stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רודולף אבל
ביוגרפיה > בארצות הברית > התבססותו

בשנת 1946 הצטרף פישר שנית לנקו"ד. זו הפעם יועד להישלח כמרגל לארצות הברית, והוא עבר אימונים בהתאם. ב-17 בנובמבר 1948 פישר הגיע לארצות הברית בזהות שאולה. הוא נפגש עם איש קשר סובייטי, אשר נתן לו מסמכים, חלקם אמתיים, חלקם מזויפים, על שם אמיל רוברט גולדפוס (Goldfus), וכן 1,000 דולר (כ-10,000 דולר בערכי 2016). בעת היותו בארצות הברית שהה בעיקר בניו יורק ועסק ככיסוי באמנות ובצילום, דבר שהשתלב היטב עם שעות פעילותו הבלתי שגרתיות והיעדרויותיו. עם הזמן איכות עבודותיו האמנותיות השתפרה, דבר שאפשר לו להתחבר עם אמנים מקומיים. ביולי 1949 פישר קיבל מנציג דיפלומטי סובייטי סכום נוסף, וזמן קצר אחר כך הוא קיבל הוראות להפעיל מחדש רשת שנועדה להבריח לברית המועצות מידע מדעי הקשור למחקר הגרעיני האמריקני. אותה רשת הפסיקה את פעילותה לאחר תום מלחמת העולם, משהתהדק הפיקוח הביטחוני על תחום זה. ואכן, פישר עסק בשנה שלאחר מכן, במהלכה הוענק לו עיטור הדגל האדום, בארגונה מחדש של הרשת. בשנת 1950 עמד פישר בפני חשש לחשיפה, כאשר בני הזוג יוליוס ואתל רוזנברג נלכדו ונשפטו, אלא שהסתבר כי במהלך חקירת עניינם לא נתגלה ל-FBI מידע אודותיו. כך, פישר שימש גם בהמשך כמְרכז של רשת סוכנים סובייטים באמריקה. ב-1955 פישר חזר לתקופה של כחצי שנה למוסקבה, כדי להתאוורר.
ביוגרפיה > בארצות הברית > חשיפתו ומאסרו

עם חזרתו לאמריקה, ב-1956, נוכח לדעת כי הטיפול ברשת הוזנח, לא מעט בשל מחדליו של סגנו ריינו הייהנן (Reino Häyhänen). לדרישתו של פישר, הייהנן נקרא חזרה לרוסיה, וכיוון שחשש לגורלו - ערק למערב בדרכו, בתחילת מאי 1957. דבר העריקה נתגלה לסובייטים רק באוגוסט, ובינתיים בחקירתו של הייהנן נתגלה הסטודיו של פישר, בעוד פישר עצמו היה ידוע להייהנן רק בשם קוד, וכן עלה תיאורו. ה-FBI החל בחקירות ובמעקבים על סמך אותו מידע, עלה בידו לצלם את פישר בחשאי, והייהנן אישר ב-15 ביוני שהמדובר בו. בינתיים, כאמצעי זהירות, הסובייטים פקדו על פישר לעזוב את ארצות הברית. כיוון שלא היה ברור אם זהותו הבדויה נחשפה, עלה הצורך להכין לו דרכון חדש, תהליך הדורש זמן מה. וכך, פישר, אשר אף הבחין ביוני במעקב אחריו, לא יכול היה לעזוב. ב-21 ביוני פישר נעצר בעת שהיה במלון בניו יורק. הוא הושם, בתור שוהה בלתי חוקי, למשך שישה שבועות במתקן מעצר של רשות ההגירה במקאלן, טקסס, ושם הזדהה כאזרח סובייטי בשם רודולף איבנוביץ' אבל. שם זה היה של קולונל סובייטי שהלך לעולמו, והוא נבחר כיוון שפישר קיווה ששולחיו, בראותם שם זה בעיתונים, יידעו כי נלכד. בזמן מעצרו, ה-FBI ערך חיפוש בחדר המלון בו שהה ובסטודיו שלו, ובהם נתגלה ציוד המשמש לריגול, כמו משדר לגלים קצרים, וכן ציוד המשמש להצפנה, לצילום ממוזער ולהטמנה, כמו מברשת גילוח חלולה וכדומה. כן נתגלו 4,000 דולר. ציוד ההטמנה הוצג לימים במוזיאון של ה-FBI. ב-7 באוגוסט הוא הועבר לניו יורק והואשם בריגול. לאחר קשיים במציאת פרקליט, לקח על עצמו העו"ד ג'יימס דונובן את הגנתו של פישר, אשר כעת נודע יותר בשם אבל, והאחרון ניאות לקבלה. משפטו נערך באוקטובר, המושבעים מצאו אותו אשם ב-25 באותו חודש, וגזר הדין ניתן ב-15 בנובמבר, ולפיו אבל נידון ל-30 שנות מאסר ולקנס של 3,000 דולר. את העונש הוא ריצה בכלא באטלנטה. במהלך השנים בהן היה כלוא הוא הרבה לצייר, לשחק בשחמט, חיבר לוח לוגריתמים, למד הדפס משי וכן חבר למורשעים אחרים בריגול למען ברית המועצות, אשר שהו באותו כלא.
בסופו של דבר פעילותו של פישר בארצות הברית לא הביאה תועלת לסובייטים, שכן לא השיג מידע בעל ערך, ואף לא גייס סוכנים בעלי ערך אחרים.
ביוגרפיה > שחרורו והמשך חייו

