stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לורי קנדי
חייו > קריירה מוזיקלית

קנדי טבע את חותמו בארצות הברית בשנות ה-20' של המאה ה-20, כשהתמנה לצ'לן הראשי בתזמורת הפילהרמונית של ניו-ירק בהזמנתו האישית של ארטורו טוסקניני. הוא ניגן מוזיקה קאמרית עם נגנים כדוגמת ארתור רובינשטיין ויאשה חפץ. בבריטניה ניגן ברביעיית פסנתר נודעת, "נגני המוזיקה הקאמרית", עם אלברט סאמונס, ליונל טרטיס וויליאם דייוויד מרדוק. כמו כן הופיע במשך שנים אחדות עם זמר הטנור ג'ון מק'קורמק, הן בהופעות חיות והן בהקלטות.
הוא התמנה לצ'לן ראשי בתזמורת הסימפונית של ה-BBC עם מנצחה אדריאן בולט עם הקמתה בשנת 1929 והמשיך שם עד 1935. קנדי כיהן גם כפרופסור בקולג' המלכותי למוזיקה.
אשתו, דורותי קנדי הייתה פסנתרנית, שליוותה גם היא את ג'ון מק'קורמק ולימדה את ילדיו של אנריקו קארוזו. לורי ודורותי הופיעו יחד בכמה הקלטות. השניים ערכו סיור הופעות מצליח ביותר באוסטרליה, בשנת 1938. אז יצאו שוב לארצות הברית, שם הצטרף לורי להתזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית של ארטורו טוסקניני. הוא העתיק את מושבו להוליווד ונגינתו נשמעת במספר סרטי קולנוע, בהם פנטסיה, סרטו של וולט דיסני משנת 1940.
בשנת 1944 חזרו בני הזוג קנדי לישיבת קבע באוסטרליה. הם קנו בתי מלון בטארי שבניו סאות' ויילס ובסידני, ולורי לימד צ'לו במחנות מוזיקה ובהמשך, ב-1966, בבית הספר למוזיקה בקנברה. הוא פרש מעבודתו שם לאחר שנה בלבד עקב בריאות לקויה.
דורותי קנדי מתה בשנת 1972. לורי קנדי מת ב-26 באפריל 1985, בסקרמנטו, קליפורניה, שם התגורר עם בנו הבכור, דייוויד.
בנם, ג'ון קנדי, היה גם הוא צ'לן נודע ואביו של הכנר נייג'ל קנדי.
דודנית של לורי קנדי הייתה הכנרת דייזי קנדי.
הערות שוליים

↑  John White, Lionel Tertis גוגל בוקס, ג'ון וייט, "ליונל טרטיס"
↑  bach cantatas: William Murdoch באך קנטאטס, "ויליאם מרדוק
↑  Papers of Earnest (sic) Llewellyn מסמכי ארנסט ליולין]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811351901305606  ADB: kennedy-irvine-robert-laurie-lauri-12730  BIBSYS: 10065121  GND: 134842405  ISNI: 0000 0000 5553 6129  LCCN: no95019803  MusicBrainz: 87ad3b53-c4a3-4879-961e-3f4f855a9720  NLA: 36197159  Trove: 1462632  VIAF: 63590755   WorldCat (עם VIAF): 63590755
לובנויה מייסטו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הוצאה להורג, סימן נוף 
 מיקום:  טברסקוי ראיון 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1597
 תאריך פתיחה רשמי:  1597 
 קואורדינטות:  55°45′12″N 37°37′21″E﻿ / ﻿55.75333333°N 37.6225°E﻿ / 55.75333333; 37.6225
  (למפת מוסקבה מוגדלת) לובנויה מייסטו(למפת מוסקבה רגילה) לובנויה מייסטו
 
לובנויה מייסטו (רוסית Лобное место) היא בימה עגולה בקוטר של 13 מטר הניצבת בפינה הדרום-מזרחית של הכיכר האדומה במוסקבה, סמוך מצפון לכנסיית ואסילי הקדוש. שמה של הכיכר בא מהמילה הרוסית "לוב" (Лоб) שמשמעותה מצח, ושברוסית עתיקה נשאה גם משמעות של גדת נהר תלולה, יחד עם המילה "מייסטו" (место - "מקום"). המקום מכונה גם בכינוי "כיכר הגולגולות", ומקורו של זה בתרגום שמה העברי של גבעת הגולגולתא בירושלים. זה הגיע ישירות מעברית או דרך יוונית (Κρανίου Τοπος - "קראניו טופוס"). הרקע לכינוי הוא בדמיון שבין מצח לגולגולת ובין גבעה לגדה תלולה. במהלך השבוע הקדוש נהוג היה להציב במקום דגם של גולגולתא, ותהלוכות יום ראשון של הדקלים נהגו להסתיים בה.
היסטוריה

