stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-564 (ורמאכט)
הערות שוליים

↑  Axis History Factbook
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
דיוויזיית התחלופה השמינית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 1 במרץ 1917 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית התחלופה השמינית (בגרמנית: 8. Ersatz-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית, במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה עם גיוס הצבא הגרמני באוגוסט 1914. הדיוויזיה הפכה לדיוויזיית הרגלים ה-243 באפריל 1917.  הדיוויזיה הוקמה עם גיוס הצבא הגרמני באוגוסט 1914. הדיוויזיה הייתה דיוויזיה מורכבת, שהוקמה מ-14 גדודי תחלופה של החטיבות (Brigade-Ersatz-Bataillone) מממלכת וירטמברג, הדוכסות הגדולה של הסן, פרובינציית הריין, פרובינציית הסן-נסאו ואלזס-לורן. היא הפכה ליותר וירטמברגית ככל שהמלחמה התקדמה; ובפברואר 1917, היא הוגדרה רשמית כדיוויזיה המלכותית של וירטמברג. היא סומנה מחדש כדיוויזיית הרגלים ה-243 באפריל 1917.
הדיוויזיה לחמה בתחילה במערכה על הגבולות ב-1914, כולל הקרב לפני ננסי-אפינאל. מספטמבר 1914 עד אוקטובר 1916, היא שהתה בחפירות ונלחמה באזור שבין נהרות המז והמוזל כחלק מפלגת הארמייה שטרנץ, במיוחד באזור המכונה פריסטרוואלד (בגרמנית: Priesterwald, בצרפתית: Bois Le Prêtre). באוקטובר 1916, היא הוטלה לקרב הסום. לאחר מכן, היא שבה לפריסטרוואלד, שם הוסבה לדיוויזיית הרגלים ה-243. המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את מרכיבי הדיוויזיה כטובים.
מפקדים

גנרל-לויטננט פרידריך פון האוזמן (2 באוגוסט 1914 – 1 בספטמבר 1914)
גנרל-לויטננט הרמן קוש (2 בספטמבר 1914 – 5 באפריל 1915)
גנרל-לויטננט פרידריך פון האוזמן (6 באפריל 1915 – 21 באפריל 1915)
גנרל-מיור קרל פון שטמפף (22 באפריל 1915 – 1 בינואר 1917)
גנרל-לויטננט הנס פון לייזר (2 בינואר 1917 – 2 בפברואר 1917)
גנרל-לויטננט פרידריך פון שיפרט (9 בפברואר 1917 – 1 במרץ 1917)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

1 2 3 4  4. Ersatz-Division (Chronik 1914/1918)
↑  From the late 1800s, the Prussian Army was effectively the German Army as, during the period of German unification (1866-1871), the states of the German Empire entered into conventions with Prussia regarding their armies. Only the Bavarian Army remained fully autonomous and came under Prussian control only during wartime. Württemberg forces were only semi-autonomous.
דיוויזיית הפרשים אס אס ה-37

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  אס אס ואפן אס אס
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  פברואר 1945 – מאי 1945 (כ־90 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  3 רגימנטים
 ציוד עיקרי:  חיל פרשים
 פיקוד
 דרגת המפקד:   שטנדרטנפיהרר
 מפקדים
דיוויזיית פרשים אס אס ה-37 "ליצו" (בגרמנית: 37. SS-Freiwilligen-Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיית פרשים של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. היחידה  בעיקר משאריות יחידות הונגריות, יחידות אחרות של פולקסדויטשה ונערים בני 16–17 שגויסו בעקבות מצוקת כוח האדם.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה  בשם "דיוויזיית הפרשים אס אס ה-33" ב-8 בפברואר 1945. ב-19 בפברואר שונה שמה ל"דיוויזיית הפרשים אס אס ה-37 'ליצו'". היא נקראה על שם הגנרל הפרוסי לודוויג אדולף וילהלם פון ליצו. היא הורכבה על בסיס דיוויזיית פרשים אס אס השמינית ודיוויזיית פרשים אס אס ה-22. מרבית מגויסי הדיוויזיה היו נערים בני 16 ו-17. כמפקדה הראשון של הדיוויזיה שימש ולדמאר פגליין (אחיו של הרמן פגליין), והיא הוכפפה לקבוצת ארמיות דרום. במרץ הוחלף פגליין בקרל גאזאלה,   ובאפריל הוכפפה תחת הקורפוס ה-43 שהיה חלק מהארמייה השמינית. הדיוויזיה לחמה בקרבות כנגד הצבא האדום בסלובקיה ואוסטריה ונכנעה עם סיום המלחמה.
מפקדים

