stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גואם במשחקים האולימפיים לנוער
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה גואם עד כה. המשלחת מנתה שמונה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. המשלחת הגיעה להישגים כשנבחרת הבנות בכדורסל העפילה משלב הבתים. בענף הגולף הגיעה המשלחת למקום ה-13 בתחרות הבנים. כמו כן, המשלחת השתתפה לראשונה בתחרות בענף הג'ודו בה סיימה במקום האחרון.
ראו גם

גואם במשחקים האולימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
דברה ראפין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במרץ 1953 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 פטירה:  21 בנובמבר 2012 (בגיל 59) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הילסייד ממוריאל פארק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1973 
 בן או בת זוג:  Michael Viner (1974–2005) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דברה איונה ראפין (באנגלית: Deborah Iona Raffin; ‏13 במרץ 1953 - 21 בנובמבר 2012) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודיה אמריקאית. הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על הופעתה בסרט "סומכת על האהבה".
ביוגרפיה

ראפין נולדה בלוס אנג'לס לשחקנית הקולנוע היהודייה טרודי מארשל ולמסעדן פיליפ גורדן ראפין. התפרסמה לראשונה ב-1976 בסין, בסרט הטלוויזיה "Nightmare in Badham County", שזכה שם להצלחה; בעקבות ההצלחה היא הייתה לשחקנית המערבית הראשונה שיצאה למסע השקה של סרט בסין. בארצות הברית היא התפרסמה לראשונה במותחן האימה "אלוהים אמר לי".
בשנת 1980 שיחקה ראפין לצידה של דיאן ליין בהפקתו של בעלה, המפיק מייקל וינר, "סומכת על האהבה". הופעתה זכתה לתגובות מעורבות, ובעקבותיה הייתה ראפין מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה, ומנגד גם לפרס ראזי לשחקנית הגרועה ביותר.
ב-1985 הופיעה לצידו צ'ארלס ברונסון בסרט הפשע של מנחם גולן ויורם גלובוס, "משאלת מוות 3", בתפקיד עורכת הדין הפלילית קת'רין דייוויס. התפרסמה בנוסף ב-1991 במותחן האימה הקנדי "שלטון המוח 2: הסדר החדש", ובסוף שנות ה-90 בסדרת הדרמה "הרקיע השביעי", בתור ג'ולי הסטינגס, אחותו של הדמות הראשית, הכומר אריק קאמדן.
ראפין הייתה נשואה במשך למעלה מ-30 שנה למפיק ולמוציא לאור מייקל וינר. הזוג פרסם ביחד ספרים מוקלטים, והם היו הבעלים של חברה מסחרית. בעקבות קשיים כלכליים נאלצו בני הזוג למכור את החברה בשנת 1997. הם הקימו מחדש חברת הפצה אחרת, אולם זו פשטה את הרגל בשל תביעה על סך למעלה משני מיליון דולרים שהוגשה על ידי המוציא לאור אוטו פנזלר. בני הזוג התגרשו ב-2005.
נפטרה מלוקמיה בלוס אנג'לס ב-21 בנובמבר 2012.
גלן טטלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בפברואר 1926 קליבלנד, ארצות הברית 
 פטירה:  26 בינואר 2007 (בגיל 80) פאלם ביץ', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת פרנקלין ומרשל 
 פרסים והוקרה:  Queen Elizabeth II Coronation Award 
 
גְלֶן טֶטְלי (באנגלית: Glen Tetley; ‏3 בפברואר 1926 – 26 בינואר 2007) היה רקדן בלט, רקדן מודרני, וכוריאוגרף אמריקאי, ששילב בלט עם מחול מודרני ביצירותיו, שהבולטת בהן היא היצירה Pierrot Lunaire.
ביוגרפיה

