stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארצות הברית במשחקים האולימפיים (1896–1948)
אולימפיאדת אמסטרדם (1928)

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) ירדו הישגי המשלחת האמריקנית ל-56 מדליות, מהן 22 מדליות זהב - מחצית ממה שהשיגו בפריז, וההישג הנמוך ביותר מאז 1900. אף על פי כן דורגה בראש טבלת המדליות, בפעם הרביעית ברציפות. המדליות הושגו בשבעה ענפים בלבד.
כמחצית מהמדליות הושגו באתלטיקה - 25 מדליות, מהן 9 מדליות זהב. לראשונה נערכו תחרויות אתלטיקה גם לנשים, ובטי רובינסון הייתה לאלופה האולימפית הראשונה בריצת 100 מטר. בנוסף, זכתה במדליית כסף עם נבחרת השליחות ל-100X4 מטר. באד האוזר שמר על תוארו בזריקת דיסקוס, אך בהדיפת כדור ברזל כלל לא התחרה, ואיבד את התואר לבן ארצו ג'ון קוק. ריי ברבוטי זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר, והיה שותף לזכייה הקבוצתית במדליית הזהב במירוץ השליחים ל-400X4 מטר. יתר זוכי מדליות הזהב היו אדוארד האם (קפיצה לרוחק), בוב קינג (קפיצה לגובה), סאבין קאר (קפיצה במוט) וארבעת הרצים ל-100X4 מטר. הרמן בריקס, שלימים פיתח קריירה כשחקן, בשם הבמה ברוס בנט, זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל.
בשחייה זכו האמריקנים ב-11 מדליות, בהן 6 מדליות זהב. ג'וני וייסמילר שמר על תוארו במשחה ל-100 מטר חופשי, וזכה במדליית זהב שנייה ברציפות גם במשחה השליחים ל-200X4 מטר חופשי. במשחה ל-400 מטר חופשי לא התחרה הפעם. חברו לנבחרת, ג'ורג' קויאץ' זכה במדליית הזהב במשחה ל-100 מטר גב. גם הנשים זכו במדליית הזהב במשחה השליחות ל-4X100 מטר חופשי, ושלוש מהן זכו גם במדליות במשחים האישיים: אלבינה אוסיפוביץ זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי, אלינור גראטי הייתה סגניתה באותו משחה, ומרתה נורליוס זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית הזהב במשחה ל-400 מטר. שחיין נוסף במשלחת, באסטר קראב, זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי. בדומה לווייסמילר ולבריקס, גם קראב היה בהמשך לשחקן, שגילם את דמותו של פלאש גורדון בסדרת סרטים. שלושתם גם גילמו בשלב זה או אחר את דמותו של טרזן (אף שווייסמילר הוא המזוהה ביותר עם הדמות).
בקפיצה למים זכו האמריקנים ב-9 מתוך 12 המדליות האפשריות, בהן כל ארבע מדליות הזהב. פיט דז'ראדן זכה בשתי מדליות הזהב לגברים, בקפיצות מ-3 ומ-10 מטר. אליזבת פינקסטון זכתה במדליית זהב בקפיצה מ-10 מטר והלן מיני הגיעה להישג דומה בקפיצה מ-3 מטר. ג'ורג'יה קולמן זכתה במדליית כסף בקפיצה מ-10 מטר ובמדליית ארד בקפיצה מ-3 מטר, ומייקל גליצן השיג תוצאה הפוכה - מדליית כסף בקפיצה מ-3 מטר ומדליית ארד בקפיצה מ-3 מטר. בחתירה זכו האמריקנים ב-5 מדליות, בהן שתי מדליות זהב. פול קוסטלו החליף בן-זוג במקצה הזוגות, וגם עם בן-זוגו החדש, צ'ארלס מקאילוויין, זכה במדליית זהב, השלישית ברציפות עבורו. גם במקצה השמיניות זכו החותרים במדליית זהב שלישית ברציפות. המתאבק אלי מוריסון זכה במדליית זהב במשקל נוצה בסגנון חופשי, ומדליות נוספות הושגו באיגרוף ובסיף. בענפי הכדור לא הצליחו הנבחרות האמריקניות לשחזר את הישגיהן. נבחרת הכדורגל רשמה את אחת התבוסות הגדולות בתולדותיה, 11-2 לנבחרת ארגנטינה, והודחה בסיבוב הראשון.
אולימפיאדת ברלין (1936)

