stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עולם מופלא 2
הערות שוליים

↑  Episode 2 | Planet Earth II | BBC Earth | BBC Earth, BBC Earth (באנגלית)
↑  Episode 4 | Planet Earth II | BBC Earth | BBC Earth, BBC Earth (באנגלית)
| דייוויד אטנבורו |
| --- | --- | --- |
| משפחה | פרדריק אטנבורו (אבא) • ריצ'רד אטנבורו (אח) • מייקל אטנבורו (אחיין) • ג'ון אטנבורו (אח) |  |
| פילמוגרפיה | פילמוגרפיה |  |
| סדרת החיים | החיים עלי אדמות (1979) • הכוכב החי (1984) • מעגל החיים (1990) • החיים במקפיא (1993) • חייהם הסודיים של הצמחים (1995) • חיי הציפורים (1998) • חיי היונקים (2002) • החיים בסבך (2005) • החיים בדם קר (2008) |  |
| סדרות נוספות | חידת גן החיות (1954-1963) • עולם הטבע (1983-הווה) • העדן הראשון (1987) • העולמות האבודים, החיים הנכחדים (1989) • חיי בר מיוחדים (1995-הווה) • מצב הכדור (2000) • הכוכב הכחול (2001) • עולם מופלא (2006) • עולם מופלא: העתיד (2006) • צ'ארלס דרווין ועץ החיים (2009) • האירועים הגדולים של הטבע (2009) • חיים מופלאים (2009) • ראשית החיים (2010) • מדגסקר (2011) • עולם קפוא (2011) • אטנבורו: 60 שנה בטבע (2012) • אפריקה (2013) • עליית בעלי החיים (2013) • סיפור החיים (2014) • המצוד (2015) • שונית המחסום הגדולה (2015–2016) • עולם מופלא 2 (2016) • הכוכב הכחול 2 (2017) • שושלות (2018) • כוכב הלכת המופלא (2019) • ההוכחות לשינויי האקלים (2019) • שבעה עולמות, כוכב אחד (2019) • הוכחות להכחדה (2020) • כוכב מושלם (2021) • החיים בצבע (2021) • הכוכב הירוק (2022) • כוכב פרהיסטורי (2022) • עולם קפוא 2 (2022) • איים פראיים (2023) • עולם מופלא 3 (2023) |  |
| סרטי ותוכניות תלת-מימד | מפלצות מעופפות 3D‏ (2010) • מלך הפינגווינים (2011) • ממלכת הצמחים 3D‏ (2012) • גלאפגוס (2013) • המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים (2014) • כיבוש השמים (2015) • החיים הזוהרים (2016) • החיים בכוכב הלכת שלנו (2020) • היום האחרון של הדינוזאורים עם דייוויד אטנבורו (2022) |  |
| שמות שנקראו להוקרתו | כדנית אטינבורו • קיפודן חרטומני אטנבורו • Auroralumina • אטנבורוזאורוס |  |
עמוס קופפר-תובל

עמוס תובל (קופפר) (31 באוגוסט 1935 - 21 ביוני 2019) היה כדורסלן ומאמן ישראלי, בגובה 1.93 מטר, ששיחק בעמדת הסנטר, בין היתר בהפועל תל אביב, הפועל חולון ובנבחרת ישראל. עם הפועל תל אביב זכה בשתי אליפויות. כן זכה בתואר מלך הסלים בעונת 1956/1957.
הערות שוליים

↑  היסטוריה של הפועל תל אביב, אתר אולטרס הפועל
↑  קלעי עונת 1953/1954, אתר מנהלת הליגה
1 2 3 4  כרטיס שחקן, אתר מנהלת הליגה
↑  סטטיסטיקה אישית, עונה סדירה, עונת 1954-55, אתר מנהלת הליגה
↑  סיכום עונת 1955/1956, אתר ויקיפועל
↑  סטטיסטיקה אישית, עונה סדירה, עונת 1957-58, אתר מנהלת הליגה
↑  הפועל חולון עונת 1959/1960, אתר מנהלת הליגה
↑  הפתעה בכדורסל: הפועל חולון ־ מכבי תל אביב 53:57, על המשמר, 24 באפריל 1960
↑  7 מכדורסלני הפועל חולון נכנסו להסגר, דבר, 14 בדצמבר 1960
↑  היכרות ראשונה עם נציגי ישראל ברומא ובבולוניה, על המשמר, 31 ביולי 1960
↑  מנחם כהן, בחיוך זועף ובמכנסיים קצרים: פרידה משמבן, אתר nrg, 9 בינואר 2013
↑  תובל להפועל גבעת- חיים, חרות, 11 בספטמבר 1962
↑  קבוצת הכדורסל של בנק דיסקונט לקפריסין, על המשמר, 24 בנובמבר 1961
1 2  כרטיס מאמן, מנהלת הליגה
↑  198 העברות ביום אחד!, מעריב, 22 בספטמבר 1966
1 2  עמוס תובל יאמן כדורסלני הפועל ירושלים, מעריב, 29 באוגוסט 1968
↑  אלכס דורון, 8 מאמנים חדשים ינסו לרענו את הליגה בכדורסל, מעריב, 17 באוקטובר 1969
↑  הדיסקונטאים בניו יורק, דבר, 31 בינואר 1975
↑  דף הפייסבוק של מנהלת ליגת העל בכדורסל
עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים (משחק וידאו)

