stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כניסת שבת
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ח, עמוד ב'
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
חסידים בדרכם לכותל המערבי בסמוך לכניסת השבת
כביש לכותל המערבי חסום טרם כניסת השבת
חסידי ויז'ניץ ברחובות בדרכם לבי"כ בכניסת השבת
מנסור עבאס

מַנְסוּר עַבַּאס (בערבית: منصور عباس; נולד ב-22 באפריל 1974) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי, המשמש יושב ראש מפלגת רע"מ וכחבר הכנסת מטעמה. שימש גם יו"ר הוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית וכסגן יו"ר הכנסת. בנוסף, משמש גם סגן יושב ראש הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית. רופא שיניים במקצועו.
ביוגרפיה

עבאס נולד במע'אר, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. כנער בן 17 החל לשאת דרשות במסגד החדש שבנצרת. מגדיר עצמו גם כפלסטיני.
בוגר לימודי רפואת שיניים מהאוניברסיטה העברית, בה גם החל את פעילותו הפוליטית. הוא הקים תא סטודנטים ערבי בשם 'תחאלוף' (האיחוד) שהורכב מסטודנטים מוסלמים אדוקים, ממאוכזבי תנועת חד"ש, ומסטודנטים עצמאיים. 'תחאלוף' התרכז בשיפור תנאי הסטודנטים הערבים שהתגוררו במעונות הסטודנטים של האוניברסיטה העברית ובמיצוי זכויותיהם. עבאס נישא על גב הצלחת 'תחאלוף' ונבחר פעמיים לראשות ועד הסטודנטים הערבים. במקביל ללימודי רפואת השיניים, למד גם לימודים אסלאמיים אצל השייח' ומייסד התנועה עבדאללה נימר דרוויש.
מאוחר יותר, עבד במשך תקופה קצרה כרופא שיניים.
קריירה פוליטית

החל משנת 2007 שימש כמזכ"ל תנועת רע"מ.
ב-2010 נבחר לסגנו של חמאד אבו דעאבס, יו"ר הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית. בתפקידו עסק בסיוע סוציאלי לנזקקים, ובין השאר סייע למשפחות מחבלים[דרוש מקור]. בשנים 2014–2016 הוא נפגש עם פעילי חמאס, בהם חאלד משעל, כחלק מיוזמת שלום של מיכאל מלכיאור.
ב-2018 התמודד ונבחר לשמש כיו"ר רע"מ ומועמדה לכנסת. בין היתר, הוא הוביל קידום אמנה חדשה לתנועה האסלאמית, המבססת את האסלאם הוַוסַטי, זרם הנחשב למתון. בין השאר הוא הכניס נשים ערביות-מוסלמיות לרשימתו לכנסת.
ב־2020 מונה ליו"ר הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה במגזר הערבי ולסגן יושב ראש הכנסת. ב-2021 מונה ליו"ר הוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית.
בשלהי שנת 2020 אימץ עבאס קו שלפיו הוא אינו שולל ישיבה בממשלה עם נתניהו בתמורה להישגים עבור המגזר הערבי. בראיון מנובמבר אותה שנה אמר שרק הימין יכול לעשות שלום, ואילו השמאל רק מחרחר מלחמות.
בנובמבר 2020 פורסם כי דרש משאר המפלגות ברשימה המשותפת כי ינקטו גישה פרגמטית יותר ויאפשרו לו לנהל משא ומתן לתמיכה בממשלת ימין. בשל מדיניותו זו התפצלה הרשימה המשותפת, ובבחירות לכנסת העשרים וארבע רע"מ בראשות עבאס רצה ברשימה נפרדת משאר המפלגות הערביות וקיבלה 4 מנדטים. לאחר הבחירות, חבר עבאס אל יאיר לפיד ונפתלי בנט להקמת הממשלה ה-36 ובכך הפכה מפלגת רע"מ בראשותו למפלגה הערבית הראשונה החברה בקואליציה מ-1977.
עמדות והשקפות עולם

