stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצפה קרני גמא קומפטון
תיאור המשימה

תכנון ובניית המצפה נמשכו 14 שנים. ב-5 באפריל 1991 הוא שוגר לחלל כמטען של מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-37 וכעבור מספר ימים הוצב במסלול המתוכנן. במצפה הותקנו מספר מכשירים:
Burst and Transient Source Experiment (BATSE) - חקר קרני גמא בתחום 0.02–8 מגה אלקטרון וולט. המכשיר נבנה במרכז טיסות החלל מרשל.
Oriented Scintillation Spectrometer Experiment (OSSE) - חקר קרני גמא בתחום 0.05–10 מגה אלקטרון וולט. המכשיר נבנה במעבדת המחקר של צי ארצות הברית.
The Imaging Compton Telescope (COMPTEL) - חקר קרני גמא בתחום 0.75–30 מגה אלקטרון וולט. המכשיר נבנה במכון מקס פלנק לפיזיקה מחוץ לכדור הארץ (אנ') הגרמני בשיתוף עם אוניברסיטת ניו המפשיר (אנ'), המכון לחקר החלל של הולנד (אנ') וסוכנות החלל האירופית.
Energetic Gamma Ray Experiment Telescope (EGRET) - חקר קרני גמא בתחום 20–30,000 מגה אלקטרון וולט. המכשיר נבנה במרכז טיסות החלל גודרד בשיתוף עם מכון מקס פלנק לפיזיקה מחוץ לכדור הארץ ואוניברסיטת סטנפורד.
הישגים

ביצוע סקר כללי של מקורות אנרגיה מעל 100 מגה אלקטרון וולט בעזרת EGRET.
יצירת מפה כללית של פיזור 26Al (איזוטופ של אלומיניום) בעזרת COMPTEL.
סקר מרכז הגלקסיה וגילוי אפשרי של אנטי-חומר בעזרת OSSE.
רישום התפרצויות גמא: BATSE רשם 2700 התפרצויות.
גילוי מקורות של קרני גמא על כדור הארץ במהלך סופת ברקים.
אוהד שרגאי

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1983 (בן 41) כפר סבא, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמר, מלחין, פזמונאי
 סוגה:  פופ, רוק וזמר עברי
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  עילי בוטנר וילדי החוץ
 
אוהד שרגאי (נולד ב-30 בספטמבר 1983), הוא זמר ומוזיקאי ישראלי. התפרסם בכוכב נולד 8 כאשר הגיע לשלישיית הגמר. היה חבר בהרכב עילי בוטנר וילדי החוץ לצד עילי בוטנר, אדר גולד ותום גפן.
ביוגרפיה

שרגאי נולד בכפר סבא כבן זקונים לשמעון ולאה, סוכן ביטוח ומנהלת חשבונות. בילדותו למד בקונסרבטוריון בכפר סבא וניגן באורגנית. היה חבר להקת פיקוד הצפון בצה"ל. לאחר שחרורו עבד בספריית וידאו.
ב-2010 השתתף בעונה השמינית של כוכב נולד, והגיע למקום השלישי, אחרי דיאנה גולבי ועידן עמדי. הגיש פינת מוזיקה שבועית בתוכנית יפה לך בערוץ 24.
מ-2011 היה חבר בהרכב עילי בוטנר וילדי החוץ לצד עילי בוטנר ואדר גולד לאחר כמה זמן גם תום גפן הצטרף ללהקה בשנת 2024 לאחר 14 שנות פעילות,הגיעה הלהקה לסוף דרכה.
בדצמבר 2018 פרסם את הסינגל הראשון שלו, "טיול שנתי", אשר נכתב על ידי איתי צוק בהשראת סיפורו האישי של שרגאי.
בפברואר 2019, נבחר השיר "Home" לייצג את ישראל באירוויזיון 2019 בביצוע קובי מרימי. את השיר חיבר שרגאי ביחד עם ענבר ויצמן.
בהמשך השנה השתתף בעונה השביעית של הכוכב הבא לאירוויזיון 2020 והודח בחצי הגמר.
ב-1 בדצמבר 2019 הוציא את מיני-אלבום הבכורה שלו "אלבומצ'יק".
דיסקוגרפיה > עם עילי בוטנר וילדי החוץ

2013: "תם ולא נשלם"
2017: "בית"
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2019: "אלבומצ'יק"
הערות שוליים

