stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד ברנסלי
קורות חיים

ברנסלי נולד בניו יורק למשפחה יהודית. בשנת 1987 סיים את בית ספר התיכון מונרו וודברי (אנ'). בהמשך הצטרף לשנה לאוניברסיטת רוד איילנד ושיחק בנבחרת הכדורסל - רוד איילנדס ראמס (אנ'). בשנת 1989 עבר לשחק במדי קבוצת הכדורסל של מנהטן קולג' (אנ') ושם שיחק עד שנת 1992. בכל תקופותיו במכללות שיחק ברנסלי בממוצע של 6.2 דקות למשחק וקלע בממוצע של 5 נקודות למשחק.
לקראת עונת 1995/1996 עלה ברנסלי לישראל, קיבל אזרחות ישראלית והצטרף להפועל ירושלים, תחת המאמן פיני גרשון. חמישיית הקבוצה כללה את שלושת השחקנים שחזרו עדי גורדון, דורון שפע ונוריס קולמן, כאשר ברנסלי תפקד כשחקן ספסל. הקבוצה פתחה את העונה במאזן 0–6 מרשים, כשבדרך היא מנצחת את כל מי שעומדת מולה, כולל מכבי תל אביב. הקבוצה סיימה במקום השני את הליגה הסדירה, אולם הודחה בהפתעה בחצי גמר הפלייאוף על ידי גליל עליון. בעונה הסדירה קלע ברנסלי בממוצע של 4 נקודות ובפלייאוף בממוצע של 1.3 נקודות. לעומת זאת, הקבוצה הגיעה לגמר הגביע, בעזרת סל ניצחון של עדי גורדון על בני הרצליה. בגמר הפועל ירושלים משכה את מכבי תל אביב למשחק צמוד ששלושים שניות לסיום עמד על התוצאה שוויון 65:65. הפועל יצאה להתקפה אחרונה, עדי גורדון קלע והפועל ניצחה 65:67 וזכתה בגביע הראשון בתולדותיה. זהו התואר היחיד בקריירה של ברנסלי.
בעונת 1996/1997 עבר ברנסלי לעולה החדשה גבעת שמואל. הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-9 וניצלה מירידה בזכות הפרש סלים. ברנסלי רשם 14 הופעות וקלע בממוצע של 10.6 נקודות למשחק.
בשנת 1997 הוזמן ברנסלי על ידי המאמן צביקה שרף לנבחרת ישראל לאליפות אירופה בכדורסל 1997 בתור מתאזרח. ישראל סיימה במקום התשיעי בטורניר בפעם השנייה ברציפות. מאזנה של הנבחרת בטורניר היה ארבעה ניצחונות וארבעה הפסדים. ברנסלי קלע בממוצע של 1.1 נקודות למשחק. לאור תפוקתו הנמוכה לא הוזמן ברנסלי למוקדמות שנערכו בעונה לאחר מכן ובמקומו כמתאזרח הוזמן ג'ף קנט.
בעונת 1997/1998 עבר ברנסלי למכבי קריית מוצקין, ושיתף פעולה עם דריק גרווין. הקבוצה סיימה במקום ה-11 עם 15 הפסדים מתוך 22 משחקים וברנסלי קלע בממוצע של 8.1 נקודות למשחק.
בעונה לאחר מכן, עונת 1998/1999 עבר ברנסלי למכבי רמת גן תחת המאמן מולי קצורין. ברנסלי שיחק כשחקן ספסל וקלע בממוצע של 4.8 בעונה הסדרה ו-7 נקודות בפלייאוף. הקבוצה סיימה את העונה במקום הרביעי המכובד אך הודחה בחצי גמר הפלייאוף על ידי הפועל ירושלים. בגמר העונה עזב ברנסלי את ישראל.
סך הכל שיחק ברנסלי 4 עונות בליגה הראשונה בישראל, קלע בממוצע של 7 נקודות והיה שותף לזכייה בגביע המדינה עם הפועל ירושלים. בנבחרת ישראל רשם ברנסלי 17 הופעות, והשתתף באליפות אירופה בשנת 1997.
לאחר שעזב את ישראל חזר לארצות הברית והוא עובד כמאמן כדורסל ומורה בתיכונים. יש לו חמישה ילדים.
הערות שוליים

↑  KEITH GOLDBERG, First day of school is a dream come true for Monroe-Woodbury principal, recordonline Sep 3, 2010
↑  דייוויד ברנסלי, באתר sports-reference
↑  דייוויד ברנסלי, אליפות אירופה 1997, אתר פיב"א
↑  From the Heart - Fall 2018, עיתון בית ספר
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1997 (מקום תשיעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 הנפלד •  2 ארדיטי •  3 תורג'מן •  4 מוכתרי •  5 ברנסלי •  6 אהרוני •  7 קטש •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 שלף • 10 כהן-מינץ • 11 שטיינהאור • 12 פליישר • מאמן: שרף  |  1 הנפלד •  2 ארדיטי •  3 תורג'מן •  4 מוכתרי •  5 ברנסלי •  6 אהרוני •  7 קטש •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 שלף • 10 כהן-מינץ • 11 שטיינהאור • 12 פליישר • מאמן: שרף  | ישראל |
גן העדן האבוד

