stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות מונטנגרו
היסטוריה

ההיסטוריה של היהודים באזור מונטנגרו של היום לא נחקרה מספיק. המחקר החלקי נערך במסגרת מחקרים בנושאים אחרים.
ההיסטוריה של היהודים באזורים אלה נמשכת אלפיים שנה. עקבותיהם הראשונים של יהודים באזור הופיעו בדוקליה העתיקה, שהריסותיה ממוקמות בקרבת מרכז העיר פודגוריצה, בירת מונטנגרו של היום. במרכז עירוני חשוב זה של הפרובינציה הרומית פרווליטאנה (Prevalitane), שבשיאו היו בנקרופוליסים שלו מעל 70,000 איש, התגלו מקומות קבורה שארכאולוגים קבעו ששייכים ליהודים. הגעתם של יהודים לעיר מובנת לאור גודלה וחשיבותה של דוקליה כמרכז צבאי, מסחרי ומנהלי עד להשמדתה ברעידת אדמה.
בימי הביניים, התגוררו יהודים בשטחי מונטנגרו של היום שהיו תחת שלטון עות'מאני, במיוחד באזור הסנג'ק נובי פאזאר בפלייבליה, גוסיניה, ביילו פולה ובראן, וכן באזור החוף, במיוחד באולצין. רוב היהודים הללו היו ספרדים, שהגיעו מספרד ומפורטוגל דרך בוסניה או ישירות מקונסטנטינופול עד תחילת המאה ה-16.
במאה ה-17 חי במונטנגרו שבתי צבי, משיח שקר שסחף אחריו חלקים גדולים מהקהילה היהודית של זמנו. על פי ההשערות הוא נקבר באולצ'יני, לאחר שגורש מקונסטנטינופול בידי העות'מאנים לדולצ'ינו (אולצין של ימינו).
חוקרת ימי הביניים לנקה בלהובה צ'לביץ' הדגישה בעבודתה "עקבות היהודים במפרץ קוטור" (Traces of the Jews in Bay of Kotor) את השפעתם של היהודים על התפתחות המסחר באזורים אלה, במיוחד בארגון הסחר הבינלאומי, וקבעה כי בעסקאות מסחר רבות הם היו באותה רמה של הסוחרים מדוברובניק. לאחר המלחמות עם נפוליאון וכיבוש מפרץ קוטור וחלק מחוף מונטנגרו של היום שהיה תחת שטח אוסטרי, ואחר כך אוסטרו-הונגרי וכן הלאה, הגיעה למונטנגרו פעם נוספת קהילה יהודית. היא התרכזה בעיקר בקוטור כמרכז אדמיניסטרטיבי. בהרצג נובי נטמן בבית הקברות היהודי רופא ומשורר פורטוגלי ידוע ממוצא יהודי בשם איזאיה קואן, הידוע יותר בשם העט Flavio Eborenze Didako Piro, שכתב ספר על גלותו בעיר זו. גם במפרץ קוטור, הוקצה על פי הוראת הבישוף של קוטור חלק מבית הקברות, בסמוך לכניסה הראשית לבית העלמין ולקפלה המרכזית, לקבורת יהודים. בית הקברות במצב טוב יחסית כיום ומתוחזק באופן שוטף.
בספטמבר 1943, לאחר כניעת איטליה, כבשה גרמניה הנאצית את מונטנגרו והגסטאפו איתר יהודים רבים במדינה עד פברואר 1944. רובם נלקחו למספר מחנות כגון מחנה הריכוז סיימישטה, ולאחר מכן למחנות אחרים. במונטנגרו נותר מספר קטן מאוד של יהודים לאחר מלחמת העולם השנייה. קשה לדעת בדיוק כמה יהודים חיים ועובדים במונטנגרו היום, כי מדובר בעיקר בנישואי תערובת.
מאז הכרזת העצמאות, מונטנגרו כוננה יחסים דיפלומטיים עם ישראל. במונטנגרו ישנו שגריר שאינו תושב.
הערות שוליים

