stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דן מכמן
הערות שוליים

↑  ‏ראש פינה‏ (Q125302022)
↑  השואה וחקרה: המשגה, מינוח וסוגיות יסוד, מורשת/ בית לוחמי הגטאות/ יד ושם: ירושלים תשנ"ח; באנגלית: Holocaust Historiography: A Jewish Perspective; הספר תורגם עד היום מלבד לאנגלית גם לצרפתית, לגרמנית, לרוסית ולהונגרית)
↑  Holocaust Historiography in Context:  Emergence, Challenges, Polemics and Achievements, Yad Vashem, Jerusalem, 2008
↑  בימי שואה ופקודה: קורס בתולדות עם ישראל בתקופת השואה, תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ד 1983-תשנ"ב 1992
↑  שם
↑  "Jewish Leadership in Extremis", in Dan Stone, The Historiography of the Holocaust, London, 2004, pp. 319-340
↑  "מדוע נכתבה איגרת הבזק של היידריך? הערה בעניין סיבת כתיבתה ומשמעותה", יד ושם – קובץ מחקרים  ל"ב [תשס"ד], עמ' 353–384.
↑  "הגטאות היהודיים בימי השואה: כיצד נתהוו ומדוע?" הוצאת יד ושם, סדרת עיון וחקר 11, ירושלים תשס"ח. ספר זה יצא בנוסח מורחב מאוד באנגלית ובגרמנית The Emergence of Jewish Ghettos During the Holocaust, New York: Cambridge University Press, 2011; Angst vor den "Ostjuden": Die Entstehung der Ghettos waehrend des Holocaust, Frankfurt a/M: S. Fischer Verlag, 2011
↑  משואה לתקומה! משואה לתקומה? ההיסטוריוגרפיה של הקשר הסיבתי בין השואה להקמת מדינת ישראל – בין מיתוס למציאות, עיונים בתקומת ישראל 10, 2000, עמ' 234-257
↑  קבציו: "פוסט-ציונות" ושואה (א): הפולמוס הציבורי הישראלי בנושא ה"פוסט-ציונות" בשנים 1993–1996 ומקומה של סוגיית השואה, המכון לחקר השואה, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן תשנ"ז; "פוסט-ציונות" ושואה (ב): הפולמוס הציבורי הישראלי בנושא ה"פוסט-ציונות" מראשית 1997 ועד לאחר יום העצמאות החמישים למדינת ישראל (יולי 1998) ומקומה של סוגיית השואה בו, המכון לחקר השואה, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן תשס"ז; וכן בספרו: השואה וחקרה
↑  פנקס הקהילות: הולאנד, יד ושם: ירושלים, תשמ"ה; Pinkas. Geschiedenis van de joodse gemeenschap in Nederland, Kluwer: Ede/Antwerpen, 1992; 2nd edition: Contact: Amsterdam 1999
↑  Het Liberale Jodendom in Nederland 1929-1943, van Gennep: Amsterdam 1988
↑  “Preparing for Occupation? A Nazi Sicherheitsdienst Document of Spring 1939 on the Jews of Holland”, Studia Rosenthaliana 32/2 (1998), pp. 173-189
↑  Belgium and the Holocaust: Germans, Belgians, Jews, Yad Vashem: Jerusalem 1998
↑  Encyclopedia of the Righteous Among the Nations: Belgium, Yad Vashem: Jerusalem 2005)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265466705171  PLWABN: 9810646187005606  BnF: cb131934322 (data)  GND: 122141121  ICCU: PUVV088890  ISNI: 0000 0001 2134 3166  LCCN: n85009716  NKC: vse2010609297  NTA: 073860662  SELIBR: 357069  SUDOC: 035505788  VIAF: 56752554   WorldCat (עם VIAF): 56752554
נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה

סמליל הנציבות
נשיא המדינה, ראובן ריבלין, מקבל לידיו את "מדד הגיוון" בתעסוקה לשנת 2017 הכולל בחינה גם של האקדמיה כמעסיק, דצמבר 2017
נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה היא יחידה במשרד הכלכלה והתעשייה בישראל, האחראית על אכיפת הוראות חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה וחוקים נוספים העוסקים בנושא.
נציבת שוויון ההזדמנויות בעבודה בפועל כיום היא עו"ד אורית שרפי הממלאת מקום בתפקיד מאז פברואר 2024.
היסטוריה

