stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וינטרגוטאן
מכונת הגולות

בין דצמבר 2014 למרץ 2016, הלהקה העלתה מספר סרטוני יוטיוב הכוללים את מרטין מולין אשר מתעד את בניית תיבת המוזיקה המשתמשת בגולות כדי לנגן בכלי נגינה המותקנים בה, הנקראת בשם "Marble Machine" (מכונת הגולות). המכונה פועלת ידנית, ועובדת על ידי העלאת גולות פלדה דרך המכונה למספר צינורות, שם הם משוחררים מגובה דרך מעברי יציאה, נופלים ופוגעים בכלי נגינה להלן. כלי נגינה שהפיקו צלילי מוזיקה על ידי פגיעתן של הגולות בהם כוללים ויברפון, גיטרת בס, מצילה, תוף בס, תוף Hi-hat וצלילים של תופי snare באמצעות מיקרופונים זעירים. וידאו קליפ סופי המציג את המכונה בשימוש הופץ בשנת 2016.
עשרה חודשים לאחר הופעת הבכורה של מכונת הגולות המקורית, הלהקה פירקה אותה והודיעה על כוונתה ליצור מכונה חדשה לצורך סיור. המכונה החדשה, אשר תיקרא בשם "Marble Machine X" (מכונת הגולות X), תפתור מספר רב של בעיות פונקציונליות מכניות עם מכונת הגולות המקורית. מרטין מולין, אשר עסק בבניית המכונה המקורית, משתף פעולה עם צוות של מהנדסים ומעצבים, כמו גם תומכים בתכנון ובבניית מכונת הגולות X. הם פתרו את בעיית האמינות במכונת ה-X בעזרת סידרה של התקנים המבקרים את תנועת הגולות:התקן ללא חלקים נעים המחלק את הגולות לשערים, הגולות מתגלגלות עליו בגלל שיפועו ונופלות לחורים שבתוכו.כל חור יוצר תור של גולות לשער אחד. ברגע שהחור היתמלא הגולה האחרונה לא חוסמת את תנועת הגולות בשיפוע כי היא זזה הצידה. התקן נוסף ללא חלקים נעים המחלק במהירות תור גולות ל-4 תורים שונים. התקן נוסף הוא שער (סדרת שערים)המפיל את הגולה על כלי הנגינה. השער מופעל על ידי משיכה של מוט מתכת. אחרי ההפעלה קפיץ סוגר את השער. השער עשוי מתכת ומצופה סיליקון כדי להשתיק את רעש הרקע של חיכוך הגולה במתכת. השער מופעל על ידי משיכת חלק זעיר כדי לאפשר הפעלה מהירה. השער שומר בתוכו שתי גולות כדי לאפשר הפעלה מהירה של שתי גולות זו אחר זו. כדי לאפשר למכונה לפעול בעצמה וכדי שיוכלו להתאים את קצב המכונה למיקצב הלהקה בהופעה חייה, חיברו את גלגל ההפעלה של המכונה למנוע חשמלי מתוחכם, שיכול לישמור על הקצב, הניקבע ידנית ביזמן ההפעלה. מכונת הגולות המקורית נמצאת כעת ברשותה של הלהקה לאחר שהוצגה במוזיאון ספילקלוק באוטרכט, הולנד.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Wintergatan‏ (2013) (יחד עם הסינגלים "Sommarfågel" ו-"Starmachine2000")
דיסקוגרפיה > סינגלים

Emerson‏ (2011)
Sommarfågel‏ (2013)
Starmachine2000‏ (2013)
Tornado‏ (2013)
The Rocket‏ (2013)
Valentine‏ (2013)
Biking Is Better‏ (2013)
Slottskogen Disc Golf Club‏ (2013)
Västanberg‏ (2013)
All Was Well‏ (2013)
Paradis‏ (2013)
Visa från Utanmyra‏ (2014)
Marble Machine‏ (2016)
Music Machine Mondays Theme Song‏ (2017)
Music Box, Harp & Hammered Dulcimer‏ (2018)
Moon And Star‏ (2018)
Sandviken Stradivarius‏ (2018)
Local Cluster‏ (2018)
Olivier‏ (2018)
הערות שוליים

