stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליהו מרדכי ולקובסקי
יצירתו > מערכת התלמוד והפוסקים

עוד בהיותו רב צעיר באחת הקהילות ברוסיה, נצנצה מחשבה נועזת בלבו: לאחד את הש"ס עם הפוסקים. בשנת תרס"ה (1905) במהלך חלוצי החל בהדפסת מסכת ברכות במהדורה חדשה, על פי שיטתו המיוחדת שקרא לה "מערכת התלמוד והפוסקים" - הדפיס מסכת אחר מסכת מן התלמוד הבבלי, בצירוף ההלכה למעשה, לשון הגמרא עם לשון השולחן ערוך, בתוספת ביאור מקיף פרי עבודתו, מכתביהם של הראשונים עד לכתבי האחרונים.
בסדרה, שהקדימה בהרבה את סדרת הלכה ברורה ובירור הלכה, יצאו מסכתות ביצה, כתובות, קידושין, גיטין, בבא קמא, תענית (ארבע האחרונות בהוצאת מוסד הרב קוק), ברכות (בין השנים תרע"א-תרע"ד), חולין, בבא מציעא, בבא בתרא ומגילה.
יצירתו > שערי ציון

בנוסף לכך ראה צורך חיוני לפרסם חיבור בשם שערי ציון הכולל את תמצית דברי הגמרא על כל מסכת ומסכת, בלי השקלא וטריא והמשא-ומתן העיוני. לאפשר לכל מי שרוצה ללמוד ולשנן את תמצית הדברים העולים מהסוגיות. דבר שמקצר את הלימוד בש"ס ולרכוש בו בקיאות, במשך זמן קצר בהרבה, ואפילו ביממה אחת.
יצירתו > תורת מעשי בראשית - שני המאורות הגדולים

הרב ולקובסקי היה פתוח גם לשאלות אקטואליות ולאתגרים האמוניים שמציב העידן החדש. כדי ליישב שאלות של דת ומדע החל לשקוד על חיבור ספרו הייחודי תורת מעשה בראשית המכיל ”ביאור מדעי למעשה בראשית במגמה לגשר בין תורת הח"ן לבין מסקנות המדע ולהוכיח ששני המאורות הגדולים המסורת והמדע ילכו שלובים” .
בשנת תרצ"ד, הודפס בקיידאן שבליטא, הספר שהוגדר על ידי מחברו כ"חומר לעבודה" שמטרתה להיות "גשר בריא בנוי לתלפיות על התהום המפסיקה בין דעות המדע הכי אחרונות ובין קבלת אבות ומסורת עתיקה". בהקדמה הובאו הערותיו של הרב קוק שאינו נזכר בספר בשמו אלא מכונה ”גאון דורנו, חסידא ופרישא, אדמו"ר שליט"א, שגדולי עולם החליטו שלו נאה להוציא משפט על מאמרים אלה, לפי שנהירין לו שבילי דרקיע, תורת הסוד והקבלה ויחד עם זה תורת המדע ומסקנותיו האחרונות”.
בתשי"א הודפס הספר בירושלים ונוסף לו חלקו השני הכולל מילואים ו"קונטרס על הגאולה ועל התמורה".
בעותק "שני המאורות" הפרטי של גרשום שלום, רשם כי ספר זה הוא ”אחד מספרי הקבלה האחרונים המעניינים ביותר ומקוריים בניסיונו לפרש הדברים בראייה חדשה”. לדבריו של שלום, הרב ולקובסקי התחרט על כתיבת הספר בגלל החשש מדעות אפיקורסיות שיעלו בלב הקוראים בו, וגנז אותו.
יצירתו > על הגאולה והתמורה

בשנת תשי"א החליט להקדיש חיבור לשאלות המהותיות של ענייני אחרית הימים והגאולה בהשקפת היהדות. לדבריו בפתיחה, הזמן גרמא ”עכשיו אנחנו מוצאים לנכון לעשות קצת הפסקה בענייני בראשית ולעבור לעניין שהוא היום מצווה שהזמן גרמא, והוא לתורת אחרית הימים”.
ספריו

מערכת התלמוד והפוסקים (תר"ץ)
תורת מעשה בראשית, חלק א, מעשה בראשית בביאור מדעי (קיידאן תרצ"ד). עם הערות הראי"ה קוק
מערכת התלמוד והפוסקים - על מסכת יבמות (ירושלים תרצ"ה)
מערכת התלמוד והפוסקים שערי ציון - (ירושלים תרצ"ט)
עבודת כהן - (תל אביב תש"ז)
תורת מעשה בראשית - חלק ב, מעשה בראשית בביאור מדעי (ירושלים תשי"א)
תורת מעשה קדשים - (ירושלים תשי"ד)
מערכת השלחן - שלושה חלקים (ירושלים תשי"ב)
תורת הקודשים על סדר קדשים - (ירושלים תשי"ד)
מערכת התלמוד והפוסקים - (ירושלים תשט"ז)
לקריאה נוספת

