stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'יינלונג, קיסר סין
קיסר סין > מדיניות הפנים > מדיניות דתית ופיתוח תרבותי

הקיסר יוּנְג-גֶ'נְג, במטרה לחזק את הקשרים עם הבודהיזם הטיבטי, שינה את חלק מארמון יוּנְגחֶה (אנ') בעיר הקיסרית לכדי מקדש בודהיסטי. צְ'ייֵנְלוֹנְג המשיך מורשת זאת וקבע את כל הארמון בתור מקדש בודהיסטי, כמו כן הורה הקיסר על צביעת הגגות של המקדש בצבע צהוב המקובל עם מנצ'וריה ועם הממשל של שושלת צ'ינג. צבע זה (אשר ניתן לראותו לדוגמה על דגל שושלת צ'ינג), הפך הצבא הרשמי של מוסד הקיסרות ונאסר להשתמש בו ללא רשות המוסד הקיסרי השלט. הקיסר הפך לפטרון של הבודהיזם הטיבטי והשקיע רבות על העברת כספים למען העתקת כתבים קלאסיים מטיבטית למנדרינית ומנצ'ורית. ישנה הערכה היסטוריונית כי צְ'ייֵנְלוֹנְג קיבל לאורך חייו את הבודהיזם הטיבטי בתור דתו האישית, מכיוון ששנים רבות לאחר מותו, התגלו בקברו בתוך קברי צ'ינג המזרחיים, רישומי קיר טיבטים ופסלי הבודהה בסגנון טיבטי. בשנת 1771 הורה הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג להקים במחוז חביי מקדש בודהיסטי טיבטי בסגנון ארמון פוטאלה. מקדש פוטואו ג'ונגצ'נג (בטיבטית: གྲུ་འཛིན་་་བསྟན་པའི་རྩ་བའི་ལྷ་ཁང༌།) (אנ') כפי שנודע, חיזק את הקשר בין סין עצמה לבין טיבט. בהמשך וידא הקיסר כי כל פגישותיו הרשמיות עם נציגים מרחבי האימפריה יתרחשו במקדש. בשנת 1778 הזמין הקיסר לארמונו של הפנצ'אי לאמה ה-6, הדמות הפוליטית-דתית השנייה בחשיבותה בטיבט לאחר הדלאי לאמה. לכבוד האירוע הורה הקיסר על בניית מקדש שומי פושון לבודהיזם הטיבטי, אשר ערבב אדריכלות סינית ואדריכלות טיבטית.
בשנת 1724 הקיסר יוּנְג-גֶ'נְג אסר על שהיית נוצרים בתוך שושלת צ'ינג בהמשך להחלטת אביו עקב המחלוקת על הטקסים הסיניים וההמרה ההמונית שביצעו מיסיונרים ישועים בסין. צְ'ייֵנְלוֹנְג המשיך מדיניות זאת ואסר על הוצאתם לפועל של מנהגים נוצרים בפומבי. רק הישועים בבייג'ינג, אשר נותקו קשריהם ממדינת האפיפיור, לא נפגעו עקב הרדיפות. הקיסר העריך את חוכמתם של הישועים בבייג'ינג אשר רבים מהם היו פקידים בחצר הקיסרית ונהנה מסגנון האיורים האירופאי. המיסיונר ג'וזפה קסטיליונה, קיבל הוראה מן הקיסר לאייר דיוקנאות שלו בסגנון אירופאי. באופן דומה הורה הקיסר לישועים לבנות שעונים אירופאים בני התקופה. בהמשך הוטל על ג'וזפה קסטיליונה לבנות את השער המערבי של ארמון הקיץ בבייג'ינג. הארמון נועד לסמן את שיא הפאר של שלטונו של צְ'ייֵנְלוֹנְג והוא נשמר שלם עד להריסתו במהלך מלחמת האופיום השנייה בשנת 1860.
מכיוון שכמעט מאה שנים קודם לכן, שׁוּנְגְ'ה, קיסר סין קבע כי התרבות של האומה הסינית תהיה לתרבות המרכזית של שושלת צ'ינג, צְ'ייֵנְלוֹנְג הבחין שהמנצ'ורים מאבדים עם הזמן את ייחודיותם התרבותית ואת מורשתם ההיסטורית. במטרה למנוע זאת הורה צְ'ייֵנְלוֹנְג על סדרת תשתיות שנועדו לחקור ולהעלות על הכתב את ההיסטוריה והתרבות המנצ'ורית הייחודית במטרה לשמר את זכרה. בשנת 1474, הורה בסתר על הפצתו של הקוד הדתי של השמאניזם, שהייתה הדת המקורית של המנצ'ורים.
קיסר סין > מדיניות הפנים > יחס להמונים

