stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס בייארד

תומאס פרנסיס בייארד (באנגלית: Thomas Francis Bayard; 29 באוקטובר 1828 –  28 בספטמבר 1898) היה עורך דין אמריקאי שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית. שימש גם סנאטור מטעם דלאוור ושגריר ארצות הברית בבריטניה. ניסה להיבחר להיות מועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית בשנת 1876, 1880 ו-1884.
ביוגרפיה

בייארד נולד בווילמינגטון שבדלאוור, בנו של הסנאטור ג'יימס בייארד הבן ודור רביעי מצד אביו לכהן בסנאט של ארצות הברית. למד משפטים ובשנת 1851 הוסמך לעריכת דין. תחילה עבד כעוזר במשרדו של אביו ובשנים 1853–1854 שימש תובע מחוזי בדלאוור. בשנים 1854–1858 התגורר בייארד בפילדלפיה ועסק בעריכת דין. לאחר מכן שב לדלאוור ולמשרד עורכי הדין של אביו.
בייארד, כמו אביו לפניו, התנגדו נחרצות למדיניות של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן כנגד מניעת פרישתן של מדינות הדרום מהאיחוד. הוא שירת במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית כקצין זוטר ביחידת "משמר דלאוור" ונעצר בגין התנגדותו להתקפה, אך שוחרר.
בשנת 1868 נערכו בחירות לסנאט ובייארד נבחר למלא את מקומו של אביו הפורש. כהונתו כסנאטור נמשכה בשנים 1869–1885, במהלכן הוא שימש הנשיא הזמני של הסנאט ובשנים 1879–1881 יו"ר ועדת הכספים. בשנת 1876 בשנים 1876, 1880 ו-1884 הפסיד בהתמודדות המוקדמת במפלגה לבחירת המועמד לנשיאות ארצות הברית. לאחר היבחרו של גרובר קליבלנד לנשיא, מונה על ידו בייארד למזכיר המדינה.
כמזכיר המדינה כיהן בשנים 1885–1889. בין פעולותיו בתפקיד נמנו פתרון הסכסוך בין ארצות הברית לקנדה בנושא זכויות הדיג בצפון האוקיינוס האטלנטי, פתרון המחלוקת עם גרמניה ובריטניה בנושא יישוב סמואה, חתימת הסכם עם ספרד על הקטנת גביית המכס, וכן ניהול המשא ומתן בראשית הסכסוך עם האימפריה הרוסית בנושא ים ברינג.
לאחר סיום כהונתו חזר בייארד לעסוק בעריכת דין. בחירתו המחודשת של קליבלנד לנשיא הביאה בשנת 1893 למינויו לשגריר ארצות הברית בבריטניה, הראשון בתפקיד לשאת בתואר "שגריר". בשנות כהונתו, עד 1897, מתח בייארד ביקורת על מדיניות הסחר של ארצות הברית והעדפתה כלפי בעלי סחורות מסוימים. בגין התנהלותו זו נמתחה עליו ביקורת רשמית מטעם בית הנבחרים של ארצות הברית.
בייארד נישא פעמיים והיה אב לשניים. בנו, תומאס בייארד הבן, כיהן כסנאטור.
פומלה

| פומלה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: פיגמיים
סוג:: הדרים
מין:: פומלו
שם מדעי
 Citrus maxima ‏מריל, 1917
פומלו על עץ
דוכן פומלו בשוק
פומלה או פומלו (באנגלית: Pomelo, שם מדעי: Citrus maxima או Citrus grandis) הוא פרי ממשפחת פיגמיים. הפומלה הלבנה בעלת צבע ירוק חיוור, ההופך לצהוב כאשר מבשיל. הפרי גדול בהרבה מאשכולית, בעל בשר מתוק וקליפה עבה וספוגית. מגדלים בארץ גם זן של פומלה אדומה והיא המועדפת על ידי הצרכנים. היא בעלת קליפה דקה יותר וציפה אדומה ועסיסית.
הפרי הובא לארץ ישראל מסינגפור בשנת 1910 על ידי שמואל צבי הולצמן. בתחילה נקרא בעברית בשמו הצרפתי - פומלו. הצורה העברית הנפוצה "פּוֹמֵלָה" נטמעה בלשון הדיבור מתוך תהליך של גזירה לאחור מן הריבוי "פומלות".
מכלוא טבעי בין פומלה כצמח אם ותפוז מתוק יצרו את האשכולית, לפני כ-300 שנה.
היסטוריה

