אתרים נוצריים נסתרים בחבל נגסאקי
רשימת אתרים

הרשימה כוללת עשרה כפרים, טירה אחת וקתדרלה אחת מהמאות ה-17 וה-19. הרשימה משקפת את השלבים השונים בתולדות הנצרות ביפן: הגעת המיסיונרים, המרות ראשונות, האיסור על הכנסייה ורדיפת מאמיניה, הקיום בסתר, ולבסוף תחיית הכנסייה לאחר צו הסובלנות ב-1873.
את 12 האתרים האלו (הממוספרים בהתאם בטבלה להלן) אפשר לסווג לארבעה שלבים, המקבילים לארבע תקופות בהתפתחות הנצרות החשאית ביפן:
האיסור על קיום נוצרי בגלוי שהוביל להתפחות "נצרות נחבאת" במחתרת, המומחש על ידי אתר אחד (מספר 001).
התפתחות המסורת של "הנוצרים הנחבאים", המומחשות על ידי חמישה אתרים (שמספרם: 002, 003, 004, 005 ו-006).
אסטרטגיות ההגירה בהן השתמשו הנוצרים הנסתרים כדי לשמור על הקהילות הדתיות שלהם, המומחשות על ידי ארבעה אתרים (007, 008, 009, ו-010).
הקץ לקיום הנסתר והסובלנות הרשמית (011 ו-012).
| סידורי | שם | מיקום | תיאור | קואורדינטות | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 001 | שרידי טירת הארה (原城跡) | מינאמישימבארה (אנ') | בטירה זו התבצרו כ-20,00 איכרים במהלך מרד שימבארה. לאחר נפילת הטירה, הוציאו חיילי השוגון להורג את כל המורדים. ראשו של מנהיג המרד, אמקוסה שירו, נערף ונלקח לנגסאקי להצגה פומבית. טירת הארה נשרפה עד היסוד, עם הגופות. השוגונות חשדה בכנסייה הקתולית בליבוי המרד, וגירשה את כל הסוחרים הפורטוגזים. מדיניות ההסתגרות של יפן נאכפה ביתר שאת, ואיתה גם מדיניות רדיפת הנוצרים. לפיכך, נאלצו הקירישיטן, הנוצרים היפנים, לרדת למחתרת, והפכו לקקורה קירישיטן. | 32°37′44″N 130°15′16″E﻿ / ﻿32.628889°N 130.254444°E﻿ / 32.628889; 130.254444 |  |
| 002 | הכפר קאסוגה (春日集落) והמקומות הקדושים בהיראדו  (הכפר קאסוגה והר יאסומנדקה (安満岳)) | היראדו | שוכן בחוף המערבי של האי היראדו. בכפר קאסוגה, ישנם שרידים של קברים קתולים בגבעת מרויאמה, המתוארכים לראשית הנצרות ביפן באמצע המאה ה-16, ובתים שבהם נשמרו בחשאי כלי קודש מאז אותה תקופה. הקהילות המקומיות קיימו את דתן באתרי טבע, דוגמת הר יאסומנדקה (הממוקם ממזרח לכפר קאסוגה), שנחשבו כקדושים על ידי הבודהיסטים והשינטו זמן רב לפני הגעת הנצרות. | 33°20′22″N 129°26′38″E﻿ / ﻿33.339444°N 129.443889°E﻿ / 33.339444; 129.443889 |  |
| 003 | כפר קאסוגה והמקומות הקדושים בהיראדו  (האי נאקנושימה (中江ノ島)) | היראדו | באי נאקנושימה הוצאו נוצרים להורג במהלך רדיפות הדת הראשונות | 33°22′25″N 129°27′52″E﻿ / ﻿33.373611°N 129.464444°E﻿ / 33.373611; 129.464444 |  |
