stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע הערוץ הראשון בהוקי קרח (רוסיה)
זוכות הגביע > טורניר במלאת 50 שנה למהפכת אוקטובר

| שנה | מנצחת | סגנית | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1967 | ברית המועצות ברית המועצות I | ברית המועצות ברית המועצות II | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה |
סטטיסטיקה > כוללת

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | נבחרת |  |  |  | סך הכל |
| 1 | ברית המועצות / רוסיה | 33 | 10 | 6 | 48 |
|  | ברית המועצות I | 19 | 5 | 0 | 24 |
|  | רוסיה I | 14 | 5 | 6 | 25 |
| 2 | צ'כוסלובקיה / צ'כיה | 9 | 21 | 9 | 39 |
|  | צ'כוסלובקיה | 4 | 12 | 5 | 21 |
|  | צ'כיה | 5 | 10 | 4 | 18 |
| 3 | שוודיה | 5 | 5 | 20 | 28 |
| 4 | פינלנד | 2 | 9 | 16 | 27 |
| 5 | ברית המועצות II / רוסיה II | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 6 | קנדה | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 7 | צ'כוסלובקיה II | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | סך הכל | 50 | 50 | 50 | 150 |
סטטיסטיקה > במסגרת Euro Hockey Tour (מאז 1996)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | נבחרת |  |  |  | סך הכל |
| 1 | רוסיה | 11 | 5 | 5 | 21 |
| 2 | צ'כיה | 5 | 7 | 4 | 16 |
| 3 | שוודיה | 5 | 2 | 6 | 13 |
| 4 | פינלנד | 2 | 9 | 8 | 19 |
| סך הכל | סך הכל | 23 | 23 | 22 | 68 |
ראו גם

טורניר הערוץ הראשון הרוסי
הערות שוליים

↑  משחק ראווה בין רוסיה לפינלנד נערך בגזפרום ארנה בסנקט פטרבורג
↑  משחק ראווה בין רוסיה לפינלנד נערך בגזפרום ארנה בסנקט פטרבורג
↑  בפועל פינלנד סיימה במקום השלישי, אך המשחק על המקום השלישי לא הוכנס כחלק משלבי הסבב האירופי
גבריאלה רלה

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1902 ארז'בטווארוש, הונגריה 
 פטירה:  9 במרץ 1975 (בגיל 72) טרזווארוש (רובע 6), הונגריה 
 שם לידה:  Reich Gabriella 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 הושפעה על ידי:  Georg Anthes, Frida Vadnai, Béla Szabados 
 
גבריאלה רלה (במקור רייך; בהונגרית: Relle Gabriella; בודפשט, 22 באוקטובר 1902 – בודפשט, 9 במרץ 1975) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגריה (סופרן) מהבולטות בזמרות בית האופרה של בודפשט שהעניק לה חברות לנצח.
ביוגרפיה

גבריאלה רייך נולדה במשפחה יהודית בבודפשט כבתם של הסוכן ארמין רייך ושל אאוגניה פישר. היא למדה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט כתלמידם של גאורג אנתס (גר'), של בלה סבאדוש ושל פרידה ודנאי. ב-6 ביוני 1924, עלתה לראשונה על במת בית האופרה של בודפשט, עדיין כסטודנטית באקדמיה, בתפקיד אלזה באופרה לוהנגרין של ואגנר. כעבור ארבעה שבועות, ב-1 ביולי, חתמו איתה חוזה כחברה מן המניין של בית האופרה. מהרגע הראשון שרה תפקידים ראשיים באופרות בכיכובה. היא הייתה חברה בלהקה עד 1939 וכן אחרי המלחמה. בשנת 1930 הופיעה בטוסקה באופרה של ברלין (Staatsoper Unter den Linden), שם הופיעה בקביעות גם לאחר מכן עד עליית הנאצים לשלטון ב-1933. היא הייתה דומיננטית באופרות של פוצ'יני, אך סיפקה ביצועים יוצאי דופן גם בתפקידים באופרות של וגנר. בשל החוק היהודי השני, היא לא יכלה להופיע ולשיר בשל יהדותה, אלא רק במופעי אופרה של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך (OMIKE) בפני קהל יהודי. היא ניצלה בשואה ולאחר מלחמת העולם השנייה בין 1945 לבין 1949 הפכה שוב לחברה קבועה בבית האופרה של בודפשט. היא גם הופיעה בקונצרטים מאוחר יותר.
בעלה הראשון היה בלה ראדו, סוחר שאיתו התחתנה ב-28 ביולי 1925 בבודפשט. ב-1928 נישואיה הראשונים הסתיימו בגירושים. ב-3 ביולי 1940 היא נישאה לאדריכל מאנו גרוס (מיהאי) בבודפשט עמו חיה עד מותו ב-1961. גבריאלה רלה הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
תפקידיה העיקריים

