stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'אבוסי
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-16, ובשנת 1604 הוענקו לו זכויות עיר. בשנת 1708, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, נפגע היישוב.
בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.
יהודי צ'אבוסי

בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-2,500 יהודים, כמחצית מתושביה. בתקופה הסובייטית פעל בעיירה בית ספר יידי, והאוכלוסייה היהודית בה פחתה.
ב-15 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו תוך זמן קצר את כל היהודים שלא הספיקו להימלט ממנה בגטו שהוקם בה. ב-16 באוגוסט 1941 רצחו הגרמנים בסיוע שוטרים בלארוסים את 624 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה, בערוץ נהר דרנוחה הסמוך. בהמשך רצחו הגרמנים ילדים ממשפחות מעורבות ביישוב.
צ'אבוי

| --- | --- |
סמל צ'אבויסמל צ'אבוי

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הדרומי
 מחוז:  באץ'-קישקון באץ'-קישקון
 נפה:  נפת באיה
 שטח:  47.43 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,617 (1 בינואר 2022)
 קואורדינטות:  46°11′28″N 19°08′49″E﻿ / ﻿46.191°N 19.147°E﻿ / 46.191; 19.147 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://csavoly.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.צ'אבוי(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.צ'אבוי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צ'אבוי (בהונגרית: Csávoly) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה, גם בצ'אבוי אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,081 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,617 תושבים.
שמו של הכפר צ'אבוי הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1198.
יהודי צ'אבוי

יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 11 |  |
| 1880 | 30 | 3,133 |
| 1910 | 28 |  |
| 1920 | 12 |  |
| 1930 | 8 |  |
| 1941 | 2 | 3,253 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי צ'אבוי שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| יישובים בנפת באיה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | באיה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 235203316   WorldCat (עם VIAF): 235203316
פרנץ פריצ'אי

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1914 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  20 בפברואר 1963 (בגיל 48) בזל, שווייץ 
 מקום קבורה:  Ermatingen Cemetery 
 מוקד פעילות:  הונגריה, אוסטריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 צאצאים:  András Fricsay 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנץ פריצ'אי (בהונגרית: Fricsay Ferenc; ‏9 באוגוסט 1914 – 20 בפברואר 1963) היה מנצח הונגרי.
ביוגרפיה

פריצ'אי נולד בבודפשט ולמד מוזיקה אצל בלה בארטוק, זולטאן קודאי, ארנסט פון דוהנאני ולאו ויינר.
עלייתו של פריצ'אי לתהילה הייתה מהירה כברק, לאחר הופעתו הראשונה כמנצח בגיל 15. הוא התמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית RIAS, שאך זה נוסדה בגרמניה בשנת 1949. את רוב זמנו, משנות ה-50' ואילך, עשה בגרמניה כמנהל מוזיקלי של האופרה הממלכתית של בוואריה (1956 – 1958) ושוב בברלין, על דוכני הניצוח של תזמורת RIAS, דויטשה אופר ברלין והפילהרמונית של ברלין. במהלך התקופה הזאת, משנות ה-50' עד מותו, הרבה להקליט לחברת דויטשה גראמופון.
הקונצרט האחרון בניצוחו של פריצ'אי היה ב-7 בדצמבר 1961 בלונדון, שם ניצח על הפילהרמונית של לונדון, בסימפוניה השביעית של בטהובן. הוא סבל ממחלות חוזרות ונשנות כל ימי חייו ולבסוף נכנע למחלה ב-20 בפברואר 1963, בגיל 48.
פריצ'אי נודע בפרשנויותיו למוזיקה של מוצרט ובטהובן, כמו גם לזו של מורו, ברטוק. הקלטת הסימפוניה התשיעית של בטהובן בניצוחו, משנת 1958, הונצחה בסרט "התפוז המכני".
אפילו כיום, עשרות שנים לאחר מותו, עוד יש לתקליטי פריצ'אי מספר ניכר של חסידים בקרב חובבי המוזיקה הקלאסית.
לקריאה נוספת

