stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם גולדברג (צייר)
הסטודיו - בית וועד לציירים

ביתו של גולדברג ברחוב קרני ברמת-אביב, היכן שחי ויצר, נודע גם כמקום בו נפגשו לעיתים קרובות אמנים ידועים, אספנים וסוחרי אמנות (לציוריו של גולדברג היו דורשים רבים וניתן למצוא אותם כיום במוזיאונים שונים ברחבי-עולם ואצל אספנים פרטיים בארץ ומחוצה לה). גם אמנים שהתייחסותם לצד האידאולוגי של האמנות היה שונה לחלוטין משלו ונמנו עם החדשנים ומייסדי קבוצת "אופקים חדשים" כאביגדור סטימצקי ופנחס אברמוביץ, נמנו עם אלה המשחרים לפתחו. שיחות מרתקות התנהלו שם בנושא יוצר ויצירה. בסיומו של אחד המפגשים האלה בהם השתתף גם הסופר והצייר עמוס אריכא, הוא שאל את מורהו בעבר אביגדור סטימצקי, אם אין תפישתו את האמנות שהיא שונה משל גולדברג, מפריעה לו להגיע איתו לתמימות-דעים לגבי נושאים שנויים לעיתים במחלוקת חריפה. תשובתו של סטימצקי הייתה כי: "אין להבדל הזה בתפישות האמנותיות כל חשיבות לגבי הסכמות או אי-הסכמות, מפני שבסופו של דבר שנינו ציירים וחשוב לנו הדיאלוג המפרה, וזה העיקר. זהו הבסיס המשותף שלנו. מה גם שתמיד אפשר ללמוד משהו מגולדברג".
הצייר היהודי-אמריקני הנודע אברהם וואלקוביץ (אנ'), חלוץ הציור האמריקני המודרני (ידועה במיוחד סדרת רישומיו שהתמקדו ברקדנית איזדורה דאנקן), היה מיודד עם גולדברג והעריכו כאמן חשוב ויוצא-דופן, ולא פעם הדגיש את יושרו האמנותי שתפישתו האמנותית רחבה ביותר, וכל דרך ביטוי שונה משלו נחשבת בעיניו כל עוד הוא מזהה את האמת ביסודה. "בדרך זו של קבלת האחר והשונה הוא שלם עם עצמו. הציור שלו ושל חבריו הציירים הוא תמצית חייו," אמר עליו וואלקוביץ. כעבור שנים, ב-1979 כשנודע לגולדברג כי חלה במחלה ממארת, הוא הוכיח עד כמה צדק וואלקוביץ כאשר סירב לקבל טיפולים שיגזלו ממנו איכות חיים מהזמן שעוד נותר לפניו למגעים אחרונים ביצירותיו. תמיד טען כי מבחינתו ציור נעשה "גמור" רק כשהוא נרכש ונלקח לתמיד מהסטודיו שלו. אך כל עוד הוא ברשותו הוא יכול לחזור ו"לגעת" בו ואולי אף לשפרו בעוד משהו שנחשף לעיניו. עד ימיו האחרונים "נגע" בעבודותיו ונפטר בביתו כפי שרצה והוא ערירי.
הנצחה

עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו של אברהם גולדברג ברחוב יהודה קרני 25 בשכונת רמת אביב.
מקורות נוספים

"ציור ופסול בישראל"/ ד"ר חיים גמזו, "אשכול" הוצאת ספרים, תל אביב, תשי"א
"האמנות היהודית" בעריכת פרופ' ססיל רות, הוצאת "מסדה" תל אביב, תשכ"א, עמודה 787
ABRAHAM GOLDBERG, by WALDEMAR GEORGE - AZ PUBLICATIONS, JERUSALEM
"תפילה זכה" - צבעי פסטל - שנות הארבעים
"על ערש דווי", פרידה מבני המשפחה, צבעי פסטל
"זקנה יושבת" - צבעי פסטל - שנות הארבעים
לוחית זיכרון לאברהם גולדברג
STS-64

STS-64 היא המשימה ה-19 של מעבורת החלל דיסקברי ששוגרה ממרכז החלל קנדי, פלורידה, ב-9 בספטמבר 1994. צוות המעבורת ביצע מספר ניסויים הקשורים עם טכנולוגיית טיסות לחלל וניסויים בתחומים נוספים.
הצוות

