stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוג (נהר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  20 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  110 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  1,000 קמ"ר 
 מוצא:  הקצה הדרום-מזרחי של האגם ת'ינגוואלאוואטן (Þingvallavatn)
 גובה מוצא הנהר:  80 מטרים
 שפך:  יולפוסאו 
 מדינות באגן הניקוז:  איסלנד
 
סוג (באיסלנדית: Sog) הוא נהר בדרום-מערב איסלנד. אורכו 20 קילומטרים וספיקתו הממוצעת היא 110 מ"ק לשנייה.
המוצא של סוג נמצא בקצה הדרום-מזרחי של האגם הטבעי הגדול ביותר באיסלנד — ת'ינגוואטלאוואטן (Þingvallavatn). גובהו מוצא הנהר מעל פני הים הוא 80 מטרים. משם, הוא זורם דרומה, וכעבור כשני קילומטרים יוצר את האגם אולפיוטסוואטן (Úlfljótsvatn).
סמוך לכניסתו של הנהר אל האגם, נמצאת תחנת הכוח ההידרואלקטרית סטיינגרימסטיוד (Steingrímsstöð), שההספק שלו הוא 27 מגה-ואט. ביציאה של הנהר מאותו אגם, ישנה תחנת כוח נוספת — ליוסאפוסטיוד (Ljósafossstöð), בעלת ההספק של 15 מגה-ואט. קילומטרים ספורים דרומה, ניצבת תחנת כוח שלישית — איראפוסטיוד (Írafossstöð), שהספקו 48 מגה-ואט.
במורד הזרם דרומה יותר, סמוך לעיירה סלפוס, סוג מתמזג עם הנהר קוויטאו. מהתמזגות זו נוצר הנהר יולפוסאו, שזורם 33 קילומטרים עד שפיכתו אל האוקיינוס האטלנטי.
הנהר סוג עשיר בדגי סאלוולינוס (Salvelinus) ממשפחת סלמוניים ובאלתית אטלנטית. בנוסף, מצויים בו גם דגי טרוטה חומים.
נמייה מלגשית רחבת-פסים

| נמייה מלגשית רחבת-פסים |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: טורפי מדגסקר
סוג:: נמייה מלגשית
מין:: נמייה מלגשית רחבת-פסים
שם מדעי
 Galidictis fasciata ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה


נמייה מלגשית רחבת-פסים (שם מדעי: Galidictis fasciata) היא מין של טורף קטן ממשפחת טורפי מדגסקר - דמויי חתול החיים רק ביערות הגשם  באי מדגסקר.
מאפיינים

צבע הפרווה חום-אדמדם ולבן-שחור באזור הפסים במרכז הגב. הם בעלי אוזניים גדולות אך לסתות קטנות ורגליים גדולות וזריזות העוזרות להם לרוץ ברחבי היערות בהם הם חיים במזרח מדגסקר. המזון העיקרי שלהם הוא מכרסמים קטנים, אך גם ביצים, חרקים, זוחלים ופירות.
כמו רוב בני המשפחה הם יוצאים בלילה לציד והם חיים בקבוצות קטנות.
תת-מינים

Galidictis fasciata fasciata - בעל זנב חום-אדמדם ובין 8 ל-10 פסים על הגוף.
Galidictis fasciata striata - בעל זנב לבן ודק בעל כ-5 פסים על פרוותו.
ראו גם

הפארק הלאומי מרוג'ג'י
הערות שוליים

↑  נמייה מלגשית רחבת-פסים באתר הרשימה האדומה של IUCN
נאדז'דה קרופסקיה

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1869 (יוליאני) סנקט פטרבורג, מחוז סנקט פטרסבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  27 בפברואר 1939 (בגיל 70) מוסקבה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 שם לידה:  Надежда Константиновна Крупская 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות של חומת הקרמלין 
 השכלה:  Bestuzhev Courses 
 תפקיד:  member of the Presidium of the Supreme Soviet of the USSR (17 בינואר 1938–ערך בלתי־ידוע)  חברת הסובייט העליון (12 בינואר 1938–27 בפברואר 1939) 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית 
 בן או בת זוג:  ולדימיר איליץ' לנין (1898–21 בינואר 1924) 
 פרסים והוקרה:  עיטור לנין  עיטור הדגל האדום של העמל 
 חתימה:   
 