| --- | --- |

גרסת ה wii של המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  ארצות הברית30 ביוני 2009
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 פיתוח:  Activision
 הוצאה לאור:  Activision 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 סדרה:  Ice Age 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Xbox 360, Wii, פלייסטיישן 2, פלייסטיישן 3, נינטנדו DS, Windows
 
עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים (באנגלית: Ice Age: Dawn of the Dinosaurs) הוא משחק וידאו שפותח על ידי Activision והופץ 30 ביוני 2009.
עלילת המשחק

המשחק מאפשר לשחקנים לשלוט במני, דייגו, סיד ושאר דמויות הסרט. על השחקנים לברוח מדינוזאורים מסוכנים, להעביר את הביצים של סיד למקום בטוח ולחקור את הג'ונגל.
ראו גם

עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים
עולם מגניב

| --- | --- |

עולם מגניב
 בימוי:  רלף בקשי 
 הופק בידי:  פרנק מנקוסו ג'וניור 
 תסריט:  מייקל גרייס מארק ויקטור ראלף באקשי
 עריכה:  סטיב מירקוביץ' 
 שחקנים ראשיים:  גבריאל ביירן בראד פיט
 מדבבים:  קים בייסינגר
 מוזיקה:  מרק אישם 
 צילום:  ג'ון אלונזו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Rough Draft Studios, פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט 
 הקרנת בכורה:  10 ביולי 1992 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט פשע, סרט פעולה, סרט קומדיה, סרט מונפש למחצה 
 תקציב:  30 מיליון דולר
 הכנסות:  14.1 מיליון דולר (ארצות הברית)
 הכנסות באתר מוג'ו:   coolworld
 דף הסרט ב־IMDb
 
עולם מגניב (באנגלית: Cool World) הוא סרט הנפשה/לייב אקשן אמריקאי שיצא ב-1992. את הסרט ביים ראלף באקשי.
עלילה

