stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואיס פאוול
תקופת בית המשפט העליון

הנשיא ריצ'רד ניקסון הציע לפאוול מינוי לבית המשפט העליון כבר ב-1969, אך הוא דחה את ההצעה. ב-1971 הציע לו ניקסון את המינוי בשנית והוא הסכים.
פאוול וויליאם רנקוויסט, שמאוחר יותר יהיה נשיא בית המשפט העליון, התמנו לבית המשפט באותו יום. פאוול תפס את מקומו של השופט הוגו בלאק.
בתקופתו בבית המשפט העליון, נודע לואיס פאוול כשופט מתון, אשר פעמים רבות היווה את הקול המכריע בפסקי דין עתירי מחלוקת. בנושאים כגון אפליה ועונש המוות, כתב פאוול פסקי דין משל עצמו, ובהם ניסה לפשר בין דעותיהם של שני המחנות המנוגדים בבית המשפט.
הוא כתב את דעת הרוב בפסק דין "San Antonio Independent School District v. Rodriguez", בו קבע כי חינוך אינו זכות יסוד של בני אדם ועל הממשלה לא מוטל לספקו.
בנושא של מידע מסווג לא היה פאוול מתירני, וקבע שמי שפרסם מידע מסווג לאחר סיום שירותו ב-CIA לא יוכל ליהנות מהתגמולים הכספיים על הספר שכתב (Snepp v. U.S.).
כאשר נכתב פסק הדין בתיק העוסק ביחסי מין בין הומוסקסואלים, באוורס נ. הארדוויק, היה פאוול בין התומכים בהגבלת כוחו של הממשל המרכזי וחיזוק יכולתן של המדינות (במקרה זה, ג'ורג'יה) לקבוע את חוקיהן. אולם, מאוחר יותר הביע פאוול חרטה על החלטתו לפגוע בזכותם של הומוסקסואלים לקיים יחסי מין.
פאוול פרש מבית המשפט מרצונו בשנת 1987. את מקומו תפס השופט אנתוני קנדי.
לאחר הפרישה מבית המשפט העליון

פאוול המשיך לשבת על הכס בבתי משפט קמא.
בגיל 90 נפטר בביתו, כתוצאה מדלקת ריאות. כתביו נתרמו לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון אנד לי, בה למד. השופטת סנדרה דיי או'קונור אמרה עליו את המלים הבאות:
עבור אלו המחפשים מודל של חביבות אנושית, כנות, התנהגות למופת, ויושרה, לעולם לא יהיה אדם טוב יותר.
ראו גם

בית המשפט העליון של ארצות הברית
ליסטנבורג

| --- | --- |

 סוגה:  מדינה בדיונית, תרמית, מֶם אינטרנט 
 יוצר:  גספארד הולשר
 מיקום:  חצי האי האיברי, אירופה
 אזורים בולטים:  לורנבורג (בירה), פלוסידה, קוסטרדה, מיטלנד, אדריאס, קאסייר (מחוזות)
 הופעות
 הופעה ראשונה:  בדיחה שבדקה את הסטריאוטיפ שאמריקאים אינם יודעים גאוגרפיה אירופאית
 
ליסטנבורג (באנגלית: Listenbourg) היא מדינה בדיונית שנוצרה כנושא של מם אינטרנטי באוקטובר 2022, שמתאר אותה כהרחבה של חצי האי האיברי. משתמש הטוויטר הצרפתי גספאר הולשר (Gaspard Hoelscher) שיתף את מפת אירופה עם חץ אדום המצביע על קווי מתאר של מדינה המודבקת סמוך לפורטוגל וספרד, והתלוצץ על כך שהאמריקאים לא יוכלו לומר מה שם המדינה.
האומה הלא קיימת הפכה ויראלית ברשתות החברתיות, כאשר משתמשים הרחיבו את ההיסטוריה הבדיונית של המדינה וכמה מותגים גדולים, פוליטיקאים וארגונים רשמיים "זרמו" עם הבדיחה.
מקור

הבדיחה החלה כמם אינטרנטי שפרסם משתמש טוויטר צרפתי בכוונתו לבדוק את הסטריאוטיפ על אמריקאים שהם בעלי הבנה גרועה של הגאוגרפיה האירופית.
ב-30 באוקטובר 2022, גספאר הולשר (Gaspard Hoelscher), הידוע בשם @gaspardooo בטוויטר, פרסם פוטומונטאז' של אירופה עם חבל ארץ נוסף המחובר לחצי האי האיברי. בפוסט היה כתוב: ”Je suis sûr que les américains ne connaissent même pas le nom de ce pays ptdrrr” (תרגום: "אני בטוח שאמריקאים אפילו לא ידעו מה שמה של המדינה הזאת חחחח"). משתמש אחר הגיב בשאלה הרטורית ”?Qui ne connaît pas le Listenbourg” (תרגום: "מי לא מכיר את ליסטנבורג?"), ובכך נתן למדינה את שמה.
שמה של המדינה תואר כמה שנשמע כמו שילוב של "לוקסמבורג" עם "ליטא" ו/או " ליכטנשטיין". קו המתאר של ליסטנבורג הוא זה של צרפת, אשר גודלה שונה והתחלף.
התפשטות ויראלית

