stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צב רך פלורידה

| צב רך פלורידה |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבים רכים
סוג:: צב רך אמריקני
מין:: צב רך פלורידה
שם מדעי
 Apalone ferox ‏שניידר, 1783
תחום תפוצה


צב רך פלורידה (באנגלית: Florida softshell turtle; שם מדעי: Apalone ferox) הוא מין של צב ממשפחת צבים רכים החי באמריקה הצפונית והוא צב המים המתוקים הגדול ביותר ביבשת לאחר המין צב האליגטור.
אורכם 15–76 ס"מ והנקבות גדולות בהרבה מהזכרים שאורכם הממוצע רק 30 ס"מ. משקלם של הזכרים עד 3 ק"ג ושל הנקבות יכול להגיע ל-20 ק"ג ואף ל-40 ק"ג אם הם מקבלות מספיק מזון. צבע גופם חום-צהוב והשריון כהה יותר. הצוואר ארוך ובהיר והראש קטן ובעל חדק ועיניים קטנות.
צב זה חי בביצות ונהרות בעיקר בפלורידה אך גם בדרום קרוליינה, ג'ורג'יה, אלבמה וטקסס. הוא יצור מהיר הן במים והן ביבשה. הוא ניזון מיצורי מים קטנים שונים ומצמחי מים. טורפיו העיקריים הם האליגטור, ראקונים, בואשים, שועלים ועופות דורסים ועורבים הצדים פרטים צעירים.
הערות שוליים

↑  צב רך פלורידה באתר הרשימה האדומה של IUCN
צב רך פפואני ענק צפוני

| צב רך פפואני ענק צפוני> מצב שימור |
| --- | --- |
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבים רכים
סוג:: צב רך ענק
מין:: צב רך פפואני ענק צפוני
שם מדעי
 Pelochelys signifera ‏Georges & תומסון, 2002

צב רך פפואני ענק צפוני (שם מדעי: Pelochelys signifera) הוא מין של צב ממשפחת צבים רכים המצוי במים מתוקים בגינאה החדשה.
צב זה קרוב למינים הענקיים צב רך אסייתי ענק וצב רך פפואני ענק ובעבר היה שייך למיניהם. הוא הפך למין עצמאי ב-2002.
כמותם זהו צב גדול מאוד. הוא נפוץ בביצות ובנהרות ושפכי נהרות בגינאה החדשה. הוא ניזון בעיקר ממזון מהחי.
לא ידוע על מין זה הרבה.
הערות שוליים

↑  צב רך פפואני ענק צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
צ'ארלס ג'נקינס (מושל ג'ורג'יה)

צ'ארלס ג'ונס ג'נקינס (באנגלית: Charles Jones Jenkins;‏ 6 בינואר 1805 –  14 ביוני 1883) היה פוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'יה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כתובע הכללי של ג'ורג'יה בשנים 1831–1834 וכמושל ג'ורג'יה ה-44 בשנים 1865–1868. מתפקידו כמושל הוא הודח והוחלף בתומאס רוגר שהיה מושל צבאי לאחר שג'נקינס סירב לאפשר מימון לוועידה חוקתית מדינתית בשילוב גזעי. ג'נקינס נותר דמות מכובדת בג'ורג'יה, ואף על פי שהוא לא התמודד לנשיאות ארצות הברית, הוא קיבל שני קולות מחבר האלקטורים בבחירות לנשיאות של 1872 בשל מותו בטרם עת של המועמד הוראס גרילי.
ראשית חייו

צ'ארלס ג'נקינס נולד בביופרט שבקרוליינה הדרומית. משפחתו עברה למחוז ג'פרסון שבג'ורג'יה, וכבר בגיל צעיר למד באוניברסיטת ג'ורג'יה באת'נס, אף על פי שהמועדים המדויקים של תקופת לימודיו שם לא ידועים. הוא עזב את לימודיו לפני סיומם והשלים את השכלתו ב-1824 ביוניון קולג' בסקנקטדי שבמדינת ניו יורק.
קריירה פוליטית

