stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רתמה (אתר מקראי)
מקור שמה

יש הסוברים כי רתמה קרויה על שם צמח הרותם הגדל במדבר. ממדבר פארן נשלחו המרגלים לתור את הארץ. רש"י קושר את שם המקום עם לשון רמייה, ' "וַיַּחֲנוּ, בְּרִתְמָה". על שום לשון הרע של המרגלים (במדבר, י"ג). שנאמר : "מַה-יִּתֵּן לְךָ וּמַה-יֹּסִיף לָךְ לָשׁוֹן רְמִיָּה. חִצֵּי גִבּוֹר שְׁנוּנִים עִם גַּחֲלֵי רְתָמִים" (ספר תהילים, פרק ק"כ, פסוקים ג'–ד')'. כלומר, רתמה אינו שמו של האתר אלא כינוי שניתן למקום כדי לסמל את דברי המרגלים אשר הוציאו את דיבת הארץ.
רבי מאיר קושר את המקום בזיהוי צמח הרותם לפי הפסוק בבראשית אשר תחתיו ישב ישמעאל כשהגר צופה בו מרחוק כאשר גורשה מבית אברהם, ומכאן שם המקום רתמה.
ביאורים

↑  קואורדינטות: 29.74056, 33.03028
הערות שוליים

↑  מנשה הראל, קדמוניות נופי ארץ ישראל : הביוגרפיה של העם על פי הגאוגרפיה של הארץ, תל אביב, כנרת זמורה ביתן, 2005, עמ' 571.
↑  זהר עמר, צמחי המקרא : בחינה מחודשת לזיהוי כל הצמחים הנזכרים בתנ"ך לאור מקורות ישראל והמחקר המדעי, ירושלים, ראובן מס, 2009, עמ' 148.
↑  ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק י"ח
↑  אברהם גרוסמן, רש"י : רבי שלמה יצחקי, ירושלים, מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי, 2006, עמ' 164.
↑  ספר בראשית, פרק כ"א, פסוק ט"ו
↑  נגה הראובני, שיח ועץ במורשת ישראל, תל אביב, נאות קדומים בע"מ, 1984, עמ' 31.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| קודמת: חצרות | נדודי בני ישראל במדבר | הבאה: רימון פרץ |
צמח הרותם במדבר, אשר יש הטוענים כי שם האתר רתמה נגזר משמו.
שבסובקה

תלמידים ב"שאבאסובקי" בפולין. על הקיר תלויה תמונה של מלכי ומלכות פולין.
שַׁאבַּאסוּבקה (בפולנית: Szabasówka; ברבים: Szabasówki, שַׁאבַּאסוּבקי) היה סוג של בית ספר ציבורי לילדים יהודים, שהוקם על ידי ממשלת פולין בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
הרקע להקמת בתי הספר

קבלת העצמאות בתום מלחמת העולם הראשונה, עוררה גל של רומנטיקה פטריוטית פולנית, שבמסגרתו ביקשו לפתור את בעיית היהודים באמצעות התבוללות והתערות בקרב הפולנים. חזונם של אנשי הממשל והפדגוגיה הפולנים היה לכנס את כל ילדי ישראל במוסדות החינוך הכלליים הפולניים, כך שיזכו להתחנך בשפה הפולנית, ולהפוך לאזרחים טובים ונאמנים.
היעדר תשתיות לקליטת הילדים היהודים במערכת החינוך הפולנית המתפתחת וההתנגדות העזה שצעד כזה יעורר, הן בקרב הפולנים (בשל אנטישמיות), והן בקרב היהודים (מסיבות לאומיות ודתיות, בעיקר בשל חובת הלימוד בשבתות ובחגים), הביאו את ממשלת פולין להחליט על הקמת בתי ספר עממיים, שיהיו זהים בכל (שפה ותוכנית לימודים) לבתי הספר הכלליים, מלבד העובדה שלא ילמדו בהם בשבתות ובמועדי ישראל, ומכאן כינוים – "שאבּאסוּבקי" (מלשון "שבת"; ביידיש ת' רפה נהגית כ-ס', כלומר "שבס"). בנוסף, בבתי הספר הללו נלמדו לימודי דת יהודיים ותנ"ך, במקום אלה הנוצריים. בספרות המחקרית מופיע השם לעיתים כ"שבתובקה" או "שבסובקה".
הלימודים, המורים והתלמידים בשאבאסוּבקי

