stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרפובליקה הסובייטית הסינית
הקמה

ב-7 בנובמבר 1931 (יום השנה למהפכת אוקטובר 1917) ועד ה-20 לנובמבר 1931 התקיים הקונגרס הלאומי הראשון של הרפובליקה הסובייטית הסינית בריוג'ין, במחוז ג'יאנגשי. הקונגרס בחר ועד מרכזי בן 67 חברים, והכריז על הקמת ממשלה זמנית של הרפובליקה. רויג'ין הייתה הבירה הלאומית שלהם, והרפובליקה הצעירה קיבלה סיוע מברית המועצות. הרפובליקה הסינית הסובייטית נולדה, אם כי רוב סין עדיין נשלטה על ידי הממשלה הלאומית של הרפובליקה הסינית. בטקס הייסוד של המדינה החדשה, מאו דזה-דונג וקומוניסטים אחרים השתתפו במצעד הצבאי. מאחר שברפובליקה הסובייטית הסינית היה בנק עצמאי, הוא הדפיס את הכסף וגבה מסים משלו, התהליך נחשב לתחילת קיומן של שתי מדינות סין נפרדות.
מאו דזה-דונג כיהן כראש המדינה (יו"ר "הוועד הפועל המרכזי") וראש הממשלה (יו"ר "מועצת הקומיסרים העממיים"). בשיאה הרפובליקה הקיפה שטח שלמעלה מ-30,000 קמ"ר. חלק גדול משתי פרובינציות ואוכלוסייה של שלושה מיליון נפש. כלכלתה הייתה יציבה יותר מרוב האזורים שבשליטת מצביאים צבאיים. בנוסף לחיילי המיליציה והגרילה, הצבא האדום הסיני הגיע ליותר מ-140,000 חיילים בתחילת שנות השלושים. לצבא האדום הסיני הייתה טכנולוגיית תקשורת מודרנית (טלפונים, טלגרף ורדיו, שצבאותיהם של מצביאים אחרים בסין, היו חסרים), והעבירה מסרים מקודדים אלחוטיים תוך כדי שבירת הקודים הלאומיים. באותה עת, רק הצבא של צ'יאנג קאי-שק יכול היה להביס את הכוחות הקומוניסטיים.
הקוומינטנג, בראשותו של צ'יאנג קאי-שק, חש מאוים על ידי הרפובליקה העצמאית. הוא גייס את המצביאים האזוריים הסיניים שיצטרפו לצבא הלאומי ויחסלו את הרפובליקה הסובייטית הסינית שמאו הקים, והטילו מצור עליה.
הקומוניסטים הגיבו במבצעים שונים נגד הכיתור. מסעות הכיתור הראשונים של צ'יאנג קאי-שק נכשלו, על ידי ניצחונות של הצבא האדום הסיני, בהנהגת מאו. עם זאת, לאחר מסע השלישי נגד הכיתור הוחלף מאו על ידי וואנג מינג, קומוניסט סיני שחזר מברית המועצות.
על הצבא האדום הסיני פיקדה ועדה של שלושה אנשים, שכללה את מקורביו של וואנג מינג: אוטו בראון (היועץ הצבאי של הקומינטרן), בו גו וג'ואו אנלאי. לאחר החלפת הפיקוד, החלה נסיגה צבאית וירידה כלכלית של הרפובליקה הסובייטית הסינית. זאת עקב מינהל לקוי של השמאל הקיצוני והפיקוד הצבאי הגרוע. המנהיגות החדשה לא יכלה להיפטר מהשפעתו של מאו אשר הגנה זמנית על הקומוניסטים.
עם זאת, בשל הדומיננטיות של המנהיגות הקומוניסטית החדשה לאחר המערכה הרביעית נגד הכיתור, הצבא האדום כמעט ירד לחצי מגודלו הראשוני. רוב הציוד אבד במהלך הקרב החמישי של צ'יאנג. הנסיגה התחילה ב-1933 והייתה מתואמת על ידי היועצים הגרמנים של צ'יאנג, אשר דגלו בכיתור הסובייטים בביצורים. המהלך הזה של צ'יאנג קאי שק היה יעיל. במאמץ לשבור את המצור, הצבא האדום הצית את המבצרים פעמים רבות, סבל אבדות כבדות וזכה להצלחה מוגבלת. כתוצאה מכך, הרפובליקה הסובייטית הסינית הצטמצמה באופן משמעותי בכוח האדם של הצבא האדום וספגה הפסדים חומריים רבים.
מודיעין

