stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחידה 108
היסטוריית היחידה

עם הקמת חיל האוויר הישראלי, בשנת 1948, התעורר הצורך בגוף שירכז ויטפל בציוד האלקטרוני והאלקטרומכני שנרכש על ידי חיל האוויר מעודפי מלחמת העולם השנייה (בעיקר ממדינות אירופה) ובציוד שמקורו בעיזבון הבריטי. צורך זה מומש בעזרת שני גופים שטיפלו בציוד האלקטרוני, כל גוף על פי הכשרתו.
הגוף הראשון החל את פעילותו במחנה "שרונה", כיום "הקריה" בתל אביב, וריכז אנשים שלהם ידע בסיסי בחשמל וברדיו וטיפל בעיקר במכשירי מורס ומעט במכשירי קשר HF ו-UHF. מאוחר יותר, בשנת 1949, הועבר המחנה לאזור יפו ומוקם בשתי חנויות קטנות באזור.
הגוף השני שטיפל בציוד האלקטרוני נקרא טייסת 505. הרעיון להקמתו הועלה בשנת 1948 על ידי שני מומחים יהודיים, פרופ' אטנברג מארצות הברית וד"ר ברויידן מדרום אפריקה, בשיתוף עם חיל האוויר. באחריות גוף זה רוכז כל הצד הטכני והמקצועי הקשור במערכות המכ"ם. עיקר פעילותה של טייסת 505 ששכנה בצריפין היה שיפוץ מכ"מים קיימים או מכ"מי רכש ישנים, דוגמת מכ"ם ימי SO9 ששופץ והוסב למכ"מ קרקעי ומכ"ם מוטס SCR-010 שהוסב גם למכ"מ קרקעי.
לקראת סוף שנת 1949 הוחלט על ידי חיל האוויר לאחד את שני הגופים ליחידה בשם "טייסת 108 – בית מלאכה לציוד אלקטרוני". יחידה מאוחדת זו מוקמה בצריפין במקום בו שכנה אז מחלקת הדואר של צבא הבריטי באזור הדרום. לימים שונה שמה של טייסת 108 ליחידה 108 - יחידת האלקטרוניקה של חיל האוויר.
מבנה היחידה

יחידה 108 מחולקת למספר יחידות העוסקות בעולמות ההנדסה והמערכות האלקטרוניות. בנוסף כפופים למפקד היחידה יועצת ארגונית וטייסת מנהלה.
היחידה מובילה את תוכנית החדשנות של חיל האוויר- ״החממה הטכנולוגית״, באמצעותה מבצעים צוותי משימה תהליכי פיתוח מואצים לשילוב יכולות מבצעיות חדשות בקבועי זמן קצרים.
מבנה היחידה > יחידת מתנ"ם

יחידת מתנ״ם (ראשי תיבות: מרכז תחזוקת נשק ומערכות) היא יחידה טכנולוגית המהווה בית מערכת לעולם החימוש בחיל האוויר, למערכות ההגנה האווירית ולמערכות האלקטרואופטיקה.
יחידת מתנ"ם הוקמה כיחידה עצמאית בבסיס פלמחים בשנת 1980 כחלק ממסקנות מלחמת יום הכיפורים. ייעודה היה לקלוט נשק מונחה בעידן בו נשק זה עוד היה בחיתוליו. היחידה נדרשה לתת מענה טכני תומך, ולשם כך בנתה ידע, אמצעים ותשתיות. קליטת הנשק המונחה אפשרה לחיל עצמאות תפעולית להפעלת הכח. בהמשך התרחב תחום העיסוק של היחידה גם לעולם האלקטרואופטיקה, הנשק המונחה המתקדם ואף לעולם ההגנה האווירית. בשנת 2004 מוזגה מתנ"ם ליחידת האחזקה האווירית 22. בשנת 2012 במסגרת ארגון מחדש של כלל דרגי ד' בחיל-האוויר, היא שולבה כיחידה תחת יחידה 108.
יחידת מתנ"ם פועלת בשיתוף פעולה עם יחידות חיל האוויר וגם עם התעשיות הביטחוניות בישראל. היחידה מתחזקת את המערכות עד לרמת הכרטיס האלקטרוני הבודד.
בשנים הקרובות היחידה מתרחבת בבניין כח עצים לקליטת יכולות חדשות ואסטרטגיות בעולם החימוש וההגנה האווירית.
מבנה היחידה > יחידת מופ"ת

