stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פולה (בובה)
ההבדלים בין "פולה" ל"ברבי"

פולה וברבי דומות במספר בחינות, כמו בגודל, בפופולריות ובכמות ההכנסות, ושתיהן מהוות מודל לחיקוי לילדות. לעיתים אף מכונה פולה "ברבי המוסלמית". אך למעשה, יש ביניהן יותר הבדלים מאשר קווי-דמיון.
בעוד שדמותה של ברבי עצמאית ולה חיים חופשיים ומגוון רחב של משרות, פולה מוגבלת במספר רב של תחומים. בתחום הלבוש - אמנם לפולה מספר רב של בגדים ואביזרים, אך בגדי החוץ שלה לא כוללים פריטים חושפניים, ובדרך כלל היא רעולה. לעומת זאת, גבולות הלבוש של ברבי אינם מוגדרים. בעוד שלברבי מספר רב של משרות, לפולה יש רק שתיים: מורה ורופאה. אם כי, לא בכל המדינות מיובאות בובות אלו, והבובה הסטנדרטית והפופולרית היא למעשה בובת עקרת הבית. בנוסף לכך, לבובת הברבי נוצרה בובת-חבר ("קן") ואילו לפולה לא נוצר חבר.
פולה וברבי גם שונות במראן החיצוני. בובת הברבי הסטנדרטית היא בעלת מראה מערבי; שיערה בלונדיני, עיניה כחולות, עורה בהיר ומאופר. פולה, לעומת זאת, היא בעלת חזות מזרחית ולה שיער כהה, עיניים חומות, גוון עור בצבע ארד ומראה נטול קוסמטיקה. בנוסף לכך, לברבי יש רגליים רזות וחזה מלא, ופולה, לעומת זאת, צנועה יותר ובעלת חזה קטן יותר ורגליים עבות יותר. אם כי, היא רזה יותר מבובת הברבי. אך על אף ההבדלים החיצוניים, על שתיהן מועברת ביקורת רבה על הצגת סטריאוטיפ של יופי בלתי ניתן להשגה.
פופולריות

בובת הפולה פופולרית מאוד בארצות מוסלמיות, בעיקר במזרח התיכון, והיא מניבה הכנסות של כ-24 מיליארד דולר במכירות כלל-עולמיות, סכום הקרוב להכנסותיה של בובת הברבי. הבובה פופולרית גם בקרב קהילות מוסלמיות במזרח הרחוק, דרום אמריקה ואירופה. פולה אמנם נמכרת גם בצפון אמריקה, אך במדינות אלה נמכרות יחידות מעטות יחסית של הבובה.
בובה דמוית פולה, הנושאת אותו שם, מיוצרת בהונג קונג ונמכרת באריזה כמעט זהה גם בישראל, אם כי בקרב ערביי ישראל פולה אינה זוכה לפופולריות.
אף שבעבר נמכרו בובות רבות שיוצרו עם רעלה, כמו "רוזאן" ו"הברבי המרוקאית", אף אחת מהן לא זכתה לפופולרית כמו "פולה".
ביקורת

למרות הצלחתה המסחרית של פולה, קמו לה מתנגדים רבים. פעילים פמיניסטיים, ובראשם הסופרת המצרית נוואל אל-סעדאווי, טוענים כי פולה משמשת לדיכוי החשיבה הליברלית בקרב הערבים ונותנת לגיטימציה להמשך הדיכוי והאפליה של האישה.
פעיל זכויות האישה הסורי, מען עבדול סלאם, טוען כי פולה היא עדות להשתנות האסלאם והקצנתו. הוא מוסיף, כי אילו פולה הייתה יוצאת לשוק עשור קודם היא לא הייתה פופולרית כמו היום. טענה נוספת שעלתה היא, כי פולה, בדומה לברבי, מייצגת מודל לא מציאותי של יופי שנשים צריכות להסתגל אליו; אף על פי שלברבי גוף מחוטב יותר, היקף מותניה של פולה דק יותר.
ביקורת נוספת משמיעים אנשי דת מוסלמים ובראשם השייח' עבדאללה נימר דרוויש שתוקף את הבובה ויוצריה וקורא לה, למעשה, חיקוי: "הערבים צריכים להפסיק לחקות את האמריקנים. הסרטן האמריקני חודר לכל מקום. אני לא מבין למה לוקחים בובה אמריקאית ומנסים לחקות אותה בעולם הערבי. איזה דבר טוב יש בזה? איזה חינוך? איזה מוסר?". כמו כן, הוא מוסיף שלאישה תפקיד חשוב באסלאם והיא לא סתם "בובה", לדבריו, ולכן, בובה לא אמורה להתיימר לייצג אישה מוסלמית.
ב-27 בספטמבר 2013 פסק ייצורה של פולה ורק מספר דגמים שלה נמכרים כיום.[דרוש מקור]
ביאורים