לקראת חגיגות יום הולדתו השישים של הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג בשנת 1771, הקיסר הוציא צו קיסרי רשמי לפיו לאורך כל שנת 1770 לא יאספו מיסים מן האזרחים. מהלך זה, כמו גם ההתקרבות של החצר הקיסרית בתקופתו עם התרבות הסינית חיזקה את תדמיתו ואת התדמית של המוסד הקיסרי בעיני העם. רבים ממבני האדריכלות הגדולים שהורה על בנייתם למען הפיאור של שושלת צ'ינג חיזקו את מעמדו בראיית העם מכיוון שהצליחו לסמל את היוקרה והעושר האדיר של השושלת. המערכה השנייה בגִּ'ין-צְ'װַאן שינתה לגמרי את המצב הפוליטי והכלכלי בתוך שושלת צ'ינג. המערכה הזאת, כמו גם המערכה בבורמה, פגעו קשות באוצר הלאומי של המדינה והחל משטר צבאי על רבים מהמיעוטים במטרה למנוע כל מרד נוסף מלהתעורר. החלה עלייה חדה במיסים ברחבי האימפריה ועל כן החלו להתארגן קבוצות סודיות שהתנגדו לממשל שושלת צ'ינג. בשנת 1774 הדבר גרר אחריו את מרד הלוטוס הלבן בשאנדונג שנועד במטרה להדיח את המנצ'ורים שהיו "זרים" מן השלטון על סין ולהסדיר מחדש את ממשל בני ההאן. הצבא הירוק לבסוף הכניע את מורדים אלו אך המרד סימן את ההתנגדות הרבה שעדיין חלק רחב מן האוכלוסייה רחשה לשלטון שושלת צ'ינג המנצ'ורית.
קיסר סין > מדיניות החוץ > מסחר עם אירופאים

במהלך שלטון אביו של הקיסר צ'יינלונג, נקבעה העיר גואנגג'ואו, אשר הייתה מקורבת לנקודת הסחר עם האימפריה הפורטוגזית במקאו, להיות למרכז המסחר ייבוא ויצוא עם מעצמות אירופאיות. מערכת קנטון (שמה האירופאי של העיר) הנוקשה אסרה על מסחר דרך כל עיר נמל אחרת ברחבי סין מלבד בנמל העיר. בשנת 1777 אסר הקיסר על המשך הייבוא של כותנה דרך הנמל. סיום המסחר בכותנה, שהייתה המוצר המרכזי האחרון איתו הסכימו הסינים לייבא, פגע קשות במסחר עם האימפריה הבריטית, שעקב מלחמת שבע השנים ומלחמת העצמאות של ארצות הברית נזקקה רבות למסחר עם סין. שבע שנים מאוחר יותר הגיעה הספינה הראשונה לייבא סחורות לסין דרך קנטון מטעם ארצות הברית, מה שהחל את יחסי ארצות הברית–סין.
קיסר סין > שנים אחרונות בשלטון > יעוצו של השן

בשנת 1776, עקב חשד ממושך ביועצים המוקפים מסביבו, החליט הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג למנות יועץ חדש שיהיה לו לאיש סודו, השן, המשנה לקיסר סין כפי שהוא נודע בהמשך, היה מהמקורבים ביותר לקיסר המזדקן אך בנוסף לכך הוא ביצע סדרת הונאות ללא סוף בחצר הקיסרית ומאחורי הגב הפך עצמו לאחד האנשים העשירים ביותר בעולם. השן הצליח לשמור על פרשיות השחיתות מתחת לשולחן ומתחת לסדר היום ובכך שמר על הביטחון שרחש לו הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג. במותו הרוויח השן כמעט מיליארד וחצי מטבעות כסף וניתן לו המוניטין של הפקיד המושחת ביותר בכל ההיסטוריה של סין. עם היחלשותו המנטלית, צְ'ייֵנְלוֹנְג הביע פחות ופחות עניין בממשל ואף העלים עין להונאות שהתרחשו בתוך החצר הקיסרית.
קיסר סין > שנים אחרונות בשלטון > אירועים בתוך המשפחה

בשנת 1777, אמו של צְ'ייֵנְלוֹנְג, הקיסר האלמנה, נפטרה בזקנתה. אבל כבד פקד את הקיסר, אשר שינה את אורח חייו היומיומי; החל לאכול אך ורק צמחוני והשתכן זמן מה ביורט מונגולי שם התבודד. בצו קיסרי האוכלוסייה הכללית הוכרחה ללבוש בגדי אבל למשך מאה ימים כדי להזדהות עם הקיסר. בשנת 1791 קרה מקרה דומה לזה שהיה כאשר צְ'ייֵנְלוֹנְג היה ילד ביחד עם סבו. נכדו של צְ'ייֵנְלוֹנְג, הנסיך מִיננִינְג (בנו הבכור של יורשו ובכור בניו של צְ'ייֵנְלוֹנְג; יוּנְגיֵן), יצא למסע ציד עם סבו הקיסר והפגין יכולות מצוינות בשימושו בחץ וקשת לציד אייל. הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג בירך את נכדו על יכולותיו.
פרישה ומוות > ירידה מהכס