↑  מאיר אלפסי, ‏יש קהילה יהודית במונטנגרו, באתר כיכר השבת, 19 בספטמבר 2011
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Istorija Jevreja u CG, www.jevzajcg.me
↑  "2007 Statistical Yearbook of Montenegro, p238". אורכב מ-המקור ב-2009-10-16. נבדק ב-2010-10-11.
↑  Liphshitz, Cnaan, "Montenegro gets a rabbi while waiting for a synagogue", JTA, November 3, 2017
↑  ✔️ יהדות, בית חב"ד וכשרות במונטנגרו - כל המידע שצריך לשומרי כשרות במונטנגרו, באתר מונטנגרו שלי
↑  "In Montenegro, cornerstone laid for first synagogue in centuries", JTA, December 22, 2017
↑  "SHABBETHAI ẒEBI B. MORDECAI - JewishEncyclopedia.com". www.jewishencyclopedia.com. נבדק ב-2019-10-23.
יחסי ליבריה–רוסיה

| יחסי ליבריה–רוסיה |
| --- | --- |
ליבריה: רוסיה


ליבריה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
111,369: 17,098,242
אוכלוסייה
5,642,425: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,332: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
768: 13,978
משטר
רפובליקה דמוקרטית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי ליבריה–רוסיה הם יחסי החוץ בין ליבריה ורוסיה.
היסטוריה > היחסים בעבר

בשנת 1924 נציג ליבריה בעבר באימפריה הרוסית דן עם ממשלת ברית המועצות על כינון יחסים דו-צדדיים. בתחילה הביעו הסובייטים עניין בהצעה, אך שום קשר דיפלומטי לא התממש.
בשנת 1946 התקיים משא ומתן לחוזה על ידידות ליברית-סובייטית, אך שום הסכם לא התממש. בשנת 1952 שלחה ממשלת ליבריה הזמנה לברית המועצות להשתתף בהשבעה הנשיאותית השנייה של ויליאם טובמן (אנ'), אולם הסובייטים דחו את ההזמנה. בינואר 1956 השתתפה משלחת סובייטית בהשבעה הנשיאותית השלישית של טובמן, וב-11 בינואר כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, ובכך הייתה ליבריה למדינה הראשונה באפריקה שמדרום לסהרה אשר כוננה יחסים דיפלומטיים עם ברית המועצות. המשלחת הסובייטית בהשבעה הובלה על ידי אלכסנדר פ' וולקוב, יו"ר הסובייט העליון, אשר הציע סיוע כלכלי לליבריה, אך ההצעה נדחתה על ידי טובמן.
במהלך השנים הבאות המגעים בין שתי המדינות היו ספורדיים. הסובייטים הזמינו את טובמן לבקר במוסקבה בשנת 1956, אך ההזמנה הביאה תגובה נגדית מצד ארצות הברית, בת בריתה המסורתית של ליבריה. טובמן הודיעו כי ביקור ממלכתי במוסקבה ישפיע לרעה על יחסי ארצות הברית–ליבריה. טובמן נותר ספקן לגבי כוונות הסובייטים, וסירב לפורמליזציה של היחסים הדיפלומטיים. בספטמבר 1957 ביקרה משלחת חקלאית מליבריה בברית המועצות. ביוני 1959 ביקרה משלחת בריאות מליבריה בברית המועצות, ואחריה משלחת חקלאית בחודש שלאחר מכן.
נוריטדין מוכיטדינוב הוביל את המשלחת הסובייטית בהשבעה הנשיאותית הרביעית של טובמן בינואר 1960. בנובמבר 1960 ביקרה משלחת של פקידי ממשל מקומי מליבריה בברית המועצות. בפברואר 1962 ביקר בליבריה צוות מדעי סובייטי, בראשות הקוסמונאוט יורי גגארין. באוגוסט 1962 ביקר סגן נשיא ליבריה ויליאם ר' טולברט ג'וניור בברית המועצות. באוקטובר 1962 ביקרה משלחת תרבות סובייטית בליבריה, ואחריה משלחת תרבות ליברית בברית המועצות באפריל 1963 וחבורת תרבות סובייטית לליבריה בדצמבר אותה שנה.
ביוני 1972 הקימו שתי המדינות שגרירויות זו אצל זו. בשנת 1974 קיבלה ליבריה סיוע כלכלי מברית המועצות. לאחר הסכם מ-1976 קיבלו סטודנטים מליבריה מלגות ללימודים בברית המועצות. ב-19 במאי 1979 נחתם הסכם מדע ותרבות בין המדינות. [11] משלחת פרלמנטרית של ליבריה ביקרה בברית המועצות ב-26 במאי וב-1 ביוני 1977. משלחת של הסובייט העליון ביקרה בליבריה בין התאריכים 16–22 בנובמבר 1978. במהלך החודשים האחרונים של נשיאות טולברט, היחסים הידרדרו וכמה דיפלומטים סובייטים גורשו מליבריה.
היחסים הליבריים-סובייטים התדרדרו תחת נשיאות סמואל דו, שיישר קו הדוק עם רונלד רייגן. אף על פי כן, ברית המועצות, קובה, לוב ואחרות היו חיוביות בתחילה להפיכה שהוביל דו בשנת 1980. זמן קצר לאחר ההפיכה, חידש דו את הקשרים הדיפלומטיים עם ברית המועצות. ב-24 באוקטובר 1980 נחתם הסכם על שירותי אוויר בין ליבריה לברית המועצות. בשנת 1983 דו גירש דיפלומטים סובייטים מליבריה, והאשים את ברית המועצות בתמיכה במזימה לובית לסילוקו מהשלטון. דו סגר את השגרירות הסובייטית במונרוביה ב-18 ביולי 1985. 14 סטודנטים ליבריים נעצרו, והואשמו בשיתוף מודיעין עם השגרירות הסובייטית. ב-3 באוגוסט 1985 סגרו הסובייטים את שגרירות ליבריה במוסקבה. זאיר ייצגה את ליבריה בברית המועצות לאחר ניתוק הקשרים הדיפלומטיים, ואילו פולין ייצגה את ברית המועצות בליבריה. היחסים שוקמו במקצת ביולי 1986.
היסטוריה > היחסים כיום

