stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרמטר סריג
סוגי סריגים

ישנם בסך הכול 14 סוגי סריגים תלת־ממדיים הנקראים סריגי בראבה והם מסוכמים בטבלה שלהלן:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
מערכות גבישים: סריג:
טריקליני: 
| מונוקליני | פשוט | ממורכז בסיס |  |  |
מונוקליני: 
| אורתורומבי | פשוט | ממורכז בסיס | ממורכז גוף | ממורכז פאה |
אורתורומבי: 
משושה: 
רומבוהדרלי: 
| טטרגונלי | פשוט | ממורכז גוף |  |  |
טטרגונלי: 
| קובייתי | פשוט SC | ממורכז גוף BCC | ממורכז פאה FCC |  |
קובייתי:
דוגמאות

פרמטר הסריג של פחמן בצורתו האלוטרופית כיהלום הוא  a = 3.57 Å ב-300K. המבנה הוא שווה-צלעות (משוכלל) למרות שהצורה בפועל לא יכולה להיקבע רק מקבועי הסריג. יותר מכך, ביישומים בפועל ניתן ערך ממוצע של פרמטר סריג.
דוגמאות נוספות בטבלה שלהלן:
| היסוד | מבנה סריג | ערך הפרמטר a | ערך הפרמטר c |
| --- | --- | --- | --- |
| Mg | HCP | a = 3.2094 | c = 5.2107 |
| Al | FCC | a = 4.0496 | a = c |
| Fe | BCC | a = 2.8665 | a = c |
| Ni | FCC | a = 3.5240 | a = c |
| Zn | HCP | a = 2.6648 | c = 4.9470 |
| V | BCC | a = c | a = c |
| Ag | FCC | a = 4.0857 | a = c |
| Co | HCP | a = 2.5071 | c = 4.0686 |

הערה: בטבלה מופיעים שלושת מבני הסריג הנפוצים ביותר: קובייתי ממורכז גוף (BCC), קובייתי ממורכז פאה (FCC) והקסגונלי ארוז בצפיפות (HCP).
שיטות למציאת פרמטר הסריג

1. קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן או עקיפה של קרני רנטגן: קרני X הם פוטונים בעלי אורך גל של:  0.5-2.5 אנגסטרם. אורכי גל אלו מתאימים לגודל של המרחק בין שכבות האטומים בגביש.
2. מיקרוסקופ אלקטרונים:מסוגל להגדיל עצמים קטנים במיוחד בכושר הפרדה גבוה על ידי שימוש באלקטרונים, כתחליף למקור אור במיקרוסקופים רגילים. מיקרוסקופ אלקטרונים מסוגל להגדיל את העצם הנבחן עד לפי 1,000,000 מגודלו המקורי
3. מיקרוסקופ מִנהור סורק (Scanning Tunneling Microscope (STM: הרזולוציה של ממ"ס יכולה להגיע ל-0.1 ננומטר במישור האופקי ול-0.01 ננומטר בציר האנכי.
4. מיקרוסקופ כוח אטומי Atomic Force Microscope: מיקרוסקופ בעל רזולוציה גבוהה במיוחד היכולה להגיע עד לאנגסטרם בודד. עוצמתו גבוהה פי אלף ממיקרוסקופ אופטי רגיל. משמש ככלי יסודי בחקר החומר בסקאלות הננומטריות, למטרות דימות ומדידה. מיקרוסקופ זה יעיל במיוחד לחקירת פני שטח של חומרים.
ראו גם

סריג הופכי
גביש
קריסטלוגרפיה
סריג בראבה
לקריאה נוספת

יצחק שוויקי, קביעת מבנה של חומר בעזרת קרני X, כמעט 2000 מספר 8, 1995
דנה אשכנזי ונעם אליעז, על מינרלים, סריגים ואבני חן, מתוך: פיזיקהפלוס, גיליון 11, 2008
הערות שוליים

