stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמל אי הנסיך אדוארד
תיאור הסמל

במרכז המגן מצויר אריה פוסע, המסמל את אנגליה. בתחתית המגן שלושה נצרי עץ אלון, המייצגים את שלושת מחוזות האי, ולידם עץ אלון בוגר המסמל את בריטניה.
ב-26 באפריל 2002 הוצע להוסיף סמלים למגן, על מנת לסמל 150 שנה של שלטון עצמי של האי, הצעה שקבלתה הסתיימה בטקס חגיגי ב-13 בדצמבר 2002 בו הציגה אדריאן קלארקסון, המושלת הכללית של קנדה את הסמל.
הציצה מציגה עורבני כחול המחזיק במקורו ענף של אלון אדום - שניהם סמלי האי. הכתר מסמל את הריבונות של המלכה, והשימוש בכתר, בסמל הפרובינציה, הותר במפורש על ידי מלכת קנדה.
התומכים הם שני שועלי כסף - בעלי חיים נדירים המצויים באי. פרוותיהם בפרט ופרוות בכלל שמשו מרכיב עיקרי בכלכלת המדינה. כמו כן השועל מסמל חוכמה ויכולת הישרדות. סביב אחד השועלים מצויים פרחי תפוח אדמה המסמלים את החקלאות באי, והשועל האחר מכוסה בחלקו ברשת דייג המסמלת את ענף הדייג.
במרכז החלקה הירוקה מצוי כוכב מיקמאקי כחול בן שמונה פינות המסמל את השמש. סביבו שושנים המסמלים את אנגליה, חבצלות המסמלות את צרפת, דרדרים המסמלים את סקוטלנד, תלתן המסמל את אירלנד, ולוע הארי המסמל את האי.
מתחת הסמל רשום מוטו האי: ”קטן תחת [הגנתו של] גדול” (בלטינית: Parva sub ingenti), הלקוח מספרו של ורגיליוס "גאורגיקה" (מוטו האי מאז שנת 1769).
ראו גם

דגל אי הנסיך אדוארד
סמל אוקלהומה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  אוקלהומה 
 תאריך אימוץ:  1905
 התקנים
 מוטו:  לטינית: Labor Omnia Vincit
 פרטים נוספים
 גרסאות קודמות:    הצעה לסמל מדינת סקויה
 
החותם הגדול של מדינת אוקלהומה או סמל מדינת אוקלהומה (באנגלית:  Great Seal of the State of Oklahoma) משמש כסמלה הרשמי של מדינת אוקלהומה שבארצות הברית. בנוסף, מופיע הסמל על דגלו של מושל המדינה.
הסמל נבחר בשנת 1905 במהלך האספה החוקתית של מדינת סקוייה (אנ') - המדינה המוצעת על ידי תושבי הטריטוריה האינדיאנית שבדרומה של אוקלהומה של ימינו.
מבנה הסמל

