stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרין ריבר

| --- | --- |

גרין ריבר בסביבות 1987
 מקום הקמה:  סיאטל 
 מוקד פעילות:  סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1984–1988   2008 – 2009 (איחודים: 1993, 2018)
 זרם:  גראנג' סיאטל
 סוגה:  גראנג', פאנק רוק, רוק כבד, גראז' רוק
 חברת תקליטים:  Homestead, סאב פופ
 שיתופי פעולה בולטים:  "Limp Richerds", "Spluii Numa", מאדהאני, מאת'ר לאב בון, "Love Battery", טמפל אוף דה דוג, פרל ג'אם, "Brad", "Three Fish"
 חברים לשעבר
 ג'ף אמנט מארק ארם סטיב טרנר אלכס וינסנט סטון גוסארד ברוס פיירוות'ר
 
עטיפת האלבום Rehab Doll.
גרין ריבר (באנגלית: Green River - נהר גרין או נהר ירוק) הייתה להקה משפיעה מסיאטל שפעלה בשנות השמונים. היא נקראה על שמו של הרוצח הסדרתי גארי רידג'ווי, שכונה "גרין ריבר קילר", ועל שם אלבום של להקת הרוק משנות השבעים קרידנס קלירווטר ריבייבל. היא נחשבת לאחת מלהקות הגראנג' הראשונות.
גרין ריבר כמעט שלא הורגשה מחוץ לסיאטל, אך ההשפעה שהייתה לה על סצנת המוזיקה של סיאטל הורגשה בסופו של דבר בכל רחבי העולם, דרך השפעתה על הלהקות שקמו באותן שנים שבהן היא קמה (סאונדגארדן, מלווינס) ולהקות סיאטל מאוחרות יותר (נירוונה, אליס אין צ'יינס), על הלהקות שהיו חתומות יחד איתה בחברת סאב פופ, וכן על הלהקות שהוקמו כתוצאה מהתפרקותה (מאת'ר לאב בון, פרל ג'אם, מאדהאני).
הלהקה נחשבת בעיני רבים ללהקה הראשונה בסיאטל שעירבה בין מטאל לפאנק (וכן גלאם רוק), תוך יצירתו של צליל שיהיה ידוע מאוחר יותר כ"גראנג'" - ומרק ארם, סולנה של הלהקה, מתואר רבות כאדם הראשון שהשתמש במונח, למרות שהוא לא השתמש בו בהקשר של סגנון מוזיקלי.
הלהקה הוקמה ב-1983, והתפרקה ב-1987. מרק ארם וסטיב טרנר הקימו לאחר מכן את מאדהאני, וג'ף אמנט וסטון גוסארד הקימו את מאת'ר לאב בון (עם ברוס פיירוות'ר) ואת פרל ג'אם.
סטיב טרנר היה חבר ההרכב הראשון שעזב, כאשר הוא מייחס את עזיבתו לנטיותיהם של שאר החברים לכיוון של הבי מטאל. מאוחר יותר השתמש גם מרק ארם באותן הסיבות על מנת להסביר את התפרקותה של הלהקה. אך הסיבה העיקרית לדעתו הייתה מה שהוא ראה כגישה ממוסחרת של שאר החברים, בייחוד זו של הבסיסט ג'ף אמנט. האירוע שבו שלח אמנט את כל כרטיסי הכניסה אל מאחורי הקלעים של אחת מההופעות האחרונות של הלהקה לאנשי יחסי ציבור, הרגיז את ארם במיוחד. ארם רצה להעניק מספר כרטיסים לחבריו, והעובדה שאף לא אחד מהיחצ"נים שהוזמנו הגיעו להופעה לא סייעה במיוחד.
ויכוח זה הוביל בסופו של דבר לאנטגוניזם בין קורט קוביין, חברו של מרק ארם, לבין להקת פרל ג'אם. למרות שקוביין התפייס לבסוף עם אדי ודר, הוא עדיין נותר בדעה שלילית כלפי ג'ף אמנט וסטון גוסארד.
חברי ההרכב

מרק ארם (שירה) (ראו גם מאדהאני) - 1984 - 1988, 1993, 2008 - 2009
סטיב טרנר (גיטרה) (ראו גם מאדהאני) - 1984 - 1988, 1993, 2008 - 2009
ג'ף אמנט (בס) (ראו גם פרל ג'אם) - 1984 - 1988, 1993, 2008 - 2009
סטון גוסארד (ראו גם פרל ג'אם) - 1984 - 1988, 1993, 2008 - 2009
ברוס פרוות'ר (ראו גם מאת'ר לאב בון) - 1985 - 1988, 2008 - 2009
אלכס וינסנט (תופים) - 1984 - 1988, 2008 - 2009
צ'אק טירס (תופים) - 1993
דיסקוגרפיה

