stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חליפת ג'י
היסטוריה

עדויות לאובדן הכרה עקב כוחות ג'י תועדו עוד בשנת 1917, אך לא זוהה להן המקור ולכן אלה נפלו בקטגוריה הכללית של אובדן הכרה. לאחר מחקר מעמיק התגלה שבעת ישיבה במטוס הדם בגוף נמשך לכיוון אליו פועל כוח הג'י, כאשר הכוח חיובי הדם שואף לרדת לרגליים, כאשר הכוח שלילי הדם שואף לעלות לראש. בעוד המקרה האחרון טומן בחובו סיכונים לא מבוטלים המקרה הראשון הוא הנפוץ יותר במהלך תמרונים והוא הגורם העיקרי לאובדן הכרה. כאשר הכוח חיובי ולחץ הדם בראש יורד, אתו יורדת כמות החמצן במוח, מה שמשפיע ישירות על התפקוד של הטייס. בהתחלה הראייה נהיית מטושטשת, אחרי זה הראייה נהיית מצומצמת (ראיית מנהרה) ואז הראייה אובדת לגמרי כאשר לאחריה האדם מאבד את ההכרה. הסיכון במצב זה של התעלפות הוא שכאשר ההתעלפות מתרחשת, אפילו אם האדם חוזר במהרה יחסית להכרה עדיין יש זמן בו הוא חסר התמצאות.
בשנת 1941 יוצרו חליפות הג'י הראשונות לשימוש טייסי ההוריקן והספיטפייר, חליפות אלה כללו נאדים מלאים במים שלא ניתנים לדחיסה, וכאשר הם נדחפו כלפי הרגליים בג'י חיובי, הם בעצם "ניפחו" את הנאדים התחתונים בחליפה ולחצו על הרגליים. טייסי חיל האוויר האמריקאי שבחנו דגם מתקדם יותר של חליפה זאת במהלך שנת 1944 פסלו אותה מחמת חוסר נוחות והעדיפו את החליפות שהשתמשו בלחץ אוויר שפותחו באותה תקופה. חליפות לחץ אלה השתמשו בלחץ אוויר ממערכות המנוע ובשסתום רגיש לג'י בשביל לנפח נאדים באגן וברגליים של הטייס.
במלחמת קוריאה טייסי כוחות האו"ם התמודדו מול טייסים רוסים וסינים על עליונות אווירית מעל "סמטת המיגים". טייסי F-86 נהנו מיתרון על יריביהם בקרבות אוויר שכן הם השתמשו בחליפות ג'י שעזרו להם להתמודד עם ההשפעות הפיזיולוגיות של הג'י על גופם, בעוד הטייסים הרוסים והסינים שטסו במטוסי מיג-15 לא השתמשו בחליפות כאלו כלל. כתוצאה מכך טייסי הקרב של כוחות האו"ם יכלו לטוס בתמרונים חדים יותר ולאורך זמן ממושך יותר מבלי להתעלף בתנאים שיריביהם לא יכלו לעמוד בהם.
מאז מלחמה זאת חליפות הג'י הפכו לציוד סטנדרטי של טייסי קרב.
ראו גם

חליפת חלל
חליפת מכנסיים

זוג חליפות מכנסיים
שתי נשים בחליפות מכנסיים ברובע האידיין בתקופת מגפת הקורונה
חליפת מכנסיים היא חליפה לנשים הכוללת מכנסיים וז'קט תואם.
היסטוריה

חליפת מכנסיים לגברים הייתה רווחת בתרבות המערב.[דרושה הבהרה]
בשנות ה-20 של המאה ה-20 נשים החלו ללבוש מכנסיים וז'קט. בבריטניה החלו נשים ללבוש חליפות מכנסיים בעת מלחמת העולם הראשונה.
בשנות השישים הפכה חליפת מכנסיים לנשים רווחת, והפכה ללבוש העסקי המקובל לנשים.[דרושה הבהרה]
ב-1964 עיצב מעצב האופנה הבריטי אוסי קלארק חליפת מכנסיים לנשים.
ב-1966 עיצב איב סן-לורן חליפות מכנסיים לנשים להן קרא לה סמוקינג (Le Smoking) בסגנון הטוקסידו הגברי.
היסטוריה > בארצות הברית

עד 1993 נאסר על נשים ללבוש חליפות מכנסיים בסנאט של ארצות הברית. ב-1993 הסנטוריות ברברה מיקולסקי וקרול מוזלי בראון לבשו מכנסיים בעת הופעתן בסנאט, ומאז הותר לנשים ללבוש חליפות מכנסיים בסנאט.
הערות שוליים

