stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רומניה
דמוגרפיה > עיור

אף על פי ש-54.0% מהאוכלוסייה התגוררה באזורים עירוניים בשנת 2011, אחוז זה נמצא בירידה מאז 1996. מחוזות עם יותר מ-2⁄3 אוכלוסייה עירונית הם חונדוארה, בראשוב וקונסטנצה, בעוד אלו עם פחות משליש הם דמבוביצה (30.06%), גורז' וטלאורמן. בוקרשט היא הבירה והעיר הגדולה ברומניה, עם אוכלוסייה של למעלה מ-1.8 מיליון תושבים בשנת 2021. באזור העירוני הגדול יותר שלה יש אוכלוסייה של כמעט 2.2 מיליון תושבים אשר מתוכננים להיכלל בשטח מטרופולין בוקרשט שהוא עד פי 20 משטחה של העיר עצמה. ל-17 ערים נוספות יש אוכלוסייה של למעלה מ-100,000 תושבים, עם קלוז'-נאפוקה, טימישוארה ויאשי עם קצת יותר מ-300,000 תושבים, קונסטנצה, קראיובה ובראשוב עם למעלה מ-240,000 תושבים, וגאלאץ ופלוישט עם כ-200,000 תושבים. אזורי מטרופולין הוקמו עבור רוב הערים הללו.
צבא וביטחון

צבא רומניה הוא הארגון המרכזי לשמירת ביטחונה של מדינת רומניה. צבא זה כולל 3 זרועות עיקריות: צבא היבשה של רומניה, הצי הרומני וחיל האוויר הרומני.
רומניה הצטרפה לנאט"ו ב-29 במרץ 2004.
תיירות

התיירות לרומניה מתמקדת בעיקר ביופיו של הטבע ובעושר ההיסטורי של המדינה. אחרי המסחר, ענף התיירות הוא מגזר השירותים הגדול במדינה, והוא הענף הגדל בקצב הגבוה ביותר. טרנסילבניה מהווה יעד תיירותי מוביל, עם הערים בראשוב, סיביו, סיגישוארה, קלוז' נאפוקה, סינאיה ועוד, כביש הטראנספגרשן, ואתר הסקי הגדול ברומניה פויאנה בראשוב. התיירות מבוססת במידה רבה על הפולקלור והמסורת המקומיים. ברומניה 7 אתרים שהוכרו אתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
ראו גם

שואת יהודי רומניה
המטבח הרומני
אופינקה
ממלכת רומניה
אורי אפשטיין (פוליטיקאי)

ערך זה עוסק בפוליטיקאי. אם התכוונתם למוזיקולוג, ראו .
אורי אפשטיין (נולד ב-13 בדצמבר 1970) הוא ראש המועצה האזורית שער הנגב.
ביוגרפיה

נולד לעמוס ובלהה וגדל בכפר עזה. בכיתה א' למד בכפר עזה. ביסודי, חטיבת ביניים ותיכון בבית חינוך שער הנגב.
עם סיום לימודיו התיכוניים יצא לשנת שירות בתנועת הנוער העובד והלומד בכפר סבא.
בשנת 1990 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני, שם מילא מגוון תפקידים, בהם מד"כ בקורס קצינים וסמ"פ. לאחר מכן עבר למערך המ"מ באגף המודיעין (אמ"ן), שם שירת כמפקד פלוגה (מ"פ), קצין קשר ביחידה מבצעית, מפקד פלגת (מפל"ג) ביחידה, מפקד יחידה (2002–2005), וראש ענף מבצעים בחטיבת ההפעלה (2007–2010). בין השנים 2010–2012 שימש עוזר אישי לראש אגף המבצעים במטה הכללי, וכן כראש מטה האגף. תפקידו האחרון היה קצין אג"ם של יחידת המ"מ (2013–2015). בשנת 2015 שוחרר מצה"ל לאחר 25 שנות שירות.
לאחר שחרורו מהצבא התמודד על תפקיד מזכיר קיבוץ כפר עזה ונבחר. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2018.
בנוסף הקים את חברת Epsteins LTD המספקת שירותי ניהול וייעוץ, של תחומי התקשורת וה-security במסגרתה סיפק שירותים וניהל פרויקטים עבור משרד הביטחון.
בשנים 2018–2020 שימש כיו"ר ועד אגודת מתיישבי כפר עזה.
משנת 2021 ועד סוף שנת 2024 כיהן כמנהל העסקי של הקיבוץ.
אפשטיין משמש כיו"ר דירקטוריון חברת סינקופה בע"מ ויו"ר דירקטוריון שכ"ם שותפות גידולי שדה ומטעים של קיבוצים כפר עזה ומפלסים. כדירקטור בחברת כפרית תעשיות וכחבר מועצת המנהלים רפת ר"ן 2000. כן שימש כדירקטור חיצוני בחברת עלוטק.
באוגוסט 2024 לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בעוטף עזה שנדחו בשנה עקב המלחמה, הודיע שיתמודד לראשות המועצה האזורית שער הנגב.
ב-19 בנובמבר 2024 התמודד בבחירות לראשות המועצה מול מ"מ ראש המועצה יוסי קרן ונירה שפק. בסיבוב הראשון זכה ב-39.86% מקולות הבוחרים כשחסרו לו 6 קולות כדי לעבור את ה-40% ולנצח בסיבוב ראשון. העפיל לסיבוב שני מול יוסי קרן שזכה ב-33.26% מהקולות.
בסיבוב השני, שהתקיים ב-3 בדצמבר 2024, זכה ב-53.12% מהקולות, גבר על יוסי קרן שזכה ב-46.88%, ונבחר לראשות המועצה.
הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת בן-גוריון ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.
חיים אישיים