שטנדרטנפיהרר ולדמאר פגליין (פברואר 1945 - מרץ 1945)
שטנדרטנפיהרר קרל גאזאלה (מרץ 1945 - מאי 1945)
דיוויזיית הפרשים החמישית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1859 – 4 באפריל 1918 (כ־59 שנים)
 מלחמות:  מלחמת אוסטריה–סרדיניה, מלחמת פרוסיה–צרפת, מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הפרשים החמישית (בגרמנית: 5. Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת אוסטריה–סרדיניה, במלחמת פרוסיה–צרפת ובמלחמת העולם הראשונה, עד לפירוקה באפריל 1918.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה במסגרת ההכנות למלחמת אוסטריה–סרדיניה ב-1859, השתתפה גם במלחמת פרוסיה–צרפת ב-1870/1871. באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מונה הגנרל קרל פון אילזמן למפקדה. הדיוויזיה הוקצתה בתחילה לקורפוס הפרשים הראשון, ולחמה עמו בחזית המערבית כחלק מהארמייה השלישית במהלך קרבות שרלרואה וסן-קנטן. בנובמבר 1914 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם השתתפה בקרב לודז', מתקפת גורליצה-טרנוב וקרבות נוספים. היא נשארה שם גם לאחר שלום ברסט-ליטובסק ופורקה לבסוף ב-4 באפריל 1918.
מפקדים

אמיל פון צ'טריץ אונד נויהאוס (14 ביוני 1859 – 25 ביולי 1859)
אלברט פון ריינבאבן (18 ביולי 1870 – 22 במאי 1871)
קרל פון אילזמן (2 באוגוסט 1914 – 26 באוקטובר 1914)
פריץ פון אונגר (27 באוקטובר 1914 – 25 בדצמבר 1914)
ארנסט פון היידברק (26 בדצמבר 1914 – 13 בדצמבר 1915)
אברהרד פון הופאקר (14 בדצמבר 1915 – 12 באוגוסט 1916)
רודולף רושה (13 באוגוסט 1916 – 18 בספטמבר 1916)
פריץ פון אונגר (19 בספטמבר 1916 – 30 בינואר 1917)
אדלברט פון וורמב (31 בינואר 1917 – 4 באפריל 1918)
דינג (כלי)

דינג מתקופת שושלת שאנג המאוחרת.
דינג (בסינית: 鼎) הוא כלי אשר שימש בסין הקדומה. כלי זה היה קערה עמוקה, דמוית יורה, ולו רגליות, מכסה ושתי ידיות, אחת למול השנייה. כלים אלה היו בצורה עגולה (עם שלוש רגליות) או מלבנית (עם ארבע רגליות).
בתחילה כלים אלה היו עשויים מחרס, אולם החל מתקופת שושלת שאנג (1600 לפנה"ס - 1046 לפנה"ס) החלו לצקת אותם מברונזה.
הכלים שימשו לבישול, אחסנת מזון, ולהכנת מזון טקסי שהוגש בעת פולחן האבות.
בתרבות הסינית, הדינג סימל בעלות או שליטה על שטח אדמה, והבעלות בדינג הייתה סמל סטטוס. מסיבה זו יצק יו הגדול מייסד שושלת שיה את תשעת הדינגים (לכל אחד שלוש רגלים) על מנת לסמל את שליטתו בתשעה מחוזות סין, ולימים השליטה בכל תשעת הדינגים סימל את השליטה החוקית בסין.
אזכורים תרבותיים

מבנה מוזיאון שנגחאי נועד לדמות צורת דינג עשוי ברונזה.
דיוויזיית הפרשים (בוואריה)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – ינואר 1919 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הפרשים הבווארית (בגרמנית: Bayerische Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא המלכותי הבווארי, חלק מצבא הקיסרות הגרמנית, במלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הוקמה עם גיוס הצבא הגרמני באוגוסט 1914. הדיוויזיה פורקה ב-1919, בזמן פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.
מפקדים

