stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חברה לשירות ימי עתיד
קריאה נוספת

ברוך רוזנברג, ראשית הספנות העברית. תל אביב, 1938.
ד. מורש, צי הסוחר  הישראלי. "מערכות ים", כ', יולי 1954], עמ' 14-18.
רב חובל זאב הים, ספינות מספרות. הוצאת ספרים אחיאסף בע"מ' 1968. עמ' 160–179.
רב חובל זאב הים, נתיבי ים. עמ' 59–61.
צבי הרמן, הכובשים בים נתיבה. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1978. עמ' 53–59.
נמרוד אשל, הקברניט דאוטי נשלח לגמלאות, סיפורים קצרים מנקודת ראות קצין סיפון באוניות החברה. ספרית פועלים, 1991.
דניאלה רן, תרומתה והשפעתה של העלייה הגרמנית להתפתחות הספנות בארץ ישראל. עבודת מסטר במכון ללימודי ים באוניברסיטת חיפה.
יעקב המל, אניית המנוע עתיד, מכתב לד"ר אבשלום זמר, מנהל המוזיאון הימי הלאומי, 18 בפברואר 1999.
שמואל ינאי ויוסף אלמוג, השערים פתוחים "אסופת זכרונות ההעפלה". הוצאת קרן הפלי"ם, 2001. עמ' 22.
אברהם זהר ומאיר פעיל, הפלמ"ח הימי (פלי"ם). הוצאה לאור משרד הביטחון, 2001. עמ' 18.
הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל 2002-1927. הוצאת אפי מלצר בע"מ, 2005. עמ' 12, 188, 235.
דניאלה רן, בין ספינה לרציף - תולדות לשכת הספנות הישראלית 1982-1932. פרדס הוצאה לאור, 2008. עמ' 24, 31-30, 41-37, 43, 46, 49, 68-67, 117-113, 121, 124, 126, 212, 214.
הלל ירקוני, הים, האנייה ועם ישראל. פרדס הוצאה לאור, 2009. עמ' 9, 49-48, 199-198.
דני זמרין, העתיד שחלף. "המטען", גיליון 167, ספטמבר 2015.
קובי כהן-הטב, המהפכה הימית - אחיזת היישוב היהודי בים ובחופי ארץ ישראל 1948-1917. ירושלים, הוצאת יד בן-צבי, 2019. עמ' 175–179.
Hugh Fergusun, A word from her and Israel cargo is loaded, Daily Sketch, January 3 1956.
Jan Heitmann, FAIRPLAY Schleppdampfschiffs-Reederei Richard Borchard,Elbe-Spree-Verlag Wolfgang Fuchs, 2005.
Merchant Marine Hachshara in Hamburg (1935–1938) – Lucy Borchardt: „The only Jewish female ship owner in the world“
ביאורים

↑  סול אדלר היה אביו של אל"ם מייק אלדר מחיל הים.
↑  אביו של אל"ם מיכה לצרוס מחיל הים.
↑  אסתר דיאמנט הייתה  בתו של מכונאי ראשי רוזנטל ועוד כילדה הפליגה באוניות החברה.
↑  לאחר תקופה קצרה חזרה לעבודה עם פלסתר על העין.
↑  משמאל לימין: סוזאן,  לוסי, ינס, פרד, לוטה, קורט, וריצארד בורכארד.
↑  קיימת סברה כי מטרתה המוסתרת של משפחת בורכרד הייתה להוציא את הונה מגרמניה. בתוקף הסכם העברה שאפשר ליהודים להוציא  עד 1000 ליש"ט מגרמניה.
↑  מימין לשמאל שורה עליונה:ורנר פרוידנברג - רב מלחים, שני מסיקים מצריים, נוילנד - כלכל ראשי, אסא (הגבוה עם הכובע) - מכונאי ראשי, אליעזר אקסל (עם המשקפת) - רב חובל, פאול קריגל (עם המשקפת) - קצין ראשון, בל – טבח, ערבי מצור, הרץ (עם הז'קט) – מכונאי  שני. 

