stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחאת המילקי
סיקור המחאה בתקשורת

הדיונים במחאת המילקי נערכו בתחילה בפייסבוק וברשתות חברתיות נוספות, וכללו השוואות בין מחירי מעדני חלב בישראל ובגרמניה, וכן דיונים בנושאים כלכליים רחבים יותר.
ב-6 באוקטובר המחאה סוקרה בהרחבה בכלי התקשורת. הנושא זכה לכותרת ראשית בעיתון "מעריב השבוע" ולדיונים נרחבים בתוכניות הרדיו של רזי ברקאי בגלי צה"ל ושל עודד שחר ברשת ב'. לאחר מכן ירד היקף הסיקור בתקשורת הישראלית המרכזית, במיוחד בהשוואה לסיקור של המחאה החברתית בשנת 2011 ומחאת הקוטג'. על פי נתונים של יפעת מחקרי מדיה, התקשורת הממוסדת לא תמכה במוחים, ואף הציגה הסתייגות מהמחאה. מהנתונים עולה כי רוב האייטמים שעסקו בנושא לא פתחו את מהדורות החדשות, ורובם אוזכרו במדורי הצרכנות בעמודים הפנימיים או באמצע מהדורות החדשות. גם פרשנים בכירים בתקשורת הכללית לא סיפקו רוח גבית למחאה, ורבים מהם אף יצאו נגדה.
בראיון של רביב דרוקר ורזי ברקאי בעיתון TheMarker הם אמרו שלדעתם יוזמי המחאה מגיעים מארגוני שמאל בישראל, וכמו כן טענו שבכלי תקשורת רבים עיתונאים קיבלו הנחיות להשתיק את המחאה.
הטענה בדבר המניעים הפוליטיים של מחאת המילקי קיבלה משנה תוקף לאחר שובו לישראל של יוזם המחאה, נאור נרקיס. בטור אישי שפרסם בדצמבר 2014 קרא נרקיס להתנגד למדיניותו של בנימין נתניהו, והוסיף: "האם נחיה במדינה גזענית ומפלה, או במדינה חופשית עם תקווה, שכיף לחיות בה?".
המחאה פורסמה בכלי תקשורת רבים בעולם, ומטבעה זכתה לכותרות בגרמניה. העיתון "בילד" יצא בכותרת "מהפכת ברלין בישראל - בגלל מעדן שוקולד", וגם בעיתון "דר שפיגל" פורסמה כתבה שבה כונתה ברלין "גן עדן למעדנים", תוך סיקור נרחב של המחאה.
מחאת המילקי צוינה כאחד מ"סיפורי השנה" הבולטים של שנת 2014 בתוכנית "חי בלילה" של נדב בורנשטיין ששודרה בערוץ 2, וכן בסיכומי השנה של העיתונים "הארץ" ו"גלובס".
ראו גם

