stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוקי סומה
הערות שוליים

↑  Hajime Moriyasu announces Japan squad for World Cup באתר The Japan Times, ‏ 1 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| נבחרת יפן – אולימפיאדת טוקיו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוסאקו •  2 סאקאי •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 יושידה •  6 אנדו •  7 קובו •  8 מיושי •  9 מאדה •  10 דואן •   11 מיטומה •  12 טאני • 13 הטאטה •  14 טומיאסו • 15 האשיוקה • 16 סומה • 17 טנאקה • 18 אואדה • 19 האיאשי • 20 מצ'ידה • 21 סקו • 22 סוזוקי • מאמן: מוריאסו |  1 אוסאקו •  2 סאקאי •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 יושידה •  6 אנדו •  7 קובו •  8 מיושי •  9 מאדה •  10 דואן •   11 מיטומה •  12 טאני • 13 הטאטה •  14 טומיאסו • 15 האשיוקה • 16 סומה • 17 טנאקה • 18 אואדה • 19 האיאשי • 20 מצ'ידה • 21 סקו • 22 סוזוקי • מאמן: מוריאסו | יפן |
| נבחרת יפן – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 קוואשימה •  2 ימאנה •  3 טאניגוצ'י •  4 איטקורה •  5 נגטומו •  6 אנדו •  7 שיבסאקי •  8 דואן •  9 מיטומה •  10 מינאמינו •   11 קובו •  12 גונדה • 13 מוריטה •  14 ג'. איטו • 15 קמאדה • 16 טומיאסו • 17 טנאקה • 18 אסאנו • 19 סאקאי • 20 מאצ'ינו • 21 אואדה • 22 יושידה • 23 שמידט • 24 סומה • 25 מאדה • 26 ה. איטו • מאמן: מוריאסו |  1 קוואשימה •  2 ימאנה •  3 טאניגוצ'י •  4 איטקורה •  5 נגטומו •  6 אנדו •  7 שיבסאקי •  8 דואן •  9 מיטומה •  10 מינאמינו •   11 קובו •  12 גונדה • 13 מוריטה •  14 ג'. איטו • 15 קמאדה • 16 טומיאסו • 17 טנאקה • 18 אסאנו • 19 סאקאי • 20 מאצ'ינו • 21 אואדה • 22 יושידה • 23 שמידט • 24 סומה • 25 מאדה • 26 ה. איטו • מאמן: מוריאסו | יפן |
יוקי נגאסאטו

יוקי אוגימי, 2015
יוקי נגאסאטו (ביפנית: 永里 優季;‏ נולדה ב-15 ביולי 1987; בין השנים 2012–2016 – יוקי אוגימי, 大儀見 優季) היא כדורגלנית יפנית המשחקת כחלוצה. שיחקה 12 שנים בנבחרת יפן, ואיתה היא אף זכתה בגביע העולם 2011.
קריירה > מועדונים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יוקי נגאסאטו נולדה ביולי 1987 במחוז קנאגאווה שבאי הונשו. כבר בגיל 14 היא החלה את הקריירה המקצוענית שלה, כשחתמה בקבוצת ניפון בלזה מליגת העל היפנית, אך בשנים הראשונות לא זכתה לשחק יותר מדי עקב לימודיה בתיכון. בעונתה הרביעית בקבוצה כבר התבססה נגאסאטו בהרכב, וב-2006 סיימה כמלכת השערים של הליגה היפנית, לאחר שכבשה 18 שערים ב-16 משחקים בלבד. באותה שנה היא גם נבחרה להרכב המצטיינות של הליגה.
בינואר 2010, לאחר תשע שנים בניפון, עזבה נגאסאטו את יפן ועברה לטורבינה פוטסדאם מהבונדסליגה הגרמנית. כבר בעונתה הראשונה בפוטסדאם, זכתה נגאסאטו באליפות גרמניה ובליגת האלופות. עונה לאחר מכן היא כבר הפכה לשחקנית הרכב קבועה, והובילה את קבוצתה לזכייה באליפות שלישית ברציפות. בעונת 2012/13 היא כבשה 18 שערי ליגה, וזכתה בתואר מלכת השערים של הליגה הגרמנית. בכך הפכה לכדורגלנית הלא-גרמנייה השנייה שזוכה בתואר זה, אחרי חברתה לקבוצה – ג'נובבה אנונמה שזכתה בפרס שנה לפני כן. באותה שנה היא אף הייתה אחת מעשר המועמדות לפרס כדורגלנית השנה בעולם מטעם פיפ"א.
לאחר עונת השיא בבונדסליגה, עזבה נגאסאטו (או אוגימי לאחר נישואיה) את גרמניה והצטרפה לצ'לסי ליידיס מהסופר ליג האנגלית. היא שיחקה בקבוצה במשך עונה וחצי, ולאחר מכן חזרה לגרמניה, אך הפעם לאלופת אירופה המכהנת, וולפסבורג. בעונתה היחידה בוולפסבורג, זכתה נגאסאטו עם הקבוצה בגביע הגרמני, ובמשחק הגמר נגד טורבינה פוטסדאם אף שיחקה נגד אחותה, אסאנו. לאחר עונה אחת בלבד, החליטה נגאסאטו לעזוב את וולפסבורג, וחתמה ביריבתה לליגה – פרנקפורט.
ב-2017 הצטרפה נגאסטו ל כוכבים האדומים – שיקגו ושיחקה שם שש עונות. בהן פתחה ב-97 משחקים והופיעה ב-109, בכל המסגרות. בתחילת 2024 היא חתמה ביוסטון דש חוזה לשנתיים, כלומר עד סוף 2025.
קריירה > נבחרת יפן

