stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עידו מירון
ביוגרפיה > 1995

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1995 זכה מירון במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.53 דקות, לפני חברו לקבוצה איתן אורבך (2:08.86 דקות).
עינית (בעלי חיים)

שלוש עיניות במרכז הראש של הפלכית, בין שתי עיניה
עינית (ocellus ברבים ocelli) או עין פשוטה היא איבר חוש הקולט אור וקיים לרוב בפרוקי-רגליים.
העינית מסוגלת להבחין בין אור לחושך אך איננה מסוגלת ליצור תמונה של המתרחש סביבה או אפילו להבחין בעצמים או בכיוון האור. לזחלים מסוימים יש איבר דומה בצידי הראש הנקרא Stemma. איבר חוש זה מתריע על סכנה בשל שוני גדול בכמות האור או מגלה מתי מתחלף היום בלילה לצורך ויסות הפעולה ההורמונלית של הגוף.
כיתמי עין

מדוזות, כוכבי ים, ותולעים שטוחות נושאות את העיניים הפשוטות ביותר, כיתמי עין, בהם יש פיגמנט המפוזר אקראית, ללא מבנה נוסף כגון קרנית או עדשה. צבע האזור בבעלי חיים אלו הוא אדום או שחור.
לחלזונות וחשופיות רבים יש גם כן כיתמי עין, בקצה או בבסיס המשושים. אולם לכמה חלזונות ממשפחת Strombidae (אנ'), יש עיניים מורכבות בהרבה. 
לצדפות ענק ישנם כיתמי עין שמאפשרים לאור לחדור אל חלל הגלימה.
עינית גבית

עינית גבית היא עינית רגישה לאור הנמצאת על צידו העליון של הראש. לרבות קיימים שלוש עיניות היוצרות משולש. הן מכיליות כמה תאים קולטי אור ומכוסות בקרנית. העינית הגבית לא מחליפה את העיניים המורכבות והיא קיימת בנוסף בכל החרקים בעלי עינית זו כגון חגבאים, דבוראים (נמלים, דבורים, צרעות), בחלק מהפשפשאים ועוד.
עינית צידית (Stemmata)

בעבר המונח עינית (ocellus) כלל את כל סוג העיניים הפשוטות, היום נהוג להבדיל בין "עינית גבית" ocellus, מבנה הנמצא אצל חרקים בוגרים ונימפות ו"עינית צידית" (Stemmata ביחיד Stemma) אשר קיימות אצל זחלים בעלי גלגול מלא. אצל זחלים בעלי עיניות צידיות הן לרוב מופיעות בצידי הראש בקבוצה של 1-7 עיניות. מספר העיניות בקבוצה והסידור שלהן משמשות לעיתים לזיהוי טקסונומי.
עיניות צדדיות עשויות מתאים קולטי אור ומדוכים ונמצאות בצידי הראש. עיניות צידיות הן אמצעי הראייה היחידי בזחלים מסוימים של כמה מחלקות חרקים (פרעושים, דגיגי כסף, מניפתיים ועוד).
הערות שוליים

↑  "Eye (invertebrate)". McGraw-Hill Encyclopedia of Science & Technology. 6. 2007. p. 790
↑  Murphy, Richard C. (2002). Coral Reefs: Cities Under The Seas. The Darwin Press, Inc.. ISBN 0-87850-138-X.
↑  Chapter 184 - Ocelli and Stemmata
סקיי ספורטס

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תאריך השקה:  1991 
 בעלות:  סקיי (חברת תקשורת) 
 משרד ראשי:  לונדון 
 www.skysports.com
 
סקיי ספורטס או Sky Sports היא קבוצת ערוצי ספורט בתשלום במנוי המופעלת על ידי קבוצת סקיי (חטיבה של קומקאסט) והיא המותג הדומיננטי של טלוויזיה ספורט בתשלום בבריטניה ואירלנד. סקיי ספורטס שיחקה תפקיד מרכזי בהגברת המסחריות של הספורט הבריטי מאז 1991, ולעיתים השפיעה רבות על שינויים ארגוניים בספורט שהיא משדרת, בעיקר כאשר עודדה את הליגה הראשונה של הפוטבול ליג להיפרד מהפוטבול ליג כדי להקים את הפרמייר ליג בשנת 1992.
ערוצים

