stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכבי תל אביב במפעלים הבין-לאומיים
סטטיסטיקה > סטטיסטיקות אישיות > שיאן ההופעות

מודגש: שחקן פעיל
| מקום | שם | שנים בקבוצה | ליגת האלופות | הליגה האירופית | קונפרנס ליג | גביע אירופה למחזיקות גביע | גביע האינטרטוטו | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל שרן ייני | 2004–2015 ; 2017– | 13 | 52 | 19 | – | – | 84 |
| 2 | ישראל איתן טיבי | 2012–2021 | 22 | 51 | – | – | – | 73 |
| 3 | ישראל דור מיכה | 2011–2020 | 20 | 42 | – | – | – | 62 |
| 4 | ישראל דור פרץ | 2014–2021 ; 2022– | 15 | 30 | 13 | – | – | 58 |
| 5 | ישראל אבי ריקן | 2015– | 17 | 29 | 11 | – | – | 57 |
| 6 | ישראל טל בן-חיים | 2013–2017 ; 2020–2022 | 22 | 25 | 8 | – | – | 55 |
| 7 | ספרד אנריק סאבוריט | 2018– | 5 | 15 | 29 | – | – | 49 |
| 8 | ישראל ערן זהבי | 2013–2016; 2022– | 19 | 9 | 17 | – | – | 45 |
| 8 | ישראל אייל גולסה | 2016– | 3 | 25 | 17 | – | – | 45 |
| 10 | ישראל גל אלברמן | 2010–2017 | 19 | 25 | – | – | – | 44 |
| 11 | ישראל טל בן-חיים | 1998–2004 ; 2015–2017 | 13 | 29 | – | – | – | 42 |
| 11 | ישראל אופיר דוידזאדה | 2017– | 5 | 19 | 18 | – | – | 42 |
| 11 | סרביה פרדראג ראיקוביץ' | 2015–2019 | 6 | 36 | – | – | – | 42 |
| 14 | ישראל ברק יצחקי | 2010–2018 | 13 | 26 | – | – | – | 39 |
| 15 | ישראל דן גלזר | 2014–2016 ; 2018– | 7 | 12 | 16 | – | – | 35 |
| 16 | ישראל דן ביטון | 2020– | 5 | 7 | 21 | – | – | 33 |
| 16 | ישראל עומרי בן הרוש | 2013–2017 | 15 | 18 | – | – | – | 33 |
| 18 | ישראל לירן שטראובר | 1999–2006 ; 2009–2011 | 11 | 20 | – | – | – | 31 |
| 19 | בוסניה והרצגובינה האריס מדוניאנין | 2010–2012 ; 2016–2017 | – | 29 | – | – | – | 29 |
| 20 | ישראל אלירן עטר | 2010–2013 ; 2017–2020 | 3 | 25 | – | – | – | 28 |
| 20 | ניגריה נוסא איגיבור | 2014–2017 | 12 | 16 | – | – | – | 28 |
| 22 | ישראל אבי נמני | 1989–2003 ; 2005–2008 | 10 | 13 | – | 4 | – | 27 |
| 22 | ישראל גבי קניקובסקי | 2021– | – | – | 27 | – | – | 27 |
| 24 | ישראל גדי ברומר | 1991–2004 | 9 | 12 | – | 4 | 1 | 26 |
| 25 | ישראל יונתן כהן | 2017–2021 | 5 | 10 | 10 | – | – | 25 |
| 25 | איסלנד וידאר קיארטאנסון | 2016–2018 | – | 25 | – | – | – | 25 |
| 25 | ספרד קרלוס גרסיה | 2012–2016 | 15 | 10 | – | – | – | 25 |
| 26 | ישראל אלי דסה | 2015–2019 | 3 | 21 | – | – | – | 24 |
| 26 | ישראל מתן חוזז | 2016–2017 ; 2018– | 3 | 4 | 17 | – | – | 24 |
| 26 | ישראל דניאל פרץ | 2020–2023 | – | – | 24 | – | – | 24 |
| 26 | ספרד חואן פבלו קולינאס | 2013–2016 | 14 | 10 | – | – | – | 24 |
| 26 | ישראל יובל שפונגין | 2004–2010 ; 2014–2018 | 8 | 16 | – | – | – | 24 |

מספר ההופעות הרב ביותר בליגת האלופות: איתן טיבי וטל בן-חיים (החלוץ) (22)
מספר ההופעות הרב ביותר בליגה האירופית: שרן ייני (52)
מספר ההופעות הרב ביותר בקונפרנס ליג: אנריק סאבוריט (29)
מספר השערים הרב ביותר בליגת האלופות: ערן זהבי (11)
מספר השערים הרב בליגה האירופית: אלירן עטר (12)
מספר השערים הרב בקונפרנס ליג: ערן זהבי (14)
ראו גם

