stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלגיה במלחמת העולם השנייה
לאחר המלחמה

אחרי הזוועות שעברה בלגיה במהלך המלחמה, בלגיה נטשה את העמדה הנייטרלית שאפיינה אותה לפני המלחמה לטובת שיתוף פעולה צבאי, כלכלי ופוליטי. בשנת 1949 בלגיה הצטרפה בלגיה לנאט"ו ושלחה כוחות במטרה לסייע לכוחות האו"ם במלחמת קוריאה ב-1950. בלגיה הייתה גם שחקנית מפתח במשא ומתן שנכשל להקמת קהילת ההגנה האירופית (EDC) בשנות ה-50. כמו כן, אחרי המלחמה בלגיה קיבלה שטח כיבוש בגרמניה סביב העיר קלן. החיילים הבלגים נשארו בעיר עד נסיגתם הסופית ב-2002.
במישור הכלכלי, בלגיה הצטרפה לאיחוד הכלכלי של הבנלוקס ב-1948 והייתה חברה מייסדת בקהילת הפחם והפלדה האירופית ב-1952. כמו כן, לאחר המלחמה, בין השנים 1944–1960 בלגיה חוותה התאוששות כלכלית מהירה שכונתה גם "הנס הבלגי", חלק מזה בזכות תוכנית מרשל.
בשנים שלאחר המלחמה בלגיה הייתה חלוקה באשר לחזרתו לשלטון של לאופולד השלישי. הקתולים, בעיקר בפלנדריה, תמכו בשובו לכס המלוכה, בעוד הסוציאליסטים בוולוניה ובריסל התנגדו לכך נחרצות. בעקבות שביתה כללית ומשאל עם שלא הביא להכרעה ברורה, לאופולד השלישי התפטר ואת כסאו תפס בנו בודואן בשנת 1950.
לאחר המלחמה > הנצחה

בעשורים שלאחר המלחמה הוקמו בכל רחבי המדינה מספר גדול של אנדרטאות לזכר החיילים הבלגים שנהרגו במהלכה. כיום, קיימות בבלגיה אנדרטאות ורחובות רבים המוקדשים לפוליטיקאים ומפקדים בקרב בעלות הברית ובכללם פרנקלין דלאנו רוזוולט נשיא ארצות הברית וברנרד לו מונטגומרי, מפקד בצבא הבריטי.
בדומה למדינות רבות אחרות, גם בבלגיה קיימות אגודות וטרנים רבות. כמו כן, קיימים ברחבי המדינה מוזיאונים שונים שמטרתם להנציח את מורשת המלחמה.
שואת יהודי בלגיה, במהלכה נרצחו כ-24 אלף יהודים, מונצחת על ידי אנדרטאות ומוזיאונים, והכלא במבצר ברנדונק פתוח לקהל מאז 1947. בנוסף, מאז עבר החוק לאיסור הכחשת שואה במדינה ב-1995, הכחשת השואה נחשבת לעבירה פלילית.
עם זאת, במאמצי ההנצחה חלקם של החיילים מקונגו הבלגית נזנח ברובו בעקבות מתן העצמאות לקונגו ב-1960. בכל אופן, בשנים האחרונות ניתן לראות שינוי מגמה עם תערוכות שמעלות את המודעות הציבורית לכך ועליית פרופיל הווטרנים מקונגו.
ראו גם

בלגיה במלחמת העולם הראשונה
הקרב על בלגיה
המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה
פרדוקס הגלגל של אריסטו

