stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האנה סורוואג
ביוגרפיה וקריירה

סורוואג נולדה בסטוונגר, נורווגיה ב-27 בדצמבר 1979.
ב-2002, היא הוציאה את אלבומה הראשון, You Know Me (קולומביה רקורדס), תחת שם הבמה פריז, אלבום שהעניק לה שלושה להיטי רדיו בנורווגיה. אלבומה השני, Talk of the Town (Diamond Road Music), יצא ב-2006 בשמה האמיתי. הסינגל הראשון מתוך האלבום היה "I Don't Feel a Thing".
מלבד הקריירה שלה כזמרת, היא גם הצליחה לכתוב לאמנים אחרים, וביניהם הסינגל My Destiny (אנ') של קתרין מקפי שעבדה בשיתוף פעולה עם טים בקסטר והארי סומרדאהל. מספר אמנים בין-לאומיים ונורווגיים אחרים ביצעו את שיריה. לעיתים קרובות היא מצטטת את שריל קרואו כהשפעה מרכזית על המוזיקה שלה.
ב-2011, היא הוציאה אלבום עם גרסאות משלה לשירים שכתבה עבור אמנים אחרים, Cover me. האלבום הגיע לעשרת הגדולים של המצעד לאלבומים בנורווגיה.
ב-2012, הוציאה את אלבום המוזיקה All Is Forgiven.
ב-2013, הוציאה את אלבום המוזיקה Christmas Lights.
ביוגרפיה וקריירה > אירוויזיון

ב-2003, כתבה את השיר "You've Got A Hold On Me" של לינדה קוואם. השיר התחרה בקדם אירוויזיון 2003 של נורווגיה, והגיע למקום ה-5 בגמר הקדם, ולכן השיר לא ייצג את נורווגיה באירוויזיון 2003.
ב-2008, כתבה בשיתוף פעולה עם רימי (אנ') ותומאס טרואלסן (אנ') את הסינגל "Disappear" של No Angels. השיר הגיע למקום ה-23 בגמר אירוויזיון 2008.
ב-2009, כתבה את השירים "Tricky" של וולוט אינק ו-"Do It Again" של פוקסי. השירים התחרו בקדם האירוויזיון 2009 של נורווגיה. עם זאת, אף אחד מהשירים לא זכה ולא ייצג את נורווגיה באירוויזיון 2009.
ב-2010, כתבה בשיתוף פעולה עם פרדריק קמפה (אנ') את הסינגל "My Heart Is Yours" של דידריק סולי טאנגן. השיר הגיע למקום ה-20 בגמר אירוויזיון 2010. באותה שנה, היא גם כתבה את השיר "Shine" של סופיה ניז'ראדזה (אנ'). השיר הגיע למקום ה-9 בגמר אירוויזיון 2010.
ב-2011, השתתפה בקדם האירוויזיון הנורווגי לאירוויזיון 2011 עם השיר "You’re Like a Melody". בנוסף, היא כתבה בשיתוף פעולה עם קרינה דאהל (אנ') וננה מרטואל את השיר "Guns & Boys" של קרינה דאהל. גם הוא בקדם האירוויזיון הנורווגי. עם זאת, אף אחד מהשירים לא זכה וייצג את נורווגיה באותה שנה.
ב-2012, היא כתבה את השיר "Make It Better" של טומי פרדוונג. השיר השתתף בקדם האירווזיון הנורווגי לאירוויזיון 2012. השיר הגיע עד לסיבוב הראשון של הגמר ולא זכה, ולכן הוא לא ייצג את נורווגיה באותה שנה.
דיסקוגרפיה > אלבומים

| שנה | אלבום | מצעדים> נורווגיה | תארים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | You Know Me | – |  |
| 2006 | Talk of the Town (Diamond Road Music) | – |  |
| 2011 | Cover Me | 9 |  |
| 2012 | All Is Forgiven | 14 |  |
| 2013 | Christmas Lights | 40 |  |
הערות שוליים

↑  Kirkpatrick Green, Simon (6 בפברואר 2010). "Didrik Solli-Tangen wins Norwegian final!". EBU. ארכיון מ-2016-12-21. נבדק ב-6 בפברואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Klier, Marcus (6 בפברואר 2010). "Norway sends Didrik Solli-Tangen to Eurovision". ESCToday. ארכיון מ-2019-04-25. נבדק ב-6 בפברואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grillhofer, Florian (27 בפברואר 2010). "Sofia to sing Shine at the Eurovision Song Contest". ESCToday. ארכיון מ-2017-12-10. נבדק ב-27 בפברואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brey, Marco (27 בפברואר 2010). "Sofia Nizharadze to sing "Shine" in Oslo!". European Broadcasting Union. ארכיון מ-2016-09-27. נבדק ב-27 בפברואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hondal, Victor (29 באוקטובר 2010). "Norway: Full line up for Melodi Grand Prix revealed". EscToday.com. ארכיון מ-2017-12-10. נבדק ב-9 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NorwegianCharts.com: Hanne Sørvaag page (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 4011153  GND: 135511437  ISNI: 0000 0001 3225 9605  MusicBrainz: 0096367d-ab94-4714-88db-a94f54ac9c14  VIAF: 279469973   WorldCat (עם VIAF): 279469973
הבריגדה האלפינית טאוריננסה