הנציבות הוקמה בהתאם לתיקון לחוק השוויון, הקובע כי יוקם נציבות שבה יכהנו לצד נציב ארצי נציבים אזורים. לנציבים הוקנו סמכויות להגיש תביעות לבתי-הדין לעבודה ברחבי הארץ, הן בשם עובדים מופלים, והן בשם הנציבות עצמה. כמו כן יש לנציבות סמכות לדרוש בצו מהמעסיק למסור נתונים רלוונטיים לבירור תלונה. נציבויות דומות פועלות, בין היתר, באוסטרליה, בריטניה, ארצות הברית, ניו זילנד ושוודיה. בהתאם למודלים דומים הפועלים ברבות ממדינות המערב. יחד עם זאת בחלק ממדינות המערב סמכויות נציבויות הן רחבות יותר והן עוסקות בקידום שוויון באופן כללי ולא רק בתחום התעסוקה, אך במדינת ישראל לא קיים חוק שוויון כללי ומשכך סמכויות הנציבות דומות לסמכויות הנציבות בארצות הברית המצומצמות לתחום התעסוקה בלבד.
הנציבות הוקמה שמונה שנים לאחר הקמתה בשנת 2000 של נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שהייתה הרשות הממשלתית הראשונה שהוקמה במדינת ישראל לאכיפת חקיקת שוויון.
נציבת השוויון הראשונה הייתה עו"ד ציונה קניג-יאיר, לשעבר מנכ"לית שדולת הנשים, שכיהנה בתפקיד זה בשנים 2008–2016. עם כניסתה לתפקיד הכריזה הנציבה החדשה כי היא נחושה למגר תופעות של אפליה בעבודה בחברה הישראלית, כשבראש ובראשונה בכוונתה להשיג יעד זה תוך שיתוף פעולה בין כל הגורמים הרלוונטיים - מעסיקים, עובדים, משרדי הממשלה השונים, ארגוני החברה האזרחית והנציבות. יחד עם זאת, הדגישה קניג-יאיר כי במקרים המתאימים לא תהסס להגיש הליכים משפטיים נגד מעסיקים העוברים על הוראות החוק, לרבות במקרים בהם המדינה עצמה היא המעסיק.בתקופה שבין פברואר 2016 לפברואר 2023 כיהנה כנציבת שוויון הזדמנויות עו"ד מרים כבהא. עם סיום תפקידה של כבהא, מונתה עו"ד אורית שרפי כממלאת מקום נציבות שוויון הזדמנויות.
בשנת 2014, מספר החברים בוועדה המייעצת לנציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה הוגדל מ-21 ל-26, והרכבה נקבע באמצעות נציגי ארגונים העוסקים בקידום התעסוקה בקרב קבוצות מסוימות באוכלוסייה (ערבים-מוסלמים, נוצרים, דרוזים, צ'רקסים, חרדים, עולים, עולים ובני עולים מאתיופיה, משרתים במילואים, מבוגרים, ונשים).
על פי נתונים שפרסמה הנציבות עולה כי מאז הקמתה ועד סוף שנת 2023 התקבלו ברשות 12688 פניות בנושאים שונים.  על פי ניתוח הפניות  עולה כי כשני שלישים מהפניות מגיעות מצד נשים, העילות הנפוצות ביותר אצל נשים הן מחמת הריון ומין. אצל גברים תדירות העילות משתנות משנה לשנה.
תחומי פעילות

נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה פועלת במספר מישורים על מנת לחוקק חוקים ותקנות, לקדם את המודעות לנושא בקרב מעסיקים ומועסקים ולסייע למי שזכותו נפגעה כתוצאה מאפליה.
תחומי פעילות > חקיקה, פעילות פרלמנטרית וחוץ פרלמנטרית

הנציבות פועלת יחד עם ועדות הכנסת והשרים על מנת לקדם ערכים של שוויון. בנוסף משתפת הנציבות פעולה עם מעסיקים וארגונים חברתיים בביצוע פרויקטים שונים.
תחומי פעילות > פעילות משפטית

לנציבות השוויון הסמכות לבצע אכיפה אזרחית של חקיקת השוויון. סמכות זו מהווה נדבך מרכזי בעבודתה. הפעילות המשפטית של הנציבות כוללת, בין היתר, טיפול בפניות ציבור, בירור תלונות בגין אפליה, מתן ייעוץ משפטי, כתיבת חוות דעת משפטיות, הגשת תביעות אזרחיות וחוות דעת מומחה לבתי הדין לעבודה ולבתי המשפט. בין השנים 2010 - 2019 טיפלה הרשות בממוצע בכ-800 פניות מדי שנה. מאז שנת 2020 ניכרת עלייה משמעותית במספר פניות המטופלות על יד הנציבות בשנת 2020 טיפלה הנציבות בקרוב ל-1100 פניות, בשנת 2021 בקרוב ל-1000 פניות ובשנת 2022 במעל 1300 פניות.
תחומי פעילות > הסברה והעלאת מודעות

