stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ורה זבונרבה
ביוגרפיה > גמרי WTA

| מס' | תאריך | תחרות | יריבה בגמר | תוצאה בגמר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 8 ביולי 2002 | איטליה פלרמו, איטליה | ארגנטינה מארינה דיאז אוליביה | 7–6(8–6), 1–6, 3–6 |
| 2 | 16 באוגוסט 2004 | ארצות הברית סינסינטי, ארצות הברית | ארצות הברית לינדזי דבנפורט | 3–6, 2–6 |
| 3 | 25 באוקטובר 2004 | ארצות הברית פילדלפיה, ארצות הברית | צרפת אמילי מורסמו | 6–3, 2–6, 2–6 |
| 4 | 7 בינואר 2006 | ניו זילנד אוקלנד, ניו זילנד | צרפת מריון ברטולי | 2–6, 2–6 |
| 5 | 6 בינואר 2007 | ניו זילנד אוקלנד, ניו זילנד | סרביה ילנה יאנקוביץ' | 6–7(9–11), 7–5, 3–6 |
| 6 | 11 בינואר 2008 | אוסטרליה הובארט, אוסטרליה | יוון אלני דנדילו | פרישה |
| 7 | 24 בפברואר 2008 | קטר (מדינה) אליפות קטר טוטאל הפתוחה, קטר | רוסיה מריה שראפובה | 1–6, 6–2, 0–6 |
| 8 | 20 באפריל 2008 | ארצות הברית צ'ארלסטון, ארצות הברית | ארצות הברית סרינה ויליאמס | 4–6, 6–3, 3–6 |
| 9 | 12 באוקטובר 2008 | רוסיה מוסקבה, רוסיה | סרביה ילנה יאנקוביץ' | 2–6, 4–6 |
| 10 | 26 באוקטובר 2008 | אוסטריה לינץ, אוסטריה | סרביה אנה איבנוביץ' | 2–6, 1–6 |
| 11 | 9 בנובמבר 2008 | קטר (מדינה) אליפות קטר טוטאל הפתוחה, קטר | ארצות הברית ונוס ויליאמס | 7–6(7–5), 0–6, 2–6 |
| 12 | 18 באפריל 2010 | ארצות הברית צ'ארלסטון, ארצות הברית | אוסטרליה סמנתה סטוסור | 0–6, 3–6 |
| 13 | 3 ביולי 2010 | הממלכה המאוחדת אליפות וימבלדון, בריטניה | ארצות הברית סרינה ויליאמס | 3–6, 2–6 |
| 14 | 23 באוגוסט 2010 | קנדה קנדה מאסטרס, קנדה | דנמרק קרוליין ווזניאקי | 3–6, 2–6 |
| 15 | 11 בספטמבר 2010 | ארצות הברית אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, ארצות הברית | בלגיה קים קלייסטרס | 2–6, 1–6 |
| 16 | 11 באוקטובר 2010 | הרפובליקה העממית של סין בייג'ינג, סין | דנמרק קרוליין ווזניאקי | 3–6, 6–3, 3–6 |
| 17 | 7 באוגוסט 2011 | ארצות הברית סן דייגו, ארצות הברית | פולין אגניישקה רדוונסקה | 3–6, 4–6 |
| 18 | 1 באוקטובר 2011 | יפן טוקיו, יפן | פולין אגניישקה רדוונסקה | 3–6, 2–6 |
זבד לוטראי

| זבד לוטראי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: גחניים
סוג:: Cynogale 
מין:: זבד לוטראי
שם מדעי
 Cynogale bennettii ‏גריי, 1837
תחום תפוצה


זבד לוטראי (שם מדעי: Cynogale bennettii) הוא מין יחיד בסוגו של טורף ממשפחת הגחניים החי באזורי מקווי מים בדרום-מזרח אסיה ומותאם לחיים חצי-מימיים. בשל הרגלי חייו הוא מזכיר מעט לוטרה ומכאן שמו.
הזבד משתייך למשפחת הגחניים שהיא משפחת דמויי חתול קטנים החיים באזורים טרופיים בעולם הישן.
מאפיינים

