stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרה שוב
חיים אישיים

שרה שוב נשואה לאגרונום ד"ר יוסף שוב, בן מושב גני עם, והיא אמם של מבקרת הקולנוע יעל שוב, השחקן עמוס שוב (1967–2015), אוצרת האמנות מורן שוב רובשוב, ונגן הגיטרה הקלאסית עודד שוב.
תוכנית ריינג'ר

תמונה ראשונה של הירח שצולמה על ידי הגשושית ריינג'ר 7, 1964
תוכנית ריינג'ר (באנגלית: Ranger program) הייתה תוכנית בלתי מאוישת לחקר הירח שהופעלה על ידי נאס"א בשנות ה־60, שנועדה להשיג תמונות קרובות של פני הירח. התוכנית כללה 9 גשושיות, שמטרת ה־7 האחרונות (שתי הראשונות היו גשושיות ניסוי) הייתה להתרסק על פני הירח תוך צילומו. עם זאת, בכל הגשושיות הראשונות ששוגרו לירח נמצאו תקלות שונות שבגללן לא התאפשרה קבלת תמונות, זאת עד ריינג'ר 7, ששוגרה ב־1964, שהייתה לראשונה שהצליחה לשדר תמונות ראשונות של פני הירח, ולאחריה שוגרו עוד שתי משימות ריינג'ר מוצלחות.
התוכנית החלה ב־1959, והוצאה לפועל בשלושה שלבים. לכל שלב היו משימות שונות וטכנולוגיות משופרות יותר שהתפתחו עם הזמן. מתכנני משימות JPL תכננו שיגורים רבים מכל גרסה כדי להשיג את מרב הניסיון ההנדסי והמדעי ולהבטיח לפחות משימה אחת מוצלחת. סך כל התוכנית (ריינג'ר 1–9), כולל המחקר, הפיתוח והשיגור עלו כ־170 מיליון דולר.
מבנה הגשושית

לכל גשושית ריינג'ר היו שש מצלמות. המצלמות היו זהות אך עם הבדלים בזמן החשיפה, שדות ראייה, עדשות ושיעורי סריקה. מערכת המצלמות חולקה לשני ערוצים: P ו־F. כל ערוץ קיבל ספקי כוח, טיימרים ומשדרים נפרדים. לערוץ F היו שתי מצלמות: A ו־B. לערוץ P היו 4 מצלמות: P3 ,P2 ,P1, ו־P4. התצלום האחרון שנערך על ידי ערוץ F צולם בין 2.5 ל־5 שניות טרם ההתנגשות בירח, בגובה של כ־5 ק"מ, והתצלום האחרון של ערוץ P צולם בין 0.2 ל־0.4 שניות לפני ההתנגשות (גובה של כ־600 מטר). התמונות שסיפקו הגשושיות היו טובות הרבה יותר וברזולוציה גבוהה יותר מצילומים שצולמו מכדור־הארץ.
רשימת המשימות > משימות בלוק 1

ריינג'ר 1 - שוגרה ב־23 באוגוסט 1961, השיגור נכשל.
ריינג'ר 2 - שוגרה ב־18 בנובמבר 1961, השיגור נכשל.
בלוק 1, שכלל שני שיגורים של ריינג'רים למסלול לווייני נמוך סביב כדור הארץ, בדק את טיל האטלס־אג'ינה ואת ציוד הגשושית, מבלי לנסות להגיע לירח.
רשימת המשימות > משימות בלוק 2

ריינג'ר 3 - שוגרה ב־26 בינואר 1962, הגשושית החטיאה את הירח.
ריינג'ר 4 - שוגרה ב־23 באפריל 1962, תקלה בגשושית לא אפשרה לקבל ממנה תמונות, התרסקה על הירח.
ריינג'ר 5 - שוגרה ב־18 באוקטובר 1962, הגשושית החטיאה את הירח.
בלוק 2 כלל שלוש גשושיות ששוגרו אל עבר הירח ב־1962. הריינג'רים מבלוק זה כללו מצלמות טלוויזיה, חיישני קרינה, וסייסמוגרף בקפסולה נפרדת שתוכננה להאט באמצעות רצועות עץ בלזה שציפו אותה במטרה לרכך את ההתרסקות. שלושת הריינג'רים מבלוק זה שוגרו בהצלחה על גבי טיל אטלס־אג'ינה B, אך כשלו כולם בהמשך משימותיהם. ריינג'ר 3 שוגרה בהצלחה ועקב טעות בניווט החטיאה את הירח לחלוטין ללא התרסקות. ריינג'ר 4 שוגרה בהצלחה והגיעה אל הירח, אך כל מערכותיה כשלו קודם לכן ולא נתקבלו ממנה תמונות. הקשר עם הקפסולה ששוחררה מגשושית זו אבד כשעברה לצד הירחי הנסתר. ריינג'ר 5 החטיאה את הירח ב־724 ק"מ וגורלה היה כשל ריינג'ר 3. כל גשושית בבלוק זה שקלה 331 ק"ג. אף מידע מדעי משמעותי לא הושג.
רשימת המשימות > משימות בלוק 3