ב-22 באפריל 2004, כשהיא בת 16 בלבד, ערכה נגאסאטו את הופעת הבכורה שלה בנבחרת יפן במשחק מוקדמות אולימפיאדת אתונה 2004 נגד תאילנד. 13 חודשים לאחר מכן, ב-21 במאי 2005, היא כבשה את שערי הבכורה שלה בנבחרת, בניצחון 0-6 על ניו זילנד.
בקיץ 2007 שיחקה נגאסאטו בטורניר הבינלאומי הראשון בקריירה שלה – גביע העולם שנערך בסין. בטורניר זה היא שימשה בעיקר כשחקנית מחליפה, אך זכתה לשחק בכל שלושת משחקיה של הנבחרת. אף על פי כן, היפניות השיגו רק ארבע נקודות, שלא הספיקו להן לעבור את שלב הבתים. שנה לאחר מכן נבחרת נגאסאטו לסגל הנבחרת לטורניר הכדורגל של אולימפיאדת בייג'ינג, ובו כבר פתחה בהרכב הראשון בכל משחקיה של יפן. היא אף כבשה שער אחד במהלך שלב הבתים, וסיימה עם הנבחרת במקום הרביעי.
לפני גביע העולם ב-2011 נחשבו היפניות לנבחרת בינונית ובעלת סיכויים לא גבוהים לזכייה. למרות זאת, הוגרלה הנבחרת לבית קל, סיימה במקום השני והעפילה לרבע הגמר. ברבע הגמר פגשו היפניות את נבחרת גרמניה, שנחשבה למועמדת הבולטת לזכייה. לאחר משחק צמוד, ההכרעה עברה להארכה, בה ניצחה יפן 0-1. את חצי הגמר, צלחו היפניות בהצלחה כאשר ניצחו את שוודיה 1-3. ב-17 ביולי, במשחק הגמר, פגשה יפן את הנבחרת הטובה בעולם על פי דירוג פיפ"א – ארצות הברית. שלוש דקות לסיום ההארכה, כשארצות הברית מובילה 1-2, כבשה הומארה סאווה את שער השוויון לאחר בעיטת קרן, והמשחק הלך לדו-קרב פנדלים. בפנדלים, החטיאה נגאסאטו את הבעיטה שלה, אך למרות זאת הצליחו היפניות לנצח 1-3 ולזכות בגביע ההיסטורי.
שנה לאחר הזכייה בגביע העולם, הייתה נגאסאטו, הרשומה כבר תחת השם אוגימי, חלק מסגל הנבחרת היפנית שזכה במדליית הכסף באולימפיאדת לונדון, לאחר הפסד 2-1 בגמר נגד ארצות הברית. בטורניר עצמו, כבשה אוגימי שלושה שערים מכריעים – ברבע הגמר מול ברזיל, בחצי הגמר נגד צרפת ואת שער הכבוד בגמר מול האמריקאיות, והייתה אחת משחקניות המפתח בזכייה במדליית הכסף.
לגביע העולם 2015 שנערך בקנדה, הגיעה אוגימי כאחת מהכוכבות הבולטות של הנבחרת היפנית. היא לא החמיצה אף דקת משחק במהלך הטורניר, כבשה שער אחד נגד אקוודור בשלב הבתים והובילה את הנבחרת לגמר הגביע. משחק הגמר, שנערך מול 53,341 צופים בבי סי פלייס בוונקובר, היה שיחזור של גמר גביע העולם 2011 ובו נפגשו יפן וארצות הברית. הפעם ידן של האמריקאיות הייתה על העליונה, והן ניצחו 2-5 (אוגימי כבשה את השער הראשון ליפן).
חיים אישיים

