stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורמולה 1 עונת 1968
המרוצים בעונה

|  | מרוץ | מסלול | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח | יצרן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | דרום אפריקה (1928–1994) גרנד פרי דרום אפריקה | קילאמי | 1 בינואר | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה לוטוס-פורד |
| 2 | ספרד (1945-1977) גרנד פרי ספרד | ג'ראמה | 12 במאי | ניו זילנד כריס אמון | צרפת ז'אן-פייר בלטויה | בריטניה גרהאם היל | בריטניה לוטוס-פורד |
| 3 | מונקו גרנד פרי מונקו | מונקו | 26 במאי | בריטניה גרהאם היל | בריטניה ריצ'רד אטווד | בריטניה גרהאם היל | בריטניה לוטוס-פורד |
| 4 | בלגיה גרנד פרי בלגיה | ספא-פרנקורצ'מפס | 9 ביוני | ניו זילנד כריס אמון | בריטניה ג'ון סורטיס | ניו זילנד ברוס מקלארן | בריטניה מקלארן-פורד |
| 5 | הולנד גרנד פרי הולנד | זנדוורט | 23 ביוני | ניו זילנד כריס אמון | צרפת ז'אן-פייר בלטויה | בריטניה ג'קי סטיוארט | צרפת מאטרה-פורד |
| 6 | צרפת גרנד פרי צרפת | רואן לס אסארט | 7 ביולי | אוסטריה יוכן רינדט | מקסיקו (1934-1968) פדרו רודריגס | בלגיה ג'קי איקס | איטליה פרארי |
| 7 | בריטניה גרנד פרי בריטניה | ברנדס האטץ' | 20 ביולי | בריטניה גרהאם היל | שווייץ ג'ו סיפרט | שווייץ ג'ו סיפרט | בריטניה לוטוס-פורד |
| 8 | גרמניה המערבית גרנד פרי גרמניה | נורבורגרינג | 4 באוגוסט | בלגיה ג'קי איקס | בריטניה ג'קי סטיוארט | בריטניה ג'קי סטיוארט | צרפת מאטרה-פורד |
| 9 | איטליה גרנד פרי איטליה | מונצה | 8 בספטמבר | בריטניה ג'ון סורטיס | בריטניה ג'קי אוליבר | ניו זילנד דני האלם | בריטניה מקלארן-פורד |
| 10 | קנדה גרנד פרי קנדה | מונט-טרמבלנט | 22 בספטמבר | אוסטריה יוכן רינדט | שווייץ ג'ו סיפרט | ניו זילנד דני האלם | בריטניה מקלארן-פורד |
| 11 | ארצות הברית גרנד פרי ארצות הברית | ווטקינס גלן | 6 באוקטובר | ארצות הברית מריו אנדרטי | בריטניה ג'קי סטיוארט | בריטניה ג'קי סטיוארט | צרפת מאטרה-פורד |
| 12 | מקסיקו (1934-1968) גרנד פרי מקסיקו | הרמנוס רודריגז | 3 בנובמבר | שווייץ ג'ו סיפרט | שווייץ ג'ו סיפרט | בריטניה גרהאם היל | בריטניה לוטוס-פורד |
תקציר העונה

ג'ים קלארק וגרהאם היל, צמד נהגי קבוצת לוטוס, סיימו את גרנד פרי דרום אפריקה, מרוץ הפתיחה של העונה, במקומות 1–2. היה זה ניצחונו האחרון בקריירה של קלארק, שנהרג ב-7 באפריל במהלך מרוץ פורמולה 2 בהוקנהיימרינג. למרות מותו של קלארק הצליחה לוטוס לזכות בשני התארים: היל זכה באליפות הנהגים והקבוצה זכתה באליפות היצרנים.
במהלך העונה נעשו שלושה שינויים חשובים לתחרות. השינוי הראשון היה האישור שניתן לנותני חסות להציג פרסום על גבי הרכבים המתחרים. קבוצת גנסטון, קבוצה פרטית מדרום אפריקה, הייתה הראשונה שצבעה את מכוניתה בצבעי מותג הסיגריות "גנסטון" במרוץ פתיחת העונה. בגרנד פרי ספרד, המרוץ השני בעונה, לוטוס צבעה את רכבה בצבעי אדום, זהב ולבן, צבעי המותג של חברת "אימפריאל טבקו". בכך הפכה לקבוצת היצרן הרשמית הראשונה שפרסמה את נותן החסות על גבי המכונית.
שינוי נוסף היה הוספה של כנפיים למכוניות. לוטוס הוסיפה כנף קדמית קטנה למכוניתו של היל לקראת גרנד פרי מונקו. פרארי וברבהאם הציגו בגרנד פרי בלגיה כנף בגודל מלא, שמוקמה מעל ראשו של הנהג. לוטוס הגיבה בהוספת כנף בגודל מלא בחלק האחורי של המכונית.
השינוי השלישי היה השימוש שנעשה בקסדת מרוצים מלאה. דן גורני היה הראשון שעשה שימוש בקסדה זאת בגרנד פרי גרמניה.
דירוג האליפות > שיטת הניקוד

הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מששת המקומות הראשונים. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון חמש התוצאות הטובות מתוך ששת המרוצים הראשונים בעונה וחמש התוצאות הטובות מתוך ששת המרוצים האחרונים בעונה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| נקודות | 9 | 6 | 4 | 3 | 2 | 1 |
דירוג האליפות > אליפות הנהגים

הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה
| מיקום | נהג | דרום אפריקה (1928–1994) | ספרד (1945-1977) | מונקו | בלגיה | הולנד | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | איטליה | קנדה | ארצות הברית | מקסיקו | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בריטניה גרהאם היל | 2 | 1 | 1 | פרש | 9 | פרש |  פרש | 2 | פרש | 4 | 2 | 1 | 48 |
| 2 | בריטניה ג'קי סטיוארט | פרש |  |  | 4 | 1 | 3 | 6 | 1 | פרש | 6 | 1 | 7 | 36 |
| 3 | ניו זילנד דני האלם | 5 | 2 | 5 | פרש | פרש | 5 | 4 | 7 | 1 | 1 | פרש | פרש | 33 |
| 4 | בלגיה ג'ק איקס | פרש | פרש |  | 3 | 4 | 1 | 3 | 4 | 3 | DNS |  | פרש | 27 |
| 5 | ניו זילנד ברוס מקלארן |  | פרש | פרש | 1 | פרש | 8 | 7 | 13 | פרש | 2 | 6 | 2 | 22 |
| 6 | מקסיקו פדרו רודריגס | פרש | פרש | פרש | 2 | 3 | NC | פרש | 6 | פרש | 3 | פרש | 4 | 18 |
| 7 | שווייץ ג'ו סיפרט | 7 | פרש | פרש | 7 | פרש | 11 | 1 | פרש | פרש | פרש | 5 | 6 | 12 |
| 8 | בריטניה ג'ון סורטיס | 8 | פרש | פרש | פרש | פרש | 2 | 5 | פרש | פרש | פרש | 3 | פרש | 12 |
| 9 | צרפת ז'אן-פייר בלטויה | 6 | 5 | פרש | 8 | 2 | 9 | פרש | פרש | 5 | פרש | פרש | פרש | 11 |
| 10 | ניו זילנד כריס אמון | 4 | פרש |  | פרש | 6 | 10 | 2 | פרש | פרש | פרש | פרש | פרש | 10 |
| 11 | בריטניה ג'ים קלארק | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 9 |
| 12 | אוסטריה יוכן רינדט | 3 | פרש | פרש | פרש | פרש | פרש | פרש | 3 | פרש | פרש | פרש | פרש | 8 |
| 13 | בריטניה ריצ'רד אטווד |  |  | 2 | פרש | 7 | 7 | פרש | 14 |  |  |  |  | 6 |
| 14 | צרפת ג'וני סרווז-גאווין |  |  | פרש |  |  | פרש |  |  | 2 | פרש |  | פרש | 6 |
| 15 | בריטניה ג'קי אוליבר |  |  | פרש | 5 | NC | DNS | פרש | 11 | פרש | פרש | DNS | 3 | 6 |
| 16 | איטליה לודביקו סקרפיוטי | פרש | 4 | 4 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 17 | בלגיה לוסיאן ביאנקי |  |  | 3 | 6 | פרש |  |  | פרש |  | NC | NC | פרש | 5 |
| 18 | בריטניה ויק אלפורד |  |  |  |  |  | 4 | פרש | פרש | פרש | 5 | פרש | 8 | 5 |
| 19 | בריטניה בריאן רדמן | פרש | 3 |  | פרש |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 20 | בריטניה פירס קארג' |  | פרש | פרש | פרש | פרש | 6 | 8 | 8 | 4 | פרש | פרש | פרש | 4 |
| 21 | ארצות הברית דן גורני | פרש |  | פרש |  | פרש |  | פרש | 9 | פרש | פרש | 4 | פרש | 3 |
| 22 | שוודיה ג'ו בונייה | פרש |  | DNQ | פרש | 8 |  | פרש |  | 6 | פרש | NC | 5 | 3 |
| 23 | אוסטרליה ג'ק ברבהאם | פרש | DNS | פרש | פרש | פרש | פרש | פרש | 5 | פרש | פרש | פרש | 10 | 2 |
| 24 | שווייץ סילביו מוזר |  |  | DNQ |  | 5 |  | NC | DNS | DNQ |  |  |  | 2 |
דירוג האליפות > אליפות היצרנים

