stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פדרו אלמודובר
מאפיינים ביצירותיו > מדריד כמרכז העלילה

מדריד, בירת ספרד, היא מקום ההתרחשות העיקרי של מרבית סרטיו של אלמודובר. בסרט "מבוך התשוקות" מתוארת מדריד כ"מרכז היקום". חריגה ממצב זה מתרחשת בסרט "הכל אודות אמא", שאמנם מתחיל במדריד, אך עיקר עלילתו מתרחש בברצלונה. בסרט "חיבוקים שבורים" מרחיקים הנאהבים לנה ומטיאו עד לנסרוטה שבאיים הקנריים, אך עיקר העלילה מתרחש במדריד.
נופיה של מדריד נשקפים בסרטים. בצורה מפורשת ניכר הדבר בתחילתו של הסרט "אהבת בשר ודם", שבה נולד ויקטור תוך כדי נסיעה של אמו באוטובוס לבית היולדות. מלווה של האם מרימה את ויקטור התינוק, מפנה אותו אל החלון, ואומרת לו "ראה ויקטור: מדריד". הנוף שנשקף מהחלון הוא שער אלקלה, שהוקם בסוף המאה ה-18 כשער כניסה לעיר.
באחדים מסרטיו מציג אלמודובר צעירים שעברו מהכפר למדריד (צעד שאף הוא עצמו עשה), ואתם מתגוררת סבתא (אם של הצעיר שעבר אל העיר), הכמהה לחזור לכפר, ובסופו של דבר מגשימה כמיהה זו. מוטיב זה מופיע בסרטים "מה עשיתי שזה מגיע לי?" ו"פרח הסוד שלי". גם בסרט "לחזור" נעות הגיבורות בין מדריד ובין הכפר.
מאפיינים ביצירותיו > זוויות צילום בלתי שגרתיות

אלמודובר משלב בסרטיו זוויות צילום בלתי שגרתיות, המפתיעות את הצופה. לדוגמה, בסרט "הכל אודות אמא", שבו כותב אסטבן ביומנו, הכתיבה מוצגת מנקודת מבטו של הנייר המביט בעט הכותב עליו. בסרט "לחזור" מגיעה ריימוּנדה אל קהל האבלות לקראת לווייתה של דודתה פאולה. האבלות המקיפות אותה לנחמה מצולמות ממעוף הציפור במבט מלמעלה. בסרט "קשור אותי! אהוב אותי!" נמצאים ריקי ומרינה במיטה שבתקרה שמעליה ישנה מראה בצורת פירמידה. צילום התקרה מראה את פעילותם של ריקי ומרינה כשהיא מוכפלת חמש פעמים. השתקפויות במראה משמשות גם בסרטים נוספים של אלמודובר להעצמת המסר הוויזואלי.
מאפיינים ביצירותיו > פסקול

סרטיו של אלמודובר מלווים בפסקול חושני, שבו שזורים לעיתים קרובות, כחלק מעלילת הסרט, שירים ישנים, שמילותיהם משקפות את הרגשות של גיבורי הסרט. דוגמאות:
בסרט "חוק התשוקה" משמיע פטיפון קטע משירו של ז'אק ברל Ne me quitte pas (בצרפתית: "אל תעזבני") לקראת פרידתם של פבלו ואהובו חואן.
בסרט "פרח הסוד שלי" יוצאת ליאו, הסובלת מהתנכרותו של בעלה, לפאב. בטלוויזיה הפתוחה בפאב שרה הזמרת המקסיקנית צ'וולה וארגס (Chavela Vargas) את השיר "En el último trago", המשקף את רגשותיה של ליאו: "אני רוצה לדעת מה הסיבה לאדישותך כלפי ... כל כך קשה לי לעזוב אותך, גם אם אני יודעת שאתה לא אוהב אותי יותר".
בסרט "עקבים גבוהים" מופיעה בקי על הבמה ומקדישה לבתהּ רבּקה, הנתונה במעצר, את השיר Piensa en Mi ("חישבי עלי"). בהופעה אחרת מבוצע השיר Un año De Amor ("שנה של אהבה").
בסרט "דבר אליה", בסצנה שבה לידיה נפגעת במהלך השתתפותה במלחמת שוורים ושוקעת בתרדמת נשמע קולה של הזמרת הברזילאית אליס רז'ינה - בשיר אהבה וגעגועים קורע לב (Por Toda A Minha Vida, מאת מוראיס וז'ובים). בסרט מופיע גם הזמר הברזילאי קייטנו ולוזו בדמות עצמו, שר בספרדית שיר אהבה עממי ישן - "קוקורוקוקו פלומה (Cucurrucucu Paloma)" - בביצוע מחודש ומרגש.
מאפיינים ביצירותיו > העלילה כמשל לספרד