↑  בובות אופנה הן בובות שעיקר מהותן להיות מולבשות לפי צווי האופנה. דוגמאות נוספות לבובות כאלה הן ברבי של מאטל או בובות בראץ.
הערות שוליים

↑  Coverup Girl
↑  Barbie who?
↑  Mideast 'Barbie' dolls don Muslim veil
↑  Virtual store wants to sell Muslim dolls in Brazil, ANBA.com
↑  Bestseller in Mideast: Barbie With a Prayer Mat
↑  Barbie loses out to veiled rival
↑  All dolled up...well, not really
פקאנבארו

פקאנבארו (באינדונזית: Pekanbaru, מילולית: "שוק חדש") היא בירת מחוז ריאו באינדונזיה ומרכז כלכלי משמעותי בחלקו המזרחי של האי סומטרה. במקום קיים יישוב מאז המאה ה-17. בסוף המאה ה-19, ההתיישבות פותחה על מנת לשרת את תעשיות הקפה והפחם המקומיות. תקופה זו השלטון ההולנדי בנה כבישים אל עבר סינגפור ומלאקה, בצד השני של המצרים. את העיר משרתים נמל התעופה הבינלאומי סולטאן סיאריף קאסים השני (אנ'), ונמל הממוקם ליד נהר סיאק.
גאוגרפיה

העיר משתרעת על פני כ-630 קמ"ר על גדות נהר סיאק (אנ'), הזורם למצר מלאקה, במרחק של כ-460 ק"מ מדרום-מזרח לעיר מדן.
גאוגרפיה > אקלים

| אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> ינואר.31.8.22.8 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> פברואר.32.4.22.8 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> מרץ.33.1.22.9 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> אפריל.33.4.23.2 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> מאי.33.5.23.4 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> יוני.33.3.23.1 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> יולי.33.1.22.8 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> אוגוסט.33.0.22.7 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> ספטמבר.32.7.22.6 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> אוקטובר.32.8.22.8 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> נובמבר.32.4.22.8 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> דצמבר.31.8.22.9 | אקלים בפקאנבארו (1991-2020)> שנה.32.8.22.9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Cuaca di Pekanbaru
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה 983,356 תושבים, מה שהופך אותה לעיר הרביעית בגודלה על האי סומטרה, אחרי מדן, פלמבאנג ובנדר למפונג. במטרופולין שלה, המכונה פקאנסיקאוואן, התגוררו באותה עת כ-2.67 מיליון תושבים. כ-84.8% מתושבי העיר הם מוסלמים, לעומת 9.6% נוצרים ו-3.5% בודהיסטים.
ערים תאומות

אינדונזיה באנדונג, מערב ג'אווה, אינדונזיה
אינדונזיה בנדר למפונג, למפונג, אינדונזיה
אינדונזיה בטאם, איי ריאו, אינדונזיה
אינדונזיה צ'ירבון (אנ'), מערב ג'אווה, אינדונזיה
ערב הסעודית ג'דה, מחוז מכה, ערב הסעודית
ארצות הברית אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
ארצות הברית סן חוזה, קליפורניה, ארצות הברית
קנדה קוויבק סיטי, קוויבק, קנדה
וייטנאם דה נאנג, וייטנאם
הרפובליקה העממית של סין צ'ונגצ'ינג, הרפובליקה העממית של סין
הרפובליקה העממית של סין ליוג'ואו (אנ'), גואנגשי, הרפובליקה העממית של סין
יפן פוקושימה, פוקושימה, יפן
מלזיה מלאקה, מלאקה, מלזיה
הולנד אוטרכט, אוטרכט, הולנד
קוריאה הדרומית דאיגו, קוריאה הדרומית
קוריאה הדרומית סוואן, קיונגי, קוריאה הדרומית
הפיליפינים זמבואנגה סיטי, הפיליפינים
הפיליפינים דבאו סיטי, הפיליפינים
הערות שוליים

