stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'רג' לרינץ
קורות חיים וקריירה > כוריאוגרף, רקדן

ג'רג' לוי נולד במשפחה יהודית כילד רביעי של החייט אנדור לוי. מגיל שבע רקד במועדוני הבידור של נאג'ווארד ועל במות מזדמנות. בגיל חמש עשרה עבר לבודפשט, שם היה תלמידם של אולגה סנטפאל (במקור סטריקר) ושל בעלה מריוס רבינובסקי, והיה חבר בלהקת המחול של "אמני התנועה סנטפאל". מ-1933 עד 1942, הופיע באופן קבוע בהצלחה עם כוריאוגרפיות סולו משלו, בעיקר בערבים עצמאיים בעיר הולדתו, בבודפשט ובפריז. ב-1936 למד בבית הספר של קורט יוס (אנ') בדארטינגטון הול (אנ'), באנגליה, ב-1937 היה חבר באחת "הלהקות היורשות" של הבלט סרגיי דיאגילב, הקבוצה בראשות ואסילי דה באזיל (אנ') בלונדון שכונה בדרך כלל "קולונל ואסילי דה באזיל" והיה אמרגן בלט רוסי. לאחר ניתוח ברך ב-1941, הוא כבר לא יצר את הריקודים עבור עצמו, אלא עבור קבוצת סנטפאל, הוא היה גם הכוריאוגרף של קטעי הריקוד האגדיים של "גברת קארניו" (פארסת שירה, שהוא המחזה הידוע השלישי של מיהאי ויטז צ'וקונאי) בבימויו של טמאש מאיור (1942). מאיור תיאר את ההצגה כ
"ההופעה הטובה ביותר בחיינו, ההצלחה הגדולה ביותר, ואחד מסודותיה היה שג'ורי לרינץ כתב וערך עבורה איזו פנטומימה נפלאה".
לרינץ גם לימד ריקוד בבית הספר סנטפאל.
ב-12 במאי 1942 הוא נשא לאישה את אווה ראדו, רקדנית יהודייה, חברה בקבוצת סנטפאל. כיהודי, הוא נלקח למחנות שירות העבודה מ-1942 עד 1944 (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) נשלח עם הארמייה השנייה של הצבא ההונגרי לחזית המזרחית כעובד כפייה. הוא נפל בשבי הרוסי ב-1944 בברית המועצות עד 1948 (לא עזר לו שהיה בעצם עובד כפייה יהודי). לאחר חזרתו הוביל בשנים 1948–1949 את להקת הבלט של התיאטרון הלאומי של סגד ; הכוריאוגרפיה של המנדרין המופלא (1949) שהוצגה שם והייתה העיבוד הראשון בהונגריה ליצירתו של המלחין בלה בארטוק שנשאר נאמן לתסריט המקורי של מלכיאור לנדייל. (הוא רקד את הקווליאר הזקן בעצמו - הכוונה לאיש חברה שמתנהג בנימוסין טובים ומתלבש בצורה אופנתית - וזו הייתה הופעתו האחרונה על הבמה.)
קורות חיים וקריירה > מורה לבלט

לאחר פירוק להקת סגד על ידי השלטון החדש הקומוניסטי (1949), הוא פנה לפדגוגיית המחול.; על בסיס רעיונותיו, הוקם ב-1950 "המכון הממלכתי לבלט" (כיום שמו: האוניברסיטה ההונגרית למחול) והוא מונה למנהל הראשון שלו עד 1961 (החליפה אותו הדוויג הידאש). הוא שילב את פרנץ נאדאשי בניהול המכון, תוך שימוש במורשת הפדגוגית של בית הספר נאדאשי, בשילוב מורשת זו עם שיטת ואגאנובה (אנ') הסובייטית. בין תלמידיו היו רקדני בלט וכוריאוגרפים מהבולטים ביותר בהונגריה.
קורות חיים וקריירה > מנהל בלט

