stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדם הורבאט
ביוגרפיה

אדם הורבאט התחיל את לימודיו כאגרוביולוג והיה סטודנט באוניברסיטה למדעי החקלאות בגדלה בשנים 1948–1949. בין השנים 1952 לבין 1956 היה חבר ומנהל המקהלה של ה"אנסמבל האמנות של הונווד". בשנת 1957 הצטרף לטלוויזית הסטארט-אפ (שזה עתה נפתחה) כעוזר של אימרה אפאטי. הוא הפך לעובד של הטלוויזיה ההונגרית ב-1958, ומאז 1959 עבד כבמאי. מ-1961 למד באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, וסיים את לימודיו ב-1965 כתלמידו של פליקס מאריאשי. הוא היה סטודנט ב-Training Cours של ה-BBC ב-1966 ובעל מלגה ב-RAI ב-1968 ברומא. משנת 1967 עבד כמנהל הראשי של מחלקת האמנות של הטלוויזיה ההונגרית. בשנים 1994–1995 היה נשיא הטלוויזיה הציבורית.
הוא לימד באוניברסיטה מאז 1968. היה פרופסור מן המניין באוניברסיטה מ-1983, סגן-רקטור מ-1994 עד 2002 ופרופסור אמריטוס מ-2005. הורבאט נאבק סרטן הריאה בשנותיו האחרונות. הורבאט מת ב-19 ביוני 2019 במכון הלאומי לאונקולוגיה בבודפשט.
ב-20 בנובמבר 2020 נחשף לוח זיכרון על קיר ביתו הקודם, בפארק סנט אישטוואן 19, בבודפשט.
משפחתו

אדם הורבאט נולד במשפחה יהודית כבנם של זולטאן הורבאט ומרתה מולנר (מרתה שארקזי) בתו של הסופר פרנץ מולנר; אביו המאמץ היה ג'ורג' שארקזי איתו התחתנה אמו אחרי גירושיה מזולטאן הורבאט. אחותו הגדולה הייתה אסתר הורבאט (1927–1996, בשם נשואיה אסתר לוקין). אחיו למחצה הוא מתיאש שארקזי (1937) סופר שמתגורר בלונדון. סבו כאמור היה הסופר המפורסם ברחבי העולם בעולם פרנץ מולנר. ב-1966 הוא נשא את השחקנית קרולה צ'ירש, שהפכה לאשתו השנייה. שני ילדיו נולדו מנישואיו הראשונים: פטר (1955–2001) ורוניקה (1959). הוא שרד את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה, הוא ואחיו עברו לגאודיופוליס (עיר השמחה), שנוסדה על ידי גאבור סטהלו חסיד אומות העולם כשהעיר הוכרזה "רפובליקת הילדים", הוא קיבל את תיק של שר הטקסים בממשלה בראשות לאסלו קבהאזי.
משנת 1968 התגורר עם אשתו בדירה בפארק סנט אישטוואן בבודפשט.
פרסים והוקרה

פרס בלה באלאז' (1970)
פרס האמן המצטיין (1978)
פרס פרנץ ארקל (1985)
פרס SZOT (1988)
פרס האמן הדגול (1990)
פרס מבקרי טלוויזיה למפעל חיים (1990)
הצלב האמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (2002)
אזרח כבוד של רובע 13 (2002)
חבר לנצח של הטלוויזיה ההונגרית (2004)
פרס קושוט (2007)
פרס הרמה של הטלוויזיה ההונגרית (מספר פעמים)
למען תרבות סוציאליסטית
על עבודה יוצאת דופן
פרסים בינלאומיים

1971 - סורנטו : פרס סירנת כסף: בלה ברטוק: הנסיך מגולף בעץ
1977 - פראג : פרס לגרסת הטלוויזיה הטובה ביותר לדרמה מוזיקלית: (סרט בלט)
לקריאה נוספת

מיהו מי? 2009. סוכנות הידיעות ההונגרית. ISBN 978-963-1787-283
מיהו מי? הוצאת קושוט (1981) ISBN 963091832 3
ספר הטלוויזיה 1985
הערות שוליים

↑  Dávid, Kovács (2019-06-21). "Rák okozta Horváth Ádám halálát". index.hu (בהונגרית). נבדק ב-2019-06-21.
↑  Horváth Ádám utolsó napjairól beszélt Csűrös Karola (Hvg.hu, 2019-06-21)
↑  "Emléktábla Horváth Ádám díszpolgárunknak". Budapest13 (בהונגרית). 2020-11-21. נבדק ב-2020-11-27.
↑  "Elhunyt Horváth Ádám". Budapest13 (בהונגרית). 2019-06-20. נבדק ב-2019-06-29.
↑  "Nincs jól Csűrös Karola!". Blikk.hu (בהונגרית). 2016-09-23. נבדק ב-2019-06-29.
שיתוף אופניים