↑  Indonesia: Riau Province (Regencies and Cities) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: b91f60ae-dacc-4090-9204-1cb4b31f8e49  VIAF: 4704155566486013380009   WorldCat (עם VIAF): 4704155566486013380009 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אינדונזיה ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פורמולה אי

| --- | --- |


 ענף:  מרוץ מכוניות
 תאריך ייסוד:  2012
 ארגון מפעיל:  FIA
 זוכה:  נהגים: גרמניה פסקל ורליין   קבוצות: יגואר
 הכי הרבה זכיות:  רנו -אי. דאמס (3)
 www.fiaformulae.com
 
פורמולה אי (באנגלית: Formula E או FIA Formula E Championship) הוא סבב מרוצי מכוניות חד-מושביות בו נעשה שימוש במכוניות חשמליות. האליפות נוסדה בשנת 2012 ומרוץ הבכורה התקיים ב-13 בספטמבר 2014.
מבנה התחרות

באליפות הפורמולה אי מתחרות 10 קבוצות, המורכבות משני נהגים כל אחת. כל המרוצים נערכים במסלולי רחוב מלבד התחרות במקסיקו המתקיימת במסלול מרוצים.
מבנה התחרות > יום התחרות

כל יום תחרות מתחיל בשני מקצי אימון מקדימים, הראשון נמשך 45 דקות והשני חצי שעה. לרשות כל נהג עומדות 2 מכוניות בעלות הספק של 200 קילוואט.
מקצי הדירוג נערכים ביום המרוץ, בדרך כלל בשעות הצהריים. במקצי הדירוג רשאים הנהגים להשתמש רק באחת משתי המכוניות. הנהגים מחולקים לארבע קבוצות של חמישה נהגים כל אחת. לכל קבוצה יש 6 דקות לנסות ולקבוע את זמן ההקפה הטוב ביותר. במקצי הדירוג רשאים הנהגים להשתמש ביכולת המנוע במלואה. חמשת הנהגים המהירים ביותר במקצי הדירוג הראשונים יוצאים לסבב נוסף של הקפות, כאשר כל נהג יוצא בנפרד, במרוץ נגד השעון.
בארבע העונות הראשונות של האליפות אורך המרוץ עמד על כ-50 דקות, במהלכן חויבו הנהגים לבצע החלפת מכונית בצורה מנדטורית. בעת החלפת המכונית נאסרה החלפת צמיגים, למעט במצב של תקר או פגיעה. בשלב התחרות מוגבלת עוצמת המנועים ל-170 קילוואט. החל מעונה החמישית קוצר משך המרוץ ל-45 דקות ובטלה החלפת המכונית במהלך המרוץ.
בכל מרוץ יכולים הצופים להצביע בעבור הנהג האהוב עליהם באמצעות המדיה החברתית. שלושת הנהגים שמקבלים את מירב הקולות מקבלים את האפשרות להגביר את עוצמת המנוע ב-100 קילו ג'ול (מקום שלישי) ועד 300 קילו ג'ול (מקום ראשון).
מבנה התחרות > שיטת הניקוד

הנהגים המסיימים את המרוץ באחד מעשרת המקומות הראשונים זוכים לניקוד בהתאם למפורט בטבלה:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| נקודות | 25 | 18 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 |
בנוסף, הנהג המזנק מהפול פוזישן מקבל 3 נקודות נוספות והנהג שקובע את ההקפה המהירה ביותר מקבל נקודה נוספת, בתנאי שהוא מסיים בין עשרת הראשונים. הנהג שצובר את מירב הנקודות במהלך העונה זוכה בתואר האליפות. באליפות הקבוצתית מחברים את סך הנקודות שהשיגו שני נהגי הקבוצה.
רכבים > דור ראשון