↑  "Wintergatan".‏ sputnikmusic.com. בדיקה אחרונה ב-26 ביולי 2016.
↑  "Wintergatan".‏ discogs.com. בדיקה אחרונה ב-26 ביולי 2016.
↑  "Wintergatan".
↑  מרטין מולין. "Wintergatan - Bio - 2016" (PDF).‏ בדיקה אחרונה ב-4 באוגוסט 2018.
↑  "Wintergatan - Marble Machine".‏ YouTube.
↑  "This incredible music machine is powered by 2,000 marbles".‏ Wired. בדיקה אחרונה ב-4 במרץ 2016.
↑  "Brännö-bo gör succé på Youtube" (בשוודית).‏ Göteborgs-Posten. בדיקה אחרונה ב-5 במרץ 2016.
↑  "Wintergatan Marble Machine: Amazing video shows music box powered by 2,000 marbles".‏ International Business Times. בדיקה אחרונה ב-5 במרץ 2016.
↑  וינטרגוטאן (15 בפברואר 2017), Marble Machine X - Revisiting the First Machine.‏ בדיקה אחרונה ב-11 במרץ 2017.
↑  וינטרגוטאן (18 בינואר 2017), Marble Machine X - First Sketches / Episode 1.‏ בדיקה אחרונה ב-11 במרץ 2017.
↑  וינטרגוטאן (12 באפריל 2017), Disassembling the Marble Machine. בדיקה אחרונה ב-27 באפריל 2017.
↑  וינטרגוטאן (29 במאי 2017), Marble machine of Wintergatan in Museum Speelklok. בדיקה אחרונה ב-29 במאי 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018099642  MusicBrainz: 5d692a24-951a-4082-b0d9-4a9053dff959  VIAF: 12153361369137392743   WorldCat (עם VIAF): 12153361369137392743
זנודוטוס (פילוסוף)

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־5 
 תחומי עניין:  נאופלאטוניזם 
 עיסוק:  פילוסוף 
 מדינה:  אתונה העתיקה 
 
זנודוטוס (ביוונית: Ζηνόδοτος; סוף המאה ה-5) היה פילוסוף נאופלאטוניסט שחי ולימד באתונה.
הוא תואר כ"יקירו" (פרדרסטיה) של פרוקלוס", ושימש תחת מרינוס משכם כאשר זה החליף את פרוקלוס כראש (סכולארכס (אנ')) בית הספר (בשנת 485 לערך). הוא היה מורו של דמאסקיוס כשזה הגיע לאתונה ללמוד פילוסופיה (בשנת 492 לערך). בעוד שמרינוס לימד את דמאסקיוס מתמטיקה וקורסים מדעיים, זנודוטוס לימד את הקורסים הפילוסופיים הרגילים. הוא היה פילוסוף חשוב באתונה בתקופה בה מרינוס והגיאס (אנ') התמודדו על הנהגת בית הספר, אך נראה כי התעלמו ממנו כסכולארכס אפשרי יותר מפעם אחת.
הערות שוליים

↑  הגיית שמו ביוונית: זנודוטוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף).
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וריזמו (ספרות)

שני אבות הוריזמו: לואיג'י קפואנה וג'ובאני ורגה.
וריזמו (באיטלקית: Verismo; המילה האיטלקית ל"ריאליזם" מהמילה Vero שפירושה אמת) הייתה תנועה ספרותית איטלקית שהגיעה לשיאה בין 1875 לתחילת המאה ה-20. שני האישים הבולטים בתנועה היו ג'ובאני ורגה ולואיג'י קפואנה (אנ') שגם חיברו את המניפסט שלה. קפואנה פרסם את הרומן "Giacinta", החשב בעצמו למעין "מניפסט" של התנועה. בשונה מהנטורליזם הצרפתי, שהתבסס על אידיאלים פוזיטיביסטיים, ורגה וקפואנה דחו טענות לגבי אופייה המדעי ותועלתה החברתית של התנועה.
התנועה התגבשה בין השנים 1875–1895 על ידי קבוצת כותבים - בעיקר סופרים ומחזאים. היא לא היוותה אסכולה רשמית, אך התבססה על עקרונות ספציפיים. הולדתו הושפעה מאקלים פוזיטיביסטי שהציב אמונה מוחלטת במדע ובאמפיריציזם.
חרף ההבדלים, התנועה הושפעה בבירור גם מהנטורליזם הצרפתי, שהתפשטה במאה ה-19 עם סופרים כמו אמיל זולא וגי דה מופאסאן. עבורם, הספרות צריכה להציג באופן אובייקטיבי את החברה ואת האנושות כמו תצלום, המייצגת בקפידה אפילו את המעמד החברתי הצנוע ביותר אפילו בהיבטיו הלא נעימים ביותר, כאשר המחברים מנתחים את החיים המודרניים האמיתיים כמו מדענים.
הווריזמו הספרותי התפתח בחיי התרבות העירוניים הפוריים של מילאנו, שהפגישו אינטלקטואלים מאזורים שונים, אך נטו לחשוף ביצירותיהם דווקא את החיים במרכז ובדרום איטליה. סיציליה מתוארת ביצירותיהם של ורגה, קפואנה ופדריקו דה רוברטו, נאפולי ביצירות מאת מטילדה סראו וסלבטורה די ג'יקומו, סרדיניה ביצירותיה של גרציה דלדה, רומא בשיריה של צ'זארה פסקארלה וטוסקנה ביצירותיו של רנטו פוקיני.
התנועה השפיעה הן על הוורזימו באופרה, והן על הנאוריאליזם האיטלקי בקולנוע.
ראו גם