בין 1961 לבין 1977, הוא היה מנהל להקת הבלט של בית האופרה. בנוסף לטיפוח מסורות, הוא הדגיש את הצגתן של כוריאוגרפיות ההונגריות והזרות המודרניות.
"הוא הרחיב את אופק הסגנונות והז'אנרים היצירתיים. לזכותו ייאמר שאחרי הבכורה בלונדון ב-1960, הוצג במהירה הבכורה בבודפשט (1971) של אחת מיצירות היסוד של סר פרדריק אשטון, הקלסיציסט הגדול של הבלט הלאומי האנגלי, "הבת השמורה בצורה גרועה" (La fille mal gardée)".
עוד נכתב עליו:
"בתקופתו, אנסמבל הבלט של בית האופרה הגיע עד לנקודת השיא של תקופת הזוהר המרהיבה שלו. ... להקת הבלט בעיקר בסגנון שלה התפתחה בהדרגה ללהקה קלאסית, ניאו-קלאסית ומודרנית עם רפרטואר רחב ומודרני. התוצאות האלה נשזרות אלה באלה תחת הנהגתו של הקונספטואליסט ג'רג' לרינץ".
אשתו, מאסטר הבלט ז'וז'ה מרניi, הציגה את שיטת הבלט וגנובה בהונגריה.
אחת מבנותיו, קטלין לרינץ, היא גם רקדנית, כוריאוגרפית ומורה לריקוד.
הנצחה

לזכרו, האוניברסיטה ההונגרית למחול ייסדה את פרס ג'רג' לרינץ, שמוענק למורים למחול.
כמו כן שמו מונצח במינוי שנתי להצגות ה"תיאטרון המחול הלאומי".
הכוריאוגרפיות שלו

מספרי סולו ליצירות מאת: אדוורד גריג, גיאורג פרידריך הנדל, אלכסנדר סקריאבין, כריסטוף ויליבלד גלוק, בלה ברטוק (שנות ה-30)
מודסט פטרוביץ' מוסורגסקי : לפני אלוהים (1935)
קריקט והנמלה (1942)
בלה בארטוק : המנדרין המופלא (1949)
רז'ה שוגאר : Ácis and Galatea (פץ' 1960)
קלוד דביסי : אחר הצהריים של פאון (פץ' 1960, טלוויזיה 1962)
דיולה דויד : בשיחי הסוף ( התיאטרון הלאומי סגד, 1961)
לודוויג ואן בטהובן : יצורי פרומתאוס (המכון הממלכתי לבלט - בית האופרה, מופע בחינות, 1972)
תוספות ריקוד שלו להצגות תיאטרון

מיהאי ויטז צ'וקונאי: האלמנה קרניון ושני הסלבורדים (1942, התיאטרון העירוני, בבימויו של טמאש מאיור)
מולייר: Intruders (1942, תיאטרון עירוני, בבימויו של טמאש מאיור. המצגת הוחמצה. )
ויליאם שייקספיר: חלום ליל קיץ (1948, התיאטרון הלאומי, בבימויו של טמאש מאיור)
ספריו

לקראת אמנות הבלט... (בודפשט, 1961)
Methodik des klassischen Tanzes (עורך, ברלין, מהדורה ראשונה: 1964)
הבלט של בודפשט. אנסמבל הבלט של בית האופרה של בודפשט (יחד עם גזה קרטווייש בודפשט, 1971)
המתודולוגיה של ה-pas de deux הקלאסי; מחבר שותף; הוצאת ספרי לימוד, בודפשט, 1985
לקריאה נוספת

Bolvári-Takács Gábor: Lőrinc György életműve. Képek, dokumentumok; szerk., előszó Bolvári-Takács Gábor; Magyar Táncművészeti Egyetem, Bp., 2017 (A magyar táncművészet nagyjai)
F. Molnár Márta: Maurice Béjart rendezői táncszínházának hatása a magyar táncművészetre és kulturális életreDoktori tézis. 2012.
Kutszegi Csaba: Volt egyszer egy magyar balett. Színház, 2011. szeptember
Lőrinc László: Ég és föld között. Lőrinc György első harminc éve (1917-1948). Orkesztika alapítvány, Budapest, 2005.
Lőrinc László: Tavaszünnep karácsonykor. Heti Világgazdaság, 2017. május 11.
Pór Anna: Új csillag Arrabona egén. Színház, 1979. december
Lőrinc György életműve Magyar Táncművészeti Egyetem
הערות שוליים

