stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרארי רומא

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פרארי
 שנות ייצור:  2020 - הווה
 הרכבה:  איטליה איטליה: מפעל פרארי במרנלו
 חברת אם:  פרארי אן. וי
 סיווג:  מכוניות ספורט
 מרכב:  קופה עם 2 דלתות
 אורך:  4,656 מ"מ
 רוחב:  1,974 מ"מ
 גובה:  1,301 מ"מ
 משקל:  1,570 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,670 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 טווין טורבו בנפח 3.9 ליטר
 הילוכים:  מצמד כפול בעל 8 הילוכים
 מהירות מרבית:  320 קמ"ש
 קשר:  פרארי פורטופינו
 מעצב:  פלאביו מאנזוני
פרארי רומא (באנגלית: Ferrari Roma) היא מכונית ספורט במרכב קופה בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי פרארי משנת 2020. היא הוצגה בנובמבר 2019.
עיצוב

העיצוב החיצוני והפנימי מציג עיצוב GT חדיש, עיצוב הפרארי רומא מאפשר שילוב של יוקרה וספורט. העיצוב החיצוני מזכיר במעט את אסטון מרטין ונטאג'. גלגלים בקוטר 20 אינץ', הדגם הוצג עם בחירה בין גלגלים של חברת פירלי, מישלן או ברידג'סטון. הבלמים בקוטר 390 מ"מ.
הפנים כולל עיצוב יוקרתי ונוחות "יתר", טכנולוגיות מעודכנות, ושימוש גבוה בבד. לוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 16.0 אינץ' המשותף עם פרארי SF90 סטרדלה, מסך מגע המשדר את המולטימדיה בקוטר 8.4 אינץ'.
מפרט טכני

הפרארי רומא כוללת מנוע בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.9 ליטר טווין טורבו המספק כ-620 כ"ס ומומנט מרבי של 77.5 קג"מ. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.4 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 322 קמ"ש.
פרסים

עיצוב הפרארי רומא קיבל פרס Red Dot בשנת 2020. הארגון הצהיר כי על ידי הורדת פרטים מיותרים השיגה הרומא את העיצוב האלגנטי. פרסי Red Dot הם בין ההצטיינות היוקרתית ביותר בתעשיית העיצוב.
מגזין Auto & Design העניק לפרארי רומא את עיצוב המכונית הטוב ביותר לשנת 2020. הפרס הוא הוקרה ליצירות הטובות ביותר בתעשיית הרכב. עיתונאי רכב בינלאומיים אמרו כי הרומאים מפרשים מחדש את הקווים הקלאסיים של מכוניות גראן טוריסמו ומקרינים אותם אל המאה ה-21.
גלריה

מבט קדמי
מבט צדדי
מבט אחורי
מבט לפנים המכונית
הערות שוליים

↑  דגם בסיס: פרארי רומא נחשפת, באתר קארטיוב, ‏13 בנובמבר 2019
↑  Ferrari Roma unveiled as 620hp super GT, באתר pistonheads, ‏14 בנובמבר 2019
↑  פרארי רומא יכולה להיות המכונית היפה ביותר של יצרנית הרכב האיטלקית מזה שנים, באתר slashgear, ‏13 בנובמבר 2019
↑  פרארי רומא, באתר red-dot
↑  Ferrari Roma, F8 Tributo and SF90 Stradale Bag Red Dot Awards, באתר dsf, ‏14 באפריל 2020
↑  THE CAR DESIGN AWARDS 2020 ASSIGNED TO HYUNDAI, FERRARI AND PORSCHE, באתר Auto&Design
דרך בייצ'י-ז'ילינסקי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רחוב 
 על שם:  אנדרה בייצ׳י-ז׳ילינסקי 
 מיקום:  הרובע החמישי של בודפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 
 קואורדינטות:  47°30′11″N 19°03′18″E﻿ / ﻿47.503122°N 19.054961°E﻿ / 47.503122; 19.054961
 he
 
דרך בייצ'י-ז'ילינסקי (בהונגרית: Bajcsy-Zsilinszky út) הוא אחד הכבישים החשובים ביותר במרכז העיר בודפשט, המהווה את קו הגבול של שני רבעים, רובע 5 ורובע 6. היא עוברת בין השדרה הקטנה בקטע של שדרת קארוי, נוגע הן בכיכר דיאק פרנץ הן בשדרת אנדראשי עד כיכר ניוגטי.
מיקום

גבולותיה: רחוב פרנץ דיאק, כיכר ניוגטי. הצד האי זוגי שלה הוא רובע 6 הצד הזוגי שלה ברובע 5.
היסטוריה

