stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Metalist Magazine
היסטוריה

מגזין מטאליסט (Metalist) פורסם לראשונה בסוף שנת 2002 לאחר שלטענת מנהליו, לא היה אף מגזין איכותי לקהילת המטאל הישראלי. המגזין הוקם על ידי אורון תנעמי כחלק מפעילותה של חברת "מטאליסט הפקות" שייסד אשר הפיקה מופעים רבים עם אומני המטאל המובילים מהארץ ומחול בעשור הראשון של המילניום. המגזין נוצר במקור כדי לתרום ולשפר את הידע בנושאי מטאל וגם לספק מגזין למטאליסטים חובבים שמעוניינים לשמוע המלצות על אלבומים וכו'. המגזין שווק בתחילה כחלופה הישראלית למגזיני מטאל ברחבי העולם בטענה כי בארץ אין בכלל כתבות או ראיונות רציניים העוסקים במוזיקת מטאל, אלא רק בפופ ומוזיקה אלקטרונית.
המגזין מופעל לאורך השנים על ידי חבורה של כמה וכמה כתבים שהתנדבו לערוך ולכתוב בחינם עבור המגזין וביניהם אופיר מסר יותם ״דפיילר״ אבני ורבים אחרים. האתר סיפק עדכוני חדשות, סקירות אלבומים, כתבות וראיונות עם אנשי מקצוע, ולאט לאט הפך למקור מידע גדול ואמין אודות קהילת המטאל בארץ.
בחודש יולי 2005, שתי החברות "מטאליסט הפקות" ו-"מגזין מטאליסט" נפרדו, והמגזין החל את פעילותו כגוף נפרד. ניהולו הפעיל עבר לידיו של אלון מיאסניקוב, עיתונאי מטאל בעל ניסיון רב שנים.
עד כה ערכו צוות המגזין למעלה מ-700 ראיונות עם להקות ואמנים אקסקלוסיביים העוסקים בז'אנר כדוגמת: רמשטיין, In Flamesו- רוני ג'יימס דיו לצד ראיונות בלעדיים עם הלהקות הישראליות המובילות וכמו כן עם וארג ויקרנס מיסד הפרויקט המוזיקלי Burzum שסיפר לראשונה מנקודת מבטו על פצצה ששלח בדואר לזאב טננבאום מייסד להקת Salem, על תקופתו בכלא ובריחתו ממנו ודיבר לראשונה על ילדותו בעיראק בעקבות שליחות של אביו והתרומה של כך לדעותיו שנחשבות רדיקליות. במגזין נעשו מעל ל-2000 סקירות אלבומים ו-DVD העוסקים בכל ז'אנר של מטאל (לרבות בלאק מטאל, דת' מטאל, הבי מטאל, מטאל קיצוני ועוד). מאז נוסד מתעדכן האתר על בסיס יומי. כותבי המגזין סיקרו הופעות קטנות וגדולות בעולם, העלו כתבות המיועדות לקהל אוהבי המטאל ואף הוסף מדור סרטים המוקדש לסרטי אימה, אשר הפכו מזוהים עם מוזיקת המטאל.
שירות

האתר הוא חינמי, ונגיש לקוראי עברית ואנגלית. המגזין מעניק שירותים מגוונים לקהילת המטאל בישראל, בהן:
שירות > לוחות זמנים

האתר מספק לוחות זמנים ותאריכים של הופעות מיועדות של להקות מטאל ישראליות ומחו"ל בארץ, מרגע ההכרזה על קיומן. באתר קיים "לוח שנה" המתעדכן פעם בשבוע ומטרתו לספק לקוראים מועדים להופעות של להקות ומאפשר להם גישה לאתרים המוכרים כרטיסים.
שירות > חדשות

תפקידו המרכזי של האתר הוא לספק חדשות וכתבות לאוהדי מטאל בארץ, בנושאים מגוונים שכולם עוסקים במטאל. למשל, סדרות כתבות אקטואליות העוסקות בלהקות מטאל פחות מוכרות שהמגזין מביא לאוזניהם של מאזינים חדשים, או כתבות על אלבומים חדשים של להקות מוכרות. האתר מספר מספר גדול של כתבות וחדשות מתעדכנות בנושאי להקות, אך גם בנושאי קהילת המטאל בארץ, כמו למשל כנסי מטאל, פתחה של מועדונים ועוד. את הכתבות כותבים מספר כתבים מטאליסטים, רובם מוזיקאים המנגנים ויוצרים מטאל (ראו למטה - צוות האתר).
מלבד צוות הכתבים והעורכים של המגזין, האתר מזמין אמנים ומטאליסטים שמעוניינים לפרסם מאמרים בעיתון לשלוח אליהם והמערכת תפרסם את הכתבה (בתנאי שהיא לא תכלול קטעים לא פרובוקטיביים). כך יוצא שמדי פעם מופיעות כתבות שנכתבו על ידי האמנים עצמם. פורמט החדשות של המגזין מכיל ראיונות רבים עם להקות מטאל ברחבי העולם.
שירות > פרסום