| --- | --- |
סמל הבריגדה
סמל הבריגדה
 פרטים
 מדינה:  איטליה איטליה
 שיוך:   צבא איטליה
 סוג:  בריגדה
 בסיס האם:  טורינו
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 באפריל 1952 – הווה (72 שנים)
 מלחמות:  מלחמת המפרץ כוח הייצוב כוח קוסובו כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  אלפיני
הבריגדה האלפינית טאוריננסה (באיטלקית: "Brigata alpina "Taurinense) היא בריגדת אלפיני של צבא איטליה. בסיס היחידה הוא בטורינו ובהתאם לכך סמל היחידה מעוצב בדומה לסמל העיר.
היסטוריה

הבריגדה הוקמה בטורינו ב-15 באפריל 1952 והייתה בתחילה חלק מהקורפוס השלישי. בצבא האיטלקי, האלפיני הם חיילי עלית מיוחדים המתמחים בלוחמה הררית. ב-1972 הועברה הבריגדה תחת פיקוד הקורפוס הרביעי. הבריגדה הייתה אחראית להגן על גבולות איטליה במקרה של מלחמה כנגד יוגוסלביה. הבריגדה השתתפה במהלך השנים בתפקידי שמירת שלום במספר סכסוכים עולמיים. בין היתר במלחמת המפרץ, מלחמות יוגוסלביה ומלחמת אפגניסטן.
הבריגדה הבין-לאומית הדנית

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  דנמרק דנמרק
 שיוך:  כוחות ההגנה של דנמרק
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1993–2005 (כ־12 שנים)
 
הבריגדה הבין-לאומית הדנית (בדנית: Den Danske Internationale Brigade או בראשי תיבות: DIB) הייתה בריגדה מיוחדת של הצבא המלכותי הדני אשר נועדה לרכז תחתיה את הפעילות הצבאית של ממלכת דנמרק ברחבי העולם.
היסטוריה

ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של דנמרק יורגן לינג, החליט להקים הבריגדה בעקבות המעורבות הדנית במלחמות יוגוסלביה. הבריגדה הוקמה ב-25 בנובמבר 1993 על בסיס בריגדת זילנד ה-2. מטרת הבריגדה הייתה להעניק לדנמרק אפשרות לפעול במהירות בכל רחבי העולם כחלק ממשימות צבאיות של נאט"ו או ממשימות שמירת שלום של האו"ם. בפועל, הבריגדה מעולם לא נפרסה במלואה אלא רק יחידות ממנה.
ב-1996 הוכפפה הבריגדה תחת פיקוד דיוויזיית השריון הבריטית ה-1 שבתורה הייתה חלק מקורפוס התגובה המהירה של הברית. ב-2004 הוחלט לפרק את הבריגדה. הפירוק הושלם ב-15 בפברואר 2005. יחידות מהבריגדה אוחדו עם יחידות מבריגדת זילנד ה-1 לצורך הקמת הבריגדה ה-2.
הארי סידונס מובריי

| --- | --- |

 לידה:  5 באוגוסט 1858 אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  13 בינואר 1928 (בגיל 69) וושינגטון, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אוריינטליזם 
 הושפע על ידי:  ז'אן-לאון ז'רום, לאון בונה 
 
הארי סידונס מובריי (באנגלית: Harry Siddons Mowbray; 5 באוגוסט 1858 –  13 בינואר 1928) היה אמן אמריקאי. הוא ביצע עבודות ציור שונות עבור ג'יי. פי. מורגן, פ. וו. ונדרבילט ולקוחות אחרים. הוא שימש כמנהל האקדמיה האמריקאית ברומא בין השנים 1902–1904.
ביוגרפיה

