stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרנבל נוטינג היל
הערות שוליים

1 2  "About us", Notting Hill Carnival '13, London Notting Hill Enterprises Trust.
↑  Shiv Malik, "Notting Hill carnival gets off to a peaceful start", The Guardian, 28 August 2011.
↑  Professor David Dabydeen (August 2010), "Notting Hill Carnival", Yesu Persaud Centre for Caribbean Studies, University of Warwick.
↑  "New icons of Englishness unveiled". No. 27 April 2006. BBC News. 10 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Katherine Schulz Richard, "Carnival is Celebrated Worldwide Just Before Lent", About.com.
↑  Caribbean Carnival 1959 brochure.
↑  Travis, Alan (24 באוגוסט 2002). "After 44 years secret papers reveal truth about five nights of violence in Notting Hill". The Guardian. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Claudia Jones", AfroCelebrities, 1 August 2013.
↑  Margaret Busby, "The Notting Hill carnival has an unsung hero – Rhaune Laslett", The Guardian, 24 August 2014.
↑  Gary Younge, "The politics of partying", The Guardian, 17 August 2002.
↑  Michael La Rose, "40 Years of the Notting Hill Carnival: An Assessment of the History and the Future" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-12-27. נבדק ב-2016-09-22.
↑  "How Carnival was developed in Britain?"
↑  Portobello Film Festival.
↑  "Emslie Horniman's Pleasance". The Royal Borough of Kensington and Chelsea.
↑  Griffiths, Emma (25 באוגוסט 2006). "Remembering the Notting Hill riot". BBC News. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  http://www.standard.co.uk/news/london/frightening-notting-hill-carnival-drives-residents-from-their-homes-a3287866.html
↑  Mayor of London - Notting Hill Carnival Review Group.
↑  Colourful: Weekday Edition
רדיו קוריאה הצפונית החופשית

רדיו קוריאה הצפונית החופשית (בקוריאנית: 자유북한방송) היא תחנת רדיו עצמאית הפועלת ומשדרת מסיאול, בירת קוריאה הדרומית.
התחנה, אשר מנוהלת בעיקר על ידי פליטים צפון-קוריאנים לשעבר, מעבירה שידורי רדיו בגלים קצרים המיועדים לתושבי קוריאה הצפונית, אודות מדיניותה ופועלה של ממשלת קוריאה הצפונית.
התחנה הוקמה בשנת 2004 על ידי קים סונג-מין, עריק צפון-קוריאני שבעברו החזיק בתפקיד בכיר בצבא קוריאה הצפונית, כאחראי לפיקוח על שידורי רדיו זרים המיועדים לתושבי המדינה המסוגרת, וערק מהמדינה בשנת 1996.
מאז תחילת השידורים, עובדי התחנה נאלצו להתמודד עם הטרדות והתנכלויות חוזרות ונשנות מצד פעילי קבוצות רדיקליות בקוריאה הדרומית, התומכות במשטר הצפון-קוריאני או מתנגדות לפן האידאולוגי המשתקף בשידורי התחנה. כתוצאה מכך, פעילות התחנה הועתקה לפרברי סיאול במהלך שנת 2005.
הערות שוליים

↑  Chun, Susan (27 בפברואר 2008). "Radio gives hope to North and South Koreans". CNN. נבדק ב-22 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gelézeau, Valérie; De Ceuster, Koen; Delissen, Alain, eds. (2013). De-Bordering Korea. Tangible and intangible legacies of the Sunshine Policy. Routledge. pp. 98–99. ISBN 0-415-63743-0.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6079 8085  VIAF: 66150468197704170872   WorldCat (עם VIAF): 66150468197704170872
קנת' נולנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באפריל 1924 אשוויל, ארצות הברית 
 פטירה:  5 בינואר 2010 (בגיל 85) Port Clyde, מחוז נוקס, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בלאק מאונטיין קולג' 
 תקופת הפעילות:  1949–1999 (כ־50 שנה) 
 תחום יצירה:  אמנות מופשטת, אמנות חזותית 
 זרם באמנות:  אמנות מופשטת, אקספרסיוניזם מופשט 
 הושפע על ידי:  הלן פרנקנטלר 
 פרסים והוקרה:  North Carolina Award for Fine Arts 
 בן או בת זוג:  Paige Rense 
 צאצאים:  Cady Noland 
 
