stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדרה חברתית
דוגמאות להדרה חברתית > בישראל

מחקרים רבים מצביעים על כך שבחברה הישראלית, המזרחים והערבים הן קבוצות מודרות ומוחלשות; כך גם קבוצות כמו נכים, נפגעי נפש, להטב"ק, תושבי הפריפריה ומיעוטים נוספים. קבוצות אלו סבלו במשך שנים ממצב של אפליה ממסדית, תרבותית וחברתית. על אף שמצבן השתפר עם השנים, קבוצות אלו עדיין סובלות מהדרה מתמשכת.
דוגמאות שכיחות למצבי הדרה בישראל:
הדרה בשיח מומחים - מחקר שבחן את השיח ההיסטורי של מומחים לקשיי למידה בישראל מצא, ששיח זה ייצר הדרה של הורים לילדים מתקשים, שנמנו על אוכלוסייה מזרחית, מעוטת השכלה וממעמד נמוך. הורים אלו של ילדים שזוהו 'כטעוני טיפוח' תויגו 'כבעייתיים' באמצעות סדרה של סטריאוטיפים שליליים ואף הובנו כסובלים מפתולוגיה נפשית וחברתית. הבנייה זו של הורים לילדים טעוני טיפוח כהורים "אחרים", התבטאה גם בזיהוי הקשיים של ילדיהם כנבדלים מבחינה איכותית מקשיים דומים ואף זהים של ילדים שלא נמנו על האוכלוסייה 'טעונת הטיפוח'. הדרה טקסטואלית זו שבשיח המומחים עתידה הייתה גם למצוא ביטוי ממשי בהסללתם החינוכית מטה של הילדים 'טעוני הטיפוח' ובהדרתם בבתי ספר ובהקשרים חברתיים נוספים.
הדרה בלימודי ההיסטוריה - בעבודתו של האמן מאיר גל, "תשע מתוך ארבע מאות", מופיעה תמונה של גל אוחז בתשעת העמודים הבודדים הדנים בהיסטוריה של המזרחים מתוך ארבע מאות העמודים הדנים "בהיסטוריה של עם ישראל". עבודה זאת מביעה מחאה על ההדרה של יהדות ארצות האסלאם מלימודי ההיסטוריה בתיכון.
הדרה בתחום הפרסום - דורית דיין בעבודת התזה שלה בדקה למעלה מ-700 פרסומות ומצאה שיש פחות מזרחים בפרסומות. הפרסומות בהן הופיעו מזרחים היו בעיקר בתחומים לא "יוקרתיים", כגון בישול וניקיון.
הדרה בשמות הרחובות בישראל - רק מיעוט משמות הרחובות בישראל נקראים על שמותיהם של נשים, גברים מזרחים וערבים.
הדרת נשים - בולטת במיוחד הדרת נשים משמות הרחובות בערי ישראל. בערים הגדולות רק אחוזים בודדים מהרחובות שקרויים על שמות אישים, קרויים על שמות נשים. בתל אביב למשל, הידועה באופי הליברלי והחופשי שלה, רק 2% משמות כל הרחובות בה קרויים על שמות של נשים, ורק 5% מתוך הרחובות שקרויים על שם אישים, קרויים על שם נשים. בערים הגדולות האחרות המצב לא שונה באופן משמעותי.
הדרת ערבים - בתל אביב יפו, בתחומי יפו עצמה, נכון לשנת 2021, רק חמישה רחובות נושאים שמות של ערבים, המהווים רוב מכריע של תושבי האזור. יותר מ-90 רחובות נושאים עדיין שמות של מספרים, מבלי שינוצלו לצמצום חוסר האיזון הקיים שם בתחום זה.
הדרת דמויות "מזרחיות" - גם בתחום זה קיימת הדרה, גם אם אין נתונים מספריים על כך. פרופ' מעוז עזריהו מאוניברסיטת חיפה שחוקר את הנושא צופה, שבמהלך שנות ה-20 של המאה הנוכחית ייקראו יותר ויותר שמות רחובות על שם גברים ונשים ממוצא מזרחי.
הדרה בשיח ההקרבה, השכול וההנצחה על בסיס שיוך פוליטי בעקבות השואה ומלחמת העצמאות. חלקם של הבונדיסטים, הקומוניסטים והרוויזיוניסטים - אצ"י, שהיו הכוח המיומן והמשמעותי במרד גטו ורשה הודר מן ההיסטוריוגרפיה הישראלית לטובת חלקו של אי"ל בשר מבשרו של הממסד הארץ ישראלי. תרומתם של שורדי השואה - מגויסי מח"ל ואחרים במלחמת השחרור, שני שלישים מהכוח הלוחם של צה"ל מקרבות עשרת הימים, לעומת חלקו של הפלמ"ח לא נודע בציבוריות הישראלית. היחס המפלה בין השכול של רבקה גובר לשכול של רבקה גרבובסקי.
הדרת נוער

