stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1967 בגביע ליברטדורס
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 20 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-3 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
השלבים המתקדמים > שלב ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה ראסינג קלוב | 9 | 6 | 4 | 1 | 1 | 11 | 5 |
| פרו אוניברסיטריו | 9 | 6 | 4 | 1 | 1 | 10 | 5 |
| ארגנטינה ריבר פלייט | 3 | 6 | 0 | 3 | 3 | 4 | 8 |
| צ'ילה קולו-קולו | 3 | 6 | 1 | 1 | 4 | 3 | 10 |
| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אורוגוואי נסיונל | 5 | 4 | 2 | 1 | 1 | 6 | 4 |
| ברזיל קרוזיירו | 4 | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 6 |
| אורוגוואי פניארול | 3 | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 6 |
השלבים המתקדמים > סדרת הגמר

כמו בשנה הקודמת, להכרעה במשחק הגמר נדרשו 3 משחקים, כאשר רק במשחק האחרון היו שערים. בסופו של דבר ראסינג קלוב זכתה בתואר השלישי שלה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 באוגוסט 1967 | ארגנטינה ראסינג קלוב | 0 - 0 | אורוגוואי נסיונל | אצטדיון חואן דומינגו פרון, אבז'אנדה, ארגנטינה צופים: 55,000 שיפוט: פרו ססאר אורוסקו |
| 15 באוגוסט 1967 |  |  |  | אצטדיון חואן דומינגו פרון, אבז'אנדה, ארגנטינה צופים: 55,000 שיפוט: פרו ססאר אורוסקו |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 באוגוסט 1967 | אורוגוואי נסיונל | 0 - 0 | ארגנטינה ראסינג קלוב | אצטדיון סנטנאריו, מונטווידאו, אורוגוואי צופים: 60,000 שיפוט: פרו ססאר אורוסקו |
| 25 באוגוסט 1967 |  |  |  | אצטדיון סנטנאריו, מונטווידאו, אורוגוואי צופים: 60,000 שיפוט: פרו ססאר אורוסקו |
בהתאם לתקנון היה צורך במשחק נוסף.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 באוגוסט 1967 | ארגנטינה ראסינג קלוב | 2 - 1 | אורוגוואי נסיונל | האצטדיון הלאומי של צ'ילה, סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה צופים: 50,000 שיפוט: פרגוואי רודולפו פרס אוסוריו |
| 29 באוגוסט 1967 | ז'ואאו קרדוסו  14'  נורברטו ראפו  43' |  | מילטון ויירה  79' | האצטדיון הלאומי של צ'ילה, סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה צופים: 50,000 שיפוט: פרגוואי רודולפו פרס אוסוריו |
ענק צהוב

ענקים צהובים נמצאים במרכז ענפי הענקים II ו-III מעל הסדרה הראשית
ענק צהוב הוא כוכב גדול-ממדים מסוג ספקטרלי F או G ושצבעו צהוב או צהבהב. שינויים בפעילות הגרעינית בליבת כוכבי הסדרה הראשית שמסתם גדולה פי כמה משל השמש גורמים להתנפחותם ולהתקררותם כך שצבעם הופך מלבן לצהוב ועוצמת הארתם עולה עד פי עשרות או מאות מונים משל השמש.
התפתחות

כאשר מסתיים שלב היתוך המימן שבליבת כוכבי הסדרה הראשית, מתכווצת הליבה ומתחממת בעוד השכבות החיצוניות מתפשטות ומתקררות. תהליך זה הופך אותם בסופו של דבר לענקים אדומים שרדיוסם ועוצמת הארתם גדולים פי מאות מונים משל השמש. בכוכבים שמסתם 2-10 מסות שמש (כוכבי הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי A ו-F), כאשר תהליך זה של התפשטות והתקררות מעביר אותם דרך הסוגים הספקטרלים F ו-G, עוצמת ההארה שלהם כבר גדולה מספיק על מנת שיחשבו כענקים.
שלב התפתחות זה הוא קצר למדי במחזור חייו של כוכב ונמשך בין מאות אלפי שנים בכוכבים המסיביים יותר ובין מיליוני שנים בכוכבים הקטנים יותר. מסיבה זו ענקים צהובים הם נדירים יחסית, אך בשל עוצמת ההארה הגבוהה שלהם, ניתן להבחין בהם ממרחק גדול בהשוואה לכוכבי הסדרה הראשית כך שניתן לצפות בלא מעט מהם בשמי הלילה.
הבהירים והקרובים למערכת השמש מבין הענקים הצהובים הם זוג הענקים קאפלה A ו-B שנמצאים במרחק של 42 שנות אור ונראים לעין ככוכב השישי בבהירותו בשמי הלילה.
ראו גם

דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל
על-ענק צהוב
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מחזור החיים של כוכב (לא בקנה מידה)

 _{\mathrm {M} _{\bigodot }} = מסת שמש, כ־‎2 x 1030 ‏ק"ג מסת כוכב בעת היווצרותו: מסה קטנה מאד - פחות מ־ _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 0.08 לערך,  מסה קטנה - בטווח  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 0.08 - 0.4 לערך, מסה בינונית - בטווח  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 0.4 - 8 לערך (לאחר הקריסה המסה קטנה, פחות מ־ _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 1.44 לערך), מסה גדולה - לפחות  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 8 לערך (לאחר הקריסה המסה היא לפחות  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 1.44 לערך) הערה: במצבים בהם כוכב מסוים סופח אליו מסה - הוא עשוי לעבור למחזור חיים של מסה גבוהה יותר. לדוגמה: אם ננס לבן במערכת זוגית סופח אליו חומר מבן זוגו, המגדילה אותו מעבר לגבול צ'נדראסקאר ( _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 1.44), הוא יכול לעבור סופרנובה מסוג Ia שבסופה ייווצר כוכב נייטרונים (במקום ננס שחור).:
עומר אלמוג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1994 (בן 30 בערך)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  מכבי תל אביב
 מאמן:  רפי וישניצר
 הישגים
 שיאים אישיים:  1500: 3:51.22 דקות
 
עומר אלמוג (נולד בשנת 1994), הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2015) בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה

אלמוג נולד וגדל במושב שתולים. הוא למד בתיכון בבאר טוביה. אביו, אמיתי, רץ מרתון מקצועי, אימן אותו בתחילת דרכו. כיום הוא מתאמן בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכתו של ד"ר רפי וישניצר.
ביוגרפיה > 2013

באליפות ישראל לנוער בריצת כביש למרחק של 5000 מטר שנערכה בנובמבר 2013 זכה אלמוג במדליית זהב בתוצאה של 15:41 דקות, לפני חבריו לאגודה, דוד טאייצ'ו 15:57 דקות ובני אלהין 15:59 דקות.
ביוגרפיה > 2014

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2014 זכה אלמוג במדליית כסף בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:51.22 דקות, אחרי איימרו עלמיה מהפועל אתלטי אורן השרון (3:49.77 דקות) ואסמרו אררו מהפועל עמק חפר (3:51.40 דקות).
ביוגרפיה > 2015 > אלוף ישראל

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2015 זכה אלמוג במדליית זהב בריצת 1500 מטר בהשוואת שיא אישי של 3:51.22 דקות, לפני האלוף היוצא איימרו עלמיה (3:51.57 דקות) ומולוסאו דניאל (3:56.55 דקות), שניהם מהפועל אתלטי אורן השרון.
בתחרות שנערכה בקסלו בלגיה באוגוסט אותה שנה קבע אלמוג בריצת 1500 מטר שיא אישי חדש של 3.46.91 דקות.
ביוגרפיה > 2019

במסגרת תחרות "האסקי קלאסיק" שנערכה באולם בסיאטל שבארצות הברית ב-8 בפברואר 2019, ייצג אלמוג את אוניברסיטת טקסס עמק ריו גראנדה ושיפר את שיאו האישי בריצת מייל, כשקבע זמן של 4:06.85 דקות וסיים במקום השלישי במקצה שלו וה-23 הכללי (מתוך 53 רצים).
שיאים אישיים

ריצת 800 מטר: 1:53.35 דקות (2015)
ריצת 1500 מטר: 3.46.91 דקות (2015)
ריצת מייל: 4:06.85 דקות (2019)
הערות שוליים

↑  דני בורשבסקי‏, אתלטיקה: עומר אלמוג ואדווה כהן אלופי ישראל בריצת כביש, באתר וואלה, 24 בנובמבר 2013
↑  אורן בוקשטיין, שיאים אישיים לאלמוג, גטרידה ולוינוגרצקי, באתר איגוד האתלטיקה בישראל, 8 באוגוסט 2015
↑  אורן בוקשטיין, שיאים אישיים באולם לאדווה כהן ולעומר אלמוג, באתר איגוד האתלטיקה בישראל, 9 בפברואר 2019
עטרה פולונסקי

