stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן רבינוביץ
ביוגרפיה

בן רבינוביץ נולד בתל אביב. אביו, אהרן (רוניה) רבינוביץ (1945-1901), היה מראשי ההסתדרות בישראל, הקים וניהל את המחלקה לאיגוד מקצועי. אמו, מָשָה (מרים) רבינוביץ (2005-1912) הייתה נכדתו של "הגדול ממינסק", ר' ירוחם יהודה ליב פרלמן. עסקה בחינוך מיוחד ובהמשך ניהלה את בית הספר לפעילי ההסתדרות בתל אביב. המשפחה התגוררה בלב הישן של תל אביב ובין באי ביתה היו רבים ממנהיגי היישוב, אנשי תנועת העבודה וכן אנשי ספר ורוח.
באחד המפגשים הביתיים, כשהיה פעוט כבן שנה, הרשים רבינוביץ את המשוררת אלה אמיתן (וילנסקי), שדמיינה אותו כמפקד צבא בארץ גמדים דמיונית. כך, בהשראתו, נולד השיר "במדינת הגמדים" ("ובראש הגדוד צועד, אצבעוני המפקד"). השיר פורסם לראשונה ב"דבר לילדים" (ב-1 באוקטובר 1940), הולחן בהמשך על ידי יצחק לוי והפך לנכס צאן ברזל בפזמוני הילדים מאז ועד היום.
בן רבינוביץ למד בבית-הספר 'בית חינוך' ולאחר מכן בבית הספר התיכון 'תיכון חדש'. לאחר שירות צבאי כקצין בחיל התותחנים, סיים תואר ראשון בכימיה ובפיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ובהמשך השלים תואר במנהל עסקים (MBA) מאוניברסיטת קולומביה בניו-יורק, ארצות הברית.
ב-1967 שב ארצה לאחר ששימש כחבר בכיר בצוות ניהול של חברת Du-Pont האמריקאית. בשנת 1968 נישא לאסנת רבין, אמנית ועורכת, ולשניים נולדו בת ובן. השניים היו נשואים עד מותה בשנת 2015.
בין 1967 ל-1973 עבד במספר תפקידים בכירים בקונצרן כור תעשיות. בין השנים 1975-1973 הוצב בשגרירות ישראל בלונדון והוביל פעילויות בשליחות ארגון נתיב ('לשכת הקשר').
ב-1978 מונה למנכ"ל חברת-העובדים של ההסתדרות, אז ארגון הגג של משק העובדים שכלל כרבע מהפעילות הכלכלית הארץ. הוא היה אחראי מטעמה, בין השאר, על ניהול תאגידים מובילים בתחומי הבנקאות, הביטוח, התעשייה והמסחר. במהלך שנים אלו, גם היה שותף לדיונים ולגיבוש תוכנית הייצוב הכלכלית ('עסקת החבילה') הלאומית.
בשנים 1987–1988 שימש כעוזר מיוחד למנכ"ל כור, וב-1988 הקים את "אבגר", משרד עצמאי לייעוץ וניהול כלכלי.
לאורך השנים, שימש רבינוביץ כדירקטור במגוון רחב של חברות וארגונים ובכלל זה: בנק הפועלים, פקר פלדה, עם-עובד, אמפל, אל-על, כי"ל, לאומי ושות' ועוד. כמו כן, היה חבר וסגן יו"ר מליאת רשות ניירות ערך.
בנוסף, רבינוביץ נטל חלק בהנהלות גופים ציבוריים ובכלל זה: האוניברסיטה העברית, המכללה האקדמית ת"א-יפו והאגודה לחקר תפוצות ישראל. היה יו"ר העמותות ילדי השלום ומקרא לישראל. כחלק מפעילותו בעמותת קרן מייסדים יזם הקמת אתר אינטרנט היסטורי על תנועת העבודה בישראל.
הערות שוליים

↑  http://tnuathaavoda.info/people/home/people/1118588515.html?cat=12
↑  אלה אמיתן, כך נוסדה מדינת הגמדים:, מעריב, 2 באוגוסט 1979;
נתי גבאי, הכירו את אצבעוני – מפקד מדינת הגמדים, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 16 בדצמבר 2018
↑  אסנת רבינוביץ: מודעת אבל באתר "אבלים".
↑  בן רבינוביץ מונה למנהל חברת העובדים, מעריב, 14 בפברואר 1984
↑  http://tnuathaavoda.info/people/home/people/1118588515.html?cat=12
ג'רי מורן

ג'רלד וו. מורן (באנגלית: Gerald W. Moran; נולד ב-29 במאי 1954) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כסנאטור מטעם מדינת קנזס.
ביוגרפיה