הזבד הלוטראי חי בטבע בתאילנד, מלזיה, אינדונזיה (בעיקר בסומטרה ובורנאו) וברוניי וייתכן שגם בווייטנאם, באזורי מים והוא מותאם לחיים מימיים: הוא בעל לסת גדולה עם שפם ארוך החש בתנועות קטנות במים, רגליים בעלות קרומי שחייה וטפרים חדים. הוא בעל צוואר קצר, אוזניים ועיניים קטנות ופרוותו בצבעי חום-אפרפר עד חום בהיר. למרות שהוא חי באזורים מימיים הוא בעל זנב קצר יחסית. אורכו 57-68 ס"מ ומשקלו 3-5 ק"ג.
הם חיים ביערות גשם או יערות שפילה וגם בביצות וביצות מנגרובים, וברוב המקומות האלו נוהגים לשחות במקווי המים בהם. הם אוכלים בעיקר מזון מיימי כמו דגים, סרטנים ורכיכות שונות וגם מטפסים על עצים אז הם יכולים לצוד ציפורים או לאכול פירות.
יש מידע מועט על מין חשאי ונדיר זה.
הזבד מצוי בסכנת הכחדה עקב הרס בית גידולו וכן מזיהומים שונים. האוכלוסייה פחתה ב-50% בשלוש השנים האחרונות[דרושה הבהרה].
הערות שוליים

↑  זבד לוטראי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| גחניים |
| --- | --- | --- |
| זבד דקל אוסטוני (סוג ומין יחיד) | זבד דקל אוסטוני |   |
| זבד לוטראי (סוג ומין יחיד) | זבד לוטראי |   |
| זבד דקל הוסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל הוסי |   |
| זבד דקל מפוספס (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מפוספס |   |
| בינטורונג (סוג ומין יחיד) | בינטורונג |   |
| זבד דקל קטן-שיניים (סוג ומין יחיד) | זבד דקל קטן-שיניים |   |
| זבד דקל סולאווסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל סולאווסי |   |
| זבד דקל מסיכתי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מסיכתי |   |
| גחן דקלים | גחן דקלים אסייתי  • גחן דקלים חום  • גחן דקלים זהוב |   |
| זבד אפריקאי (סוג ומין יחיד) | זבד אפריקאי |   |
| גחן | גחן אבסיניקה • גחן אנגולי • גחן בורלון • גחן מצוייץ • גחן מצוי • גחן ג'ונסטון  • גחן פנתרי • גחן פארדין  • גחן מיימי • גחן מלכותי  • גחן סרוולניה • גחן האוסה  • גחן הכף • גחן ענק |  |
| לינסנג | לינסנג אפריקני • לינסנג לייטוני |  |
| זבד הודי | זבד הודי ענק • זבד הודי מלברי  • זבד מנומר ענק • זבד מלאי |  |
| זבד הודי קטן (סוג ומין יחיד) | זבד הודי קטן |  |
זבד הודי מלברי

| זבד הודי מלברי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: גחניים
סוג:: זבד הודי
מין:: זבד הודי מלברי
שם מדעי
 Viverra civettina ‏בליית, 1862
תחום תפוצה


זבד הודי מלברי (שם מדעי: Viverra civettina) הוא מין של זבד מהסוג זבד הודי ששייך למשפחת הגחניים והוא טורף בינוני המצוי בסכנת הכחדה קריטית. הוא חי רק בהרי גהט המערביים בהודו ובייחוד בחבל מלבר שנתן לו את שמו. בטבע חיים היום פחות מ-250 פרטים המאוימים מכריתת יערות וציד בלתי חוקי.
מאפיינים

הזבד מגיע לאורך 76-77 ס"מ ולמשקל 6.6-8.4 ק"ג. הפרווה אפורה כהה ומנוקדת בכתמים לאורך הגוף והזנב שחור. הוא מזכיר את הזבד ההודי הענק. הוא יצור גדול עם חוטם רחב ו"מסיכה" מסביב לעיניים.
הזבד נדיר מאוד ולא ידוע עליו הרבה. הוא חי בערות של הרי גהט המערביים וצד בלילות מכרסמים, עופות וחסרי חוליות וכן ניזון מפירות.
הערות שוליים

↑  זבד הודי מלברי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| גחניים |
| --- | --- | --- |
| זבד דקל אוסטוני (סוג ומין יחיד) | זבד דקל אוסטוני |   |
| זבד לוטראי (סוג ומין יחיד) | זבד לוטראי |   |
| זבד דקל הוסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל הוסי |   |
| זבד דקל מפוספס (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מפוספס |   |
| בינטורונג (סוג ומין יחיד) | בינטורונג |   |
| זבד דקל קטן-שיניים (סוג ומין יחיד) | זבד דקל קטן-שיניים |   |
| זבד דקל סולאווסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל סולאווסי |   |
| זבד דקל מסיכתי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מסיכתי |   |
| גחן דקלים | גחן דקלים אסייתי  • גחן דקלים חום  • גחן דקלים זהוב |   |
| זבד אפריקאי (סוג ומין יחיד) | זבד אפריקאי |   |
| גחן | גחן אבסיניקה • גחן אנגולי • גחן בורלון • גחן מצוייץ • גחן מצוי • גחן ג'ונסטון  • גחן פנתרי • גחן פארדין  • גחן מיימי • גחן מלכותי  • גחן סרוולניה • גחן האוסה  • גחן הכף • גחן ענק |  |
| לינסנג | לינסנג אפריקני • לינסנג לייטוני |  |
| זבד הודי | זבד הודי ענק • זבד הודי מלברי  • זבד מנומר ענק • זבד מלאי |  |
| זבד הודי קטן (סוג ומין יחיד) | זבד הודי קטן |  |
זבד מלגשי

| זבד מלגשי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: טורפי מדגסקר
סוג:: זבד מלגשי
מין:: זבד מלגשי
שם מדעי
 Fossa fossana ‏מולר, 1776
תחום תפוצה