הסמל מורכב מכוכב מחומש שבמרכזו סמלה המקורי של טריטוריית אוקלהומה, המכיל את המוטו "Labor Omnia Vincit" שמשמעותו בשפה הלטינית היא "העבודה מנצחת את הכל". הדמות המרכזית בסמל הטריטוריה היא קולומביה, המסמלת את מעמדה של אוקלהומה כמדינה חברה באיחוד ואת הצדק, מוקפת בדמותם של חקלאי חלוץ אמריקאי מימינה ואינדיאני משמאלה הלוחצים יד אחד עם השני מתחת למאזני הצדק. שניהם מסמלים יחד את הצדק הקיים בין הגזעים האנגלו-סקסים והאינדיאניים באוקלהומה וגם מצידו של הממשל הפדרלי. מתחת לשלישייה יש קרן המסמלת שפע וענף זית המסמל שלום, ומאחוריהם זורחת שמש המסמלת את התרבות והקידמה.
על כל אחד מקצוות הכוכב סמל של אחד מחמשת השבטים האינדיאנים שהתגוררו באזור אוקלהומה: צ'רוקי, צ'יקאסו, צ'וקטאוו, קריק וסמינול. משמעות הסמלים לפי סדר השעון:
|  | מיקום בכוכב | אומה מיוצגת | תיאור ומשמעות |
| --- | --- | --- | --- |
|  | קרן עליונה בכוכב | סמל אומת הצ'יקאסו (אנ') | כולל לוחם אינדיאני העומד בעמדת קרב קדומה, אוחז שני חצים בידו הימנית, קשת ארוכה בידו השמאלית ומגן על כתף שמאל. שני החצים מסמלים את שמירתו של הלוחם על שני החלקים של האומה. הקשת והמגן מסמלים את מורשתה של אומת הצ'יקאסו כצאצאיה של "משפחת הלוחמים" הקדומה. |
|  | קרן ימנית-עליונה בכוכב | סמל אומת הצ'וקטאוו (אנ') | כולל קשת שאינה דרוכה, שלושה חצים ומקטרת טקסית מוצלבים אחד בשני. הקשת, שאינה דרוכה, מסמלת את השלום וחוסר הנכונות למלחמה אך המוכנות התמידית להגנה עצמית, בזמן ששלושת החצים מסמלים את שלושת הצ'יפים הגדולים של אומת הצ'וקטאוו. המקטרת הטקסית הייתה מועברת בין חברי מועצת האומה בזמן דיונים על החלטות בדבר נושאי שבטיים. |
|  | קרן תחתונה-ימנית בכוכב | סמל אומת הסמינול (אנ') | כולל סצנה של אינדיאני החותר בקנו באגם אשר לשפתו כפר עם תחנת מסחר. סצנה זו מסמלת את המנהגים הקדומים שכללו את העיסוק באיסוף, שימור וסחר בצמחים הנחשבו קדושים על ידי האומה, דבר המסמל שלום ושפע. |
|  | קרן תחתונה-שמאלית בכוכב | סמל אומת הקריק (אנ') | כולל אלומת חיטה ומחרשה, שנבחרו כסמלים מודרניים של תעשיית החקלאות, בה היו ידועים הקריק בזמנים העתיקים. הסמלים מתזכרים את השגשוג והשפע שהביאה החקלאות לאומת הקריק. |
|  | קרן עליונה שמאלית בכוכב | סמל אומת הצ'רוקי | כולל כוכב גדול בעל שבע קרניים המוקף בזר עלי עץ אלון. הכוכב מסמל את שבעת השבטים העתיקים של אומת הצ'רוקי. עלי עץ האלון מסמלים את העץ המהווה מקור העצים ששימשו להזנת אש התמיד הקדושה בארץ הקדומה של האומה, בהקשר זה עץ האלון סימל חוזק וחיי נצח. |

סביב הכוכב 45 כוכבים קטנים לבנים על רקע כחול. כוכבים אלה מסמלים את 45 מדינות ארצות הברית אשר קדמו להצטרפותה של אוקלהומה כמדינה. הכוכב המחומש המרכזי בסמל מהווה למעשה הכוכב ה-46 בסמל, ובכך מסמל את מעמדה של אוקלהומה כמדינה ה-46 באיחוד.
ראו גם

דגל אוקלהומה
סיפורה של O

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פולין רֵיאז'
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  רומן ארוטי, ספרות BDSM 
 נושא:  BDSM 
 מקום התרחשות:  פריז, Roissy-en-France 
 הוצאה
 הוצאה:  Jean-Jacques Pauvert 
 תאריך הוצאה:  1954 
 הוצאה בעברית
 תרגום:  כן
 פרסים
 פרס לה דה מאגו (1955) 
 סדרה
 הספר הבא:  Back to Roissy 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001915589
 
סיפורה של O (בצרפתית: Histoire d'O) הוא רומן העוסק בסאדו-מזוכיזם, שיצא לאור בשנת 1954 בצרפת, תחת שם העט פולין רֵיאז'. כעבור יותר מארבעים שנה נחשפה זהות המחברת, אן דקלו (אנ'), כארבע שנים לפני מותה. הספר מציג התרחשות מינית פרובוקטיבית, הכוללת סאדו-מזוכיזם, ועורר בעת פרסומו ויכוח סוער על זהות המחבר או המחברת. הספר כלל ארבעה חלקים, אולם רק שלושה פורסמו ואילו החלק הרביעי נגנז.
עלילה

הדמות הראשית בספר, המכונה באות O בלבד, היא צלמת אופנה צרפתייה. היא נלקחת על ידי מאהבה לטירה בכפר רואסי (Roissy) הסמוך לפריז, מקום בו גברים סאדיסטים, המשתייכים לאגודת סתרים, משתמשים בה לסיפוק צורכיהם. שם היא צריכה לעבור "חינוך מחדש": היא מקיימת יחסי מין עם כל גבר המעוניין בה; אסור לה להביט בעיניהם ועליה לשרת אותם ככל שירצו. כל מעבר על החוקים גורר עונש פיזי. לאחר שחרורה היא נדרשת לענוד טבעת שתאפשר לחברי האגודה לזהות אותה ולעשות בה כרצונם אם יפגשו בה.
היא נלקחת לאישה, הנחשבת שווה לגברים באגודת רואסי, שם מוטבע שמו של בעליה החדש בברזל מלובן על גופה. היא מתאהבת באחת הדוגמניות שלה ומקבלת משימה: להביא אותה לרואסי, שם תוכל להיות לה לגבירה. בעליה אוהב להביט בהן מענגות זו את זו.
לאורך כל הספר, O היא דמות פאסיבית לחלוטין ואינה מביעה התנגדות לדבר ממה שנעשה בה.
הספקולציות לגבי זהותו (ומינו) של מחבר הספר באו אל קיצן ב-1994, אז נודע כי חיברה אותו העורכת והסופרת דומיניק אורי (ששמה האמיתי אן דֶקלו, Desclos).
עיבוד קולנועי

