stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראס מאלאי
ראו גם

גולאב ג'אמון
פודינג אורז
מקאן מאלאי
הערות שוליים

↑  "The interesting story of the origin of Rasmalai". The Times of India. ISSN 0971-8257. נבדק ב-2024-05-11.
↑  Roshmalai | Traditional Cheese Dessert From Bangladesh | TasteAtlas, www.tasteatlas.com
↑  Rasmalai is simply the dessert to beat, Gulf Times, ‏2017-10-19 (באנגלית)
↑  John Ayto, The Diner's Dictionary: Word Origins of Food and Drink, OUP Oxford, 2012-10-18, ISBN 978-0-19-964024-9. (באנגלית)
אברהם יעקב גרשון לסר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בדצמבר 1833 
 פטירה:  7 באוקטובר 1924 (בגיל 90) 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
הרב אברהם יעקב גרשון לסר (בכתיב יידי: לעססער; כ"ג בכסלו ה'תקצ"ד, 5 בדצמבר 1833 – ליל יום הכיפורים, י' בתשרי ה'תרפ"ה, 7 באוקטובר 1924) היה רב ליטאי-אמריקאי. רבן של כמה עיירות בליטא ואחר כך רב בשיקגו ובסינסינטי ונשיא אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה.
ביוגרפיה

נולד לרב עזריאל מאיר לסר בעיירה מיר, למד בישיבת מיר ואחר כך בישיבתו של רבי גרשון תנחום ממינסק. היה תלמידם המובהק של רבי יוסף המו"צ מקלצק ושל רבי שמואל אביגדור תוספאה מקרלין, שאף העניק לו סמיכה לרבנות. הוא נסמך לרבנות גם על ידי רבי יוסף רייזין מסלונים ורבי יחיאל הלר מחבר "עמודי אור", רבי יצחק אלחנן ספקטור ורבי יהושע יצחק שפירא (ר' אייזיל חריף) מסלונים.
בשנת ה'תרכ"א, 1861, קיבל משרת רבנות ראשונה באמסטיבאווה (Мсцібава) שבפלך גרודנו, ואחריה כיהן בהאלינקה (בלא') שליד סובאלק, בהורודוק הסמוכה לוולוז'ין ובלודווינוב (אנ') שבפלך סובאלק.
הוא הוזמן בידי בני עירו שהשתקעו בארצות הברית לבא לכהן כרבם, ובשנת ה'תרמ"ב, 1882, היגר לארצות הברית והתמנה כרבן של קהילות בית המדרש הגדול ו"בני יעקב" בשיקגו. בשנת ה'תרנ"ח, 1898, נקרא לכהן כאב"ד סינסינטי. הוא עבר לעיר וכיהן כרבן של שלוש קהילות של יוצאי רוסיה ופולין, קהילות "בית תפילה". הוא היה מראשוני הרבנים הבכירים שהגיעו לארצות הברית, והיה שותף לייסוד אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה ונשיאה הראשון של האגודה (תרס"ב, 1902) בתור זקן הרבנים האורתודוקסים בארצות הברית. לאחר שהתפטר מתפקידו זה, מונה לנשיא הכבוד של האגודה. השתתף גם בייסוד "עזרת תורה".
מלבד ספריו, פרסם הרב לסר מחידושי תורתו במאסף התורני "בית ועד לחכמים".
הוא נפטר בליל יום הכיפורים, י' בתשרי ה'תרפ"ה, 7 באוקטובר 1924.
לאחר פטירתו החליף אותו ברבנות קהילות "בית תפילה", הרב בצלאל אפשטיין.
מספריו

אהל מועד, שיקגו-ורשה, תרנ"ז
באחרית הימים, שיקגו-ורשה, תרנ"ז
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ג', ירושלים תשכ"ה, עמ' 244–245
הערות שוליים

↑  לוח היובל של עזרת תורה, ניו יורק תרצ"ו, באתר היברובוקס.
↑  חדשות מעולמו של ישראל סבא, אפריון, קובץ שני, תרפ"ה, 1924–1925 עמ' 151, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309238305171  ISNI: 0000 0004 0247 5253  LCCN: no2007090467  VIAF: 298063059   WorldCat (עם VIAF): 298063059
רברי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה
 מטבח:  הודי ופקיסטני
 אזור מוצא:  תת-היבשת ההודית
 מוצא:  הודו הודו
 מרכיבים עיקריים:  חלב מרוכז, תבלין, סוכר, nut 
 גבינות
 סוג חלב:  באפלו או פרה
 