מורן גדל בפליינוויל שבקנזס, והוא בוגר בית הספר למשפטים של אוניברסיטת קנזס. הוא התמחה במשפט פרטי ושימש כעוזר התובע הכללי של מדינת קנזס (1982 - 1985) וסגן פרקליט מחוז רוקס (1987 - 1995). מורן היה חבר בסנאט של קנזס (1989 - 1997), והיה מנהיג הרוב בשנתיים האחרונות לכהונתו. הוא נבחר לבית הנבחרים האמריקאי ב-1996 וכיהן שם בשש תקופות כהונה כשהוא זוכה להתנגדות אלקטורלית מועטה. אל הסנאט האמריקאי נבחר ב-2010 ונבחר מחדש בבחירות 2016 לקונגרס.
מטעם המפלגה הרפובליקנית, כיהן מורן כיושב ראש הוועדה הסנאטוריאלית הרפובליקנית הלאומית (NRSC) בקונגרס ה-113 של ארצות הברית, ובמהלך כהונתו בתפקיד זה הוביל מאמצים מוצלחים לבחירת רפובליקנים לסנאט בבחירות 2014 לקונגרס, ובכך נטלו הרפובליקנים את הרוב בסנאט מן המפלגה הדמוקרטית מאז 2006. מאז פרישתו של הסנאטור ג'וני אייזקסון מג'ורג'יה, מורן מכהן כיו"ר הוועדה לענייני חיילים משוחררים של הסנאט של ארצות הברית, תפקיד בו כיהן בעבר מינואר 2020 עד פברואר 2021.
הערות שוליים

↑  לינדזי וייס, ג'רי מורן נבחר בקלות מחדש לכהונה שנייה בסנאט, באתר Mcclatchydc‏, 8 בנובמבר 2016 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019044316  SNAC: w6fx7xj5  US Congress: M000934  VIAF: 1283155411321708940000   WorldCat (עם VIAF): 1283155411321708940000
יער אטאטורק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  מוסטפא כמאל אטאטורק
 תאריך הקמה:  1953
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  גבע כרמל
 קואורדינטות:  32°39′09″N 34°57′40″E﻿ / ﻿32.652365430018°N 34.961047538824°E﻿ / 32.652365430018; 34.961047538824
  (למפת הכרמל מוגדלת) יער אטאטורק(למפת הכרמל רגילה) יער אטאטורק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער אטאטורק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער אטאטורק
 
יער אטאטורק (בטורקית: Atatürk Ormanı) הוא יער נטוע על שמו של מוסטפא כמאל אטאטורק, מייסד הרפובליקה הטורקית, השוכן באזור הדרומי של הר הכרמל בישראל. היער ניטע על אדמה עקרה על ידי עולים מטורקיה ב-1953.
היסטוריה

היער, שהוקם בשנת 1953, ניטע סמוך למושב גבע כרמל, שרוב תושביו הם יהודים יוצאי טורקיה שעלו לישראל. על מה שהיה הר עקר ניטעו עצים. טקס הפתיחה נערך בהשתתפות נשיא המדינה יצחק בן צבי ושגרירת טורקיה בישראל שפקט אסטיניאלי, שניהם גם נטעו עץ ביער באותו יום. על שלט בכניסה ליער כתוב בטורקית:
"ATATÜRK ORMANI TÜRKİYE'DEN GELEN MUSEVİLER TARAFINDAN DİKİLMİŞTİR"
בתמונות מתועדות נראות נשים טורקיות לוקחות רגע של כבוד מול הלוח שעליו מופיע הציטוט. לפחות החל משנת 1972, טורקים שביקרו ביער ושתלו עץ יקבלו תעודה.
בצמוד ליער קיים חניון אטאטורק צמוד לכביש 4. במקום בית קפה בשם "אטאטורק" הפועל במקום בכל ימות השבוע.
באתר הוקמה אנדרטה לזכרו של יואל אולצ'ר בן ה-19, אשר נרצח בפיגוע הטרור על בתי הכנסת באיסטנבול ב-15 בנובמבר 2003.
ב-2010 התרחשה השרפה בכרמל. יער אטאטורק, בהיותו בצד הדרומי של פסגת ההר שלא היה חשוף לאש, לא נפגע מהשרפה.
הערות שוליים