עטרה פולונסקי-שרמן (נולדה בשנת 1933) היא ספורטאית ישראלית בעבר, אלופת ישראל, שיאנית ישראל ואלופת המכביה הרביעית בזריקת דיסקוס ואלופת ישראל בהדיפת כדור ברזל. האישה הראשונה שכיהנה במועצה העליונה לספורט בישראל והאישה הראשונה שהייתה חברה במועצת ההתאחדות לספורט בישראל.
ביוגרפיה

עטרה פולונסקי נולדה בכפר תבור וגדלה בכפר חיים. בתם של משה ושרה פולונסקי שעלו מאוקראינה. הוריה היו מדור המייסדים שהקים את כפר חיים, בעמק חפר. אחיה הבכור, פנחס, היה לילד הראשון בכפר. בגיל צעיר התייתמה מאביה. שני אחיה היו אתלטים מצטיינים. פנחס, היה אלוף ישראל ואלוף המכביה ביידוי פטיש. אחיה הצעיר, אחיקם, השתתף אף הוא בתחרויות האתלטיקה של המכביה.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בתל אביב באוקטובר 1950 זכתה פולונסקי ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 32.68 מטר, אחרי פרידה ליכטבלאו
(33.28 מטר) ומרים גולדפיין (28.52 מטר), שתיהן מישראל ובהטלת כידון בתוצאה של 27.48 מטר, אחרי רעיה ברונשטיין (28.25 מטר) ולפני הדרה (26.99 מטר). מדליית ארד, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 9.86 מטר, אחרי רעיה ברונשטיין (10.27 מטר) ואולגה וינטנברג (10.15 מטר).
ביוגרפיה > אלופת המכביה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכתה פולונסקי במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 35.28 מטר, לפני אולגה וינטנברג (34.35 מטר) ומרים גולדפיין (29.92 מטר).
בתחרות שנערכה בחיפה בפברואר 1954 קבעה פולונסקי שיא ישראלי חדש בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.15 מטר.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בשנת 1957 זכתה פולונסקי במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 33.05 מטר, אחרי א. קיין מבריטניה (33.91 מטר) ולפני רות רחמן מישראל (30.35 מטר).
פולונסקי בעלת תואר ד"ר בחינוך גופני מארצות הברית. עבדה תחילה בהוראה במכללה בארצות הברית ואחר כך במכון וינגייט ולאחר מכן במשך כ־30 שנים הייתה סגנית מנהל המכללה לחינוך גופני ולספורט ע"ש זינמן במכון וינגייט ומרכזת המגמה לחינוך מיוחד במכללה. היא ארגנה ולימדה את המסלול הראשון בארץ לחינוך גופני לאוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים. פרסמה את ספר הלימוד הראשון בתחום, ופעלה לארגון תחרויות הספיישל אולימפיקס בישראל. היא יזמה את הקמת המרכז לאבחון מוטורי במכללה לחינוך גופני בווינגייט המטפל בהערכה, באבחון ובאימון מוטורי וניהלה אותו במשך שנים.
שיאים אישיים

זריקת דיסקוס: 38.15 מטר (1954), שיא ישראל בעבר
תארים והישגים

בשנת 1955 זכתה בפרס דב הוז למצטיינים במדרשה למורי החינוך הגופני
בשנת 1987 זכתה שרמן בעיטור "לאיש כפועלו" של הפועל.
בשנת 1999 זכתה שרמן בפרס ע"ש ד"ר אלי פרידמן
בשנת 2006 זכתה שרמן באות יקירת העמותה הישראלית לפעילות גופנית מותאמת.
ספריה

חינוך גופני לילד החריג, הוצאת לאור מכון וינגייט לחינוך גופני ולספורט, בשנת 1988, מכיל 105 עמודים
חינוך גופני - תכנון, יישום והערכה
חינוך גופני לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים
הערות שוליים

1 2 3  50 התוצאות הטובות בישראל בכל הזמנים - זריקת דיסקוס, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  נבחרת ישראל יצאה בנצחון במשחק כדורעף במכביה, על המשמר, 5 באוקטובר 1950
↑  שלל שיאים ב"במכביה", על המשמר, 4 באוקטובר 1950
↑  רשימת מקבלי עיטורי "לאיש כפועלו" ו"עמית כבוד לכל חייו", בתאר מרכז הפועל
↑  פרס ע"ש ד"ר אלי פרידמן
↑  העמותה הישראלית לפעילות גופנית מותאמת העניקה את אות יקיר העמותה למר גרשון הוברמן ולד"ר עטרה שרמן, באתר זווי השלישית
↑  חינוך גופני לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, באתר מכון וינגייט
עזרה בדרך

