stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מומופוקו אנדו
הערות שוליים

1 2  TIME Magazine | 60 Years of Asian Heroes: Momofuku Ando, web.archive.org, ‏2008-03-07
↑  רויטרס, ממציא המנה החמה הלך לעולמו: מומופוקו אנדו היפאני שהשיק את מנות האיטריות המוכנות ב-1971 מת בגיל 96, באתר הארץ, 6 בינואר 2007
↑  רויטרס, ממציא המנה החמה הלך לעולמו: מומופוקו אנדו היפאני שהשיק את מנות האיטריות המוכנות ב-1971 מת בגיל 96, באתר הארץ, 6 בינואר 2007
↑  "Inventor of instant noodles dies" (באנגלית בריטית). 2007-01-06. נבדק ב-2024-11-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA04049249  ISNI: 0000 0000 8271 1842  LCCN: n82244884  NDL: 00132745  VIAF: 77678230   WorldCat (עם VIAF): 77678230
סטניסלב ז'ולקייבסקי

| --- | --- |

ציור דיוקן מ-1650
 לידה:  1547 Turynka, אוקראינה 
 פטירה:  7 באוקטובר 1620 (בגיל 73 בערך) Țuțora, נסיכות מולדובה 
 מקום קבורה:  St. Lawrence's Church 
 מדינה:  האיחוד הפולני-ליטאי
 בן או בת זוג:  רגינה הרבורט 
 צאצאים:  Jan Żółkiewski, Zofia Żółkiewska, Katarzyna Żółkiewska 
 דרגה:  הטמן גדול של הכתר
 פעולות ומבצעים
 Battle of Lubieszów  Battle of Dmitria  Battle of Guzów  Siege of Weissenstein  מלחמת רוסיה–פולין  קרב קלושינו  המצור על סמולנסק  Battle of Orynin  Battle of Reval  Battle of Bucov  מערכתו של סטפאן באטורי בליבוניה  Polish–Swedish War of 1600–11  Battle of Zavolotchia  Battle of Cecora  Battle of Byczyna  Battle of Cecora 
 
סטניסלב ז'ולקייבסקי (בפולנית: Stanisław Żółkiewski בפולנית - מבטאים בערך "ז'וּאוּקייבסקי" ;‏ 1547 – 1620; 1547 – 7 באוקטובר 1620) היה מצביא פולני, אציל הטמאן ומגנאט ממשפחת האצולה לוביץ'. הוא הצטיין במלחמות האיחוד הפולני-ליטאי בשלהי המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17. כיהן בתפקידים בכירים של הממלכה, כמו מושל (קסטלאן) העיר לבוב (אחרי 1590), ווייבוד של קייב ואחרי שנת 1618 כקנצלר של כתר פולין. החל משנת 1588 התמנה להטמאן ומשנת 1613, להטמאן גדול של הכתר.
ז'ולקייבסקי השתתף במערכות צבאיות רבים בתוך שטחי האיחוד הפולני-ליטאי ובגבולותיו הדרומיים והמזרחיים שלו. במהלך הקריירה הצבאית שלו ניצח קרבות חשובים נגד השוודים, נגד הרוסים, נגד האימפריה העות'מאנית ונגד הטטרים. 
ניצחונו המפורסם ביותר היה בקרב קלושינו בשנת 1610, שבו הביס כוחות משולבים של רוסיה ושוודיה. בעקבות הניצחון הטילו הפולנים מצור על מוסקבה וכבשו אותה.
הוא נפל בקרב צצורה ב-1620 נגד הטורקים העות'מאנית, אחרי ש,לפי הדיווחים, סירב לעזוב את שדה הקרב. בעקבות מותו ההרואי עלתה הילתו עוד יותר.
ז'ולקייבסקי נחשב לאחד המפקדים הצבאיים המוכשרים ביותר בתולדות האיחוד הפולני-ליטאי.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