הבדיחה הפכה לתופעה ויראלית כאשר משתמשי טוויטר אחרים הציעו עובדות מומצאות על המדינה, תצלומים ומפות לווין המתיימרים להראות היבטים שלה.
כמה חשבונות גדולים ומאומתים ברשתות החברתיות הצטרפו לבדיחה. המשתתפים בבדיחה ניסו לממש את קיומה של ליסטנבורג באמצעות שרשורי מדיה חברתית מפורטים. פעולות שיתופיות קבעו שהמדינה מפוצלת לחמישה מחוזות בשם פלוסידה, קוסטרדה, מיטלנד, אדריאס וקאסייר. מספר התושבים היה 59 מיליון. היוצר של המם, גספאר, הוכרז כנשיא ליסטנבורג, למרות שהוא הודה שהבדיחה הפתיעה אותו לחלוטין.
צוין כי תוכנת הבינה המלאכותית DALL-E יצרה מבנים בסגנון אירופאי כאשר קיבלה את המילה "Listenbourg" כהנחיה.
בנובמבר, המדינה הלא קיימת הייתה פופולרית מאוד בטוויטר, ובטיקטוק ההאשטאג Listenbourg# זכה ליותר מ-75 מיליון צפיות.
תגובות

ארגונים גדולים וערוצי חדשות "זרמו" עם הבדיחה, למרות שרובם הבהירו שאינם רציניים.
ב-31 באוקטובר 2022, הערוץ הטוויטר הרשמי של אולימפיאדת פריז 2024 צייץ: "מספר המשלחות האולימפיות עלה מ-206 ל-207 עם הגעתה של ליסטנבורג".
אמזון פריים וידאו הודיעה שסרט תיעודי על ההיסטוריה של ליסטנבורג ישוחרר בתאריך הלא קיים 31 בפברואר.
חברת התעופה ריינאייר פרסמה את המפה הוויראלית, וכתבה שהם "גאים להכריז על הבסיס החדש שלנו בליסטנבורג!"
רשת הטלוויזיה הצרפתית TF1 הציגה דוח מזג אוויר מציאותי למדינה הדמיונית.
מועדון הכדורגל טולוז אמר שהקבוצה שלו הולכת למחנה אימונים במדינה הבדיונית. הבדיחה הגיעה גם לגראנד פרי של פורמולה 1, כשערוץ הספורט Canal+ Sport תמך במדינה הבדיונית.
ב-1 בנובמבר 2022, תוכנת הניווט Waze פרסמה בצרפתית ציוץ של "!Le Listenbourg, nous au moins on sait comment y aller" (תרגום: "ליסטנבורג, לפחות אנחנו יודעים איך להגיע לשם!").
הפוליטיקאי הצרפתי ז'אן לאסאל העמיד פנים שביקר בפסטיבל חקלאי בליסטנבורג.
העיר הצרפתית ניס הכריזה על ברית ערים תאומות עם בירת ליסטנבורג, בעוד שנמל התעופה הרשמי שלה חנך קישור אווירי חדש לחלק הקרקע הנוסף.
מותגים וארגונים נוספים שפרסמו על ליסטנבורג כוללים את אתר הסקי לה קלוסאז, חברת משלוחי המזון המקוונים הבריטית Deliveroo, רשת המסעדות Buffalo Grill, מפעילת התחבורה הפריזאית RATP Group, רכבות ה-TGV המהירות של ה-SNCF ונבחרת ההוקי הלאומית של צרפת.
לורנס איגלברגר

לורנס סידני איגלברגר (באנגלית: Lawrence Sidney Eagleburger;‏ 1 באוגוסט 1930 – 4 ביוני 2011) היה מזכיר המדינה של ארצות הברית בשלהי כהונתו של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
חייו