עזרה בדרך הוא אלבומו השני של נעם רותם שיצא בשנת 2007. האלבום זכה לביקורות חיוביות ונבחר על ידי גלי צה"ל לאחד מחמשת אלבומי העשור.
עזרה בדרך הוא אלבום קונספט הנוגע בנושא של מוות, שכול וחולי. השירים נוצרו בעקבות מחלת הסרטן של אשתו. כל השירים בתקליט, למעט השיר חרב דמוקלס (תרגום של שירו של לו ריד) והשיר עולה ויורד שנכתב בהשראת השירים I Hung My Head ו-Hurt של ג'וני קאש (במקור של סטינג וניין אינץ' ניילז, בהתאמה), נכתבו והולחנו על ידי רותם עצמו.
רשימת שירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי נעם רותם חוץ מהיכן שמצוין.
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | עולה ויורד  |   | 04:42 |
| 2. | בשורות רעות  |   | 02:46 |
| 3. | חרב דמוקלס  | לו ריד | 05:13 |
| 4. | חלום שבור  |   | 02:37 |
| 5. | עזרה בדרך  |   | 03:08 |
| 6. | אין לזה סוף  |   | 03:44 |
| 7. | לפעמים זה קשה  |   | 03:31 |
| 8. | לפני תהום  |   | 04:39 |
| 9. | קול פנימי  |   | 03:36 |
| 10. | ללכת כמו אריה  |   | 03:15 |
| 11. | כמו רוח  |   | 03:10 |
| 12. | שיר מהקומה התשיעית  |   | 03:50 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 44:11 |
קרדיטים

נועם רותם: שירה, גיטרות
אדם שפלן: גיטרות, קולות
לני בן בשט: תופים, כלי הקשה, פסנתר, המונד, קלידים, גיטרות, קולות
אסף תלמודי: פסנתר
גיא שמי: גיטרות
הילה זהרור: קולות
תמר גלעדי: קולות
ריף כהן: קולות
גרסאות כיסוי

בשנת 2012 ביצעה הזמרת מור פולנוהר את השיר במסגרת הסדרה גאליס.
סנטיאגו (גלאפגוס)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט
 קואורדינטות:  00°15′00″S 90°24′00″W﻿ / ﻿0.25000°S 90.40000°W﻿ / -0.25000; -90.40000
 ארכיפלג:  איי גלאפגוס
 סוג:  אי געשי
 שטח:  585 קמ"ר
 אורך:  35 קילומטר
 רוחב:  22 קילומטר
 גובה מרבי:  907 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אקוודור אקוודור
 אוכלוסייה:  0
 אזור זמן:  UTC-6
 על שם:  ג'יימס השני, מלך אנגליה, סנטיאגו דה קומפוסטלה, יעקב בן זבדי, ישו, San Salvador Island, מרקוס המבשר 
  (למפת איי גלאפגוס מוגדלת) פוארטו בקריסו מורנו האוקיינוס השקט פוארטו איורה איסבלה פרננדינה סנטה קרוס סן קריסטובלסנטיאגו(למפת איי גלאפגוס רגילה) פוארטו בקריסו מורנו האוקיינוס השקט פוארטו איורה איסבלה פרננדינה סנטה קרוס סן קריסטובלסנטיאגו
 
סנטיאגו (בספרדית:  Santiago) הוא אי בקבוצת איי גלאפגוס. האי היה ידוע גם בשם סן סלבדור ( San Salvador), על שם האי בים הקריבי שהיה האי הראשון שהתגלה על ידי כריסטופר קולומבוס. כמו כן נקרא האי גם בשם האי ג'יימס (James Island).
מאפיינים