אליהו מרדכי ולקובסקי - אנציקלופדיה של הציונות הדתית, חלק ו' עמ' 402–405
הרב שלמה יוסף זוין מערכת התלמוד והפוסקים מאמר הערכה ליצירה, בתוך ספרים וסופרים (פורסם לראשונה במדור "ספרים וספרים", מערכת התלמוד והפוסקים: מפעלו של הרב א. מרדכי וולקובסקי - שלוש שנים לפטירתו, הצופה, 10 בספטמבר 1965, עמ' 4)
לילך בר–בטלהיים, 'סוד הצמצום' של הרב אליהו מרדכי הלוי ולקובסקי — בין קבלה למדע, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כג תשע"א, עמ' 585
הערות שוליים

↑  תבונה, כרך א', עמוד קו, ירושלים, ה'תש"א
↑  רבנות ראשית כרך א', באתר ארכיון המדינה, עמ' 51
↑  אליהו מרדכי ולקובסקי באתר GRAVEZ
↑  ארכיון אליהו מרדכי ולקובסקי, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297089505171  LCCN: no98118595  VIAF: 100883541   WorldCat (עם VIAF): 100883541
וולטר ג'. קולר הבן

וולטר ג'ודוק קולר הבן (באנגלית: .Walter J. Kohler Jr;‏ 4 באפריל 1904 –  21 במרץ 1976) היה פוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל ויסקונסין ה-33 במשך שלוש תקופות כהונה רצופות בשנים 1951–1957. הוא היה בן למשפחה בולטת בפוליטיקה של ויסקונסין ודמות מובילה ברמה המדינתית והלאומית במפלגתו. חלקו בעימות בין הסנאטור ג'וזף מקארתי לבין המועמד לנשיאות דווייט אייזנהאואר ב-1952 גרם לעניין רב בקרב ההיסטוריונים במשך עשורים. במשך שנים רבות הוא היה מנהל מכירות בחברה של משפחתו, חברת קולר, ושימש כנשיא בחברת ווולרת', חברה בבעלות משפחת סבתו. במלחמת העולם השנייה הוא שירת כקצין בצי ארצות הברית.
ראשית חייו

וולטר ג'. קולר נולד באחוזה המפוארת של משפחתו בכפר קולר שקרוי על שמה. סבו, ג'ון מייקל קולר (אנ'), ייסד את חברת קולר בסוף המאה ה-19, ואביו, וולטר ג'. קולר האב, היה פעיל בחברה המשפחתית לאספקת ציוד שרברבות, וכיהן תקופת כהונה אחת כמושל ויסקונסין בשנים 1929–1931. אימו הייתה שרלוט הנרייטה "לוטי" שרודר, והיו לו שלושה אחים: ג'ון מייקל קולר השלישי, קארל ג'יימס ורוברט יוג'ין.
וולטר נהנה מחיי מותרות כאשר הוא התבגר, אך הם היו כרוכים ברצון החזק של אביו שטבע בבניו את הצורך ביושרה, בעבודה קשה, בלמידה, בנימוסים טובים, בהסתפקות במועט ובשירות לקהילה. וולטר הלך בעקבות המסורת המשפחתית כאשר סיים את לימודיו באקדמיית פיליפס שבאנדובר, מסצ'וסטס, וסיים תואר בוגר אוניברסיטה באוניברסיטת ייל ב-1925.
לאחר סיום לימודיו הצטרף קולר לחברה המשפחתית. הוא ידע הרבה על תעשייה, לאחר שהועסק בחברה במגוון של עבודות מתישות במהלך חופשות הלימודים, נוהג שהיה מקובל גם הוא על גברי המשפחה. ב-1932 הוא נשא לאישה את אשת החברה מארי סלסט הולדן, אישה גרושה עם ילד. לזוג נולדו שני ילדים: טרי ג'ודוק ושרלוט ניקולט. ב-1938 בנו השניים אחוזה נאה שנקראה "וינדיי" (Windway), באזור הכפר לאורך גדות נהר פיג'ן מצפון לקולר בתחומי העיירה שבויגן פולס. האחוזה שוכנת במרחק של שלושה ק"מ מצפון למפעל הראשי של החברה המשפחתית, וקולר התגורר בה עד יומו האחרון. לאחר מלחמת העולם השנייה התגרשו השניים, וב-1948 נישא קולר בשנית לשרלוט מקאליר, גרושה עשירה מפילדלפיה.
קולר החזיק בבעלותו שני ציורים של האמן הצרפתי ז'ורז' סרה, כולל "פרה שחורה באחו" ו"שני חוצבים", שצוירו בערך ב-1881, ושנתרמו על ידו לייל. יועץ ההשקעות האישי של קולר, רוברט סל, טען בראיון שקולר רכש גם כמה מציוריו של ז'אן-בטיסט קאמי קורו שגם אותם הוא תרם לייל לאחר שהבין שעלות הביטוח שלהם תהיה גבוהה. עם זאת, בקטלוג הגלריה לאומנות של האוניברסיטה לא מצויים שום ציורים של קורו שנתרמו על ידי קולר.
בשנותיהם האחרונות נסעו וולטר ושרלוט קולר ברחבי העולם ונהנו מחופשות באנטיגואה ובפלורידה.
שירות צבאי