בשאבאסובקי ביקרו תלמידים יהודים בלבד, ואף רוב המורים היו יהודים (אם כי רבים מהם מתבוללים). לקראת שנות השלושים החלה הממשלה להחליף את המורים היהודים במורים פולנים-נוצרים.
שעתיים בשבוע הוקדשו ללימודי "דת משה", בדומה לנהוג בבתי הספר הכלליים, שכן שלטונות פולין ראו בהוראת הדת בכל מוסדות החינוך אחד מעקרונות הרפובליקה הפולנית.
ערב מלחמת העולם השנייה למדו בשאבאסובקי כ-60% מילדי פולין היהודים (בגיל חינוך-החובה). ברוב היישובים בפולין בהם הייתה קהילה יהודית, למדו ילדי הקהילה במוסדות לימוד אחרים לצד השאבאסובקי, בין אם היו אלה מוסדות לימוד יהודיים פרטיים או ציבוריים, או מוסדות לימוד פולניים-כלליים כגון גימנסיות. הלימודים בשאבאסובקות ניתנו חינם, ולכן היוו פתרון נוח לילדי השכבות הנמוכות, שהוריהם לא יכלו להרשות לעצמם תשלום שכר לימוד לבית ספר יהודי פרטי, או שלא היו בעלי תודעה לאומית.
ראו גם

רשת החינוך "תרבות"
רשת החינוך "יבנה"
רשת החינוך "חורב" ו"בית יעקב"
בתי הספר הפולניים-העבריים
ציש"א
שול קולט
פוליטיקה וחינוך ביהדות פולין בין שתי מלחמות העולם
לקריאה נוספת

אלכסנדר גוטרמן, פרקים בתולדות יהודי פולין בעת החדשה, הוצאת כרמל, תש"ס.
Celia S. Heller, On the Edge of Destruction: Jews in Poland between the two World Wars, Detroit: Wayne State University Pr., 1994.
הערות שוליים

↑  דוד שטוקפיש, "בית הספר "שבסובקה"", קול לובלין 40, עמ' 34, 2004
↑  פנקס הקהילות: פולין, כרך 8: מחוזות וילנה, ביאליסטוק, נובוגרודק, ע' 56
↑  למשל בשיירפץ, מתוך שיירפץ, באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם ובצ'יז'בו, מתוך צ'יז'בו (Czyżewo), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם. ראו גם דף מידע על יהודי קוטנו, באתר יד ושם
רשיד כראמי

| --- | --- |

 לידה:  30 בדצמבר 1921 טריפולי, לבנון 
 נרצח:  1 ביוני 1987 (בגיל 65) ביירות, לבנון 
 מדינה:  לבנון 
 השכלה:  אוניברסיטת קהיר 
 מפלגה:  חזית ההצלה הלאומית 
 
רשיד עבד אל-חמיד כראמי (בערבית: رشيد عبد الحميد كرامي; 30 בדצמבר 1921 – 1 ביוני 1987) היה מדינאי לבנוני ואחת הדמויות הפוליטיות הבולטות ביותר במדינה במשך למעלה משלושה עשורים, בייחוד לאורך מלחמת האזרחים בלבנון. הוא כיהן כראש ממשלת לבנון שמונה פעמים.
רקע

רשיד כראמי (המכונה "אפנדי") נולד בעיירה מריאטה שבאזור לבנון, לאחת המשפחות המיוחסות של הפוליטיקה הלבנונית. אביו, עבד אל-חמיד כראמי, שימש למשך מספר חודשים בשנת 1945 כראש ממשלה, ואחיו הצעיר עומר כראמי כיהן כראש ממשלה פעמיים, האחרונה בהן בשנת 2004.
לאחר שסיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת קהיר בשנות ה-40 הקים כראמי משרד עורכי דין בטריפולי. בשנת 1951 נבחר לפרלמנט הלבנוני כדי לתפוס את מקומו של אביו שנפטר. באותה שנה התמנה גם לשר המשפטים בממשלתו של חוסיין אל-עווייני. ב-1953 התמנה לתפקיד שר הכלכלה והרווחה בממשלתו של עבדאללה אל-יאפי.
בין השנים 1955 ו-1987 כיהן כראמי שמונה פעמים כראש ממשלה, תחת כל אחד מנשיאי לבנון בתקופה זו. כמו כן שימש מספר פעמים כשר החוץ של לבנון. יחסיו עם נשיאי המדינה היו סוערים, והם מינו אותו למשרות השונות בזכות קשריו הפוליטיים, על אף חילוקי הדעות הפוליטיים המהותיים ביניהם.
מדיניות