הספר עובד לסרט בשנת 1975, בבימויו של אנרי-ז'ורז' קלוזו.
תרגום עברי

סיפורה של O ראה אור בעברית בשנת 1999, בהוצאת הקיבוץ המאוחד / הספריה החדשה.
לקריאה נוספת

ניצה בן-ארי, "התקבלות מאוחרת: סיפורה של O לפולין ריאז'", בספרה דיכוי הארוטיקה - צנזורה וצנזורה-עצמית בספרות העברית 1980-1930, אוניברסיטת תל אביב, ההוצאה לאור, 2006, עמ' 221–224.
טבעת ועליה טריסקל, כגון זו שעונדת O
סטליוס קזנג'ידיס

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1931 נאה יוניאה, אתונה, יוון
 פטירה:  14 בספטמבר 2001 (בגיל 70) אתונה, יוון
 מוקד פעילות:  יוון יוון
 תקופת הפעילות:  1952–2000 (כ־48 שנים)
 סוגה:  לאיקו, רמבטיקו
 שפה מועדפת:  יוונית מודרנית 
 חברת תקליטים:  מינוס EMI 
 בן או בת זוג:  מארינלה (7 במאי 1964–ספטמבר 1966) Vaso Kazantzidou (1982–2001) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטליוס קזנג'ידיס (ביוונית: Στέλιος Καζαντζίδης;‏ Stelios Kazantzidis; סטליוס קזנדְזיד'יס; ‏29 באוגוסט 1931 – 14 בספטמבר 2001) היה זמר יווני מוביל, שהפך לאחד מסמליה הבולטים של המוזיקה העממית היוונית, לאיקו. שיתף פעולה עם מלחינים רבים ביוון.
ביוגרפיה

קזנג'ידיס נולד בנֵאַה יוניאה (Νέα Ιωνία) (פרבר של אתונה), יוון. הוא היה הראשון מבין שני ילדים שנולדו לחראלבו (Χαράλαμπου) וגסתמאניס (Γεσθημανής) קזנג'ידיס.
שורשיו של אביו מפונטוס שעל חוף הים השחור בטורקיה, ואימו הגיעה ליוון מהעיר אלניה בדרום טורקיה בעקבות מלחמת יוון–טורקיה. בגיל 13 התייתם מאביו, שהיה חבר המחתרת היוונית, ועוּנה למוות בידי קיצונים. מציאות זו הכריחה את קזנג'ידיס לעבוד מגיל צעיר. עבד כנושא מזוודות, מוכר ערמונים וכפועל במפעלי הטקסטיל בנֵאַה יוניאה.
חייו השתנו כאשר בעל מפעל הטקסטיל נתן לו גיטרה. הוא בילה שעות בנגינה.
את הופעתו הפומבית הראשונה הוא עשה בשנות החמישים המוקדמות במועדון לילה בקיפיסיה, וזמן קצר לאחר מכן, ביולי 1952, ביצע את הקלטת האולפן הראשונה שלו באולפני Columbia עם שיר בשם "אני הולך לשחות" (Για μπάνιο πάω) אשר נכתב על ידי אפוסטולוס קאלדארס. השיר לא הצליח, אך הוא ניסה שוב, עם הקלטת שירו של יאניס פפאיואנו "על מזוודות" (Οι βαλίτσες), זמן קצר לאחר מכן. הפך השיר ללהיט ראשון מני רבים, ועם הפופולריות הגואה החל להופיע בכמה מן המועדונים הגדולים של התקופה. עם נסיקת הקריירה שלו החל קזנג'ידיס לשתף פעולה עם כמה מהשמות הגדולים ביותר בעולם המוזיקה היוונית, ביניהם מיקיס תאודוראקיס, מאנוס חג'ידאקיס, מנוליס חיוטיס וסטאברוס קסרחקוס. קזנג'ידיס והזמרת מרינלה הפכו בהמשך לצמד.
סטליוס ומרינלה נישאו ב־7 במאי 1964, והם הופיעו יחד בגרמניה ובארצות הברית.
קזנג'ידיס מת ב־14 בספטמבר 2001, בשל גידול מוחי. הלווייתו שודרה בטלוויזיה היוונית.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביוגרפיה > גרסות כיסוי עבריות

