stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטילדה (סרט, 1996)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  מטילדה 
 בימוי:  דני דה ויטו 
 הופק בידי:  דני דה ויטו מייקל שאמברג סטייסי שר ליסי דאל
 תסריט:  רואלד דאל (ספר) ניקולס קאזאן רובין סוויקורד
 עריכה:  ברנט וייט
 שחקנים ראשיים:  מארה וילסון דני דה ויטו ריאה פרלמן אמבת' דוויץ' פאם פריס בריאן לווינסון
 מוזיקה:  דייוויד ניומן 
 צילום:  סטפן צ'פסקי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Jersey Films 
 חברה מפיצה:  סרטי טריסטאר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 באוגוסט 1996
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט דרמה, סרט קומדיה, סרט ילדים, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 תקציב:  36 מיליון דולר
 הכנסות:  33.4 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   matilda
 דף הסרט ב־IMDb
 
מטילדה (באנגלית: Matilda) הוא סרט קומדיה אמריקני בהפקתו, בימויו ובכיכובו של דני דה ויטו. הסרט מבוסס על הספר מטילדה מאת רואלד דאל.
עלילה

הסרט מספר את סיפורה של מטילדה וורמווד (באנגלית: Wormwood - "לענה" [סוג של צמח] בתרגום חופשי. בספר השם מתורגם לסטמבל), ילדה חכמה באופן מיוחד, בתם של הארי וורמווד, מנהל של מגרש מכירת מכוניות משומשות אשר אינו בוחל באמצעים להרוויח כסף, כולל רמאות הלקוחות, ושל זיניה וורמווד, המכורה לבינגו ואינה דואגת לילדיה. שני הוריה אינם מבחינים בכישרונות של מטילדה, כמו העובדה שהיא יודעת קרוא וכתוב טרם הלכה לבית הספר או יכולתה לחשב מספרים גדולים בעל פה, והם עסוקים בעסקיהם ובצפייה ממושכת בטלוויזיה.
כאשר מגיעה מטילדה לבית הספר לראשונה, היא מתוודעת למנהלת אגאתה טרנצ'בול (בספר השם מתורגם לטרופדרוס), מתעמלת אולימפית בתחומים הדיפת כדור ברזל, יידוי פטיש והטלת כידון, והיא אינה מהססת להשתמש בכישוריה על מנת להעניש תלמידים על לא עוול בכפם (לדוגמה, הסתובבות עם צמות). כמו כן היא ידועה בעונשים יצירתיים נוספים, כמו החנקרון (ארון צר שקירותיו הפנימיים מכוסים בחודי מסמרים ושברי זכוכית, כך שמי שנמצא בתוכו חייב לעמוד דום על מנת לא להיפצע) או לתת לילד שגנב עוגה לאכול עוגה ענקית עד תומה.
כמו כן, היא מכירה את מורתה, ג'ניפר "ג'ני" האני (בספר השם מתורגם למרשמלו), שמנסה לגרום לתלמידיה ליהנות מהלימודים. מטילדה והאני מתחברות, והעלמה האני מגלה למטילדה שהיא אחייניתה של טרנצ'בול, ושלאחר שאביה של האני מת השתלטה טרנצ'בול על הבית והתייחסה אל האני כאל שפחה, ושרק לאחר שנים הצליחה העלמה האני לעבור לבית משלה ובו היא חיה בדלות.
מטילדה מגלה כי היא ניחנה ביכולת טלקינזיס, והיא מלמדת את עצמה לשלוט בה. לאחר שהיא מגיעה לידי שליטה מלאה, היא גורמת לכך שבזמן אחד מהשיעורים בהם טראנצ'בול נוכחת בכיתה, הגיר יכתוב על לוח הכיתה, לכאורה בשם אחיה מגנוס (אביה של האני), שעליה להחזיר להאני את רכושה, או שתתחרט על כך. בסופו של דבר טרנצ'בול משאירה להאני את הבית ואת הכסף ובורחת מהעיר.
בסוף הסרט מסתבר כי הרשויות עלו על מעשי הרמאות של הארי, והוא ומשפחתו צריכים לעזוב את המדינה. מטילדה מבקשת להישאר ולגור אצל העלמה האני, ומשפחתה נעתרת לה ונמלטת מהמדינה בלעדיה.
עלילה > הבדלים בין עלילת הסרט לעלילת הספר

