stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאום בר-אילן
רקע

ב-20 בינואר 2009 הושבע ברק אובמה לנשיא ארצות-הברית, ב-31 במרץ באותה השנה החל בנימין נתניהו לכהן כראש ממשלת ישראל. מתחילת כהונתם הפעיל אובמה לחץ גדול על נתניהו לקדם צעדים להקמת מדינה פלסטינית.
ב-18 במאי 2009 נפגשו אובמה ונתניהו לראשונה בבית הלבן. בפגישה הבהיר אובמה לנתניהו כי הוא עומד על מימוש פתרון שתי מדינות לשני עמים, ודרש ממנו להקפיא את הבנייה בההתנחלויות.
ב-4 ביוני 2009 נשא אובמה נאום באוניברסיטת קהיר שכותרתו A New Beginning (בעברית: התחלה חדשה). בנאום, שנתפס על יד רבים כשינוי בתפיסתה של ארצות-הברית כלפי העולם המוסלמי, הביע אובמה תמיכה בפתרון שתי מדינות לשני עמים, וקרא להפסקת הבנייה בהתנחלויות, ולכינון שלום בין ישראל לפלסטינים.
בהתחשב בנסיבות אלו גברה התכונה בישראל ומחוצה לה לקראת נאומו המתוכנן של נתניהו באוניברסיטת בר-אילן, בו התעתד לשאת את משנתו המדינית. כלי התקשורת עסקו בניחושים והשערות לקראת הנאום, שכונה 'מכונן' עוד בטרם שנישא, וכבר קיבל את הכינוי נאום בר-אילן. נתניהו ערך סבב פגישות עם אישים שונים עמם התייעץ על תוכן נאומו. כך למשל נפגש עם הנשיא שמעון פרס ועם הסופרים דויד גרוסמן ואייל מגד. את הנאום עצמו כתבו אורי אליצור, עורך המשנה של העיתון "מקור ראשון" ומי שכיהן בקדנציה הראשונה של נתניהו כראש לשכתו, רון דרמר יועצו המדיני של נתניהו, ישראל בכר, וניר חפץ, ראש מערך ההסברה של נתניהו.
התגובות במדינת ישראל לנאום

נאום בר-אילן זכה לתגובות מעורבות במדינת ישראל, הן מצד הימין והן מצד השמאל.
נשיא המדינה שמעון פרס הגיב לנאום ואמר: "נאומו של ראש הממשלה היה נאום אמיתי ואמיץ שהתייחס לנושא המרכזי - הקמת מדינה פלסטינית מפורזת לצידה של מדינת ישראל, מדינתו של העם היהודי".
שר הביטחון אהוד ברק כינה את הנאום "נאום חשוב הפותח פתח אמיתי למשא ומתן רציני של שתי מדינות לשני עמים", ושיבח את נתניהו שלדבריו "הפגין רצינות, אחריות ואומץ לצד שיקול דעת ועיניים פקוחות במציאות הסבוכה במזרח התיכון".
מפלגת קדימה, המפלגה הגדולה באופוזיציה פרסמה הודעה כי: "נתניהו עשה היום צעד בכיוון הנכון, אך בשל התנהלותו ואפילו האופן בו הציג את דבריו הערב - מבחנו יהיה במעשיו ולא במילותיו".
יו"ר סיעת העבודה, חבר הכנסת דניאל בן סימון הביע גם הוא אופטימיות רבה ואמר "אני חושב שבנימין נתניהו עשה צעד ענק מבחינתו לטובת ההסדר... אם הדברים יתנהלו כשורה, בעוד כמה שנים יגידו שב-14 ביוני 2009 נוסדה בבר-אילן המדינה הפלסטינית בנאומו של נתניהו".
חברי כנסת אחרים מסיעות השמאל גילו התלהבות פחותה בהרבה. יו"ר סיעת מרצ, ח"כ אילן גילאון אמר: "כל-כך הרבה הכנות בשביל לא כלום. נתניהו הוכיח שוב שהוא סרבן השלום מספר אחת". חבר הכנסת חיים אורון ממפלגתו אמר על הנאום כי הוא "מעט מדי, מאוחר מדי". חבר הכנסת זאב בוים ממפלגת קדימה התאכזב: "במקום לומר בפשטות שהסדר שלום צריך שיתבסס על עיקרון שתי מדינות לשני עמים, הוא הערים שורה של תנאים מוקדמים שמראש מסכלים אפשרות לחידוש המשא ומתן. ככה לא פורצים דרך".
גם בימין הפוליטי נחלקו התגובות. שר החוץ אביגדור ליברמן אמר: "ראש הממשלה עמד בנאומו על האיזונים בין שאיפותינו לשלום ובין שמירה על הביטחון". גם שר החינוך גדעון סער הביע קורת רוח באמרו כי הנאום: "ביטא באופן מזוקק את הקונצנזוס הישראלי המדיני והביטחוני".
חברי כנסת שונים ממפלגת הליכוד הביעו התנגדות לחלקים מן הנאום, כך חברי הכנסת דני דנון, איוב קרא ויריב לוין.
אחרים במחנה הימין התנגדו נחרצות לתוכן הנאום, ולהסכמתו העקרונית של נתניהו להקמת מדינה פלסטינית. חבר הכנסת אריה אלדד ממפלגת המחנה הלאומי אמר: "נתניהו איבד היום את הנהגת המחנה הלאומי כשחצה לא רק את הקווים האדומים של הבטחותיו לבוחריו אלא גם המיר את דתו שלו". גם חבר הכנסת מיכאל בן ארי ממפלגת האיחוד הלאומי תקף את הנאום: "נתניהו בגד ברצון הבוחר הישראלי. נאום הכניעה הוכיח שההחלטות האמיתיות מתקבלות בוושינגטון ולא בירושלים".
התגובות בעולם לנאום

