stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפנימייה הצבאית לפיקוד
הפנימייה הצבאית לפיקוד תל אביב (נסגרה)

בשנת 1965 הוקמה פנימייה צבאית ליד הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב שפעלה עד 1984. בראשה עמד סא"ל ברוך לוי. גם פנימייה זו הייתה מוסד חינוכי המכשיר ומכין בני נוער להיות מפקדים ביחידות השדה בצה"ל. בוגרי הפנימייה היו מיועדים לתפקידי מפקדי פלוגות ביחידות השדה של צה"ל והתחייבו לשירות קבע של 3 שנים לפחות, עוד בטרם גיוסם הרשמי לצבא. למחזור הראשון שנקלט בשנת 1965 נרשמו כ־800 מועמדים והתקבלו 80. את המחזור סיימו 29 בוגרים בלבד. הרוב המכריע של הנושרים היה בעקבות אי הצלחה מספקת בלימודים העל יסודיים בגימנסיה וכישלון בעלייה לכתה הגבוהה יותר. במחזורים הבאים אחריו השתפרה תמונת המצב. למסדר הסיום של המחזור הראשון בחודש יולי 1969 הגיעה ראש הממשלה גולדה מאיר. עיתונאים רבים הגיעו למעמד זה מתוך מחשבה שרוה"מ תמסור הצהרה מדינית בעיצומה של מלחמת ההתשה עם מצרים בסיני. לבסוף היא לא עשתה זאת, ורק בירכה את הבוגרים "שיהיו בריאים". במלחמת יום הכיפורים נהרגו 6 מבוגרי המחזור (21% מהבוגרים), כולם, כמו רוב בוגרי המחזור, היו חלק משדרת המ"פים בחיל השריון ובחיל הרגלים והצנחנים. הפנימייה צבאית שליד הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב נסגרה בשנת 1984 עקב ירידה בפוטנציאל הנרשמים לפנימיות הצבאיות לפיקוד. עם בוגריה נמנים דדי ברנע, גבי אשכנזי, יואב קוטנר, רון ארד, גל הירש, אייל זמיר והשופט בדימוס שמעון שר (פרג'ון).
| שם המפקד | תחילת כהונתו | סיום כהונתו |
| --- | --- | --- |
| ברוך לוי | 1964 | 1968 |
| עמוס גלבוע | 1968 | 1972 |
| שי רז | 1973 | 1977 |
| דוד רז | 1977 | 1980 |
| אפרים אלמוג איזנפלד | 1980 | 1984 |
כתפות של שוחרים בפנימיה הצבאית בתל אביב, על מקטורן של מדי חורף, עד 1978
הלימודים בפנימייה

החניכים, הקרויים "שוחרים", מתחילים את הלימודים בפנימיות הצבאיות בכיתה י'. החניכים בפנימייה לומדים לימודים עיוניים ככל תלמיד. מעבר ללימודים הרגילים, לומדים חניכי הפנימייה במגמה ללימודי צבא וביטחון כמקצוע מורחב לבגרות. במסגרת לימודי המקצוע כוללים תיאוריות ותורות צבאיות, היסטוריה צבאית וכן עבודת חקר רחבת היקף.
במהלך שנות הלימודים בפנימייה מושם דגש על פיתוח מנהיגות ומשמעת בחניכים, וזאת בשיעורים ועל ידי התנסות בפועל. בזמן רוב החופשות מבית הספר, למשך מחצית החופשה, יוצאים חניכי הפנימייה לאימונים צבאיים.
החניכים נדרשים להתחייב ל-שנה וארבעה חודשים שירות קבע לקראת גיוסם לצבא, כדי למלא בסופו של דבר את תפקידי המ"פ בחילות השדה.
הטבות, משמעת ותנאים

התלמידים בפנימיות הצבאיות מקבלים תעודת חוגר וזכאים להטבות הדומות לאלו של חיילים (כגון נסיעה חינם באוטובוסים), ואף נהנים מדמי כיס חודשיים בשיעור רבע ממשכורתו של טירון. השוחרים נדרשים למשמעת נוקשה, וצפויים לעמוד למשפט בפני מפקדם במקרה ועברו על הכללים (למשל, אם הם נתפסים בידי המשטרה הצבאית כשהם משתמשים בטרמפים). משמעת זו היא אחת ממוקדי העניין שמגלים תלמידים והוריהם בפנימייה.
כמו כן נהנים השוחרים מהטבות כגון: קורסים (צלילה, צניחה, סנפלינג) ויוצאים עם רישיונות לכלי ירייה. לאחר הפיגוע בקו 37, בו נהרג השוחר דניאל הרוש עלתה שאלת זכאות השוחרים להלוויה צבאית, ונקבע כי גם שוחר זכאי לה.
בוגרי הפנימייה

