stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיידו סו
הערות שוליים

↑  Liste des 25 pour la CAN 2023 בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגינאית, 23 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת גינאה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. קייטה •  2 מ. סילה •  3 א. סילה •  4 א. קונטה II •  5 סו •  6 א. דיאוורה •  7 סיסה •  8 נ. קייטה •  9 ז'. קאנטה •  10 גילאבוגי •   11 באיו •  12 א. קונטה I • 13 מ.ע. קמארה •  14 מוריבה • 15 דירסטאם • 16 מ. קמארה • 17 ע. קאנטה • 18 סומה • 19 קאנה • 20 פ. קונאטה • 21 קאבה • 22 קונה • 23 א. קמארה • 24 מ. קונאטה • 25 דיאלו • 26 פ. קמארה • 27 יוסוף • מאמן: ק. דיאוורה |  1 ע. קייטה •  2 מ. סילה •  3 א. סילה •  4 א. קונטה II •  5 סו •  6 א. דיאוורה •  7 סיסה •  8 נ. קייטה •  9 ז'. קאנטה •  10 גילאבוגי •   11 באיו •  12 א. קונטה I • 13 מ.ע. קמארה •  14 מוריבה • 15 דירסטאם • 16 מ. קמארה • 17 ע. קאנטה • 18 סומה • 19 קאנה • 20 פ. קונאטה • 21 קאבה • 22 קונה • 23 א. קמארה • 24 מ. קונאטה • 25 דיאלו • 26 פ. קמארה • 27 יוסוף • מאמן: ק. דיאוורה | גינאה |
| נבחרת גינאה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. קייטה •  2 א. קונט •  3 א. סילה •  4 סו •  5 דיאקאבי •  6 דיאוורה •  7 גילאבוגי •  8 נ. קייטה •  9 גיראסי •  10 מוריבה •   11 באיו •  12 דיאקיטה • 13 מוח. קמארה •  14 כ. סיסה • 15 ס. סיסה • 16 מוס. קמארה • 17 ז'נווייה • 18 א. קמארה • 19 קמאנו • 20 קונאטה • 21 ס. סילה • 22 קונה • 23 טורה • 24 קאנטה • 25 פ. קונט • מאמן: ק. דיאוורה |  1 ע. קייטה •  2 א. קונט •  3 א. סילה •  4 סו •  5 דיאקאבי •  6 דיאוורה •  7 גילאבוגי •  8 נ. קייטה •  9 גיראסי •  10 מוריבה •   11 באיו •  12 דיאקיטה • 13 מוח. קמארה •  14 כ. סיסה • 15 ס. סיסה • 16 מוס. קמארה • 17 ז'נווייה • 18 א. קמארה • 19 קמאנו • 20 קונאטה • 21 ס. סילה • 22 קונה • 23 טורה • 24 קאנטה • 25 פ. קונט • מאמן: ק. דיאוורה | גינאה |
אריה אלבני

האריה האלבני. תמונה מ-1932
אריה אלבני הוא פסל רומאי בדמות אריה המתוארך למאה ה-1. הפסל ירוק, עשוי מבזלת, עם גולת שיש צהובה מתחת כפתו הקדמית השמאלית של האריה. הפסל נמצא ב"אוסף אלבני" (על שם האוצר אלסנדרו אלבני), שבאגף דנון (the Denon Wing) שבמוזיאון הלובר בפריז, צרפת.
ייתכן שאריה אלבני הוא שחזור של פסל ארד עתיק יותר, ככל הנראה מתקופת יוון העתיקה.
לקריאה נוספת

Richard Delbrueck: Antike Porphyrwerke, ברלין/לייפציג 1932 (Studien zur spätantiken Kunstgeschichte 6), עמוד 60 (בגרמנית, קישורים ב-Google Books ו-uni-koeln.de)
הערות שוליים

↑  מספר קטלוגי Ma 1355
חסידות חוסט

| --- | --- |

קברו של ר' ישראל יעקב מחוסט, בעיירה בושטינה
 שורשים, סיווג והנהגה
 דת:  יהדות
 קבוצה:  תנועת החסידות
 התפלג מ:  חסידות נדבורנא
 מקום ייסוד:  חוסט 
 תאריך ייסוד:  המאה ה-19
 מייסד:  רבי ישראל יעקב לייפר
 
חסידות חוסט היא חצר חסידית, ענף משושלת נדבורנא, אשר נוסדה במאה ה-19. האדמו"ר הראשון היה רבי ישראל יעקב מחוסט.
תולדות החסידות