שנים עשר ערוצים מרכזיים מרכיבים את שירות סקיי ספורטס:
סקיי ספורטס מיינאיבנט: משדר אירועים מרכזיים כערוץ הדגל של סקיי ספורטס כמו כדורגל, אגרוף, קריקט, רוגבי, פורמולה 1 ועוד. כאשר לא משודר אירוע חי, הערוץ משדר במקביל את סקיי ספורטס ניוז.
סקיי ספורטס פרמייר ליג: מוקדש באופן בלעדי לכדורגל של הפרמייר ליג, כולל כיסוי חי של משחקים ותכנים נלווים ודוקומנטריים. כולל גם את ליגת העל לנשים.
סקיי ספורטס כדורגל: מוקדש לכיסוי כדורגל של משחקים שאינם בפרמייר ליג, כגון ליגת הפוטבול וליגת העל הסקוטית.
סקיי ספורטס קריקט: מוקדש לכיסוי קריקט, כולל תחרויות מקומיות ובינלאומיות.
סקיי ספורטס גולף: מוקדש לכיסוי גולף.
סקיי ספורטס F1: מוקדש לכיסוי מרוצי פורמולה 1 וכן מרוצי מכוניות באופן כללי, כולל פורמולה 2, פורמולה 3, וסדרת אינדיקאר.
סקיי ספורטס אקשן: מוקדש לכיסוי כללי של ספורט, כולל רוגבי, נטבול, NFL ו-NBA.
סקיי ספורטס ארנה: מוקדש לכיסוי כללי של ספורט, כולל רוגבי סופר ליג, חיצים ואגרוף.
סקיי ספורטס טניס: מוקדש לכיסוי טניס, כולל סבב ה-ATP, סבב ה-WTA ואליפות ארצות הברית הפתוחה.
סקיי ספורטס רייסינג: זמין עם חבילת הטלוויזיה הבסיסית של סקיי (Sky Signature). מוקדש לכיסוי מרוצי סוסים.
סקיי ספורטס מיקס: זמין עם חבילת הטלוויזיה הבסיסית של סקיי (Sky Signature). משדר תערובת של ספורט חי ותוכניות משלימות מרחבי הרשת.
סקיי ספורטס ניוז: זמין עם חבילת הטלוויזיה הבסיסית של סקיי (Sky Signature). מספק את החדשות והעדכונים האחרונים מכל ענפי הספורט.
בנוסף לסקיי ספורטס מיינאיבנט, לקוחות BT TV מקבלים ערוץ בשם סקיי ספורטס אקסטרא, שמשדר משחקי פרמייר ליג שאינם משודרים בערוץ מיינאיבנט.
סיפודו

נשים משבט הקוסה (Xhosa) שבדרום אפריקה בלבוש מסורתי.
סִיפוּדוּ (באנגלית: Sifudu) הוא טקס לידה מסורתי של שבט הקוסה השוכן בדרום אפריקה.
טקס הסיפודו נערך בין היום השלישי ליום הארבעה-עשר לאחר לידתו של התינוק. טקס מסורתי זה מתקיים מאות בשנים ובשל המסתורין האופף אותו ידוע עליו אך מעט. פירושו המילולי של טקס הסיפודו הוא "העברת הילד דרך העשן", נלקח משמו של עץ הסיפודו הגדל בדרום אפריקה ועליו משמשים כמרכיב בטקס.
אנשי הקוסה

שבט הקוסה הם קבוצה אתנית של דוברי שפות בנטו החיים בדרום אפריקה. הקוסה מחולקים לתתי-שבטים שונים, ביניהם המפונדו (Mpondo), הבומבנה (Bomvana) והט'מבו (Thembu)‏.
מספר אנשי שבט הקוסה נע על פי הערכות בסביבות השמונה מיליון, כאשר מרביתם חיים בדרומה ומרכזה של דרום אפריקה ושפתם נכללת כיום בשבע השפות הלאומיות הרשמיות של המדינה. השבט נקרא על שמו של אחד ממנהיגיו הראשונים, או-קוסה. תאוריה נוספת גורסת כי השם בא מצורה של המילה קוי קוי, שפירושה בשפת הסאן "פראי" או "זועם"; הקוסה ידועים במהלך ההיסטוריה כעם פראי ושפתם מכונה איסי-קוסה (isiXhosa).
טקס הסיפודו > לפני הטקס

כאשר מרגישה האם שמועד הלידה קרב, מכינות נשות השבט את המרכיבים אותם מניחים על חבל הטבור של התינוק לאחר לידתו. המרכיבים לחומר זה הם:
אפר
סוכר
"אומטטה" (Umtata) - פרי רעיל בצורת ביצה.
לאחר הלידה של התינוק המיילדת לוקחת עלה סכך יבש מגג הבקתה. הסכך נחתך לחצי ובצד החתוך שלו הוא חד מאוד ובו משתמשים על מנת לחתוך את חבל הטבור של התינוק. כאשר חותכים מותירים בין 7 ל-10 ס"מ מחבל הטבור מחוברים לתינוק. שעה לאחר החיתוך הראשון חותכים פעם נוסף ומשאירים כ-5 ס"מ של חבל הטבור. החיתוך השני נועד כדי להוציא את כל הדם מחבל הטבור, וגם במהלכו משתמשים בעלה הסכך היבש.
לאחר החיתוך השני מערבבות הנשים את המרכיבים שאספו לפני הלידה, את בשר הפרי הרעיל מוציאים ומערבבים בו את האפר והסוכר. חותכים מחצית מקליפת הפרי הריקה וממלאים בה את המרכיבים ולאחר כ-3 שעות מורחים את החומרים על חבל הטבור, כאשר הכוונה בדרך זו היא להבטיח את התייבשותו ונפילתו לאחר שלושה ימים ללא השפעות אבנורמליות.
טקס הסיפודו > ביצוע הטקס

