stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היצע וביקוש
שינויים בביקוש ובהיצע והשפעתם > שינויים בהיצע

כאשר עלות ייצור המוצרים משתנה, משתנה גם עקומת ההיצע. לדוגמה, בעקבות שיפור טכנולוגי שחל בענף החקלאות, ניתן כעת להפיק יותר חיטה בעבור עלות נתונה. היצרנים בשוק זה יהיו מוכנים להפיק כעת יותר חיטה בכל רמת מחירים, דבר הבא לידי ביטוי בצורה גרפית כתזוזה ימינה של עקומת ההיצע (מעבר מ-S1 ל-S2 באיור 2). בעקבות השינוי חלה ירידה במחיר שיווי המשקל (מעבר מ-P1 ל-P2) ועלייה בכמות שיווי המשקל (מעבר מ-Q1 ל-Q2). ניתן לראות כי בתזוזות של עקומת ההיצע, מחיר שיווי המשקל וכמות שיווי המשקל משתנים בכיוונים מנוגדים. במהופך, אילו חלה ירידה בכמות המיוצרת בכל מחיר נתון כאשר מצב המוצא היה S2, עקומת ההיצע הייתה זזה שמאלה ל-S1, וכמות שיווי המשקל ומחיר השוק היו משתנים בהתאם.
גם כאן, חשובה ההבחנה בין "שינוי בהיצע", כלומר הגדלתו או הקטנתו, שפירושו הצעת כמות גדולה או קטנה יותר של מוצר בכל מחיר נתון, וביטויו הגרפי בתזוזה ימינה או שמאלה של עקומת ההיצע, לבין "שינוי בכמות המוצעת" שפירושו תזוזה על עקומת ההיצע הקיימת לעבר נקודה אחרת המייצגת כמות גדולה או קטנה יותר, בעקבות שינוי במחיר. כפי שמראה הגרף, הגדלת היצע באופן של תזוזה כוללת של עקומת ההיצע, תוביל במסגרת שיווי המשקל החדש להגדלת הכמות וירידה במחיר, ומבחינת הצרכנים זוהי תזוזה על עקומת הביקוש הקיימת שלהם לעבר נקודה אחרת – מבלי שחל כל שינוי בפונקציית הביקוש.
גמישות

גמישות ההיצע וגמישות הביקוש מהוות מדד ליכולתם של היצרנים והצרכנים שבמשק להסתגל במהירות לשינויים בביקושים ובהיצע כאשר הם גדֵלים וקטֵנים. דרך אחת שבה ניתן להגדיר גמישות היא היחס בין שיעור השינוי במשתנה אחד לבין שיעור השינוי במשתנה האחר התלוי בו, כלומר, אחוז השינוי של משתנה אחד חלקי אחוז השינוי של משתנה אחר. לגמישות ישנה חשיבות כאשר, למשל, יש צורך לבחון כיצד תשתנה כמות שיווי המשקל כאשר המחיר ישתנה. גמישות זו ידועה בשם גמישות המחירים. לדוגמה, אם בעל מונופול מחליט להעלות את מחירו של מוצר אותו הוא מייצר, כיצד השינוי ישפיע על ההכנסות ממכירות? האם מחיר המוצר יקזז את הירידה הצפויה בכמות המכירות? או אם למשל הממשלה מבקשת להטיל מס על מוצר כלשהו, כיצד תשפיע העלייה במחיר המוצר על הכמות המבוקשת בשוק?
את המושג גמישות הביקוש ניתן להבין בקלות רבה יותר על ידי התבוננות במקרי הקיצון של עקומת ביקוש גמישה לחלוטין ועקומת ביקוש קשיחה לחלוטין. כאשר עקומת הביקוש למוצר קשיחה לחלוטין (עקומה D1 באדום בגרף לעיל), משמעות הדבר היא כי גם אם המחיר יעלה בהרבה יישאר הביקוש למוצר כפי שהיה. מצד שני, כאשר עקומת הביקוש למוצר גמישה לחלוטין (עקומה D2 בכחול בגרף לעיל), משמעות הדבר היא כי במחיר מסוים יש ביקוש אפס למוצר ואם המחיר ירד עד למחיר P2 אז יהיה פתאום ביקוש אינסופי למוצר. לכן כאשר עקומת הביקוש קשיחה יחסית (קרובה יותר לעקומה האדומה) אזי שינוי במחיר המוצר יגרור שינוי קטן בלבד בכמות המבוקשת מהמוצר, ואילו אם העקומה גמישה יחסית (קרובה יותר לעקומה הכחולה) אזי שינוי במחיר המוצר יגרור שינוי גדול בכמות המבוקשת מאותו מוצר.
וריאציות של היצע וביקוש > עקומת היצע אנכית

