stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזאמה (הר געש)
היסטוריה > היסטוריה גאולוגית > השלב לאחר ההתמוטטות

כל הפעילות הגעשית על הר מזאמה מאז ההתמוטטות התרחשה בתוך הקלדרה. תקופת ההתפרצות המשמעותית הראשונה של שלב זה יצרה בימה מלבה אנדזיטית ("הבימה המרכזית"- central platform) המתרוממת לגובה של 365 מטרים מעל לקרקעית הקלדרה. התפרצויות מאוחרות יותר יצרו חרוטי אפר דוגמת האי ויזארד (Wizard Island), אי שגילו מוערך בכ-6,000 שנים וגובהו 233 מעל פני המים וחרוט מריאם (Merriam Cone) וכמו כן כיפות ריודקיטיות (מרביתם נמצאים כיום מתחת למים).
במהלך השנים התמלאה מרבית הקלדרה, שעומקה היה במקור 1,200 מטרים, בחומר געשי. חלק מיתרת הקלדרה התמלאה במים מהפשרת שלגים ומגשמים על מנת ליצור בסופו של דבר את קרייטר לייק. ההערכה כיום כי נדרשו 250 שנים של משקעים עד שהאגם הגיע לממדיו הנוכחיים. עומקו המקסימלי של קרייטר לייק הוא 594 מטרים, האגם השני בעומקו באמריקה הצפונית (לאחר ימת העבדים הגדולה בקנדה). עומקו הרב של האגם וצלילות מימיו גורם למים לספוג את כל הצבעים באור הנראה למעט כחול, ועקב כך יש למים גוון אינדיגו אופייני.
היסטוריה > היסטוריה גאולוגית > פעילות געשית עתידית

פעילות געשית עתידית עתידה ככל הנראה לשחזר את הפעילות הגעשית שהתרחשה אחרי ההתמוטטות, ותהיה מוגבלת לקלדרה. חרוטי אפר ייווצרו על קרקעית האגם או שקילוחי לבה יפלטו מסדקים מהקרקעית. חלקם יהיה תת-מימיים, וחלקם יגיע לפני השטח על מנת ליצור איים או חצאי איים חדשים. קילוחי לבה יכולים להצטבר במשך הזמן, תוך הקטנת עומק האגם, וייתכן שבסופו של דבר יחלקו את האגם לכמה גופי מים (כפי שאירע בקלדרת ניוברי - Newberry Caldera).
אפשרות סבירה פחות היא המשך פעילות בניית החרוטים ויצירת שרשרת של הרי געש שכבתיים קטנים משולבים, שעתידה, בבוא העת, להתמזג על מנת לבנות את מזאמה בגודלו לשעבר. אפשרות סבירה פחות מזו היא חזרה על ההתפרצות האדירה שיצרה את הקלדרה (עם זאת, חל גידול בתכולת הסיליקה בלבה מהתקופה האחרונה, כך שזו עדיין אפשרות).
היסטוריה > היסטוריה אנושית

משערים כי אבותיהם הקדמונים של הילידים המקומיים בני עם הקלאמת חזו בהתפרצות הר הגעש שכן המיתולוגיה המקומית מספרת כי בהר התגורר אל השאול לאו (Llao) וכי הוא נלחם באל השמים סקל (Skell). הקרב נגמר בהרס מגוריו של לאו. עבור בני הקלאמת ההר הוא אתר קדוש.
האנשים הלבנים הראשונים שהגיעו אל ההר היו מחפשי זהב במשלחת שמומנה על ידי ג'ון וסלי הילמן (John Wesley Hillman) ב-1853. משלחת מחפשי זהב נוספת הגיעה ב-1862. וב-1863 בעקבות מעשי איבה בין האינדיאנים למתיישבים הלבנים בנה הצבא את מצודת פורט קלאמת בסמוך להר. הקמת המצודה חייבה בניית דרך אליו עבור קרונות משא והקלה על אפשרות הביקור באתר.
מקור רוב המידע על הגאולוגיה של מזאמה הגיע ממחקריו של הגאולוג הבריטי האוול ויליאמס (Howel Williams‏; 1980-1898) מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי (ראו פסקת "לקריאה נוספת"), ומאוחר יותר ממחקריו של הגאולוג האמריקני צ'ארלס בייקון (Charles R. Bacon), איש סוכנות הסקר הגאולוגי של ארצות הברית שהרחיב ועדכן את מחקריו של ויליאמס.
לקריאה נוספת

Howel Williams, Crater Lake: The Story of Its Origin, University of California Press, 1970, ISBN 9780520013407
הערות שוליים