בכנס בחירות של הרשימה המשותפת לקראת הבחירות לכנסת ה-23 קרא למי שמחרים את הבחירות לכנסת להחזיר את תעודת הזהות הכחולה שלו ולמעשה לוותר על האזרחות הישראלית.
עבאס תומך בחיזוק "ערכי המשפחה הישנים והטובים" וחושב שעל המדינה לסייע במימון טיפולי המרה, לשיטתו, למעוניינים להפוך לסטרייטים באמצעים שכאלה, כולל קטינים. הוא התנגד לקיומם של מצעדי גאווה, לכניסתם של ארגוני להט"ב אל תוך בתי ספר ערביים ולהרצאות על סובלנות מטעמם. כמו כן, הביע תמיכה בהסדרה חוקית לפוליגמיה (ריבוי-נשים).
באפריל 2020 נשא נאום בכנסת לרגל יום הזיכרון לשואה ולגבורה והביע סולידריות עם העם היהודי כקורבנות לגזענות.
בדצמבר 2021 אמר עבאס כי "מדינת ישראל נולדה כמדינה יהודית וכך היא תישאר".
לאחר הטבח באוקטובר 2023, גינה עבאס את חמאס מספר פעמים. עבאס הגדיר את הטבח שביצע חמאס "מעשה לא אנושי ובלתי ניתן להצדקה" וטען שהם "אינם משקפים את העם הפלסטיני". בימים שלאחר הטבח קרא לחמאס ולארגוני הטרור לשחרר את החטופים, ואמר "ערכי האסלאם מצווים עלינו לא לכלוא נשים, ילדים וקשישים. צעד הומניטרי זה מתבקש באופן מיידי".
חיים אישיים

עבאס נשוי, ואב לשלושה. מתגורר בעיר הולדתו מע'אר.
יחסי הממלכה המאוחדת – קזחסטן

| יחסי הממלכה המאוחדת – קזחסטן |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: קזחסטן


הממלכה המאוחדת: קזחסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 2,724,900
אוכלוסייה
69,346,152: 20,718,815
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 261,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,165: 12,618
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הממלכה המאוחדת–קזחסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין הממלכה המאוחדת לקזחסטן.
סקירה כללית

היחסים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-19 בינואר 1992. בריטניה פתחה שגרירות בקזחסטן באוקטובר 1992 ואילו קזחסטן פתחה את שגרירותה בבריטניה בפברואר 1996. היחסים של קזחסטן עם המערב השתפרו משמעותית במהלך השנים האחרונות מכיוון שהממשלה מעורבת מקרוב במלחמה בטרור תחת הנהגת ארצות הברית.
בריטניה היא המשקיעה הזרה השלישית בגודלה בקזחסטן עם חברות בריטיות, והיא מהווה 14% מההשקעה הישירה הזרה. יותר ממאה חברות בריטיות מנהלות את עסקיהן בקזחסטן.
BAE Systems מחזיקה ב-49% ממניות Air Astana JSC.
יחסי כלכלה וסחר

משקיעים וחברות בריטים השקיעו בקזחסטן מאז 1991, 25 מיליארד דולר. בריטניה וקזחסטן משתפות פעולה כדי ליצור תשתיות ופעילויות מסחריות תומכות עבור נתיב התחבורה הטרנס-אירופי ונתיב דרך המשי.
פגישות ויחסים עסקיים

הנשיא נזרבייב, יחד עם כמה מנהיגים עסקיים קזחים, נפגשו עם ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר, המלכה אליזבת השנייה, שר האוצר גורדון בראון, ראש העיר לונדון לורד ג'ון וז'אן למייר, נשיא הבנק האירופי לשיקום ופיתוח בלונדון. נזרבייב דן בשיתוף פעולה בתחום האנרגיה עם ראש הממשלה בלייר והנשיא למייר הבטיחו לשנות את היחסים של ה-EBRD עם קזחסטן, לאור הצמיחה הכלכלית העזה של קזחסטן. נזרבייב נפגש עם נציגי עסקים נוספים בלונדון, וביקר בבורסת המתכות בלונדון.
אנליסטים פוליטיים מאמינים כי נזרבייב השתמש בביקור כהזדמנות לנסות לשכנע את פקידי הממשל הבריטי כי קזחסטן התקדמה לקראת דמוקרטיזציה כדי לחזק את בריטניה בתמיכה בהצעתה להוביל את הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה בשנת 2009.
נציגויות דיפלמטיות

בריטניה מחזיקה בקזחסטן שגרירות בנור-סולטן.
קזחסטן מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון.
אורי קליין

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  29 ביוני 1946 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  29 ביולי 2022 (בגיל 76) תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  1968–2022 (כ־54 שנים)
 מעסיק:  הארץ, דבר 
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב (2007) 
 
אורי קליין (29 ביוני 1946 – 29 ביולי 2022) היה מבקר קולנוע ישראלי, זוכה פרס סוקולוב לעיתונאות (2007).
ביוגרפיה

קליין נולד בתל אביב בשנת 1946. למד בבית הספר היסודי "דובנוב", למד ספרות אנגלית וספרות צרפתית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן נמנה עם המחזור הראשון של החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, יחד עם איתן גרין, אירמה קליין, דני ורט, בוריס מפציר ואחרים. לקראת תום לימודיו החל ללמד תאוריה והיסטוריה של הקולנוע.
קריירה מקצועית

