stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וקטור M12
הערות שוליים

↑  "וקטור M12" שנת 1996 - מכונית על supercars.net/blog/1996-vector-m12
↑  "וקטור M12" auto.howstuffworks.com/vector-m12
↑  "וקטור M12" - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
↑  "וקטור M12" מכונית מספר 2, שנת 1997 bringatrailer.com/2016/11/13/number-two-of-14-1997-vector-m12
חסוס דה טוורנגה

הריסות המסיון הישועי חֵסוּס דֶה טַוַורַנְגֶה (בספרדית: Jesús de Tavarangué, "ישו מטוורנגה") שוכנות עשרה ק"מ צפונית-מערבית למיסיון הישועי לה סנטיסימה טרינידאד דה פרנה וכ-30 ק"מ צפונית לעיר אנקרנסיון (Encarnación) בדרום-מזרח פרגוואי.
היסטוריה

נוכחות הישועים החלה בפרגוואי בהיתר של המלך פליפה השני, מלך ספרד ב-1588, ומטרותיהם היו להגן על אוכלוסיית האינדיאנים המקומית מפני הניצול האירופי שדירדר אותם לסף עבדות, ובה בעת לנצר אותם ולהעניק להם חינוך. בשנת 1609 הוענק אזור הספר של ריו דה לה פלטה למיסיון הישועי אשר הקים בו יישובים שכונו "רדוקסיונס" (Reducciones), ולכל אחד מהם היה מיסיון משלו. סך הכל הוקמו במהלך המאה ה-17 והמאה ה-18 30 יישובים ישועיים, 8 מהם בשטחה של פרגוואי, 7 בברזיל ו-15 הנותרים בארגנטינה.
יישוב בשם חסוס דה טוורנגה הוקם בשנת 1685 במקום אחר, והועבר למיקומו הנוכחי מספר שנים לאחר מכן כאשר הוקם מיסיון בשם זה. המיסיון פעל עד שנת 1767, אך הכפר חסוס שהוקם בצמוד ממזרח לו עדיין מאוכלס. מתחם המיסיון אינו גדול והוא בנוי בצורת מלבן באורך של 450 מטר וברוחב של 360 מטר. השריד החשוב ביותר שנשמר במקום הוא הקומה הראשונה של מבנה הכנסייה, ובו שתי שורות עם שבעה עמודים בכל אחת. בניית הכנסייה החלה בשנות החמישים של המאה ה-18 אך לא הסתיימה כאשר המיסיון חדל מלפעול. לצידה השתמרו שרידים של הכיכר המרכזית, הקלויסטר, בתי מגורים ובתי קברות.
בשנת 1993 הוכרז אתר המיסיון כאתר מורשת עולמית יחד עם אתר המיסיון הישועי לה סנטיסימה טרינידאד דה פרנה. שני מיסיונים אלה הצטרפו למיסיונים הישועיים של הגוארני בארגנטינה ובברזיל שהוכרזו כאתרי מורשת עולמית בשנת 1983, ובשנת 2000 צורפה לרשימה גם חוות הישועים בקורדובה בארגנטינה.
ורה מרקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1933 (בת 91 בערך) פרנקפורט, רפובליקת ויימאר 
 מדינה:  גרמניה 
 
ורה מרקס (בגרמנית: Vera Marks; נולדה ב-1933) היא דוגמנית גרמנייה.
ביוגרפיה

מרקס נולדה בפרנקפורט.
בנעוריה היא זכתה בתואר היופי "מיס ימת קונסטנץ", ב-1951 נבחרה למיס גרמניה לאחר שרוב הקהל הצביע עבורה. לאחר זכייתה בתחרות הארצית היא עזבה את בית הספר בו למדה ויצאה ביחד עם מספר מלכות יופי ממדינות נוספות למסע פרסום ויחסי ציבור במזרח התיכון.
היא הייתה לנציגת גרמניה במיס עולם 1952 בלונדון שם דורגה כסגנית השנייה.
היא גם השתתפה במיס אירופה 1952 באיטליה.
בשנת כהונתה גם נוצר סרט תיעודי אודותיה.
היא שיחקה בסרט המוזיקלי Tanzende Sterne (גר'), היא גם הופיעה בסרט "Große Woche".
וילי ג'ייקל

| --- | --- |

 לידה:  2 באוקטובר 1888 ברסלאו, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  30 בינואר 1944 (בגיל 55) ברלין, גרמניה הנאצית 
 מקום קבורה:  Wilmersdorfer Waldfriedhof Stahnsdorf 
 מקום לימודים:  אקדמיית דרזדן לאמנות יפה 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם 
 צאצאים:  Peter Jaeckel 
 
