stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורן האצטרובל הזיפני
מחלות ואיומים

מחלה סופנית הקרויה שלפוחית החלודה של האורן הלבן הנגרמת על יד פטרייה מהמין Cronartium ribicola, שיובאה בטעות מאירופה, תוקפת מעט פרטים של אורן האצטרובל הזיפני, ונראה שהגובה הרב שבו גדל העץ והטמפרטורות הנמוכות בשל כך מגינים עליו. חיפושית האורן ההררית (Dendroctonus ponderosae), מין המשתייך לתת-משפחת Scolytinae (באנגלית Bark beetle) ממשפחת החדקונתיים, שתחום תפוצתה הטבעי במערב אמריקה הצפונית, תוקפת מעט פרטים. מחקרים הראו שביער מעורב החיפושית מעדיפה להטיל את ביציה באורן גמיש על פני אורן האצטרובל הזיפני, וגם כאן הגובה שבו גדלים העצים מגן עליהם. מין הדבקון דבקון אמריקני מערבי (Arceuthobium campylopodum), חי כטפיל על ענפי העץ בדרום נבדה וביוטה.
העץ רגיש מאוד לאש, וניזוק גם בשריפות בעוצמה נמוכה. הקליפה הספוגה בשרף ניצתת בקלות, ואש בחופת העץ תקטול את העץ. עם זאת, ידוע שאוכלוסיות של אורן האצטרובל הזיפני מתאוששות במהירות, וכמין של סוקצסיה ראשונית הוא מתחדש מהר אחרי אש. עם זאת, שריפות בקנה מידה גדול נדירות מאוד במקומות שבהם המין גדל, ואינן גורם משמעותי ביכולת הקיום לטווח רחוק של המין. בעבר התרחשו שריפות בקנה מידה קטן עד גדול בחורשות של העץ, אבל הרכב החומר הצמחי היבש שמחזק את הבעירה משתנה על פני הגובה. בחורשות מעורבות של מיני אורנים בגובה נמוך מצויים חומרי הבעירה בשפע ובקרבה למקורות אש ממקור אנושי. אבל בגובה רב סמוך לקו העצים גדל אורן האצטרובל הזיפני על מחשופים של אבן גיר שאין בהם כמעט בכלל חומר צמחי יבש המאפשר שרפת יער. עם זאת, הטמפרטורות החמות יותר הצפויות בשל ההתחממות העולמית עלולות כנראה להאריך את עונת השריפות, ולכן גם תגדל התדירות של שריפות במערכות של אורן האצטרובל הזיפני בגבהים נמוכים ובינוניים שבהם החורשות צפופות יותר וחומרי הבעירה הרבים ביותר. אף שהן נדירות, שריפות יער, כדוגמת השריפה שכונתה "שריפת קרפנטר 1" (Carpenter 1 fire) בנבדה ביולי 2013 ושריפת פיליפס (Phillips Fire) בפארק הלאומי האגן הגדול בספטמבר 2000, שהתחילו בגובה נמוך וטיפסו באמצעות מעבר האש מחופה לחופה בסיוע של רוחות יבשות חמות, יכולות להתרחש בתדירות גדולה יותר.
ב-1998 המין נוסף לרשימה האדומה של IUCN כ"פגיע", או ב"סיכון". עם זאת סקר שנערך ב-2011 מצא שהאוכלוסייה של Pinus longaeva יציבה, כשאף אחת מתת-האוכלוסיות לא קטנה. כמו כן התברר שלשלפוחית החלודה של האורן הלבן יש השפעה זניחה על האוכלוסייה. עקב כך הועבר המין להגדרה "ללא חשש".
גיל

גילו של פרט אחד של האורן הגדל בהרים הלבנים של קליפורניה תוארך על ידי טום הרלן (Tom Harlan), חוקר במעבדת מחקר טבעות העצים (Laboratory of Tree-Ring Research) כבן כ־5,074 שנים, האורגניזם העתיק ביותר שאינו מתרבה ברבייה וגטטיבית. מיקומו המדויק של העץ נשמר בסוד על ידי הרלן. עם זאת, לאחר שטום הרלן נפטר ב-2015, לא אותרה הליבה ששימשה לתיארוך העץ במעבדה, ולכן קיים ספק לגבי קיומו של פרט עתיק זה.
הפרט העתיק ביותר של מין זה שנתגלה קודם קרוי מתושלח. בשל הספק לגבי הפרט שגילה טום הרלן נחשב מתושלח כפרט העתיק ביותר החי הקיים כיום. גם הוא גדל ביער אורני האצטרובל העתיקים בהרים הלבנים של קליפורניה וגילו כ־4,856 שנים, כפי שתוארך באמצעות תיארוך באמצעות טבעות עצים על ליבה קטנה שנלקחה באמצעות מכשיר מיוחד (increment borer), הגורם נזק מינימלי לעץ. מיקומו המדויק בשמורת הטבע בה הוא נמצא אינו גלוי לציבור מחשש לפגיעה ונדליסטית בעץ.
בין הפרטים שבהרים הלבנים, העצים העתיקים ביותר גדלים על המדרונות הצפוניים, וגילם הממוצע 2,000 שנים, בהשוואה לעצים שעל המדרון הצפוני שגילם הממוצע הוא 1,000 שנים. האקלים והעמידות של העץ שלהם יכולים לשמר אותם זמן רב לאחר מותם, כשעצים מתים עתיקים מלפני 7,000 שנים עומדים עדיין בסמוך לעצים חיים.
שימושים