הדרה של בני נוער נפוצה מאוד. הדרה חברתית תלויה במקומו של הפרט בחברה: גזע ומגדר; תרבות וערכים. וממאפיינים מבניים של מערכות החינוך וההכשרה התעסוקתית. חוקרים רבים טוענים כי תוכנית הלימודים היא ביטוי למסורת סלקטיבית, המעשירה את התלמידים במידע מסוים ומדיניות מסוימת התלויים בשוק הכלכלי. יישום הסטנדרטים הנוקשים המרכיבים את תוכנית הלימודים אינו משוחרר אף פעם מהקשר חברתי, כלכלי ומוסדי. בכך משעתקים בתי ספר את השיח, את הערכים ואת זכויות היתר של האליטות הקיימות, ומאפשרים לקבוצות האליטה להימצא בעמדה של כוח והשפעה אסימטרית. פאולו פריירה קרא לשעתוק החברתי באמצעות החינוך בשם "תרבות השתיקה" זהו מפעל להחדרת התרבות השלטת והערכים שלה, והתעודות משמרות את הסדר הקיים בכך שהן מאשרות כישרונות חברתיים מסוימים ודוחות את האחרים. לטענתו, מורים מחילים קטגוריות אלו של תפישה על תלמידיהם, ומשעתקים את הסדר הקיים בלי שהם מודעים לכך.
תהליכי הדרה אלו באים על מנת למקסם את ההצטיינות של החציון העליון. אלו נעשים באמצעות כלי בחינה מדירים: 1. שיפוט של תוצאה לעומת תהליך. 2. מבחן לעומת עבודה. 3 דרישה של נייטרליות כביכול. 4. קביעת קריטריונים למתן ציונים. המשימה העומדת לפתחה של מערכת החינוך כיום היא הפחתה של ההדרה הפנימית וחיזוק מנגנוני ההכלה.
הדרת ערבים

הפלסטינים מודרים בכל האזור, לא רק במדינה ישראל. אדוארד סעיד טען ש"בכל מקום שבו נמצאים פלסטינים במדינות ערב, שם תמצא חוקים ותקנות המונעים מהם סטטוס מלא של תושבים ותקנות האוסרות עליהם לעבוד ולנסוע והתובעות מהם רישום בתחנת המשטרה הסמוכה על בסיס חודשי." סעיד מתייחס לישראל כקולוניאליסטית המתעלמת מאי השוויון שהיא יוצרת והדה -לגיטימציה ודה-הומניזציה של הפלסטינים שאליה נלווית הדרה, ניצול, אפליה ודיכוי ברבדים שונים.
מאז הקמת מדינת ישראל מתקיימת אפליה ממוסדת ,קיפוח והדרה של המיעוט הערבי כפי שכתבה ועדת "אור": אזרחי המדינה הערבים חיים במציאות שבה הם מופלים לרעה כערבים. מצד שני המדינה מוגדרת כיהודית והדבר מתורגם לסמלים, לחקיקה ולמדיניות אשר גורמת לערבים אזרחי המדינה תחושות של הדרה וזרות. החינוך לחיים משותפים צריך להתקיים ברצף מגן חובה ועד סוף בית ספר תיכון.
הדרת נשים ערביות: נשים ערביות סובלות מהדרה מרובה כנשים, כעניות, כשוליות מעמדית, כסוטות חברתית, וכערביות. חוק יחסי הממון אינו מאפשר לגרושה לקבל חלק שווה והיא נותרת חסרת הגנה מפני החוק האזרחי והדתי. מדיניות ההדרה של המדינה תורמת לחיזוק המבנה הפטריארכלי ולהחרפת מצב הנשים.
דרכי התמודדות

ההדרה פוגעת קודם כל באופן ישיר בתנאי החיים של האנשים המתנסים בה בחיי היום יום. היא יכולה גם לעבור מדור לדור ולפגוע בסיכויי החיים של אנשים בדור הבא. תנאי ראשוני לגיבוש אסטרטגיות לטיפול בבעיות ההדרה הוא גילוי התופעה, העלאתה על פני השטח ומתן פומבי לקיומה. השינוי הנדרש הוא מעבר ליחסי גומלין במקום ההדרה.
הדרך מהדרה ליחסי גומלין היא אינטראקציות שישפיעו על חיי הבודדים והקולקטיב המודרים, אינטראקציות בהם שני הצדדים נתרמים זה מזה במהלך המפגש, כך יחסי הגומלין אינם רק מטרה אלא דרך אל מחוץ להדרה. כדי להיחלץ מהדרה, על המודר להפסיק להיות קורבן ובעקבות כך גם המדיר יפסיק להדיר, ישתחרר מההדרה ההדדית ויעסקו במיזם משותף והדדי ויחסי גומלין.
ראו גם