המהדורה הראשונה, 1667
איור לספר של הצייר גוסטב דורה
גן עדן האבוד (באנגלית: Paradise Lost) הוא אפוס שנכתב בידי המשורר האנגלי בן המאה ה-17, ג'ון מילטון. הוא פורסם לראשונה בשנת 1667 בעשרה ספרים; מהדורה שנייה פורסמה ב-1674 בשינויים קטנים, מחולקת מחדש לשנים-עשר ספרים (כחיקוי לאיניאדה של ורגיליוס). האפוס עוסק בסיפור הנוצרי של נפילת האדם: השטן המפתה את אדם וחוה, והגירוש מגן עדן. מטרתו של מילטון, על פי דבריו בספר הראשון, היא "להצדיק את דרכיו של האל לבני אדם" (א, 26) ולהתייחס לסתירה בין הידיעה המוחלטת של האל לבין הבחירה החופשית של האדם.
הגיבור הראשי של האפוס הוא המלאך שנפל, שטן. מהסתכלות מודרנית, יש שיאמרו כי מילטון מציג את השטן באופן חיובי, כישות שאפתנית וגאה שמתנגדת ליוצרה המשתלט, אלהים הכל-יכול, ונלחמת בשמיים, עד שהיא מנוצחת. ויליאם בלייק, מעריץ של מילטון והמאייר של האפוס, אמר על מילטון ש"הוא היה משורר אמיתי, ובצידו של השטן ללא שידע זאת". יש שרואים בדמות של לוציפר מקדים של הגיבור הביירוני.
הסיפור חדשני בכך שהוא מנסה לפייס בין המסורות הנוצריות והפגאניות: כמו שייקספיר, התאולוגיה הנוצרית לא הספיקה למילטון, והוא חש צורך להשתמש במקורות נוספים. הוא מנסה לכלול פגניזם, מסורות יווניות קלאסיות ונצרות בתוך הסיפור.
האפוס עוסק בבעיות תאולוגיות נוצריות רבות, כמו הגורל, פרדסטינציה והשילוש הקדוש.
עלילה

הסיפור מחולק לשנים עשר ספרים, כנגד עשרים וארבעה הספרים של האיליאדה והאודיסיאה של הומרוס. לכל ספר ישנה הקדמה הקרויה "הטענה". הפואמה היא במסורת האפית, שבה מתחילים ב-in media res (בלטינית: אמצע הדברים). סיפור הרקע מסופר בספרים ה-ו. ישנה פניה לישות אלוהית בספר הראשון בבקשה לישועה, באופן המזכיר את הפניות באיליאדה.
הסיפור של מילטון בנוי סביב שני קווים: זה של שטן וזה של אדם וחוה. הסיפור של לוציפר (השטן) הוא הומאז' לאפוסים המלחמתיים הישנים. מבחינה כרונולוגית, הוא מתחיל באמצע העלילה, לאחר שלוציפר והמלאכים המורדים האחרים נוצחו והושלכו בידי האל אל הגיהנום. בפנדמוניום, לוציפר צריך להשתמש ביכולת הרטורית שלו כדי לארגן את חסידיו; הוא נעזר על ידי ממון ובעל זבוב. בסוף הדיון, מתנדב שטן להרעיל את האדמה שזה עתה נוצרה. הוא מתמודד עם סכנות של התהום בעצמו, באופן הדומה לאודיסאוס או איניאס.
הסיפור השני שונה במידה רבה, והוא סוג חדש של אפוס: אפוס ביתי. אדם וחוה מוצגים בפעם הראשונה בספרות הנוצרית כאשר היחסים ביניהם אינם חטא. יש להם תשוקות, אישיות, והם גם מקיימים יחסי מין. שטן מצליח לפתות את חוה, ואדם, שרואה שחוה חטאה, חוטא באופן דומה על ידי אכילה מהפרי. באופן זה מילטון מציג את אדם כדמות הרואית אך גם כחוטא גדול יותר מאשר חוה. הם מקיימים יחסי מין שנית, אך הפעם תוך תשוקה שלא הייתה קיימת קודם. לאחר שהם נעשים מודעים לטעות שעשו באכילה מ"פרי" עץ הדעת, הם רבים. אולם, בעקבות תחינותיה של חוה, הם משלימים במידת-מה. אדם ממשיך במסע חזוני עם מלאך, שבו הוא רואה את חטאי האדם ואת המבול, והוא נעצב על החטא שהם שחררו בעקבות האכילה מהפרי. עם זאת, מראים לו גם את התקווה - האפשרות לגאולה - דרך חזון של ישו הנוצרי. אז הם מושלכים מגן העדן ומלאך מוסיף שניתן למצוא "גן עדן בתוכך, מאושר בהרבה". כעת הם ביחסים מרוחקים עם האל, שנמצא בכל מקום אך אינו נראה (בניגוד לאב הממשי בגן העדן).
חווה מוצגת כנרקיסיסטית המאוהבת בעצמה (בוהה בהשתקפותה במים), ואחד המלאכים מנסה לשכנעה להתאהב באדם. תחילה היא מתנגדת ומתאכזבת מאדם. היא מבינה שעליה לציית לו בגלל חוכמתו אך היא אינה מפסיקה לשאול אותו שאלות אודות היקום. חווה לא תכננה בעצמה לשאול זאת, אלא שמדובר בשטן ששותל את השאלות במוחה וגורם לה לפקפק באלוהים. הפקפוק באמונה הוא זה שיביא לגירוש אדם וחווה מגן עדן, ואדם מנסה להגן על אשתו כדי למנוע גירוש זה, אך הוא נכשל. ביצירה מופיע המושג "אל" באנגלית באות גדולה- המציינת את אלוהים, ובאות קטנה המציינת את השטן (אל פגאני).
תגובות וביקורת