↑  Unit cell definition using parallelepiped with lengths a, b, c and angles between the sides given by α,β,γ
↑  http://nature.berkeley.edu/classes/eps2//wisc/L5c2.html
↑  Naval Research Laboratory | Center for Computational Materials Science
↑  Materials for teachers (2012 Spring)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4343388-1
צגנדאניאד

| --- | --- |
סמל צגנדאניאדסמל צגנדאניאד

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת פהרגיארמט
 שטח:  12.2 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  636 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°56′00″N 22°33′00″E﻿ / ﻿47.933333333333°N 22.55°E﻿ / 47.933333333333; 22.55 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.cegenydanyad.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.צגנדאניאד(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.צגנדאניאד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צֶגֵנְדָאנְיָאד (בהונגרית: Cégénydányád) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר הוקם בשנת 1912 לאחר איחוד שני הכפרים צגן (Cégény) ודאניאד (Dányád).
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית צגנדאניאד קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-751 תושבים בשנת 1990 עד 636 תושבים בשנת 2020.
יהודי צגנדאניאד

יהודים חיו בצגנדאניאד בתקופות זמן שונות. ובמקום היה בית קברות.
בדף הקהילה של יהודי צגנדאניאד במפקד קהילות הונגריה משנת 1944 נכתב כי בקהילה 64 חברים, מזכיר הקהילה הוא יוסף ווייס, וכן מצורף מכתב המספר על עניותם של יהודי הקהילה רב הקהילה היה הרב זאב וולף גינצלר, אב בית הדין בפהרגיארמט
בשנת 1944 יהודי צגנדאניאד עם שאר יהודי הונגריה גורשו ונרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 16 |  |
| 1880 | 61 | 760 |
| 1910 | 70 |  |
| 1920 | 38 |  |
| 1930 | 45 |  |
| 1941 | 52 | 1,017 |
לקריאה נוספת

צגנדאניאד בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 424
צאגאן'-דאנ'אד, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 316. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי בצגנדאניאד
↑  דף קהילת צגנדאניאד במפקד קהילות הונגריה
↑  תיעוד יהודי צגנדאניאד שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת פהרגיארמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פהרגיארמט • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • הרמאנסג • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טיוודר • טוניוגמטולץ' • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • אוסקה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן |  |
צלב יווני

צלב יווני (בלטינית: crux immissa quadrata) הוא צלב שכל ארבע זרועותיו שוות באורכן. הצלב היווני מופיע בין היתר בדגל יוון בסמל יוון ובדגלי הצלב האדום ושווייץ, וכנסיות יווניות-אורתודוקסיות בנויות בדרך כלל בצורה זו.
דגל הצלב האדום
דגל יוון
דגל שווייץ
סמל יוון
סמל שווייץ
פרנץ טילה

| --- | --- |

 לידה:  9 במרץ 1868 פרידלנט, צ'כיה 
 פטירה:  23 במאי 1945 (בגיל 77) פראג, צ'כוסלובקיה 
 
פרנץ טילה (בצ'כית ובגרמנית: Franz Thiele;‏ 9 במרץ 1868 – 23 במאי 1945) היה צייר צ'כי ופרופסור באוניברסיטה.
ביוגרפיה

