stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בדרך להחלמה (עמותה)
חזון

" בדרך להחלמה מנסה לגשר על התהום הפעורה בין האנשים משני צדי הגבול עם חזון של תקווה, אחווה אנושית וחמלה."
בשנת 2018, נוּסח החזון הבא: "העמותה תפעל לקירוב לבבות בין ישראלים ופלסטינים, בתקווה שהמפגש בין מתנדבי העמותה לחולים הפלסטינים ומלוויהם המגיעים לטיפול רפואי בישראל, יחל תהליך של הכרת האחד את השני, הבנה ושכנות טובה בין העמים. הפעולה של הסעת החולים על ידי מתנדבי העמותה היא הושטת יד לחולה הזקוק לטיפול רפואי והיא מאפשרת מפגש פשוט, מיידי ובלתי אמצעי, והזדמנות לגלות ולראות פנים אחרות זה בזה, ולקרב את הפיוס שאנו מייחלים לו. העמותה תפעל על פי ערכים אנושיים, הומניזם ואהבת אדם, ללא קשר לאמונה דתית, דעה פוליטית או מוצא תרבותי, תטפח את רוח ההתנדבות ותקבל בברכה את המבקשים להתנדב להגשמת חזונה. אנו מאמינים שפעולתנו מניחה עוד נדבך בדרך לשלום המיוחל, מאחר שהיא מאפשרת "שלום קטן" (במהלך נסיעה אחת), בין בני האדם."
ראו גם

אדם ללא גבולות
הערות שוליים

↑   ורד לי, איפה אפשר להתנדב: "בדרך להחלמה", האירגון שיאפשר לכם להסיע פלסטינים לבתי חולים, באתר הארץ, 6 ביוני 2021
↑  עדי דגן, באתר קיבוץ בארי מעוף+
↑  תמי סוכמן, באתר קיבוץ בארי מעוף+
1 2  מיכל קורן קריב, ‏הישראלים שמסיעים פלסטינים לטיפולים בארץ: "רוצה להמשיך להרגיש שאני אנושית", באתר ‏מאקו‏, 10 בדצמבר 2023
↑  מן הראוי להמליץ על יובל רוט לקבלת "פרס ישראל", מכתב לסיום תפקידו בעמותת בדרך להחלמה, קיבוץ גן שמואל, 17 באפריל 2021
↑  https://rotter.net/forum/scoops1/828666.shtml
1 2  מתנדבי העמותה אשר מלווים חולים פלסטינים לטיפול בישראל, אתר תיאום פעולות הממשלה בשטחים, 28 באוגוסט 2019
↑  אוהד חמו, ‏הישראלים שעוזרים לחולים פלסטינים, באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2016
↑  יענקי פרבר,פעילת השלום: "ברגע שאוכל אאסוף שוב חולים מעזה", כל רגע, 10 בדצמבר 2023
↑  היום קיבלו יובל רוט ונעים אל ביידא מעמותת "בדרך להחלמה" את פרס גולדברג לשלום, כתבה של N12 בעמוד הפייסבוק של העמותה, יוני 2019
רונן בורשבסקי

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים 
 ronenborshevsky.com
 
רונן בורשבסקי הוא מנצח ישראלי, פרופסור עמית הוראה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

בורשבסקי הוא המנצח והמנהל האמנותי של המקהלה הישראלית ע"ש גארי ברתיני ומקהלת האיחוד. הוא מכהן כראש המחלקה לניצוח מקהלה ומרצה בכיר בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת ת"א, ומשמש כמנצח משנה לזובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בעבר ניצח על מקהלת פילהרמוניה ומקהלת אורטוריו.
רונן בורשבסקי הוא בעל תואר אמן מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, היה תלמידם של נעם שריף ומנדי רודן, והשתלם אצל ברנרד הייטינק, סייג'י אוזאווה והנס גראף. למד בבית הספר לאמנויות הבמה "תלמה ילין" שבגבעתיים. ב-1998, בתחילת דרכו, זכה בפרס השלישי בתחרות הבינלאומית לניצוח ע"ש ניקולאי מלקו בדנמרק ובמדליית ארד בתחרות הבינלאומית בטוקיו, שבה היה צעיר המשתתפים. מאז ניצח על מרבית התזמורות בארץ, כמו גם על תזמורות ברחבי העולם.
משנת 2023 הוא משמש כמרצה בסדרת "הקלאסיקות הגדולות של המוזיקה" במסגרת התוכנית "לגלות תרבות" ובשיתוף התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.
לודוש

| --- | --- |
סמל לודושסמל לודוש

 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  מחוז מורש
 חבל ארץ:  טרנסילבניה
 ראש העיר:  Ioan Cristian Moldovan
 בירת העיר:  לודוש 
 שטח:  67 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  14,757 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  46°28′40″N 24°05′46″E﻿ / ﻿46.4777777777778°N 24.0961111111111°E﻿ / 46.4777777777778; 24.0961111111111
 אזור זמן:  UTC +2
 www.ludus.ro
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור לודוש(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור לודוש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לודוש (ברומנית: Luduş) היא עיר במחוז מורש, בחבל טרנסילבניה ברומניה.
גאוגרפיה