בעוד שעלילת הספר מתרחשת בבריטניה, עלילת הסרט מתרחשת בארצות הברית (זאת ניתן לדעת עקב הימצאותם של סוכני FBI ובשל השימוש בדולרים במקום בלירות שטרלינג).
כאשר הארי נותן לאחיה של מטילדה, מייקל, לחשב את רווחיו באותו יום, הסכום בסרט שונה מהסכום הספר (ניטפוק).
בסרט מסרבים הוריה של מטילדה בתחילה לשלוח אותה לבית הספר מפני שהם צריכים שהיא תהיה בבית ותחתום על החבילות שמגיעות לאביה, בעוד שבספר הדבר נובע ככל הנראה מחוסר התייחסות.
בעוד שבספר הארי מספר למייקל ומטילדה כיצד הוא מרמה ועושק את לקוחותיו, בסרט הוא לוקח אותם לעזור לו במלאכה זו.
בסרט מתגלים כוחותיה של מטילדה בעת שמכריחים אותה לצפות בטלוויזיה והיא גורמת למכשיר להתפוצץ, בעוד שבספר הכוחות מתגלים לראשונה על ידי כך שהיא גורמת לכוס המכילה סלמנדרה להתהפך על טרנצ'בול.
בסרט הארי מחליט לשלוח את מטילדה לבית הספר לאחר שהוא מוכר לטרנצ'בול מכונית, ומתרשם שהיא תחנך את מטילדה כיאות, בעוד שבספר טרנצ'בול רק מספרת על פגישתה עם הארי.
גם בספר וגם בסרט טרנצ'בול מעלה את ברוס בוגטרוטר אל הבמה על מנת להעניש אותו על כך שגנב פרוסת עוגה, על ידי כך שייאלץ לאכול לבדו עוגה ענקית בשלמותה. אולם בסרט, כשנראה שהוא הולך להתייאש, התלמידים מעודדים אותו, מה שגורם לטרנצ'בול להעניש את כולם, בעוד שבספר כל זה לא מתרחש.
בסרט טרנצ'בול כולאת את מטילדה בחנקרון בגלל שאביה מכר לה מכונית רעועה, בעוד שבספר מטילדה לא נענשת בכל שלב שהוא.
בסרט נכנסות מטילדה והאני לביתה של טרנצ'בול, בעוד שבספר הן נכנסות רק לאחר שטרנצ'בול עוזבת את העיר.
בסרט ניתן לראות כי ה-FBI עוקב אחרי הארי, בעוד שבספר מתברר שהארי פעל בניגוד לחוק רק בסופו.
בסרט מטילדה הולכת לביתה של טרנצ'בול על מנת להוציא באמצעות כוחותיה את הבובה שהשאירה שם האני כשעזבה את הבית וגם על מנת לשגע את טרנצ'בול, בעוד שבספר כל אלו אינם קורים ואין שום אזכור לבובה.
הן בספר והן בסרט טרנצ'בול מתעלפת לאחר שמטילדה כותבת בשמו של מגנוס את הדרישה לתת להאני את ביתה ואת כספה. אולם בספר התלמידים מנסים לעזור לה להתעורר וברגע שהיא מתעוררת היא בורחת באופן מיידי, בעוד שבסרט היא מתעוררת בעצמה ומנסה להכות תלמידים כדי להישאר בשליטה, מה שמוביל להתעללויות נוספות מצד כוחותיה של מטילדה ובסופו של דבר לנקמה של כל תלמידי בית הספר עד שהיא נסה על נפשה.
בסרט האני הופכת למנהלת בית הספר, בעוד שבספר סגן המנהלת, מר טרילבי, זכה בתפקיד זה.
בספר, לאחר מנוסתה של טרנצ'בול, מטילדה מועלית לכיתה גבוהה יותר ומכיוון שמוחה מקבל אתגרים היא מאבדת את כוחותיה, בעוד שבסרט העלייה בכיתה לא מוזכרת והיא לא מאבדת את כוחותיה.
לאחר שהרשויות עולות על הארי, בספר המשפחה בורחת לספרד, ואילו בסרט היא בורחת לגואם.
בספר, כשמטילדה מבקשת להישאר עם העלמה האני, הוריה מסכימים לכך ונוסעים בלעדיה לשדה התעופה ללא שום אימוץ פורמלי, בעוד שבסרט ישנו ויכוח בעניין ובסוף ההורים חותמים על מסמכי אימוץ שמטילדה הוציאה מספר בספרייה.
בספר, מסופר כי לעלמה האני היו משקפיים באופן קבוע. בסרט, היא מרכיבה אותם פעם אחת בתור משקפי קריאה ותו לא.
שחקנים ודמויות