רברי (הינדי: राबड़ी; אנגלית: Rabri) הוא קינוח מתוק מהמטבח ההודי, המבוסס על חלב מרוכז ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
הרברי מיוצר על ידי הרתחה של חלב בכלי גדול הנקרא קדהאי. לאחר שנוצרת שכבת הקרום, מורידים את הרברי מהאש ושומרים בצד.
לקינוח מספר גרסאות המכילות אגוזים, שקדים, דבש ותבלינים שונים המוסיפים טעם ומשנים את המרקם.
הרברי דומה בטעמו לקינוח הבסונדי (Basundi) ונהוג לאכול אותו כאשר הוא קר או צונן.
היסטוריה

הקינוח הוזכר לראשונה במאה ה-14, בספר הצ'אנדימאנגל (Chandimangal), בו הוא מוזכר יחד עם ממתקים אחרים.
בשנת 1965, נכנסה העיר קלקוטה למיתון ובית המשפט אסר על התושבים להכין את הקינוח בטענה שהוא עושה שימוש מוגזם בחלב.
הערות שוליים

↑  Rabri | Traditional Dessert From India | TasteAtlas, www.tasteatlas.com
מיכאל דרזנר

| --- | --- |

 לידה:  20 באוקטובר 1934 צ'רנוביץ, ממלכת רומניה
 פטירה:  9 במרץ 2023 (בגיל 88) ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  חיפה
 השכלה:  ויטינגהם קולג', ברייטון בית הספר הגבוה למלונאות (אנ'), לוזאן
מיכאל דרזנר (20 באוקטובר 1934 – 9 במרץ 2023) היה מלונאי מחלוצי הענף בישראל, קונסול כבוד של פנמה, איש עסקים ונדבן ישראלי.
ביוגרפיה

דרזנר נולד בשנת 1934 בעיר צ'רנוביץ שבממלכת רומניה (כיום אוקראינה), בן לאברהם, תעשיין טקסטיל מראשי הקהילה היהודית בעיר ודינה ילידת סרייבו.
בשנת 1935 משפחתו החליטה לנצל את אשרות העלייה הבודדות שקיבלה הקהילה ובחרה לעלות לארץ ישראל. המשפחה השתקעה בחיפה והכספים שהביאו עימם סייעו להם להקים בעיר את מלון ציון, שנחשב משנות ה-30 ועד שנות ה-70 לאחד ממלונות הפאר בארץ ישראל.
הוא החל את לימודיו בבית הספר הריאלי העברי. עם פרוץ מלחמת העצמאות והקמת מדינת ישראל, בגיל 13 בלבד, נשלח על ידי אביו לפנימיית ויטינגהם קולג' שבעיר ברייטון, אנגליה. שם למד עד גיל 18 והצטרף לרבים מילדי משפחות אמידות מישראל שביקשו להעניק לילדיהם חינוך אנגלי. בין בוגרי המוסד נמנו דן גילרמן, ג'וזף ספרא, פרופ' יובל לוי ונוספים.
לאחר סיום לימודיו בפנימייה בשנת 1952, נשלח ללמוד מלונאות בבית הספר הגבוה למלונאות École hôtelière בלוזאן, שווייץ. הוא היה לסטודנט הישראלי הראשון שהתקבל למוסד זה, שנחשב עד היום למוביל בתחום המלונאות. מחברותיו מתקופת הלימודים שימשו כמקור ללימודי מלונאות בארץ.
עם חזרתו לישראל, החל לעבוד עם אביו במלון ציון ובהמשך ניהל אותו עד לסגירתו בשנת 1987. במקביל היה פעיל בהתאחדות בתי המלון, שימש כיו"ר התאחדות בתי המלון בחיפה, כבוחן ומסמיך מלונאים וייצג את ישראל בקונגרסים רבים ברחבי העולם כשליח ההתאחדות.
לאורך השנים אירח במלון שועי עולם ומנהיגים רבים, ביניהם דוד בן-גוריון, חיים ויצמן, יצחק בן-צבי, מנחם בגין, שמעון פרס, אלינור רוזוולט, המלכה אליזבת מבוואריה, פולקה ברנדוט, דני קיי, קירק דאגלס ואת כוכבי הסרט "אקסודוס" בהם פול ניומן, סול מינאו ובמאי הסרט אוטו פרמינגר.
משנת 1977 שימש כקונסול כבוד של פנמה, והחזיק במשרה זו כ-46 שנים. במסגרת תפקידו היה לאיש קשר עבור אוניות פנמיות שעגנו בנמל חיפה.
היה בין מקימי מועדון ליונס בחיפה ושימש כנשיאו בשנות ה-70. בנוסף, היה פעיל במסדר אבירי הגריל ואירח את מפגשיהם במלונו.
היה חבר בקורטוריון הטכניון במשך 30 שנים ופעל להבאת תרומות למוסד האקדמי.
בשנת 1996 עם הקמתה, תרם למחלקה להשתלת מח עצם בבית החולים רמב"ם והיה פעיל עשרות שנים באגודת רמב"ם שתפקידה גיוס כספים למוסד.
דרזנר היה נשוי לכרמלה ואב לשלושה. כרמלה הייתה בתו של עורך דין זרובבל גולדשטיין, יליד זכרון יעקב ומראשוני עורכי הדין היהודים בחיפה.
הערות שוליים

