stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בסיאן אידרישאי
קריירה

אידרישאי גדל במחלקות הנוער של אדמירה לינץ ושל ל.א.ס.ק. לינץ. בשנת 2003 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ל.א.ס.ק. לינץ, ששיחקה בליגה האוסטרית הראשונה. הוא ערך 35 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
בקיץ 2005 חתם אידרישאי על חוזה לשנתיים בליברפול מהפרמייר ליג, לאחר תקופת התרשמות ולאחר שזכה בתואר השחקן הצעיר של העונה באוסטריה לעונת 2004/2005. עם חתימתו במועדון הצהיר:
"תמיד הייתי אוהד ליברפול ולשחק במועדון זהו חלום שמתגשם. אם יש לך הזדמנות להגיע להתרשמות בליברפול אז אתה צריך לעשות זאת. אתה לא יכול לסרב להתרשמות בזוכת ליגת האלופות. הייתי אפילו שוחה בנהר על-מנת לעשות זאת."
עונת 2005/2006 הייתה רצופת פציעות עבורו. עם זאת, הוא ציפה להיות שחקן קבוע בהרכב של קבוצת המילואים של המועדון לעונת 2006/2007. ב-15 ביולי 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק במחצית הראשונה במשחק קדם העונה נגד רקסהאם לצדו של קרייג בלאמי, שערך גם הוא את הופעת הבכורה שלו במועדון.
ב-16 במרץ 2007 הושאל אידרישאי ללוטון טאון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לתום עונת 2006/2007. יום לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. עד לתום העונה ערך אידרישאי שש הופעות ליגה נוספות, בהן הבקיע שער אחד. לאחר שחזר מתקופת ההשאלה בלוטון טאון נשאר אידרישאי בליברפול לתקופת קדם העונה. ב-7 ביולי 2007 הוא הבקיע שלושה שערים בפרק זמן של 26 דקות במשחק ידידות נגד רקסהאם.
ב-30 באוגוסט 2007 הושאל אידרישאי לקריסטל פאלאס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך עונה אחת. ב-1 בספטמבר ערך אידרישאי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-72 במשחק הליגה נגד צ'רלטון אתלטיק. עם זאת, אידרישאי נכשל בביסוס מעמדו בקריסטל פאלאס, ובחודש ינואר 2008 דרש ניל וורנוק, מאמנה של קריסטל פאלאס, שליברפול תיקח את אידרישאי בחזרה במהלך חלון ההעברות של חודש ינואר מכיוון שהוא לא היה צפוי לראות דקות משחק נוספות בתקופת ההשאלה שלו במועדון. ב-31 בינואר 2008 הסכים אידרישאי לעבור בהשאלה לאולדהאם אתלטיק עד לתום העונה, זאת לאחר שבוטלה השאלתו לקריסטל פאלאס. עם זאת, לאחר התערבות סוכנו, ויתר אידרישאי על המעבר והחליט שלא להצטרף לאולדהאם אתלטיק.
ב-31 בינואר 2008 הושאל אידרישאי לוואקר אינסברוק מהבונדסליגה האוסטרית עד לתום עונת 2007/2008, בסופה נגמר חוזהו בליברפול. במהלך תקופתו בוואקר אינסברוק, הוא התמוטט על המגרש במהלך משחק נגד שטורם גראץ. עם זאת, לאחר שעבר בדיקות רפואיות, הוחלט כי הוא מסוגל להמשיך את קריירת הכדורגל שלו מכיוון שהבדיקות הראו שהתמוטטות נבעה כתוצאה מווירוס ולא כתוצאה ממום בלב. בשל האירוע, לא זכה אידרישאי לדקות ליגה במדי ואקר אינסברוק.
לאחר שחרורו מליברפול שיחק אידרישאי חמישה משחקים במדי איילנבורג מהליגה הגרמנית החמישית. במשחקו השני הוא הורחק בכרטיס אדום.
ב-18 באוגוסט 2009 נקרא אידרישאי לתקופת התרשמות בסוונסי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, והוא חתם במועדון ב-22 באוגוסט. מאמנה של סוונסי סיטי, פאולו סוזה, שיבח את אידרישאי ואמר: "הוא לא בדיוק חלוץ, אך הוא שחקן התקפה. אני יודע עליו הרבה והוא מסוג השחקנים שיכולים להתאים לסגל שלנו". הוא שיחק שלושה משחקי ליגה במועדון, שנכשל בהעפלה לפרמייר ליג.
מותו

