stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוסא עבאדי

| --- | --- |

צילום מ-1954
 לידה:  17 בספטמבר 1907 דמשק,  וילאייט סוריה, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  15 בספטמבר 1997 (בגיל 89) הרובע השנים-עשר של פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 בן או בת זוג:  אודט רוזנסטוק 
 פרסים והוקרה
 Prix de la nouvelle (1994)  Roland de Jouvenel Prize (1985)  מדליית הכרת הטובה הצרפתית  מדליית הרזיסטנס  קצין מסדר האמנויות והספרות  אביר בלגיון הכבוד 
 
מוסא עבאדי (בצרפתית: Moussa Abadi; (‏1907–1997) היה שחקן יהודי צרפתי, יליד סוריה, בעל תוכנית רדיו צרפתית פופולרית בנושא תיאטרון, ופעיל בהצלת ילדים יהודים בדרום צרפת בתקופת שואת יהודי צרפת באמצעות רשת הצלה שנקראה "רשת מרסל". לפי הערכות, רשת ההצלה של עבאדי הצילה יותר מ-500 ילדים יהודים בין השנים 1943–1945 באזור ניס.
1907-1939

עבאדי נולד בגטו היהודי שבדמשק, סוריה, לנסים עבאדי ופרידה עבאדי לבית כתראן. אמו נפטרה כשהיה בן 12 והוריה לקחו על עצמם את האחריות על חינוכו. בגטו הוא למד בבית ספר אליאנס (Alliance Israélite) מאוחר יותר הוא נשלח להשלים את לימודי בית הספר התיכון בבית ספר קתולי מחוץ לגטו היהודי בדמשק, שם פיתח אהבה לשפה, לתרבות, לתיאטרון ולספרות צרפתית.
בשנת 1929 הגיע עבאדי לפריז כסטודנט בעל מלגה והחל ללמוד בסורבון לקראת הוצאת תעודת הוראה בצרפתית, כשסיים את הלימודים חזר לארצו ושמש כמורה לצרפתית. בשנת 1933 חזר לפריז, החל בלימודים לדוקטורט בספרות צרפתית וכתב תזה אודות התיאטרון הצרפתי בימי הביניים, באותה עת הוא היה עוזר הוראה של פרופסור גוסטב כהן (Gustave Cohen) (צר'), חוקר ספרות ימי הביניים. במקביל ללמודיו, השתתף כשחקן במספר הצגות של תיאטרון האוניברסיטה, בהן הצגות שנכתבו על ידי מחזאים מתקופת ימי הביניים. הוא שיחק בתיאטראות נוספים וזכה בתפקיד ראשי בהצגה "Knock" בתיאטרון מקצועי בפריז - "Le Compagnie des Quatre Saisons". קבוצת תיאטרון זו הוזמנה להופיע במשך חמישה חודשים בתיאטרון הצרפתי של ניו יורק, ההצגה נחלה הצלחה ועבאדי זכה לביקורות מצוינות. תקופה זו השפיעה על חייו בהמשך והתיאטרון נעשה עבורו מקור החיים והשראה הן כמר מרסל שהפעיל את רשת מרסל בזמן המלחמה והן כמבקר תיאטרון ומנחה תוכנית רדיו בנושא תיאטרון, לאחר המלחמה.
בשנת 1939 הכיר עבאדי באמצעות חברה משותפת, את אודט עבאדי, אז עדיין אודט רוזנשטוק, ילידת פריז באוגוסט 1914 וסטודנטית לרפואה. רוזנסטוק סיימה את לימודי הרפואה ועבדה מחוץ לפריז. השניים החלו את חייהם כזוג, אם כי לא נישאו בשלב זה.
1939-1942