וריזמו (אופרה)
נאו-ריאליזם איטלקי
הערות שוליים

↑  "Verismo", New York City Opera Project: Madame Butterfly
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536546005171  BnF: cb11966999x (data)  LCCN: sh85142818  NKC: ph1172833
וריטאס

| --- | --- |

פסל וריטאס מחוץ לבית המשפט העליון של קנדה
 תפקיד:  אלת האמת
 תרבות:  מיתולוגיה רומית 
 אלים מקבילים:  אלתיאה 
 אב:  סטורן 
 צאצאים:  וירטוס 
 
"האמת יוצאת מהבאר" – ציור של אדואר דבא-פונסאן (אנ') מ-1898
"האמת יוצאת מהבאר מצוידת בשוט שלה כדי להלקות את האנושות" (אנ') – ציור של ז'אן-לאון ז'רום מ-1896
במיתולוגיה הרומית, וריטאס (לטינית: אמת) היא אלת האמת. בתו של האל סטורן ואמו של וירטוס – אל האומץ והעוצמה הצבאית. לעיתים היא נחשבת דווקא לבתו של יופיטר, המכונה על ידי היוונים זאוס, או ליצירה של פרומתאוס. מקובל לספר שהאלה הסתתרה בתחתית באר קדושה. היא מתוארת גם כבתולה לבושה בלבן וגם בתור "האמת העירומה" המחזיקה מראת יד. אלת האמת במיתולוגיה היוונית היא אלתיאה (ἀλήθεια).
"וריטאס" היה אף השם שניתן למעלה הרומית של כנות, שנחשבה לאחת המעלות העיקריות של כל רומאי טוב.
בתרבות המערבית המילה משמשת גם כמוטו. "Veritas" היא המוטו של כמה אוניברסיטאות, שהבולטת בהן היא אוניברסיטת הארוורד, ומופיעה כחלק מהמוטו של מספר אוניברסיטאות נוספות, בהן אוניברסיטת ג'ונס הופקינס (לה המוטו "Veritas vos liberabit"), אוניברסיטת ייל ואוניברסיטת אינדיאנה ("Lux et Veritas" – אור ואמת), ורבות נוספות.
ביאורים

↑  על פי משל איזפוס מס' 530, יום אחד החליט פרומתאוס לפסל את האמת. במהלך עבודתו נענה לקריאתו של יופיטר. בזמן שהלך, שולייתו "הונאה" החל לפסל פסל זהה, אך אזל לו החומר עבור הרגליים. כשחזר אדונו, נדהם פרומתאוס מהדמיון בין הפסלים ורצה לקבל קרדיט על שניהם. הוא הכניס אותם לתנור ולאחר שהוציאם, החדיר להם חיים. האמת פסעה בהליכות מדודות, בעוד תאומה הלא-גמור נותר תקוע במקומו. אותו זיוף זכה לשם "שקר" – ואכן אין לו רגליים.
↑  מקורו של תיאור זה ככל הנראה בתרגום שכיח של פתגם שטבע הפילוסוף דמוקריטוס: "אודות האמת איננו יודעים דבר, שכן האמת בבאר". למעשה, תרגום מילולי יותר של "ἐν βύθῳ" הוא "במצולות" במקום "בבאר".
הערות שוליים

↑  ראו האודה האולימפית 10 של פינדארוס.
↑  Macey, Samuel L. (2010). Patriarchs of Time: Dualism in Saturn-Cronus, Father Time, the Watchmaker God, and Father Christmas. University of Georgia Press. pp. 34–36. ISBN 9780820337975. נבדק ב-4 באוקטובר 2017. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  משל איזפוס מספר 530 (באנגלית)
1 2  Diogenes Laertius. Lives of Eminent Philosophers. IX, 72. Perseus Project, Tufts University. Of truth we know nothing, for truth is in a well.
↑  Mercatante, Anthony S. (1988). The Facts on File Encyclopedia of World Mythology and Legend. Facts on File. p. 654. ISBN 0-8160-1049-8.
↑  Warner, Marina (1985). Monuments and Maidens: The Allegory of the Female Form. Berkeley: University of California Press. p. 315. ISBN 0520227336.
↑  Goscilo, Helena (1 ביוני 2010). "The Mirror in Art: Vanitas, Veritas, and Vision". Studies in 20th & 21st Century Literature. 34 (2): 282–319. doi:10.4148/2334-4415.1733. נבדק ב-2018-09-26. {{cite journal}}:  (עזרה)
| המיתולוגיה הרומית ודת רומא העתיקה |
| --- | --- | --- |
| אלים עיקריים | אפולו • דיאנה • וולקן • ויקטוריה • ונוס • יונו • יופיטר • לארס • מינרווה • מרס •  מרקוריוס • נפטון • סול אינוויקטוס • פורטונה • פלוטו • קווירינוס • קרס |  |
| אלים משניים | אדראנוס • אוורונקי • אוורונקוס • אורקוס • איניואוס • בונה דיאה • בלונה • ברומיוס • האדס • וריטאס • טרה •  יאנוס • לופרקוס • לימנטינוס • סטורנוס • פאונוס • פבריס • פולגורה • פומונה • פורינה • פרוסרפינה • פריאפוס • קאלוס • קופידון • קליטוני • קסטור ופולוקס • רומא |  |
| גיבורים מרכזיים | איניאס • הרקולס • רמוס ורומולוס |  |
| נושאי משרה דתית | אוגור • בתולה וסטלית • הרוספקס • פונטיפקס מקסימוס • פלאמן • רקס נומרנסיס |  |
וינטר בלו, ילדת פיות