כאמור הקומוניסטים נפגעו על ידי התקפות הלאומיים. עם זאת, ג'ואו אנלאי שתל יותר מתריסר סוכנים במעגל הפנימי של צ'יאנג קאי שק, כולל במטה הכללי שלו בנאנג'ינג. אחד הסוכנים החשובים ביותר של ז'ואו, מו שיונג, לא היה קומוניסט אבל הידיעות שלו הצילו את המפלגה הקומוניסטית של סין ואת הצבא האדום הסיני.
בהמלצת מזכירו של צ'יאנג קאי-שק, יאנג יונג-טאי (שלא היה מודע לפעילויות הקומוניסטיות של מו), עלה מו במעלה השלטון של צ'יאנג קאי-שק והיה חבר חשוב במטה הכללי שלו בתחילת שנות השלושים. בינואר 1934 מינה אותו צ'יאנג קאי-שק למנהל ומפקד העליון של המחוז המיוחד בג'יאנגשי. מו השתמש בתפקידו כדי לשתול סוכנים קומוניסטים נוספים במטה הכללי של צ'יאנג, כולל ליו יפו, ועוד סוכנים נוספים ובראש הרשת עמד ז׳ואו אנאלי.
לאחר שהצליח המצור על אזור רויז׳ין (בירת הרפובליקה הסובייטית הסינית) צ'יאנג היה בטוח שהוא יכול להביס את הקומוניסטים בהתקפות סופיות. בסוף ספטמבר 1934 הוא העביר את תוכנית ההתקפה שנקראה ״דלי הברזל" למפקדה הכללית בלושאן (מקום מושב הקיץ במקום נאנצ'אנג), שפירטה את ההתקפה האחרונה להשמדת הכוחות הקומוניסטיים.
צ'יאנג תכנן קווי מצור של גדרות תיל מחושמלות, ברדיוס 150 ק"מ סביב רויז׳ין כדי להרעיב את הקומוניסטים. בנוסף, למעלה מ-1,000 משאיות עם גייסות צבא היו מוכנות ככוח תגובה מהיר כדי למנוע פריצת המצור על ידי הקומוניסטים. בהבינו את הוודאות של השמדה הרפובליקה הקומוניסטית, העביר מו שיונג את תוכנית המתקפה לקומוניסטים, תוך שהוא מסכן את חייו ואת אלה של משפחתו. שיאנג יוניאן הסתתר בהרים, התחפש לקבצן. הוא חצה כמה קווי כיתור והגיע אל העיר רויז'ין ב־7 באוקטובר 1934.
המודיעין שסיפק מו שיונג שכנע את הקומוניסטים לנטוש את הבסיס שלהם ולסגת לפני שצ'יאנג יוכל לחזק את קווי המצור שלו בגדרות תיל. הם גייסו משאיות והצילו את עצמם מהשמדה.
כסף ודואר

ב־1 בפברואר 1932 הוקם הבנק הסיני של הרפובליקה הסובייטית. המטבעה המרכזית של הבנק הנפיקה שלושה סוגי מטבעות: שטר כסף, מטבע נחושת ודולר כסף. על שטרות הכסף התנוססה דמותו של לנין. השטרות והמטבעות לא היו מטבעות מוכרים בחלקים אחרים של סין. על מטבעות הנחושת נחקקה הכתובת ״הרפובליקה הסובייטית הסינית״. מאחר שהנחושת הייתה דרושה לתחמושת, הן הוחלפו במטבעות דולר מכסף, ולא הוטבעו בהן סמלים קומוניסטיים. בעקבות שינוי זה, והיותן עשויות מכסף, הן הפכו מטבעות עוברות לסוחר באזורים אחרים של סין.
כאשר החלה הנסיגה של הקומוניסטים ״במצעד הארוך״ באוקטובר 1934, הבנק של הרפובליקה הסובייטית, היה חלק מהכוח הראשון שנסוג מעיר הבירה שלו. ארבעה-עשר עובדי בנק, בליוי למעלה ממאה סבלים וחיילים ליוו את מכונות ההדפסה והמטבעה. תפקיד אנשי הבנק היה להחליף את הכספים שהיו בידי האזרחים למטבעות הכסף, לאחר כחצי שנה, ב־29 בינואר 1935 שרפו עובדי הבנק את כל שטרות הנייר הקומוניסטי והרסו את מכונות הדפסה. עד סוף הצעדה הארוכה באוקטובר 1935 נותרו בחיים רק שמונה מתוך 14 העובדים המקוריים.
הדואר ברפובליקה הסובייטית הסינית נוסד ברויז׳ין ב־1 במאי 1932. בולים ראשונים תוכננו על ידי הואנג יגואנג והודפסו באופן ליתוגרפי על ידי בית הדפוס של משרד האוצר ברויז'ין. הם היו חסרי ערך, ונקובים במטבע הסיני הסובייטי. הם נדירים למדי, מבוקשים על ידי אספנים. יש גם זיופים רבים של בולים ושל חותמות מוקדמות מהשטחים הקומוניסטיים.
ההתמוטטות והמסע הארוך

