stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וזפה פינלי
ההתנקשות בקלברזי

הטענה כי קלברזי לא נכח בעת נפילתו של פינלי לא התקבלה כלל על ידי חוגי השמאל והחוגים האנרכיסטיים, בעיניהם הוטלה עליו האחריות הישירה והאשמה המרכזית במותו של פינלי. בשנים שלאחר הרצח קלברזי היה יעד לקמפיין נרחב נגדו. מאות פעילים ואינטלקטואלים איטלקים (ביניהם המשורר ובמאי הקולנוע נלו ריזי (Nelo Risi), התסריטאי ובמאי הקולנוע אליו פטרי (Elio Petri) וחתן פרס נובל דריו פו, שכתב מחזה בהשראת סיפורו של פינלי) חתמו על מכתב פומבי שדרש להעמיד את קלברזי לדין.
ב- 17 במאי 1972 בשעה 9:15 בבוקר, כאשר קלברזי התקרב אל מכוניתו בדרכו לעבודה נורו לעברו שתי יריות אקדח והוא נהרג.
ב-1988, לאונרדו מרינו, מי שהיה איש תנועת שמאל רדיקלי חוץ פרלמנטרית בשם "מאבק מתמיד" (Lotta Continua), טען כי מצפונו לא הניח לו להותיר את רצח השוטר קלברזי כתעלומה בלתי פתורה, וטען כי היה הנהג של מכונית המילוט של רוצחי קלברזי, עוד הוסיף כי מי שלקח איתו חלק בביצוע הרצח היה אובידיו בומפרסי, גם הוא איש "לוטה קונטינואה" ומי שהיו אחראים על תכנונו היו אדריאנו סופרי וג'ורג'ו פייטרוסטפני, מנהיגי התנועה.
סופרי הואשם על ידו כמי שנתן את הפקודה לביצוע הרצח בשם הארגון. ארבעתם הועמדו לדין והורשעו. מרינו נידון ל-11 שנות מאסר בעוון היותו נהג רכב המילוט, בומפרסי, פייטרוסטפני וסופרי נידונו ל-22 שנות מאסר כל אחד. כדי להימנע ממאסר, ברח פייטרוסטפני מאיטליה והפך לפליט בצרפת. סופרי טען כי כל עדותו של מרינו באשר למעורבותו ברצח היא שקר וכי מעולם לא נתן את ההוראה לרצוח את קלברזי, על אף שביקר אותו קשות מעל דפי ביטאון התנועה.
סופרי הגיש שלושה ערעורים על העונש, אך כולם נדחו על ידי בית המשפט
הערות שוליים

↑  המחזה "חקירה חוזרת בעניין מותו המוזר של אנרכיסט מפוקפק", בתיאטרון "הבימה"
↑  ביקורת על המחזה "חקירה חוזרת בעניין מותו המוזר של אנרכיסט מפוקפק"
↑  פיאצה פונטנה: הקשר האיטלקי באתר פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
↑  חטיפתו של סגן הקונסול הספרדי איסו אליאס (באיטלקית)
↑  (באיטלקית)
↑  (באיטלקית)
↑  עדותו של פסקוואלה ווליטוטי(באיטלקית)
↑  Paolo Cucchiarelli, Il segreto di Piazza Fontana, Ponte alle Grazie, Milano, 2009
↑  זה הפיצוי שלנו אלון אלטרס, 19 באפריל 2002, nrg
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133545024  ISNI: 0000 0001 2210 2970  LCCN: n83019371  NTA: 229344089  SNAC: w62v540m  SUDOC: 070480915  VIAF: 38110006   WorldCat (עם VIAF): 38110006 
קברו של ג'וזפה פינלי בבית הקברות טוריליאנו בקרארה
לוחית הנצחה בכיכר פונטנה, מטעם עיריית מילאנו, לזכרו של פינלי
בין גבולות