המסורת מקשרת את המקום לשחרורה של מוסקבה מהפולשים הטטרים ב-1521. הבימה נזכרה לראשונה בכתובים ב-1547, כאשר הצאר איוואן הרביעי נשא מעליה נאום שקרא לפיוס לאחר שרפות ומרד שאירעו במוסקבה. ייתכן כי בתקופת הצאר בוריס גודונוב נבנתה מחדש מאבן והותקנו בה שערי ברזל. בתרשים מתקופה זו נראית במקום במה מלבנים, ולפי עדויות מהמאה ה-17 ניצבו בו גם גדר עץ ואוהל. אנדרטת מינין ופוז'ארסקי הסמוכה מנציחה את הצהרתם של מינין ופוז'ארסקי מעל לובנויה מייסטו, על שחרור מוסקבה מידי הפולנים בשנת 1612 במהלך תקופת הצרות. אדם אולאריוס, הנוסע הגרמני בן המאה ה-17 כינה את המקום בשם הלטיני "תיאטרום פרוקלמאטיונום" (Theatrum proclamationum - "בימת ההכרזות").
עד למועד העברתה של הבירה לסנקט פטרבורג, שימשה לובנויה מייסטו כמרכז החיים הפוליטיים והציבוריים במוסקבה. מהבימה הוקראו אוקאזים ושרידיהם של קדושים הוצגו בה לראווה. בניגוד לאמונה עממית לא שימשה כמקום הוצאה להורג, שכן נחשבה למקום קדוש. בשנת 1786 הוזז המבנה מעט מזרחה ונבנה מחדש מאבן לבנה לפי תוכנית של מאטביי קזקוב.
גלריה

תרשים הכיכר האדומה
הבימה מצפון
תקריב של הבימה
הערות שוליים

↑  אתר הקרמלין
לוקאו (כדורגלן)

לוקאס אלבס דה אראוז'ו (בפורטוגזית: Lucas Alves de Araujo; נולד ב-22 ביולי 1992 באוזאסקו שבברזיל), הידוע בכינוי לוקאו (בפורטוגזית: Lucão), הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בדינמו בוקרשט.
קריירת מועדונים

לוקאו שיחק במועדונים אולאריה, איפטינגה, אתלטיקו גויאניינסה, קורינתיאנס ואתלטיקו פרנאאנסה מברזיל, VfR אאלן מגרמניה, ביל-ביין, לה מונט ולוצרן משווייץ, א-טאי מערב הסעודית, לאמיה 1964 מיוון, א-נסר מאיחוד האמירויות הערביות, פורטימוננסה מפורטוגל ודינמו בוקרשט מרומניה.
תארים

הגביע השווייצרי (1): 2020/2021
כדוריד באולימפיאדת אטלנטה (1996)

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  24 ביולי 1996
 תאריך סיום:  4 באוגוסט 1996
 מתחרים:  12 נבחרות גברים ו-8 נבחרות נשים מ-16 מדינות
 → 1992 2000 ← 
אולימפיאדת 1996 נערכה באטלנטה, ארצות הברית. תחרויות הכדוריד נערכו בין ה-24 ביולי ל-4 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדוריד השביעית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 299 ספורטאים (182 גברים ו-117 נשים) מנבחרות גברים ונשים. 
 כל המשחקים נערכו ב-Georgia World Congress Center וגמר גברים נערך בג'ורג'יה דום.
נבחרת קרואטיה (קרואטיה) זכתה במדליית זהב בתחרות הגברים ונבחרת דנמרק (דנמרק) זכתה בתחרות הנשים.
מתכונת התחרות

