Graduation
מוזיקה > תוכן לירי

בהשוואה לאלבומיו הקודמים, אשר היו מונעים בעיקר בעניינים הנוגעים ברווחה חברתית על ידי פרשנות תצפיתית, Graduation הוא אלבום מופנם ומכונס בתוך עצמו יותר, כשהוא מטפל בנושאים יותר אישיים. וסט הודיע כי הוא מעוניין להפוך את המוזיקה באלבום למעוררת השראה יותר, ולהתמקד יותר בפרספקטיבה האינדיבידואלית של האלבום, שיכולה ליצור קשר עם המאזינים בניסיון ליצור את "שירי הנושא של האנשים". כמה ממבקרי המוזיקה ציינו כי בשיריו של וסט ישנו ראפ רגשי והתקליט נשמע כאילו חווה משבר קיומי.
השיר Good Morning מדבר על התלותיות שיוצרת מערכת החינוך אצל הילדים ובעיקר על העובדה שאפשר להגשים את השאיפות שלך גם מבלי להיות התלמיד המצטיין ביותר בכיתה, ווסט מציע את עצמו כדוגמה אישית לכך. השיר Champion מורכב ברובו במילים הקשורות למוטיבציה, אך וסט נוגע בקצרה גם ביחסים המתוחים שהיו לו עם אביו, שהתגרש מאמו כשהיה בסה"כ בן 3 שנים, וקניה מגיע לבסוף למסקנה שלמרות העליות והמורדות ביניהם, אביו עדיין היה אלוף בעיניו, כשם השיר. וסט תיאר את השיר Stronger כ"אמנציפציה", כפי שהוא משתמש בשיר כדי לפרוק את התסכול שלו על טעויותיו בעבר. I Wonder נושא נימה מופנמת, ותומך בפזמון במציאת החלומות של אנשים, ואילו וסט מתאר בפסקאות את המאבק בחוויות האדם לקביעת המשמעות אחר החיים והדרך להשגת החלומות הללו. באמצעות אותו סגנון ווקאלי, Flashing Lights מגולל את הסיפור האופראי של אדם המהרהר לגבי המורכבות של מערכת יחסים טראגית. Can't Tell Me Nothing מדבר ברובו על שני נושאים עיקריים. מצד אחד, השיר מבקר את החברה החומרנית באמריקה (ושוב וסט מציע את עצמו כדוגמה אישית) אשר עיקר עולמה נסוב סביב חומר וכסף ואנשים בה מאמינים כי כסף הוא הפתרון לבעיותיהם, בלי לדעת שהוא בעצם המקור לבעיותיהם. קניה טוען בשיר כי החומרניות למעשה מונעת מאנשים לחיות חיים עמוקים ופוגעת בקשרים הבינאנושיים. מצד שני, השיר מטיף לעצמאות. קניה מדבר בשיר רבות על כך שכל אדם הוא האחראי הבלעדי לגורלו ואל לו לנסות להתחמק מאחריות זו. מבחינה אישית, השיר מהווה את ההשתקפות של וסט על התהילה שהשיג ומאופיין בנקיפות מצפון, מרירות והתגרות במודעות עצמית של אנשים. וסט מתחיל את השיר כשהוא מרצה את הרגשות הסותרים שלו לגבי העושר והתשוקה, כשהוא מתאר דחף הגובר על הרצון לבזבז זאת בשביל מטרות אחרות בחיים. וסט חוזר על המיומנות הלירית שלו בשיר Barry Bonds, קרב תחרותי וידידותי בו זמנית עם ליל ויין כביכול, שבו שני הראפרים מתרברבים במילים המתחרזות בשיר. שם השיר לקוח משחקן הבייסבול האמריקאי, בארי בונדס, המשמש כמטאפורה ליכולתו של וסט ליצור להיטים מוזיקליים. Drunk and Hot Girls הוא סיפור בגוף ראשון הממחיש גבר המחזר אחר אישה שיכורה במועדון, אך מקבל יותר ממה שהוא ציפה. Everything I Am הוא שיר בחינה עצמית, כשקניה מנסה להתעמת עם הטעויות שלו על ידי מדידת ההשלכות שלהן בהרהורים על הדרכים השונות שאנשים מצפים ממנו להתנהג. ברצועה, וסט מטבל באדישות שלו כלפי בניית פרסונת הגנגסטר וסירובו להתנהג ולהתלבש כמו כל ראפר אחר, כלפי הנטייה שלו לכיוון הפרשנות הפוליטית חברתית וחוסר הריסון העצמי. וסט מגיע למסקנה כי בזמן שהוא לעולם לא יהיה מסוגל לעמוד בציפיות של האנשים, כל הפגמים שלו הם אלה שהופכים אותו למי שהוא. בעת כתיבת השיר, אמר וסט כי הוא חשב על נערה בתיכון שהתעסקה עם אנשים שיורדים עליה.
Homecoming משמש כמחווה לעיר הולדתו של וסט, שיקגו. באמצעות המטאפורה המורחבת שבה וסט האניש את העיר בדמותה של ילדה אהובה בשם "ונדי", וסט שר בחריזה על אשמתו בכך שעזב את שיקגו על מנת לרדוף את חלומותיו ולהמשיך לככב. וסט מקדיש את השיר Big Brother לראפר ג'יי זי, שהוא חבר כל כך טוב של קניה עד כי הוא רואה אותו כאח. בשיר וסט מביע את אהבתו והערצתו, כמו גם את האנטגוניזם כלפי ג'יי זי באופן מטאפורי, כשהוא משווה את יחסם ליריבות בין אחים. בפזמון לשיר, וסט מקדיש מסר למורו נו איי.די., אשר לימד אותו כיצד להפיק מוזיקה. בדומה למאפיינים המוזיקליים שלו, רצועת הסגירה של האלבום Good Night רומז על האבולוציה המוזיקלית הבאה של וסט. רוב השיר מורכב ממין הרצאות חוזרות ונשנות וגשרים על ידי מוס דף ואלברט דניאלס. וסט שר פסקה אחת בודדה, שבה הוא נזכר בנוסטלגיה על טיוליו למוזיאון עם סבו וסבתו. בסוף הפסקה וסט מייסר כי אדם לא יכול לסמוך על העבר ומחייב עצמו לחיות את חייו כאילו אין לו מחר.