באוגוסט 1942 התגייס קולר לצי ארצות הברית כקצין בדרגת לוטננט והוצב בתפקיד קצין מודיעין קרבי באיי שלמה. בינואר 1944 הוא הצטרף לצוות של "הנקוק" (USS Hancock), אחת מנושאות המטוסים מסדרת אסקס, שהוצבה בדרום האוקיינוס השקט כחלק מהצי השלישי של ארצות הברית. קולר היה קצין המודיעין האווירי של הספינה שהשתתפה בסדרה של קרבות עזים במשך כל אותה שנה. ב-3 בדצמבר קודם קולר לדרגת לוטננט קומנדר וזכה לשבחים רבים.
ב-7 באפריל 1945 נפגעה ה"הנקוק" על ידי מטוס קמיקזה שגרם לה לנזק רציני. לעצמו נשבע קולר שאם הוא ישרוד את המלחמה, הוא יכנס לשירות ציבורי כדי לשים קץ לאלימות ולחורבן כמו אלו שחווה במלחמה. זמן קצר לאחר מכן, כשהוא היה מותש מקרב אינטנסיבי, הוא שאף להשתחרר מהשירות, ב-24 בספטמבר הוא סיים את שירותו בצי. הוא היה אז בן 41 ולאחר 37 חודשי שירות פעיל. בין העיטורים שהוענקו לו היו כוכב הארד ועיטור המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט עם חמישה כוכבי קרב.
קריירה עסקית

לאחר המלחמה גילה קולר שהשליטה בחברה המשפחתית עברה לדודו, הרברט ו. קולר, שהבהיר לו שאין לו עתיד בחברה. הוא עשה שימוש בכספי ירושה ובכספים שלווה כדי לנהל את חברת ווולרת' בשבויגן, יצרנית כלי מטבח ומוצרים לתעשיית החלב. שתי החברות היו קשורות זו לזו בקשרים כלכליים הדוקים. בסיוע של איש מפתח בחברה, היה קולר באפריל 1947 לנשיא וולרת'. תחת הנהגתו, החלה החברה כמעט באופן מידי להגדיל את רווחיה. בין השנים 1945 ו-1950 הוכפל השווי הנקי של החברה, והיא החלה לייצר מגוון רחב של מוצרים חדשים. בראשית 1958 רשמה החברה הכפלה של היקף המכירות שלה בעשור שהסתיים אז. קולר ניהל את החברה עד מותו, ולאחר מכן אחז במושכות הניהול בנו טרי קולר, שעבד בה במשרה מלאה מאז 1963.
קריירה פוליטית

ב-1948 החליט קולר להיכנס לפוליטיקה, והצטרף לצוות של מושל מינסוטה לשעבר, הרולד סטסן בבחירות לנשיאות שנערכו באותה שנה. בעוד שמסע הבחירות של סטסן לא נחל הצלחה, הקשרים והעבודה הקשה שהשקיע, השתלמו לקולר כאשר ב-1951 הוא נבחר כמושל ויסקונסין ה-33. קולר חווה פעילות פוליטית מיד ראשונה, כאשר היה פעיל במסע הבחירות של אביו ב-1932. לאחר ששב מהמלחמה, הוא שקל התמודדות בבחירות לסנאט של ארצות הברית, אך הייתה זו גם שאיפתו של ג'וזף מקארתי, ותיק חיל הנחתים שהתמודד על המושב של ויסקונסין בסנאט שנתיים קודם לכן, ולקולר לא נותרה ברירה רבה אלא לוותר על ההתמודדות.
בסוף שנות ה-40 עלה כוחו של קולר בחוגי המפלגה הרפובליקנית בוויסקונסין, כאשר קשר קשרי ידידות, עבד בשיתוף פעולה עם אחרים, וזכה בתמיכתו של התעשיין טום קולמן, דמות מפתח במפלגה באותה תקופה. ב-1948 נמנה קולר על משלחת נציגי ויסקונסין לוועידה הארצית של המפלגה והבהיר הבהר היטב שהוא היה רפובליקני מתון, באופן דומה למועמד המפלגה לנשיאות, תומאס דיואי.
הפסדו הבלתי צפוי של דיואי להארי טרומן דחף רפובליקנים רבים בשנים הבאות ליישם טקטיקות של הבהלה האדומה. גישה זו, שתייגה יריבים דמוקרטים כקומוניסטים או כפרו-קומוניסטים, סייעה לרבים מהם להיבחר למשרות פוליטיות. קולר מעולם לא חש אהדה לאגף הימני המקארתיסטי של המפלגה. ועדיין הוא הפגין מחוות נדירות כלפי אגף זה כדי למשוך את אהדתם של תושבי ויסקונסין רבים שהיו בטוחים שההאשמות של הסנאטור מטעם מדינתם היו נכונות. יותר מכך, קולר סבר באותה תקופה, כמו במקרה של ההאשמות נגד אלג'ר היס, שמקארתי ובעלי בריתו פעלו נכון.
קריירה פוליטית > מושל ויסקונסין

