stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימרה באלינט (כלכלן)
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 44396/1892. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1892. év 1. oldal 36. sor
↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 268/1873. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 53/1943. folyószáma alatt".
↑  Bálint Imre halála (1943. június 27.) Ujság, 19. évfolyam, 145. szám, 10. oldal
↑  "Gyászjelentése (1943)".
↑  "Bleyer Józsefné Politzer Júlia halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 1994/1921. folyószáma alatt".
↑  Budapesti Közlöny (1911. április 23.) 45. évfolyam, 94. szám
אייזק אוקורו

| --- | --- |

אוקורו בשנת 2021
 לידה:  26 בינואר 2001 (בן 23) אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.96 מטרים
 מספר:  35
 מכללה:  אוניברסיטת אובורן
 דראפט:  בחירה חמישית, 2020 קליבלנד קאבלירס
 קבוצות כשחקן
 2020–:  קליבלנד קאבלירס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה‏ (2021)
אייזק אוקורו (באנגלית: Isaac Okoro; נולד ב-26 בינואר 2001) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA.
קריירת תיכונים

אוקורו נולד באטלנטה שבג'ורג'יה, ולמד ב"תיכון מקאיצ'רן" (McEachern High School) שבעיר פאודר ספרינגס הסמוכה. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון, 2018/2019, הוביל אותה למאזן ניצחונות מושלם 32–0, ולזכייה באליפות ליגת התיכונים של ג'ורג'יה, עם ממוצעים של 19.7 נקודות, 10.1 ריבאונדים, 3.2 אסיסטים ו-2.7 חטיפות למשחק. באפריל 2019 השתתף בנייקי הופ סאמיט, אליו מוזמנים שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
קריירת מכללות

בשנת 2019 החל ללמוד באוניברסיטת אובורן אשר במזרח אלבמה. לאורך עונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("אובורן טייגרס") העמיד ממוצעים של 12.9 נקודות, 4.4 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה ולחמישיית ההגנה של העונה במחוז הדרום-מזרחי (SEC). במרץ 2020 הודיע כי בחר לעזוב את האוניברסיטה, לאחר שנה אחת בלבד, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA‏ 2020.
קריירה מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2020 נבחר אוקורו בבחירה החמישית, על ידי קליבלנד קאבלירס.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % מהשלוש |  % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אוניברסיטת אובורן | 28 | 28 | 31.5 | 0.514 | 0.290 | 0.672 | 4.4 | 2.0 | 0.9 | 0.9 | 12.9 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | קליבלנד | 67 | 67 | 32.4 | 0.420 | 0.290 | 0.726 | 3.1 | 1.9 | 0.9 | 0.4 | 9.6 |
| 2021/2022 | קליבלנד | 67 | 61 | 29.6 | 0.480 | 0.350 | 0.768 | 3.0 | 1.8 | 0.8 | 0.3 | 8.8 |
| 2022/2023 | קליבלנד | 76 | 46 | 21.7 | 0.494 | 0.363 | 0.757 | 2.5 | 1.1 | 0.7 | 0.4 | 6.4 |
| קריירה |  | 210 | 174 | 27.6 | 0.459 | 0.330 | 0.749 | 2.8 | 1.6 | 0.8 | 0.4 | 8.2 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | קליבלנד | 5 | 2 | 15.0 | 0.478 | 0.308 | 1.000 | 1.4 | 0.8 | 0.4 | 0.4 | 6.4 |
| קריירה |  | 5 | 2 | 15.0 | 0.478 | 0.308 | 1.000 | 1.4 | 0.8 | 0.4 | 0.4 | 6.4 |
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של אוקורו, באתר קבוצת אוניברסיטת אובורן
↑  סיכום משחק נייקי הופ סאמיט 2019, באתר USA Basketball,‏ 12 באפריל 2019
↑  הסטטיסטיקות של אוקורו בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  אוקורו מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט 2020, באתר cbssports.com,‏ 20 במרץ 2020
אלולים

| --- | --- |
 לידה:  ארידו
 פטירה:  3000 לפנה״ס ארידו, עיראק 
 
אָלוּלים היה מלך ארידו הראשון. לפי רשימת המלכים השומרית היה המלך הראשון של  שומר, מה שעושה אותו למלך המתועד הראשון בעולם. הוא מלך בתקופה הטרום-שושלתית של שומר (תקופה בה המלוכה לא השתייכה לשושלות מלוכה). ברשימת המלכים השומרית נאמר: לאחר שהמלכות ירדה מהשמיים, המלכות הייתה ב"ארידוג: (ארידו). בארידוג, אלולים נעשה מלך, הוא שלט 28,800 שנים".
אטימולוגיה

