stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורשה 928
רקע ופיתוח

במהלך שנות ה-60 החלו מנהלי חברת פורשה ובהם הבעלים פרדיננד פורשה לשנות את דרכי פעולות החברה כאשר עלה בדעתם להוסיף מכונית תיור מפוארת להיצע המכוניות של החברה. מנכ"ל החברה דחק בפרדיננד פורשה לאשר את פיתוחו של המודל החדש לאור הערכות כי פוטנציאל רכב הדגל הפורשה 911, מוצה באופן מקסימלי ובקרוב לא יהיה ניתן עוד לשדרגו, כאשר ירידה במכירות הפורשה 911 חיזקו חששות אלו. הדגם החדש אשר חזו מנהלי החברה כלל את השילוב האפשרי הטוב ביותר בין מכונית ספורט ומכונית סדאן יוקרתית - מכונית נוחה ומאובזרת ברמה גבוהה, אשר תהיה קלה לנהיגה למרחקים ארוכים, לצד ביצועים גבוהים, התנהגות כביש ואחיזה של מכונית ספורט. זאת, להבדיל מן הפורשה 911 בעלת מנוע הבוקסר האחורי אשר הייתה בתקופה מכונית ספורט טהורה.
במהלך פיתוחה המוקדם של המכונית התלבטו מהנדסי החברה לגבי תצורת ההנעה ומיקום המנוע של הרכב, כאשר כמה אפשרויות הובאו בחשבון בהן מנוע מרכזי ומנוע אחורי, אבל לרוב נזנחו עקב קשיים טכניים ותקנות שונות בשווקים שונים בעולם. לאחר שתצורת מנוע אחורי יחד עם הרכבת תיבת הילוכים, מערכת הפליטה וממיר קטליטי גרמה לבעיות עקב תקנות שונות במדינות שונות בנושאי פליטה ושליטה ברעשים, בעיות שמהנדסי החברה התמודדו כבר עם הפורשה 911 ורצו להימנע מהם, ולאחר שתצורת מנוע מרכזי לא התאפשרה עקב צפיפות בתא הנוסעים, הוחלט שתצורת ההנעה של הרכב תכלול מנוע קדמי והנעה אחורית. בנוסף חששה חברת פורשה כי הממשל האמריקני יאסור בקרוב את מכירתן של מכוניות בעלות מנוע אחורי לאחר בעיות בטיחות אשר חווה בארצות הברית דגם של מכונית שברולט בעל מנוע אחורי.
לאחר שמהנדסי פורשה החליטו להתקין בפורשה 928 מנוע בנפח גדול, החלה החברה לפתח אבות טיפוס שונים של מנועים בהם מנוע V8 בנפח 5 ליטרים ובעל הספק של 300 כ"ס. יו"ר החברה פרדיננד פייך רצה להתקין במכונית מנוע V10 בנפח 4.6 ליטר מבוסס על מנוע 5 צילינדרים של אאודי. מנוע זה היה למעשה במקור מנוע גולף ארבעה צילינדרים של פולקסווגן אשר באאודי הוסיפו לו צילינדר נוסף. כמה מחברי מועצת המנהלים של פורשה התנגדו לרעיון זה כאשר סיבת ההתנגדות הרשמית הייתה רצונם של מנהלי פורשה לשמור על הפרדה בין מותג פורשה לפולקסווגן. אך הערכות היו כי מנהלי פורשה לא רצו כי רכב ה-GT החדש והמפואר שלהם יהיה לבעל מנוע גולף.
במהלך משבר הנפט בשנות ה-70 גברה הדאגה בחברת פורשה בכל הנוגע לזמינות ומחירי הדלק כאשר מנועים קטנים וצריכת דלק נמוכה נלקחו כעת בחשבון. על כן מנהלי החברה דחפו לפיתוחו של מנוע בנפח 3.3 ליטרים בעל הספק של 180 כ"ס אשר בעבר כבר הוכן בעבורו מפרט, אך מהנדסי החברה סירבו. לצד התקנת מערכת הזרקת דלק של חברת בוש אשר מסייעת בחיסכון תצרוכת הדלק, הגיעו לבסוף שני הצדדים לידי הסכמה כי מנוע הפורשה 928 יהיה מנוע שמונה צילינדרים בנפח 4.6 ליטרים אשר יפיק 240 כ"ס, ו-219 כ"ס לדגם אשר ישווק בצפון אמריקה. הסכמה אשר הציגה פשרה משביעת רצון בין ביצועים וצריכת דלק.
דגמים