ב-1950 נבחר קולר כמושל ויסקונסין לאחר שניצח ב-59 מתוך 71 מחוזות ויסקונסין, במסגרת רצף של ניצחונות רפובליקנים שסחף את המדינה. מחוקקים, עיתונאים והציבור, החלו עד מהרה לשבח את אופיו הידידותי, עבודתו הקשה, ואת יושרתו. במהלך השנתיים הבאות שגשגה כלכלת ויסקונסין, נוצר עודף בתקציב המדינה, ומיסים קוצצו. מתוך 55 הצעות חוק שהגיש קולר, 47 עברו בבית המחוקקים. חבילת החקיקה כללה שני חוקים לזכויות האזרח, עליה חדה בקצבאות לקשישים, ושיפור בפיצויים למובטלים ולעובדים.
במהלך מסע הבחירות שלו לתקופת כהונה שנייה ב-1952, פעל קולר נמרצות לקידום מועמדותו של דווייט אייזנהאואר. כאשר עמד אייזנהאואר לפתוח את מסע הבחירות שלו בוויסקונסין, ביקש ממנו קולר לשנות נאום מתוכנן במילווקי שהיה קריטי עבור מקארתי. במרכזה של בקשה זו עמדה השאיפה לאחד את המפלגה הרפובליקנית ולהעלות את ההצלחה בסקרים במדינה. אייזנהאואר הסכים באי-רצון, ומבחינה אסטרטגית מהלך זה השתלם. במערכת בחירות זו זכו הרפובליקנים בנשיאות והשיגו את השליטה בקונגרס. מקארתי וקולר, שבאופן רשמי תמכו איש ברעהו, נבחרו לתקופת כהונה נוספת, והרפובליקנים שמרו על הרוב שלהם בבית המחוקקים של ויסקונסין.
קולר הודה בכך שהוצעו לו מגוון של תפקידים בוושינגטון די. סי., כולל תפקיד אחד לפחות בצוות הבית הלבן, במהלך תקופת כהונתו השנייה כמושל. הוא דחה את כל ההצעות, בעיקר בשל התנגדותה של רעייתו לפעילות פוליטית נוספת.
שטף הניצחונות של הרפובליקנים המריץ את הדמוקרטים המקומיים לצבור כוח. ביל פרוקסמיר, שאותו הביס קולר בקלות, החל לנהל מערכה ביום שלאחר הבחירות במטרה לזכות במשרת המושל ב-1954. בבחירות אלו הוא הובס שוב על ידי קולר. עם סיום תקופת כהונתו השלישית והאחרונה ב-1956, הוא בנה לעצמו רשימת הישגים מרשימה כמושל שכללה התקדמות בחינוך הגבוה, חלוקה מחדש של מחוזות, סלילת כבישים, רווחה ציבורית, שימור וחקיקה. במהלך תקופת כהונתו של קולר כמושל, הושארו על כנן 89 מתוך 92 החלטות הווטו שהוא הטיל על חוקים על ידי בית המחוקקים שהיה בשליטת הרפובליקנים.
קריירה פוליטית > ניסיונו להיבחר לסנאט

בינתיים, החלו כוחות של מתנגדי מקארתי מהמרכז ומהשמאל לנקוט במאמצים ברמה הלאומית כדי להדיח מכיסאו את הסנאטור מוויסקונסין וכדי לשים קץ לבהלה האדומה. במאי 1957 נפטר מקארתי באופן פתאומי. נערכו בחירות מיוחדות די לאייש את מושבו בסנאט עד תום תקופת כהונתו המתוכננת, וכך בפעם השלישית בתוך חמש שנים, התמודד קולר מול ביל פרוקסמיר בבחירות מדינתיות.
השניים ניהלו מערכת בחירות נמרצת כדי להיבחר לסנאט. האגף המקארתיסטי של המפלגה הרפובליקנית הפנה ברובו את גבו לקולר, ממש כפי שעשה כן כלפי לאייזנהאואר, וחוסר תמיכה זה, לצד התמיכה הרטורית והכספית שפרוקסמיר נהנה ממנה מצד איגודי העובדים, זיכו את הדמוקרט הבלתי נלאה בניצחון דרמטי. במשך 32 השנים ייצג פרוקסמיר את ויסקונסין בסנאט.
שנותיו האחרונות