כדי לבצע את הטקס לוקחת כוהנת השבט מעלי עץ הסיפודו ושורפת אותם במדורה שהוכנה מראש, כשמסביב מתקהלות נשות השבט, אם התינוק ותינוקה. כאשר עשן מתחיל לעלות מן המדורה הוא גורם לגירוי לא נעים לעיניים, אף ופה, לשיעול ולקשיי נשימה אצל התינוק. בשלב הזה מועבר התינוק מהאם לכוהנת השבט. הכוהנת מחזיקה את התינוק הפוך עם הרגליים כלפי מעלה, תוך שהיא מעבירה אותו מעל המדורה, דרך העשן. הפעולה הזאת חוזרת על עצמה שלוש פעמים. העשן גורם לשיעולים ולפעמים לבכי מהתינוק. לאחר תהליך זה מחזירים את התינוק לאמו אשר מעבירה את התינוק מתחת לרגלה השמאלית ולאחריו מתחת לרגלה הימנית. קטע זה נעשה בישיבה ולאחריו נשטף התינוק במים ונמרח במשקע גיר לבן בשם נגקקי (Ingceke) המצוי על גדות נהרות ומעורבב בעלי עץ המטומבוטי (Mtomboti). לחומר ריח מתוק אשר נותר על העור במשך מספר שבועות לאחר הסרתו. ריח הנגקקי אמור לסלק את עין הרע ולהגן מרשע. הנקת התינוק על ידי האם מציינת את סיום הטקס.
טקס הסיפודו > לאחר הטקס

לאחר טקס הסיפודו מתבצע טקס האינקאבה (Inkaba), בו קוברים את חבל הטבור והשליה, פעולה המסמלת את החיבור של התינוק לארצות אבותיו ומקובל, כי אתר הקבורה של האינקאבה הוא מקום בו יכול אדם לדבר עם אבותיו הקדומים.

המילה אינקאבה מפורשת גם כ"בית" ומסמלת את הקשר בין האדם לעמו ולעולמו הרוחני. לאחר טקס האינקאבה מברכים בני הקוסה לשלום את התינוק ומקבלים אותו כחלק מן השבט. עור של עז שהוקרבה ניתן כמתנה נחשב כבעל משמעות רבה לתינוק, שישן עליו בעתיד בזמן של צרות כדי לסמל את הרצון לקשר עם האבות הקדומים.
ההתייחסות לטקס האיקאבה מופגנת באופן בו מברכים בני הקוסה זה את זה. "אינקאבה יאקו איפי?"- (?Inkaba yakho iphi) – משמעותו " איפה הטבור שלך?". התשובה לשאלה כזו תכלול את מקום המגורים, שבט המוצא והמעמד החברתי, וחשיבותה נובעת מקביעת שייכות הפרט למסגרת השבטית.
טקס הסיפודו > אמונות

בני הקוסה מאמינים כי טקס הסיפודו נועד כדי להגן על התינוק בפני הרשע בעולם, והעברתו דרך העשן תמנע ממנו תחושות של פחד או ביישנות, הוא יהיה נחוש בדעתו ולא יהיה מושא ללעג.
על פי אמונתם של בני הקוסה נולד כל אדם ללא מחלות, זאת משום שזאוט'יקו ( Uthixo), האל הראשי, אינו בורא אנשים חולים.
בקרב בני הקוסה מהווה הלידה שלב מהותי בחייה של אישה ולכן זוכה ליחסי כבוד והוקרה. על פי המסורת מטופלת האישה היולדת על ידי זקנות השבט בתוך הרונדבאל, הבקתה שלה. לאחר הלידה שוהים האם ותינוקה בתוך הרונדבאל עד לנשירת חבל הטבור. כדי לשמור על מזלו הטוב של התינוק לועסת האם שורש מיוחד אותו היא יורקת מעליו.
השוואה לטקסים מקבילים בתרבויות אחרות > פולחן לידה בנצרות