מכונית הפורשה 928 הראשונה הוצגה בשנת 1977 בתערוכת המכוניות בז'נבה. המכונית הייתה לבעלת הנעה אחורית ומנוע 8 צילינדרים מקורר מים בנפח 4.5 ליטרים אשר הפיק 237 כ"ס ו-219 כ"ס לדגם אשר משווק בצפון אמריקה. במהלך שנות ה-80 שדרגה חברת פורשה בדגמי צפון אמריקה את מערכת הזרקת הדלק המכנית למערכת אלקטרונית, אך הספק המנוע נותר ללא שינוי. כדי לסייע לאיזון המכונית חלוקת המשקל הקדמי והאחורי של הפורשה 928 חולקה בתצורת 50/50. בהשוואה לפורשה 911, נחשבה הפורשה 928 למכונית הרבה יותר נינוחה לנהיגה. תיבות ההילוכים אשר הוצעו היו תיבת 5 הילוכים ידנית, או תיבה אוטומטית של מרצדס-בנץ 3 הילוכים במקור, ו-4 הילוכים החל משנת 1983. מרכב המכונית היה מורכב ברובו מפלדה, אך הדלתות, הפגושים הקדמיים ומכסה המנוע היו עשויים אלומיניום על מנת להפוך את המכונית לקלה יותר. מכונית הפורשה 928 אשר לה שני מושבים קטנים מאחור קוטלגה כמכונית 2+2, כאשר שני המושבים האחוריים ניתנו לקיפול כדי להגדיל את שטח המטען האחורי.
במהלך השנים הציגה פורשה ל-928 גרסאות רבות בהן גרסאות S חזקות מהדגם הבסיסי. מכירת הפורשה 928 נמשכה 18 שנים, בסה"כ מכרה חברת פורשה 61,056 יחידות.
| נתונים> דגם | נתונים> שנה | נתונים> מנוע | נתונים> הספק |
| --- | --- | --- | --- |
| פורשה 928 | 1978 | 4.5 ליטרים | 240 כ"ס |
| פורשה 928 S | 1984 | 4.7 ליטרים | 310 כ"ס |
| פורשה 928 S4 | 1986 | 5.0 ליטרים | 320 כ"ס |
| פורשה 928 GT | 1986 | 5.0 ליטרים | 330 כ"ס |
| פורשה 928 GTS | 1986 | 5.4 ליטרים | 350 כ"ס |
פורשה 928 מבט מאחור
עונת 1966/1968 בליגה הלאומית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  17 בספטמבר 1966 – 22 ביוני 1968 (שנה)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  מכבי תל אביב
 מספר משחקים:  480
 מספר שערים:  1030 (2.15 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  1,853,000 (3,860 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ישראל מרדכי שפיגלר (38 שערים)
 השחקן המצטיין:  ישראל אברהם נומה
 → 1965/19661968/1969 ←
 
עונת 1966/1968 (העונה הכפולה, שנקראה גם "ההקפאה") בליגה הלאומית הייתה העונה ה-12 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. החלטה על העונה הכפולה הייתה תוצאה של מספר סיבות, ביניהן רצון ההתאחדות למתן את הדרישות הכספיות של כדורגלני הליגה ולעזור לקבוצות לאזן את תקציבן, להפחית את האלימות במגרשים, לבלום את תופעת השחיתות ומכירת המשחקים ולאפשר לקבוצות לשלב שחקנים צעירים במהלך העונה. בתחילת העונה מועדוני מכבי והפועל שיחקו ביניהם. בסיום העונה התברר שמטרות לא הושגו, יתרה מכך נוכחות האוהדים במשחקים פחתה מאוד ומועדונים ספגו מכה כלכלית.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי יחס שערים. הליגה כללה 16 קבוצות. הליגה החלה ב-17 בספטמבר 1966 ונמשכה עד ל-22 ביוני 1968. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1966/1968 היו מכבי חיפה וסקציה נס ציונה. בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיע המצטיין של העונה היה מרדכי שפיגלר ממכבי נתניה שכבש 38 שערים.
בסיום העונה סקציה נס ציונה והפועל מחנה יהודה ירדו ליגה. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1968/1969 היו הפועל כפר סבא ובית"ר ירושלים.
לקראת סוף חודש מאי 1967, הופסקה הליגה בשל מלחמת ששת הימים וחודשה רק שלושה חודשים מאוחר יותר.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 60 | 30 | 18 | 12 | 88 | 50 | 78 | העפילה למשחקי ליגת האלופות האסיאתית |
| 2 | הפועל פתח תקווה | 60 | 27 | 21 | 12 | 72 | 48 | 75 |  |
| 3 | הפועל חיפה | 60 | 27 | 16 | 17 | 72 | 47 | 70 |  |
| 4 | הפועל תל אביב | 60 | 24 | 21 | 15 | 80 | 55 | 69 |  |
| 5 | מכבי חיפה | 60 | 26 | 15 | 19 | 55 | 43 | 67 |  |
| 6 | הפועל ירושלים | 60 | 24 | 18 | 18 | 66 | 55 | 66 |  |
| 7 | בני יהודה תל אביב | 60 | 20 | 24 | 16 | 54 | 49 | 64 |  |
| 8 | מכבי נתניה | 60 | 20 | 20 | 20 | 82 | 68 | 60 |  |
| 9 | הפועל באר שבע | 60 | 21 | 18 | 21 | 71 | 62 | 60 |  |
| 10 | הכח מכבי רמת גן | 60 | 22 | 16 | 22 | 66 | 78 | 60 |  |
| 11 | הפועל רמת גן | 60 | 15 | 24 | 21 | 65 | 69 | 54 |  |
| 12 | מכבי יפו | 60 | 17 | 19 | 24 | 50 | 59 | 53 |  |
| 13 | מכבי שעריים | 60 | 14 | 24 | 22 | 49 | 72 | 52 |  |
| 14 | שמשון תל אביב | 60 | 14 | 23 | 23 | 65 | 80 | 51 |  |
| 15 | הפועל מחנה יהודה | 60 | 13 | 23 | 24 | 51 | 82 | 49 | ירדו ליגה |
| 16 | סקציה נס ציונה | 60 | 8 | 16 | 36 | 54 | 123 | 32 | ירדו ליגה |
פורשה 956