אפליה
פמיניזם מזרחי
פוסטקולוניאליזם
תרבות הביטול
הערות שוליים

1 2  קצ'רגין, עופר. (2013). על ההורה 'הטוב' ועל ההורה 'האחר': 'האחרה' (Othering) והדרה בשיח מומחים לקשיי למידה. דברים, 6: 77-98
↑  קמה, עמית ופירסט ענת (2015). "על ההדרה". תל אביב:רסלינג
↑  דורון אברהם. (2006). "בין הדרה חברתית למדיניות חברתית – נייר עמדה". ירושלים: האוניברסיטה העברית
↑  לאור, יצחק. אף מילה על ציונות: ארנדט והמחשבה הלאומית. בתוך זרטל, עידית. וצוקרמן, (2004). "חנה ארנדט: חצי מאה של פולמוס". תל אביב: הקיבוץ המאוחד.
↑  רחל היימן ושיר היימן, ‏לצעוד בטוב אל הזִקנה, השילוח, 15, יוני 2019
↑  נעם ברקן, בחיפה ובירושלים עשרה אחוזים, בת"א חמישה בלבד: למה לא נותנים לרחובות שמות של נשים?, באתר ynet, 22 במאי 2023
↑  אורי ניר, רק חמישה רחובות ביפו נושאים שמות ערביים, באתר הארץ, 22 במאי 2001
↑  גיא ליברמן, ‏"בקרוב רחובות ייקראו ע"ש נשים או מזרחים, ועדיף נשים מזרחיות", באתר גלובס, 30 באוקטובר 2019
↑  מור, פלורה. (2006). "לראות את הילדים מדריך ליצירת סביבה חינוכית מגדלת לתלמידים בסיכון". ירושלים: אשלים.
↑  ראזר, מיכל. ושות' (2013). הכלה והישגים בחינוך: יעדים סותרים או משלימים? "דברים" 6. אורנים
↑  גור-זאב, אילן. (2004). "לקראת חינוך לגלותיות". תל אביב: רסלינג.
↑  סלומון, גבריאל ועיסאווי, מוחמד. (2009). "דו"ח הוועדה הציבורית לגיבוש המדיניות לגיבוש המדיניות ממלכתית בנושא חינוך לחיים משותפים בין יהודים לבין ערבים בישראל"
↑  מלר, טל. (2017). "שוליות מרובה אימהות יחידנית בחברה פלסטינית בישראל". תל אביב:רסלינג
↑  רוזנפלד, מ. יונה. (2017). "למידה מהצלחות – מהדרה ליחסי גומלין". תל-איבי: רסלינג.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12465297b (data)  GND: 4300539-1  LNB: 000067856  NDL: 01177383  NKC: ph164936
ישראל באולימפיאדת הנוער לוזאן (2020)

אולימפיאדת הנוער לוזאן היא משחקי החורף האולימפיים לנוער ה-3 שנערכו בין 9 בינואר ל-22 בינואר בעיר לוזאן, שווייץ. המשלחת הישראלית מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט: ההחלקה האמנותית, סקי אלפיני וסקי בסגנון חופשי.
המחליק האומנתי, ניקיטה קובלנקו, נשא את דגל ישראל בטקס הפתיחה.
הגולשת האלפינית, נועה סולוש, זכתה במדליית כסף במסלול המשולב ובמדליית ארד במסלול הסופר G. אלו מדליות החורף האולימפית הראשונות של ישראל.
הישגים בולטים > מדליות > ישראל

| מדליה | שם | ענף | תחרות | תאריך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | נועה סולוש | סקי אלפיני | משולב, נערות | 11 בינואר |
|  | נועה סולוש | סקי אלפיני | סופר G, נערות | 10 בינואר |
הרכב המשלחת הישראלית

המשלחת מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט.
| ענף | בנים | בנות | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- |
| החלקה אומנותית | 1 | 0 | 1 |
| סקי אלפיני | 0 | 1 | 1 |
| סקי בסגנון חופשי | 0 | 1 | 1 |
| סך הכול | 1 | 2 | 3 |
ענפים > החלקה אומנותית

המחליקים, היילי קופס וארטיום צוגלין, הבטיחו למשלחת הישראלית מקום בתחרות החלקה לזוגות לאחר שסיימו במקום השביעי באליפות העולם לנוער בהחלקה אמנותית לשנת 2019. הוועד האולימפי הישראלי ויתר על המקום בתחרות הזוגות. אולם בתחרות הגרנד פרי, זכתה ישראל בכרטיס לתחרות היחידים. ניקיטה קובלנקו נבחר לייצג את ישראל.
בנים
| שם | מקצוע | תרגיל קצר> תוצאה | תרגיל קצר> מקום | תרגיל חופשי> תוצאה | תרגיל חופשי> מקום | סה"כ | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ניקיטה קובלנקו | יחידים | 44.71 | 15 | 87.41 | 15 | 132.12 | 15 |
ענפים > סקי אלפיני