באתר מופיעות פרסומות (משם מגיעה פרנסת האתר) וכולן עוסקות במטאל. לרוב הפרסומות מבשרות על הופעות בארץ (בתמונה ניתן לראות פרסומת להופעה של איירון מיידן בישראל, אך היא התבטלה בעקבות הקורונה), אך לפעמים גם מפרסמות אלבומים של להקות מפורסמות, להקות מקומיות או מרצ'נדייז.
להקת דיו, שקיבלה במגזין סיקור אלבומים נרחב
רעידת האדמה במקסיקו סיטי (1985)

| --- | --- |

 סוג:  רעידת אדמה
 תאריך התרחשות:  19 בספטמבר 1985 
 שעה:  07:17
 מגניטודה:  8.1
 הרוגים:  מעל 9,000
 פצועים:  כ־30,000
 חסרי קורת גג:  כ־50,000
 קואורדינטות:  18°11′N 102°32′W﻿ / ﻿18.19°N 102.53°W﻿ / 18.19; -102.53
  (למפת מקסיקו מוגדלת) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו רעידת האדמה במקסיקו סיטי(למפת מקסיקו רגילה) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו רעידת האדמה במקסיקו סיטי
 
מפקד משלחת צה"ל לסיוע ברעידת האדמה במקסיקו סיטי, 1985, אל"ם אבנר שמואלביץ (בקסדה הצהובה), ברקע ההריסות ורכב צה"ל.
מפקד משלחת צה"ל מארח לביקור, את הארכיבישוף של העיר, באתר החילוץ.
רעידת האדמה במקסיקו סיטי התרחשה ב-19 בספטמבר 1985 בשעה 07:17, זמן מקומי, בגודל (מגניטודה) 8.1 בסולם ריכטר. כתוצאה מרעידת האדמה נהרגו מעל 9,000 איש, נפצעו כ-30,000 וכ-50,000 נותרו חסרי בית. רעידת אדמה זו מפורסמת מאוד במחקר הסייסמולוגי וההנדסי כדוגמה להרס רב שמתרחש במקום המרוחק מרחק רב (כ-400 ק"מ) מהמוקד, וכדוגמה להשפעת התשתית הגאולוגית על התפרושת המרחבית של ההרס. זו הייתה רעידת האדמה הראשונה בהיסטוריה, שצה"ל שלח משלחת סיוע והצלה לסייע בחילוץ הנפגעים.
התנאים קודם לרעידת האדמה > התשתית הסלעית

מקסיקו סיטי נבנתה על אי בלב אגם טשקוקו (אנ') הרדוד, שהיה מאגר מים גדול בשטח שהיום בנויה עליו העיר. העיר החדשה הייתה מחוברת לחוף באמצעות גשרים מלאכותיים, ובמשך השנים נבנו חלקים נוספים בעיר על איים אחרים וקטנים יותר באגם טשקוקו, לרבות על חלקים נרחבים מהאגם שיובשו עוד בזמן הכיבוש הספרדי. במהלך המאה ה-20 גדלה העיר באוכלוסייה ובשטח. בשנת 1930 מנתה האוכלוסייה במקסיקו סיטי כמיליון תושבים, ובשנת 1980 מנתה האוכלוסייה כ-13 מיליון תושבים. גידול מואץ זה של האוכלוסייה חייב התפשטות העיר המודרנית לכיוון דרום בעיקר, היכן שהיו שטחי האגם שיובש, שהיו מורכבים ממשקעי אגם רכים, בלתי מלוכדים, ומאוד לא צפופים, בעוד שהעיר העתיקה ישבה על סלע וולקני צפוף מאוד ומצפון לאגם שיובש.
התנאים קודם לרעידת האדמה > פער סייסמי

בינואר 1980, התפרסם מאמר מדעי, שחקר את הפער הסייסמי שנוצר באזור, שבדיעבד התברר כאפיצנטר של רעידת האדמה, והגיע למסקנה שלא התרחשה רעידת אדמה גדולה בפער הזה לפחות מאז ראשית המאה ה-20 ואולי אפילו מאז ראשית המאה ה-19.
השפעת התנאים

