stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הניהול הציבורי החדש
ביקורת

לעיתים קרובות, העקרונות של הניהול הציבורי החדש והמדיניות השלטונית הנובעת מהם, מאתגרים עקרונות, נורמות וערכים סוציאל-דמוקרטיים שונים בבריטניה, בארצות הברית ובדמוקרטיות מערביות רבות אחרות. אך בפועל, הניהול הציבורי החדש לא פעל מספיק כדי לעודד ולשלב רעיונות של שיתוף פעולה או שותפות בין אזרחים למגזר הציבורי ולא הצליח ליישם נושאים אלו בחשיבה ניהולית מודרנית. אחת הביקורות החשובות יותר נוגעת להתמקדות החזקה בתפוקה וביעילות, המעודדת התעלמות מחשיבותם של ערכים ציבוריים אחרים, כמו שוויון וערכים דמוקרטיים שעולים בקנה אחד עם תיאוריה פלורליסטית שטוענת כי בידי הבירוקרטים אין די עוצמה להכריע לבדם, וכי הם נשענים על הלגיטימציה של החברה, החל באזרח הבודד, דרך החברה האזרחית וכלה בחברה בכללותה, וכן ביחד עם ערכים כמו שקיפות, אחריות ואחריותיות.
ישנה ביקורת המתייחסות ליחסים הנרקמים בין הממשלה לבין ספקי השירותים - המנהל הציבורי החדש נוצר מתוך השאיפה להפריט שירותים, לשפרם ולספקם ביעילות. אולם התברר כי ספקי השירות הציבורי (למשל, בתחומי האומנה לילדים ושירותי הסיעוד לזקנים) פתחו תלות במימון הממשלתי, למרות היותם חלק מהמגזר השלישי. מנגנוני המיון שפיתחה הממשלה, עם החלת מדיניות הניהול הציבורי החדש, מנתבים בשם ההתייעלות את עיקר המשאבים לארגונים של ספקי שירותים ציבוריים ׳המיועדים לקהלים מסורתיים של מערכת הרווחה ו"מייבשים" ארגונים צעירים המציעים שירות לקהלים שטרם טופלו. וכך הופכים ספקי שירות ציבורי אלו להיות מונופוליסטים כנותני שירות בלעדיים למוצר ציבורי, והממשלה הפכה לשבויה בידם עקב המימון והתלות שנוצרה.
ביקורת נוספת היא הישענות על תיאוריות כלכליות שאינן תואמות אספקת מוצרים כמו בריאות, חינוך ושירותי רווחה, והתמקדות בתהליכי שיפור, הפחתת עלויות ניהוליות ופנים ארגוניים דרך אוטומציה או צמצום כוח אדם משפיעה ישירות על השירות והיעילות. למשל חווית השירות במסעדה מורכבת גם מאיכות המזון, אך גם מהאינטראקציה בין הלקוח למלצר. כך שצמצום כוח האדם במוצר ציבורי עלולה לפגוע באזרח. הבחנה זה תרמה להתפתחות הפוסט הניהול הציבורי החדש.
Post-New Public Management - פוסט הניהול הציבורי החדש