עם חגיגות שישים שנותיו של הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג, העריך האחרון כי הוא מזדקן ולמען מסורת כיבוד האבות בה דגל הוא לא היה מעוניין לשלוט זמן רב יותר מסבו, אותו החשיב כקיסר רם מעלה יתרה עליו. לכן, כבר בשנת 1771, הורה הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג על הקמת ארמון אריכות הימים השלווים (מאוחר יותר נודע בתור חצר צְ'ייֵנְלוֹנְג), ארמון אשר תוכנן להיות לביתו לאחר שירד מן מעמד הקיסר. עם הזדקנותו הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג ויתר בפועל על האבסולוטיזם הפוליטי בו אחז, בעוד רוב המנהל בפועל עבר ליועצים בחצר הקיסרית, צְ'ייֵנְלוֹנְג נותר לנהל טקסים רשמיים ורוב סדר יומו כלל עיסוק ממושך בענייני תרבות ופחות פחות התערבות בממשל המדינה. בשנת 1796 מילא צְ'ייֵנְלוֹנְג את שבועתו לא לשלוט זמן רב יותר מסבו קָאנְגשִׂי, אותו העריך בתור גדול הקיסרים הסינים של שושלת צ'ינג ועל כן ירד מן הכס. שני בניו שהיו יורשיו המיועדים עקב היותם הבכורים נפטרו במהלך תקופת שלטונו ועל כן הכתר עבר אל הבכור בבניו ששרדו, יוּנְגיֵן, אשר עם ירושת הכתר ניתן לו התואר גְּ'יַהצִ'ינְג, קיסר סין.
פרישה ומוות > פטירה

אף על פי שהעביר מבחינה רשמית את הכתר לבנו, צְ'ייֵנְלוֹנְג המשיך לנהל את המדינה מאחורי הקלעים גם לאחר פרישתו. הקיסר היורד צְ'ייֵנְלוֹנְג נותר בגמלאות למשך שלוש שנים עד אשר נפטר בנסיבות טבעיות ב-7 בפברואר 1799, בן 87 במותו והיה הקיסר המבוגר ביותר בהיסטוריה של סין. בעוד העולם המערבי החל במהפכה התעשייתית האדירה, שושלת צ'ינג נותרה מוחזקת בדוקטרינות מסורתיות וסירבה להביא לפיתוח נרחב.
מורשת

אף על פי שרבים לא הבינו זאת באותה העת, ימי תור הזהב של שושלת צ'ינג הגיעו לסופם. כוח הצי הסיני נחלש קשות ופיראטים ניהלו עסקים רווחיים לאורך החוף הרחב, שחיתות שלטונית הפכה עניין שכיח בתוך הממשל ועם העברת האופיום דרך השוק השחור החלה ההתערבות האירופאית בתוך סין, אשר תתפתח בהמשך לכדי תקופת מאה שנות ההשפלה. מדיניות הצנזורה שהנהיג הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג הניבה פירות בסופו של דבר והביאה להתפתחות של רגש לאומי מאוחד. לאחר עשר המערכות הגדולות, כפי שנקראו בפיו של הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג, סין הגיעה לשיא ההתפתחות הטריטוריאלית שלה אי פעם. לאורך תקופת שלטונו בת 60 השנים, אוכלוסיית שושלת צ'ינג הוכפלה ובסוף שלטונו מנתה לערך 37 אחוזים מאוכלוסיית כלל העולם. הכלכלה גם כן פרחה והחלה להיחלש רק לקראת סוף שלטונו של צְ'ייֵנְלוֹנְג, עקב המלחמות הרבות והשחיתות השלטונית הרבה.
ראו גם

קאנגשי, קיסר סין
המחלוקת על הטקסים הסיניים
שושלת צ'ינג
יונג-ג'נג, קיסר סין
הערות שוליים