נכון לשנת 2019, אחוז המיצוי לקצונה בקרב בוגרי הפנימיות הצבאיות עומד על 78%‏. נכון לשנת 2023 אחוז המיצוי לקרבי מבוגרי הפנימיה בחיפה עמד על 97% ופיקוד זוטר על 94%.
בין בוגרי הפנימיות שלושה רמטכ"לים, 13 אלופים, 33 תתי-אלופים ו-114 אלופי משנה, ראש "המוסד", שני ניצבים במשטרת ישראל, שישה חברי הכנסת ויו"ר הסוכנות היהודית. 52 מבוגרי הפנימיות בחיפה ובתל אביב זכו ל-56 עיטורים ולציונים לשבח על פועלם בשירותם הצבאי. ארבעה צוינו פעמיים. בין מקבלי העיטורים והצל"שים, סגן משה טל בלומנטל, שקיבל את עיטור הגבורה על לחימתו בעזה במלחמת ששת הימים. תשעה בוגרים קיבלו את עיטור העוז, עשרה בוגרים קיבלו את עיטור המופת, ו-32 בוגרים קיבלו צל"שים מרמת המח"ט עד רמת הרמטכ"ל. בוגר אחד קיבל את עיטור המופת האזרחי. בנוסף, זכו שלושה מבוגרי הפנימיות בפרס ישראל, וארבעה נוספים בפרס ביטחון ישראל. 147 מבוגרי הפנימיות הצבאיות בחיפה ובתל אביב הם חללי צה"ל, בהם כמה שמקום קבורתם לא נודע ובוגר נוסף נעדר בקרב. 6 מבוגרי הפנימייה הצבאית אור עציון הם חללי צה"ל.
בוגרי הפנימייה > עמותת "בהשקט ובבטחה"

"בהשקט ובבטחה" היא עמותה שהוקמה בשנת 2002 על ידי בוגרי הפנימיות הצבאיות בחיפה ותל אביב. מטרותיה הן לשמר את הפנימיות הצבאיות, לספק להן מעטפת תומכת, להנציח את בוגריהן שנפלו במלחמות ישראל, ולסייע לחניכי הפנימייה ולבוגריה במהלך שרותם הצבאי ובחייהם האזרחיים במישורים שונים. שמה של העמותה נשאל מהמוטו של הפנימייה הצבאית המופיע על סמלה. חברי העמותה הם בוגרי הפנימיות הצבאיות בחיפה ובתל אביב, ומספר לא מבוטל של ידידי העמותה.
את העמותה מנהל מנכ"ל העמותה, יניב רזניק, הכפוף לוועד העמותה שבראשו עומד האלוף במיל. אבי מזרחי. לצדו פועלת מועצה מייעצת שבין חבריה, נכון ל-2014, גבי אשכנזי, דורון אלמוג, הרצל בודינגר, יוסי בן-חנן, מתן וילנאי, גיורא רום, ועמרם מצנע.
מדי שנה בוחרת העמותה בבוגר שבמהלך שרותו הצבאי, ובחייו האזרחיים, ממצה את מטרות וערכי הפנימייה באופן המהווה דוגמה לאחרים. לבוגר זה ניתן אות "בוגר מופת" במעמד הכנס השנתי של העמותה.
לקריאה נוספת

שגיא טורגן, ממני אישית לא יצא גנרל: הכשרת הפיקוד הקרבי בצה"ל 1949 - 1956, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 2017, עמ' 321–342. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
ד"ר אלעד נאמני, הפנימיות הצבאיות לפיקוד בראשית המדינה: מסלול ניעות או מנגנון שעתוק?, מגמות נה(2), 2020, עמ' 51–66
הערות שוליים