סטניסלב ז'ולקייבסקי נולד ב-1547 בכפר טורינקה, באיחוד פולין-ליטא, הנמצא כיום במערב אוקראינה. הוא היה בנם של הוויבוד הרוטני סטניסלב ז'ולקייבסקי
ממשפחת האצולה לוביץ' ושל זופיה ליפסקה
 התאריך המדויק שללידתו אינו ידוע ואף שנת הלידה שנויה במחלוקת. רוב המקורות מצביעים על 1, אם כי יש גם כאלה התומכים ב-1550.ז'ולקייבסקי למד בבית הספר שליד הקתדרלה הרומית-קתולית בעיר לבוב. להבדיל מרבים מעמיתיו האצילים לא קיבל השכלה גבוהה יותר ולא נסע לחוץ לארץ. עם זאת למד לבד וגילה עיניין בייחוד בלימוד ההיסטוריה והספרות ההיסטורית.
ב-1566 הצטרף לחצר מלך פולין זיגמונט השני אוגוסט כעוזר למזכיר המלך, יאן זמויסקי  הוא התוודע ל"תנועה האקזקוציוניסטית" שביקשה ליישם את החוקים לטובת האצולה הקטנה והבינונית ולערוך רפורמות רבות, כולל בתחום הצבאי . ב-1573 השתתף במשלחת דיפלומטית בצרפת שנשלחה כדי לפגוש את מלך פולין החדש, אנרי מוואלואה. בדרך חזרה נשלח לווינה כדי לפייס את ההבסבורגים.
ביוגרפיה > התחלת הקריירה

ז'ולקייבסקי רכש ניסיון צבאי ראשון תחת הנהגתו של המלך סטפאן באטורי בעת מרד דנציג שאשר פיקד על יחידת (רוטה) ההוסארים הפולנים . הוא השתתף בהמשך במערכתו של סטפאן באטורי בליבוניה, בקרבות פולוצק, רוסוני, סוקול, וליז' ובמצור על פסקוב . בתום מסעות צבאיים אלה שמר ז'ולקייבסקי על בריתו הפוליטית עם זמויסקי, במיוחד בסכסוכם עם בני זבורובסקי . בלילה 12 בנובמבר במאי 1584 לקח ז'ולקייבסקי בשבי את סמואל זבורובסקי שהוצא בהמשך להורג. ז'ולקייבסקי נודע בתפקידו באירוע וב-1585 עורר המקרה דיונים סוערים בסיים.
ב-1588 בימי מלחמת הירושה הפולנית (1588-1587) בין המחנות של זיגמונט ואזה ושל הארכידוכס של אוסטריה מקסימיליאן השלישי, תמך ז'ולקייבסקי בזיגמונט. הוא עצמו בקרב ביצ'ינה פיקד על האגף הימני של כוחות האיחוד הפולני-ליטאי, שבו נפצע בברך ונשאר צולע כל שאר ימיו. על חלקו בקרב קודם לתפקיד הטמאן שדה של החצר וכסטארוסט היישוב הרוביישוב.
ביוגרפיה > הטמאן שדה של הכתר