אוטו פון שטטן (4 באוגוסט 1914–5 בנובמבר 1914)
קרל פון ונינגר (5 בנובמבר 1914–6 במרץ 1915)
פיליפ פון הלינגראת (6 במרץ 1915–ֿ14 בדצמבר 1916)
מוריץ פון אונד צו אגלופשטיין (14 בדצמבר 1916–נובמבר 1918)
דיוויזיית הפרשים המשוריינת ה-11

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  פולין פולין
 שיוך:   צבא פולין
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  ז'אגאן
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־75 שנים)
 מלחמות:  occupation of Iraq 
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  14,000
 ציוד עיקרי:  שריון
 
דיוויזיית הפרשים המשוריינת ה-11 לובוסקה (בפולנית: 11 Lubuska Dywizja Kawalerii Pancernej) היא דיוויזיית שריון של צבא פולין.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה במרץ 1949 על בסיס דיוויזיית הרגלים ה-11(אנ'). בסיסה הראשון היה בלודז' והיא הייתה חלק מקורפוס השריון ה-2. ב-1950 עברה הדיוויזיה ארגון מחדש והפכה לדיוויזיית חיל רגלים ממוכן. בסיסה הועבר לז'אגאן, שם הוא נמצא עד ימינו. ב-1963 היא הפכה לדיוויזיית שריון, וב-1968 השתתפה בפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה. ב-1990 היא חזרה להיות דיוויזיית חיל רגלים ממוכן, וב-1992 הפכה שוב לדיווזיית שריון, אולם קיבלה את השם "דיוויזיית הפרשים המשוריינת". השם המסורבל נובע מסיבות היסטוריות: במהלך מלחמת העולם השנייה שילבו יחידות השריון של הצבא הפולני יחידות פרשים. ב-2003 השתתפו חיילים מהדיוויזיה במלחמת עיראק במסגרת הדיוויזיה הרב-לאומית מרכז-דרום.
מבנה

מפקדת הדיוויזיה נמצאת בז'אגאן. היא כוללת את:
בריגדת הפרשים המשוריינת ה-10
הבריגדה הממוכנת ה-17
בריגדת הפרשים המשוריינת ה-34
רגימנט הנ"מ ה-4
רגימנט הארטילריה ה-23
הרגימנט הלוגיסטי ה-11
גדוד מפקדת הדיוויזיה
דונסנטבנדק

דונסנטבנדק (בקרואטית: Sabendak בהונגרית: Dunaszentbenedek) הוא יישוב בנפת קלוצ'ה שבמחוז באץ'-קישקון, בדרום־מזרח הונגריה.
הכפר נמצא בקצה הצפון-מערבי של אזור קלוצ'אי סארקז, בגדה השמאלית של נהר הדנובה, מול תחנת הכוח הגרעינית פקש, לאורך כביש 5106. 10 קילומטרים מדונפטאי ו-12 קילומטרים מקלוצ'ה.
הכפר נקרא על שם נהר הדנובה (Duna בהונגרית) ועל שם הנזירים הבנדיקטינים, משום שהקדוש המגן של הכנסייה הקתולית בכפר הוא בנדיקטוס מנורסיה, מייסד מסדר הבנדיקטינים.
כמו כפרים רבים באירופה, גם אוכלוסיית דונסנטבנדק נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,040תושבים ובשנת 2023 הצטמצם מספרם ל־714 בלבד.
היסטוריה