בשנת 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, נאלץ עבאדי לקטוע את לימודי הדוקטורט, עזב את פריז בעקבות הגבלות שהטילו הגרמנים על היהודים בפריז ונמלט לניס שבדרום צרפת. ניס הייתה תחת משטר וישי באזור שנקרא "האזור החופשי", ובאותו שלב היהודים שם היו אומנם מאוימים אולם לא נעצרו על ידי השלטון המקומי. בניס הצטרף עבאדי לפרופסור גוסטב כהן שהושעה מאוניברסיטת פריז. כהן נתן בניס הרצאות בנושא ספרות צרפתית ושכר את עבאדי לביצוע קטעי משחק בהרצאותיו. מאוחר יותר עזב כהן את ניס לארצות הברית בעקבות קבלת משרה באוניברסיטת הווארד והציע לעבאדי להצטרף אליו, אולם עבאדי סרב.
רוזנסטוק הצליחה מאוחר יותר, להימלט מפריז, לחמוק מהגרמנים באזור הכיבוש הגרמני בצרפת ולחבור לעבאדי בניס בנובמבר 1941. רוזנסטוק עבדה בניס כרופאת ילדים בקליניקה של אוז"ה (OSE) - ארגון הומניטרי יהודי שסייע לילדים ופליטים יהודים בזמן המלחמה ואחריה. עבאדי באותה עת עסק בהוראת השפה הצרפתית לפליטים היהודים הרבים שהגיעו לניס מרחבי אירופה בחיפוש אחר מקלט מרדיפות הנאצים.
עיסוקם של בני הזוג סייע להם מאוחר יותר ליצירת קשר עם הורי ילדים בניסיון להצילם באמצעות הקמת רשת להצלת ילדים יהודים (רשת מרסל).
בסמוך להגעתה של רוזנסטוק, ממשלת וישי בניס החלה לעצור יהודים, בעיקר יהודים שלא נולדו בצרפת. מעצרים אלו סיכנו את עבאדי הואיל ולא נולד בצרפת, והוא שרד על ידי כך שהחזיק במסמכים מזויפים שלא העידו על מוצאו היהודי.
בנובמבר 1942 נכנסו הכוחות האיטלקיים לאזור ניס. האיטלקים היו פחות נוקשים, הם לא עצרו את פעילות ממשלת וישי אולם האטו אותה וניסו למנוע את החלת חוקי הגזע על יהודים ושליחתם לתאי הגזים. עם זאת, הייתה אצל היהודים אווירה של פחד וחשש.
1942-1944

עבאדי סיפר ששני אירועים טראומטיים שכנעו אותו שיש מקום לחשש גדול לחיי היהודים והניעו אותו לנקוט יוזמה ולפעול:
באפריל 1942 היה עבאדי עד לתקיפת אכזרית של אישה יהודיה על ידי ז'נדרמים צרפתיים לעיני ילדיה, בטיילת שבניס לנוכח עיני קהל גדול שלא התערב בנעשה. הוא נותר מזועזע מהאירוע והחליט שלא יוכל יותר לצפות מהצד במתרחש וכי עליו לפעול, אולם טרם גיבש תוכנית פעולה.
בתחילת 1943, בזמן הכיבוש האיטלקי, הפגיש חבר את עבאדי עם כומר קתולי איטלקי - דון יוליו פניטנטי Julio) Penitenti) שחזר ממערכה בה הצטרף לכוחות הגרמניים שנלחמו בגבול הרוסי ובקש לשוחח עם מישהו מהקהילה היהודית. פינטנטי סיפר לעבאדי על מעשי הזוועה של הגרמנים כלפי היהודים וכלפי ילדים יהודים בפרט והזהיר אותו שעם כניסת הגרמנים לאזור ניס, צפוי להם גורל דומה.
מזועזעים מהידיעות, החליטו עבאדי ורוזנסטוק לפעול בדחיפות להצלת ילדים יהודים מתוך הבנה שילדים הם הפגיעים ביותר והנתונים בסיכון הגבוה יותר.
1942-1944 > הקמת רשת מרסל