↑  Ossie Clark 1965-74, V&A Publications, 2003
↑  India Opie Meres, The History Of The Pantsuit, Grazia, ‏5 November 2016
↑  Sarah L. Kaufman, 'Pantsuit Power' flashmob video for Hillary Clinton: Two women, 170 dancers & no police, The Sydney Morning Herald, ‏8 October 2016
↑  Sarah L. Kaufman, ‘Pantsuit Power’ flashmob video for Hillary Clinton: Two women, 170 dancers and no police, The Washington Post, ‏7 October 2016
↑   הניו יורק טיימס, איך דווקא חליפת מכנסיים לבנה נהפכה לסמל של העצמה נשית?, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2021
טאוסוניט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  SrTiO3
 מערך קריסטלוגרפי:  קובי (מבנה פרובסקיט)
 צבע:  אדום, אדמדם-חום, כתום, אפור
 שקיפות:  אטום
 קשיות:  6-6.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  4.88 גרם לסמ"ק
טאוסוניט (באנגלית: Tausonite) הוא הצורה הטבעית והנדירה של התחמוצת הקרמית סטרונציום טיטנאט, בעלת הנוסחה הכימית: SrTiO3. הוא מצוי בטבע בצורת גבישים קובייתיים. המינרל שייך לקבוצת הפרובסקיט.
המינרל התגלה לראשונה בשנת 1982 במזרח סיביר שברוסיה. המינרל נקרא על שם הגאוכימאי הרוסי לב ולדימירוביצ' טאוסון (Lev Vladimirovich Tauson) שחי בשנים 1917-1989.
ראו גם

פרובסקיט
פרובסקיט (מבנה)
סטרונציום טיטנאט
חדשות חמות (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  אנדרס באנקה 
 הופק בידי:  Sam Klebanov 
 תסריט:  Sam Klebanov 
 שחקנים ראשיים:  אנדריי מרזליקין מקסים קונובאלוב אלכסיי פרנדטי מריה משקובה סרגיי גרמש יבגני ציגאנוב ארטיום סמאקין 
 מוזיקה:  Anthony Lledo 
 מדינה:  שוודיה, רוסיה 
 חברת הפקה:  Tandem Pictures Illusion Film & Television Kino Bez Granits Solid Entertainment Film i Väst
 הקרנת בכורה:  24 באפריל 2009 
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט פשע 
 תקציב:  4 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
חדשות חמות (ברוסית: Горячие новости) הוא סרט מותחן פעולה רוסי משנת 2009 בבימויו של הבמאי השוודי אנדרס באנקה. זהו רימייק לסרט Breaking News של הבמאי מהונג קונג, ג'וני טו.
עלילה

קצין המשטרה במוסקבה סמירנוב יוצא ללכוד את מנהיג הכנופיה האלים גרמן לאחר שוד כושל. בינתיים, הממונים על סמירנוב מנסים למצוא דרך לשפר את המוניטין של משטרת מוסקבה. הנערה הצעירה והלהוטה קטיה מציעה להם שעליהם להפוך את לכידתו של גרמן לתוכנית ריאליטי, להשוויץ במשטרה כגיבורי פעולה.
המצב מסתבך כאשר גרמן וחבורתו מנסים את אותה טקטיקה. המצב מחריף עד מהרה לכדי מלחמה של ממש, גם בתקשורת וגם ברחובות.
שחקנים ודמויות

אנדריי מרזליקין – סמירנוב, קצין במשטרת מוסקבה
יבגני ציגאנוב – גרמן
מריה מאשקובה – קטיה, שוטרת במשטרת מוסקבה
מקסים קונובאלוב – קליי
אלכסיי פראנדטי – אורדה
פאבל קלימוב – קוליאן
סרגיי וסנין – קון
סרגיי גרמש – רוצח שכיר
ארטיום סמאקין – ואלרי
הפקה

סרט האימה/הקומדיה השחורה של אנדרס באנקה, Frostbite, על חבורת ערפדים של בני נוער המפיצים פחד בעיירה ארקטית בצפון הרחוק של שוודיה, הפך לסרט העצמאי הרווחי ביותר ברוסיה 2006, זכה לביקורות חיוביות מאוד והגיע למצב של סרט פולחן. המפיצים הרוסיים של Frostbite עברו לייצור סרטים משלהם ושאלו את באנקה אם הוא רוצה להפיק גרסה מחודשת בשפה הרוסית לסרטו Breaking News של ג'וני טו והוא הסכים. אנדרס באנקה שלמד רוסית כשקיבל הזדמנות ללמוד קולנוע במכון VGIK לא הייתה שום בעיה לביים את צוות השחקנים הרוסי. באופן מתאים, משתף הפעולה התכוף של באנקה, כריס מאריס, למד גם הוא ב-VGIK. הסרט צולם בטרולהטן בשוודיה ובמוסקבה והוא צולם במצלמת 35 מ"מ כמו Frostbite מאחר שאנדרס באנקה לא אוהב לצלם דיגיטלית.
מוזיקה

את הפסקול הלחין אנתוני לדלו ובוצע על ידי התזמורת הקאמרית הלאומית הדנית. Leaders of Men מאת ג'וי דויוויז'ן מושמע באופן בולט בסרט.
ביקורות