אבל ישב בכלא מעט יותר מארבע שנים. ב-1 במאי 1960 יורט מטוס ריגול U-2 של ארצות הברית שטס מעל ברית המועצות וטייסו, פרנסיס גארי פאוורס, נשבה. כך הגיע לידי ברית המועצות מרגל של ארצות הברית ובעקבות זאת עלה הרעיון לבצע חילופי מרגלים. ארצות הברית הסכימה לעסקה, אך ברית המועצות סירבה והעמידה את פאוורס לדין. בספטמבר 1960, לאחר המשפט, עלתה התקווה שהחילופין יצאו אל הפועל. ואכן, ב-10 בפברואר 1962 אבל שוחרר בעסקת חליפין תמורת פאוורס. העסקה יצאה לפועל בגשר גליניקה אשר הפריד בין ברלין המערבית לברלין המזרחית. כן נכלל בעסקת החליפין סטודנט אמריקני לכלכלה בשם פרדריק פריור (Pryor) מהאוניברסיטה החופשית של ברלין, שנעצר באוגוסט 1961 בברלין המזרחית. פישר חזר והועסק על ידי מחלקת סוכני החוץ של הקג"ב, מחליפו של הנקו"ד, וכן נתן הרצאות ונאומים בנושא ריגול. בנוסף הופיע, ושימש כיועץ, בסרט ריגול רוסי.
פישר מת מסרטן הריאות ב-15 בנובמבר 1971.
סיפור עסקת החליפין שימש בסיס לסרט "גשר המרגלים", משנת 2015.
לקריאה נוספת

Andrew, Christopher. (1999). The Sword and the Shield: The Mitrokhin Archive and the Secret History of the KGB. Basic Books. New York. ISBN 0-465-00310-9.
Arthey, Vin. (2004). Like Father Like Son: A Dynasty of Spies. St. Ermin's Press in association with Little Brown. London. ISBN 1-903608-07-4.
Bernikow, Louise. (1970). Abel. Introduction by Burt Silverman. Hodder and Stoughton. London, Sydney, Auckland, Toronto. ISBN 0-340-12593-4.
Bigger, Philip J. (2006). NEGOTIATOR: The Life And Career of James B. Donovan. Bethlehem: Lehigh University Press. United States. ISBN 978-0-934-22385-0.
Damaskin, Igor with Elliott, Geoffrey. (2001). Kitty Harris: The Spy With Seventeen Names. St. Ermin's Press. London. ISBN 1-903608-06-6.
|Donovan, James B. (1964). Strangers On A Bridge: The Case of Colonel Abel. Atheneum House, Inc. New York.
Hearn, Chester G. (2006). Spies & Espionage: A Directory. Thunder Bay Press. San Diego, California. ISBN 978-1-59223-508-7.
Romerstein, Herbert. (2001). The Venona Secrets: Exposing Soviet Espionage and America's Traitors. Regnery Publishing Ltd. Washington, D.C. ISBN 978-0-89526-225-7.
Sudoplatov, Pavel; Sudoplatov, Anatoli; Schecter, Jerrold L. and Schecter, Leona. (1994). Special Tasks: The Memoirs of an Unwanted Witness, a Soviet Spymaster. Little Brown. Toronto, Canada. ISBN 0-316-77352-2.
Whittell, Giles. (2010). Bridge of Spies (book)|A True Story of the Cold War: Bridge of Spies. Broadway Books. New York. ISBN 978-0-7679-3107-6.
הערות שוליים