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורשה
 שנות ייצור:  1982-1984
 מודל קודם:  פורשה 936
 מודל אחריו:  פורשה 962
 סיווג:  מכונית מרוץ
 פלטפורמה:  הנעה אחורית
 אורך:  4,800 מ"מ
 רוחב:  1,990 מ"מ
 גובה:  1,030 מ"מ
 משקל:  840 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,650 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  2,650 סמ"ק בוקסר טורבו מרכזי אורכי, 620-640 כ"ס
 הילוכים:  ידנית 5 הילוכים
 מהירות מרבית:  355 קמ"ש
 
פורשה 956 הייתה דגם של מכונית מרוץ מתוצרת חברת פורשה לקטגוריית גרופ C העליונה (LMP1 כיום) באליפות העולם במרוצי סיבולת ובכללם מרוץ 24 השעות של לה מאן.
ה-956 זכתה להצלחה רבה כאשר בין השנים 1984-1982 זכתה ברציפות בכל אחת מתחרויות אליפות העולם למכוניות ספורט של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), הן לנהגים והן ליצרנים, ובנוסף זכתה בשנות השמונים 6 פעמים ברציפות במרוץ 24 השעות של לה מאן. נכון לשנת 2015 הפורשה 956 מחזיקה בשיא ההקפה המהירה ביותר בכל הזמנים במסלול הנורדשלייפה בנורבורגרינג לאחר שנהג המרוצים הגרמני שטפן בלוף הקיף את המסלול בזמן שיא של 6:11:13 דקות במהלך האימונים לפני מקצי הדירוג במרוץ 1000 הק"מ של נורבורגרינג בשנת 1983.
ה-956 החליפה את מכונית הפורשה 936 המצליחה כמכונית הבכירה ביותר של החברה למרוצים והוחלפה לבסוף על ידי הפורשה 962. באוגוסט 2015 נמכרה בקליפורניה במכירה פומבית מכונית הפורשה 956 (מס' שלדה 956-003) אשר זכתה בשנת 1983 במרוץ 24 השעות של לה מאן בסכום של למעלה מ-10 מיליון דולרים.
פיתוח

מכונית ה-956 פותחה על פורשה כדי לעמוד בתקנות הרגולציה החדשות אשר קבע ארגון ה-FIA בשנת 1982 בקטגוריית גרופ C הבכירה החדשה אשר החליפה את קטגוריית גרופ 6 היוצאת באליפות העולם למכוניות ספורט, וכתחליף למכונית הפורשה 936 המצליחה של החברה אשר התמודדה בה. פרויקט פיתוח המכונית החל ביוני 1981 בראשותו של מהנדס המרוצים הראשי של פורשה נורברט זינגר. אב הטיפוס הראשון הושלם ב-27 במרץ 1982 בדיוק בזמן לפני תחילת עונת אליפות העולם, כאשר נהג המרוצים הגרמני יורגן בארת' ביצע את נהיגת המבחן במסלול הבדיקות הפרטי של פורשה,
נתונים

ה-956 הציגה מרכב מונוקוק עשוי אלומיניום, הראשון מסוגו לחברה, אשר סייע למכונית לעמוד בתקנה החדשה של ה-FIA לגרופ C אשר דרש מכל מכונית בקטגוריה זו לשקול לפחות 800 ק"ג. מנוע המכונית נשאר זהה למנוע אשר נעשה בו שימוש במכונית הפורשה 936/81: מנוע בוקסר 6 צילינדרים מוגדש טורבו בנפח 2.65 ליטרים והספקו 635 כ"ס, אשר פותח במקור כמנוע אינדיקאר (Indycar). תיבת ההילוכים של המכונית הייתה ידנית 5 מהירויות.
בשנת 1984 פותחה גרסה משופרת למכונית אשר נקראה 956B. דגם זה היה בעל שלדה משופרת וצריכת דלק נמוכה יותר הודות למערכת הזרקה חשמלית של חברת בוש (Bosch Motronic).
בסך הכל עשרים ושמונה יחידות פורשה 956 נבנו על ידי החברה בין השנים 1982-1984.
הערות שוליים