בשנת 1945 בלאס וגאס, חייל ממלחמת העולם השנייה בשם פרנק האריס חוזר אל אמו ומזמין אותה לטיול באופנוע. אולם שניהם היו מעורבים בתאונת דרכים, אמו של פרנק נהרגה ופרנק עבר אל עולם מצויר בשם "עולם מגניב". בשנת 1992, צייר ההנפשה ג'ק דיבס נמצא בבית סוהר עקב רצח מישהו ששכב עם אשתו. בזמן שג'ק מרצה את עונשו, יש לו חזיונות על העולם המגניב ועל הפאם פאטאל הולי ווד, אשר קוראת לו דרך הציור. במהלך תקופת מאסרו יוצר ג'ק סדרת ספרי קומיקס המבוססים על החזיונות שלו. בינתיים, פרנק נהיה בלש בעולם המגניב ופקח עין על הולי כדי לוודא ששני העולמות יישארו באיזון ולא ישתלבו ביניהם. זמן קצר לאחר שהשתחרר מהכלא, ג'ק עבר אל העולם המגניב והוברח אל המועדון בידי הולי.
פרנק התעמת עם ג'ק והסביר לו שהעט שיש לו בכיס הוא כלי נשק מסוכן בעולם המגניב. הוא גם הסביר לג'ק שהעולם המגניב היה קיים עוד לפני שג'ק יצר את הקומיקס, והזהיר אותו שמעשים מגונים בין "נוידים" (בני האדם בעולם האמיתי) ו"דודלים" (דמויות מצוירות בעולם המגניב) אסורים בהחלט, וזה עלול להיווצר קרע בין שני הממדים. למרות זאת, פרנק התאהב בלונט הדודלית, אבל הגביל את עצמו. הולי, שרוצה לחיות בעולם האמיתי, פיתתה את ג'ק ורצתה לשכב איתו. הולי הפכה לבת אנוש וגנבה את העט של ג'ק, באמצעותו היא שאבה את ניילס, שותפו של פרנק. ג'ק והולי עזבו אל העולם האמיתי, שם הולי מוצאת את עצמה מתנסה אל התרגשות חדשה. למרות הקרע בין הממדים, ג'ק והולי נרעדים בין המצבים שלהם. כאשר הרהרו במצב, הולי מספרת לג'ק על "מחט הכוח", ממצא אשר מונח על הגג של הקזינו בלאס וגאס בידי דודל אשר חצה אל העולם האמיתי, והודתה שרצתה להיות בת אנוש לתמיד. המחט יכול גם לשחרר את התושבים של העולם המגניב אל העולם האמיתי, ולהפוך את הנוידים לדודלים. כאשר ג'ק הפגין ספקנות ברעיון, הולי זנחה את ג'ק על מנת לחפש את המחט בעצמה.
פרנק לומד ממה שהולך לקרות ויוצא אל העולם האמיתי, שם הוא מצטרף אל ג'ק כדי לעצור את הולי. הם הגיעו אל הקזינו וטפסו אל הגג, שם הולי הורגת את פרנק שהיא העיפה אותו מהבניין ותופסת את המחט. הנוידים החלו להפוך לדודלים, ודודלים נוספים פרצו אל העולם האמיתי. המחט הפך את ג'ק לגיבור-על, אשר מביס את הדודלים ומחזיר את המחט למקומו המדויק, וזה החזיר את האיזון בין שני העולמות. כל הדודלים, כולל הולי וג'ק, חזרו אל העולם המגניב. ניילס החופשי הביא את גופתו של פרנק אל העולם המגניב, שם לונט ראתה אותו ובכתה במחשבה שהוא מת. פרנק קם לתחייה בתור דודל (מכיוון שדודלית הרגה אותו) ולונט וניילס שמחו. פרנק ולונט החלו להיות בקשר רציני והתאהבו זה בזו, בעוד הולי תקועה בחוברת הקומיקס עם ג'ק הדודל.
שחקנים ומדבבים > שחקנים

גבריאל ביירן - ג'ק דיבס, יוצר קומיקס אשר אחראי ליצירת העולם המגניב.
בראד פיט - הבלש פרנק האריס, בלש אמיתי אשר עובד במשטרת העולם המגניב. פיט גילם את פרנק גם בגרסה המצוירת שלו.
שחקנים ומדבבים > מדבבים

קים בייסינגר - הולי ווד, פאם פאטאל מצוירת אשר רוצה להיות בעולם האמיתי. בייסינגר גילמה את הדמות גם בגרסת הלייב-אקשן שלה.
צ'רלי אדלר - ניילס, עכביש מצויר ושותף של פרנק.
סנדי מיילו - לונט
עמק עכור