↑  ארצות הברית - המחבל האמן, דבר, 23 באוגוסט 1957
↑  רות בונדי, הג'נטלמנים של האפ בי איי, דבר, 16 בדצמבר 1966; המשך
↑  סוכן ריגול סובייטי מעיד במשפט בארה"ב, חרות, 16 באוקטובר 1957
↑  אבל נמצא אשם בריגול, על המשמר, 27 באוקטובר 1957
↑  אבל - ל-30 שנות מאסר, על המשמר, 17 בנובמבר 1957
↑  רות אונגר, הזעזוע בבריטניה, חרות, 20 במאי 1960
↑  הוצע להחליף פאורס במרגל סובייטי, דבר, 19 ביוני 1960
↑  הטייס האמריקאני פאוארס יוחלף במרגל הסובייטי רודולף אבל?, חרות, 4 בספטמבר 1960
↑  הטייס פאוורס שוחרר תמורת רודולף אבל, הצופה, 11 בפברואר 1962
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257315005171  PLWABN: 9810578823305606  GND: 118500120  ISNI: 0000 0001 1932 5559  LCCN: n80148995  LNB: 000238838  NKC: js2012705940  NLG: 317273  RSL: 000063299  SNAC: w6kh85k0  SUDOC: 050560247  VIAF: 15560251   WorldCat (עם VIAF): 15560251 
רודולף אבל בתצלום של ה-FBI משנת 1957
קובי שמואל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במאי 1986 (בן 38) אור יהודה, ישראל
קובי שמואל (נולד ב-29 במאי 1986) הוא שף ישראלי והבעלים של דוכן "הבוריקה" בשוק הכרמל.
שנותיו המוקדמות

שמואל נולד ב-1986 באור יהודה לאמא ממוצא טריפוליטאי ואבא ממוצא עיראקי. את שירותו הצבאי עשה בפלחה"ן גולני, וממשיך לשרת במילואים כרס"פ פלס"ר בדרגת רב-נגד.
אחרי שהשתחרר ניסה להתקבל לעבודה בחברות ביטוח, ומשלא התקבל החל לעבוד בשיפודיות באור יהודה ולאחר מכן בחומוסייה בשכונת כרם התימנים.
שמואל הוא בעל תואר ראשון במינהל עסקים עם התמחות במימון, שלדבריו סיים רק לאחר 7 שנים.
הבוריקה

במהלך לימודי התואר טס שמואל לחצי שנה לארצות הברית, וכשחזר לארץ החליט לשכור בסטה בשוק הכרמל. תחילה מכר דיסקים וממתקים, וב-2015 החליט, בעצת חבר מימי הצבא, להסב את הדוכן לדוכן אוכל ולמכור בוריקה.
בלוגו הדוכן מופיע איור של מנהיג לוב לשעבר, קדאפי, המסמל את מוצאו הטריפוליטאי של שמואל ושל מנת הבוריקה. הדוכן התפרסם בזכות אישיותו של שמואל והצעקות שלו לעוברים ושבים ("השמש יצאה? בוריקה עם ביצה!", "יאללה בוריקה, בוריקה, בוריקה!" ועוד) שהפכו אותו גם לכוכב ברשתות החברתיות וזיכו אותו בכינוי "מר בוריקה". עם ההצלחה של הדוכן החל שמואל להעסיק עובדים נוספים, אבל לדבריו לא אהב להיות מנהל והחליט להמשיך להפעיל את הדוכן בעצמו בלבד.
ב-2018 השתתף עם שותפו דור בתוכנית הריאליטי MKR המטבח המנצח. ב-2023 פתח יחד עם גילי מזרחי את דוכן הקוקטיילים "בקשיש", גם הוא בשוק הכרמל. באותה שנה איפשר שמואל לראשונה הזמנת משלוחי בוריקה מהדוכן שהפעיל באמצעות שירות המשלוחים "וולט".
חיים אישיים

במהלך מלחמת חרבות ברזל שירת למעלה משלושה חודשים במילואים כאחראי אספקה וציוד, והפעיל בהתנדבות מיזם של בוריקה לחיילים.
שמואל נשוי ואב לשלושה. מתגורר ברמת גן.
הערות שוליים