סנטיאגו, המורכב משני הרי געש חופפים, הוא אי בשטח של 585 קמ"ר והנקודה הגבוהה ביותר בו היא פסגת הר הגעש מסוג חרוט מגן בגובה של 907 מטרים מעל פני הים. הר הגעש בחלקו הדרום-מערבי הוא הנמוך יותר. זרמי הלבה העתיקים ביותר באי מתוארכים ל-750,000 שנים לפני זמננו.
עולם החי של האי כולל: איגואנות ימיות, אריות ים, דובי ים, צבים יבשתיים, צבי ים, פלמינגואים, סרטנאים, דולפינים וכרישים. מספר רב של עיזי בית ושל חזירים חיים באי לאחר שהובאו אליו על ידי האדם. הם נחשבים למינים פולשים וגרמו נזק לאוכלוסיית בעלי החיים האנדמיים. כמו כן ניתן לצפות באי בפרושי דרווין ובעקב גלאפגוס.
הנקודה הטובה באי לצפות בבעלי החיים שבו היא בפוארטו אגאס (Puerto Egas) אשר בחלקו המערבי של האי. זהו קו חוף ארוך של סלעי לבה שנשחקו בגלי הים והוא מהווה בית הגידול של אוכלוסייה מגוונת של בעלי חיים. איגואנות ימיות מתחממות בשמש בשעה שאיגואנות יבשתיות מתרוצצות וניזונות מאצות. הבריכות שנוצרות כתוצאה מהגאות הם משכנם של סרטני סלעים אדומים והם מהווים טרף לבעלי חיים אחרים. דובי הים שוכנים בקרבת מקום. פוארטו אגאס הוא גם מקום לפעילות צלילה בשל מגוון הדגים הטרופים החיים לחופיו.
אתר מעניין אחר באי הוא מפרץ סאליבן (Sullivan Bay), שבו ניתן לראות ממצאים גאולוגיים וגעשיים כמו זרמי לבה שחורה עם בועות ומאובנים של גזעי עצים. בקרבת מקום משתרעים שני אזורי חוף שבהם הצבים מטילים את ביציהם.
במזרח האי קיים אתר צלילה פופולרי. זהו סלע בצורת משולש, העשוי משכבות לבה רבות, שמתרומם לגובה של 10 מטרים מעל פני הים.
גלריה

מראה סנטיאגו מהחלל
מפרץ סאליבן
איגואנות וסרטני סלעים אדומים
איגואנה ימית
סריג (בד)

סריג על עץ בתל אביב, מתוך אירוע "עצים סרוגים" של אלונה ארובס, אורנה גלבוע ואיריס ירון
סריג הוא בד סרוג, כלומר עשוי מחוט אחד מתמשך משמש ליצירת לולאות הנקראות עיניים, שורה אחר שורה. בצד אחד הנקרא גם צד ימין הסריג נראה כשורות של האות האנגלית V המשולבות זו בזו, בדרך כלל זה הצד שנהוג ללבוש כלפי חוץ. הצד השני נראה כמו שורות של קווים קטנים אופקיים. להבדיל מבדים אחרים שמיוצרים באריגה, כלומר בחוטים המתוחים בשתי וערב ושילובם זה בזה.
בשפות רבות נקרא בד סריג בשם טריקו (מצרפתית: tricot). בד הטריקו נבדל מסריגת-יד בכך שהוא מיוצר מחוטים עדינים, במכונות סריגה מיוחדות.
סוודרים, אפודות, גרביים וחולצות T הם דוגמאות לסריגים. סריג אפשר גם לסרוג בעיגול, כך שאין צורך בתפר. גרביים לרוב נסרגים בעיגול.
לסריג, מתיחות גבוהה יותר באחד הכיוונים מאשר בכיוון הניצב לו. השימוש בסריג להכנת בגדים הוא בדרך כלל כאשר הכיוון הנמתח מוצב אופקית, והכיוון שאינו משנה אורכו - אנכית. אחרת, כוח הכבידה יעוות את צורת הבגד.
סריג שנפער בו חור ימשיך להיפרם בכיוון אחד - הכיוון הנמתח פחות, פרימה זו בגרביונים העשויים ניילון ומשי מכונה "רכבת" על שם צורתה שנדמית כמו מסילת רכבת, תיקון הפרימה בגרבי ניילון ובגרבי משי נעשה בעזרת מחט חשמלית וכונה 'תיקון אמנותי'.
בין חלוצי התעשייה בארץ היה המפעל לגרביים לודז'יה שהוקם ב-1924. אחרי שנקלע לקשיים נמכר לאריה שנקר, שהקים בו גם מחלקה ליצור סריגים.
הערות שוליים

↑  ניר ארנון, מבצע בתל אביב: מלבישים את העצים לחורף, באתר nrg‏, 3 באוקטובר 2012
↑  אברהם  אבן-שושן, המלון החדש, כרך ק–ר, 1980, ירושלים: קרית-ספר, 1980, עמ' 2521. (בעברית)
↑  אילה רז, יעל נמרודי-רבינוביץ (ע), התפתחות תעשיית האופנה בשנות ה-20 וה-30, חליפות העתים, מאה שנות אופנה בארץ-ישראל, 1996, ישראל: ידיעות אחרונות, 1996, עמ' 84, מסת"ב 965-482-014-5. (בעברית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עופות קדומים חסרי שיניים

| עופות קדומים חסרי שיניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
תת־מחלקה:: עופות בתראים
על־סדרה:: עופות קדומים חסרי שיניים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
שם מדעי
 Palaeognathae ‏פיקרפט, 1900