שמותיה הקודמים: Waitznerstraße (דרך ואצי) משנת 1700 דרך ארצית, (Országút). בשנות ה-50 של המאה ה-19 Kohl Markt (שוק הכרוב), משנת 1879 לכל אורכה נקראה שדרת ואצי (Váci körút) כהמשך לשדרה הקטנה שנוצרה באותה תקופה, משנת 1914 על שם הקיסר הגרמני וילהלם הראשון (Vilmos kaszár út), מ-17 באפריל 1945 נקרא על שם אנדרה בייצ'י-ז'ילינסקי.
כבר בשנת 1866 נסעה בדרך זו רכבת קרונית הסוסים לאויפשט מכיכר קאלווין, אז עדיין נקראה כיכר סֵנָה (Széna tér), אל היישוב השכן אויפשט (היום רובע 4 של בודפשט). חשמליות פעלו על הכביש הזה מאז תחילת רשת החשמליות של פשט. בשנת 1896 חושמלה המסילה. חשיבותו של המסלול מתבטאת בעובדה שבעשור הראשון של המאה ה-20 נסעו לאורכו אחד עשר קווי חשמלית. מאמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, לעומת זאת, פעלו שם רק שלוש או ארבע קווי חשמלית. בשנת 1976, כסימן הראשון להפסקת תנועת החשמליות ברחוב בדרך בייצ'י-ז'ילינסקי, חשמליות 47 ו-49 נסעו רק עד כיכר דיאק פרנץ, ומתחת לרחוב עבר ועובר קו מטרו M3.
מבנים מרכזיים לאורכה

לפי האפשרויות, הבניינים נקראים על שם הבונה או הבעלים הראשון. אם הבעלים הראשון לא ידוע, אז על שם אחד הבעלים המאוחרים או אולי הנוכחיים.
הבניינים בצד הזוגי של דרך בייצ'י-ז'ילינסקי פורקו בשנות ה-60, כך שאלה היו שייכים בחלקם לכיכר ארז'בט וחלקם לכיכר דיאק פרנץ. תחנת האוטובוס הוכרז כאנדרטה לשימור, ולכן הוא נשאר בצד הפונה לכיכר ארז'בט.
לקריאה נוספת

Budapest lexikon I. (A–K). Főszerk. Berza László. 2., bőv. kiad. Budapest: Akadémiai. 1993. 103–104. o. ISBN 963-05-6410-6 (לקסיקון בודפשט)
Budapest teljes utcanévlexikona. Szerk. Ráday Mihály. (hely nélkül): Sprinter. 2003. 87. o. ISBN 963 9469 06 8 (לקסיקון הרחובות המלא של בודפשט)
A Bajcsy-Zsilinszky úti villamos, Budapest elveszett sínei, hampage.hu (פסי החשמלית האבודים של דרך בייצ'י-ז'ילינסקי)
פינת שדרת אנדראשי (ארמון פונסייר)
מאזדה CX-4

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מאזדה
 שנות ייצור:  2016–הווה
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין סין
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר קופה בעלת חמש דלתות
 אורך:  4,633 מ"מ
 רוחב:  1,840 מ"מ
 גובה:  1,530–1,535 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים או 2.5 ליטרים בהספקים של 158 ל-192 כוחות סוס
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים
 קשר:  מאזדה 3, מאזדה CX-5
מאזדה CX-4 (באנגלית: Mazda CX-4) היא קרוסאובר קופה בעלת חמישה מקומות שמיועדת לסין, היא מיוצרת על ידי מאזדה משנת 2016 והוצגה בשנת 2016 בתערוכת הרכב הבינלאומית של בייג'ינג.
מפרט טכני

ה-CX-4 כוללת מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים או 2.5 ליטרים בהספקים של 158 או 192 כוחות סוס. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים.
מתיחת פנים 2020

בשנת 2020 עברה ה-CX-4 מתיחת פנים הכוללת פגוש קדמי ואחורי בעיצוב שונה אך מערכת ההנעה נשארה כמו לפני מתיחת הפנים.
גלריה

לפני מתיחת הפנים
אחרי מתיחת הפנים
הערות שוליים

↑  איתי שטיינברג, מאזדה CX-4 הוצג רשמית – ולא יגיע לישראל, באתר אוטו, ‏26 אפריל 2016
↑  מאזדה CX-4 קופה החדש נחשף בתערוכת בייג'ין, באתר קארטיוב, ‏24 באפריל 2016
דנילו פריירה

דנילו לואיס האליו פריירה (בפורטוגזית: Danilo Luís Hélio Pereira; נולד ב-9 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר ההגנתי באל- איתיחאד מליגת העל הסעודית ובנבחרת פורטוגל.
קריירת מועדונים

