stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הכנסת בפלובדיב

| --- | --- |

בית כנסת בפלובדיב (2010)
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  שדרות הצאר קאלויאן 9
 מיקום:  פלובדיב
 מדינה:  בולגריה
 זרם:  ספרדים
 רב בית הכנסת:  חיים עזרא ארויא, שמואל בנימין בכר
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1886–1892 (כ־6 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1887 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עות'מאנית
 קואורדינטות:  42°9′2″N 24°44′27″E﻿ / ﻿42.15056°N 24.74083°E﻿ / 42.15056; 24.74083
 www.plovdivsynagogue.com
  (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור בית הכנסת ציון(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור בית הכנסת ציון
 
פנים בית הכנסת בפלובדיב כפי שצולם ב-2010
הרב שמואל בנימין בכר מברך את דוד בן-גוריון בעת ביקורו בבית הכנסת ציון (דצמבר 1944)
בית הכנסת הספרדי ציון - קהל חדש (בלאדינו: Kal Nuevo/Muevo) הוא בית הכנסת היחיד הפועל בעיר פלובדיב בבולגריה ואחד מהשניים הפעילים בכל בולגריה.
היסטוריה

יהודים התגוררו בפלובדיב מהמאה ה-2 ועד לשלהי המאה ה-6 וחזרו להתגורר בעיר מראשית המאה ה-13. לאחר תום מלחמת העצמאות של בולגריה הפכה פלובדיב לבירת המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית, ולעיר הגיעו כ-400 פליטים יהודים שנמלטו ממקומות אחרים מחמת הקרבות. בעיר התקיימה קהילה ספרדית גדולה וקהילה אשכנזית קטנה. ב-1892 מנתה הקהילה 2,696 נפשות. רובם התרכזו בשכונה היהודית שנקראה "אורטה מיזאר".
בראשית המאה ה-20 פעלו בפלובדיב 6 בתי כנסת.
בית הכנסת הספרדי "ישורון" שכונה "קהל גדול" (לאדינו: Kal Grande). המבנה נהרס בשנות ה-60 של המאה ה-20 ובמקום נבנו בתי מגורים.
בית הכנסת הספרדי "ציון" "קהל חדש" (לאדינו: Kal Nuevo/Muevo). בבנייתו הוחל בשלהי 1886 והיא הושלמה ב-1892. בית הכנסת הפך למרכז הפעילות הקהילתית ונערכו בו כנסים ועצרות. בנרטיב ההיסטורי של יהודי פלובדיב, זכור ביקורו של דוד בן-גוריון בעיר בדצמבר 1944. בן-גוריון התארח בבית הכנסת ציון ונאם בפני בני הקהילה. המקום היה צר מלהכיל את כולם ואלפים נותרו מחוץ למבנה כאשר הם צובאים על הפתחים, חלונות בית הכנסת, החצר והרחובות הסמוכים.
בית הכנסת "המדרש" אשר כונה "שבת אחים".
בית הכנסת של יוצאי קרלובו - איל קאל דה לוס קרלוברים (לאדינו: Kal Di Los Karlovarim), בבית כנסת זה התפללו בני קהילת קרלובו שנמלטו לפלובדיב מחמת המלחמה העות'מאנית רוסית (1878-1877).
בית הכנסת שבתוך "בית המדרש התאולוגי היהודי".
לצידו של בית הכנסת של יוצאי קרלובו, שכן בית כנסת קטן נוסף שכונה "קאל די לוס מפטירים" - קהל מפטירים.
בתקופה העות'מאנית ובשנים הראשונות שלאחר עצמאות בולגריה נהוג היה גם לקיים תפילות בביתן של משפחות נוטאבלים מקרב הקהילה אשר בביתן היה ארון קודש. מהן ניתן למנות את המשפחות: אסא, רומנו ומיטרני.
המבנה

בית הכנסת ציון הוקם על חורבות בית כנסת שהיה קיים מראשית המאה ה-18. הוא נבנה בסגנון אדריכלי עות'מאני. במרכזו 4 עמודי תמך דמויי שיש התומכים בתקרה המעוטרת באופן דמוי כיפה. בסוף המאה ה-20 שוקם מבנה בית הכנסת והוא נותר היחיד הפעיל בעיר. בית כנסת ציון ובית הכנסת בסופיה הם היחידים הפעילים בכל בולגריה.
הערות שוליים