כראמי היה תומך נמרץ בזכויותיה של הקהילה המוסלמית בלבנון, שבתקופתו עברה בגודלה את האוכלוסייה הנוצרית בפעם הראשונה בהיסטוריה של לבנון, דבר ששיסע את המרקם החברתי העדין במדינה. כראמי ניסה, ללא הצלחה, להשיג ייצוג הולם למוסלמים בפרלמנט, שם הוקצו להם רק 45% מהמושבים. ב-1976 סייע כראמי לחתימה על הסכם לייצוג פרלמנטרי שווה לנוצרים ולמוסלמים, אך הסכם זה לא יושם מעולם. הישג אחד של הקהילה המוסלמית היה הסכמתם של הפוליטיקאים הנוצרים להעניק זכות וטו לראש הממשלה (הסוני) על כל חקיקה שאושרה בחתימתו של הנשיא (המרוני).
כראמי השתייך לזרם האסלאמי השמאלני בפוליטיקה הלבנונית. בשנות החמישים הוא תמך בזרם הפאן-ערביסטי של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר. הוא מונה לראשונה לתפקיד ראש ממשלה על ידי הנשיא כמיל שמעון ב-19 בספטמבר 1955. בתוך שנה אחת בלבד הוא התרחק משמעון על רקע סירובו של זה לנתק את קשריה הדיפלומטיים של לבנון עם מדינות המערב שתקפו את מצרים במהלך מבצע קדש ב-1956. הוא התנגד לשמעון גם במהלך מלחמת האזרחים הראשונה במאי 1958, כאשר תומכיו של נאצר ניסו להפיל את הממשלה הלבנונית ולצרף את לבנון לקע"מ. ההתקוממות דוכאה בספטמבר אותה שנה בסיוע כוחות נחתים אמריקניים, וכראמי נקרא על ידי הנשיא החדש פואד שהאב לעמוד בראשה של ממשלת אחדות לאומית.
הסכסוך הישראלי-ערבי

כראמי שימש כראש ממשלה ארבע פעמים נוספות במהלך שנות השישים. בתקופה זו הוא הגן על האינטרס הפלסטיני, וככל הנראה ניסה לדחוף את לבנון למלא תפקיד מכריע יותר במלחמת ששת הימים, עמדה שהייתה מנוגדת לזו של מרבית הפוליטיקאים הנוצרים בלבנון. באפריל 1970 נאלץ כראמי להתפטר על רקע ההתנגשויות ההולכות וגוברות בין צבא לבנון לבין כוחות אש"ף. לאחר שהושג הסכם בין שני הצדדים הוא שב לתפקידו, אך התפטר שוב לאחר שיריבו הפוליטי סולימאן פרנג'יה זכה בבחירות לנשיאות באוגוסט אותה שנה. כראמי פרש, והוחלף על ידי סאיב סלאם.
מלחמת האזרחים השנייה