עבאדי סבר שהדרך להצלת ילדים היא הקמת תשתית מתאימה, רחבה ככל שניתן, עוד לפני הגעת הגרמנים לניס. עבאדי החליט לשם כך לפנות לבישוף של ניס, פול רמון, ( Paul Rémond ), לימים חסיד אומות העולם ובקש את עזרתו בהכנת התשתית המתאימה. עבאדי ידע שהבישוף מנהל מספר מוסדות קתוליים באזור ניס בהם ניתן להסתיר ילדים. כמו כן, ידע שהבישוף הכיר אותו ואת פרופסור גוסטב כהן כשנכח בהרצאה בה השתתפו השניים. הוא הבין שנדרש אומץ מאיש כמורה קתולי באותה עת, להופיע בהרצאה שניתנה על ידי יהודים וקיווה שאומץ זה יבוא לידי ביטוי גם הפעם. פול רמון שמע בקשב רב את דבריו של עבאדי והשתכנע לסייע לו אף כי הסתכן אישית ומקצועית, הוא אף רתם לעניין זה את הכמרים הקרובים לו .
הבישוף סיפק לעבאדי חדר עבודה בקומה התחתונה של משכנו עם חלון גדול הפונה לגינה כדי שיוכל להימלט אם תגיע משטרת וישי או הגרמנים. הוא גם צייד אותו ברשימה של מוסדות קתוליים בהם ניתן יהיה להחביא ילדים. הוא סייע לעבאדי בזיוף מסמכי זהות קתוליים כדי לספקם לילדים יהודים שיוסתרו במוסדות קתוליים. הבישוף הציע לעבאדי שיבחר לעצמו שם בדוי והוא בחר בשם מרסל ומכאן שמה של הרשת- רשת מרסל. הבישוף צייד את עבאדי במסמך הממנה אותו למפקח כללי על מוסדות החינוך של הבישופות בכל אזור ניס וכך היה יכול להסתובב בין המוסדות הקתוליים ולהכין את התשתית מבלי לעורר חשד, הוא אכן ביקר במוסדות הקתוליים וקבל את הסכמתם להסתרת ילדים יהודים. הבישוף נתן גם לרוזנסטוק שם בדוי - "סילבי דלאטר" וצייד גם אותה במכתב מטעמו לפיו היא עובדת סוציאלית של המוסדות הקתוליים כך גם היא הייתה חופשייה להסתובב ולהכין תשתית לרשת מרסל. רוזנסטוק מצידה ניסתה לאתר משפחות שיאותו לקלוט ילדים יהודים בעת הצורך.
שתי דמויות סייעו לה בכך, הכומר הפרוטסטנטי פייר גנייר ( Pierre Gagnier), הכומר של כנסיית ניס והכומר אדמונד אברארד (Edmond Evrard) מהכנסייה הבפטיסטית שבניס - שני אנשים אמיצים שסייעו בהצלת יהודים רבים וזכו לימים בתואר חסדי אומות עולם. הכמרים סיפקו לרוזנסטוק רשימה של מקומות מסתור אצל משפחות והיא פנתה למשפחות ואיתרה את אלו המתאימים והמוכנים לקחת חלק בהסתרת הילדים על אף הסכנה שנשקפה להם.
רוזנסטוק באותה עת המשיכה את עבודתה כרופאה ובדרך זו הפיצה אצל הורים לילדים את העובדה שמתארגנת תשתית להסתרת ילדים יהודים והשאירה בידיהם פרטים ליצירת קשר במקרה הצורך. עבאדי הבין שיהיה צורך גם לקנות מזון עבור הילדים באמצעות כרטיסי מזון, כפי שהיה נהוג בעת ההיא, והוא הצליח לקבל מפקיד בממשל וישי, סדרה של פנקסי מזון ריקים שיוכלו לשמש אותו בעתיד.
אמצעי נוסף וחיוני להצלחת הרשת להצלת ילדים הוא השגת מימון כספי. עבאדי פנה לידידו מוריס ברנר (Maurice Brener) יהודי אמיץ, איש ביצוע בעל אמצעים שעבד עם האמריקאים ואנשי מחתרות הריזסטאנס, נרדף על ידי הנאצים ויצג את הג'וינט בפריז. הוא נרתם לעזור לעבאדי בהשגת מימון ממקורות כספיים שונים, מהג'וינט, ממשפחות עשירות בצרפת ובשוויץ ועוד.
עבאדי ורוזנשטוק הקימו תשתית לרשת מרסל (צר'), בפרק הזמן שמחודש יוני 1943 ועד חודש ספטמבר 1943, מועד נסיגת הכוחות האיטלקים ופלישת הגרמנים לאזור ניס, בפרק זמן זה הצליחו לאתר מקומות מסתור פוטנציאליים לכ־140 ילדים. הרשת פעלה להצלת ילדים יהודים על אף המצוד שקיים איש האס אס אלויס ברונר אחרי היהודים ובעיקר אחרי ילדים יהודים והגרמנים אף הציעו פרס כספי עבור הסגרת הילדים.
1942-1944 > לאחר כניסת הגרמנים לניס