איגלברגר נולד במילווקי, ויסקונסין ולמד באוניברסיטת ויסקונסין-סטיבנס פוינט ובאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. בשנים 1952 – 1954 הוא שירת בצבא ארצות הברית ובשנת 1957, בסיום לימודיו האקדמיים, הצטרף לשירות החוץ. בראשית דרכו המקצועית שירת איגלברגר במספר שגרירויות וקונסוליות, ביניהן שגרירות ארצות הברית בבלגרד (1961 – 1965).
בשנת 1969 מונה איגלברגר לעוזר היועץ לביטחון לאומי הנרי קיסינג'ר, תפקיד בו הוא שימש עד 1971. הוא המשיך להחזיק בתפקידים בשירות החוץ האמריקני, בהן יועץ למשלחת ארצות הברית לנאט"ו ותפקידים במטה משרד החוץ בתקופת כהונתו של קיסינג'ר כמזכיר המדינה. בתקופת כהונתו של הנשיא ג'ימי קרטר הוא מונה לשגריר ארצות הברית ביוגוסלביה (1977 – 1980).
החל בשנת 1982 כיהן איגלברגר כסגן מזכיר המדינה לנושאים פוליטיים, התפקיד השלישי בדרג המשרד. לאחר היבחרו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש לנשיא, הוא מונה לסגן מזכיר המדינה (התפקיד השני בדרג המשרד) ושימש גם יועץ בכיר לנשיא בנוגע להתפרקות יוגוסלביה. לאחר התפטרותו של מזכיר המדינה ג'יימס בייקר, מונה איגלברגר תחתיו ושירת בתפקיד בחודשיים האחרונים לכהונת ממשל בוש.
משנת 1998 עמד איגלברגר בראש הוועדה הבינלאומית לתביעות ביטוח מתקופת השואה. כמו כן הוא היה חבר בקבוצת היועצים לנשיא ג'ורג' ווקר בוש לענייני עיראק ויו"ר הפורום למדיניות בינלאומית (עמותה).
נפטר ב-4 ביוני 2011 לאחר מחלה ממושכת.
הערות שוליים

↑  ארה"ב: מזכיר המדינה לשעבר לורנס איגלברגר מת בגיל 80, באתר ynet, 4 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435175905171  GND: 142566543  ISNI: 0000 0001 2079 2453  LCCN: n82022886  NARA: 10568405  NTA: 131831690  SNAC: w6jf9fhs  SUDOC: 076567745  VIAF: 57952421   WorldCat (עם VIAF): 57952421
לורנס אופורי

לורנס אופורי (באנגלית: Lawrence Ofori; נולד ב-18 ביוני 1998) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר במוריירנסה.
קריירה

אופורי התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל מערב אפריקה. בקיץ 2017 אופורי חתם בליישואש מהליגה הפורטוגלית השנייה. ב-12 במאי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד פמליקאו.
בינואר 2019 הושאל לפיירנסה עד לסיום העונה מליגת העל הפורטוגלית. בקיץ 2019 חתם בפמליקאו.
ב-6 באוקטובר 2020 אופורי הושאל לארוקה. ב-5 בדצמבר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-2 נגד אוליבריינסה.
ב-3 בפברואר 2022 אופורי הושאל למ.ס. אשדוד מליגת העל.
הערות שוליים

↑  שחר כחלון, מ.ס אשדוד: קשר גנאי מהליגה הפורטוגלית חתם בקבוצה, באתר אשדודנט, 3 בפברואר 2022
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לורנס אופורי".
לסקר קטרג'יו

לסקר קטרג'יו (רומנית: Lascăr Catargiu; נובמבר 1823 - 11 באפריל 1899), מדינאי רומני שמרן יליד יאשי שבנסיכות מולדובה, שכיהן ארבע פעמים כראש ממשלת רומניה.
חייו

בין השנים 1859–1866 היה בין מנהיגי האופוזיציה בתקופת שלטונו של אלכסנדרו יואן קוזה. משנת 1866 התמנה לראש מועצת השרים (ראש ממשלה), אך כהונתו נמשכה תקופה קצרה עקב אי יכולתו לשתף פעולה עם שותפיו הליברלים.
ב־24 במרץ 1871 הקים קטרג'יו ממשלה שמרנית יציבה, בפעם הראשונה בתולדותיה של רומניה, ממשלה שמשך כהונתה היה עד 17 באפריל 1876. אי יכולתם של הליברלים להשלים עם מדיניותו הפרו-מלוכנית של קטרג'יו הביאה בסופו של דבר לפירוק הממשלה.
קטרג'יו נשאר באופוזיציה עד שנת 1899, שנה שבה הקים ממשלה חדשה, שהחזיקה מעמד 7 חודשים בלבד. בשנת 1891 הוא נבחר בפעם הרביעית כראש מועצת השרים, כהונה בה החזיק למשך 4 שנים נוספות.
במשך תקופת כהונתו האחרונה היה אחראי למספר רב של רפורמות.
מגזין אנלקטיק

