stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אות משמיים: הסימן הראשון
צוות השחקנים והדמויות

נל טייגר פרי – מרגרט
סוניה בראגה – סילביה
ראלף אינסון – הכומר ברנן
ביל ניי – לורנס
תאופיק ברהום
מריה קבלרו
ניקול סורייס
צ'ארלס דאנס
הפקה

באפריל 2016, הוכרז על פריקוול של "אות משמיים", בן ג'ייקובי כתסריטאי ואנטוניו קמפוס היה במגעים לבימוי. במאי 2022, אולפני המאה ה-20 החלו בפיתוח הסרט, ונמסר כי ארקשה סטיבנסון תביים את הסרט. בשלהי אוגוסט 2022, לוהקה נל טייגר פרי לצוות השחקנים. צילומי הסרט הסתיימו בינואר 2023.
הפצה

הסרט עתיד לעלות לאקרנים ב-5 באפריל 2024, תחת הפצת אולפני המאה ה-20, בישראל הסרט עתיד לעלות לאקרנים ב-4 באפריל 2024.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | סרט האימה הטוב ביותר | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  "The First Omen (15)". BBFC. March 13, 2024. Retrieved March 13, 2024.
↑  D'Alessandro, Anthony (November 16, 2023).
"'The Omen' Prequel 'First Omen' Lands Spring 2024 Release". Deadline Hollywood. Retrieved November 16, 2023.
↑  Kit, Borys (April 28, 2016). "'The Omen' Movie Prequel in the Works (Exclusive)". The Hollywood Reporter. Archived from the original on November 8, 2020. Retrieved March 9, 2023.
↑  Kroll, Justin (August 31, 2022).
"'Servant' Star Nell Tiger Free To Star In 'Omen' Prequel 'First Omen' For 20th Century". Deadline Hollywood. Retrieved August 31, 2022.
↑  Hamman, Cody (January 12, 2023).
"First Omen: The Omen prequel has been filmed, might get a 2023 release". joblo. Archived from the original on March 9, 2023. Retrieved March 9, 2023.
↑  Matt Neglia, The 2024 Saturn Award Winners, Next Best Picture, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
דן וילסון

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1961 (בן 63) סנט לואיס פארק, מינסוטה, ארצות הברית
 שם לידה:  דן דוד וילסון
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, הרווארד קולג', St. Louis Park High School 
 סוגה:  אינדי-פופ  פולק-רוק  קאנטרי  רוק אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  MCA רקורדס 
 www.danwilsonmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דן דוד וילסון הוא מוזיקאי, זמר, כותב שירים, מפיק ואמן ויזואליה אמריקאי, אשר נולד ב-26 במאי 1961 במינסוטה. במהלך הקריירה שלו הוא כתב והפיק מגוון רחב של שירים ביניהם לאמנים כמו אדל, דיקסי צ'יקס, סלין דיון, פינק ועוד. על עבודותיו הוא זכה בשני פרסי גראמי והיה מועמד לאחד נוסף. בנוסף שימש כחבר בלהקת Semisonic ואף הוציא מספר אלבומים משלו.
ביוגרפיה

וילסון נולד בסנט לואיס פארק שבמינסוטה. תחילה הוא למד באוניברסיטת הרווארד אומנות ויזואלית, בדגש על הדפסה, וסיים את התואר בהצטיינות. בשנת 1983 זכה בפרס לואי סדלר לכישרון אומנותי יוצא דופן. בזמן שהיה במכללה שיתף פעולה עם אחיו, הזמר והיוצר מאט וילסון. באותה עת, שניהם ניגנו בלהקות שונות. לאחר שסיים את לימודיו במכללה החל לעסוק ברישום וציור.
עבודתו עם אמנים אחרים

בנוסף לפרויקטים אלו עבד וילסון גם עם אמנים אחרים. עבודתו אלו זיכו אותו בשני פרסי גראמי בקטגוריות אלבום ושיר השנה.
הרבה מהאמנים תיארו את וילסון כאמן שלימד אותם איך לבטא את הרגשות והרעיונות שלהם בשיריהם. הזמרת פינק ציינה זאת  בריאיון, תוך שהיא מכנה את וילסון כ"מבריק" וכ"מעצב שירים" וטענה כי הוא גרם לה להיפתח כמלחינה.
עבודתו עם אמנים אחרים > Taking the Long Way

