stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראשית ישראל
אחרית הדבר לספר

באחרית הדבר לספר מציגים המחברים את ייחודו יוצא הדופן של המקרא ביחס לכתובים אחרים מהעת העתיקה: לא רק אפוס ומיתוס, או מפתח לסודות קוסמיים, אלא היסטוריה משפחתית ולאומית, מניפסט לאומי, דתי וחברתי ראשון מסוגו בעולם, החל על קהילה שלמה כולל כל מרכיביה. רק כשהחלו במאה ה-18 לנתח את התנ"ך במנותק מתפקידיו הקהילתיים והדתיים, ניסו חכמי ההשכלה וממשיכיהם להוכיח או להסביר את האירועים המתוארים בתנ"ך כאירועים היסטוריים ממשיים; זאת בשעה שרבים מאותם אירועים לא היו כאלה, לפי ניתוחם של המחברים. לדעתם, תרומתן הגדולה של הארכאולוגיה וההיסטוריה המקראיות להבנת המקרא אינה בהוכחה או הפרכה של אירועים ספציפיים הנזכרים במקרא, אלא דווקא בהכרת הרקע הממשי שבו הוא צמח: בקרב חברות קטנות, עניות יחסית ונידחות, שבכל זאת הצליחו להוציא מתוכן, בתהליך שתואר בספר, יצירה שלא הייתה כמוה להשפעה על תולדות האנושות.
נספחים

הספר כולל גם שבעה נספחים ובהם דיון נוסף במספר סוגיות מרכזיות שנדונו בפרקים השונים:
ניסיונות לזיהוי "תקופת האבות"
החיפוש אחר הר סיני
תיאוריות חלופיות על כיבוש כנען והתנחלות בני-ישראל
מדוע זיהוי הארכאולוגיה של ימי דוד ושלמה שגוי מיסודו
זיהוי ימי מנשה בממצא הארכאולוגי
כמה גדולה הייתה ממלכתו של יאשיהו?
גבולות פחוות יהוד
סיכום ביקורתי

למרות שהספר הוא סיכום מצב המחקר והשקפות המחברים אשר מיועד לקהל הרחב, הספר כולל ביבליוגרפיה מפורטת ביותר לכל אחת מהסוגיות הנדונות בו, באופן המציג את ההשקפות השונות לרבות אלה המנוגדות לדעת המחברים. הדבר מאפשר לקוראים להיחשף לטיעונים השונים שהועלו במחקר.
פרט לסוגיית תקופת הממלכה המאוחדת, שהוויכוח לגביה נמשך מאז פרסום הספר וטרם הוכרע, הרי באופן כללי הספר אכן מציג תמונה מאוזנת של מצב המחקר וההשערות שהיו מקובלות על רוב החוקרים בעת כתיבתו. רבות מהשקפות אלה לא השתנו משמעותית מאז פרסום הספר, שכן המחקר פנה לעסוק בהיבטים אחרים ודגשים אחרים. זהו עדיין ספר יסוד להכרת המחקר המודרני בנושאי הספר, גם אם לא בהכרח מקבלים את כל מסקנותיו.
ראו גם