קבוצת ניצולי מחנה הריכוז בוכנוואלד על סיפון אוניית המעפילים מטרואה, בנמל חיפה, 15 ביולי 1945; מימין ומשמאל ניצבים לבושים בחולצות מפוספסות ממחנות ההשמדה, במרכז ניצב לבוש בבגדי חאקי כמקובל בכוחות המגן העבריים ביישוב; נושאים דגל כחול לבן, דגלה של התנועה הציונית
מעפילי אוניית המעפילים "מדינת היהודים" בנמל חיפה לקראת גירושם למחנות המעצר בקפריסין, אוקטובר 1947
בין גבולות הוא שיר מאת המשורר הישראלי חיים חפר. נכתב בשנים 1944–1945, בעת שחפר היה חבר בחוליה בפלמ"ח שעסקה בהעפלה יבשתית מסוריה ומלבנון. השיר מדבר על הפעולות שבצעו אנשי "ההגנה", המוסד לעלייה ב' והפלמ"ח להעלאת ניצולי השואה לארץ ישראל. ההעפלה נתקלה בהתנגדות ממשלת המנדט, הן בחקיקה מגבילה והן בפעולות מנע והפרעה של כוחות הביטחון הבריטיים; מעשי הבריטים עוררו את זעמו ומחאתו של היישוב, להם ניתן ביטוי בשיר.
בתחילתו כלל השיר שני בתים בלבד. בכנס של הפלמ"ח שהיה בשנת 1945 דרש ארנן (סיני) עזריהו מחפר לחבר בית שלישי כדי שיהיה ניתן להקריאו בכנס, וזאת חפר עשה. תוך חודשים ספורים הגיע השיר לאירופה והפך להמנון של תנועת הבריחה אשר העבירה כ־300.000 בני אדם בחשאי ובאופן לא לגאלי בכל רחבי אירופה בדרך לארץ ישראל. במשך השנים שעד סיום המנדט הבריטי ביטא השיר את הרגשתם של רבים באשר לכלל העלייה הבלתי לגאלית לארץ בדרכי היבשה והים, וכך גם נתפס בתודעה הציבורית לאחר הקמת המדינה.
פרקי השיר ותכניו

השיר המחורז כולל שלושה בתים ופזמון, הכולל את תמצית עמדת הנהגת היישוב כלפי ניצולי השואה, הבריחה וההעפלה, והיא עזרה לכל יהודי שמבקש לעלות לארץ, בכל גיל וגם אם מצבו הבריאותי ירוד - "מך" - בשל מוראות המלחמה; הדוברים, גוף ראשון רבים, שמייצגים את אנשי "ההגנה", מכריזים:
בבית הראשון מספרים הדוברים על דרכם שלהם, כחוליית פלמ"ח שמלווה את שורדי השואה הבורחים והמעפילים, חוצים גבולות שלא בהיתר, יחידים וקבוצות ובשיירות, לאור היום ובמחשכים, בחשאי.
הבית השני מתאר את נחישותם ואיתנותם של הדוברים להוביל את ניצולי השואה הבורחים  והמעפילים מעבר לכל גבול ומחסום עד להבאתם אל חופי ארץ ישראל:
הבית השלישי מאשר את הנאמר בשני הבתים הראשונים, באמצעות ציטוט של הוראות והסברים במילים קצרות שניתנו למעפילים, הכוללות בקשה לאיפוק מ"בְּכִי" ומ"צַעַר", הגשת סעד ועזרה גופנית ונפשית לכל הנצרכים, והבטחה להיפרע ממי שסוגר את גבולות הארץ ומנסה למנוע את כניסתם אליה.
בשתי השורות האחרונות של הבית השלישי בא לידי ביטוי שינוי יחסו של הפלמ"ח כלפי שלטון המנדט הבריטי. שיתוף הפעולה שהתקיים בין השניים במהלך מלחמת העולם השנייה התחלף ביחס של חוסר אמון וכעס כלפי מדיניות הסגר הבריטית, והוביל בהמשך למלחמה גלויה נגד שלטון המנדט.
פרקי השיר ותכניו > הלחן

לחנו של השיר נלקח מהשיר הרוסי הידוע "פרידה מסלביאנקה" (ברוסית: Прощание славянки). שאותו הלחין ב-1912 וסילי אגפקין. השיר הרוסי היה אחד מארבעת המארשים שנוגנו במצעד הניצחון על גרמניה הנאצית, בכיכר האדומה במוסקבה. עם הזמן הפך לאחד מגדולי המארשים הרוסים הצבאיים, והוא מושמע עד היום ברוסיה.
פרקי השיר ותכניו > ביטויים תרבותיים ומחוות > יצירתו של עודד חי

עודד חי, לוחם הבריגדה ולימים מפקד פלוגת יהונתן במלחמת העצמאות, כתב יצירה בה תיאר את חלקו בהעברת המעפילים מעבר להרי האלפים האוסטרים אל איטליה לקראת העלאתם הבלתי ליגאלית לארץ ישראל, במסגרת הבריגדה. ליצירה קרא בין גבולות. היצירה התפרסמה ב"גווילי אש" לאחר נפילתו ב-9 ביולי 1948, בקרב על ח'רבת אל חמאמה.
פרקי השיר ותכניו > ביטויים תרבותיים ומחוות > מבצע "חומת מגן"

שם המבצע "חומת מגן" נבחר על ידי גל הירש, מתכנן המבצע, על פי מילות השורה האחרונה בבית הראשון של הפזמון.
הערות שוליים

↑  "מך" הוא אדם ירוד ועני - על פי הפסוק בספר ויקרא, פרק כ"ז, פסוק ח'.
↑  "היי שלום אישה סלאבית"
↑  עודד חי, בין גבולות, אתר יזכור של משרד הביטחון
↑  ראו: חן קוטסבר, מחנך הדור, באתר nrg.
הגרסה העברית, "בין גבולות" בביצוע "מקהלת ירושלים" בליווי תזמורת, בניצוחו של שמעון כהן. הוקלט על ידי קול ישראל ב-27 במאי 1964
הפועל מחנה יהודה