אפשטיין נשוי לאיילת ואב לשלושה.
בנו נטע, נהרג ב-7 באוקטובר 2023 בעת שקפץ על רימון במגורי הצעירים כדי להציל את ארוסתו אירן שביט.
אימו בלהה, גיסו אופיר ליבשטיין שכיהן כראש המועצה, אחיינו ניצן ליבשטיין וגיסו אורי רוסו נרצחו בטבח שבעה באוקטובר.
הערות שוליים

↑  1201.01.12 / ט “ ט בתשון תשע “ י / 914 גיליון - כפר עזה
↑  דני בלר, אורי אפשטיין נבחר להוביל את מועצת שער הנגב, באתר חדשות באר שבע והנגב, ‏4 בדצמבר 2024
↑  נחמן גלבוע, מירב ראון, מי ינהיג את שער הנגב?, באתר זמן קיבוץ, 7 בנובמבר 2024
↑  כפרית תעשיות (1993) בע"מ
↑  יניר יגנה‏, לאחר שאיבד חמישה מבני משפחתו: אורי אפשטיין יתמודד לראשות מועצה אזורית שער הנגב, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2024
↑  מתן צורי, גיסו של ראש המועצה שנרצח מול ממלא המקום: מחר - סיבוב שני על ראשות שער הנגב, באתר ynet, 2 בדצמבר 2024
↑  חזקי ברוך, אורי אפשטיין נבחר לראשות המועצה האזורית שער הנגב, באתר ערוץ 7, 4 בדצמבר 2024
↑  בחייהם ובמותו: נטע זינק על הרימון והציל את החיים של אירן, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 16 באוקטובר 2023
↑  מתן צורי, ימשיך את דרכו של גיסו שנפל ב-7/10, וירוץ לראשות המועצה: "השיקום והריפוי בידינו", באתר ynet, 21 באוגוסט 2024
↑  משפחה אחת, שלושה דורות שנרצחו משפחת אפשטיין, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 7 באוקטובר 2024
נוף מיוער עם מפגש יצחק ורבקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  פרנצ'סקו צוקרלי 
 תאריך יצירה:  1743 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  387 ס״מ 
 גובה:  227.2 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  RCIN 401454 (האוסף המלכותי) 
 
נוף מיוער עם מפגש יצחק ורבקה הוא ציור מאת האמן האיטלקי פרנצ'סקו צוקרלי, המתאר סצנה מקראית מתוך ספר בראשית, פרק כ"ד, פסוקים ס"ג–ס"ה.
תיאור הציור

הציור מתאר את יצחק בעת שיצא לשוח בשדה לקראת ערב, כאשר ראה את שיירת הגמלים המביאה אליו את כלתו, רבקה. היא נפלה מהגמל ורכנה לכסות את פניה בצעיף לאחר שעבד אברהם זיהה בפניו את אדונו. בציור מופיע יצחק בחזית התמונה, אוחז במטה בידו השמאלית. משמאל, מעבר לעצים, מתקרבת רבקה מלווה בעבדו הקשיש של אברהם. היא מכסה את פניה בצעיף כאשר העבד מצביע לעבר אדונו. בקצה השמאלי של הציור נראים חלק מבני הפמליה של רבקה. בניגוד לנאמר במקור המקראי, צוקרלי לא כלל גמלים בציורו, אך שילב בו סוס.
רקע וחשיבות

ציור זה הוא הגדול ביותר מבין ציורי הנושא של צוקרלי באוסף המלכותי הבריטי, ואחד הגדולים שצייר אי פעם. ככל הנראה, הציור הוזמן על ידי הקונסול הבריטי בוונציה, ג'וזף סמית, ומהווה עדות עקיפה לעניין המזדמן שלו בנושאים דתיים. ייתכן כי שולב באותו מכלול עיטורים כמו סדרת ששת נופי הענק של צוקרלי הנמצאים גם הם באוסף המלכותי. הציור נוצר, ככל הנראה, באותה תקופה שבה צוירו יצירות אלו.
מקום היצירה והחתימה

הציור מופיע בספרו המאויר של ויליאם ה. פיין, "המעונות המלכותיים", משנת 1819, שם הוא מתועד כשהוא תלוי בחדר הקבלה של המלכה בטירת וינדזור (RCIN 922100). הציור חתום על הסלע שבצידו הימני של יצחק, בחתימה: "Francesco / Zuccarelli / Venezia 1743".
מקור והיסטוריית רכישה