קיימים מאפיינים משותפים בין טקס הסיפודו לבין טקס ההטבלה בנצרות. ההטבלה הנוצרית (Baptism) מבוצעת בימים הראשונים שלאחר לידת התינוק. על פי האמונה, נחשבת הטבילה כתהליך של טיהור הגוף והנשמה מרוע ומחטאים. בנצרות קיימים זרמים רבים ולכל אחד דרך משלו לבצע את ההטבלה, וחלקם אף חולקים על עצם משמעותה. אחרים רואים את ההטבלה כסוג של גירוש שדים ורוחות רעים ויש גם המאמינים כי ההטבלה מהווה שלב חשוב במשמעת של המאמין ואינה בהכרח מנקה אותו מחטאיו, אלא מכווינה לדרך הישר ומאפשרת לבחור בעצמו את דרכו. אלה גם אלה רואים בטקס ההטבלה שלב משמעותי באמונה, ובהשתלבות התינוק בחיי הקהילה כנוצרי.
ההטבלה בנצרות הקתולית היא הדומה יותר, מבחינה רוחנית, לעקרונות טקס הסיפודו. הנצרות הקתולית רואה בהטבלה מעשה בעל איכויות על-טבעיות, המנקה את הנטבל מן החטא הקדמון. הטבלת הגוף מסמלת את הטבעתה של נפש בעלת חטא, או יותר נכון הגוף החוטא, ומסמלת את לידתה מחדש (משיכתה מן המים) של נפש טהורה ונקייה. זו גם הסיבה שקתולים ממהרים להטביל תינוקות (ביומם השמיני, בדומה לברית מילה), כדי על מנת לנקותם בהקדם מן החטא פן ימותו לא מטוהרים, מאחר שרק המטוהרים יוכלו להגיע לגן העדן.
טקס ההטבלה מוזכר לראשונה בברית החדשה:
"עַל כֵּן לְכוּ וַעֲשׂוּ אֶת כָּל הַגּוֹיִים לְתַלְמִידִים, הַטְבִּילוּ אוֹתָם לְשֵׁם הָאָב וְהַבֵּן וְרוּחַ הַקֹּדֶשׁ"- מתי 28:19
את אזכור של טיהור מחטאים ושמירה על התינוק מן הרוע מוצאים בספר מרקוס של ברית החדשה:
"יוֹחָנָן הַמַּטְבִּיל הוֹפִיעַ בַּמִּדְבָּר כְּשֶׁהוּא מַכְרִיז עַל טְבִילָה שֶׁל תְּשׁוּבָה לְשֵׁם סְלִיחַת חֲטָאִים יָצְאוּ אֵלָיו כָּל אֶרֶץ יְהוּדָה וְכָל אַנְשֵׁי יְרוּשָׁלַיִם וְהוּא הִטְבִּיל אוֹתָם בִּנְהַר הַיַּרְדֵּן בִּהְיוֹתָם מִתְוַדִּים עַל חֲטָאֵיהֶם"-מרקוס 1:4,5
קיימת גם אזהרה למי שלא עובר טבילה, המוזכרת גם בבשורה על-פי מרקוס:
"הַמַּאֲמִין וְנִטְבָּל יִוָּשַׁע, וּמִי שֶׁלֹּא יַאֲמִין יֶאְשַׁם"- מרקוס 16:16
לשתי האמונות, של בני הקוסה ושל הנוצרים, אלמנטים של הגנה על התינוק מן הרוע, אך בזמן שבני הקוסה מאמינים שכל אדם נולד טהור, מבצעים הנוצרים את הטבילה כדי לטהר את התינוק מחטאים.
השוואה לטקסים מקבילים בתרבויות אחרות > פולחן לידה ביהדות

בדומה לטקס הסיפודו וההטבלה אצל הנוצרים, מתקיימת ביהדות ברית מילה הנחשבת כטקס מעבר.
טקס ברית המילה מבוצעת ביום השמיני לאחר לידתו של תינוק זכר בלבד, בשונה מההטבלה הנוצרית (לא קיים טקס מקביל לבנות).
הטקס בדרך כלל מתחיל בבוקר בביתם של ההורים ובמהלך הטקס מתבצע חיתוך של עורלת התינוק. ברית המילה נזכרת בתנ"ך בספר בראשית:
(ט) וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים אֶל אַבְרָהָם וְאַתָּה אֶת בְּרִיתִי תִשְׁמֹר אַתָּה וְזַרְעֲךָ אַחֲרֶיךָ לְדֹרֹתָם:
(י) זֹאת בְּרִיתִי אֲשֶׁר תִּשְׁמְרוּ בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם וּבֵין זַרְעֲךָ אַחֲרֶיךָ הִמּוֹל לָכֶם כָּל זָכָר:
(י"א) וּנְמַלְתֶּם אֵת בְּשַׂר עָרְלַתְכֶם וְהָיָה לְאוֹת בְּרִית בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם:
(י"ב) וּבֶן שְׁמֹנַת יָמִים יִמּוֹל לָכֶם כָּל זָכָר לְדֹרֹתֵיכֶם יְלִיד בָּיִת וּמִקְנַת כֶּסֶף מִכֹּל בֶּן נֵכָר אֲשֶׁר לֹא מִזַּרְעֲךָ הוּא:
י"ג) הִמּוֹל יִמּוֹל יְלִיד בֵּיתְךָ וּמִקְנַת כַּסְפֶּךָ וְהָיְתָה בְרִיתִי בִּבְשַׂרְכֶם לִבְרִית עוֹלָם: - בראשית פרק יז פסוקים ט'-יג)
על פי התנ"ך, נחשבת ברית המילה כאות להכנסתו של התינוק לברית שבין אלוהים לאברהם.
כמו בטקס הסיפודו של בני הקוסה, עלולה ברית המילה לגרום לטראומה לתינוק. בעוד שבטקס הסיפודו נגרמת הטראומה בצורה עקיפה בשל שאיפת העשן, גורמת ברית המילה לטראומה ישירה לתינוק בשל החיתוך של עור העורלה.
לכל שלושת הטקסים שהובאו לעיל יש מאפיין משותף והוא ההגנה הרוחנית על התינוק, אם בפני רוע, בפני חטאים או באמצעות יצירת קשר עם האל.
השוואה לטקסים מקבילים בתרבויות אחרות > הסיפודו כטקס מעבר

