stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמרטוט
סוגי סמרטוטים > סמרטוט לח

הסמרטוט הלח, משמש כשלב השני של ניקוי משטחים (לאחר השימוש הראשון בסמרטוטים לעיל). עיקר השימוש בו הוא לספוג כתמי שומן ובוץ. הסמרטוט הלח, מורכב מגיליון שטוח של טקסטיל, בדרך-כלל 15 ס"מ רוחב ובין 30–100 ס"מ אורך.
סמרטוט לח שטוח, עם סקוטש על הגב.
סמרטוט לח שטוח נוסף.
סמרטוט שטוח לשימוש רטוב או לח, עם קצוות מצמר.
סוגי סמרטוטים > סמרטוט חם

סמרטוט חם (נקרא גם 'סמרטוט קיטור') פועל בצורה דומה לקיטור אדים. לאחר הוספת המים, מפרישים את המים המחוממים על הרצפה ומנקים בלי להשתמש בממיס ניקוי. השימוש הכי מועיל בסמרטוט חם הוא כאשר משתמשים בו על גבי משטחים, שסמרטוט רגיל יכול לנקות עליו, כמו רצפות, קמינים פורמייקה ועוד.
ידיות סחבה להרכבה

ידית של סמרטוט מורכבת מחתיכה ארוכה של צינורות עץ או אלומיניום, המותאמות במיוחד לחיבור עם הסמרטוט. החיבור בין הידית לגוף הסמרטוט יכול להיות בכמה אופנים:
הברגה (כמו בסמרטוט חוטים הקלאסי).
סקוטש (כמו רבים מהסמרטוטים השטוחים).
נרתיק (כמו בסמרטוט השטוח המקצועי).
מהדק
קולב (עם קצוות כפולים על הקולב).
ספרות הדרכה לניקוי בסמרטוטים

בספר ההדרכה 'כך נבשל' בהוצאת ויצו, יש פרק 'מדריך למשק הבית'ובו תת-פרקים העוסקים בשיטות ניקוי שונות: בתת-הפרק 'כלי ניקוי' מפורטת רשימה של 'כלי ניקוי הנחוצים לבית' וביניהם מצוינים סחבה לניקוי רצפה ומטליות שונות לאבק לניקוי רטוב וכדומה.
מיחזור בגדים שאינם לבישים לסמרטוטים

יש הממחזרים בגדים שכבר אינם ברי תיקון או כבר אינם לבישים לסמרטוטים. מפעלים העוסקים במיחזור גם מייצרים סמרטוטים מבגדים ישנים עבור מפעלים שונים.
סמרטוטר הנקרא גם אלטע זאכן הוא איש שמתפרנס מקניית בגדים ישנים, רהיטים וכלי בית משומשים.
ראו גם

מטלית רצפה
מיחזור משביח לבגדים
תפירה איטית
אלטע זאכן
הערות שוליים

↑  Lah לח, באתר Dictionary of Deities and Demons in the Bible Online
↑  משנה ותלמוד, באתר Catalog of Catalogs Online, A Bibliography of Temporary Exhibition Catalogs Since 1876 that Contain Items of Judaica
↑  איתן אבניאון, סמרטוט, באתר מילון ספיר
↑  חנה רייכר, מילון חדש  עברי-יידי יידי-עברי, 2003, ירושלים: ש.זק, 2001, עמ' 314. (בעברית, יידיש)
↑  Nathan Burstsein, 'Schmatta': Never out of fashion, The JERUSALEM POST, ‏19/10/2009 (באנגלית)
↑  מדריכות ויצו, מדריך למשק הבית, כך נבשל, תשך, תל אביב: א. רוטר, תש"ח, עמ' 219-257. (בעברית)
סמרטוט חוטים קלאסי לשימוש רטוב
סמרטוט לניקוי יבש
הסמרטוט השמאלי: סמרטוט חוטים קלאסי עם מקל אלומיניום, שני הסמרטוטים הימניים: סמרטוטים מודרניים עם פיסת בד, המחוברים בידית אלומיניום עם סקוטש.
פלסטלינה (אלבום)

פלסטלינה הוא אלבום שהוקלט בשנת 1970, במהלך העבודה על סדרת הטלוויזיה "לול", על ידי אריק איינשטיין ושלום חנוך. באלבום זה, ובאלבום "שבלול" שהוציאו השניים מוקדם יותר באותה שנה, הצליחו איינשטיין וחנוך להכניס לראשונה את מוזיקת הרוק אל המוזיקה הישראלית.
הפקה