בישראל היה קזנג'ידיס לסמל מוזיקלי. רבים משיריו תורגמו ובוצעו בעברית, כדוגמת ״אמא אמא״ שבוצע על ידי חיים משה, "אלינור", שבוצע על ידי ג'קי מקייטן ולאחר מכן על ידי זוהר ארגוב, ו"זינגואלה" שבוצע על ידי יהודה פוליקר.
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏שלומי סרנגה יופיע בהאנגר 11 עם שירי קזנג'ידיס, באתר ‏מאקו‏, 26 ביולי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506590305171  GND: 133484912  ISNI: 0000 0000 7876 3420  LCCN: no2013042814  MusicBrainz: cbdc91c8-787e-4485-b70a-d2a61e9fbca8  NLG: 46009  NTA: 09854621X  VIAF: 16157624   WorldCat (עם VIAF): 16157624
עונת 1929/1930 בליגת ארץ ישראל בכדורגל

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  1929
 מספר משתתפות:  6
 הזוכה:  אין
 1930 ←
 
עונת 1929/1930 בליגת ארץ ישראל בכדורגל (כונתה גם ליגה א') הייתה אמורה להיות העונה הראשונה של ליגת הארץ בכדורגל בארץ ישראל במהלך תקופת המנדט אך הופסקה באמצע בעקבות מאורעות תרפ"ט. מתחתיה שיחקו הליגות המחוזיות האזוריות.
חלק ממשחקי העונה שכן התקיימו, נערכו בשנת 1929. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי יחס שערים.
בליגה זו השתתפו 6 קבוצות: מכבי והפועל תל אביב, מכבי פתח תקווה, קבוצת פ.ג.ה (צריפין סרפנד), המעופפים רמלה (קבוצת חיל האוויר הבריטי) ואלחוט סרפנד (קבוצת חיל הקשר הבריטי).
העונה הסדירה נקטעה בעת התחלת המאורעות ולא חודשה מעולם, ועל כן לא הוכרזה אלופה לעונה זו.
רק 2 עונות לאחר מכן החלה הליגה להתקיים באופן סדיר לראשונה, בעונת 1931/1932.
| עונות בליגה העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגת ארץ ישראל | 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1943/1944 • 1944/1945 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| ליגה א' והליגה הלאומית | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| ליגת העל | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סמל אורגון

| --- | --- |

 פרטים
 תאריך אימוץ:  14 בפברואר 1859
 התקנים
 מוטו:  אנגלית: The Union "האיחוד" (אומץ ב-1957)  אנגלית: She Flies With Her Own Wings "היא נוסקת באמצעות כנפיה שלה" (אומץ ב-1987)
סמל מדינת אורגון (באנגלית: Seal of the State of Oregon), או החותם של מדינת אורגון (באנגלית: Oregon State Seal) הוא הסמל הרשמי של מדינת אורגון בארצות הברית. הוא עוצב על ידי הארווי גורדון ב-1857, שנתיים לפני הצטרפותה של אורגון לארצות הברית ב-1859. הסמל מופיע על צידו הקדמי של דגל מדינת אורגון.
עיצוב

הסמל עגול, בטבעת החיצונית רשום שמה של המדינה באנגלית: "State of Oregon" ושנת הצטרפותה לארצות הברית, 1859. במעגל הפנימי מופיע עיטם לבן-ראש, הציפור הלאומית של ארצות הברית, הניצב על גבי מגן המציג תמונת נוף של הרים והאוקיינוס השקט ובה מרכיבים רבים:
אייל קנדי, שמייצג את עדרי האיילים הגדולים שנמצאו בשטחה.
עגלה הנמשכת על ידי שני שוורים, המזכירה את הקמת המדינה במסגרת התפשטות ארצות הברית מערבה בהתאם לאמונת הייעוד הגלוי.
באוקיינוס השקט מפליגות שתי אוניות: אוניית מלחמה של הצי המלכותי הבריטי שמתרחקת מהחוף ואוניית קיטור אמריקאית שמתקרבת לחוף. החלפת הספינות מסמל את סיום השלטון הבריטי באורגון.
ההרים והאוקיינוס השקט שמופיעים ברקע הסמל, מייצגים את הגאוגרפיה ההררית של המדינה הסמוכה לחוף. מתחת לתמונת הנוף מופיע הכיתוב באנגלית "The Union", שמשמעותו "האיחוד", ומתחתיו ציור המייצג אלומת קש, מחרשה ומכוש המסמלים את החקלאות במדינה.
את המגן מקיפים 33 כוכבים מחמושים המסמלים את מעמדה של אורגון כמדינה ה-33 באיחוד.
היסטוריה

