stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויסקונסין
תרבות > ספורט

בוויסקונסין פועלות קבוצות הספורט מילווקי ברוארס המשחקת בייסבול ב-מייג'ור ליג בייסבול, מילווקי באקס, מליגת ה-NBA וקבוצת הפוטבול גרין ביי פאקרס המשחקת בליגת ה-NFL
סמלי המדינה

| סמלי מדינת ויסקונסין> דגל.דגל ויסקונסין Flag of Wisconsin | סמלי מדינת ויסקונסין> סמל.סמל ויסקונסין Seal of Wisconsin | סמלי מדינת ויסקונסין> מוטו. | סמלי מדינת ויסקונסין> כינוי. |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | "קדימה" "Forward" | "מדינת הגירית" "Badger State" (לא רשמי) |
| עץ | פרח | ציפור | חיה |
| אדר הסוכר Sugar Maple | סיגלית Viola | קיכלי אדום-חזה American robin | גירית אמריקאית Badger |
ראו גם

החלוקה המנהלתית של ויסקונסין
מחוזות ויסקונסין
קפיטול מדינת ויסקונסין
הערות שוליים

↑  "Wisconsin", Religious Landscape Study, Pew Research Center
↑  "U.S. Census Bureau Data". U.S. Census Bureau. 2010. Retrieved 2011-07-13.
1 2  American FactFinder - Results
↑  "Annual Estimates of the Resident Population: April 1, 2010 to July 1, 2013". United States Census Bureau. Retrieved 6 September 2014.
↑  "Table 1. Annual Estimates of the Population of Metropolitan and Micropolitan Statistical Areas: April 1, 2010 to July 1, 2014" (CSV). 2014 Population Estimates. United States Census Bureau, Population Division. March 2015. Retrieved March 26, 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554954805171  BNE: XX451805  BnF: cb11957757g (data)  GND: 4119135-3  ISNI: 0000 0004 0423 6408  LCCN: n79022855  MusicBrainz: 10cb2ebd-1bc7-4c11-b10d-54f60c421d20  NARA: 10045106  NDL: 00654574  NKC: ge134100  NSK: 000654719  SUDOC: 176148965  VIAF: 152370817   WorldCat (עם VIAF): 152370817 
נוף מיוער טיפוסי באזור דרום מערב ויסקונסין
מחוז דור
קפיטול מדינת ויסקונסין עוטה שלג כבד, בחורף
מפת צפיפות האוכלוסין של מדינת ויסקונסין
משפט ליוביל (אנליזה מרוכבת)

באנליזה מרוכבת, משפט ליוביל אומר כי פונקציה מרוכבת שלמה (כלומר, פונקציה שהולומורפית בכל המישור המרוכב) וחסומה חייבת להיות קבועה. בין שימושיו של משפט זה ניתן למנות הוכחה אלגנטית של המשפט היסודי של האלגברה והוכחה אלגנטית לכך שספקטרום של אופרטור איננו ריק.
גרסה מוקדמת של המשפט הוכחה לראשונה על ידי ז'וזף ליוביל ב-1847 והמשפט המלא הוכח על ידי אוגוסטן לואי קושי.
הוכחה

הוכחת המשפט מבוססת על שימוש בנוסחת האינטגרל של קושי. באמצעות הנוסחה מעריכים את הנגזרת של הפונקציה בכל נקודה. בשל שלמות הפונקציה, ערך הנגזרת נתון על ידי אינטגרל סגור על מעגל סביב הנקודה בה מחשבים את הנגזרת. ערך האינטגרל הולך וקטן כאשר מגדילים את רדיוס המעגל, וערך הנגזרת קטן מערך האינטגרלים על כל אחד מהמעגלים, ומכאן מסיקים כי בהכרח ערך הנגזרת הוא 0. מכיוון שערך הנגזרת של הפונקציה הוא 0 בכל נקודה, היא חייבת להיות קבועה.
על פי נוסחת קושי מתקיים:
נפעיל ערך מוחלט על שני האגפים:
המעבר האחרון מוצדק בכך שהפונקציה שלנו חסומה, כלומר מתקיים  |f(z)|\leq M לכל נקודה במישור עבור  M מסוים, ובכך שאנו מחשבים את האינטגרל על מעגל, ולכן מתקיים  |t-z|=R.
אינטגרל של פונקציה קבועה על מעגל שווה להיקפו, ולכן נקבל:
הדבר נכון עבור כל מעגל שנבחר סביב הנקודה  z, מפני שהפונקציה הולומורפית בכל המישור.
לכן קיבלנו כי לכל  \varepsilon >0 קיים  R גדול דיו כך שיתקיים  |f'(z)|\leq {\frac {M}{R}}<\varepsilon , ולכן בהכרח מתקיים  |f'(z)|=0, וזה מתקיים רק כאשר  f'(z)=0.
הכללות וחיזוקים