עם כניסת הגרמנים לאזור ניס, החלו מעצרים אלימים של יהודים בקנה מידה גדול ומשלוח של יהודים למחנות המוות. למרות הסכנה, עבאדי ורוזנסטוק הסתובבו באזור ניס ואספו אליהם ילדים לבקשת ההורים או בעקבות פניה יזומה של בני הזוג להורים. הם אספו את הילדים לנקודת מפגש בניס, סיפקו להם מסמכים מזויפים עם שמות בדויים שאינם בעלי צליל יהודי ושיננו להם באמצעות תרגול את זהותם הבדויה. הילדים אחר כך, הועברו בדרכים שונות תוך סיכון למקומות מסתור שהוכנו מראש או הבריחו אותם מחוץ לגבולות צרפת לשווייץ או לספרד. לכל ילד הוכנה כרטיסייה שהכילה נתונים חיוניים: שם אמיתי, תאריך לידה, מקום לידה, כתובת אחרונה ידועה, שמות הורים או קרובים אחרים, תמונת הילד וטביעת אצבעו וכן את כל הפרטים הבדויים התואמים. כרטיסיות אלו סייעו אחרי המלחמה באיחוד הילדים עם בני משפחותיהם שנותרו בחיים (חלק מהכרטיסיות מצויות כיום בארכיון יד ושם).
לאחר שמיקמו את הילדים במקומות מסתור הסתובבו עבאדי ורוזנסטוק בין מקומות המסתור תוך סיכון מתמיד, והביאו לילדים מכתבים מההורים, תלושי מזון, ממתקים, בגדים ובעיקר חום אהבה וחמלה.
עבאדי ורוזנסטוק חיו תחת סכנה מתמדת והם נאלצו בהזדמנויות שונות להימלט ולהסתתר. הגרמנים הציעו פרס כספי למי שימסור מידע שיוביל לתפיסתו של עבאדי והוא נאלץ לא פעם להימלט דרך חלון חדרו בבית הבישוף בעקבות התרעות על הגעת הגרמנים. הגרמנים החלו לחשוד גם בבישוף שהוא מסייע להצלת יהודים, התקינו האזנה לקו הטלפון בביתו, ניסו לטמון לו מלכודת והציעו לו להסתיר ילדים יהודים, אולם הוא לא נפל בפח.
ב 25.4.1944 נעצרה רוזנסטוק על ידי המשטרה הצרפתית, כנראה מבלי שהיה להם מידע שקושר אותה לרשת מרסל. היא נחקרה ולא הסגירה כל פרטים הקשורים ברשת ההצלה, במאי הועברה למחנה הריכוז דראנסי וגורשה לאושוויץ שם הועסקה כרופאה וניסתה לסייע ככל שניתן לאסירים החולים. בנובמבר 1944 הועברה לברגן-בלזן שם המשיכה את עבודתה כרופאה ובזכות זה שרדה את השואה.
לאחר תפיסתה של רוזנסטוק פנה עבאדי לאנשי המחתרת הצרפתית ובקש מהם לסייע לו בהברחת רוזנסטוק ממחנה הריכוז בדראנסי, אולם משהבין שהדבר בלתי אפשרי החליט להמשיך לבדו את פעילות הרשת ככל שיוכל. הוא נמלט מהמקום בו התגורר, הסתתר בלילות בכיתת לימוד באחד המנזרים בו הכיר את אם המנזר ובימים הצטרף לשמיעת מיסות בכנסיות השונות שם נטמע בקרב האוכלוסייה המקומית. הוא הודיע למוסדות הקתוליים ולמשפחות שהסתירו ילדים, על תפיסתה של רוזנסטוק וכי הוא ימשיך את פעילות הרשת אולם בתדירות נמוכה יותר. הוא המשיך לבצע את המשימה, כמיטב יכולתו, תוך סכנה מתמדת, עד שחרור אזור ניס מהכוחות הגרמניים על ידי בעלות הברית באוגוסט 1944.
"רשת מרסל" שהוקמה על ידי עבאדי ורוזנסטוק הצילה בפועל מעל 500 ילדים יהודים, חלקם הוברחו אל מחוץ לגבולות צרפת, חלקם הוסתרו במוסדות קתוליים ואצל משפחות, זאת בחסות תעודות מזויפות וזהויות בדויות. מתוך כל הילדים שהוסתרו או הוברחו נתפסו שני ילדים בלבד. הרשת הייתה אחת הגדולות והחשובות שבין רשתות הצלת הילדים היהודים בצרפת הכבושה. הרשתות היו ממודרות - פעילי כל רשת לא ידעו את זהותם של פעילי הרשתות האחרות - כך שבמקרה של תפיסת פעילי אחת מהן, הם לא היו יכולים להסגיר תחת לחץ ועינויים את חברי הרשתות האחרות.
אותות הוקרה והנצחה