↑  Koltai Tamás: Major Tamás. A Mester monológja. Bp. 1986
↑  Lőrinc Katalin: Lőrinc György mandarinjáról. Zene, zene, tánc. 2005/6
↑  „A sors megadta azt a szerencsét nekünk, hogy Lőrinc György és Merényi Zsuzsa növendékei lehettünk. A szellemi töltetet, az indíttatást, tőlük kaptuk” – nyilatkozta Kiss János. In. Bombicz Barbara: Táncba zárt lélek. Huszonöt év a Győri Balett ölelésében. Hazánk Kiadó. Győr. 2004. 47. old
↑  Körtvélyes Géza: Balett az Operaházban 1919 és 1984 között. In: A színpadi tánc története Magyarországon. Szerk.: Dienes Gedeon, Fuchs Lívia. Bp. 1989
↑  Magyarország a XX. században – Kaán Zsuzsa: Táncművészet
↑  F. Molnár Márta: Maurice Béjart rendezői táncszínházának hatása a magyar táncművészetre és kulturális életre
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810672882405606  BnF: cb128802679 (data)  GND: 1216175411  ISNI: 0000 0001 1086 5305  NKC: xx0182819  SUDOC: 257452702  VIAF: 121420545   WorldCat (עם VIAF): 121420545
אדם יעקובי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בינואר 1998 (בן 26) ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל קנדה קנדה
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  הפועל חולון
 מאמן:  רפי גרודצקי
 הישגים
 שיאים אישיים:  ריצת 400 מטר משוכות: 51.12 שניות (2019)   ריצת 400 מטר: 48.77 שניות (2019)
 
אדם יעקובי (נולד ב-11 בינואר 1998) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2018) ושיאן ישראל עד גיל 23 בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה

יעקובי החל להתחרות באתלטיקה בגיל 13, וכעבור שנה החל לזכות במדליות באליפויות ישראל בקטגוריות הגיל השונות, במספר רב של מקצועות, בהם קרב רב. בשנת 2014 התחרה לראשונה באליפות ישראל לבוגרים, שם סיים במקום החמישי בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 58.04 שניות. כעבור שנתיים זכה יעקובי במדליה ראשונה באליפות ישראל, לאחר שסיים במקום השני בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 53.25 שניות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות ישראל לנוער שנערכה בחודש יוני, זכה יעקובי בשלוש מדליות זהב - בריצת 110 מטר משוכות, בריצת 400 מטר ובריצת 400 מטר משוכות. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל, זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 53.35 דקות. במכביה שנערכה באותו חודש זכה יעקובי במדליית זהב בריצת השליחים 4X400 כחלק מנבחרת ישראל, ביחד עם חי כהן, אור כלב ויורי שפסאי. בריצת 400 מטר משוכות זכה במדליית כסף, לאחר שקבע תוצאה של 53.87 שניות.
ביוגרפיה > 2018 > אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה בחודש יולי, זכה יעקובי במדליית זהב בריצת 400 מטר, בשיא אישי חדש של 52.29 שניות, לפני מאור סגד (53.51 שניות) ועומרי שיף (53.52 שניות).
ביוגרפיה > 2019

באליפות ישראל בקרב 10 שנערכה בחודש אפריל, זכה יעקובי במדליית כסף עם 6057 נקודות, אחרי אריאל אטיאס (6939 נקודות). חודש לאחר מכן, הוא קבע שיא אישי חדש בריצת 400 מטר משוכות של 52.27 שניות. בחודש מאי הוא סיים במקום רביעי בריצת 400 מטר במסגרת הליגה הבינאגודתית בתוצאה של 49.22 שניות. באליפות הפועל שנערכה בחודש יוני, הוא סיים במקום הראשון בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 51.78 שניות. באותו חודש שיפר בשנית את שיאו האישי, לאחר שסיים במקום השני בתוצאה של 51.60 שניות, אחרי מאור סגד (51.41 שניות).
באליפות אירופה עד גיל 23, שנערכה ביבלה, שוודיה ביולי אותה שנה סיים יעקובי במקום 16 בריצת 400 מטר משוכות לאחר שפסל בשלב חצי הגמר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 51.89 שניות ועלה מהמקום ה-15. באליפות ישראל שנערכה באותו חודש, זכה יעקובי במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות לאחר שקבע שיא ישראל חדש עד גיל 23 של 51.12 שניות, אחרי מאור סגד (50.88 שניות) ולפני עומרי שיף (52.83 שניות).
בסוף השנה החל יעקובי ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת ממפיס.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 400 מטר: 48.77 שניות (2019)
ריצת 400 מטר משוכות: 51.12 שניות (2019)
הערות שוליים

