stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב ליצמן
קריירה פוליטית > במשרד הבריאות

במהלך כהונתו במשרד הבריאות, בשנת 2011, התקיימה שביתת הרופאים שנמשכה מספר חודשים. בתפקידו כסגן שר הבריאות דרש את מימושו של סעיף 8(ד) לחוק מוות מוחי-נשימתי, המאפשר למשפחתו של מי שנקבע כי מת מוות מוחי-נשימתי לדרוש המשך טיפול בו, עד להפסקת פעולת הלב, ביחס לתינוקת חרדית, שנקבע כי מתה מוות מוחי. בהתערבותו של ליצמן אכן נמשך הטיפול בתינוקת עוד כשבועיים, עד לרגע שבו נדם לבה. ליצמן דרש להפריד בין נשים לגברים בבתי החולים הפסיכיאטריים. יזם מימון טיפולי שיניים לילדים מתקציב סל התרופות. ביחסו לטיפולי הפריה מלאכותית הביא בחשבון גם שיקולי הלכה. הוא ערך ביקורי פתע בבתי חולים ובתי חולים פסיכיאטרים ברחבי הארץ על מנת לבדוק תלונות שקיבל מאזרחים.
במהלך כהונתו הועבר נושא בריאות הנפש מהמרפאות לקופות החולים. בשנת 2019, לאור תורים ארוכים לקבלת טיפול, היו חילופי האשמות בין משרדי הבריאות והאוצר לגבי תקציב נוסף שהיה אמור להגיע למשרד הבריאות לצורך תקצוב הרפורמה.
בתחילת שנת 2016 הודיע ליצמן על רפורמת הקפיטריות בבתי החולים בישראל ולפיה עד אמצע חודש מרץ יופעלו בבתי החולים חנויות אוכל מוזלות דוגמת רשת החנויות קופיקס. בינואר 2016 הופעלה לראשונה בבית החולים איכילוב מכונת ממכר מזון אוטומטית במחיר של עד חמישה שקלים.
באפריל 2016 החלו ליצמן ומשרדו במאבק במאכלים מסוכנים ("ג'אנק פוד").
ליצמן התנגד לחיוב חברות הטבק להציג תמונות הממחישות את הנזקים בריאותיים של עישון טבק על חפיסות הסיגריות שנמכרות בישראל, וטען כי הם יגרמו לכיעור המדינה.
בינואר 2017 טען תחקיר של העיתונאי חיים ריבלין מערוץ 2 כי ליצמן פעל נגד האינטרס הציבורי בתחום מניעת נזקי העישון ובכך סייע לחברות הטבק. התחקירנים התחזו לנציגים של חברת סיגריות אלקטרוניות מיפן ושילמו לכתב "המודיע" יעקב רייניץ אלפי שקלים כדי לקבוע פגישות עם ליצמן ובכירי משרדו בהתרעה קצרה, בטענה שהם רוצים לפעול בישראל ללא הפרעה. ליצמן צולם במצלמה נסתרת במהלך הפגישה, והצהיר כי הוא "לא מתעסק בעישון". בתחקיר נטען גם כי העיתון "המודיע", המזוהה עם חסידות גור, פרסם פרסומות רבות מטעם חברות הטבק, בתקופה שבה החברות היו זקוקות לתמיכת ליצמן בהצבעות בכנסת.
קריירה פוליטית > במשרד הבריאות > מגפת הקורונה

בשנת 2020 נדרש משרד הבריאות לנהל את המאבק בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל. ניהול המאבק היה בהשתתפות בכירי המשרד, וכן בידי ראש הממשלה ושר הביטחון. בתחילת אפריל, ליצמן ואשתו נדבקו גם הם במחלה. ענבר טויזר מחדשות 12 פרסמה עדויות אנונימיות שלפיהן ליצמן הפר את הנחיות משרד הבריאות לפני שאובחן, והתפלל בביתו של חסיד גור. ליצמן הכחיש וטען שלא חרג מההנחיות.
קריירה פוליטית > שר הבינוי והשיכון

