stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סייברכונדריה
הערות שוליים

↑  היפוכונדריה דיגיטלית סכנת השימוש באינטרנט לאבחון עצמי / פסיכולוגיה קלינית, באתר פסיכולוגיה, פילוסופיה וחשיבה על החיים.
1 2  ערן ברקוביץ, סייברכונדריה, באתר כמוני, ‏5/7/2015
1 2 3  האם אתם חולים בסייברכונדריה?, באתר גלובס, 22 באפריל 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012575190605171  LCCN: sh2021006831 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סילבסטר מקוי

| --- | --- |

 לידה:  20 באוגוסט 1943 (בן 81) דונון, סקוטלנד
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 מקום לימודים:  Dunoon Grammar School  Blairs College 
 http://www.sylvestermccoy.tv/
 פרופיל ב-IMDb
 
סילבסטר מקוי (באנגלית: Sylvester McCoy; נולד בתור פרסי ג'יימס פטריק קנט-סמית ב-20 באוגוסט 1943) הוא שחקן סקוטי. בתור בדרן ואמן-רחוב, הוא הופיע בתוכניות ילדים רבות בשנות ה-70 וה-80 לפני שלוהק לתפקידו של התגלמותו השביעית של הדוקטור בסדרת המדע הבדיוני "דוקטור הו", החל מ-1987 עד ל-1989, סופה של הסדרה המקורית של דוקטור הו, ושוב ב-1996 לתפקיד קצר בסרט הטלוויזיה של התוכנית. הוא המשיך בתפקיד זה שנים רבות לאחר מכן בהפקות האודיו המבוססות על הסדרה. הוא משחק את הקוסם רדגסט החום בטרילוגיית הסרטים ההוביט של פיטר ג'קסון ב-2012.
ביוגרפיה

פרסי ג'יימס פטריק קנט-סמית נולד בשנת 1943 לאמא אירית ואבא אנגלי. אביו נהרג בקרב במהלך מלחמת העולם השנייה, כחודש לפני שהוא נולד.
הוא הופיע לראשונה ב"תוכנית הדרכים של קן קמפבל", שהונחתה בידי מגלה כישרונות צעיר בשם קן קמפבל. תפקידו הבולט ביותר באותה תקופה הייתה דמות של פעלולן המכונה ״סילבסט מקוי״, במחזה בשם "ערב אחד עם סילבסטר מקוי". בתוכנית ביצע פעלולים ביזאריים למדי, כאשר הוא, בין השאר, דחף חמוסים למכנסיו, והצית את ראשו באש. לאחר שהשם סילבסט מקוי החל להיות מזוהה במיוחד עמו בקרב הקהל, קנט-סמית אימץ את השם כשם הבמה שלו. כמה שנים מאוחר יותר, הוא הוסיף את האות 'R' בסוף השם הפרטי, וכך הוא הפך לסילבסטר מקוי. בשנים שלאחר מכן הוא הופיע במספר סדרות נוספות, כולל קסים קסם, "פאזל" וההפקה הבריטית של "הרוזן דרקולה" ב-1979.
ביוגרפיה > דוקטור הו (1987–1989, 1993, 1996)

מקוי קיבל את תפקידו של הדוקטור השביעי לאחר שלקח את התפקיד הראשי בסדרה מידיו של קודמו, קולין בייקר. הוא נשאר בסדרה עד סיומה ב-1989. מאחר שקולין בייקר סירב לצלם את סצנת ההתחדשות, מקוי חבש לרגע קצר פאה בלונדינית וגילם את דמותו של הדוקטור השישי. הוא חזר לגלם את דמותו של הדוקטור במערכון של ״יום ילדים נזקקים״ הבריטי בשנת 1993, ושוב בשנת 1996 בסרט הטלוויזיה של דוקטור הו בכיכובו של פול מקגאן. מקוי ידוע כשחקן שהחזיק בתפקידו של הדוקטור את הזמן הממושך ביותר .
בעונה הראשונה של דוקטור הו בכיכובו, מקוי, בתור קומיקאי ובדרן, גילם את הדמות בתור ליצן מטופש. בסוף העונה, עורך התסריט אנדרו קרטמל החליט לשנות זאת מאחר שמעריצי הסדרה התלוננו שהדמות, ומאחר זאת גם העלילות, הפכו לקלילות ולא מאתגרות מדי. הדוקטור השביעי התפתח לדמות אפלה ומסתורית הרבה יותר מכל קודמיה, שמצליחה לתמרן אנשים כאילו היה חלקים במשחק שח. עוד הבדל של הדוקטור של מקוי לעומת דוקטורים קודמים הייתה צורת הדיבור שלו. הוא השתמש במבטא הסקוטי הטבעי שלו, בניגוד לשחקנים הסקוטים שיבואו לפניו ואחריו, שיסתירו את מבטא זה). הדוקטור השביעי נבחר בשנות ה-90 לדוקטור הטוב ביותר מאז ומעולם, והצליח להביס את הדוקטור הרביעי, טום בייקר, שזכה בתואר זה כל שנה ברציפות בעשור שקדם לבחירתו של מקוי. מקוי הוא הדוקטור האחרון שפניו הופיעו בכתוביות הפתיחה של הסדרה עד מאט סמית ב-2012, והשחקן האחרון שעל תלבושתו נתפר סימן שאלה.
מקוי המשיך להופיע מאוחר יותר בהפקות האודיו של "הפקות ביג פיניש", בתור הדוקטור השביעי. הוא גם חזר להופיע בדמותו בהפקות במה שמבוססות על הסדרה.
ב-2013 השתתף בפרק פארודיה לספיישל 50 שנכתב על ידי פיטר דיווידסון- The Five(ish) Doctors Reboot לצד פיטר דיווידסון וקולין בייקר.
ביוגרפיה > ההוביט