פריירה נולד בביסאו שבגינאה ביסאו אמו, קווינטה דג'טה, היא אחות במקצועה. פריירה ומשפחתו עברו לפורטוגל כשהיה בן חמש. כנער שיחק כדורגל בשלושה מועדונים שונים מאזור ליסבון, וסיים את קריירת הנוער בבנפיקה ליסבון. לאחר מכן הוחתם בבנפיקה ליסבון בחוזה מקצועי ראשון, שלאחריו נרכש בהעברה חופשית על ידי פארמה האיטלקית. בחלקה השני של עונת 2010/2011 הושאל לאריס סלוניקי מליגת העל היוונית ולאחר מכן שב לפארמה וערך הופעת בכורה בקבוצה בדצמבר 2011.
הוא הושאל שוב בעונת 2012/2013 לרודה ההולנדית ועזר לה להישאר בליגה. ב-1 באוגוסט 2013 בוטל חוזהו עם פארמה והוא עבר לשחק במארטימו מליגת העל הפורטוגלית.
ב-2 ביולי 2015, לאחר שתי עונות במדי מאריטימו, חתם על חוזה לארבע שנים בפורטו, עם סעיף שחרור של 40 מיליון אירו. בעונתו הראשונה הופיע 33 פעמים במדי הקבוצה שבסופה זכתה באליפות. בעונת 2017/2018 סבל ברוב העונה מפציעה ונעדר מהמגרשים. לאחר עזיבתו של הקטור הררה, מונה לקפטן הקבוצה.
ב-5 באוקטובר 2020 הושאל לפריז סן ז'רמן לעונת אחת עם אפשרות רכישה בתום העונה. ב-27 בפברואר 2021 כבש שער בכורה בניצחון קבוצתו 0–4 על דיז'ון. פריז סן ז'רמן מימשה את אפשרות הרכישה בסיום עונת 2020/2021 והוא עבר אליה בחוזה קבוע עד 2025.
ב-2 בספטמבר 2024 עבר לאל איתיחאד תמורת חמישה מיליון אירו.
קריירה בינלאומית

פריירה בחר לייצג את פורטוגל אף על פי שנולד בגינאה ביסאו ויכל היה לייצג גם אותה. הוא היה חלק מהנבחרת שעד גיל 20 במונדיאל 2011 ושיחק את כל המשחקים ואף הוסיף שער אחד בחצי הגמר נגד נבחרת צרפת.
הופעת הבכורה של פריירה בנבחרת פורטוגל הבוגרת הייתה ב-31 במרץ 2015, כשעלה כמחליף בניצחון 0–2 במשחק ידידות נגד כף ורדה. את שער הבכורה כבש ב-8 ביוני 2016 בניצחון 0–7 על נבחרת אסטוניה.
פריירה היה חלק מסגל הנבחרת בזכייה ביורו 2016 ובליגת האומות ב-2018/2019.
נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר יורו 2024.
תארים > קבוצתיים

אליפות פורטוגל: 2017/2018, 2019/2020
הסופר קאפ הצרפתי: 2020, 2022, 2023
הגביע הצרפתי: 2020/2021
אליפות צרפת: 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024
אליפות אירופה: 2016
ליגת האומות: 2018/2019
תארים > אישיים

נבחרת העונה בליגה הפורטוגלית: 2016, 2017
שחקן העונה של פורטו: 2016
הוגו קראפט

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1866 המבורג המבורג 
 פטירה:  15 בנובמבר 1925 (בגיל 59) המבורג, רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר 
 השתייכות:  הצי הקיסרי הגרמני הצי הקיסרי הגרמני
 תקופת הפעילות:  1883–1919 (כ־36 שנים)
 דרגה:  ויצה-אדמירל
 
הוגו קראפט (בגרמנית: Hugo Kraft;‏ 10 בפברואר 1866 – 15 בנובמבר 1925) היה ויצה-אדמירל של הצי הקיסרי הגרמני.
ביוגרפיה

הוגו קראפט נולד ב-10 בפברואר 1866 בהמבורג והצטרף לצי הקיסרי הגרמני ב-16 באפריל 1883. ב-17 באפריל 1886 הוא הועלה לדרגת לויטננט צור זי, ב-25 במרץ 1890 לדרגת אובר-לויטננט צור זי, ב-19 באוגוסט 1896 לדרגת קפיטן-לויטננט, וב-8 באוקטובר 1902 לדרגת קורבטנקפיטן. בשנת 1888, הוא היה קצין פלוגה בפלגת המספנות השנייה (וילהלמסהאפן).
מספטמבר 1905 עד 30 בספטמבר 1907, היה מפקד הסיירת SMS ברלין. בתפקיד זה הועלה לדרגת פריגטנקפיטן ב-27 באפריל 1907. לאחר מכן שימש כראש מחלקה במטה האדמירליות של הצי עד מאי 1910. לאחר מכן הוא פיקד על הסיירת המשוריינת SMS שרנהורסט עד נובמבר 1911. מינואר 1911 עד מרץ 1911 הוא שימש בנוסף כמפקד שייטת הסיירות. בתור קפיטן צור זי (דרגה אליה הועלה ב-13 באוקטובר 1908), הוא פיקד על אוניית המערכה SMS וסטפאלן מ-17 באפריל 1912 עד 3 באוקטובר 1913.
ב-14 ביולי 1914, הוא הועלה לדרגת קונטר-אדמירל. ממרץ 1914 עד אפריל 1916, קראפט היה מנהל המספנה הראשי של המספנה בווילהלמסהאפן. לאחר מכן, הוא הועלה לדרגת ויצה-אדמירל ב-25 בנובמבר 1916 ומונה למנהל מחלקת המספנות במשרד הצי הקיסרי עד דצמבר 1917. בינואר/פברואר 1918 ושוב ביוני/יולי 1918 הוא היה סגן מפקד השייטת הרביעית. בינתיים הוא היה סגן מפקד השייטת השלישית באפריל/מאי 1918. באוגוסט 1918 הוא מונה למפקד השייטת השלישית. במהלך מרד המלחים בקיל בנובמבר 1918, הוא היה מפקד השייטת השלישית, שנחשבה למקור התסיסה העיקרי. קראפט עצר כמה מלחים ומסיקים, מה שתרם להסלמה של התסיסה.
הוא שוחרר מהצי ב-8 בינואר 1919 ומת בביתו בהמבורג ב-15 בנובמבר 1925.
הערות שוליים

