stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספירה (קבלה)
מהות הספירות > מחלוקת עצמות וכלים

לדעת הרמב"ם, הקב"ה הוא שכל פשוט (כלומר שאינו מורכב בגוף, אפילו לא גוף רוחני) אך שלא כמו שכלי המלאכים, הבורא יודע את העולם במה שיודע את עצמו, ובלשונו של הרמב"ם "שהוא המדע והוא היודע והוא הדעה עצמה". בניסוח זה עונה הרמב"ם מדוע אין ביכולתינו לייחס שינוי והרכבה בבורא מידיעה לידיעה, "כיון שאצלו ית' אינה אלא ידיעה אחת, שע"י ממילא גלוי וידוע לפניו כל פרטי הבריאה". לעומת זאת, המהר"ל כותב שמכיוון שהשכל הוא נברא יש מאין, לא ייתכן לומר שהוא עצמות הבורא, אלא עצמות הבורא אינה מוגדרת בגדר מיוחד. בשל כך קורא המהר"ל לבורא פשוט בתכלית הפשיטות, כלומר שאינו פשוט רק ממקרי הגוף (כדעת הרמב"ם) אלא אף פשוט מהשכל ומכל גדר שהוא. ובאשר לחכמתו ית' ושאר כוחותיו, אומר המהר"ל שאינם אלא פעולות, והיינו כמו כלי האומן שבהשתנותם לא ישתנה מהות האומן הפועל ע"י. מחלוקת זו מבוססת גם בדברי המקובלים הראשונים, ר' דוד ור' מנחם רקאנטי. ר' דוד דומה בדעתו לרמב"ם, ואילו הרקאנטי למהר"ל, ובלשון הקבלה קראו אותם "עצמות וכלים".
סוגיה זו מתרחבת בדברי הרמ"ק שמתווך בין שתי הדעות. לדעת הרמ"ק, הספירות, כלומר הכוחות של הבורא, הם הן עצמות והן כלים כאחד. הרמ"ק, בהסתמכו על דברי הזוהר, מבחין ומחלק בין החלק הפנימי שבספירות, אשר לו הוא קורא "עצמות ואור", ובין החלק החיצוני שבספירות, אותו הוא מכנה "כלים". לדעת הרמ"ק, עצמות הבורא היא פשוטה כדברי המהר"ל ורבי דוד, אבל שלא כדעתם, סובר הרמ"ק שהעצמות מתאחדת עם הכלים והיא הפועלת בהם, עד שנופלת עליה שם התואר מהפעולות. ובאשר לשאלת ההשתנות מן התארים, מתרץ הרמ"ק שההשתנות בעצמות הבורא היא רק בהתפשטות כוחו (שנקרא עצמות שכן הוא גם כן פשוט כעצמותו) משא"כ בעצמותו. עוד מסביר הרמ"ק, שגם ההשתנות שבכוח זה אינה אלא מקרית ולא עצמית. וע"ד המים שנראים ככחולים כשנמצאים בזכוכית כחולה, אבל באמת הם צלולים ולא נשתנו אלא למראית הרואה. לפי דעה זו, יש אכן ביסוס מסוים בקבלה לדעת הרמב"ם שעצמות הבורא היא שכל. והיינו מצד התואר שנעשה באור המתפשט, אף שתואר זה אינו מתמיד ועצמי.
דברי רמ"ק אלו נתקבלו כ"משנה אחרונה" גם על האר"י, תוך שהוא מוסיף עליהם ומעגן את דברי הרמב"ם במשנה חיזוק. לדעת האר"י, הכלים אינם מתהווים ל"יש" מה"אין" המוחלט (כדעת הרמ"ק, המהר"ל ור' דוד), אלא על ידי צמצום אור העצמות. כלומר, התואר כלים המתייחס אל חיצוניות הספירות, הוא לא מצד מהותם כשאר הבריאות והפעולות שבעולם שהם נפרדים מהאלוהות אלא משום היותם אלוהות בצמצום. ונמצא שהתואר שבכוחות אינו מקרי לאלוהות כדברי הרמ"ק, אלא מכיוון שהוא אינו שייך לערכה העצמי של האלוהות, אנו מכנים אותו בשם כלים.
לסיכום, נוכל לצייר את השתלשלות הדברים בשלושה חתכים:
מחלוקת הרמב"ם ומהר"ל אם השכל הוא עצמות האלוה או שהשכל הוא כלי.
פשרת הרמ"ק, שעצמות הבורא פשוטה אבל אורו מתאחד עם הכלים עד ששייך בהם שם הפועל מהכלים.
דעת האר"י, שהתהוות הכלים היא על ידי צמצום האור ועל ידי התאחדות האור עם הכלים שייך בהם שם התואר.
הערה: יש להבדיל בין עצמות האל כשהיא לעצמה ובין אור העצמות המאיר וממלא את אין-סוף.
מהות הספירות > כוחות הנפש