1 2  Nir Brand (2023-07-09), ״קפה ראשון עם ניר ברנד״ - 9.7.2023 - אורח: קובי שמואל (״בוריקה״), נבדק ב-2024-11-24
↑  יוסי שטרית, מלך הבוריקה חזר: הנה שלושה מתכונים לוהטים משוק הכרמל, באתר www.israelhayom.co.il
↑  ynet (2018-12-02), MKR: קובי שמואל מדוכן הבוריקה בשוק הכרמל, נבדק ב-2024-11-24
↑  עמית קלינג, קובי בוריקה פותח בר קוקטיילים בשוק הכרמל. כן, מה ששמעתם, באתר טיים אאוט, ‏2023-03-22
↑  מתן שרון, קובי בוריקה אולי מדהים בשוק, אבל לא שווה את ההימור במשלוח, באתר טיים אאוט, ‏2023-08-17
↑  hadashot.tovot, השמש זזה - בוריקה בעזה!, באתר www.instagram.com, ‏6 בינואר 2024
↑  לין לוי, ‏השף במילואים, אבל המסעדה פתוחה ובועטת, באתר ‏מאקו‏, 28 בנובמבר 2023
↑  לין לוי, "כאן זה לא שרונה, כאן זה שוק הכרמל", באתר ynet, 3 בדצמבר 2018
↑  מריאנה בננסון, "שוק הכרמל מפעיל את כל החושים: יש טעם, ריח, צבע - ויש גם צעקות", באתר "שוק הכרמל מפעיל את כל החושים: יש טעם, ריח, צבע - ויש גם צעקות", ‏2016-09-22
Material Girl

"Material Girl" (בעברית: "נַעֲרָה חָמְרָנִית") הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. השיר יצא לאור ב-30 בנובמבר 1984, כסינגל השני מאלבום האולפן השני של מדונה, Like a Virgin. השיר הופיע גם באלבום האוסף של מדונה משנת 2009, Celebration.
השיר הופיע גם בגרסת רמיקס באלבום האוסף של מדונה משנת 1990, The Immaculate Collection. ב-5 באוגוסט 2022, לאחר 38 שנים מיציאתו המקורית הוציאה מדונה גרסת רמיקס בשם "Material Gworrllllllll!" ביחד עם סאסי סנטנה (אנ'). הרמיקס דורג במקום ה-71 במצעד הסינגלים הבריטי.
"Material Girl" הוקלט על ידי מספר אמנים, ביניהם בריטני ספירס והילרי והיילי דאף. הוא הושמע בסרטים "מולין רוז'" (2001), "ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים" (2004), "בנות חומריות" (2006) ו"עשיר בהפתעה" (2018); הוא הושמע בעונה השלישית בתוכנית של נטפליקס "דברים מוזרים" (2019). השחקנית והזמרת האמריקאית אידינה מנזל ביצעה את השיר בסרט "סינדרלה" (2021). כמו כן, נוצרה גרסה תזמורתית לעונה השנייה של הסדרה "ברידג'רטון" (2022). היא הפכה ללהיט ויראלי בטיקטוק. מדונה ציינה לא פעם שהיא מתחרטת על הקלטת "Material Girl" כיוון שהשם שלו הפך לכינוי שזוהה איתה בתקשורת ההמונים. השיר סומן כהשפעה מעצימה לנשים, והיה נושא לוויכוחים.
רקע והצלחה

השיר נכתב על ידי פיטר בראון ורוברט ראנס והופק על ידי נייל רוג'רס, שעבד עם מדונה על שירים נוספים שהוציאה במהלך הקריירה שלה. בנוסף לכך, השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב. השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
בשנת 2010, פורסם במגזין הבילבורד כי נמכרו למעלה מ-322,000 עותקים דיגיטליים של השיר בארצות הברית.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר, המהווה מחווה לשיר "Diamonds Are a Girl's Best Friend" מתוך הסרט "גברים מעדיפים בלונדיניות". גם השמלה אותה מדונה לבשה, היא מחווה לשמלה הוורודה האייקונית של מרילין מונרו. הקליפ בוים על ידי מרי למברט ומופיע בו השחקן קית' קאראדין. בין היתר, ביימה למברט עבור מדונה את הקליפים של "Like a Virgin",‏ "Borderline",‏ "La Isla Bonita" ו-"Like a Prayer".
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-50 מיליון צפיות.
Material Gworrllllllll!