ב-2010 הוכרז שהוא יופיע בטרילוגית "ההוביט" של פיטר ג'קסון, בדמותו של הקוסם רדגסט החום. ב-2012 גילם את דמות הקוסם רדגאסט, בסרט "ההוביט: מסע בלתי צפוי", בתפקיד שהורחב מאוד בהשוואה לספר "ההוביט".
סלמנדרת מתאו

| סלמנדרת מתאו |
| --- | --- |

תקופה
מיוקן, 5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: בעלי זנב
תת־סדרה:: סלמנדרות ענק
משפחה:: סלמנדרות ענקיות
סוג:: סלמנדרת ענק
מין:: סלמנדרת מתאו
שם מדעי
 Andrias matthewi

סלמנדרת מתאו (שם מדעי: Andrias matthewi) היא מין נכחד של דו-חיים מהסוג סלמנדרת ענק, אשר נחשבת לגדולה מכל הסלמנדרות. היא התקיימה במשך המיוקן באמריקה הצפונית כשהמאובנים שלה התגלו בנברסקה (תצורות "Valentine Formation" ותצורות "Marsland Formation"), קולורדו וססקצ'ואן ("תצורות Wood Mountain Formation") והיא תוארה מדעית בשנת 1917 בידי הרולד קוק (Harold Cook). שמה המדעי נקרא להוקרת החוקר הקנדי וויליאם דילר מתיו (William Diller Matthew).
בתחילה סלמנדרה זו סווגה כסוג עצמאי - Plicagnathus ובהמשך מוינה לסוג Cryptobranchus, בו המין הקיים סלמנדרת ענק אמריקנית. עם זאת החוקר ברוס ניילור (Bruce Naylor) ב-1981 הביא לעמדה שסלמנדרה זו קרובה יותר לסוג סלמנדרת ענק, בו מיני הדו-חיים הגדולים ביותר כיום - סלמנדרת ענק סינית, סלמנדרת ענק דרום-סינית וסלמנדרת ענק יפנית.
סלמנדרה זו הייתה טורף ענקי שהגיע לפי ההערכות לאורך שלל 1.5 מטר עד 2.3 מטרים והייתה גדולה וכבדה יותר מסלמנדרת ענק סינית. ככל הנראה הייתה ציידת ממארב של טרף מיימי.
סכנה מבפנים

| --- | --- |

 מבוסס על:  À l'intérieur   בבימוי ז'וליאן מורי ואלכסנדר בוסטיו
 בימוי:  מיגל אנחל ויואס
 הופק בידי:  אדריאן גורה   נוריה ולס
 תסריט:  ז'אומה בלאגרו
 עריכה:  לואיס דה לה מדריד
 שחקנים ראשיים:  רייצ'ל ניקולס   לורה הרינג
 מוזיקה:  ויקטור רֶיֶס
 צילום:  חוסו אינצ'אוסטגי
 מדינה:  ספרד • ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי נוסטרומוס
 חברה מפיצה:  ורטיקל אנטרטיינמנט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 באוקטובר 2016 (סיטג'ס)   28 ביולי 2017 (ספרד)   12 בינואר 2018 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה • מתח • מסתורין • פלישה לבית
 דף הסרט ב־IMDb
 
"סכנה מבפנים" (באנגלית: Inside) הוא סרט אימה ופלישה לבית ספרדי-אמריקאי משנת 2016. ביים מיגל אנחל ויוואס לפי תסריט שכתבו ז'אומה בלאגרו ומאנו דיאס. את הדמויות הראשיות מגלמות רייצ'ל ניקולס ולורה הרינג. בתפקידי משנה עיקריים משחקים קרייג סטיבנסון וסטאני קופט.
זהו רימייק לסרט הגור הצרפתי "À l'intérieur" (אנ') משנת 2007, שביימו ז'וליאן מורי ואלכסנדר בוסטיו. (אנ')
הסרט יצא לאקרנים ב-28 ביולי 2017 בספרד בהפצת ורטיקל אנטרטיינמנט וקיבל ביקורות שליליות בדרך כלל, בעיקר לאור ההשוואה לסרט המקור הצרפתי.
עלילה