בעבר ערכה הנציבות כנסים שנתיים בנושאי שוויון בתעסוקה. בנוסף, משתתפים נציגי הרשות בכנסים שונים בארץ ובעולם העוסקים בתחומי העבודה וקידום אוכלוסיות. בשנת 2014 יצאה הנציבות בקמפיין פרסומי המעודד מעסיקים ליצירת גיוון תעסוקתי. הקמפיין עלה בכלי התקשורת, אתרי אינטרנט, רשתות חברתיות ופלטפורמות סלולריות וזכה לתהודה רבה.
תחומי פעילות > תוכניות גיוון

מיזם הגיוון שמפעילה הנציבות משנת 2017 נועד לחולל שינוי משמעותי ברמת הגיוון ושוויון ההזדמנויות בארגונים. דרך הפעולה של המיזם מבוססת על פיתוח ויישום תוכניות ארגוניות בחברות מובילות במגזרים שונים במשק. התוכניות וולונטריות, חוצות-ארגון ומתייחסות להגברת שוויון הזדמנויות בכל קבוצות הגיוון - ערבים, חרדים, יוצאי אתיופיה ונשים - בתפקדי ניהול. התוכניות מבוססות על מעטפת של ייעוץ ארגוני וליווי משפטי שהנציבות מציעה לארגונים. שילוב זה מאפשר הסרת חסמים והטמעת מדיניות ופרקטיקות של העסקה מגוונת. מטרות התוכניות הן להגדיל את שיעור הייצוג המגוון בארגונים ולפתח תרבות ארגונית מכלילה לעובדים מרקע מגוון. התוכנית מיושמת במגזרים המרכזיים במשק: חברות ממשלתיות, מוסדות אקדמיים, רשויות מקומיות וחברות ביטוח.
תחומי פעילות > מחקרים וסקרים

כחלק מהפעילות להגברת הידע בתחום עורכת הנציבות מחקרים וסקרים שונים בתחומי פעילותה. בין השנים 2009 - 2013 ערכה הנציבות סקר שנתי בנושא תחושות אפליה בקרב מועסקים ומחפשי עבודה. בשנת 2011 ערכה הנציבות סקר מעסיקים בנושא שוויון הזדמנויות בסקטור הפרטי והציבורי
במהלך השנים 2012 - 2013 ערכה הנציבות סקר בנושא גיוון תעסוקתי במקומות עבודה בקרב מועסקים ומחפשי עבודה וסקר נוסף בנושא בקרב מעסיקים. בשנת 2014 ערכה הנציבות שני סקרים מרכזיים: סקר ראשון מסוגו בישראל שבחן את התפיסות ואת תחושות האפליה הקיימות בקרב חברים מקהילת הלהט"ב בשוק העבודה בישראל. בנוסף ערכה הנציבות סקר הבוחן את נושא תעסוקת המבוגרים במגזר העסקי מנקודת מבטם של המעסיקים.
תחומי פעילות > מדד הגיוון

החל משנת 2016 מפרסמת הנציבות מדד הגיוון. המדד הוא כלי מחקר, הבוחן את שוויוניות השכר ושוויוניות הייצוג בשוק העבודה של קבוצות אוכלוסייה שונות בישראל. המדד הוא פרי שיתוף פעולה של הנציבות, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ואוניברסיטת תל אביב.
המדד מספק תמונת מצב על האי-שוויון בייצוג במקומות העבודה ובשכר של נשים, ערבים, חרדים, יוצאי אתיופיה ובני 45 ומעלה ב-20 ענפי כלכלה מרכזיים, המהווים כמחצית משוק העבודה הפרטי בישראל, במגזר הציבורי ברשויות המקומיות ובממשלה המרכזית המגזר הציבורי יחד עם המגזר הפרטי כוללים כ-50% מהמועסקים בישראל, הכולל כ-1.5 מיליון עובדים. המדד מאפשר לזהות את הבעיות הרוחביות שקיימות בענפי הכלכלה השונים, ומשמש כלי להטמעת שוויון וגיוון בשוק העבודה.
תחומי פעילות > אות המעסיק השוויוני

החוק לעידוד של שילוב וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים,התשס"ח2008- והתקנות לעידוד של שילוב וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים,התשע"ד,2013- נועדו לטפח מודעות ציבורית לקידום שינוי של התרבות העסקית, לעודד התאמה של מקומות העבודה לנשים ולעודד את קידומן ושילובן המיטבי במקומות העבודה. כל זאת, בין היתר, באמצעות הענקת אותות הכרה ומענקים כספיים על ידי שר הכלכלה והתעשייה למעסיקים שיבלטו בתחום שילובן השוויוני של נשים בכוח העבודה. ייחודו של החוק בכך שהוא מסמן את ראשית מעורבותה האקטיבית של המדינה לעידוד מעסיקים לאמץ מדיניות ידידותית לנשים ולמשפחות. במהלך שנת 2023 חולקו 11 אותות לחברות ואישים זוכים.
ראו גם

מדד הגיוון התעסוקתי
נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות
דיני פניות ציבור בנושא אפליה ואי שוויון במדינת ישראל
הערות שוליים

