stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון וילר
ביוגרפיה

וילר נולד בג'קסונוויל שבפלורידה. אביו, ג'וזף לואיס וילר (אנ'), היה מגדולי הספרנים בארצות הברית. הוא סיים את עבודת הדוקטורט שלו על ספקטרום אטום ההליום באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ב-1933, בהנחיית קארל הרצפלד (אנ'). וילר כיהן כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת פרינסטון בין השנים 1938 ל-1976, ולאחר מכן באוניברסיטת טקסס באוסטין. עם הסטודנטים שהנחה נמנים ריצ'רד פיינמן, יעקב בקנשטיין, קיפ ת'ורן ויו אברט (אנ').
וילר תרם רבות לפיזיקה התאורטית. ב-1937 הציג את תאורית ה-S-Matrix (אנ'), מודל שהפך לכלי בסיסי בפיזיקת החלקיקים. הוא היה חלוץ בתאוריה של היתוך גרעיני, ביחד עם נילס בוהר ואנריקו פרמי. ב-1939 חבר לבוהר בגילוי מודל הטיפה בהיתוך גרעיני.
יחד עם פיזיקאים מובילים אחרים, קטע וילר את הקריירה האקדמית שלו על מנת לקחת חלק בפיתוח הפצצה האטומית האמריקאית בפרויקט מנהטן שבמעבדות לוס אלמוס. לאחר שסיים את עבודתו בפרויקט מנהטן, שב וילר לפרינסטון וחידש את הקריירה האקדמית שלו. בשנת 1955 הוא פרסם תוצאות מחקרו בתחום קוגלבליץ. ב-1957, כשעבד על הרחבות לתורת היחסות, המציא את המונח "חור תולעת", המתאר מנהרות במרחב-זמן.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 התמקד מחקרו בתאוריית השדה המאוחד, כדי לאחד את תורת היחסות ומכניקת הקוונטים. וילר פיתח את תאוריית הגאומטרודינמיקה (אנ'), אולם בשל כישלונו להסביר תופעות פיזיקליות, כגון קיומם של הפרמיונים וסינגולריות הכבידה, נטש את התאוריה בתחילת שנות ה-70. עבודתו בתחום כללה מחקר תאורטי על קריסת כוח הכבידה, שבמסגרתה טבע את המונח "חור שחור" ב-1967. בנוסף נודע וילר, יחד עם ברייס דויט (אנ'), כמי שפיתח את משוואת וילר-דה ויט העוסקת בכבידה קוונטית.
וילר הוא חתן פרס וולף בפיזיקה לשנת 1997. בשונה ממרבית המדענים, הוא שם דגש על הוראה וניחן בכישרון להבהרת נושאים מסובכים בשפה פשוטה. וילר נודע בכישוריו הפדגוגיים והתפרסם בזכות ניסוחיו הצבעוניים, והרצאותיו התאפיינו בהתלהבות, השראה ודמיון.
מספריו

Geometrodynamics (1962). Academic Press.
Gravitation (1973) W.H. Freeman
Some Men and Moments in the History of Nuclear Physics: The Interplay of Colleagues and Motivation(1979). University of Minnesota Press.
A Journey into Gravity and Spacetime (1990). Scientific American Library. W.H. Freeman & Company 1999 reperint: .
Spacetime Physics: Introduction to Special Relativity (1992) W.H. Freeman
At Home in the Universe (1994). American Institute Physics 1995 reprint
Geons, Black Holes, and Quantum Foam: A Life in Physics (1998). New York: ww. norton & co:  אוטוביוגרפיה וזיכרונות
Exploring The Black Holes: Introduction to General Relativity (2000). Addison Wesley
פרסים והוקרה

פרס איינשטיין (2003)
פרס אנריקו פרמי (1968)
מדליית פרנקלין (1969)
המדליה הלאומית למדעים (1970)
פרס אלברט איינשטיין (1965)
מלגת גוגנהיים (1949)
פרס לזכר ריצ'טמייר (1954)
מלגת גוגנהיים (1946)
מדליית ארסטד (1983)
מדליית הזהב הבין-לאומית ע"ש נילס בוהר (1982)
מדליה לזכר רוברט אופנהיימר (1984)
פרס וולף לפיזיקה (1996)
Science Writing Award (1999)
מדליית אוסקר קליין (1992)
מדליית מאטאוצ'י (1993)
פרס מרסל גרוסמן (1989)
מדליית אלברט איינשטיין (1988)
חבר זר של החברה המלכותית (9 במרץ 1995)
עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית
לקריאה נוספת