זמן קצר אחרי מינויו כהטמאן, נשלח ז'ולקייבסקי לאוקראינה כדי להדוף פלישת טטרים.. 
ב-1590 התמנה לקסטלן של לבוב, אך דרישותיו לתגבורות נגד הטטרים נורתו ללא מענה .ב-1595 השתתף ז'ולקייבסקי במערכה בנסיכות מולדובה ובקרב צוצורה על יד נהר פרוט. ב-1596 הביס את מרד הקוזקים בראשות סוורין נליווייקו. ז'ולקייבסקי תמך עם זאת בקובלנות הקוזקים ובדרך כלל היה בעד שיחות שלום איתם. כשמסרו הקוזקים את נליוואיקו ומנהיגי מורדים אחרים לידיו, הבטיח להם ז'ולקייבסקי שיזכו ביחס הוגן. אולם לבסוף נליווייקו הוצא להורג בוורשה 
 וחיילים פולנים התנפלו בהמוניהם וטבחו את שאר השבויים הקוזקים, מה שהביא להידרדרות ביחסים בין הפולנים לקוזקים. ב-1600 חזר ז'ולקייבסקי למולדובה והשתתף בקרב המנצח בבוקובו.
ב-1601 בימי המלחמה פולין-שוודיה פעל ז'ולקייבסקי בצפון, בליבוניה (אינפלנטי)  
השתתף במצור על וולמאר וב-1602 במצור על פלין. באותה שנה הוא פיקד על הכוחות הפולניים בקרב רוואל שהביא לכניעת השוודים במצור על ביאלי קאמיין (וייסנשטיין).
בסוף המערכה ז'ולקייבסקי חלה ונאלץ למסור את פיקוד חייליו לידי ההטמאן יאן קארול חודקייביץ'.  
ב-1606 שב ז'ולקייביץ' לאוקראינה וניצח שם את הטטרים בקרב אודיץ'. מאוחר יותר באותה שנה החליט לתמוך במלך נגד המרד של זבז'ידובסקי. זו לא הייתה החלטה שגרתית מכיוון שהמנטור שלו, זמויסקי התנגד למלך. בנוסף לז'ולקייבסקי הייתה קרבת משפחה למשפחת זבז'ידובסקי והוא אף הסכים עם כמה מטענות המורדים. בקרב גוזוב  הוא פיקד על האגף השמאלי של צבא המלך 
 אבל לוחמיו השתתפו מעט בקרב. המלך לא שבע רצון מכך ונמנע מלהעניק לז'ולקייבסקי את תואר הטמאן גדול של הכתר,אף על פי שכבר התמנה כווייבוד של קייב.
במחצית השנייה של שנת 1609 השתתף ז'ולקייבסקי במלחמת רוסיה–פולין (1605–1618) הידועה כ"דמיטראידות" . הוא תמך בבחירתו של ולדיסלב הרביעי ואזה כצאר של רוסיה וברעיון האוניה הפרסונלית בין האיחוד הפולני-ליטאי עם האימפריה הרוסית - "האיחוד הפולני-ליטאי-רוסי" בראשות מלכי פולין.
בעת מסע דה לה גארדי ב-1610 נחל ז'ולקייבסקי בקרב קלושינו ניצחון משמעותי נגד הכוחות המשולבים של הרוסים והשוודים   
כתוצאה מהצלחה זו במערכה כבש ז'ולקייבסקי את מוסקבה ולקח בשבי את הצאר וסילי שויסקי ואל אחיו, איוואן ודמיטרי שויסקי. ברם, דחה המלך זיגמונט אוגוסט את תכניתו המדינית של ז'ולקייבסקי, מכיוון שדרשה מוולדיסלב ואזה להמיר את דתו לנצרות אורתודוקסית
אחרי שובו מרוסיה החל ז'ולקייבסקי לכתוב את זיכרונותיו  -Początek i progres wojny moskiewskiej (על התחלתה ומהלכה של המלחמה במוסקבה)
שפורסמו ב-1612 ומבקרים את מדיניותו של זיגמונט אוגוסט. ב-1612 היה ז'ולקייבסקי למורה ומנטור לסטניסלב קונייצפולסקי, לימים הטמאן ומצביא. באותה שנה חזר לאוקראינה כדי להדוף פשיטות חוזרות ונשנות של הטטרים ושל מולדובה ולטפל במרידות אצל הקוזקים. ב-1616 הציג ז'ולקייבסקי בפני הסיים תוכנית שנקראה 
O chowaniu żołnierza kwarcianego - על גיוס חיילים סדירים (quartianus miles) שבה נימק את הצורך לגייס צבא סדיר גדול יותר על מנת להתמודד עם הטטרים והקוזקים. תוכניתו זו נדחתה על ידי הפרלמנט.
ביוגרפיה > שנותיו האחרונות

