stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שי קיפניס
ביוגרפיה

קיפניס נולד בראשון לציון כבן בכור ללוין ומרים קיפניס (בתו של אחד ממייסדי המושבה דב חביב לובמן). הוא נחשב לילד הראשון בארץ ישראל בעל השם שי. לאחר לידתו עברה המשפחה לתל אביב שם למד. לאחר מספר שנים החל האב לבנות את ביתו בראשון לציון. בשנת 1935 הסתיימה בניית הבית והמשפחה חזרה למושבה למרות פטירתה של אימו באותה שנה. לאחר המעבר עבר קיפניס ללמוד בכפר הנוער בן שמן.
בשנת 1942 התגייס לפלמ"ח והוצב לפלוגה א' של הגדוד הראשון שם היה מעורב בפעילות בעמק יזרעאל ועמק הירדן. ב-1945 השתתף בפריצה למחנה המעצר בעתלית וליווה את המעפילים במסע ליגור. במלחמת העצמאות הוצב לפקד על היאחזות הפלמ"ח "ג'יב יוסף" (שהפכה לימים לקיבוץ עמיעד). בהמשך השתתף בקרבות על משמר הירדן ובבלימת הסורים. נפצע בניסיון הפריצה למנרה הנצורה.
לאחר סיום המלחמה גויס קיפניס לצה"ל ושירת בתפקידי פיקוד ומטה בנח"ל שם הגיע לדרגת סא"ל והשתחרר ב-1970.
לאחר שחרורו מצה"ל עבד קיפניס במועצת רמת השרון במספר תפקידים (מנהל מחלקת תרבות, נוער וספורט במועצת העיר, חבר מזכירות מועצת הפועלים, חבר הנהלת רשת המתנ"סים, יו"ר רשת המרכזים הקהילתיים, יו"ר הסתדרות הגמלאים ברמת השרון, חבר המועצה המקומית ועוד).
משפחתו

קיפניס היה הבכור להוריו ולאחריו נולדה אחותו ניצה ב-1930. לאחר מות אימו ב-1935 נשא אביו בשנית את דבורה קרסנוב. ב-1959 נשא קיפניס לאשה את ציונה יזרעאלי בת קיבוץ עין חרוד, שהייתה אלמנת הטייס עמרי אריאב, ואימץ את בנה ירום אריאב. לזוג נולדו 2 בנות: מילי ולימור. המשפחה גרה ברמת השרון ובשנת 2005 הוענק לקיפניס תואר יקיר העיר. קיפניס נפטר ב-2 בנובמבר 2014 ונקבר בעין חרוד.
ספרים שערך

חלק מן הערכים על מלחמת העצמאות ופלמ"ח אצל מרדכי נאור בלקסיקון כח המגן – ההגנה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992
לקריאה נוספת

שי קיפניס, לנשק ולמשק - תנועות הנוער והפלמ"ח, מתוך "תנועות הנוער 1920-1960", הוצאת יד יצחק בן-צבי, עמוד 146
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  לאחר פטירת האם המשיכה המשפחה לגור כשנה במושבה ואז חזרו לתל אביב
↑  בבן שמן התחנך על ידי מורים כמו אריה סימון ויזהר סמילנסקי
↑  במעורבותו בסיוע להעפלה סגר קיפניס מעגל שהחל כשכתב אביו, ב-1919 את המילים לשיר המעפילים
↑  אחותה של ציונה, גלילה עזריאלי, נישאה לטוביה ריבנר
↑  רמת השרון יקירי העיר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583158905171  VIAF: 13147481566749242903   WorldCat (עם VIAF): 13147481566749242903
עודד פז

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1980 (בן 44)  הרצליה
 שם לידה:  עודד משה פז 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 פרופיל ב-IMDb
 
עודד משה פז (נולד ב-29 ביולי 1980) הוא שחקן, כוכב ילדים, מנחה, מדבב, קומיקאי, במאי ומפיק ישראלי. ידוע בעיקר בשל השתתפותו בסדרת הילדים "הפיג'מות". הנחה בערוץ הילדים והפיק את המופע "עודד פז והקסדות".
ביוגרפיה