בקיץ 2012, מעט לפני אולימפיאדת לונדון, נישאה נגאסאטו לאיש העסקים קוסוקה אוגימי. באפריל 2016 הודיעו השניים על גירושיהם והיא חזרה לשם נעוריה.
הערות שוליים

↑  :Houston Dash News: Houston Dash sign veteran forward Yuki Nagasato, Houston Dynamo FC, ‏12/1/2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA18001284  NDL: 001170490  VIAF: 309564162   WorldCat (עם VIAF): 309564162
יואניס מטאקסס

גנרל יואניס מֶטָאקְסָס (ביוונית: Ιωάννης Μεταξάς;‏ 12 באפריל 1871 – 29 בינואר 1941) היה איש צבא ופוליטיקאי יווני, ששימש כראש ממשלת יוון בין השנים 1936–1941, בזמן "משטר 4 באוגוסט" ובמלחמת איטליה–יוון.
קריירה צבאית

מטאקסס נולד באיתקה, והיה לחייל מקצועי. בתחילה לחם במלחמה נגד טורקיה ב-1897. הוא נשלח ללימודים באימפריה הגרמנית ושב על מנת להצטרף אל המטה הכללי, כחלק מהליך המודרניזציה של הצבא היווני לפני מלחמות הבלקן, בהן השתתף באופן פעיל. הוא מונה לראש המטה הכללי של הצבא היווני ב-1913, ומונה לדרגת גנרל ב-1916.
בהשקפתו היה מטאקסס מלוכן שתמך במלך קונסטנטינוס, וגרמנופיל, שהתנגד להתערבותה של יוון במלחמת העולם הראשונה לצד בריטניה. כאשר ביוני 1917, הודח קונסטנטינוס על ידי מעצמות ההסכמה, בגלל התנגדותו להשתתפות במלחמה לצד בריטניה, יצא מטאקסס בעקבות המלך לגלות. שניהם שבו ליוון בשנת 1920, כאשר קיבלה שוב יוון את המשטר המלוכני. ב-1922 נכנס מטקסס לפוליטיקה וייסד את מפלגת "החושבים החופשיים" ב-1923. עם נפילתה של המלוכה סמוך לאחר מכן עזב שוב מטקסס את יוון, אך שב ואף שימש כשר במשטר הרפובליקני ב-1928.
ראש ממשלה

