stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארק פרודקין
קורות חיים

מארק פרודקין נולד בשנת 1898 בעיירה קלין שבמחוז מוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה תופר ואמו מוזיקאית. עוד בתקופת בית ספר פרודקין השתתף בהצגות תיאטרון של חובבים.
בשנת 1916 פרודיקן החל ללמוד משחק. בשנת 1918 הוא התחיל במקביל ללמוד משפטים באוניברסיטת מוסקבה והמשיך להשתתף בהצגות תיאטרון. בשנת 1924 הוא התחיל לעבוד בתיאטרון האמנותי של מוסקבה ושיחק על במתו כ-70 שנים.
בשנת 1941 פרודקין התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ומספר שנים היה מזכיר סניף מפלגתי בתיאטרון.
בשנת 1969 פרודקין שיחק בסרט קולנוע של איוואן פירייב "אחים קרמאזוב". זה היה תקפיד קולנוע הראשון של פרודקין לאחר השתתפות במספר סרטים בתקופת ראינוע. בהמשך הוא השתתף במספר סרטים נוספים אך בתפקידים משניים.
בשנת 1973 פרודקין היה שחקן בהצגת תיאטרון שבוימה במיוחד לשחקנים ותיקים (שיחק לצד בוריס פטקר). בשנת 1983 הוא שיחק בהצגת תיאטרון שבוימה על ידי בנו.
על פעילותו בתחום התיאטרון פרודקין קיבל 3 פעמים פרס ברית המועצות (1946, 1947, 1949) תואר אמן העם של ברית המועצות (1961), תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ((1989), עיטור לנין (1949 ו-1989) ועיטורים נוספים.
פרודקין נפטר בשנת 1993 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה לצד אשתו.
הערות שוליים

↑  הקבר של מארק פרודקין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007337827305171  GND: 143060732  ISNI: 0000 0001 0774 6671  LCCN: no2009089813  LNB: 000309028  NKC: js2012686930  SUDOC: 233994068  VIAF: 90532955   WorldCat (עם VIAF): 90532955
קלאוס קינסקי

| --- | --- |

קינסקי בפסטיבל קאן (1988)
 לידה:  18 באוקטובר 1926 סופוט (העיר החופשית דנציג) 
 פטירה:  23 בנובמבר 1991 (בגיל 65) Lagunitas-Forest Knolls, ארצות הברית 
 שם לידה:  Klaus Günter Karl Nakszynski 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  1947–1989 (כ־42 שנים) 
 בן או בת זוג:  Minhoï Geneviève Loanic   
 צאצאים:  פולה קינסקי, נסטסיה קינסקי, ניקולאי קינסקי 
 פרסים והוקרה:  מפקד מסדר האמנויות והספרות (5 בפברואר 1986) 
 http://www.kinski.de
 פרופיל ב-IMDb
 
קלאוס קינסקי (18 באוקטובר 1926 – 23 בנובמבר 1991) היה שחקן קולנוע ותיאטרון גרמני.
קריירה

קינסקי הופיע ביותר מ-130 סרטים, אך ידוע בעיקר בזכות אלו בהם שיתף פעולה עם הבמאי ורנר הרצוג, ביניהם:
אגירה, זעם האל (Aguirre, der Zorn Gottes) מ-1972
נוספרטו הערפד (Nosferatu: Phantom der Nacht) מ-1979
פיצקרלדו (Fitzcarraldo) מ-1982.
ב-1958 השתתף בסרטו של דאגלס סירק, "עת לאהוב ועת למות". ב-1962 השתתף בתור פליט יהודי בסרט "הבוגד שלא בגד", לצידו של ויליאם הולדן.
בשנות ה-60' וה-70' הופיע בסרטים אירופאיים דלי תקציב, לצד השתתפות בסרטים נחשבים יותר כ"דוקטור ז'יוואגו". בתקופה זו השתתף בכמה מערבוני ספגטי, ביניהם "הצלפים" של סרג'יו לאונה, ו"השתיקה הגדולה" לצדו של ז'אן לואי טרנטיניאן.
בשנת 1977 שיחק בסרט "מבצע יונתן" בתפקיד מפקד הטרוריסטים וילפריד בזה. ב-1981 שיחק בסרטו האחרון של בילי ויילדר - "חברים, חברים, אבל...".
בשנת 1989 כתב וביים סרט ביוגרפי על הכנר והמלחין האיטלקי ניקולו פאגאניני, אותו גילם קינסקי בתפקידו האחרון בקולנוע.
בשנת 1999, מספר שנים אחרי מותו של קינסקי, ביים הרצוג סרט על מערכת היחסים הסוערת ביניהם הנושא את השם Mein liebster Feind - Klaus Kinski, בתרגום מילולי "אויבי האהוב - קלאוס קינסקי".
חיים אישיים