ב-1831 התמנה ג'נקינס כתובע הכללי של ג'ורג'יה והחליף בתפקיד את ג'ורג' קרופורד. הוא כיהן כתובע הכללי עד 1834, אז הוחלף באבנעזר סטארנס.
ג'נקינס החל למשוך תשומת לב מרובה כמי שכתב את "המצע של ג'ורג'יה" (Georgia Platform), הכרזה שניתנה על ידי ועידה מדינתית מיוחדת שאישרה את פשרת 1850. בבחירות לנשיאות של 1852 הוא התמודד על משרת סגן הנשיא כשותפו למרוץ של דניאל ובסטר מטעם מפלגת האיחוד. במלחמת האזרחים האמריקאית הוא מונה על ידי המושל ג'וזף א. בראון כשופט בבית המשפט העליון של ג'ורג'יה.
לאחר שוועידת החוקה המדינתית שהתכנסה ב-1865 הקימה מחדש את ממשלת ג'ורג'יה, הוא התמודד כמועמד יחיד על משרת מושל ג'ורג'יה. הוא כיהן בתפקיד עד 1868, במהלך תקופת השיקום. ב-1868 הוא סירב לאפשר את מימון המדינה לוועידה חוקתית מדינתית שתהיה משולבת מבחינה גזעית ומפוקחת על ידי שלטונות הכיבוש הצבאי של ארצות הברית. בתגובה, מינה הגנרל ג'ורג' מיד, מפקד המחוז הצבאי השלישי של ארצות הברית את בריגדיר גנרל תומאס רוגר כמושל צבאי. ג'נקינס נמלט מהמדינה ולקח עמו את החותם של המדינה כדי לסכל תשלומים על ידי המדינה שאושרו על ידי הממשל הצבאי. מאוחר יותר הוא שב לג'ורג'יה.
בבחירות לנשיאות של 1872 קיבל ג'נקינס שני קולות מחבר האלקטורים. במהלך מערכת בחירות זו, נפטר המועמד הליברלי-רפובליקני הוראס גרילי לאחר יום הבחירות, אך לפני התכנסות חבר האלקטורים, וכך שני אלקטורים מג'ורג'יה הצביעו בעד ג'נקינס.
בוועידה החוקתית של ג'ורג'יה, שהתקיימה ב-1877, בחרו נציגי הוועידה פה אחד בג'נקינס כנשיא הוועידה.
מותו

צ'ארלס ג'נקינס נפטר באוגוסטה ב-14 ביוני 1883. הוא נטמן בבית הקברות סאמרוויל שבעיר. על שמו קרוי מחוז ג'נקינס שבג'ורג'יה.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 299-300
הערות שוליים

↑  Jones, Charles Colcock; Dutcher, Salem (1890). Memorial History of Augusta, Georgia : from Its Settlement in 1735 to 1890. Syracuse, NY: D. Mason & Co., Publishers, p. 246.
↑  McCrary, Royce (Winter 1970). "The Authorship of the Georgia Platform of 1850: A Letter by Charles J. Jenkins". Georgia Historical Quarterly. 54 (4): 585–590.
↑  Remillard, Arthur (2011). Southern Civil Religions : Imagining the Good Society in the Post-Reconstruction Era. University of Georgia Press. p. 19.
↑  Krakow, Kenneth K. (1975). Georgia Place-Names: Their History and Origins. Macon, GA: Winship Press. p. 120.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193531187  LCCN: nr92025678  SNAC: w6j38rx2  VIAF: 56475637   WorldCat (עם VIAF): 56475637
צומת וולקן (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  ערן ריקליס
 הופק בידי:  מוש דנון ערן ריקליס
 תסריט:  אמיר בן-דוד משה זונדר
 שחקנים ראשיים:  אורן שבו דני שטג תומר שרון גילי שושן סמי הורי יעל הדר
 מוזיקה:  אמיר בן-דוד חיים רומנו טל יניב
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  ערן ריקליס 1997 הפ'
 הקרנת בכורה:  1999
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מוזיקלי 
 תקציב:  $658,000
 הכנסות:  ₪768,500
 דף הסרט ב־IMDb
 
צומת וולקן הוא סרט קולנוע מוזיקלי ישראלי, בבימויו של ערן ריקליס. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1999.
הסרט זכה בפרסי אופיר לשנת 1999 על עיצוב התלבושות, המלחין הטוב ביותר והפסקול הטוב ביותר. הסרט הוצג גם בפסטיבל ברלין בשנת 2000 וזכה להצלחה. במהלך הקרנותיו בבתי הקולנוע בישראל, נמכרו לו 29,000 כרטיסים.
הסרט מתאפיין בפסקול מקורי של רוק בסגנון שנות השבעים שהולחן על ידי אמיר בן-דוד, יחיאל "קיטש" אמסלם, קובי רכט, חיים רומנו וטל יניב, ועתיר בשירים רבים אותם מבצעים חברי הלהקה.
בשנת 2023 עלה מחזה מוזיקלי המבוסס על עלילת הסרט בתיאטרון באר שבע, לפי תסריט שכתבה עינת ברנובסקי ובבימויו של אלדר גוהר גרויסמן.
עלילה