נועה סולוש ייצגה את ישראל.
בנות
| שם | מקצוע | מקצה 1> תוצאה | מקצה 1> מקום | מקצה 2> תוצאה | מקצה 2> מקום | זמן כולל | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נועה סולוש | סלאלום | לא סיימה את המרוץ | לא סיימה את המרוץ | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | - |
| נועה סולוש | סלאלום ענק | לא סיימה את המרוץ | לא סיימה את המרוץ | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | - |
| נועה סולוש | סופר G |  |  |  |  | 56.36 שניות |  |
| נועה סולוש | משולב | 56.36 שניות | 3 | 38.33 שניות | 10 | 1:34.69 דקות |  |
↑  המקצה ה-1 הוא סופר G והמקצה ה-2 הוא סלאלום.
ענפים > סקי בסגנון חופשי

מריה צ'רבקובסקיה ייצגה את ישראל במקצוע הסקי קרוס.
הערות שוליים

↑  אורן אהרוני, מדליה שנייה: נועה סזולוס זכתה בכסף, באתר ynet, 11 בינואר 2020
↑  הוועד האולימפי בישראל, שלושה ספורטאים ישראלים צעירים יוצאים למשחקי החורף האולימפיים לנוער בלוזאן, באתר הוועד האולימפי בישראל, ‏7 בינואר 2020
↑  "ISU Communication 2235 - Provisional Quota places Figure Skating & Speed Skating / Final Quota places Short Track Speed Skating". איגוד ההחלקה הבינלאומי. 3 באפריל 2019. נבדק ב-28 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| ישראל במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | סינגפור (2010) • נאנג'ינג (2014) • בואנוס איירס (2018) • דקר (2026) |  |
| משחקי החורף | לילהאמר (2016) • לוזאן (2020) • קאנגוואן (2024) |  |
זכות הגישה לערכאות

זכות הגישה לערכאות היא זכות בסיסית במסגרת שלטון החוק הקובעת שיש לתת לכל אדם גישה למערכת המשפט, כדי לממש את זכויותיו במלואן, לערער על אפליה או להטיל אחריות על מקבלי ההחלטות על מעשיהם. עיקרון זה חל גם על זכות הגישה לגופים מעין שיפוטיים, כגון הגישה לנציב תלונות הציבור.
האופן שבו מדינות עוזרות לאזרחיהן לקבל גישה לערכאות משתנה ממדינה למדינה. ניתן להגביר את הגישה לערכאות באמצעות ארגוני סיוע משפטי, ובפרט סנגוריה ציבורית, המספקים שירותים משפטיים בחינם לעניים, ובאמצעות תוכניות פרו בונו שבאמצעותן עורכי דין מתנדבים מספקים שירותים וייצוג, או באמצעות תוכניות סיוע אחרות.
"מתן גישה לערכאות לכול" אומץ כשאיפה אוניברסלית, כאשר הפך לחלק מ-SDG16, אחד מיעדים לפיתוח בר קיימא של האומות המאוחדות בשנת 2015. בהקשר זה פותח מודל קונספטואלי לפער הצדק העולמי והוערך כי "ל-5.1 מיליארד בני אדם - או שני שלישים מאוכלוסיית העולם - אין גישה משמעותית לערכאות ברחבי העולם".
בישראל

זכות כללית לגישה לערכאות לא נקבעה במפורש בחקיקה, אלא במקרים מסוימים:
בסעיף 5 לחוק החוזים האחידים, התשמ"ג–1982, נקבע: "תנאי בחוזה אחיד השולל או המגביל את זכות הלקוח לפנות לערכאות משפטיות – בטל".
בסעיף 39(ד) לחוק יסוד: הממשלה נקבע: "אין בכוחן של תקנות שעת חירום למנוע פניה לערכאות".
עם זאת, הזכות הוכרה בפסקי דין אחדים.
בפסק דין של בית המשפט העליון משנת 1994 ציין השופט יצחק זמיר: "גישה חופשית ויעילה אל בית המשפט היא זכות יסוד, אף אם עדיין אינה כתובה עלי חוק יסוד, ובית המשפט אמור להגן עליה כמו על זכויות יסוד אחרות."
על חשיבותה של זכות הגישה לערכאות עמד השופט מישאל חשין בפסק דין של בית המשפט העליון משנת 1997:
זכות הגישה לבית-המשפט אין היא זכות-יסוד במובנו הרגיל של המושג זכות-יסוד. שייכת היא למסדר נורמות אחר בשיטת המשפט. ניתן לומר - וכך אומר אני - כי נעלה היא על זכות-יסוד. לא עוד, אלא שקיומה הינו תנאי הכרחי וחיוני לקיומן של שאר זכויות-היסוד. זכות הגישה לבית-המשפט הינה צינור החיים של בית-המשפט. התשתית לקיומם של הרשות השופטת ושל שלטון החוק. ... באין מתדיינים יישב בית-המשפט בטל וחסר-מעש, ובית-משפט שאין מתדפקים על שעריו כמוהו כמו-לא-היה. נדע מכאן, כי חסימת הדרך לבית-משפט - בין במישרין בין בעקיפין - ולו באורח חלקי, חותרת תחת ה-raison d'être של הרשות השופטת. ופגיעה ברשות השופטת פירושה פגיעה ביסוד הדמוקרטי של המדינה. באין רשות שופטת, באין ביקורת על מעשי הפרט והשלטון, ייפרע עם ותאבד ממלכה. באין ביקורת שיפוטית יאבד שלטון החוק ותיעלמנה זכויות-היסוד. בחסימת הדרך לבית-משפט ייעלם ואיננו הדיין, ובאין דיין ייעלם אף הדין עמו.
בפסק דין נוסף, משנת 2003, קבע נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק: "הזכות לפנות לבית המשפט היא זכות חוקתית. בעבר היא הייתה חלק מהזכויות ההלכתיות. כיום היא נגזרת מחוקי היסוד עצמם. יש לה מעמד חוקתי־על־חוקי. מכוחה של זכות חוקתית־על־חוקית זו נגזר הכוח לפנות לבתי המשפט."
בישראל > הגברת יכולת הגישה לערכאות

