stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרול קיי
ביוגרפיה

קיי נולדה בעיר אוורט, למוזיקאים המקצוענים קלייד ודוט סמית'. היא גדלה בעוני ובגיל 14 החלה ללמד גיטרה לצורכי פרנסה. לאורך שנות ה-50, ניגנה קיי גיטרת ג'אז וביבופ בעשרות מועדונים באזור לוס אנג'לס עם להקות שונות. אחרי שניגנה עם סם קוק בשנת 1957, הפכה לנגנית אולפן מבוקשת, והתמחתה בנגינה על גיטרה בס.
לאורך שנות ה-60 ניגנה קיי בס בחלק ניכר מלהיטי מצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100, על אף שלא הייתה מוכרת לקהל הרחב.
קיי עבדה עם מפיקים מוזיקליים מובילים בלוס אנג'לס בעשורים הללו, ובהם מישל לגראנד, אלמר ברנסטין, דייוויד רוז, ג'ון ויליאמס, ועוד. היא ניגנה בס בכמה מלהיטי להקת המאנקיז, ועבדה על פסקולים של סטיבן ספילברג הצעיר. קווינסי ג'ונס התרשם ממנה עד כדי שכתב באוטוביוגרפיה שלו משנת 2001 כי "נשים כמו [...] נגנית הבס קרול קיי [...] יכולות לעשות כל דבר, ומשאירות את הגברים הרחק מאחוריהן."
קיי ניגנה בשירי הנושא של סדרות טלוויזיה אמריקאיות, כגון משימה בלתי אפשרית, מ.א.ש, קוג'ק, ספינת האהבה, איירונסייד, בוננזה, אשת חיל, ומשפחת קוסבי.
בשנת 1969 חיברה ספר לימוד לנגינה בגיטרה בס, בשם How To Play The Electric Bass, ולאחריו חיברה ספרים ותקליטורים נוספים להוראת נגינה. היא העניקה שיעורים פרטיים לאלפי תלמידים לאורך השנים.
עקב דלקת פרקים, פרשה קיי מעבודת אולפן במהלך שנות ה-70, אך לימים חזרה לפעילות באולפן, בהופעות ג'אז, ובהוראה.
באמצע שנות ה-60 ניגנה קיי בגיטרת 12 מיתרים בהקלטת האלבום Freak Out! של פרנק זאפה. היא ניגנה בכמה שירים גם באלבום שאחריו, אך סירבה להמשיך, באומרה שהיא מסתייגת מן המלים של חלק מהשירים. לימים סיפרה קיי שזאפה היה חביב וגילה הבנה להסתייגויותיה, והם נפרדו כידידים.
הערות שוליים

↑  Kaye, Carol (b. 1935), www.historylink.org
↑  Nate Bloom, celebrity jews, J., ‏2015-03-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  אזכור באתר בית הספר למוזיקה ברקלי (אנגלית)
↑  מן הביוגרפיה באתר הרשמי של קיי (אנגלית)
↑  כתבה על קיי (אנגלית) באתר הניו יורק טיימס, 7 ביוני 2000.
↑  קווינסי ג'ונס, Q: the autobiography of Quincy Jones, הוצאת דאבלדיי, 2001, מסת"ב 0-385-48896-3, עמ' 126.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13931867g (data)  GND: 134423607  ICCU: MILV304167  ISNI: 0000 0000 7880 6347  LCCN: n87825454  MusicBrainz: c0386e58-15e8-43a8-8cf2-642e2361de5c  NKC: js20100208001  NTA: 074807145  VIAF: 55670840   WorldCat (עם VIAF): 55670840
קרל השלישי, דוכס לורן

קרל השלישי, דוכס לורן (בגרמנית: Karl III. von Lothringen; ‏18 בפברואר 1543 - 14 במאי 1608), היה דוכס לורן בין השנים 1545–1608.
ביוגרפיה