ז'אק פרומנטל הלוי: היהודייה - רשל (רחל)
פרנץ להאר: ארץ החיוכים - ליזה
פייטרו מסקאני: אבירות כפרית - סאנטוצה
וולפגנג אמדאוס מוצרט: כך עושות כולן - דוראבלה
פוצ'יני: מנון לסקו - תפקיד ראשי
ג'אקומו פוצ'יני: לה בוהם - מימי
ג'אקומו פוצ'יני: טוסקה - טוסקה
ג'אקומו פוצ'יני : טורנדוט - ליו
ג'וזפה ורדי: ריגולטו - גילדה
וגנר: ההולנדי המעופף - סנטה
וגנר: טנהויזר - ונוס
ריכרד וגנר: אמני השירה מנירנברג - אווה
ריכרד וגנר: הוולקירה - זיגלינדה; הלמוויגה
קרל מריה פון ובר: הקלע החופשי - אגתה
לקריאה נוספת

גבריאלה רלה במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי ההונגרי
גבריאלה רלה בעמוד של omike.hu
לקסיקון של נשים הונגריות. מאת מרגיט בוזאי עם הקדמה וקטע היסטורי. בודפשט, 1931. סטפנום נ.י. טור 788
Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה. 1994 ISBN 963-05-6635-4
Magyar életrajzi lexikon I – IV. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש).
לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. בודפשט, 1929. גישה מקוונת
Blaha Lujza emlékalbum. Szerk. Porzsolt Kálmán. [Bp.], Blaha Lujza Emlékbizottság, [1927].
Brockhaus-Riemann zenei lexikon. Szerk. Dahlhaus, Carl és Eggenbrecht, Hans Heinrich. A magyar kiadás szerk. Boronkay Antal. Bp., Zeneműkiadó, 1983-1985.
Magyarnótaszerzők, énekesek és népdalosok lexikona. Szerk. Dr. Kikli Tivadar. Szeged, Bába és társai Kft, 1999.
Ki-kicsoda? Kortársak lexikona. [Bp.], Béta Irodalmi Rt., [1937].
Kislexikon. Szerk. Ákos Károly. Bp., Akadémiai Kiadó, 1968.
A magyar muzsika könyve. Szerk. Molnár Imre. Bp., Havas Ödön, 1936.
Magyar Nagylexikon. Főszerk. Élesztős László (1-5. k.), Berényi Gábor (6. k.), Bárány Lászlóné (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993-.
Magyar Színművészeti Lexikon. Szerk. Erődi Jenő és Kürthy Emil összegyűjtött anyagának felhasználásával... Schöpflin Aladár. [Bp.], Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete, [1929].
Prominent Hungarians home and abroad. Ed. by Márton Fekete [Sárközi Mátyás]. München, Aurora, 1966.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
Új magyar lexikon. Bp., Akadémiai Kiadó, 1959-1962.
Szabolcsi Bence-Tóth Aladár: Zenei lexikon I-III. Átdolgozott új kiadás. Főszerk. dr. Bartha Dénes, szerk. Tóth Margit. Bp., Zeneműkiadó Vállalat, 1965.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári születési akv. 3402/1902. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 331/1975. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése Radó Bélával a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 963/1925. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése Grósz Manóval a Budapest XIII. kerületi polgári házassági akv. 363/1940. folyószáma alatt".
↑  Grósz Mihály műépítész mérnök elhunyt (1960. december 15.) Magyar Nemzet, 16. évfolyam, 297. szám
גבריאלה ריינש

גבריאלה "גבי" ריינש-קרמר (בגרמנית: Gabriele "Gabi" Reinsch-Kramer; נולדה ב-23 בספטמבר 1963 בקוטבוס) היא אתלטית מזרח גרמניה בעבר, שיאנית העולם ו-3 פעמים ברציפות (1988 - 1990) סגנית אלופת מזרח גרמניה בזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה

ריינש נולדה בקוטבוס, שבמדינת ברנדנבורג. היא החלה להתחרות בגיל 14 ובתחילת דרכה התאמנה בהדיפת כדור ברזל ובקפיצה לגובה. באליפות אירופה לנוער בשנת 1981 זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.03 מטר. שנה לאחר מכן, עברה לענף זריקת הדיסקוס.
באוניברסיאדה שנערכה בזאגרב, קרואטיה (באותה העת יוגוסלביה) בשנת 1987 זכתה ריינש במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.12 מטר.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

ב-9 ביולי 1988 בתחרות שנערכה בנויברנדנבורג שבמדינת מקלנבורג-מערב פומרניה שבגרמניה, שברה ריינש את שיא העולם בזריקת דיסקוס לנשים עם זריקה למרחק של 76.80 מטר, שיפור ב-2.24 מטר לשיאה בן ה-4 שנים של זדנקה סילבה מצ'כוסלובקיה (74.56 מטר). שיאה של ריינש טרם נשבר (2021) אם כי מרטינה הלמן הצליחה לזרוק דיסקוס למרחק של 76.92 מטר ו-78.14 מטר ב-6 בספטמבר 1988, אך תוצאות אלה נמדדו בתחרות לא רשמית ולכן לא נחשבו כשיא עולם חדש.
חודשיים וחצי לאחר שקבעה את שיאה, באולימפיאדת סיאול (1988), סיימה ריינש רק במקום שביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.26 מטר.
ריינש שיפרה את שיאה האישי ב-9.62 מטרים, שעמד על 67.18 מטר בשנת 1987, לשיא עולם של 76.80 מטר. הדבר העלה חשד שהשתמשה באימרוץ.
באוניברסיאדה שנערכה בדיסבורג, במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה בשנת 1989 זכתה ריינש פעם שנייה ברציפות במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.20 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בספליט, קרואטיה בשנת 1990 סיימה ריינש במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.08 מטר.
שיאים אישיים

זריקת דיסקוס: 76.80 מטר (1988), שיא עולם
ראו גם

התפתחות שיא העולם בזריקת דיסקוס (ויקיפדיה האנגלית)
דאפי דאק באי הקסום

| --- | --- |

 בימוי:  פריץ פרילינג, רוברט מקימסון, צ'אק ג'ונס, פיל מונרו 
 הופק בידי:  פריץ פרילינג האל גיר ז'אן מקורדי
 תסריט:  ג'ון וו. דון, וורן פוסטר, טד פירס 
 מוזיקה:  רוברט ג'יי וולש, מילט פרנקלין, ויליאם לאבה 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 באוגוסט 1983
 משך הקרנה:  78 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ילדים 
 סרט קודם:  1001 סיפורי באגס באני 
 סרט הבא:  דאפי דאק ומכסחי הברווזים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
דאפי דאק באי הקסום (אנגלית: Daffy Duck's Fantastic Island) הוא סרט לוני טונס משנת 1983 המורכב מסרטונים קלסיים מבית היוצר של האחים וורנר המשולבים בין קטעי גישור בהשתתפות דאפי דאק וספידי גונזלס. זה לקט הלוני טונס הראשון שבמרכזו עומד דאפי דאק בשונה מהסרטים הקודמים שבהם באגס באני היה הכוכב הראשי.
עלילה

