stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון גורלי
הערות שוליים

↑  "Anatomy Of A Ghost - Fearless Records". אורכב מ-המקור ב-31 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About". The Fantastic The. אורכב מ-המקור ב-17 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gette-King, Dylan (22 בדצמבר 2011). "Band with local roots stays grounded amid success". Mat-Su Valley Frontiersman. נבדק ב-22 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Hopkins, Kyle (21 בינואר 2012). "Portugal. The Man singer tends his Alaska roots". Alaska Dispatch News. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  White, Caitlin (26 ביוני 2013). "The Man Behind Portugal the Man". Pigeons and Planes. אורכב מ-המקור ב-27 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hakata, Josh (4 באוקטובר 2008). "Back home, Palin lives model life in Last Frontier". MLive. נבדק ב-7 ביולי 2015. [John T.] Gourley, who with his wife, Jennifer, raised three children in a generator-powered cabin near Wasila {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jacobs, Justin (2 באוקטובר 2007). "Portugal's Gourley a man of many layers". The Pitt News. University of Pittsburgh. נבדק ב-7 ביולי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Novak, Jessica (25 במאי 2011). "Portugal. The Phoner". Syracuse New Times. אורכב מ-המקור ב-24 בספטמבר 2015 – via HighBeam Research. [John Gourley] dropped out of school when he was 15 to build houses with his father {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ressler, Casey (28 באוקטובר 2002). "From humble Wasilla beginnings, the band is making it big". Mat-Su Valley Frontiersman. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Apar, Corey. "Anatomy of a Ghost - Biography". AllMusic. נבדק ב-7 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Odd How People Shake: Credits". AllMusic.
↑  Levy, Joe (4 בדצמבר 2017). "Portugal. The Man: Rock's Surprise Heroes". rolling stone. אורכב מ-המקור ב-7 בדצמבר 2017. נבדק ב-1 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1014057604  ISNI: 0000 0001 3944 4184  LCCN: no2018171366  MusicBrainz: 9e6c375c-8a04-436d-be28-a7abac8159fc  VIAF: 186048151   WorldCat (עם VIAF): 186048151 
ג'ון גורלי מופיע בפסטיבל "Sasquatch!", 2010
ג'ון גילהולי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוגוסט 1973 (בן 51) קאסלקונל, אירלנד 
 מוקד פעילות:  אירלנד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולג' בדאבלין 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית (1 בינואר 2022)  מדליית ולטר וילסון קובלט (2019)  קצין במסדר האימפריה הבריטית  מסדר כוכב איטליה 
 
ג'ון גילהולי (באנגלית: John Gilhooly; נולד ב-15 באוגוסט 1973) הוא המנהל האמנותי והמבצעי של ויגמור הול, אתר מרכזי למוזיקה קאמרית בלונדון. כשגילהולי התמנה למנהל האמנותי של ויגמור הול בשנת 2005, הוא היה "המנהל הצעיר ביותר של אולם קונצרטים בעל שם עולמי".
השכלה

גילהולי, יליד קאסֶלְקוֹנֶל, מחוז לימריק באירלנד, למד באוניברסיטת קולג' דבלין היסטוריה ומדעי המדינה. משם המשיך ללימודי שירה כטנור בקולג' העירוני למוזיקה של דבלין ובבית הספר ליינסטר למוזיקה, בהדרכת זמרת הסופרן ורוניקה דון.
קריירה

לפני שהצטרף לוויגמור הול, עבד גילהולי בארגון אירועים וקונצרטים במרכז הבינלאומי של הארוגייט ואחר במרכז אקסל המושקע מאוד בדוקלנדס בלונדון.
בשנת 2000, התמנה למנהל ביצועים של ויגמור הול למנהל האמנותי אותו זמן, ויליאם ליין. ב-2005, בגיל 32, הוסיף גילהולי לתפקידו את משרת המנהל האמנותי, הצעיר ביותר בעולם שהתמנה לתפקיד זה באולם קונצרטים קלאסיים.
גילהולי הוא יושב-ראש (מתנדב) של האגודה הפילהרמונית המלכותית., אגודת צדקה רשומה בממלכה המאוחדת ואחת מאגודות המוזיקה הוותיקות בעולם. הוא מכהן בתפקיד זה מאז 2010. גילהולי גם יושב לעיתים קרובות בחבר השופטים בתחרויות בינלאומיות. ביוני 2019 ישב בראש חבר השופטים בתחרות השירה "זמר העולם" של שירות השידור הבריטי בקרדיף. כן כיהן כיושב ראש של תחרות השיר הבינלאומית הדו-שנתית של האופרה העצמאית/ויגמור הול לשנת 2019 ותחרות רביעיית המיתרים של ויגמור הול. הוא מעוטר באותות הוקרה רבים.
פרסים ואותות הוקרה

