stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שנים עשר כיסאות
תרגומים לעברית

12 כֻּרסאות / אילף-פטרוב (תורגם מרוסית על ידי יהודית אביטל), תל אביב: כתבים, תשי"א 1951.
שנים-עשר הכיסאות / אילף ופטרוב (תרגום מרוסית: מוטי לבון), תל אביב: ספרות יפה (ספריית ספרות העולם), 2003.
שנים עשר כיסאות / איליה אילף ויבגניי פטרוב (תרגמה מרוסית: דינה מרקון; מבוא: מרק אמוסין), ירושלים: כרמל, תשס"ז 2007.
הערות שוליים

↑  В Перми будет сниматься новая версия «12 стульев»
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350441405171  LCCN: no2016029778   WorldCat (עם LCCN): no2016-029778 
אדולף דימשה — מגלם את אוסטפ בנדר.
איזידור זינגר

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1859 הראניצה, צ'כיה 
 פטירה:  20 בפברואר 1939 (בגיל 79) ניו יורק, ארצות הברית 
 
איזידור זינגר (Isidore Singer;‏ 10 בנובמבר 1859, מוראביה, אוסטריה – 20 בנובמבר 1939, ניו יורק) היה העורך המייסד והיוצר העיקרי של האנציקלופדיה היהודית הראשונה, האנציקלופדיה היהודית. כמו כן ייסד את הליגה האמריקאית למען זכויות אדם.
ביוגרפיה

זינגר נולד בשנת 1859 בווייסקירכן (Weisskirchen) שבמוראביה (אז חלק מאוסטריה). התחנך בבית ספר יהודי ואחר כך בגימנסיה, שם סיים את לימודיו בשנת 1878. הוא למד באוניברסיטאות וינה וברלין, ובשנת 1884 קיבל תואר דוקטור. באותה שנה ייסד את כתב העת הספרותי האוסטרי "אלגמיינה אוסטרייכישה ליטרטורצייטונג" (Allgemeine Österreichische Literaturzeitung), שאותו ערך והוציא לאור בווינה עד לשנת 1887, אז החל לעבוד כמזכיר ספרותי אצל השגריר הצרפתי בווינה. הוא התלווה לשגריר בפריז, שם עבד בלשכת העיתונות של משרד החוץ הצרפתי והיה פעיל בקמפיין למען אלפרד דרייפוס.
בפריז הקדיש זינגר את רוב זמנו למלחמה באנטישמיות. בשנים 1893-1894 הוא ייסד וערך את העיתון "הדיבור האמיתי" (La Vraie Parole, "לָה וְרֶה פָּארוֹל"), שנועד לתת מענה לעיתון האנטישמי של אדואר דרימון, "הדיבור החופשי" (La Libre Parole, "לָה לִיבְּר פָּארוֹל"). בשנת 1891 נסע זינגר לאיטליה ושהה זמן מה ברומא. הוא שב לפריז, ובשנת 1895 היגר לניו יורק כדי לגייס כספים למען פרסום "האנציקלופדיה של ההיסטוריה ושל ההתפתחות המנטלית של הגזע היהודי" (The Encyclopedia of the History and Mental Evolution of the Jewish Race), ששונה בהמשך למה שהפך למפעלו הכביר: "האנציקלופדיה היהודית" (הופיעה בשנים־עשר כרכים בשנים 1906-1901 בניו יורק). זינגר פרסם גם את Russia at the Bar of the American People, לזכר הפוגרום הראשון בקישינב. כמו כן היה העורך הראשי של "האנציקלופדיה הבינלאומית לביטוח" בשנת 1909, וערך יצירות קלאסיות בספרות הגרמנית (20 כרכים).
פרסומיו

Berlin, Wien und der Antisemitismus, 1882 (ברלין, וינה והאנטישמיות)
Presse und Judenthum, 1882 (עיתונות ויהדות)
Sollen die Juden Christen Werden?, 1884, (האם על היהודים להתנצר? נכתב יחד עם ארנסט רנאן)
Briefe Berühmter Christlicher Zeitgenossen über die Judenfrage, 1884 (מכתבים של נוצריים מפורסמים בני הדור על השאלה היהודית)
Die Beiden Elektren—Humanistische Bildung und der Klassische Unterricht, 1884
Auf dem Grabe Meiner Mutter 1888
Le Prestige de la France, 1889
La Question Juive, 1893
Anarchie et Antisémitisme, 1894
Der Juden Kampf ums Recht, 1902. (מאבק היהודים לזכויות)
יאן א-מאר

