נירוונה (להקה)
היסטוריה > 1991-1992: תקופת Nevermind

לאחר המלצותיה החוזרות ונשנות של קים גורדון מסוניק יות' הוחתמה נירוונה בידי דייוויד גפן בחברת DGC רקורדס ב-1990. הלהקה החלה להקליט את אלבומה הראשון תחת חברה גדולה. התוצאה, Nevermind, נחשבת לאחד מאלבומי הרוק הגדולים ביותר בכל הזמנים.
הלהקה החליטה להמשיך ולעבוד עם ויג לשם הקלטת "Nevermind". הלהקה עברה מאולפן מדיסון של ויג לאולפני סאונד סיטי בלוס אנג'לס. במשך חודשיים עברה הלהקה על מבחר השירים שבקטלוג שלה, כאשר ביניהם גם שירים כגון "In Bloom" ו-"Breed" שהיוו חלק מן הרפרטואר של הלהקה במשך שנים. שירים אחרים כגון "On a Plain" ו-"Stay Away" עדיין נותרו ללא טקסט שלם עד לאמצעיתה של תקופת תהליך ההקלטה.
לאחר סיומן של ההקלטות עבדו ויג והלהקה על גרסת רמיקס לאלבום. לאחר ימים אחדים החליטו ויג והלהקה כי הם אינם מאושרים עם האופן בו מוקססו השירים, והם החליטו לחפש אדם אחר שיבצע את המשימה, וחברת DGC הציגה להם רשימה של שמות מוכרים כגון סקוט ליט (שנודע בזכות עבודתו עם אר. אי. אם) ואד סטאסיום (שעבד עם הסמית'רינז). אך קוביין חשש שהעבודה עם מוזיקאים מוכרים תגרום לאלבום להישמע כמו עבודותיהן של להקות אחרות, והחליט לבחור באדם שהוצב במקום האחרון ברשימה ושמו התנוסס לצד שמה של להקת סלייר, אנדי ואלאס (שהיה אחד ממפיקיו של האלבום Seasons in the Abyss של סלייר).
ואלאס ניגש אל העבודה על האלבום מנקודת מבט שונה לחלוטין מזו של המוזיקאים שעבדו עליו עד לאותו הרגע, הוא הגביר את הגיטרות על ידי הוספת אפקטים והוסיף אלמנטים נמוכים שהדגישו את הבאס והתופים, מה שהפך את האלבום לעשיר יותר. חודשים מספר לאחר יציאתו של האלבום התלונן קוביין בתקשורת כי ואלאס הפך את האלבום לנוצץ ושטחי מדי, למרות העובדה שהוא עצמו בחר בוואלאס והשתתפותה הפעילה של הלהקה במיקסוס האלבום. למרות אכזבתה של הלהקה מצלילו של האלבום, הצליח ואלאס בדרכו להפוך את רוק האינדי של הלהקה לרוק שיתאים ויישאר חקוק בזיכרונו של הזרם המרכזי גם בדורות הבאים.
הציפייה של מנהלי DGC הייתה לרבע מיליון עותקים. האלבום הפתיע כאשר הגיע למעמד של פלטינה משולשת (שלושה מיליון עותקים) במשך זמן של פחות משישה חודשים מאז צאתו. "Smells Like Teen Spirit" זכה לזמן אוויר רב מאוד ב-MTV, לווה בחיקויים פרודיים רבים והביא את הגראנג' אל הזרם המרכזי. האלבום מוזכר לעיתים קרובות כאחראי לפופולריות של הרוק האלטרנטיבי ומאידך לשקיעתו של גלאם מטאל. בינואר 1992 הגיע האלבום למקום הראשון במצעד האלבומים של בילבורד ותפס את מקומו של אלבומו של מייקל ג'קסון, "Dangerous", במהלך שתואר רבות כמייצג את עלייתה של המוזיקה האלטרנטיבית על חשבונה של מוזיקת הפופ. תשישותה של הלהקה גרמה לה לוותר על קיומו של סיבוב הופעות נוסף לשם שיווקו של האלבום, כאשר הם מקווים להשלים את מכסת ההופעות מאוחר יותר באותה השנה.
בפברואר 1992 ולאחר סיבוב ההופעות האוסטרלי של הלהקה נישא קורט קוביין לקורטני לאב בהוואי. לאב הביאה לעולם את ילדתם המשותפת פרנסיס בין באוגוסט של אותה השנה. ימים ספורים לאחר לידתה של פרנסיס בין הופיעה נירוונה באחד הקונצרטים המפורסמים ביותר שלה, כמופע המרכזי של פסטיבל רדינג. קוביין התגלגל אל הבמה כאשר הוא ישוב על גבי כיסא גלגלים כמתיחה. במהלך ההופעה חשף קוביין לקהל את העובדה שנולדה לו בת, והקהל הגיב בשירת "אנו אוהבים אותך, קורטני". דייב גרוהל התייחס אל ההופעה ב-2005 וגילה כי חברי הלהקה חששו כי ההופעה תהפוך לאסון מושלם, בגלל האירועים שקדמו לה והעובדה שהם לא קיימו חזרות במשך שישה חודשים. במקום זאת הפכה ההופעה להיות אחת הזכורות ביותר לטוב של הקריירה שלהם.
כשבועיים לאחר מכן קיימה הלהקה הופעה בלתי נשכחת בטקס חלוקת פרסי המוזיקה של MTV .MTV רצתה שלהקה תבצע את "Smells Like Teen Spirit", אך הלהקה העדיפה לנגן שיר חדש בשם "Rape Me" ("אנוס אותי"). הערוץ נרתע משמו של השיר והתפשר על כך שהשיר שיבוצע יהיה "Lithium", שהיה הסינגל הנוכחי של הלהקה. כאשר החלה הלהקה את הופעתה החל קוביין לשיר את תיבותיו הראשונות של "Rape Me" וגרם להלם בקרב מנהלי הערוץ לפני שעבר לשיר את "Lithium". לקראת סיום נגינתו של השיר התרגז נובוסליץ' על כך שהמגבר שלו חדל מלפעול והשליך את גיטרת הבס שלו לאוויר לשם יצירת אפקט דרמטי. לרוע מזלו, הגיטרה נפלה היישר על מצחו וגרמה לו לעזוב את הבמה כאשר הוא חסר-הכרה למחצה. קוביין החל להרוס את ציוד הנגינה, וגרוהל רץ אל המיקרופון וצעק לתוכו פעמים אחדות "היי, אקסל!", כאשר הוא מתייחס אל אקסל רוז, שללהקה ולקורטני לאב הייתה היתקלות ביזארית איתו לפני ההופעה.
בדצמבר 1992 הוציאה נירוונה את "Incesticide", אוסף של בי-סיידז וקטעים נדירים, על מנת להילחם בבוטלגים ובמסחר הבלתי-חוקי בהקלטותיה של הלהקה, כגון הקלטות ה-BBC של הלהקה. האלבום כלל שירים האהובים במיוחד על המעריצים, כגון "Sliver" "Dive" ,"Been a Son" ו-"Aneurysm", גרסאות כיסוי לשיריה של להקת האינדי הסקוטית הווזלינס, שהפופולריות שלה עלתה בעקבות אלבום זה.