קולר היה פעיל בוועידה הארצית של הרפובליקנים ב-1960, אך לאחר מכן הוא ראה את עצמו בעיקר כאיש עסקים וכמגייס תרומות לטובת החברה האמריקנית לסרטן.
בריאותו של קולר התדרדרה במהלך שנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70. הוא לקה בשלבקת חוגרת ואובחן אצלו סרטן העור, שבגינו הוא נאלץ לעבור ב-1972 ניתוח להסרת כמה רקמות סרטניות במאיו קליניק. ב-1975 הוא עבר ניתוח לב שלא שיפר את מצבו שהמשיך להתדרדר.
וולטר ג'. קולר הבן נפטר בבית החולים בשבויגן ב-21 במרץ 1976 בגיל 71, כתוצאה מהתקף לב קשה. הוא נטמן בבית הקברות וודלנד שבכפר קולר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1755
הערות שוליים

1 2  "April 4". Wisconsin History Day By Day.
↑  "Catalogue of Yale University Alumni, 1925-1954: Supplement to Catalogue of the Officers and Graduates of Yale University, 1701-1924". elischolar.library.yale.edu.
↑  "Black Cow in a Meadow". Yale University Art Gallery.
↑  "Two Stonebreakers". Yale University Art Gallery.
↑  Reeves, Thomas (2006). Distinguished Service The Life of Wisconsin Governor Walter J. Kohler, Jr. Marquette University Press. p. 408.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1191437337  ISNI: 0000 0000 3812 8895  LCCN: n2002039849  NARA: 10599675  SNAC: w6hh82k4  SUDOC: 115892753  VIAF: 33817273   WorldCat (עם VIAF): 33817273
SuicideBoys

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ניו אורלינס 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, פאנק (Punk) ראפ, trap metal 
 אתר רשמי
 חברים
 Ruby da Cherry Scott Arceneaux Jr. 
 
SuicideBoys (מסוגנן כ-$uicideBoy$) הוא צמד היפ הופ אמריקאי מניו אורלינס, לואיזיאנה שהוקם בשנת 2014 על ידי בני הדודים רובי דה צ'רי (Ruby da Cherry) וסקרים (Scrim או crim$). דרך פלטפורמת שיתוף המוזיקה SoundCloud, הצמד קיבל פופולריות בשל הביטים הנקיים המיוצרים על ידם והתוכן הלירי האפל שמכיל נושאים של שימוש בחומרים ורעיונות אובדניים ודיכאוניים. הם מחזיקים ומתפעלים חברת תקליטים בשם G*59 Records, וכל המוזיקה שלהם מופצת על ידי Virgin Music Label & Artist Services.
הצמד נחשב לאחד מהכי פופולריים בסצנת הראפ המחתרתי (אנ'), ונחשב בעל קהל מעריצים חזק.
לאחר כמה שנים בהם הוציאו רק מיני-אלבומים ומיקסטייפים, אלבום הסטודיו הראשון שלהם I Want to Die in New Orleans, שוחרר בשבע בספטמבר, 2018. הוא הצליח מסחרית ונכנס לעשר האלבומים הראשונים בבילבורד 200. במאי 2019 הם הוציאו את המיני-אלבום המשותף שלהם עם המתופף של בלינק-182, טראוויס בארקר שנקרא Live Fast, Die Whenever.
שנים מוקדמות והקמה

סקרים נולד בתור סקוט אנתוני ארסנו ג'וניור (Scott Anthony Arceneaux Jr.) ב-11 באפריל 1989 במאררו, לואיזיאנה. ארסנו קיבל השראה מטי-פיין וקניה וסט להפיק מוזיקה וקנה את הלפטופ הראשון שלו עם כסף שהשיג מלמכור סמים. התשוקה של ארסנו ל-DJing הוגברה כשנכנס ל-Delago Community College, ושכרו אותו לעשות DJing במסיבות. הוא גם עבד במכירת רהיטים אך פוטר עקב קעקועים חדשים על ידיו אחרי 3 שנים.
רובי דה צ'רי נולד כאריסטוס נורמן פטרו ב-22 באפריל 1990 לאמא אמריקאית ואבא יווני קפריסי. הוא נולד במטארי, לואיזיאנה. העניין של פטרו במוזיקה החל כשהוא היה בן 7, וניגן בכינור ותופים בגיל 10, ובסופו של דבר הצטרף ללהקות בחטיבה. הוא עבד במסעדה של אביו כמלצר, עבודה שהייתה לו עד 2015. הניסיון של עם פאנק רוק המשיכה כשהוא הצטרף ללהקה Vapo-Rats כמתופף אך פרש והמשיך את קריירת ההיפ הופ שלו ביחד עם ארסנו כאשר התאכזב מהאדישות של חברי הלהקה כלפי עתידה.
ארסנו ופטרו הם בני דודים וחלקו מערכת יחסים קרובה כשהם גדלו.
כאשר הבינו ששניהם התעניינו בלעשות קריירה מוזיקלית רצינית ושניהם לא אוהבים את הכיוון שחיהם הולכים אליו, השניים הקימו את SuicideBoys הסכם שאם הקריירה שלהם לא תצליח הם יבצעו התאבדות.
ארסנו הרחיב בראיון ש"זה היה כמו לחתוך את היד, לדמם ולעשות הסכם שאם זה לא קורה עד שאנחנו בני 30 אז אני מפוצץ את הראש שלי".
קריירה מוזיקלית