גְלֶנפֿוֹרְד אנדרו טֶטלי הבן נולד בקליבלנד, אוהיו. בזמן שלמד רפואה, גילה טטלי תשוקה למחול. לאחר שסיים את לימודיו במכללת פרנקלין ומרשל ב־1946, עבר לניו יורק כדי ללמוד מחול.
כשהתחיל לעבוד כרקדן ב־1948, רקד בהפקה בברודוויי של המחזמר Kiss Me, Kate, עם מחול מאת האניה הולם, וב־1959 הופיע ב"ג'ונו", כמו גם עם בלט האופרה של ניו יורק, תיאטרון המחול האמריקאי של ג'ון באטלר, ועם בלט ג'ופרי, שטטלי היה בין מייסדיו. מאוחר יותר רקד עם תיאטרון הבלט האמריקאי ועם להקת Ballets USA של ג'רום רובינס. הסגנון הכוריאוגרפי של טטלי נובע מהתנסויותיו עם מורים למחול מודרני כמו הולם ומרתה גרהם, כמו גם מהתקופה שבילה עם מורים לבלט כמו אנטוני טיודור ומרגרט קראסקה. בשל המורשת הכפולה הזו בהכשרתו במחול, הכוריאוגרפיה של טטלי היא שילוב מובהק בין בלט לבין מחול מודרני. טטלי רצה להשיג שילוב של "הארציות הגשמית של המחול המודרני עם הליריקה השמיימית של הבלט הקלאסי". מרי הינקסון, רקדנית לשעבר בלהקה המקורית של מרתה גרהם, סייעה לטטלי ברחבי העולם. הידע שלה בטכניקת גרהם עזר להכשיר רקדני בלט לכוריאוגרפיה של טטלי.
כוריאוגרפיה

אותו שילוב בין בלט למחול מודרני היה סימן ההיכר של הכוריאוגרפיה של טטלי. הוא יצר כוריאוגרפיה עבור למעלה מ־50 בלטים, וכמה מלהקות המחול המפורסמות בעולם. יצירת הבכורה שלו ככוריאוגרף הייתה "פיירו הסהרורי" משנת 1962, שאותה יצר עבור הלהקה הקאמרית החדשה שהקים. היצירה התבססה על יצירה מוזיקלית באותו שם מאת המלחין ארנולד שנברג. אף על פי שזו הייתה יצירת הביכורים שלו, רבים מחשיבים אותה לאחד משיאי יצירתו. יצירות כוריאוגרפיה נוספות של טטלי:Contredances, Gemini, Odalisque, Ricercare, פולחן האביב, Sargasso, Sphinx, ו־Voluntaries. טטלי עבר לאירופה והפך למנהל האמנותי של תיאטרון המחול ההולנדי ב־1969 ובבלט שטוטגרט. בשטוטגרט גם רקד בין השנים 1974–1976, ואז חזר לאמריקה הצפונית כדי לעבוד עם הבלט הלאומי של קנדה. במהלך שהותו באירופה ובקנדה, יצר טטלי יצירות כוריאוגרפיה חדשות רבות, כגון "אליס" ב־1986 עבור הבלט הלאומי של קנדה. כשעקר מארצות הברית, רבים בקהילת המחול האמריקאית עסקו או בבלט או במחול מודרני, אך לעולם לא בשניהם. יש הסבורים שבגלל הנוקשות וחוסר היכולת לקבל את המיזוג של מחול מודרני ובלט, עבר טטלי לאירופה, שם האווירה הייתה חופשית יותר מבחינה אמנותית.
כוריאוגרפיה > סגנון

הכוריאוגרפיה של טטלי תוארה כבעלת "עוצמה לוהבת, תנועת דחף מתפתלת ללא הפסקה, וגופניות חושנית". טטלי אינו יוצר בכוונה יצירות מופשטות, אך הוא משתמש בתנועה על מנת "להעביר את ההרהורים שלו על נושאים מהמיתוס, המוזיקה, התיאטרון והספרות".
חיים אישיים

במשך 40 שנה קיים זוגיות עם גבר בשם סקוט דאגלס. ב־26 בינואר 2007 מת טטלי בפלורידה, בגיל 80, בעקבות מאבק בסרטן העור. רקדנים כגון קארן קין, חברת הבלט הלאומי של קנדה, זוכרים את טטלי ככוריאוגרף בעל "דרישה אכזרית למחויבות אמנותית מוחלטת", בעוד דייוויד אלן נזכר שטטלי "עורר את הדמיון שלך וגרם לך להסתכל על עצמך באופן שונה". בין חברי הלהקה הקאמרית שלו היה כריסטופר ברוס, הרקדן מוביל ביצירתו הבולטת, "פיירו הסהרורי", שמציין את טטלי כאחת מההשראות שלו.
הערות שוליים