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפי תורת החסידות, שהתפתחה בפולין של המאה ה-18, מתוך האמונה שהאדם נברא בצלם אלוהים בהתבסס על הפסוק "כי בצלם אלוהים עשה את האדם", במקביל לעשרת הכוחות האלוהיים המבוטאים במערכת הספירות קיימים עשרה כוחות בנפש האדם הנחלקים ל"שכל" ו"מידות". לדוגמה, הקבלה משתמשת בספירת החסד כדי לתאר את כוח ההטבה של האל ובספירת הגבורה כדי לתאר את כוח הדחיה. החסידות תשתמש במונחים הללו כדי לתאר את הסכסוך הפנימי בין כוחות האהבה ושנאה באדם, במקביל לפרשנות המסורתית.
מבנה עשר הספירות

רובה של פסקה זו אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. (18 בפברואר 2024)
למבנה וסדר הספירות חשיבות רבה. מקומה של כל ספירה נותן לנו מידע גם לגבי תכונותיה וגם לגבי יחסי הגומלין שהיא מקיימת עם הספירות האחרות.
המיקום מורכב משני פרמטרים:
צד הספירה. ישנם שלושה צדדים, "עמודים" או "קווים" בלשון הקבלה. ימין, אמצע ושמאל. ספירות הממוקמות זו לצד זו הן ספירות המנוגדות אחת לשנייה, ומנהלות ביניהן מערכת יחסים דיאלקטית של ניגוד והשלמה. לכל צד מאפיינים מיוחדים לו:
הקבלה משווה את מבנה הספירות לצורת גוף אדם, ומחלקת אותן לשתי קבוצות:
שלוש הספירות העליונות המכונות בקצרה ג"ר (ג' ראשונות). ספירות אלה מכונות לרוב "המוחין" והן מייצגות את ראש האדם ואת כוחות השכל והמחשבה.
שבע הספירות התחתונות המכונות בקצרה ז"ת (ז' תחתונות). ספירות אלה מכונות לרוב "ספירות הבניין" ומייצגות את גוף האדם, מהחזה ומטה, ואת הכוחות הרגשיים והמעשיים. לעיתים מתוארות הג"ר כנשמה, ביחס לז"ת שהן הגוף. קיים שפע רב של הקבלות אלגוריות לשבע הספירות התחתונות. אחת מהן היא הקבלתן לשבע דמויות מופת היסטוריות, הידועות כ'אושפיזין' מחג הסוכות.
לעיתים יש כינויים ושמות שונים לאותה ספירה, כמו חסד הנקראת גם גדולה, או תפארת הנקראת גם רחמים או אמת.
פירוט הספירות

רובה של פסקה זו אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. (18 בפברואר 2024)
פירוט הספירות > כתר

ישנה מחלוקת בשאלה האם הכתר אכן יכול להיחשב לספירה. שמה של ספירה זו מעיד כי אינה חלק אינטגרלי מתוך מערכת הספירות, אלא מעליהם, כמו הכתר שאינו חלק מן הגוף אלא מונח מעליו. לרוב מכונה "אין", כי היא מייצגת את החלל הפנוי שקדם לבריאה. התכונה המיוחסת ל"כתר" היא הרצון. הכתר מייצגת את השלב שבו מתעורר רצון מעורפל לדבר כלשהו, כשעדיין לא ידוע מה הוא, וכיצד הוא יושג, אלא רק צורך ל"משהו" לא ידוע.
ספירה זו מייצגת גם את פרצוף אריך אנפין.
מסיבות רבות, העובדה שספירה זו אינה לגמרי חלק מהספירות האחרות, כמו גם השאלה האם לכתר יש כח משל עצמה או שכמו כל האחרות גם היא רק "צינור" וכלי, "כתר" לא תמיד נספרת כחלק ממערך הספירות. אם כך, פעמים שבמקום ספירת ה'כתר' מונים את ספירת ה'דעת'.
פירוט הספירות > חכמה

"החכמה מאין תמצא"; החכמה נאצלת מתוך ספירת ה"אין" היא הכתר. ספירה זו היא תחילת המחשבה והתכנון האלוהי של הבריאה. בספירה זו הרצון של הכתר מתגלה, ומופיע רעיון ראשוני, אינטואיטיבי, כמעין תשובה כללית לשאלה "מה אני רוצה?", כרמוז בשמה "חכמה"= "כח מה".
ספירה זו מייצגת גם את פרצוף אבא.
פירוט הספירות > בינה