בתחילת הסרט, ניתן לראות את שרה קלארק ההריונית (רייצ'ל ניקולס) ואת בעלה נוסעים במכונית שלהם. באמצע הנסיעה, בועט התינוק של שרה בבטנה והשניים מתרגשים ולא שמים לב כי ניצבת מכונית לפניהם. עקב כך מתרחשת תאונת דרכים בה נהרג בעלה של שרה ואילו שמיעתה של שרה נפגעת. לאחר זמן מה, שרה חיה בדירה קטנה בשכונה שקטה. באחד הלילות דופקת בדלתה אישה (לורה הרינג) המבקשת ממנה לפתוח את הדלת במטרה לתת לה להתקשר למוסכניק. שרה מפחדת לפתוח לה את הדלת והיא מבקשת מהגברת לעבור לדירה ממול. האישה מתחילה להתרגז ולדפוק בחוזקה על הדלת ושרה מדליקה את מנורת הכניסה ומופתעת לגלות כי זו אינה פועלת. באותה הסצנה אומרת שרה לאישה כי היא לא רוצה להעיר את בעלה, אך האישה אומרת לה שבעלה מת בתאונת דרכים ושהיא משקרת לה.
מיד לאחר מכן, מתקשרת שרה למשטרה שמבטיחה לסייר בסמוך לביתה. כמה שעות לאחר מכן, הולכת שרה לישון תוך שהיא מנתקת מאוזניה את מכשיר השמיעה שלה. האישה מצליחה לחדור הביתה וכשהיא רואה את שרה היא שמה בפיה סם הרדמה, תוך שהיא אומרת לה שהיא תפתח את בטנה ותיקח ממנה את התינוק שלה. לאחר זמן מה, שרה מצליחה לקום ולהיאבק באישה. בין השתיים פורץ מאבק שבסופו מסתגרת שרה בחדר השירותים שבביתה. האישה צועקת לשרה כי היא הזריקה לה פרוסטגלנדין ושהיא אמורה ללדת בכל רגע. שרה המבוהלת, צועקת מחלון ביתה לעזרה מהשכן שלה וזה לא מבין את מצוקתה ומנופף לה לשלום, תוך שהאישה מגיעה מאחוריו ורוצחת אותו.
באמצע הסרט, משקרת האישה כי היא אמה של שרה, בעוד אמה האמיתית נרצחה בטעות על ידי שרה וזאת בעקבות כך שחשבה שזוהי האישה המאיימת להרוג אותה. בסוף הסרט, מגלה שרה מי האישה תוך שהשתיים נאבקות אחת בשנייה. האישה מספרת לשרה כי באותה התאונה שעשתה, מת התינוק שלה והיא דורשת את תינוקה של שרה כפיצוי. שרה מבקשת את סליחתה של האישה, אך זו בכל זאת נאבקת בה עד שהיא טובעת בבריכת הבית הסמוך. לבסוף, שרה חוזרת הביתה כשהיא חבולה ופצועה וממשיכה בחייה.
ליהוק

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
רייצ'ל ניקולס: שרה קלארק
לורה הרינג: האישה
בן טמפל: אייזיק השכן
ג'יליאן אפטר: אמא של שרה
אנדריאה טיבדאר: השוטרת אליס דונובן
סטאני קופט: השוטר הוגו גרסיה
קרייג סטיבנסון: השוטר מייק מקולגן
מארטן סוואן: מתיו פילדס
ריצ'רד פליקס: השוטר ריק שטיין
סטיב הווארד: הגינקולוג
הפקה

ב-4 במאי 2016 נמסר שרייצ'ל ניקולס הצטרפה ללורה הרינג בצוות השחקנים, כדמויות הראשיות ברימייק לסרט הצרפתי.
הסרט הופק על ידי החברה הספרדית Nostromo Pictures והחברה האמריקאית Inside Productions.
הפצה והכנסות

הקרנת הבכורה של "סכנה מבפנים" התקיימה בפסטיבל הקולנוע בסיטג'ס שבספרד ב-7 באוקטובר 2016, והסרט יצא לבתי הקולנוע שם ב-28 ביולי 2017. בארצות הברית יצא הסרט רק ב-12 בינואר 2018 בהפצה מצומצמת לבתי הקולנוע ולצפייה ביתית. בישראל הסרט ראה אור ב-17 באוגוסט 2017. ההכנסות בעולם הסתכמו ב-794,979 דולר.
ביקורות