לצד מספר מחבריו לספסל הלימודים באוניברסיטה הוציא קליין כתב עת לקולנוע, "קלוזאפ". לשער הגיליון הראשון נבחר פריים מתוך "לאן נעלם דניאל וקס", סרטו העלילתי הארוך הראשון של אברהם הפנר מ-1972.
לימד באוניברסיטת תל אביב, בבית הספר לאמנות קמרה אובסקורה, בבית הספר לקולנוע שבמדרשה לאומנות בבית ברל, ובמוסדות לימוד נוספים.
החל מ-1976 היה קליין אחראי על כתבות בנושא קולנוע בתוכנית "סופשבוע" עם ורדה איתי ועלי מוהר, ששודרה ברשת ב'.
בשנת 1979 החל לכתוב ביקורות קולנוע עבור "הארץ", כמחליף למבקר יוסף שריק שהיה בחופשה, ובהמשך אותה שנה החל לכתוב באופן קבוע עבור העיתון "דבר".
קליין נסע לארצות הברית למשך חמש שנים, שם למד קולנוע באוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1987[דרושה הבהרה] שב לישראל והתמנה למבקר הקולנוע של עיתון "הארץ", תפקיד אותו מילא עד מותו.
פרסים והוקרה

2007 פרס סוקולוב לעיתונות כתובה.
2015 אות הוקרה על מפעל חיים בטקס הפתיחה של פסטיבל הקולנוע ירושלים.
חיים אישיים

קליין היה נשוי לאירמה. הוא נפטר ב-29 ביולי 2022 בגיל 76 לאחר זיהום שהוביל לקריסת מערכות.
הערות שוליים

↑  אסף כרמל, פרס סוקולוב לכתבי "הארץ" רן רזניק ואורי קליין, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2007.
↑  נעמי גל, יומולדת, מעריב, 30 ביוני 1977
↑  אורי קליין, החיים כהרפתקה, הארץ, 23 בפברואר 1979
↑  אורי קליין, מותה של כוכבת, דבר, 9 במאי 1979
↑  יונתן אנגלנדר, אורי קליין, מבקר הקולנוע הוותיק של "הארץ", מת בגיל 76, באתר הארץ, 29 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528294005171  ISNI: 0000 0000 2994 302X  LCCN: n88263809  VIAF: 77884945   WorldCat (עם VIAF): 77884945 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בשם העם (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  "בשם העם" מאת ז'ואו מייסן
 שיר הנושא:  "בשם העם" (以人民的名义, Yǐ rénmín de míngyì) בביצוע האן ליי וויוי ג'יאנג
 סוגה:  דרמה פוליטית
 כותבים:  ז'ואו מייסן
 בימוי:  לי לו
 שחקנים:  לו יי, ז'אנג פנגווי, וו גאנג, הו יאג'ון, ז'אנג ז'יג'יאן, קה לאן, הו ג'ינג, ז'אנג קאילי, דינג האיפנג, גאו יאלין
 ארץ מקור:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 שפות:  מנדרינית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  55 
 הפקה
 אתר צילומים:  נאנג'ינג 
 שידור
 רשת שידור:  הונאן TV
 פורמט (תמונה):  1080i (HDTV)
 פורמט (קול):  סטריאופוני
 תקופת שידור מקורית:  28 במרץ – 28 באפריל 2017
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בשם העם (בסינית מפושטת: 人民的名义) היא סדרת טלוויזיה סינית משנת 2017 המבוססת על ספר באותו שם מאת ז'ואו מייסן. הסדרה צולמה והופקה בשנת 2016 ועלתה לשידור במרץ 2017. בסדרה כיכבו לו יי, ז'אנג פנגווי, וו גאנג, הו יאג'ון, ז'אנג ז'יג'יאן, קה לאן, הו ג'ינג, ז'אנג קאילי, דינג האיפנג, גאו יאלין.
העלילה מספרת על מאמצי משרד התובע המחוזי במיגור השחיתות בעיר מודרנית בסין. הסדרה זכתה להצלחה רבה ופופולריות גדולה בעיקר עקב תוכנית המלחמה בשחיתות שהריץ מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של סין, שי ג'ינפינג. זו הדרמה הפוליטית הראשונה מסוגה בסין. חלק גדול מתקציב ההפקה הגיע ממשרד התביעה העממית העליונה, הגוף הממשלתי למלחמה בשחיתות בסין. עקב מעורבות הממשלה בהפקה, הצנזורה לא הייתה מסיבית כל כך. הסדרה הוזכרה בתקשורת של מדינות המערב בתור הגרסה הסינית לסדרה  בית הקלפים.
בסדרה מככבים לו יי בתור הבלש הו ליאנגפינג, הו יאג'ון בתפקיד האנטגוניסט קי טונגוויי וז'אנג פנגיי כשה רואיג'ין, מזכיר הוועדה העירונית של המפלגה. מרבית הצילומים נערכו בננג'ינג.
רקע