וינטר בלו, ילדת פיות היא סדרת ספרים לילדים שכתבה הסופרת הישראלית אשכר ארבליך בריפמן.
הסדרה מספרת את סיפורה של וינטר בלו, ילדת פיות החיה בשני עולמות: עולם בני האדם ו"ארץ-קסם", אי שעף באוויר על ידי כוח הפיות. במהלך הספרים וינטר עוברת הרפתקאות שונות יחד עם חבריה, ילדי הפיות. הסדרה יוצאת לאור בהוצאת ידיעות ספרים.
ספרים בסדרה

וינטר בלו, ילדת פיות - אבנֶי הכוח
וינטר בלו, ילדת פיות - טוֹוֵי החלומות
וינטר בלו, ילדת פיות - ענקֵי האבן
וינטר בלו, ילדת פיות - סוּפת הקסם
וינטר בלו, ילדת פיות - אי הדרקונים
וינטר בלו, ילדת פיות - בנות הים הזהובות
וינטר בלו, ילדת פיות - סוף העולם
מתכוני פיות מעולמה של וינטר בלו
סדרת המשך

בסדרת ההמשך של ווינטר בלו מסופר על אמרלד, ילדת פיות ובתם של אדוארד וינטר. מצטרפים שם ילדי פיות חדשים ודמויות חדשות נוספות:
אמרלד ביתם של וינטר ואדוארד, ילדת פיות חזקה במיוחד, צבעה הוא כצבע הפנינה.
ליב ומלאני בנותיה התאומות (הזהות) של מגי, שתיהן ילדות פיות בצבע כתום, דומות מאוד לאימן.
בילי ילד פיות שבגד בארץ קסם והצטרף לכת בעקבות מות אמו וניסה להשמיד את ארץ קסם כולה.
אוליבר החבר הטוב ביותר של אמרלד בעולם בני האנוש, בנם של טימוטי וקית. בספר השלישי והרביעי מסתבר שהוא הפך לילד פיות בעל כנפיים בצבע ארגמן כמו אביו טימוטי וחולק עם אמרלד גם את מסעותיהם בארץ קסם בהמשך.
רוז פיה לשעבר, המתגוררת בסמוך לביתם של וינטר ואדוארד, נרצחה בסוף הספר הראשון.
לילה ואריק בני הזוג היקס, שכנים של אמרלד וחברים לכנופיה שרצחה את רוז. בספר השני אמרלד עבדה איתם בשיתוף פעולה כדי לעצור את יצורי הצל מבלי לידע את הפיות.
סדרת המשך > עלילה

