stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עינת ארונשטיין
הערות שוליים

↑  עמיר קדרון, על מיזם מוזיקלי חדש ומרענן, באתר music4awhile
↑  עינת ארונשטיין, באתר סולני תל-אביב, ‏2016-11-25
↑  זמרת אופרה, צ'מבלן וחלילן הם כוכבי הקונצרט של התזמורת הקאמרית הישראלית, באתר הבלוג של אסתי טל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011549357905171
מרי אבן-אור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בספטמבר 1939 תל אביב, ישראל
 פטירה:  1989 (בגיל 49 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  סמינר המורים למוזיקה בתל אביב (1959)  סמינר אורנים (1960-1962)  משפטים באוניברסיטת תל אביב (מ-1964)  מוזיקה באקדמיה למוסיקה ע"ש רובין בתל אביב (1976-1980)
 עיסוק:  מלחינה
 
מרי אבן-אור (8 בספטמבר 1939, תל אביב - 1989) הייתה מלחינה ישראלית.
קורות חיים

מרי אבן-אור החלה ללמוד נגינה בפסנתר ותאוריה בגיל שמונה, בקונסרבטוריון שולמית בתל אביב. בשנת 1959 החלה ללמוד במדרשה למורים למוזיקה בתל אביב ובשנה שלאחריה עברה למכון למוזיקה בסמינר אורנים בקריית טבעון (1960-1962). היא למדה קומפוזיציה אצל יחזקאל בראון ואצל עדן פרטוש. למדה משפטים באוניברסיטת תל אביב (מ-1964). לאחר הפסקה ממושכת, התחילה ללמוד ניצוח וקומפוזיציה במגמת תאורטיקאים באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב (1976-1980) ובמקביל בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1984 קיבלה תואר מוסמך במוזיקה.
עבודותיה כוללות מוזיקה קאמרית, תזמורתית ווקאלית, על נושאים מן התנ"ך כמו-גם שירה עברית, קבלית ויפנית. יצירותיה בוצעו ושודרו על-ידי תזמורות שונות בישראל.
רשימת יצירותיה

"מוזיקה למיתרים" לתזמורת כלי קשת (1979)
"אספרסיוני מוזיקלי" למקהלה בקולות שווים (1980)
"מלוס" לחליל, כינור וצ'לו (1980)
"אלגיה" לצ'לו סולו (1980)
"קרדיואידה" לחמישיית כלי נשיפה ממתכת (1981)
"אד אינפיטום" לתזמורת כלי קשת (1982)
"מוזיקינזיס" לתזמורת סימפונית גדולה (1983)
"פרוכת" למקהלת ילדים או למקהלה של קולות שווים (1983)
"צנטריפוגה בסול" לשני כינורות (1984)
"אהבה" למקהלה בקולות שווים (1987)
A Time לקול ופסנתר (1988)
"ששת הימים ושבעת השערים" למקהלת ילדים או קולות שווים (1988)
"שיר אהבה" לחן: מרי אבן אור מילים: דליה רביקוביץ'
הערות שוליים

1 2  מרי אבן-אור, באתר מרכז לחקר המוזיקה היהודית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310166905171  GND: 1117731596  ISNI: 0000 0000 3631 1143  LCCN: n2004070446  VIAF: 58471396   WorldCat (עם VIAF): 58471396
רחל הוכמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בספטמבר 1944 (בת 80) מעברות, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה 
 בן או בת זוג:  יצחק הוכמן 
 מספר צאצאים:  2 
 
רחל הוכמן (נולדה ב-10 בספטמבר 1944) היא מורה לפיתוח קול, ממייסדי ההדרכה הקולית בישראל ומפתחת שיטת 'השירה הטבעית' (Natura Canto).
חייה

נולדה בקיבוץ מעברות, הוכמן היא בתו של המלחין הקלאסי נסים נסימוב. בוגרת האקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב במגמת ביצוע והוראת פיתוח קול. במלחמת יום הכיפורים נהרג בעלה יצחק הוכמן (הוכלה), מורה לחינוך גופני.
בנם הוא השחקן אורי הוכמן ובתם מיכל הוכמן שחקנית תיאטרון וקולנוע.
קריירה