הציור נרכש בשנת 1762 על ידי המלך ג'ורג' השלישי מג'וזף סמית, הקונסול הבריטי בוונציה, כחלק מרשימת הרכישות האיטלקיות (מספר 157). מאז הוא נותר חלק מהאוסף המלכותי הבריטי, ונחשב לאחת מיצירות האמנות החשובות של צוקרלי בנושא מקראי.
הערות שוליים

1 2 3 4  Francesco Zuccarelli (Pitigliano 1702-Florence 1788) - Wooded Landscape with the Meeting of Isaac and Rebecca, www.rct.uk (באנגלית)
AVRT

איור של מסלול הולכה עוקף שקיומו עשוי לגרום ל-AVRT.
AVRT‏ - Atrioventricular reentrant tachycardia או Atrioventricular reciprocating tachycardia, היא הפרעת קצב הלב מסוג טכיקרדיה על חדרית התקפית (PSVT), כלומר, טכיקרדיה ממקור הנמצא מעל לסיב ההולכה על שם היס, הנגרמת כתוצאה ממנגנון "כניסה מחדש" ("Re-entrant"). הפרעה זו נגרמת בחולים הסובלים מתסמונת וולף–פרקינסון–וייט שבה קיים סיב הולכה פתולוגי המקשר חשמלית בין העליות לחדרים. סיב זה מאפשר מעבר של הדחף החשמלי שלא דרך קשר הפרוזדור והחדר, מה שגורם להפעלה מוקדמת מהתקין של חדרי הלב. סימפטומים של AVRT עשויים לכלול פלפיטציות, סחרחורות, כאבים בחזה (בעיקר בחולים עם מחלת לב כלילית) ולעיתים התעלפות. במקרים מסוימים עלולה הפרעת הקצב לגרום לתת לחץ דם וירידה ברמת ההכרה. הטיפול ב-AVRT מערב ביצוע תמרונים פיזיים שמטרתם היא להעלות את השפעתו של העצב התועה על קצב הלב על מנת לגרום להאטת הקצב, טיפול תרופתי ולעיתים אף טיפול חשמלי.
פתופיזיולוגיה > תסמונת וולף–פרקינסון–וייט

במערכת הולכה חשמלית תקינה, דחף חשמלי ראשוני (דה-פולריזציה) מופק על ידי הקוצב הראשי של הלב, עובר בעליות הלב וגורם להפעלתן, ומשם מגיע אל קשר הפרוזדור והחדר (AV node). קשר הפרוזדור והחדר משהה את התקדמות הדחף החשמלי לפרק זמן של 120–200 מילישניות בטרם ממשיך הדחף אל חדרי הלב. להשהיה זו חשיבות רבה על מנת לאפשר לעליות לסיים להתכווץ ולהעביר את הדם שבהן אל החדרים, בטרם יופעלו החדרים עצמם ויתכווצו. במצב תקין מהווה קשר הפרוזדור והחדר את המעבר החשמלי היחיד בין העליות והחדרים, כך שרק דרכו יכול לעבור דחף חשמלי.
תסמונת וולף–פרקינסון–וייט היא מצב שבו קיים סיב חשמלי נוסף ("Accessory Pathways") המאפשר מעבר של דחף חשמלי בין העליות והחדרים ובכך יוצר מעקף ופוגע בבלעדיותו של קשר הפרוזדור והחדר. סיב ההולכה הנוסף מכונה "סיב הולכה על שם קנט" ("Bundle of Kent") והוא עשוי לאפשר מעבר של דחף חשמלי מהעליות אל החדרים בלבד (במסלול האנטרוגרדי), מהחדרים אל העליות בלבד (במסלול הרטרוגרדי), או לשני הכיוונים. המצב הנפוץ ביותר הוא הולכה דו כיוונית, הולכה רטרוגרדית בלבד נפוצה בכ-15 אחוזים מהמקרים ואילו הולכה אנטרוגרדית בלבד כמעט ואינה קיימת.
אם הסיב העוקף מאפשר הולכה אנטרוגרדית מהעליות אל החדרים, דחף חשמלי שיגיע מכיוון הקוצב הראשי צפוי לעבור אל החדרים בשני מסלולים נפרדים. המסלול הראשון הוא המסלול התקין - קשר והפרוזדור והחדר שהוא סיב איטי הדואג להשהות את הדחף בטרם מעברו אל החדרים, ואילו השני הוא הסיב העוקף, שהוא סיב מהיר יותר למעבר ואינו מעכב את הדחף החשמלי. הבדל נוסף בין שני סוגי הסיבים, הוא שהסיב העוקף דורש תקופת התאוששות (תקופה רפרקטורית) ארוכה יותר בטרם יהיה זמין לקליטת גירוי חשמלי חדש, ואילו קשר הפרוזדור והחדר לעומת זאת, אמנם מוליך את הדחף החשמלי באופן איטי יותר, אך הוא דורש פרק זמן קצר יותר להתאוששות, כך שהוא צפוי להיות זמין מהר יותר לקבלת גירוי חשמלי נוסף.
סיב עוקף המאפשר הולכה אנטרוגרדית צפוי לגרום להפעלה מוקדמת מהתקין של החדרים, זאת בשל היעדר השהיה של הדחף החשמלי בקשר הפרוזדור והחדר. בתרשים א.ק.ג. יתבטא קיומו של סיב מסוג זה במרווח P-R קטן מ-3 משבצות קטנות, המעיד על היעדר עיכוב של הדחף החשמלי, ובגל דלתא שיקדים את קומפלקס ה-QRS ומבטא את מעברו של הדחף החשמלי במסלול שאינו קשר הפרוזדור והחדר.
אם הסיב העוקף מאפשר הולכה רטרוגרדית בלבד (מהחדרים אל העליות), הדחף החשמלי שיוצא מהקוצב הראשי יעבור אל החדרים אך ורק דרך קשר הפרוזדור והחדר, כמו שהוא עובר במצב התקין, כך שהחדרים לא יופעלו מוקדם מהתקין. במצב זה לא ייראו שינויים בא.ק.ג. ועל כן מכונה הסיב העוקף במצב זה "סיב נסתר" או "מסלול נסתר" ("Concealed pathway"). גם סיב נסתר מסוג זה עדיין יכול להוות חלק ממנגנון ריאנטרי ולגרום ל-AVRT.
פתופיזיולוגיה > היווצרות מעגל ריאנטרי