↑  טורגן, עמ' 326–327
↑  אלעד נאמני, ‏עיצוב דפוסי ההתערבות בין צה"ל למערכת החינוך האזרחית בראשית המדינה, בין הקטבים ‏26–27, פברואר 2021, עמ' 135–150
↑  נפתחה הפנימייה הצבאית, על המשמר, 23 באוקטובר 1953
↑  הקשב! בהסכת ובבטחה, 5. מ"מ בחזית>מ"פ בפנמ"צ, 12 ביולי 2022.
↑  אחרי 62 שנה: הפנימיות הצבאיות יסגרו את שעריהן, באתר וואלה, 7 בדצמבר 2015
↑  גילי כהן, צה"ל החליט לסגור את הפנימיות הצבאיות: "אין צורך במפעל הזה", באתר הארץ, 7 בדצמבר 2015
↑  שלומי דיאז, סוף עידן: צה"ל סוגר את הפנימיות הצבאיות, באתר ישראל היום, 8 בדצמבר 2015
↑  איתי בלומנטל, הוחלט: הפנימייה הצבאית באור עציון תיסגר, הפנימייה בחיפה תמשיך לפעול, באתר ynet, 1 בספטמבר 2016
↑  סופית: הפנימיה הצבאית באור עציון לא תיסגר,  באתר כיפה, 22 במאי, 2018
↑  שושן מנולה, הפנימייה הצבאית עברה לניהול בית הספר הריאלי באתר כלבו, 8 באוקטובר 2017
↑   איתי פינקלשטיין, מפקד הפנימייה הצבאית עושה בצפר דתי לריאלי, באתר הארץ, 26 במרץ 2018
1 2  הכשרה • הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה, באתר הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה
↑  עודד שחר, באתר "בהשקט ובבטחה"
↑  גיורא נוה (נויברגר), באתר "בהשקט ובבטחה"
↑  יואב איתיאל, סא"ל ליאור גרוס לתפקיד מפקד הפנימיה הצבאית חיפה, גפן מגזין המושבות, 26 בינואר 2010
↑  המפקד הראשון שמכהן כאזרח, ולא כחייל.
↑  קריאה להקמת פנימיה צבאית במגמה דתית, הצופה, 19 בדצמבר 1967
↑  חדשות כיפה, ‏מתלמיד למפקד: מונה מפקד חדש לפנימיה הצבאית של ישיבת בני עקיבא אור עציון,  באתר כיפה, 23 ביוני 2019
1 2  אודות, באתר הפנימייה הצבאית לפיקוד.
↑  שיר סיוון, תופעה: הם רק בכיתה י' וכבר מסומנים כעתודת הפיקוד של צה"ל • הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה, באתר הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה, ‏2021-02-01
↑  לזכרם של 147 בוגרי הפנימיות הצבאיות, באתר עמותת בוגרי הפנימיות הצבאיות בחיפה ובתל אביב וידידיהן
↑   אתר האינטרנט הרשמי של עמותת "בהשקט ובבטחה"
| בסיסי צה"ל במחוז חיפה |
| --- | --- | --- |
| בסיסים של חיל הים | בסיס חיפה (מגדלור סטלה מאריס) • בסיס עתלית • בה"ד חיל הים |  |
| בסיסים פעילים אחרים | בית חולים 10 • לשכת גיוס חיפה • הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה • בט"ר דותן • בסיס בנמל התעופה חיפה |  |
| בסיסים שנסגרו | כלא שש |  |
מתחם הפנימייה בחיפה, משמאל נראה טנק הצוערים
אנדרטת הטנק בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה
אל"ם ציון רצון בשיחה עם חניכי הפנימיה הצבאית לפיקוד בחיפה
מתחם הפנימיה הצבאית התורנית לפיקוד אור עציון
חניכי מחזור א' של הפנימייה הצבאית בתל אביב, 1966
מסדר הסיום של מחזור א', 1969
שר הביטחון אביגדור ליברמן סוקר את מצטייני מחזור ס"ד של הפנימייה הצבאית בחיפה
אלוף גיורא רום, תת-אלוף יום-טוב תמיר ואלוף מתן וילנאי (משמאל לימין), שלושתם בוגרי אותו מחזור בפנימייה, בפאנל בפני השוחרים בפנימייה
אלוף אייל זמיר, סגן ראש המטה הכללי, בטקס סיום קורס קצינים. בצד שמאל של חפי כיסו השמאלי סיכת בוגר הפנימייה הצבאית
הריגת המאבטחים בדרום הר חברון

הריגת המאבטחים בדרום הר חברון היא תקרית שאירעה ב-13 במרץ 2003, שבה הרג כוח של יחידת מגלן שני מאבטחים ישראלים, לאחר שזיהה אותם בטעות כמחבלים.
התקרית

מועצה אזורית הר חברון הקימה בתחומה, כ-10 קילומטרים דרומית לקריית ארבע, סמוך לפני חבר, מאחז בשם "גבעת האנטנה", שכלל שני קרוואנים ועמוד גבוה שהוגדר כאנטנה. את המאחז, שבו עבדו ארבעה פועלים פלסטינים, אבטחו יואב דורון ויהודה בן יוסף.
ב-13 במרץ 2003 שלח מפקד חטיבת יהודה, אל"ם חגי מרדכי, כוח של יחידת מגלן למשימה של איתור מחבלים באזור. לכוח לא נמסר מידע על קיומו של מאחז גבעת האנטנה. סמוך לשעה 13 בצהריים בן יוסף יצא ברכב מהמאחז, והכוח של יחידת מגלן זיהה אותו כמחבל חמוש והורה לו לעצור. הרכב עצר ובן יוסף החל לרדת ממנו, אך חיילי מגלן ראו בכך איום והרגו אותו בירי של עשרות כדורים. דורון שמע את הירי, דיווח במכשיר קשר למוקד קריית ארבע על מה שנראה לו כמחבלים מחופשים לחיילים, לקח את נשקו, ורץ לכיוון דרום. טייס מסוק "קוברה" של חיל האוויר, שחיפה על פעילות חיילי מגלן, חשב בטעות שזהו מחבל מבוקש שנמלט, ביקש אישור ירי מכוח מגלן, ולפיו ירה טיל בדורון והרגוהו. אל"ם מרדכי הורה למסוק לירות גם בקרוואנים, אך טייס המסוק אמר שהאנשים בקרוואנים (הפועלים הפלסטינים) אינם חמושים, ולא ירה.
חקירת התקרית