מקובל, כי האפוס הוא אחת מהיצירות החשובות ביותר בשפה האנגלית. מכיוון שהיא מבוססת על כתבי הקודש, יש שטוענים כי יש לה פחות חשיבות בתוך הקאנון המערבי בעקבות החילון. אולם, דעה זו אינה מקובלת על כולם, וגם מבקרים שנחשבים ל"חילונים" מכירים בחשיבותה הרבה של היצירה. ב"נישואי גן העדן והגיהנום" לויליאם בלייק, "קול השטן" טוען:
קביעה זו נעשתה לפרשנות השכיחה ביותר של היצירה במאה העשרים, אך בקרב מבקרים כמו ק. ס. לואיס וסטנלי פיש, פרשנות זו אינה מקובלת. מבקרים אלה רואים בתאולוגיה של גן העדן האבוד כמתאימה לכתבי הקודש שעליהן היא מבוססת.
בחציה השני של המאה העשרים, עברה ההבנה הביקורתית של האפוס למוקד פילוסופי ופוליטי יותר. במקום התפיסה הרומנטית של השטן כגיבור היצירה, מקובל שהשטן מוצג בתחילה כגיבור קלאסי אך לאחר מכן דמותו מופחתת עד שהוא רק נחש לוחך עפר, שאינו מסוגל לשלוט אפילו בגופו-הוא. את הזווית הפוליטית אפשר לראות בחיכוך הבסיסי בין האופן השמרני וההיררכי שבו השטן תופס את היקום, וה"דרך החדשה" של האל ובנו כפי שהיא מוצגת בספר ג'. במילים אחרות, המגמה העיקרית של היצירה היא לא הרשעות או הגבורה של השטן, אלא המתח בין ההיררכיה של "הברית הישנה" (המשתקפת בשטן ואף במלאכים גבריאל ורפאל) והמהפכנים של "הברית החדשה" (בן האל, אדם וחוה) שמייצגים מערכת חדשה של ארגון אוניברסלי שאינו מבוסס על מסורת, תקדים ונוהג אלא על הסכמה מודעת ושלמה לאמונה מצד אחד, ועל תפקיד שמתקבל בשל יכולת ואחריות מצד שני. מגמה זו עושה שימוש רב ביצירות האחרות של מילטון ובביוגרפיה שלו, כמהפכן אנגלי ומבקר חברתי.
תרגומים לעברית

יצחק סלקינסון, שיר יסודתו בכתוב ויגרש את האדם: נחלק לשנים עשר ספרים, יצא לאור בשפת ענגליש בשנת 1666 ונקרא בשם PARADISE LOST. תרגום ראשון לעברית. וינה, 1871.
תולדות אדם וחוה, תרגם: שמואל רפאלי, ירושלים [חמו"ל], תרנ"ב
גן העדן האבוד, תרגם: ראובן אבינועם, עריכה, מבוא ונספחים: אסתר י. בית הלחמי, איורים: ויליאם בלייק. (תל אביב) מסדה ועם הספר, 1982.
ג'ייסון טרי