במרץ 1935 נכשלה הפיכה צבאית שניסתה להשיב את אלפתריוס וניזלוס לשלטון. לאחריה נערך משאל עם שנוי במחלוקת בו הומלך המלך גאורגיוס השני, בנו של קונסטנטינוס הראשון.
הבחירות ב-1936 לא הצליחו להביא להכרעה. המצב הפוליטי היה נפיץ, וההצלחה לה זכתה המפלגה הקומוניסטית היוונית בבחירות אלו הדאיגה רבים. מתוך סלידה מהקומוניסטים וחשש מהפכה נוספת, מינה גאורגיוס השני את מטאקסס, שהיה שר המלחמה, כראש ממשלה זמני ב-13 באפריל 1936, מינוי אותו אישר הפרלמנט היווני.
תסיסה בקרב מעמד הפועלים איפשרה למטאקסס להכריז במאי על מצב חירום. הוא השעה את הפרלמנט ללא הגבלת זמן, כמו גם סעיפים רבים בחוקה. ניקה את הצבא מעשרות קצינים בכירים שהיו בעד וניזלוס ומכל מי שהיה מעורב בניסיון ההפיכה הצבאית. ב-4 באוגוסט 1936 מטקסס הכריז על המשטר החדש, שכונה "משטר 4 באוגוסט". היה זה משטר סמכותני ורודני, המקורב אידאולוגית לפאשיזם ברוח משטרים דומים שקמו בפורטוגל ובספרד. התעמולה של המשטר הציגה את מטאקסס כ"פועל הראשון", "החקלאי הראשון", ו"אבי האומה" היוונית. מטאקסס קיבל את התואר "אריגוס", "מנהיג" ביוונית, וטען כי הוא מקים את "הציוויליזציה ההלנית השלישית" בעקבות יוון העתיקה, והאימפריה הביזנטית בימי הביניים.
ברוח המשטרים הדומים באירופה, ובמיוחד משטרו של מוסוליני, אסר מטאקסס על קיומן של מפלגות פוליטיות, אסר את הקומוניסטים, ביטל את זכות השביתה והפעיל צנזורה קפדנית על אמצעי התקשורת.
לצד דיכוי האופוזיציה והגבלות על חופש הביטוי, ממשלת מטאקסס הנהיגה שינויים פופולריים בחוקי העבודה. הוכרז על יום עבודה בן 8 שעות, והוכרזו שיפורים בתנאי העובדים. הוקם המוסד היווני לביטוח לאומי, וצבאה של המדינה שופר. באזורים הכפריים הועלו מחירי התוצרת החקלאית, והממשלה קיבלה עליה את חובותיהם של המשקים שהיו בקשיים. למרות מאמצים אלו, היה הממשל בלתי פופולרי, והעם היווני נטה לשמאל, אך ללא התנגדות פעילה למשטר.
במדיניות החוץ נקט מטאקסס בהשפעת המלך גאורגיוס בעמדה פרו בריטית ברורה. הוא ראה בבריטניה בעלת ברית טבעית בים התיכון ובצי הבריטי משום מחסום בפני נטיות ההתפשטות של מוסוליני, שהיוו איום ברור על שלמותה של יוון. מטאקסס היה גרמנופיל, ונטייתו האידאולוגית הטבעית הייתה לצד מדינות הציר במלחמת העולם השנייה. עם זאת פעל למניעת התערבותה של יוון במלחמת העולם כשזו פרצה, עד שאיטליה הפאשיסטית פלשה ליוון באוקטובר 1940. מלחמת איטליה–יוון התחילה באולטימטום שהעמיד מוסוליני למטאקסס כי ימסור לידיו אזורים אסטרטגיים השייכים ליוון. מטאקסס השיב בשלילה, וב-28 באוקטובר 1940 פלש צבא איטליה ליוון. תגובתו של מטאקסס לאולטימטום - "Alors, c'est la guerre" - "אם כן, זוהי מלחמה" הפכה לסיסמה פופולרית ביוון, וצומצמה למילה אחת: "לא" - ביוונית "Οχι" (יום האוחי).
הצבא היווני היה מוכן היטב למלחמה, והמורל היה גבוה. המגננה היוונית והתקפת הנגד שבעקבותיה זכו להצלחות, והאיטלקים נהדפו אל שטחה של אלבניה. מטאקסס מת באתונה ב-29 בינואר 1941, מאלח דם בקטריאלי. לאחר מותו הועלו טענות על ידי רופאיו של מטאקסס, כי הורעל למוות. מטאקסס הוחלף על ידי אלכסנדרוס קוריזיס. באפריל 1941 הביאה ההתערבות הגרמנית במלחמה לכיבוש יוון על ידי מדינות הציר ולאבדן עצמאותה. קו ההגנה שבנה מטקסס בצפון יוון, לאורך הגבול עם בולגריה, שכונה "קו מטאקסס", נפרץ רק לאחר לחימה עזה.
עד היום מטאקסס שנוי במחלוקת ביוון. יש הרואים בו דיקטטור, ויש מעריצים אותו על הפטריוטיזם שהפגין, והתנגדותו לתוקפנות.
הערות שוליים

↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמוד 205.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522733405171  BnF: cb12652897d (data)  GND: 119201399  ISNI: 0000 0001 2140 5873  LCCN: n83135081  NKC: js20020811002  NLA: 35440521  NLG: 24172  NTA: 074808702  SELIBR: 343020  SUDOC: 050611313  Trove: 953649  VIAF: 77120509   WorldCat (עם VIAF): 77120509
יוקי צ'יבה

| --- | --- |
צ'יבה בשנת 2016
צ'יבה בשנת 2016
 לידה:  22 באפריל 1990 (בן 34) טוקיו, יפן 
 מוקד פעילות:  יפן 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 סוגה:  היפ הופ יפני 
 שפה מועדפת:  יפנית 
 xn--n8jzb3a2c9e.com
 
יוקי צ'יבה (ביפנית: 千葉雄喜; נולד ב-22 באפריל 1990) הידוע בשם הבמה שלו KOHH, הוא ראפר יפני.
ביוגרפיה