לאורן האצטרובל הזיפני אין כלל ערך כלכלי. החשיבות הגדולה של המין היא אקולוגית, משום שהוא מסוגל להתיישב באזורים מרוחקים שתנאי האקלים בהם קשים ולייצר את קו העצים. ב-1964 כרת דונלד ראסק קארי (Donald Rusk Currey), אז סטודנט לגאוגרפיה באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, עץ אורן אצטרובל זיפני בפסגת וילר (Wheeler Peak) במזרח נבדה שבגדם של גזעו נמנו 4,950 טבעות שנתיות, אז, האורגניזם העתיק ביותר שאינו מתרבה ברבייה וגטטיבית. פרט זה קיבל את הכינוי פרומתאוס (Prometheus). השרידים מעץ זה משמשים כבסיס לטבלאות תיארוך באמצעות טבעות עצים. הם גם אמצעי עזר חשוב לכיול של תיארוך פחמן-14.
הערות שוליים

↑  אורן האצטרובל הזיפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3 4 5 6  Howard, JL (2004). "Pinus longaeva". Fire Effects Information System. USDA.
1 2 3  "Oldlist". Rocky Mountain Tree Ring Research.
↑  "Nevada Facts and State Emblems". State of Nevada. אורכב מ-המקור ב-2014-03-27.
↑  Pinus longaeva, The Gymnosperm Database
↑  Gray, Curtis (2017). "Impact of Climate Variability on the Frequency and Severity of Ecological Disturbances in Great Basin Bristlecone Pine Sky Island Ecosystems" (באנגלית). Utah State University.
1 2 3  Pinus longaeval
↑  "The Ancient Bristlecone Pine". באוגוסט 2003. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gray, C (2017-05-15). "Climate warming alters fuels across elevational gradients in Great Basin bristlecone pine-dominated sky island forests". Forest Ecology and Management (באנגלית). 392: 125–136. doi:10.1016/j.foreco.2017.03.004. ISSN 0378-1127.
↑  Oatman-Stanford, Hunter. "Read My Rings: The Oldest Living Tree Tells All". Collectors Weekly.
↑  Remembering Tom Harlan
1 2  Lewington, A; Parker E (1999). Ancient Trees: Trees that Live for a Thousand Years. London: Collins & Brown Ltd. p. 37. ISBN 1-85585-704-9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532672405171  LCCN: sh97005301 
אצטרובל זכרי של אורן האצטרובל הקוצני
אצטרובל נקבי של אורן האצטרובל הקוצני
מפת תפוצה של אורן האצטרובל הקוצני
עצי אורן האצטרובל הקוצני על מדרון דולומיט ביער אורני האצטרובל העתיקים
אורן האצטרובל הקוצני בהרים הלבנים בקליפורניה
מחטים ואצטרובלים, רכס סנייק בנבדה
אל-מנתצר

אל-מנתצר באללה (מילולית: המנצח באל), אבו ג'עפר מחמד בן אל-מתוכל עלא אללה הראשון (בערבית: المنتصر بالله, ابو جعفر محمد بن المتوكل على الله الاول) היה הח'ליף העבאסי ששלט בין השנים 861–862 לאחר שרצח את אביו אל-מתוכל הראשון.
ביוגרפיה

אל-מנתצר היה בנה של שפחה יווניה ומועמדו המועדף של אל-מתוכל לח'ליפות מבין שלושת בניו. בשנת 849 מינה אל-מתוכל את שלושת בניו באופן רשמי כיורשי עצר ובשנת 851 אל-מנתצר אף הוביל את העליה לרגל השנתית למכה בשם אביו. אף על פי כן, ככל שהשנים חלפו נראה היה שהדבר החל להשתנות ואל-מנתצר החל דואג לירושתו. הוא קשר קשר כנגד אביו והביא לרציחתו בידי חייל טורקי ב-11 בדצמבר 861. באותו יום עלה אל-מנתצר לשלטון בגיבוי פלגים טורקיים אשר לחצו עליו להדיח את שני אחיו האחרים מתור הירושה לח'ליפות ולמנות תחתיהם את בנו שלו. אל-מנתצר ותומכיו חששו מנקמתם של האחים לאחר רצח אביהם. ב-27 באפריל 862 אולצו שני האחים לחתום על כתב הוויתור. תוך פחות מחודשיים מצא אל-מנתצר את מותו בנסיבות מסתוריות. ב-7 ביוני עלה לכס הח'ליפות אחיו אל-מסתעין הראשון.
אל-מנתצר היה ידוע כאוהד של משפחת הנביא והוא אף הסיר את האיסור על העלייה לרגל לקברי האמאמים בכרבלא ובמדינה.
אל-מסעודי