↑  Allen Robertson, "Glen Tetley", in International Encyclopedia of Dance, vol. 6, ed. Selma Jeanne Cohen (New York: Oxford University Press, 1998), 145.
1 2 3 4 5 6 7 8  Allen Robertson, "Glen Tetley".
↑  American Ballet Theatre, "Glen Tetley".
↑  Glen Tetley, in Encyclopædia Britannica.
↑  Michael F. Crabb, Glen Tetley (1926-2007), Dance Magazine, January 2007.
↑  "Pierrot Lunaire". American Ballet Theatre. 2008. נבדק ב-22 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  American Ballet Theatre, "Glen Tetley".
1 2  Michael F. Crabb, "Glen Tetley (1926-2007)".
↑  Dunning, Jennifer (27 במרץ 1996). "Scott Douglas, 70, a Dancer and Ballet Choreographer". הניו יורק טיימס. p. D21. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429575705171  BIBSYS: 90845158  BNE: XX5714402  BnF: cb13971956x (data)  GND: 119432404  ICCU: LO1V323925  ISNI: 0000 0000 8074 6996  LCCN: no96065493  NKC: xx0178511  NTA: 301128766  RERO: 02-A023339696  SNAC: w6fq9z03  SUDOC: 251501736  VIAF: 5125541   WorldCat (עם VIAF): 5125541
ד"ר מרטינס

ערך זה עוסק במותג הנעלה והלבשה בריטי. אם התכוונתם לסדרת דרמה קומית בריטית, ראו .
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  12 באפריל 1951 – הווה (73 שנים) 
 חברת אם:  Permira 
 מיקום המטה:  וולאסטון 
 ענפי תעשייה:  אופנה, מגזר כלכלי שניוני, הנעלה 
 מוצרים עיקריים:  נעליים 
  
 www.drmartens.com
 
מאפיין ייחודי בולט של נעלי החברה – התפר הצהוב בשולי הנעליים
דוקטור מרטינס (באנגלית: Dr. Martens) הוא מותג הנעלה והלבשה בריטי. הנעליים הייחודיות של ד"ר מרטינס פותחו במקור על ידי הרופא הגרמני ד"ר קלאוס מרטנס (Klaus Maertens) והן זכו להצלחה רבה בשוק הגרמני במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20. בשנת 1959, יצרנית ההנעלה הבריטית "ר. גריגס גרופ בע"מ" (R. Griggs Group Ltd.) רכשה ממרטנס את הפטנט לייצור הנעליים בבריטניה וב-1 באפריל 1960 החלו להימכר הנעליים הראשונות תחת המותג ד"ר מרטינס. בין השנים 1960 ל-2010 נמכרו מעל ל-100 מיליון זוגות נעליים של המותג ד"ר מרטינס ברחבי העולם.
המגפיים הייחודיים של ד"ר מרטנס הפכו לאורך השנים לפופולריים במיוחד בקרב הסקינהדס בבריטניה, ועד סוף שנות ה-80 הם הפכו גם פופולריים בסצנת הפאנק, בקרב מוזיקאים בולטים שונים, בנוסף לתתי-תרבויות נוער שונות בעולם המערבי.
אזכורים בתרבות הפופולרית > מוזיקה

פיט טאונסנד התייחס באופן ספציפי לנעלי ד"ר מרטינס בשיר "Uniforms (Corp d'Esprit)"‏ – "Wear your braces round your seat / Doctor Martens on your feet / Keep your barnet very neat / For credibility on street".
זוג נעלי ד"ר מרטינס מופיע על החלק האחורי של עטיפת אלבום הבכורה של להקת הרוק האירית הפופולרית הקרנבריז "Everybody Else Is Doing It, So Why Can't We?" משנת 1992.
אזכורים בתרבות הפופולרית > קולנוע וטלוויזיה