אחד מעבודותיו הבולטות היו עם דיקסי צ'יקס על אלבומה Taking the Long Way, בו וילסון היה שותף לכתיבת שישה משירי האלבום. האלבום זכה בפרסי גראמי רבים ובכך העניק לווילסון את הגראמי הראשון שלו בקטגוריית שיר השנה, על השיר "Not Ready to Make Nice". בנוסף האלבום זכה להצלחה מסחרית כאשר הגיע למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית. בהמשך הוא הופיע בסרט דוקומנטרי שיצא אודות הלהקה ובו דיבר על העבודה עם בנות הלהקה ועל האתגר לעבוד על אלבום שהיה טעון מבחינה רגשית, לאור העובדה שהאלבום עסק בתקופה בה הלהקה הוחרמה ברדיו ועל ידי המעריצים בשל התבטאויות פוליטיות כלפי נשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ורג' ווקר בוש.
בנוסף הוא כתב עבורם שיר בשם "Easy Silence". לבסוף, השיר לא נכנס לאלבום, אך נכנס לאלבום של וילסון עצמו.
עבודתו עם אמנים אחרים > 21

בשנת 2011 יצא אלבומה השני של הזמרת אדל 21, אשר זכה להצלחה מסחרית אדירה ולימים הפך לאלבום הנשי השני הנמכר ביותר בהיסטוריה. בנוסף הוא זכה בפרסי גראמי רבים, ביניהם פרס אלבום השנה אשר הוענק גם לווילסון עצמו. אחד מהשירים היה השיר "Someone like You" שהפך לאחד מהשירים הגדולים ביותר בהיסטוריה, כאשר בין היתר דורג כשיר ה-144 המצליח ביותר בהיסטוריית ארצות הברית והשיר ה-25 המצליח ביותר בהיסטוריית בריטניה. בנוסף, וילסון שימש כנגן הפסנתר של שיר זה.
בריאיון וילסון סיפר שהשיר היה אמור להיות גרסת דמו, אך אדל השמיעה את הדמו של השיר למנהל שלה והוא אהב אותו מאוד. לאחר מכן השמיעה אותו גם לאמה שבכתה מהשיר ולכן הוחלט כי גרסת הפסנתר תהיה הגרסה הסופית של השיר.
אדל התייחסה לעבודתה עם וילסון בנאום הזכייה שלה בטקס פרסי הגראמי, כאשר זכתה בפרס בקטגוריית "ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר" ואמרה: "אני רוצה להודות לדן וילסון שכתב את השיר הזה איתי. חיי השתנו כשכתבתי את השיר הזה והרגשתי כך עוד לפני שכולם שמעו אותו".
בנוסף השיר שבר שיא כאשר היה לשיר שהורד הכי הרבה פעמים דיגיטלית בהיסטוריית בריטניה. בסך הכל השיר מכר 2.4 מיליון עותקים בבריטניה ובכך זכה למעמד פלטינה מרובעת במדינה. בנוסף הוא הגיע למעמד פלטינה או יותר ב-12 מדינות נוספות.
חיים אישיים

וילסון נשוי לדיאן אייספלדון, יועצת אסטרטגיה למגזר הפילנתרופי והעמותות. הם הכירו כאשר למדו באוניברסיטה ובשנת 1997 נולדה בתם קוראזון. בתם נולדה עם מוגבלות מפני שנולדה טרם זמנה. בשנת 2007 הם אימצו את בתם השנייה לילי מהפיליפינים כשהייתה בת שנתיים.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 סינגלים 2013: "Disappearing"  2015: "The Hottest Christmas Eve Ever"  2016: "Yoko"  2018: "We Ain't Telling"  2018: "Uncanny Valley"  2018: "Christmassy"  2018: "Are You Lonely Tonight, Mrs. Claus?"  2019: "Fly Safe"  2019: "The Rules"  2019: "A Modest Proposal"  2019: "Too Much ii"  2019: "Sunshine"  2019: "Last December"  2020: "Eventually"  2020: "Superfan"  2020: "Red Light"  2020: "The Real Question"  2020: "Try Love" אלבומי אולפן 2007: Free Life  2008: Be Free EP digital release  2014: Love Without Fear  2017: Re-Covered:  אלבומי הופעה 1998: Dan Wilson Live @ Bryant Lake Bowl  2001: DW Live @ the CCC  2008: Live at the Electric Fetus  2009: Dan Wilson Live at the Pantages – A 2-CD document of Dan Wilson's concert at Minneapolis' Pantages Theater on December 13, 2008. אלבומים עם להקת Semisonic 1993: Pleasure  1995: Pleasure EP (EP)  1996: Great Divide  1998: Feeling Strangely Fine  2001: All About Chemistry  2003: One Night at First Avenue (live)  2018: Feeling Strangely Fine (20th Anniversary Reissue)  2020: You're Not Alone (EP) אלבומים עם אחיו 2010: Dan & Matt Wilson Minneapolis 2010  2013: Dan & Matt Wilson Minneapolis 2013
רשימת השירים המלאה שכתב והפיק עבור אמנים אחרים