מלחמת האזרחים בלבנון פרצה באפריל 1975. פלגים רבים היו מעורבים בה הן בזירה הפוליטית והן בזירה הצבאית, אך ניתן לדבר על שני גושים עיקריים שהיו מעורבים במאבק – גוש ימני שהורכב ממיליציות נוצריות (שהבולטת ביניהן הייתה הפלאנגות), וגוש שמאלני מוסלמי שנתמך על ידי הארגונים הפלסטיניים. בניסיון לייצב את המצב פיטר פרנג'יה את ראש הממשלה רשיד א-סולח והשיב לתפקיד את כראמי ב-1 ביולי על מנת שירכיב ממשלה חדשה. ביוני 1976 הסכים כראמי לסגת מעמדתו הפרו-פלסטינית הנחרצת, ולהסכים להתערבות הסורית במלחמה. למרות ניסיונו רב השנים וקשריו המרובים, לא הצליח כראמי להביא לסיום הלחימה, וב-8 בדצמבר 1976 התפטר שוב מראשות הממשלה, והנשיא החדש אליאס סרכיס הטיל הפעם את מלאכת הרכבת הממשלה על סלים אל-חוס.
כראמי התפייס עם יריבו משנים פרנג'יה בסוף שנות השבעים, כששניהם חברו לווליד ג'ונבלאט על מנת להקים את חזית ההצלה הלבנונית – קואליציה פרו-סורית של פלגים סוניים, דרוזיים ונוצריים מצפון לבנון, שניצבה כנגד החזית הלבנונית הימנית נוצרית של בשיר ג'ומאייל והפלאנגות.
באפריל 1984, בעקבות שורה של ועידות שנערכו בשווייץ, התמנה כראמי לראש ממשלה בפעם השמינית, בראש ממשלת פיוס לאומי. בתקופה זו הלכה וגברה ההשפעה הסורית בלבנון, בייחוד לאחר נסיגת ישראל לרצועת הביטחון. ב-1986 התנגד כראמי לטיוטת ההסכם לסיום המלחמה, היות שהמעורבות הסונית בניסוחו הייתה מינימלית. התנגדותו יצרה מתח בינו לבין הנשיא אמין ג'ומאייל, והביאה בסופו של דבר להתפטרות נוספת שלו ב-4 במאי 1987. הפעם סירב ג'ומאייל לקבל את התפטרותו, בעיקר משום שלא ראה מועמד ראוי להחליפו.
ההתנקשות

פחות מחודש לאחר מכן נהרג כראמי בהתפוצצות מטען שהונח במסוקו בדרך לביירות. סלים אל-חוס החליף אותו כראש ממשלה, ורק בשנת 1999 הועמדו לדין סמיר ג'עג'ע ו-10 חברים נוספים של הכוחות הלבנוניים (המיליציה הנוצרית שהורכבה רובה ככולה מהפלאנגות) באשמת רציחתו של כראמי. על כל הנאשמים נגזרו תקופות מאסר ארוכות, אך משפטם עורר ביקורת מצד ארגון אמנסטי אינטרנשיונל.
הנצחה

ב-1990, לאחר סיום המלחמה, נקרא על שמו מתחם היריד הבין-לאומי בטריפולי, שהוא היה מיוזמי הקמתו.
הערות שוליים

↑  שפי גבאי, כראמה בן ה־65 מתחתן עם בת 30, מעריב, 3 בינואר 1986
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סאמי א-סולח | ראש ממשלת לבנון 19 בספטמבר 1955 – 20 במרץ 1956 | הבא: עבדאללה עארף אל-יאפי |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ח'ליל אל-חיברי (זמני) | ראש ממשלת לבנון 24 בספטמבר 1958 – 14 במאי 1960 | הבא: אחמד דעוכ |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סאיב סלאם | ראש ממשלת לבנון 31 באוקטובר 1961 – 20 בפברואר 1964 | הבא: חוסיין אלעוויני |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: חוסיין אל-עווייני | ראש ממשלת לבנון 25 ביולי 1965 – 9 באפריל 1966 | הבא: חוסיין אלעוויני |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: חוסיין אל-עווייני | ראש ממשלת לבנון 7 בדצמבר 1966 – 8 בפברואר 1968 | הבא: סאיב סלאם |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סאיב סלאם | ראש ממשלת לבנון 15 בינואר 1969 - 13 באוקטובר 1970 | הבא: סאיב סלאם |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: נור א-דין א-רפאעי | ראש ממשלת לבנון 1 ביולי 1975 – 8 בדצמבר 1976 | הבא: סלים אל-חוס |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: שפיק אל-וזאן | ראש ממשלת לבנון 30 באפריל 1984 – 1 ביוני 1987 | הבא: סלים אל-חוס |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303604805171  GND: 119250586  ISNI: 0000 0000 2971 6150  LCCN: n88286058  SUDOC: 22423210X  VIAF: 69734837   WorldCat (עם VIAF): 69734837
שברולט סילברדו EV