↑  כוכב נולד - עונה 8 - אוהד שרגאי, באתר mako
↑  מתן אברמוביץ', עוד תוספת ל"יפה לך": אוהד שרגאי מ"כוכב נולד", באתר הארץ, 20 באוקטובר 2010
↑   סרטונים בערוץ של עילי בוטנר, באתר יוטיוב
↑  רז ישראלי, טיול שנתי: הדרך החדשה של אוהד שרגאי, באתר ישראל היום, ‏11 בדצמבר 2018
↑  תו הכוכב: אוהד שרגאי על השיר שעבד עליו במשך שש שנים, באתר פרוגי, 12 בדצמבר 2018
↑  רז ישראלי, אוהד שרגאי: הצמדתי M-16 טעון לרקה, באתר ישראל היום, 27 בדצמבר 2018
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏אחד מתוך מאתיים: איך קוראים לשיר הישראלי באירוויזיון 2019, באתר גלובס, 20 בפברואר 2019
↑  רן בוקר, נבחר השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 2019, באתר ynet, 20 בפברואר 2019
↑  רז ישראלי, מוזיקה, באתר ישראל היום, 1 בדצמבר 2019
| כוכב נולד (2003–2012) |
| --- | --- | --- |
| מנחה | צביקה הדר |  |
| זוכים | נינט טייב • הראל מויאל • יהודה סעדו • ג'קו אייזנברג • בועז מעודה • ישראל בר-און • רוני דלומי • דיאנה גולבי • חגית יאסו • אור טרגן |  |
| מעפילי גמר אחרים | שירי מימון • שי גבסו • הראל סקעת • עדי כהן • מאיה רוטמן • מארינה מקסימיליאן בלומין • לי בירן • מיי פיינגולד • עידן עמדי • דוד לביא • אוהד שרגאי • איטן גרינברג |  |
| מתמודדים בולטים נוספים | כברה קסאי • אלון ליטבק • לירון לב • מיקה שדה • שירלי לילו • ליטל גבאי • מיכל רשף • הדר עוזרי • אסף אברבוך • ניצן קייקוב • אבי מאיר וענונו • עמרי רוטברד • מיכאל עינב • רועי ארז • נעמה שטרית • לבנת בן-חמו • עמיר חדד • מורן אהרוני • קנדוג • ענת אסתר חיטמן • דנה ליקוורניק • דניאל בן-חיים • חן אהרוני • מרים טוקאן • עדי אולמנסקי • אתי ביטון • איה זהבי פייגלין • לירן דנינו • עומר אדם • חובי סטאר • מורן מזוז • אדיר גץ • אבי בן אבו • אדר גולד • רוני גינוסר • נעמה כהן • תמר יהלומי |  |
| ערכים קשורים | טדי יזמות והפקות (חברת הפקה) |  |
| תוכנית אם, תוכניות בת ותוכנית המשך | לא נפסיק לשיר • נולד לרקוד • לא נפסיק לרקוד • בית ספר למוסיקה • הכוכב הבא |  |
| שופטים | צדי צרפתי • ריקי גל • פבלו רוזנברג • מרגלית צנעני • גל אוחובסקי • דנה אינטרנשיונל • מירי מסיקה • צביקה פיק • גידי גוב • יאיר ניצני • משה פרץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406152605171  MusicBrainz: 33e6fa13-e2a7-42d2-b560-fd9fadced615  VIAF: 42155464794002041267   WorldCat (עם VIAF): 42155464794002041267
מאט הארדינג

| --- | --- |

מאט הארדינג בפארק יויוגי, טוקיו, יפן ב-27 בינואר 2007
 לידה:  27 בספטמבר 1976 (בן 48) נורווק, קונטיקט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 wheretheheckismatt.com
 
מתיו "מאט" הארדינג (באנגלית: Matt Harding; נולד ב-27 בספטמבר 1976) הוא מתכנן משחקי מחשב אמריקאי וידוען אינטרנטי הידוע כמאט המרקד (Dancing Matt) בזכות סרטוניו הוויראליים ("?Where the Hell is Matt" – "היכן לעזאזל נמצא מאט?") המציגים אותו רוקד בציוני דרך, רחובות ומיקומים מפורסמים שונים ברחבי העולם, במהלכם הוא ביקר גם בישראל.
הארדינג קיבל מאז כיסוי נרחב של מסעותיו במרכזי הדפסה ושידור בכלי התקשורת והוא נשכר לככב עבור חברת ויזה בקמפיין "Travel Happy".
הארדינג במקור מווסטפורד שבקונטיקט. הוא נכנס לתעשיית משחקי המחשב כשהחל לעבוד בחנות המתמחה בנושא הנקראת "Cutting Edge Entertainment". מאוחר יותר הוא עבד כעורך במגזין המשחקים "GameWeek" בווילטון, ולאחר מכן כמפתח תוכנה בחברת המשחקים Activision בסנטה מוניקה, קליפורניה, ולאחר מכן בבריזביין שבאוסטרליה.
?Where the hell is Matt

