stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עכשיו כולם ביחד
הערות שוליים

↑  עכשיו כולם ביחד באתר סטריאו ומונו
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "ילדי איננו ילד עוד" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 50bc8b44-677a-4d6a-b70f-8f5757326b2e
חילזון אפריקאי טיגריסי

| חילזון אפריקאי טיגריסי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
על־מערכה:: לופוטרוכוזואה
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: שבלולים
סדרה:: שבלולי יבשה
תת־סדרה:: Achatinina
על־משפחה:: Achatinoidea
משפחה:: Achatinidae
תת־משפחה:: Achatininae
סוג:: חילזון אפריקאי
מין:: חילזון אפריקאי טיגריסי
שם מדעי
 Achatina achatina ‏לינאוס, 1758

חילזון אפריקאי טיגריסי (שם מדעי: Achatina achatina) הוא מין חילזון מהסוג Achatina והוא שבלול היבשה הגדול ביותר בעולם, יחד עם המין חילזון אפריקאי ענק (Achatina fulica). בשל גודלו הרב מכונה גם חילזון זה בשם "חילזון אפריקאי ענק" ובשם עממי באנגלית: Giant African Snail, וכדי להבדילו מהמין A. fulica הוא מכונה גם Giant Tiger Snail.
תיאור

אורכה הממוצע של הקונכייה של חילזון זה הוא 18 סנטימטרים (7.1 אינץ') וקוטרה 9 סנטימטרים (3.5 אינץ'). תועדו מספר פרטים עם קונכייה גדולה במיוחד: אורך 30 סנטימטרים (12 אינץ') וקוטר 15 סנטימטרים (5.9 אינץ'). דבר זה הופך אותו למין החילזון היבשתי הגדול ביותר.
הקונכייה שלו מגדלית מתונה בצורתה, אורכה גדול פי 2 מקוטרה. היא מעוטרת בדוגמאות של פסים שחורים על רקע חום-כתום, דבר שהעניק לחילזון זה את השם העממי "Giant Tiger Land Snail" ואת השם העממי המוצע בעברית: "חילזון אפריקאי טיגריסי", בשל דמיון תבנית דוגמת הצבע של הקונכייה לזו של הטיגריס.
החילזון עצמו הוא גדול ורחב, וצבעו אפור כהה. יש לו 2 משושים קצרים בחזית הראש לצורכי מישוש, טעימה והרחה, וזוג משושים ארוכים מעל, שבקצותיהם עיניים.
חילזון אפריקאי טיגריסי עם קונכייה כתומה עזה
חילזון אפריקאי טיגריסי זוחל על הדשא
ביולוגיה

כמו כל שבלולי היבשה, גם החילזון האפריקאי הטיגריסי הוא הרמאפרודיט, כלומר: בעל מערכת רבייה זכרית ונקבית. כאשר שני פרטים מזדווגים שניהם מופרים ומטילים ביצים. מספר הביצים שהוא מטיל בשנה יכול להגיע ל-1200. יכולת ריבוי מהירה זו הופכת אותו למין פולש עם פוטנציאל פולשנות גבוה מאוד. בשל גודלו מעטים הם אויביו הטבעיים, לעומת מיני שבלולים קטנים יותר. נעשו ניסיונות למגרו באמצעות הדברה ביולוגית, באמצעות הדבקתו בחיידק Aeromonas liquefaciens.
גופו עשיר בחלבון ולכן הוא מהווה מקור מזון חשוב לשבטי ציידים-לקטים במערב אפריקה. מאחר שהוא אכיל, יש פוטנציאל לגידולו בחוות חקלאיות בצורה מסחרית.
תפוצה