1 2  נילי שרף גולד, חיפה אהובתי, ישראל: כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2018, עמ' 58-61
1 2  ⁨דרזנר יצפה במלון מהחלון⁩ | ⁨חדשות⁩ | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, ‏16 באפריל 1987 (ארכיון)
↑  מועדון הוויטינגהמים למפגש נוסטלגי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 במאי 2010
1 2 3 4  ⁨תמו ימי "ציון" העליזים⁩ | ⁨חדשות⁩ | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, ‏16 באפריל 1987 (ארכיון)
↑  ⁨קבלת פנים נאות למלכת הבלגים ב"לוחמי הגטאות", עכו וחיפה ⁩ | ⁨למרחב⁩ | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, ‏31 במרץ 1959 (ארכיון)
↑  ⁨"ציון" – בלי משקיפים ⁩ | ⁨מעריב⁩ | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, ‏5 ביוני 1949 (ארכיון)
↑  ⁨אלפי ילדים "פוצצו" הופעת דני קיי בחיפה ⁩ | ⁨הארץ | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, ‏30 באפריל 1956 (ארכיון)
↑  ⁨כלבו⁩ | עמוד 32 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, ‏9 באפריל 2021 (ארכיון)
↑  ⁨41 ישראלים ישתתפו ב"אכסודוס" ! ⁩ | ⁨הבקר⁩ | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, ‏14 במרץ 1960⁩ (ארכיון)
↑  ⁨אנו משתתפים בהסרטת "אקסודוס" ⁩ | ⁨הבקר⁩ | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, ‏22 באפריל 1960 (ארכיון)
↑  ⁨השביתה בהוליווד לא תפריע ל"אקסודוס"; נחתם חוזה חדש⁩ | ⁨על המשמר⁩ | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, ‏22 במרץ 1960 (ארכיון)
1 2 3 4  טליה לב-רי, אחד מעמודי התווך החיפאים הלך לעולמו השבוע, באתר ניוז חיפה והקריות, ‏17 במרץ 2023
↑  קיר המייסדים במכון להמטולוגיה והשתלת מח עצם ברמב"ם, 14 באוגוסט 2024
מלון ציון, חיפה
דרזנר עם פול ניומן, מאורחי המלון בעת צילומי הסרט "אקסודוס", 1960
האצטדיון המרכזי (וורונז')

| --- | --- |

 מיקום:  רוסיה וורונז', רוסיה
 קואורדינטות:  51°40′22″N 39°12′15″E﻿ / ﻿51.672778°N 39.204167°E﻿ / 51.672778; 39.204167
 אבן יסוד:  1927
 תקופת הפעילות:  1930–הווה (כ־94 שנים)
 שופץ:  1954 1962—1965, 1984. 2024–2025
 בעלים:  עיריית וורונז'
 משטח:  טבעי
 קבוצות:  אנרגיה וורונז' פאקל וורונז'
 מושבים:  32,750
 ממדי משטח:  105 × 68
 he
 
האצטדיון המרכזי בעיר וורונז', רשמית אצטדיון ההסתדרות המרכזי (ברוסית: Центра́льный стадио́н профсою́зов) הוא אצטדיון כדורגל בשיפוצים הממוקם בפאתי העיר וורונז' שברוסיה. שימש כמגרש הבית של קבוצת פאקל וורונז'.
שם

בשנת 1936, האצטדיון קיבל את השם "פישצ'ביק", בשנת 1953 הוא נקרא "זנאמיה" במשך זמן מה, ובפברואר 1958 הוא קיבל את השם "טרוד". שינוי השם האחרון לאצטדיון האיגודים המקצועיים המרכזי" התרחש ב-1973.
היסטוריה