תהי  f שלמה, ולכל  r>0 נגדיר  M_{f}(r)={\underset {|z|=r}{\max }}|f(z)|,A_{f}(r)={\underset {|z|=r}{\max }}|Re(f(z))|.
מסקנה נוספת מהנ"ל, הידועה כמשפט אדמר, היא: אם  f פונקציה שלמה ללא אפסים ו- M_{f}(r)\leq Cr^{a},r\to \infty , עם  C>1, אזי היא מהצורה  f(z)=e^{p(z)} כאשר  p פולינום ממעלה  \lfloor a\rfloor . (המשפט מתקבל מהנ"ל עם  \log(f)).
המשפט הקטן של פיקאר מחזק את משפט ליוביל. הוא קובע שכל פונקציה שלמה ולא קבועה מקבלת כל ערך במישור המרוכב מלבד אולי ערך אחד (למשל פונקציית האקספוננט מקבלת כל ערך מלבד 0).
המשפט נכון גם עבור פונקציות הולומורפיות בכמה משתנים, כלומר – פונקציה הולומורפית בכמה משתנים אשר חסומה היא קבועה.
כל פונקציה הולומורפית על משטח רימן קומפקטי היא בהכרח קבועה (שכן מהקומפקטיות נובע שהפונקציה חסומה).
ראו גם

תכונת ליוביל
ולודבה

ולודבה (בפולנית: Włodawa, ביידיש: וולאָדאַווע (Vlodave), מוזכרת גם כולודווה או ולודאבה) היא עיירה במזרח פולין, על גדות נהר הבוג המערבי, באזור הגבול עם אוקראינה ובלארוס, כ-10 ק"מ מאתר מחנה המוות סוביבור.
עד 1942 הייתה עיירה יהודית ופרחה בה קהילה יהודית מפוארת. רובם של יהודי העיירה נספו בשואה. בעיירה שרד בית הכנסת הגדול של ולודבה, אחד מבתי הכנסת היפים באירופה.
היסטוריה כללית

על פי המקורות הכתובים הקדומים ביותר שנמצאו, ולודבה הוקמה באמצע המאה ה-13 ונחרבה בשנת 1242 בידי הטטרים. במאה ה-15 היא מוזכרת ככפר בבעלות אצילים פולנים. במאה ה-16 התפתחה והייתה למרכז אזורי של מסחר ומלאכה. ב-1569 זכתה למעמד של עיר והותר לקיים בה יום שוק שבועי וארבעה ירידים בשנה. ולודבה נהרסה בשנית ב-1648, בעקבות פלישת הקוזקים של חמלניצקי. שמונה שנים לאחר מכן פלשו לאזור השוודים ושוב הותירו בעיר חורבן והרס. בשנות התשעים של המאה ה-18, בזמן חלוקת פולין, סופחה העיר לאוסטריה. בין השנים 1805–1815 היא נכללה בנסיכות ורשה ובמלחמת העולם הראשונה הייתה בתחומה של ממלכת פולין.
היישוב היהודי