קבוצות הכדורגל הישראליות במפעלים הבין-לאומיים
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  כולל גביע אופ"א
↑  אורי קופר, דירוג ההופעות הגדולות של ישראליות באירופה, באתר ynet, 6 במאי 2014
↑  ?Who scored the first goals in UEFA's competitions, באתר אופ"א, ‏14 בספטמבר 2021 (באנגלית)
↑  UEFA 5-year Club Ranking 2025, kassiesa.net
1 2  המשחק נערך באצטדיון וינטר
1 2 3  מכבי עלתה שלב בזכות חוק שערי חוץ
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  המשחק שוחק מחוץ לישראל בעקבות מצב ביטחוני
↑  המשחק הסתיים בניצחון 2 - 1 למכבי תל אביב, אופ"א פסקה ניצחון טכני 3 - 0 למכבי תל אביב בעקבות שיתוף שחקן שלא כחוק של פאוק סלוניקי
1 2 3  המשחק נערך באצטדיון רמת גן
1 2 3 4  לאחר הארכה
↑  בעקבות העפלתה האוטומטית של פאוק סלוניקי לשלב הבתים של ליגת האלופות, העפילה מכבי תל אביב אוטומטית לשלב הבתים של הליגה האירופית
↑  מכבי לא עלתה שלב בגלל חוק שערי חוץ
1 2 3  המשחק נערך באצטדיון סמי עופר
↑  מכבי ניצחה 4 - 3 בבעיטת עונשין
1 2  המשחק נערך באצטדיון נתניה
ויטולד פילצקי

| --- | --- |
ויטולד פילצקי במדי הצבא הפולני, תמונה מלפני שנת 1939
ויטולד פילצקי במדי הצבא הפולני, תמונה מלפני שנת 1939
 לידה:  13 במאי 1901 אולונטס, Olonets Governorate, האימפריה הרוסית 
 הוצאה להורג:  25 במאי 1948 (בגיל 47) ורשה, הרפובליקה העממית הפולנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מדינה:  פולין 
 השכלה:  אוניברסיטת וילנה 
 השתייכות:  cavalry of Second Polish Republic, Secret Polish Army, ארמייה קריובה 
 תקופת הפעילות:  מ-1918 
 דרגה:  לוטננט שני, ריטמייסטר, לוטננט, קולונל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה  המלחמה הפולנית-סובייטית  מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 עיטור מסדר העיט הלבן של פולין (27 ביוני 2006)  צלב מרד ורשה  עשור להשבת עצמאות פולין (1928)  צלב אושוויץ  צלב הכסף של ההצטיינות (1938)  Order of the Star of Perseverance (1984)  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה (11 בינואר 1995)  צלב הגבורה  מדליית המלחמה 1918–1921  צלב ההצטיינות של צבא ליטא המרכזית 
 
ויטולְד פילֶצְקי (בפולנית: Witold Pilecki‏‏; 13 במאי 1901 – 25 במאי 1948) היה חייל ברפובליקה השנייה של פולין, שהקים את המחתרת "הצבא הפולני הסודי" (Tajna Armia Polska) והיה חבר בארמייה קריובה. בזמן מלחמת העולם השנייה היה האדם היחיד שהתנדב להיכלא במחנה הריכוז אושוויץ.
במהלך שהותו באושוויץ ארגן התנגדות של אסירים, וכבר ב־1940 מסר מידע לבעלות הברית המערביות על הזוועות המתרחשות במחנות של גרמניה הנאצית. הוא נמלט מאושוויץ ב־1943, והשתתף במרד ורשה (אוגוסט - אוקטובר 1944). ב־1948 הוצא פילצקי להורג על ידי השלטונות הקומוניסטיים.
קורות חייו > ראשית ימיו

ויטולד פילצקי נולד ב־13 במאי 1901 באולונטס, סמוך לימת לדוגה בקרליה שברוסיה, שם יושבה משפחתו בידי רשויות האימפריה הרוסית לאחר דיכוי מרד ינואר הפולני ב־1863–1864. סבו, יוזף פילצקי, בילה שבע שנים בגלות בסיביר על חלקו במרידה. ב־1910 עבר פילצקי עם משפחתו לווילנה (כיום בליטא), שם השלים את לימודיו בבית ספר למסחר והצטרף לתנועת הצופים בפולין (ZHP) בתקופה בה הארגון היה סודי. ב־1916 עבר לאוראל שברוסיה, שם ייסד שבט צופים מקומי.
ב־1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הצטרף פילצקי ליחידות ההגנה העצמית הפולניות באזור וילנה, ותחת הגנרל ולדיסלב וייטקה סייע באיסוף כלי נשק ובפירוז הכוחות הגרמניים המאוכזבים שנסוגו. לאחר מכן נטל חלק במלחמה הפולנית-סובייטית בשנים 1919–1920, ותחת פיקודו של יז'י דברובסקי פיקד על כיתת צופי ZHP. כאשר פלשו הבולשביקים לגזרה שלו בחזית, ניהלה יחידתו במהלך זמן מה מלחמת פרטיזנים מעבר לקווי האויב. פילצקי הצטרף מאוחר יותר לצבא הפולני, וכחלק מיחידת פרשים לחם בהגנת גרודנו (כיום הורדנה בבלארוס). ב־5 באוגוסט 1920 הצטרף לגדוד האולנים ה־211, לחם בקרב ההיסטורי על ורשה וביער רודניקי (Puszcza Rudnicka), ונטל חלק בשחרור וילנה. על גבורתו זכה פעמיים בעיטור "צלב הגבורה".
לאחר סיומה של המלחמה הפולנית-סובייטית ב־1921 עם הסכם ריגה, עבר פילצקי את מבחני הסיום של בית הספר הגבוה בווילנה, וב־1926 השתחרר מהצבא. בתקופה שבין מלחמות העולם עבד בחווה של משפחתו בכפר סוקורצה. ב־7 באפריל 1931 הוא נישא למריה פילצקה (1906 - 6 בפברואר 2002). לזוג נולדו שני ילדים בווילנה: אנדריי (16 בינואר 1932) וסופיה (14 במרץ 1933).
קורות חייו > פרוץ מלחמת העולם השנייה