בעונה הראשונה השתמשו כל המתחרים ברכבים מתוצרת חברת "ספארק רייסינג טכנולוגיות". שלדת הרכב יוצרה על ידי חברת דלרה, המנוע החשמלי יוצר על ידי מקלארן והצמיגים סופקו על ידי מישלן. 42 מכוניות נבנו בעונה הראשונה, 4 מכוניות לכל קבוצה ושתי מכוניות נוספות שנשמרו לצורך ביצוע מבחנים.
מכוניות המרוץ החשמליות מסוגלות להפיק עד 250 כוח סוס, מאיצות מ-0 ל-100 קמ"ש בפחות מ-3 שניות ומגיעות למהירות מקסימלית של 225 קמ"ש.
החל מהעונה השנייה כל יצרן רשאי לבנות בעצמו את המנוע, תיבת הילוכים ומערכת הקירור. השלדה והסוללה נותרו ללא שינוי. בעונת 2015/2016 בחרו 8 קבוצות לבנות בעצמן את חלקי הרכב השונים.
רכבים > דור שני

לקראת עונת 2018/2019, העונה החמישית של האליפות, נכנסו לשימוש מכוניות מהדור השני (Gen2). ההספק החשמלי של המכוניות עלה מ-200 קילו-וואט ל-250 קילו-וואט והמהירות המקסימלית עלתה לכ-280 קמ"ש.
בעונת 2016/17 הצטרפה לאליפות קבוצת יגואר. במהלך העונה הודיעו מרצדס ופורשה על כוונתן העתידית להצטרף לאליפות.
עונות

עונת 2014/2015, עונת הבכורה של האליפות, כללה 11 מרוצים. מרוץ הבכורה התקיים ב-13 בספטמבר 2014 בניצחונו של לוקאס דה גראסי הברזילאי. שבעה נהגים שונים השיגו ניצחונות במהלך העונה. סבסטיאן בואמי ניצח שלושה מרוצים, אך לא השיג את תואר האליפות. בתואר זכה נלסון פיקה ג'וניור, שהבטיח את הזכייה רק במרוץ האחרון, בפער של נקודה אחת בלבד מבואמי.
עונת 2015/2016 נפתחה בחודש אוקטובר 2015 והסתיימה ביולי 2016, במהלכה התקיימו 10 מרוצים. סבסטיאן בואמי זכה בתואר, בפער של 2 נקודות מדה גראסי. המאבק בין בואמי לדה גראסי נמשך גם לאורך עונת 2016/17. בואמי הוביל לאורך מרבית העונה את האליפות, אך שני מרוצים לסיום העונה הצליח דה גרסאי לקחת את ההובלה ולזכות בתואר.
הזוכים באליפות

| עונה | זוכה באליפות הנהגים | זוכה באליפות הקבוצות |
| --- | --- | --- |
| 2014/2015 | ברזיל נלסון פיקה ג'וניור | צרפת רנו -אי. דאמס |
| 2015/2016 | שווייץ סבסטיאן בואמי | צרפת רנו -אי. דאמס |
| 2016/2017 | ברזיל לוקאס דה גראסי | צרפת רנו -אי. דאמס |
| 2017/2018 | צרפת ז'אן-אריק ורן | גרמניה אאודי ספורט אבט שפלר |
| 2018/2019 | צרפת ז'אן-אריק ורן | הרפובליקה העממית של סין Techeetah |
| 2019/2020 | פורטוגל אנטוניו פליקס דה קוסטה | הרפובליקה העממית של סין Techeetah |
| 2020/2021 | הולנד ניק דה פריס | גרמניה מרצדס EQ |
| 2021/2022 | בלגיה סטופל ונדורן | גרמניה מרצדס EQ |
| 2022/2023 | בריטניה ג'ייק דניס | בריטניה אנוויז'ן רייסינג |
| 2023/2024 | גרמניה פסקל ורליין | בריטניה יגואר |
הערות שוליים

1 2    Telegraph Sport, ‏Formula E opens with spectacular crash involving Nick Heidfeld and Nicolas Prost as Lucas di Grassi claims win, The Telegraph, 13 September 2014
1 2  Formula E presents Gen2 car for 2018/19 season, Motorsport.com, 6 March 2018
↑  Fastest lap rule tweaked for 2017-18 season, The Checkered Flag, 4 September 2017
↑  Formula E buys 42 electric racers for 2014 circuit, AutoBlog.com, 18 November 2012
↑  Eight manufacturers to enter Formula E next season, fiaformulae.com, 23 February 2015
↑  Formula E: Porsche to enter team in 2019, ending Le Mans involvement, BBC.com, 28 July 2017
↑  Mercedes to join Formula E for 2019-20 season, Autoweek, 25 July 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1180636562  VIAF: 8197155286629587180000   WorldCat (עם VIAF): 8197155286629587180000
קבוצת הארמיות בהן

| --- | --- |

סמל המטה הכללי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  קבוצת ארמיות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  12 באוגוסט 1918 – 8 באוקטובר 1918 (58 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  מקס פון בהן
קבוצת הארמיות בהן (בגרמנית: Heeresgruppe Boehn) הייתה קבוצת ארמיות של צבא הקיסרות הגרמנית שפעלה בחזית המערבית בפיקודו של מקס פון בהן, בין 12 באוגוסט 1918 ל-8 באוקטובר 1918 במהלך מלחמת העולם הראשונה.
סדר הכוחות