וילי ג'ייקל (בגרמנית: Willy Jaeckel‏;  10 בפברואר 1888 – 30 בינואר 1944) היה צייר וליתוגרף גרמני אקספרסיוניסטי, חבר הזצסיון הברלינאי.
קורות חיים

אביו של ג'ייקל היה מנהל אדמות ציבוריות ובמקור הוא התכוון להיות שומר יער, אך בריאות לקויה אילצה אותו לשנות את תוכניותיו.
בשנים 1906–1908 הוא למד בבית הספר לאמנות בברסלאו, ואז נרשם לאקדמיה לאמנויות של דרזדן, בהנחייתו של אוטו גוטמן צייר עיטורים.
בשנת 1913 עבר לברלין לעבוד כאמן חופשי והיה חבר בהזצסיון הברלינאי בשנת 1915. ארבע שנים לאחר מכן נבחר לחבר באקדמיה הפרוסית לאמנויות והפך למורה באוניברסיטת אמנויות בשנת 1925.
הציור המצליח הראשון שלו היה "המאבק", בד גדול ובו גבר שרירי עירום זועק. בשנת 1928 הוענק לו פרס גיאורג-שליכט על "הדיוקן היפה ביותר של אשה גרמנית". [2] עבודתו הייתה חלק מתחרויות האמנות באולימפיאדת קיץ 1928 ובאולימפיאדת קיץ 1932.
הוא מונה לפרופסור חבר בשנת 1933, אך הודח עם עליית הנאצים לשלטון. תלמידיו מחו, ובסופו של דבר הוא הוחזר. אולם הניצחון הזה היה קצר מועד. מי שלמד שיעורים אצלו ככל הנראה לא סיים את לימודיו, ובשנת 1937 חלק מיצירותיו סווגו רשמית כאמנות מנוונת.
בתגובה הוא צייר את "חריש בערב" (1939), שנועד לתאר את התפיסה הנאצית של דם ואדמה. רבות מיצירותיו שרדו את המלחמה רק משום שהממשלה הנאצית הסירה אותן מברלין.
הוא איבד את הסטודיו שלו בהפצצה בשנת 1943 והוא נהרג במהלך פשיטה נוספת בתחילת השנה שלאחר מכן.
אחת מיצירותיו הגדולות, ציור קיר פרסקו בן ארבעה חלקים במאפיית באלזן בהנובר משנת 1917, נהרס מאוחר יותר בשנת 1944.
גלריה

עירום נשי
פרח עם פסל
ליד הים
דיוקן של אשה
לידה
המלט
אשה שוכבת
אשה באדום
נוף הרים
הערות שוליים

↑  Willy Jaeckel Hiddensee - Kulturelles in Vergangenheit und Gegenwart, www.hiddensee-kultur.de
↑  Willy Jaeckel 1888-1944. So war mein Denken, (exhibition catalog, Miesbach, Klinger, 2000
1 2  "Jaeckel, Willy", daten.digitale-sammlungen.de
↑  Olympedia – Willy Jaeckel, www.olympedia.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297855905171  BNE: XX1067507  BnF: cb165600394 (data)  GND: 118711245  ISNI: 0000 0000 6636 406X  LCCN: n88054317  RKD: 41506  SUDOC: 076531023  ULAN: 500028573  VIAF: 29804357   WorldCat (עם VIAF): 29804357
חסוס טרינדאדה

חסוס אמיליאנו טרינדאדה פלורס (בספרדית: Jesús Emiliano Trindade Flores; נולד ב-10 ביולי 1993) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר האחורי והמגן בפניארול.
קריירה

טרינדאדה החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של ראסינג קלוב האורוגוואית. ב-24 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 0–2 לנסיונל.
בינואר 2019 הוא עבר לפניארול, אחרי למעלה מ-150 משחקים במדי ראסינג קלוב.
הערות שוליים

↑  "Racing vs. Nacional - 24 November 2012". נבדק ב-19 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jesús Trindade, la primera incorporación". 21 בדצמבר 2018. נבדק ב-19 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חסוס טרינדאדה".
הרי בוש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  3,580 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי המלכה מוד 
 קואורדינטות:  84°57′S 179°30′E﻿ / ﻿84.95°S 179.5°E﻿ / -84.95; 179.5
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי בוש(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי בוש
 
הרי בוש (באנגלית: Bush Mountains) הם רכס הרים סלעיים בהרי המלכה מוד, בחוף דופק, שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה

הרכס ממוקם בראשיהם של קרחון רמזי וקרחון קוסקו.
הרי בוש משתרעים מהר וייר שממערב להרים ועד רמת אנדרסון המשקיפה על קרחון שאקלטון ממזרח להרים.
שיא גובהו של רכס ההרים - בכיפת האסקי שגובה 3,580 מטרים מעל פני הים.
הגובה הממוצע של ההרים 1,219 מטרים מעל פני הים.
גאוגרפיה > אתרים ברכס

ברכס מצויים האתרים הבאים:
רמת אנדרסון, כתף מקינטייר, רכס סליבן, הר בויד, הר וייר, הר קרומי, קרחון מינקיי, קרחון קוסקו וקרחון רמזי.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההרים

ההרים התגלו, וצולמו לראשונה, ממרחק, על ידי משלחת בירד לאנטארקטיקה במהלך כמה טיסות להרי המלכה מייד בנובמבר 1929.
ההרים מופו בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (בשנים 1939–1941), על ידי צי ארצות הברית, במהלך מבצע קפיצה לגובה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947), ובמהלך מבצע קיפאון עמוק (מבצע דיפ פריז) של צי ארצות הברית (בין השנים 1956–1963).
היסטוריה > מקור השם

שמם של ההרים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, בעקבות בקשתו של אדמירל ריצ'רד בירד.
ההרים נקראו על שמו של ג'יימס י. בוש (James I. Bush), שהיה פטרון של משלחת החקר האנטארקטית של בירד, בין השנים 1988–1930.
לקריאה נוספת

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, , P 145
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי באתר peakbagger
↑  מידע גאוגרפי באתר mapcarta
↑  מידע היסטורי
ז'אן-מרי לבלאן

ז'אן-מרי לבלאן (בצרפתית: Jean-Marie Leblanc; נולד ב-27 ביולי 1944), הוא רוכב אופניים צרפתי (רוכב עבר), עיתונאי ומנהלו של מרוץ האופניים הטור דה פראנס בשנים 1989–2005.
נולד בצפון צרפת והפך לרוכב מקצועני ב-1966. עד פרישתו ב-1971, השיג הישגים בינוניים בלבד. הצטיין במרוצי קריטריום ובמרוצי קטעים קצרים. הישגו הבולט ביותר הוא המקום השני, בדירוג הכללי, במרוץ הצרפתי "Les Quatre Jours de Dunkerque" (ארבעת הימים של דנקרק), ב-1970.
לאחר פרישתו, הפך לעיתונאי ספורט בל'אקיפ. ב-1989 נתמנה למנהלו של מרוץ האופניים החשוב בעולם - הטור דה פראנס. בניהולו, הפך המרוץ למודרני יותר והגיע לשיאים חדשים של פופולריות בכל רחבי העולם.
בחלק משנותיו כמנהל המרוץ, היה לבלאן במוקדם של ויכוחים חוזרים ונשנים, כאשר הזמין לטור דה פראנס קבוצות צרפתיות, שנחשבו כחלשות, והעדיפן על פני קבוצות מארצות אחרות שנחשבו כחזקות יותר ובעלות סיכויים להשפיע על מהלך המרוץ.
ב-2005 פרש מניהול הטור דה פראנס לטובת סגנו, בשנים שלפני כן, כריסטיאן פרודום, אך נשאר כמנהל בחברת Amaury Sport Organisation אשר מלבד הטור דה פראנס, מארגנת גם את מרוצי האופניים של פריז-ניס, פריז - רובא ולייז'–בסטון–לייז' ואת מרוץ המכוניות ראלי דקר.
פרש מעבודתו בחברת A.S.O. ב-31 בינואר 2007. אקורד הסיום שלו היה ארגון מרוץ האופניים בקטר, הטור של קטר, בינואר 2007. הודיע כי לאחר פרישתו יתמסר לתחביבו - מוזיקה ולנגינה בקלרינט בהרכב ג'אז בו הוא חבר.
וקטור W8

