stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטואן גריזמן
מדיה וחסות

לגריזמן חוזה חסות עם חברת הלבשת והנעלת הספורט הגרמנית פומה, והוא משתתף בפרסומות לחברה. הוא אף שילב את "חגיגת הפלאפון" שלו בפרסומת לחברה בשנת 2016. פומה עיצבה נעלי כדורגל עבור גריזמן: 'PUMA Future 18.1 "Grizi"', וחשפה אותן בדצמבר 2017.
גריזמן השתתף בסדרת משחקי הווידאו FIFA, מבית EA Sports: הוא הופיע על הכריכה של FIFA 16 בצרפת, לצד ליונל מסי. לפני יורו 2016 השתתף בפרסומת לאוזניות של חברת ביטס אלקטרוניקס, לצד הארי קיין, מריו גצה וססק פברגאס.
גריזמן משמש פרזנטור של מותגי הד אנד שולדרס וג'ילט, והשתתף במספר פרסומות טלוויזיוניות למותגים אלו. בשנת 2017 שימש פרזנטור של מותג הפלאפונים הסיני וואווי, כאשר הופיע בקמפיין קידום הסמארטפון P10.
בשנת 2019 יצא אודותיו הסרט התיעודי "Antoine Griezmann: The Making of a Legend" (אנ'). הסרט בוים על ידי אלכס דל, והיה זמין בנטפליקס עד לשנת 2023.
ריקוד מתוך קליפ השיר "(Logobitombo (Corde à sauter" הפך למזוהה עם גריזמן, עקב כך שהשתמש בו כחגיגה לשעריו.
חיים אישיים

מאז 2011 מנהל גריזמן מערכת יחסים עם אריקה צ'ופרנה, ילידת החלק הספרדי של ארץ הבסקים. הזוג נישא ב-15 ביוני 2017. בתם הבכורה מיה נולדה ב-8 באפריל 2016, ב-8 באפריל 2019 נולד בנם השני אמארו וב-8 באפריל 2021 נולדה בתם השלישית אלבה. הוא נוצרי קתולי.
אחותו, מאוד, היא ניצולת המצור בתיאטרון בטאקלאן, שקרה כחלק מפיגועי נובמבר 2015 בפריז. גריזמן עצמו השתתף באותו ערב במשחק מול גרמניה, שהתקיים בסטאד דה פראנס, אשר היה גם כן אתר פיגוע באותו ערב. אחיו, תאו, כדורגלן חובב בקבוצת ספורטינג מאקון, וב-2015 הקים מותג ספורט פרטי בשם GZ.
ב-17 בדצמבר 2017 עורר מחלוקת כאשר שיתף ברשתות החברתיות תמונה שלו לבוש במדי הארלם גלובטרוטרס. בתמונה נצבע עורו בגוון כהה, ונחבשה על ראשו פאת אפרו. לאחר ביקורות, מיהר למחוק את התמונה ופרסם התנצלות.
גריזמן מזדהה עם התרבות והמנטליות של אורוגוואי. בתקופתו בריאל סוסיאדד שיחק עם החלוץ האורוגוואי קרלוס בואנו, תחת המאמן מרטין לסרטה, אורוגוואי גם הוא. גריזמן נוהג לשתות מאטה. הוא מגדיר עצמו חבר קרוב של דייגו גודין וחוסה מריה חימנס, איתם שיחק באתלטיקו מדריד.
תארים > קבוצתיים

ליגת המשנה בספרד: 2009/2010
הסופר קאפ הספרדי: 2014
הליגה האירופית: 2017/2018
הסופר קאפ האירופי: 2018
גביע המלך הספרדי: 2020/2021
גביע העולם בכדורגל: 2018
ליגת האומות: 2020/2021
אליפות אירופה עד גיל 19: 2010
תארים > אישיים