יאן א-מאר היא קבוצה של עיתונאים וראפרים בסנגל, אשר נוסדה בינואר 2011, במטרה למחות על הממשלה הלא יעילה וכן כדי להעלות את מודעות הנוער להשתתפות פוליטית. שם הקבוצה משמעותו "לא עוד" (Fed up) בסנגלית.
בשנים האחרונות נזקפה לזכותם העלייה המשמעותית בהצבעה בקרב בני נוער בסנגל וכן גם אי בחירתו של הנשיא שכיהן באותה תקופה, עבדוליי וויד. למרות האשמת חלק מהציבור בקשר עם הנשיא המכהן מאקי סאל, טענתם נשארת רציפה ואומרת כי הקבוצה אינה קשורה לאף מפלגה במפה הפוליטית.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה על ידי הראפרים Fou Malade ("בחור משוגע", שם אמיתי: מלאל תאלה), Thiat ("ג'וניור", שם אמיתי: שייח' עומר סיריל טורה), Kilifeu (שניהם מצוות הראפ המוכר "Keur Gui of Kaolack") והעיתונאים Sheikh Fadel Barro ,Aliou Sane ו-Denise Sow.
בשנים האחרונות ברחבי סנגל החלה תופעה של תנועות מוזיקאים אשר פועלים למען חברה אזרחית פעילה יותר. קבוצות אלו, כמו אנשי המדיה, תורמות רבות לשמירה על הדמוקרטיה הסנגלית. בשנת 2012, יצאו אלפי בני נוער בדקאר לרחובות ומחו על הבחירות אשר התקיימו כמה ימים לאחר מכן. השלטון החליט לפזר את ההפגנה על יד גז מדמיע ויריית כדורי גומי ותוך זמן קצר הרחובות התרוקנו מאדם. ברקע המחאה, היו שירי התנועות השונות אשר מחו על יוקר המחיה, שחיתות השלטון ועוד נושאים רבים אחרים.
מחאה זו הסתיימה ללא הרוגים ובשקט יחסי אך מחאות רבות אחרות אילצו בני נוער רבים להגיע לעימותים אלימים מול המשטרה ומניין ההרוגים עלה בהפגנות אשר קדמו לבחירות. פגיעה זו בבני הנוער הבהירה לקהילה המקומית וכן הבינלאומית כי ישנה סכנה ממשית לדמוקרטיה היציבה ביותר ביבשת אפריקה. בעקבות מהומות אלו, והבחירות אשר החליפו את השלטון, ראפרים רבים זנחו את מרכז הבמה הפוליטית והתמקדו בהפצת המסרים במרחב הווירטואלי וכן דרך תוכניות רדיו ובאמצעות המרחב הציבורי.
בתחילה, חברי יאן א-מאר, כלל לא היו מאורגנים. הם היו מגיעים לבניין בו היו יושבים ומדברים על המצב במדינה ועל פוליטיקה. הם ישבו וחשבו כיצד הם יוכלו להשפיע, ומה היא הדרך האקטיביסטית הנכונה להם. הרקע ממנו הגיעו מקימי התנועה היה מצב סוציו-אקונומי נמוך ולטענתם לא היה מנהיג שדאג לחלשים. ההחלטה להקים קבוצה של מוזיקאים נבעה מרצון למחות בדרך שונה ולדבר על הבעיות הפוליטיות, הכלכליות וכדומה דרך המוזיקה. הנושאים עליהם הקבוצה רוצה לדבר הם הוזלת יוקר המחיה במדינה, היעדר תשתיות אשר גורמות להפסקות חשמל מרובות ומונעות אפשרויות אספקת מים זורמים לכל חלקי המדינה, וכן מצב סוציולוגי רעוע הכולל חינוך קלוקל, מערכת בריאות לא טובה עד כדי לא קיימת ועוד נושאים רבים אחרים.
התנועה מורכבת מראפרים ועיתונאים, כפי שצוין לעיל, אשר משפיעים רבות על החברה האזרחית היום בסנגל.
פעילות