מוצאו של החילזון הטיגריסי הוא במערב אפריקה. הוא מצוי במדינות סיירה לאון, ליבריה, חוף השנהב, טוגו, בנין, גאנה וניגריה.
מין זה הובא כחיית מחמד לארצות הברית, שם אספנים מטפחים אותו ומתגאים בפרטים גדולים במיוחד. ייתכן שכמה פרטים ברחו לטבע ונהפכו לפליטי תרבות. למין זה יש פוטנציאל רציני להיות מין פולש ומין מזיק. נזקו גדול לחקלאות, לאקולוגיה, בדחיקת מינים מקומיים, בפגיעה בצמחים ובהפצת מחלות וטפילים. בשל כך הטילה ארצות הברית איסור על ייבואו למדינה, וחלזונות שנתפסים במכס, בביקורת הגבולות או בנמל התעופה, מוחרמים ומוכנסים להסגר. למרות צעדים אלו, המין הצליח לפלוש ולהתבסס בטבע של פלורידה ולכמה איים בקריביים.
הערות שוליים

↑  שם המין העברי הוא בגדר הצעה, מאחר שאין לו שם עברי רשמי.
חילזון אפריקאי טיגריסי לעומת יד אדם.
חלזונות טיגריסיים נמכרים כמזון בגאנה.
חופמי ערבה

| חופמי ערבה |
| --- | --- |
 חופמי ערבה בחורף
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חופמיים
סוג:: חופמי
מין:: חופמי ערבה
שם מדעי
 Charadrius morinellus ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


חופמי ערבה בקיץ
חופמי ערבה מהצד
נקבת חופמי מקננת
חופמי ערבה (שם מדעי: Charadeius Morinellus ;בערבית : قطقاط اعبر-קטקאט אעבר) הוא מין עוף ממשפחת החופמיים. עוף מהסוג חופמי שבסדרת החופמאים, זהו מין לא חששן, ולכן משמש מטרה קלה לציידים.
פירוש השם

השם המדעי הוא ״Charadeius Morinellus״, ופירושו : ״Charadrius״ - עוף צהבהב שהוזכר ב״וולגטה״, חלקו השני של השם המדעי Morinellus הוא טיפש.
בגלל אופייו הידידותי של החופמי הוא מכונה באנגלית ״Dotterel״ - שם שנושא עימו הקשר שלילי של ״שוטה זקן״ .
תיאור המין

אורך גופו נע בין 20- 24 ס״מ. מוטת הכנפיים בין 56 -61 ס״מ, ומשקלו הוא בין 80 -110 גרם.
בקיץ חופמי הערבה בעל חזה כתום-חלודי ומעליו פס שחור-לבן נאה המשמש כמעין גבול לצווארו האפור. בטנו שחורה והאחוריים לבנבנים. גבתו לבנה - רחבה וכיפתו שחורה. פניו ייחודיות ודמויות- יונה.
בחורף חופמי הערבה משנה צבעיו. בטנו לבנבנה. חזהו וצווארו אפרפרים, ולצידי הבטן גוון "חם" יותר. החלקים העליונים וסוככות הכנף בגוון אפור חולי, מקושטים בדגם "קשקשים" והפס הלבן שעל החזה עדיין נמצא, אך הוא דק יותר. כיפתו כהה וגבתו רחבה וצהבהבה.
חופמי הערבה נאיבי במידה רבה, והוא אינו נוטה לעוף גם כאשר מתקרבים לכיוונו, ותכונה זו הובילה לכך שחופמי ערבה רבים שימשו כמטרה קלה עבור ציידים.
במהלך חיפושו אחר מזון, החופמי יודע להפוך אבנים וחפצים מהשטח, ולאתר חרקים וזוחלים קטנים אשר הסתתרו תחתם .
אזורי מחיה