מובריי נולד להורים אנגלים באלכסנדריה, מצרים. אביו, ג'ון הנרי סידונס, ייצג בנק בריטי באלכסנדריה; הוא נפטר שנה לאחר שנולד בנו. אמו של מובריי עברה לאמריקה עם בנה. כשמובריי היה בן חמש מתה אמו בתאונה ביתית שנגרמה על ידי דלקה ממנורה. הילד אומץ על ידי דודתו, אחות אמו ובעלה ג'ורג' מובריי. המשפחה התיישבה בצפון אדמס, מסצ'וסטס.
לאחר שנה באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט, נסע לפריז ונכנס לאטלייה של ליאון בונה ( Léon Bonnat ) בשנת 1879. ציורו הראשון, "אלאדין", הביאה אותו לידיעת הציבור. הוא למד אצל בונה עד 1883. בשנת 1886 הוא הפך לחבר באגודת האמנים האמריקאים. ציורו "רוח ערב" קיבל את פרס קלארק באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1888, והוא נבחר לחבר עמית באקדמיה, הפך לחבר מלא באקדמיה בשנת 1891.
לאחר מכן, מובריי היה ידוע בעיקר בזכות עבודתו הדקורטיבית, במיוחד ציוריו בבית המשפט לערעורים; תקרה בית המגורים של פ. וו. ונדרבילט, התקרות בספריית מורגן ובבניין האגף של ספריית מורגן והמוזיאון. כמו כן התקרה והקירות של הספרייה של מועדון האוניברסיטה בניו יורק.
הוא לימד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק בסביבות 1901. הוא היה חבר בוועדה האמריקאית לאמנויות יפות בין השנים 1921 ל -1928.
בין תלמידיו של מובריי היו הציירים מורטימר ליכטנאואר, פלורנס וולף גוטהולד וקלרה טגארט מקצ'ני.
הערות שוליים

↑  H. Siddons Mowbray | Smithsonian American Art Museum, americanart.si.edu (באנגלית אמריקאית)
↑  Gerald M. Ackerman, The Orientalists of the American School (ACR Édition Internationale, Paris, 1994), 140
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Mowbray, Harry Siddons". Encyclopædia Britannica. 18 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 948.
↑  Appletons' Cyclopædia of American Biography
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 129989940  ISNI: 0000 0000 6688 8293  LCCN: nr2002040924  RKD: 58078  SNAC: w6cr66b2  SUDOC: 196686768  ULAN: 500028625  VIAF: 72487120   WorldCat (עם VIAF): 72487120
הבריגדה ההודית

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  הולנד הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה
 שיוך:   צבא הולנד
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1814–1815
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  3,500
 
הבריגדה ההודית (בהולנדית: Indische Brigade) הייתה בריגדה של צבא הולנד אשר גויסה מהאימפריה ההולנדית ברחבי העולם, והשתתפה במלחמת מאה הימים.
היסטוריה

הבריגדה הוקמה ב-1814 בהוראתו של וילם הראשון, מלך הולנד במטרה להגן על האימפריה הקולוניאלית ההולנדית. הבריגדה הוקמה בהולנד, והחיילים הובאו אליה מהמושבות. היא כללה בשיאה 3,500 חיילים ממושבת הודו המערבית (סורינאם והאנטילים ההולנדיים) ומושבת הודו המזרחית ההולנדית (אינדונזיה המודרנית). הבריגדה היוותה שילוב יוצא דופן בין חיילים אמריקניים ואסייתיים עם קצינים אירופיים. כמפקד הבריגדה מונה הקצין הגרמני קרל היינריך וילהלם אנת'ינג.
מיד לאחר הקמתה, הבריגדה הייתה אמורה להישלח למושבות. עם זאת, ב-20 במרץ 1815 חזר נפוליאון בונפרטה מגלותו באי אלבה מתחיל בכך את מלחמת מאה הימים. הקואליציה האנטי-צרפתית השביעית התגבשה במהירות, והבריגדה נכללה במסגרת הדיוויזיה ההולנדית ה-1 שנשלחה להילחם בנפוליאון. הדיוויזיה ההולנדית ה-1 הוכפפה תחת פיקוד הקורפוס הבריטי ה-2 בפיקוד רולנד היל, הוויקונט הראשון מהיל. במהלך קרב ווטרלו, הוצבה הבריגדה במילואים במטרה להגן על האגף המערבי של בעלות הברית במקרה של מתקפה צרפתית. עם זאת, בסופו של דבר לא היה צורך בכך והבריגדה לא השתתפה בקרב. לאחר הקרב השתתפה הבריגדה בפלישה לצרפת, וב-15 באוגוסט של אותה שנה הוחזרה להולנד.
עם חזרתה להולנד, התקבלה ההחלטה לפרק את הבריגדה. החיילים מהמושבות הוחזרו לארצותיהם באוקטובר של אותה שנה.
האיניילורוס

| האיניילורוס |
| --- | --- |

תקופה
מיוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: האינודונטה
משפחה:: האיניילוריים
סוג:: האיניילורוס
מינים
 H. sulzeri  H. napakensis  H. bugtiensis
שם מדעי
 Hyainailouros ‏Biedermann, 1863