היעד העיקרי של רוב רפורמות הניהול הציבורי החדש התמקד בשיפור היעילות, התקשרות בקבלנות, הפרטת אספקת השירותים ואימוץ שיטות ניהול מהמגזר הפרטי הכוללות הכוונה מבוססת תוצאות. במסגרת הניהול הציבורי החדש, מילאו פוליטיקאים מילאו תפקיד של קביעת יעדים (מדיניות), בעוד שעובדי הציבור היו אמורים להיות מנהלים אוטונומיים שנמדדים באמצעות מדדי ביצוע ותמריצים מבוססי תפוקה. תהליכים אלו הובילו לביקורת ולחשיבה מחודשת על רפורמת הניהול הציבורי החדש, ולהתבססות רפורמות פוסט הניהול הציבורי החדש (PNPM).
הסיבות להתגבשות רפורמת הפוסט npm:
המבקרים טענו כי הניהול הציבורי החדש לא הצליח לעמוד בהבטחה המרכזית שלו ליעילות. הרפורמה לא הפגינה ביצועים כלכליים טובים יותר לעומת מדינות שאימצו מעט מהרפורמות, אם בכלל. יתרה מכך, עלויות העסקאות הקשורות לרפורמות הניהול הציבורי החדש עלו בהרבה על היתרונות של התוכנית. לבסוף, טענו כי החתירה של הניהול הציבורי החדש ליעילות הובילה לירידה באיכות, לעלייה באי-שוויון חברתי ולא הייתה לה השפעה על הפחתת העוני והשחיתות.
היחלשות השליטה הפוליטית - ביזור סמכויות היה שנוי במחלוקת ולמעשה התגלה כחסרון. פוליטיקאים ועובדי מדינה בכירים איבדו שליטה על הממשל עקב פיצול תפקידים, העברת סמכות למגזר שלישי והפרטה של שירותים ציבוריים וכך שנשללה מהם במידה רבה היכולת לשלוט בצוותי המנהל.
תיאום לקוי - דבר שהוביל לעיתים קרובות את המנהלים הציבוריים להתעלם מהבעיות של תיאום.
שינויים מתמשכים בסדר העולמי, לאחר התפרקות ברית המועצות, ובמיוחד הגידול בפיגועי טרור בשנות ה-90 ופיגועי 11 בספטמבר גרם למקבלי ההחלטות לפחדים וחששות ויצר צורך גובר בשליטה, תיאום וריכוזיות.
המטרה העיקרית של הרפורמות הפוסט-NPM הייתה למנוע את ההתפוררות והפיצול שנוצרו במסגרת ה-NPM ולהחזיר שילוב ותיאום רוחביים במינהל הציבורי. עקרונות הפוסט-NPM כוללים: תערובת של שירותים ורשתות אספקה פנימיות מבוססות שוק, תאום חזק יותר בין גורמים שונים במשרדי הממשלה, המגזר הפרטי והשלישי, יעדים משולבים, סגנון ניהול הוליסטי מבוסס-לקוח, מניעת משוא פנים ואימוץ נורמות אתיות, מיקוד בתהליך וריכוזיות חזקה יותר. עקרונות אלו הובילו לשילוב חזק יותר בין המגזר הציבורי לבין המגזר הפרטי והמגזר השלישי, והגדילו את היכולת של השלטון המרכזי לקדם ערכים ונורמות שישפרו את המינהל והניהול הציבורי.
Post-New Public Management - פוסט הניהול הציבורי החדש > הבדלים עיקריים בין רפורמות NPM ופוסט-NPM

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | NPM | P-NPM |
מטרות עיקריות: שיפור יעילות
מטרות עיקריות: שיפור ביצועים כלכליים
מטרות עיקריות: שיפור איכות ואספקת השירותים הציבוריים
| מטרות עיקריות | חיזוק אחריותיות עובדי הציבור | צמצום אי שוויון חברתי ועוני בעזרת הניהול הציבורי |
| מטרות עיקריות |  | חיזוק השליטה הפוליטית |
| מאפיינים עיקריים | קידום קבלנות | יותר תיאום |
| מאפיינים עיקריים | הפרטת אספקת השירותים | יותר ריכוזיות |
| מאפיינים עיקריים | סוכנויות ומפעלים בבעלות המדינה | יותר תיאום אופקי בין סוכנים ושחקנים במגזר הפרטי והשלישי |
| מאפיינים עיקריים | מוכוונות צרכנית על בסיס השוק הפרטי | עוד סוכנויות ומפעלים בבעלות המדינה |
| מאפיינים עיקריים | תחרות | שילוב |
| מאפיינים עיקריים | אימוץ שיטות ניהול של המגזר הפרטי | ניטרול היחלשות הממשל |
| מאפיינים עיקריים | מוכוונות מבוססת תוצאה | אסטרטגיות פרגמטיות או הוליסטיות יותר |
| מאפיינים עיקריים | צמצום אסדרה | פיקוח על והגברת האינטגרציה בין ארגונים ושחקנים שונים |
| מאפיינים עיקריים | הגברת התיאום בין הממשלה ולמגזר הפרטי והשלישי | מתן שירותים ממשלתיים פנימיים מבוססי שוק |
| מאפיינים עיקריים | גמישות למנהלים | הפצת נורמות, ידע ויעדים למנהלים |
| מאפיינים עיקריים | חדשנות | כישורים חוצי גבולות |
| מאפיינים עיקריים | תיאום אנכי וארגונים חד-תכליתיים | מטרות משולבות |
| מאפיינים עיקריים |  | קידום וחיזוק המשמעות של נורמות אתיות וחוסר משוא פנים |
| מאפיינים עיקריים |  | מיקוד בתהליך |
| מאפיינים עיקריים |  | התמקדות במאמצי ממשל בעלי הכוונה תרבותית |
ראו גם

יצחק גל-נור
מינהל ציבורי
המגזר השלישי
רפורמה
אסדרה
לקריאה נוספת

מזרחי, שלמה וכהן, ניסים 2015. "מבוא למינהל וניהול ציבורי" האוניברסיטה הפתוחה, רעננה
דוד דרי. (1997). "יסודות המינהל הציבורי" (Vol. 1). Open University of Israel.
המועצה לעבודה סוציאלית