ספר 1- פריחתה של רוז: אמרלד הופכת לילדת פיות, ומתבקשת על ידי שכנתה רוז להעביר מסר לקמליה. היא עולה לארץ-קסם בעזרתן של ליב ומלאני, בנותיה של מגי, אך השלוש מגלות כי כל תושבי ארץ קסם שקועים בתרדמה עמוקה. הן מובלות על ידי בילי, ילד פיות שאותו פוגשות במקרה, לתוך מערתה של עכבישה אם שרוצה להרגם, אך הן מצליחות לברוח. הן מגלות שמקור הבעיה היא מוטציות של עכביש המשפך האוסטרלי המסוכן גם לבני אדם וגם לפיות, ובעזרתו של פרנציס גו השלישי ואנריק המתבודד הן מצליחות לרקוח תרופה שמצילה את תושבי ארץ קסם. השלוש הולכות לביתה של אמרלד, ומגלות את בני החבורה להשמדת יצורי הקסם בכוננות להרוג את רוז. הן צופות ברוז מתה, ואמרלד בוכה עליה וקונה את כד האפר שלה.
ספר 2- יצורי הצל: שכנים חדשים עברים לגור בביתה הריק של רוז, אריק ולילה. במקביל, גופותיהם של אנשים מהעיירה של אמרלד נמצאות מבותרות על שפת אגם ווקר. אמרלד מגלה כי אריק ולילה שייכים לאותה הקבוצה שהרגה את רוז, והם כולאים אותה והיא מצליחה להשתחרר דרך החלון. אריק ולילה מבקשים את עזרתן של אמרלד, ליב ומלאני, והם מפענחים יחד את סוד הכתבים העתיקים. ליב ומלאני מספרות לקמליה את מה שהתרחש, ובעקבות כך אמרלד כועסת עליהן. הבנות יוצאות להשמדת יצורי הצל בלי רשות הפיות ומצליחות. לאחר הפעולה, קמליה נוזפת בהן.
ספר 3- כנופייתם של אריק ולילה מאיימת על סודם של בני המאיה ומתכננת להגביר את כוחם בעזרת סוד המאיה ולהשמיד בעזרתו את ארץ קסם. אמרלד וחברותיה מפריעות להם בעבודתם ועוצרות סופת הוריקן גדולה שנוצרה עקב השלכות של התפוצצות סוד המאיה. בסוף הספר נרמז שאמרלד ראתה את אוליבר כילד פיות.
ספר 4- אמרלד אכן מגלה שאוליבר חברה הוא ילד פיות ומתגלה שהיא זאת שגרמה לכך בעקבות טבילתם במעיין הבבואה. לעולם הרגיל מגיעים ילדי האי, שהם ילדים שמתו בילדותם ומתגוררים מתחת לארץ קסם באי שהוקם למענם, אך הם בורחים לעולם בני האדם לנקום בצאצאי משפחתם שלפי דבריהם שכחו אותם, והם מרגישים החמצה נוראית. אמרלד וחבריה נחלצים לעזרה כדי לשכנע אותם לחזור לאי הילדים, ואחרי שמצילים אותם מלילה ואריק ועוד חברי כת שמנסים לכלוא את נשמותיהם של ילדי האי בעזרת צמח הלופופורה ילדי האי מתחרטים וכולם מצליחים לחזור בשלום. בספר מוזכרים ג'יאן, ילד פיות איטלקי שהתפתח בינו ובין אמרלד קשר ידידותי, ואוליבר מקנא ולא מחבב אותו במיוחד, וגאל קרוב משפחה של ליב ומלאני.
חאסאן

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 תאריך ייסוד:  1959 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב העירוני:  469 (2023)
 קואורדינטות:  42°25′42″N 130°38′44″E﻿ / ﻿42.428333333333°N 130.64555555556°E﻿ / 42.428333333333; 130.64555555556 
 אזור זמן:  UTC+10
 he
 
חאסאן (ברוסית: Хасан) הוא יישוב עירוני (רו') במחוז חאסאנסקי בפרימוריה, רוסיה הממוקם ליד משולש הגבולות על נהר טיומן, שם נפגשים גבולות רוסיה, סין וצפון קוריאה. אוכלוסייה: 742  (על פי מפקד 2010).
גאוגרפיה

חאסאן הוא היישוב הרוסי היחיד המאוכלס בגבול עם צפון קוריאה והוא שוכן ליד אגם חאסאן ונהר טיומן. הגבול בין רוסיה לצפון קוריאה נוצר על ידי הנהר, אך מסלולו משתנה לעיתים במהלך שיטפונות, ובכך למעשה מצמצם את שטחה של רוסיה ומאיים להציף את היישוב ותחנת הגבול פשצ'אנאיה.
מאז 2003 מתקיימות עבודות לחיזוק האזור בקרקע סלעית להגנה מפני סחף ליד הנהר. יש מאחז רוסי ליד הגבול עם מערך מכ"ם גדול. בצד הצפון קוריאני של הגבול שוכנת טומנגאנג. העיירה הסינית הקרובה ביותר היא פנגצ'ואן.
תחבורה > רכבות