מקומות המחיה של ״חופמי הערבה״ הם שדות מעובדים ומקומות גבוהים, כגון: טונדרות, גבעות ופסגות הרים. בחורף מבלה בנופים מדבריים למחצה.
בחודשי הקיץ מצוי בטונדרות באזורי ״אירואסיה״ (אירופה-אסיה) מנורווגיה ועד למזרח סיביר, וגם ברמות הגבוהות של סקוטלנד ורכס הרי האלפים, ובסתיו כל האוכלוסייה נודדת מזרחה: ממרוקו ועד איראן .
בישראל הוא חולף וחורף לא שכיח, אך די קבוע בעיקר במישורים ובאזורי גבעות עם צמחייה דלילה. לעיתים נצפה בשטחים חקלאיים.
הנדידה מתרחשת במקומות שטוחים, ולעיתים נודדים בקבוצות קטנות.
שיטת החיזור

בניגוד לשיטת החיזור בקרב החופמאים, אצל חופמי הערבה הנקבות בוחרות בזכר. חופמאים רבים מתרכזים ב"לק" (זירת ראווה), והזכרים מציגים לראווה את נוצותיהם המקושטות, רוקדים, קוראים, ובעיקר מקווים שהנקבה שניצבת בצד וצופה בהם תבחר בהם. לאחר שהזכר נבחר, הנקבה תהיה נאמנה לו עד שתסתיים מלאכת הטלת הביצים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  ערד בן-דוד, חופמי ערבה, באתר הצפרות הישראלי
1 2  ליאור כסליו, חופמי ערבה, באתר תצפית
1 2 3  חופמי ערבה, באתר Ebird
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560317405171  LCCN: sh85039147
חושחש

ערך זה עוסק בפרי הדר דמוי תפוז. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה, ראו .
| חושחש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: פיגמיים
סוג:: הדרים
מין:: חושחש
שם מדעי
 Citrus aurantium ‏לינאוס, 1753
חֻשְׁחָשׁ או תפוז מר (שם מדעי: Citrus aurantium) הוא מהמין תפוז בסוג הדרים, בגודל בינוני, ירוק עד בעל פריחה לבנה ריחנית ופירות כתומים.
תיאור

החושחש גדל מזריע (כמו בחלק ממיני ההדרים, זרעי החושחש שומרים על תכונות עץ האם וניתן לרבותו מזרעים), הפרי דומה בצורתו ובצבעו לתפוז, אולם הוא מר מאוד ולעיתים קרובות יבש ולכן אינו אכיל אלא לאחר עיבוד או בישול.
גובה העץ הבוגר כחמישה מטרים ויותר. פטוטרות העלים מפותחות. הפרחים לבנים וריחניים.
קליפת פרי החושחש כתומה. בפרי פלחים, המכילים בקבוקוני מיץ ועטופים בקליפה דקה. יש בו גרעינים רבים קרובים למרכז הפרי. טעמו מר.
בדומה לעץ התפוז, עץ החושחש ירוק-עד וקוצני. מוצאו מדרום-מזרח אסיה, משם הובא לספרד והתפשט לארצות אחרות. הסוג שייך למשפחת הפיגמיים ומוצאו במזרח אסיה. החושחש (הנקרא גם ביגראדיה) הוא אחד מקבוצת זנים, שמקורם ככל הנראה הכלאה טבעית בין אתרוג לתפוז.
בישראל

גידול החושחש בישראל קדם לגידולם של התפוזים (ייתכן ובשל עמידותם נבחרו ככנה לרוכבים ממיני הדר). שימושו העיקרי בישראל במשך שנים רבות היה ככנה להרכבת הדרים אחרים, בפרט באדמות כבדות, גיריות או אף מעט מלוחות. בפרדסים היו לעיתים נוטעים את החושחש כגדר חיה קוצנית להגנה בפני גנבים.
לאחר התפתחות ענף ההדרים בארץ השימוש בו הצטמצם בעיקר למטרות נוי, ככנה משובחת להרכבה ולנטיעה בשולי פרדסים ופחות כתפוז למאכל.
בתרבויות אחרות סביב העולם יש ביקוש גדול יותר מבישראל לפרי החושחש ומצפים להבשלת הפירות על העצים בעונתם הקצרה יחסית.
שימושים