מחאת הקוטג'
הערות שוליים

1 2  מסכמים את 2014: האירועים הבולטים במדיה, בשיווק ובפרסום, באתר גלובס, 31 בדצמבר 2014.
1 2  אריאל שנבל, "מחאת המילקי יכולה להמשיך הלאה", באתר nrg‏, 15 באוקטובר 2014.
↑   לפיד נגד היורדים: "מוכנים לזרוק לפח את הארץ היחידה שיש ליהודים כי בברלין נוח יותר", באתר TheMarker‏, 1 באוקטובר 2013
↑  מירב קריסטל, ישראלי בברלין: מעדן דמוי מילקי - 87 אגורות, באתר ynet, 5 באוקטובר 2014.
↑   עדי דברת-מזריץ, מפעיל קבוצת עולים לברלין: נבקש מהעולם להכיר בנו כפליטי יוקר המחיה, באתר TheMarker‏, 13 באוקטובר 2014
↑  בעקבות "עולים לברלין": גל קבוצות הגירה של ישראלים בפייסבוק, באתר גלובס, 10 באוקטובר 2014
↑  אריאל שנבל, "מחאת המילקי יכולה להמשיך הלאה", באתר nrg‏, 15 באוקטובר 2014
↑  יוזם מחאת המילקי: "לא הרווחתי שקל מהסיפור הזה", באתר גלובס, 18 באוקטובר 2014
↑  האיש מאחורי מחאת המילקי נחשף - נאור נרקיס בן 25 מרמת גן, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2014
↑  משה כהן, ‏השחיתות בעיריית רמת גן: יוזם מחאת המילקי קורא למרד ארנונה, באתר מעריב אונליין, 22 בדצמבר 2014
↑  אטילה שומפלבי, לפיד על מחאת המילקי: "החבר'ה האלה צודקים, נכניס מוצרים לפיקוח", באתר כלכליסט, 7 באוקטובר 2014
↑  בן כספית, ‏לפיד: "אנחנו מנסים לשנות את המצב. רק התחלנו", באתר מעריב השבוע, 12 באוקטובר 2014
↑  אנשי מחאת ברלין נגד לפיד: "הרסו לנו את הסיכוי לבנות כאן בית", באתר גלי צה"ל, 7 באוקטובר 2014
↑  עמרי ברק, ‏סנדי ואקי ייצטרפו למחאת המילקי"?, באתר ‏מאקו‏, 15 באוקטובר 2014
↑  ניצול מחנה דכאו מאוכזב מ"עולים לברלין": "הם חוטאים, זה בלתי ניתן לעיכול", באתר nana10‏, 13 באוקטובר 2014
↑  יוזם מחאת המילקי נחשף: נתניהו מתעסק רק באיראן ובדאעש והזניח את הישראלים, באתר ynet, 19 באוקטובר 2014
↑   רותם שטרקמן, כמה שואה אפשר לדחוף ב-2 שקלים?, באתר TheMarker‏, 12 באוקטובר 2014
↑  יהודה שרוני, ‏שמיר: "מרחם על ישראלים ששכחו את השואה וירדו בגלל מילקי", באתר מעריב השבוע, 13 באוקטובר 2014
↑   בני ציפר, גם בברלין, צריך לדעת מתי לשתוק, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2014
↑  The Milky Way, בעיתון ג'רוזלם פוסט, 6 באוקטובר 2014 (באנגלית)
↑   נתי טוקר, כך מחסלת התקשורת את מחאת המילקי, באתר TheMarker‏, 23 באוקטובר 2014
↑   נתי טוקר, "יש כלי תקשורת שבהם מקבלים הוראות להשתיק את מחאת המילקי", באתר TheMarker‏, 25 באוקטובר 2014
↑   נאור נרקיס, רוצה לחיות בארץ. לא רוצה את ביבי, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2014
↑  Next year in Berlin., בעיתון האקונומיסט, 11 באוקטובר 2014 (באנגלית)
↑  ‘Pudding Man’ who left Israel for Germany reveals his identity בעיתון וושינגטון פוסט, 17 באוקטובר 2014 (באנגלית)
↑  ממחאת המילקי ועד פרשת אדם ורטה, באתר ‏מאקו‏, 15 בדצמבר 2014
↑   סיכום שנה: הגיבורים המפתיעים של 2014, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2014
יובל חמצני

| --- | --- |
יובל חמצני, 2009 לערך
יובל חמצני, 2009 לערך
 לידה:  26 במרץ 1950 
 פטירה:  18 במרץ 2021 (בגיל 70) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 
יובל חמצני (26 במרץ 1950 – 18 במרץ 2021) היה תשבצאי, צייר ועורך דין ישראלי.
ביוגרפיה

יובל חמצני נולד בחיפה ליצחק קבשנייבסקי, פסל שהתמחה בגילוף בעץ, וחנה חמצני לבית ברומברגר. מגיל חמש שנים גדל והתחנך בקיבוץ ניר דוד (תל עמל). במלחמת ההתשה, בשירותו כחייל סדיר באזור האגם המר, נפצע פציעה אנושה והפך לנכה קשה הסובל מפגיעה מוטורית.
ביוגרפיה > עורך דין

על אף לקותו השלים לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1980 הוסמך כעורך דין. את התמחותו המשפטית עשה במוסד לביטוח לאומי, ומאז התמקד בפרקטיקה משפטית בעיקר בנושאים הקשורים בלקויות ושימש היועץ המשפטי של ארגון הגג של הנכים. במהלך פעילות זו ניהל מאבק שנמשך תשע שנים כדי למנוע אפליית נכים שבני משפחתם אינם מתגוררים בביתם ומנועים בשל כך מנהיגת רכב הנכה להסעותיו וענייניו. במסגרת מאבק זה תבע חמצני לשנות את פרוש החוק ולאפשר לקרובי משפחת נכה לנהוג ברכבו גם אם אינם גרים בביתו. בבג"ץ 516/68 זכה חמצני בייצוגו של התובע והשופטים הסכימו כי התנאי שקרוב משפחה יתגורר באותו בנין מפלה לרעה חלק גדול מציבור הנכים. חמצני הוביל למהלך נוסף כשתבע מהרשויות להגדיל את המרחק שאושר בוועדת העבודה והרווחה ונימוקיו התקבלו על ידי מקבלי ההחלטות ומעגל הנהנים באותו בג"ץ התרחב עוד יותר.
ביוגרפיה > תשבצאי