מתקן שיתוף אופניים בעיר ליון שבצרפת
שיתוף אופניים הוא שירות השכרת אופניים לקהל הרחב, באמצעות תחנות אופניים הממוקמות במקומות ציבוריים. מערכות אלו עשויות להיות יוזמה אישית של חברות פרטיות, או יוזמה ציבורית של רשויות מקומיות. השימוש העיקרי במערכות אלו הוא לנסיעה למרחקים קצרים באזורים עירוניים. בניגוד לאופניים פרטיים, המשתמשים בשירות אינם צריכים לדאוג לתחזוקה, חניה ואבטחה של האופניים. זמינות השירות התרחבה מתחילת המאה ה-21 והוא מוצע כיום על ידי למעלה מ-200 עיריות וחברות ברחבי העולם, במיוחד בצרפת, כאמצעי לקידום רכיבה על האופניים. מערכת השיתוף הגדולה ביותר פועלת כיום בהאנגג'ואו שבסין, המספקת כ-60,000 זוגות אופניים.
שיתוף אופניים החל כיוזמה א-ממשלתית על ידי קבוצות וארגונים עצמאיים, בניסיון להגדיל את השימוש באמצעי תחבורה לא מזהמים, וכדי לספק יותר אפשרויות ניידות עבור אלה שאינם יכולים להרשות לעצמם אמצעי תחבורה אחרים. מאז 1974 החלו גם רשויות מקומיות להציע שירות זה. המצדדים בשירות טוענים כי שיתוף אופניים עשוי להפחית את פליטות גזי החממה ואת זיהום האוויר, וכן לשפר את בריאות הציבור, באמצעות פעילות גופנית.
סוגים

על אף שמשתמשים של מערכות שיתוף אופניים נוהגים בדרך כלל לשלם עבור השימוש באופניים אשר לא בבעלותם, מערכות שיתוף האופניים נבדלות מעסקים מסורתיים של השכרת אופניים תמורת רווח. מערכות שיתוף האופניים הראשונים הוקמו בעיקר על ידי ארגונים קהילתיים מקומיים, כמו גם מפעלי צדקה אשר ייעדו את השירות לאוכלוסיות מעוטות יכולת או כדי לקדם את השימוש באופניים בשל היותם כלי תחבורה שאינו מזהם את הסביבה. במאמץ להפחית את ההפסדים הכספיים הנובעים מגנבות של אופניים ומוונדליזם, חברות שיתוף אופניים רבות החלו לדרוש שהמשתמשים ישאירו פיקדון כספי או שיהפכו למנויים בתשלום. רוב חברות שיתוף האופניים העירוניות הגדולות מפעילות תחנות רבות, ופועלות למעשה במידה רבה באופן הדומה למערכות תחבורה ציבוריות, ומשרתות בעיקר את התיירים והמבקרים בערים, בנוסף לתושבים המקומיים.
נכון ל-2010, אף מיזם שיתוף אופנים ציבורי לא הצליח לפעול בעקביות על בסיס ההכנסות בלבד. כתוצאה מכך, רוב מיזמי שיתוף האופניים הציבוריים מנוהלים באמצעות מימון ממשלתי ו/או מתרומות. מיזמי שיתוף אופניים לעיתים גם מנוהלים על ידי גופים ממשלתיים, ארגונים פרטיים ללא כוונות רווח, או דרך שותפות ציבורית-פרטית.
רבים ממיזמי שיתוף האופנים פותחו על ידי ארגונים שונים לאורך השנים אשר מבוססים על אחד או יותר של מהמערכות הבאות:
סוגים > מערכות ללא פיקוח

בסוג זה של מערכות שיתוף האופניים מאפשרים לכל אחד להשתמש באופניים באזור נתון. במקרים מסוימים, כגון בקמפוס של אוניברסיטה, האופניים מיועדים רק לשימוש בתוך גבולות מסוימים. המשתמשים מתבקשים שלא לנעול את האופניים כאשר הם מגיעים ליעדם ולהשאיר אותם במקום ציבורי על מנת שאחרים יוכלו להשתמש בהם באותו האזור. בשל העובדה שבסוף היום המשתמשים אינם נדרשים להחזיר את האופניים לתחנה מרכזית אחת, זמינותם של שירותי שיתוף אופניים מסוג זה הוא נדיר, ומשום שכל עובר אורח יכול לקחת את האופניים אשר אינם נעולים לשימושו בכל עת, הרוכב המקורי לעיתים רבות נאלץ למצוא כלי תחבורה חלופי כאשר הוא צריך לנסוע חזרה. כמו כן, מיזמי שיתוף אופניים בהם האופניים לא נעולים במקומות ציבוריים, ושבהם המשתמשים אינם מתבקשים להזדהות בפני המערכת או להשאיר פיקדונות, סבלו משיעורים גבוהים של גנבות וונדליזם.
סוגים > מערכות המתבססות על השארות פיקדונות