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: יש להפוך את הסדר בכל אחד מהתתי-פסקאות.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס גראמי | שיר השנה | "Butterfly" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | שיר הקאנטרי הטוב ביותר | "White Horse" | זכייה |  |
| 2024 | פרס אוסקר | השיר המקורי הטוב ביותר | "It Never Went Away" (מתוך "ג'ון בטיסט: סימפוניה אמריקאית"; עם ג'ון באטיסט) | מועמדות |  |
| 2024 | פרס איגוד מוזיקת הקאנטרי | שיר השנה | "White Horse" | זכייה |  |
| 2025 | פרס גראמי | השיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה חזותית | "It Never Went Away" | זכייה |  |
ביאורים

1 2 3  בתור פזמונאי
הערות שוליים

↑  "Dan Wilson Music.com". Dan Wilson.
↑  The 96th Academy Awards | 2024, www.oscars.org, ‏2024-01-23 (באנגלית)
↑  Glenn Garner, CMA Awards: Morgan Wallen, Chris Stapleton Top Winners List, Deadline, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  2025 GRAMMYs: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 104968138X  ISNI: 0000 0003 6565 8906  LCCN: n87147623  MusicBrainz: 9f41f18b-23b2-4052-af25-0664dbfc9085  VIAF: 70145971499232332196   WorldCat (עם VIAF): 70145971499232332196
קח אותי לירח

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  גרג ברלנטי
 הופק בידי:  קינן פלין, שרה שכטר, סקרלט ג'והנסון
 תסריט:  דוז גילרוי
 עריכה:  הארי ג'רג'אן
 שחקנים ראשיים:  סקרלט ג'והנסון  צ'נינג טייטום וודי הרלסון
 מוזיקה:  דניאל פמברטון
 צילום:  דריוס וולסקי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני אפל 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  8 ביולי 2024
 משך הקרנה:  132 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט דרמה 
 תקציב:  100 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
קח אותי לירח (באנגלית: Fly Me to the Moon) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2024 מסוגת דרמה היסטורית בבימויו של גרג ברלנטי, עם סקרלט ג'והנסון, צ'נינג טייטום ווודי הרלסון בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על סיפור החללית אפולו 11 בתוספת סיפור פיקטיבי על הסרטת סרט גיבוי לנחיתה במקרה שהנחיתה ישתבש (בהשראת תאוריית הקשר על זיוף הנחיתה על הירח).
השיר "Fly Me to the Moon" מושר בסרט בפי פרנק סינטרה.
תקציר העלילה