לקינסקי שלושה ילדים שכולם נהיו לשחקנים: פולה, ניקולאי, ונסטסיה קינסקי.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007339430105171  PLWABN: 9810624491205606  BIBSYS: 90853942  BNE: XX1078173  BnF: cb11909778w (data)  CiNii: DA13317757  GND: 118562266  ISNI: 0000 0003 6857 3043  LCCN: n88081698  LNB: 000252772  MusicBrainz: 7f4a4886-a78c-417c-b321-0c5f091a0c26  NKC: xx0021952  NLA: 35527964  NLK: KAC2020L6390  NTA: 070979669  RERO: 02-A027401638  SELIBR: 250998  SNAC: w6r24231  SUDOC: 027469522  Trove: 985486  VIAF: 64007571   WorldCat (עם VIAF): 64007571 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחקנים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויליאם ג'ויס

| --- | --- |

ויליאם ג'ויס לאחר לכידתו
 לידה:  24 באפריל 1906 ברוקלין, ארצות הברית 
 הוצאה להורג:  3 בינואר 1946 (בגיל 39) כלא וונדסוורת', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, גרמניה הנאצית, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בוהמור 
 השכלה:  Coláiste Iognáid, Galway  בית ספר קינגס קולג'  בירקבק, אוניברסיטת לונדון 
 מפלגה:  איגוד הפשיסטים הבריטי, הליגה הנציונל סוציאליסטית 
 
ויליאם ג'ויס (באנגלית: William Joyce, נודע כ"לורד האוֹ האוֹ"; 24 באפריל 1906 – 3 בינואר 1946) היה פשיסט ובוגד בריטי בשירות התעמולה של גרמניה הנאצית בעת מלחמת העולם השנייה.
קורות חייו > נעוריו ותחילת דרכו

ויליאם ג'ויס נולד בברוקלין שבניו יורק בשנת 1906 לאם אנגלייה ולאב אירי קתולי, שהתאזרח בארצות הברית. משפחתו עקרה לעיר גולוויי שבאירלנד בשנת 1909. שם למד ג'ויס בשנים 1915-1921 בבית ספר תיכון של מסדר הישועים. אביו של ג'ויס והוא עצמו, להבדיל מרוב האירים הקתולים שתמכו במאבק האירי לעצמאות, היו פעילים פוליטית וסייעו למיליצית ה"בלאק אנד טאנס", שלחמה לדיכוי המרי האירי. ג'ויס טען מאוחר יותר שבעקבות פעילותו זו נרדף על ידי הצבא האירי הרפובליקני, שאף ניסה להתנקש בחייו. עקב כך הוא עזב את אירלנד ב-1921 ועבר לאנגליה. הוא התגייס באותה השנה לחיל הרגלים של הצבא הבריטי, אך הודח מן השירות מכיוון ששיקר לגבי גילו. שנתיים לאחר מכן עברה גם משפחתו לאנגליה.
ג'ויס למד בקולג' בירקבק וקיבל תואר ראשון בספרות אנגלית בהצטיינות. באותה עת החל לגלות עניין בפשיזם והצטרף לתנועת "הפשיסטים הבריטיים" (אנ') (BF) בשנת 1923. לימים נודע כי בתקופה זו שימש כמודיע של שרות הריגול הנגדי הבריטי, ה-MI5, בספקו מידע על המפלגה הקומוניסטית הבריטית ועל ארגוני שמאל.
בשנת 1924, בעת שעבד במפגש של המפלגה השמרנית הבריטית, הותקף בתער ונפצע בפניו. התקיפה הותירה צלקת עמוקה בלחיו הימנית. הוא טען שתוקפיו היו "קומוניסטים יהודים". בשנת 1925 הצטרף ג'ויס למפלגה השמרנית.
קורות חייו > תועמלן המפלגה הפשיסטית