| --- | --- |

 מו"ל:  Moses Thomas, James Maxwell 
 תאריכי הופעה:  ?–1815 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
מגזין אנלקטיק (באנגלית: Analectic Magazine) היה מגזין שפורסם בפילדלפיה על ידי מוזס תומאס, ומאוחר יותר על ידי ג'יימס מקסוול. בשנים 1813–1814 ערך אותו וושינגטון אירווינג. ג'יימס פאולדינג, שהיה חברו של אירווינג ולימים מזכיר הצי של ארצות הברית, היה מכותביו של המגזין. המגזין תואר כמגזין "הכולל ביקורות מקוריות, ביוגרפיה, תקצירים אנליטיים של פרסומים חדשים, תרגומים מכתבי עת צרפתיים ומבחר מהביקורות הבריטיות המוערכות ביותר". חלק מהגליונות הכילו מאמרים מודפסים מהעיתונות הבריטית, והיו ביקורות ספרים מקיפות. ב-1820 חלה העורך מקסוול ופרסום המגזין הופסק.
נשיא ארצות הברית תומאס ג'פרסון היה מקוראי המגזין. בארכיון הלאומי של ארצות הברית נמצאים מכתבים בין ג'פרסון לג'יימס מקסוול המפרטים את מנויו של ג'פרסון למגזין.
הערות שוליים

↑  המכתבים, באתר הארכיון הלאומי של ארצות הברית (באנגלית)
לורנס אוליפנט (חבר פרלמנט)

ערך זה עוסק בחבר הפרלמנט של בריטניה מתחילת המאה ה-19. אם התכוונתם לסופר ופעיל בריטי שהיה גם חבר פרלמנט, ראו .
לורנס אוליפנט (באנגלית: Laurence Oliphant;‏ 1791 – מאי 1862) היה חבר הפרלמנט של בריטניה בפרת' בין 1832–1837. הוא היה ליברל ודעותיו החזקות בנוגע לרפורמה גרמו למחלוקת.
רקע משפחתי

לורנס היה בנם הבכור (משבעה ילדים) של אבנעזר אוליפנט, השביעי מקונדי, ומרי, בתו השלישית של סר ויליאם סטירלינג מארדוך.
משפחתו של לורנס התגוררה בסטראת'ארן.
מתוך ששת אחיו, שניים נפטרו לפני בגרותם ושלישי נפטר לפני גיל ארבעים. משלושת האחים ששרדו:
סר אנתוני אוליפנט היה השופט הראשי של ציילון. בנו של סר אנתוני היה לורנס אוליפנט הסופר, הדיפלומט, עורך הדין, הנוסע והמיסטיקאי המפורסם.
לוטננט קולונל ג'יימס אוליפנט היה יו"ר חברת הודו המזרחית הבריטית.
תומאס אוליפנט, אמן ומוזיקאי.
קריירה פוליטית

אוליפנט היה חבר פרלמנט, נבחר לפני כן ואחר כך לאחר השינוי במערכת הבחירות שהוכנס על ידי חוק הרפורמה משנת 1832. הבחירות הראשונות שלו התנגדו בחריפות בגלל תמיכתו ברפורמת הבחירות. מניפסט הבחירות שלו היה שנוי במחלוקת באותה מידה וכלל התנגדות לאנשים שקיבלו מקומות, פנסיות או מחסומים (ביטול חסות, פרוטקציוניזם ופריבילגיה); עוינות לעבדות; התנגדות למונופולים ולעוולות חוקי התירס; דרישות לרפורמה בבורגס הממשלתי, כך שייבחרו על ידי כל האזרחים (ולא רק על ידי האליטה).
אוליפנט עתר לפרלמנט לביטול חוקי התירס בשנת 1834. עברו עוד אחת-עשרה שנים עד שהפרלמנט הצביע להכניס את הביטול לתקנון. אוליפנט הציג עתירות לפרלמנט להקמת בתי משפט מחוזיים בסקוטלנד, אחר נגד מערכת חסות הכנסייה בסקוטלנד ואחת להחזרת כל המשרדים שבוטלה בהמלצת הוועדה הנבחרת למשרדים ללא כוחות, בשנת 1810, 1811, וכן 1812, ושל ועדת הכספים בשנת 1817. הוא היה גם אחד מחברי הפרלמנט שהגישו עתירה לקיום טוב יותר של השבת. בשנת 1833 עתר אוליפנט גם לפרלמנט לביטול העבדות הקולוניאלית. בשנת 1834 הוא עתר לפרלמנט לביטול חובת הבולים על קבלות. רק בשנת 1964, 131 שנים מאוחר יותר, נכנס הדבר לתוקף.
הערות שוליים

↑  המהדורה ה-19 של Burke's Landed Gentry, הממלכה בסקוטלנד
ליידה (כדורגל)