עקומת ההיצע יכולה להיות אנכית לחלוטין: הכמות המיוצרת קבועה בכל רמת מחירים. לדוגמה, ניתן להתייחס אל שטח האדמה בעולם כאל כמות קבועה. בדוגמה זו, לא משנה כמה אדם יהיה מוכן לשלם עבור חלקת אדמה – לא ניתן ליצור עוד אדמה בשבילו, ולכן עקומת ההיצע תהיה עקומה אנכית עם גמישות 0 (כלומר, קשיחה לחלוטין: לא משנה מהו שיעור השינוי במחיר – הכמות המיוצרת לעולם לא תשתנה). עם זאת, בטווח הארוך ניתן להכשיר שטחי אדמה נוספים באמצעות השקיה וניתן לייבש ביצות, כך שלמעשה, בדוגמה זו ניתן לומר כי עקומת היצע אנכית נועדה לפשט את הניתוח.
ככלל, עקומות היצע אנכיות נפוצות יותר בטווח הקצר. לדוגמה, אם גביע האלופות יתקיים בשבוע הבא, הגדלת מספר המושבים באצטדיון היא כמעט בלתי אפשרית. אם כן, ניתן להתייחס אל היצע כרטיסי המשחק כאל עקומת היצע אנכית. אם מארגני האירוע טעו בהערכת הביקוש, ייתכן שהמחיר שקבעו נמוך ממחיר שיווי המשקל. במקרה כזה, סביר שמצד אחד יהיו צרכנים שישלמו מחיר נמוך זה, ומצד שני, יהיו צרכנים שלא יצליחו לרכוש כרטיסים על אף שהם מוכנים לשלם עבורם יותר. אם הצרכנים שקנו את הכרטיסים בזול מוכנים למכור את הכרטיסים שלהם לצרכנים שמוכנים לשלם עבורם יותר (כלומר, לספסר), המחיר האפקטיבי יעלה למחיר שיווי המשקל.
על פי כלכלת צד-ההיצע, אסכולה המתמקדת ביצרן ובהיצע, פונקציית ההיצע המצרפי (ההיצע של כלל המשק) היא יחסית אנכית. מסיבה זו מתנגדים חסידי האסכולה להתערבות ממשלתית בביקוש, שכן התערבות כזו עלולה לגרום לאינפלציה עם עקומת היצע אנכית.
וריאציות של היצע וביקוש > שווקים שאינם עוסקים בסחורות

מודל ההיצע והביקוש יכול להתקיים בשווקים שונים, ולאו דווקא בשוקי הסחורות.
לדוגמה, המודל יכול להתקיים בשוק העבודה כאשר השכר נקבע על פי העבודה. בדוגמה זו, התפקידים האופייניים לצרכן וליצרן הם הפוכים. ה"יצרנים" במקרה זה הם האינדיבידואלים המבקשים למכור את עמלם למרבה במחיר, ואילו צרכני העבודה הם פירמות המבקשות לרכוש את העבודה במחיר הנמוך האפשרי. מחיר שיווי המשקל לעבודה נתונה הוא השכר.
גם השווקים הפיננסיים השונים (שוק מטבע חוץ, שוק ההון וכו') מקיימים היטב את מודל הביקוש וההיצע, ובמקרים רבים אף נחשבים כהדגמה מוצלחת יותר למודל מאשר שוקי הסחורות. מתקיימות בהם הנחות רבות יותר של תחרות משוכללת, ובעיקר ההנחה הנדרשת כי "מוצרי" הספקים השונים יהיו זהים לחלוטין בטיבם ובאיכותם – לרוכש אין כל עדיפות לדולר שמקורו בסוחר א' על פני זה שמוצע בבנק ב', שניהם שווים לחלוטין זה לזה ובעלי אותו ערך בשוק.
וריאציות של היצע וביקוש > שווקים שאינם עוסקים בסחורות > שוק הכסף

כסף מוגדר כסך המזומן ויתרות העו"ש שבידי הציבור. מחיר הכסף הוא הריבית. הביקוש לכסף נובע בעיקר מהרצון לבצע עסקאות עתידיות (קניות). היצע הכסף הוא עקומה קשיחה לחלוטין וכוללת את סך כל המזומן שבידי הציבור ואת יתרות העו"ש הנזילות. ריבית שיווי המשקל של השוק איננה הריבית הנקבעת על ידי בנק ישראל. בהקשר זה אג"ח לזמן קצר הוא מוצר תחליפי לכסף.
וריאציות של היצע וביקוש > שווקים ללא "תחרות משוכללת"

בשוק שבו צרכנים רבים אך רק יצרן אחד, או במילים אחרות – מונופול, יכול יצרן זה לקבוע את מחיר המוצר בנקודה שבה – בהתחשב בעקומת הביקוש – הרווח שלו יהיה מקסימלי. מחיר זה יהיה גבוה יותר ממחיר שהיה מתקבל בשוק תחרותי. ניתוח דומה ניתן לעשות כאשר מדובר בשוק עם מספר רב של יצרנים – ורק קונה אחד (מונופסון).
במשק שבו מספר מועט של יצרנים או מספר מועט של צרכנים, לא ניתן להשתמש במודל היצע וביקוש מכיוון שהחלטותיהם האינדיבידואליות של היצרנים יכולות להשפיע על הביקוש ואילו החלטותיהם האינדיבידואליות של הצרכנים יכולות להשפיע על ההיצע. במקרה זה ניתן להשתמש בתורת המשחקים על מנת לנתח שוק כזה (ראו גם אוליגופול).
ראו גם