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שברולט
 שנות ייצור:  מתוכנן לתחילת 2023
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  מכונית חשמלית קומפקטית
 מרכב:  טנדר עם ארבע דלתות
 פלטפורמה:  ג'נרל מוטורס BT1
 מפרט טכני
 מנוע:  בדגם WT: שני מנועים חשמליים המספקים יחד 510 כ"ס ומומנט מרבי של 85 קג"מ בדגם RST: שני מנועים חשמליים המספקים יחד 664 כ"ס ומומנט מרבי של 107.6 קג"מ
 תאוצה:  4.5 שניות (בדגם ה-RST)
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון בקיבולת 200 קוט"ש
 טווח נסיעה:  644 ק"מ (בכל הדגמים)
 קשר:  פורד F-150 לייטנינג
שברולט סילברדו EV (באנגלית: Chevrolet Silverado EV) היא מכונית חשמלית במרכב טנדר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שתיוצר על ידי שברולט משנת 2023. היא נחשפה בתערוכת CES בלאס וגאס ב-5 בינואר 2022. היא המתחרה הישירה של שברולט לפורד F-150 לייטנינג, טסלה סייברטראק וריביאן R1T.
מפרט טכני

הסילברדו EV משווק עם שני מערכות הנעה חשמליות.
בדגם WT: שני מנועים חשמליים המספקים יחד 510 כ"ס ומומנט מרבי של 85 קג"מ. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 200 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 644 ק"מ.
בדגם RST: שני מנועים חשמליים המספקים יחד 664 כ"ס ומומנט מרבי של 107.6 קג"מ. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 200 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 644 ק"מ. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש בדגם זה אורכת 4.5 שניות.
הערות שוליים

↑  שברולט חושפת סילברדו חשמלי עם טווח של יותר מ-600 ק"מ – EV Magazine, באתר EV Magazine | מגזין רכב חשמלי, ‏2022-01-06
↑  cartube, טנדר חשמלי: 2023 שברולט סילברדו EV נחשף עם טווח של עד 644 קילומטר - cartube, באתר www.cartube.co.il
רתימנו

| --- | --- |
סמל רתימנו
מבט אווירי על העיר
מבט אווירי על העיר
 מדינה:  יוון יוון
 מחוז:  רת'ימנו
 חבל ארץ:  כרתים
 ראש העיר:  גיורגוס מרינאקיס
 שטח:  126.5 קמ"ר
 גובה:  17 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  34,085 (2021)
  ‑ צפיפות:  300 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  35°21′55″N 24°28′42″E﻿ / ﻿35.365256°N 24.478226°E﻿ / 35.365256; 24.478226
 http://www.rethymno.gr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןרת'ימנו(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןרת'ימנו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רֶתִימְנוֹ (ביוונית: Ρέθυμνο) היא העיר השלישית בגודלה באי היווני כרתים, אחרי הרקליון וחאניה. אוכלוסייתה מנתה בשנת 2011 35,687 נפש. היא נמצאת כ-40 קילומטרים ממזרח לחאניה וכ-55 קילומטרים ממערב להרקליון.
היסטוריה

העיר נבנתה בימי קדם, אבל מעולם לא שימשה כמרכז של התרבות המינואית. אך עם זאת, העיר הייתה חזקה מספיק כדי להטביע מטבעות משלה ולשמור על הצמיחה העירונית. אחת ממטבעות אלו מתארת כיום את סמל העיר, שני דולפינים במעגל.
רתימנו עצמה החלה תקופה של צמיחה כאשר נכבשה על ידי הוונציאנים, שהחליטו להקים תחנת ביניים מסחרית בין הרקליון לחאניה. העיר העתיקה של היום (פליה פולי) נבנתה כמעט כולה על ידי הוונציאנים. זוהי אחת הערים הכי העתיקות שנשמרו בכרתים.
כיום העיר עדיין שומרת על המראה האריסטוקרטי הישן שלה, עם בתים מהמאה ה-16, פתחים מקושתים, מדרגות אבן. הסגנון הביזנטי, הרומי והיווני נשאר, הנמל הוונציאני קטן וצר הרחובות. ניתן לראות את סגנון הלוג'יה הוונציאנית בניין המידע של משרד התרבות.
תיירות וחינוך

פסטיבל היין המתקיים שם מדי שנה בתחילת חודש יולי. ופסטיבל נוסף, לזכר חורבן "מנזר ארקדי", מתקיים בתאריכים 7-8 בנובמבר. חופי העיר מהווים מוקד משיכה לתיירים, בעיקר בחודשי הקיץ.
בעיר לומדים 2,500 סטודנטים[דרושה הבהרה] במסגרת אוניברסיטת כרתים (אנ'), המחולקת בין רתימנו להרקליון.
ספורט