דוד ושלמה - בין מציאות היסטורית למיתוס
לקריאה נוספת

ישי קורדובה, "ראשית ישראל", קשת החדשה 5, סתיו 2003.
הערות שוליים

↑  עמ' 19–41 בספר.
↑  עמ' 45–151 בספר
↑  עמ' 45–63 בספר.
↑  עמ' 64–83 בספר.
↑  עמ' 84–106 בספר.
↑  עמ' 107–130 בספר.
1 2  נדב נאמן וישראל פינקלשטיין (עורכים), מנוודות למלוכה: היבטים ארכאולוגיים והיסטוריים על ראשית ישראל, מוגש לפרופ' משה כוכבי במלאת לו שישים שנה מחבריו ותלמידיו, ירושלים (1990).
↑  עמ' 131–151 בספר.
↑  שלוש שנים לאחר פרסום מהדורתו העברית.
↑  כך למשל הכתובות האשוריות מתייחסות אל יהוא מלך ישראל בתור "בן עמרי", למרות שיהוא הרי השמיד את בית עמרי ומלך תחתיו; אולם מבחינת האשורים נותרה ממלכת ישראל "בית עמרי", על שם מייסדה.
↑  J.M. Cahill, “Jerusalem at the Time of the United Monarchy: The Archaeological Evidence”, in Jerusalem in Bible and Archaeology, pp. 13-80.
↑  וראו ביתר פירוט בערך בעניין זה: מבנה האבן הגדול בעיר דוד.
↑  מאמר על ארמונו של דוד המלך, בכתב העת Biblical Archaeology Review
↑  מאמר אודות חומות שבנה המלך שלמה בירושלים באתר "הידען".
↑  אייל לוי, דוד המלך היה פה: האתר שפתח מלחמת עולם בין היסטוריונים, באתר nrg‏, 2 באוגוסט 2013
↑  אסף שטול-טראורינג, סערה בעולם הארכאולוגיה: האם בחירבת קייאפה נמצאה הוכחה לקיומה של ממלכת דוד?, באתר הארץ, 21 באפריל 2011.
↑  ראו ספרות נוספת בערך על חורבת קייאפה.
↑  עמ' 155–225 בספר.
↑  עמ' 229–305 בספר.
↑  על משקל השלום הרומאי, Pax Romana, שאפיין שלב דומה בתולדות האימפריה הרומית וזמנה.
↑  עמ' 306–309 בספר.
↑  עמ' 310–341 בספר.
↑  עמ' 342–366 בספר.
↑  ראו למשל אצל יגאל בן-נון, קיצור תולדות יהוה. רסלינג, תל אביב, 2016. מחקר מעודכן זה והספרות המעודכנת שהוא מצטט נשענים במידה רבה על התמונה הכללית העולה מספרם של פינקלשטיין וסילברמן. על בסיס זה הוא עובר לחקור היבטים אחרים הקשורים באותה תמונה היסטורית: התפתחות הפולחן בממלכות יהודה וישראל, עלייתו של יהוה כאל המרכזי בפולחן זה, והשינויים שעברו תפישתו ופולחנו של יהוה עד גמר התגבשות היהדות המסורתית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb38918034g (data)  VIAF: 2579158188207020260002   WorldCat (עם VIAF): 2579158188207020260002
שגרירות ישראל בטהראן

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 עיר:  טהראן
 מדינה:  איראן
 תאריך פתיחה:  1964
 תאריך סגירה:  1979
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ישראל–איראן
 שטח האמנה:  שושלת פהלווי
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
שגרירות ישראל בטהראן הייתה הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בטהראן שבאיראן וטיפלה ביחסי איראן–ישראל. השגרירות הוקמה באופן רשמי ב-1964 (אם כי פעלה דה פקטו שנים רבות לפני כן), ונסגרה ב-1979 בתחילת המהפכה האיראנית.
כיום משמש בניין השגרירות את הרשות הפלסטינית כשגרירות הפלסטינית באיראן, ושם הרחוב בו שוכנת השגרירות אף שונה ל"רחוב פלסטין".
היסטוריה

בתקופת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי הפכה איראן למדינה המוסלמית השנייה אחרי טורקיה שהכירה בישראל בפועל. לישראל הייתה משלחת קבועה בטהראן, ששימשה כשגרירות דה פקטו, וב-1964 היא שודרגה לשגרירות דה יורה.
היסטוריה > חילוץ הישראלים מאיראן

המצב באיראן התדרדר במהלך שנת 1978, ולקראת סוף השנה הוחל בפינוי משפחות הישראלים באיראן. ב-16 בינואר 1979 עזב השאה מוחמד רזא פהלווי את איראן בעקבות מהומות קשות וממושכות שהתחוללו בה, וב-11 בפברואר הוכרזה באיראן המדינה האסלאמית החדשה.
ב-11 בפברואר שהו בשגרירות ישראל בטהראן רק אנשי ביטחון. באותו בוקר נעלם הכוח הצבאי האיראני ששמר על השגרירות.
באותה עת החל המון שמנה כ-20 אלף איש להסתער על בניין שגרירות ישראל. בראש ההמון עמדו מחבלים פלסטינים.[דרוש מקור][מפני ש...] קצין הביטחון של השגרירות ואנשיו הצליחו לברוח מן הבניין בטרם השתלט עליו ההמון.
עוד באותו היום, במעמד ראש הממשלה, שר החוץ וחבר "מועצת המהפכה המוסלמית", הניף יאסר ערפאת את הדגל הפלסטיני על בניין השגרירות הישראלית בטהראן, והשלטונות האיראניים החדשים העבירו להם באופן סמלי את המפתחות למקום. בכך הפכה השגרירות הישראלית לשגרירות הפלסטינית באיראן.
ב-18 בפברואר 1979 נמלטו שגריר ישראל, יוסף הרמלין, וצוות השגרירות מהמדינה.
שגרירים