מפקד המשימה: ריצ'רד ריצ'רדס
טייס: בליין האמונד (L. Blaine Hammond)
מומחה למשימה: ג'רי ליננג'ר, (Jerry M. Linenger)
מומחה למשימה: סוזן הלמס
מומחה למשימה: קרל מדי (Carl J. Meade)
מומחה למשימה: מארק לי (Mark C. Lee)
תיאור הטיסה

המעבורת המריאה ב-9 בספטמבר 1994 מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי.
על המעברות הייתה לראשונה הותקנה מערכת לידאר שפעלה במשך 53 שעות. מדענים מ-20 מדינות השתתפו בניתוח מדידות וצילומים שבוצעו על ידי המערכת.
ב-16 בספטמבר לי ומדי ביצוע פעילות חוץ רכבית במשך כ-7 שעות. במהלך פעילות זו נבדקה מערכת SAFER שמאפשרת פעילות חוץ רכבית ללא קשירת האסטרונאוט. לאור ההצלחה, מערכת זו הפכה להיות מערכת סטנדרטית בכל פעילות בהמשך.
ב-14 בספטמבר שוחרר לוויין SPARTAN-201. הוא אסף נתונים בקשר לפעילות השמש. לאחר יומיים של פעילות הלוויין הוחזר לתא המטען של המעבורת.
בנוסף לכך בוצעו מחקרים בתחום מדעי החיים.
המעבורת נחתה ב-20 בספטמבר במסלול נחיתה מס' 4 בבסיס חיל האוויר אדוארדס.
אבישי בר-אשר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביוני 1980 (בן 44) ירושלים, ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת ניו יורק  ישיבת מעלה גלבוע  אוניברסיטת פרינסטון 
 מנחה לדוקטורט:  משה אידל 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
אבישי בר-אשר (נולד ב-27 ביוני 1980) הוא פילולוג, חוקר ספרות הקבלה והמיסטיקה היהודית. פרופסור חבר בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים שם הוא מכהן כיום כראש התכנית במדעי היהדות.
ביוגרפיה

בר-אשר נולד וגדל בירושלים. למד בתיכון הימלפרב ובישיבת מעלה גלבוע. השלים את לימודי התואר הראשון בפילוסופיה ובמחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2006, את לימודי התואר השני בתחום חקר הקבלה בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית סיים בשנת 2010. את עבודת הדוקטורט (הושלמה בשנת 2015) כתב בר-אשר בהנחיית פרופסור משה אידל, בנושא: תפיסות ודימויים של גן עדן בספרות הקבלה. במסגרת לימודי הדוקטורט שהה שנה אחת בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק.
לאחר לימודי הדוקטורט זכה בר-אשר במלגת רוטשילד לפוסט-דוקטורט מטעם יד הנדיב (2016-2015) והיה עמית מחקר במחלקה למדעי היהדות באוניברסיטת פרינסטון ועמית אורח במחלקה ללימודי עברית ויהדות באוניברסיטת ניו יורק; לאחר מכן זכה במלגת סכוליון מטעם בית ספר ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל, ושהה במקום כמלגאי מנדל (2016–2017).
בשנים האחרונות לימד בר-אשר במוסדות אקדמיים מחוץ לישראל, בהם מרכז הקרדינל ביאה באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית (רומא). משנת 2022 בר-אשר הוא חבר הוועד הפועל של חברת מקיצי נרדמים.
כיווני מחקר

בר-אשר חוקר פרקים שונים בתולדות ספרות הסוד היהודית. רבים ממחקריו מוקדשים לחקר הקבלה בימי הביניים. מאמרים שכתב בשנים האחרונות הוקדשו לכתבי ראשוני המקובלים בספרד ובפרובנס, ובהם: כתבים שיוחסו לרבי יצחק סגי נהור; קבלת רמב"ן; קבלת תלמידי הרשב"א; ועוד. פרסם מחקרים רבים על כתבי רבי משה די לאון, כתבי ר' יוסף ג'יקטיליה וקורפוס 'ספר הנעלם'; זיהה, בחן והוציא לאור מספר מכתביהם. במחקריו על ספר הזוהר, עסק בספרות המנהגים; בתפוצת הזוהר בימי הביניים בארץ ישראל; בלשון הארמית של ספר הזוהר; בתולדותיה של תפילת בריך שמיה ועוד. עם מחקריו שהוקדשו לתורת הקבלה בתקופות יותר מאוחרות נמנות עבודותיו על כתבי ר' חיים ויטאל, הקבלה בצפון אפריקה ובייחוד כתבי רבי יעקב אבוחצירא ועוד. בין מחקריו האחרים שהוקדשו ליהדות צפון אפריקה מצוי תרגום את החיבור "הגדה די היטלר' - חיבור יהודי שנכתב במרוקו מתקופת מלחמת העולם השנייה. בשנת 2022 פרסם מחקר רחב היקף על כל תרגומי ספר הכוזרי מערבית-יהודית לעברית בימי הביניים, בהם תרגומים שלא נודעו קודם לכן.
כיווני מחקר > מחקרו על ספר הבהיר

