stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסלנד באירוויזיון 2022
באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לשישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-25 בינואר 2022 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. איסלנד שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-10 במאי 2022.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. איסלנד הופיעה כמדינה ה-14, לאחר אוסטריה ולפני יוון. ב-10 במאי 2022 ביצעה סיסטיר את "Með hækkandi sól" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. איסלנד הופיעה כמדינה ה-18, לפני מולדובה ואחרי יוון. לבסוף דורגה במקום ה-23 עם 20 נקודות.
הערות שוליים

↑  "Söngvakeppninni á RÚV frestað um eina viku" [Söngvakeppnin on RÚV postponed by one week]. ruv.is (באיסלנדית). RÚV. 2022-01-13. נבדק ב-2022-01-13.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Granger, Anthony (2022-02-16). "🇮🇸 Iceland: Go_A to Perform in Söngvakeppnin 2022 Final". Eurovoix. נבדק ב-2022-02-16.
1 2  Kristiansen, Wivian Renee (2022-03-05). "Two more qualifiers and a wildcard qualify for the final of Söngvakeppnin". ESCXtra (באנגלית). נבדק ב-2022-03-06.
↑  Terry, Connor (2022-03-12). "Iceland has decided – Sigga, Beta, and Elín will represent them in Eurovision 2022!!". ESCUnited (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-03-12.
↑  "Söngvakeppnin haldin í kvikmyndaverinu í Gufunesi". ruv.is (באיסלנדית). RÚV. 2021-12-15. נבדק ב-2022-01-13.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Iceland: 'Söngvakeppnin' 2022 songs revealed 🇮🇸". Eurovision.tv (באנגלית אמריקאית). European Broadcasting Union (EBU). 2022-02-05. נבדק ב-2022-02-06.
↑  Einarsdóttir, Júlía Margrét (2022-02-27). "Mögnuð ábreiða hjá Gus Gus á laginu Is it true". RÚV (באיסלנדית). נבדק ב-2022-03-01.
↑  Björnsdóttir, Anna María (2022-02-27). "Frábær ábreiða GDRN á Open your heart". RÚV (באיסלנדית). נבדק ב-2022-03-06.
↑  Terry, Connor (2022-02-26). "The first semi-final of Iceland's Söngvakeppnin has concluded, two artists off to the final on March 12th". ESCUnited (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-02-26.
1 2 3 4  "Systurnar unnu einvígið með nokkrum yfirburðum". RÚV (באיסלנדית). 2022-03-15. נבדק ב-2022-03-15.
↑  "Iceland: What to expect from the 'Söngvakeppnin' final 🇮🇸". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). 2022-03-10. נבדק ב-2022-04-13.
↑  "Daði Freyr með nýtt lag á Söngvakeppninni". RÚV (באיסלנדית). 2022-03-14. נבדק ב-2022-03-15.
↑  "Go_A unable to make it to the Iceland, Tusse to perform at the Söngvakeppnin 2022 final". ESCXTRA.com (באנגלית בריטית). 2022-03-05. נבדק ב-2022-03-06.
↑  "Tilfinningarík framkoma Tusse á Söngvakeppninni". RÚV (באיסלנדית). 2022-03-14. נבדק ב-2022-03-15.
↑  "Alþjóðleg dómnefnd í Söngvakeppninni tilkynnt". RÚV (באיסלנדית). 2022-03-12. נבדק ב-2022-03-12.
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision 2022: Which Semi-Final is your country performing in? 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 2022-01-25. נבדק ב-2022-01-25.
↑  Eurovision Song Contest 2022 Semi-Final running orders revealed!, Eurovision.tv, ‏2022-03-29 (באנגלית בריטית)
↑  Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 1 result – these are the lucky qualifiers, ‏10th May 2022
↑  Eurovision.tv, Eurovision 2022: The Grand Final running order, ‏13/05/2022
טוקניים

ערך זה עוסק במשפחת עופות טרופיים. אם התכוונתם לשם משפחה, ראו .
| טוקניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: נקראים
משפחה:: טוקניים
שם מדעי
 Ramphastidae ‏ויגורס, 1825