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1977 (בן 47) סיאטל שבוושינגטון
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.88 מטר
 מספר:  31
 מכללה:  אוניברסיטת אריזונה
 דראפט:  בחירה מספר 10, 1999 אטלנטה הוקס
 קבוצות כשחקן
 1999–2004 2004–2012 2012–2013 2013–2014 2014–2016 2016–2018:  אטלנטה הוקס דאלאס מאבריקס בוסטון סלטיקס ברוקלין נטס יוסטון רוקטס מילווקי באקס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2011) השחקן השישי של העונה (2009) חמישיית הרוקיז השנייה (2000) זכייה באליפות ליגת המכללות (1997)
 קבוצות כמאמן
 2020–2021 2021–2022  2022–:  אוניברסיטת אריזונה (עוזר מאמן) גרנד ראפידס גולד יוטה ג'אז (עוזר מאמן)
ג'ייסון יוג'ין טרי (באנגלית: Jason Eugene Terry; נולד ב-15 בספטמבר 1977) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. כינויו הנפוץ של טרי הוא "JET", הנובע מיכולותיו על המגרש. טרי זכה עם דאלאס באליפות ה-NBA בשנת 2011 והעפיל עמה לסדרת הגמר ב-2006, וזכה בפרס השחקן השישי של העונה ב-NBA ב-2009. הוא מדורג במיקומים גבוהים בדירוגי כל הזמנים של דאלאס במספר מדדים, ובהם קליעות מהשדה ואחוזי קליעת שלשות.
ראשית חייו

ג'ייסון טרי נולד בסיאטל שבוושינגטון לאנדראה צ'יטהאם ולקורטיס טרי, והיה הבן השני מתוך עשרה ילדים שנולדו לאנדראה. אמו עבדה בתור נהגת אוטובוס, ואילו אביו היה בעברו כדורסלן מצטיין בליגת בתי הספר התיכוניים האמריקאית. כנער העריץ טרי במיוחד את גארי פייטון, שהיה שחקנה של סיאטל סופרסוניקס מליגת ה-NBA, וניסה רבות במגרשי הכדורסל לחקות את סגנון משחקו.
טרי למד בבית הספר התיכון פרנקלין, ושיחק במסגרת נבחרת הכדורסל של התיכון. הוא היה השחקן המוביל של הקבוצה, בה שיחק תחת המאמן רון דרייטון, והוביל אותה לשתי אליפויות רצופות של מדינת אריזונה בשנים 1993 ו-1994. על אף שלא היה קולע מצטיין בתקופתו בקבוצת התיכון, הוא קיבל פעמים רבות את ביטחון מאמנו לקחת זריקות שנועדו להכריע משחקים לטובת קבוצתו. חלומו הגדול של טרי באותו זמן היה זכייה באליפות ה-NCAA - ארגון העל של ליגת כדורסל המכללות בארצות הברית.
בשנת 1995 החל טרי לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אריזונה, על אף ששקל גם הצטרפות לשורותיה של אוניברסיטת וושינגטון. בעונת ה"פרשמן" שלו במדי אריזונה מיעט טרי לקבל דקות משחק, אך בעונה שלאחר מכן, 1996/1997, מעמדו השתפר בהרבה. משחק ההתקפה שלו לקה עדיין בחסר, אך הוא היה אחד מהמומחים ההגנתיים הגדולים בקבוצה, בה שיתף פעולה עם שחקנים כמייק ביבי, מייקל דיקרסון ומיילס סימון.
אריזונה העפילה באותה עונה לטורניר אליפות המכללות, ובתחילה נדמה היה כי היא בעלת סגל צעיר מדי כדי לזכות באליפות. אף על פי כן, טרי סייע לקבוצה להגיע עד למשחק גמר הפיינל פור של הטורניר, נגד האלופה המכהנת אוניברסיטת קנטקי. בגמר הוא קלע שמונה נקודות ומסר חמישה אסיסטים, וסייע לקבוצתו לנצח לאחר הארכה ולזכות באליפות המכללות. טרי המשיך לשחק בנבחרת המכללה גם בשנתיים הבאות, ואף זכה בפרס שחקן העונה של התאחדות ה"פאסיפיק-10" ב-1999.
בפברואר 2007 הודיע תיכון פרנקלין כי הוא שומר את מספר חולצתו של טרי (31).
סגנון משחק

בתחום ההתקפי, סגנון משחקו של טרי מתבסס בעיקר על יכולות הקליעה באחוזים גבוהים והמהירות שלו. הוא נחשב לאחד מהשחקנים המהירים ביותר ב-NBA, מלבד יכולות הקליעה שלו מעמדת הרכז. טרי קופץ לעיתים קרובות לזריקות "ג'אמפ שוט" באמצע הכדרור, מה שמקשה על שחקני ההגנה היריבים לשמור עליו. הוא ידוע כשחקן יעיל מאוד, כאשר קליעות מדויקות רבות שלו יכולות להעביר באופן פתאומי את השליטה במשחק לצד של קבוצתו. בתחום ההגנה, טרי מפגין יכולת בינונית בשמירה על שחקן המחזיק בכדור, אך הוא בעל יכולת עילאית לבצע חטיפות כדור בדרך לסלים קלים של קבוצתו.
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA

נכון לסוף עונת 2017/2018‏
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999/2000 | אטלנטה | 81 | 27 | 23.3 | 0.415 | 0.293 | 0.807 | 2.0 | 4.3 | 1.1 | 0.1 | 8.1 |
| 2000/2001 | אטלנטה | 82 | 77 | 37.7 | 0.436 | 0.395 | 0.846 | 3.3 | 4.9 | 1.3 | 0.1 | 19.7 |
| 2001/2002 | אטלנטה | 78 | 78 | 38.0 | 0.430 | 0.387 | 0.835 | 3.5 | 5.7 | 1.8 | 0.2 | 19.3 |
| 2002/2003 | אטלנטה | 81 | 81 | 38.0 | 0.428 | 0.371 | 0.887 | 3.4 | 7.4 | 1.6 | 0.2 | 17.2 |
| 2003/2004 | אטלנטה | 81 | 78 | 37.3 | 0.417 | 0.347 | 0.827 | 4.1 | 5.4 | 1.5 | 0.2 | 16.8 |
| 2004/2005 | דאלאס | 80 | 57 | 30.0 | 0.501 | 0.420 | 0.844 | 2.4 | 5.4 | 1.4 | 0.2 | 12.4 |
| 2005/2006 | דאלאס | 80 | 80 | 35.0 | 0.470 | 0.411 | 0.800 | 2.0 | 3.8 | 1.3 | 0.3 | 17.1 |
| 2006/2007 | דאלאס | 81 | 80 | 35.1 | 0.484 | 0.438 | 0.804 | 2.9 | 5.2 | 1.0 | 0.2 | 16.7 |
| 2007/2008 | דאלאס | 82 | 34 | 31.5 | 0.467 | 0.375 | 0.857 | 2.5 | 3.2 | 1.1 | 0.2 | 15.5 |
| 2008/2009 | דאלאס | 74 | 11 | 33.7 | 0.463 | 0.366 | 0.880 | 2.4 | 3.4 | 1.3 | 0.3 | 19.6 |
| 2009/2010 | דאלאס | 77 | 12 | 33.0 | 0.438 | 0.365 | 0.866 | 1.8 | 3.8 | 1.2 | 0.2 | 16.6 |
| 2010/2011 | דאלאס | 82 | 10 | 31.3 | 0.451 | 0.362 | 0.850 | 1.9 | 4.1 | 1.1 | 0.2 | 15.8 |
| 2011/2012 | דאלאס | 63 | 1 | 31.7 | 0.430 | 0.378 | 0.883 | 2.4 | 3.6 | 1.2 | 0.2 | 15.1 |
| 2012/2013 | בוסטון | 79 | 24 | 26.9 | 0.434 | 0.372 | 0.870 | 2.0 | 2.5 | 0.8 | 0.1 | 10.1 |
| 2013/2014 | ברוקלין | 35 | 0 | 16.3 | 0.362 | 0.379 | 0.667 | 1.1 | 1.6 | 0.4 | 0.0 | 4.5 |
| 2014/2015 | יוסטון | 77 | 18 | 21.3 | 0.422 | 0.390 | 0.813 | 1.6 | 1.9 | 0.9 | 0.2 | 7.0 |
| 2015/2016 | יוסטון | 72 | 7 | 17.5 | 0.402 | 0.356 | 0.818 | 1.1 | 1.4 | 0.7 | 0.1 | 5.9 |
| 2016/2017 | מילווקי | 74 | 0 | 18.4 | 0.432 | 0.427 | 0.828 | 1.4 | 1.3 | 0.6 | 0.3 | 4.1 |
| 2017/2018 | מילווקי | 51 | 4 | 16.0 | 0.383 | 0.348 | 0.889 | 0.9 | 1.2 | 0.8 | 0.3 | 3.3 |

