stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרעות חמה (1964)
רקע

מפלגת הבעת' עלתה לשלטון בהפיכה שהתרחשה במרץ 1963. השלטון החדש דיכא את הכוחות המרקסיסטיים והנאצריסטים בסוריה. בשנת 1964 הוצאה תנועת האחים המוסלמים אל מחוץ לחוק. במקביל נערכו שביתות והפגנות המוניות ברחבי הערים הגדולות בסוריה, ובהן חמה שהיוותה מרכז איסלאמיסטי שמרנני. הפגנות ושביתות אלו דוכאו במהרה על ידי הצבא.
מהלך המהומות

המהומות החלו באפריל 1964, כחלק מהפרות סדר בכל סוריה. המהומות בחמה מומנו בחלקן על ידי סוחרים מקומיים שתמכו ברעיונות המחאה. המורדים האיסלאמיסטים בעיר הקימו מחסומים, אגרו מזון וכלי נשק, פגעו בחנויות יין. אחד המסגדים המקומיים הפך למפקדת המורדים ולמחסן נשק.
המרד הסתיים כמספר מים לאחר התפרצותו, כאשר נשיא סוריה, אמין אל-חאפז הורה לצבא לדכאו. המשמר הלאומי בחמה קיבל בתחילה תמיכת טנקים ותחמושת מהצבא ולאחר מכן, הותקפו שכונות בהן המורדים השתלטו באש טנקים ותותחים. ההפגזות אילצו את המורדים לנסוג למסגד הראשי, אשר הופגז גם הוא.
לאחר המרד

הפגזת המסגד של המורדים עוררה את זעמם של מוסלמים רבים במדינה, והובילה למספר הפגנות ברחבי סוריה. המחאות הובילו את הממשל להבטיח בפומבי שיגן על חירויות האזרח ולהכריז על חוקה זמנית חדשה. בנוסף על כך, כמה מן הבכירים בבעת' התפטרו מתפקידם. הפעלת הכוח העזה בדיכוי המרד הויבלו למחלוקת בקרב הבכירים שנותרו, והנשיא העתידי חאפז אל-אסד תמך באופן מוחלט בשיטות שננקטו.
ראו גם

ההפיכה בסוריה (1966)
מהפכת התיקונים בסוריה
מלחמת האזרחים בסוריה
הפיכת הבעת' בסוריה (1963)
פרנסיס נגאנו

| --- | --- |

פרנסיס נגאנו ב-2023
 לידה:  5 בספטמבר 1986 (בן 38) Batié, קמרון 
 מידע כללי
 מדינה:  קמרון 
 משקל:  119 ק"ג
 גובה:  193 ס"מ
 ספורט
 ענף ספורט:  אמנויות לחימה משולבות
 משקל:  כבד
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 הישגים
 דרגה:  אלוף
 
פרנסיס נגאנו (בצרפתית: Francis Ngannou; נולד ב-5 בספטמבר 1986) הוא לוחם אמנויות לחימה משולבות ומתאגרף צרפתי-קמרוני. אלוף לשעבר של ה-UFC בקטגוריית משקל כבד.
בדצמבר 2022 דורג במקום הרביעי מבין הלוחמים ללא קשר לקטגוריית המשקל (דירוג הפאונד לפאונד). נאמר שלנאגנו יש את חבטת האגרוף החזקה ביותר בהיסטוריה של הלחימה עם אגרוף של 1.3 טון.
לפרנסיס נגאנו יש ניצחונות על לוחמים מפורסמים כמו: קיין ולסקז, סטיפה מיוצ'יץ', ג'וניור דוס סנטוס, אליסטר אוברים, סיריל גאן, קרטיס בליידס ועוד.
בינואר 2023 החליט לא לחדש חוזה בUFC והתואר שלו כאלוף העולם הפך לחופשי, מאוחר יותר בשנה זאת חתם בארגון הPFL שם הוא מיועד לקיים קרב קרוסאובר באיגרוף עם אלוף העולם במשקל כבד באיגרוף טייסון פיורי ..
הערות שוליים

↑  https://www.sportskeeda.com/mma/news-watch-when-francis-ngannou-created-world-record-hardest-punch
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרעות מנאמה (1947)

עקב מלחמת העצמאות, התרחשו מהומות ופרעות נגד הקהילה היהודית במנאמה, בירת בחריין, ב-5 בדצמבר 1947. קבוצות גדולות של אנשים ותושבים שדדו ופרצו לחנויות ולבתים של היהודים במנאמה, בנוסף להרס בית הכנסת היחיד בעיר. בפרעות מתה יהודייה אחת.
הקהילה היהודית בבחריין