במקביל לפעילותו כמשפטן קנה לעצמו חמצני שם כתשבצאי. תשבציו ותשחציו התפרסמו מאז 1997 מדי שבוע במוסף "מעריב" ובשבועון "רייטינג", ומשנת 2000 פרסם ב"רייטינג" גם תשבצי היגיון. עמד בקשרי עבודה הדוקים עם עמיתיו בתחום זה וקיים בביתו חוג שבועי לפותרי תשבצי היגיון. בערבי חגים התפרסמו ב"מעריב" תשבצי ענק שלו שהשתרעו על עמוד שלם.
ביוגרפיה > צייר

לפציעתו היו תוצאות שאילצו אותו לנסות שיטות הפעלת אברי גוף שונים במגמה לשפר בהם את שליטתו. בין היתר התכוון להיטיב את שליטתו בידו השמאלית בה הוא מבצע את הפעולות היומיומיות שלו. לצורך זה הוצע לו להפעיל את כף ידו בציור והוא התחיל להשתלם במסגרת קורסים בבית הלוחם תל אביב. אז התגלה אצלו כישרון ציור שקיבל ביטוי בהתפתחותו כאמן שזכה בהערכת אנשי מקצוע שונים. במרוצת השנים השתתף במספר רב של תערוכות קבוצתיות וקיים תערוכות יחיד. על אחת מתערוכותיו כתב האמן עמוס אריכא כי ציורו של חמצני איפשר לו לחבר את פרשת חייו מלפני הפציעה לפרשת חייו שלאחריה. וכך נכתב: "הצבעים איפשרו לו מעשה פלא להפוך את שתי פרשיות חייו למקשה אחת. הוא עושה זאת באמצעות זיכרונות מצוירים כאשר הוא משתמש בצבעי שמן רכים, כמעט פסטליים, שמעליהם מרחפים קורי חלום מתרחק."
לפני שנים אחדות התפרסם אלבום ובו מבחר מציוריו. אחדים מציוריו נרכשו על ידי אספנים פרטיים.
ביוגרפיה > הפרעה בחלימה

מאז פציעתו חמצני היה כנראה אחד האנשים הבודדים בעולם שכמעט איננו חולם בשנתו. רסיס שפגע במוחו בשנת 1970, במהלך מלחמת ההתשה, גרם לכך ששנתו אינה מלווה בחלומות (בניגוד לגישה של חוקרי השינה עד לשנת 1982, לפיה לא ייתכנו חיים ללא שנת חלום). חמצני הופנה אל מעבדת השינה של חוקר השינה פרופ' פרץ לביא, שבדק אותו ודיווח: "בדיקת השינה אצל חמצני גילתה ממצא מדהים. לא מצאנו אצלו שנת חלום כלל, היו לו את כל שלבי השינה, למעט שנת חלום. עד אז לא דווח על אף מקרה כזה בעולם. בשלושה לילות לא הייתה לו בכלל שנת חלום, ובחמישה לילות מצאנו אחוזים בודדים של שנת חלום". לביא ביצע לחמצני בדיקת CT במטרה להתחקות אחרי רסיסים במוחו ואכן התגלה אחד כזה שעל קיומו לא היה ידוע ואותר תקוע בגזע במוח באזור בו נמצא המנגנון האחראי על שנת החלום. המקרה אף נרשם בספר השיאים של גינס. כשנתיים מאוחר יותר פרסם פרופ' פרנסיס קריק, את טיעונו כי שנת החלום חיונית לניקוי מאגרי זכרונות טפיליים. לדבריו האדם צובר כמות ענקית של אינפורמציה במהלך היום, שברובה אין צורך והיא עלולה "לפקוק" את המוח. במהלך שנת החלום נפטר המוח מהאינפורמציה הלא חשובה ומארגן מחדש את זכרונותיו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

יובל חמצני היה אב לשתי בנות תאומות. נפטר ב-18 במרץ 2021. נקבר בקיבוץ ניר דוד.
הערות שוליים

↑  עמוס אריכא, "הציור כעוגן", צומת השרון, 22 ביולי 1988
↑  איתי גל, הכל על העולם המופלא של החלומות, באתר ynet, 25 ביוני 2006
↑  דליה מעוז, יש ילדות שקוראות לי אבא
↑  עורך התשחצים האגדי, יובל חמצני, הלך לעולמו במפתיע בגיל 71, באתר מעריב אונליין, 19 במרץ 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515381605171  VIAF: 310736521   WorldCat (עם VIAF): 310736521 
"דמות בנוף"
לולאת מופן