ליבריה ורוסיה חידשו את היחסים הדו-צדדיים במרץ 2010 וחברה רוסית אף קיבלה זיכיון לכריית עפרות ברזל כסימן ליחסי סחר עתידיים. בשנת 2016 חגגו שתי המדינות 60 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
יחסי בחריין–מצרים

| יחסי בחריין–מצרים |
| --- | --- |
בחריין: מצרים


בחריין: מצרים
שטח (בקילומטר רבוע)
760: 1,001,450
אוכלוסייה
1,616,117: 116,996,270
תמ"ג (במיליוני דולרים)
43,205: 395,926
תמ"ג לנפש (בדולרים)
26,734: 3,384
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי בחריין–מצרים הם היחסים הדו-צדדיים בין בחריין לבין הרפובליקה הערבית של מצרים.
היסטוריה

מצרים תמכה באופן בולט על ידי משלוח מומחים בתחומי פיתוח שונים בבחריין במשך כמעט מאה שנה, שהבולט שבהם היה השתתפותם של המורים המצריים בהקמת בית הספר הפרטי הראשון בבחריין בשנת 1919. הנוכחות המצרית עדיין בולטת בממלכת בחריין, בעבודתם של מומחים ויועצים מצריים שונים במשרדים רבים, סוכנויות ממשלתיות ומוסדות פרטיים בממלכה.
יחסים פוליטיים > תמיכה מצרית בבחריין

מצרים הייתה הראשונה שהכריזה על תמיכה רשמית בבחריין לאורך כל תולדותיה, מאז שהייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות בחריין בשנת 1971 כדי להתמודד עם הטענות האיראניות, והציגה את שגריר מצרים הראשון בתעודותיו במנאמה בשנת 1973, עד שמצרים אישרה רשמית בשנת 2002 את התיקונים החוקתיים שבחריין שינתה בעקבותיהם למלוכה, עמדתו של השייח' אל-אזהר הגיעה במהלך פגישתו עם נשיא איראן בשולי הפסגה של האסלאם בקהיר בפברואר 2013, שהדגיש את הצורך של כולם לכבד את עצמאות בחריין ואת זהותה הערבית ולא להתערב בענייניה הפנימיים, והוסיף עוד לאיזון המשך התמיכה המצרית בריבונות הממלכה ובערביות.
במהלך המשבר הפנימי בממלכת בחריין מאז פברואר 2011, ההצהרות הרשמיות שפרסם משרד החוץ המצרי לתמיכה בבחריין, אשר בירכו בפברואר 2013 על תחילת הדיאלוג הלאומי שתיאם שר המשפטים והעניינים האסלאמיים עם מפלגות האופוזיציה בבחריין.
יחסים פוליטיים > תמיכת בחריין במצרים

בחריין תמכה במצרים בכל תנועות השחרור הלאומיות של מצרים, ובמשך כל המשברים שעמדו בפני העם המצרי לאורך המאה ה-20. במהלך מהפכת הקצינים החופשיים ביולי 1952 תמכה בחריין ברפובליקת מצרים. בחריין הייתה אחת המדינות הערביות הראשונות שחידשו באופן יזום את קשריהן עם קהיר בנובמבר 1987 לאחר תקופת ההחרמה הערבית שבאה בעקבות חתימת מצרים על הסכם השלום עם ישראל. בחריין הייתה אחת המדינות הראשונות שתמכו במהפכת ה-30 ביוני 2013, שכן מנהיגי הממלכה אישרו את תמיכתם בכל ההחלטות התורמות לשמירה על ביטחון ויציבות מצרים.
ביקורים רשמיים

