stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גורילה
אטימולוגיה

את המונח "גורילה" טבע חַנוֹן הספן במסעו לאורך חופי אפריקה בסביבות 500 לפנה"ס. חנון וצוותו פגשו בבני אדם פראים ושעירים שהמתורגמנים של חנון קראו להם "גורילה". את הסיפור הזה כתב חנון בתיאור המסע הימי שלו ("פריפלוס"), והוא שרד. כאשר נתקלו חוקרים מערביים לראשונה בגורילות, הם העניקו להן את השם מתוך יומני חנון.
תפוצה

הגורילה מצויה באזורים הטרופיים של אפריקה. גורילות היער קצרי השיער חיים ביערות הקונגו (התגלו על ידי פול די שאיו בשנת 1860), וגורילת ההרים ארוך השיער שנתגלה רק בשנת 1902 חי בגובה של מעל 3,000 מטר באוגנדה, באזור הררי של פארק וירונגה.
אנטומיה

צבע שערו של הגורילה שחור ולזכרים הבוגרים כתם כסוף על גבם. פני הגורילות חסרות שיער וכך גם כפות ידיהם ורגליהם. הגורילה כבד תנועה, מבנה גופו מגושם ותנועתו מסורבלת. הוא נע על ארבע גפיו. הרגליים קצרות ועבות. הנחיריים עבים ושטוחים והאוזניים קטנות. הזרועות ארוכות וחזקות והחזה חסון ושרירי. משקל גורילה ממוצעת מגיע עד 200 ק"ג, אך במקרים רבים נתפסו גורילות שמשקלם היה בסביבות ה-250 ק"ג. גובהו מעל 160 ס"מ. הנקבה קטנה יותר ומשקלה מגיע ל-80 ק"ג, כחצי ממשקל הזכרים.
התנהגות

הגורילות חיות בלהקה המורכבת מזכר בוגר וחסון בן עשר שנים לפחות המנהיג את הקבוצה ועוד מספר נקבות המתקבצות אליו וכן חיים בלהקה צאצאיהם המשותפים עד הגיעם לבגרות מינית. אזור המחיה של כל להקה הוא כ-30 קמ"ר. התקשורת בין חברי הלהקה מתבססת על קולות שונים ועל הבעות פנים: הוצאת הלשון בעת היסוס או ריכוז, הכנסת השפה בעת מתח ופיהוק בעת מתח. נקבת הגורילה מגיעה לבגרות מינית בגיל שבע. תקופת ההריון היא כתשעה חודשים. הנקבה ממליטה גור יחיד בכל פעם, שנותר צמוד לאמו ויונק בארבע שנותיו הראשונות. הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל תשע ואז עוזבים את הלהקה. תוחלת החיים היא עד 34 שנים.
עם רדת החשיכה בונים לעצמם הגורילות קני שינה על הקרקע מענפים ועלים. אין הם חוששים מאף חיית טרף שתפגע בהם. בשל גודלו וחזותו המאיימת, נוצר לגורילה דימוי של חיה אכזרית ומסוכנת, והגדיל לעשות הסרט "קינג קונג" שתיאר את הגורילה כיצור תוקפני מאוד, אך, לאמיתו של דבר, זהו יצור רגוע הניזון בעיקר מצמחים (עלים, שורשים ופירות), אך גם צד חרקים - חלק מהגורילות מפצחות קיני טרמיטים ואוכלות בתיאבון - וישנן ראיות לאכילת בשר קופים ואנטילופות. היריבים היחידים של הגורילה הם הנמר האפריקני והאדם. הגורילה אינו תוקף ללא איום וכשישנו איום מגיב מנהיג הלהקה בשאגות ובתיפוף על החזה.
גורמי סיכון והפרעה

התרחבות שטחי החקלאות והפגיעה ביערות מחריבות ומצמצמות את בית גידולו של הגורילה.
ציד הגורילות לשם אכילת בשרם בשל הרעב שנוצר בעקבות המלחמות השונות שמתנהלות באפריקה, וכן למטרות סחר. ציד זה אסור על פי חוק, מכיוון שהגורילה היא חיה הנמצאת בסכנת הכחדה.
ראו גם

דיאן פוסי
קינג קונג (סרט קולנוע משנת 1933 אודות גורילת ענק בדיונית בגובה 7.5 מטר)
קוקו (גורילה)
הערות שוליים

↑  נשיונל ג'אוגרפיק, DNA של קופים התגלה בגללי גורילות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4157923-9  LCCN: sh2014000044  NDL: 00562550  NKC: ph378917
ידידיה טיאה וייל

| --- | --- |

 לידה:  2 באוקטובר 1721 י' בתשרי ה'תפ"ב האימפריה הרומית הקדושה פראג, ממלכת בוהמיה 
 פטירה:  10 באוקטובר 1805 (בגיל 84) י"ז בתשרי ה'תקס"ו האימפריה הרומית הקדושה קרלסרוהה, נסיכות הבוחר מבאדן 
 מקום קבורה:  קרלסרוהה, באדן-וירטמברג, גרמניה
 תקופת הפעילות:  ? – 10 באוקטובר 1805 
 השתייכות:  יהדות אורתודוקסית 
 רבותיו:  רבי יהונתן אייבשיץ, רבי יחזקאל לנדא
 אב:  נתנאל וייל 
 