בעיר קיימת קבוצת כדורסל ייצוגית: אגו רת'ימנו, המשחקת בליגת העל היוונית בכדורסל.
ערים תאומות

רוסיה פושקין, רוסיה
איטליה קסטנאזו, איטליה.
קפריסין איה נאפה, קפריסין.
גלריה

החוף של רת'ימנו
הנמל הוונציאני הישן
השער הראשי (המזרחי) של המצודה
הנמל בשעות הערב
ציור של המצודה משנת 1700
מבט פנורמי על העיר והמצודה
רמת הדר

ערך זה עוסק בשכונה בהוד השרון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל רמת הדר
 מידע
 עיר:  הוד השרון 
 תאריך ייסוד:  26 במאי 1938 
 על שם:  הדרים 
 קואורדינטות:  32°08′43″N 34°52′45″E﻿ / ﻿32.1453046443°N 34.879122577732°E﻿ / 32.1453046443; 34.879122577732
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) רמת הדר(למפת גוש דן רגילה) רמת הדר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת הדר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת הדר  he רמת הדרhe רמת הדרמפת  __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון:  מצפון: __ כפר סבא (in English: Kfar Saba) מצפון ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva) ממערב: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רָמַת הָדָר הייתה אחת מארבע המושבות שמהן נוסדה הוד השרון, וכיום שכונה בעיר זו.
היסטוריה

שטח המושבה נקנה על ידי פילנתרופים כמו צבי איזקסון, מנשה בכור ואחרים ממשפחת אבו כישכ. רמת הדר נוסדה ב-26 במאי 1938 כיישוב חומה ומגדל על ידי בני העלייה החמישית מגרמניה. המושבה נבנתה על גבעה (רמה) סמוכה לכפר הדר וקרוב לרמתיים. ההתיישבות במקום ישבה על רעיון המשקים קטנים בעוד שהלול מהווה בו מרכיב מרכזי שהתפתח עם הזמן. חברי רמת הדר רכשו ידע וניסיון שגרם להשתכללותה של האגודה החקלאית במקום, רמת הדר שווקה את תנובת המשק לכל יישובי הסביבה באופן עצמאי ללא עזרה מהמוסדות.
רכס ארגנטינה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי פנסקולה 
 קואורדינטות:  82°20′00″S 42°00′00″W﻿ / ﻿82.333333333333°S 42°W﻿ / -82.333333333333; -42
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס ארגנטינה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס ארגנטינה
 
רכס ארגנטינה (באנגלית: Argentina Range) הוא רכס הרים בצפון מזרח הרי פנסקולה, שבאנטארקטיקה.
הרכס ממוקם 56 קילומטרים ממזרח לצפון רכס פורסטל.
הרכס כולל פסגות סלעיות ומצוקים.
אורכו של הרכס 68 קילומטרים.
שיא גובהו של הרכס 925 מטרים מעל פני הים (בהר ספאן).
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרכס

הרכס התגלה וצולם מן האוויר ב-13 בינואר 1956, במהלך טיסת צילום טרנסאנטארקטית של צי ארצות הברית ממפרץ מקמרדו לים ודל (טיסה הלוף וחזור, בלא הפסקה).
הרכס כולו מופה בשנים 1967–1968 על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1964.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הרכס נקרא על שמה של ארגנטינה, אשר מאז שנת 1955, ובמשך שנים רבות הפעילה תחנת מחקר על מדף הקרח רון-פילכנר.
גאוגרפיה