מארה וילסון - מטילדה וורמווד
דני דה ויטו - הארי וורמווד/מספר
ריאה פרלמן - זיניה וורמווד
בריאן לווינסון - מייקל וורמווד
אמבת' דייוויץ - ג'ניפר "ג'ני" האני
פאם פריס - אגאת'ה טראנצ'בול
קיאמי דוואל - לבנדר
ז'קלין סטייג'ר - אמנדה ת'ריפ
ג'ימי קארץ - ברוס בוגטרוטר
קירה ספנסר הסר - הורטנסיה
פול ראובנס - סוכן FBI בוב
טרייסי וולטר - סוכן FBI ביל
מסרים בסרט

הסרט מבקר את נקודת ההנחה לפיה מבוגרים חכמים יותר מילדים. הדבר מתבטא בכך שגם הארי וגם טראנצ'בול אומרים למטילדה את המשפט הבא: "אני חכם/ה -את טיפשה; אני גדול/ה - את קטנה; אני צודק/ת - את טועה" (המשפט אינו מצוי בספר). בסופו של דבר מטילדה מוכיחה לשניהם שהיא יכולה להביס אותם.
הסרט גם מבקר את תרבות הצפייה בטלוויזיה. כך למשל, במשפחת וורמווד המצב מגיע עד לכדי קיצוניות, מפני שמלבד מטילדה כולם שם מתנגדים לקריאת ספרים. בנוסף קיימת ביקורת נגד תוכניות הטלוויזיה עצמן. התוכנית שגורמת למטילדה לפוצץ את הטלוויזיה היא שעשועון טלוויזיה בו על המתמודד לענות על שאלות וזוכה בכסף שנדבק על גופו הנמרח בחומר דביק. במאי הסרט דואג להעביר את העובדה שמדובר בסוגה נחותה.
הסרט מבקר גם את ההסתכלות על החיצוניות של האדם במקום על אופיו: כאשר האני מבקרת בבית משפחת וורמווד זיניה אומרת להאני שבגלל שהיא (זיניה) השקיעה ביופיה החיצוני יש לה בעל וילדים, בעוד שהאני השקיעה בפיתוח מוחה וכעת היא רווקה שמלמדת ילדים לקרוא.
ביקורת

הסרט זכה לביקורות חיוביות, ואף זכה בשלושה פרסים בפסטיבלים שונים: מארה וילסון זכתה בפרס שחקנית הקומדיה הטובה ביותר בטקס פרסים לשחקנים צעירים, ודני דה ויטו זכה בשני פרסי הבמאי הטוב ביותר בטקס פרסי הקהל ובטקס פרסים נוסף. כמו כן הסרט היה מועמד לפרס שחקן המשנה בקומדיה או במחזמר (דני דה ויטו) בטקס פרסי טלוויזיית הלוויין ובשתי מועמדויות בטקס פרסי היוצרים הצעירים: שחקנית ראשית (מארה וילסון) ושחקנית משנה (קירה ספנסר הסר).
למרות הפרסים והביקורות החיוביות, הסרט לא הצליח לכסות את כל ההוצאות ונשאר עם הפסד של כמעט 3 מיליון דולר.
מסעות גוליבר (סרט, 2010)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  מסעות גוליבר
 בימוי:  רוב לטרמן
 הופק בידי:  ג'ון דייוויס  גרגורי גודמן  בן קולי  ג'ק בלאק
 תסריט:  ג'ו סטילמן  ניקולאס סטולר
 עריכה:  דין צימרמן 
 שחקנים ראשיים:  ג'ק בלאק  אמילי בלאנט  ג'ייסון סגל  אמנדה פיט  טי. ג'יי. מילר
 מוזיקה:  הנרי ג'קמן
 צילום:  דייוויד טטרסול
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20, Davis Entertainment, רטפק-דיון אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 2010
 משך הקרנה:  95 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט מדע בדיוני, סרט ילדים, סרט קומדיה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  משולש ברמודה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   gulliverstravels
 דף הסרט ב־IMDb
 
מסעות גוליבר (באנגלית: Gulliver's Travels) הוא סרט פנטזיה קומי שיצא בשנת 2010. הסרט בוים על ידי רוב לטרמן ותסריטו מבוסס בחלקו על החלק הראשון של הרומן "מסעי גוליבר", שנכתב במאה ה-18 על ידי ג'ונתן סוויפט. הסרט הופץ על ידי חברת פוקס המאה ה-20 ב-25 בדצמבר 2010. כוכבי הסרט הם ג'ק בלאק, אמנדה פיט, ג'ייסון סגל ואמילי בלאנט.
עלילה