אות האימפריה הבריטית (OBE) (2013)
אות "מסדר כוכב איטליה"
אות "מסדר המצוינות הגרמני"
"צלב הכבוד האוסטרי" למדע ואמנות
תואר אבירות ב"מסדר הוורד הלבן" של פינלנד
עמית כבוד של האקדמיה המלכותית למוזיקה
עמית כבוד של בית ספר גילדהול
עמית כבוד של האקדמיה המלכותית האירית למוזיקה
חברות כבוד בקולג' המלכותי למוזיקה
הערות שוליים

↑  הגרדיאן, ריאיון עם ג'ון גילהולי, מנהל ויגמור הול 30 באוקטובר 2012
↑  מארק הנסי, הטיימס האירי, "מנהל המוזיקה האירי של וויגמור הול בלונדון מקבל את אות אביר מסדר האימפריה הבריטית על שירותיו למוזיקה"
↑  [מיוזיקאדיוקיישן, ג'ון גילהולי מקבל את פרס "מוזיקה באביב" של היידלברג] 20 באוקטובר 2018
↑  הטיימס האירי: "מעיר זמר אחת לאחרת"
↑  [https://royalphilharmonicsociety.org.uk/rps_today/who_we_are/chairman  ארכיב האגודה הפילהרמונית המלכותית
↑  בי.בי.סי. קרדיף "זמר העולם" 2019 - ג'ון גילהולי
↑  תחרות האופרה העצמאית הבינלאומית של ויגמור הול
↑  התחרות הבינלאומית לרביעיות מיתרים של ויגמור הול לשנת 2018
↑  הפוסט האירי: "האירי ג'ון גילהולי, עטור אותות ההוקרה, זוכה בעוד אות הוקרה אירופי" 26 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 330b48f3-6d9f-45eb-885b-5f79a68a1f3b
ג'ון לויטאו

| --- | --- |

 לידה:  1 בנובמבר 1945 הרטפורד, קונטיקט
 פטירה:  8 בנובמבר 2000 (בגיל 55) קונטיקט
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  חיל האוויר האמריקני חיל האוויר האמריקני
 דרגה:   סמל
 תפקידים בשירות
 פקח העמסה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת וייטנאם
 עיטורים
   מדליית הכבוד    לב הארגמן     מדליית האוויר
 
ג'ון לויטאו (באנגלית: John L. Levitow, נולד כג'ון לי לויטאו; 1 בנובמבר 1945 - 8 בנובמבר 2000) היה אחד משני החיילים החוגרים היחידים בחיל האוויר האמריקני שקיבלו את מדליית הכבוד בתקופת מלחמת וייטנאם. לויטאו היה פקח העמסה על מטוס תקיפה מסוג AC-47 "דקוטה". הוא איש צוות האוויר בעל הדרגה הנמוכה ביותר שקיבל את מדליית הכבוד על גבורה יוצאת דופן בזמן מלחמה.
ביוגרפיה

לויטאו נולד ב-1 בנובמבר 1945 בהרטפורד קונטיקט למריון ולי לויטאו. הוריו היו ממוצא יהודי.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון חפץ לויטאו להתגייס לחיל הים של ארצות הברית אך לבסוף שינה את דעתו והתגייס לחיל האוויר. בהתחלה הוא נשלח למסלול הכשרה כמהנדס אזרחי אך לבסוף הוכשר בתור פקח העמסה.
לאחר שחרורו עבד עבור מדינת קונטיקט והגה תוכניות ליוצאי הצבא עד לפטירתו ב-8 בנובמבר 2000 לאחר מאבק ארוך במחלת הסרטן. הוא נקבר ב-17 בנובמבר בטקס צבאי בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. הותיר אחריו בן, בת ונכד.
מעשה הגבורה

