stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לנצ'יה מגגמה
ממאפייני "לנצ'יה מגגמה"

"לנצ'יה מגגמה" הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות של טורינו (אנ') בשנת 1978
5 דלתות - מיניוואן בעיצוב גוף "One-box design"
5-4 מושבים
מנוע בוקסר, 4 צילינדרים, 2,484 סמ"ק, מנוע מסוג "Lancia Flat-4 engine" (אנ')
מנוע קדמי-אורכי
סוג הנעה: הנעה קדמית
נפח מכל דלק: 59 ליטר
ראו גם

לנצ'יה דיאלוגוס
לנצ'יה מדוזה
הערות שוליים

↑  בהמשך לחגיגת 30 השנים של ItalDesign, אנו מסתכלים על מכוניותיו של ג'ורג'טו שעשו היסטוריה / ראו שנת 1978 דגם "לנצ'יה מגגמה" jyanet.com/cap/1998/0213fe3
↑  לנצ'יה מגגמה, המכונית שהעניקה השראה ל- MPV לפני 40 שנה (באיטלקית) ruoteclassiche.quattroruote.it/lancia-megagamma-40-anni-fa-lauto-che-ispiro-le-mpv
↑  לנצ'יה מגגמה, שנת 1978 - מפרט carfolio.com/lancia-megagamma
↑  עיצוב של תיבה אחת, הנקרא גם תצורה חד-מרחבית, מונו-תיבה בצורה של נפח יחיד הכולל אזורי מנוע, תא נוסעים ומטען
↑  פרויקט איטלקי - לנצ'יה מגגמה italdesign.it/project/megagamma
האזור הנייטרלי בין כווית וערב הסעודית

האזור הנייטרלי בין כווית וערב הסעודית (2 בדצמבר 1922 – 18 בינואר 1970)
האזור הנייטרלי בין כווית וערב הסעודית, היה אזור נייטרלי בגודל של כ-5,770 קילומטרים רבועים (2,230 מילים רבועים) בגבול כווית – ערב הסעודית, שהוגדר לראשונה לאחר חתימת אמנת עוקייר ב-2 בדצמבר 1922.
היסטוריה

לדברי ההיסטוריון האמריקאי, דניאל ירגין (אנ'), "האזור הנייטרלי היה [בשטח של] אלפי קילומטרים רבועים של מדבר מעוקר שנמצא על ידי הבריטים ב-1922 במהלך שרטוט הגבול בין כווית וערב הסעודית. על מנת להכיל את הבדואים, שנדדו הלוך ושוב בין כווית וערב הסעודית, ועבורם לאום היה מושג מעורפל, הוסכם ששתי המדינות יחלקו את הריבונות על האזור."
באזור הנייטרלי, אמנת עוקייר קבע כי סולטנות נג'ד וכווית יחלקו זכויות שוות לכל תושבי האזור, עד לחתימת הסכם חדש.
עם זאת, היה עניין מועט בהתיישבות האזור הנייטרלי עד לגילוי של נפט בשדה בורגן (אנ'), כווית, ב-1938. עם האפשרות לגילוי נפט בתוך האזור הנייטרלי עצמו, העניקו הקלות לחברות הנפט באזור ב-1948–1949. הנפט באזור הנייטרלי התגלה לראשונה במרץ 1953. מאוחר יותר, ניצלו שתי המדינות את הנפט במסגרת הסכם פעולה משותף.
ב-1957–1958, חתמו ערב הסעודית וכווית על הסכם זיכיון עם חברת הנפט Oil Co.. הזיכיון התפוגג ב-2000. הנפט הראשון שהחברה גילתה באזור הנייטרלי היה בינואר 1960.
באוקטובר 1960, משא ומתן על חלוקת האזור הנייטרלי החל זמן קצר לאחר פגישה קצרה בין שליטי כווית וערב הסעודית. ב-7 ביולי 1965, חתמו שתי הממשלות על הסכם, שנכנס לתוקף ב-25 ביולי 1966, לחלוקת האזור הנייטרלי. הסכם תיחום לאזור הנייטרלי נחתם ב-17 בדצמבר 1967, ונכנס לתוקפו ב-18 בדצמבר 1969. ההסכם אושרר ב-18 בינואר 1970, ופורסם לציבור, על ידי העיתון Kuwaiti Official Gazette, ב-25 בינואר 1970.
לאזור מעולם לא הוקצה קוד ISO 3166, מאחר שהוא חולק לפני אימוץ הקוד ב-1974.
במהלך מלחמת המפרץ, האזור נכבש, יחד עם כווית, על ידי עיראק. לאחר סיום המלחמה, האזור שוחרר מידי עיראק.
אף על פי שהאזור הנייטרלי כבר לא קיים, שאיבת הנפט באזור עדיין נעשית בהסכמים בין שתי המדינות.
ראו גם

גאוגרפיה של ערב הסעודית
גבול כווית – ערב הסעודית
יחסי כווית – ערב הסעודית
האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית
ויליאם באטלר