| --- | --- |

פסל של אל-מסעודי על גג מוזיאון בווינה
 לידה:  896? בגדאד, בית עבאס 
 פטירה:  956 (בגיל 60 בערך) קהיר, מצרים 
 מדינה:  בית עבאס 
 השקפה דתית:  אסלאם, אסלאם שיעי 
 
עלי אבו אלחסן אלמסעודי (בערבית: ابو الحسن علي المسعودي) היה היסטוריון וגאוגרף מוסלמי שנפטר בבגדאד בשנת 957 לספירה.
נחשב לגדול הגאוגרפים בדורו.
אל-מסעודי ידוע בשל ספרו הגאוגרפי וההיסטורי הגדול "שדות המרעה של הזהב ומכרות האבנים היקרות" ("מרוג' א-ד'הב"; נכתב בין השנים 943–947), שתיאר את האזורים הגאוגרפיים השונים בעולם ואת ההיסטוריה של העמים במאה העשירית לספירה. בספר הזה התייחס גם למנהגים התרבותיים אשר היו קיימים בתקופתו בארצות שונות, כגון הודו, סין, העמים הטורקים ושבטים שונים באפריקה. התייחסותו למנהגי אותה העת סייעה רבות למחקר האנתרופולוגי וההיסטורי בזמננו, והובילה להבנת התהליכים התרבותיים והחברתיים אשר עברו עמי המזרח מן המאה העשירית ועד ימינו.
אל-מסעודי תיאר את עמי הצפון של אירופה, חיבר דין-וחשבון קצר על "ארץ הפרנקים" והיסטוריה קצרה של מלָכֶיה מכלוביס הראשון ועד לואי הרביעי, שלדבריו התבסס בכתיבתה על ספר שחיבר בישוף פרנקי למען הנסיך של ספרד אל-חַכּם, בשנת 939. מסעודי גילה עותק של ספר זה במצרים בשנת 947. נראה כי זה היה הניסיון היחיד שעשה היסטוריון מוסלמי בימי הביניים לכתוב היסטוריה של המערב הנוצרי (גם אם בקווים כלליים בלבד).
כמו כן, הוא מספר בספרו על מלך הכוזרים שהתגייר בימיו של הח'ליפה הארון א-רשיד.
בספרו התייחס אל-מסעודי גם להיסטוריה של עם ישראל כאשר העדיף להשתמש בתנ"ך כמקור היסטורי, בחירה שבעטיה ספג ביקורת מצד ההיסטוריון והסוציולוג המוסלמי אבן ח'לדון שטען שצריך להעמיד את פסוקי התנ"ך לביקורת היסטורית ולא לקבל דברים שנראו שהם סותרים את ההיגיון האנושי. למרות הביקורת הזאת נשאר ספרו של אל-מסעודי מקור עיקרי להיסטוריה המוסלמית בפרט ולהיסטוריה העולמית והתרבותית בכלל במאה העשירית לספירה.
הערות שוליים

1 2  ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ד, יחידה 8, חלק ב (כתבה: דפנה אפרת), פרק ה: עולם האסלאם ואירופה הנוצרית בימי הביניים המוקדמים, עמ' 120.
1 2  חיים ביינארט, אטלס כרטא לתולדות עם ישראל בימי הביניים, עמ' 20.
↑  ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ד, יחידה 8, חלק ב (כתבה: דפנה אפרת), פרק ה: עולם האסלאם ואירופה הנוצרית בימי הביניים המוקדמים, עמ' 126.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256717805171  PLWABN: 9810635025605606  BNE: XX854752  BnF: cb12015979m (data)  GND: 119185598  ISNI: 0000 0001 0779 1886  LCCN: n79074487  NKC: jn20040223001  NTA: 068173865  SELIBR: 195609  SUDOC: 028294998  VIAF: 188451064   WorldCat (עם VIAF): 188451064
אוגוסטן לואי קושי