הקהילה היהודית הזעירה של בחריין, בעיקר צאצאי יהודים של מהגרים שנכנסו למדינה בראשית המאה העשרים מעיראק, מנתה 1500 אנשים, בשנת 1947.
הפרעות

בעקבות תוכנית החלוקה, נערכו הפגנות רבות נגד ההצבעה בעולם הערבי בין התאריכים 2–5 בדצמבר 1947. ביומיים הראשונים של ההפגנות בבחריין, נזרקו סלעים נגד יהודים, אך עיקר הפרעות היו ב-5 בדצמבר, אז נפרצו בתים וחנויות רבות של יהודים על ידי ההמון. בהתפרעויות נהרס בית הכנסת היחיד בבחריין. בפרעות נהרגה אישה אחת, לא ידוע כיצד היא מתה. יהודים מקומיים האשימו בהתפרעויות ערבים זרים.
לאחר הפרעות

לאחר הפרעות, עזבו רוב יהודי בחריין את בחריין. רובם היגרו לבריטניה, אך גם לארצות הברית וחלקם עלו לישראל. הם הורשו לעזוב עם רכושם, אך נאלצו לוותר על אזרחותם.
הערות שוליים

1 2 3  הממלכה הקטנה, באתר www.israelhayom.co.il
פטריק ברואל

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1959 (בן 65) תלמסאן, אלג'יריה הצרפתית, אלג'יריה 
 שם לידה:  Patrick Maurice Benguigui 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת אמצע הדרך 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מקום לימודים:  תיכון הנרי הרביעי  סורבון 
 בן או בת זוג:  אמנדה סטרס (2004–2007) 
 פרסים והוקרה:  ניצחונות המוזיקה – זמר השנה (1992)  מסדר ההצטיינות הלאומי  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי  פרס ראול-ברטון  המסדר הלאומי של קוויבק 
 http://www.patrickbruel.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פטריק ברואל (2002)
פטריק ברואל (בצרפתית: Patrick Bruel;‏ נולד; ב-14 במאי 1959) הוא זמר-יוצר, שחקן קולנוע, מפיק ושחקן פוקר מקצועי יהודי-צרפתי.
קורות חיים

נולד בשם פטריק בן גיגי בתלמסאן, אלג'יריה.
קריירה

בשנת 2002 הוציא לאור אלבום גרסאות כיסוי (קאברים) של שירי שנות ה-30 וה-50. האלבום זכה להצלחה מסחרית שהביאה את ברואל בחזרה אל קדמת הבמה.
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה "שקית של גולות" של הבמאי הקנדי כריסטיאן דוגואי (אנ').
פילמוגרפיה נבחרת

| שנה | סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1995 | סברינה |  |
| 1995 | One Hundred and One Nights |  |
| 2006 | ירושלים, ירושלים |  |
| 2017 | שקית של גולות |  |
| 2019 | הטוב עוד לפנינו | סזאר |
| 2024 | יחידה 8200 | זאב עבאדי |
פרדיננד היים

| --- | --- |

גנרל פרדיננד היים
 לידה:  27 בפברואר 1895 רויטלינגן, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  14 בנובמבר 1971 (בגיל 76) אולם, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1914–1944 (כ־30 שנה)
 דרגה:   גנרל לוטננט (וורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14   מפקד קורפוס הפאנצר ה-48
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל פרדיננד היים (בגרמנית Ferdinand Heim;‏ 27 בפברואר 1895 – 14 בנובמבר 1971) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