סביר להניח שהסרט הוא פרודיה על סדרת הטלוויזיה הפופולרית של שנות השבעים והשמונים "Fantasy Island", עם דאפי וספידי שמשחקים את הדמויות הראשיות מהסדרה: Mr. Roarke and Tattoo (בהתאמה). השניים תקועים על אי בודד במשך חודשים עם שום דבר מלבד עצי קוקוס (לדאפי כבר נמאס והוא נגעל מרוב אכילת קוקוסים). מתגלה בפניהם מפת אוצר שמובילה אותם אל באר משאלות קסומה. דאפי החמדן מציע להשתמש היטב בכוח שקיבל ומנצל את באר המשאלות, שמצייתת לפקודת מי שמחזיק במפה, כדי להפוך את עצמו ואת ספידי לעשירים על ידי מכירת משאלות תמורת תשלום מופרז, ויש לו את הבאר שתהפוך את האי לגן עדן תיירותי. (זו דוגמה שמציגה את קוצר הראייה של דאפי ביחד עם תאוות הבצע שלו, הוא היה יכול בקלות לנצל את הבאר לבדו ולבקש ממנה את כל העושר שהוא חושק בו). בעוד דמויות שונות של הלוני טונס נוהרות אל הבאר בשביל לנצל את ההזדמנות, רצונותיהן מתמלאות באמצעות מאורעות של סרטוני לוני טונס קלאסיים ששולבו בהתאם לעלילה. בינתיים, יוסמיטי סאם שמגלם פיראט, והמלח הראשי שלו, טאז השד הטסמני, מחפשים את המפה אשר במקור הייתה שייכת להם (הם איבדו מוקדם יותר את ספינתם בקרב עם באגס באני). הם מגלים כי למי שלקח את המפה יש נוצות שחורות. בסופו של דבר כולם מפסידים את המפה לאחר שהיא נשרפת. דאפי, ספידי, סם וטאז לכודים על האי שחזר להיות נטוש. הבאר נותנת להם שלוש משאלות, אחת לכל אחד, אך מזהירה אותם להשתמש בהן בתבונה כי אלו יהיו המשאלות האחרונות שהיא מעניקה להם. לאחר שדאפי וספידי מבזבזים את משאלותיהם (ספידי מבקש בוריטו ודאפי מגיב בכעס ומבקש שהבוריטו יתקע בקצה אפו של ספידי (תגובה מתבקשת למשאלה המגוחכת), דאפי מבקש מסם את משאלתו בשביל להסיר את הבוריטו מאפו של ספידי (הוא אומר שזה הדבר האנושי לעשות). השניים מגלים כי משאלתו של סם הייתה ספינה, הוא נוטש אותם ואומר להם שיחזור לאסוף אותם אחרי שיטביע את באגס. דאפי הזועם צועק לעברו את אמרת הכנף המפורסמת שלו "!You’re Desthspicable"
גמר ליגת האלופות 2017

גמר ליגת האלופות 2017 התקיים באצטדיון המילניום, שבקארדיף בירת ויילס, ב-3 ביוני 2017. במשחק ניצחה ריאל מדריד אלופת ספרד את יובנטוס אלופת איטליה בתוצאה 1-4 וזכתה בליגת האלופות לעונת 2016/2017.
היה זה משחק גמר ליגת האלופות ה-15 בהיסטוריה בו שיחקה ריאל מדריד, הזכייה ה-12 בתולדותיה והשנייה ברציפות. עבור יובנטוס היה זה ההפסד השביעי בגמר והחמישי ברציפות.
יובנטוס ספגה בו 4 שערים, לאחר שבכל 12 המשחקים שקדמו לו העונה בליגת האלופות ספגה רק 3 שערים.
הדרך לגמר > יובנטוס

יובנטוס הוגרלה לבית ח', יחד עם סביליה, אולימפיק ליון ודינמו זאגרב. יובנטוס ניצחה ארבעה ממשחקיה וסיימה שניים בתיקו נגד סביליה וליון, תוך ספיגת שני שערים בלבד בשלב הבתים.
| בית ח'> קבוצה | בית ח'> משחקים | בית ח'> ניצחונות | בית ח'> תיקו | בית ח'> הפסדים | בית ח'> שערי זכות | בית ח'> שערי חובה | בית ח'> הפרש שערים | בית ח'> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה יובנטוס | 6 | 4 | 2 | 0 | 11 | 2 | 9 | 14 |
| ספרד סביליה | 6 | 3 | 2 | 1 | 7 | 3 | 4 | 11 |
| צרפתאולימפיק ליון | 6 | 2 | 2 | 2 | 5 | 3 | 2 | 8 |
| קרואטיהדינמו זאגרב | 6 | 0 | 0 | 6 | 0 | 15 | 15- | 0 |
בשמינית הגמר הוגרלה נגד פורטו, בפורטוגל ניצחה 2–0 ובבית 1–0. ברבע הגמר פגשה את אלופת ספרד ברצלונה, במפגש הראשון ניצחה 3–0, והשני נגמר בתיקו 0–0 בקאמפ נואו. בחצי הגמר פגשה את מונקו, בצרפת ניצחה 2–0 מצמד של היגוואין ובגומלין ניצחה 2–1 והעפילה לגמר ה-9 בתולדותיה, ולראשונה מאז 2015.
הדרך לגמר > ריאל מדריד