הסרט מגולל את סיפורה של קבוצת צעירים בקריות בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים. במרכז הקבוצה עומדת להקת הרוק שחלקם חברים בה, "צופן גנטי", והפאב המקומי הקרוי "צומת וולקן" שנקרא כך בשל קרבתו לצומת וולקן, הנמצא בין חיפה והקריות, בו הם נפגשים ועורכים חזרות.
בלהקה חברים הסולן מיכה שלי (אורן שבו), הקלידן דני רפאלי (תומר שרון), הבסיסט יגאל ידגר (דני שטג) והמתופף אלי כהנא (גילי שושן). הם מנסים להקליט אלבום ראשון וחולמים על העיר הגדולה תל אביב.
אמרגן תל אביבי חשוב (קובי אשרת) צופה בהופעתם, אך מציע בחשאיות רק למיכה תפקיד במחזמר מלא פאתוס, הצעה שמשמעותה קידום רב עבורו, אך ויתור על חבריו בלהקה שיישארו מאחור בקריות. מיכה אינו מספר לחבריו על ההצעה וגורם להם לחשוב שהם על סף פריצה גדולה.
כל אחד מחברי הלהקה מתלבט בלבטים משלו סביב הגשמתו העצמית: דני מתלבט האם ללמוד מוזיקה באקדמיה כמצוות משפחתו או להוציא את כספו על סינתיסייזר "מוג" חדיש ולהמשיך בלהקה, יגאל טרוד בבעיות פרנסת משפחתו אל מול ההופעות בלילות, ואילו כהנא מחזר אחר נערה צעירה.
דמויות נוספות הסובבות את חברי הלהקה הן דליה (יעל הדר), בחורה נמרצת השואפת להיות עיתונאית ב"העולם הזה", אשר מעורבת במשולש רומנטי בין מיכה וחברו הטוב אלבז (סמי הורי), כדורגלן מבריק המבוקש על ידי קבוצת "אייאקס", אך בינתיים מסתבך עם החוק בעקבות רעיון של מיכה (מבוסס על סיפור חיו של כדורגלן העבר רוני קלדרון).
דרך עיני הדמויות, הדינמיקה שבין החברים ודילמות המימוש העצמי נשקפת התקופה שלפני אוקטובר 1973, שהתאפיינה בתמימות שנקרעה עם פרוץ המלחמה.
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
אורן שבו: מיכה שלי
דני שטג: יגאל ידגר
תומר שרון: דני רפאלי
גילי שושן: אלי כהנא
סמי הורי: אבי אלבז
יעל הדר: דליה אנקרי
יהודה בארקן: ויקטור
ג'ק אדליסט: ג'ימי סמית
מאירי ישראל מוג'בר: אברי אנקרי
הערות שוליים

↑  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, ספטמבר 2003, עמ' 17
↑  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, ספטמבר 2003, עמ' 30
↑  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, ספטמבר 2003, עמ' 30
צ'ארלס ג'רבאס

| --- | --- |

 לידה:  1675? דבלין, ממלכת אירלנד 
 פטירה:  2 בנובמבר 1739 (בגיל 64 בערך) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 
צ'ארלס ג'רבאס (באנגלית: Charles Jervas‏; בערך 1675 – 2 בנובמבר 1739) היה צייר פורטרטים, מתרגם ואספן אמנות אירי של תחילת המאה ה-18.
ביוגרפיה

נולד בקלונליסק, מחוז אופאלי, אירלנד בסביבות 1675, בנם של ג'ון ג'רבאס ואליזבת, בתם של קפטן ג'ון בולדווין מטירת שינרון וקורולנטי, הפקיד הגבוה של מחוז אופאלי.
ג'רבאס למד בלונדון, אנגליה כעוזר של סר גודפרי נלר בין השנים 1694 ו-1695.
לאחר מכירת סדרת עותקים קטנים של ציוריו של רפאל בשנת 1698 לד"ר ג'ורג' קלארק באוקספורד, נסע בשנה שלאחר מכן לפריז ורומא (בעודו נתמך כלכלית על ידי קלארק ואחרים). הוא נשאר שם במשך רוב העשור לפני שחזר ללונדון בשנת 1709 שם מצא הצלחה כצייר פורטרטים.
קריירה