בשנת 1690 נרשם דונסנטבנדק כיישוב נטוש בהונגריה ובשנת 1695 היה כבר מיושב שוב. במפקד שנערך בשנת 1715 נרשמו 11 משקי בית, ובמפקד של 1720 נרשמו 13 משקי בית. מבין משקי הבית הללו, 11 היו הונגרים ושניים סלובקים. בעל הקרקע של הכפר בעבר היה הארכיבישוף של קלוצ'ה, אך בשנת 1832 עבר לנחלת הקפיטול הגדול של קלוצ'ה.
במאה ה-19 היישוב סבל רבות מאסונות טבע: בשנת 1862 הייתה הצפה, ובשנים 1863, 1892 ו-1904 פרצו שריפות גדולות. שם היישוב היה בעבר רק סנטבנדק.
בתחילת המאה ה-20, לפני ארגון המחוזות בשנת 1950, השתייך הכפר לנפת קלוצ'ה במחוז פשט-פיליש-שולט-קישקון.
בשנת 1910 היו בכפר 1509 תושבים הונגרים, מתוכם 575 קתולים רומיים, 920 קלוויניסטים, ו-11 יהודים.
יהודי דונסנטבנדק

מאמצע המאה ה-18 ועד לשואת יהודי הונגריה חיו בכפר יהודים.
בשנת 1880 חיו בכפר 26 יהודים ובשנת 1941 כבר חיו בו 4 יהודים בלבד.
באתר יד ושם קיים תיעוד של מספר יהודים מהכפר שנרצחו בשואה.
סמל היישוב

מגן משולש עומד עם שדה כסף, ובו רצועת גלים אופקית כחולה בתחתית. מעליה ענף עץ אלון ירוק עם ארבעה עלים ושני בלוטי זהב, ומעליו עורב שחור עם מקור אדום המחזיק בפיו כיכר לחם מזהב, פונה ימינה.
על המגן קסדה מוכתרת בכחול ובאדום עם עיטור זהב, ועל הקסדה פלקון זהב עם מקור אדום, מאכיל שלושה אפרוחים, פרוש כנפיים, ומצווארו נוטפים שלוש טיפות דם אדומות. משני צידי הקסדה יש וילון בכחול וזהב.
מתחת לסמל סרט מוזהב עם הכיתוב "דונסנטבנדק" באותיות גדולות בשחור, עם נקודות נוי לפני ואחרי שם היישוב.
אתרים חשובים

הכנסייה הקתולית נבנתה בשנת 1720 על חורבות כנסייה ישנה.
הכנסייה הרפורמית נבנתה בשנת 1788.
אנדרטת המילניום.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  Detailed Gazetteer of Hungary, www.ksh.hu
↑  A zsidó népesseg száma településenként 1840–1941 (1993) | Könyvtár | Hungaricana, library.hungaricana.hu
↑  תיעוד יהודי דונסנטבנדק, באתר יד ושם
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| יישובים בנפת קלוצ'ה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קלוצ'ה • שולט • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק • דונטטטלן Dunatetétlen • דושנוק • פאיס Fajsz (Bács-Kiskun vármegye) • פוקטה Foktő • גדרלק Géderlak • האיוש Hajós • הרטה Harta (Magyarország) • הומוקמג' Homokmégy • מישקה Miske • אורדש Ordas • ארגצ'רטה Öregcsertő • סקמאר Szakmár • אוישולט Újsolt • אויטלק Újtelek (Magyarország) • אוסוד Uszód |  |
דז'

.
בית הכנסת הגדול בדז'
דז' (ברומנית: Dej, בהונגרית: Dés, בגרמנית: Desch, Burglos, ביידיש: דעזש או דעש) היא עיר בצפון-מערב רומניה, 60 קילומטרים צפונית לקלוז'-נאפוקה, במחוז קלוז' שבטרנסילבניה.
דז' שוכנת במקום שבו נהר הסומש הקטן מתחבר אל נהר הסומש הגדול. מיקומה של העיר מרכזי מכיוון שהיא מהווה צומת של מסילות ברזל עיקריות וכבישים רבים והיא מחברת את הנוסעים לערים חשובות באזור: קלוז'-נאפוקה, באיה מארה, סאטו מארה, דדה, ביסטריצה וואטרה דורניי.
היהודים

בעיר התקיימה חצר חסידית שמייסדה היה ר' מנחם מנדל פנט, בנו של ר' יחזקאל פנט מקרלסבורג, תלמיד ר' מנחם מנדל מרימנוב וראשון מפיצי החסידות בטרנסילבניה, שהיה רבו של החבל.
באפריל 1944 נמנו בעיר כ-3,600 יהודים אורתודוקסיים. בתקופת הכיבוש הגרמני של הונגריה רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, אליו הועברו גם יהודים מהסביבה, ואשר מספר יושביו הגיע לכ-7,800 איש.
במשך 11 יום, מחג השבועות (ו' בסיון) ה'תש"ד ה-28 במאי 1944 ועד 8 ביוני (י"ז בסיון) שולחו כל יהודי הגטו שבעיר למחנה ההשמדה אושוויץ.
תושבים מפורסמים