הארדינג היה ידוע בפני חבריו כרקדן יוצא דופן. במהלך טיול עם חבריו בווייטנאם כשהם הסריטו אחד את השני במצלמת וידאו, הם הציעו לו להוסיף את הריקוד לקטע הווידאו. קטעים אלו הועלו לאתר האינטרנט של הארדינג במטרה להציגם לחבריו ובני משפחתו. מאוחר יותר, הקליט הארדינג 15 קטעי וידאו בהם הוא רוקד בליווי השיר "Sweet Lullaby" של להקת דיפ פורסט. הווידאו הועבר באמצעות דואר אלקטרוני שבסופו של דבר הפך לוויראלי, עם כ-20,000 כניסות לאתר האינטרנט של הארדינג ביום. הארדינג יצר גרסה נוספת של הווידאו ב-2006 עם סצנות ריקוד נוספות ממסעותיו שלאחר מכן, הנקרא "Dancing 2006". באותו הזמן הארדינג נענה בחיוב להצעת חסות מאת מותג המסטיקים האמריקאי "Stride", המעניק כיסוי חלקי למסעותיו.
הארדינג פרסם את מקבץ הווידאו השלישי שלו ב-20 ביוני 2008 שמורכב ממסעו שארך כ-14 חודשים ב-42 מדינות שונות. קטע זה זכה בלמעלה מ-30 מיליון צפיות באתר YouTube כשהערוץ האישי שלו ממוקם במקום ה-83 מבחינת מספר המנויים באתר, נכון ל-31 במרץ 2009.
הערות שוליים

↑  אדר שלו, מאט, הרקדן המוזר מהאינטרנט, בביקור בישראל, באתר ynet, 24 ביוני 2007
↑  "Dance, dance, wherever you may be", ‏23 בדצמבר 2006
↑  "The Guy Who Danced Around the Globe",‏ 22 באוקטובר 2006
↑  "Dancing around the world (and Web)",‏ 5 באוקטובר 2006
↑  "Product Placement Creeps Into Amateurs' YouTube Offerings", ‏13 ביולי 2008
↑  Travel the world with the currency of the world, ‏20 בנובמבר 2008
↑  "A Private Dance? Four Million Web Fans Say No",‏ 8 ביולי 2008
↑  "mattharding2718 Channel"
↑  "Directors - Most Subscribed All Time"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3081 5543  LCCN: n88620497  SNAC: w6h20d95  VIAF: 28646406   WorldCat (עם VIAF): 28646406
גלי דינור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1954 (בת 71 בערך) חולון, ישראל 
 ענף מדעי:  ביקורת המקרא
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  יאירה אמית 
 מוסדות:  מכללת לוינסקי לחינוך 
 תרומות עיקריות
 חקר ההיסטוריוגרפיה המקראית
 
גלי דינור (נולדה ב-1954) היא חוקרת מקרא ישראלית וראש החוג למקרא במכללת לוינסקי לחינוך בתל אביב, מדריכה פדגוגית של הוראת מקרא ומבקרת ספרות.
ד״ר גלי דינור
ביוגרפיה

דינור נולדה וגדלה בעיר חולון. היא בעלת תואר שלישי במקרא מאוניברסיטת תל אביב. את עבודת התיזה "סוגיית הגבעונים במקרא" ואת עבודת הדוקטורט "פרשת מזבח שניים וחצי השבטים (יהושע כב 9 - 34): ניתוח לשוני, ספרותי ואידאולוגי" כתבה בהנחייתה של פרופ' יאירה אמית. מאז סיום עבודת התזה ועד היום היא משמשת כמרצה בכירה וחוקרת מקרא במכללת לוינסקי לחינוך.
תחומי מחקרה:
היסטוריוגרפיה מקראית - מחקריה של דינור מתמקדים בעיקר בהיסטוריוגרפיה המקראית ובדרכי העיצוב הספרותי. היא מרבה לעסוק במחקריה גם בהיבטים הפסיכולוגיים המשתקפים בניתוחן של הדמויות בסיפור.
ספר יהושע - היבטים ספרותיים, לשוניים, פרשניים, תאולוגיים ואידאולוגיים בספר ומקומם בספרות המקראית לגווניה.
דידקטיקה ופדגוגיה - דינור שוקדת במחקריה על מתודולוגיות להוראה ולמידה של המקרא בהקשרים תרבותיים רחבים. בתוך כך היא מתמקדת בדרכים להוראה משמעותית של התנ"ך בבתי הספר, ובפרט בלימוד בין-תחומי ורב-תחומי של המקרא.
עיסוקיה האקדמיים של גלי דינור משולבים כל העת בפעילות ציבורית וחינוכית בנושא המקרא והדרכים להוראתו. במסגרת זו היא מעבירה השתלמויות והדרכות מתקדמות למורים לתנ"ך במט"ח, במכון מופ"ת ובמוסדות אקדמיים שונים.
חיים אישיים