1 2  Crater Lake באתר GVP
↑  Facts and Figures
↑  Mount Mazama eruption; calendrical age verified and atmospheric impact assessed. על נתון זה, שפרסמו גאולוגים במאמר ב-1999 בכתב העת Geology, שסקר תוצאות מחקר על האפר שנפלט מההר ונתגלה בגרינלנד, חלוקות הדעות. אתר GVP ואתר USGS טוענים כי ההתפרצות התרחשה כ-800 שנים אחר-כך.
↑  Bright, William (2007). ‏ Native American Placenames of the United States University of Oklahoma Press. p. 274.
1 2  Geologic History
↑  שריד מהר געש, גם הוא ברכס קסקייד. בקלדרה יש כיום שני אגמים
1 2  Mount Mazama Volcano and Crater Lake Caldera, Oregon
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553726705171  LCCN: sh90002454  VIAF: 315530311   WorldCat (עם VIAF): 315530311 
התמוטטות הר מזאמה שלב ראשון
התמוטטות הר מזאמה שלב שני
התמוטטות הר מזאמה שלב שלישי
התמוטטות הר מזאמה שלב רביעי
מיאגי (מחוז)

מחוז מיאגי
מחוז מיאגי (ביפנית: 福島市; תעתיק לטיני: Miyagi-ken) הוא מחוז ביפן הנמצא באי הונשו שבחבל טוהוקו. עיר הבירה של מחוז מיאגי היא סנדאי. אוכלוסייתו של המחוז מעל ל-2 מיליון ורבע בני אדם.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > רעידת האדמה (2011)

ב-11 במרץ 2011 התרחשה רעידת אדמה בסנדאי בשעה 14:46 (שעון יפן) מול חופי צפון-מזרח האי הונשו. רעידת האדמה הכתה בעוצמה 9.0 בסולם ריכטר, ונחשבת לרעידה החזקה ביותר שפקדה את יפן ב-140 השנים האחרונות והשביעית בעוצמתה בעולם מאז החלו המדידות.
גאוגרפיה

מחוז מיאגי נמצא במרכז חבל טוהוקו לחוף האוקיינוס השקט. הרים גבוהים נישאים במערב המחוז ובחוף הצפון-מזרחי. אולם המישור המרכזי סביב סנדאי, העיר הגדולה בחבל, הוא נרחב.
מצושימה ידוע כאחד משלושת אתרי הנוף היפים ביותר ביפן. הוא מפרץ עם 260 איים קטנים, מכוסים בעצי אורן.
חצי האי אושיקה נמצא בחוף הצפוני של המחוז.
גאוגרפיה > 13 הערים הגדולות במחוז הן (מספר תושבים)

היגשימאצושימה (42,762 - נפגעה ברעידת האדמה)
אישינומאקי (164,294 -העיר שנפגעה הכי קשה ברעידת האדמה)
איוואנומה (44,379)
קאקודה (31,905)
קסנומה (31,905 - נהרסה ברעידת האדמה)
קוריהארה (77,012)
נאטורי (72,757 - שדה התעופה סנדאי)
אוסאקי (135,129)
סנדאי (1,031,704 - בירת מחוז מיאגי)
שיאוגאמה (59,429)
שירואישי (37,432)
טאגאג'ו (63,256)
טומה (84,070)
גאוגרפיה > 10 הנפות הן

נפת איגו, נפת קאמי, נפת קטה, נפת קורוקאוואה, נפת מיאגי, נפת מוטויושי, נפת אושיקה, נפת שיבטה, נפת טודה ונפת ווטארי.
כלכלה

דייג וחקלאות הם מקורות פרנסה חזקים במחוז מיאגי, בין השאר גידול אורז וגידול בעלי חיים בכמות גדולה. בנוסף, סביב סנדאי מתקיימת תעשייה, במיוחד של מוצרי אלקטרוניקה, מכשירי חשמל, ועיבוד מזון.
גלריה

מצושימה במחוז מיאגי
מצושימה במחוז מיאגי
מישל פארטיצ'לי ד'אמרי

מישל פארטיצ'לי ד'אמרי (צרפתית: Michel Particelli d'Emery;‏ 6 ביוני 1596 - 25 במאי 1650), מדינאי צרפתי.
חייו