שורשי חסידות נדבורנא מגיעים עד לרבי מאיר הגדול מפרמישלאן תלמידו של הבעל שם טוב. רבי מרדכי מנדבורנא היה דור חמישי לרבי מאיר הראשון מפרמישלאן. ציווה שכל צאצאיו ישמשו באדמו"רות.
רבי ישראל יעקב לייפר, בנו הרביעי של רבי מרדכי, התיישב בעיר חוסט וניהל משם את חצירו. היה חתנו של הרב ראובן פרנקל ממעליץ. היה מפורסם במופתיו, והיה רושם מרשמי רפואה לחסידיו. רבים מיהודי האזור נהרו אליו, אף אלו שלא היו חסידיו. נפטר בט' באדר תרפ"ט (1929), ונקבר בבושטינה ליד אביו. ארבעה מבניו שימשו כאדמו"רים, ביניהם ממשיכו רבי שמואל שמעלקע. חתנו היה הרב שלום גינצבורג מסטורוז'ינץ, אביו של רבי מרדכי מחבר ספר תפארת מרדכי לתולדות רבי מרדכי מנדבורנא.
בדור השני, מילא רבי שמואל שמעלקע את מקום אביו בחוסט. גדל אצל סבו רבי מרדכי מנדבורנא. גם הוא כאביו היה מפורסם במופתיו. היה מתפלל בהתלהבות, ונודע בפקחותו. נפטר בכ"ז בסיוון תרצ"ד (1934) ונקבר בבושטינה עם אבותיו. בנו ואחיו מילאו את מקומו.
אחיו רבי ישכר בער מחוסט, שימש גם הוא כאדמו"ר בחוסט, ואחר פטירת אחיו מילא את מקומו. הנהיג את העדה בימי השואה. נלקח לאושוויץ ונרצח במחנה בונה מונוביץ.
אחיו רבי ראובן חיים מויזער היה אדמו"ר בגרוסוורדיין. נקרא הרבי מויזער על שם הרחוב בו גר. נרצח בשואה. אח נוסף, רבי דוד, גם הוא אדמו"ר בגרוסוורדיין. נרצח בשואה.
תולדות החסידות > החסידות אחרי השואה

בנו של רבי שמואל שמעלקע, רבי אהרן משה לייפר ניצל מהשואה והיגר לניו יורק. היה חתנו של רבי ברוך פנחס רבינוביץ מסקאליע. לפני המלחמה כיהן גם הוא כאדמו"ר בבודפשט. תורותיו הועלו על הכתב, בספר 'תולדות אהרן משה'. בספר מופיעות גם הנהגותיו וסיפור הצלתו בשואה. בספרו הוא התייחס לשואה בטענה שלפיה דווקא החושך הלא טבעי מעיד על ההשגחה ודווקא הרוע החשוף מעיד על החוב המוסרי של היהודים בעולם. נפטר בי"ז בטבת תשנ"א (1991) ונקבר בהר הזיתים. חתנו היה הרב בנימין שיק, אב"ד טוקאי בפלטבוש.
בניו התאומים מלאו את מקומו:
בנו הגדול רבי שמואל שמעלקא לייפער (ה'תש"ד, 1944 – כ"ט בשבט ה'תשפ"ג, פברואר 2023) היה האדמו"ר מחוסט ארצות הברית. בבחרותו שימש את סבו האדמו"ר מסקאליע. בצעירותו עבד כיהלומן, לאחר מכן כיהן כר"מ בישיבת גור. אחר זמן פתח ישיבה בשם "תורת חסד". לאחר פטירת אביו מילא את מקומו באדמו"רות בבורו פארק. הוא פעל בתחום הכשרות. נפטר בשנת ה'תשפ"ג (2023) בהיותו בן 78.
אחיו רבי ברוך פנחס לייפער מכהן כאדמו"ר בישראל. הוא חתנו של הרב שמואל אלכסנדר אונסדרופר, ותלמידם של רבי שלמה מבאבוב ורבי שמעון נתן נטע בידרמן מלעלוב. עלה מארצות הברית לישראל. גר והקים בתי כנסת בעמנואל, בירושלים (בשכונות רמת שלמה וגבעת שאול), בבני ברק, באלעד ובבית שמש. כיום חצרו בראשון לציון.[דרוש מקור] קהילתו מתאפיינת בגיוון עדתי. הוא פועל גם עם קהילת ביתא ישראל וריכז פרויקט עם זקני העולים מאתיופיה בבית שמש, שהתפללו בקביעות בבית מדרשו.[דרוש מקור]
אח נוסף הוא רבי ישראל יעקב המכונה אב"ד חוסט. חתן רבי יוסף מנדבורנה ווערדאן.
רבי יעקב יוסף בנו של רבי ראובן חיים מויזער ניצל אף הוא וכיהן כאדמו"ר מאונגוואר בארצות הברית.
תולדות החסידות > חוסט-טאהש