במאגר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes קיבל הסרט 29% ביקורות חיוביות בשקלול 17 ביקורות, ואילו מקרב קהל הצופים קיבל הסרט ציון 23% על בסיס 87 ביקורות. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון 36 על בסיס שש ביקורות שהוגדרו "שליליות בדרך כלל".
פרנק שק כתב ב"הוליווד ריפורטר" שהעלילה מאולצת עד גיחוך, ועושה עוול לסרט המקור הצרפתי. כמו כן, שתי הדמויות הראשיות לא משכנעות, כל הדמויות לא מפגינות אינטליגנציה, ובסיכום, לדעת שק, הסרט רוקן את העלילה ממתח, ואין לו זכות קיום. באופן דומה, בראיין טאלריקו הביע את דעתו שהסרט לא מצדיק את קיומו, נכשל בניסיונו להפחיד וכלל "לא יודע איזה סיפור הוא מספר", כאשר ניקולס והארינג תורמות לסרט יותר ממה שהוא ראוי לו. לגבי ויוואס, טאלריקו מציין שנראה שהבמאי ניסה להשתמש במוטיבים בסגנון אלפרד היצ'קוק, אך איננו מחויב להם עד הסוף, והשינוי שעשה ויוואס בסוף הסרט, יחסית לסרט המקור, רק מעורר תמיהה אצל הצופה. א.א. דאוד טען שלמרות שהסרט מבוים בכישרון ובאינליגנציה מסוימת, הוא תהה מה הטעם בגרסה מתונה לסרט שכל הצדקת קיומו היא הקיצוניות שבו. בישראל, אורון שמיר כתב שלאור חוויית הסרט המקורי, לא בטוח שיש סיבה לחוות את החוויה הנוכחית.
הערות שוליים

1 2 3  Inside, נבדק ב-2019-04-08
↑  Hamman, cody (May 4, 2016). Laura Harring Joins Rachel Nichols In the Remake of Inside. Arrow in the Head. retrieved April 15, 2019.
1 2  Scheck, Frank (January 11, 2018).  'Inside': Film Review. Hollywood reporter. retrieved April 15, 2019.
↑  Sakkana mi'bifnim 2016 Release Info. IMDb. retrieved April 15, 2019.
↑  Inside (2017). The Numbers. Retrieved April 15, 2019.
↑  INSIDE. Rotten Tomatoes. Retrieved April 25, 2019.
↑  Inside 2018. Metacritic. Retrieved April 15, 2019
↑  Tallerico, Brian (January 12, 2018). INSIDE. RogerEbert.com. Retrieved April 15, 2019.
↑  Dowd, A.A. (January 12, 2018). The Inside remake is a cut below its insanely violent inspiration. AV Club. Retrieved April 15, 2019.
↑  אורון שמיר, ‏סרטים חדשים: ״אנטנה״, ״פרנץ״, ״תוצרת אמריקה״, ״קדחת הצבעונים״, ״אוברדרייב״, ״סכנה מבפנים״, באתר "סריטה", 23 באוגוסט 2017
נייט ארצ'יבלד

| --- | --- |

ארצ'יבלד במדי הקינגס, 1974
 לידה:  2 בספטמבר 1948 (בן 76) ניו יורק, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.85 מטר
 מספר:  1, 7, 10
 דראפט:  בחירה מספר 19, 1970 סינסינטי רויאלס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 1991
 קבוצות כשחקן
 1970–1972 1972–1976 1977-1976 1978–1983 1984-1983:  סינסינטי רויאלס/קנזס סיטי קינגס ניו יורק נטס בוסטון סלטיקס מילווקי באקס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1981) 6 בחירות למשחק האולסטאר‏ (1973, 1975, 1976, 1980–1982) MVP של משחק האולסטאר‏ (1981) 3 בחירות לחמישיית העונה הראשונה (1973, 1975, 1976) 2 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1972, 1981)   מלך הסלים של ה-NBA‏ (1973)  אחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA מספר 14 הופרש על ידי סקרמנטו קינגס
 
נת'ניאל "נייט" ארצ'יבלד (באנגלית: Nathaniel "Nate" Archibald; נולד ב-2 בספטמבר 1948 בניו יורק, ניו יורק) המכונה "טייני", הוא כדורסלן עבר אמריקאי הנחשב לאחד מטובי הרכזים בתולדות הכדורסל.
במהלך 13 עונותיו בליגת ה-NBA שיחק בארבעה מועדונים שונים, בפרט בקבוצות סינסינטי/קנזס סיטי קינגס (לימים סקרמנטו קינגס) ובוסטון סלטיקס, האלופה לשנת 1981. ב-1991 נבחר להיכל התהילה ובחגיגות היובל לליגה נכלל ברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדותיה.
במהלך קריירת המשחק נבחר 3 פעמים לחמישיית העונה הראשונה של הליגה ופעמיים לחמישייה השנייה, השתתף בשישה משחקי אולסטאר וזכה בתואר ‏MVP של משחק האולסטר ב-1981. את עונת 1972/73 סיים כ"מלך האסיסטים של ה-NBA".
צורף לשורות היכל התהילה לפעילות הומניטרית של עולם הספורט בשנת 2000 בהוקרה על "הפעלת תוכניות קהילתיות ומקלטים לחסרי בית, וייעוץ לילדי רחוב", בשכונות ניו יורק.
כיום, עוסק ארצ'יבלד בחינוך.
נעוריו ושנותיו במכללות

