stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וני יונג בוש
קריירה > לאחר פאוור ריינג'רס > דיבוב

בשנת 2000, בוש החל את קריירת הדיבוב דרך תפקידו של וואש הרמוס (Vash the Stampede) מטריגאן, כאשר באותה שנה, האנימה הופצה בארצות הברית דרך דיבוב לאנגלית. לאותו תפקיד הוא חזר גם בסרט [אנ' (אנ')] שיצא ב-2010 וכן, גם לגרסה המחודשת [אנ' (אנ')] שיצאה ב-2023 ובמקביל דיבב גם את קאנדה בסרט אקירה כאשר הגרסה האנגלית הופצה ב-2001. תפקידים נוספים בולטים שניתן למנות מקריירה זו הם איצ'יגו קורוסאקי מבליץ' (אליו גם חזר בעונות ההמשך), ללוש למפורג' מקוד גיאס ואיזאייה אוריהרה מדוראררה.
במקביל לדיבובי אנימה, בוש מדבב גם במשחקי וידאו רבים כדוגמת סדרת משחקי פיינל פנטזי, טורו אדאצ'י ויו נארוקמי מפרסונה 4 (כולל בעיבוד האנימה), האג'ימה הינאטה במשחק השני של דאנגנרונפה, בסדרת המשחקים Devil May Cry וקאנג ג'ין במורטל קומבט X.
ב-2019, לאחר שהמדבב ויק מיגנוגנה הסתבך בפרשיות מין אשר במסגרתן הוחלט לפטרו מתעשיית הדיבוב, החליפו בוש בתפקידים של ברולי מזיכיון דרגון בול וסאבו מוואן פיס.
קריירה > לאחר פאוור ריינג'רס > מוזיקה

לאחר שלימד את עצמו לנגן בגיטרה, בוש חבר ללהקת איישיין, כששם מעבר להיותו הגיטריסט בלהקה, הוא שימש כסולנה וכותב השירים בלהקה. סגנונה המוזיקלי של הלהקה התאפיין מאדג' רוק, אך עם נגיעות של גראנג', רוק אלטרנטיבי, פאנק ופופ. בוש הודה בכך שהשפעותיו כללו את הביטלס, לד זפלין, פו פייטרז, נירוונה, אואזיס ופסקולים מסרטים. הלהקה התפרקה בשנת 2017 לאחר שהופיעה בכנס יאמה-קון 2017 והאלבום היחיד שהיא שחררה היה אלבום שכולו נגינות בשם Sonosis.
שנה לאחר פירוק הלהקה בוש ייסד להקה חדשה ביחד עם יוצא נוסף ממנה, מסאטקה ״פולו״ יזאקי בשם היכן שהענקים נופלים. אלבומה הראשון של הלהקה שוחרר ב-25 בנובמבר 2021.
חיים אישיים

בוש נישא לאיימי בוש ב-21 במרץ 2003. לזוג יש שני ילדים.
פילמוגרפיה > קריירת דיבוב > סרטי אנימה

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | אקירה | שוטארו קאנדה | דיבוב שנעשה בחברת פיוניר |
| 2003 | סאקורה לוכדת הקלפים: הקלף הנסתר | אריאול הירגיזאווה |  |
| 2008 | חמישה סנטימטרים לשנייה | טקאקי טונו |  |
| 2011 | Trigun: Badlands Rumble | וואש הרמוס (Vash the Stampede) |  |
| 2011 | היעלמותה של הארוהי סוזומיה | איטסוקי קויזומי |  |
| 2012 | סנגוקו בסארה: הפמלייה האחרונה | סנאדה יוקימורה |  |
| 2013 | מגרש השדים הכחול: הסרט | יוקיו אוקומורה | בארצות הברית הסרט שוחרר לתקופת זמן מוגבלת |
| 2014 | מגורש מגן עדן | שומר גבולות |  |
| 2016 | גנדאם כדור הרעם: שמי דצמבר | דריל לורנז |  |
| 2016-18 | דיג'ימון טריי | טאקרו ״טי. קיי.״ טאקאישי | בארצות הברית הסרט שוחרר לתקופת זמן מוגבלת |
| 2017 | גנדאם כדור הרעם: פרח השודדים | דריל לורנז |  |
| 2017 | סיילור מון R: הסרט | ארטמיס | בארצות הברית הסרט שוחרר לתקופת זמן מוגבלת |
| 2017 | להאשים! | אטסוג׳י |  |
| 2018 | Eureka Seven: Hi-Evolution | רנטון ת'רסטון |  |
| 2018 | דג גדול ובגוניה | שיו | שוחרר בארצות הברית באפריל 2018 |
| 2018 | סיילור מון S: הסרט | ארטמיס | בארצות הברית הסרט שוחרר לתקופת זמן מוגבלת |
| 2018 | סיילור מון סופר S: הסרט | ארטמיס | בארצות הברית הסרט שוחרר לתקופת זמן מוגבלת |
| 2019 | קוד גיאס: תחיית המתים של ללוש | ללוש וי בריטניה |  |
| 2019 | נאון ג'נסיס אוונגליון: מוות ותחייה מחדש | טוג'י סוזוהרה | גרסת דיבוב של נטפליקס |
| 2019 | פרומייר | ליאו פוטייה |  |
פילמוגרפיה > קריירת דיבוב > לייב אקשן