חתנו של רבי יעקב ישראל מחוסט היה רבי חיים שלמה לאווי, בנו של רבי אלימלך מטאהש. רבי חיים שלמה נולד בשנת תר"נ. לאחר חתונתו התגורר בחוסט. לאחר פטירת חתנו נתמנה כממלא מקום חמיו בבית מדרשו, לפני מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית וכיהן כאדמו"ר מטאהש-חוסט, אחר שאחיינו האדמו"ר מטאהש בקנדה רבי משולם פייש לאווי התבסס, הפסיק רבי חיים שלמה לקרוא לעצמו אדמו"ר מטהש והשתמש רק בשם חוסט. נפטר בי"ב בשבט תשמ"א (1981). נכדו (בן חתנו רבי צבי מאיר גינזבורג מנהל אגודת הרבנים בארצות הברית וראש בית הדין שלה) רבי משולם פייש גינזבורג (חתן רבי אהרן אריה כץ חתן רבי אליעזר טברסקי מפאלטישאן) ממלא את מקומו בבורו פארק, נחשב לדרשן גדול. נכד אחר הוא רבי יעקב שמשון טירנואר מחוסט בן חתנו רבי יהודה טירנואר (רב בית הכנסת שומרי שבת בבורו פארק). אחיו של הרב יהודה טירנואר, רבי אלימלך טירנואר מויליאמסבורג, מכונה לעיתים אדמו"ר מחוסט אך אין לו בית כנסת עצמאי.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, תורת החסידות, חלק ראשון - שושלת רבי מאיר הגדול מפרמישלאן, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק, 2006, עמ' 125-
יצחק אלפסי, החסידות, תל אביב: הוצאת מעריב, 1977, עמ' 45–50
ההתאחדות הישראלית לצלילה

| --- | --- |

 ענפי ספורט:  צלילה
 תחום השיפוט:  ישראל ישראל
 מיקום המטה:  מכון וינגייט
 תאריך ייסוד:  1966
 https://www.diving.org.il
ההתאחדות הישראלית לצלילה The Israeli Diving Federation (TIDF) היא עמותה רשומה, המוגדרת כמלכ"ר ומאגדת אלפי צוללים החברים בה. ההתאחדות עוסקת בתחומים שונים ומגוונים – פיתוח מערכי הדרכה לכל רמות הצלילה, הסמכת צוללים ומדריכי צלילה, פעילות לניקיון ושימור הסביבה הימית, פעילות קהילתית, הקמה ותחזוקה של אתרי צלילה ועוד.
היסטוריה

ההתאחדות לפעילות תת-ימית (שמה הקודם של ההתאחדות הישראלית לצלילה) נוסדה בשנת 1966 על ידי מדריכי צלילה, יוצאי חיל הים ואנשי האגודה לארכאולוגיה תת-מימית. בשנות ה-70 דאגה ההתאחדות למיסוד הצלילה בארץ והחלה לקיים קורסי מדריכים מסודרים. מס' הצוללים בארץ היה אז קטן וכולם הכירו את כולם. התקופה התאפיינה בגישה קלילה וחופשית, שתרמה לריבוי תאונות הצלילה, בעיקר בחופי סיני. בראשית שנות ה-70 יצא צו הצלילה במרש"ל (מרחב שלמה), שהיה אז שטח צבאי בשליטה ישראלית. לקראת סוף העשור הושלם חוק הצלילה הספורטיבית, וההתאחדות מונתה לרשות המוסמכת לאכיפתו, תפקיד בו שימשה - לסירוגין - עד סוף 1997.
שנות ה-80 התאפיינו במיסוד קורסי הצלילה, הדרגות השונות וכללי הבטיחות. מניין חברי ההתאחדות גדל ממאות לאלפים, ויצא לאור לראשונה אוגדן צלילה, שהגדיר את הסטנדרטים ומערכי הקורסים השונים.
שנות ה-90 היו שנות השיא של הצלילה בארץ. בכל שנה הוסמכו למעלה מעשרת אלפים צוללים, ישראלים וזרים, לדרגות השונות. מועדוני צלילה רבים נפתחו והצלילה הפכה להיות עסק מסחרי משגשג. לקראת סוף העשור החלו ארגוני צלילה זרים לפתוח נציגויות בארץ וההתאחדות איבדה את הבלעדיות על הסמכת צוללים, אם כי צוללים רבים המשיכו להעדיף את הקורס הישראלי, שהוא בעל סטנדרטים גבוהים ובטיחות ללא פשרות.
בשנות ה-2000 נאלצה ההתאחדות להסתגל לפעילות בשוק מרובה ארגונים, שחלקם פעלו בארץ שנים בודדות בלבד. ההתאחדות החליטה להבליט את ייחודה כארגון ישראלי והשקיעה רבות בהכנת ספרות ועזרי הדרכה מתקדמים בעברית. באמצע העשור השיקה ההתאחדות מערך הדרכה לכל דרגות הצלילה הטכנית, שנכתב על ידי טובי אנשי המקצוע בתחום. במקביל דאגה ההתאחדות לקיים אירועים וכנסים עיוניים לצוללים ולמדריכי צלילה.
בעשור הנוכחי חזרה ההתאחדות למקומה הטבעי, כמובילת תחום הצלילה הספורטיבית בישראל. חלק מארגוני הצלילה הזרים שהיו מיוצגים בארץ עזבו, חלקם לא הצליחו לשחזר בישראל את ההצלחה לה הם זוכים במדינות אחרות. למחלקת ההדרכה של ההתאחדות עוסקת בפיתוח אמצעי הדרכה ומערכי הדרכה לרמות הצלילה השונות. קורסי הצלילה של ההתאחדות נחשבים על ידי בעלי מקצוע מובילים בעולם כמוקפדים ואיכותיים במיוחד והתעודות הישראליות מוכרות ומכובדות בכל רחבי העולם.
פיתוח מערכי הדרכה