נשיא ארצות הברית ברק אובמה הגיב לנאום למחרת, ואמר כי "שמח על כך שנתניהו נשא את הנאום". הנשיא הביע קורת רוח מכך שנתניהו הכיר בצורך בשתי המדינות, והוסיף כי אף על פי שנתניהו הציב תנאים רבים ברור כי במשא ומתן יש לדון בהם, אך רואים לפחות אפשרות לפתוח מחדש בשיחות רציניות.
שר החוץ הצרפתי, ברנאר קושנר אמר כי הנאום מהווה צעד קדימה ברעיון המדינה הפלסטינית, והוסיף כי צרפת תפעל יחד עם אירופה וארצות הברית לחידוש תהליך השלום. שר החוץ השוודי התרעם על ההתניות שהציב נתניהו למדינה העתידית, אך טען כי "העובדה שנתניהו השתמש במילה 'מדינה' היא צעד קטן קדימה".
בעולם הערבי הגיבו בזעם לנאום. מזכיר הוועד הפועל של אש"ף, יאסר עבד רבו, כינה את הנאום "שווה לאפס" ואת נתניהו "נוכל, רמאי ושקרן". הוא קרא לעולם להחרים ולהתעמת עם מדיניות נתניהו. שר העבודה של הרשות הפלסטינית, אחמד מג'דלאני, שלל את האפשרות כי הנאום מהווה בסיס לשלום עתידי: "נתניהו הזמין את הנשיא עבאס למשא ומתן אך הסיר את התשתית שיכולה לאפשר משא ומתן כזה כמו גם בפנייתו למנהיגים הערבים.. זה היה נאום שמפוצץ את כל היסודות המדיניים של תהליך השלום".
נשיא מצרים חוסני מובארק, הגיב לנאום ואמר שאיש לא ייענה לדרישת מהפלסטינים להכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית, לא במצרים ולא במקום אחר.
אחרי הנאום