אביו היה אורג. לאחר שסיים את לימודיו היסודיים ב-1883, הוא קיבל מלגה, בחסות משפחת פטרונים ונסע לווינה. לאחר שנה של קורסי מבוא בבית הספר לאמנויות שימושיות, הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות אצל אוגוסט אייזנמנגר, פרנץ רומפלר וכריסטיאן גריפנקרל.
בשנת 1892 הוענק לו מענק ללימודים באיטליה. ב-1894 התבסס בווינה. הוא ערך מסעות רבים ברחבי מערב אירופה וביקר גם בתוניסיה. הוא הפך לחבר באגודת אמנים בשנת 1896 והיה אחד מהחברים המייסדים של "האגנבונד" האוסטרית בשנת 1900. שנתיים לאחר מכן, הוא מונה לפרופסור חבר באקדמיה לאמנויות יפות, פראג, והפך לפרופסור מן המניין ב־1905; תפקיד שיחזיק עד 1938.
הוא התנדב לשירות ב-1916 ועבד כאמן מלחמה במספר חזיתות במשך שנה.
בתקופה זו קיבל מספר פרסים, ביניהם צלב האביר של מסדר פרנץ יוזף, מסדר כתר הברזל, ומסדר אנה הקדושה.
הוא היה נשוי פעמיים: ב-1909 למריה סטארו ואז, ב-1927, לציירת, אינגה פשקה (1903–1993), איתה נולד לו בן.
הוא פרש ב-1938, בעקבות הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה. העבודה הבאה שלו הייתה כרזת תעמולה, שהציגה את היטלר מול קהל מריעים. חלק מציוריו נרכשו על ידי היטלר ויוזף גבלס. לקראת סוף המלחמה, הוא ואינגה נשלחו לבית מעצר שהופעל על ידי פטריוטים צ'כים. הוא לא שרד, ייתכן שנעשה בו לינץ'.
הוא נקבר בקבר אחים ליד פראג.
גלריה

יום קיץ
אשה וילד
משפחה מדרום איטליה
מפל מים
הערות שוליים

↑  "Thiele Franz". In: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Vol. 14, Austrian Academy of Sciences, Vienna 2015, ISBN 978-3-7001-7794-4, p. 296 f.
↑  Thiele, Franz". In: Hans Vollmer (Ed.): Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart, Vol.33: Theodotos–Urlaub. E. A. Seemann, Leipzig 1939, pg.24
↑  Inge Thiele / Persönlichkeiten / Inhaltsverzeichnis / vivoWiki / vivomondo, www.vivomondo.com
↑  Honzisa, honzisa: F. Thiele-Oslava záboru Sudet 1938, honzisa, ‏neděle 7. června 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1077380062  NKC: jo20000080281  RKD: 232859  ULAN: 500423261  VIAF: 84116391   WorldCat (עם VIAF): 84116391
צבעים חיבוריים

ערבוב צבעי יסוד. בתמונה זו ניתן לראות כיצד שלושת צבעי היסוד יוצרים צבעים חדשים באמצעות סופרפוזיציה
רגישות שלושת קולטני האור בעין, לפי תדר
צבעים חיבוריים היא שיטה לייצג את הצבעים הנראים על ידי העין, באמצעות סופרפוזיציה של שלושה צבעי יסוד: ירוק, אדום וכחול.
העין האנושית בנויה מקולטנים אשר רגישים לאור הנראה. בעין קולטנים לילה, אשר אינם רגישים לצבע, וקולטני יום הרגישים לצבע. קולטני היום נחלקים לשלושה סוגים: כאלו הרגישים לאור הכחול, כאלו הרגישים לאור הירוק וכאלו הרגישים לאור האדום. כל צבע בטווח האור הנראה, גורם לתגובה שונה של שלושת הקולטנים הללו. המוח מקבל את האותות מהקולטנים, ומפרש אותם כצבע. כך למשל, צבע צהוב, מעורר במידה רבה את הקולטנים הירוקים והאדומים, ובמידה קטנה מאוד את הקולטנים הכחולים. אך אור צהוב אינו האופציה היחידה לקבלת תגובה המתאימה לאור צהוב. ניתן לחלופין, להאיר באור ירוק ובאור אדום באופן כזה, שהקולטנים הירוקים והאדומים יגיבו באותה דרך, כאילו שהוארו באור צהוב. המוח יקבל את אותו המידע ויפרש את האור הנראה כאור צהוב. זאת למרות שהאור כלל אינו צהוב, אלא מורכב מסופרפוזיציה של ירוק ואדום.
ניתן לראות איפה, שחיבור של שלושת צבעי היסוד, מאפשר לייצר שילובים הנראים ככל צבע אחר. השילוב אינו מייצר צבע חדש באמת, אלא רק אשליה המתפרשת במוח כצבע חדש. לתופעה יש שימושים מעשיים רבים מאוד, בכל מקום בו יש צורך לייצר הקרנה של צבע מלאכותי. יש להבדיל בין צבעים חיבוריים לבין צבעים חיסוריים, המשמשים במקרים בהם יש צורך לייצר החזר של צבע מלאכותי (למשל בהדפסות על נייר).
היסטוריה