בזמן שקצב הלב הוא סדיר והמקצב הוא תקין, לא צפוי סיב ההולכה העוקף לגרום להפרעה כלשהי בפעילות הלב. עם זאת, מבנה אנטומי זה, בשילוב עם התרחשות של פעימה עלייתית או חדרית מוקדמת
(דה פולריזציה לא צפויה שמייצר אחד מתאי הלב), עשויים לגרום יחד להיווצרות של מעגל ריאנטרי.
כאמור, אם הסיב העוקף מאפשר מעבר אנטרוגרדי מהעליות אל החדרים, דחף חשמלי שיגיע מהעליות אל החדרים יעבור דרך שני המסלולים, כאשר הוא גורם להפעלה מוקדמת של החדר דרך הסיב העוקף. לאחר מעבר הדחף החשמלי בשני המסלולים - התקין והעוקף, ייכנסו שני המסלולים לתקופת התאוששות שבה לא יהיו זמינים לקבלת גירוי נוסף. קשר הפרוזדור והחדר מוליך לאט יותר את הדחף החשמלי ועל כן הוא צפוי להתאושש מהר יותר מאשר הסיב העוקף, כך שבתקופת זמן מסוימת יהיה קשר הפרוזדור והחדר זמין לקבלת גירוי נוסף ואילו סיב ההולכה העוקף טרם יהיה זמין לכך.
דחף חשמלי מוקדם (פעימה מוקדמת) שיגיע בתקופת זמן זו, יעבור דרך קשר הפרוזדור והחדר בלבד ויפעיל את החדרים, אך בנוסף לכך גם יפגוש את סיב ההולכה העוקף מצידו השני (מהצד החדרי שלו), שבשלב זה כבר יסיים את תקופת ההתאוששות שלו ויהיה זמין לקבלת גירוי נוסף. כתוצאה מכך יעבור הדחף החשמלי דרך הסיב העוקף באופן רטרוגרדי (מהחדרים אל העליות), משם יחזור אל קשר הפרוזדור והחדר, דרכו יעבור בחזרה אל החדרים וחוזר חלילה. באופן זה יופעל הלב במהירות גבוהה שוב ושוב. פעימה תקינה מהקוצב הראשי של הלב שתנסה לעבור אל החדרים בשלב זה, תמצא את שני המסלולים - קשר הפרוזדור והחדר וסיב ההולכה העוקף, בתקופה רפרקטורית, ועל כן לא תוכל לעבור באף אחד משני הסיבים.
מנגנון זה מכונה מעגל ריאנטרי (Re-entrent - כניסה מחדש).
פתופיזיולוגיה > סוגים

AVRT מחולק לשני סוגים בהתבסס על אופן ההולכה החשמלית במסלולים השונים:
AVRT עם הולכה אורטודרומית (Orthodromic AVRT) - הדחף החשמלי עובר במסלולו האנטרוגרדי (מהעליות אל החדרים) דרך קשר הפרוזדור והחדר, ובמסלולו הרטרוגרדי (מהחדרים אל העליות) דרך סיב ההולכה העוקף. א.ק.ג. בסוג זה של AVRT צפוי להראות קצב לב במהירות של בין 200–300 פעימות לדקה, קומפלקס QRS צר (כיוון שהדחף החשמלי עובר במסלולו התקין בדרכו אל החדרים) והיעדר גלי P או נוכחות של גלי P לאחר קומפלקס QRS. למעשה בסוג זה של AVRT, תרשים הא.ק.ג. יהיה דומה לתרשים שיופק בעת הפרעת קצב מסוג AVNRT.‏ AVRT עם הולכה אורטודרומית הוא הסוג הנפוץ יותר של AVRT.
AVRT עם הולכה אנטידרומית (Antidromic AVRT) - הדחף החשמלי עובר במסלולו האנטרוגרדי (מהעליות אל החדרים) דרך סיב ההולכה העוקף, ובמסלולו הרטרוגרדי (מהחדרים אל העליות) דרך קשר הפרוזדור והחדר. א.ק.ג. בסוג זה של AVRT צפוי להראות גם כן קצב לב במהירות של בין 200–300 פעימות לדקה, אך עם קומפלקס רחב בשל מעבר הדחף החשמלי אל החדרים במסלול עוקף, שלא דרך קשר הפרוזדור והחדר. תרשים הא.ק.ג. עשוי להיות דומה מאוד לתרשים א.ק.ג. שאופייני לטכיקרדיה חדרית. שכיחותו של AVRT מסוג זה היא כ-5 אחוזים מכלל מקרי ה-AVRT.
טיפול

