stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יו אדווין סטריקלנד

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1811 Reighton, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 בספטמבר 1853 (בגיל 42) נוטינגהאמשייר, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  גאולוגיה, אורניתולוגיה 
 מקום לימודים:  אוריאל קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית 
 בן או בת זוג:  קתרין סטריקלנד 
 
יו אדווין סטריקלנד (באנגלית: Hu Edwin Strtrickland;‏ 1811–1853) היה גאולוג אנגלי, אורניתולוג וחוקר טבע. הוא הציע סדרת כללים למיון של אורגניזמים בזואולוגיה, המכונה קוד סטריקלנד, שבישר קודים מאוחרים יותר.
ביוגרפיה

סטריקלנד נולד ב-2 במרץ 1811, ברייטון, יורקשייר. הוא היה בנו השני של הנרי אוסטטיוס סטריקלנד, מגלוסטרשייר, ואשתו מרי, בתו של אדמונד קרטרייט, ממציא נול הכוח, מבוינטון. בשנת 1827 נשלח כתלמיד לתומאס ארנולד (1795–1842) חבר המשפחה.
כנער רכש תשוקה להיסטוריה של הטבע, ששלטה בחייו. את השכלתו המוקדמת הוא קיבל ממורים פרטיים ובשנת 1829 נכנס לקולג' אוריל, באוקספורד. הוא השתתף בהרצאות האנטומיות של ג'ון קיד והרצאותיו הגאולוגיות של ויליאם בקלנד והתעניין גם בזואולוגיה וגם בגאולוגיה. הוא סיים תואר ראשון בשנת 1831 והמשיך לתואר השני שנה לאחר מכן. הוא התחתן עם קתרין ג'רדין, בתו של סר ויליאם ג'רדין, בשנת 1845. היא ציירה רבים מהאיורים להמחשה מחקריו באורניתולוגיה.
כשחזר לביתו ליד טקסברי, החל לחקור את הגאולוגיה של עמק אבאסם (Evesham), תוך שהוא מוסר דיווחים לחברה הגאולוגית של לונדון (1833 – 1834). הוא גם הקדיש תשומת לב רבה לאורניתולוגיה. בהיכרות עם רודריק מורצ'יסון התוודע לויליאם ג'ון המילטון (1805 – 1867) וליווה אותו בשנת 1835 במסע דרך אסיה הקטנה, הבוספורוס, והאי זנטה. לאחר מכן פרסם המילטון את תוצאות המסע וכן על מסעו לארמניה במחקריו באסיה הקטנה וארמניה (1842).
לאחר שובו בשנת 1836 הציג סטריקלנד בפני החברה הגאולוגית כמה מאמרים על הגאולוגיה של המחוזות בהם ביקר בדרום אירופה ובאסיה. עם מורצ'יסון קרא לפני האגודה הגאולוגית מאמר חשוב אודות התצורות העליונות של מערכת אבן חול אדומה הצעירה בגלוסטרשייר ומקומות נוספים באנגליה (1840). בכתבי עת אחרים הוא תיאר ממצאים מבריסטול ליד טקסברי. כמו כן, סיכם תצפיות אורניתולוגיות לעיתון של החברה הזואולוגית. הוא גם ערך את הדו"ח, בשנת 1842, של ועדה שמונתה על ידי האיגוד הבריטי לנסח את כללי המיון הזואולוגי.  דו"ח זה הוא הקוד הרשמי המוקדם ביותר של עקרון העדיפות, המייצג את התיאור המנחה הבסיסי השומר על יציבות המיון הביולוגי.
הוא היה ממקימי אגודת ריי, שהוקמה בשנת 1844, במטרה לפרסם מחקרים על ההיסטוריה של הטבע שלא ניתן היה לפרסם על ידי אגודות מדעיות או על ידי מוציאים לאור. עבור חברה זו סטריקלנד הגדיל וערך את כתב היד של לואי אגאסי (Bibliography Zoologiae et Geologiae (1848). בשנת 1845 ערך עם ג'יי בקמן מהדורה שנייה ומורחבת של מחקר הגאולוגיה של מורצ'יסון בצ'לטנהאם. בשנת 1846 התיישב באוקספורד, ושנתיים לאחר מכן הוציא בשיתוף עם אלכסנדר גורדון מלוויל יצירה על עוף דודו ומשפחתו (1848).
אחרית ימיו ומותו