בסרט "אהבת בשר ודם" מציג אלמודובר את המהפך שעברה ספרד ברבע האחרון של המאה העשרים. תחילתו של הסרט בהולדתו של ויקטור, באוטובוס המסיע את אמו ברחובות מדריד בדרך לבית היולדות. סופו של הסרט בהולדת בנו של ויקטור, במונית המסיעה את האם ברחובות מדריד בדרך לבית היולדות. דמיון זה בין האירועים מלווה בהבדלים דרמטיים ביניהם: בעת הולדת ויקטור הרחובות שוממים, עקב מצב החירום שהוכרז במדינה תחת שלטונו הרודני של פרנקו. בעת הולדת בנו של ויקטור הרחובות גדושים כלי רכב והומים אדם, בספרד הדמוקרטית. ויקטור מוּדע להבדל זה, ומספר לתינוק העומד להיוולד: "בספרד כבר מזמן שכחנו את הפחד" (למהפך זה חשיבות רבה גם מבחינתו של אלמודובר, משום שהצנזורה שפעלה בתקופת פרנקו לא הייתה מאפשרת יצירת סרטים כדוגמת אלה של אלמודובר).
התייחסות נוספת מופיעה בסרטו הראשון של אלמודובר, "פפי, לוסי, בום", שבו אומר השוטר: "במדינה זו, עם כל כך הרבה דמוקרטיה, אינני יודע לאן נגיע", ובכך מביע געגועים למשטרו של פרנקו.
בסרטיו האחרים של אלמודובר אין התייחסות ישירה כזו לגורלה של ספרד, אך Ernesto Acevedo-Muñoz בספרו "Pedro Almodóvar" רואה בסרטים אחדים את קורותיהם של הגיבורים כמשל לקורותיה של ספרד. כאשר הגיבור מתעמת עם זיכרונותיו, לדוגמה, רואה זאת Acevedo-Muñoz כמשל לצורך של ספרד להתעמת עם עברה. את סצנת האונס הפותחת את הסרט "פפי, לוסי, בום", בדומה לסצנות אונס אחרות בסרטיו של אלמודובר, הוא רואה כמשל לשלטון הדיכוי של פרנקו.
פילמוגרפיה > סרטים קצרים

Film político (1974)
Dos putas, o historia de amor que termina en boda (1974)
Sueño, o la estrella, El (1975)
Homenaje (1975)
Caída de Sódoma, La (1975)
Blancor (1975)
'Who's Afraid of Virginia Woolf?' (קדימון) (1976)
Sea caritativo (1976)
Muerte en la carretera (1976)
Sexo va, sexo viene (1977)
Salomé (1978)
Folle... folle... fólleme Tim! (1978)
הקול האנושי (2020)
Extraña forma de vida‏ (2023)
פילמוגרפיה > סרטים בהם שיחק

לאלמודובר הופעות קצרות באחדים מסרטיו, וכן הופיע בסרטים של במאים אחרים. גם אחיו, אגוסטין, ואמו, פרנסיסקה קביירו, זכו להופיע בסרטיו.
(1972) Vente a ligar al Oeste
(1973) El Ataque de los muertos sin ojos
(1974) Las Garras de Lorelei .... האיש בסירה
(1978) ¿Qué hace una chica como tú en un sitio como éste?
(1978) Un Hombre llamado Flor de Otoño
(1979) Tiempos de constitución
(1980) Arrebato .... גלוריה
פפי, לוסי, בום (1980)
מבוך התשוקות (1982)
הרגלים מגונים (1983) .... נוסע באוטובוס
(1983) Mar brava .... פוליסיה
מה עשיתי שזה מגיע לי? (1984)
חוק התשוקה (1987) .... דפנדיינטה
הכל אודות אמא (1999)
חינוך רע (2004) .... עוזר בבריכה של אנריקה
פילמוגרפיה > סרטים שכתב וביים או הפיק

פפי, לוסי, בום (1980)
(1982) Pestañas postizas (מפיק)
מבוך התשוקות (1982) (מפיק)
הרגלים מגונים (1983)
מטדור (1986)
חוק התשוקה (1987)
נשים על סף התמוטטות עצבים (1988) (מפיק)
עקבים גבוהים (1991)
(1993) Acción mutante (מפיק)
קיקה (1993)
פרח הסוד שלי (1995)
(1996) Mi nombre es sombra (מפיק שותף)
אהבת בשר ודם (1997)
(1998) Shampoo Horns (מפיק)
הכל אודות אמא (1999)
ילדים של אף אחד (2001) (מפיק)
דבר אליה (2002)
החיים בלעדיי (2003) (מפיק בפועל, יחד עם אגוסטין אלמודובר)
חינוך רע (2004) (מפיק)
נערה קדושה (2004) (מפיק בפועל)
הסוד שמעבר למילים (2005) (מפיק בפועל)
לחזור (2006)
חיבוקים שבורים (2009)
העור בו אני חי (2011)
לעוף מהתרגשות (2013)
El clan‏ (2015) - מפיק
חולייטה (2016)
המלאך (2018) - מפיק
כאב ותהילה (2019)
אמהות מקבילות (2021)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

