stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מירה מגן
יצירתה

את ספריה החלה לכתוב כאשר עבדה כאחות. ספרה הראשון שהתפרסם ב-1994 "כפתורים רכוסים היטב" נערך בידי יגאל שוורץ ויצא בסדרת "צד התפר". הספר, שנתן הד לעולם הדתי, זכה לביקורות חיוביות.
מגן פרסמה סיפורים קצרים לצד רומנים, וכתיבתה מאופיינת בדמיון עשיר, עין רגישה ושפה עשירה. היא מרבה לכתוב בגוף ראשון ובסגנון ריאליזם לירי. היא נוהגת לתאר את המצוקה שבחיים על צדדיה השונים. הידע המקצועי שלה משתקף בספריה השונים כמו "בשוכבי ובקומי אישה" ו"פרפרים בגשם". הרקע הדתי שלה בא לידי ביטוי בספריה: "כפתורים רכוסים היטב", שעליו זכתה בשנת 1998 בפרס קרן אולשוונג, ו"אל תכה בקיר".
ברומן הראשון "אל תכה בקיר" היא מפתחת את הנושא שקים גם באוסף הסיפורים הראשון - ההתמודדות שקיימת בין יצר לב האדם לבין ההלכה.
הרומן השני שלה "בשוכבי ובקומי אישה" יצא בשנת 2000 וזכה לשבחי הביקורת. הספר עוסק בנושא האימהות.
גם בספריה הנוספים עוסקת מגן בהתמודדויות האישיות של הגיבורים השונים בנושאים רגישים כמו פמיניסטיות מרדנית, הריון ללא נישואים, מימוש עצמי ארוטי, אלכוהוליזם, הזיקה שבין האחריות למימוש רליגיוזי, וכדומה, כאשר את רוב הנושאים מאפיינת המורכבות של הקיום הנשי בעידן המודרני.
לעיתים קרובות מקוטלגת מגן על ידי הביקורת כמי ששייכת למגירת הסופרות הדתיות והדתיות לשעבר, על אף שאת הסופרים הגברים מהעולם הדתי לא מניחים באותה מגרה. מגן מוחה כנגד האבחנה הזו של כתיבתה וטוענת ש"כל אחת היא אישיות בפני עצמה. אנחנו שונות מאוד, באותה מידה אני שייכת לעולם הנשים ולאלה שקומתם 1.65 מטר. זה מאוד מרדד להושיב את כל הגוורדיה הזאת ביחד בתור למקווה. אני לא אוהבת את הקיטלוג הזה".
ספריה תורגמו לשפות: גרמנית, צרפתית ואיטלקית. היא זכתה בכמה פרסים, בהם פרס קרן אולשוונג (1995) ופרס לסופרים עבריים ע״ש ראש הממשלה לוי אשכול (2005).
ספריה

כפתורים רכוסים היטב, הוצאת כתר, 1994
אל תכה בקיר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1997
בשוכבי ובקומי, אישה, הוצאת כתר, 2000
מלאכיה נרדמו כולם, הוצאת כתר, 2003
פרפרים בגשם, הוצאת כתר, 2005
ימים יגידו, אנה הוצאת כתר, 2008
וודקה ולחם, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2010
עיניים כחולות מדי, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2012
אחותו של הנגר, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2015
מיכאלה, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2018
אהבה יד ראשונה, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2022
הערות שוליים

1 2 3 4  מגן, מירה, לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית
↑  שירי לב-ארי, אהבה וחטיפים אחרים, באתר הארץ, 4 בפברואר 2008
↑   מיה סלע, לראות דרך העיניים של מירה מגן, באתר הארץ, 3 בפברואר 2013
↑  ראו: מירה מגן, המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264837305171  BnF: cb15000655s (data)  GND: 118197975  ISNI: 0000 0000 6660 7332  LCCN: no95015439  NKC: xx0045433  SUDOC: 076425797  VIAF: 17498779   WorldCat (עם VIAF): 17498779
מישל חדאד (משורר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1919 נצרת, ישראל 
 פטירה:  1996 (בגיל 77 בערך) נצרת, ישראל 
 מדינה:  פלשתינה (א"י), ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קהיר, אוניברסיטת איווה 
 שפות היצירה:  ערבית, עברית 
 
מִישל אסקנדר חדאד (בערבית: ميشيل اسكندر حداد; 1919, נצרת – 1996, נצרת) היה משורר, סופר, עורך ועיתונאי ערבי-ישראלי, מהבולטים שבמשוררים הערביים בישראל.
ביוגרפיה

חדאד נולד למשפחה נוצרית. הוא נחשב למשורר הערבי הראשון שפרסם שירה ערבית בישראל. הוא ייסד את כתב העת הספרותי "אל-מוג'תמע" בשנת 1954 ושימש כעורכו. בשנת 1955 הקים את איגוד המשוררים הערבים בישראל.
פרסם כ-11 ספרי שירה וספר אוטוביוגרפי. נושאי כתיבתו נעו מן האישי והפרטי אל הנושאים החברתיים והתרבותיים המעסיקים את החברה הפלסטינית בישראל.
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספריו > בתרגום עברי