הפומלה היא זן קדמוני של פרי הדר, שמקורו בדרום-מזרח אסיה, ובייחוד מלזיה. משערים שזן Osbeck הועבר מאיי מלזיה לסין במאה הראשונה לפני הספירה. היא גדלה בדרום סין, ובמרכז תאילנד, וייטנאם, אינדונזיה ופיג'י.
במאה השבע עשרה, אנגלי בשם שדוק, קברניט באוניית סוחר בקו הודו המזרחית- בריטניה, העביר זרעים של פומלה לאיי ברבדוס (איי הודו המערבית) ומשם הצמח נפוץ לג'מאייקה ולאמריקה, המשיך להתפשט וחדר לעולם המערבי. לכן, באנגלית, הפומלה נקראת גם "שֶדוֹק", (Shaddock). באוקיינוס השקט ובאסיה הוא ידוע כ"הזָ'בּוֹנְג", ובסינית הוא נקרא "יוֹאוּדְזִי" (柚子). בהולנדית נקראת פוֹמְפֵלְמוּס Pompelmoes (מילולית "לימון נפוח"), כפי שקרא לה הבוטנאי הגרמני וולקמר (אנ'). משם זה נגזר השם בצרפתית "פומלו".
על פי שמואל טולקובסקי, הייתה הפומלה ידועה בארץ ישראל, ככל הנראה, כבר בשנת 1187, עם הכיבוש המוסלמי.
בשנת 1910, לפני עלייתו לארץ מאוסטרליה, רכש שמואל הולצמן מספר שתילי פומלה בסינגפור. רק שניים מהשתילים שהביא שרדו והתפתחו - אחד מוצאו מסין והשני מתאילנד. אחד הניב פירות אגסיים גדולים, שנקראו גוליית, והשני פירות קטנים. עד שנות ה-70 לא התקבלה הפומלה בישראל. בשנת 1975 החל יצוא של כמויות קטנות של פרי הפומלה לאירופה, ושם התקבל בהתלהבות. בעקבות כך, התחיל להתפשט גידולה, ובעיקר זני גוליית וצ'נדלר. היצואניות הגדולות ביותר של פומלה בימינו הן ישראל וקליפורניה.
הפומלה היא צמח האם במכלוא טבעי, יחד עם התפוז שתוצאתו הייתה האשכולית.
בנוסף, בשנות ה-60, באוניברסיטת ריברסייד, בקליפורניה, פותח זן מכלוא נוסף אשר הפומלה הייתה שותפה בו, וזו הפומלית.
מאפיינים

הפומלה היא פרי ההדר הגדול ביותר, והיא מגיעה לקוטר של 30 סנטימטר ולמשקל של עד 3–4 קילוגרמים. הפומלה הלבנה אשר מגדלים בארץ היא בעיקר מזן גוליית. זהו זן יסוד, בעל קליפה עבה מאד, ספוגית, המתקלפת בקלות. צבע חלקו הפנימי של הפרי הוא צהוב חיוור, בעל אחוז מיץ נמוך וטעמו מתוק. הבשלתו מתרחשת בחודשים אוקטובר עד פברואר.
פומלת צ'נדלר היא זן מכלוא בין פומלה חסרת חומציות לבין פומלה פינק מתוק, והיא שייכת לפומלות התאילנדיות. צורת הפרי עגולה פחוסה, בעל קליפה חלקה, דקה יחסית ומתקלפת בקלות. הציפה בעלת גוון אדום, עסיסית ומתוקה.
עץ פומלה מחייב הרכבה ולא ניתן לקבל עץ פורה מזרעים ללא הרכבת זן מתאים.
תכולה

100 גרם פומלה קלופה מכילים : 38 קלוריות, 0.76 גרם חלבון, 0.04 גרם שומן, 9.62 גרם סוכרים, 1 גרם סיבים, 4 מיליגרם סידן, 0.11 מיליגרם ברזל, 8 IU ויטמין A . כמו כן היא מכילה 0.03 מיליגרם טיאמין, 0.03 מיליגרם ריבופלבין, 0.2 מיליגרם ניאצין וכן 61 מיליגרם ויטמין C.
שימושים

משתמשים בקליפתה העבה של הפומלה להכנת מרמלדה. היא משמשת גם בבישול ובממתקים, ובמטבח הסיני משמשת לתיבול, במיוחד במרקים מתוקים.
הסכנות בפרי הפומלה

לעומת התרומה החיובית של פרי זה לאנשים בריאים, אצל אנשים הנזקקים לתרופות צריכת פומלה עלולה להוות סכנת חיים. הסיבה היא אינטראקציה בין פירות הדר שונים לבין פעילות תרופות שונות בגוף. התופעה נחקרה בעיקר באשכוליות, משום שזהו פרי בעל תפוצה רחבה, אך מחקרים חדשים יותר הראו שהתרכובות האחראיות לתופעה, כגון נרינגין,מצויות גם בפירות הדר נוספים וביניהם הפומלה. כבר לפני כ-20 שנה התברר שתרופות הניתנות דרך הפה עוברות פירוק על ידי אנזימים ממשפחת ציטוכרום P450. אחד מאנזימים אלה, CYP3A4, נוצר בתאי המעי הדק, במעי הגס ובתאי הכבד. הוא אחראי לאינאקטיבציה (ביטול הפעילות) של כ-50% מכלל התרופות, במסגרת המטבולזם הנורמלי שלהם. הנרינגין המצוי בפירות הדר מעכב את פעילותו של האנזים ובכך גורם לעליה של ריכוזם בגוף.האינטראקציה מתרחשת בין התרופות לבין הפרי השלם, המיץ, הציפה, התרכיז ואפילו ריבה שמכילה פירות הדר. השיבוש הוכח לגבי תרופות מקבוצת הסטטינים, תרופות לטיפול ביתר לחץ דם, תרופות נוגדות אלרגיה, תרופות שנועדו למנוע דחית איברים מושתלים ועוד. לגבי חלק מהתרופות יש עיכוב בהתפרקות בכבד, שגורם לעלית ריכוז התרופה בגוף מעבר ללרמה הרצויה. לגבי תרופות אחרות, האינטראקציה גורמת להקטנת ספיגת התרופה, והתוצאה היא שהריכוז בגוף הוא מתחת לרצוי. התופעה הולכת ומתרחבת, עם הכנסתן לשימוש של תרופות חדשות. בשנים 2008–2012 עלה מספר התרופות המושפעות מפירות הדר מ-17 ל-43.
הערות שוליים