האיניילורוס (שם מדעי: Hyainailurus) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת ההאיניילוריים, אשר חי בתקופת המיוקן. המאובנים שלו התגלו באירופה, אסיה ואפריקה. בסוג זה נכללו 3 מינים.
יונק קדום זה היה קרובו של ההאינדון, דמוי הצבוע ולעיתים נחשב לשייך לאותו סוג. הוא הגיע לגובה מטר ולמשקל של 500 קילוגרם, אחד מהגדולים בבני משפחתו לצד הסימבאקובוואה והמגיסטותריום מאפריקה, אך הוא היה ההאינדון הגדול ביותר באסיה. מבנה גופו דמה לזה של צבוע עם רגליים קצרות ולסתות חזקות שנועדו למחוץ עצמות בנשיכה. ככל הנראה הוא היה אוכל נבלות.
איור של האיניילורוס (משמאל) לצד אמפיקון מהמין A. giganteus (במרכז) וצבוע מנומר (מימין).
האלק (כדורגלן)

ז'יבאנילדו ויירה דה סוזה (בפורטוגזית: Givanildo Vieira de Souza; ‏נולד ב־25 ביולי 1986), הידוע יותר בשם האלק (באנגלית: Hulk) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ באתלטיקו מיניירו ובנבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים

האלק, יליד קאמפינה-גראנדי, התחיל את הקריירה המקצועית שלו בגיל 16 בויטוריה. הוא התחיל לשחק כמגן שמאלי, אחר כך כקשר ובסופו של דבר הועבר לעמדת החלוץ. ב-19 בספטמבר 2004 ערך את המשחק הראשון והיחיד שלו בוויטוריה מול אינטרנסיונל.
בפברואר 2005 הוחתם ז'יבאנילדו על ידי המועדון היפני קווסאקי פרונטייל. ערך את הופעת הבכורה שלו ב-17 באפריל נגד נגויה גראמפוס, את שערו הראשון האלק הבקיע ב-2 ביולי במשחק מול ג'ובילו איוואטה. באותה עונה האלק שיחק כקשר וערך 12 משחקים בהם כבש 3 שערים.
ב-2006 הושאל למועדון הסאפורי קונסאדולה מהליגה השנייה, שם שיחק כחלוץ. באותה שנה האלק הבקיע 25 שערים ב-38 משחקי ליגה, כאשר במשחק מול סיונאן בלמארה ב-26 בספטמבר הוא כבש 4 שערים. ב-2007 האלק שוב שיחק בהשאלה במועדון ליגת המשנה טוקיו ורדי. ב-42 הופעות לזכותו 37 שערים שעזרו למועדון מטוקיו להעפיל לליגת העל ובמקביל הוא זכה בתואר מלך השערים של העונה. אחרי שהאלק חזר לקווסאקי פרונטייל ב-1 באפריל 2008 הוא נמכר תמורת 5 מיליארד ין לטוקיו ורדי, בליגת העל כבש האלק 7 שערים ב-13 משחקים.
ב-26 ביולי 2008 האלק חתם 4 שנים בפורטו. ביצע את בכורתו במשחק הסופר קאפ הפורטוגזי בו פורטו הפסידה לספורטינג ליסבון. בעונת 2010/2011 האלק נהיה למלך שערי הליגה עם 23 שערים, עוד 5 הוא הבקיע בליגה האירופית, בעונה בה זכתה קבוצתו בתואר. הוא אף פתח בהרכב במשחק הגמר, בו ניצחה קבוצתו 1-0 את ספורטינג בראגה. בתום העונה הפך לשחקן המצטיין בליגת העל. בעונה הבאה שוב זכה באותו תואר.
ב-3 בספטמבר 2012 האלק ביצע מעבר לזניט סנקט פטרבורג כאשר המועדון הרוסי שילם תמורתו לפורטו 40 מיליון יורו ועוד 20 מיליון לכמה ממועדוניו הקודמים, לכדורגלן עצמו ולסוכנו. האלק חתם חוזה ל-5 שנים, בשנה הוא הרוויח 6.5 מיליון יורו. ב-14 בספטמבר האלק הופיע לראשונה במדי זניט במשחק ליגה מול טרק גרוזני בו קבוצתו הפסידה 2:0.
ב-28 ביוני 2016 האלק חתם בשאנגחאי SIPG כאשר המועדון הסיני שילם תמורתו לזניט 55 מיליון יורו, במה שהיה להעברה היקרה ביותר בתולדות הליגה הרוסית. בעונת 2017 הוכתר כמלך השערים בליגת האלופות האסייתית. בשנת 2018 מונה לקפטן הקבוצה.
בינואר 2021 עזב האלק את שאנגחאי SIPG וחתם באתלטיקו מיניירו מליגת העל הברזילאית בכדורגל.
נבחרת לאומית

ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת ב-14 בנובמבר 2009 במשחק ידידות בדוחה מול אנגליה, המשחק נגמר 0:1 לזכות הברזילאים. ב-26 במאי 2012 הבקיע את 2 שעריו הראשונים בנבחרת בהמבורג בניצחון 1-3 על דנמרק. ביולי הוא נבחר כאחד משלשת השחקנים המבוגרים בנבחרת האולימפית בלונדון, האלק הופיע בכל המשחקים כולל הגמר מול נבחרת מקסיקו בו הוא כבש אך קבוצתו הפסידה 2:1. האלק זומן לנבחרת ברזיל במונדיאל 2014, בו הגיעה הנבחרת למקום הרביעי.
תארים

