stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות הכלליות בבריטניה 1979
רקע

כלכלת הממלכה המאוחדת בשנות ה-70 של המאה ה-20 הייתה חלשה עד כדי כך, שהשר מטעם הלייבור ג'יימס קלהאן (שכיהן לאחר מכן כראש הממשלה) הזהיר את חבריו לממשלה ב-1974 מהאפשרות של "התמוטטות הדמוקרטיה", ואמר להם: "אילו הייתי צעיר, הייתי מהגר". לאחר התפטרותו הפתאומית של הרולד וילסון מראשות הממשלה מטעם הלייבור באפריל 1976, החליף אותו קלהאן כראש הממשלה. עד מרץ 1977 הפכה ממשלת הלייבור לממשלת מיעוט בשל מספר תבוסות בבחירות ביניים, ומאז עד אוגוסט 1978 שרדה ממשלת קלהאן רק באמצעות הסכמים עם המפלגה הליברלית ומספר מפלגות קטנות אחרות. קלהאן שקל לערוך בחירות בסתיו 1978, אך בסופו של דבר החליט שמצב מפלגתו בסקרים עשוי להשתפר לאחר הורדת מיסים שצפויה להיערך בקרוב, ושיפור כלכלי פוטנציאלי ב-1979. אף על פי שסקרי דעת קהל שפורסמו הראו כי הלייבור עשוי לנצח, סקרים פרטיים שהוזמנו על ידי הלייבור הראו כי שתי המפלגה הגדולות נהנות ממידה שווה של תמיכה ציבורית.
בחורף 1978 – 1979, שכונה "החורף העגום" (Winter of Discontent), פתחו איגודי העובדים בסדרת שביתות לאור התנגדותם להמשך הקפאת השכר. במהלך החורף העגום צנחה בחדות התמיכה בלייבור בסקרי דעת הקהל. נראה היה שהלייבור הצליח לשפר את המצב, אך בפברואר הראו חלק מהסקרים שהשמרנים עוקפים את הלייבור, והחל להסתמן הפסד ברור של הלייבור בבחירות הקרובות. בהכנות לקראת הבחירות, תמכו הדיילי מירור והגרדיאן בלייבור, ואילו הסאן, הדיילי מייל, הדיילי אקספרס והדיילי טלגרף הביעו את תמיכתם בשמרנים.
בבחירות הפנימיות, מרגרט תאצ'ר זכתה בבחירות להנהגת המפלגה השמרנית ב-1975, בהתמודדה מול ראש הממשלה לשעבר אדוארד הית'. כמו כן, ב-1976 החליף דייוויד סטיל את ג'רמי ת'ורפ כמנהיג המפלגה הליברלית, לאחר שהאחרון הואשם בנטיות הומוסקסואליות ובקנוניה לרצח מאהבו לשעבר ונאלץ להתפטר. פרשת ת'ורפ הובילה לירידה בתמיכה במפלגה הליברלית.
סקירה כללית