העיר שוכנת על שתי הגדות של המורש. בשנת 2002 היו בלודוש 17,497 תושבים.
לפני מלחמת העולם השנייה במשך 51 שנה שימש הרב גרשון שטרן מלודאש (מחבר הספר "ילקוט הגרשוני" ותלמיד המהר"ם שיק) כרבה של העיר כמו כן עמד בראשות ישיבה גדולה עד לפטירתו בט"ז אייר תרצ"ו.
לקראת סיום מלחמת העולם השנייה נעשה בעיר טבח לודוש, בו כוחות צבא הונגריים, שכבשו את המקום, רצחו 15 יהודים ו-2 רומנים, מרביתם נשים שנאנסו לפני רציחתן.
אל תדליקו לי נר

| --- | --- |

 סינגל בביצוע הקליק
 מתוך האלבום עולם צפוף
 יצא לאור:  1 ביוני 1983
 סוגה:  הגל החדש • פוסט פאנק • רוק
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  CBS ישראל
 כתיבה:  דני דותן
 לחן:  אלי אברמוב
 הפקה:  אילן וירצברג • אלי אברמוב • עובד אפרת
 גרסאות כיסוי:  דודי לוי
"אל תדליקו לי נר" (נקרא גם "לא צריך שתדליקו לי נר" על פי שורת הפתיחה) הוא שיר של להקת הגל החדש הישראלית "הקליק", ואשר יצא לאור באלבומה השני "עולם צפוף" בשנת 1983.
רקע

בשנת 1980 הקימו דני דותן ואלי אברמוב את להקת "הקליק" יחד עם נגן הבס עובד אפרת והמתופף ז'אן ז'אק גולדברג. אלבומם הראשון "אמא אני לא רוצה להגמל", לא זכה להצלחה גדולה אך מיצב את הלהקה כנושאת הדגל של המוזיקה האלטרנטיבית בישראל. עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה ביוני 1982, הוציאה הלהקה את אלבומה השני, "עולם צפוף" שהיה להצלחה גדולה.
הצלחת השיר

הוא הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעדי רשת ג' ב־20.7.1983 וצעד 10 שבועות, עד 5.10.1983. ב־7.9.1983 הגיע לשבוע אחד לראש המצעד. אף על פי שאת רוב זמנו במצעדים השבועיים בילה השיר בשנת תשמ"ג, הוא לא הספיק להיכנס למצעד השנתי של שנה זו, והגיע רק למצעד של שנת תשמ"ד (1984), שבו דורג במקום ה־34.
אודות השיר

השיר מדבר על תחושות אובדן ומוות. הוצאת השיר, בשעה שחיילי צה"ל נלחמים בלבנון, הפכה אותו לשיר אהוב במיוחד על הלוחמים בשדה הקרב. השיר מעלה לדיון גם את שאלת המחיר הכואב הנלווה למלחמות.
לשיר הופק גם וידאו קליפ, בין הראשונים שנעשו בארץ באופן עצמאי, ואשר זכה להצלחה רבה. בקליפ מוצג סולן הלהקה, דני דותן, כשהוא הולך לקבר שלו, מלווה בחבורת אנשים.
גרסאות כיסוי

בשנת 2021 הוציא חבר להקת "נוער שוליים", הזמר דודי לוי, מיני אלבום (EP) בשם "בדידים", שמכיל קטעים מיוחדים שנאספו עם השנים ולא פורסמו, ביניהם גרסה מלודית-שקטה של ״אל תדליקו לי נר״ של הקליק.
הערות שוליים

↑  הקליק – עולם צפוף (1983), באתר סטריאו ומונו
1 2 3  אל תדליקו לי נר, באתר הספרייה הלאומית
↑  אל תדליקו לי נר, באתר פזמונט
↑  "עד פופ וגמרנו" - דני דותן על הקליפ של "אל תדליקו לי נר", באתר חדשות, ‏5 בנובמבר 1986
DirecTV

| --- | --- |


מטה החברה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 בורסה:  נאסד"ק 
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־35 שנים) 
 חברת אם:  AT&T
 חברות בנות:  AT&T Sports Networks  IPTV  Game Show Network  Vrio  DirecTV Stream 
 מיקום המטה:  אל סגונדו 
 משרד ראשי:  אל סגונדו, קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  טלוויזיה בלוויין
 מוצרים עיקריים:  טלוויזיה רב-ערוצית, וידאו על פי דרישה
  
 www.usdirect.com
 
DirecTV היא החברה הגדולה ביותר בארצות הברית, לשירותי טלוויזיה רב-ערוצית באמצעות לוויין. מטה החברה ממוקם בעיר אל סגונדו, שבקליפורניה והיא חברת בת של תאגיד AT&T. נכון לסוף הרבעון הראשון של שנת 2021, היו לחברה 15 מיליון מנויים בצפון אמריקה, אמריקה הלטינית והקריביים.
היסטוריה > הרקע להקמת החברה