Update on John Archibald Wheeler, Princeton Physics News, Volume 2, Issue 1, Winter 2006, Princeton 2006.
John Archibald Wheeler with Kenneth Ford, Geons, Black Holes, and Quantum Foam: A Life in Physics, W.W.Norton and Company, 1998. ISBN 0393046427
ג'ון פורד פטרסון

| --- | --- |

 לידה:  1851 דנדי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  30 ביוני 1912 (בגיל 61 בערך) קרלטון, אוסטרליה 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית הסקוטית 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אסכולת גלאזגו 
 
ג'ון פורד פטרסון (באנגלית: John Ford Paterson ‏; 1851 – 30 ביוני 1912) היה אמן אוסטרלי יליד סקוטלנד. הוא התמחה בנופים.
ביוגרפיה

עוד כנער החל את לימודיו באקדמיה הסקוטית המלכותית באדינבורו והציג את עבודותיו הראשונות זמן קצר לאחר שמלאו לו עשרים. בשנת 1872 הוא עבר עם משפחתו למלבורן, שם שהה שלוש שנים, אך שב לסקוטלנד כשגילה כי הוראת האמנות המקומית אינה עונה על צרכיו לפיתוח נוסף. כשחזר, הוא הגיע לבית הספר של גלאזגו וקיים תערוכות רבות בליברפול ובמנצ'סטר וכן ברחבי סקוטלנד. ככל שהמוניטין שלו הלך וגדל, הוא הצליח להצטרף למועדון יוקרתי בלונדון.
בשנת 1884, הוא החליט לחזור לאוסטרליה, למעט ביקור קצר אחד באירופה, יישאר שם למשך שארית חייו. הוא התפרסם באוסטרליה בעיקר כצייר נוף. פיטרסון חידש את ידידותו עם צייר הנוף יליד שווייץ לואי ביבלו, ממייסדי אסכולת היידלברג, ששיטות הציור באוויר הפתוח התאימו לפטרסון.  אבל סגנונו הרומנטי עמד בסתירה לגישה האימפרסיוניסטית יותר של אסכולת היידלברג ותערוכותיו עם הקבוצה היו מוצלחות במידה מתונה בלבד.
יחד עם כמה אמנים ידועים אחרים, הוא התנתק מהאקדמיה לאמנות הוויקטוריאנית כדי לסייע ביצירת איגוד האמנות האוסטרלי, שהצטרף בסופו של דבר עם ארגונים אחרים כדי להפוך לחברת האמנים הוויקטוריאנית. בשנת 1902 הפך פטרסון לנשיא שלה. באותה שנה הוא מונה לנאמן הספרייה הציבורית, המוזיאונים והגלריה הלאומית של ויקטוריה.
במהלך השפל הכלכלית הוא פירנס את עצמו בגידול עופות. אף על פי שהוא היה אהוב ומחוזר הוא מעולם לא התחתן ומת, לפתע, בבית.
אחייניתו, אסתר פטרסון, הייתה מאיירת וקריקטוריסטית ואחיינו, לואי אוסון, היה משורר ומחזאי.
הערות שוליים

↑  "Paterson, John Ford", gutenberg.net.au
↑  Marjorie J. Tipping, Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: paterson-john-ford-4372  AGSA: 2662  DAAO: john-ford-paterson  NGV: 2010  Trove: 1464148  ULAN: 500085613  VIAF: 96299793   WorldCat (עם VIAF): 96299793 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון פורד פטרסון".
גבינה מעובדת

כרזה משנת 1926 לגבינת "הפרה הצוחקת" (La Vache qui Rit), אחד ממותגי הגבינה המעובדת הידועים ביותר, נמכרת מאז 1921.
גבינה מעובדת היא מוצר העשוי גבינה המעורבבת עם חומר מתחלב (למעשה תַּצְבִּית סידן). מרכיבים אופייניים נוספים העשויים להימצא בגבינה מעובדת כוללים שמנים צמחיים, מרכיבי חלב לא מותססים, מלח, צבעי מאכל או סוכר. כיוון שמרכיבי גבינה מעובדת אינם אחידים בין יצרנים שונים, קיימים טעמים, צבעים ומרקמים רבים של גבינה מעובדת. גבינה מעובדת מכילה בדרך כלל כ-50 עד 60 אחוז גבינה וכ-40 עד 50 אחוז מרכיבים אחרים.
היסטוריה