הוא היה צייר דיוקנאות של אנשי הרוח בעיר, ביניהם חבריו האישיים כמו ג'ונתן סוויפט והמשורר אלכסנדר פופ (שניהם בגלריית הדיוקנאות הלאומית, לונדון), צ'ארלס ג'רבאס הפך לאמן פופולרי שמופיע לעיתים קרובות ביצירותיהם של אנשי ספרות של התקופה.
ג'רבאס העביר שיעורים לציור לאלכסנדר פופ בביתו בקליבלנד קורט, סנט ג'יימס, אותם מזכיר פופ בשירו שפורסם בשנת 1717. שיר אחר של אלכסנדר פופ על הצייר ג'רבאס, שנכתב בסביבות 1715, פורסם במהדורת 1716 של תרגומו של ג'ון דריידן משנת 1695 ל"אמנות הציור" של פרסנוי.
עם המוניטין ההולך וגדל שלו, ג'רבאס הצליח להחליף את נלר כצייר הראשי בחצר המלך ג'ורג' הראשון בשנת 1723, והמשיך להתגורר בלונדון עד למותו בשנת 1739.
תרגומו לרומן של סרוונטס, "דון קיחוטה", שפורסם לאחר מותו בשנת 1742 כמי שנעשה על ידי צ'ארלס "ג'רביס" - בגלל טעות של הדפסה - מכונה מאז "תרגום ג'רביס". ג'רבאס היה הראשון שכתב הקדמה לרומן כולל ניתוח ביקורתי של תרגומים קודמים של דון קישוט. הוא זכה לשבחים רבים כתרגום המדויק ביותר של הרומן עד אז, אך גם ספג ביקורת נוקבת על היותו נוקשה וחסר הומור, אף על פי כן, הוא עבר הדפסות רבות במהלך המאה ה-19.
מורשת

כצייר הפורטרטים המרכזי של מלך אנגליה, ג'רבאס היה ידוע בזכות יהירותו, כפי שהוזכר במילון הביוגרפי הקיסרי: "הוא נישא לאלמנה עם 20,000 דולר; והתנשאותו העצמית הטבעית עודדה מאוד על ידי חברו האינטימי [אלכסנדר] פופ, שכתב איגרת מלאה בחנופה מטופשת."
לאחר שנאמר לנלר שג'רבאס קנה כרכרה עם ארבעה סוסים, ענה נלר: "אה, מיין גוט, אם הסוסים שלו לא יציירו יותר טוב ממנו, הוא לעולם לא יגיע לסוף המסע שלו."
גלריה

שרה, הדוכסית ממרלבורו
המלכה אן
צ'ארלס קוט
קרולין אנסבך
המלך ג'ורג' השני
ליידי רייצ'ל ראסל
ג'ונתן סוויפט
אייזק ניוטון
הערות שוליים

↑  National Gallery of Ireland, Nicola Figgis, Brendan Rooney, Irish Paintings in the National Gallery of Ireland, National Gallery of Ireland, 2001, ISBN 978-0-903162-70-8. (באנגלית)
↑  Andrew W. Moore, Charlotte Crawley, Family & Friends: A Regional Survey of British Portraiture, H.M. Stationery Office, 1992, ISBN 978-0-11-701506-7. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271031605171  BNE: XX979939  BnF: cb169074966 (data)  GND: 138110204  ISNI: 0000 0000 8436 3183  KulturNav: 2ca896ce-f393-4e77-a7ef-04a93c63d32e  LCCN: n80035861  NKC: ola2014838339  NLA: 35243697  NTA: 070660379  RKD: 42240  SNAC: w6pk0tfn  SUDOC: 176680799  Trove: 879510  ULAN: 500020086  VIAF: 30832541   WorldCat (עם VIAF): 30832541
פרקסילה

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־5 לפנה״ס סיקיון, יוון 
 פטירה:  המאה ה־5 לפנה״ס 
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 
פְּרַקְסִילָה (ביוונית: Πράξιλλα) הייתה משוררת לירית יוונייה שפעלה באמצע המאה החמישית לפני הספירה בסִיקִיוֹן, מדינה בצפון חצי האי הפֶּלוֹפּוֹנֶסִי.
משירתה שרדו רק חמישה קטעים (פרגמנטים) קצרצרים.
מעבר לכך לא ידוע עליה דבר, פרט לכמה הערכות סותרות על שירתה, שנכתבו מאות שנים אחריה.
צב רך פפואני ענק

| צב רך פפואני ענק> מצב שימור |
| --- | --- |
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: זאורופסידה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבים רכים
סוג:: צב רך ענק
מין:: צב רך אסייתי ענק
שם מדעי
 Pelochelys bibroni ‏אוון, 1853

