stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'ליקו רבראצ'ה
קריירת מועדונים > אירופה

בשנת 1990 החל רבראצ'ה את קריירת המשחק שלו בקבוצת נובי סאד מהליגה היוגוסלבית בכדורסל, ולאחר עונה אחת עבר לפרטיזן בלגרד. תחת המאמן הצעיר ז'ליקו אובראדוביץ', ובהובלת השחקנים אלכסנדר ג'ורג'ביץ' ופרדראג דנילוביץ', זכתה פרטיזן באליפות הליגה האירופית של פיב"א הראשונה בתולדותיה בעונת 1991/1992, לאחר שגברה בגמר על חובנטוד בדאלונה. בעונות הבאות הצטיין רבראצ'ה בפרטיזן, אך קבוצתו לא הורשתה להשתתף ביורוליג בשל מעורבות סרביה במלחמת בוסניה. ב-4 עונותיו בפרטיזן קלע 11.7 נקודות בממוצע למשחק, וזכה עם הקבוצה ב-2 אליפויות הליגה היוגוסלבית (1992, 1995) וב-3 גביעי הליגה היוגוסלבית (1992, 1994, 1995), בנוסף לזכייה ביורוליג (1992).
בשנת 1995 עבר לשחק עבור בנטון טרוויזו האיטלקית, אותה אימן מייק ד'אנטוני. בעונת 1996/1997 זכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל האיטלקית לאחר שגברה על פורטיטודו בולוניה בסדרת הגמר, בתוצאה 3–2. בעונת 1997/1998 העפילה בנטון לפיינל פור היורוליג, אך הודחה במשחק חצי הגמר על ידי א.א.ק. אתונה. בעונת 1998/1999 זכתה הקבוצה בגביע ספורטה, תחת הדרכתו של ז'ליקו אובראדוביץ' אשר החליף את ד'אנטוני. ב-4 עונותיו בטרוויזו רשם רבראצ'ה ממוצעים של 14.3 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת 1999/2000 חתם רבראצ'ה על חוזה בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית, אליה עבר יחד עם מאמנו בטרוויזו ז'ליקו אובראדוביץ'. בפיינל פור היורוליג של אותה עונה גברה פנאתינאיקוס על אפס פילזן (81–71) ועל מכבי תל אביב (73–67) בדרך לזכייה השנייה בתולדותיה באליפות היורוליג. במשחק הגמר הוביל רבראצ'ה את קבוצתו עם 20 נקודות ו-8 ריבאונדים, ובסיומו זכה בפרס ה-MVP של פיינל פור היורוליג. בעונה העוקבת נפגשו אותן הקבוצות בגמר ליגת הסופרוליג, אך הפעם ידה של מכבי הייתה על העליונה, כאשר ניצחה בתוצאה 81–67. בשתי עונותיו ביוון זכה רבראצ'ה עם פנאתינאיקוס באליפות הליגה היוונית.
קריירת מועדונים > NBA

על אף שנבחר בדראפט ה-NBA‏ 1994 על ידי סיאטל סופרסוניקס (בחירה 54), נשאר רבראצ'ה באירופה עד קיץ 1999, אז חתם על חוזה בדטרויט פיסטונס. בעונת הרוקי שלו קלע 6.9 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של בן וולאס, ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. במהלך עונתו השלישית בדטרויט, 2003/2004, נשלח לאטלנטה הוקס כחלק מטרייד שהעביר לפיסטונס את ראשיד וולאס. לקראת עונת 2004/2005 חתם על חוזה ל-3 עונות בלוס אנג'לס קליפרס, אך באפריל 2006 שוחרר מהקבוצה בשל פריצת דיסק. ב-5 עונותיו ב-NBA השתתף ב-215 משחקים בלבד (מתוך 410 של קבוצותיו) בשל בעיות בריאותיות שונות, ורשם ממוצעים כוללים של 5.9 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק.
קריירת מועדונים > ניסיון הקאמבק

ביוני 2007 חזר לשחק כאשר חתם על חוזה בוולנסיה מהליגה הספרדית, אך לאחר 3 משחקים בלבד שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק.
נבחרת לאומית

