stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל קרטר-ויליאמס
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013/2014 | פילדלפיה | 70 | 70 | 34.5 | 0.405 | 0.264 | 0.703 | 6.2 | 6.3 | 2.0 | 0.6 | 16.7 |
| 2014/2015 | פילדלפיה | 41 | 38 | 33.9 | 0.380 | 0.256 | 0.643 | 6.2 | 7.4 | 1.5 | 0.4 | 15.0 |
| 2014/2015 | מילווקי | 25 | 25 | 30.3 | 0.429 | 0.143 | 0.780 | 4.0 | 5.6 | 2.0 | 0.5 | 14.1 |
| 2015/2016 | מילווקי | 54 | 37 | 30.5 | 0.452 | 0.273 | 0.654 | 5.1 | 5.2 | 1.5 | 0.8 | 11.5 |
| 2016/2017 | שיקגו | 45 | 19 | 18.8 | 0.366 | 0.234 | 0.753 | 3.4 | 2.5 | 0.8 | 0.5 | 6.6 |
| 2017/2018 | שארלוט | 52 | 2 | 16.1 | 0.332 | 0.237 | 0.820 | 2.7 | 2.2 | 0.8 | 0.4 | 4.6 |
| 2018/2019 | יוסטון | 16 | 1 | 9.1 | 0.410 | 0.368 | 0.462 | 0.8 | 1.3 | 0.6 | 0.4 | 4.3 |
| 2018/2019 | אורלנדו | 12 | 0 | 18.9 | 0.339 | 0.158 | 0.741 | 4.8 | 4.1 | 0.9 | 0.8 | 5.4 |
| 2019/2020 | אורלנדו | 45 | 0 | 18.5 | 0.427 | 0.293 | 0.832 | 3.3 | 2.4 | 1.1 | 0.5 | 7.2 |
| 2020/2021 | אורלנדו | 31 | 25 | 25.8 | 0.389 | 0.246 | 0.613 | 4.5 | 4.2 | 0.8 | 0.5 | 8.8 |
| 2022/2023 | אורלנדו | 4 | 0 | 11.0 | 0.429 | 0.333 | 0.571 | 1.3 | 1.8 | 0.3 | 0.3 | 4.3 |
| קריירה |  | 395 | 217 | 25.2 | 0.402 | 0.256 | 0.705 | 4.3 | 4.3 | 1.3 | 0.5 | 10.2 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014/2015 | מילווקי | 6 | 6 | 31.8 | 0.423 | 0.000 | 0.583 | 4.5 | 4.8 | 1.2 | 1.0 | 12.2 |
| 2016/2017 | שיקגו | 5 | 0 | 10.6 | 0.400 | 0.000 | 0.500 | 0.8 | 1.2 | 0.4 | 0.2 | 2.8 |
| 2018/2019 | אורלנדו | 5 | 0 | 18.4 | 0.387 | 0.250 | 0.875 | 4.0 | 2.4 | 0.6 | 0.0 | 6.6 |
| קריירה |  | 16 | 6 | 21.0 | 0.411 | 0.143 | 0.667 | 3.2 | 2.9 | 0.8 | 0.4 | 7.5 |
הערות שוליים

↑  שגיא רפאל‏, פילדלפיה 76': בין בושה לחרפה, באתר וואלה, 4 באוקטובר 2013
↑  לא יכול לחשוב על דרך טובה יותר לפתוח את הקריירה, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2013
↑  Carter-Williams, Love named Players of the Week באתר NBA.com
↑  מילווקי מצרפת את קרטר-ויליאמס, אניס ופלאמלי, באתר הקבוצה, 19 בפברואר 2015
↑  שיקגו מצרפת את קרטר-ויליאמס, באתר הקבוצה, 17 באוקטובר 2016
↑  קרטר-ויליאמס חותם בשארלוט, באתר הקבוצה, 7 ביולי 2017
↑  קרטר-ויליאמס חותם על חוזה ביוסטון, באתר הקבוצה, 6 ביולי 2018
↑  שיקגו משחררת את קרטר-ויליאמס וברוקס, באתר הקבוצה, 7 בינואר 2019
↑  קרטר-ויליאמס חותם על חוזה באורלנדו, באתר הקבוצה, 4 באפריל 2019
מוסטולס