ב-2023 השלים מחקר רחב היקף על ספר הבהיר, שבו בחן את כל כתבי היד של החיבור וחשף את נוסחו הקדום. על פי הממצאים החדשים שפרסם, חל שיבוש טכני חמור כבר באחד מכתבי היד הראשונים של הספר שחרץ את תולדות המסירה של הספר עד לימינו.
כיווני מחקר > מחקרו על ספר יצירה

במחקר מקיף שהשלים בשנת 2023 על ספר יצירה ונוסחיו, בחן את הנוסחים השונים של החיבור (הקצר, הארוך ו'נוסח רס"ג'), והציג הצעת זיהוי חדשה של צורת הנוסח הקדום ושל סדר השתלשלותם של הנוסחים השונים של הספר זה מזה. על פי מסקנותיו, בצורה הקדומה והמקורית של ספר יצירה, שמתועדת במזרח בגניזת קהיר ובפירושו של רב סעדיה גאון, יש בספר ארבעה פרקים ראשיים שכל אחד מהם כתוב במתכונת קבועה של ביאור ולפי לשונות 'דיבור המתחיל' הלקוחות מהפתיחה המוכרת של הספר.
פרסים

פרס מכון בן-צבי ומשרד החינוך למחקר על יהדות המזרח (2010)
פרס אלכס א' ברגר לעבודת דוקטורט יוצאת דופן (2016)
פרס אריה (ליאו) לובין, מכון מנדל למדעי היהדות, האוניברסיטה העברית בירושלים (2017)
פרס גולדה מאיר למצוינות אקדמית (2018)
פרס מתנאל לספר הטוב ביותר במחשבת ישראל שיצא לאור בשנים 2018–2019 (האיגוד העולמי למדעי היהדות) (2019)
פרס פולונסקי ליצירתיות ומקוריות במדעי הרוח (2020)
חיבוריו > ספריו בעברית

ספר משכן העדות לר' משה די ליאון - מחקר ומהדורה, הוצאת כרוב, לוס אנג'לס תשע"ד 2014.
מסעות הנפש: גן עדן במחשבה ובדמיון בספרות הקבלה בימי הביניים, הוצאת מאגנס, ירושלים תשע"ט 2019.
חיבוריו > מבחר ממאמריו

'ספר הנעלם, קטעים חדשים מספר אור זרוע ובירורים בחיבוריו המוקדמים של ר' משה די ליאון: עיון ומהדורות מדעיות', תרביץ פג,א-ב (תשע"ה), עמ' 329-197.
From Alphabetical Mysticism to Theosophical Kabbalah: A Rare Witness to an Intermediate Stage of Moses de León’s Thought’, Revue des Études Juives 179 (2020): 351-384
'ספר הזוהר ולשונות הארמית אשר בו: פרקים חבויים בהתהוות לשונותיה של יצירה קנונית', לשוננו פב, ג (תשפ"א): 287-221
‘Isaac the Blind’s Letter and the History of Early Kabbalah’, Jewish Quarterly Review 111.3 (2021): 414-442
‘The Bahir and its Historiography: A Reassessment’, The Journal of Religion 103,2 (2023)I
‘The Kuzari and Early Kabbalah: Between Integration and Interpretation regarding the Secrets of the Sacrificial Rite’, Harvard Theological Review 116,2 (2023)
'סמאל ונקבתו: פירוש קהלת האבוד לר' משה די ליאון', תרביץ, פ,ד (תשע"ג), עמ' 566-539
'המנוני גם עדן לאפרם הסורי', ב' בליניצקי וי' רוטמן (עורכים), מערת האוצרות, תל אביב 2018: 170-139
Tablets and Fragments of Tablets: Some Notes on R. Yehuda b. Yoseph Al-Carasani’s Aron ha-‘Edut’, Studies in the Culture of North African Jewry, 3 (2015): 33-48
'פירוש מזמורי תהלים לר' יצחק בן שלמה אבן סהולה', קבץ על יד, כו [לו] (תשע"ח): 45-1
‘The Ontology, Arrangement, and Appearance of Paradise in Castilian Kabbalah in Light of Contemporary Islamic Traditions from al-Andalus’, Religions 11,553 (2020): 1-12
'האל כנקודה: מחלוקת בעלי סודות הניקוד במחברות אנונימיות מ"תלמידי" ר' יוסף ג'יקטילה', קבלה, נג (תשפ"ב): 231-97
חיים אישיים