נַאדֶּזְ'דַּה (נאדיה) קונסטנטינובנה קְרוּפְּסְקַיַה (ברוסית: Надежда Константиновна Крупская; ‏26 בפברואר (14 בפברואר בלוח יוליאני) 1869 – 27 בפברואר 1939) הייתה מהפכנית רוסייה בולשביקית. היא נישאה למהפכן והמנהיג הרוסי ולדימיר לנין בשנת 1898. היא כיהנה בתפקיד סגנית שר (קומיסרית) החינוך בין השנים 1929–1939, והייתה דוקטור לחינוך.
שנים מוקדמות

נאדיה נולדה למשפחה דלת אמצעים מהמעמד הגבוה. אביה היה שוטר צבאי, איש אצולה באימפריה הרוסית. אביה של נאדיה, קונסטנטין איגנטביץ' קרופסקי, התייתם מהוריו בשנת 1847, בגיל 9. הוא היה אדם משכיל ומונה לקצין בחיל הרגלים בצבא הרוסי. זמן קצר לפני שעזב למבצע בפולין, הוא התחתן עם אימה של נאדיה. אחרי שש שנות שירות, סר חינו בעיני הממונים עליו והוא הואשם ב"פעילויות אנטי-רוסיות." ייתכן והוא נחשד במעורבות עם המהפכנים. בעקבות התקופה הזאת, הוא עבד במפעלים או בכל עבודה שהצליח למצוא עד שלב מאוחר בחייו בו מונה מחדש לקצין, זמן קצר לפני מותו.
אימה, אליזבתה וסיליאבנה טיסטרובה, הייתה ביתם של בני אצולה רוסים חסרי קרקע. הוריה של אליזבתה מתה כשהייתה קטנה והיא נרשמה למוסד להשכלה גבוהה לנשים על שם בסטוז'ב (בימינו חלק מאוניברסיטת סנקט פטרבורג), אשר היה המוסד החינוכי הגבוה ביותר לנשים ברוסיה באותה עת. אחרי שקיבלה את התואר שלה, אליזבתה החלה לעבוד כאומנת של משפחות אצולה עד שהתחתנה עם קרופסקי.
ייתכן והחיים עם הורים משכילים והקשר המשפחתי לבני אצולה, בשילוב עם חוויה ממקור ראשון עם תנאי העבודה של המעמד הנמוך, הובילו להיווצרותן של רבות מדעות של נאדיה.
לאחר מותו של אביה, נאדיה ואימה נתנו שיעורים פרטיים כמקור הכנסה. נאדיה הביעה עניין בהשתלבות בתחום החינוך כבר בגיל צעיר. הנושא שמשך אותה במיוחד היה תאוריות החינוך של טולסטוי, בהם התכנים היו יותר גמישים מאשר מובנים. הם התמקדו בהתפתחותו האישית של כל תלמיד והתרכזו בחשיבות הקשר בין מורה לתלמיד.
זה הוביל את נאדיה לקרוא עבודות רבות של טולסטוי. אלה היו רעיונות שלווים ושומרי חוק אשר התמקדו בכך שאנשים צריכים להימנע ממותרות ולהיות עצמאיים במקום לשכור את שירותיו של אדם אחר שיטפל במשק הבית שלהם, וכדומה. טולסטוי השאיר רושם ממושך על נאדיה; היא תמיד הייתה צנועה בהופעתה, וכך גם היו הרהיטים שבביתה ובמשרדה.
כסטודנטית מסורה וותיקה, נאדיה החלה להשתתף בחוגים. הסטודנטים שהשתתפו בקבוצות הללו התכנסו כדי ללמוד ולדון בנושאים מסוימים שיתרמו לידע הכללי של כלל המשתתפים. רק בשלב מאוחר יותר, באחד החוגים, התוודעה נאידה לתאוריות של מרקס. הנושא עניין אותה והיא ראתה בתאוריות הללו דרך פוטנציאלית לשיפור חייהם של בני עמה. נאדיה החלה לחקור את הנושא לעומק. המחקר היה קשה מפני שהממשלה הרוסית אסרה לפרסם את כתביו של מרקס. בעקבות האיסור, מהפכנים החלו לאסוף את כתביו של מרקס ושל אישים הדומים לו ברעיונותיהם ושמרו אותם בספריות מחתרתיות.
חיי הנישואים

