stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בזכות עצמה (מיני סדרה)
עלילת הסדרה

מאדאם סי ג'יי ווקר עבדה בלואיזיאנה בתור כובסת ענייה. כאשר שערה החל לנשור וקשיי החיים כבדו עליה, קנתה קרם לשיער מאנני מאלון יזמית אמריקאית בעלת מותג של קוסמטיקה ומספרה. למזלה שערה החל לצמוח והיא ביקשה מאנני (בתוכנית נקראת אדי מונרו) להיות המשווקת של מוצריה, שלא הסכימה וסילקה אותה בבושת פנים ממספרתה ואמרה לה בשחצנות שמקומה במכבסה בלבד.
המאדאם מינפה את הסירוב המביש – בשלב הראשון פתחה מפעל קטן בביתה לייצור קרם לשיער. לאחר שרפה שהייתה במפעל, עברה עם משפחתה, שנרתמה לקידום המותג ועזרה לה בעבודה, לעיר אחרת, שם פתחה סלון תסרוקות ותספורות. לאט לאט העסק החל לצבור תאוצה והיא פתחה באמצעות זכייניות צעירות מספרות ברחבי היבשת. כמו כן היא מצליחה לייצר ולמכור אלפי ערכות של קרם מצמיח שיער, גלוסין ומסרק חם וכך המאדאם נהפכת לאימפריה של מוצרי יופי וטיפוח שיער ונכנסת לדפי ההיסטוריה כאישה הראשונה שהפכה למיליונרית בזכות עצמה.
עסקים ונדבנות

המפעל של המאדאם עדיין קיים בימינו והמוצרים משווקים באתר "sephora" הצרפתי שם אפשר לקנות מוצרים לשיער, איפור, בישום ומוצרי טיפוח שונים.
המאדאם הייתה פילנתרופית גדולה ותרמה רבות למוסדות וארגונים אפרו אמריקאיים.
לאורך כל הדרך היה לה חשוב להעסיק נשים כך שהן תהיינה עצמאיות ותוכלנה לפרנס את משפחתן בכבוד.
בסוף הפרק הרביעי והאחרון צוין שהיא נכנסה לספר השיאים של גינס כאשה הראשונה שהפכה למיליונרית בכוחות עצמה.
הסדרה מעלה סוגיות ותובנות שונות כגון :הקשר המורכב של נשים שחורות עם שיערן, תחושה שהאישה הלבנה היא השולטת ומכתיבה מה נכון, וסוגיית השיער הופך בסופו של דבר לסמל של שחרור וחירות והכרה במודלים שונים של יופי ואופנה, וכמובן הנושא הוותיק האם אישה תצליח לפרוץ את המעגל הקשוח של העולם הכלכלי הגברי ולהתעשר בזכות עצמה?
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
אוקטביה ספנסר: שחקנית ראשית-מאדאם סי ג'יי ווקר
טיפאני האדיש: ליליה-בתה של המאדאם
בלייר אנדרווד: סי ג'יי ווקר-בעלה (ואחר כך גרושה) של המאדאם
כרמן אג'וגו: אדי מונרו-המתחרה של המאדאם
הערות שוליים

↑  בזכות עצמה: בהשראת חייה של מאדאם סי-ג'יי ווקר,נטפליקס
↑  Kasi Lemmons, IMDb
↑  Cosmetics, Beauty Products, Fragrances & Tools, Sephora (באנגלית)
משה פרידמן (יזם)

ערך זה עוסק ביזם. אם התכוונתם לאדמו"ר, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בנובמבר 1978 (בן 46) ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  בני ברק
 מקצוע:  יזם, פעיל חברתי
 
משה פרידמן (נולד ב-12 בנובמבר 1978) הוא יזם היי-טק חרדי ישראלי. מייסד ארגון קמא-טק לשילוב חרדים בהייטק וקרן הון סיכון 12A Venture Capital להשקעות בחברות הייטק של מייסדים חרדים.
ביוגרפיה

גדל במשפחת רבנים חרדית מיוחסת, מצד אביו הוא נינו של הרב יוסף חיים זוננפלד, רבה הראשון של העדה החרדית ירושלים טרם קום המדינה. נולד בירושלים למשפחה ליטאית-ירושלמית. למד 7 שנים בישיבת חברון כנסת ישראל.
בשנת 2001 התחתן פרידמן עם נכדתו של הרב גדליה נדל. מתגורר בבני ברק למד בכולל חזון איש עד גיל 32. [דרוש מקור]הוסמך לרבנות על ידי רבנים חרדים מובילים וכתב שורה ארוכה של מאמרים וחיבורים תורניים.
פרידמן הוא בוגר התוכנית למנהיגות של ממשלת ארצות הברית (International Visitor Leadership Program) שמבין בוגריה ניתן למצוא את מרגרט תאצ'ר וניקולא סרקוזי.
בשנת 2016 נבחר פרידמן לתוכנית מובילים דיגיטליים של משרד ראש הממשלה ובמסגרת זו נסע יחד עם משלחת של 40 המנהיגים הדיגיטליים של ישראל להשתלמות בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד בבוסטון.
פעילות ציבורית