פורטוגל פורטו
אליפות פורטוגל - 2008/2009, 2010/2011, 2011/2012
הגביע הפורטוגזי – 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011
הסופר קאפ הפורטוגזי – 2009, 2010, 2011
הליגה האירופאית – 2010/2011
ברזיל נבחרת ברזיל
מקום שני באולימפיאדת 2012
גביע הקונפדרציות: 2013
רוסיה זניט סנקט פטרבורג
אליפות הליגה הרוסית – 2014/2015
הגביע הרוסי בכדורגל - 2015/2016
הסופר קאפ הרוסי - 2015
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי SIPG
אליפות סין - 2018
הסופר קאפ הסיני – 2019
יפן הליגה היפנית השנייה
מלך השערים – 2007 (טוקיו ורדי)
פורטוגל ליגת העל הפורטוגזית
מלך השערים – 2010/2011 (פורטו)
פריצת דרך העונה – 2008/2009 (פורטו)
שחקן השנה – 2010/2011, 2011/2012 (פורטו)
רוסיה ליגת העל הרוסית
שחקן השנה ברוסיה – 2015
מלך השערים – 2014/2015
חיים אישיים

האלק היה נשוי לאיראן, אותה הוא הכיר כאשר שיחק ביפן. לזוג 2 ילדים. בשנת 2010 אחייניתו של האלק טבעה בבריכה בביתה, אותו קנה הכדורגלן לאחותו. במשך זמן ארוך לאחר המקרה הקדיש האלק את כל שעריו לזכרה של אחייניתו, ובכל פעם שהבקיע הניף את ידיו כלפי השמיים.
לאחר שהתגרש מאיראן בשנת 2019, בשנת 2020 התחתן בשנגחאי עם קמילה אנג'לו אחיינתה של איראן.
הערות שוליים

↑  האלק באתר זניט סנקט פטרבורג
| נבחרת ברזיל – אולימפיאדת לונדון 2012 (מדליית כסף) |
| --- | --- | --- |
|  1 גבריאל •  2 רפאל •  3 טיאגו סילבה •  4 חואן חסוס •  5 סנדרו •  6 מרסלו •  7 לוקאס מורה •  8 רומולו •  9 לאונרדו דמייאו •  10 אוסקר •   11 ניימאר •  12 האלק • 13 ברונו אוביני •  14 דנילו • 15 אלכס סנדרו • 16 גאנסו • 17 פאטו • 18 נטו • מאמן: מאנו מנזס |  1 גבריאל •  2 רפאל •  3 טיאגו סילבה •  4 חואן חסוס •  5 סנדרו •  6 מרסלו •  7 לוקאס מורה •  8 רומולו •  9 לאונרדו דמייאו •  10 אוסקר •   11 ניימאר •  12 האלק • 13 ברונו אוביני •  14 דנילו • 15 אלכס סנדרו • 16 גאנסו • 17 פאטו • 18 נטו • מאמן: מאנו מנזס | ברזיל |
| נבחרת ברזיל – גביע הקונפדרציות 2013 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 טיאגו סילבה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדו •  6 מרסלו •  7 לוקאס •  8 הרנאנס •  9 פרד •  10 ניימאר •   11 אוסקר •  12 ז'וליו סזאר • 13 דאנטה •  14 לואיס • 15 ג'ין • 16 רבר • 17 לואיס גוסטבו • 18 פאוליניו • 19 האלק • 20 ברנרד • 21 ז'ו • 22 קבאליירי • 23 ג'אדסון • מאמן: סקולארי |  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 טיאגו סילבה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדו •  6 מרסלו •  7 לוקאס •  8 הרנאנס •  9 פרד •  10 ניימאר •   11 אוסקר •  12 ז'וליו סזאר • 13 דאנטה •  14 לואיס • 15 ג'ין • 16 רבר • 17 לואיס גוסטבו • 18 פאוליניו • 19 האלק • 20 ברנרד • 21 ז'ו • 22 קבאליירי • 23 ג'אדסון • מאמן: סקולארי | ברזיל |
| נבחרת ברזיל – מונדיאל 2014 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 טיאגו סילבה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדיניו •  6 מרסלו •  7 האלק •  8 פאוליניו •  9 פרד •  10 ניימאר •   11 אוסקר •  12 ז'וליו סזאר • 13 דאנטה •  14 מקסוול • 15 אנריקה • 16 רמירס • 17 לואיס גוסטבו • 18 הרנאנס • 19 ויליאן • 20 ברנרד • 21 ז'ו • 22 ויקטור • 23 מאייקון • מאמן: סקולארי |  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 טיאגו סילבה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדיניו •  6 מרסלו •  7 האלק •  8 פאוליניו •  9 פרד •  10 ניימאר •   11 אוסקר •  12 ז'וליו סזאר • 13 דאנטה •  14 מקסוול • 15 אנריקה • 16 רמירס • 17 לואיס גוסטבו • 18 הרנאנס • 19 ויליאן • 20 ברנרד • 21 ז'ו • 22 ויקטור • 23 מאייקון • מאמן: סקולארי | ברזיל |
| נבחרת ברזיל – קופה אמריקה 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 אליסון •  2 אלבס •  3 מירנדה •  4 ז'יל •  5 קאסמירו •  6 פיליפה לואיס •  7 גנסו •  8 אליאס •  9 ז'ונאס •  10 לוקאס לימה •   11 ברבוסה •  12 דייגו אלבס • 13 מרקיניוס •  14 קאיו • 15 פאביניו • 16 דוגלאס סנטוס • 17 ואלאס • 18 רנאטו אוגוסטו • 19 ויליאן • 20 לוקאס • 21 האלק • 22 קוטיניו • 23 מרסלו גרוהה • מאמן: דונגה |  1 אליסון •  2 אלבס •  3 מירנדה •  4 ז'יל •  5 קאסמירו •  6 פיליפה לואיס •  7 גנסו •  8 אליאס •  9 ז'ונאס •  10 לוקאס לימה •   11 ברבוסה •  12 דייגו אלבס • 13 מרקיניוס •  14 קאיו • 15 פאביניו • 16 דוגלאס סנטוס • 17 ואלאס • 18 רנאטו אוגוסטו • 19 ויליאן • 20 לוקאס • 21 האלק • 22 קוטיניו • 23 מרסלו גרוהה • מאמן: דונגה | ברזיל |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סיידו דומבייה | כדורגלן השנה ברוסיה (מגזין פוטבול)  2015 | הבא: פיודור סמולוב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 7071895  ISNI: 0000 0004 6612 7573  VIAF: 4452149368799485980007   WorldCat (עם VIAF): 4452149368799485980007
הבריגדה הדנית