באחד מחוגי הדיון פגשה לראשונה את ולדימיר איליץ' אוליאנוב, מרקסיסט מסור, אשר בהמשך שינה את שמו ללנין. נאדיה התרשמה מנאומיו אך לא מאישיותו, לפחות בהתחלה. קשה לדעת פרטים רבים על מערכת היחסים בין נאדיה ללנין, מפני שאיש מהם לא דיבר על חייהם האישיים לעיתים קרובות.
באוקטובר 1896, מספר חודשים אחרי מעצרו של לנין, נאדיה נעצרה אף היא. לאחר זמן מה, לנין נשפט ונגזר עליו להשלח לגלות בסיביר. הם תקשרו ביניהם מעט מאוד בזמן שהותם במאסר, אך לפני שעזב לסיביר, לנין כתב "מכתב סודי" לנאדיה שנמסר לה בידי אימה. במכתב נרמז שיכולים להרשות להצטרף אליו בסיביר אם היא תטען שהיא מאורסת לו. באותה עת, נאדיה עדיין המתינה למשפט שלה בסיביר. היא הורשתה ללוות את לנין בתנאי שהם יתחתנו ברגע שהיא תגיע אליו.
בספר הזכרונות שלה, נאדיה כתבה "כשהוא היה לצידי, גם עבודה בתרגום נעשתה מתוך עבודה". מערכת היחסים שלה עם לנין הייתה יותר כשל אנשי מקצוע מאשר זוג נשוי, וקולונטאי השוותה אותה לחיי עבודות, אך נאדיה נשארה נאמנה ומעולם לא שקלה גירושין.
יש המאמינים כי נאדיה סבלה ממחלת גרייבס, מחלה שמשפיעה על בלוטת התריס בצוואר, מה שגורם לעיניים לבלוט מחוריהן ולהתהדקות הצוואר. בנוסף, אצל נשים הסובלות מהמחלה, עלולה להיגרם הפרעה במחזור החודשי, מה שיכול להסביר מדוע ללנין ולנאדיה מעולם לא היו ילדים.
לאחר שחרורו, לנין עזב לאירופה והתיישב במינכן, לשם הצטרפה אליו נאדיה לאחר שחרורה ב-1901. לאחר הגעתה, הזוג עבר ללונדון.
קריירה פוליטית

לנאדיה היו חיים פוליטיים פעילים: היא פעלה בסיעה הבולשביקית של מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית החל משנת 1903. היא הפכה למזכירה של הוועדה המרכזית ב-1905; היא שבה לרוסיה באותה השנה, אך עזבה פעם נוספת אחרי המהפכה הכושלת של 1905, ועבדה בתור מורה בצרפת במשך כמה שנים.
לאחר מהפכת אוקטובר ב-1917, היא מונתה לסגניתו של אנטולי לונצ'רסקי, קומיסר העם של החינוך (נרקומפרוס), ושם החלה לנהל את ה"וונשקולניאי אוטדל" (Vneshkol'nyi Otdel), מחלקת החינוך של המבוגרים; היא הפכה לראש ועדת החינוך ב-1920, וכיהנה כסגנית קומיסר (שר בממשלה) בין השנים 1929 עד 1939. היא תרמה לייסודם של הקומסומול ותנועת הפיונירים, כמו גם למערכת החינוך הסובייטית, כולל לצנזורה ולשטיפת המוח שבתוכה. בנוסף, היא תרמה להתפתחות הספרנות הסובייטית.
קרופסקיה הפכה לחברה בוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית של האיחוד הסובייטי ב-1924, חברה בוועדה השולטת של האיחוד ב-1927, חברה בראש המפלגה הקומוניסטית וקיבלה את התואר "אזרח של כבוד" ב-1931. ככל הנראה, היא העדיפה את דעותיו של סטלין בדיונים החשובים בין האופוזיציה השמאלית לבין הרוב הקומוניסטי בשנות ה-20 של המאה העשרים. בשנת 1925, היא תקפה את לב טרוצקי בפולמוס שנוצר כתגובה לספרו של טרוצקי "לקחים מאוקטובר". בוויכוח, היא טענה כי "ניתוחים מרקסיסטיים הם לא הצד החזק של חברנו טרוצקי". בנוגע לוויכוחים סביב תאוריית הסוציאליזם בארץ אחת נגד המהפכה המתמדת, היא טענה שטרוצקי "לא מעריך מספיק את תפקידה של האכרות". יתרה מזאת, היא טענה בעקשות שטרוצקי פירש בצורה שגויה את המצב המהפכני שנוצר בגרמניה אחרי מלחמת העולם הראשונה. במהלך הצבעת הקונגרס ב-1925, היא תמכה בהתחלה בגריגורי זינובייב ובלב קמנייב, אך לבסוף הצביעה בעד התהליך נגד ניקולאי בוכארין והוצאתם של טרוצקי, זינובייב וקמנייב מהמפלגה.
ב-1936 היא הגנה על מגבלות ההפלה שאושרו בממשלה הסובייטית באותה השנה, בטענה שהן חלק ממדיניות עקבית שנאכפת מאז 1920 כדי להיפטר מהסיבות השונות להפלה.
בגיל מבוגר כתבה קרופסקיה ביוגרפיה על חייה עם לנין, אשר תורגמה לאנגלית ב-1930 בשם "Memories of Lenin", וב-1970 תורגמה מחדש בשם "Reminiscences of Lenin". הספר מעניק עדות מפורטת על חייו של לנין לפני עלייתו לשלטון ומסתיים ב-1919. אולם, התוכן נערך בידי גורמים לא ידועים לאחר שקרופסקיה סיימה לכתוב אותו, לכן קיימת אפשרות שהספר אינו אמין.
נבחרת קמבודיה בכדורגל