גבינה מעובדת פותחה לראשונה בשווייץ בשנת 1911, כאשר וולטר גרבר ופריץ סטטלר חיפשו מוצר גבינה בעלת חיי מדף ארוכים יותר. בהשפעת רוטבי גבינה, דוגמת אלה המשמשים בהכנת פונדו, הם הוסיפו נתרן ציטראט לגבינת אמנטל מומסת וגילו שרוטב תחליב הגבינה ניתן לקירור מחדש כדי להופכו שוב למוצק. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1916, איש העסקים הקנדי-אמריקאי ג'יימס ל. קראפט הגיש בקשה לפטנט אמריקאי ראשון לשיטה חדשה לאחסון גבינה, שיטה העוצרת את תהליך הבשלת הגבינה על ידי עיקור.
יתרונות

לגבינה מעובדת מספר יתרונות טכניים על גבינה טבעית, בהם חיי מדף ארוכים בהרבה, עמידות בפני התפרקות הגבינה למרכיביה בעת בישול, או אפיה, ומראה אחיד. היות הגבינה המעובדת ניתנת לייצור ההמוני מאפשרת גם עלות ייצור נמוכה באופן משמעותי מאשר ייצור גבינה רגיל ומחיר נמוך יותר לצרכנים. ייצור גבינה מעובדת באופן תעשייתי, מוזיל עלויות הפצה, מאפשר אספקה יציבה יותר וזמן ייצור מהיר בהרבה בהשוואה לגבינות מסורתיות.
כיוון שגבינה מעובדת מומסת אינה מתפרקת למרכיביה, היא משמשת כמרכיב במגוון מנות. בניגוד לחלק מהגבינות הלא מעובדות, חימום גבינה מעובדת אינו משנה את טעמה או מרקמה.
כימיה

מטרת ייצור גבינה מעובדת הוא לאפשר המסה מבלי שהשומן ייפרד מהחלבון. גבינה מסורתית מורכבת מכדוריות שומן בודדות הכלואות ברשת של קזאין, כאשר סידן מחזיק את מולקולות הקזאין יחד. חימום ממושך של גבינה מסורתית יוצר בדרך כלל תערובת של גושי ג'ל חלבון ושומן נוזלי מעליו. בגבינה מעובדת חומר קוצר סידן, הנקרא לעיתים קרובות בטעות "מתחלב",  כדי למנוע מהסידן להחזיק את רשת הקזאין יחד. קבוצות קטנות יותר של מולקולות קזאין מקושרות מסוגלות אז להתערבב טוב יותר לתוך השומן כשהן נמסות, כך נוצרות טיפות מיקרוסקופיות במקום גושים גדולים. גורמים נפוצים לסילוק סידן כוללים נתרן פוספט, אשלגן פוספט, טרטרט וציטראט. (חומצה טרטרית המצויה ביין הוא החומר המשמש בפונדו שווייצרי ליצירת מרקם אחיד של גבינה מומסת).
חיי המדף הארוכים יותר אינם תוצאה ישירה מהשימוש בחומר מתחלב, אלא שהמסת הגבינה במרקם אחיד מאפשרת שימוש בשיטות קיימות מבוססות חום לעיקור הגבינה, בדומה לייצור שימורים, מבלי ליצור גושים.
מכירה ותיוג

גבינה מעובדת נמכרת לרוב בגושים, בקופסאות שימורים ובחבילות של פרוסות בודדות.
הגדרות משפטיות

השיעור הגבוה של תוספי מזון העשוי להימצא בגבינה מעובדת (למשל מוצרי חלב לא מותססים, מתחלבים, שמנים, מלחים וצבעי מאכל) הביאו לכך שמבחינה חוקית חלק מהמוצרים המיוצרים בדרך זו אינם יכולים להיות מסומנים כגבינה במדינות רבות. למרות זאת, חלק מהיצרנים מצאו דרכים יצירתיות להשתמש במילה "גבינה" על תוויות המוצר גם כאשר מוצר מכיל שיעור נמוך של גבינה מכדי לעמוד בתקן המינימלי. מוצרים שעומדים בתקנים, אך מכילים אחוז גבוה יחסית של תוספים מסומנים בארצות הברית לעיתים כ"מזון גבינה" (cheese food), או "ממרח גבינה" (cheese spread) או "מוצר גבינה" (cheese product).
הערות שוליים

↑  Delany, Alex (25 באפריל 2018). "What Is Processed Cheese, and Should We Eat It?". Bon Appetit. נבדק ב-26 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Costello, Rose (22 באוקטובר 2019). "What's really in a packet of processed cheese slices?". Irish Times. נבדק ב-26 ביוני 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ustunol, Zey (באפריל 2009). "Processed Cheese: What is that Stuff Anyway?" (PDF). Michigan Dairy Review. Michigan State University. 14. נבדק ב-4 בדצמבר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Kraft Foods Ltd". Private Revenue Perfins of Victoria. Article includes historical information about a stamp used by Kraft Foods Ltd. in 1932 in Australia. נבדק ב-15 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: others (link)
1 2  Kraft, James Lewis, "Process of sterilizing cheese and an improved product produced by such process," U.S. patent no. 1,186,524 (filed: March 25, 1916 ; issued: June 6, 1916).