קלי ג'ונס (סקרלט ג'והנסון) היא אשת פרסום מצליחה במנהטן. יום אחד נפגש אתה מו באקוס (וודי הרלסון) שמציג עצמו כיועץ מקורב לנשיא ניקסון ומבקש ממנה להגיע לפלורידה ולהיות אחראית על הפרסומת ויחסי הציבור של נאס"א בקשר לתוכנית לשגר אדם לחלל כפי שהבטיח בזמנו הנשיא קנדי.
היא פוגשת בקול דייוויס (צ'נינג טייטום) האחראי על תוכנית אפולו 11 מההמראה, הנחיתה על הירח והחזרה ארצה.
התכנית מתנהלת באיטיות בגלל בעיות תקציב היות שחלק מהסנאטורים מתנגדים לה ורואים בה בזבוז כספי ציבור. קלי מגייסת תמיכה של חברות פרטיות גדולות כמו שעוני יוקרה שעונדים האסטרונאוטים. דייוויס לא מסכים לזה אבל אין לו ברירה. קלי היא אשפית המניפולציה על אנשים והיא מצליחה בשיטות שלה לגרום לכמה סנאטורים מתנגדים לשנות את הצבעתם. התקציב מאושר והתכנית רצה.
עיקרה של התכנית היא בגלל המרוץ לחלל עם ברית המועצות והוא שיאה של המלחמה הקרה. ארצות הברית חוששת מאד ממה שיקרה אם התכנית תיכשל.
באקוס נפגש בחשאי עם קלי ומורה לה להפיק "תוכנית גיבוי" למקרה שהנחיתה תיכשל. היא מגייסת את הבמאי ואנס (ג'ים ראש) שאיתו עבדה בפרסומות כדי לביים את הנחיתה המבוימת. נבנית "חללית" ומגויסים ניצבים המלובשים בחליפות חלל ומדמים את האסטרונאוטים על הירח.
תוכנית הגיבוי נכשלת (ללא ספוילר) והנחיתה מתבצעת כראוי, קלי ודייוויס מתנשקים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סקרלט ג'והנסון | קלי ג'ונס |  |
| צ'נינג טייטום | קול דייוויס |  |
| ג'ים ראש | ואנס | במאי קולנוע |
| וודי הרלסון | מו באקוס |  |
| קולין וודל | באז אלדרין | אסטרונאוט |
| פיטר ג'ייקובסון | צ'אק | מראיין |
| ג'ין ג'ונס | סנטור הופ |  |
| ג'ו צ'סט | סנטור ונינג |  |
| כריסטיאן זובר | מייקל קולינס | אסטרונאוט |
| ניק דילנבורג | ניל ארמסטרונג | אסטרונאוט |
| ריי רומנו | הנרי | מהנדס חלל |
| אנה גרסיה | רובי מרטין | עוזרת של קלי |
| קולין ג'וסט | סנאטור קוק |  |
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס סאטורן | 2 בפברואר 2025 | סרט הפעולה/הרפתקאות הטוב ביותר | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑   אורון שמיר, "קח אותי לירח": בניגוד לציפיות, הסרט הזה לא הצליח לעוף לחלל, באתר הארץ, 7 בינואר 2025
↑  Matt Neglia, The 2024 Saturn Award Winners, Next Best Picture, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
חוה שכטר

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בת 72 בערך) ישראל 
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  סופרת   משוררת   חוקרת   מרצה   עורכת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה
 שפות היצירה:  עברית
 מספר צאצאים:  3
 
חוה שכטר (נולדה בשנת 1953) היא סופרת, משוררת, עורכת, מרצה וחוקרת. עוסקת שנים רבות בהוראה והיא בעלת תואר ד"ר לחינוך. פרסמה מאמרים אקדמיים, ספרי ילדים וספרי שירה בספרים, אנתולוגיות ובכתבי עת.
ביוגרפיה

חוה שכטר היא דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת חיפה, 2003. הדוקטורט שלה: השפעת מסע בני נוער לפולין על האמפתיה לסבלם של ערביי ישראל בהדרכת: גבריאל סלומון.
עבודת פוסט דוקטורט בנושא: "ערבים ויהודים ישראלים בפולין: המסע המשותף של ערבים ויהודים ישראלים למחנה ההשמדה אושוויץ בירקנאו במאי 2003 ", עשתה בליוויו של פרופסור דן בר און, בשנת 2007 באוניברסיטת בן-גוריון.
ילדותה ונעוריה עברו עליה בשכונת חליסה שבחיפה. הייתה מורה בחטה"ב לספרות, לשון והבעה במשך 31 שנה. שימשה כמפקחת מחוזית להנחיה בחינוך הבלתי פורמלי, במרכז הדרכה – מחוז חיפה. כמו כן השתתפה בכתיבת תוכניות לימודים בחינוך הבלתי פורמלי, במשרד החינוך בירושלים. פיתחה תוכניות הפעלה בנושא: "כיבוד החוק והמשפט", במסגרת המדרשה לדמוקרטיה ולשלום ע"ש אמיל גרינצוויג. עסקה בהנחיית משתלמים בתחום החינוך הבלתי פורמלי והדרכת חדרי מורים בנושאים חינוכיים.
פעלה כמרצה בתחום החינוך בחוג לחינוך במכללה האקדמית עמק יזרעאל לתואר ראשון ושני, ובמרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו, במכללה למינהל.
חברה באגודת הסופרים.
אמא לשלושה וסבתא לשבעה, מתגוררת בקריית חיים.
ספריה