Come On Down 1985 - מיני-אלבום
1986 "Together We'll Never"/"Ain't Nothing to Do" - סינגל
Dry As A Bone 1987 - מיני-אלבום
Rehab Doll 1988 - אלבום אולפן
Rehab Doll / Dry As A Bone 1988 - אלבום אוסף
2016 Demos‏ 1984  - אלבום דמויים
Live At The Tropicana 2019 - אלבום הופעה
סילבר פנדה

| --- | --- |

 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2021
 סוגה:  טכנו מלודי • מוזיקה אלקטרונית
 חברת תקליטים:  Tomorrowland Music • Experts only Records • Spinnin Records • Sony Canada • Insomniac • Siona records • Panda lab records
סילבר פנדה (באנגלית: Silver Panda) הוא צמד מוזיקלי בין-לאומי בתחום המוזיקה האלקטרונית, המתמחה בז'אנר טכנו מלודי. הצמד המורכב מהישראלי שלומי ברג והברזילאי לאו ברסלוס (Leo Barcellos) זכה להצלחה בינלאומית ושיתף פעולה עם אמנים מובילים בתעשייה.
קריירה

סילבר פנדה הצליחו להתבלט בזכות שיתופי פעולה עם אמנים כמו ג'ון סאמיט (John Summit), לייק מייק (Like Mike) וסוון (Sevenn), אשר סייעו להם להגיע למקום הראשון במצעד הכללי של Beatport. הישג זה הפך אותם לאחד השמות המרכזיים בז'אנר הטכנו המלודי.
בשנת 2024 נבחרו סילבר פנדה לאחד מעשרת האמנים המובילים בקטגוריית הטכנו המלודי של Beatport. באותה שנה יצאו לסיבוב הופעות עולמי, שכלל הופעות במועדונים ופסטיבלים ברחבי ארצות הברית, דרום אמריקה, אירופה ואסיה.
סגנון מוזיקלי

הסגנון של סילבר פנדה הוא ייחודי בז'אנר האלקטרוני, המשלב בין סגנונות כמו מוזיקת טראנס טכנו, מוזיקת האוס פרוגרסיבי. המוזיקה שלהם מתאפיינת בביטים מקפיצים עם סאונד סינתטי.
יצירותיהם מושפעות ממוזיקה קלאסית.
הרימיקס "Sweet Disposition" (במקור של להקת האינדי האוסטרלית The Temper Trap) הוא היצירה המצליחה ביותר של סילבר פנדה, המייצגת את השילוב הייחודי שלהם בין טכנו ופופ. היצירה מתאפיינת במבנה מוזיקלי דינמי, קצב משתנה ומקצבים אלקטרוניים עוצמתיים. רבים רואים בה יצירה המסמלת את יכולתם של הצמד לשלב רגש עמוק עם אלמנטים ריקודיים, תוך יצירת חוויה מוזיקלית יוצאת דופן. היצירה צברה למעלה מ-50 מיליון השמעות בפלטפורמות הסטרימינג השונות, כולל Spotify ו-Apple Music, וממוקם במקום ה-31 ברשימת השירים הישראליים המושמעים ביותר בספוטיפיי עם למעלה מ-41 מיליון השמעות נכון לדצמבר 2024.
בנוסף לעשייתם המוזיקלית, סילבר פנדה הקימו את הלייבל Panda Lab Records, ב-2022. הלייבל הפך בתוך שנה בלבד ללייבל הטכנו המלודי המוביל במצעדי Beatport.
הערות שוליים

↑  Silver Panda iniciará gira por noviembre en México - Diario de Querétaro | Noticias Locales, Policiacas, de México, Querétaro y el Mundo, oem.com.mx (בספרדית)
↑  Silver Panda hará gira en México en noviembre, El Universal Puebla (בספרדית)
↑  “Soul Connection”, sencillo del dúo Silver Panda, llega al #1 en Beatport, diariolasamericas.com (בפורטוגזית)
↑  Sweet Disposition - John Summit & Silver Panda Remix, 2024-01-26, נבדק ב-2024-12-24
קרדיאקס

| --- | --- |
קארדיאקס בהופעה בלונדון אסטוריה, נובמבר 2005
קארדיאקס בהופעה בלונדון אסטוריה, נובמבר 2005
 מקום הקמה:  קינגסטון 
 מוקד פעילות:  אנגליה
 תקופת הפעילות:  1977–2008 (כ־31 שנים)
 סוגה:  פאנק, רוק מתקדם, פרונק, רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  Alphabet Business Concern
 www.cardiacs.net
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Kavus Torabi Jim Smith Bob Leith 
 חברים לשעבר
 Sarah Jones Peter Tagg Tim Quy Dominic Luckman Jon Poole Tim Smith Bic Hayes Mark Cawthra William D. Drake 
 