נבחרת הטורניר של אליפות אירופה עד גיל 19: 2010
שחקן העונה בלה ליגה: 2015/2016
שחקן החודש בלה ליגה - ינואר 2015, אפריל 2015, ספטמבר 2016, מרץ 2017, פברואר 2018, דצמבר 2018, מרץ 2023, נובמבר 2023
קבוצת העונה בלה ליגה - 2014/2015
שחקן השנה באירופה של עיתון 'Onze d'Or' - עונת 2014/2015
קבוצת העונה בלה ליגה מטעם אופ"א - 2015/2016
השחקן הצרפתי הטוב ביותר שמשחק בחוץ לארץ מטעם 'UNFP' - שנת 2016
קבוצת העונה בליגת האלופות - 2015/2016, 2016/2017
קבוצת העונה בליגה האירופית - 2017/2018
השחקן המצטיין ביורו 2016
נעל הזהב ביורו 2016
קבוצת הטורניר ביורו 2016
נבחרת השנה של אופ"א - 2016
כדורגלן השנה בצרפת מטעם פראנס פוטבול - 2016
חביב הקהל בלה ליגה - 2016
נעל הכסף - מונדיאל 2018
כדור הארד - מונדיאל 2018
השחקן המצטיין בגמר מונדיאל 2018
שחקן השנה בלה ליגה של עיתון האס עונת 2022/2023
ג'ונו 2

ג'ונו 2 (באנגלית: Juno II) היה משגר לוויינים שיוצר בארצות הברית ושימש לשיגור לוויינים בשנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60. המשגר היה נגזרת של משגר היופיטר, שהיווה את הבסיס לפיו פותח.
פיתוח

המשגר ג'ונו 2 היה בעל שלושה או ארבעה שלבים. השלב הראשון היה מנוע של משגר יופיטר ומנועי הטיל MGM-29 Sergeant שימשו כשלבים עליונים: בשלב השני 11 מנועים, בשלב השלישי 3 מנועים ובשלב הרביעי מנוע אחד. בשיגורים למסלול לווייני נמוך השמיטו בדרך כלל את השלב הרביעי ושמו במקומו מטען של 9 ק"ג.
היסטוריית שיגורים

הג'ונו 2 שימש לשיגור 10 לוויינים, מתוכם שישה נכשלו. המשגר שימש לשיגורם המוצלח של פיוניר 3, פיוניר 4, אקספלורר 7, אקספלורר 8 ואקספלורר 11 מנמל החלל קייפ קנוורל.
בית משוגעים (שיר)

בית משוגעים הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי רן דנקר. השיר יצא לאור ב-3 במרץ 2021, כסינגל מתוך אלבום עתידי, על ידי חברת התקליטים NMC. השיר זכה בתואר "שיר השנה" במצעד השנתי של גלגלצ ובמצעד של כאן גימל לשנת תשפ"א.
רקע

שבעה חודשים אחרי יציאת הסינגל הקודם שלו, "כואב אבל מתוק", דנקר הוציא לאור את הסינגל, גם הוא מתוך אלבום עתידי שלו, אותו כתב והלחין יחד עם המוזיקאים ג'ורדי ורון ביטון במהלך מפגש שערכו באולפן ההקלטות של ג'ורדי בחיפה. בשבוע שלפני יציאת השיר פרסם רן דנקר בחשבון האינסטגרם שלו ציטוטים שונים מתוך השיר.
בריאיון לאתר מאקו, דנקר סיפר על תהליך כתיבת השיר: "זה קרה מיד אחרי הפסטיגל. הרגשתי שינוי, רציתי שינוי והבנתי שאני רוצה למצוא את הכיוון המוזיקלי שלי לשנת 2021. הכי חשוב היה לי לשקף את הטוב שאני מרגיש ונמצא בו, והמקום השלם והנינוח אליו הגעתי ברמה האישית. בסוף, אין כמו שיחת גברים טובה לשחרר תחושות, משם זרמנו לכתיבה, ובסוף הלילה היה לנו את זה".
תוכן השיר

השיר עוסק בחייו האישיים של דנקר, ומדבר בין היתר על הזוגיות שלו עם הזמרת נינט טייב, היציאה מהארון והחתונה עם בן זוגו איתי. בשיר משובצות שאלות שדנקר היה רגיל לשמוע מהסביבה, למשל "מי אתה ומה אתה אוהב?", "זה לא אתה זה שהיה אז עם נינט?", "מתי אתה החלטת לצאת?" וכו'. על שילוב נושאים אלו הוא אמר "אם אתה במקום של חוסר ביטחון זה לא בא טוב, אבל היום אני לא שם והרגשתי שיהיה מאוד כיף לשים את זה בחוץ. [...] לדבר על זה שאני מת על זה שבמדינה שלנו יכולים להגיד לך הכול". הוא הוסיף ואמר "בסוף אני הכי מכור לבית המשוגעים שאנחנו חיים בו. השיר הזה הוא לא רק על רן ברמה האישית, אלא על גם האהבה הגדולה למקום הזה, על הטרפת הזאת, ובוודאי גם על התקופה".
השיר מסודר בהתאמה מלודית וקצבית, כאשר בתחילת כל בית דנקר מציף בסגנון ראפ את השאלות שהוא נשאל על חייו האישיים, ובהמשך הוא מתחיל לענות, וכשמגיע הפזמון בן שתי הפסקאות הוא משחרר הצהרה אישית על חייו ("בא לי בלילות, לרקוד עם כוכבים...").
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דנקר ב-3 במרץ 2021. הקליפ בוים על ידי עומר טובי וצולם במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט שבתל אביב.
מספר הצפיות לקליפ עומד על מעל ל-21 מיליון (נכון למרץ 2022).
הצלחה