בטורניר אליפות אירופה בכדורסל 1995 השתתף רבראצ'ה לראשונה במשחקי נבחרת יוגוסלביה הבוגרת, וזכה עמה במדליית הזהב. לאורך הטורניר שימש כמחליפו מהספסל של ולאדה דיבאץ, וקלע 4.8 נקודות בממוצע למשחק. באולימפיאדת אטלנטה (1996) היה אחד השחקנים המובילים של נבחרתו, לצד דיבאץ, פרדראג דנילוביץ', אלכסנדר ג'ורג'ביץ' ודיאן בודירוגה, וסייע לה להעפיל לגמר הטורניר עם ממוצע של 10.6 נקודות למשחק. במשחק הגמר הפסידה יוגוסלביה מול נבחרת ארצות הברית בתוצאה 69–95, וזכתה במדליית הכסף.
באליפות אירופה 1997 שוב זכתה יוגוסלביה במדליית הזהב, כאשר רבראצ'ה מסיים כקלעי השלישי של נבחרתו עם 11.1 נקודות בממוצע למשחק. בטורניר אליפות העולם 1998 קלע רבראצ'ה 13.6 נקודות למשחק, כולל 16 נקודות במשחק הגמר מול נבחרת רוסיה, בו ניצחה יוגוסלביה בתוצאה 64–62. בסיום האליפות נבחר לחמישייה המצטיינת של הטורניר, לצד בודירוגה. בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת סידני (2000) הפסיד רבראצ'ה עם נבחרתו מול נבחרת ליטא בשלב רבע הגמר. בקיץ 2005 חזר להתחרות עם נבחרתו, לראשונה מזה 5 שנים, וסיים עמה במקום התשיעי באליפות אירופה 2005.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המשחק בין פרטיזן לבדאלונה, באתר פיב"א אירופה
1 2  ז'ליקו רבראצ'ה, מומחה חסימות, באתר היורוליג, 7 באפריל 2014
↑  סטטיסטיקות המשחק בין פנאתינאיקוס למכבי, באתר היורוליג
↑  הקליפרס משחררים את רבראצ'ה, באתר ESPN,‏ 6 באפריל 2007
↑  סטטיסטיקות ה-NBA של רבראצ'ה, באתר basketball-reference.com
↑  רבראצ'ה מודיע על פרישה ממשחק, באתר היורוקאפ, 18 בדצמבר 2007
1 2 3  פרופיל באליפות העולם 1997, באתר פיב"א
זיכרונות מאחוזת הווארד

| --- | --- |

 מבוסס על:  אחוזת הווארד מאת א.מ. פורסטר
 בימוי:  ג'יימס אייבורי
 הופק בידי:  איסמעיל מרצ'נט, מרצ'נט ואייבורי הפקות
 תסריט:  רות פראוור-ג'אבוולה
 עריכה:  אנדרו מרקוס
 שחקנים ראשיים:  אמה תומפסון   הלנה בונהם קרטר   אנתוני הופקינס   ונסה רדגרייב   פרונלה סקיילס
 מוזיקה:  ריצ'רד רובינס   פרסי גריינג'ר
 צילום:  טוני פירס-רוברטס
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  מרצ'נט ואייבורי הפקות 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  מאי 1992
 משך הקרנה:  140 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט דרמה 
 תקציב:  כ-8 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   howardsend
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (אמה תומפסון)  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (רות פראוור-ג'אבוולה)  פרס אוסקר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר (לוצ'יאנה אריגי, איאן וויטקר)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
זיכרונות מאחוזת הווארד (באנגלית: Howards End) הוא סרט קולנוע אנגלי משנת 1992 על פי הרומן של א. מ. פורסטר "אחוזת הווארד", המתאר יחסים בין בני מעמדות שונים באנגליה במפנה המאה ה-20. הסרט הופק על ידי מרצ'נט ואייבורי הפקות, זו הייתה הפעם השלישית שהשניים עיבדו רומן של פורסטר לקולנוע, אחרי "זיכרונות אהבה מפירנצה" ב-1985 ו"מוריס" ב-1987. את התסריט כתבה רות פראוור-ג'אבוולה, ביים ג'יימס אייבורי והפיק איסמעיל מרצ'נט.
שחקנים ראשיים

אנתוני הופקינס – הנרי וילקוקס
ונסה רדגרייב – רות וילקוקס
הלנה בונהם-קרטר – הלן שלגל
אמה תומפסון – מרגרט שלגל
ג'יימס וילבי – צ'ארלס וילקוקס
סמואל וסט – לאונרד באסט
פרונלה סקיילס – הדודה ג'ולי
ג'מה רדגרייב – איב וילקוקס
פרסים