הצטברות: שירים נבחרים בתרגום עברי; ערך: ששון סומך, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשל"ט.
הערות שוליים

↑  חיים נגיד, ספרים חדשים עיון ראשון: משוררה של נצרת, מעריב, 24 באוגוסט 1979.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281615105171  GND: 1089609108  ISNI: 0000 0000 6691 4789  LCCN: no88002824  NTA: 074322060  VIAF: 46315265   WorldCat (עם VIAF): 46315265 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מכרה הכסף ההיסטורי בטרנובסקיה גורי

חדר תת-קרקעי במכרה הכסף של טרנובסקיה גורי
מכרה הכסף ההיסטורי (בפולנית: Zabytkowa Kopalnia Srebra) הוא מוזיאון כרייה בטרנובסקיה גורי שבפרובינציית שלזיה בפולין. המכרה והמנהרה האופקית הטרוטה השחורה (Sztolnia Czarnego Pstrąga) הסמוכה הם שרידים של תעשיית כריית הכסף.
המוזיאון הוא נקודת עוגן (Anchor point) במסלול האירופי למורשת תעשייתית (European Route of Industrial Heritage). והוא חבר בוועדה הבינלאומית לשימור המורשת התעשייתית (The International Committee for the Conservation of the Industrial).
האתר הוא מונומנט היסטורי מוכרז של פולין מ-14 באפריל 2004, ומנוהל על ידי עמותת אוהבי האדמה של טרנובסקיה גורי (Stowarzyszenie Miłośników Ziemi Tarnogórskiej). מ-2006 הוא חלק ממסלול המונומנטים הטכנולוגיים של פרובינציית שלזיה (Szlak Zabytków Techniki Województwa Śląskiego) המאורגן על ידי ארגון התיירות של שלזיה (Śląska Organizacja Turystyczna). ב-9 ביולי 2017 נוסף המוזיאון והמנהרה האופקית של הטרוטה השחורה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשם "מכרה העופרת-כסף-אבץ בטרנובסקיה גורי ומערכת ניהול המים התת-קרקעית שלו".
היסטוריה

אזור טרנובסקיה גורי ידוע בכריית עפרות עופרת היסטורית. עפרות עופרת מכילות תערובת גדולה למדי של כסף. זו הסיבה שהחל משנת 1526 כשמצאו מרבצי עופרת חדשים (בעיקר גלנה), החל היישוב לצמוח במהירות. בשנת 1526, העניק יאן השני, דוכס אופולה (Jan II Dobry (książę opolski)), לקהילה מעמד של עיר כרייה עצמאית. מקור שמה של העיירה טרנובסקיה גורי הוא מהתקופה של ראשית כרייה. החלק הראשון "טרנובסקיה" בא משמו של הכפר "טרנוביצה" (Tarnowice) בו נתגלו מרבצי עופרת מועשרת בכסף. טרנוביצה (למעשה "טרנוביצה הישנה" - Stare Tarnowice) היא כיום רובע בטרנובסקיה גורי. פירושו של החלק השני של השם "גורי" הוא "הרים". המקור לשם הגיע מערימות הסיגים סביב פירים רבים שנחפרו לכריית הכסף. תעשיית הכרייה נאלצה להתמודד עם בעיית הצפות המים במכרות. כדי למנוע זאת הובא בשנת 1788 מנוע הקיטור הראשון מאנגליה ביוזמת הרוזן פרידריך וילהלם פון רדן (Friedrich Wilhelm von Reden). הדרך הנוספת לניקוז המכרות הייתה חפירה של מנהרה אופקית (adit) שניקזה את המים באמצעות הפרשי הגובה. בטרנובסקיה גורי היו 8 מנהרות אופקיות. אחת מהם באורך 600 מטר, המנהרה האופקית של הטרוטה השחורה, זמינה לתיירים. כריית עפרות העופרת בטרנובסקיה גורי נפסקה בשנת 1912 בגלל מחסור במשאבים. עם זאת, נותרה כמות גדולה מאוד של עקבות לכרייה מהעבר, הן מתחת לאדמה והן על פני השטח.
המוזיאון