תנועת יאן א-מאר מעורבת בקמפיינים לגיוס המונים וכן מפרסמת באמצעות הקלטות, עצרות וכדומה על מנת לעודד ולהעלות את אחוזי ההצבעה והיא עוסקת במחאות חברתיות וקידום האידאולוגיה שלהם אשר נקראת "הרוח של יאן א-מאר" הקוראת לייצר "סוג חדש של סנגלי". היא כוללת בתוכה גם בקשות לפעולות ממשלתיות ובנוסף גם קוראת לאזרחות אחראית ופעילה.
לטענתם, העם יכול לקרוא לפיתוח הממשלה, אך באותה מידה הוא גם צריך לקחת אחראיות על חלקם בבעיות הסביבתיות והחברתיות. התנועה עוד טוענת כי הנשיא והממשלה לא ישנו את המדינה, אלא היא תשתנה אך ורק כאשר העם יהיה מודע ומוכן להיות מעורב במה שקורה בחברה הסנגלית. בעיניהם, חברה כזאת, שתהיה מעורבת, תיצור סוג חדש של סנגלים- "הסנגלים החדשים". על פי אמונתם אזרח טוב יותר הוא אזרח מעורב שיכול ורוצה להקריב ולתרום למען החברה.
הצעירים מקשיבים להם היום ולוקחים חלק בפעילות שלהם, ועל כן יוכלו בעתיד להקים את הממלכה הסנגלית החדשה בה יהיה סוג חדש של נשיא וסוג חדש של חוקה. על מנת להפיץ את הרעיון של התנועה הם נפגשים עם תלמידים בבתי הספר, המקומיים, הפרטיים והתיכונים. במפגשים אלו מנסה התנועה להעביר מסר בה החברה הסנגלית צריכה להפסיק לקבל את החלטות של הממשלה בכניעה. ההופעות הם הדרך בה הם מנצלים את הבמה על מנת לדבר אל העם ועל העם.
בסוף שנת 2011, התנועה הוציאה לקט שירים בשם יאן א-מאר אשר ממנו הגיח הסינגל "Faux! Pas Forcé" אשר ביטא את צעקת עצרת הנוער שהייתה מתוסכלת מהשליט הנוכחי והאופציה שבנו ימשיך כיורש העצר. לאחר מכן, הוציאו סינגל בשם "Doggali" ("בואו נסיים"), שהביא למימוש הרצון "לנקות" את המדינה מהשליט ומבנו. פעולות אלו של התנועה, ועוד פעולות של תנועות רבות אחרות, משמרות חברה אזרחית פעילה אשר מבקרת את הממשלה ומעשיה, ובכך מגנה על הדמוקרטיה וחופש הביטוי במדינה.
ב-16 בפברואר 2012 נעצרו שלושה ממייסדי הקבוצה בסיוע לארגון ישיבה בכיכר האובליסק של דקאר. אותם מוזיקאים אשר מבקרים את הנשיא ואת הממשלה אינם מספיק חופשיים בשל פעולות אלו ותגמולן והם אינם יכולים להסתובב כרצונם שמה יתפסו על ידי השלטונות (כפי שכבר קרה), אך הם מייצגים את האזרחים, מדברים מהשטח ושומרים על בני הנוער בפרט והעם בכלל, מעורבים ככל שניתן. למרות המעצרים, המשיכה הקבוצה לארגן הפגנות ללא הפסקה עד הבחירות, אשר הסירו את השליט באותה תקופה מהשלטון.
תפקידם בפוליטיקה

אף על פי שהגיעו למטרתם הראשונית להדיח את הנשיא המושחת, Y'en a Marre נשארה פעילה. הם מארחים ישיבות ומופעים, ומפצירים בממשלה החדשה ליישם רפורמות שהובטחו, כולל רפורמות בבעלות על קרקעות, נושא מרכזי לעניים הכפריים של סנגל.
Y'en a Marre היא תנועה משמעותית במיוחד בפוליטיקה של סנגל בשל חשיבות הראפרים בדעת הקהל הסנגלית. בקמפיין שלו בשנת 2000, עבדולאי ווייד הציג באופן בולט את תמיכתם של הראפרים הסנגלים כדרך ליצור קשר עם מצביעים צעירים. 12 שנה לאחר מכן, Y'en a Marre הציגו כי הנערים של סנגל לא היו נאמנים ללא עוררין לווייד והם מחפשים אחר מנהיג שיוכל להבטיח רפורמה טובה.
הערות שוליים

↑  Gueve, M., Urban Guerrilla Poetry: the movement Y' en a Marre and the socio-political influences of hip hop in Senegal, Journal of Pan African Studies
1 2  Fredericks, R., "The Old Man is Dead": Hip Hop and the Arts of Citizenship of Senegalese Youth., Antipode
1 2  Sajnani, D., The African HipHop Movement: Y'en a Marre's Political Model., Proceedings of the African Futures Conference
↑  Cissokho, S. & Thiat, S., Y'en a marre: Rap et contestation au Sénégal, Multitudes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016134397  VIAF: 18147665850960670001   WorldCat (עם VIAF): 18147665850960670001
עמנואל טובים

| --- | --- |

טובים על סיפון אניית הלימוד "אופק" בנמל תל אביב, 1939
 לידה:  1897 האימפריה הרוסית 
 פטירה:  25 בפברואר 1950 (בגיל 53 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 
עמנואל טובים (משמאל) עם קפטן גאי אונסלו ליידקר מפקד הצי הבריטי בגזרת הלוואנט. ממנו ומפקודיו קיבל טובים עזרה בהערכה רבה
האונייה צ'טבורטי בפריקתה מול חוף תל אביב, מאורעות 1936
עמנואל טובים (1897 - 25 בפברואר 1950) היה מהנדס, תעשיין, יזם ואיש ציבור בתקופת היישוב. מראשוני התעשייה העברית בארץ ישראל וממקימי הבנק לתעשייה ומייסדי התנועה הימית האגודה הימית העברית זבולון, ולימים "אגודת יורדי ים זבולון".
ביוגרפיה