ביקוש מצרפי
חסם כניסה לשוק
גמישות
השפעה חיצונית
היד הנעלמה
מיקרו-כלכלה
פרוטקציוניזם
רווח
רווח גולמי
לקריאה נוספת

נדב איל, "היצע וביקוש, ניצול וסביבה" בתוך: המרד נגד הגלובליזציה, ע'53.
הערות שוליים

↑  Alfred Marshall, Principles of Economics. התיאור המקובל עד היום של הדגם מופיע בספר החמישי. מרשל הסתייג משימוש במשוואות ובתרשימים בכלכלה ולכן הציג את התרשימים המקובלים עד היום לתיאור ביקוש והיצע בהערות שוליים 116 ו-117 בספר החמישי, פרק 13.
↑  Understanding Supply-Side Economics
↑  Debunking Economics, סטיב קין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551026705171  BnF: cb11951016h (data)  LCCN: sh85130690  LNB: 000106784  NARA: 10642576  NDL: 00575163  NKC: ph849401 
שיווי משקל במשק
שיווי משקל המתקבל בשוק. בכל מחיר שנמוך ממחיר שיווי המשקל מתקיים עודף ביקוש (בירוק), והמחיר יעלה. בכל מחיר שיהיה גבוה ממחיר שיווי המשקל מתקיים עודף היצע (באדום), והמחיר ירד.
מקרה קיצון בו עקומת הביקוש ועקומת ההיצע שתיהן קשיחות לחלוטין. במקרה זה, כאשר הכמות המבוקשת למוצר בכל מחיר גדולה מהכמות המוצעת, יתקיים עודף ביקוש והמחיר יעלה כל הזמן. במקרה זה השוק לא יגיע לשיווי משקל.
איור 1
איור 2
עקומות ביקוש שונות בעלות גמישויות שונות
במצב המוצא עקומת הביקוש היא D1 ומחיר שיווי המשקל הוא P1. אם הביקוש קטן ל-D2, מחיר שיווי המשקל ירד ל-P2, אם כי הכמות היא אותה כמות – Q.
הפוליטיקה כמשלח-יד

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מקס ובר
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  מסה
 נושא:  פוליטיקה, פילוסופיה פוליטית, מוסר
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1919
הפוליטיקה כמשלח־יד (בגרמנית: Politik als Beruf; תורגם גם: הפוליטיקה בתורת מקצוע) הוא חיבור מאת הכלכלן והסוציולוג הגרמני מקס ובר (1864–1920). חיבור זה ניתן מלכתחילה כהרצאה במינכן ב־28 בינואר 1919, יחד עם הרצאה נוספת בשם המדע כמשלח־יד (אנ'). החיבור הודפס בגרסה מורחבת ביולי 1919. הטקסט נחשב היום ליצירה קלאסית בתחומי מדעי המדינה, המחשבה המדינית, והסוציולוגיה. אחת הקביעות המפורסמות מתוכו היא שהמדינה היא הגוף בעל המונופול על האלימות (אנ'). זהו גם הטקסט היחיד שבו ובר מציג את הרעיון של "מוסר אחריות".
סקירה כללית > שם הספר

הכותרת של החיבור מתייחסת אל הפוליטיקה באמצעות המילה הגרמנית "Beruf". למילה זו ישנן משמעויות של "מקצוע" ו"משלח־יד", אך גם של "שליחות", "קריאה לפעולה" ו"ייעוד". למושג זה יש חשיבות גם בניתוח של ובר את האתיקה הפרוטסטנטית בחיבור האתיקה הפרוטסטנטית ורוח הקפיטליזם (אנ').
סקירה כללית > מקור השררה במדינה