פרדוקס הגלגל של אריסטו הוא פרדוקס מהתקופה היוונית והוא מיוחס באופן מסורתי לאריסטו. הציור הקלאסי של הפרדוקס מתאר שני גלגלים בעלי מרכז מעגל משותף ובעלי קטרים שונים. כלומר, נמצאים אחד בתוך השני. כל גלגל עושה דרך על קו ישר באורך היקף הגלגל (כמו באיור- קו אדום וקו כחול).
בפועל מתקבלת סתירה היות שמתקבלים שני קווים באותו אורך (ראו איור) מה שמעיד על כך שהיקף הגלגל הקטן צריך להיות זהה להיקף הגלגל הגדול, בניגוד להנחה שיש להם היקפים בגדלים שונים.
הכשל הלוגי הוא ההנחה שהגלגל הקטן אינו תלוי בגלגל הגדול יותר ובהנחה שהגלגל הקטן אכן עושה דרך כמו היקפו, מבלי להבטיח שהוא מתגלגל ללא "החלקה" על משטח קבוע.
למעשה, זה בלתי אפשרי עבור שני הגלגלים לבצע תנועה כזו. מבחינה פיזית, אם שני גלגלים עם רדיוס שונה מגולגלים ביחד לאורך קווים מקבילים אז לפחות אחד חייב "להחליק".
אפשר להמחיש את הפתרון באמצעות צמיג מכונית שההיקף החיצוני שלו מהווה הגלגל הגדול, וואילו ההיקף הפנימי שלו מהווה את הגלגל הקטן יותר. התנועה של המעגל הפנימי תלויה בתנועה של המעגל החיצוני הגדול, ולמעשה במהלך פנייה סיבובית המעגל הפנימי "מחליק" ביחס לקרקע.
ראו גם

פרדוקס סיבוב מטבעות
ריצ'רד נטונסקי

| --- | --- |

גנרל ריצ'רד נטונסקי
 לידה:  אמסטרדם
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת לואיוויל 
 השתייכות:  ארצות הברית חיל הנחתים של ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1976–2010 (כ־34 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת המשלוח ה-24 של הנחתים מפקד בריגדת המשלוח ה-2 של הנחתים מפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה מפקד פיקוד כוחות חיל הנחתים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת וייטנאם  מלחמת עיראק
 עיטורים
 לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר 
 
ריצ'רד פ. נטונסקי (באנגלית: Richard F. Natonski) (נולד ב-1951) הוא לוטננט גנרל אמריקאי בדימוס יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כמפקד פיקוד כוחות חיל הנחתים וכמפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה.
קורות חייו

נטונסקי נולד בעיר אמסטרדם שבמדינת ניו יורק וגדל בעיירה ניו כנען, קונטיקט. נטונסקי השלים תואר ראשון בהיסטוריה מטעם אוניברסיטת לואיוויל. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של חיל הנחתים של ארצות הברית והוסמך כסג"ם. עם סיום לימודיו בשנת 1973, לאחר הסמכתו לקצונה, עבר נטונסקי בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה ושירת בשלהי מלחמת וייטנאם, אם כי לא לקח חלק בלחימה. בשנת 1975 מונה למפקד פלוגה. לאחר מכן בשנת 1981 שימש כמדריך בקורס הקצינים של הנחתים בקוונטיקו והשתלם בבית הספר ללוחמה אמפיבית של החיל. נטונסקי שירת בשורה של תפקידי פיקוד ומטה בחיל ובשנת 1992 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט ה-2 של החיל.
בשנת 1995 מונה למפקד יחידת המשלוח ה-24 של הנחתים ובשנת 2002 מונה למפקד בריגדת המשלוח ה-2 של הנחתים והוביל אותה במלחמת עיראק, בין היתר בלחימה על נאצריה. לאחר מכן, בשנת 2004 החליף את ג'יימס מאטיס כמפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה, והוביל אותה בקרבות בפלוג'ה, ובכלל זה במבצע זעם הפנטום. בהמשך שימש כסגן מפקד חיל הנחתים וכמפקד פיקוד כוחות חיל הנחתים.
לקריאה נוספת

בינג ווסט, ללא תהילה, הוצאת משרד הביטחון, 2009.
מייקל ר. גורדון וברנרד א. טריינור, "קוברה 2", הוצאת משרד הביטחון, 2010.
הערות שוליים

↑  גל פרל פינקל, ‏מלחמות לוקחות זמן שלישראל אין, מערכות 487, 2020, עמ' 17.
↑  מייקל ר. גורדון וברנרד א. טריינור, "קוברה 2", הוצאת משרד הביטחון, 2010, עמוד 261-284.
↑  גל פרל, "אנחנו הורגים את הממזרים האלה במשך חודש. אל תדאגו, הם יהיו כאן גם מחר", הבלוג על הכוונת, ‏  16 פברואר  2021.
↑  בינג ווסט, ללא תהילה, הוצאת משרד הביטחון, 2009, עמודים 259-314.
מתיו קולר