כהונת הפרלמנט של בריטניה הקודמת החלה באוקטובר 1974, כאשר הרולד וילסון הוביל את מפלגת הלייבור עם רוב של 3 מושבים. לאחר שנה וחצי הוא התפטר מתפקידו כראש ממשלה והוחלף בג'יימס קלהאן, ותוך שנה נעלם הרוב הפרלמנטרי הצר של הממשלה. קלהאן חתם על הסכמים עם המפלגה הליברלית, המפלגה היוניוניסטית של אלסטר (UUP), המפלגה הלאומית הסקוטית ופלייד קמרי על מנת להישאר בשלטון. עם זאת, ב-28 במרץ 1979, בעקבות תבוסת משאל העם על כינון אספה מחוקקת לסקוטלנד, הגישה תאצ'ר הצעת אי-אמון בממשלת הלייבור, וההצעה התקבלה בפער של קול אחד בלבד (311 מול 310 קולות) והובילה לבחירות כלליות חמישה חודשים לפני הסיום המתוכנן של כהונת הממשלה.
מסע הבחירות של הלייבור ניזוק מסדרת סכסוכים ושביתות תעשייתיות בחורף 1978-79, שנודע בשם "החורף העגום". המפלגה מיקדה את מסע הבחירות שלה בתמיכה בשירות הבריאות הלאומי ובתעסוקה מלאה. קלהאן הודיע בתחילת סתיו 1978 שהוא לא יקדים את הבחירות לשנת 1978 (על אף ספקולציות שהועלו בתקשורת באותה עת), לאחר שסקרים פרטיים שנערכו עבור הלייבור בסתיו 1978 הראו שמפלגת הלייבור אינה צפויה לזכות ברוב פרלמנטרי.
מטה הבחירות של המפלגה השמרנית העסיק את חברת הפרסום "Saatchi & Saatchi". בקמפיין הבטיחה המפלגה לרסן את האינפלציה ולהגביל את כוחם של איגודי העובדים.
תדמיתה של המפלגה הליברלית נפגעה לאחר שנטען שמנהיגה לשעבר, ג'רמי ת'ורפ, היה מעורב ביחסים הומוסקסואלים וקשר קשר לרצוח את אהובו לשעבר. למנהיג המפלגה הליברלית התמנה דייוויד סטיל. לפיכך, הנהגתן של שלוש המפלגות הגדולות התחלפה טרם הבחירות.
מעבר הקולות (swing) ממפלגת הלייבור למפלגה השמרנית היה 5.2%, שהוא המעבר הגדול ביותר מאז הבחירות הכלליות ב-1945 (בהן זכתה מפלגת הלייבור בראשות קלמנט אטלי). מרגרט תאצ'ר נבחרה לראשת הממשלה, ואת מקומו של קלהאן כמנהיג הלייבור תפס מייקל פוט ב-1980. תוצאות הבחירות שודרו בשידור חי ב-BBC, והוצגו על ידי דייוויד דימבלבי ורובין דיי.
מערכת הבחירות נחשבת כמערכת בחינות מכוננת בפוליטיקה של הממלכה המאוחדת, מאחר שאחריהן שלטה המפלגה השמרנית בבריטניה במשך 18 שנים (עד לבחירות הכלליות ב-1997, בהן ניצח טוני בלייר). כמו כן, בהן נבחרה בפעם הראשונה בהיסטוריה של בריטניה אישה לראשות הממשלה.
תוצאות

התוצאות בישרו על מעבר קולות (swing) של 5.2% ממפלגת הלייבור למפלגה השמרנית. מעבר זה היה הגדול ביותר מאז הבחירות הכלליות ב-1945 והבטיח לשמרנים רוב בן 43 מושבים. כמו כן, נבחרה אישה לראשות הממשלה, באופן חסר-תקדים. הניצחון השמרני ב-1979 החל את שלטון השמרנים, שנמשך 18 שנים, עד לבחירתו של טוני בלייר ב-1997. המפלגה הלאומית הסקוטית ידעה ירידה דרסטית בתמיכה בה, והפסידה תשעה מתוך 11 חברי הפרלמנט שלה. הליברלים חוו מערכת בחירות מאכזבת, ומנהיגיהם לשעבר, ג'רמי ת'ורפ, איבד לשמרנים את מושבו בפרלמנט מטעם מחוז הבחירה "צפון דבון".
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 339 | 269 | 11 | 16 |
| שמרנים | לייבור | ל"ד | אחרים |
ראו גם

הבחירות הכלליות בבריטניה 1997
הערות שוליים

↑  When the Lights Went Out: Britain in the Seventies, עמ' 175, באתר גוגל ספרים (באנגלית)
↑  1979: Thatcher wins Tory landslide, באתר BBC‏, 5 באפריל 2005
↑  Newspaper support in UK general elections, באתר הגרדיאן, 4 במאי 2010
↑  Andy Beckett, When the Lights Went Out: Britain in the Seventies, London: Faber, 2009, p.460
הגביע הגרמני בכדורסל

| --- | --- |
לוגו מנהלת הבונדסליגה הגרמנית
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  1967 
 ארגון מפעיל:  מנהלת הבונדסליגה
 מספר מתמודדים:  כל קבוצות הליגה הבכירה והליגה השנייה
 מדינות משתתפות:  גרמניה גרמניה
 יבשת:  האיחוד האירופי אירופה
 זוכה:  באיירן מינכן
 הכי הרבה זכיות:  אלבה ברלין (11)
 מפעל מקביל:  הבונדסליגה
 אתר מנהלת הבונדסליגה
 
הגביע הגרמני בכדורסל (בגרמנית: Deutscher Pokalsieger (Basketball) ) הוא מפעל כדורסל גרמני בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1966 ומנוהל על ידי מנהלת הבונדסליגה הגרמנית.
בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות בגרמניה.
מחזיקות הגביע