לחאסאן תחנת רכבת בקו הרכבת בראנובסקי-חאסאן מולדיווסטוק לראסון שבצפון קוריאה. זהו הקישור בין רוסיה לצפון קוריאה, על ידי גשר רכבת מעל נהר טיומן הנקרא גשר הידידות קוריאה-רוסיה (קוריאנית: 조로 친 선교). התחנה הצפון קוריאנית במחוז הפועלים טומנגאנג, מחוז סונבונג, נמצאת ממש מעבר לנהר.
הבנייה החלה על קו הרכבת מתחנת הרכבת בראנובסקי עד הקילומטר ה-190 בכיוון ההפוך לקרסקינו והושלם בשנת 1941. לאחר מלחמת העולם השנייה המשיך קו בראנובסקי-קרסקינו לגבול עם צפון קוריאה, והתוצאה הייתה אורך כולל של 238 קילומטרים. סוף הקו היה תחנת חאסאן שנמצאת בסמוך לאגם חאסאן. תחנת חאסאן נפתחה ב-28 בספטמבר 1951. זמן רב נותר כמבוי סתום: מעבר לנהר טיומן, המהווה את גבול המדינה, הוקם גשר עץ זמני שהוביל את הרכבת הראשונה לקוריאה בשנת 1952. החלפת סחורות בין ברית המועצות וצפון קוריאה ברכבת בתחנת חאסאן החלה בשנת 1954. 65 מכוניות או 1,300 טון מטען יוצאו לצפון קוריאה, עם יבוא של 153 מכוניות או 3,123 טונות. בשנת 1955 ייצאו לצפון קוריאה 530 מכוניות או 7,200 טונות, בעוד שיובאו 295 מכוניות או 4,800 טון מטען. שנתיים לאחר מכן, הייצוא בתחנת חאסאן גדל פי ארבעה עשר והייבוא פי שישה. גשר העץ הזמני לא הספיק לתנועה הגוברת, ולכן בשנת 1959 התקבלה החלטה משותפת לבנות גשר מתכת, המכונה "גשר הידידות". הוא הוזמן באוגוסט 1959. יש פער מסילתי בין שתי הרכבות מאחר שמערכת הרכבות הרוסית היא 1,520 מילימטרים (60 אינץ') בעוד מערכת הרכבות הצפון קוריאנית היא 1,435 מילימטרים (56.5 אינץ').
קו זה נמצא כיום בשימוש מועט, כשרק 10,000 נוסעים הועברו בשנת 2005. בשנת 1988 תעבורת המטען הדו-כיוונית עברה את היקף 5 מיליון טון בשנה, אך עד שנת 2001 נפח ההיקף הכולל ירד ל-144,000 טון בלבד. בשנת 1989 עברו 830,000 טון משא בגבול מרוסיה (חאסאן) לצפון קוריאה (טומנגאנג). עד 1998 מספר זה עמד על 150,000 טונות ובשנת 2001, רק 92,000 טון משא עברו את הגבול, על פי משרד המכס של המזרח הרחוק. החלק הקוריאני מטומנגאנג לנמל ראג'ין נהרס בשנת 1950.
לאורך שנות ה-90, מצב הרכבת הידרדר בחדות בשל המשבר הכלכלי ברוסיה. עד 1996, צפון קוריאה הייתה חייבת 20 מיליון דולר למפעילת הרכבות הרוסית, חברת הרכבות הרוסית. חוב זה הצטבר במהלך חמש השנים הקודמות כאשר צפון קוריאה השתמשה בקרונות רכבת רוסיים שהיו בצפון קוריאה. המצב הוביל לכך שמשרד הרכבות ברוסיה הוציא הנחיה האוסרת מעבר של רכבות מחאסאן לצפון קוריאה, ובכך למעשה בודד את צפון קוריאה מהשוק הרוסי. המשבר נפתר בספטמבר 1996, כאשר צפון קוריאה הסכימה לשלם 26 מיליון דולר.
תחבורה > רכבות > שיפוץ

בתחילת המאה ה-21 המצב השתפר והושקע הון בשיפור ומודרניזציה של מערכת הרכבות באזור. תחנת הרכבת קיבלה גג חדש בשנת 2002 ומסילת הרכבת הוגבהה באמצעות אבנים מרוסקות בשנים 2002–2003. בשנת 2001, חברת הרכבות הרוסית הניחה סיבים אופטיים לקישור אוסוריסק ים תחנת רכבת חאסאן, אשר אפשרו לחבר את חאסאן למערכת הנתונים המאוחדת של הרכבות במזרח הרחוק.
באפריל 2008 חתמו רוסיה וצפון קוריאה על עסקה לבניית קו הרכבת לצפון קוריאה. במסגרת העסקה, שתי המדינות ישפצו את קו הרכבת מעיירת הגבול של רוסיה חאסאן לנמל ראג'ין הצפון קוריאני, שם ניתן יהיה לפרוק מטען ים לדרום קוריאה וממנה. כדי להוציא לפועל את הפרויקט הקימו בית המסחר של חברת הרכבות הרוסית ונמל רג'ין מיזם משותף שיבטיח השקעות בפרויקט וכן העסקת קבלנים לעבודות תכנון ובנייה. המיזם המשותף אמור להימשך 49 שנים, כאשר 70 אחוז מהמניות שייכות לרוסיה ו-30 אחוז לצפון קוריאה. אנשי הרכבת הרוסים החלו בשיפוץ קטע הרכבת חאסאן-רג'ין באוקטובר 2008, ורכבת הורצה על ציר רג'ין-חאסאן באוקטובר 2011. כבר בפברואר שלאחר מכן הוצב מד כפול חדש באורך של 32 ק"מ בקטע רג'ין-חאסאן. בוצע שיפוץ מלא של 20 ק"מ מהמסילה, הותקנו מסוטי רכבת ומסילה, שוחזרו מספר תחנות, העבודות במנהרות החלו, קווי תקשורת וקווי מטען חשמליים נמתחו ושוחזרו מבני ניקוז. הובלת פחם מצפון קוריאה החלה בקיץ 2014.
תחבורה > כבישים