צבי דוריאל (1955–1957)
מאיר עזרי (1957 –1973)
אורי לוברני (1973–1978)
יוסף הרמלין (1978–1979)
הערות שוליים

↑  From friends to foes: How Israel and Iran turned into arch-enemies — Iran — Haaretz.com
↑  המון רגם אותי באבנים, מעריב, 17 בנובמבר 1978
↑  ארגמן, עמ' 73.
↑  שמואל שגב, 1981, המשולש האיראני: היחסים החשאיים בין ישראל-איראן-ארצות הברית, תל אביב: ספריית מעריב.
↑  הערבים בפרס נכשלו במאבק נגד - שלטים, מעריב, 23 באוקטובר 1963
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל בארצות ערב ישראל |
| --- | --- | --- |
| נציגויות פעילות | שגרירות ישראל באבו דאבי (איחוד האמירויות הערביות) • שגרירות ישראל במנאמה (בחריין) • שגרירות ישראל בנג'מנה (צ'אד) • שגרירות ישראל בעמאן (ירדן) • שגרירות ישראל בקהיר (מצרים) • נציגות ישראל ברבאט (מרוקו) |  |
| נציגויות מתוכננות | שגרירות ישראל בח'רטום (סודאן) |  |
| נציגויות שאינן פעילות | שגרירות ישראל בנואקשוט (מאוריטניה) • נציגות ישראל בביירות (לבנון) • נציגות ישראל בתוניס (תוניסיה) • נציגות ישראל במסקט (עומאן) |  |
fa:نمایندگی سیاسی اسرائیل در تهران
נבחרת אוסטריה בכדורגל

ערך זה עוסק בנבחרת הגברים של אוסטריה בכדורגל. אם התכוונתם לנבחרת הנשים, ראו .
נבחרת אוסטריה בכדורגל היא הנבחרת הלאומית של אוסטריה. הנבחרת העפילה לגביע העולם בכדורגל בפעם האחרונה במונדיאל 1998 ושיחקה באליפות אירופה בכדורגל פעמיים.
הדירוג הנוכחי של נבחרת אוסטריה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-22 בעולם, נכון ל-28 בנובמבר 2024; הניקוד הוא 1,589.84 – עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 10 נמדד לראשונה בנובמבר 2015, והדירוג הנמוך ביותר 105 נמדד לראשונה ביולי 2008. הנבחרת העפילה למונדיאל 1938 אבל לא שיחקה בגלל האנשלוס (הכיבוש הגרמני). ההישג הטוב ביותר שלה בגביע העולם הוא המקום השלישי במונדיאל 1954.
נבחרת אוסטריה ונבחרת ישראל נפגשו מספר פעמים במוקדמות אליפות אירופה והמונדיאל. אחד המשחקים הזכורים ביותר לקהל הישראלי, הוא הניצחון 5 - 0 של נבחרת ישראל על אוסטריה באצטדיון רמת גן ב־6 ביוני 1999, מול כ-45,000 צופים.
משחק אחר שזכור הוא המשחק ברמת גן שבו איזנה אוסטריה את התוצאה בדקה ה-90 ל-1 - 1, ובכך מנעה מישראל את העלייה למשחקי ההצלבה למונדיאל 2002. אוסטריה הובסה במשחקי ההצלבה על ידי נבחרת טורקיה, שהגיעה בטורניר עצמו למקום השלישי.
היסטוריה > שנות ה-30 של המאה ה-20