↑  צחי שדה, מחפשת את השוויון: האישה שנאבקת על ההזדמנות השווה שלכם בעבודה, באתר ynet, 24 ביוני 2018
↑  נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה פרסמה את הדוח השנתי לשנת 2023, באתר משרד הכלכלה והתעשייה, ‏14.2.24
↑  תיקון מס' 19 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, ספר החוקים 2436 מ-5.3.2014, עמ' 329
↑  נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה מפרסמת את הדוח השנתי לשנת 2023, באתר משרד הכלכלה והתעשייה, ‏14.2.24
↑  נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה - דו"ח שנתי 2014, עמ' 10
↑  נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה - דו"ח שנתי 2014, עמ' 22
↑  נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה - דו"ח שנתי 2012, עמ' 27-28
↑  נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה - דו"ח שנתי 2013, עמ' 27-30
↑  תחושות וחוויות אפליה של להט"ב בשוק העבודה (2015), באתר הנציבות
↑  שוקי הנדלס, 2014, תעסוקת מבוגרים במגזר העסקי - נקודת המבט של המעסיקים, באתר הנציבות
↑  מדד הגיוון - מהדורה שישית (מאי 2022), באתר GOV.IL
חומצה טרטרית

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  2,3-dihydroxybutanedioic acid
 שמות נוספים:  2,3-dihydroxysuccinic acid ; threaric acid ; חומצה רצמית ; חומצה אובית ; חומצה פארא-טרטרית
 כתיב כימי:  C₄H₆O₆ 
 מסה מולרית:  150.087 גרם/מול
 מראה:  אבקה לבנה
 מספר CAS:  526-83-0
 מסיסות:  133 גרם / 100 מ"ל מים (20 מעלות צלזיוס)
 טמפרטורת היתוך:  168-170 °C   271.15 K
 
חומצה טַרְטָרִית או חומצת יין היא חומצה אורגנית בעלת מראה גבישי לבן. היא מופיעה בטבע בצמחים רבים, במיוחד ענבים, בננות ותמרהינדי, והיא אחת מהחומצות העיקריות ביין. החומצה מוספת למזונות אחרים כדי לתת להם טעם חמוץ, ומשמשת כנוגד חמצון. מלחי חומצה טרטרית מכונים "טַרְטְרׇטִים". החומצה היא הנגזרת הדי-הידרוקסית של חומצה סוקסינית.
החומצה הטרטרית בודדה לראשונה מאשלגן טרטרט (אנ'), שכונה בעבר "טרטר", בסביבות שנה 800 לספירה, על ידי האלכימאי הפרסי ג'אביר איבן האיאן, שפיתח כמה מהתגובות הכימיות הבסיסיות, הנמצאות בשימוש גם כיום. התהליך המודרני פותח ב-1769 על ידי הכימאי השוודי קרל וילהלם שלה. הכיראליות של החומצה הטרטרית התגלתה ב-1832 על ידי ז'אן-בטיסט ביו, שבחן את היכולת שלה לסובב את מישור הקיטוב של אור מקוטב. לואי פסטר המשיך במחקר זה ב-1847, אז בחן את צורותיהם של גבישי החומצה הטרטרית, שהיו א-סימטריים. פסטר היה הראשון שיצר דוגמה טהורה של חומצה לבו-טרטרית.
סטריאוכימיה

חומצה טרטרית ממקור טבעי היא כיראלית, כלומר המולקולות שלה אינן ניתנות לחפיפה עם תמונות המראה שלהן. היא חומר מוצא שימושי בכימיה אורגנית לסינתזה של מולקולות כיראליות אחרות. הצורה הטבעית של המולקולה היא L-(+)-tartaric acid, או dextrotartaric acid. תמונת המראה (האננטיומר) היא D-(−)-tartaric acid או levotartaric acid. ניתן לייצר באופן מלאכותי גם צורה א-כיראלית, mesotartaric acid. הקידומות levo ו-dextro אינן קשורות לסימון D ו-L, אלא נקבעות על פי כיוון סיבוב מישור הקיטוב (הפעילות האופטית). לעיתים מסמנים באותיות d ו-l, או בסימני (+) ו-(-) בהתאמה. dextrotartaric acid ו-levotartaric acid הן אננטיומרים, ו-mesotartaric acid היא דיאסטריאואיזומר של שתיהן.
צורה לא פעילה אופטית של חומצה טרטרית היא תערובת ביחס 1:1 של צורות ה-levo ו-dextro, המכונה DL-tartaric acid. היא כונתה בעבר "חומצה רצמית" (racemic acid, מלטינית "רצמוס" - אשכול ענבים). עם הזמן קיבלה המילה "רצמית" מובן אחר, וכיום היא מושג כללי לתערובות של אננטיומרים ביחס 1:1 - "רצמט" (racemate).
­­
| levotartaric acid D-(−)-tartaric acid | dextrotartaric acid L-(+)-tartaric acid | mesotartaric acid |
| --- | --- | --- |
 : 
|  DL-tartaric acid (חומצה רצמית) ביחס 1:1 |  DL-tartaric acid (חומצה רצמית) ביחס 1:1 |  |
נגזרות