במתמטיקה, לולאת מופן היא לולאה המקיימת זהויות מסוימות. כל חבורה היא לולאת מופן. הלולאות נקראות על שמה של רות מופן (אנ'), שהוכיחה ב-1935 ששלושה איברים a,b,c בלולאת מופן המקיימים את היחס  (ab)c=a(bc) יוצרים חבורה. נובע מכאן שהחזקות  x^{n} מוגדרות היטב.
בלולאת מופן כל האיברים הפיכים, והיא מקיימת את תכונת ההיפוך  x^{-1}(xy)=y=(yx)x^{-1}. תת-לולאה ולולאת מנה של לולאת מופן הן לולאות מופן. הדוגמה המרכזית ללולאת מופן היא אוסף האיברים ההפיכים באלגברה אלטרנטיבית. כל לולאת מופן סופית פשוטה היא או חבורה פשוטה, או "לולאת Paige" (ראו להלן). לולאת מופן הלא-אסוציאטיבית הקטנה ביותר מתקבלת מהכפלת קיילי-דיקסון של החבורה  S_{3}, והיא מסדר 12.
זהויות

הזהויות הבאות שקולות זו לזו:
z(x(zy))=((zx)z)y,
x(z(yz))=((xz)y)z,
(z(xy))z=(zx)(yz),
z((xy)z)=(zx)(yz).
לולאה המקיימת אחת מהן, ולכן את כולן, היא לולאת מופן. כל לולאת מופן היא אלטרנטיבית מימין ומשמאל, ומקיימת את הזהות הגמישה. הגמישות מאפשרת לכתוב את הזהויות בצורה מקוצרת: z(x(zy)) = (zxz)y, x(zyz) = ((xz)y)z ו-
z(xy)z = (zx)(yz).
האסוציאטור מוגדר בכל לולאה לפי הזהות  (a,b,c)(a\cdot bc)=(ab\cdot c) (מקורות שונים משתמשים בהגדרות דומות, אבל לא זהות). בלולאת מופן שבה מתקיימת הזהות  [(x,y,z),x]=1, האסוציאטור מקיים  (x_{\sigma 1},x_{\sigma 2},x_{\sigma 3})=(x_{1},x_{2},x_{3})^{\operatorname {sgn} \sigma }.
תורת המבנה

לולאות מופן סופיות מקיימות את תכונת לגרנז', לפיה הסדר של תת-לולאה מחלק את הסדר של הלולאה (במתכונת משפט לגרנז'. לולאות סופיות פשוטות הן או חבורות פשוטות, או לולאת Paige של האיברים ההפיכים באלגברת אוקטוניונים מפוצלת מעל שדה סופי, מודולו המרכז  \pm 1.
כל לולאת מופן מושרית על ידי חבורה עם שילוש .
ידוע (Shestakov, 2003) שלא כל לולאת מופן (ואפילו סופית) ניתנת לשיכון בלולאת האיברים ההפיכים של אלגברה אלטרנטיבית. שאלה זו עודנה פתוחה עבור לולאות מופן קומוטטיביות.
לולאות מופן קומוטטיביות

בלולאת מופן קומוטטיבית מתקיימת הזהות  (a,b,c)^{3}=1. נוסף לזה, כל חזקה שלישית שייכת לגלעין.
ראו גם

How and why Moufang loops behave like groups, S.M. Gagola III, 2011 ,
רואלד הופמן

| --- | --- |

 לידה:  18 ביולי 1937 (בן 87) זלוטשוב, אוקראינה 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  פולין, ארצות הברית
 מקום לימודים:  תיכון סטאיווסנט (1955)  אוניברסיטת קולומביה (1958)  אוניברסיטת הרווארד (1962) 
 מנחה לדוקטורט:  ויליאם נון ליפסקומב, Martin Gouterman 
 מוסדות:  אוניברסיטת קורנל 
 תלמידי דוקטורט:  Michael John Bucknum, Qiang Liu, Ralph A. Wheeler, Chong Zheng, Ji Feng, Timothy Ray Hughbanks, Jing Li, Garegin A Papoian 
 פרסים והוקרה:  חתן פרס נובל לכימיה בשנת 1981 המדליה הלאומית למדעים
 הערות:  יהודי
 www.roaldhoffmann.com
 תרומות עיקריות
 תאוריות שפיתח בעניין מהלכן של תגובות כימיות
 
רואלד הופמן (באנגלית: Roald Hoffmann; ‏נולד ב־18 ביולי 1937) הוא כימאי עיוני יהודי-אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1981, יחד עם קניצ'י פוקוי, על התאוריות שפיתחו בעניין מהלכן של תגובות כימיות. מכהן כפרופסור באוניברסיטת קורנל.
הופמן גם פרסם ספרי שירה ומחזה.
תולדות חייו > בתקופת השואה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הופמן נולד בזלוטשוב שבפולין (כיום אוקראינה), למשפחה יהודית. נקרא על שם מגלה הארצות הנורווגי, רואלד אמונדסן. לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית, הושמה משפחתו במחנה עבודה. לאחר מכן, ברחה המשפחה והתחבאה במחסן אצל שכניהם האוקראינים. לימים קיבלו שכנים אלה את התואר חסידי אומות העולם. אביו של הופמן נשאר במחנה, ונרצח לאחר מכן. עם סיום מלחמת העולם השנייה, היגרה המשפחה ב-1949 לארצות הברית.
תולדות חייו > לימודים