סקילת עכן בעמק עכור, באיורו של גוסטב דורה.
עֵמֶק עָכוֹר הוא כינוי שניתן במקרא לעמק באזור יריחו, בו נסקל עכן בן כרמי.
לפי המתואר בספר יהושע, יהושע בן נון הורה על סקילת עכן בן כרמי וחמורו ושורו, אשר מעלו בחרם העיר יריחו, וכינה את העמק בו בוצעה הסקילה בשם "עמק עכור", בשל התנהגותו העכורה של עכן:
”וַיַּעֲלוּ אֹתָם עֵמֶק עָכוֹר וַיֹּאמֶר יְהוֹשֻׁעַ מֶה עֲכַרְתָּנוּ יַעְכָּרְךָ ה' בַּיּוֹם הַזֶּה וַיִּרְגְּמוּ אֹתוֹ כָל יִשְׂרָאֵל אֶבֶן ... עַל כֵּן קָרָא שֵׁם הַמָּקוֹם הַהוּא עֵמֶק עָכוֹר עַד הַיּוֹם הַזֶּה”.
העמק נזכר גם בתיאור גבולות נחלות שבט יהודה ושבט בנימין בספר יהושע: ”וְעָלָה הַגְּבוּל דְּבִרָה מֵעֵמֶק עָכוֹר וְצָפוֹנָה פֹּנֶה אֶל הַגִּלְגָּל אֲשֶׁר נֹכַח לְמַעֲלֵה אֲדֻמִּים אֲשֶׁר מִנֶּגֶב לַנָּחַל”.
מאוחר יותר, העמק נזכר בספרי הנביאים, כמשל לתקומת ישראל. כך, בספר ישעיהו: ” וְהָיָה הַשָּׁרוֹן לִנְוֵה צֹאן וְעֵמֶק עָכוֹר לְרֵבֶץ בָּקָר לְעַמִּי אֲשֶׁר דְּרָשׁוּנִי”, וכך, בספר הושע: ”וְנָתַתִּי לָהּ אֶת כְּרָמֶיהָ מִשָּׁם וְאֶת עֵמֶק עָכוֹר לְפֶתַח תִּקְוָה וְעָנְתָה שָּׁמָּה כִּימֵי נְעוּרֶיהָ וּכְיוֹם עֲלוֹתָהּ מֵאֶרֶץ מִצְרָיִם”. יש לציין כי הפסוק האחרון שימש מקור לשמה של המושבה פתח תקווה, הואיל ובתחילה חשבו מייסדיה להקימה בסביבות יריחו.
במגילת הנחושת שנמצאה בקומראן, ומתוארכת לשלהי תקופת בית שני, הוזכרו אוצרות שנטמנו ב"חרובא שבעמק עכור" ו"בין שני הבינין שבעמק עכור".
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי העמק שוכן מצפון ליריחו. עם זאת, הדעה המקובלת כיום היא שעמק עכור המקראי שכן דרומית ליריחו, ויש המציעים את בקעת הורקניה ("אלבקיעה"), השוכנת כחמישה ק"מ מערבית לקומראן.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק ז', פסוקים כ"ד–כ"ו.
↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ז'.
↑  ספר ישעיהו, פרק ס"ה, פסוק י'.
↑  ספר הושע, פרק ב', פסוק ט"ז.
↑  אונומסטיקון 18, שורה 17; 84, שורה 18.
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 298-299.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402684805171
עמק פרידמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 על שם:  אימרי פרידמן 
 מיקום
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  77°55′00″S 160°31′59″E﻿ / ﻿77.9167°S 160.533°E﻿ / -77.9167; 160.533
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק פרידמן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק פרידמן
 
עמק פרידמן (באנגלית: Friedmann Valley) הוא אחד מהעמקים היבשים מקמרדו, בהרי קוורטרמיין, באדמת ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
העמק ממוקם ממערב לרכס רקטור, בראשו של עמק ביקון.
היסטוריה > מקור השם

שמו של העמק ניתן לו בשנת 1992, על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
העמק נקרא על שמו של אי. אימרי פרידמן (E. Imre Friedmann), ביולוג במרכז לחקר הקטבים באוניברסיטת מדינת פלורידה, בעיר טלהסי, במדינת פלורידה שבארצות הברית. פרידמן הוביל בכל קיץ אוסטרלי בין השנים 1976- 1987 משלחות חקר של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, לחקר מיקרואורגניזמים בסלעי העמקים היבשים של מקמרדו.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ממשלת ניו זילנד
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
עמוס פריש

אין תמונה חופשית
עמוס פריש (נולד ב-1953) הוא פרופסור מן המניין במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

עמוס פריש הגיש בשנת 1986 את עבודת הדוקטור שלו בנושא "פרשת מלכות שלמה בספר מלכים" במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.
פריש הוא פרופסור מן המניין במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן וכיהן בעבר כראש המחלקה.
תחומי המחקר העיקריים שלו הם אלה: חקר ספרותי של המקרא (ובפרט הסיפור המקראי); הפרשנות המסורתית לתנ"ך (ובפרט הפרשנות הבתר-קלאסית); המלוכה במקרא; ספר תהלים.
ספריו

יגיע כפיך – יחס המקרא אל העבודה, הוצאת הקיבוץ המאוחד,  בני ברק, תשנ"ט/ 1999.
הקריעה הגדולה – סיפור פילוג הממלכה בספר מלכים, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע,  תשע"ד/ 2013.
ספרים בעריכתו

(עם יואל אליצור) יהודה אליצור, ישראל והמקרא – מחקרים גאוגרפיים, היסטוריים והגותיים, רמת גן תש"ס.
(עם משה גרסיאל, שמואל ורגון ויעקב קוגל) עיוני מקרא ופרשנות ה: מנחות ידידות והוקרה לאוריאל סימון, רמת גן תש"ס.
(עם שמואל ורגון ומשה רחימי) עיוני מקרא ופרשנות ח: מנחות ידידות והוקרה לאלעזר טויטו, רמת גן ואלקנה תשס"ח.
(עם שמואל ורגון, יעקב קוגל ורימון כשר) עיוני מקרא ופרשנות ט: מנחות ידידות והוקרה למשה גרסיאל, רמת גן תשס"ט.
(עם דוד אלגביש, משה גרסיאל ורימון כשר) עיוני מקרא ופרשנות י: מנחות ידידות והוקרה לשמואל ורגון, רמת גן תשע"א.
עולם שלם בחוץ