למיואל גוליבר (ג'ק בלאק) עובד בחדר הדואר של עיתון בניו יורק. יום אחד מגיע אל חדר הדואר עובד חדש בשם דן (טי. ג'יי. מילר), אך במהרה הוא מקודם לתפקיד הבוס של גוליבר. מדוכא בעקבות העבודה חסרת התכלית שלו, גוליבר מחליט לדבר עם העיתונאית דרסי (אמנדה פיט) ומשכנע אותה שהוא יכול לכתוב לה כתבות על המסעות (המזויפים) שלו בעולם, ואומר לה כי חלומו הוא להיות עיתונאי. אחרי שהוא סובל מקשיים בכתיבה, הוא מחליט לגנוב כתבות על טיולים מאתר אינטרנט של המגזין "Time Out". הוא עושה זאת בניסיון להרשים את דרסי, לאחר שהוא חושש כי היא לא תצא עמו כל עוד הוא עובד בחדר הדואר. דרסי מקבלת את כתבותיו של גוליבר ומאוד מתרשמת מכתיבתו. היא מחליטה לתת לגוליבר את משימתו הראשונה - לנסוע למשולש ברמודה ולכתוב מאמר שמאשר שהאגדה על כך שספינות נעלמות באופן מסתורי באזור, בשל פעולת גורמים על-טבעיים כגון חוצנים, אינה נכונה.
כאשר גוליבר מגיע לברמודה, הוא שוכר סירה ושט למשולש ברמודה. גוליבר נרדם בספינתו ופתאום מתחילה סערה גדולה בים, הוא מאבד את ספינתו ונסחף לאי בשם ליליפוט. כשהוא מתעורר הוא חש כי אינו יכול לזוז, ומגלה שנקשר בחבלים לקרקע. ניגש אליו אדם קטן בשם אדוארד (כריס אודווד), שמציג עצמו כגנרל ליליפוט. אנשי ליליפוט מכנים את גוליבר "חיה", מכיוון שהם מפחדים מגודלו העצום. הם כולאים אותו במערה, שם הוא פוגש עוד אסיר בשם אורטיו (ג'ייסון סגל), שנכלא על ידי גנרל אדוארד משום שהוא מחבב את הנסיכה של ליליפוט, מארי (אמילי בלאנט), בה הוא מעוניין בעצמו.
צבא האויב מהאי השכן בלפושיאן (Blefuscian), תוקף את ליליפוט ומנסה לחטוף את הנסיכה מארי. במהלך התקיפה גוליבר מצליח להשתחרר ומציל את הנסיכה ואת אביה, המלך בנג'מין (בילי קונלי), משרפה, באמצעות הטלת שתן על הארמון. גוליבר מוכרז על ידי אנשי ליליפוט כגיבור וממונה כגנרל הראשי של ליליפוט. גוליבר מספר שקרים שונים על עצמו כדי לפאר את שמו, למשל הוא אומר כי הוא נשיא ארצות הברית. גוליבר מנצל את ההערצה סביבו להשתעשע. אדוארד לא מרוצה מקידומו של גוליבר, והוא מחפש עם צבאו את סירתו. כשהוא מוצא את הסירה, בדיוק מתקבלת בה הודעה מדרסי, בה נאמר כי היא יודעת ששיקר לה בקשר לכתבות, ועכשיו היא נאלצת לנסוע לברמודה ולהכין את הכתבה במקומו; בנוסף היא מודיעה שאינה מעוניינת עוד להיות חברתו.
למחרת הצבא מהאי השכן שוב מנסה לתקוף את ליליפוט, ואדוארד מוריד את מערכת ההגנה של האי כדי לנקום בגוליבר. גוליבר מצליח שוב להביס את הצבא האויב. אדוארד עורק לצבא האויב ומביא עמו תוכניות לבניית רובוט שמצא בספינתו של גוליבר, מתוך אחת החוברות שלו בנושאי מדע בדיוני. צבא האויב בונה את הרובוט ואדוארד ממונה לטייס הראשי. צבא האויב ואדוארד בתור רובוט פולשים לליליפוט. גוליבר נאלץ לספר לאנשי המקום את האמת, על כך שהוא סך הכל עובד חדר הדואר ולא נשיא.
אדוארד מגרש את גוליבר לאי ברובדינגנג (Brobdingnag), שם הוא נתפס על ידי ילדה ענקית שמכריחה אותו להיות הבובה שלה. בהמשך נודע לו מידידו אורטיו כי דרסי נלכדה על ידי צבא האויב כשהלכה לאיבוד במשולש ברמודה, וכי היא מגיעה לאי ליליפוט. גוליבר מצליח לברוח מהאי בסיועו של אורטיו. שניהם מצילים את האי ליליפוט מהשמדתו על ידי אדוארד. אורטיו מוכרז כגיבור ומקבל את רשות המלך לחזר אחר הנסיכה מארי. אדוארד מאיים להרוג את הנסיכה, אך לה נמאס משגעונותיו והיא מסלקת אותו. גוליבר מסייע להשכנת שלום בין האיים היריבים, וחוזר לניו יורק עם דרסי לאחר תיקון ספינתם. הסרט מסתיים בסצנה בה גוליבר ודרסי אוחזים ידיים והולכים לעבר האופק.
שחקנים