מישל פארטיצ'לי ד'אמרי היה בנו של בנקאי צרפתי (ממוצא איטלקי) מן העיר ליון, ששימש כיועצו של הקרדינל רישלייה. ב-1640 נתמנה לשגריר צרפת בעיר טורינו שבאיטליה. ב-1643 נתמנה על ידי הקרדינל מזראן למבקר הכנסות והוצאות המדינה. ב-1644, כדי לממן את המלחמה נגד ספרד, יעץ לקרדינל להטיל מס רכוש על בניינים חדשים בפריז, ולחייב אנשים אמידים לקנות איגרות חוב של המדינה. הפרלמנט של פריז אישר זאת כחוק, בתנאי שחבריו ואנשי המעמד הבינוני יקבלו פטור ממסים וממלוות אלה. ב- 1646 על פי עצתו, צורפו להכנסות המדינה ההכנסות ממסי הצריכה העירוניים, שהיו נהוגים בערים רבות בצרפת (צו של הקרדינל מזראן 1647). באותה שנה נתמנה לאינטנדנט לענייני כספים.
בגלל חלקו בהטלת מיסים אלה, היה ד'אמרי שנוא נפשם של ההמונים, של האצילים ושל אנשי המעמד הבינוני. מיסים אלה היו אחת הסיבות למרד פרונד שפרץ בפריז. ב-9 ביולי 1648 הוא פוטר ממשרתו כאינטנדנט, אך ב- 1649 נקרא לשוב ולמלא משרה זו. הוא נפטר בפריז ב-1650.
בחיבורו "היסטוריה של הפרלמנט של פריז" וולטר כותב: "תושביה העניים של פריז בנו לעצמם בקתות דלות מחוץ לגבולות העיר. איטלקי בשם פארטיצ'לי ד'אמרי, שהיה איש סודו של הקרדינל מזראן, יעץ לו להטיל על משפחות אלה מיסים כבדים. הן התקבצו והלכו להתלונן עליו בפני הפרלמנט, שחלק מחבריו ראו בכך הזדמנות כדי למצות עמו את הדין. משגה זה של הממשלה גרם למורת רוח רבה בפריז."
מנת קרינה של בננה

בננה מכילה חומרים רדיואקטיביים שאינם מעשה אדם, ביניהם אשלגן
מנות קרינה מייננת, בקירוב, ביחידות סיוורט, מיומיומית עד ממיתה. פורסם ב-Xkcd
מנת קרינה של בננה (או מק"ב; באנגלית: BED, banana equivalent dose) היא ביטוי של כמות חשיפה לקרינה מייננת. היא מהווה כלי חינוכי להדגמת ההסתברות לחשיפה לקרינה ממקור המכיל רדיונוקלידים הנמצאים בטבע. מק"ב היא כמות הקרינה שאדם יחשף לה עקב אכילת בננה בגודל ממוצע. מק"ב אחת שווה כ-0.1 מיקרוסיוורט. בניגוד למנת קרינה רגילה, מק"ב איננה מנת קרינה מצטברת, עקב תהליכי מטבוליזם הגורמים להפרשת האטומים הרדיואקטיביים מן הגוף. לכן, היחידה מכוונת רק להציג קיום איזוטופים רדיואקטיביים ואינה מקובלת כיחידת מידה בשימוש מדעי רגיל.
מנת קרינה של בננה אחת מהווה כאחוז אחד מן הקרינה המייננת הממוצעת שבן אדם נחשף לה מדי יום. רמת הדליפה המותרת מתחנות כוח גרעיניות היא כ-2,500 מק"ב (250 מיקרוסיוורט), בטומוגרפיה ממוחשבת של החזה הנבדק חשוף לכ-70,000 מק"ב (7 מיליסיוורט) והמנה הממיתה היא בערך 80,000,000 מק"ב (8 סיוורט).
ההיסטוריה של המונח

המונח הופיע לראשונה, כנראה, בדוא"ל בנושאי בטיחות קרינה של "רד סייף" ב-1995, שם הוצע כי בננה שמסתה 150 גרם פולטת ‎9.82×10-8‎ סיוורט.
מקור הקרינה

היסוד העיקרי האחראי לקרינה רדיואקטיבית מבננות הוא אשלגן. כ-0.0117% מהאשלגן הטבעי הוא האיזוטופ 40K
, שזמן מחצית החיים שלו הוא כ-1.248 מיליארד שנים. לפיכך, לאשלגן-40 רדיואקטיביות בעוצמה של כ-265,000 בקרל/גרם, כלומר, כ-265,000 גרעינים בכל גרם של אשלגן-40 מתפרקים כל שנייה, בממוצע. מכיוון שאשלגן-40 מהווה כ-0.0117% מהאשלגן הטבעי, רמת הרדיואקטיביות של אשלגן היא כ-31 בקרל/גרם. בבננה יש גם איזוטופים רדיואקטיביים אחרים, אבל השפעתם על הרדיואקטיביות הכללית נמוכה יחסית. אף שרמת קרינה של כ-31 בקרל/גרם היא נמוכה למדי, כמות גדולה של בננות יכולה ליצור אזעקת שווא בגלאי חומרים רדיואקטיביים המיועדים לבדיקת הברחות של חומרים כאלו.
גוף האדם מכיל כ-2.5 גרם אשלגן לכל קילוגרם מסת גוף, או כ-175 גרמים ב-70 קילוגרמים. לפיכך, הרדיואקטיביות של האשלגן בגוף אדם שמסתו 70 קילוגרם היא כ-5,425 בקרל.
פליטת קרינה מייננת מירקות ופירות אחרים