מכשול בולט למימוש זכות הגישה לערכאות הוא עלות המימוש של זכות זו, המתבטאת באגרת בית משפט שיש לשלם בעת הגשת תביעה ובתשלום לעורך דין תמורת טיפולו. להסרת מכשול זה, הפוגע בעיקר במעוטי יכולת, ננקטו צעדים אחדים:
תקנות המעניקות למעוטי יכולת פטור מתשלום אגרה, בהן:
תקנה 14 לתקנות בתי המשפט (אגרות), התשס"ז–2007.
תקנה 12 לתקנות בית הדין לעבודה (אגרות), התשס"ח–2008.
תקנה 9 לתקנות בית המשפט לעניני משפחה (אגרות), התשנ"ו–1995.
תקנות הדיינים (אַגרות), תשי"ז–1957.
גופים המעניקים סיוע משפטי למי שידו אינה משגת, בהם:
הסנגוריה הציבורית.
מיזם "שכר מצווה" שמפעילה לשכת עורכי הדין, למתן שירות פרו בונו לנזקקים.
מרכז השופט חיים כהן להגנה משפטית על זכויות אדם, המעניק עזרה משפטית לאוכלוסיות חלשות שזכויות יסוד שלהן מקופחות.
קליניקות משפטיות הפועלות בבתי ספר למשפטים, ובהן כאלה שמטרתן מתן סיוע משפטי.
הקמת בתי משפט לתביעות קטנות, שבהם סדרי הדין פשוטים יותר, ובין השאר מאפשרים דיון ללא השתתפות של עורכי דין, הפכו את הגשתן של תביעות קטנות לקלה יותר.
הסרת הגבלה פיזית על יכולת הגישה לערכאות: בעקבות הטלת עוצר בשכונת ואדי ג'וז בירושלים דן בג"ץ בנושא וציין: "אין צריך לומר, שיש לאפשר חופש פנייה לבית המשפט, ובמקרה הקונקרטי שלפנינו ניתן היה להתיר תנועת העותר לבית המשפט או לחלופין, הסעתו לבית המשפט או לחלופי חלופין, הגשת עתירתו על-ידי גורם משטרתי או שליח אחר מטעמו לרשות השיפוטית המתאימה. אך תהיה הדרך שתיבחר אשר תהיה, אין לחסום את הדרך לבית המשפט." גם בעת הסגר שהוטל בתחילת מגפת הקורונה בישראל נקבע שמותרת יציאה מהבית לשם הליך משפטי.
לקריאה נוספת

יורם רבין, זכות הגישה לערכאות כזכות חוקתית, הוצאת בורסי, 1998.
אהרן ברק, "זכות הגישה למערכת השיפוטית", ספר שלמה לוין, 2013.
הערות שוליים

↑  "Pro Bono and Volunteer Programs". Center on Court Access to Justice for All. National Center for State Courts. אורכב מ-המקור ב-12 במאי 2019. נבדק ב-12 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Task Force on Justice ¦ Justice for All Report". Justice Task Force (באנגלית). נבדק ב-2023-03-29.
↑  "Measuring the Justice Gap". World Justice Project (באנגלית). נבדק ב-2023-03-29.
↑  ע"א 3833/93 יוסי לוין נ' אילנה לוין, ניתן ב-24 במאי 1994
↑  ע"א 733/95 ארפל אלומיניום בע"מ נ' קליל תעשיות בע"מ, ניתן ב-15 ביולי 1997
↑  ע"א 6805/99 תלמוד תורה הכללי והישיבה הגדולה עץ חיים בירושלים נ' הועדה המקומית לתכנון ולבניה ירושלים, ניתן ב־2 ביולי 2003
↑  בג"ץ 1358/91 - ניהאד ארשיד נ' שר המשטרה, ניתן ב-11 באפריל 1991
↑    איילת כהנא, ‏כיצד מתמודדת מערכת המשפט עם מגבלות הקורונה?, בעיתון מקור ראשון, 15 בנובמבר 2020
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
ועידת ברלין