הצמח משמש רבות את תעשיית הבושם, תעשיית המזון והארומתרפיה וניתן להפיק מחלקיו השונים מספר שמנים אתריים שונים בהרכבם הכימי ובריחם. ניתן להכין מהתפוז סוגים שונים של מאכלים, רטבים, מרקחות, סירופים, ליקרים וסוגי תיבול חמוצים-מרירים מהפרי, הקליפה והמיץ. מאחר שהפרי מכיל הרבה פקטין הוא משמש בתעשיית המזון להפקת ריבות ולפתנים, ולהפקת חומרי טעם לליקרים ולתה. תמציות מהפרחים משמשות בתעשיית הבשמים. העצה הבהירה משמשת גם לייצור כלים, ידיות ומחבטי כדור בסיס.
כמו כן ישנם שימושים שונים לחושחש במטבח לאחר תהליכים שונים, למשל זיקוק, כבישה או בישול. במטבח הספרדי (שם נקרא הזן המקומי של החושחש תפוז סביליה על שם עיר הבירה של מחוז אנדלוסיה הדרומי בו הוא גדל), המרוקאי, הערבי, המקסיקני, הווייטנאמי, התאילנדי, היפני ואחרים, עושים שימוש בפרי, בקליפה (בשמן מהקליפה), בפריחה (ממנה מזקקים מי זהר – תמצית פריחת הדרים מבושמת) ובמיץ. גם בתעשיית הבשמים, התמרוקים וצמחי המרפא הוא מככב.
בכבישה של קליפת הפרי מופקת תמצית ארומטית המשמשת במגוון מאכלים ומשקאות ובעיקר מוכר השימוש במשקאות האלכהליים טריפל סק וגראן מרנייה.
תמצית דומה מופקת מתת-המין תפוז ברגמוט והשימוש הרווח בה הוא בהכנת תערובת התה ארל גריי.
שמן אתרי "פטיט גרין" - מופק על ידי זיקוק בקיטור או בעזרת פחמן דו-חמצני של עלי העץ. מקור השם בצרפתית ומשמעותו "גרגירים קטנים" זאת בשל כך שעל עלי החושחש ניתן להבחין בגבשושית קטנה המזכירה גרגיר.
שמן אתרי "נרולי" - מופק בעזרת זיקוק קיטור או פחמן דו-חמצני של פרחי וניצני החושחש. שמן אתרי זה משמש רבות את תעשיית הבושם ומחירו גבוה מאוד בשל כמות הפרחים הגדולה לה נזקקים כדי להפיקו.
מי הזיקוק של פרחי החושחש משמשים אף הם לתעשיית המזון ונעשה בהם שימוש רחב במאכלים שונים כגון: קרפ (חביתית) צרפתי, עוגיות "סהרונים" מרוקאיות ועוד.
הערות שוליים

1 2  הדר החושחש : צמח מיובא, באתר www.wildflowers.co.il
↑  מיכל וקסמן, בין קלמנטינה לתפוז: מה עושים עם חושחש?, באתר ynet, 9 בדצמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283820005171  BnF: cb14536766h (data)  GND: 4273054-5  LCCN: sh85026226 
איור של צמח החושחש
חצצון

ערך זה עוסק בסוג של צמח. אם התכוונתם לנחל במדבר יהודה, ראו .
| חצצון |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד־פסיגיים
סדרה:: כף צפרדע
משפחה:: כף צפרדע
סוג:: חצצון
שם מדעי
 Sagittaria ‏לינאוס, 1753
חצצון (שם מדעי: Sagittaria), סוג השייך למשפחת כף הצפרדע, אשר כל סוגיה הם צמחי מים וביצה. מיני החצצון הם עשבים רבשנתיים בעלי קנה שורש, שגבעולם הזקוף והגבוה שקוע בחלקו התחתון במים, אולם העלים הנישאים עליו בולטים מעל פני המים.
רוב המינים בסוג נפוצים באמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית אך גם באירופה, אסיה ואפריקה.
חסידן

| חסידן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חסידאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חסידתיים
סוג:: חסידן
מינים
 Mycteria cinerea  Mycteria ibis  Mycteria leucocephala  Mycteria americana
שם מדעי
 Mycteria ‏לינאוס, 1758