התנאים הללו גרמו לתופעה של הגברה(אנ') בתאוצת הקרקע. בעיר המודרנית והחדשה שיושבת על משקעי אגם רכים, בעוד שבעיר העתיקה שיושבת על סלע וולקני צפוף וקשה תופעה זו לא התרחשה.
הגלים הסייסמיים המשוגרים ממוקד רעידת האדמה לכל הכיוונים, הולכים ונוחתים ברמות האנרגיה שלהם עם המרחק - תופעה הקרויה ניחות. הגלים משנים (גם) את מהירותם כשהם עוברים מתווך אחד לשני. ככל שצפיפות התווך גדולה יותר, גם המהירות גדלה. כאשר הגלים הללו עוברים מתווך צפוף מאוד וקשה, לתווך מאוד לא צפוף ורך, מתרחשת הגברה גדולה מאוד של תאוצות הקרקע. זה היה המצב ברבעים המודרניים של מקסיקו סיטי. הגלים הסייסמיים (גלי הגזירה המסוכנים) נעו במהירות של כ-2,500 מטר לשנייה בסלע הצפוף שהיה מתחת למשקעי האגם בעיר החדשה (אותו סלע וולקני צפוף שעליו יושבת העיר העתיקה). כשהגלים הללו עברו מהסלע הצפוף למשקעי האגם הרכים, עליהם בנויים כל המבנים המודרניים בעיר, המהירות השתנתה בבת אחת לכ-50 עד 100 מטר לשנייה. בלימה קיצונית זו של תנועת הגלים הסייסמיים במעבר בין שני הסלעים (בדיוק כמו שמכונית עוברת בבת אחת ממהירות של 150 קמ"ש ל-5 קמ"ש), שחררה כמות גדולה מאוד של אנרגיה, שגרמה להכפלת תאוצת הקרקע במקום עד פי 50. בעיר העתיקה לעומת זאת, לא התרחשה כל הגברה, מכיוון שלא היה מעבר של גלים סייסמיים מתווך קשה לרך. להכפלה פי 50 ויותר של תאוצות הקרקע, גרמה גם הזהות בין התדירות העצמית של משקעי האגם המיובש (0.5Hz - זמן מחזור של 2 שניות), לסדרת הגלים הסייסמיים שהגיעו לאזור באותה תדירות. כתוצאה מכך, נוצרה במקום תהודה (רזוננס בלעז), שגרמה לכך שדווקא הבניינים המודרניים שהיו ברבעים החדשים של העיר קרסו, ואילו מבנים עתיקים שהיו בעיר העתיקה, ובאיכות בנייה פחותה בהרבה מאיכות הבניינים המודרניים, לא ניזוקו כלל. סיבה נוספת להרס הנרחב היא העובדה שמשקעי האגם המיובש היו רוויים למדי במי תהום, עובדה שתרמה למקרים רבים של התנזלות (ליקוויפציה בלעז - ראו תמונת הקריסה למטה משמאל).
הלקח העיקרי שנלמד מרעידת האדמה הזו

מקרה זה של מקסיקו סיטי, נלמד בכל העולם כדוגמה קלאסית לתגובת אתר סייסמית (Site Effect) ברעידות אדמה המרוחקות מאוד מן המוקד. עד לרעידת האדמה הזו, המומחים לא היו מודעים לתופעה העוצמתית של תגובת אתר סייסמית (Seismological Site Effect). בעקבות רעידת האדמה הזו, הקים "האיגוד הבינלאומי לסייסמולוגיה ופיזיקה של פנים כדור הארץ" קבוצת עבודה בינלאומית לריכוז המחקרים אודות התופעה "החדשה" שהתגלתה. המחקרים שהתבצעו במסגרת זו הוצגו בשני כנסים ביפן: האחד ב-1992, והשני ב-1998. מחקרים אלה הניבו שיטות מדידה שונות, למדידת תגובת אתר סייסמית צפויה באתרים שונים. מדידות אלה מופעלות בעיקר לקראת בנייה של אתרים רגישים. בישראל בוצעו עד כה, רק על ידי המכונים הגיאופיסי והגאולוגי לישראל ומאז שנת 1993, לפחות 115 מדידות כאלה. הידועות שבהן הן אלה שבוצעו לקראת הקמת הרכבל החדש באתר "מצדה", אתר חברת החשמל "אורות רבין" בחדרה ועוד.
סיוע משלחת צה"ל הראשונה לאזור אסון

מיד לאחר היוודע על אסון רעידת האדמה והיקפו, שיגר צה"ל משלחת חילוץ והצלה שהתבסס על כוחות חילוץ סדירים ומילואים של בה"ד 16 שבצריפין. הבה"ד היה כפוף אז למפקדת קצין חיל ראשי לעורף - מקחל"ר. בראש המשלחת עמד אל"ם אבנר שמואלביץ שפיקד על הבה"ד משנת 1984. המשלחת זכתה להערכה רבה בקרב שלטונות מקסיקו והמנהיגות העירונית, לרבות הקהילה היהודית בעיר. עם סיום משימת המשלחת, נערכו לכבודה טקסים במועצת העיר ובקהילה היהודית שם.
ראו גם