קנת' נולנד (באנגלית: Kenneth Noland;‏ 10 באפריל 1924 – 5 בינואר 2010) היה צייר אמריקאי שיצר כחלק מתנועת הציור המופשט. נולנד ידוע כאחד מציירי שדות הצבע האמריקאיים המפורסמים ביותר, אם כי בשנות ה-50 הוא נחשב לאמן שיצר בסגנון האקספרסיוניזם המופשט ובתחילת שנות ה-60 הוא נחשב לצייר מינימליסטי. כמו כן, נולנד סייע בהקמת אסכולת הצבע של וושינגטון. בשנת 1977, נערכה לכבודו תערוכה רטרוספקטיבית גדולה במוזיאון סולומון ר. גוגנהיים בניו יורק, לאחר מכן עברה למוזיאון הירשהורן בוושינגטון די. סי. וכן למוזיאון טולדו לאמנות באוהיו. בשנת 2006, "ציורי הפסים" של נולנד הוצגו בגלריית טייט בלונדון.
ראשית חיים והשכלה

קנת' נולנד הוא בנו של הארי קאסוול נולנד (1896–1975), פתולוג במקצועו, ואשתו, בסי (1897–1980). הוא נולד באשוויל, צפון קרולינה בשם קנת קליפטון נולנד, והיו לו ארבעה אחים: דייוויד, ביל, ניל והארי ג'וניור.
לאחר שסיים את התיכון, בשנת 1942 נולנד התגייס לחיל האוויר האמריקאי. בתור לוחם לשעבר במלחמת העולם השנייה, נולנד ניצל את הטבות ה-G.I. Bill שסיפקה ארצות הברית לווטרנים של המלחמה, כדי ללמוד אמנות במכללת "בלאק מאונטיין" שבצפון קרוליינה, מדינת הולדתו. במכללה למדו אמנות גם שניים מאחיו. נולנד למד אצל איליה בולוטובסקי, פרופסור שהכיר לו את תאוריית הניאופלסטיקה ואת עבודתו של פיט מונדריאן. נולנד גם למד במכללה את תורת הבאוהאוס אצל יוזף אלברס, והתעניין בפאול קלה ובמיוחד ברגישותו של קליי לצבע.
קריירה

בשנים 1948–1949 עבד נולנד עם הפסל אוסיפ זאדקין בפריז, בה הציג גם את התערוכה הראשונה של ציוריו. לאחר שחזר לארצות הברית, הוא לימד בוושינגטון די. סי. באוניברסיטה הקתולית (1951–1960) ובמכון לאמנויות עכשוויות. בתחילת שנות ה-50 הוא פגש את מוריס לואיס בוושינגטון הבירה בזמן שלימד שיעורי לילה במרכז הסדנאות של וושינגטון לאמנויות, והשניים התיידדו. לאחר שקלמנט גרינברג הכיר לו את הלן פרנקנטלר ויצירתה, ולאחר שראה את ציוריה החדשים בסטודיו של האמנית בעיר ניו יורק ב-1953, נולנד ולואיס אימצו את טכניקת ההכתמה של פרנקנטלר, בה האמן מאפשר לצבע דליל להיספג בקנבס.
רוב הציורים של נולנד מתאימים לאחת מארבע קבוצות: עיגולים (או מטרות), שברונים (צורת V הפוכה), פסים וקנבסים מעוצבים. העיסוק שלו ביחס בין הדימוי לגבולות של התמונה המכילה אותו, הוביל אותו לסדרה של עבודות בהן מוצגות טבעות קונצנטריות, המכונות מטרות, שבדומה לדימוי המוצג לעיל, הכילו שילובי צבעים יוצאי דופן. ב-1964 עבודותיו של נולנד נכללו בתערוכה "מופשט פוסט-ציורי" שאצר קלמנט גרינברג. התערוכה טיילה בין מוזיאונים בארצות הברית וסייעה לבסס את ציור שדות הצבע כתנועה חדשה וחשובה באמנות האמריקאית העכשווית של שנות ה-60. נולנד היה חלוץ של עבודות על קנבס מעוצב, בתחילה עם סדרה של יהלומים או שברונים סימטריים או א-סימטריים. בציורים אלה, הקצוות והצורה של הקנבס הופכים למרכיב חשוב כמו הדימוי שבמרכזו. במהלך שנות ה-70 וה-80 הקנבסים המעוצבים שלו היו מאוד לא רגולאריים ולא סימטריים, מה שהביא ליצירת דימויים מורכבים יותר ויותר.
במקום לצבוע את הבד באמצעות מכחול, החל מסוף שנות ה-50 הסגנון של נולנד כלל הכתמה של הבד בצבע, במטרה להסיר עקבות של האמן שנותרות על הקנבס בשימוש במשיכות מכחול. באופן זה, היצירה עסקה באמנות ולא באמן. הוא הדגיש יחסים מרחביים בעבודותיו באמצעות הותרת חלקים מהקנבס לא מוכתמים וריקים, כניגוד לצבע ששימש ביתר חלקי היצירה. תלמידיו של נולנד כללו את הפסלת ג'ני ליאה נייט והציירת אליס מברוגורדאטו.
חיים אישיים