בר-אשר הוא בנו של חוקר האסלאם פרופ' מאיר בר-אשר. הוא נשוי ואב לשלוש בנות.
הערות שוליים

↑  דמיון ומציאות בחקר ראשית הקבלה: פירוש "ספר יצירה" המיוחס לר' יצחק סגי נהור ותולדותיו בקבלה ובמחקר, תרביץ פו, ב-ג (תשע"ט): 269-384
↑  "ספר הנעלם", קטעים חדשים מספר "אור זרוע" ובירורים בחיבוריו המוקדמים של ר' משה די ליאון: עיון ומהדורות מדעיות, תרביץ פג,א-ב (תשע"ה), עמ' 329-197; ספר "הזוהר" הראשון מירושלים : כתבי יד קדומים של מדרשות "הזוהר" ודרשה בלתי ידועה מן ה"מדרש הנעלם"(?), תרביץ פד,ד (תשע"ו): 614-575
↑  קבלה ומנהג : תשובות הגאונים ומדרשות ה"קדמונים" בפולמוס המנהגים ב"זוהר" ובסביבתו הספרותית, תרביץ פד,א-ב (תשע"ו): 263-195
↑  "בריך שמיה": לתולדותיה של תפילה ארמית עלומה שנתגלגלה אל ספר ה"זוהר" ואל סידור התפילה, תרביץ פו,א (תשע"ט): 198-147
↑  החלק הזה הרביעי לא בא להעתקה ולא להדפסה": לבעיית זיהויו של החלק האחרון בספר "שערי קדושה", עלי ספר, כג (תשע"ג): 49-37, באתר Academia.edu
↑  מה נשתנה הלילה הזה מליל תראנת נוף?": הגדה די היטליר ממרוקו, פעמים, 114-115 (תשס"ח): 196-137, באתר JSTOR
↑  'תרגומים עבריים לספר הכוזרי מימי הביניים הנוספים על תרגומו של יהודה אבן תיבון', ספונות, יג [כח] (תשפ"ג): 185-189, באתר Academia.edu
↑  היסטוריוגרפיה בתנאי מעבדה: מקורותיו המדומים של 'ספר הבהיר' ושחזור תולדותיה של 'ראשית' הקבלה, ציון, 84 (תשע"ט), עמ' 489–522, באתר Academia.edu; אבישי בר-אשר, ‏ספר הבהיר' – נוסח, סדר ומבנה: בירור תולדות מסירתו, שחזור נוסחו הקדום, הצעה מחודשת לחלוקתו ודיון בפענוח נעלמיו, תרביץ, פט (תשפ"ג), עמ' 73–225, באתר Academia.edu
↑  אבישי בר-אשר, 'ספר יצירה' בנוסחו הקדום, תרביץ, כרך 89 גיליון 2, 2023, עמ' 231-323
↑  הספר זכה בפרס מתנאל לספר הטוב ביותר במחשבת ישראל לשנת תשע"ט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519288605171  VIAF: 308226701   WorldCat (עם VIAF): 308226701
STS-68

STS-68 היא המשימה השביעית של מעבורת החלל אנדוור ששוגרה ממרכז החלל קנדי, פלורידה, ב-30 בספטמבר 1994. צוות המעבורת עסק בחקר כדור הארץ.
הצוות

מפקד המשימה: מייקל בייקר
טייס: טרנס וילקאט (Terrence W. Wilcutt)
מפקד מטען: סטיבן סמית', (Steven L. Smith)
מומחה למשימה: דניאל בורש (Daniel W. Bursch)
מומחה למשימה: פיטר ויסוף (Peter J.K. Wisoff)
מומחה למשימה: תומאס ג'ונס (Thomas D. Jones)
תיאור הטיסה