ג'ק בלאק בתפקיד למואל גוליבר, עובד בחדר דואר שהופך לעיתונאי לאחר גניבה ספרותית ומגיע לליליפוט לאחר שנתקל בסערה.
ג'ייסון סיגל בתפקיד הורציו, איש מליליפוט שגוליבר מתיידד איתו.
אמילי בלאנט בתור הנסיכה מרי, הנסיכה של ליליפוט ובתו של המלך תיאודור.
אמנדה פיט בתור דארסי סילברמן, עיתונאית וחברתו של גוליבר.
בילי קונולי בתור המלך תיאודור, מלך ליליפוט ואביה של מרי.
כריס או'דאוד בתור הגנרל אדוארד אדוארדיאן, מפקד צבא ליליפוט שמתחיל לבוז לגוליבר.
טי ג'יי מילר בתור דן קווינט.
ג'יימס קורדן בתפקיד ג'ינקס.
קתרין טייט בתור המלכה איזבל, מלכת ליליפוט ואמה של מרי.
אולי אלכסנדר בתור הנסיך אוגוסט, הנסיך של ליליפוט ואחיה של מרי.
הפקה

קוט זלר יצר וביים את סדרת הקטעים "פרומתאוס ובוב" עבור סדרת האנתולוגיה הקומית המצוירת של ניקלודיאון, KaBlam!. בשנת 1998 נשקל להפיק סרט המבוסס על הקטעים, כשג'ו סטילמן שימש כתסריטאי, אך הפרויקט בוטל. ב-2019 ציין זלר כי "רבים מהרעיונות בתסריט של פרומתאוס ובוב שולבו בסרט 'גוליבר' בכיכובו של ג'ק בלאק".
בראיון בינואר 2010 לתוכנית The Late Late Show עם קרייג פרגוסון (אנ'), סיפר ג'ייסון סיגל כי דמותו מבלה את רוב הסרט בתוך כיס חולצתו של ג'ק בלאק. הסרט הוקרן בבתי קולנוע נבחרים. המדינה היריבה ליליפוט, בלפוסקו, שונתה בסרט ל"בלפושיאן", וצילומי ארמון המלוכה של ליליפוט התקיימו בארמון בלנהיים. לצורך הסרט נעשה שימוש ברהיטים ואביזרים מיניאטוריים מבית The Dolls House Emporium (אנ') בקנה מידה 1:12, במטרה להפחית את הצורך באפקטים מיוחדים. עם זאת, שמו של המחבר המקורי של הרומן, ג'ונתן סוויפט, לא הוזכר בקרדיטים, למרות הצהרות המבהירות כי הסרט אינו יצירה מקורית.
לדברי אמילי בלאנט, היא לוהקה במקור לתפקיד האלמנה השחורה באיירון מן 2, אך נאלצה לפרוש בעקבות התחייבותה להשתתף בסרט גוליבר. בראיון ל-The Howard Stern Show (אנ') במאי 2021, סיפרה בלאנט שהייתה מחויבת לפרויקט בשל חוזה עם אולפני פוקס, בעקבות השתתפותה בסרט השטן לובשת פראדה.
פסקול

אלבום פסקול של הנרי ג'קמן שוחרר על ידי חברת התקליטים Varese Sarabande (אנ'). מוזיקת רוק ושירים המופיעים בסרט כוללים:
"רוקנרול כל נייט" - בביצוע של קיס.
"Listen To Mama" - בביצוע ווקרמן.
"Rose's Theme" - נכתב על ידי ג'יימס הורנר.
"The Imperial March" - נכתב על ידי ג'ון וויליאמס.
"Sweet Child o' Mine" - בביצוע של Guns N' Roses.
"Kiss" - בביצוע טיילור גרייבס.
"מלחמה" - נכתב על ידי נורמן ויטפילד (בתפקיד נורמן ג'יי ויטפילד) ובארט סטרונג.
"(I Keep On) Rising Up" - נכתב ובוצע על ידי מייק דוטי.
שחרור > שיווק