בתחילתו של "הפוליטיקה כמשלח־יד" ובר מציע הגדרה של המדינה ושל הפוליטיקה:
המדינה היא אותה קהילה של בני אדם בטריטוריה מסוימת (הטריטוריה היא מאפיין מהותי) אשר תובעת לעצמה (בהצלחה) את המונופול על אלימות פיזית לגיטימית. שכן מה שייחודי להווה הוא: שכל ארגון אחר של בני אדם, או בן אדם פרטי, מקבלים את הזכות לאלימות פיזית רק במידה שהמדינה מתירה זאת. [...] ה"פוליטיקה" מבחינתנו תהא: השאיפה לחלק מן הכוח או להשפעה על חלוקתו, בין מדינות או בין קבוצות אנשים מתוך המדינה.
המקור בגרמנית
Staat ist diejenige menschliche Gemeinschaft, welche innerhalb eines bestimmten Gebietes – dies: das „Gebiet“, gehört zum Merkmal – das  für sich (mit Erfolg) beansprucht. Denn das der Gegenwart Spezifische ist: daß man allen anderen Verbänden oder Einzelpersonen das Recht zur physischen Gewaltsamkeit nur so weit zuschreibt, als der Staat sie von ihrer Seite zuläßt [...]. „Politik“ würde für uns also heißen: Streben nach Machtanteil oder nach Beeinflussung der Machtverteilung, sei es zwischen Staaten, sei es innerhalb eines Staates zwischen den Menschengruppen, die er umschließt.
ובר מציין כי ישנם שלושה טעמים המצדיקים את השררה במדינה: "שררה מסורתית", "שררה כריזמטית" ו"שררה משפטית":
השררה המסורתית היא זו שניתנת לדמות אב מתוקף המנהג, שהתקיים במשך דורות רבים.
השררה הכריזמטית ניתנת מתוקף הקסם האישי של המנהיג, והיא מאפיינת נביאים, אנשי מלחמה, שליטים נבחרים, ודמגוגים. כאשר חברה נמצאת ברגעי הכינון שלה, המנהיגים שלה יהיו בדרך כלל מנהיגים כריזמטיים.
השררה המשפטית ניתנת מתוקף האמונה בחזקתם של חוקים, ועל ידי חלוקת הסמכות שנקבעת באופן רציונלי, והיא מאפיינת את בעלי המשרות הציבוריות המודרניים.
בכל חברה קונקרטית יתקיימו, לפחות במידה מסוימת, כל סוגי השררה הללו, אך חברות שונות נבדלות במשקל שמקבל בהן סוג שררה מסוים.
חלק ניכר מהדיון של ובר בהמשך הטקסט מורכב מההגדרות של ובר לכריזמה ולסוגי האנשים שנקראים למשלח־היד של הפוליטיקה. בהקשר זה ובר מציג תיאורים היסטוריים של האופן בו הפוליטיקה המודרנית צמחה. ניתן דגש מיוחד לדוגמאות ההיסטוריות של בריטניה, ארצות הברית וגרמניה, וכמו כן מוזכרות דוגמאות מצרפת, מסין, מרומא ומיוון העתיקה, וממקומות אחרים. אחד המושגים שובר מנתח אותם הוא הביורוקרטיה, שהיא שיטה מודרנית להצדקת שררה על פי כללים רציונליים, ולא על פי מסורת או כריזמה.
תרגום לעברית

מאכס ובר, תרגום: אפרים שמואלי, הפוליטיקה בתורת מקצוע, שוקן, 1962
הערות שוליים

↑  ובר, עמ' 8
↑  Max Weber, Politik als Beruf, Duncker & Humblot, 1919, S. 4
↑  ובר, עמ' 9
↑  Etienne de Villiers, Revisiting Max Weber's Ethic of Responsibility, Mohr Siebeck, 2018, p. 88–89
↑  ובר, עמ' 65
↑  ובר, עמ' 74
↑  Bradley E. Starr, The Structure of Max Weber's Ethic of Responsibility, Journal of Religious Ethics 27 (3), 1999, עמ' 418 doi: 10.1111/0384-9694.00025‏, JSTOR 40015266
↑  ובר, עמ' 69-71
↑  ובר, עמ' 76-77
↑  ובר, עמ' 74–75, 84
↑  ובר, עמ' 73, 86
↑  ובר, עמ' 84
↑  ובר, עמ' 74-75
↑  ובר, עמ' 82-83
↑  ובר, עמ' 84-85
↑  Winston Davis, Max Weber on Religion and Political Responsibility, Religion 29, 1999, עמ' 51 doi: 10.1006/reli.1999.0177
↑  אידיאל זה בא לידי ביטוי בחיבורו של עמנואל קאנט, "תשובה לשאלה: מהי נאורות?".
↑  ובר, עמ' 66
↑  Bradley E. Starr, The Structure of Max Weber's Ethic of Responsibility, Journal of Religious Ethics 27 (3), 1999, עמ' 409 doi: 10.1111/0384-9694.00025‏, JSTOR 40015266
↑  Max Weber, Politik als Beruf, Duncker & Humblot, 1919, S.  66–67
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4317944-7 
מקס ובר
הקריון

| --- | --- |
סמליל המתחם מאז מרץ 2014 
צידו הצפוני של הקריון במרץ 2020
 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות 
 מיקום:  קריית ביאליק 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  עופר השקעות 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 28 בפברואר 1989
 תאריך פתיחה רשמי:  28 בפברואר 1989 
 קואורדינטות:  32°50′36″N 35°05′29″E﻿ / ﻿32.843214°N 35.091255°E﻿ / 32.843214; 35.091255
 אתר רשמי
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) הקריון(למפת הגליל המערבי רגילה) הקריון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הקריון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הקריון he
 