בינה היא התגלמות החכמה בפועל. היא לוקחת את הרעיון שנוצר בחוכמה ומפרטת אותו, מנסה לברר כיצד ניתן יהיה אפשר לממש אותו במציאות. כעת הרעיון מתחיל להיעשות מובן יותר, והוא מקבל צורה ופרטים. הבינה נמשלת לרחם, המקבל את זרע האב, החוכמה, ומעניק לו גוף, הוא ספירות הבניין.
ספירת הבינה מקושרת גם ליכולת להכיל ניגודים ולשלב הפכים. על ספירת הבינה נקראת גם "עלמא דחירו" ("עולם החירות") - מקורה של הבחירה החופשית. היא גם מקורה של התשובה, היכולת להפוך את הרע לטוב.
ספירה זו מייצגת גם את פרצוף אמא.
פירוט הספירות > דעת

ספירה זו מחברת בין חוכמה ובינה ומסמלת את האמונה במציאות של הרעיון. דעת אם כן היא הספירה הראשונה המעלה אפשרות להביא את הרעיון לידי מימוש. כאשר מדובר בהקשר של 'מוחין' משתמשים בספירת ה'דעת' במקום ספירת ה'כתר'.
פירוט הספירות > חסד

זו הספירה המביאה את הטוב האלוהי והשפע האינסופי אל תוך העולם, בלי כל חשבון ובלי כל צמצום. כך גם בנפש האדם, היא מסמלת את כוח האהבה והרצון להיטיב, הטבה שאין לה גבולות לא מבחינת האיכות ולא מבחינת הכמות ואינה מתחשבת כלל במקבל.
שפע זה בעייתי בגלל מספר גורמים. הוא אינו מאפשר עצמאות למקבל, כמו הורה שלא עוזב לרגע את ילדו ולא נותן לו להתמודד בעצמו עם אתגרים. כמו כן, כח זה אינו מתחשב כלל בצרכיו של המקבל ויכול להעניק לו הטבה שיכולה להזיק לו, כמעין "חיבוק דוב" קטלני.
ספירה זו מקושרת לדמותו של אברהם (אברהם הצטיין בהכנסת אורחים), יום ראשון ויד ימין.
פירוט הספירות > גבורה

ספירה זו מצמצמת את ההארה אל מי שראוי לה בלבד. בגבורה היחס אל כל יצור יהיה לפי מעשיו הנמדדים על פי אמת נוקשה. ישנו מימד הרסני בספירה זו, מאחר שאין בה התחשבות בחולשות האדם, אך מצד שני, תפקידה של ספירת גבורה להעניק עצמאות למציאות ולהכיר בקיומה.
בנפש האדם ספירה זו מתארת התנהגות נוקשה, "לפי הספר". נתינה על פי צרכיו המינימליים של האחר בלבד, ללא התחשבות בחולשותיו ורצונותיו, כמו גם ההכרה בעצמאותו ונבדלותו של האחר.
הספירה נקראת גם ספירת "דין" וגם "פחד", כפי שכתוב: "לוּלֵי אֱלֹהֵי אָבִי אֱלֹהֵי אַבְרָהָם וּפַחַד יִצְחָק הָיָה לִי כִּי עַתָּה רֵיקָם שִׁלַּחְתָּנִי." (בראשית ל"א מ"ב)
ספירה זו מקושרת לדמותו של יצחק (יצחק נעקד בגבורה על גבי המזבח), יום שני ויד שמאל.
פירוט הספירות > תפארת

תפארת היא הספירה המגשרת בין החסד והגבורה, ומהווה פשרה בין נתינה מוחלטת לבין הגבלה. ההרמוניה שאותה היא מביאה היא שהופכת אותה ל"תפארת"–תכונה של חנניות, יופי ו'אופי'. בתור המיצוע שבין החסד ה'רך' לדין הנוקשה, נחשבת התפארת ל"כּסא שופט־צדק", וכן מיוחס לה השם אֱמֶת. שם נוסף שמייחד ספירה זו הוא "רחמים".
בהיותה הספירה האמצעית ביותר במבנה עץ החיים, וגשר בין מימד החסד למימד הדין, היא מייצגת הסתכלות מלאה ומאוזנת על החיים, ואת המימד החובק והלבבי שבאדם. בנפש האדם ספירה זו מתארת את ההתנהגות על פי צרכיו של האחר ונתינה באופן מוגבל, אך מתחשב.
ספירה זו מקושרת לדמותו של יעקב אבינו (בהקבלה ללשון הפסוק "תתן אמת ליעקב"), ליום השלישי "בשבת", ואזור החזה והבטן בגוף האדם.
פירוט הספירות > נצח

שם הספירה הוא מלשון "ניצחון", ניצוח (מלשון פיקוד), הנצחה וענייני זמן ונצחיות. בספירה זו השפע האלוהי מודרך על מנת להעלות את המציאות ולקדם אותה אל עבר האינסוף, התובנה האולטימטיבית.
בנפש האדם ספירה זו מקושרת לביטחון עצמי חיובי ופעיל. ליכולת להציב מטרות גבוהות ולהשיגן תוך התגברות על קשיים ומיני כוחות מנגדים, ליכולת הניהול וליכולת האישית (ה'קיבולת', או ה'חירות' הפנימית לכוון ולשאוף למעלה.) כמו כן גם להשפעה באופן אקטיבי על האחר, בגדר נצח והוד כליות יועצות.
ספירה זו מקושרת לדמותו של משה רבנו (משה הוריד לעם ישראל את התורה הנצחית), ליום רביעי "בשבת" ורגל ימין. הנצח וההוד ככלל מקושרים בבחינה הדדית לכליות, ובאופן פרטני יותר לאשכים או לשחלות, אצל הזכר או הנקבה בהתאם.
פירוט הספירות > הוד