1 2  QIANLONG EMPEROR, Facts and Details
↑  ג'ונתן סילר, רצח העם הדזונגרי, באתר Soturi
↑  ההשפעה הנמשכת של רצח העם הדזונגרי, באתר חברת הלימוד למרכז אירואסיה
↑  ג'ונתן ל. ליפמן, זרים מוכרים; היסטוריה של מוסלמים בצפון-מערב סין, פרק 3: מוסלמים בשושלת צ'ינג המוקדמת 1644-1781
↑  שאן - קבוצה אתנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  אלאונגפאיה, מלך בורמה, באתר המילון שלך
↑  Taksin.html טקסין הגדול, מלך תאילנד, באתר מקדש ואנגדרם
↑  פמארה סורקייט, האופי המשתנה של סכסוך בין בורמה לסיאם כפי שנראה
בצמיחה וההתפתחות של מדינות בורמזיות מהמאה ה-16 עד ה-19.
↑  אולריך תיאובלד, מערכת ג'ין-צ'וואן השנייה (1771-1776); נקודת המבט הכלכלית, חברתית ופוליטית של מלחמת הגבול החשובה של שושלת צ'ינג, 2010
↑  לין שוואנג-וון, באתר לימוד ביוגרפיות
↑  האחים טאי סון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  קו בון דאר, מרד טאי סון (1771–1802) בוייטנאם: בוצע לפי מנדט השמיים?, אוניברסיטת המדעים המלזית
↑  שאול מולרד, סיקים והמלחמה הסינו-נפאלית של 1788–1792, אקול פראטיק דה אוטז אטיד
↑  סין - טיבט ונפאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  התואר מרקיז הוא תואר אצולה אירופאי במקורו ועל כן זהו למעשה תרגום לתואר האצולה הסיני חוֹאוּ (侯) המקביל במעמדו למרקיז האירופאי.
↑  צ'יינלונג - תרומה לאומנויות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  ארמון פוטאלה (מקדש פוטואו ג'ונגצ'נג), באתר ייעוץ מסע
↑  גאובין אלכסנדר ביילי, הישועים בסין - אומנות הישועים בסין
↑  ישועים וסין, באתר ספרי אוניברסיטת אוקספורד ברשת
↑  הלוטוס הלבן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  מרד הלוטוס הלבן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  צ'אי שיאנגיו, מקור המשלחת ההולנדית לסין משנת 1794
↑  ממלכתי ומשוחזר: הגן של הקיסר צ'יינלונג בעיר האסורה, באתר DISCOVERY
↑  פרויקט שימור גן צ'יינלונג, באתר איגוד המבנים העולמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266720305171  PLWABN: 9810604297305606  BIBSYS: 97005104  BnF: cb120344066 (data)  CiNii: DA10329385  GND: 119080648  ISNI: 0000 0001 0857 0110  KulturNav: 8a6484d9-93fa-45a2-8e29-9a67725f8b8e  LCCN: n83047720  LNB: 000210568  NDL: 00623131  NKC: jx20060714005  NLA: 36731959  NLK: KAC201717738  NTA: 146441842  RERO: 02-A009231780  SELIBR: 331708  SNAC: w61g1w8p  SUDOC: 028525264  Trove: 1439765  ULAN: 500372572  VcBA: 495/383242  VIAF: 44314689   WorldCat (עם VIAF): 44314689 
חונגלי, מאוחר יותר הקיסר צ'יינלונג, בצעירותו.
הקיסר צ'יינלונג בדיוקן רשמי עם הכתרתו.
צ'יינלונג רוכב על סוס, לובש שריון טקסי. איור של ג'וזפה קסטיליונה משנות ה-40 של המאה ה-18.
פגישת המחנה של אמור סאנה עם הקיסר צ'יינלונג לאחר בריחתו של הראשון לבייג'ינג.
הקיסר צ'יינלונג במהלך מסע ציד.
השריון המקורי של הקיסר צ'יינלונג, אותו נהג ללבוש במהלך מסעות מלחמה. כיום במוזיאון הצבא (פריז).
צ'יינלונג בראש צבאו.
ג'ורג' מקרטני מצדיע לקיסר צ'יינלונג.
הקיסר צ'יינלונג בשנותיו האחרונות.
קלאדקהקה

| --- | --- |

עוגת קלאדקהקה מעוטרת
 
 מאכלים
 סוג:  עוגת שוקולד 
 מוצא:  שוודיה 
 אופן הגשה:  קינוח
 מרכיבים עיקריים:  ביצת תרנגולת, אבקת קקאו, קמח חיטה, סוכר, חמאה 
 
קלאדקהקה (בשוודית: Kladdkaka, מילולית: "עוגת בוץ שוקולד") היא עוגה מהמטבח השוודי. העוגה מזכירה במרקמה חומיות ותוכה רך ודביק. נהוג לאכול את העוגה עם שמנת או עם גלידת וניל ואוכמניות.
היסטוריה