זבד מלגשי (שם מדעי: Fossa fossana) הוא מין טורף ממשפחת טורפי מדגסקר וכמו כל המשפחה אנדמי למדגסקר. הוא חי ביערות המזרחיים של מדגסקר והוא המין היחיד בסוגו.
תיאור

זהו מין גדול יחסית למשפחתו והוא המין השני בגודלו לאחר הפוסה. משקלו מגיע ל-1.5-2 ק"ג כשאורכו עד 50 ס"מ כשהזנב מגיע לאורך 20 ס"מ. הוא בעל פרווה גדולה חומה ועליה 2 פסים אופקיים מהראש עד הזנב. הרגליים והגחון לבנים והפנים והאוזניים אפורות וארוכות ומשוות לזבד פני שועל. גם צורת הגוף והרגליים הדקות מזכירה מעט שועל והוא חי בעיקר על הקרקע ניזון מיצורים קטנים שונים אותם הוא תוקף ממארב. הוא ניזון מכל חיה קטנה לרבות זיקיות, עכברים, עופות, עקרבים ונבלות.
הוא חי במזרח מדגסקר ביערות, שפלות ויערות טרופיים לחים והוא יכול להימצא מחופי הים להרים בגובה 1,500 מ', אך נמצא בעיקר ביערות באזור פארק הרי אמבר. בשל כריתת היערות בהם חי הוא קרוב לסיכון.
ראו גם

הפארק הלאומי מרוג'ג'י
הערות שוליים

↑  זבד מלגשי באתר הרשימה האדומה של IUCN
חייל של אהבה

חייל של אהבה הוא אלבומו הרביעי של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב-10 ביולי 1998. האלבום מכר למעלה מ-320,000 עותקים בנקודות מכירה בישראל, ובכך היה לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בישראל אי פעם.
הפקה

האלבום נוצר ברובו המכריע על ידי זאב נחמה ותמיר קליסקי, חברי להקת אתניקס, אשר גם עיבדו, הפיקו והוציאו אותו לאור בחברת התקליטים שלהם "שולטן".
באלבום נכללו להיטים כ"דמעות", "יפה שלי", "שקלים" ו"לקנות לך יהלום". "דמעות", אותו כתב זאב נחמה שגם הלחין יחד עם תמיר קליסקי, נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"ח של רשת ג' והיה לשיר הראשון מסוגת המוזיקה המזרחית שזכה בתואר "שיר השנה".
רשימת רצועות

| חייל של אהבה> מס' | חייל של אהבה> שם | חייל של אהבה> מילים | חייל של אהבה> לחן | חייל של אהבה> משך | חייל של אהבה>  | חייל של אהבה>  | חייל של אהבה>  | חייל של אהבה>  | חייל של אהבה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יפה שלי  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 3:48 |  |  |  |  |  |
| 2. | לקנות לך יהלום  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 3:50 |  |  |  |  |  |
| 3. | זרה  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 4:13 |  |  |  |  |  |
| 4. | דמעות  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 3:30 |  |  |  |  |  |
| 5. | אותך אשא  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 4:03 |  |  |  |  |  |
| 6. | בחוף של פורטוגל  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 3:55 |  |  |  |  |  |
| 7. | שקלים  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 3:19 |  |  |  |  |  |
| 8. | אוהב אותך לנצח  | שמואל אלבז | שמואל אלבז | 3:46 |  |  |  |  |  |
| 9. | מבקשים חיים  | ציון שרעבי | מטין שמטארק (טורקי) | 5:11 |  |  |  |  |  |
| 10. | חייל של אהבה  | זאב נחמה | זאב נחמה ותמיר קליסקי | 3:18 |  |  |  |  |  |
קרדיטים

עיבודים והפקה מוזיקלית – זאב נחמה ותמיר קליסקי
קלידים – תמיר קליסקי, יוסי יוסף
גיטרות – יורם פויזנר, אבי סינגולדה, רוני פיטרסון, יהודה קיסר
גיטרה בס – אבי יפרח
תופים – אשר פדי
דרבוקה – רוני דדון
בוזוקי – איזקיס אוזמוס
אקורדיון – בוריס אלייב
קולות – אופירה יוספי, טלי עמר, זאב נחמה
הוקלט באולפני "בן-צור"
טכנאי הקלטה ומיקס – מרק רוטוול
חותם נשיא ארצות הברית

