stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעבר פורקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מעבר הרים לרכבת, מעבר הרים 
 מיקום
 מיקום:  קנטון אורי, ואלה 
 קואורדינטות:  46°34′22″N 8°25′00″E﻿ / ﻿46.572777777778°N 8.4166666666667°E﻿ / 46.572777777778; 8.4166666666667
 
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.מעבר פורקה(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.מעבר פורקה(למפת אורי רגילה) אלטדורף ארסטפלד אנדרמטמעבר פורקה(למפת אורי מוגדלת) אלטדורף ארסטפלד אנדרמטמעבר פורקה
 
מעבר פורקה (בגרמנית: Furkapass; בצרפתית: Col de la Furka) הוא מעבר הרים בגובה 2,429 מטרים הנמצא בהרי האלפים הדרומיים שבשווייץ. המעבר מחבר את גלטש (אנ') ואת ואלה עם ריאלפ (אנ') ועם אורי דרך המסלול העונתי Furkapassroute.
במעבר פורקה צולמה סצנה מהסרט "גולדפינגר ואחד מעיקוליו מסומן כ"ג'יימס בונד שטראסה". בסמוך לפסגתו המערבית של המעבר נמצא בית מלון; במרחק הליכה קצרה ממנו ניתן להגיע לקרחון רון.
הערות שוליים

↑  Furka Pass: Swiss Alps Drive 🇨🇭 007 Goldfinger Legacy, Epikdrives
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546531005171  HDS: 008807  LCCN: sh90000857  VIAF: 315527313   WorldCat (עם VIAF): 315527313
תהיו בריאים

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים 
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הופ! 
 תקופת שידור מקורית:  2004–2006 
 
תהיו בריאים היא סדרת טלוויזיה ששודרה בערוץ הופ!, בין השנים 2004–2006. זהו ספין-אוף לסדרה "המופע של גורו וגוגול" ששודרה במקור בערוץ הילדים.
עלילה

גורה, גוגול וגולי הם להקת חיות אשר מלמדת על בריאות, בפרק הם מדברים של נושא בריאותי ובסוף הפרק הם שרים שיר לקהל המבוסס על אותו נושא. בשנת 2006, הסדרה קצת שונתה, והלהקה ממריאה בחלל ברחבי הכוכבים ובכל פרק הם נוחתים בכוכב אחר המבוסס על הבריאות, כל עולם מובא בהנפשה.
דמויות

גורה (איקי גלעד) - קנגורו, הזמרת הראשית של הלהקה והחכמה מביניהם, דמותה מבוססת על "גורו" מהסדרה "המופע של גורו וגוגול".
גוגול (מיכאל וייגל) - פיל, המפיק של הלהקה, נוהג לעשות דברים לא נכונים עד שגורה וגולי מסבירים לו על הנושא.
גולי (אילן סביר) - ארנב, המשורר של הלהקה, מנסה למצוא רעיונות לשירים ומקבל אותן האמצעות מוסר ההשכל של הפרק.
ראו גם

המופע של גורו וגוגול
על מלי ולמה
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חותם אישי

| --- | --- |
 מנחים:  דן מרגלית
 משתתפים:  ראו פסקה בהמשך
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  141
 שידור
 רשת שידור בישראל:  הטלוויזיה החינוכית הישראלית
 תקופת שידור בישראל:  23 ביולי 2015 – 31 ביולי 2018
 
חותם אישי הייתה תוכנית ראיונות ישראלית, בהנחייתו של דן מרגלית, בתוכנית התארחו אישים מהחברה הישראלית. התוכנית שודרה בטלוויזיה החינוכית מ-23 ביולי 2015 ועד 31 ביולי 2018, שבועיים לפני סגירתה של החינוכית ב-14 באוגוסט 2018.
רקע

בתחילת כל תוכנית דן מרגלית סיפר את קורות החיים של המרואיין, לאחר מכן הוא שוחח איתו על עברו ועל שלל נושאים.
ב-26 במרץ 2018 שודרה תוכנית מיוחדת לרגל יום הולדתו ה-80 של מרגלית, מרגלית היה המרואיין בעוד שאילנה דיין ראיינה אותו.
אורחים