ג'יימס קלרק מקסוול נחשב לאבי השיטה. מקסוול ערך את הניסוי הראשון בצילום צבע, בעזרתו של הצלם תומאס סוטון. בניסוי צולם סרט בד צבעוני, באמצעות סרט צילום שחור לבן כשלוש פעמים, כאשר בכל פעם מושם על המצלמה פילטר באחד משלושת צבעי היסוד. לאחר הפיתוח הוקרנו שלוש התמונות בחפיפה, באמצעות שלושה מקרנים, כאשר על כל מקרן יש פילטר בהתאם לצבע היסוד המתאים. התמונה שהתקבלה הייתה תמונה צבעונית.
שימושים מעשיים

השימוש המעשי העיקרי לצבעים חיבוריים, הוא בכל מקום בהם יש צורך להקרין לעין צבעים משתנים. להלן מספר דוגמאות נפוצות:
שימושים מעשיים > צגים

צגים שונים, כגון מסכי טלוויזיה, מחשב, או טלפונים סלולריים, מכילים כולם יחידות תצוגה זערוריות (פיקסלים), בשלושת צבעי היסוד. הפיקסלים קטנים מכדי שיהיה ניתן להבחין בצבעים המרכיבים אותם. הדלקה של כל אחד מהפיקסלים, עם הרכב שונה של שלושת צבעי היסוד, מאפשר להציג תמונה צבעונית.
צגי ענק, הנמצאים בצמתים ומשמשים בדרך כלל לפרסום, עובדים באופן דומה. הפיקסלים המורכבים משלושת צבעי היסוד הם גדולים מאוד, וקל להבחין בהם כאשר מתקרבים אל הצג.
שימושים מעשיים > סרטי צילום

סרט צלולואיד, אשר שימש בעבר כסרט צילום לתמונות, ומשמש עדיין כיום בקולנוע, מורכב מפיקסלים הרגישים לאור באופן דומה לעין. עם החשיפה לאור, נצרבים שלושת צבעי היסוד על סרט הצילום.
תמונת הצבע הראשונה שצולמה על ידי מקסוול ב-1861
פיינל פור היורוליג

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל
 ארגון מפעיל:  יורוליג, יורוליג בסקטבול
 מספר מתמודדים:  4
 יבשת:  האיחוד האירופי אירופה
 זוכה:  יוון פנאתינאיקוס (זכייה מספר 7)
 הכי הרבה זכיות:  ספרד ריאל מדריד (11 זכיות)
 www.euroleague.net
 
פיינל פור היורוליג היא תחרות כדורסל בפורמט פיינל פור המהווה חצי גמר וגמר של תחרות כדורסל הקבוצות האירופית יורוליג. חברת יורוליג בסקטבול השתמשה בפורמט הפיינל פור לראשונה בשנת 2002, לאחר פיינל פור הסופרוליג 2001, שהיה הפיינל פור האחרון שנערך על ידי פיב"א אירופה. בתחרות המקורית של פיב"א אירופה, שימש הפיינל פור לראשונה ב-1966. פורמט הפיינל פור שימש שוב בשנה שלאחר מכן, ב-1967, אך אז ננטש.
הפיינל פור חזר לבסוף, לראשונה בעידן המודרני שלו, בעונת 1987/1988 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל. הוא ידוע בתור טורקיש איירליינס יורוליג פיינל פור מטעמי חסות. פנאתינאיקוס היא הקבוצה המצליחה ביותר בפיינל פור היורוליג, מאז החל עידן הפיינל פור המודרני בעונת 1987/88, וזכתה בתואר 7 פעמים (1996, 2000, 2002, 2007, 2009, 2011 ו-2024).
הפיינל פור של היורוליג משודר בטלוויזיה ב-213 מדינות וטריטוריות.
היסטוריה > שמות הפיינל פור