בשנת 1932 הצטרף לאיגוד הפשיסטים הבריטי (BUF) בהנהגתו של אוסוואלד מוסלי ושימש כדובר התנועה. ג'ויס היה נואם כריזמטי וניחן בכישרון רטורי לא מבוטל. בפעילותו בתנועה הוא נודע בשנאתו היוקדת ליהודים ולקומוניסטים. הוא האשים את היהודים בין השאר בכישלונו להשלים את לימודי התואר השני. בנוסף לרטוריקה האגרסיבית שלו, הוא נחשב גם כפעיל מיליטנטי שמוכן לנקוט באלימות פיזית נגד יריביו הפוליטיים. בזכות יכולותיו התמנה ב-1934 לסגנו של מוסלי והפך לאחראי על התעמולה. באחד הכינוסים של התנועה התעמתו כ-500 פעילים אנטי-פשיסטים עם חברי התנועה. האירוע הסתיים בפצועים רבים ועורר תגובות נזעמות בכלי התקשורת. לאחר העימות החל ג'ויס בשינוי מדיניות המפלגה מרווחה כלכלית לאנטישמיות. ב-1936 יזם ג'ויס את הוספת התואר "נציונל-סוציאליסטים" לשם המפלגה. ב-1937 הוא התמודד בבחירות למועצת מחוז לונדון, אולם זמן קצר לאחר הבחירות קיצץ מוסלי את מספר חברי ההנהגה וג'ויס פוטר ממשרתו. כפי הנראה, פיטוריו באו על רקע שינוי מדיניות המפלגה מאנטישמיות לפציפיזם, וניסיון להימנע מעימות צבאי עם גרמניה. עקב פיטוריו פרש ג'ויס מהמפלגה והקים באותה שנה את "הליגה הנציונל-סוציאליסטית" (National Socialist League), מפלגה פרו-נאצית שרעיונותיה היו דומים לאלו של המפלגה הנאצית בגרמניה.
בסוף אוגוסט 1939, ערב מלחמת העולם השנייה, היה ברור לג'ויס כי עומדת לפרוץ מלחמה, והגיע לידיו מידע שהוא עתיד להיעצר. על כן הוא השיג במרמה דרכון בריטי (הוא לא היה נתין בריטי, ולכן לא היה זכאי לדרכון בריטי) ועזב את בריטניה יחד עם אשתו השנייה מרגרט.
קורות חייו > בשירות גרמניה הנאצית

ג'ויס הגיע לברלין שבגרמניה וב-1940 קיבל אזרחות גרמנית. בתחילה הוא לא מצא עבודה, אולם בזכות חברת המפלגה הפשיסטית הבריטית שפגש בברלין הגיע למבחן בד ברדיו הגרמני. הוא התקבל לעבודה כשדרן בתוכנית "גרמניה על הקו" (Germany Calling), שהייתה חלק משידורי התעמולה של הרדיו בשפה האנגלית. ג'ויס נודע בכינוי "לורד האוֹ האוֹ" אף על פי שבמקור נטבע הכינוי על ידי מבקר הרדיו של העיתון "דיילי אקספרס" לאדם אחר, ששימש באותו תפקיד. בשנת 1940, נוסדה ביוזמת העיתון דיילי מירור אגודה בשם "בריטים נאמנים נגד האו האו" שקראה שלא להאזין לשידוריו.
שידוריו זכו להאזנה מרובה בציבור האזרחי הבריטי ובקרב הצבא הבריטי וכוחות בני בריתו מן הדומיניונים, בגלל עומק המידע על בריטניה ועל אורח החיים הבריטי שהפגין בהם, וכן בשל צורת ההגשה והסגנון ששיוו להם אותנטיות בריטית, עד שהתעורר חשש שיש לו רשת של מודיעים בבריטניה.
ג'ויס שידר במשך כל שנות המלחמה. בתחילה מברלין, לאחר מכן, בעקבות הפצצות בעלות הברית, מלוקסמבורג, ולבסוף מן העיירה אפן הסמוכה להמבורג.
מעבר לתפקידו כשדרן הפיץ ג'ויס תעמולה בקרב שבויי מלחמה בריטים וניסה לשכנעם להצטרף ליחידת המתנדבים הבריטית "החיל הבריטי החופשי", שפעל במסגרת הוואפן אס אס. בנוסף כתב את הספר "דמדומים מעל אנגליה" (Twilight over England), בו השווה את מצבה העגום של "בריטניה היהודית-קפיטליסטית" ל"נפלאותיה של גרמניה הנאצית". הספר הופץ על ידי משרד התעמולה הנאצי. בשנים 1941-1942 הובא ג'ויס על ידי המשרד הראשי לביטחון הרייך להרצות בפני אנשי אס אס באוניברסיטת ברלין.
על שידורי התעמולה שלו העניק לו היטלר את אות ההוקרה "צלב ההוקרה ללוחם" (Kriegsverdienstkreuz) בדרגה ראשונה ושנייה. את שידורו האחרון הקליט ב-30 באפריל 1945 (קיימות עדויות סותרות אם ההקלטה אכן שודרה). בשידור זה הוא נשמע שיכור, הוא נזף בבריטניה שגרמה להרס בלתי מידתי של גרמניה, התריע מפני הסכנה הנשקפת מברית המועצות, וסיים ב"הייל היטלר ולהתראות". יום לאחר מכן כבשו הבריטים את תחנת השידור של המבורג.
הוא היה בקשר עם אנה וולקובה, שבהמשך הואשמה בריגול לטובת גרמניה.
קורות חייו > העמדתו לדין וסופו