למרות קמפיין פרסומי אגרסיבי - המפיק קלבנוב וצוות הסרט הציגו את הסרט באופן אישי בכמעט 20 ערים ברוסיה - הסרט נהנה מפופולריות מועטה בקרב הקהל הרוסי ומבקרי קולנוע. המפיקים ייחסו את חוסר ההצלחה המסחרית של הסרט ליציאתו בחודש מאי והציעו כי הטמפרטורות החמות של מאי ירתיעו אנשים לצאת לקולנוע. חוסר ההתעניינות של הרוסים בקולנוע הלאומי, היעדרותם לכאורה של כוכבים ברוסיה, ובאופן אירוני במקצת - הקידום הלא מספק של הסרט בתקשורת הרוסית הובאו גם כאשמים בקבלת הפנים המסחרית והביקורתית השלילית של הסרט.
עם זאת, מגזין Splash כלל את הסרט ברשימת העשירייה המובילה שלו מתוך פסטיבל הסרטים טרייבקה 2009 כשהוא מציין את היצירה כסרט חובה.
טייני בים ממגזין "לייט" סיפק גם ביקורת חיובית על הסרט והילל את הפסקול והערך הבידורי שלו.
הערות שוליים

↑  "Newsmakers film". Bio.nu. אורכב מ-המקור ב-2014-04-19. נבדק ב-2012-09-02.
↑  Goryachie novosti (2009) - Full cast and crew
↑  "Exclusive interview; Anders Banke, director of Frostbite - Feature Article". Eat My Brains!. 2006-12-15. נבדק ב-2012-09-02.
↑  Goryachie novosti (2009)
↑  "KinoKultura". KinoKultura. 2009-05-16. נבדק ב-2012-09-02.
↑  "The Eighth Annual Tribeca Film Festival: It's A Wrap | Splash Magazines | Los Angeles". Lasplash.com. נבדק ב-2012-09-02.
↑  "Newsmakers (2009) dir: Anders Banke « vWv124's Tiny Beam of Light". Tinybeamoflight.com. 2009-05-22. אורכב מ-המקור ב-22 בפברואר 2015. נבדק ב-2012-09-02. {{cite web}}:  (עזרה)
וילהלמסהאפן

הקיסר וילהלם הראשון, על שמו נקראת העיר
אזור הנמל והמוזיאון הימי
וילהלמסהאפן (בגרמנית: Wilhelmshaven) היא עיר נמל בסקסוניה התחתונה שבגרמניה. היא נמצאת בחוף המערבי של יאדבוזן (Jadebusen, מפרץ יאדה שבים הצפוני). אוכלוסייתה מנתה 83,238 נפש ב-2006.
תולדותיה

וילהלמסהאפן היא עיר חדשה יחסית במונחים גרמניים. היא נוסדה ב-1869 על ידי וילהלם הראשון מלך פרוסיה, בשל הצורך בבסיס ימי לצי הפרוסי המתפתח.
במקום ניצב מבצר, ה"זיבטסבורג" (Sibetsburg) לפחות משנת 1383; המבצר הוחזק על ידי פירטים והוחרב ב-1433 על ידי ברית ערי הנזה. ארבע-מאות שנים לאחר מכן תכננה ממלכת פרוסיה להקים צי ונמל בים הצפוני. ב-1853 הסדיר הנסיך אדלברט מפרוסיה את חוזה יאדה (Jade-Vertrag) עם הדוכסות הגדולה של אולדנבורג. על פי תנאי החוזה נמסרו לידי פרוסיה 3.13 קמ"ר מהטריטוריה האולדנבורגית במפרץ יאדה. וילהלם הראשון (שנעשה לימים הקיסר הגרמני הנושא אותו שם) חנך את הנמל שש-עשרה שנים לאחר מכן והעניק לו את שמו.
וילהלמסהאפן צמחה והפכה לאחת מערי הנמל החשובות של גרמניה. דוכסות אולדנבורג גם היא הפיקה תועלת מן הנמל; סמוך לווילהלמסהאפן נוסדה על אדמת הדוכסות העיר ריסטרינגן (Rüstringen). ב-1937 אוחדו וילהלמסהאפן וריסטרינגן.
במלחמת העולם השנייה הופצצה העיר על ידי מטוסי בנות הברית בשל היותה הבסיס הימי הראשי של הצי הגרמני. בהפצצות נחרבו שני שלישים מבנייני העיר.
וילהלמסהאפן ופרשת אקסודוס

במסגרת מבצע "אואזיס" של הצבא הבריטי גורשו כ-4500 מעפילי האנייה "אקסודוס-1947" / 'יציאת אירופה תש"ז' לגרמניה.

תחילה, בראשית חודש ספטמבר 1947, הועברו המעפילים הועברו למחנות אמסטאו  ופופנדורף, שהיו מותאמים יותר לשהייה בתקופת קיץ.

עם התקרב החורף, בחודש נובמבר 1947, הועברו המעפילים למבנים של בסיסי צבא בעיר אמדן ובבסיס חיל הים Admiral-Armin-Zimmermann-Kaserne בזנגוורדן שליד וילהלמסהאפן.