ב 24 בפברואר 1969 התבקש לויטאו להחליף את פקח ההעמסה הרגיל על אחד ממטוסי ה-AC-47. הוא התעסק עם הנורים על סיפון המטוס כאשר לפתע ביצע הטייס פניה חדה כדי לתקוף חיילי וייטקונג שאת רשף היריות שלהם זיהה מחוץ לבסיס לונג בין של הצבא. תפקידו של לויטאו היה להכין את הנורים ולהעביר נור מוכן למטילן, שהיה מתקין לו פתיל, משחרר את הנצרה וזורק אותו מדלת תא המטען.
לאחר מספר דקות טיסה נשמע פיצוץ אדיר. המטוס החל לרעוד ונשטף בהבזק אור מסנוור. פגז מרגמה 82 מילימטר פגע בכנף הימנית והתפוצץ. הפיצוץ קרע את גוף המטוס ורסיסי מתכת התפזרו לכל עבר, כל מי שישב באחורי המטוס נפצע, כולל לויטאו שנפגע מ-40 רסיסים בכל גופו.
למרות הפציעה נחלץ לויטאו לעזרת המטילן שהיה קרוב באופן מסוכן לדלת תא המטען הפתוחה. בעודו גורר אותו אחורנית למרכז המטוס הבחין לויטאו בנור בוער שנשמט והתגלגל בתוך המטוס ליד ארגזי תחמושת שהכילו 19,000 כדורים.
חרף הכאב וההלם הבין לויטאו הפצוע שהוא איש הצוות הקרוב ביותר לנור. הוא זחל לעבר הנור אך לא הצליח להרים אותו, במקום זאת הוא זינק עליו וגרר אותו בגופו לעבר דלת המטען כשהוא אינו יודע אם הנור יתלקח בכל רגע ויביא למותו הוודאי. הוא הצליח לדחוק את הנור מחוץ למטוס בדיוק בשנייה שהנור אכן התלקח. כשהמטוס נחת לבסוף בבסיס התברר היקף הנזק: למטוס היו יותר מ 3,500 חורים בכנפיים ובגוף, אחד מהם באורך של יותר ממטר.
הטייס שיחזר מאוחר יותר את מהלך האירועים לפי שובל הדם שהותיר לויטאו על רצפת המטוס.
לויטאו אושפז בבית חולים ליותר מחודשיים וחצי אך אחר כך נשלח פעם נוספת לווייטנאם וטס ב-20 משימות נוספות. הוא חזר לארצות הברית כדי לקבל את מדליית הכבוד מידי הנשיא ריצ'רד ניקסון בטקס בבית הלבן ביום הצבא ה 14 במאי 1970. לאחר שקיבל את מדליית הכבוד אמר לו אחד ממפקדי חיל האוויר שמאותו יום האנשים היחידים שהוא מחויב להצדיע להם הם חיילים שעוטרו בעצמם במדליית הכבוד ושדרגתם גבוהה משלו.
4 שנים מאוחר יותר קודם לדרגת סמל והשתחרר מחיל האוויר, לויטאו הקדיש יותר מ-22 שנים לעניינים הקשורים ביוצאי הצבא. ב 22 בינואר 1998 בלונג ביץ', קליפורניה העניקו פיקוד התובלה של חיל האוויר וחברת בואינג למטוס מדגם C-17 גלובמאסטר את השם "הרוח של ג'ון לויטאו."
ג'ון לוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1934 (בן 90 בערך) 
 מדינה:  אוסטרליה 
 השכלה:  אוניברסיטת מלבורן  היברו יוניון קולג'  אוניברסיטת מונש  Melbourne Grammar School 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר אוסטרליה (26 בינואר 2021)  חבר מסדר אוסטרליה (8 ביוני 1981)  מדליית יובל המאה האוסטרלית (1 בינואר 2001) 
 
הרב ג'ון סיימון לוי AC (נולד בשנת 1934) הוא רב רפורמי וסופר אוסטרלי. הוא היה הרב בבית הכנסת "בית ישראל" במלבורן, במשך שנים רבות והקים את בית הספר "המלך דוד" במלבורן.
לוי התקבל כחבר במסדר אוסטרליה (AM) לכבוד יום ההולדת של המלכה ב-1981. לכבוד יום אוסטרליה לשנת 2021 הוענק ללוי תואר ברמת הכבוד הגבוהה ביותר, החבר של מסדר אוסטרליה (AC). הוענק לו הפרס על "שירות בולט ליהדות באמצעות תפקידים מכובדים עם ארגונים דתיים, קהילתיים והיסטוריים, לקידום הבנה בין-דתית, סובלנות ושיתוף פעולה וחינוך".
לוי הפך לרב הרפורמי הראשון באוסטרליה, כאשר הוסמך בשנת 1960 והצטרף לצוות בית הכנסת "בית ישראל". הוא היה רב בכיר שם בשנים 1974 עד 1997, כשהפך לרב אמריטוס. הוא זכה לתואר רב אמריטוס מבית הכנסת בית ישראל בשנת 1997 ולתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מונש.
לוי סייע בייסוד המועצה האוסטרלית לנוצרים ויהודים בשנת 1985. הוא היה גם סגן נשיא האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת בשנים 1974 עד 1998.
ללוי יש שורשים משפחתיים עמוקים באוסטרליה, החל מאמצע המאה ה-19, הכוללים את נתנאל לוי, חבר הפרלמנט היהודי הראשון במדינה.
ביבליוגרפיה