בשנת 1850 התמנה לסגן ראש המחלקה בגאולוגיה באוקספורד, בעקבות מחלתו של וילאם בקלנד, ובשנת 1852 נבחר לעמית של החברה המלכותית. בשנה שלאחר מכן, לאחר שהשתתף בישיבת האיגוד הבריטי, הוא הלך לבחון את השכבות הגאולוגיות במחשופים ליד רטפורד. הוא ירד מהרכבת ונפגע על ידי רכבת אקספרס שהגיעה מהכיוון הנגדי.  הוא מת ביום 14 בספטמבר 1853, נקבר בכנסייה ליד טקסברי.
הספר שלו על אורניתולוגיה פורסם בשנת 1855. אוסף 6,000 הציפורים שלו עבר לקיימברידג' בשנת 1867. בזמן מסעו בשנת 1835, גילה ציפורים חדשות באי זנטה ובסביבת איזמיר במערב טורקיה.
שמו הונצח בשם ציפור אנדמית לצפון בורנאו, קופסיכוס כמו כן גם סוג של צדף - ברכיופוד סטריקלנדיה.
הערות שוליים

↑  Chisholm, Hugh, ed., Strickland, Hugh Edwin, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 25
↑  George Simonds Boulger, Strickland Hugh Edwin, Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 55
↑  Jackson, Christine; Davis, Peter (2001). Sir William Jardine: A Life in Natural History. A&C Black. pp. 45–46.
↑  British Association for the Advancement of Science., British Association for the Advancement of Science, Report of the British Association for the Advancement of Science., כרך 12th Meeting (1842), London., 1842
↑  Hugh Edwin Strickland, William Jardine, Memoirs of Hugh Edwin Strickland .., London, J. Van Voorst, 1858
↑  James W. Davis, Biographical Notices of Eminent Yorkshire Geologists. No. iv. Hugh Edwin Strickland, F.R.S., &c, Proceedings of the Yorkshire Geological and Polytechnic Society 11, 1889, עמ' 139–154 doi: 10.1144/pygs.11.2.139
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90332629  BnF: cb12564078f (data)  GND: 117318566  ICCU: PUVV344769  ISNI: 0000 0000 3243 8526  LCCN: n83828423  NTA: 069085366  RERO: 02-A003870326  SNAC: w61853p0  SUDOC: 12192999X  VIAF: 7505630   WorldCat (עם VIAF): 7505630 
כריכת הספר של סטריקלנד על עוף הדודו, 1848
יודלובה

| --- | --- |
סמל יודלובה

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודקרפצקיה פודקרפצקיה
 מחוז:  דמביצה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,815 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  49°52′00″N 21°18′00″E﻿ / ﻿49.86666667°N 21.3°E﻿ / 49.86666667; 21.3 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטייודלובה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטייודלובה(למפת פרובינציית פודקרפצקיה רגילה) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטו. לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהיודלובה(למפת פרובינציית פודקרפצקיה מוגדלת) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטוקז'יסקיה לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהיודלובה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יודלובה (בפולנית: Jodłowa) הוא כפר במחוז דמביצה שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, כ-22 ק"מ דרומית לדמביצה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית קטנה.
תולדות היישוב

ליודלובה הוענקו זכויות עיר באמצע המאה ה-14, ובמשך השנים התקיימו במקום ירידים שנתיים ושווקים שבועיים.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ובשנות ה-60 של המאה ה-19 נטלו תושבי היישוב חלק פעיל במרד ינואר. בתחילת מלחמת העולם הראשונה התרחשו קרבות בין הרוסים והאוסטרים בסביבת היישוב.
יהודי יודלובה