לאחר המלחמה בשנת 1947, הוענקו לעבאדי ולרוזנסטוק מדליית הרזיסטנס.
בשנת 1981 ,הוענק להם אות לגיון הכבוד הצרפתי שהוא אות הכבוד הגבוה ביותר המוענק בצרפת חתום על ידי נשיא הרפובליקה ולרי ז'יסקר ד'אסטן .
פועלו האזרחי של עבאדי למען התיאטרון והספרות הצרפתית קבל הערכה על ידי נשיא צרפת פרנסואה מיטראן אשר העניק לו אות הצטיינות נשיאותי על כך.
בשנת 2000 הוקמה על ידי ז'נט וולגוסט ( Jeannet Wolgust), עמותה בשם "הילדים והחברים של עבאדי " (Les Enfante et Amis Abadi) . ג'נט היא ילדה שהוסתרה על ידי בני הזוג בניס ושמרה איתם על קשר מאז המלחמה ועד יום מותם. מטרת העמותה היא להנציח את זכר בני הזוג עבאדי בפרט ואת זכר קורבנות השואה בכלל ולאחד בין הילדים המוסתרים והחברים של עבאדי. אתר האינטרנט של העמותה משמש ליצירת קשר, כולל את סיפור המעשה, תמונות, קטעי עיתונות, ראיונות בכתב, קטעי וידאו של ילדים מוסתרים המספרים את סיפור המעשה, שמות מקומות המסתור ושמות ילדים מוסתרים שאותרו, ביוגרפיות של הגורמים הקשורים, ביבליוגרפיה, מקורות מידע ועוד. את העמותה מנהלים בעיקר אנשים שהיו ילדים שניצלו על ידי בני הזוג ; אנדריי פוש -קרסנטי, ( Andrée Poch-Karsenti ) ז'נט וולגוסט, מרט קופרמינק (Marth Kuperminc) ועוד, מסייע להם עמנואל גנייה (Emmanuel Gagnier) נכדו של הכומר הפרוטסטנטי גנייה שסייע לבני הזוג בהצלת הילדים היהודים. הפעילים דואגים לתחזק את האתר ולארגן אירועים שמטרתם לשמר את זכר בני הזוג ופועלם.
בשנת 2002 הופק הסרט "רשת מרסל "בבימויה של ז'קלין סיגר, כולל תרגום לעברית, הסרט מתאר דרך ראיונות של בני הזוג ושל ילדים מוסתרים ,את פעילות ההצלה של רשת מרסל. הסרט מצוי בספרית הסרטים של יד ושם.
בשנת 2008 ,כביטוי נוסף להערכת פועלם של בני הזוג בזמן המלחמה, נקראה ככר של שמם ברובע ה 12 היוקרתי בפריז, בו התגוררו בחייהם.
בשנת 2018 הוקמה בעיר ניס אנדרטה להנצחת פועלם של בני הזוג עבאדי ושל האזרחים הצרפתיים שסייעו להם באזור ניס.
ספרים ופרסומים

עבאדי כתב מספר ספרים, בין היתר שני ספרים בנושא החיים בגטו היהודי בדמשק. ב-1993 כתב את "המלכה והסופר" (La Reine et le Calligraphe), הספר זכה בפרס האקדמיה הצרפתית ( Grand Prix de l'Académie Française), ותורגם לעברית בהוצאת "כרמל".
הספר הנוסף הוא " שמעון ושבועת השקר - יהודי דמשק שלי " (Shimon le Parjure- mes Juife de Damas ). ספר זה הושלם על ידי עבאדי בסמוך למותו ויצא לאור ביוזמת רעייתו, בשנת 1999 לאחר מותו. בשני הספרים סיפר עבאדי בשפה קולחת, ססגונית, מלאת הומור ובאהבה רבה על חיי הקהילה היהודית בגטו בדמשק בו גדל עד גיל 19 ושזר בהם סיפורים אמיתיים .
בשנת 1985 כתב ספר בנושא התיאטרון הצרפתי "הקומדיה של התיאטרון " (La Comedie du Theatre ).
רוזנסטוק כתבה בשנת 1995 ספר בשם " Terre de Detresse " ("אדמת מצוקה ") המתאר את שהותה במחנות הריכוז אושוויץ וברגן- בלזן .
עבאדי נפטר בחודש ספטמבר 1997 ונקבר בבית הקברות מונפרנאס בפריז. רוזנסטוק נפטרה בשנת 1999 ונקברה לצידו באותו בית הקברות.
ראו גם

שואת יהודי צרפת
לקריאה נוספת

עיתון " מכאן ומשאם", משה שמר ומאיר משען, גיליון מספר 13, עמוד 26, אביב תשע"א, אפריל 2011, עיתונו של ארגון יוצאי דמשק (סוריה ) בישראל, המגולל את סיפורם של בני הזוג עבאדי בלווי צילומים.(עברית)
" הכרטסת של עבאדי " מבצע הצלה של מעל חמש מאות ילדים בצרפת בתקופת השואה, ד"ר מרדכי פלדיאל, גיליון מספר 8 של הוצאת "יד ושם", עמוד 17 ,תשנ"ח-1998.( עברית ואנגלית)
ספרה של אחת מהילדות שניצלו על ידי בני הזוג עבאדי המתאר את פעילותם ומבוסס על מסמכים מעזבונם של בני הזוג עבאדי : Andrée Poch-Karsenti, Les 527 enfants D'Odette et Moussa:Histoire du Réseau Marcel ,Paris, Le Publieur, 2006(צרפתית)
הערות שוליים