ב־26 באוגוסט 1939, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, התגייס פילצקי והצטרף לאחד הצבאות הפולניים כמפקד מחלקת פרשים. יחידתו השתתפה בלחימה קשה במסגרת המערכה בפולין נגד הכוחות הגרמניים המתקדמים, וספגה אבדות משמעותיות בנפש. מחלקתו של פילצקי נסוגה לכיוון דרום-מזרח, לעבר לבוב (כיום באוקראינה), ומחלקתו שולבה בתוך דיוויזיית הרגלים 41 שהוקמה זה מכבר. בעת המערכה בספטמבר השמידו פילצקי ואנשיו שבעה טנקים והפילו שני מטוסים גרמניים. ב־17 בספטמבר, לאחר שברית המועצות פלשה לפולין המזרחית בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, פורקה הדיוויזיה של פילצקי והוא חזר לוורשה ביחד עם מפקדו יאן ולודרקייביץ' (Jan Włodarkiewicz).
ב־9 בנובמבר 1939 הקימו פילצקי ומפקדו את "הצבא הפולני הסודי" (Tajna Armia Polska - TAP), מראשוני המחתרות בפולין. פילצקי היה למפקד הארגון והרחיב אותו מעבר לגבולות ורשה אל שיידלצה, ראדום, לובלין וערים גדולות אחרות בפולין. ב־1940 נכללו בשורות ה-TAP כ-8,000 איש (למעלה ממחציתם חיילים קרביים חמושים), ובידי הארגון היו כ-20 מקלעים ומספר רובים נגד טנקים.
בהמשך התאחד הארגון עם ארמייה קריובה, והיה לגרעין יחידת ואכלז' (Wachlarz).
קורות חייו > המבצע באושוויץ: 945 יום

ב־1940 הציג פילצקי לממונה עליו תוכנית שכללה חדירה למחנה אושוויץ, איסוף מודיעין על המחנה מבפנים וארגון התנגדות של אסירים. עד אז מעט היה ידוע על אופן הפעלת המחנה בידי הגרמנים, והוא נחשב מתקן כליאה גדול, ולא מחנה השמדה. הממונה עליו אישר את התוכנית, וסיפק לו תעודת זהות בדויה על שם "תומש סרפינסקי" (Tomasz Serafiński). ב־19 בספטמבר 1940 הסתובב פילצקי במכוון ברחוב בוורשה בזמן מצוד של הגרמנים, ונתפס על ידיהם יחד עם 2,000 חפים מפשע (בהם ולדיסלב ברטושבסקי). אחרי יומיים של עינויים בחסות הוורמאכט נשלחו העצורים לאושוויץ, וזרועו של פילצקי קועקעה במספר האסיר 4859.
באושוויץ עבד ביחידות שונות של עובדי כפייה ושרד דלקת ריאות. בה בעת, עסק בארגון של איחוד מחתרתי של ארגונים צבאיים Związek Organizacji Wojskowych - ZOW (אנ'). משימותיו של הארגון היו להעלות את מורל האסירים, לספק להם חדשות מהעולם שמחוץ למחנה, לחלק תוספת ביגוד ומזון לחברים בארגון ולהקים רשתות מודיעין. כן עסקה המחתרת באימון פלוגות להשתלטות על המחנה במקרה של מתקפה מטעם ארמייה קריובה, הצנחת תחמושת, או הצנחה של בריגדת הצנחנים העצמאית הפולנית הראשונה, שבסיסה היה בבריטניה.
ב־1941 גדל ה-ZOW באופן ממשי. הארגון החזיק בבית משפט מחתרתי משלו ובקווי אספקה חיצוניים. בעזרת אזרחים שגרו בסמוך קיבל הארגון בקביעות אספקה רפואית, וסיפק למחתרת הפולנית מידע יקר ערך על המחנה ועל פעילות הגרמנים בו.
מספר ארגונים קטנים שפעלו באושוויץ התאחדו עם ZOW. בסתיו 1941 הועבר קולונל יאן קארץ' (אנ') למחנה ההשמדה בירקנאו הסמוך שאך הוקם, שם המשיך לארגן את מבנה הארגון. באביב 1942 היו לארגון מעל 1,000 חברים. האסירים הרכיבו מקלט רדיו, אותו החביאו בבית החולים שבמחנה.
מאוקטובר 1940 שלח ZOW דיווחים לוורשה, וממרץ 1941 נשלחו הדיווחים דרך המחתרת הפולנית לממשלה בלונדון. דיווחים אלו שימשו כמקור המידע העיקרי על אושוויץ עבור בעלות הברית המערביות. פילצקי קיווה שבעלות הברית המערביות ישלחו כלי נשק או חיילים לתוך המחנה, או שבארמייה קריובה יארגנו עזרה מבחוץ, אך ב־1943 הוא הבין שלא קיימות תוכנית לשחרור המחנה. בינתיים הכפיל הגסטאפו את מאמציו לגירוש חברי ZOW, והצליח בהריגת חברי ארגונים שונים. פילצקי החליט לברוח מהמחנה, בתקווה שהוא עצמו יצליח לשכנע את ארמייה קריובה שהובלת מתקפה שתביא לשחרור המחנה היא פעולה הגיונית ואפשרית. בלילה שבין 26 באפריל ל־27 באפריל 1943, כשהוצא פילצקי למשמרת לילה במאפיית המחנה שמחוץ לגדר, הכניעו הוא ושני חבריו שומר, חתכו את קווי הטלפון וברחו תוך כדי שהם לוקחים מסמכים גנובים מהגרמנים. במקרה שייתפסו, התכוננו לבלוע ציאניד כדי שהגרמנים לא יוכלו ללמוד עד כמה רב המידע שבידם. לאחר ימים אחדים ובעזרת תושבים מקומיים, הם ברחו בהצלחה מהאזור ויצרו קשר עם יחידה של ארמייה קריובה. פילצקי הגיש דו"ח מפורט על התנאים באושוויץ – "דו"ח פילצקי".
קורות חייו > מרד ורשה