בסצנה בסרט "007 באזור המסוכן" (הסרט ה-15 בסדרת סרטי הריגול ג'יימס בונד), בה ג'יימס בונד (המגולם על ידי טימותי דלטון) נתלה על גבי שק היוצא מזנב של המטוס הרקולס בעודו נלחם נגד רוצח בשם נקרוס (אנדריאס וישנייבסקי), ישנו תצלום תקריב בו ניתן לראות בבירור כי נקרוס נאחז באחת מנעלי הד"ר מרטינס השחורות של בונד בעודו תלוי באוויר. בעקבות כך בונד חותך את שרוכי הנעל ומשחרר את נקרוס אל מותו כאשר הנעל בידו.
אזכורים בתרבות הפופולרית > ספרים

בטרילוגיית הספרים שלו ("אדום החזה", "נמסיס" ו"כוכב השטן") מציין יו נסבו כי גיבור הסדרה, הבלש הארי, נועל מגף שחור כבד- ד"ר מרטינס.
בספרי "תיכון לילה" מסופר כי הדמות הראשית אלי נועלת מגפי ד"ר מרטינס גבוהות בצבע בורדו.
גלריה

דגם 1460
דגם 1460
דגם 1460 אדום דובדבן חלק
דגם 1461
דגם "מרי ג'יין"
דגם 1460 עם הדפס פרחים
דגם 1490
הערות שוליים

↑  William Hall, Sliding into my DMs: How Doc Martens conquered the world, באתר tatler.com, 6 February 2019
↑  ברגל ימין: דוק מרטינס בדרך להנפקה בבורסת לונדון, באתר כלכליסט, 12 בינואר 2021
1 2  Dr Martens 50 years old and still an icon to boot
↑   מלינה רייזיק, הניו יורק טיימס, איך הפך הפאנק לתרבות לבוש אליטיסטית, באתר הארץ, 12 במאי 2013
↑  BBC NEWS | UK | England | Anger as Dr Martens closure looms
↑  Dr Martens enjoy comeback with best-selling season ever | Fashion | The Guardian
↑  Dr. Martens launches clothing line - Fashion - Life & Style - The Independent
↑  James Bond vs Necros - YouTube
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 171149196501174791830   WorldCat (עם VIAF): 171149196501174791830
גרוס מולדובני

מטבעות גרוס מולדובני
גרוס מולדובני (ברומנית: Gros moldovenesc) הוא מטבע הכסף הראשון שהוטבע בנסיכות מולדובה. ההטבעה בוצעה בתקופת שלטונו של פטרו מושאט בשנת 1377. המטבע היה בעל קוטר של 18 מילימטרים ומשקל של כ-0.97 גרם. על צד אחד הוטבע הסמל של מולדובה, ראש של פר, עם כוכב בין קרניו ועל הצד השני מגן מפוצל, על שדה אחד שש אלומות ועל השדה השני כמות משתנה של פרחי שושן, מ-1 עד 7.
הוטבעה גם כמות קטנה של מטבעות קטנים יותר, במשקל של כ-0,24 גרם, שכונו השם "מחצית הגרוס. אחד מהשליטים שבאו אחרי כן, אלכסנדרו הטוב, הטביע מטבע כפול בעוביו, "הגרוס הכפול".
גילברט וג'ורג'

גילברט פרוש (Gilbert Proesch, נולד ב-17 בספטמבר 1943) וג'ורג' פסמור (George Passmore, נולד ב-8 בינואר 1942) הם זוג אמנים היוצרים יחד תחת השם גילברט & ג'ורג'‏. הם ידועים ביצירותיהם המבוססות על תצלומים.
ביוגרפיה

פרוש נולד בסן מרטין דה טור שבדרום טירול, צפון איטליה, ושפת אמו היא לדינית. הוא למד בבתי ספר שונים לאמנות באוסטריה ובגרמניה לפני שהיגר לאנגליה.
פסמור נולד בפלימות' שבבריטניה לאם חד הורית בבית עני. הוא למד אמנות באנגליה.
השניים נפגשו ב-25 בספטמבר 1967 כשלמדו פיסול ב St Martins School of Art. הם מספרים שהתחברו מכיוון שג'ורג' היה היחיד שיכול להבין את האנגלית הגרועה של גילברט. בראיון שנערך ב-2002 לדיילי טלגרף אמרו כי מדובר היה ב"אהבה ממבט ראשון". השניים נישאו ב-2008.
במשך שנים רבות גילברט וג'ורג' גרו ויצרו במזרח לונדון.
פסלים חיים ומזמרים