הופמן קיבל תואר ראשון ב-1958 באוניברסיטת קולומביה. קיבל תואר שני ב-1960 וגם דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. ב-1965 מונה לפרופסור באוניברסיטת קורנל.
תולדות חייו > מחקריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 1973 ערך רוברט ברנס וודוורד חישובים, המבוססים על סימטריה והתכונות הכימיות של אורביטלים מולקולריים, להבהרת המבנה התלת-ממדי של תוצרי תגובות כימיות. הוא העביר את שאלת המחקר לרואלד הופמן, שביצע חישובים במקביל לפי מודלים תאורטיים. הופמן אימת את ממצאיו של וודוורד והם התפרסמו כחוקי וודוורד-הופמן ((Woodward-Hoffmann rules)). הופמן זכה על חלקו בפרס נובל לכימיה בשנת 1981 (כשנתיים לאחר מותו של וודוורד, שסביר שהיה זוכה לפרס נובל שני לו היה חי), לאחר שהחוקים אוששו בניסויים רבים.
פרסים ואותות הוקרה

פרס האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
פרס החברה המלכותית
חבר האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
פרס נובל לכימיה (1981)
James T. Grady-James H. Stack Award for Interpreting Chemistry (2009)
חבר זר של החברה המלכותית (28 ביוני 1984)
דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת רן 1 (1987)
מדליית יובל המאה (1974)
פרס לינוס פאולינג (1974)
מדליית הזהב של המכון האמריקאי לכימאים (2006)
פרס ג'ורג' ק. פימנטל לחינוך בכימיה (1996)
Marie Curie Medal (2019)
פרס ויליאם ה. ניקולס (1981)
פרס ארתור קופ (1973)
מדלית פריסטלי (1990, 1990)
מדלית קולו (1998)
מדליית הזהב של לומונוסוב (2011)
מלגת גוגנהיים (1978)
פרס כימיה אי-אורגנית של החברה האמריקאית לכימיה (1982)
פרס האגודה האמריקנית לכימיה בכימיה טהורה (1969)
פרס רמסן (1980)
המדליה הלאומית למדעים (1983)
פרס במדעים כימיים של האקדמיה הלאומית למדעים (1986)
מדליית יובל המאה של הרווארד
חבר החברה האמריקאית לכימיה
הופמן הוא חבר המערכת של ביטאון מדעני האטום.
על שמו של הופמן ישנו רחוב בראשון לציון.
Super Smash Bros. (משחק וידאו)

ערך זה עוסק במשחק הn64. אם התכוונתם לפירוט על שאר הסדרה, ראו .
| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  21 בינואר 1999 (יפן) 26 באפריל 1999 (ארצות הברית)
 סוגה:  משחק לחימה
 פיתוח:  HAL Laboratory
 הוצאה לאור:  נינטנדו 
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  יפנית, גרמנית, אנגלית, צרפתית 
 הפצה:  נינטנדו
 סדרה:  סופר סמאש ברוס
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  נינטנדו 64
 המשחק הבא:  Super Smash Bros. Melee
 אתר רשמי
 
צילום מסך מתוך המשחק
Super Smash Bros (בתרגום חופשי: "האחים סופר-כוח") הוא משחק לחימה המהווה ספין אוף לדמויות הדגל של משחקי נינטנדו. המשחק מיועד לקונסולת הנינטנדו 64. הוא יצא לאור בשנת 1999 על ידי חברת נינטנדו, והוא הראשון בסדרת Super Smash Bros.
הדמויות

במשחק זה מופיעות דמויות ממשחקי נינטנדו המובילים במשך השנים:
שמונה דמויות במשחק ניתנות בהתחלה לבחירה:
מריו - סופר מריו
דונקי קונג - דונקי קונג
לינק - האגדה של זלדה
סאמוס - מטרויד
יושי - יושי
קירבי - קירבי
פוקס מקלאוד - סטאר פוקס
פיקאצ'ו - פוקימון
לואיג'י - סופר מריו
קפטן פאלקון - אף-זירו
נס - ארת'באונד
ג'יגליפאף - פוקימון
חלק מהדמויות ניתנות לבחירה רק לאחר שהשחקן עובר מספר "אתגרי עלילה". למשל כדי לשחק עם הילד נס מEarthbound, יש להביסו בקרב.
בעקבות הצלחת המשחק נוצר משחק המשך בשם סופר סמאש ברוס מילי לקונסולת הגיימקיוב.
עלילה ותוכן המשחק