קרל נולד ב-18 בפברואר 1543 בננסי, לפרנץ הראשון, דוכס לורן וכריסטינה מדנמרק, בתם של כריסטיאן השני, מלך דנמרק ואיזבלה מאוסטריה.
בשנת 1545 מת אביו פרנץ הראשון, דוכס לורן, וקרל עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין, שלטה אמו כריסטינה מדנמרק כעוצרת עד לבגרותו. אמנם בנחלותיו של קרל בוודמון, שלט דודו ניקולא, דוכס מרקר עד לשנת 1559. בשנת 1547 מתה סבתו פיליפה מחלרה, וקרל ירש ממנה את דוכסות חלרה. בשנת 1552 כבש הצבא הצרפתי את שלושת הבישופויות - מץ, טול וורדן, ואילו קרל נלקח לבית המלוכה הצרפתי בפריז, שם התחתן ב-22 בינואר 1559 עם קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתם של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י.
כמתנה לחתונתו קיבל קרל בחזרה את שטחי דוכסות לורן, ובאוקטובר 1559 חזר לננסי. במהלך מלחמות הדת בצרפת תמך בתחילה קרל באנרי הראשון, דוכס גיז, אולם בשנת 1584 העביר את תמיכתו לאנרי השלישי, מלך צרפת. בעקבות תמיכתו בקתולים הרסו כוחותיו של אנרי מנווארה שטחים מהדוכסות, ורק בשנת 1594 השלים עמו קרל, לאחר שבנו היינריך השני, דוכס לורן התחתן עם אחותו של אנרי - קתרין דה בורבון.
ב-14 במאי 1608 מת קרל בננסי, ובנו היינריך השני, דוכס לורן עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-22 בינואר 1559 התחתן קרל עם קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתם של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
היינריך השני, דוכס לורן (1563–1624)
כריסטינה מלורן (1565–1637), התחתנה עם פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה
קרל מלורן, בישוף מץ ושטרסבורג (1567–1607)
אנטוניה מלורן (1568–1610), התחתנה עם יוהאן וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג
אנה מלורן (1569–1576)
פרנץ השני, דוכס לורן (1572–1632)
קתרינה מלורן (1573–1648)
אליזבת מלורן (1574–1635), התחתנה עם מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה
קלאודיה מלורן (1575–1576)
קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך

קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך (בגרמנית: Karl III. Wilhelm von Baden-Durlach; ‏16 בינואר 1679 - 12 במאי 1738), היה מרקיז באדן-דורלאך בין השנים 1709–1738.
ביוגרפיה

קרל וילהלם נולד ב-16 בינואר 1679 בדורלאך, לפרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ולאוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת מסקסוניה. קרל וילהלם למד באוטרכט, ז'נבה ולוזאן, ולאחר מכן טייל באנגליה, שוודיה ושווייץ.
בשנת 1694 התגייס קרל וילהלם לצבא באדן, ושירת תחת פיקודו של דודו לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן. קרל לחם במלחמת תשע השנים, ולאחר מכן לחם במלחמת הירושה הספרדית, שבה אף נפצע כמה פעמים, וכהוקרה לפעולותיו הועלה לדרגת גנרל.
בשנת 1709 מת אביו פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך, וקרל וילהלם עלה לשלטון במקומו. קרל וילהלם שיפר את המצב הכלכלי של המדינה, ובשנת 1715 הקים את העיר קרלסרוהה (שנקראה על שמו) והפך אותה לבירת המדינה. כמו כן שיפר קרל וילהלם את הבירוקרטיה במדינה, והנהיג צעדי צנע גם בחצרו, על מנת לכסות את הנזקים שנגרמו למדינה בעקבות המלחמות הממושכות עם צרפת. בנוסף קרל וילהלם היה אוהד מושבע של פרחים, והחזיק ברשותו אוסף גדול במיוחד של פרחים, ובעיקר פרחי צבעוני שאותם ייבא מהולנד.
ב-12 במאי 1738 מת קרל וילהלם מהתקף שבץ, ונכדו קרל פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-27 ביוני 1697 התחתן קרל וילהלם עם מגדלנה וילהלמינה, דוכסית וירטמברג, בתם של וילהלם לודוויג, דוכס וירטמברג ומגדלנה זיבילה מהסן-דרמשטדט, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
קרל מגנוס, נסיך הכתר של באדן-דורלאך (1701–1712)
פרידריך, נסיך הכתר של באדן-דורלאך (1703–1732)
אוגוסטה מגדלנה מבאדן-דורלאך (1706–1709)
קרל השלישי פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ

קרל השלישי פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ (גרמנית: Karl III Philip von der Pfalz; ‏4 בנובמבר 1661 - 31 בדצמבר 1742) היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1716–1742.
חייו