עולם שלם בחוץ הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית רוני דואני. האלבום יצא לאור ב-11 בפברואר 2004 בהוצאת חברת התקליטים הליקון.
למעט השיר "סוד", שהוא גרסת כיסוי לשיר של הזמר אדם שהיה ללהיט ארצי, כל שירי האלבום הם גרסאות מתורגמות של שירים זרים. העריכה הדיגיטלית של האלבום נעשתה מחוץ לישראל, במטרה לגרום לשיריו להישמע דומים לשירים שהושמעו באותה תקופה ב-MTV.
המהדורה המיוחדת של האלבום כוללת את השיר "תזיז את הישבן...", תגובה לשירם של ההרכב הישראלים, "תזיזי ת'ישבן".
רשימת הקטעים

| עולם שלם בחוץ> מס' | עולם שלם בחוץ> שם | עולם שלם בחוץ> משך | עולם שלם בחוץ>  | עולם שלם בחוץ>  | עולם שלם בחוץ>  | עולם שלם בחוץ>  | עולם שלם בחוץ>  | עולם שלם בחוץ>  | עולם שלם בחוץ>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סופרסטאר  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אם אתה או אם זה הוא  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | עולם שלם בחוץ  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | בוא וננסה שוב  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אני רוצה (את מה שיש לה)  | 2:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | סוד  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | רוח סתיו  | 3:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | מאמינה בך (בהשתתפות הצל)   | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | רוץ לאמא  | 3:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | פועם בגללך (בהשתתפות בוריס סולטנוב)   | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | סופרסטאר (רמיקס)   | 4:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | אני רוצה (את מה שיש לה) (רמיקס)   | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)> מס' | עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)> שם | עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)> משך | עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)>  | עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)>  | עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)>  | עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)>  | עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)>  | עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)>  | עולם שלם בחוץ — מהדורה מיוחדת (רצועת בונוס)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | תזיז את הישבן...  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 46:58 |  |  |  |  |  |  |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI Israel) | זהב | 20,000 |
הערות שוליים

↑  תרבות - מוזיקה nrg - סופרוומן, באתר webcache.googleusercontent.com
1 2 3  שגיא בן נון, מתנהגת כמו איזו סופרסטארית, באתר הארץ, 11 בפברואר 2004
↑  צוין על עטיפת המהדורה המיוחדת
↑  רוני דואני עונה לגולשים, באתר ynet, 15 ביוני 2006
עמוס רגב

| --- | --- |

עמוס רגב מקבל את פרס ביקורת התקשורת (פברואר 2010)
 לידה:  1951 (בן 73 בערך) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  ישראל היום, מעריב, ידיעות אחרונות 
 פרסים והוקרה:  הפרס הישראלי לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ' 
 
עמוס רגב (נולד בשנת 1951) הוא עיתונאי, פובליציסט, בעל טור ומתרגם ישראלי, היה העורך הראשי של העיתון "ישראל היום" מייסודו ביולי 2007 ועד מאי 2017. חתן הפרס לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ'.
ביוגרפיה