ריינג'ר 6 - שוגרה ב־30 בינואר 1964, מצלמותיה כשלו, התרסקה על הירח.
ריינג'ר 7 - שוגרה ב־28 ביולי 1964, התרסקה על הירח (ים קוגניטום) ב־31 ביולי בשעה 13:25:49 UT.
ריינג'ר 8 - שוגרה ב־17 בפברואר 1965, התרסקה על הירח (ים השלווה) ב־20 בפברואר בשעה 09:57:37 UT.
ריינג'ר 9 - שוגרה ב־21 במרץ 1965, התרסקה על הירח (מכתש אלפונסוס) ב־24 במרץ בשעה 14:08:20 UT.
בלוק 3 כלל 4 שיגורים בשנים 1964–1965. גשושיות אלו צוידו במצלמות טלוויזיה שנועדו לצלם את פני הירח במהלך התקרבותן אליו. ככל שהתקרבו אל הירח צולמו פרטים קטנים יותר ויותר שלא ניתנו לצפייה מטלסקופים בכדור־הארץ.
הגשושית הראשונה מהבלוק, ריינג'ר 6, שוגר בהצלחה, אך מצלמותיו כשלו ולא נתקבלו תמונות.
שלוש הבאות, עם מצלמות טלוויזיה משופרות, השלימו את משימותיהן בהצלחה. ריינג'ר 7 צילמה את דרכה אל נקודת ההתנגשות שלה בים קוגניטום, הנמצא דרומית למכתש קופרניקוס, ושלחה 4,316 תצלומים אל מפעיליה. מהתמונות החדשות עלה כי המכתשים הם מראה דומיננטי ביותר על פני הירח, אף במקומות הנראים מישוריים לחלוטין, וכי בכל מכתש ישנם עוד מכתשים קטנים יותר וכן הלאה.
בחודש פברואר 1965, התרסקה ריינג'ר 8 בים השלווה, מקום בו נחתה אפולו 11 ארבע וחצי שנים לאחר מכן. היא צילמה 7,137 תמונות, שהשתרעו על שטח רחב יותר, וחיזקו את המסקנות שנלמדו מריינג'ר 7. כחודש לאחר מכן התרסקה ריינג'ר 9 לתוך מכתש אלפונסוס, ושלחה 5,814 תמונות. התמונות, שצולמו עת הייתה השמש בזווית נמוכה מאוד, הראו בבירור את מראות ה"מכתש בתוך מכתש".
ראו גם

תוכנית החלל האמריקאית
חקר החלל
תוכנית סרוויור
לונר אורביטר
תומר דבורה (אתר מקראי)

וּדְבוֹרָה אִשָּׁה נְבִיאָה אֵשֶׁת לַפִּידוֹת הִיא שֹׁפְטָה אֶת-יִשְׂרָאֵל בָּעֵת הַהִיא.  ה וְהִיא יוֹשֶׁבֶת תַּחַת-תֹּמֶר דְּבוֹרָה בֵּין הָרָמָה וּבֵין בֵּית-אֵל בְּהַר אֶפְרָיִם וַיַּעֲלוּ אֵלֶיהָ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל לַמִּשְׁפָּט.