יחידת מופ״ת (ראשי תיבות: מערכות, פיתוח, תחזוקה) אמונה על כלל עולמות התוכן האלקטרוניים: קשר, ניווט, תקשורת, לוחמה אלקטרונית, בקרה ומערכים מוטסים וקרקעיים שונים.
היחידה הוקמה בשנת 2004 והיא פועלת בשלושה תחומים עיקריים - שילוב אמצעי לחימה מתקדמים בבניין הכוח של חיל האוויר, אחזקת המערכות הקיימות וטיפול במערכות ותיקות ומתיישנות.
פעילות היחידה בשגרה ובחירום כוללת תיקון מערכות אלקטרוניות מוטסות או קרקעיות של חיל–האוויר ברחבי הארץ. בעת לחימה גובר היקף הפעילות והיחידה מקבלת פרויקטים בנוהל "7200", שמשמעותו ביצוע מהיר ומזורז והתקנות מיוחדות. במקביל, מבוצע תיקון מערכות אלקטרוניות, הנדרשות לאור הגדלת הכמות ואינטנסיביות של גיחות המטוסים בכל המערכים בחיל. היחידה מסייעת לשמירה על הרציפות התפקודית של חיל האוויר.
מבנה היחידה > יחידה 502

יחידה 502 היא יחידת הקשר, היחידה התקשובית המרכזית של חיל-האוויר. היחידה הוקמה ב־1982 כי"ק (יחידת קשר) 502 בתוך בח"א 501 (בסיס חפץ חיים). ב־1987 עברה יחידה 501, ששמה שונה קודם כן לבית הספר למקצועות התעופה 501, לבסיס עובדה, וי"ק 502 הפכה ליחידה העיקרית בבסיס חפץ חיים. בשנת 2015 היחידה הוכפפה לבסיס 108, וב־2019 הפכה ליחידה 502.
היחידה אמונה על רשתות התמסורת, הרדיו ומערכות האמל"ח (אמצעי לחימה) השונות של החיל, ועוסקת בניטור, בקרה ושליטה על רשתות התקשורת המאפשרות לחיל להתנהל בשגרה ובחירום. בנוסף, היחידה עוסקת בטכנולוגיות תקשורת שמאפשרות לפלטפורמות השונות של החיל לפעול בגזרות השונות.
סיכת טכנאי אבנט כחול פורס
סיכת טכנאי אבנט כחול
מבנה היחידה > יחידת אינטגרציה

תפקיד יחידת אינטגרציה הוא לבצע בדיקות הנדסיות מקיפות בעולמות הפלטפורמה והתהליכיים הקרקעיים מתוך מטרה לוודא שהיכולות שפותחו עולות בקנה אחד עם הדרישה המבצעית ושהשילוב של היכולות החדשות בפלטפורמות החיל לא פוגע ביכולות הקיימות. בנוסף, היחידה מתחקרת ומשחזרת גיחות בהן אירעו כשלים או תקלות אוויוניקה שדווחו ומסייעת כמוקד ידע הנדסי לבחינת ביצועי המערכות.
מבנה היחידה > יחידת תוה"ן

יחידת תוה"ן (ראשי תיבות: תפעול והנדסה) היא יחידת התפעול של יחידה 108 האמונה על כלל העולמות הרוחביים של 108: ניהול תוכנית עבודה, מוכנות ללחימה, מרכז שליטה ובקרה, תקציב ורכש, ניהול פרויקטים, התייעלות ומצוינות תפעולית, הובלת הבטיחות וההגנה הסביבתית, הבטחת האיכות (ISO), הדרכה ואיתור כוח אדם טכנולוגי, תוכנית העבודה של בינוי, לוגיסטיקה אווירית, אחזקה ופיתוח של קרונות קשר, הנדסה מכנית וייצור מכני המשלימים לפיתוח בעולמות האלקטרוניקה.
היחידה הוקמה בשנת 1977 כיחידת התפ"י (ראשי תיבות: תכנון, פיקוח, ייצור) ובשנת 2004, עם הצטרפות התחום המכני ליחידה, שונה שמה ליחידת תוה"ן.
תפקיד היחידה בשגרה ובחירום הוא להוביל את יחידה 108 להשיג את יעדיה במגוון של תחומים. מפקד יחידת תוה"ן הוא סגנו של מפקד יחידה 108.
מבנה היחידה > טייסת מנהלה

טייסת מנהלה היא הגוף האחראי על מתן המעטפת השלמה לפרט בכלל יחידות 108.
בין המעטפת הניתנת לפרט נכללים בין היתר שירותי: משאבי אנוש, תנאי שירות, רווחה, לוגיסטיקה, תזונה, חינוך, אירועים, חדרי כושר, שירותי דת, מורשת ורוח, שירותי רפואה, רפואת שיניים ומרפאת בריאות הנפש.
טייסת מנהלה 108 מאגדת בתוכה גם את גף ביטחון אשר אמון על כלל תחומי המבצעיות הקרקעית של המחנה, לרבות הגנה קרקעית, רציפות תפקודית, כיבוי אש, אבטחת מידע (גף זה הוא המקביל לטייסת תעופה בבסיסי החיל) וגף שפ"י (שירותי פרט ויחידה).
הטייסת היא נותן השירות המרכזי בבסיס הן לפרט והן מהווה גורם תומך ומסייע למפקדים למתן מענה מיטבי לפרט בכלל ההיבטים.
מפקדי היחידה