הוכמן לימדה בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, בסמינר הקיבוצים ובאקדמיה למוזיקה בירושלים.הייתה ראש החוג לפיתוח קול בבית הספר למוסיקה של הקריה האקדמית אונו.  היא משמשת זה שנים רבות כמדריכה קולית בהפקות רבות בכל התיאטראות בישראל ומלמדת פיתוח קול שחקנים וזמרי פופ. הוכמן שימשה כמדריכה קולית בהפקות מוזיקליות עם מוזיקאים בינלאומיים כמו קרלוס מירנדה ושימשה כמדריכה הקולית של הלהקות הצבאיות ושל תיאטרון צה"ל. הדריכה את המקהלה הקאמרית של תל אביב בניצוחו של מיכאל שני. בין עבודותיה בתיאטרון הרפרטוארי בארץ: 'הילד חולם' ו'כריתת ראש' מאת חנוך לוין ובבימויו, 'המצליחים' מאת עלי מוהר ויוני רכטר בתיאטרון החאן, הנפש הטובה מסצ'ואן ומעגל הגיר הקווקזי בתיאטרון הקאמרי ועוד. הוכמן הכשירה דור של מורים לפיתוח קול העושים שימוש בשיטתה, ממובילי ההדרכה הקולית בישראל, כמו דלית כהנא, יסמין גמליאל ויניב ברוך.מאיה אבידן. נעמה לוי. שיר ביטון. נועה רדלמן. היא בעלת טור קבוע בביטאון 'מילה' של המרכז הישראלי למקהלות וחבורות זמר.בין תלמידה:יהורם גאון.גלי עטרי.נורית גלרון.יהודית רביץ.עופרה חזה.מירי מסיקה.קרן פלס.יובל דיין.הראל סקעת.רן דנקר.שירי מימון. נינט.ציפי שביט.מוקי.חנן בן ארי.עמרי גליקמן.מרינה מקסימיליאן.אניה בוקשטיין.מאיה דגן.יהודה פוליקר.יסמין לוי.ועוד רבים בהפקות תיאטרון ומחזות זמר
השירה הטבעית

בשיטתה של הוכמן מודרכים התלמידים להפיק את קולם ולגרום לתהודתו בצורה טבעית, בדומה לקול אותנטי שמקורו למשל בצעקה, צחוק או בכי. הטכניקה העיקרית הנלמדת תחת הדרכתה היא 'לכוון את הצליל לאף' ולהדגיש שם את תהודתו. הגוון האפי (מלשון אף) של קול המואזין כשהוא קורא למאמינים לתפילה הוא הבסיס לשיטת הלימוד. הוכמן מרבה להסתייע בדימויים מילוליים המדגישים את התחושה שבהפקת הצליל, דימויים המסייעים לתלמידיה לתפוס מושגים מוזיקליים מופשטים שקשה להפנימם ללא התנסות אישית ישירה.
על אף שהשכלתה האקדמית של הוכמן היא קלאסית, מתמקדת שיטתה בביצוע מוזיקלי של חומרים מגוונים. טכניקת השירה הטבעית שהיא מלמדת משרתת רפרטואר רחב הכולל פופ, רוק, מוזיקה אתנית, תיאטרון, מחזות זמר ועוד. גישתה מתעלת את טכניקת הלימוד לשירות האמירה ודרישות הרפרטואר וככזו היא פרקטית ומכוונת-ביצוע. הוכמן מרבה להדגיש כי אין בפיתוח הקול כדי לפגוע ביצירתיות של הזמר וכי מטרתה איננה לשנות את הקול של הזמר אלא להעניק לו כלים מעשירים תוך שמירה על הסגנון הטבעי ועל הצבע הקולי הייחודי שלו.
משה רסיוק

| --- | --- |

 לידה:  1954 (בן 71 בערך) חיפה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים (1995)  פרס אנגל (1991) 
 