בשנת 2013 הקים פרידמן את קמא-טק במטרה לחבר בין עובדים ועובדות במגזר החרדי לתחום ההייטק. המיזם הוקם בנשיאות ד"ר יוסי ורדי ורעייתו תלמה, ולהקמתו הצטרפה זיקה אב-צוק שניהלה אז את תחום האחריות התאגידית בסיסקו ישראל.
קמא-טק הוא כיום מיזם בעל השפעה רחבה המסייע בשילוב חרדים בהייטק באמצעות הכשרות טכנולוגיות, עזרה בהשמה, וסיוע ליזמי הייטק חרדים.
בשנת 2016 נמסר ממרכז היזמות של אוניברסיטת תל אביב שמיזם קמא-טק תורם מדי שנה מיליארדי שקלים לתוצר של מדינת ישראל בעזרת שילוב מאות ואלפי חרדים בשוק התעסוקה בהייטק.
על אף שלא רכש השכלה פורמלית בתחום ההייטק, צבר בכוחות עצמו ידע וקשרים מסועפים שבאמצעותם הוא מפנה יזמי הייטק חרדים אל בכירי ההייטק בישראל ובעמק הסיליקון.
בשנת 2017 הקים פרידמן עם שותפו אברהם וינגוט את קרן ההון סיכון 12A VC שבה איחד כ70 משקיעי הייטק בכירים בישראל ובעמק הסיליקון. ביניהם ניתן למנות את מנהלי מרכזי הפיתוח של גוגל, פייסבוק, מיקרוסופט, מייסדי צ'ק פוינט, Waze, טאבולה, ומנהלי קרנות הון סיכון ובכירים נוספים.
ב-2017 הקים פרידמן ביחד עם היזמת החרדית שרי רוט את תוכנית ההכשרה אולטרא קוד. התכנית מכשירה כ-1800 תלמידות חרדיות ב-23 סמינרים חרדים של בית יעקב למקצועות הטכנולוגיה. התכנית מוסיפה להכשרות מה"ט שכבה נוספת רחבה של קורסים מאוניברסיטאות בעולם במטרה להשלים להן את הידע במדעי המחשב לרמה שווה של בוגרי תארים. בתוכנית שותפות כ-30 ענקיות הייטק ביניהן, גוגל, פייסבוק, אמזון, אפל, WD, אינטל, IBM, ועוד.
הוקרה

הופיע בדירוגי המשפיעים של דה מרקר (2014 ו- 2016)
הופיע בדירוג המשפיעים של כלכליסט (2016)
הופיע בדירוג המשפיעים של בלוג הטכנולוגיה גיק-טיים (2015)
הופיע ברשימת G40 של גלובס (2017)
נבחר לאחד ממאה היהודים המשפיעים בעולם על ידי המגזין היהודי האמריקאי האלגמיינר.
הערות שוליים

↑  12 על 12: הדמויות המשפיעות בהייטק בעולם הממשל..., באתר tech12
↑  משה (מוישי) פרידמן-G40 - ארבעים הצעירים המבטיחים 2017 - גלובס, באתר Globes
כתובת רחוב

| --- | --- |
כתובת רחוב במוזיאון ישראל, 2018
כתובת רחוב במוזיאון ישראל, 2018
 פרטי הממצא
 סוג:  כתובת
 חומרים:  פסיפס
 תוכן הממצא
 שפה:  לשון חז״ל 
 כתב:  אלפבית עברי 
 פרטי האתר והחפירה
 תאריך גילוי:  1973 
 מיקום אתר:  תל רחוב 
 קואורדינטות:  32°27′47″N 35°29′37″E﻿ / ﻿32.46305556°N 35.49361111°E﻿ / 32.46305556; 35.49361111 
 פרטי הממצא כיום
 אוסף:  מוזיאון ישראל 
 מיקום נוכחי:  מוזיאון ישראל 
 מזהה קטלוגי:  1974-2045 
 
כתובת רחוב היא כתובת פסיפס בעברית של לשון חז"ל, המתוארכת לסוף התקופה הביזנטית,[דרוש מקור] המאות החמישית-שביעית לספירה[דרושה הבהרה]. הכתובת התגלתה ב-1973 על רצפת בית כנסת באתר הארכאולוגי תל רחוב שבעמק בית שאן, שמורה כמעט בשלמותה. עניינה הסוגיה ההלכתית במשנה ובתלמוד על הכללתה או החרגתה של בית שאן ב"תחום עולי בבל" בתקופה שבין שיבת ציון לבין סוף תקופת בית שני, לעניין מצוות התלויות בארץ.
זוהי הכתובת הגדולה ביותר בשפה העברית שנמצאה כממצא ארכאולוגי אי פעם והיא תיעוד יחיד מסוגו של סביבה יהודית תוססת, פוליטית והלכתית, באזור זה בארץ ישראל.
כיום נמצאת הכתובת במוזיאון ישראל, והעתק בגודל טבעי נמצא ברחבת בית הכנסת של קיבוץ עין הנצי"ב.
תוכן הכתובת > אפיונים לשוניים ואפיוני כתב בכתובת