מפקד היחידה הוא קצין בדרגת אל"ם. עד לשנת 1974 היה המפקד בדרגת סא"ל.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שם | תמונה | תקופת כהונה כמפקד היחידה | הערות |
| עקיבא סמן |  | 1950–1952 |  |
| דוד ארנון |  | 1952–1954 |  |
| שמואל רמון |  | 1954–1964 |  |
| אריה קידר |  | 1964–1967 |  |
| אהרון שורק |  | 1967–1969 |  |
| עמוס בן רון |  | 1969–1972 |  |
| שלמה רינון |  | 1972–1974 |  |
| עוזי גרנות |  | 1974–1977 | מפקד היחידה הראשון בדרגת אל"ם ולימים מפקד בסיס פלמחים |
| אורי מלמד |  | 1977–1978 |  |
| יצחק בירן |  | 1978–1980 |  |
| יוסף ארזי |  | 1980–1982 |  |
| יאיר שמיר |  | 1982–1985 |  |
| מאיר ברטוב |  | 1985–1988 |  |
| אמנון הררי |  | 1988–1989 | לימים ראש להק ציוד |
| יעקב פריאל |  | 1989–1992 |  |
| דדי לפידות |  | 1992–1995 |  |
| זאב שניר |  | 1995–1997 | לימים ראש להק ציוד |
| משה קורן |  | 1997–2000 |  |
| יעקב בורטמן |  | 2000–2003 | לימים ראש להק ציוד |
| אבי רוזנברג |  | 2003–2005 |  |
| אסף שכטר |  | 2005–2007 |  |
| אמיר סיטון |  | 2007–2010 |  |
| אלכס קורן |  | 2010–2013 |  |
| ערן שרעבי |  | 2013–2017 |  |
| צ' |  | 2017–2019 |  |
| גיא |  | 2019–2021 |  |
| ליאור (שם משפחה לא ידוע) |  | 2021–2023 |  |
| א' |  | 2023–כיום |  |
הווה ועתיד היחידה

יחידה 108 מספקת תמיכה הנדסית וטכנית ליחידות ולגפים בחיל האוויר הזקוקים לכך, למשל ליחידות מערך הבקרה האזורית, לגדודי ההגנה האווירית ולדרגי ה-ב' בטייסות התחזוקה בבסיסי החיל. בנוסף, היחידה לוקחת חלק בחקירות הנדסיות שונות.
יחידה 108 נדרשת לפתח ולייצר מערכות אלקטרוניות כדי להמשיך לקיים את יכולת האחזקה שלה, ועם הזמן פיתחה מערכות אלקטרוניות כמענה לצרכים מבצעיים.
כחלק מפינוי בסיס צריפין, בשנים הקרובות עתידות יחידת אינטגרציה ויחידה 502 להעתיק את מיקומן לקריית התקשוב בבאר שבע ושאר יחידות 108 תועתקנה אל בח"א 30.
הערות שוליים

↑  ליהי חנן, ‏הפרויקטים המיוחדים של בסיס 108, באתר חיל האוויר הישראלי, 04 במאי 2020
1 2  חיל האוויר פותח חממת חדשנות ראשונה בצה"ל, באתר israeldefense
↑  שירה פיינסקי, ‏אוויר לנשימה, באתר חיל האוויר הישראלי, 22 באפריל 2021
↑  נדב שחם, ‏"מספקים מענה לצרכים הטכנו-מבצעיים בחיל", באתר חיל האוויר הישראלי, 13 בפברואר 2017
↑  מורן לוי, ‏הכוח השקט, באתר חיל האוויר הישראלי, 27 באוגוסט 2006
↑  א, ‏הצצה ליחידת הקשר של חיל-האוויר, באתר חיל האוויר הישראלי, 24 באוגוסט 2016
↑  שירה פיינסקי, ‏טיסה בתלת-ממד?, באתר חיל האוויר הישראלי, 28 ביוני 2021
סמל יחידת מתנ"ם
סמל יחידת מופ"ת
סמל יחידה 502
סמל יחידת אינטגרציה
סמל יחידת תוה"ן
סמל טייסת מנהלה
גדר ההפרדה של מלייה

| --- | --- |

גבול מרוקו-ספרד סמוך למלייה
 מידע כללי
 סוג:  גדר גבול, גבול בין-לאומי, גבול יבשתי 
 מדינה:  ספרד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1998
 תאריך פתיחה רשמי:  1998 
 מידות
 גובה:  6 מ' 
 
 קואורדינטות:  35°17′58″N 2°58′28″W﻿ / ﻿35.29944°N 2.97455°W﻿ / 35.29944; -2.97455
 he
 