בשנים האחרונות לקריירה שלו הפופולריות של ז'ולקייבסקי דעכה.  . האשימו אותו שב-1616 לא תמך בסמואל קורצקי בעת הקרב סאסובי רוג  
וש חתם ב-1617 על הסכם יארוגה (בושה) שצמצם את השפעת פולין בכמה אזורי ספר של פולין בגבול עם מולדובה והאימפריה העות'מאנית. כמו כן ב-1618 לא הצליח לעצור את הטטרים בקרב אורינין.  .
אולם ב-1618 הוענק לו סוף-סוף התואר של הטמאן גדול של הכתר שהוא שאף אליו וכעבור זמן קצר התמנה לתפקיד קנצלר גדול של הכתר.  
על ידי כך היה ז'ולקייבסקי לתקופה קצרה האיש החזק בממלכה אחרי המלך וזה היה תפקיד שזכה בו לא בזכות עושר או משפחה אלא בזכות הישגיו הצבאיים ויוקרתו. 
 .
על אף שעבר את גיל השיבה המשיך ז'ולקייבסקי להיות פעיל כמפקד צבאי עד יומו האחרון. הוא מת ב- 7 באוקטובר 1620 בעת נסיגת הכוחות של האיחוד בעקבות התבוסה מידי הטורקים בקרב צצורה מ-1620 בימי מלחמת פולין-האימפריה העות'מאנית ב-1621-1620 ששמה קץ למערכות של פולין במולדובה. 
 .. היו בקרב זה כמה התנגשויות שבהן הכוחות הפולנים הובסו. 
באחרונה שהבן ז'ולקייבסקי נהרג. לפי סיפור, סירב לסגת והעדיף להישאר בשדה הקרב עד למוות יחד עם המשמר האחורי 
לפני שנפח את נשמתו קיבל את ברכת הכומר המוודה שלו, הישועי שימון ויביירסקי (ויביירק) שעמד ללא יראה לצידו.
בסוף הקרב הטורקים ערפו את ראשו ושלחו אותו לקושטא כשלל מלחמה. אלמנתו שילמה לעות'מאנים כופר על גופתו וגם על בנם החי שנפל בשבי בקרב. 

ז'ולקייבסקי הובא לקבורה בכנסיית לאורנטיוס הקדוש בעיר שהוא הרחיב ושבה בנה את טירתו - ז'ולקייב, כיום ז'ובקבה באוקראינה.
חייו האישיים

ז'ולקייבסקי היה נשוי לרגינה הרבוט או הרבוטובנה.
לזוג נולדו  3 ילדים:
יאן
קטז'ינה
זופיה
לאורך חייו צבר ז'ולקייבסקי נכסים רבים ורכש אדמות על ידי בוריספיל, ברודי, ויניצה וז'ולקייב. הכנסותיו השנתיות - מעל מאה אלף זלוטי הפכו אותו לאחד המגנאטים החזקים של האיחוד הפולני-ליטאי. 
אדמותיו עבר בירושה ליאקוב סובייסקי שבנו, יאן השלישי סובייסקי הפך לימים למלך פולין.
ספרים

Początek i progres wojny moskiewskiej - על התחלתה ומהלכה של המלחמה במוסקבה - ידוע גם כ"זיכרונותיו של ז'ולקייבסקי" - מתאר בגוף שלישי את מלחמותיו ופעילותו הדיפלומטית וסוקר בצורה תמציתית את המלחמה הפולנית-רוסית (1618-1605}
הנצחה