מקורה של העוגה אינו ידוע בוודאות. קיימות מספר השערות[דרוש מקור]:
העוגה יוצרה בעקבות הבראוניז או בעקבות מתכון של עוגת שוקולד דומה מצרפת.
העוגה נוצרה לראשונה בעת מלחמת העולם השנייה כאשר היה חוסר בסודה לשתייה בשוודיה.
העוגה לא הופיעה לפני שנת 1968.
| רשימת עוגות |
| --- | --- | --- |
| עוגות חמאה | עוגת מזון השטן • עוגת חמאה דביקה • עוגת פאונד |  |
| עוגות גבינה | אוסטקהקה |  |
| עוגות שוקולד | עוגת היער השחור • עוגת צ'נטילי • עוגת שוקולד ללא קמח • עוגת פאדג' • עוגת גאראש • עוגת שוקולד גרמנית • עוגת ג'ופרה • קלאדקהקה • עוגת שוקולד מותך • זאכרטורטה • טורטה קפרזה • טורטה סטבלי • פיטיבייה • אקלר |  |
| עוגות פירות | לחמנייה שחורה • בולו ריי • עוגת גזר • עוגת גנואה • עוגת דובדבנים • עוגת דאנדי • טארט טאטן • עוגת ירח • פנפורטה • שטרודל • עוגת תפוחים יהודית • עוגת תות |  |
| עוגות שכבות | עוגת מזון מלאכים • באקויט גאטאו • דאקוויז • דובוש • טורט אסטרהאזי • עוגת חלב חם • עוגת קייב • עוגת מריה לואיז • קרמשניט • עוגת הנסיכה • פרינצרגנטנטורטה • עוגת קשת בענן • קק לאפיס סראוואק • ספקקואק • טורט |  |
| עוגות חלולות | באומקוכן • קורטוש • סקאז • ספטטאקהקה • טרדלניק |  |
| עוגות ספוג | באן בו • עוגת באטנברג • בוסטון קרים פאי • שארלוט • עוגת שיפון • דונאוולה • קארנץ • פרנץ' פנסי • עוגת צפרדע • עוגת למינגטון • מדריה • מנטאקאדס • עוגת שיש • עוגת אופרה • עוגת פנדן • עוגה עטופה בנייר • עוגת קטיפה אדומה • עוגת ראם • שורטקייק • עוגת תבלינים • טרס לצ'ס • עוגה הפוכה • עוגת אגוזים וקפה • עוגת דבש |  |
| עוגות בצק עלים | טארט טאטן • סנט אונורה • פיטיבייה • שטרודל |  |
| עוגות קצף | עוגת מזון מלאכים • קסטלה • ז'נואז • בישקוט • עוגיית מדלן • מקצפת • רולדה |  |
| עוגות שמרים | עוגת אקלס • באבקה • לחם בננה • עוגת בנבורי • דובשנית • עוגת וולש • עוגת עקיצת הדבורה • פאנדורו • צ'ורליי • עוגת קברות זבובים • ראם באבה • שטראוסקלוצ'ן • עוגת תמר מצוי ואגוזים |  |
| עוגות אחרות | עוגת יום הולדת • עוגת חתונה • עוגת ליל כל הקדושים • ברמברק |  |
קרל, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג השישי

קרל, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג השישי (בגרמנית: Karl Heinrich zu Löwenstein-Wertheim-Rosenberg; ‏21 במאי 1834 - 8 בנובמבר 1921) היה אציל גרמני, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, פוליטיקאי קתולי ומאוחר יותר נזיר דומיניקני. הוא היה הנשיא הראשון של החברה הקתולית של גרמניה, וחבר הרייכסטאג מ-1871 מטעם מפלגת המרכז הגרמנית.
ביוגרפיה

קרל נולד ב-21 במאי 1834 בהייד, לקונסטנטין, נסיך הכתר של לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג ולאגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של קרל לודוויג הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ואמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-בארות. בשנת 1835 מתה אמו, ובשנת 1838 מת אביו, וקרל ואחותו אדליידה גודלו על ידי הורי אביו קרל תומאס, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג וסופיה, רוזנת וינדיש-גרץ. הוא היה צאצא זכר של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ. קרל למד משפטים, וירש את ראשות בית לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג ואת תואר הנסיך בשנת 1849, לאחר מות סבו. בשנת 1868 הוא נהיה הנשיא הראשון של החברה הקתולית של גרמניה, ובשנת 1871 הוא נבחר כחבר הרייכסטאג מטעם מפלגת המרכז הגרמנית.
לאחר מות אשתו בשנת 1899, הוא הפך בשנת 1907 לנזיר במסדר הדומיניקני ריימונדוס מריה, וחי במנזר ונלו בהולנד. הוא הוסמך ככומר קתולי בשנת 1908, ובאותה שנה, הוא ויתר על תואר הנסיך שלו והעביר אותו לבנו. ב-8 בנובמבר 1921 מת קרל בקלן, והוא בן 87 שנים.
משפחתו