צה"ל ערך תחקיר מבצעי, והטיל אחריות כבדה על אל"ם מרדכי. הרמטכ"ל, משה יעלון, קיבל את המלצתו של מפקד פיקוד המרכז, משה קפלינסקי, והחליט לבטל את מינויו של מרדכי למפקד חטיבת הצנחנים, ולרשום הערה פיקודית בתיקו האישי. הערה פיקודית נרשמה גם לתא"ל עמוס בן-אברהם, מפקד אוגדת יהודה ולסא"ל דני קס לוין, מפקד מגלן. סרן אור, מפקד הפלוגה המבצעת, הודח מתפקידו. הערה פיקודית נרשמה גם לכל קציני המטה החטיבתי המעורב, בהם הסמח"ט סא"ל קפלינסקי, הקמ"ן סרן שלמה וקצין האג"ם רס"ן אורן.
לנוכח ממצאי התחקיר הורה הפרקליט הצבאי הראשי, אביחי מנדלבליט, על פתיחת חקירת מצ"ח, שבעקבותיה ננקטו צעדי משמעת נוספים, אך איש לא הועמד לדין.
הוריהם של שני המאבטחים שנהרגו הגישו עתירה לבג"ץ, שבה ביקשו להורות כי החלטת בית משפט השלום לדחות את בקשתם לחקור את סיבת מותם של המאבטחים היא בלתי סבירה ובלתי ראויה ועל-כן ראויה לביטול; כי החלטת הפרקליט הצבאי הראשי שלא להעמיד לדין את מי שהעותרים רואים כאחראים למות המאבטחים והחלטת היועץ המשפטי לממשלה המאשרת החלטה זו הן בלתי סבירות ובלתי ענייניות ועל-כן ראויות לביטול; וכי החקירה שבוצעה על ידי מצ"ח היא לקויה, בלתי מקצועית ומגמתית ועל-כן נדרשת השלמתה או העברתה לגוף חוקר אזרחי. העתירה נדחתה.
צעדים נוספים בעקבות התקרית

בני משפחתו של יהודה בן יוסף הגישו באפריל 2008 תביעת נזיקין נגד צה"ל וגורמים נוספים, לפיצוי על הריגתו של בן יוסף. התביעה נדונה בבית המשפט המחוזי בירושלים ונדחתה מחמת התיישנות. התובעים ערערו על פסק הדין לבית המשפט העליון, ובהמלצת בית המשפט משכו את ערעורם.
לזכרם של שני המאבטחים נקראה גבעת האנטנה בשם מצפה זי"ו (ראשי תיבות של "זכרון יהודה ויואב"), והוקמה בה אנדרטה לזכרם.
הערות שוליים

↑  אפרת וייס, אביו של המאבטח שנהרג מאש כוחותינו: מדובר ברצח מכוון, באתר ynet, 27 במרץ 2003
↑  קורות החיים של יואב דורון, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  פליקס פריש, מחדל הרג המאבטחים: הערות פיקודיות למח"ט ומפקד האוגדה, באתר ynet, 22 באפריל 2003
↑  בג"ץ 10782/05 דבורה בן יוסף ואחרים נ' השופט דוד מינץ, שופט חוקר בבית משפט השלום בירושלים ואחרים, ניתן ב־23 באוגוסט 2007
↑  רועי שרון, חיסול המאבטחים: תביעת המיליונים, באתר nrg‏, 12 במאי 2008
↑  תא (י-ם) 2136/08 עזבון המנוח יהודה בן יוסף (ז"ל) נ' מדינת ישראל - צבא הגנה לישראל ו-26 אח', ניתן ב-20 באוקטובר 2009, באתר "נבו"
↑  ע"א 9743/09 עזבון המנוח יהודה בן יוסף ואחרים נ' מדינת ישראל - צבא הגנה לישראל ועוד 26 אח', ניתן ב־14 בנובמבר 2011
באגס באני

| --- | --- |

 שם סרט:  באגס באני במרדף בדרכים לוני טונס: הסרט המטורף מטורף של באגס באני 1001 סיפורי באגס באני דאפי דאק באי הקסום דאפי דאק ומכסחי הברווזים לוני טונס: חוזרים לאקשן ספייס ג'אם ספייס ג'אם: אגדה חדשה כוכבי האנימציה נחלצים לעזרה גרמלינס 2
 תוכנית טלוויזיה:  לוני טונס עלילות טייני טון בייבי לוני טונס המופע של הלוני טונס באגס באני והבנאים
 הופעה ראשונה:  לוני טונס
 הופעה אחרונה:  באגס באני והבנאים
 יוצרים:  האחים וורנר
 גילום הדמות:  מל בלאנק ג'ף ברגמן גרג ברסון בילי וסט ג'ו אלאסקי סֶמְיוּאֶל וינסנט נואל בלאנק אריק באוזה
 דיבוב:  מל בלאנק ג'ף ברגמן גרג ברסון בילי וסט ג'ו אלאסקי סֶמְיוּאֶל וינסנט נואל בלאנק אריק באוזה
 דיבוב בשפה העברית:  אבי פניני (1991) אוהד שחר (2006-1991, כולל בשני סרטי ספייס ג'אם, 2021) עמי מנדלמן (2012-2006, 2001) סער בדישי (החל מ-2012)
 מידע
 כינויים:  באגס מר באני
 גזע:  ארנב
 מין:  זכר
 מקצוע:  בנאי (באגס באני והבנאים) שחקן כדורסל (ספייס ג'אם וספייס ג'אם: אגדה חדשה) פסנתרן קברן
 כלי נשק:  אקדח אך הוא לא משתמש בו הרבה
 חבר בקבוצה:  ספייס ג'אם לוני טונס
 דת:  נצרות
 מקום מגורים:  המערב הפרוע (לוני טונס) הבית של פורקי ודאפי (המופע של הלוני טונס)
 דמויות קשורות
 משפחה:  קלייד באני (אחיין)
 חברים:  דאפי דאק פורקי פיג פטוניה פיג טאז השד הטסמני (לעיתים רחוקות) טוויטי סבתא פוגהורן לגהורן אלמר פאד (לעיתים רחוקות) לולה באני (בת זוג)
 אויבים:  אלמר פאד דאפי דאק (לעיתים רחוקות) יוסמיטי סאם ברניירד הכלב פוגהורן לגהורן מרווין ממאדים הנרי נץ טאז השד הטסמני ג'יני נמלה
פסלון באגס באני מאבני סברובסקי במהדורה מוגבלת
באגס באני (באנגלית: Bugs Bunny) הוא ארנב מונפש המופיע בסדרות הסרטים המצוירים "לוני טונס" ו"מרי מלודיס" בהפקת האחים וורנר. הוא נחשב לאחת מהדמויות המצוירות המוכרות ביותר בעולם.
היסטוריה