מחלקת ההדרכה של ההתאחדות עוסקת בפיתוח אמצעי הדרכה ומערכי הדרכה לרמות הצלילה השונות. קורסי הצלילה של ההתאחדות נחשבים על ידי בעלי מקצוע מובילים בעולם כמוקפדים ואיכותיים במיוחד והתעודות הישראליות מוכרות ומכובדות בכל רחבי העולם.
קורסי הצלילה של ההתאחדות מחולקים לקטגוריות הבאות:
צלילה ספורטיבית
התמחויות צלילה
הדרכה צלילה
צלילה טכנית
צוללים עם צרכים מיוחדים
תקן ISO

בתחילת שנת 2012 החליטה הנהלת ההתאחדות הישראלית לצלילה כי מן הראוי לבצע מבדק איכות לארגון על ידי סוקרים חיצוניים ובלתי תלויים.
ההתאחדות הזמינה בודקי איכות ממכון התקנים האוסטרי לבצע להתאחדות ביקורת ארגון בהתאם לדרישות של ארגון התקינה הבינלאומי - ISO
(International Organization for Standardization)
ארגון התקינה הבינלאומי ISO קבע בשנים האחרונות סטנדרטים בינלאומיים המגדירים:
חמישה תקנים לדרגות צלילה.
שני תקנים לדרגות הדרכת צלילה.
תקינה לספקי שירותי צלילה.
צולל שעבר בהצלחה קורס של ההתאחדות הישראלית לצלילה יכול להיות גאה בכך שעמד בסטנדרטים הגבוהים ביותר שנקבעו בעולם.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| מספר התקן | תיאור התקן | ההסמכה המקבילה בהתאחדות הישראלית לצלילה |
| ISO 11121 | Introductory training programs to scuba diving | צלילת בכורה (אינטרו) |
| ISO 24801-1 | Diver Level 1 - Supervised Diver | צולל מועדון |
| ISO 24801-2 | Diver Level 2 - Autonomous Diver | צולל כוכב 1 |
| ISO 24801-3 | Diver Level 3 - Diver Leader | צולל 3 כוכבים (דייבמאסטר) |
| ISO 11107 | Training programs on enriched air nitrox diving | צולל ניטרוקס |
| ISO 24802-1 | Instructor Level 1 | מדריך עוזר |
| ISO 24802-2 | Instructor Level 2 | מדריך מוסמך |
| ISO 24803 | Recreational scuba diving service providers | ספק שירותי צלילה ספורטיבית (מועדון צלילה) |
פיתוח אתרי צלילה

עד היום הטביעה ההתאחדות 10 כלי שיט כדי שישמשו כאתרי צלילה ותרמה להקמת אתרים נוספים, כגון פארקים ארכאולוגיים תת-ימיים, גן הפסלים באילת ועוד.
כלי השיט שהוטבעו על ידי ההתאחדות:
1993 זאב הים מול חופי יפו
1994 הסטי"ל אח"י סופה באילת
1996 הגוררת חוגלה באשקלון
1996 הגוררת "איתנה" באכזיב
1998 הסטי"ל אח"י מזנק מול ראש הכרמל
1999 הסטי"ל אח"י כידון מול נהריה, כאנדרטה לנופלים במבצע "שירת הצפצפה" באנצריה בלבנון
2000 סי גארד באשקלון
2010 ה"סאן בואט" בחוף הצפוני באילת
2012 סד"ג ניצן מול חופי אכזיב
2017 הסד"ג "גלעוז" מול חופי הרצליה
פעילות למען הסביבה הימית