רבי ידידיה טיאה וייל - תחריט נחושת מהמאה ה-18
רבי ידידיה טיאה וַיְיל (בגרמנית: Tia Weil; י' בתשרי ה'תפ"ב, 30 בספטמבר 1721 – י"ז בתשרי ה'תקס"ו, 10 באוקטובר 1805) היה רב העיר קרלסרוהה, בנו של "הקרבן נתנאל", ותלמידו של הרב יהונתן אייבשיץ.
תולדותיו

ידידיה נולד בליל יום הכיפורים (י' בתשרי) ה'תפ"ב (1721) בפראג, לאביו הרב נתנאל וייל.
עד גיל עשר למד אצל אביו ואחר כך למד בישיבתו של הרב יהונתן אייבשיץ. בשנת ה'תק"ג עזב את פראג ונסע לברסלאו, לאחר שרבו הרב אייבשיץ עזב שנה לפני כן את העיר ונסע למץ.
בשנת ה'תק"ד חזר לפראג ונשא את גיטל בת רבי יעקב איגר ראש הקהל בפראג. בפראג למד גם אצל הנודע ביהודה.
בשנת ה'תקי"ד התמנה לרב באוטיץ (גר'), שם ישב ארבע שנים. באותה תקופה חלה בעיניו ונסע לעיירת המרפא קרלסבד להתרפא.
בשנת ה'תקי"ח חזר לפראג ושהה שם חמש שנים.
באלול ה'תקכ"ג (1763) נסע עם אחיו אליעזר ליפמן לקרלסרוהה, מקום כהונת אביהם. כשנפטר אביו בל' בניסן ה'תקכ"ט (מאי 1769), התמנה לרב העיר; בתחילה סירב, אך בשבועות ה'תק"ל (1770) התרצה והנהיג את הקהילה עד יום מותו.
בי"ט בטבת ה'תקמ"ח (1787) נפטרה אשתו גיטל, והוא נישא לשיינכא בת מרדכי אופנהיים. באותה שנה נפטרה גם היא, והוא נשא אישה שלישית: פראדא בת גבריאל ממנהיים, שגם היא נפטרה לאחר זמן מועט בשנת ה'תקס"א.
הרב וייל נפטר בי"ז בתשרי (חול המועד סוכות) ה'תקס"ו (1805), ונקבר ליד קבר אביו בקרלסרוהה.
בין בניו: הרבנים אברהם וייל רב בזולצבורג (1754–1831) ונתן וייל (1756–1829).
ספריו

בחייו של וייל נדפס רק ביאורו להגדה של פסח, וזאת בעילום שמו והוא אף נתן הסכמה לספר. שאר ספריו נותרו בכתב יד, וחלקם יצא לאור בשנות השבעים ואילך של המאה העשרים.
אביו, הקרבן נתנאל, מביא מחידושי בנו מספר פעמים בספרו.
הגדה של פסח עם ביאור המרבה לספר, קארלסרוא, דפוס פילטא עפשטיין, הירש ווירמייש, תקנ"א. נדפס מחדש בירושלים תשס"ב, על ידי הוצאת המוסד ע"ש שמואל ואודט לוי
שו"ת רבי ידידיה טיאה ווייל, גנוזות, ירושלים, 1983
חידושים על מסכת נדה, מכון אהבת שלום, ירושלים, תשס"ג
גנזי המלך, חדושים על מסכת מגילה ועל הלכות מגילה להרמב"ם, ירושלים, תשל"ז
ברכת יום טוב, חידושים וביאורים על מסכת ביצה, גנוזות, ירושלים, תשל"ז
אדני כסף, חידושים וביאורים על מסכת קידושין, גנוזות, ירושלים, תשל"ט
לבושי בדים, נדפס על ידי הרב ראובן מרצבך
רטיות הגוף, פירוש על לימוד היפוקראט, בכתב יד, שנת תקל"ט
לקריאה נוספת

Birgit E. Klein, 'R. Jedidja genannt Tia Weil (1721-1805). herausragender Rabbiner und Gelehrter Badens im Übergang zur Moderne,' in: Jüdisches Leben in Baden, 1809 bis 2009. 200 Jahre Oberrat der Israeliten Badens, Festschrift; Hrsg. von dem Oberrat der Israeliten Badens, Ostfildern: Thorbecke, 2009, S. 45-55. (בגרמנית)
הערות שוליים