בחישוב הנקודות הובאה בחשבון רק התוצאה הגבוהה ביותר שהושגה על נהג בקבוצה בכל מרוץ. התוצאות המודגשות הן התוצאות שנחשבו לחישוב הניקוד באליפות.
| מיקום | יצרן | דרום אפריקה (1928–1994) | ספרד (1945-1977) | מונקו | בלגיה | הולנד | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | איטליה | קנדה | ארצות הברית | מקסיקו | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בריטניה לוטוס-פורד | 1 | 1 | 1 | 5 | 9 | 11 | 1 | 2 | פרש | 4 | 2 | 1 | 62 |
| 2 | בריטניה מקלארן-פורד |  | 2 | 5 | 1 | פרש | 5 | 4 | 7 | 1 | 1 | 4 | 2 | 49 |
| 3 | צרפת מאטרה-פורד | 6 | 5 | פרש | 4 | 1 | 3 | 6 | 1 | 2 | 6 | 1 | 7 | 45 |
| 4 | איטליה פרארי | 4 | פרש |  | 3 | 4 | 1 | 2 | 4 | 3 | פרש | פרש | פרש | 32 |
| 5 | בריטניה BRM | פרש | פרש | 2 | 2 | 3 | 6 | 8 | 6 | 4 | 3 | פרש | 4 | 28 |
| 6 | יפן הונדה | 8 | פרש | פרש | פרש | פרש | 2 | 5 | פרש | פרש | פרש | 3 | 5 | 14 |
| 7 | בריטניה קופר-BRM |  | 3 | 3 | 6 | פרש | 4 | פרש | פרש | פרש | 5 | NC | 8 | 14 |
| 8 | בריטניה ברבהאם-רפקו | 3 | פרש | פרש | פרש | 5 | פרש | פרש | 3 | פרש | פרש | פרש | 10 | 10 |
| 9 | צרפת מאטרה |  |  | פרש | 8 | 2 | 9 | פרש | פרש | 5 | פרש | פרש | 9 | 8 |
| 10 | בריטניה מקלארן-BRM | 5 |  | DNQ | פרש | 8 |  | פרש |  | 6 | פרש | NC |  | 3 |
| — | בריטניה קופר-מזארטי | 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
| — | ארצות הברית איגל-וסלייק | פרש |  | פרש |  |  |  | פרש | 9 | פרש |  |  |  | 0 |
| — | בריטניה לולה-ב.מ.וו |  |  |  |  |  |  |  | 10 |  |  |  |  | 0 |
| — | בריטניה ברבהאם-קליימקס | NC |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
| — | דרום אפריקה (1928–1994) LDS-רפקו | פרש |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
| — | בריטניה קופר-קליימקס | פרש |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
| — | ארצות הברית איגל-קליימקס |  |  |  |  |  |  |  |  |  | DNS |  |  | 0 |
הערות שוליים

↑  'SA was ahead of the curve' - 50 years of sponsorship in F1, Wheels24.co.za, 20 March 2018
↑  AAR Formula 1 Eagle, 28 April 2012
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: דני האלם | פורמולה 1 - אלוף העולם לנהגים 1968  גרהאם היל | הבא: ג'קי סטיוארט |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ברבהאם | פורמולה 1 - אלופת העולם ליצרנים 1968  לוטוס | הבא: מאטרה-פורד |
גרהאם היל במכונית הלוטוס 49B הצבועה בצבעי מותג הסיגריות "Gold Leaf". קבוצת היצרן הראשונה שפרסמה נותן חסות על גבי המכונית
פטר נאליץ'

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1981 (בן 43) מוסקבה, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 מקום לימודים:  המכון לארכיטקטורה במוסקבה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 סוגה:  מוזיקת פופ, מוזיקת פולק, רוק, רוק קומי, בארד 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  פסנתר, אקורדיון פסנתר, גיטרה אקוסטית 
 www.peternalitch.ru
 פרופיל ב-IMDb
 
פטר נאליץ' (ברוסית: Пётр Андре́евич На́лич; נולד ב-30 באפריל 1981) הוא זמר ומלחין רוסי.
ביוגרפיה

נאלץ נולד במוסקבה, הוא בוגר תואר באדריכלות ועבד שנתיים כאדריכל, ב-2007 הוא התפרסם ברוסיה כשפרסם באתר YouTube את הווידאו קליפ לשירו "גיטרה" ובנובמבר באותה שנה יצא המופע הראשון שלו. לאחר הצלחת המופע חבר למוזיקאים נוספים אשר הקימו יחד להקה בשם "השותפים המוזיקליים של פטר נאליץ'", אשר הופיעו במועדון לילה במוסקבה. הכרטיסים למופע נמכרו מראש חודשים קודם לכן. הלהקה ביצעה סיבוב הופעות במספר ערים ברחבי רוסיה וב-2008 הוציאו את אלבומם הראשון. ב-2009 הופיעו בפסטיבל ספינקס, פסטיבל מוזיקה בבלגיה.
ההרכב השתתף בתחרות הלאומית לבחירת נציג רוסיה לאירוויזיון 2010 ומתוך 25 מתמודדים זכו במקום הראשון. באירוויזיון שנערך באותה שנה בנורווגיה הם הופיעו בשם "פטר נאליץ וחברים", הם עלו לגמר ולבסוף סיימו במקום ה-11.
פונס הזכרן