2024: באיירן מינכן
2023: באיירן מינכן
2022: אלבה ברלין
2021: באיירן מינכן
2020: אלבה ברלין
2019: ברוזה במברג
2018: באיירן מינכן
2017: ברוזה במברג
2016: אלבה ברלין
2015: מועדון הכדורסל אולדנבורג
2014: אלבה ברלין
2013: אלבה ברלין
2012: ברוזה במברג
2011: ברוזה במברג
2010: ברוזה במברג
2009: אלבה ברלין
2008: ארטלנד דראגונס
2007: ריינאנרג'י קלן
2006: אלבה ברלין
2005: ריינאנרג'י קלן
2004: ריינאנרג'י קלן
2003: אלבה ברלין
2002: אלבה ברלין
2001: טיביבי טרייר
2000: סקיליינרס פרנקפורט
1999: אלבה ברלין
1998: טיביבי טרייר
1997: אלבה ברלין
1996: רטיופארם אולם
1995: באייר ג'יינטס לברקוזן
1994: ברנדט האגן
1993: באייר ג'יינטס לברקוזן
1992: ברוזה במברג
1991: באייר ג'יינטס לברקוזן
1990: באייר ג'יינטס לברקוזן
1989: ביירות באסקט
1988: ביירות באסקט
1987: באייר ג'יינטס לברקוזן
1986: באייר ג'יינטס לברקוזן
1985: ASC גטינגן 1846
1984: ASC גטינגן 1846
1983: ריינאנרג'י קלן
1982: MTV וולפנביטל
1981: ריינאנרג'י קלן
1980: ריינאנרג'י קלן
1979: 1846 גיסן
1978: טורנרבונד היידלברג
1977: טורנרבונד היידלברג
1976: באייר ג'יינטס לברקוזן
1975: SSV האגן
1974: באייר ג'יינטס לברקוזן
1973: 1846 גיסן
1972: MTV וולפנביטל
1971: באייר ג'יינטס לברקוזן
1970: באייר ג'יינטס לברקוזן
1969: 1846 גיסן
1968: באיירן מינכן
1967: VfL אוסנברוק
ראו גם

ליגת העל הגרמנית בכדורסל
הזעקה

| --- | --- |

"אשה ותינוק שנרצח", מתוך הדפסי האלבום
 מידע כללי
 צייר:  מירון סימה
 תאריך יצירה:  1924
 טכניקה וחומרים:  חיתוך עץ
 ממדים בס"מ
 רוחב:  57
 גובה:  44.7
 נתונים על היצירה
 מיקום:  המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד
"הזעקה" (1924) הוא אלבום הדפסים בטכניקה של חיתוך עץ שיצר הצייר הישראלי מירון סימה.
תיאור

"הזעקה" הוא אלבום המכיל שבעה חיתוכי עץ שיצר מירון סימה בשנת 1924. למרות שהחל לעבוד על הסדרה בעת שהותו בהייניכן, את עיקר העבודה יצר בדרזדן, גרמניה, לפני ותוך כדי שנתו הראשונה כסטודנט באקדמיה לאמנות בעיר. שבעת ההדפסים הם: (1) נידונים למוות; (2) אם ובתה המתה; (3) סב מוצא נכד מת; (4) אשה ותינוק שנרצח; (5) זעקה; (6) שירת אבל; (7) מול השופט הנצחי. בנוסף יצר סימה הדפס נוסף המהווה שער לקובץ. העבודות מודפסות על גבי גליונות נייר בגובה של 44.7 ס"מ וברוחב של 57 ס"מ (כ"א).
גדעון עפרת קשר את הסדרה אל סגנון אקספרסיוניזם הגרמני ואל "רוח" של "אקספרסיוניזם יהודי" שכלל אמנים כיעקב שטיינהרט, יעקב אייזנשר ואחרים, שפעלו באותה עת. סימה הציג את העבודות בשנת 1928 בגלריה בפראג ובתערוכת הדפס קבוצתית שהתקיימה בדרזדן בשנה שלאחר מכן.
סגנון העבודות משקף את יצירתו המוקדמת של סימה, בטרם הושפע מן הריאליזם האקדמי, אליו נחשף באקדמיה לאמנות בדרזדן. העבודות מתארות את הדמויות מוארות בתאורה דרמאטית המשטחת את הדמויות ומציגה אותן כבוקעות ממשטחי צבע שחור, סגנון השואב מן המאפיינים של המדיום, כמו גם מאמנים אקספרסיוניסטים כאמיל נולדה, מקס פכשטיין ואחרים.
עותק של סדרת ההדפסים נמצא בעיזבון האמן שבמשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד.
הערות שוליים