ב־10 באוקטובר 1934 הוציאה המנהיגות הקומוניסטית פקודה לסגת. ב־16 באוקטובר החל הצבא האדום הסיני את מה שנודע מאוחר יותר בשם "המסע הארוך", ועזבו את הרפובליקה הסובייטית. שבעה-עשר יום לאחר שהכוח המרכזי של הקומוניסטים עזב את בסיסו, הבינו הלאומיים שהם ברחו כשהגיעו לעיר רויז'ין הנטושה ב־5 בנובמבר.
היעד המקורי היה הבסיס הקומוניסטי של "הונג לונג" בהובי; היעד הסופי יאנאן (Yan'an) נבחר רק מאוחר יותר, לאחר חזרת מאו דזה-דונג להנהגה. כדי להימנע מהבהלה, המטרה נשמרה בסוד מרוב האנשים (כולל מאו דזה-דונג); נאמר לציבור כי חלק מהצבא האדום הסיני יעסוק בלוחמה ניידת עם הכוחות הלאומיים, וחלק זה של הצבא נקרא "צבא השדה".
בסתיו 1934 המצב הצבאי היה לרעת הקומוניסטים מה ששכנע את מאו דזה-דונג ותומכיו, כי על הקומוניסטים לנטוש את בסיסיהם. עם זאת. המנהיגים של הרפובליקה סירבו לקבל את האפשרות של כישלון ועדיין קיוו להביס את הכוחות הלאומיים. הוועדה הצבאית בנתה תוכנית הסחה והתארגנות מחדש לאחר נסיגה זמנית. התבצעו מספר פריצות של המצור, והן הפתיעו את הקוומינטאנג, שהיה עדיף מבחינה מספרית על הקומוניסטים ולא ציפה להתקפה על שטחם המבוצר.
עם זאת, פריצות אלה, וגם תגבורות והתארגנות מחדש, לא עזרו לכוחות הקומוניסטים. הם לא יכלו לאתגר את הכוחות הלאומיים, חלקם עזב את סין ולא חזרו למולדתם עד להקמת הרפובליקה העממית 15 שנים לאחר מכן.
כישלון כוח ההסחה גרם לאובדן הקשר שלהם עם ראשי הרפובליקה הסובייטית. המנהיגות הקומוניסטית לא הצליחה לתאם את הצעד הבא שלה, עדיין האמינה כי נסיגה זמנית תאפשר להם להתאושש ולתקוף. החלק של הצבא האדום שנסוג, ועסק ב״לוחמה ניידת״ היה למעשה חלק הארי של הכוח הקומוניסטי שביצע נסיגה כללית, והיה קטן בהרבה מהשיא של יותר מ־140,000 איש. רוב הציוד אבד, חיילים סינים רבים של הצבא נאלצו לחמש את עצמם עם נשק עתיק.
פירוק הרפובליקה

הרפובליקה הסובייטית המשיכה להתקיים רשמית, שכן הקומוניסטים עדיין שלטו בכמה אזורים כמו הסובייט של הוביי-הנאן-שאאנשי. העיר בָּאו'אָן הייתה, במשך זמן מה הבירה עד שהממשלה הקומוניסטית הועברה לינאן. הרפובליקה הסובייטית הסינית פורקה ב-22 בספטמבר 1937, כשהמפלגה הקומוניסטית הסינית פרסמה את המניפסט שלה על אחדות עם הקוומינטאנג כשהמלחמה הסינית-יפנית השנייה הייתה רק בת כמה שבועות.
המפלגה הקומוניסטית הסינית נותרה למעשה השולטת בפועל על ינאן, והייתה מעוזם לשארית תקופת המלחמה עם יפן.
הערות שוליים

↑  Communist Party of China News (1997–2006). Communist Party of China News (in Chinese). Communist Party of China. Retrieved 21 May 2012.
1 2 3  "Chinese Soviet Republic". Cultural China. cultural-china.com. 2007–2010. Archived from the original on 25 October 2012. Retrieved 21 September 2012.
↑  CHINADAILY.COM, November 7-20, 1931: 1st national congress of Chinese Soviet Republic held in Ruijin, ‏7-11-2011
↑  The Postage Stamp Catalogue of the Chinese People's Revolutionary Period, published by Chinese Postage Stamp Museum.
↑  Lyman P. Van Slyke, The Chinese Communist movement: a report of the United States War Department, july 1945, Stanford University Press, 1968, p. 44.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987013002920605171  LCCN: n79091721   WorldCat (עם LCCN): n79-091721 
מאו וגנרל זו דה, סוקרים מסדר של הצבא האדום הסיני 1931.
איכרים מעבירים הספקה לצבא הרפובליקה הסובייטית הסינית, תחילת שנות ה-30
שטר הכסף של הרפובליקה הסובייטית הסינית
״הצבא האדום הסיני״, באחד ממסעותיו בראשית שנות השלושים.
האימפריה הטיבטית