האורחת הראשונה בתוכנית הייתה הפרופסורית רות בן-ישראל, בתוכנית ששדורה ב-23 ביולי 2015, והאחרון היה ההיסטוריון תום שגב, בתוכנית ששודרה ב-31 ביולי 2018.
המפורסמים שהתארחו בתוכנית הם:
(התאריך בסוגריים מציין את השנה בה שודרה התוכנית)
רות בן-ישראל (2015)
אלי עמיר (2015)
אהרן ידלין (2015)
ליא קניג (2015)
שלמה הלל (2015)
אהרן אפלפלד (2015)
אהרן ברק (2015)
דליה דורנר (2015)
אורי אבנרי (2015)
מיכאל סלע (2015)
אמנון שמוש (2015)
חיים גורי (2015)
צבי זמיר (2015)
חיים טופול (2015)
ישראל גוריון (2015)
מאיר שמגר (2015)
חיים יבין (2015)
נועם שריף (2015)
יעקב טרנר (2015)
דוד עברי (2015)
משה ארנס (2015)
אליקים העצני (2016)
רנה שיינפלד (2016)
מרים זוהר (2016)
מיכה לינדנשטראוס (2016)
אברהם ב. יהושע (2016)
גילה אלמגור (2016)
חיים דרוקמן (2016)
נעמי פולני (2016)
מרדכי שני (2016)
יורם טהרלב (2016)
ישעיהו גביש (2016)
יאיר צבן (2016)
שמעון מזרחי (2016)
יצחק זמיר (2016)
רות רזניק (2016)
אמנון זכרוני (2016)
אילן חת (2016)
ראובן ריבלין (2016)
משה ספדיה (2016)
רות גביזון (2016)
משה שחל (2016)
זאב רווח (2016)
אניטה שפירא (2016)
אילנה גור (2016)
שלמה גזית (2016)
אמל נסראלדין (2016)
נורית גרץ (2016)
שלמה אבינרי (2016)
יעקב אגמון (2016)
רות דיין (2016)
רפי איתן (2016)
זאב שטרנהל (2016)
עדה כרמי (2016)
אמנון רובינשטיין (2016)
שמואל עצמון-וירצר (2016)
זלמן שובל (2016)
נורית הירש (2016)
גבריאלה שלו (2016)
רן כהן (2016)
יוסף צ'חנובר (2016)
יצחק קינן (2016)
סעדיה מנדל (2016)
עמוס חורב (2016)
יעקב חרותי (2016)
איתמר רבינוביץ (2016)
תמר אשל (2017)
פאדל מנסור (2017)
שלמה נקדימון (2017)
אברהם בייגה שוחט (2017)
ראובן מרחב (2017)
מנחם הכהן (2017)
רות לפידות (2017)
עמוס ירון (2017)
מוני אמריליו (2017)
יהודה אטלס (2017)
אלכס זילוני (2017)
גברי בנאי (2017)
קולט אביטל (2017)
דני קרוון (2017)
אוריאל לין (2017)
יעקב טירקל (2017)
משה נסים (2017)
יהושע סובול (2017)
בתיה לנצט (2017)
אלכס גלעדי (2017)
ג'אד נאמן (2017)
אפי נצר (2017)
ערן דולב (2017)
מאיר ניצן (2017)
רות ארנון (2017)
עוזי עילם (2017)
מרדכי נאור (2017)
אורי אור (2017)
אילה פרוקצ'יה (2017)
אילי גורליצקי (2017)
משה קוה (2017)
אלונה פרנקל (2017)
שמעון שמיר (2017)
מוטי גלעדי (2017)
אלעד פלד (2017)
לאה נאור (2017)
אוריאל רייכמן (2017)
עוזי ברעם (2017)
גליה גולן (2017)
יוסי לנגוצקי (2017)
יורם ארידור (2017)
אסא כשר (2017)
דוד טרטקובר (2017)
משה ברור (2017)
יגאל כהן-אורגד (2017)
אריה נחמקין (2017)
שלמה בר (2017)
רות כ"ץ (2018)
אליס שלוי (2018)
אבי פזנר (2018)
עמיה ליבליך (2018)
רות סירקיס (2018)
אפרים סנה (2018)
משה טיומקין (2018)
אביהו בן נון (2018)
צדי צרפתי (2018)
גברי לוי (2018)
דן מרגלית (2018)
טל ברודי (2018)
יעל דיין (2018)
אורי שגיא (2018)
שייקה לוי (2018)
דן פרופר (2018)
דן טולקובסקי (2018)
קובי אשרת (2018)
אורנה שמעוני (2018)
יהודה זיסאפל (2018)
דליה פרידלנד (2018)
אריה נאור (2018)
פנינה גרי (2018)
אהרן שביט (2018)
גדעון פרנק (2018)
רבקה מיכאלי (2018)
עודד מודריק (2018)
תום שגב (2018)
היום היום

| --- | --- |
 סינגל בביצוע שלישיית פיקוד מרכז
 יצא לאור:  1971
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  דודו ברק
 לחן:  מוני אמריליו
 עיבוד:  מוני אמריליו
 