↑  Kaiserliche Admiralität (1888). Rang- und Quartierliste der Kaiserlich Deutschen Marine für das Jahr 1888. p. 55. ISBN 978-3-95427-160-3.
↑  Vollständige Dienstaltersliste (Anciennetätsliste) der Offiziere des deutschen Reichsheeres, der kaiserlichen Marine und der Kaiserlichen Schutztruppen. August Kopfer. 1914. p. 4.
↑  Militär-Wochenblatt. E.S. Mittler. 1911. p. 227.
↑  Rangliste der deutschen Reichsmarine: Nachtrag. 1909. p. 99.
הבניינים הגבוהים בסנקט פטרבורג

הבניינים הגבוהים ביותר בסנקט פטרבורג וסביבתה הם בניינים שגובהם 100 מטר ומעלה. כרגע בעיר ישנם 712 בניינים שגובהם נע בין 75 עד 100 מטר ומגדל אחד שגובהו 462 מטרים והוא הגבוה ברוסיה ובאירופה. במשך למעלה מ-300 שנה קתדרלת פטרופבלובסקיה הייתה הבניין הגבוה בעיר. כיום מרכז לאחטה הוא המגדל הגבוה בעיר (462 מטרים).
רשימה

| # | שם המבנה | גובה במטרים | מספר קומות | שנה | כתובת | הערות | תצלום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מרכז לאחטה | 462.7 | 88 | 2019 | רובע פרימורסקי, שדרות לאחטה 2 | מאז 2017, המגדל הגבוה ברוסיה ובאירופה |  |
| 2 | לידר טאואר | 145.5 | 42 | נבנה בשנת 2011, נמסר בשנת 2013 | רובע מוסקבה, ככר החוקה, 1 | הבניין הגבוה בעיר בשנים 2013–2016 |  |
| 3 | מתחם המגורים "הנסיך אלכסנדר נבסקי" | 126 | 37 | 2012 | רובע נבסקי, שדרות הגנת אובוחוב, 138. בניין 2 | מבנה המגורים הגדול בעיר מאז 2012; המבנה הגבוה בעיר עד 2013. |  |
| 4 | קתדרלת פטרופבלובסקיה | 122.5 | 9 | 1712—1733 | רובע פטרוגרד, מבצר פטרופבלובסקיה, 1 | הבניין הגבוה ברוסיה בשנים 1733—1952 והגבוה בסנקט פטרבורג בשנים -1733—2012. |  |
| 5 | מתחם המגורים "פיוטר הגדול" | 118 | 32 | נבנה בשנת 2019. | רובע נבסקי, רחוב המפעל, אוסט-סלביאנק |  |  |
| 6 | אטלנטיק סיטי | 110 | 27 | נבנה בשנת 2008 ונמסר שנה לאחר מכן. | רובע פרימורסקי, רחוב סאבושקין, 126А | בניין העסקים הגבוה בעיר בשנים 2009–2013 |  |
| 7 | גזפרום ארנה | 79–110 | 9 | 2006-2017 | רובע פטרוגרד, שדרת הכדורגל 1 |  |  |
| 8 | הבניין בשדרות בוגאטיר | 108 | ‏24 | 2003 | רובע פרימורסקי, שדרות בוגאטיר 20 | הבניין הגבוה בעיר בשנים 2003—2012. |  |
| 9-10 | מתחם המגורים "לונדון פארק" | 105.8 | 31 |  | רובע ויבורג, שדרות החינוך 43B |  |  |
| 11-12 | הבניין בשדרות קומנדנט | 105 | 25 |  | רובע פרימורסקי, שדרות קומנדנט, 13 בית 1 |  |  |
| 13 | מגדל מכון המחקר המדעי המרכזי לרובוטיקה וקיברנטיקה | 104.6 |  | 1985 | רובע קלינין, שדרות טיכורצקי 21 | מעבדה לניסוי בטכנולוגיות לחלל. גובה המגדל — 77 |  |
| 14 | קתדרלת איסק הקדוש | 101.5 | 8 | 1818—1858 | רובע האדמירליות, ככר איסק הקדוש, 4 | נבנתה במשך 40 שנה, מגיעה לגובה של 101,5 מטרים ומאסה של 300 אלף טון |  |
| 15-17 | מתחם המגורים "בינלאומי"  | ≈101.5 | 25 | - | רובע פרונזה, רחוב בלי קון, 1 בניינים 1–3 | שלושה מבנים זהים. |  |
| 18 | מתחם המגורים "הרקיע השביעי"  | ≈101 | 27 | נבנה בשנת 1994. | רובע מוסקבה, רחוב קוזנצוב 1–11 | בניין המגורים הראשון בסנקט פטרבורג שגובהו עולה על 100 מטרים |  |
| 19-22 | מתחם המגורים "דומינאטה" | ≈101 | 27 | 2012 | רובע מוסקבה, שדרות הקוסמונאוטים 37а |  |  |
| 23-25 | פואמה שלושת האגמים | 100 | ‏28 | 2003—2012 | רובע ויבורג, שדרות לונצ'אר 11-13-15, בית 1 | הבנייה נמשכה זמן רב והושלמה בשנת 2012 |  |
| 26-27 | מתחם המגורים "טווין פיקס" | 100 | 26 | 2008 | רובע פרונזה, רחוב בוקרשט 110, בניין 1 | מגדלים תאומים. מזכירים את מגדל Torre El Faro בארגנטינה, אך נמוכים בהרבה |  |
| 28-29 | מתחם המגורים "ראדוגה" | 100 | 27, 14, 23 | 2010 | רובע פרונזה, שדרת זאגרב 9 |  |  |
הבניין הגבוה ביותר בעיר