הטיפול ב-AVRT תלוי בהופעה הספציפית של הפרעת הקצב אצל כל חולה וחולה וכן בחומרת הסימפטומים הנגרמים כתוצאה מההפרעה. מטרתם הכללית של כל הטיפולים היא להפסיק או להאט מאוד את ההולכה בקשר הפרוזדור והחדר ובכך להפסיק את המעגל הריאנטרי ולאפשר לקוצב הראשי של הלב להיכנס לפעולה מחדש.
הטיפול בתסמונת תסמונת וולף–פרקינסון–וייט כולל לעיתים ביצוע אבלציה - צריבה של סיב ההולכה העוקף באמצעות שימוש באנרגיית חום, כך שהסיב לא יוכל יותר להוליך זרם חשמלי.
טיפול > הטיפול ב-AVRT עם הולכה אורטודרומית

אם המטופל יציב המודינמית ואינו מציג סימנים של תת-לחץ דם, בצקת ריאות או ירידה ברמת ההכרה, הטיפול הראשון שיישקל יהיה ביצוע תמרון פיזי לצורך גירוי של העצב התועה (גירוי וגאלי). העצב התועה מעצבב את הלב במסגרת מערכת העצבים הפאראסימפתטית וגירוי שלו יגרום לטון פראסימפתטי מוגבר ולהפרשת אצטילכולין שישפיע על קשר הפרוזדור והחדר ויאט את ההולכה בו. תמרונים הגורמים לגירוי העצב התועה כוללים עיסוי בעורק הקרותיד, תמרון ולסאלבה - עצירת הנשימה והגברת הלחץ התוך בטני באמצעות לחיצה, עצירת הנשימה למספר שניות ונשיפה ממושכת אל תוך קשית או צינור צר כלשהו.
אם טיפול זה לא צלח, או אם אין אפשרות לבצעו, ניתן לנסות לחסום את קשר הפרוזדור והחדר באמצעות שימוש בתרופות במתן תוך ורידי. תרופת הבחירה היא אדנוזין הגורמת לחסימה מוחלטת של קשר הפרוזדור והחדר ובכך מאפשרת חזרה לתפקוד של הקוצב הראשי והפסקת מעגל הריאנטרי. אדנוזין חוסמת את ההולכה בקשר הפרוזדור והחדר בלבד והיא נחשבת לתרופה בטוחה בשל זמן מחצית החיים הקצר שלה והשפעתה המהירה והמוגבלת. אדנוזין עלולה לגרום לספאזם של דרכי הנשימה ועל כן היא אינה מומלצת בחולים עם אסתמה. תרופות נוספות הנמצאות בשימוש במקרים של AVRT עם הולכה אורטודרומית הן חוסמי תעלות סידן שגורמות להאטה בהולכה החשמלית בקשר הפרוזדור והחדר ועשויות גם הן לגרום להפסקת המעגל הריאנטרי.
טיפול חשמלי באמצעות מתן שוק חשמלי מסונכרן נשקל רק אם הפרעת הקצב גורמת לסימני אי יציבות המודינמית, המתבטאים בתת-לחץ דם או בירידה ברמת ההכרה, או אם מתפתחת אי ספיקת לב אקוטית ובצקת ריאות. כמו כן יש לשקול היפוך חשמלי אם הטיפולים החלופיים לא צלחו. מתן שוק חשמלי מכניס את כל תאי הלב לתקופה רפקטורית ובכך שובר את מעגל הריאנטרי ומאפשר לקוצב הראשי לחזור לפעילות. בטרם מתן שוק חשמלי יטופל החולה באמצעות תרופות לסדציה ואנלגזיה.
טיפול > הטיפול ב-AVRT עם הולכה אנטידרומית

במטופלים שאינם מציגים סימנים של תת-לחץ דם, בצקת ריאות או ירידה ברמת ההכרה ניתן לנסות לטפל בתרופות אנטי אריתמיות כדוגמת אמיודארון ופרוקאין אמיד. אם אין תגובה לטיפול התרופתי יהיה צורך גם כאן בטיפול באמצעות שוק חשמלי.
ראו גם