לקראת אולימפיאדת ברלין (1936) נשמעו בוועד האולימפי האמריקני קולות שקראו להחרים את המשחקים, בטענה שההשתתפות תיתן לגיטימציה למשטר הנאצי. עם הבולטים בתומכים בחרם נמנו יושב ראש איגוד האתלטים החובבים, ג'רמיה מאהוני וארנסט ג'אנקה, שהיה חבר בוועד האולימפי הבינלאומי, והורחק ממנו לאחר שלקראת המשחקים קרא באופן פומבי לא לקיימם בגרמניה. מנגד, גילה נשיא הוועד האולימפי האמריקני, אייברי בראנדייג', התנגדות נחרצת לחרם, בנימוק שאין לערב פוליטיקה בספורט. בראנדייג' נסע לגרמניה ב-1934 כדי לברר את הטענות לאפליית יהודי גרמניה. מסקנתו, שהתבססה על שיחות עם בכירים בוועד האולימפי הגרמני ועל שיחות עם עסקני ספורט יהודית שנערכו בנוכחות אנשי הממשל, הייתה כי האתלטים היהודים אינם מופלים לרעה. הקונגרס היהודי האמריקאי הביע את התנגדותו לקיום המשחקים בגרמניה, בעוד שהעיתונות האפרו-אמריקאית גרסה כי ניצחונות של ספורטאים אפרו-אמריקאים במשחקים יסייעו בהפרכת תורת הגזע. בסופו של דבר התקבלה עמדתו של בראנדייג' (שהתגלה בהמשך כאוהד המשטר הנאצי) ואולם מספר ספורטאים יהודים החליטו שלא להצטרף למשלחת. בסופו של דבר כללה המשלחת האמריקנית 358 ספורטאים. הם זכו ב-56 מדליות, מהן 24 מדליות זהב, ודורגו במקום השני בטבלת המדליות, אחרי המארחת, גרמניה.
אולימפיאדת ברלין (1936) > אתלטיקה