ארצ'יבלד נולד בשכונת עוני ברובע הברונקס שבניו-יורק למשפחה ממעמד הפועלים, לה שמונה ילדים. כילד כונה "ליטל טייני" (על שם אביו "ביג טייני"). כאשר היה בן 14 עזב אביו את הבית וארצ'יבלד, הבן הבכור, היה לדמות אב לששת אחיו הקטנים.
כנער למד ארצ'יבלד בתיכון דוויט קלינטון. לדבריו היה תלמיד ביישן וחסר ביטחון והתקשה בלימודיו. בשנתו השנייה בתיכון שקל ארצ'יבלד לפרוש מהלימודים לאחר שנופה מנבחרת הכדורסל של בית ספרו, אך מנהל המרכז הקהילתי האזורי פלויד ליין, כדורסלן מכללות עבר ידוע, הניא אותו מלעשות זאת.
שנה לאחר מכן שב להיבחן והתקבל לקבוצה. ב-1966, שנתו האחרונה בתיכון, כבר נבחר לקפטן נבחרת בית ספרו ולנבחרת העיר. בתקופה זו החל ארצ'יבלד להשקיע גם בלימודיו, אם כי ציוניו הנמוכים עדיין מנעו ממנו לזכות במלגת משחק והוא נאלץ להירשם למכללה הקהילתית ווסטרן אריזונה קולג'.
ארצ'יבלד למד ושיחק במשך שנה באריזונה שם קלע 29.5 נקודות למשחק, אך בסוף השנה, מאחר שזכה במלגת לימודים באוניברסיטת טקסס באל-פאסו עבר לטקסס.

באל פאסו שהה שלוש שנים במהלכן השלים תואר במדעי החינוך ושיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה תחת המאמן דון האסקינס.
במדי הקבוצה קלע בממוצע 23.2 נקודות למשחק וקבע שיא נקודות לשחקן בקבוצה (1,459 נקודות). בעונת 1969/70, שנתו השלישית באוניברסיטה, הייתה הקבוצה אלופת ליגת הווסטרן אתלטיק קונפרנס והשתתפה בטורניר אליפות המכללות. עם סיום העונה השתתף ארצ'יבלד במספר משחקי בתר-עונה. במסגרת משחק באלוהה קלאסיק קלע ארצ'יבלד 51 נקודות ובוב קוזי, רכז עבר ידוע ומאמן סינסינטי רויאלס, שצפה במשחק הצהיר בפני ארצ'יבלד על כוונתו לצרפו לקבוצה.
שנותיו בכדורסל מקצועני

ארצ'יבלד נבחר בסיבוב השני של דראפט ה-NBA של 1970 על ידי מועדון סינסינטי רויאלס. הוא עמד לבחירה גם בדראפט ה-ABA ואף נבחר בידי טקסס צ'אפרלס, אך בחר להצטרף לרויאלס. את 14 השנים הבאות העביר ארצ'יבלד בליגת ה-NBA. במהלך תקופה זו נדד עם אשתו וילדיו בין ערים שונות בארצות הברית, ושינה את מגוריו בהתאם למושב המועדון בו שיחק. עם זאת, בסוף כל עונת משחק נהג ארצ'יבלד לחזור לשכונה בברונקס בה גדל, ולהשתתף בליגת הקיץ המקצוענית על שם רוקר שפעלה מהארלם כמו גם חבר לתוכנית חניכה שהפעילה הליגה במסגרתה סייע לנוער במצוקה.
כבר בעונתו הראשונה זכה ארצ'יבלד למקום בהרכב הפותח של סינסינטי, לאחר שרכז הקבוצה עזב בעקבות סכסוך חוזי. בעונה זו קלע 16.0 נקודות בממוצע למשחק, ואת העונה סיימה סינסינטי במאזן ניצחונות שלילי. בתחילת עונתו השנייה של ארצ'יבלד בסינסינטי נפצע קפטן הקבוצה וקלעה הבולט. ארצ'יבלד נכנס לנעלי הקפטן וסיים את העונה כשני בטבלת מלכי הסלים של הליגה עם 28.2 נקודות למשחק, מסר בממוצע 9.2 אסיסטים ונבחר לחמישייה השנייה של הליגה. עם זאת, חזרה קבוצתו וסיימה במאזן שלילי.
ב-1972 עבר יחד עם זיכיון הרויאלס לקנזס. בעונה זו הוביל את הליגה הן בנקודות (34.0 למשחק), באסיסטים (11.4 למשחק) ובדקות משחק (3,681 במצטבר). בתום העונה נבחר לחמישייה הראשונה של הליגה והוכרז על ידי מגזין הספורט Sporting News כשחקן היעיל של העונה ב-NBA. בעונה זו גם נבחר לראשונה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA. עם זאת, קבוצתו סיימה במקום האחרון בביתה ושוב לא זכה ארצ'יבלד להשתתף בפלייאוף. 