בין הנגזרות החשובות של חומצה טרטרית ניתן למנות את מְלחיה, טרטר (cream of tartar, אשלגן בי-טרטרט), מלח רושל (אשלגן נתרן טרטרט, משלשל קל) וטרטר אמטיק (אנטימון אשלגן טרטרט).
חומצה טרטרית היא רעלן שרירים, העובד על ידי דיכוי ייצור חומצה מאלית, ומינונים גבוהים יכול להביא לשיתוק ולמוות. המינון הקטלני הנמוך ביותר שתועד עבור אדם הוא כ-7.5 גרם/ק"ג. למרות זאת, חומצה טרטרית נמצאת בשימוש במזונות רבים, במיוחד ממתקים חמוצים. כתוסף מזון, חומצה טרטרית משמשת כנוגד חמצון, בעל הסימון E334. טרטרטים הם תוספים אחרים המשמשים כנוגדי חמצון או כחומרים מתחלבים.
כאשר מוסיפים טרטר למים, נוצר תרחיף שימושי במיוחד לניקוי מטבעות נחושת. תמיסת הטרטרט מסוגלת להמיס את שכבת תחמוצת הנחושת (II) על פני המטבע, וקומפלקס הנחושת (II)-טרטרט מסיס מאוד במים.
חומצה טרטרית ביין

חובבי יין יזהו את החומצה הטרטרית כמקור "יהלומי היין", גבישי האשלגן בי-טרטרט שנוצרים לעיתים על הפקק. טרטרטים אלה אינם מזיקים, למרות שלעיתים טועים לחשוב שמקורם זכוכית שבורה. ניתן למנוע את היווצרותם ביינות רבים על ידי ייצוב קר. הטרטרטים שנוצרים על צידן הפנימי של חביות יישון היו פעם מקור תעשייתי חשוב לאשלגן בי-טרטרט.
לחומצה הטרטרית תפקיד כימי חשוב ביין, בכך שהיא מורידה את רמת ה-pH בשלב התסיסה לרמה בה בקטריות רבות הגורמות לקלקול אינן יכולות להתקיים, ומשמשת כחומר משמר לאחר התסיסה. בפה, החומצה הטרטרית אחראית לחלק מתחושת החמיצות של היין, יחד עם חומצה ציטרית וחומצה מאלית.
חומצה טרטרית בגבינה

חומצה טרטרית משמשת לעיתים גם בייצור גבינת מסקרפונה, גבינה איטלקית רכה ועשירה מחלב פרות. הגבינה מיוצרת משמנת (כ־45% שומן) שהוסרה מהחלב והוספה לה חומצה כמו חומצה טרטרית, או ציטרית. משמשת לבישול ולהכנת קינוחים כגון טירמיסו.
הערות שוליים

↑  חֻמְצַת יַיִן במילון אפייה [כלכלת הבית] (תשי"ז–תשי"ט–תש"ך), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560847905171  BnF: cb12265250b (data)  GND: 4189476-5  LCCN: sh85132706  LNB: 000308003  NKC: ph184803 
חומצה טרטרית מסחרית
חומצה טרטרית לא-מטוהרת, שבודדה ממיץ ענבים, ממנו קיבלה צבע בורדו
אסמאעיל ח'יר בכ

אסמאעיל ח'יר בכ היה מנהיג עלווי מהמאה ה-19.
ח'יר בכ נולד ב-1822 בחמאת (בסוריה) למשפחת מנהיג שבט המת'אורה ומשם ירש את תפקידו והונו. הוא פעל כדלבאשי, הנהיג כנופיית שודדים. ב-1854 עם זיהוי התרופפות צבאית עות'מאנית בסוריה הוא רצה להתמנות למושל צאפיתא, אולם הוא הוגלה. כשחזר קיבל את התואר מושיר אל-ג'בל והשתלט על אזורים נרחבים. הוא התעשר על חשבון האוכלוסייה ושלט גם על סונים רבים. אסמאעיל חיזק את הסולידאריות בקרב הנציירים (השם המקובל לעלווים לפני המאה ה-20) וצבר כוח על האזור. העות'מאנים החלו לחפש דרכים לסלקו. ב-1858 הוא התקיף כפרים מוסלמים והפסיק להעלות מיסים לסולטאן. הסולטאן חידש את מינויו אך בו בזמן תכנן להפילו. בספטמבר 1858 כוח עות'מאני כיתר את אזור שלטונו, אסמאעיל תקף ראשון והפסיד בקרב. כוחות רבים נטשו אותו והוא ברח עם קרוביו לעלי אל-שילה, דודו, אשר בגד בו ורצח אותו. הנציירים ראו בו דמות על-טבעית. עם זאת, המרד שלו היה חסר יסוד אידאולוגי ונבע ממניעים אישיים. בנוסף, הוא לא שיפר את חיי הנוציירים שאמורים היו להיות בני בריתו.
הערות שוליים