ביולי 2011 ביקר ראש ממשלת מצרים ד"ר עיסאם שרף בבחריין ונפגש עם המלך, ראש הממשלה ונשיאי הפרלמנט ומועצת השורה בבחריין. במהלך הביקור נאמר כי ביטחון בחריין הוא קו אדום עבור מצרים. מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה ביקר קהיר באוקטובר 2011, כדי להדגיש את עומק היחסים הרשמיים ההדוקים בין המדינות.
שר החוץ של בחריין השייח' חאלד בן אחמד אל ח'ליפה ומר גאנם אל בואאין, שר החוץ לענייני חוץ של בחריין בישיבות הליגה הערבית, הובילו את המשלחת של בחריין בעבודת הפסגה של ארגון הוועידה האסלאמית שהתקיימה בקהיר בפברואר 2013.
נציגויות דיפלומטיות

בחריין מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר.
מצרים מחזיקה בבחריין שגרירות במנאמה.
יחסי הולנד–סלובקיה

| יחסי הולנד–סלובקיה |
| --- | --- |
הולנד: סלובקיה


הולנד: סלובקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 49,035
אוכלוסייה
18,258,432: 5,498,707
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 132,794
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,239: 24,150
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הולנד–סלובקיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הולנד לסלובקיה.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים עם פירוק צ'כוסלובקיה ב-1 בינואר 1993. במרץ 2022 נפגשו בברטיסלבה שר החוץ ההולנדי, וופקה הוקסטר, ושר החוץ הסלובקי, איבן קורקוק. שר החוץ הסלובקי הודה לממשלת הולנד על החלטתה לסייע לסלובקיה להגן על עצמה. "אין ביטוי גדול יותר לקרבה של מערכות יחסים ואמון מאשר כשאתה שולח יחידות משלך של גברים ונשים למדינה אחרת", אמר איבן קורקוק, והודה להולנד בשם הממשלה כמו גם סלובקיה כולה על ההחלטה להצבת יחידות שיהיו חלק מההגנה ושיתפעלו את מערך הפטריוט. כיום, שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
נציגויות דיפלומטיות

הולנד מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה וקונסוליה בפרשוב.
סלובקיה מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג.
יחסי הולנד–סין

| יחסי הולנד–סין |
| --- | --- |
הולנד: הרפובליקה העממית של סין


הולנד: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 9,596,967.75
אוכלוסייה
18,258,432: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,239: 12,545
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה עממית

יחסי הולנד–סין הם יחסי החוץ בין הרפובליקה העממית של סין לממלכת הולנד. היחסים בין המדינות החלו רשמית בנובמבר 1954. במאי 1972 שודרגה המשלחת הדיפלומטית לרמת השגרירות.
היסטוריה

היחסים בין סין להולנדים החלו לפני הקמתה של הרפובליקה העממית של סין במאה ה-17 וה-18 כאשר סוחרים הולנדים של חברת הודו המזרחית ההולנדית (VOC) הקימו עמדת מסחר בגואנגג'ואו וגם בחוף המערבי של טאיוואן. בסכסוכים בין סין להולנד שושלת מינג הביסה את חברת הודו המזרחית ההולנדית במלחמה על איי פנגו בין השנים 1622–1624. כוחות שושלת מינג בהנהגת ג'נג ג'ילונג הביסו שוב את ההולנדים בקרב מפרץ ליאולו בשנת 1633, ונאמני מינג בפיקודו של ג'נג צ'נגגונג (קוקסינגה) הביסו את ההולנדים וגירשו אותם מטאיוואן במצור על פורט זילנדיה בשנת 1662.
היחסים בין הרפובליקה העממית של סין להולנד החלו בשנת 1954. בשל הסיוע הממשלתי של הולנד שכלל מכירת שתי צוללות לטאיוואן, היחסים הדו-צדדיים הוחלפו במאי 1981 לרמת ממונה על היחסים. ב-1 בפברואר 1984, סין והולנד חידשו את היחסים הדיפלומטיים המלאים כאשר הולנד הסכימה שלא לנהל סחר של כלי נשק הגנתיים עם טאיוואן.
יצוא הולנד לסין כולל פטרוכימיה, מכונות, ציוד תחבורה, מזון, טכנולוגיה גבוהה ודלקים מאובנים. הייצוא של סין להולנד כולל מוצרי אלקטרוניקה, מחשבים וצעצועים, צעצועים ובגדים.
במרץ 2014 ערך נשיא סין שי ג'ינפינג את הביקור הממלכתי הראשון של סין בהולנד בהיסטוריה.
היחסים בין שתי המדינות

הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות גדל עם השנים. הולנד היא השותפה השלישית בגודלה של סין באיחוד האירופי. היקף המסחר קפץ בשנה שעברה גדל ב-44.3 אחוזים. מדובר ב-4.6 מיליארד אירו בשנת 2009. סין ייצאה 36.7 מיליארד דולר להולנד בשנת 2009.
ארגונים הולנדים השקיעו 7.48 מיליארד דולר ל-824 פרויקטים בסין.
ביולי 2019 חתמו שגרירי האו"ם מ-22 מדינות, כולל הולנד, על מכתב משותף למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם, הכולל גינוי על התנהלותה של סין כלפי האויגורים, כמו גם התייחסות לא נכונה לקבוצות מיעוט אחרות, בקריאה לממשלת סין לסגור את מחנות החינוך מחדש של שינג'יאנג.
יחסי הולנד–סרביה

| יחסי הולנד–סרביה |
| --- | --- |
הולנד: סרביה


הולנד: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 77,474
אוכלוסייה
18,258,432: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,239: 11,181
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הולנד–סרביה הם יחסי החוץ בין הולנד וסרביה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ב-26 באפריל 1899. כמו כן הולנד היא חברה באיחוד האירופי וסרביה מועמדת לאיחוד האירופי.
בהולנד חיים בין 10,000 ל-15,000 אנשים ממוצא סרבי.
נציגויות דיפלומטיות

הולנד מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
סרביה מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג.
יואב לבנון

| --- | --- |

 לידה:  מרץ 2004 (בן 20) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 www.yoavlevanon.com
 
יואב לבנון, 16
יואב לבנון (נולד ב-2004) הוא פסנתרן קונצרטים ישראלי.
ביוגרפיה

יואב החל את לימודי הפסנתר בגיל 3, והחל להופיע בפני קהל בגיל 4. בגיל 5 הוא נמנה לראשונה בין זוכי תחרות "פסנתר לתמיד", ובגיל 6 זכה במדליית הזהב הראשונה בתחרות פסנתר בינלאומית בארצות הברית והוזמן להופיע בקרנגי הול בניו יורק. באותה השנה גם השתתף בתחרות "פנינה זלצמן" בקטגוריית הצעירים, וזכה במקום הרביעי.
בהיותו בן 7, ביצע יואב לראשונה קונצ'רטו כסולן בליווי התזמורת הקאמרית הישראלית. זמן קצר לאחר מכן הצטרף לסבב הופעות עם סולני מוסקבה בניצוח ולדימיר ספיבקוב בביצוע קונצ'רטו מאת היידן. בגיל 8 הופיע עם התזמורת הקאמרית פראנץ ליסט בבודפשט. בגיל 9 הופיע יואב כסולן בליווי "סימפונט רעננה" בנגינת הקונצ'רטו הראשון של בטהובן. בגיל 10 זכה במלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל ובמקום ראשון בתחרויות “פנינה זלצמן” ו”פסנתר לתמיד”.
בהיותו בן 11, ביצע יואב את הקונצ'רטו לפסנתר ותזמורת מס.1 מאת שופן בתיאטרון סן קרלו באיטליה, תחת שרביטו של המנצח הישראלי דניאל אורן.
ב-2018, כשהיה בן 13, הופיע יואב עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בנגינת הקונצ'רטו השני של רחמנינוב תחת ניצוחו של אריה ורדי שהזמין את יואב והציגו כאחד הפסנתרנים הצעירים המבטיחים בעולם.
בשנת 2019 הוענק ליואב “Young Talent Award” באודיטוריום הלאומי במדריד בנוכחות המלכה סופיה, ומעל אותה במה גם ניגן את הקונצ'רטו מס. 1 מאת צ'ייקובסקי. בפסטיבל בציננדלי, גאורגיה, יואב ניגן יחד עם הפסנתרן סרגיי באבאיאן קונצ'רטי לשני פסנתרים ותזמורת של מוצרט ושל באך.
בתחילת 2020, השתתף יואב באירוע "פסגת הפסנתר" בגרמניה, שהפגיש שלושה דורות של פסנתרנים והופיעה בו הפסנתרנית מרתה ארגריץ'. בהמשך השנה הוא הופיע בפסטיבל piano Jacobins בטולוז, צרפת, וזכה לביקורות מהללות בעיתון לה מונד[דרוש מקור]:
למרות גילו הצעיר של יואב לבנון, כבר כעת הוא פסנתרן מעולה. בגיל 16, הישראלי הוא מטאור
המקור באנגלית
Though Yoav Levanon is a very young person, he is already a great pianist. At 16, the Israeli is a meteor
וב-'Diapason' אף תואר כמי שנצפה שיהיה מהפסנתרנים המשפיעים ביותר במאה ה-21:
In spite of outstanding abilities, Yoav Levanon is not only a stunning virtuoso. His assertive interpretative choices already make him an authentic musician, who has everything to become one of the major pianists of this century.
בתחילת 2021 חבר יואב לפרויקט מצולם עם דניאל ברנבוים, ובהמשך השנה הוזמן לנגן בצרפת, בשווייץ, בליטא ובגרמניה. בין ההופעות ניתן למנות הופעת רסיטל באודיטוריום לואי וויטון ובאודיטוריום של רדיו 'פרנס מוזיק' בפריז, ונגינה עם תזמורת שווייץ המערבית באולם ויקטוריה בז'נבה, שווייץ.
יואב משתתף בכיתות אמן, כולל בתוכנית ייחודית לפסנתרנים מצטיינים במרכז טארג למוזיקה בירושלים, בהדרכתו של הפסנתרן האמריקאי מאריי פרחיה.
לבנון נכלל ברשימת פורבס 30Under30 של מגזין פורבס ישראל לשנת 2022.
הערות שוליים