↑  ראו: עפרת, גדעון, לראות בחשכה: מירון סימה, הוצאת ש. זק ועמותת מירון סימה, 2003, עמ' 39
↑  ראו: עפרת, גדעון, לראות בחשכה: מירון סימה, הוצאת ש. זק ועמותת מירון סימה, 2003, עמ' 44
הבחירות לנשיאות קזחסטן 2019

הבחירות לנשיאות קזחסטן 2019 נערכו בקזחסטן ב-9 ביוני 2019. אלה הבחירות הראשונות לנשיאות מאז 1991, שבהן השתתף נשיא קזחסטן האחרון, נורסולטן נזרבייב. נשיא קזחסטן המכהן, קאסים-ג'ומארט טוקאייב, ניצח בבחירות ברוב של כ-70%.
רקע

נורסולטן נזרבאייב נבחר לכהונה חמישית כנשיא בבחירות 2015. הוא היה צפוי לרוץ שוב ב 2020, אך התפטר במרץ 2019, הקובע כי יושב ראש הסנאט קאסים-ג'ומארט טוקאייב ימשיך לכהן כנשיא עד 2020. עם זאת, בחודש אפריל הודיע טוקאייב כי הבחירות המוקדמות יתקיימו בחודש יוני, כדי למנוע "חוסר ודאות פוליטית".
מערכת הבחירות

נשיא קזחסטן נבחר באמצעות מערכת בעלת שני סבבים; אם אף מועמד לא יקבל את רוב קולות ההצבעה בסיבוב הראשון, יתקיים סבב שני בין שני המועמדים המובילים.
מועמדים > מועמדים רשומים

| שם   מפלגה פוליטית | שם   מפלגה פוליטית | שם   מפלגה פוליטית | תפקידים פוליטיים | תאריך רישום | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קאסים-ג'ומארט טוקאייב   נור אוטאן |  |  | נשיא קזחסטן (2019)  יו"ר הסנאט של קזחסטן (2007-2011 - 2013-2019) מנכ"ל משרד האו"ם בז'נבה (2011-2013)  שר החוץ (2002-2007)   ראש ממשלת קזחסטן (1999-2002) | 3 במאי 2019 |  |
| סאדיבק טוגל   Uly Dala Kyrandary |  |  | המשנה לנשיא איגוד הספורט הלאומי של קזחסטן | 3 במאי 2019 |  |
| דניה יספאייבה   מפלגת Ak Zhol |  |  | חברת פרלמנט | 4 במאי 2019 | המועמדת אישה הראשונה בתולדות קזחסטן |
| אמאנדלי טספיחוב   |  |  | ראש הפדרציה של האיגודים המקצועיים של קזחסטן  יו"ר האיגוד הטריטוריאלי של האיגודים המקצועיים של מערב קזחסטן. | 4 במאי 2019 |  |
מועמדים > מועמדים פוטנציאליים

תשעה מועמדים פנו לוועדת הבחירות המרכזית. עם זאת, מאוחר יותר מועמד אחד פרש ממועמדותו. מועמד אחד נפסל משום שלא היה לו מספיק ידע על השפה הקזחית.
טולאוטאי רחימבקוב (מפלגת איול), יו"ר מועצת המנהלים של "המרכז הלאומי לחקר המדע והחינוך".
אמירג'אן קוסאנוב (אול טגדירי), עיתונאי.
ג'מביל אחמטבקוב (מפלגת העם הקומוניסטית), חבר המג'יליס הקזחי, הבית התחתון של הפרלמנט.
הערות שוליים

1 2  Kazakhstan to hold early presidential election on June 9 Al Jazeera, 9 April 2019
↑  Kazakh leader Nazarbayev resigns after three decades BBC News, 19 March 2019
↑  Republic of Kazakhstan: Election for President IFES
↑  О регистрации Қасым-Жомарт Кемелұлы Тоқаева кандидатом в Президенты Республики Казахстан
↑  О регистрации Сәді-Бек Түгел кандидатом в Президенты Республики Казахстан
↑  "Кандидат в президенты Еспаева: Порядок там, где женщины". zakon.kz (ברוסית). נבדק ב-2019-04-24.
↑  ИНФОРМАЦИОННОЕ СООБЩЕНИЕ. Таспихов А.С.
↑  Kazakhstan: Election candidate dropped for poor Kazakh skills, Eurasianet (באנגלית)
↑  ИНФОРМАЦИОННОЕ СООБЩЕНИЕ. Рахимбеков Т.С.
↑  ИНФОРМАЦИОННОЕ СООБЩЕНИЕ. Косанов А.С.
↑  ИНФОРМАЦИОННОЕ СООБЩЕНИЕ. Ахметбеков Ж.А.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בחירות ובנושא קזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבחירות לנשיאות איראן 2021