↑  הספר הרשמי של אליפות אירופה באתלטיקה עד 23 (באנגלית)
אגייד

אגייד (בהונגרית: Egyed) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם באגייד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 657 תושבים, ובשנת 2019 רק 488 תושבים.
יהודי אגייד

באגייד חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 6 |  |
| 1880 | 23 | 846 |
| 1910 | 15 |  |
| 1920 | 11 |  |
| 1930 | 10 |  |
| 1941 | 6 | 1,088 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד תושבים יהודיים אזור צ'ורנה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת צ'ורנה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | צ'ורנה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • צקוהאזה • דר • אגייד • פאראד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד  • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סאן • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • ואג |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגיטציה פסיכומוטורית

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 MeSH:  D011595
 סיווגים
 ICD-10:  R45.1 
 ICD-11:  MB24.F 
 
אגיטציה פסיכומוטורית (או בקיצור אגיטציה) הוא כינוי למספר תסמינים חופפים שמקורם במתח נפשי ובחרדה. אגיטציה מאופיינת בתנועות עצבניות, חזרתיות, לא-רצוניות, וחסרות מטרה שמקורם במצוקה נפשית חריפה ובאי-שקט. סוגים נפוצים של אגיטציה כוללים הליכה חסרת תכלית הלוך-חזור, תנועות ידיים עצבניות, תנועות בלתי-נשלטות של הלשון ואזור הפה, הסרת בגדים ולבישתם מחדש ופעולות דומות נוספות. במקרים קיצוניים התנועות העצבניות עלולות להזיק לסובל מהן, כדוגמת תלישת עור או שערות, נשיכת השפתיים בחוזקה וכדומה. הטיפול התרופתי באגיטציה כולל בדרך כלל מתן בנזודיאזפינים (כדוגמת לוראזפאם).
גורמים

לאגיטציה גורמים אפשריים רבים, ביניהם:
סכיזופרניה והפרעות סכיזואפקטיביות
הפרעה דו-קוטבית
מאניה
הפרעת דחק פוסט-טראומטית
קלסטרופוביה
הפרעות חרדה
דיכאון קליני
הפרעת פאניקה
מחלת אלצהיימר
קיהיון
מחלת פרקינסון
שימוש בסמים או אלכוהול
הערות שוליים

1 2  אגיטציה פסיכומוטורית באתר Medical News Today
↑  אגיטציה פסיכומוטורית באתר Healthline
אוגוסט מייסנר

ערך זה עוסק בפושע מלחמה נאצי שפעל בסרביה. אם התכוונתם למהנדס גרמני מומחה בבניית מסילות רכבת, ראו .
| --- | --- |
אוגוסט מייסנר
אוגוסט מייסנר
 לידה:  3 באוגוסט 1886 גראץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 הוצאה להורג:  27 בינואר 1947 (בגיל 60) בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה יוגוסלביה
 מדינה:  אוסטריה 
 השתייכות:  אס אס אס אס
 תקופת הפעילות:  1906–1945 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גרופנפיהרר
 תפקידים בשירות
 מפקד האס אס והמשטרה בסרביה הכבושה (1942–1944)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 צלב הברזל דרגה ראשונה   פור לה מריט
 
אַוּגוסט אֶדלר פון מייסנר (בגרמנית: August Edler von Meyszner; ‏3 באוגוסט 1886, גראץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 27 בינואר 1947, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה קצין אס אס בדרגת גרופנפיהרר, אשר פיקד על משטרת הסדר ובהמשך בין 1942–1944 כיהן כמפקד האס אס והמשטרה בסרביה הכבושה. נחשב לאחד מקציני האס אס הברוטליים ביותר. הכוחות שהיו תחת פיקודו הפעילו את משאיות הגז בהן נרצחו 8,000 נשים וילדים יהודים שנכלאו במחנה הריכוז סיימישטה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוסגר ליוגוסלביה, הועמד לדין על פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות, הורשע והוצא להורג בתלייה.
קורות חייו