1 2  Topoğlu, Oğuz. "İsrail Atatürk Ormanı 1972". oguztopoglu.com. נבדק ב-28 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  לפני 57 שנים ביחסי טורקיה-ישראל, באתר hurriyet, ‏בדצמבר 2010
↑  Talisman_Ist. (8 באוקטובר 2017). "İsrail'de bir "Atatürk Ormanı"". Medium.com. נבדק ב-28 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  רוני נאק, המסלול הירוק, באתר ynet, 14 באפריל 2022
↑  "Tarihin, bugünün ve yaşamın izinde İsrail'i gezmek". Şalom. 13 באוגוסט 2008. נבדק ב-28 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
הקפטאן הכחול

| --- | --- |

 בימוי:  Maryam Touzani 
 תסריט:  Maryam Touzani, נביל עיוש 
 עריכה:  Nicolas Rumpl 
 שחקנים ראשיים:  לובנה אזאבל סאלח בכרי בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  כריסטיאן איידנס אנדרסן 
 צילום:  Virginie Surdej 
 מדינה:  צרפת, בלגיה, מרוקו, דנמרק 
 חברה מפיצה:  Ad Vitam Distribution, Movies Inspired, Megarama, Folkets Bio, Strand Releasing, Arsenal, Filmcoopi Zürich, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 הקרנת בכורה:  10 בפברואר 2023 
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  ערבית, צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט רומנטי, סרט קומדיה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקַפְטָאן הכחול (בערבית: أزرق القفطان) הוא סרט דרמה הומוסקסואלי בשפה המרוקאית שיצא לאור בשנת 2022, בבימויה של מרים טוזאני על פי תסריט מאת נביל עיוש. הסרט מתאר את יחסיהם של מינה (לובנה אזאבל) ובעלה ההומו חלים (סאלח בכרי) שחי בארון ומנהלים חנות לקפטאנים (אנ') בעיר העתיקה של סלא, מרוקו, ובחור צעיר העובד בחנות כשולייה. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2022 ושם זכה בפרס FIPRESCI בחלקו.
הסרט ייצג את מרוקו בפרס האוסקר לשנת 2023 בקטגוריית סרט עלילתי בינלאומי, אך לא נכנס לחמשת הגדולים.
באוקטובר 2022 השתתף הסרט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ה-38 ובפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה בתל אביב.
עלילה

לאורך כל הסרט נרקם הקפטאן הכחול, מבד מרהיב במיוחד ושזור ברקמה ובכפתורים של זהב, כסוג של אומנות אירוטית. הסרט מספר על חאלים (סלאח בכרי), חייט-אומן של שמלות קפטאן שחי ועובד עם אשתו מינה (לובנה אזאבל) החולה במחלה קשה. לזוג אין ילדים. בשל עומס העבודה נאלצים בני הזוג לשכור עובד שיעזור לחאלים וילמד ממנו את המלאכה. מינה מביאה את יוסף (איוב מיסיואי), גבר צעיר, עדין ויפה ומיד נוצר חיבור בין שני הגברים מעבר להערכה המקצועית. חאלים מקיים בחמאם יחסי מין עם גברים מאחורי גבה של אשתו, אך היא יודעת ומעלימה עין.
לאורך מרבית הסרט קיים בין מינה ליוסף מתח רב. היא מנסה לערער את אמינותו בכך שמאשימה אותו בגניבה של בד יקר שנעלם. למרות שהיא מגלה שהבד נמסר בטעות למוכר הבדים ולא נגנב היא איננה מבקשת את סליחתו של יוסף. מצבה הבריאותי של מינה הולך ומחמיר והיא לא חוזרת לעבוד בחנות. חאלים עוזב את החנות על מנת לטפל במסירות באשתו האהובה שסופה קרב. יוסף מתגלה כידיד נפש אמיתי של הזוג ותומך הן בחאלים והן במינה עד למותה. ימים לפני מותה היא מצליחה לבקש את סליחתו של יוסף. לקראת סיום הסרט אנו מתוודעים לסרטן השד שהיא לקתה בו.
סצנת הסיום בסרט מתארת את חאלים שמסיר את התכריכים הלבנים מגופה של אשתו, בניגוד למסורת הדתית ומלביש אותה בקפטאן הכחול המרהיב שרקם, הראוי רק לה, וכך נשארים לבדם חאלים ויוסף לשאת את גופה מביתה אל בית הקברות.
דמויות

| שחקן | דמות |
| --- | --- |
לובנה אזאבל: מינה
סאלח בכרי: חלים
איוב מיסואי: יוסף
פסטיבלים בהם השתתף הסרט

פסטיבל הקולנוע הגאה בלונדון, הממלכה המאוחדת (2022)
פסטיבל הקולנוע ורוצלב, פולין (2022)
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו, קנדה (2022)
פסטיבל קרלובי וארי, צ'כיה (2022)
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך טקס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | 14 במרץ 2024 | הסרט הטוב ביותר - מהדורה מוגבלת | "הקפטאן הכחול" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Jack Dunn, ‘Red, White & Royal Blue,’ ‘The Last of Us’ and ‘Heartstopper’ Win Top Prizes at New York GLAAD Media Awards, Variety, ‏2024-05-12 (באנגלית אמריקאית)
קאלידו קוליבאלי