ביוני 2020 פורסם בתקשורת כי ליצמן החליט לגנוז את התוכנית בדבר הקמת עיר חרדית בשם "כסיף" במזרח הנגב, בנימוק שהיא אינה מתאימה לצורכי הציבור החרדי, עוד באותו החודש הודלף לתקשורת כי ליצמן מנסה לקדם תוכנית שבמסגרתה יוענקו מענקים לרוכשי דירות זולות בפריפריה, חלק מהערים שנבחנות להיות חלק מהתוכנית הן דימונה, עכו ועפולה.
באוגוסט 2020 פורסמה ידיעה נוספת בתקשורת בנוגע לפעילותו של ליצמן במשרד השיכון והבינוי, הפעם הייתה זו כתבה על כך שליצמן פועל ליזום פרויקטים של פינוי-בינוי בשכונות חרדיות שיוכלו להכשיר עשרות אלפי דירות נוספת בניסיון לרכך את משבר הדיור החמור במגזר החרדי, המטרה היא לקדם כבר עם אישור תקציב המדינה פיילוט ב-4 מתחמים שעלותם הכוללת מוערכת בכ-10 מיליון שקלים.
ליצמן גם קידם תוכנית דיור אשר החליף את מחיר למשתכן. שמה "דיור במחיר מופחת". התוכנית חילקה את המדינה לשלושה אזורים - יוקרה, ביקוש ופריפריה - כשבאזורי הפריפריה ובאזורי הביקוש יוצע דיור במחיר מופחת לזכאים חסרי דירה בשיטה של הגרלות, ואילו באזורי יוקרה ישווקו מכרזים לקבלנים בשוק החופשי.
מעורבות בפלילים והרשעתו

בפברואר 2019 נחקר באזהרה בחשד שהתערב בחוות דעת לקביעת כשירותה של מלכה לייפר החשודה בפדופיליה לעמוד לדין, כדי למנוע את הסגרתה לאוסטרליה. לפי תחקיר של תוכנית הטלוויזיה "המקור", גם במקרים נוספים פעל ליצמן למען עברייני מין חרדים.
באוגוסט 2019 פורסמה עמדת המשטרה שלפיה יש ראיות מספיקות כדי להעמידו לדין בגין עבירות מרמה והפרת אמונים, הדחת עדות והצעת שוחד, בגין פרשה זו ובגין ניסיון להשפיע על גורמים מקצועיים במשרדו למנוע סגירת מעדנייה סמוכה לביתו עקב ליקויים תברואתיים שהתגלו בה. ליצמן הכחיש את האישומים. במאי 2021 הודיע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, כי בכוונתו להגיש כתב אישום, בכפוף לשימוע, נגד ליצמן בעבירות של שיבוש הליכי משפט והפרת אמונים.
בחודש יוני 2021 נעצר עוזרו האישי של ליצמן, מוטי בבצ'יק, בחשד למעורבות בפרשת שוחד בה קיבלה חברת תנובה הקלות בסימון מוצריה כחלק מהרפורמה של משרד הבריאות, בתמורה לתרומה לעמותות המקורבות לבבצ'יק.
ב-26 בדצמבר של אותה שנה הודיע שלא יתמודד יותר לכנסת בשל גילו המתקדם. למרות הכחשתו בעניין, נטען כלפיו שהצהיר זאת לצורך הגעה להסדר טיעון.
ב-27 בינואר 2022, פורסם כי ליצמן חתם על הסדר טיעון עם הפרקליטות, לפיו הודה בעבירת הפרת אמונים בפרשת מלכה לייפר, נמחק סעיף שיבוש מהלכי משפט, ונסגר "תיק המעדנייה", שבו יוחסה לליצמן עבירת שוחד. העונש המוסכם הוא מאסר על תנאי, תשלום קנס על סך 2,800 שקלים, ופרישתו מהכנסת. ב-1 ביוני 2022 התפטר ליצמן מהכנסת. ב-8 באוגוסט 2022 גזר בית משפט השלום בירושלים על ליצמן מאסר על תנאי לתקופה של שמונה חודשים וקנס 3,000 ש"ח.
חיים אישיים

ליצמן נשוי לחוה, עובדת בעיתון "המודיע", אב לחמישה ומתגורר בירושלים. אחיו הצעיר, פתחיה, היה ממקורביו הבולטים של האדמו"ר מגור הרב יעקב אריה אלתר אך הורחק מעמדה זו.
ירגזי יפני

| ירגזי יפני |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: ירגזיים
סוג:: ירגזי
מין:: ירגזי יפני
שם מדעי
 Parus minor ‏טמינק ושלגל, 1848
תחום תפוצה


ירגזי יפני (שם מדעי: Parus minor) הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. מין זה, שנמצא בכל רחבי מזרח אסיה, קרוב לירגזי המצוי, ונחשב בעבר לתת מין שלו.
מאפיינים פיזיים

נקבה
זכר
לזכר יש פס שחור עבה יותר בהשוואה לנקבה. הפס השחור עובר מהסנטר ועד לזנב וחוצה את הגחון.
הירגזי היפני שוקל כ-15 גרם, אורכו 13–16 סנטימטרים ומוטת כנפיו כ-22 סנטימטרים. הוא דומה מאוד לקרובו האירואסייתי אך בניגוד לירגזי המצוי, אצל הירגזי היפני הבטן בצבע לבן עד בז' ולא צהוב. הגב אפור־ירקרק. לירגזי ראש שחור עם לחי לבנה וכתם לבן על העורף, ופס שחור שעובר דרך הגחון עד לזנב. לצעירים צבעים עמומים יותר. צבע הכנפיים אפור-שחור, צבע קשתית העין שחום, צבע המקור שחור, לרגליים צבע אפור כחלחל. לזכרים יש פס שחור עבה יותר בהשוואה לנקבות. לפרטים צעירים קו שחור דק ולא ברור, וצהוב על הלחיים והבטן.
התנהגות