הארמייה התשיעית (בפיקוד גאורג פון דר מרוויץ, ואחריו אדולף פון קרלוביץ) (עד 18 בספטמבר)
הארמייה השנייה (בפיקוד אדולף פון קרלוביץ)
הארמייה ה-18 (בפיקוד אוסקר פון הוטייה)
פיתון סלעים אפריקני

| פיתון סלעים אפריקני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: פיתוניים
סוג:: פיתון
מין:: פיתון סלעים אפריקני
שם מדעי
 Python sebae ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה


פיתון סלעים על עץ
פיתון סלעים אפריקני טורף אימפלה
פיתון הסלעים האפריקני (שם מדעי: Python Sebae), נקרא גם פיתון סריגי, הוא מין נחש לא ארסי מהסוג פיתון שבמשפחת הפיתוניים, המצוי באפריקה שמדרום לסהרה. זהו הנחש הרביעי בגודלו בעולם (לאחר המינים: אנקונדה כהה, פיתון מרושת, ופיתון בורמזי בהתאמה) אך הגדול שבנחשי אפריקה. הנחש הוא טורף-על באזור מחייתו. רוב זמנו הוא מצוי ביערות, ביצות ומקווי מים, בהם הוא אורב לטרף.
תיאור

אורכו של פרט בוגר יכול להגיע למעלה מ-6 מטרים, דבר ההופך אותו לאחד ממיני הנחשים הגדולים ביותר. אורכו הממוצע של בוגר הוא 4.8 מטר, אך קיימים דיווחים אמינים על פרטים באורך 6 מטר. משקלו המרבי מגיע ל-90 קילוגרם. צבעו הוא בדרך כלל חום משובץ בירוק זית ובז' ,הדוהה ללבן מבחוץ. הוא דומה במראהו לפיתון הבורמזי, אולם אין בין שני המינים קרבה. בשבי הוא יכול להאריך חיים עד ל-12 שנים.
פיתון הסלעים הצפוני ידוע כגדול יותר כאשר נצפו פריטים שהגיעו לאורך של מעל 7.5 מטר ומשקל העובר 110 ק״ג.
פיתון הסלעים הדרומי נחשב לקטן יותר באופן יחסי ומגיע לאורך של כ-2.5-4.5 מטרים.
תפוצה

הפיתון נפוץ באפריקה מדרום לסהרה, מסנגל במערב עד לאתיופיה וסומליה במזרח וכולל את המדינות: גינאה ביסאו, מאלי, גינאה, ליבריה, חוף השנהב, סיירה לאון, גאנה, ניז'ר, ניגריה, רואנדה, אוגנדה, בורונדי, אנגולה, צ'אד, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מלאווי, סודאן, דרום סודאן, קניה, טנזניה, זמביה, זימבבואה, מוזמביק, בוטסואנה, נמיביה, ודרום אפריקה. הוא מצוי בעיקר באזור עשבי ובסוואנה, קרוב למקור מים (נהרות, נחלים, ביצות) ולעיתים ביערות גשם. לעיתים קרובות מצוי ליד או בתוך שדות קנים.
תפוצה > תת-מינים

לנחש זה 2 תת-מינים המוגדרים לפי אזור תפוצתו:
פיתון הסלעים הצפוני (python sebae sebae) - חי בנווה מדבר חי בכוכים ומערות חשוכות ונטושות של בעלי חיים אחרים.
פיתון הסלעים הדרומי (Python sebae natalensis) - חי בשטחי מים, עצים ואזורים סלעיים, נפוץ בסוואנות. חלק מהחוקרים מגדירים את תת-המין כעצמאי.
מצב שימור