בהגרלת הבתים שובצה ריאל בבית ו', יחד עם בורוסיה דורטמונד, ספורטינג ליסבון ולגיה ורשה. במשחק הראשון ניצחה 2–1 בדקה ה-94 את ספורטינג ליסבון. בגרמניה סיימה בתיקו 2–2 נגד בורוסיה דורטמונד, את לגיה ורשה הביסה 5–1 בבית, אך סיימה את המפגש השני בפולין בתיקו 3–3, בפורטוגל ניצחה 2–1 את ספורטינג ליסבון ואת המשחק האחרון נגד בורוסיה דורטמונד סיימה בסנטיאגו ברנבאו בתיקו 2–2. זו הפעם הראשונה מאז 2013 שריאל מסיימת במקום השני בבית, וגם אז הייתה סגנית לדורטמונד.
| בית ו'> קבוצה | בית ו'> משחקים | בית ו'> ניצחונות | בית ו'> תיקו | בית ו'> הפסדים | בית ו'> שערי זכות | בית ו'> שערי חובה | בית ו'> הפרש שערים | בית ו'> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה בורוסיה דורטמונד | 6 | 4 | 2 | 0 | 21 | 9 | 12 | 14 |
| ספרד ריאל מדריד | 6 | 3 | 3 | 0 | 16 | 10 | 6 | 12 |
| פוליןלגיה ורשה | 6 | 1 | 1 | 4 | 9 | 24 | 15- | 4 |
| פורטוגלספורטינג ליסבון | 6 | 1 | 0 | 5 | 5 | 8 | 3- | 3 |
בשמינית הגמר פגשה את נאפולי האיטלקית, במשחק הראשון ניצחה 3-1 במדריד ובאותה תוצאה בגומלין. ברבע הגמר הוגרלה נגד באיירן מינכן, באליאנץ ארנה ניצחה 2–1 מצמד של רונאלדו. בסנטיאגו ברנבאו, לאחר שבתום המועד החוקי התוצאה הייתה 1–2 לבאיירן, ניצחה ריאל בהארכה את באיירן 4–2 משלושער של רונאלדו שכבש 5 שערים בשני המפגשים, ובכך הפך לשחקן הראשון שכובש 100 שערים במפעל. בחצי הגמר פגשה את יריבתה העירונית לשחזור הגמר הקודם, אתלטיקו מדריד, בבית ניצחה 3–0 משלושער נוסף של רונאלדו ובדרבי האחרון באצטדיון ויסנטה קלדרון הפסידה 1–2, אך עלתה לגמר לאחר 4–2 בסיכום שני המשחקים בפעם השנייה ברציפות.
סיכום המשחק

בדקות המשחק הראשונות הגיעו שחקני יובנטוס למספר הזדמנויות לכיבוש, כשהיגוואין בועט מספר פעמים למסגרת, והקשר הבוסני פיאניץ' מפתיע בדקה השישית בבעיטת יעף שהשוער נבאס הצליח להדוף בהצלה מדהימה עם קצות אצבעותיו.
בניגוד גמור למהלך המשחק, באיום הראשון של ריאל לשער, בדקה ה-20, כבש כריסטיאנו רונאלדו שער לאחר דאבל פס עם המגן דני קרבחאל. הכדור שנבעט הוסט ממסלולו על ידי אחד משחקני ההגנה של יובנטוס, כך שלבופון לא היה סיכוי להדוף אותו.
לאחר מספר דקות של משחק לא מסודר, מסר גונסאלו היגוואין בדקה ה-27 כדור מדוד לחלוץ הקרואטי מריו מנדז'וקיץ' שעצר את הכדור על החזה ושלח אותו לרשת בבעיטת מספרת, בשער שנחשב לאחד היפים בתולדות גמרי ליגת האלופות.
עד סוף המחצית לא נרשמו אירועים מיוחדים והמשחק היה שקול לשני הצדדים.
פתיחת המחצית השנייה התאפיינה בשליטה מוחלטת של הקישור הדומיננטי של ריאל במשחק, אך השליטה לא התבטאה בתוצאה, עד שבדקה ה-61 בעט הקשר האחורי קאסמירו בעיטה מרחוק שהוסטה ממסלולה והכניעה שוב את בופון. מכאן ואילך הייתה השליטה של ריאל במשחק אבסולוטית, והמשחק היה נראה במעמד צד אחד בלבד.
שלוש דקות לאחר מכן, בדקה ה-64, השלים רונאלדו צמד לאחר בישול של הקשר הקרואטי לוקה מודריץ' מכדור שנראה היה כי הוא כבר אבוד.
בדקה ה-84 הורחק שחקנה של יובנטוס חואן קוואדראדו בכרטיס צהוב שני לאחר עבירה על קפטן ריאל מדריד, הבלם סרחיו ראמוס, והיא נותרה בעשרה שחקנים.
בדקה ה-90 כבש החלוץ הצעיר מרקו אסנסיו את השער האחרון במשחק, לאחר שנכנס כמחליף 8 דקות קודם לכן.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 ביוני 2017 | איטליה יובנטוס | 1–4 | ספרד ריאל מדריד | אצטדיון המילניום, קארדיף |
| 3 ביוני 2017 | מנדז'וקיץ'  27' |  | רונאלדו  20',  64'   קאסמירו  61'   אסנסיו  90' | אצטדיון המילניום, קארדיף |
סיכום המשחק > הרכבי המשחק