מראה חלקו הצפון-מערבי של הקריון ולצידו, אחד משני "מגדלי הקריון", ספטמבר 2008
"הקִריון" (החל משנת 2014 מותג בשם "עופר הקריון", כאחד מקניוני עופר) הוא מתחם הכולל מרכז קניות גדול בקריות, בסמוך לכביש עכו–חיפה (כביש 4). האזור מוגדר כחלק משטח השיפוט של קריית ביאליק.
מנכ"ל הקריון הוא גיא קרן.
היסטוריה

המרכז המסחרי הוקם על חורבות מפעל הטקסטיל "אתא", ונפתח לקהל הרחב ב-28 בפברואר 1989.
בראשית 2009 עמד שטחו המסחרי של מרכז הקניות על 42,000 מ"ר, והוא כלל בתי עסק בתחומי הביגוד, המזון, מוצרי מחשוב ועוד. מאז, נעשתה בנייה והרחבה שלו, כך שבסוף 2012, הוא הגיע ל-48,727 מ"ר וב-2023, ל-65,000 מ"ר של שטחי מסחר. זאת, לאחר שבשנת 2016 התווסף לקניון מתחם חנויות ומסעדות דמוי מדרחוב. ב-2024, משתרע שטחו הכולל של המתחם על כ-120,000 מ"ר ושוכנים בו כ-200 בתי עסק שונים.
על-פי אומדן משלהי 2009, ביקרו במקום אז יותר מ-30,000 איש ביום.
בשנת 2007, לאחר שהועבר לאזור חדש בקניון, נפתח מחדש מתחם בתי הקולנוע שפעל בו, וזה מותג כ"גלובוס מקס" ובהמשך, כ"הוט סינמה". עד לשלהי העשור השני של המאה ה-21, כלל המקום גם קולנוע IMAX, אשר בו הוקרנו סרטים בתלת-ממד.
בסמוך למרכז הקניות נמצאים "מגדלי הקריון". בשני מגדלי משרדים אלו שוכן, בין היתר, "המרכז הרפואי זבולון", המרכז הגדול ביותר של שירותי בריאות כללית בצפון. מול המגדלים ממוקם ה"ביאליק סיטי", בניין רב קומות ובו מרכול רחב-ממדים של רשת השופרסל, מכון כושר, אולם כדורת, שני סניפי בנק ומשרדים. בסך-הכל, מדובר על שטח השכרה למשרדים שגודלו 35,000 מ"ר. בסמוך למתחם שוכן בית משפט השלום קריות.
הבעלות על כל מתחם הקריון, כולל המגדלים הסמוכים וה"ביאליק סיטי", היא של חברת מליסרון בע"מ. במחצית שנת 2010 שונה סמליל הקריון לכזה המבטא את היותו של מרכז הקניות חלק מקבוצת "קניוני עופר" בבעלות "מליסרון בע"מ". במרץ 2014 עברו כל "קניוני עופר" מיתוג-מחדש ושמם שונה, כך שנוספה להם המילה "עופר" לפני השם הקיים. בצורה זו, הפך "הקריון" ל"עופר הקריון".
באפריל 2009, נבדקו הערכות השווי של מרכזי הקניות בישראל המוחזקים על ידי חברות ציבוריות. בחינה זו, לפי נתוני שנת 2008, גילתה כי הקריון הוא הקניון בעל הערך הגבוה ביותר בארץ, כאשר הוא מניב לבעליו דמי שכירות חודשיים של 10 מיליון שקלים חדשים. נכון לסוף 2012, שיעור התפוסה הממוצע של החנויות בו עומד על 99% ושוויו הכולל של מרכז הקניות נאמד ב-1.6 מיליארד ש"ח.
בשנת 2020 יצא לאור "לא אבודה בקריון", ספרה השלישי של המשוררת והסופרת מיטל נסים, ובמרכזו, מרכז הקניות.
סמלילים קודמים של הקריון
סמלילו הראשון של המתחם וזה שהיה בשימוש בין אמצע 2010 למרץ 2014
הערות שוליים

↑  מיכל מרגלית, ‏מי פנוי? צרות מהסוג הטוב לקניונים בישראל: איך מכניסים אלפי מ"ר לתוך קניון מלא?, באתר גלובס, 18 בינואר 2009
↑  20 הקניונים הטובים בישראל, באתר ‏מאקו‏, 18 במאי 2023
1 2  120 דונם = 120,000 מ"ר; הנתונים מתוך: מיכל ראובן, שדרת מעצבים חדשה נפתחה בקריון: מותגי אופנה בינלאומיים, באתר mynet‏ קריות, 13 בפברואר 2024
1 2  מיכאל רוכוורגר, הראל והבינלאומי העמידו למליסרון מימון של 700 מיליון שקל, במהדורה המודפסת של TheMarker,‏ 14 באפריל 2011
↑  מיתוג: הגרנד קניון בחיפה מחליף את שמו ל"עופר גרנד קניון", באתר "חי פה", 19 במרץ 2014
נדיה היבא, מיתוג "קבוצת קניוני עופר" והפרזנטורית יובל שרף שעורכת שופינג פנטסטי, באתר "Saloona‏", 23 במרץ 2014
↑  נעמה סיקולר, שווי הקריון - יותר מפי 3 מקניון ארנה, באתר כלכליסט, 16 באפריל 2009
↑  ספר חדש למשוררת מהקריות מיטל ניסים: 'לא אבודה בקריון', באתר mynet‏ קריות, 16 בינואר 2020
איה אליה, אי שם מעבר לקשת, באתר ynet, 14 בינואר 2020
הקריון – צילום אוויר מכיוון דרום, נובמבר 2014
וולו