נולנד היה נשוי ל:
קורנליה לנגר, בתו של הסנאטור האמריקאי הרפובליקני מדקוטה הצפונית ומושל המדינה, ויליאם לנגר. בני הזוג נישאו ב-1950 ולאחר מכן התגרשו. נולדו להם שלושה ילדים.
סטפני גורדון, פסיכולוגית, גרה עם נולנד מנובמבר 1964 עד יוני 1970. הם נישאו באפריל 1967 והתגרשו ביוני 1970.
פגי ל. שיפר, היסטוריונית אמנות ובתו של ד"ר מורטון א. שיפר. השניים נישאו ב-1970 ונולד להם בן אחד, סמואל ג'סי.
פייג' רנס, העורכת הראשית של Architectural Digest, לה נישא בורמונט ב-10 באפריל 1994. נולנד היה בעלה החמישי של רנס.
בשנות ה-60 ניהל נולנד רומן עם האמנית ואשת החברה, מרי פנקות מאייר.
נולנד מת מסרטן הכליה בביתו בפורט קלייד, מיין, ב-5 בינואר 2010, בגיל 85.
תערוכות

נולנד הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריה ריימונד קרוז בפריז בשנת 1948. בשנת 1957, הוא הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בניו יורק בגלריה טיבור דה נאגי. בשנת 1964, עבודותיו של נולנד אכלסו חצי מהביתן האמריקאי בביאנלה בוונציה. בשנת 1965, עבודותיו הוצגו בגלריית וושינגטון לאמנות מודרנית ובמוזיאון היהודי (ניו יורק). תערוכת היחיד האחרונה של נולנד, "Kenneth Noland Shaped Paintings 1981–82", נפתחה ב-29 באוקטובר 2009 בגלריה לסלי פילי ב-East 68th Street בניו יורק והייתה אמורה להיסגר ב-9 בינואר 2010 (אם כי תאריך הסגירה התאחר ל-16 בינואר). בשנת 2010, זכה להציג תערוכת יחיד של עבודותיו במוזיאון גוגנהיים, תחת השם "Kenneth Noland, 1924–2010: A Tribute". בנוסף, עבודותיו היו במוקד תערוכות יחיד במגוון מוסדות בינלאומיים, לרבות המוזיאון לאמנות מודרנית, מקסיקו סיטי (1983); Museo de Bellas Artes de Bilbao, בילבאו, ספרד (1985); המוזיאון לאמנויות יפות, יוסטון (2004); טייט, ליברפול (2006) ומכון באטלר לאמנות אמריקאית, יאנגסטאון, אוהיו (1986 ו-2007).
לקריאה נוספת

Gowing, L (עורך) 1995, A Biography Dictionary of Artists, Rev. edn, Andromeda Oxford Limited, Oxfordshire.
"Kenneth Noland." Contemporary Artists, 4th ed. St. James Press, 1996. Reproduced in Biography Resource Center. Farmington Hills, Mich.: Thomson Gale. 2005.
"Kenneth Noland: Color, Format and Abstract Art." Interview by Diane waldman (1977), in: Theories and Documents of Contemporary Art, edited by K. Stiles and P. Selz, Berkeley: University of California Press, 1996, pp. 94–98.
"Kenneth Noland." Encyclopedia of World Biography, 2nd ed. 17 Vols. Gale Research, 1998. Reproduced in Biography Resource Center. Farmington Hills, Mich.: Thomson Gale. 2005.
"Painting: Bold Emblems", an 18 April 1969 profile of Kenneth Noland in Time magazine
"Art: Pure, Uncluttered Hedonism", a 2 May 1977 review of Kenneth Noland's work by Robert Hughes of Time magazine
"Painting: Peacock Duo", an 8 May 1965 examination of Kenneth Noland's work
הערות שוליים