מין זה מוגדר מאוים ובסכנה וכלול ברשימת CITES קטגוריה II למינים, ששמה הגבלות על ייצואו ברחבי העולם. הדבר נובע מכך שעורו משמש את תעשיית העור, בעיקר לנעלים, חגורות וארנקים.
התנהגות

תלויים מאוד במקורות מים, פיתון הסלעים האפריקני נכנס לתרדמת קיץ בתקופות חמות במיוחד, שבהן הוא מתחפר עמוק במחילות של בעלי חיים אחרים. ידוע בתוקפנותו ונכונותו לנשוך אם מרגיזים אותו, זאת בניגוד לפיתון בורמזי.
לעיתים נמצא נחש זה כחיית מחמד עבור מגדלי חיות אקזוטיות אך אינו מבוקש דיו בעקבות מזג רוחו ותוקפנותו ובעקבות ממדיו הגדולים.
פעולה מיוחדת במין זה בשונה מפיתונים אחרים כאשר מרגיש מאוים ורוצה לברוח, הוא מעגל ומרים את זנבו על מנת לבלבל את אויבו במחשבה שיתקוף את הראש (כאשר הוא בעצם תוקף את הזנב) זוהי דרך מילוט מסכנה עבור הנחש.
תזונה

כמו כל הפיתונים, פיתון הסלעים הוא נחש לא ארסי ההורג את טרפו באמצעות חניקה. תזונתו מגוונת במיוחד וכוללת כמעט כל בעל חיים שהוא יפגוש ויהיה מסוגל להתגבר עליו. הפרטים הצעירים ניזונים בעיקר ממכרסמים למיניהם. פרטים בוגרים, לעומת זאת, מסוגלים לטרוף טרף גדול במיוחד הכולל תנינים, קופים, עיזים וצבאים. בעת בליעת טרפו, מסוגל הפיתון להגדיל את קוטר פיו לפי 3 מגודלו הרגיל בהתאם לגודל הטרף אותו אוכל.
פיתון הסלעים האפריקני נחשב לטורף על באפריקה, והוא בעל מעט מאוד טורפים מאחר שהוא יתקוף באגרסיביות גם חיות הגדולות ממנו בהרבה ויגרום להם נזק בעזרת מחיצתו החזקה ונשיכתו האימתנית.
הפיתון והאדם

תקיפות בני אדם על ידי מין זה הן מועטות ביותר, ומתרחשות לרוב בשבי כתוצאה של החזקה לקויה. בשל חוזקו הרב הוא יכול לגרום לפציעה חמורה ואף למוות של אדם בוגר. למרות זאת, לרוב הוא אינו מזהה בני אדם בתור טרף פוטנציאלי. סיפורי פולקלור על נחשי ענק אוכלי אדם התבררו לרוב כאגדות בלבד ואין תיעוד של מקרים בהם אדם בוגר נטרף על ידי נחש ממין זה. רוב מקרי התקיפה הם של ילדים, הדומים בגודלם לטרף הטבעי של הנחש ובעלי יכולת מועטה להתגונן. ידוע מקרה יחיד מסוגו בו נטרף ילד בן עשר, בשנת 2002.
ב-2013 אירע אירוע דומה בקנדה בו פיתון סלעים שהיה כחיית מחמד טרף את שני ילדיו של בעליו. גילאי הילדים היו 4 ו-6 ואורכו של הנחש היה כ-4.3 מטרים ובמשקל של כ-45 קילוגרם.
ב-2018 דווח בבריטניה על מקרה דומה בו מין זה חנק למוות את בעליו (אדם בוגר) בן ה-31 לחייו הפיתון עצמו היה באורך 2.4 מטר (אורך יחסית קטן לגודלו המקסימלי).
בקהילות כפריות באזורי המחיה שלו קיים פחד גדול מפני פיתון הסלעים והוא ניצוד בכמויות. באזורים מסוימים הוא ניצוד גם למטרות מאכל ושימוש בעורו. מין זה משמש גם כחיית מחמד, אך התנהגותו תוקפנית ובלתי צפויה, מה שהופך את הטיפול בו בשבי למסוכן ודורש מומחיות וזהירות רבה במיוחד.
אזורי המחיה שלו אף הם בסכנה. למשל, אוכלוסיית הנחשים בדרום-מזרח ניגריה נמצאת בסכנה חמורה וממשית עקב כריתת יערות גשם לטובת תעשיית הנפט. לא מצוי מידע רב על היקף הסחר העולמי בפיתון הסלעים.
הוא נחשב למין מוגן ומצוי לעיתים קרובות באזורים מוגנים, כמו הפארק הלאומי סרנגטי בטנזניה, שהוא אתר מורשת עולמית.
צ'ונופליה