נחשב לאחרון עדי הכתיבה ללשון העברית הקדומה מתקופת החורבן ואחריה (לשון חז"ל). את הכתובת מאפיינת עברית שבה כתיב מלא (בעיקר יו"ד המציין את תנועת החיריק).
תוכן הכתובת > זיהוי יישובים הנזכרים בכתובת

בכתובת נזכרת רשימת עיירות בארבעה "תחומים", אשר הגם שנכללו בגבולות הארץ לפי תחום עולי בבל, הרי שבשל הימצאות אוכלוסייה נכרית באזורים אלו, ניתנו מעת לעת ליהודים עובדי האדמה שישבו בהם היתרים שלא לקיים את מלוא המצוות התלויות בארץ. שמותיהן של רוב העיירות הנזכרות בכתובת השתמרו עד ימינו:
ב"תחום סבסטי" (צפון השומרון) השתמרו בין היתר השמות: פנטקמוותה (פנדקומיה), שילתה (סילת א-ט'אהר), ציר (ציר), שפירין (ח'רבת ספירין), עננין (עאנין), כפר כסדיה (ח'רבת כשדה), איקבין (עקאבה), כפר יהודית (ח'רבת יהודא), יצת (יאציד, נזכרת גם בחרסי שומרון), דותן (דות'אן), מזחרו (ח'רבת מחרון ליד תל דותן) ובלעם עלייתה (ח'רבת בלעמה, היא יבלעם הנזכרת בתנ"ך ובספר יהודית, מדרום לג'נין).
ב"תחום סוסיתה" (דרום הגולן) השתמרו בין היתר השמות: כפר יחריב (כפר חרב), צמח (סמח), עינוש (עין עוואניש), עיון (ח'רבת עיון, מעל חמת גדר), חספיה (ח'ספין) ונוב (ח'רבת נאב).
ב"תחום נווה" (מרכז הבשן, כיום אזור העיירה נווא) השתמרו בין היתר השמות: זיזיון (העיירה הסורית זיזון) וגשמי (העיירה הסורית ג'אסם).
ב"תחום צור" (הגליל העליון המערבי) השתמרו בין היתר השמות: חנותה (ח'רבת חניתה), פי מצובה (ח'רבת מצוב), בצת (אל-בצה), כבריתה (ח'רבת כברי) ומזה (ח'רבת מזי, מצפון לראש הנקרה).
כתובת רחוב היא גם הכתובת העתיקה ביותר בה מוזכר היישוב כפר סבא, הנזכר כבר אצל יוסף בן מתתיהו במיקומו הנוכחי (בכתיב "כפר סבה" - בשורה השלישית מסוף הכתובת). לכן, הוצב העתק נוסף של הכתובת בסמוך למוזיאון הארכאולוגי בקריית ספיר בכפר סבא.
הרקע לכתובת > גבולות ארץ ישראל

הגבולות ההיסטוריים של ארץ ישראל המקראית נחלקים לשלושה סוגים, כאשר השניים הראשונים מוגדרים במקרא עצמו והשלישי הוא תיאור מציאות מתקופת המשנה והתלמוד כשהיא מתייחסת אחורה לתקופה שעברה משיבת ציון ועד לסוף תקופת בית שני, משיקולים של הקניית חשיבות לתופעה חדשה יחסית על ידי הצגתה כישנה כמקובל בחברות מסורתיות.
גבול האבות - הגבולות המובטחים לעם ישראל בתורה, עוד מימי תקופת האבות.
גבול עולי מצרים - הגבולות המיוחסים לכיבושי יהושע בן נון וממשיכי דרכו, לאחר כניסת עולי מצרים לארץ. תחומי שטח זה הם: במערב - הים הגדול; בדרום - נחל מצרים (ואדי אל עריש) הפונה אל הים התיכון, ונחל פיקרה (נחל פארן) הפונה אל ים המלח; במזרח - ים המלח והירדן; בצפון אין הגבול ברור כל צורכו, ואין התאמה מלאה בין התיאור שבספר במדבר לבין זה שביחזקאל. כאלה היו, בקירוב, גבולות הפרובינציה המצרית "כנען" במאה ה-13 לפני הספירה.
תחום עולי בבל של עזרא ונחמיה - מתקופת שיבת ציון ועד לסוף תקופת בית שני - תקופה שבראשיתה חודש היישוב היהודי בישראל כ-400 שנה טרם הרחיבו החשמונאים את שטח הארץ לממדים שאף הם לא חפפו ל"גבול עולי מצרים". אף שעיקר תושבי הארץ היו יהודים, והדת היהודית הייתה השלטת, נותרו בארץ ישראל מספר ערים ומחוזות שיושביהם היו נוכרים ולא יהודים. הגבול הצפוני הגיע רק עד כזיב הסמוכה לעכו, ומעמדו באזור הירדן לא היה ברור; הגבול הדרומי היה רחוק מנחל מצרים, ואף במערב לא כל ערי החוף היו בידי היהודים, כשם שלא שלטו בכל עבר הירדן. התלמוד קורא לתחום מצומצם זה בשם "תחום עולי בבל", והוא חופף פחות או יותר לארץ ישראל "מדן ועד באר שבע". גבול זה הוא הגבול הקובע במשנה ובתלמוד בכל הנוגע למצוות התלויות בארץ, ולכן הגדרתו חיונית לצורך קיום המצוות ליהודים בתקופת בית שני ולאחריה.
הרקע לכתובת > יהדות בית שאן