↑  על פעילות ההצלה של עבאדי, באתר יד ושם
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington,D.C: Potomac Books, 2013, עמ' 5-6
1 2  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington, D.C: Potomac Books, 2013, עמ' 6
↑  Fred Colman, The Marcel Network, Washington ,D.C: Potomac Books, 2013, עמ' 177-178
↑  מעבר לתמונה: האוז"ה, מפעל הסיוע לילדים | www.yadvashem.org, באתר o-s-e.html
1 2 3  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington,D.C: Potomac Books, 2013, עמ' 6-12
↑  דניאל קארפי, בין שבט לחסד- השלטונות האיטלקים ויהודי צרפת ותוניסיה   בימי מלחמת העולם השניה., ירושלים: מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, תשנ"ג
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington D.C: Rotomac Books, 2013, עמ' 13-18
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington D.C: Rotomac Books, 2013, עמ' 19-22
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Woshington D.C.: Rotomac Books, 2013, עמ' 27-33
1 2  יד ושם, תיעוד מ-1997 על רשת " MARCEL " להצלת ילדים יהודים וכרטסת עם שמות ילדים מ 1943., באתר ארכיון יד ושם, תיק מספר 349, פריט 373669, ‏1997
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington D.C: Rotomac Books, 2013, עמ' 35-45
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington D.C: Rotomac Books, 2013, עמ' 47-52 , 99-103
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington D.c: Rotomac  Books, 2013, עמ' 105-114
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington  D.C: Rotomac Books, 2013
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington D.C: Rotonac Books, 2013, עמ' 145-153
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington D.C: Rotonac Books, 2013, עמ' 153-179
↑  Fred Coleman, The Marcel Network, Washington D.C: Rotomac Books, 2013, עמ' 199-206
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257330305171  BIBSYS: 11031304  BnF: cb120178445 (data)  CiNii: DA09393682  GND: 142797693  ISNI: 0000 0001 0654 3653  LCCN: n85233939  NTA: 13308809X  SUDOC: 028317696  VIAF: 54159815   WorldCat (עם VIAF): 54159815 
כיכר על שמם של בני הזוג עבאדי
עידו קציר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בספטמבר 1992 (בן 32) כפר אוריה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 עיסוק:  קומיקאי
 בן או בת זוג:  שירה נאור 
 https://idokatzir.com
 פרופיל ב-IMDb
 
עידו קציר (נולד ב-2 בספטמבר 1992) הוא קומיקאי, תסריטאי, שחקן, יוצר תוכן, במאי וסטנדאפיסט ישראלי.
ביוגרפיה

קציר נולד ב-1992 וגדל במושב כפר אוריה. ב-2010 התגייס לחיל ההנדסה הקרבית. במהלך ולאחר שירותו הצבאי החל להעלות תוכן קומי לרשת, תוכן שצבר תאוצה והפך ויראלי.
ב-2015 החל לעבוד במשרד הפרסום אדלר חומסקי כקופירייטר. כ-4 חודשים לאחר מכן, זכה בתחרות אנשי הקריאייטיב הצעירים של גלובס.
ב-2016 עבר למשרד הפרסום מקאן, שם עבד כשנה ועזב לדרך עצמאית.
ב-2021 נבחר לרשימת 40 הצעירים המבטיחים של מגזין אייס..
קריירה

כתיבת דמויות ומערכונים לסדרות בכיכובה של תום יער - "תום יער עושה את שביל ישראל", "תום יער עושה בגרות" ו"הכל תום" (2015-2019)
כתיבת מערכונים לתוכנית ״טלוויזיה מהעתיד״ (רשת 13, 2017).
צילום ועריכה של מערכוני רשת עצמאיים, בין היתר בשיתוף פעולה עם רועי כפרי, דור מוסקל, ישי סוויסה, ועוד (2018-היום).
מופע סטנדאפ בצוותא בשנת 2018.
כתיבת חומרי סטנדאפ עבור המופע "שאולי" של אסי כהן (2019-2021)
הפקה של השירים "משה בר סימן טוב" (עם בן שלאף) ו"תעשו את הסימן" (עם מיכאל כהן) - פארודיה על השיר ״זה סימן בשבילי״ של ערוץ הילדים (2020)
כתיבה והגשת פינות לתוכניות "פעם בשבוע עם תם אהרון" ו-"מהצד השני עם גיא זהר" (2020)
כתיבה לתוכנית "זאת וזאתי" (רשת 13, 2020)
כתיבה ובימוי של מערכונים בהשתתפותו עבור "חישגד" של מפעל הפיס. (2021). כמו כן יצירת פסקול מקורי למערכונים בשיתוף פעולה עם המוזיקאים תומר רבינוביץ׳ ואורי טולדנו.
מופע סטנדאפ מקורי מלא "כל הכבוד לי" (2022).
כתיבה והגשת פינות בתוכנית הרדיו טייכר וזרחוביץ׳ (2022).
בשנת 2024 שיחק בסדרה "ברלין בלוז" ששודרה ב-Yes הטלוויזיה בלוויין לצד בת זוגו, שירה נאור.
באפריל 2024 הוציא לאור אלבום הומוריסטי של שירים בעברית תחת השם Jo Eusébe, לכאורה זמר השר בפורטוגזית משנות ה-70.
חיים אישיים