היים נולד ב-27 בפברואר 1895 ברויטלינגן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-13 (וירטמברג ה-1 - המלך קרל), ולחם בשורותיו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ומשנת 1916 לחם במסגרת רגימנט הארטילריה במילואים ה-27. ב-25 בפברואר 1917 הועלה לדרגת לויטננט, וב-18 באוקטובר 1918 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר היים ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה היים לדרגת האופטמן, וב-1 באפריל 1932 מונה למפקד סוללה 4 ברגימנט הארטילריה ה-5 (וירטמברג). ב-1 ביולי 1933 מונה למדריך בבית הספר לחיל הרגלים, וב-1 באוגוסט 1934 הועלה לדרגת מיור. בסתיו 1934 מונה לתפקיד מטה במשרד המלחמה, וב-1 במרס 1937 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. לאחר מכן הועבר לתפקיד מטה בOKH, וב-10 בנובמבר 1938 מונה לקצין אג"ם של הקורפוס ה-16. ב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה לראש מטה הקורפוס ה-16.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה היים ראש מטה הקורפוס ה-16, והשתתף עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-15 בפברואר 1940 מונה היים לראש אגף בOKH, וב-3 בספטמבר 1940 מונה לראש מטה הארמייה השישית, והשתתף עימה בהכנות למבצע ארי הים. במהלך מבצע ברברוסה השתתף היים עם הארמייה בלחימה באוקראינה כחלק מקבוצת ארמיות דרום, וב-26 בינואר 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 בפברואר 1942 מונה לגנרל מיור, וב-15 במאי 1942 הועבר לעתודת המילואים. ב-1 ביולי 1942 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-14 ולאחר מכן חלק מקורפוס הפאנצר ה-47, במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל היים ב-30 באוגוסט 1942 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-48 שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית באזור סטלינגרד. ב-14 בנובמבר 1942 הועבר הקורפוס לתגבר את הארמייה הרומנית השלישית, אך ב-19 בנובמבר נכשל בבלימת המתקפה הסובייטית, ובכך כותרה הארמייה השישית בסטלינגרד. בעקבות כישלונו הודח היים מתפקידו, ולאחר מכן נעצר בעקבות הוראה ישירה מהיטלר ונשלח לכלא מואביט בברלין. באפריל 1943 הוא שוחרר ממעצרו והועבר לבית חולים, וב-16 באוגוסט 1943 פרש מהצבא. ב-1 באוגוסט 1944 גויס מחדש, וב-5 באוגוסט 1944 מונה למפקד חיל מצב בבולון, וב-23 בספטמבר 1944 נכנע עם שרידי הכוחות של חיל המצב לדיוויזיה הקנדית ה-3, ונלקח בשבי בעלות הברית.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

היים שוחרר מהשבי ב-12 במאי 1948. לאחר שחרורו התגורר היים באולם, ובשנת 1962 הוציא ספר על המערכה בחזית המזרחית. ב-14 בנובמבר 1971 מת היים, והוא בן 76 שנים.
פייר אבלר

| --- | --- |

אבלר ואלואיז
 לידה:  1079 פלט, דוכסות ברטאן, ממלכת צרפת 
 פטירה:  21 באפריל 1142 (בגיל 63 בערך) שאלון-סור-סון, בורגון, ממלכת צרפת 
 שם לידה:  Pierre Abélard 
 מקום קבורה:  Héloïse and Abélard's tomb 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 מקום לימודים:  École cathédrale de Paris 
 זרם:  סכולסטיקה
 תחומי עניין:  מטאפיזיקה, לוגיקה, תאולוגיה
 עיסוק:  תאולוג, אוטוביוגרף, לוגיקאי, סופר, משורר, מלחין, בלשן, פילוסוף, religious figure 
 הושפע מ:  אריסטו, פורפיריוס, בואתיוס
 מדינה:  ממלכת צרפת, צרפת 
 יצירות ידועות:  Sic et Non, Dialectica 
 בן או בת זוג:  אלואיז 
 
פייר אָבֶּלַר (בצרפתית: Pierre Abélard;‏ 1079 - 21 באפריל 1142)  היה פילוסוף צרפתי סכולסטי. ידוע כיום בעיקר בהקשר לרומן שלו עם אלואיז, שהיה לאגדה.
ראשית חייו