הספורטאי המעוטר ביותר במשלחת האמריקנית היה האתלט ג'סי אוונס, שזכה בארבע מדליות זהב - בריצת 100 מטר, ריצת 200 מטר, קפיצה לרוחק וריצת השליחים ל-100X4 מטר. כשניצח בריצת 100 מטר הישווה את שיא העולם (10.3 שניות), בריצת 200 מטר קבע שיא עולם חדש (20.7 שניות), במירוץ השליחים היה שותף גם כן לשיא עולם חדש (39.8 שניות), ובקפיצה לרוחק קבע שיא אולימפי חדש (8.06 מ'). מעבר להישגים הספורטיביים, היו בניצחונותיו גם משמעויות סימבוליות. היטלר ראה במשחקים הזדמנות להוכיח את עליונות הגזע הארי, אך אוונס השחור, כמו גם אתלטים שחורים אחרים, ניצחו את יריביהם הגרמנים בכמה וכמה תחרויות. תחרות הקפיצה לרוחק סיפקה דרמה נוספת, כאשר בשלב המוקדמות נפסל אוונס בשני ניסיונותיו הראשונים, ועמד על סף הדחה. האתלט הגרמני לוץ לונג, שהתחרה נגדו, יעץ לו להתחיל את הקפיצה מנקודה אחרת, מה שסייע לאוונס להעפיל לגמר. בשלב הגמר גבר אוונס על לונג, אך האחרון השתתף בשמחתו. במשך שנים רווחה הטענה לפיה לאחר ניצחונו של אוונס עזב היטלר בזעם את האצטדיון האולימפי, אך טענה זו התבררה כשגויה. לאחר מותו של לונג, הוענקה לו מדליית פייר דה קוברטן, בשל הרוח הספורטיבית שגילה. אוונס ציין כי "נדרש ממנו אומץ רב להתיידד עמי לנגד עיניו של היטלר... גם אם תתיכו את כל המדליות והגביעים שזכיתי בהם, הם לא יגיעו לכדי הידידות בת 24 הקאראט בין לוץ לונג לביני". עם זאת, אוונס לא חסך ביקורת גם מהיחס לשחורים בארצו, ואמר "כשחזרתי למולדתי, לאחר כל הסיפורים על היטלר, עדיין לא יכולתי לשבת בקדמת האוטובוס; הייתי חייב ללכת לדלת האחורית. גם לא יכולתי לגור היכן שרציתי. אמנם לא הוזמנתי ללחוץ את ידו של היטלר, אך גם הנשיא בבית הלבן לא הזמין אותי".
זכיית נבחרת השליחים האמריקנית במדליית הזהב לוותה בטונים צורמים. זמן קצר לפני התחרות, הוחלפו שניים מהרצים, סאם סטולר ומרטי גליקמן באוונס ובראלף מטקאלף. הנימוק הרשמי להחלפה היה שהמשלחת הגרמנית עשתה זאת אף היא, והתעורר חשש כי אם אוונס ומטקאלף, המהירים יותר, לא ישתתפו במירוץ, הגרמנים ינצחו. ספקות באשר לנכונותו של נימוק זה התעוררו מיד, במיוחד כשהתברר כי המשלחת הגרמנית כלל לא החליפה רצים. סטולר עצמו רמז לסיבה האמיתית שהביאה להחלפתו, בטענה שמדובר ב"סיבות פוליטיות". אף שאין הוכחה חותכת לכך, הסברה הרווחת היא כי הסיבה האמיתית להחלפה נעוצה בכך שבראנדייג' לא רצה להביך את היטלר בכך ששני ספורטאים יהודים יעמדו על הפודיום, והורה על החלפתם. ב-1998 החליט יושב ראש הוועד האולימפי האמריקני, ויליאם הייד, להעניק לגליקמן ולסטולר (שנפטר בינתיים) לוח שעליו נכתב "במקום מדליות הזהב שהם לא זכו בהן". הייד ציין כי "יש ראיות ברורות לאנטישמיות".
כולל הישגיו של אוונס, זכו האתלטים בברלין ב-25 מדליות, מהן 14 מדליות זהב. הלן סטיבנס זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובמירוץ השליחות ל-100X4 מטר. גלן הרדין, שזכה בלוס אנג'לס במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות, שיפר את הישגו וזכה בברלין בזהב. גלן מוריס, שזכה במדליית הזהב בקרב עשר, היה לאלוף האולימפי הרביעי שפותח בקריירה קולנועית ומגלם במהלכה את דמותו של טרזן. יתר זוכי מדליות הזהב היו ארצ'י ויליאמס (ריצת 400 מטר), ג'ון וודראף (ריצת 800 מטר), פורסט טאונס (ריצת 110 מטר משוכות), קורנליוס ג'ונסון (קפיצה לגובה), ארל מדוז (קפיצה במוט) וקן קרפנטר (זריקת דיסקוס). ראלף מטקאלף, שזכה במדליית הזהב במירוץ השליחים זכה גם במדליית כסף בריצת 100 מטר, בפעם השנייה ברציפות.
אולימפיאדת ברלין (1936) > ענפים אחרים

בקפיצה למים זכו האמריקנים ב-10 מדליות, בהן כל ארבע מדליות הזהב. דורותי פוינטון שמרה על תוארה בקפיצה מ-10 מטר, וגם זכתה במדליית ארד בקפיצה מ-3 מטר, מקצה בו ניצחה מרג'ורי גסטרינג. מרשל ויין זכה במדליית זהב בקפיצה מ-10 מטר ובמדליית כסף בקפיצה מ-3 מטר. במקצה האחרון ניצח ריצ'רד דג'נר. בשחייה ירדו הישגי האמריקנים ל-8 מדליות, בהן שתי מדליות זהב. ג'ק מדיקה זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי (ואף קבע שיא אולימפי חדש, 4:44.5 דקות) ובמדליות כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי ובמשחה השליחים ל-200X4 מטר חופשי. אדולף קיפר קבע שיא אולימפי חדש כשניצח במשחה ל-100 מטר גב (1:05.9 דקות).
ארבעה מתאבקים אמריקאים זכו במדליות, אחד מהם, פרנק לואיס, זכה במדליית זהב (במשקל חצי-כבד). שמיניית החותרים האמריקאית המשיכה במסורת, וזכתה שוב במדליית הזהב. מרים המשקולות טוני טרלאזו זכה במדליית זהב במשקל נוצה. ספורטאים אמריקנים נוספים זכו במדליות באיגרוף, רכיבה וקרב חמש מודרני.
הכדורסל היה לראשונה לענף רשמי, ונבחרת ארצות הברית זכתה במדליית הזהב, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת קנדה 8-19. התוצאה הנמוכה נובעת מכך שהמשחק נערך תחת כיפת השמיים, במגרש עפר, ובגשם שוטף שהפך אותו לבוצי ומנע כל אפשרות לכדרר. את המדליות העניק ג'יימס נייסמית'. ביתר ענפי הכדור בהם התחרו נבחרות אמריקניות, הן הודחו בשלבי המוקדמות.
הערות שוליים