המשחק מציב מעין סיפור מטאפורי בו כפפה ענקית - The Master Hand, אשר ככל הנראה מיצגת את יוצר המשחק, לוקחת בובה של אחד השחקנים משולחן העבודה של יוצרי המשחק ובעצם "מפיחה בה בחיים". במשחק זה אין עלילה של ממש ובעצם כל מטרתו היא הפגשת דמויות מוצלחות של חברת נינטנדו לקרב זו מול זו ללא סיפור או מסגרת אמיתית.
במשחק ישנן שתי מערכות קרב מרכזיות:
עלילה ותוכן המשחק > מצב הרפתקה

במצב זה ישנם מספר שלבים בדרגת קושי שעולה משלב לשלב. בכל שלב יש לנצח תחת מגבלת זמן יריב או מספר יריבים כדי לעבור לשלב הבא:
הטירה של פיץ' - האחים סופר מריו
ג'ונגל קונגו - דונקי קונג
טירת היירול - האגדה של זלדה
כוכב הלכת זדס - מטרויד
האי של יושי - האי של יושי
ארץ החלומות (דרימלנד) - קירבי
סקטור Z - סטאר פוקס
העיר ספרון - פוקימון
ממלכת הפטריות - האחים סופר מריו (ניתן לשחק בזירה זו לאחר גמירת מצב השחקן היחיד עם כל שמונת השחקנים המקוריים ומשחק בכל הזירות ב-VS Mode)
בשלבים אלה ניתן לפגוש את הדמויות ולהילחם איתן על ידי מתקפות וחפצי עזר (חלקם קסומים) כגון: פטיש מלחמה, מניפה, פרח האש מ"האחים סופר מריו" ופוכדור (ממנו יוצא פוקימון שיתקוף את היריב) מ"פוקימון".
בסוף כל קרב אשר בו מנצח השחקן נערך לו חישוב נקודות בו נחשבים מספר אלמנטים כמו זמן, כמות פגיעות, שימוש בחפצים קסומים ועוד מספר קריטריונים דומים.
בשלבים האחרונים ניתן להילחם מול דמויות שאיתן לא ניתן לשחק, כגון קבוצת פוליגונים, מריו מתכתי, דונקי קונג ענק והאחרונה שבהן היא כפפה ענקית הנקראת "Master Hand" ומייצגת את יוצר המשחק ככל הנראה. כאשר היא מובסת, השחקן (דמות המשחק) הופכת בחזרה לבובה אשר מונחת בחזרה על שולחן העבודה של יוצר המשחק, וכך נסגר לו מעגל. לאחר מכן, מוצגים הקרדיטים שמפרטים את יוצרי המשחק וברכת "כל הכבוד" מוצגת על המשחק.
עלילה ותוכן המשחק > לחימה בקבוצות

האפשרות השנייה היא לחימה בקבוצות. זוהי לוחמה חופשית בה ניתן לשלב עד ארבעה שחקנים, לקבוע מערכת קרב (זמן או פסילות), לקבוע מיקום, לקבוע רמת קושי לשחקנים ממוחשבים (הנעה בדירוג עולה מ-1 ועד 10) ולקבוע אלמנטים נוספים כמו כמות חפצי הקסם וכדומה.
ראו גם

.Super Smash Bros (סדרת משחקים)
מרטון דרדאי

מרטון דרדאי (בהונגרית: Márton Dárdai; נולד ב-12 בפברואר 2002) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת הבלם בהרטה ברלין. אביו הוא כדורגלן העבר פאל דרדאי.
קריירת מועדונים

דרדאי נולד בברלין בירת גרמניה להורים ממוצא הונגרי. הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל מקומיות עד שבגיל 10 הצטרף להרטה ברלין. ב-7 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-3 נגד אאוגסבורג.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה.
ב-22 בינואר 2024 הודיע כי בכוונתו לייצג את הונגריה. ב-22 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד טורקיה וכף הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק זה. נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2024.
אריה גולדברג

אריה (ליאון) גולדברג (19 במאי 1887 – יוני 1954) היה הבקטריולוג הראשון בארץ ישראל, מנהל המחלקה הבקטריולוגית בתחנת הבריאות העברית, בירושלים.
ביוגרפיה