בשנת 1953 הקים הווארד יוז את המכון הרפואי הווארד יוז (HHMI), אליו העביר את הבעלות המלאה על חברת מטוסי יוז. לאחר מותו של יוז בשנת 1976, התפתחה התדיינות משפטית כדי לקבוע אם יתאפשר ל-HHMI לשמור על בעלותה על חברת מטוסי יוז. בשנת 1984 מינה בית המשפט דירקטוריון חדש ל-HHMI, אשר מכר את חברת מטוסי יוז לג'נרל מוטורס, ב-20 בדצמבר 1985, תמורת סכום מוערך של 5.1 מיליארד דולר. ג'נרל מוטורס מיזגה אז את חברת מטוסי יוז עם חברת הבת שלה דלקו אלקטרוניקה כדי ליצור את חברת "יוז אלקטרוניקה". חברת הבת החדשה הורכבה בתחילה מארבע יחידות: חברת דלקו אלקטרוניקה, חברת מטוסי יוז, חברת החלל והתקשורת יוז, ומערכות רשת יוז.
בשנת 1981 ייסד סטנלי הובארד את חברת שידורי הלוויין של ארצות הברית (USSB) והיה תומך מוביל לפיתוח שירות לוויין לשידור ישיר בארצות הברית. ל-USSB הוענקו חמש תדרים על ידי רשות התקשורת הפדרלית, במקום הנחשק של 101 מעלות. גם לחברת החלל והתקשורת יוז הוענקו 27 תדרים באותו מיקום של 101 מעלות. יוז וחברות אחרות האמינו בתחילת שנות התשעים כי הטכנולוגיה תהפוך בקרוב את הטלוויזיה הדיגיטלית הלווינית לזולה.
היסטוריה > הקמת החברה

| שנה | כמות מנויים |
| --- | --- |
1994: 320,000
1995: 1,200,000
1996: 2,300,000
1997: 3,301,000
1998: 4,458,000
1999: 6,679,000
2000: 9,554,000
2001: 10,218,000
2002: 11,181,000
2003: 12,290,000
2004: 13,000,000
2005: 15,000,000
2006: 15,950,000
2007: 16,830,000
2008: 17,620,000
2009: 18,081,000
2010: 19,200,000
2012: 19,900,000
יוז ניסה ליצור מיזם משותף עם NBC, ניוז קורפ. ו-Cablevision בשנת 1990, להשקת שירות הטלוויזיה הדיגיטלית הראשון. משלא הצליחה לעשות זאת, החברה יצרה במקום זאת את DirecTV כחטיבה נפרדת וחתמה על הסכם עם USSB לבנות ולהשיק מערכת לוויינים. DirecTV פנתה לחברת תומסון אלקטרוניקה צרכנית כדי לפתח את מערכת הלוויין הדיגיטלית לשירות שתוכל לקלט 175 ערוצים על צלחת קטנה בגודל 18 אינץ'. בשנת 1991 חתמה על חוזה עם חברה NDS הישראלית לאספקת טכנולוגיית הצפנה לשידורים שלה. חברת יוז קיבלה את החוזה לבנות ולהשיק את המשדר בלוויינים. USSB ו-DirecTV סיכמו כי הלוויינים החדשים יישאו את שני שירותי השידור הנפרדים של שתי החברות. השירות הושק ב-17 ביוני 1994.
בדצמבר 1998, DirecTV רכשה את USSB תמורת 1.3 מיליארד דולר, ומיזגה את שירותי השידור של שתי החברות. בשנת 1999, DirecTV רכשה את PrimeStar, מתחרה בתעשיית הטלוויזיה הלווינית, תמורת 1.83 מיליארד דולר, מה שהגדיל באופן דרמטי את חלקה בשוק הטלוויזיה הלווינית בארצות הברית.
בספטמבר 2000, מנהלי ג'נרל מוטורס, תחת לחץ מצד בעלי המניות של החברה, כתוצאה מביצועיהם הירודים ושווי השוק הגדול יותר של יוז, אישרו למנהלי יוז להתחיל לחפש קונים. בשנת 2001 החלה חברת תאגיד ניוז קורפ (שבבעלות רופרט מרדוק) במשא ומתן לרכישת יוז אלקטרוניקה בעסקה בשווי 8 מיליארד דולר, שתאפשר לחברת ניוז קורפ להרחיב את פעילות הטלוויזיה הלווינית לארצות הברית. המשא ומתן עם ניוז קורפ נכשל בסופו של דבר, ויוז התקשרה בהסכם ב-28 באוקטובר 2001, לרכישתה על ידי חברת EchoStar תמורת 26 מיליארד דולר. עם זאת, העסקה עוררה התנגדות משמעותית מצד משרד המשפטים ונציבות התקשורת הפדרלית בנושאי הגבלים עסקיים, מה שהוביל את שתי החברות למשוך את ההסכם בדצמבר 2002. כחלק מהסכם המיזוג נדרש EchoStar לשלם ליוז 600 מיליון דולר בגין כישלון המיזוג.
היסטוריה > המכירה לניוז קורפ