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1960 (בן 63) אירי, פנסילבניה, ארצות הברית 
 השכלה:  Indiana University of Pennsylvania  בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  צי ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1984–2020 (כ־36 שנים)
 דרגה:   תת-אדמירל
 תפקידים בשירות
 ראש מבצעי המודיעין בפיקוד המבצעים המיוחדים  סגן מפקד פיקוד הסייבר של הצי  קצין המודיעין של פיקוד אפריקה של ארצות הברית  מפקד פיקוד לוחמת המידע של הצי  קצין המודיעין של הצי וסגן לתחום לוחמת המידע של ראש המבצעים הימיים
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של הצי   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (4)  לגיון ההצטיינות (2)
 
מתיו קולר (באנגלית: Matthew J. Kohler) (נולד ב-21 באוקטובר 1960) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. שירת כקצין המודיעין של הצי וסגן לתחום לוחמת המידע של ראש המבצעים הימיים.
ביוגרפיה

קולר נולד באירי שבפנסילבניה. ב-1983 סיים תואר ראשון באוניברסיטת אינדיאנה בפנסילבניה. הוא בעל תואר שני במדעי המחשב מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים, ותואר שני בהיסטוריה צבאית מהמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
ב-1984 התגייס לצי, תפקידיו המבצעים בים כללו שירות כקצין מודיעין בטייסת הקרב 102 על נושאת המטוסים "אמריקה", שימש קצין המודיעין של פלגת התקיפה האמפיבית הראשונה באוניית הסער האמפיבית "פלליו" וקצין המודיעין של קבוצת הסיירות-משחתות השנייה כחלק מקבוצת הקרב של נושאת המטוסים "ג'ורג' וושינגטון".
בתפקידי מטה ביבשה שימש קצין מודיעין ולוחמת מידע במפקדת כוחות הצי באירופה, שימש סגן ראש מחלקת מודיעין במרכז הלוחמה המשותף, ראש מבצעי המודיעין בפיקוד המבצעים המיוחדים וקצין המודיעין של כוח המשימה המשותף לסוכנויות הממשל השונות בקי וסט שבפלורידה. כאדמירל משנה שימש סגן קצין המודיעין של הצי, סגן מפקד פיקוד הסייבר של הצי וסגן מפקד יחידת TAO בסוכנות לביטחון לאומי (אנ') ב-2012 מונה לקצין המודיעין של פיקוד אפריקה של ארצות הברית.
באוקטובר 2014 מונה למפקדו הראשון של פיקוד לוחמת המידע של הצי. ביולי 2017 קודם לדרגת תת-אדמירל. ביוני 2018 מונה לקצין המודיעין של הצי ולסגן לתחום לוחמת המידע של ראש המבצעים הימיים. ב-2020 פרש מהצי.
הערות שוליים

↑  Pennsylvania Native, Rear Adm. Matthew Kohler, Puts on Third Star, אתר הצי, 7 ביולי 2017
סטיבן רודר

| --- | --- |

 לידה:  קנטון, קונטיקט, ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת בוסטון  אוניברסיטת חיל הנחתים  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  חיל הנחתים של ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1984–2022 (כ־38 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד כנף הנחתים הראשונה  ראש מחלקת תכנון בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית  סגן לענייני תעופה של מפקד חיל הנחתים  מפקד כוחות הנחתים בגזרת פיקוד האינדו-פסיפי
 עיטורים
   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (2)   צלב התעופה המצוינת (עם אות V)   מדליית האוויר (4)
 
סטיבן ר. רודר (באנגלית: Steven R. Rudder) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד הנחתים בגזרת פיקוד האינדו-פסיפי.
ביוגרפיה