עם גיוסו לצה"ל שובץ רגב בחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים והשלים קורס קציני תותחנים שכלל הכשרת סיור בחיל השריון. עם סיומו שב לגדוד ושירת כקצין תותחנים. רגב לחם במלחמת יום הכיפורים ברמת הגולן, כקצין מילואים בגדוד מרגמות כבדות בעוצבת המפץ.
רגב עבד במגוון תפקידים בעיתונות הכתובה והאלקטרונית. בסוף שנות ה-70 שימש עוזר מחקר במערכת כתב-העת "מערכות", וערך את כתב העת הצה"לי "צקלון", שבו פורסמו מאמרים מתורגמים בנושאי צבא. בד בבד לעבודתו, עסק גם בתרגום ספרי מדע בדיוני. בתחילת שנות ה-80 הצטרף לדסק החדשות של "ידיעות אחרונות", היה עורך ובהמשך ראש הדסק. לאחר מכן היה כתב העיתון בלונדון.
בתחילת שנות ה-90, עבר רגב לעיתון "מעריב", לאחר שנרכש על ידי עופר נמרודי, וכיהן כראש מערכת החדשות ולאחר מכן כסגן העורך הראשי. בשנת 2002 כיהן בתפקיד העורך ב"קבוצת חדשות ישראל" שהתמודדה על הפעלת ערוץ החדשות הייעודי. לאחר מכן שימש בתפקידים שונים במערכת החדשות של ערוץ 10. בשנת 2006 מונה לתפקיד העורך הראשי של העיתון "ישראלי". משנת 2007 עד 2017 כיהן בתפקיד העורך הראשי של "ישראל היום".
בשנת 2010 קיבל את הפרס הישראלי לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ'. בנימוקי ועדת הפרס נאמר: "העיתון אותו עורך רגב חולל מהפכה של ממש במפת העיתונות המודפסת, בתוך זמן קצר יחסית ... הוא ניהל מלחמה בכמעט מונופול אשר שלט עד היום בעיתונות".
בספטמבר 2012 פרסם מאמר תגובה על הביקורת שהוטחה ב"ישראל היום" על ידי נחום ברנע מ"ידיעות אחרונות" ואחרים, הגן על המודל העסקי של חלוקתו בחינם בעידן האינטרנט, קרא לריבוי עיתונים בישראל והעביר ביקורת חריפה על נוני מוזס שפועל לדבריו להחזרת המונופול שהיה בעבר ל"ידיעות אחרונות" בתקשורת הישראלית. בפברואר 2013, בעקבות תחקיר שתקף את חד צדדיותו של 'ישראל היום', הגיב עמוס רגב במאמר שהופיע תחת הכותרת 'ערוץ 10 מתפלש בביצת הצביעות'. טיעונו המרכזי של רגב היה שלעומת 'ישראל היום' הפונה אל הקוראים ודוגל בעקרון 'חופש הדיבור', רביב דרוקר, 'הברנז'ה' ואנשי ערוץ 10 סבורים שחופש הדיבור הוא החופש "לחשוב כמותם וכמותם בלבד".
בהודעה שהועברה לממונה על יישום חוק חופש המידע במשרד ראש הממשלה, נמסר כי רגב הוא חבר אישי של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. בין השנים 2012–2016 היה רגב בקשר שוטף עם נתניהו. רגב היה בין העדים בתיק 2000.
ב-30 באפריל 2017 הודיע על פרישתו מתפקיד העורך של "ישראל היום". בתפקיד החליפו בועז ביסמוט.
רגב בעל תואר ראשון בהיסטוריה ובמדע המדינה ותואר שני בהיסטוריה צבאית מטעם אוניברסיטת תל אביב. עבודת המוסמך שלו נושאת את הכותרת "אסטרטגיה של בנות-הברית מצפון לסיינה: אוגוסט-ספטמבר 1944".
ספרים בתרגומו

ריי ברדבורי, רשימות מן המאדים, הוצאת עם עובד (1979)
רוברט היינלין, עריצה היא הלבנה, עם עובד (1980)
פריץ לייבר, הנודד, הוצאת מעריב (1981)
וולטר מ. מילר הבן, הימנון ללייבוביץ, מעריב (1981)
פרדריק פול, ג'ם, מעריב (1981)
פיליפ חוזה פארמר, שערי הבריאה, עם עובד (1981)
איאן ווטסון (אנ'), לווייתן ושמו יונה, מעריב (1982)
ג'ון וינדהם, התהומונים, מעריב (1982)
פייר אנתוני (אנ'), צביר כוכבים, עם עובד (1983)
ג'ון מ. דל-וקיו, העמק ה-13, מעריב (1985)
פייר אנתוני, כבילתה של הגבירה, עם עובד (1985)
אוגוסט תומאס, משחק השקרים, הוצאת קוראים (2018)
ג'ון סי מקמאנוס, המתים, ואלה העומדים למות : הדיוויזיה "האדומה הגדולה הראשונה" בחוף אומהה, ביום הארוך ביותר, קוראים (2018)
הערות שוליים