באלבום זה שר איינשטיין את כל השירים, מלבד שיר הנושא האינסטרומנטלי (שהוקלט מאוחר יותר עם מילים באנגלית לאלבומו של חנוך "Shalom") והשירים "מאיה" ו"שחק אותה" ששר חנוך. את השיר "מאיה" הקדיש חנוך לבִתו, עוד בטרם נולדה). את השיר "מה איתי" שר איינשטיין בדואט עם ג'וזי כץ. "אבישג" הוא אחד השירים הבודדים והנדירים שאריק איינשטיין הלחין בעצמו במהלך הקריירה הארוכה שלו.
"פלסטלינה" נחשב לאחת מפסגות היצירה של איינשטיין מצד אחד ולפריצה הגדולה של חנוך מצד שני. מהאלבום הצליחו השירים: "אמא שלי", "מאיה", "מה איתי", "אסור לוותר" ו"ערב שישי".
בעקבות ההצלחה, פנה חנוך לקריירה עצמאית וניסה את מזלו באנגליה, שם הקליט אלבום סולו באנגלית (Shalom, 1971) שנכשל מסחרית ולא סלל את דרכו של חנוך לשוק הבינלאומי. שלום חנוך חזר לישראל בסוף 1973, הקליט שירים אחדים עם להקת בני נח וב-1975 הקים עם אריאל זילבר את להקת תמוז. ב-1977 הוציא חנוך את אלבום הסולו הראשון שלו בעברית, "אדם בתוך עצמו".
את עטיפת האלבום "פלסטלינה" עיצב דוד טרטקובר שעיצב רבים מאלבומיו של איינשטיין באותו עשור, כשהוא משתמש בתמונות שצילמה אלונה איינשטיין, שהייתה אז אשתו של איינשטיין.
שיתוף הפעולה בין איינשטיין לחנוך התחדש רק עשור לאחר יציאת "פלסטלינה", במסע הופעות משותף שתועד באלבום כפול. אלבום האולפן המשותף הבא של השניים, שנקרא "מוסקט", יצא בשנת 1999.
השירים באלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אמא שלי  | אריק איינשטיין ושלום חנוך | שלום חנוך | 2:56 |
| 2. | כתבו עליו בעיתון  | אריק איינשטיין ושלום חנוך | שלום חנוך | 2:38 |
| 3. | מאיה  | שלום חנוך | שלום חנוך | 1:45 |
| 4. | מה איתי  | אריק איינשטיין, שלום חנוך, ג'וזי כץ ושמוליק קראוס | שלום חנוך, ג'וזי כץ ושמוליק קראוס | 4:56 |
| 5. | אסור לוותר  | אריק איינשטיין ושלום חנוך | רוב הקסלי | 3:38 |
| 6. | אשת האיכר  | שלום חנוך | שלום חנוך | 4:30 |
| 7. | ערב שישי Old Fashion  | אריק איינשטיין ושלום חנוך | שלום חנוך | 2:17 |
| 8. | שחק אותה  | שלום חנוך | שלום חנוך | 2:23 |
| 9. | אבישג  | אריק איינשטיין | אריק איינשטיין | 2:17 |
| 10. | פלסטלינה  |   | שלום חנוך | 2:22 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 29:42 |
קרדיטים

אריק איינשטיין: שירה, כתיבת מילים
שלום חנוך: שירה ב"מאיה" (3) ו"שחק אותה" (8), גיטרה אקוסטית, קולות, עיבודים וכל הלחנים (למעט "אסור לוותר" ו"אבישג")
רוב הקסלי: גיטרות
יעקב נגר: פסנתר, פסנתר חשמלי (אונדיולין), אורגן האמונד, צ'מבלו, מפוחית
אלי מגן: גיטרה בס
מיקי גבריאלוב: גיטרה בס ב"כתבו עליו בעיתון" (2), "מה איתי" (4) ו"אסור לוותר" (5)
אהרון קמינסקי: תופים וכלי הקשה
ג'וזי כץ: שירה ב"מה איתי" (4)
ג'רי גרבל: טרומבון
פנצ'ו בלומנצוויג: קונטרה באס
אורי זוהר, צבי שיסל וחבורת לול: קולות
מנהל הקלטה: יהודה קולטון באולפני "ישראקול"
מפיק: צבי שיסל
צילומי העטיפה: אלונה איינשטיין
עיצוב העטיפה: דוד טרטקובר
שביית החייל אברהם עמרם בלבנון

תותח מתנייע ואוטובוס ישראליים במבצע ליטני
ב-5 באפריל 1978 נשבה בלבנון חייל צה"ל אברהם עמרם על ידי אנשי החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית. הדבר אירע זמן קצר לאחר תחילת מבצע ליטני, במסגרת טיול פרטי שערכה קבוצת חיילים בדרום לבנון. בתקרית זו גם נהרגו ארבעה חיילים. החייל השבוי הוחזר לישראל לאחר 11 חודשים בתמורה לשחרור 76 מחבלים שהוחזקו בבתי כלא בישראל. הייתה זו מעיסקאות חילופי השבויים ההמוניות הראשונות שערכה ישראל.
התקרית