שם הספירה הוא מלשון הודאה על האמת, אמירת תודה, ומשמעותה המילולית כמראה מרשים.
ספירת "הוד" מקושרת לדמותו של אהרן (אהרן היה אבי הכהונה בישראל, שהיותה את המהות של בית המקדש שמכונה "הוד"), יום חמישי ולרגל שמאל. הנצח וההוד מקושרים שניהם גם לכליות ולאשכים או לשחלות אצל הזכר או הנקבה בהתאמה.
פירוט הספירות > יסוד

ספירה זו מייצגת את החיבור בין שמיים וארץ, ואת המעבר בין רעיון למעשה. היא הכוח שמאפשר לאידאות האלוהיות להתגשם במציאות, ובה מתבצע המעבר מהעולם הרוחני לעולם הגשמי. ספירת יסוד משולה לזכריות ומקושרת לאיבר הרבייה הגברי, מאחר שהיא מקבלת שפע מהספירות הקודמות וזורעת אותו בספירת המלכות.
הספירה מקושרת גם לדמותו של יוסף הצדיק ("וצדיק יסוד עולם". יוסף הצטיין במידת היסוד, בניסיון עם אשת פוטיפר) וליום שישי.
פירוט הספירות > מלכות

ספירת מלכות משולה לנקביות ומקושרת לדמות האישה. על הסטרא אחרא ("הצד האחר", הנחש), נאמר שהוא מעוניין "לכבוש את המלכה", להשתלט על השפע האלוהי שמיועד להגיע אליה (לשכינה) ולמצוץ משם את חיותו ולהמשיכו לתוך ה'קליפה'.
הספירה הזו מקושרת גם לדמותם של דוד המלך (דוד - מלך ישראל) ורחל, וליום שבת.
ביקורת

באיגרת "וזאת ליהודה", המקובל אברהם אבולעפיה תקף בחריפות את רעיון הספירות, שלדבריו מחלק את האל לחלקים ולכן שולל את אחדות האל:
ולפיכך אודיעך שבעלי הקבלה הספירות חשבו לייחד השם ולברוח מאמונת השלוש ועשרוהו וכמו שהגוים אומרים הוא שלשה והשלשה אחד כן מקצת בעלי הקבלה מאמינים ואומרים כי האלוהות עשר ספירות והעשרה הם אחד, והנה הם רבוהו תכלית הריבוי והרכיבוהו תכלית המרכבה ואין ריבוי אחר העשרה.
אותה טענה מופיעה בעילום שם אצל הריב"ש (שו"ת ריב"ש סימן קנ"ז):
שהם מתפללים פעם לספירה אחת ופעם לספירה אחת, כפי עניין התפילה... וכל זה הוא דבר זר מאוד בעיני מי שאינו מקובל כמו הם; וחושבים, שזה אמונת שניות. וכבר שמעתי אחד מן המתפלספים מספר בגנות המקובלים, והיה אומר: הע"ג [=עובדי גילולים] מאמיני השלוש, והמקובלים מאמיני העשיריות.
ייצוגיהן בתרבות

עשר הספירות מצוטטות באמנות העת החדשה, בציור ובפיסול במגוון טכניקות.
ראו גם

אל מסתתר
קבלה
מושגי יסוד בקבלה
ארבעת עולמות אבי"ע
לקריאה נוספת

ר' יוסף ג'יקטיליה, ספר שערי אורה
גרשם שלום, פרקי יסוד בהבנת הקבלה וסמליה, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, 1980
טוני לביא, מסע עשר הספירות בקבלה - מאלוהות לאנושות ובחזרה, ישראל 2013
הרב יצחק גינזבורג, הנפש - מפה של מבנה הנפש (עשר הספירות) על פי החסידות, הוצאת גל עיני.
פלך (כלי)

a - כישור, b - פלך
טווייה באמצעות פלך
פלך (מכונה לעיתים פלך טווייה) - מוט עץ המשמש כציר לטוויית צמר, פשתן, קנבוס, כותנה וסיבים אחרים. הפלך הוא מכשיר ששימש לטווייה בעת העתיקה ובתקופת ימי הביניים, יחד עם הכישור.
פלכים או חלקי פלכים מסוגים שונים נמצאו באתרים ארכאולוגיים רבים, והם עשויים לייצג את אחת הטכנולוגיות המוקדמות בהיסטוריה של האנושות.
הפלך שצורתו הבסיסית לא השתנתה מן האלף הרביעי לפסה"נ מורכב משלושה חלקים:
הכוש: קנה דק, עשוי מעץ או מתכת, מחודד בשני קצותיו, שעליו כורכים את החוט.
הפיקה: משקולת הקבועה בראש הכוש על מנת לאפשר סיבוב קבוע של הפלך, והיא עשויה ממתכת, עצם, אבן או חרס.
הצינורה: וו מתכת שחובר מעל הפיקה ובו נתלה החוט.
בתרבות