קרל פיליפ נולד בדיסלדורף ב-4 בנובמבר 1661, לפיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, בתם של גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט וסופיה אלאונורה מסקסוניה. בהיותו בן 14 החל קרל פיליפ לימודי כמורה, אך לבסוף לא הוסמך. בשנת 1684 התגייס לצבא האימפריה הרומית הקדושה, ובין השנים 1694–1697 אף לחם כנגד האימפריה העות'מאנית, ואף הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל.
בשנת 1716 מת אחיו יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ, וקרל פיליפ עלה לשלטון במקומו. עם עלותו לשלטון גירש קרל פיליפ את פילגשו של אחיו דורותיאה פון ולן, ובשנת 1720 העביר קרל פיליפ את בירת הנסיכות מדיסלדורף למנהיים. כיוון שלא היו לו בנים יורשים, הוא חיתן את בתו אליזבת אוגוסטה סופיה, רוזנת פפאלץ-נויבורג, עם קרל תאודור, רוזן פפאלץ-זולצבאך, על מנת לחזק את הקשר בין הענפים השונים של בית ויטלסבאך. אולם כל בניה מתו בילדותם ושלוש בנות שרדו. על כן, ב-17 בינואר 1742 חיתן קרל פיליפ את נכדתו אליזבת אוגוסטה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך, בתם של יוזף קרל, רוזן פפאלץ-זולצבאך עם קרל תאודור, הנסיך הבוחר מבוואריה.
ב-31 בדצמבר 1742 מת קרל פיליפ במנהיים, ובמקומו עלה לשלטון בעלה של נכדתו קרל הרביעי תאודור, הנסיך הבוחר מפפאלץ מבית פפאלץ-זולצבאך, שבשנת 1777 ירש אף את נסיכות הבוחר מבוואריה.
משפחתו

בשנת 1688 התחתן קרל פיליפ עם לודוויקה קרולינה רדזיוויל, בתם של בוגיסלאב רדזיוויל ואנה מריה רדזיוויל, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
לאופולדינה אלאונורה יוזפינה (1689–1693)
מריה אנה (1690–1692)
אליזבת אוגוסטה סופיה, רוזנת פפאלץ-נויבורג (1693–1728)
בן (1695)
בשנת 1701 התחתן קרל פיליפ עם תרזה לודומירסקה, בתם של יוזף קרול לודומירסקי ותאופיליה לודוויקה זאסלאווסקה, ממנה נולדו לו 2 ילדים:
תיאופילה אליזבת פרנציסקה (1703–1705)
אנה אליזבת תיאופילה (1709–1712)
בשנת 1728 התחתן קרל פיליפ בנישואים מורגנטיים עם ויולנטה מריה תרזה מטורן וטקסיס, אך לא היו לו ילדים ממנה.
קרול רטהאוז

| --- | --- |

 לידה:  16 בספטמבר 1895 טרנופול, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  21 בנובמבר 1954 (בגיל 59) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם במה:  Leonhard Bruno 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית, אוסטריה, פולין 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרופיל ב-IMDb
 
קרול רטהאוז (באנגלית: Karol Rathaus;‏16 בספטמבר 1895 - 21 בנובמבר 1954) היה מלחין יהודי שפעל בגרמניה אוסטריה וארצות הברית. הלחין יצירות חשובות על נושאים יהודיים, הידועה שבהן היא הסוויטה אוריאל אקוסטה.
מוכר גם בשמות קרל לאונרד רון רטהאוז, לאונרד ברונו.
קורות חייו

נולד בטרנופול, גליציה, אז בממלכה האוסטרו הונגרית, ממלכת הקיר"ה. היום אוקראינה המערבית.
קרול רטהאוז החל להלחין בגיל צעיר, ובשנים 1913 ו-1914 יצא מגליציה ולמד באקדמיה למוזיקה בווינה. לימודיו נקטעו באמצעם בשל מלחמת העולם הראשונה והוא גויס לצבא האוסטרי ושרת בו שנתיים, 1918 - 1919. עם תום המלחמה יצא אחר מורהו פרנץ שרקר להשלמת לימודיו באקדמיה למוזיקה של ברלין. יצירותיו נתפרסמו בגרמניה ואוסטריה והוא קנה לו שם של מלחין מפורסם. הוא כתב אופרות סימפוניות ויצירות נוספות.
קרול רטהאוז נתן מכוחו גם להלחנת מוזיקה לסרטים אמנותיים והיה בין המלחינים הבולטים בסוגה מוזיקלית זו. מסוף שנות העשרים ועד שנת 1933 שנת השתלטות הנאצים על גרמניה, כתב יצירות רבות שזכו לביצועים והקלטות, בסרטים ובאולמות הקונצרטים. לאחר שהוחרמו יצירותיו בגרמניה הנאצית הוא נמלט לפריז ומשם המשיך ללונדון ושהה בה משנת 1934 עד 1938. באותה שנה היגר לארצות הברית והתיישב בניו יורק. רטהאוז כיהן כפרופסור למוזיקה בקווינס קולג' והצליח הן כמורה והן כמלחין. הוא הלחין בשנותיו באמריקה עשרות יצירות לסרטים. ב-1950 הלחין את המוזיקה לסרט הישראלי "קללה לברכה. רטהאוז נפטר בשנת 1954, בפלאשינג מאדוז שבמדינת ניו יורק. הוא היה נשוי לגרטה והשאיר אחריו בן בשם רנט.
יצירתו כוללת בעיקר יצירות כליות, סימפוניות ויצירות אחרות לתזמורות, סונטות סרנדות ומוזיקה לבלט.
לקריאה נוספת