| --- | --- |
תג היחידה של הבריגדה
תג היחידה של הבריגדה
 פרטים
 מדינה:  שוודיה שוודיה דנמרק הממשלה הדנית הגולה
 שיוך:   צבא שוודיה  הצבא המלכותי הדני
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1943–1945 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
הבריגדה הדנית בשוודיה (בדנית: Den Danske Brigade i Sverige) או בקיצור הבריגדה הדנית (בראשי תיבות: DDB) הייתה בריגדה שהוקמה בשוודיה בימי מלחמת העולם השנייה, בידי גולים מדנמרק שנכבשה בידי גרמניה הנאצית ב-1940.
היסטוריה

ב-9 באפריל 1940 פלשה גרמניה הנאצית לדנמרק וכבשה אותה בסערה. ממשלת דנמרק הורתה לצבא המלכותי הדני להיכנע ולא להתנגד. מרבית יחידות הצבא מילאו אחר הפקודה. עם זאת, מפקד הרגימנט ה-4 הקולונל הלג בניקה סבר שהפקודה להיכנע נכפתה על הממשלה הדנית בידי הגרמנים והחליט לסגת עם אנשיו לשוודיה. בניקה לא חשש מחילול הנייטרליות השוודית מכיוון שהאמין שגם השוודים הותקפו בידי הגרמנים. בניקה ואנשיו הפליגו במעבורת מרוסקילדה לאלסינור וחייליו התמקמו בעיר כשגילו שלמעשה שוודיה לא הותקפה כלל. חלק קטן מהחיילים בחר לחזור לדנמרק הכבושה, אולם רובם בחרו לשמור על נשקם ולהישאר בשוודיה.
במטרה להעסיק את החיילים הדנים, וכן כדי להגן על שוודיה אם הגרמנים יחליטו בכל זאת לתקוף אותה, החליט ראש ממשלת שוודיה פר אלבין הנסון להקים בריגדה משטרתית שתורכב מהגולים הדנים. התכנית נתקלה בהתנגדות בממשלתו של הנסון, אולם בדצמבר 1943 הוקמה הבריגדה למרות זאת. 5,000 חייליו של בניקה שימשו כבסיס להקמת הבריגדה, ואליהם הצטרפו עוד 2,500 גולים דנים נוספים, ביניהם 750 יהודים. באופן רשמי הייתה הבריגדה כפופה לממשלה הדנית הגולה, אולם בפועל הופעלה בידי השוודים, שהעניקו לדנים נשק שוודי ואף הלוו להם 25 מיליון קרונות כדי לתחזק את הבריגדה. בתחילת 1944 החלו השוודים להכשיר לוחמים דנים כטייסים בחיל האוויר השוודי.
הדנים רצו לצאת ולהילחם בגרמנים, אולם השוודים היו נחושים לשמור על הנייטרליות וסירבו לאפשר זאת. גם לאחר פלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, נמנע מהדנים להשתתף בשחרור ארצם. רק בימים האחרונים של המלחמה עזבו הדנים את שוודיה ונכנסו לדנמרק. הם נתקלו בהתנגדות מעטה בלבד. רק שלושה דנים נהרגו ו-26 נפצעו כאשר הבריגדה צעדה לתוך קופנהגן. חיילי הבריגדה הביאו לארצם את הדוקטרינה והניסיון הצבאי של הצבא השוודי וסייעו בהקמתו מחדש של הצבא הדני לאחר המלחמה.
האנה קוהון