עופות קדומים חסרי שיניים (שם מדעי: Palaeognathae) היא על־סדרה בתת־מחלקת עופות בתראים המכילה את מיני העופות הגדולים ביותר כיום. הגדול מכולם הוא יען מצוי שיכול להגיע לגובה של 2.8 מטרים ולמשקל של 145 ק"ג. עם זאת כמעט כל בני הקבוצה אינם יכולים לעוף עקב משקלם ועקב כנפיהם ונוצותיהם המגושמות והפרועות.
כיום בני הקבוצה חיים בעיקר בחצי הכדור הדרומי באמריקה הדרומית, אפריקה, דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה ובניו זילנד.
מיון

משפחה ללא מקור ארמופזיים (Eremopezidae) - נכחדה
סדרה Lithornithiformes - נכחדה
סדרה טינמאים (Tinamiformes)
משפחה טינמיים (Tinamidae)
סדרה דינורניטיים (Dinornithidae) - נכחדה
סדרה יענאים (Struthioniformes)
משפחה יעניים (Struthionidae)
סדרה ננדאים (Rheiformes)
משפחה ראיים (Rheidae)
סדרה קיוואים (Apterygiformes)
משפחה קיוויים (Apterygidae)
סדרה קזואראים (Casuariiformes)
משפחה קזואריים (Casuariidae)
משפחה אמואיים (Dromaiidae)
סדרה אפיאורנים (Aepyornithiformes) - נכחדה
משפחה אפיאורניים (Aepyornithidae)
גלריה

קזואר מצוי
ננדו הפונה
קיווי חום צפוני
ננדו מצוי
אמו
יען סומלי
טינמו אדום כנף דרומי
השוואה בין שלדי מיני עופות קדומים לשלד האדם
ענק (כוכב)

דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל המציגה את הבהירות המוחלטת של כוכב מול מפתח הצבעים שלו (מיוצג כ-B-V).ענפי הענקים הם II ו-III, מעל הסדרה הראשית.
ענק הוא כוכב בעל רדיוס ובהירות גדולים משמעותית מכוכב בעל טמפרטורת פני שטח דומה השוכן על הסדרה הראשית. באופן טיפוסי, לענקים רדיוס בתחום של פי 10-100 מרדיוס השמש, ובהירות של פי 10-1000 ממנה. כוכב חם ובהיר במידה יוצאת דופן על הסדרה הראשית יכול גם להיות מסווג כענק.
בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל, ענקים שוכנים בענפים III ו-II (ענקים בהירים), מעל ענף הסדרה הראשית.
כוכבים יותר בהירים מענקים מסווגים כעל-ענקים או אף היפר-ענקים.
היווצרות

כוכב הופך להיות ענק לאחר שכל המימן הזמין להיתוך גרעיני בליבה אוזל וכתוצאה מכך הוא עוזב את הסדרה הראשית. כוכב שמסתו ההתחלתית היא פחות מ-0.4 מסות שמש לא יהפוך לענק. זאת מכיוון שהחומר בכוכבים קטנים אלה עובר ערבול יסודי בתהליך הסעת חום והם יכולים להמשיך להתיך מימן עד שהוא אוזל לחלוטין, ואז הכוכב מורכב ברובו מהליום. עם זאת, התהליך של היתוך מלא של מימן, אפילו בכוכב קטן, צפוי לקחת זמן ארוך משמעותית מגיל היקום, כפי שהוא מוערך נכון להיום.
אם הכוכב יותר מסיבי מהגבול התחתון הנ"ל, אז עם סיום היתוך המימן בליבתו, תתחיל זו להתכווץ. מימן ימשיך לעבור היתוך בקליפה מסביב לליבה העשירה בהליום וחלקו של הכוכב מחוץ לקליפה יתחיל להתפשט ולהתקרר. במהלך שלב זה במחזור חייו של הכוכב, המסווג כענף התת-ענקים בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל, בהירות הכוכב נשארת כמעט קבועה וטמפרטורת פני השטח שלו יורדת. בסופו של דבר הכוכב מתחיל לעלות בענף הענקים בדיאגרמה. בשלב זה, בו הכוכב כבר מסווג כענק אדום טיפוסי, טמפרטורת פני השטח שלו תישאר קבועה והבהירות והרדיוס שלו יעלו דרסטית. הליבה תמשיך להתכווץ, והטמפרטורה בה תעלה.
אם מסת הכוכב, בעודו על הסדרה הראשית, הייתה מתחת לכ-0.5 מסות שמש, סבורים כי הוא לא יגיע לטמפרטורה הדרושה כדי להתחיל להתיך הליום וימשיך להתיך מימן כענק אדום, עד שיפוך לננס לבן המורכב מהליום. אחרת, כאשר טמפרטורת הליבה תגיע לכ-108 מעלות קלווין, יתחיל היתוך ההליום לפחמן וחמצן, באמצעות תהליך אלפא משולש. האנרגיה שתשתחרר בתהליך תגרום לליבה להתפשט, מה שיגרום לירידת בלחץ במעטפת היתוך המימן, וזו בתורה - לירידה בקצב יצירת אנרגיה. בהירות הכוכב תקטן, המעטפת החיצונית שלו תתכווץ והכוכב יעזוב את ענף הענקים.
המשך התפתחות