בספרייה הלאומית שמורות למעלה מעשרים מיצירותיו, תווים ותוכניות.
קפיצת בסיס

קפיצת בסיס (ממבנה)
סרטון וידאו בו סטף דייוויס מבצעת קפיצת בסיס.
קפיצת בסיס (מאנטנה)
קפיצת בסיס הוא ספורט אתגרי העוסק בקפיצה ממקום מקובע, ושימוש במצנח כדי לנחות אחרי נפילה חופשית, קצרה ברוב המקרים.
מקור המונח בעברית הוא בשמו בראשי התיבות באנגלית: Building - בניין, Antenna - אנטנה, Span - גשר, Earth - אדמה (הצוק) היוצרים את המילה BASE שמשמעותה המילולית היא "בסיס".
אלו הם ארבעת העצמים המרכזיים שמהם קופצים קפיצת בסיס. לאחר שקופצים מכולם, ושורדים לספר, מבקשים מספר בסיס, שהוא בעצם מספר סדורי של הקופצים מאז ומעולם. הקופצים הראשונים (בעלי מספרי בסיס 1 ו-2) היו פיל סמית' ופיל מייפילד, אשר קפצו מגורד שחקים ביוסטון שבטקסס ב-18 בינואר 1981.
בהשוואה לצניחה חופשית, קפיצת בסיס מסוכנת יותר. בצניחה חופשית קיים מצנח ומצנח רזרבי. לאחר נפילה חופשית עדיין ניתן לפתוח אותם בגובה מסוים, שבטוח לפתוח בו מצנח. בקפיצת בסיס לקופץ יש מצנח אחד ייעודי לקפיצות מסוג זה, אשר אמור להיפתח במהירות. כיוון שהגובה ממנו קופצים נמוך למדי, לעיתים כ-100 מטר, אין מספיק זמן לפתוח מצנח רזרבי.
רוב הקפיצות ממקומות מפורסמים נעשות באישון לילה מכיוון שהספורט אינו חוקי ברוב המקומות. כמו כן בעלי המקום אינם רוצים לקחת אחריות על אדם שקופץ ועלול להפגע במקום שבבעלותם.
בין היעדים שמהם קפצו קפיצת בסיס נמנים: מגדלי פטרונס, מגדל אייפל, מערת הסנוניות במקסיקו, מלון מרינה ביי סנדס ואף מגדלי עזריאלי והארובה בתחנת הכוח אורות רבין.
נכון ל-1 ביולי 2022, מספר ההרוגים מקפיצת בסיס עמד על 457 מאפריל 1981.
ראו גם

צניחה מקשת השער בסנט לואיס
טיסה בחליפת כנפיים
הערות שוליים

↑  אתר רישום מספרי הבסיס
↑  ירון וינשטיין, קפצו לביקור: לראות את סינגפור מהעננים, באתר ynet, 30 בינואר 2012
↑  אמיר לוין, לא נורמלי: עומר מי-דן קפץ מארובות חדרה, באתר ynet, 23 במאי 2004
↑  BFL, bfl.baseaddict.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572886605171  NKC: ph496675
צבאות

ערך זה עוסק בכינוי לאלוהים. אם התכוונתם לארגונים לוחמים, ראו .
צְבָאוֹת (יש הנוהגים שלא לפרשו בשיחה בעלמא אלא בכינוי צְבָקוֹת) הוא אחד משמותיו של אלוהים ביהדות ובנצרות. שם זה מופיע בנביאים ובכתובים החל מספר שמואל. בכל הופעותיו במקרא, הוא לא מופיע בפני עצמו, אלא כתוספת לשמות יהוה, אלוהים או אדוני.
במקרא