באפריל 2004 המינהל הלאומי לרדיו וטלוויזיה הורה לכלל תחנות הטלוויזיה ברחבי סין שלא לשדר דרמות קולנוע וטלוויזיה בנושא אלימות ברצח בפריים טיים. כך, בשנים 2004 עד 2014 שודרו סדרות טלוויזיה בודדות בלבד בנושא שחיתות. רק לאחר התכנסות הקונגרס הלאומי ה-18 בשנת 2013 שדנה בין השאר במאבק בשחיתות, הפך הנושא לנושא החם. בנובמבר 2014 הזמין פאן זיבן, את הסופר והתסריטאי ג'ואו מייסון ליצור דרמה נגד שחיתות המשקפת את המציאות בסין. לאחר שנתמך על ידי לי ג'ינגשנג, מנהל המחלקה לדרמה בטלוויזיה של המינהל הכללי לרדיו וטלוויזיה, לאחר פסטיבל האביב בשנת 2015, החל ג'ואו מייסון לאסוף חומרים. הוא ערך ניתוח מפורט של מקרה אמיתי של מאבק בשחיתות וכתב רומן של 300,000 מילים ב-9 במרץ ושכתב אותו לתסריט עבור סדרת טלוויזיה בת 600,000 מילים.
עלילה

הסדרה מציגה את מאבק הכוחות הפנימי בתוככי המפלגה הקומוניסטית הסינית בעיר הבדיונית ג'ינגז'ו, מחוז האנדונג, המציג סיפורים על פוליטיקה סינית שלעיתים קרובות מדברים עליהם אך מעולם לא נראים בטלוויזיה המרכזית.
שחקנים ודמויות

לו יי בתור הו ליאנגפינג
ג'אנג פנגיי בתפקיד שא רויג'ין
וו-גאנג בתפקיד לי דקאנג
שו ייג'ון (许亚军) בתפקיד צ'י טונגווי
ג'אנג ג'יג'יאן (张志坚) בתפקיד גאו יוליאנג
קה לן (柯 蓝) בתפקיד לו ייקה
באי ג'ידי (白志 白志) בתפקיד חן ינשי
לי גואנגפו (李 光复) בתפקיד ג'נג שיפו
הו ג'ינג (胡静) בתפקיד גאו שיאוקין
דינג הייפנג (丁海峰) בתפקיד ג'או דונגלאי
ג'אנג קסילין (张 晞 临) בתפקיד קאי צ'נגגונג
לי ג'יאניי (李建义) בתפקיד ג'י צ'אנגמינג
הואנג ג'ונפנג (黄俊鹏) בתפקיד צ'ן האי
האן בנבן (阚 犇犇) בתפקיד ג'נג שנגלי
טאנג וואן (唐 菀) בתפקיד לין הואהואה
יואה שיוקינג (岳秀清) בתפקיד אויינג ג'ינג
ג'י שואי (纪 帅) בתפקיד ג'ו ג'נג
שו וונגואנג בתפקיד דינג ייזן
שו גואנגיו (徐光宇) בתפקיד צ'נג דו
לי וויי (李威) בתפקיד סאן ליאנצ'נג
ג'אנג קאילי (张凯丽) בתפקיד וו הויפן
לי קסיניו (李 昕 岳) בתפקיד ג'אנג באובאו
הואנג פיניואן (黄 品 沅) בתפקיד יי שואקסי
האו גואנג (郝 光) בתפקיד צ'ין סיואן
ג'או צ'יקי (赵子琪) בתפקיד ג'ונג שיאו'אי
הו יונג בתפקיד ג'או דהאן
גאו ילין (高 亚 麟) בתפקיד ליו שינג'יאן
27 במרץ