טקסי מעבר מסמנים תקופה בחייו של אדם אשר מגיע לשינוי משמעותי בחייו ומצוין בחברות רבות באמצעות טקסים וחגיגות המהווים חלק חשוב מתרבותן. מטרתם של טקסים רבים היא לעזור לפרט להבין את השינוי שהוא עובר ולמקם את עצמו כחלק מהמארג החברתי בקהילתו. חשיבותם של טקסי המעבר נובעת גם מתחושת האיחוד שהיא מעניקה לקהילה וכחלק משמירת המסורת.
בנצרות - טקס המעבר הראשון שעובר האדם הוא טקס ההטבלה, הבא לסמל את טיהור הגוף והנשמה וסילוק חטאים.
ביהדות - טקס המעבר הראשון שעוברים הבנים הוא טקס ברית המילה ובו מתקבל התינוק החדש לחיק העם היהודי.
מטרתו של טקס הסיפודו היא להגן על התינוק מרוע ורוחות רעות שעלולות להזיק לתינוק בעתיד, במהלך התבגרותו וחייו.
שלושת טקסי מעבר אלו הם שלבים משמעותיים בחיי אותם חברות ונחשבים כתנאי הכרחי לכניסת הילד לחברת הוריו.
שבט הקוסה בעת המודרנית

כיום, עברו רבים מאנשי הקוסה הטמעה לתוך החברה הדרום אפריקאית ואימצו לעצמם את התרבות המערבית. בעקבות חדירת המודרניזציה זוכים יותר ילדים להשכלה ואף להשכלה גבוהה אשר גורמת לפיתוח רעיונות ורצון לצאת מהמסורת, לעזוב את הכפרים ולעבור לערים הגדולות.
מודרניזציה זו מביאה לשינויים גם באירועים שהיוו חלק חשוב ממנהגי השבט, כאשר כיום יכולה האשה ללדת בבית חולים, עם מיילדת שאינה מבני שבטה ועקב כך לא מתבצעים הטקסים המסורתיים שלאחר הלידה. אולם רבים מבני הקוסה המתגוררים באזורים הכפריים של פרובינציית הכף המערבית עדיין שומרים על מנהגי אבותיהם, על המסורת העתיקה והפולחן שהועבר עליהם מן ההורים וחיי היום יום שלהם דומים מאוד לדרך החיים שמלפני מאות שנים. הקבוצה השלישית כוללת את בני הקוסה שעדיין גרים בתוך הכפר ומנהלים חיים מסורתיים אולם יוצאים ממנו כדי לעבוד.
הערות שוליים

↑  שבט האם של מנהיג הקונגרס הלאומי האפריקני ונשיאה הראשון של דרום אפריקה שלאחר האפרטהייד, נלסון מנדלה
↑  Xhosa People. Xhosa Culture
↑  The isiXhosa Language
↑  Woolcott, Ina. Xhosa Tribe of South Africa-Bantu Ancestry, shamanicjourney.com
↑  Countries and Their Cultures
↑  Fairchild, Mary. "What is Baptism?" About.com Guide
↑  Circumcision", ReligionFacts"
↑  The Xhosa, Encounter South Africa
עונת 1979 בגביע ליברטדורס