טוקן צהוב-אוזן
טוקן הטוקו - הגדול במיני המשפחה
Aulacorhynchus haematopygus
טוקן כתום-מקור
טוּקָניים (שם מדעי: Ramphastidae) הם משפחה של עופות טרופיים, המונה 5 סוגים וכ-40 מינים.
לטוקניים מקור גדול וחד, ולחלקם מקור העולה על אורך שאר גופם. 
הטוקניים חיים ביערות הטרופיים של אמריקה הדרומית והתיכונה.
הם אוכלי פירות, ומתבלים את מזונם בחרקים, זוחלים וביצי ציפורים. הם חיים בלהקות. את קִניהם הם בונים בנקרות העצים. הנקבה מטילה 2-4 ביצים, שצבען לבן.
הן הזכר והן הנקבה דוגרים על הביצים.
טוקן חי בטבע בערך עד גיל 50, ובשבי פחות.
השם הוא בשפת הטופינאמבה האינדיאנית.
תיאור

גודלם של הטוקניים נע מבין המין הקטן ביותר טוקן ארקרי ירוק גב (Pteroglossus inscriptus), אשר שוקל 130 גרם, ואורכו מגיע ל-29 ס"מ, ועד למין הגדול ביותר טוקן טוקו (Ramphastos toco), אשר שוקל 680 גרם ואורכו 63 ס"מ.
גופם קצר ומזכיר בצורתו עורב. זנבם מעוגל ואורכו נע בין חצי אורך הגוף לאורך הגוף עצמו.
הצוואר קצר ועבה. נוצותיהם שחורות, ועל הצוואר ישנו כתם בולט (לרוב בצבעים חזקים: צהוב או כתום). מקורו גדול וחזק, לרוב גם בצבעים חזקים כמו כתום, אדום, ירוק או צהוב. הכנפיים קצרות ומותאמות לתעופה למרחקים קצרים. הרגליים קצרות וחזקות.
לטוקניים אין דו צורתיות מינית.
לשונו של הטוקן אפורה, צרה, ואורכה כ-15 ס"מ.
מחקרים אחרונים שנעשו על מבנה המקור של הטוקן מגלים כי הוא קל להפליא ביחס לחוזקו, ומדענים מנסים ללמוד את מבנהו ולהעתיקו לתעשיית התעופה והרכב כדי ליצור גופים קלים וחזקים יותר.
התנהגות

טוקניים הם לרוב אוכלי פירות, אך גם יכולים לצוד לטאות קטנות וחרקים.
ידוע שהטוקניים אוכלים גם ביצים של עופות קטנים יותר.
נקבת הטוקן מטילה 2-4 ביצים לבנות, ומשתמשת בחורים שכבר קיימים בעץ.
הזכר והנקבה דוגרים על הביצים יחדיו.
מיון

משפחה טוקניים (Ramphastidae )
סוג טוקן ירוק (Aulacorhynchus ) בו 7 מינים:
טוקן כחול-פס (Aulacorhynchus coeruleicinctis)
טוקן חום-מקור (Aulacorhynchus derbianus)
טוקן וייטלי (Aulacorhynchus whitelianus)
טוקן אדום-עכוז (Aulacorhynchus haematopygus)
טוקן צהוב-שת (Aulacorhynchus huallagae)
טוקן ירוק (Aulacorhynchus prasinus)
סוג טוקן דיצ'רומטיק (Selenidera ) בו 6 מינים:
טוקן גיאני (Selenidera culik)
טוקן אדום-שת (Selenidera nattereri)
טוקן צהוב-גבה (Selenidera reinwardtii)
טוקן גולד (Selenidera gouldii)
טוקן נקוד-מקור (Selenidera maculirostris)
טוקן צהוב-אוזן (Selenidera spectabilis)
סוג טוקן הררי (Andigena ) בו 4 מינים:
טוקן אפור-חזה (Andigena hypoglauca)
טוקן שחור-כיפה (Andigena cucullata)
טוקן כחול-חזה (Andigena laminirostris)
טוקן הררי שחור-מקור (Andigena nigrirostris)
סוג טוקן ארקרי (Pteroglossus ) בו 14 מינים:
טוקן זהוב (Pteroglossus bailloni)
טוקן ירוק-כנפיים (Pteroglossus viridis)
טוקן ירוק-גב (Pteroglossus inscriptus)
טוקן מוכתם-חזה (Pteroglossus torquatus)
טוקן שחור-צוואר (Pteroglossus aracari)
טוקן חום-אוזן (Pteroglossus castanotis)
טוקן מפוספס (Pteroglossus pluricinctus)
טוקן שנהבי-מקור (Pteroglossus azara)
טוקן מצויץ (Pteroglossus beauharnaesii)
טוקן אדום-צוואר (Pteroglossus bitorquatus)
טוקן אדום-חזה (Pteroglossus mariae)
טוקן כתום-מקור (Pteroglossus frantzii)
טוקן מפוספס-מקור (Pteroglossus sanguineus)
טוקן בהיר-לסת (Pteroglossus erythropygius)
סוג טוקן (Ramphastos ) בו 8 מינים:
טוקן ססגוני-מקור (Ramphastos sulfuratus)
טוקן חום (Ramphastos brevis)
טוקן שחור-מקור (Ramphastos vitellinus)
טוקן צהוב-חזה (Ramphastos dicolorus)
טוקן שחור-לסת (Ramphastos ambiguusI)
טוקן חום-סנטר (Ramphastos (ambiguus) swainsonii)
טוקן לבן-גרון (Ramphastos tucanus)
טוקן הטוקו (Ramphastos toco )
גלריה