לאחר כניעת גרמניה נתפס ג'ויס בעיר פלנסבורג שבגבול דנמרק, ולאחר שקבוצת חיילים של המודיעין הבריטי תחקרה אותו באנגלית ובצרפתית התגלתה זהותו. במהלך תפיסתו הוא נורה על ידי החיילים ונפצע. החיילים העבירו אותו לידי המשטרה הצבאית, שהטיסה אותו לבריטניה, שם הועמד לדין בשלושה סעיפי אישום: שניים בגין בגידה במלך, כשהבגידה התבטאה בקריאתו בשידורי הרדיו לחיילי המלך לבגוד במלך, וסעיף אחד בגין חבירה לאויב בעצם התאזרחותו בגרמניה (מדינת אויב). הוא הועמד לדין בפני ה"אולד ביילי" (היכל המשפט הפלילי הבריטי, בלונדון) ב-17 בספטמבר 1945.
בבריטניה התעוררה בעיה משפטית מעניינת: האם בהיותו של ג'ויס אזרח ארצות הברית שמעולם לא היה נתין בריטי, ניתן בכלל להעמידו לדין באשמת בגידה בבריטניה. טענתו העיקרית של ג'ויס הייתה שמאחר שמעולם לא היה נתין בריטי, אין עליו חובה להיות נאמן למלך בריטניה, וממילא אינו יכול "לבגוד" בו, שהרי היסוד לבגידה הוא הפרת חובת האמונים של הנתין לריבון.
לבסוף העלה התובע הכללי את הטיעון כי למרות שקיבל דרכון שלא כדין עדיין זכה ג'ויס בהגנה דיפלומטית של בריטניה בגרמניה ולכן ניתן להעמידו לדין על מעשיו בשנים 1939 ו-1940, בטרם פקע דרכונו הבריטי. נפסק באופן תקדימי כי עצם העובדה שג'ויס החזיק בדרכון בריטי מטילה עליו חובת אמונים למלך בריטניה - הגם שלא היה נתין בריטי. חובה זו פוקעת, כמובן, ביום פקיעת הדרכון. ג'ויס זוכה אפוא משני סעיפי אישום (כל השידורים ששידר לאחר פקיעת הדרכון הבריטי וחבירה למדינת אויב). ההחלטה לא הייתה בעזרו, מכיוון שהוא הורשע בבגידה בגין השידורים ששידר לפני פקיעת הדרכון. לפי החוק בבריטניה (חוק הבגידה משנת 1351) העונש על בגידה הוא עונש מוות כעונש מחייב.
ג'ויס ערער על ההרשעה, אך בית המשפט לערעורים ובית הלורדים דחו את הערעור, וג'ויס הוצא להורג בתלייה בכלא וונדסוורת' (Wandsworth) אשר בלונדון, ב-3 בינואר 1946, כשהוא בן 39. כפי שהיה נהוג כלפי פושעים שהוצאו להורג, נקבר ג'ויס בקבר לא מסומן בחצר הכלא. לפני הוצאתו להורג לא הביע חרטה על מעשיו. דבריו האחרונים היו: "במותי כמו בחיי אני בז ליהודים שגרמו למלחמה הנוכחית ואני בז לכוחות האופל אותם הם מייצגים. אני מזהיר את העם הבריטי מהאימפריאליזם הדורסני של ברית המועצות. אני תקווה שבריטניה תחזור לגדולתה... אני גאה למות עבור האידיאלים שלי ומצר על כל בניה של בריטניה שמתו בלא לדעת בעבור מה."
בשנת 1976 הועברו שרידי גופתו לקבורה במחוז גולוויי שבאירלנד, שם נקבר מחדש בטקס קתולי.
ב-1961 כתב קורט וונגוט את הרומן "אמא לילה". דמות הגיבור בספר, "הווארד ד. קמפבל הבן", התבססה על דמותו של ויליאם ג'ויס. דמות זו הופיעה גם בספר "בית מטבחיים חמש", ספר נוסף שכתב וונגוט.
לקריאה נוספת

ראובן עשור, בוגדים ומשתפי פעולה במלחמת העולם השנייה, הוצאת ירון גולן, 1997.
הערות שוליים

↑  בכך היה ג'ויס לאדם הלפני-אחרון שהוצא להורג בתלייה, על עבירה שאינה רצח, בממלכה המאוחדת. האחרון היה תיאודור שורץ' שהוצא להורג בתלייה למחרת, לאחר שהורשע בבגידה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263494905171  PLWABN: 9810662692605606  BNE: XX5162552  BnF: cb14612313m (data)  CANTIC: a11361013  CiNii: DA05072304  GND: 118713280  ICCU: RMGV117550  ISNI: 0000 0003 6850 1963  LCCN: n82081023  MusicBrainz: 8f76583e-8761-431d-aae2-264390f55873  NDL: 00551790  NKC: pna20231210805  NTA: 073215899  SNAC: w65q6dv2  SUDOC: 083449043  Trove: 1207390  VIAF: 74104702   WorldCat (עם VIAF): 74104702
ויליאם קמרון

ויליאם אוולין קמרון (באנגלית: William Evelyn Cameron;‏ 29 בנובמבר 1842 –  25 בינואר 1927) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה, איש "מפלגת המתאמים מחדש" (Readjuster Party), ובהמשך המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל וירג'יניה ה-39 בשנים 1882–1886.
ראשית חייו