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 ראש המדינה:  קיסר טיבט (tsenpo)
 שפה נפוצה:  שפות טיבטיות
 עיר בירה:  להסה
 היסטוריה
 הקמה:  618
 תאריכי הקמה:  618 
 פירוק:  842
 תאריכי פירוק:  842 
 ישות קודמת:  ממלכת טיבט, ממלכת ז'אנגז'ונג, ממלכת אז'ה, שושלת טאנג
 ישות יורשת:  עידן השבר
 שטח בעבר:  4,600,000 קמ"ר
 דמוגרפיה
 דת:  בון, בודהיזם טיבטי
 כלכלה
 מטבע:  סקאר טיבטי   שראנג טיבטי   טאנגקה טיבטי
 
האימפריה הטיבטית (בטיבטית: བོད་ཆེན་པོ, תרגום מילולי: בוד צ'ן-פו, משמעות: טיבט הגדולה) הייתה מעצמה שהתקיימה מהמאות ה-7 עד ה-9 לספירה כאשר טיבט אוחדה כאימפריה גדולה וחזקה, ושלטה באזור גדול במידה ניכרת מהרמה הטיבטית, ונמתחה לחלקים ממזרח אסיה, מרכז אסיה ודרום אסיה.
ההיסטוריה הטיבטית המסורתית תיארה את עלילותיהם של רשימה ארוכה של שליטים. הוכחות לכתבים חיצוניים מאמתים זמינים מהמאה ה-7 בספרי ההיסטוריה העתיקים של סין. מהמאה ה-7 עד המאה ה-9 שלטה על טיבט סדרה של קיסרים. מתקופת הקיסר סונגסן גמפו כוחה של האימפריה עלה בהדרגה על פני שטח מגוון. בתקופת שלטונו של הקיסר רלפקן, בשנותיה הראשונות של המאה ה-9, היא שלטה בשטחים המשתרעים מאגן טארים עד ההימלאיה ובנגל, ומהפאמירים ועד מה שהם כיום המחוזות הסיניים גאנסו ויונאן.
השטח המגוון של האימפריה והקושי בתעבורה, יחד עם הרעיונות החדשים שהגיעו לאימפריה כתוצאה מהתרחבותה, עזרו ליצור מתחים וגושי כוח שלעיתים קרובות היו בתחרות עם השלטון במרכז האימפריה. כך, למשל, חסידי דת בון ותומכיהם של משפחות האצולה הקדומות הגיעו בהדרגה למציאת עצמם בתחרות עם הבודהיזם שהוצג לאחרונה. האימפריה קרסה למלחמת אזרחים בשנות ה-80 של המאה ה-9.
היסטוריה > עליית האימפריה

לאחר מות מלך הרמה הטיבטית ה-32, סונגסן נמרי, בנו סונגסן גמפו ירש את הכוח ושינה את שם הממלכה לאחר מסע כיבושים מוצלח לבוד (טיבט). כיבושיו של סונגסן הופכים אותו לקיסר מאוחר יותר בשנת 627 כאשר נלחם ומנצח ביחד עם השבטים הטורקים את שושלת טאנג והאימפריה האויגרית. הניצחון מכפיל את שטחה של האימפריה הטיבטית, חוצה את שטחי טאנג בשניים ומספח באופן מוחלט את האימפריה האויגורית.
בשנת 634 נשלחת שגרירות לשושלת טאנג ובו בזמן סונגסן כובש את אזורי ג'אמו וקשמיר מעבר לרכס הרי ההימאליה. שנה אחר כך בית המלוכה של נפאל בורח דרומה עם סיפוחה של נפאל גם כן לתוך האימפריה הטיבטית.
בהמשך תקף סונגסן להתפתחות צפונית שם בפיקודו הצבא הטיבטי הביס את השבטים המונגולים ורוב מונגוליה נכבשה לידי טיבט.
היסטוריה > החלשות

האימפריה המשיכה לכבוש כמעט לכל כיווני הרוח עד לסוף המאה ה-7 שם נרגעו הכיבושים. לאחר שבנגל נכבשה, האימפריה הטיבטית מוצא לים, לאוקיינוס ההודי. מאז המצב הטריטוריאלי של טיבט לא התפתח הרבה מעבר ועם הזמן אף נחלש.
שלטונה של הקיסר האחרון לנגרמה הוטרד על ידי בעיות חיצוניות. מדינת החסות הכבושה אויגור מצפון קרסה בלחץ הקירגיזים בשנת 840, ואויגורים רבים ברחו למרכז טיבט. לנגרמה פחד מהתעצמות הדת הבודהיסטית ורדף את נתיניו הבודהיסטים, הוא עצמו נרצח, ככל הנראה על ידי נזיר בודהיסטי, בשנת 842.
מלחמת אזרחים שקמה על ממשיכיו של לנגרמה הובילה לקריסת האימפריה הטיבטית. התקופה שלאחר מכן, המכונה באופן מסורתי "עידן השבר", אופיננה במרידות נגד שרידי טיבט הקיסריים ועלייתם של מצביאים אזוריים.
חברה