ויליאם מורגן באטלר (באנגלית: William Morgan Butler;‏ 29 בינואר 1861 — 29 במרץ 1937) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קהיליית מסצ'וסטס בשנים 1924–1926.
ביוגרפיה

באטלר נולד בניו בדפורד, שם למד בבית הספר הציבורי ולמד משפטים. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של מסצ'וסטס ב-1883. לאחר שסיים את לימודיו במחלקת המשפטים של אוניברסיטת בוסטון ב-1884, הוא עסק בעריכת דין בניו בדפורד עד 1895. הוא היה חבר בית הנבחרים של מסצ'וסטס בשנים 1890–1891, ואחר כך כיהן כחבר בסנאט של מסצ'וסטס מ-1892 עד 1895. בשנים 1894–1895 היה נשיא הסנאט.
באטלר עבר לבוסטון ב-1895, והמשיך לעסוק במשטים עד 1912, עת עבר לעסוק בייצור מוצרי כותנה. הוא היה חבר הוועדה לעדכון חוקי מסצ'וסטס מ-1896 עד 1900, והיה יו"ר הוועדה הרפובליקנית הלאומית בשנים 1924–1928.
ב-13 בנובמבר 1924 מונה באטלר לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את שארית תקופת כהונתו של הסנאטור הנרי קבוט לודג'. הוא כיהן בסנאט עד דצמבר 1926, עת נבחר יורשו החוקי בבחירות מיוחדות. באטלר לא הצליח להעמיד את עצמו לתקופת כהונה מלאה בסנאט.
בטלר כיהן כיו"ר ועדת הפטנטים בקונגרס ה-69, ולאחר שעזב את הסנאט שב לענייני עסקים. ב-1932 ביקש באטלר לחזור לראשות הוועדה הרפובליקנית הלאומית, אך הובס על ידי ג'ון ריצ'רדסון ברוב של 18 לעומת 15. באטלר הלך לעולמו בשלהי מרץ 1937 ונטמן בבית העלמין פורסט הילס.
בנצי קלצקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  מרץ 2010 (בן 14) ניסן ה'תש"ע
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 זרם:  חרדי חסידי
 סוגה:  מוזיקה חסידית ישראלית
 סוג קול:  טנור
 שפה מועדפת:  יידיש, עברית
 כלי נגינה:  פסנתר, גיטרה, יוקליילי
 שיתופי פעולה בולטים:  פנחס ביכלר, מקהלת מלכות, זאנוויל ויינברגר, אברהם פריד
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  מקהלת חסידמילעך
בן ציון (בנצי) קְלֶצְקִין (נולד במרץ 2010, ניסן ה'תש"ע) הוא זמר ונער פלא חרדי-חסידי ישראלי, בסוגת המוזיקה החסידית. משתייך לחסידות ברסלב.
קריירה

נולד במרץ 2010 לבנימין קלצקין.
החל את דרכו במקהלת הילדים "חסידימלעך" תחת ניצוחו של יענקי לוינגר, ובהמשך הפך לסולן שמיוצג על ידי משרדי מקהלת "מלכות".
בפברואר 2021 הפיקו פנחס ביכלר ומקהלת "מלכות" את הקליפ "קידוש", בהשתתפות הזמרים עקיבא גרומן, מאיר אדלר, אהרלה סמט, מנדי ווייס ויואלי דוידוביץ, בו השתתף קלצקין לראשונה כילד-פלא מחוץ למקהלת "חסידימלעך".
באותו חודש השתתף לראשונה בהופעה חיה, כסולן ב-"קולולם" (שירת המונים), בו ביצע את השיר "שוכן עד" בליווי מקהלת מלכות.
בספטמבר 2021 השתתף כסולן בקליפ "ברכת המזון" של מקהלת 'חסידמלעך'.
קלצקין משמש כסולן בהופעות וסינגלים רבים של מקהלת מלכות. קלצקין הופיע יחד עם זמרים רבים, בהם מרדכי בן דוד, זאנוויל ויינברגר, אהרלה סמט, דודי קאליש, וזמרים נוספים.
במאי 2022 יצא לאור האלבום רילקס עם אברהם פריד 2, בו מבצע פריד עשרות שירים בדואט עם קלצקין.
בניסן ה'תשפ"ג חגג בר מצווה באירוע גדול באולמי הדודאים בבני ברק. באירוע השתתפו זמרים רבים, וכן מקהלות מלכות וחסידמלעך בהרכבים מורחבים' לקראת האירוע יצא סרטון איחולי מזל טוב בו השתתפו זמרים רבים. אחרי האירוע הוציא את הקליפ "מיינע תפילין".
בשבט תשפ"ד הוציא יחד עם בערי וועבער ומקהלת מלכות ומקהלת חסידימלעך מחרוזת בשם "פרוק".
הערות שוליים