↑  דוד פיפאנו, שלשלת רבני בולגריא מיום בואם מספרד ועד היום, דפוס המשפט א.אסא, סופיה, 1925.
1 2  שלמה שאלתיאל, שני דגלים לציונות, תכלת וגם אדום, הוצאת "מערכת", קיבוץ דליה, 2015, ISBN 9789655181395, עמודים 44-43.
↑  חיים קשלס, היהודים בבולגריה בעשרים השנים הראשונות לאחר שחרורה מעול העות'מאנים (1878-1898), בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 136-63.
↑  טוביה פרילינג (עורך), דוד בן-גוריון, ביקורים בגיא ההריגה, זיכרונות מן העיזבון, מאי 1945 – פברואר 1946, 2014, ההוצאה לאור של מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, כרך א', עמוד 79.
↑  Elko Z. Hazan,‏ Synagogues in Bulgaria, באתר "כולנו בולגרים".
↑  .Dimana Trankova, Anthony Georgieff, A Guide to Jewish Bulgaria, Vagabond Media Ltd, 2011, ISBN 9549230635, page 124
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009461990005171
בית ממכר עתיקות (סרט, 1984)

| --- | --- |
 מבוסס על:  בית ממכר עתיקות מאת צ'ארלס דיקנס
 בימוי:  ווריק גילברט 
 הופק בידי:  אדי גרהם
 תסריט:  אלכס בוזו 
 מדינה:  אוסטרליה 
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה ברבנק
 הקרנת בכורה:  17 בפברואר 1984
 משך הקרנה:  75 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בית ממכר עתיקות (באנגלית: The Old Curiosity Shop) הוא סרט הנפשה אוסטרלי משנת 1984, המבוסס על הרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. זהו סיפורה של ילדה בשם נל, שחיה עם סבא שלה בחנות העתיקות שלו. בסרט מתואר מה קורה להם אחרי שהם מפונים מביתם על ידי המלווה בריבית קווילפ. את הסרט הפיקו אולפני ההנפשה ברבנק שהפיקו סרטי אנימציה אחדים המבוססים על רומנים קלאסיים. תקציב הסרט מוערך כ-11 מיליון דולר. סרטי דיקנס נמכרו לפוקס המאה העשרים בארצות הברית ולחברת Seven Network באוסטרליה.
צוות השחקנים

ג'ון בנטון
ג'ייסון בלקוול
וולאס איטון
פנה הקפורת'-ג'ונס
בריאן הריסון
דורין הארופ
רוס היגינס
סופי הורטון
ג'ניפר מלט
הערות שוליים

↑  Thomson, Gale (2007). Video Sourcebook: A Guide to Programs Currently Available on Video in the Areas Of: Movies/entertainment, General Interest/education, Sports/recreation, Fine Arts, Healing. Gale / Cengage Learning. p. 2117. ISBN 978-1414400990. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Murray, Scott (1996). Australia on the small screen, 1970-1995: the complete guide to tele-features and mini-series. Oxford University Press. p. 116. ISBN 9780195539493. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "TIMESTYLE". The Canberra Times. Vol. 58, no. 17, 626. Australian Capital Territory, Australia. 1 בינואר 1984. p. 11 (SUNDAY EDITION). נבדק ב-11 באוגוסט 2019 – via National Library of Australia. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "TIMESTYLE". The Canberra Times. Vol. 59, no. 18, 088. Australian Capital Territory, Australia. 7 באפריל 1985. p. 12. נבדק ב-11 באוגוסט 2019 – via National Library of Australia. {{cite news}}:  (עזרה)
בלה לאזאר

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1869 אוראדיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 במאי 1950 (בגיל 81) יוז'פווארוש (רובע 8), הונגריה 
 שם לידה:  Lázár Berl 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 שפות היצירה:  הונגרית, גרמנית 
 
קריקטורה של טיבור פוליה על בלה לאזאר (1915) תחת הכותרת "מבקרים יפנים".
דר' בלה לאזאר (במקור ברל לאזאר, בהונגרית: Lázár Béla; אוראדיה, 8 בפברואר 1869 – בודפשט, 28 במאי 1950) היה סופר ומבקר בתחום האמנות יהודי-הונגרי. חוקר בולט של הצייר האימפרסיוניסטי ההונגרי לאסלו פאל בתחום האמנות והציור. היה חבר מייסד ומנהל של גילדת מונקאצ'י.
ביוגרפיה