27 במרץ הוא היום ה-86 בשנה (87 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 279 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1625 – ג'יימס הראשון מלך אנגליה נפטר, ובנו צ'ארלס הראשון עולה למלוכה
1871 – משחק הרוגבי הבינלאומי הראשון מתקיים בין נבחרות אנגליה וסקוטלנד
1918 – רומניה מספחת לשטחה את בסרביה
1930 – התפטרות ממשלת גרמניה בראשות הסוציאל-דמוקרט הרמן מילר בעקבות המשבר הכלכלי
1941 – מלחמת העולם השנייה – הפיכה צבאית ביוגוסלביה לאחר שהממשלה הצטרפה למדינות הציר
1944 – השואה: תחילתה של אקציית הילדים בגטו קובנה
1945 – מלחמת העולם השנייה – חיל האוויר האמריקאי מתחיל להטיל מוקשים מסביב לנמלי יפן במטרה למנוע הגעת אספקה לשטחיה
1948 – שיירת יחיעם הותקפה באזור כברי. 47 לוחמים נהרגו בקרב
1948 – שיירת נבי דניאל הותקפה בדרכה חזרה מגוש עציון לירושלים. בקרב נהרגו 14 לוחמים
1952 – פצצה מתפוצצת במטה המשטרה במינכן. הפצצה כוונה להרוג את קנצלר גרמניה בזמנו קונראד אדנאואר, אך זה לא נפגע
1964 – באלסקה פוגעת רעידת האדמה של "יום שישי הטוב" במגניטודה 9.2. 125 נספים, רובם מגלי הצונאמי
1969 – במסגרת תוכנית מארינר האמריקאית, שיגור מארינר 7 לחקר חצי הכדור הצפוני של מאדים
1972 – במסגרת תוכנית ונרה הסובייטית, שיגור ונרה 8 לחקור ולנחות על כוכב הלכת נוגה (בתמונה)
1977 – האסון האווירי השני בגודלו בהיסטוריה: אסון המטוסים בטנריף
1990 – ארצות הברית מתחילה לשדר שידורי תעמולה טלוויזיוניים אל עבר קובה
1993 – ז'יאנג זמין מתמנה לנשיא סין
2002 – הפיגוע במלון פארק: 30 איש נרצחים בפיגוע התאבדות במלון פארק בנתניה בליל הסדר, למחרת מוכרז מבצע חומת מגן
2008 – נחיתת משימת מעבורת החלל אנדוור STS-123 לאחר ביקור בתחנת החלל הבינלאומית ושהות בחלל של 15 יום ו-18 שעות
2009 – ספינת דיג ועליה כ-250 מהגרים מאפריקה טבעה בים התיכון בדרכה מלוב לאיטליה. רק 21 מנוסעיה ניצלו
2015 – שיגור סויוז TMA-16M לתחנת החלל הבינלאומית, בין אנשי הצוות סקוט קלי ומייקאל קורניינקו למשימת שהות שנה בחלל
2019 – הודו מבצעת ניסוי נשק נגד לוויינים, בו השמידה לווין קטן בגובה 280 ק"מ והפכה למדינה הרביעית בעולם אשר הוכיחה יכולת זו
2023 – בפיגוע ירי שהתרחש בבית ספר פרטי פרסביטריאני בנאשוויל שבטנסי נרצחו כ-3 תלמידים ו-3 אנשי סגל
נולדו