המשך ההתפתחות של הכוכב תלוי במסה שלו.
במקרה של כוכב לא מאוד מסיבי, הוא יוכל להימצא בענף האופקי בדיאגרמה, או שמיקומו בדיאגרמה ינוע בלולאות. אם מסת הכוכב בינונית אך קטנה מ-8 מסות שמש, הוא יסיים את מלאי ההליום בליבתו ויתחיל להתיך הליום במעטפת סביב הליבה. הדבר יגרום שוב לעלייה בבהירותו, עתה ככוכב בענף הענקים האסימפטוטי. לאחר שיזרוק את מרבית המסה שלו, ליבתו תיוותר כננס לבן המורכב מפחמן וחמצן.
המשך התפתחות > כוכבים מסיביים

עבור כוכבים מספיק מסיביים להיתוך פחמן (מעל 8 מסות שמש, בקירוב) התהליך המתואר שונה משמעותית. בהירות הכוכב לא גדלה בהרבה לאחר עזיבתו את הסדרה הראשית, אך הוא הופך להיות אדום יותר. הוא יכול להפוך לעל-ענק אדום או שאובדן המסה יגרום לו להפוך לעל-ענק כחול.
בסופו של דבר הכוכב יהפוך לננס לבן המורכב מחמצן וניאון, או יעבור סופרנובה ויותיר כוכב נייטרונים או חור שחור.
ראו גם

ענק אדום
על-ענק אדום
ענק כחול
על-ענק כחול
ענק צהוב
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מחזור החיים של כוכב (לא בקנה מידה)

 _{\mathrm {M} _{\bigodot }} = מסת שמש, כ־‎2 x 1030 ‏ק"ג מסת כוכב בעת היווצרותו: מסה קטנה מאד - פחות מ־ _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 0.08 לערך,  מסה קטנה - בטווח  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 0.08 - 0.4 לערך, מסה בינונית - בטווח  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 0.4 - 8 לערך (לאחר הקריסה המסה קטנה, פחות מ־ _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 1.44 לערך), מסה גדולה - לפחות  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 8 לערך (לאחר הקריסה המסה היא לפחות  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 1.44 לערך) הערה: במצבים בהם כוכב מסוים סופח אליו מסה - הוא עשוי לעבור למחזור חיים של מסה גבוהה יותר. לדוגמה: אם ננס לבן במערכת זוגית סופח אליו חומר מבן זוגו, המגדילה אותו מעבר לגבול צ'נדראסקאר ( _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 1.44), הוא יכול לעבור סופרנובה מסוג Ia שבסופה ייווצר כוכב נייטרונים (במקום ננס שחור).: 
מבנה פנימי של כוכב דמוי-שמש לעומת ענק אדום (ESO)
ענק קרח

אורנוס מוויאג'ר 2. ענק הקרח הראשון במרחקו מהשמש
נפטון מוויאג'ר 2. ענק הקרח האחרון במרחקו מהשמש
ענק קרח היא תת-קטגוריה של "ענק גזים". ענקי הקרח הם ענקי הגזים המרוחקים ביותר מהשמש ומענקי הגזים האחרים, צדק ושבתאי (ענקי הגז).
המאפיינים של כוכבי לכת ענקי קרח במערכת השמש הם:
גודל קטן יותר משאר ענקי הגזים.
פחות ירחים משאר ענקי הגזים.
מסה קטנה יותר משאר ענקי הגז.
לפי הגדרות אלו, אורנוס ונפטון, שכמעט שווים בגודלם, הם ענקי קרח.
ענקי הקרח במערכת השמש