סמל הקבוצה הישן
הפועל מחנה יהודה היא קבוצת כדורגל ממחנה יהודה, כיום שכונה בתחומי פתח תקווה, ששיחקה בשנות השישים בליגה הלאומית, שהייתה אז הליגה הבכירה. כיום הקבוצה משחקת בליגה ב'. בעונת 2012/2013, לאחר 33 שנה מתוך 35 השנים בליגה ב', רשמה הקבוצה העפלה היסטורית לליגה א' בהדרכתו של ראובן כץ.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1939 על ידי אנשי השכונה: יהודה שמעוני, ישראל זרירי, יחזקאל ישראלוב, גדי כהן ואבי שמעוני. שוערה של הפועל מחנה יהודה, שהוביל אותה לליגה לאומית, היה יפת עוזרי. השכונה דאז התאפיינה כשכונה דתית של יוצאי תימן, שמאנשיה הרכיבו את קבוצת מחנה יהודה, ועל כן נתפסה הקבוצה כמייצגת את יוצאי שכונת המצוקה ואת עולי תימן בישראל.
תחילה היה שמה של הקבוצה "דרור מחנה יהודה". כשהצטרפה הקבוצה להתאחדות בשנת 1950 שונה שם הקבוצה להפועל מחנה יהודה. בסיום עונת 1952/1953 עלתה הקבוצה לליגה ב' (הליגה השנייה דאז) כאשר במדי הקבוצה מככב החלוץ זכריה רצאבי, שלימים כיכב בהפועל פתח תקווה, עמה זכה באליפות המדינה, היה מלך שערי הליגה ב-1961 ואף שיחק בנבחרת ישראל. בעונתה הראשונה בליגה ב' (1953/1954) סיימה הקבוצה במקום ה-11 והצליחה לשרוד. עונתה השנייה בליגת המשנה הייתה עונה שבה צמצמו את הליגה, והקבוצה סיימה במקום הרביעי והמשיכה בליגה השנייה. ב-1957/1958 הקבוצה מתמודדת על העלייה לליגה הבכירה, אך מסיימת במקום השלישי בלבד. בהמשך העשור ובתחילת שנות ה-60 הקבוצה מתייצבת, ומבססת את מעמדה בתור קבוצת אמצע טבלה בליגה השנייה.
בתחילת עונת 1964/1965 חזר הכוכב רצאבי לשחק במחנה יהודה. שחקנים בולטים נוספים בקבוצה באותה תקופה היו בני רצון, יגאל רצאבי ויוחאי אהרוני. הקבוצה זכתה לכינוי "ברזיל הקטנה" מפאת הכדורגל החיובי והאיכותי יחסית שהציגה, והצליחה כקבוצת ליגה א', להדיח בזו אחר זו במסגרת גביע המדינה של 1964, את שתי הקבוצות הבכירות בפתח תקווה, הפועל ומכבי פתח תקווה.
בסיום העונה הכי מוצלחת של הקבוצה עד כה בליגת המשנה מעפילה הקבוצה בפעם הראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה בישראל, כשהיא מסיימת במקום הראשון עם 46 נקודות, ו-4 הפסדים בלבד מתוך 30 משחקים. את עונתה הראשונה בליגה הלאומית היא סיימה במקום השמיני מתוך 16 קבוצות שלזכותה 31 נקודות מתוך 60 אפשריות. עונתה השנייה הייתה העונה הכפולה של עונת 1966/1968, והיא הייתה גם האחרונה בתולדותיה בליגה הבכירה, כשהיא סיימה במקום הלפני האחרון וחסרות לה 2 נקודות על מנת להישאר בליגה במקומה של שמשון תל אביב שנשארה במקומה, והקבוצה נשרה לליגה א' אז ליגת המשנה. מאז הקבוצה לא שבה יותר לליגה הראשונה.
בהמשך העשור ובשנות ה-70, מסיימת הקבוצה במרכז הטבלה ומטה בליגה השנייה, ובעיקר נלחמת על חייה בליגת המשנה. בסיום עונת 1972/1973 ירדה הקבוצה לליגה השלישית, ליגה ב' דאז, כשהיא מסיימת במקום ה-15 בבית הצפון של ליגה א'. בעונת 1975/1976, עונה שבה הליגה צומצמה בחצי ונפתחה הליגה הארצית, שיחקה הקבוצה פעם נוספת בליגת המשנה, אך סיימה במיקום נמוך מידי (במקום השמיני) וירדה לליגה א' (שהפכה להיות הליגה השלישית). עם השנים התדרדרה הקבוצה לליגות הנמוכות ונעה בין הליגה הרביעית לליגה החמישית.
בעונת 2012/2013, לאחר עונה טובה של הקבוצה בהדרכתו של המאמן ראובן כץ (שצמח בקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה) ועם סגל שחקנים ביתי של המועדון, סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה ב' דרום א' והעפילה שוב לליגה א' דרום (הליגה השלישית) לאחר היעדרות של 35 שנים.
שם הצליחה הקבוצה לשרוד במשך כ-5 עונות עד שבסיום עונת 2018/2019 נשרה מחנה יהודה חזרה לליגה ב' לאחר שסיימה את העונה במקום 15, כשגורלה לרדת נקבע במחזור לפני האחרון אחרי הפסד ביתי מול הפועל בקעת הירדן, מאז נמצאת הקבוצה בליגה ב'.
שחקנים בולטים בעבר