"היום היום" הוא שיר עברי שכתב דודו ברק והלחין ועיבד מוני אמריליו.
על השיר

השיר בוצע לראשונה בשנת 1971 על ידי שלישיית פיקוד מרכז עם הסולנית דורית ראובני ולצידה גיא יפה ושלום קוולר, שפעלה פחות משנתיים, אך הקליטה כמה שירים שהפכו לקלאסיקות בזמר העברי. במיוחד בלט השיר "היום היום" שזכה להצלחה גדולה, ואף נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי תשל"ב של קול ישראל ששודר בתוכנית מקום בצמרת. בנוסף בלטו השירים: "יש פרחים" ו"ציפור בגשם", שלושת השירים הולחנו ועובדו על ידי מוני אמריליו שהיה המנהל המוזיקלי של השלישייה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1972)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1972)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1972)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1972)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | קול ישראל | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1972)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1972)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1972)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1972)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | קול ישראל | 1 |  |
גרסאות כיסוי

במסגרת אירועי "יום טוב" הראשון שיצא בשנת 2004, יצא ביצוע  של שרית חדד, כשבקליפ לשיר היא כיכבה כזמרת, כשאת חברי ההרכב שלה גילמו איל קיציס, טל פרידמן, אלי פיניש ומריאנו אידלמן. כמו כן, בצעו את השיר בין היתר גם עופר לוי וההרכב "האחים והאחיות".
הקונגרס הציוני העולמי הראשון

| --- | --- |

צירי הקונגרס הציוני הראשון
 מיקום:  Stadtcasino Basel 
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 תאריכים:  29 באוגוסט 1897 – 31 באוגוסט 1897 (3 ימים) 
 עילה:  ההתעוררות הלאומית סביב רעיונותיו של בנימין זאב הרצל והגשמת הרעיון הציוני
 תוצאה:  העלאת הבעיה היהודית על סדר היום הבינלאומי, הקמת ההסתדרות הציונית והוועד הפועל הציוני
 יושב ראש:  בנימין זאב הרצל
 נשיא:  קרפל ליפה
 משתתפים
 חובבי ציון  צירי התנועה הציונית
 → קונגרס פוקשאןהקונגרס הציוני העולמי השני ←
 
הקונגרס הציוני העולמי הראשון הוא הכינוס הגדול הראשון של צירי התנועה הציונית והוא ראשון הקונגרסים הציונים העולמיים. הקונגרס התקיים בעיר בזל שבשווייץ בין 29 ל-31 באוגוסט 1897 – א' עד ג' באלול תרנ"ז. יוזם הקונגרס ומנהיגו היה בנימין זאב הרצל.
מהלך הקונגרס > טקס הפתיחה

הקונגרס כונס באולם "בית הקזינו" המפואר שבבזל.
טקס רב רושם נערך בבוקר ה-29 באוגוסט, בהשתתפות 208 צירים מ-16 מדינות. נכחו גם 26 כתבים מיוחדים של עיתונים אירופיים חשובים. ביציעים ישבו מאות צופים, בהם גם שווייצרים לא-יהודים סקרנים. צופים רבים שלא היה להם מקום ביציע, הושבו באולם הדיונים, מאחורי כיסאות הצירים. הבימה הייתה עטופה בירוק ובצדדים היו מוצבים שולחנות לעיתונאים וקצרנים.
את הקונגרס פתח נאום של נשיא הקונגרס, שהיה זקן הצירים, קרפל ליפה מרומניה, שהיה מוותיקי תנועת חובבי ציון. ליפה נאם במשך 30 דקות, במקום 10 דקות שהוקצבו לו על ידי הרצל, והתעלם מארבע פניות מצד הרצל לסיים את דבריו. התרגשות גדולה עברה בקהל כאשר אמר ליפה "ברוך אתה אדוני אלוהינו מלך העולם שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה". ליפה מסר את פטיש היושב־ראש להרצל ואמר "הדבר היחיד שאנו זקוקים לו הוא מולדת", מה שהביא לסערת תשואות מהקהל. הרצל התקשה להתחיל בנאומו, משום שסערת התשואות גברה בכל פעם שפתח את פיו. התשואות נמשכו כ-15 דקות. הסופר מרדכי בן-עמי אף קרא בקול: "יחי המלך!". רבים מהנוכחים חזרו על קריאה זו. בנאומו אמר הרצל, "רוצים אנו להניח את אבן־הפינה לבית אשר בבוא היום ישכון בו העם היהודי" ו"הציונות היא שיבתנו אל היהדות עוד לפני שיבתנו לארץ־היהודים". הרצל תקף את הסתננות היהודים לארץ ישראל וטען: "אין מקום בעולם, שבו ישגיחו בבוא היהודים ביתר מהירות מאשר במולדתם ההיסטורית". בסוף דבריו פרצה שוב סערת תשואות והסדר הופר כשאנשים רבים ניגשו אליו לברכו, תוך הפיכת שולחנות וכיסאות. הרצל נבחר פה אחד לנשיא הקונגרס. מקס נורדאו היה הנואם הבא והוא סקר בנאומו את סבלם של היהודים בעולם.
מהלך הקונגרס > דיוני הקונגרס