↑   מיינע תפילין - בנצי קלצקין, מקהלת מלכות, חסידימלעך, צביקי רובין | Malchus Choir, Bentzi Klatzkin, סרטון בערוץ "מקהלת מלכות - Malchut Choir", באתר יוטיוב (אורך: 09:05)
↑   קידוש - עקיבא גרומן, מקהלת מלכות, מאיר אדלר, אהרלה סאמט, מענדי ווייס, יואלי דוידוביץ | Malchus Choir, סרטון בערוץ "מקהלת מלכות - Malchut Choir", באתר יוטיוב (אורך: 14:01)
↑   מקהלת מלכות, ילד הפלא בנצי קלצקין - שוכן עד - ווקאלי - קוֹלַעוֹילֶם | Malchus Choir, סרטון בערוץ "מקהלת מלכות - Malchut Choir", באתר יוטיוב (אורך: 05:01)
↑   ברכת המזון - ילד הפלא בנצי קלצקין, מקהלת חסידימלעך | Bentzy Kletzkin, Chasidim'lech, סרטון בערוץ "מקהלת מלכות - Malchut Choir", באתר יוטיוב (אורך: 09:40)
↑   ענק! מרדכי בן דוד ובנצי קלצקין בדואט נדיר במעמד העשור לארחות יושר, סרטון בערוץ "אורחות יושר", באתר יוטיוב (אורך: 06:45); שלמה זינגר, ‏מרדכי בן דוד בדואט עם ילד הפלא בנצי קלצקין: "שמע בני", באתר JDN‏, 19 בדצמבר 2021
↑   זאנוויל ויינברגר & בנצי קלצקין & מלכות 🎶 ירא שמים, ונפשי • כולל חב"ד \\ צבעים הפקות, סרטון בערוץ "צבעים הפקות", באתר יוטיוב (אורך: 05:37);  עיקר לימוד האדם - זאנוויל וינברגר ובנצי קלצקין - דרשו, סרטון בערוץ "דרשו גלובל", באתר יוטיוב (אורך: 13:31);
 מחרוזת רחמנא: זאנוויל וויינברגר, בנצי קלצקין, מלכות, תזמורת מנדי הרשקוביץ, סרטון בערוץ "Mendy Hershkowitz Band", באתר יוטיוב (אורך: 12:00)
↑   רצה הקב"ה - אהרלה סמט ובנצי קלצקין - דרש, סרטון בערוץ "דרשו גלובל", באתר יוטיוב (אורך: 06:21)
↑   נחמו, בביצוע בנצי קלצקין, דודי קאליש, יענקי לוינגר, סרטון  באתר יוטיוב
↑   Project Relax 2 Avraham Fried Sampler פרויקט רילקס 2 אברהם פריד, סרטון בערוץ "Project Productions", באתר יוטיוב (אורך: 03:02)
↑  איציק אוחנה, ‏תיעוד מיוחד: חגיגת בר המצווה של ילד הפלא בנצי קלצקין, באתר כיכר השבת, 1 באפריל 2023
↑  איחולים בנצי קלצקין, נבדק ב-2023-08-23
↑  מיינע תפילין - בנצי קלצקין, מקהלת מלכות, חסידימלעך, צביקי רובין | Malchus Choir, Bentzi Klatzkin, נבדק ב-2023-08-23
↑  אליעזר חסיד, גלריה מסכמת: בנצי קלצקין התברמץ ותעשיית המוזיקה נהרה, באתר בחדרי חרדים, 2 באפריל 2023
↑  אליעזר חסיד, בערי וועבר, בנצי קלצקין, מקהלת מלכות, חסידימלעך, צביקי רובין - מחרוזת פרוק, באתר בחדרי חרדים, 1 בפברואר 2024; ישראל רוזן, בערי וועבער, בנצי קלצקין, מקהלת מלכות, חסידימלעך, צביקי רובין - מחרוזת פרוק, באתר המחדש, ‏1 בפברואר 2024; בערי וועבער, בנצי קלצקין, מקהלת מלכות, חסידימלעך וצביקי רובין: מחרוזת פרוק, באתר JDN‏
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f2731bfa-ac84-45fa-bac0-86844bd64f9b
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (1983)

הבחירות לרשויות המקומיות בישראל התקיימו בפעם השמינית ב-25 באוקטובר 1983.
הערות שוליים

↑  אסעד גאנם, מפלגות וזרמים אידאולוגיים בקרב המיעוט הערבי-פלסטיני בישראל, מדינה וחברה 1 (1), 2001, עמ' 89–114‏, JSTOR 23637424
חומטה