ב-15 במאי 2010, כשהוא בן 22, כשבועיים לאחר תום עונת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, נפטר אידרישאי. לפי הדיווחים הוא נפטר כתוצאה מאוטם שריר הלב בשנתו.
מותו > הנצחה

ב-30 במאי 2011, במהלך משחק גמר פלייאוף הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ נגד רדינג, לבשו שחקני סוונסי סיטי חולצות עם תמונתו ושמו של אידרישאי עליהן כאות כבוד. בנוסף, החליטה סוונסי סיטי שלא לערוך שימוש נוסף בחולצה מספר 40, שהייתה שייכת לאידרישאי.
הערות שוליים

↑  Idrizaj sent on loan to Luton באתר הרשמי של ליברפול, 16 במרץ 2007 (באנגלית)
↑  Luton 0-2 Ipswich באתר BBC, ‏ 17 במרץ 2007 (באנגלית)
↑  Idrizaj gives Reds win at Wrexham באתר BBC, ‏ 7 ביולי 2007 (באנגלית)
↑  פרופיל השחקן באתר הרשמי של קריסטל פאלאס (באנגלית)
↑  Club insist US meeting is not about Benitez as defender prepares to sign באתר Liverpool Echo, ‏ 8 בינואר 2008 (באנגלית)
↑  IDRIZAJ LOAN DEAL OFF באתר הרשמי של אולדהאם אתלטיק, 31 בינואר 2008 (באנגלית)
↑  Swansea City manager Paulo Sousa pays tribute to Besian Idrizaj באתר הגרדיאן, 16 במאי 2010 (באנגלית)
↑  Besian hopes to repay faith after fearing for pro career באתר South Wales Evening Post, ‏ 13 במרץ 2010 (באנגלית)
↑  04.05.2009 - Keine Punkte auf der Müllerwiese. באתר הרשמי של איילנבורג, 24 במאי 2009 (בגרמנית)
↑  Swans take Idrizaj on trial באתר הרשמי של סוונסי סיטי, 18 באוגוסט 2009 (באנגלית)
↑  Swansea recruit Austrian Idrizaj באתר BBC, ‏ 24 באוגוסט 2009 (באנגלית)
↑  Swansea player Besian Idrizaj dies at 22 באתר BBC, ‏ 15 במאי 2010 (באנגלית)
↑  Swansea tribute to ex-Red באתר הרשמי של ליברפול, 30 במאי 2011 (באנגלית)
↑  Swans to retire Besian's shirt באתר הרשמי של סוונסי סיטי, 18 באוגוסט 2010 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "בסיאן אידרישאי".
ברברה אוורארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביולי 1910 Telscombe, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  17 ביוני 1990 (בגיל 79) 
 תקופת הפעילות:  1925–1990 (כ־65 שנים) 
 תחום יצירה:  בוטניקה, scientific illustration 
 
ברברה אוורארד (באנגלית: Barbara Everard‏; 27 ביולי 1910 – 17 ביוני 1990) הייתה מאיירת בוטנית שיצירתה כללה ספרים, פרסומים בוטניים, מגזיני גינון, כרטיסי ברכה ולוחות הנצחה.
ראשית חייה