הקונגרס נחלק לוועדות שונות ונתקיים דיון כללי, כאשר הרצל משמש כיושב ראש.
ביום השלישי אושרו במליאת הקונגרס ההחלטות שנוסחו בוועדות. אחת ההחלטות כוננה ארגון ציוני עולמי, שבראשו ועד פועל בווינה בנשיאות הרצל. ארגונים בינלאומיים היו אסורים ברוב המדינות ולכן נוסחה החלטה זו בניסוח מעורפל. בהחלטה אחרת נקבע מיסוי מרצון – השקל הציוני (פרנק אחד לשנה), ושיטת בחירות ייצוגיות: בקונגרס הבא ישתתפו צירים שייבחרו על ידי רוכשי השקל, כל מאה תורמים יבחרו ציר אחד.
חילוקי דעות התגלו בין אנשי חובבי ציון שדגלו בעליה והתיישבות באופן מיידי בארץ ישראל (מה שהתפתח מאוחר יותר לציונות מעשית) לבין הרצל ואנשיו, אנשי הציונות המדינית, שתמכו קודם בהשגת ערבויות ליהודים בטרם ההתיישבות. כהצעת פשרה, אישר הקונגרס את תוכנית בזל שקבעה כי התנועה הציונית שואפת להקמת בית מולדת ליהודים בארץ ישראל תוך הבטחת ערבות (צ'ארטר) של אומות העולם, ונקבעו דרכי פעולה לביצוע התוכנית.
תוכנית בזל הייתה המצע הרשמי של התנועה הציונית: "מטרת הציונות היא ליצור לעם היהודי בית ונחלה בארץ־ישראל, שיובטחו במשפט הפומבי". נורדאו היה זה שניסח את הדברים. הוא השתמש בניסוח מעורפל כדי לא להשתמש במונחים פוליטיים או משפטיים שעלולים היו להיראות בעיני הסולטאן העות'מאני כחתרניים. ליעקב דה האז אמר הרצל: "אל תדאג. גם כך יפרשו זאת הבריות כאילו כתבנו מדינה יהודית". הרצל דאג שלא יאמרו בפומבי דברים העלולים לפגוע במתיישבים בארץ ישראל וביהודי רוסיה, וזאת מאחר שהיה ידוע לו כי בקהל הנוכחים היו גם סוכני משטרה של הצאר וסוכנים של הסולטאן הטורקי.
מהלך הקונגרס > טקס הנעילה

בסוף דיון נעילת הקונגרס, הכריז הרצל, "תם הקונגרס הציוני הראשון". דבריו אלה נבלעו בתשואות שנמשכו כמעט שעה. אנשים רקעו ברגליהם על הרצפה, נשים נופפו בממחטות. אנשים התחבקו והתנשקו וכמה מהצירים החלו לשיר. אחרים רקדו על הכיסאות והשולחנות ובכל חלקי האולם נשמעו הקריאות "לשנה הבאה בירושלים!".
חשיבותו של הקונגרס

חשיבות רבה הייתה לקונגרס בעשיית תעמולה לתנועה הציונית החדשה בקרב יהודי העולם והעלאת הבעיה היהודית על סדר היום הבינלאומי. לראשונה התכנסו יהודי מזרח ומערב, מה שסימל אחדות לאומית. הקונגרס הציג יעדים ומטרות לפתרון הבעיה הלאומית, כלומר: הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל. בקונגרס זה הוקמו מוסדות שונים להגשמת רעיון התנועה ובראשם ההסתדרות הציונית, נוסד בו הוועד הפועל הציוני בן 18 חברים והנהלה בת חמישה חברים בראשותו של הרצל. כמו כן נקבעה זכות בחירת הצירים (בני 18 ומעלה ששילמו מס ברכישת השקל הציוני) והותוותה תשתית התנועה הציונית.
ישראל זנגוויל כתב: "על נהרות בבל שם ישבנו גם בכינו בזכרנו את ציון. על נהר בזל ישבנו והחלטתנו נחושה לא לבכות עוד!". ביאליק כתב באודסה שיר לכבוד צירי הקונגרס: "אך גם במחשכים כשמש בל־ידעך, זכרונכם בעמכם הנדח".
מספר ימים לאחר שובו לווינה, כתב הרצל ביומנו:
הוגה הדעות הציוני אחד העם השתתף בקונגרס, אך היה "כאבל בין חתנים". כנגד תוכניתו של הרצל, טען שאין פתרון חברתי וחומרי בלי שתקדם לו "התחדשות מוסרית" באמצעות תחייתה של תרבות לאומית. הוא טען כי עם ישראל יוושע על ידי "נביאים" ולא על ידי "דיפלומטים". מאז הקונגרס הראשון התמיד לתקוף את הרצל ונמנע מלהשתתף בקונגרסים הבאים.
הקונגרס הציוני הראשון עורר חששות כבדים בותיקן. הכנסייה הקתולית התנגדה לרעיון שהיהודים ישובו לשלוט בארץ הקודש. האפיפיור הזעיק אליו את נציג הוותיקן בקושטא להתייעצות לגבי האמצעים שיש לנקוט נגד הציונים ולאחר מכן פנה בנושא לצרפת, כבעלת החסות על הנוצרים במזרח הקרוב.
ראו גם