↑  באותה העת חולקו מדליות רק לזוכים בשני המקומות הראשונים (מדליית כסף לזוכה במקום הראשון ומדליית ארד לזוכה במקום השני), אך ברישומי הוועד האולימפי הבינלאומי בוצעו התאמות רטרואקטיביות למצב הנוהג כיום, לפיו הזוכה במקום הראשון מקבל מדליית זהב, השני מדליית כסף והשלישי מדליית ארד.
↑  אתר women golfers museum
↑  Adolf Hitler, Jesse Owens and the Olympics Myth of 1936
↑  Larry Schwartz, "Owens Pierced a Myth" באתר ESPN.
↑  Larry Schwartz, "Owens Pierced a Myth" באתר ESPN.
↑  מרטין גליקמן באתר יד לאיש הספורט היהודי
חברים במשלחת האמריקאית לאתונה. עומדים: אלרי קלארק, תומאס קרטיס ותומאס ברק; יושבים: ארתור בלייק, ג'ון פיין, המאמן ג'ון גראהם, סאמנר פיין וויליאם הויט
אלווין קריינזלין מדלג מעל משוכה בפריז
מרגרט אבוט - האלופה האולימפית הראשונה של ארצות הברית
שדה פרנסיס, במהלך אולימפיאדת סנט לואיס
ארצ'י האן מנצח בריצת 60 מטר
המתעמל ג'ורג' אייזר
רוכב האופניים מרקוס הרלי
ראלף רוז באולימפיאדת לונדון
ג'ון פלנגן באולימפיאדת לונדון
פלאט אדמס בתחרות הקפיצה לגובה מהמקום
ג'ים ת'ורפ
השחיין דיוק קהנמוקו
המתאגרף אדי איגן
מורגן טיילור
השחיינים ג'וני וייסמילר ודיוק קהנמוקו
אדוארד האם
ג'וני וייסמילר
ג'סי אוונס עומד על הפודיום באצטדיון האולימפי בברלין; מימינו לוץ לונג, מצדיע במועל יד
השחיין וולטר ריס
רביעיית החותרים האמריקאים בטקס חלוקת המדליות
גווידו ודוואטו

| --- | --- |
גווידו ודוואטו
גווידו ודוואטו
 לידה:  24 בדצמבר 1906 קרטו גואידי, ממלכת איטליה ממלכת איטליה
 פטירה:  2001 (בגיל 94 בערך)
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 השתייכות:   הצבא המלכותי האיטלקי  צבא איטליה
 תקופת הפעילות:  1927–1970 (כ־43 שנים)
 דרגה:   גנרלה די קורפו ד'ארמטה
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית גרנטיירי די סרדיניה מפקד הקורפוס ה-3 מפקד כוחות היבשה של בעלות הברית בדרום אירופה ראש מטה ההגנה
 פעולות ומבצעים
 המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  מדליית הנצחה למבצע הצבאי במזרח אפריקה  מדליית הצטיינות למתנדבי המבצע הצבאי במזרח אפריקה 1935-1936  Commemorative medal of the war period 1940-43  צלב ההצטיינות במלחמה  מדליית זהב לכבוד תקופת שירות ארוכה בצבא איטליה  Commemorative medal of the war of liberation  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
גווידו ודוואטו (באיטלקית: Guido Vedovato‏; 24 בדצמבר 1906 – 2001) היה גנרל איטלקי אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), בין השנים 1968–1970.
ודוואטו נולד בקרטו גואידי ב-24 בדצמבר 1906. ב-1927 הוא התגייס לצבא המלכותי האיטלקי. הוא השתתף במלחמה באתיופיה, ולאחר מכן השתתף בפלישה לצרפת והמלחמה נגד יוון. לאחר המלחמה, המשיך לשרת בצבא האיטלקי. הוא פיקד על דיוויזיית "גרנטיירי די סרדניה", הקורפוס ה-3, וכוחות היבשה של בעלות הברית בדרום אירופה. ב-24 בפברואר 1968 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 14 בינואר 1970.
ג'אנג דזוו-לין