הדמות של באגס באני התפתחה בהדרגתיות בעבודה משותפת של שישה יוצרים: בוב קְלאמְפֶּט, צ'אק ג'ונס, פריץ פרילינג, ארתור דייוויס, טֶקְס אֶיְוֶרי ורוברט מקימסון, בברוקלין, ניו יורק עבור חברת "ליאון שלזינגר פרודוקשנס" שהכינה סרטים מצוירים עבור האחים וורנר. בשנת 1940 היא הופיעה בסרט "A Wild Hare" עם רוב המאפיינים הנוכחיים שלה, בהם האימרה: "What's up, Doc?" (בעברית: "מה המצב, דוק?").
בין 1992- 2009 הופיע לצד הסמליל של חטיבת קלטות הווידאו/הDVD של האחים וורנר.
מאפייני הדמות

לדברי מל בלאנק, השחקן הראשון שדיבב אותו, המבטא שלו הוא שילוב בין צורות הדיבור של הרבעים הניו יורקיים הברונקס וברוקלין.
באגס באני התפרסם במשפט "אֶה, מה נשמע, דוק?", שנאמר תוך כדי לעיסת צימעס, ובסכסוכים שלו עם אלמר פאד, יוסמיטי סם, מרווין ממאדים, טאז השד הטסמני, דאפי דאק ואפילו וייל אי. קאיוטי (שבדרך כלל רודף אחרי רוד ראנר). לרוב באגס באני יוצא מנצח מהסכסוכים האלה. הדבר בולט במיוחד בסרטים שביים צ'אק ג'ונס, שבהם נהג להציג "מנצחים" נגד "מפסידים".
ג'ונס חשש שהתוקפן המנצח תמיד יאבד את אהדת הצופים, וכדי לפתור בעיה זו דאג שיריביו של באגס באני יציקו לו, ירמו אותו או יאיימו עליו שוב ושוב. לאחר שנפגע כך (לרוב שלוש פעמים), היה באגס אומר בדרך כלל "ברור לך כמובן שעכשיו תהיה מלחמה" (שורה שלדברי ג'ונס נלקחה מגראוצ'ו מרקס), או לפעמים "ברור לך שזה לא יעבור בשתיקה". לאחר שהרוויח ביושר את זכותו לנקום או להתגונן, קיבל באגס את אישורו הדומם של הקהל לחולל את המהומות שלו.
במאים אחרים כגון פריץ פרילינג הציגו את באגס באני כשהוא יוצא מגדרו בניסיון לעזור לאחרים בעת צרה, וכך יצרו שוב סיבות קבילות למעשי הקונדס שלו.
לעומת זאת כאשר באגס באני פוגש דמויות "מנצחות" אחרות, כגון ססיל הצב, הביצועים שלו אינם מזהירים, ובדרך כלל ביטחונו העצמי המופרז פועל לרעתו.
באגס באני הוא מקבילה מודרנית לדמות התכסיסן מהמיתולוגיה והפולקלור(אנ').
מקור השם "באגס" הגיע לאחר שהאנימטור בן הארדוואי שכינויו היה באגס יצר ב-1938 סקיצה של ארנב ומתחת לתמונה כתב "הארנב של באגס" (ובאנגלית: Bugs' Bunny) ומאז סרטו השני, ב-1941 הוחלט לתת לארנב את שמו. בסדרת הקומיקס המבוססת על הסרטים המצוירים
שמו הכביכול אמיתי של באגס באני הוא ג'ורג' וושינגטון באני.
דיבוב > מדבבים אמריקאיים