לוי כתב כ-20 ספרים, כולל:
Levi, John S (1976), A dictionary of biography of the Jews of Australia, 1788-1830 (Limited ed.), Gardner Printing
Levi, John S; ProQuest (Firm) (2013), These are the names : Jewish lives in Australia, 1788-1850 (Second ed.), Miegunyah Press, ISBN 978-0-522-86418-2
הערות שוליים

↑  Kuttner, Michael (16 בפברואר 2018). "A conversation with Rabbi John Levi". J-Wire (באנגלית). נבדק ב-2021-01-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wood, Richard (25 בינואר 2021). "Malcolm Turnbull, Gai Waterhouse and Tim Cahill among star names on Australia Day Honours list". www.9news.com.au. נבדק ב-2021-01-26. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Honorary doctorate for Rabbi Emeritus Dr John Levi". 17 במאי 2006. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Rabbi Emeritus Dr John Simon Levi AM". mgs.vic.edu.au. Melbourne Grammar School. נבדק ב-2021-01-26.
↑  "John Levi". Melbourne University Press. נבדק ב-26 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Our Rabbis". Temple Beth Israel. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Webb, Carolyn (2006-12-02). "Nation's first Jews an 'obsession' for rabbi". The Age (באנגלית). נבדק ב-2021-01-26.
↑  "Levi, John S. (1934-)". Person. National Library of Australia. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007336502605171  BNE: XX1339129  ISNI: 0000 0001 1751 4524  SUDOC: 161932312  VIAF: 24804726   WorldCat (עם VIAF): 24804726
בית הקברות הצבאי הבריטי בחיפה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 סוג:  בית קברות צבאי
 מספר קבורים:  כ-350
 אתר רשמי
 קואורדינטות:  32°49′40″N 34°59′08″E﻿ / ﻿32.82777°N 34.98559°E﻿ / 32.82777; 34.98559
  (למפת חיפה מוגדלת) בית הקברות הצבאי הבריטי בחיפה(למפת חיפה רגילה) בית הקברות הצבאי הבריטי בחיפה(למפת הגליל המערבי רגילה) בית הקברות הצבאי הבריטי בחיפה(למפת הגליל המערבי מוגדלת) בית הקברות הצבאי הבריטי בחיפה
 
צלב ההקרבה בבית העלמין
בית הקברות הצבאי הבריטי בחיפה (באנגלית: Haifa War Cemetery) הוא בית קברות צבאי בריטי, השוכן בשכונת תחנת הכרמל בחיפה לצד דרך יפו. במקום קבורים חללי האימפריה הבריטית שנהרגו במערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

בשל מספר האבדות הגדול של מדינות האימפריה הבריטית במלחמת העולם הראשונה והפיזור הגאוגרפי הגדול של קברי החללים החליטו שלטונות המדינות שמהן הם באו שלא להשיב את החללים לארצותיהם ולקבור אותם סמוך למקום מותם. בית העלמין הוקם ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ויועד במקור לקבורתם של החללים הבריטים שנהרגו בחיפה במלחמת העולם הראשונה. על פי התכנון המקורי, בית הקברות לא נועד להיות בית קברות צבאי שבו נקברים חיילים באופן רגיל, והקמתו נתפשה כפעולה חד-פעמית לשם קבורת חללי מלחמה זו בלבד. מאוחר יותר, עם זאת, הוא נפתח לקבורתם של חללים נוספים.
באוקטובר 2019 הושחתו 20 מצבות בבית הקברות ורוססו בו צלבי קרס.
חלקת הנוצרים