קלוב ליידה אספורטיו (בקטלאנית: Club Lleida Esportiu) היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר ליידה שבקטלוניה. הקבוצה נוסדה בשנת 1939 בשם אוניו אספורטיו ליידה ובשנת 2011 התפרקה וקמה מחדש. הקבוצה משחקת בליגה הספרדית השלישית. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון הקאמפ דה אספורטס שבליידה, המכיל 13,500 מושבים.
בסוף עונת 2005/2006 הקבוצה ירדה מהליגה הספרדית השנייה לליגה השלישית ומאז משחקת שם גם לאחר פירוק הקבוצה המקורית. לקבוצה קיימת גם קבוצת מילואים, הנקראת ליידה ב', וזו משחקת בליגה הקטלאנית הראשונה (חמישית בחשיבותה בספרד).
היסטוריה

הקבוצה המקורית נוסדה בשם הספרדי לרידה בלומפיה (Lérida Balompié), ובשנת 1947 אוחדה עם מספר קבוצות מקומיות וקיבלה את השם אוניון דפורטיבה לרידה (Unión Deportiva Lérida).
בשנותיה הראשונות שיחקה הקבוצה בליגה המחוזית, שהיוותה הרביעית ברמתה בספרד בתקופה זו. בשנת 1943 עלתה לראשונה לליגה השלישית וכעבור 6 שנים, לראשונה בתולדותיה, עלתה לליגה השנייה. כבר בעונתה היחידה השיגה את העפלתה הראשונה לליגה הבכירה, בשנת 1950, אך ירדה כעבור שנה בלבד.
לאחר הירידה שמרה הקבוצה על מקומה בליגה השנייה, אך אחרי 6 עונות ירדה לליגה השלישית. המעבר בין הליגות נמשך כאשר בשנת 1965 עלתה לליגה השנייה, שם שיחקה 3 עונות עד שירדה שוב, ובשנת 1970 חלה ירידה נוספת, כשירדה לליגה הרביעית, אך הקבוצה חזרה לליגה השלישית לאחר שנה.
בשנת 1978, מספר שנים לאחר מותו של הרודן פרנסיסקו פרנקו, שבתקופת כהונתו אסר על קבוצות כדורגל לבחור בשמות לא ספרדיים, שינתה הקבוצה את שמה לגרסה הקטלאנית, אוניו אספורטיבה ליידה.
בשנת 1987, לאחר 19 שנים, חזרה ליידה לליגה השנייה, כאשר שיחקה 16 שנים רצופות בליגה השלישית. תקופה זו הייתה טובה עבור הקבוצה, שאף על פי שירדה בשנת 1989, חזרה כעבור שנה ואף בסוף עונת 1992/1993 עלתה לליגה הבכירה לראשונה מזה 43 שנים. זו הייתה עונתה האחרונה עד כה של הקבוצה בליגה הבכירה, אותה סיימה במקום ה19.
עד שנת 2001 שיחקה בליגה השנייה, אז ירדה לליגה השלישית פעם נוספת. בשנת 2004 חזרה לליגה השנייה, אך שהתה בה רק שנתיים, ובסוף עונת 2005/2006 ירדה בפעם האחרונה מהליגה השנייה, לשם לא חזרה עד כה.
הקבוצה שיחקה בליגה השלישית עד שבשנת 2011 התפרקה ממניעים כלכליים. לשמחתם של האוהדים, אנשי עסקים הקימו קבוצה חדשה בשם ליידה אספורטיו, שם דומה ואף סמל דומה לזה של הקבוצה הקודמת. הקבוצה החדשה רכשה את זכויות ההשתתפות בליגה השלישית של הקבוצה שהתפרקה ולמעשה המשיכה את דרכה מאין שהפסיקה.
מאז הוקמה הקבוצה החדשה, ליידה אספורטיו מגיעה דרך קבע לצמרת ואף משתתפת 3 פעמים בפלייאוף. בעונת 2015/2016, 10 שנים לאחר השתתפותה האחרונה בליגה השנייה, הגיעה עד לגמר הפלייאוף, לאחר שעברה את ברקאלדו וריאל מדריד קסטיליה. בגמר שיחקה נגד סביליה אתלטיקו, קבוצת המילואים של סביליה, וליידה הפסידה 4-5 בפנדלים.
ליידיD

| --- | --- |
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי 
 חברים
 יעל כהן 
 