במהלך לימודיהם יצרו גילברט וג'ורג' את הפסל המזמר (The Singing Sculpture) שהוצג לראשונה ב-Nigel Greenwood Gallery בשנת 1970.לצורך מיצג זה הם כיסו את ראשיהם וידיהם באבקה צבעונית, עמדו על שולחן ושרו ורקדו לצלילי השיר Underneath the Arches של פלנגן ואלן, לעיתים במשך יום שלם. החליפות שלבשו במיצג זה הפכו עבורם למעין מדים. רק לעיתים נדירות הם מופיעים בציבור כשאינם לבושים בחליפות. בנוסף, רק לעיתים נדירות אחד מהם מופיע בציבור שלא בחברתו של השני. הם מכנים עצמם "פסלים חיים" ומסרבים לנתק את האמנות מחיי היום יום, בטענה שכל דבר שהם עושים נחשב לאמנות.
התמונות

הצמד מוכר בין השאר בזכות עבודות הצילום הגדולות שלו, הידועות בשם "התמונות" (The Pictures). היצירות המוקדמות בסגנון זה נעשו בשחור ולבן, ומאוחר יותר נצבעו ביד גם באדום וצהוב. לאחר מכן, גילברט וג'ורג' החלו לעבוד עם צבעים עזים יותר, ולעיתים השתמשו בתאורה או כיסו את היצירות בגריד שחור. היצירות עוסקות במגוון רחב של נושאים, ביניהם ניתן למנות דת ופטריוטיזם. שני האמנים עצמם מופיעים ביצירות לעיתים קרובות. הם תיארו אותן כ"מכתב אהבה מאיתנו לצופה".
בשנת 2007 פורסם על ידי מוזיאון טייט מודרן ספר בשם The Complete Pictures, 1971–2005, ובו מופיעות למעלה מאלף מיצירותיהם.
Jack Freak Pictures

Jack Freak Pictures היא סדרת היצירות הנרחבת ביותר של גילברט וג'ורג' נכון ל-2012. שני המוטיבים המרכזיים ביצירות הם תמונותיהם של הצמד ודגל הממלכה המאוחדת. בתמונות משולבים מוטיבים רבים ממזרח לונדון.
עמדות פוליטיות

גילברט וג'ורג' נחשבים ליוצאי דופן בעולם האמנות בשל דעותיהם השמרניות ואהדתם למרגרט ת'אצ'ר. בראיונות אמר ג'ורג' כי לעולם לא היה אנטי-ממסדי: "אסור להיות שמרן בעולם האמנות" וכי "השמאל הוא טוב. האמנות היא השמאל. כוכבי פופ ואמנים אמורים להיות כל כך מקוריים. אז איך ייתכן שכולם מחזיקים באותה דעה?... אנחנו מעריכים מאוד את מרגרט ת'אצ'ר. היא עשתה הרבה למען האמנות. סוציאליזם שואף לכך שכולם יהיו שווים. אנו רוצים להיות שונים."
גילברט וג'ורג' הם מונרכיסטים ואמרו כי "אנחנו מחבבים גם את נסיך ויילס. הוא ג'נטלמן."
לקריאה נוספת

Baudino, Isabelle; Gautheron, Marie, eds. (2005), Gilbert & George, E1, Lyon: ENS Editions (to accompany an exhibition at the Musée d'art moderne de Saint-Etienne, parallel French and English texts)
Dutt, Robin (2004), Gilbert & George: obsessions & compulsions. London: Philip Wilson Publishers
Farson, Daniel (1999), Gilbert & George: a Portrait, London: HarperCollins
Farson, Daniel (1991), With Gilbert & George in Moscow, London: Bloomsbury
Fuchs, Rudi (2007), Gilbert & George: the Complete Pictures, Tate Publishing
Jahn, Wolf (1989), The Art of Gilbert & George. New York: Thames & Hudson
Jonquet, François (2005), Intimate Conversation, London: Phaidon
Rosenblum, Robert (2004), Introducing Gilbert & George, London: Thames & Hudson
קטלוגים
1997: Lehmann Maupin, New York, The Fundamental Pictures
2001: White Cube, London, New Horny Pictures
2004: Galerie Thaddaeus Ropac, Paris, London E1 Pictures
2004: Gallery Bernier/Eliades, Athens, Thirteen Hooligan Pictures
2004: Sonnabend Gallery/Lehmann Maupin, New York Perversive Pictures 2004
2006: White Cube, London, Sonofagod Pictures
2012: White Cube, London, London Pictures
הערות שוליים