— ספר שופטים, פרק ד', פסוקים ד'–ה'
דבורה מתחת עץ התמר, ציור מעשה ידי ג'יימס טיסו משנת 1900 לערך.
תֹּמֶר דְּבוֹרָה הוא שמו של עץ המופיע במקרא, בספר שופטים, מיקומו בין הרמה לבין בית אל. תחת עץ זה, קיבלה דבורה הנביאה את הבאים אליה למשפט.
העץ קרוי על שמה של דבורה היה מוכר לתושבי האזור הנמצא באזור הרמה.
יש הסוברים כי תומר דבורה הוא המקום בו נקברה גם דבורה מינקת רבקה. קביעה זו אינה מתקבלת כי לא קיים דמיון לשוני בין הסיפורים. מעבר לכך בסיפור מינקת רבקה מסופר כי דבורה המינקת נקברה תחת עץ הקרוי אלון בכות.
ויקטור גרן שסייר בארץ ישראל במאה ה-19 מזהה את הרמה בה היה קיים עץ זה, עם הכפר ראם אללה של ימינו. יש הסוברים כי אלון תבור הוא תומר דבורה (שופטים, ד', ה') ובעל תמר (שופטים, כ', ל"ג), אך אחרים מזהים את מקומו של אלון תבור בח'רבת ארחא צפונית לתל אל פול.
לקריאה נוספת

אברהם יעקב ברור, מקומותיה של דבורה במקרא ובאגדה, ידיעות החברה העברית לחקירת ארץ-ישראל, כרך ח', ירושלים, תש"א, עמ' 72-67.
נורית ליסובסקי, על עצים ועל ה'מקום': מאפיינים תרבותיים, טבעיים וחזותיים של הנוף המקודש בארץ ישראל, קתדרה: כתב עת לתולדות ארץ ישראל וישובה, ירושלים, יד יצחק בן צבי, חוברת 111, תשס"ד, עמ' 74-41.
הערות שוליים

↑  שופטים, ד', ה'
↑  מדרש תנא דבי אליהו משווה את מקום ישיבתה לזה של שמואל ובכך מעלה את חשיבותה של דבורה לזו של שמואל: "כשם ששמואל ברמה כך דבורה ברמה"
↑  ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ ישראל, ירושלים, יצחק בן צבי, 1983, עמ' 133
↑  חיים גבריהו, אנציקלופדיה מקראית: כרך א', ירושלים, מוסד ביאליק, 1950, עמ' 329.
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
תומר ג'י

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אפריל 1977 (בן 47) רמת גן, ישראל 
 
תומר גלאט (נולד ב-26 באפריל 1977) הידוע בשם תומר ג'י הוא תקליטן ישראלי.
ביוגרפיה

גלאט גדל ברמת גן.
מ-1994 ועד 1997 היה חבר עם אלון לוין בצמד היורודאנס אינסיידאוט, במסגרתו הוציא מספר סינגלים.
הוא עבד עם אמנים כמו רמי קליינשטיין, דוד ד'אור, היי פייב ורוני סופרסטאר, ב-2005 הקליט רמיקס עם זמרת הגוספל וורנסה מיטשל.
ב-2008 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Supernatural, באמצעות חברת התקליטים וורנר מיוזיק צרפת.
ב-2009 הצטלם ביחד עם תקליטנים נוספים לפרויקט עבור קידום המודעות לסכרת נעורים.
ב-2010 הוציא את הסינגל "Mad about You" ביחד עם להקת הפופו היוונית "Vegas", הוא לקח חלק גם בכתיבת השיר.
הוא עבד רבות בצרפת, ב-2011 נבחר על ידי ערוץ הטלוויזיה הצרפתי TF1 כאחד משלושת אמני הדאנס המובילים בעולם.
היא שימש כיועץ מוזיקלי להפקות טלוויזיה רבות בטלוויזיה הישראלית, בטלוויזיה בין היתר הופיע בתוכנית נולד לרקוד, הוא גם לקח חלק בהפקה של הפסטיגל.
הוא הגיש פינת מוזיקה בתוכנית "הבוקר של דנה".
באירוע השטיח האדום של אירוויזיון 2019 בתל אביב שימש כתקליטן ראשי.
הערות שוליים

↑  תומר ג'י הוחתם בחברת וורנר העולמית, באתר יוסמיוסיק
↑  אסף נבו, ‏תומר G ממשיך להרוס, באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2010
↑  אסף נבו, ‏אחרי צרפת - תומר ג'י כובש את יוון, באתר ‏מאקו‏, 15 בדצמבר 2010
↑  ynet, DJ TOMER G: הדאנס הישראלי מוביל בצרפת, באתר ynet, 20 בדצמבר 2011
נקודת דבליאנוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Dimcho Debelyanov 
 סוג:  לשון יבשה 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°23′36″S 59°40′08″W﻿ / ﻿62.3934°S 59.6689°W﻿ / -62.3934; -59.6689
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת דבליאנוב(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת דבליאנוב
 