.
ווֹלוֹ (באמהרית: ወሎ, ) היה מחוז מרכזי בצפון מרכז אתיופיה.
בעבר נקרא האזור בשם ביתא אמהרה והחל מן המאה ה-17 ואילך החל התיישבות אורומו באזור. בניגוד לחבשים שהמבנה החברתי שלהם התבסס על מחוזיות, מבנה האורומו היה שבטי והורכב משתי קונפדרציות שבטיות שנקראו ברטומה ובורנה שסה"כ מנו כ-50 שבטים.
שבט הוולו והאחרים שהיגרו לאזור השתייכו לברטומה, וולו היה השבט הגדול לכן הוחלף שם האזור כולו לוולו. נפות בתוך המחוז נושאות גם שמות של שבטי אורומו יותר קטנים ובהם תולמה, ווצ׳אליה, אבונו, יג׳ו ורייה.
לפני המאה השש עשרה, וולו (ביתא אמהרה) היה מרכז היסטורי, פוליטי, ודתי של האימפריה האתיופית. כאשר האימפריה האקסוּמית נדחקה דרומה עקב אתגרים פנימיים וחיצוניים, היא העבירה את מרכזה למקום שנקרא קובאר שממוקם באנגות, בוולו של ימינו.
בעקבות קריסת האימפריה האקסומית, שושלת זגווה הצליחה להשתלט על שלטון המדינה וקבעה את מרכזה בלליבלה, בחלק הצפון-מערבי של וולו.
בתקופת ימי הביניים, ביתה אמהרה, החלק הדרומי של וולו הפך למרכז המדינה. הקיסרים נאוד (בסביבות 1494 -1508) ולבנה דנגל (בסביבות 1508-1540) בנו את ארמונותיהם באזור, וניהלו משם את המדינה.
לאחר שחרורה של אתיופיה במהלך מלחמת השחרור האתיופית במלחמת העולם השנייה על ידי בעלות הברית בשנת 1941, המחוזות אזאבו, לסתה, ראיה, וג ויג'ו נוספו לוולו. וולו כללה גם את צ'יפדום קללו שהייתה לנפה בתוכה.
עם אימוץ החוקה החדשה בשנת 1995 וולו נחלק בין המחוזות האתניים החדשים, חצי מהמחוז שהיה מיושב בעפרים סופח למדינת עפר. לנפה השנייה, חלק קטן בצפון סופח למחוז תיגראי הדרומית שבמדינת תיגראי והיתר סופח למדינית אמהרה וחולק לשני מחוזות - דרום וולו וצפון וולו.
מחוז וולו הוא ערש לידתם של שלושה סולמות מוזיקליים האופייניים למוזיקה האתיופית המסורתית ולנעימות יהדות אתיופיה: באטי, תזטה ואמבסל.
הערות שוליים

↑  שמות המחוזות לקוחות מהמפה שיצר גברו זאוודה מספרו "ההיסטוריה של אתיופיה המודרנית", מהדורה שנייה, עמוד 86
↑  משה בר-יודא, חוברת האלבום ראס דשן, 2005
התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין

| --- | --- |
 ענף:  פסנתר
 תאריך ייסוד:  1974
 עיר מארחת:  תל אביב, ישראל
 www.arims.org.il
 
התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין, או בקיצור תחרות רובינשטיין, נחשבת לאחת מתחרויות הפסנתר החשובות בעולם. התחרות הראשונה התקיימה ב-1974 ומאז היא מתקיימת אחת לשלוש שנים בתל אביב.
ארתור רובינשטיין (1887–1982) היה מגדולי הפסנתרנים במאה ה-20. רובינשטיין, יהודי יליד פולין בעל אזרחות אמריקנית, היה אוהד ישראל. הרעיון לתחרות פסנתרנים עלה כבר ב-1957, וב-1958 התקיימה בהיכל התרבות בתל אביב תחרות פסנתרנים צעירים ע"ש ארתור רובינשטיין, שבה השתתפו פסנתרנים ישראלים בנוכחות רובינשטיין, וזכה מרדכי סימוני.
כשפנה יעקב ביסטריצקי ב-1973 אל רובינשטיין עם רעיון לתחרות בינלאומית לפסנתרנים הנושאת את שמו, הסכים בשמחה. רובינשטיין עצמו זכה להיות נוכח רק בשתי התחרויות הראשונות: ב-1974 וב-1977. ב-1982 נפטר כשהוא בן 95.
זכייה בתחרות מקנה לזוכה פרסום רב, הופעות על בימות הקונצרטים הגדולות בעולם, אפשרויות לנגינה כסולן עם התזמורות הבינלאומיות החשובות וכן פרס כספי בשווי עשרות אלפי דולרים.
רשימת הזוכים