הטיבטים הקדומים (לפני הבון והבודהיזם) סגדו לאל המלחמה המכונה "יואנדי" (תעתיק סיני) על פי תעתיק סיני מתוך ספר טאנג הישן. ספר טאנג הישן קובע:
הם [הטיבטים] לא מגדלים אורז אך יש להם שיבולת שועל שחורה, דופק אדום, שעורה וכוסמת. בעלי החיים הביתיים העיקריים הם יאק, חזיר, כלב, כבשה וסוס. יש סנאים מעופפים, המתערבים בצורתם של ארצנו שלנו, אך גדולים כמו חתולים, שפרוותם משמשת לבגדים. יש להם שפע של זהב, כסף, נחושת ופח. הילידים בדרך כלל עוקבים אחר עדריהם למרעה ואין להם מקום מגורים קבוע. יש להם, עם זאת, כמה ערים חומות. בירת המדינה נקראת העיר לושיה [להסה]. הבתים כולם בעלי גג שטוח ולעיתים קרובות מגיעים לגובה של כמה עשרות מטרים. אנשי הדרגה מתגוררים באוהלים גדולים, הנקראים פולו.
קיסרים

| שם הקיסר | שנת עלייה לכס | שנת ירידה מהכס |
| --- | --- | --- |
| סונגסן גמפו | 618 | 650 |
| מאנגסונג מאנגטסן | 650 | 676 |
| טרידו סונגטסן | 676 | 704 |
| להא מטיבט | 704 | 705 |
| מה אקטסום | 705 | 755 |
| טריסונג דטסן | 755 | 794 |
| מונה טסנפו | 797? | 799 |
| מוטיק אסנפו | 799 | 800 |
| סאדנאלגס | 800 | 815 |
| רלפקן | 815 | 836 |
| לנגרמה | 836 | 842 |
דת

בון, גם הוא מאוית (Bön) (טיבטית: བོན་), היא דת טיבטית, שמזהה את עצמה באופן מובחן כשונה מהבודהיזם הטיבטי, אם כי היא חולקת את אותן תורות וטרמינולוגיות כוללות. אף על פי שזרם הבון-טרמה מכיל מיתוסים של בון שהיו קיימים לפני כניסת הבודהיזם בטיבט השניים התפתחו די והותר בו בזמן, עם תקומת האימפריה הטיבטית הייתה הבון בראש הכוח בעיקר מפני שהייתה הדת המרכזית של האליטה המלכותית ורק עם הזמן עלתה הדת הבודהיסטית שהתערבבה עם הבון ליצירת הבודהיזם הטיבטי שמוכר עד היום בטיבט.
ביאורים

↑  הטיבטים כבשו חלקים נרחבים של שושלת טאנג.
↑  באנגלית: "Era of fragmentation"
הערות שוליים

↑  Sam van Schaik, Imre Galambos, Manuscripts and Travellers, Berlin, Boston: DE GRUYTER, 2011-01-15, ISBN 978-3-11-022565-5
↑  Kazushi Iwao, Buddhism and Empire: the Political and Religious Culture of Early Tibet. By Michael L. Walter. Leiden and Boston: Brill, 2009. Pp. xxvii + 311. ISBN 10: 9004175849; 13: 9789004175846., International Journal of Asian Studies 8, 2011-06-21, עמ' 229–231 doi: 10.1017/s1479591411000106
כדי זהב מימי האימפריה בני 1500 שנים.
כוס זהב מימי האימפריה.
קערת אוכל מעוטרת מימי האימפריה.
Oral Fixation, Vol. 2