שיגור המעבורת היה מתוכנן ל-18 באוגוסט. כ-2 שניות לפני ההמראה מערכות אוטומטיות הפסיקו את הספירה לאחור. המעבורת הועברה מכן שיגור להחלפת חלקים פגומים. תחילה היה תכנון לשגר אות באוקטובר, אך בהמשך מועד השיגור הוקדם ל-30 בספטמבר והוא עבר ללא בעיות.
המעבורת המריאה ב-9 בספטמבר 1994 מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי.
כמו במשימה STS-59 במעבורת הותקנה מערכת SRL-2 של ספייסלאב. ביום ראשון של המשימה צוות הפעיל Spaceborne Imaging Radar ו-X-Band Synthetic Aperture Radar (נבנה בגרמניה ואיטליה). הצוות ביצע מדידות זיהום תוך שימוש ב- Measurement of Air Pollution from Satellite (MAPS) שהיה מצויד בחיישן פחמן חד-חמצני. במשך הטיסה בוצעו תצפיות על אזורים שונים. כמו כן בוצעו תצפיות השוואיות של אזורים שכבר נצפו במהלך משימה STS-59.
ב-4 באוקטובר החלו ניסויים בתחום אינטרפרומטריה.
המעבורת נחתה ב-11 באוקטובר במסלול נחיתה מס' 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס.
אולפנת זבולון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 אולפנה
 תקופת הפעילות:  תשס"א–הווה
 שכבות לימוד:  ז'-י"ב
 בעלי תפקידים
 מנהלת:  רחל רדא
 מיקום
 קואורדינטות:  32°05′42″N 34°56′51″E﻿ / ﻿32.095116°N 34.947638°E﻿ / 32.095116; 34.947638
  (למפת גוש דן מוגדלת) אולפנת זבולון(למפת גוש דן רגילה) אולפנת זבולון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אולפנת זבולון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אולפנת זבולון
 
אולפנת זבולון  שוכנת בראש העין. האולפנה נקראת על שם השר זבולון המר.
האולפנה הוקמה ב-ה'תשס"א, כדי לתת מענה חינוכי, דתי ולימודי לציבור הדתי-לאומי בראש-העין ובישובי הסביבה.
בשנת הלימודים תשס"ח קיבלה האולפנה את "פרס החינוך הדתי" על כל פועלה החינוכי, הדתי, הערכי והלימודי.
אוזני חום

| אוזני חום |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: אוזני
מין:: אוזני חום
שם מדעי
 Crossoptilon mantchuricum ‏סווינהו, 1863

אָזְנִי חוּם (שם מדעי: Crossoptilon mantchuricum) הוא מין עוף קרקעי ממשפחת הפסיוניים המצוי רק ביערות ההר של צפון סין סביב מחוז שאנשי.
מאפיינים

האוזני הוא עוף באורך 96–100 ס"מ ובעל נוצות אפורות-כחולות עם כנפיים אפורות, זנב לבן מעוטר כמו זנב טווס ורגליים אדומות קטנות. הצוואר כחול כהה והפנים אדומות עם עיניים צהובות קטנות, "כיפה" שחורה וסביב הפנים נוצות בולטות לבנות המשתרעות מתחתית המקור עד לאחורי הראש, כציצות בולטות והם הקנו לעוף את שמו, עקב מראם דמוי האוזניים.
פסיון זה מצוי רוב זמנו על קרקע היערות של צפון סין ומחטט בחיפוש אחרי שורשים, פקעות וצמחייה אחרת. בחורף הוא מגוון גם בחסרי חוליות ולעיתים יורד לאזורים נמוכים ושופעים יותר. עונת הרבייה שלו חלה בין סוך יולי לאוקטובר ואז הזכרים מפזזים וקוראים בקול. הם גדולים יותר מהנקבות ואינם עוזרים להם ברבייה. הנקבות מקננות בין הסבכים ומטילות 5–8 ביצים הבוקעות תוך 28 יום. הצעירים ניזונים בעיקר מחרקים.
הפסיון פגיע בטבע (החבר הפגיע ביותר בסוגו) והוא נחשב למין מוגן בסין האסור לציד. הסיבות לפגיעותו הם: ציד לא חוקי, אובדן בית גידולו וכריתת יערות גדולה.
הערות שוליים