צ'יבה נולד באוג'י, קיטה, טוקיו, יפן. אמו הייתה חד-הורית ולו אח צעיר. אביו הוא קוריאני, ששם משפחתו הקוריאני (고/Koh) הפך לשם הבמה של צ'יבה; אמו נאבקה בהתמכרות למתאמפטמין ואביו התאבד כאשר קפץ מבניין בהשפעת סמים. צ'יבה גדל סביב אלימות. הוא רכש לעצמו חברים במצב דומה.
קריירה

צ'יבה התחיל להפיק ולהקליט מוזיקה בגיל שמונה-עשרה תוך כדי יצירת מיקסטייפים שונים, עד שפגש את המפיק 318 והחל להוציא חומרים בהוצאת חברת התקליטים גאן-סמית' הפקות. הוא זכה להצלחה נאה בסצנה היפנית התת-עירונית כשהפיק את השיר "Young Forever" של Lil KOHH. הווידאו קליפ הנלווה שלו הפך לוויראלי ביפן.
בשנת 2014, צ'יבה הוציא את אלבום האולפן השני שלו בשם MONOCHROME. האלבום זכה להצלחה רבה בקרב סצנת המוזיקה האורבנית והרצועה "I don't mind if I'm poor" זכתה להצלחה גם כן. בהמשך הקריירה המוזיקלית שלו, הוציא מספר אלבומים נוספים והשתתף בשיר "Mamushi" של הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון בשנת 2024, כחלק מאלבום האולפן השלישי שלה, Megan. השיר הפך ויראלי ברשתות החברתיות והיה לראשון של צ'יבה שהצליח להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: Monochrome
2015: 梔子 ‏(Gardenia)
2016: Dirt II
2019: Untitled
2020: Worst
2022: The Lost Tapes
2024: Team Tomodachi (The Remixes)
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס הווידאו קליפים של MTV | הקליפ הטרנדי הטוב ביותר | "Mamushi" (מייגן די סטליון בהשתתפות יוקי צ'יבה) | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  Learn about Yuki Chiba, Famous Birthdays (באנגלית)
↑  KOHH, the new figurehead of Japanese hip-hop, web.archive.org, ‏2017-05-01
↑  VICE Japan (2014-02-28), 団地発！東京のアングラ ヒップホップ - Rising From the Tokyo Projects, נבדק ב-2024-07-31
↑  KOHH Complete Collection 1 (From "YELLOW TAPE 1"), 2015-05-20, נבדק ב-2024-07-31
↑  Release group “MEGAN” by Megan Thee Stallion - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Lucy Ford, Megan Thee Stallion Out-Cosplayed Herself With New Sailor Moon Look, Teen Vogue, ‏2024-07-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Xander Zellner, Hot 100 First-Timers: Yuki Chiba, Loco & BabyTron All Score First Entries Thanks to Collaborations, Billboard, ‏2024-07-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Dan Heching, MTV VMAs 2024: See who won, CNN, ‏2024-09-12 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7242 7628  MusicBrainz: 0c0cb24e-0c76-40ad-b5d9-c454602d972b  NLK: KAC2018M8543  VIAF: 392154590226543082184   WorldCat (עם VIAF): 392154590226543082184
יוקיו אנדו

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
יוקיו אנדו (ביפנית: 遠藤 幸雄;‏ 18 בינואר 1937 - 25 במרץ 2009) היה מתעמל יפני. הוא אלוף אולימפי בעל 7 מדליות מהן 5 זהב ו-2 כסף מ-3 אולימפיאדות (רומא 1960, טוקיו 1964 ומקסיקו סיטי 1968) ואלוף עולם (פראג 1962 ודורטמונד 1966) בעל 10 מדליות מהן 3 זהב, 5 כסף ו-2 ארד.
ביוגרפיה