דינור מתגוררת ברמת גן. היא נשואה לעו"ד ראובן דינור ולהם שלושה ילדים ונכדים.
מכּתביה > ספרים

בזכות השונות: הבנייתה של תפיסה חינוכית באמצעות סיפור חיים, ירושלים: כרמל, 2018. הספר מביא בפני ציבור החוקרים, המורים בפועל, המתכשרים להוראה, וכל המתעניינים במעשה החינוכי, כתיבה אוטוביוגרפית רב-שלבית והשלכותיה על גיבושה של זהות מקצועית חינוכית, בדגש על זהות דיסציפלינרית ופדגוגית. תחילתו בסיפור חיים (חלק א) והמשכו - השתקפותו של הסיפור (חלקים ב-ג) ביישום עקרונות דידקטיים של הוראת המקרא בבתי הספר (במגזר היהודי והערבי), ובפרט הוראה רב-תחומית ומרובת הקשרים.
מזבח שניים וחצי השבטים: סמל לאחדות העם, תל אביב: רסלינג, 2017. בספר זה, המבוסס על עבודת הדוקטורט ומרחיב אותה, דינור בוחנת מחדש את העימות המורכב בין שבטי עבר הירדן לבין היושבים בארץ ביהושע כב 34-9. הבחינה נעשתה באמצעות כלים מחקר המקרא: קריאה צמודה, הביקורת הספרותית-היסטורית, דרכי עיצוב הסיפור, תורת המקורות, תולדות המסורות ועוד. תרומת המחקר היא בחידוש הנוגע לזמן חיבורה של הפרשה הנ"ל, וכן לבית היוצר שלה. מחקר זה פתח מחדש את שאלת היחסים הספרותיים בין יחידות טקסטואליות מקראיות המקיימות ביניהן שיח פנימי על רקע אידאולוגי ותאולוגי בתקופות שונות בהתגבשותה של היצירה (ראו מטה ביקורת על ספר זה מאת ד"ר מיכה רואי וביקורת בכתב העת 'בית מקרא' מאת פרופ' נועם מזרחי).
גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
מכּתביה > מבחר מאמרים ומחקרים

גלי דינור, רות ונעמי: עוצמה של שיתוף פעולה נשי קישור
בין מנהיגות בית ספרית לבין מנהיגות מקראית – מנהיגות משה – המאומץ שהפך למאמץ  קישור
מסע אברהם: ניצחונו של אברהם על דור המדבר – תהליך של שינוי והתחדשות קישור
גלי דינור, השפעת הלמידה בקורס המקרא במבט רב-תחומי המקרא במבט רב-תחומי על דרכי הוראת התנ"ך בקרב בוגרי הקורס כתב עת כעת ט', תשפ"ג (2024), עמ' 23 – 54.
גלי דינור, הנסיכה שהפכה לדחויה - סיפור אונס תמר (שמ"ב יג 22-1) והדהודו בשיר השירים, בית מקרא ס"ב, תש"פ, 39-17.
גלי דינור, חוה - ראשיתו של האקטיביזם האנושי, ייצוגים - מציאות, חיקוי ודמיון - עיונים ביקורתיים, 2020, 344-329.
גלי דינור, המקרא והדהודיו בתרבות היהודית והאוניברסלית כאמצעי בהבניית זהות הלומד, זמן חינוך גיליון 5, 2019, 284-259.
גלי דינור אשר גניס והדס פרידמן, בת יפתח: סיפור מקראי בגישה בין-תחומית ובגישה רב-תחומית, החינוך וסביבתו ל"ט, 2017, 357- 378.
גלי דינור, דרכים להוראה משמעותית של התנ"ך, דפי יוזמה 8, תל אביב: מופ"ת, 79- 102, 2014.
גלי דינור, תרומתה האפשרית של למידה-הוראה של המקרא בהיבט רב-תחומי ללמידה משמעותית - דו"ח מחקר (בתוך: פורטל מס"ע), הוצאת מופ"ת ורשות המחקר במכללת לוינסקי, תל אביב, 2016.
גלי דינור, מקום מזבח שנים וחצי השבטים (יהושע כב 9 – 34): מגמת עמימות, מורשת ישראל, כתב-עת לציונות ולארץ ישראל 7, עור' ב' אורציון, המרכז האוניברסיטאי אריאל שומרון, 2010, 9- 30.
אשר גניס וגלי דינור, עקדת יצחק, השיבה – מסע של התפכחות. מועד, שנתון למדעי היהדות, המכללה האקדמית בית ברל, עור' א' דון וי' ספרן, 2009, 1 – 11.
גלי דינור, עיצוב המשא ומתן בפרשת מזבח שנים וחצי השבטים (יהושע כב 9 – 34). בית מקרא נג, תשס"ח, ירושלים, 2008, 89- 122.
גלי דינור, סיפור קין והבל (בראשית ד 1- 16) – סיפור קדושת החיים. מועד: שנתון למדעי היהדות, בית ברל, עור' א' דון וי' ספרן, 2008, 1- 22. קישור לגרסה מקוצרת באתר מקרא-נט
גלי דינור, הרקע ההיסטוריוגרפי של מלכות שלמה. בתוך: צ', פליישר, ר',אלקושי ג', דינור נ', הופמן, ר', לוי. משפט שלמה– סיפור מקראי בגישה רב- תחומית, תל אביב: הוצאת מופ"ת, 2008, 92-55.
גלי דינור, מעמדה של המילה "הנני" בסיפורי האבות. בתוך: על הפרק, 14, 1998, 94 – 103.
גלי דינור, מערכי שיעור לספר מלכים. על הפרק, 11, 1992, 92 – 112.
Dinnur, G. (2020). Genesis 3-4: Eve - The Mother of wisdom. Vetus Testamentum (VT). Brill Press.
מכּתביה > ספרי לימוד