נתן דונביץ, מאסטרו - גדולי המנצחים בכל הזמנים, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2006, הפרק "פרנץ פריצ'אי - חלוץ השימוש במדיה באירופה", עמ' 429–437.
בריידי באר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בינואר 1963 (בן 61) פורט וורת', ארצות הברית 
 ענף מדעי:  זואולוגיה: הרפטולוגיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מיאמי  אוניברסיטת אינדיאנה 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 חקר תנינאים ומדידת כוח נשיכה של הטורפים הגדולים
 
בריידי רוברט באר (אנגלית: Brady Robert Barr; נולד ב-5 בינואר 1963) הוא זואולוג אמריקאי המתמחה בהרפטולוגיה (חקר הזוחלים והדו-חיים) ומגיש תוכניות טבע. הוא עובד של נשיונל ג'יאוגרפיק ומנחה את התוכנית Dangerous Encounters with Brady Barr בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק WILD.
ביוגרפיה

באר נולד בפורט וורת' שבטקסס, ארצות הברית. הוא קיבל תואר ראשון בהוראת המדעים מאוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון ועסק במשך זמן מה כמורה לביולוגיה בבית ספר תיכון. ב-1997 הוא סיים דוקטורט בזואולוגיה באוניברסיטת מיאמי. הוא התמחה בחקר זוחלים עם דגש על נשיכות ותנינאים. באר זכה לפרסום כהרפטולוג (חוקר זוחלים) הראשון שלכד ובדק את כל 23 מיני התנינאים החיים כיום. הוא כתב מספר ספרי זואולוגיה, מדע פופולרי וספרי ילדים העוסקים בידיעת הטבע ובשימורו.
אחד ממחקריו הידועים ביותר, שתועד בתוכניות של נשיונל ג'יאוגרפיק, הוא מדידת עוצמת הנשיכה של בעלי חיים שונים ומציאת למי יש את הנשיכה החזקה ביותר. הוא מדד עוצמת נשיכה של 5,000 ליברות-כוח (22 קילוניוטון) בתנין היאור וזו הנשיכה החזקה ביותר שנמדדה אי-פעם.
הערות שוליים

1 2 3  פרופיל באתר נשיונל ג'יאוגרפיק.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2010000731  VIAF: 106838010   WorldCat (עם VIAF): 106838010 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנץ פרקש (פוליטיקאי)

פרנץ פרקש (בהונגרית: Farkas Ferenc;‏ טרגו מורש, 4 בנובמבר 1903 – בודפשט, 22 בינואר 1966) היה פוליטיקאי יהודי-הונגרי, עורך עיתון ומוציא לאור, שר ממשלתו של אימרה נאג', מומחה כלכלי מספר אחד של מפלגת האיכרים הלאומית ההונגרית, מילא מספר תפקידים כלכליים חשובים בין 1945 לבין 1949 חבר האספה הלאומית ההונגרית (פרלמנט).
קורות חיים