ברברה בירד נולדה כבת הבכורה לצ'ארלס ורוזלי בירד בטלסקומב מנור, ליד ברייטון, סאסקס ב-27 ביולי 1910.
בשנת 1936 קיבלה ברברה עבודה בבית עסק בסוהו, לונדון, בבעלות ארנסט וולטר ת'ורנטון-סמית. בעוד שאחרים העתיקו ציורי מראה סיניים, היא למדה את אמנות הכנת טפטים סיניים. שילמו לה 30 שילינגים בשבוע כמתחילה, ועד מהרה היא עלתה לתפקיד בכיר, והוזמנה לעבוד וליצור ציורי קיר, לקשט מסך לתיאטרון הדומיניון החדש בטוטנהאם קורט רוד ולעצב ריהוט, בדים. ולקשט בתי עשירים. ההכשרה שקיבלה, יחד עם שיעורי לילה בבית הספר לאמנות באילינג, תרמו לעבודות הצבע הבוטניות שלה בחיים הבוגרים יותר.
בתקופת השפל הגדול הצטמצמה העבודה. בשנת 1938 בעת שעבדה כבת לוויה של ליידי דייוויס בטירת צ'ילהאם, קנט, נישאה ברברה בסתר לריימונד ואלאס אוורארד. זמן קצר לאחר חתונתם בעלה מונה לעוזר-מנהל בסינגפור, שהייתה אז חלק ממלאיה. עם זאת, הוא לא סיפר למעסיקיו שהוא נשוי ולכן ברברה נאלצה להישאר באנגליה, והצטרפה אליו רק כאשר לחץ הפרידה היה גדול מדי.
מלאיה ומלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה באירופה, בני הזוג הרגישו שהגיע הזמן להביא ילד לעולם. בנם מרטין, נולד ב-7 ביולי 1940. בפברואר 1942 נפלה סינגפור לידי היפנים וריימונד, לאחר שהצטרף לכוח המתנדבים נלקח בשבי. ברברה ומרטין נמלטו עם הסירה האחרונה, והגיעו בשלום לאנגליה.
ריימונד שרד שלוש וחצי שנים כשבוי מלחמה, ונאלץ לעבוד בסלילת מסילת הרכבת לבורמה ועל הגשר של נהר קוואי. לאחר החזרה  לאנגליה והחלמה, הוא חזר למלאיה כדי לסייע בפיתוח מטעי גומי לדאנלופ. ברברה ומרטין הפליגו מאנגליה והצטרפו אליו בשנת 1946.
בזמן שהיא גרה במטעי הגומי סביב מלאקה, החלה ברברה לאסוף ולצייר צמחים וסחלבים טרופיים. בנייני האחוזה היו גדולים, מעוצבים בצורה לא טובה ועם קירות חשופים, ולכן היא התחילה לצייר טבע דומם על בדים גדולים כדי למלא את החללים הריקים. היא החלה להציג בתערוכות פרחים בסינגפור, במלאקה ובקואלה לומפור, והרחיבה את אוסף הצמחים שלה ואת תיק העבודות שלה.
קריירה כמאיירת בוטנית

ברברה חזרה לאנגליה עם בעלה בשנת 1952, מרטין נשלח לפנימיה שלוש שנים קודם לכן. בשובה הציגה אוסף מחקרים של סחלבים מלאיים באולם המלכותי של גננות בכיכר וינסנט, לונדון, וזכתה במדליית הזהב הראשונה. בתערוכות מאוחר יותר של החברה המלכותית לגננות היא תזכה במדליות נוספות.
במשך שלושים השנים הבאות נודעה ברברה אוורארד כאמנית בוטנית מסחרית, והשלימה הזמנות פרטיות רבות של ציורי פרחים יחד עם איורים למספר ספרים, פרסומים בוטניים, מגזיני גינון, כרטיסי ברכה ולוחות הנצחה. אחת המשימות האלה הייתה של ג'ון גורני בחברת מדיצ'י, לצייר את אוסף פרחי הבר של בריטניה, משימה שארכה עשר שנים והביאה לסיום של כ-950 לוחות הדפסה. יצירה זו, מעולם לא פורסמה.
באותן שנים נולד למשפחתם בן שני, אנתוני.
בשנת 1975, עם מלגת נסיעות של וינסטון צ'רצ'יל, נסעה ברברה בחזרה למלזיה כדי ליצור ציורים בוטניים של מיני צמחים בסכנת הכחדה, כולל אלה שבהר קינאבלו.
בזמן מותה ב-17 ביוני 1990, הפכה ברברה לאחת האמניות הבוטניות המובילות בעולם.
מספר ציורים ורישומים שלה נתרמו לחברות בוטניות שונות, כולל כ-250 לוחות ורישומים שניתנו לספרייה ולארכיון בגנים הבוטניים קיו.
במלאת 100 שנה להולדתה נערכה תערוכה של כמה מיצירותיה משנות החמישים עד שנות השמונים בתערוכת האמנות הבוטנית במרץ 2011, יחד עם פרסום האוטוביוגרפיה שלה.
הערות שוליים

1 2  Call Them the Happy Years by Barbara Everard, transcribed and edited by Martin Everard, pub. FastPrint (Peterborough ), 2011
↑  Home Page, www.barbara-everard.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463469105171  BIBSYS: 90550583  BNE: XX982059  BnF: cb135051378 (data)  DSI: 3362  ISNI: 0000 0000 8106 9149  LCCN: n50009163  NKC: xx0266455  NLA: 35071961  NTA: 06985579X  RKD: 273549  SUDOC: 05050410X  VIAF: 27583400   WorldCat (עם VIAF): 27583400
בסי קרטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוקטובר 1993 (בת 30) וסטמינסטר, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה  בית הספר לבנות קמדן 
 פרופיל ב-IMDb
 
בסי קרטר (באנגלית: Bessie Carter; נולדה ב-25 באוקטובר 1993) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה מהופעתה בתפקיד איבי וילקוקס במיני-סדרה "אחוזת הווארד" של ה-BBC, ובתפקיד ויולט וודהאוס בסדרה "אחוזת ביצ'האם" של ערוץ ITV.
ביוגרפיה