נחלות שבטי ישראל
חֻמְטָה היא עיר מקראית בערי יהודה המופיעה בין הערים אֲפֵקָה וחֶבְרוֹן ומוזכרת פעם אחת בתנ"ך. אזכור זה הוא במסגרת תיאור נחלת שבט יהודה, בספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק נ"ב, ונמנית בקבוצה 6 של רשימת ערי יהודה: "אֲרַב וְרוּמָה וְאֶשְׁעָן. וינים [וְיָנוּם] וּבֵית תַּפּוּחַ וַאֲפֵקָה. וְחֻמְטָה וְקִרְיַת אַרְבַּע הִיא חֶבְרוֹן וְצִיעֹר עָרִים תֵּשַׁע וְחַצְרֵיהֶן."
בנוסחי תרגום השבעים מופיעות צורות שונות של השם, בדרך כלל וריאציות של נוסח המסורה שאינן תורמות לזיהוי, וכך גם הצעת מרגוליס לפיה הצורה המשתקפת בתרגום השבעים היא 'חטמה'. גם הגרסה 'בטמה' המשתקפת בכתב יד אחד אינה יכולה לשמש בסיס לזיהוי, ומה גם בבוטנה המאוחרת. לפיכך יש לקבל כי שם העיר הוא אכן חֻמְטָה.
ייתכן כי מקור השם מן המילה חומט (סוג של לטאה).
הזיהוי

במערכת הזיהויים של קבוצות 7-5 ברשימת ערי יהודה עשוי להתאים לזיהוי חמטה התל באל-חדב, מתוך מערכת השיקולים הבאה:
בתחום המוגדר על ידי ערי קבוצה 6 של רשימת ערי יהודה, שהינן מזוהות, האתרים המתאימים לערי הקבוצה שקשה לזהותן הם ח' ביסם, ח' א-נצרה, אל-חדב וח' כנען. במצב ידיעותינו הנוכחי עדיף לזהות בח' ביסם את אחד מיישובי קבוצה 5 (אולי חֹלֹן?). זיהויה של אשען עדיף בח' א-נצרה, משום שבמרחק מה ממנה (כ-2 ק"מ) מצויה חורבה בשם אסהא\אצחא, ששמה מגלה דמיון קל לשם אֶשְׁעָן, וכנראה הוא חסר מובן בערבית. מתוך מכלול השיקולים לעיל יש עדיפות מסוימת לזיהוי אשען בח' א-נצרה. ח' כנען ואל-חדב תזוהנה במקרה כזה עם ינים או שמא חמטה. עם זאת יש להודות כי "הכיסאות המוזיקליים" בין השמות אשען, ינים וחמטה לבין האתרים ח' א-נצרה, אל-חדב וח' כנען, אינם ניתנים לפתרון חד-משמעי של זיהוי, למעט העובדה שאלו שלושת האתרים המוכרים היחידים שיכולים להתאים לזיהוי שלוש ערים עלומות אלה.
הממצא הארכאולוגי

אל חדב הוא תל מרשים השולט על עמק סיל א-דילבה מדרום, מעל עין פוואר, עמק המהווה את ליבו של הר חברון הגבוה. בסקר ישראל זהו אתר 1/58/320{15-09}, נ"צ 1551.0985, גובה מוחלט 835 מ', גובה יחסי 20 מ', תצפית טובה מאד, שטח מרבי בערך 20 דונם. ראשית היישוב בתקופת הב"ק 1 ו-3 (בערך 7 דונם). היישוב מתחדש בתקופת הברזל 2א ו-2-ב (בערך 13-12 דונם), שיאו בשלב 2ג (בערך 20 דונם). קיומו נמשך בתקופות הברזל 2ד (בערך 16 דונם), פרסית (בערך 10 דונם), הלניסטית (בערך 13 דונם), רומית וביזנטית (8-7 דונם), ימי הביניים (בערך 7 דונם) והתקופה העות'מאנית (בערך 8 דונם).
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים נ"ב–נ"ד
↑  M.L. Margolis, The Book of Joshua in Greek (Parts I-IV: Joshua, 1,1-19,38), Paris, 1931/8, Part IV, p. 313
↑  כנגד י' פרס, ארץ ישראל: אנציקלופדיה טופוגרפית-היסטורית (כרכים א-ד. כרך א מהדורה שנייה מתוקנת ומורחבת, תשי"א). הוצאת ראובן מס, ירושלים, תש"ו-תשט"ו. כרך ב': עמ' 262.
1 2  אבי עופר, הר יהודה בתקופת המקרא (עבודת ד"ר), אוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' 3: 20, 48, 50–51.
↑  Humtah from the McClintock and Strong Biblical Cyclopedia., McClintock and Strong Biblical Cyclopedia Online (באנגלית)
↑  Strong's Hebrew: 2547. חֻמְטָה (Chumtah) -- a city in Judah, באתר biblehub.com הפנייה לStrong's Hebrew: 2547
↑  סקר א"י, אינדקס: 110 = Conder, C.R. & Kitchener, H.H. 1888. The Survey of Western Palestine, A General Index. London
החיים שלך בלאפה