↑  http://www.racingsportscars.com/championship/World%20Championship.html?page=4
↑  https://nurburgringlaptimes.com/stefan-bellof/
↑  http://www.24h-lemans.com/en/news/more-than-10-million-dollars-for-the-porsche-that-won-at-le-mans-in-1983-_2_2_1746_21682.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012575243905171
פייר וז'יל

פייר וז'יל (בצרפתית: Pierre et Gilles) הוא כינויים של צמד צלמים צרפתיים. פייר קומואה (Pierre Commoy) נולד בשנת 1950 בעיר לה רוש-סור-יון, ז'יל בלאנשאר (Gilles Blanchard) נולד בשנת 1953 בעיר לה האבר (Le Havre). יצירתם של השניים מזוהה עם תצלומי סטודיו בסגנון קיטש או קאמפ, ובהם התייחסות לתרבות הפופולרית ולתרבות הומוסקסואלית ולהומוארוטיקה.
בשנת 1974 החל ז'יל בהתכתבות רבת שנים עם האמנית הצרפתייה אנט מסאז'ה (Anntte Messager). הוא עבר לפריז והתחיל בקריירה של צייר ומאייר. באותה עת עבר לפריז גם פייר, שם הוא התחיל בקריירה של צלם במגזינים כגון "Rock & Folk", "Dépêche-mode" ו"Interview". השניים נפגשו בשנת 1976 באירוע בבוטיק של חברת האופנה קנזו (Kenzo Takada) ועד מהרה חלקו השניים דירה וסטודיו. החל משנת 1977 החלו השניים ליצור את עבודותיהם במשותף, כשהם משלבים בין טכניקת הצילום לבין טכניקות ציוריות וקולאז'. בשנת 1983 הוצגה תערוכת היחיד הראשונה של השניים בגלריה פריזאית.
ברבים מתצלומיהם של פייר וז'יל מוצגים דוגמנים ודוגמניות בתבניות חשיבה והצגה מוכרות. הדוגמנים מצלמים דמויות כגון קדושים נוצריים ודמויות מן מיתולוגיה היוונית. סגנון הצילום מדגיש את האופי המלאכותי של הייצוג על ידי שימוש בתפאורה, באביזרים ובתלבושות תיאטרליות, וכן על ידי שימוש בתאורה דרמטית ובאיפור כבד ההופך את גוף הדוגמנים לדמויות אידיאליות. רבים מן הדוגמנים הם דמויות מפורסמות כגון הזמרות מדונה, קיילי מינוג, השחקנים ז'ולייט גרקו קתרין דנב וז'אן מאריס (Jean Marais) וסלבריטאים (אמנדה לפור).
פן בולט נוסף בעבודתם הוא הפרשנות ההומואירוטית לדמויות השונות, אשר מבליט את מיניותם של הדוגמנים. חלק מן העבודות אף מושפע מתצלומי פורנו ומציג עירום גברי.
עונת 1967/1968 בבונדסליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  18 באוגוסט 1967 – 28 במאי 1968 (285 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  נירנברג
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  993 (3.25 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  6,438,800 (21,042 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (27) הנס להר  פ.צ. קלן
 → 1966/19671968/1969 ←
 
עונת 1967/1968 הייתה העונה החמישית של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-18 באוגוסט 1967 והסתיימה ב-28 במאי 1968.
אלמניה אאכן ובורוסיה נוינקירכן עלו מהליגות האזוריות.
נירנברג זכתה בתואר האליפות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם יחס גבוה יותר של שערים שנכבשו/שערים שנספגו הייתה מקבלת יתרון. החל מעונה זו היה ניתן להחליף שחקן במהלך המשחק.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 17-18 עברו בסוף העונה לליגות אזוריות במקום שתי קבוצות מליגות אזוריות. לקביעת העולות היה נערך טורניר בו השתתפו שתי קבוצות מ-5 ליגות אזוריות, סך הכל 10 קבוצות.
בורוסיה נוינקירכן וקרלסרוהה ירדו לליגות אזוריות.
כדורגלנים מצטיינים