ב-14 במרץ 1978, בעקבות פיגוע כביש החוף, יצא צה"ל למבצע ליטני - פעולה נרחבת בדרום לבנון שבה השתלט על השטח שמדרום לנהר הליטני ופגע במחבלים שנמצאו בו.כעבור שבוע, ב-21 במרץ הסתיימה ההתקפה וצה"ל החל להיערך לנסיגה לקו הגבול.
ביום רביעי, 5 באפריל 1978 בצהריים יצאו מבירנית לבינת ג'בייל שני חיילי צה"ל בטנדר אזרחי שגויס לשירות צבאי. מטרת נסיעתם הייתה לאתר טרקטור שיצא לדרום לבנון. הצטרפו אליהם ארבעה חיילים שביקשו לטייל בדרום לבנון. מבינת ג'בייל נסעו אל תיבנין ושם הצטרף אליהם אזרח ישראלי שנמצא במקום, שהיה מורה דרך. השבעה, ובהם שני חיילי צבא הקבע וארבעה חיילי מילואים, המשיכו לנסוע בין אתרים שונים בדרום לבנון והצטלמו לידם. בהמשך החליטו לחזור לשטח ישראל על ידי נסיעה לאזור צור ואל ראש הנקרה. בשעה 16:30 הגיעו אל מחסום צה"ל בשטח והחיילים שבו התירו להם לעבור אותו. כקילומטר אחרי המחסום, ליד הכפר ראס אל-עין, הגיע הטנדר למטע שסק. השבעה שוחחו שם עם ילדים לבנונים. לאחר מכן הופיעו במקום שני מחבלים חמושים (ואולי יותר) ודרשו מהחיילים באנגלית לבוא אתם. לאחר שאחד המחבלים ירה באוויר נכנסו השבעה לטנדר וניסו לנסוע מהמקום. המחבלים ירו אחריהם ומיריותיהם נהרגו מיד שלושה מהחיילים וארבעת האחרים נפצעו. המחבלים רדפו אחרי הטנדר. הטנדר פנה דרומה ולאחר שדרכו נחסמה על ידי רכב אחר פנה מזרחה לדרך עפר ונעצר. שלושת החיילים הנותרים והאזרח נטשו אותו והשאירו בו את ההרוגים. הם ניסו להגיע ברגל לשטח שבשליטת צה"ל אך רק האזרח וחייל אחד הצליחו להגיע לשם. צה"ל פתח בסריקות אחרי החיילים האחרים ולאחר פנייה לכוח או"ם צרפתי שנמצא בשטח הצטרפו גם חייליו לחיפושים, אך החמישה לא נמצאו והוכרזו כנעדרים.
ב-13 באפריל התברר שאחד החיילים - אברהם עמרם, בן 33 - לא נהרג אלא נשבה על ידי אנשי החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית, כשהוא פצוע בזרועו.
הרמטכ"ל מרדכי גור הורה על בדיקת התקרית, ובעקבותיה ננקטו צעדים משמעתיים נגד חיילים שאיישו את המחסום שדרכו עברו השבעה, ומפקד גדוד 202 שבו שירתו חיילי המחסום הודח מתפקידו. התקרית הייתה השלישית במהלך מבצע ליטני שבה הסתבכו חיילי צה"ל בקרב כתוצאה מאי ציות להוראות, והראשונה שבה נשבה חייל (באחת התקריות האחרות נהרג חייל ועשרה נפצעו). האזרח שהיה מעורב בתקרית הורשע בבית משפט אזרחי בכניסה ללבנון ללא אישור ובלבישת מדי צה"ל ללא אישור ונדון לשנת מאסר על תנאי ולתשלום קנס כספי.
עסקת החילופין

במהלך ימי שביו עבר השבוי אברהם עמרם חקירות שכללו שימוש בעינויים. הועברו מכתבים ממנו למשפחתו ומכתבים אליו וכן קיבל חנוכייה וחבילת מזון. בינואר 1979 ביקרו אצלו נציגי הצלב האדום הבינלאומי. מצבו הנפשי במהלך שביו היה קשה והוא אף ניסה להתאבד פעם אחת.
בין ישראל לארגון המחבלים נפתח משא ומתן על שחרור החייל באמצעות ארגון הצלב האדום הבינלאומי. המחבלים דרשו כי ישראל תשחרר 150 מחבלים פלסטינים שהיו כלואים בבתי הכלא בארץ. בסופו של דבר הוסכם על שחרור 76 מחבלים. העסקה אושרה בקבינט שבו היו חברים ראש הממשלה מנחם בגין וששה שרים נוספים. בתחילה נדחתה ההצעה ברוב של ארבעה - שר החוץ משה דיין, שר הפנים יוסף בורג, שר המשפטים שמואל תמיר ושר החקלאות אריאל שרון - נגד שלושה - בגין, שר הביטחון עזר ויצמן ושר הבריאות אליעזר שוסטק. בגין יזם לאחר מכן דיון נוסף שבו שוכנע אריאל שרון לשנות את דעתו ולתמוך בביצוע העסקה.
ההחלטה על עסקת החילופין התקבלה בעיצומו של המשא ומתן הסופי על הסכם השלום בין ישראל למצרים ולפני ביקורו בישראל של נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר, או במהלכו.
עסקת החילופין יצאה לפועל בז'נבה שבשווייץ ב-14 במרץ 1979. אברהם עמרם הובא שמה מדמשק בירת סוריה במטוס בולגרי, שאליו עברו 66 מהמחבלים ששוחררו, והם הוטסו ללוב. עשרה מהמשוחררים הורשו לשוב לשטחים. 12 מהמשוחררים היו נשים. ביניהן היו מרים שכשיר, שהניחה בשנות הששים מטען חבלה בקפטריה של האוניברסיטה העברית, עישה עודה ורסמיה עודה, אשר הניחו מטען חבלה בשופרסל אגרון, שהתפוצצותו גרמה למותם של שני סטודנטים,.
לימים כונתה העסקה שנחתמה עם ארגונו של אחמד ג'יבריל "עסקת ג'יבריל הראשונה" אחרי שנחתמה ב-1985 עסקה נוספת - עסקת ג'יבריל.
לאחר עסקת החילופין