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
גָ'אנְג דְזְווֹ-לין (בסינית: 张作霖; בפין-יין: Zhāng Zuòlín;‏ 1875 – 1928) היה איל מלחמה סיני שהיה מפקד מנצ'וריה בשנים 1916–1928. נודע כמשתף פעולה עם היפנים, אך נרצח על ידיהם בשנת 1928 כאשר התנגד לחלק מדרישותיהם.
ביוגרפיה

ג'אנג נולד בשנת 1875 למשפחה ענייה במחוז ליאונינג. כנער הוא נהג לצאת למסעות ציד ארנבות לצורך פרנסת משפחתו. הוא התגייס לצבא סין ונלחם במלחמת סין–יפן הראשונה. בהמשך הוא הקים לעצמו חבורת לוחמים אשר השתתפה כשכירי חרב במלחמת רוסיה–יפן, עבור שני הצדדים. בסוף ימיה של שושלת צ'ינג שולבה חבורתו של ג'אנג כיחידה בצבא סין. בשנת 1911, עם פרוץ התקוממות ווצ'אנג, הורה ג'אנג ל-3,500 מחייליו להשתלט על שן-יאנג, בירת מנצ'וריה. עם הקמת הרפובליקה הסינית, מונה מפקד למנצ'וריה, אולם בפועל השליטה הייתה בידי ג'אנג. בשנת 1915 מונה מפקד אחר לאזור, וג'אנג קיבל הוראה לעבור למחוז חוביי; אולם הוא סירב למלא את ההוראה, ובאפריל 1916 הוא מונה רשמית על ידי שלטונות סין למפקד הצבאי והאזרחי של מחוז ליאונינג. לקראת סוף 1916 הצהירה יחידת הצבא בחיילונגג'יאנג נאמנות בפני ג'אנג, ובשנת 1918 הצהירה גם ג'ילין נאמנות בפניו, ובכך הוא נהיה שליט של כלל מנצ'וריה. על עידן שלטונו נאמר בידי פקידי חוץ מאירופה ואמריקה כי ג'אנג היה דיקטטור שנהנה משיא השיאים של מהעושר והקידמה המערבית בעוד אנשיו מתו ברעב. לאורך שלטונו הוא שינה צדדים פעמים רבות והיה אחד מאילי המלחמה החשובים ביותר בפוליטיקה הסינית.
ביוגרפיה > מותו

בשנת 1928, בחזרתו ברכבת מפגישה עם צ'יאנג קאי שק, פוצצו היפנים את הרכבת והביאו למותו, לאחר שחשדו שלא יוכלו לסמוך על שיתוף הפעולה שלו. לאחר רציחתו בנו הבכור ג'אנג שוליאנג (שלעתיד הוכר כמרשל הצעיר) החליף אותו כשליטה של מנצ'וריה.
הערות שוליים

↑  Arthur Waldron, From War to Nationalism: China's Turning Point, 1924-1925, page 43
↑  שחר אדום במנצ'וריה: ההתנקשות בג'אנג זואו-לין על ההתנקשות בג'אנג דזוו-לין בבלוג של דני אורבך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278454405171  PLWABN: 9810620398105606  BnF: cb16771216t (data)  GND: 129320072  ISNI: 0000 0000 8223 6164  KulturNav: 7b00f651-aa6d-4036-a3a8-edb2b3efe9f7  LCCN: n81093496  NDL: 00625477  NLA: 36606325  NLK: KAC201621391  NTA: 152866418  SELIBR: 285972  Trove: 1323135  VIAF: 42913538   WorldCat (עם VIAF): 42913538 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ון ינסן