| שם | תמונה | פרק זמן | גובה במטרים | מספר הקומות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קתדרלת פטרופבלובסקיה |  | 1733—2012 | 122.5 | - | מהווה לאתר למורשת תרבותית של הפדרציה הרוסית |
| מתחם מגורים "הנסיך אלכסנדר נבסקי" |  | 2012—2013 | 126 | 37 |  |
| לידר טאואר |  | 2013—2016 | 145.5 | 42 |  |
| מרכז לאחטה |  | 2016—הווה | 462.7 | 88 |  |
הערות שוליים

↑  "СНиП 2.08.02-89*. ПРИЛОЖЕНИЕ 3* Обязательное. Правила подсчета общей, полезной и расчетной площадей, строительного объёма, площади застройки и этажности зданий". ארכיון מ-2011-08-25. נבדק ב-22 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bogatyrsky Prospekt 20
↑  St. Petersburg — SkyscraperPage.com
↑  Башня НИИ РТК
↑  Poema u Tryokh Ozyor 3A
דרך ואצי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רחוב 
 על שם:  ואץ 
 מיקום:  טרזווארוש (רובע 6) 
 מדינה:  הונגריה 
 
 קואורדינטות:  47°33′35″N 19°04′38″E﻿ / ﻿47.5598°N 19.0772°E﻿ / 47.5598; 19.0772
 he
 
דרך ואצי או ואצי אוט (בהונגרית: Váci út) היא שדרה ארוכה ועמוסת תנועה של בודפשט, המתחילה מהשדרה הגדולה (בכיכר ניוגטי) ועוברת צפונה במקביל לדנובה, באורך של 12 ק"מ בערך, עד לגבול העיר בודפשט. היא נמשכת דרך דונאקסי (Dunakeszi), על כביש ראשי 2, המוביל לעיר ואץ (שנתנה את שמה לשדרה).
מיקום

בקטע קצר (כ-650 מטר) הדרך מהווה את קו הגבול של רובע 6 ורובע 13, לאחר מכן עוברת ברובע 13 ולאחר מכן ברובע 4. תחילה בשישה, ולאחר מכן בארבעה נתיבים. הקטע הצפוני של קו המטרו M3 עובר ברובו מתחת לדרך ואצי. יש לאורכה שבע תחנות מטרו מכיכר ניוגטי ועד לשער אויפשט (כיום רובע 4). באחרון חוצה אותה קו הרכבת לאסטרגום, שחוצה את גשר הרכבת המחבר (הצפוני) בהמשך.
היסטוריה

דרך ואצי, כביש היציאה העתיק של בודפשט (לשעבר: העיר פשט), המשיכה מעבר לגבולות העיר בכיוון כללי צפון-דרום לכיוון העיר ואץ בצפון המדינה. במהלך המאה ה-19 חברות תעשייתיות חשובות התיישבו לאורך דרך ואצי בקטע של רובע 13. מפעל המכונות לאנג (Láng), מפעל הברגים, מפעל הפלדה ההונגרי, תעשיית הקנבס, היוטה והטקסטיל, מפעל הסוללות, מפעל המספנה והמנוף ההונגרי. טונגסרם ועוד. לפני מסירת גשר מגיירי בשנת 2008, הורחב הכביש בין דרך פוטי (Fóti út) לבין נחל סילאש (Szilas) לשני נתיבים לכל כיוון.
מבני ציבור לאורך ודרך אצי