קודם להצטרפותה של המדינה לארצות הברית, שלטה בטריטוריה ממשלה מחוזית שסמלה, שכונה "סמל הסלמון", היה סמל עגול שהציג שלוש אלומות קש ודג סלמון מתחת לכיתוב "Oregon", שם המדינה באנגלית. דג הסלמון סימל את תעשיית הדיג הענפה בטריטוריה והקש סימל את החקלאות. הסמל הוחלף עם הכרזת אורגון כטריטוריה רשמית של ארצות הברית ב-1849.
הסמל הטריטוראלי של אורגון אומץ מיד עם הכרזת הטריטוריה ב-1849. הסמל היה עגול, בטבעת החיצונית רשום שמה שמו של הסמל וחמישה כוכבים מחומשים בתחתיתו.
במרכז הסמל היה מגן שהציג ספינה שטה באוקיינוס, המייצגת מסחר, ומתחתיה תמונת נוף של הרים ומחרשה. במגן תמכו נשר מימין ויליד אמריקאי משמאל. מעל המגן היה ציור של בונה המסמל את תעשיית הפרוות שהייתה התעשייה המרכזית בהיסטוריה המוקדמת של המדינה.
ב-1857 נפגשה הוועדה המכוננת של אורגון, וקבעה את סמל המדינה שיכנס לשימוש מיד עם הכרזתה של אורגון כמדינה. הסמל שעוצב על ידי הארווי גורדון אומץ על ידי הוועדה, שהוסיפה לו את ציור האייל. השימוש נכנס לתוקף עם הכרזתה של אורגון כמדינה ב-14 בפברואר 1859.
סמל הממשלה המחוזית של אורגון, 1843–1849
סמל טריטורית אורגון, 1849–1857
ראו גם

דגל אורגון
סנין סבאי

סנין סבאי (בצרפתית: Senin Sebai; נולד ב-18 בדצמבר 1993 באביג'אן שבחוף השנהב) הוא כדורגלן איבוארי המשחק בעמדת החלוץ בקיזילז'אר.
קריירת מועדונים

סבאי שיחק בקבוצות סקסאן, אסטרה ג'יורג'יו, סלוצק, בלטיקה קלינינגרד, טמבוב, טובול ו-חימקי.
ב-7 בספטמבר 2021 חתם על חוזה לעונה אחת באחמט גרוזני מליגת העל הרוסית. ב-31 במאי 2022 עזב את המועדון, לאחר שהסתיים חוזהו.
ב-7 ביוני 2022 חתם בעירוני קריית שמונה.
הערות שוליים

↑  СЕНИН СЕБАИ ПЕРЕХОДИТ В «АХМАТ» באתר הרשמי של חימקי, 7 בספטמבר 2021 (ברוסית)
↑  Гудиев, Пуцко, Себаи, Архипов, Лысцов и Коновалов покидают «Ахмат» באתר הרשמי של אחמט גרוזני, 31 במאי 2022 (ברוסית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיפורה של אם המנזר

סיפורה של אם המנזר (The Prioress's Tale) מופיע לאחר "סיפורו של הספן" בסיפורי קנטרברי לג'פרי צ'וסר. בשל כתב-היד הקטוע, אין באפשרותנו לדעת מהו מספרו הסידורי, אך הוא השני בקבוצה ב-2, ואחריו מופיע "סיפורו של סר תופס". הפרולוג הכללי נוקב בשמה של אם המנזר - מָדָם אֶגְלֶנְטַיְן, ומתאר את נימוסי השולחן שלה כזכים מכל רבב, ואת לבה הרך. סיפורה הוא על נער קדוש הנרצח בידי יהודים, נושא נפוץ בקרב הספרות הנוצרית של ימי הביניים, ורק ביקורות מאוחרות ביותר מתמקדות באנטישמיות של הסיפור.
תקציר העלילה