| 004 | כפר סקיצו (崎津集落) באמאקוסה | אמאקוסה (אנ') | כפר דייגים שהוקם במאה ה-15 הממוקם בחלקו המערבי של האי אמקוסה שימושימה. כאן הסתירו הנוצרים הנסתרים את אמונתם, על ידי החלפת פריטים יומיומיים ששימשו בפרנסתם בכלי קודש נוצריים במהלך האיסור על הנצרות. האתר כולל את בית מיזוקאטה, בו נשמרו כלי קודש של נוצרים נסתרים, כגון פסלים של אלים יפנים שלהם סגדו כ"דאוס" (שיבוש מקומי של ישו). בכפר נמצא מקדש השינטו סקיצושאווה, ששימש אתר לתפילה. בביתם של ראשי הכפר, ממשפחת יושידה, התקיים טקס הדריכה על צלמים נוצריים, שחשודים בנצרות נאלצו לקיים. בשנת 1888 נבנתה בכפר כנסיית סקיצו, לאחר שהנוצרים הנסתרים הצטרפו מחדש לכנסייה הקתולית שנכנסה שוב למדינה. | 32°18′44″N 130°01′33″E﻿ / ﻿32.312222°N 130.025833°E﻿ / 32.312222; 130.025833 |  |
| 005 | כפר שיצו בסוטומה | נגסאקי | הכפר ממוקם באזור סוטומה בחוף המערבי של חצי האי נישסונוגי. האתר כולל כמה בתים שבהם נשמרו צלמי קודש סודיים של נוצרים נסתרים, כמה בתי קברות נוצריים נסתרים, משרד המושל ששלט בכפר בזמן האיסור על הנצרות, והחוף בו נחתו מיסיונרים קתולים לאחר היוודע קיומם של נוצרים חבויים. כן ישנה כנסייה שנבנתה לאחר ביטול האיסור ב-1882, עם הרחבות ותוספות מבניות שנוספו ב-1891 וב-1909. | 32°18′44″N 130°01′33″E﻿ / ﻿32.312222°N 130.025833°E﻿ / 32.312222; 130.025833 |  |
| 006 | כפר אונו (大野集落) בסוטומה | נגסאקי | ממוקם על גבעה תלולה מול ים סין המזרחי, בחוף המערבי של חצי האי נישסונוגי. האתר כולל כמה מקדשים שבהם קיימו נוצרים נסתרים את פולחני השינטו והבודהיזם כלפי חוץ. עם זאת, הם הציבו צלמים ופסלים שייצגו את דתם המוכמנת, בתוך אתרי הפולחן שחלקו עם יתר היפנים, והתפללו להם. ישנם גם בתי קברות של נוצרים נסתרים. | 32°18′44″N 130°01′33″E﻿ / ﻿32.312222°N 130.025833°E﻿ / 32.312222; 130.025833 |  |
| 007 | כפרים על האי קורושימה (黒島) | ססבו | האי ממוקם ממערב לחלק הצפון-מערבי של האי קיושו. האתר כולל שטחי מרעה-לשעבר, שעובדו על ידי הנוצרים הנסתרים שנמלטו מסוטומה; מקדש בודהיסטי שבו סגדו נוצרים נסתרים למה שנראה כפסל הבודהיסטווה גואן-יין, אך ייצג את מרים. נבחרו לשימור גם אתרי הבתים של מנהיגים נוצרים נסתרים, בתי הקברות של קהילותיהם, ומקום לשכת המושל בו התקיים טקס הדריכה על צלמים. בססבו כנסייה שנבנתה לאחר ביטול האיסור בין 1880 ל-1902. | 33°08′21″N 129°32′13″E﻿ / ﻿33.139167°N 129.536944°E﻿ / 33.139167; 129.536944 |  |
| 008 | שרידי כפרים על האי נוזאקי (野崎島の) | שין-קמיגוטו (אנ') | האי נוזאקי משתרע על פני 6 קילומטרים מצפון לדרום ו-1.5 קילומטר ממזרח למערב בחלק הצפוני של טריטוריית איי גוטו. האי כולל את מקדש אוקינוקוג'ימה, בו השתתפו הנוצרים הנסתרים בפולחן השינטו המקומי כדי להסתיר את דתם. באי נמצאים מגוריהם של כוהני השינטו שניהלו את המקדש, קרקע חקלאית עם קירות תמך מאבן, כנסיית נוקובי ואתר כנסיית סטוואקי שנבנו לאחר ביטול האיסור. הנוצרים הנסתרים באי נוזאקי הצטרפו מחדש לכנסייה הקתולית לאחר הסרת האיסור על הנצרות. הם בנו את כנסיית סטוואקי ב-1881 (בכפר פונאמורי) ואת כנסיית נוקובי ב-1882 (כפר נוקובי). | 33°11′13″N 129°07′46″E﻿ / ﻿33.186944°N 129.129444°E﻿ / 33.186944; 129.129444 |  |