1 2 3    Anna van Praagh, ‏Gilbert and George: 'Margaret Thatcher did a lot for art', The Telegraph, 5 July 2009
↑  Interview with Gilbert & George, Daily Telegraph, 28 May 2002
↑  The Guardian: Nicholas Serota's obituary of Nigel Greenwood, 21 April 2004
↑  London Evening Standard "…debate over religion and patriotism."
↑  www.italymag.co.uk "Each of our pictures is a kind of visual love letter from us to the viewer," said George, introducing the retrospective.
↑  Robert Ayers (August 14, 2007). Gilbert & George Are Workaholics ARTINFO. Retrieved 2008-04-15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605179705171  BIBSYS: 98011238  BNE: XX269955  BnF: cb11904878z (data)  GND: 2120183-3  ISNI: 0000 0001 2018 9574  LCCN: n98079330  LNB: 000235890  MusicBrainz: ed541984-afd6-4f59-a253-be4ccdcd266a  NKC: jo2007409302  NLA: 36489455  NSK: 000616531  PIC: 392  RERO: 02-A000133172  RKD: 31608  SELIBR: 239925  SUDOC: 026890933  Trove: 1260126  ULAN: 500055847  VIAF: 96055065   WorldCat (עם VIAF): 96055065
גלקסיית גלגל הרוח

| --- | --- |
גלקסיית גלגל הרוח בצילום של טלסקופ החלל האבל
גלקסיית גלגל הרוח בצילום של טלסקופ החלל האבל
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  הדובה הגדולה
 שמות נוספים:  M101, NGC 5457
 מגלה:  פייר מאשן
 תאריך גילוי:  27 במרץ 1781
 סוג:  גלקסיה ספירלית
 בהירות נראית:  7.86+
 סיווג מורפולוגי:  SAB(rs)cd
 עלייה ישרה:  14ʰ 03ᵐ 12.54ˢ
 נטייה:  ‏56.2″ ‏20′ ‏54°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  21.2-
 מרחק:  21,000,000  שנות אור 6,438,557.76  פארסק
 קוטר:  175,000 שנות אור
 מסה:  ‎9.7×1010‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  241 ק"מ/שנייה 0.0008  z
גלקסיית גלגל הרוח (נקראת גם M101 מ-Messier 101, וכן NGC 5457) היא גלקסיה ספירלית הנמצאת במרחק של כ-21 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה. זהו אחד מעצמי מסיה האחרונים שהוכנסו לקטלוג מסיה על ידי שארל מסיה, עצמו מעט לפני פרסום המהדורה השלישית שלו, והעצם האחרון שמסיה צפה בו לפני השלמת הקטלוג (M102 ו-M103 הוכנסו לקטלוג על פי הדיווח של פייר מאשן בלבד).
היסטוריה