יהודים מוזכרים לראשונה בוולודבה במאה ה-16. בימי גזירות ת"ח-ת"ט, 1648−1649, סבלה ולודבה מפרעות חמלניצקי שאנשיו, הקוזקים, הרגו ביהודים. אחר כך נהרגו יהודים רבים גם מידי הפולש השוודי. ב-1724 קיבלו יהודי העיירה לראשונה היתר לעסוק במסחר, שחיטת בקר ויצור משקאות חריפים. ב-1765 ישבה בוולודבה קהילה יהודית שמנתה 630 נפש. במהלך פרעות חמלניצקי נשרף בית הכנסת הראשון שנבנה בעיירה. ב-1764 נחנך בית הכנסת הגדול של ולודבה, בית כנסת מפואר חדש, בסגנון הבארוק, אחד היפים מסוגו באירופה, שעומד על תלו עד עצם היום הזה. ב-1822 הוא שופץ, ב-1912 נשרף ושוקם. הגרמנים הפכו אותו במהלך הכיבוש במלחמת העולם השנייה למחסן ולאורווה והוא לא נהרס. בימינו משמש המקום כמוזיאון לתולדות היהודים. לידו שרד גם בית מדרש קטן, שגם בו מוצגת תערוכת יודאיקה.
בשנות ה-30 של המאה העשרים גאתה האנטישמיות בפולין, וגורמים אנטישמים קראו לחרם כלכלי על היהודים. בפתח חנויות היהודים בוולודבה וגם ליד דוכני היהודים בשוק הוצבו משמרות כדי להרתיע לקוחות לא יהודים. בשנת 1936 עזבה קבוצה גדולה של יהודים את העיירה והתיישבה בראשון לציון. הם הועלו לארץ ישראל במימונו של קרוב משפחה, אליעזר ברנשטיין, יליד ולודבה שהיגר לאנגליה, עשה חיל בעסקיו והפך למיליונר. בא כוחו של ברנשטיין, יהושע שטוקהמר, רכש 2,518 דונם מאדמות ואדי חוארית במזרח ראשון לציון, סמוך למחנה הצבאי הבריטי סרפנד (צריפין), מערביי ספוריה (בתחומי כפר חב"ד של ימינו). הוא נטע שם פרדסים, ובינות לפרדסים הקים את "שכונת ברנשטיין" שבה התיישבו כעשר משפחות מיוצאי ולודבה, בהן משפחות שטוקהמר, פלדמן, פידלמן ומישתילים. הם הועסקו בבית אריזה שהקים בלב הפרדסים. עד היום ניצב בשכונה "בית יהודה", מעון לבנות דתיות, הנקרא על שם בנו של אליעזר ברנשטיין, טייס בחיל האוויר המלכותי הבריטי, שנפל בקרב על בריטניה. מוקד השכונה היה וילה ענקית שברנשטיין בנה במתכונת בית אחוזה בריטי. בוילה נבנה מגרש הטניס הראשון בארץ-ישראל ובריכת שחייה פרטית. בימי המאורעות הוצבה על גג הבית עמדת תצפית ומשמר של ההגנה ותושבי האזור מצאו בווילה מחסה.
שואת יהודי ולודבה

ערב מלחמת העולם השנייה חיו בוולודבה 5,650 יהודים, שהיוו שני שלישים מכלל האוכלוסייה. בספטמבר 1939 נכנס לוולודבה כוח של 15 אנשי אס דה. בראש הכוח עמד קצין בשם ניטשקה (Nitschke) וסייעו לידו קצינים בשם המר (Hammer), שוואב (Schwab) ומילר (Mueller) שתפקידם היה לנקות את העיר מיהודים. יומיים בלבד לאחר בואם הורה ניטשקה לשלוח 50 יהודים כבני ערובה לעיר חלם. הם הוכו בחלם מכות קשות ולמחרת הוחזרו פצועים וחבולים.
באותו יום הורה ניטשקה ליודנראט לשלם כופר בסך 50 אלף זלוטי עבור אותם יהודים. הכסף נאסף ונמסר לו מיד. מ-1939 ועד 1942 שימש ניטשקה כמפקד העיירה והטיל בה טרור. על פי עדויות ניצולים, כשנתקל ברחוב ביהודי ללא טלאי צהוב הוא ירה בו מיד למוות. הניצולים סיפרו כי פעם ירה למוות באופה העיירה, משה שוורץ ובאשתו, משום שהאישה לבשה מעיל פרווה ישן. בתחילת 1942 הגיעו לעיירה יהודים מוויסלוויצה הסמוכה.
בראשית 1942 הורה ניטשקה לשלוח 60 יהודים לסוביבור. כעבור שלושה חודשים חזרו רק שלושה מהם, עירומים לגמרי. הם סיפרו כי נאלצו לעבוד בהקמת תאי גזים בסוביבור. לאחר הקמת תאי הגזים לקחו הנאצים את העובדים היהודים מוולודבה וניסו עליהם את הגז. מלבד השלושה שהצליחו להימלט כולם נספו.
בינואר 1941 הפכו הגרמנים את הרחובות היהודיים של ולודבה לגטו. הם ריכזו שם אלפי יהודים מעיירות וכפרים בסביבה והוסיפו עליהם עוד 800 יהודים ממיילץ, שבאזור קרקוב, וכן 1,000 יהודים שנשלחו בטרנספורט מווינה. היהודים נאלצו להתגורר בתנאי צפיפות נוראים, ללא תנאי תברואה מינימליים. רבים מהם מתו ממחלות.
שואת יהודי ולודבה > האקציה הראשונה

בערב שבועות, ב-22 במאי 1942 נערכה האקציה הראשונה הגדולה. היודנראט קיבל פקודה לספק לגרמנים 1500 יהודים חולים, קשישים, נכים ובעלי פיגור. על פי עדויות ניצולים הם הוכנסו לתוך אולם הקולנוע בעיירה ואנשי אס.אס זרקו לעברם רימוני יד. רבים נהרגו במקום. השאר הובלו לתחנת הרכבת אורחובקה (אנ') ומשם לסוביבור. כעבור ימים אחדים משטרת הביטחון הגרמנית ביחד עם גרמנים ילידי פולין (פולקסדויטשה Volksdeutsche) פשטו על בתי היהודים, עצרו 1,000 מהם ושילחו אותם לסוביבור ברגל, מרחק של כ-10 ק"מ, שם הוצאו להורג. המספר המדויק של היהודים שנשלחו למוות באקציה הראשונה אינו ידוע.
שואת יהודי ולודבה > אקציית הילדים