משמעות שמו של אלולים בשפה השומרית הוא "קרן הצבי האדום" או "זרע הצבי האדום". החוקר ג'רמיה פיטרסון  מציע שהדבר עשוי לשקף את האמונה המסופוטמית שנפוצה בשחר ההיסטוריה כי בני האדם נראו בצורה דמוית חיות.
ראו גם

רשימת המלכים השומרית
הערות שוליים

↑  ג'רמיה פיטרסון באתר academia
↑  Jeremiah Peterson, ‏THE DIVINE APPOINTMENT OF THE FIRST ANTEDILUVIAN KING: NEWLY RECOVERED CONTENT FROM THE UR VERSION OF THE SUMERIAN FLOOD STORY (JCS 70), Journal of Cuneiform Studies, 2018, באתר Academia.edu
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מלכי שומר
| הקודם:  | שליט ארידו  | הבא: אלאנגאר |
אל-חאצד

אל-חאצד ("הקוצר") הוא שבועון עיראקי פוליטי-ספרותי שנוסד בידי הסופר היהודי אנואר שאול בשנת 1929 ופעל עד 1938. השבועון נחשב כחלוצי וחדשני בנוף הספרות העיראקית.
רקע

"אל-חאצד" החל להופיע ב-14 בפברואר 1929. אף על פי שכתב העת היה בבעלות יהודית, הוא נתן בימה גם לכותבים יהודיים וגם לכותבים ערביים. כתב העת התרכז בספרות ושירה ונמנע מלעסוק בנושאים פוליטיים. הוא לא טיפל בבעיותיה של הקהילה היהודית העיראקית, ולא דיווח על הנעשה בעולם היהודי אז.
בתחום הספרות פרסמו סופרים ומשוררים יהודיים, כמו: אנואר שאול, מיכאל מוראד, שלום דרוויש ומאיר זכריה. וסופרים ומשוררים ערביים, כמו: ג'מיל אלזהאוי, מערוף אלרצאפי ואחמד אלצאפי. בכתב העת פורסמו תרגומים לרומאנים שיצאו לאור באנגליה ובארצות הברית וכן למאמרים של גדולי הוגי הדעות והמדינאים במערב. בתחום הפוליטי כתב העת דן בהתרחשויות  בימי עליית הנאציזם והפשיזם באירופה, המלחמה בין יפן לסין, הפלישה האיטלקית לאתיופיה ומלחמת האזרחים בספרד. בין הכותבים בתחום זה היו: עזרא חדד ועבאס אלעזאוי. לצד תחומים אלו, פורסמו גם תחומים שלא פורסמו בכתבי עת אחרים בעיראק באותה התקופה, כמו: מדור של אופנת נשים.
השבועון הפסיק לפעול ב-31 במרץ 1938 בעקבות קשיים כספיים בהוצאתו, כמו: עליית מחירי הנייר והדפוס והימנעותם של המנויים מתשלום דמי המנוי.
הערות שוליים

1 2  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ב, יחידה 3, עמ' 159.
↑  ששון סומך, יהודי בגדאד המודרנית, באתר "תרבות•il", מתוך: זמן יהודי חדש: תרבות יהודית בעידן חילוני, כרך 3, ירושלים: כתר, 2007, עמ' 323-328
↑  אברהם ברזילי, משהו סוריאליסטי אפף אותם, באתר הארץ, 17 באפריל 2009
אייזק ברגר

אייזק ברגר (באנגלית: Isaac Berger;‏ 16 בנובמבר 1936 – 4 ביוני 2022) היה מרים משקולות יהודי-אמריקאי, אלוף אולימפי, אלוף עולם ושיאן עולם בהרמת משקולות בקטגוריית משקל נוצה (עד 60 קילוגרם).
באותם ימים, תחרויות הרמת המשקולות כללו שלושה סגנונות: הדחיקה וההנפה הקיימים גם כיום, וסגנון שלישי, הלחיצה, שדמה לסגנון הדחיקה למעט בחלק השני של התנועה שנעשה בכוח ידיים בלבד, ללא הקפיצה אל מתחת למשקולת. ב-1957, במסגרת תחרויות המכביה החמישית, קבע ברגר בתל אביב שיא עולם בסגנון הלחיצה – שיא העולם הראשון שנקבע על אדמת ישראל.
ביוגרפיה