ויליאם קמרון נולד בפיטרסבורג, וירג'יניה, כבנם של סוחר הכותנה ווקר אנדרסון קמרון, ושל רעייתו, אליזבת פייג' ווקר. הוא התחנך בבתי ספר פרטיים, ולאחר מכן נשלח ב-1858 להילסבורו שבקרוליינה הצפונית כדי ללמוד במכון הצבאי של קרוליינה הצפונית. בשנה שלאחר מכן הוא למד בוושינגטון קולג' בסנט לואיס, ולאחר מכן היה פקיד באוניית קיטור בנהר המיסיסיפי. כמי שהיה חניכו של קפטן ג'ון פ. ריינולדס, קיבל קמרון המלצה ללמוד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית, אך ויתר על כך ובחר להתגייס לצבא הקונפדרציה ולהילחם נגד צבא ארצות הברית.
מלחמת האזרחים

עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית, מונה קמרון כמאמן טירונים במחנה בקמפ ג'קסון בסנט לואיס. ב-9 במאי 1861 לכד קפטן נתניאל ליון (אנ') קבוצה של תומכי פרישת מדינות הדרום, במה שנודע כפרשת קמפ ג'קסון (אנ'), ובמהלכה נלכד גם קמרון, אך עד מהרה שוחרר.
בשובו לווירג'יניה ב-14 ביוני, מונה קמרון כלוטננט משנה בפלוגה D של רגימנט הרגלים ה-12 של וירג'יניה, לשעבר יחידת מיליציה בעיר הולדתו. בעת הארגון מחדש של היחידה הוא לא נבחר שוב לתפקידו, ותחת זאת, ב-1 במאי 1862 הוא קודם לדרגת לוטננט ראשון ומונה לשליש הרגימנט. בקרב בול ראן השני (אנ') ב-30 בספטמבר אותה שנה הוא נפצע קשה. עם שובו לשירות ביוני 1863, הוא קודם באופן זמני לדרגת קפטן ועוזר השליש הכללי. הוא שירת תחת פיקודו של בריגדיר גנרל ויליאם מהוני (אנ') עד תום המלחמה, וב-2 בנובמבר 1863 אושרה דרגתו.
לאחר המלחמה שב קמרון לפיטרסבורג, ובאוקטובר 1868 נשא קמרון לאישה את לואיזה קלרינדה אגרטון, ולשניים נולדו שלושה ילדים.
עורך דין ועיתונאי

קמרון למד משפטים בקריאה עצמית בהדרכתו של שופט בית המשפט העליון של וירג'יניה, ויליאם ט. ג'וינס והתקבל ללשכת עורכי הדין של וירג'יניה. אף על פי שהוא החל לעסוק בעריכת דין, הוא החל במקביל קריירה עיתונאית, וערך את העיתון Petersburg Index ולאחר מכן את העיתונים Richmond Enquirer ו-Richmond Whig.
ב-1869 השתתף קמרון בדו-קרב נגד רוברט ויליאם יוז (אנ'), לאחר שקמרון מתח ביקורת על יוז בעיתונו על היותו אופורטוניסט, כאשר הוא שינה את השקפתו הפוליטית מלפני המלחמה כתומך הפרישה לרפובליקני שלאחר המלחמה. השניים נפגשו בתחנת הרכבת צ'סטר שעל מסילת הברזל של פיטרסבורג, אך לפני שהחל הירי, הופיעו שם שוטרים והם נמלטו מהמקום. הם עברו לקרוליינה הצפונית, שם ב-12 ביוני הם ירו זה בזה באקדחים. קמרון נפגע בחזהו בתחילת הירי, והקליע פגע באחת מצלעותיו. יוז דרש שיתבצע ירי נוסף, אך הרופא הכריז שקמרון לא מסוגל לירות שוב, והפרשה הסתיימה "לשביעות רצון שני הצדדים".
קריירה פוליטית