נולד בשם עודד משה פז וגדל בהרצליה, למד בתיכון היובל, במגמת תיאטרון.
בשנת 2012 פז הצליח לשנות את שם הרחוב שבו הוא גר בהרצליה לרחוב סומסום.
בגיל 14 שיחק בקומדיית המצבים "הכל נשבר במשפחה" לצד ציפי שביט ודב רייזר. במהלך השנים 1996–1997 השתתף בעונה הבימתית האחרונה של המחזמר "דוד". במהלך שירותו הצבאי בתיאטרון צה"ל הכיר את יובל סגל, אילן רוזנפלד וקובי פרג', והשלושה – אילן רוזנפלד, קובי פרג' ועודד פז, יחד עם יואב צפיר, יצרו את הסדרה "גרוב סטייל", אשר לימים שינתה את שמה ל"הפיג'מות", בה הוא משחק בתור מתופף הלהקה. במקביל, השתתף פז בתפקיד אורח בדרמה המוזיקלית "השיר שלנו" בתור דמות משנה ובסדרת הדרמה "השמיניה". בנוסף, השתתף יחד עם חבריו מ"הפיג'מות" בתוכנית מערכונים בשם "צרבת" בערוץ המוזיקה.
במהלך שנת 2007 החל פז להגיש ביחד עם אילן וקובי שתי תוכניות ברדיו 99, תוכנית לילדים בבוקר ותוכנית למבוגרים בלילה, ובמקביל יצרו את תוכנית המערכונים "העיר שלנו", ששודרה בערוץ 2 בשידורי קשת, ואת סדרת הבת של הפיג'מות "קפה קר-סול". בשנת 2008 השתתף בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" והגיע למקום החמישי. באותה השנה הופיע עם אילן רוזנפלד וקובי פרג' בסרט המוזיקלי "היא לא תדע" ששודר בערוץ הילדים, הסרט מבוסס על שיריו של  דני סנדרסון.
פז דיבב את קולו של מלפורד העכבר בסדרה "אנימליה" לצד מאיה בר שלום ובנוסף קריין עם קובי פרג' ב"אולימפיאדת החיות".
יחד עם חבריו לפיג'מות השתתף עודד ב"פסטיגל פנטזיה" (2006) וב"פסטיגל על הזמן" (2007). בשנת 2008 הנחה את "תפוס ת'פסטיגל" לצדו של שלמה בראבא, בשנת 2009 השתתף ב"קונג פו פסטיגל", בשנת 2011 ב"i פסטיגל", בשנת 2013 ב"x פסטיגל", בשנת 2016 ב"היי סקול פסטיגל 2".
פז שיחק בסדרה "האחים דה-גמה" ששודרה בערוץ לוגי עם אילן רוזנפלד וקובי פרג'. הוא שיחק גם בסדרות "המופע של דובל'ה" וב"קפה קר-סול", ששודרו ב-HOT Games והיו לסדרות בת של "הפיג'מות". בשנת 2009 יצר והחל להנחות סדרת טלוויזיה בשם "הטבח המתוסבך" ביחד עם יובל סגל (ששיחק איתו ב"הפיג'מות") וגם התחיל להשתתף במופע מסיבת פיג'מה עם עודד פז.
בשנת 2018 גילם את שמבלול בסרט הקולנוע "גיבור בעננים".
בשנת 2019 החל להגיש בערוץ כנסת את התוכנית "אלף בית בפוליטיקה", המנגישה את הפוליטיקה לילדים.
בשנת 2020 החל להגיש את השעשועון הפוליטי הראשון בישראל, "אחוז החסימה".
באוגוסט 2021 העלה מופע בשם "עודד פז והקסדות", עם שירים מהסדרה "הפיג'מות" בביצועים מחודשים של פז והרכב הקסדות. בנוסף, גילם את הדמות גדעון בסדרה "שמשון גיבור" שעלתה לשירות הטלוויזיה BIGI.
בשנת 2022 החל לשחק את אבא של אפריים בהצגת הילדים "אבא עושה בושות" שכתב אילן רוזנפלד על פי ספרו של מאיר שלו, וביים עידן עמית.
בדצמבר 2024 שיחק את גרגמל בגרסה הבימתית של "הדרדסים".
טלוויזיה