ברגר נולד בירושלים, בנו של רב. משפחתו עברה לארצות הברית בילדותו, שם גילה אותו בוב הופמן, מאמן הנבחרת האולימפית של ארצות הברית בהרמת משקולות הנחשב לאחד מהחשובים שבבוני הענף בארצות הברית.
ביוגרפיה > אולימפיאדת מלבורן

בתחרות במשקל נוצה באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה ברגר במדליית זהב כאשר הרים 352.5 קילוגרם בסיכום שלושת הסגנונות. הוא קבע שיאים אולימפיים בהנפה (107.5 ק"ג) ובדחיקה (137.5 ק"ג).
ביוגרפיה > המכביה החמישית

ב-24 בספטמבר 1957 התחרה ברגר כאלוף אולימפי במסגרת המכביה החמישית. בסגנון הלחיצה קבע ברגר שיא עולם כשהרים 117 ק"ג. זהו שיא העולם הראשון שנקבע על אדמת ישראל.
ביוגרפיה > אליפות העולם 1958

באליפות העולם 1958 בסטוקהולם זכה ברגר לראשונה בתואר אלוף העולם, תוך שהוא קובע לראשונה שיא עולם בסיכום שלושת הסגנונות כשהרים בסך הכל 372.5 ק"ג.
באליפות העולם שנה לאחר מכן הפגין ברגר יכולת פחותה, הרים 362 ק"ג והסתפק במדליית הכסף.
ביוגרפיה > אולימפיאדת רומא

ברגר ניסה להגן על תארו האולימפי באולימפיאדת רומא (1960), שם התפתח קרב בינו לבין מרים משקולות סובייטי אותו ניצח ברגר 6 פעמים בעבר. הפעם, לאחר קרב שנמשך עד 4 לפנות בוקר, הייתה ידו של הסובייטי על העליונה, כשהשווה את שיאו העולמי בן השנתיים של ברגר בסיכום הסגנונות. ברגר נאלץ שוב להסתפק במדליית הכסף.
ברגר גמל למתחרהו כשזכה במדליית הזהב באליפות העולם ב-1961 כשהסובייטי נדחק למקום השלישי.
ביוגרפיה > אולימפיאדת טוקיו

ברגר גילה יכולת גבוהה מאוד באולימפיאדת טוקיו (1964), וקבע שיא אולימפי חדש של 122.5 ק"ג בלחיצה, ושיא עולם של 152.2 ק"ג בדחיקה. למרות היכולת הגבוהה ותוצאת סיכום של 382.5 ק"ג, החמיץ ברגר את מדליית הזהב לאחר שיריבו העיקרי מיפן הניף 15 ק"ג יותר ממנו.
היכל התהילה

ב-1965 התקבל אייזק ברגר להיכל התהילה של הרמת המשקולות האמריקאית.
ב-1980 התקבל ברגר להיכל התהילה של הספורט היהודי.
נפטר ב-4 ביוני 2022.
אובן

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  סקוטלנד סקוטלנד
 מחוז:  ארגייל וביוט
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  8,490 (2016)
 קואורדינטות:  56°24′35″N 5°28′21″W﻿ / ﻿56.409722222222°N 5.4725°W﻿ / 56.409722222222; -5.4725 
 אזור זמן:  UTC+0
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אובן(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אובן(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני אובן(למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני אובן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אובן (באנגלית: Oban) היא עיר קיט במחוז ארגייל וביוט שבסקוטלנד. היא ממוקמת על גדת לשון הים של לורן, בחופה המערבי של בריטניה הגדולה. למרות היותה עיר קטנה, היא הגדולה ביותר באזור. במהלך עונת התיירות, העיר יכולה להכיל עד כ-25,000 אנשים.
היסטוריה