↑  Leon T. Goldsmith, Cycle of Fear – Syria's Alawites in War and Peace, גוגל ספרים, ‏2015 (באנגלית)
איפא"ק

| --- | --- |


 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  וושינגטון די. סי. 
 מייסדים:  ישעיהו (סי.) קנן 
 עובדים:  396 (נכון ל־2013) 
 תקופת הפעילות:  3 בינואר 1963 – הווה (62 שנים) 
 aipac.org
 
ראובן ריבלין, נשיא מדינת ישראל, בפגישתו עם חברי ההנהלה הבכירה של איפא"ק, ינואר 2015
נשיא המדינה ראובן ריבלין עם משלחת הנהלת איפא"ק. לשמאלו של הנשיא יושבת נשיאת איפא"ק, ליליאן פינקוס, ינואר 2018
איפא"ק (AIPAC; ראשי תיבות באנגלית: American Israel Public Affairs Committee – הוועד האמריקאי-ישראלי לענייני ציבור) היא שדולה פרו-ישראלית בבתי הקונגרס האמריקניים.
השדולה נוסדה ב-1951, מורכבת בעיקר מיהודים-אמריקאים, ועוסקת בעיקר בשתדלנות לגבי האינטרסים של מדינת ישראל. היא נחשבת כאחת השדולות החזקות והמשפיעות ביותר בקונגרס ומהגדולות הן בלובי הישראלי והן בלובי היהודי.
מטרתה הראשונית הייתה להתמקד באנשי הקונגרס, אך בפועל היא מפנה את רוב תשומת הלב לאנשי הזרוע המבצעת. ישנם אנשים רבים בממשל האמריקאי אשר מאמינים, כמו איפא"ק, כי תמיכה בישראל צריכה להיות המרכיב המרכזי במדיניות החוץ של ארצות הברית במזרח התיכון (אנ').
היסטוריה

השדולה נוסדה על ידי ישעיהו (סי) קינן כהמשך לארגונים ציוניים קודמים, בהם מועצת החירום הציונית שפעלה בסוף מלחמת העולם השנייה. תחילה נרשמה השדולה בשם "המועצה הציונית האמריקאית", אולם ב-1954 הוחלף המעמד לארגון מקומי בשם "ועד האמריקני ציוני לענייני ציבור" ויועד לשדולה בקונגרס. את השם הנוכחי קיבל הארגון בשנת 1959.
בשנת 1974 החליף מוריס אמיתי את קינן בראשות הארגון וב-1980 החליף אותו תום דיאן. במהלך תקופה זו היה איפא"ק ארגון קטן מאוד שלא היה מוכר. דיאן הביא לגידול עצום בהיקף הפעילות של הארגון (התקציב גדל מ־1.5 מיליון דולר ל־14 מיליון ומספר החברים גדל משמונת אלפים לחמישים אלף תוך שבע שנים).
ב-1981 עשה איפא"ק את הניסיון המשמעותי הראשון להתמודד עם הממשל סביב מכירת מטוסי ה-AWACS לערב הסעודית. הניסיון אומנם נכשל, אך איפא"ק הקשה מאוד על הנשיא. ב־1982 תמך הארגון בתוכנית רייגן, בניגוד לעמדת ישראל, והצליח למנוע קיצוץ בסיוע האמריקאי שנועד ללחוץ על ישראל. במקביל החל איפא"ק ב"תוכנית לפיתוח מנהיגות פוליטית" שגידלה דור של פוליטיקאים יהודים.
במהלך שנות השמונים החל איפא"ק לעבוד גם בשתדלנות בזרועות הממשל ואימץ בעקבות כך עמדות ימניות יותר. לשיא הגיע תהליך זה בזמן המאבק על ההתנחלויות שהגיע לנקודת פיצוץ ב־12 בספטמבר 1991 כאשר שתדלני איפא"ק (למעלה מאלף מאתיים) ניסו לשכנע את חברי הקונגרס לתמוך באימוצן. המאמץ נכשל בעקבות מתקפה חריפה ביותר של ג'ורג' בוש (האב) כלפי השדולה שבה טען (בין השאר) כי השדולה אינה פועלת בהתאם לאינטרסים של ארצות הברית. עם זאת, איפא"ק הצליח לבסוף לגייס את תמיכת הקונגרס בערבויות (לאחר שהוסכם לקזז מהן את ההשקעות בהתנחלויות).
מאז תחילת שנות התשעים, פעילות איפא"ק פחתה במקצת וכך גם השימוש שישראל עושה בה, אולם עדיין איפא"ק נחשבת לשדולה השנייה בעוצמתה בקונגרס האמריקאי (לאחר שדולת יצרני הנשק הקל). ב־2005 הסתבכו שניים מבכירי איפא"ק בפרשה של העברת מידע סודי לישראל, פרשה שהביאה לפרישתם מהארגון ולפגיעה חמורה במעמדו.
בעשור השני של המאה ה-21 עומדים בראש מועצת המנהלים של איפא"ק חמישים אנשים רבי השפעה בפוליטיקה הדמוקרטית והרפובליקנית ובעניינים אזרחיים ברחבי המדינה. בהם הסנטור לשעבר רודי בושווייץ, סטיבן גרוסמן ובוב אשר.
תקציב השדולה מגיע מתורמים פרטיים, מדמי חברות שעל החברים לשלם. היא אינה מקבלת שום סבסוד מממשל ארצות הברית או מממשלת ישראל.
במרץ 2022 פורסם מכתב מטעם איפא"ק ובו נתבקשו חברי הארגון להמשיך לתמוך ברשימת חברי קונגרס מהמפלגה הרפובליקנית בשל יחסם החיובי למדינת ישראל, בהם עשרות חברי קונגרס שטענו שתוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 זויפו, וחלקם תמכו באירועי ההסתערות על הקפיטול ובתאוריית ההחלפה הגדולה.
מטרות