אוגוסט מייסנר נולד בגראץ למשפחה בעלת מסורת צבאית. אביו, רודולף מייסנר, היה אוברסט-לויטננט בצבא האוסטרו-הונגרי ודודו פרדיננד מייסנר שירת בצבא בדרגת גנרל-לויטננט. הוא רכש השכלה יסודית ותיכונית בעיר הולדתו ונשלח לאקדמיה הצבאית בווינה. ב-1908 סיים את לימודיו בדרגת לויטננט ובהמשך הועבר לתפקיד בז'נדרמריה האוסטרית. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוצב בחזית האיטלקית, נפצע ועוטר במספר עיטורים על גילוי אומץ לב.
לאחר המלחמה מונה למפקד הז'נדרמריה ביודנבורג וכיהן בתפקידו עד 1933. במקביל הצטרף לתנועה הנאצית באוסטריה והיה פעיל בחיים הפוליטיים במדינה. ב-1934 הצטרף לאס אה בשטיריה, נעצר ונכלא בגין פעילותו. בהמשך, שוחרר, קיבל אזרחות גרמנית, וב-1 בספטמבר 1935 התגייס למשטרת הסדר. באוקטובר 1937 הצטרף לאס אס וכיהן בשורת תפקידי פיקוד משטרתיים באזורים שונים. ב-1940, במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר כיבוש נורווגיה על ידי גרמניה הנאצית, מונה על ידי היינריך הימלר למפקד כוחות משטרת הסדר בנורווגיה.
ב-1 בינואר 1942 הועלה מייסנר לדרגת גרופנפיהרר, וב-20 בינואר מונה לראש משטרת הביטחון בסרביה. לסגנו מונה עמנואל שפר. עד מהרה נקלע לחיכוכים עם האראלד טורנר, שהיה נרפה מדי בעיניו. מנגד, האשים טורנר את מייסנר בגריפת רווחים אישיים מהכספים שנשדדו מיהודי סרביה. אף על פי שמבחינת ההיררכיה הצבאית היה מייסנר כפוף לפאול באדר המושל הצבאי של סרביה, הוא נקט מדיניות עצמאית ולא העביר לבאדר דיווחים מלאים על פעילותו. הכוחות שהיו תחת פיקודו הפעילו את משאיות הגז בהן נרצחו 8,000 נשים וילדים יהודים שנכלאו במחנה הריכוז סיימישטה. עוד מתועד כי היה אחראי לשליחת 70,000 סרבים לעבודות כפייה. בהמשך, הסתכסך מייסנר עם כל שדרת הפיקוד הגרמני בסרביה, ובאפריל 1944 הועבר מתפקידו והוצב בתפקיד מטה בברלין.
לאחר המלחמה הוסגר ליוגוסלביה. ב-31 באוגוסט 1946 נחקר מייסנר בבלגרד וציין כי קיבל הנחיות ישירות מאדולף אייכמן. בפני בית הדין היוגוסלבי ציין להגנתו כי במשאיות הגז הומתו "רק" יהודים ולא אף בן לאום אחר. ב-22 בדצמבר 1946 הורשע ונדון למוות, וב-24 בינואר 1947 הוצא להורג בתלייה.
הערות שוליים

↑  Jonathan Steinberg,  All or Nothing: The Axis and the Holocaust, 1941-1943 ,Routledge, London, 2002, ISBN 9780415290692, page 101.
↑  מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמודים 48, 70.
↑  ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 335.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 130555916  ISNI: 0000 0000 2120 9015  SUDOC: 097593508  VIAF: 40486529   WorldCat (עם VIAF): 40486529
ג'רג' קצ'קמטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 באוקטובר 1901 מאקו, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  יולי 1944 (בגיל 42) גרמניה הנאצית אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  József Attila Grammar School (1919)  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1925) 
 
ג'רג' קצ'קמטי (בהונגרית: Kecskeméti György; מאקו, 31 באוקטובר 1901 – אושוויץ, יולי 1944) היה סופר ועיתונאי יהודי-הונגרי.
משפחתו

ג'רג' קצ'קמטי נולד במשפחה יהודית, בנם של הרב ארמין קצ'קמטי ושל אירמה מאדיאר, ואחיו התאום של פאל קצ'קמטי (1901–1980). ב-16 בדצמבר 1928, בבודפשט. נשא לאישה את אגוטה קלר, ילידת ארד, בתם של איז'ו (יצחק) קלר ושל לאונטין באראץ'. ילדיהם היו ז'וז'ה פרגה (2024-1931), פרופסורית לסוציולוגיה, חברה קבועה באקדמיה ההונגרית למדעים, וקארוי קצ'קמטי (1933–2021), ארכיונאי והיסטוריון.
ביוגרפיה