| --- | --- |

Vector W8
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Vector W8 Twin-Turbo
 יצרן:  Vector Motors Corporation (אנ')
 שנות ייצור:  1993–1989
 יחידות שיוצרו:  22
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  וקטור W2
 מודל אחריו:  וקטור WX-3
 חברת אם:  Megatech (אנ')
 סיווג:  מכונית על
 אורך:  4,369 מ"מ
 רוחב:  1,930 מ"מ
 גובה:  1,080 מ"מ
 משקל:  1,506 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,616 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 5,976 סמ"ק המפיק 650 כ"ס ב-5,700 סל"ד, יחס דחיסה 8.0:1
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות  תוצרת ג'נרל מוטורס סדרה "Turbo-Hydramatic 425" (אנ') קרוי גם : ("THM425")
 מהירות מרבית:  389 קמ"ש
 מעצב:  Gerald Wiegert (אנ')  David Kostka
וקטור W8 (באנגלית : Vector W8, קרוי גם : Vector W8 Twin-Turbo) היא מכונית ספורט בתצורה קופה המוגדרת מכונית על מתוצרת יצרנית הרכב Vector Motors Corporation (אנ') חברת בת של Megatech (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1993–1989 בארצות הברית
"וקטור W8"

יוצרו 22 יחידות
2 דלתות - בתצורה "Scissor doors" (אנ')
מספר מושבים : 2
מנוע מרכזי-אחורי-רוחבי 6.0 ליטר, מגדש טורבו כפול
מנועי בנזין
סוג הנעה : הנעה אחורית
פלטפורמה: "פולימר מחוזק בסיבי פחמן" (אנ') ו-קוולאר, לוחות גוף מלוכדים על מונוקוק חלת דבש מאלומיניום
קיבולת מכל דלק - 113 ליטר
תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 3.9 שניות
מקדם גרר : 0.32
גלריה

"וקטור W8"
"וקטור W8", שנת 1991 (צולם בבוורלי הילס במחוז לוס אנג'לס שבקליפורניה)
"וקטור W8"
"וקטור W8", שנת 1992
"וקטור W8"
"וקטור W8"
"וקטור W8" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"וקטור W8"
"וקטור W8"
ראו גם

וקטור WX-3
וקטור WX-8
וקטור M12
וקטור W2
וקטור M12
הערות שוליים

↑  "וקטור W8" supercars.net/blog/vector-w8
↑  "וקטור W8" ultimatecarpage.com/car/490/Vector-W8-Twin-Turbo
↑  "וקטור W8" motor1.com/features/377270/vector-w8-supercar
↑  "וקטור W8" motor1.com/news/364901/driving-vector-w8-video
↑  פלטפורמה - קבוצה משותפת של תכנון ייצור והנדסה, הגדרה בסיסית לפלטפורמה במכוניות, מבחינה טכנית, כוללת: שלדת רכב ומתלים (עם צירים) - שם החלק התחתון עשוי מקומה קדמית, רצפה אחורית, תא מנוע ומסגרת (חיזוק התחתית)
↑  מונוקוק - מערכת מבנית בה עומסים נתמכים על ידי עור חיצוני של אובייקט, בדומה לקליפת ביצה
וילי ארם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1902 אלברפלד, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  20 ביוני 1967 (בגיל 65 בערך) וופרטל, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 מקצוע:  איש צבא 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (15 ביוני 1965) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  וילי ארם
 
וילי ארם (בגרמנית: Willi Ahrem;‏ 1902, אלברפלד (אנ')‏ – 1967, וופרטל), היה חסיד אומות העולם מגרמניה.
קורות חיים

אביו של ארם היה בעל חברה לייצוא וארם היה שותף בה. ארם התחתן והיה אב לילדים.
קורות חיים > בתקופת מלחמת העולם השנייה

ארם היה אוברטרופפיהרר (Obertruppführer) (אנ') באס אס, דרגת מש"ק המקבילה לסמל מחלקה. הוא שירת במחנה עבודה בנמירוב, מחנה שהשתייך לארגון טודט. הוא נבדל מיתר בעלי התפקידים במחנה בהתנהגותו ההומנית כלפי העובדים, בהם יהודים. הוא סייע להם במזון, והעביר לרבים מהם מבעוד מועד ידיעה על אקציה שתוכננה כלפיהם בנובמבר 1941. אלה מהיהודים שקיבלו את הידיעה נמלטו מהמחנה לפני האקציה וכך ניצלו. באקציה נרצחו כ-2,500 יהודים. אקציה נוספת ארעה ביולי 1942 וגם לפניה הסתיר ארם יהודים.
ארם החביא יהודים בביתו וסיפק להם שמיכות ואוכל. בתום האקציה של יולי 1942 הבריח אותם ארם לגטו דז'ורין שבטרנסניסטריה. בגטו סיפק להם ארם בגדים ומזון. לשם כך שיחד שומרים רומניים שאיימו להסגירו. כמו כן קישר בין תושבים אחרים בגטו זה לבין יהודים שהתגוררו בבוקרשט, והעביר כספים מיהודי בוקרשט ליהודים שהיו כלואים בגטו דז'ורין.
באס אס התקבלו תלונות עליו והאשמות לפיהן הוא עוזר ליהודים. בשנת 1943 הוא הועבר לגרמניה, ושם שהה עד תום המלחמה.
הכרה והנצחה