תעשיית הכרייה נפסקה בשנת 1912 והותירה אחריה מתחת לאדמה 150 קילומטרים של גלריות ומנהרות אופקיות. המנהרה האופקית הטרוטה השחורה, חלק מהמנהרה האופקית העמוקה על שם פרידריק (Sztolnia "Fryderyk"), הקרויה על שם הרוזן שמימן אותה, הייתה הראשונה שנוצלה לתיירות. היא נפתחה בשנת 1957 כסיור בסירה באורך 600 מטר. מכרה הכסף ההיסטורי נפתח בשנת 1976. הביקור במכרות הכסף ההיסטוריים מתחיל במוזיאון אינטראקטיבי בו תיירים לומדים על השיטות של מיצוי כסף, עופרת ואבץ מהעפרה, כמו גם על ניקוז מכרות תת-קרקעיים. ואז תיירים יורדים מתחת לאדמה. אורך הדרך בעומק מקסימלי של 40 מטרים מתחת לקרקע הוא 1,749 מטרים; 270 מטר מתוכם שטים בסירות.
מחוץ לבניינים של מכרה הכסף ההיסטורי יש מוזיאון פתוח של מנוע הקיטור. האטרקציה החדשה ביותר של המוזיאון היא מסילת רכבת צרה וקטנה עבור ילדים.
הערות שוליים

↑  Historic Silver Mine World Heritage Site
↑  Historic Silver Mine in Tarnowskie Góry
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 311352409   WorldCat (עם VIAF): 311352409
מחמוד דבי איטנו

מייג'ור גנרל מחמוד בן אידריס דבי איטנו (בערבית: محمود بن إدريس ديبي إتنو; נולד ב-1 בינואר 1984) ידוע גם בשם מחמוד קאקה, הוא יו"ר מועצת המעבר הצבאית של צ'אד ומכהן דה פקטו כנשיא צ'אד. הוא בנו של נשיא צ'אד המנוח אידריס דבי, שנהרג בקרב בצפון צ'אד, יממה לאחר שנבחר לנשיא ברוב מוחץ של 80%. בעבר שימש השני בשרשרת הפיקוד בהתערבות הצ'אדית בצפון מאלי (FATIM).
הערות שוליים

↑  https://news.trust.org/item/20210420102953-f2l4n/
↑  "Chad President Deby dies of injuries suffered on front line: Army". www.aljazeera.com. נבדק ב-20 אפר' 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1286278686  VIAF: 5398168172582848620001   WorldCat (עם VIAF): 5398168172582848620001 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מישל נה

| --- | --- |

מישל נה
 לידה:  10 בינואר 1769 סארלואי, ממלכת צרפת ממלכת צרפת
 הוצאה להורג:  7 בדצמבר 1815 (בגיל 46) פריז, ממלכת צרפת ממלכת צרפת
 מקום קבורה:  פר לשז (העשור של 1820) 
 מדינה:  צרפת 
 כינוי:  "אדום הראש" (Le Rougeaud)  "האמיץ שבאמיצים" (Le Brave des braves)
 בן או בת זוג:  Aglaé Auguié 
 צאצאים:  Michel Louis Félix Ney, Edgar Ney, Napoléon Joseph Ney, Eugène Ney 
 השתייכות:  ממלכת צרפת  הרפובליקה הצרפתית  הקיסרות הראשונה  ממלכת צרפת  קיסרות מאה הימים
 תקופת הפעילות:  1787–1815 (כ־28 שנים)
 דרגה:  מרשל של צרפת
 פעולות ומבצעים
 מלחמות המהפכה הצרפתית, מלחמות נפוליאון.
 עיטורים
 Knight Grand Cordon of the Order of Christ (1810)  מרשל צרפת (19 במאי 1804)  Duc d'Elchingen  אביר מסדר לואי הקדוש  שמות החקוקים בשער הניצחון בפריז  צלב גדול של לגיון הכבוד 
 הנצחה
 שמו חרוט בשער הניצחון.
 
מישל נֶה (בצרפתית: Michel Ney; ‏10 בינואר 1769 - 7 בדצמבר 1815), דוכס אלכינגן, נסיך מוסקבה ומרשל של צרפת. נודע גם בכינוייו "אדום הראש" (Le Rougeaud) ו"האמיץ שבאמיצים" (Le Brave des braves). השתתף במלחמות המהפכה הצרפתית ובמלחמות נפוליאון.
נה, חייל אמיץ ונמרץ, נודע כמי שעמד תמיד בראש חייליו. מעבר להיותו חם מזג (תכונה עליה זכה בכינויו Le Rougeaud) היה גם מפקד מוכשר, שהפגין ביצועים מעולים, אם כי לא בכל הקרבות אותם ניהל. מבקריו האשימו אותו בפזיזות. נה היה אחד המרשלים הראשונים שמונו על ידי נפוליאון, שהעריך מאוד את כישוריו.
ביוגרפיה > בצעירותו

נולד בסארלואי שבאלזס, כבן למשפחת מהגרים מגרמניה. כנער עבד כפקיד מתלמד בסדנת מתכת, בטרם התגייס ב-1787 לצבא למורת רוחו של אביו, שהיה יצרן חביות ונמנה עם המעמד הבינוני.
ביוגרפיה > קריירה צבאית ותארים