הנס להר פ.צ. קלן כבש 27 שערים, והיה מלך השערים של הליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | יחס שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | נירנברג (אלופה) | 34 | 19 | 9 | 6 | 71 | 37 | 34 | 1.919 | 47 |
| 2. | ורדר ברמן | 34 | 18 | 8 | 8 | 68 | 51 | 17 | 1.333 | 44 |
| 3. | בורוסיה מנשנגלדבך | 34 | 15 | 12 | 7 | 77 | 45 | 32 | 1.711 | 42 |
| 4. | פ.צ. קלן | 34 | 17 | 4 | 13 | 68 | 52 | 16 | 1.308 | 38 |
| 5. | באיירן מינכן | 34 | 16 | 6 | 12 | 68 | 58 | 10 | 1.172 | 38 |
| 6. | איינטרכט פרנקפורט | 34 | 15 | 8 | 11 | 58 | 51 | 7 | 1.137 | 38 |
| 7. | דיסבורג | 34 | 13 | 10 | 11 | 69 | 58 | 11 | 1.19 | 36 |
| 8. | שטוטגרט | 34 | 14 | 7 | 13 | 65 | 54 | 11 | 1.204 | 35 |
| 9. | איינטרכט בראונשווייג | 34 | 15 | 5 | 14 | 37 | 39 | 2- | 0.949 | 35 |
| 10. | הנובר 96 | 34 | 12 | 10 | 12 | 48 | 52 | 4- | 0.923 | 34 |
| 11. | אלמניה אאכן | 34 | 13 | 8 | 13 | 52 | 66 | 14- | 0.788 | 34 |
| 12. | מינכן 1860 | 34 | 11 | 11 | 12 | 55 | 39 | 16 | 1.41 | 33 |
| 13. | המבורג | 34 | 11 | 11 | 12 | 51 | 54 | 3- | 0.944 | 33 |
| 14. | בורוסיה דורטמונד | 34 | 12 | 7 | 15 | 60 | 59 | 1 | 1.017 | 31 |
| 15. | שאלקה 04 | 34 | 11 | 8 | 15 | 42 | 48 | 6- | 0.875 | 30 |
| 16. | פ.צ. קייזרסלאוטרן | 34 | 8 | 12 | 14 | 39 | 67 | 28- | 0.582 | 28 |
| 17. | בורוסיה נוינקירכן | 34 | 7 | 5 | 22 | 33 | 93 | 60- | 0.355 | 19 |
| 18. | קרלסרוהה | 34 | 6 | 5 | 23 | 32 | 70 | 38- | 0.457 | 17 |
| מיקום | תוצאה |
| --- | --- |
מקום 1 : גביע אירופה לאלופות בכדורגל
מקום 6,10,12,13: גביע הירידים
מקום 4: גביע מחזיקות הגביע
מקום 17-18: ירידה לליגות אזוריות
פיאוריה

| --- | --- |

 תחום:  אורולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D011776
 סיווגים
 ICD-10:  N39.0
 ICD-11:  MF97 
 
פיאוריה של אדם עם פיאלונפריטיס.
פיאוריה (באנגלית: Pyuria) הוא מצב שבו השתן מכיל תאי דם לבנים או מוגלה. פיאוריה מוגדרת כנוכחות 10 תאים לבנים ומעלה לכל ממ"ק, שלושה תאים לבנים ומעלה בשדה בעוצמה-גבוהה של שתן לא-מעורבב, תוצאה חיובית של צביעת גראם בשתן לא-מעורבב, או בדיקת סטיק שתן חיובית ללויקוציט-אסטראז. פיאוריה בשתן עשויה להוות סימן לזיהום חיידקי בבדרכי השתן.
פיאוריה סטרילית (אנגלית: Sterile Pyuria) מוגדרת בנוכחות תאי דם לבנים אך ללא הופעת חיידקים בלקיחת תרביות חוזרות. במקרים רבים תופעה זו מתרחשת בעקבות חשיפה לזיהומים המועברים במגע מיני, כמו זיבה, שלו התפתחו לתרביות חיידקים. היא עשויה להופיע במחלות מסוימות כמו מחלת קווסאקי או שחפת אורו-גניטלית, מחלות זיהומיות, פתולוגיות במבנה הכליה ותרופות שונות, כמו אקמול.
פיאוריה סטרילית היא תופעה נפוצה. על פי מחקרים, שכיחותה באוכלוסייה היא 13.9% בנשים ו-2.6% בגברים.
ערכת פיתוח תוכנה

ערכת פיתוח תוכנה (באנגלית: Software development kit; נקרא בקיצור SDK או devkit) היא סט של כלים לפיתוח תוכנה ולהעשרת יכולות תוכנה. זו נעשית בשירות יישומים עבור פלטפורמה מסוימת, כגון סביבת עבודה, פלטפורמת חומרה, מחשב, קונסולת משחקים, או מערכת הפעלה. במרבית המקרים, המושג - SDK מתייחס לתוספי קוד עבור אפליקציות מובייל.
SDK יכול להיות פשוט כמו ממשק תכנות יישומים (API) בצורה של קבצים מסוימים לשפת תכנות ספציפית או לכלול חומרה מתוחכמת כדי לתקשר עם מערכת משובצת מחשב מסוימת. כלים נפוצים כוללים עזרי איתור באגים ושירותים אחרים המוצגים לעיתים קרובות בסביבת פיתוח משולבת (IDE).‏ SDK כולל לעיתים קרובות קוד לדוגמה והערות טכניות או תיעוד אחר לתמיכה.
SDK עשוי להכיל רישיון שהופך אותו למתאים לבניית תוכנה המפותחת תחת רישיון תואם. לדוגמה, SDK קניינית לרוב לא תתאים לפיתוח תוכנה חופשית, ואילו SDK-GPL המכילה את הרישיון הציבורי הכללי של גנו לא תתאים לפיתוח תוכנה קניינית. לעומת זאת, SDK-LGPL תחת הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו בדרך כלל תתאים לפיתוח כזה.
מהנדס תוכנה בדרך כלל מקבל SDK ממפתחי מערכת היעד. לעיתים קרובות ניתן להוריד את ה-SDK ישירות דרך האינטרנט. ערכות רבות ניתנות בחינם על מנת לעודד מפתחים להשתמש במערכת או בשפה מסוימת, באופן שמשמש ככלי שיווק או כחלק ממודל עסקי המבוסס על מידע. לדוגמה, חברה המפתחת ערכת פיתוח תוכנה להוספת יכולות מיקום לאפליקציות, יכולה להציע את הערכה בחינם תמורת אישור מפתח האפליקציה לעשות שימוש במידע הנאסף (מיקום המשתמשים).
לעיתים מפותחת SDK למטרה יותר ספציפית, כגון למערכות או תת-מערכות. לדוגמה, גם מיקרוסופט ואפל יספקו ערכות פיתוח של מנהל התקנים (DDK) לפיתוח מנהל התקן.
ראו גם