בשנת 2003 השתתף בסדרת "הפיגמות" בערוץ הילדים עם קובי פרג' ואילן רוזנפלד
בשנת 2010 השתתף בפרסומת לבנק דיסקונט לצד מודי בר-און וישראל קטורזה.
ב-2 בינואר 2011 הצטרף יחד עם דנה פרידר לצוות המנחים של ערוץ הילדים, ובאותה שנה השתתף בפסטיגל. באותה שנה הנחה את "ששטוס" והשתתף לצד דון לני גבאי בתוכנית "הפסקה פעילה". בתחילת חודש פברואר 2012 התחיל להנחות עם דנה פרידר את התוכנית "ממצחיק", העוסקת בקטעים משעשעים ברשת. בהמשך שנת 2012 השתתף בסדרה "גאליס" בתפקיד דורון שראוזינגר, שהיה בהתחלה הסוכן של יולי ואחר כך גם של רונה, וכן הנחה את הסדרה "סתאאאם!" של ערוץ הילדים, המבוססת על "פיספוסים", לצד יגאל שילון, דנה פרידר וטל מוסרי.
בשנת 2013 הנחה את "מוכשרים בטירוף", לצד דניאל מורשת בערוץ הילדים. ב-27 באוגוסט 2013 החל להנחות יחד עם שחר חסון את תוכנית הסטנדאפ "הפרעת קשב". בקיץ 2014 השתתף בהצגת הילדים המחודשת של "ספר הג'ונגל" בבימויו של חנוך רוזן, שהוצגה בספארי ברמת גן בתפקיד הסנאי פאקלי.
בשנת 2015 ביים את הצגת הילדים המוזיקלית "ילד פלא", שכתב יובל סגל. בשנת 2015 חזר לשחק בסדרה "גאליס".
בשנת 2016 חזר לשחק בסדרה גאליס בעונה השביעית ואחרונה.
משנת 2013 ועד 2021 הנחה עודד את התוכנית הבנים והבנות בערוץ הילדים.
משנת 2019 מנחה את התוכנית "נינג'ה ישראל ילדים" לצד אליאנה תדהר.
בשנת 2020 חזר להנחות את התוכנית "הבנים והבנות" לצד בן זיני ואנה זק.
בשנת 2021 פז עזב את ערוץ הילדים.
חיים אישיים

בשנת 2015 פז נישא לאושר סלים ולהם בן. ב-29 בדצמבר 2024 השניים הודיעו על גירושים.
פז מתגורר בהרצליה.
פילמוגרפיה > סדרות טלוויזיה

1994: הכל נשבר במשפחה
2003–2015: הפיג'מות
2007-2008: הפיג'מות בקפה קר סול
2008: רוקדים עם כוכבים
2009: האחים דה גמה
2009: הפיג'מות במופע של דובל'ה
2009: מנדלבאום בלש פרטי
2011: סבבבנט
2012, 2015, 2016: גאליס
2015: הנה אני בא
פילמוגרפיה > קולנוע

2018: גיבור בעננים
פילמוגרפיה > מנחה

2004–2011: צרבת
2009: הטבח המתוסבך
2011–2016: המקום האמיתי
2011: הפסקה פעילה
2011–2013: ניפגש בסיבוב
2012: ממצחיק
2012–2013: סתאאאם!
2012: הכלב של המדינה
2012-2014: ששטוס
2012–2013: מוכשרים בטירוף
2013–2018: הבנים והבנות
2013–2014: הפרעת קשב
2019:נינג'ה ישראל ילדים
פילמוגרפיה > דיבוב

2006: יו יו האקושו
2006: טום
2007: אולימפיאדת החיות
2008: אנימליה
פילמוגרפיה > רדיו

2008: סיידקיק
2008: המסך הלבן
פילמוגרפיה > על הבמה

2003–הפיג'מות המחזמר
2006–2012, 2014: המופע של הפיג'מות
2006: פסטיגל גיבורי הממלכה האבודה
2007: פסטיגל על הזמן
2008: תפוס ת'פסטיגל
2009 הרפתקה בספארי
2009 רינת ועודד בדרך לקוסם
2009: קונג-פו פסטיגל
2009–2013: מסיבת פיג'מה עם עודד פז
2010: אנה ומלך סיאם
2011: שרים אריק איינשטיין
2011: i פסטיגל
2012: הביטלס בערוץ הילדים
2013: x פסטיגל
2014: ספר הג'ונגל
2014: גאליס & השמיניה (מנחה המופע)
2014: מותק בממלכת הקרח (בתפקיד פינוקיו)
2014: נולדתי להופיע: עודד פז
2016: היי סקול פסטיגל 2
2017: מדגסקר - ההצגה (בתפקיד מרטי הזברה)
2019: שלמה המלך ומלכת שבא (ג'פלול)
2020: My פסטיגל
2021: עודד פז והקסדות
2022: אבא עושה בושות
2024: הדרדסים על הבמה (גרגמל)
פילמוגרפיה > על המגרש

2015: משחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל בחולון עם דנה פרידר
2016: משחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל באילת עם דנה פרידר
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | הרכב השנה במוזיקה | עודד פז והקסדות | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | הרכב השנה במוזיקה | עודד פז והקסדות | מועמדות |
הערות שוליים