טובים נולד ברוסיה, שם למד הנדסת מכונות באקדמיה הימית בפטרוגרד והיה פעיל בתנועה הציונית. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1922 ובתחילת דרכו עסק בהוראה בטכניון בחיפה.
בשנת 1928 נקרא לאגודה הימית 'זבולון' במטרה לחנך ולגדל את הנוער העברי לפיתוח הימאות בארץ ישראל. טובים וחבריו לדרך, חיים לייבוביץ, עו"ד פרבשטיין ואחרים, ניהלו את האגודה הימית הצעירה שהפכה לבית ספר ימי יומי, בית ספר ערב ומועדון שיט. את עמנואל טובים גייס למשימה ד"ר מאיר גורביץ שיזם ייסד ופיתח את "האגודה הימית" 'זבולון' ולפניה את "ועדת המים" של תנועת העבודה בארץ ישראל בשנת 1919.
גורביץ יזם הקמת אגודה ימית עוד בשנת 1914, אך יוזמתו זו כשלה עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה. לבסוף הצליח וייסדה בשנת 1928. מסירותו של גורביץ לימאות העברית הייתה מוחלטת, אך לא היה לו מספיק כוח ארגוני כדי לבסס את האגודה מבחינה מקצועית וכלכלית כאחד, הוא צרף את חיים לייבוביץ אוהב ים ואיש בעל יכולת מנהלתית טובה לבקשתו. לימים גם קרא למהנדס עמנואל טובים ומינה אותם לתפקידיהם. טובים קיבל על עצמו את המשימה ולביצועה שיתף פעולה עם המנכ"ל חיים לייבוביץ. הם חילקו ביניהם את העבודה באופן כזה שהטיפול בהדרכה הימית היה מרוכז בידיו של טובים והעניינים הכלכליים בידי לייבוביץ. בשנת 1930 נתגלעו חילוקי דעות בין גורביץ לבינו שפיצלו את זבולון. בהנהגת טובים נרשמה אגודה נוספת בשם "אגודת יורדי ים זבולון". הסקציה הימית של תנועת בית"ר התנהל באגודה הימית זבולון על ידי אריה באייבסקי, נתמנה טובים לקצין המפקדה הראשית ומפקד הסקציה הימית של בית"ר בארץ ישראל.
בפרוץ מאורעות המרד הערבי הגדול בשנת 1936 נענה טובים לקריאתו הדחופה של ראש עיריית תל אביב מאיר דיזנגוף, ופיקד על הקמת "המזח הצף" לפריקת האונייה צ'טבורטי בליל ייסוד נמל תל אביב.
לפרנסתו היה טובים יזם ותעשיין בולט ביישוב היהודי. הוא ניהל את בית החרושת "סיליקט" בתל אביב ולימים הפך בו לשותף. הקים חברת ספנות עברית, היחידה שלימדה את ספניה שעורי עברית בזמן ההפלגות. הקים עם ראשוני התעשיינים בארץ את "התאחדות בעלי התעשייה" ואת "הבנק לתעשייה" ושימש מנהלו. במשך שנים אחדות ניהל את "החברה לפיתוח תל אביב". שימש חבר בוועד הפועל של החבל הימי לישראל מיום הקמתו. כמו כן ייסד וניהל את החברה הארצישראלית לתיקון אניות בחיפה.
ביום 25 בפברואר 1950 נהרג עמנואל טובים בתאונת דרכים בכביש חיפה - תל אביב, כשמכוניתו הפרטית התנגשה במשאית. הוא נקבר בבית הקברות נחלת יצחק, בן 53 היה במותו. רחובות באזור התעשייה "שמן" שבחיפה, ובערים תל אביב (בשכונת רמת החייל) ורמת-גן נקראו על שמו.
ביתו ברחוב אלנבי 11 בתל אביב, במרחק 100 מטר מחוף הים, ידוע כיום כ"בית עמנואל טובים" ומיועד לשימור כבעל חשיבות היסטורית-אדריכלית. הבית תוכנן על ידי האדריכל אלכסנדר לוי בשנות ה-20 של המאה ה-20 בסגנון האקלקטי. ביתו בשכונת תל בנימין שברמת גן משמש כיום כביתו של שגריר דרום אפריקה.
ראו גם

מתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי
הערות שוליים

↑  עיתון חרות, 27 בפברואר, 1950
↑  עמנואל טובים באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419212405171  VIAF: 39155464790302040697   WorldCat (עם VIAF): 39155464790302040697
דידייה ואן קאווליר

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1960 (בן 64) ניס, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום לימודים:  Lycée Masséna 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  רומן, תיאטרון 
 יצירות בולטות:  One-Way 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 פרסים והוקרה:  Prix du jeune théâtre Béatrix Dussane-André Roussin (1983)  פרס התיאטרון הגדול (1997)  פרס רוז'ה נימייה (1984)  פרס גונקור (1994)  Environment Book Prize (2014)  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 אתר רשמי
 