Bolt, B.A., Earthquakes, pp. 265-269, F&C, 1999
תגובת אתר סייסמית.
ביאורים

↑  רעידת אדמה יוצרת תאוצות קרקע בכל אתר שאליו מגיעים הגלים הסייסמיים הנוצרים בעת התרחשותה. תאוצת קרקע קיימת בכל שלושת הרכיבים: 2 רכיבים אופקיים (תנועת צפון-דרום ומזרח-מערב), והרכיב השלישי שהוא אנכי (מעלה-מטה). התאוצה האופקית גבוהה יותר בדר"כ, מהתאוצה האנכית. תאוצת קרקע (מקסימלית) היא זו שבאה לידי ביטוי על ידי המשרעת המקסימלית ברישום מד התאוצה המוצב באתר. תאוצה מקסימלית זו היא חשובה מאוד, מכיוון שבדר"כ, המבנים הבנויים באתר מגיבים לרמה זו של תאוצה באמצעות "יצירת הנזקים". על כן, התקן לבנייה עמידה בפני רעידות אדמה בארץ ובעולם כולו, מתייחס לתאוצת הקרקע המקסימלית הצפויה באתר, ושכנגדה יש לתכנן את עמידות המבנה.
↑  גם החישובים שמוצגים בערך "תגובת אתר סייסמית", מראים הגברה שמגיעה כמעט ל-פי 50.
↑  ראו גרף תאוצת קרקע ספקטרלית משמאל. התדירות העצמית של המשקעים האגמיים בעיר המודרנית היא 0.5Hz ועל כן, כשהגיעו גלים בעלי אותה תדירות (זמן מחזור של 2 שניות) נוצרה תהודה שהכפילה את תאוצות הקרקע פי 50 ויותר.
↑  תגובת אתר סייסמית לעניינינו מוגדרת כ: מכלול התכונות של אתר מסוים שגורמות לכך, שתאוצות הקרקע באתר יהיו גדולות בהרבה מאלה הצפויות בו על פי המרחק מהמוקד.
↑  המפקדה שקדמה לפיקוד העורף.
הערות שוליים

↑   The story of IDF’s Humanitarian Rescue Mission: Mexico, באתר צה"ל, 19 בספטמבר 2016
↑  Bolt, B.A., 1999. Earthquakes, F&C, p. 267
↑  Singh, S. K., et al., 1980, Seismic gap of Michoacan, Mexico, Geophysical Research Letters 7: pp. 69-72
↑  Aki, K., 1993. Local Site Effects on Weak and Strong Ground Motion. Tectonophysics. 218: pp.93-111.
↑  Moreno Murillo, Juan Manuel 1995. The 1985 Mexico Earthquake. Geofisica Colombiana. Universidad Nacional de Colombia (3): 5–19.
↑  Hiroshi Kawase, 2003. Site Effects on Strong Ground Motions. International Geophysics, Vol. 81,, pp. 1013-1030. https://www.sciencedirect.com/topics/earth-and-planetary-sciences/site-effect
↑  אגף סייסמולוגיה, רשימת דוחות תגובת אתר, באתר המכון בגאולוגי לישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540615905171  LCCN: sh2009009210 
איור הממחיש את תאוצות הקרקע שנמדדו על ידי מדי תאוצה באתרים בעלי מרחק שונה ממוקד הרעידה (האפיצנטר). גודל המשרעות (אמפליטודות) של הרישומים, מבטא את עוצמת תאוצות הקרקע. קל להבחין שבמקסיקו סיטי, המרוחקת כ־400 קמ' מהמוקד, נרשמו משרעות שגדולות אף מהאתר שצמוד למוקד.
עקומת תאוצה קרקע ספקטרלית ברעידת האדמה במקסיקו סיטי 1985. העקומה התחתונה מתארת את תאוצות הקרקע בחתך התדרים (התדר=1 חלקי זמן המחזור) בעיר העתיקה הבנויה על סלע וולקני צפוף. העקומה העליונה מתארת את הנ"ל, אך בעיר המודרנית הבנויה על משקעים אגמיים רכים (תחנת SCT). התדירות העצמית של משקעים אלו היא 0.5 הרץ, וכשהגיעו לשם הגלים באותה תדירות, נוצרה תהודה, ותאוצות הקרקע שם התגברו פי 50 ויותר.
דוגמה מפורסמת של התנזלות קרקע ברעה"א של מקסיקו סיטי (1985). המשקעים האגמיים ברבעים המודרניים היו רוויים במי תהום, ומספיק שלשבריר שנייה המים מלאו את החללים שבין הגרגרים עקב הרעידה, והחומר איבד את תכונות המוצק שלו. המבנים הבנויים עליו שקעו ונטו הצידה מבלי שייגרם כל נזק לקונסטרוקציה.
סנטיניקטן

סנטיניקטן (בבנגלית: শান্তিনিকেতন) היא שכונה של העיר בולפור (אנ') בנפת בולפור (אנ') של מחוז בירבהום (אנ') במדינת מערב בנגל בהודו, כ-152 קילומטרים צפונית לקולקטה. היא הוקמה על ידי מהרשי דבנדרנת טאגור (אנ'), ומאוחר יותר הורחבה על ידי בנו, רבינדרנת טאגור, שחזונו הפך למה שהיא כיום עיר אוניברסיטאית עם הקמתה של אוניברסיטת וישווה-בהרטי (אנ').
סנטיניקטן הוכרזה כאתר מורשת עולמית ונוספה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ב-17 בספטמבר 2023 במהלך המושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית בריאד בערב הסעודית.
בהסבר להחלטה נאמר:
היסטוריה