יהודים התיישבו ביודלובה מסוף המאה ה-18, ומאמצע המאה ה-19 התקיימה במקום קהילה עצמאית, אשר זמן מה התנהלה בה חצר אדמו"רים. בשנת 1919 ערכו הפולנים תושבי היישוב פרעות ביהודי המקום, ובשנים שלאחר מכן הוטל חרם על עסקי היהודים ביישוב. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 301 יהודים.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, ריכזו אלו את יהודיו, והריצו אותם באלימות לנהר המקומי. שם אילצו הגרמנים את היהודים לצעוד על הנהר הקפוא, וחלקם טבעו במים. עם שובם של היהודים לבתיהם, גילו שאלו נבזזו. באביב 1940 בוצע שוד נוסף של רכוש יהודי היישוב בידי אנשי גסטאפו ואנשי המשטרה הפולנית. בתקופה זו נלקחו יהודי היישוב, כמו גם פליטים יהודים שהגיעו למקום, לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה וחלקם הועברו לעיירה בז'וסטק הסמוכה.
ב- 10 ביולי 1942 רצחו שוטרים גרמנים 25 מיהודי היישוב, וב-12 באוגוסט 1942 רוכזו כ-160 היהודים שנותרו ביישוב, נשדדו, והובלו בקבוצות ליער פשצ'יצה הסמוך, שם נרצחו עירומים בבור ירי. מקהילת יודלובה שרדו את השואה 17 איש, ובהם יהודי אחד שיצא חי מבור הירי.
מצבה בבית הקברות היהודי ביודלובה.
יודיתה צופמן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  4 ביוני 1936 ורשאץ, סרביה 
 פטירה:  19 בדצמבר 2001 (בגיל 65) דברצן, הונגריה 
 ענף מדעי:  הוראת המתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נובי סאד 
 מנחה לדוקטורט:  מילבה פרבאנוביץ' 
 מוסדות:  אוניברסיטת ארלנגן-נירנברג  אימפריאל קולג' 
 תלמידי דוקטורט:  אלברכט בוטלשפאכר 
 
יודיתה צופמן (בסרבית: Judita Cofman - Јудита Цофман; ‏4 ביוני 1936 – 19 בדצמבר 2001) הייתה מתמטיקאית ופדגוגית סרבית, הונגריה ממוצא גרמני מוויבודינה, שפעלה באנגליה ובגרמניה ונודעה בעיקר בתחום חקר השיטות להוראת מתמטיקה. היא הייתה בשנים 1990–2001 פרופסור בפקולטה למתמטיקה של אוניברסיטת ארלנגן בגרמניה .
ביוגרפיה

יודיתה צופמן נולדה ב-1936 בעיר ורשאץ שבבאנאט הסרבי, אז בממלכת יוגוסלביה כבת למשפחה ממוצא גרמני שהשתקעה באזור במאה ה-18 בימי האימפריה ההבסבורגית ואימצה בהמשך את התרבות ההונגרית. אביה אקוש צופמן למד בגרמניה והיה מומחה בייצור בירה ויין ובאחסונם. האם, לואיזה לבית קוזיץ' הייתה ממוצא הונגרי. הסב מצד האם היה מורה למתמטיקה וראש העיר ורשץ. צופמן למדה בבתי ספר יסודיים בשפה ההונגרית ובשפה הסרבית, אחר כך בתיכון בעיר הולדתה ואחר כך בשנים 1954–1958 למדה מתמטיקה באוניברסיטת נובי סאד. בשנים 1961–1963 השתלמה ברומא אצל לוצ'יו לומברדו-רדיצ'ה. במקביל לימדה שנתיים בתיכון בעיר זרניאנין ואחר כך עבדה באוניברסיטת נובי סאד, שם סיימה דוקטורט במתמטיקה בשנת 1963. היא הייתה הראשונה שעשתה דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת נובי סאד. בשנים 1964–1965 השתלמה באוניברסיטת פרנקפורט במערב גרמניה.
תרומותיה העיקריות היו בחקר המישורים הפרויקטיבים הסופיים, מישורי מביוס וספרנר.
בשנות ה-1960 נסעה ללונדון, והייתה שם מרצה למשך 6 שנים באימפריאל קולג'. עסקה במחקרים בתחום מדעי המתמטיקה ובהוראתם. בשנים 1971–1978 לימדה באוניברסיטאות טיבינגן ומיינץ.
אחרי שנת 1978 לימדה למשך 15 שנה בתיכון פאטני בלונדון ובשנת 1985 במכללת סנט הילדה באוקספורד.
ב-1987 הייתה צופמן חלק צוות מאמני המשתתפים הבריטים באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית ה-28 שהתקיימה בקובה. היא ארגנה מחנות קיץ למתמטיקאים צעירים. בגרמניה היא ערכה את כתב העת למתמטיקה Hypotenuse.
בשנים 1990–2001 הייתה ראש החוג לשיטות הוראת מתמטיקה בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת ארלנגן בגרמניה. באוגוסט 2001 פרשה מתפקידה בגרמניה ובספטמבר 2001 הוזמנה לעבוד כפרופסור במחלקה ללימודי המשך לשיטות הוראת מתמטיקה באוניברסיטת דברצן בהונגריה.
היא נפטרה בדברצן באותה שנה.
פרט לסרבית והונגרית, ידעה יודיתה צופמן מילדותה גרמנית, רוסית ואנגלית, יותר מאוחר למדה גם צרפתית ואיטלקית.
עם תלמידיה נמנה אלברכט בויטלשפאכר מגרמניה.
מבחר ספרים ומאמרים