בית שאן היא אחת הערים העתיקות בארץ ישראל. מיקומה אסטרטגי, בעמק בית שאן, על מקום המפגש בין בקעת הירדן לעמק יזרעאל. היא ממוקמת על דרך הים שהייתה בין מצרים למסופוטמיה, וכן יושבת על הציר הראשי המוביל מירושלים לטבריה, ועל הציר הראשי שמוביל מהבקעה אל הים התיכון. בית שאן נזכרה ברשימת כיבושיו של תחותמס השלישי במסעו לארץ ישראל במאה ה-15 לפנה"ס (1468 לפנה"ס). מאז ועד המאה ה-12 לפנה"ס הייתה העיר תחת שלטון מצרי, בפרובינציה המצרית "כנען". לפי הרשום במקרא, לימים היא נכללה בתחום הנציבויות של שלמה המלך, לאחר שנכבשה על ידי דוד המלך.
בתקופת בית שני הייתה בית שאן מהחשובות שבערי הדקאפוליס, עשר הערים ההלניסטיות שהוקמו על ידי הממלכה הסלאוקית. היא נקראה "סקיתופוליס", שימשה בירת אגד ערים זה, ואוכלוסייתה כללה תושבים יוונים או הלניסטים ויהודים. קיים תיעוד על כך שבמהלך המרד הגדול (66-70) נטבחו תושבי העיר היהודים על ידי שכניהם הנוכרים. בנוסף, בראשית המאה השלישית פטר רבי יהודה הנשיא את הקהילה היהודית בעיר ממצוות ומיסים והקשורים בארץ, כמו את תושבי הערים המעורבות האחרות.
בית שאן מוזכרת במשנה במסכת עבודה זרה (פרק א' משנה ד'). מוזכרות שם חנויות מעוטרות בעבודה זרה שהיו בבית שאן. מכך ניתן להבין כי התבצע בה סוג של פולחן אלילי לפני תחילת המאה ה-3 שבה נחתמה המשנה, על ידי עובדי עבודה זרה, דהיינו שחלק משמעותי מיושביה לא היו יהודים.
הרקע לכתובת > הכללת בית שאן רבתי בגבולות תחום עולי בבל

סוגיית הכללתה של בית שאן בגבולות עולי בבל לא נגעה בהכרח ליושבי העיר בית שאן, שכפי הנראה רובם לא היו יהודים בתקופת בית שני; אולם הייתה בעלת משנה חשיבות בעיניהם של תושבי היישובים הסמוכים לה, שבהם חיו יהודים כפי שעולה משרידי בתי כנסת באזור. סוגיית השתייכות בית שאן וסביבותיה והגדרתה בתוך גבולות עולי בבל, הייתה סוגיה מכרעת בהגדרתם העצמית של יישובים אלה ובזהותם.
על רקע זה ניתן להבין את משמעות כתובת רחוב ברצפת בית הכנסת של היישוב היהודי הקדום רחוב.
על סוגיית הכללתה של בית שאן בגבולות עולי מצרים ועולי בבל התקיימו דיונים בתקופת חז"ל. מצד אחד, הכללתה בארץ ישראל ב"גבולות עולי מצרים" נתונה בספק[דרוש מקור]: בזמן כיבושי יהושע לא נכבשה, לפי הכתוב "ולא הוריש מנשה את בית שאן ואת בנותיה", וכן בימי שאול המלך נותרה עיר פלשתית ובחומותיה הוקעו ראשי שאול ובניו. לפי התנ"ך, נכבשה בית שאן רק בימי דוד המלך, בדומה לירושלים עצמה, אשר דווקא נכללת בתחום עולי מצרים. השתייכותה ל"גבולות עולי בבל" גם היא לכאורה אינה ודאית: היא אינה מוזכרת במפורש בתוך גבולות הארץ הצפוניים של עולי בבל, וידוע כי הייתה עיר הלניסטית במשך כל תקופת בית שני. ספק זה הביא את חז"ל, לפי המתואר בגמרא, לשקול להוציא את בית שאן מגבולות ארץ ישראל החייבים במצוות ארץ ישראל התלויות בקרקע. נראה שדיון זה היה חשוב ליהודי הסביבה, ולכן חקקו ברצפת בית הכנסת את הברייתא התנאית, 'דתחומין', המופיעה בנוסחים שונים גם בתלמוד הירושלמי (מסכת שביעית פרק ו' הלכה א'), לאמור: בית שאן מקיימת את מצוות השמיטה, מאחר שבית שאן נמצאת בתוך גבולות ארץ ישראל.
בית הכנסת ברחוב