| 009 | כפרים על האי קשיראגשימה (頭ヶ島) | אוג'יקה (אנ') | אי קטן הממוקם בחלק הצפוני של איי גוטו. האתר כולל שרידי בית קברות המעיד על הגירתם של הנוצרים הנסתרים לאי, שהיה תחנת הסגר לאבעבועות שחורות. במקום מצויים קברו של הבודהיסט שניהל את ההגירה והעיבוד של האי, אתר הכנסייה הזמנית שנבנתה שם, וכן כנסיית קשיראגשימה, שנבנתה לאחר תום האיסור ב-1887 ושימשה עד 1914. | 33°00′44″N 129°10′58″E﻿ / ﻿33.012222°N 129.182778°E﻿ / 33.012222; 129.182778 |  |
| 010 | כפרים על האי היסאקה (久賀島の集落) | גוטו | אי בצורת פרסה בחלק הדרומי של איי גוטו. באי זה עוד ישנם שדות אורז, שעובדו בעבר על ידי הנוצרים הנסתרים שהיגרו לשם במסגרת הסכם בין האדונים הפיאודליים. אתר הרוקורובה מעיד על יחסי שיתוף הפעולה שלהם עם קהילות דייגים בודהיסטיות. באי בתי קברות של נוצרים נסתרים, ואתרים שבהם התרחשו רדיפות מחודשות לאחר שהתגלה קיומם של הנסתרים ב-1865. מצויים גם אתרי הכנסיות שנבנו לאחר ביטול האיסור: כנסיית האמוואקי ב-1881, כנסיית איירי ב-1918, כנסיית זזארה ב-1921 וכנסיית אקניטה ב-1926. | 32°48′08″N 128°54′14″E﻿ / ﻿32.802222°N 128.903889°E﻿ / 32.802222; 128.903889 |  |
| 011 | הכפר אגאמי (江上集落) על האי נארו (奈留島) (כנסיית אגאמי וסביבתה) | גוטו | האי נארו ממוקם בחלק המרכזי של איי גוטו. כפר אגאמי הוקם על רצועת אדמה צרה בעמק הפונה לחוף הצפון-מערבי של האי. כנסיית אגאמי נבנתה בשנת 1918 על שטח קרקע מישורי בצידו הדרומי של העמק הקטן הזה, עם כספים שנאספו מדיג הרינג. כנסיית אגאמי נחשבת לדוגמה הטובה ביותר, מבחינת עיצוב ומבנה, לטיפוס כנסיות העץ שנבנו באזור נגסאקי מהמאה ה-19 ואילך. | 32°47′26″N 128°52′48″E﻿ / ﻿32.790556°N 128.88°E﻿ / 32.790556; 128.88 |  |
| 012 | קתדרלת אואורה (אנ') (大浦天主堂) | נגסאקי | ממוקמת על גבעה מול נמל נגסאקי בדרום אזור נגסאקי. המתחם כולל את בית הקהילה, בניין הכנסייה שנבנה בתחילה עבור זרים בתוך מובלעת הברברים של נגסאקי, סמינר לכמרים ובית-ספר נוצרי (ששניהם הוקמו לצורך מיסיון לאחר ביטול האיסור על הנצרות). קתדרלת אואורה נבנתה בשנת 1864, על ידי מיסיונרים שבאו ליפן לאחר פתיחת נמלי המדינה לסחר חוץ באמצע המאה ה-19. היא הוקדשה לעשרים ושישה הקדושים שנרצחו בנגסאקי במאה ה-16. בקתדרלת אואורה התרחש "גילוי הנוצרים הנסתרים": תריסר מקומיים ניגשו לאב פוטיז'אן (צר') וסיפרו לו על דתם הסודית. הישרדותם של נוצרים ביפן עוררה רעש גדול במערב, והביאה לקץ המסורת הנסתרת שלהם ולפתיחת שלב חדש בתולדות ה"קקורה קירישטן". | 32°44′03″N 129°52′12″E﻿ / ﻿32.734167°N 129.87°E﻿ / 32.734167; 129.87 |  |