בשנת 1965 הכיר יד ושם בווילי ארם בתור חסיד אומות העולם.
ההיסטוריון וולפרם וטה (גר') כתב עליו פרק בספרו "אומץ אזרחי" (Zivilcourage) שדן במתנגדי הנאצים בשורות המשטרה הגרמנית, הצבא הגרמני והאס אס.
עיריית וופרטל קראה גרם מדרגות בעיר על שמו של ארם.
הערות שוליים

↑  על גטו דז'ורין באתר יד ושם
↑  עיבוד קטע מהפרק, כפי שהופיע באתר השבועון הגרמני די צייט בשנת 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 189547618  VIAF: 220920729   WorldCat (עם VIAF): 220920729 
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חסוס לופז-קובוס

| --- | --- |

 לידה:  25 בפברואר 1940 טורו, ספרד 
 פטירה:  2 במרץ 2018 (בגיל 78) ברלין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  טורו 
 מוקד פעילות:  ספרד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מדריד, האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 חברת תקליטים:  EMI, Denon, Telarc International Corporation, פיליפס רקורדס, Philips Classics Records 
 פרסים והוקרה:  פרס נסיך אסטוריאס לאמנות (1981)  קצין מסדר האמנויות והספרות (1996)  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (2001)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
חסוס לופז-קובוס (בספרדית: Jesús López-Cobos; ‏25 בפברואר 1940 - 2 במרץ 2018) היה מנצח ספרדי.
חייו

לופז-קובוס נולד בטורו בקסטיליה ולאון, ספרד. הוא למד באוניברסיטת קומפולטנזה במדריד וסיים את לימודיו בתואר בפילוסופיה. בהמשך למד ניצוח אצל פרנקו פרארה והנס סווארובסקי באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה בווינה.
משנת 1981 עד 1990 היה מנהל מוזיקלי כללי של דויטשה אופר ברלין ומשנת 1984 עד 1988 כיהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של ספרד. משנת 1986 עד שנת 2000 כיהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של סינסינטי ומ-1990 עד 2000 היה המנצח הראשי של התזמורת הקאמרית של לוזאן. מ-2003 עד 2010 היה המנהל המוזיקלי של תאטרו ריאל במדריד. בשנת 2009 ניצח על הפקה חדשה של "תאיס" מאת ז'יל מאסנה במטרופוליטן אופרה, עם רנה פלמינג בתפקיד הראשי.
לופז-קובוס היה פטרון לאומי של "דלתה אומיקרון", אחווה בינלאומית של מוזיקה מקצועית.
נפטר בברלין ב-2 במרץ 2018.
הערות שוליים

↑  Delta Omicron ארגון דלתה אומיקרון
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אנטוני רוס-מארבה | מנצח ראשי, התזמורת הלאומית של ספרד 1989-1984  | הבא: אלדו צ'קאטו |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לורנס פוסטר | מנהל אמנותי, התזמורת הקאמרית של לוזאן 2000-1990  | הבא: כריסטיאן זכאריאס |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לואיס אנטוניו גארסייה נאבארו | מנהל מוזיקלי, תאטרו ריאל 2010-2003  | הבא: ז'ראר מורטייה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438063905171  PLWABN: 9810577007605606  BIBSYS: 1057404  BNE: XX847705  BnF: cb13896785d (data)  CANTIC: a11128264  GND: 123792045  ISNI: 0000 0001 1451 5580  LCCN: n82032321  LNB: 000047768  MusicBrainz: ee55058d-2eec-4bb1-91ec-19365e3b2072  NKC: pna2009505067  NLA: 35840776  NSK: 000484894  NTA: 070339236  RERO: 02-A003541385  SUDOC: 078619572  Trove: 1111154  VIAF: 90606654   WorldCat (עם VIAF): 90606654
וילי ג'ונסון העיוור

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1897 ברנהם, טקסס
 פטירה:  18 בספטמבר 1945 (בגיל 48) באומונט, ארצות הברית 
 שם במה:  «Blind» Willie 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1927–1945 (כ־18 שנים) 
 סוגה:  בלוז, גוספל 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרת סלייד 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של גראמי 
 פרופיל ב-IMDb
 