הגשר שבין האתמול למחר (תל אביב: סער, 1995)
להיות שיכת (תל אביב: רכגולד, 1996)
חבר ושמו פחד (תל אביב: רכגולד, 1996)
לגלות או להסתיר? (תל אביב: רכגולד, 1997)
מסבה למקובלים בלבד! (תל אביב: רכגולד, 1999)
אולי תשימו לב גם אלי (תל אביב: רכגולד, 1999)
הסוד שלנו (תל אביב: רכגולד, 1999)
ערבים ויהודים ישראלים בפולין: המסע המשותף של ערבים ויהודים ישראלים למחנה ההשמדה אושוויץ בירקנאו במאי 2003 / חוה שכטר, אניס פרחאת, דן בר-און (תל אביב: אוניברסיטת תל אביב - מרכז תמי שטינמץ למחקרי שלום, 2008)
אחרי לכתך: שירים (תל אביב: גוונים, 2015)
שירתה

עמוס לויתן על הספר ״אחרי לכתך״: מזקק את חוויות הכאב והפרידה מבן זוג אהוב לכדי מבע בהיר של שירה צרופה. ללא עודפים רגשיים ומילוליים, אלא מתוך דיוק והעמדה על העיקר, מגישה לנו המשוררת מחזור מגובש ונוגע ללב, שהמקרה הפרטי והכלל אנושי ארוגים בו ללא התר.
על ספרי הילדים

מתוך "ספרות ילדים ונוער" שנת ה-23 חוברת ב' (89), ספטמבר 1996, בהוצאת משרד החינוך והתרבות על הספר "להיות שייכת": "זה ספר בעל מסר חינוכי חשוב ביותר, הנותן חומר רב למחשבה למורים, למחנכים וגם להורים. ילדים בכיתות בינוניות וגבוהות יקדמוהו בסיפוק. הספר יהיה אולי גם להיט בשיעורי חברה".
רות גפן-דותן על "להיות שייכת": בסגנון סיפורי קולח. ספר - סיפור. מציאותי. דידקטי אך אמין. מעולמם של ילדים ומתוך בעיותיהם. עיסוקו של סיפורנו: דחיה חברתית והסבל שהיא גורמת." ועוד כתבה: "סיום הסיפור נותן חומר למחשבה ואף ליצירתיות נוספת. כדאי, איפוא להכירו. להמליץ עליו, לקוראים צעירים." פורסם ב"ספרים הם ידידים" מספר 4 (81), דצמבר 1996, מרכז להשכלה תל-חי, עמוד 17.
מחקר

חקר תחום פתרון קונפליקטים בשילוב שואה, יהודים וערבים: "ערבים ויהודים ישראלים בפולין: המסע המשותף של ערבים ויהודים ישראלים למחנה ההשמדה אושוויץ בירקנאו במאי 2003".
חקר אתנוגרפי בנושא הגירה: "הסתגלות חברתית ואקדמית של סטודנטיות אשר היגרו לבד מחה"ע (ברית המועצות לשעבר).
חקר תחום פתרון קונפליקטים בהיבט חינוכי: "השפעת מסע בני נוער לפולין על האמפתיה לסבלם של ערביי ישראל".
פרסומים ומחקרים

Does vicarious experience of suffering affect empathy for an adversary? The effects of Israelis' visits to Auschwitz on their empathy for Palestinians. Hava Shechter & Gavriel Salomon. Journal of Peace Education. Vol .l2 (2), 2005.
Social and Academic Adaptation Styles of Female Students who Immigrated Alone from the Former Soviet Union to Israel"/ Rivka Eisikovitz & Hava Shechter. Journal of International Migration.Vol .45 (2) 2008
ערבות מעורבות ושוויון בין המינים, ספרות ילדים ונוער, שנת ה-27, חוברת א' (105), ספטמבר 2000, בהוצאת משרד החינוך והתרבות, עמודים 8–13
מענקי מחקר

2004 - קרן תמי שטיינמץ, אוניברסיטת תל אביב
עריכה

עריכה לשונית של ספרו של פרופסור גבריאל סלומון, "טכנולוגיה וחינוך בעידן המידע", הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה/זמורה ביתן, 2000
פיתוח תוכניות לימוד

1990 עד 1991 - כתיבת תוכניות הפעלה בנושא: "כיבוד החוק והמשפט", במסגרת המדרשה לדמוקרטיה ולשלום ע"ש אמיל גרינצוויג.
1995 - כתיבת תוכנית לימודים בחינוך הבלתי פורמלי, במשרד החינוך - ירושלים.
שירים לקריאה נוספת