לאזר למד בבודפשט, במינכן ובפריז. בין שתי מלחמות העולם היה מנהל מוזיאון ארנסט במשך עשור. בשנת 1928 הקים והוביל את גילדת מונקאצקי יחד עם הצייר והגרפיקאי ההונגרי- יהודי לאיוש מרק, היה להם השולחן קבוע בבית הקפה היפני בשדרות אנדראשי 45 בבודפשט. הוא חיפש ומצא את ציוריו של לאסלו פאל שצייר פאל בברביזון בפריז וארגן מהם תערוכה פעמיים. הוא ניסה להכיר לציבור ההונגרי את האמנויות היפות המודרניות. פרסם מאמרי אמנות רבים ביומוני בודפשט, בכתבי עת לאמנות ובכתבי עת לביקורת אמנותית ואף פעל כסופר. הוא פרסם כמה כותרים יקרי ערך בתולדות האמנות.
לאזאר כתב ספרים על ציירים קלאסיים ישנים, כדוגמת אדם מאניוקי, מיהאי מונקאצ'י, מיהאי זיצ'י, ועל צייר הרנסאנס הגרמני ברנהארד שטריגל. הוא חקר את גוסטב קורבה ואת אמנות האימפרסיוניסטים בכלל ופול גוגן בפרט. בין המודרניסטים ההונגרים הוא ניתח את העבודות של לאסלו פאל, יאנוש פאדרוס, פאל סיניאי-מרשה, יוז'ף ריפל-רונאי, בלה איוואני-גרונוולד ועוד.
כמה מספריו פורסמו בפריז, אחד או שניים מהם פורסם בשטרסבורג, בברצלונה, בלייפציג ובווינה, ורוב עבודותיו פורסמו בבודפשט.
הקוראים יכלו ללמוד מכתביו גם על הרפתקאות ואגדות רבות שהיו קשורות לאמנים. באחד מכתביו אודות מונקאצקי תיאר את המפגש של מונקאצ'י הצעיר עם הליסטים של המישור ההונגרי הגדול:
הוא התחתן פעמיים. אשתו הראשונה הייתה אמה, בתם של הנריק ברכר ומריה וייס, אותה נשא לאישה ב־22 בדצמבר 1906 בבודפשט. הם התגרשו בשנת 1925. ב־14 באפריל 1925 נשא לאישה את אדית, בתם של אדולף שאנצר ואטלקה הורוביץ.
כתביו (מבחר)