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1789 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  23 במאי 1857 (בגיל 67) סו, צרפת 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  École des Ponts ParisTech  תיכון הנרי הרביעי  אקול פוליטקניק 
 מוסדות:  סורבון  אוניברסיטת טורינו 
 תלמידי דוקטורט:  ויקטור בוניאקובסקי, מיכאיל אוסטרוגרדסקי 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה (1849)  חבר זר של החברה המלכותית (9 ביוני 1832)  הפרס הגדול במדעים מתמטיים (1815)  אביר בלגיון הכבוד (21 באוגוסט 1819)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  קונקור ז'נרל  72 השמות החרוטים על מגדל אייפל 
 בן או בת זוג:  Aloise de Bure 
 תרומות עיקריות
 תרומתו הרבה לאנליזה המודרנית והביסוס הלוגי והפורמלי של החשבון האינפיניטסימלי.
 חתימה:   
 
אוגוסטן לואי קוֹשי (בצרפתית: Augustin Louis Cauchy; שמו נכתב לעיתים בעברית "אוגוסטין לואי קושי", כתעתיק גרפי מכתב לטיני;‏ 21 באוגוסט 1789 – 23 במאי 1857) היה מתמטיקאי צרפתי, מאבות הביסוס הריגורוזי של החשבון האינפיניטסימלי. תרם רבות לאנליזה המודרנית.
שמו של קושי הוא אחד מ-72 השמות החרוטים על מגדל אייפל.
ביוגרפיה

אוגוסטן קושי נולד ב־21 באוגוסט 1789 בפריז. קיבל את חינוכו מאביו, לואי פרנסואה קושי (1760–1848), שהחזיק במספר משרות ציבוריות והיה ידיד של המתמטיקאים ז'וזף-לואי לגראנז' ופייר-סימון לפלס. אוגוסטן קושי נרשם בשנת 1802 לאקול סנטראל די פנתאון (École Centrale du Panthéon) ומשם המשיך לאקול פוליטקניק ב־1805. ב־1807 עבר ללמוד באקול דה פון א שוסה (École des Ponts et Chaussées), שם הוכשר בתור מהנדס. ב־1810 הוא עזב את פריז לשרבור, אך חזר ב־1813 בגלל בעיות בריאות.
עם חזרתו לפריז בשנת 1813, שכנעו אותו לגראנז' ולפלס לנטוש את ההנדסה ולהקדיש את עצמו ללימודי המתמטיקה. הוא הצטרף שוב ל"פוליטכני" (מוסד להשכלה גבוהה), שאותו עזב ב־1830 בעקבות הכתרתו של לואי פיליפ. אחרי תקופה קצרה בפריבורג שבשווייץ נוצרה עבור קושי ב־1831 קתדרה לפיזיקה מתמטית באוניברסיטת טורינו שבאיטליה.
ב־1833 הזמין המלך הצרפתי לשעבר, שארל העשירי, את קושי להיות מורה פרטי לנכדו, הדוכס מבורדו, דבר שנתן לקושי הזדמנות לטייל ולקבל משוב חיובי על עבודותיו המתמטיות. ב־1838 חזר קושי לפריז, אך סירב לקבל פרופסורה בקולז' דה פראנס, בגלל נוסח השבועה שהיה תנאי לתפקיד.
קושי התנגד להפרדת דת ומדינה במערכת החינוך הצרפתית. הוא סייע לכנסייה הקתולית להקים להקים ענף חינוך עצמאי, לאחר שאיבדה את השליטה במערכת החינוך הציבורית. הוא סייע בהכשרת מורים לאקול נורמל אקלזיאסטיק (צר'), בית ספר בפריז המנוהל על ידי ישועים, ולקח חלק בהקמת המכון הקתולי בפריז (אנ'). פעילויות אלו לא הפכו את קושי לפופולרי בקרב עמיתיו, שתמכו באידיאלים של הנאורות של המהפכה הצרפתית. כאשר התפנתה קתדרה למתמטיקה בקולז' דה פראנס ב-1843, קושי הגיש בקשה, אך קיבל רק 3 קולות מתוך 45.
ב־1848, אחרי שהשבועה הושעתה במוסדות ההשכלה הגבוהה של צרפת, הסכים קושי לקבל משרת הוראה באקול פוליטקניק ואחרי שהוחזרה השבועה ב־1851 קיבל קושי פטור ממנה.
לקושי היו שני אחים, אלכסנדר לורן קושי (1792-1857), נשיא בית המשפט לערעורים ואחר כך שופט, והאח השני, אז'ן פרנסואה קושי (1802–1877), פובליציסט ומתמטיקאי זוטר.
קושי כמתמטיקאי