לעידו אחות תאומה ואח גדול, אימו אדריכלית ואביו רופא. בזוגיות עם השחקנית שירה נאור ומתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏זוכי תחרות young creative: אסא קרן ועידו קציר מאדלר-חומסקי, באתר גלובס, 16 ביולי 2015
↑  עידו קציר, 40UNDER40 - הצעירים המבטיחים 2021, באתר אייס
↑   משה בר סימן טוב, בביצוע עידו קציר, וידאו קליפ של השיר בערוץ "עידו קציר - Ido Katzir", באתר יוטיוב (אורך: 2:00), 6 באפריל 2020
↑   תעשו את הסימן, בביצוע עידו קציר, וידאו קליפ של השיר בערוץ "עידו קציר - Ido Katzir", באתר יוטיוב (אורך: 3:14), 28 ביוני 2020
↑   תחקיר על שלג, סרטון בערוץ "עידו קציר - Ido Katzir", באתר יוטיוב (אורך: 3:01), 24 במאי 2019
↑  עידו קציר וחולה מספר 247, בעמוד הפייסבוק של מהצד השני עם גיא זהר, 5 במאי 2020 (אורך: 5:16)
↑  מסתבר שהכל זה משחק מחשב, באתר ‏מאקו‏, 5 באוגוסט 2021
↑  גם אתם מספרים לעצמכם תירוצים?, באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2020
↑  לעידו יש עקרונות, באתר ‏מאקו‏, 5 במאי 2021
↑   שירה נאות, מי אתה ז'ו יוזבה, "הזמר הברזילאי הנודע"?, באתר הארץ, 12 במאי 2024
↑  דני פלד ודרור גלוברמן, ‏הבינה המלאכותית מאיימת לפגוע בתעשיית המוזיקה. האם היא תצליח?, באתר ‏מאקו‏, 17 במאי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009159387005171  VIAF: 15160665040103361790   WorldCat (עם VIAF): 15160665040103361790
פני דרדפול

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  פנטזיה דרמה אימה מותחן
 יוצרים:  ג'ון לוגן
 כותבים:  ג'ון לוגן
 בימוי:  חואן אנטוניו באיונה 
 שחקנים:  ריב קארני טימותי דלטון אווה גרין בילי פייפר ג'וש הארטנט הארי טרדוויי רורי קיניר הלן מקרורי סיימון ראסל ביל פטי לופון דני סאפני וס סטאדי
 ארץ מקור:  ארצות הברית בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  לונדון 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  27
 תוכנית המשך:  פני דרדפול: עיר המלאכים
 הפקה
 מפיק:  ג'יימס פלין מורגן או'סוליבאן שילה הוקין
 מפיקים בפועל:  סם מנדס ג'ון לוגן פיפה האריס קארן ריצ'רדס
 חברת הפקה:  Desert Wolf Productions Neal Street Productions
 הפצה:  All3Media, נטפליקס, הולו 
 עורכים:  ג'ף אשנהורסט ארון מרשל מישל קונרוי כריסטופר דונלדסון
 אתר צילומים:  דבלין, אירלנד לונדון, בריטניה
 צלמים:  צ'אבי גימנז נייג'ל וילובי פ. ג'יי. דילון אוון מק'פולין ג'ון קונרוי
 מוזיקה:  הבל קוז'יונבסקי
 אורך פרק:  47-60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Showtime (ארצות הברית) Sky (בריטניה)
 רשת שידור בישראל:  HOT
 תקופת שידור מקורית:  11 במאי 2014 – 9 ביוני 2016
 תקופת שידור בישראל:  15 במאי 2014 – הווה
 קישורים חיצוניים
 http://www.sho.com/sho/penny-dreadful/home
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פני דרדפול (באנגלית: Penny Dreadful) היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוג דרמת אימה שנוצרה על ידי היוצר ג'ון לוגן עבור רשת השידור "Showtime". הסדרה החלה את שידוריה ב-11 במאי 2014, כשעונתה הראשונה כללה שמונה פרקים, עונתה השנייה כללה עשרה פרקים ועונתה השלישית, תשעה פרקים. ב-19 ביוני 2016, לאחר סיום שידור העונה השלישית, לוגן הודיע כי הסדרה הגיעה לסיומה וזאת בשל חיבורן הסופי של כל קווי העלילה שנוצרו ושהתפרשו על פניה.
כותרת הסדרה מתייחסת לחיבור ספרותי באותו השם שנכתב במאה ה-19. הסדרה עצמה שואבת השראה מיצירות האימה המפורסמות בימינו, ומציגה את דוריאן גריי, מינה הארקר, אברהם ואן הלסינג, ד"ר סיוארד, רנפילד, הרוזן דרקולה, ד"ר ויקטור פרנקנשטיין, וד"ר הנרי ג'קיל.
סקירת העלילה