איש הברזל. דְרָמָה. הסבר ליצירה ; גיור, 1888
חייו ויצירתו הספרותית של אמיל בוצי ; 1888
על נטורליזם ; זינגר-וולפנר, 1890
סיפור פורטונאטוס בספרות. מצורפת המהדורה משנת 1651 של ספרי העם על פורטונאטוס, עם הערות לשוניות ; 1890 (גם בגרמנית)
סיפורים קצרים ; הקדמה של יוז'ף קסלר; 1894
מיריה; אמא: שני סיפורים. בלה לאזאר. מהדורה שנייה בודפשט, 1895
אתמול, היום ומחר. מחקרים ביקורתיים, 2-1. סִדרָה ;1896-1900
מצבי רוח. נרטיבים ; אתינאום, 1898 (אוצר הספרות ההונגרית והעולמית)
לאסלו פאל; 1904 (ספריית האמנות)
Ladislas de Paál : un peintre hongrois de lécole de Barbizon / par Béla Lázár. פריז: Librairie de l'art Ancient et Moderne, 1904. 149 עמ ', Ill.
אמנות הונגרית בסלון הלאומי ; 1907 (גליונות אמנות)
גוגן / בלה לאזאר. פריז, Central de Libraire, 1908
על מכה חדשה: רומן מחיי האמנות / בלה לאזאר. בודפשט, פאלאס, 1909
עבודותיו האחרונות של צייר לאסלו פאל (1846-1879) נאספו על ידי ד"ר בלה לאזאר ואנחנו מארגנים תערוכה שלהן ; בית דפוס הספרים 1910
Courbet et son influence à l'étranger; Floury, Paris, 1911
פאל סיניאי-מרשה : השליח המקדים של סגנון הציור pleinair (אוויר פתוח) בודפשט, אתנאום, 1912. (ספרייה מודרנית)
שלוש עשרה ציירים הונגרים / בלה לאזאר; עם הקדמה מאת קארוי ליקה. בודפשט, 1912.
מדריך לציור הקלאסי ; סלון רנסאנס, 1912
סולנוק באמנות. כרטיסי זיכרון לציון 10 שנים למושבת האמנים בסולנוק ; ed. בלה לאזאר; אגודת האמנים של סונולוק, 1913
ה- Maler des Impressionismus. 6 Vorträge ; Teubner, לייפציג-ברלין, 1913 (Aus Natur und Geisteswelt)
עתידה של האמנות ההונגרית ; 1916
Studien zur Kunstgeschichte ; שרול, וינה, 1917
בין סופרים ויוצרים: מאה סיפורים עליזים / בלה לאזאר. בודפשט, פאלאס, 1918
מולייר כמבקר אמנות ; 1922
אוסף הונגרי. אוסף דיולה וולפנר ; 1922
חייהם ואומנותם של יאנוש פדרוס / בלה לאזאר. בודפשט, אתנאום, 1923
יאנוש וסארי ; 1923 (ספרי אמנים במוזיאון ארנסט)
יוז'ף ריפל-רונאי ; 1923 (ספרי אמנים במוזיאון ארנסט)
סולומון ריינה: מראה קטנה של אמנות. היסטוריה כללית של האמנות ; תורגם, הורחב עם תולדות האמנות ההונגרית. בלה לאזאר; אתנאום, 1923
החיים והאמנות של מיהאי זיצ'י / בלה לאזאר. בודפשט, אתנאום, 1927
מונקאצ'י הצעיר ; תרבות, 1928 (ספריית תרבות)
חייו ואומנותו של לאסלו פאל ; עיבוד מחדש לחלוטין. 1929
התערוכה השלישית של אמני אגודת פאל סיניאי-מרשה / התערוכה אורגנה על ידי לאגוס ארנסט ובאלה לאזאר. בודפשט, מוזיאון ארנסט, 1931. 29 עמ ', XXIV t. . (תערוכות של מוזיאון ארנסט)
חייו ואומנותו של אֶדָם מָאנִיוקי ; 1933
סוגיית מונקאצ'י ; 1936
אומנות. סיפור אמנות קטן לקהל הרחב ; 1938
Los pintores impresionistas / Béla Lázár. ברצלונה, עבודת מערכת, 1942
כתבים קטנים על אמנים גדולים. לימודים ; זינגר-וולפנר, 1942 (רומנים הונגריים)
מיהאי מונקאצ'י 1844 - 1944. זיכרונות וזיכרונות ליום הולדתו המאה של האמן ; 1944
חברויות

אגודת פטפי
גילדת מונקאצ'י
נכתב עליו, ספרות

חגיגה לכבוד בלה לאזאר. 1869-1919, 1919
20 שנה להקמתו של מוזיאון ארנסט. תערוכת יובל לכבוד לאיוש ארנסט וד"ר בלה לאזאר לרגל יום השנה; מוזיאון ארנסט, 1932
הקטלוג של ספריית האמנות וספרות בלה לאזאר ; 1938
אוסף בלה לאזאר (Béla Lázár). פץ', מוזיאון יאנוש פאנוניוס, דצמבר 1974 - 1975. 1974 (פרסומי אמנות במוזיאון יאנוש פאנוניוס)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי
לקסיקון יהודי הונגרי. פטר אוגווארי. בודפשט: 1929
בלה לאזר כותב על קורותיו בשואה. (בהונגרית)http://beszelo.c3.hu/onlinecikk/a-tanar-ur-megsebzett-onbecsulese
הלקסיקון לאומנות. בלה לאזאר. 1981–1983.
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 1317/1950. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi állami házassági akv. 1716/1906. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi állami házassági akv. 174/1925. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583381805171  PLWABN: 9810696777405606  BnF: cb10220881z (data)  GND: 1055372970  ISNI: 0000 0000 8185 1106  LCCN: nb2006011697  NTA: 256395039  SUDOC: 26081265X  VcBA: 495/205374  VIAF: 116318874   WorldCat (עם VIAF): 116318874 
מיהאי מונקאצ'י: בנדיט מתעצב (1865)
בולדר

