נפלאות התבונה (סרט)
תקציר העלילה

בשנת 1947, ג'ון נאש מגיע לאוניברסיטת פרינסטון. יחד עם מרטין הנסן, סטודנט מוכשר גם הוא, שניהם מקבלים את מלגת קרנגי במתמטיקה ומתחוללת ביניהם תחרות מתמשכת. בקבלת הפנים הוא פוגש קבוצה של מועמדים אחרים במתמטיקה ומדעים, ריצ'רד סול, לינדה ובנדר. הוא גם פוגש את השותף שלו לחדר, צ'ארלס הרמן, סטודנט לספרות. נאש נתון תחת לחץ להכין ולפרסם עבודת מחקר, אך מסרב לעשות זאת לפני שימצא רעיון מקורי. ההשראה שלו מגיעה כאשר הוא וחבריו דנים איך לגשת לקבוצת נשים בבר. חבר אחד בקבוצה אומר ”כל אדם לעצמו”, אך נאש טוען כי גישה שיתופית תניב יותר סיכויי הצלחה. זה מוביל את נאש לרעיון עליו הוא עושה את העבודה אותה הוא מפרסם. בזכותה הוא מקבל משרה ב- MIT ובוחר בסול ובנדר להצטרף אליו.
כמה שנים מאוחר יותר, נאש מוזמן אל הפנטגון כדי לפצח תקשורת מוצפנת של האויב. נאש מסוגל לפענח את הקוד בעזרת המוח בלבד, למרבה התדהמה של מפצחי הקודים האחרים. הוא מחשיב את עבודתו הרגילה ב-MIT כלא מעניינת ולא תואמת את כישוריו, בעקבות זאת הוא מסכים לקבל משימות חדשות על ידי מפקח מסתורי, ויליאם פרצ'ר אשר עובד במחלקת ההגנה של ארצות הברית, לחפש דפוסים במגזינים ועיתונים על מנת לסכל מזימה של הצבא הסובייטי. נאש הופך יותר ויותר אובססיבי לגבי החיפוש אחר תבניות אלה, כאשר הוא מאמין שעוקבים אחריו בעת שהוא מספק את התוצאות לתיבת דואר סודית.
בינתיים סטודנטית, אלישיה לארד, מזמינה אותו לארוחת ערב, והשניים מתאהבים. בביקור חוזר בפרינסטון, נאש נתקל בצ'ארלס ופוגש את האחיינית הצעירה של צ'ארלס, מרסי, שאותה הוא מעריץ. בעידודו של צ'ארלס הוא מציע לאלישיה נישואים, והם מתחתנים. נאש מתחיל לחשוש לחייו לאחר שראה קרב יריות בין פרצ'ר לסוכני ברית המועצות, אך פרצ'ר סוחט אותו להישאר במשימתו ולהמשיך לפענח צפנים בשבילו. תוך נשיאת נאום באוניברסיטת הרווארד, נאש מנסה להימלט ממה שנראה כסוכנים זרים, בראשות ד"ר רוזן. בניסיון להימלט, נאש מקבל בכפייה תרופות הרגעה ונשלח למתקן פסיכיאטרי, כאשר הוא מאמין כי המתקן מנוהל על ידי הסובייטים. ד"ר רוזן אומר לאלישיה שלנאש יש סכיזופרניה, וכי צ'ארלס, מרסי ופארצ'ר קיימים רק בדמיון שלו. אלישיה חוקרת, ולבסוף היא סוף סוף מתעמתת עם נאש. בעימות היא מציגה לו את המסמכים שהוא העביר לתיבת הדואר הסודית, אשר בפועל לא נפתחו. נאש קורס ונאלץ לקבל טיפול בהלם אינסולין.
מתוסכל מתופעות הלוואי של התרופות האנטי פסיכוטיות שהוא לוקח, הוא מפסיק לקחת אותן בסתר. פעולה זו גורמת לנסיגה והוא פוגש את פרצ'ר שוב. לאחר תקרית בה נאש מסכן את בנו הרך, ולאחר שהטיח בטעות את אלישיה והתינוק לקרקע בחושבו שהוא עוצר את פרצ'ר מלהרוג אותה, אלישיה בורחת מהבית בפחד עם בנם. נאש נעמד בחזית המכונית שלה כדי למנוע ממנה לעזוב. הוא אומר לאלישיה, ”היא לעולם לא מתבגרת”, בהתייחסו למרסי, אשר למרות ששנים חלפו מאז המפגש הראשון שלהם, נשארה ילדה קטנה בדיוק באותו גיל. עם זאת, הוא סוף סוף מקבל כי הם חלק מהזיותיו. כנגד העצה של ד"ר רוזן, נאש מחליט לא לחזור לקחת את התרופות, תוך כדי האמונה כי הוא יכול להתמודד עם הסימפטומים שלו בדרך אחרת. אלישיה מחליטה להישאר ולתמוך בו בזאת.
נאש ניגש אל חברו-יריבו הוותיק, מרטין הנסן, שהוא עכשיו ראש המחלקה למתמטיקה בפרינסטון, אשר מעניק לו הרשאה לעבוד בספרייה ולבצע ביקורת על השיעורים. במשך הזמן, ככל שנאש מתבגר, הוא לומד להתעלם מההזיות שלו ומרוויח את הזכות ללמד שוב. בשנת 1994, נאש מכובד על ידי פרופסורים ועמיתים שלו על ההישג שלו במתמטיקה, הוא זוכה בפרס נובל בכלכלה על עבודתו המהפכנית בתורת המשחקים. הסרט מסתיים בטקס קבלת פרס נובל, נאש בנאומו אומר כי למרות עבודתו רבת השנים עם מספרים ההישג הגדול של חייו היא אהבתה ותמיכתה של אלישיה. כאשר נאש ואלישיה עוזבים את האולם בסטוקהולם; נאש רואה את צ'ארלס, מרסי ופרצ'ר עומדים זה לצד זה ומתבוננים בו, אך הוא מתעלם מהם.