ההתאחדות פעילה במסגרת גופים ירוקים לשימור הסביבה הימית, שימור השונית ואתרי צלילה טבעיים מלאכותיים לחופי הארץ. מדי שנה עורכת ההתאחדות מבצעי ניקיון תת-מימיים באמצעות צוללים מתנדבים חברי ההתאחדות ובשיתוף עם גופים כמו המשרד להגנת הסביבה, רשות הטבע והגנים, החברה להגנת הטבע, מועדוני הצלילה ועוד.
בשנת 2015, בשיתוף עם החברה להגנת הטבע, הקימה את "משמר הים", קבוצת צוללים מתנדבים העוברים הכשרה לצלילה נכונה בסביבה הימית, ביצוע פרויקטים של ניטור תת-מימי וסקרים לשימור הסביבה הימית.
פעילות קהילתית

ההתאחדות משקיעה רבות בפעילות צלילה לבני נוער, ובכלל זה לנוער הנמצא בסיכון. מדי שנה נוהגת ההתאחדות לסבסד קורסי צלילה וחומרי לימוד לפנימיות, מוסדות וכפרי נוער, כדי להכיר את העולם התת-מימי גם לאלה שידם אינה משגת.
ההתאחדות הישראלית לצלילה פעלה רבות על-מנת להנגיש את ענף הצלילה לאנשים עם מוגבלויות. בהמשך לפעילות בתחום שהחלה עוד בשנות ה-90 של המאה הקודמת, ולאחר שפעילותה של עמותת "אתגרים" הביאה להתעניינות רבה בתחום, הופק בשנת 2016 אוגדן צלילה חדש לצוללים עם מוגבלויות, נערך קורס מדריכים ייעודי ופעילות הצלילה בקרב אנשים עם מוגבלויות זכתה לדחיפה משמעותית ומוסיפה לגדול.
בנוסף מקיימת ההתאחדות הישראלית לצלילה פעילות חברתית תחרותית לכלל קהילת הצוללים בארץ:
גביע המצולות
אירוע הצלילה הכי מושקע בארץ, מתקיים בעיר אילת בחודש מאי זה כבר 9 שנים ברציפות!
גביע המצולות מבוסס על תחרויות יכולת צלילה אישיות וקבוצתיות בשלוש קטגוריות:
קטגורית החובבים (עד וכולל דרגת שני כוכבים).
קטגורית מקצוענים (עד וכולל דרגת שלושה כוכבים).
קטגורית המדריכים פעילים.
במסגרת התחרויות הצוללים נדרשים להפגין יכולות איזון מושלם, ניווט מדויק, כישורי צלילה חופשית ועוד.. והפרסים, מטורפים, עשרות פרסים אישיים וקבוצתיים בעשרות אלפי שקלים.
האירוע נמשך 3 ימים (חמישי- שישי- שבת) וכולל ארוחת ערב משותפת ופעילויות מיוחדות כמו הפלגה משותפות בים האדום ברביקיו במדבר ועוד, כל שנה הפתעה אחרת.
בשנת 2017 זכה ידידיה אזולאי מקבוצת זרבובי המצולות במקום הראשון בתחרות, וזאת לאחר ניסיון של 10 חודשי צלילה בלבד, וכך הפך לצולל בעל הניסיון הדל ביותר שזוכה בתואר.
אוצר המצולות היא פעילות משפחתית, קרוב לבית שמחברת לים ולמורשת הימית העתיקה של מדינת ישראל.
כמו גביע המצולות, גם אוצר המצולות היא תחרות נושאת פרסים אך הפעם, בסגנון חפש את המטמון תת-ימי, האירוע מתקיים אחת לשנה בקיסריה ואת התחרות מארח מועדון הצלילה קיסריה ששוכן על חורבות הנמל העתיק של הורדוס.
מטמונים שמוסתרים על קרקעית הים בין חורבות הנמל העתיק מזכים את מוצאם בפרסים יקרי ערך אך...לא רק. גם לבני המשפחה והחברים שלא זוכים לצלול הזדמנות לזכות בפרסים (אפילו בקורסי צלילה) על ידי מציאת מטמונים שהוטמנו מעל פני הים והרמזים למיקומם נמצאים בכתבי חידה.
הערות שוליים

↑  קורסים והסמכות - ההתאחדות הישראלית לצלילה, באתר www.diving.org.il
↑  קורסי צלילה | ההתאחדות הישראלית לצלילה, באתר www.diving.org.il
↑  התמחויות צלילה | מערבל גזים | עזרה ראשונה | ההתאחדות הישראלית לצלילה, באתר www.diving.org.il
↑  קורס מדריכי צלילה | הדרכת צלילה | ההתאחדות הישראלית לצלילה, באתר www.diving.org.il
↑  צלילה טכנית - ההתאחדות הישראלית לצלילה, באתר www.diving.org.il
↑  צוללים עם צרכים מיוחדים - ההתאחדות הישראלית לצלילה, באתר www.diving.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 298830303   WorldCat (עם VIAF): 298830303 
מסלול ההתקדמות בהתאחדות הישראלית צלילה
רוג'ייב