פייר אבלר נולד בעיירה קטנה בשם פלט, השוכנת כ-15 קילומטר מזרחית לנאנט בברטאן שבצרפת. הוא היה הבן הבכור למשפחת אצילים בריטונית, ונראה כי שמו, אבלרדוס (נכתב בצורות רבות נוספות), הוא שיבוש של 'האבלארדוס', שם שאבלר בחר לעצמו כדי להיפטר מהכינוי 'בחולרדוס' שניתן לו בנעוריו. אבלר היה ילד מהיר קליטה, ומשבגר בחר בחיי לימוד במקום בקריירה צבאית שאפיינה אז את מעמדו. הוא למד את השיטה הדיאלקטית, שנחשבה אז לענף בתחום הפילוסופיה. שיטה זו כללה בעיקר את הלוגיקה של אריסטו כפי שהועברה דרך נתיבים לטיניים, והייתה אז נושא הלימודים העיקרי בבתי האולפנה הכנסייתיים.
מסעותיו של אבלר הביאו אותו כבר בשנות העשרה שלו לפריז, שם למד בבית הספר הקתדרלי הגדול של קתדרלת נוטרדאם, מפיו של גיום משמפו, תלמידו של אנסלם מלאון (Laon) והריאליסט המתקדם ביותר. בתוך זמן קצר הצליח אבלר להביס את מורהו בוויכוח, דבר שהביא להתנצחות ארוכה ביניהם. התנצחות זו גרמה לנפילתו של הריאליזם, שעד אז היה דומיננטי (הריאליזם הוחלף על ידי הקונצפטואליזם או הנומינליזם של אבלר עצמו). החיכוכים בינו לבין מורו, הביאו את אבלר, והוא בן 22, לעקור לעיר מלאן, שם הקים בית ספר משלו. בהמשך עבר אבלר לקורבייל הסמוכה לפריז, כדי להוות "בר פלוגתא" ראוי יותר למורו, וכן כדי להתקרב לפריז שהייתה אז מרכז ההשכלה.
אבלר עשה חיל בהוראה, אך נאלץ להקפיא את עיסוקו זה, כיוון שגרם לו למתח נפשי רב. עם שובו להוראה לאחר שנת 1108, חזר אבלר להתנצח עם יריבו הוותיק, גיום משמפו. הוא העביר את בית ספרו למונט סן ג'נביב שבפריז, הצופה על הנוטרדאם. מעיסוקו בדיאלקטיקה הוא פנה לתאולוגיה והשתתף בהרצאותיו של אנסלם מלאון. עתה הורשה להרצות באופן חופשי, והרצאותיו נחשבו לטובות מאלו של מוריו. הייתה זו תקופת הזוהר בחייו של אבלר. אלפי תלמידים הגיעו מכל רחבי צרפת לשמוע את הרצאותיו, והוא התעשר ממתנותיהם. בשנת 1115 הוקדש אבלר ככומר קתולי ועבר לנוטרדאם.
אבלר ואלואיז

בתוך הנוטרדאם התגוררה נערה צעירה ויתומה בשם אלואיז, שחיה תחת האפוטרופסות של דודה פולבר הדתי והקפדן. אלואיז נולדה ב-1101 למשפחת אצולה, ונודעה ביופייה, בחכמתה, בידע שלה, ובשליטתה בלטינית, ביוונית ואף בעברית. אף על פי שהוקדש לכמורה, אבלר התאהב בה והצליח לשכנע את דודה לשמש לה כמורה פרטי. בין השניים נרקמו במהרה יחסים רומנטיים, דבר שגרם לשערורייה משנודע הדבר לדוד. השניים המשיכו להיפגש בסתר, עד שאלואיז הרתה ונלקחה על ידי מאהבה לברטאן, מחוז הולדתו, שם ילדה את בנם. על מנת לפייס את הדוד הזועם, הסכים אבלר להינשא לאלואיז, בתנאי שהנישואים יישארו חשאיים, שהרי הדבר אסור על כומר קתולי. אלואיז התנגדה לכך, מחשש שהדבר יפגע בקריירה הכנסייתית של אבלר ובעצמאותו, אך בסופו של דבר נכנעה והם נישאו.
במכתבה לאבלר היא מנסה לשכנע אותו מדוע מלומד כמותו לא צריך להיכנס לעול חיי משפחה וכי נישואים יפריעו להגותו כפילוסוף.
מי האיש המבקש להתרכז במחשבות על דברי קודש או פילוסופיה שיוכל לשאת את בכי התינוקות, את שירי הערש של האומנות שנועדו להרגיעם, את המולתה הרועשת של עדת המשרתים
הדוד לא שמר את דבר הנישואים בסוד כפי שהבטיח, והזוג הצעיר נקלע למסכת האשמות והכחשות כה קשה, עד כי לבקשת אבלר, מסרה אלואיז את התינוק לאחותו של אבלר וברחה מדודה למנזר ארז'נטיי. הדוד הזועם סבר כי אבלר מנסה להיפטר מאחייניתו, ולכן נקם בו: לילה אחד פרצו הוא וחבריו לחדרו של אבלר וסירסו אותו. בעקבות המעשה שהפכו לבעל מום הורחק אבלר מתפקידו כמורה, ואלואיז, שטרם מלאו לה 20, נדרה בפומבי את נדרי הנזירות.
הסופר והקולנוען אברהם הפנר כתב רומן על אהבתם של מרצה באוניברסיטה ותלמידתו הצעירה, שמבוסס על אהבתם של אבלאר ואלואיז. הספר נקרא "כמו אבלאר כמו אלואיז".
שארית חייו