טוקן מוכתם חזה
טוקן צהוב-חזה
טוקן ססגוני-מקור
טוקן חום-סנטר
טוקן לבן-גרון
טוקן גיאני
טוקן חום-סנטר
Pteroglossus bailloni
הערות שוליים

↑  http://www.e-rara.ch/gep_g/content/pageview/10680003
↑  Engineers Discover Why Toucan Beaks Are Models of Lightweight Strength
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541463605171  BnF: cb13610388w (data)  LCCN: sh85136233  NARA: 10648096  NKC: ph126785
אירוג'ל

פיסת אירוג'ל שמשקלה כ-2 גרם תומכת בלבנה במשקל 2.5 ק"ג, וגורמת לה להראות כמרחפת.
תהליך היבוש: ירוק-אידוי רגיל. כחול-יבוש בהקפאה. אדום –יבוש סופר-קריטי.
אֵירוֹגֵ'ל (Aerogel) הוא חומר מלאכותי מוצק, בעל צפיפות החומר המרחבית הנמוכה ביותר הידועה. בזכות מבנהו המיקרוסקופי, לחומר מספר תכונות ייחודיות כגון יכולת בידוד גבוהה ושטח פנים גדול. האירוג'ל יוצר לראשונה בשנת 1931 על ידי הכימאי סטיבן קיסטלר (Steven Kistler) על בסיס סיליקה ג'ל. כיום הוא זוכה למגוון שימושים בתחומים שונים, ביניהם תעשיות קוסמטיקה וצבעים, תעשייה כימית ואף חקר החלל.
עקרונות

אירוג'ל נוצר כאשר נוזל המהווה חלק ממרכיבי ג'ל, מוחלף בגז. כתוצאה מכך נוצר חומר מוצק בעל צפיפות נמוכה ביותר ובעל כושר בידוד תרמי מעולה. אירוג'ל מכונה לעיתים "עשן קפוא" או "אוויר מוצק", והתחושה בנגיעה בו דומה לתחושת נגיעה בקצף מוצק.
החומר נוצר באמצעות מיצוי המרכיב הנוזלי של ג'ל בתהליך הנקרא "יבוש סופר-קריטי". בתהליך זה, המתבצע מעבר לנקודה הקריטית של הנוזל, נמנע המעבר ממצב הצבירה הנוזלי למצב הצבירה הגזי המתקיים בתהליך יבוש רגיל. התהליך מאפשר הוצאת המרכיב הנוזלי של הג'ל מבלי למוטט את המבנה המרחבי של המרכיב המוצק שלו, כפי שעלול לקרות בתהליך של אידוי.
האירוג'ל הראשון נוצר מסיליקה ג'ל ומאוחר יותר גם מג'לים המבוססים על אלומיניום, בדיל, ופחמן.
עקרונות > הניסוח הכימי של תהליך יצירת החומר

או:
מאפיינים

כושר הבידוד המעולה של אירוג'ל נובע מן העובדה כי לא מתקיים בו אף אחד משלושת המאפיינים הדרושים לצורך העברת החום: הסעה, הולכה וקרינה. רובו של החומר הוא גז הידוע כמוליך גרוע של חום. אירוג'ל על בסיס סיליקון מצטיין בבידוד שכן גם הסיליקון עצמו הוא מוליך גרוע של חום. אירוג'ל על בסיס פחמן יוצר בידוד בזכות יכולת הספיגה של הפחמן את הקרינה האינפרה אדומה הנובעת מחום. בנוסף לכך, מבנה הסריג של החומר מונע מן האוויר שבתוכו את יכולת התנועה והעברת החום (הסעה).
אירוג'ל הוא חומר היגרוסקופי ופועל גם כסופח לחות. כאשר החומר סופח לחות עלולים לחול במבנה הסריג שינויים שיגרמו לאובדן תכונות הבידוד שלו. לכן, נהוג להשתמש באמצעים כימיים על מנת להקנות לאירוג'ל תכונות הידרופוביות (דוחה לחות).
צבעו של האירוג'ל נראה כחול, משום שהגז הכלוא בתוכו מפזר גלי אור קצרים בצורה יעילה, בדומה לתהליך שיוצר את הצבע הכחול בשמיים.
שימושים