כמה מהדמויות המפורסמות והמבעיתות ביותר בתולדות הספרות – ביניהן המפלצת של פרנקנשטיין ויוצרו, דוריאן גריי, דרקולה, ד"ר ג'קיל ומר הייד ועוד דמויות אייקוניות מספרי האימה – מתגנבות בפינותיה החשוכות של לונדון הוויקטוריאנית של 1891. המותחן הפסיכולוגי האפל שוזר את סיפורי האימה הקלאסיים לדרמה טלוויזיונית, בעוד הגיבורים נאבקים בהפרעה המפלצתית שלהם.
אנסמבל הדמויות > הדמויות הראשיות

| השחקנ/ית | הדמות | עונות> 1 | עונות> 2 | עונות> 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ריב קארני | דוריאן גריי | ראשי | ראשי | ראשי |
| טימותי דלטון | סר מלקולם מוריי | ראשי | ראשי | ראשי |
| אווה גרין | ונסה אייבס | ראשי | ראשי | ראשי |
| רורי קיניר | היצור / ג'ון קלייר (אנ') / קאליבן | ראשי | ראשי | ראשי |
| בילי פייפר | ברונה קרופט/לילי פרנקנשטיין | ראשי | ראשי | ראשי |
| דני ספאני | סמבנה | ראשי | ראשי |  |
| הארי טרדוויי | ד"ר ויקטור פרנקנשטיין | ראשי | ראשי | ראשי |
| ג'וש הארטנט | איתן צ'נדלר/איתן לורנס טלבוט | ראשי | ראשי | ראשי |
| הלן מקרורי | אוולין פול/מאדאם קאלי | משני | ראשי |  |
| סיימון ראסל ביל | פרדיננד לייל | משני | ראשי | משני |
| פטי לופון | ד"ר סיוארד |  |  | ראשי |
| וס סטאדי | קיטניי |  |  | ראשי |
אנסמבל הדמויות > הדמויות המשניות

| השחקנ/ית | הדמות | עונות> 1 | עונות> 2 | עונות> 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוליביה לואלין | מינה הארקר | משני | משני |  |
| אלכס פרייס | פרוטאוס | אורח | אורח |  |
| רוברט ניירנה | הערפד | משני |  |  |
| אולי אלכסנדר | פנטון | משני |  |  |
| נוני סטייפלטון | גלדיס מוריי | משני | משני |  |
| גראהם באטלר | פיטר מוריי | משני | משני |  |
| אלן ארמסטרונג | וינסנט בראנד | משני |  |  |
| האנה טוינטון | מוד גונסון | משני |  |  |
| גאווין פאולר | סיימון | משני |  |  |
| דייוויד וורנר | אברהם ואן ולנסינג | משני |  |  |
| סטיבן לורד | ורן רופר | משני | משני |  |
| שרה גרין | הקטה פול |  | משני | משני |
| דאגלאס הודג' | ברתולומיאו ראסק |  | משני | משני |
| ג'וני ביוצ'אמפ | אנג'ליק |  | משני |  |
| דייוויד הייג | אוסקר פוטניי |  | משני |  |
| רות גמל | אוקטביה פוטניי |  | משני |  |
| טמאסין טופולסקי | לביניה פוטניי |  | משני |  |
| רונן ויברט | סר ג'פרי הוקס |  | משני |  |
| שאזאד לטיף | ד"ר הנרי ג'קיל |  |  | משני |
| כריסטיאן קמרגו | הרוזן דרקולה |  |  | משני |
| סמואל ברנט | רנפילד |  |  | משני |
| ג'סיקה בארדן | ג'סטין |  |  | משני |
| בריאן קוקס | ג'ארד טלבוט |  |  | משני |
| פרדיטה ויקס | קתריונה הארטדגן |  |  | משני |
פרקים > סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 8 | 11 במאי 2014 | 29 ביוני 2014 |
|  | 2 | 10 | 10 | 3 במאי 2015 | 5 ביולי 2015 |
|  | 3 | 9 | 9 | 1 במאי 2016 | 9 ביוני 2016 |