| --- | --- |

מראה העיר מהרי הרוקי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:   קולורדו
 מחוז:  מחוז בולדר
 ראש העיר:  אהרון ברוקט
 תאריך ייסוד:  1858
 שטח:  66.5 קמ"ר
 גובה:  1,655 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  108,250 (1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  294,567
  ‑ צפיפות:  1,524 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  40°01′03″N 105°16′47″W﻿ / ﻿40.017624°N 105.27966°W﻿ / 40.017624; -105.27966
 אזור זמן:  UTC -7
 האתר הרשמי של העיר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה בולדר(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה בולדר(למפת קולורדו רגילה) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.בולדר(למפת קולורדו מוגדלת) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.בולדר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בולדר (באנגלית: Boulder) היא בירת מחוז בולדר בקולורדו, ארצות הברית, העיר הגדולה במחוז וה-11 בגודלה בקולורדו. העיר שוכנת למרגלות הרי הרוקי, בגובה 1,655 מטרים מעל פני הים והיא ממוקמת 40 ק"מ צפונית לדנוור, העיר הגדולה בקולורדו. העיר ידועה בזכות אוניברסיטת קולורדו השוכנת בה, ונחשבת לעיר בעלת איכות חיים גבוהה.
היסטוריה

ב-1858 נוסדה התיישבות בשם בולדר ובשנה שאחריה היא הגיעה למעמד של עיר. ב-1870 היו בה 343 תושבים. ב-1875 נורתה אבן הפינה לאוניברסיטת קולורדו שנפתחה בפועל ב-1877. ב-1890 נבנתה תחנת הרכבת בעיר והיו בה כבר 3,330 תושבים. בתחילת המאה ה-20 היו בה 6,150 תושבים והיא הוסיפה לגדול. נכון ל-2016, עומד מספר תושביה על 108,090.
פוליטיקה

העיר נחשבת לדמוקרטית וליברלית. נכון ל-2012 נרשמו המצביעים במחוז בולדר על פי התפלגות של 41% דמוקרטים, 20% רפובליקנים, 1% מפלגות אחרות ו-38% לא הזדהו. כבר ב-1975 אישר המחוז נישואים חד מיניים ושישה זוגות נרשמו כך לנישואים, עוד לפני שאושר החוק האוסר זאת בארצות הברית.
גאוגרפיה

העיר נמצאת בעמק בולדר, במפגש הרי הרוקי עם המישורים הגדולים. במערב העיר מתנשאים בשורה מצפון לדרום חמישה הרים של סלעי משקע אופייניים לאזור, והם סימן היכר ידוע של בולדר. גוף המים העיקרי בעיר הוא נחל בולדר קריק שניזון משלגי ההרים ונביעות קטנות. הנחל הוא אחד מיובליו של הנהר סאות פלאט (Platte River) שנשפך לתוך הנהר פלאט, אחד מיובליו של הנהר מיזורי. שמו של הנחל ניתן לו הרבה לפני ייסוד העיר, על שם סלעי (בולדרים) הגרניט הגדולים שנמצאים בערוץ זרימתו. על פי המשוער, קיבלה העיר את שמה מהנחל, המספק את רוב מי השתייה של העיר.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים בבולדר יבש כמו ברוב מדינת קולורדו, עם ימי שמש רבים. על פי שיטת קפן, מסווג האקלים כאזור ערבתי קר, צחיח למחצה (BSk). ההרים ממערב לעיר חוסמים את זרם האוויר ואיתו גם משקעים רבים, אף על פי שממטרים כבדים מתרחשים מעת לעת. שילוב של שמש ורוח צ'ינוק שנושבת, יכול לחמם את האזור ולהמיס שלגים במהירות.
| אקלים בבולדר> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בבולדר> ינואר.8.3.-5.4.18 | אקלים בבולדר> פברואר.9.1.-4.9.21.3 | אקלים בבולדר> מרץ.13.3.-1.6.53.8 | אקלים בבולדר> אפריל.17.4.2.68.6 | אקלים בבולדר> מאי.22.3.6.4.71.4 | אקלים בבולדר> יוני.27.6.10.7.55.9 | אקלים בבולדר> יולי.30.9.14.1.45.5 | אקלים בבולדר> אוגוסט.29.6.13.4.48.5 | אקלים בבולדר> ספטמבר.25.4.8.9.41.4 | אקלים בבולדר> אוקטובר.18.8.3.2.39.6 | אקלים בבולדר> נובמבר.12.1.-1.9.34 | אקלים בבולדר> דצמבר.7.4.-5.9.22.9 | אקלים בבולדר> שנה.18.5.3.2.521 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: אתר מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי
ערים תאומות