↑  ראו למשל במסכת קידושין פרק א סימן א אות ע, וסימן ט אות ד.
↑  דפוס ראשון, קארלסרוא, תקנא, באתר היברובוקס
↑  באתר גוגל בוקס
↑  שו"ת, באתר היברובוקס
↑  גנזי המלך, באתר היברובוקס
↑  ברכת יו"ט, באתר היברובוקס
↑  אדני כסף, באתר היברובוקס
↑  הספר בכתב יד, קובץ להורדה, מאתר hebrewmanuscripts
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520917705171  GND: 1012796779  ISNI: 0000 0001 2020 2855  LCCN: n80068726  VIAF: 6232363   WorldCat (עם VIAF): 6232363 
הגדה של פסח עם ביאורו מרבה לספר
יצחק מנהיימר

| --- | --- |

מנהיימר, 1858
 לידה:  17 באוקטובר 1793 קופנהגן, דנמרק 
 פטירה:  18 במרץ 1865 (בגיל 71) וינה, האימפריה האוסטרית 
 מדינה:  ממלכת דנמרק, האימפריה האוסטרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורינג 
 השכלה:  אוניברסיטת קופנהגן 
 תפקיד:  Member of the Austrian  Reichstag 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
יצחק נח מנהיימר
הרב יצחק נח מנהיימר (בדנית: Isaak Noah Mannheimer;‏ 17 באוקטובר 1793 - 17 במרץ 1865) היה דרשן ומנהיג קהילתי יהודי יליד דנמרק, מנהיגה הרוחני הבולט של יהדות וינה מ-1824 עד מותו. מנהיימר עיצב את נוסח וינה, סגנון חדש להתנהלות בית-הכנסת ששילב מוזיקה ושירה, שהפך פופולרי בכל אירופה.
אוסף דרשותיו בעברית

מי נח: דרשות על פרשות השבוע אשר דרש מו"ה יצחק נח מנהיימער; אשר העתקתי אל שפת עברית אנכי, אפרים קוטנער, וינה: דפוס יעקב שלאססבערג, 1865.
ראו גם

שטאדטטמפל
הערות שוליים

↑  Michael Meyer, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism, Wayne State University Press (1995, עמ' 144-146.
↑  מאיר, עמ' 146-150.
1 2  מאיר, עמ' 149-152.
1 2  דוד אלנסון, Between Tradition and Culture: The Dialectics of Modern Jewish Religion and Identity, Scholars Press, 1994. עמ' 66
↑  Christian Wiese, Redefining Judaism in an Age of Emancipation: Comparative Perspectives on Samuel Holdheim (1806-1860), Brill, 2007. עמ' 137.
↑  David Sorkin, The Vienna Rite in the Nineteenth Century, בתוך: Hoffnungsvolle Momente in Der Deutschen Kultur, עמ' 119-126.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264925805171  GND: 126905142  ISNI: 0000 0000 6682 0037  LCCN: n93077841  NKC: zmp2012705897  NTA: 158941373  SELIBR: 74125  SUDOC: 248171569  VIAF: 37924421   WorldCat (עם VIAF): 37924421 
קברו של מנהיימר בווינה
כתריאליבקה

שלום עליכם
כַּתְרִיאֵלִיבְקָה (ביידיש: כתרילעווקע, נהגה: Kasrilevke) הוא שמה הספרותי של עיירת ילדותו של הסופר היידי שלום עליכם, שנקראה וורונקוב (Вороньков)(רו'). בתרגומו של י"ד ברקוביץ את ספריו של שלום עליכם, היא נקראת וורונקה.
וורונקוב שוכנת באוקראינה, מדרום לקייב, באזור העיר העתיקה פריאסלאב. שלום עליכם הפך את וורונקוב, אשר התפרסמה בשם הספרותי שהעניק לה ("כתריאליבקה") לאבטיפוס של העיירות היהודיות הקטנות במזרח אירופה.
עקב הפופולריות הגדולה של המחבר הפך הכינוי "כתריאליבקה" לשם לגלגני המביע קרתנות זעירה בעיירה קטנה או בשכונה נידחת ועלובה, שאנשיה דלים ושקועים בדאגותיהם היום-יומיות הפְּעוּטות.
סיפורי העיירה