| --- | --- |
הכנסייה האורתודוקסית בכפר (2006)
הכנסייה האורתודוקסית בכפר (2006)
 מדינה:  סרביה סרביה
 פרובינציה:   וויבודינה
 מחוז:  באצ'קה המערבי
 תאריך ייסוד:  1399
 שטח:  73.9 קמ"ר
 גובה:  101 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,426 (2011)
  ‑ צפיפות:  59 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  45°48′29″N 19°15′04″E﻿ / ﻿45.80806°N 19.25111°E﻿ / 45.80806; 19.25111
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.soinfo.org/sombor/sela/conoplja
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי צ'ונופליה(למפת סרביה רגילה) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי צ'ונופליה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
צ'וֹנוֹפְּלְיָה (בסרבית קירילית: Чонопља, בסרבית בכתב לטיני: Čonoplja) הוא כפר בסרביה השוכן במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה.
היסטוריה

האזכור הראשון לכפר הוא מ-1399 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש הכפר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה. במחצית השנייה של המאה ה-18 היגרו למקום משפחות רבות מהמרחב הגרמני, רובן מאזורי ריינלנד-פפאלץ ואלזס-לורן והפכו לרוב ביישוב.
בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז חקלאי אזורי. בתקופה זו גורשו המשפחות הגרמניות מהיישוב. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה, עבר הכפר צ'ונופליה לחזקתה של סרביה.
הקהילה היהודית

יהודים היגרו לכפר לקראת המחצית השנייה של המאה ה-18, ביחד עם משפחות המהגרים מהמרחב הגרמני. המשפחות הראשונות המתועדות הן: זֶלמנוביץ', הירשל ושטיין. ב-1763 הוקם בית הכנסת המקומי, וסמוך למועד זה גם בית עלמין יהודי. ב-1813 התגוררו בצ'ונופליה 46 יהודים, וב-1850 מנתה הקהילה 96 נפשות. רוב בני הקהילה עסקו במסחר זעיר, ומקצתם היו בעלי מקצועות חופשיים. הרופאים הראשונים ביישוב היו יהודים, וב-1835 היה בן הקהילה יוסף קָדֶלְבָּך לרופא הכפר. ב-1880 התגוררו בצ'ונופליה 159 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה חלה ירידה הדרגתית במספר בני הקהילה. ב-1931 התגוררו בצ'ונופליה 49 יהודים, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 39 נפשות.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הועבר האזור לחזקת הונגריה. מקצת מבני הקהילה נשלחו לעבודות כפייה בחזית המזרחית ומצאו את מותם בעת פינוי שדות מוקשים. שאר בני הקהילה הובלו למחנות ההשמדה כחלק משואת יהודי הונגריה. איש לא ניצל. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת והשטח הופקע. בית העלמין היהודי נותר בשטח הכפר. נכון ל-2001 שכן באזור לא מגודר ולא מתוחזק ונגרמו בו נזקים. בשטח היו פזורות מצבות שהכיתוב עליהן בעברית, בגרמנית, בהונגרית ובסרבית.
הערות שוליים

↑  נתוני אוכלוסין בצ'ונופליה, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סרביה, אוחזר ב-13 ביולי 2018 (באנגלית).
↑  הקהילה היהודית בצ'ונופליה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 287.
↑  אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
↑  צילום בית העלמין היהודי בצ'ונופליה (2001), באתר המרכז לאמנות יהודית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008918590505171  VIAF: 244737180   WorldCat (עם VIAF): 244737180 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "צ'ונופליה".
צ'וני (פיל)

| --- | --- |

איור הוצאתו של צ'וני להורג, 1826
 לידה:  1811 בנגל 
 מוות:  1826 (בגיל 15 בערך) לונדון 
 מין:  פיל הודי 
 גזע:  פיל הודי
 משקל:  7 טון
 ידוע בשל:  הוצאה להורג באמצעות יריות
 תקופת הפעילות:  ?–1826 
 
צ'וני (באנגלית: Chunee) היה פיל הודי שהופיע בקרקס בלונדון, ואשר בשנת 1826 הוצא להורג ביריות לאחר שהרג את מטפלו.
חייו > ראשית חייו