ב־25 באוגוסט 1943 הגיע פילצקי לוורשה והצטרף למחלקת המודיעין של ארמייה קריובה.
לאחר שאיבדה מספר פעילים בסיור בסביבת המחנה, החליטה ארמייה קריובה שאין לה די כוח לתפיסת המחנה ללא עזרה מצד בעלות הברית. הדו"ח המפורט של פילצקי נשלח ללונדון, אך הרשויות הבריטיות נמנעו מלספק לארמייה קריובה עזרה אווירית לפעולה שתעזור לאסירים לברוח. תקיפה אווירית נראתה לבריטים פעולה מסוכנת מדי, והדיווחים של ארמייה קריובה על הזוועות באושוויץ נראו להם מופרזים ביותר (פילצקי כתב: "במשך שלוש השנים האחרונות הושמדו שני מיליון נפש, ובמהלך השנתיים הבאות יהרגו עוד שלושה מיליון").
פילצקי מונה במהרה למפקד פרשים והצטרף לארגון האנטי-קומוניסטי החשאי, NIE. הוא החל להכין התנגדות כנגד כיבוש על ידי הסובייטים המתקרבים.
כשפרץ מרד ורשה ב־1 באוגוסט 1944, התנדב פילצקי להצטרף לאחת הקבוצות הלוחמות. בתחילה נלחם בצפון אזור מרכז העיר כחייל פשוט, מבלי שגילה את דרגתו האמיתית. בהמשך חשף את דרגתו, והסכים לפקד על יחידה אחרת שנלחמה באזורי הרחובות תובארובה ופריסקה. כוחותיו החזיקו באזור מבוצר שנקרא "המצודה הגדולה של ורשה", אחד המעוזים הקדמיים של המורדים, שהסב נזקים ניכרים לקו האספקה של הגרמנים. המצודה החזיקה מעמד שבועיים אל מול ההתקפות הרצופות של כוחות הרגלים והשריון הגרמניים.
עם דיכוי המרד החביא פילצקי מלאי נשק בדירה פרטית והלך למאסר. את שארית המלחמה עבר במחנות של שבויי מלחמה.
קורות חייו > פולין תחת הכיבוש הסובייטי