↑  נדב בורנשטיין, רחוב סומסום גרסת המציאות: הרחוב הקסום ייבנה בהרצליה, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 22 במרץ 2012
↑  גיל משעלי, ‏פרסום ראשון: עודד פז וערוץ הילדים נפרדים, באתר ‏מאקו‏, 24 באוגוסט 2021
↑  שיר זיו, "גדלתי עם אבא עיוור, ומעולם לא התביישתי בו. בזכותו הרגשתי מיוחד", באתר ישראל היום, 12 בדצמבר 2019
| הפיג'מות |
| --- | --- | --- |
| להקת הפיג'מות | אילן • אלונה • דנה • ימית • נתן • עודד • קובי |  |
| דמויות נוספות | גרי מנדלבאום • רוני • גברת ברכה קירשנברג • מר לטין • שמעון צמחוני • בדש השטן • רובי דואניאס • שייקה פולי וגברי •  אלברט השיפוצניק |  |
| סדרות בת | הפיג'מות בקפה קר סול • הפיג'מות במופע של דובל'ה • מנדלבאום בלש פרטי |  |
| יוצרים ותסריטאים | יוני גרא • רובי דואניאס • אלי דראי • אורי הלוי • אריק זילברמן • דודו ירדני • טמירה ירדני • יובל סגל • עודד פז • קובי פרג' • יואב צפיר • אלעד קוריש • חן קלימן • איציק קריחלי • אילן רוזנפלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502613605171  VIAF: 308279497   WorldCat (עם VIAF): 308279497
נתנאלה

| --- | --- |
נתנאלה, 2014
נתנאלה, 2014
 לידה:  7 באוקטובר 1953 (בת 71) ישראל תל אביב, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1973
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  רוק פופ זמר עברי
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 האתר הרשמי של נתנאלה
 
נתנאלה יעקובוב (נולדה ב-7 באוקטובר 1953), המוכרת בשמה הפרטי נתנאלה, היא זמרת ומלחינה ישראלית, הידועה בעיקר בשל להיטים כמו "היה לי חבר היה לי אח", "שיר היונה", "ספינת הזכרונות", "הליכה לקיסריה" ("אלי אלי"), "לא דיברנו עוד על אהבה", "עוד יבוא היום" ו"בן".
חיים אישיים

נתנאלה היא אם ל-2, היא דודתה (אחות אימהּ) של השחקנית סמדר קלצ'ינסקי.
מתגוררת בתל אביב.
דיסקוגרפיה

הטיול הקטן (1975) (עם דודו זכאי)- שירי ילדים שכתבו נעמי שמר ואוריאל אופק
נתנאלה (1976)
אל ארצי (1976)
Inkognito‏ (1982, הופץ בשוודיה בלבד)
על גן אדן חלוני (1987)
מבחר שירים (1994)
לא דיברנו עוד על אהבה (1995)
נדודים (2011)
גבוה (האוסף) (2014)
ליקוי חמה (2018)
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏נתנאלה, כוכבת שנות ה-70, מניחה את הגיטרה ונכנסת להרפתקה אלקטרונית, באתר מעריב אונליין, 6 באוגוסט 2018
↑  אתר פרויקט ליקוי חמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297307505171  MusicBrainz: ce27bb9f-9ad5-414e-a6a0-23025ec9a6d3  VIAF: 97348963   WorldCat (עם VIAF): 97348963
מקסים מיירוביץ'

מקסים אלכסנדרוביץ' מיירוביץ' (ברוסית: Максим Александрович Майрович; נולד ב-6 בפברואר 1996 בנובוסיבירסק שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי-יהודי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אוררטו מליגת העל הארמנית.
קריירת מועדונים

מיירוביץ' גדל במחלקות הנוער של צ'רנומורץ נובורוסיסק ומרכז החינוך צ'רטנובו. הוא שיחק בקבוצת קובאן קרסנודאר מליגת העל הרוסית, ובמספר מועדונים נוספים מהליגה הרוסית הראשונה והליגה הרוסית השנייה.
בהמשך שיחק בקבוצת נואה מליגת העל הארמנית. ב-1 ביולי 2022 חתם באוררטו מליגת העל הארמנית, עמה זכה בעונת 2022/2023 באליפות ארמניה.
תארים

הגביע הארמני (1): 2019/2020
אליפות ארמניה (1): 2022/2023
הגביע הארמני (1): 2022/2023
שיח' אחמד אחסאא'י

| --- | --- |

 לידה:  מאי 1753 Al-Mutayrifi, ערב הסעודית 
 פטירה:  27 ביוני 1826 (בגיל 73) אל-מדינה, ערב הסעודית 
 מקום קבורה:  אל-בקיע 
 השקפה דתית:  אסלאם, התריסריים 
 זרם:  שיח'יה 
 עיסוק:  עולמא 
 צאצאים:  מוחמד תקי זין א-דין אחסאאי, עלי נקי אל-אחסאאי 
 