ב-9 באפריל 2003 הסכימה ניוז קורפ, חברת האם דאז של אולפני הטלוויזיה "פוקס", לרכוש 34% ממניות השליטה ביוז, כולל כל חלקה של ג'נרל מוטורס בחברה, תמורת 6.6 מיליארד דולר, בכפוף לאישורים. כחלק מהמימון לעסקה, ליברטי מדיה, חברת האם דאז של סטארז הסכימה לקחת אופציה של 500 מיליון דולר במניות בתאגיד ניוז קורפ שתמומש עם סגירת העסקה. ליברטי, בעלת המניות השנייה בגודלה בחברת ניוז קורפ אחרי משפחת מורדוק עם 18%, תכננה במקור להציע הצעה עבור DirecTV, אך בחרה שלא להסכים. עסקת הרכישה אושרה בדצמבר 2003.
ב-2004 החברה נכנסה לשוק המקסיקני, לאחר שרכשה 41% ממניות חברת הטלוויזיה SKY México.. ב-2010, נכנסה גם לשוק הברזילאי לאחר שרכשה 93% ממניות חברת Sky Brasil.
בדצמבר 2006 החברה הגדילה את החזקותיה לכדי 38.5% שהבטיחו את הגדלת ההשפעה של משפחת מרדוק על שוק התקשורת האמריקאי. עסקת הרכישה נאמדה ב-11 מיליארד דולרים.
ב-2007 החברה השיק תוכנית שכוללת 100 ערוצים באיכות HD.
היסטוריה > בבעלות AT&T

במאי 2014 חברת AT&T הודיעה על רצונה לרכוש את DirecTV. העסקה הוערכה בשווי של 48.5 מיליארד דולר, אך גדלה לכדי 67.1 מיליארד דולר, כולל כיסוי חובות. העסקה נועדה להגדיל את קהל הלקוחות של חברת AT&T וכניסתה לשוק הטלוויזיה. העסקה גם אפשרה לחברה לפרוץ לשוק באמריקה הלטינית, בה ל-DirecTV יותר מ-18 מיליון מנויים. העסקה אושרה רשמית על ידי הרשויות ביולי 2015
בנובמבר 2014 DirecTV הפכה לספקית הטלוויזיה הראשונה שהציעה תוכן באיכות 4K. ב-2016 החלה בשידורים חיים באיכות זו.
באוקטובר 2016 AT&T ניהלה מגעים לרכישת תאגיד Time Warner על מנת להגדיל את החזקותיה בתחום המדיה והתקשורת, בעסקה שהוערכה בסכום של 80 מיליארד דולרים והושלמה ביוני 2018. ולמעשה הכניסה תחת מטרייה אחת את אולפני האחים ורנר, שירות הטלוויזיה HBO ושירות הטלוויזיה בלוויין DirecTV.
בעקבות רכישת Time Warner, ‏AT&T שוקלת למכור את החזקותיה של DirecTV באמריקה הלטינית בעסקה שמוערכת ב-8 מיליארד דולר, אם כי החברה תמשיך להחזיק בחברת Sky Mexico.
בנובמבר 2016 החברה השיקה שירות סטרימינג אינטרנטי בשם DirecTV Now.
גלריה