| שנה | שם הכותר | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994-95 | מייטי מורפין פאוור ריינג'רס | אדם פארק | עונות 2-3 |
| 1994 | מייטי מורפין פאוור ריינג'רס: חג המולד הקסום של אלפא | אדם פארק | סרטון קצר ששוחרר למדיה ביתית |
| 1995 | פאוור ריינג'רס - הסרט | אדם פארק |  |
| 1996 | פאוור ריינג'רס זיאו | אדם פארק |  |
| 1997 | פאוור ריינג'רס טורבו - הסרט | אדם פארק |  |
| 1997 | פאוור ריינג'רס טורבו | אדם פארק | עזב בפרק 19 |
| 1998 | פאוור ריינג'רס בחלל | אדם פארק | תפקיד אורח בפרק 25 |
| 1999 | פאוור ריינג'רס: הפרק האבוד | אדם פארק |  |
| 2005 | הרוח של דיבון: אגדת הילד המדמם | ג'וש | שימש גם כבמאי |
| 2007 | פאוור ריינג'רס מבצע הילוך על | אדם פארק | תפקיד אורח בפרקים 20–21 |
| 2007-11 | Anime TV | בתפקיד עצמו | פודקאסט שהוסרט |
| 2008 | השביל השבור | ג'ק אליס/היקורי |  |
| 2010 | הלבינדרס | ריו |  |
| 2011 | סופה נינג'ות | מאסטר שין |  |
| 2012 | אחיזת המוות | טורץ' | שוחרר במדיה ביתית |
| 2013 | פאוור ריינג'רס: מאז ולתמיד | אדם פארק | ספיישל לכבוד חגיגות ה-30 לסדרה |
גאורגי השביעי, מלך גאורגיה

גאורגי השביעי (בגאורגית: გიორგი VII) (מת ב- 1405 או 1407) מבית בגרטיוני היה מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת משנת 1393 ועד למותו בשנת 1407 (על פי גרסה אחרת משנת 1395 ועד 1405).
חייו

גאורגי היה בנו של בגרט החמישי הגדול מאשתו הלנה, בתו של בסיליוס, קיסר טרפזונטס, שנפטרה מדבר בשנת 1366.
בנובמבר 1386 הובס אביו של גאורגי, בגרט, ונלקח בשבי בידי המצביא המונגולי טימור לנג. אולם בפלישה המונגולית הבאה הצליח גאורגי לארגן התנגדות מוצלחת ושחרר את אביו, שמינה אותו כשליט משותף בשנת 1369.
בשנת 1393 נפטר בגרט וגאורגי הפך למלך היחיד של הממלכה. רוב תקופת שלטונו עברה במאבק מול טימור לנג, שערך, בשנים 1387–1403, שבע פלישות נוספות כנגד הממלכה הגאורגית העקשנית, שהשאירו את גאורגיה הרוסה. בסופו של דבר, בשנת 1403, נאלץ גאורגי לערוך הסכם שלום עם האויב האכזרי. על פי ההסכם הכיר גאורגי בטימור לנג כמושל והסכים לשלם לו מס ומצד שני הכיר טימור לנג בזכותם של מלכי גאורגיה להיות מוכתרים כמלכים נוצרים.
גאורגי נהרג בקרב נגד נוודים טורקמנים, משבט קארא קויונלו (Garagoýunly, قراقویونلو, "טורקמני הכבשה השחורה") כפי הנראה. וסביר גם כי היה חשוך בנים כיוון שאחיו, קונסטנטין הראשון יורש אותו עם מותו.
ג'ייקוב שטיינמץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 ביולי 2003 (בן 21) וודמר, לונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית 
 עמדה:  מגיש 
 דראפט:  סיבוב שלישי, בחירה מספר 77, 2021 אריזונה דיאמונדבקס
 
ג'ייקוב שטיינמץ (באנגלית: Jacob Steinmetz; נולד ב-19 ביולי 2003) הוא שחקן בייסבול יהודי-אמריקאי המשחק בקבוצת אריזונה דיאמונדבקס מליגת ה-MLB בעמדת המגיש. שטיינמץ הוא השחקן היהודי האורתודוקסי הראשון שנבחר בדראפט של אחת מארבע הליגות הבכירות בארצות הברית (כדורסל, פוטבול, בייסבול והוקי קרח). הוא נבחר בבחירה ה-77 (סיבוב שלישי) בדראפט 2021 על ידי אריזונה דיאמונדבקס. שטיינמץ חבר בנבחרת ישראל בבייסבול ושיחק איתה בוורלד בייסבול קלאסיק 2023
יכולות הגשה