However, Kraft's process did not include the use of emulsifiers in processed cheese. The first U.S. patent for the use of emulsifiers was awarded in 1921 to George Herbert Garstin:
↑  AP-42, 9.6.1: Natural And Processed Cheese (PDF), US EPA, ביולי 1997 {{citation}}:  (עזרה)
1 2  Rhylander, Summer (14 באפריל 2021). "Why Sodium Citrate is the Secret to the Silkiest Cheese Sauce". The Cheese Professor. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  John R. Sevenich (1993-11-08). Quote: 'Sodium phosphates are not emulsifiers in the strict sense, i.e. they are not surface-active substances, yet they are commonly included in the group of ingredients called "emulsifying agents". (See Caric et al., Food Microstructure, Vol. 4, pgs. 297-312 (1985).' US patent № 5,466,477 — Preparation of process cheese using liquid sodium phosphate
↑  Deshwal, GK; Gómez-Mascaraque, LG; Fenelon, M; Huppertz, T (23 בפברואר 2023). "A Review on the Effect of Calcium Sequestering Salts on Casein Micelles: From Model Milk Protein Systems to Processed Cheese". Molecules (Basel, Switzerland). 28 (5). doi:10.3390/molecules28052085. PMID 36903331. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538606405171  LCCN: sh85107134  NKC: ph541617 
פרוסת גבינה מעובדת
גידול של חבורה

גידול של חבורה הוא האופן שבו חבורה, בדרך כלל אינסופית, מכוסה על ידי מילים הולכות ומתארכות בקבוצת יוצרים נתונה.
פונקציית הגידול והקצב

תהי G חבורה הנוצרת על ידי קבוצת יוצרים סופית, X. בדרך כלל מניחים שהקבוצה סימטרית להיפוך. מסמנים ב- B_{X}(n) את קבוצת האיברים שאפשר להציג כמכפלה של לכל היותר  n איברים של X. פונקציית הגידול המתאימה ל-X היא הפונקציה  \ f(n)=|B_{X}(n)|. כאשר G אינסופית, זוהי פונקציה עולה ממש. מגדירים יחס שקילות על הפונקציות העולות, לפיו  \ f\equiv g אם יש קבוע c כך ש- \ f(n)\leq c\cdot g(cn), וגם להפך. כל פונקציות הגידול של אותה חבורה שקולות זו לזו.
לחבורה נוצרת סופית יש פונקציית גידול פולינומי אם ורק אם היא נילפוטנטית-למעשה (virtually nilpotent). מכאן נובע שבמקרה כזה המעלה של פונקציית הגידול היא מספר שלם. המספר  \lim {\sqrt[{n}]{|B_{X}(n)|}} הוא קצב הגידול המעריכי (ביחס ל-X). הקצב הוא 1 כאשר פונקציית הגידול היא תת-מעריכית. יש חבורות שקצב הגידול שלהן ביחס לכל קבוצת יוצרים X גדול מ-1, אבל האינפימום שווה ל-1. אם האינפימום של הקצבים האלה גדול מ-1, החבורה היא בעלת גידול מעריכי. לדוגמה, לחבורה חופשית (לא אבלית) יש גידול מעריכי. בחבורה לא אמנבילית קצב הגידול ביחס לכל קבוצת יוצרים סופית גדול מ-1.
טור הילברט

תהי f פונקציית הגידול של החבורה ביחס לקבוצת יוצרים סופית X. טור הילברט של החבורה (ביחס ל-X) הוא טור החזקות  \ \sum _{n=0}^{\infty }f(n)x^{n}. הטור מעניין במיוחד כאשר הוא מייצג פונקציה רציונלית במשתנה x. חבורה נקראת 'פאן-רציונלית' אם טור הילברט שלה רציונלי ביחס לכל קבוצת יוצרים. החבורות הבאות ידועות כפאן-רציונליות:
חבורות אבליות-למעשה (virtually-abelian)
חבורות היפרבוליות
חבורת הייזנברג
לחבורת באומסלג-סוליטר  \ B(1,n)יש גידול רציונלי ביחס לקבוצת היוצרים הסטנדרטית. עם זאת, לחבורת הייזנברג מסדר 5 טור הילברט טרנסצנדנטי ביחס לקבוצת היוצרים הסטנדרטית.
בכל חבורה עם גידול רציונלי, בעיית המילה פתירה. מאידך, יש חבורות פתירות (עם  \ G'''=1) שבהן בעיית המילה אינה פתירה (Kharlampovich 1981), וממילא עם פונקציית גידול שאינה רציונלית.
טור הילברט מוגדר גם עבור חבורה למחצה; עבור חבורה למחצה עם יחס אחד, הוא רציונלי (Backelin).
ראו גם