ועידת ברלין
ועידת ברלין, או הסכם ברלין (מוכרת גם בשם ועידת קונגו או בגרמנית: Kongokonferenz), היא ועידה שהתקיימה בעיר ברלין שבקיסרות הגרמנית בשנים 1884–1885, במטרה להסדיר את הקולוניאליזם האירופאי והמסחר ביבשת אפריקה במהלך תקופת האימפריאליזם המודרני.
הוועידה נערכה בעקבות בקשת פורטוגל ואורגנה על ידי אוטו פון ביסמרק, הקנצלר הראשון של הקיסרות הגרמנית.
רקע

בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19, גבר העניין האירופאי ביבשת אפריקה באופן דרמטי. מיפויו של נהר קונגו על ידי הנרי מורטון סטנלי בין השנים 1874-1877, הסירה את ה"טרה אינקוגניטה" (ארץ הלא נודע) האחרון מהמפות האירופאיות של היבשת. ב-1876, לאופולד השני, מלך בלגיה, ייסד את אגודת אפריקה הבינלאומית. האגודה קבעה לעצמה מטרה לחקור ול"תרבת" את היבשת ואת יושביה. ב-1878 הזמין לאופולד את סטנלי להצטרף לאגודה. באותה שנה, הוקמה "אגודת קונגו הבינלאומית" שהחליפה התארגנות דומה שהייתה חלק מאגודת אפריקה הבינלאומית. לאגודה החדשה היו אומנם שאיפות כלכליות יותר, אך היא עדיין הייתה .
בין 1879 ל-1884, סטנלי חזר לקונגו, אך הפעם לא כעיתונאי, אלא כשליח של לאופולד עם משימה סודית להקים מדינה בקונגו, אשר לימים תיקרא בשם "מדינת קונגו החופשית". באותה העת, קצין חיל הים הצרפתי פייר דה ברזה ערך מסע לעיר ברזוויל שזה אך נוסדה (כיום עיר הבירה של הרפובליקה של קונגו), וב-1881 הניף שם את דגל צרפת. פורטוגל, אשר גם תבעה זכויות על האזור בעקבות בריתות ישנות עם ממלכת קונגו, כרתה אמנה חדשה ב-26 בפברואר 1884 עם הממלכה המאוחדת במטרה לחסום את גישתה של אגודת קונגו לאוקיינוס האטלנטי.
באותו הזמן, מדינות אירופאיות נוספות ניסו להשיג דריסת רגל באפריקה. צרפת כבשה את תוניסיה ואת השטח בו נמצאת כיום הרפובליקה של קונגו ב-1881 (ותרמה בכך להחלטת איטליה להצטרף לברית המשולשת), ואת גינאה ב-1884. בריטניה כבשה את מצרים ב-1882, שנשלטה רשמית על ידי האימפריה העות'מאנית, ושלטה מצידה על סודאן וחלקים מסומליה.
הוועידה

ליאופולד השני הצליח לשכנע את גרמניה וצרפת שמסחר משותף באפריקה הוא אינטרס של כל שלוש המעצמות. ביוזמת פורטוגל, אוטו פון ביסמרק, הקאנצלר הגרמני, קרא לנציגי האימפריה האוסטרו הונגרית, בלגיה, דנמרק, צרפת, בריטניה, איטליה, הולנד, פורטוגל, רוסיה, ספרד, שוודיה-נורווגיה (מאוחדות עד 1905), האימפריה העות'מאנית וארצות הברית לקחת חלק בוועידת ברלין כדי לגבש מדיניות מוסכמת בסוגיה. למרות זאת, ארצות הברית החליטה שלא לקחת חלק בוועידה.
סיכומי הוועידה

המדינה החופשית של קונגו אושרה כרכוש פרטי של אגודת קונגו. 2 מיליון ק"מ רבוע הפכו למעשה לרכושו של ליאופולד השני.
14 המעצמות החותמות יוכלו לבצע מסחר חופשי לאורכו של אגן הקונגו ואגם ניאסה.
ניז'ר ונהר קונגו הוגדרו חופשיים לתנועת כלי שיט.
נחתם איסור בינלאומי למסחר בעבדים.
עקרון אֵפֶקְטִיבִיּוּת הוגדר למניעת הקמת מושבות רק על פי שם (ראה הסבר בהמשך).
כל הלוקח חזקה על חלק משטחה של אפריקה היה חייב לעדכן את המדינות החתומות.
אפריקה חולקה בין מעצמות אירופה.
מדינות אירופה החליטו להמשיך לפתח את אפריקה
סיכומי הוועידה > עקרון המשילות