הירגזים תוקפניים כאשר הם מאוימים או מחפשים מזון והם מגרשים ציפורים אחרות, אפילו גדולות יותר, ממתקני האכלה קבועים, ומכאן שמם העברי (מהמילה רֹגֶז). לירגזי מעוף גלי, והוא מקפץ בזריזות בין ענפים. במרץ 2016 חוקרים דיווחו ב-Nature Communications שהם מצאו עדויות ניסיוניות לתחביר קומפוזיציוני בקריאות ציפורים, מה שסימן את העדות הראשונה כזו לסוג זה של תחביר בחיות לא אנושיות. הוא ניזון מחרקים (במיוחד פרפראים וזבובאים), עכבישים ותולעים. הירגזי נוטה לאכול יותר בתחילת היום מאשר בסופו. זחלי עשים (בעיקר Spilarctia seriatopunctata, Arcte coerula, Valeriodes Viridimacula, ומודדיים למיניהם) הם מקור מזון עיקרי עבור הגוזלים. הירגזי צורך בממוצע 15 קילוקלוריות ביום.
התנהגות > רבייה

הירגזי מקנן בחורים בעצים, אבל ישתמש גם בתיבות קינון. הקן הוא בצורת גביע ומרופד בטחב ובשיער. הנקבה מטילה 7–10 ביצים לבנות מנוקדות בחום אדמדם בחודשים אפריל עד יולי. הנקבה דוגרת 12–14 יום עד לבקיעה, והגוזלים נשארים 15–17 יום נוספים עד לפריחה. מחזור קינון שני הוא אפשרי אך לא נפוץ. גורם אפשרי לכך הוא אקלים חם ולח שמעלה סיכון להיפרתרמיה בגוזלים. אויבים עיקריים של הירגזים הם נחשים, עורבים ודלקים שאוכלים ביצים וגוזלים. הירגזים משתמשים בקריאות אזהרה שנשמעות כמו "jar" כלפי נחשים טורפים ליד הקינים שלהם. בתגובה לקריאה זו, הגוזלים עפים מהקן אם הם מבוגרים מספיק כדי לברוח. דבר זה הופך את הגוזלים לפגיעים לטריפה על ידי עורבים. לעומת זאת, הירגזים משתמשים בקריאות אזהרה שנשמעות כמו "chicka" כלפי דלקים ועורבים. תגובת הגוזלים לקריאה זו היא התכופפות. הסיבה להבדל היא באסטרטגיות הציד השונות: נחשים פולשים לחלל הקן, בעוד שעורבים ודלקים תוקפים את הגוזלים מחוץ לקן באמצעות מקורם או גפיהם הקדמיות.
התנהגות > תקשורת

חוקרים יפנים עקבו אחר שמונה זוגות של הירגזי היפני וגילו כי הוא משתמש בתנועת כנפיים שנועדה לתקשורת – תנועה אשר נעשית בנוכחות פרט אחר, ואותו פרט מגיב לה בדרך מסוימת. במהלך המחקר, החוקרים שמו לב לכך שפעמים רבות, כאשר הזכר והנקבה הגיעו יחד לקן כדי להאכיל את הגוזלים, אחד מבני הזוג היה מרעיד את כנפיו בזמן שהוא עומד על ענף. כדי לבדוק את משמעות התנועה, תיעדו החוקרים 321 ביקורים של זכר ונקבה בקן. כמעט בכל המקרים היו אלו הנקבות שהרעידו את כנפיהן, והן עשו זאת רק כשהזכר היה גם הוא באזור. לרוב, זמן קצר לאחר הרעדת הכנפיים הזכר היה נכנס לקן, ואחריו נכנסה הנקבה. במקרים שבהם הנקבות לא הרעידו את כנפיהן, הן לרוב נכנסו לקן לפני הזכרים. הנקבות הפסיקו את הרעדת הכנפיים לאחר שהזכר נכנס פנימה. המחקר גילה כי הירגזים היפניים מרעידים את כנפיהם אך ורק בנוכחות בן הזוג, וכשהוא רואה את ההתנהגות הזו, בן הזוג כמעט תמיד נכנס ראשון לקן. לפיכך החוקרים משערים כי המסר של הירגזי לבן הזוג בהרעדת הכנפיים הוא איתות לבן הזוג להיכנס ראשון לקן.
תפוצה ובתי גידול