קרטר היא בתם של השחקנים אימלדה סטונטון וג'ים קרטר. ב-2007 שיחקה בסדרת הדרמה "קרנפורד" של ה-BBC. היא שיחקה בתפקיד משרתת לצדם של הוריה, ג'ים קרטר גילם את קפטן בראון, וסטונטון גילמה את מיס אוקטביה פול. קרטר למדה בבית ספר פרטי ואחר כך בבית הספר לבנות קמדן. היא למדה משחק בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה וסיימה את לימודיה בשנת 2016. באותה שנה זכתה בפרס ספוטלייט (Spotlight Prize) לשחקנית המסך הטובה ביותר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | עלובי החיים | Les Misérables | אישה בבית חרושת |  |
| 2018 |  | Oil | סופי | סרט קצר |
| 2019 | השקרן הטוב | The Good Liar | מזכירה |  |
| 2020 |  | Two | אלה | סרט קצר |
| 2020 |  | Emerge | ג'ס | סרט קצר |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007–2008 | קרנפורד | Cranford | מרגרט גידמן | סדרת טלוויזיה |
| 2017 | דוק מרטין | Doc Martin | איימי וינסנט | בפרק "Farewell My Lovely" |
| 2017 | אחוזת הווארד | Howards End | איבי וילקוקס | מיני-סדרה |
| 2019 | אחוזת ביצ'האם | Beecham House | ויולט וודהאוס | סדרת טלוויזיה |
| 2020 | ברידג'רטון | Bridgerton | פרודנס פת'רינגטון |  |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | מחזה | שם באנגלית | תפקיד | בימוי | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | "משאלות נסתרות" מאת דייוויד הר | The Secret Rapture | מריון | וין ג'ונס | בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה |
| 2015 | "לולו" מאת ניקולס רייט | Lulu | גשוויץ | כריסטיאן ברג'ס | בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה |
| 2016 | "המלך ליר" מאת ויליאם שייקספיר | King Lear |  | דבורה וורנר | אולד ויק |
| 2018 | "בסקרוויל" מאת ארתור קונאן דויל | Baskerville | שחקן 3 | לאבדיי אינגרם | ליברפול פלייהאוס |
| 2019 | "כולם היו בניי" מאת ארתור מילר | All My Sons | לידיה לוביי | ג'רמי הרין | אולד ויק |
הערות שוליים

↑  "Meet the cast of Howards End, 11 January 2019". Radio Times. ארכיון מ-11 באפריל 2020. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Meet the cast of ITV's Indian period drama Beecham House, 28 July 2019". Radio Times. ארכיון מ-29 ביולי 2019. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bessie Carter takes after her parents with new role, but says they 'let me do my own thing, 26 August 2016". Evening Standard.
↑  "Howards End's Bessie Carter, daughter of Downton Abbey star Jim Carter: 'Dad screamed when I got the part!', 14 November 2017". what's on tv. ארכיון מ-22 ביוני 2018. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Guildhall School Graduates 2015/2016". Guildhall School of Music and Drama. ארכיון מ-9 בנובמבר 2019. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bessie Carter - Spotlight Prize for Best Screen Actor 2016". Guildhall School of Music and Drama. ארכיון מ-28 ביולי 2019. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "When is Bridgerton released on Netflix? What's it about?, 25 March 2020". Radio Times.
↑  "Guildhall's 2015 autumn drama programme begins, 7 October 2015". The Guildhall School. ארכיון מ-12 ביולי 2017. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Guildhall School presents Frank Wedekind's Lulu in a version by Nicholas Wright, 25 October 2015". The Guildhall School.
↑  "King Lear, 25 March 2020". Old Vic Theatre.
↑  "Baskerville - A Sherlock Holmes Mystery, 1 December 2018". Everyman Playhouse. ארכיון מ-3 בינואר 2018. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "All My Sons, 25 March 2020". Old Vic Theatre. ארכיון מ-14 במאי 2019. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
בריגדת הבנים והבנות היהודים

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1895 
 מיקום המטה:  סאות' וודפורד 
 www.jlgb.org
 