כחומר מבודד מפני חום ובעל כושר חדירות לאור - ציפוי חלונות.
כחומר ניקוי סופח של חומרים כימיים - כפועל יוצא של שטח הפנים הגדול שלו.
כחומר נושא לזרזים שונים בתהליכים כימיים.
כחומר עיבוי בתערובת צבעים ובתעשיית הקוסמטיקה.
כחומר מילוי בשמיכות ובמוצרים הדורשים בידוד טמפרטורות מן הסביבה כגון חליפות צלילה וחליפות חלל.
בנאס"א ובתעשיית החלל בכלל, משתמשים באירוג'ל לתפיסת חלקיקים בחלל החיצון לצורכי מחקר.
אירוג'ל כחומר מבודד. פרח המונח מעל שכבת אירוג'ל דקה, אינו מושפע ממבער המונח תחתיו.
פיטר טסו מ-JPL שבנאס"א מחזיק דגימת אירוג'ל.
משה קאשטרו

| --- | --- |
 לידה:  מצרים
 פטירה:  1547 לפני שנת ה'ש"ז ירושלים 
 מקום מגורים:  ירושלים
 תקופת הפעילות:  ?–1547 
 רבותיו:  הרלב"ח, רבי יעקב בירב, רבי יצחק הכהן שולאל
 אב:  אברהם קאשטרו
 צאצאים:  רבי יעקב קאשטרו
 
ר' משה (בן צדיק) קאשטרו מחכמי ארץ ישראל וממנהיגי הקהילה היהודית בירושלים במחצית הראשונה של המאה ה-16.
ביוגרפיה

אביו אברהם קאשטרו היה ממונה על המטבעה במצרים, נמלט ב-1524 ממצרים בשל אי-הסכמתו לשתף פעולה בעת המרד של אחמד פאשא בסולטן סולימאן הראשון, ואחרי דיכוי המרד חזר לתפקידו ולמעמד בכיר של גובה מיסים מביירות ועד מצרים. עבר עם משפחתו לארץ ישראל והם התיישבו בירושלים. שם היה מעורב בפרויקטים של בנייה ויש הסוברים שבכללם גם מעורבות במפעל בניית חומות ירושלים.
אמו הייתה אחותו של אברהם זכות, ולאחר שנולד, נישאה לרבי אברהם בן אליעזר הלוי. בגניזה הקהירית נמצאה איגרת ששלח ר' משה מירושלים לאחד מפרנסי קהילת מצרים, אברהם אבן שאנג'י לטובת גיוס כספים לקהילת ירושלים. באגרת זו הוא מציין שהחכם המקובל ר' אברהם בן אליעזר הלוי שימש לו כאב חורג בצעירותו. אברהם דוד משער שהוא גדל אצלו עוד לפני גירוש ספרד ושייתכן שאף הצטרף אל נדודיו במסעו לארץ ישראל.
בין רבותיו של ר' משה קאשטרו נמנו הרלב"ח, ר' דוד ן' שושן, ר' יעקב בירב, ורבי יצחק הכהן שולאל. בוויכוח המפורסם בנושא חידוש הסמיכה בשנת רצ"ח, עמד לצידו של הרלב"ח אף על פי שגם ר' יעקב בירב היה מרבותיו המובהקים. בעניין זה קיימת איגרת שבה הוא נותן תשובה מפורטת של עמדתו ומחלוקתו על רבו הרב יעקב בירב, ואשר בעקבות כך ביקר אותו רבו בחריפות. בקונטרס הסמיכה שכתב הרלב"ח מופיעה התייחסות ארוכה בשמו ובשם הרב בירב לתשובתו זו.
הרלב"ח מזכיר מעלותיו בכמה מקומות כגון: ”חכם בתורה ברי בכל המשנה ופירושה, שלם במידות מתנהג בנקיות ופרישות, אח וגביר לי, החכם המעולה כה"ר, משה קאשטרו נר"ו. כי אחרי שכתבתי דברי הנזכרים, נשאתי ונתתי עמו...”.
בזמנו התרחש חלק משמעותי מגלי עליות מגורשי ספרד ופורטוגל, דבר אשר השפיע על אופי היישוב היהודי בארץ ישראל.
המשיך להנהיג את הקהילה היהודית בירושלים גם לאחר מות רבו וראש הקהל הרלב"ח.
בשנת 1546 פקדה את הארץ ובכלל זה את ירושלים רעידת אדמה חזקה שגרמה להרס רב.
נפטר בירושלים בשנת ה'ש"ז (1547). בשנים שלאחר פטירתו התמעטה הקהילה היהודית בירושלים עד שהיו נצרכים לפנות בכל עניין אל מנהיגי הקהל בצפת.
מבניו מפורסם רבי יעקב קאשטרו, המכונה מהריק"ש, שהיה מרבניה הנודעים של יהדות מצרים ויש דעות שרבי יעקב היה אחיו של רבי משה. כמו כן היה לו בן נוסף בשם רפאל שנהרג בצעירותו בדרכו למצרים.
ראו גם