שיח' אחמד אבן זיין א-דין אבן אבראהים אל-אחסאא'י (ערבית: شيخ أحمد بن زين الدين بن إبراهيم الأحسائي) (נולד במאי 1753– נפטר ב-27 ביוני 1826), הידוע בכינויו שייח אחמד או אל-אחסאא'י, היה תאולוג ומשפטן מוסלמי שיעי בולט שייסד את אסכולת השיח'יה בעלת ההשפעה, שמשכה חסידים בתחומי האימפריה הפרסית והעות'מאנית.
הוא היה יליד אזור אל-אחסא (חצי האי ערב המזרחי), התחנך בבחריין וכן במרכזים התאולוגיים של נג'ף וכרבלא שבעיראק. כמי ששהה במהלך עשרים השנים האחרונות לחייו, באיראן, הוא קיבל את הגנתם וחסותם של נסיכי שושלת קג'אר. אבותיו היו סונים נוודים.
שייח' אחמד בידל עצמו מהגישה התריסרית השיעית, בנושאים מרכזיים הקשורים לאסכטולוגיה אסלאמית, תפקידם של העולמא והפרשנות הנכונה של החדית' המיסטי של שנים עשר האימאמים. הבדלים אלה, לפי המלומד הבהאי פיטר סמית', הובילו להאשמות בכפירה בקרב חברי העולמא האורתודוקסים השיעים, ומקרים של רדיפה נגד אחסאא'י וחסידיו התרחשו במהלך חייו ולאחריו. תורתו הייתה מורכבת, ולכן הוא קיים לעיתים קרובות את התקייה, כשהוא מסתיר את רעיונותיו השנויים במחלוקת ממתנגדיו.
תלמידו הראשי של אל-אחסאא'י, היה סייד כאזם רשתי, שירש אותו כמנהיגו של זרם דתי מובחן זה. רשתי, שטען אף הוא להיותו מודרך ע"י חזיונות, גיבש סביבו את המאמינים השיח'ים שהתפזרו לכל עבר, אך הוא עצמו לא מינה יורש כלל ועיקר. השיח'יה, אם כן, התפצלה לסיעה שמרנית אותה הנהיג כרים ח'אן אל-כרמאני ולסיעה רדיקלית יותר, אותה הנהיג סייד עלי מוחמד, שהיה ידוע בכינוי באב, שהכריז על עצמו כנביא אשר יבטל את חוקי האסלאם. רבים מהשיח'ים הפכו למאמינים באבים, כאשר רובם ככולם יהפכו עד מהירה לבהאים, המונים כיום 8 מיליון מאמינים, המחשיבים את חזיונותיו של אל-אחסאא'י כניצני הבראשית של דתם.
היסטוריה > ראשית חייו

ישנו מידע מועט הנוגע לראשית חייו של שיח' אחמד, למעט העובדה שהוא נולד באל-אחסא, בצפון מזרח חצי האי ערב, למשפחה שיעית ממוצא סוני בשנת 1166 להג'רה (1753), או 1157 לספירת השנים המוסלמית (1744). הספר המתעד את תולדות הדת הבהאית, מפציעי השחר, מתאר את התעוררותו הרוחנית באופן הבא:
הוא הבחין בדרכם של אותם אלו שהאמינו באסלאם, אשר ערערו את האחדות שבה, שאבו מכוחה, עיוותו את תכליתה והשפילו את שמה הקדוש. לבו התמלא בצער למראה האיבה והשחתת המידות, שאפיינו את השיעה... בנוטשו את ביתו ואת קרוביו, באחד מאיי בחריין, מדרום למפרץ הפרסי, הוא יצא לדרך... כדי לחשוף את המסתורין שבאותם פסוקי אסלאם, שניבאו את הופעתה של דת חדשה...בלבו, הוא האמין בכל מאודו, ששום שינוי, משמעותי ככל שיהא, בתוך דת האסלאם, יכול להשיג את ההתחדשות של אותם מאמינים סוררים. הוא ידע ש...רק דת חדשה ועצמאית, כפי שמעידים וחוזים כתבי הקודש של האסלאם, עשויה להחיות מחדש את עתידה ולטהר אותה מהניוון שפושה בה.
המקור באנגלית
He observed how those who professed the Faith of Islam had shattered its unity, sapped its force, perverted its purpose, and degraded its holy name. His soul was filled with anguish at the sight of the corruption and strife which characterised the Shí'ah sect of Islam [...] Forsaking his home and kindred, on one of the islands of Bahrayn, to the south of the Persian Gulf, he set out, [...] to unravel the mysteries of those verses of Islamic Scriptures which foreshadowed the advent of a new Manifestation [...] There burned in his soul the conviction that no reform, however drastic, within the Faith of Islam, could achieve the regeneration of this perverse people. He knew, [...] that nothing short of a new and independent Revelation, as attested and foreshadowed by the sacred Scriptures of Islam, could revive the fortunes and restore the purity of that decadent Faith.
אמנם לא ברור עד כמה הפרשנות של נביל עולה בקנה אחד עם רגשותיו האמיתיים של שייח' אחמד, אך המניעים הבסיסיים לרפורמה, ובסופו של דבר לציפייה משיחית, מתבהרים במקצת.
היסטוריה > חינוך ושליחות

