גולדפינגר
צוות השחקנים

שון קונרי - ג'יימס בונד, סוכן חשאי בריטי בעל שם הקוד 007 המועסק על ידי ה-MI6. קונרי גילם את הדמות בפעם השלישית ברציפות. שכרו עלה, אך מאוחר יותר פרץ סכסוך בעניין במהלך הצילומים. לאחר שנפצע בגבו בעת צילום הסצנה שבה מאבד בונד את הכרתו במיאמי על ידי אודג'וב, הוכרעה המחלוקת: איון הפקות וקונרי הסכימו לעסקה שבמסגרתה יקבל קונרי 5% מהברוטו של כל סרט בסדרה בו כיכב.
אונור בלקמן - פוסי גאלור, הטייסת האישית של אוריק גולדפינגר ומנהיגת צוות טייסות המכונה "הקרקס המעופף של פוסי גאלור". בלקמן נבחרה לגלם את הדמות בעקבות תפקידה כג'ודאית קאתי גייל בסדרת הטלוויזיה "הנוקמים" (אנ'), עבורו קיבלה הכשרה באומנויות לחימה. התסריט שוכתב כדי להפוך גם את פוסי גאלור לג'ודאית. שמה של הדמות עוקב במסורת של שמותיהן של נערות בונד אחרות שהם בעלי כפל לשון. מפיקי הסרט, שהיו מודאגים מהצנזור בארצות הברית, חשבו לשנות את שם הדמות ל"קיטי גאלור", אבל הם והבמאי גאי המילטון החליטו ש"אם היית ילד בן עשר ויודע מה פירוש השם, לא היית ילד בן עשר, היית כלב קטן ומלוכלך. הצנזור האמריקאי חשש, אבל נפגשנו איתו ועם אשתו לארוחת ערב ו[אמרנו להם] שאנחנו תומכים נלהבים של המפלגה הרפובליקנית." עם זאת, הצנזורה סירבה לאפשר לשם "פוסי גאלור" להופיע בחומרי קידום מכירות לסרט ובשוק האמריקאי היא כונתה לאחר מכן "מיס גאלור" או "הטייסת האישית של גולדפינגר".
גרט פרובה - אוריק גולדפינגר, אדם עשיר, פסיכופת ובעל אובססיה לזהב. בתחילה היה אורסון ולס מועמד לגילום הדמות, אך דרישותיו הכספיות היו גבוהות מדי; תיאודור ביקל נבחן לתפקיד, אך נכשל. פרובה לוהק לתפקיד בעקבות הופעתו בסרט הגרמני "Es geschah am hellichten Tag (אנ')". קולו של פרובה, שדיבר מעט אנגלית, דובב מחדש על ידי מייקל קולינס. הפעם היחידה בה נשמע קולו של פרובה במהלך הסרט היא במהלך הסצנה בה הוא נפגש עם חברי המאפיה שלו בחווה. הדיבוב של קולינס זכה לשבחים רבים ונחשב לאחד הדיבובים המוצלחים ביותר בתולדות הקולנוע.
שירלי איטון - ג'יל מסטרסטון, נערת בונד וסייעניתו של גולדפינגר, אותה תופס בונד בעת שניסתה לסייע לגולדפינגר לרמות במשחק קלפים. איטון נשלחה על ידי הסוכנת שלה לפגוש את הארי זלצמן והסכימה לגלם את הדמות רק אם הסצנה שבה היא עירומה תיעשה בטוב טעם, לכן הוחלט לצבוע אותה בזהב. לקח שעה וחצי למרוח את צבע הזהב על גופה. בעקבות הסצנה החלו צופים רבים לחשוש לשווא שאיטון מתה. למרות שהסצנה בה רואים את איטון צבועה בצבע זהב מהווה רק חלק קטן מהסרט, תמונתה כשהיא צבועה בצבע זהב הפכה למפורסמת ואיטון הופיעה ככזו על גבי שער המגזין "לייף" ב-6 בנובמבר 1964.
טניה מאלה - טילי מסטרסטון, אחותה של ג'יל.
הרולד סאקאטה - אודג'וב, משרתו הקטלני של גולדפינגר. הבמאי גאי המילטון ליהק את סאקאטה לתפקיד, בשל היותו מרים משקולות בעל מדליית כסף אולימפית ולאחר שראה אותו בתוכנית היאבקות מקצועית. המילטון הגדיר את סאקאטה כ"אדם מקסים לחלוטין" וגילה ש"הייתה לו דרך מאוד ייחודית לנוע, [לכן] ביצירת דמותו של אודג'וב השתמשתי בכל המאפיינים של הרולד עצמו".
ברנארד לי - M, ראש ה-MI6.
מרטין בנסון - מר סולו, המאפיונר היחיד שסירב להשתתף במבצע הפריצה לפורט נוקס שהוביל גולדפינגר.
סס לינדר - פליקס לייטר, איש הקשר של בונד מה-CIA בארצות הברית. לינדר היה השחקן היחיד ששהה בפועל במיאמי. לפי התסריטאי ריצ'רד מאיבאום, ג'ק לורד, שגילם את דמותו של לייטר ב"ד"ר נו" דרש שיגלם תפקיד גדול יותר ושכרו יוגדל כדי לחזור לגלם את הדמות בגולדפינגר, מה שהוביל את המפיקים לחפש שחקן אחר לגילום הדמות. ברגע האחרון החליף סס לינדר את תפקידו עם אוסטין ויליס, שלבסוף גילם שחקן קלפים שהתחרה מול גולדפינגר.
אוסטין ויליס - מר סימונס, יריבו של גולדפינגר במשחק קלפים במיאמי.
לואיס מקסוול - מיס מאניפני, מזכירתו של M.
ביל נגי (אנ') - מר ג'ד מידנייט, מאפיונר שלדברי גולדפינגר סייע להבריח את גז העצבים מעבר לגבול ארצות הברית – קנדה.
דזמונד לואלין גילם את מייג'ור בוטרויד, ראש ענף Q, אך לא קיבל על כך קרדיט.
מייקל מלינגר גילם את קיש, עוזרו המשני והשקט של גולדפינגר והאיש שהוביל את השיירה הצבאית המזויפת שלו לפורט נוקס. נדיה רגין גילמה את בוניטה, רקדנית הטומנת מלכודת לבונד במהלך הסצנה שלפני כתוביות הפתיחה. ברט קווק גילם את לינג, המומחה הסיני הקומוניסטי לביקוע גרעיני. ריצ'רד ורנון גילם את קולונל סמית'רס, פקיד בבנק אנגליה. מרגרט נולאן גילמה את דינק, המעסה של בונד במיאמי. ג'רי דאגן (אנ') גילם את הוקר, נושא כלי הגולף של בונד.