שקרים חולפים (2023) - הפקה
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס אוסקר | 2002 | הבמאי הטוב ביותר | דבר אליה | מועמדות |  |
| פרס אוסקר | 2002 | התסריט הטוב ביותר | דבר אליה | זכייה |  |
| פרס אוסקר | 1998 | הסרט הזר הטוב ביותר | הכל אודות אמא | זכייה |  |
| פרס אוסקר | 1989 | הסרט הזר הטוב ביותר | נשים על סף התמוטטות עצבים | מועמדות |  |
| פרס גלובוס הזהב | 2002 | הסרט הזר הטוב ביותר | דבר אליה | זכייה |  |
| פרס גלובוס הזהב | 1998 | הסרט הזר הטוב ביותר | הכל אודות אמא | זכייה |  |
| פסטיבל קאן | 2006 | התסריט הטוב ביותר | לחזור | זכייה |  |
| פסטיבל קאן | 1999 | הבמאי הטוב ביותר | הכל אודות אמא | זכייה |  |
| פרס סזאר | 1991 | הסרט הזר הטוב ביותר | קשור אותי אהוב אותי | מועמדות |  |
| פרס סזאר | 1992 | הסרט הזר הטוב ביותר | עקבים גבוהים | זכייה |  |
| פרס סזאר | 2000 | הסרט האירופאי הטוב ביותר | הכל אודות אמא | זכייה |  |
| פרס סזאר | 2000 | הסרט הזר הטוב ביותר | הכל אודות אמא | זכייה |  |
| פרס גויה | 2003 | הסרט הטוב ביותר | דבר אליה | מועמדות |  |
| פרס גויה | 2003 | הבמאי הטוב ביותר | דבר אליה | מועמדות |  |
| פרס גויה | 2003 | התסריט הטוב ביותר | דבר אליה | מועמדות |  |
| פרס גויה | 1999 | הסרט הטוב ביותר | הכל אודות אמא | זכייה |  |
| פרס גויה | 2000 | הבמאי הטוב ביותר | הכל אודות אמא | זכייה |  |
| פרס גויה | 2000 | התסריט הטוב ביותר | הכל אודות אמא | מועמדות |  |
| פרס גויה | 1991 | הסרט הטוב ביותר | קשור אותי! אהוב אותי! | מועמדות |  |
| פרס גויה | 1991 | הבמאי הטוב ביותר | קשור אותי! אהוב אותי! | מועמדות |  |
| פרס גויה | 1991 | התסריט הטוב ביותר | קשור אותי! אהוב אותי! | מועמדות |  |
| פרס גויה | 1989 | הסרט הטוב ביותר | נשים על סף התמוטטות עצבים | זכייה |  |
| פרס גויה | 1989 | הבמאי הטוב ביותר | נשים על סף התמוטטות עצבים | מועמדות |  |
| פרס גויה | 1989 | התסריט הטוב ביותר | נשים על סף התמוטטות עצבים | זכייה |  |
| פרס האקדמיה האירופית לקולנוע | 2024 | הבמאי האירופי הטוב ביותר | החדר הסמוך | מועמדות |  |
| פרס האקדמיה האירופית לקולנוע | 2024 | התסריטאי האירופי הטוב ביותר | החדר הסמוך | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 2025 | התסריט המעובד הטוב ביותר | החדר הסמוך | מועמדות |  |
לקריאה נוספת

פדרו אלמודובר, פאטי דיפוזיה וטקסטים אחרים, תרגום: ליה נירגד, הוצאת בבל, 2002.
נעם טראוב, חלומות באספמיא: פענוח צפונות בשלושה סרטים של הבמאי פדרו אלמודובר, הוצאת גוונים, 2016.
פדרו אלמודובר, החלום האחרון, אחוזת בית, 2024
Ernesto Acevedo-Muñoz, Pedro Almodóvar, British Film Institute, 2007.
הערות שוליים