דמותו ומעשי הגבורה שלו ומותו בקרב הפכו למיתוס לאומי. שמו נכנס לפנתאון גדולי הלוחמים של פולין.
1621 -   אנדרטה הוקמה מיוזמת אלמנתו ונבנתה על ידי בנו, יאן ז'ולקייבסקי, קרוב למקום מותו של ז'ולקייבסקי , כיום ביישוב ברזובקה שב כפר קרלשובקה בנפת אוקניצה שב רפובליקת מולדובה. עליה נחרטה כתובת עם ציטוט מפורסם מהורטיוס
Quam dulce et decorum est pro patria mori
("כמה מתוק ומכובד למות עבור המולדת",)
האנדרטה נהרסה  ב-1868 על ידי כפרי שחיפש אוצרות מתחתיה, נבנתה מחדש ב-1912  מיוזמת פולנים מקומיים. שופצה ב-2003  במקום מתארגנים אירועים של המיעוט הפולני ברפובליקת מולדובה.
1903 - פסל של ז'ולקייבסקי הוצב בז'ולקייב ונהרס ב-1939 על ידי הצבא הסובייטי למחרת פלישתו לפולין.
2011 - מקום קבורתו - כנסיית לאורנטיוס הקדוש וכן טירתו בז'ולקייב שופצו על ידי צוות של משמרים פולנים ואוקראינים
18 בנובמבר 2022 - נחנך הפסל הראשון - רכוב על הסוס - של ההטמאן ז'ולקייבסקי בעיר ז'ולקייבקה-אוסאדה
1939-1919 - גדוד של פרשים רובאים של יחידה פולנית בצרפת ושל צבא הרפובליקה הפולנית השנייה נקרא על שמו.
13 ביוני 2019 הסיים של פולין החליט להכריז על שנת 2020 כשנת סטניסלב ז'ולקייבסקי לכבוד מלאת שלוש מאות שנה למותו. הוקדש לו גליון מיוחד של בטאון הסיים Kronika Sejmowa.
2020 - הדואר הפולני הנפיק בול מיולד עם דמותו של ז'ולקייבסקי
דמותו בתרבות > אמנות פלסטית

דיוקנו וסצנות מקרביו צויירו על ידי ציירים פולנים רבים.
גם תאופיל שמברג וסטניסלב ויטקובסקי ציירו את סצנת מותו.
דמותו בתרבות > ספרות

דמותו מופיעה ביצירות  Banita  ו Bajbuza                                                                                                                                            מאת יוזף איגנצי קרשבסקי
ואצל קז'ימייז' גלינסקי ב Cecora Powieść historyczna z pierwszej połowy XVII w.  (צצורה - סיפור היסטורי מהמחצית הראשונה של המאה ה-17")
1908 - לרגל העברת אפרו של ז'ולקייבסקי בסרקופג במרצף המכללה-כנסייה בז'ולקייב מספר סופרים כתבו יצירות עליו:  סטפאן ז'רומסקי  (Duma o hetmanie  - גאוות ההטמאן)  יוזף שויסקי, יוליאן אורסין ניימצביץ' ומריה קונופניצקה
וצלב קורבייביץ' -Rapsod o głowie hetmana "רפסודיה על ראשו של ההטמאן"
מחברים כמו ארתור שליבינסקי (1920) ויאדוויגה קוצ'ינסקה כתבו עליו ספרי ביוגרפיה.
קולנוע

2020 - הופק סרט אנימציה בשם Hetman ("הטמאן") בבימוי קשישטוף צ'צ'וט המוקדש לחיי ז'ולקייבסקי. המספרת היא דנוטה סטנקה
לקריאה נוספת