בשנת 1863 חכר מהרשי דבנדרנת טאגור (אנ') 81 דונם של אדמה, עם שני עצי Alstonia scholaris (אנ') (מכונה צ'טים בהודו), בתשלום שנתי של 5 רופי, מבהובאן מוהאן סינהא, הטלוקדר (אנ') של ריפור בבירבהום. הוא בנה שם בית הארחה וקרא לו סנטיניקטן (משכן השלום). בהדרגה, האזור כולו נודע בשם סנטיניקטן.
העיתונאי והסופר בינוי גוש (אנ') כתב שבאמצע המאה ה-19 הייתה בולפור (אנ') מקום קטן. היא גדלה ככל שסנטיניקטן גדלה. חלק מסוים של בולפור היה חלק מהזמינדרי (אנ') של משפחת סינהא של ריפור. מבהובאן מוהאן סינהא פיתח כפר קטן באזור בולפור וקרא לו בהובנדנגה. הוא היה ממש מול סנטיניקטן של אותם ימים. בהובנדנגה היהה המאורה של כנופיית שודדים ידועים לשמצה, שלא היה לה כל יסורי מצפון לרצוח אנשים. זה הוביל למצב של סכסוך ועימות, אבל מנהיג הכנופיה, בסופו של דבר, נכנע לדבנדרנת, והם התחילו לעזור לו בפיתוח האזור. היה עץ צ'טים שמתחתיו נהג דבנדרנת להרהר. בהשראת ארמון הבדולח שנבנה במקור בהייד פארק בלונדון, כדי לאכלס את התערוכה הגדולה של 1851 ולאחר מכן הועבר למקום אחר, דבנדרנת בנה אולם בגודל 20 מטרים × 10 מטרים לתפילות "ברהמו (אנ')". הגג היה מכוסה ברעפים והרצפה הייתה משיש לבן, אך שאר המבנה היה עשוי זכוכית. מימיו הראשונים, היה המבנה אטרקציה גדולה עבור אנשים מכל הסביבה.
רבינדרנת טאגור ביקר לראשונה בסנטיניקטן ב-27 בינואר 1878 כשהיה בן 17. בשנת 1888, הקדיש דבנדרנת את כל הנכס להקמת "בראהמה וידייאלה" באמצעות שטר נאמנות. השקפותיו החינוכיות שלו הובילו את רבינדרנת טאגור להקמת בית ספר, שנקרא "ברהמהצ'רישרם" (משמעות השם היא "מרכז הברהמהצ'ריה") במערב בנגל, בשטח שאביו הוריש לו מאחוזתו, והוא נודע בשם "פאתה בהאוונה" משנת 1925. בשנת 1913 זכה רבינדרנת טאגור בפרס נובל לספרות. ובכך הביא כבוד רב למשפחת טאגור (אנ') שהייתה המשפחה המובילה שתרמה להעשרת החיים והחברה בבנגל בתחומי פעילות רבים לאורך תקופה ארוכה. אוניברסיטת וישווה-בהרטי (אנ'), שנוסדה בשנת 1921 על ידי רבינדרנת טאגור, הוכרזה כאוניברסיטה מרכזית (אנ') ומכון בעל חשיבות לאומית, בשנת 1951.
טופוגרפיה > מיקום

סנטיניקטן שוכנת ב-23°41′N 87°41′E﻿ / ﻿23.68°N 87.68°E﻿ / 23.68; 87.68. בגובה ממוצע של 56 מטרים.
האזור מוקף משני צדדים בנהרות, האג'אי (אנ') והקופאי (אנ'). אזור סנטיניקטן היה בעבר מכוסה ביער עבות, אבל סחיפת קרקע משמעותית העניקה לאזורים מסוימים מראה עקר, התופעה שנוצרה ידועה מקומית בשם קוהאי (אנ'). עם זאת, כתוצאה מהמאמצים העקביים של בוטנאים, צמחים ועצים מכל רחבי הודו פורחים בחלקים מהעיירה. אף על פי שהסביבה הכוללת של האזורים שמסביב השתנתה עם הזמן, אזור הליבה של סנטיניקטן שמר על קרבתו לטבע.
במפקד האוכלוסין של 2011, סנטיניקטן אינה מזוהה כמקום נפרד.
טופוגרפיה > מקומות ראויים לציון