לבולדר שמונה ערים תאומות ברחבי העולם:
טג'יקיסטן דושנבה, טג'יקיסטן (מ־1987)
ניקרגואה חלפה (אנ'), ניקרגואה (מ־1983)
הרפובליקה העממית של סין להסה, טיבט, הרפובליקה העממית של סין (מ־1986)
מקסיקו סיודד מנטה, מקסיקו (מ־2000)
יפן יאמאגטה, יפן (מ־1994)
קובה יטראס (אנ'), קובה (מ־2002)
קניה קיסומו, קניה (מ־2008)
ישראל מועצה אזורית רמת הנגב, ישראל (מ־2018)
נפאל קטמנדו, נפאל (מ־2018)
הרשות הפלסטינית שכם, הרשות הפלסטינית (מ־2016)
ראו גם

פיגוע הירי בקולורדו (2021)
הערות שוליים

↑  רשימת תארים של העיר
↑  הרשמה לבחירות במחוז בולדר
↑  בחדשות SFGate
↑  "Creating weather files for climate change and urbanization impacts analysis"
↑  Fellows, David (26 באוגוסט 2018). "It's Official: Ramat HaNegev, Israel Is Boulder's New Sister City". Boulder Jewish News (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
| דגל קולורדו מדינת קולורדו |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | דנוור |  |
| אזורים גאוגרפיים | המישורים המזרחיים • המטרופולין של דנוור • עמק סן לואיס |  |
| היישובים הגדולים ביותר | דנוור • קולורדו ספרינגס • אורורה • פורט קולינס • לייקווד • ת'ורנטון • ארבאדה • וסטמינסטר • פואבלו • סנטניאל • בולדר • גרילי • לונגמונט • לאבלנד • גראנד ג'נקשן • ברומפילד • קאסל רוק • קומרס סיטי • פארקר • ליטלטון |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קולורדו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550346505171  BnF: cb121621149 (data)  GND: 4126960-3  ISNI: 0000 0004 0437 9847  LCCN: n79091289  MusicBrainz: 93422fd5-1890-46cd-9ea9-3517c32f35b4  NARA: 10045554  NKC: ge548919  SUDOC: 195964071  VIAF: 151259174   WorldCat (עם VIAF): 151259174 
מדרחוב בבולדר
אשלי ברטי

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

|  לידה |  24 באפריל 1996 (בת 28) איפסוויץ', קווינסלנד  |  |
|  מדינה |  אוסטרליה אוסטרליה |  |
|  מקום מגורים |  איפסוויץ'  |  |
|  מספר צאצאים |  1  |  |
|  גובה |  1.65 מטר |  |
|  יד חובטת |  ימין (חבטת גב היד בשתי הידיים) |  |
|  פעילות כמקצוענית |  אפריל 2010 – 2022 (כ־11 שנים)  |  |
|  סה"כ פרסים שצברה |  23,829,070 דולר אמריקאי  |  |
|  יחידים |  יחידים |  |
|  מאזן קריירה |  252–94 (72.8%) |  |
|  דירוג שיא |  1 (24 ביוני 2019) |  |
|  זכיות בטורנירים |  12 (8 WTA ו-4 ITF) |  |
|  זוגות |  זוגות |  |
|  מאזן קריירה |  173–56 (75.5%) |  |
|  דירוג שיא |  5 (21 במאי 2018) |  |
|  זכיות בטורנירים |  19 (10 WTA ו-9 ITF) |  |
|  שיאי גראנד סלאם |  שיאי גראנד סלאם |  |
|  זכיות 4 (3 ביחידות ו-1 בזוגות נשים) |  זכיות 4 (3 ביחידות ו-1 בזוגות נשים) |  |
|  אליפות אוסטרליה הפתוחה |  זכייה  (2022) |  |
|  אליפות צרפת הפתוחה |  זכייה (2019) |  |
|  וימבלדון |  זכייה (2021) |  |
|  אליפות ארצות הברית הפתוחה |  סיבוב רביעי (2018, 2019) |  |
טניס
מתחרה עבור אוסטרליה אוסטרליה
המשחקים האולימפיים
| ארד | טוקיו 2020 | טניס - זוגות מעורב |
|  תאריך עדכון 10 ביולי 2021 |  תאריך עדכון 10 ביולי 2021 |  |
|   |   |  |
אשלי "אש" ברטי (באנגלית: Ashleigh "Ash" Barty; נולדה ב-24 באפריל 1996) היא טניסאית עבר מקצוענית אוסטרלית. דורגה במקום הראשון בעולם (12 באוקטובר 2020) בדירוג ה-WTA, התאחדות טניס הנשים.
ברטי זכתה 3 פעמים בטורניר גראנד סלאם ליחידות, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2022), באליפות צרפת הפתוחה (2019) ובאליפות וימבלדון (2021). בנוסף לכך, היא זכתה באליפות סבב ה-WTA‏ (2019) ובתואר גראנד סלאם לזוגות נשים באליפות ארצות הברית הפתוחה (2018).
ביוגרפיה