גלקסיית גלגל הרוח התגלתה ב-27 במרץ 1781 על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, שדיווח על תגליתו למסיה. מסיה צפה בה באותו לילה וצירף אותה לקטלוג מסיה, שהיה בשלבים האחרונים לפני פרסומו, תחת התיאור "ערפילית ללא כוכבים מאוד עמומה בין היד השמאלית של רועה הדובים והזנב של הדובה הגדולה. ויליאם הרשל צפה בגלקסיה בשנת 1783 וציין שיש בחלקה הצפוני כוכב בהיר ומספר כוכבים חיוורים בחלקה הדרומי. בתצפית נוספת בשנת 1789 הוא ציין שהיא בהירה מאוד ועם גרעין קטן המוקף בערפיליות נרחבת ושבשוליה יש שתי ערפיליות נוספות (NGC 5461 ו-NGC 5462 שכיום ידוע שאלו אזורי H II בזרוע של הגלקסיה). ג'ון הרשל צפה בה בשנת 1831 ותיאר אותה כערפילית גדולה ועגולה שבהירותה גדלה משוליה לכיוון המרכז בהתחלה באופן הדרגתי ואחר כך בחדות. בשנת 1851 פרסם ויליאם פרסונס רישום של הערפילית עם מספר זרועות ספירליות המקיפות אותה והיה הראשון לגלות את המבנה הספירלי שלה. בשנת 1918 ביצע האסטרונום האמריקאי הבר קרטיס צילום ארוך חשיפה של מספר ערפיליות וביניהן גלקסיית גלגל הרוח. הצילום הראה שהגלקסיה גדולה מאוד ומכילה מספר ערפיליות שזוהו מסביבה ומהוות למעשה אזורים צפופים יותר בזרועותיה (עצמים 5449, 5450, 5451, 5453, 5455, 5458, 5461 ו-5462 בקטלוג הכללי החדש).
עד היום נצפו בגלקסיית גלגל הרוח 4 סופרנובות: SN 1909A שסוגה אינו ידוע והגיע לדרגת בהירות 12, SN 1951H ו-SN 1970G שהיו סופרנובות מסוג II והגיעו בשיאן לדרגות בהירות 17.5 ו-11.5 בהתאמה, ו-SN 2011fe שהייתה סופרנובה מסוג Ia ושבהירותה הגיעה בשיאה לדרגה 10.
תצפית

גלקסיית גלגל הרוח נמצאת כ-5.6 מעלות מצפון-צפון-מזרח לכוכב אלקאיד, כ-5.7 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לאלקור וכ-4 מעלות מצפון מזרח לכוכב θ (תטא) ברועה דובים. גלקסיית המערבולת נמצאת כ-8.8 מעלות מדרום-מערב לגלקסיית גלגל הרוח וגלקסיית החמניה נמצאת במרחק של כ-14.6 מעלות באותו הכיוון. עם בהירות נראית מדרגה 7.8 ניתן להבחין בה בקלות באמצעות משקפת או באמצעות טלסקופ חובבים. טלסקופ בינוני מספיק כדי להבחין במבנה הספירלי שלה, אך רק צילום ארוך חשיפה מאפשר לצפות במבנה המורכב והמרשים שלה שמשתרע על כמעט חצי מעלה - כגודלו של הירח המלא.
תכונות

המרחק אל גלקסיית גלגל הרוח נמדד באמצעות זיהוי של מאות משתנים קפאידיים על ידי טלסקופ החלל האבל. הבהירות המוחלטת שלהם חושבה ממחזורי ההשתנות של אורם ובאופן זה נקבע שהמרחק אל M100 הוא כ-21 מיליון שנות אור. מישור הדיסקה של הגלקסיה כמעט ניצב לקו הראייה אליה כך שהיא נראית כמעט מעגלית עם קוטר זוויתי של כ-29 דקות קשת, השקול לקוטר של כ-175,000 שנות אור. לגלקסיה מבנה מורכב וא-סימטרי של זרועות מתפצלות וזרועות משנה קצרות. לזרועות צבע כחלחל המראה על נוכחות של כוכבים צעירים וחמים מאוד שנוצרו במאות מיליוני השנים האחרונות ויש בהן אזורים צפופים של מימן מיונן שבהם נוצרים צבירי כוכבים שנראים כמו גושים כחולים בתוך הזרועות. חלק מהאזורים האלה נחשבו בעבר לעצמים נפרדים והוכנסו לקטלוג הכללי החדש עם מספרי NGC משלהם. מסתה של גלקסיית גלגל הרוח מוערכת בכ-‎9.7×1010‎ מסות שמש והיא מאירה בעוצמה של פי ‎2.6×1010‎ מעוצמת ההארה של השמש.
מסביב לגלקסיית גלגל הרוח נמצאות מספר גלקסיות קטנות יותר ועמומות יותר שמהוות קבוצת גלקסיות שנקראת על שמה קבוצת M101. רוב הגלקסיות עמומות מכדי להראות באמצעות ציוד חובבים, אך הבהירות שבהן, NGC 5474 ו-NGC 5585, הן עם דרגת בהירות 11 וניתנות לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים. חלק מהגלקסיות הקרובות הן למעשה גלקסיות לוויין של גלקסיית גלגל הרוח.
הערות שוליים