וילי ג'ונסון העיוור (באנגלית: Blind Willie Johnson‏; 1897–1945) היה זמר וגיטריסט אמריקאי רב השפעה, אשר המוזיקה שלו נעה בין הבלוז לספיריטואלז. בעוד המילים לכל שיריו היו בעלות אופי דתי, המוזיקה שלו שאבה ממסורות בלוז ומסורות סקרליות גם יחד. נחשב אחד מגדולי נגני גיטרת הסלייד, וכאחת מהדמויות הנערצות ביותר ממוזיקות הגוספל של תקופת השפל הגדול. המוזיקה שלו מאופיינת בפריטת-בוהן בס חזקה ושירתו המחוספסת בטכניקת בס שגוי, ולעיתים בקול טנור.
חיים

וילי ג'ונסון נולד בשנת 1897 בברנהם, טקסס (לפני גילויה של תעודת פטירתו, האמונה הייתה שג'ונסון נולד בטמפל, טקסס). כאשר היה בן חמש, אמר לאביו שהוא רוצה להיות מטיף, ויצר לעצמו גיטרה מקופסאות סיגר ישנות. אמו נפטרה כשהיה צעיר ואביו נישא שוב זמן לא רב לאחר מותה.
ככל הידוע, ג'ונסון היה נשוי פעמיים. בפעם הראשונה נשא אישה בשם וילי ב. האריס, ומאוחר יתר זמרת צעירה בשם אנג'לין, שהייתה אחותו של גיטריסט הבלוז ל.ס. רובינסון. עד כה, לא נמצאו תעודות נישואין המאמתות מידע זה. מכיוון שאנג'לין שרה והופיעה עם ג'ונסון לעיתים קרובות, הבן-אדם הראשון שניסה לחקור את הביוגרפיה שלו, סמואל צ'רטרס, הניח בטעות שזו היא ששרה במספר מתקליטיו של ג'ונסון. למרות זאת, מחקר מאוחר יותר גילה שזו הייתה דווקא אשתו הראשונה.
ג'ונסון לא נולד עיוור, ואף על פי שאין זה ידוע כיצד איבד את ראייתו, אנג'לין ג'ונסון סיפקה את ההסבר הבא לסמואל צ'רטרס. לטענתה, כשוילי היה בן 7, אבא שלו הכה את אמו החורגת לאחר שתפס אותה יוצאת עם גבר אחר. האם החורגת זרקה בתגובה תמיסת נתרן הידרוקסידי, לא על אביו של וילי, אלא לתוך פרצופו של וילי הצעיר.
ג'ונסון נותר עני עד תום חייו, אותם העביר בהטפה ושירה ברחובות העיר בואומונט, טקסס לכל מי שהיה מוכן להקשיב. רשימה עירונית מראה שב-1944, כומר ו.ג. ג'ונסון, ללא ספק וילי העיוור, ניהל את בית התפילה ברחוב פורסט 1440, בואומונט, טקסס. זוהי אותה הכתובת המצוינת על תעודת הפטירה של ג'ונסון. ב-1945, ביתו נשרף כליל. ללא מקום אחרת לפנות אליו, ג'ונסון חי בשאריות השרופות של ביתו, במיטה רטובה. הוא חי כך עד שהחל לסבול מדלקת ריאות שבועיים לאחר מכן, ונפטר (תעודת הפטירה מציינת את סיבת המוות כקדחת מלריה, ובנוסף לכך עגבת). בריאיון עם אשתו, טענה אנג'לין שניסתה לקחת אותו לבית-חולים, אך סירבו לקבל אותו עקב היותו שחור, בעוד מקורות אחרים טוענים שאנג'לין טענה שסיבת הסירוב הייתה דווקא היותו עיוור. למרות שיש מחלוקת לגבי מקום קבורתו, חברים בקהילת בואומונט התחייבו למצוא את האתר ולשמר אותו.
קריירה מוזיקלית