משה רסיוק (נולד ב-31 במרץ 1954) הוא מלחין ישראלי, מורה למוזיקה ולניצוח.
ביוגרפיה

רסיוק נולד בחיפה והחל את לימודי המוזיקה אצל המלחין צבי הרי נדל. הוא בוגר האקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב והמחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב. באקדמיה למד קומפוזיציה אצל פרופסור אבל ארליך ובשנת 1980, לאחר קבלת התואר, המשיך בלימודיו אצל פרופסור יוסף טל בירושלים.
בשנת 1982 זכתה יצירתו "קדים" בפרס ראשון בתחרות למלחינים צעירים, ביוזמת הסינפונייטה הישראלית באר שבע בניצוח מנדי רודן. מאז נוגנה היצירה על ידי התזמורות המובילות בארץ ובכללן התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה, לרבות בסיור קונצרטים באוסטרליה. במלאת יובל למדינת ישראל ב-1998, נוגנה "קדים" בקונצרט חגיגי בפינלנד בניצוח אוסמו וונסקה, ובהמשך הוקלטה לשירות השידור של מערב גרמניה.
יצירתו של רסיוק "עבודה זרה" זכתה ב-1991 בפרס אקו"ם, ונוגנה מאז בידי התזמורת הסימפונית חיפה, תזמורת "המאה" באוסקה, יפן, התזמורת הפילהרמונית הישראלית והתזמורת הפילהרמונית של נובוסיבירסק, רוסיה.
בין יצירותיו הקוליות של משה רסיוק "רחוב השוק", למקהלה, שבוצעה בידי "זמרי קאמרן" בניצוח אבנר איתי ולאחר מכן בידי זמרי ה־BBC בלונדון, "כיכר סדום" למקהלה ולכלי נקישה, זוכת פרס אנגל ליצירה ישראלית מקורית (1991), "חזון העצמות היבשות", בהזמנת הזמריה השש-עשרה, "נביא בשער" לטנור סולו, מקהלה ותזמורת, "צפרירים", למקהלת ילדים, ואחרות.
רסיוק מרצה במדרשה למוזיקה שבמכללת לוינסקי ומנצח על מקהלת כפר שמריהו.
באוגוסט 2012 קיבל דוקטורט מטעם אוניברסיטת תל אביב, נושא העבודה הוא "יחזקאל בראון והשפעת הזמרה הגרגוריאנית על יצירתו".
רסיוק שר במשך שנים במקהלת זמרי קאמרן של אבנר איתי.
רסיוק מלמד גם מוזיקה וניצוח.
בתו היא השחקנית, הזמרת ונגנית החלילית רות רסיוק.
הוקרה ופרסים

בשנת 1982 זכתה יצירתו "קדים" בפרס ראשון בתחרות למלחינים צעירים.
בשנת 1991 יצירתו "עבודה זרה" זכתה בפרס אקו"ם.
בשנת 1991 זכתה יצירתו הקולית "כיכר סדום" למקהלה ולכלי נקישה, בפרס אנגל ליצירה ישראלית מקורית.
בשנת 1995 זכה משה רסיוק בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים .
מבחר מיצירותיו > יצירות אינסטרומנטליות

"קדים", לתזמורת קאמרית, ביצוע ראשון: הסינפונייטה הישראלית באר שבע בניצוח מנדי רודן, 1982 היצירה זכתה בפרס ראשון בתחרות למלחינים צעירים מטעם הסינפונייטה.
"הרי אדום", לתזמורת מיתרים, ביצוע ראשון התזמורת הסימפונית ירושלים בניצוח נועם ייני, 1988.
"עבודה זרה", ביצוע ראשון על ידי התזמורת הסימפונית חיפה בניצוח סטנלי ספרבר ב-1993.
"קרנות המזבח" ל-4 קרנות יער ותזמורת סימפונית. בוצעה לראשונה על ידי התזמורת הסימפונית חיפה בניצוח נעם שריף ב-2012.
רביעיית כלי קשת מספר 1 נכתבה ב-2015 (לזכר מורו הראשון צבי הרי נדל), בוצעה לראשונה על ידי רביעיית כרמל ב-2017.
משברי ים ל 8 חליליות
ישימון ל 4 חליליות
בצורת ל 2 חליליות
גבים לחלילית אלט סולו
מבחר מיצירותיו > יצירות קוליות

חמישה שירי ילדים למילים של המשורר ע. הלל ביצוע ראשון: מקהלת קאמרן, 1981
"רחוב השוק", למקהלה מעורבת. ביצוע ראשון זמרי קאמרן, אבנר איתי, 1982.
"כיכר סדום", למקהלה מעורבת וכלי הקשה, על פי התלמוד בעריכה לספר האגדה של ביאליק ורבניצקי, ביצוע ראשון זמרי קאמרן, אבנר איתי, 1987.
"חזון העצמות היבשות" למקהלה מעורבת ללא ליווי. טקסט: ספר יחזקאל ל"ז. בוצעה לראשונה במסגרת הזמריה ה-16 בשנת 1992.
"למדני אלוהי" למקהלה מעורבת (או קולות שווים) ופסנתר בוצעה לראשונה בשנת 2000.
"שירי פילגשים" לסופרן וארבעה צ'לים. טקסט: ש. שפרה. בוצעה לראשונה בערב שהוקדש למשוררת בשנת 2002.
"ובשמי העיר העתיקה - עפיפון" לאנסמבל קולי וטימפני. טקסט: יהודה עמיחי. בוצעה לראשונה בשנת 2004.
"נביא בשער" לטנור סולו, מקהלה מעורבת ותזמורת בוצעה לראשונה ב-2011.
"החוח" למקהלה מעורבת ופסנתר. טקסט: לאה גולדברג
"הזהו אדם?" אופרה במתכונת קונצרטית עם נגני כלי מיתר, כלי נשיפה וכלי הקשה. "קטעי היצירה יורחבו למתכונת של הצגה אופראית תיאטרונית".
הערות שוליים