אובמה המשיך במאמציו ליזום הסכם שלום בין ישראל לפלסטינים, כצעד מקדים דרש מנתניהו להקפיא את הבנייה ביהודה ושומרון. ב-25 בנובמבר 2009 הודיע נתניהו על הקפאת הבנייה בהתנחלויות למשך עשרה חודשים. שיחות השלום הללו, כמו עוד רבות שניהל אובמה במהלך כהונתו, לא הבשילו לבסוף לכדי תוצאה ממשית.
נאום בר-אילן נחשב לאחד מן האירועים המכוננים בהעמדת משנתו המדינית של בנימין נתניהו. לאורך השנים המשיכו להישמע דעות חלוקות בנוגע לכוונתו האמיתית של נתניהו בנאום, והאם חזר בו ממנה. נאום בר-אילן שב ועולה בטענות המופנות כלפי נתניהו, בעיקר מצד אנשי ימין הקוראים לו לחזור בו מדבריו, אך גם מאנשי שמאל שמאשימים אותו על שחזר מהם.
נתניהו עצמו התבטא התבטאויות הסותרות לכאורה דברים שאמר בנאומו, והביע מספר פעמים את דעתו נגד הקמת מדינה פלסטינית בעת הנוכחית, אך מעולם לא חזר בו במוצהר מדעתו העקרונית להקמתה כפי שהובעה בנאום בר-אילן. בריאיון לאתר nrg ערב הבחירות ב-2015 אמר נתניהו כי אם ייבחר לא תקום מדינה פלסטינית. מיד לאחר הבחירות שב נתניהו והבהיר בריאיון לערוץ האמריקאי MSNBC כי אינו חוזר בו מנאום בר-אילן והוא עדיין תומך בפתרון שתי המדינות. את דבריו לפני הבחירות נימק: "המציאות השתנתה.. אבו מאזן סירב להכיר במדינה היהודית וחתם הסכם עם חמאס שקורא להשמדתנו".
נתניהו שב והצהיר כי עמדתו לא השתנתה בפגישה עם שרת החוץ של האיחוד האירופי, פדריקה מוגריני, במאי 2015, ובריאיון לתוכנית '60 דקות' ב-CBS בדצמבר 2016.
בתדרוך לכתבים לאחר פגישה עם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בספטמבר 2017 אמר נתניהו: "לא שיניתי את עמדתי מאז נאום בר-אילן".
ב-28 בינואר 2020 פרסם הנשיא טראמפ את תוכנית השלום לסכסוך שגיבש ממשלו. נתניהו הביע תמיכה בתוכנית, ואף פרסם מאמר בו טען שעסקת המאה היא "הזדמנות היסטורית שלא תחזור: לשמור ולהגן על מדינתנו, לקבוע את גבולותינו, להבטיח את עתידנו". יש שטענו כי תוכנית טראמפ זהה למתווה שהציג נתניהו בנאום בר-אילן. אנשי ימין שונים השתמשו בהשוואה בין תוכנית טראמפ לנאום בר-אילן כדי לתקוף את התוכנית ואת נתניהו. בשנת 2022 הוציא נתניהו את ספרו ביבי: סיפור חיי, בו טען בעצמו כי הנאום סיפק מסגרת ראשונית לתוכנית טראמפ.
ראו גם

המשא ומתן הישיר בין ישראל לפלסטינים בשנת 2010
הערות שוליים

↑  Netanyahu wants demilitarized PA state באתר ג'רוזלם פוסט
↑  רוני סופר, אובמה לנתניהו: לא אקבע תאריך יעד לאיראן, באתר ynet, 18 במאי 2009
↑  אודי סגל, ‏מה יאמר נתניהו בנאומו בבר אילן?, באתר ‏מאקו‏, 14 ביוני 2009
↑  אריאל אטיאס, דריכות לקראת נאום בר-אילן: נתניהו צפוי לפרוש את המתווה לשלום, באתר ביזפורטל, 14 ביוני 2009
1 2  מזל מועלם וברק רביד, לקראת נאום בר-אילן: נתניהו התייעץ בחשאי עם הסופרים דויד גרוסמן ואייל מגד, באתר הארץ, 12 ביוני 2009
1 2 3 4 5 6  יוסי זילברמן, ‏התגובה בימין: "נתניהו חצה את הקווים האדומים", באתר ‏מאקו‏, 14 ביוני 2009
1 2 3  אטילה שומפלבי, קדימה: צעד נכון; ברק: אני הייתי נחרץ יותר, באתר ynet, 14 ביוני 2009
↑  כתבי ynet, ניצי הליכוד: ראש הממשלה נכנע; יש"ע: אבן נגולה, באתר ynet, 14 ביוני 2009
↑  רן דגוני, ‏אובמה בתגובה אישית ראשונה על נאום בר אילן: "מבחינתנו, ביטחונה של ישראל אינו נתון למשא-ומתן", באתר גלובס, 16 ביוני 2009
↑  נאום בר-אילן של ראש ממשלת ישראל ומבחר תגובות ראשוניות באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית
↑  תגובות מעורבות באירופה: מדינה זה לא מספיק, באתר ynet, 15 ביוני 2009
↑  עלי ואקד, יועצו של אבו מאזן קורא לעולם להחרים את נתניהו, באתר ynet, 15 ביוני 2009
↑  עלי ואקד, הפלסטינים: נאום נתניהו הוא מכה אנושה לשלום, באתר ynet, 14 ביוני 2009
↑  רועי נחמיאס, מובארק לנתניהו: איש לא יכיר במדינה יהודית, באתר ynet, 15 ביוני 2009
↑  נתניהו: ההקפאה - צעד כואב שיעודד את המו"מ, באתר nrg
↑  האם נתניהו באמת מאמין במדינה פלסטינית כפי שאמר בבר-אילן?, באתר הארץ, 19 ביוני 2012
1 2  בן כספית, מורשתו המדינית של נתניהו התנגשה אתמול חזיתית במורשתו הפלילית, מעריב, 29 בינואר 2020
↑   לפני כולם - בנט תוקף את נתניהו: חזור בך מנאום בר אילן, סרטון  באתר יוטיוב
↑   ח"כ סמוטריץ' בשעת שאלות לראש הממשלה-האם תחזור בך מנאום בר אילן?, סרטון  באתר יוטיוב
↑    ד"ר רון בריימן, ‏נתניהו צריך להבהיר לטראמפ: או מדינה פלסטינית או שלום, בעיתון מקור ראשון, 28 בפברואר 2018
↑  נינה פוקס ומורן אזולאי, סער תוקף: נתניהו היה שותף ל"אשליית פתרון 2 המדינות", באתר ynet, 15 בדצמבר 2019
↑  בני גנץ: "תומך בהסדר שהציע ראש הממשלה בנאום בר אילן", מעריב, 23 בנובמבר 2015
↑  לבני: נתניהו קבר היום את נאום בר אילן, באתר ynet, 24 בדצמבר 2012
↑  ברק רביד, נתניהו מתנער סופית מנאום בר אילן: אם אבחר, לא תקום מדינה פלסטינית, באתר הארץ, 16 במרץ 2015
↑  חזקי ברוך, נתניהו מזגזג? "לא חוזר מנאום בר אילן", באתר ערוץ 7, 19 במרץ 2015
↑  צוות המשרוקית של גלובס, ‏מיקי זוהר לא מקשיב מספיק לנתניהו | המשרוקית של גלובס, באתר גלובס, 11 בפברואר 2019
↑  דנה ויס, ‏"לא שיניתי עמדה מנאום בר אילן", באתר ‏מאקו‏, 18 בספטמבר 2017
↑  בנימין נתניהו, הבחירות יכריעו אם נממש הזדמנות היסטורית או נחמיץ אותה, באתר ישראל היום, 14 בפברואר 2020
↑  סמוטריץ': תכנית טראמפ היא למעשה העתק של נאום בר אילן, באתר ערוץ 7
↑  תוכנית טראמפ היא יישום נאום בר-אילן באתר כתב העת 'ריבונות'
↑  ביבי: סיפור חיי, פערים מטרידים
יוז'נואוקראינסק