המועצה לעבודה סוציאלית היא גוף סטטוטורי, שתפקידה הוא לייעץ לשר הרווחה והשירותים החברתיים בנושאים שלגביהם עליו להתייעץ בה לפי חוק העובדים הסוציאליים וכן בעניינים אחרים הנוגעים לעיסוק בעבודה סוציאלית (תקנה 52 לחוק העובדים הסוציאליים התשנ"ו 1996). כיום עומד בראש המועצה ד"ר יקותיאל (קותי) צבע.
מטרת העל של המועצה היא לסייע לשר במילוי אחריותו ללקוחות המשרד ולמקצוע העבודה הסוציאלית, על פי חוק העובדים הסוציאליים - באמצעות המדיניות החברתית של מדינת ישראל.
על המועצה

בשנת 1996 חוקק חוק העובדים הסוציאליים, ובמסגרתו הוחלט על הקמת מועצה לעבודה סוציאלית. המועצה נועדה להיות מועצה מייעצת לשר בעניינים שלגביהם עליו להתייעץ בה לפי חוק העובדים הסוציאליים, וכן בעניינים אחרים הנוגעים לעיסוק בעבודה סוציאלית (תקנה 52 לחוק העובדים הסוציאליים התשנ"ו 1996) כיום עומדת בראשה פרופ' אורית נוטמן שורץ.
מטרת העל של המועצה היא לסייע לשר במימוש אחריותו ללקוחות ולמקצוע - על פי חוק העובדים הסוציאליים - באמצעות המדיניות החברתית של מדינת ישראל.
החוק מתייחס לשטחות שונות בתחום הרישוי וההכשרה לעבודה סוציאלית, כולל תחומי העבודה ואיכותה של העבודה המקצועית, ומתייחס במפורש לסוגיות שבהן על השר להתייעץ עם המועצה (פירוט בהמשך).
תחילת פעילותה של המועצה הייתה בשנת 1989, עת הוקמה כגוף שאמור להנחות את הפעילות המקצועית בתחום העבודה הסוציאלית (שפירו 2010). עם חקיקת החוק, בעת כהונתה של ח"כ אורה נמיר כשרת העבודה והרווחה, מינתה השרה 31 חברי מועצה. חברי המועצה מתמנים מתוך הגופים המרכזיים שבהם מתקיים שירות עבודה סוציאלית וכאלה המשפיעים על הרווחה כספקי שירות ומקבלי שירות, וזיקתם התעסוקתית/שיוכית הוגדרה בחוק.
על המועצה > תפקידי המועצה

תפקיד המועצה הוא לעסוק במקצוע העבודה הסוציאלית מתוך התייחסות רחבת מבט אל הרווחה בחברה הישראלית על גווניה השונים, כולל תחומים כגון חינוך ובריאות. המועצה עוסקת במיצובו של מקצוע העבודה הסוציאלית ובהתפתחות מערכי הרווחה הכוללים במדינה במסגרת תוכנית רב שנתית, באמצעות חמש ועדות מרכזיות ובאמצעות מליאת המועצה, אשר דנה בסוגיות של מדיניות.
ועדות המועצה נגזרות מתחומי הפעילות המוגדרים בחוק. עם תחומים אלו נמנים ההכרה במוסדות ובתוכניות לימודים בעבודה סוציאלית שאינן תואר ראשון בעבודה סוציאלית (אשר נלמד במוסד להשכלה גבוהה בישראל המוכר על פי חוק המועצה להשכלה גבוהה, תשי"ח-1958), בין אם במוסדות בישראל (כמו תוכניות השלמה) ובין אם בתוכניות בחו"ל שזכו להכרה מקצועית בארץ שבה נלמדו לצורכי רישוי ורישום בפנקס העובדים הסוציאליים (פרק ד' בחוק העובדים הסוציאליים ותקנותיו התשנ"ו 1996). שניים מחברי המועצה חברים בוועדת הרישום. תחומי פעילות נוספים: ייחודיות העיסוק; אופן המסירה והגילוי של מידע אשר דרוש למטרת פיקוח מקצועי על עבודת עובדים סוציאליים או הדרכתם; קביעת כללי האתיקה המקצועית (בהתאם, חבר מועצה או מי מטעמה חבר בוועדת משמעת לטיפול במי שעבר על כללי האתיקה המקצועיים).
ועדות המועצה הן: ועדת מוסדות ותארים; ועדת חוק וכללי האתיקה; ועדת מומחיות; ועדת ייחוד העיסוק; ועדת מידע. בנוסף לחברי המועצה, בוועדות חברים אנשי מקצוע מתחומי העבודה הסוציאלית והמשפטים, משתמשי שירותים, נציגי מוסדות להשכלה גבוהה ונציגי שירותים, בהתאמה לסוג הוועדה.
על המועצה > חזון המועצה