החלטה זו קבעה כי המדינות החתומות יוכלו לשלוט בקולוניות רק אם הן באמת החזיקו בהן, במילים אחרות רק אם הן כרתו בריתות עם ראשי שבטים מקומיים, הניפו את דיגלם שם או הקימו מנהל בשטח לשלטון באמצעות כוח משטרה לשמירה על הסדר. שליטי הקולוניה צריכים לעשות שימוש בכלכלתה. אם המעצמה ששלטה בקולוניה לא הייתה מבצעת זאת, המעצמות האחרות יכלו לקבל חזקה על השטח.
סיכומים טריטוריאליים בין המעצמות

בין צרפת ובריטניה: קו נמתח מסיי בניז'ר אל ברואה, בצד החוף הצפון מזרחי של אגם צ'אד הגדיר איזה חלק שייך למי. צרפת הפכה לבעלים בשטחים שמצפון לקו ובריטניה מדרומו. אגן הנילוס היה בריטי ואגם צ'אד צרפתי. יתר על כן, בין המעלה ה-11 וה-15 בקו האורך, הוחלט כי הגבול יעבור בין קואדאיי, אשר יהיה צרפתי ודארפור בסודאן בריטי.
בין צרפת לגרמניה: האזור מצפון לקו שנוצר על ידי הצטלבות קו האורך ה-14 ומילטו הועבר לידי צרפת ומדרומו לגרמניה.
בין בריטניה וגרמניה: ההפרדה נוצרה בצורה של קו העובר בין יולה אשר בבנו ועולה לחלקו התחתון של אגם צ'אד.
בין צרפת ואיטליה: איטליה תשלוט בכל מה שצפוני להצטלבות האורך ה-17 ועד קו הצטלבות האורך ה-15 מקביל וקו האורך ה-21.
השלכות

בתקופתו של ליאופולד השני בוצע רצח עם נרחב בקונגו, בין 5 ל-15 מיליון קונגולזים נרצחו בידי העריצים האירופאים. עושרן של ממלכות ומדינות אירופה, עד עצם היום הזה, נובע מעושק מתמשך של אוצרות הטבע האפריקאים ושעבוד אוכלוסייתה.
חזקות מדינות אירופה באפריקה, 1914
ספירה (גאומטריה)

בגאומטריה ובטופולוגיה, ספֵירה היא קבוצת הנקודות שמרחקן מנקודה מסוימת ("המרכז") הוא קבוע. ספירה היא השפה של כדור. בגאומטריה, המונח "ספירה" מתייחס בדרך כלל לספירה הדו-ממדית, שהיא שפתו של הכדור התלת־ממדי (ראו איור משמאל). באופן כללי, הספירה המתאימה לכדור n-ממדי היא יריעה מממד n-1. כך למשל הספירה החד-ממדית היא המעגל, שפתו של העיגול, שהוא הכדור הדו-ממדי. בטופולוגיה יש חשיבות לספירה מכל ממד שהוא; את הספירה מממד n מסמנים ב-  \ S^{n}.
ספירה מסתובבת
גאומטריה

במרחב האוקלידי ה-n ממדי, ספירה היא קבוצת כל הנקודות שמרחקן מנקודה קבועה - מרכז הספירה - הוא קבוע חיובי. קבוע זה נקרא הרדיוס של הספירה. כאשר r=1 הספירה נקראת ספירת היחידה. המימד של ספירה במרחב ה-n ממדי הוא n-1.
גאומטריה > משוואה מגדירה ותאור פרמטרי

המשוואה המתארת ספירה דו-ממדית שמרכזה בנקודה  \ (x_{0},y_{0},z_{0}) ורדיוסה r היא 
 (x-x_{0})^{2}+(y-y_{0})^{2}+(z-z_{0})^{2}=r^{2}\,. ניתן להציג את הספירה בקואורדינטות ספריות, שבהן כל נקודה מתוארת באמצעות שתי זוויות: 
 x=x_{0}+r\sin \theta \;\cos \phi , 
 y=y_{0}+r\sin \theta \;\sin \phi \, ו- 
 z=z_{0}+r\cos \theta \, (כאשר   0\leq \theta \leq \pi ,  -\pi <\phi \leq \pi ).
גאומטריה > מושגים קשורים

שתי נקודות על הספירה נקראות נקודות אנטיפודיות אם הקו הישר שעובר דרכן הוא קוטר. לכל נקודה על הספירה קיימת נקודה אנטיפודית יחידה, והמרחק ביניהן הוא המרחק המקסימלי בין כל שתי נקודות על הספירה. אם מרכז הספירה הוא ראשית הצירים אז הנקודה האנטיפודית ל-  {\vec {x}} היא  -{\vec {x}}.
אנרגיית וילמור מהווה מדד של סטיית משטח סגור מספירה דו-ממדית.
הספירה ה-n ממדית