השיר הגיע לראשונה במקום התשיעי במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, עם כ-70 השמעות בתחנות הרדיו בישראל. בשבועות שלאחר מכן הוא הגיע למקום השביעי עם כ-101 השמעות ולמקום החמישי עם כ-98 השמעות. לאחר מכן, הגיע למקום הראשון.
השיר נכנס גם למצעד השבועי של גלגלצ, בו הופיע לראשונה במקום השביעי. בהמשך הגיע למקום הראשון ושהה בו 12 שבועות רצופים – ובכך שבר את שיא היסטוריית התחנה במספר השבועות ברצף במקום הראשון. ובמקום רביעי בהיסטוריית התחנה במספר הכולל אחרי אחרי "הללויה" של חלב ודבש (16 שבועות), "אבניבי" של יזהר כהן (15 שבועות) ו"רסיסים" של רביב כנר (13 שבועות).
השיר זכה בתואר "שיר השנה" במצעדים השנתיים של גלגלצ וכאן ג' לשנת תשפ"א ואף בטקס נבחרי השנה של ישראל בידור.
השיר נבחר למושמע ביותר בספוטיפיי ישראל לשנת 2021, ולקליפ השני הנצפה ביותר ביוטיוב באותה השנה. בסקירת שנת 2021 של ספוטיפיי, "בית משוגעים" הוא השיר הישראלי שסומן הכי הרבה בלב והשיר הפופולרי בקרב בני 25-44.
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית: "חגיגה קטנה: דאנס, מקצב דבקה אלקטרוני מזיז, מעבר מלודי, שילוב של דיבור ושירה. השיר הוא הצגה מעט מטורללת מסתייעת בהפקה אנרגטית ממדרגה ראשונה. המבנה של השיר מיוחד, מפתיע, חשיבה מחוץ לקופסה, והקליפ הביזארי משדרג. השיר מצליח לחבר פופ, היפ הופ ודאנס בצורה מהוקצעת. טירוף קטן ומדליק". שקד קראוס מאתר פרוגי ביקר את השיר באופן חיובי וציין כי "זכינו בשיר הזה להיחשף לרן חדש, להכיר פן אחר, אישי ומיוחד בו. [...] וכל העומק הזה בא דווקא עם לחן קצבי, ולא כשיר שקט ורגוע". הוא גם ציין לטובה את הווידאו קליפ המלווה את השיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 1 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 1 |  |
|  ישראל | ynet ורדיו תל אביב | 2 |  |
הערות שוליים

↑  בית משוגעים - Single by Ran Danker (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2021-04-04
1 2  השיר "בית משוגעים" של רן דנקר הוא שיר השנה של גלגלצ ו-וואלה, באתר וואלה, 5 בספטמבר 2021
↑  דורית מזרחי, שיר השנה של כאן גימל: בית משוגעים של רן דנקר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 6 בספטמבר 2021
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏היציאה מהארון, נינט וניו יורק: רן דנקר מציג את "בית משוגעים", באתר ‏מאקו‏, 3 במרץ 2021
↑  מאיה כהן, האזינו: רן דנקר בלי פילטרים, באתר ישראל היום, 3 במרץ 2021
↑  יובל אראל‏, רן דנקר – בית משוגעים, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 3 במרץ 2021
↑   רן דנקר - בית משוגעים (Prod. By Jordi), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:55)
↑  המצעד השבועי, שבוע 11, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, שבוע 12, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, שבוע 13, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, שבוע 15, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, באתר גלגלצ
↑  ינון בן שושן‏, ספוטיפיי חושפת: אלו השירים המושמעים ביותר בישראל ובעולם, באתר וואלה, 1 בדצמבר 2021
↑  דנה גוטרזון, ‏יוטיוב מסכמת את 2021: אלו הסרטונים הכי טרנדים השנה, באתר ‏מאקו‏, 1 בדצמבר 2021
↑  ספוטיפיי חושפת: זה השיר שהישראלים הכי אהבו השנה, באתר אייס, 20 בדצמבר 2021
1 2  יוסי חרסונסקי, רן דנקר, בית משוגעים, באתר "יוסמיוסיק"
↑  שקד קראוס, בית משוגעים: רן דנקר וג'ורדי בשילוב מנצח, באתר פרוגי, ‏3 בפברואר 2021
ג'ון הולדרן