שטיינמץ נחשב למגיש גבוה במיוחד, בגובה של כשני מטרים, ומהירות ההגשה שלו מגיעה עד 156 קמ"ש.
חיים אישיים

שטיינמץ נולד בוודמיר, לונג איילנד, ניו יורק, ולמד בישיבה סמוך לביתו. במקביל ללימודיו בישיבה שיחק שטיינמץ בקבוצת הבייסבול של אוניברסיטת פורדהם, שמתחרה בליגה הבייסבול הבכירה של ה-NCAA. אימו, סימה, היא רואת חשבון, ואביו, אליוט שטיינמץ, הוא שחקן עבר בקבוצת הכדורסל של ישיבה יוניברסיטי וכיום מאמן הקבוצה.
הערות שוליים

↑  DENNIS WASZAK JR., Jacob Steinmetz becomes first known Orthodox Jewish player drafted into the MLB, ABC News, ‏13 ביולי 2021 (באנגלית)
↑  Jacob Steinmetz Minor Leagues Statistics & History, Baseball-Reference.com (באנגלית)
↑  דותן מלאך, השחקן שמתכנן לשמור שבת גם בליגת הבייסבול האמריקנית, באתר מקור ראשון, ‏9 במרץ 2021
גשר הקשת בענן

| --- | --- |

גשר הקשת בענן בשעת לילה
 מידע כללי
 סוג:  גשר תלוי, גשר דו־מפלסי, גשר רכב-רכבת 
 שימוש:  הולכי רגל, יוריקאמומי, כלי רכב
 על שם:  קשת בענן 
 כתובת:  Port of Tokyo, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מיקום:  מינאטו 
 מדינה:  יפן 
 מיקום ההתחלה:  שיבאורה שבמינאטו
 מיקום הסוף:  אודאיבה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1987–1993 (כ־6 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  26 באוגוסט 1993 
 מבנה:  גשר תלוי
 חומרי בנייה:  פלדה 
 אדריכל:  תעשיות כבדות קווסאקי 
 מידות
 אורך:  798 מטר
 רוחב:  49 מ' 
 גובה:  במגדל: 126 מטר, גובה הקורה: 52 מטר
 מידע טכני
 מפתחים:  3 
 מִפְתָּח מרבי:  570 מ' 
 קואורדינטות:  35°38′11″N 139°45′49″E﻿ / ﻿35.636388888889°N 139.76361111111°E﻿ / 35.636388888889; 139.76361111111
  (למפת טוקיו מוגדלת) הקשת בענן(למפת טוקיו רגילה) הקשת בענן
 
גשר הקשת בענן (ביפנית: レインボーブリッジ) הוא גשר תלוי החוצה את צפון מפרץ טוקיו, בין שיבאורה שבמינאטו, לאי המלאכותי אודאיבה.
עבודות הבנייה של הגשר התחילו ב-1987 והושלמו ב-1993. אורך הגשר הוא 798 מטרים. שמו הרשמי הוא "הגשר המחבר של נמל טוקיו – ציר דאיבה מס' 11 של הכביש המהיר שוטו", אך שמו "גשר הקשת בענן" ניתן לו בידי הציבור. צבע הבסיס של המגדלים התומכים בגשר הוא לבן, אשר נבחר כדי ליצור איזון עם קו הרקיע של מרכז טוקיו, כפי שהוא נראה מאודאיבה. ישנן מנורות הממוקמות על חוטים התומכים בגשר, אשר מאירים כל לילה בשלושה צבעים שונים: אדום, לבן וירוק. האנרגיה הדרושה להפעלת המנורות מושגת דרך אנרגיה סולארית אשר נצברת במהלך היום.
ניתן להגיע לגשר ברגל דרך תחנת טאמאצ'י (חברת הרכבות של מזרח יפן) או דרך תחנת שיבאורה-פוטו (יוריקאמומי).
שימוש

גשר הקשת בענן כולל בתוכו שלושה קווי תחבורה על שני מפלסיו. המפלס העליון נושא את הכביש המהיר, בעוד חלקו התחתון כולל את היוריקאמומי, את המסלול להולכי רגל, וחלק מכביש 482 של מחוז טוקיו. בעבר, כביש 482 היה כביש אגרה, אבל בעקבות התנגדות בוטלה האגרה. אופניים ואופנועים קלים לא מורשים לעלות על מסלול הולכי הרגל ובאופן כללי על המסלול התחתון. איסור דומה קיים גם לגבי אופנועים באופן כללי.
ראו גם