אנדו נולד באקיטה שבמחוז אקיטה.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת רומא (1960) זכה אנדו במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בתרגיל על המתח, במקום חמישי על סוס הקפיצות ובתחרות הקרב-רב אישי, במקום שביעי בתרגיל על המקבילים, במקום עשירי בתרגיל הקרקע ובתרגיל על סוס הסמוכות ובמקום 12 בתרגיל על הטבעות.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1962 זכה אנדו ב-7 מדליות, 2 זהב, 3 כסף ו-2 ארד. 2 מדליות זהב בתחרות הקבוצתית (574.650 נק'), לפני ברית המועצות (573.150 נק') וצ'כוסלובקיה (561.500 נק') ובתרגיל על הקרקע בצוותא עם בן ארצו נובויוקי אאיהארה, 3 מדליות כסף בתחרות קרב-רב אישי אחרי יורי טיטוב ולפני בוריס שאחלין שניהם מברית המועצות, בתרגיל על הטבעות ובתרגיל על המתח, ו-2 מדליות ארד בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל על המקבילים.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה אנדו ב-4 מדליות מהן 3 זהב ו-1 כסף. 3 מדליות זהב בתחרות הקרב-רב אישי, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המקבילים ומדליית כסף בתרגיל הקרקע. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתרגיל על המתח, במקום שישי בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל על הטבעות ובמקום 17 בתרגיל על סוס הסמוכות.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בדורטמונד, מערב גרמניה בשנת 1966 זכה אנדו ב-3 מדליו, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ו-2 מדליות כסף בתרגיל הקרקע ובתרגיל על המתח.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה אנדו ב-2 מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ומדליית כסף בתרגיל על סוס הקפיצות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בתרגיל על המתח, במקום שמיני בתחרות הקרב-רב אישי ובתרגיל על הטבעות, במקום תשיעי בתרגיל על המקבילים, במקום 11 בתרגיל הקרקע ובמקום 26 בתרגיל על סוס הסמוכות.
אנדו נפטר ב-25 במרץ 2009 מסרטן הוושט.
תארים והישגים

בשנת 1999 זכה אנדו להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי בהתעמלות.
הערות שוליים

↑  איוקיו אנדו באתר International Gymnastics Hall of Fame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA03038724  GND: 140930884  ISNI: 0000 0003 8594 482X  NDL: 00127753  VIAF: 107898001   WorldCat (עם VIAF): 107898001
יחסי מולדובה–צ'ילה

| יחסי מולדובה–צ'ילה |
| --- | --- |
מולדובה: צ'ילה


מולדובה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
33,851: 756,102
אוכלוסייה
3,025,120: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,539: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,467: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי מולדובה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים ענפים, מתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה רבים במגוון תחומים ונחתמו בין המדינות מספר הסכמים. כמו כן, מתקיימים בין המדינות שיתופי פעולה במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין מולדובה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-12 במאי 1993.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במולדובה אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן למשך תשעים ימים. גם אזרחי מולדובה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה אינם זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

מולדובה אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
צ'ילה אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבבוקרשט, בירת רומניה הסמוכה, על מולדובה.
יחסי מולדובה–פיג'י

| יחסי מולדובה–פיג'י |
| --- | --- |
מולדובה: פיג'י


מולדובה: פיג'י
שטח (בקילומטר רבוע)
33,851: 18,274
אוכלוסייה
3,025,120: 929,884
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,539: 5,495
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,467: 5,909
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי מולדובה–פיג'י הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין הרפובליקה של פיג'י.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מולדובה לבין הרפובליקה של פיג'י כוננו ב-7 בדצמבר 2010 בטקס מיוחד שנערך בניו יורק.
בשנת 2013 ייצאה פיג'י למולדובה סחורה שהוערכה בשווי 30,200 דולר אמריקאי. הסחורה כללה עץ מנוסר. מאז אותה השנה לא נערך סחר רשמי בין שתי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

פיג'י אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מולדובה אינה מיוצגת בפיג'י, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יונה לקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1930 (בת 94 בערך) רפובליקת פולין 
 
יונה לקס (נולדה ב-1930) היא ניצולת השואה, שיחד עם אחותה התאומה מרים הייתה קורבן לניסויי מנגלה בתאומים במחנה אושוויץ. לאחר מלחמת העולם השנייה והשואה, ייסדה ושימשה כיושבת ראש ארגון תאומי מנגלה. בינואר 2015 נאמה בפני האספה הכללית של האו"ם ביום הזיכרון הבינלאומי לשואה. היא הופיעה בכמה סרטי תעודה.
קורות חיים