ברטי נולדה באיפסוויץ' בקווינסלנד שבאוסטרליה, וגדלה בפרוור ספרינגפילד של איפסוויץ'. היא האחות הצעירה מתוך שלוש אחיות. החלה להתאמן בטניס כבר בגיל 4 בהדרכתו של ג'ים ג'ויס, שמעולם לא אימן שחקנים בגיל כל כך צעיר, אך השתכנע לעשות כך בשל כישרונה הגדול. בהמשך התאמנה בהדרכתו של סקוט דרייפר. בגיל 15 החלה להתאמן בהדרכתו של ג'ייסון סטולטנברג ושהתה רוב הזמן באירופה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

ברטי דורגה במקום שני בעולם לנערות. באליפות וימבלדון לנערות שנערכה בשנת 2011 זכתה ברטי בתואר לאחר שניצחה את אירנה כרומצ'בה מרוסיה בשתי מערכות (7–5, 7–6(7–3)). באליפות ארצות הברית לנערות שנערכה באותה השנה הגיעה לשלב חצי הגמר שבו הפסידה לקרולין גרסיה מצרפת בשתי מערכות (3–6, 2–6).
ביוגרפיה > 2013

בשנה זו הגיעה ברטי בשלושת טורנירי הגראנד סלאם למשחק הגמר בטורניר לזוגות נשים ביחד עם קייסי דלאקווה מאוסטרליה. באליפות אוסטרליה הן הפסידו במשחק הגמר לשרה אראני ורוברטה וינצ'י מאיטליה (1 בעולם) בשלוש מערכות (2–6, 6–3, 2–6). באליפות וימבלדון הן הפסידו במשחק הגמר לפנג שוואי מסין ולשיה שוויי מטאיוואן (8 בעולם) בשתי מערכות (6–7(1–7), 1–6), ובאליפות ארצות הברית הפסידו לאנדריאה הלווצ'קובה ולוציה הרדצקה מצ'כיה (5 בעולם) בשלוש מערכות (7–6(7–4), 1–6, 4–6).
ביוגרפיה > 2017

באליפות צרפת שנערכה בשנה זו, הגיעה ברטי לשלב הגמר בטורניר לזוגות נשים ביחד עם קייסי דלאקווה, שבו הן הפסידו לבתאני מאטק-סנדס מארצות הברית ולוציה שפרובה מצ'כיה (1 בעולם) בשתי מערכות (2–6, 1–6).
ביוגרפיה > 2018 > תואר גראנד סלאם ראשון בזוגות נשים

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנה זו היא זכתה בתואר בזוגות נשים ביחד עם קוקו ואנדוויי מארצות הברית לאחר ניצחון על טימאה בבוש מהונגריה וכריסטינה מלדנוביץ' מצרפת (2 בעולם) בשלוש מערכות (3–6, 7–6(7–2), 7–6(8–6))
ביוגרפיה > 2019

לאליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בסוף ינואר אותה שנה הגיעה ברטי כשהיא מדורגת במקום 15 בעולם. בטורניר עצמו הגיעה לשלב רבע הגמר, הישג השיא שלה בטורניר גראנד סלאם עד אז, ובו הפסידה לפטרה קביטובה מצ'כיה (8 בעולם) בשתי מערכות (1–6, 4–6). בשלב שמינית הגמר היא ניצחה את מריה שרפובה מרוסיה (30 בעולם) בשלוש מערכות (4–6, 6–1, 6–4).
ביוגרפיה > 2019 > תואר גראנד סלאם ראשון יחידות