בשבת בבוקר, 24 ביוני 1942, פקד ניטשקה על היודנראט להורות ליהודים להביא את ילדיהם למפקד במגרש הספורט של העיירה. במקום כבר המתינו עשרות משאיות מוכנות. היהודים המבוהלים הביאו למגרש כ-700 ילדים. ניטשקה נתן לאנשיו פקודה להסתער ואלה קפצו על היהודים והפרידו את הילדים בכוח מהוריהם והשליכו אותם לעגלות ולמשאיות. הם הובלו לתחנת הרכבת ומשם נשלחו לסוביבור. ההורים הבוכיים שלא ידעו את נפשם מרוב צער גורשו מן המקום כשהם שומעים ברקע את קולות הבכי והצרחות של ילדיהם. אבל היו הורים רבים שנאבקו על הזכות להישאר עם ילדיהם והם הועלו אתם למשאיות ונשלחו לתאי הגזים בסוביבור. ביניהם היה גם הרב מנדל מורגנשטרן, רבה של וולודבה. על אקציית הילדים פיקדו עוזריו של ניטשקה ושוטרים אוקראינים.
שואת יהודי ולודבה > האקציה השלישית

ב-22 באוקטובר 1942 הורה ניטשקה לתושבים היהודים של שמונה מכפרי הסביבה (לרבות סוסנוביצה) להתייצב בוולודבה. ביום חמישי, 22 באוקטובר 1942, רוכזו כל היהודים תחת כיפת השמיים. יומיים לאחר מכן, יום שבת ה-24 באוקטובר 1942, נרשם כשבת השחורה והעקובה מדם בתולדות ולודבה היהודית. ניטשקה הורה להוביל את היהודים אל תוך מגרש הספורט. רחובות העיר היו מלאים באנשי משטרת הביטחון, משטרה צבאית גרמנית ומשטרה אוקראינית. מנהל העבודה של מפעל גרמני שהעסיק בוולודבה 2,000 יהודים בעבודות כפייה קיבל הוראה שלא לשלוח באותו יום את היהודים אל המפעל אלא לשלחם ישירות למגרש הספורט. ניטשקה עבר בין היהודים, בחר 18 מהם ושלח אותם לחצר ביתו. כל השאר, כ-10,000 בסך הכל, נשלחו אל מותם. ולודבה הוכרזה כ"יודנריין", כלומר "נקיה מיהודים". 18 היהודים שנותרו מאחור שרדו כמעט כולם את המלחמה, ביניהם יהודי בשם אביגדור ליברמן, יחזקאל הוברמן, אפרים פישמן, שמואל סטול, אברהם שכטמן, משה קנופמכר, אליעזר מלצר, לייבל רוסנקה, משה למדן ואחרים. פישמן הפך אחר כך ליו"ר ארגון יוצאי ולודבה בישראל.
שואת יהודי ולודבה > האקציה הסופית

בתום האקציה השלישית נותרו בוולודבה רק מאות יהודים. אחדים חיו בגטו ואחדים הסתתרו. ניטשקה שהחליט להקים בוולודבה מחנה עבודה קטן הבטיח לאלה שנשארו כי לא יאונה להם כל רע. כ-500 יהודים התפתו והתייצבו במחנה העבודה. רובם הועסקו בעבודות יעור. בסוף אפריל 1943, בעקבות תבוסת הגרמנים בקרבות סטלינגרד וקורסק, ועם התקדמות הצבא האדום מערבה, החליטו הגרמנים לחסל את הגטו. רק בודדים הצליחו לברוח ליערות והצטרפו לפרטיזנים מקבוצת ארמייה לודובה, שפעלה ביערות הסביבה. ניטשקה לא הסתפק רק בחיסול פיזי של יהדות ולודובה. הוא הורה לאנשיו לכרות את כל העצים בבית הקברות היהודי, לעקור את המצבות ולהשתמש בהם לריצוף המדרכות. ניטשקה אחראי ישירות למותם של למעלה מ-10,000 יהודים, כמה עשרות מהם הוציא להורג במו ידיו.
בכך הקיץ הקץ על קהילת יהודי ולודבה.
משפט פושעי המלחמה