קונגרס פוקשאן
לקריאה נוספת > תעודות

חיים אורלן, הקונגרס הציוני הראשון: בזל א'-ג' באלול, תרנ"ז, 29-31 באוגוסט 1897: דין וחשבון סטינוגראפי (מהד' 2 מתוקנת, מורחבת ומושלמת תרגום עם תוספות, הערות וציונים), תל אביב: ההסתדרות הציונית העולמית, תשל"ח-1978.
חיים אורלן (עורך ומתרגם), הפרוטוקול של הקונגרס הציוני הראשון בבזל, א-ג באלול תרנ"ז - 29–31 באוגוסט 1897 (מהד' 3 בצירוף צילומי תעודות ותמונות לציון מאה שנים לקונגרס הציוני הראשון), ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשנ"ח-1997.
לקריאה נוספת > היסטוריוגרפיה

ליב יפה (עורך), ספר הקונגרס : למלאת חמש ועשרים שנה לקונגרס הציוני הראשון, ירושלם ; תל אביב: דפוס א’ איתן וס’ שושני, תרפ"ג 1923. (הספר בקטלוג ULI)
ליב יפה (עורך), ספר הקונגרס: למלאת חמישים שנה לקונגרס הציוני הראשון, ירושלים: הוצאת הספרים של הסוכנות היהודית לארץ-ישראל, תש"י 1950.
הנריטה חנה בודנהיימר, תולדות תוכנית בזל : מלחמת הדעות לפני הקונגרס הציוני הראשון לפי חליפת המכתבים בין הרמן שפירא ובין מקס א’ בודנהיימר, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תש"ז 1947.
לקריאה נוספת > פובליציסטיקה

ליב יפה: כתבות על קונגרסים ציונים ראשונים, ירושלים: חמו"ל, תשכ"ח.
ישראל קלויזנר, התנועה לציון ברוסיה, (פרק ב: מקאטוביץ עד בזל), ירושלים: הספרייה הציונית, תשכ"ב-תשכ"ה 1962–1965.
היובל של הקונגרס הציוני הראשון: תרנ"ז-תש"ז, 1897-1947, ירושלים: הנהלת ההסתדרות הציונית, (תש"ח-1947).
לקריאה נוספת > הדרכה

תמר שוחט, אילנה צוק, חוה וידרגור (עורכות), אין לי ארץ אחרת : 100 שנה לקונגרס הציוני הראשון: 1997-1897, קריית טבעון: [חמו"ל], 1997.
הערות שוליים

↑  קדמו לו ועידות חובבי ציון קונגרס פוקשאן ברומניה 1882, ועידת קטוביץ 1884, ו-ועידת דרוסקניק ב-1887.
1 2 3  שלמה אבינרי, הרצל, עמ' 123.
1 2 3  שלמה אבינרי, הרצל, עמ' 127.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 259.
↑  שלמה אבינרי, הרצל, עמ' 127–128.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 261–262.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 264–265.
↑  "אנוכי עברי הרצל והיהדות",עמ' 16, מרכז הרצל
1 2  עמוס אילון, הרצל, עמ' 266.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 267.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 268.
1 2  עמוס אילון, הרצל, עמ' 269.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 270.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 271.
1 2  עמוס אילון, הרצל, עמ' 272.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 275.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 385–386.
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 276.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306170805171 
דיוקנאותיהם של צירי הקונגרס הציוני העולמי הראשון: "אספת הציונים, בזל, א'ב'ג' אלול תרנ"ז", 1897
הנוסח העברי של ההזמנה לקונגרס הציוני הראשון (ניסח: מרקוס אהרנפרייז)
ד"ר קרפל ליפה, נשיא הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קופיקו בספרייה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  "קופיקו" מאת תמר בורנשטיין-לזר
 סוגה:  קומדיית מצבים
 כותבים:  אלון שלגל הילה שלגל
 בימוי:  נתנאל פרץ
 שחקנים:  ליאור דטאוקר אוראל צברי
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  10
 תוכנית מקור:  קופיקו
 הפקה
 מפיק:  מיכל כהן-אמינוב
 מפיקים בפועל:  מושיק פארן
 חברת הפקה:  טלית תקשורת
 עורכים:  אופיר קופרשמידט אסף ביטון
 צלמים:  איתמר מורז יובל דקל מייק יודין
 אורך פרק:  כ-11 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ ג'וניור (yes) yesVOD kids
 תקופת שידור מקורית:  18 בדצמבר 2022 – הווה
 