נבחרת קמבודיה בכדורגל (בקמרית: ក្រុមបាល់ទាត់ជម្រើសជាតិកម្ពុជា) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קמבודיה. הנבחרת הוקמה בשנת 1933 אך הצטרפה לפיפ"א רק בשנת 1953. ההישג הטוב ביותר של נבחרת זו הוא בגביע אסיה 1972 אותו סיימה במקום הרביעי. הנבחרת משתתפת בטורניר ה-ASEAN בכדורגל שהוא אליפות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה בכדורגל. כיום הנבחרת נחשבת לאחת החלשות ביותר ביבשת אסיה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת קמבודיה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-180 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 919.70 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 154 נמדד לראשונה במרץ 2011, והדירוג הנמוך ביותר 201 נמדד לראשונה באוגוסט 2014.
כל גביעי העולם

1930 עד 1994 - לא נכנסה
1998 - לא העפילה
2002 - לא העפילה
2006 - לא נכנסה
2010 עד 2026 - לא העפילה
כל גביעי אסיה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
הונג קונג (1876–1959) 1956: לא העפילה
קוריאה הדרומית 1960: פרשה
ישראל 1964: פרשה
איראן (1964–1979) 1968: לא העפילה
| תאילנד 1972 | מקום רביעי | 5 | 1 | 1 | 3 | 8 | 10 |
איראן (1964–1979) 1976: לא נרשמה
כווית 1980: לא נרשמה
סינגפור 1984: לא נרשמה
קטר (מדינה) 1988: לא נרשמה
יפן 1992: לא נרשמה
איחוד האמירויות הערביות 1996: לא נרשמה
לבנון 2000: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2004: לא נרשמה
אינדונזיה מלזיה תאילנד וייטנאם 2007: לא נרשמה
קטר (מדינה) 2011: לא העפילה
אוסטרליה 2015: לא העפילה
איחוד האמירויות הערביות 2019: לא העפילה
קטר (מדינה) 2023: לא העפילה
ערב הסעודית 2027: לא העפילה
| סה"כ | 1/19 | 5 | 1 | 1 | 3 | 8 | 10 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל

מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם בוצעו על ידי גופים שונים, וגרמו לדרגות חבלה ונזק שונות. רוב המתקפות בוצעו על ידי מחבלים וארגוני טרור פלסטינים או אסלאמיים, אך הקונסוליה הישראלית בברלין הותקפה על ידי פעילי מפלגת הפועלים של כורדיסטן.
ראו גם

נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם
חטיפת השליחים הישראלים באלג'יריה
הפיגוע בצירות הסובייטית
לקריאה נוספת

דיפלומטים ישראלים היו תמיד על הכוונת של המחבלים, מעריב, 21 באוגוסט 1985
הערות שוליים