ליידיD (קרי: ליידי-די) היא להקת רוק ישראלית שהוקמה באוגוסט 2006. חברות הלהקה הן ליעד שר (גיטרה ושירה), שיר קונקי (בס וקולות) ויעל כהן (תופים ושירה).
ליידי די היא שלישיית רוק אלטרנטיבי הבולטת בעיבודיה המתאפיינים בשימושים אקראיים בתפקידים "לא קונבנציונליים" בכלי הנגינה.
בינואר 2007 יצא לאור אלבום הבכורה של ההרכב, אשר לא זכה לחשיפה רבה באמצעי התקשורת, אך קיבל ביקורות טובות. האלבום הוקלט באולפני די.בי., על ידי יואב שדמה ששימש גם יועץ מוזיקלי, ויצא בהוצאת "התו השמיני". לצורך קידום האלבום, פרסמה הלהקה שלושה סינגלים, במקביל לקליפים לערוץ 24. הקליפ לסינגל הראשון שיצא, "פאולינה", היה פרי מוחה של הבמאית עירית שרביט. הקליפ לסינגל השלישי, "קוצים חלודים", צולם בניצוחו של הבמאי נתן משיח. שני הקליפים השתתפה השחקנית זיטה יגודייבה, אשר מצולמת גם על שער האלבום.
אלבום הלהקה

בשנת 2007 הלהקה הוציאה את האלבום הראשון שלה, ושמו כשם הלהקה - "ליידי D".
רשימת השירים
ספק
ראי הוזהרת
קוצים חלודים
חלק ממך
מצב מסוכן
פאולינה
קללה
בובה
תתאהב ותשנא
כשאחליט שזה נגמר
סערה
שלגיה
לורנס אטי-זיגי

לורנס אטי-זיגי (באנגלית: Lawrence Ati-Zigi; נולד ב-29 בנובמבר 1996 בגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת סנט גאלן מליגת העל השווייצרית ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים

אטי-זיגי החל את הקריירה המקצוענית שלו ברד בול זלצבורג ובליפרינג, קבוצת המילואים של המועדון.
ב-10 ביולי 2017 חתם בסושו מליגת המשנה הצרפתית.
ב-24 בינואר 2020 חתם בסנט גאלן מליגת העל השווייצרית.
קריירה בינלאומית

ב-10 באוקטובר 2017 ערך אטי-זיגי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 0–3 על נבחרת ערב הסעודית במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת גאנה בטורנירים גביע אפריקה לאומות 2019 וגביע אפריקה לאומות 2021.
נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Otto Addo announces squad for World Cup finals באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגנאית, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  CAN 2023 : la liste du Ghana sans Partey ni un réfractaire ! באתר Afrik Foot, ‏ 1 בינואר 2024 (בצרפתית)
| נבחרת גאנה – גביע אפריקה לאומות 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 אופורי •  2 אטאמה •  3 ג'יאן •  4 מנסה •  5 פארטי •  6 אקווה •  7 אטסו •  8 קוואבנה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 אקובאן •  14 לומור • 15 קאסים • 16 אנאן • 17 רחמן • 18 אידו • 19 אווסו • 20 אסמואה • 21 בויה • 22 ייאדום • 23 אגייפונג • מאמן: אפייה |  1 אופורי •  2 אטאמה •  3 ג'יאן •  4 מנסה •  5 פארטי •  6 אקווה •  7 אטסו •  8 קוואבנה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 אקובאן •  14 לומור • 15 קאסים • 16 אנאן • 17 רחמן • 18 אידו • 19 אווסו • 20 אסמואה • 21 בויה • 22 ייאדום • 23 אגייפונג • מאמן: אפייה | גאנה |
| נבחרת גאנה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 נורודין •  2 ייאדום •  3 באפור •  4 ג'. מנסה •  5 פארטי •  6 אדו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 בואצ'י •  14 ג. מנסה • 15 פנטסיל • 16 וולאקוט • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 אווסו • 20 קודוס • 21 באבא • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 אטה • 25 טטה • 26 עבדול מומין • 27 קוואיה • 28 אבנגה • מאמן: ראייבאץ |  1 נורודין •  2 ייאדום •  3 באפור •  4 ג'. מנסה •  5 פארטי •  6 אדו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 בואצ'י •  14 ג. מנסה • 15 פנטסיל • 16 וולאקוט • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 אווסו • 20 קודוס • 21 באבא • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 אטה • 25 טטה • 26 עבדול מומין • 27 קוואיה • 28 אבנגה • מאמן: ראייבאץ | גאנה |
| נבחרת גאנה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 אטי-זיגי •  2 למפטי •  3 אודוי •  4 סליסו •  5 פארטי •  6 אווסו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 דנלאד • 13 אפרייה •  14 מנסה • 15 אידו • 16 נורודין • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 סווה • 25 סמניו • 26 סיידו • מאמן: אדו |  1 אטי-זיגי •  2 למפטי •  3 אודוי •  4 סליסו •  5 פארטי •  6 אווסו •  7 איסאהאקו •  8 קיירה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 דנלאד • 13 אפרייה •  14 מנסה • 15 אידו • 16 נורודין • 17 רחמן • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 סולימאנה • 23 ג'יקו • 24 סווה • 25 סמניו • 26 סיידו • מאמן: אדו | גאנה |
| נבחרת גאנה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אופורי •  2 סיידו •  3 אודוי •  4 אופוקו •  5 שינדלר •  6 סליסו •  7 קניגסדרפר •  8 אשימרו •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 וולאקוט • 13 פנטסיל •  14 מנסה • 15 אווסו • 16 אטי-זיגי • 17 חמידו • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 למפטי • 23 ג'יקו • 24 נואמה • 25 סמניו • 26 באבא • 27 סווה • מאמן: יוטון |  1 אופורי •  2 סיידו •  3 אודוי •  4 אופוקו •  5 שינדלר •  6 סליסו •  7 קניגסדרפר •  8 אשימרו •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 בוכארי •  12 וולאקוט • 13 פנטסיל •  14 מנסה • 15 אווסו • 16 אטי-זיגי • 17 חמידו • 18 אמרטי • 19 ויליאמס • 20 קודוס • 21 עבדול סאמד • 22 למפטי • 23 ג'יקו • 24 נואמה • 25 סמניו • 26 באבא • 27 סווה • מאמן: יוטון | גאנה |
מדף הקרח שקלטון