AVNRT
חסם הולכה עלייתי-חדרי
הערות שוליים

↑  Josephson ME. Preexcitation syndromes. In: Clinical Cardiac Electrophysiology, 4th, Lippincott Williams & Wilkins, Philadelphia 2008. p.339
1 2 3 4 5 6 7 8  https://litfl.com/pre-excitation-syndromes-ecg-library/
↑  UpToDate: Atrioventricular reentrant tachycardia (AVRT) associated with an accessory pathway
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ייצוג גרפי של הולכה חשמלית במקרה של תסמונת וולף–פרקינסון–וייט
א.ק.ג. המציג תסמונת וולף–פרקינסון–וייט. ניתן לראות את גלי הדלתא שמקדימים את גל ה-R.
‏AVRT ביחס להפרעות קצב אחרות.
פירסינג

עגיל באוזן
אישה אדיוואסית עם שלל תכשיטים
אישה עם נזם ועגילים
הרחבת השפה התחתונה ותנוכי האוזניים של אישה משבט המורסי באתיופיה
פירסינג אופייני לבנות שבט המורסי
פירסינג (מ-Pierce, לנקב באנגלית; על פי החלטות האקדמיה ללשון העברית נִזּוּם), הוא הליך קוסמטי בו מנוקב הגוף על מנת לענוד תכשיט. ניתן לבצע הליך זה במקומות רבים בגוף, כאשר הנפוץ ביותר הוא ניקוב תנוך האוזן. מקומות אחרים נפוצים לענידת פירסינג הם צידי האף (נזם), מעבר בין הנחיריים ("ספטום"), אפרכסת האוזן (״הליקס״), חלק הסחוס הקטן ליד פתח תעלת השמע ("טראגוס"), טבור, הגבה, הלשון, השפה ואיברי המין.
עשיית פירסינג נהוג היה משחר ההיסטוריה ויש עדויות לכך אף מאתרים פרהיסטוריים שונים ברחבי המזרח התיכון. בונצ'קלו טרלה, בצפון מסופוטמיה, הוא האתר הקדום ביותר בו נמצאו עדויות לניקוב הגוף 12,000 שנים לפני זמננו.
עשיית פירסינג

את תנוכי האוזניים נהוג לרוב לנקב בעזרת אקדח עגילים, העושה שימוש בעגילים בעלי קצה חד על מנת להכניס את העגיל בכוח לגוף. מקומות אחרים בגוף מנקבים בדרך כלל באמצעות מחט סטרילית וחלולה, בדומה למחט המזרק. בקצה המחט, ניתן להכניס או להניח עגיל מתאים, וכך חירור הגוף והכנסת העגיל יכולים להעשות באופן חלק.
עשיית פירסינג > ניקוב באמצעות אקדח עגילים

אקדח עגילים משתמש בעגילים בעלי קצה חד על מנת להכניס את העגיל בכוח ובמהירות לגוף. השימוש באקדח הוא מהיר וזול אך הריפוי איטי יותר והדיוק במיקום נמוך ביחס לניקוב באמצעות מחט ייעודית.
את תנוכי האוזניים נהוג לרוב לנקב בעזרת אקדח עגילים. לעומת אפרכסת האוזן, הטראגוס והנחיריים רגישים לניקוב באמצעות אקדח עגילים, העלול לתרום להתפתחות זיהום ולצלקות. למרות זאת, השימוש באקדח עגילים לעשיית נזם הוא עדיין נוהג נפוץ, דבר הגורם לעיתים קרובות למיקום שגוי של הנזם, בדרך כלל קרוב מדי לתחתית הנחיר, בשל גודלו של המכשיר.
עשיית פירסינג > ניקוב באמצעות מחט

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עשיית פירסינג > תכשיטים מתאימים

שני סוגי התכשיטים הנפוצים בשימוש בפירסינג שאינו בתנוך האוזן נקראים "חישוק לחץ" (BCR-Ball Closure Ring) ו"מוט" (Barbell).
חישוק הלחץ הוא טבעת בעובי אחיד, הלוחצת על גולה המשמשת כסוגר. הטבעת מעוצבת כך שקשה לפתוח ולסגור אותה, על מנת להקל על ההחלמה ולמנוע סיבוכים מיותרים. לאחר החלמת הפירסינג, מומלץ לפנות לאיש מקצוע ("פירסר") כדי להוריד את החישוק.
במוט ישנן גולות בשני הקצוות, כשבדרך כלל אחת מהן קבועה והשנייה מתברגת למוט (ההברגה יכולה להיות פנימית או חיצונית).
התכשיטים הנפוצים בשימוש באף הם נזם הנקודה - תיל שבחזיתו כדורון או אבן קטנה, והוא מתעקל בתוך האף על מנת שלא ייפול, וכן חישוק.
המתכות מהן עשויים התכשיטים חייבות להיות כאלה שאינן יוצרות תגובה אלרגית או גירוי. על כן, נהוג שלא להשתמש במתכת המכילה ניקל העלול להשתחרר לגוף (מאחר שניקל ידוע כאלרגן); כמו כן, נהוג שלא להשתמש בכסף, העלול ליצור סימן אפור בלתי ניתן להסרה. המתכות בשימוש הן "פלדת אל חלד" - סגסוגת ברזל המכילה ניקל (קשור) בכמות מעטה שאינה משתחררת לגוף, טיטניום, זהב (14 קרט ומעלה), וכן פלטינה. ייסוד נוסף הוא ניוביום, אף על פי שאינו נפוץ בשימושו בישראל, כמעט זהה בשימושו לטיטניום ומתאים לבעלי אלרגיה לטיטניום.
קוטר (עובי) התכשיטים משתנה בין 0.8 מ"מ (קוטר מספר 20ga), המשמש בעיקר לניקוב התנוך, ועד מספר מילימטרים. נהוג להשתמש במידות אמריקאיות למדידת עובי התכשיט, כאשר מספר גדול משמעותו קוטר קטן. לניקוב הטבור והלשון משתמשים בדרך כלל במחט ותכשיט בעובי 14ga, ולניקוב האף - בעובי 20ga.
עשיית פירסינג > תהליך ההחלמה והטיפול בפירסינג