הירגזי היפני מצוי במזרח אסיה ביערות וחורשים, אך גם בפארקים, גינות ושטחים עירוניים. הוא נצפה ביפן, סין, וייטנאם, תאילנד, לאוס, חצי האי קוריאה, מיאנמר, בהוטן ודרום רוסיה. קרוב לירגזי המצוי, ונחשב בעבר לתת מין שלו. מין זה לא נודד בדרך כלל, אך ינדוד כשתנאי הסביבה דורשים זאת.
תפוצה ובתי גידול > תפוצת תת־מינים

לירגזי היפני 9 תת־מינים:
Parus minor amamiensis – אוטו קליינשמידט, 1922, אנדמי לאיי ריוקיו
Parus minor commixtus – רוברט סווינו, 1868, מצוי בהונג קונג, וייטנאם וסין
Parus minor dageletensis – נגמיצ׳י קורודה ומורי, 1920, אנדמי לדרום קוריאה
Parus minor kagoshimae – נובוסוקה טאקה-צוקאסה, 1919, מצוי ביפן. בחלק מהמיונים הוא נחשב לשם נרדף לתת המין Parus minor minor
Parus minor minor – קונרד יאקוב טמינק והרמן שלגל, 1848, מצוי בדרום רוסיה, סין, יפן, וחצי האי קוריאה
Parus minor nigriloris – קרל אדוארד הלמאייר, 1900, אנדמי לאיי ריוקיו
Parus minor nubicolus – רודולף מאייר דה שאונזה, 1946, מצוי במיאנמר, לאוס, וייטנאם ותאילנד
Parus minor okinawae – ארנסט יוהאן אוטו הארטרט, 1905, אנדמי לאיי ריוקיו
Parus minor tibetanus – ארנסט יוהאן אוטו הארטרט, 1905, מצוי במערב סין, בהוטן ותאילנד
גלריית תמונות

ירגזי יפני בתעופה
נקבת הירגזי אוספת טחב כדי לרפד בו את הקן
קן עם גוזלים
ירגזי יפני באוסקה
ראו גם

ירגזי מצוי
ירגזי אפרפר
ירגזי ביצות
ירגזי שחור
הערות שוליים

↑  לא קיים שם עברי רשמי, שם הערך הוא תרגום מאנגלית של השם העממי Japanese Tit
↑  Japanese Tit - eBird, ebird.org
↑  תולדות הטבע ב - שלום יעקב אברמוביץ (מנדלי מוכר ספרים) | מפעל המילון ההיסטורי, באתר maagarim.hebrew-academy.org.il
↑  Toshitaka N. Suzuki, David Wheatcroft, Michael Griesser, Experimental evidence for compositional syntax in bird calls, Nature Communications 7, 2016-03-08, עמ' 10986 doi: 10.1038/ncomms10986
1 2 3  Kazuhiro Eguchi, The feeding ecology of the nestling Great Tit, Parus major minor, in the temperate ever-green broadleaved forest, ResearchGate
1 2 3  Canon Inc, Canon Bird Branch Project | Biodiversity Initiatives | Bird photo guide | Japanese Tit, Canon Bird Branch Project | Biodiversity Initiatives (באנגלית)
↑  Jungmoon Ha, Keesan Lee, Eunjeong Yang, Woojoo Kim, Corvid predators may be attracted to parental alarm calls that trigger fledging of nestlings in Oriental Tits (Parus minor), The Wilson Journal of Ornithology 133, 2021-08-04, עמ' 145–150 doi: 10.1676/20-00090
↑  Toshitaka N. Suzuki, Assessment of predation risk through referential communication in incubating birds, Scientific Reports 5, 2015-05-18, עמ' 10239 doi: 10.1038/srep10239
↑  יונת אשחר, "אחריך, ירגזי!", באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏2024-04-03
↑  ITIS - Report: Parus minor tibetanus, www.itis.gov
↑  Avibase - מסד בירד העולם, באתר avibase.bsc-eoc.org
↑  Waxwings and allies, tits, penduline tits – IOC World Bird List (באנגלית אמריקאית)
| ירגזיים |
| --- | --- | --- |
| ירגזי | ירגזי אפרפר • ירגזי יפני • ירגזי מצוי • ירגזי ירוק-גב |       |
| מכלולופוס (אנ') | ירגזי לבן-עורף (אנ') • ירגזי טאיוואני • ירגזי שחור-פס • ירגזי צהוב הודי (אנ') • ירגזי צהוב-לחי |       |
| מלאניפרוס (אנ') | ירגזי גינאי (אנ') • ירגזי לבן-כנף (אנ') • ירגזי מפויח • ירגזי קארפ • ירגזי לבן-בטן (אנ') • ירגזי לבן-גב (אנ') • ירגזי כהה (אנ') • ירגזי אדום-גחון • ירגזי שחור-ראש (אנ') • ירגזי אדום-גרון • ירגזי מפוספס-חזה (אנ') • ירגזי סומלי (אנ') • ירגזי אפור-שת • ירגזי אפרורי • ירגזי הכף |       |
| פויסילה | ירגזי סצ'ואני • ירגזי שחור-סינר • ירגזי חלוד-חזה • ירגזי גמבל • ירגזי קרוליינה • ירגזי מקסיקני • ירגזי הדסון • ירגזי ערמוני-גב • ירגזי לבן-גבה • ירגזי פרסי • ירגזי שחור-כיפה • ירגזי סיבירי • ירגזי הרים • ירגזי ביצות • ירגזי החרמון |       |
| ירגזי-כחול | ירגזי כחול • ירגזי קנרי • ירגזי תכול (ירגזי פלסקה) |       |
| סיטיפרוס (אנ') | ירגזי לבן-מצח (אנ') • ירגזי אדום-בטן • ירגזי איריומוטה (אנ') • ירגזי רבגוני • ירגזי איזו (אנ') |       |
| לופופאנס | ירגזי מצויץ • ירגזי אפור-ציצה |       |
| באולופוס | ירגזי דו-גוני • ירגזי טקסני • ירגזי הערער • ירגזי חדגוני • ירגזי הרסן |       |
| פריפרוס | ירגזי האשוחית • ירגזי שחור-ציצה • ירגזי שחור |       |
| פרדליפרוס (אנ') | ירגזי צהוב-בטן • ירגזי פיליפיני • ירגזי פלאוואני (אנ') |       |
| מינים יחידים בסוגם | ירגזי כיפת-אש • ירגזי צהוב-גבה • ירגזי סולטני • ירגזי קרקעי |  |
פסקוגל זנב-מברשת