דידייה ואן קאווליר (צרפתית: Didier Van Cauwelaert; נולד ב-29 ביולי 1960 בניס למשפחה ממוצא בלגי) הוא סופר צרפתי. הרומן שלו Un Aller simple ("כרטיס לכיוון אחד") משנת 1994 זכה בפרס גונקור.
ביוגרפיה

מאז הבכורה הספרותית שלו בשנת 1982, הציג המחבר עבודה מקיפה מאוד ורבת פנים. כבר בהיותו בן תשע שנים, הוא שלח להוצאת גלימר כתב יד של רומן מסתורין, והיה בטוח שספרו ירד לדפוס ויהפוך אותו לסופר הצעיר בהיסטוריה הספרותית, אולם הרומן הראשון שלו "עשרים שנים ועוד היד נטויה" יצא לאור רק 13 שנה לאחר מכן.
בינתיים הקדיש קאווליר כמה שנים לתיאטרון. הוא הופיע כשחקן במחזה של ז'אן-פול סארטר, והצטיין כבמאי של כמה הפקות של בקט, ז'אן אנוי ויונסקו. לתקופת מה עבד גם כמבקר ספרות ילדים. בנוסף כתב קאווליר מחזות ותסריטים לקולנוע ולטלוויזיה, וספרי קומיקס. ספריו תורגמו ליותר מעשרים שפות, וזכו בפרסים ספרותיים שונים.
הרומן Hors de moi שכתב עובד לקולנוע תחת הכותרת זהות לא ידועה שיצא בשנת 2010.
ביבליוגרפיה חלקית

Vingt ans et des poussières (1982)
Poisson d'amour (1984)
Les vacances du fantôme (1986)
L'orange amère (1988)
Un objet en souffrance (1991)
Cheyenne (1993)
Un aller simple (1994)
La vie interdite (1997)
L'éducation d'une fée (2000)
L'Apparition (2001)
Hors de moi (2003)
L'évangile de Jimmy (2004)
La nuit dernière au XVe siècle (2008)
Les témoins de la mariée (2010)
שפות ואליריאניות

| --- | --- |
 שפת אם:  אין
 משפחה:  שפות מתוכננות
 לאום:  ואליריאנים, ערים חופשיות, מזרח אסוס
 מוסד:  יוצרים: דייוויד ג. פטרסון, ג'ורג' ר. ר. מרטין
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
שפות ואליריאניות הן משפחת שפות בדיונית בסדרת רומני הפנטזיה "שיר של אש ושל קרח" של ג'ורג' ר. ר. מרטין, ובגרסה הטלוויזיונית "משחקי הכס".
בספרים, ואליריאנית גבוהה והשפות שהתפתחו ממנה הרבה פעמים מאוזכרות, אך לא מפותחות מעבר למילים בודדות. בשביל סדרת הטלוויזיה, הבלשן דייוויד ג. פטרסון יצר את השפה ואליריאנית גבוהה, כמו גם השפות הנגזרות ממנה, ואליריאנית אסטפורית וואליריאנית מירינית, בהתבסס על המשפטים הכתובים בספרים. ואליריאנית, יחד עם דות'ראקית, תוארה כ"שפה הבדיונית הכי משכנעת מאז אלפית".
ואליריאנית גבוהה

בעולם של "שיר של אש ושל קרח", ואליריאנית גבוהה היא שפה שדומה בשימושה ללטינית באירופה של ימי הביניים. בספרים היא מתוארת כשפה שלא משתמשים בה יותר בשביל תקשורת יומיומית, אלא כשפה של למידה וחינוך במשפחות האצולה של ווסטרוז ואסוס, כמו גם הרבה ספרות ושירה שנכתבים בוואליריאנית.
טקסט לדוגמה בוואליריאנית:
"ניקה דאינריז ג'למזמו הן טרגאריו לנטרוט, הן ואליריו אואפו אנוגאר איסקאן. ואליריו מוניו אנגוס ניוהיז איסה", שמשמעו "אני דיינריז פרי-סער לבית טארגאריין, דם ואליריה העתיקה. ואליריאנית היא שפת אמי".
ואליריאנית גבוהה > יצירה