אבלר השבור בן ה-40 פנה למנזר סן-דֵני הסמוך לפריז, אך שם לא מצא מנוח. לבקשת תלמידיו הרבים, הוא חזר להרצות, אך אופי הרצאותיו היה דתי יותר. נדמה היה כי שב למעמדו הקודם, אך עדיין היו לו אויבים רבים וחזקים. מיד לאחר פרסום הרצאותיו התאולוגיות, נטפלו יריביו לגישה הרציונליסטית שפיתח לגבי השילוש הקדוש. הוא הואשם בכפירה בסינוד (אספה) המחוזי בסואסון ב-1121, חויב לשרוף את ספרו, ונכלא במנזר סן מדרד בפריז. אבלר סיכם את מסכת אירועים זו כחוויה הנוראה בחייו, אף יותר מהסירוס.  חייו של אבלר בסן מדרד היו בלתי נסבלים, והוא עשה כל מאמץ כדי להשניא את עצמו על יושביו, עד שהורחק למקום מבודד ליד נוג'נט-על-הסיין. שם הוא בנה לעצמו בקתה והתבודד, עד שמקום מושבו נודע. תלמידיו הרבים צבאו על פתחו ובנו סביבו עיר קטנה של אוהלים ובקתות. אבלר החל שוב להרצות, והקים את בית הספר של ה"פרקלט" (רוח הקודש, המרכיב השלישי בשילוש הקדוש).
אבלר חשש מרדיפות נוספות, ולכן עזב את מקום מושבו והסכים להתמנות לאב מנזר סן-גיד-דה-רוז, ששכן בפינה נידחה של בריטני. היה זה מנזר מבודד באזור שורץ שודדים, שאיימו יותר מפעם על חייו. למרות הכל, הוא החזיק בתפקידו זה במשך כעשר שנים, במהלכן הצליח לפרק את המנזר בארגנטוויל בו שכנה אהובתו אלואיז, אותה הציב בראש ה"פרקלט" שהקים. דבר זה אפשר להם להתראות מדי פעם, ואבלר החל בכתיבת האוטוביוגרפיה המפורסמת שלו, שנקראה "ההיסטוריה של האסונות" (או "ההיסטוריה של אסונותי". בלטינית: Historia Calamitatum). באותה עת כתבה לו אלואיז מכתב אהבה ראשון, שנחשב ליצירה ספרותית חשובה, בו היא מתארת בצורה יוצאת דופן את התשוקה האנושית והנאמנות הנשית. נראה כי אבלר לא הגיב כלפיה באותו מטבע, שכן בהמשך כתבה לו אלואיז עוד שני מכתבים, בהם הצהירה על החלטתה להיות נזירה לעולם, ועל כי לעולם לא יהיו עוד יחד.
זמן מה לאחר מכן, בשנת 1136, שב אבלר לזמן קצר למונט סן ג'נביב, והחל להרצות שם. אחד מאויביו המרים ביותר מזה עשרות שנים, ברנר מקלרבו, הכריז עליו מלחמת חורמה. ברנר, שהיה אדוק ובעל אמונה יוקדת, ראה בסכולסטיקה וברציונליזם של אבלר מרד וכפירה, ולכן כינס בשנת 1141 את המועצה בסנס, והזמין את אבלר להגן על עצמו בפניה. אבלר פנה במפתיע לעזרת רומא, אולם ברנר הצליח להרשיע אותו בכפירה במועצה הראשונה, וכך גם ברומא לאחר מספר שנים. אבלר התמוטט במנזר הגדול של קלוני, שם שהה במשך כמה חודשים. הוא הועבר על ידי חבריו לאולפנת סן מרסל, ונפטר שם לאחר כמה חודשים. אבלר נקבר לראשונה בסן מרסל, אך עצמותיו הועברו בחשאי לפרקלט תחת חסותה של אלואיז. עם מותה ב-1164 נקברה אלואיז לצדו, ועצמות הזוג הועברו ממקום למקום במשך השנים, והיום הם קבורים בבית הקברות פר לשז בפריז.
השפעתו