בפתיחת האוטוביוגרפיה שלו, חושף שלום עליכם את זהותה ומיקומה הגאוגרפי המדויק של כתריאליבקה:
"מספר הדברים האלה נתחנך ונתגדל בעיר הקטנה כתריאליבקה, שכבר נתפרסמה קצת בעולמו של הקדוש ברוך הוא. מקום העיר הזאת ברוסיה הקטנה, בפלך פולטאווה, סמוך לעיר העתיקה פיריאסלאוו, ושמה הנכון אשר יקראו לה לא כתריאליבקה, אלא וורונקה... עיר קטנה ודלה, אבל כנגד זה מלאה היא סיפורים ואגדות נפלאים המושכים את הלב...
חלק גדול מעלילותיו הרבות של המספר היידי התרחשו בכתריאליבקה, שהייתה בעצם וורונקוב בעיצוב הבדיוני שלה. מוטל בן פייסי החזן היגר עם משפחתו מכתריאליבקה לאמריקה, שנות ילדותו המאושרות של שלום עליכם עברו עליו בכתריאליבקה, טרם חזר עם משפחתו לפיריאסלב. אלפרד דרייפוס היה בכתריאליבקה (כנושא לדיונים) מושב זקנים היה בכתריאליבקה, בית מרחץ היה שם ועוד.
כתריאליבקה הפכה במהלך השנים למקום מייצג של ה"שטעטל" היהודי – עיירה יהודית ענייה ובוצית שעל אף דלותה, סביבתה העוינת, ההגבלות על חיי היהודים באימפריה הרוסית – תושביה חיים, עמלים, צוחקים ובוכים, ובעיקר מהווים גיבורים בדיוניים בסיפורי ההווי של שלום עליכם.
בספרו "כתריאלים" עונה שלום עליכם לשאלה המתבקשת: למה נקרא שמה כתריאליבקה?
"על שם יושביה. גלוי וידוע לכל, כי העני מישראל כמה וכמה מדרגות לו שמהן כמה וכמה שמות מצטרפים לו, כשמות יתרו בשעתו. יש עני סתם ויש עני שבעניים, האחד נקרא רש, והשני מסכן שמו, יש מחזיר על הפתחים, יש קבצן ומקבל ופושט יד... ועוד שם אחד מצאנו לעני, שם מוזר קצת ומשונה, והוא – כתריאלי... בלשוננו יקרא לזה שכמותו עני ועליז"
כישרונו המיוחד של המחבר לדבר על הנושאים הכאובים בבת שחוק, שיש מבקרים שקוראים לה הומור שחור, מאקברי, ויש המכנים אותה "הצד האפל בצחוקו של שלום עליכם" – בולט במיוחד כשהוא מספר על כתריאליבקה, העיירה שסיפקה לשלום עליכם מבחר מגוון של גיבורים עממיים. דוגמה לכך ניתן למצוא בקטע הבא:
כן, ידידי היקרים. כתרילבקה נשרפה באש, אתם חושבים עפעס סתם כך, נשרפה לה? הקיץ הזה, בל נחטא בשפתיים, נשרפו באש די והותר ערים ועיירות יהודיות, אלא מה? יש הבדל; לא דומה שרפה לשרפה. כתרילבקה רצתה כנראה להתנאות לפני העולם, פנתה ואמרה: 'מה? אתן בוערות? חה-חה! תנו לי ותראו איך עיר בוערת!
הערות שוליים

↑  שלום עליכם, חיי אדם, תרגום: י.ד. ברקוביץ, דביר, תשט"ו, כר' א', עמ' יב
↑  ישראל הראל, כתריאליבקה נערכת לביקור, באתר הארץ, 7 בפברואר 2013
↑  שלום עליכם, מוטל בן פייסי החזן, בתרגום י.ד. ברקוביץ, פרק ראשון: מכתריאליבקה ללונדון, דביר, תש"י
↑  שלום עליכם, חיי אדם, 2 כר. בתרגום י.ד. ברקוביץ, דביר, תש"י
↑  שלום עליכם, כתריאלים, בתרגום י.ד. ברקוביץ, דביר, תש"י, עמ' פ"ז
↑  אריה אהרוני, אוי לאותו צחוק; על ההומור השחור ביצירת שלום עליכם, שלום עליכם באור חדש, ספריית פועלים, 2002
↑  דן מירון, הצד האפל בצחוקו של שלום עליכם, עם עובד, 2004, ראו למשל עמ' 21
רחוב בעיירה לחווא, 1926
תור לבית תמחוי בעיירה לובומל בווהלין שבמזרח פולין (כיום באוקראינה), 1917. הכיתוב על גבי השלט מורה "פאָלקס קיך" (יידיש: בית תמחוי).
נתנאל וייל

| --- | --- |

 לידה:  1687 ה'תמ"ז האימפריה הרומית הקדושה שטילינגן (אנ'), מרקיזות באדן 
 פטירה:  7 במאי 1769 (בגיל 82 בערך) ל' בניסן תקכ"ט האימפריה הרומית הקדושה ראשטאט (אנ'), מרקיזות באדן 
 מקום קבורה:  קרלסרוהה, באדן-וירטמברג, גרמניה
 תקופת הפעילות:  ? – 7 במאי 1769 
 השתייכות:  יהדות אורתודוקסית בגרמניה
 רבותיו:  רבי אברהם ברודא
 תלמידיו:  רבי שלמה זלמן עמריך
 צאצאים:  ידידיה טיאה וייל 
 
שער "קרבן נתנאל", דפוס ראשון, קרלסרוהה 1755
רבי נתנאל וַיְיל (ה'תמ"ז, 1687 – ל' בניסן ה'תקכ"ט, 1769) היה ראש ישיבה בפראג ורב העיר קרלסרוהה (בדפוסים: קרלסרוא). חיבורו המפורסם הוא "קרבן נתנאל" על פסקי הרא"ש.
תולדות חייו ומשפחתו