צב רך פפואני ענק (שם מדעי: Pelochelys bibroni) הוא מין של צב ממשפחת צבים רכים המצוי במים מתוקים ומליחים בדרום-מזרח אסיה עד צפון אוסטרליה.
צב זה הוא השני במיני צבי המים המתוקים, לאחר המין הקרוב צב רך אסייתי ענק. הוא יכול להגיע לאורך 1 מ' ולמשקל 120 ק"ג. הצב בעל שריון רך ועם צוואר וראש גדולים. הראש מוארך ובעל חדק אך עיניו קטנות. הכפות גדולות ויש עליהם טפרים גדולים.
צב זה מצוי במי נהרות ותעלות אך גם במים מליחים ושפכי נהרות. הוא מצוי מדרום סין עד לצפון אוסטרליה. זהו צייד תת-מיימי הניזון ממארב מטרף שהוא שואב בפיו העצום. הוא ניזון מסרטנים, רכיכות, דגים וגם מצמחייה. לצב ישנו טורף עיקרי יחיד - תנין הים.
הצב מקנן בסמוך לחופי נהרות בהם מתרבים גם תנינים ומתרבה בצורה דומה למין הקרוב אליו צב אף-חזיר. ייתכן כי כך הוא מונע התקפה מהם.
הערות שוליים

↑  צב רך פפואני ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
פרקסידייק

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  23 בנובמבר 2000 
 מגלה:  סקוט שפרד, דייוויד ג'וויט, ינגה פרננדס 
 על שם:  Praxidice 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  20,824,000 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.1840
 זמן הקפה:  613.904 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  2.46 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  143°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  7 ק"מ
 מסה:  ‎4.5×1014‎ ק"ג
 אלבדו:  0.04
 בהירות נראית:  21.2
 
פרקסידייק (באנגלית: Praxidike, ביוונית: Πραξιδίκη) הוא אחד מירחי כוכב הלכת צדק, שהתגלה בשנת 2000 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואיי בראשותו של סקוט שפרד. בתחילה ניתן לו הסימון הזמני S/2000 J 7, ולאחר מכן היה ידוע בשם Jupiter XXVII (צדק 27). באוגוסט 2003 קיבל את השם פרקסידייק, על שם האל המעניש במיתולוגיה היוונית.
פרקסידייק מקיף את צדק במסלול שמרחקו כ-20,824,000 מיליון קילומטר, בזמן הקפה של 613.904 יממות שמש ובנטייה של 143° לקו המשווה של צדק.האקסצנטריות של מסלולו היא 0.1840. הוא שייך לקבוצת אננקה של ירחי צדק, אשר קיימת סברה כי הם רסיסים מהתפרקות אסטרואיד גדול יותר. קוטרו המוערך הוא כ-7 קילומטרים והוא השני בגודלו בקבוצה זו (לאחר אננקה).
| 95 ירחי צדק |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | מטיס • אדרסטאה • אמלתאה • תבה |  |
| הירחים הגליליאניים | איו • אירופה • גנימד • קליסטו |  |
| קבוצת תמיסטו | תמיסטו |  |
| קבוצת הימליה | לדה • הימליה • ארסה  • פאנדיה  • ליסיתאה • אלרה • דיה • S/2018 J 2 • S/2011 J 3 |  |
| קבוצת קארפו | קארפו • S/2018 J 4 |  |
| ולטודו | ולטודו |  |
| קבוצת אננקה (עיקריים) | יואנתה • יוקסטה • פרקסידייק • הרפלייקה • תיאונה • אננקה |  |
| קבוצת אננקה (שוליים) | יופורי • יופמה‏ • Jupiter LII • Jupiter LV • תלקסינואי • הליקה • אורתוסאי • S/2003 J 16 • נימה • הרמיפה •  Jupiter LIV‏ • Jupiter LXVIII‏ • Jupiter LXIV • Jupiter LXX • S/2021 J 3 • S/2021 J 2 • S/2022 J 3 S/2021 J 3 • |  |
| קבוצת קארמה | הרס • אייטנה • קאלה  • טייגטה • Jupiter LXI • קלדינה • S/2003 J 10 • ארינומה • קליקורה • קליקה • קארמה • פסיתאי • יוקלדה  • ארקה • איסונואי • ‏S/2003 J 9‏ • אירנה •‏ Jupiter LXVI • Jupiter LXIX •‏ Jupiter LXIII • ‏Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • S/2003 J 24‏ • S/2016 J 3 • S/2018 J 3 • S/2021 J 4 • S/2021 J 5 • S/2021 J 6 • S/2022 J 1 • S/2022 J 2 |  |
| קבוצת פסיפאה | S/2003 J 23 • אאוידה • קלירואי • יורידמה • Jupiter LVI‏ • קורה • סילנה • S/2003 J 4 • ‏Jupiter LIX • פסיפאה • הגמונה • סינופה • ספונדה • אוטונואה • מגאקליטה ‏• Jupiter LXVII • פילופרוסינה • ‏Jupiter LIX • S/2016 J 4 |  |
| מסלול חיצוני | S/2003 J 2 |  |
צומת השרון (מקומון)

| --- | --- |
 סוג:  מקומון
 תדירות:  שבועון
 מו"ל:  רשת שוקן
 תאריכי הופעה:  1982–הווה (כ־42 שנים)
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל
 "צומת השרון כפר סבא" "צומת השרון הרצליה" "צומת השרון רעננה"
 