לאחר השחרור, ב־11 ביולי 1945, הצטרף פילצקי לקורפוס הפולני השני. פילצקי קיבל הוראות להעביר בחשאי סכום גדול של כסף לפולין הכבושה בידי הסובייטים, אך המשימה בוטלה. בספטמבר 1945 קיבל פילצקי הוראה מגנרל ולדיסלב אנדרס לחזור לפולין ולאסוף מידע שיישלח למערב.
הוא חזר והמשיך לארגן את רשת הריגול שלו, ובאותו זמן כתב מונוגרפיה על אושוויץ. באביב 1946 החליטה הממשלה הפולנית הגולה שהמצב הפוליטי שלאחר המלחמה לא נותן תקווה לעצמאות פולנית, וקראה לפרטיזנים שנשארו ביערות לחזור לחייהם הרגילים או לברוח למערב. פילצקי סירב לעזוב, אבל המשיך לפרק את כוחות הפרטיזנים במזרח פולין.
באפריל 1947 החל פילצקי לאסוף ראיות על אכזריות הסובייטים ועל ההעמדות לדין של פולנים (במיוחד חברי ארמייה קריובה והגיס הפולני השני), ועל הוצאות להורג או שילוחים למאסר בגולאג של הסובייטים.
ב־8 במאי 1947 נעצר פילצקי בידי השירות החשאי הפולני. לפני המשפט הוא נחקר ועונה בצורה איומה על ידי קצין מנגנון הביטחון הקומוניסטי פולני יוזף רוזאנסקי (אנ') הידוע לשמצה (שהיה יהודי), אך לא חשף מידע רגיש וניסה להגן על אסירים אחרים. ב־3 במרץ 1948 נערך משפט ראווה, שבו מסמכים שכנראה זויפו הוצגו כראיות. עדות של ראש הממשלה הפולני לעתיד, יוזף צירנקיביץ', בעצמו ניצול אושוויץ, הוצגה נגד פילצקי.
פילצקי הואשם בריגול למען בעלות הברית המערביות וגנרל אנדרס.
ב־15 במאי הוא נידון למוות, יחד עם שלושה מחבריו. 10 ימים לאחר מכן, ב־25 במאי 1948, הוא הוצא להורג בירייה בכלא מוקוטוב בוורשה. הוא הותיר אחריו אישה ושני ילדים. הרשעתו של פילצקי התבססה על ראיות בדויות ועדויות שקריות, כחלק מהתביעות נגד חברי ארמייה קריובה ואישים אחרים שעמדו בקשר עם הממשלה הפולנית הגולה בלונדון. ב־2003 הוגש כתב אישום נגד התובע במשפט, יחד עם אחרים שהיו מעורבים במשפט, באשמת שותפות לרציחתו של פילצקי. צירנקיביץ' ניצל מגורל דומה כיוון שהלך לעולמו קודם לכן.
ב־1 באוקטובר 1990, לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי בפולין, טוהרו פילצקי ויתר הנידונים במשפט הכזב מכל אשמה. ב־1995 קיבל פילצקי את אות תחיית פולין. מקום קבורתו לא נודע עד היום; משערים שהוא נקבר במזבלה ליד ורשה. עד 1989 מנע השלטון הקומוניסטי הפולני פרסום כל פרטי מידע על מבצעיו וגורלו של פילצקי.
ראו גם

דו"ח פילצקי
רודולף ורבה
ארמייה קריובה
יאן קרסקי
לקריאה נוספת

המתנדב: הסיפור האמיתי של גיבור המחתרת שחדר לאושוויץ / ג'ק פרווד'ר ; מאנגלית: עמנואל לוטם. מושב בן שמן : מודן הוצאה לאור, 2022.  (הספר בקטלוג ULI)
השער של אושוויץ
ויטולד פילצקי באושוויץ
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
בריקדה פולנית, הכוללת משחית טנקים מדגם יאגדפנצר 38(t) הצר גרמני שתפסו מהנאצים במהלך מרד ורשה
אל-ולאא ואל-בראא

אל-ולאא ואל-בראא (בערבית: الولاء والبراء) הוא מושג באסלאם, פשוטו כמשמעו "נאמנות והתנערות", המסמל אהבה ושנאה למען אללה. אל-וואלה 'וואלה-ברה' מכונה "אוחז חזק בכל מה שנוח לאלוהים", ונסוג ומתנגד לכל מה שלא מגלה אללה, למען אללה. זאת לצורך קריאתם למשהו שאינו כניעה לאללה, בין אם בכוונה ובין אם מטבעה של חוסר אמון. לאהוב למען אללה פירושו לאהוב את אללה ולהראות לו נאמנות על ידי עקוב אחר השריעה שלו. פירושו לאהוב את כל מה שטוב ומותר בקוראן ובסונה. סוג זה של אהבה מחייב מישהו להגן על הדאו של אללה ולשמור עליו. זה לאהוב את אלה המצייתים לאללה ולהגן עליהם ולסייע להם. שנאה למען אללה מסמלת הפגנת כעס כלפי המתנגדים לאללה, שליחו, הדאו שלו והמאמינים.
משמעות המושג

על פי פוסקי ההלכה באסלאם, הנאמנות היא האהבה והכבוד והכיבוד והתאחדות עם המאמינים, כלפי פנים וכלפי חוץ, בעוד ההתנערות היא ההתרחקות והאויבות והעוינות כלפי הלא מאמינים.
חשיבות הנאמנות וההתנערות