1220 – האפיפיור מרטינוס הרביעי (נפטר ב-1285)
1401 – אלברכט השלישי, דוכס בוואריה (נפטר ב-1460)
1784 – ג'ונתן ג'נינגס, מושל אינדיאנה הראשון (נפטר ב-1834)
1785 – לואי ה-17, בנם של לואי ה-16 ומארי אנטואנט (נפטר ב-1795)
1809 – הברון ז'ורז'-אז'ן אוסמן (נפטר ב-1891)
1845 – וילהלם רנטגן, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1923)
1847 – אוטו וולך, כימאי גרמני יהודי (נפטר ב-1931)
1883 – מארי אונדר, משוררת אסטונית (נפטרה ב-1980)
1886 – סרגיי קירוב, פוליטיקאי סובייטי (נרצח ב-1934)
1886 – לודוויג מיס ון דר רוהה, אדריכל, מאבות הסגנון המודרניסטי באדריכלות (נפטר ב-1969)
1893 – קרל מאנהיים, סוציולוג (נפטר ב-1947)
1896 – ד"ר בנימין זאב פון וייזל, מומחה לאסלאם, סופר, עיתונאי, רופא וממייסדי התנועה הרוויזיוניסטית (נפטר ב-1974)
1899 – גלוריה סוונסון, שחקנית זמרת ומפיקה אמריקאית (נפטרה ב-1983)
1912 – ג'יימס קלהאן, ראש ממשלת בריטניה (נפטר ב-2005)
1917 – סיירוס ואנס, מזכיר המדינה של ארצות הברית (נפטר ב-2002)
1921 – הלן בר, נערה יהודיה שנספתה בשואה, כתבה יומן שבו תיארה את שנות חייה האחרונות, נחשבת ל"אנה פרנק הצרפתייה" (נפטרה ב-1945)
1924 – שרה ווהן, זמרת ג'אז אמריקאית (נפטרה ב-1990)
1927 – מסטיסלב רוסטרופוביץ', צ'לן ומנצח אמריקאי ממוצא רוסי (נפטר ב-2007)
1929 – ברוך מרדכי אזרחי, ראש ישיבת עטרת ישראל במודיעין עילית, זקן חברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה וחבר נשיאות ועד הישיבות ומפעל הש"ס (נפטר ב-2023)
1935 – ג'וליאן גלובר, שחקן אנגלי
1941 – איוון גאשפארוביץ', נשיא סלובקיה
1942 – ג'ון סלסטון, ביולוג בריטי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נפטר ב-2018)
1942 – מייקל יורק, שחקן אנגלי
1946 – רעיה רדליך, פסלת ואמנית קרמיקה ישראלית (נפטרה ב-2002)
1951 – בסאם זועמוט, שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ערבי ישראלי (נפטר ב-2004)
1952 – מריה שניידר, שחקנית צרפתייה (נפטרה ב-2011)
1952 – אילן בשור, צלם מסחרי ואמנותי ישראלי
1952 – לינדה מרטין, זמרת ומגישת טלוויזיה מצפון אירלנד, זוכת אירוויזיון 1992 כנציגת אירלנד
1954 – חי אדיב, ראש עיריית הוד השרון
1955 – חנא סוויד, פוליטיקאי ישראלי
1955 – ישראל אייכלר, פוליטיקאי ישראלי
1958 – נעם מאירי, יוצר תיאטרון, שחקן, במאי ומורה למשחק
1959 – נטע מורן, שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית
1959 – יואב גינאי, פזמונאי, שדרן רדיו וטלוויזיה, ומתרגם ישראלי
1963 – קוונטין טרנטינו, במאי קולנוע אמריקאי
1965 – לייזי גורדון, כדורסלן עבר ישראלי-אמריקאי
1969 – מריה קארי, זמרת אמריקאית
1972 – לי את גליק, שחקנית ישראלית
1975 – פרגי, שחקנית אמריקאית
1978 – רז קינסטליך, ראש עיריית ראשון לציון
1986 – מנואל נוייר, כדורגלן בבאיירן מינכן ובנבחרת גרמניה
1988 – ג'סיקה אלן קורניש (ג'סי ג'יי), זמרת בריטית
2000 – סופי נליס, שחקנית קולנוע קנדית
נפטרו

710 – רופרט איש זלצבורג, קדוש נוצרי (נולד ב-660)
965 – ארנולף הראשון, רוזן פלנדריה (נולד בין 893 ל-899)
1184 – גיאורגי השלישי, מלך גאורגיה
1237 – ז'אן דה בריין, מלך ירושלים (נולד ב-1170 או 1148)
1378 – גרגוריוס האחד עשר, אפיפיור (נולד ב-1336)
1462 – וסילי השני, נסיך מוסקבה (נולד ב-1415)
1482 – מארי, דוכסית בורגונדיה (נולדה ב-1457)
1910 – מרדכי הורוויץ, רב הונגרי-גרמני (נולד ב-1844)
1934 – מוסא כאט'ם אל-חוסייני, פוליטיקאי פליסטנאי, מנהיג התנועה הלאומית הפלסטינית (נולד ב-1853)
1938 – שלמה ישראל שיריזלי, מו"ל, מתרגם, סופר ועיתונאי ביישוב, דמות מרכזית בתרבות הלאדינו בירושלים (נולד 1878)
1948 – זרובבל הורביץ, לוחם ישראלי בפלמ"ח, זכה בעיטור הגבורה (נולד ב-1924)
1949 – אלישבע, משוררת עברית (נולדה ב־1888)
1961 – משה נובומייסקי, מייסד מפעלי ים המלח (נולד ב-1873)
1968 – יורי גגארין, קוסמונאוט רוסי, האדם הראשון בחלל (נולד ב-1934)
1972 – מאוריץ קורנליס אשר, צייר וגרפיקאי הולנדי (נולד ב-1898)
1973 – טימו ק. מוקה, סופר פיני (נולד ב-1944)
1981 – אנדה עמיר-פינקרפלד, משוררת וסופרת ילדים ישראלית (נולדה ב-1902)
1987 – גורית קדמן, רקדנית ישראלית זוכת פרס ישראל למחול (נולדה ב-1897)
1990 – מוטי בהרב, משורר, שחקן, מחזאי, במאי, מבקר ספרות ומורה לדרמה ישראלי (נולד ב-1941)
1999 – נחום סטלמך, כדורגלן ישראלי (נולד ב-1936)
2002 – בילי ויילדר, במאי קולנוע אמריקאי (נולד ב-1906)
2006 – סטניסלב לם, סופר מדע בדיוני פולני (נולד ב-1921)
2010 – וסילי סמיסלוב, אלוף העולם בשחמט (נולד ב-1921)
2012 – אדריאן ריץ', משוררת, תאורטיקנית פמיניסטית ומנהיגה לסבית (נולדה ב-1929)
2014 – אברהם יסקי, אדריכל ישראלי, חתן פרס ישראל לאדריכלות לשנת 1982 (נולד ב-1927)
2018 – סטפאן אודראן, שחקנית קולנוע וטלוויזיה צרפתייה (נולדה ב-1932)
2019 – ואלרי ביקובסקי, קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשלוש משימות במסגרת תוכנית סויוז (נולד ב-1934)
2019 – עידית דורון, בלשנית ישראלית, פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים, כלת פרס ישראל בתחום חקר הבלשנות העברית והכללית (נולדה ב-1951)
2020 – קרל פרידמן, סופרת יהודייה הולנדית (נולדה ב-1952)
2021 – פטר קלנר, איש עסקים ומיליארדר צ'כי (נולד ב-1964)
2022 – מרטין פופ, פרופסור יהודי-אמריקאי לכימיה פיזיקלית באוניברסיטת ניו יורק (נולד ב-1918)
2022 – אלכסנדרה זאבלינה, סייפת סובייטית (נולדה ב-1937)
2023 – אמהוי צגה-מרים גברו, פסנתרנית, מלחינה ונזירה (נולדה ב-1923)
2024 – דניאל כהנמן, פסיכולוג קוגניטיבי ישראלי־אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה (נולד ב-1934)
2024 – שרה יפת, חוקרת מקרא ישראלית, פרופסור בחוג למקרא באוניברסיטה העברית בירושלים וכלת פרס ישראל לחקר המקרא (נולדה ב-1934)
2024 – אברהם גרוסמן, פרופסור בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וזוכה פרס ישראל לחקר ההיסטוריה היהודית (נולד ב-1936)
2024 – ג'ו ליברמן, פוליטיקאי אמריקאי והיהודי הראשון שהיה מועמד לתפקיד סגן הנשיא (נולד ב-1942)
26 במרץ – 28 במרץ
מרץ
לוח אירועים שנתי
וילהלם רנטגן
קוונטין טרנטינו
יורי גגארין
ויקטור פורצ'ן