בשנת 1859 התחתן קרל עם אדלהייד, נסיכת איזנבורג-בידינגן, ולאחר מותה, הוא התחתן בשנת 1863 עם סופיה, נסיכת ליכטנשטיין, בתם של אלויס השני, נסיך ליכטנשטיין ופרנציסקה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו, ממנה היו לו שמונה ילדים:
פרנציסקה, נסיכת לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג (1864–1930).
אדלהייד, נסיכת לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג (1865–1941), התחתנה עם הרוזן אדלברט יוזף פון שונבורן.
אגנס, נסיכת לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג (1866–1954).
יוזף, נסיך הכתר של לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג (1868–1870).
מריה תרזה, נסיכת לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג (1870–1935), התחתנה עם בן דודה מיגל, דוכס ברגנסה.
אלויס, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג השביעי (1871–1952), התחתן עם יוזפינה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו.
אנה, נסיכת לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג (1873–1936), התחתנה עם פליקס, נסיך שוורצנברג.
יוהנס בפטיסט, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג (1880–1956), התחתן עם הרוזנת אלכסנדרה פון ברנסטורף.
הערות שוליים

↑  Frank Raberg: Biographisches Handbuch der württembergischen Landtagsabgeordneten 1815–1933.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810607474205606  GND: 117187372  ISNI: 0000 0000 0978 6936  NTA: 120798085  VIAF: 35227577   WorldCat (עם VIAF): 35227577
קרלוס רואיס

קרלוס אומברטו רואיס גוטיירס (בספרדית: Carlos Humberto Ruiz Gutiérrez, נולד ב-15 בספטמבר 1979 בגואטמלה סיטי) הוא כדורגלן עבר גואטמלי.
רואיס, המכונה 'הדג הקטן', החל את הקריירה שלו בקבוצת מוניסיפל, מועדון כדורגל מעיר הולדתו, גואטמלה סיטי. הוא שיחק תקופה קצרה בפאס יואנינה היוונית, ובינואר 2002, חתם בלוס אנג'לס גלאקסי. בעונתו הראשונה ב-MLS הוא כבש 24 שערים שזיכו אותו בתואר מלך השערים, הוביל את הגלאקסי לזכייה באליפות הליגה וזכה בתואר שחקן השנה. בפלייאוף הוא כבש שמונה שערים ובישל שני בישולים. בעונתו השנייה בקבוצה, הוא והקבוצה ירדו ביכולתם, אך למרות זאת רואיס סיים שוב כמלך השערים של הליגה. ב-2004, רואיס סיים עם 11 שערים בלבד.
בשנת 2005, לאחר שלנדון דונובן הודיע על חזרתו ל-MLS, הגלאקסי החליטו לשלוח את רואיס בטרייד לדאלאס. בדאלאס, כבש רואיס 11 שערים ובישל שני בישולים. בפלייאוף הוסיף רואיס עוד שני שערים מול קולורדו ראפידס, אבל דאלאס הודחו בבעיטות פנדלים. ב-2008 חזר רואיס ללוס אנג'לס גלאקסי, אך עוד באותה שנה עבר לקבוצה הקנדית טורונטו. ב-2009 הוא עבר לשחק בפרגוואי כאשר הצטרף לאולימפיה, ובקיץ אותה שנה עבר לפואבלה המקסיקנית.
רואיס הוא מלך השערים בכל הזמנים של נבחרת גואטמלה, ויש לו למעלה מ-100 הופעות בנבחרת.
קיה בונגו