בחודש ספטמבר 2019 נערך מסע של "צוות מורשת אקסודוס" לגרמניה ובמהלכו הוצבו שלטי הנצחה באמדן, זנגוורדן ובבסיס חיל הים הגרמני, על שם האדמירל ארמין צימרמן, בזנגווארדן.
וילהלמסהאפן כיום

לאחר המלחמה שימש הנמל לא רק לצרכים צבאיים, אלא גם למסחר ולתיירות. כיום שוב משמש הנמל כבסיס הימי הראשי של גרמניה בים הצפוני. זהו הנמל השלישי בגודלו במדינה אחרי המבורג והנמל המשותף של ברמן וברמרהאפן, והוא משמש בעיקר לטעינה ופריקה של דלק ומוצריו. מלבד הצי המלחמתי, מקורות התעסוקה העיקריים של וילהלמסהאפן הם התעשיות הכימיות ובתי הזיקוק לנפט. עם זאת, אחוז המובטלים בעיר הוא הגבוה ביותר במערבה של המדינה. צנרת מקשרת את מסוף הדלק ובתי הזיקוק עם מרכזי תעשייה אחרים בגרמניה. בווילהלמסהאפן קיימת גם אוניברסיטה למדעים שימושיים (Fachhochschule), בה לומדים הנדסה ומינהל עסקים.
אתרי תיירות

בווילהלמסהאפן ישנו אקווריום ובו בעלי חיים ימיים מן הים הצפוני. סימן ההכר של העיר הוא ה- Kaiser-Wilhelm-Brücke ("גשר הקייזר וילהלם"), החוצה את הכניסה למפרץ יאדה. הוא נבנה ב-1908, אורכו 159 מ' ובעבר היה הגשר התלוי הגדול ביותר באירופה. התצוגות העיקריות של המוזיאון הימי הן המשחתת "מלדרס" (Mölders), צוללת וכלי שיט מלחמתיים קטנים כמו גם תצוגה של תולדות הצי הגרמני מן המאה ה-19 ואילך.
חואניטו (1954)

חואן גומס גונסאלס (בספרדית: Juan Gómez González‏; 10 בנובמבר 1954–2 באפריל 1992), שהיה ידוע בכינוי חואניטו, היה כדורגלן ומאמן ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ.
חואניטו שיחק בבורגוס, במדיה זכה בפרס דון בלון לכדורגלן הספרדי המצטיין ב-1977, וממנה המשיך לקריירה ארוכה של עשר עונות בריאל מדריד. במדי ריאל זכה חואניטו בחמש אליפויות, שני גביעים ושני גביעי אופ"א, ואף היה למלך השערים של הליגה בשנת 1984.
לאחר פרישתו היה זמן קצר מאמנה של מרידה, בטרם נהרג בתאונת דרכים כשהוא בן 37.
קריירה מקצועית