לקס הייתה בת תשע בזמן פלישת גרמניה הנאצית לפולין בספטמבר 1939. יונה ומשפחתה תושבי העיר לודז' גורשו לגטו לודז'. מהגטו גורשו הוריה למחנה ההשמדה חלמנו בשנת 1942 ושם נרצחו. באוגוסט 1944 יונה ושתי אחיותיה, אחת מהן תאומתה מרים גורשו לאושוויץ. יוזף מנגלה לא זיהה בתחילה שהיא תאומה, והיא נשלחה ישירות לתאי הגזים. אחותה הגדולה דיווחה למנגלה שאחיותיה הן תאומות, ובעקבות זאת יונה ואחותה התאומה מרים נשלחו ל"מעבדתו". על יונה קועקע מספר אסיר A27700, ומרים אחותה קיבלה את המספר A27725.
סמוך לפני שחרור אושוויץ ב-27 בינואר 1945, נשלחו יונה ומרים בצעדת מוות למחנה הריכוז רוונסברוק. מאוחר יותר הם נכלאו במלכוב הסמוכה. הן שוחררו ליד העיר לייפציג ב-8 במאי 1945, עם כניעת גרמניה הנאצית. יונה ומרים חזרו ללודז', אך בעקבות פוגרום קיילצה בשנת 1946 הן הועברו ללונדון וטופלו על ידי משפחות יהודיות. בשנת 1948 יונה עלתה לבדה לארץ ישראל. היא התגוררה בתל אביב עם בעלה.
לקס הקימה ומשמשת כיו"ר יו"ר ארגון תאומי מנגלה. היא נאמה בפני העצרת הכללית של האומות המאוחדות ביום ההנצחה הבינלאומי לזכר קורבנות השואה, ב־28 בינואר 2015, והשתתפה בסרט תיעודי ברדיו של האו"ם על חייה. היא הופיעה בסרט התיעודי "לסלוח לד"ר מנגלה" משנת 2006. בסרט הביעה יונה את התנגדותה לבקשת הסליחה של גיבורת הסרט, אווה מוזס קור, עוד תאומה של מנגלה שסלחה בפומבי למבצעי השואה. בניגוד לקור, לקס טענה כי "על זוועות כאלה אי-אפשר לסלוח".
הערות שוליים

↑    ענת מידן, אווה:" הסליחה שיחררה אותי. בזכותה אני אישה מאושרת. את מאושרת?", יונה: "איך אני יכולה להיות מאושרת? על זוועות כאלה אי–אפשר לסלוח", באתר "ידיעות אחרונות", 14 בינואר 2016
יחסי מולדובה–צ'כיה

| יחסי מולדובה–צ'כיה |
| --- | --- |
מולדובה: צ'כיה


מולדובה: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
33,851: 78,867
אוכלוסייה
3,025,120: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,539: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,467: 30,910
משטר
רפובליקה

יחסי מולדובה–צ'כיה הם יחסי החוץ בין צ'כיה למולדובה.
סקירה כללית

מולדובה כוננה יחסים דיפלומטיים עם צ'כוסלובקיה ב-1 ביוני 1992, אשר המשיכו עם צ'כיה לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1 בינואר 1993. הבניין החדש של שגרירות מולדובה בפראג נפתח ב-2 בספטמבר 1998 על ידי ראש ממשלת מולדובה, זינאידה גרצ'אני, וראש ממשלת צ'כיה, מירק טופולנק.
Ștefan Gorda מונה לשגריר מולדובה בצ'כיה ב-2010. בשנת 2016 מונתה ויטלי רוסו לשגרירה בצ'כיה.
נציגויות דיפלומטיות

מולדובה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה במולדובה שגרירות בקישינב.
טרילוגיית הקורנטו

| --- | --- |
 בימוי:  אדגר רייט 
 הופק בידי:  נירה פארק 
 תסריט:  אדגר רייט, סיימון פג 
 שחקנים ראשיים:  סיימון פג 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל 
 הקרנת בכורה:  2004 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט קומדיית פעולה, קומדיית אימה, סרט קומדיה 
 תקציב:  התקציב הכולל לשלושת הסרטים - 38 מיליון דולרים
 סרטים בסדרה:  "מת על המתים" (2004) "שוטרים לוהטים" (2007) "סוף העולם" (2013)
 
טרילוגיית הקורנטו (באנגלית: Three Flavours Cornetto trilogy) היא טרילוגיית סרטים קומיים בריטיים בבימויו של אדגר רייט, עם תסריטים מאת רייט וסיימון פג, בהפקת חברת נירה פארק, ובכיכובם של פג וניק פרוסט. הטרילוגיה כוללת את הסרטים "מת על המתים" (2004), "שוטרים לוהטים" (2007) ו-"סוף העולם" (2013).
הטרילוגיה, אשר הופקה בתקציב כולל של 38 מיליון דולר, גרפה לאורך השנים מעל ל-156 מיליון דולרים ברחבי העולם.
סרטי הטרילוגיה > מת על המתים