| --- | --- |

Kia Bongo, שנת 2006
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Kia Frontier  Kia Big-Up (דגמי טנדרים באינדונזיה)  Kia Travello (גרסאות של מסחריות, בין השנים 2004–2018 באינדונזיה)  Kia Kaon  (בטאיוואן)  THACO Kia New Frontier (וייטנאם)  Kia K2400  Kia K2500  Kia K2500 Karga (ברפובליקת הפיליפינים, משנת 2019)  Kia K2700  Kia Jumbo  (סוגי טנדרים בתאילנד, בין השנים 2004–2011)
 יצרן:  קיה  Automóviles de Ecuador (ספ') (שם רשמי: AYMESA/Automóviles del Ecuador S.A) (אקוואדור)  Nordex Uruguay (ספ') (אורוגוואי)  GLOVIZ (אלג'יריה)  Kia Lucky Motors (אנ') (פקיסטן)  Columbian Autocar Corporation (CAC) (הפיליפינים, בין השנים 2000–2019)  Ayala Corporation (אנ') (הפיליפינים, בין השנים 2019–הווה)  THACO KIA (שם רשמי: Truong Hai Auto Corporation) (בווייטנאם)
 שנות ייצור:  1980–הווה
 הרכבה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית  אורוגוואי אורוגוואי  אקוואדור אקוואדור  אלג'יריה אלג'יריה  פקיסטן פקיסטן  וייטנאם וייטנאם  הפיליפינים הפיליפינים
 מודל אחריו:  קיה פרג'יו
 אורך:  3,995–4,455 מ"מ
 רוחב:  1,620–1,690 מ"מ
 גובה:  1,850–1,900 מ"מ
 משקל:  1.0–1.2 טון (דור ראשון)  1.4–2.5 טון (דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,155 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  דור ראשון 4 צילינדרים, 1.4 ליטר (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 2.2 ליטר המפיק 70 כ"ס (מנוע דיזל)  4 צילינדרים, 2.4 ליטר המפיק 80 כ"ס (מנוע דיזל) דור שני 4 צילינדרים, 2.2 ליטר המפיק 62 כ"ס (מנוע דיזל)  4 צילינדרים, 2.2 ליטר המפיק 80 כ"ס (מנוע דיזל, יוצר משנת 1994)  4 צילינדרים, 2.7 ליטר (מנוע דיזל, יוצר משנת 1997) דור שלישי, דור רביעי, דור חמישי 4 צילינדרים, 2.7 ליטר המפיק 80 כ"ס (מנוע דיזל  4 צילינדרים, 3.0 ליטר המפיק 90 כ"ס (מנוע דיזל דור חמישי משנת 2014 4 צילינדרים, 2.5 ליטר המפיק 130 כ"ס (מגדש טורבו-דיזל)  4 צילינדרים, 3.0 ליטר המפיק 85 כ"ס (מנוע דיזל
קיה בונגו (באנגלית: Kia Bongo) הם מסחריות וטנדרים אשר מיוצרים במספר תצורות מתוצרת יצרנית הרכב הדרום קוריאנית קיה משנת 1980.
בנוסף דגמי "קיה בונגו" מיוצרים / יוצרו בארצות הבאות: אקוודור על ידי Automóviles de Ecuador (אנ'), באורוגוואי על ידי Nordex Uruguay (ספ'), באלג'יריה על ידי GLOVIZ, בפקיסטן על ידי יצרנית הרכב Kia Lucky Motors (אנ') (שם רשמי: "Kia Lucky Motors Pakistan"), חברה בשותפות joint venture בין קיה ו-"Yunus Brothers Group", ברפובליקת הפיליפינים בין השנים 2000–2010 על ידי Columbian Autocar Corporation (CAC) ומשנת 2019 על ידי Ayala Corporation (אנ') ובווייטנאם על ידי THACO KIA (אנ') (שם רשמי: "Truong Hai Auto Corporation").
דורות "קיה בונגו"

דור ראשון – יוצר בין השנים 1980–1994.
דור שני – יוצר בין השנים 1990–1997.
דור שלישי – יוצר בין השנים 1997–2004 (בשנת 2000 עבר הדגם מתיחת פנים).
דור רביעי – מיוצר משנת 2005 (בשנת 2014 עבר הדגם מתיחת פנים.)
"קיה בונגו"

תצורות מסחריות במגוון דגמים, טנדרים במגוון דגמים (דור ראשון – קבינה קונבנציונלית 2 מושבים, מדור שני 2 סוגי קבינה: קונבנציונלית, וכפולה), מיניוואן.
דגמי "קיה בונגו" היו דגמי המכוניות הראשונות של "קיה" שיוצאו לאירופה ואמריקה הדרומית.
סוגי הנעה: 4x2, הנעה כפולה 4x4.
גלריה

"קיה בונגו", דור ראשון
"קיה בונגו", דור ראשון - טנדר דאבל קבינה
"קיה בונגו", דור ראשון
"קיה בונגו" שנת 1980 - אמבולנס
"קיה בונגו", דור שני, שנת 2003
"קיה בונגו K2700II"
"קיה בונגו K2700"
"קיה בונגו", דור שני
"קיה בונגו J2", דור שני
דגם "Kia Hi Besta", דור שני
"קיה בונגו" - מיניבוס דור שלישי
"קיה בונגו", דור שלישי
"קיה בונגו", דור שלישי
"קיה בונגו", דור שלישי
"קיה בונגו", דור שלישי - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

קיה
הערות שוליים

↑  קיה K2400 auto-zer.com/page/kia-k2400
↑  קיה K2700 moto.wp.pl/kia-k2700-6062006170977409c
↑  חברת גלוביץ – פרופיל dnb.com/business-directory/company-profiles.gloviz
↑  חברת kia-columbian-autocar-corporation campiauto.org/our-members/kia-columbian-autocar-corporation
↑  קיה THACO thacotai.vn/san-pham/kia-new-frontier
↑  קיה בונגו שנת 2014 encontracarros.com.br/kia-bongo-2014
↑  קיה בונגו autoweek.nl/autonieuws/artikel/kia-bongo
קרב ביירות

ערך זה עוסק בקרב בו נכבשה ביירות על ידי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. אם התכוונתם למצור שהטילה ישראל על ביירות במלחמת לבנון הראשונה, ראו .
קרב ביירות (12 ביולי 1941) סימן את סיום הלחימה במערכה בסוריה ולבנון של מלחמת העולם השנייה.
סקירה כללית