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 גובה:  525 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  5,099 (2016)
 קואורדינטות:  32°11′27″N 35°17′34″E﻿ / ﻿32.190761111111°N 35.292752777778°E﻿ / 32.190761111111; 35.292752777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) רוג'ייב(למפת צפון השומרון רגילה) רוג'ייב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רוג'ייב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רוג'ייב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רוג'ייב (נכתב גם כרוג'יב בערבית: روجيب), הוא כפר פלסטיני השוכן דרומית מזרחית לשכם ושייך לנפת שכם ברשות הפלסטינית. רוג'ייב שוכנת כקילומטר מצפון להתיישבות איתמר. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 5,099 תושבים בשנת 2016.
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות מ"תל א-נג'מה" (תל הכוכב שממוקם בחלקו הצפוני של הכפר) האזור היה מיושב כבר מהתקופה הכלקוליתית.
הוצע לזהות את רוג'ייב עם יישוב שנודע בתקופה הצלבנית בשם רָגַּבָּם, שהיה אחד הכפרים שהמלך הצלבני בלדווין הראשון נתן כפייף לכנסיית הקבר בתמורה לבית עאניה. חרסים מהתקופה הצלבנית התגלו במקום.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

הכפר נזכר בשם רוג'יב ברישומי המס העות'מאניים של שנת 1596. הוא מוקם בנפת ג'בל קובאל בסנג'ק שכם, ונמנו בו 16 משקי בית ורווק אחד, כולם מוסלמים. הם שילמו מס קבוע בסך של 33.3% על תוצרת חקלאית, כולל חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, עיזים וכוורות, בית בד לשמן זית או לדיבס ענבים, בנוסף להכנסות מזדמנות ומס קבוע לתושבי אזור שכם, סה"כ 3,600 אקצ'ה.
בשנת 1838 הכפר נזכר כחלק מנפת אל-ביתאווי, מזרחית לשכם, יחד עם הכפרים ביתא, אודלה ועוורתא. בשנת 1850/1 דה סוסי כתב כי רוג'יב ממוקמת על גבעה נמוכה מזו של בית דג'ן.
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, והעריך שגרו בו כ-300 תושבים, וכתב: ”בשעה תשע וארבעים וחמש דקות נעשתה העלייה, דרך מטעי תאנה וזית, תלולה יותר. בשעה תשע וחמישים דקות הגעתי לרוג'יב, כפר שמספר תושביו אינו עולה על שלוש מאות, והוא יושב על גבעה שמדרנותיה נוצלו לפנים בכמה מקומות לחציבת אבן. משוכות צבר תוחמות שם גנים אחדים”.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 250 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-277 מוסלמים אשר שכנו ב-58 בתים.
ב-1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 390 מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 7,038 דונם.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עברה רוג'ייב משליטה בריטית לירדנית.
היסטוריה > לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עברה רוג'ייב משליטה ירדנית לישראלית.