| פסקוגל זנב-מברשת |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפי כיס
משפחה:: נמיות כיס
סוג:: פסקוגל
מין:: פסקוגל זנב-מברשת
שם מדעי
 Phascogale tapoatafa ‏מייר, 1793
תחום תפוצה
   תת המין tapoatafa   תת המין wambenger   תת המין kimberleyensis 

פסקוגל זנב-מברשת (שם מדעי: Phascogale tapoatafa; קרוי גם פסקוגל גדול או טואן), הוא מין של טורף כיס בינוני שוכן עצים בסוג פסקוגל שאנדמי לחופי אוסטרליה. הוא תואר מדעית בשנת 1793 ולו 3 תת-מינים. הפסקוגל המברשתני הוא המין הגדול בסוגו וידוע בזנבו הייחודי שהעניק לו את שמו. הוא חי בחורשים ויערות דלילים, פעיל בשעות הלילה וניזון בעיקר מחסרי חוליות. מצבו של המין מוגדר כקרוב לסיכון בשל אובדן בית גידול מתמשך והתפשטות טורפים פולשים דוגמת השועל האדום וחתול הבית.
טקסונומיה

הפסקוגל המברשתני תואר לראשונה על ידי חוקר הטבע הגרמני פרידריך אלברכט אנטון מייר בשנת 1793; הוא תואר במקור כמין בסוג אופוסום, עד שבשנת 1844, הזואולוג ההולנדי קונרד יאקוב טמינק הקים עבורו סוג נפרד. עד המאה ה-21, נכללו בסוג זה שני מינים: הפסקוגל המברשתני, וקרובו הזוטר פסקוגל אדום-זנב. בשנת 2008, הוכר מין שלישי בשם פסקוגל צפוני, שקודם לכן נחשב לתת-מין של הפסקוגל המברשתני.
הסוג פסקוגל משויך לתת-משפחת הדסיורים במשפחת נמיות הכיס, ומבחינה חיצונית הוא מזכיר במיוחד את הדיבלר והאנטכינוס. תחת הפסקוגל המברשתני כלולים 3 תת-מינים שתופסים אזורים גאוגרפים נפרדים:
P. t. tapoatafa - דרום ומזרח אוסטרליה.
P. t. wambenger - דרום-מערב אוסטרליה.
P. t. kimberleyensis - אזור קימברלי.
האוכלוסייה בצפון חצי האי כף-יורק עשויה לייצג תת-מין רביעי.
אנטומיה ומראה