הטריילר הרשמי של הסרט יצא ב-3 ביוני 2010, ויום לאחר מכן צורף להקרנת הסרט מרמדוק. טריילר נוסף פורסם ב-5 בנובמבר 2010 ונלווה להקרנות הסרט Megamind. במסגרת פרס בתוכנית הטלוויזיה Survivor: Nicaragua, ארבעה מתמודדים זכו לצפות בסרט לפני יציאתו הרשמית לאקרנים.
במקור, תוכנן שהסרט ייצא לאקרנים ב-4 ביוני 2010, אך תאריך הבכורה נדחה תחילה ל-24 בדצמבר 2010, ולאחר מכן הוקדם ל-22 בדצמבר 2010. מאוחר יותר, ב-23 במרץ 2010, הודיעה חברת פוקס המאה ה-20 כי הסרט יומר לפורמט תלת-ממד. לבסוף, ב-13 בדצמבר, פוקס הודיעה כי תאריך היציאה יזוז שוב ל-25 בדצמבר 2010.
בנוסף, הסרט לווה בסרטון קצר מסדרת עידן הקרח, בשם Scrat's Continental Crack-up.
שחרור > מדיה ביתית

מסעות גוליבר שוחרר ב-DVD ובדיסק Blu-ray ב-19 באפריל 2011, על ידי ה-20th Century Fox Home Entertainment והוא שוחרר בדיסני+ ב-21 במאי 2021.
קבלה וביקורת > תגובה ביקורתית

Rotten Tomatoes נתן לסרט יש דירוג אישור של 20% על סמך 120 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 4.10/10, ואמר "למרות שג'ק בלאק חזר לעשות את מה שהוא עושה הכי טוב, " מסעות גוליבר" לא מצליח לעשות שום צדק עם חומר המקור שלו, ובמקום זאת מסתמך על הומור לנוער ואפקטים מיוחדים. ב־Metacritic, לסרט יש ציון של 33 מתוך 100 על סמך ביקורות של 32 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות לא חיוביות בדרך כלל". קהלים שנשאלו על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "B−" בסולם A+ עד F.
ההוליווד ריפורטר ציין כי "תחושת הכיף הולכת ונעלמת ככל שהסרט מתמקד באפקטים במקום בדמויות ובסיפור". מגזין Time Out העניק לסרט 2 מתוך 5 כוכבים והעיר כי הוא "מתנדנד בין רגעים של מצחיק-קליל לבין פשוט לא מצחיק".
ה-Christian Science Monitor תיאר את הסרט כ"חסר השראה ברמה כה מדהימה" עד שהוא הפך ל"קטסטרופה מונומנטלית". לעומת זאת, ה-San Francisco Chronicle כינה אותו "חמוד", אך גם "משרה שינה".
מגזין Slant העניק לסרט 1.5 מתוך 4 כוכבים, בעוד Empire נתן לו 5 כוכבים אך מתח ביקורת חריפה, וכינה אותו "קומדיה ירודה שתגרום לג'ונתן סוויפט להתהפך בקברו".
לעומת זאת, רוג'ר אברט העיר כי הידיעה למי מיועד הסרט ולמי הוא לא, עשויה לעזור לצופים להעריך אותו. הוא העניק לסרט שלושה כוכבים מתוך ארבעה.
אמילי בלאנט זלזלה בגלוי בסרט, במיוחד מאז שנאלצה לדחות את התפקיד של נטשה רומנוף ב"איירון מן 2" בגללו. בעודו מקדם את הכפיל, ריאן גוסלינג העלה את "מסעות גוליבר", מה שגרם לבלאנט להגיב, "אנחנו לא מדברים על הסרט הזה".
קבלה וביקורת > קופה

בסוף שבוע הפתיחה שלו, הרוויח הסרט 6.3 מיליון דולר, ודורג במקום ה-8 בארצות הברית. נתון זה מיקם אותו במקום ה-84 ברשימת הפתיחות הגרועות ביותר לסרטים שיצאו להפצה רחבה, על פי Box Office Mojo.
בסך הכול, הסרט הכניס 42.8 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-194.6 מיליון דולר בשאר העולם, מה שהביא את הכנסותיו הכוללות ל-237.4 מיליון דולר ברחבי העולם, מול תקציב הפקה של 112 מיליון דולר.
קבלה וביקורת > פרסים