לאחר המלחמה הועמדו לדין בגרמניה מספר פושעי מלחמה ששרתו במשטרה ובמשטרת הגבול הגרמנים, בוולודבה. המשפט, שמספרו הסידורי הוא 582, התקיים בהנובר. כתב האישום כלל בין היתר גרוש של 6,700 יהודים, בהם נשים וילדים, מולודבה לסוביבור. רצח ביריה של מספר יהודים ש"הפרו את התקנות", רצח יהודים שהועסקו על ידי משטרת הגבולות הגרמנית באזור קז'ימיז', רצח שני יהודים בסוסנוביץ ורצח 20 שבויי מלחמה רוסים ממחנה עבודה באזור.
העונש החמור ביותר שנגזר באותו משפט היה 5 שנות מאסר, אותו קיבל אנטון מולר. יוזף שמידט נדון לשנתיים וחצי מאסר, אדולף שאוב לשנתיים ושלושה חודשים ולואיטפולד ואגונר לשתי שנות מאסר.
ולודבה כיום

ולודבה כיום היא עיר בת כ-15,000 תושבים. יהודים לא נותרו בה. הניצולים הבודדים ששרדו את השואה עזבו את ולודבה ולא שבו אליה עוד. כיום משחזרת ולודבה את עברה היהודי לצרכים תיירותיים. בית הכנסת המפואר נחשב לאטרקציה תיירותית מרכזית בעיר והוא מציג תערוכות יודאיקה. אלפי יהודים נוהגים לפקוד את המקום מדי שנה. בשנים האחרונות מארגנת עיריית ולודבה מדי שנה פסטיבל רב תרבותי, המציין את הדת היהודית, הנוצרית האורתודוקסית ואת הקתולית.
כיום חיים בארץ כמה אלפים מיוצאי ולודבה ובני משפחותיהם. יושב הראש הראשון של ארגון יוצאי ולודבה בישראל היה אליהו הולצמן.
הערות שוליים

↑  שני שלישים מתושביה היו יהודים. ראו שטעטל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557591105171  GND: 4351288-4  LCCN: n85307976  MusicBrainz: 1e059834-47aa-43ef-9c80-6ea69ae6b8f7  NKC: ge1137219  VIAF: 132598805   WorldCat (עם VIAF): 132598805 
אנדרטה לזכר יהודי ולודבה והסביבה שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
שער אדמר

בתורת האינפורמציה הקוונטית שער אדמר הוא שער קוונטי המממש טרנספורמציה על קיוביט יחיד, הקרויה על שם המתמטיקאי הצרפתי-יהודי ז'אק אדמר.
השער מעביר מבסיס  |0\rangle ,|1\rangle  לבסיס אדמר  |+\rangle ,|-\rangle
הגדרה

הטרנספורמציה ניתנת לרישום בתור המטריצה  H={\frac {1}{\sqrt {2}}}{\begin{pmatrix}1&1\\1&-1\end{pmatrix}}.
דוגמאות

הפעלת שער אדמר על אוגר קוונטי של קיוביט בודד במצב  |x\rangle ={\alpha  \choose \beta } יגרום לשינוי מצב האוגר ל
לפיכך
הרחבה ל n קיוביטים

הפעלת השער על אוגר בעל n קיוביטים, שקולה להפעלת H על כל אחד מהקיוביטים בנפרד.
נסמן ב  H^{\otimes n} את השער עבור n קיוביטים.
הפעלת השער על אוגר קוונטי במצב  |x\rangle  כאשר  x\in \{0,1\}^{n} משנה את ערך האוגר לפי הנוסחא שלהלן
כאשר  x\cdot i היא המכפלה הסקאלרית של ייצוג x ו i כמחרוזות בינאריות. במילים אחרות, אם נייצג את x כמחרוזת באורך n,  x\equiv x_{0},x_{1},\ldots ,x_{n-1} וכנ"ל לגבי i,
אזי  x\cdot i=\oplus _{k=0}^{n-1}x_{k}\cdot i_{k}
אלוזאורוס

| אלוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה עליון, 155–145 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אלוזאוריים
סוג:: אלוזאורוס
מינים
 A. fragilis Marsh, 1877  A. europaeus Mateus et al., 2006  A. jimmadseni Chure & Loewen, 2020
שם מדעי
 Allosaurus ‏מארש, 1877
תחום תפוצה


אלוזאורוס (שם מדעי: Allosaurus) הוא סוג של דינוזאור תרופוד במשפחת האלוזאוריים ובו 3 מינים, כאשר המין שלפי הוגדר הסוג, Allosaurus fragilis (מארש, 1877), קרוי כך משום עצמותיו החלולות ותו לא, משום שהיה דינוזאור טורף גדול באורך של 9 מטרים (30 רגל) ומשקל של 2 טונות. הוא חי בסוף היורה והיה טורף העל הנפוץ בסביבתו.
כיום ידועים בסוג אלוזאורוס 3 מינים:
A. fragilis Marsh, 1877
A. europaeus Mateus et al., 2006
A. jimmadseni Chure & Loewen, 2020
מאפיינים