פונס הזכרן (בספרדית: Funes el memorioso) הוא סיפור קצר מאת חורחה לואיס בורחס, המספר על אירנאו פונס, צעיר הזוכר כל פרט ממה שחווה בחייו. הסיפור פורסם לראשונה ביוני 1942 בעיתון "La Nación", וב-1944 נכלל בקובץ סיפורים קצרים של בורחס, Ficciones ("בדיונות").
תמצית העלילה

המספר פגש לראשונה את הנער אירנאו פונס בעת ששהה בחופשת קיץ בפראי בנטוס שבאורוגוואי בשנת 1884. דודנו של המספר שאל את פונס מה השעה, וזה ענה את השעה המדויקת ללא שבדק בשעון. בשנת 1887 חזר המספר לביקור בפראי בנטוס, ונודע לו שפונס הפך למשותק לאחר שהושלך מסוסו. לפי בקשתו של פונס המספר השאיל לו ספרי לטינית אחדים. לאחר ימים אחדים המספר סר לביקור אצל פונס, ושמע אותו מדקלם בלטינית פרק מספרו של פליניוס הזקן, " תולדות הטבע". פונס מונה באוזניו אנשים בעלי זיכרון מופלא, המוזכרים בספר זה. הוא מגלה למספר שמאז תאונת הרכיבה הוא הפך לבעל זיכרון מושלם, והוא זוכר כל פרט מחייו, למשל צורת העננים בכל רגע נתון.
פונס מבלה במיטתו במשימות כגון שחזור כל המאורעות ביום מסוים בחייו, משימה שדרשה ממנו יום שלם. הוא המציא שיטת ספירה שבה נתן שם לכל אחד מהמספרים הטבעיים – במקום שבעת אלפים וארבע עשרה, למשל, אמר "הרכבת". המספר מציין: "תוך ימים אחדים עבר את העשרים וארבעה אלף. הוא לא רשם אותה, מכיוון שכל דבר שחשבו פעם אחת שוב לא היה מסוגל למחותו." המספר מעיר על כך: "ניסיתי להסביר לו שאותה רפסודיה של תיבות נטולות הקשר היא בדיוק ההפך משיטת מיספור. אמרתי לו שלומר 365 משמע לומר שלוש מאות, שש עשרות, חמש יחידות; ניתוח שאינו אפשרי ב'מיספרים' דוגמת 'הכושי טימוטאו' או 'שמיכת בשר' פונס לא הבין אותי, או לא רצה להבין."
המספר מציין כי פונס "ללא מאמץ למד אנגלית, צרפתית, פורטוגלית, לטינית. ועם זאת חוששני שלא היה מוכשר ביותר לחשיבה. לחשוב משמע לשכוח הבדלים, להכליל, להפשיט. בעולמו הגדוש מדי של פונס לא היו אלא פרטים, מיידיים כמעט."
אירנאו פונס מת בגיל 21, מגודש בריאות.
פרשנות

בורחס ציין שהסיפור "פונס הזכרן" הוא "מטפורה ארוכה לנדודי שינה".
תיאורו של פונס אופייני לתסמונת סוואנט נרכשת – מצב רפואי נדיר, שבו בעקבות פגיעה במוח אדם מבטא יכולות מנטליות יוצאות מגדר הרגיל בקרב בני אנוש. יכולת הזיכרון של פונס מכונה היפרתימזיה – תופעה נדירה הגורמת לאנשים הלוקים בה לזכור לפרטי פרטים, לטווח הקרוב והרחוק, אירועים שחוו בחיי היומיום.
סולומון שרשבסקי (1886–1958) היה עיתונאי רוסי שערך מופעי ראווה של זיכרונו המופלא. יכולת זו שלו נחקרה ותוארה בספר על ידי הנוירופסיכולוג אלכסנדר לוריא. יש המשערים שספר זה היווה השראה לסיפורו של בורחס.
הנוירולוג אוליבר סאקס ציין את ספרו של לוריא כהשראה לספרו "יקיצות", המוקדש ללוריא. סאקס הזכיר את סיפורו של בורחס באחדים מפרקי ספרו "האיש שחשב שאשתו היא כובע". היבטים של מדעי המוח בסיפור "פונס הזכרן" מנותחים בהרחבה בספרו של רודריגו קוויאן קירוגה " Borges and Memory: Encounters with the Human Brain".
הערות שוליים