הפסקוגל המברשתני הוא טורף כיס בינוני בגודל סנאי שחולק קוי דמיון עם הדיבלר והעכבר. גופו קומפקטי ודקיק, ראשו משולש חרוטי וחוטמו צר ומחודד. אוזניו גדולות ומחודדות וכמעט חסרות שיער ועיניו חרוזיות ושחורות. סביב אפו הקטנטן יש זיפים ארוכים שמיועדים למישוש זרמי אוויר בלילה. לפסקוגל שיניים וטפרים חדים שמותאמים לתזונה מן החי.
התכונה המפורסמת ביותר של המין היא זנבו הייחודי שמזכיר בצורתו בקבוקי מברשת של צמח הקליסטמון (Callistemon); הזנב מתאפיין בשערות משי צפופות וזקופות, והפסקוגל מנענע אותם לצדדים כשהוא בתנועה כדי להסיח את דעתם של הטורפים מתנועות גופו.
אורך ראשו וגופו של הפסקוגל המברשתני 16–23 ס"מ בממוצע, אורך זנבו 17–22 ס"מ ומשקלו 110–235 גרם. הפרט הכבד ביותר שתועד אי פעם שקל 311 גרם. הזכר נוטה להיות גדול וכבד מן הנקבה. לנקבת הפסקוגל יש כיס מדומה על הבטן שמורכב מקפל עור עבה ומכוסה בשיער גס. הוא מכיל עד שמונה פטמות.
הפרווה של הפסקוגל המברשתני קצרה ורכה. צבעה הכללי מורכב מגווני אפור (בהיר, כהה, כסוף, כחלחל ושחרחר), והיא שזורה בשיער צהבהב, לבן ושחרחר. הסנטר, הגרון, החזה, הבטן והמפשעה בצבע לבן בוהק, והזנב בולט בצבעו השחור מבריק. חלקי הגוף החשופים דוגמת החוטם, האוזניים והכפות בצבע ורוד או כתמתם והאף אדמוני. סימוני הפנים שלו כוללים פס שחור על החרטום וטבעות לבנות סביב העיניים.
תפוצה וסביבת מחיה

הפסקוגל המברשתני אנדמי לאוסטרליה. בעבר התפוצה שלו השתרעה באופן רציף לאורך חופי היבשת, אולם בעקבות אובדן בית גידול מתמשך והתפשטות טורפים פולשים היא הפכה למקוטעת ומפוצלת וההערכה היא שהמין איבד לפחות מחצית מטווח התפוצה ההיסטורי.
כיום, לפסקוגל יש 7 אוכלוסיות נפרדות: שתי אוכלוסיות באוסטרליה המערבית (אחת בצפון קימברלי ואחת בקצה הדרומי מערבי ליד פרת'), אוכלוסייה אחת גדולה בויקטוריה, אוכלוסייה גדולה בגבול ניו סאות' ויילס וקווינסלנד, ו-3 אוכלוסיות קטנות נוספות לאורך קו החוף המזרחי והצפוני של קווינסלנד. הפסקוגל המברשתני נכחד מאוסטרליה הדרומית, והאוכלוסייה שלו בצפון הטריטוריה הצפונית הוכרה כמין נפרד (פסקוגל צפוני).
הפסקוגל המברשתני מגלה העדפה ליערות אקליפטוס פתוחים וחורש ים-תיכוני עם כמות משקעים ממוצעת של 2,000-500 מילימטר לשנה. עם זאת, הוא מצוי גם בסוואנה צחיחה למחצה שמנוקדת בשיטה, בבתה ובכיסי מאלה, ובשוליים של יער גשם טרופי. צמצום בית הגידול מוביל לכך שהפסקוגל נראה לעיתים קרובות בסביבה עירונית.
אקולוגיה > התנהגות ופעילות

הפסקוגל המברשתני הוא יונק יחידאי פעיל דמדומים ולילה שחי רוב הזמן על העצים. הוא יוצא לפעילות עם רדת החשיכה ומבלה את היום בשינה במקלט מוגן. הפסקוגל מעדיף לקנן בעצים חלולים, ובלית ברירה עשוי לקנן גם בכיסי סבך צפופים על האדמה. הקן נבנה מעלים וזרדים וצורתו כדורית והוא נמצא בשימוש זמני עד לבניית הקן הבא. בשנה אחת, הפסקוגל עשוי לבנות עד 30 קינים, והוא עושה שימוש לעיתים קרובות בקינים של ציפורים.
הפסקוגל הוא יונק זריז ולולייני שמיומן במיוחד בטיפוס על עצים, ומסוגל לרוץ במהירות במעלה ומורד הגזע או בספירלה סביבו ולקפוץ עד לגובה 2 מטר. בנוסף, הוא מסוגל לסובב את כפות רגליו האחוריות עד 180 מעלות במהלך הטיפוס. הזריזות יוצאת הדופן של הפסקוגל משמשת אותו במרדף אחר טרף ובהימלטות מדורסי הלילה - טורפיו העיקריים.
הפסקוגל חי בטריטוריה קבועה. הזכר תופס שטח גדול מאוד שמשתרע על פני 100 דונם ומעלה, ומגן עליו באגרסיביות מפני זכרים אחרים. הנקבה תופסת שטח קטן בהרבה: לרוב 20–40 דונם, ובבית גידול מתאים היא תסתפק אפילו ב-5 דונם. הזכר והנקבה מסמנים את שטחם באמצעות שתן וצואה וסובלים נוכחות של פסקוגלים מהזוויג האחר. הנקבה גם סובלנית כלפי נוכחות של בנותיה הצעירות.
הפסקוגל משמיע שני סוגי קולות: צליל נמוך דמוי לחישה שמשמש כאזעקה במקרה של נוכחות טורף, וסדרת ציוצים קולנית בתגובה לפלישה של פסקוגל מאותו הזוויג. המין גם עושה שימוש באותות חזותיים כמו טפיחה עם כפותיו הקדמיות על קליפת העץ וקשקוש בזנבו הבולט כסימן אזהרה או הסחת דעת עבור טורפים פוטנציאליים.
התזונה של הפסקוגל מורכבת בעיקר מחרקים ועכבישאים גדולים, שאותם הוא מאתר על הגזעים או תחת קליפות עץ רופפות. מלבד חסרי חוליות, הוא טורף לעיתים קרובות זוחלים ועופות קטנים, עכברים וכיסאים זעירים, ואף עשוי לטרוף תרנגולות או לינוק צוף פרחים.
אקולוגיה > רבייה ומחזור חיים