מוסטולס (בספרדית: Móstoles) היא עיר בקהילה האוטונומית מדריד שבספרד, השוכנת במרחק 18 קילומטרים מדרום-מערב לעיר מדריד. מוסטולס היא השנייה בגודלה באוטונומיה (אחרי מדריד הבירה) והעיר ה-25 בגודלה בספרד. במוסטולס 205,015 תושבים (מעודכן ל-2011).
הקרבה למדריד הבירה סייעה להתפתחות דמוגרפית מהירה של היישוב, שהפך בתוך 40 שנה מיישוב כפרי שמנה פחות מ-4,000 תושבים באמצע שנות השישים, לעיר לוויין שאוכלוסייתה מונה מעל 200,000 תושבים בראשית המאה ה-21. אף שמאז שנות השבעים נחשבה מוסטולס בעיקר כ"עיר שינה", שוכנים בה פארק טכנולוגי וכן הקמפוס הראשי של אוניברסיטת "המלך חואן קרלוס", סניף של האוניברסיטה הספרדית ללימודים מרחוק ומכון רישוי התעבורה של הפרובינציה של מדריד.
מוסטולס גובלת מצפון וממערב בוייויסיוסה דה אודון, מצפון-מזרח באלקורקון, ממזרח בפואנלברדה, מדרום בארויומולינוס ומוראלחה דה אנמדיו, ומדרום-מערב, בנבלקרנרו.
מוסטולס שוכנת בעמק נהר גואדראמה, התוחם את גבולה המערבי של העיר. בנוסף, הנחלים "ארויו דה לוס קומבוס" ו-"ארויו דל סוטו" עוברים בה בהתאמה מצפון לדרום וממזרח למערב.
היסטוריה

אף שמוסטולס הפכה לעיר גדולה רק בעשורים האחרונים, המקום היה מיושב עוד בתקופות קדומות, אם כי לא ידוע אם ההתיישבות הייתה רציפה.
התקופה הפרה-היסטורית:
באפיק נחל "ארויו דל סוטו" התגלו שרידים ארכאולוגיים רבים, בנוסף על מאובנים של יצורים קדומים. כן נמצאו באזור סימוכין לנוכחות בני אדם פרה-היסטוריים, דוגמת כלי-נשק וכלים עשויים מאבן-צור מן התקופה הפלאוליתית.
העת העתיקה:
ככל הנראה התבססה מוסטולס כיישוב קבע בתקופת השלטון הרומי, אם כי ייתכן שהדבר קרה עוד בתקופה מוקדמת יותר, לאור גילוי מכבנות ברונזה באזור.
בתקופת השלטון הרומי ייתכן שהיה יישוב עירוני באזור המהווה כיום את מרכז העיר. במקום נתגלו נקרופוליס לקבורת מתים, תנור קרמיקה ושרידים נוספים.
כפי הנראה, התושבים הראשונים שנודעו בשמם היו פורטונאטה ופלביאנוס, בני המחצית השנייה של המאה השנייה לספירת הנוצרים. מצבתה של פורטונאטה נתגלתה בשנת 2002 באזור נחל ארויו דל סוטו, ועל אף שהדבר אינו ודאי, יש להניח כי היא הוצבה בסביבה הקרובה למקום גילויה.
הארכאולוג והמומחה להיסטוריה המקומית חסוס רודריגז מוראלס מעריך כי בנוסף על ההתיישבות מאז התקופה הרומית, היוותה מוסטולס צומת דרכים ראשיות וחשובות.
ימי הביניים:
בזמן השלטון הוויזיגותי והמוסלמי, הייתה מוסטולס מיושבת. את הדבר מאשרים ממצאים ארכאולוגיים כשרידים של כלי חרס בני התקופה שנתגלו במספר מקומות, ובמיוחד במרכז העירוני, כמו גם מקורות מי תהום תת-קרקעיים המתוארכים, ככל הנראה, בתקופה המוסלמית.
התיעוד המהימן הראשון של מוסטולס הוא מסמך משנת 1144, המציין כי המלך אלפונסו השמיני תרם את היישוב פרגסדוס (כיום בשטח פואנלברדה השכנה) לבישוף של סגוביה. מוסטולס נזכרת במסמך כיישוב סמוך.
העת החדשה:
במאה השש-עשרה נבעה עיקר חשיבותה של מוסטולס מעצם היותה צומת דרכים בו הצטלבו מספר דרכים חשובות.
בשנת 1565 זכתה מוסטולס למעמד עצמאי בנפרד מטולדו, אותו רכשה מידיו של המלך פליפה השני.
נוכחותם של סוחרים ונוסעים תרמה להתפתחות שירותי הלינה וההסעדה במקום.
באותה תקופה, סחר היישוב בעיקר ביין ובשמן שאותם ייצא.
במאה השמונה-עשרה הושפעה מוסטולס באופן שלילי ממלחמות הירושה הספרדית. הדרכים שעליהן חלש היישוב ננטשו כולן, מלבד דרך המלך לאקסטרמדורה (שיצאה ממדריד).
מוסטולס בימינו:
ב-2 במאי 1808 נכתבה הצהרת ראשי העיר מוסטולס, הנחשבת להצהרת מלחמה נגד הצרפתים אשר פתחה את מלחמת העצמאות. למעשה, המסמך חובר על ידי האריסטוקרט חואן פרז וייאמיל (ראשי העיר אנדרס טורחון וסימון הרננדז רק חתמו עליו) ומטרתו הייתה ליידע את היישובים לאורך הדרך לאקסטרמדורה על הצורך לסייע למדריד. אירוע זה נקרא "ההתקוממות הכללית כנגד הצרפתים".
בשנת 1891 נחנך קו הרכבות מדריד-וייה דל פראדו, שעבר במוסטולס. חלק מקו הרכבת הישן הזה (שהשימוש בו הופסק בשנת 1970) היווה בסיס לקו C-5 של רכבת הפרברים המופעלת כיום על ידי חברת הרכבות RENFE.
אוכלוסייה