1963 - O konačnim nedezargovim ravnima generisanim četvorotemenikom
On finite non-Desargues projective planes generated by quadrangle
(עבודת הדוקטורט)
1981 - Problems for young mathematicians
1990 - What to solve?- Problems and suggestions for young mathematicians
1995 - Numbers and shapes revisited. More problems for young mathematician
1999 - . Einblicke in die Geschichte der Mathematik I. Aufgaben und Materialien für die Sekundarstufe I, (גרמנית) [Insight into the history of mathematics I. Problems and materials for lower secondary and teacher education
לקריאה נוספת

Nikolić, A. (2012). Mathematician Judita Cofman (1936-2001). Teaching Mathematics and Computer Science,
10 (1), 91-115.
Prvanović, M. (2002). Judita Cofman (1936-2001), Obituary. Teaching of Mathematics, 8, 57
טלי זבילביץ'

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1977 (בת 47)
 תחום יצירה:  מחול, אלתור וניהול אמנותי
 בן זוג:  דני צוקרמן
טלי זבילביץ' (נולדה ב-9 באוגוסט 1977) היא כוריאוגראפית, אמנית אלתור, רקדנית, מורה לפלדנקרייז, יזמית תרבות ומנהלת אמנותית ישראלית.
ביוגרפיה

זבילביץ' נולדה בשנת 1977 בחיפה. כילדה, רקדה ושרה בלהקה הייצוגית של חיפה מפגשים ברכס. בשנים 1993–1994 הגישה תוכניות בערוץ הטלוויה המקומי בעיר, ולמדה ריקוד. בשנים 1995–1996, לפני שירותה הצבאי, למדה ציור ופיסול באוניברסיטה הפתוחה וצילום בקאמרה אובסקורה.
בין השנים 1999–2003 היא למדה באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים בחוג לתנועה, ובמקביל למדה לתואר ראשון בחוג לכלכלה באוניברסיטה העברית.
בשנת 2003 למדה בקורס למורים לשיטת פלדנקרייז של אילת אלמגור וענת קריבין. מאז ועד היום זבילביץ' מלמדת את השיטה ומשלבת את עקרונותיה בכל תהליכי היצירה, הוראת המחול והאלתור שהיא מקיימת.
קריירה אמנותית

עם סיום לימודיה הצטרפה כרקדנית לקבוצתה של יעל כנעני, שם רקדה במשך כשנתיים. במקביל החלה דרכה האומנותית כיוצרת עצמאית. יצירותיה של זבילביץ' עוסקות במחקר כיצד המחול מחולל תמורות אישיות וחברתיות, ובוחנות ביטויים אנושיים של חופש, נוכחות, יכולת בחירה ותגובה בזמן אמת. ברובן, עוסקות העבודות בכניסתו של המחול והתנועה אל חיי היומיום והמרחב הציבורי.
בשנת 2005 יצרה את "הגלגול" ואת "ארכיון", ובשנת 2006 יצרה את "בין הכיסאות" ו"הפרעות נשימה". אלה הוצגו בפסטיבלי מחול בארץ: זירת מחול 2, זירת מחול 3, מחול אחר, פסטיבל לילות קיץ ופסטיבל מוסררה. בשנת 2008 למדה משחק בתיאטרון החדר של אמיר אוריין ובין השנים 2008–2019 הקימה עם דנה הירש ליזר את "אנסמבל גלויה", קבוצת יצירה שעסקה באלתור, מחול ופרפורמנס במרחב הציבורי ובחנה את אמנות האלתור על גווניה השונים. יחד העלו כ-15 יצירות שונות במוזיאונים, בגלריות, בתיאטראות, בפסטיבלי מחול ותיאטרון ובמרחבים ציבוריים ופרטיים.
בשנת 2015 סיימה תואר שני באומנות התיאטרון במגמת בימוי באוניברסיטת תל אביב. בסיומם יצרה את "חיה בבית" יחד עם האמנית עדי הכט, סדרת מופעים ייחודית שנערכה בביתה הפרטי, שמבוססת על מחול העוסק בתפקידו ובמצבו של הגוף הנשי ובאינטראקציה שלו עם המרחב ביתי.
יצירותיה ופועלה של זבילביץ' זכו לתמיכה של מפעל הפיס, הקרן ליוצרים עצמאיים, עמותת קונטקט אימפרוביזציה לישראל, עיריית תל אביב - יפו, עמותת הכוראוגרפים ומרכז סוזן דלל. כמו כן, משנת 2012 ועד היום היא שותפה בפעילות עמותת קונטקט אימפרוביזציה ומשמשת כחברת ועד בעמותה.
בשנת 2020 הצטרפה זבילביץ' לעמותת הכוריאוגרפים.
קריירה אמנותית > פסטיבל ארטתור