הפלך מוזכר במקרא בשיר המפורסם הפותח במילים "אשת חיל מי ימצא" (משלי פרק לא), בו נאמר (פסוק יט): "יָדֶיהָ שִׁלְּחָה בַכִּישׁוֹר וְכַפֶּיהָ תָּמְכוּ פָלֶך".
במחזה עוץ-לי-גוץ-לי של אברהם שלונסקי נפוץ השימוש במילה פלך, בעיקר בחריזה למילה "מלך", לדוגמה: "כלומר, תפשוט ידה לפלך / ותטווה זהב למלך".
תמונות

טווה בכישור ופלך
טוויה בפלך
מימין - טוויה בכישור ופלך, משמאל טווייה בכישור וגלגל טווייה
הערות שוליים

↑  חיה, כץ, "היבטים מתודולוגיים בחקר מעמד האישה בתקופת המקרא", בית מקרא קפ"ד (תשס"ו), עמ' 74-77.
↑  ראו משנה, מסכת כלים, פרק י"א, משנה ו'
פרנץ מאדל

פרנץ מאדל (בהונגרית: Mádl Ferenc ‏29 בינואר 1931 - 29 במאי 2011) היה משפטן ופוליטיקאי הונגרי, הנשיא השני של הונגריה 2000-2005. משנת 1993 נבחר כחבר מן המניין של האקדמיה ההונגרית למדעים. מאדל נולד במשפחה גרמנית מהונגריה.
מאדל קיבל תעודת תואר במשפטים בפקולטה לפוליטיקה ומשפטים באוניברסיטת אטוואס לורנד בבודפשט בשנת 1955. משנת 1961 עד 1963 למד בפקולטה למשפטים השוואתיים בינלאומיים באוניברסיטת שטרסבורג, שם קיבל תואר אקדמי בפוליטיקה ומשפט בשנת 1964. ב-1955 עבד פרנץ מאדל כפקיד משפטי ואחר כך כמזכיר בבית המשפט. בשנים 1956 עד 1971 עבד במסגרת האקדמיה ההונגרית למדעים. בשנת 1971 לימד באוניברסיטת בודפשט למדעי מחלקת משפט אזרחי. בשנים 1973 עד 1980 היה מאדל חבר בצוות המכון של האקדמיה ההונגרית בנושא פוליטיקה ומשפט, ומ-1978 עד 1985 מילא את תפקיד מנהל המכון למדעי המדינה. שימש כמנהל הפקולטה למשפט בינלאומי של אוניברסיטת בודפשט מ-1985 עד מותו ב-2011. בשנים 1994-1993 היה שר התרבות בממשלה השמרנית של יוז'ף אנטל. ב-15 במרץ 1999 הוענק לו פרס István Széchenyi | Széchenyi על הישגיו המדעיים המוכרים בינלאומיים בתחומי המשפט האירופי, המשפט הפרטי הבינלאומי ומשפט מסחרי בינלאומי, כמו גם על הוראתו, שהקימה אסכולה, ופעילות ארגונית מדעית. הוא זכה גם לכבוד בשנת 1999 עם המסדר הצרפתי של Légion d'honneur ובשנת 2002 עם מדליית הזהב של קרן ז'אן מונט לאירופה בשל מחויבותו לשלום, חירות, צדק וסולידריות באירופה.
מאדל נבחר לנשיאות הונגריה במאי 2000 והושבע באוגוסט. כהונתו הסתיימה באוגוסט 2005 לאחר שבחר לא להתמודד לכהונה נוספת.
הערות שוליים

↑  [http://www.clubmadrid.org/miembro/ferenc-madl/ Mádl, Ferenc
President of Hungary (2000-2005)], CLUB DE MADRID
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421805505171  PLWABN: 9810627033205606  BIBSYS: 90272967  BnF: cb12277288q (data)  CiNii: DA00830449  GND: 14234754X  ISNI: 0000 0001 0903 9129  LCCN: n83019973  NKC: jx20050721013  NLA: 35321358  NTA: 068995377  RERO: 02-A003625370  SUDOC: 031587399  Trove: 910912  VIAF: 56670526   WorldCat (עם VIAF): 56670526 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פנחס ארצי

| --- | --- |
פנחס ארצי ב-1997–1998 לערך
פנחס ארצי ב-1997–1998 לערך
 לידה:  23 במאי 1923 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  8 באפריל 2007 (בגיל 83) ירושלים 
 שם לידה:  Landler Péter 
 ענף מדעי:  אשורולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1948)  בית המדרש לרבנים בבודפשט (1949) 
 