יוז'נואוקראינסק (אוקראינית: Южноукраїнськ) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה.
ראשיתה של העיר בשנות השבעים של המאה ה-20 עם תחילת ההקמה של תחנת כוח גרעינית באזור. שמו הראשון של היישוב היה קונסטנטינובקה-2. ב-1987 הוחלט לשנות את שמו ליוז'נואוקראינסק ולהעניק לו מעמד של עיר.
הערות שוליים

↑  https://www.nikpravda.com.ua/kozatska-istoriya-chy-rosijskyj-spadok-perejmenuvannya-mista-yuzhnoukrayinsk-ta-pervomajsk-2/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007489310105171  LCCN: n2001106089  VIAF: 131540176   WorldCat (עם VIAF): 131540176 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טקס פרסי אוסקר ה-83

| --- | --- |

 תאריך:  27 בפברואר 2011
 מיקום:  תיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  ג'יימס פרנקו   אן האת'וויי
 מפיק:  ברוס כהן   דון מישר
 במאי:  דון מישר
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות, 16 דקות
 רייטינג:  37.90 מיליון צופים 22.97% (מדד נילסן)
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  נאום המלך
 זכייה במספר הפרסים הרב:  התחלה   נאום המלך (4)
 מספר המועמדויות הרב:  נאום המלך (12)
 אתר רשמי
 →82 84← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-83 (באנגלית: 83th Academy Awards) נערך ב-27 בפברואר 2011, ובמסגרתו הוענק פרס אוסקר למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של השנה החולפת. הטקס נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה ושודר על ידי ערוץ ABC האמריקאי. מנחי הטקס היו ג'יימס פרנקו ואן האת'וויי. פרנקו היה גם מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר והפך להיות המנחה הראשון משנת 1973 שגם הנחה את הטקס וגם היה מועמד בו.
המועמדים לפרס הוכרזו כבר ב-25 בינואר 2012, על ידי טום שארק והשחקנית מוניק. בטקס נכחו מיטב שחקני הקולנוע של ארצות הברית.
הסרט "נאום המלך" זכה בארבעה פרסים כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור טום הופר, השחקן הטוב ביותר עבור קולין פירת' והתסריט המקורי הטוב ביותר עבור דייוויד סיידלר. הסרט "התחלה" גם זכה בארבעה פרסים בקטגוריות טכניות. אחריהם זכה הסרט "הרשת החברתית" בשלושה פרסים. הסרטים "אליס בארץ הפלאות", "פייטר" ו"צעצוע של סיפור 3" זכו בשני פרסים כל אחד מהם.
זוכים ומועמדים