ממשק תכנות יישומים
ערכת כלים (מחשוב)
תוכנה - מונחים
פילים לא מתקבלים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ליזה מנטצ'ב
 איורים:  טאי-יון
 שפת המקור:  אנגלית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2015
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אגם הוצאה לאור
 תאריך:  2019
 תרגום:  ראובת ניצן
פילים לא מתקבלים הוא ספר העוסק בילד המחזיק בביתו פיל כחיית מחמד, ונחשב לילד המחזיק חיה מוזרה. הוא מגיע למועדון החיות המקומי, אך מגורש משם, ומחליט לבנות מועדון אליו כל החיות מוזמנות. זהו ספרה של ליזה מנטצ׳ב (אנ') אשר נכתב באנגלית, תורגם על ידי ראובת ניצן ויצא לאור בעברית ב-2019. הספר אויר על ידי טאי-יון, והוא מיועד בעיקר לילדים קטנים, אך בכל זאת מהווה גם חומר מחשבה למבוגרים. הספר מדבר על קבלת השונה, האחר, ומביע את ערכי הסובלנות.
עלילה

גיבור סיפורנו הוא ילד, המגדל פילון קטן כחיית מחמד. אין עוד הרבה ילדים כמוהו, המחזיקים חיות משונות. רוב הילדים מחזיקים חיות כמו כלבים וחתולים. הוא מרגיש אחר ושונה מכולם. הוא מאוד אוהב את הפילון שלו. יום אחד מכריזים במועדון החיות השכונתי על מפגש ילדים וחיות המחמד שלהם, והילד הולך עם פילון המחמד שלו לשם. כאשר הוא מגיע לפתח המועדון, הוא נפעם לראות על הדלת שלט ועליו כתוב "פילים לא מתקבלים". הוא עצוב ומדוכדך, ומתיישב על ספסל ליד ילדה לא רחוק משם. לפתע הוא רואה שהילדה יושבת ביחד עם חיית המחמד המיוחדת שלה. היא מגדלת בואש! "למרות שלא היה כתוב 'בואש' על השלט", היא אומרת, "והוא בכלל לא מסריח", שניהם גורשו ממועדון החיות. הילד והילדה מחליטים לפתוח מועדון חיות משלהם, ועליו הם תולים שלט: ״כולם מוזמנים״.
הסופרת

ליזה מנטצ'ב (אנ') נולדה במדינת קליפורניה שבארצות הברית ב-30 בדצמבר 1975. מנטצ'ב היא סופרת של רומני פנטזיה וסיפורים קצרים. היא ידועה בעיקר בזכות סדרת התיאטרון שלה, שהיא טרילוגיה של רומני פנטזיה לנערים. אחד מספריה, "עיניים כמו כוכבים" (באנגלית - "Eyes Like Stars") הראשון בסדרת "אילומינטה" (Illuminata), היה מועמד לפרס אנדרה נורטון לשנת 2009 למדע בדיוני ופנטזיה לצעירים. הספר היה מועמד גם לפרס מיתופואי לספרות ילדים בשנת 2010. הספר השלישי בסדרה "So Silver Bright" נבחר כאחד מחמשת הרומנים המובילים ב-YA בשנת 2011. הרומן הבדיוני שלה הופיע במגזינים "Weird Tales",‏ "Strange Horizons",‏ "Faerie Magazine" ו-"Clarkesworld Magazine".
ביקורות

הספר עורר התלהבות וזכה להצלחה ולמכירות רבות מיד עם הוצאתו לאור בעברית. אמרו עליו שהוא ספר מתר, מרגש ומחמם את הלב, עם מסר חשוב. ב-2019, הספר נבחר על ידי ספריית פיג'מה וכך הופץ בין ילדי הגן.
הערות שוליים