פנחס ארצי (23 במאי 1923–8 באפריל 2007) היה אשורולוג ישראלי, היסטוריון של המזרח הקדום ופרופסור באוניברסיטת בר-אילן. הוא זכה בפרס שאנדור שייבר.
קורות חייו

פנחס ארצי נולד בשם פטר לנדלר בעיר בודפשט, בנם של חיה ויוסף לנדלר. בשנים 1942–1947 למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט, ובמקביל למד אשורולוגיה באוניברסיטת בודפשט אצל החוקר דוד אנטל (Antal) ובשנת 1948 קיבל תואר דוקטור; נושא הדוקטורט שלו היה "מדיניות החוץ של ממלכות יהודה וישראל".
בשנים 1944–1945, שבהן הייתה הונגריה תחת הכיבוש הנאצי, היה פנחס ארצי פעיל בתנועת הנוער הציונית, ובשיאן של האקציות מצא מחסה בבית הזכוכית וכך ניצל מגירוש. בשנת 1949 הוסמך לרבנות ומונה לרב של קהילת דיור והמחוז. בשנת 1950 עלה לישראל. עם עלותו ארצה עבד כשנה בספרייה הלאומית, שירת שנתיים ברבנות הצבאית, היה מורה בבית ספר תיכון ובשנת 1956 הצטרף כמרצה לאוניברסיטת בר-אילן.
באוניברסיטת בר-אילן ייסד פנחס ארצי את מסלול המזרח הקדום במחלקה להיסטוריה כללית ואת המסלול האשורולוגי במחלקה ללשון עברית וללשונות שמיות. כמו כן היה ראש המחלקה להיסטוריה כללית (1974–1977) וראש המחלקה ללשון עברית (1977–1980). בנוסף לתפקידיו באוניברסיטה יזם כמה פרויקטים אקדמיים, היה ממקימי המכון לאשורולוגיה ולחקר המזרח הקדום, היה ממייסדי האגודה הישראלית לאשורולוגיה ולחקר המזרח הקדום, הקים את רשות המחקר של האוניברסיטה, ייסד את ההוצאה לאור של האוניברסיטה יחד עם א' הראל (הרולד) פיש ויזם הוצאת ספרי שנה למדעי היהדות של אוניברסיטת בר-אילן.
ארצי שימש כפרופסור מן המניין עד פרישתו לגמלאות בשנת 1991 כפרופסור אמריטוס. בשנת 2000 הוענקה לו מדליית בכר מטעם הדירקטוריון וקבוצת המחקר במדעי היהדות של האקדמיה ההונגרית למדעים.
מחקריו

שנות המחקר העיקריות של פרופסור ארצי היו חמישים השנים הראשונות של מדינת ישראל, עם ישראל חוזר למולדתו העתיקה, ולשיטתו של פרופסור ארצי, ניתן להבין טוב יותר את מצבנו המדיני המורכב לאור הקורות את עם ישראל בארצו בעת העתיקה. לפיכך הקדיש את עבודתו לנושאים הקשורים לכך. הוא הקדיש פרק זמן לחקר ותרגום מכתבי אל עמרנה המשקפים את המבנה המדיני והחברתי בארץ ישראל סמוך לתקופת התנחלות השבטים בארץ.
כתבים

ספר S. Levy, P. Artzi: Sumerian and Akkadian Documents from Public and Private Collections in Israel, Jerusalem 1965
"הרקע לעבדות במצרים" מחניים מ"ד תש"ך
עריכה - Bar-Ilan Studies in History Vol. I
עריכה - Bar-Ilan Studies in History II: Confrontation and Co-existence
ספר לזכרו בעריכת יעקב קליין Bar-Ilan studies in Assyriology: Dedicated to Pinhas Artzi Bar-Ilan studies in Near Eastern languages and culture
חיים אישיים

היה נשוי לפני לבית ביר, התגורר בירושלים.
הערות שוליים

↑  פרופ' א' הראל (הרולד) פיש, באתר פרס ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257820305171  BIBSYS: 90567253  BnF: cb12001309m (data)  CiNii: DA17541049  GND: 1017897530  ISNI: 0000 0001 0854 6196  LCCN: n93093987  NTA: 068530390  RERO: 02-A002941567  SUDOC: 196994098  VIAF: 2480260   WorldCat (עם VIAF): 2480260
פיתון ביסמרק טבעתי

| פיתון ביסמרק טבעתי |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: פיתוניים
סוג:: Bothrochilus
מין:: פיתון ביסמרק טבעתי
שם מדעי
 Bothrochilus boa ‏פיטזינגר, 1843