הבחירות לנשיאות איראן 2021 התקיימו ב-18 ביוני 2021, זו מערכת הבחירות השלוש עשרה לתפקיד נשיא איראן, התפקיד השני בחשיבותו במדינה לאחר המנהיג העליון באיראן והתפקיד החשוב ביותר הנבחר על ידי הציבור האיראני.
בבחירות ניצח איש הדת והשופט אבראהים ראיסי, לאחר שגרף כ-62% מהקולות בבחירות.
שיטת הבחירות

הנשיא צריך להיבחר ברוב של מעל 50 אחוזים מקולות המצביעים. לעיתים קרובות, בשל מספר המועמדים הרב, יש צורך בסבב בחירות נוסף כדי להכריע את הבחירות. אורך כהונת הנשיא הוא ארבע שנים, ובסיומן הוא יכול להיבחר רק לעוד קדנציה אחת. עם בחירת הנשיא הוא הופך לראש המועצה לביטחון לאומי (אך הדמות החזקה בגוף זה הוא מזכיר המועצה) וראש המועצה למהפכה חברתית, שאחראית להפיץ את רעיון המהפכה האסלאמית ברחבי העולם באמצעות תעמולה.
שיטת הבחירות > כשירות

הדרישות בהם צריכים לעמוד המועמדים לנשיאות:
המועמד צריך להיות ממוצא איראני, בעל אזרחות איראנית.
על המועמד להיות מוסלמי שיעי תריסרי, אדוק ואמין.
המועמד צריך להיות דמות פוליטית מוכרת.
המועמד הוא בן גיל 25–75.
למועמד אין תיק פלילי.
המועמד לא שירת בממשל בתקופת השאה.
המועמד צריך להיות נאמן לרעיון הרפובליקה האסלאמית.
נשים שמציגות את מועמדותן אף פעם לא עברו את הסינון שמבצעת מועצת שומרי החוקה מדי מערכת בחירות וזאת על אף שבמספר הזדמנויות נטען כי איסור שכזה נוגד את החוקה האיראנית.
שיטת הבחירות > מועמדים

ב-25 במאי 2021 פרסמה מועצת שומרי החוקה את שמות שבעת המועמדים המאושרים להתמודדות:
אמיר חוסיין רזיזאדה - בן 50. נציג מחוז משהד וקלאת בפרלמנט של איראן מאז 2008.
עבד אל-נאצר חמאתי - בן 65. נגיד הבנק המרכזי של איראן לפני התמודדותו לנשיאות, ולפני כן שגריר איראן בסין.
אבראהים ראיסי - בן 60. איש דת בכיר, נשיא בית המשפט העליון באיראן וחבר מועצת המומחים האיראנית. לשעבר התובע הכללי באיראן וסגן נשיא בבית המשפט המחוזי.
מוחסן רזאי - בן 66. מזכיר המועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר. קצין צבא בכיר לשעבר.
פרשו:
סעיד ג'לילי - בן 55. היה חבר המועצה העליונה לביטחון לאומי מ-2007 עד 2013. פרש ב-16 ביוני 2021.
עלי רזא זקאני - בן 56. חבר הפרלמנט של איראן מטעם מחוז קום. ראש זרוע המחקר בפרלמנט האיראני. התמודד ב-2013 וב-2017 לתפקיד הנשיא, אך נפסל על ידי מועצת שומרי החוקה. פרש ב-16 ביוני.
מוחסן מהרליזאדה - בן 64. מושל מחוז אספהאן לשעבר. מסגני הנשיא והמנהל של אגודת הספורט הלאומית בתקופת כהונתו של ח'אתמי. היה גם מושל מחוז ח'וראסאן. אזרבייג'ני במוצאו, והרפורמיסט היחיד מהמועמדים. פרש ב-16 ביוני 2021.
הערות שוליים

↑  הטלוויזיה האירנית הכריזה רשמית: ראיסי זכה ב-62% מהקולות, באתר ‏מאקו‏, 19 ביוני 2021
↑  סעיף 117 של חוקת איראן.
↑  פרק 114 של חוקת איראן.
↑  מפורטות בפרק 115 של החוקה.
↑  "Iran's ban on female presidential candidates contradicts Constitution". Amnesty International. 17 במאי 2013. נבדק ב-18 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה); Check |archive-url= value (עזרה)
ה'קי"ח