↑  פומלה באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  פומלה או פומלו?, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏16 בפברואר 2021
1 2 3 4  ניר כרמי ויוסי יניב, קטלוג זני הדרים בישראל (עמ' 27-30), באתר מינהל המחקר החקלאי- מכון וולקני
המכון למדעי הצמח -המחלקה לעצי פרי, ‏2014
1 2   אילון גלעד, פירות הדר - לא מה שחשבתם, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2013
1 2  Kim Rose-Francis and Lindsey Todd, What are the health benefits of pomelo fruit?, Medical News Today, ‏אפריל 2021
↑  C.Jacquemond and GeneLester, Pomelo, Citrus Pages, ‏מרץ2021
↑  עץ פומלה, באתר משתלת ויניק
1 2 3  Fruit Interactions with Common Medicines, Medsafe: New Zealand Medicines and Medical Devices Safety Authority, ‏מרץ 2015
1 2  David G. Baley  et al., Grapefruit-medication interactions: Forbidden fruit or avoidable consequences?, Canadian Medical Association Journal 185(4), Canada: Canadian Medical Association, 2013, עמ' 309-316 doi: 10.1503/cmaj.120951
↑  New reasons to avoid grapefruit and other juices when taking certain drugs, American Chemical Society, ‏אוגוסט 2008
פומלה, באתר ITIS (באנגלית)
פומלה, באתר המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (באנגלית)
פומלה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
פומלה, באתר Tropicos (באנגלית)
פומלה, באתר GBIF (באנגלית)
פומלה, באתר The Plant List (באנגלית)
פומלה, באתר האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548550005171  GND: 4307855-2  LCCN: sh85109058
גולן אזולאי

| --- | --- |

 לידה:  3 בספטמבר 1968 (בן 56) קריית שמונה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  שחקן, מנחה, זמר
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב
 מספר צאצאים:  5
 http://www.golanazulay.co.il
 פרופיל ב-IMDb
גולן יוסף אזולאי (נולד ב-3 בספטמבר 1968 בקריית שמונה) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון וזמר ישראלי.
ביוגרפיה

אזולאי נולד בקריית שמונה לרחל ויוסף, אחיו הוא הצייר שי אזולאי. כשהיה בן 12 עבר עם משפחתו לערד. בצה"ל שירת בנח"ל המוצנח וכסמל במחנה 80. לאחר שחרורו מהצבא עבר ליפן והתפרנס ממכירת תמונות ונגינה ברכבת התחתית. לאחר טיול במזרח הרחוק ובהודו חזר לישראל. לאחר זמן עבר שוב ליפן במטרה להרוויח כסף, והתפרנס מניהול סוכנות תכשיטים שבבעלות חבר נעורים שלו, ואף עבד בתור בדרן במועדון לילה. ב-1993 חזר לישראל שוב והחל ללמוד משחק, ובשנת 1996 סיים שלוש שנות לימוד בסטודיו למשחק ניסן נתיב לצד נדב אסולין, אמנון וולף וגלעד פרלמן. בתחילת דרכו עבד כליצן והופיע בגני ילדים.
בשנת 2001, בעקבות "לימודי חשיבה הכרתית" בשיטת ימימה, החל בתהליך חזרה בתשובה. מאז הפסיק לעבוד בשבת והוא חובש לראשו כיפה וכובע קסקט.
הנחה את הסדרות הדוקומנטריות "חכמי ספרד" (2004, 6 פרקים) ו"אנשי השם" (2009, 3 פרקים), אשר שודרו בערוץ 2.
מ-2017 מגיש בימי שישי תוכנית רדיו בכאן מורשת, אותה הוא כותב ועורך.
בשנת 2023 החל להנחות תוכנית ראיונות קומית "גולן עם העם" בערוץ הידברות, בה יוצא לשטח לראיין אנשים במקומות שונים.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון > בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער

ב-1998 שיחק בהצגה "גיא אוני" שכתבה פנינה גרי (ע"פ הספר "גיא אוני" מאת שולמית לפיד) וביים מישה לוריה.
ב-2000 שיחק בהצגה "הפר עם הפרח בפה" שעיבד וביים יענקל'ה יעקובסון, ובהצגה "אהבת איתמר" מאת דבורה עומר שביימה חגית רכבי ניקוליבסקי.
ב-2006 גילם את עמרם בהצגה "הלילה הזה" מאת דפנה אנגל-מחרז שביים משה נאור.
ב-2007 שיחק בהצגה "דרך השיר" שכתבה וביימה צביה הוברמן.
ב-2008 שיחק בהצגה "תיבת נוח" מאת חמוטל בן זאב ויאקי מחרז שביים ישראל גוריון.
שיחק גם בהצגות "חמש אהבות" ו"שמוליק של זוהרה" מאת חגית רכבי ניקוליבסקי.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון > בתיאטרון בית ליסין

ב-2001 השתתף במחזה "עשו עליך פעם סרט?" מאת אייל דורון ובבימויו.
ב-2002 שיחק בהצגה "אלטלנה" שכתב וביים אלדד זיו.
ב-2003 גילם את מיטש בהצגה "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס שביים אילן רונן.
ב-2004 גילם את יונתן בהצגה "קיסריה סוף שבוע" מאת גורן אגמון שביים אבישי מילשטיין.
ב-2005 גילם את שמעון בהצגה "סינית אני מדברת אליך" מאת סביון ליברכט שביים עודד קוטלר, ושיחק בהצגה "אהבה ממבט שלישי" מאת סוזן סנדלר שביים אלון אופיר.
ב-2008 שיחק בהצגה "עלמה ורות" מאת גורן אגמון שביים מיכה לבינסון.
ב-2006 שיחק במחזמר "כמו בסרט" מאת שלומי מושקוביץ שביים משה קפטן.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון > בתיאטרון תאיר

ב-2010 שיחק לצד אביתר לזר בהצגה "שברי לוחות" שעיבד וביים גלעד אלפסי ע"פ סיפור מאת הרב חיים סבתו.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון > בתיאטרון יידישפיל

בשנת 2010 גילם את הרב שלמה קרליבך בהצגה "קרליבך חי" בבימויו של יואל זילברג, בין השאר לצד שלומי גולדברג והחזן ישראל רנד.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון > בימוי

ב-2008 ביים את המחזמר "הרשל'ה" שכתבה חמוטל בן זאב.
ב-2012 ביים לצד איז'ו ליבוביץ' את ההצגה הקומית "ככה זה לא תשובה" אותה כתב ליבוביץ. ההצגה מספרת על בני זוג הנמצאים במשבר נישואין עקב חזרתו בתשובה של הבעל. בהצגה שיחקו גולן אזולאי, גלעד פרלמן, חיים זנאתי ויניב נחמיאס.
ב-2016 ביים את המופע "מתגברים" הכולל ארבעה סיפורים אישיים של אנשים שהתגברו על מכשולים גדולים, בהפקת ארגון "מעגלים".
ב-2017 ביים את ההצגה "מסכים", העוסקת בהתמכרות למסך, בהפקת ארגון "מעגלים".
ביוגרפיה > קריירה בקולנוע וטלוויזיה

בין השנים 1998–2001 גילם את סמל פרקש בסדרת הטלוויזיה שיצרו אורי ובני ברבש, "טירונות".
גילם את שוקי בסדרת הטלוויזיה של אורי ענבר ושמי זרחין, "האישה האחרת" ב-2000. ב-2002 גילם את אלי מנשה, עו"ד ממוצא מזרחי המגיע למושב אשכנזי, בסדרת הטלוויזיה "בנות בראון"; והשתתף בסדרת הטלוויזיה שיצרו אורי ובני ברבש "מיי פירסט סוני".
ב-2004 בסרט הקולנוע שביים דן תורג'מן "משהו מתוק" גילם את אזולאי, ובסרטו של אסי דיין "הבשורה על פי אלוהים" גילם את תומאס דה טורקמדה. ב-2005 גילם את נפתלי אטיאס בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "השיר שלנו". ב-2006 גילם את מולי נועם בעונה השנייה של "השמיניה". ב־2007 שיחק בסרט הטלוויזיה "וסרמן איש הגשם". ב-2008 גילם את שגיא בסדרת הטלוויזיה שביימה עירית לינור "משמורת". ב-2009 גילם את יהודה פרץ בסדרת הטלוויזיה שנוצרה על ידי לימור נחמיאס "גירושים נפלאים".
ב-2010 התארח בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות", שם גילם את מנהל "עולם חכם"; גילם את רובי דנון בעונה השנייה של "דאוס"; וגילם את גבי בסדרה "15 דקות". ב-2011 גילם את עזרא אלחנני בסדרת האקשן של ערוץ 10, "אחת אפס אפס". ב-2012 גילם את שמעון טוויטו בסדרת הפשע של yes "נויורק", וגילם את אביהם של גיא ודנה בתוכנית הילדים "מבצע קיפוד". ב-2015 שיחק את אחיה של מוניק בסדרה הקומית "פולישוק". בשנת 2016 שיחק בסדרה "כוכב הצפון" את תפקיד ראש המועצה ובסדרה "פלאשבק" את אביה של ניר בר גפן. בשנת 2017 החל לשחק את אביו של אבינועם בסדרת הדרמה הקומית של HOT, "שבאבניקים". ב-2018 שיחק בסרטו של אלירן מלכה, "הבלתי רשמיים".
בשנת 2020 שיחק בעונה החמישית של "כפולה" בתפקיד הזמר שלומי חזן. באותה שנה גילם את אביה של מיקי (שירלי לוי) בסדרה "זיגי". בשנת 2022 גילם את בעל החנות בצפת בה עובדת פייגי, העקרה בסרט "עקרה".
ב-2023, גילם את רבי יהודה בר אילעאי בסרט "רשב"י" - עיבוד קולנועי לסיפורו של רבי שמעון בר יוחאי מאת יהודה גרובייס, לצד מוריס כהן, רותם זיסמן-כהן, דניאל גד, שי אברמסון, אילן נוב, דניאל אהביאל, ישי לפידות ושוקי סלומון.
ב-2024 שיחק בסדרה "אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו" בתפקיד השוטר שלום. בנוסף, שיחק בסדרה "האמת" של כאן 11.
ביוגרפיה > מוזיקה