בסמכותו של אבן עבאס, ייתכן שאלוהים יהיה מרוצה מהם, הוא אמר: שליח האלוהים, ייתכן שתפילותיו ושלומו של אלוהים עליו, אמר לאבו דראר: "איזו שעבוד אמונה קרוב יותר?" הוא אמר: אלוהים ושליחו יודעים הכי טוב. הוא אמר: "נאמנות פרו באלוהים, עוינות באלוהים, אהבה באלוהים ושנאה באלוהים."
בסמכותו של אנאס בן מליק, אלוהים יהיה מרוצה ממנו, הוא אמר: שליח האל, יתברך עליו תפילותיו ושלומו, אמרו: "שלושה שהיו בתוכו מצאו את מתיקות האמונה: שאלוהים והמסר שלו אהובים עליהם יותר מאחרים, וכי אחד אוהב רק לא אוהב אותו עבור אלוהים, וכי הוא שונא לחזור באי אמון כמו הוא שונא שמטילים אותנו באש.
הנביא, יהי רצון שאלוהים יברך אותו ויעניק לו שלום, התחייב אמונים לחבריו להגיע למוצא גדול זה, ובסמכותו של ג'ייר בן עבדאללה אל-בג'אלי, יהי רצון שאלוהים ישמח לו, הוא אמר: הגעתי לנביא, יהי רצון שאלוהים יברך אותו ויעניק לו שלום, והתחייב אמונים. אני יודע, הוא אמר: "אני נשבע לך אמונים לעבוד את ה ', לקבוע תפילה, לשלם לזכאת, לייעץ למוסלמים ולא להאמין לפוליאתיים."
שייך אל-אסלאם אבן תימייה אמר: "הגשמת העדות שאין אלוהים אלא אלוהים דורש שהוא לא אוהב דבר מלבד אלוהים. הוא לא שונא דבר מלבד אלוהים. הוא נאמן רק לאלוהים, והוא לא עוין אלא לאלוהים, והוא אוהב את מה שאלוהים אוהב אותו, ושונא את מה שאלוהים שונא.
והשיח 'סולימאן אל-שייח' אמר: "האם ייתכן שהקהילה תוקם או שתקים את מדע הג'יהאד או את המדע של ליהנות מטוב ואסור על הרוע, אלא באהבה באלוהים ושנאה באלוהים, ועוינות באלוהים ונאמנות באלוהים. לא היה הבדל בין אמת לשקר, לא בין מאמינים לא מאמינים, וגם לא בין שומרי הרחמים ביותר לאלה של השטן."
השייח 'עבדול-רזאזק אפיפי אמר על נאמנות ותמימות: "שני היבטים של כנות אהבה לאלוהים, אז לנביאיו ולמאמינים".
ההקצנה וההפרזה באל-ולאא ואל-בראא

לנאמנות ולתמימות יש מגבלות, ולכן מה שפחות מגבולות הנאמנות הנדרשת זו רשלנות, ומה שעובר על גבולות הנאמנות הלגיטימית הוא הגזמה נטולת אשמה, ומה שפחות מגבולות התמימות הוא רשלנות, ומה שחורג מגבולותיה זה הגזמה חסרת טענה.
הגזמה במושג השנה. הגזמה בחוסר הסובלנות של המסך. הגזמה על ידי הפיכת הראשונה למקור האמת. הגזמה במנהיג. הגזמה בתמימות של חברת מוסלמיות.
נאמנותם של הכופרים והצבועים

צחוקם ומסלוליהם.
ציית להם כמו שאומרים ומה הם מתייחסים אליו.
קירובם לאספה וקירובם לנסיכים של האסלאם.
ייעוץ בעניינים.
יושב אותם, מפטפט ונכנס.
עליזות עבורם ושטף הפנים.
כבוד כללי.
אמון בהם ואללה בגד בהם.
הזכירו להם את מה שמפאר אותם, כמו לקרוא להם אדונים או חכמים.
עזרתם ותמיכתם במוסלמים ושבחם ומסירותם מהם, וזו אחת הניגודים של האסלאם והסיבות לפיגור, אנו מחפשים מפלט באלוהים מזה.
ההיסטוריה של ההיסטוריה שלהם, במיוחד התאריך שמבטא את טקסי הפסטיבלים שלהם כתאריך הגרגוריאני.
סליחה ורחמים עליהם.
ת'וראיה אל-באקסאמי

| --- | --- |

 לידה:  1951  (בת 74 בערך) כווית כווית
 מדינה:  כווית 
 תקופת הפעילות:  מ-1963
 https://www.thurayaalbaqsami.com/about
 
ת'וראיה אל-באקסאמי (בערבית: ثريا الباقسامي, באנגלית: Thuraya Al-Baqsami; נולדה: 1951 בכווית) היא סופרת וציירת כוויתית. עבודותיה הוצגו בלמעלה מ־60 תערוכות יחיד ו-250 תערוכות משותפות עם אמנים נוספים. בין השאר עבודותיה מוצגות במוזיאון הבריטי, במוזיאון אונסק"ו בפריס, במוזיאון גוגנהיים בניו יורק, במוזיאון לזכויות אדם בז'נבה ובמוזיאון הלאומי של כווית. היא עוסקת בציור, יצירת הדפסים, כתיבת ספרי ילדים וספרי מבוגרים. נבחרה להיות בין האמניות שיופיעו בבינאלה של קרנגי אינטנשיונל בפיטסבורג ב־2022.
ביוגרפיה