בסוג זה של מערכות שיתוף האופניים המשתמשים נדרשים להשאיר פיקדונות כספיים נמוכים יחסית כדי לשחרר את האופניים מהמסוף. פיקדונות אלה מוחזרים ללקוחות רק לאחר החזרת האופניים למסוף. משום שהפיקדון נמוך ומכסה רק חלק קטן יחסית מהשווי האמיתי של האופניים, מערכות אלו אינן יעילות בהתרעה נגד גנבים פוטנציאלים של אופניים. מסיבה זו, בין השאר, מערכות שיתוף אופניים רבות מאפשרות למשתמשים לשחרר את האופניים מן המסוף רק לאחר שהמשתמשים מספקים כרטיסי אשראי בתוקף, בנוסף לפיקדונות כספיים בשיעור גבוה יחסית.
סוגים > מערכות המתבססות על חברים מנויים

בסוג זה של מערכות שיתוף האופניים, האופניים נשמרים לרוב במרכזים המנוהלים על ידי מתנדבים או במסופי שירות עצמי הפזורים ברחבי העיר. אנשים הרשומים לתוכנית מזדהים באמצעות כרטיס החבר שלהם (או על ידי כרטיס חכם, באמצעות הטלפון הסלולרי ובשיטות נוספות אחרות) בכל אחד ממרכזי שיתוף האופניים כדי להשתמש באופניים למשך זמן קצר יחסית - לרוב, שלוש שעות או פחות. בתוכניות רבות מהסוג הזה חצי השעה הראשונה היא חינם. בסוג זה מערכות שיתוף האופניים המשתמשים נושאים באחריות לכל נזק שייגרם לאופניים או לגנבתם. מספר ערים באירופה, בהם הערים הצרפתיות ליון ופריז, כמו גם לונדון, ברצלונה, סטוקהולם ואוסלו, חתמו על חוזים עם סוכנויות פרסום פרטיות ("JCDecaux" בבריסל, ליון, פריז, דבלין וסביליה; "Clear Channel" בסטוקהולם, אוסלו, ברצלונה, פרפיניאן וסרגוסה) אשר מספקים את אלפי זוגות האופניים בחינם (או תמורת תשלום מזערי). בתמורה, הסוכנויות רשאיות להציב פרסומות הן על האופניים כמו גם במיקומים נבחרים בעיר. תוכניות אלה מנסים לצמצם את הפסדים מפני גנבות על ידי דרישה שהמשתמשים ירכשו מנויים באמצעות כרטיסי אשראי ועל ידי התקנת מערכות מתקדמות למניעת גנבות. במידה והאופניים לא מוחזרים לתחנה בזמן הנקוב, או שהוחזרו עם נזק משמעותי, מפעיל מרכז שיתוף האופניים מחייב את כרטיס האשראי של המנוי בעלות הנזק. ישנן גם מערכות שיתוף אופניים דומות אשר אינן מסתמכות על שיתוף פעולה עם סוכנויות פרסום ובמקום זאת מתבססות על מימון ממשלתי או תרומות.
היסטוריה

מערכת השיתוף אופניים המוקדמת או לפחות הידועה ביותר, החלה לפעול באמסטרדם בשנת 1960 על ידי "Luud Schimmelpenninck", בשיתוף עם הקבוצה האנרכיסטית "Provo". תוכנית זו שכותנה "האופניים הלבנות" סיפקה אופניים בחינם, שהיו אמורים לשמש לנסיעה אחת ולהימסר לאחר מכן למישהו אחר. הניסוי הופסק לאחר כחודש שבו נגנבו מרבית האופניים והיתר נמצאו בסמוך לתעלות בעיר. התוכנית עדיין פעילה באזורים מסוימים בהולנד (הפארק הלאומי הוכה פלוהה (Hoge Veluwe); האופניים אמורים להישאר בתוך הפארק).
בשנת 1974 הושקה בעיר הצרפתית לה-רושל תוכנית לשיתוף אופניים בחינם בשם "אופניים צהובות". התוכנית התקבלה בהצלחה בקרב הציבור ונמשכת גם כיום, אם כי במתכונת שונה הכוללת חיוב בדמי שכירות. בשנת 1993 יצאה לדרך יוזמת שיתוף אופניים בקיימברידג' שבבריטניה, שסיפקה צי של כ-300 זוגות אופניים. אך התוכנית ננטשה לאחר שרובם המכריע של האופניים נגנבו תוך שנה. בשנת 2001 העמיד הארגון ללא מטרת רווח BiCyBa "אופניים לבנים" ("White Bicycles") לשימוש הציבור בברטיסלבה, סלובקיה. במהלך שלושת החודשים מהשקת השירות נגנבו או נהרסו כל האופניים והפרויקט בוטל.
בניסיון להתגבר על ההפסדים והגנבות אימצו יוזמי התוכניות את השימוש בטכנולוגיה חכמה. אחת התוכניות הראשונות שעשו שימוש במערכת שפעלה באופן אוטומטית לחלוטין עם כרטיס חכם, הייתה תוכנית "Bikeabout". תוכנית זו הושקה על ידי אוניברסיטת פורטסמות' באוקטובר 1995, במסגרת תוכנית לתחבורה ירוקה ומומנה בחלקה על ידי האיחוד האירופי. באופניים הותקנו מצלמות CCT למעקב אחרי האופניים במאמץ להגביל ונדליזם.
שיתוף אופניים בישראל