בשנת 2021 יזמה, הפיקה ואצרה אמנותית זבילביץ' את "פסטיבל ארטתור", פסטיבל אמנות שכונתי שעוסק בחיבור בין אמנות, קהילה ומקום. הפסטיבל מתקיים בצפון תל אביב ומארח יצירות מחול, אמנות פרפורמטיבית וחזותית במרחב הציבורי, בבתי עסק ובבתים. האוצרות של הפרויקט נערכה בשיתוף מיכל ליבליך, רותי זוטא שימשה כאשת התוכן של המיזם ונועה רודיק כאשת השיווק. הפסטיבל נתמך על ידי מינהל קהילה תרבות וספורט, עיריית תל אביב יפו. היוזמה הפכה לפסטיבל שנתי שממשיך להתקיים עד היום.
בשנת 2022 אצרה יחד עם מיכל ליבליך גם תערוכת אומנים על גדרות כיכר מילאנו בתל אביב בשיתוף עם נת"ע ועיריית תל אביב. מאוחר יותר באותה השנה אצרה גם את האירוע "פנורמה" אירוע אמנות, מחול ומוזיקה במבט נשי, שהתקיים במרכז קהילתי מגיד בתל אביב.
עבור פסטיבל ארטתור 2022, יצרה זבילביץ' את המופע "עוד 10 דק יגיע האוטובוס" בתחנת אוטובוס ליד ביתה. בעקבותיו, באוגוסט 2023 נסעה ליצור יצירת מחול תלוית מקום ללהקת המחול Gothenburg Opera Dance Company, שבשוודיה, ויצרה מופע תלוי מקום ללהקת המחול Chemnitz Ballet, בגרמניה.
הוראה

משנת 2004 ועד היום זבילביץ' חוקרת תנועה ומלמדת אלתור, קונטקט אימפרוביזציה וריקוד. היא לימדה מחול במוסדות שונים: הקבוצה ביפו, תיאטרון אורנה פורת, סדנאות באקדמיה למחול, מגמות מחול שונות בבתי ספר ברחבי הארץ. כמו כן, היא מעבירה סדנאות לתוכניות שנתיות לרקדנים ובמקביל גם לקשת המתנועעים בפסטיבלי ריקוד וקונטקט אימפרוביזציה בארץ ובחול.
בנוסף, היא עובדת כמורה לשיטת פלדנקרייז יותר משני עשורים. בין היתר, היא לימדה קבוצות במרכז בית הלוחם, מרכז לעיוור וקופת חולים כללית, לצד שיעורי פלדנקרייז וסדנאות לרקדנים מקצועיים ומוזיקאים.
חיים אישיים

זבילביץ' היא אמא לשניים, וזוגתו של דני צוקרמן. המשפחה מתגוררת בתל אביב.
מיצירותיה > אוצרות ויזמות תרבותית

2023-2021 - יזמה, ניהלה אמנותית והפיקה את פסטיבל ארטתור, פסטיבל אומנות שכונתי שאיגד עשרות אמנים ויצר עשרות מופעי מחול ואמנות תלויי מקום במרחב הציבורי.
2012-2023 חברת ועד ושותפה בפעילות עמותת הקונטקט אימפרוביזציה בישראל.
2012-2013 מקימה את סטודיו " גופיה" יחד עם רחלי זהר. המקום ייצר פלטפורמה של מופעי פרפורמנס, מחול ואמנות בין תחומית בשם "max10". הסטודיו שימש כחלל אלטרנטיבי למופעים, חזרות, שיעורי מחול ותנועה סומטית.
2011 - "בת בית" אוצרת ערב מחול ופרפומנס. 5 נשים נפגשות ופוגשות את האישי, האישה והאנשים. היוצרות: אהרונה ישראל, דנה הירש ליזר, דניה אלרז, טלי זבילביץ', שרונה פלורסהיים: בית תמי - ת"א, מחול שלם - ירושלים.
מיצירותיה > כוריאוגרפית