Oral Fixation, Vol. 2 (בעברית: קיבעון אוראלי, חלק 2) הוא אלבומה השביעי ואלבומה השני בשפה האנגלית של הזמרת-יוצרת שאקירה אשר יצא לאור ב-25 בנובמבר 2005, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס. לאחר הצלחת אלבומה הקודם באנגלית שאקירה החליטה להוציא אלבום נוסף אך בשני חלקים: חלק בספרדית בלבד וחלק באנגלית בלבד. החלק הראשון שלה אלבום קרוי Fijación Oral, Vol. 1, אשר יצא 5 חודשים קודם לכן וזכה להצלחה בין לאומית. לצורך הכנת האלבום שאקירה גייסה מפיקים קודמים כמו: גוסטבו סראטי, לסטר מנדז, לואיס פרננדו אוצ'ואה וריק רובין, לצד מפיקים חדשים כמו ג'רי דופלסיס, וייקליף ז'אן, טים מיטשל והמטריקס.
מבחינה מוזיקלית האלבום עוקב אחרי הקו המוזיקלי הקודם שלה. האלבום מושפע מהפופ הלטיני ומשלב גם דאנס-פופ, פופ רוק וטריפ הופ. עם שחרורו האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אשר החמיאו לאלבום וכינו אותו הפרויקט הכי חזק שלה עד אז. האלבום הופיע לראשונה במקום ה-5 במצעד הבילבורד 200 עם מכירות של 128 אלף עותקים, ומאוחר יותר הגיע למעמד פלטינה במדינה עם מכירות של 1.7 מיליון עותקים. בנוסף האלבום הגיע למקום הראשון במדינות כמו מקסיקו ודנמרק.
3 סינגלים יצאו לאור מתוך האלבום: "Don't Bother" אשר לא זכה להצלחה במצעד הבילבורד הוט 100 כאשר הגיע שם למקום ה-42 בלבד. הסיגנל השני מהאלבום היה "Hips Don't Lie". הוא הגיע למקום הראשון במצעד, והיה הראשון מבין שיריה של שאקירה שהגיע להישג זה. הסינגל השלישי והסוגר מתוך האלבום היה "Illegal", אשר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס של בילבורד. בדצמבר 2006 יצאה מהדורה מחודשת לשני חלקי האלבום בשם Oral Fixation, Vol. 1 & 2. על מנת לקדם את האלבום, יצאה שאקירה לסיבוב ההופעות "Oral Fixation Tour" אשר התקיים ב-2006 ו-2007. כל השירים והסינגלים באלבום נכתבו והופקו על ידי שאקירה ועוזרה לואיס פרננדו אוצ'ואה, ובעזרת כמה מפיקים וכותבים אחרים.
רקע

לאחר הצלחת אלבומה הקודם בשפה האנגלית שאקירה החליטה להקליט אחד נוסף אך העדיפה ליצור לו שני חלקים. לאחר שכתבה כמעט 60 שירים, היא החליטה להתחיל לסנן חלק מהשירים ולבחור את אלה שתקליט עבור האלבום הנוכחי. בזמן שעברה על האלבום עברה עם מפיקים דומים כמו גוסטבו סראטי, לסטר מנדז, לואיס פרננדו אוצ'ואה וריק רובין, לצד מפיקים חדשים כמו ג'רי דופלסיס, וייקליף ז'אן, טים מיטשל והמטריקס. עבור האלבום שאקירה כתבה את כל האלבום לבדה וגם הלחינה את רובו. שאקירה אמרה על כך שזה "הפרס הטוב ביותר שאומן יכול לקבל אחרי עבודה קשה" בנוסף אמרה: "אני לא אשקר זה לא היה דרך של ורדים, זה היה כואב לפעמים לבוא עם שני אלבומים, לכתוב יותר מ-60 שירים ולהילחם בחוסר הביטחון שלי ובספקות". את ההבדל בהבעת עצמה בספרדית ובאנגלית, אמר שאקירה: "כשאני מבטאת את עצמי בספרדית, אני מוצא אלמנטים שעוזרים לי להביע רעיון בצורה שונה מאשר כשאני עושה את זה באנגלית, יש אסתטיקה אחרת, אבל שם הוא סגנון מסוים לאופן שבו אני כותבת את השירים שלי, דרך מסוימת לתאר רגשות ורגשות שפיתחתי במשך כל השנים האלה בביצוע שירים. קיבלתי קשר עם הכישרון שלי אני בטוחה, לפני 10 שנים, לא הייתי טובה כמו שאני יכול להגיד היום, ואני עדיין לא מספיק טובה, יש דרך ארוכה."
עטיפת האלבום

שאקירה עיצבה את עטיפת האלבום של שני חלקי האלבום בהשראת סיפורה של חווה מהתנ"ך ואמרה כי היא רוצה "לייחס לחווה עוד סיבה אחת לאכול מהפרי האסור וזה יהיה קיבעון הפה מכיוון שהיא תמיד הרגישה שהיא אדם אוראלי מאוד". בעטיפה של החלק השני של האלבום נראית שאקירה שגופה מכוסה בעלים, נשענת על עץ בעודה מחזיקה תפוח בידה. התינוקת שהחזיקה בעטיפת האלבום הראשון יושבת על העץ מרמזת לתאוריה של הפסיכואנליטיקאי של זיגמונד פרויד כי תינוקות מתחילים לגלות את העולם דרך פיהם במהלך השלב הפומי של ההתפתחות הפסיכוסקסואלית. עבור ג'ון פרלס מהניו יורק טיימס, "מסיבות מובנות, זה מושך את העין, כמו גם העטיפה של האלבום הספרדי בשפה הספרדית". בגרסאות המזרח התיכון של האלבום, שאקירה הייתה מכוסה עלים שהותירו אותה עומדת מאחורי שיח, מה שהפתיע את הזמרת. מגזין קומפלקס בחר את האלבום Oral Fixation, Vol. 2 כאלבום הסקסיסטי ביותר בכל הזמנים", וכותב שזו "התיאור הלוהט ביותר של חוה בגן עדן". הוא כינה את עטיפת האלבום כ"אחת העטיפות הסקסיסטיות".
מוזיקה ומילים