ממד גלפנד-קירילוב
הערות שוליים

↑  M. Benson, Growth series of finite extensions of ℤnare rational, Inventiones mathematicae 73, 1983-06-01, עמ' 251–269 doi: 10.1007/BF01394026
↑  Moon Duchin, Michael Shapiro, The Heisenberg group is pan-rational, Advances in Mathematics 346, 2019-04-13, עמ' 219–263 doi: 10.1016/j.aim.2019.01.046
↑  Michael Stoll, Rational and transcendental growth series for the higher Heisenberg groups, Inventiones mathematicae 126, 1996-09-01, עמ' 85–109 doi: 10.1007/s002220050090
ג'ון פורד

ערך זה עוסק בבמאי הקולנוע האמריקני ג'ון פורד. אם התכוונתם למשורר ומחזאי בריטי מן המאה ה-17, ראו .
| --- | --- |

ג'ון פורד עומד לפני דיוקן של עצמו ולצידו פסלון פרס האוסקר, 1946
 לידה:  1 בפברואר 1894 קייפ אליזבת, מיין
 פטירה:  31 באוגוסט 1973 (בגיל 79) קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות הולי קרוס 
 שם לידה:  Sean Aloysius O'Feeney 
 סוגה מועדפת:  מערבונים
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1917–1966 (כ־49 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון פורטלנד 
 יצירות בולטות:  האדם השקט, המחפשים, המלשין, מה יפית עמק נוי
 בן או בת זוג:  מרי מק'ברייד סמית (1920–?) 
 צאצאים:  ברברה פורד 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  4 פרסי אוסקר (שיא זכיות לבמאי)   מדליית החירות הנשיאותית (עבור פועלו למען הקולנוע)
 פרופיל ב-IMDb
 
"נקודת ג'ון פורד" באריזונה, ארצות הברית
ג'ון פורד (באנגלית: John Ford;‏ 1 בפברואר 1894 - 31 באוגוסט 1973) היה במאי קולנוע אמריקני, נחשב לאחד מגדולי במאי הקולנוע בכל הזמנים והיחיד שזכה ארבע פעמים בפרס האוסקר על בימוי. בין הבמאים שהושפעו מסרטיו נמנים  אקירה קורוסאווה, מרטין סקורסזה, סטיבן ספילברג, סם פקינפה, סרג'ו לאונה וז'אן-לוק גודאר.
ביוגרפיה