1 2 3  חורחה לואיס בורחס, בדיונות, מספרדית יורם ברונובסקי, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1998, הסיפור "פונס הזכרן",עמ' 95–102
↑  חורחה לואיס בורחס, בדיונות, מספרדית יורם ברונובסקי, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1998, עמ' 93
↑  ד"ר עידן גורן‏, נפלאות הגוף: האנשים שחטפו מכה בראש והפכו גאונים, באתר וואלה, 17 בינואר 2016
↑  T. Verberne, "Borges, Luria and hypermnesia--a note", The Australian and New Zealand Journal of Psychiatry, September 1976;
 Luis Fornazzari et al., "Hyper memory, synaesthesia, savants Luria and Borges revisited, Dement Neuropsycholgia, Apr-June 2018 ;
José María Gil, 24881505  BORGES AND THE BRAIN: VISIBLE CONNECTIONS WITH NEUROCOGNITIVE LINGUISTICS, Variaciones Borges, 36, 2013, pp. 167-184, in JSTOR
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7752854-2  VIAF: 214847887   WorldCat (עם VIAF): 214847887
פרנץ שאלק

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1863 וינה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  3 בספטמבר 1931 (בגיל 68) רייכנאו אן דר רקס, אוסטריה 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 בן או בת זוג:  לילי שאלק 
 חתימה:  
 
פראנץ שאלק (בגרמנית: Franz Schalk; ‏27 במאי 1863, וינה - 3 בספטמבר 1931, באדלאך, אוסטריה), היה מנצח אוסטרי.
ביוגרפיה

שאלק למד אצל המלחין אנטון ברוקנר. משנת 1900 שימש מנצח מקהלה ראשון של אופרת החצר בווינה. בין 1904 ל-1921 עמד בראש אגודת ידידי המוזיקה של וינה.
משנת 1918 עד 1929 היה מנהל מוזיקלי של האופרה של וינה (בין 1919 ל-1924 חלק משרה זו עם ריכרד שטראוס). בהמשך לקח חלק בייסוד פסטיבל זלצבורג. הוא ניצח על ביצוע הבכורה של האופרה "האשה ללא צל" מאת ריכרד שטראוס בשנת 1919. חלק מעבודתו כמנצח הוקלט וניתן להשגה על גבי תקליטורים.
אמרתו המפורסמת ביותר היא "כל תיאטרון הוא בית משוגעים, אבל בית אופרה הוא האגף לחשוכי מרפא."
כיום שאלק מפורסם בשינויים שהכניס בסימפוניות של מורו ברוקנר, כדי לעשותן פופולריות יותר. הוא ניצח על הסימפוניה החמישית של ברוקנר בשנת 1894, אבל בגרסה משופעת בקיצוצים ושינויים, שרובם התבצעו כנראה ללא הסכמת המלחין. ברוקנר היה חולה מכדי לבוא לביצוע הבכורה. הגרסה של שאלק הייתה זו שנבחרה להוצאה הראשונה והייתה הגרסה היחידה ששמע קהל המאזינים במשך קרוב לארבעים שנה. שאלק גם השפיע על שינויים שעשה ברוקנר עצמו בסימפוניות השלישית, השביעית והשמינית שלו. הגרסה שבהשפעת שאלק הייתה הראשונה לצאת לאור.
בעוד שמבקרים רבים תקפו את שאלק על השינויים שהכניס בגרסאות המקוריות של יצירות ברוקנר, היו שטענו, כי אלמלא עבודתו של שאלק לקירוב המוזיקה של ברוקנר לטעם הקהל, הייתה נשארת לא-נודעת. המנצח ליאון בוטשטיין הוא בין הבולטים במלמדי הזכות על גרסאות שאלק למוזיקה של ברוקנר.
שאלק היה מעורב גם בהפקת המהדורה הראשונה של הסימפוניה העשירית של מאהלר, וגם במקרה זה האשימו אותו ש"שיפץ" את היצירה.
פוניקולר של פראג

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  צ'כיה
 עיר:  פראג/רובע המצודה והרובע הקטן 
 מפעיל:  Prague Public Transit Company 
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  1891 
 מידע על הקו
 אורך הקו:  510 מ' 
 רוחב המסילה:  1435 מ"מ 
 מספר נוסעים בשנה:  2,230,000 (נכון ל־2019) 
 אתר רשמי
 