הסרט הראשון בטרילוגיה הוא "מת על המתים". זהו סרט קומי רומנטי המתרחש במהלך מתקפת זומבים. הסרט יצא במקור במהלך שנת 2004. פג מגלם בסרט את שון, אדם שמנסה להשתלט על חייו כאשר הוא נאלץ להתמודד עם אתגרים שונים בעיקר מצד חברתו, אמו, ואביו החורג בעיצומה של מתקפת זומבים אפוקליפטית.
בסרט משולבת התייחסות ראשונה בטרילוגיה לגלידת קורנטו בסצנה בה שון קונה גלידת קורנטו לחברו אד (פרוסט) לבקשתו, לאחר שאד מתעורר עם הנגאובר רציני. הבמאי אדגר רייט ציין שנהג בעבר לאכול גלידת קורנטו כאשר היה לו הנגאובר.
סרטי הטרילוגיה > שוטרים לוהטים

הסרט השני בטרילוגיה הוא "שוטרים לוהטים". זהו סרט קומי העוסק בחברות בין שוטרים. הסרט יצא במקור לאקרנים במהלך שנת 2007. פג ופרוסט מגלמים בסרט שני שוטרים החוקרים סדרת מקרי מוות מסתוריים בכפר אנגלי קטן. דני בוטרמן (פרוסט) גדל באותו הכפר, בעוד שניק אנג'ל (פג) הוא שוטר שנשלח לעבוד באותו הכפר.
ההתייחסות לגלידת הקורנטו בסרט זה מתרחשת כאשר שני השוטרים רוכשים גלידות קורנטו בקיוסקים שונים לאורך הסרט.
סרטי הטרילוגיה > סוף העולם

הסרט השלישי בטרילוגיה הוא הסרט "סוף העולם". זהו סרט קומי אפוקליפטי-מדע בדיוני. הסרט יצא במקור לאקרנים במהלך שנת 2013. הסרט עוקב אחר קבוצת חברים, אותה מנהיג פג, אשר מעוניינת לקחת חלק ב-Pub crawl (אנ') ביום בו חוצנים מנסים לכבוש את עיר הולדתם.
ההתייחסות לגלידת הקורנטו בסרט זה מתרחשת בסצנה האחרונה של הסרט, בה עטיפה של גלידת קורנטו נושבת ברוח, ונתפסת לזמן קצר על גדר תיל.
| סרט צילום | תאריך יציאה לאקרנים בבריטניה | במאי | תסריטאים | מפיק / ים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מת על המתים | 9 באפריל 2004 | אדגר רייט | אדגר רייט וסיימון פג | חברת פארק נירה |
| שוטרים לוהטים | 16 בפברואר 2007 | אדגר רייט | אדגר רייט וסיימון פג | חברת פארק נירה, טים בבן ואריק פלנר |
| סוף העולם | 19 ביולי 2013 | אדגר רייט | אדגר רייט וסיימון פג | חברת פארק נירה, טים בבן ואריק פלנר |
שחקנים ודמויות

| שחקן/נית | סרט> מת על המתים | סרט> שוטרים לוהטים | סרט> סוף העולם |
| --- | --- | --- | --- |
| סיימון פג | שון ריילי | סמ"ר ניק אנג'ל | גארי קינג |
| ניק פרוסט | אד | דני בוטרמן | אנדי נייטלי |
| ג'וליה דיקין | אימה של איבון | מרי פורטר | בעלת בד אנד ברקפסט |
| מרטין פרימן | דקלן | סמל משטרה במשטרה המטרופולינית | אוליבר צ'מברלין |
| ביל ניי | פיליפ | סמל ראשי במשטרה המטרופולינית | הרשת |
| רייף ספול | נואל | אנדי קרטרייט | איש נדל"ן |
| פטרישיה פרנקלין | ספינסטר | אנט רופר | שכנה העוסקת בדבוראות |
| ריס שירסמית' | מארק |  | מְשַׁתֵף פְּעוּלָה |
| מייקל סמיילי | טיירס |  | הכומר גרין |
| ניקולה קנינגהם | מרי |  | פציינטית |
| דייוויד בראדלי |  | ארתור וובלי | בזיל |
| פאדי קונסידיין |  | אנדי וויינרייט | סטיבן פרינס |
| אליס לואו |  | טינה | אשת נדל"ן |
שחקנים ודמויות > ביקורת

| סרט | Rotten Tomatoes | Metacritic |
| --- | --- | --- |
| מת על המתים | 92% (הדירוג הממוצע היה 7.77) (208 ביקורות) | 76 (34 ביקורות) |
| שוטרים לוהטים | 91% (הדירוג הממוצע היה 7.65) (203 ביקורות) | 81 (37 ביקורות) |
| סוף העולם | 89% (הדירוג הממוצע היה 7.43) (235 ביקורות) | 81 (45 ביקורות) |