רודר נולד בקנטון שבקונטיקט. ב-1984 סיים תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת בוסטון והתגייס לחיל הנחתים.
שירת כקצין אספקה ומפקד מחלקה בגדוד התקיפה האמפיבית השלישי. עבר קורס טיס והוכשר בטייס מטוסי AH-1 קוברה. שירת בטייסת מסוקי התקיפה הקלים 367 והשתתף עמה במלחמת המפרץ. לאחר מכן שירת בטייסת המסוקים הבינוניים 161 שנטלה חלק ביחידת המשלוח ה-11 לאזור המפרץ הפרסי. שימש ראש מחלקת AH-1 בטייסת האימונים של הנחתים, שירת כקצין לוגיסטיקה ומבצעים בטייסת מסוקי התקיפה הקלים 167 וכקצין מבצעים בטייסת המסוקים הבינוניים 261. שירת כעוזרו הצבאי של ראש צוות החשיבה במחלקת ההגנה.
רודר פיקד על טייסת מסוקי התקיפה הקלים 167. שימש קצין תכנון לענייני אפגניסטן ופקיסטן בפיקוד מרכז של ארצות הברית. במהלך מלחמת אפגניסטן הוצב באפגניסטן, פקיסטן וקטר. פיקד על להק 26 שהוצב באל-אסד בעיראק. שימש ראש ענף באגף התעופה של חיל הנחתים ועוזר למפקד חיל הנחתים.
ביולי 2013 מונה למפקד כנף הנחתים הראשונה. ב-2015 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לראש מחלקת תכנון בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית.
ביולי 2017 מונה לסגן לענייני תעופה של מפקד חיל הנחתים בדרגת לוטננט גנרל במקום ג'ון דייוויס. ביולי 2020 מונה למפקד כוחות הנחתים בגזרת פיקוד האינדו-פסיפי. שירת בתפקיד עד פרישתו בספטמבר 2022.
רודר בעל תואר שני בלימודים צבאיים מהמכללה לפיקוד ומטה של חיל הנחתים ותואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא.
פארקווד אנטרטיינמנט

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  ביונסה 
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־16 שנים) 
 חברת אם:  קולומביה רקורדס
 חברות בנות:  Ivy Park
 מיקום המטה:  לוס אנג'לס 
 ענפי תעשייה:  תעשיית המוזיקה, תעשיית הסרטים, תעשיית הבידור 
 מוצרים עיקריים:  ביגוד, חברת תקליטים, יצירת קולנוע, ניהול, video production 
  
 www.beyonce.com
 
Parkwood Entertainment היא חברת תקליטים ובידור שהוקמה ב-2010 על ידי הזמרת האמריקאית ביונסה. החברה החלה כמפיקת סרטים וסרטונים בשנת 2008. החברה ממוקמת בעיר ניו יורק והיא גם מפיקה סרטים, קליפים מוזיקליים וספיישלים טלוויזיוניים, רובם לזמרת ביונסה. ההפקה הראשונה של החברה היה הסרט קדילק רקורדס.
אומנים

ביונסה
קלואי x האלי
אינגריד בורלי
סופי בים
דיסקוגרפיה

2011: ביונסה - 4
2013: ביונסה - Beyoncé
2016: ביונסה - Lemonade
2016: קלואי x האלי - Sugar Symphony
2016: סופי בים - Sophie Beem
2016: אינגריד בורלי - Trill Feels
2017: ביונסה, וילי ויליאם וג'יי באלווין - Mi Gente Remix
2018: קלואי x האלי - The Kids Are Alright
2018: The Carters (ביונסה וג'יי זי) - Everything Is Love
2019: ביונסה - HΘMΣCΘMING: THE LIVE ALBUM
2019: ביונסה - The Lion King: The Gift
2020: קלואי x האלי - Ungodly Hour
2020: ביונסה - BLACK PARADE
פילמוגרפיה > סרטי קולנוע

2008: קדילק רקורדס בהפקה משותפת עם Sony Music Film
2009: אובססיבית, הפקה משותפת עם Rainforest Films
2020: BLACK IS KING (דיסני+), הפקה משותפת עם אולפני וולט דיסני
פילמוגרפיה > ספיישלים טליוויזיונים

2010: I Am... World Tour
2011: Beyoncé: Year of 4
2011: Live at Roseland: Elements of 4
2013: Life Is But a Dream (רשת HBO)
2014: Beyoncé: X10
2014: On the Run Tour (Beyoncé and Jay-Z) בהפקה משותפת עם Roc Nation (רשת HBO)
2016: Beyoncé: Lemonade (רשת HBO)
2019: HΘMΣCΘMING (נטפליקס)
2019: Beyoncé Presents: Making The Gift (רשת ABC)
פילמוגרפיה > סרטוני מוזיקה