פרט לבננות, ישנם עוד כמה ירקות ופירות העשירים באשלגן. אלו כוללים, בין היתר, תפוחי אדמה, סוג אחד של שעועית מצויה, גרעיני חמניות ואגוזים. האגוז הברזילאי עשיר לא רק באשלגן אלא גם בכמויות גדולות יחסית של רדיום, שהפעילות שלו מגיעה ל-1010×3.7 בקרל/גרם, אולם באופן מוחלט כמות הרדיום באגוז היא קטנה, ועוצמת הקרינה הרדיואקטיבית שתורם הרדיום היא 0.2 בקרל/גרם.
ראו גם

רדיואקטיביות
קרינת בטא
הערות שוליים

↑  Maristela Martins; Ariane Mendonça Pacheco; Ana Cyra Santos Lucas; Avacir Casanova Andrello; Carlos Roberto Appoloni; Jose Junior Mendonça Xavier, Brazil nuts: determination of natural elements and aflatoxin, Acta Amazonica 42(1), 2012, עמ' 157
מכון זכרון אהרן

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  מונסי 
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 oraytabooks.com
 
מכון זכרון אהרן הוא מכון הוצאה לאור וההדרה, העוסק בספרות תורנית מגוונת מספרי מדרשי חז"ל, וכן בספרות הראשונים עד לספרות האחרונים.
המכון ופעילותו

מכון זכרון אהרן נוסד בראשית שנות התש"ס, כאשר מטרתו הראשונית הייתה לצורך הדפסת והפצת ספרי הרב יונתן שטייף, כאשר מייסד המכון הוא נכדו, שייסד לצורך כך את המכון.
המכון אף עוסק בחקר והוצאת כתבי יד של גדולי הראשונים והאחרונים, עידוד מחקרים תורניים, והפצת פרסומים תורניים בנושאי הלכה ואגדה. בנוסף מנהל המכון מרכז מחקר ספרותי הלכתי בשם כולל אהל יונתן ובלומא, על שם הרב יונתן שטייף.
תחומי עיסוק

סדרות שונות של ספרים יצאו לאור על ידי המכון, כמו סדרת ספרי שאלות ותשובות, ספרי הרב יהונתן אייבשיץ, ספרי הרב יעקב עמדין (היעב"ץ), ספרים אקטואליים.
המכון ידוע בעיקר בהוצאתם לאור של סדרת ספרי המדרשים, כדוגמת מכילתא דרשב"י, מכילתא דרבי ישמעאל, סדר עולם, מדרש תנחומא, פרקי דרבי אליעזר, עם פרשנים רבים, ועוד למעלה מארבעים כרכי מדרשים שונים.
ספרי המכון נערכים בתוספת הערות עדכניות, ציונים וכדומה, כפי הנהוג במכונים התורניים כיום.
ראשי המכון

יו"ר המכון ומייסדו הוא הרב יהונתן בלייער, תושב ניו יורק.
המכון הוקם בראשיתו בערך בשנת תשס"ג, למען הפצת ספרי הרב יונתן שטייף, זקנו של הרב בלייער. בין ספריו: ספר מצוות השם, שו"ת מהר"י שטייף, ספר חדשים גם ישנים, ועוד. לאחר מכן התרחב המכון לספרים נוספים, ונכון ל-2019 מונה המכון מאות ספרים, ביניהם כמעט כל המדרשים הקיימים.
מייק ברטון

מייקל ג'יי "מייק" ברטון (באנגלית: Michael Jay "Mike" Burton נולד ב-3 ביולי 1947) הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם שהתמחה במשחי החתירה הארוכים. השחיין הראשון במשחקים האולימפיים שזכה בשתי אולימפידות במשחה ל-1500 מטר חופשי. השחיין הראשון בהיסטוריה שירד מתחת לגבול 16 דקות ב-1650 יארד חופשי ומתחת ל-8:30 דקות ב-800 מטר חופשי.
כינויו היה "מר מכונה".
ביוגרפיה

מייק ברטון נולד בדה מוין, איווה. בגיל 13 סבל ברטון מפגיעות חמורות עקב תאונת דרכים כשנפגע ממשאית תוך כדי רכיבה על אופניו. בהמשך הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
באוניברסיאדה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1965 זכה ברטון במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:25.1 דקות.
ביוגרפיה > שיא עולם ראשון

ברטון קבע את שיאו העולמי הראשון באוגוסט 1966 בלינקולן במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:41.6 דקות.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בשנת 1967 זכה ברטון ב-3 מדליות. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:44.40 דקות, ושתי מדליות ארד במשחים ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:15.74 דקות ול-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:13.26 דקות.
באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1967 זכה ברטון בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה מצוינת של 16:34.6 דקות, חצי שנייה לאט משיא העולם הטרי שקבע שבועיים קודם לכן באליפות ארצות הברית בשחייה, ובמדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.2 דקות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדה שנערכו בלונג ביץ', קליפורניה ב-3 בספטמבר 1968 קבע ברטון שני שיאי עולם חדשים במשחה אחד. במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:08.57 דקות, שיפור גדול של כמעט 20 שניות לשיא העולם של גילרמו אצ'אוואריה ממקסיקו. תוך כדי שחיית 1500 מטר חופשי שיפר ברטון את שיא העולם הראשון שלו במשחה ל-800 מטר חופשי כשקבע תוצאה של 8:34.3 דקות.
ביוגרפיה > אולימיפידת השיא