חותם נשיא ארצות הברית
חותם נשיא ארצות הברית (באנגלית: Seal of the President of the United States) מבוסס על החותם הגדול של ארצות הברית.
הנשיא הראשון שהשתמש בסמל היה הנשיא רתרפורד הייז בשנת 1880. הייז השתמש בחותם כדי לחתום על הזמנות לבית הלבן.
הנשיא הארי ס. טרומן שינה את החותם ב-26 באוקטובר 1945, והוסיף את מעגל הכוכבים וכן שינה את מבטו של העיטם לבן-הראש ממבט על כפתו השמאלית המחזיקה ב-13 חצים (המסמלים את שלוש עשרה המושבות) למבט הפונה ימינה, אל כפתו המחזיקה ענף של זית – וזאת על מנת לסמל את מחויבותה של ארצות הברית לשלום והעדפת השלום על המלחמה. בעקבות כך ששינוי זה אירע אחרי מלחמת העולם השנייה נוצרה האמונה העממית לפיה משתנה הסמל בעתות מלחמה – והעיטם מביט שמאלה.
החותם כולו עוצב "בסימן 13": בנוסף לשלושה עשר החצים, יש 13 עלים בענף הזית וכן 13 זיתים, יש 13 עיגולים לבנים מעל ראש העיטם, 13 כוכבים לידו, 13 פסים בצבעי אדום-לבן, ואפילו המשפט E PLURIBUS UNUM (מתוך רבים אחד) מכיל 13 אותיות.
הסמל שונה בפעם האחרונה בשנת 1959, כאשר נוסף לו הכוכב החמישים, בעקבות הצטרפותה של הוואי לאיחוד.
ראו גם

החותם הגדול של ארצות הברית
חותם הסנאט של ארצות הברית
ז'וסקן דה פרה

| --- | --- |

 לידה:  1455 בורבואר, Burgundian State 
 פטירה:  27 באוגוסט 1521 (בגיל 66 בערך) קונדה-סור-ל'אסקאו, ארצות השפלה הספרדיות 
 מוקד פעילות:  ארצות השפלה ההבסבורגיות, צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1489 
 סוגה:  מיסה, מוטט, שאנסון 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'וֹסקֶן דה-פְּרֶה (Josquin des Prez;‏
1450-1455–1521), מלחין מהאסכולה הפרנקו-פלמית בתקופת הרנסאנס.
דה פרה היה אחד המלחינים המשפיעים ביותר במוזיקה הקלאסית, שכן היה נערץ בעולם המוזיקה הן בחייו והן לאחר מותו. הוא הוסיף הרבה דמיון לאמנות ההלחנה והטביע את חותמו יותר מכל מלחין אחר לפניו.
חייו האישיים

נראה שדה פרה נולד בין 1450 ל-1455 בארצות השפלה הבורגונדיות, בשטח שנמצא כיום בבלגיה או בצרפת (המיקום המדויק אינו ידוע). השם "ז'וסקן דה פרה" הוא גרסה מצורפתת של השם הפלמי "ז'וסקה ון דה פלדה" ("ז'וסקה" הוא לשון הקטנה לשם הפלמי "יוזף"). הוא היה תלמידו הבולט של יוהנס אוקכם, מלחין בעל השפעה רבה בפני עצמו. הוא נסע לאיטליה, ובשנים 1459–1472 היה זמר בקתדרלת מילאנו ומאוחר יותר זמר בחצר הדוכסית של משפחת ספורצה במילאנו. לאחר זמן מה עבר לרומא, שם התקבל למקהלת האפיפיור בשנת 1486 ונשאר בה יותר מעשר שנים. בהמשך עבד דה פרה אצל לואי ה-12, מלך צרפת. אחר כך חזר לאיטליה ועבד בתור מאסטרו די קאפלה תחת חסותו של ארקולה ד'אסטה, דוכס פרארה, וקיבל את השכר הגבוה ביותר ששולם אי פעם לנושא משרה בחצר. ב-1504 חזר ז'וסקן לצרפת ועבד כפרובוסט של נוטר-דאם בקונדה-סור-ל'אסקו, שם נשאר עד שנפטר בשנת 1521.
יצירתו