קושי היה מתמטיקאי עמוק ויסודי, שנקט בשיטות עבודה והוכחה מדוקדקות וקפדניות (ריגורוזיות). התרבות המתמטית של קושי השפיעה רבות על תלמידיו ועל ממשיכיו ומהווה יסוד חשוב בתרבות המתמטית של ימינו.
מלבד הנחלת תרבות ההוכחה הריגורוזית תרם קושי רבות בתחומים רבים של המתמטיקה והפיזיקה המתמטית.
הגאונות של קושי התגלתה לראשונה בפתרון הפשוט שנתן לבעיית אפולוניוס (לתאר מעגל הנוגע בשלושה מעגלים נתונים) ב־1805 ובהכללה שנתן ב־1811 לנוסחת אוילר לגבי פאונים (פוליהדרה), ובעוד מספר בעיות אלגנטיות. ב־1813 קושי הוכיח את משפט המספרים המצולעים.
עבור המזכר שנתן על התקדמותם של גלים, קיבל פרס מטעם המכון ב־1816.
התרומה הגדולה ביותר של קושי למתמטיקה היו שיטות העבודה הריגורוזיות שפיתח, שבהן השתמש בעבודותיו הגדולות:
"Cours d'analyse de l'École Polytechnique" (קורס באנליזה של אקול פוליטקניק), 1821
"Le Calcul infinitésimal" (חשבון אינפיניטסימלי), 1823
"Leçons sur les applications de calcul infinitésimal" (יישומים של חשבון אינפיניטסימלי)
"La géométrie" (גאומטריה), 1826–1828
וכן בספרי הלימוד שכתב:
"Courses of mechanics" (קורסים במכניקה) לאקול פוליטקניק
"Higher algebra" (אלגברה גבוהה) לפקולטה למדעים
Mathematical physics" (פיזיקה מתמטית) לקולז' דה פראנס
קושי כתב בחייו 789 מאמרים לגיליונות מדעיים. המאמרים עסקו בנושאים שונים כגון: תורת הטורים, אנליזה מרוכבת, תורת החבורות והצבות, תורת הפונקציות, משוואות דיפרנציאליות ודטרמיננטות.
הוא היה הראשון להוכיח ריגורוזית את פיתוח טיילור לטור אינסופי, ופיתח את שארית קושי.
קושי גם עסק בפיזיקה, מכניקה ואופטיקה. בין מחקריו היו הרציפות של ההעתק הגאומטרי, רציפות בחומר, תורת הגלים האופטית, נפיצה, אלסטיות, מאמץ ומעוות.
כל אוסף עבודותיו ומחקריו פורסם ב-"Œuvres complètes d'Augustin Cauchy" (האוגדן המלא של אוגוסטן קושי), אוגדן המכיל 27 כרכים.
תרומותיו המתמטיות ומשפטיו של קושי

הגדרת גבול
סדרת קושי
אי-שוויון קושי-שוורץ
שארית קושי בטור טיילור
משפט הערך הממוצע של קושי
משוואת קושי-אוילר
מבחני התכנסות לטורים
מבחן השורש של קושי
משפט קושי לטורים
משוואות קושי-רימן לתנאי גזירות פונקציה מרוכבת
משפט האינטגרל של קושי
נוסחת האינטגרל של קושי
נוסחת האינטגרל של קושי לנגזרות
מספר משפטים בתורת החבורות
משפט קושי (תורת החבורות)
הלמה של ברנסייד
התפלגות קושי בהסתברות, התפלגות ללא מומנטים (למשל, אין לה תוחלת או שונות)
דחיית כלליות האלגברה
תרומתו בתורת האלסטיות

קושי הכניס את מושג המאמץ לתורת האלסטיות. במקום התיאור של נאוויה, שהתייחס לכוחות בין המולקולות, השתמש קושי במושג הלחץ במישור אותו הוא הכיר מההידרודינמיקה. הלחץ אינו בהכרח ניצב למישור, ולכן הכניס קושי לשימוש טנזור מאמצים סימטרי (עם 6 רכיבים בלתי-תלויים), וניסח בעזרתם משוואות דיפרנציאליות חלקיות לשיווי המשקל. הוא גם הציג פתרון למשוואות בגופים איזוטרופיים, המשתמש בשני קבועים של החומר, שערכם משתנה מחומר לחומר, ונקבע באופן ניסיוני. משיקולים אלו ושיקולים דומים אחרים, הוא הגיע למסקנה שהחתך של מוט העומד במאמץ פיתול לא נשאר מישורי אלא מתעוות.
לקריאה נוספת