בשנת 2022 יצא הרמיקס "Material Gworrllllllll!", בו התארח סאסי סנטנה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 8 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 4 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 5 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 5 |  |
|  אירופה | איירפליי טופ 50 | 2 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 18 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 3 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 4 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 38 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 1 |  |
|  ארצות הברית | קאש בוקס טופ 100 | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 13 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 6 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 7 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 7 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 3 |  |
|  יפן | מצעד השירים הבין-לאומי | 2 |  |
|  ישראל | המצעד הלועזי השבועי של רשת ג' | 4 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 5 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 10 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 4 |  |
|  צרפת | SNEP | 47 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 4 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 15 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  פולין | ZPAV | 91 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1985)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1985)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1985)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1985)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 48 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 75 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 58 |  |
|  ארצות הברית | קאש בוקס טופ 100 | 30 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 77 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 57 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 51 |  |
|  ישראל | המצעד הלועזי השנתי של רשת ג' | 27 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 56 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 46 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980–1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980–1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980–1989)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980–1989)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | גלגלצ (מצעד העשור המחודש) | 92 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 405,000 |
| יפן (Oricon Charts) | — | 47,060 |
הורדות דיגיטליות
| ארצות הברית (RIAA) | — | 347,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,600,000 |
אפרים לניאדו

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־18 חלב, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  28 בינואר 1805 חלב, האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 28 בינואר 1805 
 
הרב אפרים לניאדו (נפטר בכ"ח בשבט ה'תקס"ה, 1805) היה רבה הראשי של חלב, האחרון לשושלת רבני משפחת לניאדו שכיהנו כרבני הקהילה למעלה מ-200 שנה.
ביוגרפיה

אביו היה ראש רבני חלב, הרב רפאל שלמה לניאדו, בעל "בית דינו של שלמה". שנת לידתו אינה ידועה לנו וכן אין בידינו מידע על שנות נעוריו, מלבד העובדה שכבר אז היה בעל ידיעות בתורה וחיבר חידושים רבים. נשא לאשה את קרובת משפחתו, בתו של רבי אליהו שלום. בשנת ה'תקמ"ז (1787)
העביר אליו אביו את התפקיד, בשל גילו המופלג שהקשה עליו במילויו. מינוי זה עורר מחלוקת בין רבני חלב, ובראש החולקים על רבנותו ניצב הרב אליהו דוויך הכהן. בין השאר, ערערו על סמכותו לדון דיני ממונות יחידי (דבר אשר היה נהוג בחלב שנים רבות). הוא החתים את בני הקהילה על מסמך המורה כי הם מקבלים אותו עליהם כדיין יחידי, אך גם מסמך זה לא שיכך את ההתנגדות. אביו כתב תשובה להגנתו.
נפטר בכ"ח בשבט ה'תקס"ה (1805). ככל הנראה לא הותיר אחריו צאצאים, ובכך תמה שושלת הרבנים לבית לניאדו.
כתביו

השאיר אחריו כמות רבה של כתבי יד, אך במהלך חייו ובמאה השנים שלאחר פטירתו לא יצא לאור אף אחד מהם. מכתביו שיצאו לאור:
דגל מחנה אפרים - חלק מתשובותיו. יצא לאור על ידי הרב שלום הדאיה בירושלים בשנת ה'תרס"ב.
אחדות מתשובותיו פורסמו בחלק השלישי של הספר רועי ישראל (ה'תרס"ד), לאחר תשובות רבי יהודה קצין ורבי רפאל שלמה לניאדו.
הבן יקיר- דרשות.
שטרות - נדפסו בספר ריח ליצחק (דף צה ע"ב).
לקריאה נוספת

אפרים לניאדו, באתר "החכם היומי"
ירון הראל, שורשי המחלוקת בחלב על ירושת הרב אפרים לניאדו את הרבנות בחיי אביו, בתוך: Jewish Political studies גיליון 12 (2000), עמ' 13–30.
הערות שוליים

↑  "המוזיאון למורשת יהדות סוריא" מעריך על סמך מקורות עמומים שנולד בין השנים ה'ת"ץ - ה'ת"ק (ידי קודש, ניו יורק 2014, עמ' 125 הערה 524).
↑  החיד"א, חיים שאל חלק ב סימן יח; אביו ר' רפאל שלמה לניאדו, כיסא שלמה סימן א עמ' 25
↑  על פי הכרונולוגיה המסורתית של יהודי חלב, כיהן הרב שלמה לניאדו כרב העיר בין השנים ה'ת"ק - ה'תקמ"ז, אולם פרופ' ירון הראל (עמ' 15) וכן חוקרי "המוזיאון למורשת יהדות סוריא" (במבוא לספר " הבן יקיר" עמ' 3 הערה ב) כתבו שהוא כיהן בין השנים ה'תק"י-ה'תקמ"ז.
↑  כיסא שלמה סימן א
↑  קיימת טענה לפיה לאחר פטירתו כיהן עוד חכם מהמשפחה כרב למשך כשנתיים (ראו במבוא ל"הבן יקיר" עמ' 15 הערה פא).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309239405171  GND: 1067889809  ISNI: 0000 0000 7275 4689  LCCN: nr93020487  VIAF: 102909992   WorldCat (עם VIAF): 102909992
מרכז המחקר והמידע של הכנסת