ג'ון ינסן (בדנית: John Jensen; נולד ב-3 במאי 1965) הוא כדורגלן עבר דני.
ביוגרפיה

הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת ברונדבי, והיה חלק חשוב במערך המשחק של הקבוצה שזכתה במספר אליפויות בשלהי שנות ה-80. ב-1987 הוא זומן לראשונה לנבחרת דנמרק, ואף זכה בתואר הכדורגלן הדני של השנה. ב-1988 הוא הצטרף למועדון הגרמני המבורג, אך ב-1990 חזר לברונדבי והוביל את המועדון לחצי גמר גביע אופ"א ב-1991.
ינסן הבקיע שער בניצחון 2 - 0 על נבחרת גרמניה בגמר יורו 1992, וזמן קצר לאחר מכן הוחתם בארסנל של המאמן ג'ורג' גרהאם. הוא היה בהרכב שהצליח לזכות בגביע הליגה ובגביע ה-FA בעונת 1992/1993, בהרכב שניצח בגמר גביע המחזיקות בעונת 1993/1994, ובהרכב שהפסיד בגמר גביע המחזיקות בעונת 1994/1995, אך לא השתתף במשחקי הגמר עצמם.
לאוהדי ארסנל היו ציפיות גבוהות מינסן לאור השער שלו בגמר יורו 1992. הוא השתתף ב-132 משחקים במדי ארסנל, אך זכור בעיקר בשל נסיונותיו הכושלים להבקיע שער. אוהדי ארסנל ציפו מאוד לשער הראשון שלו, והיו מדרבנים אותו לבעוט בכדור בכל פעם שהוא נגע בו.
שערו הראשון הובקע לאחר 98 משחקים, במשחק מול קווינס פארק ריינג'רס ב-31 בדצמבר 1994. שחקני ארסנל פיגרו בתוצאה 0 - 1, כאשר ינסן קלט את הכדור בקצה השמאלי של רחבת העונשין, במרחק של 16 מטרים מהשער. הקהל צעק לו לבעוט בכדור, ובעיטתו של ינסן הצליחה להחדיר את הכדור לתוך השער, מה שגרר תשואות רבות מהקהל. המשחק עצמו הסתיים בהפסד של ארסנל בתוצאה 1 - 3, כתוצאה מטעויות בהגנה. שערו של ינסן הוא אחד המפורסמים בהייבורי, ומדי פעם נמכרות חולצות שעליהם כתוב "I saw John Jensen score" ("ראיתי את ג'ון ינסן מבקיע"). במהלך השנים שלו בארסנל הוא הצליח להבקיע שני שערים במדי נבחרת דנמרק: נגד נבחרת אלבניה ב-1993 ונגד נבחרת בלגיה ב-1994.
חודשים אחדים לאחר מכן התברר כי מעברו של ינסן להייבורי נבע באופן חלקי (לכל הפחות) מקשריו של ג'ורג' גרהאם עם רון הוג, שנתן לגרהאם תשלומים חשאיים תמורת החתמת שחקנים שהיו מיוצגים אצלו. השחקן הראשון שהיה מעורב בשערוריית השוחד היה מגן הנורווגי פל לידרסן, והשני היה ינסן. חודשיים לאחר חשיפת הפרשה פוטר גרהאם, והושעה מכדורגל למשך שנה. ינסן המשיך לשחק בארסנל עד קיץ 1996, כאשר שערו היחיד ב-138 משחקים היה זה שהובקע מול קווינס פארק ריינג'רס. לאחר מכן הוא חזר למועדונו הישן ברונדבי.
הוא פרש ממשחק פעיל במשרה מלאה ב-1999, וקיבל את תפקיד המאמן של הרפולגה BK (מועדון דני קטן). הוא זכה באליפות ליגת העל הדנית כבר בעונתו הראשונה בהרפולגה. אולם, הצלחה זו הייתה קצרת טווח והמועדון ירד ליגה ב-2001. לינסן היה מוניטין טוב שסייע לו לקבל משרה בברונדבי. הוא קיבל את תפקיע העוזר של המאמן מיכאל לאודרופ, והחזיק בתפקידו עד יוני 2006. ינסן ולאודרופ לא האריכו את החוזה שלהם ועזבו את ברונדבי.
לאודרופ התמנה למאמן חטאפה הספרדית ב-2007, וינסן הצטרף אליו באותו תפקיד. שניהם עזבו את חטאפה בתום עונה אחת בלבד. ינסן החל לאמן את המועדון ראנס מליגת העל הדנית ב-12 בינואר 2009. הוא פוטר ב-6 באוקטובר לאחר שראנס פתחה את העונה במאזן של 9 הפסדים ו-2 תוצאות תיקו.
לקריאה נוספת

טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 154), מיינסטרים,‏ 2007 (ISBN 1-84596-232-X)
ג'אנג דונג-וו

