מידלמארץ'
נושאים עיקריים > מעמד

החיים במידלמארץ' וסביבתה מתאפיינים בהבחנות מעמדיות ברורות, והדמויות בספר שייכות למעמדות שונים שמבוססים על לידה וכסף. המעמד ״המעודן״ (האריסטוקרטיה של בעלי האדמות שנולדו לכסף ורכוש) מיוצג על ידי סר ג'יימס צ'אטם, מר פדרסטון הזקן, ומשפחת ברוק (דורותיאה, סליה, ודודם). בעוד שהם חיים חיי נוחות באחוזותיהם, העבודה החקלאית עצמה נעשית על ידי שוכרים, שחיים בעוני ובבורות ומהווים את המעמד הנמוך ביותר. חיי השוכרים תלויים בהשקעה של בעלי האדמות במגוריהם ותנאי מחייתם. מעמד אנשי הכנסייה מיוצג על ידי הכמרים, מר קזובון שהוא גם בעל אחוזה, מר פיירברדר הויקאר, והרקטור קאדלוואדר. מעמד הביניים הגבוה שעשה את הונו מהתעשייה מיוצג על ידי משפחת וינסי ומר בולסטרוד. בני מעמד זה יכולים לטפס בסולם החברתי אם הם מצליחים, כמו מר בולסטרוד העשיר, אך עלולים גם לחוות קשיים, כפי שקורה במשפחת וינסי. כיוון שלא נולדו למעמד הגבוה הם לעולם לא יקבלו את ההכרה שלה זוכים בעלי הדם האריסטוקרטי, גם אם יזכו בממון. ד"ר לידגייט מגיע מהמעמד האריסטוקרטי, אך בחירתו ברפואה מובילה אותו למעמד בעלי המקצועות החופשיים. משפחת גארת' שייכת למעמד הבינוני הנמוך. מר גארת' למד בעצמו מדידה ופעילות הקשורה בהנדסה אזרחית ונוחות החיים של משפחתו נעה בהתאם להצלחת העסק שלו. בניגוד לשאר הדמויות משפחת גארת' אינה שואפת לעלות מעמד.
הניעות במדרג החברתי היא תמה חשובה בספר. מר וינסי הצליח לבסס את עצמו כתעשיין אך בכל זאת חי מעבר לאמצעים שלו. הוא מקנה לילדיו, פרד ורוזמונד, חינוך שמתאים למעמד הגבוה ומקווה שהם יטפסו למעמד זה. גם אם היה מצליח להשיג הון רב, ברור שלידה, ולא רק כסף, משחקת תפקיד ביכולת לחבור למעמד העליון. כשהגברים בעיירה משבחים את רוזמונד על יופייה והליכותיה, מר ברוק חש אי נוחות מכך שהיא בתו של תעשיין. במשפחת וינסי מאמינים שפרד ירש כסף ממר פדרסטון הזקן, לכן פרד לא נדחף ללמוד ברצינות באוניברסיטה ולא להשתלב בעסק של אביו. רוזמונד מקבלת חינוך מטופש שאמור להקנות לה את ההליכות של המעמד העליון, ותקוות המשפחה היא שבזכות יופייה וקסמה היא תתחתן עם גבר עשיר ובעל מעמד. אף אחד מילדי וינסי אינו מצליח לעלות מעלה בסולם החברתי. פרד לא יורש את פדרסטון ולא הולך לקריירה בכנסייה. הוא מכיר במציאות ומשתלב בעסק של כלב גארת' בזכות האהבה למרי. רוזמונד נישאת לדוקטור טרשיוס לידגייט בגלל מוצאו האריסטוקרטי, אבל תקוותה שדודו העשיר יתרום לקידומם החברתי מתבדה. במציאות לידגייט נאבק כלכלית ושוקע בחובות עקב אי התאמה בין סגנון החיים של הזוג לבין יכולתם הכלכלית. רוזמונד מתעקשת להמשיך בסגנון חיים של המעמד העליון גם כשבעלה מנסה לקצץ בהוצאות ולמכור רכוש לא נחוץ על מנת למנוע פשיטת רגל.