2005 - "הגלגול" - דואט בשיתוף פעולה עם ענבל וולך ואמנית הווידאו נועה גור, פסטיבל זירת מחול, החאן 2 – מופע בין תחומי מחול ווידאו.
2006 - "ארכיון" - מופע בין תחומי, יצירה בשיתוף פעולה עם ילנה אברממוביץ' וסטודיו דופרס, פסטיבל מוסררה - ירושלים, פסטיבל מחול אחר, לילות קיץ - ירושלים.
2006-2009 שותפה ורקדנית בפרויקטים של מופעי אימפרוביזציה בארץ ובחול עם אמנים שונים: ילנה אברמוביץ', המוזיקאי ג'אן קלוד ג'ונס, ליאורה וייס, קבוצת אימפולס, אמנית הקול רותי רובינס והזמרת סברינה לסטמן.
2007 - "בין הכיסאות" - סולו, תיאטרון מחול בשיתוף 100 כיסאות, המאבק בבדידות, בעקבות אז'ן יונסקו, וכיצד הוא ממלא חלל ריק בכיסאות אנושיים. יצירת הסולו הראשונה שהתאפשרה בתמיכתה של הזירה הבין תחומית, ירושלים; זירת מחול - החאן ירושלים.
2007 - "הפרעות נשימה" דואט עם המוזיקאית ורד קופיץ וקובי בן עזרא, תיאטרון תמונע, בית תמי.
2011 - "ילדה ילדה ילדה" - סולו בהשראתה של לואיז בורג'ואה. דרך התנועה של הגוף מתוך עולמה של האישה בהריון. הוצגה כחלק מערב "בת בית".
2012 - "Fragile" - דואט עם פיליפ סמית', גלריית ברבור-ירושלים, ביכורי העיתים - ת"א, נמל הבית.
2015 - "חיה בבית" - סולו, סדרת מופעים בבית הפרטי שלי. מופע אוטוביוגרפי מבוסס גוף המתרחש בבית, דרך בחינת הגבולות וחיפוש אחר הגדרה רחבה לזהות הנשית. המופע מתעתע בין החוץ לפנים, בין הציבורי לפרטי. שיתוף פעולה עם האמנית עדי הכט ונוצר בסיום התואר השני בפקולטת תיאטרון אוניברסיטת תל אביב.
2018 - "על שפת אישה" - יצירה ל-6 נשים מאנסמבל עמותת הקונטקט אימפרוביזציה. תיאטרון הבית, יפו.
2020-2023 - "מתגלים" יצירת מחול בין תחומית - מחול, אנימציה, וידאו וסאונד. מתוך המגפה ששימשה כזרז לשיקוף מבנים קימיים, הרגלים ודרכי תקשורת שלנו האחד עם השני. היצירה מציפה שאלות לגבי ההשפעה שלנו אחד על השני ומרחב השותפות ואהדה. תל אביב, בבתים ובסטודיו בית אלפא.
2022 - "עוד 10 דק יגיע האוטובוס" מופע מחול תלוי מקום בתחנת האוטובוס, בכורה בפסטיבל ארטתור, שכונת יהודה מכבי, תל אביב יוני 2022. מופע נוסף עלה ביולי 23 מופע בתחנת אוטובוס בהדר יוסף כחלק מפסטיבל רוח צפון מזרחית, ואף הוצג בתוכנית פיצ'ינג - כחלק מחשיפה בינלאומית מרכז סוזן דלל.
2023 - "מתי כבר יהיו גם לי שרירים" - דואט מחול עם דפנה המדינגר, בהשראת כתביה של הפמיניסטית הצרפתייה לוס איריגארי חשיפה באירוע "פנורמה" בשיתוף מרכז מגיד ובכורה בפסטיבל ארטתור 3, מאי 2023.
2023 - "The bus will arrive in 10 minute" עבודת מחול תלויית מקום, מופע לרקדני הלהקה Chemnitz Ballet בתחנת הטראם המרכזית בקמניץ', גרמניה. אסיסטנטית לורן דלסטר קטרין.
2023 - "The bus will arrive in 10 minute" עבודת מחול תלויית מקום Gothenburg Opera Dance Company, יצירה ל-13 רקדני הלהקה, תחילתו בתחנת האוטובוס והמשכו במשכן בית האופרה בחלקיו השונים. אסיסטנטית אווה שובסטרסקה, אורך המופע: 50 דקות, גוטנבורג, שוודיה.
פרסים ומלגות