קרונית של פוניקולר מתוצרת Ringhoffer ב-1932

פוניקולר של פראג, פוניקולר לפטז'ין (צ'כית Lanová dráha na Petřín ) הוא פוניקולר במרכז פראג, העולה לגבעת פטז'ין. המסלול מתוחזק על ידי חברת התחבורה של פראג.
לקו שלוש תחנות:
תחנה התחתונה (צ'כית Ujezd ), ממוקמת ברחוב עם אותו שם, ליד תחנת חשמליות 9, 12, 22 ומסעדת "U Švejka".
תחנת ביניים (צ'כית Nebozízek ), ממוקמת מעל Passing loop.
תחנה (צ'כית Petřín) נמצאת על ראש הגבעה, ולידה נמצאים מגדל התצפית פטז'ין, גן הוורדים ומצפה הכוכבים על שם M. R. Stefanik.
בתקופה בין 7 בספטמבר 2015 עד 7 באפריל 2016 הפוניקולר היה סגור לשיפוץ וחידוש המערכות.
היסטוריה

הקו נפתח במקור ב-1891, על מסילה צרה ברוחב 1 מטר ובאורך של 383 מטר. הרכבל פעל כל השנה, בחודשי החורף ובאמצע שנות התשעים של המאה ה-19 רק בסופי שבוע, בגלל הקרח שהצטבר על הפסים. קו מקורי זה נסגר עם תחילת מלחמת העולם הראשונה ב-1914 ולא נפתח מחדש לאחר שהמלחמה הסתיימה.
בנייתו של רכבל חדש, שבו השתתפו רק פועלים מפראג, החלה ב-4 בנובמבר 1931. שתי תחנות הרכבת המקוריות נהרסו, כאשר המסילות והקרוניות פורקו. שתי קרוניות חדשות, מתוצרת Ringhoffer, הועלו על המסילה ברוחב תקני (143.5 ס"מ) בין ה-3 ל-10 במאי 1932. בתחילת מאי ויוני של אותה שנה, נערכו נסיעות מבחן, ולאחר מכן ניסוי טכני-משטרתי מוצלח, וב-5 ביוני 1932, החלה פעילות סדירה. תחנת הביניים Nebozízek הופעלה כחודש לאחר מכן, ב-9 ביולי.
הקו פעל לאורך כל מלחמת העולם השנייה, למעט שתי סגירות קצרות. פעולת הפוניקולר הופסקה זמנית הן בסתיו 1938 (למשך כחודש) והן בתום המלחמה ב-1945 (למשך כארבעה חודשים). לאחר המלחמה, תיקוני המסילה, תיקוני המבנים והחלפת כבל המשיכה בוצעו בעיקר לפני ספרטקיאדות, כאשר ציפו לעליה במספר הנוסעים.
מפולת ב-1965 גרמה להפסקת השירות, והוא חודש רק כעבור עשרים שנה, ב-1985. באותו זמן סופקו קרוניות חדשות, תוצרת Vagonka Studénka (Škoda Vagonka) והמסלול שופץ. שתי קרוניות החדשות הובאו לפראג ב-7 בפברואר 1985 והועלו על המסילה. ב-17 באפריל 1985 החלו מבחני נסיעה, וב-9 במאי 1985 החל מבצע ניסוי ללא נוסעים. הפתיחה החגיגית של הפעילות הסדירה התקיימה ב-15 ביוני 1985. ב-19 ביולי של אותה שנה, הופעלה תחנת הביניים Nebozízek.
נתונים טכנים

לקו יש את הפרמטרים הבאים:
| --- | --- |
מספר קרוניות: 2
תצורה: רצועה בודדת עם passing loop
אורך המסלול: 510 מטרים
הפרש גבהים: 130.45 מטרים
שיפוע מקסימלי: 
רוחב המסילה: 1435 מילימטרים
קיבולת: 950 נוסעים בשעה
מהירות מקסימלית: 4 מטר בשנייה
זמן נסיעה: 285 דקות
תמונות

הגעת קרונית לתחנת פטז'ין
פנים תחנת פטז'ין
חזית תחנת פטז'ין
לוח בקרה בתא הנהג
תחנת Újezd
תחנת Nebozízek
פרנץ רליך

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1906 טרמנו, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  25 בספטמבר 1955 (בגיל 49) גטינגן, גרמניה המערבית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גראץ (1926)  אוניברסיטת גטינגן (1929) 
 מנחה לדוקטורט:  ריצ'רד קוראנט 
 מוסדות:  האוניברסיטה הטכנית של דרזדן (1942–1945)  אוניברסיטת המבורג (1932–1933)  אוניברסיטת מרבורג (1934–1942)  אוניברסיטת גטינגן (1933–1934)  אוניברסיטת גטינגן (1945–1955) 
 תלמידי דוקטורט:  יורגן מוזר, קונרד יורגנס, ארנס וינהולץ, ארהרד היינץ, היינץ אוטו קורדס, פרידריך שטומל, Djiang Schuo-min 
 בן או בת זוג:  בריגיט רליך 
 
פרנץ רליך (בגרמנית: Franz Rellich;‏ 14 בספטמבר 1906 – 25 בספטמבר 1955) היה מתמטיקאי גרמני.
ביוגרפיה