חסידן (שם מדעי: Mycteria) הוא סוג של עופות ממשפחת החסידתיים החיים באזורים טרופיים בסמוך למים והם בעלי מקור צהוב ומוארך, מעוקל בקצה. ראשם קירח ורגליים ארוכות ובעלות קרום שחייה.
החסידנים נפוצים באפריקה, דרום-מזרח אסיה ואמריקה המרכזית והדרומית ונפוצים בעיקר בביצות של מים עומדים, בשדות ובסוואנות לחות. הם מגיעים לאורך 90-100 ס"מ.
מינים

ישנם 4 מינים חיים של חסידנים:
| שם | שם מדעי | תמונה | תפוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| חסידן מילקי | Mycteria cinerea |  | ביצות וביצות מנגרובים בדרום-מזרח אסיה עד לאינדונזיה |
| חסידן אפריקני | Mycteria ibis |  | ביצות וסוואנות באפריקה שמדרום לסהרה |
| חסידן צבוע | Mycteria leucocephala |  | ביצות בהודו ודרום אסיה, סין ודרום-מזרח אסיה |
| חסידת עצים | Mycteria americana |  | ביצות ויערות טרופיים בקצה אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית |
מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים

"מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים" הוא אלבום האולפן ה-16 של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה בשנת 1983 לאור חברת התקליטים הד ארצי. זהו אלבומה הראשון שמוקדש לילדים מאז הוצאת בואו ונשיר ביחד ב-1975. הוא מחולק לארבעה חלקים: להיטי ילדים ידועים, שירים לפני השינה, שירי הילדים של אבא ואמא ושירי הילדים של מרים ילן-שטקליס.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | הבית של פיסטוק  | 2:05 |
| 2. | מה עושים העצים  | 2:50 |
| 3. | מקהלה עליזה  | 2:27 |
| 4. | אחותי הקטנה  | 2:56 |
| 5. | בים בם בום  | 2:35 |
| 6. | לכל אדם כוכב  | 2:31 |
| 7. | שני מלאכים עם כנפיים  | 2:00 |
| 8. | שיר ערש לאדלר  | 2:38 |
| 9. | סבא ירח  | 2:30 |
| 10. | גלי בוכה בלילה  | 2:35 |
| 11. | בואי אמא  | 2:58 |
| 12. | כאשר בתי עינת  | 2:06 |
| 13. | עפרוני  | 2:45 |
| 14. | דני גיבור  | 1:45 |
| 15. | עגלה עם סוסה  | 1:39 |
| 16. | דובון יומבו  | 2:07 |
| 17. | אבא שלי  | 2:19 |
| 18. | מחרוזת: עוגה עוגה, רד אלינו אווירון, לרותי יום הולדת, כושי כלב קט  | 3:26 |
| 19. | מחרוזת: שעון בן חיל, יונתן הקטן, השפן הקטן, יש לנו תיש  | 3:07 |
| 20. | מיכאל  | 1:48 |
| 21. | הבובה זהבה  | 1:51 |
| 22. | החיל של אתמול  | 2:02 |
| 23. | השעון רוצה לישון  | 2:00 |
| 24. | מעשה בילדה בודדה  | 2:30 |
| 25. | אל  | 1:29 |
| 26. | אצו רצו גמדים  | 1:43 |
הערות שוליים