"תל-אופן" הוא שירות שיתוף האופניים אותו מספקת עיריית עיריית תל אביב-יפו באמצעות החברה הפרטית FSM שירותי קרקע. השירות הושק ב-28 באפריל 2011 ונכון לאוקטובר 2011 ישנם 125 תחנות פעילות ברחבי העיר המספקות מעל ל-1,000 זוגות אופניים.
בשנת 2021 החל לפעול בעיר הבירה של ישראל ירושלים מיזם "ירופאן" אותו מפעילה עיריית ירושלים בשיתוף חברת עדן. ובו מושכרות הן אופניים רגילות והן אופניים חשמליות כאשר לאחר רכישת מנוי תלת חודשי או שנתי ניתן לרכב עד חצי שעה ללא תשלום נוסף לאופניים רגליות ולחשמליות תשלום מוזל  כיום לאחר פיילוט ראשוני של כ25 תחנות התקדמו לשלב ב' ובו כבר הותקנו מעל 40 תחנות ברחבי העיר בשימת דגש על מרכז העיר והסובב לה ומרכזי קניות.
שיתוף אופניים בשאר העולם > אמריקה

| מדינה | עיר | שם | מערכת | תאריך השקה | תחנות | אופניים | אתר אינטרנט | מקורות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל | ריו דה ז'ניירו | SAMBA | Mobilicidade | ‏ינואר 2009 | 19 | 60 |  |  |
| קנדה | מונטריאול | Bixi | Bixi | ‏יוני 2009 | 400 | 5,000 |  |  |
| קנדה | טורונטו | Bixi | Bixi | מאי 2011 | 80 | 1,000 |  |  |
| קנדה | אוטווה | Bixi | Bixi | ‏מאי 2011 | 10 | 100 |  |  |
| צ'ילה | פרובידנציה | b'easy |  | ‏דצמבר 2008 | 15 | 150 |  |  |
| מקסיקו | מקסיקו סיטי | Ecobici | Clear Channel Communications | ‏16 בפברואר 2010 | 90 | 1,200 |  |  |
| ארצות הברית | ארלינגטון, וירג'יניה | Capital Bikeshare | Bixi |  |  |  |  |  |
| ארצות הברית | בוסטון | Hubway | Bixi | ‏יולי 2011 | 61 בעת ההשקה 290 | 610 בעת ההשקה 2,500 |  |  |
| ארצות הברית | בולדר, קולורדו | ‏B-Cycle | ‏B-Cycle | ‏20 במאי 2011 | 12 | 100 |  |  |
| ארצות הברית | באפלו, ניו יורק | Blue Bike |  |  | 7 |  |  |  |
| ארצות הברית | שיקגו | Chicago B-Cycle | B-Cycle |  |  |  |  |  |
| ארצות הברית | דה מוין, איווה | Des Moines B-cycle | B-Cycle |  | 4 |  |  |  |
| ארצות הברית | דנוור, קולורדו | B-Cycle | B-Cycle | ‏22 באפריל 2010 | 50 | 500 |  |  |
| ארצות הברית | קאילוואה, הוואי | Hawaii B-cycle | B-Cycle |  | 2 |  |  |  |
| ארצות הברית | מדיסון, וויסקונסין | Red Bikes Project | ידני, הפקדה | 1996 | 1 | 300 |  |  |
| ארצות הברית | מדיסון, וויסקונסין | Madison B-Cycle | B-Cycle |  | 35 | 350 |  |  |
| ארצות הברית | מרקט, מישיגן | Yellow bike Project | ידני, הפקדה | 2005 (נסגר בשנת 2008) | 0 | 0 |  |  |
| ארצות הברית | מיאמי ביץ', פלורידה | DECOBIKE |  | ‏21 בנובמבר 2010 | 100 | 1,000 |  |  |
| ארצות הברית | מיניאפוליס, אינדיאנה | Nice Ride | Bixi | ‏ 10 ביוני 2010 | 73 | 700 |  |  |
| ארצות הברית | פוטסטאון, פנסילבניה | Bike Pottstown | ידני, מערכת זיהוי אישי | ‏יוני 2008 | 1 | 30 |  |  |
| ארצות הברית | סן אנטוניו, טקסס | San Antonio B-Cycle | B-Cycle | ‏מרץ 2011 | 14 |  |  |  |
| ארצות הברית | וושינגטון הבירה | Capital Bikeshare | Bixi | ‏ ספטמבר 2010 | 110 | 1,100 |  |  |
| ארצות הברית | וושינגטון הבירה | SmartBike DC | Clear Channel | ‏ אוגוסט 2010 (נסגר בשנת 2011 | 10 | 120 |  |  |
שיתוף אופניים בשאר העולם > אסיה