| שנה | הזוכה |
| --- | --- |
1974: ארצות הברית עמנואל אקס
1977: גרמניה המערבית גרהארד אופיץ (אנ')
1980: ארצות הברית גרגורי אלן
1983: ארצות הברית ג'פרי קהן
1986: לא הוענק פרס ראשון
1989: הממלכה המאוחדת איאן פאונטיין הממלכה המאוחדת בנג'מין פרית' (אנ')
1992: איטליה ג'ורג'יה טומסי (גר')
1995: גאורגיה (1990–2004) אלכסנדר קורסנטיה (אנ')
1998: אוקראינה איגור צ'טוייב
2001: רוסיה קיריל גרשטיין (אנ')
2005: אוקראינהאוסטרליה אלכסנדר גבריליוק (אנ')
2008: לא הוענק פרס ראשון
2011: רוסיה דניאיל טריפונוב
2014: אוקראינה אנטוני ברישבסקי (ספ')(רו')
2017: פולין שימון נהרינג (אנ')
2021: ספרד חואן פרס פלוריסטן (אנ')
2023: קנדה קווין צ'ן
הערות שוליים

↑  מרדכי סימוני – חתן פרס רובינשטיין לפסנתרנים צעירים, למרחב, 7 באוקטובר 1958
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256846205171  PLWABN: 9810685769405606  GND: 109172377X  LCCN: no2004123061  MusicBrainz: 0b8468f4-363c-498c-9bc5-4cbee86dc5ca  VIAF: 261947235   WorldCat (עם VIAF): 261947235
הסתעפות גרקו

הסתעפות גרקו היא ההסתעפות 4. ג3 בפתיחה האיטלקית.
הפתיחה מקוטלגת בשיטת אנציקלופדיית פתיחות שחמט c53-c54.
הפתיחה מתחילה במהלכים הבאים:
ה4 ה5
פו3 פג6
רג4 רג5
ג3
המסע מהווה הכנה להשתלטות על המרכז על ידי ד4. השחור יכול לנסות לשמור על המרכז (ה5) על ידי 4...מהה7 5. ד4 רב6 6. 0-0 ד6 7. א4 א6 8. ח3 פו6 9. צה1 0-0 או יכול לפתוח בהתקפת נגד על ידי 4...פו6, הסתעפות אשר נותחה לראשונה על ידי האיטלקי ג'ואקינו גרקו (1600–1634 בערך).
מכאן צומחות הסתעפויות רבות:
1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ג3 ד6 5. ד4 ה:ד4 6. ג:ד4 רב6 - הסתעפות לה בורדונה
1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ג3 מהה7 5. ד4 רב6 6. 0-0 פו6 7. א4 א6 8. צה1 ד6 9. ח3 - הסתעפות טאראש
1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ג3 מהה7 5. ד4 רב6 6. רז5 הסתעפות מסטל (אנ')
1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ג3 פו6 5. 0-0 גמביט אלבין
הסתעפות לה בורדונה

הסתעפות זו פותחת עם המסעים 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ג3 ד6 5. ד4 ה:ד4 6. ג:ד4 רב6
המשחק מטה הוא אחד המפורסמים שיש בשחמט בהתכתבות. הוא שוחק בין השנים 1834 ל-1836 באמצעות הדואר בין שחמטאי העיר פריס לשחמטאי לונדון. בין המפורסמים שבשחמטאי פריס שהשתתפו במשחק היה פייר סט. אמאנד, בונקור (אנ') ואהרון אלכסנדר
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "corr match 1834-36"]
[Site "corr"]
[Date "1834.??.??"]
[Round "2"]
[White "City Paris"]
[Black "City London"]
[Result "1-0"]
[ECO "C56"]
[PlyCount "81"]
[EventDate "1834.??.??"]
[EventType "match (corr)"]
[Source "Myers"]
[SourceDate "2012.11.12"]
1. e4 e5 2. Nf3 Nc6 3. Bc4 Bc5 4. c3 d6 5. d4 exd4 6. cxd4 Bb6 7. h3 Nf6 8. Nc3
O-O 9. O-O Re8 10. a3 h6 11. Re1 a6 12. b4 Re7 13. Ra2 Ba7 14. Rae2 Nh7 15. Nd5
Re8 16. Nf4 Nf8 17. Qb3 Ne6 18. Nxe6 fxe6 19. Bb2 Nb8 20. a4 Bd7 21. Qc2 Re7
22. Ba2 Nc6 23. Bc3 Rf7 24. d5 Rxf3 25. dxe6 Qh4 26. exd7+ Kh8 27. Be6 Qg3 28.
Ba1 Raf8 29. Bf5 Bb6 30. Qd2 Rf4 31. Rc1 Qg5 32. Kh2 Rxf2 33. Qxg5 hxg5 34.
Rxf2 Bxf2 35. b5 axb5 36. axb5 Nd8 37. Rxc7 Kg8 38. Bg6 Bb6 39. Rc8 Ne6 40. Be8
Nd8 41. Bb2 1-0
הנה משחק מודרני של אלופת ישראל בשחמט לובה קריסטול נגד קאפשייב
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "URS-ch sf corr"]
[Site "USSR"]
[Date "1973.??.??"]
[Round "?"]
[White "Kristol, Luba Danielovna"]
[Black "Kapshiev"]
[Result "1-0"]
[ECO "C53"]
[PlyCount "41"]
[EventDate "1973.??.??"]
[EventType "tourn (corr)"]
[EventRounds "10"]
[EventCountry "URS"]
[Source "ChessBase"]
[SourceDate "2000.04.19"]
1. e4 e5 2. Nf3 Nc6 3. Bc4 Bc5 4. c3 d6 5. d4 exd4 6. cxd4 Bb6 7. Nc3 Nf6 8.
Be3 Bg4 9. Bb3 O-O 10. Qd3 Re8 11. O-O Bh5 12. Rae1 Qd7 13. Nd2 Bg6 14. f4 Nxe4
15. f5 Nb4 16. Qc4 Nxd2 17. Bxd2 Bxf5 18. Qxb4 c5 19. Qc4 cxd4 20. Nd5 Bc5 21.
Ba4 1-0
הסתעפות אייזינגר