שורה אמצעית: ציון יוחנה – מלח, מלאכי אפרת – נער סיפון, ג'וני טורטל – מלח, טפי סמולנסק – מלח

יושבים: שכטר - מכונאי, ליפשיץ – מכונאי
הערות שוליים

↑  רב חובל זאב הים, נתיבי ים עמ' 60.
↑  דני זמרין, העתיד שחלף המטען, גיליון 167, עמ' 28.
↑  הלל ירקוני, עמ'10-9.
↑  רב חובל יקב המל פרטים היסטוריים על א.מ. עתיד מוזיאון הימי הלאומי
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 12
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 14.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 16.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 29
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 26
↑  שמואל ינאי ויוסף אלמוג, השערים פתוחים 2001, עמ' 22.
↑  ר/ח הלל ירקוני, "ספינות מעפילים מ-א' עד ת", ע' 61.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 32.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 37.
↑  יהודה בן-צור ויוסקה רום, פרשת הספינה 'לילי', באתר הפלי"ם.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 34.
↑  אליעזר טל, מבצעי חיל הים במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות,1964, עמ' 190.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 113.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 148.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 188.
↑  עזרא להד ותמר שנהר, א.מ. עמל חזרה מתעלת סנט לורנס, "מערכות" "ביטאון חיל הים" מרץ 1960, עמ' 100.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 189.
1 2  רב חובל זאב הים, נתיבי ים עמ' 61.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל  2002-1927, עמ' 235.
↑  אתר חברת בורכרד ספנות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009450789205171 
מכתב הוקרה מצ'רצ'יל לר/ח משה אברמסקי קברניט א/מ עתיד. המציין את שירות בצי הסוחר המגויס, 20 ביולי 1943.
טקאצ'י

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  וספרם (מחוז) וספרם
 נפה:  נפת פאפה
 שטח:  19.13 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  845 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°23′51″N 17°28′15″E﻿ / ﻿47.397488888889°N 17.470719444444°E﻿ / 47.397488888889; 17.470719444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.takacsi.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טקאצ'י(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טקאצ'י  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טקאצ'י (בהונגרית: Takácsi) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בטקאצ'י מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,006 ובשנת 2020 רק 845 תושבים.
יהודי טקאצ'י

בטקאצ'י חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מתושבי הכפר נרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 15 |  |
| 1880 | 29 | 1,469 |
| 1910 | 14 |  |
| 1920 | 5 |  |
| 1930 | 6 |  |
| 1941 | 4 | 1,455 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודים מהכפר שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת פאפה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פאפה • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • פרקשגייפי • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמשסאלוק • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר |  |
טקאשי אינוי

טקאשי אינוי (ביפנית: 乾 貴士; נולד ב-2 ביוני 1988 באומיהאצ'ימאן שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בנבחרת יפן בעמדת הקשר ההתקפי או כנף שמאלי, וידוע בזריזותו וביכולת הפריצה שלו.
קריירת מועדונים