בבית קברות זה קבורים 301 חיילים נוצרים וארבעה יהודים ממלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה וחלקת 110 עובדי הכפייה המצרים שמצבתם מופיעה על קיר בית הקברות.
על פי תקנות בתי הקברות הבריטיים, יהודים יכלו להיקבר באותה חלקה עם הנוצרים תחת צלב ההקרבה (השונה מהצלב הצרפתי), בניגוד לשאר הדתות. בין הקבורים כאן חיילים מבריטניה, מאוסטרליה, מניו זילנד, מדרום אפריקה ומקנדה. הקברים אחידים במידותיהם, ללא הבדל דת, מין ודרגה.
בקיר ישנה גומחה שבה היה מונח ספר הנופלים אך לאחר מספר פעמים שבהן נלקח הספר מתאפשרת כיום הגישה אל הרשומות דרך התקשרות עם הוועדה האימפריאלית לקברי מלחמה. את ספר החללים ניתן למצוא בבית הקברות הבריטי הנוסף בחיפה, במתחם בתי הקברות בדרום העיר.
חלקות ההודים

בקבר אחד נקבר אפרם של 29 החיילים ההודים של צבא הוד-מלכותה שלאחר מותם נשרפו גוויותיהם, בהתאם למנהג ההינדי. חלק מחיילים אלו לקחו חלק בכיבוש חיפה. בחלקה אחרת קבורים בקבר אחים אחד כל החיילים ההודים המוסלמים. בסך הכל קבורים בחלקה ההודית 49 חיילים.
גלריה

שלט הכניסה לבית העלמין הבריטי
שלט ההנצחה לחיילים ההודים
שלט ההנצחה על קבר החיילים ההודים המוסלמים
ראו גם

בית הקברות הצבאי חוף כיאט
כיבוש חיפה במלחמת העולם הראשונה
טהאקור דלפט סינג
ג'ון לון

| --- | --- |

 לידה:  13 באוקטובר 1952 (בן 71) הונג קונג, האימפריה הבריטית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון "ג'וני" לון (באנגלית: John "Johnny" Lone; נולד ב-13 באוקטובר 1952) הוא שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא סיני.
לון היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב, והוא התפרסם מתפקידו ביצירת המופת של ברנרדו ברטולוצ'י "הקיסר האחרון" ובסרטים "שעת שיא 2", "שנת הדרקון" ו"מחסל פראי".
ביוגרפיה

לון נולד בהונג קונג בשם נג קאוונג-ליואנג לאם חד הורית וגדל מגיל 7 בבית יתומים מקומי.
למד משחק בבית האופרה פקינג ונסע לארצות הברית בגיל צעיר כדי ללמוד ב"מכללת סנטה אנה", שם הכיר את גרושתו נינה סבינו, סטודנטית ממוצא אסייתי-אמריקאי.
לון למד בנוסף באקדמיה לדרמה שבפסדינה ושיחק בתיאטרון המקומי ביחד עם כוכב הקולנוע האסייתי מאקו, מאקו ראה את הפוטנציאל שטמון בלון וקידם אותו לתפקיד במחזה שלו "FOB" שזיכה אות לון בפרס אובי.
לון נחשף להוליווד דרך סוכנת השחקנים הסינית-אמריקאית ג'יידין וונג שגילתה את הכישרונות האסייתים לוסי לו, קן ליונג ובאיי לינג.
התגלה לראשונה בשנת 1976 בסרט "קינג קונג" בו שיחק בתפקיד קטן של טבח סיני.
קיבל את תפקידו הגדול הראשון כצ'ארלי איש הקרח לצידם של טימותי האטון ולינדזי קראוס בסרט "איש קרח".
התפרסם בפעם הראשונה בסרט הפשע של מייקל צ'ימינו ואוליבר סטון "שנת הדרקון" בתור ג'ויי טאיי, ראש המאפיה הצעיר של ארגון הפשע הסיני "טריאדה", לון קיבל ביקרות טובות על הופעתו והועמד לפרס גלובוס הזהב.
בשנת 1987 קיבל לון את התפקיד המוערך והמפורסם ביותר בקריירה שלו, קיסר סין האחרון פויי ביצירתו זוכת 9  פרסי האוסקר של ברנרדו ברטולוצ'י "הקיסר האחרון".
הופעה זו הקנתה ללון מועמדות שנייה לגלובוס הזהב לשחקן הדרמטי הטוב ביותר.
קיבל הערכה גם על הופעתו המשנית בדרמה "המודרניים" שהעמידה אותו לפרס שחקן המשנה הטוב של פרס אינדפנדנט ספיריט.
לאור התמקדות בקולנוע ובתפקידי טלוויזיה התפרסם לון בשלושה סרטים בלבד בכל מהלך שנות ה-90: בדרמה הרומנטית של דייוויד קרוננברג "מ באטרפליי" בתור שחקן האופרה הסיני סונג לילינג המרגל אחר הדיפלומט הצרפתי רנה גאלימרד (ג'רמי איירונס), בסרט גיבורי העל המבוסס על הקומיקס "הצל" בתור הנבל שיוואן קאן ובדרמת הפעולה "הרדוף" בתור קינג'ו המאסטר של הנינג'ות המרצחות.
ב-2001 חזר לקולנוע והופיע בתפקיד ריקי טאן, השוטר המושחת ומנהיג הפשע המאורגן בהונג קונג בקומדיית האקשן "שעת שיא 2".
ב-2007 שיחק בסרט הפעולה "מחסל פראי" בתור לי צ'אנג, ראש ארגון הפשע הסיני בסן פרנסיסקו המעסיק את המתנקש רואג (ג'ט לי).
פילמוגרפיה