עמותת הקונטקט לאימפרוביזציה בישראל 2018 ליצירה "על שפת אישה"
מפעל הפיס 2019, ליצירה "פאסיב אגרסיב"
קרן יוצרים 2019 ליצירה "פאסיב אגרסיב"
שהות אמן מוזיאון יפו 2019
עמותת הקונטקט לאימפרוביזציה בישראל 2022 ליצירה "האוטובוס יגיע עוד 10 דקות"
שהות אמן מרכז מגיד 2023
מענק מקרן היוצרים העצמאיים ליצירה "עוד 10 דק יגיע האוטובוס" לשנת 2024
הערות שוליים

1 2  זירת מחול ליוצרים צעירים, באתר הבמה, ‏10 ביולי 2005
1 2  זירת מחול 2, באתר מארב, ‏28 ביולי 2005
1 2  צבי גורן, "מחול אחר" – רעננות עם מעט העזה, באתר הבמה, ‏15 באוגוסט 2006
1 2  ציפי שוחט, פסטיבל זירת מחול בירושלים, באתר הארץ, 19 ביולי 2006
1 2  פסטיבל "זירת מחול" חוצה גבולות, באתר הבמה, ‏11 ביולי 2006
1 2  חן רוזנק‏, פסטיבל האוונגרד לפטופיה חוזר בפעם השלישית, באתר וואלה, 29 באפריל 2007
1 2  ירח מלא בבית תמי, באתר הבמה
↑  אנסמבל 'גלויה': טלי זבילביץ ודנה הירש ליזר, באתר נמל יפו
1 2  וידאו של היצירה "חיה בבית", באתר youtube
↑  פנורמה - אירוע אמנות, מחול ומוזיקה במבט נשי, באתר allevents
↑  התוכנייה של הפסטיבל
1 2  וידאו מתוך היצירה "האוטובוס יגיע בעוד 10 דקות", באתר youtube
1 2  וידאו מתוך היצירה, באתר youtube
1 2  מידע על היצירה באתר האופרה
1 2  מידע על היצירה בתוכנייה
↑  אתר הפסטיבל
↑  הזמנה לאירוע
↑  מידע על היצירה באתר תיאטרון החדר, 17 במרץ 20211
↑  קליפ מתוך מופע אלתור, הזירה, באתר youtube
↑  וידאו של היצירה
↑  מחול בבית: סטודיו פתוח - על שפת אישה // 27-28 ביולי, באתר תיאטרון הבית
↑  עושים "פיצי'נג" לעולם המחול, באתר הבמה, ‏30 בנובמבר 2022
↑  וידאו מתוך הכנס, באתר youtube
↑  היצירה מתי כבר יהיו גם לי שרירים, באתר עמותת הכוריאוגרפים
↑  פוסט על שהות האמן בעמוד הפייסבוק של יפו העתיקה, 6 בספטמבר 2019
טרנסמדיה

המחשה
טרנסמדיה הוא מונח אשר מתאר יצירת סיפור תוך שימוש ביותר מפלטפורמת תקשורת אחת.
הכוונה למשל לסיפור אשר מסופר בו זמנית דרך סרטי קולנוע, אתרי אינטרנט, משחקי מחשב וסדרות טלוויזיה. הסיפור יכול להיות מסופר בכמה שלבים אשר לעיתים נגישים לקהל בו זמנית ולעיתים נבנים לאורך זמן. על מנת לקבל את התמונה המלאה על העולם או על חיי הדמויות הקהל חייב לעקוב אחרי הנרטיב לאורך פלטפורמות שונות.
תיאור

בטרנסמדיה, להבדיל משיווק של מוצר בצורות מדיה שונות בו זמנית, נוצר נרטיב אחיד שבו כל פיסת מידע מעשירה את המידע שנצבר לפני כן. לעומת זאת בשיווק מסורתי יותר בו עבור סדרת טלוויזיה, למשל, נוצר אתר אינטרנט אשר שם ניתן להוריד תמונות או קטעי קול מהסדרה. במקרה כזה האתר לא מוסיף לנרטיב הקיים, בעוד שבמידה שהיה מדובר בטרנסמדיה האתר היה מציע סצנות מהסדרה אשר לא שודרו בטלוויזיה ומרחיבות את עולם הסדרה. או כדוגמת יצירת משחק מחשב אשר משלים או מרחיב סיפור אשר סופר בסרט קולנוע.
החלק העיקרי בטרנסמדיה הוא שיתוף הצופה בצורה פעילה. הצופה הופך למקור תוכן לכן ישנה חשיבות לסוג המדיה אשר בה נעשה שימוש ולא רק לתוכן עצמו. דוגמה לפרויקט טרנסמדיה היא יצירתו של טים קרינג, Conspiracy for Good‏. התחלת הפרויקט הייתה במשחק ולאחר מכן היו אירועים לקהל במיקומים פיזיים כגון רחובות לונדון, כאשר המשתתפים עשו שימוש נרחב במכשירי סלולר כחלק מהפעילות. המטרה הייתה לגרום לקהל ללכת אחרי התוכן ולהיות אקטיביים לניסיון למצוא את החלק הבא בפאזל של הסיפור.
התאוריה של ג'נקינס