ב-2009 הוציא אלבום ראשון, "בדרך אל הלב". בהקלטת האלבום השתתף דודו טסה. ב-2010 הגיש בהגשת תוכנית יומית אישית ברדיו גלי ישראל בשם "העם עם גולן". ב-2016 יצא אלבומו השני, "ילדות מאושרת".
אזולאי מופיע ברחבי הארץ ובמופע הוא מספר בהומור על מסע ההתחברות לשורשיו הספרדיים והיהודיים. את המופע כתב לצד גלעד פרלמן, שגם ביים את המופע.
במרץ 2024 הוציא שיר פורימי "עמלק הסתלק" באמצעות אפליקציית סנאפצט, באווירת מלחמת חרבות ברזל.
ביוגרפיה > חיים אישיים

נשוי לשירי ואב לחמישה. מתגורר משנת 2012 בשכונת גבעת מרדכי בירושלים.
גולן אזולאי בסדרת הטלוויזיה "דאוס"
גולן אזולאי בהופעה
ממחה

ערך זה עוסק בבלנדר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
ממחה
מַמְחֶה, או בשמו המוכר יותר, בְּלֶנְדֶּר, הוא מכשיר מטבח חשמלי המשמש לריסוק מזון והפיכתו למחית או לערבול מהיר של מוצרי מזון נוזליים.
נהוג לקרוא למכשיר "מערבל" עקב תרגום מילולי של הפועל Blend באנגלית.
מבנה הממחה ודרך פעולתו

הממחה מורכב ממכל אחסון העשוי פלסטיק קשיח, נירוסטה או זכוכית המורכב על בסיס יציב המכיל מנוע שאליו מחוברים להבים מסתובבים. בראש המכל מורכב מכסה שמונע מהמזון המרוסק לעוף החוצה מהמכל תוך תנועת הערבול.
המזון מוכנס למכל לאחר שהורכב על הבסיס ובלחיצת כפתור מתחילים הלהבים להסתובב במהירות ולרסק את המזון תוך ניצול כוח המשיכה המופעל על המזון והכוח הצנטריפוגלי של סיבוב הלהבים. ברוב הממחים המודרניים קיים התקן בטיחות המונע מהממחה לפעול אם לא הורכב כראוי. חלקם מצוידים בברז מובנה למזיגת המזון המרוסק לכוסות ולפעמים גם במוט ערבול העוזר לדחוס את המזון לעבר הלהבים ומעוצב כך שלא יוכל לעולם לפגוע בלהבים עצמם.
בממחים בעלי הספק חשמלי נמוך יש צורך להוסיף מעט נוזלים למזון שבמכל על מנת שהממחה יפעל כראוי. לרבים מהם מצורפת אזהרה לגבי משך הזמן המרבי להפעלה רצופה, כדי למנוע פגיעה במנוע. יש ביניהם אף ממחים שזמן פעולתם הרצוף מוגבל ל-30 שניות.
ממחה ידני

הממחה הידני (מכונה גם "בלנדר מוט") מורכב מגליל פלסטיק שקצהו האחד מחובר לתקע, והוא מעוצב כך שניתן יהיה להחזיקו בנוחות בכף היד. על גבי הגליל נמצא כפתור ההפעלה שעליו לוחצים בעזרת האגודל. בחלקו האמצעי נמצא מנוע המפעיל את הלהבים שמחופים בדפנות פלסטיק בקצהו התחתון של הגליל. לממחה הידני אין מכל משלו אך ניתן להשקיעו במזון ולהפעילו כך שירסק את המזון ובמקביל יפעיל עליו כוח צנטריפוגלי.
יתרונותיו של הממחה הידני היא פשטות העבודה למול הממחה החשמלי, כמו גם היכולת לרסק כמות גדולה יותר שאיננה נכנסת במכל הפלסטיק הקבוע של המכשיר - למשל כאשר רוצים לרסק גושי מזון המצויים בתוך סיר גדול. עם זאת, לממחה הידני חסרון של הספק חשמלי נמוך בהרבה מזה של הממחה הרגיל.
היסטוריה