נקודת דבליאנוב או דבליאנוב פוינט או דבליאנוב נוס (באנגלית: Debelyanov Point; בולגרית: Дебелянов нос) היא לשון יבשה המהווה את הצד הצפון מערבי של הכניסה למפרצון מיטשל באי רוברט, באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
נקודת דבליאנוב ממוקמת 2.8 קילומטרים צפון-מערבית מנקודת נגרה;
נקודת דבליאנוב ממוקמת 3.81 קילומטרים דרום-מזרחית מנקודת פורט ויליאם.
היסטוריה > מיפוי אזור הנקודה

האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור נקודת קתרינה, היו צידי כלבי ים, שהגיעו לאזור בתחילת המאה ה-19.
אזור המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2008.
היסטוריה > מקור השם

הנקודה נקראת על שם המשורר הבולגרי דימצ'ו דבליאנוב (חי בין השנים: 1887–1916).
תרבות יאמניה

| --- | --- |

 אזור גאוגרפי:  דרום רוסיה
 תקופה:  התקופה הכלקוליתית 
 טווח תאריכים:  3300 לפני הספירה – 2600 לפני הספירה 
 תקופה קודמת:  התקופה הכלקוליתית
 תקופה הבאה:  Potapovka culture 
 
תרבות יאמניה או תרבות יאמנה (ברוסית: Ямная культура) הייתה תרבות חומרית שנפוצה בשלהי התקופה הכלקוליתית ובראשית תקופת הברונזה באזורי הנהרות הבוג הדרומי, הדניסטר והאורל שבדרום רוסיה. עיקר חשיבותה של תרבות זו נובע מהשערה, שלפיה בני אותה התרבות דיברו את השפה הפרוטו-הודו-אירופית, שפת האם של כל השפות ההודו-אירופיות.
פרהיסטוריה > מקדימיה של התרבות

בשלהי התקופה הנאוליתית והתקופה המזוליתית התקיימו בערבה הצפונית שבין הים השחור לים הכספי מספר תרבויות בניהן תרבויות כלכוליתיות, נאוליתיות ומזוליתיות אשר נחשבות להיות מקדימיה של תרבות יאמניה: "Khvalynsk culture" (אנ')"Sredny Stog culture"(אנ') ו"Dnieper–Donets culture"(אנ').
פרהיסטוריה > הגירה ראשונית

ראשיתה של תרבות זו באלף הרביעי לפנה"ס, ומקורה לפי המצאי הארכאולוגי ועקבות גנטיות בערבה הפונטית-כספית (אנ'). בני התרבות הביאו עמם מתכות שונות, מיומנות רעיית בעלי חיים, ביות סוסים ומאפייני קבורה ייחודיים.
אחת התיאוריות המקובלות במחקר, ההיפותזה הקורגנית של מריה גימבוטאס מעלה את ההשערה כי בני התרבות דיברו שפה קדומה שממנה התפתחו כלל השפות ההודו-אירופיות.
גנטיקה

מחקר גנטי הראה כי בני התרבות נשאו מטען גנטי שלא היה קיים במרכז אירופה לפני הגירתם, קבוצה R1b (Haplogroup R1b) מאפיינת קבוצת עלית בתרבות זו.
בממצאים הגנטיים של בני תרבות יאמניה נמצא קשר חזק ביניהם לבין בני תרבות הכלים הקשורים, שפשתה באירופה כמה מאות שנים מאוחר יותר.
הערות שוליים