על פי החוקר הנרי ג'נקינס פרויקטים של טרנסמדיה מוצלחים חלקית מפני שהם מערבים את הקהל ומאפשרים לו לקחת חלק פעיל ביצירת הנרטיב.
אולם, בו זמנית ג'נקינס טוען שקשה לעקוב אחרי השינויים הדינמיים של הטכנולוגיה ושל התרבות ולכן לא מנסה לעשות זאת. כתיבת מחקר תיארך זמן רב ולא ניתן לעקוב אחר השינויים הרבים והדימויים לאורך הכתיבה ולכן מאמין באיחוד. מאחד את התרבות הפופולרית האמריקאית וההשפעה על יחסי קהל- מפיק תוכן- תוכן (הסיפור עצמו) דרך מספר נקודות מבט:
יוצרים המחפשים דרך ביטוי חדשה.
יצירת קהילות בלתי פורמליות ללימוד על ידי מחנכים.
אקטיביסטיים המחפשים להשמיע את כולם ולשנות בתחום הפוליטי.
קבוצות דתיות.
מנהלי פרסום.
קהילות של אנשים שאוהבים סיפורים ומשחקים.
ההתלכדות נעשית בשלוש דרכים שונות:
מדיה: התלכדות של מספר גורמי מדיה יחדיו למטרות שונות ומשותפות. בעיקר על מנת להקל על הצורך ולהכניסו לעולם שכולו טכנולוגיה כדוגמת מדפסת המשמשת גם כסורק, מכונת צילום ומכשיר פקסמיליה. מכשירי סלולר המשמשים גם לגלישה באינטרנט ושיחות וידאו. דברים אלו גורמים לאדם לצרוך מדיות כל הזמן.
התערבות השתתפותית: השפעת הצופה על עיצוב התוכן עצמו- אסתטיקת המדיה. הצופה מקבל את המידה, מעצב מחדש בצורה הנוחה לו ומפיץ כגון טוקבקים או מסר חברתי המועבר בעזרת סרטונים במדיות השונות. ספר בהפצה דיגיטלית נותן את החופש לכתוב ללא עריכה וללא מוציא לאור בעיצוב אישי וחשוב מכל, זמין לכל החפץ בכך.
אינטליגנציה קולקטיבית: שיתוף אנשים בידע פרטי. ישנם מחזאים שאינם מצליחים להעלות את המחזה שכתבו ולכן מפרסמים אותו להשגת מימון ובתמורה לנתינת קרדיט, אחוזים ועוד.
שילוב המדיות השונות לא "הרס" את המדיות שקדמו לו ואינו מבטל מדיה אחת את השנייה אלא כולן ביחד משיגות יחדיו את המטרה הרצויה.
לקריאה נוספת

Jenkins, Henry, Convergence culture: where old and new media collide. New York: New York University Press, c2006.
הערות שוליים

↑  Conspiracy for Good
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17783667n (data)
יונאקומיס

| יונאקומיס |
| --- | --- |
 הפאונה של תצורת ערוץ הנסיך
תקופה
קרטיקון עליון 69 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
משפחה:: Pediomyidae
סוג:: יונאקומיס
מינים
 Unnuakomys hutchisoni
שם מדעי
 Unnuakomys

יונאקומיס (שם מדעי: Unnuakomys) הוא סוג של יונק נכחד שחי בקרטיקון עליון לפני 69 מיליון שנה באלסקה. הוא התגלה בתצורת ערוץ הנסיך (אנ') ונחקר ב-2019.
סוג קדום זה השתייך לקבוצת המטאתריה, בה יונקי הכיס המודרניים וסוגים נכחדים כמו האלפדון והדידלפודון הקרובים. הוא הגיע לגודל של עכבר בלבד, שבהתבסס על מבנה שיניו היה אוכל חרקים קטן וזריז שחי באקלים הקר של אלסקה והיה בעל פרווה עבה מבודדת לגונן עליו מהקור. זהו הכיסאי הצפוני ביותר שנודע למדע.