הממחה הומצא על ידי סטיבן פולבסקי ב-1922 ובשנת 1946 מכר את חברתו לחברת אוסטר, יצרנית ציוד מספרות שנמכרה ב-1960 לחברת סנבים (Sunbeam).
בשנת 1937 המציא פרד אוסיוס סוג נוסף של ממחה תעשייתי ופנה לעזרתו של המוזיקאי פרד וארינג, שהסכים לממן את המוצר והחל לייצר אותו מסחרית בשנת 1937. מכשיר זה תרם רבות לפופולריות של משקאות השייק בארצות הברית.
תפקידי הממחה במטבח

ריסוק קרח, פירות וגלידה על מנת ליצור משקאות שונים.
הכנת מרקים מחיתיים, למשל מרק בטטה או כרובית העשויים מהירק שעל שמם הם קרויים.
הכנת ממרחים כגון פסטו.
ערבול מהיר של בלילות כגון בלילת פנקייק.
בתרבות

בערוץ הילדים הייתה תוכנית בישול בשם "הבלנדר" שהתרחשה בתוך חללית והמנחים עמוס שוב ואפרת רייטן (לימים חברת כנסת) הגישו לצופים מתכונים שאפשר להשתמש בממחה.
ראו גם

מערבל מזון
מעבד מזון
איור מבנה הממחה
ממחה ידני
ריצ'רד לינקלייטר

| --- | --- |

צילום משנת 2007
 לידה:  30 ביולי 1960 (בן 64) יוסטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Richard Stuart Linklater
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה סם יוסטון  תיכון בלייר  Austin Community College District 
 צאצאים:  לורליי לינקלייטר 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א לבימוי הטוב ביותר (2015)  דוב הכסף לבמאי הטוב ביותר (1995)  פרס המצלמה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין (2013)  פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע (2015)  דוב הכסף לבמאי הטוב ביותר (2014) 
 http://www.detourfilm.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד לינקלייטר (באנגלית: Richard Stuart Linklater; נולד ב-30 ביולי 1960) הוא במאי ותסריטאי קולנוע אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

לינקלייטר נולד וגדל ביוסטון אשר בטקסס. אביו היה צ'ארלס ו. לינקלייטר השלישי ואמו, דיאן מרגרט לינקלייטר לבית קריגר, מרצה באוניברסיטת יוסטון. הוא עזב את לימודיו האקדמאים והחל לעבוד באסדה לקידוח נפט במפרץ מקסיקו. בחופשותיו ביוסטון היה מבקר תדיר באולמות הקולנוע בעיר, שם גילה את אהבתו לתחום. לינקלייטר הוציא את חסכונותיו על ציוד הפקה בסיסי וב-1985 עבר לאוסטין, שם ייסד את אגודת הקולנוע של אוסטין, שתפקדה כמעין חברת הפקות לסרטים עצמאיים.
קריירה קולנועית