מפת מלייה (בכתום, מרוקו בירוק).
מלייה, בעיגול ירוק
גדר ההפרדה של מלייה היא מחסום הפרדה בגבול מרוקו–ספרד (אנ') בעיר מלייה בספרד, שהיא אחת משתי הקהילות אוטונומיות של ספרד בצפון אפריקה (יחד עם סאוטה). הגדר נבנתה על ידי ספרד, ומטרתה המוצהרת היא לעצור את ההגירה הבלתי חוקית וההברחות ממרוקו. הגבול במלייה והגבול בגדר ההפרדה של סאוטה הם שני הגבולות היבשתיים היחידים בין האיחוד האירופי למדינה אפריקאית.
היסטוריה

בספטמבר 2005 ניסו כמה אלפי מהגרים מאפריקה שמדרום לסהרה לטפס מעל הגדרות, בכמה גלים. כ-700 עברו את הגדרות בעוד ששישה מתו בעימותים עם כוחות הביטחון המרוקאים. אירועי 2005 בגדרות הגבול של מלייה וסאוטה היו החומר לסרט התיעודי "קורבנות העושר שלנו" (בצרפתית: Victimes de nos richesses).
200 בני אדם ניסו לטפס על הגדר ו-30 אף הצליחו באוגוסט 2020, חלק מ-2,250 בני אדם שנכנסו לסאוטה ומלייה באותה שנה. 87 אנשים נוספים טיפסו על הגדר ב-19 בינואר 2021, תשעה נלקחו לבית החולים. כאלפיים בני אדם עלו על הגדר ב-25 ביוני 2022, מתוכם 133 הצליחו להגיע לצידה השני. 18 בני אדם נהרגו וכמה נוספים פונו לבית החולים.
שיפוץ

רגשות נגד הגירת מהגרים אפריקאים הניעו את ממשלת ספרד בראשות חוסה לואיס רודריגס ספאטרו לבנות גדר גבול חדשה ב-2005. גדר הגבול הזו, שנבנתה לצד שתי הקיימות, אוטמת לחלוטין את הגבול. בשנת 2018, שר הפנים החדש של ספרד זיהה את הרגש נגד ההגירה ממנו נובעת הגדר, והבטיח להחליף את חוט התיל העובר לאורך חלקה העליון באמצעי הרתעה הומניים יותר. "שר הפנים החדש של ספרד נשבע לעשות כל מה שאפשר כדי להסיר את גדרות התיל נגד המהגרים, המפרידים בין מרוקו לשטחים הספרדיים של סאוטה ומליה".
בניית מחסום תיל שלישי עלתה לספרד 33 מיליון אירו. הוא מורכב מ-11 קילומטרים של גדרות מקבילות בגובה 3 מטרים שעליהן תיל דוקרני, עם עמדות שמירה וכביש שעובר ביניהן. כבלים תת-קרקעיים מחברים זרקורים, חיישני רעש ותנועה ומצלמות וידאו לתא בקרה מרכזי. ב-2005 גובה הגדרות הוכפל ל-6 מטרים. כמו כן, על מנת להקל על מעצרם של הפולשים נוספו אמצעים להאטתם ללא נזק.
למרות שלוש הגדרות שנבנו, אנשים עדיין עוברים אותן ומגיעים לשטח ספרד.
ראו גם

גדר ההפרדה של סאוטה
הערות שוליים

↑  Bilefsky, Dan (2017-02-20). "More Migrants Storm Fence to Enter Ceuta, Spanish Enclave in Africa". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2017-05-12.
↑  Woolls, Daniel; Emmanuel Tumanjong; Todd Pitman. "Far from home, African immigrants tell families about grueling ordeals to reach Europe". Union-Tribune Publishing Co. Associated Press. נבדק ב-2008-01-06.
↑  Barlet, Olivier. "Victimes de nos richesses". Africultures (בצרפתית). אורכב מ-המקור ב-1 בינואר 2013. נבדק ב-16 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Migrants scale border fences to enter Spanish enclave". ABC News (באנגלית). AP. 19 בינואר 2021. נבדק ב-20 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Eighteen dead trying to cross into Spanish enclave of Melilla". BBC News (באנגלית). BBC. 2022-06-25. נבדק ב-2022-06-25.
↑  "Ceuta and Melilla: Spain wants rid of anti-migrant razor wire". BBC News. 14 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "How a border wall works in Melilla, Spain, a gateway between Europe and Africa 2019".
עמדת שמירה וחוטי תיל על גדר הגבול ב-2006
סיסי יוסטון