כביש חאסאן-ראזדולנויה הוא הכביש המחבר את חאסאן, נמלי זארובינו ופוסייט, וכן הקישור עם היישוב ראדזולנויה, הושלם בנובמבר 2007. באפריל 2015 חתמו סגני שרי התחבורה של רוסיה וצפון קוריאה, ניקולאי אסאול וקווק איל-ריונג, על הסכם לפיתוח כבישים בין רוסיה לצפון קוריאה.
בחאסאן יש אקלים יבשתי לח האופייני לפרימוריה. בשל מיקומה, הוא מכיל תנודות עונתיות פחותות מאשר באזורים יבשתיים בצפון הארץ. כמאפיין לאזור זה, המונסון המזרח אסייתי בקיץ והגובה הסיבירי בחורף הם המניעים העיקריים של האקלים המקומי, והתוצאה היא קיץ רטוב ולח וגם בקיץ חם מאוד. אחריו מגיעים חורפים קרים ויבשים.
ראו גם

קרב אגם חאסאן
יחסי קוריאה הצפונית – רוסיה
הערות שוליים

↑  Communist Logistics in the Korean War, 1995
↑  Железнодорожные переговоры
↑  Blagov, Sergei (11 בספטמבר 2006). "Russia, China, Japan and South Korea to launch new sea route linking China and Japan". The Jamestown Foundation. נבדק ב-10 באפריל 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James Moltz, The North Korean Nuclear Program: Security, Strategy and New Perspectives from Russia, 1999
↑  Vladivostok News, Khasan station dreams of revival, October 25, 2002
↑  Russian Telecom Newslatter, by Hui Pan, September 2001
↑  Reuters, 24/04/2008
↑  Itar Tass, october 4, 2008
↑  "34 DPRK specialists to be trained in centres of Far East Railway", ITAR Tass, February 21, 2012.
↑  Georgy Toloraya (6 בנובמבר 2014). "Russia-North Korea Economic Ties Gain Traction". 38 North. U.S.-Korea Institute, Johns Hopkins University School of Advanced International Studies. נבדק ב-8 בנובמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Vladivostok Times- Primorye: Construction of the International Transport Corridor Continues
וינטר גורדון

| --- | --- |

 לידה:  25 באוגוסט 1985 (בת 39) קווינס, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  דינה איב פריז גורדון
 שם במה:  Wynter Gordon 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית
 סוגה:  R&B • מוזיקת סול • אינדי-פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  4AD
 http://www.legendofdiana.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דיאנה איב פריז גורדון (באנגלית: Diana Eve Paris Gordon; נולדה ב-25 באוגוסט 1985) הידועה בשם וינטר גורדון (Wynter Gordon), היא זמרת-יוצרת אמריקאית, אשר פועלת בעיקר בארצות הברית. וינטר גורדון נולדה בקווינס שבניו יורק והחלה את הקריירה שלה בשנת 2004.
בשנת 2011 הוציאה גורדון את אלבום הבכורה שלה, With the Music I Die. האלבום זכה להצלחה נאה, והנפיק את הלהיט "Dirty Talk" שזכה להצלחה חסרת תקדים כאשר כבש את פסגת מצעד המוזיקה האוסטרלי. השיר זכה למעמד של פלטינה משלושת באוסטרליה.
בהמשך, הוציאה גורדון את המיני-אלבום Pure, שזכה להצלחה נאה גם כן. פיצ'פורק סקרו אותו בחיוב.
ביוגרפיה

דיאנה איב פריז גורדון נולדה ב-25 באוגוסט 1985, בקווינס, בניו יורק שבארצות הברית. בהמשך, היא גדלה בדרום ג'מייקה שבקווינס. גורדון החלה לשיר עוד כשהייתה צעירה ולעסוק בכל הקשור לעולם המוזיקה.
בגיל 15 סיימה גורדון לכתוב את שירה הראשון, "Daddy's Song".
קריירה