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  24 בפברואר 1979 – 27 ביולי 1979 (154 ימים)
 מספר משתתפות:  21
 הזוכה:  פרגוואי קלוב אולימפיה
 מספר משחקים:  75
 מספר שערים:  212 (2.83 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (6) חואן חוסה אורה פרו  אוניברסיטריו  מילטאו ברזיל גוארני
 → 19781980 ←
עונת 1979 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-20 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-24 בפברואר 1979 ותחרות הסתיימה ב-27 ביולי 1979. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של קלוב אולימפיה בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
השלבים המתקדמים > שלב ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 4 | 2 | 1 | 1 | 3 | 1 | 2 | 5 |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 4 | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 | 5 |
| אורוגוואי פניארול | 4 | 0 | 2 | 2 | 0 | 2 | 2- | 2 |
| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרגוואי קלוב אולימפיה | 4 | 3 | 1 | 0 | 8 | 2 | 6 | 7 |
| ברזיל גוארני | 4 | 0 | 3 | 1 | 4 | 5 | 1- | 3 |
| צ'ילה פלסטינו | 4 | 0 | 2 | 2 | 2 | 7 | 5- | 2  |
השלבים המתקדמים > סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 ביולי 1979 | פרגוואי קלוב אולימפיה | 2 - 0 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | אצטדיון דפנסורס דל צ'אקו, אסונסיון, פרגוואי צופים: 50,000 שיפוט: צ'ילה קסטרו |
| 22 ביולי 1979 | אקינו  2'   פיאסה   27' |  |  | אצטדיון דפנסורס דל צ'אקו, אסונסיון, פרגוואי צופים: 50,000 שיפוט: צ'ילה קסטרו |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 ביולי 1979 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 0 - 0 | פרגוואי קלוב אולימפיה | הבונבוניירה, בואנוס איירס, ארגנטינה צופים: 65,000 שיפוט: אורוגוואי קרדלינו |
| 27 ביולי 1979 |  |  |  | הבונבוניירה, בואנוס איירס, ארגנטינה צופים: 65,000 שיפוט: אורוגוואי קרדלינו |
עמנואל בארי

| --- | --- |

עמנואל בארי, 1947
 לידה:  10 בינואר 1927 פלרמו, סיציליה, איטליה 
 פטירה:  26 בפברואר 1994 (בגיל 67) ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  אמיליו ג'קובו אנטונינו ברטווס
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראל ישראלי
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 עיסוק:  עורך, מתרגם
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
עמנואל בארי ישוב לשולחן עבודתו
עמנואל בְּאֵרִי (בֶּרֶטוַוס; 10 בינואר 1927 – 26 בפברואר 1994) היה מתרגם ישראלי, היסטוריון ועורך. מתרגומיו הבולטים: "הגשר על הנהר קוואי" (אנ') מאת פייר בול, "שם הוורד" מאת אומברטו אקו ו"אלה תולדות" מאת אלזה מורנטה.
ביוגרפיה

בארי נולד בשם אֶמיליו גָ'קוֹבּוֹ אנטונינו ברטווס (Beretvás) בשנת 1927 בפלרמו שבסיציליה, איטליה, הצעיר משלושת ילדיהם של רֶנֶה (לבית רייס) וד"ר ליאופולד ברטווס. אביו היה רופא עור יליד בודפשט שבהונגריה שרכש אזרחות איטלקית וכיהן כמרצה לרפואה באוניברסיטת פלרמו (אנ'). בשנת 1933 הגיעה המשפחה לתוניס, שם גדל בארי ושם עברו עליו שנות מלחמת העולם השנייה.
ב-1948, בתקופת ההפוגה השנייה במלחמת העצמאות, עלה לישראל במסגרת מח"ל ולחם בחטיבת הראל.
בארי היה בעל תואר מוסמך בהיסטוריה וגאוגרפיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנות ה-70 הורה בחוגים להיסטוריה ולתולדות האמנות באוניברסיטה העברית. שימש עורך בהוצאת כרטא ובמדור ההיסטוריה ב"אנציקלופדיה יודאיקה".
בשנת 1977 נישא לאורה שוַרץ-בארי (נולדה ב-1939), אתנוגרפית שעניינה קבוצות יהודיות בתפוצות ואוצרת במוזיאון ישראל. בני הזוג היו הורים לשני בנים: דוד וגד.
תרגומו הראשון של בארי, לספרו של פייר בול "הגשר על הנהר קוואי" (אנ'), ראה אור בשנת 1958 (בעקבות הצלחת העיבוד הקולנועי שנעשה לו). יתר תרגומיו החלו להופיע קרוב לשלושה עשורים מאוחר יותר, מהמחצית השנייה של שנות ה-80 ועד ראשית המחצית השנייה של שנות ה-90, לאחר מותו – בהם בפרט (לפי סדר הופעתם) "פונטמרה" מאת איניאציו סילונה, "שם הוורד" לאומברטו אקו, "הטבלה המחזורית" מאת פרימו לוי, הרומנים "יומה של הלילית" ו"לאיש כגמולו" מאת לאונארדו שאשא, ספרו של מאריו ורגאס יוסה "מי הרג את פאלומינו מולרו?", "אלה תולדות" של אלזה מורנטה (תרגום שהוקדש לזכרו) ו"שניים מתוך שניים" מאת אנדראה דה קרלו.
בארי התגורר בירושלים. נפטר ב-1994. הותיר את אשתו ובניו. נקבר בהר המנוחות.
פרסומיו