הבלשן דייוויד ג. פטרסון נבחר ליצור את השפות ואליריאנית ודות'ראקית לסדרה "משחקי הכס" של רשת HBO. לפטרסון ניתנה יד חופשית בפיתוח השפות, והוא אמר כי ג'ורג' ר. ר. מרטין לא הקדיש מחשבה רבה לצד הבלשני של עבודותיו. הספרים שכבר פורסמו כללו רק מילים בודדות בוואליריאנית גבוהה, כמו "ואלאר מורגהוליס" ("כל האנשים חייבים למות"), "ואלאר דוהאאריס" ("כל האנשים חייבים לשרת") ו"דראקאריס" ("אש דרקונים"). לרומן הבא שיצא לאור, "רוחות החורף", פטרסון סיפק למרטין מילים ואליריאניות נוספות.
פטרסון העיר שהוא רואה בבחירתו של מרטין במילה "דראקאריס" בחירה לא טובה, בגלל הדמיון שלה (ככל הנראה במכוון) למילה הלטינית לדרקון, "Draco". מאחר שהשפה הלטינית לא קיימת בעולם הבדיוני של "שיר של אש ושל קרח", פטרסון בחר להתייחס לדמיון כמקרי והפך את המילה "דרקאריס" ליחידה לקסיקאלית מופשטת עצמאית - המילה לדרקון בוואליריאנית גבוהה היא "זאלדריזס". המשפטים "ואלאר מורגהוליס" ו"ואלאר דוהאאריס", לעומת זאת, נהיו הבסיס של המערכת התחבירית בשפה. מילה נוספת, "טרסי" ("בן"), הוטבעה לכבודו של העוקב ה-3,000 של פטרסון בטוויטר.
פטרסון לא יצר מערכת כתיבה ואליריאנית בזמנו, אלא אמר שהוא חשב "על משהו יותר כמו המערכת המצרית של הירוגליפים - לא בצורה בהכרח, אלא בתפקוד. למצרים הייתה מערכת אלפאבתית, כמה מערכות מבוססות פונטיקה ולוגוגרפיה, כולן נכתבות אחת על גבי השנייה" בפרק "הדוב והעלמה הטובה" בעונה השלישית, רואים את טאליסה כותבת אות ואליריאנית באלפאבית הלטיני, כי לפי פטרסון, "זה לא היה נראה שווה ליצור מערכת כתיבה שלמה בשביל סצנה קצרה ובודדת".
בתחילת יוני 2013, היו 667 מילים בוואליריאנית גבוהה.
שפות נגזרות

בעולם של הספרים וסדרת הטלוויזיה, בתשע הערים החופשיות של אסוס מדברים ניבים של ואליריאנית גבוהה, המתוארים על ידי הדמות טיריון ב"ריקוד עם דרקונים" כ"לא מאוד שפה, יותר כמו תשעה ניבים שבדרך להפוך לשפות שונות". בערים של מפרץ העבדים מדברים שפות הנגזרות מוואליריאנית גבוהה יחד עם השפות הגהייסקאריות המקומיות. פטרסון העיר שכדי לזהות על פי אוצר המילים שפות נגזרות, "אם יש j במקום מוזר, זה כנראה בא ממקור גהייסקארי."
פטרסון תיאר את מערכת היחסים בין ואליריאנית גבוהה והשפות של הערים החופשיות כדומות לזו שבין לטינית ספרותית והשפות הרומאניות או יותר מדויק בין ערבית ספרותית לניבים מודרניים של ערבית, כך שוואליריאנית גבוהה מובנת עם קושי מסוים לדובר של שפה אסואנית מקומית.
שפות נגזרות > ואליריאנית אסטפורית

השפה הנגזרת הראשונה שהוצגה בסדרה הייתה ואליריאנית אסטפורית, ניב מהעיר אסטפור במפרץ העבדים. היא הופיעה בפרק "ואלאר דוהאאריס" בעונה השלישית. פטרסון יצר את השיח על ידי כתיבה ראשונית של הטקסט בוואליריאנית גבוהה, ואז שינויי דקדוק וקול כדי להדגים את השינויים בשפות טבעיות אחרי פרק זמן ארוך.
למשל, ואליריאנית אסטפורית איבדה את כל התנועות הארוכות (שסומנו עם קו מעל האות) ואת רוב הדיפטונגים, כמו למשל ש"בלתי-טמאים" נאמר "דובאוגאדי" בוואליריאנית גבוהה, לעומת "דובוגהד'י" באסטפורית. באופן דומה, ואליריאנית אסטפורית איבדה את המערכת הדקדוקית של ואליריאנית גבוהה, כך שסדר המילים המועדף בה הוא נושא-פועל-נשוא, וארבעת המגדרים בוואליריאנית גבוהה צומצמו לשניים, עם שני מאמרים מוגדרים: "ג'י" ו"וי". הטעמה פחות צפויה מוואליריאנית גבוהה, אבל בציוויים המילים מוטעמות במלרע (למשל: "איווטראאה").
שפות נגזרות > ואליריאנית מירינית

ואליריאנית מירינית הופיעה בעונה הרביעית של "משחקי הכס". כמו ואליריאנית אסטפורית, חסרות בה תנועות ארוכות, כמו גם הצליל /y/.
ראו גם