↑  מתנה לילדים - השירים שכל הילדים אוהבים, דיסקוגס
↑  מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים באתר סטריאו ומונו
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "ילדי איננו ילד עוד" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
חד-שפה

| חד-שפה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: חד-שפה
שם מדעי
 Ajuga ‏לינאוס, 1753
חַד-שָׂפָה (שם מדעי: .Ajuga L) הוא סוג במשפחת השפתניים, המאופיין בכותרת שנראית כבעלי שפה תחתונה בלבד עם 3 אונות (לגעדה 5 אונות), כי השפה העליונה של הכותרת קצרה מאוד, ופנים צינור הכותרת על פי רוב עם טבעת שערות (לגעדה אין טבעת שערות). הסוג מונה 72 מינים ו-22 תת-מינים ומקיף צמחים עשבוניים חד-שנתיים, דו-שנתיים ורב שנתיים, בני-שיח ולעיתים רחוקות שיחים שמוצאם מן העולם הישן. שלושה מינים מסוג זה מיוצגים בצמחיית הבר של ארץ ישראל, ומין אחד (חד-שפה זוחל) משמש כצמח נוי.
תיאור הסוג

הגבעולים רְבוּעִים. העלים על פי רוב משוננים או שסועים ולעיתים רחוקות כמעט תמימים (חד-שפה תמים). העלים של דורי התפרחת ירוקים או צבעוניים והם דומים על פי רוב לעלי הגבעול הרגילים או מוקטנים בצורת חפים. דורי הפרחים בעלי 2 עד הרבה פרחים. הגביע נכון, דמוי פעמון או משפך, בעל 5 שיניים ו-10 עורקים. מבחינה אנטומית לכל עלה של הגביע יש עורק ראשי אחד ושני עורקים מצדדיו, אלא שהעורקים הצדדיים השכנים, זה מעלה אחד והאחר משכנו, מאוחים כמעט עד לבסיס המפרצים שבין השיניים.
הכותרת נובלת אחרי הפריחה ומשתיירת על פי רוב גם בעת הבשלת הפרי. צינור הכותרת ישר עד מתעקל במקצת (שזור סביב עצמו), בסיסו נפוח במקצת. לועו מעט מורחב ובפנים על פי רוב טבעת שערות (בשונה מגעדה) או לעיתים נדירות מאוד קירח בפנים. השפה העליונה של הכותרת מנוונת, קצרה מאוד, ישרה, תמימה, מפורצת או מחולקת ל-2 אונות, זאת בשונה מהפרחים של רוב סוגי משפחת השפתניים. השפה התחתונה מוארכת, פרושה ומחולקת ל-3 אונות (למין געדה 5 אונות בשפה התחתונה). האמצעית שבהן רחבה ומחולקת לפעמים לשתי אונות (דמוי לב מהופך או מניפה) והצדדיות מוארכות. האבקנים, מספרם 4, הזוג הקדמי ארוך מהזוג האחורי והם בולטים מתוך הכותרת. הפרודות מגוממות או מקומטות.
מראה הכותרת במיני הסוג אינו מזכיר שפתיים ודומה לצורת 'מגלשה'. אף על פי שהוא נראה כפרח חד-שפתני, קיימים גם עלי כותרת עליונים. לצורה זו נודעת חשיבות לא רק ויזואלית, אלא גם אבולוציונית: ההנחה הרווחת היא שמדגם פרח של הסוג חד שפה התפתח הדגם המוכר של שאר השפתניים. לפי הנחה זו הסוג נחשב לפרימיטיבי במשפחתו. כך גם הסוג הקרוב געדה, שלו מבנה פרח דומה, אם כי לחלק ממיני הסוג געדה מבנה פרח דו-שפתני [חסר מקור להנחה].
שימושים