Jarema Maciszewski - Stanisław Żółkiewski  . Początek i progres wojny Moskiewskiej: Opracował Jarema Maciszewski. Państwowy Instytut Wydawniczy. 1966 p. 38 (מהדורה של זיכרונות ז'ולקייבסקי בעריכת יארמה מצישבסקי)
Mirosław Nagielski  - "Stanisław Žólkiewski herbu Lubicz (1547–1620) hetman wielki". Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wydawn. Bellona. 1995 ISBN 978-83-11-08275-5.
Krzysztof Szymański. "Stanisław Żółkiewski – hetman i żołnierz do końca". Kurier Galicyjski. 13 September 2011.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  Mirosław Nagielski 1995 עמ' 130
↑  Żółkiewski1966 בעריכת J.Maciszewski  עמ' 38
1 2 3 4 5  Mirosław Nagielski 1995 עמ' 131
↑  Henry Krasinsky - Mary Barton: an historical tale of Poland
1846 A.K.Newman  עמ' 264-263
1 2 3  Mirosław Nagielski  - "Stanisław Žólkiewski herbu Lubicz (1547–1620) hetman wielki". Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wydawn. Bellona. 1995 ISBN 978-83-11-08275-5 עמ' 132
1 2  Mirosław Nagielski  - "Stanisław Žólkiewski herbu Lubicz (1547–1620) hetman wielki". Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wydawn. Bellona. 1995 ISBN 978-83-11-08275-5 עמ' 133
1 2  Mirosław Nagielski  - "Stanisław Žólkiewski herbu Lubicz (1547–1620) hetman wielki". Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wydawn. Bellona. 1995 ISBN 978-83-11-08275-5 עמ' 134
1 2 3  Mirosław Nagielski  - "Stanisław Žólkiewski herbu Lubicz (1547–1620) hetman wielki". Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wydawn. Bellona. 1995 ISBN 978-83-11-08275-5 עמ' 135
1 2  Mirosław Nagielski  - "Stanisław Žólkiewski herbu Lubicz (1547–1620) hetman wielki". Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wydawn. Bellona. 1995 ISBN 978-83-11-08275-5 עמ' 136
1 2 3  Mirosław Nagielski  - "Stanisław Žólkiewski herbu Lubicz (1547–1620) hetman wielki". Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wydawn. Bellona. 1995 ISBN 978-83-11-08275-5 עמ' 137
1 2 3 4 5  Mirosław Nagielski  - "Stanisław Žólkiewski herbu Lubicz (1547–1620) hetman wielki". Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wydawn. Bellona. 1995 ISBN 978-83-11-08275-5 עמ' 138
1 2 3 4 5  Mirosław Nagielski  - "Stanisław Žólkiewski herbu Lubicz (1547–1620) hetman wielki". Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wydawn. Bellona. 1995 ISBN 978-83-11-08275-5 עמ' 139
↑  Waleri Eljasz Radzikowski 1855 Histoire du roi Jean Sobieski et du royaume de Pologne, Paris
↑  Stanisław S. Nicieja Hetman Żółkiewski Nowa Trybuna Opolska 16 january 2010
↑  K.Szymański 2011
↑  באתר "עירנו חלם"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280715105171  PLWABN: 9810688309105606  BnF: cb12412165p (data)  GND: 118955268  ISNI: 0000 0001 0890 6278  LCCN: n85084042  NKC: js2016935266  NTA: 306011379  SUDOC: 066862760  VIAF: 40177805   WorldCat (עם VIAF): 40177805 
סטניסלב ז'ולקייבסקי והנסיך בלטזר באטורי בפסקוב, קטע מתוך ציור מאת יאן מטייקו
האנדרטה לזכרו של ז'ולקייבסקי קרוב למקום מותו בצוצורה, בחבל מולדובה ברומניה
האטי מוראהן

| --- | --- |

האטי מוראהן
 לידה:  7 באוקטובר 1978 (בת 46) למבת', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Harriet Jane Morahan 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  בית ספר פרנסהאם הייטס  מורי אדוארדס קולג', קיימברידג' 
 בן או בת זוג:  בלייק ריטסון 
 פרסים והוקרה:  Evening Standard Theatre Award for Best Actress 
 פרופיל ב-IMDb
 
הארייט ג'יין "האטי" מוראהן (באנגלית: Harriet Jane "Hattie" Morahan; נולדה ב-7 במרץ 1978) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה. תפקידים בולטים שלה הם אליס במיני-סדרה "The Bletchley Circle", גייל בנסון בסרט "הג'וב הבריטי" ואן בסרט "מר הולמס".
ביוגרפיה