קאלידו קוליבאלי (בצרפתית: Kalidou Koulibaly; נולד ב-20 ביוני 1991) הוא כדורגלן סנגלי יליד צרפת, המשחק בעמדת הבלם באל-הילאל ובנבחרת סנגל.
קריירה

קוליבאלי נולד בסן-דייה-דה-ווז' שבצרפת, להורים מהגרים מסנגל. הוא מוסלמי, ושמו נגזר מהקוראן.
החל את דרכו המקצועית בכדורגל בספורטינג סן-דייה, מועדון מקומי בצרפת. בנעוריו שיחק קוליבאלי במחלקות הנוער של ספורטינג סן-דייה ושל מץ שנחשבה לבכירה יותר בצרפת.
בשנת 2010 הועלה לסגל הבוגר של מץ הצרפתית, חתם על חוזה בקבוצה לעונה אחת. את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של המועדון, ערך ב-20 באוגוסט 2010. במהלך שנתיים בקבוצה הבוגרת של מץ רשם 42 הופעות ליגה וכבש שער אחד.
ב-29 ביוני 2012 חתם על חוזה לארבע עונות בגנק הבלגית. ב-23 באוגוסט 2012 ערך קוליבאלי את הופעת הבכורה שלו במדי גנק בשלב הפלייאוף של הליגה האירופית בהפסד 1–2 ללוצרן השווייצרית. ב-23 בדצמבר, כבש את שער הבכורה שלו במדי גנק בהפסד קבוצתו 2–4 לאנדרלכט במסגרת הליגה הבלגית. הוא הפך לשחקן הרכב קבוע בגנק והיה לאחד הבלמים הבולטים של הקבוצה ורשם 64 הופעות ליגה בהן כבש שלושה שערים.
ב-2 ביולי 2014 חתם על חוזה לחמש עונות בנאפולי מהסרייה א' האיטלקית, ששילמה עבורו שישה וחצי מיליון ליש"ט. ב-19 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נאפולי במסגרת שלב הפלייאוף בליגת האלופות בתיקו 1-1 נגד אתלטיק בילבאו הספרדית. ב-24 בספטמבר, כמעט חודש לאחר שערך את הופעת הבכורה שלו במדי נאפולי, כבש קוליבאלי את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 3-3 עם פלרמו. ב-22 באפריל 2018 כבש שער ניצחון בדקה ה-90 נגד יובנטוס. שער זה קירב את קבוצתו לנקודה אחת בלבד מיובנטוס שבמקום הראשון בסרייה א'. ב-31 באוגוסט 2019 כבש קוליבאלי שער עצמי בדקה ה-90 נגד יובנטוס שהעניק לה ניצחון 3–4, זאת אחרי שקבוצתו נאפולי חזרה מפיגור 0–3 עד כדי שוויון 3-3.
ב-16 ביולי 2022 חתם לארבע שנים בצ'לסי מהפרמייר ליג האנגלית. ב-6 באוגוסט ערך הופעת בכורה בניצחון 0–1 על אברטון. שבוע לאחר מכן כבש שער בכורה בתיקו 2-2 נגד טוטנהאם הוטספר.
ב-25 ביוני 2023 חתם קוליבאלי באל-הילאל הסעודית.
קריירת נבחרות

קאלידו קוליבאלי נולד וגדל בצרפת להורים סנגלים, ולכן היה רשאי לבחור אם לייצג את נבחרת סנגל או נבחרת צרפת. בשנת 2011 החל לשחק עם נבחרת צרפת הצעירה עד גיל 20.
בשנת 2015 החליט כי הוא עובר לייצג את נבחרת סנגל, עמה השתתף בגביע אפריקה לאומות 2017. הוא נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר מונדיאל 2022 שנערך בקטאר.
נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

הגביע הבלגי: 2012/2013
הגביע האיטלקי: 2019/2020
הסופר קאפ האיטלקי: 2014
גביע אפריקה לאומות: 2021
נבחרת השנה באפריקה (2): 2018, 2019
טומיקו איטואוקה

| --- | --- |

איטוקה, 1926
 לידה:  23 במאי 1908 אוסקה, האימפריה היפנית 
 פטירה:  29 בדצמבר 2024  (בגיל 116) אשייה, יפן 
 מדינה:  יפן, האימפריה היפנית 
 מקום מגורים:  אשייה 
 השכלה:  Osaka Jogakuin Junior & Senior High School 
 