| מדינה | עיר | שם | מערכת | תאריך השקה | תחנות | אופניים | אתר אינטרנט | מקורות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סין | האנגג'ואו | HZ Bike | כרטיס גישה | אוקטובר 2008 | 2,416 | 60,600 |  |  |
| סין | בייג'ינג |  | based on Hangzhou | 2005, יושק מחדש ב-2001 |  | 50,000 (מתוכנן לשנת 2015) |  |  |
| סין | גואנגזו | GZ-Public Bicycle |  | יוני 2010 | 50 | 4,840 |  |  |
| סין | פושאן |  |  |  |  |  |  |  |
| סין | צ'ונגצ'ינג |  | כרטיס גישה |  |  |  |  |  |
| יפן | מייבאשי | Maechuri scheme |  |  |  |  |  |  |
| יפן | אוואג'י | Electric bike scheme |  |  |  |  |  |  |
| יפן | מינו | electric bike rental |  |  |  |  |  |  |
| קוריאה | צ'נוואן | NUBIJA |  | 22 אוקטובר 2008 | 81 (נכון ל-יוני 2009) | 800 (נכון ל-יוני 2009) |  |  |
| טייואן | קאוהאסיונג | C-bike |  |  | 50 | 1200 |  |  |
| טייואן | טייפה | YouBike |  |  | 11 | 500 |  |  |
שיתוף אופניים בשאר העולם > אוסטרליה ואוקיאניה

| מדינה | עיר | שם | מערכת | תאריך השקה | תחנות | אופניים | אתר אינטרנט | מקורות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוסטרליה | מלבורן | Bike Share | Bixi | יוני 2010 | 50 | 600 |  |  |
| אוסטרליה | בריסביין | CityCycle | Vélib' | ‏ 30 בספטמבר 2010 | 92 |  |  |  |
| אוסטרליה | Fremantle |  |  |  | 0 | 0 |  |  |
אלי בר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 77 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1965–1992 (כ־27 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידה 8200  נספח צה"ל בצרפת
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 
אלי בר (נולד בשנת 1947) הוא מנהל ישראלי הפעיל בתעשיית ההיי-טק, שירת בצה"ל כקצין בדרגת תת-אלוף ופיקד על יחידה 8200.
ביוגרפיה

בר גדל באנגליה. בצה"ל שירת באגף המודיעין, היה קצין במערך ביטחון השדה ובשנות השבעים עבר ליחידה 8200, בה התקדם. במלחמת לבנון הראשונה היה מפקד מרכז האלינט של היחידה, בשנים 1984–1986 שירת כראש מטה היחידה ובשנים 1987–1990 פיקד עליה. לאחר מכן שימש נספח צה"ל בצרפת ובבלגיה.
לאחר שחרורו מצה"ל מונה לסמנכ"ל שיווק ומכירות בחברת טלדטה נטוורקס ושימש בתפקיד במשך ארבע שנים. ב-1996 מונה לשותף מנהל בקרן ההון סיכון הציבורית "מופת" וכיהן בתפקיד במשך שבע שנים. ב-2003 מונה לנשיא חברת פרדיים גיאופיזיקל וב-2006 מונה למנכ"ל חברת אקספנד נטוורקס, תפקיד בו כיהן עד 2011. בנוסף שימש דירקטור בחברות הייטק רבות, בהן ברודלייט, Pricer AB, אלדט תקשורת, אידנטיפי סופטוור ונטפורמיקס.
בר הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר נוסף בפילוסופיה של המדע מאוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

↑  אלי בר, באתר קרן ענבר
↑  מאת דפנה צוקר ואבישי עובדיה, ‏קרנות הון הסיכון הציבוריות - כורי הזהב, באתר גלובס, 13 בפברואר 2000
↑  מאת עמי גינזבורג, מופת - כאב הראש מהחגיגות של 2000 הידהד גם ב-2002, באתר הארץ, 24 בפברואר 2003
↑  עינב בן יהודה, אלי בר, עד לאחרונה מנכ"ל מופת, מונה לנשיא פאראדיים, באתר TheMarker‏, 2 באפריל 2003
↑  אקספנד הולכת ומתרחבת, באתר וואלה, 3 באוגוסט 2006
מוטציה שקטה