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1933 ארצות הברית, ניו ג'רזי 
 פטירה:  7 באוקטובר 2024 (בגיל 91) ניוארק, ארצות הברית 
 שם לידה:  אמילי דרינקרד (Emily Drinkard)
 שם במה:  Cissy Houston 
 מקום קבורה:  ארצות הברית, ניו ג'רזי
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1938–2018 (כ־80 שנה) 
 מקום לימודים:  תיכון מלקולם אקס שבאז 
 סוגה:  מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז, דיסקו, גוספל, מוזיקת פופ 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס, A&M רקורדס, קולומביה רקורדס 
 בן או בת זוג:  פרדי גארלנד (1955–1964) ג'והן יוסטון ג'וניור (1964–1991) 
 צאצאים:  ויטני יוסטון
 פרסים והוקרה:  2 פרס גראמי
 פרופיל ב-IMDb
 
אמילי דרינקרד (באנגלית: Emily Drinkard; ‏30 בספטמבר 1933 – 7 באוקטובר 2024), הידועה בשמה המקצועי סיסי יוסטון (באנגלית: Cissy Houston), הייתה זמרת גוספל, מוזיקת נשמה וסול אמריקאית. יוסטון הקימה והייתה חברה בלהקת הבנות R&B The Sweet Inspirations (אנ') וזמרת רקע וליווי לאמנים כמו דיון וורוויק, אלביס פרסלי, אריתה פרנקלין וצ'אקה חאן. יוסטון פתחה בקריירת סולו ב-1970, וזכתה בשני פרסי גראמי בקטגוריית אלבום הגוספל המסורתי הטוב ביותר (אנ').
יוסטון הייתה אמה של הזמרת והשחקנית וויטני יוסטון וסבתה של בתה היחידה של וויטני, בובי קריסטינה בראון וכן דודתם של הזמרות דיון וורוויק ודי די וורוויק (אנ'), בת דודה של זמרת האופרה לאונטין פרייס.
רקע

יוסטון נולדה ב-30 בספטמבר 1933 ונקראה בשם אמילי למשפחת דרינקרד, בניוארק, ניו ג'רזי, לניקולאס דרינקרד (1952-1895) ולדליה מיי דרינקרד, לבית McCaskill והייתה הילד השמיני והאחרון במשפחה. אמו של ניקולאס הייתה ממוצא הולנדי ואפרו-אמריקאי ואביו ממוצא אינדיאני. אמה מתה עליה בגיל 8. בראיון עמה סיפרה שמשפחתה הייתה דתית ומעורבת בקהילה שסביב הכנסייה. היא עצמה "מצאה את אלוהים" בגיל 14 והדבר השפיע על חייה וגם על שירתה.
קריירה > זמרי דרינקרד

קריירת השירה של יוסטון החלה בשנת 1938 כאשר הצטרפה לאחותה אן והאחים לארי וניקי בלהקת הגוספל "ארבעת הדרינקרד" (Drinkard Four) ששרו א-קפלה. מאוחר יותר הצטרפו ללהקה אחים נוספים והקבוצה שינתה את שמה ל"זמרי הדריקרד" (אנ') והם המשיכו לשיר ללא ליווי מוזיקלי.
הלהקה הופיעה בקביעות בכנסיה הבפטיסטית - ניו הופ (אנ') והקליטו אלבום חי עבור חברת RCA שנקרא "A Joyful Noise", ובכך הפכו לאחת מלהקות הגוספל הראשונות שהוציאו אלבום גוספל בחברת תקליטים גדולה. הלהקה זכתה להצלחה בהופעותיהם בקרנגי הול ובפסטיבל הג'אז של ניופורט. במקביל, סיסי יוסטון ערכה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה בתוכנית "TV Gospel Time".
The Sweet Inspirations

בשנת 1963, כשעמדה ללדת את הבת ויטני יוסטון, היא הקימה את להקת "Sweet Inspirations" עם אחייניתה די די וורוויק והזמרת דוריס טרוי (אנ') .
מאוחר יותר, תחת חוזה עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, ההרכב הורחב. במהלך אמצע שנות ה-60, הלהקה שרה קולות רקע למגוון אמנים וביניהם אוטיס רדינג, וילסון פיקט, לו רוולס (אנ'), "הדריפטרס" (אנ'), דאסטי ספרינגפילד, ואחייניתה של יוסטון - דיון וורוויק. בנוסף, הלהקה הופיעה בסינגל של ואן מוריסון "Brown Eyed Girl" וב-1967, הם שרו קולות רקע עבור The Jimi Hendrix Experience בשיר "Burning of the Midnight Lamp".
יוסטון ביצעה את ה"descant" (הוספת קונטרפונקט למלודיה הבסיסית) בלהיט של ארת'ה פרנקלין "Ain't No Way".
במהלך יולי ואוגוסט 1969, הם שרו קולות רקע לאלביס פרסלי בלאס וגאס והוא נהג להציג אותם: "הם באמת עומדים בשמם, גבירותיי ורבותיי: The Sweet Inspirations!" חלק ניכר מהביצועים הללו ניתן לשמוע בתקליטים החיים של All Shook Up ו- Live In Las Vegas. לאחר ההופעה עם אלביס פרסלי
החליטה יוסטון להתמקד במשפחתה ובקריירה האישית שלה כאמנית הקלטות.
The Sweet Inspirations > קריירת סולו