טומיקו איטואוקה (ביפנית: 糸岡富子;‏ 23 במאי 1908 – 29 בדצמבר 2024) הייתה אישה יפנית שהפכה בגיל 116 לאדם החי המבוגר בעולם, לאחר מותה של מריה ברניאס מוררה מספרד ב־19 באוגוסט 2024. קודם לכן, היא הפכה לאדם המבוגר ביותר ביפן, לאחר מותה של פוסה טטסומי ב־12 בדצמבר 2023.
חיים אישיים

טומיקו איטואוקה נולדה באוסקה ב-23 במאי 1908. היא הייתה השנייה מבין שלושה אחים. איטואוקה למדה בבית ספר תיכון לבנות בלבד, שם פיתחה עניין בכדורעף.
היא נישאה לבעלה כשהייתה בת 20, ונולדו להם שתי בנות ושני בנים; הילד הראשון נולד בשנת 1929.
במהלך מלחמת העולם השנייה ניהלה מפעל הטקסטיל של בעלה שהיה ממוקם בקוריאה הדרומית אף על פי שנשארה ביפן.
לאחר שבעלה מת ב-1979, היא חיה לבדה עד 1989. במהלך עשר השנים הללו, היא טיפסה לעיתים קרובות על הר ניג'ו (אנ'), עלתה על הר אונטקה פעמיים (נעלה נעלי ספורט במקום נעלי הליכה), וגם השתתפה ב־Osaka 33 Kannon- Pilgrimage, שהיה מסע עלייה לרגל, ליותר מ-33 מקדשים. בגיל 100 היא עלתה בהצלחה את כל המדרגות במקדש אשיה ללא כל סיוע.
בריאות ואריכות ימים

ב-1989 היא עברה לגור עם שתי בנותיה. בשנת 2019, היא עברה לבית אבות באשיה, Hyōgo, בגיל 110. היא הייתה באותה תקופה עדיין מסוגלת לנוע באופן עצמאי, אבל השתמשה בעיקר בכיסא גלגלים.
כאשר הוגדרה רשמית על ידי חברת גינס שיאי עולם כאדם החי המבוגר ביותר בעולם, העירה איטואוקה פשוט "תודה", מילה שהיא נהגה לומר למטפלים שלה. בכל בוקר, שתתה איטואוקה משקה קלפיס (אנ'), יוגורט בטעם וניל.
נפטרה ב-29 בדצמבר 2024.
ראו גם

האנשים החיים המבוגרים ביותר
אינה קנבארו לוקאס
הערות שוליים

↑  רויטרס, טומיקו איטוקה בת ה-116 מיפן הפכה לאישה המבוגרת בעולם, באתר ynet, 21 באוגוסט 2024
↑  Gerontology Research Group, World Supercentenarian Rankings List, grg-supercentenarians.org (באנגלית)
↑  "115-yr-old woman in western Japan becomes country's oldest person". Kyodo News. ארכיון מ-24 באוגוסט 2024. נבדק ב-14 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Atwal, Sanj (21 באוגוסט 2024). "116-year-old Japanese woman confirmed as world's oldest living person". Guinness World Records. ארכיון מ-21 באוגוסט 2024. נבדק ב-21 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  NEWS, KYODO. "116-year-old Japanese in line to be named world's oldest living person". Kyodo News+. נבדק ב-2024-08-25.
↑  "The surprising hobby the world's new oldest person carried on past the age of 100". The Independent (באנגלית). 2024-08-22. נבדק ב-2024-08-25.
↑  "116-year-old Japanese in line to be named world's oldest living person". Kyodo News. ארכיון מ-21 באוגוסט 2024. נבדק ב-21 באוגוסט 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "A Japanese woman who loves bananas is now the world's oldest person". AP News (באנגלית). 2024-08-22. נבדק ב-2024-08-25.
חוות האנטילופות בערבה

| --- | --- |

קבוצת ראמים לבנים בחווה
 סוג:  ספארי, גן חיות ומרכז שימור
 מיקום:  ישראל הערבה, ישראל
 שטח:  740+ דונם
 מספר מינים:  32
 תצוגות עיקריות:  תיבת נוח, פארק הקודו, צימר וקמפינג
 מדיניות מגע:  ישנה פינת ליטוף
 קואורדינטות:  30°34′41″N 35°10′58″E﻿ / ﻿30.577944444444°N 35.18275°E﻿ / 30.577944444444; 35.18275
 www.afrika.co.il
 
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) חוות האנטילופות בערבה(למפת צפון הנגב רגילה) חוות האנטילופות בערבה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות האנטילופות בערבה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות האנטילופות בערבה
 
ראם סהרה ניזון מפלפלים.
חוות האנטילופות בערבה המכונה גם פארק האנטילופות היא חווה השוכנת באזור הערבה ממערב לכביש 90 בין היישוב ספיר למושב צופר, שהוקמה על מנת לשווק אנטילופות לגני חיות ברחבי העולם, וכיום עוסקת בעיקר בגידול אנטילופות לצורכי תיירות ובמתן שירותי לינה. זוהי אחת מן האטרקציות המרכזיות בתיירות הערבה התיכונה, המשופעת במתחמי לינה כפרית ושפע מסלולי טיול במדבר.
האטרקציות בפארק