חזון המועצה מעודכן מעת לעת. בשנת 2011 קיימה המועצה יום חזון בהשתתפות הנהלת משרד הרווחה, מנהלי שירותים ונציגי אוניברסיטאות ומומחים אחרים, שבמסגרתו קבעה ואשררה את חזון המועצה, הכולל:
מועצת העבודה הסוציאלית שואפת לקדם את מדיניות הרווחה בישראל באמצעות קידום מדיניות חברתית מיטיבה המצמצמת פערים חברתיים.
המועצה שואפת לייצג את כל מגוון הקולות הקיימים ביחס לעבודה סוציאלית בישראל, כולל צרכנים, נותני שירותים ממשלתיים וחוץ ממשלתיים וגורמי אקדמיה, מתוך מערכת יחסים המושתתת על שיתוף, הגינות, אמינות ומחויבות.
המועצה חורטת על דגלה את קידום הרלוונטיות, החדשנות והמקצועיות, במקביל למתן שירות איכותי ללקוחות העבודה הסוציאלית באשר הם.
המועצה העמידה לעצמה כאתגר את קידום מעמדם הציבורי של מקצוע העבודה הסוציאלית והעוסקים בו.
על המועצה > מבנה המועצה

יושב ראש המועצה - השר או מי שהשר מינה לכך; שני נציגים של משרד העבודה והרווחה, שאחד מהם הוא עובד סוציאלי; נציג המוסד לביטוח לאומי; נציג משרד הבריאות; נציג משרד הביטחון; נציג צבא ההגנה לישראל; נציג נציבות שירות המדינה; חמישה נציגי מועצת המנהלים של בתי הספר לעבודה סוציאלית; שני נציגים של ארגונים וולונטריים בתחום הרווחה שיקבע השר; שלושה עובדים סוציאליים נציגי מרכז השלטון המקומי; שישה עובדים סוציאליים נציגי איגוד העובדים הסוציאליים; שלושה נציגי ציבור שיקבע השר; עובד סוציאלי מבין העובדים הסוציאליים העוסקים במקצוע העבודה הסוציאלית באופן עצמאי, שיקבע השר; שלושה נציגי ארגונים המייצגים את האוכלוסייה הנזקקת לשירותי רווחה, שיקבע השר (תקנה 51 לחוק העובדים הסוציאליים התשנ"ו-1996).
מועצה זו מיסדה את ועדות המועצה ועבדה בקשר ובזיקה למוסדות איגוד העובדים הסוציאליים. יחד, שני גופים אלו גיבשו את דרכי העבודה ואת הקשרים בין הגוף הסטטוטורי החדש לאיגוד, שהוא הגוף המייצג את העובדים הסוציאליים. מיסוד זה מהווה בסיס לעבודה עד עצם היום הזה.
על המועצה > ועדות המועצה ותפקידיהן

ועדת מוסדות ותארים
ועדת מוסדות ותארים בודקת את כשירותן של תוכניות הלימודים וההכשרה בעבודה סוציאלית המתקיימות באוניברסיטאות ובמכללות בחו"ל. הוועדה ממליצה לשר הרווחה באילו תוכניות לימוד ובלימודיהן של אילו אוניברסיטאות ומכללות אפשר להכיר. לאחר האישור וההכרה של השר, המוסדות נכנסים לרשומות ומתווספים למאגר הקיים של מוסדות הלימוד המוכרים לצורך רישום בפנקס העובדים הסוציאליים בישראל.
ועדת חוק וכללי האתיקה
הוועדה יוזמת התייחסות להצעות חוק שיש להן זיקה ישירה לעבודת העובדים הסוציאליים ולאוכלוסיית משתמשי שירותי הרווחה. כמו כן, היא מקדמת חקיקה ומגיבה על הצעות חוק הקשורות בעובדים הסוציאליים ובביצוע של משימות עבודתם. בין היתר, אפשר לציין את החוק למניעת אלימות נגד עובדים סוציאליים,(הקישור אינו פעיל) עדכון חוק העובדים הסוציאליים וחקיקת חוק שירותי רווחה.
ועדת מומחיות
מטרת הוועדה היא לקדם את הפרופסיה ולקבוע את תחומי המומחיות ואת התנאים להכרה במומחיות. בשנים האחרונות, הוועדה התמקדה בקידום סוגיית המומחיות והכללתה בהסכם השכר. הטיפול במומחיותעבר ב 1 בספטמבר 2016 לאחריות משרד הרווחה והשירותים החברתיים. המועצה כולה וועדת המומחיות ממשיכים להוות גוף מייעץ למשרד ולשר בנושא זה.
ועדת ייחוד העיסוק
ועדת ייחוד העיסוק ממליצה בפני המועצה על תפקידים ומשרות אשר רק עובד סוציאלי יעסוק בהם, ועל תפקידים ומשרות שבחלקם הם עיסוק בעבודה סוציאלית אך גם מי שאינו עובד סוציאלי רשאי לעשותם - והמעסיק רשאי להעסיק אדם שאינו עובד סוציאלי בתפקיד או במשרה (סעיף 6 [א לחוק העובדים הסוציאליים)].
ועדת מידע
תפקיד ועדת המידע, בכפוף לפרק ז' סעיף 54 ב' לחוק העובדים הסוציאליים, הוא ליישם את סעיף 7 סעיף קטן א', האומר כי "אדם זכאי לקבל מעובד סוציאלי מידע בדבר טיפולו של העובד הסוציאלי בענייניו, למעט מידע הנוגע לאדם אחר ורישומים אישיים של העובד הסוציאלי". על פי החוק, בראש ועדת המידע יעמוד מי שכשיר להתמנות כשופט בית משפט השלום, אחד מחברי הוועדה יהיה עובד סוציאלי וחבר נוסף הוא נציג ציבור. בוועדה זו, החברים אינם חייבים להיות חברי מועצה.
על המועצה > יושבי ראש המועצה