להלן השחקנים אשר דיבבו את הדמות בשנים האחרונות:
מל בלאנק – מל בלאנק דיבב את באגס באני במשך 49 שנה, החל מ-1940 עד למותו. לדבריו, המבטא שלו הוא שילוב בין צורות הדיבור של הרבעים הניו-יורקיים הברונקס וברוקלין, אך טקס אייברי טען שבלאנק נתן לדמות מבטא אירי. בסרטון השני של באגס, "Elmer's Pet Rabbit", בלאנק נתן לדמות קול שונה לחלוטין, אבל האחים וורנר החליטו שהקול הקודם היה יותר טוב. בזמן הקלטת הקולות, היה בלאנק לועס גזר, מה שקטע לעיתים את הדיאלוג, ואילץ את האנימטורים לסגור לדמות השנייה את הפה. אחר כך בלאנק ניסה לעבוד עם ירקות אחרים, כגון סלרי, אך אף אחד מהם לא נשמע כמו גזר. אז מצא בלאנק פתרון לבעיה: ללעוס גזר ומיד לירוק אותו למרקקה, ולא לבלוע אותו, כדי להמשיך להקליט את הדיאלוג. בסרט "באגס באני: כוכב עליון" בלאנק טען שהוא אלרגי לגזר, והיה יורק את הגזר כדי למנוע תגובה אלרגית, אבל באוטוביוגרפיה שלו לא מצאו פרטים כאלה; מנגד, בראיון שנערך איתו ב-1984, הוא הכחיש את היותו אלרגי לגזר.
ג'ף ברגמן – ג'ף ברגמן היה הראשון שדיבב את באגס באני אחרי פטירתו של מל בלאנק בשנת 1989. הוא קיבל את התפקיד כשניסה להרשים את "האחים וורנר" בחיקויָו לדמויות של מל בלאנק. אחר כך הם הריצו קלטת שבה היה דיבוב של מל בלאנק ודיבוב חובבים של ג'ף ברגמן וטענו שהם לא יכולים להבדיל. כך התחילה קריירת הדיבוב של ברגמן. ברגמן דיבב את באגס באני מ-1990 עד ל-1993. בסדרה "המופע של הלוני טונס" שהוקרנה בערוץ Cartoon Network במאי 2011 המשיך ברגמן לדבב את הדמות וגם דיבב את דמותו של דאפי דאק. בנוסף, הוא דיבב את דמותו בסרט "ספייס ג'אם: אגדה חדשה".
גרג ברסון – גרג בארסון דיבב לראשונה את באגס באני ב"עלילות טייני טון" ב-1995. אחר כך הוא דיבב את באגס באני בסרטון "From Hare to Eternity" המוקדש לזכרו של המנוח פריץ פרילינג, שהיה גם הסרטון האחרון שביים צ'אק ג'ונס. דיבב פעם נוספת את הדמות בסדרה "The Bugs and Daffy Show", אשר הוקרנה על המסך בשנים 2003-1996 ב"קרטון נטוורק". ברסון נפטר ב-2008.
בילי וסט – זו לא הפעם הראשונה שבילי וסט דיבב דמות כלשהי של "לוני טונס". לדוגמה, ב-1988 הוא דיבב את ססיל הצב, לצד מל בלאנק. וסט גם דיבב את הדמות בסרט "ספייס ג'אם" שבו השתתף שחקן הכדורסל מייקל ג'ורדן. כמו כן, וסט דיבב את הדמות בספיישל "לוני טונס" לחג המולד, ספיישל "לוני טונס" לפסחא ובכמה משחקי וידאו שבהם מככבות הדמויות של "לוני טונס".
ג'ו אלאסקי – ג'ו אלאסקי, כמו ג'ף ברגמן, היה חקיין, וידע לחקות דמויות רבות מה"לוני טונס", כולל באגס באני. למעשה, אלאסקי כבר דיבב את יוסמיטי סֶם בסרט "מי הפליל את רוג'ר ראביט", מכיוון שלמל בלאנק הייתה בעיה במיתרי הקול. אלאסקי דיבב את באגס באני גם בסרט "טוויטי מסביב לעולם". דיבב לאחרונה את באגס באני וגם את דאפי דאק בסרט "לוני טונס: חוזרים לאקשן" מ-2003. כמו כן, אלאסקי דיבב את דאפי דאק בסרטון "Daffy Duck for President". אלאסקי נפטר ב-2016.
סֶמְיוּאֶל וינסנט – דיבב את הדמות רק ב-"Baby Looney Tunes" ששם דיבב גם את דאפי דאק.
נואל בלאנק – נואל בלאנק דיבב את באגס באני בסרט "It's a Wonderful Tiny Toon Christmas Special". מל בלאנק טען בערוב ימיו שנואל ידבב את באגס באני עד שלא יחלים. בלאנק הצעיר אכן דיבב את הדמות, ברם אביו לא החלים אלא נפטר. נואל בלאנק דיבב את באגס באני (יחד עם אביו) בסרט "מי הפליל את רוג'ר ראביט".
אריק באוזה – דיבב את דמותו במשחק "Looney Tunes World of Mayhem" ובסדרה "Looney Tunes Cartoons".
דיבוב > מדבבים ישראליים

אבי פניני (1991)
אוהד שחר (2006-1991, כולל בשני סרטי ספייס ג'אם, 2021)
עמי מנדלמן (2012-2006, 2001)
סער בדישי (החל מ-2012)
ראו גם