אוסקר בארד, היה רופא, משורר, ומחזאי יהודי-הונגרי שחי ביישובים סביבת דז', ושם נקבר.
ערים תאומות

הונגריה בלשגיארמט, הונגריה
הונגריה טוקאי, הונגריה
לקריאה נוספת

רנדולף ל. ברהם, דש, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 335–336), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
דיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט אס אס ואפן אס אס
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  פשאסניש 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  4 באוגוסט 1943 – אפריל 1945 (כשנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  חיל פרשים
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  הלמוט פון פנוויץ 
 מפקדים:  הלמוט פון פנוויץ
 
דיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה (בגרמנית: 1. Kosaken-Kavallerie-Division) הייתה דיוויזיית פרשים בוורמאכט אשר הורכבה ממתנדבים קוזאקים משטחי ברית המועצות הכבושים.
ב-1945 הועברה היחידה לוואפן אס אס כחלק מקורפוס הפרשים הקוזאקים אס אס ה-15 ושמה שונה בהתאם לדיוויזיית הפרשים הקוזאקים אס אס הראשונה (1. SS-Kosaken-Kavallerie-Division).
אנשי הדיוויזיה היו אחראים על ביצוע פשעי מלחמה רבים בסרביה.
עם סיום המלחמה הוסגרו אנשי הדיוויזיה לברית המועצות שראתה בהם בוגדים ודנה אותם להוצאה להורג או לעבודת פרך.
היסטוריה

באפריל 1942, בשיאה של מלחמת העולם השנייה, העלה הלמוט פון פנוויץ, אוברסט בוורמאכט, את הרעיון של הקמת כוח מתנדבים קוזאקים שיילחם לצד הוורמאכט. ילדותו של פנוויץ עברה עליו בערים שלגבול האימפריה הרוסית, והוא ראה במו עיניו את התועלת הצבאית שהקוזאקים מסוגלים להביא כפרשים. הקוזאקים זוהו לרוב כמלוכנים וכמתנגדי הקומוניזם, ולפיכך נרדפו והופלו לרעה בברית המועצות. בעיני רבים מהם נתפס הכיבוש הגרמני כשחרור, והם היו מוכנים לשרת בוורמאכט בתקווה לקבל אוטונומיה מסוימת. הצעתו של פנוויץ התקבלה בהסתייגות מצד אישים כמו היינריך הימלר שראו בקוזאקים עמים נחותים בדיוק כמו הרוסים, אך קצינים אחרים קיבלו אותה בהתלהבות.
בספטמבר 1942 קיבל פנוויץ אישור להקים כוח ניסיוני בן כ-1,000 פרשים קוזאקים, שעד מהרה התברר כהצלחה אדירה והצליח להשמיד יחידות פרשים שלמות של הצבא האדום. על מעשה זה ב-23 בדצמבר של אותה שנה הוא קיבל תוספת של עלי אלון לצלב האבירים שלו. ב-4 באוגוסט 1943 הוקמה "דיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה" עם פנוויץ כמפקדה. הדיוויזיה נכללה במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה אשר הייתה חלק מקבוצת ארמיות F שהוצבה בשטחי הבלקן. הדיוויזיה הוצבה בשטחי ממשלת הבובות הקרואטית במטרה להילחם בפרטיזנים שאיימו על העורף הגרמני. ב-12 באוקטובר 1943, נשלחה הדיוויזיה למלחמה כנגד הפרטיזנים של טיטו בהרי פרוסקה גורה. הקוזאקים, בסיוע 15 טנקים ומכונית משוריינת אחת, כבשו את הכפר ביוצין, שם הייתה המפקדה הפרטיזנית. במהלך המבצע נשרפו כפרים רבים, ביניהם מנזר בהרי פרוסקה גורה, וכ-300 כפריים סרבים חפים מפשע נהרגו. לאחר מכן שימשה הדיוויזיה להגנה על מסילת הרכבת זאגרב-בלגרד ועמק סאווה. כמה גדודים של הדיוויזיה השתתפו בפעולות אנטי-פרטיזניות ושמרו על מסילת הרכבת בסרייבו נגד הפרטיזנים. כחלק מפעולה אנטי-פרטיזנית נרחבת, הועברה הדיוויזיה כולה לקרואטיה שם לחמה כנגד הפרטיזנים. הקוזאקים הטילו טרור על האוכלוסייה וביצעו פשעי מלחמה רבים נגד כפרים שנחשדו בשיתוף פעולה עם הפרטיזנים. ממשלת קרואטיה התלוננה בפני היטלר על שיטות הפעולה המוגזמות של הקוזאקים, ובית הדין הצבאי הגרמני גזר עונשי מוות רבים על חיילים קוזאקים.
בתחילת 1945 הוקמה דיוויזיית פרשים קוזאקים נוספת שקיבלה את השם "דיוויזיית הפרשים הקוזאקים השנייה". שתי הדיוויזיות אוחדו ליצירת קורפוס הפרשים הקוזאקים אס אס ה-15 אשר חרף התנגדותו של פנוויץ נכלל במסגרת האס אס. פנוויץ עצמו לא היה מעולם חבר באס אס, אולם מונה למפקד הקורפוס. על הדיוויזיה פיקדו מספר מפקדים זה אחר זה למשך פרקי זמן לא ברורים. הדיוויזיה הועברה לקרבות כנגד הצבא האדום שהתקדם בבלקן, ובהמשך נסוגה לאוסטריה. פנוויץ נכנע לצבא הבריטי בראש הקורפוס ב-9 במאי, לאחר שהובטח לו כי הוא ואנשיו לא יוסגרו לידי ברית המועצות. כמה שבועות לאחר מכן הפרו הבריטים את ההבטחה, והסגירו את כל הקוזאקים העריקים לידי הסובייטים. פנוויץ התלווה אל אנשיו בעונש עבודות הפרך שקיבלו, וב-1947 הוצא להורג במוסקבה.
ראו גם