גשר אקשי-קייקיו
צילום פנורמי של הגשר
גלריית בלייכר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  גלריה 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°04′25″N 34°46′06″E﻿ / ﻿32.073638888889°N 34.768333333333°E﻿ / 32.073638888889; 34.768333333333
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) גלריית בלייכר(למפת תל אביב רגילה) גלריית בלייכר(למפת גוש דן רגילה) גלריית בלייכר(למפת גוש דן מוגדלת) גלריית בלייכר  he גלריית בלייכרhe גלריית בלייכרמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ירחמיאל מיטק בלייכר
גלריית י"מ בלייכר היא גלריה לאמנות שהוקמה בתל אביב על ידי ירחמיאל מיטק בלייכר (20 בדצמבר 1909 - 8 ביוני 1999) באמצע שנות הארבעים.
ירחמיאל בלייכר

בלייכר נולד בפולין, בשנות העשרים היגרה משפחתו לגרמניה ובשנת 1933, עם עליית היטלר לשלטון, עלה עם אשתו לארץ. כמה שנים לאחר עליית הזוג ארצה, בהיותו של בלייכר חובב אמנות, הוא פתח את גלריית י"מ בלייכר ברחוב בן-יהודה 6 שבתל אביב, גלריה אשר התקיימה עד תחילת שנות התשעים.
לבלייכר היה קשר אישי ומיוחד עם שמעון פרס ובנובמבר 1997 אף קיבל מפרס במתנה מכתב הוקרה הכתוב על גבי תמונת דיוקנו.
ירחמיאל מיטק בלייכר נפטר בישראל ב-8 ביוני 1999 בגיל 90.
הגלריה

הגלריה של בלייכר כללה, בין השאר, חפצי אמנות מסוגים רבים ובעיקר תמונות שמן ונייר של אמנים ישראלים, אירופאים ורוסים. אחד המקומות האהובים על בלייכר היה נמל יפו, שבו ביקר לעיתים תכופות. בנמל, מצא וקנה בלייכר את מיטב הסחורות מעולים חדשים שהגיעו ארצה והיו זקוקים לכסף כדי להתחיל את דרכם החדשה בארץ. בלייכר נחשף לאינספור יצירות אמנות שעברו תחת ידו: עבודות אמנות של אמנים הונגרים, צרפתים, רוסים ואקספרסיוניסטים גרמנים. מתוכן בחר את יצירות האמנות הטובות ביותר ואותן הוא החזיק בדירתו שברחוב בן יהודה 6, מעל הגלריה.
בין זרמי האמנות החשובים שאת יצירותיהם החזיק בלייכר בדירתו היו:
אקספרסיוניזם גרמני
פוסט אימפרסיוניזם צרפתי
אוונגרד רוסי
סוריאליזם
גלריות בשנות הארבעים והחמישים

העלייה הגרמנית הביאה עימה לא רק ציוויליזציה גרמנית, אלא אף אישים תרבותיים שהסתכנו בפתיחת בתי מסחר לספרים, כגון "בלומשטיין מעיין" שברחוב אלנבי, בתי מסחר לספרים ברחוב בן יהודה ואף גלריות. אחת הגלריות הראשונות הייתה "גלריה משכית" שברחוב אלנבי 30. ב-1946 נפתחה גלריית "מקרא סטודיו" שפעלה עד 1956 ברחוב אלנבי 56. רחוב בן יהודה התחיל להתחרות ברחוב אלנבי ובאמצע שנות הארבעים נפתחה בו גלריית י"מ בלייכר.
במחצית שנות הארבעים פתח ה' בַּהְם, גם הוא עולה מגרמניה, סדנה שעסקה בהתקנת מסגרות, אך התמחתה גם בעריכת תערוכות. בשנים ההן, בתל אביב, לא היה קל למכור תמונה לגלריה והיה בלתי אפשרי להתקיים מעריכת תערוכות בלבד. לציבור לא היה כסף לשם השתתפות בתערוכות כך שמסגור תמונות היה עסק מכניס יותר מאשר מסחר באמנות. ב-1950 ייסד ז'אן תירוש גלריה לעתיקות ברחוב בן יהודה 110 וב-1952 הוא העביר אותה לרחוב דיזנגוף 100. גלריה זו נסגרה כעבור כמה שנים. ב-1959 פתח בהם גלריה ביפו העתיקה. הגלריה זכתה לפרסום רב, ובה היה אפשר למצוא את מיטב התמונות של צייריה היהודים של אסכולת פריז ומבחר יצירות גדול של ציירי ישראל. לאחר מותו של בהם, נמצא אדם שהמשיך את דרכו של בהם וניהל את הגלריה עד שנות התשעים.
גלריה וולנר התקיימה ברחוב דיזנגוף, בין שדרות בן-גוריון ורחוב ארלוזורוב, בין שנות החמישים והשבעים. לוולנר היה מאגר לא מבוטל של תמונות מטובי הציירים בארץ ובעולם, אלא שלתמונות לא נמצאו רוכשים. רק סמוך לנעילת הגלריה 'התנפלו' קונים על הגלריה וכמעט רוקנו את תכולתה. וולנר, שאפילו לא ידע מה יש לו בכל פינה של הגלריה, היה צריך לחטט כדי למצוא את המבוקש.
ג'ניפר ליאן