נולד במוסקבה למשה ולתיאופילה (טניה) בת שלמה לוקסנבורג. בעת גירוש היהודים ממוסקבה ב-1891 עבר עם הוריו לגליציה, שהייתה אז תחת שלטון אוסטרי. קיבל חינוך יהודי וכללי בבית-ספר עממי ובגימנסיה בפודגוז'ה (פרבר של קרקוב). למד רפואה באוניברסיטת וינה, הוסמך לדוקטור לרפואה והמשיך להשתלם שם כעוזר ליד הפרופסורים רודולף קראוס (אנ') (בפתולוגיה קלינית ובבקטריולוגיה), וקרל לנדשטיינר (בסרולוגיה וברפואה נסיונית).
גולדברג הוזמן לעבוד בתחנת הבריאות העברית שייסד נתן שטראוס בירושלים ב-1911. עלה לישראל באוגוסט 1912. עבד תחת ניהולו של הד"ר זאב ברין בתחילה כעוזר בקטריולוג ולאחר כשנתיים התמנה למנהל המחלקה הבקטריולוגית.
ב-1913 היה בין המייסדים של אגודת רופאים מדברי עברית (ארמ"ע). האגודה הוקמה בהשפעתו של אהרן מאיר מזי"א. בין מייסדי האגודה: ד"ר אריה בעהם, ד"ר אריה לייב שמעוני-מקלר, ד"ר אריה פייגנבאום, ד"ר זאב ברין וד"ר מרים נופך.
ב-1914 נשא לאשה את מרים בת גולדה ומשה שכטר, לזוג נולדו שני בנים. פרופ' דן גולדברג שהיה לראש הפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית ואבי תורת הטפטפות. חותנו, משה שכטר, הצטרף לאגודת "אחוזת בית" ב-1909 ובנה בתל אביב את הבית הראשון בן 2 קומות (ברחוב יהודה הלוי 15). בנו גיל שנולד ב-1924, היה המנהל הראשון של המכון הפתולוגי בבית החולים סורוקה, בבאר שבע.
ב-1914 השתתף בוועידת הגרענת הארצית.
משפרצה מלחמת העולם הראשונה, הוטל עליו לנהל בפועל את תחנת הבריאות העברית. בהמשך גויס יחד עם כל חבר העובדים לשירות הצבא הטורקי, והיה אחראי להכנת הנסיובים לזריקות נגד חולירע וטיפוס המעיים, שהתפשטו אז במגפות, לצורכי הצבא והתושבים האזרחיים בכל שטח שלטונו של מפקד המחנה הרביעי (המצביא אחמד ג'מאל פאשה) מנחל מצרים ועד נהר פרת. שבוע לפני הדיפת הצבא הטורקי מירושלים הוכרח לצאת עם מוסדות הצבא הנסוג לנצרת ובהמשך הועבר לרבת עמון, שם המשיך לשרת בדרגת קפיטן (יוז באשי (אי')) למשך קרוב לשנה וניהל מעבדה ראשית של המחנה הרביעי בשרות צבאות טורקיה, גרמניה ואוסטריה שבחזיתות.
הוענק לו אות הכבוד של הצבא הטורקי "סהר הברזל (אנ')", אות כבוד מהצבא האוסטרי, ואות כבוד של הצלב האדום.
בסתיו 1918 כבש הצבא הבריטי את רבת-עמון, גולדברג נשבה, ובמהרה הורשה לחזור לירושלים.
תקופה מסוימת ארבעה רופאים עם שם פרטי זהה, שזכו לכינוי "ארבעת האריות" – אריה גולדברג, אריה פייגנבאום, אריה בעהם, ואריה לייב שמעוני-מקלר, עבדו כשותפים בקומה התחתונה, בביתו של רופא העיניים פייגנבאום ברחוב החבשים 3 (במה שלימים יהיה רחוב אתיופיה 3). גולדברג היה חבר ב"ועד העיר ליהודי ירושלים".
ב-1920 השתתף בתור נציג תחנת הבריאות העברית וההסתדרות הרופאים ב"וועידה הציונית העולמית", שהייתה ידועה כוועידת לונדון.
ב-1921 עבר לתל אביב, שם פתח מעבדה פרטית.
בשנת 1924 היה גולדברג מועמד בקבוצת המרכז במפלגת "ההתאחדות של הבלתי מפלגתיים" לבחירות הראשונות שנערכו לעיריית תל אביב, שנקבעו ל-20 בינואר 1924. בראש הקבוצה עמדו מאיר דיזנגוף וישראל רוקח.
כיהן בהסתדרות הרפואית בישראל כיושב-ראש הוועדה המשפטית הארצית.
נפטר ב-1954 (ו' בסיוון תשי"ד). נקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
לקריאה נוספת

דוד תדהר (עורך), "אריה גולדברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1134
נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור, הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 145.
ד"ר דוד מרגלית, "דרך", עמוד 328.
הערות שוליים