ג'ק בלאק קיבל מועמדות לשחקן הקולנוע האהוב בטקס פרסי הבחירה של הילדים (אנ') 2011, והפסיד לג'וני דפ.
בלאק היה מועמד גם לפרס פטל הזהב ל"שחקן הגרוע ביותר", והפסיד לאשטון קוצ'ר.
תגובות לסרט

מרבית ביקורות הקולנוע על הסרט היו שליליות יחסית. ג'ק בלאק קיבל מועמדות ל"פרס פטל הזהב" לשחקן הגרוע ביותר של השנה. מצד שני, הוא קיבל מועמדות ל"פרסי בחירת ילדי ניקלודיאון" בקטגוריית השחקן הטוב ביותר של השנה.
הערות שוליים

↑  Nick sets 'Bob' toon feature - Entertainment News, Film News, Media - Variety, web.archive.org, ‏2008-09-30
↑  Nickelodeon’s long-forgotten Prometheus And Bob deserves a second look, AV Club (באנגלית אמריקאית)
↑  How Jackie has moved from dolls' houses to her amazing Light House | …, archive.ph, ‏2013-05-05
↑  Emily Blunt on losing Black Widow… – Frankly My Dear – Orlando Sentinel, web.archive.org, ‏2012-06-11
1 2  Richard Craig, Emily Blunt's Lost MCU Casting Just Got Worse 14 Years After She Was Forced To Reject It, ScreenRant, ‏2024-05-02 (באנגלית)
↑  Gulliver's Travels (2010) | Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית)
↑  'Gulliver's Travels' moves to Christmas, Digital Spy, ‏2010-12-11 (באנגלית בריטית)
↑  QH88 - Trang Đăng Ký QH88.Com | Link Vào Qh 88 Chuẩn ✔️ (בוייטנאמית)
↑  We Will Be Back, web.archive.org, ‏2015-10-06
↑  Gulliver's Travels Reviews, www.metacritic.com (באנגלית)
↑  Kirk Honeycutt, Gulliver’s Travels — Film Review, The Hollywood Reporter, ‏2010-12-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gulliver's Travels Review. Movie Reviews - Film - Time Out London, web.archive.org, ‏2012-10-18
↑  Staff, W. S. J. (2010-12-25). "'Gulliver's Travels' Review Revue". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2024-12-15.
↑  MICK LASALLE, Gulliver's Travels, Chron, ‏2010-12-21 (באנגלית)
↑  Auntie Glo, here’s one for your family! movie review (2010) | Roger Ebert, www.rogerebert.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Gulliver's Travels, Box Office Mojo
↑  {{{מחבר}}}, Golden Raspberry Award for Worst Actor, Wikipedia, 2024-07-19
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2010189321   WorldCat (עם LCCN): no2010-189321
מר איברהים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של אריק-עמנואל שמיט
 בימוי:  פרנסואה דופירון 
 הופק בידי:  לורנט פטי, מישל פטי
 תסריט:  אריק-עמנואל שמיט, פרנסואה דופירון 
 עריכה:  דומיניק פייסה 
 שחקנים ראשיים:  עומר שריף פייר בולאנז'ה ז'ילבר מלקי
 מוזיקה:  דובי זלצר
 צילום:  רמי שברין 
 מדינה:  צרפת 
 חברת הפקה:  ARP Sélection, France 3 Cinéma 
 חברה מפיצה:  ARP Sélection
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 בספטמבר 2003
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  פריז, איסטנבול, אסיה הקטנה 
 תקציב:  5,300,000 אירו
 הכנסות:  $11,600,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   monsieuribrahim
 דף הסרט ב־IMDb
 
מר איברהים (בצרפתית: Monsieur Ibrahim) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 2003, בבימויו של פרנסואה דופירון, עם עומר שריף ופייר בולאנז'ה בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן והמחזה "מר איברהים ופרחי הקוראן" ("Monsieur Ibrahim et les fleurs du Coran") של אריק-עמנואל שמיט (2001).
עלילת הסרט מתרחשת ברובע מעורב בפריז של שנות ה-60, עם זונות רחוב רבות ובו גרים יהודים, נוצרים ומוסלמים ובו מתפתחת ידידות אמיצה בן נער יהודי יתום, לבעל מכולת מוסלמי מבוגר.
עומר שריף זכה בפרס סזאר לשחקן הטוב ביותר ולפרס אהדת הקהל בפסטיבל הסרטים של ונציה.
פייר בולאנז'ה זכה בפרס silver hugo לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בשיקגו.
הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.
תקציר העלילה