הפרויקט הראשון של הצמד ביחד היה EP של שלושה שירים הנקרא Kill Yourself Part I: The $uicide $aga, שיצא ביוני 2014 בסאונדקלאוד ובאנדקאמפ, ומשך את תשומת הלב של הראפר Bones ובכך הם שיתפו פעולה בהמשך הדרך. בחודשים לאחר מכן הצמד הוציא תשעה איטרציות של סדרת ה-Kill Yourself. לאחר כמה EPs שיתופיים עם אמן בשם Black Smurf, הפרויקט המלא הראשון שלהם הנקרא Gray/Grey יצא ב-3 במרץ 2015.
הפריצה של הצמד הגיעה עם ההוצאה של הEP השיתופי עם ראפר בשם פויה (Pouya) שנקרא outh $ide $uicide$.
נכון ליוני 2022, לEP יש 128 מיליון האזנות בפלטפורמת המוזיקה Spotify בלבד.
הפריצה הראשונה של הצמד למיינסטרים הגיעה עם היציאה של ה-EP שנקרא Radical $uicide שיצא בקיץ 2016 והגיע למקום 17 ב-Billboard Rap Charts.
ב-7 בספטמבר 2018, אלבום הסטודיו הראשון שלהם, I Want to Die in New Orleans יצא. אמירה שנכתבה בעמוד הרשמי של הצמד באינסטגרם היא ש"התחלנו להקליט את האלבום הזה בתחילתה של 2017. תחילה רצינו לכתוב על הניסיון שלנו ולהביע את איך שהחיים שלנו נהפכו לטיפה יותר בזבזניים."
הצמד השיג קהל מושבע בסצנת ההיפ הופ עקב החלק שלו בנושאים שכמעט ולא נראים בראפ כמו אובדנות, שטניזם, ודיכאון.
נכון לאוגוסט 2021, סרטון המוזיקה עם הכי הרבה צפיות שלהם ביוטיוב הוא לשיר Paris, שהשיג כמעט 150 מיליון צפיות והשיר עם הכי הרבה האזנות בספוטיפיי הוא Kill Yourself (Part III) עם 322 מיליון האזנות.
הצמד היה בבילבורד בשם "Billboard Dance's 15 Artists to Watch in 2017".
מאוחר בשנת 2018, הייתה שמועה שהצמד התפרק אחרי סדרה של טוויטים בטוויטר. אך במהרה הם הבהירו שהטוויטים היו בהקשר של בעיות אישיות של ארסנו (Scrim) ושהם לא נפרדו.
במאי 2019, הצמד הפסיק את השמועה כאשר הם הוציאו את ה-EP של 6 השירים שלהם הנקרא Live Fast, Die Whenever בשיתוף פעולה עם המתופף של Blink-182, טראוויס בארקר וגם עם ג'יימס שייפר מלהקת הנו-מטאל קורן.
ביולי 2019, הצמד התחיל את סיבוב ההופעות הראשון שלהם הנקרא Grey Day Tour עם האורחים Germ, City Morgue, Trash Talk, דנזל קארי, Shoreline Mafia, Night Lovell, פויה ו-Turnstile. הסיבוב הופעות החל עם הופעה ב-24 ביולי 2019 ב-WaMu Theater (אנ') בסיאטל, ווישנגטון ונגמר ב-23 באוגוסט ב-Shrine Expo Hall (אנ') בלוס אנג'לס, קליפורניה.
באוגוסט 2021, לאחר הפסקה של יותר משנה, הצמד הוציא את אלבום האולפן השני שלהם Long Term Effects of Suffering. האלבום התקבל טוב על ידי המעריצים אבל היו חילוקי דעות במדיה הגנרלית. זמן קצר לאחר היציאה של האלבום, הצמד החל את סבב ההופעות "Grey Day Tour 2021" עם חברי חברת התקליטים הנוספים שלהם.
בנובמבר 2021 הצמד קיבל תואר הקלטה מסוג פלטיניה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על השיר "And To Those I Love, Thanks For Sticking Around...".
קריירה מוזיקלית > פרויקטים צדדיים

