 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת אוקספורד  ווסטר קולג', אוקספורד  בית ספר גילונג 
 תקופת הפעילות:  1952–2023 (כ־71 שנים) 
 בן או בת זוג:  Anna Murdoch Mann (1967–1999) Patricia Booker (1956–1967) ג'רי הול (4 במרץ 2016–אוגוסט 2022) Wendi Murdoch (1999–2013) Elena Zhukova (2024–?) 
 צאצאים:  James Murdoch, Grace Helen Murdoch, Chloe Murdoch, לאכלן מרדוק, Elisabeth Murdoch, Prudence Murdoch 
 מספר צאצאים:  6 
 פרסים והוקרה:  מדליית בודלי (2002)  איש השנה של הפיננשל טיימס (1996)  פרס המהגרים הגדול (2007)  מפקד דרגה ראשונה במסדר הוורד הלבן של פינלנד (1985)  מדליית יובל המאה האוסטרלית (1 בינואר 2001)  חבר במסדר אוסטרליה (26 בינואר 1984)  אביר הצלב הגדול של מסדר הקדוש גרגוריוס 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  rupertmurdoch
 
מרדוק יחד עם נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי בבית הלבן, ב-1961
קית' רופרט מרדוק (באנגלית: Keith Rupert Murdoch; נולד ב-11 במרץ 1931) הוא מיליארדר אוסטרלי-אמריקאי. באמצעות חברת המדיה "ניוז קורפ", הוא הבעלים של מאות כלי תקשורת (עיתונים וערוצי טלוויזיה) ברחבי העולם, כולל בבריטניה (הטיימס, סאנדיי טיימס, הסאן), באוסטרליה (The Daily Telegraph, Herald Sun ו-The Australian), בארצות הברית (וול סטריט ג'ורנל והניו יורק פוסט), הוצאת הספרים הרפר קולינס וערוצי הטלוויזיה Sky News Australia ופוקס ניוז (באמצעות תאגיד פוקס). הוא היה גם הבעלים של קבוצת סקיי באירופה (עד 2018), ופוקס המאה ה-21 בארצות הברית (עד 2019).