↑  עתוני בורמה מצדיקים את פעולת ישראל, על המשמר, 12 בנובמבר 1956
↑  ניסו לתקוף צירות ישראל בבורמה, הארץ, 12 בנובמבר 1956
↑  3 נציגויות ישראליות במערב אירופה נפגעו מפצצות שנזרקו ע"י נערים, דבר, 9 בספטמבר 1969
↑  "Previous Major Attacks Against Israeli Embassies and Diplomats With Israelis Shot". AP NEWS (באנגלית). נבדק ב-2021-06-24.
↑  "Israeli Foreign Ministry: Terrorist Attacks". ארכיון מ-2014-05-25.
↑  גיל קיסרי, מכתבו של המתנקש מבריסל, מעריב, 29 בספטמבר 1972
↑  נתגלו עוד עשר מעטפות ממולכדות, דבר, 22 בספטמבר 1972
1 2 3 4 5 6 7 8 9  "Previous Major Attacks Against Israeli Embassies and Diplomats With Israelis Shot". AP NEWS (באנגלית). נבדק ב-2021-06-28.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  "Major Terror Attacks against Israeli Embassies and Representatives Abroad". www.mfa.gov.il. נבדק ב-2021-06-28.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  כשלון ההתנקשויות בקפריסין, על המשמר, 10 באפריל 1973
↑  אנשי אבטחה ישראליים סיכלו התקפה על מטוס בקפריסין והרגו 2 מהתוקפים, על המשמר, 10 באפריל 1973
↑  "Johannesburg Siege Ends; Police Hold Israeli Agent". www.nytimes.com. נבדק ב-2023-02-01.
1 2  "Terrorist Incidents against Jewish Communities and Israeli Citizens Abroad, 1968-2003". www.ict.org.il. נבדק ב-2021-06-28.
↑  ניסיון ההתנקשות בשגריר ישראל בליסבון 1979, באתר אבטחה צריך לקיים
↑  "Bombing of the Israeli Consulate and Hakoah Club - NSW Police Public Site". www.police.nsw.gov.au. נבדק ב-2021-06-28.
↑  Ap (1982-12-23). "3 HURT IN BOMBING AT ISRAELI CONSULATE IN SYDNEY". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-06-28.
↑  Ap (1984-06-06). "Israeli Attache Is Shot In the Hand in Egypt". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-06-28.
↑  אבו-מוסא: אנשי הניו חאת מכונית התופת בקפריסין, חדשות, 5 באוקטובר 1984
↑  "Bomb Hits Israeli Embassy in Manila; Security Beefed Up After PLO Threat". Jewish Telegraphic Agency (באנגלית). 1988-02-17. נבדק ב-2021-06-28.
↑  AP; Times, Special to the New York (1988-05-12). "3 Dead in Explosion of Car Bomb Near Israel's Embassy in Cyprus". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-06-28.
↑  גיא בכור, אבו נידאל: זו נקמה על אבו ג'יהאד, חדשות, 12 במאי 1988
↑  "Senior Israeli Defense Official Heading to Jordan to Solve Embassy Crisis". Haaretz. 24 ביולי 2017. נבדק ב-29 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  כיכר השבת, ‏המכתב של המחבלים לשגריר ישראל בהודו, באתר כיכר השבת, 31 בינואר 2021
↑  דניאל הרץ, ‏הודו: איראן אחראית למטען ליד השגרירות הישראלית, באתר כיכר השבת, 8 במרץ 2021
נבחרת הונג קונג בכדורגל

נבחרת הונג קונג בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של האזור המנהלי המיוחד של הונג קונג. בטורנירים בינלאומיים מופיעה הנבחרת כ"נבחרת הונג קונג, סין".
הנבחרת ייצגה את הונג קונג במשחקים בינלאומיים עוד לפני 1997, כשהונג קונג עוד הייתה מושבה של בריטניה. הנבחרת המשיכה לייצג את תושבי הונג קונג כאשר המושבה הועברה לידי סין והפכה ל"אזור מנהלי מיוחד". נבחרת הונג קונג נפרדת מנבחרת סין כחלק משיטת "מדינה אחת, שתי שיטות" המאפשר למחוז נפרד זה לשמור על מסגרות הספורט הייצוגיות שלו.
הדירוג הנוכחי של נבחרת הונג קונג ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-157 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,017.66 – עלייה של 2 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 90 נמדד לראשונה בפברואר 1996, והדירוג הנמוך ביותר 172 נמדד לראשונה בנובמבר 2012.
היסטוריה

משחקה הראשון של הנבחרת היה בשנת 1949 כנגד נבחרת קוריאה הדרומית. הניצחון הראשון של הנבחרת היה בשנת 1953, נגד נבחרת קוריאה הדרומית, והתוצאה בסיום המשחק הייתה 4:0 לטובת נבחרת הונג קונג.
הונג קונג העפילה לשלושה טורנירים של גביע אסיה בכדורגל, כולל הטורניר של 1956 שאותו אירחה וסיימה במקום השלישי.
נבחרת הונג קונג מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל. למרות זאת, הונג קונג נתנה את הופעתה המרשימה ביותר במוקדמות מונדיאל 1986. ב-19 במאי 1985, בבייג'ינג שיחקה הונג קונג כנגד נבחרת סין החזקה כאשר נבחרת הונג קונג הייתה צריכה ניצחון כדי לעלות משלב הבתים לשלב ההצלבה ונבחרת סין הייתה זקוקה לתיקו בלבד על מנת לעלות. במשחק ניצחה נבחרת הונג קונג 2:1 ולכן עלתה לשלב ההצלבה ובו הפסידה לנבחרת יפן החזקה. הפסד זה נחקק בזכרונם של אוהדים רבים בסין כההפסד המביש ביותר בתולדות הנבחרת בעוד שחקני הנבחרת של הונג קונג התקבלו בכבוד רב בהונג קונג.
ב-9 בפברואר 2005, לחגיגת 90 שנה לשני המועדונים, התאחדות הכדורגל של הונג קונג והתאחדות הכדורגל של ברזיל אירחה הונג קונג את זוכת גביע העולם ב-2002, נבחרת ברזיל למשחק ידידות. נבחרת ברזיל ניצחה במשחק בתוצאה 7:1.
כל גביעי העולם