תחנת הרכבת ניוגאטי
קניון וסט אנד
אולם השוק המקורה להל
מפעלי מים מטרופוליטן
כנסיית מרגיט הקדושה
מנהל המס האזורי המרכזי של הונגריה
תיאטרון יוז'ף אטילה
מטה המשטרה הארצי, של מחוז פשט ושל בודפשט
אוצר המדינה של הונגריה
מפעלי חשמל בבודפשט (המטה)
המועצה לתשלום פנסיה וקופת חולים לאומית
כנסיית הקהילה של מרטין הקדוש
כנסיית הסיינטולוגיה בודפשט
מכון החיטוי של בודפשט
קניון דונה פלאזה
בית החולים לילדים ברחוב מדאראס (Madarász)
תחנת Volánbusz, תחנת הרכבת אויפשט
בנוסף לאלה, ישנם בנקים רבים, חברות ביטוח ובנייני משרדים נוספים לאורך הכביש.
לקריאה נוספת

Budapest lexikon I–II. Főszerk. Berza László. 2., bőv. kiad. Budapest: Akadémiai. 1993. ISBN 963-05-6409-2 (לקסיקון בודפשט)
הערות שוליים

↑  "Útvonalterv: Nyugati tér → Váci út / Székesdűlő sor". Google Térkép. נבדק ב-2020-02-22.
|  בודפשט  |
| --- | --- | --- |
| אתרים עיקריים | בניין הפרלמנט ההונגרי • בזיליקת אישטוון הקדוש • גבעת הטירה • ארמון בודה • ארמון שנדור • האי מרגיט • המוזיאון הלאומי של הונגריה • מוזיאון האמנויות היפות • מוזיאון הטכנולוגיה והתחבורה ההונגרי • ארמון גרשם • בית האופרה • כנסיית מתיאש • באסטיון הדייגים • פסל החירות • בית הקפה אבזיה • בית הקפה היפני • היכל האמנות (בודפשט) • טירת ויידהוניאד • אנדרטת המילניום • אוסף הטקסטיל של גולדברגר • תיאטרון האופרטה של בודפשט • תיאטרון ארקל • קפה ז'רבו • מסעדת גונדל • מרתף מתיאש • התיאטרון הלאומי (בודפשט) • גן החיות והבוטני (בודפשט) • אקווינקום |  |
| גשרי בודפשט | גשר מגיירי • גשר ארפאד • גשר מרגיט • גשר השלשלאות • גשר אליזבת • גשר החירות • גשר פטפי • גשר ראקוצי •  גשר הרכבת המחבר (הדרומי) • גשר הרכבת המחבר (הצפוני) |  |
| בתי כנסת ואתרים יהודיים | בית הכנסת הגדול של בודפשט • בית הכנסת ברחוב קזינצי • בית הכנסת רומבך • גטו בודפשט • בית הכנסת של ראקושפלוטה • בית הכנסת ברחוב פאווה • בית הכנסת בדרך פרנקל לאו • בית הכנסת בכיכר טלקי • בית הכנסת של אובודה • בית הכנסת של רחוב וישגראדי • בית הכנסת בדרך דוז'ה ג'רג' • בית הכנסת בבודהוואר • בית הכנסת באויפשט • בית הכנסת של פשטארז'בט • בית הכנסת של קבאניה • בית הכנסת של כיכר בתלן • המוזיאון והארכיון היהודי-הונגרי • המרכז לזיכרון ותיעוד השואה • בית הזכוכית (בודפשט) • בית המדרש לרבנים  בבודפשט • נעליים על הדנובה • בית כנסת בית שלום (בודפשט) • |  |
| בתי קברות יהודים | בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה • בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני • בית הקברות היהודי ברקושקרסטור • בית הקברות היהודי פרקשרט • בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש • בית הקברות היהודי ברחוב צ'רס • בית הקברות היהודי של אובודה • בית הקברות היהודי של בודה • בית הקברות היהודי של ראקושליגט |  |
| תחבורה | כביש הטבעת • קלטי פאייאודבר • ניוגטי פאייאודבר • דלי פאייאודבר • הרכבת התחתית של בודפשט • נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט • רכבת הילדים של בודפשט • רכבת גלגלי שיניים (בודפשט) • שדרת הטבעת הונגריה • השדרה הקטנה (בודפשט) • השדרה הגדולה (בודפשט) • הרכבת הפרברית של בודפשט |  |
| כיכרות | כיכר בלאהה לואיזה • אוקטוגון (בודפשט) • כיכר הגיבורים • כיכר ניוגטי • כיכר דיאק פרנץ • כיכר החירות בבודפשט • כיכר ורשמארטי |  |
| ספא (מרחצאות) | ספא סנט לוקאץ' • ספא גלרט • ספא דגאי • מרחצאות פלטינוס • ספא סצ'ני • מרחצאות הוויז |  |
| אחר | בודה (עיר) • פשט (הונגריה) • אובודה • אויפשט • דנובה • הפארק העירוני • פארק ממנטו • נפליגט • אוניברסיטת אטווש לוראנד • שדרות אנדראשי • יהדות הונגריה • השוק המרכזי של בודפשט • רחוב ואצי • אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה • אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב • היכל האמנות (בודפשט) |  |
החזקת אצבעות