ההחלטה על עסקת החילופין עוררה מחלוקת בעולם הפוליטי ובציבור בישראל. התומכים בה הדגישו כי חשוב היה להושיע את השבוי משום מצוות פדיון שבויים. המתנגדים לה טענו כי בכך נקבע תקדים מסוכן של משא ומתן עם ארגון מחבלים ושל שחרור המוני של מחבלים מורשעים ומסוכנים כנגד חייל ישראלי יחיד. במאי 1979 דחתה מליאת הכנסת שתי הצעות אי-אמון בממשלה שהוגשו בשל העסקה על ידי חברי הכנסת יגאל אלון (המערך) ושמואל טולידאנו (התנועה לשינוי ויוזמה).
גופות ארבעת החיילים שנהרגו בתקרית - יעקב באנוז בן עוזי, אלברט בן עזרא, דוד דרור וניסים זמיר זוננה - נאספו לאחריה על ידי המחבלים. לאחר פרוץ מלחמת לבנון הראשונה הוחזרו מלבנון גופות ארבעתם והובאו לקבורה בישראל.
לאחר שובו מהשבי הקים אברהם עמרם עסק עצמאי גדול בתחום הבניה, הוציא ספר על קורותיו בשבי, והפך ליקיר העיר חדרה. הוא נפטר בשנת 2015, בגיל 70, לאחר שנחבל בראשו בתאונה. כשנה לאחר מותו רחוב בעיר נקרא על שמו, ובשלט נרשם "איש רב פעלים".
עמרם הותיר אחריו בת, שני בנים ונכדים ונכדות.
סיפור השבי של עמרם פורסם בהמשכים בעיתון מעריב בחודש אוגוסט 1979.
עמרם כתב ספר אוטוביוגרפי בשם "מישיבה בשבי לישיבה עם ציפורים", הוצאת סער, תל אביב 2013.
הערות שוליים

↑  אמיר בוגן, ניו יורק, הטעות שעלתה לרוצחת הישראלים בגירוש מארה"ב, באתר ynet, 2 בספטמבר 2017
↑  חדרה - נחנך רחוב על שם אברהם עמרם (אתר בלינקר למבזקי חדשות)
גנדי סנדלר

גנדי סנדלר (ספוז'ניקוב) (נולד ב-1970) הוא ספורטאי ומאמן חתירה. ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) כהגאי של נבחרת החתירה.
קריירה

סנדלר נולד באוקראינה, היה חותר בנבחרת הלאומית של ברית המועצות ומאמן נבחרת הנוער של אוקראינה. בשנת 1986 הגיע למקום השלישי באליפות העולם בחתירה ובשנת 1987 הגיע למקום השני.
בשנת 1992 עלה לישראל ומשנת 1995 הוא מאמן ראשי של מועדון השייט בטבריה.
בשנים 1996–2014 אימן את נבחרות השיט של ישראל בתחרויות המכביה.
במועדון השייט של טבריה מרכז את תחום ספורט נכים. באליפות העולם בשייט לנכים לשנת 2007 היה הגאי נלווה לנבחרת בתחרות חתירה ברביעייה (אנסטסיה דוברובולסקי, אנדריי זוכבאיה, גילת עבאדי ופיטר דויטש) והם הגיעו למקום השלישי.
במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) השתתף עם נציגי ישראל בתחרות חתירה ברביעייה (אנדריי זוכבאיה, ראובן מגנאג'י, שיר קלמנוביץ ואנסטסיה דוברובולסקי) בתור הגאי מלווה. הם דורגו במקום ה-12 בדירוג הכללי.
הערות שוליים