הסיפור נפתח בקריאה לבתולה מריה, ואז עובר מוקד ההתרחשויות לאסיה, בה קהילה של יהודים חיה בעיר נוצרית. נער קט בן שבע בשם יוּ, תלמיד בבית הספר, בנה של אלמנה, לומד לרחוש כבוד רב לבתולה מריה. הוא משנן את הבית הראשון במזמור האהוד מימי הביניים, "Alma Redemptoris Mater" (אמו-הורתו של הגואל); הגם שאינו מבין את משמעות המילים, חברו לכיתה, המבוגר ממנו בשנים, מספר לו שהוא עוסק במריה הקדושה. הוא מתחיל, אם כן, לשיר את המזמור בכל יום בדרכו לבית הספר ובחזרה, בעוברו דרך שכונת היהודים.
השטן, "שקן צרעותיו שוכן בלבם של היהודים", מעודד את היהודים לרצוח את הנער ולהשליך את גופתו על ערימת-צואה, בבית השימוש של היהודים. אמו מחפשת אחריו ולבסוף מוצאת את גופתו, המתחילה באורח-נס לזמר את ה-"Alma Redemptoris".
הנוצרים מזמנים את המגיסטראט, והלה מענה את היהודים, מוציאם להורג על ידי קריעת איבריהם בעזרת סוסים ולאחר מכן תולה את גופותיהם בחוצות-העיר למען יראו וייראו.
הנער ממשיך לשיר לאורך כל טקס הקבורה שלו, עד שהנזיר, איש-הכמורה של הקהילה, שואל אותו כיצד הוא עוד יכול לשיר. הוא משיב שעל אף גרונו המשוסף, היה לו חזון ובו מריה הניחה פרח חבצלת על לשונו, והוא יוסיף לשיר עד שהוא יוסר. הנזיר מוציא את החבצלת מפיו, והנער מת.
הסיפור מסתיים באזכור "יו הקט מלינקולן", עלילת דם נוספת על אודות נער קדוש הנרצח לכאורה בידי היהודים.
הסיפור הוא דוגמה לסוג מסוים של סיפורים שהיו אהודים בזמנם, הידועים כ"מעשי הנסים של הבתולה", למשל, אלה שנכתבו בידי גוטייה דה קואנסי. הסיפור מערב יסודות שונים של סיפור נפוץ על נער אדוק הנרצח בידי אויבי האמונה; מופעו הראשון באנגליה נכתב על אודות ויליאם איש נוריץ'. מת'יו ארנול ציטט בית מסיפורה של אם המנזר בתור החלק המובחר בשירת צ'וסר.
My throte is kut unto my nekke boon,
 
Seyde this child, "and as by wey of kynde 

I sholde have dyed, ye, longe tyme agon. 

But Jesu Crist, as ye in bookes fynde, 

Wil that his glorie laste and be in mynde, 

And for the worship of his Mooder deere 

Yet may I synge O Alma loude and cleere
כן, עד העורף צווארי שסוע,"
השיב הילד, "ועל-פי הטבע
הייתי מת זה כבר. אבל ישוע,
שתפארתו עלֵי ספרים נכתבת,
חפָץ כי מרוממת ומוּשׂגבת
תהֵא. על-כן לִכְבוד אֵם המושיע
בקול גדול 'או אַלְמָה' עוד אריע."
אנטישמיות

הסיפור קשור לעלילות-דם רבות שרווחו באותה התקופה והופצו בידי הכנסייה. יש הטוענים שעמדתו של צ'וסר עצמו לגבי הסיפור ברורה פחות.
מבטאה הצרפתי של אם המנזר הוא סממן של עלייה בסולם המעמדות החברתי, אך מוגבלת: צורת דיבורה היא של כמי שלמדה את השפה בבית-הספר במנזר סְטְרֶטְפוֹרְד-בּוֹ, ולא צרפתית גבוהה ורהוטה פריזאית (For Frenssh of Parys was to hir unknowe). היא נשבעת בשם "סֶנְט לוֹי" (אליגיוס הקדוש), פטרונם של, בין השאר, הצורפים. קנאות-היתר שלה לכלבלבי-המחמד שלה ולעכברים הנתפסים במלכודות ונהרגים אולי אינה יאה לנזירה, שבמקום זאת הייתה יכולה לדאוג לעניים. צמיד האלמוגים המחורז שהיא עונדת לפרק-ידה נושא תליון שבראשו חרוטה האות 'A' ובתחתיתו מימרתו של הנודעה של ורגיליוס - "האהבה גוברת על הכל" ('Amor Vincit Omnia'), אולי סיסמה מפוקפקת בעבור נזירה שממלאת את המקום של סמל "גן-השושנים" ומדגישה את התלהבותה מאהבה-אצילית.
בנוסף, העובדה שצ'וסר בחר לגולל את סיפורה בסגנון "ריים רויאל", סגנון חריזה שנעשה בו שימוש בדרך-כלל בסיפורים על אהבה-אצילית, נראית מנוגדת לדגש שלכאורה מושם בסיפור על אדיקות דתית פשוטה. על-כן, הדיוקן המצטייר של דמות אם-המנזר אינו חיובי לגמרי. למעשה, השפה והמבנה של הפתיח שלה ושל סיפורה, גרמו למבקרי ספרות רבים לטעון שצ'וסר משים אותה ללעג.
היהודים גורשו מאנגליה בשנת 1290, כמאה שנה לפני שהסיפור נכתב, ולכן היה עליו להתרחש בעיירה אסייתית עלומת-שם (הכוונה כנראה לאסיה הקטנה). משמעות הדבר היא שהיהודים היוו רשע רחוק ולא-ממוקד עוד יותר מהמקובל בעלילות-דם שכאלה. סיפורו של הרופא הוא סיפור דומה על אודות נער תם הנרדף בידי אויב שאי אפשר להימלט מפניו, אך היהודים לא נזכרים בו.
סיפורה של אם המנזר, עם הדגשיו על אמונת-ילדים, מאזן את סיפורו של הספן על נזיר מחוכם יתר על המידה השוכב עם אשת חברו. שני הסיפורים נראים כמייצגים שני קצוות, אמונה נטולת ידע כנגד ידע נטול אמונה.
עם זאת, דבר זה אינו מלמד אותנו דבר על עמדותיו האמיתיות של צ'וסר כלפי היהודים וסלידה הייתה לגמרי טיפוסית באותם הימים.
חוקר הספרות גדעון סתר גורס כי "עלילת הדם המכונה סיפורה של אם המנזר - The Prioress's Tale, היא מן הסתם פרץ האנטישמיות הארסי ביותר בשירה העולמית בכלל, ובשירה האנגלית בפרט. בעניין זה צ'וסר מגמד בנקל את שקספיר, את מרלו, את דיקנס ואת ת"ס אליוט - אם לנקוב במבחר אנטישמים בצמרת הספרות הבריטית."
לחיזוק דבריו, מגייס סתר בין השאר את הוצאת ה-Heritage Press הניו-יורקית שבחרה להוציא לאור בשנת 1946 את כל סיפורי קנטרברי, להוציא את סיפורה של אם המנזר. או, למשל, הגדרת מחבר המאמר במהדורה הראשונה של האנציקלופדיה יודאיקה את צ'וסר כאנטישמי, בהסתייגויות מסוימות.
לקריאה נוספת