קרדיאקס (באנגלית: Cardiacs) הייתה להקת פולחן בריטית ששילבה בין פאנק לרוק מתקדם. חרף אלמוניותה היחסית, סגנונה הייחודי, אשר זכה לכינוי "פרונק" (Pronk), השפיע על יוצרים רבים ותרם להתפתחות של סגנונות כמו נו-מטאל, אוואנגארד-מטאל או מת' רוק. בין מעריציהם ברחבי העולם אפשר למנות את מייק פאטון וחברי Mr. Bungle, בלר, להקת Tool, את תום יורק מרדיוהד ועוד רבים.
ב-2008 הופסקה פעילות הלהקה לאחר יותר מ-30 שנות יצירה, עקב מצבו הרפואי של מנהיג הלהקה, טים סמית', שלמרבה האירוניה חטף התקף לב (באנגלית: Cardiac Arrest, כשם הגלגול הראשון של הלהקה).
מאפיינים מוזיקליים

השירים של קרדיאקס עמוסים ומורכבים באופן המזכיר את פרנק זאפה, אך עם אסתטיקה מוזיקלית המזכירה דווקא את הסקס פיסטולס. יצירתם מתאפיינת בעיבודים מורכבים, שבירות קצב ומבני שירים מסובכים, לצד סגנון שירה תיאטרלי במבטא בריטי כבד, גיטרה מלאת דיסטורשן, בס כבד ומונוטוני ותופים מינימליסטיים ואנרגטיים. בנוסף, ההרכב התאפיין בכלים לא שגרתיים ללהקת פאנק, ולרוק בכלל: בגלגוליה השונים הלהקה כללה גם סקסופונים, סינתיסייזרים וכלי הקשה שונים כמו מרימבה וקסילופון, שהעידו על ההשפעה הרבה של פרנק זאפה ולהקות רוק מתקדם כמו ג'נטל ג'ייאנט על המוזיקה שלהם.
יחד עם זאת, קרדיאקס צייתו לקודים של סצנת הפאנק מכל בחינה אחרת. את אלבומיהם הראשונים הם הקליטו באמצעים דלים ובאיכות נמוכה, שכפלו את הקלטות ועטיפותיהן בעצמם לפי מיטב מסורת DIY הפאנקית והוציאו אותן בלייבל משלהם. ההופעות שלהם היו מופרעות ואנרכיסטיות, וכללו שלל טקסים, איפור תיאטרלי מוגזם, מדי צבא מלוכלכים בבוץ, ומנהג שהתחבב במיוחד על הקהל - השפלות חוזרות ונשנות של בסיסט הלהקה, לרבות הכאתו בפומבי על הבמה.
השילוב בין רוק מתקדם (פרוגרסיב רוק) לפאנק העניק למוזיקה שלהם את הכינוי "פרונק" (Pronk), מונח שטים סמית' עצמו דחה בבוז - הוא הקפיד לטעון בתוקף שקרדיאקס מנגנים פופ פסיכדלי. כך או כך, פרוגרסיביים מדי בשביל הפאנקיסטים ופאנקיים מדי בשביל הפרוגרסיביים, חברי הלהקה התקשו למצוא את הקהל שלהם, אך במרוצת הזמן הפכו לאבן דרך משמעותית ומשפיעה בתולדות המוזיקה, וטים סמית' עצמו הוכר כגאון על ידי מבקרים ומוזיקאים.
דיסקוגרפיה > אלבומים

The Obvious Identity 1980 as Cardiac Arrest
Toy World 1981
The Seaside (1st Version) 1984
Big Ship 1986
A Little Man and a House and the Whole World Window 1988
On Land and in the Sea 1989
The Seaside (2nd Version) 1990
Heaven Born and Ever Bright 1991
Sing to God CD 1995
Guns 1999
דיסקוגרפיה > אוספים

Archive Cardiacs 1989
Songs for Ships and Irons 1991
Sampler 1995
Greatest Hits 2002
דיסקוגרפיה > הופעות חיות

Rude Bootleg 1986
Cardiacs Live 1988
All that Glitters is a Mares Nest 1995
The Special Garage Concerts Vol I 2005
The Special Garage Concerts Vol II 2005
הערות שוליים

↑  The Cardiacs
↑  The Cardiacs
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0670 6790  MusicBrainz: f7338f2a-136b-4d5e-b099-5504cf997f58  VIAF: 147364637   WorldCat (עם VIAF): 147364637
ליקווידו

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1996–2009 (כ־13 שנים) 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי 
 חברת תקליטים:  ניוקליר בלאסט 
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 טים איירמאן   וולפגאנג שרודל   וולפגאנג מילר   סטפן שלוט-הולטווס
 
ליקווידו (Liquido) הייתה להקת רוק אלטרנטיבי גרמנית שפעלה ב-1996–2009. הלהיט הגדול ביותר שלה היה Narcotic, שיצא עם אלבום הדמו שלה ומכר 700,000 עותקים. כמה מהלהיטים המאוחרים יותר והפחות מצליחים של הלהקה היו "Play some rock", "Stay with me" ו-"Ordinary life". כמו כן הם חידשו את השיר Twist and Shout של להקת ה־Top-Notes בגרסת רוק אלטרנטיבי.
חברי ההרכב