מסמלי החברה
רכב שירות של החברה במישיגן
הערות שוליים

↑  שירלי יום-טוב, הלקוחה הגדולה ביותר תובעת: NDS נתבעת ע"י DirecTV על הונאה ושימוש בסודות מסחריים, באתר TheMarker‏, 19 בספטמבר 2002
↑  פורבס, ‏שיטת הפטיש לא עובדת, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2001
↑  לויני תקשורת בגובה 36 אלף ק"מ, באתר גלובס, 19 באוגוסט 1998
↑  איך לתקן את ג'נרל מוטורס, באתר גלובס, 8 ביולי 1999
↑  שירות רויטרס, ‏מרדוק קרוב למימוש חלום: השתלטות על DirecTV כדי להקים אימפריה עולמית של שידורי לוויין, באתר גלובס, 7 בפברואר 2001
↑  יהודה שויצר, אקוסטאר תרכוש את חברת הלוויינים יוז ב-25.8 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 29 באוקטובר 2001
↑  מורן בר כוכבא, ‏אקוסטאר רוכשת את יוז? מה זה אומר על גילת, באתר גלובס, 29 במאי 2001
↑  שירות גלובס, ‏משרדי תביעה ראשית מכמה מדינות שוקלות הגשת תביעת אנטי-טראסט נגד מיזוג אקו-סטאר יוז, באתר גלובס, 15 בינואר 2002
אקו-סטאר מנסה לגייס תמיכה להצעת הרכש ל-DirecTV, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2001
↑  דפנה מאור, חברת הלוויין אקוסטאר הפסידה 175.6 מיליון דולר ברבעון בעקבות ביטול המיזוג עם יוז, באתר TheMarker‏, 4 במרץ 2003
↑  TheStreet, חברת הלוויינים אקוסטאר מעוניינת במיזוג עם דיירקטיוי של יוז, באתר TheMarker‏, 22 במרץ 2001
↑  מרדוק משלים החתיכה החסרה באימפריית לוויינים, באתר הארץ, 11 באפריל 2003
↑  סוכנויות הידיעות, ‏סוף סוף: מרדוק זוכה בדיירקט טי.וי, באתר גלובס, 10 באפריל 2003
↑  שירות רויטרס וגלובס, ‏התוכנית של מרדוק: האחזקה ב-DirecTV לליברטי מדיה בתמורה ל-18% מניוז קורפ, באתר גלובס, 17 בספטמבר 2006
↑  שירות בלומברג, ‏מרדוק הגשים חלומו: הפיקוח אישר את רכישת DirecTV, באתר גלובס, 21 בדצמבר 2003
↑  יעקב שרגל, ‏מרדוק מגבש שליטתו בטלוויזיה הלוויינית בדר' אמריקה, באתר גלובס, 12 באוקטובר 2004
↑  אמיר כידן, ‏ההצרחה של מרדוק: האחזקה ב-DirecTV ל-Liberty Media בתמורה ל-18% מניות ניוז קורפ, באתר גלובס, 15 בספטמבר 2006
↑  שירות גלובס, ‏מיזוג הענק אושר: AT&T תרכוש את טיים וורנר ב-85 מיליארד ד', באתר גלובס, 13 ביוני 2018
↑   נתן ליפסון, הבעיה במיזוג בין AT&T לטיים וורנר, באתר TheMarker‏, 2 בנובמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9428 8674  LCCN: no2003047418  VIAF: 138716291   WorldCat (עם VIAF): 138716291
יורוקום

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־46 שנים)
 מיקום המטה:  רמת גן 
 משרד ראשי:  אזור תעשייה עבר הירקון, תל אביב, ישראל
 מוצרים עיקריים:  חברת החזקות
  
 אתר הקבוצה
 
סמליל חברת יורוקום תקשורת
יורוקום אחזקות (1979) בע"מ, המוכרת גם בשם קבוצת יורוקום, היא חברת החזקות ישראלית, בשליטת שאול אלוביץ' ומשפחתו. באפריל 2018 נתן בית המשפט צו לפירוק החברה.
קבוצת יורוקום משקיעה בתחומים נרחבים ומגוונים, ופועלת בשלוש חטיבות מרכזיות - תקשורת, נדל"ן ואנרגיה. עם החברות המוכרות במשק שהיו בשליטתה נמנות קבוצת בזק, אינטרנט זהב, פלאפון, yes הטלוויזיה בלוויין, אנלייט אנרגיה, חלל תקשורת, גילת סאטקום ויורוקום נדל"ן.
היסטוריה