הכינוי צבאות מופיע לראשונה בתחילת ספר שמואל, ובסך הכל מופיע 273 פעמים בתנ"ך בצירופים: יְהוָה צְבָאֹות (242), יהוָה אֱלֹהֵי צְבָאֹות (12), יהוָה אֱלֹהֵי הַצְּבָאֹות (3), אֲדֹנָי יְהוִה צְבָאֹות (11), אֲדֹנָי יְהוִה אֱלֹהֵי הַצְּבָאֹות (1), יְהוָה אֱלֹהִים צְבָאֹות (4), אֱלֹהִים צְבָאֹות (2). לפי פרשנויות דרשניות הכינוי מופיע גם בפני עצמו מספר פעמים.
הכינוי אינו מופיע כלל בחמישה חומשי תורה ובספרים יהושע ושופטים. לדעת חוקר המקרא אלכסנדר רופא מדובר בתוצאה של מחיקה מגמתית של מאמינים שהסתייגו מהכינוי; לדעת יואל אליצור הסיבה היא התפתחות טבעית של האמונה והתאולוגיה היהודית. חז"ל הבחינו בתופעה זו, וציינו כי את השם צבאות חידשה חנה: ”אמר רבי אלעזר מיום שברא הקב"ה את עולמו לא היה אדם שקראו להקב"ה צבאות, עד שבאתה חנה וקראתו צבאות” (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"א, עמוד ב').
משמעות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסרה התייחסות לפרשנות המחקרית.
חז"ל נחלקו באשר למשמעות הכינוי. לדעת רבי יוסי פירוש הכינוי צבאות הוא 'אלוהי צבאות ישראל' ולדבריו המילה צבאות נסבה על ישראל ולא על האלוהים. ריש לקיש מפרש את המילה כהלחם של צבא-אות – אות הוא בצבא שלו, כלומר שהאלוהים מיוחד וניכר גם בין המלאכים. יש שחילקו בין מקומות שמופיע בהם הכינוי בסמיכות כמו 'אלוהי צבאות' – שאז פירושו 'אלוהים של הצבאות' – לבין מקומות שבהם מוזכר בפני עצמו כמו 'אלוהים צבאות', שאז הוא כינוי לאלוהים. גם בתרגום תהילים מתורגם אלוהי צבאות – 'אלהא על כל חיילי מרומא' – אלוהים על כל צבא השמיים, ו'אלוהים צבאות' אינו מתורגם. במדרש רבה מבואר שאלוהים מכונה 'צבאות' כאשר הוא עושה מלחמה ברשעים. באבות דרבי נתן מוצעים פירושים נוספים: "צבאות – שכל הצבאות לו. צבאות – שלו כל הצביונות. צבאות – שהוא צבא על כל צבאיו. צבאות – שהכל צבויים בו. צבאות – שכל המצוות בו.
הרד"ק כתב ש'צבאות' פירושו 'אדון צבא השמיים', יש שפירשו שהכוונה אדון על צבא המלאכים. יש שפירשו צבאות מלשון 'רצון', (צבי בארמית = רוצה) ויש שפירשו מלשון הסתר.
בהלכה

לדעת רבי יוסי ש'צבאות' הוא כינוי לישראל אין בשם זה קדושה, ולכן מותר למוחקו, והנשבע או המקלל בו אינו נחשב כנשבע ומקלל בשם. לדעת חכמים שם זה קדוש כשאר השמות, ואסור למוחקו. בעל הלכות גדולות, רב סעדיה גאון והרשב"א פסקו כרבי יוסי. רבינו חננאל, הרי"ף והרמב"ם פסקו כחכמים. לדעת בעל ספר האשכול, גם לפוסקים כחכמים אין בשם קדושה כאשר הוא נזכר בסמיכות כמו 'אלוהי צבאות', כי שם משמעותו חולין.
משום כך, רבים כיום נוהגים שלא להזכיר שם זה כצורותו, אלא לשנות ל"צבקות" וכדומה, כדי לא להוציא שם שמים לבטלה. אולם, בעבר לא היה נהוג להחמיר בכך כלל. כדי להסביר מנהג זה, סבר הרב אברהם דוד הורביץ שאפילו לשיטת חכמים ישנו איסור רק במחיקת שם זה, אך מותר להזכירו אף שלא לצורך, והסכימו עמו הרב שלמה זלמן אוירבך, והרב שמואל הלוי ואזנר. הרב מנשה קליין סבר כי יש לחלק בין מקרים שהשם נזכר לאחר שם אחר, כגון "ה' צבאות", שאז הוא ודאי שם קודש שאסור להזכירו לבטלה, לבין מקרים בהם הוא נזכר לבדו, שאז אם אינו מתכוון בפירוש להזכיר שם ה', אינו נחשב שם ומותר להזכירו לבטלה. מאידך, יש סוברים שאכן אסור לומר צבאות ויש לשנות ל'צבקות' וכדומה.
ראו גם