| --- | --- |
              יובנטוס :               ריאל מדריד
סיכום המשחק > סטטיסטיקות

|  | יובנטוס | ריאל מדריד |
| --- | --- | --- |
| שערים | 1 | 4 |
| בעיטות לשער | 11 | 18 |
| בעיטות למסגרת | 4 | 5 |
| החזקת כדור | 46 | 54 |
קרנות: 1
| עבירות | 23 | 18 |
| נבדלים | 3 | 1 |
| כרטיסים צהובים | 5 | 4 |
| כרטיסים אדומים | 1 | 0 |
מנוסת הבהלה בטורינו

במהלך שידור המשחק בפיאצה סן קרלו שבטורינו, התרחשה מנוסת בהלה שהביאה למותם של שלושה ופציעתם של מעל 1,600 אחרים.
הערות שוליים

↑  "לא היה דבר כזה": עד כמה יפה היה השער של מריו מנדז'וקיץ'?, באתר וואלה, 5 ביוני 2017
| משחקי גמר גביע אירופה וליגת האלופות |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 |  |
| ליגת האלופות | 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
כריסטיאנו רונאלדו (12) וגונזאלו היגוואין (5) מלכי השערים של הטורניר של שתי הקבוצות
דייגו בונאנוטה

דייגו מריו בונאנוטה רנדה (בספרדית: Diego Mario Buonanotte Rende; נולד ב-19 באפריל 1988 בטאודלינה שבפרובינציית סנטה פה, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בשורות אוניברסידד קאתוליקה. בונאנוטה מחזיק בדרכון איטלקי.
ביוגרפיה

בונאנוטה גדל במחלקת הנוער של ריבר פלייט. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת ב-9 באפריל 2006 כשהוא רק בן 17 אך עלה לכותרות לאחר שער הבכורה היפה שכבש והמשחק המצוין שהציג בניצחון על רוסאריו סנטרל ב-30 בספטמבר 2007.
תחת הדרכתו של מאמן ריבר דניאל פסארלה, החל בונאנוטה להשתלב בקבוצה הבוגרת של ריבר פלייט ועם מינויו של דייגו סימאונה כמאמן הפך בונאנוטה לשחקן הרכב חשוב. בונאנוטה היה השחקן המצטיין של הקבוצה שזכתה באליפות הקלאוסורה לשנת 2008. במהלך הטורניר כבש בונאנוטה 9 שערים והיה הכובש המצטיין של הקבוצה. ב-7 ביוני 2008, כבש בונאנוטה צמד שערים בניצחון על אולימפו שהבטיח את האליפות עבור ריבר, לראשונה מאז טורניר הקלאוסורה בשנת 2004. יכולתו במהלך קלאוסורה 2008 גרמה לרבים בארגנטינה לקרוא לזימונו לסגל הנבחרת.
בונאנוטה נמצא תחת מעקב מצידן של קבוצות באירופה. הוא מצטיין בטכניקה גבוהה ובראיית משחק מצוינת אך גובהו הנמוך (1.59 מ') ומבנה גופו הצנום מקשים עליו להתמודד מול שחקני הגנה קשוחים.
בינואר 2011 חתם על חוזה לחמש שנים במאלגה הספרדית, אשר לשורותיה עבר לאחר כחצי שנה בה הושאל לריבר פלייט. ב-31 בינואר 2013 חתם בגרנדה ל-4 וחצי שנים.
ב-28 באוגוסט 2014 הושאל לפצ'וקה. ב-30 בינואר 2015 הושאל לקילמס ובתום העונה חזר לגרנדה.
לקראת עונת 2015/2016 עבר בונאנוטה לא.א.ק. אתונה היוונית, ובאותה עונה זכה עמה בגביע היווני. בונאנוטה לא שותף בניצחון קבוצתו 2-1 בגמר על אולימפיאקוס.
ביוגרפיה > בנבחרת