מינים רבים של הסוג חד-שפה שימשו ברפואה העממית בתרבויות שונות ומיוחסות להם מספר תכונות רפואיות, כגון הורדת חום, פעילות נגד טפילים ותולעי מעיים והורדת רמת הסוכר בדם.
במינים רבים של הסוג חד-שפה, כולל שלושת המינים הגדלים בר בישראל, נתגלו פיטואקדיסטרואידים שהם טריטרפנואידים. הם התגלו בצמחים בשנת 1966, אבל כבר אז הם היו ידועים בפעילות (בריכוזים נמוכים מאד) הפיזיולוגית החשובה שלהם בחרקים וביונקים. פעילות זו מסבירה את היישומים המוצלחים של צמחים אלה ברפואה העממית. הם אינם רעילים לתאי אדם ויונקים וציפורים אבל פוגעים בטווח רחב של חרקים. היכולת של פיטואקדיסטרואידים להפסקת התפתחותם של חרקים מזיקים נתגלה הודות לדמיון במבנה לאקדיזון, הורמון ההתנשלות בחרקים. מספר חומרים השייכים לקבוצה זו, אקדיסטרון (השכיח יותר), וציאסטרון, נבדקו במסגרת מחקרים על חומרי הדברה טבעיים, ונמצאו בעלי פעילות הגורמת להפסקת ההתפתחות הנורמלית של זחלי חרקים. במין חד-שפה תמים נמצאה התכולה הגבוה ביותר של שני החומרים הפעילים וההשפעה של הפיטואקדיסטרון הן על האקריות והן על החרקים הייתה שונה בהתאם לסוג החרק.
מלבד התקווה בהדברת חקרים באמצעות מיצוי חד-שפה נחקר השפעתו כתוסף מזון לבעלי חיים. כבר לפני 40 שנים החל השימוש באקדיסטרואידים כתוספי מזון וניתן לספורטאים וזאת בשל חוסר רעילותם, חוסר על רצפטורים סטרואידיים, ומאידך השפעה על המטבוליזם של יונקים.
מיני הבר בארץ ישראל > חד-שפה מזרחי

חַד-שָׂפָה מִזְרָחִי (.Ajuga orientalis L) - צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים תיכוני ונדיר, אפרפר, צמיר, זקוף וגובהו 30 עד 50 ס"מ. מאפייניו העיקריים: פרחים כחולים גדולים ורבים בכל דור, העלים משוננים וצבעם כחול-סגול במקצת, בליטות קוצניות מצויים במקומות בלתי צפויים ושיני הגביע ארוכות מצינור הכותרת.
מאפיינים: הגבעולים רבועים, ישרים וזקופים וגבעולי התפרחת מועטים, גבוהים ועתירי עלים. העלים בחלק התחתון של הצמח דמויי ביצה וארוכים למדי, אורכם 10 עד 15 ס"מ. שפת הטרף משוננת וחלקו התחתון מצטרר לפטוטרת ארוכה. העלים בעמוד התפרחת קצרים בהרבה מעלי הגבעול והם ארוכים מהפרחים ולעיתים קרובות צבעם כחול-סגול במקצת. הדורים של התפרחת מרובי פרחים וצפופים לאורך הגבעול, הדורים העליונים קרובים זה לזה והתחתונים מרוחקים זה מזה. הפרחים כחולים, יושבים, גדולים ורבים בכל דור. הגביע דמוי פעמון צמיר, אורכו 8 עד 9 מ"מ, שיניו דמויות מרצע ואורכן כפול מאורך צינור הכותרת. הכותרת דו-שפתנית, שעירה, אורכה 13 עד 14 מ"מ והאונות שלה צבועות בכחול ולבן בצורה טיפוסית. צינור הכותרת בהיר ובולט מתוך הגביע. השפה העליונה קצרה (ניתן לזהותה בקלות), זקופה ובהירה ומפורצת קלות ל-2 אונות. השפה התחתונה גדולה יותר ובעלת 3 אונות, אונתה האמצעית מחולקת ל-2, כך שהן נראות כ-4 אונות. פריחה קצרה מסוף מרץ עד תחילת מאי.
בית גידול ותפוצה - חד-שפה מזרחי נחשב ליפה מבין מיני החד-שפה שבישראל. מין זה נחשב לנדיר בארץ ישראל המערבית. הוא גדל בחורשים, ביערות ים-תיכוניים ובמקומות לחים בהרי יהודה, בגליל ובחרמון. הוא מצוי ברמות של עבר הירדן המזרחי, בגלעד ובעמון; נדיר בגולן ובגליל העליון; ונדיר מאוד בחרמון, בגליל התחתון, בשומרון ובהרי יהודה. תפוצתו העולמית מאיטליה וסיציליה ועד צפון מערב אירן, ועולה צפונה לאוקראינה וסביבתה.
מיני הבר בארץ ישראל > חד-שפה מצוי