אשר גניס וגלי דינור, דיאלוג מתמיד – תנ"ך לחטיבת הביניים, תל אביב: הוצאת רשת ספרים אורט, 2012.
גלי דינור, המאבק לחברה מוסרית – ערך מרכזי בנבואה (לחטיבה עליונה). תל אביב: אורט, 2006. (הספר בקטלוג ULI)
גלי דינור, להקים ממלכה – התגבשות המלוכה בישראל מסוף ימי השופטים ועד דוד המלך, לחטיבת ביניים, מט"ח תל אביב, 2005.
דינור, ג', אייש, ש', שמאי, א' (2003). מזהות אישית לזהות לאומית, סיפורי האבות וזיקתם לארץ ישראל: פרקים מספר בראשית, לחטיבת הביניים. תל אביב: מט"ח (פרקים: יב-כג, לב, לה).
גלי דינור, מהממלכה המאוחדת עד הגלות, מערכי שיעור לספר מלכים, לחטיבה העליונה, תל אביב: הוצאת ניר, 1996.
ג'ורג' בר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביוני 1960 (בן 64) יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  מוזיקה מזרחית 
 
ג'ורג' בר (בעבר ג'ורג' ברשה; נולד ב-5 ביוני 1960) הוא זמר ישראלי ממוצא ערבי-נוצרי
ביוגרפיה

בר נולד וגדל ביפו בשכונת עג'מי. אמו הייתה נוצרייה לבנונית, ואביו היה יהודי פולני, אשר מקורו בוורשה, פולין. את שם משפחתו המקורי, "ורשה", קיצר ל"בר".
בגיל 20 החליט בר לעשות הסבה לתחום המוזיקה, בהתחלה כנגן. הוא התחיל ללמוד אצל סלים גזלה,
המלחין של להקת העוד, ולמד לנגן על קאנון, כלי פרסי עם 70 מיתרים. כשהבין שהוא רוצה לשיר
התחיל ללמוד פיתוח קול וסולפג' (השלב שקוראים תווים במילים ושרים אותם), בסופו של דבר
בר למד שמונה שנות לימודי מוזיקה.
רוב ההופעות שלו הם במועדונים ואירועים והוציא מספר רב של דיסקים. אחד הלהיטים הבולטים שלו הוא השיר "הלו הלו". בר שר בערבית בשלל הדיאלקטים שלה, כמו עיראקית, מצרית, תוניסאית וכן בעברית.
בנוסף ל״הלו הלו״, בין להיטיו השונים של בר נמנים גם: ״חזרי אלי״, ״הולך אני ברחוב״, ״אל תאמיני לכל זר״, ״אני קורא לך״, ״מאמי״, ״יוסי יוסי״ וכן גרסאות כיסוי לשירי עם עיראקיים מוכרים כמו ״פוג אל נחל״ (בתרגום חופשי: ״מעל עצי הדקל״) ו״חנינה יא יומה״.
שיריו של בר זכו לגרסאות כיסוי רבות של זמרי המוזיקה המזרחית בישראל.
חיים פרטיים

בשנת 2001 נישא לרוזאלין, נוצרייה מירושלים ולאחר מכן עבר לאוסטרליה ושם גר במשך 12 שנים.
בשנת 2014 חזר לישראל למס׳ שנים והתגורר בבת ים,  אך חזר לאוסטרליה שם הוא מתגורר כיום.
דיסקוגרפיה