בעקבות התפרקות ברית המועצות, איחוד גרמניה ופירוק יוגוסלביה נערכו בהתאם שינויים בהעפלות של הנבחרות.
בתחרות הגברים 7 נבחרות כולל הנבחרת המארחת העפילו בהתאם לתוצאות אלופת העולם בכדורדי 1995. ארצות הברית העפילה כנבחרת המארחת ובנוסף לכך העפילו נציגי היבשות (אלג'יריה, כווית ספרד וברזיל בהתאם).
12 נבחרות חולקו ל-2 בתים בהם נערכו משחקים בשיטת ליגה. שתי נבחרות מכל בית העפילו למשחקי הגמר בשיטת פלייאוף.
בתחרות הנשים 4 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אליפות העולם בכדוריד נשים 1995. גם הנבחרת המארחת העפילה ישירות. דרך מוקדמות העפילו נציגי היבשות (הרפובליקה העממית של סין, אנגולה וגרמניה בהתאם).
הקבוצות חולקו ל-2 בתים. שתי נבחרות מכל בית העפילו למשחקי הגמר בשיטת פלייאוף.
תחרות הגברים > שלב הבתים > בית א'

| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  שוודיה | 5 | 5 | 0 | 0 | 131 | 94 | 37 | 10 |
|  קרואטיה | 5 | 4 | 0 | 1 | 132 | 122 | 10 | 8 |
|  רוסיה | 5 | 3 | 0 | 2 | 137 | 106 | 31 | 6 |
|  שווייץ | 5 | 2 | 0 | 3 | 126 | 115 | 11 | 4 |
|  ארצות הברית | 5 | 1 | 0 | 4 | 111 | 142 | 31- | 2 |
|  כווית | 5 | 0 | 0 | 5 | 100 | 158 | 58- | 0 |
תחרות הגברים > שלב הבתים > בית ב'

| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  צרפת | 5 | 4 | 0 | 1 | 145 | 114 | 31 | 8 |
|  ספרד | 5 | 4 | 0 | 1 | 114 | 97 | 17 | 8 |
|  מצרים | 5 | 3 | 0 | 2 | 113 | 103 | 10 | 6 |
|  גרמניה | 5 | 3 | 0 | 2 | 121 | 112 | 9 | 6 |
|  אלג'יריה | 5 | 0 | 1 | 4 | 95 | 117 | 22- | 1 |
|  ברזיל | 5 | 0 | 1 | 4 | 100 | 145 | 45- | 1 |
תחרות הגברים > פלייאוף אליפות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 6 באוגוסט - | 6 באוגוסט - |  |  |  |  |  |
|  |    שוודיה  |  25 |   |  |  |  |  |
|  |    ספרד |  20 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 8 באוגוסט - | 8 באוגוסט - |  |
|  |   |   |   |   |    שוודיה |  26 |  |
|  |   |   |   |   |    קרואטיה  |  27 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 6 באוגוסט - | 6 באוגוסט - |   |  | 8 באוגוסט - | 8 באוגוסט - |  |
|  |    צרפת |   20 |   |  |    ספרד |  27  |  |
|  |    קרואטיה |  24 |   |  |    צרפת |  25 |  |
תחרות הגברים > הדירוג הסופי

| מיקום | קבוצה |
| --- | --- |

1:  קרואטיה
2:  שוודיה

3:  ספרד
4:  צרפת
5:  רוסיה
6:  מצרים
7:  גרמניה
8:  שווייץ
9:  ארצות הברית
10:  אלג'יריה
11:  ברזיל
12:  כווית
תחרות הנשים > שלב הבתים > בית א'

| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  דנמרק  | 3 | 3 | 0 | 0 | 89 | 62 | 27 | 6 |
|  הונגריה | 3 | 2 | 0 | 1 | 81 | 70 | 11 | 4 |
|  הרפובליקה העממית של סין | 3 | 1 | 0 | 2 | 71 | 83 | 12- | 2 |
|  ארצות הברית | 3 | 0 | 0 | 3 | 64 | 90 | 26- | 0 |
תחרות הנשים > שלב הבתים > בית ב'

| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | 3 | 3 | 0 | 0 | 83 | 60 | 23 | 6 |
|  נורווגיה | 3 | 2 | 0 | 1 | 79 | 66 | 13 | 4 |
|  גרמניה | 3 | 1 | 0 | 2 | 70 | 73 | 3- | 2 |
|  אנגולה | 3 | 0 | 0 | 3 | 49 | 82 | 33- | 0 |
תחרות הנשים > פלייאוף אליפות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 1 באוגוסט - | 1 באוגוסט - |  |  |  |  |  |
|  |    דנמרק  |  23 |   |  |  |  |  |
|  |    נורווגיה |  19 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 3 באוגוסט - | 3 באוגוסט - |  |
|  |   |   |   |   |    דנמרק |  37 |  |
|  |   |   |   |   |    קוריאה הדרומית |  33 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 1 באוגוסט - | 1 באוגוסט - |   |  | 3 באוגוסט - | 3 באוגוסט - |  |
|  |    קוריאה הדרומית  |   39 |   |  |   נורווגיה |  18 |  |
|  |    הונגריה |  25 |   |  |    הונגריה  |  20 |  |
תחרות הנשים > הדירוג הסופי

| מיקום | קבוצה |
| --- | --- |

1:  דנמרק
2:  קוריאה הדרומית
3:  הונגריה
4:  נורווגיה
5:  הרפובליקה העממית של סין
6:  גרמניה
7:  אנגולה
8:  ארצות הברית
לוגו (ערוץ טלוויזיה)