הטורניר הגדול הראשון בו אוסטריה השתתפה לראשונה היה מוקדמות מונדיאל 1934. אוסטריה העפילה לטורניר הגמר לאחר שהביסה את בולגריה 1–6. בהמשך פרשה בולגריה מהמשך ההתמודדות ואוסטריה העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר הגמר. אוסטריה הגיעה לטורניר כאחת הנבחרות הטובות באירופה שכונתה בשם ה"וונדר טים" (נבחרת הפלא) ששיחקה תחת המאמן היהודי הוגו מייזל.
במשחקה הראשון בטורניר הגמר, בשלב שמינית הגמר, ניצחה אוסטריה את צרפת 2–3 אחרי הארכה. ברבע הגמר ניצחה אוסטריה את הונגריה 1–2. בחצי הגמר הפסידה אוסטריה 0–1 לאיטליה. האוסטרים התלוננו על טעויות שיפוט מצד השופט השוודי איוואן אקלינד שאחת מהן הובילה לשער של איטליה. לאחר הטורניר היו שמועות כי בניטו מוסוליני הבטיח לשופט דברים בתמורה שישפוט לטובת האיטלקים במשחק חצי הגמר והגמר. במשחק על המקום השלישי הפסידה אוסטריה לגרמניה 2–3. בכך סיימה אוסטריה במקום הרביעי.
אוסטריה העפילה למונדיאל 1938 לאחר שניצחה במוקדמות את לטביה, אך בעקבות סיפוחה לגרמניה במהלך האנשלוס, בוטלה ההתאחדות האוסטרית והנבחרת פרשה מטורניר הגמר. חלק מן השחקנים שיחקו עבור גרמניה הנאצית.
היסטוריה > מונדיאל 1954

אוסטריה פרשה ממוקדמות מונדיאל 1950, אך השתתפה במוקדמות מונדיאל 1954 במסגרתן הביסה את פורטוגל 1–9 וסיימה עימה בתיקו 0-0 ובכך העפילה לטורניר הגמר בפעם השנייה בתולדותיה.

בשלב הבתים של טורניר הגמר, ניצחה אוסטריה את סקוטלנד 0–1 והביסה את צ'כוסלובקיה 0–5. בגלל מתכונת הטורניר, אוסטריה לא התמודדה מול אורוגוואי, שגם לה היו שני ניצחונות, אף על פי ששתיהן שובצו באותו בית ובהגרלה ביניהן נקבע כי אורוגוואי תסיים ראשונה בבית ואוסטריה שנייה. בשלב רבע הגמר התמודדה אוסטריה מול שווייץ. במהלך המשחק פיגרה אוסטריה 0–3 כבר בדקה ה-19, אך הפכה את התוצאה ל-3–5 בתוך רבע שעה. כל אחת מהנבחרות כבשה שני שערים נוספים עד לסיום ותוצאת המשחק הייתה 5–7 לזכות אוסטריה. בסה"כ הובקעו במשחק 12 שערים ובכך נקבע שיא השערים למשחק במונדיאל, שיא שמחזיק עד להיום. בחצי הגמר הובסה אוסטריה 1–6 על ידי גרמניה ובמשחק על המקום השלישי ניצחה אוסטריה את אורוגוואי 1–3. הזכייה במקום השלישי במונדיאל 1954 היא ההישג הגדול ביותר של נבחרת אוסטריה בכל הזמנים. אריך פרובסט היה המבקיע המצטיין של אוסטריה בטורניר עם 6 שערים. ארנסט סטויזפל ותאודור ואגנר הבקיעו 3 שערים כ"א (כל שלושת השערים של ואגנר הובקעו בניצחון על שווייץ). אלפרד קרנר וארנסט אוקווירק הבקיעו שני שערים כ"א (צמד השערים של קורנר הובקע אף הוא בניצחון על שווייץ).
היסטוריה > מונדיאל 1958

אוסטריה העפילה לטורניר הגמר של מונדיאל 1958 לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדם שכלל גם את הולנד ולוקסמבורג. בטורניר עצמו הובסה אוסטריה על ידי ברזיל 0–3 והפסידה לברית המועצות 0–2. אוסטריה סיימה את משחקיה בתיקו 2-2 עם אנגליה וסיימה במקום האחרון בבית.
היסטוריה > מונדיאל 1978

אוסטריה החלה להשתתף במוקדמות אליפות אירופה החל מאליפות אירופה הראשונה, יורו 1960, אך הפסידה ברבע הגמר לצרפת ולא העפילה לטורניר הגמר. גם בטורנירים הבאים לא הצליחה אוסטריה להעפיל לטורניר הגמר.