כמו אוקכם, דה פרה השתמש בהרמוניות מורכבות ובשיטות מתוחכמות. הוא הושפע, בין השאר, מסגנונות צפוניים (מארצות השפלה), ודרומיים (מאיטליה). הוא השתמש בטכניקה של ציור מילים, שמתאימה את צלילי המוזיקה למשמעות המילים. המוזיקה של דה פרה הייתה רגשית בנוגע לטקסט, כך שהמאזין יכול היה לקבל מושג איזו מוזיקה זו לפי צליליה. דה פרה היה מראשוני המלחינים שהשתמשו בתנ"ך כמקור למוטטים.
דה פרה כתב בין השאר מיסות (הוא השתמש בשיטת המיסה הפארודית, בה היו קטעים מיצירה קיימת, חילונית או דתית שהיוו מקור ליצירה חדשה), מוטטים, שאנסונים ועוד יצירות רבות.
יצירתו > מיצירותיו

המיזררה "חנני אלוהים" (תהילים נ"א)
מיסה לבתולה הקדושה
מיסה "לה, סול, פה, רה, מי"
לֹא כַחֲטָאֵינוּ, עָשָׂה לָנוּ (מוטט)
"נימפות היער" (הקינה על מותו של יוהנס אוקכם)
"איך אישה לא נוחמה"/ עמדה אם אבלה
"אווה מריה...בתולה חסודה" -מוטט
הערות שוליים

↑  ג'ון סטנלי, "מוזיקה קלאסית", עמ' 55
↑  סטנלי, שם
↑  סטנלי, שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263509005171  PLWABN: 9810659361705606  BIBSYS: 98062583  BNC: 000345999  BNE: XX897941  BnF: cb138957704 (data)  BPN: 00812085  CANTIC: a10378674  CiNii: DA06859658  GND: 118524895  ICCU: MILV194309  ISNI: 0000 0001 2103 3870  LCCN: n80005115  LNB: 000047711  MusicBrainz: bd941ba5-703b-44ec-8f56-1028cb0e30b3  NDL: 00962902  NKC: js20020122079  NLA: 35268122  NSK: 000065480  NTA: 071543120  RERO: 02-A000095569  SNAC: w6j106mp  SUDOC: 02815701X  VcBA: 495/282446  VIAF: 100226284   WorldCat (עם VIAF): 100226284 
תחילת המוטט "דה פרופונדיס", ז'וסקן)
חותמת נלווית

החותמת הנלווית שיצר ג'ורג' ו. לין
חותמת נלווית היא כיתוב מודפס על גבי מעטפה או גלויה על מנת לזכור אירוע. אירועים לדוגמה הם טיסה ראשונה בקו כלשהו או הסופר בול. חותמות נלוות משמשות גם חברות פרטיות או את הממשלה לאירועי מעטפת היום הראשון.
מעטפת יום ראשון ראשונה בעלת חותמת נלווית יוצרה על ידי הבולאי הנודע ג'ורג' ו. לין בשנת 1923.
עיצוב חותמת נלווית היא אומנות. החותמות מיוצרות במגוון שיטות ביניהן ציור או צביעה ישירות על גבי המעטפה, חריטה, ליטוגרפיה או הדפסת לייזר.
ראו גם

מעטפת יום ראשון
חימנה דיאס

| --- | --- |

 לידה:  אוביידו
 פטירה:  1116? Castrillo del Val, ספרד 
 מדינה:  ממלכת קסטיליה 
 מקום קבורה:  קבר אל סיד (1921) 
 בן או בת זוג:  אל סיד (יולי 1074–1099) 
 
בובות בדמותם של אל סיד וחימנה במהלך חגיגות בבורגוס
דונה חימנה דיאס (בספרדית: Jimena Díaz‏; 1046–1116) הייתה אשתו של אל סיד. לאחר מותו של בעלה ירשה אותו כשליטת ולנסיה.
ביוגרפיה

חימנה הייתה בתו של דייגו פרננדס, רוזן אוביידו, בנו של פרננדו פלאינס. אמה נקראה כריסטינה. אחיה של חימנה היה האציל פרננדו דיאס. ב-1074 היא נישאה לאביר רודריגו דיאס דה ויוור, הידוע יותר בכינוי "אל סיד". הנישואים באו ככל הנראה בעקבות הצעתו של אלפונסו השישי, מלך לאון, שניסה לשפר את יחסיו עם אל סיד. חימנה ילדה שלושה ילדים: מריה, כריסטינה ודייגו.
ב-1080 גרש אלפונסו את בעלה מממלכת לאון כיוון שיצא למסע צבאי לא מאושר. הוא השכיר את עצמו לשירות האמיר המוסלמי של סרגוסה, אולם ב-1086 בעקבות קרב א-זלאקה החזיר אותו אלפונסו מגלותו. לא ידוע האם חימנה ליוותה את בעלה בגלותו, או שמא נותרה בלאון. אל סיד הרכיב צבא שכלל נוצרים ומוסלמים, והחל לכבוש את ולנסיה במטרה לבנות לעצמו ממלכה עצמאית באזור.
ב-1090 הביס אל סיד את רמון ברנגר השני, רוזן ברצלונה, בקרב לבר, ולאחר מכן חתם עמו על הסכם שלום. כחלק מההסכם, נישאה מריה, בתם הבכורה שלו ושל חימנה, לבנו של רמון ברנגר השני, רמון ברנגר השלישי. ב-1092 הטיל אל סיד מצור על ולנסיה, וסיים אותו ב-1094. הוא וחימנה שלטו בוולנסיה רשמית בשם אלפונסו, ובפועל כשליטים עצמאיים לכל דבר. ב-1097 נישאה בתם השנייה כריסטינה לרמירו סאנצ'ס - נסיך מאראגון. באותה שנה נהרג הבן השלישי, דייגו, אשר לחם בצבאו של אלפונסו. אל סיד נפטר בוולנסיה ב-1099.
חימנה ירשה את בעלה כשליטת ולנסיה במשך שנתיים. ב-1102 הטילו המוראבידים מצור על העיר. אלפונסו הורה לחימנה לנטוש את העיר ולהעלות אותה באש, והיא עשתה זאת. חימנה חזרה לקסטיליה, והעבירה את שארית חייה בבורגוס, יש אומרים כנזירה. היא מתה בשנת 1116.
לקריאה נוספת