עם גיוסו הוצב נה ליחידת ההוסרים ה-5 בעיר מץ. במלחמת המהפכה נלחם בהולנד, על נהר הריין ובדרום גרמניה. ב-1792 נלחם בקרב ואלמי כסגן (לויטננט) בצבא הריין. ב-1794 הועלה לדרגת סרן (קפטן), וב-1796 לגנרל. ב-1799 מונה למפקד דיוויזיה, עליה פיקד בקרב הוהנלינדן (1800).
ב-1802 התמנה למפקח חיל הפרשים, וב-19 במאי 1804 התמנה למרשל של צרפת, במסגרת המהלך של נפוליאון של קידום מפקדים על פי כישרונם, ויצירת אליטה צרפתית חדשה.
בקרב אולם היה נה המפקד אשר הביא להכרעת הצבא האוסטרי, כתוצאה מההסתערות הנועזת של כוחותיו באלכינגן (14 באוקטובר 1805). על פעולתו זו, הוכתר לאחר קרב פרידלנד בתואר "דוכס אלכינגן" (6 ביוני 1808).
במלחמת רוסיה–צרפת (1812) הצטיין נה כמפקד בקרב בורודינו, עליו קיבל את התואר "נסיך מוסקבה". נה גילה אומץ לב רב בעת הנסיגה מרוסיה. הוא פיקד על המשמר האחורי של צבא צרפת, בהגנה על שרידי הצבא הנסוגים. בתפקידו זה ניהל מערכת הגנה יומיומית כנגד הקוזאקים, לחם במאסף וסירב להצעות הכניעה של הרוסים. באחד המקרים אף נשאר נה לבדו לנוכח פני האויב לאחר נסיגה מבוהלת של חייליו, מעשה שהביא להפסקת בריחתם ולהתייצבות מחדש לצידו של מפקדם הנערץ. בפועל, היה נה החייל הצרפתי האחרון שעזב את אדמת רוסיה. על לחימתו זו זכה מנפוליאון לכינוי "האמיץ שבאמיצים".
ב-1813 נחל נה מפלה כמפקד בקרב דנביץ.
ביוגרפיה > לאחר גלות נפוליאון

לאחר הגלייתו של נפוליאון לאי אלבה קורב נה על ידי לואי ה-18 לחצר המלוכה. על אף שנה הפגין נאמנות למלוכה המחודשת, זכה ליחס קריר מצד אנשי החצר, כנראה בשל מוצאו ה"נחות".
עם נחיתתו של נפוליאון על חופי צרפת נשלח נה לאוסרו, אך למרות הצהרתו כי יחזיר את נפוליאון לפריז "בכלוב של ברזל" נשבה שנית בקסמו של נפוליאון וחבר אליו בחזרתו לצרפת. במערכה של "מאה הימים" עמד לצד נפוליאון ופיקד על כוחות צרפתיים בקרב ברס ובקרב ווטרלו.
ביקורות רבות נמתחו על תפקודו של נה בקרב ווטרלו, אך עם זאת קשה לקבוע אם אי הצלחתו נבעה משגיאות פיקודיות שלו, או מהיעדר הבנה בינו לבין נפוליאון ולבין שאר מפקדי הצבא. גם בקרב זה הראה נה אומץ רב בהובילו חמש הסתערויות על החי"ר האנגלי, הסתערויות שהיו קרובות מאוד להכריע את המערכה לטובת הצרפתים. מפורסמת מאוד קריאתו בסוף הקרב כלפי החיילים שנשארו עמו: "בואו, ראו איך מרשל צרפתי מסתער אל מותו!". על קריאה מפורסמת זו העיר ויקטור הוגו "הו, איש אומלל - אתה נועדת לכדורים צרפתיים".
לאחר שהוגלה נפוליאון בשנית (קיץ 1815) והבורבונים הושבו לשלטון, נשפט נה למוות על בגידה במלכות, והוצא להורג על ידי כיתת יורים. נה סירב לחבוש כיסוי עיניים בעת ההוצאה להורג, והותר לו להיות זה אשר יתן את פקודת הירי. פקודתו, ומילותיו האחרונות היו "חיילים, ישר אל הלב!".
מנהרת רוקי

| --- | --- |
פסגת מעבר רוקי, 1886
פסגת מעבר רוקי, 1886
 מידע כללי
 סוג:  מנהרת כביש, תעלה בינלאומית 
 שימוש:  חיבור צפון הקווקז וטביליסי
 מיקום:  צפון אוסטיה - אלניה 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1985
 תאריך פתיחה רשמי:  1985 
 מידות
 אורך:  3,730 מ' 
 קואורדינטות:  42°36′42″N 44°06′00″E﻿ / ﻿42.611761111111°N 44.100088888889°E﻿ / 42.611761111111; 44.100088888889
  (למפת גאורגיה מוגדלת) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור מנהרת רוקי(למפת גאורגיה רגילה) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור מנהרת רוקי(למפת צפון אוסטיה - אלניה רגילה) ולדיקווקז מוזדוק בסלאן אלאגיר ארדון זאבודסקוי אלחוטובו אינגושטיה צ'צ'ניה סטברופול קברדינו-בלקריה דרום אוסטיה גאורגיה גאורגיהמנהרת רוקי(למפת צפון אוסטיה - אלניה מוגדלת) ולדיקווקז מוזדוק בסלאן אלאגיר ארדון זאבודסקוי אלחוטובו אינגושטיה צ'צ'ניה סטברופול קברדינו-בלקריה דרום אוסטיה גאורגיה גאורגיהמנהרת רוקי
 