אל אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הגיע ברטון כשיאן עולם. במשחקים עצמם זכה ברטון בשתי מדליות זהב. במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש בתוצאה של 16:38.9 דקות, לפני בן ארצו ג'ון קינסלה (16:57.3 דקות) וגרג ברו מאוסטרליה (17:04.7 דקות). במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש נוסף בתוצאה של 4:09.0 דקות, לפני שיאן העולם ראלף יוטון מקנדה (4:11.7 דקות) ושיאן העולם לשעבר אלן מוסקוני מצרפת (4:13.3 דקות).
באביב 1972 אובחן ברטון שסבל מחסר בוויטמינים. למרות היותו נשוי, אב ועובד קשה לפרנסתו הוא התמודד במבחנים האמריקאים לאולימפיאדה השנייה שלו. לשלב הגמר הוא עלה בקושי מהמקום השמיני והאחרון. בשלב הגמר הוא סיים במקום השלישי, שהעניק לו את הכרטיס האחרון למשחקים.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה ברטון במדליית זהב בגיל 25 והיה לשחיין הראשון במשחקים האולימפיים שהגן על תוארו במשחה ל-1500 מטר חופשי. המתחרה החזק ביותר שלו, בן ארצו ושיאן העולם ריק דמונט בן ה-16, נפסל עקב שימוש באימרוץ לאחר ניצחונו יומיים קודם לכן, במשחה ל-400 מטר חופשי. במשחה ל-1500 מטר חופשי קבע ברטון שיא עולם חדש לאחר 3 שנים שלא החזיק בשיא העולם, בתוצאה של 15:52.58 דקות, לפני גרהם וינדיט מאוסטרליה (15:58.48 דקות) ודאג נורת'ווי בן ארצו (16:09.25 דקות). בנוסף, הוא שחה במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשלב המוקדמות, זמנו ב"זינוק שליחים" היה 1:57.73 דקות. באותה עת, למרות שהרביעייה מארצות הברית זכתה במדליית הזהב, השחיינים שהשתתפו במוקדמות לא קיבלו מדליה, בניגוד לאולימפיאדות שנערכו לאחר מכן.
תארים והישגים

ברטון קבע 7 שיאי עולם ו-16 שיאי ארצות הברית. הוא זכה ב-5 תוארי NCAA ו-10 תארים לאומיים.
בשנת 1966 זכה ברטון בתואר שחיין השנה בעולם.
בשנת 1977 זכה ברטון להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי
הערות שוליים

↑  WORLD STUDENT GAMES (UNIVERSIADE) - SWIMMING AND DIVING (MEN)‎, באתר gbrathletics
↑  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
↑  Swimming World Magazine Presents: Swimming World's - WORLD SWIMMERS OF THE YEAR, באתר SwimmingWORLD
↑  MIKE BURTON  (USA) - 1977 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
מכון חמשת הקיבוצים

מכון השאיבה על גדות הירמוך, 1944
אמת המים ב-1944
מכון חמשת הקיבוצים היה מפעל הובלת מים בעמק הירדן אשר הוקם בשנים 1942-1943.
רקע

ב-1931 תכנן המהנדס שמחה בלאס מפעל מים ראשון בעמק הירדן לקיבוצים בית זרע ודגניה ב' - המים נשאבו מנהר הירדן במשאבות שהופעלו על ידי חשמל מתחנת הכוח ההידרואלקטרית בנהריים, הועלו אל ראש אמת מים (שהוקמה לאורך גבולה הדרומי של דגניה ב'), וזרמו עליה בכח הכובד אל שדות הקיבוצים. מפעל זה, שכונה "האמה המשותפת", הפחית את עלות המים והגדיל את כמותם ובכך איפשר הקמת קיבוץ נוסף באזור, אפיקים.
אמת מים שנייה נבנתה על ידי חברי אשדות יעקב ב-1938, ממזרח לאשדות יעקב, בכיוון דרום-צפון. המים נשאבו מהירמוך, הועלו אל ראש האמה וזרמו אל שדות אשדות יעקב בדרום-מזרח עמק הירדן.
מכון חמשת הקיבוצים