↑  מרכז מצוינות - מועדון השייט טבריה
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | נתי גרוברג |  |
|  אתלטיקה | בזה נבבה |  |
|  חץ וקשת | עמית דרור |  |
|  חתירה | פסקל ברקוביץ •  אלי נאווי • חתירה זוגית (איגור קוגן, מרי קוגן) רביעייה מעורבת (אנסטסיה דוברובולסקי, אנדריי זוכבאיה, ראובן מגנאג'י, שיר קלמנוביץ וההגאי גנדי סנדלר) |  |
|  טניס |  שרגא ויינברג • אילנית פרידמן •  בועז קרמר |  |
|  טניס שולחן | דוד אלטרץ • לירן גבע • זאב גליקמן • שמואל שור |  |
|  כדורסל | נבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים (גברים) (אריאל אוטולנגי, אלון דור-און, ליאור דרור, דוד דרעי, לירן הנדל, שי חיים, אבי לרמן, דותן מישר, רון פורמן, רותם פיליפס (קפטן), רועי רוזנברג, אייל שרטוב) |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  רכיבה | עומר בן-דור |  |
|  שחייה | זיו בטר • יזהר כהן • קרן לייבוביץ' • ליעוז עמר •  ענבל פיזרו • ענבל שוורץ • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, בני וקסלר, דרור כהן) |  |
תרגיע (מחזמר)

| --- | --- |

 בימוי:  סטפן ברקט
 כתיבה:  ג'ו איקווניס 
 מבוסס על:  "תרגיע" מאת נד ויזיני
 מוזיקה:  ג'ו איקווניס 
 הצגת בכורה:  30 במאי 2015 
 מספר מערכות:  2
 משך ההצגה:  שעתיים ו-30 דקות
 
תרגיע (באנגלית: Be More Chill) הוא מחזמר עם מילים ולחן מאת ג'ו איקוניס (אנ') ותסריט מאת ג'ו טרץ. המחזמר מבוסס על ספר בעל אותו שם שנכתב על ידי נד ויזיני בשנת 2004.
המחזמר הועלה לראשונה בשנת 2015 בתיאטרון Two River בניו ג'רזי. בשנת 2018 המחזמר הועלה באוף-ברודוויי. המחזמר רץ בברודוויי החל מה-10במרץ 2019 עד 11 באוגוסט, עם הצגות מקדימות שהחלו ב-13 בפברואר. ערב הפתיחה של הפקת המחזמר בלונדון התקיים ב-18 בפברואר 2020. ב-3 ביוני 2020 הוכרז שההפקה מבוטלת בעקבות מגפת הקורונה. הפקת המחזמר בשיקגו תוכננה לעלות באפריל 2020, אך בוטלה בשל מגפת הקורונה.
החל משנת 2018, עיבוד קולנועי של המחזמר נמצא בשלבי פיתוח.
בשנת 2021 עלתה הפקת המחזמר בישראל בתרגום לעברית של אסף לוי ועמית מינסטר ובבימוי אבישי בן-גל, בבית הספר למשחק בית צבי.
הפקות > ניו ג'רזי

הופעת הבכורה של המחזמר התקיימה ב-30 במאי 2015 בתיאטרון Two River (אנ') ברד-בנק, ניו ג'רזי (אנ'). המופע רץ עד ה-28 ביוני. ההפקה כוללת בימוי מאת סטיבן בראקט, תזמור מאת צ'ארלי רוזן, בימוי מוזיקלי מאת נתן דיים וכוראוגרפיה מאת צ'ייס ברוק. בהפקה מופיעים וויל קונולי בתפקיד ג'רמי, אריק וויליאם מוריס בתפקיד הסקוויפ, ג'ורג' סלזאר בתפקיד מייקל, סטפני שו בתפקיד כריסטין, קייטי לנדר בתפקיד ג'נה, לורן מרקוס בתפקיד ברוק, ג'ייק בויד בתפקיד ג'ייק, ג'רארד קאנוניקו בתפקיד ריץ', קייטי קארלסון בתפקיד קלואי ופול וויטי במספר תפקידים.
הפקות > אוף-ברודוויי

תרגיע רץ באוף-ברודוויי בתיאטרון Irene Diamond Stage, הנמצא ב-Pershing Square Signature Center (אנ'). ההצגות המקדימות החלו ב-26 ביולי 2018. וערב הפתיחה התקיים ב-9 באוגוסט. ההפקה הייתה אמורה להסתיים ב-23 בספטמבר 2018 אבל הסתיימה ב-30 בספטמבר, לאחר ארכה שניתנה עקב מכירת כל הכרטיסים. הפקה זו כוללת מספר שחקנים שהיו חלק מצוות השחקנים המקורי אשר חזרו לגלם את אותם תפקידים. צוות השחקנים כולל גם שחקנים חדשים" וויל רולנד בתור ג'רמי, ג'ייסון טאם בתור הסקוויפ, בריטון סמית' בתור ג'ייק, טיפאני מן בתור ג'נה וג'ייסון "סוויטתות'" וויליאמס בתור מר היר. הפקה זו כוללת את אמילי מרשל בתפקיד מנהלת מוזיקלית.
הפקות > ברודוויי