על פי ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו באזור, במקום בו ניצבת אובן התגוררו בני אדם לכל הפחות מאז התקופה המזוליתית.
לפני המאה ה-19, התגוררו בעיר מספר קטן של אנשים, שהתפרנסו מדיג, סחר, בניית ספינות וכריית מחצבים. חברת הסחר רנפריו הקימה בעיר חנות בשנת 1714, אבל לא היה צורך בבית מכס עד שנת 1760 לערך.
אובן גדלה לכדי עיר מודרנית סביב מזקקת אובן, שיוסדה בשנת 1794. צו מלכותי משנת 1811 הקנה לאובן מעמד של בורו (Burgh – ישות אוטונומית) של הברונות. סר וולטר סקוט ביקר באזור בשנת 1814, ובאותה שנה פרסם את השיר "לורד האיים". ההתעניינות בשיר הביאה לעיר מבקרים חדשים רבים. פתיחת קו הרכבת לאובן ב-1880 עזר להמריץ את התעשייה המקומית והוביל לשגשוג בענף התיירות. מעט לאחר מכן נבנה מגדל מקייג, מבנה בולט בקו הרקיע של העיר.
במהלך מלחמת העולם השנייה אובן שימשה כנמל לספינות סוחר ולאוניות של הצי המלכותי הבריטי והיוותה בסיס חשוב למערכה באוקיינוס האטלנטי. לצי המלכותי היו באזור תחנת איתות לספינות ולולאה לאיתור צוללות. לחיל האוויר המלכותי הבריטי היו באזור שני בסיסים לספינות מעופפות, בגאנאוון ובקרארה, ושדה תעופה בצפון קונל.
לאובן הייתה חשיבות גם במהלך המלחמה הקרה משום שכבל התקשורת הטרנס-אטלנטי הגיע לחוף במפרץ גאלנאך. זהו הכבל שהעביר את הקו החם מוסקבה-וושינגטון בין נשיאי ארצות הברית וברית המועצות.
מאז שנות ה-50 של המאה העשרים, התעשייה העיקרית באובן נשארה תיירות, על אף שהעיר משמשת גם כנמל מעבורות חשוב עבור מעבורות של חברת קלדוניאן מקבריין לרבים מהאיים ההברידיים.
אקלים

בדומה לשאר האיים הבריטיים, באובן שורר אקלים ימי, שמתאפיין בקיץ קריר וחורף מתון. באזור יורד גשם רב, אבל הודות לזרם הגולף, הטמפרטורה כמעט ולא יורדת אל מתחת לאפס.
הערות שוליים

↑  The Royal Commission on the Ancient and Historical Monuments of Scotland, Argyll, An Inventory of the Ancient Monuments, Volume 2 Lorn, HMSO, 1974, ISBN 0 11 491147 9
↑  History of Oban
↑  Oban History
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562124305171  GND: 4467680-3  LCCN: n82273759  MusicBrainz: 29ea3501-4fae-4a38-8bc3-93c15cdf327b  VIAF: 158308650   WorldCat (עם VIAF): 158308650
אדוארד אלברט שארפי-שפר

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1850 הורנסי,  אנגליה, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  29 במרץ 1935 (בגיל 84) נורת' ברוויק, איסט לוד'יאן, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  Edward Albert Schäfer 
 ענף מדעי:  פיזיולוגיה, אנדוקרינולוגיה, נוירולוגיה, רפואה
 מקום מגורים:  הממלכה המאוחדת
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון  אוניברסיטת אדינבורו 
 מנחה לדוקטורט:  William Sharpey 
 מוסדות:  יוניברסיטי קולג' לונדון  אוניברסיטת אדינבורו 
 פרסים והוקרה:  המדליה המלכותית (1902)  מדליית ביילי (1897)  מדליית קופלי (1924)  הרצאת קרוניאן (1909)  עמית החברה המלכותית 
 תרומות עיקריות
 מהאבות המייסדים של מדע האנדוקרינולוגיה, ממגלי תפקיד האדרנל והלבלב האנדוקריני
 