↑  אפרים סיני, "במלוא העין – מעולמו של רופא", צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ, 1984, עמוד 144
↑  דוד תדהר (עורך), "אריה גולדברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 453
↑  אורית נבות ואברהם גרוס, ‏המלחמה בגרענת: ראשית בריאות הציבור בארץ-ישראל, קתדרה 94, דצמבר 1999, עמ' 89–114, אריה גולדברג: עמוד 97, עמוד 103 (תמונה).
↑  אורית נבו ואברהם גרוס, "המלחמה בגרענת", Medicine – עיניים: רבעון בנושא רפואת עיניים 1, 2007, עמ' 6–11
↑  "חלום שהפך לכרך", תל אביב, לידה וצמיחה: העיר שהולידה מדינה אילן שחורי, הוצאת אביבים בע"מ, 1990, פרק י"ד: פוליטיקה עירונית, עמודים 237–239
↑  אריה גולדברג באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496241005171  VIAF: 8408169639286696580008   WorldCat (עם VIAF): 8408169639286696580008
אסף מור יוסף

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1985 (בן 38) ישראל צפת, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  סטנדאפיסט, שחקן, קומיקאי
 מספר צאצאים:  1
 האתר הרשמי
אסף מור יוסף (נולד ב-6 בנובמבר 1985) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה

אסף מור יוסף נולד וגדל בעיר צפת. הוא למד בבית הספר "אמית צפת" בעיר ולאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת כמש"ק אבטחה.
לאחר סיום שירותו הצבאי, עבר לתל אביב וקיים הופעות סטנד-אפ על במות פתוחות.
בתחילת דרכו השתתף במרתון סטנדאפ בתיאטרון "קרוסל" והפך לאמן הבית. לאחר מכן הופיע במשך שלוש שנים כאמן הבית במועדון הקומדי בר ואחר כך הצטרף כאמן בית מוביל למועדוני הקאמל קומדי קלאב והסטנדאפ פקטורי.
החל משנת 2014 הוא מעלה מופע.
ביוני 2023 אסף היה הסטנדאפיסט הישראלי הראשון שהופיע בהאנגר 11.
אסף מור יוסף משתף את קטעי סטנד-אפ ביוטיוב ובעמוד הפייסבוק שלו שהגיעו למיליוני צפיות.
ביוגרפיה > בטלוויזיה

בשנת 2015 השתתף מור יוסף כסטנדאפיסט בתוכנית "המועדון עם שחר חסון" ששידורה המשיך בערוץ רשת 13. ב־2018 הוא השתתף בתוכנית "הצחוקייה" בערוץ ניקלודיאון הישראלי.
באותה שנה הוא השתתף בספיישל סטנדאפ בערוץ טדי של פרטנר tv, "סטנדאפ פקטורי מארח".
מור יוסף שיחק בסדרה "דובדבני וקובץ" בערוץ קשת 12.
בשנת 2019, הקומיקאי צביקה הדר הגיע להופעה של מור יוסף והציע לו להשתתף בתוכנית סטנדאפ חדשה בהנחייתו בשם "קומדי סטאר" בהפקת טדי יזמות והפקות.[דרושה הבהרה]
לאחר מכן שיחק לצדו של אורי גבריאל בסדרת הרשת "המופע של אלעד לוי" בערוץ טדי של פרטנר tv.
ב-2020 מור יוסף צילם ספיישל סטנדאפ באורך מלא לרשת 13, שהגיע לרייטינג גבוה של למעלה מחצי מיליון צופים.
ב-2023 גילם את חזי העבריין בסדרה "משמר הגבול" ששודרה ב-HOT.
בפברואר 2024 החל להשתתף בתוכנית הסטנדאפ והמערכונים "מועדון הסטנד-אפ" שמשודרת בכאן 11.
חיים אישיים

מור יוסף נשוי ואב לבת. מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  עמית אטיאס, ‏"לא הכניסו אותי למועדונים בתל אביב בגלל החזות המזרחית שלי. היום אני צוחק על זה", באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2023
↑  עשה היסטוריה: הסטנדאפיסט האהוב הופיע לראשונה בהאנגר 11, באתר אייס, 28 ביוני 2023
↑  "ציון דרך משמעותי": הסטנדאפיסט הישראלי מגיע לראשונה לבמה הגדולה, באתר ישראל היום, 29 במאי 2023
↑  הראשון בישראל: זה הסטנדאפיסט האהוב שיופיע בהאנגר 11, באתר אייס, 30 במאי 2023
↑  “ציון דרך משמעותי”: הסטנדאפיסט שיופיע לראשונה בהאנגר 11, באתר עכשיו 14, 29 במאי 2023
↑  בר שם אור, אסף מור יוסף: "בטלוויזיה מצנזרים אותך, ברשת אני עושה מה שאני רוצה", באתר ynet, 17 במאי 2023
↑  מיכל דאבי, "אני לא יכול לצנזר את עצמי יותר מדי כי עדיין אני צריך לעשות קומדיה", באתר חדשות 13, 20 ביולי 2023
↑  כיצד הפתיעו כוכבי משמר הגבול את לוחמי מג"ב?, באתר אייס, 12 בספטמבר 2023