ב-5 בספטמבר 2018 הוכרז שהפקת המחזמר תעלה בברודוויי. הצגות מקדימות החלו ב-13 בפברואר 2019 בתיאטרון לייסיאום (אנ'), וערב הפתיחה התקיים ב-10 במרץ 2019. ב-18 בדצמבר הוכרז שצוות השחקנים מהפקת המחזמר באוף-ברודוויי ישוב לגלם את אותם התפקידים בהפקה בברודוויי. השחקנים המחליפים בהפקה כוללים את קמרון בונד, אנתוני צ'טמון השני, מורגן סיובן גרין, טרוי איוואטה, טליה סוסקאואר וג'ואל וואגונר. ב-20 ביוני, ההפקה הכריזה על כך שתסתיים ב-11 באוגוסט, לאחר 30 הצגות מקדימות ו-177 הופעות.
הפקות > לונדון

ב-29 בספטמבר 2019 הוכרז שהפקת המחזמר תעלה בלונדון. הצגות מקדימות החלו ב-12 בפברואר 2020 בתיאטרון The Other Palace (אנ'), ערב הפתיחה התקיים ב-18 בפברואר 2020. ב-9 בדצמבר 2019 הוכרז צוות השחקנים הכולל את סקוט פולן בתפקיד ג'רמי, בלייק פטריק אנדרסון בתפקיד מייקל, מירקל צ'אנס בתפקיד כריסטין וסטיוארט קלארק בתפקיד הסקוויפ. שאר השחקנים הנכללים בהפקה הם רנה למב, מילי אוקונל, אלואיז דייוויס, ג'יימס חמיד, מיילס פלומה וכריסטופר פריי. למרות שתוכנן שההפקה תסתיים ב-14 ביוני, ב-4 ביוני יצאה הודעה שכל ההופעות שתוכננו למחזמר מבוטלות בשל מגפת הקורונה.
הפקות > שיקגו

ב-12 בדצמבר 2019 הוכרז שהמחזמר ירוץ בהרצה מוגבלת של 18 שבועות, בתיאטרון אפולו (אנ') בשיקגו. ההצגות המקדימות תוכננו להתחיל ב-17 באפריל וערב הפתיחה תוכנן ל-26 באפריל 2020. אבל, בשל מגפת הקורונה, ההצגות המקדימות נדחו ל-7 ביולי וערב הפתיחה נדחה ל-17 ביולי. צוות השחקנים בהפקה כולל את ליאם הו בתפקיד ג'רמי, ג'רמיה אלסוף בתפקיד מייקל, רבקה הורד בתפקיד כריסטין, תרזה להגמבה בתפקיד ג'נה, מישל לאוטו בתפקיד קלואי, אבן ל. לוגן בתפקיד ברוק, בילי רוד בתפקיד ג'ייק, קוריי טרחן בתפקיד ריץ' ואלכס גודריץ' בתפקיד מר היר/מר רייס. טרם נחשף השחקן שיגלם את תפקיד הסקוויפ. בעקבות מגפת הקורונה הפקת המחזמר הודיעה שהמחזמר מבוטל.
הפקות > יפן

הופעת הבכורה של ההפקה היפנית התקיימה ב-25 ביולי בבית התיאטרון הלאומי החדש בטוקיו. צוות השחקנים כולל את קוטה יאבו, סיישירו קאטו, סאיורי אינואה, יויה קידו, אקיושי אוצומי, רוקי סאיטו, מריקה דנדוי, אייקה לריסון, ברו. טום ודייסקה יוקויאמה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פרס דרמה דסק (אנ') | מחזמר יוצא מהכלל | ג'רלד גורינג | מועמדות |
| 2019 | פרס דרמה דסק (אנ') | שחקן משנה יוצא מהכלל במחזמר | ג'ורג' סלזאר | מועמדות |
| 2019 | פרס דרמה דסק (אנ') | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | סטפני שו | מועמדות |
| 2019 | פרס דרמה דסק (אנ') | לחן יוצא מהכלל | ג'ו איקוניס | מועמדות |
| 2019 | פרס דרמה דסק (אנ') | מילות שירים יוצאות מהכלל | ג'ו איקוניס | מועמדות |
| 2019 | פרס דרמה דסק (אנ') | תזמור יוצא הכלל | צ'ארלי רוזן | מועמדות |
| 2019 | פרס דרמה דסק (אנ') | עיצוב תלבושות יוצא מהכלל למחזמר | בובי פרידריק טילי השני | מועמדות |
| 2019 | פרס דרמה דסק (אנ') | עיצוב הקרנה יוצא מהכלל | אלכס בסקו קוק | מועמדות |
| 2019 | פרס ליגת הדרמה | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל של ברודוויי או אוף-ברודוויי | ג'ו איקוניס, ג'ו טרץ | מועמדות |
| 2019 | פרס מעגל המבקרים החיצוני (אנ') | מחזמר ברודוויי חדש יוצא מהכלל | ג'רלד גורינג | מועמדות |
| 2019 | פרס מעגל המבקרים החיצוני (אנ') | פסקול חדש יוצא מהכלל | ג'ו איקוניס | מועמדות |
| 2019 | פרס מעגל המבקרים החיצוני (אנ') | עיצוב הקרנה יוצא מהכלל | אלכס בסקו קוק | מועמדות |
| 2019 | פרס מעגל המבקרים החיצוני (אנ') | שחקן משנה יוצא מהכלל במחזמר | ג'ורג' סלזאר | מועמדות |
| 2019 | פרס טוני | הפסקול המקורי הטוב ביותר | ג'ו איקוניס | מועמדות |
ראו גם