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1944 (בן 80) סוויקלי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פיזיקה, פיקוח ילודה, energy policy, התחממות עולמית, מדיניות סביבתית, global change, סביבה טבעית, human population planning 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת סטנפורד  תיכון הילסייד 
 מנחה לדוקטורט:  אוסקר ביונמן 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  משרד המדע והטכנולוגיה של ארצות הברית  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  המעבדה הלאומית לורנס ליברמור 
 תלמידי דוקטורט:  קירק ר. סמית' 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור (1981)  חבר זר של החברה המלכותית (2009)  פרס פורום ג'וזף א. ברטון (1995)  פרס הינז (2001)  פרס טיילר להישג סביבתי (2000)  פרס הסביבה של וולוו (1993)  מדליית רווחת הכלל (2022)  עמית באגודה האמריקאית לקידום המדע  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
ג'ון פ. הולדרן (באנגלית: John Holdren; נולד ב-1 במרץ 1944) הוא מדען ויושב ראש משרד מדיניות המדע והטכנולוגיה של הבית הלבן. הולדרן שימש כיועץ לנשיא אובמה בענייני מדע וטכנולוגיה.
בעבר היה הפרופסור לענייני מדיניות סביבתית בבית ספר קנדי לממשל באוניברסיטת הרווארד ויושב ראש משרד המדע, הטכנולוגיה ופרויקט מדיניות הציבור במרכז בלפר למדע ויחסים בינלאומיים.
ביוגרפיה

הולדרן נולד ב-1 במרס 1944 בפנסילבניה, ארצות הברית. למד לתואר ראשון באוניברסיטת MIT במסצ'וסטס ולדוקטורט באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה. הולדרן התמקצע באווירונאוטיקה, אסטרונאוטיקה ובפיזיקה של הפלזמה.
הולדרן הרצה במשך 13 שנה באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת ברקלי במשך יותר משני עשורים. הולדרן התמקד בשינויים סביבתיים גלובליים, בטכנולוגיות מבוססות אנרגיה ומדיניות ובמדיניות המדע והטכנולוגיה.
בין השנים 1994 ל-2001 שימש את ביל קלינטון כיועץ לענייני מדע. שמונה שנים לאחר מכן מנה על ידי הנשיא אובמה כיועצו האישי לענייני מדע וכ-יושב ראש משרד מדיניות המדע והטכנולוגיה.
מבחינה פוליטית הולדרן חבר במפלגה הדמוקרטית.
דילול אוכלוסייה

הולדרן כתב יותר מעשרים מאמרים והשתתף בעריכה של עשרות ספרים. נושאו העיקרי במאמרים מוקדמים היה התפוצצות אוכלוסין. ב-1969 פרסם מאמר עם המחבר פול ארליך ובו נאמר ש-"שום טכנולוגיה חדישה לא תמנע את הסבל העתידי -אם לא ינקטו צעדים מידיים ויעילים לשליטה באוכלוסייה".
הולדרן הוא מן המחברים של הספר משנת 1977 - Ecoscience: Population, Resources, Environment בו הוא מציע מודלים אפשריים לפתרון בעיית פיצוץ אוכלוסין.
הערות שוליים

↑  על ג'ון הולדרן מאת Whorunsgov Washington Post
↑  "צמצום אוכלוסייה" מאת הולדרן
↑  "if the population control measures are not initiated immediately, and effectively, all the technology man can bring to bear will not fend off the misery to come.", מתוךPaul R. Erlich and John P. Holdren. "Population and Panaceas A Technological Perspective", Bioscience, Vol 19, pages 1065-1071, 1969.
↑  "דילול אוכלוסייה" מאת הולדרן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270810805171  BIBSYS: 90051734  CiNii: DA01494711  GND: 170121283  ISNI: 0000 0001 1742 6102  LCCN: n50033013  LNB: 000015387  MGP: 166241  NDL: 00443605  NKC: xx0218223  NTA: 069078181  RERO: 02-A003379149  SNAC: w6ng6rs7  SUDOC: 070334080  VIAF: 10392140   WorldCat (עם VIAF): 10392140
ג'ון ריד (זמר)