נולד בקייפ אליזבת שבמדינת מיין בשם ג'ון מרטין פיני (Feeney), כילדם העשירי (מתוך 11 ילדים) של זוג מהגרים מאירלנד. רבים מסרטיו של פורד מתייחסים באופן ישיר או סמוי למוצאו האירי (כמו "המלשין" ו"מה יפית עמק נוי", עליהם זכה בפרס האוסקר).
לתעשיית הקולנוע נכנס כשחקן בשנת 1914, בעקבות אחיו המבוגר, פרנסיס, שהיה לבמאי ושחקן. בשלוש השנים הבאות שיחק ב-19 סרטים אילמים, בהם גם עם אחיו המבוגר, פרנסיס, שאף ביים אותו. בתקופת היותו שחקן סיגל לעצמו פורד את השם 'ג'ק פורד' כשם הבמה שלו. סרטו המשמעותי ביותר כשחקן היה "לידתה של אומה" של הבמאי ד. וו. גריפית', אולם תפקידו שם היה מזערי וללא קרדיט.
ב-1917 החל בבימוי סרטים. הוא החל בבימוי סרטים קצרים, לרוב מערבונים, כשהוא עצמו הופיע בשלושה מתוכם. כבר באותה שנה החל לביים סרטים באורך של כ-50 דקות, כשהוא כתב את התסריט. בראשית שנות העשרים שימש פורד כנשיא איגוד במאי הקולנוע האמריקני.
מכאן החלה קריירה בת חמישה עשורים בה ביים ג'ון פורד מעל ל-140 סרטי קולנוע קצרים וארוכים, חלקם הגדול מערבונים שהביאו לו את פרסומו הגדול. ג'ון ויין היה השחקן שהופיע במספר הסרטים הגדול ביותר בבימויו של פורד. שיתוף פעולה זה, שהתקיים במעל לעשרים סרטים, החל ב-1930 בסרט "גברים ללא נשים", בו הופיע ויין בתפקיד ניצב נטול קרדיט. השניים חזרו לשתף פעולה בשלהי שנות השלושים בסרט "מרכבת הדואר" (Stagecoach), מערבון שהיה לנקודת פריצה בקריירה הן של פורד והן של ויין. הסרט גרף 7 מועמדויות לפרס האוסקר כולל על הבימוי.
ובהמשך שיתפו פעולה, בין השאר, גם בסרטים "הקרבה ראויה לשמה", "שלושת הסנדקים", "על כנפי נשרים", טרילוגיית המערבונים: "מבצר האפאצ'ים", "היא ענדה סרט צהוב" ו"ריו גראנדה", "חיילים על סוסים" ושניים משלושת סרטיו הגדולים ביותר של פורד: "האדם השקט", זוכה פרס האוסקר על הבימוי, בו גילם ויין מתאגרף, ו"המחפשים", הנחשב לאחד המערבונים הגדולים שנעשו אי פעם. ב-1946 ביים את המערבון "קלמנטיין יקירתי" בכיכובם של הנרי פונדה וויקטור מצ'ור". ב-1961 ביים את "שניים רכבו יחדיו" בכיכובם של ג'יימס סטיוארט וריצ'רד וידמרק. במערבונים של פורד ניכרת אידאולוגיה נוצרית שמרנית שהעלתה על נס את דמות החלוץ, עובד האדמה הישר והצנוע ואת מאבקו המייגע בשממה. כך לקח פורד חלק בעיצוב האתוס האמריקני על האדם הנלחם באיתני הטבע ובאינדיאנים ומביא את הקדמה ואת התרבות אל הספר הפראי (מיתוס השליחות בישימון).
בנוסף הרבה פורד לביים סרטי מלחמה, במיוחד לאחר מלחמת העולם השנייה, כשהבולטים שבהם היו "מר רוברטס" ו"הקרבה ראויה לשמה", שעסקו במלחמת העולם השנייה שזה עתה הסתיימה. פורד ביים גם דרמות, החפות מכל אלימות כדוגמת "ענבי זעם", על פי הרומן הנודע של ג'ון סטיינבק שעסק במשפחת חקלאים בתקופת השפל הגדול שפקד את ארצות הברית בשלהי שנות העשרים,"דרך הטבק" לפי ספרו של ארסקין קולדוול, הדרמה "הוריקן" שעסקה בגזענות ו"מרי מלכת סקוטלנד", דרמה תקופתית על חייה של מרי מלכת הסקוטים, אותה גילמה קתרין הפבורן. ב-1953 ביים את הסרט מוגמבו עם קלארק גייבל, אווה גארדנר וגרייס קלי. ב-1955 החל לביים את הסרט מר רוברטס אך פרש והוחלף על ידי מרווין לרוי. סרטו העלילתי האחרון היה "שבע נשים" (1966).
ב-1973 העניק לו הנשיא ריצ'רד ניקסון את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית.
פרסי אוסקר

פורד הוא היחיד שזכה בארבעה פרסי אוסקר לבמאי הטוב ביותר, על הסרטים: "המלשין" (1935), "ענבי זעם" (1940), "מה יפית עמק נוי" (1942) ו"האדם השקט" (1952). אף אחד מארבעת הסרטים הללו אינו מערבון. שישה מסרטיו היו מועמדים לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, ואחד מהם זכה ("מה יפית עמק נוי"). בנוסף זכה פורד בשני פרסי אוסקר בקטגוריית הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר, כששירת בצי האמריקני והפיק סרטים דוקומנטריים בעת מלחמת העולם השנייה.
ג'ון פוטר

ג'ון "ג'ק" פוטר (באנגלית: John E. "Jack" Potter;‏ נולד ב-1956) הוא הנשיא והמנהל הכללי של רשות שדות התעופה של המטרופולין של וושינגטון די. סי. החל מ-18 ביולי 2011. בשנים 2001–2010 הוא כיהן בתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית. בתפקיד זה הוא היה האדם ה-72 למניין מאז בנג'מין פרנקלין והשני באורך תקופת כהונתו בתפקיד לאחר גדעון גריינג'ר.
ראשית חייו