חַד-שָׂפָה מָצוּי (.Ajuga chamaepitys (L.) Schreb) - צמח עשבוני רב-שנתי (בן קיימא), קטן ונמוך, ענף מאוד ושרוע. מאפיינים עיקריים: פרחים צהובים עם נקודות או קווים אדמדמים; צבע העלים ירוק כהה עם גוון אדום; העלים שסועים בראשם ל-3 עונות; והעלים המלווים את הפרחים קצרים מפרחים או שווים להם באורכם.
מין זה מונה 14 תת-מינים מתוכם גדלים בישראל וירדן שני תת-מינים. התת-מין בישראל הוא Ajuga chamaepitys (L.) Schreber subsp. chia (Schreber) Arcangeli. זה אחד מהצמחים המעטים הנפוצים בכל חלקי ישראל, בבתות ים-תיכוניים ובסדקי סלעים קשים במדבר ובמרומי החרמון. התת-מין השני גדל באדום ובמואב שבעבר הירדן ושמו "חד-שפה מצוי תת-המין שלוש-אונות" (Ajuga chamaepitys subsp. tridactylites (Ging. ex Benth.) P.H.Davis).
מאפיינים - צמח עשבוני רב-שנתי (בן קיימא), נמוך, גובהו 5 עד 20 ס"מ, מעוצה, בן קיימא, שרוע ושעיר ובעל ריח אופייני. הגבעולים רבועים, שעירים ושרועים ומתפשטים לצדדים. בסיסיהם מעוצים וצבעם נוטה לאדמדם. גבעולי התפרחות זקופים. העלים נגדיים, שעירים, דמויי יתד, שסועים (גזורים) פעם אחת מראשם ולאורכם ל-3 אונות או לעיתים רחוקות ל-5. האונה האמצעית ארוכה ורחבה בהרבה משתי האונות הצדדיות. טרף העלה - שפתו תמימה וחלקו העליון ירוק כהה והתחתון נוטה לאדמדם. העורק הראשי בולט באונה המרכזית ומעט באונות צדדיות. תפרחות - בחיק העלים שבראשי הגבעולים נישאים הפרחים. הפרחים צהובים זוהרים בתת-מינים צבעם ורוד (בהרי דרום סיני), כתום או צהוב-חיוור (בחרמון) עם נקודות או קווים עדינים בצבע ארגמן בבסיס הכותרת, שהולכים ומצטופפים כלפי לוע הפרח. הכותרת משתיירת אחרי תום הפריחה וצבעה הופך חום-אדמדם. הגביע שעיר עם 5 אונות ברורות. הכותרת שנראית חד-שפתני בולטת מתוך הגביע. השפה היחידה התחתונה של הכותרת מחולקת ל-3 אונות, האמצעית רחבה, מפורצת קלות. האבקנים, מספרם 4, הזוג הקדמי ארוך מהזוג האחורי והם בולטים מתוך הכותרת. הפרי בעל ארבע פרודות שמתפתחות בגביע המשתייר. הפריחה בחורף ובאביב, מינואר עד מאי. האבקה באמצעות דבורים קטנות. התפוצה בקרבת צמח האם או באמצעות מעוף הענפים היבשים בקיץ.
בית גידול ותפוצה - המין גדל בישראל בבתות ים-תיכוניים לרוב בכיסי קרקע קטנים בסדקי סלע ובסלעים קשים או בבתי גדול פרועים. במדבר הוא גדל בכיסי קרקע בסלעי גיר קשים.