1 2  Painting: Bold Emblems, TIME magazine, ‏18.4.1969
↑  Grimes, William, Grimes, William (23 בינואר 2010). "Kenneth Noland April 10, 1924 - Jan. 5, 2010 Abstract Painter Favored Brightly Colored Shapes". Pittsburgh Post-Gazette (Pittlsburgh, Pennsylvania). עמ' B.3., Pittsburgh Post-Gazette, 2010, עמ' B.3
↑  Kenneth Noland, The Art Story
↑  William Grimes, Kenneth Noland, Abstract Painter of Brilliantly Colored Shapes, Dies at 85, The New York Times, 2010
↑  Terry Fenton, Appreciating Noland, TERRY FENTON painter, writer on art
↑  Clement Greenberg, Post Painterly Abstraction, Collected Writings Vol IV
↑  Kenneth Noland, Encyclopaedia Britannica
↑  Jennie Lea Knight, Smithsonian American Art Museum
↑  Korotin, Ilse, biografiA: Lexikon österreichischer Frauen [biografiA: Lexicon of Austrian Women], 2016, עמ' 354-355
↑  YEARBOOK, Current Biography, New York: HW Wilson, 1972, עמ' 330
↑  World Artists, 1950-1980, 1980, עמ' 626
↑  Dr. Morton A. Schiffer; Physician, 88, The New York Times, ‏2002
↑  Matt Schudel, "Kenneth Noland, 85: Abstract Painter, a founder of Washington Color School", The Washington Post, 7 January 2010
↑  Finding Sleaze Amid the Chintz, The New York Times, ‏13 במרץ 1997
↑  Sally Bedell Smith, Grace and Power: The Private World of the Kennedy White House, 2005, עמ' 234
↑  Smith, Roberta, Kenneth Noland, Color Field Artist, Is Dead at 85, The New York Times, ‏5 בינואר 2010
↑  Kenneth Noland, Yares Art
↑  "Leslie Feely".
↑  Kenneth Noland, 1924–2010: A Tribute, The Guggenheim Foundation
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463652905171  AGSA: 3472  BIBSYS: 6092627  BNE: XX822174  BnF: cb120038549 (data)  CiNii: DA00746681  GND: 119191601  ICCU: CFIV161475  ISNI: 0000 0000 8079 8008  KulturNav: 087fd3e0-09c5-409b-8e0b-a51e563934b7  LCCN: n50005331  MusicBrainz: 4ad93b69-275a-4cf3-976b-2784e4fdfbf4  NGV: 1143  NKC: jx20071017010  NLA: 35667126  NTA: 070852685  RERO: 02-A003643922  RKD: 59805  SNAC: w6n58mx1  SUDOC: 028145968  Trove: 1033902  ULAN: 500003418  VIAF: 284654   WorldCat (עם VIAF): 284654 
קנת נולנד, "התחלה" (1958), אקריליק על בד, מוזיאון הירשהורן
טומי פרקו

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1969 (בן 55) המינה, פינלנד 
 מדינה:  פינלנד 
 השכלה:  אוניברסיטת הלסינקי  אוניברסיטת טמפרה 
 
טוֹמִּי פַּרְקּוֹ (בפינית: Tommi Parkko; נולד ב-8 באוקטובר 1969) הוא משורר פיני.
ביוגרפיה

טומי פרקו נולד בדרום מזרח פינלנד, בעיר המינה שבאזור קימנלאקסו. כיום הוא מרבה לנסוע ברחבי העולם, אבל קבע את משכנו בעיר טורקו שבדרום מערב ארצו. פרקו למד פילוסופיה, אסתטיקה וספרות באוניברסיטת הלסינקי ומדעי המידע באוניברסיטת טמפרה. למן פרסום ספר הביכורים שלו, "זיכרון קצר, הים" (1997), נחשב פרקו לאחד הקולות הבולטים בשירה הפינית בת-זמננו, ושניים משיריו תורגמו לעברית והתפרסמו כבר בגיליון 226 של כתב העת עתון 77 (דצמבר 1998). שירים פרי עטו תורגמו גם לאנגלית, לאסטונית, ללטבית, לרוסית ולשוודית. עיקר כתיבתו של פרקו מתמקד אומנם בשירה, אולם כאיש רוח רב-תחומי הוא מרבה לעסוק לא רק בכתיבה, אלא גם בהוראה, בחינוך, בהוצאה לאור, בעריכה לשונית וספרותית ובעשייה חברתית ופוליטית. בשנת 2020 הוענק לפרקו פרס מטעם אגודת המבקרים של פינלנד על תרומתו המשמעותית לשירה הפינית ולקידומה בארצו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 5772 6788  LCCN: n2014072811  SUDOC: 091582512  VIAF: 198801693   WorldCat (עם VIAF): 198801693
רדיו מכאן