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  ארצות הברית
 קטגוריה:  בידור
 סוג:  טלוויזיה בכבלים
 תאריך השקה:  2001 (בתור VH1 Mega Hits) 2005 (בתור לוגו)
 בעלות:  ויאקום
 שפה:  אנגלית
 משרד ראשי:  ניו יורק סיטי, ניו יורק, ארצות הברית
 שיטת שידור:  HD
 http://www.logotv.com/
לוגו (באנגלית: Logo) הוא ערוץ טלוויזיה אמריקאי, המשודר בטלוויזיה בכבלים, ונמצא בבעלות מחלקת MTV שבחברת ויאקום. הערוץ הושק ביוני 2005 והתכנים בו מיועדים בעיקר לקהל של הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב).
הערוץ פועל בשיתוף עם חברת החדשות של CBS, ועם חברת המדיה המוציאה לאור את העיתונים אדבוקט ואאוט המיועדים לקהילת הלהט"ב. בשווקים מסוימים החליף הערוץ עם השקתו את הערוץ VH1 Mega Hits.
בפברואר 2009 שידורי הערוץ נקלטו בכ-35 מיליון בתי אב. הערוץ מציע גם VOD, שידורים באינטרנט ופודקאסט. הוא משדר סדרות מקור (כגון "תיבת נח"), תוכניות ריאליטי, תוכניות מוזיקה ותיירות, סרטים דוקומנטריים ותוכניות רכש.
הערות שוליים

↑  MTV To Launch Gay Lesbian Cable Network - exoticizemyfist.com - Retrieved April 8, 2008
↑  Frequently Asked Questions - logonline.com - Retrieved April 8, 2008
↑  Lisa Sherman Named Executive Vice President, General Manager, Logo - Press Release - February 5, 2008 - Reuters.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה ובנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לווייתן מינקי דרומי

| לווייתן מינקי דרומי |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: לווייתני ענק
סוג:: לווייתן
מין:: לווייתן מינקי דרומי
שם מדעי
 Balaenoptera bonaerensis ‏בורמייסטר, 1867
תחום תפוצה


לווייתן מינקי דרומי או לווייתן מינקי אנטארקטי (שם מדעי: Balaenoptera bonaerensis) הוא מין של לווייתן מזיפות קטן הנפוץ ביותר במים שליד חופי אנטארקטיקה וכן באזורים הדרומיים של האוקיינוס האטלנטי, האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי. לווייתן זה הוא אחד משני מיני הלווייתנים הקטנים לווייתני מינקי. לווייתן זה הוא לווייתן המזיפות השלישי בקוטנו בעולם, לאחר קרובו לווייתן מינקי מצוי ולווייתן הבלנית. בעבר לווייתן זה לא משך יותר מדי ציידים, עקב משקלו הקטן יחסית ללווייתנים אחרים, אך מרגע שנהיו נדירים יותר הוא הפך למטרה מושכת לציידים בלתי חוקיים שונים. אף על פי כן הוא אחד מלווייתני המזיפות הנפוצים ביותר היום, בעיקר בימי האוקיינוס הדרומי: ים ודל, ים סקוטיה וים רוס, כשבחורף הקשה הוא נודד הרבה יותר צפונה לעיתים עד קו המשווה.
אורכו 8-11.9 מ', ומשקלו 8.8-10.4 טון. כמרבית לווייתני המזיפות הוא ניזון בעיקר מפלנקטון ומקריל, שנפוץ ביותר באנטארקטיקה. הטורף המסוכן ביותר לו הוא האורקה, שצדה בקבוצות גדולות ברחבי אנטארקטיקה.
הערות שוליים

↑  לווייתן מינקי דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN
לורי פלטניק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1960 (בת 64 בערך) טורונטו, קנדה 
 מדינה:  ישראל ישראל, ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  איה"ת  נווה ירושלים 
 פרסים והוקרה:  הדלקת משואה בטקס הדלקת המשואות
 