1 2  Sredni Stog, Proto-Corded Ware, and their "steppe admixture" | Indo-European.eu, Indo-European.eu, ‏23 ביולי 2018
↑  David Reich (Of Harvard Medical School), Who We are and how We Got Here: Ancient DNA and the New Science of the Human Past, Oxford University Press, 2018, עמ' 108, ISBN 978-0-19-882125-0
↑  Shaoqing Wen, Horolma Pamjav, Maxat Zhabagin, Genetic History of Human Populations Along the Ancient Silk Road, Frontiers Media SA, 2024-04-05, עמ' 26, ISBN 978-2-8325-4654-3
↑  Ana R. Chelariu, Romanian Folklore and its Archaic Heritage: A cultural and Linguistic Comparative Study, Springer Nature, 2023-02-13, עמ' 26-27, ISBN 978-3-031-04051-1
↑  Michael Balter, Mysterious Indo-European homeland may have been in the steppes of Ukraine and Russia, 2015, באתר "Science" (באנגלית)
בכתום-תרבות "Dnieper–Donets culture"
סוחומי

ערך זה עוסק בעיר הבירה של אבחזיה. אם התכוונתם לאיש עסקים ישראלי, ראו .
ערך זה עוסק בעיר בגאורגיה. אם התכוונתם למחוז, ראו .
| --- | --- |
סמל סוחומיסמל סוחומי

 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 מחוז:  מחוז סוחומי אבחזיה
 חבל ארץ:  אבחזיה אבחזיה
 ראש העיר:  בסלן אשבה
 שפה רשמית:  אבחזית, רוסית 
 תאריך ייסוד:  המאה ה-6 לפנה"ס
 שטח:  372 קמ"ר
 גובה:  5-140 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  64,441 (2015)
 קואורדינטות:  43°00′13″N 41°01′09″E﻿ / ﻿43.003611111111°N 41.019166666667°E﻿ / 43.003611111111; 41.019166666667 
 אזור זמן:  UTC +3
 https://www.sukhumcity.ru/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גאורגיה מוגדלת) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור סוחומי(למפת גאורגיה רגילה) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור סוחומי    מפת העיר tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סוֹחוּמי (בגאורגית: სოხუმი; באבחזית: Аҟəа, אכּווה) או סוּחוּמי היא עיר הבירה של אבחזיה - הרפובליקה הבדלנית של גאורגיה, שסבלה קשות בזמן הסכסוך הגאורגי-אבחזי של תחילת שנות ה-90.
סוחומי שוכנת על רצועת חוף נרחבת לחופיו המזרחיים של הים השחור ומהווה עיר נמל, צומת מסילת ברזל ועיר קיט. היא ידועה בחופיה המרהיבים, בסנטוריום שלה, בספא של מים מינרליים ואקלים סובטרופי. סוחומי היא גם עורק התחבורה האווירי היחיד של אבחזיה עם העולם החיצוני. שדה התעופה סוחומי דרנדה ממוקם סמוך לעיר. בסוחומי ישנם, כמו כן, גם מספר בתי מלון בינוניים וקטנים המשרתים את התיירים הרוסים. בעיר יש גם גנים בוטניים, שניטעו בשנת 1840. עד שנת 1992 היא נותרה עיר רב-תרבותית, שתושביה דיברו בתשע שפות שונות.
בעיר סוחומי נמצאים מספר מוסדות מחקר: הגנים הבוטניים של סוחומי, "האוניברסיטה הממלכתית של אבחזיה", והסניף של סוחומי לאוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. בתקופה הסובייטית הייתה בה תחנת גידול מפורסמת להומינואידים - מכון לחקר צמחי תרבות סובטרופיים. החל מ-1945 ועד שנת 1954 הייתה המעבדה הפיזיקלית לאלקטרונים מעורבת בתוכנית הסובייטית לייצור נשק אטומי.
בנוסף לכל אלה קיימים בעיר אתרים נוספים, ביניהם מכונים לחקר הלשון, הספרות וההיסטוריה של אבחזיה, תיאטרון, מוזיאון לטבע וכן בתי מרגוע ומחנות נופש.
שם העיר