| --- | --- |

ג'ון ריד (1978)
 לידה:  13 בפברואר 1916 קלוז האוז, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  13 בפברואר 2010 (בגיל 94) 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון לם ריד, OBE (באנגלית: John Lamb Reed;‏ 13 בפברואר 1916 – 13 בפברואר 2010) הוא שחקן, רקדן וזמר אופרה אנגלי. ידוע בזריזותו ובקלות תנועתו בהופעותיו בתפקידים ראשיים באופרות סבוי במיוחד בעת שעבד בחברת האופרה של ריצ'רד ד'וילי קארט. ריד כונה "הפרשן הגדול האחרון" של התפקידים שנכתבו בידי גילברט וסאליבן.
חייו

אביו היה קצב ממחוז דוהרטי. ריד החל להופיע בתום מלחמת העולם השנייה וב-1951 הצטרף לחברת האופרה ד'וילי קארט. לאחר שמונה שנים בהן שימש כמחליפו של פיטר פראט, ב-1959 הפך לשחקן הקומי העיקרי של החברה. ריד המשיך בחברת האופרה ד'וילי קארט למשך שני עשורים נוספים, בהם ביצע את כל התפקידים הדורשים זריזות לשונית מיוחדת שכתבו גילברט וסאליבן, בהם סיר ג'וזף באוניית הצי פינאפור, המייג'ור ג'נרל בשודדי הים מפנזאנס, קו-קו במיקאדו, ג'ק פוינט באנשי המשמר ודוכס פלאזה טורו בשייטי הגונדולות, אלו לצד תפקידים נוספים.
ב-1979 עזב ריד את חברת האופרה ד'וילי קארט אך המשיך בביצוע ובבימוי אופרות של גילברט וסאליבן בבריטניה ובארצות הברית לצד אופרות נוספות.
ריד נפטר ב-2010 בגיל 94 בבית חולים בהליפקס לאחר שבץ.
ג'ונו 1

ג'ונו 1 (באנגלית: Juno I) היה משגר לוויינים שיוצר בארצות הברית ושימש לשיגור לוויינים בשנות ה-50. בעזרת המשגר שוגר לחלל לוויין אמריקאי ראשון אקספלורר 1.
פיתוח

המשגר "ג'ונו 1" היה חלק של תוכנית אקספלורר. הוא פותח על ידי צוות בהובלת ורנר פון בראון על בסיס טיל לטיסה תת-מסלולית מדגם Jupiter-C שהיה חלק של סדרת טילים רדסטון. המשגר נבנה בחברת קרייזלר ושיגורים בוצעו באחריות הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים.
השלב הראשון של המשגר נלקח מ-Jupiter-C, השלבים האחרים נלקחו מטיל בליסטי MGM-29 Sergeant.
היסטוריית שיגורים

המשגר "ג'ונו 1" שימש ל-6 שיגורים.
השיגור הראשון בוצע ב-1 בפברואר 1958 והיה מוצלח. בעקבות השיגור ארצות הברית הפכה למדינה השנייה אחרי רוסיה ששלחה לוויין לחלל. אחרי הצלחה בשיגור הראשון היה שיגור לא מוצלח. שיגורים השלישי והרביעי היו הצלחות.
באוקטובר 1958 בוצע שיגור אחרון ושימוש במשגר הופסק לטובת משגר ג'ונו 2.
ג'ון הולינס

ג'ון ויליאם הולינס (באנגלית: John William Hollins;‏ 16 ביולי 1946 – 14 ביוני 2023) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי ששיחק בעמדת הקשר והבלם.
קריירת המשחק