תל רחוב שוכן כ-5 ק"מ מדרום לתל בית שאן. בשנת 1973 נחשפה הכתובת במהלך עיבוד אדמות קיבוץ עין הנצי"ב הסמוך. בעקבות זאת, ביצע במקום דן בהט סקירה ראשונית. בפברואר 1974 החלו במקום חפירות ארכאולוגיות על ידי פאני ויטו מטעם אגף העתיקות והמוזיאונים. בחפירות התגלה בית כנסת קדום בגודל 18 מטר על 24 מטר. רובו שימש אולם תפילה, ובו היו שני טורי עמודים בנויים בזלת. סמוך לקיר הדרומי, לכיוון ירושלים, נבנתה בימה גדולה. המתחם כולו היה מרוצף בפסיפס, ואובחנו בו שלוש שכבות של רצפה. נראה שבית הכנסת שוקם מחדש פעמיים.
משני עברי הבימה היו חדרים. מצפון לבית התפילה נמצא אולם מבוא, שכפי הנראה התווסף למבנה המקורי בשלב מאוחר. לאחר שהמתפללים עברו את אולם המבוא, הם נכנסו לאולם כניסה בכניסה יחידה, וממנו עברו אל אולם התפילה בשלוש כניסות. ברצפת הפסיפס של אולם הכניסה שובצה 'הכתובת' 4.30 מטר על 2.75 מטר גודלה וגילה כ-1500 שנה.
העתק כתובת רחוב בעין הנצי"ב

עם גילוי הכתובת בשדות קיבוץ עין הנצי"ב, וההבנה בדבר חשיבותה, הוצע לקיבוץ לבנות מתחם מסודר הנתון לשמירה, שיספק שירותי הדרכה תואמים, ויהיה בחסות רשות העתיקות ובתפעול הקיבוץ. מתחם זה נדרש להיות פתוח, כמקובל, גם בשבתות ובחגים, על מנת לאפשר את הצגת הכתובת. זאת בדומה למקומות נוספים בניהול רשות העתיקות, כדוגמת בית הכנסת בבית אלפא ובית הכנסת העתיק בעין גדי.
אולם, קיבוץ עין הנצי"ב, בהיותו קיבוץ דתי, הבהיר כי אין ביכולתו להפעיל מקום תיירותי הפועל בשבתות ובחגים. לאחר שהובהר לקיבוץ כי תנאי זה הכרחי, ויתר הקיבוץ על החזקת הפסיפס, והכתובת הועברה בשלמותה למוזיאון ישראל בירושלים, שם היא שוכנת באגף ארכאולוגיה, באולם שלוש הדתות.
חברי הקיבוץ אמנם ויתרו על החזקת הכתובת המקורית בשל רצונם לשמור שבת, אך עוזי פז, מורה ומחנך ואחד מחברי המשק הוותיקים, לא השלים עם הוויתור והחל לבדוק אפשרות להרכיב העתק זהה למקור בגודלו ובהרכבו, ועניין בכך את חברי המשק. נמצאו אבנים מתאימות לאבני הפסיפס, בצבעי שחור ולבן, בנצרת, שהופרדו בקיבוץ לאבנים קטנות בגודל של אבני הפסיפס המקוריות. במשך שנה וחצי עבדו חברי המשק בהתנדבות על הרכבת הפסיפס, בהדרכתו של יצחק חצרוני מקיבוץ בית השיטה.
הפסיפס, שגודלו כ-12 מ"ר, חולק ל-16 חלקים שווים בגודלם, שחולקו תחילה למשפחות שהסכימו להרכיב את הפסיפס בבתיהן. לאחר זמן, כשלא חלה ההתקדמות הרצויה, הוחלט על המשך הרכבת הפסיפס בחדר האוכל של הקיבוץ, וחלקי הפסיפס נמסרו למספר קבוצות עבודה שהגיעו לחדר האוכל. כל קבוצה הייתה אחראית על השלמת חלקה, בהתאם לצילומי ושרטוטי הפסיפס המקורי, שנמסרו לקיבוץ מרשות העתיקות. האבנים הודבקו אבן-אבן, בדיוק רב, עם השוואה מתמדת לצילומי המקור. תחילה הודבקו האבנים לדיקט, שעליו היה השרטוט המקורי. אחר כך אוחדו החלקים השונים של הפסיפס לחטיבה אחת, שהועברה בטקס מיוחד לרחבת בית הכנסת של הקיבוץ, ושם חוזקו בבטון.
לצד הפסיפס הונחו אוסף אבני בנייה מבית הכנסת העתיק ביישוב הקדום רחוב, וכן סורג מאבן שיש עם מנורת שבעת הקנים, שנמצא אף הוא במקום, לאחר שהתווספו אליו חלקים שבורים על ידי חבר הקיבוץ אהרון בן זאב. ההעתק זהה בגודלו ובהרכבו למקור. האתר פתוח לציבור בתשלום סמלי, בימי חול, וממוקם ברחבת בית הכנסת של קיבוץ עין הנצי"ב.
לקריאה נוספת