לאחר מספר שנים בהן עסק בעיקר בהפקת סרטים קצרים לינקלייטר הפיק את סרטו הראשון באורך מלא ב-1989. הפקת הסרט ארכה שנתיים, מהן שנה שלמה הוקדשה לעריכתו. הסרט 'It's Impossible to Learn to Plow by Reading Books' (בתרגום חופשי: "בלתי אפשרי ללמוד לחרוש על ידי קריאת ספרים") עסק בנושאים אשר יהפכו עם הזמן לסימן ההיכר של לינקלייטר - נרטיב מעורפל עד לא קיים ותנועות מינמליות של המצלמה.
בעוד שסרט זה לא זכה לתהודה רבה, הרי שסרטו הבא של לינקלייטר, "בטלנים בטקסס" (במקור: Slacker), הפך במהרה לסרט פולחן. הסרט מתאר יום בחייהם של מספר צעירים ביוסטון, אשר מסתובבים ברחבי העיר ללא מטרה מסוימת. הסרט היה מועמד לפרס בפסטיבל סאנדנס והפך את לינקלייטר לשם דבר בקרב קהילת יוצרי הקולנוע העצמאיים.
לינקלייטר המשיך להפיק סרטים עצמאיים וקטנים, בהם הדגש היה יותר על היצירה האומנותית מאשר על הפן המסחרי. בין אלו בלטו "חיים בהקיץ" ו"סורק אפילה", עיבוד קולנועי לספרו של סופר המדע-בדיוני פיליפ ק. דיק. בשני אלו השתמש לינקלייטר בטכניקה נדירה למדי בזמנו, בה ראשית צילם הסרט עם השחקנים ולאחר מכן הפך הצילום הדיגיטלי לאנימציה מאוירת באמצעות מחשב.
במקביל לסרטיו אלו לינקלייטר ביים וכתב מספר סרטים מסחריים, בהם בלטו "רוק בבית הספר" וטרילוגיית הסרטים "לפני הזריחה", "לפני השקיעה" ו"לפני חצות". על כתיבת התסריט של "לפני חצות" היה מועמד לפרס האוסקר ביחד עם אית'ן הוק וג'ולי דלפי. עוד ניסה את כוחו בכתיבת פיילוט עבור ערוץ הטלוויזיה האמריקאי HBO, אשר לא נחל הצלחה.
ב-2014 יצא לאקרנים סרטו "התבגרות", אותו צילם במשך 12 שנים. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית סרט הקולנוע הדרמטי הטוב ביותר. לינקלייטר עצמו זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א לקולנוע בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר.
ב-2017 יצא לאקרנים הסרט "חברים לחיים", דרמה קומית אותה כתב וביים. ב-2018 ביצע הופעת משחק מינורית בסרטו של אית'ן הוק "בלייז".
בשנת 2019 ביים את הסרט "איפה את, ברנדט" בכיכובה של קייט בלאנשט, המבוסס על ספרה באותו השם של מריה סמפל.
ב-29 באוגוסט 2019 רכשה חברת בלאמהאוס הפקות את הזכויות למחזמר "Merrily We Roll Along" (בעברית: "מתגלגלים"), כאשר לינקלייטר נבחר לביים את העיבוד הקולנועי ולהפיק אותו יחד עם ג'ייסון בלאם, ג'ונתן מארק שרמן וג'ינג'ר סלדג'. בן פלאט, ביני פלדשטיין ובלייק ג'נר לוהקו לככב בסרט. הוכרז כי הפקת הסרט תתחיל אחת לשנתיים במהלכן השחקנים הראשיים מתבגרים בדומה לדמויות אותן הם מגלמים, בדומה לאופן בו נעשה בסרט "התבגרות" (שכתב וביים לינקלייטר). הסרט מבוסס על המחזמר משנת 1981 של סטיבן סונדהיים.
בשנת 2022 החל לעבוד על סרט אנימציה, אותו ביים, כתב והפיק "אפולו ½10: הרפתקה בעידן החלל" בהשתתפותם של ג'ק בלאק, גלן פאוול, זאקרי לוי וג'וש ויגינס. הסרט עלה לפלטפורמות של נטפליקס ב-1 באפריל 2022.
סרטו הבא, קומדיית האקשן "היט מן" הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-5 בספטמבר 2023.
התאבדות

| --- | --- |

אדואר מאנה, "ההתאבדות", הושלם בין 1877 ל-1881
 תחום:  פסיכיאטריה, פסיכולוגיה קלינית, עבודה סוציאלית קלינית
 גורם:  התפוצצות אוכלוסין, משבר קיומי, מתח (פסיכולוגיה), תסכול 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  288598 
 MeSH:  D013405
 סיווגים
 ICD-10:  X60, X84 
 
התאבדותו של איאס
התאבדות היא פעולה שבה אדם שם קץ לחייו ומביא למותו בכוונה תחילה.
ההערכות מדווחות על כ-800,000 בני אדם המתים כל שנה כתוצאה מהתאבדות בקרב כלל אוכלוסיית העולם, מספר הגבוה ממקרי המוות הנגרמים ממלחמות ומקרי רצח. בעולם המערבי, אחוז המתאבדים גבוה משמעותית (פי 3.5 ויותר) בקרב גברים לעומת נשים, על אף שבקרב נשים מתבצעים יותר ניסיונות התאבדות. השיעור גבוה במיוחד בקרב צעירים ומתבגרים בגילאי 15–30, ובקרב זקנים בני 70 ומעלה. כ-1.5% מכלל מקרי המוות ברחבי העולם הם כתוצאה מהתאבדות. בשנה נתונה, זה בערך 12 לכל 100,000 אנשים.
הפרעות נפשיות (כולל דיכאון, הפרעה דו-קוטבית, הפרעות על הספקטרום האוטיסטי, סכיזופרניה, הפרעה טורדנית-כפייתית, הפרעות אישיות, הפרעות חרדה), בדידות, הפרעות גופניות (כגון תסמונת עייפות כרונית) והפרעות בשימוש בסמים (כולל הפרעת שימוש באלכוהול) מהווים גורמי סיכון.
ההתאבדות נתפסת בחברה כמעשה קיצוני. היא אסורה באיסור חמור בדתות האברהמיות.
סימנים מקדימים להתאבדות