לורי פלטניק (באנגלית: Lori Palatnik;‏ נולדה ב-1960) היא מייסדת ארגון מומנטום - JWRPהפועל לחיזוק הזהות היהודית והקשר לישראל באמצעות נשים צעירות ממקומות שונים בעולם.
פלטניק נבחרה להדליק את משואת התפוצות בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-72 למדינת ישראל.
ביוגרפיה

לורי פלטניק גדלה והתחנכה במשפחה קונסרבטיבית בטורונטו, שבקנדה.
היא בעלת תואר ראשון בלימודי תקשורת מטעם אוניברסיטת ווינדזור. את הקריירה המקצועית שלה, החלה כרעיונאית בתחנת רדיו.
בשנת 1985 זכתה במלגה לביקור בירושלים, אשר באמצעותה היא ביקרה לראשונה בישראל.
בתקופת שהותה זאת בישראל גמלה בה ההחלטה להרחיב את לימודיה ביהדות. במשך שנה וחצי היא השתלמה במכללת א.י.ה.ת. (אשה יראת ה' היא תתהלל - EYHATׂ) ובמכללת נווה ירושלים ללימודים מתקדמים ביהדות.
בתום לימודיה בפרק זמן זה היא חזרה לעיר מגוריה, טורונטו, כדי לכתוב עבודה עבור מכללת אש התורה - המכללה ללימודי היהדות לנשים, AISH.
בשובה לישראל, פגשה את יעקב פלטניק, יליד שיקגו, ונישאה לו. יעקב, בעלה, היה לרב אורתודוקסי ולאיש חינוך ולהם חמישה ילדים.
בעיר מגוריהם בטורונטו, ייסדו הזוג פלטקין את בית הכנסת המשפחתי בשם: VILLAGE SHUL אותו ניהלו במשך אחת עשרה שנים.
בתקופה זו, הרבנית לורי הייתה פעילה בתוכנית האירוח בטלוויזיה בטורונטו בשם JEWISH JOURNAL.
בהמשך, משפחת פלטניק העתיקה מגוריה לעיר דנוור - קולורדו, למשך ארבע שנים. הרב יעקב פלטקין היה פעיל בארגון אש התורה - AISH-DENVER ואילו לורי שימשה כמנהלת תוכניות חינוך בפרויקט זה. בתקופה זו בני הזוג ניהלו תוכנית אירוח שבועית ברדיו בשם: THE PALATNIKS ON 630 KHOW.
בשנת 2005, העתיקו מגוריהם לעיר וושינגטון די. סי.. בעלה של לורי התמנה בעיר זו למנהל בכיר בארגון אש התורה AISH WASHINGTON.
בשנת 2008, הרבנית לורי ייסדה עם קבוצת פעילים את פרויקט הרנסאנס הנשי היהודי בשם מומנטום - תגלית. מטרת ארגון מומנטום הוא לקיים סיורים בישראל ובקיום מפגשים בלתי אמצעיים בין נשים צעירות ממקומות שונים בעולם. עד שנת 2020, מומנטום ארגן סיורים בישראל ללמעלה מעשרים אלף נשים.
לורי, המחלקת את מגוריה בין ירושלים לוושינגטון, הפכה לדוברת ומייצגת לקבוצות נשים יהודיות ולקיום כנסים בצפון אמריקה, מרכז אמריקה, דרום אמריקה, בריטניה וישראל.
בשנת 2020,ביום העצמאות ה-72 למדינת ישראל, בהמלצת מירי רגב שרת התרבות והספורט, נבחרה פלטניק להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות.
בהמלצת השרה רגב נאמר:
"ארגון מומנטום פועל ללא לאות לחיזוק הזהות היהודית והקשר לישראל באמצעות אמהות צעירות בישוביהן...הקרבנית לורי היא גרסה מובילה ייחודית ומרגשת"
בשנת 2008 חשפה פלאטניק כי תרמה את אחת הכליות שלה לאדם זר. היא הסבירה את הרציונל שלה במאמר שפרסמה, במופע וידאו חי ובנאומים שסיקרה העיתונות המקומית.
פרסומים

Friday Night and Beyond: The Shabbat experience step-by-step, 1994
Gossip: Ten Pathways to Eliminate It from Your Life and Transform Your Soul (with Bob Burg), 2002
Remember My Soul: What to do in memory of a loved one — A path of reflection and inspiration for shiva, the stages of Jewish mourning, and beyond (with Rabbi Yaakov Palatnik), K'hal Publishing, 2008
Turn Your Husband Into Your Soul Mate, 2015
הערות שוליים