ה'קי"ח (5118)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 1357 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 3 בספטמבר 1358. שנה מסוג זחא, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דריוס בייזלי

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 2000 (בן 24) בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  7
 דראפט:  בחירה מספר 23, 2019 יוטה ג'אז
 קבוצות כשחקן
 2019–2023   2023–:  אוקלהומה סיטי ת'אנדר   פניקס סאנס
דריוס דנייר בייזלי (באנגלית: Darius Denayr Bazley; נולד ב-12 ביוני 2000) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת פניקס סאנס מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.
קריירת תיכונים

בייזלי נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס, וגדל בסינסינטי, אוהיו. בשנת 2018 נבחר להשתתף במשחקי מקדונלד'ס אול-אמריקן ונייקי הופ סאמיט, המציגים את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית. באותה עונה, אשר הייתה האחרונה שלו בליגת התיכונים, רשם ממוצעים של 15.4 נקודות ו-10.3 ריבאונדים למשחק כשחקן קבוצת "תיכון פרינסטון" אשר בעיר שרונוויל.
באפריל 2017 הודיע בייזלי כי בחר ללמוד באוניברסיטת המדינה של אוהיו, כחודשיים לאחר מכן שינה את דעתו והתחייב ללמוד באוניברסיטת סירקיוז, במרץ 2018 שוב חזר בו והודיע שישחק בליגת הפיתוח של ה-NBA, ובסופו של דבר באוגוסט 2018 החליט שלא לשחק כלל בעונת 2018/2019, ולהתאמן באופן עצמאי (בשיתוף פעולה עם חברת ניו באלאנס) לקראת דראפט ה-NBA‏ 2019.
קריירת משחק מקצועית

בדראפט 2019 נבחר בייזלי על ידי יוטה ג'אז, בבחירה ה-23. ב-6 ביולי 2019 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס, אשר מיד שלחה אותו בטרייד נוסף לאוקלהומה סיטי ת'אנדר. ב-53 המשחקים הראשונים של עונת הרוקי שלו עם הת'אנדר קלע 4.5 נקודות בממוצע למשחק, אולם בשמונת המשחקים האחרונים, בחידוש עונת 2019/2020 ב"בועה באורלנדו", הציג שיפור משמעותי ורשם ממוצעים של 13.0 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק.
ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד לפיניקס סאנס עבור דריו שאריץ'.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אוקלהומה | 61 | 9 | 18.5 | 0.394 | 0.348 | 0.694 | 4.0 | 0.7 | 0.4 | 0.7 | 5.6 |
| 2020/2021 | אוקלהומה | 55 | 55 | 31.2 | 0.396 | 0.290 | 0.702 | 7.2 | 1.8 | 0.5 | 0.5 | 13.7 |
| 2021/2022 | אוקלהומה | 69 | 53 | 27.9 | 0.422 | 0.297 | 0.688 | 6.3 | 1.4 | 0.8 | 1.0 | 10.8 |
| 2022/2023 | אוקלהומה | 36 | 1 | 15.4 | 0.449 | 0.400 | 0.554 | 3.4 | 0.9 | 0.5 | 0.8 | 5.4 |
| 2022/2023 | פיניקס | 7 | 0 | 8.7 | 0.480 | 0.250 | 0.400 | 2.3 | 0.9 | 0.4 | 0.7 | 4.0 |
| קריירה |  | 228 | 118 | 23.6 | 0.411 | 0.310 | 0.673 | 5.3 | 1.2 | 0.6 | 0.7 | 9.1 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אוקלהומה | 7 | 0 | 18.0 | 0.419 | 0.500 | 0.900 | 6.7 | 0.9 | 0.0 | 0.4 | 6.6 |
| קריירה |  | 7 | 0 | 18.0 | 0.419 | 0.500 | 0.900 | 6.7 | 0.9 | 0.0 | 0.4 | 6.6 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2018, באתר realgm.com
↑  סיכום נייקי הופ סאמיט 2018, באתר USA Basketball
↑  הת'אנדר צפויים לצרף את בייזלי, באתר USA Today,‏ 20 ביוני 2019
↑  ריץ' פול: העסקה של בייזלי עם ניו באלאנס מעידה על מערכת מקולקלת, באתר ESPN,‏ 24 באוקטובר 2018
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2019, באתר basketball-reference.com
↑  ממפיס מצרפת 4 שחקנים בטרייד עבור קונלי, באתר הקבוצה, 6 ביולי 2019
↑  הת'אנדר מצרפים את בייזלי, באתר הקבוצה, 6 ביולי 2019
ה'קי"ז

