אוניות המערכה מסדרת קינג ג'ורג' החמישי (1939)
תכנון ותיאור > הגנה > הגנה מתחת למים

גוף הספינה מתחת לקו המים, לאורך חגורת השריון הראשית, יצר את מערכת ההגנה הצידית (SPS). הוא חולק לסדרה של תאים אורכיים בפריסה של ריק-נוזל-ריק; החיצוני והפנימי היו מלאים באוויר, והתא האמצעי בנוזל (דלק או מים). ציפוי הספינה החיצוני באזור ה-SPS היה דק כדי להפחית נזק פוטנציאלי לרסיסים כתוצאה מטורפדו. התא החיצוני של ה-SPS היה בדרך כלל חלל ריק או 'ריק' (הכיל רק אוויר) וזה איפשר להתרחבות הפיצוץ הראשוני מטורפדו תוך מזעור הנזק לספינה. התא המרכזי היה מלא בשמן או במי ים וזה הפיץ את הלם הלחץ על שטח גדול יותר בעוד הנוזל מכיל רסיסי מתכת שנוצרו מפיצוץ הטורפדו. התא הפנימי היה חלל ריק נוסף ושימש להכיל כל נוזל שדלף משכבת הנוזל וכל הלם לחץ שנותר מפיצוץ הטורפדו. בפנים החלל הריק הסופי הייתה מחיצה משוריינת שעוביה נע בין 1.5 אינץ' (37 מ"מ) מעל חללי המכונות עד 1.75 אינץ' (44 מ"מ) ליד המחסנים. מחיצה זו יצרה את "מחיצת ההחזקה" והיא תוכננה להתנגד להשפעות הפיצוץ הנותרות מפגיעת הטורפדו. אם המחיצה הפנימית הסופית הזו הייתה נחדרת, מערכת נוספת של תאים מחולקים תכיל דליפות כלשהן; בתוך מחיצת ההחזקה הספינה הייתה מחולקת מאוד לתאים קטנים המכילים חללי מכונות עזר. שכבת הריק-נוזל-ריק SPS הייתה בדרך כלל ברוחב של כ-13 רגל, ומרחבי המכונות העזר הוסיפו עוד כ-8 רגל של שטח מהציפוי החיצוני של הספינה אל חללי המכונות העיקריים. החריג היחיד לכך היה סמוך לחדרי מנועים A ו-B, שבהם הושמטו חללי מכונות העזר, אך חלל ריק נוסף, ברוחב כשלושה מטרים, הוחלף במקומו. מעל ה-SPS, וישר מאחורי חגורת השריון, הייתה סדרה של תאים, המשמשים בדרך כלל לחדרי רחצה או מקומות אחסון, אשר נועדו לאפשר אוורור כלפי מעלה של לחץ יתר מפגיעת טורפדו. תוכנית זו נועדה להגן מפני ראש נפץ של 1,000 פאונד, ונבדק ונמצא יעיל בניסויים בקנה מידה מלא. ה-SPS היה גם מרכיב מרכזי במערכת בקרת הנזקים של הספינה, שכן רשימות הנובעות מהצפות ניתנות לתיקון על ידי הצפה נגדית של חללים ריקים ריקים או ניקוז תאים מלאים בנוזל בדרך כלל. במקרה של אובדן פרינס אוף ויילס החללים הללו שימשו להצפה נגדית כדי לצמצם את הרשימה.
אה"מ פרינס אוף ויילס הוטבעה ב-10 בדצמבר 1941, ממה שנראה היה שנפגעה על ידי שש טורפדות ששוגרו מהאוויר ופצצה במשקל 500 ק"ג. עם זאת, סקר נרחב משנת 2007 על ידי צוללנים מהריסות פרינס אוף ויילס קבע באופן סופי שהיו רק 4 פגיעות טורפדו. שלוש מארבע הפגיעות הללו פגעו בגוף הספינה מחוץ לאזור המוגן על ידי ה-SPS. במקרה של הרביעי, מחיצת האחיזה של ה-SPS נראה שלם לצד האזור שבו נפגע גוף הספינה. המסקנה של המאמר והניתוח שלאחר מכן משנת 2009 הייתה שהסיבה העיקרית לשקיעתה הייתה הצפה בלתי מוכלת לאורך פיר המדחף "B". תושבת הפיר החיצוני של פיר המדחף נכשלה, והתנועה של הפיר הלא נתמך לאחר מכן קרעה את המחיצות עד הסוף מהחלק החיצוני של בליטת גל ההנעה עד לחדר המנועים B עצמו. זה אפשר הצפה לתוך חללי המכונות העיקריים. הנזקים וההצפות החריפו עקב בקרת נזקים לקויה ונטישה מוקדמת של המחסנים ומרכזיית תקשורת טלפונית. גל מדחף "B" נעצר, ולאחר מכן הופעל מחדש מספר דקות לאחר שנפגע על ידי טורפדו. חקירות לאחר מכן לגבי אובדנה באותה עת זיהה את הצורך במספר שיפורים בתכנון, שיושמו במידה פחותה או יותר על ארבע הספינות האחרות של הסדרה. מערכת האוורור ואטימות למים של מערכת האוורור שופרו, בעוד שמעברים פנימיים בתוך חללי המכונות עוצבו מחדש ומערכת התקשורת הפכה לחזקה יותר. הוצגו בליטות גל מדחף משופרות וציוד נעילת פיר. חלק מהכשלים כביכול של הספינה התבססו על ההנחה שטורפדו פגע והרס את ה-SPS במסגרת 206 או בערך בו בזמן עם הפגיעה שפגעה בציר B. עדויות הווידאו של הסקר משנת 2007 הראו עם זאת שגוף הספינה שלם ביסודו באזור זה. חוסר היכולת לסקר את ההריסות במהלך המלחמה ללא ספק סיכל את המאמצים להגיע לסיבה מוחלטת לאובדנה של פרינס אוף ויילס, ולאחר מכן, אותו ניתוח פגום משהו הוביל למספר תיאוריות שגויות לגבי הסיבות לטביעה בטעות שהופץ במהלך השנים.
בבחינה של פרינס אוף ויילס לאחר מפגשה עם אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק והסיירת הכבדה פרינץ אויגן, התגלו שלוש פגיעות באונייה שגרמו לכ-400 טון מים, מכל שלוש הפגיעות, להיכנס לספינה. אחת הפגיעות הללו, שנורתה מביסמרק, חדרה למחיצה החיצונית להגנת הטורפדו באזור קרוב מאוד לחלל המכונות עזר שגרמה להצפה מקומית בתוך ה-SPS, ואילו המחיצה הפנימית, 1.5 אינץ' (2×19) מ"מ) לעומת זאת, נותרה ללא פגע, מכיוון שהפגז הגרמני היה עקר. הפגז הגרמני היה מתפוצץ למעשה במים אם הפתיל שלו היה פועל כהלכה, בשל העומק שהפגז היה צריך לצלול לפני שפגע בפרינס אוף ויילס מתחת לחגורת השריון.