המועמדויות לטקס פרסי אוסקר ה-83 הוכרזו ב-25 בינואר 2011 בתיאטרון סמואל גולדווין בבוורלי הילס על ידי נשיא האקדמיה טום שארק והשחקנית מוניק.
הסרטים עם מירב המועמדויות היו "נאום המלך" עם 12 מועמדויות ואחריו הסרט "אומץ אמיתי" עם 10 מועמדויות. הזוכים הוכרזו בטקס מיוחד שנערך ב-27 בפברואר 2011.
פרסים מיוחדים

הטקס שבו הוצגו הפרסים המיוחדים נערך ב-13 בנובמבר 2010.
פרסים מיוחדים > פרס לשם כבוד

קווין בראונלו
ז'אן-לוק גודאר
אלי וולך
פרסים מיוחדים > הפרס לזכר אירווינג תלברג

פרנסיס פורד קופולה
סרטים עם מירב פרסים ומועמדויות

ארבעה עשר הסרטים הבאים קיבלו מספר רב של מועמדויות:
12 מועמדויות: נאום המלך
10 מועמדויות: אומץ אמיתי
8 מועמדויות: הרשת החברתית והתחלה
7 מועמדויות: פייטר
6 מועמדויות: 127 שעות
5 מועמדויות: ברבור שחור וצעצוע של סיפור 3
4 מועמדויות: הילדים בסדר וקר עד העצם
3 מועמדויות: אליס בארץ הפלאות
2 מועמדויות: הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 1, הדרקון הראשון שלי וביוטיפל
ששת הסרטים הבאים קיבלו מספר רב של זכיות:
4 פרסים: נאום המלך והתחלה
3 פרסים: הרשת החברתית
2 פרסים: אליס בארץ הפלאות, פייטר וצעצוע של סיפור 3
מגישי הפרסים ומבצעי השירים > מגישי הפרסים (לפי סדר הופעה)

טום קיין הודיע על פתיחת טקס פרסי אוסקר ה-83
טום הנקס הגיש את פרסי הצילום והתפאורה
קירק דאגלס הגיש את פרס שחקנית המשנה
מילה קוניס וג'סטין טימברלייק הגישו את פרס הסרט המונפש והסרט המונפש הקצר
חאווייר ברדם וג'וש ברולין הגישו את פרסי התסריט המעובד והתסריט המקורי
ראסל בראנד והלן מירן הגישו את פרס הסרט הזר
ריס וית'רספון הגישה את פרס שחקן המשנה
טום שארק ואן סויני הציגו קטע מיוחד עבור שיתוף הפעולה בין ערוץ ABC להאקדמיה האמריקאית לקולנוע
ניקול קידמן ויו ג'קמן הציגו מחווה לזכר פסקולים מסרטים ישנים ואת פרס הפסקול המקורי
מתיו מקונוהיי וסקרלט ג'והנסון הגישו את פרסי עריכת הסאונד והסאונד
מריסה טומיי הגישה את פרס אוסקר על הישג טכנולוגי - על שם גורדון סוייר
קייט בלאנשט הגישה את פרסי העיצוב התלבושות והאיפור
קווין ספייסי הציג קטע מיוחד ואת הזמרים רנדי ניומן, מנדי מור וזאקרי לוי
ג'ייק ג'ילנהול ואיימי אדמס הגישו את פרסי הסרט התיעודי הקצר, הסרט הקצר הטוב
אופרה וינפרי הגישה את פרס הסרט התיעודי
בילי קריסטל הציג קטע מיוחד של בוב הופ מטקס פרסי אוסקר ה-25
רוברט דאוני ג'וניור וג'וד לאו הגישו את פרס האפקטים והעריכה
ג'ניפר הדסון הציגה את הזמרים פלורנס ולש, א. ר. רחמן וגווינת' פלטרו והגישה את פרס השיר המקורי
האלי ברי הציגה קטע מחווה לזכר לנה הורן
קתרין ביגלו והילרי סוונק הגישו את פרס הבמאי
אנט בנינג הגישה את פרס אוסקר לשם כבוד ופרס תלברג
ג'ף ברידג'ס הגישה את פרס השחקנית
סנדרה בולוק הגישה את פרס השחקן
סטיבן ספילברג הגיש את פרס הסרט
מגישי הפרסים ומבצעי השירים > מבצעי השירים (לפי סדר הופעה)