פרקש נולד במשפחת יהודית של מגדלי וסוחרי עצים. הוא למד בבית ספר יסודי ובתיכון בעיר הולדתו, ומשנת 1916 בבודפשט, שם סיים את לימודיו ב-1921 ולמד כלכלה באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. לאחר סיום לימודיו, קיבל עבודה כפקיד בנק. הוא היה ממייסדי חזית מארס ב-1937 ושל מפלגת האיכרים הלאומית ב-1939. בין 1938 לבין 1944 עבד כעורך ומוציא לאור של כתב העת "מילה חופשית" (Szabad Szó). ב-1939 נישא לגרפיקאית אנה פ. ג'רפי (1915–2006) לא ידוע על קורותיו בתקופת השואה..
בין 1945 לבין 1949, הוא היה חבר באספה הלאומית הזמנית ולאחר מכן באספה הלאומית. מילא תפקידים שונים במפלגת האיכרים והיה חבר בגופים המובילים. בתחילה הוא ייצג ותמך בקו שמאלני בלתי תלוי בקומוניסטים, בהמשך הפך לתומך במדיניותו של פרנץ ארדאי.
בין השנים 1945–1949 כיהן גם בתפקיד נשיא ומנכ"ל המכון הלאומי לאשראי מקרקעין
משנת 1945 היה חבר במועצה הלאומית לכלכלה
משנת 1947 במועצה לכלכלה מתוכננת
מ-1948 במועצה הראשית של הבנק הלאומי ההונגרי
וכן מילא כמה תפקידים כלכליים חשובים (למשל יו"ר קביעת השכר הלאומית. המועצה)
הטיהורים שאורגנו לפני, במהלך ואחרי הבחירות ב-1949 הפחידו אותו עד כדי כך שהוא ניסה להתאבד ב-1950 מחשש לרדיפה. על אף שהוא שרד ללא נזק לבריאותו, הוא נשאר בחופשת מחלה עד 1953. ביולי אותה השנה מונה לראש בנק החיסכון של המורים והסטודנטים שפעל במסגרת בנק החיסכון הלאומי(OTP). בתחילת הסתיו של 1956 השתלב שוב בחיים הציבוריים והפך לחבר בחזית העם הפטריוטית.
במהלך המרד ההונגרי (בהונגריה מכונה מהפכת 1956), הוא השתתף בארגון מחדש של מפלגת האיכרים הלאומית תחת השם מפלגת פטפי. ב-1 בנובמבר 1956 הפך למזכיר הכללי של מפלגת פטפי ונכנס לממשלתו של אימרה נאג' כשר המדינה יחד עם אישטוואן ביבו. הוא השתתף בכתיבת התזכיר מה-8 בדצמבר, שתמך בריבוי מפלגות בהונגריה שנמסר לשגריר הודו במוסקבה. ב-9 במאי 1957 התפטר מתפקידו כמזכ"ל המפלגה, משום שהתברר לו כי מפלגות שאינן מפלגת המדינה אינן יכולות לפעול במדינה. הוא פרש מתפקידו ב-OTP (בנק החיסכון הממלכתי הגדול והיחיד בהונגריה אז) ב-1958 ולאחר מכן חי בבידוד מוחלט עד מותו.
לקריאה נוספת

ביוגרפיה באלמנך הפרלמנטרי 1945–1947
הביוגרפיה שלו באתר של מכון 56
לקריאה נוספת > ספרות

"מי שלא כותב, אלא אדון" - זכרו של פרנץ פרקש. מחקרים, זיכרונות, מסמכים. יהודית פרקש ערכה, סידרה את המסמכים לעיתונות וסיפקה להם הערות. בודפשט, הוצאת Ráció, 2007. 256 עמ'. מסת"ב 978-963-9605-37-4
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנץ פרקש (פוליטיקאי)".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11266046n (data)  GND: 136419569  ISNI: 0000 0001 0962 2920  LCCN: n2008063532  VIAF: 29008597   WorldCat (עם VIAF): 29008597
בריטניקוס

בריטניקוס
טיבריוס קלאודיוס קיסר בריטניקוס (12 בפברואר 41 - 11 בפברואר 55) היה אציל רומאי מהשושלת היוליו-קלאודית ובנו של קיסר רומא, קלאודיוס. בנוסף לכך, הקיסר טיבריוס היה דודו מדרגה שנייה מצד אביו, הקיסר קליגולה היה בן דודו מצד אביו, והקיסר נירון היה אחיו החורג, גיסו והבן של בת דודתו, אגריפינה הצעירה.
תקופת שלטונו של קלאודיוס

בריטניקוס נולד בשם טיבריוס קלאודיוס גרמניקוס, כחודש אחרי עליית אביו, קלאודיוס, לשלטון. מאחר שהיה בנו הבכור של הקיסר (בן אחר של קלאודיוס נפטר כמה עשרות שנים לפני כן), סומן מלידתו כיורש פוטנציאלי. כשהיה בן שנתיים הציע הסנאט לאביו את תואר הכבוד "בריטניקוס" לציון כיבושה של בריטניה על ידי האימפריה. קלאודיוס עצמו סירב לתואר, ובחר להעניק אותו לבנו.
בריטניקוס היה כלי במזימתם של אמו ולריה מסלינה ובעלה גאיוס סיליוס. בשנת 48 הם תכננו להדיח את קלאודיוס ולהמליך תחתיו את בריטניקוס וכך לשלוט כעוצרים מטעם הילד הצעיר. מזימתם נכשלה והם הוצאו להורג על ידי קלאודיוס.
אחרי חשיפת הקשר, נישא קלאודיוס לאחייניתו, אגריפינה הצעירה, ואימץ את בנה נירון. הוא קבע את בנו המאומץ כיורשו. דבר זה פגע במעמדו של בריטניקוס. לפי ההיסטוריון טקיטוס האחים החורגים לא הסתדרו ביניהם: בריטניקוס המשיך לקרוא לנירון בשם הלידה שלו, ונירון טען שבריטניקוס הוא לא באמת בנו הביולוגי של קלאודיוס.
בשנת 54 בריטניקוס היה על סף ההגעה לגיל הבגרות, לפי החוק הרומאי, ודבר זה חיזק את מעמדו כיורש. לפי ההיסטוריון סווטוניוס, קלאודיוס שקל להתגרש מאגריפינה, להדיח את בנה נירון ולמנות את בריטניקוס כיורשו היחיד. בנאומו האחרון לפני הסנאט, קלאודיוס התייחס לבריטניקוס ולנירון כשווים.
תקופת שלטונו של נירון