יורוקום נוסדה בשנת 1979 כיצרנית ובהמשך יבואנית של מכשירי טלפון. באותה עת נשלט שוק מוצרי התקשורת בישראל על ידי שתי יצרניות מקומיות, חברות טלרד ותדיראן שמכרו את כל תוצרתם למשרד התקשורת ובהמשך למונופול חברת בזק הממשלתית או ללקוחות עסקיים גדולים. הלקוחות קיבלו את מכשיר הטלפון יחד עם קו הטלפון (למעשה שכרו את המכשיר). בלחץ ציבור הלקוחות נפתח השוק לתחרות, מ-1983 הותר לרכוש מערכות שפותחו בארץ מכל יצרן והותר יבוא. בשנת 1985 רכש שאול אלוביץ' את יורוקום מהמשקיעים המקוריים של החברה. באפריל 1986 נכנסה גם תדיראן כשותפה, לאחר שהחליטה לא להמשיך ולהשקיע בתחום מכשירי הטלפון לשוק הצרכני כיצרן, והעדיפה להיות שותף של יבואן מאשר להתחרות בו.
בשנת 1986 החלה יורוקום לייבא את מוצרי התקשורת של חברת פנסוניק היפנית, בין השאר גם מכשירי פקס ומזכירה אלקטרונית שזכו להצלחה רבה באותן שנים שלפני הדואר אלקטרוני ושרות התא הקולי. בהמשך השנה, הוקמה זרוע הנדל"ן של הקבוצה.
הפריצה העסקית של החברה הגיעה בשנת 1992, בעקבות כניסת הטלפון הסלולרי לשוק, כשהחלה לייבא את מוצרי חברת נוקיה. עד אז שלטה חברת מוטורולה בשוק, בשנת 1995 אירעה תקלה במכשירי מוטורולה ויורוקום הצליחה לקבל נתח שוק משמעותי עם מכשירי נוקיה.
בשנת 1996 נכנסה יורוקום לשוק האינטרנט בישראל והקימה את חברת אינטרנט זהב. בשנת 1999 בעקבות התפתחות שוק הטלוויזיה, הוקמה חברת yes.
בשנת 1997 רכשה אריסון השקעות 30% מיורוקום תקשורת, וב-2005 רכש שאול אלוביץ' את מלוא הבעלות.
בשנת 1999 הונפקה אינטרנט זהב בנאסד"ק. קבוצת יורוקום חתמה על הסכם שותפות עם חברת מיקרוסופט להקמת אתר MSN בישראל. במקביל, נחתמה שותפות של קבוצת אינטרנט זהב בין היתר עם ישראכרט וסופר-פארם להקמת האתר להשוואת המחירים "P1000". ב-6 ביולי 2008 נמכרו הנכסים.
בשנת 2004 הושלמה רכישת השליטה בחברת הלווינות "סאטלינק".
בשנת 2005 הונפקה אינטרנט זהב בבורסה הישראלית והמניה נרשמה למסחר דואלי. בשנת 2006 הושלמה רכישת 012 קווי זהב מקבוצת פישמן.
בשנת 2007 נרכשה השליטה בקבוצת הלווינות "סאטקום". בהמשך אותה שנה, מוזגו החברות 012 סמייל ואינטרנט זהב. החברה המאוחדת "סמייל" (כיום בי קומיוניקיישנס) הונפקה בנאסד"ק ובהמשך גם בישראל.
בשנת 2008, הושלמה רכישת השליטה בחלל תקשורת, מפעילת לוויני עמוס. בפברואר 2025 החזיקה יורוקום ב-31.41% מחלל תקשורת.
בשנת 2009 החלה בי קומיוניקיישנס (לשעבר "סמייל") ברכישת השליטה בבזק מקבוצת אייפקס-סבן. בשנת 2010 הושלמה רכישת השליטה בקבוצת בזק וכן באותה תקופה נרכשה השליטה בחברת האנרגיה "אנלייט אנרגיה מתחדשת".
ביולי 2017 החל אלוביץ' במגעים להסדר חוב עם נושי קבוצת יורוקום, להם היא חייבת 1.2 מיליארד שקל.
בנובמבר 2017, פתח בנק הפועלים בהליכים משפטיים נגד יורוקום תקשורת, החייבת לבנק כ-400 מיליון שקל. זאת מאחר שבמהלך המשא ומתן להסדר חוב דרשו הבנקים מאלוביץ' להזרים כ-150 מיליון שקל כתרומת בעלים להסדר, אך הוא סירב. בנק הפועלים הוביל בתחילת 2010 את קבוצת המממנים של אלוביץ' ברכישת השליטה בחברת בזק. בין בעלי החוב הנוספים של החברה: בנק דיסקונט עם חוב של כ-600 מיליון שקל, והבינלאומי עם כ-200 מיליון שקל. בדצמבר 2017 הוגשו מספר הצעות לרכישת יורוקום מצד מספר אנשי עסקים.
במרץ 2022 הגיעה החברה להסדר טיעון לפיו החברה הודתה במתן שוחד ותשלם קנס בסך 400 אלף ש"ח.
מבנה הקבוצה ותחומי פעילותה