מוראהן נולדה ברובע למבת' שבלונדון. היא הבת הצעירה של במאי הקולנוע והטלוויזיה כריסטופר מוראהן (אנ') ושל השחקנית אנה קרטרט (אנ'). אחותה הבכורה רבקה היא במאית תיאטרון, ואחיה למחצה אנדי הוא במאי קולנוע ווידאו קליפים. בילדותה השתתפה במסיבות שערך סר לורנס אוליבייה, שפעם עזר לה בשיעורי הבית במתמטיקה.
היא התחנכה בבית הספר "Frensham Heights". על אף שרצתה ללמוד באוניברסיטת ניוקאסל, עודד אותה אביה להרשם בעקבות אחותה, רבקה, לניו הול באוניברסיטת קיימברידג'. שם סיימה בשנת 2000 תואר ראשון בספרות אנגלית. בקיימברידג' ביימה והופיעה בהפקות סטודנטים בן השאר במחזה "מראה מעל הגשר", עליו זכתה בפרס "ההופעה הטובה ביותר" בפסטיבל National Student Drama Festival על משחקה בתפקיד קתרין.
אחרי קיימברידג' עודדו אותה הוריה ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA), אבל היא הייתה להוטה להתחיל לעבוד, ואמרה שתירשם לאקדמיה אם לא תמצא עבודה במשך שנה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מוראהן מאורסת לשחקן והבמאי בלייק ריטסון אותו הכירה בקיימברידג'. היא עבדה על תסריטים לשלושה מסרטיו. כמו כן הייתה מעצבת תלבושות ושיחקה בסרטו "Good Boy" משנת 2008. ב-2016 נולדה בתם.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 |  | The Peacock Spring | אונה גווית'יאן | BBC |
| 2002 |  | Too Close To The Bone |  | סרט קצר |
| 2004 |  | Out of Time | פקידת קבלה | סרט קצר |
| 2004 | תחבולות חדשות | New Tricks | טוטי | תפקיד אורח |
| 2005 |  | Bodies | בת' לוקאס |  |
| 2007–2011 |  | Outnumbered | ג'יין |  |
| 2007 | מצפן הזהב | The Golden Compass | האחות קלרה |  |
| 2008 | תבונה ורגישות | Sense and Sensibility | אלינור דשווד | מיני-סדרה |
| 2008 |  | Bike Squad | ג'ולי קרדיגן |  |
| 2008 | משפט ועונש | Trial & Retribution: To Kill A King | סאלי לוסון |  |
| 2008 | הג'וב הבריטי | The Bank Job | גייל בנסון |  |
| 2010 | הדרך לקנדלפורד | Lark Rise to Candleford | אניד פיירלי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2011 | לואיס | Lewis | רות' ברוקס | בפרק "Old, Unhappy, Far Off Things" |
| 2012 |  | Eternal Law | האנה אינגליש | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 2013 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | היילי ברנטנר | בפרק "Schooled in Murder" |
| 2013 |  | Having You | לוסי |  |
| 2013 | קיץ בפברואר | Summer in February | לורה נייט |  |
| 2014 |  | The Bletchley Circle | אליס מרן | סדרת טלוויזיה |
| 2015 | מר הולמס | Mr. Holmes | אן קלמוט |  |
| 2015 |  | Ballot Monkeys | שיבון הופ |  |
| 2015 | המנודים | The Outcast | אליזבת אלדרידג' | מיני-סדרה |
| 2015 | ארתור וג'ורג' | Arthur and George | מיס ג'ין לקי | סדרת טלוויזיה |
| 2017 | היפה והחיה | Beauty and the Beast | אגאתה הקוסמת |  |
| 2019 | סודות מדינה | Official Secrets | איבון רידלי |  |
| 2020 | אנולה הולמס | Enola Holmes | ליידי טוואקסברי |  |
| 2022 | האיש שלא היה | Operation Mincemeat | איריס מונטגיו |  |
| 2023 | לות'ר: תיק פתוח | Luther: The Fallen Sun | קורין אלדריך |  |
| 2024 | הטעות כולה שלך (אנ') | Fool Me Once | קרוליין ברקט | 7 פרקים |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 |  | Love In A Wood | לוסי | תיאטרון סוואן |
| 2001 | המלט | Hamlet | שחקנית בתפקיד גברת |  |
| 2001 | דילמת האסיר | The Prisoner's Dilemma | אמיליה | תיאטרון "The Other Place" |
| 2002 |  | Night of the Soul | טרייסי | תיאטרון "The Pit" |
| 2002 |  | The Circle | אליזבת | סיבוב הופעות בבריטניה |
| 2003 | רעל ותחרה | Arsenic and Old Lace | איליין | תיאטרון סטראנד |
| 2003 |  | Power | לואיס דה לה ואלייר | תיאטרון קוטסלו |
| 2004 |  | Singer | רובי | Oxford Stage Company |
| 2004 | איפיגניה באאוליס מאת אוריפידס | Euripides' Iphigenia at Aulis | איפיגניה | תיאטרון ליטלטון |
| 2005 | הלילה השנים עשר | Twelfth Night | ויולה | וסט יורקשייר פלייהאוס |
| 2006 |  | See How They Run | פנלופה טופ |  |
| 2006 | השחף | The Seagull | נינה | תיאטרון אוליבייה |
| 2008 | The City מאת מרטין קרימפ | The City | קלייר | תיאטרון רויאל קורט |
| 2008 |  | ...some trace of her | נסטסיה | תיאטרון קוטלסטו |
| 2008–2009 |  | The Family Reunion | מרי | דונמאר ורהאוס |
| 2009 |  | Time and the Conways | קייט קונוויי | התיאטרון המלכותי הלאומי |
| 2010 |  | The Real Thing | אנני | אולד ויק |
| 2011 |  | Plenty | סוזן טרהרן | תיאטרון קרוסיבל |
| 2012 | בית בובות | A Doll's House | נורה הלמר | יאנג ויק |
תפקידים ברדיו