Simon Barton and Richard Fletcher. The world of El Cid, Chronicles of the Spanish reconquest. Manchester: University Press, 2000.
חצבים פורחים

| --- | --- |

 סינגל בביצוע תיסלם
 מתוך האלבום לאספנים בלבד
 יצא לאור:  1983 
 סוגה:  רוק 
 שפה:  עברית 
 אורך:  2.57 דק' 
 כתיבה:  יאיר ניצני 
 לחן:  יזהר אשדות 
 
"חצבים פורחים" הוא שיר שכתב יאיר ניצני, הלחין יזהר אשדות וביצעה להקת תיסלם. השיר יצא לאור בשנת 1983.
רקע

בשנת 1983 התפרקה להקת תיסלם. לאחר התפרקותה יצא אלבומה השלישי "לאספנים בלבד", בו נכלל השיר "חצבים פורחים".
השיר נכתב כחלק מקמפיין שערך בנק לאומי לעידוד בני נוער לפתוח אצלו חשבון ב"מועדון חצב" (חוסך צעיר בל"ל), שיועד לחיסכון לבני נוער. "תיסלם" נבחרה להוביל את מסע הפרסום, והוטל עליה ליצור שיר שמתקשר למילה חצב. לחוסכים חולק פלקסי דיסק – תקליטון דק וגמיש שיש להניח על תקליט אחר כדי לנגנו – ועליו השירים "חצבים פורחים ו"כוכבים".
השיר נכתב לאחר שלהקת תיסלם הוטסה לביירות, לבנון להופעה בפני חיילי צה"ל במהלך מלחמת לבנון הראשונה.
במבט ראשון הוא נראה כשיר טבע; עם זאת הוא שימש כמחאה נגד נוכחות צה"ל בלבנון בעקבות מלחמת לבנון הראשונה. "חצבים" הוא כינוי לחללי צה"ל, שמספרם עלה וגבר כמו פריחת החצבים. המילים "מול הכפר הירוק בין עצים וגדרות על אדמות הטרשים מחפשים שורשים" מרמזת לבית העלמין הצבאי קריית שאול. לימים סיפר יזהר אשדות: "והבנק הזה אמר לנו: תכתבו שיר לתוכנית חיסכון לצעירים שקוראים לה 'חצב'. ואנחנו יושבים, יאיר ואני, כועסים על עצמנו שהסכמנו לדבר הזה – ואז החלטנו לכתוב שיר שהוא מורכב, שיר על הארץ, על פרחים ועל נופים אבל גם על הכאב, האבל והשכול". התמלילן האמריקאי דייוויד קריס, שעבד באותה התקופה עם תיסלם, כתב סקיצה למילים באנגלית ללחן השיר ועליהן גם התבסס במידה מסוימת ניצני בכתיבת המילים העבריות.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ג (1983) דורג השיר במקום ה־30.
הערות שוליים

↑  לשיר זה כמו להיות קמפיין, באתר של יאיר ניצני, 25 ביולי 2019
↑  אודות הלהקה, באתר הרשמי של "תיסלם"
1 2  ynet, יזהר אשדות: כשהטיסו את תיסלם לביירות, באתר ynet, 28 באוגוסט 2013
זבד מנומר ענק

| זבד מנומר ענק |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: גחניים
סוג:: זבד הודי
מין:: זבד מנומר ענק
שם מדעי
 Viverra megaspila ‏בליית, 1862
תחום תפוצה


זבד מנומר ענק (שם מדעי: Viverra megaspila) הוא מין של זבד מהסוג זבד הודי ששייך למשפחת הגחניים והוא חי בטבע בדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