החיים שלך בלאפה הוא אלבומה השלישי של להקת טיפקס, שיצא במרץ 1995, הגיע למעמד של אלבום פלטינה ומכר כ-65 אלף עותקים.
סולן הלהקה, קובי אוז, כתב והלחין את רוב השירים, ועל העיבודים היו אחראים חברי ההרכב.
עם יציאת אלבום זה, הגיע המהפך הגדול של הלהקה.
האלבום היווה מעין שיא למסר התרבותי של אוז: לא עוד מוזיקה מזרחית או פופ, אלא מוזיקה עממית ישראלית חדשה. באלבום מחק אוז את הגבולות בין מוזיקה ים-תיכונית, מוזיקה טורקית, מוזיקה יוונית, פופ ורוק, ויצר שילוב של כל הסגנונות עם השפעות של מוזיקה מערבית.
בין השירים הבולטים באלבום נכללו: "התחנה הישנה" שדורג במקום ה-35 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"ה (1995), "מה עשית?", "יש לי חברה" ו"והפעם: שיר אהבה" עם הזמרת רונית בן שמעון.
מלבד השירים הללו, להם צולמו קליפים, צולמו קליפים גם לשירים: "אל תשכחי לזכור אותי" ו"החיים שלך בלאפה".
אלבום זה סימן גם שינוי נוסף בדרכה של טיפקס. אחרי חמש שנים, עשרות הופעות ושני אלבומים בניהולו והפקתו של דני רכט נפרדו דרכיהם. יניב דוידסון הפך לאחראי על ההפקה והניהול האישי של הלהקה ואת הופעותיה שיווקה "טלית הפקות".
בנוסף, באלבום זה שינתה טיפקס את שמה באנגלית ל-Tea Packs ("שקיות תה").
בשנת 2016, לכבוד יום חנויות התקליטים הבינלאומי (לרוב קוראים לו "יום התקליט") יצאה גרסה של אלבום זה על גבי תקליט ויניל 180 גרם (כבד) עם עטיפה נפתחת.
שירי האלבום

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי קובי אוז (מלבד הלחנים: "מה עשית?" - עממי צפון אפריקאי ו"ביום שיפלו הכוכבים" - רמי יוסיפוב).
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | אל תשכחי לזכור אותי (נעימה)  | 3:31 |
| 2. | התחנה הישנה  | 5:00 |
| 3. | מה עשית?  | 3:30 |
| 4. | יש לי חברה  | 3:04 |
| 5. | והפעם: שיר אהבה  | 3:51 |
| 6. | ביום שיפלו הכוכבים  | 3:38 |
| 7. | אל תשכחי לזכור אותי  | 5:29 |
| 8. | למה הלכת ממני?  | 5:20 |
| 9. | ילד  | 3:51 |
| 10. | מעלה אבק  | 4:58 |
| 11. | החיים שלך בלאפה  | 3:06 |
| משך כולל: | משך כולל: | 45:18 |
בקלטת: שירים: 1–6 - צד א', שירים: 7–11 - צד ב'.
משתתפים באלבום

הפקה מוזיקלית, ניהול אומנותי: קובי אוז.
משתתפים באלבום > נגנים

להקת טיפקס:
קובי אוז: שירה, קולות, הפקה מוזיקלית, לופים, תכנותים, כל המילים והלחנים (חוץ מ-3 ו-6).
רם יוסיפוב: גיטרות (חשמלית, אקוסטית, קלאסית), מנדולינה, קולות.
גל פרמן: גיטרה בס, קולות.
תמיר ימיני: תופים, כלי הקשה (טמבורין, משולש, תיבה סינית), קולות.
נגנים נוספים:
אורי מילס: אקורדיון, פסנתר כנף, קלידים, זורנה, חלילית אירית, חמת חלילים.
נוריאל עמר: עוד, כינור, דרבוקה.
שרון בן-צדוק: קולות.
הערות שוליים

↑  עמוס אורן, אחרי 15 שנה: אוסף ראשון ל"טיפקס", באתר ynet, 4 במרץ 2003
| טיפקס |
| --- | --- | --- |
| קובי אוז • גל פרמן • מוטי יוסף • רמי יוסיפוב • אדם מדר • שחר ימפולסקי • שני יצהרי | קובי אוז • גל פרמן • מוטי יוסף • רמי יוסיפוב • אדם מדר • שחר ימפולסקי • שני יצהרי |  |
| אלבומי אולפן | שביל קליפות הגרעינים (1992) • האחרון בעשירון התחתון (1993) • החיים שלך בלאפה (1995) • נשיקה לדוד (1997) • דיסקו מנאייק (1999)  • יושבים בבית קפה (2001) • רדיו/מוסיקה/עברית (2006) • עבודת כפיים (2016) • שווארמה ביץ' (2024) |  |
| אלבומים אחרים | פסקול: כלבים לא נובחים בירוק (1996) • מיני אלבום: העצב עבר לגור כאן (1998) |  |
| אלבומי אוסף | כל הלהיטים (2003) • טיפקס: האוסף הרומנטי (2010) |  |
נפוטיזם