בתהליך ההחלמה לאחר הניקוב נוצרת רקמת עור לאורך הנקב. אורך תהליך ההחלמה משתנה בהתאם למקום הניקוב, והוא אורך בין כששה שבועות (בתנוך) ועד כששה חודשים (טבור, אפרכסת האוזן). ניקוב הסחוס בעייתי יותר מבחינת ההחלמה, כיוון שאספקת הדם חלשה יותר באזור.
במשך תהליך ההחלמה, שייתכן שילווה בהפרשות ומוגלה, חשוב לשמור על ניקיון המקום ולטפל בו. מומלץ למרוח מעט משחה אנטיספטית (מחטאת) כמה פעמים ביום, ולשטוף פעם ביום בתמיסת מי מלח (ככפית מלח ים בכוס מים רתוחים שקוררו לטמפרטורת החדר), אך לא באלכוהול או במי חמצן, הפוגעים בתהליך ההחלמה. כמו כן, מומלץ לשמור על היגיינה גבוהה, בייחוד באזור הידיים, ולא "לשחק" עם העגיל ולסובב אותו בזמן ההחלמה. הוצאת העגיל במהלך תקופת ההחלמה גורמת בדרך כלל לסגירת הנקב.
עשיית פירסינג > לאחר ההחלמה

לאחר שנוצרה תעלת העור ("פיסטולה") לאורך הנקב, ניתן להוציא את העגיל ולהחליפו בעגיל אחר ללא חשש מסגירת החור. הוצאת העגיל למשך פרקי זמן ארוכים גורמת לעיתים להצרות החור באופן שלא ניתן לשוב ולענוד בו עגיל ללא ניקובו מחדש. עם זאת, בחלק מהמקרים ניתן להבחין בצלקת קטנה במקום. דברים אלה תלויים במיקום הנקב בגוף, בעובי התכשיט, ובמשך הזמן בו הוא היה במקומו, והם משתנים מאוד מאדם לאדם. פירסינג בגבה, למשל, נוטה להשאיר צלקת ניכרת לעין, וכך גם פירסינג בטבור, בייחוד לאחר מתיחת הצלקת במהלך הריון. פירסינג באוזניים, לעומת זאת, נוטה להשאיר צלקת קטנה בלבד, אלא אם עונדים עגילים כבדים למשך תקופה ארוכה, ונזם משאיר בדרך כלל רק צלקת מזערית.
הפירסינג במקרא