צבא השמיים
לקריאה נוספת

אריה סטריקובסקי, תולדות השם צבאות בספר שמואל, בית מקרא כרך י"ז חלק ב' התשל"ז עמודים 183–192, באתר JSTOR
אביה הכהן, הכינוי 'צבאות' ועריכת ספרי נבואה, שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום כרך י"א התשנ"ז עמודים 83–102, באתר JSTOR
יואל אליצור, ‏שמות האל ותאריכי כתיבת ספרי המקרא, בתוך "בעיני אלוהים ואדם – האדם המאמין ומחקר המקרא" עמודים 401–403, באתר Academia.edu
אלכסנדר רופא, השם ה' צבאות והמהדורה הקצרה של ספר ירמיהו, מועד כא ה'תשע"ג, עמודים 3–18
דוד יצחקי, שיטות הקדמונים אם צבאות הוא שם קודש או חול או לפעמים קודש ולפעמים חול, קובץ תורני אור ישראל גיליון לה' עמודים ריט – רכג, באתר היברובוקס
שמעון ויסברג, קנאת ה' צבקות בתוך 'פתשגן כתב הדת' שמות עמודים 338–547, בני ברק ה'תשע"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
משה יחיאל הלוי אפשטיין, אש דת חלק ו' פרק חמישי, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
הערות שוליים

↑  התרגום לשיר השירים מפרש את הפסוק הִשְׁבַּעְתִּי אֶתְכֶם בְּנוֹת יְרוּשָׁלִַם בִּצְבָאוֹת (מגילת שיר השירים, פרק ב', פסוק ז') כשם קודש ולא כפירוש המקובל – נקבות הצבי. גם את הפסוק מַלְכֵי צְבָאוֹת יִדֹּדוּן (ספר תהילים, פרק ס"ח, פסוק י"ג) יש שפירשו ככינוי לאלוהים, ראו פירוש 'עיטור סופרים' למסכת סופרים פרק ד' הלכה ב', באתר היברובוקס
↑  יואל אליצור, ‏שמות האל ותאריכי כתיבת ספרי המקרא, בתוך "בעיני אלוהים ואדם – האדם המאמין ומחקר המקרא" עמודים 401–403, באתר Academia.edu
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף ל"ה, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט"ז, עמוד א'
1 2  ספר האשכול מהדורת אלבק עמוד 165, באתר היברובוקס
↑  תרגום על ספר תהילים, פרק פ"ט, פסוק ט'
↑  תרגום על ספר תהילים, פרק נ"ט, פסוק ו' ועוד.
↑  שמות רבה, פרשה ג', פסקה ו'
↑  אבות דרבי נתן נוסח ב' פרק לח'
↑  פירוש הרד"ק לתהילים סט' ז'. המונח 'צבא השמיים' מתייחס בדרך כלל לכוכבים
↑  אברהם אזולאי, אור החמה על זוהר בראשית, באתר היברובוקס
↑  שמעון לביא, כתם פז חלק א', באתר היברובוקס
↑  פנחס וולף, אבני כיס, באתר היברובוקס
↑  אברהם דוד הורביץ, קניין תורה בהלכה חלק ג' סימן קי', באתר היברובוקס
↑  הליכות שלמה תפילה פרק כב הערה 32, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  שמואל וואזנר, שבט הלוי חלק ט' תשובה רי"ז, באתר היברובוקס
↑  מנשה קליין, משנה הלכות חי"ג סימן קצ"ח, באתר היברובוקס
↑  ראו שמעון ויסברג בקונטרס 'קנאת ה' צבקות' המצוין להלן
קורלאט

קורלאט (בהונגרית: Korlát) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קורלאט קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-336 תושבים בשנת 1990 עד 284 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-15%).
בקורלאט חיו במהלך השנים יהודים רבים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 150 |  |
| 1880 | 90 | 722 |
| 1910 | 29 |  |
| 1920 | 30 |  |
| 1930 | 27 |  |
| 1941 | 29 | 629 |
קיאנו