1930 עד 1970 - לא נרשמה
1974 עד 2026 - לא העפילה
כל גביעי אסיה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הונג קונג (1876–1959) 1956 | מקום שלישי | 3 | 0 | 2 | 1 | 6 | 7 |
קוריאה הדרומית 1960: לא העפילה
| ישראל 1964 | מקום רביעי | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 5 |
| איראן (1964–1979) 1968 | מקום חמישי | 4 | 0 | 1 | 3 | 2 | 11 |
תאילנד 1972: לא העפילה
איראן (1964–1979) 1976: לא העפילה
כווית 1980: לא העפילה
סינגפור 1984: לא העפילה
קטר (מדינה) 1988: לא העפילה
יפן 1992: לא העפילה
איחוד האמירויות הערביות 1996: לא העפילה
לבנון 2000: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2004: לא העפילה
אינדונזיה מלזיה תאילנד וייטנאם 2007: לא העפילה
קטר (מדינה) 2011: לא העפילה
אוסטרליה 2015: לא העפילה
איחוד האמירויות הערביות 2019: לא העפילה
| קטר (מדינה) 2023 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 7 |
ערב הסעודית 2027: 
| סה"כ | 4/18 | 13 | 0 | 3 | 10 | 10 | 30 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל גביעי פדרציית הכדורגל של מזרח אסיה

2003 - מקום רביעי
2005 עד 2008 - לא העפילה
2010 - מקום רביעי
2013 עד 2015 - לא העפילה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
נבחרת קמרון בכדורגל נשים

נבחרת קמרון בכדורגל נשים מייצגת את קמרון בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של קמרון.
משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-1991 במסגרת אליפות אפריקה הראשונה, שבסופה היא סיימה במקום השני. היא הגיעה עוד פעמיים לגמר האליפות (2004 ו-2014), אך מעולם לא הצליחה לזכות בה, זאת אף על פי שהיא נחשבת לאחת הנבחרות הטובות ביותר באפריקה.
ב-2015, העפילה קמרון בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם של פיפ"א, ונעצרה רק בשמינית הגמר על ידי סין. כמו כן, הנבחרת השתתפה פעם אחת בטורניר הכדורגל של המשחקים האולימפיים - לונדון 2012 (בו הפסידה בכל משחקיה ולא העפילה משלב הבתים).
הדירוג הנוכחי של נבחרת קמרון  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-69 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, ירידה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 41 נמדד לראשונה ביולי 2019, והדירוג הכי נמוך 89 נמדד לראשונה במרץ 2007.
כל גביעי העולם

1991 - לא העפילה
1995 - פרשה במוקדמות
1999 עד 2011 - לא העפילה
2015 - שמינית גמר
2019 - שמינית גמר
2023 - לא העפילה
כל אליפויות אפריקה

1991 -  מקום שני
1995 - פרשה ברבע הגמר
1998 - מקום רביעי
2000 - שלב הבתים
2002 -  מקום שלישי
2004 -  מקום שני
2006 עד 2010 - מקום רביעי
2012 -  מקום שלישי
2014 -  מקום שני
2018 -  מקום שלישי
2022 - רבע גמר
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
משפט בין-לאומי פרטי

משפט בין-לאומי פרטי הוא ענף משפטי העוסק בסוגיות משפטיות בהן מעורב יסוד זר, שלו זיקה לשיטת משפט זרה (לדוגמה: אזרח זר, מקום ההתרחשות).
היקף המשפט הבין-לאומי הפרטי