העיר נקראת סוּחוּמי ברוסית, ואילו בגאורגית היא נקראת, סוֹחוּמי. בשפה העברית אין הבדל באופן כתיבת השם (ללא ניקוד) אולם בשפה האנגלית דומיננטית הגרסה הרוסית של השם, סוּחוּמי (Sukhumi). באבחזית נקראת העיר אכּווה. אולם ישנה גרסה אבחזית אחרת של שם העיר, בדיבור ובכתב, ברוסית, סוּחוּם (ברוסית: Сухум), הכתיב שהיה נהוג באימפריה הרוסית.
בתקופת יוון הארכאית נקראה העיר דיוֹסכּוּריאס (Διοσκουριός) השם היווני ניתן לה מהשם דיוסקורי, תאומי קסטור ופולוקס במיתולוגיה הקלאסית. השם נטמע במהירות במסחר שבין יוון והשבטים המקומיים. תחת שלטונו של קיסר רומא אוגוסטוס (Σεβαστός או ביוונית עתיקה "סֶבַּסטוֹס") נקראה העיר על שמו, סֶבַּסטוֹפּוֹליס.
בתקופה שלאחר מכן נקראה העיר בשם צחוּמי, שם המיוחס לרוב טופונומית למילה הסוואנית "חם". הסוואנים הם שכניהם של האבחזים ממזרח. היסטוריונים גאורגים מתרגמים את צחומי בגאורגית במשמעות של "אלה לבנה".
העות'מאנים שכבשו את סוחומי במאה ה-15 קראו לה סוֹחוּם-קַלֶה ("קלה" פירושו "מבצר"). חלקו הראשון של השם שנוי במחלוקת, ייתכן שהוא מייצג את המילה העות'מאנית "סוּ" שפירושה "מים" והמילה "קוּמ" שפירושה "חול". אולם סביר יותר להניח כי מדובר בשיבוש של השם הגאורגי המוקדם.
מונומנטים

בסוחומי נמצאים מספר אתרים היסטוריים, ביניהם:
גשר האבנים שנבנה על ידי תמר המלכה במאה ה-12
קירות רומיים
טירת בגרט השלישי
שרידי המגדלים האבחזיים
יהודי סוחומי

בשלהי מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, התארגנה הקהילה היהודית במקום ונרשמה כחוק. לרשות הקהילה נמסר מבנה של בית כנסת שנבנה בעשור הראשון של המאה ה-20 ושכן ברחוב קוּיבּישב, שהשלטונות הרסו אותו בשנת 1952 ללא סיבה מיוחדת. יחד עם זאת המשיכה הקהילה לפעול במבנה ברחוב גוגול 59/24.
ערים תאומות

הערים התאומות של הממשל הבדלני של אבחזיה ואינן מוכרות על ידי גאורגיה:
מולדובה טירספול, טרנסניסטריה, מולדובה
גאורגיה צחינוואלי, דרום אוסטיה, גאורגיה
רוסיה פודולסק, מוסקבה, רוסיה
הערות שוליים

↑  מדריך לעיר ולנפת סוחומי כולל התייחסויות היסטוריות ואתנוגרפיות, אוקטובר 2005, ((ברוסית))
↑  ג'ורג' האוויט (1998), האבחזים:מדריך, עמ' 62, (באנגלית), ISBN 031221975X
↑  Dioscurias. A Guide to the Ancient World, H.W. Wilson (1986). Retrieved 20 July 2006, from xreferplus
↑  צחוּמי היא תרגום של הילה "חם" בסוואני ואילו בגאורגית זה צחֶלי
↑  על פי הסכם מפברואר 1922
↑  דו"ח ארגון זכויות האדם Human Rights Watch, "גאורגיה/אבחזיה: הפרת דיני המלחמה ותפקידה של רוסיה בסכסוך", מרץ 1995, כרך 7, מס' 7, (באנגלית)
↑  מרדכי אלטשולר, יהדות במכבש הסובייטי: בין דת לזהות יהודית בברית המועצות, 1941-1964, עמ' 480, מרכז זלמן לתולדות ישראל, ירושלים, מסת"ב 9789652272256
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562180305171  GND: 4257217-4  MusicBrainz: 7850365b-56f3-441a-bdaf-eba6318c1a7a  NKC: ge845040 
נמל סוּחוּם קלה בתחילת המאה ה-19
מבנה מועצת העיר סוחומי
גשר תמר המלכה
הגן הבוטני בסוחומי
תחנת הרכבת בסוחומי
ניקולאס טגליאפיקו

ניקולאס טגליאפיקו (בספרדית: Nicolás Tagliafico; נולד ב-31 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי באולימפיק ליון ובנבחרת ארגנטינה.
קריירת מועדונים