↑   חגי תיטרון, לא הרגשתי שאני נוגע בחומרים אסורים, באתר הארץ, 24 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267083205171  GND: 1089235143  ISNI: 0000 0003 7519 3057  LCCN: nr90020524  VIAF: 98140407   WorldCat (עם VIAF): 98140407
עודד שוב

| --- | --- |

 לידה:  1969 (בן 56 בערך) גני עם, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  מוזיקאי, גיטריסט קלאסי
 כלי נגינה:  גיטרה קלאסית 
 שיתופי פעולה בולטים:  מודאליוס
 פרסים והוקרה:  מקום שני בתחרות הבינלאומית לגיטרה בוולוס – יוון (1996)  מקום ראשון בתחרות הגיטרה הראשונה לזכרה של אריאן אלדור-ירושלמי באקדמיה למוסיקה בירושלים (1999)
 
עודד שוב (נולד בשנת 1969) הוא מוזיקאי, גיטריסט קלאסי ישראלי.
ביוגרפיה

עודד שוב נולד וגדל במושב גני עם אחיו הם: עמוס שוב (1967-2015), יעל שוב, ומורן שוב. הוא סיים תואר ראשון בהצטיינות בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שבאוניברסיטת תל אביב (1998), ולמד לתואר שני מ-2004 בקונסרבטוריון למוזיקה בסן פרנסיסקו (אנ'). תלמידם של יהודה שרייר, יוסי ירושלמי, ומאסטרו וולפגנג לנדלה (אנ') באקדמיה למוסיקה שבקאסל בגרמניה.
קריירה מוזיקלית

שוב מופיע בקונצרטים, ברסיטלים ובמופעים כסולן ובמסגרת הרכבים שונים. הוא ניגן כסולן עם התזמורת הקאמרית הישראלית בביצוע ה"פנטזיה לבן אצולה" של רודריגו בניצוחו של ירון גוטפריד בפסטיבל הגיטרה בתל אביב, ובביצוע "קונסיירטו דה ארנחואס" של רודריגו במסגרת פסטיבל אילת למוזיקה קאמרית. ניגן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית; התזמורת הסימפונית ירושלים; האופרה הישראלית החדשה; מקהלת קולגיום תל אביב עם המנצח ישי שטקלר; האנסמבל הקולי החדש עם יובל בן עוזר; רביעיית כרמל, ועוד.
שוב הוא חבר קבוע בהרכב לביצוע מוזיקה חדישה "מודאליוס" עם הזמרת אתי בן-זקן והמלחין איתן שטיינברג.
הוא הופיע עם המוזיקאים רבים, ביניהם החלילנים מיכאל מלצר, שריג סלע וענבר סולומון; הצ'לנים עירא גבעול, דנה וקסמן ואורית מסר; הכנר עופר פלק, הוויולנית רונה שוב תוויאור, נגן הקונטרבס טל פדר, נגן כלי ההקשה אמנון יואל, ונגנית הקלרינט אורית אורבך. שוב משתף פעולה גם עם גיטריסטים אחרים. הוא ניגן בדואו גיטרות עם יורם זרביב, הופיע עם הגיטריסט חנן פיינשטיין בשידור חי בתוכנית "צעירים במרכז" בקול המוסיקה, ובדואו עם הגיטריסט יהודה שרייר בתוכנית הטלוויזיה "שיחה בעשר אצבעות" של אריה ורדי. עוד הוא ניגן עם רביעיית "דינמיקה" ונגן המנדולינה שמואל אלבז והזמרות ברכה קול ואורית שילוח.
שוב מרבה להופיע עם זמרות, ביניהן שרון רוסטורף-זמיר, ברכה קול, יסמין נבות, סיון רותם, והדס פארן.
בין המלחינים שאיתם עבד נכללים אהרון חרל"פ, דלית רייך, יואב קלי, ויוסף ברדנשווילי. חלקם אף הקדישו לו יצירות.
קריירה מוזיקלית > עיבודים

שוב הוסיף לרפרטואר הגיטרה עיבודים רבים ליצירותיהם של מלחינים קלאסיים כמו שוברט, מנדלסון, דבוז'אק, ראוול, פורה, ביזה, סן-סנס, באך, פרסל, הנדל, דה פאיה, לורקה, סרסטה ובארטוק. לצד אלה הוא עיבד גם יצירות של מלחינים מתחומים אחרים כמו ז'אק ברל, מרסדס סוסה, קרלוס גרדל, אנדרו לויד ובר וגם רומנסות רוסיות, שירי לאדינו, מוזיקה ישראלית ועוד.
פרסים ומענקים

שוב זכה במקום השני בתחרות הבינלאומית לגיטרה בוולוס – יוון (1996), ובמקום הראשון בתחרות הגיטרה הראשונה לזכרה של אריאן אלדור-ירושלמי באקדמיה למוסיקה בירושלים (1999).
זוכה מלגות קרן שרת במשך 12 שנים ברציפות.
דיסקים