| קריירה |  | 1,410 | 679 | 29.8 | 0.444 | 0.380 | 0.845 | 2.3 | 3.8 | 1.1 | 0.2 | 13.4 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | דאלאס | 13 | 13 | 38.5 | 0.506 | 0.491 | 0.884 | 4.2 | 4.6 | 1.3 | 0.5 | 17.5 |
| 2006 | דאלאס | 22 | 22 | 38.4 | 0.442 | 0.307 | 0.831 | 2.9 | 3.8 | 1.2 | 0.0 | 18.9 |
| 2007 | דאלאס | 6 | 6 | 38.2 | 0.424 | 0.281 | 0.833 | 2.3 | 3.7 | 0.8 | 0.3 | 17.0 |
| 2008 | דאלאס | 5 | 3 | 36.0 | 0.433 | 0.438 | 0.867 | 1.6 | 4.8 | 0.4 | 0.2 | 15.8 |
| 2009 | דאלאס | 10 | 1 | 32.5 | 0.389 | 0.373 | 0.767 | 2.8 | 1.9 | 0.6 | 0.3 | 14.3 |
| 2010 | דאלאס | 6 | 0 | 29.0 | 0.377 | 0.400 | 0.750 | 2.5 | 2.0 | 0.7 | 0.2 | 12.7 |
| 2011 | דאלאס | 21 | 0 | 32.6 | 0.478 | 0.442 | 0.843 | 1.9 | 3.2 | 1.2 | 0.1 | 17.5 |
| 2012 | דאלאס | 4 | 1 | 34.8 | 0.455 | 0.500 | 0.625 | 2.3 | 3.8 | 0.3 | 0.0 | 13.8 |
| 2013 | בוסטון | 6 | 1 | 31.5 | 0.444 | 0.441 | 0.818 | 2.2 | 2.0 | 0.7 | 0.3 | 12.0 |
| 2015 | יוסטון | 17 | 17 | 28.6 | 0.425 | 0.354 | 0.813 | 2.2 | 2.8 | 0.9 | 0.1 | 9.2 |
| 2016 | יוסטון | 5 | 0 | 24.8 | 0.342 | 0.316 | 1.000 | 2.2 | 1.2 | 0.4 | 0.2 | 7.0 |
| 2017 | מילווקי | 6 | 0 | 11.3 | 0.316 | 0.182 | 1.000 | 2.2 | 0.8 | 0.5 | 0.2 | 2.5 |
| 2018 | מילווקי | 3 | 0 | 14.7 | 0.400 | 0.400 | 0.000 | 1.0 | 0.7 | 0.3 | 0.0 | 2.0 |

| קריירה |  | 124 | 64 | 32.2 | 0.441 | 0.385 | 0.829 | 2.5 | 3.0 | 0.9 | 0.2 | 14.1 |
הערות שוליים

↑  basketball-reference.com, Dallas Mavericks Career Leaders
↑  פרשמן הוא כינוי אמריקאי לתלמיד בשנתו הראשונה באוניברסיטה.
↑  Jason Terry career stats באתר NBA.com
↑  הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
טרי במדי דאלאס, עולה לסל במשחק מול וושינגטון ויזארדס
גן העלייה השנייה

| --- | --- |

מצפה הכוכבים בגבעתיים
 נתונים ומידות
 שטח:  0.016 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  גבעתיים, מחוז תל אביב 
 שכונה:  ארלוזורוב
 קואורדינטות:  32°04′11″N 34°48′53″E﻿ / ﻿32.0697°N 34.8148°E﻿ / 32.0697; 34.8148
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) גן העלייה השנייה(למפת גוש דן רגילה) גן העלייה השנייה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן העלייה השנייה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן העלייה השנייה  he גן העלייה השנייהhe גן העלייה השנייהמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גן העלייה השנייה הוא גן ציבורי בגבעת קוזלובסקי שבגבעתיים. זהו אחד מהגנים הוותיקים בישראל.
מבנה

הגן, הקרוי על שם העלייה השנייה, תוכנן בשנת 1954 על ידי אדריכל הגנים ויקטור מאיר. הגן ממוקם בגובה של כ-80 מטר מעל פני הים, והוא הנקודה הגבוהה ביותר לאורך מישור החוף בין אשקלון לשיפולי הכרמל, עם תצפית לעבר גוש דן.
גודלו של הגן כ-16 דונם, ויש בו עשרות עצים ותיקים, שיחים, פרחים ומדשאות. בגן שבילים המקיפים את הגן באורך כולל של כ-1,500 מטר, פינות ישיבה ובריכת נוי, בחלקו התחתון, המתמלאת בחורף על ידי נחל ומפל מים מלאכותי. עוד ישנם בו פינות של אבני כורכר, שני מרחבים עם מתקני שעשועים: לילדים ולפעוטות וגינת כלבים.
לגן העלייה השנייה מאפיינים ייחודיים והוא מוגדר כגן לשימור. בתחילת 2013 נערך בו שיפוץ. בגן מתקיימים מופעי קיץ, הכוללים הופעות של אמנים, הקרנת סרטים וכדומה.
בגן העלייה השנייה שוכן מצפה הכוכבים של גבעתיים, שהוקם בשלהי שנות ה-60 ונחנך בשנת 1968 על ידי עיריית גבעתיים והאגודה הישראלית לאסטרונומיה. המצפה זכה להכרה רשמית כמצפה כוכבים מדעי והוא היחיד מסוגו שגם פתוח לקהל הרחב. במקום מתקיימות מגוון פעילויות בתחום חקר החלל, ומתבצעים בו מחקרים בשיתוף עם מוסדות שונים בארץ ובעולם.
גלריה