"חפלה של שירים - בלהיט את לי שמש״ (סוף שנות ה-ה80)
“תשירי יא יפו״
״הלו הלו״ (1990)
נודד בעולם (1990)
"ג׳ורג׳ בר בקלטת של להיטים״ (1991)
"הלוואי עלי" (1992)
״שרוף עלייך״ (1993)
״אוסף להיטים 1״
״להיטי זהב 2״
״עד חצות״ (1994)
״נדילי״ (1995)
״אני קורא לך״ (1996)
״בואי אל הים״ (1997)
״הלילה מתחיל״ - אלבום הופעה חיה
״הלילה לא נגמר״ - אלבום הופעה חיה
״בהופעה חיה - חלק א׳+ב׳״ (סוף שנות ה-90, הוקלט במועדון ״שמיים כחולים״ בבת ים, וצולם גם לקלטת וידאו)
״שיכור מאהבה״ (2000)
״אל תאמיני לכל זר״ (2001) - אלבום הופעה חיה
״אללה אללה יא באבא״ (2001) - אלבום הופעה חיה
״הלו בובה״ (2001)
״כפרה אני עלייך״ (2015)
״חפלה 2016״ (2016)
הערות שוליים

↑  ג'ורג' בר הלו הלו George Bar, נבדק ב-2022-03-14
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309421105171  ISNI: 0000 0004 0214 9562  VIAF: 297340658   WorldCat (עם VIAF): 297340658
יהלומים לנצח (סרט)

| --- | --- |

פוסטר הסרט יהלומים לנצח מאת רוברט מקגיניס
 מבוסס על:  יהלומים לנצח 
 בימוי:  גאי המילטון
 הופק בידי:  אלברט ברוקולי הארי זלצמן
 תסריט:  איאן פלמינג (סופר)  ריצ'רד מייבאום   טום מנקוויץ'
 עריכה:  ברט בייטס 
 שחקנים ראשיים:  שון קונרי   ג'יל סנט ג'ון   ברנארד לי   צ'ארלס גריי   ברוס גלובר   פוטר סמית'
 מוזיקה:  ג'ון בארי
 צילום:  טד מור 
 מדינה:  בריטניה
 חברת הפקה:  הפקות Eon, יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 בדצמבר 1971 (גרמניה)  30 בדצמבר 1971 (בריטניה)
 משך הקרנה:  115 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ריגול, סרט הרפתקאות, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט פעולה, סרט מתח 
 מקום התרחשות:  לונדון, דרום אפריקה, לוס אנג'לס 
 תקציב:  7,200,000$
 הכנסות:  116,000,000$
 הכנסות באתר מוג'ו:   diamondsareforever
 סרט קודם:  בשירות הוד מלכותה
 סרט הבא:  חיה ותן למות
 דף הסרט ב־IMDb
 
יהלומים לנצח (אנגלית: Diamonds Are Forever) הוא סרט שיצא ב-1971, השביעי בסדרת סרטי הריגול ג'יימס בונד, השישי שבו מכבב שון קונרי בתור מרגל ה-MI6 הבדיוני ג'יימס בונד והסרט הרשמי האחרון בו גילם קונרי תפקיד זה. הסרט מבוסס על ספר בעל אותו שם מאת איאן פלמינג, והוא השני מבין ארבעת סרטי ג'יימס בונד שבוים על ידי גאי המילטון. בסיפור בונד מתחזה למבריח יהלומים במטרה לחדור לטבעת המבריחים, ומגלה במהרה תחבולה של אויבו הוותיק והמושבע בלופלד, המתכנן לדרוש כופר מהעולם בעזרת לוויין לייזר גדול שיבנה בעזרת היהלומים.
הסרט נחל הצלחה מסחרית, אבל טון הקאמפ ההומוריסטי התקבל בדעות מעורבות מהמבקרים.
הפקה

המפיקים, שרצו לשחזר את הצלחת הסרט השלישי בסדרה גולדפינגר, החתימו את במאי הסרט גאי המילטון. במאי אחר בסדרה, פיטר האנט, הוזמן גם הוא להיות שותף. האנט ביקש לדחות את ההפקה בשל אילוצים, אך המפיקים סירבו והמילטון ביים לבדו. תסריט הסרט החל להיכתב על ידי ריצ'רד מייבאום עוד בזמן צילומי הסרט הקודם, "בשרות הוד מלכותה". השחקן ג'ורג' לייזנבי היה אמור לשחק את בונד בסרט, לאחר שהוחתם לשבעה סרטים, אך הוא עזב בתום הפקת סרטו הראשון בסדרה, על פי עצת הסוכן שלו. לאחר שנבחנו מספר אלטרנטיבות, הסכים השחקן שון קונרי לשוב ולשחק בסרט, על אף שהכריז על פרישה. בתמורה, קיבל תשלום של כ-1.25 מיליון לירות שטרלינג ויכולת לבחור באילו הפקות של יונייטד ארטיסטס לשחק.
הצילומים החלו ב- 5 באפריל 1971 והסתיימו ב-13 באוגוסט. רוב הסרט צולם בארצות הברית – בעיקר בלאס וגאס ובלוס אנג'לס, וסצנות אחדות צולמו באמסטרדם, בפרנקפורט ובצרפת. הצילומים ב"דרום אפריקה" נעשו למעשה במדבר בנבדה. צילומי האולפן נעשו בלונדון. הצילומים בלאס וגאס נערכו במלונות שונים, רובם בבעלותו של הווארד יוז. התאורה הרבה במלונות ביטלה את הצורך בתאורה מלאכותית. בזמן הצילומים בעיר קונרי הרבה להמר, ואף עיכב צילומי סצנה, כי אסף את זכיותיו.
הזמרת שירלי באסי ביצעה את שיר הנושא. הפסקול נוצר על ידי ג'ון בארי, והיה הפסקול השישי בסדרה שנוצר על ידיו.
שחרור הסרט וקבלתו בציבור