גולגולתו הייתה גדולה מאוד. שיניו רחבות וחדות ולסתותיו עמוקות וארוכות, ככל הנראה הלסת שלו הייתה חלשה אף יותר מן האריה של ימינו ובשל כך מומחים בטוחים שהשתמש בשרירי הצוואר החזקים שלו כדי להשתמש בפה שלו כמעין גרזן וליצור חתכים ודימומים בגופו של הטרף. ידיים גדולות יחסית לתרופוד עם ציפורניים חדות סייעו לו לחתוך חתיכות קטנות מגוף הטרף לאחר ההרג. סידור העצמות בגולגולתו היה מאפשר תנועה בין עצם הקודקוד ועצם המצח, ועל ידי כך, בליעת כמויות גדולות של בשר בדומה לנחשים. לפי דעת מדענים פרט אלוזאור בוגר היה חייב לאכול 150 קילו בשר בשבוע על מנת להישאר בחיים ולשרוד, מה שמצביע על כך שהיה טורף פעיל ללא ספק. קיימות תאוריות שלאלוזאורוס היו מספר קרובי משפחה ובהם: זאורופגנקס (Saurophaganax) ואפאנטריאס (Epanterias) שהיו מעין גרסאות גדולות ומפחידות יותר של אלוזאורוס שברירי (פרגיליס), גודלם נע בין 11–13 מטרים. לעומת זאת ישנם מומחים הטוענים שהם אלוזאורים רגילים שפשוט גדלו להיות ענקיים יחסית לאחרים. בכול מקרה טורפים אלה היה נדירים ואופייניים הרבה פחות מהאלוזאור מה שהפך דווקא אותו לטורף על ברוב אזורי המחיה.
התקיים ושגשג בתקופת היורה, לפני כ-155 עד 150 מיליון שנים, בנוסף נמצאו מינים נושפים דמויי אלוזאור שחיו באזורים שונים בעולם כמו באירופה ולהפתעה גם באזורים קוטביים וקרים שהצליחו לשרוד שם זמן רב הרבה יותר אל גם היו קטנים יותר (נמצא דינוזאור דמוי האלוזאור באורך 6.5 מטר באזור קוטבי). האלוזאורוס חי לצד דינוזאורים רבים בתקופת היורה כגון: זאורופודים שהיו נפוצים מאוד באותה תקופה כמו הדיפלודוקוס והברכיוזאורוס, סטגוזאורוס שעמו האלוזאור חווה יריבויות רבות, דריוזאורים רבים ששימשו לרוב כמזון בשבילו ועוד מינים רבים שחיו באותה תקופה.
באזור מחצבה ביוטה, ארצות הברית, נמצאו אלפי מאובני עצמות של אלוזאורוס. הואיל ובדרך כלל מאובניהם של דינוזאורים טורפים נמצאו הרחק אלה מאלה, הועלתה ההשערה שמאחר ומאובני האלוזאורוס קרובים הם היו צדים בקבוצה או להקות שמספרן נע לפי גודל הטרף האופייני ללהקה, כלומר שאם הטרף גדול, חייבת הלהקה להיות גדולה מספיק בשביל לצוד אותו, אולי גם האלוזאורים היו טורפים מצליחים ומספרם היה גדול יחסית. עוד אפשרות שהועלתה, ונחשבת לסבירה יותר, שמדובר במספר רב של אלוזאורים שנמשכו לגופה של דינוזאור חסר ישע כדי לזכות בארוחת חינם.
הימצאות של מאובנים דומים של דינוזאורים ביבשות שונות מוסברת בשל טקטוניקת הלוחות וחלוקתה של יבשת העל הקדומה, פנגיאה שהחלה להיפרד מחלקיה לפני כ-170 מיליון שנים. לעיתים, גילוי מאובנים מלמד אותנו מעט יותר ממה שידוע היה לנו על חלוקת היבשות. באפריקה, למשל, נמצאו מאובנים של דינוזאור שדומה לאלוזאור מאמריקה הצפונית. מאובנים אלה מתוארכים לתקופה שלפני 130 מיליון שנים, עובדה המצביעה על כך שאפריקה נפרדה מן היבשת הצפונית הקדומה, לאוראסיה, מאוחר יותר ממה שסבורים היו עד כה.
האלוזאורוס בתרבות