אוסטריה פרשה מסיבות כספיות ממוקדמות מונדיאל 1962, אך התמודדה במוקדמות מונדיאל 1966 ולראשונה בתולדותיה נכשלה בניסיונה להעפיל לטורניר הגמר כאשר סיימה אחרונה בבית המוקדם אחרי הונגריה ומזרח גרמניה. בעוד שלוש ההיעדרויות הקודמות של אוסטריה מטורניר הגמר היו בעקבות פרישתה, הפעם היעדרותה הייתה כתוצאה מהדחה מטורניר המוקדמות.

אוסטריה לא הצליחה להעפיל גם לשני טורנירי גביע העולם הבאים, אך הצליחה להעפיל למונדיאל 1978. בשלב הבתים ניצחה אוסטריה את ספרד 1–2 ואת שוודיה 0–1. במשחקה האחרון בשלב הבתים הפסידה אוסטריה לברזיל 0–1 אך סיימה ראשונה בבית בזכות מספר שערי זכות גדול יותר מברזיל שסיימה עימה באותו מספר נקודות והפרש שערים.

בשלב הבתים השני הובסה אוסטריה על ידי הולנד 1–5 והפסידה לאיטליה 0–1. אולם במשחקה האחרון הפתיעה אוסטריה את מערב גרמניה 2–3 במשחק שזכה לכינוי "נס קורדובה". היה זה הניצחון הראשון של אוסטריה על גרמניה מזה 47 שנים. ניצחון יוקרתי זה לא מנע מאוסטריה לסיים במקום האחרון בבית. הנס קרנקל היה המבקיע הבולט של אוסטריה בטורניר עם 4 שערים.
היסטוריה > מונדיאל 1982

אוסטריה העפילה למונדיאל 1982 בפעם השנייה ברציפות. היא שובצה בשלב הבתים עם מערב גרמניה, אלג'יריה וצ'ילה. אוסטריה ניצחה את צ'ילה 0–1 ואת אלג'יריה 0–2. למשחקה האחרון בבית נגד מערב גרמניה הגיעו שתי הנבחרות כאשר הן מודעות לניצחונה של אלג'יריה על צ'ילה במחזור הסיום שנערך יום קודם לכן וכאשר הן יודעות כי ניצחון גרמני בהפרש של שער או שניים יעלה את שתי הנבחרות לשלב הבא. במשחק, שזכה לכינוי "חרפת גיחון", ניצחה מערב גרמניה 0–1 משער מוקדם ושתי הנבחרות לא התאמצו להבקיע שערים נוספים. בעקבות מקרה זה, החליטה פיפ"א לשנות את שיטת קיום משחקי הבתים בעתיד, כך ששני המשחקים במחזור הסיום יתקיימו במקביל.

אוסטריה, שספגה ביקורת על חוסר ההגינות שהפגינה במשחק, העפילה לשלב הבתים השני מהמקום השני בבית. בשלב הבתים השני הפסידה אוסטריה לצרפת 0–1 וסיימה בתיקו 2-2 עם צפון אירלנד ובכך סיימה במקום השני בבית והודחה מהטורניר.
היסטוריה > מונדיאל 1990

אוסטריה לא העפילה למונדיאל 1986, אך העפילה למונדיאל 1990. בטורניר הגמר הפסידה אוסטריה 0–1 לאיטליה ולצ'כוסלובקיה וניצחה 1–2 את ארצות הברית. אוסטריה סיימה שלישית בבית ולא העפילה לשמינית הגמר.
היסטוריה > מונדיאל 1998

אוסטריה לא העפילה למונדיאל 1994, אך העפילה למונדיאל 1998. היא סיימה בתיקו 1-1 עם קמרון ועם צ'ילה והפסידה 1–2 לאיטליה. אוסטריה סיימה שלישית בבית ולא העפילה לשמינית הגמר.
היסטוריה > יורו 2008

אוסטריה נבחרה לארח את יורו 2008 בצוותא עם שווייץ ובכך השתתפה לראשונה בתולדותיה בטורניר גמר אליפות אירופה, לאחר שכשלה להעפיל לטורניר זה 12 פעמים. למרות יתרון הביתיות, אוסטריה לא הצליחה לנצח באף משחק. היא הפסידה לקרואטיה 0–1, סיימה בתיקו 1-1 עם פולין והפסידה לגרמניה 0–1. אוסטריה סיימה במקום השלישי בבית ולא העפילה לשלב הבא.
היסטוריה > יורו 2016