| --- | --- |


 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־24 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°46′36″N 35°12′20″E﻿ / ﻿31.776715747324°N 35.205481957696°E﻿ / 31.776715747324; 35.205481957696
 אתר רשמי
 he
 
מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) הוא גוף מחקר הפועל בכנסת על מנת לספק לחברי הכנסת ולוועדותיה מידע אובייקטיבי ובלתי תלוי הדרוש להם לשם עבודתם. בהיעדרו של מידע כזה, תלויים חברי הכנסת והוועדות במידע המתקבל ממשרדי הממשלה ומשדלנים, שעשוי להיות מוטה לכיוון אינטרס מסוים.
המרכז מספק נתונים, מסמכי רקע, מסמכים ומחקרים מקיפים. מטרת המסמכים לעבד ולנתח נתונים בנושאים הנמצאים על סדר יומם של הכנסת, ועדותיה וחבריה, על פי דרישה או באופן יזום. מרכז המחקר והמידע מכין סקירות, השוואות בינלאומיות, מסמכים כלכליים ואומדני עלות של הצעות חוק המונחות על שולחן הכנסת. כמו כן, מבצע המרכז מעת לעת מעקב אחר יישומם של חוקים שהתקבלו בכנסת.
המרכז הוקם על ידי יושב ראש הכנסת אברהם בורג בשנת 2000. בשנת 2003 עוגנה לראשונה אחת מסמכויותיו בתקנון הכנסת, כאשר נקבע כי אם חבר הכנסת חולק על הערכת משרד האוצר באשר לעלותה התקציבית של הצעת חוק, הוא רשאי לבקש הערכה חלופית מהממ"מ. בשנת 2008 עוגן מעמדו גם בחוק הכנסת, עם חקיקתו של סעיף המחייב רשויות ציבוריות לספק לממ"מ מידע הדרוש לו ללא דיחוי, למעט מידע שהעברתו עלולה לפגוע בביטחון המדינה או ביחסי החוץ שלה, מידע שהכנתו כרוכה בהקצאת משאבים בלתי סבירה, מידע בעניין הליך משפטי תלוי ועומד, וכן טיוטות והתייעצויות פנימיות.
סמלו הראשון של מרכז המחקר
מבנה ארגוני

מאז 2017 בראש המרכז עומדת עו"ד הודיה קין. בין 2006 ל-2017, עמדה בראשו ד"ר שירלי אברמי. במרכז פועלים כ-40 רכזי מחקר ומידע, רובם בעלי תואר שני או שלישי בתחומי המשפט, הכלכלה ומדעי החברה והרוח.
במרכז מחלקה לפיקוח תקציבי, צוות למחקר משפטי-השוואתי וחמישה צוותים רב-תחומיים, החוקרים סוגיות בנושאים שונים. חוקרי המרכז מנפיקים כ-300 דו"חות בשנה, שנערכים לפי בקשת הח"כים או ועדות הכנסת. המרכז עוסק גם במחקר בין-פרלמנטרי, במסגרת תפקידו כמשקיף במרכז המחקר והמידע של הפרלמנט האירופי (ECPRD).
ראו גם

ספריית הכנסת
נפתלי יעקב הכהן

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1884 היידוננש, הונגריה 
 פטירה:  3 בדצמבר 1971 (בגיל 87) 
 מקום קבורה:  בית הקברות שומרי שבת 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  חיפה 
 תקופת הפעילות:  ? – 3 בדצמבר 1971 
 חיבוריו:  אוצר הגדולים אלופי יעקב 
 
הרב נפתלי יעקב הכהן (י"ט בתשרי תרמ"ה, 8 באוקטובר 1884 - ט"ו בכסלו תשל"ב, 3 בדצמבר 1971) היה דיין בעיר קירליבאבא שבבוקובינה, רב וראש ישיבה בעיר מיהאיפאלווא (יי') שבהונגריה. ידוע בשל חיבוריו "אוצר הגדולים אלופי יעקב" ו"סבר נפתלי".
ביוגרפיה