הסרט זכה בפרסים :
1992 – ג'יימס אייבורי זכה בפרס בפסטיבל הקולנוע בקאן
1993 – פרס אוסקר
אמה תומפסון זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר
רות פראוור-ג'אבוולה זכתה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר
פרס עיצוב תפאורה
1993 – פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי לאמה תומפסון
1993 – פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר לג'יימס אייבורי
1993 – פרס גלובוס הזהב לשחקנית הדרמה הטובה ביותר לאמה תומפסון
הסרט היה מועמד לפרסים:
פרס אוסקר
הסרט הטוב ביותר לאיסמעיל מרצ'נט
פרס הבימוי לג'יימס אייבורי
שחקנית המשנה הטובה ביותר לונסה רדגרייב
צילום
עיצוב תלבושות
מוזיקה מקורית
פרס באפט"א לקולנוע
פרס הבימוי לג'יימס אייבורי
תסריט לרות פראוור-ג'אבוולה
שחקנית משנה להלנה בונהם קרטר
שחקן משנה לסמואל וסט
צילום לטוני פירס-רוברטס
עיצוב תלבושות
העריכה הטובה ביותר
איפור
פרס גלובוס הזהב
פרס בימוי לג'יימס אייבורי
סרט דרמה הטוב ביותר
התסריט הטוב ביותר לרות פראוור-ג'אבוולה
פרס סזאר לסרט הזר הטוב ביותר
הערות שוליים

↑  ירון פריד, והפסלון שוב הלך לאמה תומפסון, חדשות, 23 במרץ 1993
| זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1947‏-1960 | שנות חיינו היפות ביותר (1947) • המלט (סרט, 1948) (1948) • גונבי האופניים (1949) • הכל אודות חוה (1950) • במעגל (1951) • פורץ השחקים (1952) • משחקים אסורים (1953) • שכר האימה (1954) • ריצ'רד השלישי (1955) • ז'רבז (1956) • הגשר על הנהר קוואי (1957) • מקום בצמרת (1958) • בן חור (1959) • הדירה (1960) |  |
| 1961‏-1980 | אדי פלסון/בלדה לחייל (1961) • לורנס איש ערב (1962) • טום ג'ונס (1963) • דוקטור סטריינג'לאב (1964) • גבירתי הנאווה (1965) • מי מפחד מווירג'יניה וולף? (1966) • אדם לכל עת (1967) • הבוגר (1968) • קאובוי של חצות (1969) • קיד וקסידי (1970) • יום ראשון הארור (1971) • קברט (1972) • לילה אמריקאי (1973) • לקומב לוסיין (1974) • אליס לא גרה כאן יותר (1975) • קן הקוקייה (1976) • הרומן שלי עם אנני (1977) • ג'וליה (1978) • מנהטן (1979) • איש הפיל (1980) |  |
| 1981‏-2000 | מרכבות האש (1981) • גנדי (1982) • לחנך את ריטה (1983) • דמעות של שתיקה (1984) • שושנת קהיר הסגולה (1985) • זיכרונות אהבה מפירנצה (1986) • ז'אן דה פלורט (1987) • הקיסר האחרון (1988) • ללכת שבי אחריו (1989) • החבר'ה הטובים (1990) • הקומיטמנטס (1991) • זיכרונות מאחוזת הווארד (1992) • רשימת שינדלר (1993) • ארבע חתונות ולוויה אחת (1994) • על תבונה ורגישות (1995) • הפצוע האנגלי (1996) • ללכת עד הסוף (1997) • שייקספיר מאוהב (1998) • אמריקן ביוטי (1999) • גלדיאטור (2000) |  |
| 2001-היום | שר הטבעות: אחוות הטבעת (2001) • הפסנתרן (2002) • שר הטבעות: שיבת המלך (2003) • הטייס (2004) • הר ברוקבק (2005) המלכה (2006) • כפרה (2007) • נער החידות ממומביי (2008) • מטען הכאב (2009) • נאום המלך (2010) • הארטיסט (2011) • ארגו (2012) • 12 שנים של עבדות (2013) • התבגרות (2014) • האיש שנולד מחדש (2015) • לה לה לנד (2016) • שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי (2017) •  רומא (2018) •  1917 (2019) •  ארץ נוודים (2020) • כוחו של הכלב (2021) • במערב אין כל חדש (2022) • אופנהיימר (2023) |  |
זיל