↑  מומנטום
↑  לתפארת מדינת ישראל: אלו משיאי המשואות ביום העצמאות ה-72, באתר חדשות 13, 28 באפריל 2020
↑  טלי פרקש, כשמלכת המדבר פגשה את הג'ואיש פרינסס, באתר ynet, 22 בנובמבר 2015
↑  Palatnik, Lori (1999). Friday Night and Beyond: The Shabbat Experience Step-By-Step. Jason Aronson. ISBN 9780765760678. נבדק ב-1 בדצמבר 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Palatnik, Lori; Burg, Bob (2002). Gossip: Ten Pathways to Eliminate It from Your Life and Transform Your Soul. Simcha Press. ISBN 0-7573-0055-3. נבדק ב-1 בדצמבר 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Palatnik, Lori; Palatnik, Yaakov (2008). Remember My Soul: What to Do in Memory of a Loved One: A Path of Reflection and Inspiration for Shiva, the Stages of Jewish Mourning, and Beyond. K'hal Publishing. ISBN 978-1-60204-014-4. נבדק ב-1 בדצמבר 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296956705171  ISNI: 0000 0000 7407 8792  LCCN: n93065693  VIAF: 31210111   WorldCat (עם VIAF): 31210111
לורי סינגר

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1957 (בת 66) טקסס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 https://www.lorisinger.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
לורי סינגר (באנגלית: Lori Singer; נולדה ב-6 בנובמבר 1957) היא שחקנית קולנוע וצ'לנית יהודייה-אמריקאית. פרצה לתודעה כאשר כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הנעורים המצליח "פוטלוס" (1984) ובתפקיד הצ'לנית ג'ולי מילר בסדרת הטלוויזיה "תהילה", שנכתב במיוחד עבורה.
ראשית חייה

נולדה בטקסס למשפחת מוזיקאים. אביה, ז'ק סינגר, היה מנצח תזמורת ותלמידו של לאופולד סטוקובסקי, אמה הייתה פסנתרנית.
סינגר למדה צ'לו אצל ליאונרד רוז בבית הספר ג'וליארד בניו יורק והופיעה בקונצרטים כסולנית כבר מגיל 13. יחד עם אחיה, מארק, פנתה לקריירה של משחק.
תפקידי משחק

תפקידה הראשון היה בסרט הטלוויזיה "Born Beautiful" ב-1982, אולם פריצתה הייתה בתפקיד המוביל בסרט הנעורים המצליח "פוטלוס", שנתיים מאוחר יותר. באותה עת נכתב עבורה תפקידה של הצ'לנית-הנערה ג'ולי מילר, אותה גילמה במשך שתי עונות של הסדרה "תהילה".
ב-1985 גילמה את תפקידה של לנה בסרטו של ג'ון שלזינגר "הבז ואיש השלג". באותה שנה הופיעה בתפקיד הנשי הראשי בסרטו של אלן רודולף, "בעקבות הכרך" (Trouble in Mind). על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אינדפנדנט ספיריט בקטגוריית השחקנית הראשית.
לאחר מספר סרטים בינוניים חזרה לתפקיד דומה מאוד לתפקידה ב"תהילה", כעין ג'ולי מילר מבוגרת יותר, בסרטו של רוברט אלטמן "תמונות קצרות" מ-1993. גם בסרט זה, כמו ב"תהילה", ניגנה את תפקידי הצ'לו בעצמה. יחד עם שאר שחקני הסרט זכתה בפרס בפסטיבל ונציה המיוחד לאנסמבל שחקנים.
בשנת 1997 נטלה חלק בפרויקט המיוחד של יו-יו מה, "Inspired by Bach". הפרויקט כלל שישה סרטים קצרים, כל אחד מבוים על ידי במאי אחר, שהקו המקשר ביניהם הוא שש הסוויטות לצ'לו סולו מאת יוהאן סבסטיאן באך, המשמשות הן כרקע והן כמובילות התרחשות. סינגר השתתפה כשחקנית וצ'לנית בפרק מספר 4: Sarabande, בבימויו של אטום אגויאן.
בשנת 2017 שיחקה סינגר בסרטו של ג'יימס פרנקו "המכון".
הערות שוליים

↑  Kirsten Danis, Group spreads Hebrew ; teaches language to Jews, הניו יורק פוסט, ‏27 בספטמבר 1998 (באנגלית) (ארכיון)
↑  מאגר מידע של שמות סרטים בעברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431842905171  PLWABN: 9810627290405606  BnF: cb14043887c (data)  GND: 143289683  ISNI: 0000 0000 8084 7412  LCCN: n88034931  MusicBrainz: 02f22651-ea09-49c2-aa11-31a5d8c052f9  SNAC: w6gz79vd  SUDOC: 150126956  TePapa: 56149  VIAF: 262926936   WorldCat (עם VIAF): 262926936
לוחמים לחיים