בין השנים 1911 – 1919 היה ג'רג' קצ'קמטי תלמיד בית הספר התיכון "יוז'ף אטילה" במאקו. הוא היה סטודנט באוניברסיטת פאזמאני פטר (נקראת כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם גם קיבל תואר דוקטור למדעי הרוח (1920–1925). לאחר מכן הפך למדריך בגימנסיה היהודית של בודפשט. בשנת 1931 היה לעורך "פסטר לויד", יומון בשפה הגרמנית, ובשנת 1936 היה לעורך הראשי. בשנת 1944 גורש לאושוויץ, ושם מצא את מותו.
לקריאה נוספת

Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002., a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Magyar Hírlapírók Országos Nyugdíjintézetének . . . évi jelentése. Budapest, 1940-1943.
Magyar irodalmi lexikon I. (A–K). Főszerk. Benedek Marcell. Budapest: Akadémiai. 1963.
Révai új lexikona XI. (Kad–Kla). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2002. ISBN 963-927-294-9
Új Idők lexikona. Budapest, Singer és Wolfner, 1936-1942.
Új magyar életrajzi lexikon III. (H–K). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. ISBN 963-547-414-8
Új magyar irodalmi lexikon II. (H–Ö). Főszerk. Péter László. 2. jav., bőv. kiad. Budapest: Akadémiai. 2000. ISBN 963-05-7746-1
לקסיקון ביוגרפי הונגרי: 1978–1991 עורכת ראשית: אגנש קניירש. 1994. ISBN 963-05-6422-X
הערות שוליים

↑  Születési bejegyzése a makói polgári születési akv. 1024/1901. folyószáma alatt
1 2  ELTE - Az Egyetem halottai
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. II. ker. állami halotti akv. 42/1949. folyószáma alatt. A bírólag megállapított halálozási dátum 1944. május 15. A budapesti I-III. ker. járásbíróság P.k. III.51210/1948/5. végzése.
↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. II. ker. állami házassági akv. 530/1928. folyószáma alatt.
↑  Gera Tibor: A makói gimnázium 100 éve, 1895-1995. Makó, 1995.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7906 5181  LCCN: n2004037526  VIAF: 43689563   WorldCat (עם VIAF): 43689563
אחריות להגן

אחריות להגן (מקוצר על פי ראשי התיבות באנגלית לR2P או RtoP) הופיעה כיוזמה לראשונה בדו"ח של הוועדה הבינלאומית להתערבות וריבונות מדינית (ICISS) שפורסם בשנת 2001. לאחר-מכן, בשנת 2004 הופיעה לראשונה באג'נדה של האומות המאוחדות כחלק מהדו"ח הקרוי: "A More Secure World: Our Shared Responsibility" (בתרגום חופשי: "עולם בטוח יותר: האחריות המשותפת שלנו"). יש לציין שהיוזמה, בשימושה על ידי האו"ם, שונתה במקצת ואינה כוללת את הדיון שנעשה בוועדה הבינלאומית להתערבות וריבונות מדינית באשר ליחס הקהילה הבינלאומית להתערבות במעשי זוועה, כאשר מועצת הביטחון נכשלת מלעשות כן. היא מבוססת על נורמה מתעוררת, או סט של עקרונות, המבוססים על הרעיון של הריבונות לא כזכות-יתר אלא כאחריות. R2P מתמקדת במניעה של ארבעה פשעים עיקריים: רצח עם, פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות, וטיהור אתני. פשעים אלה נכנסים תחת מונח המטריה פשעי זוועה המוניים (Mass Atrocity Crimes).
האחריות להגן נשענת על שלושה "עמודים":
למדינה אחריות להגן על אזרחיה מזוועה המונית.
לקהילה הבינלאומית אחריות לסייע למדינה שלא מצליחה להגן על אזרחיה בעצמה.
אם המדינה לא מגנה על אזרחיה מפני זוועה המונית ומוצו כל האמצעים המכוונים לשימוש בדרכי-שלום, לקהילה הבינלאומית אחריות להתערב באמצעות אמצעי כפייה כגון סנקציות כלכליות. פעולה צבאית תיחשב למוצא אחרון ובתנאי שמועצת הביטחון תאשר אותה כהחלטה מכח פרק 7 למגילת האומות-מאוחדות.
בקהילה הבינלאומית R2P היא נורמה, לא חוק. היא מספקת מסגרת לשימוש בכלים קיימים כגון תיווך, מנגנוני התרעה מוקדמת, סנקציות כלכליות והיכולות הנובעות מפרק 7 באמנת האומות המאוחדות על מנת למנוע זוועות המוניות. מדינות, ארגוני החברה האזרחית, ארגונים מקומיים ומוסדות בינלאומיים כולם משחקים תפקיד בתהליך R2P. הסמכות לנקוט במוצא האחרון ולהתערב צבאית דורש את החלטת מועצת הביטחון של האו"ם והעצרת הכללית.
הערות שוליים