צ'וני הובא מבנגל ללונדון בשנת 1811, בתקופת העוצרות (אנ'). צ'וני היה חלק מייבוא של שלושה פילים שהובאו באותן שנים באמצעות חברת הודו המזרחית הבריטית.
תחילה, הוצג צ'וני בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן והופיע על הבמה יחד עם אדמונד קין. בהמשך נמכר לקרקס מקומי בעלות של 1000 לירות שטרלינג. צ'וני אולף, והיה אחד מהכוכבים של ההצגה. לורד ביירון כתב עליו ביומנו כי בהופעה שנערכה ב־14 בנובמבר 1813 "הפיל לקח ונתן לי שוב את הכסף שלי - הסיר את כובעי - פתח דלת - הריע בחדקו - והתנהג כל כך טוב, שהלוואי שהיה משרתי."
חייו > מותו

בשנה האחרונה לחייו, הפך צ'וני לאגרסיבי ואלים, ככל הנראה כתוצאה מחט רקוב שגרם לו כאב שיניים.
ב־26 בפברואר 1826, במהלך טיולו הרגיל ביום ראשון לאורך החוף, פתח לפתע צ'וני בריצת אמוק והרג את אחד ממטפליו. בימים הבאים המשיך בעצבנותו באופן שהקשה את הטיפול בו, עד שלבסוף בעלי הקרקס החליטו להמיתו.
ביום רביעי שלאחר מכן, ב-1 במרץ, ניסה אחד ממטפליו להאכילו ברעל, אך צ'וני סירב לאכול. בעלי הקרקס הזעיקו חיילים מבית סאמרסט כדי שאלו ירו בצ'וני באמצעות רובי המוסקט שלהם. ראשית ניתנה לצ'וני ההוראה לכרוע, וכשהאחרון כרע, נורו עליו לפתע 152 כדורי מוסקט. צ'וני נפצע קשה מהיריות אך נותר בחיים. בהמשך אחד החיילים פגע בו באמצעות צלצל או חרב - מה שהביא למותו. רצפת כלובו הייתה מכוסה בדם רב, ודווח כי קולות הייסורים שהשמיע הפיל, היו רועמים יותר מקולות הירי.
אחרית דבר

גופתו של צ'וני הוצגה בפומבי ומאות צופים הגיעו לחזות בה. לאחר מכן, נמסרה לרופאים וסטודנטים מהמכללה המלכותית למנתחים באנגליה (אנ'). השלד של צ'וני, ששקל 397 ק"ג, נמכר ב-100 לירות שטרלינג והוצג בפיקדילי, ובהמשך במכללה המלכותית למנתחים. עורו של צ'וני, ששקל 860 ק"ג, נמכר לבורסקאי תמורת 50 לירות שטרלינג. עד לשנת 1941 הוצג השלד של צ'וני באוסף האנטריאן, עד שנהרס כתוצאה מפגיעה ישירה בהתקפה אווירית של הלופטוואפה.
האירוע פורסם וגרר התעניינות רבה בציבור. העיתונים פרסמו איורים רבים ודיווחים מהשטח. עיתון הטיימס פרסם מאמרים כנגד ה"ברבריות של התהליך" וכנגד רמת הטיפול הירודה בבעלי החיים. בשנת 1826 נוסדה האגודה הזואולוגית של לונדון. האירועים היווה השראה למחזות שעלו באנגליה.
בעקבות האירוע הפופולריות של הקרקס שהחזיק בצ'וני ירדה משמעותית. בשנת 1828 הועברו בעלי החיים שבו לגני סורי (אנ'), ובשנת 1829 נהרס מבנה הקרקס.
ראו גם

טופסי (פילה)
טייק (פילה)
מרי (פילה)
הצגת שלדו של צ'וני, 1829
עונש מוות ברוסיה

עונש מוות ברוסיה הוא עונש שאינו מיושם בהווה. ברוסיה יש גם הקפאה על יישום העונש, שנחתמה על ידי הנשיא בוריס ילצין בשנת 1996 וגם הנחיה מפורשת של בית המשפט החוקתי של רוסיה משנת 1999 ולאחרונה אושרה בשנת 2009 ולפיה אין להוציא לפועל עונש מוות. רוסיה לא הוציאה להורג איש מאז 1996.