| --- | --- |


הכניסה הראשית למפעל החברה הנטוש במוסקבה, אוגוסט 2014 (אינו קיים עוד)
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1916–2013 (כ־97 שנים) 
 חברת אם:  עיריית מוסקבה 
 מיקום המטה:  רוסיה מוסקבה, רוסיה
 קואורדינטות:  55°42′11″N 37°38′47″E﻿ / ﻿55.70313939°N 37.64641726°E﻿ / 55.70313939; 37.64641726 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב, International Standard Industrial Classification 
 מוצרים עיקריים:  רכבים מסוגים שונים: רכבי יוקרה, רכבי שטח, משאיות, רכבי צבא
 הכנסות:  809,851,000 רובל רוסי (נכון ל־2016) 
 רווח תפעולי:  −1,273,561,000 רובל רוסי (נכון ל־2016) 
 רווח:  −1,441,158,000 רובל רוסי (נכון ל־2016) 
  
 amo-zil.ru
 he
 
תוכנית המתאר של המפעל כפי שהוצגה בשנת 1916
זיל (ברוסית: ЗИЛ) היה מפעל רוסי לייצור כלי רכב, שהוקם ב-18 במאי 1916 בשם "חברת כלי הרכב המוסקבאית" (Автомобильное московское общество) והתקיים במשך 100 שנה.
השם הוא ראשי תיבות ברוסית של "זאבוד אימיני ליחאצ'וֹבה" (ברוסית: Завод имени Лихачёва) שפירושו "מפעל על שם ליחאצ'וֹב", המנהל של מפעלי זיל/זיס משנת 1927. בתחילה נקרא המפעל בשם "זיס" על שם סטלין, אך לאחר מות הרודן שמו שונה במגמה לבער את פולחן האישיות שלו. השם "זיל" נקשר עם מכוניות מפוארות וחזקות לבכירי המשטר הסובייטי, שיוצרו בסדרות קטנות מאד.
פרויקט זיל

בשנת 2017 החלה בנייה חדשה בשטחו של המפעל לטובת שכונות מגורים, אזורי תרבות, מסחר, ועסקים שמתוכנן להבנות במבנים שהיו בשימוש המפעל ואזור למרכזי תרבות. באזור מתוכנן להבנות מוזיאון שיהיה הסניף המוסקבאי של מוזיאון  ארמיטאז' בסנט פטרסבורג.
מכוניות עבר של חברת זיל

זיס 101
זיל 118
זיל-3250
זיל 111
זיל 114
זיל 115
זיל 117
זיל 4104
זיל-4112R
גלריה

משאית זיל 131
זיס 110
משאית זיל 157 שלל,
מוצגת במוזיאון חיל האוויר בבסיס חצרים
זיל 130
זיל 114
זן טהור

זן טהור (באנגלית: True breeding organism) הוא זן של אורגניזם כלשהו, בו כל הפרטים זהים גנטית.
זן זה נוצר על ידי צומח או בעל חיים שעבר סדרה של הכלאות עצמיות או תוך משפחתיות כך שהאללים שלו זהים. זנים טהורים הם זנים שכל הפרטים המשתייכים אליהם (הורים וצאצאים) הם היו אחידים בתכונה או בתכונות הנבדקות. זן (טקסונומיה) מונח בעברית המתייחס לכמה מושגים, שהמשותף להם הוא תיאור של רמה טקסונומית מתחת למין. טהור (pure) - נקי, זך, לא מעורבב עם אף זן שאינו זהה לו.
במקרה זה ניתן לגדל כמות בלתי מוגבלת של פרטים. זן טהור מתאפיין בכך שהוא הומוזיגוט בכל הגנום. על מנת ליצור זן טהור מזן שאינו טהור יש לבצע הכלאות של בין אחים ואחיות לאותם הורים, או הכלאות עצמיות במשך כ-20 דורות, כך שבסוף התהליך מתקבלים פרטים זהים.
זנים טהורים מהווים כלי מרכזי במחקר הגנטי מאחר שבעזרתם ניתן לזהות את השפעתם של גנים שונים על תופעות שונות.
ישנם כיום ארסנלים של מאות זנים טהורים, המשמשים למחקר מדעי, של מספר מינים דוגמת עכבר, ארבידופסיס (צמח), סי אלגנס (תולעת) זבוב דרוזופילה ועוד. זנים אלו מהווים בסיס למחקר גנטי רב ופורה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זדנייק קובק

זדנק קובק (בצ'כית: Zdeněk Koubek; ‏ 8 בדצמבר 1913 - 12 ביוני 1986) היה אתלט צ'כוסלובקי טרנסקסואל. הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר ובמדליית ארד בקפיצה לרוחק במשחקי העולם לנשים (לונדון 1934). הוא זכה במספר אליפויות צ'כוסלובקיה בריצות מ-100 מטר ועד 800 מטר, בקפיצה לרוחק בקפיצה לגובה וכן קבע מספר שיאי עולם בריצת 800 מטר. בשנת 1936 עבר ניתוח להתאמה מגדרית ופרש מספורט תחרותי.
שיאיו העולמיים נמחקו.
ביוגרפיה