איפא"ק פועלת לדאוג לקיומו של הסיוע החיוני אותו מקבלת ישראל מממשלת ארצות הברית, על מנת שישראל תישאר חזקה ובטוחה. כמו כן, היא פועלת על מנת לקדם שיתוף פעולה אסטרטגי בין שתי המדינות על מנת לקדם מדיניות נגד הטרור. שיתוף הפעולה האסטרטגי יביא גם להחלפת מידע בין המדינות בנושא טכניקות ביטחוניות וטכנולוגיות על מנת לשמור על ביטחון המדינות וכן, עצירת מדינות כגון איראן מלהשיג נשק להשמדה המונית.
הישגים

איפא"ק זוקפת לזכותה הישגים רבים במהלך שנות קיומה:
השיגה תמיכה נרחבת לכך שזכותה של מדינת ישראל להגן על עצמה מפני רקטות בעזרת העברת החלטה בבית הנבחרים.
חיזוק שיתוף הפעולה בין ארצות הברית וישראל בנושא האנרגיה. העבירה חקיקה שייסדה תוכנית מענק שמממנת מיזם משותף של ארצות הברית וישראל בנושא אנרגיה חלופית.
באמצעות עצומה שחתמו עליה 104 חברי בית הנבחרים, יצאה בקריאה לחיזוק כוחה של יוניפי"ל לעצור את העברת הנשק של חזבאללה לאורך הגבול הסורי.
העבירה מכתב שחתומים עליו 34 סנטורים שמדגיש את הצורך בהפעלת לחץ אמריקני על מצרים לפעול להפסקת הברחות הנשק לעזה.
העבירה החלטה בבית הנבחרים שמברכת את ישראל על ציון 40 שנה למלחמת ששת הימים.
נקטה בפעולות רבות בדאגה לשמירה על הסטנדרטים של הממשלה הפלסטינית, ביניהן, שליחת מכתבים חתומים בידי 259 חברי בית הנבחרים ו-79 סנטורים שקוראים לאיחוד האירופי ולארצות הברית לא להעניק שום סיוע או הכרה לממשלה הפלסטינית עד שזאת לא ממלאת את דרישותיה הבין-לאומיות.
אישרה הסכם שהוביל לכניסת מגן דוד אדום לצלב האדום העולמי.
דאגה לחיזוק הסנקציות הכלכליות המוטלות על איראן במטרה למנוע ממנה ייצור של נשק גרעיני.
העבירה החלטה שקוראת להטלת סנקציות על ארגונים המשקיעים בסקטור האנרגיה של איראן, במטרה להקטין את המענקים שאיראן מקבלת עבור פיתוח נשק גרעיני.
העבירה החלטות בקונגרס שמביעות תמיכה נלהבת בזכותה של מדינת ישראל להגן על עצמה מפני התקפות של חזבאללה וחמאס.
הגבירה את הסיוע הצבאי לישראל במשך האינתיפאדה.
העבירה החלטה שנותנת לנשיא ארצות הברית להטיל סנקציות על סוריה, בעקבות מעורבותה בלבנון ותמיכתה בטרור.
דרכי פעולה