הזבד נמצא בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה ביערות בהם הוא חי וכן עקב מלכודות וסחר בפרוותו ובעורו.
מין זה הוא אחד מהגדולים במשפחתו והוא מגיע לאורך 76-77 ס"מ ולמשקל 6.6-8.4 ק"ג. הפרווה בצבע כסוף-אפור עד לזהוב והזנב שחור עם פסים שחורים אנכיים על רקע לבן בחלק הקדמי שלו. הוא בעל פסים על הגב אך כמו ששמו רומז הוא גם בעל נקודות על פני הגוף. כמו כן החזה והצוואר מפוספסים בשחור -לבן.
הוא נפוץ ביערות גשם ויערות נשירים בדרום-מזרח אסיה והודו בקמבודיה, מינמאר, תאילנד, מלזיה, לאוס, וייטנאם וייתכן מאוד שגם בסין. הוא לא נוטה להופיע מעל גובה 300 מ'.
כמו רוב בני המשפחה הוא יוצא בלילות ואוכל בעיקר יונקים קטנים, זוחלים ומספר מיני צמחים.
ראו גם

זבד הודי קטן
זבד הודי ענק
הערות שוליים

↑  זבד מנומר ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
| גחניים |
| --- | --- | --- |
| זבד דקל אוסטוני (סוג ומין יחיד) | זבד דקל אוסטוני |   |
| זבד לוטראי (סוג ומין יחיד) | זבד לוטראי |   |
| זבד דקל הוסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל הוסי |   |
| זבד דקל מפוספס (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מפוספס |   |
| בינטורונג (סוג ומין יחיד) | בינטורונג |   |
| זבד דקל קטן-שיניים (סוג ומין יחיד) | זבד דקל קטן-שיניים |   |
| זבד דקל סולאווסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל סולאווסי |   |
| זבד דקל מסיכתי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מסיכתי |   |
| גחן דקלים | גחן דקלים אסייתי  • גחן דקלים חום  • גחן דקלים זהוב |   |
| זבד אפריקאי (סוג ומין יחיד) | זבד אפריקאי |   |
| גחן | גחן אבסיניקה • גחן אנגולי • גחן בורלון • גחן מצוייץ • גחן מצוי • גחן ג'ונסטון  • גחן פנתרי • גחן פארדין  • גחן מיימי • גחן מלכותי  • גחן סרוולניה • גחן האוסה  • גחן הכף • גחן ענק |  |
| לינסנג | לינסנג אפריקני • לינסנג לייטוני |  |
| זבד הודי | זבד הודי ענק • זבד הודי מלברי  • זבד מנומר ענק • זבד מלאי |  |
| זבד הודי קטן (סוג ומין יחיד) | זבד הודי קטן |  |
חדשות הערב (עיתון)

חדשות הערב היה יומון ערב, בעל זיקה למפא"י, שראה אור בין 10 במרץ 1946 ל-31 במרץ 1948. העיתון נוסד במטרה להתחרות ב"ידיעות אחרונות" והחזיק בדרך כלל שני עמודים. מו"ל העיתון, עורכו הראשי ומחבר חלק ניכר מהמאמרים היה אליהו פורצקי. עוד כתבו בעיתון אביגדור המאירי, הלל זיידמן, אלחנן צייטלין, הרצל ברגר, רבקה כצנלסון ונתן דונביץ. עקב הפצת העיתון הופסקה הפצת מהדורת הצהריים של "דבר".
העיתון סיקר את פעולות ההגנה וההעפלה. לאחר פיצוץ מלון המלך דוד, גילה יחס שלילי ומגנה לארגוני הפורשים (האצ"ל והלח"י).
בדיון בלשכת מפא"י בראשית 1948 אמר פנחס לבון "הגענו לעניין [הקמת חדשות הערב] בתקופת הבחירות [לקונגרס הציוני הכ"ב, אוקטובר 1946], כשאחר הצהריים היה הרחוב פתוח להסתה של ידיעות אחרונות..."
תפוצת העיתון בשיאו הגיעה ל-8,000-6,000 עותקים.
העיתון נסגר עם החלטת מפא"י להפסיק את התמיכה בו.
הערות שוליים

↑  בעין בוחנת, "דבר צהריים" איננו, משמר, 22 בספטמבר 1947
↑  מרדכי נאור, ‏הפוטש הגדול', מלחמת 'ידיעות אחרונות'–'מעריב': ההתחלה", קשר 33, אביב 2003, 15-3
וסטמאנאאיאר

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  63°24′59″N 20°16′58″W﻿ / ﻿63.4164°N 20.2828°W﻿ / 63.4164; -20.2828
 שטח:  16.3 קילומטר רבוע
 גובה מרבי:  Heimaklettur
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איסלנד 
 אוכלוסייה:  4,523 (2023)
 אזור זמן:  UTC+0
  (למפת איסלנד מוגדלת) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסוסטמאנאאיאר(למפת איסלנד רגילה) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסוסטמאנאאיאר
 