מנהרת רוקי (בגאורגית: როკის გვირაბი, רוֹקיס גוויראבּי; ברוסית: Рокский туннель; באוסטית: Ручъы тъунел) היא המעבר היחיד שחוצה את רכס הקווקז הגדול הפתוח במשך כל ימות השנה ומחבר את גאורגיה ורוסיה. המעברים האחרים פתוחים בעונת הקיץ בלבד וחלקם משמשים הולכי רגל בלבד. המעבר, החוצה את שטח אוסטיה, מאפשר קשר ישיר ורציף מצפון הקווקז לטביליסי. המנהרה, שבנייתה הושלמה על ידי הסובייטים בשנת 1984, מהווה את הנכס הכלכלי החשוב ביותר של דרום אוסטיה: המכסים וההיטלים במנהרה מהווים כשליש מהתקציב האוסטי.
מנהרת רוקי היא מנהרה לתנועת כלי רכב בעלת שני מסלולים. היא נמצאת בגובה של כ-2,000 מטר מעל פני הים ואורכה 3,730 מטר.
בעקבות הסכסוך האוסטי-גאורגי ופרישת דרום אוסטיה בתקופת מלחמת האזרחים של גאורגיה, נמצאת המנהרה, המחברת למעשה בין שני חלקי החבל צפון אוסטיה ודרום אוסטיה, בשליטת הבדלנים האוסטים. הממשל הגאורגי, בגיבוי ארצות הברית, קרא להשבת ריבונותה של גאורגיה על הצד הדרומי של המנהרה. ב-2 במרץ 2006 קראה ארצות הברית להטלת פיקוח בינלאומי על המנהרה.
מכירה פומבית (כתב עת)

| --- | --- |
 סוגה:  כתב עת לאמנות ואספנות
 עורך ראשי:  יהודה מאי
 תאריכי הופעה:  1997–2010 (כ־13 שנים)
 שפה:  עברית
 
"מכירה פומבית" היה כתב עת ישראלי המוקדש לאספנות ולאמנות. הירחון, שיצא לראשונה בשנת 1997, פרסם מאמרים בנושא אמנות ואומנות, וסיקר מכירות פומביות שנערכות בישראל. הירחון נסגר בשנת 2010 והוציא בסך הכל 67 גיליונות לאורך השנים.
הערות שוליים

↑  מכירה פומבית (כתב עת), באתר  הספרייה הלאומית של ישראל
ערך זה הוא קצרמרבנושא כתבי עת ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מורגן סנסון

מורגן סנסון (בצרפתית: Morgan Sanson; נולד ב-18 באוגוסט 1994 בסן-דושאר שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בניס מה ליג 1.
קריירת מועדונים > לה מאן

סנסון גדל במחלקות הנוער של גזלק בורז' ובורז', ובשנת 2009 הגיע אל מחלקת הנוער של לה מאן. בשנת 2012 הוא החל לשחק בלה מאן II, קבוצת המילואים של המועדון. לקראת עונת 2012/2013 הועלה סנסון לסגל הקבוצה הראשונה של המועדון וקיבל את חולצה מספר 25. ב-3 באוגוסט 2012 ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית השנייה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 1–2 לדיז'ון במסגרת המחזור השני. ב-22 בדצמבר הבקיע סנסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-66 בהפסד 2–3 למונקו במסגרת המחזור ה-19. בעונתו היחידה בקבוצה ערך סנסון 27 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
קריירת מועדונים > מונפלייה

ב-12 ביוני 2013 חתם סנסון לארבע שנים במונפלייה מליגת העל הצרפתית. ב-14 בספטמבר ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 82 דקות בתיקו 0-0 נגד סטאד ריימס במסגרת המחזור החמישי בליגה. ב-11 באפריל 2014 הבקיע סנסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-79 בהפסד 2–3 לאולימפיק מרסיי במסגרת המחזור ה-33 בליגה. בשתי עונותיו הראשונות במועדון היה סנסון שחקן הרכב בלתי מעורער וערך בכל אחת מהן 32 הופעות, כשבעונתו השנייה הוא מבקיע שישה שערים. בעונתו השלישית במועדון סבל סנסון ממספר פציעות ארוכות, ועל-כן ערך 14 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים בלבד. בתחילת עונת 2016/2017 ערך סנסון 20 הופעות ליגה נוספות, בהן הבקיע שלושה שערים.
קריירת מועדונים > אולימפיק מרסיי