קורפוס הפרשים הקוזאקים אס אס ה-15
דאדלי

ערך זה עוסק בעיירה בממלכה המאוחדת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
קולאז' של דאדלי
קולאז' של דאדלי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  מערב המידלנדס
 מחוז:  וסט מידלנדס
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  79,379 (2011)
  ‑ במטרופולין:  312,900 (2011)
 קואורדינטות:  52°30′28.8″N 02°05′20.4″W﻿ / ﻿52.508000°N 2.089000°W﻿ / 52.508000; -2.089000
 אזור זמן:  UTC
 www.dudley.gov.uk
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים דאדלי(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים דאדלי(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי דאדלי(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי דאדלי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דאדלי (באנגלית: ‏Dudleyקובץ:En-uk-Dudley.ogg‏Ⓘ‏) היא עיירה גדולה במחוז וסט מידלנדס באנגליה שבממלכה המאוחדת. היא ממוקמת במרחק של כ-17 קילומטרים צפון-מערבית לעיר ברמינגהאם. דאדלי מכונה לעיתים "בירת הארץ השחורה", אזור שהתפתח מאוד במהלך המהפכה התעשייתית ונודע ברמת זיהום האוויר הגבוהה שבו.
היסטוריה

דאדלי הוקמה בתקופת האנגלו-סקסים באנגליה, ומקור השם הוא בעיוות של שמה המקורי באנגלית עתיקה "Duddan Leah" שמשמעו "קרחת היער של דודה". בספר יום הדין מסוף המאה ה-11 דאדלי מוזכרת fאחוזה בסדר גודל בינוני. טירת דאדלי שהוקמה ב-1070 עזרה ליישוב להתפתח לכדי עיר שוק חשובה במהלך ימי הביניים.
במהלך מלחמת האזרחים האנגלית באמצע המאה ה-17 דאדלי הייתה בסיס של המלוכנים והיא הייתה פעמיים תחת מצור של תומכי הפרלמנט. לאחר הכניעה של המלוכנים הטירה נהרסה חלקית על ידי המנצחים.
במאות ה-16 וה-17 העיר התרוששה וירדה מחשיבותה, אך ההידרדרות נבלמה הודות לניצני המהפכה התעשייתית. בסוך המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18 תושבי העיר דאד דאדלי וקרוב משפחתו אברהם דארבי הראשון עלו על שיטה להיתוך עפרת ברזל בעזרת קוק וכעבור זמן נוצרו היישומים הראשונים של השיטה בסדנאות לעיבוד ברזל בסביבות העיר. ב-1712 הותקן במפעל פחם בקרבת העיר אחד ממנועי הקיטור הראשונים של ניוקומן. כל אלו תרמו להפיכתה של דאדלי למרכז תעשייתי ומסחרי ואוכלוסייתה גדלה באופן דרמטי במאות ה-18 וה-19. התעשיות העיקריות בה עסקו בכריית פחם ואבן גיר ובעיבוד מתכות. למרות הגידול בתעשייה תנאי החיים בעיר היו ירודים מאוד והם האיצו פיתוח של תשתיות במהלך המאה ה-19.