במערכה פרסו בעלות הברית 2 חטיבות מהדיוויזיה ה-7 האוסטרלית, חטיבה מדיוויזיית הפרשים הבריטית ה-1, חטיבת הרגלים ההודית ה-5 שנפרסה מיד מאריתריאה לאחר כניעת הדוכס מאאוסטה, מספר יחידות שריון ואוויר. של הדיוויזיה הבריטית ה-6, כוח קומנדו מיוחד (גדוד C של חטיבת השירות המיוחד) ו-6 גדודים של הדיוויזיה הצרפתית החופשית ה-1.
ב-8 ביולי, עוד לפני נפילת דאמור, ביקש מפקד צרפת של וישי - הגנרל אנרי דנץ - שביתת נשק: ההתקדמות לביירות יחד עם כיבוש דמשק של בעלות הברית בסוף יוני והתקדמות מהירה של חיילי בעלות הברית לסוריה מעיראק. בתחילת יולי ללכוד את דיר א-זור ולאחר מכן לדחוף לכיוון חאלב הפכה את עמדת וישי לבלתי נסבלת. בדקה אחת אחרי חצות ב-12 ביולי נכנסה לתוקף הפסקת אש. לכל דבר ועניין, בכך הסתיים המערכה וב-14 ביולי נחתמה שביתת הנשק ב"בסיס סידני סמית'" בפאתי העיר עכו . שביתת הנשק הפקידה את סוריה תחת הגנרל הצרפתי שארל דה גול.
כניסתה של הדיוויזיה ה-7 האוסטרלית לביירות כוננה בהצלחה את כיבוש לבנון בידי בעלות הברית. מאוחר יותר הפכה ביירות לבסיס חשוב של בעלות הברית לפעולות ימיות בים התיכון.
קרל, נסיך ליינינגן (1928–1990)

קרל, נסיך ליינינגן (בגרמנית: Karl von Leiningen; ‏2 בינואר 1928 – 28 בספטמבר 1990) היה נסיך גרמני וחתנו של בוריס השלישי, מלך בולגריה.
ביוגרפיה

קרל נולד ב-2 בינואר 1928 בקובורג, והיה בנם הצעיר של קרל, נסיך ליינינגן ומריה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה. קרל היה נין של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ואלכסנדר השני, קיסר רוסיה. בצעירותו הוא עבד בעיקר כאיש מכירות בפריז, ומאוחר יותר העביר את העסק לטורונטו. בסופו של דבר הוא הפך להיות מנהל בבית ההשקעות.
קרל פגש את מריה לואיזה, נסיכת בולגריה במדריד, שם היא גרה עם אמה. מריה לואיזה הייתה בתם היחידה של בוריס השלישי, מלך בולגריה וג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה. בדצמבר 1956 התארסו השניים, וב-14 בפברואר 1957 הם התחתנו באמורבאך, ורחובות העיירה היו מלאים עם מאות צופים מריעים. משפחתו של קרל הייתה בעלת אחוזות ענק בדרום גרמניה, ונחשבה לאחת ממשפחות האצולה העשירות ביותר בגרמניה. הונה בשנת 1957 הוערכה ב-1.5 מיליארד דולר.
לאחר החתונה התגוררו בני הזוג במדריד עד יוני 1958, ולאחר מכן עברו לקנדה. הנישואין לא היו מוצלחים, וב-4 בדצמבר 1968 התגרשו השניים.
מאוחר יותר עבר קרל לציריך, ולאחר מכן שוכנע על ידי כמה חברים יהודים לבקר בישראל, והחליט להשתקע בגליל. בקשתו להתקבל כמתנדב בקיבוץ נדחתה עקב גילו, ולבסוף הוא עבר לעבוד בחוות ורד הגליל. ב-28 בספטמבר 1990 מת קרל, והוא בן 62 שנים.
משפחתו

ב-14 בפברואר 1957 התחתן קרל עם מריה לואיזה, נסיכת בולגריה, בתם של בוריס השלישי, מלך בולגריה וג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
בוריס, נסיך ליינינגן (נולד ב-1960)
הרמן פרידריך, נסיך ליינינגן (נולד ב-1962)
הערות שוליים

↑  Enache, Nicolas. La Descendance de Marie-Therese de Habsburg. ICC, Paris, 1996. pp. 699, 703. (French).
↑  "Royalty Glitters At Wedding Rite", The Washington Post and Times Herald, Amorbach, 16 February 1957
↑  "Two Royal Immigrants", The New York Times, Halifax, 15 June 1958
↑  "Bulgarian Princess Wed", The New York Times, Amorbach, Germany, 14 February 1957
↑  Mass, Haim (12 October 1990), "The Prince Who Lived In Galilee", Jerusalem Post, Jerusalem
↑  יהודה גורן, נין המלכה ויקטוריה עובד בהוות ורד הגליל, מעריב, 18 בפברואר 1987.