2011: ביונסה - "Run the World (Girls)"
2011: ביונסה - "Best Thing I Never Had"
2011: ביונסה - "1+1"
2011: ביונסה - "Countdown"
2011: ביונסה - "Love on Top"
2011: ביונסה - "Party"
2011: ביונסה - "Dance for You"
2013: ביונסה - "Pretty Hurts"
2013: ביונסה - "Ghost"
2013: ביונסה - "Haunted"
2013: ביונסה - "Drunk in Love"
2013: ביונסה - "Blow"
2013: ביונסה - "No Angel"
2013: ביונסה - "Yoncé"
2013: ביונסה - "Partition"
2013: ביונסה - "Jealous"
2013: ביונסה - "Rocket"
2013: ביונסה - "Mine"
2013: ביונסה - "XO"
2013: ביונסה - "Flawless"
2013: ביונסה - "Superpower"
2013: ביונסה - "Heaven"
2013: ביונסה - "Blue"
2013: ביונסה - "Grown Woman"
2014: The Carters (ביונסה וג'יי זי)" Part II - On The Run "
2014: ביונסה - "7/11"
2015: ניקי מינאז' וביונסה "Feeling Myself"
2016: ביונסה - "Formation"
2016: סופי בים - "Skyline"
2016: קלואי x האלי - "Drop"
2016: אינגריד בורלי - "Flex"
2016: ביונסה - "Pray You Catch Me"
2016: ביונסה - "Hold Up"
2016: ביונסה - "Don't Hurt Yourself"
2016: ביונסה - "Sorry"
2016: ביונסה - "6 Inch"
2016: ביונסה - "Daddy Lessons"
2016: ביונסה - "Love Drought"
2016: ביונסה - "Sandcastles"
2016: ביונסה - "Forward"
2016: ביונסה - "Freedom"
2016: ביונסה - "All Night"
2018: The Carters (ביונסה וג'יי זי) - Ape***t
2019: ביונסה - "Spirit"
2019: ביונסה - "Bigger"
2020: קלואי x האלי - "Do it"
2020: קלואי X האלי - "Forgive Me"
2020: ביונסה - "Bigger" (גרסת Black Is King)
2020: ביונסה - "Find Your Way Back"
2020: ביונסה - "Don’t Jealous Me"
2020: ביונסה - "Ja Ara E"
2020: ביונסה - "Nile"
2020: ביונסה - "Mood 4 Eva"
2020: ביונסה - "Water"
מותגים

Ivy Park
פרס נובל לכלכלה

| --- | --- |

 מיקום הטקס:  סטוקהולם 
 מדינה:  שוודיה 
 הגוף המעניק:  האקדמיה המלכותית השוודית למדעים 
 נקרא על שם:  אלפרד נובל 
 אתר רשמי
 
פרס נובל לכלכלה, או בשמו הרשמי פרס בנק שוודיה למדעי הכלכלה לזכרו של אלפרד נובל (בשוודית: Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne), הוא פרס המוענק מדי שנה לכלכלנים בולטים על ידי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. אף שהפרס מוכר יותר כ"פרס נובל לכלכלה", הוא אינו חלק ממורשתו של אלפרד נובל ומוענק מאז שנת 1969 ביוזמת הבנק המלכותי השוודי, הבנק המרכזי במדינה, לציון 300 שנה להיווסדו.
תהליך הענקת הפרס

ההחלטה על הענקת הפרס, כמו בשאר פרסי נובל, נתונה בידיה של האקדמיה השוודית המלכותית למדעים, והפרס מוענק יחד עם שאר הפרסים במדעים. שמותיהם של כמאה מועמדים נשלחים בכל שנה על ידי ממליצים מוסמכים לוועדת הפרס, המונה חמישה עד שמונה חברים. זו בתורה שולחת רשימה מצומצמת לאספת נובל, שמצביעה על המועמדים (עד שלושה). הפרס ניתן בטקס הנערך בסטוקהולם, והוא מלווה במענק כספי בסך 10 מיליון קרונות (בערך מיליון אירו נכון לסוף 2004). כל המידע על תהליך בחירת הזוכים נשמר בסוד במשך 50 שנה, בדומה לפרסי נובל האחרים.
המחלוקת