קלאודיוס נרצח ב-13 באוקטובר 54 על ידי אגריפינה לפני שיכול היה לשנות את סדרי הירושה. בריטניקוס ואחיותיו ננעלו בביתם כדי להבטיח שאף אחד לא יוכל לאיים על מעמדו של נירון. בנוסף, צוואתו האחרונה של קלאודיוס נגנזה, משום שבריטניקוס הוזכר בה כיורש אפשרי. תומכו העיקרי של בריטניקוס, טיבריוס קלאודיוס נרקיסוס, הוצא להורג.
אגריפינה, ששלטה באימפריה באמצעות בנה נירון, התחילה לחפש לו מחליף כתוצאה מסכסוך שפרץ ביניהם. בריטניקוס נתפס בעיניה כמועמד מתאים. נירון הבין שבריטניקוס מסכן את שלטונו. הוא הרעיל אותו בזמן מסיבה. בריטניקוס נפטר ב-11 בפברואר 55, יום אחד לפני יום הולדתו ה-14 וחודש לפני מועד הפיכתו לבוגר על פי החוק הרומאי.
לפי סווטוניוס, הקיסר טיטוס היה חברו הקרוב של בריטניקוס. הוא טען שישב עם בריטניקוס בארוחתו האחרונה וטעם מהאוכל המורעל שהרג אותו. בזמן שלטונו הקים טיטוס פסלים וטבע מטבעות לזכר חברו המת.
פפר פוטס

| --- | --- |

וירג'יניה "פפר" פוטס בחליפת השריון רסקיו, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Superior Iron Man #9 מיוני 2015. אמנות מאת מייק צ'וי
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Tales of Suspense #45 (ספטמבר 1963)
 יוצרים:  סטן לי דון הק
 גילום הדמות:  גווינת' פלטרו ("איירון מן", "איירון מן 2", "הנוקמים", "איירון מן 3", "ספיידרמן: השיבה הביתה","הנוקמים: מלחמת האינסוף" ו"הנוקמים: סוף המשחק")
 מידע
 שם אמיתי:  וירג'יניה "פפר" פוטס-הוגאן
 כינויים:  פפר פוטס, הרה, מאדאם מאסק, רסקיו
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  מזכיר
 כוחות:  כרסקיו: כוח-על, זמן תגובה ורפלקסים מוגברים, יכולת שליטה על שדות מגנטיים
 חברה בקבוצה:  "סטארק רסיליאנט" (יו"ר)
 חברה לשעבר בקבוצה:  "סטארק אינטרנשיונל" "פתרונות סטארק" "סטארק מיזמים" (יו"ר) "תעשיות סטארק" היוזמה
 דמויות קשורות
 משפחה:  הארולד הוגאן (בעל לשעבר, מת) קליי הוגאן (גיס לשעבר) ג'יימי קארלסון (בן חורג) מרקוס קומאר (ארוס לשעבר)
וירג'יניה "פפר" פוטס (באנגלית: Virginia "Pepper" Potts) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Tales of Suspense #45 מספטמבר 1963 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר דון הק.
פפר פוטס משמשת כמזכירתו ומושא אהבתו של טוני סטארק, גיבור-העל הידוע בזהות איירון מן. בשנת 2007 - לאחר קשת הסיפור הנרחבת "מלחמת האזרחים" - פפר הצטרפה ל"יוזמת חמישים המדינות" תחת שם הקוד הרה, ולאחר שניתנה לה חליפת שריון משלה נטלה את שם הקוד רסקיו (הצלה) בחוברת Invincible Iron Man #14.
את דמותה של פפר פוטס מגלמת השחקנית גווינת' פלטרו בסרטי היקום הקולנועי של מארוול: "איירון מן", "איירון מן 2", "הנוקמים", "איירון מן 3", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק", ואף בהופעת קמע ב"ספיידרמן: השיבה הביתה".
ביוגרפיה בדיונית