הולינס נולד בגילדפורד שבסארי, אנגליה. החל את הקריירה שלו כשחקן נוער בצ'לסי, וערך את הופעת הבכורה במדי הסגל הבכיר במשחק מול סווינדון טאון בספטמבר 1963. הוא היה קשר שהרבה לרוץ בזמן המשחק, בדרך כלל לבש את החולצה מספר 4, והיה ידוע בשל מסירותו למועדון שזיכתה אותו בסרט הקפטן. בתקופתו הראשונה בצ'לסי הוא הבקיע 69 שערים ב-592 משחקים, ובין אמצע שנות ה-60 לתחילת שנות ה-70 קבע שיא מועדון של 167 משחקים רצופים.
הולינס השתתף בניצחון על לסטר סיטי בסיכום שני המשחקים של גמר גביע הליגה ב-1965, ושנתיים לאחר מכן בהפסד לטוטנהאם הוטספר בגמר גביע ה-FA. ב-1970 הוא מילא תפקיד חשוב בניצחון על לידס יונייטד בגמר גביע ה-FA, לאחר שמסר את הכדור לאיאן האצ'ינסון שהבקיע את שער השוויון באצטדיון ומבלי הישן. מאוחר יותר באותה שנה ניצחה צ'לסי את ריאל מדריד בגמר גביע המחזיקות, אך הולינס החמיץ את המשחק השני של הגמר בעקבות פציעה. הוא גם זכה פעמיים ברציפות בתואר שחקן השנה של צ'לסי. בזמן שהיה בצ'לסי הוא השתתף במשחק של נבחרת אנגליה מול נבחרת ספרד ב-24 במאי 1967, שהיה משחקו היחיד בנבחרת.
בעונת 1971/1972 הוא הבקיע 17 שערים, והיה זה מספר השערים הגבוה ביותר שהבקיע בעונה אחת בצ'לסי. הוא המשיך לשחק בצ'לסי עד הירידה לליגה השנייה בסיום עונת 1974/1975, ולאחר מכן הועבר לקווינס פארק ריינג'רס.
במשך ארבע שנים בריינג'רס הוא השתתף ב-151 משחקים, והיה שותף להעפלה למקום השני בסיום עונת 1975/1976 של הפוטבול ליג.
בקיץ 1979 הוא עבר לארסנל על מנת לשמש מחליף, אך בסופו של דבר הצליח להשתלב בהרכב באופן קבוע על חשבון ג'ון דיוויין ובתחילת שנות ה-80 דחק את דייוויד פרייס מההרכב. הוא השתתף ב-172 משחקים והבקיע 13 שערים, ובין השאר עלה כמחליף בהפסד של ארסנל בגמר גביע המחזיקות ב-1980.
ב-1981 הוא זכה לקבל תואר "MBE" על שירותיו לכדורגל, ובהמשך אותה שנה השתתף בפרסומת נגד עישון בטלוויזיה כחלק מקמפיין ממשלתי להפחתת מספר המעשנים במדינה.
הולינס חזר לצ'לסי בהעברה חופשית ב-1983, וסייע למועדון להעפיל בחזרה לליגה הראשונה בסיום עונת 1983/1984, לאחר שהשתתף ב-30 משחקים. הוא פרש בסוף אותה עונה, לאחר שהשתתף ב-939 משחקים רשמיים בכל המסגרות.
קריירת האימון