לפי דו"ח הפיתוח האנושי לבירבהום בשנת 2009, מבקרים בסנטיניקטן 1.2 מיליון תיירים מדי שנה.
מכון "רבינדרה בהאוונה", שהוקם ב-1942, מיד לאחר מותו של המשורר, הוא נקודת המוקד של וישווה בהרטי. יש בו מוזיאון, ארכיונים, ספרייה ויחידות נוספות. הוא מכיל חלק עיקרי מכתבי היד, התכתובות, הציורים והסקיצות של רבינדרנת, 40,000 כרכים של ספרים ו-12,000 כרכים של יומנים כרוכים, תצלומים ופריטים רבים הקשורים לחייו של המשורר. זו בדרך כלל אחת מנקודות העניין הראשונות עבור כל מי שמבקר בסנטיניקטן. הוא הוקם על ידי בנו של המשורר, רתינדרנת טאגור (אנ'), כמוזיאון לזכרו ומרכז מחקר לחקר טאגור.
מתחם "אוטריאנה", השוכן בחלק הצפוני של העיר וממוקם ליד "רבינדרה בהאוונה", כולל מקבץ של חמישה בתים שנבנו על ידי רבינדרנת: "אודאיאן", "שימאלי", "קונרק", "אודיצ'י" ו"פונאשצ'ה". הגנים במתחם אוטריאנה תוכננו ונבנו על ידי בנו, רתינדרנת. "שימאלי" ו"קונרק" הם בתי בוץ. "שימאלי" היה ניסוי. הפרספקטיבה החזותית התבססה על סגנון בורובודור. כל הקיר החיצוני מקושט בעבודות תבליט יפהפיות של תלמידי "קאלה בהוואנה (אנ')" בהדרכתו של הצייר ננדלאל בוסה. מהאטמה גנדי וקסטורבה גנדי (אנ') שהו בבית כאורחים. "אודאיאן" הוא הבית המרשים ביותר במתחם "אוטריאנה". הוא מיועד לאורחים חשובים המבקרים בסנטיניקטן. כל סוויטה ב"אודאיאן" נמצאת בקומה אחרת מה שמקנה לבית הזה את האינדיבידואליות שלו. בשנת 2013, פתחה "וישווה בהרטי" את מוזיאון "גוהה גאר", במתחם "אוטריאנה", לזכרו של רתינדרנת טאגור.
מתחם "אשרם" הוא האזור העתיק ביותר של סנטיניקטן, שבו דבנדרנת בנה את "סנטיניקטן גריהה" ואת אולם התפילה היפהפה עם הוויטראז'ים, במחצית השנייה של המאה ה-19. "פאתה בהוואנה (אנ')" הוקם לאחר שרבינדרנת התחיל להתגורר בסנטיניקטן. יש בו ציורי קיר יפים של ננדלאל בוסה. "נאטון בארי" נבנה בשנת 1902 למגורים. "קאלו בארי" הוא מבנה ייחודי של בוץ וזפת פחם ומעוטר בשפע. ישנם בתים רבים אחרים: "דהאלי", "סנטושאלאיה", "סינגה סדן", "דוויג'ביראם", "דינאנטיקה", "טלאדוואג'", "צ'איטייה", "גאנטאטלה", "פנתסלה", "ראטן קותי", "מלאנצ'ה" ואחרים - כל אחד עם סיפור מעניין שהופך אותו לרלוונטי היסטורית.
אוניברסיטת "וישווה-בהרטי" הוקמה כמרכז לתרבות במטרה לחקור את האמנויות, השפה, מדעי הרוח, המוזיקה ועוד. מכונים מיוחדים הוקמו בה בתחומים שונים: "צ'ינה בהוואנה", "הינדי בהוואנה", "קאלה בהוואנה", "סנגיט בהוואנה", "בהאסה בהוואנה", "ניפון בהוואנה", "בנגלדש בהוואנה", ואחרים. רבים מהמכונים הללו עם מספר רב של מבנים עוטרו על ידי אמנים ידועים.
"הנוף של סנטיניקטן מנוקד בפסלים של רמקינקר באיג' (אנ') (1906–1980), דמויות גדולות מהחיים של בני הקבוצה האתנית של סנטלים (אנ') שהיו למעשה חלק מהנוף. משפחת שלמה של סנטלים עם כלב, קבוצת עובדים ממהרת בשעת הקריאה למפעל, בגדיהם עפים באוויר, מכונת דישה, הכל ממוקם לאורך הכביש הראשי. כאשר רמקינקר יצר את "סוג'אטה", דמות מוארכת של אחד מתלמידיו של בודהה, הוא הניח אותה במרחק קטן מהבודהה היושב. ננדלאל שתל שתילי אקליפטוס באזור, בידיעה שיום אחד העצים הגבוהים הללו יהוו תפאורה מושלמת לסוג'אטה של רמקינקר. ננדלאל בוסה הוא זה שיצר סביבה שבה אמנות תהיה חלק מהחיים וילדי סנטיניקטן גדלו תוך הטמעה של המונומנטים היפים האלה, כאילו היו החמצן באוויר".
משפחת טאגור בסנטיניקטן