נתנאל וייל נולד ב-1687 בשטילינְגֶן (אנ') לרבי נפתלי צבי וייל שהיה דור שביעי לרבי יעקב וייל (המהרי"ו). בשנת 1692 נהרג אביו, ובשנת 1697 הביאה אותו אמו מרים לפיורדא, משם נשלח בעגלה לפראג, לדודו, אחי אביו, ר' ליפמן מל"ש (=מליכטנשטאט, לימים: הרוזנצין (אנ') שבצ'כיה), והוא גידל אותו כאב. שם למד בישיבתו של רבי אברהם ברוידא, ואף נישא לאחייניתו פייגלא. יחד עם מורו עבר לעיר מץ, כאשר זה נבחר לרב המקום, אולם אחר כך חזר לפראג והיה בה לראש ישיבה גדולה. ובין ה'תע"ג לה'תע"ד נבחר רבו לאב"ד פרנקפורט ועבר יחד עם רבו לשם, ולמד בישיבתו שם עד שנת ה'תע"ז כשנפטר רבו חזר לפראג, ושם התחיל יחד עם בנו הרב ידידיה טיאה וייל לכתוב את חיבורו על הרא"ש הנקרא "קרבן נתנאל".
ב-1744 התרחש גירוש יהודי בוהמיה וב-1745 עבר לגרמניה והיה לרב בשוורצוואלד, ושם כתב חציו ורובו של הספר עם בנו הבחור ר' שמעון הירש. ב-1750 נתמנה לרבה של קארלסרוהה, שם סיים את פירושו על הרא"ש לסדרי מועד ונשים, יחד עם חתנו ר' נפתלי ליברליש מפראג. בפירושו הוא מפרש את דברי הרא"ש, מברר את גרסאותיו ומביא מקורות לדבריו. הוא נדפס לראשונה בשנת תקט"ו (1755) בשם "קרבן נתנאל" ומאז נדפס כמה פעמים. בש"ס וילנא (1880–1886) הוא נדפס בצמוד לפירוש הרא"ש, כך גם בש"ס דפוס סלאוויטא (1835).
נפטר בל' בניסן תקכ"ט (7 במאי 1769) בעיר ראשטאט ונקבר בקארלסרוהה.
בנו הרב ידידיה טיאה וייל נתמנה לרב העיר במקומו. בנו האחר, שמעון הירש הדפיס את ספרו "נתיב חיים".
ספריו

"קרבן נתנאל" (קרלסרוהֶה, תקט"ו) - פירוש על הלכות הרא"ש
"תורת נתנאל" (פיוּרדא, תקנ"ה / מודיעין עילית, תש"ע) - שו"ת ודרשות.
"נתיב חיים" (פיוּרדא, תקל"ט) - הערות על שולחן ערוך (אורח חיים) ונושאי כליו (בעיקר המגן אברהם).
מנחת נתנאל על סדר מועד, וסדר נשים.
לקריאה נוספת

שם הגדולים לחיד"א בערך על שמו.
"ויל, נתנאל בן נפתלי צבי", ערך באנציקלופדיה העברית.
ש.מ. חונס, תולדות הפוסקים, 455, תרפ"ט.
הערות שוליים