בחווה שלוש אטרקציות עיקריות:
האטרקציות בפארק > פארק הקודו

פארק הקודו הוא שטח מגודר של 740 דונם, והכניסה אליו היא באמצעות רכב בדומה לספארי וישנו טיול מודרך עם דפי הסברה על בעלי החיים. בפארק הקודו מסתובבים חופשי מעל 200 פרסתנים ואנטילופות.
האטרקציות בפארק > תיבת נח

מבנה  דו קומתי דמוי תיבת נח, ובו בעלי חיים קטנים, פינת ליטוף, מזנון ומתקנים לילדים.
האטרקציות בפארק > צימר וקמפינג

אתר לינה הממוקם סמוך לפארק הקודו בו ישנה אפשרות ללינה בצימרים מאובזרים או ללינת שטח תחת סככות ואוהלים. כן יש בשטח חניון לילה, מדשאות, אזור מנגל ועוד.
בעלי החיים בחווה > בפארק הקודו

קודו גמלוני (כיום אין קודו בחווה)
דלגן
קובוס המים
אימפלה
קודו ניאלה
דישון מקראי (מין זה נמצא בכלוב נפרד כדי להגן עליו וכן למנוע רביית כלאיים עם ראמים)
דאמאליסק הצבי
גנו כחול
אייל אדמוני
אייל נקוד
אילנד מצוי
ראם סהרה
ראם לבן
יעל נובי
זברה מצויה
כבש קמרון
ערוד
עבדקן הרעמה (מין זה נמצא בכלוב נפרד בשל תוקפנותו)
בעלי החיים בחווה > בתיבת נח

סרטן-נהרות כחול - (Procambarus alleni) בחווה התגלה שהסרטן מסוגל לבנות לעצמו שלד חדש מסידן פחמתי אמורפי בפחות מ-3 ימים, על אף שהוא חי במים מתוקים חסרי סידן. בשיתוף עם חוקרים מאוניברסיטת בן-גוריון פותחה תרופה לשבירה ופגיעה בעצמות. החל משנת 2013 משווק תוסף סידן אמורפי שמופק מהסרטן. התרופה משווקת על ידי חברת אמורפיקל שהוקמה על ידי בעלי החווה.
צב יבשה דורבני
ארנבון מצוי
שרקן
סוריקטה
חתול בר
שפן סלע
חוטמן אדום
הבני ורוד פנים
הבני צהוב ענק
נימפית מצויצת
יונת יהלום
דררה מצויה
חוחית
תוכון מצוי
ארה ירוקת כנף
ארה ארגמנית
ארה צהובת-חזה
טווס מצוי
איגואנה ירוקה
דורבן עב-זנב אפריקני
דרבן מצוי
ראו גם

חוות האלפקות
חוות קרוקולוקו
הערות שוליים

↑  אלעד שמחיוף, בערבה גילו את סגולות הסרטן הכחול, באתר Mako,‏ 18 באפריל 2009
↑  עדנה אברמסון, סידן, הדור הבא: התוסף שמצליח לבנות עצם מחדש, באתר ynet, 5 בדצמבר 2013
| גני חיות ואתרים זואולוגיים בישראל  |
| --- | --- | --- |
| ארגון גני החיות הישראלי | הספארי ברמת גן • גן החיות התנ"כי • חי פארק • חי-כיף • גן החיות הלימודי חיפה • גן גורו |   |
| גני חיות נוספים | הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב • גן החי בפתח תקווה • פארק החי • פארק ארץ הצבי |   |
| גנים קטנים | ג'ונגל כיף • הגן הבוטני-זואולוגי בנהריה • יער הקופים • מקלט הקופים הישראלי • פארק לכיש •  מרכז הזוחלים בקצרין • מרכז הזוחלים המדברי • פארק אוטופיה |   |
| חוות זואולוגיות | חוות התנינים בחמת גדר • חוות אל היען • חוות האלפקות • חוות האנטילופות בערבה • חוות קרוקולוקו • חוות בולוטין • חוות החרקים והפרפרים הישראלית |   |
| מרכזי צפרות | פארק הצפרות אילת • התחנה לחקר ציפורי ירושלים • המרכז הבינלאומי לחקר נדידת הציפורים בלטרון • פארק ראש ציפור • מרכז צפרות רמת הנגב • מרכז צפרות החולה • מקור החסידה • מרכז הצפרות וחקר הזנבנים בחצבה |   |
| אקווריומים בישראל | פארק המצפה התת-ימי באילת • אקווריום ישראל • ריף הדולפינים |   |
| החי-בר | חי-בר יטבתה • חי-בר כרמל |   |
| מקומות שנסגרו | גן החיות של תל אביב  • גני הטבע  • הדולפינריום בתל אביב • צפארי • קטיפארי • נגב Zoo • חי רמון • חוות פצאל |   |
| גני חיות חדשים | צפארי • מדבריום • גן החיות העירוני אשקלון |   |
ראם לבן לצד אילנד מצוי.
כדורמים