יוסף נוה (עורך), מיקראה על כתובות יהודיות , הוצאת ספרים ע״ש י״ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, 1981;
מדור ג', הכתובת ההלכתית מבית-הכנסת ברחוב, עמ' 115 - 249 (שישה מאמרים).
יעקב זוסמן, כתובת הלכתית מעמק בית־שאן: סקירה מוקדמת, תרביץ מג א/ד, תשל"ד, עמ' 88-158
יעקב זוסמן, כתובת מבית-הכנסת של רחוב [בעמק בית שאן], קדמוניות ח, תשל"ו, עמ' 123-128 (מידע בקטלוג רמב"י)
אלישע קמרון, כמה הערות לקריאתה, כתיבה ולשונה של כתובת רחוב, תרביץ מה, תשל"ו, עמ' 154-156 (מידע בקטלוג רמב"י)
שאול ליברמן, לכתובת ההלכית מעמק בית-שאן, תרביץ מה, תשל"ו, עמ' 54-63 (מידע בקטלוג רמב"י)
זאב ספראי, בשולי כתובת רחוב, ציון מב, א-ב, תשל"ז, עמ' 1-23 (מידע בקטלוג רמב"י)
זאב ספראי, תחומי בית שאן בכתובת רחוב, נופים 18–19, תשמ"ו, עמ' 43-59
אהרן דמסקי, העיירות המותרות שבתחום סבאסטי לפי הכתובת שברצפת-הפסיפס של רחוב, קדמוניות יא, 3-2, תשל"ח, עמ' 3-2 (מידע בקטלוג רמב"י)
אהרן סביב, הכתובת ההלכתית מבית הכנסת של העיר רחוב, הדאר 58, כ, תשל"ט, עמ' 317-318 (מידע בקטלוג רמב"י)
יוסף ליברמן, הכתובת העתיקה מביה"כ של "רחוב", מוריה 8, ח-ט, תשל"ט, עמ' 59-68 (מידע בקטלוג רמב"י)
אלי שנהב, תחומי ארץ ישראל לפי כתובת בית הכנסת ברחוב, נופים 12/11, תשל"ט, עמ' 123-133 (מידע בקטלוג רמב"י)
זאב ספראי, תחומי בית שאן בכתובת רחוב, נופים 18–19, תשמ"ו, עמ' 18-19 (מידע בקטלוג רמב"י)
זאב ויס, עוד על כתובת רחוב - לזיהויו של פילי דקמפון בבית שאן, תרביץ ע, א, תשס"א, עמ' 35-50 (מידע בקטלוג רמב"י)
מרדכי עמנואל, חיוב בית שאן בתרומות ומעשרות, המעין מו, א, תשס"ו, עמ' 3-8 (מידע בקטלוג רמב"י)
יהודה פליקס, "הפירות האסורין בבית שאן", בתוך ספרו: תלמוד ירושלמי מסכת שביעית, 1980, כרך ב, עמ' 447–465
עמיחי מזר ושמואל אחיטוב, "הכתובות מתל רחוב ותרומתן לחקר הכתב והכתיבה בתקופת הברזל IIא", ארץ ישראל - ספר אמנון בן תור, כרך ל, הוצאת החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, עמ' 300–316
אייל בן אליהו, בין גבולות: תחומי ארץ-ישראל בתודעה היהודית בימי הבית השני ובתקופת המשנה והתלמוד, ירושלים תשע"ד (2013) עמ' 158-172; 194-195
הערות שוליים