קמרון היה פעיל ב"מפלגת המתאמים מחדש" (Readjuster Party) בהנהגתו של מפקדו לשעבר ויליאם מהוני. בשנים 1876–1882 הוא כיהן כראש עיריית פיטרסבורג.
ב-1881 נבחר קמרון כמועמד מפלגת המתאמים מחדש למשרת מושל וירג'יניה לאחר שהביס בבחירות את מועמד הסיעה שתמכה בתשלום חובות המלחמה של וירג'יניה, ג'ון ו. דניאל (אנ'), בהפרש של 6 אחוזים מקולות הבוחרים. במהלך תקופת כהונתו של קמרון כמושל בשנים 1882–1886, הוא ניסה ליישם את תוכניות צמצום החובות של מדינתו וליצור שילוב גזעי בתחומים מסוימים. ב-1882 הוא הוביל את העברת החקיקה להקצאת קרקע לקולג' עבור האפרו-אמריקאים, במה שכיום ידוע כאוניברסיטת המדינה של וירג'יניה בעיירה אטריק שליד פיטרסבורג.
ב-17 בפברואר 1882 הוביל קמרון באופן אישי משלחת מוצלחת נגד שולי צדפות פיראטיים של שתי אוניות וכוח מיליציה חמוש במסגרת מלחמת הצדפות (אנ') במפרץ צ'ספיק, ולכד שבע ספינות. המדינה ניסתה להסדיר ולשלוט בשליית המאכל הפופולרי, אך 5,800 סירות לשליית צדפות התעלמו מהחוקים שהיו קשורים לניסיון לשמר את היבול. ניסיון לחזור על הפשיטה בשנה שלאחר מכן הסתיים ברדיפה בלתי מוצלחת של הספינות של קמרון אחרי הספינה הפירטית Dancing Molly. המבוכה נעשתה מורכבת יותר בשל העובדה שאף אחד מהפיראטים לכאורה לא נלכד ולא נשפט בפשיטה השנייה, אך קמרון התמיד בדרכו וסייע להקים את מועצת צ'ספיק כדי לאכוף את חוק הצדפות.
לאחר תום כהונתו כמושל, עזב קמרון לזמן קצר את וירג'יניה. הוא שב וחידש את הקריירה הפוליטית שלו, והפעם כאיש סיעת השמרנים של המפלגה הדמוקרטית. הוא ייצג את פיטרסבורג בוועידת החוקה של וירג'יניה של 1901–1902. באותה תקופה, בית המחוקקים של וירג'יניה, שנשלט אז על ידי הדמוקרטים, יצר חוקה ששללה למעשה את זכות ההצבעה מהשחורים. המפלגה הרפובליקנית, ששבה לזמן קצר למרכז הבמה הפוליטית לאחר נפילת המתאמים מחדש, חדלה להיות כוח של ממש בווירג'יניה.
בשנים 1906–1919 ערך קמרון את העיתון Norfolk Virginian-Pilot (אנ').
מותו

ויליאם קמרון נפטר בביתו של בנו במחוז לואיזה שבווירג'יניה ב-25 בינואר 1927. הוא נטמן בבית הקברות לנדפורד שבפיטרסבורג.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1650-1651
הערות שוליים

↑  Robert E. Leitch. William Evelyn Cameron: A biography. Richmond, 1939
↑  Matt McKinney, Meet 3 former Virginian-Pilot editors who fought in duels, The Seattle Times, December 24, 2017.
1 2  Moore, James Tice (July 1982). "Gunfire on the Chesapeake: Governor Cameron and the Oyster Pirates, 1882–1885". The Virginia Magazine of History and Biography. 90 (3): 367–377.
↑  Goodall, Jamie L. H. (24 February 2020). Pirates of the Chesapeake Bay : From the Colonial Era to the Oyster Wars (Paperback ed.). History Press US. pp. 118–119.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1175929301  ISNI: 0000 0000 4172 222X  LCCN: no97043010  SNAC: w6p84r7j  VIAF: 61150364   WorldCat (עם VIAF): 61150364
מערכת מורכבת

מערכת מורכבת היא מערכת המכילה מספר גדול של מרכיבים אשר משפיעים זה על זה. מערכות מורכבות מופיעות בתחומים רבים כולל פיזיקה (מרמת האטום עד מערכות כוכבים וגלקסיות), סוציולוגיה (חברה של בני אדם, מדינות), כלכלה (שוק ההון), זואולוגיה (מערכת אקולוגית) ביולוגיה (גוף האדם), פסיכולוגיה, טכנולוגיה, מטאורולוגיה, ניהול (ארגונים גדולים) וכיוצא בזה.
למרות קיומן של מערכות מורכבות בתחומים רבים השונים זה מזה, מתפתחים מאפיינים התנהגותיים ומבניים דומים במערכות אלה, ומטרת הענף המדעי של חקר המערכות המורכבות היא לחקור דפוסים אלה, להגדירם בצורה פורמלית בעזרת כלים הנלקחים מענפים שונים של המתמטיקה, ועל ידי-כך להבין בצורה טובה יותר את המערכות אשר מסביבנו, ולשפר את היכולת לחזות את התנהגותן. התפתחות המחשב אפשרה לחקור את נושא המערכות המורכבות ונתנה דחיפה עצומה לחקר התחום כולו.
הגדרת המערכת המורכבת