קובק נולד כנקבה בשם זדנה "זדנקה" קובקובה (Zdena "Zdeňka" Koubková) בפסקוב מוראביה ליד אוסטרבה, למשפחה בת 8 אחים ואחיות. מספר חודשים לאחר הולדתו המשפחה עברה להתגורר בברנו מוראביה, שם גדל והתחיל להתאמן באתלטיקה.
בשנת 1930 הוא זכה באליפות צ'כוסלובקיה במדליית כסף בריצת 800 מטר (2:30 דקות) ובקפיצה לגובה (1.40 מטר).
בשנת 1934 זכה קובק ב-5 תוארי אליפות צ'כוסלובקיה בריצות ל-100 מטר ל-200 מטר ול-800 מטר, בקפיצה לרוחק ובקפיצה לגובה.
בתחרות שנערכה ב-14 ביוני 1934 קבע קובק בריצת 800 מטר שיא עולם חדש של 2:16.4 דקות.
במשחקים העולמיים לנשים שנערכו בלונדון באוגוסט 1934 זכה קובק בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 2:12.8 דקות, לפני מרתה ורטמן משוודיה (2:13.8 דקות) והאלופה היוצאת גלאדיס לן מבריטניה (2:14.2 דקות). מדליית ארד, בקפיצה לרוחק בשיא לאומי חדש של 5.695 מטר, אחרי טראוטה גיפנר (5.805 מטר) והדוויג בושולטה (5.79 מטר), שתיהן מגרמניה.
באותה העת החלו לדון בעיתונים בגבריותו המוגזמת ביחס לנשים, וציינו כי מכנסיים יתאימו לו יותר מחצאית.
בשנת 1935 פרש מספורט תחרותי ונסע למסע של 6 חודשים בארצות הברית. שנה לאחר מכן, הוא עבר ניתוח לאישור מגדר ושינה את שמו. הוא ויתר על האפשרות להיות מאמן אתלטיקה ורק לאחר מלחמת העולם השנייה הצטרף כשחקן בקבוצת הרוגבי של אחיו ירוסלב.
הוא היה נשוי לאישה והזוג התגורר בפראג, עד למותו בשנת 1986 בהיותו בן 73.
בשנת 1935 יצא רומן על אודותיו "שיא העולם של זדנה" מאת לידה מרלינובה, על קריירת הספורט שלו וחייו המוקדמים לפני השינוי המגדרי.
ראו גם

טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט
זיכרונות להבהרת ההיסטוריה של היעקוביניזם

| --- | --- |

עמוד השער של המהדורה המקורית של 1803.
 מידע כללי
 מאת:  אוגוסטן דה בארואל
 שפת המקור:  צרפתית 
 סוגה:  מסה
 נושא:  המהפכה הצרפתית 
 
זיכרונות להבהרת ההיסטוריה של היעקוביניזם (Mémoires pour servir à l'Histoire du Jacobinisme) הוא חיבור של האב אוגוסטן דה בארואל שטוען שהמהפכה הצרפתית, כמו גם שאר המהפכות שפקדו את אירופה בסוף המאה ה-18, הם פרי קנוניה ותוכננו מראש על ידי כת או קבוצה סודית. החיבור פורסם בשנים 1797-1798 בצרפת, ולאחר מכן תורגם לשפות רבות.
טיעונו של בארואל