אצטדיון האיגודים המקצועיים המרכזי בוורונז' (או אצטדיון ההסתדרות המרכזי) ממוקם בסמיכות לאחד המקומות ההיסטוריים שבהם התחיל ענף הכדורגל בעיר וורונז', עם הקמת עמותות כדורגל בשנים 1908–1910. האצטדיון נבנה באתר של כיכר סנאיה בסמוך לכיכר הבינלאומית השלישית (ששימש כמגרש המצעדים לשעבר) והיה מקום לאירועי ספורט, צבא וטקסים.
בשנת 1917 העירייה הוציאה צו לתחילת בניית מגרש כדורגל. במקביל, על מגרש המסדרים הונח לראשונה דשא כדורגל אמיתי עם קו מרכז מסומ וקווי שער (אם כי ללא רשתות). אירוע זה נתן תנופה רצינית לפיתוח הספורט בוורונז' ותושבי העיר שאהבו כדורגל סללו במהירות את הדרך לבניית אצטדיון.
ב-8 בנובמבר 1927 הונח אבן פינה לאצטדיון חדש בכיכר סנאיה בוורונז. תחילה נקרא האצטדיון בשם אצטדיון המועצה האזורית של האיגודים המקצועיים, שהייתה בעלי המגרש. ב-1930 כבר היה מגרש הכדורגל מוכן והיציעים וכל התשתיות הושלמו ב-1934.
ב-30 באוגוסט 1930 התקיים המשחק הבינלאומי הראשון לאצטדיון החדש במגרש הספורט, בו הנבחרת המחוזית אירחה את קבוצת רוטה שפורטיינהייט הגרמנית מברלין. המשחק הסתיים בתיקו ללא שערים וצפו בו 15,000 צופים. בשנת 1935, מגרש הספורט הפך לאצטדיון של ממש ואירח את אליפות הכדורגל האזורית הראשונה אי פעם של וורונז'.
במהלך מלחמת העולם השנייה, האצטדיון, כמו כל העיר, נהרס כמעט לחלוטין ושיפוצו לאחר המלחמה הושלם לפני עונת 1954, כאשר קבוצת "קריליה סובייטוב וורונז'" אירחה בו. האצטדיון המשופץ כלל יציעים ל-10 אלף צופים. בשנים 1962–1965 הוגדלה קיבולת האצטדיון ל-32,000 צופים. אבל השיפוץ הרציני התרחש ב-1984, אז נוסופו יציעים ופנסים. מסלולי הריצה ומזרקות המים הוסרו, כמו גם חופה שהייתה מעל ליציע המרכזי והקיבולת גדלה ל-34,800 צופים.
ב-17 בנובמבר 2010 נערך באצטדיון משחק ידידות בו הפסידה רוסיה לבלגיה 0:2. שחקן נבחרת בלגיה רומלו לוקאקו כבש צמד (באותה תקופה אלו היו השערים היחידים שלו בקריירת הנבחרת). ב-2011 צולם באצטדיון סרט קולנוע מקומי בשם "משחק גברי-נשי", על ענף הכדורגל נשים ברוסיה.
עם השנים האצטדיון לא תוחזק היטב ובשנת 2021, השכבות העליונות של היציעים נסגרו לציבור. ב-30 ביוני 2022, האצטדיון קיבל רישיון לארח את משחקי ליגת העל הרוסית בכדורגל. ברם מצבו המתדרדר חייבו את סגירתו. בשנת 2024 האצטדיון נסגר והחל שיפוץ נרחב בו.
הערות שוליים

↑  Воронеж примет матчи РПЛ
↑  "На строящемся в Воронеже стадионе «Факел» уложили новый газон". ВОРОНЕЖ1.ру (ברוסית). 2024-05-14. ארכיון מ-2024-06-02. נבדק ב-2024-06-02.
↑  "Первый матч на новом стадионе «Факел» в Воронеже пройдет в июне". РИА Воронеж. 2024-05-26. ארכיון מ-2024-06-02. נבדק ב-2024-06-02.
מראה האצטדיון בליל
פרפה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קינוח קפוא 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  סירופ 
 
פרפה בטעם קרם קרמל (פלאן)
פרפה (מצרפתית: Parfait, שפירושו "מושלם"), או "פרפיי" בספרי המגדנאות, הוא סוג של קינוח קפוא העשוי משכבות של מרכיבים שונים.
בשנת 1894, המילה "פרפה" יוחסה לקינוח כשלעצמו.
אירופה

המונח הצרפתי "פרפה" מתייחס לקינוח קפוא המיוצר מסירופ סוכר, ביצים ושמנת.
באיטליה סוג דסרט זה ידוע בשם סמיפרדו.
ארצות הברית