האלוזאורוס מרבה להופיע בסרטים ובסדרות העוסקות בדינוזאורים.
הוא מופיע בספרו של ארתור קונאן דויל, העולם שאבד מ-1912 ומופיע גם בסרט בעל שם דומה מ-1925. אלוזאורוס גדול בשם גואנגי נראה בסרט העמק של גואנגי מ-1969 ובסרט המסע לעמק החלומות. אלוזאורוס מופיע גם בסדרה המצליחה פארק היורה, בסרט עולם היורה: נפילת הממלכה ועולם היורה: עולם חדש (הוא מופיע גם בסרט הקודם כהולוגרמה ובסרט הקרב בביג רוק). הוא מוזכר גם בעולם היורה: מחנה הקרטיקון כדינוזאור שאולי יפתחו בפארק (מה שבאמת קרה). הוא נראה גם בסדרה עולם היורה: תאוריית הכאוס בו פרט שצד אחר ברוקלין וכנראה הרג אותה.
סדרות טלוויזיה בהם נראה אלוזאורוס כוללים את הסדרה ללכת עם דינוזאורים וסדרות ההמשך שלה: ללכת עם מפלצות (בקטע האחרון) והבלדה של Big Al וגם סדרות כמו הכוכב דינוזאור, מהפכת הדינוזאורים, הדינוזאורים!, פלאווורלד ו-בראשית בתוך תמונה.
דינוזאור זה הופיע במשחקי המחשב Jurassic Park: Operation Genesis, פארק היורה 3: בניית פארק, ללכת עם דינוזאורים, Jurassic World Evolution 2 וJurassic World Evolution.
בסדרת המנגה והאנימה וואן פיס מאת אייצ'ירו אודה, הדמות אקס-דרייק הוא פיראט שאכל פרי שנותן לו את הכוח להפוך להיות אלוזאורוס.
בנוסף הוא המאובן הלאומי של יוטה ועד 2018 היה גם הדינוזאור הלאומי, אז הוחלף ביוטרפטור.
באנימה וואן פיס הפיראט אקס דרייק שהוא מארין בחשאי מסוגל להפוך לאלוזאורוס.
גלריה

בהשוואה לאדם
דגם
שלד וגולגולת של אלוזאורוס שברירי
גולגולת אלוזאורוס שברירי
דגם של אלוזאורוס
שלד מהצד
שלד
שלי מירון

שלי טל מירון (נולדה בט' באייר ה'תשל"ט, 6 במאי 1979) היא פוליטיקאית ישראלית, המכהנת כחברת הכנסת העשרים וחמש מטעם יש עתיד.
ביוגרפיה

שלי טל מירון נולדה ב-1979 בירושלים לאב כורדי ולאם אמריקאית. בוגרת בית הספר "רובין" למחול ולמוזיקה במגמת ריקוד.
שירתה בחיל האוויר שש שנים כדוברת, קצינת הדרכה בטייסת AH-1 קוברה, קצינת מבצעים ומפקדת קורס קצינות מבצעים. בתפקידה האחרון שימשה דוברת חיל האוויר הישראלי. השתחררה בדרגת סרן ושירתה במילואים כמפקדת מרכז תקשורת.
במשך כעשור שימשה מנהלת פיתוח עסקי ומנהלת פרויקטים בחברת הייטק בדרום מזרח אסיה.
לקחה חלק ב"מחאת הסרדינים", לצמצום מספר התלמידים בכיתות. כיהנה כראש הנהגת ההורים בבית הספר היסודי "ארזים" בתל אביב.
בשנת 2018 הצטרפה למפלגת "יש עתיד", ומונתה לתפקיד מנהלת מרחב מרכז של המפלגה. בשנת 2018 טל מירון התמודדה ברשימת "יש עתיד" למועצת עיריית תל אביב-יפו, אך לא נבחרה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, היא הוצבה במקום ה-25 ברשימת "יש עתיד", שזכתה ל-24 מנדטים. לאחר התפטרותו של חבר הכנסת יואל רזבוזוב בינואר 2023, נכנסה שלי טל מירון לכנסת והושבעה כחברת כנסת בחודש פברואר באותה השנה.
היא חברה בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, ועדת המדע והטכנולוגיה וועדת העלייה והקליטה. בנוסף היא מכהנת כממלאת מקום בוועדת הכלכלה של הכנסת.
שלי טל מירון היא יושבת הראש של השדולה למען החטופים, ושל השדולה למען נפגעות אלימות מינית ומגדרית במלחמת חרבות ברזל. במקביל היא יושבת בראש השדולה למען נשים עגונות בישראל, וחברה בשדולה למען קהילת הלהט"ב בכנסת.
חיים אישיים

בעלת תואר ראשון בתקשורת ובמדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב ואם לשתי בנות.
הערות שוליים