מוטציות שקטות הן מוטציות שאין להן השפעה שניתן להבחין בה על הפנוטיפ של האורגניזם. לעיתים קרובות משתמשים במונחים "מוטציה שקטה" ו"מוטציה נרדפת" כאילו משמעותם זהה, אך מוטציות נרדפות הן לא תמיד שקטות, ולהפך. מוטציות נרדפות יכולות להשפיע על שעתוק, שחבור, העברה של mRNA ותרגום, שכל אחד מהם יכול לגרום לשינוי בפנוטיפ, ולהפוך את המוטציה הנרדפת ללא שקטה.
מוטציה שקטה יכולה להיווצר באזור לא מקודד ב-DNA (אינטרון), או באזור מקודד ב-DNA (אקסון). באזור המקודד, שינוי נקודתי ברצף הנוקלאוטידים ב-DNA יכול ליצור מוטציה נרדפת, שאינה גורמת לשינוי בסדר חומצות האמינו בחלבון, ואם אין לה השפעה אחרת על הפנוטיפ, היא מוטציה שקטה. מוטציה נרדפת יכולה להתרחש בעקבות העובדה שישנם 64 רצפי נוקלאוטידים שונים המסוגלים ליצור 20 סוגי חומצות אמינו בלבד, ולכן מספר רצפי נוקלאוטידים מסוגלים ליצור את אותה חומצת אמינו. שינוי בתבנית מסוימת של נוקלאוטידים (בעיקר בנוקלאוטיד השלישי ברצף) יכול ליצור רצף אחר שמבטא את אותה חומצת אמינו שביטא לפני השינוי, ולכן אין השפעה על סוג חומצת האמינו הנוצרת.
בנוסף, באזור המקודד יכולות להיווצר גם מוטציות שקטות שאינן נרדפות. לדוגמה, לעיתים מוטציית סֶלֶף גורמת להחלפה של חומצת אמינו מסוימת בחומצה בעלת תכונות כימיות דומות, וההשפעה על החלבון הנוצר היא מזערית. מוטציות סלף כאלה נחשבות לעיתים קרובות לשקטות. גם למיקום של המוטציה ברצף החלבון יש חשיבות רבה: למוטציות שממוקמות באתר הפעיל של החלבון או כאלו הפוגעות במבנה המרחבי של החלבון יש פוטנציאל הרסני יותר מאשר מוטציות במיקום שאינו בעל חשיבות רבה לפעילות החלבון.
ראו גם

החלפה נרדפת
ניקולאוס קארליס

ניקולאוס קארליס (ביוונית: Νικόλαος Καρέλης; נולד ב-24 בפברואר 1992) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת החלוץ במומבאי סיטי.
קריירת מועדונים

קארליס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ארגוטליס, ב-20 באפריל 2008, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד סקודה קסנתי, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שמשחק במועדון בליגה הבכירה. קארליס יצא להתרשמות במדי ארסנל ועזר לה לזכות בטורניר בו השתתפה, אך בסופו של דבר לא הצטרף לתותחנים. בארגוטליס הרבה לשחק בעיקר במחלקת הנוער, ובקיץ 2012 הוא חתם באמקאר פרם הרוסית. ב-20 ביולי 2013 חתם בפנאתינאיקוס על חוזה לשלוש אחרי שלא זכה לדקות משחק ברוסיה. ב-18 באוגוסט 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד פאנטוליקוס וב-24 בנובמבר 2013, הוא הבקיע את צמד הבכורה שלו בניצחון 1-3 נגד פאס יואנינה. ב-26 באפריל 2014, הוא הבקיע את השער השלישי בניצחון 1-4 נגד פאוק סלוניקי בגמר הגביע היווני.
בינואר 2016 עבר לגנק מליגת העל הבלגית וכבר בהופעת הבכורה בליגה נגד זולטה ורכם כבש שער ניצחון דקות ספורות לפני סוף המשחק.
בקיץ 2018, קארליס הושאל לפאוק סלוניקי.
ב-22 באוגוסט 2019 חתם בברנטפורד.
ב-8 באוקטובר 2020, חתם בדן האג מליגת העל ההולנדית.
ב-31 בינואר 2021, קארליס חתם בפאנטוליקוס מליגת העל היוונית.
ב-11 ביולי 2024 חתם לשנה במומבאי סיטי מליגת העל ההודית.
קריירה בינלאומית

קארליס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של יוון ב-14 בנובמבר 2011 בהפסד 1-0 נגד בוסניה והרצגובינה.
ב-11 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 1-1 נגד פינלנד כאשר הוא כבש את שער השוויון שהיה גם שער הבכורה שלו בנבחרת.
קית' אליסון