פיתון ביסמרק טבעתי (שם מדעי: Bothrochilus boa) הוא מין יחידי בסוגו במשפחת הפיתוניים הנפוץ רק בארכיפלג ביסמרק שממזרח לגינאה החדשה.
מאפיינים

הוא מגיע לאורך 183-152 סנטימטרים והצעירים בעלי צבעים בולטים בצבעי כתום או צהוב-שחור ברצועות. אצל הבוגרים ישנם צבעים שחורים או חומים כהים עם טבעות גדולות, אך לא באופן סדיר ולעיתים בכלל אין טבעות. הראשים שחורים ובעלי לסתות ארוכות מעט.
נחשים חיים ביערות הגשם שבארכיפלג ביסמרק ומטפסים על עצי קוקוס. כמו כן הם נמצאים בשטחים חקלאיים, בחיפוש אחר מזון.
הנחשים מחפשים טרף קטן כמו עכברים ולטאות ונכנסים גם לבתים בחיפוש אחריהם. הם מחפשים את הטרף באופן פעיל. הם לא יתקפו אנשים אלא אם כן יתגרו בהם.
הערות שוליים

↑  פיתון ביסמרק טבעתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| פיתוניים |
| --- | --- | --- |
| פיתון קטן | פיתון צ'ילדרן • פיתון מנומר • פיתון גמדי • פיתון סטימסון |  |
| פיתון איריאן (סוג ומין יחיד) | פיתון איריאן |  |
| פיתון מפוספס | פיתון שחור-ראש • פיתון וומה |  |
| פיתון ביסמרק טבעתי (סוג ומין יחיד) | פיתון ביסמרק טבעתי |  |
| פיתון לבן-שפה (סוג ומין יחיד) | פיתון לבן-שפה |  |
| פיתון מים | פיתון מים חום  • פיתון מקלוט • פיתון זית |  |
| פיתון עצים | פיתון השיחים • פיתון בולן • פיתון ברדלי • פיתון עבה-קשקשים • פיתון אונפלי • פיתון השטיחים • פיתון עצים ירוק |  |
| פיתון | פיתון טימור • פיתון מלכותי • פיתון דם • פיתון הודי • פיתון בורמזי • פיתון אנגולה • פיתון ברונגרסמה • פיתון בורנאו • פיתון סלעים אפריקני • פיתון מרושת • פיתון מיאנמר |  |
עמותת "יוזמות עתיד"

| --- | --- |
סמליל עמותת "יוזמות עתיד"
 תחום:  סיוע לנשים בישראל להקים עסק עצמאי
 מדינה:  ישראל
 מקום פעילות:  ישראל
 נשיא:  ניסים בר-אל
 יושב ראש:  בת שבע משה
 מנכ"ל:  צופית גורדון
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 yozmotatid.org.il
 
עמותת "יוֹזמוֹת עתיד" היא עמותה שלא למטרות רווח. הוגה הרעיון להקמת העמותה הוא ניסים בר-אל. העמותה החלה לפעול בתוך ארגון לתת.
רקע

עמותת "יוזמות עתיד" הוקמה ב-2015 ומטרתה לסייע לנשים במצב סוציו-אקונומי נמוך או במשבר כלכלי להקים עסק עצמאי, וזאת באמצעות הכשרה עסקית והפעלת תוכניות המשך לנשות העסקים בוגרות הקורסים.
התוכנית כוללת הליך מיון, הכשרה קבוצתית וליווי אישי על ידי מנטור/ית מתנדב/ת, ומעטפת השתלמויות עסקיות בתחומים שונים.
נסים בראל מעורב באופן פעיל בהתוויית דרכה של העמותה ובניהולה.
העמותה נתמכת על ידי גופים שמעניקה את שירותיה לנשים מכל מגזרי החברה בישראל, כגון: בנק הפועלים, בנק לאומי, שטראוס, מגדל חברה לביטוח, השלטון המקומי, משרדי ממשלה, הסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי (USAID), ארגון "ג'וינט" ישראל, מגופים עסקיים ומקרנות וכן משיתופי פעולה עם מוסדות וגופים ממשלתיים ומתרומות אנשים פרטיים.
היקף פעילות

מדי שנה פונות לעמותה כ-6,000 נשים, מהן נבחרות לתוכנית יותר מ-1,000 נשים, על פי התאמתן האישית, מצבן הכלכלי, והיתכנוּת הרעיון העסקי שלהן.
העמותה פועלת בפריסה ארצית, מעניקה את שירותיה לנשים מכל רובדי החברה בישראל ומאז הקמתה הכשירה 5,500 נשים שאותן היא מלווה לעצמאות כלכלית.
תוכניות הכשרה