זכריה רצאבי
אבשלום רצאבי
מוטי קקון
אלקנה שמן
יוחאי אהרוני
בני רצון
הערות שוליים

↑  לאחר שבע שנים: הפועל מחנה יהודה ירדה לליגה ב'
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19  באותו הזמן היה נהוג להעניק רק שתי נקודות לניצחון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370539205171
מזרן

מִזְרָן (נקרא בשוגג גם "מִזרוֹן") הוא משטח רך, המשמש לשינה, מנוחה או ריפוד של משטחים קשים למטרות בטיחות ונוחות.
סוגי מזרני שינה > מזרן קפיצים

קיימים מספר סוגים של קפיצים המשמשים למזרני קפיצים:
קפיצי בונל (Bonnell): קפיצים בצורת שעון חול, בו המרכז בעל רדיוס קטן יותר מהקצוות. הסוג הוותיק והזול ביותר, שמשמש במזרנים מאז המאה ה-19. כיווץ של אחד מהקפיצים ייצור כיווץ חלקי של הקפיצים הסובבים אותו.
קפיצי מרשל (Marshall): קפיצים מבודדים, העטופים כל אחד בשרוול בד. לרוב הקפיצים עשויים פלדה מוקשחת בחום. הקפיצים נארזים בלחץ, כך שהמזרן מגיע לרוב בתמיכה קשה. כיווץ של אחד מהקפיצים לא ישפיע על הקפיצים הסובבים אותו.
קפיצים מוטים (Offset Coils): קפיצים המונחים בצורה לא אנכית במזרן, על מנת ליצור תמיכה נוקשה יותר בנקודות מסוימות במזרן ורכה יותר באזורים אחרים, כדי לתמוך באדם השוכב.
קפיצי מירה (Mira) או קפיצים רציפים: קפיצים ארוכים במיוחד המונחים בתצורה גלית (הקפיץ אנכי או מוטה, אך קשור ישירות לקפיץ הבא אחריו), לרוב לאורך המזרן. כיווץ של אחד מהקפיצים יכווץ את הקפיצים משני צידיו בלבד (המחוברים אליו) אך לא ישפיע על שאר הקפיצים הסמוכים.
סוגי מזרני שינה > מזרן ספוג

מזרן ספוג הוא לרוב משטח דק וקל-משקל, העשוי מספוג בדחיסות משתנה. מזרן זה הוא מהמזרנים הזולים בייצור, היות שהוא מכיל לרוב שכבה בודדת ויכול להיחתך לפי מידה. דחיסות החומר המוקצף קובעת את רכותו של המזרן. שכבת הספוג עטופה בבד טקסטיל, לרוב חסין מים כדי לצמצם את חדירת הלחות לספוג, דבר שעלול לגרום לזיהום חיידקי או פטרייתי. מזרני ספוג דקים נפוצים כמזרנים לאימוני כושר (מרפדים רצפה כדי למנוע נפילות),טיולי תנועת הנוער ומחמת מחירם הזול וגמישותם נפוצים גם כבסיס לשקי שינה ומזרנים צבאיים. חסרונם הבולט של מזרנים אלו הוא נטייתם להישחק עם השימוש, להיות מצע לפטריות וזיהומים בעקבות לחות הגוף השוכב עליהם, וקריעתם תוך כדי טלטול או החלפת הכסת. קיימים מזרני ספוג מאיכות גבוהה יותר, המטופלים במיוחד כדי לדחות זיהומים (אנטי-בקטריאליות) ומחוסנים כדי למנוע קריעה ושחיקה.
סוגי מזרני שינה > מזרן מים