מיד לאחר פרישתו הוא התמנה לתפקיד עוזר המאמן של צ'לסי; שנה אחת לאחר מכן הוא הפך למאמן הראשי בעקבות פרישתו של ג'ון ניל. שחקני צ'לסי היטיבו לשחק בעונת 1985/1986, העפילו למקום הראשון בליגה בפברואר, אך בעקבות יכולת לא טובה בחלק האחרון של העונה סיים המועדון רק במקום השישי. למרות זאת הוא הצליח להוביל את שחקניו לניצחון 4–5 על מנצ'סטר סיטי בגמר גביע פול ממברס. השנים שלאחר מכן היו פחות מוצלחות, ובמהלכן ביצעו הולינס ועוזרו ארני וולי מספר טעויות בבחירת שחקנים. הוא פוטר מצ'לסי במרץ 1988 לאחר ששחקניו לא הצליחו לנצח בליגה במשך ארבעה חודשים רצופים. לאחר שעזב את צ'לסי הוא החליט לחזור בו מפרישתו, ובפברואר 1989 חתם במועדון האירי קוב רמבלרס. אולם, הוא השתתף במשחק ליגה אחד בלבד, ולאחר מכן חזר לאנגליה.
עם חזרתו לאנגליה הוא הקים עסק פרטי לקידום הספורט, אך ב-1993 שוכנע לחזור לקווינס פארק ריינג'רס. הוא התמנה לתפקיד המאמן הזמני בין פיטוריו של סטיוארט יוסטון למינויו של ריי הרפורד במהלך עונת 1997/1998.
התקופה המוצלחת ביותר מבחינתו הייתה בסוונסי סיטי, שכן הוביל את המועדון לזכייה באליפות הליגה השלישית בעונת 1999/2000, אך פוטר כיוון שלא הצליח להשאיר את המועדון בליגה השנייה בעונה שלאחר מכן. הוא עבר לרוצ'דייל, והוביל את מועדונו החדש למשחקי הפלייאוף של עונת 2001/2002. אולם, הוא פוטר באמצעות שליחת פקס לאחר ששיקר בנוגע לחוזהו החדש.
הוא עבד בסטוקפורט קאונטי כמאמן זמני, ולאחר שסיים את תפקידו בסטוקפורט קאונטי הוא עבר לסין והחל לאמן את המועדון סטוקפורט טייגר סטאר, שהיה בחסות המועדון האנגלי. לאחר מכן הוא עבד גם כפרשן בתוכנית הרדיו "BBC Radio 5 Live" של ה-BBC.
בשנת 2004 הוא עבד בריית' רוברס כעוזרו של קלוד אנלקה (אחיו של ניקולא אנלקה), אך לבסוף עזב את המועדון.
ב-21 בנובמבר 2005 הוא התמנה לתפקיד המאמן של המועדון החובבני קראולי טאון, בעקבות עזיבתו של פרנסיס ויינס. הוא אימן את המועדון בתקופת המשבר הכלכלי החמור שבעקבותיו הוחלט להפחית ממאזנו 10 נקודות, אך עזב את המועדון ב-30 באוקטובר 2006 בעקבות הדחה מגביע ה-FA על ידי לואס.
בינואר 2008 הוא התמנה לתפקיד המאמן של ויימות'. מספר ימים לאחר מכן הצטרף אליו אלן לואר, שהיה עוזרו בקראולי טאון.
ב-13 בנובמבר 2008 הוא הושעה מתפקידיו בוויימות', לאחר שהנהלת הקונפרנס נשיונל (הליגה שבה שיחקה ויימות') הודיעה על פתיחת חקירה בעקבות חשד להפרת חוזה. ב-3 בדצמבר 2008 הודיעה הנהלת ויימות' על פיטוריו של הולינס.
נפטר ב-14 ביוני 2023.
לקריאה נוספת

טוני מת'יוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 139 - 140), מיינסטרים, 2007 (ISBN 1-84596-232-X)
ג'וליה (רחוב סומסום)

| --- | --- |

 תוכנית טלוויזיה:  רחוב סומסום
 הופעה ראשונה:  רחוב סומסום 
 מידע
 גיל:  4 שנה 
 
ג'וליה (באנגלית: Julia) היא שמה של בובה המופיעה בתוכנית הטלוויזיה רחוב סומסום.
הדמות

ג'וליה היא ילדה בת ארבע. עורה בצבע צהוב, שיערה בצבע כתום ועיניה ירוקות. היא לובשת חולצת שמלה ורודה כהה על חולצה ורודה כהה ומכנסיים ירוקים ונעליים שחורות. הבובנאית שמפעילה את ג'וליה היא סטייסי גורדון, שיש לה בן אוטיסט.
ג'וליה ייחודית בכך שהיא הבובה הראשונה בסדרות לילדים, וברחוב סומסום בפרט, שנמצאת על הספקטרום האוטיסטי. היא הוספה לתוכנית בעקבות העלייה במקרי הילדים המאובחנים כבעלי תסמונות הספקטרום האוטיסטי. ג'וליה מאופיינת במגוון תכונות הנקשרות לאוטיזם, היא מדברת בשפה דלה, לא מסתכלת לכיוון מי שהיא מדברת אליו, ולא תמיד מגיבה כשפונים אליה. היא רגישה לקולות חזקים, והיא צמודה לבובת ארנב החביב עליה.
הופעתה הראשונה

הדמות הופיעה לראשונה, בגרסה דיגיטלית של הסדרה, באוקטובר 2015.
ההופעה הראשונה שלה בסדרה ששודרה ברשתות HBO ו-PBS הייתה ב-10 באפריל 2017. ההופעה שלה נועדה להדגיש יוזמה חדשה של רחוב סומסום להעלות את המודעות לילדים אוטיסטים, "רחוב סומסום ואוטיזם: לראות את המופלא שבכל ילד", תוך שימוש באמצעים חדשים "שנוצרו כדי לתת שירות לילדים אוטיסטים ובני משפחותיהם".
הערות שוליים

↑  Newest "Sesame Street" Muppet has autism: Meet Julia  Retrieved 2017-12-08.
↑  איתמר זהר, לראשונה: דמות של ילדה אוטיסטית תופיע ב"רחוב סומסום", באתר הארץ, 20 במרץ 2017
↑  Sesame Workshop Expands Commitment to Autistic Children & Their Families‏, באתר "Sesame Workshop"‏, 20 במרץ 2017 (באנגלית)
בית גינס