פרפה אמריקאי מכינים בדרך כלל משכבות קצפת או גלידה או קינוח עם ג'לטין ועם מרכיבים אחרים כגון גרנולה, אגוזים, יוגורטים, סירופים, ליקרים, פירות טריים, או ציפוי מוקצף. הפרפה מוגש בדרך כלל בכוס מבריקה וגבוהה שנראית מרשימה לעין. המונח המסורתי "פרפה" מתייחס לקינוח הדומה לגלידה, כמו גלידת "סאנדיי" אמריקאית.
כיום, המונח "פרפה יוגורט" הופך לפופולרי על ידי קמעונאים מומחים בארצות הברית. הוא כולל שכבות של פירות, יוגורט גרנולה או דגנים אחרים. נהוג לאכול את הקינוח בדרך כלל לארוחת בוקר או בתור חטיף.
גיינברידג' פילדהאוס

| --- | --- |

  מבט מהאצטדיון
 מיקום:  ארצות הברית אינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית
 קואורדינטות:  39°45′50″N 86°09′20″W﻿ / ﻿39.763888888889°N 86.155555555556°W﻿ / 39.763888888889; -86.155555555556
 אבן יסוד:  22 ביוני 1997
 תקופת הפעילות:  6 בנובמבר 1999 – הווה (25 שנים)
 בעלים:  אינדיאנפוליס 
 מפעיל:  מחוז מריון 
 משטח:  פרקט
 אדריכל:  אלרב בקט
 קבוצות:  אינדיאנה פייסרס אינדיאנה פיבר
 מושבים:  19,000
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אינדיאנפוליס מוגדלת) גיינברידג' פילדהאוס(למפת אינדיאנפוליס רגילה) גיינברידג' פילדהאוס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גיינברידג' פילדהאוס (באנגלית: Gainbridge Fieldhouse) הוא מתקן ספורט רב תכליתי השוכן בעיר אינדיאנפוליס שבארצות הברית. האולם מכיל 19,000 מקומות. ההיכל ממוקם צמוד למרכזי תרבות ומספר מתקני ספורט נוספים.
האולם משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל אינדיאנה פייסרס. המתקן נחנך בסוף 1999.
מעת לעת, מעבר לאירועי הספורט, מתקיימים באולם מופעי מוזיקה.
בקיץ 2002 אירח האולם את אליפות העולם בכדורסל שנערכה בעיר אינדיאנה, יחד עם RCA דום.
ג'וליו טונוני

| --- | --- |

טונוני, 1960
 לידה:  1960 (בן 64 בערך) טרנטו, איטליה 
 ענף מדעי:  פסיכיאטריה, מדעי המוח
 מקום לימודים:  בית הספר ללימודים מתקדמים סנט אנה 
 מוסדות:  אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, אוניברסיטת פיזה, אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו
 פרסים והוקרה:  פרס החלוציות של מנהל המכונים הלאומיים לבריאות (2005) 
 תרומות עיקריות
 מחקר שינה, תאוריית המידע המשולב
 
ג'וליו טונוני (באיטלקית: Giulio Tononi; נולד בשנת 1960) הוא מדען מוח ופסיכיאטר, המשמש כראש הקתדרה ע"ש דייוויד פ. ווייט ברפואת שינה, וכן בעל מושב כבוד בקתדרה למדעי התודעה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. הוא מוכר בעיקר בזכות תאוריית המידע המשולב (אנ'), תאוריה מתמטית של תודעה אותה הציע לראשונה ב-2004 וסמלה הוא פי (φ).
ביוגרפיה

טונוני נולד בטרנטו, איטליה, וסיים תואר MD בפסיכיאטריה ודוקטורט בנוירוביולוגיה ממכון סנט-אנה ללימודים מתקדמים בפיזה, איטליה.
טונוני הוא סמכות בחקר השינה, ובמיוחד בנושאי הגנטיקה והאטיולוגיה של השינה. טוניוני ושותפיו היו חלוצים בכמה גישות משלימות לחקר השינה:
גנומיקה
פרוטאומיקה
מידול עם זבובי פירות
מודלים של מכרסמים המעסיקים הקלטות פוטנציאליות רב-יחידות / מקומיות בשדה בהתנהגות בעלי חיים
וולטמטריה ומיקרוסקופיה אין ויוו
הקלטות EEG בצפיפות גבוהה וגרייה מגנטית מוחית (אנ') (TMS) בבני אדם
מודלים ממוחשבים בקנה מידה גדול של שינה וערות
מחקר זה הוביל להשערה מקיפה על תפקיד השינה (יחד עם חוקר השינה קיארה סירלי), "השערת ההומאוסטזיס הסינפטית". על-פי השערה זו, ערות מביאה לעלייה נטו בכוח הסינפטי (אנ'), ושינה הכרחית כדי לייצב מחדש הומאוסטזיס סינפטי. להשערה השלכות על הבנת ההשפעות של חסך שינה ופיתוח גישות אבחוניות וטיפוליות חדשות להפרעות שינה והפרעות נוירופסיכיאטריות.
טונוני הוא גם חוקר מוביל בתחום מחקרי התודעה, וכתב יחד עם זוכה פרס נובל ג'רלד אדלמן ספר בנושא.
טונוני פיתח את תאוריית המידע המשולב (IIT): תאוריה מדעית המנסה לענות על שאלות כמו מהי תודעה, כיצד ניתן למדוד אותה, כיצד היא מתואמת עם מצבי מוח, ומדוע היא דועכת כשאנו שוקעים בשינה נטולת חלומות וחוזרת כשאנחנו חולמים. התיאוריה נבחנת באמצעות הדמיה עצבית, גרייה מגנטית מוחית (TMS) ומודלים ממוחשבים. עבודתו תוארה על ידי החוקר כריסטוף קוך כ"תיאוריה המבטיחה היחידה לגבי תודעה בסיסית".
מפרסומיו