נולד בעיירה נאנאש בהונגריה למשה וחיה פארל כהן. היה תלמידו של הרב משה גרינוולד בעל "ערוגות הבושם". בגיל 18 הוסמך לרבנות ולדיינות על ידי רבותיו וכן על ידי הרב משולם ראטה מחבר הספר "קול מבשר". באותה שנה נישא לשרה טוייבא בת הרב חיים דב וורצברגר, מצאצאי רבי יצחק חיות מפראג, הט"ז, התוספות יום טוב. לאחר נישואיו התמנה לדיין ומורה הוראה בעיירה קירליבאבא שבבוקובינה.
ב-1941 הוגלה לטרנסניסטריה, שם שהה בגטו במשך שלוש שנים. לאחר מלחמת העולם השנייה עבר לעיר ממיהאיפאלווא (יי') שבהונגריה, ושרידי הקהילה בחרו בו כרב הקהילה. במהאיפלאלווא הקים בית דין להתיר עגונות ששרדו ממחנות ההשמדה, לצורך זה היה בקשר עם הרב יצחק יעקב וייס בעל "מנחת יצחק" וכן עם גדולי הרבנים. כמו כן הקים ישיבה לבחורים ששרדו את השואה.
בשנת תש"ח עלה לארץ ישראל והתיישב בחיפה. שם החל באיסוף חומר לתולדות גדולי ישראל שלאחר חתימת התלמוד ועד לדור השולחן ערוך, תקופה של כאלף שנה. תוך ארבע שנים עלה בידו להכין לדפוס את ספרו בן תשעת החלקים, בשם "אוצר הגדולים אלופי יעקב", הכולל תולדות גדולי ישראל מתקופת הגאונים הראשונים, משנת דש"ן חתימת התלמוד, (590 לספירה) עד שנת הש"ן (1590 לספירה), נדפס בשנת תשכ"ז.
נפטר בט"ו בכסלו שנת תשל"ב (1971) בגיל 87 ונטמן בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
מספריו ומאמריו

אוצר הגדולים אלופי יעקב תשעה חלקים
סבר נפתלי – פירושים על פרשות השבוע ומועדים
דרשות והדרנים על סיומי הש"ס ומשניות
אגרות ומכתבים עם גדולי הרבנים והאדמו"רים בהם חידושי תורה ודרושים
קונטרס סבר נפתלי : מאמר קנה בינה: בו מבואר שמעתתא דקנין בעי כוונה / מאת רבי נפתלי יעקב הכהן ; יו"ל מכתי"ק / הרב ע. בן זאב. מכון סבר נפתלי להוצאת ספרי כקש"ת הגה"צ רבי נפתלי יעקב הכהן זצללה"ה, תשע"ב.
ספר סבר נפתלי על התורה / אשר השאיר אחריו רבינו נפתלי יעקב הכהן. [בני ברק] : מכון סבר נפתלי, תשפ"א. כולל תולדות המחבר בסוף חלק ד.
לקריאה נוספת

סבר נפתלי תולדות המחבר
חכמי טרנסלווניה
ספר תולדות יהודי מארמארוש
חכמי ורבני רומניה ובוקובינה, בין שתי מלחמות העולם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311533805171  GND: 1053420676  ISNI: 0000 0004 0226 4640  LCCN: n2022008391  NTA: 262001829  VIAF: 297738770   WorldCat (עם VIAF): 297738770
חורבת טורה

| --- | --- |

פסגת חורבת טורה
 היסטוריה
 תקופות:  תקופה ההלניסטית התקופה החשמונאית התקופה הרומית  
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  שמורת נחל שורק
 קואורדינטות:  31°45′20″N 35°03′40″E﻿ / ﻿31.755496°N 35.061215°E﻿ / 31.755496; 35.061215
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) חורבת טורה(למפת הרי ירושלים רגילה) חורבת טורה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חורבת טורה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חורבת טורה he
חורבת טורה הוא אתר ארכאולוגי ובו שרידי מבצר חשמונאי הממוקם בהרי ירושלים המערביים שהם חלק משמורת נחל שורק. המבצר שנמצא בראש גבעה דמוית חרוט אשר לה מדרונות תלולים מצפון, מזרח ומערב ודרך גישה רק מכיוון דרום, חולש על התוואי של הדרך הקדומה לירושלים, כיום תוואי הרכבת לירושלים.
היסטוריית מחקר