צומת השרון הוא מקומון שיוצא לאור באזור השרון, בשלוש מהדורות: "צומת השרון הרצליה", "צומת השרון כפר סבא" ו"צומת השרון רעננה".
היסטוריה

"צומת השרון" נוסד בשנת 1983 על ידי רשת שוקן, ועורכו הראשון ומייסדו בפועל היה משה אלון. בשנת 2000 הופץ יחד עם העיתון "ידיעות אחרונות" למנויים באזור השרון, מאחר שבאותה עת לידיעות אחרונות לא היה מקומון באזור זה.
בשנת 2007, במסגרת תוכנית ההתייעלות ומיתוג מחדש של רשת שוקן, שונו שמות העיתונים ל"העיר - הרצליה", ל"העיר - כפר סבא" ו"העיר - רעננה". לאחר זמן קצר המיתוג מחדש בוטל והעיתון חזר לשם "צומת השרון".
עם הכתבים בעיתון במהלך השנים נמנו: דן חמיצר, עמיקם רוטמן, משה אלון, אמירה לם, יפה גליק גיל ריבה, דרור פויר, אורלי בויום, יאיר רוה, זאב ענר, גדי שמשון, משה מנשהוף, אמנון נבות, צחי בוקששתר, רשף לוי, קמי ברץ ואהוד עין-גיל.
ראו גם

רשת שוקן
כל העיר
העיר
הערות שוליים

↑  ידיעות ושוקן מבקשים מביה"ד להגבלים לצרף את מקומוני שוקן ל"ידיעות" למנויים, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2000
↑  14 מקומוני רשת שוקן ישנו את שמם ל"העיר", באתר גלובס, 26 בדצמבר 2006
| דגל ישראל שבועונים בישראל |
| --- | --- | --- |
| אקטואליה | מעריב סופהשבוע • זו הדרך • בראשית |  |
| בידור ופנאי | לאשה |  |
| המגזר החרדי | משפחה • בקהילה • שעה טובה • יום ליום • הדרך • העדה • כפר חב"ד • בית משיח • המחנה החרדי • החומה |  |
| התנועה הקיבוצית | הזמן הירוק • ידיעות הקיבוץ |  |
| המגזר הדתי-לאומי | בשבע • מקור ראשון (מוצש) • שביעי |  |
| ילדים ונוער | מעריב לנוער • מעריב לילדים • אותיות וילדים • זרקור |  |
| רשתות מקומונים | רשת שוקן • ידיעות תקשורת • קו עיתונות (דתי-חרדי) • השקמה |  |
| מקומונים | העיר • כל העיר (ירושלים ומודיעין) • Time Out תל אביב • כלבו – חיפה והצפון • ערב ערב באילת • השבוע באשדוד • צומת השרון • מלאבס – פתח תקווה |  |
| בערבית | כל אל-ערב • א-סנארה • אלמיתאק • אח'באר א-נקב • פנורמה • חדית' א-נאס |  |
| בשפות אחרות | נובוסטי נדלי (רוסית) • אוי קלט (הונגרית) |  |
| שבועונים מהעבר | הארץ שלנו • דבר השבוע • דבר לילדים • העולם הזה • הפועל הצעיר • להיטון • כולנו • משמר לילדים • עיתון מיוחד • פנים אל פנים • קונטרס • רימון  • שישי  • עולמו של דיסני • רייטינג • ראש אחד • במחנה • פנאי פלוס • צוהר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרקס, מלך בריטניה