הפירסינג הראשון הידוע בתורה היה אצל רבקה. כאשר אליעזר עבד אברהם הלך להביא כלה ליצחק, כאשר ראה את רבקה, שם נזם על אפה:
”וַיְהִי, כַּאֲשֶׁר כִּלּוּ הַגְּמַלִּים לִשְׁתּוֹת, וַיִּקַּח הָאִישׁ נֶזֶם זָהָב, בֶּקַע מִשְׁקָלוֹ--וּשְׁנֵי צְמִידִים עַל-יָדֶיהָ, עֲשָׂרָה זָהָב מִשְׁקָלָם” ולאחר מכן מבהיר העבד שמדובר בתכשיט לאף: ”וָאָשִׂם הַנֶּזֶם עַל-אַפָּהּ, וְהַצְּמִידִים עַל-יָדֶיהָ”.
אזכור נוסף מופיע באירוע חטא העגל: ”וַיֹּאמֶר אֲלֵהֶם, אַהֲרֹן, פָּרְקוּ נִזְמֵי הַזָּהָב, אֲשֶׁר בְּאָזְנֵי נְשֵׁיכֶם בְּנֵיכֶם וּבְנֹתֵיכֶם; וְהָבִיאוּ, אֵלָי”.
מפסוק זה ניתן ללמוד שלושה דברים: גם ילדים קטנים ענדו עגילים (אף שמדובר ב"נזם" מהתיאור עולה שמדובר בעגיל שבאוזן), הגברים הבוגרים לא ענדו עגילים, ובאותו דור ענדו את הנזמים באוזן ולא באף.
כאשר בונה משה את אוהל מועד, הוא פונה אל העם ומבקש מהם להרים תרומה מהתכשיטים שלקחו מהמצרים:
”וַיָּבֹאוּ הָאֲנָשִׁים, עַל-הַנָּשִׁים; כֹּל נְדִיב לֵב, הֵבִיאוּ חָח וָנֶזֶם וְטַבַּעַת וְכוּמָז כָּל-כְּלִי זָהָב, וְכָל-אִישׁ, אֲשֶׁר הֵנִיף תְּנוּפַת זָהָב לַ-ה'”.
רש"י מפרש פסוק זה ואומר כי הכומז הוא תכשיט אותו עונדות הנשים במקום מוצנע, במקום אחר רש"י מסביר "כומז - דפוס (תבנית) של בית הרחם", בתלמוד מובאת מחלוקת האם כומז הוא "דפוס של בית הרחם" או "דפוס של דדים", בהקשר למחלוקת מה התכשיטים שענדו בנות מדיין במלחמה עם ישראל. מתיאור רש"י והתלמוד נשמע שהכומז עשוי בתבנית האגן.
אזכור נוסף לפירסינג מוזכר בקשר לאויבי גדעון בספר שופטים, המסביר מדוע לאויבים המדיינים היו נזמי זהב. הכתוב מסביר כי למרות שלגברים לא היו נזמים, למדיינים היו נזמים מאחר שהם נחשבים "ישמעאלים" ונזמי זהב אלו נלקחו כשלל ושמשו לעשיית אפוד הזהב: "ויאמר אלהם גדעון אשאלה מכם שאלה ותנו לי איש נזם שללו כי נזמי זהב להם כי ישמעאלים הם".
בישעיהו מופיע הנזם בהקשר לנבואת זעם על בנות ירושלים המשתמשות בתכשיטים, ביניהן נזמי האף, כדי לפתות את הגברים.
אזכור חיובי לנזם ניתן למצוא בנביאים ובכתובים. הנביא יחזקאל מתנבא בנבואת הנחמה: ”וָאֶתֵּן נֶזֶם עַל אַפֵּךְ וַעֲגִילִים עַל אָזְנָיִךְ וַעֲטֶרֶת תִּפְאֶרֶת בְּרֹאשֵׁךְ”. בספר משלי מוזכר הנזם כתכשיט יפה, שאין מקומו על בהמה טמאה כפי שיופי ללא טעם הוא פסול: "נזם זהב באף חזיר, אישה יפה וסרת טעם".
הפירסינג בתרבות המערב

עגילים אשר אינם באוזן החלו את דרכם באופנה המערבית החל משנות ה-30 ושנות ה-40, והחלו להפוך בהדרגה מאופנת שוליים לאופנה פופולרית.
בשנת 1975 הוקמה חברת Gauntlet (אנ') אשר הייתה חנות הפירסינג הפורמלית הראשונה בארצות הברית.
בשנת 1993 זכה השיר cryin' של להקת אירוסמית' לקליפ השנה, ותהליך עשיית הפירסינג בטבור שהוצג בקליפ נתן לתופעה דחיפה משמעותית אל תוך תרבות המיינסטרים.
הפירסינג בתרבות המערב > פירסינג באף

על פי ההערכות, הפירסינג באף, או הנזם, הגיע למזרח הרחוק מהמזרח התיכון במאה ה-16. אל תרבות המערב הגיע מהתרבות ההודית במהלך המאה ה-20.
בשנות ה-70 הפירסינג היה אחד מסימני ההיכר של קהילת הפאנק, והיה חלק ממכלול סממני אופנה שסימלו מרידה במערכת.
בהמשך הפך העגיל למקובל גם בקרב הקהל הרחב, כשאומץ על ידי ידוענים שונים כמו מדונה, לני קרביץ וסלאש.
הפירסינג בתרבות המערב > פירסינג בלשון

הפך לפופולרי במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. בדרך כלל נהוג לנקב את מרכז הלשון, תוך שימוש במחט ובתכשיט בעובי 1.6 מ"מ. התכשיט הראשוני צריך להיות ארוך יותר מעובי הלשון, כיוון שהלשון עשויה להתנפח בימים הראשונים. לאחר כשבוע, עם ירידת הנפיחות, יש להחליף את העגיל בעגיל קצר יותר על מנת להפחית את הסכנה לנזק לשיניים ולחניכיים.
סוגי פירסינג נוספים הם פירסינג כפול, משני צידי הלשון, וכן חירור הקרום המחבר את תחתית הלשון לתחתית הפה. לחירור קרום הלשון נהוג להשתמש במחט ותכשיט מסוג מוט כפוף בעובי 1.2 מ"מ[דרוש מקור].
הפירסינג בתרבות המערב > פירסינג בטבור

בשנת 1956 עלתה הפופולריות של הביקיני, בד בבד עם מתן לגיטימציה אופנתית לנשים לחשוף אזורים מסוימים בגופן, כמו הטבור, שלא היה מקובל לחשוף לפני כן, מה שהפך את הטבור לאיבר מושך ואופנתי.
ב-1993 הדוגמנית כריסטי טורלינטון יצאה למסלול עם פירסינג בטבור, מה שנתן השראה לנעמי קמפבל ומדונה להראות בציבור עם פירסינג בטבור, והפכו אותו לאופנתי ופופולרי בקרב הציבור הרחב.