ניתן להכליל את הספירה על ידי ההצגה הגאומטרית שלה כשפה של הכדור התלת־ממדי. לכל n טבעי הספירה ה-n ממדית מוגדרת להיות השפה של הכדור ה-n+1 ממדי (תמיד ממד הכדור שהספירה חוסמת גדול באחד מממד הספירה). ממד זה הוא ממדייי הספירה כיריעה טופולוגית. 
כך מתקבל (עבור הרדיוס r):
הספירה ה-0 ממדית היא זוג הנקודות {r,-r}
הספירה החד-ממדית היא המעגל ברדיוס r.
הספירה הדו-ממדית היא הספירה הרגילה, מעטפת הכדור התלת־ממדי.
הספירה התלת־ממדית היא אוסף נקודות במרחב הארבע-ממדי שמרחקן ממרכז הספירה הוא r.
את ספירת היחידה ה-n ממדית מסמנים ב- \mathbb {S} ^{n}. כל הספירות ה-n ממדיות דיפאומורפיות ולכן ברב השימושים אין הבדל בין ספירה כלשהי לספירת היחידה. לפי נוסחת המרחק האוקלידי, ספירת היחידה ה-n ממדית שממורכזת בראשית הצירים היא
הספירה ה-n ממדית > שטח פנים ונפח של ספירה n-ממדית

הנפח הלכוד בתוך ספירה דו-ממדית הוא  V={\frac {4}{3}}\pi r^{3}. שטח הפנים שלה  A=4\pi r^{2}. באופן כללי יותר, שטח הפנים של ספירה n-1 ממדית ברדיוס 1 הוא  2{\frac {\pi ^{n/2}}{\Gamma (n/2)}}, כאשר  \ \Gamma (z) היא פונקציית גמא של אוילר.
נוסחה מפורשת לשטח הפנים של ספירה n-1 ממדית:  A_{n-1}(r)={\frac {2\pi ^{n/2}}{\Gamma {\bigl (}{\tfrac {n}{2}}{\bigr )}}}r^{n-1}={\begin{cases}\displaystyle {\frac {(2\pi )^{n/2}\,r^{n-1}}{2\cdot 4\cdots (n-2)}},&{\text{if }}n{\text{ is even}};\\\\\displaystyle {\frac {2(2\pi )^{(n-1)/2}\,r^{n-1}}{1\cdot 3\cdots (n-2)}},&{\text{if }}n{\text{ is odd}}.\end{cases}},
ונפח הכדור התחום על ידי הספירה הוא שטח הפנים כפול  {r \over n}, כלומר  V_{n}(r)={\frac {\pi ^{n/2}}{\Gamma {\bigl (}{\tfrac {n}{2}}+1{\bigr )}}}r^{n}={\begin{cases}\displaystyle {\frac {(2\pi )^{n/2}\,r^{n}}{2\cdot 4\cdots n}},&{\text{if }}n{\text{ is even}};\\\\\displaystyle {\frac {2(2\pi )^{(n-1)/2}\,r^{n}}{1\cdot 3\cdots n}},&{\text{if }}n{\text{ is odd}}.\end{cases}}.
הספירה ה-n ממדית > ספירה במרחבים מטריים

הספירה מוגדרת כאוסף הנקודות שמרחקן מנקודה מסוימת, המרכז, הוא קבוע. בהתאם לכך הכללת מושג הספירה למרחב מטרי כללי X היא טבעית- הספירה שמרכזה x ורדיוסה r היא אוסף כל הנקודות שמרחקן מ-x הוא בדיוק r.
זוהי קבוצה סגורה וחסומה. ייתכן שהספירה תהיה קבוצה ריקה, כך לדוגמה במרחב  \mathbb {Z} ^{2} עם המטריקה האוקלידית הספירה  S(0,{\sqrt {3}}) היא קבוצה ריקה כי לא קיימים  x,y\in \mathbb {Z}  כך ש-  \ x^{2}+y^{2}={\sqrt {3}}^{2}=3.
הספירה ה-n ממדית > ספירות טופולוגית

קבוצה במרחב טופולוגי כללי נקראת ספירה n-ממדית אם היא הומאומורפית לספירה ה-n ממדית במרחב האוקלידי. ככזו היא יריעה טופולוגית מממד n, אבל לא בהכרח חלקה. יתר על כן קיימות ספירות טופולוגיות שהן גם יריעות חלקות, אבל אינן דיפאומורפיות לספירה ה-n ממדית הרגילה.
אפיון קלין (אנ') מאפיין את הספירה הדו-ממדית כמרחב הטופולוגי המטריזבילי הקשיר מקומית היחיד (פרט לנקודה) המופרד על ידי כל מסילה רציפה ושאינו ניתן להפרדה על ידי שתי נקודות.