יוסטון הוציאה את שני התקליטים ה"חילונים" הראשונים תחת השם ססילי בלייר (Cecily Blair)
בשנת 1963 התקליט "This Is My Vow" בחברת M'n'M Records
בשנת 1966 "Bring Him Back", יחד עם "World Of Broken Hearts" בחברת Congress.
הסינגל האחרון שלה (לפני שהחלה להקליט עם "The Sweet Inspirations") "Don't Come Running To Me" שיצא בחברת Kapp Records, בשנת 1967, נכתב שמה באופן שונה: Sissie Houston.
בשנת 1969, חתמה יוסטון על חוזה הקלטות עם חברת Commonwealth United Records והקליטה את אלבום הבכורה שלה, כזמרת סולו: "Presenting Cissy Houston", שיצא לאור בשנת 1970. האלבום כלל מספר סינגלים שזכו להצלחה וביניהם גרסאות כיסוי ל-"I'll Be There" ול-"Be My Baby", שנכנסו למצעד ה-R&B.
בשנת 1977, יוסטון הוחתמה על ידי Private Stock Records, ועבדה עם המעבד והמפיק מייקל זגר בשלושה אלבומים. השני נקרא על שם להיט הדיסקו הגדול שלה "Think It Over".
בשנת 1979 יוסטון ייצגה את ארצות הברית בפסטיבל השירים הפופולרי העולמי עם השיר "You're the Fire" וזכתה בפרס "הביצועים המצטיינים ביותר". שיר זה הופיע גם באלבומה מ-1980, Step Aside for a Lady, שיצא ב־Columbia Records (ב-EMI בבריטניה).
The Sweet Inspirations > זמרת ליווי

הסגנון הרב-גוני של יוסטון, ששילב ז'אנרים שונים, הפך אותה למבוקשת מאוד כמוזיקאית ליווי אצל כמה מהאמנים המצליחים ביותר בעולם, כמו:
זמרת רקע בשיר של פול סיימון, Mother and Child Reunion.
זמרת הרקע באלבום הבכורה של בט מידלר מ-1972, The Divine Miss M.
ב-1974, יוסטון שרה גיבוי באלבום המצליח Heart Like A Wheel של לינדה רונסטט.
בשנת 1971, יוסטון הופיעה בכמה שירים עם ברט בכרך All Kinds of People"".
במהלך 1975 ו-1976, היא עבדה עם חלילן הג'אז Herbie Mann על שלושה אלבומים: Discothèque, Waterbed ו־Surprises, וליוותה שלושה קטעים: "Violet Don't Be Blue", JJ Cale's "Cajun Moon" ו"Easter Rising"
בריאיון עמה סיפרה שהיא לא ראתה פחיתות כבוד בשירת ליווי "נשכרתי לעבודה. ידעתי מי אני. ידעתי מה אני יכולה לעשות... לא הייתה לי כל בעיה עם זה... האגו שלי במצב מצוין".
מסוף שנות ה-70 ועד שנות ה-80 סיסי הופיעה לעיתים קרובות במועדונים בניו יורק, כולל Mikell's, Sweetwaters, Seventh Avenue South ו-Fat Tuesday.
בתה, הזמרת וויטני יוסטון, החלה להופיע כזמרת רקע של אמה ובהמשך שרה כמה שירים, סולו עם הלהקה. הם שיתפו פעולה ב-" Ain't No Way ", שיר שהיא שרה, במקור, עם ארת'ה פרנקלין. בביצוע המחודש וויטני שרה את חלקה של ארת'ה.
The Sweet Inspirations > סולנית גוספל ודואטים

ב-1966 יוסטון ובתה וויטני הקליטו דואט בשם "I Know Him So Well", גרסת כיסוי לביצוע המקורי של Barbara Dickson ואיליין פייג'. השיר היה חלק מהאלבום של וויטני שנקרא: Whitney.
באותה שנה, היא שרה שיר אחד בפסקול הסרט The Preacher's Wife, שבו כיכבה בתה וויטני.
The Sweet Inspirations > מקהלת הנוער של הכנסייה הבפטיסטית ניו-הופ

במשך יותר מחמישים שנה, יוסטון שרה בכנסייה הבפטיסטית - ניו הופּ בניוארק והיא הייתה הכוח המניע מאחורי להקת הנוער מקדונלד'ס גוספלפסט (אנ'). היא הופיעה עמם בקביעות, כדי לשמש השראה לבני הנוער.
חייה האישיים ומותה