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1974 (בת 50) פאלוס הייטס, אילינוי, ארצות הברית
 שם במה:  ג'ניפר ליאן
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1991–2001 (כ־10 שנים)
 מקום לימודים:  בית ספר המקצועי לילדים 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ניפר אן ליאן (באנגלית: Jennifer Ann Lien; נולדה ב-24 באוגוסט 1974) היא שחקנית אמריקאית הידועה בשל גילום דמותה של החייזרית קס בסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
ביוגרפיה > ילדותה ונעוריה

ליאן נולדה בפאלוס הייטס, אילינוי, הצעירה ביותר מבין שלושה ילדים. אמה, דלורס, הייתה מורה במכללה.
ביוגרפיה > קריירה

הופעתה הטלוויזיונית הראשונה של ליאן הייתה כתאומים בפרסומת למסטיק. הופעתה הראשונה בסדרת טלוויזיה הייתה בשנת 1990, כאשר שיחקה תלמידת אקדמיה למוזיקה בפרק של "Brewster Place" בכיכובה של אופרה וינפרי. היא העניקה את קולה לגרסה בשפה האנגלית של "Baby Blood", סרט אימה צרפתי. ליאן גילמה את דמותה של האנה מור בסדרה "Another World" בשנת 1991.
בשנת 1993 היא לוהקה לתפקיד רואן בסדרה "Phenom", סיטקום בכיכובה של ג'ודית לייט (כוכבת "מי הבוס?"). באותה השנה היא השתתפה גם בהקלטה של אלבום הקומדיה של אדם סנדלר "They're All Gonna Laugh At You".
בשנת 1994 היא לוהקה לתפקיד קס בסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". כשצוות ספינת החלל וויאג'ר מוצא עצמו תקוע במרחק של 70,000 שנות אור מהבית, הם נפגשים עם קס שעוזרת להם להציל כמה מחברי הצוות. לאחר מכן היא מצטרפת, יחד עם עמיתה ניליקס, אל הצוות. קס היה אוקמפה, גזע חייזרים בעלי תוחלת חיים של 8-9 שנים, למרות שבתנאים מסוימים, ידועים בני אוקמפה חריגים שהאריכו אפילו עד לגיל של 14 שנה. יש להם יכולת ללמוד במהירות גדולה, שאיפשר לה ללמוד רפואה במהירות ולעבוד עם הדוקטור ההולוגרפי.
ליאן עזבה את הסדרה בשנת 1997, במקביל לליהוקה של ג'רי ריאן כשבע מתשע. ליאן הופיעה בשני הפרקים הראשונים של העונה הרביעית, בהם הדמות שלה איבדה שליטה על היכולות העל-חושיים שלה. בדיעבד נחשף שכתיבת דמותה אל מחוץ לסדרה נבעה בין השאר מבעיות נפשיות והתמכרות.
לאחר שעזבה את "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", ליאן הופיעה בסרט הקולנוע "אמריקה X", לצידו של כוכב "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", השחקן אייברי ברוקס. היא הופיעה גם ב-"!‏SLC Punk", שם שיחקה את חברתו הפראית של דמותו של מתיו לילארד. היא גם העניקה את קולה לדמותה של ויטני המבוגרת, בסרט "מלך האריות 2: מלכות סימבה", וכן לדמותה של הסוכנת "L" במשך שלוש העונות הראשונות של "גברים בשחור: סדרת הטלוויזיה".
בשנת 2000 ליאן חזרה לגלם את דמותה של קס בפרק מיוחד של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" בשם "Fury". קס הזועמת חוזרת בזמן, בניסיון לשנות את אירועי העבר. לליאן הייתה תרומה לתסריט, אולם בהמשך היא ציינה כי הייתה מאוכזבת מהופעתה בפרק זה. למרות זאת, היא קיבלה בברכה את ההזדמנות לעבוד עם צוות השחקנים של התוכנית שוב.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ליאן נשואה לתסריטאי והבמאי פיל הוואנג; ילדם הראשון, ג'ונה, נולד ב-5 בספטמבר 2002.‏ מאז לידתו של בנה, ליין פרשה מקריירת המשחק והקריינות; עם זאת, היא שימשה כמפיקה בסרט "Geek Mythology" משנת 2008, קומדיה שביים בעלה.
לאחר סיום לימודיה, התכוונה לעבוד כתזונאית.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 הסתבכה ליאן מספר פעמים עם רשויות החוק. בין השאר נעצרה במספר אירועים נפרדים בגין התנגשות מכוונת עם רכב משטרה, תקיפה בנסיבות מחמירות, חשיפה מגונה בפני ילדים, 
התנגדות למעצר ועבירות תנועה שונות שהביאו לשלילת רישיונה.
הערות שוליים