↑  ליזה מנטצ'ב, תרגום: ראובן ניצן, פילים לא מתקבלים, אגם הוצאה לאור, 2019
↑  פילים לא מתקבלים, באתר אגם הוצאה לאור
↑  נועה הולצר, פילים לא מתקבלים - סקירה, באתר פרלמנט הספרים
↑  פילים לא מתקבלים, באתר ספריית פיג'מה
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פילים לא מתקבלים".
עמיקם אלעד

עמיקם אלעד, נובמבר 2008
עמיקם אלעד (נולד ב-26 ביוני 1946) הוא פרופסור בגמלאות בחוג ללימודי האסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

עמיקם אלעד נולד וגדל בירושלים, למד בתיכון ליד"ה, שם למד במגמה מזרחנית. בצבא שירת בנח"ל. עשה את חוק לימודיו מהתואר הראשון לשלישי בשנים 1967–1986 בחוג ללימודי האסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית. מלמד באוניברסיטה החל מ-1983, עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא: "קווים להתפתחות הצבא העבאסי (במיוחד יחידות אהל ח'ראסאן ואלאבנאא עם דגש על תקופת אלאמין ואלמאמון". העבודה נעשתה בהנחייתו של פרופסור דוד איילון והיא הוגשה בשנת 1986. אלעד מונה למרצה בשנת 1990, ב-1999 מונה לפרופסור חבר, שימש ראש החוג ללימודי האסלאם והמזרח התיכון. שהה בשבתונים כפרופסור אורח בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה שבאוניברסיטת לונדון, במכון המזרחני שבאוניברסיטת אוקספורד ובמחלקה לתרבויות המזרח הקרוב והתיכון שבאוניברסיטת טורונטו.
מחקריו > תחומי מחקריו

תחום המחקר העיקרי של עמיקם אלעד הוא ההיסטוריה של המזרח התיכון בימי הביניים. תחומי המחקר הספציפיים הם:
ההיסטוריה הפוליטית והחברתית – תרבותית של הח'ליפות העבאסית הקדומה (833-750).
ההיסטוריה של סוריה רבתי (אלשאם) ובמיוחד של ארץ-ישראל בתקופה המסלמית הקדומה, עם דגש מיוחד על תולדות ירושלים בתקופה זו. שיאו של המחקר על ירושלים הוא ספרו "ירושלים בימי הביניים ופולחן מוסלמי: מקומות קדושים, טקסי פולחן ועלייה לרגל" בתחום מחקר זה (ההיסטוריה של ארץ-ישראל בתקופה המסלמית הקדומה) פרסם מספר כתובות ערביות חשובות.
חקר ההיסטוריוגרפיה הערבית הקדומה: יצירת מתודה לחקר המקורות הערבים הקדומים; התמקדות בחיבורים הקדומים על כיבושי הערבים; יצירת מתודה לחקר חיבורים אלו, המאפשרת בדיקה מדוקדקת של המקורות, דרכי המסירה של המסורות הקדומות, וקביעת הערך ההיסטורי שלהן.
מחקריו > ה"מהפכה העבאסית" ודפוסי שלטון ומנהל בח'ליפות העבאסית הקדומה (750-833)

עד סוף שנות השישים של המאה העשרים הוצגה המהפכה העבאסית על ידי חוקרי ההיסטוריה המוסלמית בכלל, והתקופה העבאסית בפרט, כמהפכה פרסית לאומית. הח'ליפות העבאסית הוצגה מראשיתה כח'ליפות פרסית, כאנטי תזה ל "ממלכה הערבית" האומיית. היו אלו בעיקר מחקרם של משה שרון (ובמקביל לו פארוק עמר),