מזרן מים עשוי מחומר אלסטי חזק (לרוב PVC) המורכב תא אחד או מספר תאים. קיים שסתום מים ראשי המאפשר שאיבה/מילוי מים למזרן, ובמזרנים מרובי תאים קיימים שסתומים לתאים השונים. לרוב, מזרני מים יכללו גוף חימום שמאפשר לחמם את המים לטמפרטורה של כ-30 מעלות צלזיוס.
מזרני המים היו בשימוש כבר במאה ה-17, ודווח שימוש בהם לצורכי חולים ונכים. בשנת 1855 הופיעה מיטת מים המשמשת כמשכבה של גברת הייל ברומן צפון ודרום. מיטת המים "הומצאה" מחדש בשנות השלושים ובשנות השישים - בשני המקרים הממציאים לא הצליחו להוכיח מקוריות של המצאתם לצורך פטנט.
מזרני מים סובלים מבעיות רבות, העיקרית שבהן היא משקל המזרן - מזרן זוגי עשוי לשקול מספר מאות ק"ג. חימום המים במזרן ממולא עשויה לקחת שעות, כתלות באיכות הבידוד, עוצמת החימום וכמות המים. השימוש במזרני מים דורש לרוב מסגרת מיטה מתאימה - קיימים מזרנים שלמטרות יציבות דורשים מסגרת מיטה קשיחה סביב כל המזרן (תיבה), וכמעט כל מזרן מים דורש מסגרת מיטה חזקה במיוחד כדי לשאת את משקל המזרן (לא כולל משקל הישנים עליו).
סוגי מזרני שינה > מזרן אוויר

מזרן אוויר מורכב משכבת תאים העשויים חומר אלסטי חזק ובעלי שסתום לחץ אוויר. לעיתים שסתום הלחץ משותף למספר תאים, ולעיתים לכל תא שסתום בלעדי. כאשר תאי המזרן מנופחים הם מהווים שכבת ריכוך, בעלת התנגדות בהתאם ליחס לחץ האוויר בתוך התא לעומת לחץ האוויר מחוץ לתא. קיימים מספר סוגים של מזרני אוויר, החל ממזרנים בעלי תא אחד המתנפחים במשאבה ידנית, ועד מזרנים בגודל ובצורה של מזרן קפיצים. מזרנים אלו יכולים לכלול שכבת ספוג מעל תאי האוויר, משאבות נפרדות לחלקים שונים במזרן, מידת תמיכה משתנה (מקשה לרך) בהתאם לרצון המשתמש ועוד. ישנן חברות המייצרות אך ורק מזרני אוויר, ומידות מזרנים שונות לעיתים זמינות רק במזרני אוויר - במיוחד מזרני ענק, המשמשים בספורט.
סוגי מזרני שינה > מזרן ממולא

מזרן ממולא הוא שם כללי למזרנים העשויים מעטפת בד וממולאים במילוי רך כלשהו, שלא נמנו מעלה. מזרנים ממולאים היו מהמזרנים המוקדמים ביותר בהיסטוריה, והמילוי השתנה בהתאם לתרבות, הגידולים המקומיים, האקלים ועוד. מילויים נפוצים היו קש, אצות, כותנה, צמר, פוך אווזים, קליפות כוסמת וקטניות ואף חציר. מרבית המילויים רגישים ללחות ונוטים לספוח את נוזלי הגוף המופרשים במהלך השינה, ולפיכך מפתחים זיהומים ומושכים חרקים שונים. מזרנים ממולאים פחות נפוצים החל מאמצע המאה ה-20 במדינות המתועשות, אך גם כיום ניתן למצוא אותם במדינות העולם השלישי הודות לזמינותם ולמחירם הנמוך.
מידות תקניות למזרני שינה

| שם באנגלית | שם בתעתיק עברי/עברית | אורך (ס"מ) | רוחב (ס"מ) | ארגון התקן/מידה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Crib/Toddler | עריסה/תינוק | 131.1 | 69.2 | אמריקה | - |
| Mini Single | מיני-יחיד | 191 | 76.2 | בריטניה | - |
| Twin/Single | יחיד | 200 | 90 | האיחוד האירופי (כולל ישראל) | קיים גם במידות: 99×191 (אמריקה), 91×191 (בריטניה), 107×198 (תאילנד) |
| Twin/Single XL | יחיד מוגדל | 191 | 106 | בריטניה | קיים גם במידות:  99×203 (אמריקה) |
| Double/Full | זוגי | 200 | 140 | האיחוד האירופי (כולל ישראל) | קיים גם במידות:  122×191 (Small Double, בריטניה) 137×191 (אמריקה) 122×198 (תאילנד) |
| Double/Full XL | זוגי (בריטי) | 191 | 137 | בריטניה | קיים גם במידות:  137×203 (אמריקה) קרוי Double בבריטניה |
| Queen | זוגי מוגדל (קווין סייז) | 200 | 160 | האיחוד האירופי (כולל ישראל) | קיים גם במידות:  152x203 (אמריקה) |
| Olympic/Expanded Queen | מזרן אולימפי/זוגי מורחב | 203 | 167 | אמריקה | מיוצר בלעדית על ידי סימונס. |
| California Queen | זוגי קליפורניה | 213 | 152 | אמריקה | מזרנים במידה זו אינם בייצור רחב |
| King | קינג סייז | 220 | 200 | האיחוד האירופי | קיים גם במידות:  193×203 (אמריקה) 152×198 (בריטניה) 183×198 (תאילנד) |
| California King | קליפורניה קינג סייז | 213 | 183 | אמריקה | - |
| Super King | סופר קינג | 198 | 182 | בריטניה | - |
| Grand King | גרנד קינג סייז | 249 | 203 | אמריקה | מיוצר במידה מיוחדת  ומיועד בדרך כלל למזרני אוויר בלבד. |
אביזרים נלווים למזרני שינה