קינג קונג (1976)
איש קרח (1984)
שנת הדרקון (1985)
הקיסר האחרון (1987)
המודרניים (1988)
הרהורים של גן עדן (1989)
הצל של סין (1990)
שנגחאי 1920 (1991)
מ באטרפליי (1993)
הצל (1994)
הרדוף (1995)
שעת שיא 2 (2001)
רומן ירח הנייר (2005)
מחסל פראי (2007)
ג'מיל וילסון

| --- | --- |

 לידה:  21 בנובמבר 1990 (בן 33) רסין, ויסקונסין, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01
 מספר:  99
 מכללה:  אוניברסיטת אורגון (2009–2010)   אוניברסיטת מרקט (2011–2014)
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2014–2015   2015–2016   2016   2016–2017   2017–2018   2017–2018   2018   2018   2018–2019   2019–2020   2020   2020–2021   2021–:  מוטור סיטי קרוז   טקסס לג'נדס   קנג'רוס דה סנטורס   אוקסיליום טורינו   לוס אנג'לס קליפרס   ← אגווה קליינטה קליפרס   פורט ויין מאד אנטס   וירטוס בולוניה   אוקסיליום טורינו   אוניקס קאזאן   פלקנסטרו וירטוס רומא   הפועל ירושלים   מכבי ראשון לציון
ג'מיל וילסון (באנגלית: Jamil Wilson; נולד ב-21 בנובמבר 1990) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד במכבי ראשון לציון.
קריירת תיכונים ומכללות

וילסון למד בבית הספר התיכון הורליק ברסין שבויסקונסין. בעונתו השלישית, העמיד וילסון ממוצעים של 18.3 נקודות ו-9.4 ריבאונדים למשחק. בעונה האחרונה שלו, סוכנות ההימורים Associated Press הימרה עליו שיבחר לחמישייה הראשונה של העונה וילסון ענה עם ממוצעים של 21.2 נקודות ו-10.2 ריבאונדים שהובילו אותו לזכייה בתואר שחקן העונה של המחוז. הוא הוביל את תיכונו למאזן 2–24 בתום העונה. וילסון דורג על ידי האתר Scout.com במקום ה-30 כשחקן הטוב ביותר בשנתונו.
וילסון החל את קריירת המכללות שלו באוניברסיטת אורגון ובעונתו הראשונה רשם ממוצעים של 4.7 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק ופתח 14 פעמים. בתום העונה עבר וילסון לאוניברסיטת מרקט אך נאלץ לפספס עונה בעקבות חוקי הליגה. בעונתו השלישית בליגה, העמיד וילסון ממוצעים של 9.7 נקודות ו-4.9 ריבאונדים למשחק. בעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 11.7 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק כשפתח בכל 32 המשחקים. ב-11 בפברואר 2014, קלע וילסון 25 נקודות והוריד 10 ריבאונדים בניצחון על אוניברסיטת סטון הול, מה שגרם למאמנו של וילסון, באז וויליאמס, להגדיר את המשחק הזה "המשחק הטוב ביותר מאז שהוא כאן".
קריירה מקצועית