עידן פיב"א (1958–2001):
גמר גביע אירופה לאלופות של פיב"א (1966–1967, 1988–1991)
פיינל פור הליגה האירופית של פיב"א ("פיינל פור הפיב"א יורוליג") (1992–1996)
פיינל פור של פיב"א יורוליג (1997–2000)
פיינל פור הסופרוליג (2001)
עידן היורוליג בסקטבול (מאז 2000):
פיינל פור היורוליג (מאז 2002)
היסטוריה > שינויים היסטוריים

הפעם הראשונה שהיורוליג השתמש בפורמט פיינל פור כדי להכריע את אלופת הליגה שלה הייתה בסיום העונות 1965/1966 ו-1966/1967. בשני טורנירי הפיינל הפור הללו זכו סימנטל מילאנו וריאל מדריד (בהתאמה). פיב"א אירופה לא השתמשה שוב בפורמט זה עד לעונת 1987/1988, בה זכתה טרייסר מילאנו.
פיינל פור היורוליג מתקיים מאז מדי שנה, כאשר פיב"א אירופה מארגנת אותו עד 2001, וחברת יורוליג בסקטבול מארגנת אותו מאז 2002.
במהלך עונת 2000/01 התקיימו שתי תחרויות אירופיות. הסופרוליג שאורגנה על ידי פיב"א והיורוליג שאורגנה על ידי יורוליג בסקטבול. תחרות היורוליג, בשנת פתיחתה, השתמשה בפורמט פלייאוף, כאשר שתי הקבוצות המקצועיות מבולוניה (וירטוס ופורטיטודו), א.א.ק אתונה וטאו ויטוריה הגיעו לחצי הגמר של הטורניר. וירטוס הייתה המנצחת בגמר היורוליג 2001.
סטטיסטיקה > הופעות לפי מועדון

| מועדון | 1 | 2 | 3 | 4 | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יוון פנאתינאיקוס | 6 | 1 | 3 | 1 | 11 |
| ספרד ריאל מדריד | 5 | 3 | 1 | 4 | 13 |
| ישראל מכבי תל אביב | 4 | 6 | 1 | 1 | 12 |
| רוסיה צסק"א מוסקבה | 4 | 3 | 7 | 6 | 20 |
| יוון אולימפיאקוס | 3 | 6 | 1 | 2 | 12 |
| קרואטיה ק.ק. ספליט | 3 | – | – | – | 3 |
| ספרד ברצלונה | 2 | 5 | 4 | 6 | 17 |
| איטליה אולימפיה מילאנו | 2 | 1 | 2 | – | 5 |
| טורקיה אנאדולו אפס | 2 | 1 | 2 | – | 5 |
| טורקיה פנרבחצ'ה | 1 | 2 | – | 2 | 5 |
| איטליה וירטוס בולוניה | 1 | 2 | – | – | 3 |
| ספרד חובנטוד בדאלונה | 1 | 1 | – | – | 2 |
| סרביה פרטיזן בלגרד | 1 | – | 1 | 2 | 4 |
| צרפת לימוז' | 1 | – | 1 | 1 | 3 |
| ליטאז'לגיריס קובנה | 1 | – | 1 | – | 2 |
| איטליה בנטון טרוויזו | – | 2 | 2 | – | 4 |
| ספרד סאסקי בסקוניה | – | 1 | 1 | 3 | 5 |
| יוון א.א.ק. אתונה | – | 1 | – | 1 | 2 |
| איטליה פורטיטודו בולוניה | – | 1 | – | 1 | 2 |
| צ'כיה סלביה פראג | – | 1 | – | 1 | 2 |
| איטליה מונטפסקי סיינה | – | – | 3 | 1 | 4 |
| סלובניה אולימפיה ליובליאנה | – | – | 2 | – | 2 |
| יוון אריס סלוניקי | – | – | 1 | 2 | 3 |
| יוון פאוק סלוניקי | – | – | 1 | – | 1 |
| ספרד מאלגה | – | – | 1 | – | 1 |
| רוסיה לוקומוטיב קובאן | – | – | 1 | – | 1 |
| צרפת מונקו | – | – | 1 | – | 1 |
| איטליה סקאבוליני פזארו | – | – | – | 1 | 1 |
| ספרד אסטודיאנטס מדריד | – | – | – | 1 | 1 |
| צרפת אסוול ליון-וילרבאן | – | – | – | 1 | 1 |
| סה"כ | 37 | 37 | 37 | 37 | 148 |
סטטיסטיקה > הופעות לפי מדינה