↑  עמיחי מזר, חפירות תל רחוב ומשמעותן לחקר תקופת-הברזל בישראל, ארץ ישראל (כתב עת) כח, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תשס"ג
↑  עמיחי מזר ונאוה פניץ-כהן, על מספר חפצי פולחן ואמנות מתקופת הברזל בתל רחוב, קדמוניות, 134, 2007, עמ' 96–103.
↑  עדה ירדני, ספר הכתב העברי, הוצאת כרטא, ירושלים, תשנ"א, עמ' 135
↑  יעקב זוסמן, כתובת מבית-הכנסת של רחוב, קדמוניות 1975 מס. 4 (32)
↑  להרחבה נוספת בעניין "ברייתא דתחומין" ראו: מאיר בר-אילן, "מפני מה שנו התנאים את גבולותיה של ארץ ישראל?", תעודה, ז' תשנ"א (1991), עמ' 95-110.
↑  איגרת עברית אוקספורד, פרסום מחדש, מרדכי מישורי, לשוננו ניסן תמוז תשמ"ט, 215-264
↑  האנציקלופדיה היהודית, גבולות ארץ ישראל
↑  יהודה אליצור, גבולות הארץ במסורת ישראל, פרק בגאוגרפיה עתיקה, דעת, מכללת הרצוג
↑  מאיר בר-אילן, "מפני מה שנו התנאים את גבולותיה של ארץ ישראל?", תעודה, ז' תשנ"א (1991), עמ' 95-110.
↑  "לזרעך נתתי את הארץ הזאת מנהר מצרים עד הנהר הגדול נהר פרת" (בראשית טו, יח); "ושתי את גבולך מים סוף ועד ים פלשתים וממדבר ועד הנהר" (שמות כג, לא) ועוד.
↑  ספר שופטים, פרק א', פסוק כ"ז.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ו', עמוד ב'
↑  כתובת עברית ענקית נחשפה ברחוב הקדומה, דבר, 3 במרץ 1974
↑  ראו: תיירות שלווה בעמק המעיינות: כתובת רחוב
עתיקות רחוב רומי בסקיתופוליס - בית שאן, המאה השנייה לספירה (צולם ב-2010)
הסורג מאבן שיש, עם תבליט מנורת שבעת הקנים, שנמצא בבית הכנסת המקורי ברחוב. מוצב כיום בסמוך לרפליקה בקיבוץ עין הנצי"ב.
הכנת הרפליקה בקיבוץ עין הנצי"ב, שלב א: מיון האבנים וסידורן, חורף 1974
כתובת רחוב: העתק ברחבת בית הכנסת של קיבוץ עין הנצי"ב (צולם ב-1980)
68 Whiskey

| --- | --- |

 מבוסס על:  תאג"ד 
 סוגה:  דרמה קומית, סדרת טלוויזיה על מלחמה 
 יוצרים:  רוברטו בנאביב 
 שחקנים:  סם קילי  דרק ת'ילר  בת רייסגרף  ג'רמי טרדי  גייג' גולייטלי  כריסטינה רודלו  למונט תומפסון 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 מפיקים בפועל:  רון הווארד 
 חברת הפקה:  CBS Television Studios  Imagine Television Studios  yes Studios  Little City Ironworks
 אורך פרק:  43–47 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Paramount Network
 תקופת שידור מקורית:  15 בינואר – 18 במרץ 2020
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
68 Whiskey היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה קומית-צבאית שנוצרה על ידי רוברטו בנאביב ומבוססת על סדרת הטלוויזיה הישראלית "תאג"ד". פרק הבכורה שודר ב-15 בינואר 2020 ברשת פרמאונט.
בספטמבר 2020 הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
תקציר העלילה

קבוצת גברים ונשים נשלחים כחובשים צבאיים לבסיס צבא ארצות הברית באפגניסטן, שם הם סובלים מעולם מסוכן שמוביל לתיאבון הרסני עצמי והתנהגות מזעזעת אך גם סוחט מהם ידידות אמיתית.
שחקנים ודמויות > דמויות ראשיות

סם קילי בתפקיד קופר רובאק
גייג' גולייטלי בתפקיד גרייס דורקין
כריסטינה רודלו בתפקיד סמל רוזה אלווארז
ג'רמי טרדי בתפקיד סמל המטה מחי דייוויס
ניקולס קומבה בתפקיד אנתוני פטרוצ'לי
דרק ת'ילר בתפקיד ססקואץ'
בת רייסגרף בתפקיד רב-סרן הולוויי
למונט תומפסון בתפקיד קולונל הרלן אוסטין
שחקנים ודמויות > דמויות משניות

אוסמן עלי בתפקיד קפטן הזארה
ארטור בנסון בתפקיד חליל
אהרון גלניין בתפקיד שף קולין גייל
לינק האנד בתפקיד קראש
ג'ייד אלבני בתפקיד קאסולה
הפקה