1 2 3  פדרו אלמודובר, פאטי דיפוזיה וטקסטים אחרים, הוצאת בבל, 2002, תרגום לעברית: ליה נירגד.
↑  Pedro Almodóvar | One Equal World'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'
↑  El novio de Pedro Almodóvar, Fernando Iglesias, sale del anonimato en el cine, hemeroteca.vozlibre.com
↑  כתבה באתר Elmundo משנת 2015, באתר ELMUNDO, ‏2015-07-23'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'(בספרדית)'"`UNIQ--templatestyles-00000006-QINU`"'
↑  פנלופה קרוז: "ישראל מבצעת רצח עם", באתר וואלה, 29 ביולי 2014
↑  Pedro Almodóvar, The Flower of My Secret - GENESIS
↑  ריאיון עם פתיחת תערוכה רטרוספקטיבית על חייו ויצירתו, פריז 2006. מופיע בתוספת ל-DVD של הסרט "הכל אודות אמא".
↑  אורי קליין,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'לחזור לפדרו, באתר הארץ, 30 ביוני 2006
↑  Álmodovar, Bayona make “ambitious, high-quality European films from Spain”
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'אורי קליין,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'אלמודובר הוא כבר לא הילד הרע של הקולנוע, אבל מתגלה שוב כגאון חד פעמי, באתר הארץ, 7 באפריל 2022
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'הניו יורק טיימס,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'על הסט עם פדרו אלמודובר, באתר הארץ, 12 באפריל 2022
↑   שני ליטמן, "החדר הסמוך", סרטו הארוך הראשון באנגלית של אלמודובר, נותר עקר וסתמי, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2024
↑  פבלו אוטין, אני רוצה להיות נערת אלמודובר, באתר "גלובס", 29.6.2006
↑  Pedro Almodóvar, Live Flesh
↑  TACONES LEJANOS. THE DIRECTOR SPEAKS
↑  Pedro Almodóvar, All About My Mother
↑  שהוא ציטוט של סרטו של אלמודובר עצמו, "נשים על סף התמוטטות עצבים", משנת 1988
↑  יאיר רוה, "חיבוקים שבורים", הביקורת, פנאי פלוס, 1.7.2009
↑  Marvin D'Lugo, Pedro Almodóvar, University of Illinois Press, 2006, p. 134.
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000001F-QINU`"'גילי איזיקוביץ,'"`UNIQ--nowiki-00000020-QINU`"'"שקרים חולפים": מגע ידו של אלמודובר ניכר, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2023
↑  Leo Barraclough, Jacques Audiard’s ‘Emilia Pérez’ Wins Best Film, Director, Screenwriter and Actress at European Film Awards, Variety, ‏2024-12-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  AwardsWatch - 2024 International Press Academy Satellite Awards Nominations: ‘The Brutalist,’ ‘Shōgun’ Lead, AwardsWatch, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296201405171  PLWABN: 9810560962005606  BIBSYS: 90554632  BNC: 000143295  BNE: XX4578342  BnF: cb12184017z (data)  CANTIC: a10462041  CiNii: DA06585632  GND: 119278472  ICCU: CFIV096565  ISNI: 0000 0001 2145 3146  LCCN: n90606701  LNB: 000109004  MusicBrainz: e85f3342-dcaf-458a-a03d-3ecf340d56a4  NDL: 00462207  NKC: ola2002113845  NLG: 75433  NLK: KAC201202734  NSK: 000213545  NTA: 073452181  PIC: 19187  RERO: 02-A002920979  SELIBR: 239015  SNAC: w6cc22n4  SUDOC: 030954770  ULAN: 500233693  VIAF: 100280741   WorldCat (עם VIAF): 100280741
נאווה מאו

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1992 (בת 32) מקסיקו סיטי, מקסיקו 
 מדינה:  ארצות הברית, מקסיקו 
 מקצוע:  שחקנית, תסריטאית, במאית, מפיקה, צלמת ופעילת זכויות אדם
 פרסים והוקרה:  פרס אינדפנדנט ספיריט (2025) 
 אתר האינטרנט הרשמי של נאווה מאו www.navamau.com
 
נאווה מאו (נולדה ב-14 במאי 1992) היא שחקנית טרנסג'נדרית אמריקאית.
רקע

מאו נולדה וגדלה במקסיקו סיטי. היא שחקנית, תסריטאית, במאית, מפיקה, צלמת ופעילת זכויות אדם. התפרסמה בעקבות תפקיד ראשי בסדרה Generation של HBO (שיחקה דמות בשם אנה). מאו התגוררה בעבר בנוסף למקסיקו סיטי גם בסן אנטוניו ובאוקלנד (קליפורניה) בארצות הברית.
קריירה בקולנוע ובטלוויזיה