שייח' אחמד, בהגיעו קרוב לגיל ארבעים (1784 או 1794 בקירוב), החל ללמוד בשקידה במרכזי חכמי הדת השיעים כמו כרבלא ונג'ף. הוא השיג הכרה מספקת בחוגים אלו, כדי להיות מוכרז כמוג'תהיד בעיר כרבלא, כלומר פרשן של החוק האסלאמי. הוא התווכח עם מלומדים סופיים ונאו-אפלטוניים, והשיג מוניטין חיובי בקרב מתנגדיהם. הוא הכריז שבתוך הקוראן כבר נמצאים באופן מהותי, כל תחומי המדע והידע, כך שאם רוצה אדם להצטיין במדעים, יש ללקט כל ידע שכזה מהקוראן. לשם כך, הוא פיתח שיטות פרשניות לקוראן וכמו כן, הוא חיפש ללמד את עצמו את כל תחומי הידע שבעולם המוסלמי, נכון לאותה תקופה.
הוא אף גילה הערצה לאימאמים, אף מעבר למידת הערצתם של בני זמנו, האדוקים בדתם, ואף אימץ השקפת עולם הטרודוקסית באשר לחיים שלאחר המוות, תחיית המתים, אחרית הימים, כמו גם בנוגע לרפואה ולקוסמולוגיה. בבסיס השקפת עולמו בנוגע לעולם הנשמות, הוא הניח שישנו "גוף עדין" הנפרד מהגוף הפיזי אך מקושר אליו, דבר ששינה את דעותיו לגבי המסתורין האופף את דבר היעלמותו של האימאם השנים-עשר האחרון, מוחמד אל-מהדי, לדידם של התריסריים. דעותיו אלו, הביאו לכך שכמה אנשי דת מלומדים, הוקיעו אותו והוא אף השתתף בוויכוחים רבים לפני שהמשיך לפרס, שם השתקע לזמן מה במחוז יזד. רבים מספריו ומחיבוריו נכתבו ביזד.
היסטוריה > חלומות וחזיונות

אחסאא'י חווה סדרת חלומות וחזיונות. בחלום אחד כזה שאותו הוא סיפר, הוא האמין שניתנה לו הרשות למסור ידע מכל אחד משנים-עשר האימאמים. בחלום נוסף, הוא ראה את האימאם חסן, מלמד אותו פסוקי קוראן.
היסטוריה > הגותו התאולוגית

התאולוגיה של אחסאא'י מושפעת עמוקות מזו של שיאהב א-דין אל-סוהרווארדי. דבר זה נכון במיוחד לגבי קיומו הערטילאי של האימאם הנסתר בעולם שאינו נראה, הדרכים שבהם אדם יכול לזהות אותו, וכן הזמן המדויק ונסיבות הופעתו הצפויה. שאיפתו של אחסאא'י להושיע את האנושות, התעלתה מעבר למחויבויות דתיות גרידא, ובמקום זאת התמקדה בעיסוק אינטואיטיבי במקודש בתוך מרחב מושגי אותו כינה "הורקליה". עולם זה, השאול אף הוא מהגותו של סוהרווארדי, הפילוסוף האיראני בן המאה השתים-עשרה, שימש כתווך בין העולם הגשמי לעולם השמיימי.
בתחומי נופיו הדמיוניים של "הורקליה", האימאם הנסתר אינו נראה לאנושות, בדומה לנשמות המאמינים הממתינות ליום הדין. בעולם זה, מאמינים שחידדו את יכולותיהם השכליות והמוסריות, יכלו להתבונן בנוכחותו של האימאם הנעלם, ולפגוש אף ב"מניפסטציה" שלו בעולם הגשמי. אחסאא'י זיהה את ה"שיעי המושלם", כמי שהגיע למצב של שלמות חזיונית, ומסוגל להדריך אחרים למסע טרנספורמטיבי דומה. מושג זה הדהד את הרעיון, המפותח דיו, של "האדם המושלם", המצוי בסופיות.
אחסאא'י הציע פתרון לשאלה המסובכת בדבר משך חייו של האימאם הנעלם, שהינו אלף שנה, בעולם שאיננו גשמי, בהציעו דוגמה של אימאם שמיימי, המתקיים בעולם התווך "הורקליה". על אף שאחסאא'י לא הביע זאת במפורש אף פעם, בכתביו הסתומים לרוב להבנה, המסקנה שעלתה היא שהאימאם הנעלם, יגלה את עצמו בסופו של דבר, בצורה גשמית חדשה, במהלך הזמן.
היסטוריה > ייסוד השייח'יה