שמעון זנדבנק (תרגם), סיפורי קנטרברי, עם עובד הוצאה לאור, התש"ם-1980.
Carolyn Collette, Sense and Sensibility in the Prioress's Tale, Chaucer Review, 1980.
Frank Hardy, Seeing the Prioress Whole, Chaucer Review, 1991.
הערות שוליים

↑  גדעון סתר, "אנטישמיות מפויטית", בתוך נתיב, גיליון 87-88, ספטמבר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594756005171  BnF: cb17161372g (data)  GND: 4517678-4  LCCN: n84150216  NLA: 35796674  SUDOC: 087964368  VIAF: 183896912   WorldCat (עם VIAF): 183896912 
מות הקדושים של הקדוש היפוליט
סן לואיס פוטוסי

| --- | --- |
סמל סן לואיס פוטוסיסמל סן לואיס פוטוסי

 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 מדינה:  סן לואיס פוטוסי (מדינה) סן לואיס פוטוסי
 ראש העיר:  מריו גרסיה ואלדס
 תאריך ייסוד:  1592
 שטח:  385 קמ"ר
 גובה:  1,850 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  772,828 (2010)
  ‑ במטרופולין:  1,040,822 (2010)
 קואורדינטות:  22°9′4″N 100°58′34″W﻿ / ﻿22.15111°N 100.97611°W﻿ / 22.15111; -100.97611
 אזור זמן:  UTC -6
 www.slp.gob.mx
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מקסיקו מוגדלת) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו סן לואיס פוטוסי(למפת מקסיקו רגילה) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו סן לואיס פוטוסי(למפת סן לואיס פוטוסי רגילה) מטוואלה סיודד ואייס טמסונצ'לה וייה דה ראמוס סקטקס איד. אגוא. חליסקו גואנחואטו ק. ו ר א ק ר ו ס  טמאוליפס נואבו לאון סן לואיס פוטוסי(למפת סן לואיס פוטוסי מוגדלת) מטוואלה סיודד ואייס טמסונצ'לה וייה דה ראמוס סקטקס אידלגו אגואסקליינטס חליסקו גואנחואטו קרטרו ו ר א ק ר ו ס  טמאוליפס נואבו לאון סן לואיס פוטוסי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סן לואיס פוטוסי (בספרדית: San Luis Potosí ידועה גם בראשי התיבות של שמה SLP או סן לואיס בלבד) היא העיר הגדולה במדינת סן לואיס פוטוסי שבמקסיקו, ומשתמשת גם כבירתה.
יחד עם העיירות הסמוכות, בהן העיר סולדד דה גרסיאנו סאנצ'ס, מדורגת המטרופולין של סן לואיס במקום העשירי בגודלו במקסיקו.
סן לואיס הוקמה בתחילה כעיר כורים. העיר קרויה על שם מלך צרפת לואי התשיעי, שהוא הקדוש המגן של העיר. השם "פוטוסי" הוא על שם העיר פוטוסי שבבוליביה, עיר מכרות שהוקמה כארבעים שנה לפני סן לואיס.
כיום העיר היא אחת ממרכזי התעשייה העיקריים במרכז המדינה, משקיעים זרים רבים בוחרים להשקיע בעיר הודות למיקומה האסטרטגי במרכז מקסיקו.
סן לואיס נחשבת ליעד תיירותי מרכזי, בעיר העתיקה נמצאים מבנים הבנויים בסגנונות אמנותיים שונים, המהווים דוגמה לאדריכלות הקולוניאלית במקסיקו. בשנת 2010 הכריז אונסק"ו על העיר העתיקה כאתר מורשת עולמית כחלק מהדרך המלכותית קמינו ריאל דה טיירה אדנטרו.
ערים תאומות