הפסקוגלים מתרבים בראשית החורף (אמצע מאי עד תחילת יולי), ומרבית הזכרים מתים לאחר עונת הרבייה הראשונה כשהם בגיל שנה לכל היותר. הפסקוגל המברשתני הוא היונק הגדול ביותר מבין טורפי הכיס המפגינים התנהגות זאת. הגורם העיקרי לתמותה הוא הלחץ; הזכרים נמצאים במאבק איטנסיבי ותמידי לשמירה על הטריטוריה הענקית שלהם, והמאבקים המתמשכים מתישים את כוחם והופכים אותם לפגיעים למחלות ולפגעי מזג האוויר. למרות שהזכר גדול מן הנקבה, היא מפגינה דומיננטיות רבה יותר במהלך המפגשים ביניהם לצורך רבייה.
לאחר תקופת היריון של חודש ימים, הפסקוגלית ממליטה 7–8 צאצאים שגדלים בכיס במשך שבעה שבועות. לאחר מכן, הגורים עוזבים את הכיס ועוברים לגור בקן של האם למשך 3 חודשים נוספים, כשהיא מספקת להם חלב ובהמשך מזון מן החי. הנקבה ממליטה המלטה אחת או שתיים לכל היותר במשך חייה הקצרים, ולרוב היא מתה בגיל שנתיים. תוחלת החיים המרבית של הנקבה בטבע היא 3 שנים. בשבי, שני הזוויגים הגיעו לעיתים קרובות לגיל 3 שנים.
מצב

הפסקוגל המברשתני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור קרוב לסיכון (NT), בשל ירידה משמעותית בגודל האוכלוסייה שצפויה להגיע לשיעור של 30%, שמקורה באובדן בית גידול ובטריפה על ידי חתולים. עם המגמות הנוכחיות יימשכו, המין צפוי להעפיל לקטגוריית הפגיע (VU).
האיומים הנוכחיים על המין הם כריתת עצים, המרת בית גידול לחקלאות ומרעה, כרייה, התפשטות השועל האדום וחתול הבית, והעדר בית גידול מתאים. האוכלוסיות המבודדות פגיעות במיוחד להכחדה מקומית.
ארגון השימור IUCN ממליץ לרשויות השימור האוסטרליות לפתח טכנולוגיה מתאימה לצמצום אוכלוסיית החתולים ולערוך מחקרים נוספים אודות הטקסונומיה והביולוגיה של המין. הפסקוגל נמצא באזורים מוגנים רבים ברחבי טווח התפוצה שלו. האוכלוסייה העולמית של הפסקוגל המברשתני נאמדת בסביבות 15,000 פרטים.
לקריאה נוספת

Soderquist, Todd R. "Spatial organization of the arboreal carnivorous marsupial Phascogale tapoatafa." Journal of Zoology 237.3 (1995): 385-398.
Scarff, F. R., S. G. Rhind, and J. S. Bradley. "Diet and foraging behaviour of brush-tailed phascogales (Phascogale tapoatafa) in the jarrah forest of south-western Australia." Wildlife Research 25.5 (1998): 511-526.
van der Ree, Rodney, Todd R. Soderquist, and Andrew F. Bennett. "Home-range use by the brush-tailed phascogale (Phascogale tapoatafa)(Marsupialia) in high-quality, spatially limited habitat." Wildlife Research 28.5 (2001): 517-525.
Soderquist, Todd R. "Maternal Strategies of Phascogale-Tapoatafa (Marsupialia, Dasyuridae). 1. Breeding Seasonality and Maternal Investment." Australian Journal of Zoology 41.6 (1993): 549-566.
Rhind, S. G., and J. S. Bradley. "The effect of drought on body size, growth and abundance of wild brush-tailed phascogales (Phascogale tapoatafa) in south-western Australia." Wildlife Research 29.3 (2002): 235-245.
הערות שוליים