כבר בעולם העתיק היה קיים משפט בין-לאומי פרטי, אך תחום זה התפתח במיוחד ככל שהתגבשו המדינות המודרניות והכלכלה המודרנית.
רוב ענפי המשפט (דוגמת דיני החוזים ודיני הנזיקין) עוסקים במצבים בהם כל הגורמים המעורבים בסוגיה (כריתת חוזה, עוולה נזיקית) שייכים לשיטת משפט אחת. המשפט הבין-לאומי הפרטי עוסק במקרים בהם מעורב יסוד זר עם רלוונטיות משפטית לסוגיה.
המשפט הבין-לאומי הפרטי עוסק בשלוש סוגיות ייחודיות אשר מתעוררות כאשר גורם זר מעורב במצב משפטי:
סמכות השיפוט – מיהו בית המשפט המוסמך לדון.
מהו הדין החל.
מה נפקותן של הכרעות שיפוטיות זרות בפני הערכאה המקומית.
השם "משפט בין-לאומי פרטי"

למרות שמו, המשפט הבין-לאומי הפרטי אינו ענף משפטי בין-לאומי אלא ענף משפטי פנימי של כל מדינה ומדינה. יש דיני משפט בין-לאומי פרטי ישראליים כשם שיש אותם לכל מדינה. המונח "בין-לאומי" מתייחס לזיקה הבין-לאומית של הסכסוך. השם 'משפט בין-לאומי פרטי' הוא תרגום של שמו של הענף מן המשפט הקונטיננטלי, שכן במשפט המקובל הענף מכונה "מתקל דינים" (באנגלית: Conflict of law). דוגמה לכך ניתן לראות באחד מספריו של הסופר גל אמיר:
תארו לכם חוזה שנחתם בין חברה שווייצרית לחברה צרפתית. החוזה נחתם בגרמניה ומבוצע באנגליה. החוזה הופר, והשווייצרים תובעים את הצרפתים בגרמניה. לפי הדין הגרמני, דנים בעניין לפי החוק של מקום ביצוע החוזה - אנגליה. לפי הדין האנגלי, הדין החל הוא דין מקום מושב הנתבע - צרפת. לפי הדין הצרפתי דנים לפי החוק של מקום חתימת החוזה - גרמניה. וחוזר חלילה. הבנתם ? לא נורא אם לא. יש על זה מיליון פסקי דין בצרפתית
משפט בין-לאומי פרטי ישראלי – רקע היסטורי

קודם לתחילת המנדט הבריטי בארץ ישראל לא היו בארץ כללים של משפט בין-לאומי פרטי. המשפט העות'מאני לא התמודד עם הדינים הזרים. באמצעות סימן 46 לדבר המלך במועצה על ארץ ישראל בו נקבע כי יחול בישראל המשפט האנגלי, הוחל בישראל המשפט הבין-לאומי הפרטי הבריטי. אף שהיום זיקה זו לא נשמרה, עדיין ניתן להסתמך על המשפט האנגלי והאמריקאי בשל הדמיון בין השיטות.
חקיקה ישראלית

כללי המשפט הבין-לאומי הפרטי הישראלי נקבעו בחקיקה הישראלית ובפסיקה. החוקים המתייחסים לנושא הם בעיקר "חוק אכיפת פסקי חוץ" – 1958, וכן סעיפים שונים בחוק הירושה, חוק אימוץ ילדים, חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, חוק העונשין וחוק השטרות.
גבולות הסמכות של בתי המשפט הישראלים בדיון בעניינו של גורם זר

כעיקרון, סמכותו של בית משפט אינה משתרעת על כל האנשים והמקרים, וגם אם הם ממוקמים טריטוריאלית בישראל אין משמעות הדבר שלבית המשפט המקומי (בית המשפט דהכא) סמכות עליהם. במדינת ישראל (בדומה לאנגליה) חל עיקרון סמכות השיפוט הנרכשת מכוח המצאה לנתבע של הזמנה לדין. משמעות הדבר היא כי די בנוכחות ארעית של נתבע זר בישראל, מרגע שהומצא לו כתב בי דין, רכש בית המשפט הישראלי סמכות עליו. כמו כן, תקנה 166 לתקנות סדר הדין האזרחי החדשות מונה רשימה של מקרים בהם יש לבית המשפט שיקול דעת באשר לאפשר המצאה אף מחוץ לתחום הטריטוריאלי.
המחוקק הישראלי ובתי המשפט נהגו בעבר ב"צרות עין" בטרם הרשו הענקת סמכות מחוץ לטריטוריה. כיום, לעומת זאת, בעידן המרשתת והגלובליזציה, בתי המשפט נוהגים ביתר קלות לקבוע כי בסמכותם לדון בסכסוכים מחוץ לטריטוריה, אולם עדיין על בקשה מסוג זה לעמוד בכללים פרוצדורליים נוקשים. השיקולים לכך הם:
שיקולי הדדיות ביחסים בין-מדינתיים.
שיקולים של יעילות - אפקטיביות הפסיקה. פסק דין שאין התובע יכול לממשו - כאשר לא יכירו בו במדינה הזרה - הוא חסר תועלת.
שיקולי יעילות מערכתיים - למנוע עומס מיותר על מערכת בתי המשפט העמוסה.
שיקולי צדק והגינות - בראש ובראשונה כלפי נתבעים זרים. אם הזיקה לישראל באותו עניין קלושה - אין זה הוגן להביא נתבע זר לישראל.
סוגיות מרכזיות במשפט הבין-לאומי הפרטי > הכרה בפסק חוץ