הרצועה הפותחת של האלבום הוא השיר "How Do You Do" שמציג ספקות ושאלות קשות לגבי אמונה ודת. הפזמון של השיר כולל שירים של שלוש הדתות: יהדות, אסלאם ונצרות כאשר בשלושת המזמורים יש בקשה של סליחה. הסינגל הראשון מהאלבום "Don't Bother" מציג את השלב האחרון במערכת היחסים ואת הבלבול שחווה כל אחד מבני הזוג. לפי דבריה של שאקירה יש בשיר הרבה כאב אבל הרבה הומור ועוקצנות "כן, זו דרך לגרש את כל הרגשות האלה, צורה של קתרזיס, להיפטר מכל הרגשות האלה שמענים אותנו נשים בשלב כלשהו בחיינו." אמרה שאקירה על השיר. "Illegal" כולל סולו גיטרה של הגיטריסט המקסיקני קרלוס סנטנה.
"Illegal" הוא שיר אבל על אובדן של מאהב אשר הושווה לשיר "You Oughta Know", של אלאניס מוריסט. "Hey You" הוא שיר בו היא מדברת על כך שהיא רוצה להיות הכל עבור בן זוגה ושהיא תיתן לו כל מה שהוא רוצה וצריך. בשיר "Animal City" היא מזהירה מפני תהילה וחברים מזויפים. השיר "Something" הוא תרגום של השיר "En Tus Pupilas" מתוך החלק הראשון של האלבום, והוא משלב בתוכו מילים בספרדית ואנגלית. בשיר היא מדברת על כך שיש בבן זוגה משהו שהיא מאוד אוהבת אך היא לא יכולה להסביר בדיוק מה. השיר "The Day and the Time" גם הוא תרגום של שיר מתוך החלק הראשון של האלבום שנקרא "Dia Especial", והוא עוסק במערכת יחסים שעומדת להתפרק אך בכל זאת היא רוצה לתת לה עוד צ'אנס נוסף כאשר יש בשיר שימוש בכינור צועני וגיטרה. ב-"Your Embrace" היא מדברת על כך שאף על פי שיש לה כביכול הכל עדיין חסר לה בחיים שלה את מי שהיא אוהבת. בשיר "Costume Makes the Clown" מתואר בן זוגה שבוגד בה ומכה אותה. השיר הסוגר את האלבום הוא "Timor", שיר מחאתי בסגנון דאנס-פופ שמוחה על דברים שקורים בעולם כמו על התנהלות הדמוקרטיה, האמת החלקית שמספרים בחדשות כדי להרגיע כביכול את האזרחים וכן הלאה.
הצלחה מסחרית

בארצות הברית האלבום הגיע למקום ה-5 במצעד הבילבורד 200 עם מכירות של 128 אלף עותקים לאחר שיצא מחדש בשנת 2006 עם להיט הענק "Hips Don't Lie". בשנת 2007 האלבום הגיע למכירות של 1.7 מיליון עותקים במדינה ובכך הגיע למעמד פלטינה. בעולם עצמו האלבום הצליח לצבור סך הכל 18 מעמדות פלטינה כאשר הגיע למעמד פלטינה במדינות כמו קנדה, מקסיקו ואוסטריה.
האלבום היה לאלבום התשיעי הנמכר ביותר בעולם בשנת 2006. בשנת 2007 האלבום הגיע למעמד פלטינה גם בממלכה המאוחדת לאחר יציאת השיר "Beautiful Liar" בו שיתפה פעולה עם ביונסה. נכון להיום מכירות האלבום עומדות על כ-8 מיליון עותקים.
קידום

ראה ערך מורחב: Oral Fixation Tour
כדי לקדם את שני האלבומים שאקירה יצאה לסיבוב הופעות. סיבוב ההופעות התחיל ב-14 ביוני 2006 בספרד. סיבוב ההופעות היה לסיבוב ההופעות הגדול ביותר של הזמרת עד כה, וכלל 127 יעדים ב-5 יבשות שונות. סיבוב ההופעות הסתיים ב-9 ביולי 2007 בטורקיה. בסך הכל הצליחה לגרוף 100 מיליון דולר כש-42 מיליון דולר מתוכם באמריקה הלטינית בלבד. רשימת השירים של סיבוב ההופעות כללה בעיקר שירים בספרדית אך סינגלים מאלבומים קודמים שלה.
בנובמבר 2007 הוציאה DVD של סיבוב ההופעות בשם Oral Fixation Tour שצולם במהלך הופעה בפלורידה בדצמבר 2006. ה-DVD זכה לביקורות חיוביות כמו רוברט סילבה מ-About.com שתיאר את המופע כ"ביצועים מבדרים ותוססים מאוד" והביע עניין נוסף בבונוסים מאחורי הקלעים. ויליאם רולמן מ-AllMusic הביע דעה דומה והחמיא ליכולות השירה והריקוד שלה.
סינגלים