סר אדוארד אלברט שארפּי-שֵׁפֶר, שמו בלידה אדוארד אלברט שֶׁפֶר (באנגלית: Edward Albert Sharpey-Schafer, בלידה - בגרמנית: Schäfer,‏ 2 ביוני 1850 הורנסי - 29 במרץ 1935 נורת' ברוויק, איסט לוד'יאן, סקוטלנד) היה רופא ופיזיולוג בריטי, בעל שורשים גרמניים, ממייסדי האנדוקרינולוגיה. במקביל לדה מייר הבלגי, שפר הטביע את השם "אינסולין" לחומר המופרש באיי לנגרהנס שבלבלב שהליקוי בפעילותו גורם למחלת הסוכרת. בשנת 1894 יחד עם ג'ורג' אוליבר הוכיח את ההשפעה המכווצת של תמצית מהמדולה של בלוטת האדרנל על העורקיקים ופתח על ידי כך דרך להתפתחות המחקר האנדוקרינולוגי. לשפר חבים שכלול של שיטת החייאה על ידי הנשמה המלאכותית.
חייו

אדוארד אלברט שפר נולד בשנת 1850 בהורנסי על יד לונדון כבנו השלישי והילד החמישי של ג'יימס ויליאם הנרי שפר, סוחר ממוצא גרמני יליד המבורג ושל ג'סי לבית בראון מלונדון. האב היגר לאנגליה בגיל צעיר, התאזרח בה והתיישב בהייגייט, בצפון לונדון. הסב מצד האב היה מוזיקאי ידוע בהמבורג. אדוארד אלברט גדל באווירה דתית פרוטסטנטית. למד במספר בתי ספר יסודיים ואחר כך בבית הספר הדתי Clewer House School בווינדזור. הצטיין בלימודיו ולהבדיל מאחיו לא רצה להיות איש עסקים ובחר במקצוע הרפואה. נרשם על כן ללימודי רפואה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. היה שם לתלמידו של האנטומיסט והפיזיולוג הסקוטי ויליאם שארפלי. שפר התמחה במיוחד בפיזיולוגיה תחת הדרכתם של שארפי, פוסטר וסנדרסון, היה הסטודנט הראשון שזכה בשנת 1871 למשרה של חבר סגל על שם שארפי (Sharpey scholar) במסגרת החוג לפיזיולוגיה. היה תחילה עוזרו של סנדרסון בקתדרה לפיזיולוגיה יישומית. בשנת 1874 עשה את מבחני הגמר של קולגיום הרופאים ובהמשך השתלם במכון לפיזיולוגיה של אוטו לודוויג בלייפציג.
פעילותו המדעית ובהוראה

בשנת 1874 התמנה שפר למרצה לפיזיולוגיה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. מחקריו הראשונים היו בתחום ההיסטולוגיה - על מבנה הכנפיים של החרקים ועל ספיגת השומנים על ידי מוריגי המעי הדק אצל היונקים. לאחר מכן חקר בשנת 1877 את העצבים של המדוזות במחקר שנדחה תחילה על ידי הרפרנט של החברה המלכותית של לונדון. כעבור שנה כשאוסקר וריכרד הרטוויג פרסם ממצאים דומים בעיתונים מדעיים זרים, הזדרזה החברה המלכותית לפרסם את מאמרו ולקבלו לשורותיה כשהוא רק בן 28.
עשרים מחקרים נוספים הוקדשו לאיתור פונקציות של המוח (1883) אחד מהם יחד עם ויקטור הורסלי. הם השתמשו בגרויים בעזרת זרם פאראדי על מנת לנתח ולאתר פונקציות מוטוריות בקליפת המוח, בקפסולה הפנימית של המוח ובחוט השדרה של פרימטים. עשו גם רישום של מקצב שרירי שנגרם על ידי אימפולסים רצוניים אצל האדם. מחקר אחר נועד לרישום דפיקות לב של צפרדע בעזרת מתקן פוטוגרפי. יחד עם סנג'ר בראון ערך שפר ניסויי כריתה של חלקים מקליפת המוח וכן חקר גרויים של האזורים האחראיים על חוש הראייה בקליפת המוח של קופים, כמו כן חקר את פעילות השריר הריסני של העין.
בשנים 1883 - 1898 כיהן שארפי-שפר כפרופסור לפיזיולוגיה יישומית במקום סנדרסון שעבר לאוקספורד. לפני עזיבתו את לונדון חקר יחד עם בנג'מין מור את העצבוב והכיווצים של הטחול ואת הפונקציות הסנסוריות המשוערות של הקורטקס המוטורי. בשנת 1899 קיבל את הקתדרה לפיזיולוגיה של אוניברסיטת אדינבורו אותה ניהל עד פרישתו לגמלאות בשנת 1933. באדינבורו התעניין בהשלכות הקרע החלקי (transection) של חוט השדרה וב קרע מעגלי (circumsection) של קליפת המוח המוטורית. בשנת 1902 גילה בכבד התחברויות ישירות בין התעלות הקטנות של המרה והנימים. מאוחר יותר יחד עם ה.ג'. שארליב חקר את השפעת הכלורופורם על הלב ועל כלי הדם, חקר יחד עם אי.נ. ברוס את המסלולים הצרבלריים בחוט השדרה ויחד עם ווקר מיי את השלכות קריעתם של עצב הוואגוס והעצבים הסימפתטיים הצוואריים. מחקריו עסקו גם במחזור הדם הראתי, השפעת הוואגוס על הנשימה ופעולת השרירים האינטרקוסטליים (שבין הצלעות).
פעילותו המדעית ובהוראה > האדרנל והעלייה בלחץ הדם