Massimini, M.; Tononi, G. (2018). Sizing up Consciousness: Towards an Objective Measure of the Capacity for Experience. Oxford University Press.
Tononi, G. (2012). PHI: A Voyage from the Brain to the Soul. Pantheon Books.
Laureys, S.; Tononi, G. (2009). The Neurology of Consciousness: Cognitive Neuroscience and Neuropathology. Academic Press.
Tononi, G. (2003). Galileo e il fotodiodo. Laterza (Bari).
Edelman, G.M.; Tononi, G. (2000). A Universe of Consciousness: How Matter Becomes Imagination. Basic Books.
Sporns, O.; Tononi, G. (1994). Selectionism and the Brain. Academic Press.
הערות שוליים

↑  Oizumi, Masafumi; Albantakis, Larissa; Tononi, Giulio (2014-05-08). "From the Phenomenology to the Mechanisms of Consciousness: Integrated Information Theory 3.0". PLoS Comput Biol. 10 (5): e1003588. Bibcode:2014PLSCB..10E3588O. doi:10.1371/journal.pcbi.1003588. PMC 4014402. PMID 24811198.
↑  "Integrated information theory - Scholarpedia". www.scholarpedia.org. נבדק ב-2015-11-23.
↑  "Hard lessons, sound sleep". New Scientist. ביוני 2004. נבדק ב-2008-05-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Memory formation: The big sleep". The Economist. באפריל 2008. נבדק ב-2008-05-15. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Sarah Graham (באפריל 2005). "Slumbering Fruit Flies Shed Light on Genetics of Sleep Needs". SciAm.com (Scientific American). נבדק ב-2008-05-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Carl Zimmer (בנובמבר 2005). "Down for the Count". New York Times. נבדק ב-2008-05-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Henry Fountain (בינואר 2008). "Study Gives Key Role to Sleep in Helping Brain Learn Anew". New York Times. נבדק ב-2008-05-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Scientists Find Brain Areas Affected By Lack Of Sleep". ScienceDaily. בנובמבר 2003. נבדק ב-2008-05-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  John Fauber (במאי 2007). "Turning back brain's clock?: UW sleep study could have implications for disorders". Milwaukee Journal Sentinel. נבדק ב-2008-05-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סיינטיפיק אמריקן ישראל, לישון כדי לגזום / ג'וליו טונוני וקיארה צ'ירלי, באתר הידען, ‏דצמבר 30, 2013
↑  "Giulio Tononi". Machines Like Us. אורכב מ-המקור ב-2015-04-18. נבדק ב-2012-04-27.
↑  Carl Zimmer (20 בספטמבר 2010). "Sizing Up Consciousness by Its Bits". New York Times. נבדק ב-2010-09-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gerald Edelman; Giulio Tononi (ביוני 2000). Consciousness: How Matter Becomes Imagination (book). Allen Lane. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Steven Poole (ביוני 2000). "Mind games: Gerald Edelman and Giulio Tononi dodge the question of free will in Consciousness". Guardian Unlimited. נבדק ב-2008-05-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tononi, Giulio (2008). "Consciousness as Integrated Information: A Provisional Manifesto". The Biological Bulletin. 215 (3): 216–242. doi:10.2307/25470707. JSTOR 25470707. PMID 19098144.
↑  Zimmer, Carl (20 בספטמבר 2010). "Sizing Up Consciousness by Its Bits". New York Times. נבדק ב-2010-09-22. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007326567205171  ACM DL: 81330499525  BIBSYS: 98058000  BNE: XX1315117  BnF: cb135810052 (data)  CANTIC: a11640480  CiNii: DA08829465  GND: 123747708  ICCU: RAVV093626  ISNI: 0000 0001 1584 3658  LCCN: no00036008  NDL: 001207349  NKC: mub2011633080  NLG: 306355  NLK: KAC201700692  NSK: 000594444  NTA: 146926153  ORCID: 0000-0002-3892-4087  RERO: 02-A006081790  SUDOC: 057735190  VIAF: 180199   WorldCat (עם VIAF): 180199
מאיר רבינזון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוגוסט 1852 ונדזיגולה, ליטא 
 פטירה:  9 ביולי 1936 (בגיל 83) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 תקופת הפעילות:  ? – 9 ביולי 1936 
 צאצאים:  מרדכי רבינזון 
 