מפל מים מלאכותי
השיפולים הדרומיים של הגן
פינה בגן
הערות שוליים

↑  החל שיפוץ גן העלייה השנייה הכולל שיקום השבילים ובריכת הנוי, באתר עיריית גבעתיים, 25 באפריל 2013.
↑   חנוכת מצפה הכוכבים גבעתיים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
גלאס אנימלס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  אוקספורד 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 סוגה:  אינדי רוק, פופ אלטרנטיבי, רוק אלקטרוני, אינדיטרוניקה, פופ פסיכדלי, רוק פסיכדלי 
 חברת תקליטים:  קרוליין רקורדס 
 www.glassanimals.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גלאס אנימלס (באנגלית: Glass Animals) היא להקת אינדי רוק בריטית שהוקמה באוקספורד בשנת 2010, ובראשה הזמר-יוצר והמפיק דייב ביילי. בלהקה משתתפים חברי ילדותו של ביילי, ג'ו סיווארד, אד ארווין-זינגר ודרו מקפרלן. ביילי כתב והפיק את כל שלושת אלבומי הלהקה. הראשון, Zaba, פורסם בשנת 2014, ומתוכו יצא הסינגל "Gooey", שזכה לתואר פלטינה בארצות הברית. אלבום האולפן השני שלהם, How to Be a Human Being, זכה לביקורות חיוביות והיה מועמד לקטגוריות "אלבום השנה" ו-"אמן השנה בהפקה עצמית" בטקס פרסי MPG לשנת 2018, וכן לפרס מרקיורי. האלבום השלישי, Dreamland, היה לאלבום האוטוביוגרפי המלא הראשון שלהם, וכלל את הסינגל "Tokyo Drifting", שהגיע בשיאו למקום השביעי במצעד שירי הבילבורד האלטרנטיביים.
בהופעות החיות שלהם, מנגנת הלהקה גרסאות דאנס מעובדות וכבדות ריקוד של השירים שלהם. השיר "Heat Waves", מאלבומם השלישי, הגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי בפברואר 2021, ונבחר למקום הראשון במצעד הטריפל ג'יי הוטסט 100 של 2020. בהמשך, הגיע השיר למיליארד השמעות בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי, ובמרץ 2022, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. באותה השנה, זכתה הלהקה במועמדות ראשונה לגראמי, בקטגוריית האמן החדש הטוב ביותר, בטקס פרסי גראמי ה-64.
היסטוריה > 2012–2015: Zaba ומיני-אלבומים

ב-28 במאי 2012, הוציאה הלהקה את מיני-אלבום הבכורה שלה, Leaflings, שכלל את הסינגל "Cocoa Hooves". המיני-אלבום יצא דרך חברת התקליטים העצמאית קאיה קאיה רקורדס, חברה בת של אקס-אל רקורדינגס. באותה התקופה, למד הסולן והגיטריסט דייב ביילי בבית ספר לרפואה בקינגס קולג', לונדון, אך עזב לאחר שהמפיק פול אפוורת' ראה את הלהקה בהופעה בלונדון, והחתים אותם בחברת התקליטים שלו, Wolf Tone.
בשנת 2013 פרסמה הלהקה את Black Mambo / Exxus EP באירופה, ואת Glass Animals EP, ממנו יצא הסינגל "Psylla", בארצות הברית. ההוצאה הדיגיטלית של הרצועה "Black Mambo" העניקה ללהקה את תשומת הלב הראשונה שלה. ב-Glass Animals EP, שיתפה הלהקה פעולה עם ז'אן דו, אמן היפ-הופ משיקגו, בשיר בשם "Woozy". בשנת 2014 ביקרה הלהקה לראשונה בארצות הברית, והופיעה ב-South by Southwest שבאוסטין, טקסס. בהמשך, הוציאו שלושה סינגלים נוספים: "Pools",‏ "Gooey" ו-"Hazey".
כל חמשת הסינגלים הראשונים נכללו באלבום הבכורה של הלהקה, Zaba, שיצא ב-6 ביוני 2014. באותה השנה, ביצעה הלהקה את הסינגל "Gooey" בלייט נייט עם סת' מאיירס, ושוב בלייט שואו עם דייוויד לטרמן, ב-24 בפברואר 2015. בהמשך, החלה הלהקה להופיע ברחבי העולם, ובשנת 2015 בלבד הופיעו למעלה מ-130 הופעות.
ב-6 באוקטובר 2015 הוציאה הלהקה את השיר "Lose Control", בשיתוף עם הראפר האמריקאי ג'ואי באדאס.
היסטוריה > 2016–2019: How to Be a Human Being וסיבוב הופעות