בשנת 2014, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, החל לשחק וילסון בוושינגטון ויזארדס במהלך ליגת הקיץ של ה-NBA. ב-26 בספטמבר 2014, חתם וילסון בפיניקס סאנס, אך ב-14 באוקטובר שוחרר מהקבוצה לאחר ששותף בשני משחקי קדם עונה. ב-2 בנובמבר 2014, חתם וילסון במוטור סיטי קרוז מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-14 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 125–127 לטקסס לג'נדס, כשוילסון קלע 17 נקודות והוריד 8 ריבאונדים ב-38 דקות. ב-19 בינואר 2015, וילסון עזר לקבוצתו לזכות בגביע הראווה של ליגת הפיתוח כשקלע 16 נקודות בגמר מול גרנד ראפידס דרייב. ב-44 משחקים בקבוצה, העמיד וילסון ממוצעים של 10.9 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
ב-25 ביוני 2015, חתם וילסון בוירטוס בולוניה מהליגה האיטלקית. ביולי 2015, הצטרף וילסון שוב לוושינגטון וויזארדס בליגת הקיץ. ב-27 ביולי הוא חתם בדאלאס מאבריקס ובכך בוטל חוזהו בבולוניה. עם זאת, ב-24 באוקטובר, שוחרר וילסון מהקבוצה לאחר ששותף בשבעה משחקי קדם עונה. ב-12 בדצמבר חתם וילסון בטקסס לג'נדס. למחרת הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במהלך הפסד קבוצתו 82–104 לאוסטין ספרס, כשרשם סטטיסטיקה של 9 נקודות, 11 ריבאונדים, אסיסט אחד וחטיפה אחת ב-39 דקות. ב-48 משחקים בקבוצה, העמיד וילסון ממוצעים של 15 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק.
ב-8 באפריל 2016, חתם וילסון בקנג'רוס דה סנטורס מהליגה הפורטו ריקנית. באותו הלילה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשקלע 15 נקודות בניצחון על אינדיוס דה מיאגוז. בשבעה משחקים בקבוצה העמיד וילסון ממוצעים של 10.3 נקודות, 3.9 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים וחסימה אחת ב-29.8 דקות.
ב-21 ביולי 2016, לאחר שסיים את עונתו בפוארטו ריקו, חתם וילסון לעונה באוקסיליום טורינו האיטלקית. במהלך העונה, העמיד וילסון ממוצעים של 12.9 נקודות, 5.9 ריבאונדים, 1.4 אסיסטים ו-0.7 חסימות וחטיפות ב-29.8 דקות למשחק מתוך 30 המשחקים בהם פתח.
ב-3 ביוני 2017, חתם וילסון על חוזה כפול בלוס אנג'לס קליפרס, ובכך הפך לשחקן הראשון אי פעם במועדון שחתם על חוזה כזה. לאורך העונה הזו חילק וילסון את זמנו בין הקבוצה הראשית לבין הקבוצה שלהם מליגת המילואים, אגווה קליינטה קליפרס. ב-3 בדצמבר 2017, פתח וילסון בפעם הראשונה בליגת ה-NBA, במהלך משחקה של הקליפרס נגד מינסוטה טימברוולבס, בו קלע 9 נקודות ב-29 דקות. ב-26 בדצמבר 2017, רשם וילסון שיא עונתי של 17 נקודות עם 5 מ-7 לשלוש ב-19 דקות. בדצמבר, בעקבות פציעתו של בלייק גריפין, הוא החל לקבל עלייה בדקות. למרות היכולת הטובה שהציג בקבוצה, ב-5 בינואר 2018 שוחרר וילסון מהקבוצה. ב-10 בינואר, לוס אנג'לס לייקרס ניסו להחתים אותו בחוזה ל-10 ימים, אך ההצעה נדחתה לאחר שדווח באתרי החדשות שאישה התלוננה שקיבלה מחלות מין לאחר שיצאה עם וילסון.
ב-18 בינואר 2018, הועבר וילסון בטרייד לפורט ויין מאד אנטס. ב-21 משחקים בקבוצה, העמיד וילסון ממוצעים של 11.4 נקודות, 4.1 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים וחטיפה אחת ב-29 דקות.
ב-22 באפריל 2018, חתם וילסון פעם נוספת בוירטוס בולוניה מהליגה האיטלקית.
ב-28 ביוני 2018, חזר וילסון לאוקסיליום טורינו.
ב-30 באוקטובר 2019, חתם וילסון באוניקס קאזאן מהליגה המאוחדת של VTB.
ב-18 ביוני 2020, חזר וילסון לאיטליה וחתם בפלקנסטרו וירטוס רומא, אך לאחר התפרקותה של הקבוצה עקב בעיות כלכליות, וילסון, כמו כל שחקני רומא, שוחרר מהקבוצה.
ב-11 בדצמבר 2020, חתם וילסון בהפועל ירושלים מהליגה הישראלית. ב-21 בפברואר 2021, לאחר ארבעה משחקים בלבד בירושלים בהם רשם ממוצעים של 6.0 נקודות, 1.8 ריבאונדים ו-1.0 אסיסטים ב-21.8 דקות, עבר וילסון עד תום העונה למכבי ראשון לציון.
הערות שוליים