לאבלר הייתה השפעה יוצאת דופן על בני זמנו ועל המחשבה הימי-ביניימית, אך עיקר פרסומו בעת החדשה מבוסס על קשריו עם אלואיז. רק במאה ה-19, לאחר שב-1836 פרסם קוזין את האוסף 'אוברג'ס', ניתן היה לבחון את יצירתו הפילוסופית של אבלר מכלי ראשון. עד אז פורסמה רק יצירה פילוסופית אחת שלו, אשר שמה 'דע את עצמך' (בלטינית: Scito Te Ipsum), שעסקה בנושאים אתיים. בהמשך פורסם אוסף קוזין, שכלל מובאות מתוך היצירה התאולוגית 'כן ולא' ('Sic et Non'), ובה אוסף דעות סותרות של אבות הכנסייה בעניינים תאולוגיים. ביצירה זו לא ניסה אבלר ליישב את הסתירות שבכתבי אבות הכנסייה, אלא השתמש בהם כפלטפורמה להגותו. אוסף קוזין כולל גם את 'הדיאלקטיקה', וכן הערות על יצירות בלוגיקה של אריסטו, פורפיריוס ובואתיוס, ויצירות שאינן מיוחסות עוד לאבלר. יצירה מקורית אחרת בשם 'הערות על פורפיריוס' פורסמה ב-1930.
חשיבותו ההגותית של אבלר היא בקביעתו בצורה ברורה יותר מכל קודמיו את הצורה הסכולסטית של הדיון, שנועדה לתת ביטוי רציונליסטי ברור לדוקטרינה המקובלת. אף שדעתו האישית של אבלר בנושאים אלה נדחתה, היא הובעה באותה הצורה והרוח שהורחבה מאוחר יותר, במאה ה-13, עם הסכמתם של ראשי הכנסייה. אבלר ביסס את חשיבותו של אריסטו בימי הביניים, שהפכה למקובלת רק כחמישים שנה לאחר מותו, כשיצירות נוספות של אריסטו החלו להיוודע ברבים (לפני כן היה אפלטון מקובל יותר). חוץ מדיאלקטיקה, אבלר הראה התעניינות גדולה באתיקה, והדגיש את הרצון הסובייקטיבי כקובע את המשמעות המוסרית של המעשה האנושי. כך למשל, החטא על פי אבלר אינו טמון ברצון לחטוא (שהוא אנושי ומובן), ואף לא במעשה עצמו, אלא ברגע שבו האדם נכנע לפיתוי לחטוא. הגותו בעניין זה, הדומה לחשיבה המודרנית, נושאת משמעות מיוחדת, כיוון שיורשיו הסכולסטיקנים לא פעלו כל כך בתחום המוסר והערכים, ולא דנו בנושאים אלה, אף לאחר שהחקירות המוסריות של אריסטו פורסמו.
לקריאה נוספת

מכתבי אבלר ואלואיז, הוצאת דביר, 1997 (תרגום: שולמית שחר)
מכתבי אבלר ואלואיז, הוצאת כרמל, ירושלים; מפרשים, מרכז הספר והספריות, בני ברק, 2017 (תרגום: שולמית שחר)
סיפור אהבתם של אבלר ואלואיז בעיתון הצבי, 1909
קבר אבלר ואלואיז בבית הקברות פר לשז בפריז
פסגת ביגל (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  700 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי לאסוס 
 קואורדינטות:  69°37′00″S 71°36′00″W﻿ / ﻿69.6167°S 71.6°W﻿ / -69.6167; -71.6
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת ביגל(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת ביגל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת ביגל(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת ביגל
 
פסגת ביגל (באנגלית: Beagle Peak) היא פסגה בחלק המרכזי של רכס הרי לאסוס, באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 700 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת 5.55 קילומטרים דרומית-מערבית מפסגת מוריסני.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של לוטננט קומנדר קלייד א. ביגל (Clyde A. Beagle), מצי ארצות הברית, שהיה מפקד מטוס LC-130 בטייסת VXE-6, במהלך מבצע דיפ פריז (קיפאון עמוק) בשנים 1969 ו-1970.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי על פסגת מוריסני
פסגת ביטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,490 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  77°47′18″S 163°31′52″E﻿ / ﻿77.7883°S 163.531°E﻿ / -77.7883; 163.531
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת ביטל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת ביטל
 