בריגדת הבנים והבנות היהודים (אנגלית: Jewish Lads' and Girls' Brigade, בקיצור JLGB) היא תנועת הנוער היהודית הוותיקה באנגליה. הארגון הוקם בשנת 1895 על ידי אלברט גולדסמיד, קולונל בצבא הבריטי, במטרה לקדם ילדים של מהגרים יהודים עניים.
בימיו הראשונים של הארגון, היה פתוח לבנים בלבד, ורק בשנת 1963 הוקמה המחלקה הראשונה לבנות.
הארגון בנוי בהיררכיה כמו-צבאית, כשהחברים מתקדמים מתפקידי מש"ק, תפקיד נגד לתפקידי קצונה.
בכל שנה מתקיימים שני מחנות של התנועה.
מחנה קיץ ומחנה חורף, בעיקר במחנה הקיץ (בחופש הגדול) מגיעות משלחות של בני נוער יהודים מכל העולם וביניהן גם ישראל. ממספר יישובים בארץ (רמת השרון, הרצליה, אלפי מנשה, קריית אונו, שדרות וכו׳) נבחרת קבוצה על ידי מיונים קפדניים ומבחנים בכישורים חברתיים ובשפה האנגלית. בכל קבוצה יש בממוצע 20 ילדים, המחנה הוא בסך-הכל כשבועיים (למשלחות מהעולם) וכשבוע למחנה עצמו באחריות הJLGB במתחם המסודר שארגנו.
הבריטים אף מצטרפים למשלחות העולמיות בסיורם בשבוע השני באתרי הבירה לונדון (ביג בן, לונדון איי, רחוב אוקספורד וכו׳) כדי לעזור בנסיעות בעיר ובניווט.
תנועת הJLGB מארגנת למחנה הקיץ שלה לו״ז מפורט ומסודר שלא ניתן לדעת אותו לפני ההגעה למחנה.
ובו רשומות כל הפעילויות בכל שעה בכל יום בכל המחנה.
ה־JLGB מחלקים קבוצות מעורבבות של יהודים מישראל ומשאר המדינות במחנה (בריטניה, הולנד, צרפת ורוסיה) לקבוצות בשם פלטונים (platoon) ובקבוצות אלה עוברים החניכים פעילויות לאורך כל המחנה.
לכל פלטון יש שם ומורלים (שירי עידוד) כדי להבדיל בין כל קבוצה ובשביל המורל בתחרויות.
בכל שנה במחנה הקיץ יש נושא מיוחד וסביבו סובבות כל הפעילויות של המחנה וכל שמות הפלטונים קשורים אליו (לדוגמה: מחנה קיץ JLGB 2017 היה בנושא emoji ולכל פלטון ניתן שם של אמוג׳י אחר כגון: רובוט, מטרייה וכו׳).
הערות שוליים

↑  Super User, History, JLGB (באנגלית) (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263291905171  LCCN: n94119359   WorldCat (עם LCCN): n94-119359 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ון באלני

ג'ון באלני (באנגלית: John Balleny  (מת ב-1857) היה רב חובל אנגלי של מפרשית לצייד לווייתנים, ה"אלייזה סקוט". באלני הוביל שיוט חקר לאנטארקטיקה בשביל חברת "סמיואל אנדרבי ובניו" לצייד לווייתנים, בשנת 1839-1838.
במהלך המשלחת הזאת, הפליג יחד עם תומאס פרימן וה"סברינה", אל תוך האוקיינוס הדרומי לאורך פרוזדור של קו אורך, שהתרכז בקו של 175° מזרח, דרומית לניו זילנד. קבוצתו של באלני תיעדה ביומן הספינה פתח חלקי בקרח הדחוס המקיף את היבשת הדרומית, גילתה את איי באלני בפברואר 1839, וצפתה בחטף את אנטארקטיקה עצמה ב-'58 64° דרום, '08 121° מזרח. קטע זה של אדמה מכוסה קרח נקרא כיום חוף סברינה.
פרוזדור באלני באוקיינוס הדרום שימש בשנים הבאות חוקרים כמו רוברט פאלקון סקוט, ארנסט שקלטון, רואלד אמונדסן וריצ'רד בירד, משמש כיום כלי שיט המחדשים את האספקה לתחנת מקמרדו ובסיסים מדעיים נוספים השוכנים באזור ים רוס וסביבתו באנטארקטיקה.
הערות שוליים

↑  Alan Gurney, W. W. Norton 1997, p.258 "Below the Convergence
↑  Garney, pp. 267-270
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLA: 35315191  SNAC: w6bd939r  VIAF: 92089611   WorldCat (עם VIAF): 92089611
ברנאר ורבר

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1961 (בן 63) טולוז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום לימודים:  המכללה לעיתונות של פריז 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  פרוזה 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 פרסים והוקרה:  Elle (1993)  קצין מסדר האמנויות והספרות (15 באפריל 2022) 
 www.bernardwerber.com
 