ערך זה עוסק במשחק ספורט קבוצתי. אם התכוונתם למתקן מתנפח המאפשר לאדם להתהלך מעל מאגר מים, ראו .
משחק כדורמים באולימפיאדת אתונה (2004)
משחק בין נבחרת יוון לנבחרת הונגריה.
כדורמים (כדור-מים או מתרגום מאנגלית פולו-מים Water polo) הוא משחק ספורט קבוצתי בבריכת שחייה, המשלב יכולות של שחייה, תנועה במים (המכונה "רגל-רגל") וזריקת כדור לשער עם היד, בדומה לכדוריד.
כל קבוצה כוללת שישה שחקני שדה ושוער. מטרת המשחק היא להבקיע כמה שיותר שערים. כל שער מקנה נקודה אחת, בדומה לכדורגל וכדוריד. המשחק אורך 32 דקות ומחולק לארבעה רבעים, בני שמונה דקות כל אחד.
מקור המשחק בבריטניה, בסוף המאה ה-19. 

הכדור בו משחקים עשוי מניילון עמיד למים, וגודלו ככדור כדורגל.
שיטת המשחק הנפוצה ביותר היא במתווה 3-3 ומכונה "בלאנס". שחקני השדה מסודרים בשתי שורות בסיסיות, בכל אחת מהן שלושה שחקנים.
כדורמים גברים הוא ספורט אולימפי משנת 1900, וכדורמים נשים הוא ספורט אולימפי משנת 2000.
ההיסטוריה של המשחק

ב-1877 כתב ויליאם וילסון, מורה סקוטי לשחייה, אוסף של חוקים למשחק כדור קבוצתי במים, שלו הוא קרא "כדורגל מימי". המשחק הראשון התנהל בין גדותיו של הנהר די (River Dee) בפסטיבל בון אקורד (Bon Accord) באברדין שבסקוטלנד. דגלים מוקמו במרחקים שבין שמונה לעשרה רגל על החוף, והמתחרים השתמשו בכדור רך מגומי הודי הקרוי "פּוּלוּ". בפועל היה המשחק תחרות היאבקות מקצה עד קצה של מגרש המשחקים, אבל הוא היה פופולרי בין הצופים בפסטיבלים של מים בתקופה ההיא. במידה רבה הושתתו המשחקים הראשונים על חוקי משחק הראגבי והמשחק כונה גם "ראגבי מים".
ב-1885 הכיר איגוד השחייה של בריטניה הגדולה (Swimming Association of Great Britain) במשחק, שעכשיו היה קרוי כדורמים, וניסח אוסף של חוקים שהתבססו על חוקי וילסון המקוריים. בסופו של דבר הפכו חוקים אלו לבסיס על פיו נוסחו החוקים הבינלאומיים של פדרציית השחייה הבינלאומית (FINA), שעה שהספורט התפשט לאירופה, אמריקה ואוסטרליה.
חוקים עיקריים

משך התקפה מותר לקבוצה (החזקה בכדור): 30 שניות.
משך המשחק: 4 רבעים של 8 דקות (לא כולל פסקי זמן והפסקות בין רבע לרבע).
עומק בריכה מינימלי: 1.8 מטר.
מידות השער: רוחב 3 מטר, גובה 1 מטר.
אסור לגעת בתחתית הבריכה (מלבד השוער).
אסור לגעת בכדור בשתי ידיים (מלבד השוער).
אסור להטביע את הכדור מתחת למים.
אסור למסור לשחקן הנמצא בתוך רחבת השער (שני מטרים מקו שערו של היריב), אלא אם כן, השחקן אשר מוסר את הכדור נמצא במרחק קטן יותר מקו השער מאשר השחקן שמקבל את המסירה.
עונש על עבירה קלה: עצירת המשחק, הקבוצה לזכותה נשרקה העבירה זוכה למסירה חופשית.
עונש על עבירה חמורה: עצירת המשחק, הקבוצה לזכותה נשרקה העבירה זוכה למסירה חופשית. השחקן נגדו נשרקה העבירה מורחק מהמשחק ל-20 שניות.
שחקן שהורחק שלוש פעמים על עבירה חמורה מורחק לכל המשחק.
עונש על עבירה בלתי ספורטיבית: עצירת המשחק, הקבוצה לזכותה נשרקה העבירה זוכה למסירה חופשית. השחקן שעבר עבירה בלתי ספורטיבית מורחק לכל המשחק.
שחקן המכה שחקן מקבוצה יריבה, מקבל כרטיס אדום, ומורחק לכל המשחק, מבלי שהקבוצה יכולה להעלות למגרש, שחקן מחליף.
כל קבוצה רשאית לקחת פסק זמן של דקה בכל רבע. אם הקבוצה לא מימשה את פסק הזמן שהיה לה, היא אינה רשאית להשתמש בו ברבע הבא.
כדורמים בישראל