Stephen P. Timoshenko, History of Strength of Materials with a brife account of the history of theory of elasticity and theory of structures Dover Publications INC, N.Y. pp 107–111
עבודתו של קושי Leçons sur le calcul différentiel, 1829
אוניות הסער האמפיביות מסדרת אמריקה

| --- | --- |
האונייה USS America (סימול: LHA-6) ב-2016
האונייה USS America (סימול: LHA-6) ב-2016
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית סער אמפיבית
 צי:   צי ארצות הברית
 דגל הצי:  
 סדרה קודמת:  וואספ (WASP)
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנת אינגלס
 הוזמנה:  1 ביוני 2007
 תחילת הבנייה:  17 ביולי 2009
 הושקה:  4 ביוני 2012
 תקופת הפעילות:  11 באוקטובר 2014 – הווה (10 שנים)
 אחריתה:  שתיים בשירות פעיל, אחת בהזמנה
 מידות
 הֶדְחֶק:  45,693 טון
 אורך:  257 מטר
 רוחב:  32 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  20 קשר+
 גודל הצוות:  1,059 (65 קצינים)
 מספר נוסעים:  1,687 נחתים
 צורת הנעה:  שני מנועי טורבינות גז
 אמצעי לחימה
 חימוש:  שני משגרי טילי קרקע-אוויר מדגם RIM-116 שני משגרי טילי קרקע-אוויר מדגם RIM-162 ESSM שתי מערכות הגנה אקטיבית מדגם פלנקס 7 מקלעים כפולים 0.5
 מסוקים:  בל-בואינג V-22 CH-53 סי סטאליון בל UH-1Y בל  AH-1Z MH-60 סי הוקס
 מטוסים:  הרייר II ‏F-35B 
אוניות הסער האמפיביות מסדרת אמריקה (באנגלית: America-class amphibious assault ships) היא סדרת אוניות סער אמפיביות מסוג נושאות מסוקים וסער (LHA), בצי ארצות הברית.
למרות שהן נושאות רק מסוקים ומטוסי V/STOL, נושאות המסוקים מסדרת אמריקה דומות בגודלן לנושאות המטוסים הצרפתיות שארל דה גול. כמו כן, באורך של יותר מ-38 מטר (124 רגל) הן קצרות יותר, נושאות המסוקים מסדרת אמריקה הן בעלות הדחק דומה לנושאות המטוסים לשעבר של הצי האמריקני מסדרת מידוויי .
באוקטובר 2014 נכנסה לשירות פעיל האונייה הראשונה בסדרה: "USS America", ביולי 2020 נכנסה לשירות האונייה השנייה בסדרה: "USS Tripoli". שתי הספינות הראשונות בסדרה הן ללא סיפון בגובה פני הים שניתן להצפה, וכן בעלות בית חולים קטן יותר משאר האוניות המתוכננות בסדרה. האוניה השלישית שהוזמנה "USS Bougainville" כוללת סיפון שניתן להצפה.
עלות הפרויקט מוערכת בכ-3.6 מיליארד דולר לאונייה, עבור שלוש היחידות הראשונות שהוזמנו.
היסטוריה

התכנון של ספינות הנחיתה מסוג אמריקה התבסס על הניסיון שנצבר בבנייה ותפעול של ספינות נחיתה מסוג צרעה, בפרט הספינה האחרונה מסוג זה, USS Makin Island . השינוי החשוב ביותר בהשוואה לספינות הישנות יותר היה נטישת המזח המובנה המשמש להעברת רכבי נחיתה קטנים. השטח שנחסך שימש להגדלת אפשרויות הפעילות האווירית מסיפון הספינה. בספינה השלישית המתוכננת מהסוג, USS בוגנוויל, הוחזר הרעיון של רציף המובנה במבנה הספינה, המשמש לשיגור ספינות נחיתה קטנות יותר.
ההזמנה לאונייה הראשונה מסוג זה, USS America, בשווי 2.4 מיליארד דולר, בוצעה ב-1 ביוני 2007. הבנייה החלה ב-17 ביולי 2009 בפסקאגולה, מיסיסיפי. ההשקה התקיימה ב-4 ביוני 2012. ניסויים ימיים החלו ב-5 בנובמבר 2013. הספינה נכנסה לשירות צבאי ב-11 באוקטובר 2014.
סיפון באר

לספינות מלחמה נוספות מסוג זה תהיה סיפון באר ללוחמה אמפיבית בירכתיהן כדי להכיל ספינות נחיתה, כמו בספינות תקיפה אמפיביות מסוג Tarawa וסוג צרעה.
תוספת של סיפון באר תשאיר פחות מקום למטוסים על סיפון הספינות, ההערכה המבצעית המוקדמת משנת 2005 מתחה ביקורת על התכנון מכיוון שמתקני התעופה המורחבים לא נתנו מקום לסיפון באר. כמו כן, USS America צמצמה את שטח האחסון של כלי רכב צבאיים, וגודל בית החולים שלה הצטמצם בשני שלישים ביחס לספינות מסוג "צרעה".
הערות שוליים

↑  DEFENSE ACQUISITIONS Assessments of slected Weapon Programs, עמ' 113, מרץ 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אל-מסתכפי באללה השני