ב-1955, יוסטון נישאה לפרדי גרלנד ונולד להם בן גארי גרלנד (אנ') (יליד 1957), שחקן כדורסל ב־NBA.
בתחילת 1958, בגיל 24, פגשה יוסטון את ג'ון ראסל יוסטון ג'וניור (John Russell Houston Jr) והרומן ביניהם הביא ללידתם של הבן מייקל (Michael ; יליד 1961), והבת ויטני (1963–2012). במהלך השנים הראשונות של הקשר, ג'ון עדיין היה נשוי לאשתו הראשונה. חודש לאחר שהתגרשו, באפריל 1964, סיסי וג'ון התחתנו. ג'ון שירת בצבא במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר מכן עבד כנהג מונית ומשאית. ב-1959 הוא נכנס לראשונה לעסקי הבידור, כשניהל להקה ווקאלית של אחייניותיו. לאחר הקמת "The Sweet Inspirations" הוא שימש כמנהל הלהקה עד שסיסי עזבה כדי להתחיל את קריירת הסולו שלה. נישואיהם של ג'ון וסיסי היו "הפכפכים" וב-1977 הם הסכימו להתגרש, אך בפועל נשארו נשואים עד 1991.
חייה האישיים ומותה > יחסיה עם בתה

יוסטון ליוותה את הקריירה של בתה וויטני יוסטון ועזרה לה בתחילת דרכה בייעוץ, ליווי ונסיעות ברחבי ארצות הברית והעולם.
יחד עם וויטני היא הקימה קרן לסיוע לילדים באינדיאנה והן החליטו שלא לתת פרסום לדבר, למטרת יחסי ציבור (פורסם בזיכרונותיה של סיסי).
בסוף שנות ה-90, כאשר בתה וויטני החלה להיאבק בהתמכרות לסמים, סיסי ניסתה לסייע לה ולהכניס אותה לתוכניות שיקום. באחת הפעמים היא השיגה צו בית משפט ובסיוע של אנשי חוק היא שכנעה את וויטני לעבור טיפול באטלנטה, ג'ורג'יה.
ב-11 בפברואר 2012 מתה הבת וויטני יוסטון, סיסי הביעה את סלידתה מהסיקור התקשורתי: "התקשורת איומה. אנשים הגיעו מפה ומשם... לא יודעים על מה הם מדברים... [הם] חושבים שהם יודעים הכל, אבל זה לא נכון. אבל לאלוהים יש את הדרך שלו לטפל בכל זה, ואני שמחה שאני יודעת זאת".
סיסי יוסטון מתה בביתה בניוארק ב-7 באוקטובר 2024, בגיל 91. קודם לכן היא סבלה ממחלת אלצהיימר.
דיסקוגרפיה > עם זמרי דרינקארד

| שנה | אַלבּוֹם | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- |
| 1958 | A Joyful Noise | RCA Records / ויקטור |
דיסקוגרפיה > עם Sweet Inspirations

ראו: דיסקורפיה מלאה בערך: The Sweet Inspirations
| שנה | אַלבּוֹם | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- |
| 1967 | The Sweet Inspirations | אטלנטיק |
| 1968 | Songs of Faith & Inspiration | אטלנטיק |
| 1968 | What the World Needs Now Is Love | אטלנטיק |
| 1969 | Sweets for My Sweet | אטלנטיק |
דיסקוגרפיה > סולו

| שנה | אלבום | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- |
| 1970 | Presenting Cissy Houston | Major Minor Records |
| 1977 | Cissy Houston | Private Stock Records |
| 1978 | Think It Over | Private Stock Records |
| 1979 | Warning - Danger | קולומביה רקורדס |
| 1980 | Step Aside For A Lady | קולומביה רקורדס |
| 1992 | I'll Take Care of You | Shanachie Records |
| 1996 | Face To Face | House of Blues |
| 1997 | He Leadeth Me | A&M רקורדס |
| 2001 | Love Is Holding You | Neon |
| 2012 | Walk on By Faith | Harlem Records |
דיסקוגרפיה > אוספים

| שנה | אלבום | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- |
| 1995 | Midnight Train to Georgia: Janus Years | Ichiban Records |
| 1999 | Cissy Houston & Whitney Houston | Delta Music |
| 2000 | The Definitive Collection | Connoisseur Records |
| 2005 | Cissy Houston Collection | Intersound |
דיסקוגרפיה > שיתופי פעולה

| שנה | שם / כותרת | האמן |
| --- | --- | --- |
1971: Burt Bacharach
| 1975 | Discothèque | Herbie Mann |
| 1975 | Waterbed | Herbie Mann |
| 1976 | Surprises | Herbie Mann, featuring Cissy Houston |
| 1992 | I'll Take Care of You | Chuck Jackson & Cissy Houston |
דיסקוגרפיה > פסקולים