אל-באקסאמי היא אחת האמניות הראשונות באזור המפרץ הפרסי. היא החלה לפרסם את סיפוריה הקצרים בתחילת שנות ה-60 עוד בגיל 13, אז החלה גם לצייר.
היא למדה אמנות באוניברסיטת קהיר בשנים 1972–1974. לאחר מכן עברה ללמוד במכון סוריקוב לאמנות בברית המועצות, ובשנים 1974–1981 סיימה תואר ראשון ושני במכון. לאחר סיום לימודיה התגוררה כמה שנים במדינות שונות באפריקה, בעקבות בעלה, שהיה מדינאי כוויתי, בין היתר בדקר שבסנגל, שם נולדו בנותיה. היא חזרה להתגורר בכווית בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. בשנים 1990–1991 התגוררה עם משפחתה בכווית בזמן הפלישה העיראקית למדינה, טראומה שהשפיעה רבות על אמנותה. בזמן הפלישה העיראקית לכווית היא יצרה למעלה מ-80 יצירות, שכולן עסקו בפלישה. היא תמכה רבות בתנועת ההתנגדות לעיראק ומחתה נגד הכיבוש העיראקי של ארצה.
ביוגרפיה > ספריה

החלה לכתוב ולפרסם סיפורים קצרים כבר בגיל 13. מאז הוציאה 12 ספרים. היא זכתה בפרס מטעם המדינה על ספרה מ־1993 "Cellar Candles", המתאר את החיים בכווית בזמן הפלישה העיראקית. הספר תורגם מאז ליותר מ־10 שפות.
ביוגרפיה > אמנותה

אל-באקסאמי נחשבת אמנית מודרנית. היא עוסקת בציור ובהדפסים. עבודותיה מתמקדות בפנים, בעיקר של נשים. היא עוסקת בציוריה בפלישה של עיראק לכווית, במלחמת האזרחים בלבנון, ובמודרניצזיה שעברה כווית החל משנות ה-80. היא מושפעת בעבודתה מאמנות אפריקאית, אירופאית וערבית.
כאחת מחלוצות הציור באזור המפרץ הפרסי, עבודותיה משפיעות על אמניות מודרניות הפועלות במאה ה-21
חיים אישיים

נולדה בכווית בשנת 1951. בעלה, מוחמד אל-קאדירי, היה דיפלומט כוויתי וסופר. הוא נעצר בזמן הפלישה לכווית וישב בכלא בצרה במשך חודשיים עד לשחרורו. בנותיה הן מונירה אל-קאדירי, אמנית שגרה בברלין, ופאטימה אל-קאדירי (אנ'), מוזיקאית. שתיהן נולדו בסנגל.
הערות שוליים

↑  Alex Greenberger, Alex Greenberger, Carnegie International, the U.S.’s Oldest Biennial-Style Show, Names Artists for 2022 Edition, ARTnews.com, ‏2022-06-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  'In a day, a city can be destroyed': Kuwait artists remember the Iraq invasion, Middle East Eye (באנגלית)
↑  Kuwait’s Thuraya Al-Baqsami: Living through joy and pain through art, creativity, Al Arabiya English, ‏2017-10-14 (באנגלית)
↑  Marriage, materialism, and the macabre: Meet Kuwait's new generation of artists, Middle East Eye (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300388905171  PLWABN: 9810530418405606  GND: 12338821X  ISNI: 0000 0000 7865 9906  LCCN: no00064151  MusicBrainz: e0bee235-def2-49ad-be4d-0a138f720c7d  NTA: 274064715  VIAF: 68477189   WorldCat (עם VIAF): 68477189
ז'ונתן במבה

ז'ונתן פוסני במבה (בצרפתית: Jonathan Fousseni Bamba; נולד ב-26 במרץ 1996) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקיצוני בשיקגו פייר ובנבחרת חוף השנהב.
קריירה