↑  נציגת ת"א: הח"כית החדשה של 'יש עתיד' הושבעה, באתר "סרוגים", 1 בפברואר 2023
↑  מפתיע: בכיר במפלגת יש עתיד החליט להתפטר – זאת המחליפה שלו,  באתר כיפה, 23 בינואר 2023
| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- | --- | --- |
(חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע)
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  | סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  |  |
| הליכוד (32) | נתניהו • לוין • גלנט • אוחנה • ברקת • דיכטר • ישראל כ"ץ • קרעי • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • גמליאל • אופיר כץ • גולן • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה • בוארון |  |
| ש"ס (11) | דרעי • מלכיאלי • ארבל • אזולאי • אבוטבול • בוסו • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |  |
| הציונות הדתית (7) | סופר • סטרוק • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון • סוכות |  |
| יהדות התורה (7) | גפני • טסלר • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |  |
| עוצמה יהודית (6) | בן גביר • וסרלאוף • אלמוג כהן • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |  |
| הימין הממלכתי (4) | סער • אלקין • השכל • בוסקילה |  |
| נעם (1) | מעוז |  |
| סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) | סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) |  |
| יש עתיד (24) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • רול • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |  |
| המחנה הממלכתי (8) | גנץ • איזנקוט • תמנו • טרופר • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |  |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |  |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |  |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |  |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאל סיניאי מרשה

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1845 Chminianska Nová Ves, סלובקיה 
 פטירה:  2 בפברואר 1920 (בגיל 74) Jarovnice, ממלכת הונגריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן (1869) 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם 
 יצירות ידועות:  The Balloon 
 
דיוקן של פאל סיניאי מרשה
פאל סיניאי מרשה (בהונגרית: Szinyei Merse Pál; סיניאויפאלו, 4 ביולי 1845 – ירניה, 2 בפברואר 1920) היה אחד הציירים הגדולים של הונגריה.
ביוגרפיה > ילדות ולימודיו > מוצאו

פאל סיניאי מרשה נולד במשפחת אצולה, שספרות, מוזיקה ואמנויות יפות היו מקובלות ונפוצות בה מבמשך דורות. למשפחה היסטוריה של 700 שנה, הונה אמנם התדלדל עד המאה ה-19, אך לא עד כדי כך שלאמן היו אי פעם דאגות פרנסה.
סיניאי מרשה נולד השלישי מבין שמונה ילדיהם של פליקס סיניאי מרשה (1816–1875) ושל ואלריה יקלפלושי (1826–1880). אביו קיבל בקושיצה את התואר במשפטים, היה נציג בפרלמנט בקישסב בשנת 1839/40. בין השנים 1860–1865 מונה לסגן מנהל המחוז ובשנת 1871 למנהל המחוז. אביו תמך בשאיפותיו האמנותיות של בנו ואמו הייתה אשה חובבת ספרות ומוזיקה שהביאה רכוש משמעותי לנישואים. ולריה יקלפלושי הייתה המייסדת והנשיאה הראשונה של איגוד הנשים של מחוז שארוש. במהפכת 1848 בהונגריה אבי הצייר הציע את כל חפצי הכסף והתכשיטים שלו למטרות מלחמת העצמאות. הוא לקח חלק בארגון בית החולים הצבאי בפרשוב. לאחר כישלון המהפיכה נידון ל-50 מלקות, מהן התחמק רק על ידי בריחה מביתו. הילדים שנולדו מהנישואים, אחיו ואחיותיו של הצייר הם:
לאסלו (1843–1880), דמותו הונצחה בציור על ידי הצייר בשנת 1868
נינון (1844–1877) הידועה גם היא מציור אחיה משנת 1870
פאל (הצייר)
ז'יגמונד (1847–1885), שלמד רפואה באוניברסיטת וינה, הצייר הנציח אותו בשנת 1866 עם מקטרת. איתו היה לצייר מערכת היחסים הקרובה ביותר.
יוז'ף (1851–?), אשתו אטלקה באנו, ילדים לא היו להם. ציור גיר שלו משנת 1864 נעשה על ידי הצייר.
קלמן (1853–?) הונצח בציור בשנת 1866, אשתו הייתה מריה שאואר, שתי ילדות נולדו מנישואיהן.
בלה (1860–1912) אשתו הייתה קטלין גרזון, שממנה נולד בן בשם אדן (1891) ומיקלוס (1901).
אישטוואן (9 בינואר 1862–?), הפך למנהל מחוז שארוש וזמפלן. הוא סיים בית ספר תיכון בפרשוב ולמד משפטים בבודפשט (1879–1883) בשנת 1884 היה מתמחה, אחר כך נוטריון משנה, ובשנת 1889 שופט ראשי.