בשנות ה-40 מי ההשקיה כבר לא הספיקו לגידול המרכזי באותה תקופה - בננות. בשנים 1942-1943 יזמו חמישה קיבוצים: דגניה א', דגניה ב', בית זרע, אפיקים וקבוצת כנרת, הקמת אמת מים שלישית להשקיית שדותיהם. אמה זו, שכונתה "האמה הגבוהה", תוכננה אף היא על ידי שמחה בלאס והוקמה על ידי סולל בונה. המים נשאבו מהירמוך באמצעות מכון שאיבה מדרום לקיבוץ מסדה, וזרמו על גבי האמה לשדות הקיבוצים במזרח עמק הירדן. מפעל השאיבה הוקם בתקופת מלחמת העולם השנייה בה שרר מחסור בכח אדם, לכן חברי הקיבוצים הועסקו בעבודת הבנייה. מכון השאיבה שהוקם כונה "מכון חמשת הקיבוצים".
מפעל ההשקיה כלל משאבות בהספק של 500 מטר מעוקב לשעה כל אחת. מהמשאבות זרמו המים בשני צינורות בקוטר 18 ו-20 צול שהעלו את המים לגובה 38 מטר, עד לראש אמת מים מבטון. מראש האמה ירדו המים בשיפוע של 1.2 פרומיל לאורך 1,250 מטר. לאורך האמה היו פתחים לחלוקת המים לתעלות מפזרות. מפעל זה הזרים כל שנה כ-7 מיליון מטר מעוקב של מי השקיה.
כל מערכת ההשקיה התבססה על תעלות פתוחות והצפה: החל מאמות המים, המשך בתעלות המפזרות וכלה בתעלות המחלקות בתוך השטחים החקלאיים. כמויות המים שהשקו את השטחים היו גדולות מהצורך הממשי ובזבזניות, חלק גדול מהמים לא שימש בפועל להשקיה אלא זרם לניקוז.
בין האחראים על הפעלת המכון וחלוקת המים היו מאיר מלמד מקבוצת כנרת, ואברהם בן דוב, גם הוא מקבוצת כנרת, שנהרג בעלותו על מוקש שהטמינו הירדנים בדרך היורדת למכון השאיבה על גדות הירמוך. לצורך עבודתו, קיבל מאיר מלמד "רכב שרות", אופנוע הארלי דווידסון עם "סירה", ועם מהלכים ביד, כולל הילוך אחורי ("רוורס").
בשנות ה-70 הוטלו מכסות מים על פי חוק, ההשקיה עברה למערכות סגורות, ושלוש האמות ומכוני השאיבה שהזינו אותן, ננטשו. מ"האמה המשותפת" ומהאמה של אשדות יעקב נותרו קטעים בלבד, אשר שופצו על ידי "אגודת המים בעמק הירדן". "האמה הגבוהה" נותרה כמעט בשלמותה אך זרועה סדקים ושברים.
אמת המים בבנייה, 1942
מכון השאיבה ב-1943 במבט מעל המצוק
מבט מקרוב על הצינורות לשאיבה ממי הירמוך, 1943
תיעוד אמת המים של אשדות יעקב
הערות שוליים

↑  מפעל השקאה חדש בעמק הירדן, דבר, 3 באוגוסט 1943
בניית מפעל המים ב-1942
מייקל מלון

| --- | --- |

מלון בשנת 2020
 לידה:  15 בספטמבר 1971  (בן 53) ניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  מאמן
 מכללה:  אוניברסיטת לויולה במרילנד
 קבוצות כמאמן
 1994–1995   1995–1998   1999–2001   2003–2005   2005–2010   2010–2011   2011–2013   2013–2014   2015–:  אוניברסיטת אוקלנד (עוזר)   פרובידנס קולג' (עוזר)   מנהטן קולג' (עוזר)   ניו יורק ניקס (עוזר)   קליבלנד קאבלירס (עוזר)   ניו אורלינס הורנטס (עוזר)   גולדן סטייט ווריורס (עוזר)   סקרמנטו קינגס   דנוור נאגטס
מייקל "מייק" מלון (באנגלית: Michael "Mike" Malone; נולד ב-15 בספטמבר 1971) הוא מאמן כדורסל אמריקאי, המשמש כמאמנה הראשי של קבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA. בנו של מאמן העבר ברנדן מלון, אשר אימן בליגת ה-NBA (לרוב כעוזר מאמן) בין העונות 1987–2015.זכה עם קבוצה דנוור  נאגט באליפות NBA 2023
נעורים ותחילת הקריירה

מלון נולד ברובע קווינס שבניו יורק, ולמד בבתי ספר תיכוניים בניו ג'רזי ובמסצ'וסטס. בין השנים 1989–1993 למד באוניברסיטת לויולה במרילנד, ושיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה מעמדת הרכז. בשנת 1994 החל לשמש כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אוקלנד, ושנה לאחר מכן עבר למלא תפקיד דומה בפרובידנס קולג'. בעונתו השנייה בקבוצה, 1996/1997, העפילה פרובידנס לשלב רבע הגמר ("Elite Eight") של טורניר אליפות המכללות בפעם הרביעית בתולדותיה, ולראשונה מאז עונת 1986/1987. בין השנים 1999–2001 היה עוזר מאמן במנהטן קולג'.
קריירת אימון ב-NBA > כעוזר מאמן