טגליאפיקו התחיל את הקריירה שלו בבאנפילד. ב-12 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בבאנפילד בניצחון 2–1 נגד טיגרה. בקיץ 2012 הושאל לריאל מורסיה מהליגה הספרדית השנייה.
בשנת 2015 חתם באינדפנדיינטה תמורת סכום שלא פורסם. ב-15 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–2 נגד ניואל'ס אולד בויס. בשנת 2017 זכה עם הקבוצה בגביע סודאמריקנה.
ב-5 בינואר 2018 חתם באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-20 בינואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–0 נגד פיינורד רוטרדם. ב-11 במרץ 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4–1 נגד הירנפיין.
ב-23 ביולי 2022 חתם טגליאפיקו באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית עד 2025. ב-19 באוגוסט כבש שער בכורה, בניצחון 1–4 על טרואה.
קריירה בין-לאומית

טגליאפיקו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ארגנטינה.
ב-9 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1–0 נגד ברזיל.
במאי 2018 הוא נכלל בתוך 23 חברי נבחרת ארגנטינה בכדורגל במונדיאל 2018 שהתקיים ברוסיה. הוא גם שיחק בקופה אמריקה 2019, וקטף עם הנבחרת את המקום השלישי, אחרי ניצחון 2–1 על צ'ילה במשחק בשליש הגמר.
נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה בטורניר מונדיאל 2022.
תארים

גביע סודאמריקנה: 2017
ליגת העל ההולנדית: 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022
הגביע ההולנדי: 2018/2019, 2020/2021
מגן יוהאן קרויף: 2019
תארים > נבחרת ארגנטינה

קופה אמריקה: 2021
גביע העולם: 2022
כדורגלן החודש בהולנד: נובמבר 2018
נקודת ד'אורסל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Hippolyte d'Ursel 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°25′00″S 62°20′00″W﻿ / ﻿64.4167°S 62.3333°W﻿ / -64.4167; -62.3333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת ד'אורסל(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת ד'אורסל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת ד'אורסל(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת ד'אורסל
 
נקודת ד'אורסל (באנגלית: D'Ursel Point) היא לשון יבשה בחוף הדרום-מזרחי של האי ברבנט, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
הלשון מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרץ בול.
נקודת ד'אורסל ממוקמת 2.4 קילומטרים מדרום-מערב למפרץ אביסנה.
היסטוריה > גילוי לשון היבשה

לשון היבשה התגלתה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899) בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
לשון היבשה נסקרה ומופתה בשנית על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד באפריל 1955; משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד צילמה מהאוויר את האזור בשנים 1956–1957
היסטוריה > מקור השם

ז'ארלש קרא ללשון היבשה על שמו של הרוזן איפוליט ד'אורסל (Hippolyte d'Ursel) נשיא האגודה המלכותית לגאוגרפיה של בלגיה (Royal Belgian Society of Géographics), אשר תמך במשלחת הבלגית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע היסטורי על גילוי לשון היבשה
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
נקודת גנייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  12 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  77°24′S 163°45′E﻿ / ﻿77.4°S 163.75°E﻿ / -77.4; 163.75
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת גנייס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת גנייס
 
נקודת גנייס (באנגלית: Gneiss Point) היא לשון יבשה סלעית, בחוף סקוט, לחוף ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הנקודה ממוקמת 4 קילומטרים צפונית לנקודת מארבל; ו-9.65 קילומטרים צפונית לכף ברנאקי.
שיא גובהה של הכף 12 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה התגלתה ומופתה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת טרה נובה), אשר חקרה את אנטארקטיה בין השנים 1910–1913, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הנקודה הוא תיאורי, והיא נקראת כך בשל סלעי גנייס הגרניט המצויים בה.
לקריאה נוספת

• P.J. FORSYTH, N. MORTIMER & I.M. TURNBULL, , Terra Antartica 2002, 9(2), 57-72
• Davis, J., & Nichols, R. (1968), , Journal of Glaciology, 7(50), 313-320. doi:10.3189/S0022143000031075
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי באתר ממשלת ניו זילנד
↑  מידע גאוגרפי
↑  סלעים מותמרים
סטיבן גריי (כדורסלן)