2011 - Solo Guitar - יצירות נבחרות של מלחינים מספרד ודרום אמריקה.
2011 - I Love My Love - עם הזמרת אתי בן-זקן.
שלושה דיסקים עם הרכב "מודאליוס".
מריה יופה

| --- | --- |
 לידה:  סימפרופול, הרפובליקה של קרים
 מוקד פעילות:  ישראל
 עיסוק:  זמרת סופרן
 סוג קול:  סופרן 
 
מריה יופה היא זמרת אופרה (סופרן) ישראלית, מורה לשירה קלאסית ומנצחת מקהלות.
ביוגרפיה

יופה נולדה בסימפרופול, עיר ברפובליקה של קרים. אביה הוא מהנדס חשמל ועורך דין, אמה רואת חשבון.
בשנת 1994 סיימה את לימודיה במכללה למוזיקה ע"ש צ'ייקובסקי, אוקראינה. לאחר שעלתה לארץ, השלימה בשנת 2000 תואר ראשון ובשנת 2004 תואר שני במחלקת הקול של האקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב.
מריה מרכזת כיום את תחום השירה הקלאסית במרכז למוזיקה ברעננה. כמו כן מנצחת על מקהלת דיירי משען נאות אפעל שברמת אפעל.
בנוסף היא עוסקת בעיצוב תכשיטים ותמונות מחרוזים.
תפקידים ורפרטואר

תפקידים שגילמה באופרה הישראלית החדשה:
תפקיד ליאנורה ב- 'פידליו' של בטהובן (2005, משכן האופרה החדש בת"א).
מחליפה לתפקיד אסתר מינה ב- 'מסע אל תום האלף' של יוסף ברדנשווילי, משכן האופרה החדש, ת"א (2005)
תפקידים אחרים שביצעה:
תפקיד הגברת הראשונה ב- 'חליל הקסם', אופרה אחרת ת"א (2002)
תפקיד הרוזנת ב"נישואי פיגארו" של מוצרט
תפקיד לאונורה ב"איל טרובטורה" של ורדי
תפקיד ליזה ב"פיק דאם" של צ'ייקובסקי
תפקיד טטיאנה ב"יבגני אונייגין" של צ'ייקובסקי
תפקיד פיאורלידז'י ב"כך עושות כולן" של מוצרט
תפקיד אדינה ב"שיקוי האהבה") של דוניצטי
תפקיד אאורידיצ'ה ב"אורפאו ואאורידיצ'ה" של גלוק
יצירות מז'אנרים שונים, בהן רקוויאמים (של מוצרט, פורה, ברהמס, ורדי), מיסות (של מוצרט, היידן, גאטי), אורטוריות (של באך, הנדל), מוזיקה קאמרית (של שוברט, שומאן, מאהלר, שוסטקוביץ, גריג, ראוול) ועוד.
תפקידים שונים באופרה הקאמרית, אשדוד
תפקידים שונים בתיאטרון פיגארו, נתניה
סולנית בקונצרטים שונים עם פסנתר ועם תזמורת.
פרויקטים שהשתתפה בהם:
הקלטת אלבום של 36 שירים מספרד, על פי מוזיקה מאת עמי מעייני (2006).
רון וידברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1953 (בן 72 בערך) תל אביב-יפו, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מלחין, מוזיקולוג, פסנתרן
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
רון וידברג (נולד ב-1953 בתל אביב) הוא מלחין, מוזיקולוג, ופסנתרן ישראלי.
ביוגרפיה