בשנת 2010 הוציאה גורדון את המיני-אלבום הראשון שלה, The First Dance. שנה לאחר מכן, הוציאה את אלבום הבכורה שלה, With the Music I Die. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים; "Dirty Talk", "Til Death", "Buy My Love" ו-"Still Getting Younger". השיר "Dirty Talk" זכה להצלחה עולמית ואף כבש את פסגת מצעד המוזיקה האוסטרלי. בין היתר, כבר השיר את פסגת מצעד שירי הדאנס של בילבורד, ואף זכה לתואר פלטינה משלושת באוסטרליה.
את המיני-אלבום השני שלה, Human Condition: Doleo, הוציאה גורדון בשנת 2012. שנה לאחר מכן הוציאה את המיני-אלבום השלישי שלה, Human Condition: Doleo. בשנת 2015, הוציאה את המיני-אלבום הרביעי שלה, Five Needle. שלושת המיני-אלבומים הללו זכה להצלחה נאה בעולם. בשנת 2016, הייתה גורדון לחלק מכותבי ומפיקי האלבום Lemonade, של ביונסה. היא לקחה חלק בכתיבת השירים "Sorry", "Don't Hurt Yourself" ו-"Daddy Lessons".
בשנת 2018 הוציאה גורדון את המיני-אלבום החמישי שלה, Pure.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2011: With the Music I Die
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2010: The First Dance
2012: Human Condition: Doleo
2013: Human Condition: Sanguine
2015: Five Needle
2018: Pure
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Squarespace - Claim This Domain, www.thefabfemme.com (ארכיון)
1 2  australian-charts.com - Wynter Gordon - Dirty Talk, australian-charts.com
1 2  http://www.aria.com.au/pages/httpwww.aria.com.auSINGLEaccreds2011.htm, web.archive.org, ‏2011-05-15
1 2  Diana Gordon : Pure EP, Pitchfork (באנגלית)
↑  dancemusic.about.com (ארכיון)
↑  Billboard - Music Charts, News, Photos & Video, Billboard
↑  The Human Condition Pt1: Doleo, by Wynter Gordon, Wynter Gordon
↑  The Human Condition Pt2: Sanguine, by Wynter Gordon, Wynter Gordon
↑  [s.apple.com/us/album/five-needle-ep/997224770 s.apple.com/us/album]
1 2  itunes.apple.com
↑  Try the TIDAL Web Player, listen.tidal.com (באנגלית)
| וינטר גורדון |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | With the Music I Die |  |
| סינגלים | "Dirty Talk" • "Til Death" • "Buy My Love" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Sugar" • "I Feel Love" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007399130405171  BIBSYS: 10079394  ISNI: 0000 0000 9479 7874  LCCN: no2008088006  MusicBrainz: aec279b2-b9cc-488c-b892-f2271605fa11  VIAF: 139633954   WorldCat (עם VIAF): 139633954
וינטרטור

ערך זה עוסק בעיר בשווייץ. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
וינטרטור (בגרמנית: Winterthur) היא עיר בקנטון ציריך שבצפון שווייץ. וינטרטור היא העיר השישית בגודלה בשווייץ, עם למעלה מ-110,000 תושבים. העיר ממוקמת כ-20 קילומטרים (12 מיל) צפונית-מזרחית לציריך, ומהווה עיר לוויין שלה.
השפה הרשמית בעיר היא גרמנית, אך שפת הדיבור העיקרית היא הניב הגרמני-שווייצרי האלמאנית.
וינטרטור היא מרכז תחבורתי אזורי, עם דרכים ורכבות לגרמניה, נמל התעופה של ציריך, ז'נבה, שפהאוזן וקרויצלינגן.
היסטוריה

במקום הייתה התיישבות עוד מהתקופה הרומית (המאה הראשונה עד למאה השלישית). במקום נבנה קסטרום בסוף המאה השלישית, ככל הנראה כתגובה לפלישה האלמאנית. במקום היה יישוב אלמאני במאה השביעית.
דוכסות שוואביה כבשה את האזור בשנת 919. העיירה הנוכחית במקום נוסדה על ידי הרטמן השלישי מדילינגן בשנת 1180, זמן קצר לפני מותו באותה שנה. בשנת 1263 עבר השלטון באזור לידי בית הבסבורג. בשנת 1264 ניתן לווינטרטור מעמד רשמי של עיר. בשנת 1467, מכרו הבסבורגים את וינטרטור לעיר ציריך.
תחת שלטון ציריך, הוגבל חירותה הכלכלית של וינטרטור. הגבלות אלו הסתיימו ב-1798, עם כיבוש נפוליאון. מיקומה האסטרטגי של וינטרטור בין דרום גרמניה והריין לבין שווייץ וציריך הוביל לקרב משמעותי במסגרת מלחמות המהפכה הצרפתית. בקרב זה, שהתקיים במאי 1799 הביסו הקואליציה האנטי-צרפתית השנייה את הכוחות הצרפתיים.
במאה ה-19 וינטרטור הפכה לעיירה תעשייתית ביותר. בסוף המאה נקלעה העיר למשברים כלכליים קשים, ונאלצה לקחת הלוואות רבות. השפל הגדול פגע אף הוא בכלכלה העירונית. התעשייה השתקמה רק עם פריצתה של מלחמת העולם השנייה.
ב-2008 הגיעה אוכלוסיית וינטרטור ל-100,000 תושבים.
פוליטיקה

מועצת העיר היא הרשות המבצעת של העיר וינטרטור ומורכבת משבעה חברים המנהלים 7 מחלקות בעירייה. הבחירות לעירייה מתקיימות אחת לארבע שנים.