ערך זה עוסק ברדיו קול ישראל בערבית, במסגרת תאגיד השידור הישראלי "כאן". אם התכוונתם לערוץ 98 ("מכאן"), ראו .
| --- | --- |

 פרטי התחנה
 סוג:  רדיו ממלכתי
 קטגוריה:  כללי, חדשות
 שפה:  ערבית
 מדינה:  ישראל ישראל
 בעלות:  תאגיד השידור הישראלי 
 תקופת הפעילות:  מ-15 במאי 2017 
 אזורי קליטה ותדרים
 אזור קליטה:  צפת והגליל
 נקלט בתדר:  92.3FM, 88.8FM
 אזור קליטה:  חיפה והסביבה
 נקלט בתדר:  99.3FM, 92.3FM
 אזור קליטה:  נצרת והסביבה
 נקלט בתדר:  93.7FM
 אזור קליטה:  צפון בקעת הירדן, אילת
 נקלט בתדר:  92.3FM
 אזור קליטה:  נתניה, יהודה ושומרון, מעלה אדומים
 נקלט בתדר:  93.7FM
 אזור קליטה:  מרכז הארץ
 נקלט בתדר:  93.7FM, 88.8FM
 אזור קליטה:  ירושלים
 נקלט בתדר:  99.3FM, 93.7FM
 אזור קליטה:  באר שבע וצפון הנגב
 נקלט בתדר:  99.3FM, 92.3FM
 
 אתר התחנה
 
רדיו מַכַּאן (בערבית: راديو مكان) היא תחנת רדיו ישראלית, השייכת לתאגיד השידור הישראלי. תחנה זו משדרת בערבית ועוסקת בחדשות ובתרבות. והיא החליפה את קול ישראל בערבית. שידורי התחנה החלו ב-15 במאי 2017. שידורי התחנה מושמעים מדי יום גם בערוץ מַכַּאן 33 בטלוויזיה, בשעות בהן הערוץ לא משדר.
אולפני התחנה נמצאים בבניין תאגיד השידור בירושלים, ובמרתף של מגדל הנביאים בחיפה.
פירוש המילה "מַכַּאן" הוא "מקום" בערבית.
לפי סקרים של לשכת הפרסום הממשלתית, רדיו מכאן היא (נכון לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21) התחנה השנייה מבחינת אחוזי האזנה בקרב ערביי ישראל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  תדרים וערוצי קליטה
↑  אורן פרסיקו, בטלוויזיה, באינטרנט, בעיתונות המודפסת, באתר העין השביעית, 12 ביולי 2021
↑  אורן פרסיקו, פנורמה של צריכת תקשורת, באתר העין השביעית, 19 בדצמבר 2022
| ישראל שידור רדיו בישראל |
| --- | --- | --- |
| תאגיד השידור הישראלי (קול ישראל) | כאן תרבות • כאן ב • כאן גימל • רדיו מַכַּאן • VoisFarsi • כאן רק"ע • כאן 88 • כאן קול המוזיקה • כאן מורשת • הרדיו החינוכי |  |
| צה"ל | גלי צה"ל • גלגלצ |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו (רדיו אזורי) | אקו 99FM • רדיו א-שמס • רדיו 90FM • רדיו דרום • רדיו חיפה • רדיו ירושלים • רדיו לב המדינה • 103fm • רדיו קול ברמה • רדיו קול הים האדום • רדיו קול חי • רדיו קול רגע • רדיו תל אביב • 104.5FM רדיו צפון • רדיו א-נאס • רדיוס 100FM • תדרי הפיצול: 99.5 חמ-אש • הדיבור החם בדרום • פרוויה רדיו • קול פליי • קול חי מיוזיק |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו – איו"ש | גלי ישראל |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | הקצה |  |
| תחנות רדיו שנסגרו | תחנות רדיו שנסגרו |  |
| רשות השידור (קול ישראל) | רשת א' • רשת ב' • רשת ג' • רשת ד' (קול ישראל בערבית) • רשת ה' (קול ישראל בפרסית) • רק"ע • 88FM • קול המוסיקה • רשת מורשת • הרדיו החינוכי • קול ציון לגולה • הגל הבטוח |  |
| רדיו פיראטי | ערוץ 7 • קול השלום • רדיו כל האמת |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | רדיו ynet |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קנדיס פאטון