↑  אוזני חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  אָזְנִי חוּם במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
אוניברסיטת מוצרטיאום

| --- | --- |


 אוניברסיטה
 על שם:  וולפגנג אמדאוס מוצרט 
 תקופת הפעילות:  1841–הווה (כ־183 שנים) 
 תלמידים
 :  1,804 (נכון ל־28 בפברואר 2017) 
 מיקום
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 קואורדינטות:  47°48′14″N 13°02′36″E﻿ / ﻿47.80388889°N 13.04341667°E﻿ / 47.80388889; 13.04341667
 www.uni-mozarteum.at
 he
 
אוניברסיטת מוצרטיאום (בגרמנית: Universität Mozarteum Salzburg) היא אוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הדרמה בזלצבורג. היא קרויה על שמו של בן העיר המפורסם
ביותר, וולפגנג אמדאוס מוצרט.
לתזמורת המוצרטיאום של זלצבורג קדמה "אגודת המוצרטיאום למוזיקה של הקתדרלה", שנוסדה בשנת 1841 בהמרצת אלמנתו של מוצרט, קונסטנצה ובר מוצרט. מטרתה המוצהרת הייתה "עידון הטעם המוזיקלי הן במוזיקה כנסייתית והן בקונצרטים". במשך המאה ה-19 היו הקונצרטים של התזמורת, שנקראה בשנת 1908 באופן רשמי "תזמורת המוצרטיאום", למרכז חיי המוזיקה של זלצבורג.
קומפלקס אולמות הקונצרטים הקרוי "מוצרטיאום" בזלצבורג נבנה בשנים 1910-14 על ידי אדריכל ממינכן, ריכרד ברנדל (1875-1955). האולם מכיל עוגב היסטורי, שבנתה הפירמה האוסטרית ריגר.
קרן מוצרטיאום הבינלאומית, המסונפת לאוניברסיטה, אוספת חפצים הקשורים במוצרט, מקיימת את אולם המוצרטיאום וספריית מוצרט ("ביבליותקה מוצרטיאנה"), את הבית שבו נולד מוצרט ומקומות אחרים בזלצבורג, הקשורים במלחין.
הקרן עורכת מדי שנה פסטיבל מוצרט, שבוע של ביצועי יצירות משל המלחין סביב תאריך הולדתו, 27 בינואר. הפסטיבל נחשב לנקודת שיא אמנותית בלוח הקונצרטים האירופאי. נוסף לכך מציגה הקרן עד עשרים הופעות אחרות לאורך השנה.
בית הספר לתיאטרון באוניברסיטה על שם תומאס ברנהרד לעיצוב תפאורה, משחק תיאטרון ובימוי תיאטרון מנוהל על ידי במאית האופרה והתיאטרון מאז 2011 אמלי נירמאייר, והוא מאז אחד מבתי הספר החשובים בעולם הבמה דובר הגרמנית למקצועות התיאטרון.
Spinning Around

Spinning Around (בעברית: מסתובבת סביב) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג, מתוך אלבומה השביעי, Light Years. השיר יצא לאור ב-19 ביוני 2000, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד המוזיקה האוסטרלי, והראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי פאולה עבדול, איירה שיקמן, דינקי בינגהאם וקארה דיוגרדי והופק על ידי מייק ספנסר. השיר הוא שיר בסגנון הדאנס-פופ המשלב בתוכו גם את סגנון הדיסקו, שאפיין את שאר שירי האלבום, Light Years.
בנוסף לכך, זכה השיר למעמד הכסף בבריטניה, על סך מכירות של 314,000 עותקים.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של קיילי מינוג ב-8 באפריל 2010. הקליפ בוים על ידי דון שדפורת'. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את מינוג, רוקדת במועדון לילה, יחד עם רקדני ליווי.
נכון לפברואר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-13 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2000)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2000)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2000)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2000)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 7 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 4 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 62 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 30 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 39 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 2 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 1 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 35 |  |
|  צרפת | SNEP | 28 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 42 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 34 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2000)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2000)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2000)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2000)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 28 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 46 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 24 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| בריטניה (BPI) | זהב | 400,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 5,000 |
אוזני המשיח

| --- | --- |

אוזני המשיח
 
 מאכלים
 סוג:  תבשיל חזיר 
 מוצא:  קוויבק 
 מרכיבים עיקריים:  קותל חזיר 
 
אוזני המשיח (בצרפתית קוויבקית: Oreilles de crisse) הוא מאכל אופייני לקוויבק, עשוי גלדי שומן חזיר בטיגון עמוק. לעיתים נעשה שימוש בבייקון מומלח מאוד, שאינו מעושן. המאכל מוגש לרוב במסיבות בקתת הסוכר באביב ובתקופת חג המולד, ומוגש לעיתים קרובות בציפוי סירופ מייפל.
אטימולוגיה