בֶּרְנָאר וֶרְבֵּר (בצרפתית: Bernard Werber; נולד ב־18 בספטמבר 1961 בטולוז) הוא סופר, מחזאי, תסריטאי ובמאי יהודי צרפתי.
חייו

בבית הספר היסודי, החל ורבר בכתיבת סיפורים קצרים, סיפורו הראשון: ״הרפתקאות של פרעושית״. בגיל 15, כעשר שנים מאוחר יותר, הקים עיתון מיוחד לבית הספר שרובו קומיקס לא שגרתי במובן של שילוב של מוזיקה ובשמים. בסוף אותה שנה, התפנה ורבר לכתיבת הרומן שלו הנמלים וערכים עבור אנציקלופדיה שכינה אותה האנציקלופדיה של הידע היחסי והמוחלט.
בעיר הולדתו למד משפטים באוניברסיטה כשנתיים, ובמקביל קרימינולוגיה.
בפריז למד עיתונאות והצעתו לסיקור נמלים אפריקניות זיכתה אותו במלגה שבעקבותיה למד את התופעה בחוף השנהב. עבד כשבע שנים בתור כתב.
שנות התשעים, מסמנים מפנה בדרכו וחזרתו המלאה לאמנות. נרשם ללימודי תסריטאות ומשנת 1991 הצליח לפרסם יצירות, בעיקר פרוזה (שלעיתים עובדה למחזה או סרט), כל שנה.
ברנאר ורבר מבחירה אישית מפרסם יצירה בשבוע הראשון של אוקטובר לטענתו ״כדי לקבוע פגישה עם הקוראים״ זאת על אף שהוא כותב שתי יצירות בשנה בממוצע (ולכן אחת נשארת במגירה), לפי ורבר זהו גם מנהגו של סטיבן קינג.
יצירתו

ברנאר ורבר משלב מספר ז'אנרים: מדע בדיוני, פילוסופיה ומטאפיזיקה וכן ספרות בלשית ואוטופיה.
ספריו הפכו לרבי מכר, מספר ספרים זכו לכך עוד ביום יציאתם: האב של אבותינו (1998), אימפריית המלאכים (2000), הסוד האולטימטיבי (2001), עץ האפשרים: ועוד סיפורים (2002).
ורבר מעיד על עצמו שיש לו עושר וחדווה של יצירה. תהליך עבודתו מבוסס על סדר יום כמעט קבוע של כתיבת סיפורים קצרים, הרחבה או חיבורם.
יצירותיו בתרגום לעברית

הנמלים (1998): רומאן. תרגום: יהודה שפיגלר. כתר.
יומם של הנמלים (1999): רומאן. תרגום: יהודה שפיגלר, כתר.
עץ האפשרים: ועוד סיפורים (2005): סיפורים קצרים. תרגום: חגית בת-עדה. כנרת, זמורה-ביתן.
הערות שוליים

↑  ברנאר ורבר - האתר הרשמי, ביוגרפיה מפורטת (בצרפתית)
↑  שם
↑  boldtype - an online literary magazine, contributors (בצרפתית)
↑  ברנאר ורבר - האתר הרשמי, שם
↑  ברנאר ורבר - האתר הרשמי, שם
↑  Parlon net. Olivier Emond inviting Bernard Werber. Diffused on FranceInfo. 41:06 min. 1/10/2010. (בצרפתית)
↑  ברנאר ורבר - האתר הרשמי, שם
↑  Parlon net, op. cit.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308626705171  PLWABN: 9810537253305606  BNE: XX1158820  BnF: cb122013821 (data)  CiNii: DA05831992  GND: 12060616X  ICCU: RAVV077688  ISNI: 0000 0000 8161 0484  LCCN: n94088954  LNB: 000148235  MusicBrainz: 977cb848-91f2-49f7-bd22-f8265199d2f6  NDL: 00516922  NKC: xx0017949  NLA: 35380368  NLG: 79500  NLK: KAC199629675  NSK: 000238648  NTA: 103785779  RERO: 02-A003968129  SNAC: w6zg6ssf  SUDOC: 030637554  Trove: 932237  VIAF: 85414048   WorldCat (עם VIAF): 85414048
ג'יג