מערכת מורכבת לרוב מוגדרת כמערכת המכילה מספר גדול של מרכיבים אשר משפיעים זה על זה[דרוש מקור].
שני הגורמים המרכזיים המבדילים בין מערכות מורכבות למערכות פשוטות הם:
קיומן של לולאות משוב בתוך המערכת דבר המוביל להיווצרות משובים חיובים ושליליים,
העובדה שבמקרים רבים חלקי המערכת הם מערכות מורכבות בעצמם (למשל אדם בתוך חברה בתוך ענף כלכלי).
גורמים אלה מובילים להתנהגות לא ליניארית של המערכת, ולכן המערכת אינה עונה על עקרון הסופרפוזיציה (כלומר התנהגות המערכת אינה סכום של התנהגויות כל אחד מחלקיה בנפרד). דבר זה מוביל לכך שקשה מאוד לחזות את התנהגות המערכת בצורה מדויקת, ובמקרים מסוימים עשוי אף להוביל להתנהגות כאוטית.
הגדרה מפורטת יותר הובאה במהדורה מיוחדת של כתב העת Science על מערכות מורכבות:
מערכת מובנית מאוד, בעלת מבנה עם וריאציות.
כזו שההתפתחות שלה רגישה מאוד לתנאים הראשוניים או לשינויים קטנים, כזו שמספר המרכיבים הפועלים זה על זה הם רבים, או כזו שיש לה אפשרויות רבות מאוד להתפתחות.
כזו שבשל עיצובה או הפעולות שלה, או שניהם, קשה מאוד להבין או לבדוק אותה.
מערכת שנמצאת בעיצומו של תהליך, שגורם לה להשתנות ולהתפתח במשך הזמן.
תכונות של מערכות מורכבות

נהוג לתאר מספר תכונות גנריות בסיסיות שמשותפות לכלל המערכות המורכבות:
תכונות של מערכות מורכבות > מערכות מקוננות (Nested)

החלקים של המערכת המורכבת עשויים להיות בעצמם מערכות מורכבות (לדוגמה מדינה אשר היא מערכת מורכבת, המכילה בתוכה מבנים חברתיים אשר הם מערכות מורכבות, ואשר מורכבים מבני אדם שהם מערכות מורכבות).
תכונות של מערכות מורכבות > משובים חיוביים ושליליים

קיומם של מסלולים מעגליים בתוך מערכת מורכבת (מערכת א משפיעה על מערכת ב, אשר משפיעה על מערכת ג, אשר בתורה משפיעה על מערכת א), מוביל להיווצרות משובים חיוביים (אשר עשויים להוביל להתבדרות של המערכת) ושליליים (אשר בולמים שינויים אשר מתפתחים במערכת). קיומם של משובים אלה הוא הגורם המרכזי להיווצרות התבניות במערכת.
תכונות של מערכות מורכבות > יחסים לא-ליניאריים

שינויים קטנים יכולים לגרום להשפעה גדולה על המערכת (אפקט הפרפר), השפעה דומה בגודלה, או לא להשפיע בכלל.
תכונות של מערכות מורכבות > מערכות פתוחות

מערכות מורכבות הן לרוב מערכות פתוחות ומושפעות מהסביבה בה הן נמצאות. דבר זה מקשה על היכולת לחקור את המערכת, ולכן אחד השלבים הראשונים בניתוח מערכת מורכבת הוא להגדיר בצורה ברורה את גבולות המערכת בתוך הסביבה בצורה בה ניתן יהיה לקרב את המערכת למערכת סגורה.
תכונות של מערכות מורכבות > התפתחות תבניות

למרות חוסר הליניאריות של המערכת המורכבת והעובדה שהיא מערכת פתוחה, ניתן להבחין במספר תבניות אופייניות המתפתחות במערכות מורכבות. גם כאשר מתפתחת תבנית המערכת אין הדבר אומר שהמערכת נמצאת בשיווי משקל (מערכות מורכבות כמעט לעולם אינן מגיעות לשיווי משקל יציב). לרוב מדובר בתבנית דומיננטית אשר מתפתחת במערכת, כאשר במקביל מתפתחות מספר תבניות משניות, אשר עשויות להפוך לדומיננטיות (או לחלופין להיעלם) בהמשך.
תכונות של מערכות מורכבות > זיכרון

העבר של מערכת מורכבת משפיע על התנהגותה, ולכן הכנסת קלטים זהים מהסביבה למערכת עשויה לגרום לתוצאות שונות, בהתאם להיסטוריה של המערכת. דבר זה מקשה על היכולת לשלוט בהתנהגות המערכת מבחוץ.
תכונות של מערכות מורכבות > רשת דינמית

רשת הקשרים במערכת מורכבת היא רשת דינמית, וקשרים בין חלקי המערכת עשויים להיווצר, להיעלם או להשתנות.
תכונות של מערכות מורכבות > ארגון-עצמי (Self-organizing)