עמותת "לוחמים לחיים" היא עמותה ישראלית התומכת בלוחמים הסובלים מהלם קרב ומלווה אותם בכל תחומי החיים. העמותה הוקמה ב-2017, על ידי עידו גל רזון ובן גור לוי, לוחמים שנפצעו במהלך שירותם הצבאי והתמודדו עם הקושי במיצוי זכויותיהם לאחר הפציעה.
רקע

העמותה הוקמה בעקבות זעקתו של לוחם חטיבת גולני – סמ"ר עידו גל-רזון בתאריך 11 בנובמבר 2015 בכנסת ישראל בוועדה אשר דנה בזכויותיהם של לוחמי צה"ל שנפצעו בעת שירותם הצבאי.
גל-רזון – לוחם שנפצע בעזה בשנת 2007 ואיבד רבים מחבריו בקרבות – זכה להכרה רק לאחר קול הצעקה שהקים בכנסת וההד התקשורתי שנוצר, הבין שיש גם דרך אחרת לסייע לשאר הלוחמים ההלומים ויצא במסע אישי להקמת העמותה על ידי גיוס מתנדבים ומסעות הסברה בכל רחבי הארץ.
מטרות העמותה

שימוש כעמוד תווך וקרן אור עבור הלוחמים הפצועים שזקוקים לתמיכה.
הקמת מרכז טיפולי, שיקומי, ייעודי, המתמחה בטיפול בפוסט-טראומה.
סיוע ומימון תהליכים רפואיים ומשפטיים הנדרשים להכרה מלאה בזכויות הלוחם הפצוע ובאיכות חייו.
יצירת מודעות ושינוי תודעתי בציבור בישראל ביחס לפוסט טראומה, PTSD, והשלכותיהם על הלוחמים.
פעילות העמותה

העמותה מסייעת ומממנת תהליכים רפואיים ומשפטיים הנדרשים ללוחמים ולוחמות פוסט-טראומטיים והלומי קרב על מנת שיקבלו את ההכרה והזכויות להם הם זכאים על פי חוק.
פרויקט "חבל זוג" - בפרויקט זה נפגשים לוחמים פוסט טראומטיים עם לוחמים שאינם פוסט-טראומטיים, הלוחמים נחלקים לצוותים של פצוע ולוחם חונך. במהלך שנה נפגשים הלוחמים פעם בשבוע ולומדים להשיט סירות מפרש באורך 21 רגל. פעילות הלוחמים המתנדבים כוללת גם שימוש ככתף תומכת ללוחמים הפצועים אשר מסייעת להם לחזור לחברה לפעילות ולניהול אורח חיים תקין יותר.
משנת 2018 קיים שיתוף פעולה עם לשכת עורכי הדין אשר הוציאה קול קורא להתנדבות של חברי הלשכה לטובת לוחמים במסגרת העמותה.
בשנת 2018 לכבוד חגיגות ה-70 למדינת ישראל, יצא מועדון הכדורגל מכבי תל אביב בקולקציית חולצות עליהן הודפס סמל העמותה. שחקני המועדון הציגו את החולצה במעמד נשיא המדינה בבית הנשיא, ועלו למשחק כאשר הם לבושים בחולצות המועדון עם הדפס של סמל העמותה. המועדון תרם 10 ש"ח מכל מכירה של חולצה. מדובר בפעם הראשונה שבה הקבוצה שינתה את מדיה מאז שהיו כחול-צהוב.
מדי שנה עורכת העמותה ערב גאלה במטרה להתרים כסף למימון ההליכים המשפטיים ומיצוי זכויות הלוחמים אשר חברים בעמותה ולמען המשך קיומה.
לקריאה נוספת

דיון סוער בוועדת החוץ והביטחון על הטיפול בהלומי קרב, 11 ביולי 2017, י"ז בתמוז תשע"ז, באתר הכנסת.
הערות שוליים

↑  הצטרפו לפורום עורכי הדין של לוחמים לחיים, 27 במרץ 2018 בקול קורא באתר לשכת עורכי הדין בישראל.
↑  רז אמיר, ‏לכבוד חגיגות ה-70: מכבי ת"א השיקה חולצה, באתר ONE‏, 15 באפריל 2018
↑  מדינת ישראל חוגגת 70, אסף שמש, 15 באפריל 2018, באתר מכבי תל אביב.
כדוריד באולימפיאדת ברצלונה (1992)