בשנת 2018 היא כתבה, הפיקה ביימה וכיכבה בסרט הקצר Waking Hour שהוקרן בפסטיבלי קולנוע שונים ברחבי העולם.
מאו הייתה עוזרת הפקה בסרט התיעודי Disclosure בנטפליקס ולאחר מכן מפיקה בסרט Work שהוקרן בפסטיבל הסרטים סאנדנס. שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה Generation של HBO.
בשנת 2024 עלתה לשידור בנטפליקס הסדרה אייל קטן שם מאו מגלמת את טרי, פסיכולוגית אמריקאית טרנסג'נדרית, שכוכב הסדרה מתקשה להתקדם במערכת היחסים איתה מאחר שהיא טרנסג'נדרית. מאו סיפרה בראיון כי היא חשה "אחריות גדולה" לגלם את דמותה של טרי, המבוססת על בת זוגו האמיתית של ריצ'רד גאד, כוכב ויוצר הסדרה. מאו סיפרה שלגלם את דמותה של מי שהייתה בת זוגו של יוצר הסדרה בחיים האמיתיים הלחיץ אותה. לאחר שקראה את התסריט וידעה שהוא מבוסס על החיים האמיתיים של היוצר הבינה שזה חשוב עבורה לשחק בתפקיד זה והחליטה שהיא רוצה להראות שנשים טרנסיות קיימות בחיים האמיתיים והן מקיימות מערכות יחסים עם אנשים אמיתיים. מאו זכתה למועמדות לפרס אמי על תפקידה בסדרה. היא האישה הטרנסג'נדרית הראשונה שמועמדת לפרס אמי בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט.
חיים אישיים

מאו בוגרת תואר ראשון בבלשנות ומדעים קוגניטיביים ממכללת Pomona בקליפורניה. היא למדה בפריז ועשתה התמחות בגוודלחרה במקסיקו. לאחר מכן עבדה במשך מספר שנים עם קורבנות אלימות: כעוזרת משפטית עם משפחות מהגרים ולאחר מכן כיועצת עמיתה בסיוע לנפגעי אלימות נגד להט"ב באזור מפרץ סן פרנסיסקו. בנוסף מילאה תפקידים שונים בתחומי צדק חברתי ושינוי תרבותי עם נותני שירותים מבוססי קהילה, ארגוני סטודנטים ונפגעי אלימות. הניסיון המקצועי שלה כולל גם פיתוח תוכניות לימודים, הנחיית סדנאות ודיאלוג, ודיבור בפני קהל.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | הסרט | שם הדמות | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Waking Hour | סופיה | שחקנית, מפיקה, תסריטאית ובמאית |
| 2019 | Femenina | נינה |  |
| 2020 | Sam's Town (סרט קצר) | נטשה | שחקנית ומפיקה |
| 2020 | נשיכות אהבה |  | מפיקה |
| 2020 | גילוי נאות: להיות טרנס בהוליווד |  | עוזרת הפקה |
| 2022 | עבודה | לולה | סרט קצר |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | הסדרה | שם הדמות | ציוני |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Generation | אנה | 16 פרקים |
| 2024 | אייל קטן | טרי | 6 פרקים  מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2024)  מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה בסדרה, מיני סדרה וסדרה מוגבלת, או סרט קולנוע שנעשה לטלוויזיה (2025) |
הערות שוליים

1 2 3  Bio, Nava Mau (באנגלית אמריקאית)
↑  נעמה רק‏, זו הייתה יכולה להיות סדרה מותחת על סטוקינג. במקום זה היא עושה משהו גדול בהרבה, באתר וואלה, 17 באפריל 2024
↑  עידן יוסף-ימין,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'‏"זה מבוסס על החיים האמיתיים שלו, הרגשתי אחריות גדולה", באתר ‏מאקו‏, 21 באפריל 2024
↑  Marc Malkin, ‘Baby Reindeer’ Star Nava Mau on Becoming a Trans Advocate Following Emmy Nomination and Success of Netflix Drama, Variety, ‏2024-09-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Condé Nast, Who is Nava Mau? Meet the Baby Reindeer star who plays Teri, Glamour UK, ‏2024-04-19 (באנגלית בריטית)
↑  Nava Mau | Actress, Producer, Director, IMDb (באנגלית אמריקאית)
↑  AwardsWatch - 2024 International Press Academy Satellite Awards Nominations: ‘The Brutalist,’ ‘Shōgun’ Lead, AwardsWatch, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
אסף בן-מנחם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1940 (בן 85 בערך) רעננה, פלשתינה (א"י) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1964)  מכללת אוטיס לעיצוב ואמנות (1969) 
 תקופת הפעילות:  1961–2009 (כ־48 שנים) 
 תחום יצירה:  הדפס, ציור 
 פרסים והוקרה:  פרס פינס לגרפיקה ישראלית (2008) 
 www.asaphbenmenahem.com
 