אינוי נחשב כנער לכישרון גדול, ובשנת 2007 החל לשחק ביוקוהמה מרינוס מליגת העל היפנית. אינוי לא הצליח לתפוס מקום של קבע בקבוצה, ובשנת 2008 הושאל לסרסו אוסקה מליגת המשנה היפנית, ובהמשך נרכש על ידי הקבוצה, בה הפך לשחקן מפתח. ביולי 2011 ביצע אינוי מעבר לאירופה, כאשר חתם בשורות בוכום מהבונדסליגה השנייה. אינוי ערך את הבכורה שלו בבוכום באוגוסט 2011 בהפסד 1–2 לפ.צ. סנט פאולי. אינוי שיחק עונה אחת בבוכום, בה הבקיע שבעה שערים והציג יכולת טובה מאוד, וסיים עם הקבוצה במקום ה-11 בבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2012 נרכש אינוי על ידי איינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2012/13, הבקיע אינוי שישה שערי ליגה, כשהוא משתף פעולה בקישור הקבוצה עם סבסטיאן רודה, פירמין שווגלר, שטפן אייגנר וכרים מטמור. אינוי ופרנקפורט סיימו את העונה הזו במקום השישי המפתיע, והשיגו כרטיס למפעל הליגה האירופית. בעונת 2013/14 אינוי ופרנקפורט סיימו במקום ה-13 בבונדסליגה, והודחו מהליגה האירופית על ידי פורטו בשלב הנוק אאוט הראשון, לאחר שצלחו את שלב הבתים. הייתה זו עונה מוצלחת פחות עבור אינוי, שערך רק 14 הופעות ליגה, בהן לא הבקיע. בעונת 2014/15 ערך אינוי 27 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, והקבוצה סיימה במקום התשיעי בבונדסליגה.
אינוי החל את עונת 2015/16 באיינטרכט פרנקפורט וערך הופעת ליגה אחת, אך לקראת תום חלון ההעברות באוגוסט 2015 חתם אינוי באייבר מהלה ליגה הספרדית, על חוזה לשלוש עונות. בעונת 2015/16 הבקיע אינוי שלושה שערי ליגה, וסייע לאייבר לסיים במקום ה-14 המפתיע בליגה. בעונת 2016/17 שוב הבקיע אינוי שלושה שערי ליגה, וסיים עם אייבר במקום העשירי. יצוין כי באפריל 2017, נקרא אינוי למולדתו יפן על ידי ראש ממשלת יפן, על מנת להשתתף במשלחת לקבלת פליפה השישי, מלך ספרד, וזאת כאשר קבוצתו הייתה במאבקי העלייה אל הליגה האירופית, שאליה לא העפילה לבסוף. בעונת 2017/18 הבקיע אינוי חמישה שערי ליגה, והקבוצה סיימה במקום התשיעי. במאי 2018 הפך אינוי ליפני הראשון שמבקיע מול ברצלונה.
בקיץ 2018 עזב אינוי את אייבר, וחתם בריאל בטיס מהלה ליגה הספרדית על חוזה לשלוש שנים. אינוי לא התאקלם היטב בריאל בטיס, ועד למחצית עונת 2018/2019 ערך שמונה הופעות ליגה בלבד. בינואר 2019 הושאל אינוי לדפורטיבו אלאבס עד לתום העונה, שם הבקיע שני שערים ב-12 משחקים. ביולי 2019 חזר לאיבר וחתם לשלוש שנים.
ב-31 באוגוסט 2021 חזר לסרסו אוסקה. ב-22 ביולי 2022 חתם בשימיזו אס-פולס.
קריירה בינלאומית

אינוי ערך את הבכורה שלו במדי נבחרת יפן בשנת 2009, במשחק מול נבחרת תימן במוקדמות גביע אסיה בכדורגל 2011. בשנת 2013 נכלל אינוי בסגל יפן לגביע הקונפדרציות 2013, וערך הופעה אחת בהפסד 0–3 לנבחרת ברזיל, כשנכנס כמחליף בדקה ה-88 במקום קייסוקה הונדה. יפן סיימה את הטורניר הזה עם שלושה הפסדים ואפס נקודות. בשנת 2014 לא נכלל אינוי בסגל היפני למונדיאל 2014. בנובמבר 2014 הבקיע אינוי את שעריו הראשונים במדים הלאומיים, במשחק ידידות מול נבחרת הונדורס, בו כבש צמד בניצחון 0–6. בשנת 2015 נכלל אינוי בסגל היפני לגביע אסיה בכדורגל 2015, פתח בהרכב והוחלף בכל ארבעת משחקיה של יפן, שהודחה בבעיטות הכרעה ברבע הגמר על ידי נבחרת איחוד האמירויות.
אינוי זומן לסגל היפני למונדיאל 2018, ובמשחק הכנה לאותו מונדיאל ביוני 2018, הבקיע אינוי צמד בניצחון 2–4 על נבחרת פרגוואי. בשלב הבתים של המונדיאל הבקיע אינוי שער ובישל שער נוסף בתיקו 2-2 מול נבחרת סנגל. בשמינית הגמר הבקיע את השער השני ליפן במשחק מול בלגיה, במשחק בו הובילה יפן 0–2 והפסידה 2–3 בתוספת הזמן, והודחה מהמונדיאל.
בינואר 2019 זומן אינוי לסגל היפני לגביע אסיה בכדורגל 2019. אינוי לא שיחק בשני המשחקים הראשונים של יפן בשלב הבתים, אך פתח בהרכב בניצחון 1–2 על אוזבקיסטן במחזור האחרון של שלב זה. אינוי ערך בטורניר זה שתי הופעות נוספות בשלב הנוק אאוט, בשתיהן נכנס כמחליף בדקות הסיום, לרבות במשחק הגמר, בו אינוי נכנס כחילוף התקפי בדקה ה-89 של המשחק בו הפסידה יפן 1–3 לקטר.
יונתן מוצפלדט