משה/מואיז המכונה "מומו" (פייר בולאנז'ה) הוא נער יהודי בן 16 הגר עם אביו ברובע בפריז בו גרים יהודים, מוסלמים ונוצרים. אמו עזבה אותם כשהיה תינוק ואביו נמצא בדיכאון. מומו מנהל למעשה את משק הבית. הוא קונה את המצרכים במכולת של מר איברהים ולפעמים גם לוקח דברים ללא רשות. איברהים מבחין בזה אך לא מגיב כי לדבריו עדיף שיגנוב אצלו ולא במקומות אחרים שם ימצא עצמו בכלא כמו נערים אחרים מהשכונה.
איברהם הוא אלמן טורקי מוסלמי סופי והוא מחבב את מומו כבנו. בגיל 16 מומו שובר את קופסת החיסכון שלו ובכסף הוא מקבל חינוך מיני ראשון אצל הזונות ברחוב.
לרחוב ההומה מגיע צוות הסרטה עם כוכבת (איזבל אג'אני) וכולם מסתכלים עליה בהערצה ואיברהים נותן לה בקבוק מים חינם.
מומו מחזר אחרי הנערה היהודיה מרים ויחסיהם יודעים עליות ומורדות.
אביו של מומו מפוטר ועוזב את הבית; שוטר מודיע למומו כי אביו התאבד בהשליכו את עצמו לפני רכבת. אמו של מומו מגיעה לחפש אחריו אך מומו אומר לה שמומו אינו גר שם וכי שמו מוחמד.
איברהים מאמץ באופן רשמי את מומו. הוא קונה רכב מהודר (סימקה ארונד ספורט), לומד נהיגה בעזרתו של מומו ומחליט לנסוע איתו לכפר הולדתו בטורקיה. הם מבקרים במסגד סופי וחוזים בריקוד המעגלי של המאמינים.
בדרך לכפר קורית תאונה, הרכב מתהפך ואיברהים נפצע קשה ומת כשמומו לידו. הוא מוריש למומו את כל רכושו.
בסוף רואים את מומו המבוגר יושב במכולת ומבחין בילד גונב אך לא מעיר לו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| עומר שריף | איברהים | בעל מכולת |
| פייר בולאנז'ה | משה/מומו |  |
| ז'ילבר מלקי |  | אבא של מומו |
| איזבל רנו |  | אמא של מומו |
| לולה ניימרק | מרים | חברה של מומו |
| אן סוארז | סלביה | זונה |
| פאטו | מאטה גבין | זונה |
| איזבל אג'אני |  | כוכבת קולנוע |
האביב של מיס ברודי (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספר של מיוריאל ספארק
 בימוי:  רונלד נים 
 הופק בידי:  ג'יימס קרסון, רוברט פרייאר
 תסריט:  ג'יי פרסון אלן
 עריכה:  נורמן סבייג' 
 שחקנים ראשיים:  מגי סמית' גורדון ג'קסון  רוברט סטיבנס פמלה פרנקלין סיליה ג'ונסון
 מוזיקה:  רוד מקואן 
 צילום:  טד מור 
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 הקרנת בכורה:  24 בפברואר 1969
 משך הקרנה:  116 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סיפור התבגרות, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט רומנטי 
 מקום התרחשות:  אדינבורו 
 תקציב:  2,760,000‏$
 הכנסות:  3,000,000‏$
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (מגי סמית')  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האביב של מיס ברודי (באנגלית: The Prime of Miss Jean Brodie ) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1969, בבימויו של רוברט ניים עם מגי סמית' בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס על הרומן רב המכר "אביבה של מיס ברודי" של מיוריאל ספארק שיצא לאור ב-1961. הספר עובד למחזה על ידי ג'יי פרסון אלן שכתבה גם את התסריט לסרט.
בגרסת הבמה המקורית משנת 1966 בלונדון כיכבה ונסה רדגרייב ולצידה אוליביה האסי הצעירה. בהפקת ברודוויי-1968 כיכבה זואי קולדוול, שעבור תפקיד זה זכתה בפרס טוני.
ב-1978 הופקה סדרת טלוויזיה על אותו ספר עם ג'רלדין מקיואן בתפקיד הראשי.
בסרט מוזכרת האנה סנל שהתחפשה לגבר והתגייסה לצבא הבריטי כאישה שהייתה מוכנה "לשרת, לסבול ולהקריב".