↑  עמוס רגב, 43 שנה אחרי: השריון החדש, באתר ישראל היום, 11 באוקטובר 2016.
↑  עמוס רגב, הצדעה מאוחרת, ישראל היום, 17 בספטמבר 2010.
↑  עוזי ברוך, עמוס רגב - הזוכה בפרס לביקורת התקשורת, ערוץ 7
↑  עמוס רגב, דמוקרטיה, נוסח נוני מוזס, באתר ישראל היום, 12 בספטמבר 2012
↑   רביב דרוקר, הקשר האמיתי בין נתניהו לעמוס רגב, עורך ישראל היום, באתר TheMarker‏, 12 ביוני 2015
↑  כל הפוליטיקאים בישראל מדברים עם מו״לים, בעמוד הפייסבוק של בנימין נתניהו
↑   נתי טוקר, כך נראו שערי "ישראל היום" בימים שלאחר השיחות של נתניהו עם עורך העיתון, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2020
↑  נועה פרייס‏, טלטלה ב"ישראל היום": עמוס רגב פורש – ביסמוט העורך החדש, באתר וואלה, 30 באפריל 2017
↑  https://merhav.nli.org.il/primo-explore/search?query=any,contains,%22רגב,%20עמוס%22&tab=unified_tab&search_scope=uni&sortby=lso01&vid=NLI&lang=iw_IL&offset=0&cachekey=commonformats&cachekey=ag-commonFomatsItemsQuery&mfacet=rtype,include,Book,1&_gl=1*5moplo*_ga*MjA2Njg5NzU0LjE1NjIxNjkzNzg.*_ga_8P5PPG5E6Z*MTY3OTI5ODQwMy45Ni4wLjE2NzkyOTg0MDUuNTguMC4w&_ga=2.67592209.1088483980.1679298403-206689754.1562169378
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298485905171  VIAF: 97357850   WorldCat (עם VIAF): 97357850
סולטנות דלהי

סולטנות דלהי בין השנים 1398-1321
סולטנות דלהי הוא השם שניתן במחקר לחמש שושלות ששלטו בדלהי בין השנים 1206 ל-1526, ואפשרו את התפשטות האסלאם בהודו ומיזוגו בתרבות ההודית. הסולטנות שלטה בעיר דלהי לאחר הע'ורים, החל בשושלת הע'למאן (1206-1290), שושלת ח'לג'י (1290-1320), שושלת טע'לק (1320-1414), שושלת סיד (1414–1451) ושושלת לודי (1451-1526). חשיבותן של שושלות אלו הייתה בהטמעת האסלאם בהודו והעמקת השפעתו בתת-היבשת, פיתוח התרבות ההודית האסלאמית וההשפעה הפרסית והעמידה מול המונגולים, עד הקמת השושלת המוגולית (שמוצאה במונגולים) בהודו.
נסיבות הקמתה של הסולטנות > תולדות החדירה האסלאמית להודו

החדירה האסלאמית להודו הייתה תהליך היסטורי ארוך, שהעסיק כוחות רבים בח'ליפות האומיית והעבאסית אחריה, כוחות שהיו לאו דווקא פחותים מאלו שפעלו בחזית המערבית מול הנוצרים באימפריה הביזנטית ובצרפת, גם אם הרבה פחות מפורסמים במעשיהם בשל התמקדותה של הספרות המחקרית המערבית במשך שנים רבות. כבר בימי האומיים החלו הכיבושים באזור עמק האינדוס, שנקרא אז הינד. החלקים שנכבשו על ידי כוחות האסלאם נקראו סינד. בתקופה העבאסית העמיקו כיבושים אלו בהתמדה, אך באטיות. זאת בשל התנגדותן העזה של המלכויות ההינדיות.
עיקר החדירה האסלאמית להודו באה בתקופה הע'זנית. אמירי ע'זנה, שושלת ע'למאן תורכמנית שהושפעה מהתרבות הפרסית, שלא היה לה מוצא להתפשטות ולגריפת לגיטימציה שלטונית מלבד ג'האד נגד ההינדים הכופרים.
לאחר נפילת השושלת העז'נוית, עלתה לבימת ההיסטוריה השושלת של משפחת שנסבני מע'ור. מוצאה של השושלת בחבל ארץ הררי שהצטיין בדורות בגידול כלבי ציד, אשר נותר פרסי-זורואסטרי בזהותו ולא נכבש או אוסלם בשל קשיי הגישה אליו בגין תנאי השטח הקשים (בדומה למחוזות אחרים בפרס, בהם דילם, אלמות וכך הלאה) עד שאוסלם מכוחה של ההשפעה הע'זנוית והפך לחלק ממחוזותיה. מפלת הע'זנוים יצרה מעין ריק פוליטי שלתוכו נשאבה הממלכה ומשפחת שנסבני ששלטה בה. הם התפשטו לתוך השטחים הע'זנוים שלא נכבשו על ידי הסלג'וקים וכן התפשטו לתוך הודו, ובתוך כך לחבלי הפנג'ב ולעיר דלהי. כה גדולה הייתה האימפריה הע'ורית ביחס לגודל האוכלוסייה השלטת בה, שהשלטון בה חולק בין שני בני המשפחה השלטת, בין מזרח ומערב, ובמהרה עלתה קרנו של שליט ע'ור המזרחי.
עם ירידת קרנה של השושלת הע'ורית במזרח, השתלט על שטחיה עבדו הצבאי ושומרו של הסולטאן הע'ורי, שנטל את התואר קטב אל-דין איבכ (אנ'). הוא היה הסולטאן הראשון של דלהי, ומקימה של "שושלת העבדים" המפורסמת ששלטה בסולטנות במשך 84 שנים, ושכמוה קמה במצרים בקירוב לתקופה ההיא.
נסיבות הקמתה של הסולטנות > תולדות תופעת העבדות הצבאית (הע'למאן)