יונתן יאקוב ירגן אוטו מוצפלדט (Jonathan Jakob Jørgen Otto Motzfeldt;‏ 25 בספטמבר 1938 - 28 באוקטובר 2010) היה כומר ופוליטיקאי גרינלנדי, נחשב לאחת מהדמויות המובילות בהקמת שלטון הבית של גרינלנד. ראש ממשלת גרינלנד הראשון והשלישי.
ראשית חייו

יונתן "יונוק" מוצפלדט נולד בשנת 1938 ביישוב קאסימיוט בדרום גרינלנד, כבן לצייד סרן מוצפלדט (1902 - 1984) ואשתו קירסטן קלמנסן (1904 - 1979)
הוא למד תאולוגיה באוניברסיטת קופנהגן עד 1966, לאחר מכן עבד ככומר בקאקורטוק, גרינלנד עד 1979.
קריירה פוליטית

כבר באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, התחיל מוצפלדט את הקרב שלו לאוטונומיה של גרינלנד עם קבוצה של פעילים אינואיטים צעירים. בשנות ה-70 של המאה ה-20 המוקדמות מוצפלדט הפך מעורב בתנועת העצמאות הסוציאל-דמוקרטית סיומוט. לאחר שהעמיד את עצמו בחוד החנית של תהליך האמנציפציה הפוליטי שאוכלוסיית גרינלנד החלה ברצינות בשנות ה-70 המוקדמות, מוצפלדט הפך לשם נרדף לשלטון האוטונומי הגרינלנדי. באותו אופן שבו הוא צעד קדימה על כתפיהם של החלוצים האמיתיים של תנועת העצמאות, הוא השיג כוח כמעט מוחלט באמצעות סדרה של תהליכי טיהור פוליטי מרהיבים ולעיתים קרובות אכזריים. בטיהורים אלה חברים ותיקים כמו לארס אמיל יוהנסן, משה אולסן, לארס קמניץ ואמיל אבלסון נדחקו לשוליים הפוליטיים.
בשנת 1977 הוא נבחר ליו"ר מפלגת סיומוט בפעם הראשונה. בנוסף, הוא כיהן כיו"ר הפרלמנט של גרינלנד בשנים 1979 - 1988, 1997 ו-2003 - 2008.
ב-1 במאי 1979, הפך מוצפלדט לראש הממשלה הראשון של גרינלנד. הוא הוביל את הממשלה יותר מ-11 שנים עד 18 במרץ 1991, כאשר הוא נאלץ להתפטר ולעזוב את הפוליטיקה בגלל בעיית שתייה. עם זאת, הוא זכה במספר תפקידי מפתח בכלכלה של גרינלנד. מוצפלדט זכה בתפקיד ראש הממשלה שוב בשנת 1997. הוא החזיק בתפקיד עד 2002, כאשר הוא נאלץ להכריז על בחירות חדשות בגלל ביקורת רצינית מהפרלמנט (לאנדסטינג) על ניהול הכלכלה של גרינלנד. הנס אנוקסן נבחר להיות ראש ממשלת גרינלנד ב-14 בדצמבר 2002. יוסף מוצפלדט, מנהיג אינואיט אטקטיגיט, הפך לסגן ראש הממשלה בממשלה החדשה.
מוצפלדט היה אז שוב יו"ר הפרלמנט של גרינלנד. בתפקיד זה הוא סימן עצמו בעיקר כדמות נסיגה פוליטית שלא הצליחה לתרום באופן חיובי להתפתחות הפוליטית המתמשכת של גרינלנד.
מוצפלדט התפטר מתפקיד יו"ר הפרלמנט של גרינלנד ב-18 בינואר 2008 על רקע טענות שהוא מישש עובדת ציבור שדיווחה עליו למשטרה. מוצפלדט הכחיש. התיק בוטל, ללא כתבי אישום. חברת המפלגה רות היילמן החליפה אותו כיו"ר הפרלמנט.
באביב 2009 נפגע מוצפלדט משערורייה גדולה של שימוש לרעה בכספי ציבור למטרות פרטיות. עיתון AG תיעד שעד 2008 הוא היה משלם את שכרו הממשלתי לארוחות פרטיות. כמו כן, הקופה הציבורית שילמה כאשר הוא קנה כמויות גדולות של אלכוהול. הוא לא נבחר מחדש בבחירות לפרלמנט ב-2 ביוני 2009.
מותו