ביחד עם עבודתם על SuicideBoys, פטרו וארסנו שניהם הוציאו סולויים ועשו שירים יחידניים עם אמנים אחרים.
לפני SuicideBoys, ארסנו שאף להיות אמן היפ הופ והוציא כמה מיקסטייפים תחת השם crim$.
זה מכיל את Narcotics Anonymous, #DrugFlow2 ו-Patron Saint of Everything Totally Fucked, שכולם הוציא לפניי הקמת הצמד ב-2014.
ארסנו גם עבד כמפיק בשביל Universal/Republic, והפיק כמה שירים בשביל זמרים ושיר אחד הצליח מאוד.
ב-2020 ארסנו הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו מאז הקמת $uicideBoy$. שם האלבום הוא A Man Rose From the Dead וקיבל ביקורות מעורבות.
פטרו הוציא שני מיקסטייפים לבד תחת השם Oddy Nuff da Snow Leopar, אחד בשם The Jefe Tape ב-2012, והשני בשם Pluto ב-2014. Pluto הכיל את שיתוף הפעולה הראשון של פטרו וארסנו בשיר בשם Smoke a Sack.
קריירה מוזיקלית > מחלוקות

SuicideBoys מקבלים הרבה קריטיסיזם מאמנים של מיינסטרים עקב התמונה הפוגענית שלהם כגון השם שלהם,  התוכן בשירים שלהם והתנהגותם. הרבה משיריהם מכילים נושאים ורמיזות של הערצת השטן; למרות זאת, ארסנו מבהיר בראיון עם אדם גראנגמייסון, שהשימוש שלהם בתמונת השטן היא פשוט מטפורה לאפקט שלילי של כסף, סמים ודברים אחרים עם פוטנציאל של השפעה רעה על אנשים.
ארסנו הוא מכור לשעבר של אופיואיד, וטען בראיון של No Jumper שהוא היה גורם לאנשים לבוא אליו דרך Craiglist (אתר שמאפשר לפרסם מודעות למקומות עבודה, בתים ועוד) והיה שודד אותם כדי לספק את ההתמכרות שלו.
בספטמבר 2016, DJ ומפיק תקליטים קנדי בשם Deadmau5 האשים את השניים בהפרת זכויות יוצרים עקב הצלחת השיר Antarctica (חלק מאלבום המיקסטייפ שלהם Dark Side of the Clouds ב-2016). השיר מכיל חלקים מהשיר "I Remember" שלו ושל Kaskade; הדיג'יי טען שהצמד "מפרסמים רכוש אינטלקטואלי של אנשים אחרים".
השיר, שיצא בינואר והשיג מיליוני האזנות גם ביוטיוב וגם בסאונדקלאוד, הורד על ידי SuicideBoys משתי הפלטפורמות ושום פעולה נוספת נלקחה. אך לפני סיבוב ההופעות שלהם Grey Day Tour 2021 הם החזירו את השיר לפלטפורות בספטמבר 2021 כי השיר היה לא זמין במשך כמעט 4 שנים.
סגנון מוזיקלי

המוזיקה של SuicideBoys משתנה בין קטגוריות שונות של ראפ; בזמן שלחלק מהשירים יש טונים עצובים עם תוכן מילולי שמתמקד בדיכאון ורעיונות אובדניים (תכנים שלא מופצים באופן רחב בראפ), אחרים הם אגרסיביים עם נושאים של אלימות ותוכן סקסואלי. חלק מהמוזיקה שלהם מבוססת על החיים בלגדול בניו אורלינס; שירים כמו Aubudon, Tulane, Elysian ו St. Berndard מדברים על רחובות ושכונות שהשפיעו על חייהם.
חלק גדול מהמוזיקה שלהם מתמקדת בדיכאון והתסמינים שלו, זווית שלא מתקבלת לרוב במיינסטרים של ההיפ הופ. ארסנו הרחיב ואמר בראיון ש"הרבה אנשים לוקחים את זה כאימו (Emo) או מוזיקה דיכאונית או מוזיקה שלילית... אבל זה פשוט חיבור. זה תרפיה, דרך מוזיקה".
יש השפעה ברורה של Three 6 Mafia על המוזיקה שלהם עם הרבה שירים שיש בהם משפטים מהשירים של הקבוצה. בזמן שהקבוצה Three 6 Mafia לא הייתה בטוחה אם היא רוצה להיות בשירים שלהם, במיוחד Gangsta Boo, זה הושלם על ידיי האחרים.
חיים אישיים