קופיקו בספרייה היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים המהווה ספין אוף לסדרה "קופיקו", אשר מבוססת על סדרת ספרים בעלת אותו שם מאת תמר בורנשטיין-לזר. הסדרה החלה את שידוריה בערוץ ג'וניור ב-18 בדצמבר 2022 ובשידורים חוזרים בערוץ הכוכבים.
עלילה

בכל פרק קופיקו קורא לילדים סיפורים בספרייה בעזרתו של השומר שלה.
דמויות ראשיות

קופיקו (ליאור דטאוקר) - קוף מצחיק שמגיע מחונטוזה ומקריא לילדים סיפורים בספרייה.
שומריקו (אוראל צברי) - שומר בספרייה שעוזר לקופיקו.
מיפו (הילה שלגל) - ספר מדבר, חבר טוב של קופיקו.
סקירת הסדרה > העונה הראשונה

העונה הראשונה מחולקת לשני חלקים. חלק ראשון בן חמישה פרקים, ששודרו החל מ-18 בדצמבר 2022, וחלק אחרון בן חמישה פרקים, ששודרו החל מ-20 בדצמבר 2022.
טבע תעשיות פרמצבטיות

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית   NYSE: TEVA   TASE:TEVA
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  טבע
 מייסדים:  משפחות סלומון, לוין ואלשטיין; גינטר פרידלנדר
 תקופת הפעילות:  1901–הווה (כ־124 שנים) 
 חברות בנות:  טבע תעשיות פרמצבטיות אוסטרליה  טבע תעשיות פרמצבטיות הונגריה  טבע תעשיות פרמצבטיות צרפת  טבע תעשיות פרמצבטיות צ'כיה  טבע תעשיות פרמצבטיות ארצות הברית  טבע תעשיות פרמצבטיות אירלנד  Teva Canada 
 מיקום המטה:  רמת החייל 
 משרד ראשי:  ישראל ישראל, רמת החייל, תל אביב
 בעלות:  קפיטל ריסרץ' (11.9%)
 ענפי תעשייה:  תעשיית התרופות 
 מוצרים עיקריים:  תרופות גנריות
 שווי שוק:  89.5 מיליארד ש"ח (27 בינואר 2025)
 הכנסות:  15.8 מיליארד דולר (2023)
 רווח תפעולי:  433 מיליון דולר (2023)
 רווח:  הפסד של 615 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  8.13 מיליארד דולר (2023)
 סך המאזן:  43.5 מיליארד דולר (2023)
 יו"ר:  סול בארר
 מנכ"ל:  ריצ'רד פרנסיס
 עובדים:  51,800 מתוכם כ-6,200 בישראל (31 בדצמבר 2017)
  
 www.tevapharm.com
 
סמליל טבע מהקמתה בעיצוב דן ריזינגר, היה בשימוש עד 2010
סמליל החברה עד 2017
פועלות במפעל "אסיא", 1949
מפעל "טבע" בהר חוצבים
מפעל "טבע" בכפר סבא
בניין הנהלת "טבע" ברמת החייל
טבע תעשיות פרמצבטיות בע"מ, המוכרת בשם המקוצר טבע, היא תאגיד רב-לאומי ישראלי לייצור והפצה של תרופות. החברה נוסדה בשנת 1935 על ידי ד"ר גינטר פרידלנדר, אף כי חלקים מסוימים ממה שהפך לימים לחברת טבע, החלו לפעול עוד ב-1901.
עיקר התמחותה של טבע הוא בתרופות גנריות, והיא נחשבת לחברה הגדולה בעולם בתחום זה. לצד זאת, החל מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, טבע החלה לפתח גם תרופות מקור. לחברה יש אתרי ייצור, מחקר ושיווק בישראל, באמריקה הצפונית, באסיה ובאירופה, ובסך הכל, פעילות ישירה בכ-60 מדינות בעולם.
מכירות החברה באמריקה הצפונית ובאירופה תורמות ליותר מ-80% מהכנסותיה. החברה מעסיקה, נכון לסוף 2022, כ-35,300 עובדים מתוכם כ-6,200 בישראל.
יו"ר הדירקטוריון הנוכחי הוא סול ג' בארר, והנשיא והמנכ"ל החל מתחילת 2023 הוא ריצ'רד פרנסיס.
היסטוריה