נֶפּוֹטִיזְם (בלטינית: Nepotismus) או הַעֲדָפַת קְרוֹבִים הוא כינוי לנוהגם של בעלי שררה להעדיף במינוי למשרות את קרובי משפחתם על פני אנשים אחרים. לנפוטיזם במוסדות ציבוריים נודעת בדרך כלל משמעות שלילית.
מקור המילה בלטינית של ימי הביניים בקרב הנצרות-הקתולית, שם שימש המונח קרדינל-אחיין (cardinalis nepos) לציון קרדינל שקודם למשרתו על ידי אפיפיור שהוא דודו או, בהכללה, קרוב משפחתו. פעמים רבות היו אחייני האפיפיור בניו הבלתי-חוקיים ומינוים וקידומם היה בפועל דרך להפוך את האפיפיורות למוּרשת.
נוהג זה של מינויים החל בתקופת כהונתו של בנדיקטוס השביעי באמצע המאה ה-14 — תקופה בה הייתה האפיפיורות באביניון — ונמשך מאות שנים. במשך אותה תקופה, הפכו 15 מהקרדינלים-האחיינים לאפיפיורים ושניים הוכתרו קדושים. דעיכת הנוהג החלה בפרסום הבולה האפיפיורית Romanum decet pontificem של אינוקנטיוס השנים עשר ב-1692, שביטלה את המשרה הרשמית של קרדינל-אחיין והגבילה את האפיפיור למינוי חמישה מקרובי משפחתו למשרת קרדינל. הנוהג נותר נפוץ לכל אורך המאה ה-18, ואחרי שהאפיפיור פיוס השביעי (1800-1823) ביטל את המוסד בפועל, המשיך להתקיים גם לאורך המאה ה-19.
שקיעת הנפוטיזם והיעלמותו מהחצר האפיפיורית הואצה באופן ניכר לאחר 1870, אז איבד הכס הקדוש את כוחו הפוליטי, כאשר ממלכת איטליה השתלטה על מדינת האפיפיור.
ההתייחסות השוללת לנפוטיזם התפתחה באופן דומה גם במוסדות חילוניים (אנ'). הנוהג למנות קרובי משפחה וידידים למשרות הבכירות ביותר היה נפוץ מאוד במשטרים מלוכניים בעבר, שכן מינויים כאלו היו במובנים רבים אחת המטרות העיקריות של משטרים מסוג זה (לדוגמה, העברת כתר המלוכה מאב לבן). נהגים כאלו נפוצים במשטרים אוטוריטריים ודיקטטוריים, שרבים מהם הופכים עם הזמן למשטרים תורשתיים. הדוגמה המוכרת ביותר היא זו של נפולאון בונפרטה, שהפך מקונסול ממונה לקיסר, ומינה את בני משפחתו למלכים בארצות השונות. לנפולאון מיוחסת האמירה: "אך, לו רק הייתי האחיין שלי...".
במדינות דמוקרטיות אסור הנפוטיזם בתקנות או חוקים במוסדות ציבוריים, הנחשבים רכוש הכלל ולא רכוש העומד בראשם. למרות זאת, נפוטיזם רווח מאוד גם במוסדות ציבוריים במדינות דמוקרטיות, אף כי הוא מתקיים בדרך כלל באופן בלתי רשמי באמצעות משרות ייעוץ אישי, מינוי מקורבים למשרות אמון, מכרזים התפורים לפי מידתו של מקורב, הטבות רשמיות למחצה, וכדומה.
מינוי צאצאים ומקורבים למשרות בכירות הוא הנוהג הרווח והמקובל בחברות פרטיות, שאחת המטרות העיקריות של מייסדיהן היא להעבירן לצאצאיהם. הנוהג לקדם קרובי משפחה וצאצאים בולט פחות בחברות ציבוריות, אך רווח בהן הנוהג לקדם חברים, בעלי רקע חברתי דומה, וכדומה.
במגזר הציבורי בישראל נאסר הנפוטיזם בתקנות החברות הממשלתיות (כללים בדבר העסקת קרובי משפחה), התשס"ה-2005, בפקודת העיריות, בכללי שירות המדינה (מינויים) (סייגים בקרבה משפחתית), תשס"ח - 2007, בצו המועצות המקומיות (נוהל קבלת עובדים לעבודה), התשל"ז - 1977, ולעיתים אף מכוח נהלים פנימיים. למרות כל זאת, דו"ח מבקר המדינה מצביע מזה שנים על העדפת קרובים בישראל.
ראו גם