'מחזיקים אצבעות'
החזקת אצבעות (או להחזיק אצבעות) היא מחוות יד נפוצה כדי לאחל ולחוות מזל. לעיתים מחווה זו מתפרשת כניסיון לגנות אנשים מאמינים.
המחווה נעשית בשילוב שתי אצבעות, כאשר מניחים את האמה על גבי האצבע המורה.
מקור

המקור המדויק של המחווה אינו ידוע. אך כפי הנראה מקורו בנצרות. הנוצרים האמינו בכוחו של הצלב על מנת להגן עליהם מרעות שונות ולגרום להצלחתם, כך שכאשר שהו במקום בו לא היה צלב, השתמשו באצבעות ידיהם על מנת לחוות את סימן הצלב. בתחילה נעשתה המחווה על ידי שני אנשים שהניחו את אצבעותיהם אחת על השנייה על מנת ליצור צורת צלב, מנהג זה היה נפוץ במשך מאות שנים. אך ברבות השנים נולד המנהג ליצור את סימן הצלב אף על ידי הצלבת שתי אצבעות יד של אדם אחד, כאשר רצה להביע משאלה וכדומה.
הסבר אפשרי נוסף, הוא כי הכוונה לחקות את צורת אבר המין הנקבי, שבקרב הפגאנים יוחסה לו הסגולה להרחיק שדים ורוחות רעות.[דרוש מקור]
שימוש נפוץ במחווה מתייחס למאות הראשונות של הכנסייה הקתולית. שימוש שכיח במחווה זו נעשה כאשר שני נוצרים היו מניחים את אצבעותיהם כביכול על מנת להפעיל את הכוח הקשור לצלב של ישו כדי להתגונן מהרוע.
באנגליה במאה ה-16 אנשים המשיכו במנהג זה על מנת ליצור את סימן ההצטלבות כדי להדוף את הרוע, וכן כאשר אנשים השתעלו או התעטשו.
אמונה טפלה זו הפכה לפופולרית בקרב תרבויות נוצריות רבות באירופה. במקומות מסוימים, הדבר נעשה על ידי אדם נוסף שהיה מניח את אצבעו על האצבע של האדם שהביע את המשאלה, באופן ששתי אצבעות יצרו צורת צלב.
עם זאת אף כיום מצויה המחווה בצורתה המקורית על ידי שני אנשים ליצירת צורת הצלב בזמן ברכה או הסכם הדדי.
יש הסבורים כי מעשה 'החזקת האצבעות' כסימן מזל או ביצוע משאלה היה מצוי אף לפני הנצרות. לדעתם, אף צורת הצלב הייתה סימן רווח של אחדות ושלום.
לקריאה נוספת

השימוש במונח להחזיק אצבעות על פי היהדות באתר ישיבה.
הערות שוליים

1 2  מגזין חוף אורנג. אמיס תקשורת. מאי 1990. pg. 177 "בימים נוצריים מוקדמים, מאמין שהתעמת עם רעה או עם השפעות עוינות הפציר בכוחו של הצלב הקדוש להגנה על ידי סיבוב האצבע האמצעית על אצבעו והחזיק את אצבעותיו הנותרות באגודלו"
↑  Good Housekeeping, Volume 226. International Magazine Company. 1998. Crossing fingers: This was a Sign of the Cross that early Christians could use to avert bad luck without attracting the notice-and wrath-of pagans.
↑  Panati, Charles (1989). Extraordinary Origins of Everyday Things. William Morrow Paperbacks. ISBN 978-0060964191.
האפיפיור פיוס האחד עשר מחזיק אצבעות לסימון צלב, על שטר אינדולגנציה שניתן בשנת 1925
האיגוד העולמי למדעי היהדות

הבניין ע"ש יצחק רבין למדעי היהדות, קריית האוניברסיטה העברית בהר הצופים בירושלים
האיגוד העולמי למדעי היהדות הוא ארגון הגג לחקר מדעי היהדות. חברים בו חוקרים, תלמידים ואנשי רוח מכל רחבי העולם. נשיא האיגוד העולמי למדעי היהדות הוא פרופ' אהרן ממן מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
האיגוד העולמי למדעי היהדות הוא עמותה ציבורית ללא כוונת רווח, המתקיימת מדמי החבר השנתיים ומתמיכתם של גופים ציבוריים וקרנות בישראל ומחוצה לה. משרדיו שוכנים בבניין ע"ש יצחק רבין למדעי היהדות בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
תולדותיו