ה'קי"ז (5117)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 באוגוסט 1356 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 1357. שנה מסוג זשה, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ה'קי"ט

ה'קי"ט (5119)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-4 בספטמבר 1358 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 22 בספטמבר 1359. שנה מסוג גכז, היא מעוברת, ואורכה 384 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ה'קכ"ז

ה'קכ"ז (5127)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-7 בספטמבר 1366 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 25 באוגוסט 1367. שנה מסוג בחג, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ההואה

הָהוֹאֶה (בקוריאנית: 하회) הוא כפר במחוז צפון גיונגסאנג, במזרח קוריאה הדרומית, דרומית-מערבית לעיר אנדונג. הכפר משמר מסורות ואדריכלות מתקופת ממלכת ג'וסון, והוא הוכר בשל כך כאתר מורשת לאומית, ובשנת 2010 הוכרז גם כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו, יחד עם הכפר יאנגדונג. בשנת 2010 התגוררו בכפר כ-230 תושבים.
גאוגרפיה ומתאר

הכפר מוקף בשלושה מעבריו (צפון, מערב ודרום) בנהר נקדונג, ועיקול זה של הנהר הוא שנתן לכפר את שמו ("הָא" פירושו נהר ו"הואה" פירושו עיקול). צוק בויונגדה חולש על הכפר מצפון, מעברו השני של הנהר. גובהו כ-100 מטרים מעל פני הים, שהם כ-30 מטרים יותר מגובהו של הכפר. מדרום לכפר מתנשא הר נמסאן, שגובהו כ-300 מטרים מעל פני הים (כ-230 מטרים מעל הכפר). הכפר נבנה לפי עקרונות הפנג שווי, וצורתו מזכירה את פרח הלוטוס. הכפר יוצא דופן בכך שבניגוד למסורת לפיה הבתים נבנו כשפניהם לדרום או לדרום-מזרח, מרבית הבתים בההואה פונים לכיוון הנהר, ובשל התוואי שלו, הם פונים למעשה לכיוונים שונים.
היסטוריה

הכפר הוקם בידי בני משפחת רְיוּ בסוף המאה ה-14, והוא אוכלס מאז בצאצאיהם. לפי המסורת המקומית, עץ זלקובה בן כ-600 שנים המצוי בלב הכפר ניטע בידי מייסדי הכפר. שניים מילידי ההואה היו לדמויות מפתח בממלכת ג'וסון במאה ה-16, האחים ריו אונריונג וריו סונג-ריונג. הראשון היה מלומד קונפוציאני והשני מילא תפקיד המקביל לראש ממשלה בתקופת הפלישות היפניות לקוריאה (1592–1598).
הכפר התרחב במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19, אך לא התפתח לכדי עיר. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הידלדלה אוכלוסיית הכפר במהירות, בשל תופעת העיור המואץ שאפיינה את קוריאה הדרומית הדרומית. התמעטות התושבים, ובמיוחד הצעירים שהם, הביאה לסגירת בית הספר היחיד בו, ב-1991.
מבנים בכפר