שגרמו למהפכה רבתי בחקר הנושא ושינו את הדעות המקובלות על המהפכה העבאסית. המסקנה החשובה ביותר במחקרם, היא, כי מנהיגיה הבכירים של הדעוה היו ברובם המכריע ערבים וכי המהפכה העבאסית נשענה בעיקר על כוחות שבטים ערבים מח'ראסאן (בעיקר ממוצא שבטי דרומי), שהוו את חלקו העיקרי של הצבא של אבו מסלם, הוא צבא אהל ח'ראסאן. מכאן שלא הייתה זו מהפכה איראנית, ודאי לא מהפכה לאומית פרסית, ביטוי אנאכרוניסטי לתקופה הנידונה.
רוב החוקרים אמצו את מסקנותיהם של שרון ועמר לגבי אופייה של המהפכה העבאסית. אולם המחקרים על הח'ליפות העבאסית הקדומה לא יישמו את מסקנותיהם. שכן אימוץ מסקנות המחקרים של שרון ועמר (אפשר להוסיף כאן, בהסתייגות מה, ובאופן חלקי אף את שעבאן) מחייב גם רוויזיה מחשבתית באשר לחקר דפוסי השלטון והמנהל של הח'ליפות העבאסית הקדומה.
בשורה של מאמרים הגיע אלעד אל המסקנה כי המעבר מהשושלת האומיית (בשנת 750) אל השושלת העבאסית הוא מעבר משושלת ערבית אחת אל שושלת ערבית אחרת. השינויים שחלו בח'ליפות העבאסית לא היו חדים ופתאומיים. דפוסי שלטון ותרבות לא השתנו בבת אחת אלא בתהליך ארוך ומתמשך, עליו לא עמדו חוקרי ההיסטוריה העבאסית. לאור זאת, דן באופיים של תהליכים אלו, במיוחד את האספקטים של המעבר מהתקופה האומיית אל התקופה העבאסית. מסקנתו המרכזית הייתה כי יש לדחות את הדעה הרווחת עדיין כי אחד הדברים המאפיינים את הח'ליפות העבאסית הקדומה הוא השתלטות האיראנים על הח'ליפות ואת הקביעה האוטומטית כמעט, כי הח'ליפות העבאסית היא מראשיתה מדינת המואלי, קרי, האיראנים. ראייה אוטומטית זו של שוויון וזהות מיידית בין מואלי לפרסים, וכל הנגזר מראייה זו, תרבות פרסית, דומיננטיות פרסית במנהל ובמיוחד בצבא, היא ראייה מטעה ולא נכונה. ברי לו כי "חדירת" המואלי לח'ליפות והשפעתם היו הדרגתיים ובתחילה בוודאי בתחומים בעלי חשיבות משנית. בתחום המרכזי והמכריע, קרי, הצבא, כמעט ואין אנו מוצאים אותם; בוודאי לא כמפקדים חשובים או כיחידות צבאיות גדולות. מגמת העליונות של הערבים והערביות נמשכה עמוק לתוך השלטון העבאסי. העקרונות התרבותיים-אתניים, למשל לגבי היחס בין המואלי והערבים שנקבעו והתבססו בתקופת הח'ליפים ישרי הדרך ראשידון (שלטו מ-661-632) והאומיים (שלטו מ-750-661), היו קיימים לפחות עוד בתקופת הארון אלרשיד (מת 809). הח'ליפים העבאסים התמודדו עם בעיות שבטיות חריפות וקשות ברחבי הח'ליפות, בעיות שלא התמצו אך במאבקים שבטיים אלא גם במרידות והתקוממויות על רקע שבטי.
מספר חוקרים פרסמו מחקרים על המהפכה העבאסית, בהם כמה טענות/דעות חדשות, הסובבות סביב נושאים מרכזיים בתולדות המהפכה העבאסית. הוויכוח העיקרי נסוב בעיקר סביב המוצא האתני של המשתתפים בדעוה ובצבאה. לדידם של החוקרים הנזכרים, מרביתו המכריעה של הצבא של אבו מסלם הייתה ממוצא איראני. במאמר אחר

בחן אלעד כמה מהעדויות והטיעונים של ה"רויזיוניסטים החדשים" הללו של המהפכה העבאסית. הוא מבקש להראות כי העדויות עליהם הסתמכו אינן יכולות לשמש כהוכחה לכך כי צבא המהפכה העבאסי (אהל ח'ראסאן) היה לא ערבי (איראני). אחת המסקנות החשובות אליהן הגיע היא כי אין להסתמך על מספרי צבאות, אוכלוסיות וכדומה שנמסרו במקורות הערביים בימי הביניים הקדומים והמאוחרים כאחד. ברוב רובם של המקרים מספרים אלו אינם תקפים ומסוכן מאוד להסתמך עליהם.
מחקריו > חקר ההיסטוריוגרפיה הערבית הקדומה

בנושא זה כתב אלעד מספר מאמרים בהם דן בראשית הכתיבה ההיסטורית על ידי הערבים, עם דגש על כתיבת ההיסטוריה של כיבושי הערבים בסוריה רבתי (אלשאם), הכוללת גם את ארץ-ישראל. הוא הגיע אל המסקנה כי כתיבת ההיסטוריה של כיבושי הערבים החלה מיד לאחר סיום הכיבושים, קרי מאמצע המאה ה-7 לספירה. הוא גילה שני חיבורים קדומים על כיבושי הערבים, האחד מסוף המאה ה-1 לספירה והשני קדום עוד יותר, מאמצעיתה של מאה זו. לכך יש כמה השלכות ישירות ובלתי ישירות על הוויכוח הכללי הקיים בקרב המזרחנים למן המאה ה-19: מתי החלו המסלמים להעלות על הכתב את מסורותיהם וכן מתי נכתבו הספרים הראשונים בערבית.
בנושא הנידון נכתב מאמר המתנגד לתזה שהעלה פרד מ. דונר (F.M. Donner) כי העדה המסלמית מראשיתה, נעדרה כל מאפיין של זהות קיבוצית מוסלמית וכי היא מתאפיינת ומוגדרת כעדת מאמינים חסידים יראי שמיים, המגלים חוסר עניין מוחלט בהיסטוריה ובכתיבתה עד לראשית המאה ה-8 לספירה.