סנטיניקטן הוקמה ופותחה על ידי בני משפחת טאגור (אנ'). היא נוסדה על ידי דבנדרנת טאגור. רבינדרנת טאגור כתב רבות מהקלאסיקות הספרותיות שלו בסנטיניקטן. בנו, רתינדרנת טאגור, היה אחד מחמשת התלמידים הראשונים ב"ברהמהצ'רישרם" בסנטיניקטן. לאחר מותו של אביו ב-1941, לקח רתינדרנת על עצמו את נטל כל האחריות בסנטיניקטן. כאשר וישווה בהרטי הפכה לאוניברסיטה מרכזית ב-1951, רתינדרנת מונה לסגן המנהל הראשון שלה.
לפראטימה דווי (אנ'), אשתו של רתינדרנת, היו קשרים פעילים עם וישווה בהרטי מגיל צעיר מאוד. היא חיה בסנטיניקטן עד מותה ב-1969.
מירה דווי, בתו הצעירה של רבינדרנת, התגוררה לאחר נישואיה הכושלים, ב"מלאנצ'ה" שנבנתה עבורה במתחם "אשרמה" בשנת 1926. היא נפטרה בסנטיניקטן בשנת 1969. קרישנה קריפלאני (אנ'), בעלה של ננדיטה (בורי), בתה של מירה דווי, לימד בסנטיניקטן במשך כמעט 15 שנים, החל משנת 1933. הביוגרפיה של קרישנה קריפלאני על טאגור הייתה מהטובות שנכתבו אי פעם.
דוויג'נדרנת טאגור (אנ'), אחיו הבכור של רבינדרנת, בילה את עשרים השנים האחרונות לחייו בסנטיניקטן. הוא התגורר ב"דווייג'בירם" במתחם "אשרמה"".
דיננדרנת טאגור (אנ'), נכדו של דוויג'נדרנת, היה המנהל של "סנגיט בהוואנה" בשנותיה המוקדמות. דיננטיקה, שנבנתה ב-1939, ארחה את ה"צ'א צ'אקרה", מפגש אנשי הצוות של וישווה בהרטי על כוס תה לפגישות ולהירגעות.
אינדירה דווי צ'אונדהורני (אנ'), בתו של סטיינדרנת טאגור (אנ'), התחילה להתגורר בסנטיניקטן בשנת 1941 ולקחה את האחריות על "סנגיט בהוואנה". היא הייתה ממלאת מקום סגנית המנהל לתקופה קצרה.
סופרייו טאגור, נינו של סטיינדרנת טאגור, היה סטודנט של "פאתה בהוואנה" ואוניברסיטת "וישווה בהרטי" לפני שעזב את הודו להשלמת השכלתו. הוא פרש כמנהל המכהן הארוך ביותר של "פאתה בהוואנה". הוא מנהל את "סיסו טירתה", מוסד ליתומים, ליד סנטיניקטן. בנו, סודריפטה, בעל ניסיון רחב בתחום החינוך, עוסק גם הוא בהקמת בית ספר, ברופור ליד סנטיניקטן, המגלם את רעיונותיו של רבינדרנת.
גלריה

הגריהה בסנטיניקטן
משפחת סנטלים פסל של רמקינקר באיג'
"קאלו בארי" – הבית הבנוי מבוץ וזפת פחם. לחצו על התמונה כדי להגדיל למבט על עיטור הקיר.
"גאנטאטלה" - עמדת הפעמונים
"אופסאנה גריהה" בסנטיניקטן
אקלים

האקלים בסנטיניקטן הוא חמים מתון, עם טמפרטורות קיץ בסביבות 35–42 מעלות צלזיוס (מקסימום) ובחורף בסביבות 10–15 מעלות צלזיוס (מינימום). הקיץ מורגש במשך שלושה חודשים, מרץ, אפריל ומאי. דצמבר, ינואר ופברואר הם חודשי החורף. ביוני, יולי, אוגוסט וספטמבר יש גשמים כבדים, ארבעת החודשים הללו ידועים בתור תקופת המונסון (עונת גשמים). הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בסנטיניקטן הייתה 47.0 מעלות צלזיוס, ב-10 ביוני 1966. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה אי פעם הייתה 4.9 מעלות צלזיוס, ב-9 בינואר 2013. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 26.2 מעלות צלזיוס. בממוצע יורדים 1,480 מילימטרים גשם בשנה, כאשר בממוצע יש 76 ימי גשם בשנה. האקלים באזור מסווג כאקלים סוואנה טרופי (סיווג Aw בשיטת קפן).
| אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> ינואר.24.7.11.6.11.6 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> פברואר.28.2.14.7.25.1 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> מרץ.33.4.19.3.33.2 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> אפריל.36.6.23.3.52 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> מאי.36.7.25.113.8 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> יוני.34.9.26.229.7 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> יולי.32.9.26.343.2 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> אוגוסט.32.5.26.296.7 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> ספטמבר.32.4.25.3.267.5 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> אוקטובר.31.6.22.5.87.7 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> נובמבר.29.5.17.3.10.5 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> דצמבר.26.1.13.9 | אקלים בסנטיניקטן (2010-1981)> שנה.31.6.20.8.1,480 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: India Meteorological Department
תחבורה