תהפוכות הירושה בבית עבאס, לחצו על התמונה לשם הגדלתה למסך מלא
אל-מסתכפי באללה השני, אבו אל-רביע סלימאן בן אל-חאכם באמר אללה (בערבית: المستكفي بالله الثاني, ابو الربيع سليمان بن الحاكم بامر الله), היה הח'ליף העבאסי הסמלי שמשל בקהיר בחסות הממלוכים בין 1302 ו-1340. 
בשנת 1309 העניק אל-מסתכפי לסולטאן הממלוכי רכן אל-דין ג'שנכיר את הכינוי "אל-מֻטַ'פַר" ("המנצח") ומסר לו בגדי הדר שחורים ומצנפת מעוגלת. מעתה והלאה, מנהג זה השתרש והתפשט ברחבי שטחי הממלוכים בלבנט. 
בשנת 1310 עלה לשלטון בפעם השלישית מחמד אל-נאצר בן קלאון ואל-מסתכפי נלווה אליו במסעותיו הצבאיים כנגד המונגולים בסוריה. 
בשנת 1338 הסתכסך אל-מסתכפי עם הסולטאן, נאסר במצודה ונמנע ממנו לקבל מבקרים. כעבור שנה, שוחרר ושולח יחד עם כמאה מבני ביתו לגלות בעיר קוץ. 
במהלך תקופת שלטונו התרחשה רעידת אדמה חזקה שהחריבה חלקים ניכרים מסוריה ומצרים. 
לפי אבן חג'ר אל-עסקלאני (1372-1448), היה נוהג לשחק פולו עם הסולטאן.
הערות שוליים

↑  אבן חג'ר אל-עסקלאני, אל-דאר אל-כאמנה.
| בית עבאס  ★  العبّاسيّون |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | אל-עבאס • אבן אל-עבאס •  ההאשמיה והמהפכה העבאסית • בית עבאס •  רשימת הח'ליפים |  |
| הח'ליפים המוקדמים בבגדאד (750–833) | א-ספאח • אל-מנסור • אל-מהדי • אל-האדי • הארון א-רשיד • אל-אמין • אל-מאמון |  |
| הח'ליפים בסאמרא   (833–892) | אל-מעתצם • אל-ואת'ק I • מתוכל  I • אל-מנתצר •  אל-מסתעין I • אל-מעתז • אל-מהתדי • אל-מעתמד •  מופק (בפועל) |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הטורקים (892–946) | אל-מעתדד I • אל-מכתפי • אל-מקתדר • אל-קאהר • א-ראדי • אל-מתקי • אל-מסתכפי I |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הבויהים (946–1065) | אל-מטיע • א-טאאע • אל-קאדר • אל-קאאם I |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הסלג'וקים ויורשיהם (1065–1258) | אל-מקתדי • אל-מוסתזהר • אל-מסתרשד • א-ראשד • אל-מקתפי • אל-מסתנג'ד I • אל-מסתדא • א-נאצר • א-זאהר • אל-מסתנצר I • אל-מסתעצם I |  |
| הח'ליפים הסמליים בקהיר תחת הממלוכים   (1261–1517) | אל-מסתנצר II • אל-חאכם I  • אל-מסתכפי II • אל-ואת'ק II • אל-חאכם II • אל-מעתדד II • אל-מתוכל II • אל-ואת'ק III • אל-מסתעצם II • אל-מסתעין II • אל-מעתדד III • אל-מסתכפי III • אל-קאאם II • אל-מסתנג'ד II • אל-מתוכל III • אל-מסתמסכ • אל-מתוכל IV |  |
| בירות הח'ליפות העבאסית | בגדאד • סאמרא • א-רקה • קהיר |  |
| אחרים | קרב הזב (750) • ח'יזוראן • אל-מאייד • ברמכים • נפילת בגדאד (1258) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אל-חאכם הראשון | הח'ליפים לבית עבאס  1302–1340 | הבא: אל-ואת'ק השני |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: mustekfi-billah-suleyman-b-ahmed
אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 סוגה:  רוק 
 intelligent-music.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ביסר איבנוב דימיטר סיראקוב איבו סטפנוב רוני רומרו סטויאן ינקולוב סלאבין סלבצ'ב
 
אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט (באנגלית: Intelligent Music Project) היא להקת רוק בולגרית. במרוצת השנים שרו באלבומיה של הלהקה כמה ממובילי ז'אנר הרוק דוגמת טוטו, אוריה היפ, Rainbow, סטיקס, בלאק סבאת', אריק קלפטון וג'ו קוקר. היא הוקמה בשנת 2014 על ידי ביסר איבנוב, דימיטר סיראקוב, איבו סטפנוב, רוני רומרו, סטויאן ינקולוב וסלאבין סלבצ'ב. ב-25 בנובמבר 2021 הכריזה רשות השידור הממלכתית בבולגריה כי אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט נבחרו לייצג את המדינה באירוויזיון 2022. שירם לתחרות, "Intention", יצא לאור ב-5 בדצמבר אותה השנה. ב-10 במאי 2022 ביצעה את "Intention" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. הלהקה נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 16 עם 29 נקודות.
דיסקוגרפיה