↑  "Jennifer Lien Biography (1974-)". Filmreference.com. נבדק ב-2010-08-17.
↑  "Star Trek Kes". Startrek.com. נבדק ב-2010-08-17.
1 2  Nick Lee, Whatever Happened To Jennifer Lien?, December 9, 2022, Ned Hardy
↑  Robin Zabiegalski, Why Was Kes Really Written off Voyager?, September 7, 2022, Heavy
↑  Men in Black: The Series (TV Series 1997–2001) - IMDb
1 2  "Star Trek Catching Up with Jennifer Lien". Startrek.com. 2010-08-09. נבדק ב-2012-11-03.
↑  "News". Jennifer-lien.com. נבדק ב-2010-08-17.
↑  Geek Mythology (Video 2008) - IMDb
↑  Alex Stedman, ‘Star Trek: Voyager’ Actress Jennifer Lien Arrested for Indecent Exposure, September 15, 2015, Variety
| מסע בין כוכבים: וויאג'ר |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | ריק ברמן • ג'רי טיילור • מייקל פילר • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | קייט מאלגרו • רוברט בלטרן • רוקסן דוסון • רוברט דאנקן מקניל • אית'ן פיליפס • רוברט פיקארדו • טים רוס • ג'רי ראיין • גארט וונג • ג'ניפר ליאן |  |
| דמויות ראשיות | קתרין ג'יינוויי • צ'קוטי • ב'לאנה טורס • טום פאריס • ניליקס • הדוקטור • טובוק • שבע מתשע • הארי קים • קס |  |
| דמויות משנה | אוון פאריס • איצ'ב • רג'ינלד בארקלי • בות'בי • נעמי וויילדמן • סמנתה וויילדמן • ססקה • מיראל פאריס • לואיס צימרמן |  |
| גזעי חייזרים | אוקמפה • בורג • גזע 8472 • הולוגרמה • וולקנים • הירוג'נים • וידיאנים • טלקסיאנים • פוטונים • קיו • קייזון • קלינגונים |  |
| מושגים | הולוגרמה רפואית לשעת חירום • הולודק • וויאג'ר • טכנובאבל • טרנספורטר • טרקי • מאקי • מנוע עיוות • משכפל • מתרגם אוניברסלי • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • רביע גלקטי • סוגיות מוסריות |  |
| פרקים בולטים | Threshold • Endgame |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1126605263  ISNI: 0000 0000 5165 3870  LCCN: no00077375  VIAF: 48776323   WorldCat (עם VIAF): 48776323
ג'יירוטרון

ג'יירוטרון (באנגלית: Gyrotron) היא שפופרת ריק המייצרת גלים אלקטרומגנטיים מילימטריים על ידי קיבוץ אלקטרונים באמצעות ציקלוטרון, במעבר דרך שדה מגנטי עוצמתי. תדרי המוצא נעים מ-20 ועד 250 גיגה-הרץ. הספק המוצא נע בין עשרות קילו-וואט ועד 2 מגה-וואט. ניתן לתכנן את הג'יירוטרון לפעולת דפקים או פעולה רציפה.
עקרון הפעולה

הג'יירוטרון הוא סוג של מייזר (הגברת גלי מיקרו על ידי פליטה מאולצת של קרינה) אלקטרונים חופשיים. הג'יירוטרון עוצמתי ביותר באורך גל מילימטרי מפני שממדיו יכולים להיות גדולים בהרבה מאורך הגל, שלא כמו שפופרות ריק רגילות, ואינו תלוי בתכונות חומריות כמו מייזרים רגילים. קיבוץ האלקטרונים תלוי באפקט מתורת היחסות הפרטית הנקרא "תהודה ציקלוטרונית באי יציבות מייזר". מהירות האלקטרונים בג'יירוטרון תואמים לתוצאות בתורת היחסות הפרטית, אך נמוכים בהרבה ממהירות האור. זאת לעומת לייזר אלקטרונים חופשיים ולייזר קרני רנטגן העובדים על פי עיקרון שונה, שם האלקטרונים נעים במהירויות הקרובות למהירות האור.
יצרנים

הג'יירוטרון הומצא בברית המועצות. כיום ניתן למצוא ייצרנים בארצות הברית, קבוצת תאלס באירופה, רוסיה, הודו, טושיבה ביפן וגם באוניברסיטת אריאל.
ראו גם

מגנטרון
הערות שוליים

↑  National Research Council (U.S.). Panel on High Magnetic Field Research and Facilities (1979). "Defense Technology - High Frequency Radiation". High-Magnetic-Field Research and Facilities. Washington, D.C.: National Academy of Sciences. p. 50–51. OCLC 13876197.
ג'יירוטרון הפועל בין התדרים 84–118 גיגה-הרץ על ידי שפופרות פלזמה בכור היתוך טוקמאק בשווייץ.
גאורגי וולקוביץ'