מספר מבני משפחת נובל הביעו תרעומת על השימוש בשם "פרס נובל לכלכלה". פטר נובל טוען שבנק שוודיה "הפר את הסמל המסחרי של השם נובל. שני שלישים מהפרסים של הבנק בכלכלה הוענקו לכלכלנים אמריקאים מאסכולת שיקגו, שיוצרת מודלים מתמטיים כדי לתת ספקולציות בשוק המניות והאופציות - ההפך הגמור ממטרותיו של אלפרד נובל, להיטיב עם בני האדם".
מתנגדי הפרס ומדיניות הבחירה בזוכים בו העלו את הטענות הבאות:
הקישור לשם נובל על אף שהפרס לא נתרם על ידי אלפרד נובל.
הכלכלנים החשובים ביותר כבר זכו בפרס בשנות השבעים ותחילת שנות השמונים ועל כן המועמדים שנותרו בתחום הם חלשים יותר ולכן יותר מעוררי מחלוקת.
הערות שוליים

↑  17 Questions and Answers about the Prize in Economic Sciences
↑  המוסד או המוסדות אליהם השתייך הזוכה בעת קבלת הפרס
↑  Nobel descendant slams Economics prize
| זוכי פרס נובל לכלכלה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1975 | פריש, טינברגן (1969) • סמואלסון (1970) • קוזנץ (1971) • היקס, ארו (1972) • לאונטיף (1973) • מירדאל, האייק (1974) • קנטורוביץ', קופמאנס (1975) |  |
| 1976–2000 | פרידמן (1976) • אולין, מיד (1977) • סיימון (1978) • שולץ, לואיס (1979) • קליין (1980) • טובין (1981) • סטיגלר (1982) דברה (1983) • סטון (1984) • מודיליאני (1985) • ביוקנן (1986) • סולו (1987) • אלה (1988) • הוולמו (1989) • מרקוביץ, מילר, שארפ (1990) • קוז (1991) • בקר (1992) • פוגל, נורת' (1993) • הרסני, נאש, זלטן (1994) • לוקאס (1995) • מירליס, ויקרי (1996) • מרטון, שולס (1997) • סן (1998) • מנדל (1999) • הקמן, מקפאדן (2000) |  |
| 2001 ואילך | אקרלוף, ספנס, שטיגליץ (2001) • כהנמן, סמית' (2002) • אנגל, גריינג'ר (2003) • קידלנד, פרסקוט (2004) • אומן, שלינג (2005) • פלפס (2006) • הורוביץ, מסקין, מאירסון (2007) • קרוגמן (2008) • אוסטרום, ויליאמסון (2009) • דיאמונד, מורטנסן, פיסרידס (2010) • סימס, סרג'נט (2011) • רות, שפלי (2012) • פאמה, הנסן, שילר (2013) • טירול (2014) • דיטון (2015) • הארט, הולמסטרום (2016) • ת'יילר (2017) • נורדהאוס, רומר (2018) • קרמר, באנרג'י, דופלו (2019) • מילגרום, וילסון (2020) • אימבנס, אנגריסט, קארד (2021) • ברננקי, דיימונד, דיבוויג (2022) • גולדין (2023) • אג'מולו, ג'ונסון, רובינסון (2024) |  |
קווין מנגום

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1960 (בן 64) וירג'יניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1982–2017 (כ־35 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160  מפקד פיקוד המבצעים האוויריים המיוחדים של צבא ארצות הברית  מפקד המרכז למצוינות בתעופה  סגן מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (3)   צלב התעופה המצוינת   כוכב הארד (3)
 
קווין ויין מנגום (באנגלית: Kevin Wayne Mangum) (נולד ב-6 באוקטובר 1960) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל ששירת כסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה

מנגום סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא.
הוכשר כטייס מסוקי UH-60 בלק הוק, שירת תחילה בקוריאה הדרומית ונבחר להצטרף לרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160. שימש מפקד כיתה בחטיבה, קצין מבצעים גדודי ומפקד פלוגה. כמו כן שירת כמפקד פלוגה בגדוד הרביעי של רגימנט האווירי ה-101, וברגימנט האווירי השני בקוריאה הדרומית. בשנים 2000–2002 פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160.
תפקידים נוספים אותם מילא היו במרכז ללוחמה אלקטרונית בבסיס חיל האוויר קלי בטקסס, ובפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים בפורט בראג.
במאי 2005 מונה למפקד הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 ושירת בתפקיד במשך שלוש שנים.
במאי 2008 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לסגן מפקד הדיוויזיה ההררית העשירית. שירת כסגן מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה בעת שהוצבה בעיראק ושימש כראש צוות הכשרת כוחות הלוחמה בטרור העיראקיים. במרץ 2011 מונה למפקדו הראשון של פיקוד המבצעים האוויריים המיוחדים של צבא ארצות הברית. ביוני 2012 מונה למפקד המרכז למצוינות בתעופה של הצבא.
במרץ 2014 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. שירת בתפקיד עד אפריל 2017.
לאחר פרישתו מונה לסגן נשיא לפיתוח עסקי בתחום תוכניות צבאיות למערכות מסוקים בחברת לוקהיד מרטין. הוא משמש גם חבר הוועדה המייעצת למחלקת ההגנה של ארצות הברית בנושא שירות צבאי של נשים.
מנגום בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר.
הערות שוליים