לאליפות צרפת הפתוחה שנערכה בסוף מאי ותחילת יוני אותה שנה, היא הגיעה מדורגת במקום השמיני בעולם, דירוג השיא שלה. בטורניר עצמו היא זכתה בתואר לאחר ניצחון בגמר על מרקטה וונדרואושובה מצ'כיה (38 בעולם) בשתי מערכות (6–1, 6–3). בדרכה לתואר היא ניצחה 5 שחקניות טניס אמריקאיות. בשלב רבע הגמר היא ניצחה את מדיסון קיז מארצות הברית (14 בעולם) בשתי מערכות (6–3, 7–5) היריבה היחידה שהייתה מדורגת ובשלב חצי הגמר היא ניצחה את אמנדה אניסימובה (51 בעולם) מארצות הברית בשלוש מערכות (6–7(4–7), 6–3, 6–3). לאחר זכייתה בתואר עלתה למקום השני בעולם.
ביוני זכתה בטורניר ברמינגהאם ועלתה למקום הראשון בעולם.
באליפות וימבלדון שנערכה ביולי הודחה בשלב שמינית הגמר על ידי אליסון ריסקה מארצות הברית (שחקנית לא מדורגת), ב-3 מערכות (3-6, 6-2, 6-3).
באליפות ארצות הברית שנערכה בספטמבר ברטי נוצחה בשלב שמינית הגמר על ידי ואנג קיאנג מסין (18 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 6-4) ובטורניר זוגות לנשים היא הגיעה לשלב הגמר ביחד עם ויקטוריה אזרנקה מבלארוס שבו הן הפסידו לאליזה מרטנס מבלגיה ולארינה סבלנקה מבלארוס בשתי מערכות (7-5, 7-5).
באליפות סבב ה-WTA שנערכה בשנג'ן בנובמבר אותה שנה היא זכתה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על אליה סביטולינה מאוקראינה (דורגה במקום 8) בשתי מערכות (4-6, 3-6)
ביוגרפיה > 2020

באליפות אוסטרליה שנערכה בינואר הגיעה ברטי לשלב חצי הגמר שבוא הפסידה לסופיה קנין מארצות הברית (14 בעולם) בשתי מערכות (7-68-6, 7-5), קנין זכתה בתואר. בשלב שמינית הגמר היא ניצחה את אליסון ריסקה (17 בעולם) ב-3 מערכות (3-6, 6-1, 4-6) ובשלב רבע הגמר היא ניצחה את פטרה קביטובה מצ'כיה (7 בעולם) בשתי מערכות (6-76-8, 5-7).
ביוגרפיה > 2021

באליפות וימבלדון שנערכה ביולי 2021 זכתה ברטי בתואר לראשונה בקריירה שלה לאחר ניצחון במשחק הגמר על קרולינה פלישקובה מצ'כיה (8 בטורניר) ב-3 מערכות (3-6, 7-6 7-4, 3-6).
ביוגרפיה > 2022

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2022 זכתה ברטי בתואר לאחר שניצחה במשחק הגמר את דניאל קולינס מארצות הברית בשתי מערכות (3-6, 6-7 5-7) וזכתה בתואר הגראנד סלאם השלישי ביחידות. במהלך כל הטורניר היא לא הפסידה אף מערכה. התואר הגיע לאחר 44 שנים שבהן לא זכתה אף טניסאית מאוסטרליה בטורניר זה.
בחודש מרץ הודיעה ברטי על פרישה ממשחק לאחר, שלדבריה, חשה תחושת מיצוי מהמשחק.
הערות שוליים

↑  אשלי בארטי הודיעה על פרישה פתאומית: "אין בי את הכוחות להמשיך", באתר וואלה, 23 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811269868705606  GND: 119875527X  VIAF: 5446157342847310100002   WorldCat (עם VIAF): 5446157342847310100002
בית מלנכתון

בית מלנכתון (בגרמנית: Melanchthonhaus) הוא מבנה מוזיאון בעיר ויטנברג במדינת סקסוניה-אנהלט שבגרמניה, המשמש כאנדרטת הנצחה לרפורמטור פיליפ מלנכתון. המבנה נחשב לאחד מבתי המידות היפים בעיר. בניין הרנסאנס עם חלונותיו בסגנון גותי מאוחר והגמלון המדורג, מאכלס את חדר העבודה המרוהט של פיליפ מלנכתון והחדר שבו מת, ושבו התגוררו הוא ומשפחתו. מאז 1954 שימש הבית כמוזיאון בו מוגשים לציבור חייו ויצירתו של פיליפ מלנכתון. תמונות, הדפסים וכתבי יד מאת מלנכתון ובני דורו מוצגים באותנטיות. ב-1996 הוכרז הבית כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו, חלק מהאתר אנדרטאות מרטין לותר באייסלבן ובוויטנברג.