טים איירמאן (גיטרה, שירה)
וולפגאנג שרודל (גיטרה, קלידים, פסנתר, שירה)
וולפגאנג מילר (תופים)
סטפן שלוט-הולטווס (גיטרה בס)
דיסקוגרפיה

Float (2005)
Flip To Play
Lay Your Head Down
Love Me Love Me
Bulletin
Mr. Officer
Ordinary Life
Fake Boys/Girls
No Sensitive Healing
The Final Strike
High Roller
Drag Me Down
The Standard
Jump Off
Valentine
Prostitute [Bonus Track]
Ordinary Life (2005)
Ordinary Life
The Jump Off
At The Movies
Stay With Me (2002)
Stay With Me
All Dead Wrong
Gone To Lose
Brown Girl In The Ring
Alarm! Alarm! (2002)
7 Inches
Stay With Me
All Dead Wrong
Shoot Me, I'm a Fool
Why Are You Leaving?
Not Again
Umbrella Song
Just A Boy
Page One
Get It All Done
Wine Like Water
What's Next
What The Heck!
Take Off, Go Far
Why Are You Leaving? (2002)
Why Are You Leaving?
Get It All Done
Lay Back, Darling
Twist & Shout
Tired (2000)
Tired (radio edit)
Tired (long version)
Gone To Loose
Suzanne (Is A Liar)
Made In California (2000)
Made In California
Crown's Nest
Ticket To Anywhere (pro-fantasy mix)
Video/Multimedia Track
At The Rocks (2000)
The Joke Is On You
Parkdrive 31
Catch Me
Tired
The Opera
Made In California
Play Some Rock
On The Radio
Suzanne (Is A Liar)
Finally Fine
Curtain Fall
Play Some Rock (2000)
Play Some Rock
Curtain Fall (long version)
Heartbreaker No. 1
Fake Of Emotions (demo '96)
Clicklesley (1999)
Clicklesley (single version)
Clicklesley (album version)
Forever Yours
Narcotic (demo version '96)
Doubledecker (1999)
Doubledecker (radio edit)
Sick Strip Game
Clown
Focus (demo '96)
Liquido (1999)
I Won't Try
Swing It
Doubledecker
Clicklesley
Wake Me Up
I'll Have It All Today
Narcotic
What You Keep Inside
Clown
Ticket To Anywhere
Saturday Rocks
Narcotic (1998)
Narcotic (radio edit)
Narcotic (long version)
Amie
Agree To Stay
Narcotic Demo '96 (1996)
Narcotic
Fake Of Emotion
Totally Snug
Focus
San San
דני כהן סולל

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1969 (בן 55) תוניס 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 עיסוק:  במאי תסריטאי
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
דני כהן סולָל (נולד ב-26 במאי 1969) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בתוניס ולאחר עליית המשפחה לארץ גדל בראשון לציון. למד קולנוע בבית הספר לאומנות קמרה אובסקורה ולאחר מכן למד לתואר שני בקולנוע באוניברסיטת תל אביב. במסגרת לימודיו בקמרה אובסקורה כתב וביים את סרט הגמר "הערוץ הצרפתי" שזכה במענקים מקרן משרד התמ"ס, הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו והמכון הישראלי לקולנוע. הסרט זכה גם בפרסי הסרט, הבימוי, הצילום והמשחק בתחרות סרטי הבוגרים של "קמרה אובסקורה". בסרט משחק עמנואל הלפרין, והוא הוקרן בשלושת הסינמטקים בארץ, שודר בערוץ 2 ובערוצי הסרטים של HOT, וזכה לאהדת המבקרים.
בשנת 1997 יצר סרט עלילתי ניסיוני בשם "אמא של אליהו", שזכה למענק הרשות השנייה ושודר בערוץ 2 ובערוץ 23. הסרט בכיכובו של השחקן אלון דהן צולם ללא דיאלוגים, והוא מלווה לכל אורכו בקריינות של ירון לונדון.
בין השנים 1997–2001 שימש כהן סולל כעוזר עריכה של העורך דני שיק, ועסק בסרטים עלילתיים ודוקומנטריים.
בשנת 2001 ביים את סרט הטלוויזיה "חוצלארץ" אותו כתב ביחד עם אשתו, התסריטאית טלי אפנעים (כהן סולל). הסרט זכה בפרס "קשת יוצרים" במסגרת תחרות של זכיינית ערוץ 2 קשת.
בשנת 2003 ערך כהן סולל את הסרט התיעודי "אמא פאיזה" של הבמאית סיגלית בנאי; הסרט שודר בערוץ 1.
בשנת 2005 זכה בפרס הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה עבור תסריט הסרט "איך את מעיזה?".
בקיץ 2009 עלה לאקרנים סרט הקולנוע סיפור גדול, אותו כתב ביחד עם שרון מימון. כהן סולל היה מועמד עם הסרט לפרס אופיר בקטגוריית התסריט. בהמשך רכשה חברת סרטי פרמאונט את הזכויות להפיק גרסה אמריקאית על פי התסריט[דרוש מקור].
בשנת 2010 זכה בפרס הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה בעבור תסריט הסרט "יונה וג'וזף".
במהלך השנים 2016 2017 שימש כלקטור וכעורך תסריט בקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וכיום משמש כלקטור בקרן מקור לקולנוע ולטלוויזיה, ובפרויקט קולנוע של קרן יהושוע רבינוביץ לאומנויות.
ביוגרפיה > ספורט