| מדינה (ליגה מקומית) | 1 | 2 | 3 | 4 | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יוון יוון (GBL) | 9 | 8 | 6 | 6 | 29 |
| ספרד ספרד (LEB / ACB) | 8 | 10 | 7 | 14 | 39 |
| ישראל ישראל (ISBL) | 4 | 6 | 1 | 1 | 12 |
| רוסיה רוסיה (RSL / PBL / VTB) | 4 | 3 | 7 | 6 | 20 |
| יוגוסלביה יוגוסלביה (FFBL) | 4 | – | 2 | 1 | 7 |
| איטליה איטליה (LBA) | 3 | 6 | 7 | 3 | 19 |
| טורקיה טורקיה (BSL) | 3 | 3 | 2 | 2 | 10 |
| צרפת צרפת (Pro A) | 1 | – | 2 | 2 | 5 |
| ליטא ליטא (LKL) | 1 | – | 1 | – | 2 |
| צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה (CSBL) | – | 1 | – | 1 | 2 |
| ברית המועצות ברית המועצות (PBL) | – | – | 1 | – | 1 |
| סלובניה סלובניה (SKL) | – | – | 1 | – | 1 |
| סרביה סרביה (ABA) | – | – | – | 1 | 1 |
| סך הכל | 37 | 37 | 37 | 37 | 148 |
ה-MVP של פיינל פור היורוליג

| עונה | MVP | מועדון | Ref>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987–1988 | ארצות הברית בוב מקאדו | איטליה טרייסר מילאנו |  |
| 1988–1989 | יוגוסלביה דינו ראדג'ה | יוגוסלביה יוגופלסטיקה ספליט |  |
| 1989–1990 | יוגוסלביה טוני קוקוץ' | יוגוסלביה יוגופלסטיקה ספליט |  |
| 1990–1991 | יוגוסלביה טוני קוקוץ' (2) | יוגוסלביה יוגופלסטיקה ספליט |  |
| 1991–1992 | יוגוסלביה פרדראג דנילוביץ' | יוגוסלביה פרטיזן בלגרד |  |
| 1992–1993 | קרואטיה טוני קוקוץ' (3) | איטליה בנטון טרוויזו |  |
| 1993–1994 | הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה ז'ארקו פספאליץ' | יוון אולימפיאקוס |  |
| 1994–1995 | ליטא ארווידאס סאבוניס | ספרד ריאל מדריד |  |
| 1995–1996 | ארצות הברית דומיניק וילקינס | יוון פנאתינאיקוס |  |
| 1996–1997 | ארצות הברית דייוויד ריברס | יוון אולימפיאקוס |  |
| 1997–1998 | הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה זוראן סאביץ' | איטליה קינדר בולוניה |  |
| 1998–1999 | ארצות הברית טיוס אדני | ליטא ז'לגיריס קובנה |  |
| 1999–2000 | הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה ז'ליקו רבראצ'ה | יוון פנאתינאיקוס |  |
| 2000–2001* | ארצות הברית סלובניה אריאל מקדונלד | ישראל מכבי תל אביב |  |
| 2001–2002 | הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה דיאן בודירוגה | יוון פנאתינאיקוס |  |
| 2002–2003 | סרביה ומונטנגרו דיאן בודירוגה (2) | ספרד ברצלונה |  |
| 2003–2004 | ארצות הברית אנתוני פארקר | ישראל מכבי תל אביב |  |
| 2004–2005 | ליטא שארונאס יאסיקביצ'יוס | ישראל מכבי תל אביב |  |
| 2005–2006 | יוון תיאודורוס פאפאלוקאס | רוסיה צסק"א מוסקבה |  |
| 2006–2007 | יוון דימיטריס דיאמנטקוס | יוון פנאתינאיקוס |  |
| 2007–2008 | ארצות הברית טרייג'ן לנגדון | רוסיה צסק"א מוסקבה |  |
| 2008–2009 | יוון ואסיליס ספאנוליס | יוון פנאתינאיקוס |  |
| 2009–2010 | ספרד חואן קרלוס נבארו | ספרד ברצלונה |  |
| 2010–2011 | יוון דימיטריס דיאמנטיס (2) | יוון פנאתינאיקוס |  |
| 2011–2012 | יוון ואסיליס ספאנוליס (2) | יוון אולימפיאקוס |  |
| 2012–2013 | יוון ואסיליס ספאנוליס (3) | יוון אולימפיאקוס |  |
| 2013–14 | ארצות הברית מונטנגרו טייריס רייס | ישראל מכבי תל אביב |  |
| 2014–2015 | ארגנטינה אנדרס נוצ'יוני | ספרד ריאל מדריד |  |
| 2015–2016 | צרפת ננדו דה קולו | רוסיה צסק"א מוסקבה |  |
| 2016–2017 | ארצות הברית אפיי יודו | טורקיה פנרבחצ'ה |  |
| 2017–2018 | סלובניה לוקה דונצ'יץ' | ספרד ריאל מדריד |  |
| 2018–2019 | ארצות הברית ויל קלייבורן | רוסיה צסק"א מוסקבה |  |
2019–2020: בוטל בעקבות מגפת הקורונה
| 2020–2021 | סרביה וסיליה מיציץ' | טורקיה אנאדולו אפס |  |
| 2021–2022 | סרביה וסיליה מיציץ' (2) | טורקיה אנאדולו אפס |  |
| 2022/2023 | כף ורדה אדי טבארש | ספרד ריאל מדריד |  |
ראו גם