| --- | --- |

גריי במדי גראבלין דנקירק
 לידה:  8 באפריל 1989 (בן 35) פורט הדלוק-אירונדייל,  וושינגטון, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96
 מספר:  9
 מכללה:  אוניברסיטת גונזגה
 דראפט:  לא נבחר, 2011
 קבוצות כשחקן
 2011–2012   2012–2013   2013   2013–2014   2014–2015   2015–2016   2016–2018   2018   2018–2021   2021   2021 2021- :  ונטספילס   קוראל רואן באסקט   תדמון זוק   גראבלין דנקירק   דיז'ון באסקט   גראבלין דנקירק   לאבריו   מועדון הכדורסל זאדאר   פריסטרי אתונה   איגוקאה  הפועל חולון פריסטרי אתונה
 הישגים כשחקן
 בחירה לאולסטאר הליגה הלטבית (2012)   בחירה לאולסטאר הליגה הצרפתית (2015)   הקלעי המוביל בליגה הצרפתית (2015)   בחירה לאולסטאר הליגה היוונית (2020)   זכייה בגביע הבוסני (2021)
סטיבן גריי (באנגלית: Steven Gray; נולד ב-8 באפריל 1989) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בפריסטרי אתונה מליגת העל היוונית.
קריירה

גריי שיחק באוניברסיטת גונזגה. ב-125 משחקים במכללה, גריי העמיד ממוצעים של 11.5 נקודות, 3.5 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק. בעונתו האחרונה, הוא נבחר לחמישיית המחוז ולקבוצת המערב בשנים 2010 ו-2011. הוא זכה עם מכללתו באליפות המחוז בשנים 2009 ו-2011.
ב-12 ביולי 2011, גריי חתם לעונה בונטספילס מהליגה הלטבית.
לאחר ששיחק בוושינגטון ויזארדס במסגרת ליגת הקיץ של ה-NBA, ב-16 בדצמבר 2012 חתם גריי לעונה בקוראל רואן באסקט מהליגה הצרפתית.
ביולי 2013, שיחק גריי באינדיאנה פייסרס בליגת הקיץ. ב-7 באוגוסט 2013, גריי חתם לעונה בתדמון זוק הלבנונית. לאחר ארבעה חודשים שוחרר גריי מהקבוצה וב-7 בדצמבר הוא חתם עד תום העונה בגראבלין דנקירק.
ביולי 2014, שיחק גריי בקליבלנד קאבלירס בליגת הקיץ. מאוחר יותר באותו חודש, גריי חתם בדיז'ון באסקט הצרפתית. באותה עונה נבחר גריי לאולסטאר של הליגה. בתום העונה סיים גריי כקלעי המוביל בליגה כולה עם 16.8 נקודות בממוצע למשחק.
ב-21 במאי 2015, חזר גריי לגראבלין דנקירק וחתם שם לשנתיים. ביולי 2015, הצטרף לברוקלין נטס במסגרת ליגת הקיץ.
ב-5 בדצמבר 2016, עזב גריי את גראבלין דנקירק וחתם עד תום העונה בלאבריו מהליגה היוונית. ב-5 באוקטובר 2017 גריי חזר לאבריו וחתם לעונה. ב-28 בינואר 2018, הוא עזב את לאבריו וחתם לעונה במועדון הכדורסל זאדאר מהליגה הקרואטית. בקבוצה הוא העמיד ממוצעים של 19.8 נקודות ו-3.1 ריבאונדים למשחק.
ב-31 ביולי 2018 חזר גריי ליוון וחתם לעונה בפריסטרי אתונה. ב-17 ביוני 2019, האריך גריי את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת. באותה עונה הוא קלע 12.8 נקודות בממוצע למשחק. ב-17 ביוני 2020, גריי האריך את חוזהו לעונה שלישית ברציפות.
ב-27 באוקטובר 2020, גריי קבע שיא בליגת האלופות, לאחר שהעמיד מדד יעילות של 47. הוא קלע 39 נקודות, כשקלע ב-10 מ-13 לשלוש, בניצחון 88–106 על ריטאס וילנה.
ב-15 בינואר 2021, עזב גריי את פריסטרי כדי לחתום באיגוקאה מהליגה הבוסנית.
ב-19 ביולי 2021, גריי חתם לעונה בהפועל חולון מהליגה הישראלית.
ב-15 לדצמבר 2021 שוחרר גריי מהפועל חולון. וחזר לפריסטרי אתונה.
הערות שוליים

↑  מחליף להאריס: סטיבן גריי מגיע לחולון, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏19 ביולי 2021