אוכלוסיית מוסטולס ממקמת את העיר במקום ה-25 בספרד מבחינת מספר התושבים. אוכלוסיית העיר גדולה מזו של ערים רבות בספרד, שהן בירות של פרובינציות שונות. מוסטולס משתרעת על שטח של 45.36 קילומטרים רבועים. צפיפות האוכלוסייה גבוהה מאד- 4,584 תושבים לק"מ רבוע.
רוב אוכלוסיית העיר מתגוררת במרכזה, אם כי קיימים מרכזי אוכלוסייה יותר דלילים, דוגמת שכונת "פארק קואימברה" ואזורים נוספים. 22,627 מתושבי מוסטולס, המהווים 10.8% מאוכלוסיית העיר, הם מהגרים שאינם ילידי ספרד.
רשות מקומית- עיריית מוסטולס

מועצת העיר מורכבת מנציגים מהמפלגה הפופולרית (PP), מפלגת השלטון בספרד. ראש העיר הוא דניאל אורטיס אספחו, שהחליף בתפקיד את אסטבן פארו, אשר ויתר על ראשות העיר על מנת להתמסר לעבודתו בסנאט. לפני פארו כיהן בתפקיד ראש עיריית מוסטולס חוסה מריה ארטטה מהמפלגה הסוציאליסטית הספרדית, שהחזיק בתפקיד זה במשך 8 שנים ופעל בשיתוף קואליציוני עם מפלגת השמאל המאוחדת - זאת אף על פי שהמפלגה הפופולרית החזיקה במספר הרב ביותר של חברי מועצה מאז שנת 1995.
כלכלה

אף שמוסטולס נחשבת כ"עיר שינה" בשלושת העשורים האחרונים, פועלים בשטחה כעת מספר אזורי תעשייה חשובים ופארק טכנולוגי. אזורי התעשייה מאוכלסים בעיקר על ידי חברות קטנות ובינוניות.
מסחר

חברות קטנות ובינוניות מהוות את עיקר הפעילות המסחרית בעיר - חנויות שכונתיות, סופרמרקטים וכדומה, אך העיר מוקפת באזורי מסחר וקניונים גדולים השוכנים ביישובים הסמוכים. בשטח היישוב השכן ארויומולינוס- במרחק של כ-250 מטרים משכונת פארק קואימברה המשתייכת למוסטולס, נמצא מרכז הקניות מדריד- קסאנאדו (Madrid Xanadú) ובו גם אתר השלג המלאכותי הגדול באירופה. באלקורקון הסמוכה שוכנים מרכזי קניות נוספים.
מיכאל קונסל

מיכאל קונסל (בגרמנית: Michael Konsel; נולד ב-6 במרץ 1962 בווינה) הוא כדורגלן עבר אוסטרי ששיחק בעמדת השוער.
קונסל החל את הקריירה בקבוצת פירסט וינה, ממנה עבר ליריבתה העירונית ראפיד וינה. קונסל עמד בשערה של ראפיד במשך למעלה מעשור, זכה עמה בשלוש אליפויות ובשלושה גביעים, והעפיל עמה פעמיים לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. בשלהי הקריירה עבר לסרייה א' האיטלקית, שם שיחק במדיהן של רומא ושל ונציה. לזכותו של קונסל 43 הופעות במדי אוסטריה, אותה ייצג בין היתר בשני טורנירי מונדיאל.
קריירת משחק