אביו של ג'ונסון השאיר אותו לעיתים קרובות בפינות רחובות לשיר בעבור כסף, ושם קולו העוצמתי השאיר רושם בלתי מחיק על עוברים ושבים. אגדה מספרת שהוא נעצר עקב התחלת התפרעות בבית-משפט בניו אורלינס עם ביצוע עוצמתי של השיר "If I Had My Way I'd Tear the Building Down" (עברית: "אם הייתה לי האפשרות, הייתי הורס את הבניין"), שיר העוסק בשמשון ודלילה. לפי סמואל צ'רטרס, לעומת זאת, הוא פשוט נעצר מכיוון ששר בעבור טיפים בפני בית-מכס, בידי שוטר שהבין לא נכון את שם השיר וראה בו הסתה.
ג'ונסון הקליט כ-30 צידי תקליטים בחמש הקלטות עבור קולומביה רקורדס בין השנים 1927-1930. בחלק מהקלטות אלו השתמש ג'ונסון בסגנון פרטי קצבי מהיר, בעוד באחרים ניגן בגיטרת סלייד. על פי מכר מכובד, וילי מקטל העיוור (1898-1959), ג'ונסון ניגן עם טבעת פליז, בעוד מקורות אחרים טוענים שהשתמש בסכין. התמונה היחידה של ג'ונסון לא חושפת אמצעי פריטה כלשהו.
חלק מהקלטותיו המפורסמות ביותר של ג'ונסון כוללות את השיר "In My Time of Dying" (עברית: "בזמן גסיסתי"), שפורסם תחת השם "Jesus Make up My Dying Bed" (עברית: "ישו, הצע את מיטת מותי") בתקליטיו; ביצועו לשיר הגוספל המפורסם "Let You Light Shine On Me" (עברית: "תן לאור לזרוח עלי"); וכמו כן שירו העוצמתי והגס "Dark Was the Night, Cold Was the Ground" (עברית: "אפל היה הלילה, קרה הייתה האדמה"), בו שר בהמהום נטול-מילים ונאנח על צליבתו של ישו.
ב-14 מהקלטותיו מלווה ג'ונסון על ידי וילי ב. האריס או זמרת שזהותה עדיין לא ידועה. קבוצת הקלטות אלו כוללת את השירים "Church I'm Fully Saved Today" (עברית: "כנסייה ניצלתי לחלוטין היום"), "John the Revelator" (עברית: "ג'ון המגלה"), "You'll Need Somebody On Your Bond" (עברית: "תזדקק למישהו על קשרך") ו-"Keep Your Lamps Trimmed and Burning" (עברית: "שמור על מנורותיך מקושטות ובוערות").
מורשת

תקליטיו של ג'ונסון היו בעלי השפעה עצומה ושיריו כוסו בידי מספר אמנים פופולריים, כולל לד זפלין (שאף צירפו את תמונתו באלבומם השני), בוב דילן, ה-77, בק, פיל קיגי והווייט סטרייפס (שהקליטו את שירו "John the Revelator" וביצעו בהופעות חיות את שיריו "Mother's Children Have A Hard Time" ו-"Lord, I Just Can't Keep From Cryin". השיר "John the Revelator" בוצע גם על ידי אמן הדלתא בלוז סון האוס, והשיר "Keep Your Lamp Trimmed and Burning" בוצע על ידי אמן דלתא בלוז אחר, מיסיסיפי פרד מקדואל. ב-1968, הלהקה הבריטית פיירפורט קונבנשן הקליטו את שירו "Dark Was the Night, Cold Was the Ground", תחת השם "The Lord is in This Place... How Dreadful is This Place" (עברית: "האל נמצא במקום זה... כמה נוראי הוא מקום זה"). להקת פיטר, פול ומרי הקליטו מחדש את שירו "If I Had My Way I'd Tear the Building Down"; תחת הכותרת החדשה "Samson and Delilah" (עברית: "שמשון ודלילה"), שיר זה בוצע לעיתים קרובות על ידי גרייטפול דד והוקלט באלבומם תחנת טרפין; הכומר גארי דייוויס הקליט גם כן גרסה של השיר; ברוס ספרינגסטין ביצע את השיר בהופעה חיה. השיר "Nobody's Fault But Mine" (עברית: "אשמתו של אף אחד מלבדי") בוצע על ידי מייסון ג'נינגס, נינה סימון ולד זפלין, שעיבדו אותו מחדש. ניק קייב ביצע את השיר "John the Revelator" בהופעה חיה, וביסס את שירו "City of Refuge" על שירו של וילי העיוור בעל אותו השם. רבים משיריו של ג'ונסון, ואלו של הכומר גארי דייוויס, הוקלטו בשלהי שנות השמונים על ידי אמני הבלוז והגוספל גלן קייזר ודארל מנספילד, באלבומם Trimmed and Burning. ב-1991 ביצע ברוס קוקבורן את שירו של ג'ונסון "Soul of a Man" (עברית: "נשמתו של אדם") באלבומו Nothing But a Burning Light (עברית: "שום דבר חוץ ממנורה בוערת"), הכותרת בעצמה שורה מאותו השיר.
בשנת 2003 הוציאה חברת "דיפ סי רקורדס" אלבום הוקרה תחת השם "Dark Was the Night", עם אמנים כמו מרטין סימפסון, גארי לוקאס, מארי מרגרט אוהרה וג'ודי סטצ'ר.
מורשתו והקלטותיו של ג'ונסון חצו גבולות לתוך הקשרים חברתיים ותקשורתיים אחרים. השיר "Dark Was the Night, Cold Was the Ground" צורף לתקליט הזהב של וויאג'ר, תקליט נחושת מצופה זהב שנשלח לחלל עם חללית הוויאג'ר ב-1977, עם תמונות, קטעי וידאו וקול ומידע על כדור הארץ והמין האנושי. התקליט עשוי מחומר שאמור לשרוד בחלל במשך מיליארדי שנים. אותו השיר נמצא בשימוש אף בסרטו הביוגרפי של פייר פאולו פאזוליני, "הבשורה על פי מת'יו הקדוש; לך על הקו", אודות הזמר ג'וני קאש. האמן ריי קודר, שביסס את הפסקול לסרטו פריז, טקסס על השיר "Dark Was the Night, Cold Was the Ground", תיאר אותו כ"שיר הכי נשגב ומלא הנשמה במוזיקה האמריקאית."
חסוס ואייחו