קית' אליסון נואם בבית ספר תיכון במינסוטה
קית' מוריס אליסון (באנגלית: Keith Maurice Ellison; נולד ב-4 באוגוסט 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כתובע הכללי של מדינת מינסוטה. אליסון הוא חבר במפלגת העבודה-דמוקרטית-החקלאית (ה-DFL), שהיא הנציגה במינסוטה של המפלגה הדמוקרטית הארצית.
אליסון היה למוסלמי הראשון שנבחר לקונגרס האמריקאי כאשר זכה ב-8 בנובמבר 2006 בבחירות המקומיות ומונה כאחד משמונת נציגי מדינת מינסוטה בבית הנבחרים. אליסון ייצג את מחוז הבחירה החמישי של מינסוטה, הכולל את תושבי מיניאפוליס ומספר מחוזות אחרים.
בשנים 2017–2018 כיהן כסגן יו"ר הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC).
ביוגרפיה

אליסון נולד למשפחה בת חמישה ילדים בדטרויט. בילדותו גדל כקתולי, אך עם לימודיו באוניברסיטה בגיל 19 המיר דתו לאסלאם. ב-1987 התחתן ועבר למיניאפוליס, שם החל את לימודי המשפטים באוניברסיטת מינסוטה. בעת לימודיו כתב אליסון מספר מאמרים תחת שם העט קית' א. חַכּים עבור עיתון הסטודנטים של האוניברסיטה. בין הדברים שכתב הגן על מנהיג אומת האסלאם, לואיס פרחאן, מהאשמות על אנטישמיות והציע להקים מדינה עבור אפרו-אמריקנים. גם לאחר לימודיו היה פעיל באומת האסלאם, הוא התקרא בשם קית' אליסון-מוחמד, סייע לארגן את "צעדת המיליון" של התנועה ב-1995, המשיך להגן על פרחאן בהזדמנויות שונות, וכן הביע תמיכה באישים נוספים שהתבטאו באופן אנטישמי. מאז התנער אליסון מדבריו, וב-2006 התנצל בפני הקהילה היהודית במינסוטה באומרו שהתבטאויותיו של פארחן עליהן הגן קודם היו אנטישמיות, ושהוא היה צריך להגיע למסקנה הזו מוקדם יותר. בעקבות התנצלות זו הוא זכה לתמיכה של רבים בקהילה היהודית במינסוטה.
אליסון התמודד ללא הצלחה ב-1998 לבית הנבחרים של מינסוטה. הוא נבחר לראשונה ב-2002 וב-2004 נבחר פעם נוספת.
לקראת הבחירות של 2006 החליט להתמודד על המושב בבית הנבחרים של ארצות הברית ממנו פרש חבר הקונגרס הדמוקרטי הוותיק מרטין סאבו. בבחירות המקדימות גבר על מספר מועמדים, בהם ראש הצוות של סאבו, עם 41% מהקולות. במהלך מסע הבחירות קרא אליסון ליציאה ארצות הברית מעיראק ולסיום המלחמה בה. הוא התריס על אופן הטיפול של ממשלת ארצות הברית בנפגעי הוריקן קתרינה וכן על נסיונותיו של ממשל בוש לאסור הפלות מלאכותיות. בבחירות הכלליות אליסון זכה ברוב של 56%.
עם כינוס הקונגרס הושבע אליסון על הקוראן בתרגום לאנגלית שהיה שייך לתומאס ג'פרסון והושאל על ידי ספריית הקונגרס.
בבית הנבחרים כיהן בוועדה לשירותים פיננסיים, בוועדת החוץ ובוועדת המשפט. בבחירות המקדימות לנשיאות ב-2016 היה בין חברי הקונגרס הבודדים שתמכו במועמדותו של ברני סנדרס.
אחרי הבחירות בארצות הברית ב-2016 עלה שמו כמועמד ליו"ר הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC), והוא זכה לתמיכה של סנדרס ואליזבת וורן מהאגף הפרוגרסיבי של המפלגה, וגם מצד אישים מהמנהיגות הדמוקרטית בסנאט כגון הארי ריד וצ'אק שומר. בבחירות שהתקיימו בקרב חברי הוועדה ב-25 בפברואר 2017 הפסיד בבחירות לטום פרז, שכיהן כמזכיר העבודה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ברק אובמה. פרז מינה אותו דקות לאחר פרסום התוצאות לסגנו. ב-7 בינואר 2019 נבחר לתובע הכללי של מדינת מינסוטה.
יחסו לישראל