קונסל החל את הקריירה במדיה של פירסט וינה מהבונדסליגה האוסטרית בעונת 1982/1983, לאחר שעבר אליה מקבוצת הנוער של קריצנדורף. הוא הגיע למועדון בתחילה כשוער שלישי, בנוסף להיותו שוער הנוער של המועדון, אך תוך זמן קצר מצא את דרכו להרכב הפותח וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה.
בינואר 1985, במהלכה של עונת 1984/1985 ולאחר שתי עונות וחצי במדי פירסט וינה, עבר קונסל ליריבה העירונית ראפיד וינה. כבר באותה העונה עמד בשער הקבוצה בגמר הגביע האוסטרי, וסייע לה לזכות בתואר לאחר ניצחון 6-5 בדו-קרב בעיטות עונשין מול אוסטריה וינה (3-3 בתום הארכה). בנוסף, עלה קונסל בהרכב של המאמן אוטו באריץ' לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע כבר באותה העונה, בו נוצחה הקבוצה 3-1 על ידי אברטון. לאחר שתי עונות כסגנית האלופה, הצליחה ראפיד, עם קונסל כשוער הראשון, להשלים זכייה בדאבל המקומי לעונת 1986/1987, ועונה אחר כך שמרה על תואר האליפות בפעם השנייה ברציפות. קונסל שמר על מקומו כשוער הראשון של הקבוצה במשך למעלה מעשור, ובעונת 1994/1995 זכה עמה בפעם השלישית בגביע האוסטרי.
בעונת 1995/1996 היה קונסל לקפטן ראפיד. הייתה זו עונה מוצלחת עבור קונסל ברמה האישית והקבוצתית, כשראפיד זכתה בתואר האליפות לראשונה לאחר שמונה שנים, וקונסל אף זכה בתואר כדורגלן השנה באוסטריה. גם במסגרת האירופית רשמה הקבוצה הצלחה, כאשר הצליחה להעפיל לגמר גביע אירופה למחזיקות. בפעם השנייה פתח קונסל בשער הקבוצה למשחק הגמר, הפעם כקפטן, אך ראפיד שוב החמיצה הזדמנות לזכות בתואר אירופי לאחר שנוצחה 1-0 על ידי פריס סן-ז'רמן. קונסל הוסיף לעמוד בשער הקבוצה עונה נוספת, וסיים את דרכו במועדון בתום עונת 1996/1997. בסך הכול ב-12 וחצי עונות במדי ראפיד ערך קונסל 395 הופעות ליגה, והוא השני בטבלת מלכי ההופעות של המועדון בליגה בכל הזמנים.
לקראת עונת 1997/1998, עזב קונסל בן ה-35 לראשונה את הליגה האוסטרית והצטרף לרומא האיטלקית של המאמן זדנק זמאן. רומא סיימה את העונה במקום הרביעי, לאחר שקונסל הוותיק שותף ב-29 מתוך 34 משחקי הליגה. יכולתו הגבוהה בשער הקבוצה זיכתה אותו בתוארי שוער העונה והכדורגלן הזר של העונה באיטליה. בתום עונה אחת במועדון, ולאחר טורניר מונדיאל 1998, נאלץ קונסל לעבור ניתוח בגיד אכילס ברגלו השמאלית, שהשבית אותו מפעילות בחצי העונה הראשונה. לאחר שהוגבל ל-11 הופעות ליגה בלבד, עזב קונסל את הקבוצה לאחר שתי עונות ועבר לקבוצת ונציה. לאחר עונה אחת במועדון פרש קונסל ממשחק פעיל בגיל 38.
קריירת משחק > נבחרת אוסטריה

קונסל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אוסטריה ב-16 באוקטובר 1985, תחת המאמן ברנקו אלסנר, במשחק ידידות ביתי מול יוגוסלביה. קונסל בן ה-23 ספג שלושה שערים במשחק, שהסתיים בניצחון האורחת 3-0.
במשך שלוש השנים הבאות זכו יריביו של קונסל על עמדת השוער, פרנץ וולפארט וקלאוס לינדנברגר, להתחלק ביניהם בדקות המשחק, בעוד קונסל שב להופעה שנייה במדי אוסטריה רק באוגוסט 1988. חמש הופעותיו הבאות היו כמחליף בלבד, ועל אף שזומן על ידי המאמן יוזף היקרסברגר לסגל אוסטריה לקראת מונדיאל 1990, ראה קונסל את לינדנברגר פותח בכל שלושת משחקיה של אוסטריה, שהודחה בתום שלב הבתים.
תחת המאמן הרברט פרוהסקה היה קונסל לשוער הבכיר של אוסטריה. הוא ניצב בשער הנבחרת בתשעה מתוך עשרת משחקי מוקדמות מונדיאל 1998, אותו סיימה הנבחרת בהצלחה מרובה ובמקום הראשון עם שמונה ניצחונות והפסד בודד. פרוהסקה זימן את קונסל לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 1998 בצרפת, וקונסל פתח ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של אוסטריה בנבחרת. האוסטרים סיימו את הבית במקום השלישי, לאחר שוויון 1-1 עם קמרון ועם צ'ילה, והפסד במשחק הנעילה לאיטליה בתוצאה 2-1.
קונסל ערך את הופעתו האחרונה במדי אוסטריה כחודשיים לאחר תום המונדיאל, ושיחק 21 דקות במשחק הידידות מול צרפת שהסתיים בשוויון 2-2. בסך הכול לזכותו 43 הופעות במדי אוסטריה.
תארים