↑  ישנם הסוברים שאולי נקרא גם יעקב סמוך לפטירתו. ראו בספר מנחת נתנאל עמוד 112, בהערה בתחתית העמוד.
↑  ייחוסו מצוין בהקדמת ספרו "קרבן נתנאל" (נדפס בש"ס וילנא לפני הרא"ש למסכת שבת), וכן בהקדמת בנו שמעון הירש, לספר "נתיב חיים".
| אחרונים |
| --- | --- | --- |
| חכמי יהדות אשכנז | רבי משה איסרליש (הרמ"א) • רבי שלמה לוריא (המהרש"ל) • רבי יהודה ליווא בן בצלאל (המהר"ל מפראג) • רבי מרדכי יפה (ה"לבוש") • רבי יהושע פלק כץ (הסמ"ע) • רבי שמואל אליעזר הלוי איידלס (המהרש"א) • רבי יואל סירקיש (הב"ח) • רבי שבתי הכהן (הש"ך) • רבי העשיל מקראקא • רבי דוד הלוי סגל (הט"ז) • רבי אברהם אבלי הלוי גומבינר (ה"מגן אברהם") • רבי יאיר חיים בכרך (ה"חות יאיר") • רבי יעקב יהושע פלק (ה"פני יהושע") • רבי אריה לייב גינצבורג (ה"שאגת אריה") • רבי נתנאל וייל (בעל "קרבן נתנאל") • רבי יוסף תאומים (ה"פרי מגדים") • רבי יחזקאל לנדא (ה"נודע ביהודה") • הגאון מווילנה • רבי שניאור זלמן מלאדי (בעל "שולחן ערוך הרב") • רבי יהודה לייב מינוביץ' (בעל "שארית יהודה") • רבי אריה לייב הלר (ה"קצות") • רבי יהודה כהנא הלר •רבי אברהם דנציג (ה"חיי אדם") • רבי יעקב לורברבוים (ה"נתיבות המשפט") • רבי עקיבא איגר • רבי משה סופר (ה"חתם סופר") • רבי מנחם מנדל שניאורסון (ה"צמח צדק") • רבי שלמה קלוגר • רבי שלמה גאנצפריד (בעל ה"קיצור שולחן ערוך") • רבי יצחק אלחנן ספקטור • רבי יחיאל מיכל אפשטיין (בעל "ערוך השולחן") • רבי שלום מרדכי שבדרון (המהרש"ם) • רבי ישראל מאיר הכהן (ה"חפץ חיים") • רבי חיים עוזר גרודזנסקי • רבי חיים מבריסק • רבי שמעון שקופ • רבי ברוך בער ליבוביץ • רבי אברהם ישעיהו קרליץ (ה"חזון איש") • רבי משה פיינשטיין • רבי מנחם מנדל שניאורסון ("הרבי מליובאוויטש") |  |
| חכמי יהדות ארצות האסלאם ומגורשי ספרד | רבי שמואל די מדינה (מהרשד"ם) • רבי אברהם די בוטון (בעל "לחם משנה") • רבי יוסף קורקוס • רבי חיים בנבנישתי (בעל "כנסת הגדולה") • רבי יהודה רוזאניס (בעל "משנה למלך") • רבי אפרים נבון (המחנה אפרים) • רבי שלום שרעבי (הרש"ש) • רבי יחיא צאלח (מהרי"צ) • רבי חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) • רבי מרדכי כרמי (ה"מאמר מרדכי") • רבי יום-טוב אלגאזי (המהרי"ט אלגאזי) • רבי חיים פלאג'י • רבי עבדאללה סומך • רבי יוסף חיים מבגדאד (ה"בן איש חי") |  |
| חכמי ארץ ישראל | רבי דוד בן זמרא (הרדב"ז) • רבי יוסף קארו (הבית יוסף) • רבי משה מטראני (המבי"ט) • רבי בצלאל אשכנזי (ה"שיטה מקובצת") • רבי יוסף מטראני (המהרי"ט) • רבי לוי בן חביב (המהרלב"ח) • רבי אברהם יצחק הכהן קוק • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יהודה לייב הלוי אשלג (בעל הסולם) • הרב יצחק אייזיק הרצוג • הרב צבי פסח פרנק • רבי שלמה זלמן אוירבך • רבי שאול ישראלי • רבי אליעזר יהודה וולדנברג • רבי בן ציון אבא שאול • רבי אברהם אלקנה כהנא שפירא • רבי מרדכי אליהו • רבי יוסף שלום אלישיב • הרב עובדיה יוסף • רבי שמואל הלוי ואזנר • רבי זלמן נחמיה גולדברג |  |
תנאים •  אמוראים  •  סבוראים  •  גאונים  •  ראשונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282779105171  PLWABN: 9810598855505606  GND: 1011348578  ISNI: 0000 0001 1890 927X  LCCN: nr91044396  NTA: 261610740  VIAF: 59502093   WorldCat (עם VIAF): 59502093 
מצבתו (המחודשת) בבית העלמין בקרלסרוהה
TheStreet

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (TST) 
 מייסדים:  ג'ים קריימר, מרטין פרץ 
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־29 שנים) 
 מיקום המטה:  וול סטריט 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
 מוצרים עיקריים:  חינוך פיננסי 
 מנכ"ל:  David Callaway 
  
 www.thestreet.com
 
TheStreet (לשעבר TheStreet.com) הוא אתר חדשות כלכלה ואוריינות פיננסית אמריקאי, המספק תוכן בחינם וגם תוכן למנויים, דוגמת שירות המלצות על מניות. האתר נוסד על ידי מרטי פרץ וג'ים קריימר בשנת 1996. בישראל האתר היה שותף להקמת העיתון היומי הכלכלי TheMarker. האתר נמצא בבעלות קבוצת המדיה The Arena Group.
היסטוריה