↑  SIMBAD: M101
1 2  NED: M101
1 2  B. J. Shappee &  K. Z. Stanek: A New Cepheid Distance to the Giant Spiral M101 Based On ImageSubtraction of HST/ACS Observations
↑  Y. Sofue: Rotation Curve Decomposition for Size-Mass Relations of Bulge, Disk, and Dark Halo in Spiral Galaxies, Publications of the Astronomical Society of Japan, Volume 68, Issue 1, p. 4
| קטלוג מסיה |
| --- | --- | --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |  |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |  |
| אחרים | M40 • M73 |  |
שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש
דויטשה פלשתינה בנק

סניף הבנק ביפו
דויטשה פלשתינה בנק (Deutsche Palästina-Bank) היה בנק זר שפעל בארץ ישראל בין 1897 עד מאי 1921.
רקע

כתוצאה מהסכמי הקפיטולציות שנחתמו עם האימפריה העות'מאנית, הורחבה ההתיישבות של נתיני המעצמות בארץ ישראל ובכללם גרמנים. בתחילה היו אלו אנשי מיסיון, אך אחר כך גם סוחרים ובעלי מקצועות חופשיים. לשיאה הגיעה התיישבות הגרמנים עם בוא הטמפלרים לארץ ישראל.

בירושלים נפתח ב-1851 בנק על ידי מלוויל ברגהיים, יליד פרוסיה. ברגהיים היה מסיונר, רוקח וגם, יחדיו עם בניו, שלח את ידו בסחר של שטרות והמחאות. לאחר מותו הבנק פשט את הרגל. בנק נוסף נפתח עם שליחותו של כריסטיאן פרידריך שפיטלר, איש מיסיון עולי הרגל בסנט כרישונה בירושלים, ב-1856. יוהנס פרוטיגר, בנקאי שווייצרי, הגיע לירושלים על מנת להתמנות לסגן מנהל הבנק בשם המיסיון. לאחר מכן הקים את "בנק פרוטיגר" שהיה קרוי בפי כל "הבנק הגרמני". עם מחלתו של פרוטיגר בא הקץ גם על בנק זה.
הקמת הבנק

התפתחות הכלכלה הגרמנית בארץ ישראל דרשה הקמת בנק חדש. משרד החוץ הגרמני תמך בהקמה ונפתחה שלוחה של "החברה הגרמנית לארץ ישראל ולמזרח התיכון", שמאוחר יותר נוסד ממנה דויטשה פלשתינה בנק. הבנק הוקם עם הון של 450,000 גולדמארק, ופתח סניפים בירושלים (נפתח ב-1897), ביפו (נפתח ב-1899) ובחיפה (נפתח ב-1904), ונציגויות בדמשק, ביירות, טריפולי (לבנון), אלכסנדריה שכם ועזה.
אחרי הקמת אוצר התיישבות היהודים חיפש הרצל לרכוש בנק על מנת לממש את תוכניתו הכלכלית. הוא פנה לבעלי בנק דויטשה פלשתינה על מנת לקנותו. התוכנית לא יצאה לפועל ובסופו של דבר נוסדה אפ"ק.
הבנק היה חלק ממערכת הבנקאות הזרה בארץ ישראל של לפני מלחמת העולם הראשונה שכללה את בנק קרדי ליונה הצרפתי, אפ"ק האנגלי והבנק האימפריאלי העות'מאני והבנק האגרו עות'מאני הטורקים.
ב-1914 נרכש על ידי הבנק הגרמני המזרחי (Deutsche Orient Bank). הבנק נסגר בארץ ישראל עם תחילת המנדט הבריטי בטענת "רכוש אויב", אך המשיך לפעול בגרמניה תחת הבנק שרכש אותו.