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1990 (בן 33) ג'ורי, קוריאה הדרומית
 שם לידה:  ג'אנג דונג-וו
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  Guji Elementary School, Daekyeung University 
 עיסוק:  זמר-יוצר, ראפר, שחקן
 סוגה:  קיי-פופ, דאנס, פופ-רוק, אלקטרוניק היפ-הופ
 סוג קול:  שירה ראפ
 שפה מועדפת:  קוריאנית 
 כלי נגינה:  ראפר 
 חברת תקליטים:  וולים אנטרטיינמנט
 שיתופי פעולה בולטים:  אינפיניט אינפיניט H
 ifnt7.com
 
ג'אנג דונג-וו (בקוריאנית: 장동우; ‏נולד ב־22 בנובמבר 1990), לרוב מקוצר לדונג-וו הוא זמר-יוצר, ראפר, רקדן ושחקן דרום קוריאני. הוא משמש כראפר ראשי ורקדן מוביל בלהקת הבנים הדרום-קוריאנית אינפיניט, הנמצאת בניהול חברת התקליטים וולים אנטרטיינמנט ועשתה את הופעת הבכורה שלה ב-2010. דונג-וו יחד עם חבר הלהקה, הו-יא עשו את הופעת הבכורה שלהם כתת-להקה, אינפיניט H ב-11 בינואר 2013 עם הוצאתו לאור של האלבום שלהם, Fly High.
ביוגרפיה

לפני הופעת הבכורה שלו דונג-וו היה מתאמן במשך שנים רבות תחת חברת התקליטים JYP אנטרטיינמנט. דונג- וו היה בבית ספר באותה כיתה יחד עם החבר הבכור של להקת אקסו, זיו-מין והם חברים טובים עד היום.
ב-15 בפברואר סיים דונג-וו את לימודיו בתוכנית המוזיקה המעשית של אוניברסיטת דאקיונג ואף קיבל את הפרס "כבוד הסטודנט של אוניברסיטת דאקיונג" יחד עם חברי הלהקה אינפינט שלמדו יחד איתו בתוכנית, אל, הו-יא, סונג-יאול וסונג-קיו. חברי הלהקה התקבלו ללימודים באמצעות סינון מיוחד בתחילת שנת 2011.
קריירת מוזיקה > אינפיניט

דונג-וו עשה את הופעת הבכורה שלו כחבר בלהקת הבנים הדרום קוריאנית, אינפיניט בשנת 2010. הוא משמש כראפר ראשי ורקדן מוביל של הלהקה. הקבוצה ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-9 ביוני 2010.
קריירת מוזיקה > אינפיניט H

דונג-וו יחד עם חברו ללהקה, הו-יא עשו את הופעת הבכורה שלהם כתת-הלהקה  Hאינפיניט, תת-הלהקה הרשמית הראשונה של הלהקה אשר נוצרה בשנת 2012. הם הוציאו לאור את האלבום הראשון שלהם ששמו Fly High. ב-26 בינואר 2015, הצמד עשו קאמבק והוציאו לאור את האלבום השני שלהם, Fly Again.
קריירת מוזיקה > פעילויות אחרות

לפני הופעת הבכורה שלו, דונג-וו לצידו של הו-יא רקדו כרקדני ליווי עבור הלהקה Epik High במהלך ההופעות שלהם עבור השיר, "Run".
ברבראטי

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית
 שטח:  67 קמ"ר
 גובה:  589 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  105,155 (דירוג: 3, 2012)
 קואורדינטות:  4°16′00″N 15°47′00″E﻿ / ﻿4.2666666666667°N 15.783333333333°E﻿ / 4.2666666666667; 15.783333333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה המרכז-אפריקאית מוגדלת) בנגי במבארי ביראו בוסנגואה סודאן דרום סודאן  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו קונגו ק מ ר ו ן  צ'אדברבראטי(למפת הרפובליקה המרכז-אפריקאית רגילה) בנגי במבארי ביראו בוסנגואה סודאן דרום סודאן  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו קונגו ק מ ר ו ן  צ'אדברבראטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ברבראטי היא העיר השלישית בגודלה ברפובליקה המרכז-אפריקאית, עם אוכלוסייה של 105,155 תושבים, נכון ל-2012. היא ממוקמת בדרום-מערב המדינה, ליד הגבול עם קמרון. היא משמשת כבירה של מחוז ממברה-קאדיי.
שטחה של העיר הוא 67 קילומטר רבוע וגובהה הוא 589 מטרים מעל פני הים.
בעיר נמצא נמל התעופה ברבראטי.
רוב בתי התפילה בעיר הם כנסיות ומקדשים נוצריים, אך יש גם מספר מסגדים מוסלמים בעיר.
היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1893. בתחילת המאה ה-20, ברבראטי הייתה חלק מאובנגוי-שארי, אחת מארבע הטריטוריות שכללו את אפריקה המשוונית הצרפתית, שהפכה מאוחר יותר לרפובליקה המרכז-אפריקאית. בשנת 1911, העיר נמסרה לקיסרות הגרמנית, על פי תנאי הסכם מרוקו-קונגו והסכם פאס והפכה לחלק מהמושבה הגרמנית נויקמרון, עד שנכבשה מחדש על ידי הצרפתים בשנת 1916, לאחר תבוסת הכוחות הגרמנים במערב אפריקה, במהלך מלחמת העולם הראשונה.
בריאות