↑  Paul R. Williams, J. Trevor Ulbrick & Jonathan Worboys, Preventing Mass Atrocity Crimes: The Responsibility to Protect and the Syria Crisis, Case Western Reserve Journal of International Law 45, 2012, עמ' 481
↑  Paul R. Williams, J. Trevor Ulbrick & Jonathan Worboys, Preventing Mass Atrocity Crimes: The Responsibility to Protect and the Syria Crisis, Case Western Reserve Journal of International Law 45, 2012, עמ' 483-484
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007570469705171  BNE: XX5396785  BnF: cb167402446 (data)  GND: 7742862-6  LCCN: sh2011004274  NKC: ph558094
אדם ייטס

| --- | --- |

ייטס ב-2015
 לידה:  7 באוגוסט 1992 (בן 32) בורי, בריטניה
 גובה:  172 ס״מ 
 משקל:  58 ק"ג 
 תחום:  ספרינט
 התמחות:  כביש
 קבוצה נוכחית:  יו. איי. אי. אמירטס
 קבוצות עבר:  מיצ'לטון - סקוט (2014-2020), אינאוס גרנדיירס (2021-2022)
 הישגי שיא:  גרנד טורס: טור דה פראנס  קטגוריית הרוכב הצעיר (2016)  ניצחון בקטע (2023) מרוצי קטעים: וולטה אה קטלוניה (2021) הטור של האמירויות (2020) הטור של טורקיה (2014) מרוצים חד-יומיים: קלאסיקה סן סבסטיאן (2015)
 
אדם ריצ'רד ייטס (באנגלית: Adam Richard Yates; נולד ב-7 באוגוסט 1992) הוא רוכב אופני כביש בריטי בקבוצת יו. איי. אי. אמירטס. ייטס הוא מנצח קטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה פראנס 2016, באותו טור גם סיים רביעי כללי. בנוסף לכך הוא מנצח קלאסיקה סן סבסטיאן בשנת 2015. אחיו התאום הוא סיימון ייטס.
ביוגרפיה

ייטס נולד בבורי, בריטניה ב-7 באוגוסט ב-1992. התחיל כרוכב אופני מסלול וניצח יחד עם אחיו, סיימון במקצה המדיסון באליפות בריטניה. ייטס סיים שני בטור דה ל'אווניר 2013 בדירוג הכללי, לאחר רובן פרננדז הספרדי. ייטס סיים שני גם בקטגוריית מלך ההר ובדירוג הנקודות.
ביוגרפיה > אוריקה גרין אדג' (2014-2020)

ב-2014 הצטרף ייטס לקבוצת אוריקה גרין אדג' (כיום "מיצ'לטון - סקוט") האוסטרלית.
הוא פתח את העונה כשהוא מנצח בקטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה סאן לואיס בארגנטינה. הוא ניצח בטור של טורקיה וגם ניצח בקטע אחד במרוץ. לאחר מכן סיים חמישי בטור של קליפורניה ו-6 בדופינה ליברה. ייטס המשיך בעונת הבכורה המוצלחת שלו, כשהוא מנצח את גרנד פרי אינדוסטריה-ארטיאנאטו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בוואלטה אספנייה ולא התבלט.
ביוגרפיה > אוריקה גרין אדג' (2014-2020) > ניצחון בקלאסיקה סן סבסטיאן

בעונת 2015 סיים תשיעי בטירנו–אדריאטיקו. הוא התחרה לראשונה בטור דה פראנס וסיים במקום ה-50 הכללי. לאחר המרוץ, ניצח את קלאסיקה סן סבסטיאן לאחר בריחת יחיד, מקדים רוכבים בכירים כמו פיליפ ז'ילבר (שני) ואלחנדרו ולוורדה (שלישי). הוא סיים שני בטור של אלברטה שבקנדה ובגרנד פרי מונטריאול.