ב-5 ביוני 1979 חתם מפקד אזור יהודה ושומרון, תת-אלוף בנימין בן אליעזר, על צווים לתפיסת שטח של כ-800 דונמים של תושבי הכפר לצורך הקמת ההתנחלות אלון מורה, ולאחר יומיים עלו המתיישבים למקום. לצורך הקמת היישוב הוקצו 50 מיליון ל"י והוחלט הוא יאוכלס תור חודשיים. ב-20 ביוני 1979 הגישו חלק מבעלי הקרקע הפרטית ברוג'ייב (בעלי שטח של 125 דונמים) לבית המשפט הגבוה לצדק בקשה לצו מניעה נגד תפיסת אדמותיהם הפרטיות. החל דיון בעתירתם לפני ממלא מקום נשיא בית המשפט העליון משה לנדוי והשופטים אלפרד ויתקון, שלמה אשר, מרים בן-פורת ודוד בכור. הממשלה הטילה על הרמטכ"ל, רפאל איתן, להגיש תצהיר להצדקת הצורך הביטחוני בתפיסת השטח. אולם לצד תצהירו של הרמטכ"ל הגיש שר הביטחון עזר ויצמן (באמצעות מזכיר הממשלה, במענה לדרישת בית המשפט) תצהיר משלו ובו טען שהוא "סבור כי ניתן לממש את צורכי הביטחון שלא בדרך הקמת יישוב במקום האמור". העותרים גם הגישו תצהירים בחתימת ידם של הרמטכ"ל לשעבר חיים בר-לב והאלוף במילואים מתי פלד, אשר שללו את הצורך הביטחוני בתפיסת השטח. נציג גרעין אלון מורה, מנחם פליקס, הגיש לבית המשפט תצהיר ובו הסביר שלא השיקול הביטחוני בראש מעייניהם אלא מצוות יישוב ארץ-ישראל.
פסק הדין ניתן ב-22 באוקטובר 1979, בית המשפט, באותו ההרכב שנתן את פסק הדין שאישר הפקעה בבג"ץ בית אל, הגיע הפעם לתוצאה כמעט הפוכה. חוות הדעת הנגדיות מגורמים ביטחוניים בכירים, ובעיקר תצהירו של פליקס, גרמו לבית המשפט להחליט כי שיקולי הביטחון היו תוצר לוואי. בפסק הדין קבע בג"ץ כי הצו שהוציא בנימין בן אליעזר בטל, ועל המדינה לפנות את המתנחלים מאדמות העותרים בתוך 30 יום. ראש הממשלה, מנחם בגין, שלפי תפיסת עולמו יש תמיד להכיר ב"עליונות מערכת המשפט", הורה על ביצוע הפינוי מיד אך ביקש למצוא אתר חלופי בו קרקעות שהוכרזו אדמות מדינה.
לאחר פסק הדין התכנסו ראשי המתנחלים והחליטו לדחות את פינוי ההתנחלות. לאחר עשרים יום הם אף פתחו בשביתת רעב. שר החקלאות, אריק שרון, ביקש מהממשלה "למנות צוות משפטנים שיחסן את ההתנחלויות מפני התערבות בג"ץ". גוש אמונים פרסם מסמך המסביר את עמדת הגוש כלפי פסיקת בג"ץ. על פי המתנחלים, העובדה שהמשטר שהנהיגה ישראל הוא משטר של כיבוש צבאי (הניסוח וההדגשה במקור), פוגעת במפעל ההתנחלויות. בהמשך המסמך נאמר כי "הפיקציה הביטחונית החזיקה מעמד כל עוד לא אחזו הערבים – בייעוץ בעידוד אמריקני – בנשק הבג"ץ." על פסק הדין אמרו כי הוא שומט את הקרקע מתחת לכל מפעל ההתיישבות היהודי בשטחים המשוחררים.
בעקבות פסק הדין הועתקה התנחלות אלון מורה למקום אחר בגבעה 756 שבהר כביר ללא שימוש בשטח פרטי (הגבעה נקראה כך על שום גובהה במטרים מעל פני הים). ב-16 בינואר 1980 החליטו תושבי "אלון מורה המקורית" ברוב קולות לעבור להר כביר וב-29 בינואר 1981 העתיקו את יישובם לשם. חלק קטן מהם, ארבע משפחות וכמה רווקים, סירבו לצאת מהמקום וב-3 בפברואר 1980, פינה אותם צה"ל בכוח.
בהסכם אוסלו ב' סווגו 28% מאדמות הכפר כשטח B ו-72% הנותרים כשטח C.
בינואר 2001, צה"ל הרג אם ובנה בכפר, בתקרית אש שהחלה כנראה בטעות. נהג אמבולנס שפינה אותם סיפר לאנשי עמותת הרופאים לזכויות האדם כי צוות האמבולנס עוכב במשך כ-45 דקות מחוץ לבית וכי החיילים אף ירו לעבר האמבולנס.
הערות שוליים