הגִ'יג (בצרפתית: gigue) הוא ריקוד בארוקי נמרץ שמקורו בריקוד הז'יג העממי של האיים הבריטיים. הוא נכתב במשקלים משולשים או משושים (כגון 3/8, 6/8, 3/4 או 12/8) ומשתמש במקצבים מנוקדים. הוא אחד מארבעת הריקודים הבסיסיים בסוויטה הבארוקית בה הוא משמש כפרק סיום עליז ועירני. צורת הריקוד היא דו חלקית והחלק השני פותח לעיתים קרובות בהיפוך של המוטיב העיקרי מהחלק הראשון.
תבנית ריתמית טיפוסית של ריקוד הג'יג
סברה רווחת כי מקור השם של הריקוד נובע משמו של כינור קטן עממי מימי הביניים בעל אותו שם, אך ככל הנראה הקשר בין הריקוד לכלי מקרי. השימוש ״ג'יג״ ביחס לריקוד באנגליה ובאיים הבריטיים נגזר מהמילה giguer בצרפתית, שמשמעותה לקפוץ או להסתובב במחולות.
בנצי סאו

בנצי סאו עם נשיא מדינת ישראל, רובי ריבלין, 2016.
בן-ציון (בנצי) סאו (נולד ב-9 בספטמבר 1959) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן בין היתר כממלא מקום המפכ"ל (בין יולי לדצמבר 2015), כסגן המפכ"ל, כמפקד מחוז תל אביב וכמפקד מחוז מרכז.
ביוגרפיה

סאו החל את שירותו במשטרה כשהתגייס ב-1977 למשמר הגבול והמשיך לשרת בחיל בתפקידי פיקוד במשך קרוב לשלושים שנה. באוגוסט 1996 מונה למפקד מרחב מג"ב צפון, בתפקידו זה הוביל את היערכות החטיבה במרחב התפר בצפון בעקבות יישום הסכמי אוסלו. במהלך אירועי אוקטובר 2000 הופקד על גזרת ואדי עארה והיה המפקד בשטח בשני ימי העימותים האלימים הראשונים, ב-1 וב-2 באוקטובר. ועדת אור, שמסקנותיה פורסמו באוגוסט 2003, קבעה כי סאו ניהל עימות ממושך בניגוד להנחיות, היה אחראי על כניסת כוח שוטרים לאום אל-פחם, בניגוד להנחיות שניתנו וכן שותף, אם כי במידה פחותה מזו של ניצב אליק רון, לאחריות להפעלה בלתי מוצדקת של ירי צלפים באש חיה כלפי מיידי אבנים בצומת אום אל-פחם. הוועדה מצאה כי סאו הוא אמנם מפקד מנוסה ורציני אך שהכשלים שניכרו בתפקודו היו מהותיים ועל כן המליצה שלא יקודם בדרגתו או בתפקידו לתקופה של ארבע שנים מיום פרסום הדו"ח שלה.
בפברואר 2001 מונה סאו למפקד מרחב מג"ב ירושלים והוביל את הקמת מערך מג"ב בעוטף ירושלים, באוקטובר 2004 מונה לראש מטה משמר הגבול תפקיד בו כיהן עד מאי 2006. במהלך תקופה זו שימש גם כראש מטה תיאום תוכנית ההתנתקות במטה הארצי.
ביוני 2006 מונה לראש המטה המבצעי של השר לביטחון פנים, אבי דיכטר, אולם בהחלטת בג"ץ באוקטובר 2006, בעקבות עתירה של ארגון עדאלה, קבע הרכב השופטים בדעת רוב של אילה פרוקצ'יה וסלים ג'ובראן מול אליקים רובינשטיין, כי המינוי מנוגד להמלצות ועדת אור שאומצו על ידי ממשלת ישראל ועל כן על סאו לעזוב את תפקידו בתוך חודש ימים.
סאו מונה לעוזר ראש אגף שיטור וביטחון, אגף המבצעים של המשטרה, בנוסף שימש מפקד המחזור הראשון של "תוכנית ברק" לאיתור וטיפוח שוטרים מובחרים בקצונה הזוטרה.
ביולי 2008 קודם לדרגת ניצב ומונה לראש האגף לשיטור וביטחון, במאי 2010 מונה למפקד מחוז מרכז. ב-4 ביוני 2013 החל לכהן כמפקד מחוז תל אביב. בפברואר 2015 מונה לממלא מקום סמפכ"ל המשטרה (המפכ"ל יוחנן דנינו פיטר את סגנו ניצב ניסים מור), זאת במקביל להמשך פיקודו על מחוז תל אביב. ביוני 2015 אושר מינויו לממלא מקום המפכ"ל היוצא, יוחנן דנינו, עד להחלטה וכניסתו לתפקיד של המפכ"ל החדש.
באוגוסט 2015, עם ההכרזה על הכוונה למנות את גל הירש למפכ"ל המשטרה, הודיע על פרישתו משירות במשטרה. עם זאת, ב-31 באוגוסט 2015 החליטה הממשלה להאריך את תקופת כהונתו כממלא-מקום המפכ"ל, עקב הימשכות הליך הבדיקה הנדרש בעניינו של הירש. עם אישור מינויו של רוני אלשיך למפכ"ל, הוארך מינויו של סאו כממלא מקום, והוא כיהן בתפקיד עד כניסתו של אלשיך לתפקיד, ב-3 בדצמבר 2015. בתחילת פברואר 2016 פרש מהמשטרה.
כממלא מקום המפכ"ל המשיך סאו את המלחמה בארגוני הפשע המאורגן וכן התמודד עם גל הטרור הפלסטיני שהסלים בחודש תשרי ה'תשע"ו (ספטמבר-אוקטובר 2015) ובו שוטרי משטרת ישראל ומשמר הגבול נדרשו למאמץ מוגבר לשם הגנת תושבי ישראל מגל הטרור בירושלים וביישובים נוספים בתחומי הקו הירוק ויהודה ושומרון.
ביולי 2017 מונה לדירקטור בחברה הציבורית וילי פוד השקעות. עם סיום תפקידו של רוני אלשיך ולאחר הסרת מועמדותו של צ'יקו אדרי, עלתה מחדש מועמדתו של ניצב בדימוס סאו כמועמד למפכ"ל.
סאו הוא בעל תואר ראשון במדעי החברה ותואר שני במנהל עסקים. נשוי ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  ועדת החקירה הממלכתית לבירור התנגשויות בין כוחות הביטחון לבין אזרחים ישראלים באוקטובר 2000 - שער חמישי: ההודעות שנשלחו לפי סעיף 15 לחוק ועדות חקירה (ניצב משנה בנצי סאו)
↑  קודמו ארבעה קצינים בצמרת המשטרה, אתר משטרת ישראל, 22 בפברואר 2015
↑  אמנון אברמוביץ', ‏בנצי סאו ימונה לממלא מקום המפכ"ל, באתר ‏מאקו‏, 23 ביוני 2015
↑  אלי סניור, לאחר בחירת הירש: מ"מ מקום המפכ"ל בנצי סאו פורש מהמשטרה, באתר ynet, 25 באוגוסט 2015
↑  דנה סומברג, ‏הממשלה אישרה את הארכת תקופת כהונתו של ניצב בנצי סאו, באתר מעריב אונליין, 31 באוגוסט 2015
↑  מינוי המפקח הכללי של משטרת ישראל והארכת מועד כהונת ממלא מקום המפקח הכללי של משטרת ישראל - תיקון החלטת ממשלה, החלטה מספר 637 של ממשלת ישראל, משנת 2015, באתר של משרד ראש הממשלה, מיום 4 בנובמבר 2015
ג'ובאני ג'נטילה