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  27 ביולי 1992
 תאריך סיום:  8 באוגוסט 1992
 מתחרים:  12 נבחרות גברים ו-8 נבחרות נשים מ-16 מדינות
 → 1988 1996 ← 
אולימפיאדת 1992 נערכה בברצלונה, ספרד. תחרויות הכדוריד נערכו בין ה-27 ביולי ל-8 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדוריד השביעית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 292 ספורטאים (179 גברים ו-113 נשים) מנבחרות גברים ונשים. 
 המשחקים נערכו מספר אולמות וגמר גרמים התקיימו בפלאו סן ז'ורדי.
נבחרת חבר המדינות (חבר המדינות) זכתה במדליית זהב בתחרות הגברים ונבחרת קוריאה הדרומית (קוריאה הדרומית) זכתה בתחרות הנשים.
מתכונת התחרות

בעקבות התפרקות ברית המועצות, איחוד גרמניה ופירוק יוגוסלביה נערכו בהתאם שינויים בהעפלות של הנבחרות.
בתחרות הגברים 8 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אלופת העולם בכדורדי 1990. ספרד העפילה כנבחרת המארחת ובנוסף לכך העפילו נציגי היבשות (מצרים, קוריאה הדרומית וברזיל בהתאם).
12 נבחרות חולקו ל-2 בתים בהם נערכו משחקים בשיטת ליגה. שתי נבחרות מכל בית העפילו למשחקי הגמר בשיטת פלייאוף.
בתחרות הנשים 3 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אליפות העולם בכדוריד נשים 1990. גם הנבחרת המארחת העפילה ישירות. קוריאה הדרומית העפילו כאלפוה אולימפית מכהנת. דרך מוקדמות העפילו נציגי היבשות (ניגריה וארצות הברית בהתאם).
הקבוצות חולקו ל-2 בתים. שתי נבחרות מכל בית העפילו למשחקי הגמר בשיטת פלייאוף.
תחרות הגברים > שלב הבתים > בית א'

| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  שוודיה | 5 | 5 | 0 | 0 | 120 | 86 | 44 | 10 |
|  איסלנד | 5 | 3 | 1 | 1 | 101 | 99 | 2 | 7 |
|  דרום קוריאה | 5 | 3 | 0 | 2 | 114 | 117 | 3- | 6 |
|  הונגריה | 5 | 2 | 0 | 3 | 102 | 108 | 6- | 4 |
|  צ'כוסלובקיה | 5 | 1 | 1 | 3 | 94 | 92 | 2 | 3 |
|  ברזיל | 5 | 0 | 0 | 5 | 96 | 125 | 29- | 0 |
תחרות הגברים > שלב הבתים > בית ב'

| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| חבר המדינות חבר המדינות | 5 | 5 | 0 | 0 | 121 | 98 | 23 | 10 |
|  צרפת | 5 | 4 | 0 | 1 | 111 | 98 | 13 | 8 |
|  ספרד | 5 | 3 | 0 | 2 | 97 | 98 | 1- | 6 |
|  רומניה | 5 | 1 | 1 | 3 | 107 | 115 | 8- | 3 |
|  גרמניה | 5 | 1 | 1 | 3 | 97 | 103 | 6- | 3 |
|  מצרים | 5 | 0 | 0 | 5 | 92 | 113 | 21- | 0 |
תחרות הגברים > פלייאוף אליפות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 6 באוגוסט - | 6 באוגוסט - |  |  |  |  |  |
|  |    שוודיה  |  25 |   |  |  |  |  |
|  |    צרפת |  22 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 8 באוגוסט - | 8 באוגוסט - |  |
|  |   |   |   |   |    שוודיה |  20 |  |
|  |   |   |   |   |   חבר המדינות חבר המדינות  |  22 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 6 באוגוסט - | 6 באוגוסט - |   |  | 8 באוגוסט - | 8 באוגוסט - |  |
|  |   חבר המדינות חבר המדינות  |   23 |   |  |    צרפת |  24  |  |
|  |    איסלנד |  19 |   |  |    איסלנד |  20 |  |
תחרות הגברים > הדירוג הסופי

| מיקום | קבוצה |
| --- | --- |

1: חבר המדינות חבר המדינות
2:  שוודיה

3:  צרפת
4:  איסלנד
5:  ספרד
6:  קוריאה הדרומית
7:  הונגריה
8:  רומניה
9:  צ'כוסלובקיה
10:  גרמניה
11:  מצרים
12:  ברזיל