| שנה | סרט | שיר |
| --- | --- | --- |
| 1996 | A Time to Kill: Original Soundtrack Album | "Take My Hand, Precious Lord" |
| 1996 | The Preacher's Wife: Original Soundtrack Album | "The Lord is My Shepherd" |
| 1998 | Late Show with David Letterman, December 23, episode | "Christmas (Baby Please Come Home)" |
| 2007 | Daddy's Little Girl: Original Soundtrack Album | "Family First" |
דיסקוגרפיה > עיבודים מוזיקליים

| שנה | כותרת | אלבום |
| --- | --- | --- |
| 1976 | "Angels" | Cissy Houston |
| 1996 | "The Lord Is My Shepherd" | The Preacher's Wife: Original Soundtrack Album |
דיסקוגרפיה > יצירות מוזיקליות

| שנה | שיר | יחד עם |
| --- | --- | --- |
| 1997 | "Count Your Blessings" |  |
| 1996 | "Deep River/Campground" | Donny Harper |
| 1976 | "Endless Waters" | David Forman |
הוקרה ופרסים

בשנת 1966 יוסטון זכתה בפרס הגראמי על האלבום Face to Face כאלבום הגוספל המסורתי הטוב ביותר. האלבום כלל גרסת גוספל לשיר "How Sweet It Is (to Be Loved by You)".
ב-1998, היא זכתה בגראמי השני שלה עבור האלבום He Leadeth Me.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
מחוזות סנט לוסיה

מבחינה מנהלית סנט לוסיה מחולקת ל-11 מחוזות (Quarter).
מפת מחוזות סנט לוסיה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | מחוז | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2022 | שטח, קמ"ר |
| 1 | מחוז אנס לה ריי | Anse la Raye‏ | 5,841 | 31 |
| 2 | מחוז קנרי | Canaries  ‏ | 2,171 | 16 |
| 3 | מחוז קסטריז | Castries ‏ | 60,614 | 79 |
| 4 | מחוז שואזל | Choiseul  ‏ | 7,121 | 31 |
| 5 | מחוז דנרי | Dennery ‏ | 12,943 | 70 |
| 6 | שמורה | Forest Reserve‏ |  | 78 |
| 7 | מחוז גרוס איזלט | Gros Islet‏ | 29,953 | 101 |
| 8 | מחוז לבורי | Laborie  ‏ | 8,507 | 38 |
| 9 | מחוז מיקו | Micoud  ‏ | 16,693 | 78 |
| 10 | מחוז סופרייר | Soufrière ‏ | 8,322 | 51 |
| 11 | מחוז וייה פור | Vieux Fort‏ | 19,699 | 44 |
דניאל סטארידג'

דניאל אנדרה סטארידג' (באנגלית: Daniel Andre Sturridge; נולד ב-1 בספטמבר 1989) הוא כדורגלן אנגלי שמשחק כחלוץ בפרת' גלורי ובעבר בנבחרת אנגליה.
קריירת מועדונים > ראשית דרכו

סטארידג' נולד בבירמינגהאם בשנת 1989 והחל את דרכו בכדורגל בשנת 1995, בגיל שש, במועדון קדבורי אתלטיק שבעיר הולדתו בירמינגהאם, ולאחר שנה עבר לאקדמיית הנוער של אסטון וילה. בשנת 2000 עזב את אסטון וילה, ועבר לקובנטרי סיטי שם שיחק שלוש שנים. לאחר שעזב את קובנטרי הצטרף בגיל 13 למנצ'סטר סיטי.
בתחילת עונת 2006/2007 החל להתאמן עם קבוצת הבוגרים של מנצ'סטר סיטי, כשהיה בן 16. בעקבות שלושער שכבש במשחק קבוצת המילואים של המועדון, הוקפץ סטארידג' לספסל הקבוצה הבוגרת במשחק פרמייר ליג נגד רדינג בפברואר 2007. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כשעלה כמחליף ברבע השעה האחרונה של המשחק. סטארידג' שותף במשחק נוסף, אך נפצע בברכו ולא שיחק בשארית העונה.
הוא כבש את שערו הראשון במנצ'סטר סיטי ב-27 בינואר 2008 במשחק גביע ה-FA נגד שפילד יונייטד, וכעבור שלושה ימים כבש את שערו השני בהופעת הבכורה המלאה שלו, נגד דרבי קאונטי. במקביל, המשיך סטארידג' לשחק גם בקבוצת הנוער של מנצ'סטר סיטי והוביל אותה אל זכייה בגביע האנגלי לנוער, וסיים כמלך השערים של הטורניר. בעונת 2007/2008 הפך סטארידג' להיות השחקן הראשון אי פעם שכובש גם במסגרת הגביע לנוער, גם במסגרת גביע ה-FA וגם במסגרת הפרמייר ליג.