לאחר שלא הצליחה להעפיל ליורו 2012, הצליחה אוסטריה, לראשונה בתולדותיה, להעפיל ליורו 2016 דרך טורניר המוקדמות. זאת לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדם לפני רוסיה, שוודיה, מונטנגרו, ליכטנשטיין ומולדובה במאזן מרשים של 9 ניצחונות ותוצאת תיקו אחת. עם זאת, בטורניר הגמר, שוב אכזבה אוסטריה כאשר הפסידה להונגריה 0–2, סיימה בתיקו 0-0 עם פורטוגל והפסידה 1–2 לאיסלנד.
היסטוריה > יורו 2020

אוסטריה העפילה ליורו 2020, ובמשחקה הראשון בטורניר השיגה את ניצחונה הראשון בתולדותיה בתחרות לאחר שגברה 1–3 על נבחרת מקדוניה הצפונית. בהמשך שלב הבתים הפסידה אוסטריה להולנד 2-0 וגברה על אוקראינה 0-1. אוסטריה העפילה לשמינית הגמר לראשונה בתולדותיה מהמקום השני בבית. בשלב שמינית הגמר הפסידה אוסטריה 2-1 אחרי הארכה לאיטליה, אלופת אירופה שבדרך והודחה.
היסטוריה > יורו 2024

אוסטריה העפילה ליורו 2024. היא פתחה את שלב הבתים בהפסד 1-0 לצרפת, אך בהמשך גברה 1-3 על פולין וניצחה את הולנד 2-3. אוסטריה העפילה לשמינית הגמר מהמקום הראשון בבית אך הפסידה 2-1 לטורקיה והודחה.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא נרשמה
| הממלכה האיטלקית 1934 | מקום רביעי | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 7 |
צרפת 1938: פרשה לאחר ההעפלה
ברזיל 1950: פרשה
| שווייץ 1954 | מקום שלישי | 5 | 4 | 0 | 1 | 17 | 12 |
| שוודיה 1958 | שלב הבתים | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 7 |
צ'ילה 1962: פרשה
אנגליה 1966: לא העפילה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
| ארגנטינה 1978 | רבע גמר | 6 | 3 | 0 | 3 | 7 | 10 |
| ספרד 1982 | שלב הבתים השני | 5 | 2 | 1 | 2 | 5 | 4 |
מקסיקו 1986: לא העפילה
| איטליה 1990 | שלב הבתים | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 3 |
ארצות הברית 1994: לא העפילה
| צרפת 1998 | שלב הבתים | 3 | 0 | 2 | 1 | 3 | 4 |
קוריאה הדרומית יפן 2002: לא העפילה
גרמניה 2006: לא העפילה
דרום אפריקה 2010: לא העפילה
ברזיל 2014: לא העפילה
רוסיה 2018: לא העפילה
קטר (מדינה) 2022: לא העפילה
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 7/22 | 29 | 12 | 4 | 13 | 43 | 47 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל אליפויות אירופה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
צרפת 1960: לא העפילה
ספרד 1964: לא העפילה
איטליה 1968: לא העפילה
בלגיה 1972: לא העפילה
יוגוסלביה 1976: לא העפילה
איטליה 1980: לא העפילה
צרפת 1984: לא העפילה
גרמניה 1988: לא העפילה
שוודיה 1992: לא העפילה
אנגליה 1996: לא העפילה
בלגיה הולנד 2000: לא העפילה
פורטוגל 2004: לא העפילה
| אוסטריה שווייץ 2008 | שלב הבתים | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 3 |
פולין אוקראינה 2012: לא העפילה
| צרפת 2016 | שלב הבתים | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 |
| האיחוד האירופי 2020 | שמינית גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 5 |
| גרמניה 2024 | שמינית גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 6 |
בריטניה אירלנד 2028: 
| סה"כ | 4/17 | 14 | 4 | 2 | 8 | 14 | 18 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | ב | שלב הבתים | 4 | 2 | 1 | 1 | 3 | 2 |
| איטליה 2020-2021 | ב | עלתה לדרג א | 6 | 4 | 1 | 1 | 9 | 6 |
| הולנד 2022-2023 | א | ירדה לדרג ב | 6 | 1 | 1 | 4 | 6 | 10 |
| 2024-2025 | ב |  |  |  |  |  |  |  |
2026-2027: 
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 16 | 7 | 3 | 6 | 18 | 18 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים > סגל הנבחרת