מראה מדף הקרח מן ה-MODIS של נאס"א במאי 2009
מדף הקרח שקלטון (באנגלית: Shackleton Ice Shelf הוא מדף קרח רחב ידיים, מול חופי מזרח אנטארקטיקה. נקרא על שם מגלה הארצות ארנסט שקלטון.
אורך המדף הוא כ-384 ק"מ (מ-95 מזרח עד 105 מזרח) והוא מזדקר לעבר הים כ-145 ק"מ בחלקו המערבי ו-64 ק"מ בחלקו המזרחי. הוא מכסה שטח של 33,820 קמ"ר. מדף הקרח הוא חלק מים מוסון (שם שהוצע ונדחה לאזור באוקיינוס הדרומי) וחוצץ בין ארץ המלכה מרי ממערב לחוף נוקס של ארץ וילקס ממזרח.
מדף קרח זה התגלה על ידי משלחת החקר של ארצות הברית, בין השנים 1842-1838, בהנהגת צ'ארלס וילקס. וילקס מיפה חלק ממנו מעל סיפון האונייה האמריקאית "וינסנז", בפברואר 1840. משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בהנהגת דאגלס מוסון (1914-1911)חקרה את מדף הקרח וקראה לו על שם סר ארנסט שקלטון. מיפוי מדף הקרח במלוא שטחו נעשה ביתר פירוט בשנת 1955, תוך שימוש בצילומי אוויר של מבצע הייג'אמפ של צי ארצות הברית, 1947-1946. מיפוי נוסף של המשלחת הסובייטית משנת 1956 הוכיח, שהקטע שממזרח לקרחון סקוט הוא חלק ממדף הקרח שקלטון.
להסה דה סלה

| --- | --- |

 לידה:  27 בספטמבר 1972 ביג אינדיאן, ארצות הברית 
 פטירה:  1 בינואר 2010 (בגיל 37) מונטריאול, קנדה 
 מקום קבורה:  Notre Dame des Neiges Cemetery 
 מוקד פעילות:  מונטריאול 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקום לימודים:  סיינט ג'ון קולג', בית הספר האורבני של סן פרנסיסקו 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, מוזיקת עולם, מוזיקת פולק 
 חברת תקליטים:  Audiogram 
 פרסים והוקרה:  פרס ג'ונו לאלבום מוזיקת עולם של השנה (1998) 
 www.lhasadesela.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לָהסַה דֶה סלַה (בספרדית: Lhasa de Sela; ‏27 בספטמבר 1972 — 1 בינואר 2010), הידועה בכינויה להסה, הייתה זמרת ילידת ארצות הברית, שגדלה בילדותה במקסיקו ובארצות הברית והתגוררה במשך חייה הבוגרים בקנדה ובצרפת. להסה ידועה בקולה הייחודי ובשירתה בשפות שונות.
ביוגרפיה

להסה נולדה בביג אינדיאן, מדינת ניו יורק, לאב מקסיקני ממוצא פנמי-פולני-צרפתי-ספרדי, ולאם אמריקאית יהודייה ממוצא לבנוני-סקוטי-רוסי. בעשור הראשון לחייה נדדה עם משפחתה ברחבי ארצות הברית באוטובוס ילדים שהוסב למטרה זו, ולמדה יחד עם שלוש אחיותיה בחינוך ביתי.
קריירה