דות'ראקית
דייוויד ג. פטרסון, יוצר השפה ואליריאנית מדוברת
ג'יין בורדו

| --- | --- |

חברי להקת ג'יין בורדו: מתי גלעד (קונטרבס), דורון טלמון (שירה), רמי אוסרווסר (גיטרה)
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 סוגה:  אינדי, קאנטרי, פולק, פופ
 שפה מועדפת:  עברית
 כלי נגינה:  כלי הקשה, קונטרבס, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, יוקולילי, קולות
 www.jb-band.com
 חברים
 דורון טלמון (הסולנית) מתי גלעד יואב ארבל רמי אוסרווסר סתיו אחאי
 חברים לשעבר
 אמיר זאבי גיל לנדאו
ג'יין בורדו (Jane Bordeaux) הוא הרכב מוזיקלי אינדי, קאנטרי ופולק עברי שהוקם בשנת 2012. חברי הלהקה הם דורון טלמון (הסולנית), מתי גלעד, יואב ארבל, רמי אוסרווסר וסתיו אחאי.
ביוגרפיה

הלהקה החלה את דרכה עם ארבעה חברים שכללו את טלמון וגלעד, שהכירו בבית הספר למוזיקה רימון. המוזיקה של הלהקה אופיינה תחילה בסגנון קאנטרי רוקיסטי. השם "ג'יין בורדו" הוא שילוב שמותיהם של שני הסוסים של אחותה של הסולנית דורון טלמון. בשלב מסוים פרשו שני חברי הלהקה האחרים, ובדיוק אז חזר אמיר זאבי מלימודי מוזיקה בניו יורק, והצטרף לצמד. לאחר הצטרפותו של זאבי החלו חברי הלהקה לנגן בצורה אקוסטית בלבד בהופעותיהם, בשל אילוצים טכניים. הם המשיכו עם הפורמט האקוסטי כיוון שלדבריהם "פתאום זה נשמע נכון, הטקסטים יצאו טובים יותר, והעיבודים עדיין נשמעו מלאים", ובכך זנחו את הסגנון הרוקיסטי והתמקדו בסגנון הפולק קאנטרי. הפורמט האקוסטי גם סייע להם לשמור על ניידות.
ב-20 באוגוסט 2014 יצא הסינגל הראשון של הלהקה, "עינב". כחודשיים לאחר מכן, ב-4 באוקטובר, יצא אלבום הבכורה האפונימי של הלהקה, "ג'יין בורדו", אשר מומן באמצעות פרויקט באתר הדסטארט. ב-20 בנובמבר של אותה השנה יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "איך אפשר שלא", אשר הביא לפריצת הדרך של הלהקה, לאחר שהפך ללהיט רדיו. בסוף שנת 2015 התפרסמו נתונים לפיהם הלהקה הייתה המושמעת ביותר בגלגלצ בשנה החולפת. ב-26 באוגוסט 2016 קיבלו אלבום זהב במהלך הופעה במועדון "זאפה תל אביב".
ב-8 ביוני 2017 יצא אלבומה השני של הלהקה, "מה שחשוב". באותה השנה נוספו דמויות להקת "קייט מרלו", הגרסה הפארודית של הלהקה, לתוכנית "ארץ נהדרת".
ב-15 בדצמבר 2018 הוציאה הלהקה את "תנו לנמנם", הסינגל הראשון לקראת אלבומה השלישי. ב-1 ביולי 2019 הוציאה הלהקה סינגל נוסף, בשם "רוקדים צמודים" וב-1 באוגוסט 2019 יצא האלבום "אוקיינוסים".
ב-24 בינואר 2022 יצא הסינגל "טי-שירט".
ב-14 בספטמבר יצא הסינגל "מחזיקה לי את הלב", בשיתוף עם הזמר והיוצר DORJ.
ב-20 במרץ 2023 יצא הסינגל "לא יוצאת למסיבות". ב-10 באוגוסט יצא הסינגל "מגדל המים". הסינגל הגיע למקום ה-12 במצעד השבועי של מדיה פורסט. ב-12 בנובמבר של אותה השנה הוציאו את הסינגל "לא לבד", במהלך מלחמת חרבות ברזל. השיר הגיע למקום ה-14 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-13 במרץ 2024 הוציאו את הסינגל "פולארויד", וב-8 באפריל את הסינגל "כישוף", שניהם מתוך האלבום החמישי "כישוף", שיצא ב-14 באפריל.
חברי הלהקה > חברי הלהקה הנוכחיים

דורון טלמון (סולנית, שירה, גיטרה וכלי הקשה), נולדה בשנת 1986. גדלה במושב רמות. בוגרת בית ספר רימון, ושימשה כזמרת ליווי של רמי קלינשטיין. נשואה לחבר הלהקה, מתי גלעד, ולהם שתי בנות.
מתי גלעד (קונטרבס, גיטרה בס, קולות), נולד בשנת 1989. בוגר בית ספר רימון וחבר גם בלהקת לולה מארש.
יואב ארבל (תופים, קולות).
רמי אוסרווסר (גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, יוקולילי)
סתיו אחאי (קלידים)
חברי הלהקה > חברי הלהקה בעבר