להלן סגל הנבחרת לקראת משחקי יורו 2024
הנתונים מעודכנים נכון ל-26 במרץ 2024
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | היינץ לינדנר | 17 ביולי 1990 | 36 | 0 | בלגיה  סן ז'ילואז |
| 12 | שוער | ניקלאס הדל | 17 במרץ 2001 | 1 | 0 | אוסטריה ראפיד וינה |
| 13 | שוער | פטריק פנץ | 2 בינואר 1997 | 5 | 0 | דנמרק ברונדבי |

| 2 | הגנה | מקסימיליאן ובר | 4 בפברואר 1998 | 23 | 0 | גרמניה בורוסיה מנשנגלדבך |
| 3 | הגנה | גרנוט טראונר | 25 במרץ 1992 | 10 | 1 | הולנד פיינורד |
| 4 | הגנה | קווין דאנסו | 19 בספטמבר 1998 | 18 | 0 | צרפת לאנס |
| 5 | הגנה | שטפן פוש | 14 במאי 1997 | 30 | 1 | איטליה בולוניה |
| 14 | הגנה | לאופולד קוורפלד | 20 בדצמבר 2003 | 1 | 0 | אוסטריה ראפיד וינה |
| 15 | הגנה | פיליפ לינהרט | 11 ביולי 1996 | 19 | 1 | גרמניה פרייבורג |
| 16 | הגנה | פיליפ מוונה | 29 בינואר 1994 | 11 | 0 | גרמניה מיינץ 05 |
| 21 | הגנה | פלביוס דניליוק | 27 באפריל 2001 | 2 | 0 | אוסטריה רד בול זלצבורג |

| 6 | קשר | ניקולאס זייוולד | 4 במאי 2001 | 22 | 0 | גרמניה ר.ב. לייפציג |
| 8 | קשר | אלכסנדר פראס | 26 במאי 2001 | 4 | 0 | אוסטריה שטורם גראץ |
| 9 | קשר | מרסל זביצר | 17 במרץ 1994 | 78 | 17 | גרמניה בורוסיה דורטמונד |
| 10 | קשר | פלוריאן גריליץ' | 7 באוגוסט 1995 | 41 | 1 | גרמניה הופנהיים |
| 17 | קשר | פלוריאן קיינץ | 24 באוקטובר 1992 | 27 | 1 | גרמניה פ.צ. קלן |
| 18 | קשר | רומאנו שמיד | 27 בינואר 2000 | 9 | 0 | גרמניה ורדר ברמן |
| 19 | קשר | כריסטוף באומגרטנר | 1 באוגוסט 1999 | 36 | 13 | גרמניה ר.ב. לייפציג |
| 20 | קשר | קונראד ליימר | 27 במאי 1997 | 34 | 4 | גרמניה באיירן מינכן |
| 22 | קשר | מתיאס זיידל | 24 בינואר 2001 | 3 | 0 | אוסטריה ראפיד וינה |

| 7 | חלוץ | מרקו ארנאוטוביץ' | 19 באפריל 1989 | 111 | 36 | איטליה אינטר מילאנו |
| 11 | חלוץ | מיכאל גרגוריץ' | 18 באפריל 1994 | 53 | 15 | גרמניה פרייבורג |
| 23 | חלוץ | פטריק וימר | 30 במאי 2001 | 10 | 0 | גרמניה  וולפסבורג |
| 25 | חלוץ | מקסימילאן אנטרופ | 15 בספטמבר 1997 | 2 | 1 | אוסטריה TSV הארטברג |
| 26 | חלוץ | מרקו גרול | 6 ביולי 1998 | 4 | 0 | אוסטריה ראפיד וינה |
שחקנים > שחקנים מפורסמים