איפא"ק פועלת במגוון דרכים על מנת להגיע לקהלי יעד שונים בארצות הברית – מחברי קהילות יהודיות, לסטודנטים בקמפוסים ועד לחברי ממשלה וקונגרס.
איפא"ק מארחת ועידות ותוכניות חינוכיות שבהן משתתפות דמויות מפתח בהנהגה היהודית העולמית.
יוצרת קשרים עם דמויות מפתח בקהילות שונות ובעלי רקעים תרבותיים ופוליטיים שונים, על מנת להבטיח שארצות הברית נשארת מחויבת לקשר אמריקני-ישראלי חזק.
כל שנה איפא"ק פועלת יחד עם חברי קונגרס מובילים על חוקים שניתן להעביר שיסייעו בחיזוק הקשר בין ארצות הברית וישראל.
באמצעות ארגוני צדקה מסבסדת משלחות לימוד לישראל עבור מנהיגים בין-לאומיים, מקבלי מדיניות, עיתונאים ועוד. חלק מהמשלחות מתמקדות באוכלוסיות ספציפיות, למשל מנהיגים פרוגרסיבים בארצות הברית.
מצוותת יחצ"ני ציבור יחד עם צוות מומחים לחנך את נבחרי הציבור, מקבלי ההחלטות וכו' בתחום.
פועלת במאות קמפוסים ברחבי ארצות הברית כדי ללמד את הסטודנטים איך להתערות בעולם הפוליטיקה ואיך לבנות תמיכה בישראל.
איפא"ק ממלאת עצומה לנשיא ארצות הברית, ובה דרישה להימנע מלחץ על ישראל בנושא המשא ומתן הפלסטיני.
ביקורת

איפא"ק ספגה ביקורת כמי שתומכת רק במדיניות והשקפות של הימין הישראלי, ואינה מייצגת את היהודים באמריקה.
הפרופסורים סטיבן וולט וג'ון מירשהיימר פרסמו ספר בשם The Israel Lobby and U.S. Foreign Policy (אנ') ובו טענו שבשל כוחו הרב של הארגון הוא עלול להשפיע על הממשל האמריקאי לפעול בניגוד לאינטרסים שלו, דבר שעלול לפגוע גם בביטחונה של ישראל בטווח הארוך.
כמו כן, בעבר נדרש להגדיר את איפא"ק כסוכנות הזרה הפועלת בארצות הברית (בהתאם לחוק FARA), בין היתר על ידי הסנאטור ג'יימס ויליאם פולברייט ובכיר ה-CIA ויקטור מארצ'טי.
המעורבות של איפא"ק בפוליטיקה האמריקאית מציתה תגובות נגד באשר למעורבותו של "הלובי הישראלי (אנ') החזק", במיוחד בקרב המחנה הפרוגרסיבי, ש"ממילא חושב שישראל משפיעה יתר על המידה בפוליטיקה המקומית".
ראו גם

ארגון ציוני אמריקה
J Street - המקבילה השמאלנית של איפא"ק
הוועד היהודי-אמריקני
לקריאה נוספת

יוסי מלמן ודן רביב, שותפים לדבר מעשה, ספרית מעריב, 1994.
John J. Mearsheimer & Stephen M. Walt, The Israel Lobby and U.S. Foreign Policy, 2007.
הערות שוליים

↑  Neil, A. Lewis, February 28, 2008
↑  In letter to members, AIPAC defends recent endorsements, The Jewish Journal of Greater Los Angeles, ‏19 March 2022 (באנגלית).
↑  איי.פי, אושר צירוף מד"א לצלב האדום הבינלאומי, באתר ynet, 22 ביוני 2006
↑  Rotem A. Oreg, בונים גשרים - בין ביקור ביידן לפגישה עם משלחת פרוגרסיבית, 25 ביוני 2022
↑  יתד נאמן י"ד אייר תשס"ט, עמוד 3
↑  שלמה שמיר, ‏הצגה ותו לא: לנתניהו אין סיכוי לשנות אף פסיק בהסכם המתגבש עם איראן, באתר מעריב אונליין, 1 במרץ 2015
↑   מאמר המערכת, אייפא"ק — שדולה למען נתניהו, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2023
↑  מרב זונשיין, הבעיה היא איפא"ק, לא דונלד טראמפ, באתר "שיחה מקומית", 19 במרץ 2016
↑   יוענה גונן, סוף סוף מישהו בועט באייפא"ק, באתר הארץ, 1 במרץ 2020
↑  The Israel Lobby, John Mearsheimer and Stephen Walt, 23 March, 2006
↑   נתנאל שלומוביץ, איפא"ק ניצחה בקרב על הקול הדמוקרטי בניו יורק, אך כנראה תפסיד במלחמה, באתר הארץ, 26 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257755805171  ISNI: 0000 0000 8973 0608  LCCN: n85234557  NKC: kn20081230004  Trove: 1083285  VIAF: 130819513   WorldCat (עם VIAF): 130819513 
מזכיר המדינה לשעבר ג'ון קרי נואם בוועידת איפא"ק, 2014