לידגייט, בניגוד לאשתו, לא מנסה לעלות במדרג החברתי. הוא נולד למשפחה אמידה אך הרחיק את קרוביו כאשר החליט להפוך לרופא. בתור אדם בעל מקצוע חופשי הוא צועד לעבר מעמד נמוך יותר מרצונו. בתחילת העידן הוויקטוריאני באנגליה רפואה לא נחשבה למקצוע רם מעלה. ליידי צ'טאם מביעה את הדעה הרווחת לגבי המקצוע כשהיא אומרת שאין זה רגיל לראות רופא המקושר למעמד הגבוה, ושהיא הייתה מעדיפה לראות רופאים באותו המדרג כמו המשרתים. לידגייט עצמו עדיין רגיל למותרות החומריות שמהם הוא נהנה בצעירותו, ולכן הוא מבזבז יותר ממה שיש לו על מנת לקנות מרפאה ולנהל את משק הבית שלו. האידיאליזם שלו פוגע ביכולתו להשתכר. החובות גורמים לו להיות תלוי באחרים ומסבכים אותו כלכלית וחברתית. הוא מסרב לנפק תרופות אותן הוא רושם, וכך מונע מעצמו מקור הכנסה מרכזי של רופאים ומעורר את חשד עמיתיו ואנשי העיירה. המטופלים מאמינים שהוא סנוב שחצן, והם לא רוצים שום קשר איתו. בכך שהוא לא שייך לשום מעמד בעצם, הוא מסלק את עצמו משניהם.
עוד דמות שעוברת בין מעמדות היא ויל לאדיסלו. מוצא משפחתו מצד אמו אריסטוקרטי, אך האם נישאה למהגר פולני ולא זכתה ברכוש כלשהו. בתחילה לאדיסלו תלוי כלכלית בנדיבות של מר קזובון. סגנון החיים שלו הוא בוהימי. הוא נע ונד בעולם ללא כיוון ברור, ומבלי להתמקצע בתחום כלשהו, במימון קרובו. במהרה מתברר שהתלות הכספית מובילה לתלות רחבה יותר. כשהוא מגיע למידלמארץ' הוא מחפש עיסוק בתור פקיד. מאחר שהוא עובד למחייתו הוא מציב את עצמו במעמד נמוך מאוד מקרובו מר קזובון, שמנסה לאסור עליו ללכת בדרך זו. בעקבות האהבה לדורותיאה, לאדיסלו לומד להעריך את העצמאות יותר מאשר את ההון. הוא ממרה את פיו של מר קזובון ומוותר על תמיכה כלכלית. הוא מסרב גם לכסף המלוכלך של מר בולסטרוד, שמנסה לכפר על עוונותיו בדרך של תמיכה בלאדיסלו. נישואיה של דורותיאה לויל לאדיסלו גורמים לשוק, לא רק מפני שהוא קרובו של קזובון או מפני שזה נוגד את צוואתו, אלא גם מפני שהבדלי המעמד ביניהם כל כך גדולים.
הרומן דן גם ביחסים בין מעמד והכנסייה. מבין אנשי הדת המוצגים רק קזובון הוא עשיר ובעל אחוזה, אולם הוא גם האומלל מכולם. תארים הם חשובים, וכשמר ברוק משיא את דורותיאה למר קזובון, הוא מקווה שקזובון יהפוך לבישוף. קזובון מנותק מהקהילה שלו ולא יכול להתחבר לאנשים הפשוטים באחוזתו. לעומתו, מר פיירברדר העני אהוד בקהילתו. הוא אינו זקוק לדוקטרינה כדי להנהיג קהילה רוחנית, ותפיסת עולמו הרחבה מאפשרת לו להתעניין גם במדעי הטבע. הוא נאלץ להשלים הכנסה במשחקי קלפים שאינם מתאימים למעמדו וגורמים לו להיראות רע. דורותיאה מחלצת אותו מעוניו כשהיא מביאה אותו להנהיג את הקהילה באחוזה, לאחר מותו של קזובון. אף על פי שהשתייכות לכנסייה אינה מבטיחה עושר כלכלי, היא עדיין נחשבת לרמת מעלה מבחינה חברתית, ומר וינסי מקווה שפרד יתקדם בסולם החברתי כשיהפוך לאיש דת.