מזרני שינה יכולים להמכר כיחידה, אך לעיתים יוצעו למכירה עם אביזרים נלווים שונים, ביניהם:
ריפוד עליון (Pillow Top): שכבת ריפוד נוספת המונחת על המזרן. שכבה זו מהווה ריפוד נוסף ומסייעת לרכך מזרנים קשים. לעיתים יהיו למזרן שתי שכבות ריפוד, עליון ותחתון, על מנת לאפשר הפיכתו. לעיתים הריפוד העליון יהיה נתיק וניתן לכיבוס (בניגוד למזרן עצמו).
חיפוי אבק (Dust Ruffle, או Bedskirt): חצאית בד המולבשת סביב המזרן ומונעת חדירת אבק לגוף המזרן. הייתה פופולרית לפני כניסתו של הסדין המותאם, והולבשה סביב המזרן והסדין שעליו. הבד היה משתלשל מצדי המזרן ומגיע לעיתים עד הרצפה, ובכך מכסה גם את רגלי המיטה והחלל מתחת למיטה, ומונע חדירת והצטברות אבק שם.
מגן מזרן (Mattress Cover, או Mattress Protector): שכבת בד המותאמת לגודל המזרן ומהודקת מצדיו. משמשת כשכבת בידוד בין הסדין למזרן, מונעת הצטברות של כתמים, ריחות, אבק ושיער מהאדם השוכב על המזרן, ואף מונעת שחיקה של שכבת הטקסטיל העוטפת את המזרן. מגן המזרן נתיק וניתן לכיבוס ושטיפה.
סדין מותאם (Fitted Sheet): סדין ששטחו כשטח המזרן בתוספת עוביו ומעט מעבר לכך, שמטרתו לעטוף את פניו העליונים של המזרן ודפנותיו ולהיות מהודק מתחתיו, בדרך כלל בסיוע רצועת גומי אלסטית. משמש כשכבה מבודדת בין השוכב על המיטה לבין גוף המזרן (ולעיתים מגן המזרן). הסדין המותאם מחליף פעמים רבות את חיפוי האבק, והוא תוספת מודרנית לכלי המיטה. לרוב יימכר כחלק ממערכת מצעים, בצירוף סדין, ציפה ושתי ציפיות.
מזרנים כאמצעי בטיחות

מזרנים מסוגים שונים (בעיקר מזרני ספוג או מזרנים ממולאים) נמצאים בשימוש באמצעי בטיחות. בבתי חולים פסיכיאטרים, בהם יש חשש כי החוסים בחדרים ינסו לחבול את עצמם כנגד הקיר, הקירות והרצפות מכוסים בשכבת מזרני ספוג העטופים בחומר קשיח וחסין רטיבות; חדרים מרופדים דומים קיימים בבתי מחסה בהם חוסים אנשים הנוטים ליפול או להיחבל כתוצאה מנכות או לקות מסוימת. מידת הריפוד משתנה בהתאם לנסיבות ולצורכי ההגנה.
במתקנים בהם מתאמנים פעוטות או ילדים הנוטים ליפול, לרוב יותקנו מזרני ספוג על הרצפה ועד הקירות עד לגובה מסוים.
על השם

המילה מזרן היא מילה המופיעה פעמים ספורות בתלמוד, בהקשר דומה לנוכחי, כלומר ככלי מיטה. עם השנים הפכה המילה בלשון הדיבור למזרון (ברבים מזרונים או מזרנים), באופן דומה למילה התלמודית סינר, שכיום נהגית פעמים רבות כסינור.
האקדמיה ללשון העברית מחזיקה בעותק במאגר המונחים מתקופת ועד הלשון העברית בו מוגדרת המילה מזרן (בכתיב ובניקוד מִזְרָן) כבר משנת תרע"ד (1914). התיאור המלווה את המילה הוא "כר ממֻלא בצמר ולפעמים שמים בו גם קפיצים". אמנם בתקופות קדומות מזרנים הכילו קליפות דגנים, נוצות, צמר, כותנה וייתכן ואף זיפים, אך כיום מילויים אלו אינם בשימוש נפוץ. קפיצים, לעומת זאת, נפוצים היום מאוד כמילוי מזרנים.
בהלכות טומאה וטהרה