| --- | --- |
פאטון, 2017
פאטון, 2017
 לידה:  24 ביוני 1985  (בת 39) ג'קסון, מיסיסיפי, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית  תיכון פלאנו איסט 
 פרסים והוקרה:  פרס סאטורן 
 פרופיל ב-IMDb
 
קנדיס כריסטינה פאטון (באנגלית: Candice Kristina Patton; נולדה ב-24 ביוני 1985) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור איריס ווסט-אלן (אנ') בסדרת הטלוויזיה "הפלאש" (2014–2023) ברשת The CW.
ביוגרפיה

פאטון נולדה ב-24 ביוני 1985 בג'קסון, מיסיסיפי אך גדלה בפלאנו, טקסס. לאחר התיכון, למדה תואר ראשון בתיאטרון מהאוניברסיטה המתודיסטית הדרומית (אנ') שבדאלאס, אותם סיימה בשנת 2007.
קריירה

בשנת 2004, בשנתה הראשונה באוניברסיטה, פאטון לוהקה לאופרת הסבון המצליחה "היפים והאמיצים" ברשת CBS, למשך חמישה פרקים בתפקידה של רובין. בשנת 2008 פאטון קיבלה תפקיד כמרצדס בסדרת הרשת "Sorority Forever".
במהלך השנים לוהקה לסדרות טלוויזיה רבות, ביניהם אופרות הסבון "היפים והאמיצים" ו-"ימי חיינו". החל משנת 2014 מגלמת פאטון את אייריס וסט בסדרת הטלוויזיה "הפלאש", אשר מבוססת על חוברות הקומיקס "פלאש" מבית DC קומיקס. תפקידה בסדרה הוביל להופעות בסדרות אחרות של יקום החץ, בין היתר "החץ", "סופרגירל", "אגדות המחר" ו-"באטוומן". BuddyTV דירגו אותה במקום 5 ברשימת "100 הנשים הסקסיות ביותר בטלוויזיה לשנת 2014". במאי 2015, פאטון הגיעה למקום 61 ברשימת 100 הנשים הלוהטות של מקסים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Commander and Chief | דיינה |  |
| 2014 | האורח (אנ') | האלווי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004–2005 | צעירים חסרי מנוח | רובין | 5 פרקים |
| 2007 | היפים והאמיצים | קנדי | פרק: "#1.5202" |
| 2008 | Casanovas | שחקנית #2 | סדרת רשת; פרק: "Hollywood Heartburn" |
| 2008 | Sorority Forever | מרסדס מונה | סדרת רשת; 21 פרקים |
| 2008–2009 | ימי חיינו | ג'יל / אליסיה | 2 פרקים |
| 2009 | הפמליה | העוזרת של דן | 3 פרקים |
| 2009 | קאסל | בחורה צעירה | פרק: "Inventing the Girl" |
| 2009 | גיבורים | אוליביה | 2 פרקים |
| 2010 | הנשכחים (אנ') | קלי | פרק: "Double Doe" |
| 2010 | מגרש ביתי | טנישה | 2 פרקים |
| 2010 | האנטומיה של גריי | מייגן | פרק: "Almost Grown" |
| 2011 | The Craigslist Killer | קייט | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2011 | החוק של הארייט (אנ') | דניס ריינס | פרק: "American Dreams" |
| 2011 | CSI: מיאמי | וונדי גיבסון | פרק: "Blood Lust" |
| 2011 | אהבה נושכת (אנ') | ליז בת' | פרק: "Modern Plagues" |
| 2011 | Man Up! | דיינה | 3 פרקים |
| 2012 | ריזולי ואיילס | מיס אייברי | פרק: "This Is How a Heart Breaks" |
| 2013 | משחקות את המשחק (אנ') | טורי | 9 פרקים |
| 2014 | רווק פלוס ילד | ורוניקה | פרק: "About Total Exuberance" |
| 2014–2023 | הפלאש | איריס ווסט-אלן (אנ') | תפקיד ראשי (9 עונות); 184 פרקים |
| 2015 | Con Man | צ'ו 2.0 | סדרת רשת; 2 פרקים |
| 2017 | סופרגירל | איריס ווסט-אלן (אנ') | פרק: "Crisis on Earth-X, Part 1" |
| 2017 | החץ | איריס ווסט-אלן (אנ') | פרק: "Crisis on Earth-X, Part 2" |
| 2017 | אגדות המחר | איריס ווסט-אלן (אנ') | פרק: "Crisis on Earth-X, Part 4" |
| 2019 | באטוומן | איריס ווסט-אלן (אנ') | פרק: "Crisis on Infinite Earths: Part Two" |
פרסים ומועמדויות