בשנת 1894 לפי הצעתו של ג'ורג' אוליבר הזריק שפר תמצית של בלוטת האדרנל לכלב ומצא עלייה ניכרת בלחץ הדם. שני החוקרים, שניהם תלמידים של שארפי, פרסמו את ממצאיהם בשנת 1894. בשנים הבאות התברר כי היה מדובר בפעולת הורמון שכונה אדרנלין או, בארצות הברית, אפינפרין שבוּדד על ידי ג'ון אייבל ועל ידי ג'וקיצ'י טאקאמינה.
הודות למחקריהם של שפר ואוליבר הונהגה תמצית האדרנל בטיפולים הרפואיים.
פעילותו המדעית ובהוראה > השפעות האונה האחורית של יותרת המוח

בשנת 1895 פרסם שפר יחד עם אוליבר ניסוי שהראה כי תמצית של האונה האחורית של יותרת המוח מעלה את לחץ הדם. ב-1901 יחד עם ר. מגנוס פרסם תוצאות של ניסויים אחרים, שבהם תמצית של האונה האחורית של יותרת המוח משפיעה על הפרשת השתן, בעיקר הפחתתה - "אפקט אנטי-דיורטי".
מחקר יחד עם הרינג הראה בשנת 1908 שיתר פעילות של האונה האחורית של יותרת המוח גורמת לתפלת השתן (diabetes insipidus). מאוחר יותר יתגלו על ידי חוקרים אחרים ההורמונים המופרשים באונה זו - וסופרסין והאוציטוצין.
פעילותו המדעית ובהוראה > הלבלב יוצר חומר המווסת את מטבוליזם הפחמימות - ה"אינסולין"

שפר ניבא בשנת 1895 כי הלבלב, ביתר דיוק איי לנגרהנס, מפרישים חומר האחראי על המטבוליזם של הפחמימות. סטרלינג קרא לחומר מסוג זה "הורמון" אולם שפר כינה אותו "אוטאקואיד" (מיוונית מ- תרופה עצמית), מונח שרצה להגדיר חומר היכול לגרום גם לגירוי וגם לעיכוב.
באופן ניסויי ערך קשירה של תעלת הלבלב וגרם להרס החלק האקסוקריני של האיבר, אך לא לסוכרת. כשהסיר גם את שארית הלבלב שנקשרה אז הופיעה סוכרת.
השתלה של קטע הלבלב הכרות האחרון במקום אחר הספיקה כדי לנטרל את הסוכרת. מחקר היסטולוגי הוכיח גם כן כי במקרים של סוכרת יש נזקים של איי לננגרהנס שבלבלב.
על בסיס עדויות אלה שפר כתב:
השלכות כריתת הלבלב והשתלה של רקמת לבלב הכרותה, יכולות להיות מוסברות על ידי יכולת רקמת האיים (לנגרהנס - ה.ש) ליצור אוטאקואיד העובר למחזור הדם והמשנה את מטבוליזם הפחמימות ואת אגירת הפחמימות כך שנמנעת הצטברות יתרה של גלוקוז בדם. באופן זמני נוח לקרוא לאוטאקואיד המשוער הזה בשם "אינסולין". עם זאת יש לציין כי עדיין לא ידוע אם החומר הפעיל שלו קיים בלבלב בצורה זו ממש או בצורת "פרואינסולין" שהופך במקום אחר לאוטאקואיד פעיל
פעילותו המדעית ובהוראה > שיטת החייאה