אורנוס: כוכב הלכת השביעי מהשמש. אורנוס נמצא במרחק ממוצע של 19.6 יחידות אסטרונומיות מהשמש. מסתו גדולה פי 14 מהמסה של כדור הארץ וקוטרו הוא 51,118 ק"מ. שמו של כוכב הלכת קרוי על שמו של השליט הראשון של היקום על פי המיתולוגיה היוונית - אורנוס. שמו בעברית "אורון" על שם האור החיוור הנראה ממנו (שם חדש). בדומה לנוגה, הוא סובב סביב צירו בכיוון ההפוך לכיוון בו סובבים יתר כוכבי הלכת סביב צירם והוא נטוי על צירו בזווית של 97.86 מעלות יחסית למישור הקפתו את השמש. לאורנוס, כמו לשאר כוכבי הלכת במערכת השמש התיכונה, יש מערכת טבעות פלנטריות המורכבת מ-11 טבעות שונות ובגלל הנטייה המוזרה שלו הטבעות סובבות אותו מלמעלה למטה. את כוכב הלכת סובבים גם מספר ירחים ועד היום זוהו בוודאות 27 ירחים, הגדולים והמפורסמים שבהם הם טיטניה, אריאל, אומבריאל, מירנדה ואוברון.
נפטון: כוכב הלכת השמיני מהשמש. נפטון נמצא במרחק ממוצע של 30 יחידות אסטרונומיות מהשמש. מסתו גדולה פי 17 מהמסה של כדור הארץ, וקוטרו הוא 49,538 ק"מ. הוא המרוחק ביותר מבין ארבעת ענקי הגזים. נפטון קרוי על שמו של נפטון - אל הים במיתולוגיה הרומית. שמו בעברית "רהב" על שם שר הים במיתולוגיה היהודית (שם חדש). על נפטון יש את הרוחות החזקות ביותר במערכת השמש, יותר מ-2,000 קמ"ש ובדומה לצדק משתוללת על כוכב הלכת סופה ענקית המכונה הכתם האפל הגדול. לטבעות הפלנטריות של נפטון מבנה מיוחד. לנפטון יש 13 ירחים ידועים, הגדול ביניהם הוא טריטון שמספיק גדול כדי להיות בעל צורה כדורית.
כוכב לכת תשיעי: כוכב לכת משוער זה, אם ימצא, צפוי להיות ענק קרח.
ראו גם

ענק גזים
הערות שוליים

1 2  אבי בליזובסקי, ‏אוראנוס הוא מהיום אורון ונפטון מעתה רהב, באתר "הידען", 31 בדצמבר 2009
עונת 1968/1969 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1968/1969 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-12 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-21 בנובמבר 1968 ותחרות הסתיימה ב-24 באפריל 1969. בתחרות השתתפו 25 קבוצות. 
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. ברבע הגמר הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית הקבוצות שזכו במקום הראשון והשני עלו לחצי הגמר, בו נערכו שני מפגשים. מנצחי חצי הגמר נפגשו במשחק הגמר שנערך ב-24 באפריל בברצלונה.
התחרות הסתיימה בניצחון של צסק"א מוסקבה, בפעם השלישית בתולדות המועדון.
מהלך התחרות

בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר.
מהלך התחרות > בית א'

|  | קבוצה | משחקים | נקודות | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד 1939ריאל מדריד | 3 | 6 | 3 | 0 | 488 | 460 | 28 |
| 2. | ברית המועצות צסק"א מוסקבה | 3 | 5 | 2 | 1 | 471 | 416 | 55 |
| 3. | יוגוסלביה מועדון הכדורסל זאדאר | 3 | 4 | 1 | 2 | 465 | 465 | 0 |
| 4. | בולגריה (1967–1971) אקדמיק סופיה | 3 | 3 | 0 | 3 | 455 | 538 | 83- |
מהלך התחרות > בית ב'

|  | קבוצה | משחקים | נקודות | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | צ'כוסלובקיה ספרטק ברנו | 3 | 6 | 3 | 0 | 502 | 457 | 45 |
| 2. | בלגיה סטנדרט לייז' | 3 | 5 | 2 | 1 | 488 | 508 | 20- |
| 3. | איטליה אורנסודה קאנטו | 3 | 4 | 1 | 2 | 426 | 407 | 19 |
| 4. | ישראל מכבי תל אביב | 3 | 3 | 0 | 3 | 403 | 447 | 44- |