1 2  מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
↑  Jaroš and Deckert, 1977, p. 28 Bull and Campbell, 1968, p. 31
↑  Conder and Kitchener, 1883, SWP III, p. 11
↑  Conder, 1890, p. 33 NB: Conder mistakenly places Rujeib on SWP map 14
↑  Bull and Campbell, 1968, p. 31
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 135
↑  Robinson and Smith, 1841, vol 3, pp. 94, 103, 2nd Appendix, p. 128
↑  Saulcy, 1854, vol 1, p. 99
↑  ויקטור גרן,תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך חמישי : השומרון (ב), ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1984
↑  Barron, 1923, Table IX, Sub-district of Nablus, p. 24
↑  Mills, 1932, p.60
↑  יוסף ולטר, ההחלטה על אלון מורה תביא להפקעת 800 ד' אדמות פרטיות, מעריב, 4 ביוני 1979
↑  יוסף צוריאל, אלון מורה יאוכלס תור חודשיים, מעריב, 11 ביוני 1979
↑  בג”ץ 390/79 דויקאת נגד ממשלת ישראל - הידוע כ"בג”ץ אלון מורה"
↑  בית המשפט החליט יש לפנות את אלון מורה, מעריב, 23 באוקטובר 1979
1 2  חיים לוינסון, 33 שנה אחרי שבג"ץ הורה לפנות את אלון מורה, פרוטוקולי הממשלה נחשפים, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2012
↑   שלמה נקדימון, האם בגין באמת אמר "יש שופטים בירושלים"?, באתר הארץ, 14 בינואר 2015
↑  יוסף חריך, הממשלה תבצע פסק בג"צ, אלון מורה תועתק ממוקמה, מעריב, 29 באוקטובר 1979
↑  המסמך מצוטט בספר "אדוני הארץ", עמודים 469–470
↑  ארנון רגולר, עמוס הראל, צה"ל הרג אם ובנה בכפר ליד שכם, בתקרית אש שהחלה כנראה בטעות, באתר הארץ, 15 בינואר 2006
| Flag of Senegalיישובי נפת שכם |
| --- | --- | --- |
| ערים | שכם |  |
| מועצות מקומיות | עקרבה • עסירה א-שמאלייה • ביתא • חווארה • ג'מאעין • קבלאן • סבסטיה • בית פוריכ |  |
| כפרים | עסירה אל-קבלייה • עזמוט • עוורתא • אל-באד'אן • בלאטה אל-בלד • בית דג'ן • בית חסאן • בית איבא • בית אימרין • בית וזן • בזאריה • בורין • עיראק בורין • בורקה • ג'אלוד • דיר אל-חטב • דיר שרף • דומא • עינאבוס • פורוש בית דג'ן • איג'ניסיניא • ג'וריש • כפר קליל • לובאן א-שרקיה • מאדמא • מג'דל בני פדיל • א-נאקורה • ניסף ג'בייל • א-נסאריה • אודלה • עוסארין • קריות • קוסין • קוסרה • רוג'ייב • סאלם • סרה • א-סאוויה • תלפית • טלוזה • תל • עוריף • יאנון • יאסיד • יתמא • זאוואתא • זיתא ג'מעין • קריית לוזה |  |
| מחנות פליטים | בלאטה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584234605171
פומה ארגנטינאית

| פומה ארגנטינאית |
| --- | --- |
 פומה שנדרסה
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
תת־משפחה:: חתולים קטנים
סוג:: פומה
מין:: פומת הרים
תת־מין:: פומה ארגנטינאית
שם מדעי
 Puma concolor cabrerae ‏פוקוק, 1940

פומה ארגנטינאית (שם מדעי: Puma concolor cabrerae) היא תת-מין של פומת ההרים שתחום מחייתו במערב ובמרכז ארגנטינה. משקל הפומה ארגנטינאית הוא בין 32–82 ק"ג. בפארק הלאומי של סן גיירמו, 80% מהתזונה שלהם הם ויקוניות, 11% עכברים ו-9% ארנבות. הם טורפים גם גואנקו. כאשר קונדורי האנדים מטריד אותם, הם עשויים לנטוש את הטרף שלהם, דבר שגורם להם להרוג 50% טרף יותר מאשר פומה צפון אמריקאית.
האריה של אל-לאת

| --- | --- |

פסל האריה של אל-לאת בחזית המוזיאון של תדמור. צולם בשנת 2010
 מידע כללי
 טכניקה וחומרים:  אבן גיר 
 ממדים בס"מ
 גובה:  350 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 משקל:  15 טונה 
 מיקום:  תדמור
 קואורדינטות:  34°33′16″N 38°15′46″E﻿ / ﻿34.554444444444°N 38.262777777778°E﻿ / 34.554444444444; 38.262777777778
  (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיההאריה של אל-לאת(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיההאריה של אל-לאת
 
שרידי המקדש של אל-לאת בתדמור
האריה של אל-לאת (או אללאת) היה פסל עתיק של אריה המחזיק בין שתי רגליו הקדמיות איילה כורעת. הפסל ניצב במקדש לאלה אל-לאת בתדמור, סוריה והיה חלק מאתר מורשת עולמית של תדמור.
האלה הייתה אחת משלוש האלות הראשיות של מכה בתקופה הערבית הקדם אסלמית. הפסל היה עשוי מאבני גזית עשויות אבן גיר והוא מתוארך למאה הראשונה לספירה. גובהו של הפסל היה 3.5 מטר ומשקלו היה 15 טון. האריה נחשב כבן זוגה של האלה אל-לאת. האיילה סימלה את תכונותיה של האלה שהיו רכּוּת ואהבה. שפיכות דמים הייתה אסורה והייתה נתונה לנקמתה של האלה. על הכף השמאלית של האריה הייתה כתובת בתדמורית שניזוקה בחלקה שמשמעותה הייתה: אל-לאת תברך מי שלא ישפוך דם במקדש. הפסל הוא תבליט היוצא מתוך קיר אבני גזית.