הענף הראשון של מה שהפך לחברת טבע של היום, החל את דרכו בבית מסחר לתרופות שנוסד בירושלים ב-1901, בידי חיים סלומון (בנו של הרב יואל משה סלומון) וגיסו משה גוטל לוין, שהיה נשוי לציפורה סלומון. ב-1904 עבר לוין לחיפה ופתח בה סניף של בית המסחר. ב-1913 הצטרף יצחק אשר-אלשטיין, בעלה של חנה גוטפריד, אחייניתו של חיים סולומון, כשותף לשני הגיסים. בית המסחר שינה את שמו ל"ס.ל.א.", על פי האות הראשונה בשמות משפחתם של שלושת השותפים.
הענף השני של טבע, מה שהיה בשעתו חברת טבע המקורית, נוסד רק כעבור כעשרים שנה, ב-1935. עם עליית הנאציזם הטילה ממשלת המנדט מגבלות על ייבוא תרופות מגרמניה. בעלייה החמישית באו לארץ ישראל, בעיקר מגרמניה, רוקחים וכימאים. אלו הקימו חברות נוספות לייצור תרופות ושיווקן בארץ ישראל, בהן "פיסן", "טבע", היא חברת טבע המקורית, שאותה הקים ד"ר גינטר פרידלנדר ודודתו אלזה קובר. ו"צֳרִי", שאותה הקים ד"ר משה גרוטו עם יעקובסון ווייס וד"ר רפאל הורן. השם צרי ניתן לחברה בידי חיים נחמן ביאליק. באותה תקופה הקימו גם השותפים ב"ס.ל.א." מפעל לייצור תרופות בשם "אסיא". כל שלוש החברות הללו זכו לזריקת מרץ בשנות מלחמת העולם השנייה, כאשר סיפקו תרופות לצבא הבריטי בחזיתותיו השונות במזרח התיכון.
היסטוריה > מפעל "טבע" בירושלים

מפעל "טבע" נוסד בירושלים ב-1 במאי 1935, בשכונת בית וגן. שם החברה הרשום היה: טבע חברה לתעשייה פרמצבטית וחימית למזרח התיכון בע"מ, ירושלים (א"י). המפעל הוקם בהשקעה של 4,900 ליש'ט, חלקה מהון עצמי וחלקה מהלוואות שהועמדו לרשות עולי גרמניה להקמת מפעלים. מצוקת אשראי הביאה לכניסתו של הבנקאי ד"ר אלפרד פויכטוונגר כשותף ב"טבע" ב-33% (פויכטוונגר היה שותף ואחר כך בעל השליטה בבנק יפת). בשנת 1951 פויכטוונגר יזם, את כניסתה של "טבע" לבורסה בתל אביב כחברה ציבורית רשומה. במלחמת העולם השנייה המפעל סיפק תרופות לצבאות בעלות הברית ובמיוחד לצבא הבריטי ששהו במזרח התיכון. במסגרת הקשרים עם הצבא הבריטי, ביקר במפעל אלן גורדון קנינגהם - הנציב העליון מטעם שר המושבות והאחראי על המנדט הבריטי. ביקורו האדיר את שם "טבע" בשוק התרופות ונתן תנופה להתפתחותה. ד"ר פרידלנדר שם דגש במפעל "טבע" על חינוך והכשרת עובדים למקצועות השונים הדרושים במפעל, ועל הקניית השכלה רחבה והשתתפות בקורסים שונים גם מחוץ למפעל. ב-1959 - הסקציה הפרמצבטית של התאחדות התעשיינים ערכה סקר בין חברות הפרמצבטיות בישראל לפי מספר מדדים, ומפעל "טבע" בירושלים דורג במקום הראשון. תוצאות הסקר הוכיחו שהשוק אוהב את תכשירי "טבע", אשר רבים מהם פרי פיתוחם של ד"ר פרילנדר וצוות המפעל. גאוות היחידה של העובדים עלתה, הם חשו שיש שכר ליוזמה, לרעיונות, לביצוע הקפדני ולכוח האדם המעולה.
בשנת 1971 עבר מפעל "טבע" בירושלים מבית וגן ל-פארק התעשייה הר חוצבים, זה היה המפעל הראשון שהוקם ב"קריית תעשיות עתירות המדע" החדשה שהוקמה באותה עת על ידי האוניברסיטה העברית והחברה הכלכלית לירושלים. בשנת 2004, הקימה חברת "טבע" מפעל נוסף במתחם - "מפעל הטבליות בירושלים ע"ש אלי הורביץ". בשני המפעלים בירושלים היו מעוסקים כ-1,000 עובדים. נכון לשנת 2018 המפעלים נמצאים בתהליכי סגירה בגלל עלויות הייצור הגבוהות בהם.
היסטוריה > מיזוג "אסיא", "צרי" ו"טבע"

אחרי הקמת המדינה החלו החברות להיסחר בבורסה הישראלית הצעירה. ב-1964 התמזגו "אסיא" ו"צרי", וב-1968 הן רכשו את "טבע" של ד"ר פרידלנדר. אלי הורוביץ, שנשא לאשה את דליה, נכדתו של חיים סלומון, התמנה למנכ"ל ב-1976. עם מינויו איחד את פעילות כל החברות תחת "טבע תעשיות פרמצבטיות".
בתחילת שנות ה-80 קיבלה טבע את אישור ה-FDA (מנהל התרופות האמריקני), והחלה בשיווק תרופות גנריות (חיקויים של תרופות מקוריות שפג עליהן הפטנט) לארצות הברית.
פעילות החברה > תרופות מקור