אסף בן-מנחם (נולד ב-1940) הוא אמן ומשורר ישראלי.
ביוגרפיה

אסף בן-מנחם נולד בשנת במושבה רעננה. אביו, משה, היה מורה ומשורר. בשנת 1961, לאחר שירותו הצבאי, החל ללמוד ספרות ופילוסופיה. במקביל עבד בקול-ישראל ובמשרד ראש הממשלה בירושלים. בין השנים 1965–1969 שהה בלוס אנג'לס, ארצות הברית, שם למד אמנות. בין השנים 1983–1985 שימש כמבקר אמנות בעיתון "כל העיר" בירושלים. בשנת 1988 היגר להולנד. עיקר יצירתו של בן-מנחם היא במדיום ההדפס. חיתוכי-העץ שלו מאופיינים בדימויים אקספרסיביים ובגדלים מונומנטליים. לצד יצירתו האמנותית, עוסק בן-מנחם בכתיבת שירה. בין ספריו "אוריולוס אוריולוס" (1973), "לשכון בערפל" (1979) ו"שני עשירונים" (1998). בשנת 2008 זכה בפרס יעקב פינס לאמן הדפס ישראלי מטעם מוזיאון ישראל.
אחיו ארי בן-מנחם הוא פיזיקאי, מתמטיקאי והיסטוריון של המדע.
השכלה

1964-1961 - תואר ראשון בפילוסופיה ובספרות אנגלית ואמריקאית, האוניברסיטה העברית, ירושלים.
1969-1965 - תואר שני, מכון אוטיס לאמנות, לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות-הברית.
הוראה

1971-1969 - אוניברסיטה ללימודי היהדות, לוס אנג'לס.
1982-1976 - האוניברסיטה העברית, ירושלים.
1988- 2000 - אקדמיה מינרווה, חרונינגן, הולנד.
לקריאה נוספת

גדעון עפרת, חיתוך העץ בישראל 1920-1986, סדנת ההדפס ירושלים, קטלוג מס' 13, 1986.
מאירה פרי-להמן (אוצרת), יהודית קריויסקי-משען, אסף בן-מנחם - חיתוכי עץ, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1988.
מאירה פרי-להמן, ממזרח ממערב ומעץ - 5 אמני חיתוך-עץ ישראלים, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1997.
אריה קילמניק, גדעון עפרת, אירנה גורדון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015.
אלכס קרקובסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בפברואר 1982 (בן 43) קייב
 מדינה:  אוקראינה
 ידוע בשל:  ארכיון ואקטיביזם
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 
אלכסנדר קרקובסקי (באוקראינית: Олександр Краковський; נולד ב-28 בפברואר 1982) הוא ארכיונאי, פעיל וגנאלוג יהודי-אוקראיני. הוא מוביל בקהילה הגנאלוגית היהודית במאמצים ללגליזציה של דיגיטציה של רשומות יהודיות מארכיוני הממשלה ההיסטוריים של אוקראינה.
קריירה