תופעת העבדות הצבאית שאפיינה את הצמרת השלטונית של הסולטנות של דלהי, הייתה נחלתו של כלל העולם האסלאמי מאז ימי הח'ליף העבאסי אלמעתצם והייתה תופעה ייחודית לעולם המסלמי. אלמתעצם היה הראשון שהחליף את הכוחות המסורתיים שעמדו לשירותו של השליט, בהם "אבנאא אל-דולה" (בני ה"מהפכה") שהיו נאמני השושלת העבאסית, אשר אוזלת ידם הוכחה במאבק הירושה בין אחיו של אלמעתצם, אלמאמון ואלאמין. הוא בחר להעסיק בתור משמר וכוח צבאי פרטי קבוצה קטנה יחסית ואליטיסטית של עבדים שאומנו מגיל צעיר לאמנות הלחימה, לאחר שהובאו מארצות רחוקות כך שלכאורה יהיו נטולי שייכות פוליטית או דתית רלוונטית. אנשים אלו נקראו הע'למאן -- עלמים, בחורים ובתקופה מאוחרת יותר נקראו במערב העולם האסלאמי בשם ממלוכים - עבדים. מקצת החוקרים חוטאים באנכרוניזם בשעה שהם מתייחסים לע'למאן של אלמעתצם ואף של הסולטנות של דלהי בתורת "ממלוכים".
בתוך קבוצת הע'למאן השתרר במהרה היסוד האתני התורכמני. זאת בשל הראיה הטיפוסית לעת העתיקה ולימי הביניים, ששייכה תכונות כלשהן לעמים שונים, לפיה נחשבו הטורקמנים אנשי הערבות של אסיה התיכונה ללוחמים מעולים ובעיקר לרוכבים וקשתים מצוינים. הם עברו תהליך של אסלום ושערוב, כנראה למפרע בלבד, וכן תהליך אימון צבאי מדורג שכלל אימון בתחילה בחימוש דמה מעץ ואימוני רכיבה על צלמי סוסים מעץ, ולאחר מכן שלטו בחרב ובקשת וברכיבה על סוס.
עם זאת, במהרה החלה הקבוצה הזו לנצל את יתרונה והחלו חיכוכים בינה לבין האוכלוסייה האזרחית וחמור מכך - בינה לבין השליט. הע'למאן ניצלו את קרבתם לשליט על מנת לכפות עליו בכוח החרב הלכה למעשה את ריבונותם וכך ניהלו בפועל את הח'ליפות מאחורי הקלעים ואף חיסלו ח'ליפים שניסו להתנגד להם והעמידו במקומם את היורשים שהיו נכונים בעיניהם.
תופעה זו חזרה על עצמה גם בשושלות אמירים מקומיות, שביקשו לאמץ את מודל העל של הח'ליף, בהם הסאמאנים והע'זנוים, כאשר אלו האחרונים היו למעשה הע'למאן של הראשונים, שהפכו לכוח פוליטי עצמאי. מקרה דומה חל עם הסולטנות של דלהי, כאשר הע'לאם קטב אל-דין התנתק הלכה למעשה מההשפעה של אדונו הנומינלי, הסולטאן הע'ורי, והכריז על עצמו סולטאן של דלהי במטבעותיו ובכריזה שבתפילת יום השישי במסגדי עירו. בדלהי אף הוקמה אליטה של ע'למאן שעלו לגדולה והפכו לאנשי אצולה והקימו מועצה של שלושים איש ששלטה מאחורי הקלעים והעלתה והורידה סולטאנים. שושלות של ע'למאן התקיימו גם בסולטנות של דלהי וגם בסולטנות קהיר המקבילה והיו בעלות מבנה שלטוני מובנה של תככנות פוליטית וחוסר יציבות שהובילו לחלופה מהירה של שליטים, שרובם עלו וירדו בחרב מכס השלטון.