בונאנוטה היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג. הוא הבקיע שער בבעיטה חופשית בשלב הבתים שעזר לנבחרתו לנצח.
תארים

אליפות ארגנטינה: 2008 (קלאוסורה)
הגביע היווני: 2015/2016
דאפר יוסף

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1967 (בן 56) מונסתיר, תוניסיה 
 שם לידה:  ظافر بن يوسف بن طاهر معرف 
 מוקד פעילות:  וינה, פריז 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 סוגה:  ג'אז, מוזיקת עולם, ג'אז אתני, נו ג'אז, Arabic jazz 
 שפה מועדפת:  ערבית 
 כלי נגינה:  עוד 
 חברת תקליטים:  אנג'ה רקורדס, Okeh, ACT מיוזיק, EmArcy, ג'אזלנד רקורדס, Extraplatte, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.dhaferyoussef.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דאפר יוסף (בערבית: ظافر يوسف; נולד ב-19 בנובמבר 1967) הוא מלחין, זמר ונגן עוד ממוצא תוניסאי.
ביוגרפיה

יוסף נולד בטבולבה שבתוניסיה. החל את הקריירה המוזיקלית שלו בגיל 10 כאשר הוזמן לשיר שירים אסלאמיים-סופיים בחתונות שהתקיימו בעירו.
עם הזמן קנה לעצמו מוניטין ברמה המקומית בשל איכויות הקול שלו, והוזמן מספר פעמים להופיע ברדיו מונסתיר.
בעודו תלמיד במדרסה אסלאמית נהג להאזין בסתר לרדיו וגילה את סגנון הג'אז. ב-1990 עזב את תוניסיה והיגר לאוסטריה, המדינה היחידה שהייתה מוכנה לקבל אותו ללא ביורוקרטיה מסובכת בנושא הויזה. חסר ממון התיישב תחילה בגראץ, לאחר מכן עבר להתגורר בווינה, ומשם נדד לברצלונה, ברלין וניו יורק, עד שחזר לאוסטריה.
אלבום הבכורה שלו "מלאכ" (Malak) יצא ב-1999 וזכה להצלחה יחסית. עם זאת, הוא המשיך להתגורר בבתי מלון שונים ברחבי העולם ולא התיישב בבית משלו. ב-2002 התחתן ועבר להתגורר בפריז. בשנה זו הוציא את אלבומו "אלקטריק סופי", שבעקבות הצלחתו יצא למסע הופעות נרחב באירופה.
יוסף הוציא חמישה אלבומים משלו, ונוסף על כך ביצע מספר שיתופי פעולה עם מוזיקאים כגון החצוצרן הסרדיני פאולו פרזו, הגיטריסט הנורווגי איווינד אראסט, הפסנתרן הקובני עומר סוסה והפסנתרן האמריקאי אורי קיין.
יוסף טען כי הוא נמשך למוזיקה הודית ומוזיקה נורדית. במוזיקה שלו ניתן למצוא השפעות מזרחיות ממוזיקה סופית ומיסטית והשפעות מערביות ממוזיקת הג'אז וממוזיקה אלקטרונית. באופן כללי, ניתן לאפיין את המוזיקה שלו עם סגנון הג'אז-פיוז'ן האתני.
יוסף היה מועמד למספר פרסים מוזיקליים בתחום האוונגרד והג'אז.
בפברואר 2011 הופיע בחיפה יחד עם טריו ג'ובראן.
דייגו אלונסו

דייגו מרטין אלונסו לופס (נולד ב-16 באפריל 1975) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי וכיום מאמן את פנאתינאיקוס.
קריירה כשחקן