יהודים בירושלים במאה ה-15 וה-16
לקריאה נוספת

גיורא פוזיילוב, חכמיהן של ארבע ערי הקודש כרך ב - חכמי ירושלים, מינהל החינוך הדתי.
אברהם דוד, עלייה והתיישבות בארץ-ישראל במאה הט"ז, עמ' סו-סז, הוצאת ראובן מס בע"מ, ירושלים, תשנ"ג–1993.
הערות שוליים

↑  אברהם דוד, ‏תעודות מהגניזה על בני קאשטרו במצרים במאות הט"ז-הי"ז, פעמים 54, חורף תשנ"ג, עמ' 117
↑  פולק אברהם נ., "היהודים ובית המטבעות במצרים בימי הממלוכים ובראשית שלטון הטורקים", ציון א (תרצ"ו), עמ' 24-36.
↑  גרבר חיים, "מסמך טורקי על אברהם די קאשטרו- הנהיג יהודי מצרים במאה הט"ז", ציון מה,
חוברת 2) תש"מ), עמ' 158-163.
↑  אברהם דוד, עוד לתולדותיו של ר' משה קאשטרו – מחכמי ירושלים במאה הט"ז לאור מסמך מן הגניזה, עמ' 347 בכתב העת: תעודה, כרך ז' בהוצאת אוניברסיטת תל אביב תשנ"א
↑  הרב נפתלי יעקב הכהן, "רב יצחק הכהן די-שולאל, הנגיד הגדול במצרים", אוצר הגדולים אלופי יעקב, חיפה, תשכ"ז–תש"ל, חלק ה, עמודים קנט-קסג, באתר היברובוקס
↑  גאון, משה דוד, 1889-1958, יהודי המזרח בארץ ישראל חלק ב, באתר היברובוקס
↑  אברהם דוד, עוד לתולדותיו של ר' משה קאשטרו – מחכמי ירושלים במאה הט"ז לאור מסמך מן הגניזה, עמ' 348 בכתב העת: תעודה, כרך ז' בהוצאת אוניברסיטת תל אביב תשנ"א
↑  שו"ת רלב"ח, סימן ל"א.
↑  גאון, משה דוד, 1889-1958, יהודי המזרח בארץ ישראל  חלק ב, באתר היברובוקס
↑  שפיגל, יעקב שמואל בן יהודה, הרב רבי יעקב קשטרו וחיבוריו - תדפיס, רמת גן תש"ן, באתר אוצר החכמה
↑  ראו שו"ת הרדב"ז, ווארשה תרמ"ב, חלק שביעי, סי' כד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007393606705171  ISNI: 0000 0000 5424 3981  LCCN: nr93010744  VIAF: 19549464   WorldCat (עם VIAF): 19549464
כביש ללא מוצא (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  יקי יושע
 הופק בידי:  איציק קול  דוד שפירא
 תסריט:  יקי יושע  אלי תבור
 שחקנים ראשיים:  ענת עצמון יהורם גאון גילה אלמגור תיקי דיין חנה מרון מוסקו אלקלעי
 מוזיקה:  יצחק קלפטר  ברוס ספרינגסטין
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  1982 (ישראל)
 משך הקרנה:  86 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
כביש ללא מוצא הוא סרטו של יקי יושע, אשר נכתב בהשראת סיפור אמיתי שזעזע את ישראל שהיה על זונה שהשתתפה בסרט תיעודי שיצרה ליהי חנוך על חייה, תוך תקווה לשקמם מבין ההריסות. הסרט לא שודר בסוף, משום שהזונה התאבדה סמוך לשעת הקרנתו.
ברוס ספרינגסטין תרם שלושה שירים לפסקול הסרט, שהולחן ברובו על ידי יצחק קלפטר.
הסרט צולם בתל אביב, ונראים בו נמל תל אביב וגשר ווקופ, גשר שלוש, ובית המעצר אבו כביר.
"כביש ללא מוצא" ייצג את ישראל בפסטיבל הקולנוע בקאן. הסרט הוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו.
פרטי העלילה