ב-17 בינואר 2017 חתם סנסון לארבע שנים וחצי באולימפיק מרסיי, גם היא מליגת העל הצרפתית, תמורת 9 מיליון אירו ואפשרות לבונוס של 3 מיליון אירו. ב-22 בינואר ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–3 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור ה-21 בליגה.
קריירת מועדונים > אסטון וילה

ב-26 בינואר 2021 חתם סנסון באסטון וילה מהפרמייר ליג לחמש שנים.
קריירת מועדונים > שטרסבורג

ב-23 בינואר 2023 חזר סנסון לצרפת והושאל לשטרסבורג עד לסוף העונה. ב-29 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 2-1 לטולוז.
קריירת מועדונים > ניס

ב-24 ביולי 2023 הושאל לניס לעונה אחת. ב-15 במאי 2024 חתם באופן קבוע בקבוצה.
הערות שוליים

↑  Morgan Sanson s'engage avec le MHSC באתר הרשמי של מונפלייה, 12 ביוני 2013 (בצרפתית)
↑  Morgan Sanson to Marseille, done deal באתר Get French Football News, ‏ 17 בינואר 2017 (באנגלית)
מכינת עלמה למנהיגות נשית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכינה קדם-צבאית
 תקופת הפעילות:  2013–הווה (כ־11 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°45′12″N 35°11′49″E﻿ / ﻿31.753331762369°N 35.196919309714°E﻿ / 31.753331762369; 35.196919309714
 www.m-alma.com
  (למפת ירושלים מוגדלת) מכינת עלמה למנהיגות נשית(למפת ירושלים רגילה) מכינת עלמה למנהיגות נשית(למפת הרי ירושלים רגילה) מכינת עלמה למנהיגות נשית(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מכינת עלמה למנהיגות נשית
 
מכינת עלמה למנהיגות נשית היא תוכנית חינוכית של הסוכנות היהודית, המיועדת לבוגרות כיתה י"ב בדגש על צעירות בעלות פוטנציאל מנהיגות גבוה. התוכנית שואפת לגיוס חניכות מרקע מגוון: פריפריה ומרכז, דתיות וחילוניות, עולות וצבריות. המכינה ממוקמת בגוננים ח'-ט' ששבירושלים. בכל מחזור ישנן כ-40 חניכות.
המכינה זכתה בפרס מוסקוביץ' לציונות, ובתחרות ליזמות בחינוך של עיתון כלכליסט ועיריית בת ים.
חזון והיסטוריה

מטרת המכינה היא להניע את החניכות "למצות את הפוטנציאל הגלום בהן. לחיות חיים של משמעות מתוך בחירה ולקיחת אחריות בכל תחומי החיים כחלק מתהליך בירור זהותן האישית". המכינה מאמינה כי "במפגש הנשי גלומות אפשרויות לתהליך עמוק, מעצים ומשמעותי אשר יוביל לצמצום הפערים הגדלים והולכים".
שאיפת התוכנית היא שהבוגרות יסיימו את המסלול עם "תחושת מסוגלות גבוהה לשנות ולהיטיב, חדוות עשייה, ולהט אמיתי לחיות חיים של משמעות בכל מעגלי ההשפעה בחייה: העצמי, המשפחתי, הקהילתי והלאומי".
עלמה היא תוכנית בעלת שלושה שלבים:
שישה חודשי תוכנית חינוכית אינטנסיבית בתנאי פנימייה.
שירות צבאי מלא. התוכנית פועלת בשיתוף פעולה עם אגף כוח האדם בצה"ל.
שישה חודשי תוכנית משתחררות.
להלן כמה מאבני היסוד של התוכנית החינוכית בשלב הראשון:
תהליך בניית הקבוצה בדגש על ניהול עצמי על ידי החניכות, בליווי צמוד של הצוות החינוכי
העצמה אישית
הכנה לשירות משמעותי בצה"ל
סדנאות, שיעורים והרצאות
טיולים וסיורים בשטח
התנדבות ופרויקטים
מחזור א' של "עלמה" החל לפעול באוגוסט 2013 והסתיים בפברואר 2014. 17 מתוך 18 בוגרות המחזור הראשון קיבלו שיבוץ משופר לתפקידים משמעותיים בצה"ל.[דרושה הבהרה]
מורשת גת

מורשת גת היא עיר מקראית המוזכרת מפורשות רק פעם אחת בתנ"ך, בספר מיכה.
אזכור בתנ"ך

מורשת גת מוזכרת בנבואה השירית של מיכה, פרק א':
”לָכֵן תִּתְּנִי שִׁלּוּחִים עַל מוֹרֶשֶׁת גַּת בָּתֵּי אַכְזִיב לְאַכְזָב לְמַלְכֵי יִשְׂרָאֵל”
פרשנות