לקראת עונת 2001/2002 הצטרף לצוות האימון הרחב של קבוצת ניו יורק ניקס, כעוזר לפיתוח שחקנים וחבר במחלקת הסקאוטינג. בשנת 2003 קודם לתפקיד עוזר מאמן הקבוצה, ובשתי עונותיו בתפקיד עבד תחת המאמנים הראשיים דון צ'ייני, הרב ויליאמס ולני וילקינס, ולצד אביו ברנדן מלון אשר היה אף הוא חבר בצוות האימון.
בעונת 2005/2006 עבר לקליבלנד קאבלירס, בה היה עוזרו של המאמן מייק בראון ב-5 העונות הבאות. לאורך תקופה זו רשמו הקאבלירס מאזן ניצחונות מצטבר 272–138 (66.3%) ואף העפילו לגמר ה-NBA בעונת 2006/2007. בסיום עונת 2009/2010 פוטר בראון מאימון הקבוצה, ואיתו עזב גם מלון.
בעונה העוקבת שימש מלון כעוזרו של מונטי ויליאמס בשארלוט הורנטס, עמה הודח בסיבוב הפלייאוף הראשון. בעונות 2012 ו-2013 עבד תחת מארק ג'קסון בגולדן סטייט ווריורס, אשר הובלה על ידי שחקניה הצעירים סטפן קרי וקליי תומפסון לשיפור של 24 ניצחונות בין שתי העונות, ולהעפלה לשלב השני בפלייאוף.
קריירת אימון ב-NBA > כמאמן ראשי

לקראת עונת 2013/2014 מונה מלון למאמנה הראשי של קבוצת סקרמנטו קינגס, כמחליפו של קית' סמארט. השחקנים הצעירים דמרקוס קאזינס ואייזיאה תומאס הציגו יכולת מצוינת בסקרמנטו, אשר צירפה במהלך העונה גם את רודי גיי, אולם הקינגס לא הציגו שיפור כקבוצה וסיימו את העונה במקום ה-13 במערב. בעונת 2014/2015 עזב תומאס את הקבוצה, ולאחר שפתחה את העונה עם מאזן 11–13 פיטרה סקרמנטו את מלון מתפקידו.
ב-15 ביוני 2015 מונה למאמנה הראשי של דנוור נאגטס, כמחליפו של המאמן הזמני מלווין האנט. בכל אחת משלוש עונותיו הראשונות בדנוור שיפרה הקבוצה את מאזנה, אך באף אחת מהן לא הצליחה להעפיל לשלב הפלייאוף.
הערות שוליים

1 2  סקרמנטו ממנה את מלון למאמן הקבוצה, באתר אוניברסיטת לויולה, 3 ביוני 2013
↑  מלון מצטרף לצוות האימון של מנהטן קולג', באתר virginiasports.com,‏ 23 במרץ 1999
↑  ביוגרפיה באתר ה-NBA,‏ 4 בנובמבר 2013
↑  Warriors' top assistant likely on way out, up באתר sfgate.com,‏ 6 בספטמבר 2013
↑  סקרמנטו מפטרת את מלון, באתר הרשמי של הקבוצה, 15 בדצמבר 2014
↑  דנוור ממנה את מלון למאמן הקבוצה, באתר הרשמי של ה-NBA,‏ 15 ביוני 2015
מכון הברמן למחקרי ספרות
המוזיאון למורשת עדות ישראל

בסמוך למכון הברמן שוכן המוזיאון למורשת עדות ישראל, בו מוצגות תערוכות קבע ותערוכות מתחלפות.
במוזיאון אוסף אתנוגרפי גדול ובו מגוון חפצים מחיי היום-יום של קהילות יהודיות בצפון אפריקה, אסיה ואירופה. במוזיאון אף תצוגת יודאיקה גדולה, אוסף פרוכות ופריטי טקסטיל שונים, אוסף הגדות בן אלפי פריטים (ע"ש משה פוגל), בית כנסת ובו ארון קודש מאיטליה וספרי תורה עתיקים מכמה מתפוצות ישראל, דגם גדול של בית הכנסת הגדול בתוניס בו מותקנת מערכת להשמעת תפילות שהוקלטו בבית הכנסת הגדול בתוניס.
במוזיאון מוצגות כמה תערוכות קבע של דגמי בתי כנסת מיניאטוריים שחרבו בשואה (אוספי ברוך מיירנץ ומשה ורבין ז״ל), ואולם ובו עשרות מיצגים מחיי העיירה באירופה, העשויים מקש. סמוך לתצוגה זו ישנם חפצים רבים ממזרח ומערב אירופה, וחדר תצוגה ליהדות בוכרה וגאורגיה.
במוזיאון נבנתה תערוכת קבע גדולה על יהדות הודו, ובה הצגה מפורטת של חיי היהודים בקהילות השונות בהודו. מספר פעמים בשנה נערכים טקסים מסורתיים של הקהילה במוזיאון, וספרי מחקר ועיון על הקהילה יוצאים בהוצאת מכון הברמן. כן מוצגות תערוכות קבע ייחודיות על יהדות אתיופיה ובה פריטים מחיי היום-יום באתיופיה, כמו גם מוצגים מחיי הקודש והמסורות היהודיות השונות.
במוזיאון מספר תערוכות העוסקות בטקסטים ובפריטי דפוס, ביניהם תצוגת אוסף חיבורים בתר-שואתיים מצפון אפריקה, ביניהם קינות ותפילות שנכתבו ואף מגילת היטלר, וקיר כתובות - ובו תצוגה קבועה-מתחלפת של עשרות כתובות חתונה, מתוך אוסף המוזיאון בו מאות כתובות, חידות חתונה, כתבי הסמכה שונים ועוד.
כמסורת, נערכת במוזיאון מדי שנה "סעודת יתרו" אליה מגיעים רבים מבני העדה התוניסאית.
הוצאת הספרים