בית החולים האוניברסיטאי בבעלות המדינה של ברבראטי הוא מתחם לא מגודר ליד מרכז העיר. בית החולים נבנה בשנות החמישים והופעל על ידי רופאי הצבא הצרפתי עד שנות השמונים. לאחר התפטרות הרופאים והמנהלים הצרפתים מבית החולים, החלה לנהל את בית החולים נזירה קתולית איטלקית גולה, אם כי גם בית החולים זוכה לתמיכה פרוטסטנטית.
אקלים

על פי שיטת קפן, העיר מסווגת כמקום שהאקלים שלו הוא אקלים סוואנה טרופי.
| אקלים בברבראטי> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בברבראטי> ינואר.31.24.2.21 | אקלים בברבראטי> פברואר.32.5.25.6.36 | אקלים בברבראטי> מרץ.32.5.26.1.95 | אקלים בברבראטי> אפריל.30.7.25.2.129 | אקלים בברבראטי> מאי.30.1.24.8.146 | אקלים בברבראטי> יוני.29.24.158 | אקלים בברבראטי> יולי.28.3.23.6.143 | אקלים בברבראטי> אוגוסט.27.9.23.3.186 | אקלים בברבראטי> ספטמבר.28.7.23.7.216 | אקלים בברבראטי> אוקטובר.29.4.24.221 | אקלים בברבראטי> נובמבר.30.2.24.4.84 | אקלים בברבראטי> דצמבר.30.5.23.6.26 | אקלים בברבראטי> שנה.30.1.24.4.1,461 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Berbérati climate: Average Temperature, weather by month, Berbérati weather averages - Climate-Data.org, en.climate-data.org
אוכלוסייה

| שנה | אוכלוסייה | עלייה במספר | עלייה באחוזים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988 | 41,891 |  |  |
| 2003 | 76,918 | 35,027 | 45.5% |
| 2012 | 105,155 | 28,237 | 26.8% |
הערות שוליים

↑  [https://archive.today/20130111112114/http://www.world-gazetteer.com/wg.php?x=&men=gcis&lng=en&des=wg&geo=-47&srt=npan&col=abcdefghinoq&msz=1500&pt=c&va=&srt=pnan Central African Republic: largest cities and towns and statistics of their population
תאריך_וידוא=11-01-2013]
↑  Berbérati climate: Average Temperature, weather by month, Berbérati weather averages - Climate-Data.org, en.climate-data.org
גבריין

גבריין (בהונגרית: Géberjén) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם בגבריין נמצא מספר התושבים בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 578 ובשנת 2020 רק 438 תושבים.
יהודי גבריין

בגבריין חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובכפר קיים בית קברות יהודי ובו מעט מצבות, חלקן שבורות. ישנו תיעוד של יהודים תושבי הכפר שנרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 9 |  |
| 1880 | 9 | 370 |
| 1910 | 11 |  |
| 1920 | 27 |  |
| 1930 | 16 |  |
| 1941 | 17 | 634 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי בגבריין
↑  תיעוד יהודים מגבריין שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת מאטסלקה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | מאטסלקה • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • הודאס • יארמי • קנטוריאנושי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נאג'אצ'ד • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אופאי • אקריטופילפש • אר • פפוש • ראפולט • סמושקר • סמושסג • טיבורסאלאש • ואיה • ואלאי |  |