מוצפלדט מת ב-28 באוקטובר 2010, בגיל 72, מדימום מוחי. בעת מותו מוצפלדט היה הנשיא של המועצה הנורדית המערבית.
חיים אישיים

בשנת 1992,התחתן יונתן מוצפלדט עם כריסטיאנה גודרון גודמנדסדוטיר (נולדה ב-1951) מאיסלנד. לא היו להם ילדים. עם זאת, מזוגיות קודמת עם מארגיט קוק פטרסן, נולדו לו שני ילדים: קארן מוצפלדט (נולדה ב-1966) וקלאוס מוצפלדט (נולד ב-1969). שחקן הכדוריד הגרינלנדי האנס פיטר מוצפלדט-קייד (גר'), הוא אחיינו של מוצפלדט.
הערות שוליים

↑  "Jonathan Motzfeldt er død" (בדנית). BT. 28 באוקטובר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Greenland mourns politician Jonathan Motzfeldt, nunatsiaqonline.ca, October 29, 2010
↑  Familien Søren Motzfeldt/Kirsten Klemmensen, akj-cbj.dk
1 2 3 4  J. Motzfeldt, Ex-Premier Hailed as a Pillar of Greenland, Dies at 72, nytimes.com, OCT. 29, 2010
↑  Unilingual Inuk becomes Greenland’s new premier, nunatsiaqonline.ca, December 13, 2002
↑  New York Times obituary
↑  Familien Jonathan Jørgen Jacob Otto Motzfeldt/Margit Kock Petersen, agerbaeks.dk
↑  Farvel far, sermitsiaq.ag, November 5, 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 138495726  ISNI: 0000 0000 6240 5127  LCCN: nb2012019772  VIAF: 90028697   WorldCat (עם VIAF): 90028697
יוסף רבני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בספטמבר 1933 (בן 91) תל אביב, פלשתינה (א"י)
 
יוסף רבני (נולד ב-25 בספטמבר 1933 בתל אביב) הוא כימאי ופרופסור אמריטוס לכימיה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

רבני נולד בתל אביב, בנם של אברהם ושושנה רבני. סיים תואר שני בכימיה ופיזיקה (משני) בשנת 1958 באוניברסיטה העברית ודוקטורט בכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1962. בין השנים 1962 ל-1965 שהה בפוסט דוקטורט במעבדה הלאומית ארגון באילינוי. בשנת 1965 החל ללמד במחלקה לפיזיקה באוניברסיטה העברית, בשנת 1969 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1973 מונה לפרופסור מן המניין.
בשנים 2003–2007 שימש כמדען הראשי בחברת Atlantium Water Technologies.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בשנת 1973 הקים רבני עם קבוצה של מרצים באוניברסיטה העברית תנועה לקליטת עלייה, לנוכח מה שהם כינו כישלון הממשלה בקליטת העלייה מהמערב ומברית המועצות. כן היה רבני פעיל במאבק למען מדענים יהודים בברית המועצות.
רבני היה ממייסדי חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי ושימש כראש התנועה הראשון בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20.
משפחה