פסגת ביטל או פסגת בטל (באנגלית: Bettle Peak) היא פסגה באזור חוף סקוט, באדמת ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,490 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת ממערב להדום הקרח באוורס, ו-11 קילומטרים מצפון לגבעות גרניט.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של ג'יימס פ. ביטל (James F. Bettle), מטאורולוג בתוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, ומדען ראשי בתחנת מקמרדו בשנת 1962.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
פרנסיס סוארס

פרנסיס חאוויר סוארס (באנגלית: Francis Xavier Suarez; נולד ב-1977) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי המכהן כראש עיריית מיאמי שבפלורידה.
ביוגרפיה

סוארס נולד וגדל במיאמי, פלורידה בנם הבכור של ריטה וחאוויר. אביו יליד קובה, כיהן כראש עיריית מיאמי בשנים 1985–1993.
הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל וב-2004 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת פלורידה. לאחר הלימודים עבד בחברת עורכי הדין "Sinagra, Paul and Toland" ועסק במשפט מסחרי. לאחר מכן שימש יועץ משפטי בחברת "Doctors Management Group" ועבד כעורך דין במשרד קרלטון-פילדס בתחום הנדל"ן ומימון חברות. ב-2009 נבחר לנציג המחוז הרביעי במועצת העיר מיאמי, בשנים 2011 ו-2015 נבחר לתקופות כהונה נוספות.
בנובמבר 2017 נבחר לראשות עיריית מיאמי ברוב של 85.83%. בנובמבר 2021 נבחר לכהונה נוספת.
סוארס נשוי לגלוריה והם הורים לבן.
פייבאק (2015)

| פייבאק (2015)>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של רנדי אורטון.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
תאריך: 17 במאי 2015
עיר: בולטימור, מרילנד
אולם: רויאל פארמס ארנה
מספר צופים: 10,000
שיר (י) הנושא: "Friction" בביצוע אימאג'ין דראגונז
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| מלך הזירה | פייבאק (2015) | :NXT TakeOverUnstoppable |
סדרת אירועי פייבאק
| 2014 | פייבאק (2015) | 2016 |
פייבאק (2015) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-17 במאי 2015, באולם רויאל פארמס ארנה שבבולטימור, מרילנד. האירוע היה האירוע השלישי בסדרת אירועי פייבאק והראשון שהתקיים מחוץ לפרוורי שיקגו של רוזמונט, אילינוי.
תשעה קרבות התנהלו באירוע, כולל שניים שהתקיימו במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, סת' רולינס ניצח את רנדי אורטון, דין אמברוז ורומן ריינס בקרב מרובע ושמר על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד. עוד ברשימת הקרבות, ג'ון סינה ניצח את רוסב בקרב "אני נכנע" ושמר על אליפות ארצות הברית, והניו דיי (ביג אי וקופי קינגסטון) ניצחו את סזארו וטייסון קיד בקרב 2 מתוך 3 הכרעות ושמרו על אליפות הזוגות של ה-WWE.
שיעור הקנייה של האירוע בטלוויזיה היה 54,000 (לא כולל צפיות דרך ערוץ ה-WWE Network), נתון נמוך משיעור הקנייה של אירוע פייבאק של השנה הקודמת אשר עמד על 67,000.
הפקה > רקע