האתר נוסד ב-1996 על ידי ג'ים קריימר ואיש העסקים היהודי מרטין פרץ. בנוסף לאתר החדשות הראשי הוקם במקביל אתר בתשלום RealMoney.com, בו ניתן היה לבנות תיק מניות וירטואלי ולקבל המלצות על מניות מפרשנים מובילים. ביולי 2000 אתר זה החל בשיתוף פעולה עם אמריקן אקספרס. האתר הפך לחברה ציבורית, באמצעות הנפקה ראשונה לציבור, במאי 1999. מיד אחר כך, בשיא בועת הדוט-קום, שווי השוק של החברה הגיע ל-1.7 מיליארד דולר.
בפברואר 1999, החל האתר בשיתוף הפעולה עם הניו יורק טיימס והן הקימו חדר חדשות משותף עם מספר רב של כתבים אשר כתבו לשני האתרים של שתי החברות. לאחר 18 חודשים הופסק שיתוף הפעולה בהחלטה משותפת. בנוסף הניו יורק טיימס החזיק מניות באתר אותם מכר עם סיום שיתוף הפעולה. מייסד האתר ג'ים קריימר גם החל להגיש תוכנית שבועית, בשם TheStreet.com, בערוץ החדשות פוקס ניוז. אולם במאי 2000 החליט לבטל את תוכנית הטלוויזיה בגלל המדיניות של פוקס ניוז, המונעת מהמשתתפים בתוכנית להתייחס למניות שהן מחזיקים. פוקס ניוז בתגובה הגישה תביעה שהסתיימה בפשרה. קריימר החל להגיש ב-2005 תוכנית יומית פופולרית בערוץ CNBC בשם "מד מאני".
במהלך שנת 2000 ההכנסות האתר (שרובן היו מפרסום) היו נמוכות מהתחזיות ומניות האתר צנחו ביותר מ-90%. בנוסף התפטר המנכ"ל ואחר כך מנהל הכספים. בספטמבר 2000, פול אלן, מייסד חברת מיקרוסופט, רכש כ-5% מהאתר תמורת 7.5 מיליון דולר. באפריל 2001 פיטר האתר כ-20% מעובדיו במטרה לחסוך בעלויות ולהגיע לרווחיות.
בינואר 2002 החל בשיתוף פעולה עם אתר האינטרנט למידע פיננסי MarketWatch.com. בהתאם לתנאי ההסכם, MarketWatch.com הציג מספר כתבות יומיות של RealMoney.com, אתר האינטרנט בתשלום של TheStreet.com באתר שלו.
בפברואר 2004 רשם האתר רווח רבעוני ראשון בתולדותיו. החברה דיווחה על הרווח השנתי הראשון שלה ב-2005. ג'ים קריימר הפך ליו"ר באוקטובר 2008, וכיהן בתפקיד זה עד 2011.
באפריל 2007, רכשה החברה את האתר Stockpickr.com, שהיה רשת חברתית לשיתוף מידע בנושאי פיננסים והשקעות.
באוגוסט 2007 רכשה החברה את קורסיס, כולל Promotions.com תמורת 20.7 מיליון דולר. הוא נמכר להנהלה תמורת 3.1 מיליון דולר בדצמבר 2009. מנהלי החברה הואשמו מאוחר יותר בניפוח הכנסות ושילמו קנסות לרשות ניירות הערך האמריקאית. בנובמבר 2007, רכשה החברה את BankingMyWay ו-RateWatch.
בספטמבר 2012, רכשה החברה את The Deal LLC, חברת מדיה שמסקרת מיזוגים ורכישות. בפברואר 2019 מכרה החברה את The Deal ו-BoardX תמורת 87 מיליון דולר. באפריל 2013, TheStreet .רכשה עלון החדשות הכלכלה "The DealFlow Report", המכסה מניות מיקרו-קאפ, כולל הנפקות ראשוניות לציבור והנפקות פרטיות, ואת העלון "The Life Settlements Report", המתמקד בביטוח חיים, כמו גם את מסד הנתונים של חברת PrivateRaise.
בנובמבר 2014, רכשה החברה את האתר BoardEx תמורת 22.5 מיליון דולר. הוא נמכר בדצמבר 2018.
ביוני 2019, נרכש האתר תמורת 16.5 מיליון דולר עלי ידי קבוצת המדיה Maven‏(ששינתה אחר כך את שמה ל-The Arena Group). קבוצה זו גם רכשה אחר כך את המגזין ספורטס אילוסטרייטד ונכסי מדיה נוספים.
פעילות בינלאומית

בדצמבר 1999 התקשרה TheStreet בהסכם עם הוצאת העיתונים הישראלית "קבוצת הארץ", להשקעה של 2.25 מיליון דולר בתמורה ל-25% ממניות "TheMarker", אתר חדשות כלכלה ועסקים חדש בעברית ובאנגלית. על פי הסכם ההשקעה, TheStreet.com פרסם חדשות וכתבות נבחרות על חברות טכנולוגיה ישראליות מאתר TheMarker, ובתמורה TheMarker פרסם חדשות וכתבות נבחרות מאתר TheStreet.com. בעקבות התפוצצות בועת הדוט-קום ההשקעה ב-TheMarker נמחקה במלואה.
בפברואר 2000 השיקה TheStreet מהדורה בבריטניה (TheStreet.co.uk); הוא נסגר פחות משנה לאחר מכן, בנובמבר 2000.
הערות שוליים