↑  פסקוגל זנב-מברשת באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3 4 5 6 7 8  ‏ Brush-tailed phascogale - DBCA Library
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  ‏ Phascogale tapoatafa,  ADW Christoph Bugby.
1 2 3 4 5 6 7 8  ‏ Phascogale tapoatafa, IUCN red list
פסקוגל מבקר בחצר בית בלילה.
איור של פסקוגל זנב-מברשת.
פסקוגל שנדרס במהלך חציית כביש.
חוסיין סלאמי

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בן 64 בערך) גולפיגאן, המדינה האימפריאלית של איראן 
 מדינה:  איראן 
 השכלה:  האוניברסיטה האיראנית למדע וטכנולוגיה 
 השתייכות:  משמרות המהפכה האסלאמית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 דרגה:  מייג'ור גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת איראן-עיראק  המלחמה נגד ארגון המדינה האיסלאמית  מעורבות איראן במלחמת חרבות ברזל 
 
חוסיין סלאמי (בפרסית: حسین سلامی, נהגה הוֹסֵין סַלַאמִי; נולד בשנת 1960) הוא קצין צבא איראני בדרגת מייג'ור גנרל המשמש כמפקד משמרות המהפכה האסלאמית.
ביוגרפיה

חוסיין סלאמי נולד ב-1960 בעיר גולפאיגאן במחוז אספהאן שבאיראן. ב-1978 הוא החל ללמוד הנדסת מכונות באוניברסיטה האיראנית למדע וטכנולוגיה. כשהחלה מלחמת איראן–עיראק הוא התגייס למשמרות המהפכה. לאחר סיום המלחמה הוא למד לתואר שני בניהול ביטחוני באוניברסיטת אזאד האסלאמית.
ב-2009 הוא מונה לסגנו של מפקד משמרות המהפכה הגנרל מוחמד עלי ג'עפרי.
ב-21 באפריל 2019 הודיע המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי על מינויו למפקד משמרות המהפכה.
הערות שוליים

↑  אילנה אושומירסקי והסוכנויות, אחרי 11 שנה: הוחלף מפקד משמרות המהפכה באיראן, באתר ynet, 21 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1188492837  VIAF: 566156075613653980000   WorldCat (עם VIAF): 566156075613653980000 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראן ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגדלור (שיר של דן אלמגור)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שושנה דמארי
 מתוך האלבום מגדלור
 יצא לאור:  1959
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  דן אלמגור
 לחן:  משה וילנסקי
השיר "מגדלור" (הידוע גם במילות הפתיחה שלו "הוא ידע שאין בחוף שום מגדלור") נכתב על ידי דן אלמגור והולחן על ידי משה וילנסקי בשנת 1958, עבור טקס חגיגות העשור לקיומה של מדינת ישראל.
אודות השיר

השיר מספר על יורד ים שרואה אור מרוחק על החוף ללא שום סימן למגדלור, ולבסוף מגלה שהאור בוקע מליבה של אהובה שפגש שם.
הביצוע של שושנה דמארי

השיר בוצע לראשונה על ידי הזמרת שושנה דמארי בטקס חגיגות העשור למדינה שהתקיימו בנמל הקישון בחיפה. במסגרת הופעתה, עלתה הזמרת על רפסודה שהייתה בנויה כבמה והתזמורת הייתה ערוכה על הרציף מאחוריה. לפתע, דחפו את הרפסודה אל תוך המים, והזמרת ייצבה את עצמה והמשיכה לשיר.

אלמגור סיפר על דמארי, שברגע שנדחפה אל המים ללא התראה מוקדמת, היא פחדה כל כך, שהיא התחילה לשיר בקצב מהיר על מנת לסיים מהר יותר. עם זאת, משהבינה שתיאלץ לשיר אותו מספר פעמים על מנת שכל האורחים, שהיו פזורים לאורך רציף הנמל, ישמעו אותו, התגברה על הפחד וחזרה לשיר את השיר בקצב הרגיל שלו. בסיום ההופעה סטרה דמארי לאלמגור, על כך שלא הזהיר אותה מפני השייט הבלתי צפוי.
ביצועים נוספים

אמנים רבים ביצעו את השיר, ביניהם: יפה ירקוני, רוחמה רז, נחמה הנדל ורז אלירן, רן ונמה, חבורת רננים, אופירה גלוסקא, גלי עטרי, יהודית רביץ, אפרת גוש, מירי מסיקה, מירי אלוני, נתן סלור.
לקריאה נוספת

משה וילנסקי, זר כלניות, ספריית מעריב, 1990
הערות שוליים

1 2  המגדלור [דף שיר], באתר הספרייה הלאומית