אמיר זאבי (גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, יוקולילי, קולות), בוגר בית ספר רימון
גיל לנדאו (גיטרה)
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

ג'יין בורדו (2014)
מה שחשוב (2017)
אוקיינוסים (2019)
שירים של אחרים (2020)
כישוף (2024)
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

שירים עם אחרים (2020)
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | הרכב השנה במוזיקה | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | הרכב השנה במוזיקה | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "ג'יין בורדו - אלבום בכורה", פרויקט באתר הדסטארט
↑   איך אפשר שלא | ג'יין בורדו - מתוך ההסכת (פודקאסט) "שיר אחד", מאתר תאגיד השידור הישראלי
↑  חן ליברמן, איך אפשר שלא להתאהב: הסיפור האמיתי של הלהקה שעקפה את כולם בסיבוב, באתר nana10‏, 23 בנובמבר 2015
↑  ג'יין בורדו - תנו לנמנם
↑  ג׳יין בורדו jane bordeaux (2019-06-30), ג׳יין בורדו - רוקדים צמודים, נבדק ב-2019-07-02
↑  דודי פטימר, ‏לא פוחדים מביקורת פוליטית: ג'יין בורדו באלבום סיקסטיז עדכני, באתר מעריב אונליין, 14 באוגוסט 2019
↑  נדב מנוחין‏, כולנו בעד שנ"צ, אבל ג'יין בורדו היא לא זו שצריכה לגרום לנו לנמנם, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2019
↑  ג'יין בורדו- טי-שירט
↑  צפו: ג'יין בורדו בשיר מהסגר האחרון, 24 בינואר באתר ישראל היום
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏9 בספטמבר 2023
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏3 בדצמבר 2023
↑  Spotify, open.spotify.com
| ג'יין בורדו |
| --- | --- | --- |
דורון טלמון • מתי גלעד • יואב ארבל • רמי אוסרווסר • סתיו אחאי
אמיר זאבי • גיל לנדאו
| אלבומי אולפן | ג'יין בורדו • מה שחשוב • אוקיינוסים • שירים של אחרים • כישוף |  |
| אלבומי הופעה | שירים עם אחרים |  |
| סינגלים | "עינב" • "איך אפשר שלא" • "מה שחשוב" • "תנו לנמנם" • "רוקדים צמודים" • "טי-שרט" • "מחזיקה לי את הלב" • "לא יוצאת למסיבות" • "מגדל המים" • "לא לבד" • "פולארויד" • "כישוף" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007383144705171  MusicBrainz: 413ae880-4c26-42f3-8fd3-e57d9a060644
ריטונביר

| --- | --- |
 ייצוג תלת־ממדי של ריטונביר
 שמות מסחריים בישראל
 נורביר
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C37H48N6O5S2
 מסה מולרית:  720.95 גרם/מול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  משתנה
 מטבוליזם:  כבד
 זמן מחצית חיים:  3–5 שעות
 הפרשה:  בצואה
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B3 (אוסטרליה), קטגוריית סיכון B 
 דרכי מתן:  דרך הפה
 אינטראקציות עם תרופות אחרות:  ארגוטמין, אמיודרון, פלקאיניד, פרופפנון, כינידין, אסטמיזול, סיזפריד, פימוזיד, אלפוזוסין, לובסטטין, סימבסטטין, ווריקונזול, מידזולם, טריאזולם, סנט ג'ון וורט.
 מזהים
 קוד ATC:  J05AE03 
 מספר CAS:  155213-67-5
 PubChem:  392622
 ChemSpider:  347980
 
ריטונביר (Ritonavir), הנמכרת תחת השם נורביר (Norvir), היא תרופת אנטי־רטרווירלית מהמשפחה של מעכבי פרוטאזות (ART), שמשולבת עם תרופות אחרות לצורך טיפול ב-HIV/AIDS. כמו כן, היא אחת התרופות המשומשות לטיפול בצהבת (hepatitis C) ובמחלת הקורונה. הטיפול בה נעשה בנטילה דרך הפה הן ככמוסות (קפסולות) והן כתמיסה.
לתרופה מספר תופעות לוואי כגון עייפות, בחילות והקאות, אובדן תיאבון ותחושת נימול בידיים ורגליים.
התרופה הומצאה בשנת 1989 והשימוש הרפואי בה החל ב-1996. היא נמנית ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי (WHO).
שימוש רפואי > איידס

ריטונביר, בשילוב עם תרופות אנטי-רטרו-ויראליות אחרות, מיועד לטיפול בחולי HIV-1.