הסרט שוחרר ב-14 בדצמבר 1971. הוא הצליח להשיג רווחים של כ-116 מיליון דולרים בכל העולם, מתוכם 43 מיליון בארצות הברית. האתר Rotten Tomatoes נתן דירוג של 67% לסרט.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על הסאונד הטוב ביותר, אך הפסיד לכנר על הגג.
הערות שוליים

↑  קולנוע - 007 נוצץ לנצח, "העולם הזה", גיליון 1794 מ-19 בינואר 1972, עמוד 35
↑  "Diamonds Are Forever". Internet Movie Database. נבדק ב-2009-10-13.
| סרטי ג'יימס בונד |
| --- | --- | --- |
| שון קונרי | ד"ר נו (1962) • מרוסיה באהבה (1963) • גולדפינגר (1964) • כדור הרעם (1965) • אתה חי רק פעמיים (1967) • יהלומים לנצח (1971) |  |
| ג'ורג' לייזנבי | בשרות הוד מלכותה (1969) |  |
| רוג'ר מור | חיה ותן למות (1973) • האיש בעל אקדח הזהב (1974) • המרגלת שאהבה אותי (1977) • מונרייקר (1979) • לעינייך בלבד (1981) • אוקטופוסי (1983) • רצח בעיניים (1985) |  |
| טימותי דלטון | 007  באזור המסוכן (1987) • רישיון להרוג (1989) |  |
| פירס ברוסנן | גולדן איי (1995) • מחר לנצח (1997) • העולם אינו מספיק (1999) • למות ביום אחר (2002) |  |
| דניאל קרייג | קזינו רויאל (2006) • קוונטום של נחמה (2008) • סקייפול (2012) • ספקטר (2015) • לא זמן למות (2021) |  |
| הפקות לא-רשמיות | קזינו רויאל (1967, דייוויד ניבן ואחרים) • לעולם אל תאמר לעולם לא (1983, שון קונרי) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16460024x (data)  GND: 4135842-9  NKC: unn20201090849  VIAF: 226710036   WorldCat (עם VIAF): 226710036
נטלי ווד

| --- | --- |
נטלי ווד, צילום של ג'ק מיטשל משנת 1979
נטלי ווד, צילום של ג'ק מיטשל משנת 1979
 לידה:  20 ביולי 1938 סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  29 בנובמבר 1981 (בגיל 43) סנטה קטלינה, קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 שם לידה:  Наталья Николаевна Захаренко 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1943–1981 (כ־38 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון ון נויס  בית הספר המקצועי של הוליווד 
 בן או בת זוג:  רוברט וגנר (1957–1962)  ריצ'ארד גרגסון (1969–1972)  רוברט וגנר (1972–29 בנובמבר 1981) 
 צאצאים:  נטשה גרגסון וגנר 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (1980)  פרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה – שחקנית (1957)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 https://nataliewood.co
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
נטלי ווד (באנגלית: Natalie Wood; נולדה כנטליה זאקרנקו; באנגלית: Natalia Zacharenko;‏ 20 ביולי 1938 – 29 בנובמבר 1981) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
ווד החלה לשחק בסרטים בהיותה בת ארבע בלבד, ובגיל שמונה כבר הופיעה בסרט "נס ברחוב 34" (1947). משחקה בגיל 17 לצידו של ג'יימס דין בסרט "מרד הנעורים" (1955), זיכה אותה במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, ותרם למעבר מתפקידי ילדה-שחקנית לתפקידים של שחקנית בוגרת. ככזו היא כיכבה בסרטים המוזיקליים "סיפור הפרברים" (1961) ו-"ג'יפסי"‏ (1962). היא גם הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור הופעותיה בסרטים "זוהר בדשא" (1961) ו-"Love With the Proper Stranger" ‏(1963).
ווד המשיכה לנחול הצלחה בקריירה שלה עד שנות השישים המאוחרות בסרטים כמו "בוב וקרול וטד ואליס" (1969). לאחר מכן הפחיתה בהופעותיה, והקדישה את זמנה למשפחתה. במהלך שנות השבעים הופיעה ווד רק בשני סרטי דרמה. היא הייתה נשואה למפיק ריצ'רד גרגסון, ופעמיים לשחקן רוברט וגנר, ונולדה לה בת אחת מכל אחד מהם: נטשה גרגסון וקורטני וגנר. בנוסף לסרטים היא כיכבה במספר הפקות טלוויזיה, בכללן המהדורה המחודשת של הסרט "מעתה ועד עולם" (1979), שעליה היא זכתה בפרס גלובוס הזהב.
מותה של ווד עורר סימני שאלה ונחקר במשטרה. היא טבעה בסמוך לסנטה קטלינה שבקליפורניה בגיל 43. האירוע התרחש לפני שהשלימה את צילומי סרטה האחרון, דרמת המדע הבדיוני "סערת מוחין" (1983), לצידו של כריסטופר ווקן, שיצא לאקרנים לאחר מותה.
שנות ילדותה