האיגוד הוקם בשנת 1957 בקונגרס השני למדעי היהדות. הקונגרס הראשון התקיים בשנת תש"ז 1947 ביוזמתם של חוקרים במדעי היהדות מן האוניברסיטה העברית בירושלים.
בראש האיגוד העולמי למדעי היהדות עמדו: פרופ' אפרים אלימלך אורבך (1969 – אוגוסט 1989), פרופ' עזרא פליישר (אוגוסט 1989 – יוני 1993), השופט פרופ' מנחם אלון (יוני 1993 – אוגוסט 2005), חבר הכנסת לשעבר פרופ' מנחם בן-ששון (אוגוסט 2005 – מאי 2006), פרופ' שרה יפת (מאי 2006 - אוגוסט 2009), פרופ' יוסף קפלן (2013-2009), פרופ' משה אידל (2013-2022). בשנת 2022 בקונגרס ה-18 נבחר פרופ' אהרן ממן לכהן כנשיא האיגוד.
ד"ר ענת קוטנר מכהנת כמנהלת האיגוד הנוכחית.
מטרות האיגוד

לשמש מסגרת מאחדת לארגוני המחקר של שלל המוסדות והארגונים למדעי היהדות בישראל ומחוצה לה.
לארגן ועידות בינלאומיות וקונגרסים שנושאם מדעי היהדות בהקשרם הרחב, להעניק חסות לכנסים העוסקים במדעי היהדות, לקדם את המחקר בתחומים השונים של מדעי היהדות,
להוציא לאור ספרים וכתבי עת המוקדשים לתחומי המחקר של מדעי היהדות, לסייע למוסדות מדע ומחקר בעולם בריכוז ובאיסוף חומר בנושאים השייכים למדעי היהדות, לדאוג לתאם ולטפח קשרים ושיתוף פעולה בין המוסדות וגופי המחקר העוסקים במדעי היהדות בעולם.
האיגוד עורך מדי ארבע שנים את הקונגרס העולמי למדעי היהדות. הקונגרס הוא במרכז פעילותו של האיגוד העולמי למדעי היהדות. הוא מתקיים מאז קיץ תשי"ז 1957, אחת לארבע שנים באוניברסיטה העברית בירושלים. 
קונגרס זה הוא החשוב מסוגו בעולם. בשנת 2013 לקחו בו חלק כאלף וחמש מאות חוקרים ואנשי רוח מרחבי העולם.
 על פי המסורת הנהוגה באיגוד מאז הוקם, הרצאות הקונגרס מוצאות לאור כאסופה המחולקת על פי חטיבות הקונגרס.
 מאמרי הקונגרס העולמי השלושה-עשר התפרסמו במסגרת פרויקט 'לקט' ברשת האינטרנט. מאמרים בעקבות הקונגרס הארבעה-עשר ראו אור בשלושה כרכים. דברי הקונגרס העולמי החמישה-עשר עלו לאתר האיגוד.
מלבד הקונגרס העולמי המתקיים אחת לארבע שנים, יוזם האיגוד העולמי כינוסים שנתיים, המתקיימים אחת לשנה באחת האוניברסיטאות בארץ. הכינוסים השנתיים פתוחים לכל החוקרים ולקהל הרחב.
פרסומים

האיגוד מוציא לאור את כתב העת מדעי היהדות.
האיגוד מוציא לאור מקורות לחקר תולדות תרבות ישראל:
אברהם פרנקל, מנהגי תפילה ופיוט בקהילות ישראל ליום-טוב ליפמן צונץ
שולמית אליצור, פיוטים לראש השנה לר' אלעזר בירבי קליר
אסתי אייזנמן, אהבה בתענוגים לר' משה בן יהודה
יוסף עופר, יהונתן יעקבס, תוספות הרמב"ן לפירושו לתורה
שמחה עמנואל, תשובות מהר"ם מרוטנבורג וחבריו
שרה יפת, פירוש ר' שמואל בן מאיר (רשב"ם) לשיר השירים
שולמית אליצור, למה צמנו – מגילת תענית בתרא ורשימות צומות הקרובות לה
שולמית אליצור, פיוטי רבי פינחס הכהן
שולמית אליצור, מחזורי שבעתות לסדרים ולפרשות
צבי בצר, מנחת שי על חמישה חומשי תורה
חיים קרייסל, לוית חן לר' לוי בן אברהם – מעשה בראשית
חיים קרייסל, לוית חן לר' לוי בן אברהם - מעשה מרכבה
יאיר שיפמן, שם טוב בן יוסף אבן פלקירה – מורה המורה
אהרן דותן, אור ראשון בחכמת הלשון – ספר צחות לשון העבריים לרב סעדיה גאון
רימון כשר, תוספות תרגום לנביאים