ג'ון פוטר נולד בניו יורק. אביו, ריצ'רד, עבד כדוור במנהטן ובהמשך היה למנהל בכיר בשירות הדואר. לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון על שם הקרדינל ספלמן בברונקס, הוא למד באוניברסיטת פורדהאם. ב-1978 הוא החל לעבוד בשירות הדואר של ארצות הברית כקלדן מיקודים במכונות המיון במחוז וסטצ'סטר. לאחר שמונה שנות עבודה בניו יורק, כולל שלוש שנים כאנליסט, התקדם פוטר במהרה במעלה הדרג הניהולי ורכש שם של מומחה במערכות אוטומציה.
המנהל הכללי של דואר ארצות הברית

ב-1 ביוני 2001 החל פוטר לכהן בתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית. באפריל 2002 הוא הגיש לקונגרס את "תוכנית הטרנספורמציה" של שירות הדואר של ארצות הברית (USPS Transformation Plan) כמענה לאתגרים הרבים שהשירות התמודד עמם, כמו כניסת היישומים הטכנולוגיים. אתגרים אלו איימו יכולת הקיום הפיננסית והמסחרית של השירות. תוכנית הטרנספורמציה הניחה את היסודות לאפשרויות קצרות טווח וארוכות טווח לשינוי והייתה חלק המבססי ל"חוק הרפורמה והדין וחשבון של הדואר" (Postal Reform And Accountability Act) שנחקק ב-2006, והיה הרפורמה הראשונה מאז "חוק הארגון מחדש של הדואר" (Postal Reorganization Act) של 1970.
המנהל הכללי של דואר ארצות הברית > שישה ימי חלוקה

ב-28 בינואר 2009 העיד פוטר בפני הסנאט שאם שירות הדואר לא יהיה מסוגל להתאים את התשלומים שלו כך שהוא יוכל לעמוד בדרישות "חוק השיפורים והדין וחשבון של הדואר" (Postal Accountability and Enhancement Act) לתשלום הטבות הבריאות לגמלאיו, הוא יאלץ לשקול את צמצום מספר ימי חלוקת הדואר בשבוע לחמישה ימים בחודשים יוני עד אוגוסט.
החוק שהתקבל בקונגרס ב-30 בספטמבר אותה שנה נתן דעתו לסוגיה. עם זאת, פוטר חשף תוכנית לביטול חלוקת דואר בימי שבת. שינוי שכזה במחויבות הדואר לשירות חייב חקיקה מתאימה של הקונגרס.
חבר בית הנבחרים חוזה סראנו, יושב ראש תת-הוועדה לשירותים פיננסיים וממשלתיים כלליים של ועדת ההקצבות של בית הנבחרים (שהיא זו שנסחה את המחויבות לחלוקת דואר של שישה ימים), אמר, "בעוד שאני מבין את המצב הפיננסי החמור של שירות הדואר, אני עדיין בעד שישה ימי חלוקת דואר. בשבועות הקרובים אקיים דיונים עם בכירי שירות הדואר ועם ארגוני העובדים שלו במאמץ למנוע צמצום בשירות".
ב-15 באפריל 2010 קיימה ועדת בית הנבחרים לפיקוח ולרפורמות שימוע לבחינת הסטאטוס של שירות הדואר וסקרה דוחות לאסטרטגיות לטווח קצר ולטווח ארוך ליציבות הפיננסית ויכולת העמידה של שירות הדואר שכותרתן הייתה "להמשיך ולחלק: בחינת המשבר הפיננסי הנוכחי של שירות הדואר ויכולת עמידתו העתידית במשימותיו". בעדות שמסר פוטר בשימוע זה הוא אמר שעד שנת 2020 עלולים יהיו ההפסדים המצטברים של השירות להגיע ל-238 מיליארד דולר, ובמקביל נפח דברי הדואר ירד ב-15% בהשוואה לזה של 2009.
ב-30 בספטמבר 2010 הצביעה ועדת הרגולציה של הדואר פה אחד לדחות את הצעת העלאת התעריפים של פוטר שעל פיה היו אמורים התעריפים של משלוח קבוע של כתבי עת לעלות בשיעור של עד 8% ועלות הביול למכתבים בדרגה ראשונה הייתה אמורה לעלות ל-46 סנט.
ב-26 באוקטובר אותה שנה הודיע פוטר למועצת המנהלים של שירות הדואר על פרישתו שנכנסה לתוקפה ב-3 בדצמבר. במקומו של פוטר מונה סגנו פטריק דונהו. ביום כניסתו לתפקיד חזר דונהו על דעתו של פוטר בעד חמישה ימי חלוקת דואר. ב-6 בפברואר 2013 הודיע דונהו שהחל מה-5 באוגוסט אותה שנה יעבור שירות הדואר לשבוע חלוקת דואר של חמישה ימים, מהלך שיחסוך 2 מיליארד דולר לשנה. באותה יום קרא האיגוד הלאומי של מחלקי הדואר הכפריים לפיטוריו. ב-16 ביולי העבירה תת-הוועדה לשירותים פיננסיים וממשלתיים כלליים של ועדת ההקצבות של בית הנבחרים הצעת חוק שבה הובטח המשך חלוקת הדואר בשישה ימים, ובכך הסירה מעל סדר היום את הצעותיהם של פוטר ושל דונהו.
רשות שדות התעופה של וושינגטון