לסן לואיס פוטוסי ארבע עשרה ערים תאומות:
ארצות הברית טלסה, אוקלהומה, ארצות הברית
ארצות הברית פיקו ריברה, קליפורניה, ארצות הברית
ארצות הברית סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית
ארצות הברית פאר, טקסס, ארצות הברית
ספרד אלמדן, קסטיליה-לה מנצ'ה, ספרד
ספרד סנטנדר, קנטבריה, ספרד
ספרד סנט חואן דה לס אבדסס, קטלוניה, ספרד
בוליביה פוטוסי, בוליביה
מקסיקו גוודלחרה, חליסקו, מקסיקו
מקסיקו אגואסקליינטס, אגואסקליינטס, מקסיקו
מקסיקו גואדלופה, סקטקס, מקסיקו
מקסיקו סקטקס, סקטקס, מקסיקו
מקסיקו ספוטלאן אל גרנדה, חליסקו, מקסיקו
סלובניה אידריה, סלובניה
סניף הדואר הטורקי הישן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין 
 מיקום:  סקופיה 
 מדינה:  מקדוניה הצפונית 
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עות'מאנית 
 קואורדינטות:  42°00′06″N 21°26′05″E﻿ / ﻿42.001666666667°N 21.434722222222°E﻿ / 42.001666666667; 21.434722222222
  (למפת סקופיה מוגדלת) סניף הדואר הטורקי הישן(למפת סקופיה רגילה) סניף הדואר הטורקי הישן
 
סניף הדואר הטורקי הישן (במקדונית: Стара турска пошта) הוא בניין מנהלי לשעבר שמשמש כאנדרטת תרבות בבזאר הישן, סקופיה. הוא ממוקם ליד וילאייטסקי קונאק אוקומאט ומסגד מוסטפא-פאשינה (מק'), מול מבצר סקופיה. הבניין נבנה בסוף המאה ה-19, כפי שמעידה הכתובת על לוח האבן שהונחה מעל דלת הכניסה. בזמן הקמתו, היה זה משרד הטלגרף הטורקי הראשון בעיר. במקור, הבניין היה על בסיס מלבני והורכב מקומת קרקע וקומה ראשונה, ובהמשך נוספה קומה נוספת. כתוצאה מרעידת האדמה שהתרחשה ב-1963, נפגע הבניין ושחזורו הסיר את הקומה המורחבת.
ראו גם

הבזאר הישן (סקופיה)
הערות שוליים

↑  Заводот за заштита на спомениците ќе поднесе кривична пријава против Рубин кармин (אורכב 05.03.2016 בארכיון Wayback Machine), Утрински Весник, 16 октомври 2006.
↑  Стара турска пошта (אורכב 15.07.2012 ב Archive.today), Скопско наследство.
סירקולטור

סירקולטור (באנגלית: Circulator) הוא רכיב ליניארי המשמש במערכות RF ובתקשורת אופטית, ונפוץ במערכות שבהן מנצלים אנטנה אחת ("הדק" אחד) הן לשידור והן לקליטה.
לסירקולטור יש בדרך כלל שלושה הדקים המסומנים "1", "2", "3". הסירקולטור הוא מהוד לגלים אלקטרומגנטיים, המתוכנן כך שאות המגיע למבוא הדק "1" יעבור אל מוצא הדק "2". אות המגיע ממבוא "2" יעבור אל מוצא "3" ואות מהדק "3" יעבור אל "1", אך לא יעברו חזרה.

ביישומי RF, ויסות המהוד שבתוך הסירקולטור מתקיים בעזרת מגנט, בטכניקה של התאבכות בונה של גלים.
בסירקולטור משתמשים לעיתים גם בתור מבודד (Isolator) כאשר אחד מההדקים שלו מחובר עם נגד עומס לאדמה. כך, אות המגיע לכניסה "1" אכן עובר למוצא "2", אך אות הנכנס למוצא "2" אינו יכול (תאורטית) לעבור למוצא "1". בפועל, כמו כל רכיב RF, גם רכיב זה סובל מזליגות, לכן יכולת הבידוד המעשית היא מוגבלת.
השימוש בסירקולטור כמבודד נועד להגן על הרכיבים שלפניו בשרשרת מהספק חוזר הנובע מאי-תאום עכבות בקו.