בשנת 1890 ביקש האיגוד הרופאים והכירורגים באנגליה את שארפי-שפר לעמוד בראש ועדה בנוגע הערכה מחדש של שיטות החייאה באמצעות הנשמה מלאכותית. את הסימולציות הדרושות לתרגול השיטות ערך על אנשים שנשמו קודם נשימת יתר (היפרוונטילציה) שלאחריה הרגישו לזמן קצר צורך שלא לנשום.
בשנת 1903 בעקבות שיטות ההנשמה שהוצעו בעבר (בין השאר, על ידי סילבסטר), הציג שפר בפני החברה המלכותית של אדינבורו שיכלול של שיטת ההנשמה המלאכותית, תחת השם prone pressure artificial respiration, במקרים של פגועי טביעה או התחשמלות. לפי שיטה זאת המטופל מונח עם פניו מטה, והמציל מפעיל לחץ קצבי עם הידיים מונחות על החלק התחתון של חזו. שיטת שפר אומצה על ידי החברה המלכותית לעזרה ראשונה והייתה לשיטת סטנדרט למשך כמה עשורים. בשנת 1909 קיבל שפר על תרומה זו מדליה להצטיינות של החברה המלכותית לעזרה ראשונה.
שפר היה חבר מייסד של החברה הבריטית לפיזיולוגיה ובשנים 1908–1933 ערך את הרבעון שלה Quarterly Journal of Experimental Physiology.
זכה לתוארי כבוד ולעיטורים במולדת ובחו"ל.
ספרו "Essentials of Histology" הודפס ב-16 מהדורות והדפסות בשנים 1885–1954.
שארפי-שפר היה חבר בחברה המלכותית של לונדון החל משנת 1878. בשנים 1878–1881 כיהן שפר גם כפרופסור בקתדרה על שם פולר לאנטומיה ופיזיולוגיה במכון המלכותי של בריטניה הגדולה- Royal Institution. בשנים 1895–1912 כיהן כמזכ"ל ובשנים 1911–1912 כיושב ראש האיגוד הבריטי למען קידום המדע ("האיגוד הבריטי") ובשנת 1912 יושב ראש איגוד הרופאים הבריטי. בשנת 1913 קיבל תואר אצולה.
מבחר מאמרים

Oliver G, Schafer EA. The physiological effects of extracts of the suprarenal capsules. J Physiol 1895; 18:230-76.
Schafer EA. On internal secretion. BMJ 1895;2:341
חייו פרטיים

אדווארד אלברט שארפי-שפר היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה (בשנים 1859-1896)הייתה מוד לבית דיקסי, בת של אופטיקאי ואחות של האנטומולוג פרדריק דיקסי, שילדה לו 4 ילדים, לרבות שני בנים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה. אשתו השנייה החל משנת 1900 הייתה אתל מוד לבית רוברטס, שילדה לו עוד שתי בנות, מהן בת אחת נפטרה בגיל צעיר.
שפר הוקיר מאוד את מורו ויליאם שארפי שהיה ערירי וקרא את בנו הבכור לכבודו ג'ון שארפי-שפר. בשנת 1918 אחרי שבן זה ועוד בן נהרגו בקרבות במלחמת העולם (ג'ון נהרג בקרב יוטלנד) אימץ בעצמו את שם המשפחה שארפי בנוסף לשם שפר.
במהלך חייו עזב שפר את הדת, אך נשאר ידען בנוגע לתנ"ך ולברית החדשה. נודע כאדם ישר, מורה מעולה ותמך בקידום הנשים בתחום הרפואה. בשעות הפנאי אהב לשחק גולף. בנה לעצמו בית בעיירת החוף הסקוטית נורת' ברוויק, שבו נפטר בשנת 1935. מותו נגרם מסיבוכים של דלקת ריאות שלקה בה אחרי ניתוח קשה.
נכדו, אדווארד פיטר שארפי-שפר (1963-1908) כיהן כפרופסור לרפואה פנימית בבית החולים סנט תומאס בלונדון בשנים 1963-1948.
פרסים ואותות הוקרה