רון וידברג למד באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב. מורו לפסנתר היה פרופ' קרול קליין, תיאוריה למד אצל פרופ' יצחק סדאי והלחנה אצל פרופ' לאון שידלובסקי. יצירותיו הראשונות בוצעו בשנים 1977-1976 במסגרת קונצרטים של מוזיקה קאמרית באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב בשנים 1977-1976 בניהולו של לאון שידלובסקי. יצירות אלה הן אטונאליות ודודקאפוניות בסגנון האסכולה הווינאית השנייה של ראשית המאה ה-20.
בהמשך הוא השלים את התואר השני בפסנתר באוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו, ארצות הברית. בתקופת היותו שם בוצעה יצירתו "תשע חצוצרות". יצירה זו היא האוונגארדית ביותר במכלול יצירתו. בשנת 1980 הוא הפנה עורף לטכניקות חדשניות ועבר לכתוב מוזיקה ווקאלית ואופרות. לקראת סוף שנות התשעים שב לאוניברסיטת תל אביב ובשנת 2000 קיבל תואר דוקטור למוזיקולוגיה. נושא עבודת הדוקטור היה: "התפתחותה של הבנייה המיצלולית ביצירותיו הסימפוניות של ז'אן סיבליוס".
משנת 1981 ועד שנת 2020 היה וידברג חבר בסגל המרצים של האוניברסיטה הפתוחה והשתתף בכתיבת קורסים רבים עבורה. נוסף על אלה, שימש וידברג כראש המחלקה לספרות לשון ואמנויות באוניברסיטה הפתוחה (בשנים 2011-2004) וכן כמנהל בית הספר לחינוך מוזיקלי במכללת לוינסקי לחינוך. כמו כן הוא לימד במספר מוסדות נוספים. החל מ-2015 הוא נושא בתפקידים שונים במסגרת הפיקוח על החינוך המוזיקלי במשרד החינוך, וכן כתב את האנתולוגיה "תולדות היצירה המוזיקלית" עבור תלמידי מגמות המוזיקה בבתי הספר התיכוניים.
בשנת 1988 יזם עם עוד מלחינים ישראלים, ביניהם יוסי מר-חיים, אריק שפירא, דן יוהס, ראובן סרוסי, עודד אסף ואחרים, סדרת קונצרטים בשם "מוזיקה עכשיו". במסגרת זו הושמעה באותה שנה, בקונצרט הראשון בסדרה, יצירתו "ביטחונות" בתזמור לחמישה עשר כלים וזמרת (עדי עציון-זק). הסדרה פעלה במשך חמש שנים והשמיעה בכורות של כ-70 יצירות ישראליות.
כמה מיצירותיו הוזמנו ובוצעו במסגרת פסטיבל ישראל ירושלים, בהן "מבוא, פוגה כרומטית ופולקת קירקס" ל-8 פסנתרים ב-32 ידיים (1984), תרועה לכלי מתכת (1986), "שירי לחץ" על פי דוד אבידן (1990) והקנטטה "מעשה ברבי אמנון ממגנצה" (1998). יצירותיו הסימפוניות בוצעו בכל התזמורות בארץ ובהן גם מוזיקה שנכתבה גם לילדים ונוער.
רון וידברג כיהן בהנהלת איגוד הקומפוזיטורים בישראל כיו"ר וכחבר הנהלה.
פרסים

פרסי לימודים מן האקדמיה למוזיקה בתל אביב על שלושה קטעים לפסנתר, שלישיית מיתרים ו"פסקאליה לרביעיית מיתרים" (1977)
פרס קלרמונט לשנת 1982 על "תשע חצוצרות" (1978)
פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים (1991, 2010)
פרס אנגל לשנת 2005 על דיסק של הלחנות ל-26 שירים של מרדכי גלדמן: "לשוב לתל אביב"
פרס אקו"ם על מפעל חיים לשנת 2006
עוד מיצירותיו > אופרות

"דראקולה", אופרה בשלוש מערכות, (1981), לליברית מאת ארווין דונלד ניר, בסגנון פוסט-רומנטי. הפקה בימתית מלאה בניו יורק, 1984
"מחכים לגודו", אופרה על פי המחזה של סמואל בקט (1986)
"לואיזכן" אופרה-מלודרמה על פי סיפור של תומאס מאן (1988)
"הגלגול" על פי סיפורו של פרנץ קפקא (1996), הועלתה לראשונה בפסטיבל עכו 1996
"המשתה" על פי אפלטון (2014), הוזמנה והועלתה על ידי "אופרה קאמרה", 2014
עוד מיצירותיו > מוזיקה לתזמורת

סימפוניה מס' 1 (1991)
סימפוניה מס' 2 (1993), בכורה 1993 בניצוח דוד שלון
"רפסודיה",(1991) ביצוע בכורה: התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח יואל לוי 2002. בוצעה גם בקלן, גרמניה, בניצוח קורט מאזור לחגיגות יום הולדתו ה-75 של המנצח
ווריאציות על נושא מאת מוצרט (1991-2008), בכורה בתזמורת הסימפונית ירושלים בניצוח אורי סגל 2012
קונצ'רטו מס' 1 לפסנתר ותזמורת (1988), בכורה בנגינתה של רויטל חכמוב (1992)
קונצ'רטו מס' 2 לפסנתר, כלי הקשה ותזמורת (2003), בכורה בתזמורת הקאמרית הישראלית בניצוח נעם שריף ובנגינתה של רויטל חכמוב
קונצ'רטו לכינור ותזמורת, (1994) ביצוע בכורה בנגינתו של ניתאי צרי והתזמורת הקאמרית הקיבוצית
קונצ'רטו לשני פסנתרים ותזמורת מיתרים בעקבות מתווים של סרגי פרוקופייב (2005). בכורה באנסמבל סולני תל אביב בניצוח ברק טל ונגינתם של גיל גרבורג וסיון סילבר
עוד מיצירותיו > שירים