↑  Yoav Levanon, Yoav Levanon (באנגלית אמריקאית)
↑  טלי ליברמן, פלא ילד, באתר ynet, 28 באפריל 2011
↑  Yoav Levanon (6), Winner, Pnina Zaltzman competition 2011, נבדק ב-2022-02-17
↑  כמה צריך לחשוף ילד בן 8?, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2012
↑  קלאסי - הוכרזו זוכי תחרות פסנתר לתמיד, באתר www.habama.co.il
↑  Yoav Levanon (10) - 1st Prize Winner - Pnina Salzman Competition, נבדק ב-2022-02-17
1 2  יואב לבנון, פסנתרן, באתר הפילהרמונית הישראלית
1 2   אמיר מנדל, "יש כאלה שבטוחים שהחיים שלי מעאפנים, אבל אני מאוד נהנה", באתר הארץ, 3 באוקטובר 2021
↑  Forbes 30 Under 30 2022, Forbes Israel
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb18042665t (data)  MusicBrainz: 5df8b7b6-b2f1-4872-878b-c59eb4d12695  VIAF: 13166835647835942775   WorldCat (עם VIAF): 13166835647835942775 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יואב לבנון".
יחסי טורקיה–סמואה

| יחסי טורקיה–סמואה |
| --- | --- |
טורקיה: סמואה


טורקיה: סמואה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 2,831
אוכלוסייה
87,527,097: 218,343
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 934
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 4,278
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי טורקיה–סמואה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הטורקית לבין מדינת סמואה העצמאית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הטורקית לבין מדינת סמואה העצמאית כוננו ב-12 באפריל 1979.
עיקר שיתופי הפעולה שבין שתי המדינות נעשים בפורומים בינלאומיים כגון האומות המאוחדות ופורום "טיקה" בו תורמת טורקיה מכספה למען התפתחות אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת סמואה.
ביקורים מדרג גבוה > מסמואה לטורקיה

פיאמה נאומי מטאאפה (אנ'), סגנית ראש הממשלה של סמואה (2016)
נציגויות דיפלומטיות

טורקיה אינה מיוצגת בסמואה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. טורקיה האמינה את שגרירותה שבוולינגטון, בירת ניו זילנד, על סמואה.
סמואה אינה מיוצגת בטורקיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי הולנד–סלובניה

| יחסי הולנד–סלובניה |
| --- | --- |
הולנד: סלובניה


הולנד: סלובניה
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 20,273
אוכלוסייה
18,258,432: 2,118,287
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 68,217
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,239: 32,204
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הולנד–סלובניה הם יחסי החוץ בין הולנד לסלובניה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-25 ביוני 1991, מיד לאחר עצמאות סלובניה ותחילת התפרקות יוגוסלביה. הולנדית נלמדת באוניברסיטת ליובליאנה, ספרים הולנדיים מתורגמים לסלובנית, ואמנים הולנדים מציגים בסלובניה תערוכות אמנות. במאי 2022 חגגו שתי המדינות 30 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי.
יחסי סחר