ב-16 במאי 2016 הוציאה הלהקה את הסינגל המוביל, "Life Itself", מתוך אלבומה השני, How to Be a Human Being. הסינגל הגיע למקום ה-14 במצעד השירים האלטרנטיביים של בילבורד. הווידאו קליפ הנלווה לשיר יצא ב-7 ביוני 2016. הלהקה אף יצרה אתר אינטרנט המבוסס על הדמות מהשיר. ב-25 ביולי יצא הסינגל השני מהאלבום, "Youth", יחד עם הקליפ. השיר נכלל בפסקול משחק הווידאו הפופולרי FIFA 17, שפותח על ידי EA Sports. ב-22 באוגוסט, ארבעה ימים לפני יציאת האלבום, הוציאה הלהקה את הסינגל שלישי, "Season 2 Episode 3", העוסק בנערה שמבלה את כל זמנה בצפייה בטלוויזיה.
האלבום המלא, How to Be a Human Being, יצא לאור ב-26 באוגוסט 2016, על ידי Wolf Tone ו-Caroline International באירופה, ו-Harvest Records בארצות הברית. הוא נוצר בהשראת סיפורים של זרים שפגש ביילי בסיבוב ההופעות, כאשר כל שיר מספר סיפור אחר מנקודת מבט אחרת. האלבום זכה לשבחים וביקורות חיוביות על "תחושת הפליאה" ו"הרושם המיידי" שלו, אם כי גם קיבל לעיתים תגובות מעורבות. הלהקה הופיעה בפסטיבל לינוויי בשש ערים שונות, בהן סינגפור, סידני ואוקלנד, בין היתר. במהלך שהותם באוסטרליה, שלושת הסינגלים מתוך האלבום - "Youth",‏ "Life Itself" ו-"Season 2 Episode 3", הגיעו למקומות ה-38, 63 ו-98 בטריפל ג'יי הוטסט 100, בהתאמה.
ביולי 2018, המתופף ג'ו סיווארד נפצע קשה כשנפגע ממשאית בזמן שרכב על אופניים בדבלין. התאונה וההחלמה של סיווארד הביאו לכך שהלהקה ביטלה את תאריכי סיבוב ההופעות הנותרים שלה לשאר ימות השנה.
היסטוריה > 2019–הווה: Dreamland

לאחר סיבוב הופעות לקידום האלבום השני, הוציאה הלהקה שני סינגלים, "Tokyo Drifting", בשיתוף עם דנזל קארי, ב-14 בנובמבר 2019, ו-"Your Love (Déjà Vu)", ב-19 בפברואר 2020. ב-1 במאי באותה השנה, הוציאה הלהקה סינגל שלישי בשם "Dreamland", והכריזה על אלבום באותו שם שעתיד לצאת ב-10 ביולי 2020. הלהקה החלה לעבוד על האלבום לאחר תאונת האופניים של סיווארד. בעודו מבלה שעות לצידו בבית החולים, התחיל ביילי "לרשום זיכרונות ולחפש זיכרונות נוספים". הזיכרונות הללו התפתחו בסופו של דבר לאלבום הנוסטלגי והאישי Dreamland, העוסק בילדותו של ביילי ובנקודות אחרות בחייו.
ב-28 ביוני הודיעה הלהקה כי האלבום נדחה, על מנת "להמשיך להתמקד בתנועת Black Lives Matter ובדיונים המתקיימים סביב גזענות ואלימות משטרתית ברחבי העולם". לקראת יציאת האלבום, השיקה גלאס אנימלס אתר אינטרנט בקוד פתוח שבו המעריצים יכלו לגשת ולהוריד דגימות שירים, יצירות אמנות ותוכן אחר הקשור לאלבום. Dreamland יצא בסופו של דבר ב-7 באוגוסט 2020, על ידי פולידור רקורדס. בראיון למגזין אטווד, הסביר דייב ביילי, "אני מניח שהמטרה באלבום הזה הייתה ליצור משהו שמייצג אותנו". האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי.
הסינגל הרביעי מתוכו, "Heat Waves", נכלל בפסקול FIFA 21. ב-23 בינואר 2021 הגיע "Heat Waves" למקום הראשון בטריפל ג'יי הוטסט 100 לשנת 2020 באוסטרליה, כאשר השיר "Tangerine" הגיע למקום ה-18 ו-"Your Love (Déjà Vu)" למקום ה-51. בחודש שלאחר מכן, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי. הסינגל ורצועת הבונוס "I Don't Wanna Talk (I Just Wanna Dance)", נכלל בפסקול הרשמי של FIFA 22.
סגנון מוזיקלי

הסגנון המוזיקלי של גלאס אנימלס תואר כאינדי רוק, פופ פסיכדלי, אינדי פופ, ורוק אלקטרוני.
חברי הלהקה

דייב ביילי – סולן, גיטרה, קלידים, תופים, תוף מרים
ביילי גדל במסצ'וסטס ובטקסס. מאוחר יותר עבר לאוקספורד, שם פגש את חברי הלהקה האחרים.
הוא למד רפואה במשך שלוש שנים, ובהמשך עבר ללמוד לתואר במדעי המוח.
דרו מקפרלן – גיטרה, קלידים, קולות רקע
אדמונד אירווין-זינגר – גיטרה בס, קלידים, קולות רקע
ג'ו סיווארד – תופים, כלי הקשה
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: Zaba
2016: How to Be a Human Being
2020: Dreamland
2024: I Love You So F***ing Much