בהוצאת הספרים של המכון יוצאים לאור בכל שנה מספר כותרים, חלקם בשיתוף אוניברסיטאות והוצאות ספרים אחרות. 
עד היום יצאו במכון מעל מאה ספרי מחקר ועיון (בעיקר בתחומי הספרות היהודית של ימי הביניים וספרות יהדות המזרח), מקבצי סיפורי עם יהודיים מארצות שונות, עבודות דוקטורט ואף ספרי שירה ופרוזה.
כן מוציא המכון כתב עת ליצירה יהודית בשם "מהות" (בין תשמ"א לתשמ"ט נקרא "זהות"), כאשר עד עתה יצאו למעלה משלושים כרכים.
הערות שוליים

↑  המוזיאון למורשת עדות ישראל, המוזיאון למורשת עדות ישראל - אודות המוזיאון, באתר museum.zapages.co.il (ארכיון)
↑  צבי מלאכי, באתר אגודת הסופרים העבריים
↑  עיול ב-rachel
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265233005171  LCCN: n82155870  VIAF: 155312768   WorldCat (עם VIAF): 155312768
מכון חרבין לטכנולוגיה

| --- | --- |

 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  1920–הווה (כ־104 שנים)
 בעלי תפקידים
 צוות:  2,957
 סגל:  2,700
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  37,700
 סטודנטים לתואר ראשון:  25,002
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  12,710
 מיקום
 מיקום:  חרבין, הרפובליקה העממית של סין
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 קואורדינטות:  45°44′49″N 126°37′50″E﻿ / ﻿45.746998°N 126.630692°E﻿ / 45.746998; 126.630692
 www.hit.edu.cn
 he
 
מכון חרבין לטכנולוגיה (במנדרינית: 哈尔滨工业大学) הוא אוניברסיטה ציבורית, הממוקם בחרבין שברפובליקה העממית של סין, אשר הוקם בשנת 1920. יש למכון קמפוסים נוספים בשנג'ן שבמחוז גואנגדונג ובחיילונגג'יאנג. בסך הכל, לומדים במוסד כ-37,000 סטודנטים. המכון מתמקד בלימודי הנדסה, ונחשב לאחד היוקרתיים במדינה בתחום זה.
המכון חבר בליגת C9.
היסטוריה

המכון הוקם בשנת 1920 ובשנת 1931 החלו לימודים לתארים מתקדמים והיה אחד מן הראשונים במדינה לעשות זאת.
ארגון אקדמי

בתי הספר של המכון הם:
בית ספר לאדריכלות
בית הספר לאסטרונאוטיקה
בית הספר לכימיה והנדסה כימית
בית הספר להנדסה אזרחית
בית הספר למדעי המחשב וטכנולוגיה
בית ספר לכלכלה וניהול
בית הספר להנדסת חשמל ואוטומציה
בית הספר לאלקטרוניקה והנדסת מידע
בית הספר למדעי האנרגיה והנדסה
בית ספר ללימודים בינלאומיים
בית הספר למדעי החיים וטכנולוגיה
בית הספר למרקסיזם
בית הספר למדעי החומר והנדסה
בית הספר להנדסת מכטרוניקה
בית הספר למדע וטכנולוגיה לתחבורה
בית הספר למדעים
בית הספר לאיכות הסביבה
בית הספר למדעי הרוח, מדעי החברה ומשפטים
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי: מקום 101–150 (2023)
Times Higher Education: מקום 168= (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 252= (2024)
מכון הדסה

מכון הדסה, פיתוח אישי וארגוני נוסד בשנת 1944. בשנת 2006 חברת אדם-מילא רכשה את פעילותו.