קרקובסקי החל לעשות מחקר גנאלוגי בשנת 2011, ולאחר שביקש העתקים של מסמכים מקוריים מארכיונים בלבוב, נאמר לו שהוא יידרש לשלם 116,000 גריבנה (4,600 דולר ארצות הברית) כדי להשיג אותם. נסער מהמצב, קראקובסקי החל לתבוע את הארכיונים על גישה שוויונית יותר למסמכים היסטוריים. ב-2019 הוא תבע את משרד המשפטים לאחר שזה אסר על העתקת מסמכים על ידי אנשים פרטיים אם היו גדולים מגודל מכתב או נכללו בספרים שעוביים עולה על 1 וחצי אינץ', וכן מנע מאזרחים פרטיים לשלם עבור עותקים דיגיטליים. ב-3 באוקטובר 2019, קבע בית המשפט לעניינים מנהליים של מחוז קייב כי החוק שעל פיו נתבע קרקובסקי אינו חוקי בהתאם לחוק האוקראיני.
הוא גם תבע את הארכיון האזורי של מחוז ז'יטומיר בשל היעדר גישה עקבית למסמכים, וקבע "אם מנהל [הארכיון] לא יאהב אותך, אסור לתת לך גישה בכל תירוץ: המסמך במצב גרוע, אתה תפגע בו, לאייפון [למצלמה], אפילו בלי פלאש, יצליח לעבור אותו ועוד סיבות אבסורדיות רבות". הוא תבע בהצלחה מעל תריסר חטיבות ארכיון ממשלתיות באוקראינה בבית המשפט במסגרת חוקי חופש המידע בשל מדיניות מגבילה שמונעת גישה הוגנת לארכיונאים ולחוקרים. לטענתו, גישה חופשית לארכיונים היסטוריים נופלת תחת סעיף 10 של האמנה האירופית לזכויות אדם והיא תקדימית לפי קנדי נגד הונגריה.
מלבד גישה בלתי הוגנת, קראקובסקי התבטא בפה מלא בכל הנוגע להתנהלות עובדים כלפי מבקרים בארכיון, וטען כי בארכיון ההיסטורי של המדינה המרכזית של אוקראינה בקייב עובד בחדר הקריאה, בדל דונבאס, יהפוך לתוקפני כלפי הקוראים והפגין "בוז" גלוי לשפה האוקראינית. הוא גם טען כי ישנה יחס מועדף כלפי חוקרים רוסים בארכיונים של קייב וכי לאוקראינים לא ניתנה גישה לאותם משאבים שקיבלו הרוסים. ב-2017 הוא נאם בכנס שאורגן על ידי משרד ועדת הפרלמנט האוקראיני לזכויות אדם והמרכז לדמוקרטיה ושלטון החוק על היעדר שקיפות ארכיונית באוקראינה.
מאז 2017, קראקובסקי הוביל מאמץ בארכיון של אלפים רבים של ספרי מדדים יהודיים, רשימות גרסאות ורישומים היסטוריים אחרים הכלולים בארכיונים אוקראינים על ידי סריקה דיגיטלית שלהם והעלאתם למסד נתונים פתוח ב־Wikisource האוקראיני.
בשנת 2020, GoFundMe החלה למסור תרומות לרכישת ציוד סריקה כדי לזרז את סריקת מסמכי ארכיון. נכון לאוגוסט 2023, גויסו למעלה מ-35,000 דולר.
קריירה > מחקר גנאלוגי

בנוסף לארכיון רשומות אוקראיניות, קרקובסקי מרבה להעביר הרצאות ומצגות על איך להתחיל לחקור אילן יוחסין וכיצד להשתמש ברשומות שהוא עזר לסרוק. JewishGen, ארגון גנאלוגי מקוון ללא מטרות רווח, אינדקס למעלה ממיליון רשומות בודדות הכלולות בספרים שנשמרו בארכיון על ידי קרקובסקי, המאפשרים גישה חופשית לחוקרים.
חיים אישיים

קרקובסקי הוא סגן יו"ר מועצת המנהלים של מרכז קייב לחקר גנאלוגי.
אמו נולדה בכפר סבסטיאניבקה שבמחוז צ'רקאסי.
הערות שוליים

↑  "Access and Digitization on Trial: Alex Krakovsky's Archival Battle in Ukraine". H-Net. נבדק ב-2023-08-31.
↑  "Мін'юст і Держархів презентували зміни в доступі користувачів до архівних послуг". Ukrinform (באוקראינית). 2019-12-24. נבדק ב-2023-08-31.
↑  "Копіювати дозволено: суд визнав незаконним обмеження копіювання архівних документів". Istorychna Pravda (באוקראינית). נבדק ב-2023-08-31.
↑  ЧАБАРАЙ, ГАННА (2018-01-24). "Оцифрувати пам'ять. Чому Україні потрібна архівна реформа - Український тиждень". The Ukrainian Week (באוקראינית). נבדק ב-2023-08-31.
1 2 3  Zlatopolsky, Ashley (2023-05-04). "Preserving Jewish Family History in Ukraine". thejewishnews.com (באנגלית). נבדק ב-2023-08-31.
↑  "11.06.2020 Звіт про проведення електронних консультацій з громадськістю щодо проєкту постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 3 переліку платних послуг, які можуть надаватися архівними установами, що утримуються за рахунок бюджетних коштів»". minjust.gov.ua (באוקראינית). נבדק ב-2023-08-31.
↑  "Працівниця історичного архіву в Києві позує у соцмережах з пістолетами та "вболіває" за Росію". Televiziyna Sluzhba Novyn (באוקראינית). 2017-09-12. נבדק ב-2023-08-31.
↑  "Скандал навколо документів Національного архівного фонду: до чого тут корупція і Росія?". antikor.com.ua (באוקראינית). נבדק ב-2023-08-31.
↑  Komisarenko, Artem (2017-11-30). "Доступ до архівів як частина права на інформацію. Частина перша: Конспект-репортаж з конференції". Вікімедіа Україна (באוקראינית). נבדק ב-2023-08-31.
↑  Miller, Vera Ivanova (2022-08-08). "Genealogy and the War in Ukraine". Genealogical.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-08-31.
↑  Багаліка, Анастасія; Соломко, Ірина. "Як дослідити свій родовід? Перший крок — найважчий". Hromadske Radio (באוקראינית). נבדק ב-2023-08-31.
↑  "Вікенд киянина на 6 та 7 лютого". Вечірній Київ (באוקראינית). 2016-02-05. נבדק ב-2023-08-31.
↑  "У Києві науковець навчить досліджувати власне минуле". Gazeta.ua (באוקראינית). 2016-05-13. נבדק ב-2023-08-31.
↑  "The Krakovsky Documents: JewishGen's Ukraine Research Division Project". Jewish Federation of Greater New Haven. נבדק ב-2023-08-31.
↑  "Just do it! Олександр Краковський про моду досліджувати свій родовід". Хроніки Любарта. 2017-05-23. נבדק ב-2023-08-31.
↑  Середа, Софія (2018-10-01). "Розстріл за розбудову Сумщини і Донеччини: історія репресованого архітектора Шольца". Радіо Свобода (באוקראינית). נבדק ב-2023-08-31.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלכס קרקובסקי".
אלוויר אדג'מונסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בפברואר 1971 (בת 54) בנין 
 מדינה:  בנין 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלוויר אדג'ימונסי (בצרפתית: Elvire Adjamonsi; נולדה ב-18 בפברואר 1971) היא יוצרת קולנוע, שחקנית, עיתונאית ומפתחת תרבות מבנין. היא ידועה בעיקר בשל סרטיה התיעודיים, ועבודתה בייסוד וניהול פסטיבלי קולנוע ותרבות ברחבי אפריקה.
רקע