כשהייתה להסה בת שלוש עשרה התחילה לשיר בבית קפה יווני בסן פרנסיסקו. בגיל תשע עשרה עברה למונטריאול ושרה במשך חמש שנים בבארים, שם פיתחה את החומר המוזיקלי אשר שימש לאלבומה הראשון, La Llorona, שיצא לאור ב-1997. באלבום זה, המכיל שירים דרום אמריקאיים מסורתיים לצד שירים מקוריים, ניכרות השפעות עמוקות מהמוזיקה המקסיקנית, אך קיימות בו גם השפעות של מוזיקה צוענית מזרח-אירופאית ושל רוק אלטרנטיבי. האלבום יצא לאור תחת חברה עצמאית ממונטריאול, בשם אודיוגרם (Audiogram) וזכה  להצלחה רבה.
ב-1999, אחרי מסע הופעות ממושך באירופה ובאמריקה הצפונית, עזבה להסה את קריירת השירה שלה ועברה לצרפת על מנת להצטרף לשלושת אחיותיה בחברת קרקס-תיאטרון בשם פּוֹצֶ'רוֹס (Pocheros). לאחר זמן מה חזרה למרסיי ושבה לכתיבת שירים. היא חזרה למונטריאול להפיק את אלבומה השני, The Living Road, שיצא בשנת 2003. בעוד ש-La Llorona נכתב רובו בספרדית, The Living Road כלל גם שירים בצרפתית. לאחר הוצאת האלבום יצאה להסה עם להקתה לסיבוב הופעות בן שנתיים, בשבע עשרה מדינות. היא הייתה זמרת אורחת של הלהקה האנגלית טינדרסטיקס (Tindersticks) ברצועה 'Sometimes it hurts' מתוך אלבומם 'Waiting for the moon', ומאוחר יותר הצטרפה לסולן הלהקה סטיוארט סטייפלס (Stuart Staples) לדואט ברצועה 'That Leaving Feeling', מתוך אלבומו 'Leaving Songs'. כמו כן היא התארחה באלבומים של הזמרים הצרפתיים ארתור ה' (Arthur H) וג'רום מינייה (Jérôme Minière), ובלהקה הצוענית צרפתית Bratsch.
פרסים והכרה

אלבומה La Llorona זכה בפרס פליקס (Félix Award) עבור "Artiste québécois — musique du monde" בשנת 1997, ופרס ג'ונו (Juno Awards) הקנדי עבור זמרת מוזיקת עולם הטובה ביותר בשנת 1998.
להסה קיבלה את פרס מוזיקת העולם של ה-BBC עבור האומן הטוב ביותר באמריקה לשנת 2005. מכירות שני אלבומיה יחד מתקרבות לסף המיליון ומקודמות בעיקר מפה לאוזן.
מוות

להסה נפטרה בביתה שבמונטריאול ב-1 בינואר 2010, לאחר 21 חודשי מאבק במחלת סרטן השד.
דיסקוגרפיה

1998 – La Llorona
2003 – The Living Road
2009 – Lhasa
2017 – Live in Reykjavik
וידאו

1997 – El Desierto
2003 – Con Toda Palabra
הערות שוליים

↑  Fairley, Jan (2010-01-06). "Lhasa de Sela obituary". The Guardian. נבדק ב-2023-07-08.
↑  Keepnews, Peter (2010-01-08). "Lhasa de Sela, Singer Who Crossed Borders, Dies at 37". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-07-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14023484t (data)  GND: 135138221  ISNI: 0000 0001 2021 6376  LCCN: no99089603  MusicBrainz: 95db1c7c-21b8-4956-82ad-20217cd5d395  NKC: xx0113307  SUDOC: 110925068  VIAF: 16866152   WorldCat (עם VIAF): 16866152
מאורעות ב' בנובמבר תרפ"ב

מאורעות ב' בנובמבר תרפ"ב התרחשו ב-2 בנובמבר 1921, וכללו אלימות של ערביי ארץ ישראל כלפי יהודים בירושלים במחאה על הצהרת בלפור שניתנה 4 שנים לפני כן. במאורעות נהרגו חמישה יהודים וערבי אחד. המאורעות נחשבים למבחן ראשון מוצלח של ההגנה. בשל משכו הקצר של האירוע, הוא לא זכה לתהודה רבה.
רקע

המועד השנתי של הצהרת בלפור ב-2 בנובמבר, היה למועד מחאה שנתית של התנועה הלאומית הפלסטינית. מספר ימים לפני השני בנובמבר 1921 הובאו כרוזים ממצרים שקראו לקיים יום אבל על הצהרת בלפור. בעקבות זאת, מושלי המחוזות הזהירו את מנהיגי הערבים ברחבי ארץ ישראל שלא יאפשרו קיום הפגנות מכל סוג ב-2 בנובמבר ודרשו מהם לקיים שגרת חיים רגילה. השלטונות קראו ליהודים להמשיך בשגרת חייהם כרגיל והבהירו שיום כל הקדושים חל בשני בנובמבר ועל כן גם אם יורדו דגלים במוסדות קתוליים לחצי התורן אין לזה כל קשר להצהרת בלפור.