למזרן יש השלכות רבות בהלכות טומאה וטהרה. עצם המזרן נחשב כראוי להיטמא טומאת מדרס, וניתן להיטהר על ידי טבילת המזרן כולו במקווה טהרה.
הערות שוליים

↑  מזרן או מזרון?, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏25 ביולי 2010
↑  PatentStorm's time has ended
↑  משנה, מסכת כלים, פרק י"ט
↑  חדשות nrg - הזירה הלשונית: לא עברית ולא נעליים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558288805171  BnF: cb12218496w (data)  GND: 4284690-0  LCCN: sh85082267 
מזרן שינה במידת Queen Size, עם ריפוד עליון
תצוגת יחסי-גודל של מידות תקניות אמריקאיות
תצוגת יחסי-גודל של מידות תקניות בריטיות
קרב תל עזזיאת

קרב תל-עזזיאת הוא קרב שהתחולל ב-9 ביוני 1967, במסגרת הלחימה ברמת הגולן בחזית הסורית במלחמת ששת הימים. בסיום הקרב המורכב, הצליח כוח צה"ל, שהשתייך לחטיבת גולני, לכבוש את המוצב הסורי.
תל עזזיאת, שבצפון מערב רמת הגולן, היווה חלק מקו מוצבים בין זעורה לישראל יחד עם בורג' בביל, תל פאחר, בחריאת, וחירבת א-סודה. מזרחה לתל, מעבר לדרך הפטרולים, נמצא המוצב האחורי, תל פאחר. המוצב היה המוצב הסורי העיקרי באזור ושלט בתצפית ובאש על צפון עמק החולה. ממערב, מעבר ל"כביש הנפט" נמצא הכפר עין פית, ומעליו נמצא הכפר זעורה.
הקרב נערך כחלק מקרב הבקעה שביצעה חטיבת גולני, בפיקוד יונה אפרת, בצפון רמת הגולן. חטיבת גולני תוגברה בגדוד טנקים 377 בפיקוד אמנון חינסקי (מחטיבה 37). בתוכנית הקרב נועד גדוד 51, בפיקוד בני ענבר, לכבוש את תל עזזיאת, גדוד 12, בפיקוד משה "מוסא" קליין, לכבוש את תל פאחר וגדוד 13 נועד להיכנס בפרצה שנוצרה בקו הסורי, להרחיב ולהעמיק את האחיזה הישראלית בשטח.
כוחות וביצורים

התל היה מוצב פלוגתי מבוצר, בעל שתי כיפות: צפונית ודרומית, כאשר הצפונית חולשת על הדרומית. בתל היו שבע מצדיות ורשת מחילות ובונקרים והוא היה חפור סביבו בשלוש רצועות של תעלות והיה מוקף שדות מוקשים וגדרות תיל מכל עבר. הכוח המגן היה פלוגה מגדוד חי"ר 187 של הצבא הסורי מתוגבר ביחידת תותחי נ"ט 57 מ"מ, סוללת מרגמות 82 מ"מ, שני תול"רים ושלושה מקלעים דו קניים.
הכוח התוקף היה גדוד 51 של חטיבת גולני בפיקוד סא"ל בני ענבר וסגנו רס"ן אמיר דרורי, כשהוא מתוגבר ביחידת טנקים. מפקד פלוגה ב' בגדוד, אשר שימשה כפלוגת החוד בכיבוש היעד, היה אורי שגיא.
מהלך הקרב

לוחמי גדוד 51 נעו בטור זחל"מים ובסיוע טנקים לעבר היעד וחצו את קו הגבול בשעה 14:54. הכוח תקף את המוצב מעורפו. בשעה 16:41 פרקו הלוחמים מן הכלים והסתערו על התעלות המבוטנות. נערך קרב סדור כנגד החיילים הסורים, במהלכו נהרג יוסף (ג'ו) מנצור, אשר היה חובש בפלוגה ב', ועד מהרה, בשעה 17:06, נפל היעד בידי לוחמי גולני. הקרב התנהל על פי התוכנית ותורת הלחימה ליעד מבוצר.
מורשת