טיעונו המרכזי של בארואל הוא שהתקיים קשר שחבריו דנו והחליטו עוד בטרם המהפכה הצרפתית "להרוס את הכנסייה, לחסל את המלוכה ולפורר את החברה". על פי בארואל לא מדובר בסדרת מהפכות שפקדו את אירופה אלא במהפכה אחת שנבעה מכת סודית ומהפכנית של הבונים החופשיים. כמו כן בעיני בארואל יש דואליות מלאה בין הדת הנוצרית לעקרונות הפיאודליזם ולכן מרידה כלפי אחד מהמרכיבים הללו היא בהכרח מרידה גם במרכיב השני.
בארואל חוזר שוב ושוב על הכינוי "סופיסטים" בדברו על אותה קבוצת קושרי קשר והוא טוען בעקיפין שהיא משתמשת ב"סופיזם" - סופיזם הוא כינוי להוכחה שלכאורה היא משכנעת והגיונית ולמעשה היא מסלפת את הדברים ומבוססת על הנחת שווא. סופיסטים הוא כינוי לקבוצה גדולה של פילוסופים וחכמים ביוון העתיקה, שעסקו בהוראת תורת הדיבור, וייצגו את דעותיו של אדם לבקשתו. תפישתם של הסופיסטיים היא רלטוויסטית, כלומר יחסית: אין אמת ממשית או מוחלטת – תכלית העיסוק שלהם היא לנצח בוויכוח. הסופיסטיים הואשמו על ידי מתנגדיהם (ובהם סוקרטס) כי הם משתמשים בהוכחותיהם ובטענותיהם בסופיזם. למעשה בארואל טוען שמדובר בקבוצה כביכול חכמה ואינטליגנטית שמרמה את הציבור ומשתמשת בהוכחות שווא כחלק מהקונספירציה המשולשת כנגד הממשל, הדת והחברה.
בארואל טוען שאת הקואליציה האנטי-נוצרית מרכיבות שלוש קבוצות:
"הסופיסטים מחללי שם שמיים" מדובר בדאיסטים, אלו האמינו בקיומו של אלוהים נצחי שהפעיל את כללי הטבע אבל התנגדו לשני העקרונות המונותיאיסטיים של השגחה ובריאה.
"הסופיסטים של המרד", שהלכו צעד אחד קדימה מבחינתו והתנגדו גם למלוכה. קבוצה זו התאחדה עם הקבוצה הקודמת והתמזגה לתוך ארגון "הבונים החופשיים".
"הסופיסטים של האפיקורסות והאנרכיה" שהם למעשה היעוקובינים, קבוצה זו היא למעשה איחוד בין שתי הקבוצות הקודמות. ברואל מייחס להם כפי שמשתמע משמם אנרכיזם, קשירת קשר כנגד כל דת "טבעית" כדבריו, נגד כל ממשל, נגד כל מוסדות החברה ונגד כל רכוש.
למעשה מדובר במערכת מדורגת של קבוצות מהפכניות שהולכות ומתפתחות- בתחילה קשירת קשר נגד הנצרות, לאחר מכן קשירת קשר כנגד המלכים והנצרות ולבסוף קשירת קשר כנגד כל דת, כל ממשל, כל מוסד חברתי וכל רכוש.
היחס לחיבור

החיבור זכה לאהדה רבה בקרב הריאקציונים ותומכי המשטר הישן. הסיבה המרכזית היא ככל הנראה פסיכולוגית - חיבורו של בארואל מעביר את האחריות למהפכה מטעויות הממשל ומעניינים קונקרטיים שצריך לתקן כגון זכויות היתר של האצילים, לחבורה של מהפכנים שהם הגורם למהפכה. כמו כן, זה מקטין את הציבור שיזם את המהפכה - לא עוד מעמדות נמוכים זועמים כי אם פילוסופים שמעוותים את המציאות ושוב בהם הרבה יותר קל ונוח לטפל. למעשה השמרנים של המאה ה-18 לא האמינו ואולי לא רצו להאמין שלרגש המהפכני יש בסיס לגיטימי ממשי. בקרב המהפכנים ובצרפת שלאחר המהפכה נתקבל החיבור בבוז.
צדקת הטיעון