כהן סולל הוא ספורטאי פאראלימפי. בשנת 2011 החל לעבוד עם ילדים בעלי צרכים מיוחדים במרכז ספיבק של איל"ן ברמת גן, ולנהל את אתר האינטרנט של המרכז, וזאת במקביל לעיסוקו ככותב. כמו כן, הוא מאמן את קבוצת הבוצ'יה (משחק הדומה לפטאנק) של המפעל המוגן "בית מליכסון" של איל"ן, ושחקן בוצ'יה מקצועי בעצמו. בשנים 2016, 2018 ו 2019 זכה באליפות ישראל בבוצ'יה ביחידים ובזוגות.
כהן סולל נשוי ואב לשני ילדים, מתגורר בתל אביב.
פילמוגרפיה

גם מכונאים צריכים אהבה (1994), תסריט ובימוי
אבא (דוקומנטרי) (1995), תסריט ובימוי
הערוץ הצרפתי (1996), תסריט ובימוי, צילום הסצנות שהתרחשו בפריז.
אמא של אליהו (1997), תסריט, בימוי ועריכה.
חוצלארץ (2001), תסריט ובימוי
אמא פאיזה (2003), עריכה
סיפור גדול (2009), תסריט
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', חוצלארץ זה לא יותר ממשאלת לב, באתר ynet, 16 באוקטובר 2001
↑  יצירה. מוגבלות. הזדמנות. 6 כפול 10 דקות עם שישה יוצרי קולנוע., באתר Jerusalem Cinematheque – Israel Film Archive
↑  Boccia בוויקיפדיה האנגלית
↑  חוצלארץ, באתר אישים
↑  אמא פאיזה, באתר הערוץ הראשון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012616049605171  BnF: cb16562069j (data)  LCCN: no2012087354  RERO: 02-A018112946  VIAF: 223783656   WorldCat (עם VIAF): 223783656
הבילויים

ערך זה עוסק בלהקה. אם התכוונתם לתנועה ציונית ברוסיה במאה ה-19, ראו .
| --- | --- |


"הבילויים" במופע. משמאל לימין: מאיה דוניץ, יוני סילבר, נועם ענבר, ימי ויסלר ושחר חזיזה.
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  1996 – 2008, 2013, 2023 (כ־12 שנים)
 סוגה:  רוק, פולק רוק
 חברת תקליטים:  אן אם סי עצמאי
 www.habiluim.com
 חברים
 ימי ויסלר נועם ענבר מאיה דוניץ שיקו סיני
 חברים לשעבר
 שלומי ("כרובי") לביא יוני סילבר שחר חזיזה לני בן בשט
הבילויים (משועתק: הַבּילוּיִים) היא להקת רוק ישראלית, שהוקמה בשנת 1996 על ידי ימי ויסלר (גיטרה) ונועם ענבר (שירה, באס, אקורדיון). הסגנון המוזיקלי של הלהקה מתאפיין בשילוב מוזיקת רוק עם השפעות של כליזמר ופולקה, ושימוש בכלים לא טיפוסיים לרוק כמו אקורדיון וכלי נשיפה שונים. בשיריהם הלהקה נוהגת לבקר את החברה והפוליטיקה הישראלית, בדגש על הסכסוך הישראלי-פלסטיני, בצורה הומוריסטית ופרובוקטיבית, תוך שימוש במשחקי מילים ופרפרזות ל"שירי ארץ ישראל", לעיתים בצורה סאטירית ונלעגת.
היסטוריה