חואן קול מסכם את נסיבות ייסודה של אסכולת השיח'יה, והשאלות שעלו בעקבות זאת, כשדעותיו של אחסאא'י כבר מגובשות וכשהוא החל כבר לרכוש קהל מאמינים:
בזמן ששייח' אחמד אחסאא'י חיבר את ספריו, לא התקיימה אסכולה שייח'ית, אשר התגבשה רק לאחר מותו. הוא ראה עצמו כמי שהשתייך לזרם השיעה המרכזי, לא לכת. אך בה במידה, ברי שהוא חידש במסגרת ההגות השיעית, בדרכים, אשר לקראת סוף חייו, עוררו מחלוקת גדולה. בין התחומים השנויים במחלוקת, להם הוא נכנס במסגרת הגותו, היה טיב הסמכות הדתית. הוא חי בתקופה שבה הענף של האסלאם לו השתייך, היה חלוק עמוקות על תפקיד חכם הדת המוסלמי. האם הוא שימש דוגמה שההדיוטות צריכים ללמוד ממנה, ללא רבב, או שמא ראשון בין שווים ותו לא, הכפוף לפרשנות מילולית של כתבי הקודש, כפי שכל אחד אחר היה כפוף לה? או שמא, כפי שהסופים הטעימו, הקוטב שמתעל את חסדו של האל, לאלו שפחות זכו להארה מאשר הוא עצמו? באיזה אופן אנו צריכים למקם את אחסאא'י ביחס לחזיונות השיעיים המנוגדים הללו?
המקור באנגלית
When Shaykh Ahmad al-Ahsa'i wrote, there was no Shaykhi school, which only crystallized after his death. He saw himself as a mainstream Shiʻite, not as a sectarian leader. Yet he clearly innovated in Shiʻi thought in ways that, toward the end of his life, sparked great controversy. Among the contentious arenas he entered was that of the nature of religious authority. He lived at a time when his branch of Islam was deeply divided on the role of the Muslim learned man. Was he an exemplar to be emulated by the laity without fail, or merely the first among equals, bound by a literal interpretation of the sacred text just as was everyone else? Or was he, as the Sufis maintained, a pole channeling the grace of God to those less enlightened than himself? How may we situate Shaykh Ahmad al-Ahsa'i with regard to these contending visions of Shiʻi Islam?
החוקר הבהאי מוג'ן מומן (Moojan Momen), בספרו שראה אור באנגלית, Introduction to Shiʻi Islam, בהוצאת גורג' רונלד, אוקספורד, קובע שמוג'תהידים רבים חששו שהעדפת אחסאא'י את הידע האינטואיטיבי, שאותו הוא טען שרכש ישירות בהשראת האימאמים, תפגע באופן רציני בסמכותם ובמעמדם. מומן העניק פרשנות בנוגע לתורתו של אחסאא'י ולאלו של ממשיכיו, שבתקופתם החריף העימות עם האורתודוקסיה השיעית.
החוקר הבהאי ניידר סיידי (Nader Saiedi), בספרו Gate of the Heart, אפיין את אנשי השיח'יה, כבעלי ציפיות משיחיות נלהבות, כבעלי ידע אזוטרי ומיסטי מורכב, כמי שהתעקשו על כך שהמהות האלוהית היא טרנסצנדנטית לחלוטין, כמי שדחו את דוקטרינת "אחדות היש", מיסודו של אבן ערבי, כמי שהעניקו פרשנות מחודשת לאמונה המסורתית בתחייה הגשמית של הגוף, וקביעותיהם (הלא חד-משמעיות), ביחס להכרח בנוכחות של שער חי (باب), לאימאם הנעלם, לשם הדרכת הקהילה השיעית.
יורש

שייח' אחמד אחסאא'י מינה ליורשו את כאזם רשתי, שהנהיג את התנועה השייח'ית עד למותו. הוא הדריך את תלמידיו איך לזהות את המהדי וה-المسيح, כלומר התפיסה המוסלמית את ישו כמי שעתיד לחזור לפני בואו של המהדי (המאוזכר לעיל). לאחר מותו, ב-1843, רבים מתלמידיו נפוצו ברחבי עיראק ואיראן כדי לחפש אחרי מנהיג חדש.
חיבוריו שפורסמו