"Don't Bother" היה הסינגל הראשון מהאלבום, ויצא לאור ב-4 באוקטובר 2005. השיר קיבל ביקורות מעורבות בשל הפקתו ואופן כתיבתו. מבחינה מסחרית השיר זכה להצלחה מתונה והגיע לעשירייה הראשונה באוסטריה, גרמניה, איטליה, שווייץ והממלכה המאוחדת. בארצות הברית השיר זכה להצלחה פחותה כאשר הגיע למקום ה-42 בלבד.
לאחר ההצלחה המתונה של השיר ושל האלבום חברת התקליטים של שאקירה החליטה לקחת את וייקליף ז'אן כדי לשחזר ביחד עם שאקירה את השיר "Dance like This" בניסיון להגדיל את המכירות של האלבום ובכך יצא השיר "Hips Don't Lie", שהופיע במהדורה המחודשת של האלבום בסוף פברואר 2006 אשר זכה להצלחה אדירה, קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים וזכה ב-6 פרסים. הוא נחשב לאחד מהשירים המצליחים בותר בהיסטוריה עם מכירות של 10 מיליון עותקים. בנוסף הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד והיה לשיר הראשון שלה לעשות את זה. בעקבות השיר שאקירה המשיכה להיות אחת מהזמרות המובילות בעולם.
הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום היה השיר "Illegal", והוא יצא לאור באמצע נובמבר 2006. הוא זכה לביקורות חיוביות אך זכה להצלחה פושרת בעולם כאשר הגיע לעשירייה הפותחת רק ב-3 מדינות ואילו ברוב המדינות הצליח הגיע ל-40 העליונים בלבד. בארצות הברית השאיר לא נכנס למצעד הבילבורד.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005–2006)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005–2006)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005–2006)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 6 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 9 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 6 |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 4 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 5 |
|  דנמרק | היטליסטן | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 2 |
|  הונגריה | Mahasz | 5 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 12 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 12 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 2 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 3 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 2 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 13 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 8 |
|  צרפת | SNEP | 8 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 3 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 4 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 3 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2006)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2006)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2006)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 23 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה (IFPI Austria) | פלטינה | 30,000 |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 40,000 |
| אירלנד (IRMA) | פלטינה 2× | 30,000 |
| ארגנטינה (CAPIF) | פלטינה | 40,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,745,000 |
| בלגיה (BEA) | זהב | 25,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 300,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב 3× | 300,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | זהב | 20,000 |
| הודו (IMI) | — | 80,000 |
| הולנד (NVPI) | פלטינה | 80,000 |
| יפן (Oricon Charts) | — | 30,416 |
| מקסיקו (AMPROFON) | פלטינה+זהב | 150,000 |
| נורווגיה (IFPI Norway) | פלטינה | 40,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה | 100,000 |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה | 20,000 |
| פינלנד (Musiikkituottajat) | זהב | 15,085 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה | 200,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה 2× | 200,000 |
| רוסיה (NFPF) | פלטינה 2× | 40,000 |
| שוודיה (GLF) | זהב | 30,000 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | פלטינה | 40,000 |
סיכום
| אירופה (IFPI) | פלטינה | 1,000,000 |
| בכל העולם | — | 8,000,000 |
מי עדן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1980–הווה (כ־45 שנים)
 קואורדינטות:  32°59′21.87″N 35°42′41.82″E﻿ / ﻿32.9894083°N 35.7116167°E﻿ / 32.9894083; 35.7116167מיקום המטה
 הכנסות:  0 ש"ח (2018)
 רווח תפעולי:  הפסד של 396 אלף ש"ח (2018)
 רווח:  הפסד של 398 אלף ש"ח (2018)
 נשיא:  רענן זילברמן נשיא קבוצת Eden Springs
 מנכ"ל:  יוני ארליך
  
 http://www.meyeden.co.il
 
שישיית בקבוקי 0.5 ליטר מי עדן
מי עדן היא חברת מים מינרליים המשווקת מאז 1983 מים מרמת הגולן. המפעל של מי עדן שוכן בקצרין. מאז 2016, החברה נמצאת בבעלות תאגיד המים האמריקאי-קנדי Primo Water.