| --- | --- |

 בימוי:  פיטר אטנסיו 
 הופק בידי:  ג'ורדן פיל, קיגן-מייקל קי, פול יאנג 
 תסריט:  ג'ורדן פיל, Alex Rubens 
 שחקנים ראשיים:  קיגן-מייקל קי קיאנו ריבס אנה פריס טיפאני האדיש ג'ייסון מיטשל ניה לונג מת'וד מן לואיס גוזמן ג'ורדן פיל ויל פורטה מדיסון וולף 
 מוזיקה:  סטיב ג'בלונסקי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה רטפק-דיון אנטרטיינמנט Monkeypaw Productions Detroit Pictures Principato-Young Entertainment
 חברה מפיצה:  אולפני האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 ביוני 2016 
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט פעולה, סרט פשע 
 תקציב:  15 מיליון דולר
 הכנסות:  20.7 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   keanu
 keanumovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
קיאנו (באנגלית: Keanu; ידוע גם בשם Cat Boys) הוא סרט קומדיית פעולה אמריקאי משנת 2016 בבימויו של פיטר אטנסיו ונכתב על ידי ג'ורדן פיל ואלכס רובנס. בסרט מככבים פיל וקיגן-מייקל קי בסרטם הראשון כשחקנים ראשיים לאחר חמש עונות של סדרת הטלוויזיה המערכונית שלהם; הסרט כולל גם את טיפאני האדיש, מת'וד מן, ניה לונג, ויל פורטה וקיאנו ריבס. העלילה עוקבת אחר שני בני דודים המסתננים לכנופיה במטרה להשיב את החתלתול הגנוב שלהם.
הצילומים החלו בניו אורלינס ביוני 2015. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל South by Southwest ב-13 במרץ 2016 ויצא לאקרנים באמריקה הצפונית ב-29 באפריל 2016. הוא זכה לביקורות חיוביות באופן כללי מהמבקרים והכניס 20 מיליון דולר לעומת תקציב של 15 מיליון.
תקציר עלילה

שני בני דודים וחברים טובים – האחד מתאושש מפרידה כואבת והשני איש משפחה ומעריץ של ג'ורג' מייקל – יוצאים להשיב את החתלתול "קיאנו" האהוב שלהם אשר נחטף בידי חברי כנופיה קשוחים. לשם כך הם מתחזים לצמד סוחרי סמים ידועים לשמצה ונקלעים לשלל הרפתקאות מסמרות שיער ומסוכנות, בעיקר כאשר הפושעים האמיתיים אליהם הם התחזו, מופיעים ומאיימים על חייהם.
שחקנים

קיגן-מייקל קי – קלרנס דרזדן
ג'ורדן פיל – רל דרזדן
טיפאני האדיש – טרינה "איי-סי" פארקר
מת'וד מן – צ'דר
ויל פורטה – הולקה
ג'ייסון מיטשל – באד
דארל בריט-גיבסון – טראנק
ג׳מאר מלאכי נייבורס – סטיצ'ס
ניה לונג – האנה
לואיס גוזמן – בייקון דיאז
רוב היובל – ספנסר
איאן קסלברי – קינג דיאז
קיאנו ריבס – קיאנו (דיבוב)
אנה פריס – עצמה (ללא קרדיט)
הפקה

הסרט הוכרז רשמית על ידי ניו ליין סינמה באוקטובר 2014, כאשר פיטר אטנסיו נשכר לכס הבימוי. אתרים רבים שדיווחו על הסרט האמינו בתחילה שמדובר בפרודיה על "ג'ון וויק" שיצא אז באותה תקופה, אך לפי אטנסיו שני הסרטים פותחו באופן עצמאי זה מזה, והצוות לא היה מודע בתחילה על "ג'ון וויק" עד שהעבודה על "קיאנו" כבר הייתה בעיצומו. קיאנו ריבס עצמו, שכיכב בסרט "ג'ון וויק", היה בקשר עם ההפקה, ואף לקח חלק בסצנת החלום שבסרט כשהוא מדבב את החתלתול קיאנו. בהתחלה ריבס דחה את הצעת הקמאו אך שינה את דעתו לאחר שאחותו הראתה לו את הקדימונים של הסרט.
במאי 2015, מת'וד מן וויל פורטה הצטרפו לצוות השחקנים, כאשר דארל בריט-גיבסון התווסף חודש לאחר מכן. הצילומים החלו ב-1 ביוני 2015, בניו אורלינס, לואיזיאנה, והסתיימו ב-10 ביולי. בצילומים נעשה שימוש בשבעה גורי חתלתולים. הם אומנו במשך שלושה שבועות על ידי שימוש בחטיפים, מזון לתינוקות בטעם בשר וסמני לייזר, וכאשר הם אינם היו תחת מצלמה, לשחקנים והצוות הורשה לשחק איתם במהלך הפסקות. חטיפים שימשו גם כדי לאמן אותם לאפשר להיות לבושים בתלבושות קלות משקל מבלי לנסות להסיר אותן. כל השבעה אומצו עד סוף שלב ההפקה, כאשר טיפאני האדיש אימצה אחד מהם וקראה לו 'קטטוני' (Catatonic). מכיוון שקיגן-מייקל קי אלרגי לחתולים, הוא נאלץ לקחת תרופה כדי ליצור איתם אינטראקציה.
הפצה