וירג'יניה פוטס, הנקראת בשם החיבה "פפר" (Pepper, פלפל) בשל נמשיה והשיער הג'ינג'י שלה, התקבלה כמזכירתו של טוני סטארק לאחר שתיקנה טעות בחישוב בהנהלת החשבונות שלו. היא מאוהבת בסתר בטוני, ובשל כך היא עונה לעוקצניותו של הארולד "האפי" הוגאן, נהגו ועוזרו האישי של סטארק, בהערות ארסיות. דבר זה מעמיד את השלושה במרכזו של משולש אהבים רומנטי כבר מההתחלה. למשך זמן מה, פפר מעוניינת באיירון מן, והיא אינה מודעת לעובדה שאיירון מן וטוני סטארק אחד הם. אולם, היא מתאהבת בסופו של דבר בהוגאן ונישאת לו בסתר.
פפר והוגאן עוזבים את "תעשיות סטארק" להרי הרוקי ולאחר מכן לקליבלנד, שם הם מאמצים ילדים כאשר הם מגלים שאינם יכולים להביא ילד לעולם, והשניים נעלמים מעלילת הכותרים המרכזית. לאחר שפפר נחטפת בידי יריבו של סטארק, אובדיה סטיין, היא אומרת לסטארק להתרחק מחייהם. אולם, פפר והוגאן מתגרשים והיא מתחילה לנהל מערכת יחסים עם חבר למכללה.
כאשר סטארק חוזר בעקבות אירועי "הגיבורים נולדים מחדש", פפר והוגאן מצטרפים לחברתו החדשה של סטארק, "פתרונות סטארק", והופכים לדמויות מרכזיות בשנית. לאחר זמן מה, היא והוגאן מחדשים את מערכת היחסים ביניהם ונישאים מחדש, ואף שוקלים להרות ילד משלהם. טוני מפקיד בידיה שלט רחוק מיוחד שמאפשר את השבתתו של שריון איירון מן. אולם, פפר נלכדת, עוברת עינויים ונאלצת למסור את השלט. הטראומה ממאורע זה גורמת לה להפיל את תינוקה שטרם נולד. איירון מן הצליח לטפל באירוע, אך נותר מלא רגשות אשם על כך שהעמיד אותה בכזו סכנה. לאחר שהאפי הוגאן סובל מפציעות חמורות בעקבות הקרב בינו לבין הספיימאסטר באירועי "מלחמת האזרחים", פפר מבקשת מטוני שיכבה את המכונה ששומרת על הוגאן בחיים בעזרת כוחות האקסטרמיס שלו. העמודים האחרונים בחוברת Invincible Iron Man Vol. 4 #14 מראים את מותו לכאורה של הארולד "האפי" הוגאן, ואין זה ידוע אם סטארק הסכים לבקשתה או שמדובר במוות טבעי.
ביוגרפיה בדיונית > המסדר

לאחר אירועי מלחמת האזרחים של מארוול, פפר מצטרפת ליוזמת חמישים המדינות כחברת 'המסדר', קבוצת גיבורי-על הנתונה לחסותה של ממשלת ארצות הברית ואשר פועלת בקליפורניה. היא נוטלת את שם הקוד הרה, על שם האלה היוונית ומשתמשת בציוד ובטכנולוגיה מתקדמים כדי לנטר אחר משימות הקבוצה. עם מיזוגו של 'המסדר' עם היוזמה, סטארק מציע לפפר משרה בקבוצת הפרויקטים המיוחדים ב"תעשיות סטארק", והיא מסכימה.
כוחות ויכולות