פרנץ רליך נולד בדרום טירול שאז הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1924 החל את לימודיו באוניברסיטת גראץ והמשיך באוניברסיטת גטינגן בה סיים את התואר. בשנת 1933 הוא התחיל ללמד בגטינגן, אבל פוטר לאחר שנה עקב יחסיו הקרובים עם ריצ'רד קוראנט ועמדותיו נגד שלטון הנאצי.
פרנץ רליך המשיך ללמד בדרזדן ובשנת 1942 מונה לפרופסור. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה חזר לאוניברסיטת גטינגן.
מירב מחקריו של רליך התרכזו בתחום הפיזיקה המתמטית ובתרומה חשובה לתורת ההפרעות והיה בין המפתחים של משפט רליך-קונדרשוב.
פרנץ שליק

| --- | --- |

שילק בשנת 1849
 לידה:  23 במאי 1789 פראג, האימפריה הרומית הקדושה האימפריה הרומית הקדושה
 פטירה:  17 במרץ 1862 (בגיל 72) וינה, האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 מקום קבורה:  Schlik Vault 
 מדינה:  האימפריה האוסטרית 
 צאצאים:  Carolina Klaudy, Rosa Gräfin Schlik, Graf Heinrich von Schlik zu Bassano 
 השתייכות:  האימפריה הרומית הקדושה האימפריה הרומית הקדושה האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 תקופת הפעילות:  1808–1859 (כ־51 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הפרשים
 פעולות ומבצעים
 המלחמות הנפוליאוניות המרד ההונגרי מלחמת אוסטריה-סרדיניה
 עיטורים
 אביר במסדר אלכסנדר נבסקי  אות המסדר מריה תרזיה בדרגת מפקד 
 
פרנץ יוזף היינריך, רוזן שליק צו באסאנו אונד ויסקירכן (בגרמנית: Franz Joseph Heinrich Graf Schlik zu Bassano und Weißkirchen‏; 23 במאי 1789 - 17 במרץ 1862) היה מפקד בכיר בצבא האימפריה האוסטרית אשר התבלט במהלך המרד ההונגרי של 1848.
ביוגרפיה

שליק נולד בפראג שהשתייכה אז לאימפריה הרומית הקדושה. הוא רצה להיות שופט, אולם ב-1808, במהלך מלחמת הקואליציה החמישית, התגייס לצבא האוסטרי כלויטננט ברגימנט קירסירים. הוא לחם בקרב אספרן אסלינג תחת פיקודו של הארכידוכס קרל, דוכס טשן, ולאחריו הועלה לדרגת ריטמייסר. בעקבות סיום המלחמה ב-1812, נכנסה אוסטריה לברית עם הקיסרות הצרפתית, וכמחאה פרש שילק מהצבא. באוגוסט 1813, במהלך מלחמת הקואליציה השישית, בגדה אוסטריה בצרפת והכריזה עליה במלחמה, ולפיכך התגייס שילק לצבא שוב. הוא מונה להיות שלישו של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה, ובמהלך קרב לייפציג נפצע קשה ואיבד את הראייה בעינו הימנית. מאז הוא נהג לחבוש על העין רטייה, אשר הפכה לסימן ההיכר שלו. בשנים הבאות הוא התקדם בסולם הפיקוד, וב-1848 כבר היה בדרגת פלדמרשל-לוטננט.
באותה שנה, פרצו מהפכות אביב העמים בכל רחבי אירופה, ובמיוחד באימפריה האוסטרית. שילק מונה למושל קרקוב בנובמבר של אותה שנה, ונצטווה לסייע בדיכוי המרד ההונגרי. הוא לקח 8,000 אנשים מחיל המצב שלו, וצעד עמם להונגריה דרך מעבר דוקלה, במקביל לתנועת הכוח האוסטרי העיקרי בפיקודו של הנסיך מווינדיש-גרץ. בדצמבר הוא הביס את ההונגרים בקרב בודמאר, וכבש מידי המורדים מספר ערים. ההונגרים גייסו במהירות 10,000 מורדים, והציבו אותם באזור מישקולץ בפיקוד לאזאר מאסארוס. שליק הביס אותו עוד באותו החודש בקרב שצ'צ'ו, ובינואר 1849 הביס אותו פעם נוספת בקרב קאסה. עם זאת, הוא לא ניצל את ניצחונו, והתמהמה במשך מספר שבועות, כך שההונגרים הצליחו להתארגן ולהביס אותו בשלושה קרבות רצופים. הוא היה בסכנת כיתור, אולם הצליח לחבור אל הנסיך מווינדיש-גראץ, והכוח המשולב שלהם הביס את ההונגרים בקרב קאפלונה במהלך פברואר. בספטמבר 1849, לאחר דיכוי המרד, הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים ומונה למפקד הקורפוס ה-1 אשר הוצב במוראביה.
ביוני 1854 הועבר לגליציה כמפקד הפיקוד ה-4, וב-1859 הועבר לאיטליה ולחם במלחמת אוסטריה-סרדיניה כחלק מהכוח של פרנץ גיולאי. בעקבות קרב מג'נטה הוא מונה למפקד הארמייה השנייה, ולחם עמה נגד האיטלקים והצרפתים בקרב סולפרינו. בעקבות הסכם וילאפרנקה הוא פרש מהצבא. לאחר פרישתו, הוא בנה לעצמו ארמון ליד וינה, ונפטר בו ב-17 במרץ 1862 בגיל 72.
פיטר ג'פרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באפריל 1929 בריסטול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 בדצמבר 1999 (בגיל 70) סטרטפורד על נהר אייבון, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1944 
 מקום לימודים:  בית הספר הארו  מכללת פמברוק 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר ג'פרי (באנגלית: Peter Jeffrey;‏ 18 באפריל 1929 - 25 בדצמבר 1999) היה שחקן אנגלי שהופיע בתפקידים רבים בקולנוע ובטלוויזיה.
ביוגרפיה