פייבאק הוא אירוע שלם וצפה שנתי, המופק על ידי ה-WWE מאז שנת 2013.
הפקה > עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
באירוע חוקי אקסטרים, ג'ון סינה הגן בהצלחה על אליפות ארצות הברית נגד רוסב בקרב שרשרת רוסית. מאוחר יותר באותו האירוע, לאחר שהתייעצה עם האות'וריטי, לאנה הצהירה שסינה יגן פעם נוספת על תוארו מול רוסב באירוע פייבאק, הפעם במסגרת קרב "אני נכנע".
באירוע חוקי אקסטרים, סת' רולינס הגן בהצלחה על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד נגד רנדי אורטון בקרב כלוב לאחר הפרעות מצידם של קיין, ג'יימי נובל וג'ואי מרקורי. ב-27 באפריל בפרק של התוכנית Raw, בעקבות סקר שנערך באפליקציה של ה-WWE, נקבע שרולינס יגן על תוארו נגד אורטון ורומן ריינס בקרב משולש באירוע פייבאק. שבוע לאחר מכן בתוכנית, דין אמברוז ניצח את רולינס בקרב שאינו היה על התואר וכפוף להתניה שנקבע לפני הקרב, הוא נוסף לקרב האליפות באירוע, שעתה נהפך לקרב מרובע. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, טריפל H החליט שבמידה שרולינס יפסיד את התואר, קיין יפוטר מתפקידו כמנהל התפעול של ה-WWE.
במופע המקדים לאירוע חוקי אקסטרים, נוויל ניצח את באד ניוז בארט. ב-28 באפריל, בארט ניצח את נוויל בקרב הגמר של טורניר מלך הזירה וכתוצאה מכך זכה בטורניר ואף שינה את שמה הבמה שלו למלך בארט. ב-7 במאי בפרק של התוכנית סמאקדאון, נוויל ודולף זיגלר ניצחו בקרב זוגות את בארט ושיימוס. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, קרב בין בארט לנוויל נקבע לאירוע פייבאק.
באירוע חוקי אקסטרים, זיגלר ניצח את שיימוס בקרב נשק את ישבני. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, נקבע שזיגלר יתמודד בקרב יחידים מול שיימוס באירוע פייבאק.
באירוע חוקי אקסטרים, הניו דיי (ביג אי וקופי קינגסטון) ניצחו את סזארו וטייסון קיד וזכו באליפות הזוגות של ה-WWE. ב-30 באפריל בפרק של התוכנית סמאקדאון, סזארו וקיד ניצחו את הניו דיי בקרב החוזר על חגורות האליפות כתוצאה מפסילה. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, נקבע שהניו דיי יגנו על חגורות אליפות הזוגות נגד סזארו וטייסון קיד בקרב 2 מתוך 3 הכרעות באירוע פייבאק.
ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, האסנשן (קונור וויקטור) הפריעו בקרב שהתנהל בין קורטיס אקסל לדמיאן סנדאו (שהיה בתחפושת של מאצ'ו מנדאו), ותקפו את שניהם, מה שהוביל לציוות בין אקסל למנדאו בתקיפתם על האסנשן. מאוחר יותר, קרב בין הצמדים נקבע למופע המקדים של האירוע פייבאק.
במהלך חודש אפריל, בריי וויאט החל לשלוח מסרים לרייבאק. ב-27 באפריל וב-30 באפריל, וויאט תקף את רייבאק לאחר ניצחונותיו על בו דאלאס ולוק הארפר, בהתאמה. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, רייבאק השיב ותקף את וויאט. ב-13 במאי, קרב בין השניים נקבע לאירוע פייבאק.
באירוע חוקי אקסטרים, ניקי בלה הגנה בהצלחה על אליפות הדיוות נגד נעמי. ב-27 באפריל בפרק של התוכנית Raw, נעמי הפסידה פעם נוספת, הפעם לאחותה התאומה של ניקי, ברי בלה. שבוע לאחר מכן בתוכנית, טמינה, שביצעה את חזרתה לארגון, הצטרפה לנעמי בתקיפתה על התאומות בלה. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, טמינה גברה על ברי. ב-14 במאי בפרק של התוכנית סמאקדאון, קרב זוגות בין התאומות בלה לנעמי וטמינה נקבע לאירוע פייבאק.
אירוע

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
צוות השידור באנגלית: מייקל קול
צוות השידור באנגלית: ג'ון "בראדשו" לייפילד
צוות השידור באנגלית: ג'רי לולר
צוות השידור בספרדית: קרלוס קבררה
צוות השידור בספרדית: מרסלו רודריגז
מראיינים: טום פיליפס
מראיינים: עדן סטילס
כרוזים: עדן סטילס
כרוזים: ג'וג'ו
שופטים: ג'ון קון
שופטים: דריק מור
שופטים: רודי צ'ארלס
שופטים: ג'ייסון איירס
פאנל לפני האירוע: רנה יאנג
פאנל לפני האירוע: בוקר טי
פאנל לפני האירוע: קורי גרייבס
אירוע > מופע מקדים

שני קרבות התקיימו במהלך המופע המקדים. בקרב הראשון, R-טרות' התמודד מול סטארדאסט. טרות' ניצח בקרב לאחר שביצע על סטארדאסט את מהלך ה-Lie Detector.
בקרב השני, המטא פאוורס (קורטיס אקסל ומאצ'ו מנדאו) התמודדו בקרב זוגות מול האסנשן (קונור וויקטור). האחרונים ניצחו בקרב לאחר שביצעו על מנדאו את מהלך ה-Fall of Man.