הירידה בחשיבות התעשייה במהלך המאה ה-20 הביאה להידרדרות בכלכלת העיר ועסקים רבים נסגרו, מכה ממנה דאדלי לא התאוששה באופן מלא גם בתחילת המאה ה-21.[דרושה הבהרה]
אתרים בעלי חשיבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ערים תאומות

סקוטלנד פורט ויליאם, סקוטלנד[דרושה הבהרה]
דגל האימפריה העות'מאנית

המונח דגל האימפריה העות'מאנית מכוון לאחד מהדגלים אשר היו בשימוש הסולטאנים השליטים של השושלת העות'מאנית. בשל המבנה הפוליטי והחברתי המסובך[דרושה הבהרה] של האימפריה העות'מאנית לא היה לאימפריה דגל לאומי אחד עד 1844 עת אומץ דגל הצי העות'מאני, וכל סולטאן השתמש בדגלים שונים בנסיבות שונות.
הדגל הראשון המזוהה עם האימפריה העות'מאנית נבחר ככל הנראה על ידי הסולטאן מורט הראשון בסוף המאה ה-14 והיה בצורת משולש מעוגל בצבע אדום. אדום לא היה צבע שזוהה עם הטורקים והסיבה לבחירתו של צבע זה דווקא איננה ידועה. דגל זה השתנה אך מעט לאורך השנים וכל שנוסף לו היה סהר בצבע צהוב. הסהר היה סמל של קונסטנטינופול עוד בתקופה הביזנטית אך היה גם סמל שרווח בקרב שבטים טורקים בעבר. בד בבד החלו להתפתח דגלים שונים שיוחדו לצי העות'מאני ולצי הסוחר, ולאוניות ולמפקדי אוניות שונים.
במאה ה-18 החלו העות'מאנים להשתמש בדגלים בצורת מלבן במקום המשולש שנהג עד אז, ונוצרה הבחנה בין דגלים של מוסדות אזרחיים או חילוניים שצבעם היה אדום, לבין דגלים של מוסדות דתיים שהיו בצבע ירוק - צבעו של האסלאם. דגל הצי שאומץ ב-1793 היה לפיכך בצבע אדום וכלל סהר וכוכב מתומן. ב-1844 הפך הכוכב למחומש והיה לדגל הרשמי של האימפריה. דגל זה אומץ ב-1923 על ידי טורקיה לאחר עצמאותה, וזכה לשם Ay Yıldız ("כוכב ירח").
הדגל העות'מאני 1299–1453
הדגל העות'מאני 1453–1844
דגל הצי העות'מאני 1793-1844
הדגל העות'מאני 1844–1922 (זהה לדגל טורקיה)
ראו גם

דגל טורקיה
גיום קוסטו הבן

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1716 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  13 ביולי 1777 (בגיל 61) פריז, ממלכת צרפת 
 זרם באמנות:  בארוק 
 
גיום קוסטו הבן (בצרפתית: Guillaume Coustou (fils); ‏ 1716, פריז – 1777, פריז) היה פסל צרפתי.