שייח' אחמד אחסאא'י נודע ככותב פורה, כמי שהשלים ופרסם 71 חיבורים במהלך חייו, שמהם שרדו עד לימינו אלה, 354 כתבי יד. כשהוא כותב בעיקר בערבית, יצירתו כיסתה מנעד רחב של ז'אנרים ספרותיים. רוב חיבוריו כוללים התכתבויות עם עולמא אחרים או עם תלמידיו, לרוב מתוך כוונה להרחיב פרשנות של עקרון אשר קודם בחיבור אחר, או לתת תשובות לשאלות מטרידות בנוגע לתאולוגיה ולהלכה אסלאמיות. מסות ושיעורים שחוברו על ידי אחסאא'י באופן עצמאי, מרכיבים רק חלק קטן מחיבוריו, אך נוטים להיות ארוכים יותר מהתכתבויותיו, ונלמדים ומודפסים מחדש לרוב יותר. בהתאם למסורת הספרותית-אקדמית, הפרסית והמוסלמית, מספר גדול מחיבוריו, כתובים באופן הכולל פרשנויות של סורות מהקוראן, חדית'ים חשובים של מוחמד או של האימאמים, או כתובים בהשראת מחברים תאולוגיים או מיסטיים מוקדמים יותר. הביבליוגרפיה המקיפה ביותר של חיבוריו הידועים של אחסאא'י, מזהה שנים עשר נושאים, הנדונים באמצעות חיבורים ספציפיים:
Sharh al-Hikma al-Arshiyya
Sharh al-Fawa'id
Jawami' al-Kalim
Sharh al-Masha'ir
Sharh al-'Arshiyya
Sharh al-Ziyara al-Jami'a al-Kabira
Rasa'il al-Hikma. Al-Da'ira al-'Alamiyya
הפניות

Amir-Moezzi, Mohammad Ali. "Une absence remplie de présences. Herméneutiques de l'occultation chez les Shaykhiyya (Aspects de l'imamologie duodécimaine VII) ," in Bulletin of the School of Oriental and African Studies Vol. 64, No. 1. (2001) pp. 1-18.
Cole, Juan R. I. (2001-08-30), "Shaykh Ahmad Al-Ahsaʾi on the Sources of Religious Authority", The Most Learned of the Shiʿa, Oxford University Press, pp. 82–92,
Cole, Juan R.I. "The World as Text: Cosmologies of Shaykh Ahmad al-Ahsa'i," in Studia Islamica, No. 80. (1994), pp. 145–163.
MacEoin, Denis. S.V. "Ahsa'i, Shaikh Ahmad b. Zayn al-Din," in Encyclopaedia Iranica, 3 vols. - (London: Routledge and Kegan Paul, 1983).
MacEoin, Denis. The Messiah of Shiraz. Brill (Leyden, 2008).
Hamid, Idris Samawi. The Metaphysics and Cosmology of Process According to Shaykh Ahmad al-Ahsa'i. (Ph.D. dissertation: State University of New York at Buffalo, 1998).
Lambden, Stephen (May 26, 2016). "Twin Shining Lights, Part 1: Shaykh Ahmad ibn Zayn al-Din al-Ahsa'i". Lights of 'Irfán: Papers Presented at the 'Irfán Colloquia and Seminars. 17.
Momen, Moojan (1985). An Introduction to Shiʻi Islam: The History and Doctrines of Twelver Shiʻism. Yale University Press. pp. 229.
Momen, Moojan (1991). "The Works of Shaykh Ahmad al-Ahsá'í: A Bibliography". Baháʼí Studies Bulletin. Monograph #1: 177.
A.L.M, Nicolas (1910). Essai sur le cheikhisme. Paris, France: Paul Geuthner.
Rafati, Vahid (1979). The Development of Shaykhi Thought in Shiʻi Islam. Ph.D. dissertation, University of California, Los Angeles.
Zarandi, Nabil (1932) [Written in 1887-88]. Nabíl's Narrative of the Early Days of the Baháʼí Revelation. Translated by Effendi, Shoghi (Hardcover ed.). Wilmette, Illinois, USA: Baháʼí Publishing Trust.
Iran: A Modern History, Abbas Amanat, Yale University Press, New Haven, 2017.
הערות שוליים

↑  AḤSĀʾĪ, SHAIKH AḤMAD – Encyclopaedia Iranica
↑  Smith, Peter (2000). "Ahmad al-Ahsá'í, Shaykh". A concise encyclopedia of the Baháʼí Faith. Oxford, UK: Oneworld Publications. p. 31. ISBN 1-85168-184-1
↑  נביל זרנדי: מפציעי השחר (1932), תורגם ע"י שוקי אפנדי, יצא לאור  בהוצאת Baháʼí Publishing Trust
מסת"ב 0-900125-22-5
1 2 3  Iran: A Modern History, Abbas Amanat, Yale University Press, 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308460205171  BnF: cb166972840 (data)  CiNii: DA1940782X  GND: 118985310  ISNI: 0000 0001 1838 7432  LCCN: n82151761  NLA: 61539949  SUDOC: 200238760  Trove: 1710972  VIAF: 40730685   WorldCat (עם VIAF): 40730685