הקרב נחשב אחד מהקרבות המרכזיים במורשת הקרב של חטיבת גולני יחד עם קרב תל פאחר שנערך בסמוך, הקרב על החרמון במלחמת יום הכיפורים והקרב על הבופור במלחמת לבנון הראשונה. החטיבה, שעד מלחמת ששת הימים נחשבה כבעלת יכולת פחותה מזו של חטיבת הצנחנים, קיבלה בעקבות הצלחתה בהבקעת הקו הסורי בגולן ובכלל זה הקרב על תל עזזיאת, הכרה ביכולתה כחטיבת חי"ר מהדרג הראשון. יצחק רבין, רמטכ"ל מלחמת ששת הימים, אמר בכנס שנערך ללוחמי החטיבה בעכו, מספר חודשים אחרי המלחמה: "אתם ביצעתם את אחד ממבצעי ההבקעה הקשים ביותר בצה"ל, אחד ממבצעי המופת לצה"ל כולו". האלוף אורי שמחוני, קצין המודיעין של חטיבת גולני, אמר על הקרב כי:"גדוד 51, בפיקוד תא"ל (מיל.) בני ענבר, עם הסמג"ד, אלוף (מיל.) אמיר דרורי, ומפקד פלוגת החוד, אלוף (מיל.) אורי שגיא, כבש את תל ­עזזיאת בדייקנות, מהירות ומינימום נפגעים". סמל יעקב הנדלמן, סמל מחלקה בפלוגה ב' בגדוד 51, אשר לחם בראש אנשיו בטיהור תעלות המוצב, עוטר על גבורתו בעיטור המופת.
ראו גם

קרב תל עזזיאת (1948)
לקריאה נוספת

אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות אחרונות, 1998, עמודים 52–60
אלישיב שמשי, בהם יותר מכל: על סוד ההצלחה של צה"ל, הוצאת משרד הביטחון, 2005, עמודים 159–168
אברהם אילון ואחרים, להסיר את האיום - המערכה בזירה הסורית במלחמת ששת הימים, מודן הוצאה לאור, 2017, הפרק "כיבוש תל עזזיאת", עמ' 241–243.
הערות שוליים

↑  אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות אחרונות, 1998, עמודים 52-60.
↑  יונה אפרת (הופרט) ז"ל (1950-1951), באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני.
↑  מופת הלחימה בתל-פאחר, מתוך אתר חטיבת הצנחנים.
↑  אורי שמחוני, יחס ישיר בין כמות הצל"שים וגודל התקלה, nrg, ‏ 24.04.2001.
↑  סמל יעקב הנדלמן, באתר הגבורה, ב"אתר הגבורה".
| מלחמת ששת הימים |
| --- | --- | --- |
| רקע | פעולת סמוע • יום הקרבות של 7 באפריל 1967 • הנאום המגומגם • מרד הגנרלים • מבצע לשון אדומה |  |
| החזית המצרית | מבצע מוקד • קרב אום-כתף • קרב הג'יראדי • קרב חניון הלילה של גדוד 19 • פעולת אלכסנדריה • פעולת פורט סעיד • קרב רפיח • קרב מוצב אל-קובה • תפיסת שארם א-שייח' |  |
| החזית הירדנית | הקרב על גבעת התחמושת • המערכה על ירושלים • כיבוש צפון השומרון |  |
| החזית הסורית | הקרב על קלע וזעורה • קרב תל עזזיאת • קרב תל פאחר |  |
| אישים | לוי אשכול • משה דיין • יצחק רבין • מרדכי הוד • דוד אלעזר • עוזי נרקיס • ישעיהו גביש • מוחמד סידקי מחמוד • סולימאן עיזאת  • עבד אל-חכים עאמר • מוחמד פאוזי • גמאל עבד אל נאצר • חוסיין, מלך ירדן |  |
| כללי | ישראל במלחמת ששת הימים • יהדות ארצות האסלאם במלחמת ששת הימים • צבא ההגנה לישראל במלחמת ששת הימים • הצבא המצרי במלחמת ששת הימים |  |
| בינלאומי | החלטה 233 • החלטה 234 • החלטה 235 • החלטה 236 • החלטה 237 • החלטה 240 • החלטה 242 |  |
| בתרבות | בתרבות הישראלית • ירושלים של זהב • ירושלים של ברזל • משה דיין, יצחק רבין ועוזי נרקיס בשער האריות • תצלום הצנחנים בכותל המערבי • גבעת התחמושת |  |
| תיעוד והנצחה | יום הנכסה • יום ירושלים • אות מלחמת ששת הימים • גבעת התחמושת • אנדרטאות בירושלים • אנדרטה לחללי עוצבת השרון • אנדרטה לנופלי חטיבה 5 • אנדרטת אוגדת הפלדה • האנדרטה לחללי חטיבה 45  • טקס האזכרה לזכר חללי מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה |  |
מבט משרידי תל עזזיאת אל עבר קיבוץ דן. ניתן לראות את חלק מביצורי התל.
שרידי מבנים בתל עזזיאת, כיום (2017).
אחמד זכי ימאני

אחמד זכי ימאני (בערבית: أحمد زكي يماني; ‏30 ביוני 1930 – 23 בפברואר 2021) היה פוליטיקאי סעודי, שר הנפט במשך 24 שנים (1962–1986), וחבר בכיר באופ"ק במשך 25 שנה.
לקריאה נוספת

Robinson, Jeffrey. 1989: Yamani The Inside Story. London: Fontana Press. ISBN 0-00-637408-5