נעה דר
ביוגרפיה

דר נולדה וגדלה בדגניה א'. היא החלה ללמוד מחול בגיל 8, בין היתר אצל הדה אורן, אושרה אלקיים וירון מרגולין. בגיל 18 הוזמנה להצטרף לאנסמבל בת שבע בניהולה של נירה פז, שם רקדה שנתיים.
בשנת 1982 עברה לניו יורק ללמוד אצל מרס קנינגהם שהעניק לה מלגה, ואצל מגי בלק, סטודיו חוזה לימון, ועוד. בניו יורק היא רקדה אצל הכוריאוגרפים צבי גוטהיינר, ג'נט סטונר, נטע פולברמכר ועוד.
בשנת 1986 חזרה לארץ ונמנתה עם מקימי להקת "תמר - ירושלים", להקה שקמה כקולקטיב של רקדנים-יוצרים. את עבודותיה הראשונות יצרה במסגרת זו, והן הוצגו בפסטיבלי "גוונים במחול" ו"כרמיאל". בין השנים 1990–1992 דר יצרה והופיעה בפריז ובאמסטרדם בתמיכת מלגות מ"קרן אמריקה - ישראל" ומשרד החוץ הצרפתי.
דר חזרה לישראל ב-1993 והקימה את "קבוצת מחול נעה דר" בתל אביב, מסגרת בה נוצרות רוב עבודותיה. הלהקה מונה כשמונה רקדנים ופועלת בשיתוף יוצרים מתחומי אמנות שונים.
יצירותיה הוזמנו על ידי פסטיבלים בישראל כמו גם ביפן, קוראיה, אוסטריה, איטליה, פורטוגל, גרמניה, הונגריה, אסטוניה, פולין, ליטא, סין, צ'ילה, קוסטה ריקה, הולנד וארצות הברית.
מלבד ללהקתה, דר יצרה עבודות ל"אנסמבל בת-שבע", "להקת מוזע", "התזמורת הקאמרית הקיבוצית –נתניה", להקת "Transition" של הלאבן סנטר בלונדון ול"זירה הבין – תחומית" בירושלים.
היצירות של דר שעלו בבכורה בפסטיבלי הרמת מסך הן: "שביר" (93), "ראשים בעשב" (95), "אינו אלא" (96) בשיתוף עם להקת "נקמת הטרקטור", "לנשוך בקליפות", מוזיקה מקורית של ישראל ברייט (97), "אייזאורוס-פרידה" (98), על חייה ויצירתה של האמנית המקסיקנית פרידה קאלו, "גיד אכילס" (99), "מוזר" (2000) - בשיתוף עם הכותב והבמאי יוסף אל-דרור, "בית" מוזיקה מקורית – קרני פוסטל (2001), "עננים ומרק", מוזיקה מקורית – אבי בללי (2005), ו"אנו" מוזיקה מקורית – רועי ירקוני (2009).
בפסטיבל ישראל עלו המופעים: "חיכיתי, בכיתי" (98), "הנסיכה והדרקון" (99), "בארץ שחורה, שחורה" (2003), "ארניקה" (2007), "אנו" (2009), ו"רפיון" - מוזיקה מקורית מאת אלעד שניידרמן (2021).
בפסטיבל עכו: הוצג "טטריס", שנוצר בשיתוף עם האמנית נטי שמיע עפר (2006). מטעם הפסטיבל, הוענק למופע ציון לשבח על חדשנות ביצירת יחסי צופים ומופיעים.
בזירה הבין תחומית בירושלים: ההצגה "הראשים המוחלפים" מחזה מאת גיריש קונרד (2008).
בפסטיבל "מחולוהט" במרכז סוזן דלל, "אנו באנו" (2010).
דר יצרה לילדים את "משחקי ילדים" (2002) בעקבות ציורו של פיטר ברויגל, "החלום הוא צייר גדול" (2004) ע"פ שירי לאה גולדברג לילדים. המופע תורגם לערבית והוצג גם בגרסה דו –לשונית. המופעים הוצגו בבכורה בפסטיבל "צלילי ילדות" בחולון. כמו כן, את היצירה "עננוצה" (2012), שנוצרה במסגרת פרויקט "עפים" של מפעל הפיס, עם מוזיקה מקורית של דניאל לנדאו וטקסט מאת שירה גפן.
"הדומם והמחכה לתורו" (2010), המבוסס על שירו של שאול טשרניחובסקי "אני מאמין", עלה ב"מעבדה" בירושלים, במסגרת הפסטיבל "מחול ברוח" .
את המופע "עור" יצרה ב-2014 ובו הקהל מוצב במעגל התוחם את מרחב המופע. ב-2015 יצרה את "מועד אחרון" שהתרחש בחלל דמוי כיתת לימוד, בו המופיעות פועלות סביב ובין מושבי הצופים.
מאז 2018 דר פועלת כיוצרת עצמאית.
היא חזרה להופיע עם מופעי יחיד שיצרה לעצמה - "נוע-נוע" (2018), ו"אינוונטר" (2019), עבודת סולו נוספת שיצרה כמחוות פרידה לסטודיו שלה, אותו תיאלץ לעזוב בעקבות מכירה המבנה לטובת בניית מגדל מגורים במקומו. בכורות שני המופעים הוצגו בפסטיבל "צוללן".
בשנים 2021-2022 דר שיתפה פעולה עם היוצרת מיכל סממה ליצירת המופעים "בואו תשכבו" (בכורה בפסטיבל צוללן) והמופע "דרוכות" שנוצר למרחבים ציבוריים והוצג ברחוב שונצינו בתל אביב במסגרת פסטיבל "אינטימה דאנס", ברחבי "מוזיאון תל אביב" ובאתרים נוספים.
מאז שנת 2006, נעה דר פועלת ב"סטודיו קבוצת מחול נעה דר" אותו הקימה במתחם "בית הסופר" השייך לאגודת הסופרים והסופרות העבריים, ברחוב קפלן בתל אביב. הסטודיו משמש את הלהקה ויוצרים נוספים לחזרות, מופעים, שיעורי מחול וסדנאות תנועה לאנשי מקצוע וחובבים, ילדים והורים.
פעילות "קבוצת מחול נעה דר" נתמכה לאורך השנים על ידי משרד התרבות והספורט, מנהל התרבות - המחלקה למחול, מועצת הפיס לתרבות ולאמנות, קשתו"ם – המחלקה לקשרי תרבות במשרד החוץ, קרן קיסריה, הקרן המשפחתית ע"ש טד אריסון, עריית תל אביב – יפו וקרן יהושע רבינוביץ' לאמנויות.
דר פועלת במסגרתה של "עמותת הכוריאוגרפים", עמותה לקידום המחול העצמאי שהייתה ממקימיה.