עמותת "יוֹזמוֹת עתיד" מפעילה תוכניות הכשרה עסקית המותאמות לקהלי יעד שונים: מזרח מערב – במקביל להכשרה עסקית לנשים ממזרח ירושלים וממערבהּ, מתקיימות בתוכנית זו פעילויות משותפות לשתי הקבוצות שנועדו ליצור הכרויות אישיות ולטפח דו-קיום על בסיס הפלטפורמה העסקית. התוכנית מכשירה כ-1,000 נשים במשך 3 שנים, ופועלת בשיתוף עם USAID; יזמוּת עסקית בחברה משותפת – הכשרה משותפת לנשים ממגזרים שונים בחברה מעורבת; משְׂכִירָה לעצמאית – הקניית כלים עסקיים למעבר מעבודה שכירה לתפעול עסק עצמאי; 60+ – הכשרה המותאמת לנשות הגיל השלישי המעוניינות להקים עסק עצמאי, כאמצעי לשיפור מצבן הכלכלי והתעסוקתי לאחר הפרישה לגמלאות; יזמוּת עסקית צעירה – הענקת כלים עסקיים ממוקדים להקמת עסק בגיל צעיר; יזמוּת עסקית בחברה החרדית – הכשרה לתעסוקה עצמאית, המותאמת לאורח חייהן של נשים חרדיות; פרקטיקה – ליווי עסקים בפריפריה, בשיתוף עם המכללה האקדמית ספיר.
פרסים

בשנת 2019 הוענק ל"יוֹזמוֹת עתיד" פרס זוסמן-ג'וינט למצוינות בתחום פיתוח השירותים החברתיים בישראל (פרס זה נחשב לפרס החשוב ביותר בתחום העשייה החברתית בישראל). המעיד על יכולתה של העמותה ליצור ערך חברתי ולהביא לשינוי לטובה בחיי המוטבים שלה, תוך מיצוי מיטבי של משאבים.
בשנת 2023 זכה ניסים בר-אל באות הנשיא להתנדבות לשנת תשפ"ג על הקמת "יוזמות עתיד" וניהולה לאורך השנים, ועל פעילותו במיזמים חברתיים אחרים.
הערות שוליים

↑    יעלי נגיד־מזרחי, ‏המשכורת הראשונה של מנכ"לית עמותת יוזמות עתיד, בעיתון מקור ראשון, 1 בנובמבר 2022
1 2   ניסים בר-אל מייסד עמותת "יוזמות עתיד" זכה באות הנשיא להתנדבות, באתר כלכליסט, 28 במאי 2023
↑  עמותת "יוזמות עתיד", באתר ארגון לתת
↑  יובל בגנו, ‏בכירים במשק הצטרפו למסע מרגש של "יוזמות עתיד", באתר מעריב אונליין, 16 בפברואר 2023
↑   בת-שבע משה מונתה ליו"ר הוועד המנהל של עמותת "יוזמות עתיד", באתר וואלה, 17 באוגוסט 2022
↑  זוכי פרס זוסמן 2019: יוזמות עתיד, באתר פייסבוק
↑  אנה ברסקי, ‏הפנים היפות של ישראל: הוכרזו מקבלי "אות הנשיא להתנדבות" לשנת תשפ"ג, באתר מעריב אונליין, 2 במאי 2023
פיונית (דג)

| פיונית |
| --- | --- |
 פיונית ממין Platichthys flesus
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: סוליתאים
משפחות
 Achiropsettidae  Bothidae  Pleuronectidae  Paralichthyidae  Samaridae
פיונית (מכונה גם פלאונדר) הוא שם עממי לא-טקסונומי לדגים בני סדרת הסוליתאים, להם גוף שטוח במיוחד עם ראש א-סימטרי ושתי עיניים בצד האחד של הראש. רוחב הגוף של הדג הוא לרוב פחות ממחצית אורך הגוף של הדג. חלק ממינים אלה יכולים להגיע עד לאורך 50 ס"מ. לדגי הפיונית לעיתים רבות יש כתמים אדמדמים על הגוף.
דגים אלה נמצאים בדרך כלל באזורים עם קרקעית חולית בעומקים של עד 100 מטר. לעיתים רבות הם חופרים את עצמם לתוך החול במהלך היום, כאשר רק העיניים מבצבצות החוצה. בלילה הם יוצאים לחפש מזון, בעיקר רכיכות ותולעים אך גם דגים אחרים.
דגי פיונית נמצאים בעיקר בים הלבן, לאורך חופי נורווגיה, בים הבלטי, סביב האיים הבריטיים, במפרץ ביסקאיה, לאורך חופי חצי האי האיברי, לאורך החופים הצפוניים של הים התיכון, ולאורך חופי הים האגאי.
מיון

המונח מתאר מיני סולתאים מהמשפחות: Achiropsettidae, סנדליים, שטחנוניים, סנדלוניים ושטחדגיים.
מינים:
ממערב האוקיינוס האטלנטי:
Paralichthys albigutta
Paralichthys lethostigma
Paralichthys dentatus
Pseudopleuronectes americanus
מחופי אירופה:
Platichthys flesus
מצפון האוקיינוס השקט:
מיני הלשונון
Paralichthys olivaceus