מערכות מורכבות נוטות לפתח התנהגות חדשה (Emergent behavior) ברמות הגבוהות כתוצאה מדינמיקה פנימית ברמות הנמוכות יותר ולא כתוצאה מהכוונה חיצונית. תכונה זו נקראת ארגון-עצמי, והיא נושא מחקרי מרכזי בתחום של מערכות מורכבות, בעיקר מכיוון שבמקרים מסוימים מרכיבים וקשרים מאוד פשוטים ברמה הנמוכה עשויה להוביל להתנהגות חדשה מורכבת ברמה הגבוהה. דוגמאות ידועות למקרים כאלה הם רשתות עצביות ותל נמלים.
תכונות של מערכות מורכבות > העדר שליטה

בשל רגישותה לתנאים ההתחלתיים לא ניתן לשלוט במערכת מורכבת. יכולת הלמידה העצמית של המערכת תניב תוצאות שונות לשינויים קלים ואפילו זהים שניצור בה.
תכונות של מערכות מורכבות > העדר יכולת ניבוי

לא ניתן לנבא כיצד תגיב מערכת מורכבת לשינוי ולו הקטן ביותר.
תבניות התנהגות של מערכות מורכבות

מערכות מורכבות עשויות, מעצם הגדרתן, להציג התנהגות מורכבת ומאוד לא-סדירה, שבה קשה לחזות מה מרכיב מסוים יעשה במשך הזמן, אם כי בפרקי זמן מסוימים מערכת מורכבת עשויה גם להציג התנהגות פשוטה יחסית. חלק גדול מהמחקר במערכות מורכבות עוסק בניסיון להתחקות אחר התבניות שמתארות בצורה פשוטה יותר (אם כי מקורבת בלבד) את ההתנהגות של המערכות מורכבות. התבניות עשויות להתפתח מקומית באזורים מסוימים של המערכת או במערכת כולה. גם כאשר מתפתחת תבנית דומיננטית במערכת, קיימות לרוב תבניות משניות נוספות, אשר בסופו של דבר מוציאות את המערכת מהתבנית אשר התפתחה.
שלוש התבניות הבסיסיות הן:
תבנית ליניארית – אף על פי שמערכת מורכבת אינה ליניארית מטבעה, עשויה להתפתח התנהגות ליניארית בחלקים של המערכת. התנהגות זו נוצרת בדרך כלל מהיווצרות שיווי משקל זמני במערכת, אשר מופר בהמשך.
תבנית מתבדרת – תבנית זו נוצרת כאשר קיים משוב חיובי דומיננטי במערכת. אם התבנית מתפתחת ואינה נבלמת על ידי משובים שליליים בשלב מוקדם, היא עשויה לגרום לשינויים מהותיים במערכת. דוגמה לתבנית מתבדרת אשר מתפתחת (ונבלמת בשלב מאוחר) היא היווצרות בועה כלכלית בשוק ההון. בתכנון מערכות מורכבות הנבנות על ידי בני אדם, קיימת מודעות להיווצרות של תבניות כאלה במערכת, ולכן נהוג להכניס למערכת משובים שליליים אשר ימנעו היווצרות תבנית מתבדרת (אשר עשויה אף להוביל להרס המערכת).
תבנית מתכנסת (הקרויה גם Goal Seeking) – תבנית זו נוצרת כאשר יש מושך (Attractor) פשוט במערכת, והמערכת מתכנסת אליו.
תבניות מורכבות יותר אשר עשויות להתפתח הן תבנית מחזורית, תבנית S (המכונה S-curve), תבנית מדרגות, חשל (היסטרזיס), תבניות כאוטיות (המבוססות על מושכים לא פשוטים) ועוד.
יישומים של תאוריית המערכות המורכבות

מחקר המערכות המורכבות מפיח חיים חדשים בתחומים רבים של המדע, שהאסטרטגיה הרדוקציוניסטית לא הצליחה להסביר אותם. לפיכך, מדע זה עוזר לפתור בעיות רבות בתחומים שונים כמו נוירולוגיה, מטאורולוגיה, פיזיקה, מדעי המחשב, בינה מלאכותית, מחשוב אבולוציוני, כלכלה, ניהול (ארגונים גדולים ובינוניים), חיזוי רעידות אדמה, סינכרוניזציה של תאי לב, מערכות חיסוניות, אפילפסיה, שימור של מערכות אקולוגיות ועוד. במחקרים אלה, המדענים מנסים בדרך כלל להבין את החוקים הלא-ליניאריים הפשוטים שגורמים לתופעות המורכבות (ולא לתאר את התופעות האלה).
באופן מסורתי, ההנדסה ניסתה לשמור על הליניאריות של המערכות שלה, מכיוון שכך קל יותר לבנות אותן ולחזות את התנהגותן. אולם מצד אחד מערכות פיזיקליות רבות (לדוגמה לייזרים) הן מערכות מורכבות ומצד שני גם מערכות הנדסיות פשוטות עשויות להפוך להיות מורכבות, אם בני אדם מעורבים בעבודת המערכת והם עשויים להשפיע עליה, ולכן בתכנון מערכת הנדסית יש להתחשב גם בהיבטים של חקר המערכות המורכבות.