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה היסטורית
 יוצרים:  סטיבן נייט
 כותבים:  סטיבן נייט
 שחקנים:  לואי פרטרידג' אנתוני בויל דייוויד וילמוט ג'יימס נורטון ג'ק גליסון
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת אירלנד אירלנד
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 מפיק:  קארן וילסון
 חברת הפקה:  Kudos
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בית גינס (באנגלית: House of Guinness) היא סדרת דרמה היסטורית שנוצרה ונכתבה עבור שירות הזרמת המדיה "נטפליקס" על ידי סטיבן נייט.
רקע עלילתי

עלילת הסדרה עוסקת בקורותיה של משפחת גינס העומדת מאחורי אימפריית מבשלת הבירה "גינס" באירלנד ובניו יורק במהלך המאה ה-19, ועל ההשלכות בעקבות מותו של בנג'מין גינס, האיש שאחראי להצלחתה יוצאת הדופן של מבשלת "גינס" וגורל ארבעת ילדיו – ארתור, אדוארד, אן ובן.
צוות השחקנים

לואי פרטרידג' – אדוארד גינס
אנתוני בויל – ארתור גינס
דייוויד וילמוט
ג'יימס נורטון
ג'ק גליסון – ביירון יוז
ניאם מקורמק – אלן קוקרן
אמילי פייר – אן גינס
פיון או'שיי – בנג'מין גינס
שיימוס או'הרה
דרוולה קירוואן
מייקל מקלהטון
דניאל גליגן
הילדה פיי
הפקה > פיתוח

במרץ 2024, הוכרז לראשונה על פיתוחה של הסדרה, עבור שירות הזרמת המדיה "נטפליקס" על ידי חברת ההפקות "Kudos". בנוסף, נמסר כי על הפקת הסדרה, שתכלול שמונה פרקים, תופקד קארן וילסון וכי על מלאכת הבימוי יופקדו טום שנקלנד, שיביים את חמשת הפרקים הראשונים, ומוניה אקל, שיביים את שלושת הפרקים האחרונים.
הפקה > ליהוק

ביולי 2024, נמסר על ליהוקם של צוות השחקנים המלא, הכולל בין היתר את ג'יימס נורטון, דייוויד וילמוט, לואי פרטרידג', אנתוני בויל וג'ק גליסון.
הפקה > צילומים

צילומי הסדרה החלו בצ'שייר ביולי 2024, והתקיימו בין היתר בסטוקפורט שבמנצ'סטר רבתי, ובליברפול.
הערות שוליים

↑  Shafer, Ellise (14 March 2024). "Julie Delpy-Suranne Jones Political Series 'The Choice,' Real Estate Show 'Buying London,' Marian Keyes' 'Grown Ups' Adaptation Among Netflix U.K. Commissions". Variety. Retrieved 14 March 2024.
↑  Goldbart, Max (14 March 2024). "Netflix UK Scripted Slate: Steven Knight To Pen Guinness Series; Stephen Graham & Jack Thorne Team For Real-Time Crime Drama". Deadline Hollywood. Retrieved August 8, 2024.
↑  Roxborough, Scott (14 March 2024). "Netflix Orders New Series Starring Jamie Dornan, Mackenzie Davis, Julie Delpy". Hollywood Reporter. Retrieved August 8, 2024.
↑  Geisinger, Gabriella (8 July 2024). "Steven Knight's 'House Of Guinness' Netflix series filming in north of England". kftv. Retrieved August 8, 2024.
↑  Emily, Olivia (23 July 2024). "Netflix Is Working On A Succession Style Guinness Drama". Country and Townhouse. Retrieved August 8, 2024.
↑  Donohoe, Amy (25 March 2024). "Netflix to begin filming 'House of Guinness' series this summer". Independent.ie. Retrieved August 8, 2024.
↑  Baalla, Sara (8 July 2024). "Enola Holmes star transforms in first filming photo for Peaky Blinders boss's new show". Digital Spy. Retrieved August 8, 2024.
↑  "Greater Manchester street transformed for new Netflix drama House of Guinness". Manchester Evening News. 9 July 2024. Retrieved August 8, 2024.
↑  Westwood, Katie (22 July 2024). "Peaky Blinders creator back in Liverpool to film new Netflix series". Liverpool Echo. Retrieved August 8, 2024.