"מלחמה אבודה", חמישה שירים (1980), למילים של דוד אבידן
"ביטחונות", שבעה שירים (1982), למילים של דוד אבידן
"שירי לחץ", ארבע פואמות למילים של דוד אבידן ובהן "לוליטה" ו"אהבה וגטטיבית" (1981-84)
"לשוב לתל אביב" (1985-2001), 26 שירים של מרדכי גלדמן ובהם "אביב", "מילנו" ו"עין"
"שירי האבל" (2002) 4 שירים של מרדכי גלדמן לאלט ופסנתר.
ארבעה שירים למילים של דליה רביקוביץ ("החלון", "שני איים לניו זילנד" ועוד) (1987-90)
עוד מיצירותיו > יצירות לפסנתר

"לונה פארק", סוויטה לפסנתר (1987)
"אורות הבמה", סוויטה לפסנתר בארבע ידיים (1990)
אימפרופטי מס' 2 לפסנתר (1988), הוזמן כיצירת חובה לתחרות הפסנתר על שם ארתור רובינשטיין לשנת 1989.
"מסע אל תום האלף", 24 פרלודים ופוגות בכל הסולמות המז'וריים והמינוריים (1997-1998), בכורה ב-29.12.1999
עוד מיצירותיו > יצירות למקהלה

"מעשה ברבי אמנון ממגנצה", קנטטה לסולנים מקהלה וקונטינואו (1994), (1999) ביצוע בכורה: קפלה נובה, גלאזגו, סקוטלנד. בכורה של הנוסח העברי: האנסמבל הקולי החדש, פסטיבל ישראל 1999
"לשלום הנצחי", קנטטה לסולנים מקהלה ותזמורת על פי עמנואל קאנט ומקורות נוספים (2009). בכורה במרכז למוזיקה באר שבע, מקהלת הקיבוץ הארצי, 2009.
עוד מיצירותיו > מוזיקה קאמרית

שלישיית מיתרים (1992)
ווריאציות על נושא מאת מוצרט (גרסה מקורית 1991)
חמישייה לטובה ומיתרים (2000)
סונטה לצ'לו ופסנתר (2001)
ספרים

"מאנה מגדלנה ועד האינבנציות", עם עדו אברבאיה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה 1986
"מוזיקה ממבט ראשון", עם בנימין פרל ועדו אברבאיה הוצאת האוניברסיטה הפתוחה 1985-91
"מבוא למוזיקה" עם בנימין פרל עדו אברבאיה ואחרים, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה 1987-92
"האופרה", עם עדו אברבאיה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2007
"בטהובן - מורד ורומנטיקן", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2005-2011
להב שני

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1989 (בן 36) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל, רוטרדם, מינכן
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים  תלמה ילין (בית ספר)  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה  בית הספר הגבוה למוזיקה הנס אייזלר
 עיסוק:  מנצח, פסנתרן
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר, קונטרבס
 שיתופי פעולה בולטים:  התזמורת הפילהרמונית הישראלית  התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם
 פרופיל ב-IMDb
 
להב שני (נולד ב-7 בינואר 1989) הוא מנצח ופסנתרן ישראלי המשמש כמנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. הוא משמש גם כמנהלה המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם שבהולנד החל מעונת 2018–2019. בשנת 2026 יתמנה למנצח הראשי של הפילהרמונית של מינכן, לאחר שבאותה שנה יסיים את תפקידו ברוטרדם.
חייו

להב שני התחיל ללמוד נגינה בפסנתר אצל חנה שלגי בקונסרבטוריון גבעתיים. הוא למד בתיכון "תלמה ילין" והמשיך את לימודיו בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, כתלמידו של פרופסור אריה ורדי. למד ניצוח אצל פרופסור כריסטיאן אוולד, בבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש הנס אייזלר בברלין. הוא בוגר יחידת הנגנים הצעירים של המרכז למוזיקה ירושלים במשכנות שאננים.
בנוסף לפסנתר שני מנגן גם בקונטרבס. מורו היה טדי קלינג, נגן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. הוא זכה במלגת לימודים בקונטרבס מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל, וניגן בין השאר עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית תחת שרביטם של זובין מהטה, דניאל בארנבוים וגוסטאבו דודאמל. השתתף בכיתות אמן עם הפסנתרנים אנדראש שיף, ג'ון אוקונור, אלכסנדר תוראדזה וקלוד פרנק.
בשנת 2000, בהיותו בן 11, השתתף בעונה הרביעית של תחרות הכישרונות הצעירים "בראבו", ששודרה בערוץ הילדים.
את שירותו בצה"ל עשה כמוזיקאי מצטיין.
הופיע לראשונה כמנצח בברלין בסוף שנת 2011 באולם הקונצרטהאוס, בהתראה של שעות ספורות. בשנת 2012 ניצח על תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין. בשנת 2013 הופיע לראשונה בסין כפסנתרן – עם קונצ'רטו לפסנתר מס' 3 של רחמנינוב, וכמנצח – עם הסימפוניה הראשונה של מאהלר. הופיע עם כמה מן התזמורות בישראל, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית תחת שרביטו של זובין מהטה. בשנת 2010 הזמין אותו מהטה להצטרף לסיור של התזמורת הפילהרמונית הישראלית במזרח הרחוק כפסנתרן סולן וכעוזר מנצח.
בינואר 2018 הודיעה התזמורת הפילהרמונית הישראלית כי להב שני צפוי להחליף את מהטה עם פרישתו. להב משמש כמנהלה המוזיקלי של התזמורת החל מ-2020.
שימש כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של וינה בעונת הקונצרטים 2017–2018
חייו > חייו האישיים