בכפר השתמרו מבני מגורים בני מאות שנים, שמשמרים את דמותם של הכפרים השבטיים שהיו נפוצים בתקופת ג'וסון. בשל כך, הוכרז הכפר כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 2010. מתחמי המגורים כללו בדרך כלל מבני מגורים נפרדים לגברים ולנשים, במתחמי המגורים של המשפחות האמידות היו גם מבנים המיועדים למשרתים, ובמתחמי המגורים של ראשי המשפחות היו גם מקדשים. בעוד שבתי האצולה היו עשויים אבן, נתמכו בקורות עץ והיו מכוסים רעפים, בתיהם של פשוטי העם היו עשויים בוץ ובעלי גגות קש. בנוסף לבתי המגורים, הוקמו בכפר גם פביליונים שנועדו למנוחה וללימוד.
עם הבתים הבולטים בכפר נמנים הבתים המפורטים להלן.
בתי מגורים:
בית יאנגג'ינדאנג (양진당). הבית הגדול בכפר נבנה באמצע המאה ה-16. בניגוד למקובל, בבית זה שני מקדשים.
בית צ'וּנְגְהְיוֹדאנג (충효당). מבנה זה נבנה במאה ה-17, והוא כולל חלל מרכזי ובו רצפת עץ, שמשני צדיו מבנים בני שתי קומות.
בית ג'וּאילגֶ'ה (즬재). גם מבנה זה נבנה במאה ה-17. הוא כולל גם שני מחסנים ומוקף בחומה נמוכה, שנועדה להסתיר את הנעשה בתוך החלל המרכזי מעוברי האורח בחצר.
בית נאמצ'וֹנדֶק (남촌댁). המבנה נבנה במאה ה-18 והורחב משמעותית במהלך המאה ה-19, אך נהרס ברובו בשרפה שפרצה ב-1954. המתחם כולל פביליון שהועתק מעברו השני של הנהר בשנות ה-80 של המאה ה-20.
בית בּוּקצ'וֹנדֶק (북촌댁). המבנה נבנה ב-1862 כהרחבה של מבנה מהמאה ה-18. מתחם הנשים הוא בבית הוא הגדול ביותר בכפר.
בית ג'אקצ'וֹנְגְאוֹטֶק (작청오택). מבנה מהמאה ה-19, שאף שהיה שייך לבני אצולה, הוא קטן ממדים, וחומה מפרידה בין מתחם הגברים החיצוני למתחם הנשים הפנימי. השער המקורי נסחף בשיטפון שאירע ב-1934.
בית בּאק ג'וֹנג-סוּק (박 정숙). מבנה זה יוצא דופן בכך שהוא מכוסה גג קש, בדומה לבתיהם של פשוטי העם. המתחם כולל גם טחנת אורז במבנה עשוי בוץ וקש.
אתרי לימוד קונפוציאניים:
גְיוֹמאמְג'וֹנגְסָה (겨맘정사). אולם לימוד זה נבנה ב-1567 בקצה המערבי של צוק בויונגדה, מוקף יער עצי אורן. בסמוך לאולם המרכזי מספר חדרי מגורים עבור התלמידים.
ווֹנְגִ'יג'וֹנְגְסָה (원지청사). ריו סונג-ריונג בנה את אולם הלימוד הזה עבור עצמו ב-1576. מלבד אולם הלימוד כולל המתחם גם פביליון ממנו ניתן לצפות על הנהר.
אוֹקְיוֹנְג'וֹנְגְסָה (옥연청사). ריו סונג-ריונג החל בהקמת אולם הלימוד ב-1576, ובנייתו הושלמה רק 10 שנים מאוחר יותר, בשל קשיי מימון. מבנה זה מרוחק יותר מהכפר, במקום שקט יותר, ובו כתב את ספרו ג'ינגבירוק (징비록; "זכרונות מהמלחמה"). לצד אולם הלימוד הוקם גם מבנה למשרתים.
האקדמיה הקונפוציאנית בְּיוֹנְגְסָאנסוֹוֹן (병산서원). האקדמיה נמצאת מחוץ לכפר, כ-4 ק"מ מזרחית לו. המתחם הוקם בתחילה כבית ספר לבני משפחת ריו. לאחר מותו של ריו סונג-ריונג הוקם במקום, ב-1614, מקדש לזכרו, ובית הספר הוסב לאקדמיה קונפוציאנית, עם אולמות הרצאות ומקומות לפעילויות טקסיות. כן כולל המתחם חדרים לתלמידים, ספריה ופביליון המשקיף על הנהר וההרים.
האקדמיה הקונפוציאנית הְוָואצ'וֹנְסוֹוֹן (화천서원). האקדמיה הוקמה ב-1786, והורחבה במהלך המאה ה-19. ב-1868 הורה עוצר ממלכת ג'וסון הוּנגסוֹן דֶווֹנגוּן על סגירתן של כל האקדמיות הקונפוציאניות הפרטיות, ובהן הוואצ'ונסוון, והיא נהרסה. ב-1994 שוחזר המבנה והוקם מחדש.
ריקוד המסכות

ריקוד המסכות הוא מופע תיאטרון שהתפתח בההואה כסאטירה על האצולה. המופעים כללו מספר דמויות קבועות, בהן האריסטוקרט, הנזיר, הקצב, האלמנה, השוטה, הנערה, ועוד, וכן דמויות בעלי חיים כאריה ושור. הדמויות אופיינו בכך שהשחקנים עטו מסכות עשויות עץ אלמון. כיום, מתקיים מדי שנה פסטיבל מסכות באנדונג הסמוכה ובההואה, ובההואה פועל גם מוזיאון מסכות, ובו מסכות מרחבי העולם.
בית יאנגג'ינגדאנג
בית ג'ואילג'ה
חלון באחד הבתים בכפר
ריקוד המסכות