בשנת 1996, בעודם תלמידי תיכון, הקליטו "הבילויים" אופרת רוק בשם "עכשיו תהיו עבדים שלנו". את קטעי הקריינות קרא הסופר ישראל ויסלר (פוצ'ו), אביו של ימי ויסלר. האלבום הועלה על גבי קלטת אודיו, נגנז ויצא רק ב-2010 להורדה חופשית בבלוג "אטמי אוזניים". בשנת 2001 הצטרף ללהקה המתופף שלומי ("כרובי") לביא, ולאחר מכן הוחתמה הלהקה בחברת אן אם סי.
אלבומה הראשון של הלהקה, "הבילויים", יצא בשנת 2003, וכלל בין היתר את הלהיטים "אוטו זבל", ו"כשנפוליאון יכבוש את עכו". האלבום, שהופק על ידי ברי סחרוף, זכה להצלחה ביקורתית ומסחרית. לקראת צאת האלבום הצטרפו להרכב גם מאיה דוניץ ויוני סילבר.
בשנת 2006 הקליטה הלהקה אלבום שני בהפקתו של תמיר מוסקט. האלבום, "שכול וכישלון", כשם הרומן מאת יוסף חיים ברנר, הוקלט בניו יורק ויצא באוגוסט 2007, גם הוא בחברת אן אם סי. האלבום זכה לכיסוי תקשורתי נרחב ולשבחים רבים. האלבום הוגדר על ידי ענבר וויסלר כ"פס-קול למחזמר פיקטיבי, המחדש כביכול את הרומן של ברנר, ומעבירו לימינו אנו".
בשנת 2007 השתתפו חברי ההרכב בהקלטות "עיר", אלבומו השני של שלומי שבן, אשר הקליט לאחר מכן גרסת כיסוי לשירם "שגר פגר". הלהקה הפסיקה את פעילותה השוטפת בינואר 2008, לאחר 11 שנות פעילות. לסיבוב ההופעות האחרון הצטרפו להרכב הקלרינטן אייל תלמודי ואחיו האקורדיוניסט אסף תלמודי.
בשנת 2011 התארח נועם ענבר בתוכנית הרדיו "ציפורי לילה" עם השיר "תנשב הרוח" מהאלבום השני של הלהקה, וביצע שיר חדש בשם "ילד נרות". הוא אף סיפר על אלבום מתוכנן חדש של הלהקה, שלישי במספר. ב-1 ביולי 2011 הופיעו "הבילויים" בהופעת איחוד סודית במועדון לבונטין 7 בתל אביב, אך הזדהו בשם להקת "בולימיה" (אנגרמה של "הבילוים"). כמו כן הופיעה הלהקה על רקע מחאת האוהלים ב-7 באוגוסט 2011, במאהל שבשדרות רוטשילד.
ב-31 ביולי 2012 הודיעה הלהקה על חזרתה לבמות, לסיבוב הופעות ראשון אחרי פגרה בת חמש שנים, לקראת הקלטת אלבום חדש. ב-19 באוקטובר 2012 הופיעה הלהקה בפסטיבל אינדינגב במצפה גבולות. הייתה זו ההופעה הרשמית הראשונה מאז שנת 2008. מלבד ענבר, ויסלר ודוניץ, עם ההרכב הופיעו גם המתופף שיקו סיני, והנשפנים אייל תלמודי וגרשון וייסרפירר.
ההופעה הגדולה הראשונה בסיבוב ההופעות החדש נערכה ב-26 באוקטובר 2012 במועדון הבארבי בתל אביב. בעקבות הביקוש הרב ומכירת כל הכרטיסים בתוך מספר ימים, הוחלט על הופעה שנייה ב-29 בנובמבר 2012, וגם להופעה זו נמכרו כל הכרטיסים בזמן קצר. בשתי ההופעות השמיעה הלהקה שירים רבים מאלבומם השלישי. הופעות נוספות נערכו במהלך נובמבר ודצמבר 2012 ברחבי ישראל. גם להופעות אלה נמכרו כל הכרטיסים. שתיים מההופעות שנערכו בתל אביב במהלך דצמבר 2012 הוקדשו לשני אלבומיהם הראשונים, בהן, בהתאמה, ניגנו את כל השירים על פי סדרם המקורי באלבומים.
ב-14 בדצמבר הכריזו הבילויים על התחלת מכירתו המוקדמת של אלבומם השלישי, שיופק ללא חברת תקליטים, וימומן על ידי מכירה מוקדמת דרך אתר האינטרנט של הלהקה. בינואר 2013 הכריזה הלהקה כי בחודשים מאי-ספטמבר 2013 תערוך סיבוב הופעות מיוחד להשקת האלבום החדש. האלבום, שיצא ב-1 במאי 2013, נקרא "הורה הסלמה!", וגם הוא הופק מוזיקלית על ידי תמיר מוסקט. שירים ראשונים מתוכו: "הורה הסלמה!" ו"הזמן האחרון" שוחררו ב-10 במרץ 2013.
בספטמבר 2013 ולאחר קרוב ל-30 הופעות שנערכו בכל הארץ מאז חזרו להופיע באוקטובר 2012, הודיעה הלהקה כי תפסיק את פעילותה שוב עם תום סיבוב ההופעות התומך באלבומם "הורה הסלמה!".
בספטמבר 2021 התאחדה הלהקה להופעה אחת כחלק מפסטיבל "Teleport" אשר התקיים בנמל חיפה.
בחודשים יולי וספטמבר 2023, ללהקה היו מספר הופעות בבארבי.
סגנון מוזיקלי