אפליה
מריטוקרטיה
הערות שוליים

↑  אורי סלע‏, איך אומרים פטריוט בעברית? המילים החדשות של האקדמיה ללשון, באתר וואלה, 9 ביוני 2022
↑  ראו את יישום ההוראות לגבי מועצות מקומיות, בפסק דינו של בית הדין הארצי לעבודה שניתן בע"ע 4477-05-12, מדינת ישראל - אנואר עבד אלחמיד מטר ואח'; ביום 18.3.14. בית הדין הרחיב את האיסור מכוחו של כלל אחר - האיסור על המצאות במצב של ניגוד עניינים, בשירות הציבורי.
↑  לעניין נהלים פנימיים ופסילת מועמדותה של מתמחה במשפטים, מהתמחות בבית המשפט העליון, משום שאביה שימש כרשם של בית משפט השלום, ראה את פסק דינו של בית הדין הארצי לעבודה, שניתן בע"ע 31756-01-12, מוראני מאיסאנה - מנהל בתי המשפט ואח'; ביום 17.7.2013.
↑  ד"ר דוד סיון, נפוטיזם, עוד סיבה להפרטה, באתר "ארץ הצבי", 1 באוגוסט 2003
↑  שני מזרחי, המבקר: חמולות משפחתיות בחברות ציבוריות, באתר nrg‏, 19 בנובמבר 2007
↑  יובל שוורץ, דו"ח מבקר המדינה: נפוטיזם בחברות ציבוריות, NPV,‏ 19 בנובמבר 2007
↑  ליאור דטל, הכל נשאר במשפחה: עובדים במשרדי הממשלה מפקחים על קרובי משפחתם, באתר TheMarker‏, 6 במאי 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565630805171  BnF: cb11968819n (data)  GND: 4220631-5  LCCN: sh85090868  LNB: 000350130
סטאר21

| --- | --- |

STAR21
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  היטאצ'י 
 שנות ייצור:  1992 – 1998
 הרכבה:  יפן יפן
 סיווג:  רכבת מהירה
 אורך:  185–262.5 מטר
 רוחב:  3.1 מטר
 גובה:  3.5 מטר
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי: מערכת חשמל: 50 הרץ, הספק משיכה לפי שעה: 3960 קילוואט לאחר המסירה, מאוחר יותר מוגבר (סוג קולטי זרם חשמלי - קו תקורה (Overhead line)  מערכת משיכה: כונן בתדר משתנה "Variable-frequency drive" (אנ')
 מהירות מרבית:  350 קמ"ש
 
סטאר21 (ביפנית: スター21, באנגלית: STAR21, קרויה גם: Class 952/953) היה השם שניתן לרכבת שינקנסן נסיונית מסוג "952/953", שפותחה בשנת 1992 על ידי "חברת הרכבות המזרחית יפן" (אנ') כדי לבדוק את הטכנולוגיה שתשולב בדור הבא.
רכבות "שינקנסן" פועלות במהירות של 350 קמ"ש ומעלה.
"סטאר21"

פירוש השם "סטאר21" (באנגלית) - "Superior Train for Advanced Railway toward the 21st century".
יוצרו 9 קרונות, 4 קרונות "952", ו-5 קרונות "953" שפעלו במסלולים: "Tōhoku Shinkansen" (אנ') ו-"Jōetsu Shinkansen" (אנ').
הרכבת נמסרה במרץ 1992 ונחשפה לעיתונות ב־2 באפריל.
מערכת הרכבות "סטאר21" בוטלה רשמית ב־17 בפברואר 1998.
מספר יחידות בשירות היום - אף אחד.
מספר מושבים מקסמלי: 471 (437 במחלקה סטנדרטית, 34 ב"מחלקה ירוקה").
ב־30 באוקטובר 1992, הרכבת רשמה שיא מהירות יפני לאומי של 353.0 קמ"ש, ב-1 בנובמבר 1992 הועלה השיא ל-358.0 קמ"ש.
ב־13 בדצמבר 1993 הרכבת הגיעה ל-400 קמ"ש וב־21 בדצמבר רשמה שיא מהירות יפני של 425.0 קמ"ש (דגם "953-5").
בניית גוף לדגם - סגסוגת אלומיניום.
שלוש שיטות בנייה שונות שימשו לגופי הרכבת. יחידות 1 עד 3 השתמשו בחריגות אלומיניום חלולות מרותכות, יחידות 4 עד 5 השתמשו בלוחות חלת דבש אלומיניום קלועים, ויחידות 6 עד 9 השתמשו בבניית "מסגרת גוף הקרון" (גוף המטוס) בסגנון מטוס "Duralumin" (אנ').
בפנים, הקרונות היו עם מושבי נוסעים, בתצורה 2 + 2 לדגמים ברמה רגילה, ו- 2 + 1 לדגם הירוק (952-4). נבדקו חמישה סוגים שונים של צורות עיצוב ישיבה.
מהירות: 0.44 מטר / שנייה.
עומס סרן: 10.5 טון.
"סטאר21" > קרונות