אליפות אוסטריה (3): 1986/1987, 1987/1988, 1995/1996
הגביע האוסטרי (3): 1984/1985, 1986/1987, 1994/1995
הסופר קאפ האוסטרי (3): 1986, 1987, 1988
כדורגלן השנה באוסטריה: 1996
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984/1985 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 7 | 0 |
| 1985/1986 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 25 | 0 |
| 1986/1987 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 23 | 0 |
| 1987/1988 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 34 | 0 |
| 1988/1989 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 32 | 0 |
| 1989/1990 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 34 | 0 |
| 1990/1991 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 36 | 0 |
| 1991/1992 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 27 | 0 |
| 1992/1993 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 36 | 0 |
| 1993/1994 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 34 | 0 |
| 1994/1995 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 36 | 0 |
| 1995/1996 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 36 | 0 |
| 1996/1997 | ראפיד וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 35 | 0 |
| 1997/1998 | רומא | איטליהסרייה א' | 29 | 0 |
| 1998/1999 | רומא | איטליהסרייה א' | 11 | 0 |
| 1999/2000 | ונציה | איטליהסרייה א' | 15 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 450 | 0 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת אוסטריה> שנה | נבחרת אוסטריה> הופעות | נבחרת אוסטריה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1985 | 1 | 0 |
1986: 0
1987: 0
| 1988 | 1 | 0 |
| 1989 | 1 | 0 |
| 1990 | 6 | 0 |
| 1991 | 4 | 0 |
| 1992 | 5 | 0 |
1993: 0
| 1994 | 1 | 0 |
| 1995 | 4 | 0 |
| 1996 | 6 | 0 |
| 1997 | 7 | 0 |
| 1998 | 7 | 0 |
| סה"כ | 43 | 0 |
ממינגן

ממינגן (בגרמנית: Memmingen) היא עיר בשוואביה, בוואריה, גרמניה, המהווה את המרכז הכלכלי, החינוכי והמינהלי של אזור הדנובה-אילר. ממערב העיר מוקפת העיר בנהר האילר, שמסמן את גבול באדן-וירטמברג. בצפון, במזרח ובדרום מוקפת העיר במחוז אונטראלגוי.
בעיר יש כ-42,000 תושבים, מה שהופך אותה לעיר החמישית בגודלה באזור השיפוט של אזור שוואביה. ההיסטוריה של העיר מתחילה כבר בתקופת האימפריה הרומית. העיר העתיקה של ממינגן המלאה בטירות וארמונות היא אחת הערים העתיקות השמורות ביותר בדרום גרמניה. העיר משמשת כמרכז ההובלה של שוואביה העליונה, מרכז שוואביה והאלגוי.
עקב קרבתה לאזור האלגוי, נקראת ממינגן לעיתים קרובות "השער להאלגוי" (Tor zum Allgäu). לעיתים מכונה העיר "ממינגן - עיר של זכויות אדם", זאת בשל שנים עשר המאמרים שהיוו חלק מסדרה של דרישות האיכרים חברי הברית השוואבית, שנחשבו למסמך הראשון של זכויות האדם באירופה, ונכתבו בממינגן בשנת 1525. מדי ארבע שנים מתקיים ה-Wallensteinfestspiel, השחזור ההיסטורי הגדול ביותר באירופה עם כ-4,500 משתתפים, והוא מציין את הפלישה של אלברכט פון ולנשטיין בשנת 1630.
מכון גיאורגי אליאבה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  מכון מחקר
 מייסדים:  גיאורגי אליאבה, פליקס ד'ארל
 תקופת הפעילות:  1926–הווה (כ־98 שנים)
 קואורדינטות:  41°44′03″N 44°46′19″E﻿ / ﻿41.73408333°N 44.772°E﻿ / 41.73408333; 44.772 
 משרד ראשי:  גאורגיה טביליסי, גאורגיה
 ענפי תעשייה:  טיפולים רפואיים מבוססים על בקטריופאג'ים
 מנכ"ל:  מזיה קוטטלדזה
  
 ‏www.eliava-institute.org
 he
 
מכון גיאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה הוא מכון שנוסד בשנת 1926 לצורכי מחקר  בבקטריופאג'ים, המשמשים כנגיפים התוקפים את החיידקים, ולניצול הפוטנציאל הרפואי הטמון בהם (Phage therapy). המכון מומן על ידי סטלין, למטרות ביצוע מחקר, דגימה וייצור של בקטריופאג'ים. ברבות השנים הפך למרכז עולמי לחקר שימושים רפואיים בבקטריופאג'ים. אחת מהצלחותיו הראשונות של המכון הייתה בפיתוח בקטריופאג' רב עוצמה למלחמה במחלת הדיזנטריה, שבו השתמש הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה ובשנים שלאחר מכן. המכון עדיין ממוקם בטביליסי ומשקיף על נהר הקורה.
היסטוריה