הוריה של ווד, מריה סטפאנובה (לבית זודילובה) וניקולאי זאקרנקו,

היו מהגרים רוסיים-אוקראיניים, שגדלו הרחק ממולדתם. אביה התגורר בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה, בעוד אמה גדלה בעיר הסינית חרבין.

זמן קצר לאחר לידתה בסן פרנסיסקו, הם עברו צפונה למחוז סונומה וגרו בסנטה רוזה, קליפורניה, שם התגלתה ווד במהלך צילומי סרט במרכז העיר סנטה רוזה. אמה העבירה במהרה את משפחתה ללוס אנג'לס במטרה לקדם את הקריירה של בתה. בהיותה בת ארבע נקראה נטליה נטשה גורדין. בדומה להורים רבים של ילדים שחקנים, ניהלה אמה את הקריירה של הנערה הצעירה והשגיחה עליה בקפדנות. אביה תואר בידי הביוגרפים של ווד כאלכוהוליסט פסיבי. בהתאם לדרישת האולפן, שונה שמה של נטליה גורדין לנטלי ווד בעת ששיחקה עוד כילדה בחברת הסרטים האחים וורנר.
בגיל שבע גילמה ווד את דמותה של יתומה גרמנייה לצידם של אורסון וולס וקלודט קולבר בסרט "Tomorrow Is Forever". וולס אמר על ווד לאחר מכן שהיא נולדה מקצוענית, "כל כך טובה, שזה מפחיד".

הופעתה בסרט הקלאסי של חג המולד משנת 1947 "נס ברחוב 34", הפכה את ווד לאחת מהילדים הכוכבים המובילים בהוליווד. היא שיחקה בלמעלה מ-20 סרטים כילדה, והופיעה לצדם של כוכבים כמו ג'ין טירני, ג'יימס סטיוארט, מורין או'הארה, בטי דייוויס ובינג קרוסבי. אחותה סווטלנה גורדין, שנודעה בשם הבמה לנה ווד (Lana Wood), נעשתה גם היא שחקנית, וזכורה במיוחד בשל תפקידה כנערת ג'יימס בונד. לאחיות ווד יש אחות למחצה, אולגה.
כוכבת גיל הנעורים

בהיותה בת 16 עברה ווד מתפקידי ילדה לתפקיד של נערה תמימה, כששיחקה בסרטו הנודע של ניקולס ריי "מרד הנעורים", לצדם של ג'יימס דין וסאל מינאו. הופעתה זיכתה אותה במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1955), ובזכייה ב"פרס גלובוס הזהב לשחקנית החדשה הטובה ביותר של השנה" (1957). לאחר מכן, היא הופיעה בתפקיד קטן אך משמעותי במערבון של ג'ון פורד "המחפשים", בכיכובו של ג'ון ויין; בסרט שיחקה גם אחותה של ווד, לנה, שגילמה את הנערה בצעירותה בסצנות המוקדמות של הסרט.
ווד סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון "Van Nuys" ב-1956. היא הייתה חתומה בחברת האחים וורנר, והמשיכה להופיע בשנות החמישים בתפקידים רבים כ"בת הזוג" של הגיבור - תפקידים שלא השביעו את רצונה. האולפן ליהק אותה בשני סרטים לצידו של טאב הנטר, בתקווה שהצעד יהפוך את שניהם לפופולריים, אך תקוותם התבדתה. בין סרטיה האחרים באותה תקופה היו "מלכים הולכים קדימה" לצד פרנק סינטרה, ותפקיד ראשי בסרט שהוסרט על פי ספרו הפופולרי של הרמן ווק, "מרג'ורי מורנינגסטאר".