באגס באני במרדף בדרכים
הערות שוליים

↑  צביקה קליין, חוקר בריטי טוען: "באגס באני" יהודי, באתר nrg‏, 24 בדצמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541528105171  BNE: XX4938012  BnF: cb41142515h (data)  GND: 121289982  ISNI: 0000 0004 6125 4100  LCCN: nb2017002503  MusicBrainz: a60b5a6a-b24b-4c2c-8409-cedbf202ffa0  VIAF: 3323907   WorldCat (עם VIAF): 3323907 
כוכבו של באגס באני בשדרת הכוכבים של הוליווד
בסיס דו-מתכתי

בסיס דו־מתכתי (באנגלית: Bimetallic standard) הוא שיטה מוניטרית היסטורית בה יחידות מוניטריות הוגדרו באופן שקול באמצעות שני סוגי מתכות יקרות שונים, לרוב זהב וכסף, מה שייצר יחס המרה קבוע בין שתי המתכות.
היסטוריה

ניתן לראות כבר במאה השביעית לפנה"ס באזור אסיה הקטנה ובמיוחד בלידיה ובאיוניה שימוש במטבעות מבוססי אלקטרום (תערובת טבעית של זהב וכסף). עם זאת, היחס בין כסף וזהב במטבעות אלה לא היה יציב מה שהקשה על הערכת שווי, ולכן גם התרחבות מערכת כלכלית שהתבססה על מטבעות אלה.
במאה החמישית לפנה"ס הנפיק קרויסוס מלך לידיה, אשר היה ידוע בעושרו המופלג, מטבעות הנושאים את שמו אשר היו מטבעות הזהב הראשונים בעלי תקן טוהר עקבי אשר היו בתפוצה נרחבת. ההיסטוריון היווני הרודוטוס התייחס לכך ואף ציין כי למיטב הידע בתקופתו אנשי לידיה היו הראשונים שהשתמשו במטבעות זהב וכסף למסחר.
עשרות שנים בודדות לאחר הקמת המערכת הדו־מתכתית של קרויסוס אומצה מערכת דומה באימפריה הפרסית האחמנית עם מטבע הזהב דריק ומטבע הכסף סיגלוס.
במאה ה־19 התקיים דיון אקדמי ניכר בהשוואת הבסיס הדו־מתכתי לבסיס החד־מתכתי. (כדוגמת תקן הזהב או תקן הכסף) יתרונה המרכזי של המערכת הדו־מתכתי היא שהוסיפה גמישות לאמצעי התשלום בשוק, ואיפשרה מספר דרכי תשלום לאותה העסקה. נטען כי חוק גרשאם, אשר קובע כי "כסף רע דוחק כסף טוב", רמז לכך שהחלפת מערכת דו־מתכתית במערכת חד־מתכתית היא בלתי נמנעת. דוגמאות להתממשות החוק ניתן לראות בצרפת בתחילת המאה ה־19, אז ייחס החוק ערך גבוה למתכת הכסף במונחי זהב מזה שהשוק ייחס לו, מה שתמרץ את בעלי הזהב להשתמש רק בכסף למסחר.
תופעה זו מאפיינת מערכת דו־מתכתית בה נקבע יחס קבוע בין ערכי שתי המתכות, כיוון ששינוי הביקוש לכל אחת מהמתכות יביא לשימוש רק באחת אשר שוויה היחסי ירד. דוגמאות לכך ניתן לראות בסוף המאה ה־19 בעקבות הבהלה לזהב בקלונדייק בקנדה או זו בדרום אפריקה בסוף המאה ה־19. (Witwatersrand Gold Rush)
היסטוריה > ארצות הברית

בארצות הברית הופעל בסיס דו־מתכתי עד לביטולו בתקנת המטבע של 1873, אשר הלכה למעשה העבירה את ארצות הברית לתקן הזהב בלבד. החלטה זו הייתה שנויה מאד במחלוקת, והמשיכה להוות נקודת עימות מהותית בבחירות לנשיאות שני עשורים לאחר מכן, משך 3 מערכות בחירות שונות בשנים 1892, 1896 ו־1900. מאה שנים לאחר מכן, בשנת 1992, המשיך וטען הכלכלן מילטון פרידמן כי נטישת הבסיס הדו־מתכתי בארצות הברית בשנת 1873 הפחיתה את יציבות המחירים אף יותר ובסך הכל הזיקה לכלכלה האמריקאית.
בעייתיות מובנית

ראשית, אפילו בעולם חד־לאומי בו מוגדר יחס שווי קבוע בין זהב וכסף, שינוי בהיצע מטבעות אלה יגרום למטבע שמתכתו הפכה נדירה יותר להיעלם מהמחזור (כי שוויו האמיתי במונחי המטבע השני עלה ביחס לשווי הנקוב בחוק) ולהתממשות חוק גרשאם. בדומה, גם שינוי בביקוש למתכת שלא למטרות מסחר (למשל, שימוש בזהב באלקטרוניקה או בסתימות שיניים) ישנה את הביקוש למתכות ויביא להעלמת אחד מסוגי המטבעות.
בעולם רב־לאומי בו נעשה ניסיון לשמר שערי חליפין קבועים (כפי שעשה הסכם ברטון וודס משנת 1944, אשר קבע יחסים קבועים בין הדולר האמריקאים למטבעות שאר המדינות המפותחות) מופיעה אותה הבעיה גם ממקור נוסף: עתה גם שינוי במאזן הסחר בין צמד מדינות, אשר בשוק חופשי היה מביא לשינוי בשערי החליפין ביניהן, יביא לכך שאחד המטבעות יעלה יותר משוויו ההגון כמתכת והשני פחות משוויו ההגון, ושוב לפי חוק גרשאם המטבע השני יעלם מהמחזור כיוון שיהיה עדיף להתיכו להשתמש בו לפי ערכו המתכתי בלבד.
הערות שוליים