"עיתון 77", שנת 2015, גיליון מספר 383
אנתולוגיה "זכויות יוצרות" אסופת יצירות ליום האישה הבינלאומי, בעריכת שושנה ויג, 2015
"על כנפי אמרות" - "אנתולוגיה מקוונת לאמרות שיר פרי עטם של משוררים וסופרים עכשוויים", עורך ראשי המשורר אמיר אור
אסופת שירים: "משא השתיקה" בהוצאת השראה צפונית, 2019
כתב העת "מוטיב", שיר בנושא "בית", גיליון 27, 2017
כתב העת "מוטיב", שיר בנושא "קסם", גיליון 28, 2017
כתב העת "מוטיב", שיר בנושא "עודני ילד", גיליון 31, 2018
כתב העת "מוטיב", שיר בנושא "ישראל שבעים פנים", גיליון 34, 2018
כתב העת "מוטיב", שיר בנושא "אלהים אדירים", גיליון 39, 2018
הערות שוליים

↑  שכטר חוה, באתר נילי דגן
↑  חוה שכטר, השפעת מסע בני נוער לפולין על האמפתיה לסבלם של ערביי ישראל, באתר אוניברסיטת חיפה, ‏2002 (באנגלית)
↑  חוה שכטר, סיפורה של הלן ניצולת שואת יהודי הונגריה, באתר הקשר הרב דורי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 298904385   WorldCat (עם VIAF): 298904385 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חוה שכטר".
ה'תקל"ב

ה'תקל"ב (5,532) ובקיצור תקל"ב – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 1771, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 27 בספטמבר 1772.
המולד של תשרי חל ביום שני, 15 שעות ו-141 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשז. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 3 במחזור העיבור ה-292. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 16 (סימנה יויאז) במחזור השמש ה-198.
שנה זו היא שנת 1,703 לחורבן הבית, ושנת 2,083 לשטרות.
אירועים

חלוקת פולין הראשונה מכניסה לראשונה קהילות גדולות של יהודים תחת שלטון האימפריה הרוסית, ואת גליציה ויהודיה תחת שלטון בית האבסבורג.
א' באייר – הכרזת החרם על החסידים בידי הגר"א, רבי שמואל בן אביגדור, ופרנסי קהילת וילנא שבליטא, שעמדה בראש ההתנגדות לחסידות.
כ' בסיוון – בעקבות פניית קהילת וילנא, בקהילת ברודי מוכרז חרם נוסף על החסידים.
רבי יוסף תאומים מפרסם את הכרך הראשון של חיבורו הידוע "פרי מגדים" על השולחן ערוך, ספר שהשפיע רבות על פוסקי ההלכה בדורות שלאחריו.
נולדו

ט"ז בטבת – שלום הכהן, משורר עברי יליד פולין, איש תנועת ההשכלה (נפטר ה'תר"ה)
א' בניסן – רבי נחמן מברסלב, מייסד חסידות ברסלב (נפטר ה'תקע"ב)
י"ז באייר – רבי משולם זלמן אשכנזי, מפוסקי יהדות פולין, ורבה של לובלין. (נפטר בל' בניסן ה'תר"ג)
נפטרו

כ"א בחשון – רבי מלאכי הכהן, רב איטלקי, מגדולי רבני ליוורנו במאה ה-18, שנודע בספרו האנציקלופדי לכללי התלמוד "יד מלאכי" (נולד ה'ת"ס).
ט"ו בכסלו – רבי אורי פייבוש הילמן, בנו של רבי שמואל הילמן ואב"ד הנאו, ליסא ובונא.
א' באדר א' – רבי אברהם מאיר הלוי אפשטיין, רב העיירה ליסקובי בליטא ולאחר מכן אב"ד העיר מוש-חדש.
י"ט בניסן – רבי אהרן הגדול מקרלין.
י"ז באב – רבי חיים רפאל בן אשר, הראשון לציון.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
הערות שוליים

↑  זמיר עריצים וחרבות צורים - חוברת מקוונת, כולל הקדמה לגבי תולדות החוברת והמכתבים המודפסים בה, באתר החוג לתולדות עם ישראל של האוניברסיטה העברית
שער הקונטרס זמיר עריצים וחרבות צורים, תקל"ב
היסטוריה של עם ישראל
דפנה שחר

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1972 (בת 52) חיפה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה האוניברסיטה העברית בירושלים בית הספר הריאלי
 
דפנה שחר (נולדה ב־28 בנובמבר 1972) היא עורכת דין ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