ראש המועצה וחבריה ממונים לתקופה של שלוש שנים ומותר לשוב ולמנותם לקדנציה נוספת. עד היום כיהנו בתפקיד ראש המועצה פרופ' שמעון שפירו, פרופ' לאה קסן, ד"ר אהרון יורק, גב' ברכה בן צבי, פרופ' יצחק בריק, פרופ' חיה יצחקי, פרופ' אורית נוטמן-שורץ פרופ' אורית נוטמן-שוורץ. כיום עומד בראש המועצה ד"ר יקותיאל (קותי) צבע.
על המועצה > פעילות המועצה

פעילות המועצה בעבר והמלצותיה לשר כללו, בין היתר, התייחסות לדו"ח ועדת טרכטנברג, לדו"ח העוני, למיסוד אומבודסמן, לשאלת הדיור הציבורי, לסוגיית קצבאות ילדים, לתפקיד העבודה הסוציאלית במצבי חירום, לעבודה סוציאלית בבתי הספר, לחיזוק התפקיד המקצועי-מניעתי ולחקיקת חוק שירותי רווחה. המועצה דנה וקידמה את סוגיית המומחיות ואת מעמד העבודה הסוציאלית בכלל ומעמד העובדים הסוציאליים בפרט בחברה הישראלית. חלק מהנושאים הועלו ביוזמת השר וחלקם מתוך ראיית תפקידה הרחב של המועצה בהקשר של מדיניות חברתית בישראל, ביוזמת ראש המועצה, חברי המועצה או אחרים.
נציגי המועצה יושבים גם בוועדות ממשלתיות ובוועדות המשרד הדנות בסוגיות שיעצבו את מדיניות הרווחה בישראל, כמו ועדת העוני, ועדת הרפורמה לענייני משפחה וועדת הנזקקויות.
בהתאם לרוח החוק, דיוני המועצה סגורים לציבור והמלצות המועצה מועברות על פי חוק ישירות לשר באמצעות ראש המועצה - המייעצת, כאמור, לשר בעניינים המוגדרים בחוק ובסוגיות נוספות הנדרשות בהקשר של מדיניות הרווחה הכוללת בישראל. מידע כללי על פעילות המועצה וועדותיה מתפרסם לציבור העובדים הסוציאליים במסגרת העיתון "מידע עו"ס".
המועצה מפרסמת את פעילויותיה באמצעות עיתון העובדים הסוציאליים - מידע עו"ס באמצעות המדור "משולחן המועצה".
דן גלאי

פרופ' דן גלאי
דן גלאי (נולד ב-1945) הוא כלכלן המתמחה במימון, הנדסה פיננסית, נגזרים וניהול סיכונים. עד 2012 כיהן כדקאן בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 2014 משמש כדקאן הפקולטה לניהול ע"ש סרנת במרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה.
ביוגרפיה