↑   ניו יורק טיימס, משקיע אקטיביסט קורא לג'ים קריימר למכור את  TheStreet, באתר TheMarker‏, 4 בדצמבר 2014
↑  שלמה פרידמן, ‏TheStreet.com תשקיע 2.25 מ' ד' במיזם אינטרנט עם גיא רולניק ו"הארץ", באתר גלובס, 28 באוקטובר 1999
↑  סוכנויות הידיעות, אמריקן אקספרס ו-TheStreet.com הודיעו על הסכם שיתוף פעולה, באתר TheMarker‏, 17 ביולי 2000
↑  "Activist urges Cramer to sell TheStreet". Financial Times. 4 בדצמבר 2014. ארכיון מ-2022-12-11. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  סוכנויות הידיעות, ניו יורק טיימס מכר את אחזקותיו בחברת האינטרנט TheStreet.com, באתר TheMarker‏, 9 בינואר 2001
↑  איי אונליין, פוקס ניוז תובעת את האתר הפיננסי TheStreet.com, באתר TheMarker‏, 23 במאי 2000
↑  Jane Martinson, When Fox sued News Corp, The Guardian, ‏29 MAY 2000
↑  Jason Deans, Fox News settles legal row with TheStreet.com, The Guardian, ‏6 OCT 2000
↑  דפנה מאור, המשקיע שזורק כיסאות בשידור, באתר הארץ, 1 בינואר 2008
↑  איי אונליין, התפטר מנהל הכספים של TheStreet.com; המניה איבדה % 11, באתר TheMarker‏, 4 באפריל 2000
↑  איי אונליין, אזהרת רווח לאתר TheStreet.com: ההכנסות יהיו נמוכות מהתחזיות, באתר TheMarker‏, 20 בספטמבר 2000
↑  גיא צ'אק, אתר הפיננסים TheStreet.com מצמצם 20% מכוח האדם, באתר TheMarker‏, 4 באפריל 2001
↑  סוכנויות הידיעות, אתר TheStreet.com הודיע על שיתוף פעולה עם אתר האינטרנט MarketWatch.com, באתר TheMarker‏, 3 בינואר 2002
↑  TheStreet.com, אתר חדשות הפיננסים TheStreet.com רשם רווח רבעוני ראשון בתולדותיו, באתר TheMarker‏, 18 בפברואר 2004
↑  TSC Staff, TheStreet.com Posts Loss, Names Jim Cramer Board Chairman, TheStreet, ‏29 באוקטובר 2008
↑  Roger Ehrenberg, TheStreet.com Acquires Stockpickr: A Web 2.0 Success Story, Seeking Alpha, ‏26 באפריל 2007
↑  TheStreet.com acquires Corsis, including Promotions.com, Reuters, ‏2 AUG 2007
↑  Stephen Gandel, TheStreet.com charged with accounting fraud, Fortune, ‏19 DEC 2012
↑  TheStreet.com acquires BankingMyWay and RateWatch, Reuters, ‏2 NOV 2007
↑  TheStreet Buys The Deal, The Wall Street Journal, ‏12 SEP 2012
↑  The Deal, TheStreet Acquires DealFlow Media, TheStreet, ‏22 APRIL 2013
↑  TheStreet Completes Acquisition of BoardEx, ‏3 NOV 2014
↑  TheStreet Staff, TheStreet Closes $87 Million Sale of TheDeal and BoardEx, TheStreet, ‏14 FEB 2019
↑  TheStreet Completes Strategic Sale Process by Entering into Agreement to be Acquired by Maven, ‏12 JUNE 2019
↑  Mike Dojc, The Arena Group, Publisher Of Sports Illustrated, Acquires Morning Read, Forbes, ‏27 SEP 2022
↑  הארץ, חדש ב-TheMarker גלובל: המיטב מאתר הפיננסים TheStreet.com, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2007
↑  שי שלו, ‏TheStreet מחקה השקעה של 4 מיליון דולר ב"דה-מרקר", באתר גלובס, 2 ביוני 2003
↑  איי אונליין, הערכות: האתר הפיננסי TheStreet.com מועמד למכירה, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2000
↑  נתן ליפסון, אתר החדשות האמריקאי TheStreet.com יפטר 40 עובדים, ימחוק עד 8.5 מיליון דולר ויסגור את TheStreet.co.uk, באתר TheMarker‏, 16 בנובמבר 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0735 4440  LCCN: no2010188404  VIAF: 160022966   WorldCat (עם VIAF): 160022966
רייכסבורגר

הקיסרות הגרמנית בגבולותיה מ-1871 עד 1918.
רייכסבורגרבווגונג (בגרמנית: Reichsbürgerbewegung, תנועת אזרחי הרייך) או רייכסבורגר (Reichsbürger, אזרח(י) הרייך, המילה זהה ביחיד וברבים) הוא שם למספר קבוצות ויחידים אנטי-חוקתיים ורוויזיוניסטיים בגרמניה ובמקומות אחרים שדוחים את הלגיטימיות של המדינה הגרמנית המודרנית, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, לטובת האימפריה הגרמנית.
אחת האמונות האופייניות לרייכסבורגר היא הטענה שהרייך הגרמני ממשיך להתקיים בגבולותיו שלפני מלחמת העולם השנייה, ושהוא נשלט כעת על ידי אחת מקבוצות הרייכסבורגר.
מספר תקריות שכללו חברי תנועה אלימים ומחסני נשק בלתי חוקיים הציבו את התנועה במרכז תשומת לב של התקשורת והרשויות הגרמניות. נכון ליולי 2021, שלטונות גרמניה מעריכים כי 21,000 בני אדם משתייכים לתנועה בגרמניה.