חואניטו החל את דרכו בקבוצת הנוער המקומית של פואנחירולה מעיר הולדתו, וב-1972 עבר לקבוצת הנוער של אתלטיקו מדריד. במהלך שהותו בקבוצה סבל משבר בשוקה, ועל אף שהועלה לסגל הקבוצה הבוגרת בעונת 1972/1973, הוא מעולם לא לבש את מדי הקבוצה הבוגרת במשחק רשמי.
בעונת 1973/1974 יצא חואניטו בהשאלה כדי לשקם את הקריירה בבורגוס מליגת המשנה. הוא השתלב היטב בהרכב הקבוצה והצליח להינצל עמה מירידת ליגה. בסיום העונה הפכה העברתו לבורגוס לקבועה, ובעונת 1975/1976 סייע לקבוצתו לזכות באליפות ליגת המשנה ולהעפיל לליגה הבכירה. חואניטו המשיך בקבוצה לעונה רביעית, שהייתה הראשונה שלו כשחקן פעיל בליגה הראשונה. בעונה זו, עונת 1976/1977, סייע חואניטו לקבוצתו להינצל מירידה מהירה לליגת המשנה, כשכבש תשעה שערים ב-32 משחקי ליגה. הופעותיו הטובות באותה העונה זיכו אותו בפרס דון בלון לספרדי המצטיין באותה העונה.
לקראת עונת 1977/1978 עבר חואניטו לריאל מדריד. עד מהרה הפך חואניטו לשחקן הרכב משמעותי בקבוצה, ואת שלוש העונות הראשונות שלו בקבוצה סיים חואניטו עם שלוש אליפויות רצופות. עונת האליפות השלישית, עונת 1979/1980, הסתיימה בזכייה בדאבל המקומי, לאחר שריאל הביסה בגמר גביע המלך את קבוצת הבת שלה, קסטיליה, בתוצאה 6-1. חואניטו היה ממצטייניה של ריאל, כשכבש צמד במשחק - השער הראשון במשחק והשער שקבע את תוצאת המשחק. עונה אחר כך העפיל עם קבוצתו לגמר גביע אירופה לאלופות 1981, תוך שהוא כובש שלושה שערים במהלך הטורניר ופותח בהרכב גם במשחק הגמר עצמו מול ליברפול. על אף שהפגין יכולת טובה לאורך המשחק, לא הצליח חואניטו לסייע לקבוצתו שהפסידה 1-0 בסיום. באותה עונה קבע חואניטו את שיא הקריירה שלו לשערי ליגה בעונה אחת, עם 19 כיבושים.
בעונת 1981/1982 זכה עם קבוצתו בפעם השנייה בגביע הספרדי. בזכות הזכייה, התמודדה ריאל במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע עונה אחר כך. חואניטו כבש שלושה שערים במהלך הטורניר, ושער נוסף בפנדל במשחק הגמר מול אברדין, שקבע שוויון 1-1 לאחר 14 דקות. בסיום נוצחה ריאל 2-1 משער שנכבש שלוש דקות לסיום ההארכה. עונה אחר כך, על אף שקבוצתו סיימה במקום השני בלבד בליגה, זכה חואניטו בתואר מלך השערים של הליגה הספרדית עם 17 שערי ליגה.
החל מעונת 1984/1985 הצליחה ריאל בזירה האירופית, לאחר שזכתה בגביע אופ"א. עונה אחר כך שמרה על הגביע וזכתה גם באליפות ספרד, הרביעית בקריירה לחואניטו, תואר עליו שמרה גם עונה אחר כך. האליפות השנייה ברציפות, והחמישית של חואניטו בקבוצה, סימנה גם את סיום דרכו במועדון בתום עשר עונות. לזכותו 85 שערי ליגה ב-284 הופעות במדי ריאל מדריד.
לקראת עונת 1987/1988 עבר חואניטו למאלגה של המאמן לאסלו קובאלה. כבר בעונת הבכורה שלו במועדון כבש חואניטו עשרה שערי ליגה ב-37 הופעות בליגת המשנה, וסייע לקבוצתו להעפיל מהמקום הראשון בחזרה לליגה הבכירה. הוא נותר במועדון עונה נוספת בליגה הבכירה, וסייע לקבוצתו להישאר בה עם חמישה שערים ב-34 הופעות. בסיום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35, והתמנה לתפקיד המנהל המקצועי של המועדון.
במהלך בעונת 1990/1991 עזב את תפקידו במלאגה, וחזר לשחק בליגה השלישית במדי לוס בוליצ'ס, במדיה ערך חמש הופעות ליגה. בנובמבר 1991, במהלכה של עונת 1991/1992, התמנה לתפקיד מאמן מרידה מליגת המשנה.
עוד לפני תום אותה עונה, ב-2 באפריל 1992, עשה חואניטו את דרכו בחזרה ממשחק במסגרת גביע אופ"א בין קבוצתו לשעבר ריאל מדריד לבין טורינו. בדרכו חזרה למרידה היה מעורב חואניטו בתאונת דרכים ונהרג בגיל 37.
קריירה מקצועית > נבחרת ספרד

חואניטו החל את דרכו הבינלאומית בנבחרת האולימפית של ספרד לאולימפיאדת מונטריאול (1976), תחת המאמן לאסלו קובאלה. חואניטו פתח בהרכב בשני משחקיה של ספרד בטורניר, שהסתיימו בהפסדים ובהדחה בשלב הבתים.
מספר חודשים לאחר הטורניר זכה חואניטו להופעה ראשונה בנבחרת ספרד הבוגרת, תחת קובאלה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-10 באוקטובר 1976, כשהחליף את ויסנטה דל בוסקה בדקה ה-28 בניצחונה של ספרד 1-0 על יוגוסלביה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978. כחצי שנה אחר כך, בהופעתו השנייה בנבחרת, כבש חואניטו את שער הבכורה שלו במדיה. היה זה במשחק ידידות ביתי מול הונגריה שהסתיים בשוויון 1-1.
חואניטו זומן על ידי קובאלה לסגל ספרד לקראת מונדיאל 1978 בארגנטינה. לאחר שלא שותף בהפסד 2-1 לאוסטריה במשחק הראשון, חזר חואניטו להרכב של קובאלה בצמד המשחקים הנותרים בשלב הבתים, בהם נפרדה ספרד בשוויון 0-0 מברזיל וגברה 1-0 על שוודיה. המאזן של ספרד הספיק למקום שלישי בלבד, והיא סיימה את דרכה בסיום שלב הבתים.
חואניטו כבש את שערה הראשון של ספרד במוקדמות יורו 1980, בניצחונה של ספרד 2-1 על יוגוסלביה. עם זאת, הוא לא חזר עוד לשחק בטורניר המוקדמות ולא שותף במשחקיה של ספרד במשך כשנה. יחד עם זאת, הוא חזר לסגל וזומן על ידי קובאלה לקראת יורו 1980 באיטליה. במשחק הראשון בטורניר, שהסתיים בשוויון 0-0 מול איטליה, עלה חואניטו מהספסל דקות ספורות בתוך המחצית השנייה. הוא שב להרכב הפותח בהפסד 2-1 לבלגיה, ופתח גם בהפסד 2-1 לאנגליה בו הוחלף במחצית המשחק. ספרד סיימה את שלב הבתים במקום האחרון בבית ולא המשיכה לשלב הבא.
ספרד אירחה את טורניר מונדיאל 1982, וחואניטו זומן לסגל הנבחרת לטורניר על ידי המאמן חוסה סנטמריה. במשחק הפתיחה מול הונדורס, שהסתיים בשוויון 1-1 מפתיע, פתח חואניטו בהרכב אך הוחלף במחצית. במשחק השני מול יוגוסלביה כבש חואניטו את מה שהיה לשערו האחרון בנבחרת, כשבדקה ה-14 של המשחק הבקיע בפנדל את שער השוויון של ספרד, בדרך לניצחון 2-1 בסיום. הוא שמר על מקומו בהרכב גם בהפסד 1-0 לצפון אירלנד. ספרד העפילה לשלב הבתים השני, ובמשחק הראשון נוצחה 2-1 על ידי גרמניה המערבית. חואניטו פתח בהרכב והוחלף במחצית, במה שהיה למשחקו הבינלאומי האחרון, לאחר שלא שותף בשוויון 0-0 מול אנגליה שסיים את דרכה של ספרד.
לאחר הטורניר סיים חואניטו את דרכו הבינלאומית. לזכותו 34 הופעות במדי נבחרת ספרד, ובהן כבש שמונה שערים.
"הרוח של חואניטו" ותקריות האלימות