אליסון ביקר בישראל מספר פעמים. ב-2007 הוא השתתף במשלחת של חברי בית הנבחרים בראשות יושבת הראש ננסי פלוסי למזרח התיכון, כולל לישראל. במסגרת ביקור ב-2009 הוא ביקר יחד עם חבר קונגרס נוסף ברצועת עזה ובשדרות.
בביקור ב-2013 ביקר גם באתר הארכאולוגי בשילה.
במהלך מבצע צוק איתן פרסם אליסון מאמר בעיתון וושינגטון פוסט שבו קרא להסרת הסגר על עזה בטענה שרבים מהפלסטינים החיים ברצועה אינם תומכים בחמאס או בירי הרקטות שלו, אלא סובלים ממעשיו. לצד זאת הוא ציין את זכותם של הישראלים לחיות ללא איום רקטות.
אליסון התנגד לתוספת חירום למימון מערכת כיפת ברזל שהועברה על ידי הממשל האמריקאי ונימק שמותם של יותר ישראלים יזרז את השלמת המשא ומתן בין ישראל לשלטונות עזה.
חיים אישיים

ב-1989 אליסון התחתן עם קים, מורה למתמטיקה בתיכון, ולזוג 4 ילדים. הזוג  נפרד ב-2010 והתגרש רשמית ב-2012.
אחד מבניו, נבחר למועצת העיר מיניאפוליס בשנת 2018.
הערות שוליים

↑  Rep. Keith Ellison faces renewed scrutiny over past ties to Nation of Islam, defense of anti-Semitic figures, ‏CNN, ‏1 בדצמבר 2016
↑  Muslim Candidate Plays Defense, באתר הוושינגטון פוסט, 11 בספטמבר 2006
↑  מצביעי מינסוטה שולחים את המוסלמי הראשון לגבעת הקפיטול, באתר ה-CNN
↑  יושבע עם הקוראן של ג'פרסון, באתר nrg‏, 4 בינואר 2007
↑  שמואל רוזנר, ננסי פלוסי פתחה את כהונתו של הקונגרס ה-110 של ארה"ב, באתר הארץ, 4 בינואר 2007
↑  דיווח: יו"ר בית הנבחרים האמריקני תבקר בדמשק, באתר ynet, 30 במרץ 2007
↑  Ellison touring Gaza: Conditions are 'shocking', באתר MinnPost, ‏19 בפברואר 2009
↑  מה עשה מוסלמי בשילה הקדומה?, אתר ערוץ 7, 18 באוגוסט 2013
↑  מוסלמי המועמד המוביל ליו"ר הוועידה הדמוקרטית, באתר ynet, 14 בנובמבר 2016
↑  מוסלמי שתמך במנהיג אנטישמי: המועמד שעשוי להוביל את הדמוקרטים, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2016
↑  נח רוטמן(אנ), "The Quiet Radicalization of the Democratic Party" קומנטרי, 6 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524096105171  GND: 1299961118  ISNI: 0000 0003 9989 0287  LCCN: n2013001780  SNAC: w6b38kkn  US Congress: E000288  VIAF: 295544646   WorldCat (עם VIAF): 295544646
אמריקן פאי

ערך זה עוסק בסרט הראשון בסדרת הסרטים אמריקן פאי. אם התכוונתם לסרטי אמריקן פאי אחרים, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  פול וייץ, כריס וייץ 
 הופק בידי:  כריס מור כריס וייץ
 תסריט:  אדם הרץ 
 עריכה:  פריסילה נד-פרינדלי 
 שחקנים ראשיים:  ג'ייסון ביגס שון ויליאם סקוט שאנון אליזבת יוג'ין לוי כריס קליין אדי קיי תומאס טארה ריד אליסון הניגן תומאס איאן ניקולס מינה סובארי
 מוזיקה:  דיוויד נסים לאורנס 
 צילום:  ריצ'רד קרודו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  יוניברסל פיקצ'רס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 ביולי 1999
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט נעורים, סיפור התבגרות 
 תקציב:  11,000,000 דולר
 הכנסות:  235,483,004 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   americanpie
 פרסים:  פרסי בלוקבסטר - שחקן המשנה - יוג'ין לוי
 סרט הבא:  אמריקן פאי 2
 www.americanpiemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
אמריקן פאי (באנגלית: American Pie) היא קומדיית נעורים משנת 1999 שזכתה לפופולריות בקרב קהל היעד שלה. הסרט מאופיין בהומור בתי שימוש ובריבוי התייחסויות מיניות. לאחר שזכה להצלחה בקופות, צולמו לסרט שלושה המשכים - אמריקן פאי 2, אמריקן פאי: החתונה ו-אמריקן פאי: האיחוד, וכן חמישה סרטי המשך לוידאו בלבד בשם מחנה התזמורת, המייל העירום, בית בטא, ספר האהבה והבנות שולטות. כמו כן יצא סרט בעל עלילה דומה אך הומוסקסואלית בשם עוד סרט גאה.