הסחר בין המדינות מסתכם ב-1.7 מיליארד אירו בשנה, והוא עדיין בצמיחה. הולנד מייצאת לסלובניה פרחים, ומייבאת ממנה מוצרים, מכונות פרמצבטיות וחקלאות מסלובניה.
נציגויות דיפלומטיות

הולנד מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה.
סלובניה מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג.
יחסי אוקראינה–מלזיה

| יחסי אוקראינה–מלזיה |
| --- | --- |
אוקראינה: מלזיה


אוקראינה: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 329,847
אוכלוסייה
38,139,491: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,687: 11,206
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית פדרלית

שגרירות מלזיה בקייב
יחסי אוקראינה–מלזיה הם יחסי החוץ בין מלזיה לאוקראינה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-3 במרץ 1992 ומלזיה הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אוקראינה. בשנת 2003 הגיע ראש ממשלת מלזיה, מאהאטיר מוחמד, לביקור רשמי לפגישה עם נשיא אוקראינה, ליאוניד קוצ'מה. מאז הביקור, היחסים בין שתי המדינות הללו התמקדו בהיבטים כלכליים, מדעיים, צבאיים-טכניים והומניטריים. אוקראינה שיבחה את מלזיה על הטיפול בנושאי האסלאם במדינה והביעה עניין ללמוד מהניסיון של מלזיה בעניין זה.
יחסי חינוך

מלזיה סיכמה מזכר הבנות עם שלוש אוניברסיטאות בולטות באוקראינה להפעלת שלוש תוכניות לתארים רפואיים בקמפוס בחו"ל כדי להעניק לסטודנטים מקומיים תואר דוקטור לרפואה.
יחסים כלכליים

בשנת 2012, יצוא אוקראינה למלזיה (שהוערך בכ-236.6 מיליון דולר) כלל דשנים כימיים ואורגניים ושמן חמניות. הייצוא של מלזיה לאוקראינה (בסביבות 125.7 מיליון דולר) כלל שמן דקלים, מכונות וציוד חשמלי, ציוד וידאו ושמע, גומי, דוודים, מכונות וציוד תעשייתי, רהיטים, מוצרי פלסטיק ופלסטיק, קקאו, סבונים וציוד אחר להכנת כביסה.
נציגויות דיפלומטיות

מלזיה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב.
אוקראינה מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
יחסי הולנד–סינגפור

| יחסי הולנד–סינגפור |
| --- | --- |
הולנד: סינגפור


הולנד: סינגפור
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 719.20
אוכלוסייה
18,258,432: 5,842,033
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 501,428
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,239: 85,831

עם הכרזת העצמאות של סינגפור באוגוסט 1965, הכירה הולנד בסינגפור כמדינה ריבונית וביססה עמה יחסים דיפלומטיים, והפכה לאחת המדינות האירופאיות הראשונות שעשו זאת. הולנד מיוצגת בסינגפור על ידי שגרירותה במדינה, ואילו סינגפור מיוצגת בהולנד באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
היסטוריה

יחסי הסחר בין הולנד וסינגפור החלו במאה ה-19. בשנת 1819, כאשר תומאס סטמפורד ראפלס ייסד את סינגפור, הולנד לא הייתה שבעת רצון, כיוון שטענה שסינגפור נמצאת בתחומה ורצתה שבריטניה תיסוג מסינגפור. בריטניה לא נסוגה ובמקום זאת חתמה על האמנה האנגלו-הולנדית של 1824 עם הולנד, שבאמצעותה הכירה הולנד בכיבוש הממלכה המאוחדת בסינגפור.
בשנת 1961 מינתה ממשלת סינגפור את הכלכלן ההולנדי, אלברט וינסמיוס, ששימש כיועץ הכלכלי הראשי של סינגפור עד 1984. ב-9 באוגוסט 1965, סינגפור הכריזה על עצמאותה ממלזיה. הולנד יצרה יחסים דיפלומטיים עם סינגפור ב-7 בדצמבר 1965, והפכה לאחת המדינות האירופאיות הראשונות שעשו זאת.
בין 23 עד 25 בינואר 2013 ביקרה ביאטריקס, מלכת הולנד בסינגפור, ונפגשה עם נשיא סינגפור, טוני טאן וראש ממשלת סינגפור, לי שיינלונג.
קשרי מסחר