השתלים הקיברנטיים המוחדרים לחזה של פפר גורמים למספר שינויים פיזיים לגופה: הם מתקנים את ראייתה (היא נזקקה למשקפיים לפני כן), הגבירו את חילוף החומרים שלה, הפכו אותה לחזקה יותר, שיפרו את זמן התגובה והרפלקסים שלה, וכן העלו את רמת האינטלקט שלה. האלקטרומגנט העניק לה גם יכולת שליטה על שדות מגנטיים אשר בסביבתה, ואפילו את האפשרות לרחף באוויר במקרה אחד. בנוסף, היא מסוגלת למוסס כדורים בעזרתו.
חליפת השריון של פפר, Mark-1616, דומה לחליפת השריון של איירון מן ומסוגלת לעוף. היא כוללת את הבינה המלאכותית של ג'רוויס, שעוזרת לה בשעת הצורך. החליפה מותאמת אישית לביולוגיה של פפר ולשדרוגים הקיברנטיים אותם עברה. אולם, מתוך כבוד לבקשתה של פפר שלא תהפוך לנשק, חליפת השריון אינה כוללת כלי נשק כלל והיא מותאמת להצלה וסיוע בלבד. החליפה כוללת את טכנולוגיית ההדף וגנרטורים של שדות מגנטיים המאפשרים לה לגרור משקל רב ומונעים בידי לוחות סולאריים.
הערות שוליים

↑  Invincible Iron Man #3, September 2008
↑  Invincible Iron Man #4, September 2008
↑  Invincible Iron Man #10, February 2009
↑  Invincible Iron Man #13, May 2009
↑  Invincible Iron Man #14, June 2009
↑  Invincible Iron Man #16, August 2009
↑  Invincible Iron Man #18, September 2009
↑  Invincible Iron Man #19, October 2009
↑  Invincible Iron Man #29, October 2010
↑  Invincible Iron Man #32, January 2011
↑  Invincible Iron Man #11, March 2009
↑  Invincible Iron Man #12, April 2009
צ'אבה קרשי

צָ'אבָּה קֶרֶשִי (בהונגרית: Kőrösi Csaba; נולד ב-1958) הוא דיפלומט הונגרי המכהן כיום כנשיא ה-77 של העצרת הכללית של האומות המאוחדות. בעבר היה מנהל קיימות סביבתית בלשכת נשיא הונגריה.
ביוגרפיה

צ'אבה קרשי נולד בסגד שבדרום־מזרח הונגריה בשנת 1958. למד במכון הממלכתי ליחסים בין־לאומיים של מוסקבה (רוסיה), במכון ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת לידס (בריטניה), מכון טרומן לחקר המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים (ישראל), ובבית הספר הרווארד קנדי באוניברסיטת הרווארד (ארצות הברית).
ביוגרפיה > קריירה

קרשי הצטרף למשרד החוץ ההונגרי בשנת 1983 ושירת כנציג הונגריה במדינות שונות, בין היתר ביוון, בישראל ובלוב. הוא כיהן גם כנציג הקבוע של הונגריה באו"ם, וכסגן נשיא העצרת הכללית מ-2011 עד 2012. הוא היה סגן מזכיר המדינה האחראי על מדיניות ביטחון, דיפלומטיה רב-צדדית, וזכויות אדם, לפני שמונה למנהל קיימות סביבתית בלשכת נשיא הונגריה.
ביוגרפיה > קריירה > נשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות

ב-7 ביוני 2022 נבחר לכהן כנשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות במושב ה-77 שלה. הוא החליף את עבדאללה שהיד מהאיים המלדיביים, והחל לכהן ב-13 בספטמבר 2022.
הערות שוליים

↑  UN News, "Solidarity, sustainability, science, will guide new General Assembly President’s agenda", 7 June 2022. Retrieved 10 June 2022.
↑  United Nations General Assembly, 77th session, "Introducing the President-elect". Retrieved 15 August 2022.
↑  UN News, "UNGA77: 5 key things to know about the upcoming General Assembly session", 30 August 2022. Retrieved 2 September 2022
↑  Ambassador Csaba Kőrösi, Director of Environmental Sustainability at the Office of the President of Hungary, Candidate for President of the 77th UN General Assembly. Retrieved 10 June 2022.
פריקת ברך

| --- | --- |

צילום רנטגן לרוחב של פריקת ברך אחורית בברך השמאלית
 תחום:  ראומטולוגיה
 שכיחות:  1 לכל 100,000 בשנה
 סיבות:  טראומה
 אבחון:  מתבסס על פציעות קודמות ובדיקה גופנית, בנוסף להדמיות רפואיות
 טיפול:  חיבור המפרק מחדש, קיבוע, ניתוח
 סיבוכים:  פגיעה בעורק בית הברך, תסמונת תאים
 פרוגנוזה:  10% סיכון לקטיעה
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D031221
 סיווגים
 ICD-11:  NC93.2 
 