גלאי נולד בירושלים ב-1945. סיים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ותואר שני במנהל עסקים, באוניברסיטה העברית. בשנת 1975 השלים דוקטורט במנהל עסקים באוניברסיטת שיקגו. במשך השנים לימד באוניברסיטה העברית ושימש כמרצה באוניברסיטאות בחו"ל כגון באוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת ברקלי, UCLA, אוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת INSEAD בצרפת.
גלאי כתב מספר ספרים בתחום ניהול סיכונים שתורגמו לשפות רבות ומשמשים כספרי בסיס ללימודי התחום. הוא אחראי לפיתוח מכשירים פיננסיים בהם כלים למסחר באופציות. ב-1987, גלאי, יחד עם פרופסור מנחם ברנר, היו הראשונים שהציעו את הרעיון של מדד פחד (VIX) לתנודתיות בשוק ההון. עם זאת, הנוסחה שהם הציעו לחישוב מדד זה הייתה שונה מזו שבשימוש כיום
גלאי זכה בפרס פומרנץ מטעם בורסת הנגזרות של שיקגו. גלאי כיהן בין היתר כיו"ר הוועדה המחודשת לבחינת דיווח על חשיפה לסיכונים של חברות ציבוריות, ושימש כחבר הוועדה המקצועית של המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות. הוא כותב טורים כלכליים בנושא שוק ההון בעיתון גלובס.
בשנת 1992 הקים את בית ההשקעות סיגמא. כיום (2018) בית ההשקעות מנהל נכסים בשווי של כ-6 מיליארד שקל. בחודש אוקטובר 2008, בעיצומו של המשבר הכלכלי העולמי טען כי "האפקט המשברי בשוק ההון נוצר כתוצאה מפאניקה של הציבור המתודלקת על ידי אמצעי התקשורת" והמליץ לשמור על ההשקעות הקיימות ואף להגדיל אותן.. בשנת 2015 נמכרה השליטה (60%) בבית ההשקעות סיגמא לבנק הספרדי אנדבנק.
לקראת כניסתו לתפקיד דקאן בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בקיץ 2009 הוא התמנה ליו"ר סיגמא ויו"ר ועדות ההשקעה שלה, והעביר את ניהולו של בית ההשקעות לבנו אורי גלאי. בן נוסף שלו הוא ירון גלאי, מייסד חברת המלצות התוכן אאוטבריין.
בראיון עמו לרגל כניסתו לתפקיד קבל על המצב האקדמי של התחום, טען כי "העלייה בציונים לא נובעת מכך שהסטודנטים מבריקים יותר, אלא מכך שהמבחנים נעשו קלים יותר" והמליץ להעלות את שכר הלימוד באוניברסיטאות.
ספריו

תהליך התוכנית העסקית : המדריך המוסמך למנהלים, ליזמים, למשקיעים ולמשווקים. אופציות טכנולוגיות, הוצאת מטר, תל אביב, 1989.
הצורך ברפורמה בשוק ההון בישראל, מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, ירושלים, 1991
אופציות וחוזים עתידיים בשוק ההון בישראל (עורך), מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, ירושלים, 1991.
השפעת המסחר באופציות על שוקי ההון ועל הרווחה החברתית, מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, ירושלים, 1992.
Risk Management, יחד עם Michael Crouhy ו-Robert Mark, הוצאת McGraw-Hill, ניו-יורק, 2000.
מהון להון על שוק ההון, האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 2001.
The Essentials of Risk Management, יחד עם Michael Crouhy ו-Robert Mark, הוצאת McGraw-Hill, ניו-יורק, 2006.
הערות שוליים

↑  TheMarker Online, דן גלאי פורש מתפקיד מנכ"ל סיגמא בית השקעות; בנו אורי גלאי יחליף אותו, באתר TheMarker‏, 18 באוקטובר 2009
↑  CBOE Volatility Index - VIX
↑  Robert E. Whaley, Derivatives on market volatility: Hedging tools long overdue, Journal of Derivatives 1, 1993, עמ' 71-84
↑  הדס מגן, ‏מה בוער לאוניברסיטה העברית למנות את דן גלאי לדיקן?, באתר גלובס, 10 באוקטובר 2009
↑  http://www.sigma-pcm.co.il/ אתר בית ההשקעות סיגמא
↑  כתב פאנדר, בלעדי- פרופ` דן גלאי: "האפקט המשברי בשוק ההון נוצר כתוצאה מפאניקה של הציבור המתודלקת על ידי אמצעי התקשורת", באתר Funder פאנדר פורטל קרנות נאמנות קופות גמל קרנות השתלמות קרנות פנסיה, ‏2008-10-07
↑  רנן נצר, ‏ירון גלאי מבטיח לשחרר את כלי התקשורת מהתלות בפייסבוק, באתר גלובס, 20 באפריל 2018
↑  טלי חרותי-סובר, פרופ' דן גלאי: "ההתחנפות לסטודנט רק מזיקה", באתר TheMarker‏, 5 באוקטובר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310511505171  GND: 133476820  ISNI: 0000 0001 0915 4776  LCCN: n88035306  NKC: vse2008429988  NLK: KAC201008823  SUDOC: 031269192  VIAF: 73909840   WorldCat (עם VIAF): 73909840
החוראל הגדול

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  חד-ביתיות, קורילטאי 
 מדינה:  מונגוליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – נובמבר 1924
 תאריך פתיחה רשמי:  נובמבר 1924 
 
 קואורדינטות:  47°55′15″N 106°55′02″E﻿ / ﻿47.920833°N 106.917222°E﻿ / 47.920833; 106.917222
 www.parliament.mn
 he
 