ויליאם רוס היו אחראים על התזמורת
אן האת'וויי ביצעה את השיר "On My Own"
רנדי ניומן ביצע את השיר "We Belong Together" מהסרט "צעצוע של סיפור 3"
אלן מנקן, מנדי מור וזאקרי לוי ביצעו את השיר "I See the Light" מהסרט "פלונטר"
א. ר. רחמן ופלורנס וולש ביצעו את השיר "If I Rise" מהסרט "127 שעות"
גווינת' פלטרו ביצעה את השיר "Country Strong" מהסרט "בכוח הקאנטרי"
סלין דיון ביצעה את השיר "Smile"
מקהלת PS22 ביצעה את השיר "Over the Rainbow" מהסרט "הקוסם מארץ עוץ" בסיום הטקס
מחלוקות סביב הטקס

רבים מהמבקרים בארצות הברית ביקרו את הנחייתם של ג'יימס פרנקו ואן האת'וויי. חלק מהם כמו רוג'ר איברט ופיטר טראברס הגדירו את הטקס כגרוע ביותר שהם ראו. ברם, חלק החמיאו להאת'וויי על הנחייתה.
במהלך הטקס השחקנית מליסה לאו שזכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר אמרה בנאומה את המילה "Fuck", אך היא מיהרה להתנצל על פליטת פה זו עוד בנאומה.
הערות שוליים

↑  TV Ratings Broadcast Top 25: Oscars, ‘American Idol,’ ‘NCIS,’ ‘Glee,’ ‘Modern Family’ Top Week 23 Viewing - Ratings | TVbytheNumbers.Zap2it.com
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
טום הופר, הבמאי הטוב ביותר
קולין פירת', השחקן הטוב ביותר
נטלי פורטמן, השחקנית הטובה ביותר
כריסטיאן בייל, שחקן המשנה הטוב ביותר
מליסה לאו, שחקנית המשנה הטובה ביותר
אהרן סורקין, התסריט המעובד הטוב ביותר
רנדי ניומן, השיר המקורי הטוב ביותר
ריק בייקר, האיפור הטוב ביותר
הזוכים (משמאל לימין) כריסטיאן בייל, נטלי פורטמן, מליסה לאו וקולין פירת' בטקס האוסקר ה-83, 2011
Requiem (אלבום מחזמר)

Requiem (בעברית: רֶקוִיאֶם) הוא אלבום מחזמר שנכתב, הולחן והופק על ידי אנדרו לויד ובר והוקלט על ידי פלאסידו דומינגו, שרה ברייטמן ולורין מאזל. אלבום המחזמר יצא לאור בשנת 1985, בהוצאת חברת התקליטים רילי יוזפול רקורדס, כאלבום הרשמי של המחזמר, "רקוויאם".
"רקוויאם" הוא יצירה פרי עטו של המלחין הבריטי לויד ובר למילות הרקוויאם הקתולי.
אלבום המחזמר נמכר בלמעלה מ-300,000 עותקים בבריטניה וקיבל את תואר הפלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) בשנת 1985.
רקע

ה"רקוויאם" הולחן בשנת 1984–1985 והוקדש לזכר אביו של אנדרו לויד ובר, ויליאם לויד ובר, שנפטר בשנת 1982. מלבד מות אביו, סיפקה השראה לכתיבת הרקוויאם כתבה שקרא לויד ובר, ובה סיפור על ילד מקמבודיה שעמד בפני הדילמה להרוג את אחותו שזנתה או להתאבד, וכן מותו של עיתונאי שראיין את לויד ובר. היה זה אתגר בשביל לויד ובר להלחין יצירה "רצינית", כאשר עסק בדרך כלל במחזות זמר פופולריים. ביצירה ניכרים באמת השפעות פופ, אולם היא מורכבת משאר יצירותיו של לויד ובר.
גרסה ראשונה של היצירה בוצעה בשנת 1984 בפסטיבל סיידמונטון, אך הבכורה של הרקוויאם המלא והמתוקן הייתה כמה חודשים לאחר מכן, ב-25 בפברואר 1985 בכנסיית סנט תומאס בניו יורק. המנצח בביצוע הבכורה, ולאחר מכן בהקלטה של הרקוויאם היה לורין מאזל, הסולנים היו: פלאסידו דומינגו ושרה ברייטמן (אשתו של לויד ובר באותה העת).
רשימת רצועות