זונה היושבת במעצר בשם אליס מקבלת הזדמנות לחיים חדשים כאשר צוות טלוויזיה מחליט לעשות סרט תיעודי על הזנות בתל אביב.
אליס הנקראת במקור עליזה היא נערה בת 17 מעיירת פיתוח, הנחשפת לעולם חדש ומופלא והעולם הזה כמובן קוסם לה מאוד.
אליס מוזמנת לשהות בביתם המשותף של במאי הסרט יורם, ושל המפיקה מירי עד תום הצילומים. שיתוף הפעולה של אליס עולה על כל הציפיות, והיא שוטחת בפני המצלמה את סיפור חייה העגמומי. כאשר מירי מבחינה כי אליס ויורם מתקרבים זה לזה מאוד, היא מאיצה את הצילומים ומסיימת את ההפקה במהירות האפשרית.
אליס לא רוצה לחזור אל עולם הזנות אך העולם "המהוגן" נעול בפניה. אליס מוצאת את עצמה מהלכת בכביש ללא מוצא.
לבסוף שעות לפני מועד הקרנת הסרט בטלוויזיה אליס מתאבדת.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
ענת עצמון: אליס/עליזה
יהורם גאון: יורם
גילה אלמגור: מירי
תיקי דיין: ברוריה
חנה מרון: מתוקה
מוסקו אלקלעי: אמיל
חנה אזולאי-הספרי: אילנה
אורי גבריאל: צדוק
דב פרידמן: איש צוות
קלוד אבירם: צלם טלוויזיה
שולה רווח: גרושתו של יורם
רות גלר: סוהרת
עליזה רוזן: מנהלת מוסד לנוער
אייל גפן: איש צוות
יקי יושע: איש צוות
אריה אליאס: אבא של אליס
ג'טה לוקה: אמא של אליס
מוטי שירין: שמשון
גבי עמרני: הסמל אברם
הערות שוליים

↑  שאול שיר-רן, קולנוע - ענת הגדולה, כל העיר, 3 בדצמבר 1982
מנצ'וקוו

מַנְצ'וּקְווֹ (ביפנית: 滿洲國 – מילולית: "מדינת מנצ'וריה"; בסינית מפושטת: 满洲国) הייתה מדינת חסות יפנית שהתקיימה בין השנים 1932–1945 על פני מנצ'וריה ומזרח מונגוליה הפנימית. היא נשלטה על ידי פויי, קיסר סין משושלת צ'ינג, שהיה הקיסר הסיני האחרון, ותפקד כשליט בובה של יפן. עם הקמתה ב-1932, יפן ניסתה לכפות על הרפובליקה הסינית הכרה במנצ'וקוו, אך רוב הסינים ראו בה כשטח כבוש. במלחמת האזרחים הסינית, הן הקוומינטנג והן הקומוניסטים ראו במנצ'וקוו כממשלת בובות של יפן.
מנצ'וקוו שימשה כבסיס צבאי לפלישות נוספות של יפן לסין. הכיבוש היפני במנצ'וריה כלל פשעי מלחמה חמורים, כולל הרעבה, אונס, עינויים ורצח של מיליונים.
רקע

במהלך העשור האחרון של המאה ה-19, מנצ'וריה התיכונה הייתה תחת השפעה רוסית, בעיקר בעקבות בניית מסילת הברזל הסינית מזרח-אסיאתית דרך חרבין לוולדיווסטוק. לאחר מלחמת רוסיה–יפן (1904–1905), השפעתה של יפן באזור גברה, במיוחד בעקבות הנחת מסילת הברזל הדרום מנצ'ורית ב-1906 ללו'שונקואו והגירת אזרחים יפנים. קציני הצבא היפני תכננו זמן רב לפלוש למנצ'וריה, אך התנגדות פנימית מנעה מהם לעשות זאת. ב-18 בפברואר 1931 הם ביימו את תקרית מוקדן, שהעניקה להם את הלגיטימציה לפלוש למנצ'וריה. הכיבוש הושלם בהצלחה וזכה לפופולריות רבה ביפן, אך גרם לגינויים שהובילו את יפן לפרוש מחבר הלאומים. בשנת 1932 יפן הקימה במנצ'וריה את "מדינת מנצ'וריה" – מנצ'וקוו.
פוליטיקה