גאורגי וולקוביץ' צ'אלקוב (בבולגרית: Георги Чалъков Вълкович;‏ 1833, אדירנה, האימפריה העות'מאנית – 24 בפברואר 1892, קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית) היה רופא צבאי, דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר בין השנים 1881–1883 כיהן כשר החוץ, המיעוטים והדתות של נסיכות בולגריה בממשלתו של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה.
קורות חייו

גאורגי וולקוביץ' נולד באדירנה למשפחת סוחרים אמידה מקופריבשטיצה. הוא רכש השכלה תיכונית בפלובדיב ובהמשך, ב-1857 סיים את האקדמיה הצבאית העות'מאנית לרפואה בקונסטנטינופול (אנ'). בין השנים 1860–1863 התמחה בפריז. ב-1865 כיהן מספר חודשים כמנהל מחלקה בבית החולים במרכזי בדמשק. בין השנים 1870–1871 ניהל בית חולים בקונסטנטינופול, וב-1872 הועלה לדרגת אלבאיי בצבא העות'מאני.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) והקמת נסיכות בולגריה השתלב וולקוביץ' במנגנון הממשל של הנסיכות הצעירה והפך לאחת הדמויות המשפיעות שבה. הוא נבחר לאספה הלאומית הבולגרית הראשונה. ב-1879 מונה לממונה על החקלאות, המסחר ומבני הציבור של המחוז האוטונומי רומליה המזרחית, וב-1881 מונה לממונה על הדואר והטלגרף של רומליה המזרחית. בין 1881–1883 כיהן כשר החוץ, המיעוטים והדתות, ויושב ראש מועצת המדינה בממשלו של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה. במהלך מלחמת בולגריה–סרביה (1885) היה וולקוביץ' ממונה על בתי החולים הצבאיים של הנסיכות.
ב-1886 מונה למנהל בית החולים האוניברסיטאי "אלכסנדרובסקה" אשר בסופיה, וב-1887 מונה לנציג הדיפלומטי הבולגרי לאימפריה העות'מאנית. בעת מינויו נחשב התפקיד לבכיר ביותר בשירות הדיפלומטי הבולגרי, ונתפש כתפקיד אמון. וולקוביץ' היה מקורב ואיש אמונו של ראש הממשלה סטפן סטאמבולוב. ב-24 בפברואר 1892 נדקר גאורגי וולקוביץ' בקונסטנטינופול על ידי שני אזרחים בולגרים שפעלו מטעם גופי הביטחון של האימפריה הרוסית כנגד ממשלתו של סטפן סטמבולוב ותומכיו הבולטים. סטמבולוב הפגין עמדות פרו מערביות ודגל בצמצום משמעותי של השפעת הרוסים על המשטר בבולגריה. וולקוביץ' מת מפצעיו יומיים מאוחר יותר. הוא הובא לקבורה בבית הקברות המרכזי בפלובדיב.
הערות שוליים

↑  שרי החוץ של בולגריה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית).
↑  חלפו 120 שנים לרציחתו של גאורגי וולקביץ', באתר rimplovdiv.wordpress.com (בבולגרית).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קונסטנטין סטואילוב | שר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה  11 באוגוסט 1881 – 26 בינואר 1883 | הבא: קונסטנטין סטואילוב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1268162663  VIAF: 7025166360586307070004   WorldCat (עם VIAF): 7025166360586307070004
גורדון מקווין

גורדון מקווין (באנגלית: Gordon McQueen;‏ 26 ביוני 1952 – 15 ביוני 2023) היה כדורגלן סקוטי ששיחק בעמדת המגן בסנט מירן, לידס יונייטד ומנצ'סטר יונייטד, בנוסף לנבחרת סקוטלנד.
קריירת מועדונים