המכון נוסד בשנת 1926 בטביליסי כמעבדה מיקרוביולוגית. מייסדה, פרופ' גיאורגי אליאבה, לא היה מודע לקיום בקטריופאג'ים עד לשנת 1926. באותה שנה הוא פגש, במכון פסטר שבפריז, את פליקס ד'ארל (Felix d'Herelle), ביולוג קנדי ממוצא צרפתי, שהיה הראשון שהציע להשתמש בבקטריופאג'ים כטיפול נגד חיידקים, והתיידד עמו. בפגישה זו התרשם אליאבה מאוד מהאפשרויות הגלומות במחקר אודות בקטריופאג'ים ובאופן השפעתן על הטיפול במחלות הנגרמות על ידי חיידקים.
ד'ארל עצמו ביקר בטביליסי פעמיים בשנים 1934-1935. ד'ארל נענה להזמנה של סטלין, בשנת 1934, לבקר במעבדה של אליאבה שהוקמה מספר שנים קודם לכן. ביקוריו של ד'ארל בטביליסי, שהייתה תחת השלטון הסובייטי, גרמו לו להתאהב בקומוניזם, והוא הסכים לחלק את זמנו לשנה בין טביליסי לעבודתו הרגילה. הוא אף הקדיש לסטלין את אחד מספריו, "הבקטריופאג' ותופעת ההחלמה" ("The Bacteriophage and the Phenomenon of Recovery"), שפורסם בשנת 1935 בטביליסי.
עם התמשכות עבודתו החל ד'ארל לתכנן מגורי קבע בטביליסי והחל בבניית קוטג' בשטח המכון. מבנה המגורים שימש מאוחר יותר כמפקדת הק.ג.ב. בגאורגיה.
למרות הידידות בין שני המדענים, שיתוף הפעולה ביניהם היה לוקה בחסר. בערך בתקופה בה החל ד'ארל לבנות את בית מגוריו בשטח המכון, התאהב אליאבה באותה אישה שראש הנ.ק.ו.ד. בגאורגיה, לברנטי בריה, היה מאוהב בה. בריה דאג לכך שאליאבה יוצא להורג ויוקע כאויב העם. ד'ארל נמלט מטביליסי ויש אומרים כי מעולם לא חזר מאז. על פי גרסה אחרת שהה ד'ארל בפריז בתקופת הוצאתו של אליאבה להורג והחליט לא לחזור לטביליסי. כמו כן, ספרו של ד'ארל נאסרו להפצה.
למרות ההתפתחויות לא שינה המכון את ייעודו ועיסוקו, והמשיך את עבודת המחקר על הפאג'ים. בשנת 1938 אוחדו המכון למחקר הבקטריופאג' והמכון למיקרוביולוגיה אפידמיולוגיה, שנוסד בנפרד בשנת 1936, ונוסד המכון למיקרוביולוגיה אפידמיולוגיה ובקטריופאג'. המכון המשיך לפעול עד לשנת 1951. בשנה זו בוטל רישיונו של המכון בידי קומיסר העם של הבריאות הגאורגית. לאחר 1951 הוכפף המכון להתאגדות משרד הבריאות ושמו שונה ל-המכון לתרכיבי חיסונים ונסיובים.
המחקר והעבודה על הפאג'ים נמשכה בתקופת המלחמה הקרה מבלי שהמערב היה מודע לה. תרמה לכך העובדה שכל המחקר נכתב בשפה הגאורגית. כמו כן השיטה לא נבדקה באופן עקבי, הניסויים נעשו על בני אדם ולא היו קבילים במערב. הניסוי הקרוב ביותר לסטנדרטים מערביים בוצע בפולין של שנות ה-80 ותוצאותיו הראו מובהקות סטטיסטית גבוהה.
גם המכון בטביליסי ספג משברים שהביאו אותו לירידת פעילותו. מלחמת האזרחים בגאורגיה בתחילת שנות ה-90, ומשבר החשמל שנגרם בעטיה גרם לכך שהמוסד עבר לתאורה בנרות. מחצית מספריית הפאג'ים שנמצאה במקררי המוסד, אבדה עקב כך. המימון הסובייטי הופסק ומחיר האמפולה האמיר והפך אותו ללא מסחרי.
ראו גם

גיאורגי אליאבה
בקטריופאג'
הערות שוליים

↑  ‏Notable people of Samegrelo.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6023 1927
ממיר דיגיטלי לאנלוגי

עקומת אות אנלוגי שנוצרה ממידע בדיד, דיגיטלי
ממיר DAC בעל 8 ערוצים של Cirrus Logic, CS4382 על כרטיס קול
DAC (ראשי תיבות של Digital-to-Analog Converter, נקרא גם: D/A או D to A), או ממיר דיגיטלי לאנלוגי, הוא מכשיר הממיר מידע דיגיטלי, בדרך כלל בינארי, לאות אנלוגי (לדוגמה מתח או זרם). בשונה מאותות אנלוגיים, מידע דיגיטלי ניתן לטיפול, עריכה או אחסון ללא שינוי או איבוד נתונים, אולם לפעמים בעזרת מכשור יותר מורכב ויקר. למרות זאת, DAC נדרש כאשר רוצים להפוך מידע דיגיטלי לאות העובר לאוזנית שמע, או מגבר כדי להפיק קול.
הפעולה ההפוכה לזו של ה DAC היא המרה מאנלוגי לדיגיטלי, על ידי מכשיר ADC.
ראו גם