הסתעפות זו פותחת עם המסעים 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ג3 מהה7 5. ד4 רב6 6. ד5 פב8 7. ד6
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "olm17 qual GP1 B1 email"]
[Site "ICCF email"]
[Date "2006.01.10"]
[Round "?"]
[White "Wise, Geoffrey"]
[Black "Raimbert, Ronald"]
[Result "1-0"]
[ECO "C53"]
[WhiteElo "2481"]
[BlackElo "2426"]
[PlyCount "115"]
[EventDate "2006.??.??"]
[EventType "tourn (corr)"]
[EventRounds "9"]
[Source "ChessBase"]
[SourceDate "2008.06.24"]
[WhiteTeam "Hong Kong"]
[BlackTeam "Isolated Chess Players"]
[WhiteTeamCountry "HKG"]
1. e4 e5 2. Nf3 Nc6 3. Bc4 Bc5 4. c3 Bb6 5. d4 Qe7 6. d5 Nb8 7. d6 Qxd6 8. Qxd6
cxd6 9. Ng5 Nh6 10. Na3 Nc6 11. Nb5 Ke7 12. O-O a6 13. Na3 Nd8 14. Bd5 Ng4 15.
Nc4 Bc7 16. a4 Nf6 17. a5 Rb8 18. Be3 Ne6 19. b4 Ra8 20. Nf3 g6 21. Rfe1 h6 22.
Rad1 Ng4 23. Bb6 Bb8 24. Nh4 Rh7 25. g3 Rh8 26. Rf1 h5 27. f4 Rg8 28. f5 Nf6
29. Be3 g5 30. Ng2 Bc7 31. Nb6 Bxb6 32. Bxb6 Ng7 33. Ne3 Nge8 34. Kg2 Rb8 35.
Bb3 Ra8 36. Nd5+ Nxd5 37. exd5 f6 38. h3 Ng7 39. Rc1 Rh8 40. Rf2 Rg8 41. Bd1
Rh8 42. Be2 Ne8 43. Rh1 Ng7 44. Re1 Ne8 45. h4 g4 46. Bxg4 hxg4 47. Re4 Rg8 48.
Kf1 Kf7 49. Ke2 Rg7 50. c4 Kf8 51. Rh2 Kg8 52. h5 Kh7 53. Rh4 Rg8 54. h6 Rg5
55. Rexg4 Rxf5 56. Rh1 Rg5 57. Kf3 Rf5+ 58. Ke4 1-0
הרב ויליאמס

| --- | --- |

ויליאמס בשנת 2015
 לידה:  16 בפברואר 1958 (בן 66) קולומבוס, אוהיו, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אוהיו
 דראפט:  בחירה מספר 14, 1981 אינדיאנה פייסרס
 קבוצות כשחקן
 1981–1989 1989–1992 1992–1996 1996 1996–1999:  אינדיאנה פייסרס דאלאס מאבריקס ניו יורק ניקס טורונטו ראפטורס ניו יורק ניקס
 קבוצות כמאמן
 2001–2005 2005 2005–2014 2015–:  ניו יורק ניקס (עוזר) ניו יורק ניקס ניו יורק ניקס (עוזר) ניו יורק ליברטי (עוזר)
הרברט "הֶרְבּ" ויליאמס (באנגלית: Herbert "Herb" Williams; נולד ב-16 בפברואר 1958) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1981–1999. ממוצעיו הכוללים לאורך 18 עונותיו ב-NBA הם 10.8 נקודות, 5.9 ריבאונדים, 1.7 אסיסטים ו-1.5 חסימות למשחק.