תחנת הרכבת בולפור סנטיניקטן מקושרת היטב עם תחנת הרכבת סילדה, תחנת הווארה, תחנת הרכבת קולקטה, העיר מלדה, ניו ג'לפאיגורי וכו' של מערב בנגל ותחנת הרכבת גוואהאטי של אסאם.
יש שירות אוטובוס ישיר של AC Volvo של WBTC מקולקטה לבולפור סנטיניקטן (קולקטה-בולפור-סורי וסורי-בולפור-קולקטה).
שירותי אוטובוסים ומכוניות פרטיות זמינים מקולקטה (שירות מוניות מחוץ לתחנה של מוניות אולה, ואובר מקולקטה), תחנת האוטובוסים במרכז העיר דורגאפור, קטווה, ברהמפור ומתחנת הרכבת סנטראג'י בהאורה.
תרבות

העיירה ידועה במורשת הספרותית והאמנותית שלה, כאשר הדמויות הבולטות הן רבינדרנת טאגור, וננדלאל בוסה. בנוסף, אוניברסיטת וישווה-בהרטי (אנ') משמשת גם כמרכז התרבות של סנטיניקטן.
תרבות > פוש מאלה

במחוז בירבהום, הירידים (מאלה בבנגלית) פרוסים על פני המחוז ונחשבים כהרחבה של תפיסת השווקים, מקום של לא רק מסחר ועסקים אלא גם מקום מפגש של אנשים וזירה לחילופי תרבות. היריד הגדול והבולט ביותר הוא ה"פוש מאלה (אנ')" שנערך בסנטיניקטן במשך שלושה ימים מ-7 בפוש. דבנדרנת טאגור (אנ') ועשרים חסידים קיבלו את כללי אמונת "ברהמו (אנ')" מראם צ'אנדרה וידיאבאגיש (אנ') ב-21 בדצמבר 1843 (7 פוש 1250 לפי לוח השנה הבנגלי). זה היה הבסיס של "פוש אוצב" (פסטיבל הפוש) בסנטיניקטן.
תרבות > פסטיבלים בסנטיניקטן

שינויים עונתיים מתבטאים בסנטיניקטן בפסטיבלים שונים. הדגש בארגון הפסטיבלים הללו הוא על צורות וטקסים הודיים מסורתיים. פסטיבלים רבים נעים מ"בסנטה אוצב" ו"ברשה מנגל" ועד ל"מגוצב" ו"רבינדרה ג'יאנטי". הולי, פסטיבל הצבעים, נחגג בסגנון משלו בסנטיניקטן - הוא נקרא "בסנטה אוצב" ומברך על בוא האביב. התוכנית מתחילה מהבוקר בשירה וריקודים לנעימות טאגור על ידי התלמידים ומסתיימת בפיזור אבקות צבעוניות (הנקראות "אביר (אנ')) והבעת משאלות חגיגיות. ברשה מנגל נחגגת באמצעות תוכניות תרבות ביולי-אוגוסט. אננדה בזאר הוא יריד למלאכת יד של התלמידים, המתקיים ביום "מהליה". לפני היציאה לחופשות ה"פוג'ה" התלמידים חוגגים את "שראד אוצב". "ננדן מאלה" מציין את יום הולדתו של ננדלאל בוסה (ב-1–2 בדצמבר) ומהווה אטרקציה מיוחדת לאוהבי אמנות. "בריקשארופן" ו"הלקרשאן" מדגישים את קרבתו של האדם לטבע ומתקיימים בתאריכים 22–23 בשראבנה (באוגוסט). "מגוצב", חוגג את ייסוד ה-"ברהמו סאמאג'", מתקיים ב-11 מאגה (לקראת סוף ינואר). ימי השנה ותוכניות תרבות שונות מאורגנות במהלך השנה. 25 באיסאך (7–8 במאי) הוא יום הולדתו של רבינדרנת טאגור, אך יום הולדתו נחגג יחד עם ראש השנה הבנגלית (אמצע אפריל ואילך).
ביאורים

↑  אריסטוקרטים שיצרו את המעמד השליט במהלך סולטנות דלהי, סולטנות בנגל, האימפריה המוגולית והראג' הבריטי.
↑  בתת היבשת ההודית היה שליט אוטונומי או חצי אוטונומי של מחוז.
↑  אוניברסיטה ציבורית בהודו שהוקמה בחוק הפרלמנט והיא תחת סמכות המחלקה להשכלה גבוהה במשרד החינוך ההודי.
↑  הפקולטה לאמנויות יפות של אוניברסיטת וישווה-בהרטי
↑  מוסד לחינוך יסודי ותיכוני
↑  החודש התשיעי של לוח השנה הבנגלי, סביב דצמבר וינואר