שנות ה-40 של המאה ה-20
אירועים עולמיים > השואה

1940: הקמת אושוויץ – היינריך הימלר מורה להקים את מחנה הריכוז אושוויץ ליד העיירה אושוויינצ'ים. מחנה אושוויץ הוא הגדול במחנות ההשמדה שמקימה גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, ובו נרצחים לאורך המלחמה כולה כמיליון ומאתיים אלף נפשות, בהם כמיליון ומאה אלף יהודים (91%), יותר מבכל אתר אחר במהלך המלחמה.
1940: יהודי צפון אפריקה תחת שלטון גרמניה הנאצית – לאחר כניעת צרפת לגרמניה, מוצאים עצמם יהודי תוניסיה, אלג'יריה ומרוקו שתחת שלטון צרפת של וישי, בתחילתו של תהליך אשר כולל אפליה, החרמות רכוש, שליחת יהודים לעבודות כפייה, ולעיתים גם רצח.
1940: פרעות דורוחוי – פוגרום שעורכות יחידות צבא רומניות ביהודי העיירה דורוחוי (Dorohoi) שברומניה, ובמהלכו נרצח מספר לא ידוע של יהודים (בין 53 ל-200). מעשים אלה מתבצעים עוד בטרם נכנסת למלחמת העולם השנייה ובטרם שכורתת ברית עם גרמניה הנאצית.
1940: הקמת גטו ורשה – הגדול בגטאות היהודיים בפולין בתקופת השואה. בשיאו מונה הגטו כ-450,000 נפש.
1941: מעשי טבח ביהודי מזרח אירופה – בשנה זו מתבצעים כמה ממעשים הטבח המפורסמים לשמצה מהמלחמה. ביניהם: טבח היהודים במרכז העיר קובנה הייחודי בכך שמתבצע בהתלהבות על ידי צעירי המקום; הטבח בידוובנה בפולין בו נרצחים 1,600 יהודים בידי שכניהם הנוצרים; רצח באבי יאר בו הנאצים ועוזריהם מוליכים שולל 33,771 יהודים שנטבחים בתוך יומיים בלבד, ובהמשך עוד כ-15,000 יהודים נוספים בבאבי יאר; טבח יער רומבולה בו נרצחים 13,000 יהודים ביום אחד סמוך לריגה.
1941: תחילת ההשמדה באמצעות גז – גרמניה הנאצית מפעילה תוכניות הרג ניסיוניות, בחיפושיהם אחר שיטה לרצח המונים זול ומהיר.
1941: הטלאי הצהוב – החובה לשאת את הטלאי הצהוב מוטלת על כל היהודים שבשטחי הכיבוש הגרמני.
1942: ועידת ואנזה – בוועידה זו מתקבלת ההחלטה על צורת יישום הפתרון הסופי – התוכנית להשמדת העם היהודי בשטחי הכיבוש של גרמניה הנאצית.
1942: ארגון הפרטיזנים המאוחד – מוקם ארגון מחתרת יהודי אנטי-גרמני שפועל בגטו וילנה. הארגון מאחד בתוכו יהודים קומוניסטים, בונדיסטים וציונים.
1942: תחילת הרצח ההמוני המתוכנן – תחילת הרציחות ההמוניות בבלז'ץ – מחנה ההשמדה הראשון של נאצים המיישם את מבצע ריינהרד.
1942: גירוש יהודי צרפת, הולנד, בלגיה ולוקסמבורג – אייכמן נותן את הפקודה לרכז את היהודים כדי להעביר אותם בהמשך אל מחנות השמדה.
1942–1943: מרידות הגטאות – בשלב זה מתבצעים ניסיונות מרד במספר רב של גטאות ומחנות השמדה, בעקבות שילוב גורמים כמו ההכרה ברצח ההמוני המתבצע והתארגנויות של מחתרות יהודיות. רוב המרידות הסתיימו במוות מיידי של רובם הגדול של המורדים. להלן חלק מהגטאות בהם מתקיימים מרידות: מרד גטו ורשה, טרבלינקה, גטו טוצ'ין, ביאליסטוק, סוביבור, דז'יסנה, דרויה, ניאסוויז', קלצק, קוסטופול, סארני, לחווא, אופטובייץ, לוצק, הורוכוב, מרד כפול בהרוביישוב, ויז'ווה נובה, וישניצה, לסקז'ב, טורצ'ין, טריסק, שווינציאן, סוסנוביץ, זבורוב, יולג, בנדין, טרנוב, ברודי, ברסלב, גלמבוקיה ודובנו.
1943: הקמת גטו שאנגחאי – היפנים מקימים גטו בו רוכזו יהודים, לצד פליטים ואזרחים סינים. תושבי הגטו סובלים מאפליה בתחומים שונים.
1943: חיסול יושבי הגטאות – הנאצים מגבירים את קצב ההשמדה, אולי מתוך הבנה שהיהודים ישוחררו בקרוב ורצונם לטשטש את פעולותיהם. בתקופה זו מחוסלים, בין השאר, גטו לבוב, גטו וילנה, גטו ביאליסטוק, יהדות רומא ועוד.
1944: אקציית הילדים גטו קובנה – במבצע מצוד אכזרי, נלקחו מידי הוריהם ומשפחותיהם כל הילדים מתחת לגיל 12, והמבוגרים מעל לגיל 54. כ-1,800 תינוקות, ילדים וזקנים נרצחו בתוך פחות מ-48 שעות.
1944: ביקור הצלב האדום בגטו טרזיינשטט – לבקשת ממשלת דנמרק, הצלב האדום מבקר בגטו טרזיינשטט כדי לבדוק את מצבם של 500 יהודים אזרחי דנמרק. הנאצים יוצרים מצג שווא שהגטו נקי, מרווח, נעים ועשיר בתרבות, ושהיהודים מוחזקים שם בתנאים טובים.
1944: מרד באושוויץ-בירקנאו – ניסיון מרד כושל במהלכו נהרגים 451 אנשים.
1945: סיום השואה – המלחמה באירופה מסתיימת עם כניעת גרמניה הנאצית, ועמה מסתיימת גם השואה.
1946: פרעות ופוגרומים לאחר מלחמת העולם השנייה – גם לאחר נפילתה של גרמניה הנאצית מבוצעים מסביב לעולם מספר פוגרומים כלפי יהודים, חלקם בהקשר מסוים לאווירת האנטישמיות שניסו להכתיב הנאצים בשיא כוחם. בתקופה זו מתרחשים פרעות בהונגריה, אירועים אלימים בסלובקיה, רציחות על רקע לאומני בפולין במקומות שונים, וכן מספר פרעות אלימים במדינות ערב.
1947: יומנה של אנה פרנק –– יוצא לאור הספר המתעד מזווית ייחודית את האימה מפני הפשיזם. הספר נחשב ליצירה האישית הפופולרית ביותר הנוגעת לתקופת השואה.