בית המשפט מכיר בפסק חוץ (פסק דין הניתן במדינה זרה) אם הוא רואה אותו כפסק דין תקף, כלומר בעל נפקות משפטית בארץ. אם בסיום הליך ההכרה בפסק הדין מחליט בית המשפט כי יש להכיר בפסק הדין, יכול הזוכה לאכוף פסק חוץ באמצעות מתן הוראה למערכת ההוצאה לפועל.
שימושים שונים בפסק חוץ כוללים:
אכיפתו כפסק דין ישראלי.
השתק עילה (שימוש הגנתי) - משתמשים בפסק הזר על מנת להדוף תביעה מקומית שהוגשה.
הסתמכות בהליך המקומי על ממצא עובדתי או משפטי שנקבע בפסק הזר.
להבדיל מפסק מקומי, פסק חוץ איננו מחייב באופן אוטומטי (בניגוד לפסק ישראלי סופי, המחייב מהיותו פסק דין). המגמה של בתי המשפט בישראל היא לאכוף פסקים זרים ולכבד אותם (מהסיבות שהוזכרו לעיל: הדדיות, יעילות וצדק).
סוגיות מרכזיות במשפט הבין-לאומי הפרטי > ברירת דין

בסוגיה בה מעורב גורם זר נשאלת השאלה מהו הדין שיחול עליה (לדוגמה, כאשר מטוס ישראלי מתרסק באיטליה בדרכו לארצות הברית - לפי איזה דין יש לתבוע פיצויים?). כללי ברירת דין הם הכללים הקובעים איזה דין יחול על מקרה נתון. לרוב כלל ברירת דין מורכבים מקטגוריה וחוליית קישור, אשר צירופם יקבע מהו הדין החל. הכלל "על ענייני חוזים יחול דין מקום כריתת החוזה" - הקטגוריה היא דיני החוזים, בעוד שחוליית הקישור (היסוד הרלוונטי) היא מקום כריתת החוזה.
כיוון שהמשפט הבין-לאומי הפרטי הוא ענף פנימי של כל שיטת משפט (להבדיל מן המשפט הבין-לאומי הפומבי), ייתכנו מצבים בהן שיטות משפט שונות יחילו כללי ברירת דין שונים. במצב בו קיים שוני בין כללי ברירת הדין של שיטות המשפט השונות, כתוצאה מעיצוב שונה של הקטגוריות השונות בכל שיטה ושיטה - כל שיטה תחיל דין שונה.
לדוגמה: נושא שצרפת תסווג כנזיקי, אנגליה תסווג כחוזי – והתוצאה יכולה להיות שיוחלו בכל מדינה ומדינה כללי משפט בין-לאומי פרטי שונים. מכאן שמדינה אחת עשויה לקבוע שחל על הסוגיה דין מקום מושב התובע, אך מדינה אחרת תקבע שחל דין מקום ביצוע העוולה.
בעבר נטו לפרש כללי ברירת דין בצורה רחבה, כיום חל הליך של אטומיזציה (פירוק למרכיבים) ובתי המשפט בישראל בעקבות בתי משפט בכל העולם נוטים לצמצם אותם. לדוגמה: בעבר על כל החוזים חל דין מקום ביצוע ההסכם. כיום, מקובל שעל חוקיות החוזה חל דין מקום ביצוע החוזה, על כושר ביצוע החוזה יחול דין מקום מושב המתקשר, על תקיפת ההצעה והקיבול או דרישת התמורה יחול דין מקום עריכת החוזה.
סוגיות מרכזיות במשפט הבין-לאומי הפרטי > רנבואה

לאחר שבוחר בית המשפט את הדין החל יש לבדוק על פי אותו דין מהו הדין החל. מצב בו הדין הזר מפנה בחזרה לדין המקומי נקרא רנבואה (renvoi).
ראו גם

סעיף 1782 לחוק הפדרלי