ממיר אנלוגי לדיגיטלי
סימול אופייני בתרשים חומרה של DAC הממיר 8 סיביות לאות אנלוגי
מכון גרטנר

| --- | --- |
סמליל מכון גרטנר
 פעילות:  מכון לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות בישראל
 התאגדות:  חברה לתועלת הציבור
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר
 יושב ראש:  בולסלב גולדמן
 מנכ"ל:  אלדד קטורזה
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים)
 www.gertnerinst.org.il
 קואורדינטות:  32°02′56″N 34°50′39″E﻿ / ﻿32.048950932858°N 34.844242844536°E﻿ / 32.048950932858; 34.844242844536
 he
 
מכון גֶרטנֶר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות בע"מ הוא חברה לתועלת הציבור לחקר האפידמיולוגיה ומדיניות בריאות בישראל. ייעודו המרכזי של המכון הוא לסייע למערכת הבריאות בישראל ולמשרד הבריאות בתכנון ופיתוח מדיניות בריאות.
אודות המכון

מכון גרטנר הוקם בשנת 1991 על ידי פרופ' מרדכי שני, במטרה לקדם מחקר אפידמיולוגי נרחב בתחום המחלות הכרוניות המרכזיות ולסייע בגיבוש מדיניות לאומית לשרותי הבריאות בישראל. זהו גוף עצמאי, הפועל כחברה לתועלת הציבור ומנוהל באמצעות ועד המנהל שמורכב מארבעה נציגי משרד הבריאות, שני נציגי אקדמיה ושני נציגי ציבור. בראש הוועד המנהל של מכון גרטנר עומד החל משנת 2010 פרופ' בולסלב גולדמן, ומנהל המכון החל משנת 2020 הוא פרופ' אלדד קטורזה. תקציבו ממומן על ידי משרד הבריאות, מענקי מחקר ומקורות מימון אחרים.
המכון שוכן בבניין משלו שנמצא בבית החולים שיבא בתל השומר. בבניין שוכנים גם המרכז הישראלי לבקרת מחלות (מלב"מ), המכון הלאומי לחקר שירותי בריאות (מלמ"ב), וכן מרכז ידע תנודע.
המכון מסונף לבית הספר לבריאות הציבור שבפקולטה למדעי הרפואה והבריאות באוניברסיטת תל אביב ומשמש זרועו המחקרית של בית הספר וחלק מחוקריו הבכירים משלבים הוראה בתחום התמחותם, במסגרת בית הספר לבריאות הציבור. גישתו של המכון היא רב-תחומית ובין צוות חוקרי המכון ועובדיו עובדים רופאים ואחיות, פסיכולוגים וסוציולוגים, אפידמיולוגים, ביוסטטיסטיקאים, כלכלנים, משפטנים, מידענים ואנשי מחשוב. מחקרי המכון כרוכים בשיתוף פעולה בין-תחומי.
במסגרת משבר מגפת הקורונה העולמית בשנת 2020, הוקם על ידי צה"ל, בשותפות עם מכון גרטנר, מרכז המידע והידע הלאומי למערכה בקורונה. בינואר 2021 הצטרף המכון לקרן המחקרים של המרכז הרפואי שיבא.
יעדיו העיקריים של המכון:
להוות מכון מחקר מוביל בתחומו, להשפיע ולעצב מדיניות בריאות.
העמקת שיתוף הפעולה עם מכוני מחקר ואוניברסיטאות.
להוות גוף מוביל בתחום מדיניות בריאות, האפידמיולוגיה ובריאות הציבור.
העמקת הפעילות האקדמית והחינוכית.
אגפים במכון