שירי הלהקה עוסקים בחוויית החיים הישראלית מנקודת מבט ביקורתית ופוליטית, ולעיתים עושים שימוש בפרובוקציות. כך לדוגמה, בשיר "שאול מופז" מוצג הרמטכ"ל דאז כשהוא רכוב על מזחלת, עובר בין בתים של הורים שכולים ומשיב להם את הרגליים והידיים הכרותות של בניהם החיילים. בשיר "עצות מאמא", אם ממליצה לבתה לבצע הפלה, כדי לחסוך את הצער שבגידול ילדים. הטקסטים המרים והקודרים מושרים בדרך כלל לצלילי מוזיקה שמחה וקצבית, השואבת השראה ממסורת הכליזמר, ממוזיקת עם רוסית, איטלקית ובלקנית, וממלחינים כקורט וייל והנס אייזלר.
פרויקטים נוספים

ימי ויסלר, בנו של הסופר פוצ'ו, יצר וביים את התוכניות "מקום לדאגה" ששודרה בערוץ 10 ו"המגפה" ששודרה ב-HOT, והוא הגיטריסט וכותב השירים העיקרי בהרכב "ערפדי הראגטיים" לצידם של דידה פלד וערן ויץ.
נועם ענבר היה סולן להקת הכלייזמר אוי דיוויז'ן, חבר בהרכב "גרידיאדם" לצידם של אדם שפלן ואריאל ערמוני, וחבר במקהלת גיא בן הינום.
דיסקוגרפיה

עכשיו תהיו עבדים שלנו (2010, הוקלט ב-1996)
הבילויים (2003)
שכול וכישלון (2007)
הורה הסלמה! (2013)
לקריאה נוספת

עודד ארז, ‏הפרקטיקה של ציטוט היומיום: הציטוט כמעשה פוליטי בשירים של להקת הבילויים, תיאוריה וביקורת 45, חורף 2015
הערות שוליים

↑  אופרת הרוק "עכשיו תהיו עבדים שלנו" להורדה חופשית
↑  גידי אביבי, השתטות גולשת, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2004
↑  נמרוד צוק, קרקס המפלצות של הבילויים, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2007
↑  בן שלו, כל כך זקופות, גופות יפות, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2007
↑  ריאיון עם ימי ויסלר, באתר וואלה, 1 באוקטובר 2007
↑  להקת הבילויים מתפרקת, באתר הארץ, 8 בינואר 2008
↑  גיא שחם, עכבר העיר ת"א, בילוי אחרון עם הבילויים, באתר הארץ, 10 בינואר 2008
↑  שירי מחאה, ציפורי לילה מתפייטות. גלי צה"ל, 3 בינואר 2011
↑  עידן חגואל, אמש במהפכה: כשהבילויים כבשו את רוטשילד, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2011
↑  אורי זר אביב, אחרי 5 שנים: הבילויים חוזרים עם אלבום וסיבוב הופעות, באתר הארץ, 31 ביולי 2012
↑  ניר גורלי, עכבר העיר, הבילויים חוזרים: מבדר זה לא יהיה, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2012
↑  מיכאל רורברגר, בא בלילה: הקהל מחבק את הבילויים, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2012
↑  עכבר העיר, האזינו: הבילויים חוגגים את "הורה הסלמה!", באתר הארץ, 10 במרץ 2013
↑  בועז כהן, די ג'ייז ומפיקי ליינים חיפאים: שכחו אותנו בפסטיבל המוזיקה והאמנות, באתר כלבו – חיפה והצפון, 26 באוגוסט 2021
 בן שלו, להקת "הבילויים" התאחדה אחרי שמונה שנים. יצאתי מההופעה שלה כמעט מעריץ, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2021
↑  תמר סוקניק, ציונות עם מרכאות, באתר הארץ, 26 ביולי 2007
↑   דורון חלוץ, ימי ויסלר מטיף למגיפה, באתר הארץ, 25 במאי 2013
↑  אורי זר אביב, החזיונות הפסיכדליים של הטריו "גרידיאדם", באתר הארץ, 2 בדצמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299534105171  ISNI: 0000 0004 6993 1532  MusicBrainz: 95c3e144-c161-481c-b16d-cbe72e5fddb0
נוטיס ספקיאנאקיס

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1959 (בן 65) הרקליון 
 שם לידה:  Παναγιώτης Σφακιανάκης 
 מוקד פעילות:  יוון 
 תקופת הפעילות:  1985–2020 (כ־35 שנים) 
 סוגה:  לאיקו 
 שפה מועדפת:  יוונית מודרנית 
 כלי נגינה:  מתופף 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק 
 מספר צאצאים:  2 
 www.notissfakianakis.gr
 פרופיל ב-IMDb
 
נוטיס ספקיאנאקיס (יוונית: Παναγιώτης Σφακιανάκης; נולד ב-2 בנובמבר 1959) הוא זמר יווני יליד העיר הרקליון של כרתים אשר ביוון.
שנותיו הראשונות

נוטיס עבר עם משפחתו בגיל שבע לאי קוס, ובגיל 20 כבר עבד בתור DJ באופן חלקי.
נוטיס פרנס את עצמו בתחילת חייו בתור חשמלאי שרברב ועבודות שיפוץ, ובשנת 1985 ייסד להקה והופיע עמה באי קוס.
לאחר חוסר הצלחה משמעותית התפרקה הלהקה לאחר פחות משנה, ובשנת 1986 עבר נוטיס לגור בכרתים, שם פתח בקריירת סולו כזמר.
קריירה