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1883 בללוק, סקוטלנד, האימפריה הבריטית בריטניה 
 פטירה:  2 בינואר 1949 (בגיל 65) דאלסווינטון, סקוטלנד, האימפריה הבריטית בריטניה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  וינצ'סטר קולג' 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1903–1945 (כ־42 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-52   מפקד הדיוויזיה ה-51
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  עמית של מסדר האמבט   אביר מפקד של מסדר האימפריה הבריטית   אות השירות המצוין  לגיון הכבוד (קצין)
 
סר ויקטור מורבן פורצ'ן (באנגלית: Sir Victor Morven Fortune;‏ 21 באוגוסט 1883 – 2 בינואר 1949) היה קצין בכיר בצבא הבריטי. הוא שירת גם במלחמת העולם הראשונה וגם במלחמת העולם השנייה. הוא פיקד על הדיוויזיה ה-51 (היילנד) במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונאלץ להיכנע לגרמנים ב-12 ביוני 1940.
ביוגרפיה

פורצ'ן נולד בבללוק, סקוטלנד ב-21 באוגוסט 1883, ובשנת 1903 התגייס פורצ'ן לצבא הבריטי והצטרף לרגימנט המשמר השחור (היילנדרים המלכותיים). הוא שירת במלחמת העולם הראשונה כמפקד הגדוד הראשון, רגימנט המשמר השחור (היילנדרים המלכותיים) משנת 1916 וכמפקד החטיבה ה-46 משנת 1918.
לאחר לימודיו במכללה לפיקוד ומטה, קימברלי בשנים 1920 עד 1921, הוא מונה למפקד הגדוד הראשון, רגימנט הסיפורת' היילנדרים ב-1927 ולמפקד חטיבת הרגלים ה-5 בשנת 1930. בשנת 1935 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-52 (השפלה) ובשנת 1937 מונה למפקד הדיוויזיה ה-51 (היילנד).
הדיוויזיה ה-51 נותרה בצרפת לאחר הפינוי מדנקירק, לאחר שהוקצתה לקורפוס ה-9 הצרפתי, ולחמה יחד עם הצרפתים במהלך מבצע מקרה אדום. לאחר שהפינוי הימי התברר כבלתי אפשרי ונגמר מלאי התחמושת, נאלץ פורצ'ן להיכנע יחד עם חלקה הגדול של דיוויזיית היילנד בסן ואלרי אן-קו. חטיבה אחת נסוגה קודם לכן ללה האבר וכך נמנעה מלכידה.
גנרל פורצ'ן בילה את שארית המלחמה כשבוי מלחמה. כקצין בריטי בכיר בשבי בגרמניה, הוא פעל לשיפור תנאי החיילים בפיקודו. הוא לקה בשבץ מוחי בשנת 1944 אך סירב להחזרתו. הוא שוחרר לבסוף באפריל 1945 וקיבל את תואר אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית.
כמה סופרים בריטים הטילו ספק בהחלטה להישאר עם הצרפתים במהלך הקרב. עם זאת, גנרל שארל דה גול הצהיר, 'מצידי אני יכול לומר שחברות הנשק, שנחתמה בשדה הקרב באבוויל במאי-יוני 1940, בין דיוויזיית השריון הצרפתית, שהיה לי הכבוד לפקד עליה, לבין הדיוויזיה הסקוטית ה-51 האומללה תחת הגנרל פורצ'ן, מילאה את חלקה בהחלטה שקיבלתי להמשיך במאבק בצד בעלות הברית, עד הסוף, יבוא מה שיבוא'. והוא סיכם בציטוט המוטו הישן של המשמר הסקוטי : omni modo fidelis - נאמן לכל דבר.
ב-2 בינואר 1949 מת פורצ'ן בדאלסווינטון, סקוטלנד, והוא בן 65 שנים.
הערות שוליים