מקווין היה שוער כשלמד בבית הספר, אך מאוחר יותר עבר לעמדת הבלם. הוא הוחתם בגיל 18 על ידי סנט מירן, ועד מהרה עקבו אחריו סקאוטים ממועדונים אחרים. ב-1972 הציעה עליו לידס יונייטד 30,000 לירה שטרלינג, וראתה בו מחליף לטווח ארוך לג'ק צ'רלטון המזדקן. צ'רלטון שיחק בחלק מעונת 1972/1973 אך החליט לפרוש לקראת סיום העונה. מקווין שיחק שישה משחקים בעונתו הראשונה בלידס.
לאחר פרישתו של צ'רלטון שיחק מקווין במשך רוב עונת 1973/1974. לידס זכתה באליפות הליגה עם רצף של 29 משחקים ללא הפסד מתחילת העונה, כשמקווין משחק תפקיד מרכזי לצד נורמן האנטר כצמד הבלמים הראשון של לידס.
מקווין והאנטר הצטיינו בחלק האחורי בעונה שלאחר מכן, בעיקר בקמפיין של לידס בגביע אירופה לאלופות, במהלכו כבש מקווין שלושה שערים. הוא הושעה לגמר גביע אירופה לאלופות 1975 לאחר שהורחק בחצי הגמר מול ברצלונה, ולידס הפסידה בלעדיו 0–2 לבאיירן מינכן.
בפברואר 1978 עבר מקווין מלידס ליריבתה המושבעת מנצ'סטר יונייטד תמורת 500,000 ליש"ט. עם החתימה אמר ש"99% מהשחקנים רוצים לשחק במנצ'סטר יונייטד והשאר שקרנים". רק כמה שבועות קודם לכן הצהיר במגזין Shoot שהוא רוצה להישאר באלנד רואד, אצטדיונה של לידס, במשך כל הקריירה שלו. הוא שיחק בגמר גביע ה-FA ב-1979, וכבש את השער הראשון מבין שניים של יונייטד בדקה ה-86' בהפסד 2–3 לארסנל.
מקווין זכה לבסוף להניף את הגביע האנגלי ב-1983, בו זכתה יונייטד לאחר ניצחון 4–0 במשחק חוזר על ברייטון אנד הוב אלביון (המשחק הראשון נגמר בתיקו 2–2, ולא הונהגה אז שיטת דו-קרב פנדלים). הוא גם היה בקבוצה שהפסידה 1–2 לליברפול בגמר גביע הפוטבול ליג באותה עונה. בגמר שיחק מקווין כחלוץ מרכזי מפני שהיה פצוע ויונייטד כבר ניצלה את החילוף המותר היחיד שלה. הוא עזב את אולד טראפורד בסיום עונת 1985/1984 לאחר שאיבד את מקומו בהרכב לפול מקגראת' ולא נכלל בסגל בניצחון 1–0 על אברטון בגמר הגביע האנגלי 1985.
קריירה בינלאומית

בסוף עונת 1973/74 זומן מקווין לנבחרת סקוטלנד וערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו מול בלגיה. הוא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 1974, אך לא שיחק. עד מהרה הוא הפך לשחקן קבוע בסקוטלנד, ושימש כקפטן הנבחרת וכבש את שערו הבינלאומי הראשון בתיקו 1–1 מול רומניה ב-1 ביוני 1975. הוא השיג הצלחה גדולה עם סקוטלנד ב-1977, כשהבקיע שערים נגד צפון אירלנד בהאמפדן פארק ולאחר מכן מול אנגליה בוומבלי במהלך זכייתה של סקוטלנד באליפות הבית הבריטית. באותה שנה עזר לנבחרת להעפיל למונדיאל 1978 על ידי ניצחון על ויילס באצטדיון אנפילד. הוא זומן לסגל הנבחרת בגביע העולם, אך לא יכול היה לשחק עקב פציעה. מקווין שיחק את משחקו האחרון עבור סקוטלנד ב-1981, לאחר שרשם שלושים הופעות וכבש חמישה שערים.
לאחר הפרישה

מקווין אימן מספר קבוצות מחוץ לממלכה המאוחדת לפני שהיה המאמן של איירדיאוניאנס (Airdrieonians) לתקופה קצרה. כאשר חברו לקבוצה לשעבר וידידו של מקווין, בריאן רובסון, מונה למנג'ר מידלסברו, הוא הצטרף אליו כמאמן קבוצת המילואים. הוא החזיק בתפקיד במשך חמש שנים, ולאחר מכן היה מאמן הקבוצה הראשונה במשך שנתיים. מקווין עזב את המועדון ביוני 2001 בעקבות עזיבתו של רובסון ומינויו של סטיב מקלארן. לאחר מכן הצטרף מקווין לסקיי ספורטס כמומחה.
ב-29 באפריל 2008 חזר מקווין למידלסברו כעוזר סקאוט.
חיים אישיים ומותו

לאחר שאימן את מידלסברו עברו מקווין ואשתו לכפר האטון רודבי, צפון יורקשייר. לזוג נולדו בן ושתי בנות, אחת מהן, היילי, היא עיתונאית ספורט בסקיי ספורטס ובערוץ הטלוויזיה של מנצ'סטר יונייטד. מקווין היה תומך של מפלגת הלייבור.
באוקטובר 2011 אובחן מקווין כחולה בסרטן הגרון והחל בטיפול בבית החולים האוניברסיטאי ג'יימס קוק במידלסברו. בינואר 2021 הוא אובחן עם שיטיון וסקולרי, מה שהדגיש את סוגיית הפציעות שנגרמו לכדורגלנים כתוצאה מנגיחות. הוא נפטר מדמנציה בביתו ב-15 ביוני 2023, בגיל 70.