ארסנו ופטרו סודיים כשזה מגיע לחיים האישיים שלהם. אך, שניהם מדברים על נשים שהם יצאו איתם בשירים שלהם, כמו בשיר CLYDE (I Hope at Least One of My Ex-Girlfriends Hears This).
לארסנו (סקרים) יש היסטוריה של התמכרות לסמים, והכי שכיח אצלו, הרואין. אך הוא טוען להיות פיכח מפברואר 2019. ארסנו אמר שהוא ממשיך להיות פיכח על ידי תוכניות של 12 צעדים וטיפולים פסיכולוגיים.
פטרו גם התעסק עם התמכרות לסמים. הוא לא היה פתוח לגבי ההתמכרות כמו ארסנו, אך, הוא דיבר עליה יותר אחרי ההוצאה של האלבום Long Term Effects of Suffering. אחרי התערבות של ההנהלה שלהם, פטרו הלך לשיקום באוקטובר 2020. פטרו אמר שהוא לא לגמרי פיכח בגלל שהוא ממשיך לעשן מריחואנה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטים | מקום> US   | מקום> AUS   | מקום> BEL(FL)   | מקום> CAN   | מקום> FIN   | מקום> GER   | מקום> NLD   | מקום> NZ   | מקום> SWI   | Sales |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I Want to Die in New Orleans |  יציאה: 7 בספטמבר 2018  חברת תקליטים  פורמט: הורדה דיגיטלית, שידור, דיסק, קלטת, קסטה | 9 | 10 | 44 | 26 | 6 | 89 | 74 | 15 | 87 |  US: 31,000 |
| Long Term Effects of Suffering |  יציאה: 13 באוגוסט 2021  Label: G*59  פורמט: הורדה דיגיטלית, שידור, דיסק, קלטת, קסטה | 7   | 18   | 76 | 26   | 12 | 61 | — | 8   | 29 |  |
| Sing Me a Lullaby, My Sweet Temptation |  יצא בהמשך: יולי 29, 2022  חברת תקליטים: G*59  פורמט: הורדה דיגיטלית, שידור | colspan="10" תבנית:TBA |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
דיסקוגרפיה > EPs במצעדים

| שם | פרטים | מקום> USR&B/HH   | מקום> USInd.   | מקום> USHeat   |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Radical $uicide |  יציאה: 22 ביולי 2016  חברת תקליטים: G*59  פורמט: הורדה דיגיטלית | 17 | 20 | 5 |
דיסקוגרפיה > EPs אחרים

Kill Your$elf Part I: The $uicide $aga
Kill Your$elf Part II: The Black $uede $aga
Kill Your$elf Part III: The Budd Dwyer $aga
Kill Your$elf Part IV: The Trill Clinton $aga
Kill Your$elf Part V: The Fuck Bitche$, Get Death $aga
Kill Your$elf Part VI: The T$unami $aga
Kill Your$elf Part VII: The Fuck God $aga
Kill Your$elf Part VIII: The $eppuku $aga
Kill Your$elf Part IX: The $oul$eek $aga
Kill Your$elf Part X: The Re$urrection $aga
Black $uicide (w/ Black Smurf)
Black $uicide Side B: $uicide Hustle (w/ Black Smurf)
G.R.E.Y.G.O.D.S. (w/ Ramirez)
Grey Sheep
I No Longer Fear the Razor Guarding My Heel
Black $uicide Side C: The Seventh Seal (w/ Black Smurf)
$outh $ide $uicide (w/ Pouya)
I No Longer Fear the Razor Guarding My Heel (II)
G.R.E.Y.G.O.D.S.I.I. (w/ Ramirez)
DIRTYNASTY$UICIDE (w/ Germ)
Grey Sheep II
I No Longer Fear the Razor Guarding My Heel (III)
DIRTIERNASTIER$UICIDE (w/ Germ)
Kill Yourself Part XI: The Kingdom Come Saga
Kill Yourself Part XII: The Dark Glacier Saga
Kill Yourself Part XIII: The Atlantis Saga
Kill Yourself Part XIV: The Vulture Saga
Kill Yourself Part XV: The Coast of Ashes Saga
Kill Yourself Part XVI: The Faded Stains Saga
Kill Yourself Part XVII: The Suburban Sacrifice Saga
Kill Yourself Part XVIII: The Fall of Idols Saga
Kill Yourself Part XIX: The Deep End Saga
Kill Yourself Part XX: The Infinity Saga
Live Fast, Die Whenever (w/ Travis Barker)
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

Gray/Grey (2015)
7th or St. Tammany (2015)
YUNGDEATHLILLIFE (2015)
High Tide in the Snake's Nest (2015)
My Liver Will Handle What My Heart Can't (2015)
Now the Moon's Rising (2015)
Dark Side of the Clouds (2016)
Eternal Grey (2016)
Stop Staring at the Shadows (2020)