1 2 3  51 Highland Division - Major General Fortune
↑  Wartime appointments
↑  The Heroes of St Valery
↑  Speech delivered by General de Gaulle at Edinburgh, 23 June 1942
דניאל טוש

| --- | --- |

דניאל טוש, 2013
 לידה:  29 במאי 1975 (בן 49) בופארד, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Daniel Dwight Tosh 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מרכז פלורידה  בית ספר לבישול  Astronaut High School 
 http://www.danieltosh.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל דווייט טוש (נולד ב-29 במאי 1975) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, שחקן, תסריטאי ומנחה טלוויזיה אמריקאי אשר נודע במיוחד בזכות הנחיית התוכנית הקומית "Tosh.0" בערוץ קומדי סנטרל.
טוש נולד ב-1975 בנולד בעיר בבופארד אשר בגרמניה המערבית להורים אמריקאים בתקופה בה אביו שהה שם במסגרת שירותו הצבאי. טוש גדל בטיטוסוויל שבפלורידה. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון ב-1993 למד באוניברסיטת מרכז פלורידה עד דצמבר 1996 וסיים את לימודיו עם תואר בשיווק. לאחר מכן עבר טוש ללוס אנג'לס על מנת להתמקד בקריירת סטנדאפ.
הפריצה הגדולה של טוש הגיעה כאשר הופיע בתוכנית האירוח של דייוויד לטרמן ב-2001, אשר הובילה להופעות טלוויזיוניות נוספות בתוכניות האירוח של ג'ימי קימל וג'יי לנו. בעקבות ההצלחה לה זכה בשנת 2003 ערוץ קומדי סנטרל הפיק את ספיישל הסטנדאפ הראשון של טוש אשר היה באורך חצי שעה.
בין השנים 2009 ל-2020 אירח טוש את תוכנית הטלוויזיה הקומית השבועית "Tosh.0" בערוץ קומדי סנטרל בה סיפק פרשנות סרקסטית וסאטירית לסרטוני אינטרנט ויראליים. בין השנים 2010 ל-2015 ערך טוש סבב הופעות סטאנדאפ ברחבי ארצות הברית.
חיים אישיים

טוש התחתן עם הסופרת קרלי האלאם ב-15 באפריל 2016 בטקס פרטי במאליבו שבקליפורניה. לבני הזוג שני ילדים. בשנת 2018 איבד את ביתו באחת משריפות היער באזור מחוז לוס אנג'לס.
הערות שוליים

↑  "Happy Birthday, Daniel Tosh!". Tosh.0 Blog. 29 במאי 2013. אורכב מ-המקור ב-10 ביולי 2013. נבדק ב-11 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  UCF Staff (6 באפריל 2011). "Comedian Daniel Tosh Spotted at UCF". UCF Today. נבדק ב-24 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Frankel, Daniel (5 במרץ 2009). "Push for Tosh at Comedy Central". Variety.com. נבדק ב-13 במרץ 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Guglielmi, Jodi (28 ביוני 2018). "Daniel Tosh Quietly Married Tosh.0 Writer Carly Hallam: Report". People (באנגלית). נבדק ב-28 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tosh Show Episode 1 - My wife's gynecologist
↑  "My Airstream Guy - Scott | Tosh Show". YouTube. 16 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1843 944X  LCCN: no2011037891  MusicBrainz: 53d5f85a-633e-464e-bb47-9f74ba4fe63f  VIAF: 169556453   WorldCat (עם VIAF): 169556453