החוראל הגדול (במונגולית: Ulsyn Ikh Khural) הוא הפרלמנט של מונגוליה, השוכן בעיר הבירה אולן בטור. הוא מונה 76 חברים, הנבחרים לקדנציה של 4 שנים.
החוראל משמש כרשות המחוקקת הבכירה של מונגוליה, על פי החוקה החדשה מ-1992, הקובעת כי "מונגוליה היא רפובליקה בעלת שלטון פרלמנטרי".
על פי "חוק הבחירות לחוראל הגדול" (1992, תוקן בשנת 1996) נערכות בחירות פרלמנטריות ב-76 אזורי בחירה, אשר בכל אחד מהם נבחר נציג על פי בחירת הרוב. תקופת הכהונה של כל חבר חוראל מתחילה בשבועתו למדינה ומסתיימת עם שבועתם של החברים החדשים.
מבנה אדמיניסטרטיבי

החוראל מיישם את כוחו באמצעות ועדות מיוחדות, תת-ועדות, קבוצות מפלגתיות וצורות ארגוניות אחרות. חקיקת חוקים או החלטות אחרות מתקבלות אך ורק באסיפות החוראל.
מבנה אדמיניסטרטיבי > יושב ראש

בתוך 30 יום מבחירתם על חברי החוראל לבחור יו"ר וסגן יו"ר, חברי ועדות, ראש ממשלה ואת חברי הממשלה. עד בחירתו של היו"ר מנהל את הדיונים זקן החברים.
סמכויותיו של יו"ר החוראל הן:
כינוס מליאות חוראל
קביעת הנושאים העומדים על סדר היום במליאה
ניהול יחסי החוץ של החוראל
ממלא מקומו של הנשיא
מבנה אדמיניסטרטיבי > ועדות קבועות ותת ועדות

פעולותיו של החוראל מתבססות על קיומן של ועדות קבועות, העוסקות בתחומים שונים. בחוראל הנוכחי 6 ועדות:
ועדת מדיניות חברתית
ועדת תשתיות לאומיות
ועדת מדיניות תקציבית
ועדת חוק ומשפט
ועדת מדיניות סביבה
ועדת מדיניות כלכלית
יו"ר כל ועדה נבחר מבין חברי החוראל לקדנציה של שנה ויכול להיבחר בשנית. במקרה הצורך, יכול החוראל להחליט על הקמת תת-ועדה בתוך ועדה קיימת. התת-ועדות הקיימות בחוראל הנוכחי הן:
תת-ועדה לזכויות אדם
תת-ועדה למלחמה בשחיתות
בחירות

הבחירות האחרונות לחוראל נערכו בשנת 2012. שתי המפלגות שזכו לרוב הקולות הן הקואליציה הדמוקרטית של מונגוליה והמפלגה העממית של מונגוליה.
הבחירות היו ביולי 2016.
כיום ההרכב הפוליטי של הפרלמנט הוא:
31 נציגים מטעם המפלגה הדמוקרטית
25 נציגים המפלגה העממית של מונגוליה
11 נציגים מטעם המפלגה העממית -מהפכנית של מונגוליה והמפלגה הדמוקרטית-לאומית
2 נציגים מטעם מפלגת הירוקים
4 נציגים עצמאיים
ראו גם

פוליטיקה של מונגוליה
בתי מחוקקים לפי מדינה
ועדת ביטחון המולדת של בית הנבחרים של ארצות הברית

| --- | --- |

 גוף פרלמנטרי:  בית הנבחרים של ארצות הברית
 ייסוד הוועדה:  19 ביוני 2002
 יו"ר:  מארק א. גרין ( המפלגה הרפובליקנית) כהונה מ-3 בינואר 2023
 חבר בכיר:  בני תומפסון ( המפלגה הדמוקרטית)
 תחומי שיפוט:  המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית וכל הסוכנויות המסונפות לה, הגנת גבולות, הגירה, היערכות למצבי חירום, לוחמה וסיכול טרור, הגנת סייבר וביטחון ימי.
 חברים
      דמוקרטים (15)      רפובליקנים (18)
  אתר האינטרנט הרשמי של ועדת ביטחון המולדת של בית הנבחרים של ארצות הברית
ועדת בית הנבחרים לביטחון המולדת (באנגלית:United States House Committee on Homeland Security) היא ועדה קבועה של בית הנבחרים של ארצות הברית. היא אחת מ-19 הוועדות הקבועות של בית הנבחרים של ארצות הברית. הוועדה אחראית על פיקוח על מחלקת ביטחון המולדת ועל כל הסוכנויות הפדרליות האחרות הקשורות בנושא ביטחון המולדת. הוועדה מקיימת חקירות בנושאים הקשורים לביטחון המולדת, מציעה חקיקה בנושא, ומנהלת דיונים ציבוריים בנושאים אלה.
הוועדה מורכבת מ-33 חברים, 15 מהם דמוקרטים ו-18 רפובליקנים. יו"ר הוועדה נבחר על ידי הרוב בבית הנבחרים.
ועדות משנה