איי וסטמאנאאיאר מדרום לאיסלנד
סירטסיי, 16 ימים לאחר תחילת ההתפרצויות
וסטמאנאאיאר (באיסלנדית: Vestmannaeyjar) הוא ארכיפלג איים ואיונים בשטח כולל של כ-17 קמ"ר, השוכן באוקיינוס האטלנטי, כ-8 עד 25 ק"מ דרומית לחופי איסלנד. האי היימאיי (Heimaey) ששטחו 13.4 קמ"ר הוא הגדול מבין האיים, והוא היחיד שמיושב על ידי כ-4,000 תושבים, רובם בעיר וסטמאנאאיאר שבצפונו. האי סירטסיי שפרץ מן הים בהתפרצות געשית בשנת 1963 הוא השני בגודלו, ומשתרע על פני כ-1.4 קמ"ר. השלישי בגודלו הוא אדלידיי, ששטחו 0.45 קמ"ר. שאר האיים קטנים מחצי קמ"ר כל אחד.
גאולוגיה > רקע

מבחינה גאולוגית הארכיפלג צעיר למדי. הפעילות הגעשית באזור החלה ככל הנראה לפני כ-100,000 עד 200,000 שנים, אך הסברה היא כי האיים צעירים בהרבה, ומקורם לפני כ-10,000 עד 20,000 שנים בלבד. כל האיים והאיונים בווסטמאנאאיאר נוצרו בפעילות געשית שמקורה ברכס המרכז-אטלנטי שעל קרקעית האוקיינוס. האיים שוכנים על שטח געשי של כ-800 קמ"ר ובו כ-80 לועות געשיים, שרק 17 או 18 מהם נמצאים מעל לפני הים. בעומק של עד 30 ק"מ מתחת לשטח הגעשי שוכן תא לבה מותכת, המזינה את הפעילות הגעשית בווסטמאנאאיאר.
גאולוגיה > היימאיי

החלקים העתיקים ביותר באי המרכזי היימאיי נוצרו ככל הנראה בפעילות געשית שהתרחשה בעידן הקרח האחרון, לפני 10,000 עד 12,000 שנים. התפרצויות אלה יצרו שני איים נפרדים שבמשך 4,000 שנים עברו תהליך של סחיפה על ידי מי הים, ולפני כ-6,000 שנים נוצר אי שלישי בהתפרצות נוספת. לאחר תקופה שקטה שנמשכה מספר מאות שנים, ושעליה מעידים מאובנים שנמצאו בהיימאיי, גרמה התחדשות הפעילות הגעשית, לפני כ-5,000 שנה, לחיבורם של שלושת האיים ולהיווצרותו של האי היימאיי. התוספת הטרייה ביותר לשטחו של האי נוספה לו בהתפרצות מתועדת ב-23 בינואר 1973, שהחלה כאשר סדק באורך של 1,600 מטר נבקע בצידו המזרחי של האי, וממנו פרצו 30 מיליון טון של לבה ואפר בתוך 12 שעות. ההתפרצות נמשכה מעט פחות מחמישה חודשים, והר געש חדש בשם אלדפל (Eldfell - "הר האש") נוצר. לאי נוסף שטח של 2.2 קמ"ר ושדה הלבה מכסה שטח של כ-3.3 קמ"ר.
גאולוגיה > סירטסיי

סירטסיי (Surtsey - "האי של סורט") נוצר יש מאין בהתפרצות געשית שמקורה בעומק של 130 מטר מתחת לפני הים, ופרץ ממנו ב-14 בנובמבר 1963. ההתפרצות החלה מספר ימים קודם לכן ונמשכה עד ל-5 ביוני 1967 לאחר שהאי הגיע לשטח פנים מקסימלי של 2.7 קמ"ר. סחיפה של גלים ורוח צמצמו בעקביות את שטח האי מאז שנוצר, ונכון לשנת 2007, שטחו הוא 1.4 קמ"ר בלבד. האי החדש נקרא על שם ענק האש סורט מהמיתולוגיה הנורדית. במהלך היווצרותו נחקר באופן נרחב על ידי וולקנולוגים ומאז ראשית קיומו היה מוקד להתעניינות רבה עבור בוטניקאים וביולוגים שביקשו לראות כיצד מתאכלס בהדרגה האי השומם. בהתפרצות שיצרה את סירטסיי נוצרו מספר איים קטנים נוספים, כמו "יואולניר" (Jólnir) ופסגות עלומות שם אחרות, אך רובם התפוררו די מהר ושוב אינם מגיחים מעל לגובה פני הים.