אדג'מונסי נולדה בבנין, וסיימה תואר בתקשורת ויזואלית במכון הפאן-אפריקאי לפיתוח (IPD) בבורקינה פאסו. עם סיום לימודיה, יצרה את סרטה התיעודי הראשון, בן 26 דקות, על המיני-סכרים בבורקינה פאסו, בשם "De l'eau toute l'année". (מים כל השנה). התסריט שלה, "BIDOSSESSI", זכה בפרס מקום שני בתחרות APROMEDIA, שנערך בשיתוף עם ארגון "אליאנס פראנסז" - Alliance Française de Bangui. התסריט נבחר בשנת 2004 להשתתפות בסדנאות פיתוח של Sud Ecriture במרוקו ובטוניסיה, בתמיכת קרן אובר בול, הארגון הפרנקופוני הבינלאומי, והמועצה הלאומית לקולנוע.
ב-2010 היא כתבה את הסרט הקצר העלילתי הראשון שלה, "La Maudite" (המקוללים), אשר הוקרן בפסטיבל הסרטים הפרנקופוני הראשון באטאקפאמה (טוגו), ואחריו סרט קצר נוסף, "Cica la petite Sorcière" (סיקה המכשפה הקטנה). לאחר מכן, חזרה לתחום התיעוד, ויצרה את הסרט "TOLEGBA", על האליל הבנינזי אשר נחשב לשד, אך בפועל מגן על בני העם.
היא השתתפה במספר סדרות וסרטי טלוויזיה כשחקנית, הבולטות מביניהן הסדרות "Un tour de vis" ו-"Baobab", אשר שודר ברחבי אפריקה. היא גם שימה תקופה כעוזרת במאי בערוץ 2 (La Chaîne 2 ‏(LC2)) בבנין.
בנוסף לעבודות אלה, היא החלה לעבוד כעיתונאית ומעצבת. היא עובדת במערכת כתב העת AFIAVI, וככתבת ומעצבת מן החוץ במגוון עיתונים בבנין, ביניהם Le Progrès, l'Aurore, Fraternité, ו-Le Béninois.
אדג'מונסי נודעת במיוחד עבור עבודה בייסוד וניהול פסטיבלי קולנוע, תיאטרון ומוזיקה ברחבי אפריקה. בין אלה שפעלה לייסודם: LAGUNIMAGE (בנין, 2000), Les Journées Théâtrales en Campagne (פואנט-נואר, 2003–2004); Le Ngombi (באנגי, 2001) ; FITHEB (בנין, 2006); NSANGU NDJINDJI (פואנט-נואר, 2008); FITHA (קוט ד'יוואר), RCG (קינשאסה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו); Wedbinde à Kaya (בורקינה פאסו); JOUTHEC (פואנט-נואר, קונגו-בראצה) ו-@fricourt. היא ארגנה בשנת 2016 פסטיבל בובות תיאטרון וכן פסטיבל אמנות רחוב.
עיקר עבודתה של אדג'מונסי מסתכם בפיתוח תרבותי, ובמסגרת זו היא עובדת עם תזמורות, להקות תיאטרון ותיאטראות, מוסדות תרבות, חברות הפקה ורשויות שידור. מטרתה היא להפוך את אפריקה למרכז תרבות עולמי.