| Requiem> מס' | Requiem> שם | Requiem> משך | Requiem>  | Requiem>  | Requiem>  | Requiem>  | Requiem>  | Requiem>  | Requiem>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Requiem: 1. Requiem & Kyrie  | 6:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Requiem: 2. Dies irae  | 6:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Requiem: 3. Recordare  | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Requiem: 4. Ingemisco  | 7:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Requiem: 5. Offertorium  | 5:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | 6. Hosanna  | 4:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Requiem: 7. Pie Jesu  | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Requiem: 8. Lux aeterna & Libera me  | 7:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 45:52 |  |  |  |  |  |  |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 300,000 |
Network Access Server

ערך זה עוסק בשרת גישת רשת. אם התכוונתם לחיבור רכיבי אחסון לרשת, ראו .
Network Access Server (או שרת גישת רשת) - או בראשי תיבות NAS הוא מונח בתקשורת מחשבים המתייחס לנקודת גישה יחידה למשאבי מערכת חיצוניים. שרת המשמש כ-NAS יהיה שרת הגישה אליו יתחבר המשתמש בניסיונו ליצור קשר עם משאב הנמצא ברשת מרוחקת, אשר אינה הרשת שאליה מחובר המשתמש. התחברות זו מתבצעת באמצעות פרוטוקולים ודרכים שונות.
מאפיינים

NAS מבוסס על תקשורת חיוג נכנסת ויוצאת. שרת כזה עשוי להכיל קישורים דיגיטליים ואנלוגיים ויכול אף להכיל אלפי קישורים בו-זמנית.
מעבד תקשורת אשר מקשר התקנים א-סינכרונים לרשתות LAN או WAN, דרך רשת ותוכנות הדמיית טרמינל. מקיים ניתוב סינכרוני וא-סינכרוני לפרוטוקלים נתמכים.
ה-NAS אמור לשמש בתור שער גישה, אשר מגן על משאבים. משאבים אילו יכולים להיות מכל סוג שהוא, החל ברשת טלפוניה, מדפסות או האינטרנט.
הלקוח מתחבר ל-NAS. ה-NAS מתחבר למשאב אחר ומוודא האם הלקוח מספק נתוני הזדהות מאושרים. בהסתמך על כך ה-NAS מאפשר או לא מאפשר גישה למשאבים המוגנים.
שימושים

דוגמאות לסוגים שונים של שימושים:
ספקית אינטרנט אשר מספקת גישה לרשת באמצעות מודם סטנדרטי או התקני דמויי מודם, יהיו אלו PSTN, DSL, אינטרנט בכבלים או GPRS/UMTS - יכולה להשתמש בהתקן NAS אחד או יותר, אשר מקבל תקשורת PPP, PPPoE, או PPTP, בודק את פרטי ההזדהות (שם משתמש וסיסמה) ומתעד את פרטי החשבון באמצעות RADIUS אחורי, מאפשרת גישה למשתמשים באמצעות קישור זה.
דוגמה נוספת היא שיטת פורטל אחיזה אשר בשימוש על ידי ספקיות אלחוטיות, כאשר משתמש מבקש גישה לאינטרנט באמצעות רשת אלחוטית ופותח את הדפדפן שלו ה-NAS מזהה, שהמשתמש אינו מאושר כעת לגישה לאינטרנט וכך ה-NAS מבקש מהמשתמש את שם המשתמש והסיסמה שלו באמצעות דף אינטרנט. המשתמש מספק אותם ושולח אותם חזרה ל-NAS. ה-NAS משתמש בפרוטוקול RADIUS ומתחבר לשרת אימות חשבון (AAA) ומוסר את שם המשתמש והסיסמה. שרת ה-RADIUS מחפש במאגרי המידע שלו ומאתר את פרטי ההזדהות ומאמת אותם ומדווח ל-NAS שיאפשר גישה. אז ה-NAS מעניק גישה למשתמש לרשת האינטרנט.
שימוש נוסף ב-NAS הוא VoIP. עם זאת, במקום להשתמש בשם משתמש וסיסמה, פעמים רבות יעשה שימוש במספר טלפון או בכתובת IP. אם מספר הטלפון מאומת, המשתמש יכול להתקשר. שימוש אחרים יכולים להיות במקרה ומספר הטלפון בעל יכולת חיוג חוץ-אזורית או שאילתא של מספר הדקות, אשר נשארו בכרטיס טלכרט.
פרוטוקולים משויכים