הדפס של עבודה בתהליך הוקרן בפסטיבל South by Southwest באוסטין, טקסס ב-13 במרץ 2016.
האחים וורנר קבעו במקור את יציאתו של הסרט לאקרנים ב-22 באפריל 2016, אך בינואר 2016 הסרט הועבר שבוע קדימה ל-29 באפריל 2016.
קבלה > הכנסה

בארצות הברית ובקנדה, הסרט נפתח לצד "יום האם" ו"ראצ'ט וקלאנק", והוערך להכניס 10–14 מיליון דולר מ-2,658 בתי קולנוע בסוף שבוע הפתיחה שלו. הסרט הרוויח 3.5 מיליון דולר ביום הראשון שלו, כולל 560,000 דולר מהצפייה המקדימה ביום חמישי בערב. הסרט המשיך להכניס 9.5 מיליון דולר בסוף השבוע, וסיים במקום השלישי בקופות, מאחורי "ספר הג'ונגל" (43.7 מיליון) ו"הצייד: מלחמת החורף" (9.6 מיליון). בסוף השבוע השני שלו, הסרט הכניס 3.3 מיליון דולר (ירידה של 65.2%), וסיים במקום החמישי, אחרי "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (179.1 מיליון), "ספר הג'ונגל" (24.5 מיליון), "יום האם" (11.1 מיליון) ו"הצייד: מלחמת החורף" (3.9 מיליון).
קבלה > ביקורות

באתר הביקורות Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדירוג חיובי של 78% על סמך 182 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.40/10. ב-Metacritic, לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 63 מתוך 100, המבוסס על 35 מבקרים, המצביע על "ביקורות חיוביות באופן כללי". סקר קהל שנערך על ידי CinemaScore העניק לסרט ציון ממוצע של "B" בסולם A+ עד F.
קבלה > פרסים

| פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס טריילר הזהב | הקומדיה הטובה ביותר | “Take It” | זכייה |  |
| פרסי בחירת הנוער | שחקן בסרט קומדיה | קיגן-מייקל קי | מועמד |  |
| פרסי בחירת הנוער | שחקן בסרט קומדיה | ג'ורדן פיל | מועמד |  |
המשך פוטנציאלי

במרץ 2017, באמצעות Reddit, ג'ורדן פיל הצהיר ש"אם נעשה 'קיאנו 2', אני מבטיח לך שנעשה פי שניים מקרי מוות יותר ממה שיש ב'ג'ון וויק 2'".
קוורסילורוס

| קוורסילורוס> תקופה |
| --- | --- |
תחילת אוליגוקן 28.82–27.24 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: נימרוויים
סוג:: קוורסילורוס
מין:: Quercylurus major
שם מדעי
 Quercylurus

קוורסילורוס (שם מדעי: Quercylurus; מילולית: "החתול של קוורסי (אנ')") הוא סוג נכחד של טורף ממשפחת הנימרווידיים, שחי בתחילת האוליגוקן של אירופה. הממצאים שלו התגלו בחפירות בצרפת ותוארו ב-1979 בידי החוקר גינצבורג. תחילה הוא סווג למשפחת החתוליים אך הועבר למשפחת הנימרווידיים הקרובה, אשר הכילה מינים בעלי ניבי חרב שכונו "שנחרבים מזויפים". בסוג זה ישנו מין אחד - Quercylurus major.
ככל הנראה הקוורסילורוס היה הגדול שבבני משפחתו, גדול גם יותר מההופלופונאוס. הוא הגיע לגודל של דב חום בינוני במשקל 200 עד 400 קילוגרם ולגובה מטר. בקדמת פיו בלטו ניבים גדולים ארוכים שדמו לניבי השנחרבים ועזרו להריגת טרף במהירות. בדומה לדובים הוא הלך על כפותיו, ואולי היה בעל טפרים נשלפים גדולים.
טורף זה מילא את גומחת האריות והטיגריסים המודרניים, והוא היה כבד מכדי לרוץ במהירות אחרי טרף ובמקום זה ארב לו במסתור, ואז הרג אותו בנשיכה חזקה בגרון. בדומה ליונק קרוב שנמצא באתר - האאופליס (אנ') הוא היה יכול כנראה לטפס על עצים בדומה לנמר בעזרת שרירי הרגליים והחזה הגדולים, שם אולי ניזון מהטרף בלי חשש מאוכלי נבלות.
קווינטוס טיניאוס רופוס

קווינטוס טיניאוס רופוס (בלטינית: Quintus Tineius Rufus‏; ? - 134), מכונה בתלמוד טוּרְנוּסְרוּפוּס הרשע) היה נציב רומא ביהודה בשנים 130–134. רופוס היה בונה העיר האלילית איליה קפיטולינה ובתקופתו פרץ מרד בר כוכבא.