במהלך אותה שנה נעצרו שניים מאחיו של ארצ'יבלד ואח נוסף התמכר לסמים, ארצ'יבלד אסף את אחיו אל ביתו והדבר הניע אותו להקדיש את עצמו לחינוך נוער. ‏ סדרה של פציעות העיבה על המשך הקריירה של ארצ'יבלד.
מוקדם בעונת 1973/74 נפצע ארצ'יבלד, ונעדר מהמגרשים למשך העונה. בשנה שאחרי חזר ושיחק את העונה במלואה והקבוצה, לראשונה מאז שנת 1966, סיימה במאזן חיובי והעפילה לשלב הפלייאוף. ארצ'יבלד, שקלע 26.5 נקודות למשחק ומסר 6.8 אסיסטים, שובץ שנית בחמישייה הראשונה של הליגה. 

בעונת 1975/76, אף על פי ששחזר את יכולתו עם 25.8 נקודות למשחק ו-7.9 אסיסטים ומקום בחמישיית הליגה הראשונה, סיימה הקבוצה במאזן שלילי והחמיצה את שלב הפלייאוף. בסוף העונה ביקש להשתחרר מהחוזה שחתם במועדון ונשלח לשחק במדי ניו ג'רזי נטס שהצטרפה באותה שנה ל-NBA.

 פציעה הגבילה את ארצ'יבלד במהלך עונת 1976/77 ל-34 משחקים ובסוף השנה נשלח לקבוצת באפלו ברייבס. החמרה של פציעה קודמת, קרע בגיד אכילס, כפתה עליו להיעדר לחלוטין ממגרשי הכדורסל בכל עונת 1977/78.
ארצ'יבלד הגיע למועדון בוסטון סלטיקס כשהוא בן 30, ובעיני רבים שחקן בשלהי הקריירה שעבר את שיאו. בעונתו הראשונה במועדון (1978/79) חתמה הקבוצה את תחתית הבית בתום הליגה הסדירה, אך בשלוש השנים הבאות הסלטיקס (עם צירופו של לארי בירד לקבוצה ב-1979, ושל מקהייל ופאריש ב-1980) כבר סיימה הקבוצה את העונה הסדירה עם המאזן הטוב בליגה, ובעונת 1980/81 אף זכה המועדון באליפות ה-NBA. בעונת האליפות שיחק ארצ'יבלד בממוצע 35.3 דקות, הוביל את הקבוצה באסיסטים עם 7.7 למשחק ותרם בממוצע 13.8 נקודות, בעונה זו הופיע בפעם החמישית במשחק האולסטאר שבסופו זכה בתואר השחקן המצטיין של המשחק ונכלל בחמישייה השנייה של הליגה. 
משך 5 שנותיו עם בוסטון סלטיקס, תפקד בעיקר כרכז שהפעיל את יתר חבריו לקבוצה ולאורך שנותיו בקבוצה קלע בממוצע 12.5 נקודות וחילק 7.1 אסיסטים למשחק.
את עונתו האחרונה העביר ארצ'יבלד בקבוצה מילווקי באקס. באמצע העונה הודיע ארצ'יבלד על פרישה. 

ארצ'יבלד פרש ממשחק פעיל ב-1984 עם ממוצעי קריירה של 18.8 נקודות ו-7.4 אסיסטים למשחק.
לאחר הפרישה

הוסמך מטעם אוניברסיטת פורדהם במדעי הוראת מבוגרים ופיתוח משאבי אנוש ב-1990, וקיבל תעודה מקצועית בניהול ב-1994. לא השלים לימודי דוקטורט בהתכתבות מאוניברסיטת קליפורניה-קוסט.
עסק באימון במספר גופים שונים; שימש בין השנים 1983-1989 עוזר מאמן בליגת המכללות באוניברסיטאות ג'ורגיה וטקסס אל פאסו. היה מאמנה הראשי של פאיטוויל פטריוטס מה-NBDL (ליגת הפיתוח של ה-NBA) ב-2001, ‏ אימן בליגת ה-ABA החדשה את מועדון הלונג ביץ' ג'אם ב-2004. סייע בהקמת ליגת קיץ לנוער בניו יורק ב-1999. אימן לאורך השנים מספר קבוצות מליגת ה-USBL בהן את קונטיקט סקייהוקס ב-1992 ואת ברוורד בלו דוקס ב-2005, כמו גם משתתף עד היום בליגות קיץ לנוער וב-AAU (ליגת חובבים).
החל מ-2002 משמש נציג קשרי קהילה של ה-NBA.
למעלה מתשע שנים עסק בהוראה, בתור מורה לחינוך גופני בהארלם. ארצ'יבלד נידב מכספו ופעל במקלט לחסרי בית עד שנסגר ב-1991 וזכה לפרס על פעילותו בקרב בני נוער בניו יורק ב-1993.
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA

| --- | --- |
: = הוביל את ה-NBA בעונה זו
: = זכה באליפות ה-NBA בעונה זו
מודגש: = שיא קריירה
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בעונה הסדירה ב-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970/1971 | סינסינטי | 82 | – | 35.0 | 0.444 | – | 0.757 | 3.0 | 5.5 | – | – | 16.0 |
| 1971/1972 | סינסינטי | 76 | – | 43.1 | 0.486 | – | 0.822 | 2.9 | 9.2 | – | – | 28.2 |
| 1972/1973 | קנזס סיטי | 80 | – | 46.0 | 0.488 | – | 0.847 | 2.8 | 11.4 | – | – | 34.0 |
| 1973/1974 | קנזס סיטי | 35 | – | 36.3 | 0.451 | – | 0.820 | 2.4 | 7.6 | 1.6 | 0.2 | 17.6 |
| 1974/1975 | קנזס סיטי | 82 | – | 39.6 | 0.456 | – | 0.872 | 2.7 | 6.8 | 1.5 | 0.1 | 26.5 |
| 1975/1976 | קנזס סיטי | 78 | – | 40.8 | 0.453 | – | 0.802 | 2.7 | 7.9 | 1.6 | 0.2 | 24.8 |
| 1976/1977 | ניו יורק | 34 | – | 37.6 | 0.446 | – | 0.785 | 2.4 | 7.5 | 1.7 | 0.3 | 20.5 |
| 1977/1978 | נפצע | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1978/1979 | בוסטון | 69 | – | 24.1 | 0.452 | – | 0.788 | 1.5 | 4.7 | 0.8 | 0.1 | 11.0 |
| 1979/1980 | בוסטון | 80 | 80 | 35.8 | 0.482 | 0.222 | 0.830 | 2.5 | 8.4 | 1.3 | 0.1 | 14.1 |
| 1980/1981 | בוסטון | 80 | 72 | 35.3 | 0.499 | 0.000 | 0.816 | 2.2 | 7.7 | 0.9 | 0.2 | 13.8 |
| 1981/1982 | בוסטון | 68 | 51 | 31.9 | 0.472 | 0.375 | 0.747 | 1.7 | 8.0 | 0.8 | 0.0 | 12.6 |
| 1982/1983 | בוסטון | 66 | 19 | 27.4 | 0.425 | 0.208 | 0.743 | 1.4 | 6.2 | 0.6 | 0.1 | 10.5 |
| 1983/1984 | מילווקי | 46 | 46 | 22.6 | 0.487 | 0.222 | 0.634 | 1.7 | 3.5 | 0.7 | 0.0 | 7.4 |
| קריירה | קריירה | 876 | 268 | 35.6 | 0.467 | 0.224 | 0.810 | 2.3 | 7.4 | 1.1 | 0.1 | 18.8 |
| אולסטאר | אולסטאר | 6 | 4 | 27.0 | 0.450 | - | 0.833 | 3.0 | 6.7 | 1.8 | 0.2 | 12.3 |
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974/1975 | קנזס סיטי | 6 | – | 40.3 | 0.364 | – | 0.814 | 1.8 | 5.3 | 0.7 | 0.0 | 20.2 |
| 1979/1980 | בוסטון | 9 | – | 36.9 | 0.506 | 0.500 | 0.881 | 1.2 | 7.9 | 1.1 | 0.0 | 14.2 |
| 1980/1981 | בוסטון | 17 | – | 37.1 | 0.450 | 0.000 | 0.809 | 1.6 | 6.3 | 0.8 | 0.0 | 15.6 |
| 1981/1982 | בוסטון | 8 | – | 34.6 | 0.429 | 0.000 | 0.893 | 2.1 | 6.5 | 0.6 | 0.3 | 10.6 |
| 1982/1983 | בוסטון | 7 | – | 23.0 | 0.324 | 0.167 | 0.759 | 1.4 | 6.3 | 0.3 | 0.0 | 9.6 |
| קריירה | קריירה | 47 | – | 34.9 | 0.423 | 0.118 | 0.826 | 1.6 | 6.5 | 0.7 | 0.0 | 14.2 |
הערות שוליים

↑  http://espndb.go.com/nba/finals/profile/_/id/90011/type/player/nate-archibald
↑  http://www.sportshumanitarian.com/inductees/nate_archibald.html
↑  http://sportsillustrated.cnn.com/2005/writers/dave_hollander/03/15/tiny/index.html
↑  http://www.celtic-nation.com/interviews/nate_archibald/nate_archibald_page5.htm
↑  המשחקים מהווים במה לשחקני המכללות להציג את מרכולתם לפני ציידי הכישרונות, במטרה לשפר את סיכוייהם לקבל חוזה משחק בליגה מקצוענית
↑  באותה תקופה היו הליגות בתחרות זו עם זו ולכן קיימו נפרדים אירועי דראפט נפרדים. בשנת 1976 התמזגה ליגת ה-ABA לתוך ה-NBA
↑  http://sportsillustrated.cnn.com/vault/article/magazine/MAG1087904/3/index.htm
↑  ניו ג'רזי נטס היא אחת משלושה מועדונים שעברו מליגת ה-ABA ל-NBA)
סכן (פייטן)