למעשה ההתאבדות בדרך כלל קיימים סימנים מקדימים. על פי ד"ר חוה אנקור, קיימים סימנים רבים, ואדם שמגלה את חלקם ראוי להתייחסות כזולת שנמצא בסיכון גבוה לביצוע התאבדות:
מראה עצוב או דיכאוני או עצבני
איטיות בהליכה ובדיבור
דיבור חלש ושקט
שינוי בהרגלים כך שמתרחשת ירידה בתפקוד בתחומים כגון: שינה מרובה, הרגלים והשקפות דתיות, ירידה בתיאבון, אי הקפדה על מראה חיצוני, ירידה בכמות הדיבור, הזנחת תחביבים, התבודדות, חוסר התעניינות לגבי המתרחש בסביבה ובחיים, הזנחת/שינויים בהרגלים ופעילויות יום יומיות
הבעת תחושת היות האדם לטורח על חבריו ומשפחתו, או שינוי לרעה ביחסו אליהם
נטייה לבכי, לכעס ולצעקות לעיתים קרובות
דיבור בחופשיות, בחוסר פחד ואף במשיכה אל המוות ואל נושאים שקשורים אליו
פיזור דיבורים המבטאים חוסר ערך עצמי ותחושת אשם
חלוקת הרכוש כמתנות לאחרים
אמירות המבטאות תפיסה פסימית על החיים או תחושת חוסר-מוצא
נטייה להסתכן באמצעים מסוכנים כגון: כלי נשק ועבודה, חלון, כביש, אמצעי עישון, אלכוהול
פגיעה עצמית פיזית בגוף
פסיכולוגיה של המתאבד

ד"ר אבשלום אליצור ופרופ' חיים עומר מציעים במאמרם "מה תאמר לאדם שעל הגג?" שני מאפיינים פסיכולוגיים עיקריים אצל המתאבד. המאפיין הראשון הוא תחושת בדידות וניתוק, האדם מרגיש כי הוא ניצב לבד מעבר לכל הישג יד של עזרה; שום אדם לא מסוגל לעמוד לצידו ולהבין את עוצמת סבלו, הוא קיים בודד עם כאב אינסופי מול עולם אינסופי. המאפיין השני הוא צמצום המרחב המנטלי שלו - האדם מסתגר בתוך מנהרה צרה ואפלה (tunnel vision) שבה הוא מזהה את קיומו עם סבלו, וכל הווייתו מצטמצמת רק לעניין הזה, ללא כל דרך מילוט או מוצא.
אליצור ועומר מניחים שאם האדם בחר לעשות את מעשהו בפרהסיה ובציבור, יש בו קונפליקט בין שני קולות והם מנסים לעורר את רצון החיים על פני הרצון להרס. המחברים מציעים להתייחס לאדם העומד או מנסה להתאבד עמדה מזדהה-מתעמתת, שבה בשלב הראשון הזולת מנסה לתאר למתאבד את עומק ייאושו ויגונו, ולאחר מכן להתעמת עם מסקנתו האובדנית בנימוקים רציונליים. באמצעות שני מהלכים אלו סוברים אליצור ועומר כי ניתן להתגבר על הבדידות באמצעות הזדהות וניתן לחלץ את האדם מצמצומו המנטלי באמצעות התעמתות עם טיעוניו.
לעומתם מציע פרופ' ישראל אור-בך, מגדולי המומחים בישראל בתחום, עמדה מזדהה טוטלית, גישה של אמפתיה קיצונית עד גבול ההזדהות ממש. אור-בך בעקבותיו של שניידמן מוסיף מאפיין שלישי של העומד להתאבד, והוא סבל של "כאב נפשי בלתי נסבל, בשל ההרגשה כי הצורך החשוב לו ביותר נחסם או שאיבד את היקר לו מכל, ועל כן אין טעם לחייו". אור-בך סבור "כי המתאבד בכוח הוא אדם נסער ביותר והמרחב הפנימי שלו עמוס בנסערות זו", ולכן נימוקים רציונליים לא בהכרח ידברו על ליבו.
אור-בך טוען כי יש לרדת לעומק הנרטיב של המנסה להתאבד "בהקשבה רגישה", לדובב את הכאב שבו, לגעת בנפשו ולנסות להתחלק איתו חווייתית ולמוסס בכך את בדידותו; בהמשך להציע לו פתרון ומשמעות חיים בהתאם לנרטיב שלו, ולא על פי נרטיב חיצוני שהמתאבד מנוכר אליו. אור-בך מציין עוד כי לעיתים המנסה להתאבד נותן הזדמנות לאחרים לדבר, לאו דווקא כדי לשכנעו, "אלא כדי להקל על עצמו לקרוע את החוטים המחברים אותו לחיים", ואם הוא נתקל בגישה ישנה ומוכרת שלא מדברת אל הנרטיב שלו, הדבר עלול לחזק את החלטתו הנחרצת.
לעומתם, ד"ר זאב ברגמן מציין כי יש גישות נוספות כמו העמדה הסמכותית-כריזמטית, שמביאה מסכת טיעונים כדי לגרום לאדם לוותר על כוונתו, והעמדה המעורבת שבה האדם מדגיש במפורש את מעורבותו הרגשית של המציל, ומצהיר במפורש כי הוא רוצה בהצלתו של המנסה להתאבד. לתפיסתו של ברגמן על המציל לנווט בין הגישות השונות לפי אישיותו של המנסה להתאבד ולפי ההתפתחויות בשיחה.