| שנה | איגוד | קטגוריה | על | תוצאה | הערת שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | פרסי בחירת הנוער | פריצת השנה - שחקן/שחקנית | הפלאש | מועמדות |  |
| 2015 | פרסי בחירת הנוער | הכימיה הטובה ביותר (עם גרנט גסטין) | הפלאש | מועמדות |  |
| 2015 | פרסי בחירת הנוער | נשיקה (עם גרנט גסטין) | הפלאש | מועמדות |  |
| 2016 | פרסי בחירת הנוער | הכימיה הטובה ביותר (עם גרנט גסטין) | הפלאש | מועמדות |  |
| 2016 | פרסי בחירת הנוער | נשיקה (עם גרנט גסטין) | הפלאש | מועמדות |  |
| 2017 | פרס סאטורן | שחקנית המשנה הטובה ביותר בטלוויזיה | הפלאש | זכייה |  |
| 2017 | פרסי בחירת הנוער | שחקנית בסדרת פעולה | הפלאש | מועמדות |  |
| 2018 | פרס סאטורן | שחקנית המשנה הטובה ביותר בטלוויזיה | הפלאש | מועמדות |  |
| 2018 | פרסי בחירת הנוער | שחקנית בסדרת פעולה | הפלאש | מועמדות |  |
| 2018 | פרסי בחירת הנוער | גנבת הסצנה בטלוויזיה | הפלאש | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי בחירת הנוער | שחקנית בסדרת פעולה | הפלאש | מועמדות |  |
| 2019 | פרס סאטורן | שחקנית המשנה הטובה ביותר בטלוויזיה | הפלאש | מועמדות |  |
הערות שוליים

1 2  "Patton Website". candicepatton.com.
↑  Andreeva, Nellie (14 במרץ 2014). "Candice Patton Cast In CW Pilot 'The Flash'". Deadline. נבדק ב-4 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cole, Megan (9 בדצמבר 2014). "TV's 100 Sexiest Women of 2014". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Staff, Maxim (21 במאי 2015). "Maxim's Hot 100 List 2015". נבדק ב-22 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  WAVE 2 NOMINEES!
↑  פרסי בחירת הנוער 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5850404  BnF: cb17019652d (data)  GND: 1241371539  LCCN: no2017022017  NTA: 40099870X  VIAF: 24145541707196600627   WorldCat (עם VIAF): 24145541707196600627
קריסטן קאשור

| --- | --- |

קאשור בפסטיבל הספרים בטקסס ב-2012
 לידה:  10 ביוני 1976 (בת 48) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ויליאמס קולג', קולג' סימונס, Simmons College Center for the Study of Children's Literature 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  מחוננת, Jane, Unlimited 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 אתר רשמי
 
קריסטן קאשור (באנגלית: Kristin Cashore; נולדה ב-1976) היא סופרת פנטזיה אמריקאית.
קורות חיים

גדלה באזור כפרי בפנסילבניה, והיא השנייה מתוך ארבעה ילדים במשפחתה. ספר הביכורים שלה, "מחוננת", יצא באוקטובר 2008.
הספר היה מועמד לפרס אנדרה נורטון ולפרס ויליאם ס. מוריס לספרות נוער בתחום המדע הבדיוני/פנטזיה. הספר השני שלה, אש, פריקוול ל"מחוננת" כחלק מסדרת "שבע הממלכות", יצא באוקטובר 2009. ספרה השלישי, והאחרון בסדרת הממלכות, ביטרבלו, יצא במאי 2012.
בסוף 2016, קאשור הודיעה שייצא ספרה החדש, Jane, Unlimited, לקראת סוף שנת 2017.
לקאשור תואר שני בספרות מסימונס קולג', והיא מתגוררת בקיימברידג', מסצ'וסטס.
ספרים