ארנסט אוקווירק
מריו האס
ארנסט האפל
אנדריאס הרצוג
איביצה ואסטיץ'
רונאלד לינץ
טוני פולסטר
הרברט פרוהסקה
הנס קרנקל
מתיאס סינדלר
וולטר שכנר
דויד אלאבה
יוזף ביקאן
היימו פפייפנברגר
הראלד צ'רני
מיכאל קונסל
פרנץ וולפארט
שיאי שחקנים

נכון ל-17 בנובמבר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מרקו ארנאוטוביץ' | 2008–הווה | 121 | 39 |
| 2 | דויד אלאבה | 2009–הווה | 105 | 15 |
| 3 | אנדריאס הרצוג | 1988 - 2003 | 103 | 26 |
| 4 | אלכסנדר דראגוביץ' | 2022-2009 | 100 | 2 |
| 5 | טוני פולסטר | 1982 - 2000 | 95 | 44 |
| 6 | גרהרד הנפי | 1948 - 1964 | 93 | 12 |
| 7 | מרסל זביצר | 2012–הווה | 87 | 20 |
| 8 | קרל קולר | 1952 - 1965 | 86 | 5 |
| 9 | ברונו פזי | 1975 - 1990 | 84 | 9 |
| 9 | יוליאן באומגרטלינגר | 2009–2021 | 84 | 1 |
| 9 | פרידריך קונסיליה | 1970 - 1985 | 84 | 0 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | טוני פולסטר | 1982 - 2000 | 44 | 95 | 0.46 |
| 2 | מרקו ארנאוטוביץ' | 2008–הווה | 39 | 121 | 0.32 |
| 3 | הנס קרנקל | 1973 – 1985 | 34 | 69 | 0.49 |
| 4 | יוהאן הורוואט | 1924 - 1934 | 29 | 46 | 0.63 |
| 5 | אריק הוף | 1957 - 1968 | 28 | 37 | 0.76 |
| 5 | מארק יאנקו | 2006 - 2019 | 28 | 70 | 0.4 |
| 7 | אנטון שאל | 1927–1934 | 27 | 28 | 0.96 |
| 8 | מתיאס סינדלר | 1926 - 1937 | 26 | 43 | 0.6 |
| 8 | אנדריאס הרצוג | 1988 – 2003 | 26 | 103 | 0.25 |
| 10 | קרל צישק | 1931–1945 | 24 | 40 | 0.6 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
| כדורגל באוסטריה אוסטריה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האוסטרית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | הבונדסליגה האוסטרית • הליגה האוסטרית השנייה • הליגה האוסטרית האזורית • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | הגביע האוסטרי • הסופר קאפ האוסטרי |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
מרקו ארנאוטוביץ' שיאן ההופעות (121) בנבחרת אוסטריה בכל הזמנים.
טוני פולסטר מלך השערים (44) בנבחרת אוסטריה בכל הזמנים.
אורי קוקיה

| --- | --- |

קוקיה במדי מכבי חיפה, 2013
 לידה:  14 במאי 1981 (בן 43) יבנה, ישראל ישראל
 עמדה:  פאוור פורוורד/סנטר
 גובה:  2.02 מטר
 קבוצות כשחקן
 2000–2001   2001–2002   2002–2003   2003–2004   2004–2005   2005–2007   2007–2008   2008–2009   2009–2013   2013–2014   2015   2015–2016   2016   2016–2018   2018–2019   2019:  הפועל תל אביב   עירוני נהריה   הפועל גליל עליון   עירוני נהריה   בני השרון   עירוני נהריה   מכבי חיפה   הפועל חולון   הפועל ירושלים   מכבי חיפה   הפועל רמת גן   עירוני נהריה   מכבי קריית גת   הפועל רמת גן  אליצור יבנה   הפועל רמת גן
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה הלאומית (2008)   גביע המדינה (2009)   השחקן המשתפר בליגת העל בכדורסל (2009)
 קבוצות כמאמן
 2019–2021   2023-2021   2024-היום:  מכבי עירוני רמת גן   אליצור יבנה   מכבי מעלה אדומים
אורי קוקיה (נולד ב-14 במאי 1981 ביבנה) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר וכיום משמש כמאמן. קוקיה הוא הכדורסלן הישראלי הפעיל הראשון והשלישי אחרי ברק עטר וג'ניה דודוצקין בין הספורטאים מקצוענים-פעילים אשר יצא מהארון כהומוסקסואל.