דפנה שחר נולדה וגדלה בחיפה, בוגרת בית הספר הריאלי העברי. לאביה היה משרד פרסום ולאמה חנות צמר. בגיל 14 הופיעה לראשונה על שער בעיתון "לאשה", עבדה כדוגמנית ובגיל 16 זכתה בתואר "נסיכת היופי" של ישראל במסגרת תחרות מלכת היופי. בגיל 18, זכתה במקום השני בתחרות יופי בקולומביה כנציגת ישראל.
לשחר תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת חיפה, ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים שסיימה בהצטיינות. בשנת 1997 עברה לתל אביב לשם ההתמחות במשפטים. החל משנת 1998, שחר שימשה במשך שבע שנים כראש צוות חוקרים ברשות ההגבלים העסקיים. במהלך עבודתה ברשות קיבלה את פרס הממונה על הצטיינות בעבודה. לאחר מכן הגישה פינת תחקירים צרכניים בחדשות ערוץ עשר וכן, הגישה פינה בתוכנית הבוקר. בשנת 2007 מונתה לתפקיד סמנכ"לית השיווק והאסטרטגיה במנהלת ליגת העל בכדורסל והייתה אחראית על מערך השיווק של המנהלת במשך כחמש שנים.
בשנת 2011 השתתפה בעונה הראשונה של התוכנית "מעושרות".
בשנת 2012 החלה להגיש בערוץ עשר את התוכנית "סודות הנדל"ן", שעברה מאוחר יותר לרשת 13. באוקטובר 2020 עברה התוכנית לקשת 12.
החל משנת 2022 החלה לשדר שחר פודקאסט מבית All•in בשם "משקיעים חכם".
שחר הייתה חברת פאנל בתוכנית "מאמאלנד" ששודרה בערוץ 24. כמו כן, השתתפה כיועצת עסקית בתוכנית "הקודחים" ב־HOT.
שחר גרושה ולה שלושה ילדים משלושת בעליה-לשעבר.
הערות שוליים

↑  תמי שמש-קריץ, שחר חדשה: ריאיון עם דפנה שחר מ"מעושרות", באתר nrg‏, 7 בנובמבר 2011
↑  ליטל שמש, באושר ובעושר: דפנה שחר מחפשת את האחד, באתר Xnet‏, 18 באוקטובר 2011
↑  "אני מעדיפה לאסוף נכסים מאשר מותגים", באתר ‏מאקו‏, 6 בדצמבר 2012
↑  אלישבע כספי, דפנה שחר: עושה רק אהבה, באתר סלונה, 2 בינואר 2012
↑  חגית ברונסקי, ‏עו"ד דפנה שחר: "כשלא מצליחים להוציא מידע מנחקר, שולחים את דפנה", באתר גלובס, 9 במאי 2010
↑  משקיעים חכם - השקעות נדל״ן עם עו״ד דפנה שחר, באתר Apple Podcasts (באנגלית בריטית)
↑  אריזה משפחתית: דפנה שחר בהריון שלישי, באתר וואלה, 3 ביולי 2013
אדר גולד

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1988 (בת 36) חולון 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  פופ, רוק, פופ רוק
 שיתופי פעולה בולטים:  עילי בוטנר וילדי החוץ
 פרופיל ב-IMDb
 
אדר גולד (נולדה ב-18 במרץ 1988) היא זמרת-יוצרת, שחקנית, דוגמנית, מנחה ומוזיקאית ישראלית. הייתה חברה בהרכב עילי בוטנר וילדי החוץ לצד עילי בוטנר, אוהד שרגאי ותום גפן. התפרסמה בתוכנית המציאות כוכב נולד בעונתה השמינית.
ביוגרפיה