מנצ'וקוו הוגדרה כ"איחוד של חמשת עמי האזור" – מנצ'וריאנים, בני האן, יפנים, קוריאנים ומונגולים – תחת הסיסמה "חמישה עמים, איחוד אחד" שנלקחה מהרפובליקה הסינית. היא הייתה מדינה עם מערכת פוליטית ריכוזית וטוטליטרית מאוד. דה-יורה, הכוח הפוליטי היה מרוכז בידו של הקיסר פויי ומפלגת הימין הקיצוני שלו, "איחוד קונקרדו". בפועל המדינה נשלטה על ידי הצבא היפני, שהיה לכובש זר. למרות זאת, הותרו התארגנויות פוליטיות מסוימות, בעיקר של מהגרים, כולל תנועות פשיסטיות רוסיות ואף תנועות ציוניות של יהודים.
ראו גם

מנצ'וריה
פויי
הפלישה היפנית למנצ'וריה
בני ציון

ערך זה עוסק במושב בשרון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
מראה במרכז היישוב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: חוף השרון
גובה ממוצע: ‎35 מטר
תאריך ייסוד: 1947
תנועה מיישבת: האיחוד החקלאי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,147 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) בני ציון(למפת נתניה רגילה) בני ציון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בני ציון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בני ציון32°13′09″N 34°52′08″E﻿ / ﻿32.219221100013°N 34.8689131068226°E﻿ / 32.219221100013; 34.8689131068226  heמפת היישובים של מועצה אזורית חוף השרון באדום - בני ציון בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10
http://www.bnaizion.org.il
בית ברטשניידר ב-1947
שביל הברושים על שם משה ברייר ממיסדי הכפר
"בני ציון" ממשפחות המתיישבים. 1 במרץ 1947, צלם: גב' שורץ
המודדים מסיימים את מדידת הקרקעות של "בני ציון". צלם: גב' שוורץ, 1 במרץ 1947
בְּנֵי ציּוֹן הוא מושב (כפר שיתופי) שהוקם בשנת 1947 באזור השרון כ-4.5 ק"מ מצפון לרעננה וראשוני בתיו כ-1 ק"מ ממערב לכביש 4, גובל ביישובים בצרה וחרוצים. מבחינה מוניציפלית שייך הכפר למועצה אזורית חוף השרון. המושב נקרא תחילה "גבעות רעננה", ונקרא אחרי כן "בני ציון" על שם מסדר בני ציון בארצות הברית שסייע בהקמתו.
היסטוריה

בני ציון עלה על הקרקע ב-27 במרץ 1947. הוא הוקם על ידי מחלקת המעמד הבינוני של הסוכנות היהודית ומועצת החקלאות הפרטית – איגוד שריכז חקלאים פרטיים שעד אז עבדו אדמות חכורות ובקשו נקודת קבע משלהם.
אדמות היישוב, כ-750 דונם קרקע באזור "גבעות רעננה", ליד המושבה רעננה, נקנו על ידי מסדר בני ציון, הסוכנות היהודית והקרן הקיימת הקימו את התשתית לכפר, חפרו באר מים, מחנה צריפים למגורים (על הגבעה בה נמצאת היום בריכת השחייה), חדר נשק להגנה מפני ערביי הסביבה, בריכה לאגירת מי גשמים ושני אוהלים. התארגנה קבוצת מתיישבים ראשונה שמנתה 15 משפחות ונקבע מועד העלייה לקרקע. בין המתיישבים האלה היו חקלאים פרטיים, חיילים יהודים משוחררי הצבא הבריטי שחלקם היו גם בשבי הגרמני, חיילי הבריגדה וניצולי השואה.
טקס העלייה על הקרקע התקיים ברוב עם, כאשר נציגי המוסדות השונים בארץ, אורחים מההסתדרות הציונית בארצות הברית, בראשותו של הרב אבא הלל סילבר ואורחים ממסדר בני ציון הגיעו לטקס. נישאו ברכות ואיחולי הצלחה על ידי הנציגים השונים וכאשר נשמע רעש רכבי החיילים הבריטים, אמר הרב סילבר: "הם, האנגלים ילכו מכאן ואתם תישארו – כי לכם ניתנה הארץ".
חברת רסקו בנתה את בתי המתיישבים ואת מבני הציבור. מסדר בני ציון בראשותו של הריס לוין ליוו את הקמת המושב לאורך כל הדרך ובהתאם לכל הצרכים. עם הזמן, נוספו קבוצות נוספות של מתיישבים במושב, נסלל כביש במקום דרך החול שהמכוניות שקעו בה, נפתח בית ספר לילדים בבית מגורים והוחל בבניית "בית דבורה", הבניין הראשון של בית הספר. הוקמה צרכנייה, הוקם מחסן תערובת והוקמה בריכת המים הקבועה. בשנים הראשונות סבל הכפר ממחסור במים וביוני 1953 נחנך במקום מפעל מים חדש שסיפק כ-250 מ"ק לשעה.
בשנת 1949 הוקמה בסמוך מעברת עולים, שנקראה לאחר מכן כפר חרוצים. העולים החדשים עבדו בפרדסי הסביבה וגם במשקי המושב.
בשנת 2021 החלה הקמתה של חוות שרתים גדולה ביישוב. תושבי היישוב התנגדו להקמתה.
חקלאות