יחידה "952-1" - 56 מושבים, משקל: 30 טון, אורך קרון: 26.25 מטר, נבנה על ידי "ניפון שריו" (אנ').
יחידה "952-2" - 63 מושבים, משקל: 29,9 טון, אורך קרון: 25.0 מטר, נבנה על ידי "ניפון שריו" (אנ').
יחידה "952-3" - 72 מושבים, משקל: 33,2 טון, אורך קרון: 25.0 מטר, נבנה על ידי "ניפון שריו" (אנ').
יחידה "952-4" - 34 מושבים, משקל: 25.5 טון, אורך קרון: 25.0 מטר, נבנה על ידי היטאצ'י.
יחידה "953-1" - 56 מושבים, משקל 19.4 טון, אורך קרון: 22.25 מטר, נבנה על ידי היטאצ'י.
יחידה "953-2" - 48 מושבים, משקל 20.7 טון, אורך קרון: 18.05 מטר, נבנה על ידי תעשיות כבדות קווסאקי (ביפנית: "川崎重工業株式会社").
יחידה "953-3" - 48 מושבים, משקל 21.4 טון, אורך קרון: 18.05 מטר, נבנה על ידי תעשיות כבדות קווסאקי.
יחידה "953-4" - 48 מושבים, משקל 20.4 טון, אורך רכבת: קרון: 18.05 מטר, נבנה על ידי תעשיות כבדות קווסאקי.
יחידה "953-5" - 46 מושבים, משקל 27.0 טון, אורך קרון: 25.55 מטר, נבנה על ידי תעשיות כבדות קווסאקי.
גלריה

"סטאר21"
"סטאר21"
"סטאר21"
"סטאר21" דגם " 953-1"
"סטאר21" דגם "953-5" עם כתובית על שיא המהירות 425 קמ"ש
ראו גם

שינקנסן
הערות שוליים

↑  Who Are We? East Japan Railway Company פרופיל של חברת הרכבות המזרחית של יפן
↑  プロトタイプの世界 - Prototype World. Japan: Kōtsū Shimbunsha. December 2005. pp. 52–55. OCLC 170056962
↑  本と世界の鉄道カタログ [Japan and World Railway Catalogue]. Japan: Seibido Publishing. July 1992. pp. 36–39. ISBN 4-415-03262-1. שמאל+כן
↑  סטאר21 (בגרמנית) hochgeschwindigkeitszuege.com/japan/star-21
יחסי אורוגוואי–שווייץ

| יחסי אורוגוואי–שווייץ |
| --- | --- |
אורוגוואי: שווייץ


אורוגוואי: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 41,277
אוכלוסייה
3,385,630: 8,944,852
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,814: 98,933
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי אורוגוואי–שווייץ הם יחסי החוץ בין אורוגוואי לשווייץ. שתי המדינות חולקות היסטוריה ארוכה של יחסים כלכליים הדדיים, והם כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1828. אורוגוואי הפכה ליעד פופולרי עבור מהגרי שווייץ החל משנות ה-60 של המאה ה-19. במאה ה-20 אורוגוואי ראתה את שווייץ כמודל לממשל, אולם קשרים היסטוריים ותרבותיים החלו כבר במאה ה-19.‏ 956 אנשים עם דרכונים שווייצרים התגוררו באורוגוואי בשנת 2008. אורוגוואי תוארה כ"שווייץ של אמריקה" בכתבה של הניו יורק טיימס משנת 1951 בזכות הפופולריות שלה כבירת המקלט לאוכלוסייה שנמלטה מאירופה באותה תקופה ואימוצם של חוקי בנקאות בהשראת שווייץ. תומאס ג'יי נייט כתב גם כי "אורוגוואי הייתה במשך רוב ההיסטוריה שלה 'שווייץ' של דרום אמריקה."
היסטוריה

בשנת 1860 רכש בנק זיגריסט ואנד פנדר מבזל אדמות חקלאיות באורוגוואי. לא עבר זמן רב ואזרחי שווייץ הראשונים עברו לאורוגוואי במטרה לעבד את האדמה כחקלאים, שם הקימו את המושבה נואבה הלבציה סביב 1862. בשנת 1931 קראה אורוגוואי למערכת פרלמנטרית בסגנון שווייצרי.
בשתי מלחמות העולם, שווייץ פעלה כמתווכת בין אורוגוואי לגרמניה. סמוך לסיום מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1918, ובעקבות אירוע בו צוללת גרמנית השתלטה על משלחת שנשלחה על ידי אורוגוואי לצרפת, "אורוגוואי גרמה לשאלת גרמניה דרך שווייץ, האם גרמניה הבינה שקיימת מצב מלחמה בין שתי המדינות." שוב, במהלך מלחמת העולם השנייה, שווייץ, ככוח המגן, ייצגה את אורוגוואי בגרמניה, איטליה, הונגריה וצרפת.
לשכת המסחר השווייצרית נמצאת באורוגוואי מאז 1944. לאחר מלחמת קוריאה אימצה אורוגוואי חוקי בנקאות בסגנון שווייצרי והפכה ל"שווייץ של אמריקה".
הייצוא השווייצרי לאורוגוואי בשנת 2008 היה 127.6 מיליון פרנק שווייצרי, והיבוא השווייצרי בשנת 2008 עמד על 66 מיליון פרנק שווייצרי.
מהימנות (דיני ראיות)

מהימנות (או אמינות) בדיני הראיות, היא מבחן ראייתי המבטא את יחסו של בית המשפט לאמיתות עדותו של עד במשפט.