פריקת ברך היא פציעה בברך שבה נוצר ניתוק מוחלט של המפרק בין עצם הירך לעצם השוקה. הסימפטומים כוללים כאבי ברכיים וחוסר יציבות של הברך. סיבוכים עשויים לכלול פגיעה בעורק הסובב את הברך, בדרך כלל בעורק בית הברך, או תסמונת תאים (אנ').
כמחצית מהמקרים מתרחשים כתוצאה של טראומה גדולה (אנ') וכמחציתם מתרחשים כתוצאה מטראומה קלה. בכמחצית מהמקרים המפרק חוזר למצב אנטומי תקין לפני הגעת האדם הפצוע לבית החולים. בדרך כלל יש קרע של הרצועה הצולבת הקדמית, הרצועה הצולבת האחורית וגם באחת מן הרצועות הצדדיות. אם ערך מדד לחץ הקרסול (אנ') פחות מ -0.9, מומלץ להשתמש באנגיוגרפיה ממוחשבת, כדי לזהות פגיעה בכלי הדם. אחרת, בדיקות גופניות חוזרות עשויות להספיק.
במקרים בהם המפרק נשאר מנותק, תבוצע החזרה למצב האנטומי הרגיל של המפרק על ידי ניתוח אורתופדי וקיבועו בדרך כלל תחת הרדמה פרוצדורלית (אנ'). אצל אלו עם סימנים לפציעה עורקית, מתבצעים ניתוחים מיידיים. ייתכן שידרשו ניתוחים רבים. רק ב-10% מהמקרים נדרשת קטיעת חלק מהרגל.
פריקות ברך הן נדירות, מתרחשות בכ־1 ל-100 אלף איש בשנה. הן שכיחות יותר אצל גברים מאשר אצל נשים, בפרט אצל גברים צעירים. תיאורי פציעה זו מתוארכים לפחות משנת 20 לפנה"ס על ידי מגדלי צידון.
תסמינים וסימנים

התסמינים כוללים כאבי ברכיים. המפרק עלול להיות לא במקומו האנטומי הנורמלי. מצב של אפוזיה מפרקית (אנ') בו כמות הנוזל הפנים-מפרקי עולה, לא תמיד מתרחש.
תסמינים וסימנים > סיבוכים

כ 20% ממקרים עשויים לכלול פגיעה בעורק בית הברך, או לתסמונת התא וכן לפגיעה בעצב הפרונלי המשותף (אנ') או בעצב הטיביאלי (אנ') עשויה להתרחש. אם מתרחשות פגיעות בעצבים, הן לעיתים קרובות לא יחלימו לגמרי.
סיבות

כמחצית מהמקרים מתרחשים כתוצאה של טראומה קשה וכמחציתם מתרחשים כתוצאה מטראומה קלה. טראומה קשה עשויה לכלול מקרים של נפילות מגובה משמעותי, התנגשויות ברכב ממונע או הולכי רגל שנפגעו על ידי רכב ממונע. במקרים של טראומה קשה יש לעיתים קרובות פציעות אחרות.
טראומה קלה עשויה לכלול מעידה תוך כדי ריצה או פציעות ספורט. אחד מגורמי הסיכון כוללים השמנת יתר.
המצב עשוי להתרחש גם במספר הפרעות גנטיות כגון תסמונת אליס-ואן קריבלד, תסמונת לארסן ותסמונות אהלרס-דנלוס.
אבחון