בני ציון הוקם כאגודה חקלאית שיתופית שיסודה היה בערבות הדדית. החקלאות מכילה כ-3,000 דונם, עיקרם פרדס ו-300 דונם אבוקדו, בעיבוד האגודה. קיימים עוד גידולי "ירוקים", לולים, ירקות, תפוחי-אדמה, פרחים וכמו כן, חוות לגידולי סוסים.
תושבים

במושב בני ציון כ-322 משפחות. הכפר מורכב מבסיס של נחלות (משקים מלאים), משקי עזר ודיירים בשכירות. בשנים 1974- 1978 נבנה שכון הבנים שכלל 10 יחידות אשר הוגרלו בין בני המושב. בשנת 1998 עבר הכפר תהליך "הרחבה" שהגדילה והצעירה את אוכלוסיית היישוב. מספר משפחות גרות בנחלת ההורים כ"בנים ממשיכים".
קהילה

במושב פועל בית-ספר בית חינוך קהילתי חוב"ב המשותף לילדי המושבים בני ציון, בצרה וחרוצים.
בבית הספר לומדים כיתות א'-ו', והוא נקרא ע"ש אדש פרידמן שהיה אחד מיושבי הראש של הכפר.
את פעילות הנוער מעבר לשעות הלימודים מרכז בית-הנוער במסגרת תנועת-הנוער של האיחוד החקלאי. פעילות בית-הנוער אף היא משותפת לילדי שלושת הכפרים. הפעילות מתמקדת בחינוך לערכי אזרחות טובה, אהבת האדם והמולדת וכן תרומה לקהילה. בנוסף, נהנים הילדים מטיולים, מחנות עונתיים ועוד.
לרשות הקהילה מגוון חוגים גדול לשעות הפנאי הפונה לכל שכבות הגיל. בכפר מבני ציבור מגוונים הכוללים צרכניה, בריכת שחייה, מכון כושר, אולם ספורט, מרפאה (לשימוש "קופת חולים מאוחדת"), "בית-עם" המשמש לאירועים, מגרש טניס, גנים ציבוריים וספרייה פעילה. במבנה הצרכנייה הישנה הוקם ארכיון הכפר, בו נערכים גם חוגים ופעילויות נוספות.
בכפר קיימים שני בתי כנסת בפעילות קבועה וכן בית-עלמין אותו מנהלת חברה קדישא מקומית.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 נפתחה הרחבה קהילתית ביישוב. בהרחבה גרו משפחות צעירות ושילשו את האוכלוסייה באזור.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מפעל מים חדש בכפר בני ציון, דבר, 15 ביוני 1953
↑  עמיר קורץ, בעלי הווילות בבני ציון בקרב נגד חוות השרתים של גוגל; "זה ייגמר באסון", באתר כלכליסט, 21 בנובמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465877805171
אמריקה הלטינית

אמריקה הלטינית
אמריקה הלטינית (בספרדית Latinoamérica; בספרדית ובפורטוגזית: América Latina; בצרפתית: Amérique latine; באנגלית: Latin America) הן מדינות יבשת אמריקה (אמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית והקריביים), אשר שפתן העיקרית היא ספרדית או פורטוגזית. שתי השפות האלה הן שפות רומאניות, שהתפתחו מהשפה הלטינית, ומכאן הכינוי "אמריקה הלטינית". בתחום אמריקה הלטינית נוהגים לכלול גם את האיים הקריביים שבהם מדוברת השפה הצרפתית (שאף היא שפה רומאנית) ואת גיאנה הצרפתית שהיא מחוז מעבר לים של צרפת.