| --- | --- |

עץ החיים, 1945
 לידה:  1 בפברואר 1781 ויליאמסטאון, ארצות הברית 
 פטירה:  7 בינואר 1864 (בגיל 82) Hancock, ארצות הברית 
 
האנה קוהון (באנגלית:Hannah Cohoon ‏: 1 בפברואר 1788 – 7 בינואר 1864) הייתה ציירת אמריקאית ילידת ויליאמסטאון, מסצ'וסטס. עבודותיה הפכו לאייקוניות עם הביטוי הדתי של כת השייקרים - קבוצה דתית נוצרית שהייתה שייכת אליהם.
קוהון הצטרפה לכת בכפר הנקוק של השייקרים ועשתה "רישומי מתנה" - ציורים שסיפרו על גילויים רוחניים אצל השייקרים באמצע המאה ה-19. באופן נדיר מאמנים אחרים של הכת, היא חתמה על רישומיה, כך שהעבודות שלה מיוחסות לה. לקוהון היה סגנון ייחודי שהיה מופשט יותר, פשוט ואישי. היא השתמשה בטכניקות יצירתיות כדי ליצור טקסטורה בתוך הציורים.
ראשית חייה

האנה הריסון הייתה אחת משלוש בנות שנולדו לנוח הריסון (1759–1789) ולהולדה בייקון הריסון (1763–1809). היא נולדה בויליאסטאון, מסצ'וסטס ב-1 בפברואר 1788. נח הריסון היה נער מתופף בן 18 במהלך מלחמת העצמאות ביוני וביולי 1777.
הוא נפטר שנה לאחר שנולדה האנה.
אחיותיה של חנה היו לויס ופולי, שנולדו בהתאמה ב-1784 וב - 1785.
להאנה נולד בן בשם הריסון ובת בשם מריה. היא הפכה לחברה בקהילת הנקוק של השייקרים ב־15 במרץ 1817 כשהייתה בת 29, הריסון היה בן 5 ומריה הייתה בת שלוש. היא חתמה על הברית שם בשנת 1823. בשנת 1843 היא חתמה על הגליל הקדוש. שם משפחתה ביצירות האמנות שלה באמצע המאה ה-19 היה קוהון.
יצירה

תקופה שנקראה אצל השייקרים "תקופת ההתגלות" בין 1837 לשנות ה-50 של המאה ה-19 ייצגה מהפך רוחני גדול בקרב קהילת השייקרים, בה המאמינים נחשפו באופן קבוע לחזיונות רוחניים שהתגלו בשירה, ציורים וריקודים. האנשים שקיבלו את החזיונות נקראו "מכשירים".
מייסדי כת השייקרים ומנהיגים מוקדמים הטיפו לעיתים קרובות על מציאות של "אוצרות שמימיים". אולם מעולם לא העיזו לדמיין את האוצרות השמימיים האלה. מעולם לא ראו המאמינים בעיניהם את הדמיון הפורמלי ההדוק בין דברי הנצח לדברים של ההווה. הציור עם תוכן החזיונות הרגיע והפך את האמנות הקיצונית הזו למועילה באמונת הכת.
מתוך כ-200 ציורי מתנה ששרדו, רובם נעשו על ידי נשים שהתגוררו בכפר הנקוק, מסצ'וסטס או בלבנון, ניו יורק. העבודות נקראו "ציורי מתנה", והתבססו על מסרים שקיבלו במהלך טקסים רוחניים. הם יוצרו בעזרת צבעי מים או דיו. בדרך כלל הם כללו סמלים קטנים רבים, כמו ארגזי אוצר, מראות גן עדן, מרכבות זהב, פרחים ופירות. וכללו מסרים כתובים של ידידות או יראת כבוד, עם שילובים קליגרפיים, הדומות לעבודות תחרה משובחות. בדרך כלל, היצירות לא היו חתומות על ידי האמן.
אמנים מרכזיים מכת השייקרים היו קוהון, פולי קולינס וג'וזף וויקר. עידן הביטויים המסורתיים הסתיים כאשר חברי כת השייקרים התפקחו והתביישו מההגזמות הרגשיים והביטויים המיסטיים של תקופה זו.
עבודות ידועות