חסוס ואייחו לאסרו (בספרדית: Jesús Vallejo Lázaro; נולד ב-5 בינואר 1997 בסרגוסה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בריאל מדריד.
קריירת מועדונים

ואייחו נולד בסרגוסה שבספרד. בשנת 2007 הצטרף למחלקת הנוער של המועדון המקומי ריאל סרגוסה. ב-23 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד רקראטיבו ולבה במסגרת המחזור הראשון בליגה הספרדית השנייה. ב-5 באפריל 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-54 בתיקו 1-1 נגד טנריפה במסגרת המחזור ה-32 בליגה. באותו משחק מונה גם לקפטן הקבוצה, תפקיד בו נשאר עד לסוף העונה. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, בה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-31 ביולי 2015 חתם ואייחו על חוזה ל-6 שנים בריאל מדריד מליגת העל הספרדית, תמורת סכום משוער של 6 מיליון אירו. עם החתימה בריאל מדריד, הושאל ואייחו באופן מיידי לריאל סרגוסה. הוא ערך 20 הופעות ליגה בעונת 2015/2016 בליגה הספרדית השנייה.
בתום עונת השאלה אחת לסרגוסה, הושאל ואייחו לעונה אחת לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה.
בתום עונת ההשאלה לאיינטרכט פרנקפורט שבה ערך במסגרת הליגה 25 הופעות וכבש שער אחד ואף הציג יכולת גבוהה חזר ואייחו לריאל מדריד.
ב-5 בנובמבר 2017 ערך ואייחו את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–3 על לאס פאלמס.
ב-27 ביולי 2019 הושאל ואייחו לוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג לעונה אחת.
ב-24 בינואר 2020 הושאל לגרנדה מלה ליגה עד לתום העונה, ובסיום העונה הוארכה תקופת ההשאלה לעונה נוספת.
ב-15 ביולי 2023 הושאל שוב לגרנדה לעונה אחת.
תארים

הסופר קאפ הספרדי: 2017, 2021/2022
גביע העולם לקבוצות: 2017, 2022
ליגת האלופות: 2017/2018, 2021/2022
אליפות ספרד: 2021/2022
הסופר קאפ האירופי: 2022, 2024
הגביע הספרדי: 2022/2023
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2019
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 2015
הערות שוליים

↑  אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
| נבחרת ספרד – אולימפיאדת טוקיו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 סימון •  2 מינגסה •  3 קוקורייה •  4 טורס •  5 ואייחו •  6 סובימנדי •  7 אסנסיו •  8 מרינו •  9 מיר •  10 סבאיוס •   11 אויארסבאל •  12 גרסיה • 13 פרננדס •  14 סולר • 15 מונקאיולה • 16 פדרי • 17 פואדו • 18 א. חיל • 19 אולמו • 20 מירנדה • 21 ב. חיל • 22 וייאר • מאמן: דה לה פואנטה |  1 סימון •  2 מינגסה •  3 קוקורייה •  4 טורס •  5 ואייחו •  6 סובימנדי •  7 אסנסיו •  8 מרינו •  9 מיר •  10 סבאיוס •   11 אויארסבאל •  12 גרסיה • 13 פרננדס •  14 סולר • 15 מונקאיולה • 16 פדרי • 17 פואדו • 18 א. חיל • 19 אולמו • 20 מירנדה • 21 ב. חיל • 22 וייאר • מאמן: דה לה פואנטה | ספרד |