במבה הוא בוגר אקדמיית הנוער של סנט אטיין, אליה הצטרף ב-2011. במבה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-25 בינואר 2015 נגד פריז סן ז'רמן כמחליף של יוהאן מולו בדקה ה-82 בהפסד 0–1 בבית. במהלך הקיץ של 2015 הוא הבקיע נגד אייאקס אמסטרדם במשחק ידידות טרום עונה. ב-20 בספטמבר 2015, הוא פתח בהרכב במשחק הליגה נגד נאנט והבקיע בדקה ה-26 את שער הבכורה שלו עבור קבוצת הבוגרים של סנט אטיין בניצחון 0–2 בבית.
ב-18 בינואר 2016, במבה הושאל לפריז פ.צ' מהליגה הצרפתית השנייה עד לסוף עונת 2015/2016, ללא אופציה לרכישה עם תום תקופת ההשאלה. במבה הושאל לסנט טרוידן מהליגה הבלגית הראשונה בקיץ 2016. אולם, סנט טרוידן החזירה אותו מוקדם לסנט אטיין במהלך פגרת החורף של עונת 2016–2017. ב-4 בינואר 2017, במבה הושאל לאנז'ה מהליגה הצרפתית עד לסוף עונת 2016/2017.
ב-24 בספטמבר 2017, במבה הבקיע את השער המשווה השני של סנט אטיין מנקודת העונשין בתיקו 2-2 בבית מול רן לרשום את שערו הרביעי בליגה הצרפתית (שלושה מהם בעיטות עונשין) בעונת 2017–2018.
ב-2 ביולי 2018, במבה חתם על חוזה לחמש שנים בליל.
ב-11 באוגוסט 2018, במבה ערך את הופעת הבכורה התחרותית שלו עבור ליל והבקיע את השער האחרון בניצחון 1-3 על סטאד רן בבית בליגה הצרפתית. שבועיים לאחר מכן, הוא שיחק את משחקו השלישי בליגה הצרפתית עבור ליל והעלה את מאזן שעריו בליגה הצרפתית לעונת 2018–2019 ל-3 כשהבקיע צמד שערים בניצחון 0-3 על גנגאן בבית. ב-30 בספטמבר, במבה הבקיע צמד שערים (כולל פנדל) ב-6 הדקות האחרונות של המשחק בניצחון 0–3 על מרסיי בבית. ב-6 באוקטובר, הוא העלה את מאזן שעריו בליגה הצרפתית לעונת 2018–2019 ל-7 (הוא הבקיע רק 7 שערי ליגה הצרפתית בכל עונת 2017/2018) כשהבקיע צמד שערים שוב ובישל שער לניקולא פפה בניצחון 1–3 על סנט אטיין בבית.
לאחר ביטול עונת 2019/2020 בליגה הצרפתית עקב מגפת הקורונה, במבה הפך לשחקן הרכב קבוע, כאשר ליל זכתה באליפות הליגה הרביעית שלה בעונת 2020–2021, כשהוא נוכח בכל משחקי הליגה.
במהלך עונת 2021/2022 של ליל, הוא השתתף בניצחון 0–1 על פריז סן ז'רמן במשחק על הסופר קאפ הצרפתי, כשהמועדון זוכה בתואר זה בפעם הראשונה אי פעם. מאוחר יותר, הוא עזר לקבוצה להעפיל משלב הבתים של ליגת האלופות 2021/2022 ושיחק נגד צ'לסי בשמינית הגמר. ב-18 ביולי 2023, במבה חתם בסלטה ויגו מהלה ליגה.
ב-21 בינואר 2025 חתם בשיקגו פייר מה-MLS לשלוש שנים.
נבחרת לאומית

בזכות אזרחותו הכפולה, במבה יכל לבחור לייצג בינלאומית את צרפת או חוף השנהב.
לאחר שייצג את צרפת במספר רמות נוער בינלאומיות, הוא עבר לייצג את האחרונה בנבחרת הבוגרת במרץ 2023, כאשר קיבל זימון לסגל נבחרת חוף השנהב לשני משחקי מוקדמות גביע אפריקה לאומות נגד קומורו.
נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  En fin de contrat à Saint-Etienne, Jonathan Bamba signe à Lille, lequipe
↑  Libre, Jonathan Bamba rejoint le Celta Vigo pour 3 ans, lequipe
↑  LA LISTE באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיבוארית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת חוף השנהב – גביע אפריקה לאומות 2023 (אלופת אפריקה) |
| --- | --- | --- |
|  1 י. פופאנה •  2 דיומאנדה •  3 קונאן •  4 סרי •  5 סינגו •  6 ס. פופאנה •  7 קוסונו •  8 קסייה •  9 במבה •  10 קונאטה •   11 קראסו •  12 בולי • 13 בוגה •  14 דיאקיטה • 15 גראדל • 16 פולי • 17 אורייה • 18 א. סנגארה • 19 פפה • 20 קוואמי • 21 אנדיקה • 22 האלר • 23 ב. סנגארה • 24 אדינגרה • 25 דומבייה • 26 דיאלו • 27 אמאני • מאמן: גאסה |  1 י. פופאנה •  2 דיומאנדה •  3 קונאן •  4 סרי •  5 סינגו •  6 ס. פופאנה •  7 קוסונו •  8 קסייה •  9 במבה •  10 קונאטה •   11 קראסו •  12 בולי • 13 בוגה •  14 דיאקיטה • 15 גראדל • 16 פולי • 17 אורייה • 18 א. סנגארה • 19 פפה • 20 קוואמי • 21 אנדיקה • 22 האלר • 23 ב. סנגארה • 24 אדינגרה • 25 דומבייה • 26 דיאלו • 27 אמאני • מאמן: גאסה | חוף השנהב |
אסטל, דוכסית אסטרייטלנד

אסטל סילביה אווה מארי, דוכסית אסטרייטלנד (בשוודית: Estelle Silvia Ewa Mary;‏ נולדה ב-23 בפברואר 2012) היא בתה של יורשת העצר השוודית, הנסיכה ויקטוריה, והשנייה בסדר הירושה לכתר השוודי, לאחר אמהּ.