יורוליג
גמר היורוליג
הערות שוליים

↑  Record broadcast reach for 2017 Final Four!
↑  The European Cup For Men's Champion Clubs – The Early Years
↑  European club champions: 1958-2014.
↑  Nocioni named bwin MVP of Euroleague Final Four.
↑  De Colo celebrates title as Final Four MVP.
↑  Udoh caps historic Final Four with MVP award.
↑  Doncic chosen Final Four MVP.
↑  Will Clyburn, CSKA: 'Heart had to carry me'.
↑  Micic is chosen Final Four MVP
| עונות במפעל הראשון בחשיבותו בכדורסל האירופי |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 |  |
| הליגה האירופית | 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 |  |
| פיב"א יורוליג | 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 |  |
| סופרוליג | 2000/2001 |  |
| יורוליג | 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 |  |
| זוכות היורוליג |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1958: א.ס.ק. ריגה • 1959: א.ס.ק. ריגה • 1960: א.ס.ק. ריגה • 1961: צסק"א מוסקבה • 1962: דינמו טביליסי • 1963: צסק"א מוסקבה • 1964: ריאל מדריד • 1965: ריאל מדריד • 1966: אולימפיה מילאנו • 1967: ריאל מדריד • 1968: ריאל מדריד • 1969: צסק"א מוסקבה • 1970: פלקנסטרו וארזה 1971: צסק"א מוסקבה • 1972: פלקנסטרו וארזה • 1973: פלקנסטרו וארזה • 1974: ריאל מדריד • 1975: פלקנסטרו וארזה • 1976: פלקנסטרו וארזה • 1977: מכבי תל אביב 1978: ריאל מדריד • 1979: בוסנה סרייבו • 1980: ריאל מדריד • 1981: מכבי תל אביב • 1982: פלקנסטרו קאנטו • 1983: פלקנסטרו קאנטו • 1984: פלקנסטרו וירטוס רומא • 1985: ציבונה זאגרב • 1986: ציבונה זאגרב • 1987: אולימפיה מילאנו • 1988: אולימפיה מילאנו • 1989: ק.ק. ספליט • 1990: ק.ק. ספליט • 1991: ק.ק. ספליט |  |
| אליפות אירופה לקבוצות | 1992: פרטיזן בלגרד • 1993: לימוז' • 1994: חובנטוד בדאלונה • 1995: ריאל מדריד • 1996: פנאתינאיקוס |  |
| הליגה האירופית | 1997: אולימפיאקוס • 1998: וירטוס בולוניה • 1999: ז'לגיריס קובנה • 2000: פנאתינאיקוס |  |
| סופרוליג | 2001: מכבי תל אביב |  |
| יורוליג | 2001: וירטוס בולוניה • 2002: פנאתינאיקוס • 2003: ברצלונה • 2004: מכבי תל אביב • 2005: מכבי תל אביב • 2006: צסק"א מוסקבה • 2007: פנאתינאיקוס • 2008: צסק"א מוסקבה • 2009: פנאתינאיקוס • 2010: ברצלונה • 2011: פאנתינייקוס • 2012: אולימפיאקוס • 2013: אולימפיאקוס • 2014: מכבי תל אביב • 2015: ריאל מדריד • 2016: צסק"א מוסקבה • 2017: פנרבחצ'ה • 2018: ריאל מדריד • 2019: צסק"א מוסקבה • 2020: התחרות בוטלה • 2021: אנאדולו אפס • 2022: אנאדולו אפס • 2023: ריאל מדריד • 2024: פנאתינאיקוס |  |
הערה: עד שנת 2001, גביע אירופה לאלופות בכדורסל נוהל על ידי מפעל הסופרוליג, תחת ארגון פיב"א אירופה. בשנה זו חדל מלהתקיים, וטורניר היורוליג החליפו בפועל.
צבעים (אלבום)