תרגיע (מחזמר) (אנגלית)
ניד ויזיני
הערות שוליים

1 2  Be More Chill Extends at Two River Theater | TheaterMania, www.theatermania.com (באנגלית אמריקאית)
1 2  עמוד המחזמר באתר Playbill
↑  Alan Henry, Breaking: BE MORE CHILL Will Get A London Upgrade in 2020, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Be More Chill Musical Tickets | The Other Palace Official Box Office, LW Theatres (באנגלית בריטית)
↑  Chloe Rabinowitz, BE MORE CHILL to Premiere in Chicago in April, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Be More Chill, www.bemorechillmusical.com (באנגלית)
↑  Mike Fleming Jr, Mike Fleming Jr, Shawn Levy & Greg Berlanti Chosen To Team On Movie Version Of Broadway-Bound ‘Be More Chill’, Deadline, ‏2018-10-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  תרגיע Be More Chill, באתר www.beit-zvi.com
1 2  Two River Theater Presents World Premiere of BE MORE CHILL, NewJerseyStage.com, ‏2015-05-08 (באנגלית)
1 2  Be More Chill, Two River Theater (באנגלית אמריקאית)
↑  RYAN MCPHEE, Be More Chill Will Play Off-Broadway; Will Roland to Star, Playbill, ‏APRIL 13, 2018
↑  RYAN MCPHEE, Be More Chill Extends Off-Broadway Engagement, Playbill, ‏AUGUST 10, 2018
↑  Company — BE MORE CHILL | Off-Broadway | Official Site, web.archive.org, ‏2018-07-04
↑  Joe Iconis's Musical Be More Chill Announces Summer Off-Broadway Run | TheaterMania, www.theatermania.com (באנגלית אמריקאית)
↑  OLIVIA CLEMENT, Be More Chill Will Transfer to Broadway in 2019, Playbill, ‏SEPTEMBER 05, 2018
↑  OLIVIA CLEMENT, Entire Off-Broadway Cast of Be More Chill Will Make the Move to Broadway, Playbill, ‏DECEMBER 18, 2018
↑  Alan Henry, Breaking: BE MORE CHILL Announces Summer Closing Date; Joe Iconis Performs At Tonight's Curtain Call, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  "Be More Chill: The word-of-mouth hit musical now heading to London". BBC News (באנגלית בריטית). 2019-09-30. נבדק ב-2022-12-31.
↑  Alan Henry, Breaking: BE MORE CHILL Will Get A London Upgrade in 2020, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Be More Chill UK lead cast announced | WhatsOnStage, www.whatsonstage.com (באנגלית בריטית)
↑  Stephi Wild, Casting Announced For UK Production of BE MORE CHILL - Scott Folan, Blake Patrick Anderson, and More!, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Be More Chill Musical Tickets | The Other Palace Official Box Office, LW Theatres (באנגלית בריטית)
↑  Broadway’s ‘Be More Chill’ is coming to Chicago — in an updated version 2.0, Chicago Tribune
↑  Chloe Rabinowitz, BE MORE CHILL to Premiere in Chicago in April, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  A. A. Cristi, BE MORE CHILL Chicago Announces Three Month Postponement, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  RYAN MCPHEE, Cast Set for Chicago Run of Be More Chill, Playbill, ‏FEBRUARY 28, 2020
↑  Be More Chill Makes Asian Premiere in Tokyo | TheaterMania, www.theatermania.com (באנגלית אמריקאית)
אליעזר היון

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1977 (בן 47) ירושלים, ישראל
 תחום סיקור:  החברה החרדית
אליעזר היון (נולד ב-19 בנובמבר 1977) הוא איש תקשורת ועיתונאי באתרי החדשות ynet ו-חרדים10, כותב ספרי עיון, סוציולוג וחוקר החברה החרדית.
ביוגרפיה