המונח crisse נתפס כיום במשמעות תוארו של ישו - המשיח, בסלנג האופייני לצרפתית של קוויבק, בה נעשה שימוש במושגים דתיים כלשון נקייה לביטויים גסים. במקור המונח crisse היה כנראה הפועל הצרפתי crisser שמשמעותו קול פיצוח או חריקה, בהתאם לקולות המושמעים בעת אכילת המאכל.
הערות שוליים

↑   חיים הנדוורקר, הרבה יותר מסלמון ומייפל: השף שמנסה להכיר את המטבח הקנדי לעולם, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2022
↑  oreilles de crisse באתר practically edible
אדמוב (עיירה)

אדַמוּב (בפולנית: Adamów) היא עיירה במחוז לוּקוּב (Łuków), פרובינציית לובלין (Lublin), פולין. בשנת 2009 היו בעיירה כ-2,200 תושבים.
היסטוריה

מהמאה ה-16 עד המאה ה-19 היה לאדמוב מעמד של עיר, אותו העניק למקום המלך  זיגמונד הראשון. העיר הייתה בבעלות פרטית. בעלי העיר הקימו בה כנסייה, ובמהלך המאה ה-16 גדלה אוכלוסיית המקום עד לכ- 700 איש. לאחר חלוקת פולין השתייכה אדמוב לקיסרות ההבסבורגית, ובמאה ה-19 – לפולין הקונגרסאית.
לאחר מרד 1863-1864 נושלה אדמוב ממעמד עיר. בסוף המאה ה-19 היו בעיירה כ-1,000 תושבים ו-90 בתים.
במהלך הפלישה הגרמנית לפולין, באוקטובר 1939, הייתה אדמוב זירת קרבות בין צבאות פולין וגרמניה. בשנת 1943 פרצה בעיירה שרפה, בה נשרפו רוב בתיה.
יהודי אדמוב

ראשיתו של היישוב היהודי באדמוב הוא בתחילת המאה ה-19. היהודים בעיירה התפרנסו ממלאכה ומרוכלות בכפרי הסביבה. בין שתי מלחמות העולם כיהן כרב הקהילה הרב יהודה גרינוולד.
בעיירה התקיימה פעילות ציונית, לרבות של תנועות נוער ציוניות, ואחד מבניה, יצחק גרינוולד (1961-1890), אשר עלה לארץ בשנת 1923, היה ממקימי היישוב מגדל עדר.
טרם השואה חיו באדמוב 664 יהודים, למעלה משליש מסך תושבי העיירה.
יהודי אדמוב > בשואה

הגרמנים נכנסו לעיירה ביום 20 בספטמבר 1939, וריכזו את יהודיה ברחוב אחד, שהפך לגטו לא מגודר. בד בבד, החלו בחטיפת יהודים לעבודות כפייה. לגטו שבעיירה הגיעו פליטים יהודים רבים מכפרי הסביבה, וביולי 1942 חיו בו 1,724 יהודים. בשל תנאי התברואה הקשים והצפיפות בגטו, נפטרו רבים מיושביו ממחלות וממגפות.
בספטמבר 1941 הגיעו לתושבי הגטו ידיעות על טבח המוני שנעשה ביהודי העיירה סרוקומלה, ובעקבות זאת התארגנה קבוצה בת כ- 50 יהודים, אשר הצליחה לצאת מהעיירה, להשיג נשק ומזון, ולהסתתר בבונקר ביערות.
ב- 4 באוקטובר 1942 נכנסה לעיירה קבוצת אנשי גסטאפו, אשר ציוותה על היהודים להתכנס בכיכר העיירה, ושם נלקחו מהם חפציהם ובגדיהם. כעבור מספר ימים כותר הגטו על ידי כוחות המשטרה הפולנית והאוקראינית, ויהודיו הועברו לעיירה לוקוב, וממנה שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
ב- 20 באוקטובר 1942 פשטה קבוצת פרטיזנים יהודים, חלקם פליטים מהגטו, על בית הכלא בעיירה, והצליחה לשחרר מספר עצורים יהודים, ולהבריח אותם ליערות.
מחנה עבודה קטן בו הוחזקו עובדי כפייה יהודים מהעיירה חוסל ב- 13 באוגוסט 1943.
ראו גם