קוהון החלה ליצור את רישומיה ואמנותה בשנת 1845. היא אימצה גישה ייחודית לרישומיה בהשוואה לעבודות אחרות של השייקרים. היא השתמשה בשכבת צבע עבה ובצבעים ראשוניים או משניים שיצרו מרקם אימפסטו, תוך שימוש במשיחות מכחול אקספרסיביות. הקומפוזיציות שלה הוקדשו לאובייקט או סצנה אחת עם תבניות גאומטריות. במקום למסרים המיועדים לאחרים, היא כתבה ישירות על חוויות החזון, וחתמה על עבודותיה.
קוהון ידועה בעיקר בזכות ציורי העצים - עץ החיים.
הציור "סוכת עצי תות", 1854 נוצר כתוצאה מחזונה של קוהון על סעודת עוגות של זקני הכת מתחת לעצי תות. תיאור השולחן הארוך בציור מייצג סעודות קדושות שהיו נערכות בישיבות הדו-שנתיות. נוכחותן של היונים מייצגת את השפע שהמאמין יחווה בשמים. החוקרת ז'רמן גריר, השוותה את ציורה של קוהון לאמנות פרימיטיבית של אמנים קתולים "גן עדן ארצי עם עצים פרחים ופרי.
ציור "עץ החיים" של האנה קוהון הפך לסמל מייצג את השייקרים. בשנת 1996 הוערך ציור נוסף המיוחס לקוהון לפני מכירתו בסותביס בסכום של 250,000 עד 350,000 דולר. הציור נמכר בסותביס תמורת 299,500 דולר למוזיאון לאמנות עממית אמריקאית בינואר 1997.
מוות ומורשת

האנה הריסון קוהון נפטרה בהנקוק, מסצ'וסטס ב־7 בינואר 1864 והיא קבורה בבית העלמין המשפחתי של הכנסייה.
חברתה בכת - אליס סמית' מכפר הנקוק הביאה ארבעה רישומי מתנה לפיית' ואדוארד דמינג אנדרוז, היסטוריונים של השייקרים בשנת 1931. אנדרוז ארגן תערוכה במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית בשנת 1935. תמונה של עץ החיים של קוהון הופיעה בחודש דצמבר, במאמר במגזין העתיקות 1945 מאת אדוארד דמינג אנדרוז.
כפר הנקוק של השייקרים הפך למוזיאון בשנת 1960, לאחר מכן מכרו ההיסטוריונים את רישומי קוהון וציורי מתנה אחרים למוזיאון.
ציור עץ החיים שלה שימש בשנת 1974 לגלוית חג המולד של UNICEF לגיוס כספים עבור הארגון.
מוזיאון ויטני לאמנות הציג ארבעה רישומים של קוהון בתערוכה "ציירים עממיים אמריקאים משלוש מאות שנים" בשנת 1980.
מנהל המוזיאון לאמנות עממית אמריקאית בניו יורק, ג'רארד סי ורטקין, אמר כי קוהון "נחשבת לאמנית השייקרים הבולטת ביותר" ויצירותיה "הפכו לאייקונים של תרבות החומרית של הכת.
הערות שוליים

↑  Phaidon Editors (2019). Great women artists. Phaidon Press. p. 105.
↑  June Sprigg. Shaker Design. Whitney Museum of American Art; 1986. ISBN 978-0-393-30544-9. p. 210.
↑  Stephen J. Paterwic. Historical Dictionary of the Shakers. Scarecrow Press; 11 August 2008. ISBN 978-0-8108-6255-5. p. 45.
↑  Gift Drawing: A Reward of True Faithfulness from Mother Lucy to Eleanor Potter.
↑  Stuart Bailey; Peter Bilak. Dot Dot Dot 13. Princeton Architectural Press; 19 April 2007. ISBN 978-90-77620-07-6. p. 170.
↑  David A. Schorsch and Ruth Wolfe. A Cutwork Tree of Life in the manner of Hannah Cohoon. AFANews. February 23, 2013.
↑  Germaine Greer, The Obstacle Race: The Fortunes of Women Painters and Their Work, I. B. Tauris, 2001-06-02, ISBN 978-1-86064-677-5. (באנגלית)
↑  Sally M. Promey. Spiritual Spectacles: Vision and Image in Mid-Nineteenth-Century Shakerism. Indiana University Press; 22 March 1993. ISBN 0-253-11265-6. p. 86.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444570605171  ISNI: 0000 0000 6707 7046  LCCN: nr92024446  SNAC: w6fv0j03  ULAN: 500014402  VIAF: 61409122   WorldCat (עם VIAF): 61409122 
ציור מתנה של כת השייקרים, אמן לא ידוע
האנה קוהון, עץ החיים
האנה קוהון, סוכת עץ התות