פרקס (באנגלית: Ferrex) היה מלך בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה".
אין כל תיעוד היסטורי למלכותו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.
על פי ג'פרי, פרקס היה בנם של גורבודאק ויאדון. בשלהי מלכותו של גורבודאק, בשל זיקנתו, לקה גוברודאק בשיטיון (סניליות), ובין בניו - פורקס ופרקס החלה מלחמת אזרחים על השליטה במדינה, שנמשכה לאחר מותו של גורבודאק.
פורקס ניסה לתקוף את אחיו, אולם פרקס נמלט לגאליה וביקש את עזרתו של סאהארד (Suhard), מלך הפרנקים. לאחר ששכנע את סאהארד לסייע לו, שב פרקס לבריטניה בראש צבא פרנקי, אולם פורקס הביסו והרגו. כנקמה על רצח בנה הרגה יאדון (Judon), אימם של פורקס ופרקס את פורקס בשנתו.
דמותם של פרקס ופורקס מופיעה בכתבים מהמאה ה-16: באוסף השירה העתיק, "The Mirror for Magistrates" (מהדורת 1574) ובמחזה "The Seven Deadly Sins", מ-1585, המיוחס לריצ'רד טרלטון (אנ').
פרקסאולוגיה

פרקסאולוגיה (Praxeology) היא ענף בפילוסופיה העוסק בחקר הפעולה האנושית. לעומת גישות אחרות במדעי החברה, הפרקסאולוגיה מהווה גישת חקר דדוקטיבית ולא אמפירית. אקסיומת הבסיס של הפרקסאולוגיה היא אקסיומת הפעולה אשר משמעותה בפשטות "האדם פועל", כלומר שתנועתו המודעת של האדם מוכוונת תמיד למטרה מסוימת. באמצעות בחינת משמעויותיה הא-פריוריות של אקסיומה זו הפרקסאולוגיה מספקת ביסוס חלופי, שאינו נאו-קלאסי לכלכלה, המוכר בשם האסכולה האוסטרית. הגות נוספת מבקשת לבסס באמצעים פרקסאולוגים את תורת המשפט. את המונח פרקסאולוגיה טבע הכלכלן לודוויג פון מיזס.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צב שטוח-שריון מלאי

| צב שטוח-שריון מלאי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבי בריכה
סוג:: צב שטוח-שריון מלאי
מין:: צב שטוח-שריון מלאי
שם מדעי
 Notochelys platynota ‏גריי, 1834

צב שטוח-שריון מלאי (שם מדעי: Notochelys platynota) הוא  מין יחיד בסוגו של צב ממשפחת צבי בריכה, החי בדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

אורך השריון של צב זה 32 סנטימטרים וצבעו חום-אפרפר או חום-אדמדם. על השריון יש קווים רבים וכתמים שחורים. צבעו של הצב עצמו כתום-צהוב למעט הראש והצוואר החומים. הצב ניזון בעיקר מצמחי מים ופירות אך גם מחלזונות ופרוקי-רגליים. הצב נפוץ בנחלים, בריכות וביצות ביערות טרופיים עד לגובה של 1,200 מטר בתאילנד, סינגפור, ברוניי, מלזיה ואינדונזיה באיים ג'אווה, סומטרה ובורנאו. הצב נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות, ציד למזון וסחר בחיות מחמד. בשנת 1999 ייצאה מלזיה 12,300 צבים למכירה בתור חיות מחמד אך קשה להרבות צב זה בשבי. בנוסף, יערות הגשם שבהם הוא חי נכרתים לטובת מטעים של דקל השמן מה שמאפשר לציידים להגיע לאזורים שלא היו נגישים בעבר.
הערות שוליים

↑  צב שטוח-שריון מלאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
צסק"א מוסקבה (כדורסל נשים)

מועדון הכדורסל לנשים צסק"א מוסקבה (ברוסית: ЖБК ЦСКА Москва) היה מועדון כדורסל רוסי שפורק ב-2009 בשל קשיים פיננסיים.
המועדון היה בין הקבוצות החזקות בברית המועצות וברוסיה. בשנת 2001 הקבוצה פורקה וזכויות השם הועברו למועדון כדורסל בעיר סמרה. גם בתקופה זו הקבוצה הייתה בין החזקות ברוסיה. לאחר מספר שנים, בשנת 2006 הקבוצה עם שחקניה עברה למוסקבה. בשנת 2009 המועדון נכנס לקשיים כלכליים ובסופו של דבר פורק סופית.
הישגים

בתקופת ברית המועצות
אלופת ברית המועצות: 1983, 1985, 1989
מחזיקת גביע ברית המועצות: 1978
מחזיקת גביע רונקטי: 1985, 1989, 1997
בתקופת רוסיה - תחת השם "צסק"א מוסקבה"
אלופת רוסיה: 1992 - 1997
בתקופת רוסיה - תחת השם ВБМ-СГАУ - התבססה בסמרה
מחזיקת גביע העולם: 2003
אלופת רוסיה: 2004–2006
מחזיקת גביע רוסיה: 2004
אלופת הליגה העולמית: 2004, 2005
אלופת היורוליג: 2003
בתקופת רוסיה - תחת השם "צסק"א" - התבססה תחילה בסמרה ואחר כך במוסקבה
מחזיקת גביע רוסיה: 2006 - 2008
אלופת הליגה העולמית: 2007
פרנק שורטר