צבעים הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי הישראלי גיל ויין. האלבום יצא לאור ב-22 באוקטובר 2019 על ידי חברת התקליטים הליקון. כל השירים מתוך האלבום יצאו קודם לכן כסינגלים.
רקע והפקה

בשנת 2017, לאחר פעילות תחת שם הבמה "די ג'יי אונלי", במהלכה יצר, בין היתר, את הלהיטים "עד המדבר" ו"מסיבה בחיפה", החליט וינגרטן לשנות את שמו המקצועי ל"גיל ויין". על ההחלטה אמר ויין בראיון למאקו:
לא ידעתי מה לעשות אז עם שירים כמו 'אל תשאלי', וחשבתי שבתור די ג'יי אין לזה כל כך מקום, למרות שהיום השיר הזה מתנגן בכל מסיבה. אמרתי לעצמי שאם זה הזמן שלי להיות אמיתי עד הסוף, זה הזמן להשתמש בשם האמיתי שלי ולשנות את פרסונת הדי ג'יי.
בסמוך לכך, הוציא את הסינגל הראשון מתוך האלבום ותחת שם זה, "אל תשאלי", שבוצע על ידי יוצא העונה הרביעית של תוכנית המציאות The Voice ישראל בניה ברבי. השיר היה ללהיט בכך שהיה לשיר הפריצה של וינגרטן וברבי, הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, ואף למקום ה-2 במצעד ההשמעות ברדיו השנתי של החברה וה-11 במצעדים השנתיים של גלגלצ וכאן גימל בהתאמה. הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "צבעים", בביצוע רון בוחניק, היה ללהיט אף הוא, הגיע לצמרת המצעדים השבועיים והשנתיים של תחנות הרדיו והיה לשיר הישראלי העשירי המושמע ביותר לפי נתוני ספוטיפיי ישראל.
ביקורת

דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לאלבום ביקורת חיובית, תוך ששיבח את ההפקה המוזיקלית באלבום וכן את בחירת המבצעים, ואמר: "בשורה התחתונה, זה אלבום אקלקטי בסגנונותיו, קל לעיכול, שמגיש למאזין את המיינסטרים בכפית זהב, תוך שימוש ברגש ונשמה".