חואניטו היה מסמלי התקופה של ריאל מדריד בשנות השמונים. לצד היכולת הטכנית הגבוהה שהפגין, אופיו של חואניטו השפיע רבות על הקבוצה באותן השנים. הוא התנהל באופן אמוציונלי במהלך משחקים, כשהוא מלהיב את חבריו לקבוצה ואת קהל האוהדים של הקבוצה, ייצג מסירות מוחלטת למועדון והיה אהוד מאוד על הקהל. הביטוי "הרוח של חואניטו" ליווה את סגנונה של ריאל מדריד במשך כעשור שלם.
"הרוח של חואניטו" באה לייצג את אופייה הבלתי מתפשר ואת יכולתה של הקבוצה לחזור מפיגור פעם אחר פעם. דוגמה ראשונה לכך הייתה ברבע גמר גביע אירופה לאלופות בעונת 1979/1980. ריאל הפסידה 2-0 לסלטיק בחוץ, אך חזרה מהפיגור באצטדיון סנטיאגו ברנבאו עם ניצחון 3-0. את שערה השלישי של הקבוצה כבש חואניטו. בעונת 1984/1985 זכתה ריאל בגביע אופ"א תוך שהיא ממחישה את "הרוח של חואניטו" שלב אחרי שלב. היא הפסידה 3-1 בקרואטיה לרייקה, אך חזרה עם ניצחון 3-0 בבית. לאחר הפסד 3-0 בבריסל לאנדרלכט, חזרה ריאל עם ניצחון מרשים של 6-1 בבית. בחצי הגמר שוב הייתה ריאל בדרך להדחה עם הפסד 2-0 לאינטר מילאנו בסן סירו, אך שוב הפכה את התוצאה בביתה עם ניצחון 3-0. עונה אחר כך, באותו המפעל, גברה בורוסיה מנשנגלדבך 5-1 בבית על ריאל, אך בגומלין ניצחה ריאל 4-0 והמשיכה לזכייה שנייה ברצף. ברבע גמר גביע האלופות 1987, הפסידה ריאל 4-2 בחוץ מול הכוכב האדום בלגרד, אך ניצחה בבית 2-0 ועלתה לחצי הגמר.
בצד יכולותיו ככדורגלן וכמנהיג בקבוצה, התפרסם חואניטו גם בשל התקריות האלימות בהן היה מעורב. ב-30 בנובמבר 1977, במשחק חוץ מול יוגוסלביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978, הוחלף חואניטו בדקה ה-71 של ההתמודדות. בעת ירידתו מהדשא, התגרה חואניטו בקהל המקומי בתנועות ידיים, כל זאת כשנבחרתו ביתרון 1-0. בתגובה, השליך הקהל חפצים לעברו של חואניטו, ובקבוק זכוכית פגע בראשו. הוא הורד מהמגרש באלונקה ונזקק לתפרים.
ב-1 בנובמבר 1978 הודחה ריאל מגביע אירופה על ידי גראסהופרס ציריך, לאחר שניצחה אותה 3-1 במשחק הראשון בבית אך הפסידה 2-0 בגומלין בחוץ. השער השני נכבש, ככל הנראה, מעמדת נבדל, מה שגרם לתרעומת גדולה בקרב שחקני ריאל. בתום המשחק, על פי דו"ח השופט אדולף פרוקופ מגרמניה המזרחית, תקף חואניטו את השופט ונגח בפניו. על אף ההכחשות מצד המועדון, נשפט חואניטו על ידי אופ"א להרחקה של שנתיים מהמפעלים האירופים, עונש שהומתק לאחר מכן ל-14 חודשים.
ההפסד בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע מול אברדין ב-1983 הובילה לשיאו של סכסוך בין חואניטו לחברו לקבוצה, אולי שטיליקה. במרץ 1986, כששטיליקה שיחק בנשאטל גזמאקס, נפגשו ריאל ונשאטל ברבע גמר גביע אופ"א. כבר בשניות הראשונות תיקל חואניטו את שטיליקה בחריפות, ולאורך המשחק הרבו השניים להתעמת פיזית. בדקה השבעים ירק חואניטו בפניו של שטיליקה, אירוע שנעלם מעיני השופט, ודקה אחר כך ניסה שטיליקה לבעוט בראשו של חואניטו, אך האחרון הצליח להתחמק והבעיטה פגעה בכתפו. זמן קצר אחר כך הוחלף חואניטו מחשש לאירועים אלימים נוספים.
אירוע אלים נוסף היה זה שסיים את דרכו של חואניטו בריאל מדריד. בחצי גמר גביע אירופה לאלופות ב-1987, פגשה ריאל את באיירן מינכן. לותר מתאוס הכשיל שחקן מריאל, וכשהאחרון קם, ניגש אליו ודחף אותו קלות, נפל מתאוס על הדשא. חואניטו, שכעס על האירוע, הגיע מאחור ודרך בעוצמה על גבו של מתאוס, ולאחר שצעק עליו הוסיף ודרך על פניו. הוא הורחק בכרטיס אדום ישיר ואף התנצל על האירוע לאחר מכן, אך אופ"א הענישה את חואניטו בחומרה והרחיקה אותו לחמש שנים ממפעליה האירופים. בעקבות ההרחקה הוחלט בריאל שלא להחזיק את חואניטו עבור משחקי הליגה בלבד, ובסיום אותה העונה סיים חואניטו את דרכו בת עשר השנים בקבוצה.
תארים