הולנד הייתה שותפת הסחר החשובה ביותר של סינגפור באיחוד האירופי בשנת 2015. בשנת 2015 דווח כי יותר מ-1,000 חברות הולנדיות הקימו משרדים בסינגפור, וכמעט 100 חברות סינגפוריות מנהלות את פעילותן באירופה באמצעות משרדים בהולנד. בשנת 2009, הולנד הייתה המשקיעה השנייה בגודלה בסינגפור, עם השקעות בהיקף של יותר מ-50 מיליארד דולר סינגפורי. ההשקעות הסינגפוריות בהולנד הסתכמו ב-3.1 מיליארד דולר סינגפורי.
בשנת 2012 ייצאה סינגפור מוצרים בשווי של 4.68 מיליארד דולר אמריקאי להולנד, ואילו הולנד ייצאה מוצרים בשווי 6.59 מיליארד דולר אמריקאי לסינגפור. מוצרים שיוצאו מסינגפור להולנד כללו מוצרים כימיים, מכונות ונפט מזוקק, בעוד שהולנד ייצאה בעיקר נפט מזוקק לסינגפור.
יחסים צבאיים

הכוחות המזוינים של סינגפור והכוחות המזוינים של הולנד משתפים פעולה באמצעות קורסי הכשרה צבאיים, ביקורים משותפים ושיתופי פעולה מקצועיים.
מפקד הצי המלכותי של הולנד, ביקר בסינגפור בין 16 בינואר עד 18 בינואר 2007. הוא נפגש עם שר ההגנה הסינגפורי וביקר בבסיסים הצבאיים של הכוחות המזוינים של סינגפור.
ראו גם

יחסי החוץ של הולנד
ימי פומפיי האחרונים

ערך זה עוסק בספר מאת אדוארד בולוור ליטון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אדוארד בולוור ליטון 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  רומא העתיקה 
 הוצאה
 הוצאה:  ריצ'רד בנטלי 
 תאריך הוצאה:  1834 
 הוצאה בעברית
 תרגום:  אליעזר בן-יהודה (תרס"ה 1904–1905  אברהם שלונסקי (תר"ף לערך)  יעל רון-לרר (תשנ"ה 1994)  שרון פרמינגר (2007)
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001838684, 002566039, 001838650, 001838664, 001838675
 
ימי פומפיי האחרונים (באנגלית: The Last Days of Pompeii) הוא רומן אנגלי פרי עטו של הסופר הבריטי אדוארד בולוור-ליטון.
הספר נכתב בשנת 1834 על סמך חוויות ורשמים של הסופר באתר החפירות של העיר הרומית פומפיי, שכוסתה בערמות של אפר געשי בעת התפרצותו של הר הגעש וזוב בשנת 79 לספירה. ב-1748 נחשפו שרידי העיר לראשונה. בולוור-ליטון שהה באתר החפירות ובנאפולי הסמוכה תקופה של שנתיים, ובספרו הוא מתאר תיאור בדיוני של החיים בעיר בתקופה שלפני ההתפרצות.
הספר זכה למספר עיבודים קולנועיים, הידוע שבהם בשנת 1959 בידי סרג'ו לאונה. אחד מהעיבודים לראינוע היה הסרט הראשון שהוקרן בראינוע הראשון של תל אביב, ראינוע עדן.
הספר תורגם לעברית לראשונה בירושלים על ידי אליעזר בן-יהודה, תחת הכותרת "ימי פומפיה האחרונים", כסיפור בהמשכים בעיתונו "השקפה" בשנת תרס"ה (1904–1905) ואחר כך כספר בהוצאתו של מו"ל העיתון, שלמה ישראל שיריזלי (שי"ש). בהמשך הופיע בעוד שלושה תרגומים עבריים, מאת אברהם שלונסקי, יעל רון-לרר ושרון פרמינגר.
תרגומים לעברית

א"ל בולוֶר, ימי פומפיה האחרונים, [תרגם אליעזר בן-יהודה] ירושלים: ש"י שיריזלי, אלף תתל"ו לגלותינו [תרס"ה]. (הופיע במקור בעיתון "השקפה" בשנת תרס"ה, 1904–1905)
אדוארד בולבר, ימי פמפיאה האחרונים, תרגם א.[ברהם] שלונסקי, תל אביב: אמנות, [תר"ף לערך]. (הדפסות נוספות באותה הוצאה: ימי פומפיאה האחרונים, תרפ"ט; ימי פומפיי האחרונים, 1954)
ימי פומפי האחרונים, נוסח עברי: יעל רון-לרר, תל אביב: עופרים, תשנ"ה 1994.
ימי פומפיי האחרונים, מאנגלית: שרון פרמינגר, אור יהודה: זמורה-ביתן, 2007.