בית הקברות היהודי באדמוב
אדוורד רידז-שמיגלי

| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1886 בז'ז'ני, אוקראינה 
 פטירה:  2 בדצמבר 1941 (בגיל 55) ורשה, גנרלגוברנמן 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מדינה:  פולין 
 השכלה:  האוניברסיטה היגלונית  אקדמיית יאן מטייקו לאמנות יפה 
 השתייכות:  חיל רגלים 
 תקופת הפעילות:  מ-1910 
 דרגה:  מרשל פולין 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  המלחמה הפולנית-סובייטית  מלחמת פולין-אוקראינה  מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 עיטור מסדר העיט הלבן של פולין (10 בנובמבר 1936)  Knight of the Order of the Iron Crown (Austria) (1916)  Cross of the 70th anniversary of the January Uprising (1933)  Cross of the Order of Lāčplēšis, 2nd class (1921)  Commemorative Badge of the Inspector General of the Armed Forces (12 במאי 1936)  מפקד בלגיון הכבוד (1921)  Order of the White Star, Special Sash (1938)  Knight Grand Cross of the Order of Faithful Service (1936)  קצין גבוה בלגיון הכבוד (1929)  Cross of Independence with Swords (6 בנובמבר 1930)  צלב ההצטיינות המוזהב (17 במרץ 1930)  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה (29 בדצמבר 1921)  צלב הכסף של וירטוטי מיליטארי (1920)  Cross of the Order of Lāčplēšis, 3rd class (1922)  הצלב הגדול של מסדר פולוניה רסטיטוטה (10 בנובמבר 1928)  צלב גדול של לגיון הכבוד (1936)  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה (7 בנובמבר 1925)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ורשה  honorary citizen of Grodno  הצלב הגדול של מסדר הכוכב של רומניה  הצלב הגדול של מסדר הכתר הרומני  מסדר כתר הברזל  Officer's badge "Parasol"  מסדר שלושת הכוכבים, דרגה ראשונה  הצלב הגדול במסדר ההצטיינות של הונגריה  צלב החירות  עשור להשבת עצמאות פולין  צלב הגבורה  מפקד הצלב בווירטוטי מיליטארי  אביר הצלב הגדול של מסדר העיט הלבן  אביר הצלב הגדול של הוורד הלבן של פינלנד  מסדר סאבה הקדוש  צלב ההצטיינות של צבא ליטא המרכזית  מסדר השמש העולה, דרגה ראשונה  1st Class of the Order of the Cross of the Eagle  מדליית המלחמה 1918–1921  אביר הצלב הגדול של מסדר הכתר האיטלקי  צלב הברזל, דרגה שנייה  צלב ההצטיינות במלחמה 
 
אדוורד רידז-שמיגלי מצדיע כקצין פולני, בשתי אצבעות, לסימון "כבוד ומולדת" (מסורת מימי נפוליון שנשמרה בצבא הפולני אף בתקופת הקומוניזם)
דיוקנו על פוסטר תעמולה בכתב עת פולני משנת 1937
קברו של רידז-שמיגלי בוורשה
אדוורד רידז-שמיגלי (בפולנית: Edward Rydz-Śmigły ‏האזנהקובץ:Pl-Edward Rydz-Śmigły.ogg‏Ⓘ‏;‏ 11 במרץ 1886 – 2 בדצמבר 1941) היה פוליטיקאי, איש צבא, משורר וצייר פולני. הצטיין כמפקד צבאי במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, ולאחר מותו של יוזף פילסודסקי בשנת 1935 ירש את מקומו כ"מרשל פולין", והיה חלק מהטריומווירט השליט בפולין בין מותו של פילסודסקי ובין מלחמת העולם השנייה, לצדם של הנשיא איגנצי מושצ'יצקי ושר החוץ הקולונל יוזף בק.