גביע אופ"א (2): 1984/85, 1985/86
אליפות ספרד (5): 1977/78, 1978/79, 1979/80, 1985/86, 1986/87
הגביע הספרדי (2): 1979/80, 1981/82
גביע הליגה הספרדית (1): 1984/85
פרס דון בלון: כדורגלן העונה בליגה הספרדית: 1976/77
מלך השערים של הליגה הספרדית: 1983/84
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1972/1973 | אתלטיקו מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1973/1974 | בורגוס | ספרדליגת המשנה הספרדית | 26 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 26 | 3 |
| 1974/1975 | בורגוס | ספרדליגת המשנה הספרדית | 18 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 18 | 7 |
| 1975/1976 | בורגוס | ספרדליגת המשנה הספרדית | 28 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 28 | 6 |
| 1976/1977 | בורגוס | ספרדליגת העל הספרדית | 32 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 32 | 9 |
| 1977/1978 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 32 | 10 | 4 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 36 | 13 |
| 1978/1979 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 29 | 6 | 7 | 0 | 4 | 3 | 0 | 0 | 40 | 9 |
| 1979/1980 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 31 | 10 | 6 | 4 | 4 | 1 | 0 | 0 | 41 | 15 |
| 1980/1981 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 33 | 19 | 4 | 2 | 9 | 3 | 0 | 0 | 46 | 24 |
| 1981/1982 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 30 | 9 | 4 | 2 | 6 | 1 | 0 | 0 | 40 | 12 |
| 1982/1983 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 28 | 9 | 7 | 1 | 9 | 4 | 5 | 3 | 49 | 17 |
| 1983/1984 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 31 | 17 | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 0 | 40 | 21 |
| 1984/1985 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 17 | 0 | 1 | 0 | 7 | 2 | 5 | 1 | 30 | 3 |
| 1985/1986 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 28 | 4 | 4 | 0 | 9 | 0 | 2 | 0 | 43 | 4 |
| 1986/1987 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 25 | 1 | 3 | 0 | 5 | 0 | 0 | 0 | 33 | 1 |
| 1987/1988 | מאלגה | ספרדליגת המשנה הספרדית | 37 | 10 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 37 | 10 |
| 1988/1989 | מאלגה | ספרדליגת העל הספרדית | 34 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 34 | 5 |
| 1990/1991 | לוס בוליצ'ס | ספרדהליגה הספרדית השלישית | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 464 | 125 | 47 | 15 | 55 | 12 | 12 | 4 | 578 | 156 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ספרד> שנה | נבחרת ספרד> הופעות | נבחרת ספרד> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1976 | 1 | 0 |
| 1977 | 4 | 1 |
| 1978 | 5 | 1 |
1979: 0
| 1980 | 10 | 1 |
| 1981 | 10 | 3 |
| 1982 | 4 | 1 |
| סה"כ | 34 | 8 |
ושננתם