במכון כמה חטיבות:
החטיבה לחקר מדיניות בריאות:
החטיבה מספקת למערכת הבריאות מענה מחקרי-יישומי בסוגיות הקשורות בקביעת מדיניות בריאות ובקביעת קדימויות ודרכי פעולה במערכת הבריאות בטווח הקצר. החטיבה מרכזת את מחקרה בעיקר בתחומים הבאים: מדיניות גנטית וביואתיקה; טראומה ורפואה דחופה; כלכלת בריאות; הערכת טכנולוגיות בשירותי הבריאות; הערכות סיכונים.
החטיבה לאפידמיולוגיה
החטיבה מספקת למערכת הבריאות מענה מחקרי בסוגיות העומדות על סדר יומה בטווח הארוך ובטווח הבינוני. החטיבה מרכזת את מחקרה בעיקר בתחומים הבאים: אפידמיולוגיה של סרטן; אפידמיולוגיה של מחלות לב וכלי-דם; בריאות האישה והילד; אפידמיולוגיה של בריאות הנפש והיבטים פסיכו-סוציאליים של מחלות. בחטיבה זו מתבצע גם מחקר בין-תחומי; כן משולבים בה מחקרים בתחומי האפידמיולוגיה של הגנטיקה והאפידמיולוגיה של התזונה.
החטיבה לבריאות וחברה
החטיבה מובילה מיזמים חדשניים הקשורים לשילוב שבין בריאות וחברה. החוקרים בחטיבה יוזמים ללא הרף פעילויות ייחודיות ופרויקטים מובילים לקראת רווחה בתחום הבריאות בקהילה.
יחידות המטה של המכון
ביחידות המטה של המכון, ובהן יחידת המחשוב והיחידה לביוסטטיסטיקה, מספקות שירות מקצועי בתחום התמחותן לכלל היחידות במכון, לפי צורכיהן.
ראו גם

המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר
אפידמיולוגיה
בריאות הציבור
הערות שוליים

↑  מכון גרטנר, המרכז הרפואי ע"ש שיבא, מכון גרטנר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות, באתר אוניברסיטת תל-אביב, ‏2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0648 7809
ממיק כירורגיה חדשנית

ממיק כירורגיה חדשנית בע"מ (מומנטיס) היא חברה ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור של פלטפורמה רובוטית לניתוחים זעיר-פולשניים.
החברה הוקמה בשנת 2012 על ידי פרופסור ניר שוולב, דביר כהן וקרן הון סיכון פרגרין, בחממה הטכנולוגית אינסנטיב, בתמיכת רשות החדשנות. כהן הוא מנכ"ל החברה מאז אוקטובר 2013, והוא גם נשיא החברה הבת בארצות הברית, Memic Innovative Surgery Inc. יו"ר החברה ממרץ 2018 הוא ד"ר מוריס פרה, המשמש גם כיו"ר ומנכ"ל אינסייטק. משרדה הראשי של החברה ומרכז הפיתוח שלה שוכנים באור יהודה, ולה מרכז הנדסה וייצור בעכו.
מוצר עיקרי של החברה הוא Hominis, רובוט המשמש לניתוחים בחלל הבטן, כולל כריתת רחם, בגישה דרך הנרתיק. במרץ 2021 קיבלה החברה את אישור ה-FDA למכירת הרובוט, לאחר ניסוי קליני בבלגיה ובישראל (בבית החולים רמב"ם). לדברי החברה זהו המוצר היחיד שקיבל את אישור ה-FDA לניתוח רובוטי דרך הנרתיק.
עם בעלי המניות של החברה נמנות קרנות הון סיכון אחדות, חברת מבטח שמיר אחזקות ואוניברסיטת אריאל בשומרון. בשני סבבי גיוס ראשונים גייסה החברה 18 מיליון דולר, ובנוסף קיבלה מענק של שני מיליון דולר מרשות החדשנות. בסבב גיוס שלישי, שנערך באפריל 2021 לאחר שהחברה קיבלה את אישור ה-FDA לשימוש ברובוט שפיתחה, גייסה החברה 96 מיליון דולר. באוגוסט 2021 פורסם שהחברה עומדת להתמזג עם חברת הספאק MedTech Acquisition., אך לבסוף המיזוג בוטל. בינואר 2022 דווחה החברה על סדרת עסקאות רכישה של המערכת בבתי חולים ברחבי ארצות הברית, ומיד לאחר מכן בית החולים לנשים ע"ש ג'קסון החל להציע לנשים לבצע ניתוחים גניקולוגיים באמצעותה.
במאי 2023 הודיעה שתפטר 70 עובדים מתוך 120 ותתמקד בכירורגיה כללית.
הערות שוליים

↑  Memic Receives FDA De Novo Marketing Authorization for First-Ever Surgical Robotic System with Humanoid-shaped Robotic Arms, באתר החברה, 1 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  Hominis, באתר החברה (באנגלית)
↑  מאיר אורבך, חברת Memic גייסה 96 מיליון דולר בעקבות אישור FDA לשימוש ברובוט כירורגי, באתר כלכליסט, 12 באפריל 2021;
Memic גייסה 96 מיליון דולר עבור רובוט לביצוע ניתוחים בחלל הבטן דרך הנרתיק, באתר TechTime,‏ 13 באפריל 2021
↑  גולן חזני, ממיק הישראלית מתמזגת עם ספאק בשווי צפוי של מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 13 באוגוסט 2021
↑  ממיק מפטרת 70 עובדים מתוך 120: "ההחלטה העסקית..., באתר tech12, ‏2023-05-08