השאלה לגבי צדקת טיעונו של בארואל היא שאלה היסטורית שהדיון בה עודנו נמשך - נהיר לכולם שלא הייתה קנוניה במובן שאליו התכוון בארואל, של קשר שבו חברי הבונים החופשיים קבעו בסוד תאריך ושעה להתנפל על הבסטיליה. עם זאת, מספר עובדות מעלות יסודות סבירים לחשד: ביניהן הסודיות המובנה של הארגון, העובדה לבונים החופשיים היו בתקופה המדוברת סניפים פעילים בכל רחבי אירופה והתקיים קשר ביניהם, והעובדה שרוב ההנהגה שלאחר המהפכה הגיעה מאותן קבוצות שמתאר בארואל.
לעומת זאת, בארואל מהתעלם מכך שחלק נכבד במהפכה הצרפתית לקחו פשוטי העם, שלא היו חברים בבונים החופשיים (שם התקבצו בורגנים עשירים) וודאי שלא השתייכו למשכילים. הוא גם אינו מתייחס לעובדה שלפשוטי העם היו סיבות טובות לכעוס על חיי העושר והשחיתות של הכנסייה והאצולה, ושסיבות אלו רלוונטיות להן יותר מאשר דבריהם של פילוסופים, מה גם שאיכרי התקופה בדרך כלל לא קראו את הגיגיהם של פילוסוף או משכיל כזה או אחר.
בנוסף, העובדה שהטקסט של בארואל לא כתוב כמקור היסטורי, לא מבסס את עצמו על עובדות ולא מביא לידי הקורא את ההבנה מה גרם לו לכתוב את התזה הזו, מחלישה את אמינות התאוריה.
הדעות שייחס בארואל להוגי ההשכלה לא היו מדויקות: בארואל, מתייחס לפילוסופים כאל מקשה אחת בעלת דעות אחידות וחד משמעיות. האמת היא שבין הוגי ההשכלה עצמם היו חילוקי דעות רבים ומשמעותיים. כך לדוגמה בין מונטסקייה, שדוגל בהשארת סמכויות האצילים ומכיר בהן כ"זכויות היסטוריות", לז'אן-ז'אק רוסו שמתנגד לכך ומבקש לחזור ל"חברה הטבעית", הקדם מהפכנית בה לא היו מעמדות ולוולטר שתומך בשליט האבסולוטי כל עוד הוא נאור. פרט לכך הם לא ביקשו להרוס את הסדר האירופאי הישן, אלא ביקשו לתקן אותו וודאי שהתנגדו לאנרכיה. בכלל, תנועת ההשכלה לא התאחדה במודע, במטרה מוצהרת כנגד מוסדות המדינה או הכנסייה, היא פשוט "נתקלה" בהם. כך לדוגמה לא ביקשה תנועת ההשכלה להעביר נוצרים על דתם אך כן ביקשה להילחם בדעות הקדומות שהנחילה הכנסייה ובשחיתויותיה. דוגמה מקבילה היא בעניין המלוכה - לא היה ניסיון להפיל מלך מסוים אלא להילחם בנורמות שליליות לשלטון. כך, שניתן לומר כי משכילים לא קראו למהפכה אלימה כמו המהפכה הצרפתית אלא רק תקפו את ההנחות שעליהן התבסס המשטר הישן.
ההיסטוריון האמריקאי רוברט רוזוול פלמר טוען שלא היה קיים ארגון בינלאומי של מסיתים ואופוזיציונרים. אומנם בכל ארץ היו קיימים אנשים כאלו והיה קשר מסוים בין הארצות אבל מכאן ועד דיבור על מפלגה מהפכנית כלל עולמית, הדרך ארוכה. כמו כן מציין פלמר שרוב האגודות המהפכניות נוסדו רק לאחר המהפכה הצרפתית (כך למשל הקארבונרי האיטלקיים) ושהיעקובינים לא היו מעולם אגודה סודית וחשאית כפי שברואל מנסה להציג אותם. עוד טוען פלמר שהמהפכה הצרפתית החלה בעקבות מרד האצולה כנגד האבסולוטיזם של לואי ה-16, בכך מתגלה אי דיוק נוסף של בארואל שכן האצילים ודאי לא השתייכו לאותם "קושרי קשר מהפכניים".
ההיסטוריון ז'אק גודשו מדגיש, והדבר אכן בולט לכל מי שמעיין בתעודתו של בארואל, את הקושי הניכר לקבל את הרעיון שאגודה מהפכנית יכולה להיות חזקה כל כך ולגרום לתנועת מרי של כמה וכמה עמים וכמה וכמה מעמדות מאמריקה ועד מזרח אירופה. בארואל גם מתעלם מהמהפכה האמריקנית - שהפילה את הממשל הבריטי, אשר בלתי סביר שנוהלה על ידי אותן אגוות סתרים.
תרגום לעברית

עותק מקוצר של הספר יצא בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה, כחלק מהקורס העוסק בעידן המהפכות.
השפעת הספר על האנטישמיות

הספר התקבל בקרב נוצרים רבים באירופה ככתב אישום נגד היהודים, ונחשב לאחד מאבות האנטישמיות המודרנית. סופרים אירופאיים רבים, למשל ג'ון רובינסון הבריטי, "קפצו על העגלה" ופרסמו ספרים דומים המאשימים את היהודים ב"תאוריית קשר" נגד הממסד הנוצרי. ספרים אלו שימשו, בסופו של דבר, בסיס לספר "הפרוטוקולים של זקני ציון".
זכויות להט"ב בעומאן

| --- | --- |

עומאן
 מעמד בחוק:  פלילי, דין השריעה מוגדר כמיושם, עונש: עד 3 שנות מאסר (נאכף לעיתים רחוקות)
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין איסור על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נגד (תמכה בהצעה הנגדית מטעם סוריה)
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בעומאן כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואליות מוגדרת כפלילית ונושאת עונש של עד שלוש שנות מאסר דה יורה, אם כי דה פקטו, דיווחים הצהירו על כך שמקרי העמדה לדין מגיעים לביתי משפט רק אם מדובר באירועים של "שערורייה ציבורית".
תנאי מחיה