↑  קווין ויין מנגום' באתר valor.militarytimes.com
↑  Night Stalkers bid farewell to outgoing commande, פורט קמבל קורייר, 29 במאי 2008
↑  Maj. Gen. Kevin W. Mangum nominated for promotion, new post; two-star has Fort Bragg ties, ‏fayobserver.com, ‏18 בפברואר 2014
רוברט רוזנטל (טייס)

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1917 ארצות הברית ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  20 באפריל 2007 (בגיל 89) ארצות הברית וייט פליינס, מדינת ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  ברוקלין קולג'  בית הספר למשפט ברוקלין 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1941–1945 (כ־4 שנים)
 דרגה:   לוטננט קולונל
 תפקידים בשירות
 מפקד טייסת ההפצצה ה-418  מפקד טייסת ההפצצה ה-350
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב השירות המצוין    כוכב הכסף (פעמיים)     צלב התעופה המצוינת (פעמיים)     לב הארגמן (פעמיים)     מדליית האוויר (8 פעמים)
 תפקידים אזרחיים
 עורך דין
 
רוברט "רוזי" רוזנטל (באנגלית: Robert "Rosie" Rosenthal;‏ 11 ביוני 1917 – 20 באפריל 2007) היה טייס יהודי בחילות האוויר של צבא ארצות הברית. רוזנטל הצטיין כמפקד צוות מפציץ B-17 ולאחר מכן כמפקד טייסת במבצעי ההפצצה על הגרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. על גבורתו עוטר בעיטורים רבים.
ביוגרפיה