נולד בירושלים ליפה (לבית מִצְרִי) ואהרן-דוד היון. סבו, יצחק היון, יליד אלג'יר, נלחם בנאצים במסגרת כוח צבאי צרפתי-אלג'יראי, במלחמת העולם השנייה. אביו שימש כחזן הראשי בבית הכנסת דה לה ויקטואר (בית הכנסת הגדול של פריז) עד שנת 2023, ובהמשך עבר להיות חזן של הקהילה היהודית בקנזס סיטי, ארצות הברית.
עד גיל שמונה התגורר עם משפחתו בשכונת הגבעה הצרפתית, ואז עברה המשפחה לשכונת הר נוף.
ביוגרפיה > לימודים

למד בישיבת קול תורה לצעירים, בישיבת עטרת ישראל ולאחר נישואיו למד בכולל בישיבת ברכת יצחק.
ב-2011 סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה. ב-2014 סיים בהצטיינות תואר שני בסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. עבודת הסיכום העוסקת ברש"ר הירש כ'מיתוס חריג' בחברת הלומדים החרדית, נכתבה בהדרכת פרופסור נסים ליאון, והתפרסמה כמאמר בשנת 2017. בשנים 2015–2022 למד לתואר שלישי בסוציולוגיה במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטורט שלו, העוסקת בתהליכי סגרגציה, הדרה ואפליה על בסיס אתני בחברה החרדית, נכתבה בהדרכת פרופ' מיכל פרנקל ופרופ' יעל ברדה.
במקביל ללימודיו האקדמיים היה עוזר הוראה ומורה באוניברסיטה העברית בירושלים וכמנחה בסוציולוגיה באוניברסיטה הפתוחה.
משנת 2024 משלים פוסט-דוקטורט במכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומתמקד שם, בהדרכתה של פרופ' פולה קבלו, במחקר העוסק בהיווצרותה של אליטה ספרדית-חרדית חדשה בישראל.
ביוגרפיה > עיתונאות

היון היה מראשוני העיתונאים החרדים בתקשורת הכללית והוא פעיל כעיתונאי בעיקר באתרי החדשות האינטרנטיים ynet ו-חרדים10.
משנת 2007 הוא כותב באתר ynet, בעיקר ב"מדור יהדות" שם הוא מפרסם טורים קבועים ומאמרים פובליציסטיים.
בשנים 2011–2018 היה עורך ראשי של אתר האינטרנט של איגוד בתי הכנסת העולמי.
משנת 2014 הוא כותב באתר חרדים10, שם הוא משמש כסגן עורך ראשי, חבר מערכת ועורך "מדור דעות".
ביוגרפיה > מחקר סוציולוגי של החברה החרדית

במהלך לימודיו לתואר שלישי ולאחר סיומם, התרכז היון במחקרו, בחקירת הקבוצה היהודית-חרדית בחברה הישראלית. מאז שנת 2021 הוא עמית מחקר (חוקר בכיר) במכון ירושלים למחקרי מדיניות, ובמסגרת המכון פרסם את רוב מחקריו על היהודים החרדים בישראל.
פעילות ציבורית

עורך את הגיליון "רשימות שחורות" שנאבק באפליה עדתית (אפליית מזרחיים) במגזר החרדי.
מיוזמי יום הזיכרון החרדי האלטרנטיבי.
היה ממארגני הפגנת ההורים לילדי החינוך המיוחד החרדי בדרישה לתקצוב שווה עם ילדי החינוך המיוחד הכללי.
חיים אישיים

נשוי לענבל לבית בן-חור, ארכיטקטית של מחשוב ענן. אב לבן ושלוש בנות. מתגורר במודיעין עילית.
ספריו

בשנים 2018–2024 פרסם היון ארבעה ספרי עיון העוסקים בנושאים מקראיים, כשהוא מקשר נושאים אלה להיבטים סוציולוגיים ופסיכולוגיים עכשוויים:
מלך ולא מלך: מאחורי הקלעים של הדרמה החברתית בתנ"ך, ירושלים, אלומות, 2018
נביא ולא נביא: מאחורי הקלעים של הדרמה החברתית בתנ"ך, ירושלים, אלומות, 2019
שופט ולא שופט: מאחורי הקלעים של הדרמה החברתית בתנ"ך, ירושלים, אלומות, 2020
עם ולא עם: הדרמה החברתית מאחורי אובדנה של ממלכת ישראל, ירושלים, אלומות, 2023
כמו כן, פרסם היון כמה ספרים בנושאים תורניים:
אכילת קדשים: חקרי דינים וחידושי הלכות בענייני אכילות הקדשים לסוגיהם ובפתחו מבוא כללי לדיני הקרבנות, מודיעין עילית, הוצאה עצמית, (דפוס יפה-נוף), תש"ע 2010
עזר קדשים: מבוא כללי לדיני הקדשים והקרבנות, העזרה והמקדש, כולל שרטוטי המזבח, מודיעין עילית, הוצאה עצמית, תשע"א 2011
שבת, יום טוב וחול המועד, הוצאה עצמית (דפוס וילהלם), תשפ"ד 2024
בנוסף ערך את הספר:
שאול מייזליש, מגילת השואה (עריכה: אליעזר היון), תל אביב, הוצאת שי