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 תקופת הפעילות:  העשור של 1990 – הווה 
 
ושננתם הוא ארגון לשינון וחזרה על התלמוד הבבלי העורך מבחני חזרה על דפי גפ"ת כדי להקנות בקיאות וידע מקיף לבחורי ישיבות. הארגון מנוהל על ידי הרב ישראל ויזל, ונשיא הארגון הוא הרב בערל קרניאל. המבחנים נערכים פעמיים בשנה, בבין הזמנים של ניסן ושל תשרי. רוב הנבחנים משתייכים לציבור החרדי, אך ישנם גם בחורי ישיבות דתיים לאומיים המשתתפים במבחן.
מאות נבחני ושננתם
היסטוריה

הארגון נוסד בתחילת שנות ה-90 על ידי הרב עזריאל טאובר בשנת 1991 בהתאם לדברי האדמו"ר מצאנז הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם, מייסד מפעל הש"ס, שאמר שהמדד להצלחת מפעל הש"ס יהיה אם יוצרו עוד מסגרות לעידוד לימוד הש"ס גפ"ת. בשנים הראשונות של המיזם נבחנו על דפי גפ"ת ורא"ש, כיום המבחנים הם רק על גפ"ת. המבחנים נערכים בערים ירושלים, בבני ברק, בית שמש, ביתר עילית, מודיעין עילית, אלעד ובעוד ריכוזים חרדיים. במסגרת המיזם נבחנים מדי חצי שנה למעלה מ-10,000 אנשים ממאות ישיבות וכוללים. בעבר, ציוני המבחנים והרישום התבצעו באמצעות הדואר, אך בשנת תשע"ז הוקם מענה קולי שבאמצעותו מקבלים את הציונים בקוד אישי. במענה הקולי ניתן לשמוע את תקנון הארגון, זמני המבחנים וכן להירשם למבחן הבא.
בניסן ה'תשפ"ב הקימו בבית המדרש גבעת שמואל את ארגון "חיי עולם" לעילוי נשמת יהונתן חברוני שנהרג באסון מירון, העורך מבחנים במתכונת של ארגון ושננתם אך מיועד לבחורי ישיבות מהציונות הדתית. בניגוד למבחני ושננתם בחיי עולם ניתן להיבחן מ-25 דפים ויש מסלול בחינה של דפי גמרא ורש"י ללא תוספות. המבחן נערך בגבעת שמואל.
היסטוריה > מבנה הבחינות

המבחן נערך בהרשמה מראש במערכת המענה הטלפוני בה הנבחנים מכניסים את העיר בה ברצונם להיבחן ואת הדפים עליהם הם יבחנו, בכניסה למבחן מחכה לנבחנים תיק אישי בו מסודרים טפסי הבחינות. במבחן הראשון נבחנים על לפחות 50 דף גפ"ת שנבחרים לפי רצונו של הנבחן ובכל מבחן נבחנים על הדפים של המבחן הקודם ומוסיפים לפחות עוד 50 דפים. בחורים שנבחנים על מעל 300 דפים יכולים לחלק את המבחן שלהם לשני חלקים, ולהשלים את מבחן תשרי בחודש טבת, ואת מבחן ניסן בחודש סיוון.
הארגון מעניק מלגות לעוברים את המבחן בהצלחה. המלגה הבסיסית לעוברים את המבחן בציון 80 ומעלה הוא שקל לדף גמרא והסכומים עולים בהתאם למספר הדפים ובהתאם לציון. המלגות מחולקות באמצעות צ'קים המחולקים במבחן הבא. הארגון מתחייב לחלק את המלגות רק אם יצליח לאסוף את הכסף ובשנים הראשונות לא ניתנו מלגות ברוב המבחנים. עלות המלגות בשנת תשפ"ב הייתה כשלוש מיליון דולר.
ראו גם

מפעל הש"ס
הערות שוליים

↑  כל רגע - מעל 10,000 לומדי מפעל התורה 'ושננתם' נבחנו בצל המלחמה, באתר kore.co.il
↑  מבחן על 10,200 דפי גמרא ביום אחד לזכר יהונתן חברוני ז"ל, באתר ערוץ 7
↑  מבחני 'חיי עולם' תשרי תשפ"ג - טיקצ'אק, באתר tickchak.co.il
↑  ושננתם תשפג, נבדק ב-2024-05-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305568305171 
שלט כניסה למבחן ושננתם
טופולה

טוֹפּוֹלָה (בסרבית קירילית: Топола, בסרבית בכתב לטיני: Topola) היא עיירה ורשות מקומית הממוקמת בשטח מחוז שומאדיה אשר במרכז סרביה. בעיירה שוכנת אחוזת הקבר של משפחת המלוכה היוגוסלבית קאראג'ורג'ביץ'.