עמנואל בארי, "איטליה", בתוך: יעקב צור (עורך), התפוצה: מערב-אירופה, ירושלים: כתר, 1976, עמ' 199–216.
פרסומיו > תרגום

פייר בול, הגשר על הנהר קוואי: רומן, מצרפתית: עמנואל בארי, עורך דוד שחר, תל אביב: הדר, תשי"ט 1958. (הופיע שוב ב-1975 בהוצאת שי) (Le Pont de la Rivière Kwaï)
מיכאל אביטבול, יהודי צפון-אפריקה במלחמת-העולם השנייה, תרגם מצרפתית: עמנואל בארי, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח (מפרסומי המרכז לחקר יהדות צפון-אפריקה), תשמ"ו.
איניאציו סילונה, פונטמרה (אנ'), תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ו 1986. (Fontamara)
אומברטו אקו, שם הוורד, מאיטלקית ומלטינית: עמנואל בארי, תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ז 1987. (Il nome della rosa)
פרימו לוי, הטבלה המחזורית, מאיטלקית: עמנואל בארי, תל אביב: הקיבוץ המאוחד – ספרי סימן קריאה, תשמ"ח 1987. (Il Sistema Periodico)
לאונארדו שאשא (אנ'), יומה של הלילית (אנ'); לאיש כגמולו (אנ'): שני רומאנים, מאיטלקית: עמנואל בארי, מירון רפופורט, תל אביב: הקיבוץ המאוחד – ספרי סימן קריאה, תשמ"ט 1988. (Il giorno della civetta;‏ A ciascuno il suo)
מאריו ורגאס יוסה, מי הרג את פאלומינו מולרו? (אנ'), מספרדית: עמנואל בארי, תל אביב: ספרית פועלים, תש"ן 1990. (¿Quién mató a Palomino Molero?)
אלזה מורנטה, אלה תולדות, מאיטלקית: עמנואל בארי, עורך מנחם פרי, לקחה חלק בעריכה מרים שוסטרמן, תל אביב: הקיבוץ המאוחד – ספרי סימן קריאה (הספריה החדשה), תשנ"ה 1995. (La Storia)
אנדראה דה-קארלו (אנ'), שניים מתוך שניים, מאיטלקית: עמנואל בארי, תל אביב: כנרת מבית קלסיכנרת, 1995. (Due di due)
יאן דהונט (גר'), ימי הביניים המוקדמים: מהמאה השביעית עד המאה האחת-עשרה, מאיטלקית: עמנואל בארי, עורך מדעי: אילן רחום, תל אביב: דביר, תשנ"ו 1996.
Dina Wardi, Le candele della memoria: i figli dei sopravvissuti dell’Olocausto: Traumi, angosce, terapia, traduzione di Emanuele Beeri e Tania Gargiulo, Firenze: Sansoni, 1993 (תרגום של הספר "נושאי החותם" מאת דינה ורדי)
פרסומיו > עריכה

אטלס טיימס The Times לתולדות העולם (אנ'), ערך: ג'ופרי באראקלו (אנ'), [המהדורה העברית – העורך הראשי: חיים ביינארט, עורך עמנואל בארי], 3 כרכים, ירושלים: כרטא בשיתוף עם דבר, 1979.
אטלס כרטא לתולדות ארץ-ישראל: מפתח לשמות אישים וענינים מבואר ומאויר, ירושלים: כרטא, 1981.
הערות שוליים

1 2 3  יעקב צור (עורך), התפוצה: מערב-אירופה, ירושלים: כתר, 1976, עמ' 200.
↑  פלרמו, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית).
↑  ישי ארנון, ציונות דתית בארץ מבוא השמש: מ’אהבת ציון’ בצפון אפריקה לאתוס של ’תורה ועבודה’ בישראל (1943–1956), ערכה לאה שניר, בני ברק: הקיבוץ המאוחד (ספריית הילל בן חיים), 2016, עמ' 64 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"). משחודשה פעילותה של הפדרציה הציונית ב-1944 מונה ברטווס למזכירה וכיהן בתפקיד זה עד 1948.
↑  שלמה גינוסר, ברית מילים, ירושלים: כרמל, תשס"ח 2008, עמ' 418.
↑  "Editorial Staff," Encyclopaedia Judaica, 2nd Edition, 2007, Vol. 1, p. 43.
↑  וראו חוברת המקורות לקורס שלימד: "בעיות ברנסנס האיטלקי, 1450–1550", מקורות לתרגיל של ע' בארי, 2 כרכים, ירושלים: אקדמון; האוניברסיטה העברית – הפקולטה למדעי-הרוח – החוג להיסטוריה כללית, תשל"ג–תשל"ד.
↑  נוסח ההקדשה שבספר: "התרגום העברי מוקדש לזכרו של עמנואל בארי, המתרגם שמטוּב טעמו ורוחב ידיעותיו בספרות האיטלקית למדנו הרבה".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007600272205171  ISNI: 0000 0000 2359 6741  LCCN: n82085221  VIAF: 67812097   WorldCat (עם VIAF): 67812097
סקייגארד (מערכת הגנה אווירית)