נישא לזיוה שיפריס בשנת 1958 ולזוג שלושה ילדים. בנו יובל רבני הוא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית, בנו ערן רבני הוא פרופסור לכימיה פיזיקלית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וסגן נשיא אוניברסיטת תל אביב לשעבר.
הערות שוליים

↑  דנקה הרניש, אנטלקטואלים הקימו תנועה לקליטת העליה, דבר, 31 במאי 1973
↑  אבן: הואטה העליה מברית המועצות, דבר, 14 ביוני 1973
↑  יוסף וקסמן, מדעני כימיה מוחים על מעצר עמיתם בבריה"מ, מעריב, 16 במאי 1983
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266714305171  LCCN: n86049101  VIAF: 6410155   WorldCat (עם VIAF): 6410155 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי הודו – פפואה גינאה החדשה

| יחסי הודו – פפואה גינאה החדשה |
| --- | --- |
הודו: פפואה גינאה החדשה


הודו: פפואה גינאה החדשה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 462,840
אוכלוסייה
1,454,183,987: 10,623,157
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 30,932
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 2,912
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: מונרכיה חוקתית

ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי נפגש עם ראש ממשלת פפואה גינאה החדשה פיטר אוניל בג'איפור, 2015
יחסי הודו–פפואה גינאה החדשה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה של הודו לבין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה.
היסטוריה

הודו ופפואה גינאה החדשה כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בשנת 1975, עם עצמאותה של פפואה גינאה החדשה מאוסטרליה. בין השנים 2010–2011, שוויו של הסחר השוטף בין שתי המדינות הסתכם ב-239 מיליון דולר. סטודנטים רבים מפפואה גינאה החדשה לומדים לימודים אקדמאים באוניברסיטאות שונות בהודו, והודים רבים גרים בפפואה גינאה החדשה ועוסקים בעיקר בחינוך והוראה ומסחר. בשנת 2017, שתי המדינות חתמו על הסכם שותפות בתחום הכלכלה אשר מקדם את תחום ההשקעות והפרויקטים ההודים בפפואה גינאה החדשה.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מיוצגת בפפואה גינאה החדשה בדרג השגרירות באמצעות נציבות עליונה שהיא מחזיקה בפורט מורסבי, בירת המדינה.
פפואה גינאה החדשה מהודו בדרג השגרירות באמצעות נציבות עליונה שהיא מחזיקה בניו דלהי, בירת המדינה.
יאקימה

| --- | --- |

יאקימה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  וושינגטון (מדינה) וושינגטון
 מחוז:  יאקימה
 ראש העיר:  Patricia Byers
 תאריך ייסוד:  27 בינואר 1886
 שטח:  71.72 קמ"ר
 גובה:  325 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  96,968 (1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  243,231 (2010)
  ‑ צפיפות:  1,293.6 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  46°36′N 120°30′W﻿ / ﻿46.600°N 120.500°W﻿ / 46.600; -120.500
 אזור זמן:  UTC -8
 www.yakimawa.gov
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה יאקימה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה יאקימה(למפת וושינגטון רגילה) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט יאקימה(למפת וושינגטון מוגדלת) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט יאקימה    מיקום העיר במחוז יאקימה, במדינת וושינגטון tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יאקימה (באנגלית: Yakima) היא בירת מחוז יאקימה במדינת וושינגטון בארצות הברית. העיר נמצאת במקום בו נהר נצ'יז (Naches) נשפך לנהר יאקימה, במרחק של כ-100 קילומטרים דרום-מזרחית להר ריינייר. בעיר מתגוררים 91,067 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין של העיר מתגוררים 243,231 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה

במקום בו נמצאת העיר היום ישב שבט היאקמה, אשר שמו המעוות, יאקימה, הפך לשם האזור.
אנשים התחילו להתיישב באזור מתחילת המאה ה-19. בהדרגה נוצרו חיכוכים בין המתיישבים והילידים שהגיעו לשיא במלחמת יאקימה שפרצה ב-1855. ארצות הברית ניצחה במלחמה והיאקמה נדחקו דרומה, ל"שמורת האינדיאנים יאקמה" (Yakama Indian Reservation).
ב-1865 הוקם באזור מחוז יאקימה. כעבור 20 שנה החלה בנייתה של מסילת רכבת באזור. במהלך העבודות הוקמה ההתיישבות "נורת' יאקימה", אשר נוסדה באופן רשמי ב-27 בינואר 1886 והפכה לבירת המחוז. ב-1918 שמה שונה ל"יאקימה" בלבד.
כלכלה

כלכלת העיר מתבססת על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול כשותנית, פירות שונים כמו תפוחים ואפרסקים, פלפלת, תירס ושעועית. כמו כן יש ביאקימה תעשיית ייצור יין מתפתחת.
חינוך

בעיר נמצאת אוניברסיטת מדעי הבריאות של אזור הפסיפיק נורת' ווסט.
תחבורה

בעיר עובר כביש בין-מדינתי 82, המקשר בין מדינת אורגון והעיר הקטנה אלנסבורג צפונית ליאקימה.
ערים תאומות

יפן איטאיאנגי, יפן
רוסיה דרבנט, רוסיה
טאיוואן ג'ילונג, טאיוואן
הערות שוליים

1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
1 2  אוכלוסייה במטרופולינים לפי מפקד 2010 והערכות אוכלוסייה ב-2011, לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
| דגל וושינגטון מדינת וושינגטון |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אולימפיה |  |
| אזורים גאוגרפיים | חצי האי קיטסאפ • חצי האי לונג ביץ' • חצי האי אולימפיק • איי סן חואן • רכס הרי הקסקייד • נהר קולומביה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | סיאטל • ספוקיין • טקומה • ונקובר • בלוויו • קנט • אוורט • רנטון • יאקימה • פדראל וואיי • ספוקיין וואלי • קירקלנד • בלינגהאם • קנוויק • אובורן • פאסקו • מריסוויל • לייקווד • רדמונד • שורליין |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות וושינגטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564239105171  GND: 4067182-3  LCCN: n79064932  MusicBrainz: 1fbe57fc-9a67-4b83-8901-406f159c4a4b  NARA: 10042200  VIAF: 126657146   WorldCat (עם VIAF): 126657146
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-4

| --- | --- |
 תאריך:  22 בפברואר 1951 
 מיקום:  אודאון כיכר לסטר 
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  הכל אודות חוה
 →3 5←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-4 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1951, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1950.
הסרט הכל אודות חוה זכה בפרס הסרט הטוב ביותר.
זוכים ומועמדים

| הסרט הבריטי הטוב ביותר | הסרט הטוב ביותר מכל מקור |
| --- | --- |
 The Blue Lamp Chance of a Lifetime  Morning Departure  Seven Days to Noon  State Secret  The Wooden Horse:  הכל אודות חוה (ארצות הברית) היפהפייה והשטן (איטליה, צרפת)  ג'ונגל האספלט (ארצות הברית)  Intruder in the Dust (ארצות הברית)  הגברים (ארצות הברית)  יום בניו יורק (ארצות הברית)  אורפאוס (Orphee) (צרפת)
הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר: פרס מיוחד
 The Undefeated Inland Waterways  Kon-Tiki  Life Begins Tomorrow (La Vie Commence Demain)  The Mountain is Green (La Montage est Vert)  Seal Island  The Vatican:  The True Fact of Japan - This Modern Age The Charms of Life (Les Charmes de L'existence)  The Magic Canvas  Medieval Castles  Muscle Beach  Scrapbook for 1933  Sound
פרס האומות המאוחדות
 Intruder in the Dust The Dividing Line  The Mountain is Green (La Montage est Vert)