| --- | --- |
 :  ראו גם – זכויות להט"ב במזרח התיכון, מבחן ההומוסקסואליות של מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ
בספטמבר 2013 פורסם כי כל מדינות שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ הסכימו לדון בהצעה להקמת בדיקות כלשהן לא ידועות שיהוו מבחן על מנת לאסור כניסת זרים הומוסקסואלים. עם זאת, הדאגה מביקורות בינלאומיות על רקע אירוח המונדיאל 2022 בקטר, וחשש למחלוקת במקרה שאוהדי כדורגל המוגדרים כלהט"ב יהיו מוקרנים, גרמו למדינות להתחרט לגבי תכנון המבחן ולהתעקש כי "מדובר בהצעה בלבד". מאוחר יותר נחשף כי הצעה זו באה ממדינת כווית.
בשנת 2013, מאמר בעיתון העומני "The Week" העלה מאמר תחת הכותרת "הזרים" שהציג את מעמדה של עומאן כסובלנית יותר כלפי גילויי נטיות חד מיניות בקרב אזרחיה מאשר שאר מדינות במפרץ, אף על פי שפעילות הומוסקסואלית אסורה בשטחה. המאמר עקב אחר סיפורו של הומוסקסואל עומאני צעיר במדינה. בתגובה, ממשלת עומאן התערבה כדי להשעות את פרסום העיתון. יתר על כן, המאמר גונה ברשתות חברתיות מקוונות בעומאן ועל ידי התאחדות העיתונאים במדינה. חבר מועצת השורא, תאופיק אל-לואטי, ציין כי "המאמר דגל בהומוסקסואליות והציג כאילו עומאן היא מקלט בטוח להומואים" וקרא למשרד המידע לפעול נגד העיתון בגין "הפרת קוד העיתונות במדינה". מספר אומנים טענו כי המאמר מתעד את האמת על המדינה ותפקידה של העיתונות לשקף את המציאות. העיתון נאלץ לאחר מכן להתנצל עם כתבה שלמה בעמוד השער שלו על פרסום המאמר.
כמו בשאר מדינות המפרץ, בעומאן נוכחת סצנת להט"ב שמוגדרת כדיסקרטית וללא ארגוני תמיכה ציבוריים.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  עונש: עד 3 שנות מאסר (נאכף לעיתים רחוקות)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק:  (ישנם חוקים נגד קרוס-דרסינג)
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
הערות שוליים

↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏20 באוקטובר 2016
↑  These Countries Actually Want To Perform Tests To 'Detect' Gays, HuffPost, ‏9 באוקטובר 2013 (באנגלית)
↑  Gulf Cooperation Countries to test, detect then ban gays from entering their countries | LGBT Weekly, web.archive.org, ‏8 באוקטובר 2013
↑  Qatar 2022: Gulf States' 'Gay Tests' Trigger World Cup Boycott Call, International Business Times UK, ‏8 באוקטובר 2013 (באנגלית)
1 2  "Omani newspaper suspended for article on homosexuality". BBC News (באנגלית בריטית). 2013-09-03. נבדק ב-2021-10-22.
↑  Nature Middle East staff, COVID-19 Middle East Map, Nature Middle East, 2020-04-02 doi: 10.1038/nmiddleeast.2020.40
מפגינים מוחים נגד מדינות המפלילות פעילות הומוסקסואלית בקלן, גרמניה, 2018
ז'לונה גורה

ז'לונה גורה (בפולנית: Zielona Góra, [ʑeˈlɔna ˈɡura] ‏האזנהקובץ:Pl-Zielona Góra.ogg‏Ⓘ‏; בגרמנית: Grünberg in Schlesien, גרינברג השלזית) היא העיר הגדולה ביותר בפרובינציית לובוש במערב פולין. ז'לונה גורה משמשת אחת משתי ערי הבירה של פרובינציית לובוש, לצד גוז'וב ויילקופולסקי.
בין השנים 1950–1998 הייתה העיר בירת ווייוודת ז'לונה גורה, ומאז הקמת פרובינציית לובוש, משתייכת העיר מבחינה מנהלית אליה.
נכון לסוף יוני 2016 התגוררו בעיר קרוב ל-140,000 תושבים.
מועדון הכדורסל של העיר משתתף בליגת העל הפולנית ובליגת האלופות.