Graceling, 2008, USA, Harcourt ISBN 978-0-15-206396-2, Pub date 1 October 2008, Hardback
Fire, 2009, UK, Gollancz ISBN 0-575-08511-8, 5 October 2009, Hardback
Bitterblue, 2012, Dial Books, ISBN 0-803-73473-5
מחוננת, הוצאת כנרת, 2011, 413 עמודים, תרגום: אינגה מיכאלי
אש, הוצאת כנרת, 2012, 398 עמודים, תרגום: יעל אכמון
ביטרבלו, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2014, 540 עמודים, תרגום: יעל אכמון
הערות שוליים

↑  "A Short Bio". This Is My Secret (personal blog). 28 בפברואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Graceling by Kristin Cashore". worldCat.
↑  "My books". This Is My Secret. 28 בפברואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kristin Cashore". Amazon.com.
↑  Kristin Cashore Announced Her First Novel in 5 Years, and People Are Freaking Out., Penguin Teen, November 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496376505171  PLWABN: 9810652442505606  BIBSYS: 10011219  BnF: cb16029889c (data)  CANTIC: a10611423  GND: 139060456  ICCU: PARV537757  ISNI: 0000 0000 5960 0212  LCCN: n2007026790  MusicBrainz: 0ae4981b-9c71-4c3f-a42a-227fe7fe091b  NDL: 01231123  NKC: xx0109365  NLG: 316351  NLK: KAC201101480  NTA: 316130052  SUDOC: 137395604  VIAF: 73302568   WorldCat (עם VIAF): 73302568
קרישנה קוהלי

קרישנה קומארי קוהלי (בסינדית: ڪرشن ڪماري ڪوهلي; באורדו: کرشنا کماری کوہلی; נולדה ב-1 בפברואר 1979), ידועה גם בכינוי קישו באי, היא פוליטיקאית פקיסטנית וסנאטורית מסינד, מושב שבו זכתה בבחירות של מרץ 2018. היא האישה הדלית הראשונה וההינדו השנייה להחזיק בתפקיד זה. היא ידועה בשל הקמפיינים שלה למען זכויות נשים ונגד עבודה בכפייה.
תחילת דרכה

קוהלי נולדה ב-1 בפברואר 1979 למשפחה ענייה מן הכפר נגפרקאר, שבטהאר. כשהייתה כבת 8, היא ומשפחתה הוחזקו כשבויים במשך שלוש שנים בתור עובדים בכפייה בבית כלא פרטי. הם שוחררו רק לאחר פשיטה משטרתית על אדמות בעל המתקן.
היא התחתנה בגיל 16 ב-1994, בעודה בכיתה ט'. היא המשיכה את הלימודים שלה לאחר נישואיה, ובשנת 2013 סיימה תואר שני בסוציולוגיה מאוניברסיטת סינד.
ב-2007, היא השתתפה במחנה מהרגרה להכשרת מנהיגות נוער בנושא זכויות האדם באיסלאמאבאד, שם למדה על ממשלת פקיסטן, הגירה בינלאומית, תכנון אסטרטגי, ועל כלים ליצירת שינוי חברתי. אחרי זה החלה לעבוד עם הפעילה החברתית הידועה, פאוזיה סעיד.
קריירה פוליטית

קוהלי הצטרפה למפלגת העם הפקיסטנית (PPP) בתור פעילה חברתית בקמפיין למען זכויות של אוכלוסיות מוחלשות בטהאר. היא מובילה מאז קמפיינים למען זכויות נשים, נגד עבודה בכפייה, ונגד הטרדה מינית במקום העבודה. בשנת 2018, היא נבחרה לסנאט של פקיסטן במושב המשוריין לאישה ממחוז סינד. כשהושבעה ב-12 במרץ 2018, היא הייתה לאישה הדלית ההינדו הראשונה, והאישה ההינדו השנייה סך הכל לשרת בסנאט, אחרי ראטנה בהגוונדס צ'וולה. היא הושבעה לסנאט כשהיא לבושה בשמלה טהארית מסורתית. נערך לכבודה אירוע שבו הדוברים שיבחו את ההתפתחות כסימן טוב לבאות עבור מיעוטים דתיים בפקיסטן.