רבי סכן (מכונה גם שכניה החזן) היה פייטן שפעל בארץ ישראל, בשלהי המאה העשירית וראשית המאה האחת עשרה.
שמו

במסמכים שנתגלו בגניזה הקהירית הוא מכונה לעיתים 'סכן' ולעיתים 'שכניה החזן', אך בפיוטיו הוא חותם בשמו הערבי 'סכן', בדומה לפייטנים נוספים מהתקופה המזרחית המאוחרת שחתמו בפיוטיהם בשמם הערבי. אך בניגוד לפייטנים אחרים, סכן לא חתם בשמו העברי באף אחד מפיוטיו שהגיעו לידינו.
שלמה דב גויטיין משער שהסיבה לכך שבכל פיוטיו לא חתם סכן בשמו העברי היא שהשם המקורי הוא 'סכן', והשם 'שכניה' הוא רק עברות לשם תנכ"י הדומה בצלילו לשם המקורי. השערה זו מתבססת על כך שהשם שכניה אינו שם נפוץ בתקופה זו וגם לא היה שם של אישיות תנ"כית מפורסמת שסביר שיקראו על שמה. סיבה שנייה שהציע גויטיין היא ששמו הערבי קצר יותר ונוח לחתום בו. פליישר אף העלה השערה שסכן כלל לא כינה את עצמו בשם שכניה (שהרי בשום פיוט הוא לא חתם בשמו זה) ורק בנו דוד הוא שעברת את שמו של אביו.
קורות חייו

לא ידועים פרטים רבים על קורות חייו של רבי סכן ומה שידוע עליו מבוסס על פיוטיו ועל מסמכים בכתיבת צאצאיו שנתגלו בגניזה הקהירית.
מפיוט שכתב רבי סכן לחג שמיני עצרת ובו עסק גם בענייני שמיני עצרת (בקשת גשם) וגם בענייני שמחת תורה (עיבוד פייטני של פסוקי פרשת וזאת הברכה), הסיק פליישר שרבי סכן התגורר בקהילה בארץ ישראל שבה לא נוהג יום טוב שני של גלויות ונחוגו בה שמיני עצרת ושמחת תורה באותו יום, מה שהצריך את רבי סכן לחבר פיוט המציין את שני המאורעות יחד.
מפיוטיו של רבי סכן עולה שעל אף שקהילתו הייתה קהילה ארץ-ישראלית, הם נהגו לקרוא את התורה לפי החלוקה הבבלית ולא לפי החלוקה התלת שנתית שהייתה נהוגה בארץ ישראל הקדומה. תופעה זו עולה גם מפיוטיהם של פייטנים ארץ ישראלים נוספים, שכן בתקופה זו עברו רוב הקהילות לשיטת הקריאה הבבלית. אך המיוחד במנהג הקריאה של רבי סכן הוא שלא רק שחלוקת הפרשות הרגילות בקהילתו של רבי סכן הייתה בבלית אלא גם בחגים היו הקריאות בתורה על פי מנהג בבל; בדבר זה שונה מנהגו של רבי סכן ממנהגם של קהילות ארץ ישראליות אחרות שעברו למנהג הבבלי בכל שבתות השנה לבד מהחגים, שבהם המשיכו לקרוא את הקריאות המסורתיות של בני ארץ ישראל.
פליישר העלה השערה שבשנת 1013 כאשר בנו דויד-דאוד היגר למצרים, היגר גם רבי סכן איתו וחי את שנות חייו האחרונות בקהילה היהודית בפוסטאט.
על פי תעודות מהגניזה הסיק גויטיין שרבי סכן נפטר בין שנת 1013 לשנת 1022.
עוד שיער גויטיין, שרבי סכן הגיע לזקנה מופלגת שכן נינו בשר בן יפת הסופר כבר כתב מסמך משפטי בבית הדין של פוסטאט בשנת 1030 כחמש עשרה שנה לאחר פטירת רבי סכן.
קורות חייו > משפחתו

רבי סכן השתייך למשפחת חזנים וסופרים שפעלה בארץ ישראל ומצרים במשך מספר דורות. מכיוון שהשם 'סכן' נפוץ בקרב יהדות איראן, שיער גויטיין שייתכן שמוצא משפחתו היה בפרס, ומשם היגרה המשפחה לארץ ישראל.
בנו דוד (המכונה בערבית 'דאוד'), היגר למצרים בסביבות שנת 1013 ושימש כחזן וסופר בקהילה הארץ-ישראלית בפוסטאט, עד פטירתו בשנת 1025. נכדו יפת בן דוד (מכונה בערבית 'חסין') שימש כסופר בית הדין בפוסטאט בין השנים 1020–1057 ובשנת 1025 נתמנה גם לשוחט ובודק של קהילת פוסטאט, ובנוסף שימש גם כחזן כאבותיו. גם נינו של רבי סכן, בשר בן יפת, שימש כסופר הקהילה, אך אין אזכור בגניזה לכך שהוא שימש כחזן.