כיוון שהפציעה מסוגלת לחזור למצב האנטומי הנורמלי שלה בעצמה, לפני שאדם מגיע לבית החולים, אבחנת הפציעה עלולה להתפספס. במצב כזה האבחנה תתבסס על ההיסטוריה של הפציעה ובדיקה גופנית. בדיקות אלו עשויות לכלול בדיקות כגון בדיקת המגירה (אנ'), בדיקת לחץ פתולוגית (אנ'), בדיקת הרצועות הבוטחות של המפרק ובדיקת הרצועה הצולבת האחורית (אנ') של המפרק. כמו כן עקב כאבים יהיה קשה לבצע בדיקה גופנית מדויקת.
צילומי רנטגן, בדיקת CT, אולטרה-סאונד או MRI עשויים לסייע באבחון. ממצאי רנטגן שעשויים להיות שימושיים בקרב המקרים בהם המפרק חוזר למצב אנטומי תקין במקרים של מרחב מפרק משותף, תת-קיבוע (אנ') של המפרק או שבר סגונד (אנ').
כשערך מדד לחץ הקרסול (אנ') נמוך מ -0.9, מומלץ להשתמש באנגיוגרפיה ממוחשבת. ניתן להשתמש באנגיוגרפיה סטנדרטית. אם ערך מדד לחץ הקרסול גדול מ -0.9, יש צורך לבצע בחינות גופניות חוזרות ונשנות במהלך 24 השעות הקרובות כדי לאמת זרימת הדם טובה באזור הפציעה. ערך מדד לחץ הקרסול מחושב על ידי לקיחת לחץ הדם סיסטולי בקרסול וחלוקתו על ידי לחץ הדם הסיסטולי בזרוע.
אבחון > סיווג

ניתן לסווג את הפריקות לחמישה סוגים: קדמית, אחורית, רוחבית, אמצעית וסיבובית. סיווג זה מבוסס על תנועת השוקה ביחס לירך. פריקות קדמיות הן הנפוצות ביותר ואחריהן פריקות אחוריות. הפריקות עשויות גם להיות מסווגות בהתבסס על סמך אילו מין הרצועות ניזוקה.
טיפול

התנהלות ראשונית מבוססת לרוב על החייאה מתקדמת לטראומה. אם המפרק נשאר פרוק ומקובע. החזרה למצב האנטומי הנורמלי יכולה להעשות על ידי מתיחה פשוטה לאחר שהאדם קיבל סדורה פרוצדורלית (אנ'). אם המפרק לא יכול לחזור למצב האנטומי הרגיל בבית החולים במחלקת החירום, ניתוח חירום מומלץ.
אצל אלו עם סימנים של פגיעה בעורקים, מתבצע בדרך כלל ניתוח מיידי. אם המפרק אינו חוזר למצבו האנטומי הרגיל, ייתכן שיהיה צורך בקיבוע חיצוני (אנ'). אם העצבים והעורקים לא נפגעו, הרצועות ככל הנראה יתאחו לאחר מספר ימים. ניתוחים רבים עלולים להיות הכרחיים. רק מתוך 10% מהמקרים נדרשת קטיעת חלק מהרגל.
אפידמיולוגיה

פריקות בברך הן נדירות: הן מתרחשות כ -1 מתוך 5,000 פציעות אורתופדיות, וכ-1 פריקת ברך מתרחשת מדי שנה מתוך -100,000 בני אדם. הן מתרחשות יותר אצל גברים מאשר אצל נשים, בפרט אצל גברים צעירים.
ראו גם

ברך
מפרק
פציעה ברצועה הצולבת הקדמית
עורק בית הברך
לקריאה נוספת

Scott, W. N. (2011). Insall & Scott Surgery of the Knee E-Book. Elsevier Health Sciences.
Marx, J., Walls, R., & Hockberger, R. (2013). Rosen's Emergency Medicine-Concepts and Clinical Practice E-Book. Elsevier Health Sciences.
Wascher, D. C., Dvirnak, P. C., & DeCoster, T. A. (1997). Knee dislocation: initial assessment and implications for treatment. Journal of orthopaedic trauma, 11(7), 525-529.
Mills, W. J., Barei, D. P., & McNair, P. (2004). The value of the ankle–brachial index for diagnosing arterial injury after knee dislocation: a prospective study. Journal of Trauma and Acute Care Surgery, 56(6), 1261-1265.
Patel, D. R. (2012). Fracture Management for Primary Care. JAMA, 307(17), 1866-1867.