הראשונים שסקרו את האתר היו החוקרים קיצ'נר וקונדר בשנת 1874 ובמפת הסקר שלהם נקרא המקום חורבת סאמוניה. בשנות השמונים כחלק מסקר ארץ ישראל, נסקר האתר שוב על ידי מרכוס. בשנות התשעים ביצע בועז זיסו יחד עם דניאל וייס וגדעון סולימני סקר נוסף באתר. הסקר האחרון נערך בשנת 2001 מטעם רשות העתיקות על ידי צבי גרינהוט, לאחר שנערכו במקום חפירות שוד רבות.
ארכאולוגיה

בחורבת טורה נתגלו שרידי מבצר חשמונאי כאשר ניתן לחלק אותו לשני מכלולים, המכלול הראשון נמצא בכיפת האתר ומכלול השני אשר ממוקם על השלוחה לכיוון צפון מזרח. בשני החלקים ישנם שרידי מבנים. שרידי המבנים בראש הגבעה מעידים של מבנה מבוצר ומגדל. בשלוחה הנמוכה יותר גם כן נמצאו שרידי מגדל, ביצורים ומבנים ששימשו למגורים. המתחמים עצמם היו מוקפים חומה, שעקב הטיפוגרפיה, הצמחייה והעובדה שלא נערכה חפירה ארכאולוגית מסודרת, קשה להתחקות אחרי התוואי המדויק שלה.
ממצאים

מעבר לשרידי הבנויים על פני השטח שתיאורכם הוא לתקופה החשמונאית, נתגלו חרסים מתקופת הברזל המאוחרת, עיקר החרסים שנתגלו בחורבת טורה מתוארכים לתקופה ההלניסטית המאוחרת והרומית הקדומה.
ממצאים > מערת קבורה

ממזרח לשרידי המבצר נתגלתה מערת קבורה עם מבואה חצובה בסלע, מגרעת חצובה לאבן גולל. בתוך מערת הקבורה ישנה חציבה של שישה כוכים, שניים בדופן הצפוני, שניים בדופן המערבי ושניים בדופן הדרומי. סגנון החציבה אופייני לקברים יהודיים בתקופת בית שני בירושלים ובאזור יהודה.
ממצאים > מאגרי המים

בחורבת טורה נחשפו שישה מאגרי מים חשמונאיים, אך ייתכן שיש עוד שקשה למצאם בגלל הצמחייה הסבוכה. מאגר מים אחד מדרום למבצר, שלושה מצפונו ואחד ממערב לאתר. המאגרים שנתגלו נחצבו בסגנון מאגרי המים המוכרים במבצרי המדבר החשמונאים כדוגמת אלכסנדריון, ארטבה, אורמה ועוד.
ממצאים > מקווה

ממזרח לשרידי המבצר ומצפון לו נתגלו כנראה שתי מקוואות טהרה. עקב הסחף וההרס בשתי החללים התת-קרקעיים החצובים קשה לקבוע זאת בוודאות, אך לפי אופי החציבה, סגנונה והעבודה שהיה במקום מבצר חשמונאי, סביר להניח שמדובר במקוואות טהרה.
ממצאים > קולומבריום

מדרום לראש המבצר, בצידי הדרך המובילה לחורבת טורה נתגלה קולומבריום חצוב בסלע. כיום, הוא נתמלא סחף כך שקשה לקבוע את עומקו המקורי של הקולומבריום שנחצב בצורה מעגלית.
ממצאים > בית בד

במרחק קצר מהקולומבריום נמצאו שרידי בית בד, כמו כן נמצא שמשקולות בית הבד שולבו בבנייה משנית בקירות מבנה שנבנה בתקופה מאוחרת יותר.
ממצאים נוספים כוללים גתות חצובות, כבשן סיד, ספלולים.
הצעת זיהוי לחורבת טורה

בועז זיסו מציע לזהות את חורבת טורה עם מבצר טור שמעון. הוא מבסס הצעה זו על מספר גורמים:
הצעת זיהוי לחורבת טורה > דמיון בשם

השם הערבי כפי שמופיע במפת הסקר הבריטי הוא חורבת סאמונייה (Khurbat Sammunieh). כידוע מאינספור מקרים בארץ ישראל, השמות הערביים שניתנו למקומות הם שיבוש השם העברי הקדום של המקום. אין ספק שיש דמיון בין סמונייה לשם שמעון, כך שבהחלט הגיוני הסברה שהשם הערבי משמר את השם הקדום, כך שמדובר בטור שמעון.