רבי מאיר רבינזון (כ"ב באב ה'תרי"ב, 7 באוגוסט 1852 – י"ט בתמוז ה'תרצ"ו, 9 ביולי 1936) כיהן כרבה של רדושקביץ שבליטא.
ביוגרפיה

נולד בונדזיגולה ליהושע צבי, רב העיירה, ובנו של רבי מרדכי קובנר, לעת זקנה עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים.
עוד בהיותו נער התפרסם מאיר כ'עילוי'. ובעודו אברך צעיר התמנה לרב בקרוקי שבפלך קובנה (תרל"ח–תרמ"ג), ובאותה התקופה נודע בשם 'רבי מאירקה מקרוקי', לאחר כך כיהן כרב בשווינציאן (תרמ"ג–תרמ"ו).
מאיר נישא ללאה בת צבי.
במשך כחמישים שנה היה רבה של רדושקביץ, ובשנת ה'תרצ"ג עלה לארץ ישראל, כשתחתיו, על כס הרבנות ברדושקביץ כיהן בנו רבי יוסף זונדל, שעד אז כיהן ברבנות פלשצניץ וגלובוקי.
בהלווייתו בירושלים ספדו לו, בין היתר, רבי איסר זלמן מלצר ורבי יעקב משה חרל"פ.
חיבוריו

חיבר כמה חיבורים, אך רק אחד מהם יצא לאור:
אמר מ"ר – הערות וחידושים על הספר נודע ביהודה
רבים מכתביו נשארו בכתב יד והם שמורים במחלקת כתבי היד של בית הספרים הלאומי בירושלים. מהם ידועים:
דרשות מבי"ץ
מקצעות החושן על חושן משפט
נימוקי מבי"ץ על הרי"ף
תשובות מבי"ץ
כמו כן, כתב מאמרים לכתבי התקופה: ירחון יגדיל תורה, כנסת ישראל, שערי ציון ועוד.
משפחתו > אחיו

רבי יעקב גרשון רבינוביץ רבה של שורווילישוק
רבי קלמן רבה של מזערעץ
רבי יצחק ליב רבינוביץ מוילקוביסק שבפלך סובאלק
רבי משה לוינסון מסמורגון
רבי שמריהו רבינוביץ מפרנקפורט דמיין
משפחתו > בניו

בנו מרדכי רבינזון (תרל"ז–תשי"ג);
בנו, שלמה אליהו
בנו, רבי יעקב רדיטשקובר
בנו, רבי יוסף זונדל, כיהן תחת אביו ברבנות
בתו, מרים, נישאה לרבי מנחם מאניש (מנוס) איסר פולונסקי
בתו, בריינה, נישאה לרב בן-ציון נטלוביץ'
לקריאה נוספת

ספר רדושקביץ, תל אביב תשי"ג
עין הנצי"ב

| --- | --- |
בית הכנסת בקיבוץ עין הנציב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק המעיינות
גובה ממוצע: ‎-146 מטר
תאריך ייסוד: 1946
תנועה מיישבת: הקיבוץ הדתי
סוג יישוב: קיבוץ
מוצא המייסדים: יהדות גרמניה
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 641 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎3.2% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) עין הנצי"ב(למפת עמק בית שאן רגילה) עין הנצי"ב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין הנצי"ב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין הנצי"ב32°28′13″N 35°30′06″E﻿ / ﻿32.4703669197647°N 35.5015429875292°E﻿ / 32.4703669197647; 35.5015429875292  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק המעיינות (in English: Emek HaMaayanot Regional Council) באדום - עין הנצי"ב בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10
http://www.hanatziv.org.il
העלייה לקרקע של עין הנצי"ב, 1946
רפליקת (העתק) פסיפס כתובת רחוב, ברחבת בית הכנסת בקיבוץ
עֵין הַנְּצִי"ב הוא קיבוץ מופרט, אחד ממשקי "הקיבוץ הדתי" בעמק בית שאן, כ-1.2 ק"מ מבית שאן. הקיבוץ משתייך למועצה אזורית עמק המעיינות.
הקיבוץ נוסד בשנת 1946 על ידי עולים מגרמניה, צעירים ניצולי השואה, ובהמשך על ידי גרעיני בני עקיבא שונים.
היישוב מהווה אחד מתוך רצף של ארבעה קיבוצים דתיים סמוכים בעמק בית שאן (טירת צבי, שדה אליהו, עין הנצי"ב, שלוחות).
היסטוריה