אתרים ברכס ארגנטינה:
לקריאה נוספת

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, , P 246
• RYSZARD WRONA, , Acta Palaeontologica Polonica 49 (1): 13–56.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
| רכס פורסטל |
| --- | --- | --- |
| רכסים | שלוחת אבלה |  |
| הרים | הר לצ'נר |  |
| פסגות | דירדאל • ואטס • פיירל |  |
| מצוקים | מצוק קמפ • סלע קואל |  |
| נונאטאקים | אקרמן • בלאנט • ואנגאד |  |
| קרחונים | צ'יימברס |  |
| שדות שלג | מידיאן • סאלי |  |
| מסיב דופק |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | אדג' |  |
| עמקים | עמק דייוויס (אנטארקטיקה) |  |
| הרים | אינגלנד • ווקר • נויברג |  |
| נונאטאקים | בראון • ראושיו |  |
| אגמים | אגם פורלידס |  |
| מצוקים | מצוק פורלידס |  |
| מצוקי בוייד | נונאטאק קוקס • סלע רנקין |  |
| אתרים נוספים בהרי פנסקולה |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | קרחון אקדמי |  |
| מפלי קרח וזרמי קרח | מפל הקרח אמונדסן • זרם הקרח פאונדיישן |  |
| רמות | מישור אירקווי |  |
| הרים וגבעות | גבעות הימלברג • מסיב פורד • פסגות קסטר |  |
| נונאטאקים ומצוקים | סלעי אדג' • נונאטאק פרל |  |
שורש 34

שורש 34, או ג'י בּוּ (בסינית: 夂部, פיניין: Zhǐ bù) הוא השורש השלושים-וארבעה של הכתב הסיני. פירושו "הליכה" והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 11 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
התפתחות

השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 夂
+1: 夃
+2: 処JP (=處->虍)处SC (=處->虍)
+3: 夅
+4: 夆
+5: 备SC (=備->人)
+6: 夈
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שורש 39

שורש 39, או דְזֶה בּוּ (בסינית: 子部, פיניין: Zǐ bù) הוא השורש השלושים-ותשעה של הכתב הסיני. פירושו "ילד" או "זרע" והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 83 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
באסטרולוגיה הסינית, 子 מייצג את הענף הארצי הראשון ומתאים לחולדה שבגלגל המזלות הסיני.
השורש 子 משמש תו סיומת כמו במילים 孩子 (ילד/ים) או 勺子 (כף). בסין העתיקה שימש כסיומת לתיאור חכם כגון 老子 (לאו דזה) או 莊子 (ג'ואנג דזה).
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 子孑孒孓
+1: 孔
+2: 孕
+3: 孖字存孙SC (=孫)
+4: 孚孛孜孝孞斈(= 學)
+5: 孟孠(=嗣->口)孡孢季孤孥学SC / JP (=學)孧
+6: 孨孩孪SC (= 孿)
+7: 孫孬孭
+8: 孮孯孰孲
+9: 孱
+10: 孳孴孶(= 孳)
+11: 孵孷
+13: 學孹
+14: 孺孻
+16: 孼(= 孽)
+17: 孽孾
+19: 孿
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שורש 38