ב-9 ביולי 2018, הוכרז כי רשת Paramount רכשה את זכויות העיבוד של סדרת הטלוויזיה הישראלית תאג"ד. בריאן גרייזר, פרנסי קלפו, ציון רובין, אפרת שמעיה דרור, דנה שטרן, סמי קים פאלווי ומייקל להמן לוהקו להפיק את הגרסה האמריקאית. ב-30 באפריל 2019, דווח כי רשת Paramount הזמינה עונה ראשונה המורכבת מעשרה פרקים. חברות ההפקה המעורבות בסדרה היו אולפני טלוויזיה CBS, חברת Imagine Television ו-Yes הישראלית. הסדרה עלתה לראשונה ב-15 בינואר 2020.
הערות שוליים

↑  Porter, Rick (24 בספטמבר 2019). "Paramount Network Medical Dramedy '68 Whiskey' Fills Out Cast". The Hollywood Reporter. נבדק ב-28 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Ramos, Dino-Ray (25 בנובמבר 2019). "'68 Whiskey' Trailer & Premiere Date For Brian Grazer And Ron Howard's Afghanistan-Set Military Dramedy On Paramount Network". Deadline Hollywood. נבדק ב-28 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שגיא בן נון‏, הישג ענק: הסדרה תאג"ד נמכרה לפרמאונט ותבוים על ידי רון הווארד, באתר וואלה, 1 ביולי 2028
↑  Andreeva, Nellie (2 בספטמבר 2020). "'68 Whiskey' Canceled By Paramount Network After One Season". Deadline Hollywood. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (8 ביולי 2018). "'68 Whiskey': Paramount Network Orders Dark Comedy Pilot Directed By Ron Howard From Imagine & CBS TV Studios". Deadline Hollywood. נבדק ב-28 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (30 באפריל 2019). "Paramount Network Orders Afghanistan-Set Dark Comedy Series '68 Whiskey' Based On Israeli Format". Deadline Hollywood. נבדק ב-28 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
עמי-דיתנה

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־17 לפנה״ס 
 פטירה:  המאה ה־17 לפנה״ס 
 מדינה:  בבל 
 
לוח טין עם כתובת דו-לשונית, שומרית ואכדית, בו מוזכרים הכח והסמכות שהוענקו למלך הבבלי עמי-דיתנה (מוזיאון הכט, חיפה)
עַמי-דיתַנַה היה מלך אמורי, המלך התשיעי בשושלת הראשונה של מלכי בבל. הוא מלך כ-37 שנים בין השנים 1683–1647 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה, או 1640-1683 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה הנמוכה.
הוא היה בנו ויורשו של המלך אבי-אשוח. תקופת שלטונו על פי המקורות הייתה תקופה של שקט. הוא היה עסוק בעיקר בהרחבת והעשרת המקדשים ומבנים נוספים. בשנת מלכותו החמישית הוא הכניס פסל המייצג אותו למקדש אסגילה שהיה מקדש למרדוך, אל הראשי הבבלי. הפסל היה מעוצב כנסיך היושב על כס מלכות מפואר. בשנת מלכותו האחרונה, הוא הרס את חומות העיר דיר ששכנה מצפון מזרח לבבל. חומות אלה נבנו לפני כן על ידי דמיק-אילישו מאיסין. את עמי דיתונה ירש בנו עמי-צדוקה.
הליך תקשורתי

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 סוגה:  פשע אמיתי דוקומנטרי
 בימוי:  סקיי בורגמן   גארט בראדלי   יאנס פורד   בריאן מקגין   סיירה פטנגיל   טוני יקנדה
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מפיקים בפועל:  סטיבן בריל   ג'ורג' קלוני   דייוויד גלב   ג'ייסון סטרמן   ג'פרי טובין   שרה שפרד
 חברת הפקה:  Supper Club   Smokehouse Pictures
 הפצה:  נטפליקס
 אורך פרק:  57–64 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  11 במאי 2020 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
הליך תקשורתי (באנגלית: Trial by Media) היא מיני-סדרה אמריקאית מסוגת פשע אמיתי דוקומנטרי של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-11 במאי 2020.
תקציר העלילה

הסדרה מסקרת שישה תיקים משפטיים מפורסמים שהגיעו לבתי משפט בארצות הברית, ומנסה להוכיח כי הסיקור הנרחב שקיבלו התיקים השפיע על תוצאת המשפט.
המלהק של הסדרה היה האקטיביסט אל שרפטון.
ביקורת

באתר Rotten Tomatoes דורגה הסדרה ב-82%, וזכתה לביקורות חיוביות גם באתרים נוספים.
הערות שוליים

↑  Potts, Michael (12 במאי 2020). "Trial by Media is Netflix's next true crime hit – release date and trailer". Radio Times. נבדק ב-21 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Stream It Or Skip It: 'Trial By Media' On Netflix, A Docuseries About Famous Cases That Were Affected By Massive Media Coverage". Decider. נבדק ב-2020-05-23.
↑  "Trial by Media: Season 1 - Rotten Tomatoes". Rotten Tomatoes.
↑  "Trial by Media - TV Show Reviews - Metacritic". Metacritic.com.