להב שני הוא בן למנצח מיכאל שני. כיום הוא מתגורר בברלין עם רעייתו, נגנית הקלרינט מירי סעדון.
פרסים ואותות הוקרה

מלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל משנת 2000 ותמיכה של קרן רונן ועמותת צפונות תרבות.
תחרות ע"ש מרדכי תורג'מן (2001),
תחרות ע"ש פאול בן-חיים (2004)
פרס מיוחד בתחרות ואנדום הבינלאומית (2006).
הערות שוליים

↑  רן בוקר, "מנצח בן 29 מונה למחליפו של זובין מהטה", באתר ynet, 17 בינואר 2018
↑  אמיר מנדל, להב שני נבחר למנצח הראשי של הפילהרמונית של רוטרדם, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2016
1 2   אמיר מנדל, איך הפך להב שני בגיל 29 ליורש של המנהל המוזיקלי המיתולוגי זובין מהטה (ולא רק שלו), באתר הארץ, 15 בפברואר 2018
↑  להב שני, מנהל מוזיקלי, באתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: יאניק נזה-סגין | מנהל מוזיקלי, התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם 2018 - ממשיך  | הבא: לא נקבע |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: זובין מהטה | מנהל מוזיקלי, התזמורת הפילהרמונית הישראלית 2021 - ממשיך  | הבא: לא נקבע |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011382236305171  BnF: cb17867464s (data)  GND: 1113213868  ISNI: 0000 0004 8286 6704  LCCN: no2020058565  MusicBrainz: 4607a34c-fa1e-4533-8148-d3439dbe8595  NKC: xx0308870  VIAF: 2931147373408541580001   WorldCat (עם VIAF): 2931147373408541580001
משה זורמן

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1952 (בן 72) חולון, ישראל 
 מוקד פעילות:  אוניברסיטת תל אביב 
 מקום לימודים:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה
 עיסוק:  מלחין, מנצח, מוזיקאי, מוזיקולוג, מעבד, מרצה, מחנך למוזיקה
 כלי נגינה:  פסנתר, טרומבון, אקורדיון
 בן או בת זוג:  אסתרית בלצן 
 צאצאים:  איתמר זורמן, עלמה זורמן, רעות זורמן
 פרסים והוקרה:  פרס לנדאו  פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים  פרס אקו"ם 
 
משה זוֹרְמן (נולד ב-15 במאי 1952) הוא מלחין, מנצח, מוזיקאי, מוזיקולוג, מעבד, מרצה ומחנך למוזיקה ישראלי.
ביוגרפיה

משה זורמן נולד ב-1952 בחולון, בן להורים ניצולי גטו ורשה. למד בתיכון קוגל וסיים בהצטיינות את לימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב במחלקת הפסנתר (עם מינדרו כץ), ובמחלקת הקומפוזיציה (עם לאון שידלובסקי). משה זורמן זכה במשך 14 שנים ברציפות במלגות קרן התרבות אמריקה ישראל בכל התחומים. את שירותו הצבאי עשה כמעבד של להקות צבאיות, ועבד יחד עם רפי בן משה,
משה וילנסקי וגיל אלדמע. המשיך בלימודי הקומפוזיציה עם צבי אבני ולאחר סיום השירות נסע ללימודים בארצות הברית, והוא בעל תואר דוקטור למוזיקה מאוניברסיטת העיר ניו יורק. בשנים אלה למד קומפוזיציה עם ג'ורג' פרל, עם ג'ון קייג' בעת שהותו בבאנף קנדה כמלחין אורח, ועם מריו דוידובסקי בסדנת המלחינים בקולג' ג'ונסון בוורמונט.