רוברט רוזנטל נולד בברוקלין ניו יורק במשפחה יהודית. למד בבית ספר תיכון בשכונת פלטבוש ולאחר מכן למד משפטים בברוקלין קולג'. לאחר סיום לימודיו עבד כעורך דין. ב-8 בדצמבר 1941, יום למחרת המתקפה היפנית על פרל הארבור, התנדב לשירות הצבאי. הוא סירב להצעה להתגייס לפרקליטות הצבאית וביקש להיות בתפקיד קרבי. הוא עבר הכשרה של טייס קרב - הוכשר להטיס את המפציץ B-17.
באוגוסט 1943 הועבר לבריטניה, לשרת בטייסת 418 של חיל האוויר השמיני של ארצות הברית. הוא מונה למפקד צוות מפציץ. ב-10 באוקטובר 1943, במהלך משימתו השלישית, נפגע מטוסו של רוזנטל מעל מינסטר מאש נ"מ. למרות הפגיעה הקשה, אשר השביתה שניים ממנועי המטוס, הצליחו רוזנטל וצוותו להשלים את המשימה ולשוב לבריטניה. על כך עוטר רוזנטל בכוכב הכסף.
ב-8 במרץ 1944 ביצע רוזנטל יחד עם צוותו את משימת ההפצצה ה-25 שלהם. לפי כללי חיל האוויר השמיני - לאחר ביצוע 25 משימות הפצצה צוות המטוס היה רשאי לסיים את שירותו הקרבי ולחזור לארצות הברית. כל הצוות עשה זאת, פרט לרוזנטל. הוא החליט להישאר ולהמשיך לבצע משימות הפצצה.
במאי 1944 מונה רוזנטל למפקד טייסת הפצצה 350. ב-10 בספטמבר 1944 נפגע מטוסו של רוזנטל מעל נירנברג. הוא ניסה להמשיך להטיס את המטוס כדי להגיע לאזור בשליטת בעלות הברית, אך לא הצליח - נאלץ לבצע נחיתת אונס ליד ריימס שהייתה עדיין תחת הכיבוש הנאצי. במהלך הנחיתה נפצע קשה. למזלם של אנשי הצוות, הראשונים שהגיעו לאתר הנחיתה היו לוחמי המחתרת. הם החביאו את הצוות מפי הגרמנים ובהמשך העבירו אותם אל שטח שבשליטת בעלות הברית. רוזנטל הוטס לבריטניה, שם אושפז בבית חולים באוקספורד.
לאחר שהחלים, הוצב רוזנטל בתפקיד עורפי, במטה חיל האוויר השמיני. הוא לא השלים עם הצבתו והתעקש לחזור לטוס. בסופו של דבר בקשתו אושרה. הוא חזר לטייסת 418 ומונה למפקדה. ב-3 בפברואר 1945 טס רוזנטל את משימתו ה-52 (והאחרונה, כפי שיתברר בהמשך). רוזנטל פיקד על המטוס המוביל של כוח בן כ-1000 מטוסים במשימת הפצצת ברלין. במהלך המשימה נפגע מטוסו מאש נ"מ והחל לבעור. כל אנשי הצוות הצליחו לנטוש את המטוס ולצנוח. על הקרקע הם נאספו על ידי חיילי הצבא האדום. רוזנטל טופל בבית חולים שדה ולאחר מכן הועבר לשגרירות ארצות הברית במוסקבה. לאחר שהייה של מספר שבועות בברית המועצות, חזר עם שבויים אמריקאים נוספים לבריטניה בסוף מרץ 1945.
בבריטניה הוענק לו עיטור צלב השירות המצוין על משימתו האחרונה בשמי ברלין. הוא לא שב לטוס, מונה לקצין הדרכה במפקדת כנף ההפצצה ה-100. מילא את התפקיד הזה עד ל-28 במאי 1945, אז שב לארצות הברית. עם חזרתו נשלח לקורס הסבה למפציצי B-29, כהכנה לשליחתו אל זירת האוקיינוס השקט. אך המלחמה עם יפן הסתיימה לפני שהוא הספיק לסיים את ההכשרה. בנובמבר 1945 השתחרר רוברט רוזנטל מהשירות בחיל האוויר בדרגת לוטננט קולונל. אך בכך לא תם שירותו - הוא נשלח לגרמניה, לשמש עוזרו של רוברט ה. ג'קסון, התובע הראשי במשפטי נירנברג. רוזנטל השתתף, בין היתר, בחקירתם של הרמן גרינג ווילהלם קייטל.
לאחר שובו מגרמניה עבר רוזנטל כעורך דין בניו יורק. הוא התחתן עם פיליס הלר, אותה פגש במהלך משפטי נירנברג (הלר הייתה עורכת דין בצוות התביעה האמריקאית במהלך המשפט). נולדו להם שני בנים ובת. רוברט רוזנטל נפטר ב-20 באפריל 2007 בביתו בוייט פליינס, מדינת ניו יורק.
בשנת 2024 יצאה סדרה אמריקאית אדוני האוויר, בה רוזנטל הוא אחד הגיבורים הראשיים. דמותו גולמה על ידי השחקן נייט מאן.
ניקולס וודסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בנובמבר 1949 (בן 74) סודאן 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1974)  מרלבורו קולג' 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולס וודסון (באנגלית: Nicholas Woodeson; נולד ב-30 בנובמבר 1949) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי. מיולי 2014 הוא חבר בהנהלה של Equity (איגוד השחקנים).
ביוגרפיה

וודסון נולד בסודאן לפרנק וודסון, מנהל בנק מווילטשייר, ולסילביה וודסון (שם נעורים לארקינס), שהייתה בתו של טפסן מגלאזגו. בילדותו הוא חי בח'רטום ובחיפה בהתאם למקום עבודתו של אביו.
הוא למד בבית ספר בסאסקס ובמרלבורו קולג', שם החל להופיע כשחקן. ב-1968 התחיל ללמוד באוניברסיטת סאסקס. יחד עם מייקל אטנבורו, ג'ים קרטר, אנדי דה לה טור ואחרים הופיע בהפקות סטודנטים. ב-1970 השתתף בפסטיבל הסטודנטים הלאומי לדרמה. בהמשך הופיע במשך עונה אחת בתיאטרון ליסאום. וודסון קיבל מלגת לימודים לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).