הישגה הגדול ביותר של טבע, ואחד מהישגיו הגדולים של המדע הישראלי בכלל, היה קבלת אישור ה-FDA לתרופת הקופקסון ב-1996. התרופה פותחה בידי צוות חוקרים במכון ויצמן למדע, והיא נחשבת לאחת התרופות הטובות ביותר בשוק כנגד מחלת הטרשת הנפוצה. בכך הפכה טבע מחברה המייצרת תרופות גנריות בלבד לחברה המייצרת גם תרופות מקוריות. נכון ל-2015 תרופת הקופקסון משווקת בלמעלה מ-50 מדינות ברחבי העולם והכנסותיה של טבע ממכירות התרופה ברחבי העולם הגיעו לכ-4.2 מיליארד דולר, עד לשנת 2017 שהם כ-21% מכלל הכנסות החברה. חברות שונות ניסו לפתוח את ייצור התרופה לתחרות ובחודש יוני 2015 פסק בית המשפט הפדרלי לערעורים בארצות הברית שהפטנט של טבע על גרסת הקופקסון במינון 20 מ"ג אינו תקף, בעוד שבדצמבר 2015 אישר משרד הפטנטים האירופי את הפטנט של טבע על הקופקסון במינון 40 מ"ג עד 2030.
תרופת מקור נוספת של טבע, "אזילקט", מיועדת לטיפול במחלת פרקינסון. טבע השיקה את התרופה בישראל בשנת 2005 ושנה מאוחר יותר התרופה הושקה גם בארצות הברית. כיום התרופה נמכרת ב-45 מדינות ברחבי העולם ומכירותיה בשנת 2010 עמדו על 318 מיליון דולר. ניסוי שערכה טבע בתרופה הצליח להראות שזו התרופה היחידה בעולם שאינה מטפלת רק בתסמיני המחלה אלא גם מצליחה לעכב את הידרדרות המחלה.
טבע מחזיקה בתיק תרופות מקור ומקיימת פעילות מו"פ שוטפת בתחום. נכון לסוף שנת 2022 לחברה ישנן מספר תרופות מקור
באוקטובר 2023 חתמה טבע על הסכם עם חברת התרופות סאנופי לשיתוף פעולה בהמשך פיתוח תרופה של טבע למחלת קרוהן ולקוליטיס, שנמצאת בשלב שני של ניסוי קליני. לפי ההסכם עלויות המשך הפיתוח יתחלקו שווה בשווה בין טבע לסאנופי, ובנוסף תקבל טבע 500 מיליון דולר במזומן, עוד 600 מיליון דולר עם הגעת התרופה לשלב שלישי של ניסוי קליני ועוד 400 מיליון דולר עם השקת התרופה. החברות יתחלקו שווה בשווה בהכנסות ממכירת התרופה.
פעילות החברה > תרופות מקור > הירידה בהכנסות מתרופות המקור

נכון לשנת 2022 ההכנסות מתרופות המקור ירדו בצורה חדה. מכירות הקופקסון ירדו לחמש מאות מיליון דולר בלבד לשנת 2022 לעומת יותר מארבעה מיליארד בשנת 2015.
מכירות האזילקט ירדו מ-384 מיליון דולר בשנת 2015 לפחות מ-100 מיליון דולר בשנת 2022.
מכירות הנוביגיל ירדו מ-380 מיליון דולר בשנת 2015 לפחות מ-60 מיליון דולר בשנת 2022. מכירות ה-ProAir ירדו מ-550 מיליון דולר בשנת 2015 לפחות מ-400 מיליון דולר בשנת 2022. מכירות Qvar ירדו מ-400 מיליון דולר בשנת 2015 לפחות מ-100 מיליון דולר בשנת 2022.
פעילות החברה > תרופות גנריות

נכון לשנת 2022 טבע היא החברה הגדולה בעולם במכירת תרופות גנריות. עיקר פעילותה בתחום נובע מרכישות ענק שביצעה במשך השנים. בשנים 2015–2022 טבע התקשתה להגיע לשולי רווחיות משמעותיים כתוצאה מפעילותה בתחום. ביולי 2022 החברה הודיעה לראשונה זה שנים על צמיחה של ארבעה אחוז בשנה בליבת הפעילות, מנכל החברה קאר שולץ הודיע כי "אנחנו רואים כי שוק הגנריקה הוא עדיין עצום ובעשור הקרוב יפוגו פטנטים על תרופות בשווי של 400 מיליארד דולר. אנחנו רוצים להיות ב־80% מהתרופות הגדולות שמאבדות את הפטנט וזה אפשרי כי יש לנו כיום 1,100 מוצרים בפיתוח בתחום זה. חשוב לנו גם להיות הראשונים שמגישים את הבקשה לאישור הגנריקה כי בתקופת הבלעדיות משיגים נתחי שוק גדולים".