ריצת 10,000 מטר באולימפיאדת מינכן ב-1972. בחזית לאסה וירן, פרנק שורטר מאחור. במירוץ זה הגיע שורטר למקום 5
בול שהונפק ב-1972 לציון ריצת ה-10,000 מטר בה השתתף שורטר. רצים לידו מירוטס איפטר (מקום שלישי) ולאסה וירן (מקום ראשון)
פרנק צ'ארלס שורטר (באנגלית: Frank Charles Shorter;‏ נולד ב-31 באוקטובר 1947 במינכן, שבגרמניה) הוא אתלט עבר אמריקאי, אלוף אולימפי (מינכן 1972) וסגן אלוף אולימפי (מונטריאול 1976) בריצת מרתון ו-4 פעמים ברציפות אלוף מרתון פוקואוקה (1971–1974), יותר מכל אתלט אחר. נוסף לכך, הוא 4 פעמים אלוף ארצות הברית (1971, 1974, 1975 ו-1977) בריצת 10000 מטר ו-4 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית (1970–1973) בריצת שדה ל-10 ק"מ.
ביוגרפיה

שורטר נולד ב-1947 במינכן, גרמניה לסמואל שורטר ששירת כרופא בצבא ארצות הברית. לאחר לידתו חזרה המשפחה לארצות הברית והתיישבה במידלטאון (ניו יורק). הוא סיים את לימודי התיכון בבית הספר "הר חרמון" שבעיר גיל שבמסצ'וסטס. ב-1969 הוסמך כבוגר אוניברסיטה מאוניברסיטת ייל שבניו הייבן, קונטיקט. ב-1974 סיים לימודי משפט באוניברסיטת פלורידה שבגיינסוויל, פלורידה והוסמך כד"ר למשפטים (Juris Doctor).
ביוגרפיה > 1970

באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד, קליפורניה ב-26 ביוני 1970 הוא זכה במדליית זהב בריצת 3 מייל בתוצאה של 13:24.2 דקות.
באליפות ארצות הברית בריצות שדה שנערכה בשיקגו, אילינוי ב-28 בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 30:15 דקות.
ביוגרפיה > 1971

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בקאלי שבקולומביה בתחילת אוגוסט 1971 הוא זכה בשתי מדליות זהב בריצת 10,000 מטר בשיא משחקים חדש של 28:50.83 דקות ובריצת מרתון (2:22:40 שעות).
באליפות ארצות הברית בריצות שדה שנערכה בסן דייגו, קליפורניה ב-27 בנובמבר אותה שנה הוא הגן על תוארו וזכה במדליית זהב בתוצאה של 29:19 דקות.
במרתון פוקואוקה (אנ') שנערך ב-5 בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 2:12:51 שעות.
ביוגרפיה > 1972 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה שורטר במדליית זהב בריצת מרתוון בתוצאה של 2:12:19.8 שעות, לפני קארל ליסמונט מבלגיה (2:14:31.8 שעות) והאלוף האולימפי היוצא מאמו וולדה מאתיופיה (2:15:08.4 שעות). הוא הוביל לכל אורך המירוץ אולם זמן קצר לפני כניסתו לאצטדיון של מינכן פרץ למסלול סטודנט גרמני בשם נורברט סודהאוס ונכנס ראשון לאצטדיון. למשך זמן קצר הוא נחשב לזוכה בתחרות עד שהתבררה הטעות ושורטר זכה. על אף הזכייה הוא היה מאוכזב שלא הוא שזכה במחיאות הכפיים. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:51.32 דקות.
באליפות ארצות הברית בריצות שדה שנערכה בשיקגו ב-25 בנובמבר באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוחאה של 30:42 דקות.
במרתון פוקואוקה שנערך ב-3 בדצמבר אותה שנה הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 2:10:30 שעות.
ביוגרפיה > 1973

באליפות ארצות הברית בריצות שדה שנערכה בגיינסוויל, פלורידה, ב-24 בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 29:52 דקות
במרתון פוקואוקה שנערך ב-2 בדצמבר אותה שנה הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 2:11:45 שעות.
ביוגרפיה > 1974

במרתון פוקואוקה שנערך ב-8 בדצמבר 1974 הוא זכה בפעם הרביעית ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 2:11:32 שעות