ג'פרי נולד בעיר בריסטול שבמחוז גלוסטרשייר, לפלורנס אליס (שם נעורים: וייט) ולארתור וינפרד גילברט ג'פרי. הוא למד בבית הספר הארו ובקולג' פמברוק שבאוניברסיטת קיימברידג', אך לא הייתה לו השכלה פורמלית בתחום המשחק.
אחרי שנים רבות שהופיע על במות התיאטרון עם להקת הבריסטול אולד ויק ועם הלהקה השייקספירית המלכותית, הפך להיות מוכר לצופי הטלוויזיה הבריטית. ב-25 במאי 1966 החל להופיע במחזה "טנגו" מאת סלאבומיר מרוז'ק בתיאטרון אלדוויץ' לצדם של פיישנס קולייר, מייק פראט, אורסולה מוהאן ודאדלי סוטון בבימויו של טרוור נאן.
בטלוויזיה הופיע במגוון תפקידים בהם בסדרת המדע ביוני "דוקטור הו" בפרק "The Macra Terror" (ב-1967) וכן בתפקיד הרוזן גרנדל בתת-הסדרה "The Androids of Tara" (ב-1978). ב-1966 אינס לויד הציע לו לגלם את הדוקטור, התפקיד הראשי בסדרה, אבל הוא דחה את התפקיד ופטריק טרוטון נבחר במקומו.
ב-1971 גילם את פליפה השני, מלך ספרד בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "אליזבת ר". ב-1985 שיחק בתפקיד אוליבר קרומוול בסדרת הדרמה "By the Sword Divided". עוד הופיע בסדרה "Thriller" ב-1974, בסדרה הקומית "פורידג'" ב-1975, בסיטקום "Some Mothers Do 'Ave 'Em" ובסדרת הדרמה "Quiller" (גם ב-1975), בסיטקום "Rising Damp" ב-1978, בדרמה הקומית "Minder" ב-1980, בסדרה "נני" ב-1981, ב"כן, אדוני השר" ב-1984, במיני-סדרה "שפתון על צווארונך" של דניס פוטר ב-1993, ובסדרה "ידידינו בצפון" ב-1996.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1955 התחתן ג'פרי עם איבון בונאמי. לבני הזוג נולדו חמישה ילדים: דינה, בארני, ויקטוריה, אמילי וקתרין. הם התגרשו וב-1990 נשא לאישה את ג'יל ג'ואט לה היה נשוי עד למותו.
ג'פרי נפטר ב-25 בדצמבר 1999 ממחלת הסרטן.
פילמוגרפיה

בקט (1964) Becket
(1965) The Early Bird
(1966) The Fighting Prince of Donegal
יום הדין (1968) The Fixer
אם... (1968) If....
(1969) Ring of Bright Water
אן של אלף הימים (1969) Anne of the Thousand Days
(1970) Goodbye Gemini
(1971) Countess Dracula
ד"ר פייבס (1971) The Abominable Dr. Phibes
(1971) The Horsemen
החטוף (1971) Kidnapped
(1972) What Became of Jack and Jill?
ד"ר פייבס עולה שוב (1972) Dr. Phibes Rises Again
(1973) O Lucky Man!
(1974) Deadly Strangers
תיק אודסה (1974) The Odessa File
שובו של הפנתר הוורוד (1975) The Return of the Pink Panther
אקספרס של חצות (1978) Midnight Express
(1982) Britannia Hospital
הרפתקאות הברון מינכהאוזן (1988) The Adventures of Baron Munchausen
(1990) Hands of a Murderer
מידלמארץ' (1994) Middlemarch