גולד נולדה לזמרת שרי ולשלומי גולד, מעצב גרפי שהיה מתופף להקת פיקוד הצפון. היא עברה את האודישנים והצטרפה לנבחרת העונה השמינית של כוכב נולד.
בשנת 2012 שיחקה גולד בסרט בלדה לאביב הבוכה בתפקיד תמרה.
הייתה חברה בהרכב עילי בוטנר וילדי החוץ לצד עילי בוטנר, אוהד שרגאי ותום גפן (הצטרף בשנת 2017), עד לפירוק ההרכב בשנת 2024.
גולד שפטה יחד עם אמה בתוכנית משפחה בהופעה.
בשנת 2014 התארחה בעונה השנייה של התוכנית פרויקט הלהקה במסגרת ההרכב עילי בוטנר וילדי החוץ.
בפברואר 2019 פרסמה את הסינגל הראשון שלה - "מי ידליק את האור".
ביולי 2019 הוציאה את הסינגל השני שלה - "מה אתה רוצה להוכיח".
ב-2024, התארחה בתוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון" עם אימה שרי. הן שרו יחד עם יובל גולד, בנה של שרי ואחיה של אדר, במסגרת "דואט בהפתעה".
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, אחרי 13 שנה יחד: עילי בוטנר וילדי החוץ מתפרקים, באתר ישראל היום, 4 באוגוסט 2024
 אחרי 13 שנה יחד: עילי בוטנר וילדי החוץ נפרדים, באתר חדשות 13, 4 באוגוסט 2024
↑  ערן סויסה, מוזיקה, באתר ישראל היום, 10 בפברואר 2019
↑   הכוכב הבא לאירוויזיון 2025 ✨ יובל, שרי ואדר גולד - נגד הרוח, סרטון בערוץ "קשת 12 - הטלוויזיה של הישראלים", באתר יוטיוב (אורך: 04:46)
| כוכב נולד (2003–2012) |
| --- | --- | --- |
| מנחה | צביקה הדר |  |
| זוכים | נינט טייב • הראל מויאל • יהודה סעדו • ג'קו אייזנברג • בועז מעודה • ישראל בר-און • רוני דלומי • דיאנה גולבי • חגית יאסו • אור טרגן |  |
| מעפילי גמר אחרים | שירי מימון • שי גבסו • הראל סקעת • עדי כהן • מאיה רוטמן • מארינה מקסימיליאן בלומין • לי בירן • מיי פיינגולד • עידן עמדי • דוד לביא • אוהד שרגאי • איטן גרינברג |  |
| מתמודדים בולטים נוספים | כברה קסאי • אלון ליטבק • לירון לב • מיקה שדה • שירלי לילו • ליטל גבאי • מיכל רשף • הדר עוזרי • אסף אברבוך • ניצן קייקוב • אבי מאיר וענונו • עמרי רוטברד • מיכאל עינב • רועי ארז • נעמה שטרית • לבנת בן-חמו • עמיר חדד • מורן אהרוני • קנדוג • ענת אסתר חיטמן • דנה ליקוורניק • דניאל בן-חיים • חן אהרוני • מרים טוקאן • עדי אולמנסקי • אתי ביטון • איה זהבי פייגלין • לירן דנינו • עומר אדם • חובי סטאר • מורן מזוז • אדיר גץ • אבי בן אבו • אדר גולד • רוני גינוסר • נעמה כהן • תמר יהלומי |  |
| ערכים קשורים | טדי יזמות והפקות (חברת הפקה) |  |
| תוכנית אם, תוכניות בת ותוכנית המשך | לא נפסיק לשיר • נולד לרקוד • לא נפסיק לרקוד • בית ספר למוסיקה • הכוכב הבא |  |
| שופטים | צדי צרפתי • ריקי גל • פבלו רוזנברג • מרגלית צנעני • גל אוחובסקי • דנה אינטרנשיונל • מירי מסיקה • צביקה פיק • גידי גוב • יאיר ניצני • משה פרץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: ac8c1d8d-ca93-43b8-9fc9-a787e373e623 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרכז תיאטרון בובות חולון

| --- | --- |


פסל הבובנאי, מאת ריצ'רד שילה, בחזית מרכז תיאטרון בובות בחולון
 מידע כללי
 סוג:  מרכז לתיאטרון בובות
 כתובת:  חולון
 מיקום:   חולון, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  מירי פארי, אילן סביר
 מנהל:  אילן סביר
 אוצר ראשי:  מירי פארי, אילן סביר
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1989
 תאריך פתיחה רשמי:  יולי 2007
 
 קואורדינטות:  32°00′36″N 34°46′02″E﻿ / ﻿32.010072578024°N 34.767292125448°E﻿ / 32.010072578024; 34.767292125448
 www.puppetcenter.co.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) מרכז תיאטרון בובות חולון(למפת גוש דן רגילה) מרכז תיאטרון בובות חולון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז תיאטרון בובות חולון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז תיאטרון בובות חולון
 
מרכז תיאטרון בובות חולון פעל בחולון מ-1989 עד ל-2025 כבית לנושאי תיאטרון בובות.