ישנם הטוענים שמורשת גת הייתה עירו של הנביא מיכה הַמֹּרַשְׁתִּי. אולם אחרים סבורים שמיכה נקרא "מֹרשתי" משום שהוא ממרשה הסמוכה.
ישנם הטוענים ש"מורשת גת" כלל איננה עיר, אלא שהיא ביטוי סמלי.
זיהוי

ישנם המזהים את מורשת גת בתל גודד. צבי אילן ביקש לזהות את תל גודד עם "גדוד" ובהתאם הציע לזהות את מורשת גת בתל בורנה. פרופ' יגאל לוין הציע לזהות את מורשת גת בתל חרסים.
זכריה קלאי העלה בהיסוס את הסברה שמורשת גת נמצאת בתל עיטון.
הערות שוליים

↑  ספר מיכה, פרק א', פסוק י"ד
↑  ספר מיכה, פרק א', פסוק י"ד
↑  צבי אילן, "גדוד ולחי בספר מיכה", בית מקרא, טבת-אדר תשל"ה, עמ' 211-212
↑  פרופ' יגאל לוין, "מורשת גת: הצעת זיהוי חדשה לתל חרסים", בתוך: ש' גבעון (עורך), עונת החפירות האחת עשרה בתל חרסים (נחל ברקאי) 2000, אוניברסיטת בר־אילן, המחלקה ללימודי ארץ־ישראל ע״ש מרטין (זוס), 2002, עמ' 35-49
↑  נדב נאמן, רשימות הערים של יהודה ובנימין וממלכת יהודה בימי יאשיהו, ציון, נד, א, תשמ"ט, עמ' 29-30
מחמוד ברזאנג'י

שייח' מַחְמוּד בֶּרְזַנְגִ'י (בכורדית: شێخ مه‌حموود بەرزنجی; 1878 - 9 באוקטובר 1956) היה מייסד צבא פֶּשְׁמַרְגַה והמייסד ומלך היחיד של ממלכת כורדיסטן בין 1922 ועד אשר סופחה הממלכה בידי המנדט הבריטי בעיראק בשנת 1924. מתוך מספר מרידות כורדיות בראשותו הוא הקים את הממלכה הכורדית והפך למלכה. דתו הייתה אסלאם סופי.
ביוגרפיה

נולד בתור מַחְמוּד חָפִיד זֶדָה, מחמוד היה מנהיג לאומי כורדי שאפתן מאוד וקידם את הרעיון של הכורדים השולטים במדינתם וזוכים לעצמאות מהבריטים. כפי שמתאר האקדמאי הפוליטי צ'ארלס טריפ, הבריטים מינו אותו למושל סולימאניה בדרום כורדיסטן כדרך להשיג שלטון עקיף באזור זה. הבריטים רצו את השלטון העקיף הזה עם מחמוד הפופולרי ליד ההגה, שלדעתם יתן להם פנים וירגיע את הרוחות באזור. עם זאת, עם מעט כוח בריטי משגיח עליו, למחמוד היו שאיפות ליותר עבור עצמו ועבור העם הכורדי.
עד 1920 מחמוד, למורת רוחה של בריטניה, השתמש בכוחו נגד הבריטים על ידי לכידת פקידים בריטים באזור הכורדים והתחיל התקוממות נגד הבריטים. כפי שכותב ההיסטוריון קווין מקייקרמן, "המרד נמשך עד שנפצע מחמוד בקרב, שהתרחש בדרך בין כירכוכ לסולימאניה. הוא נפל על ידי הכוחות הבריטיים, והוא נידון למוות אך מאוחר יותר נכלא במבצר בריטי בהודו." מחמוד נשאר בהודו עד שנת 1922.
לאחר חזרתו בשנת 1922 הדף ביחד עם הבריטים את הכוחות הטורקים שניסו לכבוש מחדש את האזור ביחד עם המפקד הבריטי פרסי קוקס. על פועלו ניתנה לו הרשות להקים ממלכה סמי-ריבונית של כורדיסטן. בשביל הרגעת הרוחות באזור ניתנו למחמוד עוד ועוד זכויות וכוחות עד אשר הוכר בתור "מֶלֶךְ מַמְלֶכֶת כּוּרְדִּיסְטָן". כאשר השייח' ניסה לעבוד ביחד עם הטורקים לעצמאות מלאה מהבריטים קוקס הבין את המצב ובשנת 1923 הוא הכחיש מהכורדים כל כוח בממשלה והתחרט מהצעתו למדינה עצמאית משלהם. מחמוד היה המלך עד שנת 1924 והיה מעורב בהתקוממויות רבות נגד הבריטים עד שנת 1932, אז הצליחו חיל האוויר המלכותי ועיראקים מיומנים לתפוס את השייח' מחדש ולהגלות אותו לדרום עיראק.
בשנת 1941 הבריטים הרשו למחמוד לחזור לסולימאניה. מחמוד נפטר בחיק משפחתו בשנת 1956. הוא עדיין זכור היום עם תצוגות לזכרו סביב כורדיסטן העיראקית ובמיוחד בסולימאניה. זכור כגיבור העם הכורדי.
ביבליוגרפיה