2012: The Power Of Mind
2014: My Kind O' Lovin'
2015: Touching The Divine
2018: Sorcery Inside
2020: Life Motion
2021: The Creation
הערות שוליים

↑  "About Intelligent Music Project – Intelligent Music" (באנגלית בריטית).
↑  Senkishev, Georgi (2021-11-25). "🇧🇬 Bulgaria: Intelligent Music Project to Turin for Eurovision 2022". Eurovoix (באנגלית בריטית).
↑  Intelligent Music Project - Intention - Bulgaria 🇧🇬 - Official Music Video - Eurovision 2022, eurovision.tv (האתר הרשמי של האירוויזיון) (באנגלית)
↑  Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 1 result – these are the lucky qualifiers, ‏10th May 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7173 3754  MusicBrainz: f7a74359-c570-47a5-a749-eb8a59fa91a5  VIAF: 6207165271707610690006   WorldCat (עם VIAF): 6207165271707610690006
אינטל איגנייט

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2019–הווה (כ־5 שנים)
 חברת אם:  אינטל
 מנכ"ל:  בראש התכנית העולמית עומד צחי וייספלד
 אנשי מפתח:  התכנית הישראלית מנוהלת על ידי רני נחמיאס
  
 ‏www.intel.co.uk/content/www/uk/en/now/ignite
 
אינטל איגנייט (באנגלית: Intel Ignite) היא תוכנית הצמיחה (אקסלרטור) של אינטל לסטארט-אפים בשלבי גיוס ראשונים, שנוסדה בשנת 2019.
התכנית מציעה חניכה צמודה מטעם מנטורים מנוסים, משאבים והזדמנויות עסקיות לתמיכה בצמיחת הסטרט-אפים המשתתפים.
התכנית החלה לפעול לראשונה בתל אביב, ובשנת 2021 הרחיבה את פעילותה גם לגרמניה.
היסטוריה

אינטל איגנייט נוסדה בתל אביב בשנת 2019 כתוכנית לתמיכה וליווי סטרט-אפים בשלבי הגיוס הראשונים, בעיקר בתחומי בינה מלאכותית (AI), מערכות אוטונומיות, מחשוב קצה, תשתיות ענן ועוד.
בראש התכנית העולמית עומד צחי וייספלד, לשעבר מנכ"ל Microsoft for Startups הגלובלית של מיקרוסופט. התכנית הישראלית מנוהלת על ידי רני נחמיאס, שייסד את סטארט-אפ אבטחת המידע Alcide ב-2016, בו כיהן כמנכ"ל .
נכון לסוף שנת 2020, השלימה התכנית בישראל שלושה מחזורים, בהשתתפות 28 חברות. המחזור הרביעי של התכנית נפתח באפריל 2021, בהשתתפות 10 חברות נוספות.
המיונים לתוכנית נחשבים קפדניים במיוחד, ואחוזי הקבלה עומדים על כארבעה אחוז, כאשר בממוצע החברות המשתתפות בתוכנית הן כאלו שגייסו כחמישה מיליון דולר כל אחת.
ברבעון הראשון של שנת 2021 התרחבה התוכנית למינכן, גרמניה.
התכנית צפויה להתרחב לאוסטין, טקסס במחצית השנייה של 2021.
מבנה התכנית

התכנית נמשכת 12 שבועות והיא מציעה מעטפת תמיכה וליווי אינטנסיבית לסטרט-אפים בתחומים טכנולוגיים, פיתוח מוצר, אסטרטגיה עסקית, שיווק וגיוס לקוחות. התכנים המוצעים לכל סטרט-אפ מובנים באופן פרטני בהתאם לצרכיו, והם מועברים על ידי מנטורים מנוסים מתעשיית ההיי-טק ובכירים באינטל.
שווי ההטבות המוענקות בתוכנית לכל אחד מהסטרט-אפים מוערך בכ-500,000 דולר  .
בשונה מתוכניות דומות אחרות, אינטל אינה דורשת מניות בחברות המשתתפות או תשלום אחר. התכנית מקיימת שני מחזורים בשנה בכל מדינה, כאשר בכל מחזור משתתפים כ-10 חברות סטארט-אפ מתחומים שונים, ובהם סטרט-אפים מתחומי הבינה המלאכותית (AI), אינטרנט של הדברים והגנת סייבר.