סקייגארד (באנגלית: Skyguard) היא מערכת הגנה אווירית, מבוססת לייזר כימי שתוכננה על ידי נורת'רופ גראמן, כדי להגן על שדות תעופה ושטחים אחרים מפני מגוון איומים צבאיים, כולל טילים בליסטיים קצרי טווח, רקטות לטווח קצר וארוך, פגזי ארטילריה, מרגמות, כלי טיס בלתי מאוישים וטילי שיוט. כל ירי לייזר עולה כ-1,000 דולר המייצגים את עלותם של הכימיקלים המתכלים.
ראו גם

נאוטילוס, מערכת לייזר אמריקאית-ישראלית להגנה מפני טילים
כיפת ברזל, מערכת טילים שנפרסה בישראל
הערות שוליים

↑  Defense Update: Skyguard Laser Based Counter MANPADS CRAM System retrieved March 11, 2012
סרגיי ואווילוב

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1891 מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  25 בינואר 1951 (בגיל 59) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה 
 מוסדות:  האקדמיה הרוסית למדעים (17 ביולי 1945–1951)  מכון לבדב לפיזיקה  Vavilov State Optical Institute JSC  אוניברסיטת מוסקבה  המכון להנדסת אנרגיה של מוסקבה  המכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה 
 תלמידי דוקטורט:  Nikolaï Alekseïevitch Dobrotine, Emmanuel Adirovich, ולנטין פבריקנט 
 פרסים והוקרה:  עיטור לנין  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה  פרס סטלין, דרגה 2  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור הדגל האדום של העמל  פרס סטלין, דרגה 1 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום האופטיקה ולומינסנציה
 
סרגיי איבאנוביץ' ואווילוב (רוסית: Сергей Иванович Вавилов‏; 24 במרץ/12 במרץ 1891 - 25 בינואר 1951) היה פיזיקאי סובייטי. הוא עסק בעיקר באופטיקה ולומינסנציה. על מחקריו שביצע הוא קיבל 4 פעמים פרס סטלין, עיטור לנין ועיטור הדגל האדום של העמל. בשנים 1945-1951 המדען היה נשיא האקדמיה למדעים של ברית המועצות.
ואווילוב נולד במוסקבה למשפחת סוחרים. אחיו הבכור הוא הבוטנאי הנודע ניקולאי ואווילוב. הוא למד בפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה וסיים אותה בשנת 1914. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא גויס ושירת בהנדסה קרבית.
בשנת 1918 ואווילוב החל ללמד פיזיקה במוסדות להשכלה גבוהה במוסקבה, כולל אוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1925 ואווילוב נסע לגרמניה והשתתף במספר כנסים מדעיים. בשנת 1929 הוא קיבל תואר פרופסור. עוד במהלך שנות ה-20 ואווילוב יזם מחקרים בתחום לומינסציה. הוא היה מנחה מדעי של פאבל צ'רנקוב שבהמשך על עבודות בחקר קרינת צ'רנקוב זכה בפרס נובל לפיזיקה. בשנת 1932 ואווילוב מונה למנהל מכון לבדב לפיזיקה. באותה שנה ואווילוב נבחר לחבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות.
כאשר בשנת 1940 אחיו ניקולאי ואווילוב נעצר, סרגיי ואווילוב הלך ללברנטי בריה וויאצ'סלב מולוטוב במטרה להגיע לשחרור אחיו אך ללא הצלחה ואחיו נפטר בכלא בשנת 1943.
במהלך מלחמת העולם השנייה ואווילוב עסק בפיתוח מכשירים אופטיים לצורכי הצבא. ואווילוב היה בין יוזמי העמקת מחקרים בתחום פיזיקה גרעינית בברית המועצות.
בשנת 1945 ואווילוב מונה לנשיא האקדמיה למדעים של ברית המועצות במקום ולדימיר קומארוב, וכיהן בתפקיד זה עד סוף חייו.
ואווילוב פעל בתחום מדע פופולרי וכתב ספרים על חייו של מספר מדענים. הוא פעל להכרה של מיכאיל לומונוסוב כמייסד המדע הרוסי וייסד את מוזיאון על שמו.
ואווילוב נפטר ממחלת לב ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
החל משנת 1951 בברית המועצות וכיום ברוסיה מוענקת מדליה על שמו עבור מחקרים בתחום הפיזיקה, מספר מכוני מחקר של האקדמיה נקראים על שמו.