ספר: מלחמות בבל החדשה - פסח מלובני
מיוניט

| --- | --- |
גבישי מיוניט יוצרים צלב בתוך מסת אם מקוורץ
גבישי מיוניט יוצרים צלב בתוך מסת אם מקוורץ
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:   Ca4Al6Si6O24CO3 
 מערך קריסטלוגרפי:  טטרגונלי
 צורת הגביש:  הגבישים פריזמתיים המסתיימים בפירמידות ופאותיהם מקווקווים באורך עד 70 ס"מ, מקבצים גרגיריים או חסרי צורה.
 צבע:  ורוד חיוור, חום אדמדם, צהוב, סגול, חסר-צבע, כחלחל, ירקרק
 ברק:  זגוגי, פנינתי ודמוי שרף
 שקיפות:  שקוף עד אטום
 פצילות:  מובחנת בשני כיוונים ({100}, ו־{110})
 שבירה:  בלתי שווה עד דמוית קונכייה
 קשיות:  6-5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.78-2.74
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  המיוניט הוא פלואורסצנטי.
 מינרלים נלווים:  מיקרוקלין, זירקון, טיטניט, גארנט, אפטיט, פלגיוקלז, פירוקסנים ואמפיבולים
מיוניט הוא מינרל טקטוסיליקטי (סיליקט במבנה מרחבי) המכיל סידן, אלומיניום ופחמה השייך לקבוצת הסקפוליט.
תכונות > הרכב כימי וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של המיוניט היא Ca4Al6Si6O24CO3. המיוניט יוצר תמיסה מוצקה עם המריאליט (Na4Al3Si9O24Cl), מינרל השייך אף הוא לקבוצת הסקפוליט. מיוניט ומריאליט טהורים יוצרו באופן מלאכותי, אבל בטבע הם קיימים אך ורק בתערובת ביניהם, שבה לא עולה חלקו של אחד המינרלים על 80 אחוזים. חבורת הסימטריות המרחבית של תערובת זו היא "P42/n"
המיוניט מתגבש במערכת הטטרגונלית, חבורת סימטריות נקודתית "טטרגונלית דיפירמידלית"  4/m\ , וחבורת סימטריות מרחבית "I4/m". הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=12.179‏ ו-c=7.571Å.
תכונות > תכונות פיזיקליות

המינרל מופיע במקבצים גרגיריים או חסרי צורה. הגבישים פריזמתיים המסתיימים בפירמידות באורך עד 70 ס"מ. פאות הגביש מקווקוות. למיוניט יש פצילות מובחנת בשני כיוונים ({100}, ו־{110}). הקשיות של המינרל בינונית, 6-5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 2.86 גרם לסמ"ק.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא חד-צירי שלילי. מקדמי השבירה של המיוניט הם: nω=1.58-1.6‏ ו-nε=1.55-1.56. גבישי המיוניט הם שקופים עד אטומים. הם חסרי צבע או שצבעם ורוד חיוור, חום אדמדם, צהוב, סגול, כחלחל או ירקרק. בשקף מנוסר המיוניט הוא חסר צבע. הברק של המיוניט הוא זגוגי, דמוי שרף או פנינתי. המינרל פלואורסצנטי - בקרינת על סגול באורכי גל קצרים המינרל פולט אור בגוונים של לבן או צהוב ובאורכי גל ארוכים המינרל פולט אור בגוונים של אדום.
גילוי ומקור השם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1801 בהר הגעש הכבוי סומה (Suma) – קלדרה עתיקה שהר הגעש וזוב הוא חלק ממנה - במחוז קמפניה שבאיטליה. מקור שם המינרל ביוונית, מיון (פחות), בהתייחס לכך שהמינרל מסתיים בפירמידות חדות פחות מאלו של גבישי הוזוביאניט.
שם נוסף מקובל הוא "מיזוניט" (mizzonite) לסקפוליט עשיר במיוניט.
שימושים

המינרל ידוע בעיקר לאספני מינרלים, אם כי הקשיות שלו מאפשרת גם שימוש לעיתים נדירות כאבן חן. הסוגים בהם מופיעים הגוונים צהוב, כתום, ורוד או סגול הם הסוגים בהם נעשה שימוש זה. כאשר את הסוגים השקופים פחות נוהגים לחתוך בצורת קבושון משום שאז מציג המינרל את תופעת עין החתול.