הוועדה מחולקת לשש ועדות משנה:
ועדת המשנה לאיומים וטרור: אחראית לפיקוח על פעולות הממשלה בנושא טרור.
ועדת המשנה לביטחון גבולות ומהגירה: אחראית לפיקוח על פעולות הממשלה בנושא ביטחון גבולות ומהגירה.
ועדת המשנה למניעת אסונות ותגובה: אחראית לפיקוח על פעולות הממשלה בנושא מניעת אסונות ותגובה.
ועדת המשנה למודיעין וקשרי חוץ: אחראית לפיקוח על פעולות הממשלה בנושא מודיעין וקשרי חוץ הקשורים לביטחון המולדת.
ועדת המשנה לאבטחת סייבר ותשתיות קריטיות: אחראית לפיקוח על פעולות הממשלה בנושא אבטחת סייבר ותשתיות קריטיות.
ועדת המשנה לתחבורה ולביטחון ימי: אחראית לשיפור האבטחה של מערכות התחבורה בארצות הברית; אבטחת נוסעים, מטען, שדות תעופה ונמלים.
הערות שוליים

1 2  About – Committee on Homeland Security (באנגלית אמריקאית)
↑  Subcommittees – Committee on Homeland Security (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2005041280  VIAF: 145627909   WorldCat (עם VIAF): 145627909
אביגדור בנש"ק

| --- | --- |

אביגדור בנש"ק
 לידה:  1936 קליבלנד 
 פטירה:  דצמבר 2019 (בגיל 83 בערך) 
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  פסיכולוג קליני
 
אביגדור בנש"ק (1936 - דצמבר 2019) היה פסיכולוג קליני ישראלי, מראשוני שיטת הטיפול הקוגניטיבי-התנהגותי בישראל. עסק במיוחד בהפרעות חרדה, פוביות ו-OCD. היה מרצה באוניברסיטה העברית וחיבר מספר ספרים העוסקים בהתנהגות חרדתית כפייתית, בדגש על הציבור הדתי.
קורות חיים

בנש"ק נולד בקליבלנד לסאם ופרימיט בנש"ק. אביו היה פעיל בקהילה היהודית במגוון ועדות, וממקימי בית הספר היהודי בעיר. בתיכון למד בנש"ק בתיכון יהודי בשיקגו, ואחר כך בישיבת נר ישראל בבולטימור. במקביל ללימוד בישיבה למד בלילות באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ושם סיים תואר ראשון. לאחר מכן למד בישיבת פוניבז' בבני ברק ולאחר מכן בישיבת חברון בירושלים. הוסמך לרבנות על ידי הרב יחזקאל סרנא ראש ישיבת חברון בשנת ה'תש"ך (1960) וכן קיבל סמיכה מהרב יצחק יעקב וכטפויגל, ראש הישיבה הגדולה מאה שערים.
לאחר מכן חזר לארצות הברית ולמד באוניברסיטת ניו יורק (NYU) שם קיבל את הדוקטורט בפסיכולוגיה בשנת 1966. באותה שנה החל ללמד פסיכולוגיה במכללת שטרן ובברוקלין קולג' שבניו יורק.
ב-1970 התחתן עם שולמית (לבית קספר), בת לניצולי שואה שהיגרו לארצות הברית לאחר המלחמה. ב-1971 עלו ארצה ומאז גרו בשכונת סנהדריה המורחבת בירושלים.
בנש"ק שירת בצה"ל כקב"ן. לימד פסיכולוגיה בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית ובמקביל לימד תורה ויהדות בישיבת אור שמח במשך כעשר שנים. בשנת 1981 חזר לשנה אחת לארצות הברית, שם לימד בישיבת אור שמח בשלוחתה בעיר מונסי.
בשנת 1982 פתח קליניקה והחל לקבל מטופלים. התמחה בפסיכולוגיה התנהגותית עם התמחות בטיפול קוגניטיבי התנהגותי בעיקר בחרדות ובפחדים. הוא עבר מבית הספר לחינוך והחל ללמד בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית.
בשנותיה האחרונות של נחמה ליבוביץ' היה מגיע אליה מדי יום שישי לביקור בביתה. המפגשים עם פרופ' ליבוביץ' היו גם מקצועיים אך הם גם למדו יחד פרשת שבוע ונחמה אף חידדה אצל ד"ר בנש"ק את חשיבות שאילת השאלות בלימוד התורה.
התנדב מספר שנים בעזר מציון במסגרת מקצועית וטיפולית.
השתתף מספר שנים בפאנל התוכנית "שנינו יחד וכל אחד לחוד" של יובב כץ ברשת ב' של קול ישראל.
בנש"ק התגורר בירושלים. אב לשישה וסב לעשרים וארבעה נכדים.