הכדורמים הישראלי מנוהל על ידי איגוד הכדורמים הישראלי. בישראל רק הליגה הבכירה, הליגה הלאומית, היא ליגה מקצועית. בנוסף מתקיים מפעל גביע המדינה.
בכדורמים בישראל מתקיימות ליגות ילדים (עד גיל 14), נערים (עד גיל 16), נערות (עד גיל 15), נערות (עד גיל 17), נוער (עד גיל 18) ובוגרים לנשים ולגברים (ליגה ארצית ולאומית).
כמו כן, הכדורמים הישראלי מיוצג על ידי נבחרת ישראל בכדורמים ונבחרת ישראל בכדורמים נשים ברמות הגילאים השונות החל מקדטים ונוער ועד לנבחרת הבוגרת לגברים ולנשים.
נבחרת ישראל בכדורמים לגברים הצליחה 3 פעמים להשתתף בטורניר אליפות העולם ובכולן היא סיימה אחרונה בטורניר (בלגרד 1973, ברלין 1978 ומדריד 1986), ופעמיים לאליפות אירופה (ספליט 2022 סיימה במקום ה12, ובזאגרד ודוברובניק 2024 סיימה במקום ה16).
בכדורמים נשים, השתתפו נבחרות בגילאים שונים באליפות אירופה והגיעו להישגים מרשימים: בבוגרות סיימה הנבחרת במקום ה-10 (יולי 2018) ונבחרת נערות 19 סיימה במקום ה-7 (ספטמבר 2018).
הנבחרת המייצגת את ישראל באליפות אירופה הראשונה עד גיל 15 היא חלק מהפרויקט המשותף לאיגוד הכדורמים, משרד הספורט, הוועד האולימפי ואתנה ומכונה בשם (הלא רשמי) "פריז 2024". נבחרת הנערות עד גיל 15 השתתפה לראשונה באליפות אירופה ביולי 2019 בקירשקי שברוסיה, טורניר אליו הוזמנו 13 הנבחרות המובילות ביבשת. השתתפותה הראשונה של הנבחרת בטורניר זה, הניבה את המקום ה-9 באליפות.
במשך שנים רבות הקבוצה המובילה בישראל בכדורמים הייתה הפועל גבעת חיים, שזכתה ב-22 תוארי אליפות ישראל וב-18 גביעי המדינה, יותר מכל קבוצה אחרת.
בשנים האחרונות השליטה בכדורמים הגברי נמצאת בידי קבוצות הפועל קריית טבעון (11 אליפויות ו-11 גביעי מדינה), אס"א תל אביב (9 אליפויות ו-8 גביעי מדינה) והפועל גוש זבולון (5 אליפויות ו-5 גביעים), המחזיקות במרבית אליפויות הליגות והגביעים של העשור האחרון.
כדורמים בישראל > שחקנים בולטים

בין שחקני הכדורמים הבולטים במשך השנים נמנים מיכה קניץ (שוער, הפועל חיפה), בני לנג (חיצוני, הפועל גבעת חיים) עודד רוזנפלד (חיצוני, הפועל קריית טבעון/הפועל גבעת חיים), נמרוד דרייפוס (חיצוני, הפועל גבעת חיים), טל סנונית (חיצוני, הפועל גבעת חיים/מכבי קריית אונו), עירד בן-גל (צנטר, מכבי קריית אונו), ינאי בן-גל (צנטר, אסא תל אביב/מכבי קריית אונו), אוהד בן דרור (צנטר, הפועל קריית טבעון), גדי הדר, ניר סגל (חיצוני/שומר צנטר, מכבי קריית אונו).
כדורמים בישראל > 2021

ב-2021, אירחה ישראל את אליפות העולם לנשים עד גיל 20.
בנובמבר 2021, נבחרה ישראל לארח גם את אליפות אירופה לנשים עד גיל 19 בקיץ 2022
ראו גם

כדורמים באליפויות העולם
משחק ה"דם במים"
הליגה הלאומית בכדורמים
הוקי מים