מבנה פירמידת השליטה של קבוצת יורוקום עד לפירוקה:
יורוקום אחזקות (1979)
יורוקום נדל"ן
יורוקום תקשורת (חברה פרטית שאינה מחויבת בפרסום מבנה הבעלות בה)
יורוקום תקשורת סלולרית (יבואנית מכשירי סלולר מתוצרת Nokia ו-ZTE. וטלפונים שולחניים מתוצרת Uniden)
יורוקום תקשורת דיגיטלית (יבואנית מוצרים אלקטרונים מתוצרת פנסוניק)
גילת סאטקום (69%) - נרכשה ב-2007, וב-2008 מוזגה לתוך חברת האם סאטקום מערכות בע"מ שנסחרת בבורסה בתל אביב
חלל תקשורת - נרכשה ב-2008
אינטרנט גולד - קווי זהב (78.97% ובנוסף לכך מחזיק אלוביץ' גם ב-0.19% ממניות אינטרנט זהב באופן ישיר).
בי קומיוניקיישנס בע"מ (79.94% ובנוסף להם מחזיק אלוביץ' באופן ישיר 0.01% ממניות החברה).
בזק (26.34% ובנוסף לכך מחזיק אלוביץ' גם ב-0.04% ממניות בזק באופן ישיר).
בזק און ליין
Yes הטלוויזיה בלוויין (בעלות מלאה 100%)
פלאפון (בעלות מלאה 100%)
בזק בינלאומי (בעלות מלאה 100%)
וואלה! תקשורת
הבעלות המשמעותית ביותר של החברה היא גרעין השליטה בבזק, דרך החזקותיה בחברות הציבוריות הדואליות אינטרנט זהב ובי קומיוניקיישנס. בזק היא החברה הגדולה בישראל לאספקת שירותי תקשורת. קבוצת בזק מציעה מגוון שירותי תקשורת: פנים-ארצית, בינלאומית וסלולרית; שירותי אינטרנט בפס רחב ושירותים נוספים לתקשורת נתונים; טלוויזיה רב-ערוצית; קווים דיגיטליים מהירים; רשתות פרטיות וכיוצא בזה.
דרך חברת בזק, מחזיקה הקבוצה בבעלות על חברת הסלולר פלאפון תקשורת שהייתה החברה הראשונה בישראל שסיפקה שירותי תקשורת מסוג זה. בנוסף מחזיקה הקבוצה בבעלות על בזק בינלאומי שמספקת שירותי אינטרנט ושיחות בינלאומיות לחו"ל. הקבוצה מחזיקה בבעלות על חברת yes שמספקת למנוייה שידורי טלוויזיה רב-ערוצית בישראל באמצעות לווין.
חברת חלל תקשורת, אשר בבעלות הקבוצה עוסקת במתן שירותי תקשורת לוויינית באמצעות הלוויינים עמוס 2, עמוס 3, ועמוס 4, אשר בבעלותה. ניירות הערך של חלל רשומים למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה חתמה הסכם עם חברת תע"א לשיגור הלוויין עמוס 6 אשר התפוצץ בספטמבר 2016.
בנוסף, הקבוצה מחזיקה בבעלות על חברת האנרגיה "אנלייט אנרגיה מתחדשת" וחברות הלוויינים "גילת סאטקום".
קבוצת יורוקום פנסוניק היא זרוע השיווק של הקבוצה המשמשת כיבואנית, משווקת ומפיצה בישראל של מוצרי אלקטרוניקה ותקשורת דיגיטלית, בעיקר מדגמי פנסוניק.
מבנה הקבוצה ותחומי פעילותה > יורוקום נדל"ן

בשנות ה-90 של המאה ה-20 רכשה יורוקום 75% מחברת "גני דולינגר", של הקבלן אבירם דולינגר, ושם החברה שונה ל"יורוקום נדל"ן". ב-2008 מכר דולינגר את חלקו הנותר בחברה (25%) ליורוקום. הנכסים העיקריים של החברה באותה עת היו מגרשים בעיר גבעתיים, ואופציה לרכישת "אצטדיון המכתש", שמומשה על ידי יורוקום נדל"ן תמורת 8 מיליון דולר.
יורוקום נדל"ן קידמה את תוכנית בניין עיר למתחם אצטדיון המכתש במשך עשור, ואת המאבקים המשפטיים בנושא הבעלות על האצטדיון. בפרויקט, שתוכנן על ידי יסקי מור סיון אדריכלים, הוקמו 165 דירות בשני בנייני מגורים בני 26 ו-17 קומות במתחם שמשתרע על פני כ-10 דונם. ב-2012 חתמה יורוקום נדל"ן עם קבוצת בסר על הסכם שבו ניתנת לה הזכות הבלעדית לגיבוש קבוצת רכישה, והפרויקט קיבל את השם "בסר בבורוכוב".
בנוסף לפרויקט אצטדיון המכתש קידמה יורוקום נדל"ן את פרויקט מתחם הסיטי בגבעתיים, בו הוקם "מגדל השחר", ואת מגדלי מידטאון בתל אביב. נכון לשנת 2017, ליורוקום נדל"ן חוב של כ-260 מיליון שקל.
הערות שוליים