1878 - חבר החברה המלכותית של לונדון
1902 - מדליה של החברה המלכותית של לונדון
1909 - מדליה להצטיינות של החברה המלכותית לעזרה ראשונה - על שיטת החייאה שלו
1911 - חבר באקדמיה לואפולדינה
1924 - מדליית קופלי, העיטור הגבוה ביותר של החברה המלכותית של לונדון
תואר דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטאות אוקספורד, קיימברידג', אברדין,
סנט אנדרוז, דבלין, מקגיל, מלבורן, האוניברסיטה הלאומית של אירלנד, ברן, לובן, חרונינגן.
ספרים

פרט למאמרים על מבנה השריר, על הכימיה של חלבוני הדם, על קצב הכיווצים הרצוניים של השרירים, שארפי-שפר כתב מספר ספרים:
A Course of Practical Histology (1877) (קורס להיסטולוגיה שימושית)
Essentials of Histology (1885; מהדורה שישית, 1902) (יסודות ההיסטולוגיה)
Advanced Text-Book of Physiology (1898) (ספר לימוד מתקדם לפיזיולוגיה)
Experimental Physiology (1910) (פיזיולוגיה ניסויית)
Schafer EA. The endocrine organs. An introduction to the study of internal secretion. Longmans Green, London, 1916.
כמו כן ערך שארפי-שפר את ספר הלימוד של ריצ'רד קוויין - Elements of Anatomy (יסודות האנטומיה) - מהדורות 8,9 ו-10 -יחד עם ג'. ד. תיין)
(with G. D. Thane, 8th, 9th, and 10th editions).
היסטוריה של החברה הבריטית לפיזיולוגיה
לקריאה נוספת

W. J. O'Connor Founders of British Physiology: A Biographical Dictionary, 1820-1885
2004 Oxford Dictionary of National Biography Charles D'Orville Pilkington Jackson - art Edward Albert Sharpey-Schafer
Elizabeth P. Sparrow and Stanley Finger Edward Albert Schäfer (Sharpey-Schafer) and his Contributions to Neuroscience: Commemorating of the 150th Anniversary of his Birth, Journal of the History of the Neurosciences: Basic and Clinical Perspectives ,Volume 10, Issue 1, 2001
,A.H.Sykes Edward Schafer (1850–1935) and artificial respiration J Med Biogr August 2006 14: 155-162
Mickey S.Eisenberg Life in the Balance: Emergency Medicine and the Quest to Reverse Sudden Death
E.A.Shafer Text-book of physiology vol.I, Young J.Pentland London, Edinburgh 1898,
הערות שוליים

1 2 3 4  Oxford Dictionary of National Biography
↑  E.M.A.Gale
↑  E.A.Schafer 1916 מצוטט על ידי E.M.A.Gale
↑  נאום יושב הראש שפר בכנס האיגוד הבריטי בשנת 1912, Archive.org
↑  מאמר הספד ב"בריטיש ג'ורנל אוף מדיסין"2 בנובמבר 1963
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365025505171  BIBSYS: 90572800  BNE: XX1434618  BnF: cb131645083 (data)  CiNii: DA04689218  GND: 117096679  ICCU: CUBV133259  ISNI: 0000 0001 0940 1888  LCCN: no98127198  NKC: nlk20000090165  NLA: 35382720  NTA: 067615260  RERO: 02-A003791951  SUDOC: 084356340  Trove: 932996  VIAF: 122191991   WorldCat (עם VIAF): 122191991
אישטוואן אנגל טבאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בנובמבר 1936 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  12 באוקטובר 1996 (בגיל 59) בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוהולי-נג'י לאמנות ולעיצוב (1957)  האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות (1962) 
 
אישטוואן אנגל טבאן (בהונגרית: Engel Tevan István;‏ בודפשט, 9 בנובמבר 1936 – בודפשט, 12 באוקטובר 1996) היה גרפיקאי יהודי-הונגרי עטור פרסים. הוא בנה של אמנית הצורפות מרגיט טבאן ושל מיקלוש אנגל יליד בקשצ'בה גם הוא ב-3 במרץ 1901, שנרצח במחנה הריכוז מאוטהאוזן ב-23 בפברואר 1945. אנגל טבאן היה אחד מגדולי האמנים הגרפיים בעולם, אחד המעצבים הגרפיים הגדולים אי פעם.