| --- | --- |

ג'ובאני ג'נטילה
 לידה:  30 במאי 1875 ממלכת איטליה קסטלווטרנו (אנ'), ממלכת איטליה
 נרצח:  14 באפריל 1944  (בגיל 68) איטליה פירנצה, הרפובליקה של סאלו
 שם לידה:  Giovanni Gentile 
 מקום קבורה:  בזיליקת סנטה קרוצ'ה 
 מקום לימודים:  Liceo classico statale L. Ximenes, Scuola Normale Superiore. Classe di Lettere e Filosofia, אוניברסיטת פירנצה 
 מוסדות:  Istituto comprensivo Campobasso "Mario Pagano"  ספיינצה – אוניברסיטת רומא  סקואולה נורמלה סופריורה בפיזה  אוניברסיטת פיזה  אוניברסיטת פלרמו  אוניברסיטת בוקוני 
 זרם:  אידיאליזם
 תחומי עניין:  דיאלקטיקה, פדגוגיה, אימננטיות
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה, פוליטיקאי, איש חינוך, מבקר ספרות 
 הושפע מ:  אפלטון, הגל, מרקס, ניטשה
 השפיע על:  מוסוליני
 מדינה:  ממלכת איטליה 
 פרסים והוקרה:  מדליית סרינה (1928) Gautieri Award (1897) מסדר העיט הגרמני 
 בן או בת זוג:  Erminia Nudi (9 במאי 1901–?) 
 צאצאים:  Giovanni Gentile, Federico Gentile 
 
ג'ובאני ג'נטילה (באיטלקית: Giovanni Gentile; ‏30 במאי 1875 – 14 באפריל 1944) היה פילוסוף איטלקי. נחשב לאחד ההוגים המרכזיים של הפשיזם האיטלקי, והיה שר החינוך בקבינט הראשון של בניטו מוסוליני.