עם הזמן נתגלה נוטיס ככישרון על ידי בואורמאס, מנהל חברת סוני ביוון. בואורמאס החתים את נוטיס על האלבום Proti Fora, אשר הגיע לעשרת האלבומים המובילים ביוון.
כיום, נוטיס הוא אחד הזמרים המצליחים ביותר ביוון.
בשנת 1992 יצא נוטיס בלהיט עם השיר "הופה הופה" (opa opa), השיר נכתב על ידי הזמר ואומן ההקלטות גיורגוס אלקאיוס (Giorgos Alkaios). ללהיט זה יצאו המון גרסאות שונות אשר בוצעו בין היתר על ידי הזמרת היווניה דספינה ונדי, והלהקה אנטיקו.
חייו האישיים

כיום נוטיס נשוי עם שני ילדים, וחי עם משפחתו בעיר אתונה ביוון.
בשנת 2003 עבר נוטיס ניתוח במיתרי הקול, אשר הוביל להפסקת מנוחה בין אלבומיו. בשנת 2004 נפטר גיורגוס אחיו של נוטיס מסרטן, ובעקבות כך הקדיש נוטיס את אלבומו שנה לאחר מכן לזכרו של אחיו.
נוטיס בתקשורת

נוטיס ממעט להתראיין, ולכן עקב כך כל ראיון עמו הוא נדיר ומפורסם. לנוטיס דעות רבות על נושאים שונים, דבר המראה כי הוא דעתן אשר לא חוסך את דעותיו בציבור על מגוון נושאים שונים. מבקריו השונים טוענים כי דעותיו הן נוגעות קלות בתחום הפוליטיקה, דבר הנובע מהביקורות הנוקבות אשר מושמעות על ידו במדיה השונה.
רשימת אלבומים

Proti Fora (1991) First time
Eisai Ena Pistoli (1992) (You are a gun) Platinum
Me To N Kai Me To S (1993) (With the N to the S) Platinum
Notioanatolitika Tou Kosmou (1994) (Southeast of the world) 2× Platinum
5o Vima (1996) (Fifth step) (4× Platinum)
I Notes Einai 7psyhes (1998) (The notes are immortal) 5× Platinum
Polihroma Kai Entona (2000) (Multi-coloured and intense) 2× Platinum
As Milisoun Ta Tragoudia (2002) (Let the songs speak) Platinum
Me Agapi O,ti Kaneis (2004) (With love whatever you do) Platinum
Ana Gennisis (2005) (Rebirth) 2× Platinum
Mnimes (2007) (Memories) Platinum
Matomena Dakrya 21+4 (2011) new
אושר שקלים

אושר שקלים (נולד ב-4 ביולי 1974, י"ד בתמוז ה'תשל"ד) הוא חבר כנסת מטעם הליכוד.
ביוגרפיה

שקלים נולד בחולון להורים ילידי איראן. בוגר תיכון מקיף תל גיבורים (כיום הגימנסיה על שם הרצוג) שבחולון. שירת בצה"ל בין השנים 1992–1995 בסוללות נ"מ. בשנת 1998 סיים קורס מאמני כושר מטעם מכון וינגייט ועסק בתחום כמה שנים. לאחר מכן, פנה לתחום הפרסום והשיווק והקים משרד פרסום לניהול קמפיינים באינטרנט.
סיים תואר ראשון בכלכלה, מדע המדינה וסוציולוגיה ותואר שני בתקשורת פוליטית באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 2018–2023 ניהל את מרכז המבקרים של איגודן – איגוד ערים דן לתשתיות איכות הסביבה.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

בשנים 2002–2005 שימש כיו"ר צעירי הליכוד בסניף חולון, ומונה לסגן יו"ר צעירי הליכוד הארצי. בשנת 2012 נבחר למרכז הליכוד ולמועצת הסניף בחולון.
בבחירות המקדימות לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש התמודד על ייצוג מחוז תל אביב ברשימת הליכוד. שקלים גבר בפער של כ-250 קולות על דור חרלפ, יועצו לשעבר של יואב קיש, ושובץ במקום ה-38 ברשימה לכנסת. ב-15 בפברואר 2023 הפך לחבר הכנסת, במסגרת החוק הנורווגי.
ח"כ שקלים הוא חבר בוועדת הבריאות, ועדת ביקורת המדינה, הוועדה לזכויות הילד, הוועדה לפיקוח על הקרן לאזרחי ישראל וממלא מקום בוועדת הכספים.
כמו כן, הוא יו"ר השדולה לקידום עסקים קטנים ובינוניים ויו"ר השדולה להגנת הצרכן.
חיים אישיים

נשוי לרויטל, רואת חשבון, ואב לארבעה ילדים. תושב חולון.