↑  תום נחום, ‏רכש חדש: ג'אמיל ווילסון חתם בהפועל ירושלים, באתר ONE‏, 11 בדצמבר 2020
↑  אור שקדי‏, מכבי ראשון לציון: ג'אמיל ווילסון חתם עד לסיום העונה, אייזיאה טיילור יעזוב, באתר וואלה, 21 בפברואר 2021
גבת העין (אורניתולוגיה)

לדוחל חום-הגרון גבת עין לבנה בולטת
למין Wilsonia canadensis גבת עין צהובה
גבת העין (המונח הלטיני המדעי המקובל: supercilium) היא קבוצת נוצות שצבען מובדל משאר הנוצות באותו אזור, וצורתן יוצרת כעין פס העובר מבסיס המקור של העוף, ממשיך מעל עינה ומסתיים באזור האחורי של ראשה. צורתה דומה לגבה, ובאנגלית אף נהוג המינוח "eyebrow" ("גבה").
לרוב, צבע גבת העין יהיה בהיר משאר נוצות העוף.
צבע וצורת גבת העין יכול לשמש להבחנה בין מינים שונים של עופות, לדוגמה: כדי להבחין בין העלווית הכהה ובין עלווית רחבת-מקור (שני מינים דומים של סבכיים) הדומים זה לזה, ניתן להשתמש בהבדלי הצורה בגבת העין של המינים. בעוד שגבת העין של העלווית הכהה היא מתוחמת בחדות, לבנבנה וצרה בקדמת העין והופכת לרחבה ומודגשת יותר בחלק האחורי, הרי שגבת העין של עלווית רחבת-המקור בקדמת העין גבולותיה מטושטשים יחסית, רחבה וצהבהבה ובאחורי הראש הופכת הגבה ליותר צרה ולבנבנה.
גבת העין יכולה להתפצל מעל העין, ולרוב להתחבר בשנית בהמשכה, כמו אצל המין חרטומית גמדית כשגבת העין חוזרת ומתחברת אחרי העין או להישאר מפוצלת, כמו אצל המין חופית מגלית. צורה נוספת הקיימת, היא גבת עין נופלת, כאשר צבע גבת העין מופיע גם מתחת לעין העוף, כמו אצל המין Anthus hodgsoni.
הערות שוליים

↑  אוסף מונחים לטיניים
↑  Kaufman, Kenn, A Field Guide to Advanced Birding, Houghton Mifflin Harcourts, 2011, עמ' 51
↑  Mullarney, Killian; Svensson, Lars; Zetterström, Dan; Grant, Peter J, Collins Bird Guide, HarperCollins, 1999, עמ' 306-307
ג'ון לונג (כדורסלן)

| --- | --- |

לונג בשנת 2011
 לידה:  28 באוגוסט 1956 (בן 68) רומולוס, מישיגן, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטרים
 מספר:  25, 34
 מכללה:  אוניברסיטת דטרויט מרסי
 דראפט:  בחירה מספר 29, 1978 דטרויט פיסטונס
 קבוצות כשחקן
 1978–1986 1986–1989 1989 1989–1990 1990–1991 1991 1994 1996–1997:  דטרויט פיסטונס אינדיאנה פייסרס דטרויט פיסטונס אטלנטה הוקס טור ז'ואה באסקט דטרויט פיסטונס סו פולס סקייפורס טורונטו ראפטורס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1989)
ג'ון אדי לונג (באנגלית: John Eddie Long; נולד ב-28 באוגוסט 1956) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1978–1997. בעונת 1988/1989 זכה באליפות ליגת ה-NBA כשחקן דטרויט פיסטונס, וממוצעיו הכוללים לאורך 14 עונותיו בליגה הם 13.6 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק.
דודם של גרנט לונג וטרי מילס, אשר שיחקו גם הם בליגת ה-NBA.
קריירת מכללות

לונג נולד וגדל בעיר רומולוס שעל ידי דטרויט, מישיגן. בשנת 1974 החל ללמוד באוניברסיטת דטרויט מרסי, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה ("דטרויט טייטנס") יחד עם טרי טיילר. בעונת 1976/1977 הובילו לונג וטיילר את הטייטנס להעפלתם הראשונה אי פעם לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Sweet Sixteen"), בו הפסידו מול אוניברסיטת מישיגן על אף 27 נקודות של לונג. לונג סיים את קריירת המכללות עם סך הנקודות הגבוה בתולדות קבוצת האוניברסיטה (2,167), ועם ממוצעים כוללים של 19.7 נקודות ו-7.4 ריבאונדים למשחק.