שורש 38, או נו בּוּ (בסינית: 女部, פיניין: Nǚ bù) הוא השורש השלושים-ושמונה של הכתב הסיני. פירושו "אישה", "נקבה", או "תכונה נשית" והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 681 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 女
+2: 奴 奵 奶
+3: 奷 奸 (also SC form of 姦) 她 奺 奻 奼 好 奾 奿 妀 妁 如 妃 妄 妅 妆SC (=妝) 妇SC (=婦) 妈SC (=媽)
+4: 妉 妊 妋 妌 妎 妏 妐 妑 妒 妓 妔 妕 妖 妗 妘 妙 妚 妛JP (variant form of 媸 in Chinese) 妜 妝 妞 妟 妠 妡 妢 妣 妤 妥 妦 妧 妨 妩SC (=嫵) 妪SC (=嫗) 妫SC (=媯)
+5: 妬JP (=妒) 妭 妮 妯 妰 妱 妲 妳 妴 妵 妶 妷 (=姪 / 逸 -> 辵) 妸 (=婀) 妹 妺 妻 妼 妽 妾 妿 姀 姁 姂 姃 姄 姅 姆 姇 姈 姉JP (=姊) 姊 始 姌 姍 姎 姏 姐 姑 姒 姓 委 姕 姖 姗SC (=姍)
+6: 妍 姘 姙 (=妊) 姚 姛 姜 姝 姞 姟 姠 姡 姢 (=娟) 姣 姤 姥 姦 姧 (=姦) 姨 姩 姪 姫 (also JP form of 姬) 姭 姮 姯 姰 姱 姲 姳 姴 姵 姶 姷 姸 (=妍) 姹SC (=奼) 姺 姻 姼 姽 姾 姿 娀 威 娂 娃 娅SC (=婭) 娆SC (=嬈) 娇SC (=嬌) 娈SC (=孌)
+7: 姬 娉 娊 娋 娌 娍 娎 娏 娐 娑 娒 娓 娔 娕 娖 娗 娘 娙 娚 (=嫐 / 喃 -> 口 / 甥 -> 生) 娛 娜 娝 娞 娟 娠 娡 娢 娣 娤 娥 娦 娧 娨 娩 娪 娫 娭 娮 娯JP (=娛) 娰 娱SC (=娛) 娲SC (=媧) 娳 娴SC (=嫻) 娽
+8: 娬 娵 娶 娷 娸 娹 娺 娻 娼 娾 娿 (=婀) 婀 婁 婂 婃 婄 婅 婆 婇 婈 婉 婊 婋 婌 婍 婎 婏 (=嬎) 婐 婑 (=婐) 婒 婓 婔 (=婓) 婕 婖 婗 婘 (=眷 -> 目) 婙 (=婧) 婚 婛 婜 婝 婞 婟 婠 婡 婢 婣 (=姻) 婤 婥 婦 婧 婨 婩 婪 婫 婬 (=淫 -> 水) 婭 婮 婯 (=麗 -> 鹿) 婰 婱 婲 婳SC (=嫿) 婴SC (=嬰) 婵SC (=嬋) 婶SC (=嬸)
+9: 婷 婸 婹 (=偠 -> 人) 婺 婻 婼 婽 婾 (=偷 -> 人 / 愉 -> 心) 婿 媀 媁 媂 媃 媄 (=美 -> 羊) 媅 媆 媇 (=親 -> 見) 媈 媉 媊 媋 媌 媍 (=婦) 媎 (=姐) 媏 媑 媒 媓 媔 媕 媖 媗 媘 媙 媚 媛 媜 媝 媞 媟 媠 媡 媢 媣 媤 媥 媦 媧 媨 媩 媪SC/HK (=媼) 媫 (=婕) 媬 媭SC (=嬃) 媮 (=偷 -> 人 / 愉 -> 心) 媯 嫏
+10: 媐 媰 媱 媲 媳 媴 媵 媶 媷 媸 媹 媺 (=美 -> 羊) 媻 媼 媽 媾 媿 (=愧 -> 心) 嫀 (=姺) 嫁 嫂 嫃 嫄 嫅 嫆 嫇 嫈 嫉 嫊 嫋 (=裊 -> 衣) 嫌 嫍 嫎 嫐 嫑 嫒SC (=嬡) 嫓 (=媲) 嫔SC (=嬪)
+11: 嫕 嫖 嫗 嫘 嫙 嫚 嫛 嫜 嫝 嫞 嫟 (=暱 -> 日) 嫠 嫡 嫢 嫣 嫤 嫥 嫦 嫧 嫨 (=戁 -> 心) 嫩 嫪 嫫 嫬 嫭 嫮 (=嫭) 嫯 嫰 (=嫩) 嫱SC (=嬙) 嫲
+12: 嫳 嫴 嫵 嫶 嫷 嫸 嫹 (=媌) 嫺 (=嫻) 嫻 嫼 嫽 嫾 嫿 嬀 (=媯) 嬁 嬂 嬃 嬄 嬅 嬆 嬇 嬈 嬉 嬊 嬋 嬌 嬍 (=美 -> 羊) 嬎 嬏
+13: 嬐 嬑 嬒 嬓 嬔 嬕 嬖 嬗 嬘 嬙 嬚 嬛 嬜 嬝 (=裊 -> 衣) 嬞 嬟 嬠 嬡 嬢JP (=孃) 嬴
+14: 嬣 嬤 嬥 嬦 嬧 嬨 嬩 嬪 嬫 嬬 嬭 (=奶) 嬮 嬯 嬰 嬱 嬲 嬳 嬵 嬶 嬷SC (=嬤)
+15: 嬸 嬺 嬻 嬼 嬽
+16: 嬹 嬾 (=懶 -> 心) 嬿
+17: 孀 孁 孂 孃 孄 孅 孆 (=嬰)
+18: 孇 孈 孉
+19: 孊 孋 孌
+20: 孍
+21: 孎 孏 (=懶 -> 心)
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שורש 37

שורש 37, או דה בּוּ (בסינית: 大部, פין-יין: Dà bù) הוא השורש השלושים-ושבעה של הכתב הסיני. פירושו "גדול", והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 132 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)