↑  ממנו נגזר שם השקל העברי
↑  הוא תיאר החלטה זו כ-"a mistake that had highly adverse consequences" בספרו Milton Friedman, Money Mischief (New York: Harcourt Brace Jovanovich, 1992) 78
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284621005171  BNE: XX5020813  BnF: cb11977975c (data)  GND: 4202665-9  LCCN: sh85014076  SUDOC: 027819914
אסף קהתי

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1979 (בן 45) ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  נגן גיטרה, מלחין ומורה
 סוגה:  ג'אז
 כלי נגינה:  גיטרה
 שיתופי פעולה בולטים:  בילי הארט
 http://www.assafkehati.com/
 
אסף קהתי (באנגלית: Assaf Kehati) (נולד ב-21 באוקטובר 1979) הוא גיטריסט ג'אז ישראלי, מלחין, מוביל הרכב ומורה, חי בעיר ניו יורק, אשר במדינת ניו יורק.
חינוך

קהתי התחיל לנגן על פסנתר וגיטרה בגיל עשר ובהמשך עם כינור קלאסי. סבתו הייתה פסנתרנית מקצועית שהפגישה אותו לראשונה עם נגינה בכלי. כנער ניגן רוק, פופ ומוזיקה קלאסית. בגיל 19 החל להתעניין בג'אז. זמן קצר לאחר מכן התקבל לבית הספר רימון למוזיקה ברמת השרון.
כמה חודשים לאחר תחילת לימודי הג'אז הוא זכה במספר פרסי ג'אז מקומיים, כולל המקום השלישי של התחרות הלאומית "נגן הג'אז" בישראל.
הוא גם חבר באנסמבל רימון, "ג'אז חם", בו השתתף גיטריסט הפיוז'ן האוסטרלי, פרנק גמבאלה.
בשנת 2007 הוא עבר לבוסטון כדי להמשיך בלימודי התואר השני בקונסרבטוריון למוזיקה בניו אינגלנד. שם עבד גם כמורה עוזר לאחר שקיבל תואר שני בביצועי ג'אז בשנת 2009.
קריירה

בעת שהותו בישראל הופיע קהתי עם מוזיקאים בולטים רבים ביניהם הסקסופוניסט אלון פרבר, שי חן, חגי עמיר, ועם אודי שלמה על התופים ונגן הבס דניאל ספיר. הוא הופיע בפסטיבל הג'אז בתל אביב, בערוץ 22 בטלוויזיה, במועדון הג'אז של שבלול, בפסטיבל הג'אז של מכתש רמון ובפסטיבל הג'אז הלאומי בירושלים.
בשנת 2010 הקליט קהתי את אלבומו הראשון "מבט מחלוני" ("A View From My Window") ו- "פרחים וסיפורים אחרים" ("Flowers And Other Stories") בשנת 2011. בשנת 2014 הוציא אלבום שלישי, "עירום" (Naked.). נאמר עליו, כי סגנונו מושפע מהקטור ברליוז, ג'ורג' גרשווין, פאט מתיני וקני רוג'רס.
קהתי ניגן ועבד עם אמנים ידועים כמו הפסנתרן רן בלייק, נגני הסקסופון ג'ורג 'גרזון, אלי דג'יברי, דוני מקקסלין, שיימוס בלייק, ועם נגנית הקלרינט והסקסופון הישראלית ענת כהן, ועם המתופף האגדי בילי הארט שהיה חלק משלישייתו מאז 2009.
הוא ניגן ברחבי העולם בישראל, דרום אמריקה, רוסיה, קנדה, וושינגטון די.סי, אטלנטה, בוסטון ובמועדון הג'אז בלו נוט הנודע בניו יורק.
דיסקוגרפיה

A View From My Window (2010)
Flowers and Other Stories (2011)
Naked (2014)
הערות שוליים

↑  About: Assaf Kehati, dbpedia.org
↑  Assaf Kehati at All About Jazz, web.archive.org, ‏2010-06-04
↑  מוזיקה - פרנק גמבלה, באתר www.habama.co.il
1 2  All About Jazz, Assaf Kehati at All About Jazz, All About Jazz (באנגלית)
↑  All About Jazz, Assaf Kehati Quartet: Finding Its Own Voice article @ All About Jazz, All About Jazz (באנגלית)
↑  מוזיקה - סדרת "ג'אז חם" מתרחבת, באתר www.habama.co.il
↑  All About Jazz, Assaf Kehati Trio: Naked album review @ All About Jazz, All About Jazz (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 6e8226cb-b01a-4d91-8cc3-a258e0b16a5e