דייגו אלונסו נולד במונטווידאו, בירת אורוגוואי. כשחקן, הוא החל את הקריירה המקצועית שלו במועדון בלה ויסטה המקומית, שם שיחק כ-4 עונות ועזר לקבוצה לזכות בליגה המשנה ב-1997. לאחר מכן הוא שיחק בקבוצות בארגנטינה וספרד, ובינואר 2002 חתם באתלטיקו מדריד. בקבוצה זו הוא סיים את עונת 2001-2002 עם 22 שערים בליגה השנייה ועזר להקבוצה לחזור לליגה העל. במהלך הקריירה הוא שיחק גם בקבוצות כמו ראסינג סנטנדר, מאלגה וריאל מורסיה בספרד, וגם בשאנגחאי שנחווה בסין. בנוסף, הוא שיחק במקסיקו עם קבוצת אוניברסידד נסיונל.
קריירת אימון

בשנת 2011 החל אלונסו את קריירת האימון שלו ועבד עם מספר קבוצות באורוגוואי, פרגוואי ומקסיקו. בשנת 2019, הוא הפך למאמן הראשון אי-פעם שזכה בליגת האלופות של CONCACAF עם שתי קבוצות שונות, פצ'וקה ומונטריי. בדצמבר 2019, אלונסו מונה להיות מאמן קבוצת אינטר מיאמי מה-MLS. בדצמבר 2021, הוא הפך למאמן נבחרת אורוגוואי. בשנת 2023 נבחר לאמן את סביליה אך לבסוף פוטר לאחר הפסד 3:0 לחטאפה בבית. ביוני 2024 נבחר לאמן את פנאתינאיקוס.
הערות שוליים

↑  Uruguay appoint Diego Alonso as head coach, reuters
| נבחרת אורוגוואי – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 מוסלרה •  2 חימנס •  3 גודין •  4 אראוחו •  5 וסינו •  6 בנטנקור •  7 דה לה קרוס •  8 פליסטרי •  9 סוארס •  10 דה ארסקאטה •   11 נונייס •  12 סוסה • 13 וארלה •  14 טוריירה • 15 ואלוורדה • 16 אוליברה • 17 וינייה • 18 גומס • 19 קואטס • 20 טורס • 21 קבאני • 22 קאסרס • 23 רוצ'ט • 24 קאנוביו • 25 אוגרטה • 26 רודריגס • מאמן: אלונסו |  1 מוסלרה •  2 חימנס •  3 גודין •  4 אראוחו •  5 וסינו •  6 בנטנקור •  7 דה לה קרוס •  8 פליסטרי •  9 סוארס •  10 דה ארסקאטה •   11 נונייס •  12 סוסה • 13 וארלה •  14 טוריירה • 15 ואלוורדה • 16 אוליברה • 17 וינייה • 18 גומס • 19 קואטס • 20 טורס • 21 קבאני • 22 קאסרס • 23 רוצ'ט • 24 קאנוביו • 25 אוגרטה • 26 רודריגס • מאמן: אלונסו | אורוגוואי |
דארל סטינגלי

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1951 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  5 באפריל 2007 (בגיל 55) שיקגו, ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עמדה:  תופס
 מספר:  84
 מכללה:  אוניברסיטת פרדו
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 1973, ניו אינגלנד פטריוטס, סבב 1, מספר 19
 קבוצות כשחקן
 1973 - 1977:  ניו אינגלנד פטריוטס
 
דאריל פלויד סטינגלי (Darryl Floyd Stingley; ‏18 בספטמבר 1951 - 5 באפריל 2007) היה שחקן פוטבול אמריקאי אשר הקריירה המקצועית שלו נקטעה באיבה בעקבות פציעה במהלך משחק. סטינגלי שיחק בקבוצת הניו אינגלנד פטריוטס בליגת ה-NFL לאורך כל הקריירה שלו.
ביוגרפיה

סטינגלי נולד בשיקגו. הוא למד בתיכון ג'ון מארשל בו שיחק בקבוצת הפוטבול של בית הספר בתפקיד רץ אחורי. עם סיום לימודיו קיבל סטינגלי מלגת ספורט מאוניברסיטת פרדו היוקרתית והצטרף לקבוצת הפוטבול של האוניברסיטה, שם הוסב לתפקיד תופס. בשנת 1973 נבחר בסיבוב הראשון של הדראפט על ידי קבוצת ניו אינגלנד פטריוטס.
במהלך הקריירה הקצרה שלו השיג סטינגלי את הנתונים הבאים:
שיחק ב-60 משחקים.
תפס 110 זריקות ל-1883 יארדים.
תפס 14 טאצדואנים.
ביצע 28 ריצות ל-244 יארדים.
רץ ל-2 טאצדאונים.
החזיר 19 כדורים מבעיטות ל-187 יארדים.