הקיבוץ קרוי על שם הרב נפתלי צבי יהודה ברלין (הנצי"ב מוולוז'ין), שקרא לעליה ולהתיישבות בארץ ישראל וכן על-שם שלושת המעיינות הנובעים בתוך שטח הקיבוץ: עין-נפתלי (בשמו הערבי: נָאסרַה), "עין צבי" (סַאבְּחָה), ו"עין יהודה" (אוּם עַמּוּד) - הוא המעיין המוכר למבקרים ומטיילים.
הנקודה מנתה בתחילת דרכה חברים מעטים. קבוצה של בוגרי הכשרה מגרמניה שנקראה קיבוץ "אמונים" - שישבה שמונה שנים בחולות נחלת יהודה שליד ראשון לציון, ושם נולדו ילדי הקיבוץ הראשונים. קבוצה זו, שכבר גיבשה לעצמה אורח חיים של "תורה עם דרך-ארץ" וטיפחה את דמות "החלוץ תלמיד חכם", הטביעה את חותמה על דמותה של הקבוצה החדשה, והשפעתה ניכרת עד היום. עם השנים התרחבה הקבוצה והפכה מגוף אחיד ומגובש לקבוצה רב-גונית ותוססת. בשנתיים הראשונות שהו חלק מחברי הקבוצה בעמק בית שאן והשאר המשיכו לשהות בנחלת יהודה. הקבוצות התאחדו בנקודת הקבע בעמק בית שאן הראשית 1948.
סמוך לקום המדינה הצטרפו חברי עליית הנוער מצרפת, הולנד, בלגיה, וצ'כיה, שבאו מהתופת, מאימת השואה, אך הביאו עמם רוח חדשה ותרבות עשירה.
בתחילת שנות החמישים הגיע גרעין "גאולים", ובתחילת שנות השישים הגיע גרעין "יבנה" שהם חניכי תנועת בני עקיבא שבחרו להגשים את דרך תורה ועבודה. אחריהם עברו בקבוצה גרעינים רבים שכל אחד מהם השאיר נציג או שניים בקיבוץ אך ראויים לציון גרעיני "הראל", "שחם" ו"שחף" שרבים מהם השתקעו בקיבוץ.
היסטוריה > הפרטה

בשנת 2018 הוקם צוות במטרה להביא לשינוי אורחות החיים בקיבוץ. לאישור תוכנית ההפרטה נדרש רוב של 75%. בארבע ההצבעות הראשונות הצביעו בין 65% ל-75% אחוז מתושבי הקיבוץ בעד ההפרטה. בהצבעה החמישית בנובמבר 2018 עברה ההפרטה ברוב של 76%. השינוי התחיל להיכנס לתוקפו באופן מדורג החל מינואר 2019.
ענפי המשק

מקורות הקיום של עין הנצי"ב הם מפעל "פלציב" למוצרי פלסטיק וענפי חקלאות שונים הכוללים את מטעי הדקלים, הרפת, המדגה, גידולי השדה, מכון תערובת גדול, לולים וכרמי זיתים. הקיבוץ מכיל אף מפעל לגרפיקה ולעבודות יד קטנות, מטבח קייטרינג הנותן שירות חיצוני ו"מפעל תמר" המייצר פרוכות, מעילים לספרי-תורה וחופות.
חינוך

מערכת החינוך פועלת במתכונת מלאה - מבית התינוקות ועד לתיכון. בית הספר המשותף בשדה אליהו ממשיך לשמור על איזון המשלב לימוד תורני, טכנולוגי ועיוני כללי. בקיבוץ מתקיימים חוגי העשרה נרחבים, פעילות חברתית ושיעורים. גם סניף בני עקיבא פעיל בקיבוץ כל השנה.
בקיבוץ נמצאת גם מדרשת הבנות של הקיבוץ הדתי שהוקמה בשנת 1986. זו אחת המדרשות הראשונות לנשים, המשלבות שירות בצה"ל או שירות לאומי, עם לימוד תורה, במסלול דו-שנתי. ככזאת מושכת המדרשה בנות רבות ממגזרי הציונות הדתית בארץ. ניתן לראות את מדרשת הבנות כמקבילה נשית של ישיבת הקיבוץ הדתי לבנים.
רב הקיבוץ הוא הרב עקיבא צוקרמן, נכדו של הרב אברהם צוקרמן ממיסדי ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה וחתנו של הרב אבי גיסר רבה לשעבר של עופרה.
חדר האוכל
הדשא הגדול
קיר הפסיפס