↑  עירית אבישר, ‏השופט אורנשטיין הכריע: נתן צו פירוק לחברת יורוקום תקשורת, באתר גלובס, 22 באפריל 2018
↑  מבצע הנחות ופרסים לטלפונים של יורוקום, מעריב, 11 במאי 1983
↑  סערה בקו טלפון, מעריב, 4 באוקטובר 1988
↑  שוקי שדה, הכריש השקט, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2008
↑  אפי לנדאו, ‏המגרש של הגדולים: רכישת %30 מיורוקום תקשורת על-ידי אריסון השקעות, מעלה אותה עוד דרגה, למגרש של הגדולים באמת בתחום התקשורת. "היה כאן איחוד של רצונות", אומר שאול אלוביץ', בעל השליטה ביורוקום, באתר גלובס, 2 ביולי 1997
↑  אריסון השקעות מכרה את כל החזקותיה בקבוצת יורוקום לחברה בשליטתו של שאול אלוביץ', באתר TheMarker‏, 7 ביוני 2005
↑  גילעד נס, עסקת בזק הושלמה – אלוביץ': "אנחנו פה לטווח הארוך", באתר כלכליסט, 14 באפריל 2010
↑   מיכאל רוכוורגר, שאול אלוביץ' בדרך להסדר חוב עם הבנקים: ימכור מחצית מהשליטה בבזק, באתר TheMarker‏, 30 ביולי 2017
↑   מיכאל רוכוורגר, הפועלים נתן את האות לתחילת המרוץ של אלוביץ' להסדרת חובותיה של יורוקום, באתר TheMarker‏, 26 בנובמבר 2017
↑  עירית אבישר, ‏סיידוף משפר את ההצעה: מציע לא למחוק חוב של יורוקום, באתר גלובס, 27 בדצמבר 2017
↑   מיכאל רוכוורגר, בדרך להשתלטות על בזק: סיידוף הציע לבנקים הסדר ללא מחיקת חוב, באתר TheMarker‏, 27 בדצמבר 2017
↑   מיכאל רוכוורגר, מאיר שמיר במגעים לרכישת בזק, באתר TheMarker‏, 18 בדצמבר 2017
↑  מאיר שמיר במגעים לרכישת השליטה בבזק, באתר ynet, 18 בדצמבר 2017
↑  גלעד מורג, קנס של 400 אלף שקל: נחתם הסדר טיעון עם יורוקום בפרשת בזק ותיק 4000, באתר ynet, 22 במרץ 2022
↑  סאטקום מערכות רוצה למחוק את גילת סאטקום מהמסחר בלונדון: הגישה הצעת רכש של 10% ממניותיה תמורת 11 מ' ש', באתר TheMarker‏, 26 במאי 2008
↑  אינטרנט זהב באתר הבורסה
↑  בי קומיוניקיישנס בע"מ באתר הבורסה
↑  בזק באתר הבורסה
↑  גיא ליברמן, אבירם דולינגר במגעים למכירת חלקו ביורוקום נדל"ן, באתר TheMarker‏, 26 במרץ 2008
↑  אורי חודי, ‏בסר תגבש קבוצת רכישה על המכתש בגבעתיים, באתר גלובס, 4 בינואר 2012
↑   מיכאל רוכוורגר, קשוחים לאלוביץ': המממנים של יורוקום נדל"ן רוצים עוד ביטחונות, באתר TheMarker‏, 3 בספטמבר 2017
| אריסון השקעות |
| --- | --- | --- |
| החזקות נוכחיות | בנק הפועלים (2.47%) • Miya |  |
| החזקות בעבר |  שיכון ובינוי (47%) • נירלט (50%) • יורוקום (30%) • אורבונד (100%) • המ-לט (9%) • תעשיות מלח לישראל (100%) |  |
ערוץ 4

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 סוג:  ערוץ לקליטה חופשית
 תאריך השקה:  2 בנובמבר 1982 
 בעלות:  Channel Four Television Corporation 
 שפה:  בריטניה אנגלית
 משרד ראשי:  לונדון ולידס
 אזור קליטה:  הממלכה המאוחדת, אירלנד
 
 www.channel4.com
 
בניין מטה ערוץ 4 בלונדון
Channel 4 (בתרגום: ערוץ 4) היא רשת שידור ציבורי בריטית לקליטה חופשית, שהחלה את שידוריה ב-2 בנובמבר 1982. היא הוקמה כדי לספק ערוץ טלוויזיה רביעי בבריטניה. באותה תקופה, הערוצים האחרים היחידים היו BBC One ו-BBC Two במימון אגרה, ורשת שידור מסחרית אחת ITV. המטה של הרשת ממוקם בלונדון ובלידס, עם מוקדים נוספים בגלאזגו ובריסטול.
הרשת היא בבעלות ציבורית וממומנת מפרסום; במקור הרשת הייתה חברת בת של "רשות השידור העצמאית" (IBA), והיא נמצאת מאז 1993 בבעלות, ומופעלת על ידי, "תאגיד ערוץ 4" (Channel Four Television Corporation), חברה לתועלת הציבור בבעלות משרד התרבות, המדיה וספורט של ממשלת בריטניה. ב-2010, ערוץ 4 הרחיב את השירות שלו לויילס, שם פועל מאז 1982 ערוץ דומה בשם "S4C", שרוב שידוריו בשפה הולשית.
"תאגיד ערוץ 4" מפעיל מספר ערוצי טלוויזיה נוספים בהם "Film4" (ערוץ סרטים), "E4" (ערוץ בידור) ו-"4Music" (ערוץ מוזיקה). בנוסף מפעיל התאגיד את "All 4", שירות סטרימינג ווידאו על פי דרישה חינמי שגם ממומן מפרסום.