אף על פי שאין זה נדרש, התקני NAS ישתמשו כמעט בבלעדיות בשרתי אימות (authentication), אישור (authorization) ושירותי חשבון (accounting) - המסומנים בראשי התיבות AAA. מתוך פרוטקולי ה-AAA הקיימים, RADIUS נוטה להיות בשימוש נרחב. פרוטוקל מבוסס Diameter מאפשר לשירותי RADIUS באמצעות מתן דוחות שגיאה ותקשורת בתוך הדומיין. פרוטוקול זה בשימוש ברשתות דוגמת IMS.
ראו גם

שרת פרוקסי
אסתר רמון

| --- | --- |

 לידה:  28 ביולי 1924  (בת 100) זארבריקן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 עיסוק:  גנאלוגיה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 צאצאים:  3
 תרומות עיקריות
 הקמת החברה הגנאלוגית הישראלית
 
אסתר רמון בגבעת רם, ירושלים  1959
אסתר רמון (נולדה ב-28 ביולי 1924) היא מייסדת החברה הגנאלוגית הישראלית, ממניחות היסוד של הוראת הגאוגרפיה בישראל.
ביוגרפיה

אסתר רמון (לבית וייל) נולדה בעיר זארבריקן שבחבל הסאר (אז בשליטת חבר הלאומים). היא עלתה לארץ בינואר 1936, והתיישבה עם משפחתה בחיפה.
לאחר לימודים ב"סמינר למורים בית הכרם" בירושלים (היום המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין) לימדה בקבוצת גבע בעמק יזרעאל. ב-1948 התגייסה לפלמ"ח ושירתה כמורה לחיילים עולים בגדוד הרביעי של הפלמ"ח. רמון לימדה עברית במשלטים בדרך לירושלים וליוותה את חיילי הגדוד בקרבות בנגב.
לאחר מלחמת העצמאות, בשנים 1949–1954, למדה היסטוריה, גאוגרפיה וחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. רמון נמנתה על המחזור הראשון שלמד לתואר מוסמך במחלקה לגאוגרפיה שהוקמה ב-1949 על ידי פרופסור דוד עמירן. במקביל, החל מ-1952, החלה ללמד היסטוריה, גאוגרפיה ואזרחות בתיכון ליד האוניברסיטה (כינויו: ליד"ה, והיה קרוי אז 'תיכון בית הכרם'), עד לפרישתה בשנת 1984. במקביל היא הדריכה פרחי הוראה לגאוגרפיה, ומורים בבית הספר לחינוך באוניברסיטה העברית. רמון חיברה חוברות לימוד להוראת המקצוע, ועבדה בפיתוח אמצעי המחשה במרכזיה הפדגוגית של משרד החינוך בירושלים.
בשנות ההוראה האחרונות שלה החלה לעסוק יחד עם תלמידיה בתיכון ליד האוניברסיטה בחקר שורשי המשפחות שלהם. בראשית שנות ה-80, היא הייתה בין המייסדים של החוג לחקר שורשי המשפחה בקהילת מבקשי דרך בירושלים, שהפך ב-1983 לחברה הגנאלוגית הישראלית. רמון נמנתה על העורכים של כתב העת של החברה "שרשרת הדורות", וחיברה ספר על תולדות משפחת הומבורגר מקרלסוהה שבגרמניה (משפחת אמה, אליס וייל לבית הומבורגר) שמתאר את תולדות המשפחה מן המאה ה-17 ועד 1990. היא הדריכה וסייעה לרבים בחקר שורשי משפחותיהם בין השאר באמצעות המחשב ובאמצעות שימוש בתוכנות חדשות.
רמון מתגוררת בירושלים, הייתה נשואה לשמואל רמון (נפטר ב-1999), אם לשלושה ילדים וסבתא לתשעה נכדים. בנה, ד״ר אמנון רמון הוא היסטוריון, סגן ראש המכון לחקר ארץ ישראל ויישובה ביד יצחק בן-צבי וחוקר בכיר במכון ירושלים למחקרי מדיניות.
אסתר רמון זכתה לתואר יקירת העמותה הישראלית לחקר שורשי משפחה (עיל"ם), אחת משתי העמותות שממשיכות את החברה הגנאלוגית הישראלית.
כתביה

אסתר רמון ושמעון שרוני, מדריך לאמצעי הוראה בגאוגרפיה, 1974
Esther Ramon, The Homburger family from Karlsruhe: a family study, 1674-1990 (Jerusalem: Posner, 1992)
אסתר רמון, מפות רקע (מפות סתומות) לשם מה? (ירושלים: כרטא תש"ל)