ב-22 ביוני 2011 בחרה מועצת המנהלים של רשות שדות התעופה של וושינגטון די. סי. בפוטר לנשיא והמנהל הכללי של הרשות. ב-18 ביולי 2011 הוא החל לכהן בתפקיד.
הערות שוליים

↑  John Potter Selected as President and CEO for the Metropolitan Washington Airports Authority, Metropolitan Washington Airports Authority, June 22, 2011
↑  "Postmaster General/CEO John E. Potter Before the Subcommittee on Federal Financial Management". Archived from the original on January 30, 2009, p. 8.
↑  "Report on Universal Postal Service and the Postal Monopoly". Archived from the original on June 23, 2011.
↑  nalc.org, May 2010, p. 14.
↑  "Statement of Postmaster General/CEO John E. Potter Before the Committee on Government on Oversight & Government Reform United States House of Representatives & Subcommittee on Federal Workforce, Postal Service, and the District of Columbia". Archived from the original on August 9, 2010.
↑  "Postal Commission Denies USPS' Rate Hike Proposal". September 30, 2010.
↑  Ed O'Keefe (October 26, 2010). "Postmaster general to retire". The Washington Post.
↑  Association for Postal Commerce, Postal News and Information from Around the World, February 6, 2013 .
↑  "MWAA Press Release June 22, 2011". mwaa.com. 2011. Archived from the original on July 18, 2011.
↑  "MWAA Management". MWAA.com.
גל מאך

Schlieren photograph של גל הלם מחובר לקצה חד של גוף במהירות על-קולית. הזווית של הגל היא חדה דבר המצביע על זרימה על קולית. בנוסף ניתן לראות כי זווית הגל שהיא לערך 59 מעלות נותנת הערכה של מהירות של כ-1.17 מאך
במכניקת הזורמים, גל מאך הוא גל לחץ הזז במהירות הקול (של אותו המדיום) והנגרם על ידי שינוי קטן בלחץ המוסף לזורם דחיס. מריחה של גלים אלו יכול ליצור מניפת התפשטות ושילובם של "מספיק" גלים בנקודה מסוימת, בזרימה על קולית, יכול ליצור גל הלם. שמו של גל הלם זה הוא "חזית מאך" או "גזע מאך". 
בניגוד לגלי הלם רגילים, ניתן, על ידי גלי מאך, לגרום לדחיסה במהירויות על קוליות (והתפשטות) על ידי העמדת מספר גלי מאך במרחקים מספיקים ועל ידי כך ליצור דחיסה/התפשטות איזנטרופית.
זווית מאך

גל המאך מתקדם בזורם בזווית מאך μ, שהיא הזווית הנוצר בין חזית הגל לבין הווקטור המצביע הפוך לכיוון התנועה שלו.
הזווית נתונה על ידי
\mu =\arcsin \left({\frac {1}{M}}\right)
כאשר M הוא מספר המאך.
בעזרת גלי המאך ניתן היה בעבר להשתמש בצילומים כדי להבין את מספר המאך המקומי של הזרימה. הראשון שהשתמש בשיטה זאת היה ארנסט מאך אשר צילם אזורים שחירץ בתעלות בעלות זרימה על קולית כדי לקבוע את מהירות הקול בהן ובנחירים מתכנסים-מתבדרים המוצבים לפני.
עוד דוגמה לגלי מאך היא התעבות אדי אוויר מאחורי כנף מטוס בזרימה במהירות שגא קולית.
ראו גם

מכניקת הזורמים
הערות שוליים

↑  הסבר על זווית מאך באתר נאס"א
גל מישורי

גל מישורי הוא גל בעל חזית גל בצורת מישור. גל מישורי הוא אופן התפשטות אפשרי של גל בחלל הפתוח ובמובילי גל שונים. גל בעל חזית גל בצורת מישור אינסופי אינו פיזיקלי, אך גלים שונים הם בקירוב גלים מישוריים. לדוגמה, גל כדורי הוא בקירוב גל מישורי הרחק מהמקור, וכך אור השמש המגיע לכדור הארץ הוא בקירוב גל מישורי.