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Trevor's World of Sport | קארי | תפקיד אורח |
| 2010–2011 | אני, קלאודיוס | אגריפינה | 28 בנובמבר 2010 - 11 בינואר 2011 |
| 2010 | The Art of Deception | ג'סיקה בראון | 20 - 24 בדצמבר 2010 |
|  | Miss MacKenzie | מיס מקנזי | BBC Radio 4 Extra |
| 2013 | Welcome to Our Village, Please Invade Carefully | קתרינה ליונס | BBC Radio 2 |
הערות שוליים

↑  Morahan, Andy. "About". AndyMorahan.com. נבדק ב-28 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  White, Lesley (20 באפריל 2008). "We're just wild about Hattie Morahan". The Times. נבדק ב-19 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Durrant, Nancy (20 בינואר 2015). "Hattie Morahan on why it's fun to behave badly". The Times. נבדק ב-19 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Congregations of the Regent House on 25 and 26 June 1999". Cambridge University Reporter.
↑  "Reporter 26/7/00: Congregation of the Regent House on 22 July 2000". Cambridge University Reporter.
↑    Jasper Rees, ‏Hattie Morahan: 'I decided not to think about Emma Thompson', The Telegraph, 21 April 2008
↑  "Theatre review: Singer at Oxford Stage Company at the Tricycle, Kilburn". Britishtheatreguide.info. נבדק ב-2014-01-29.
↑  "Theatre review: Power at RNT Cottesloe". Britishtheatreguide.info. נבדק ב-2014-01-29.
↑  "Theatre review: See How They Run at Richmond Theatre and touring". Britishtheatreguide.info. נבדק ב-2014-01-29.
↑  "Outnumbered Press Review". BBC. 17 באוגוסט 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hart, Christopher (13 בינואר 2008). "Hattie Morahan's Elinor is as good a piece of acting as you're going to see this year". Sunday Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Billington, Michael (30 באפריל 2008). "Theatre review: The City / Royal Court, London". The Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "United Agents | Hattie Morahan". United Agents. נבדק ב-29 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Raeside, Julia (13 ביולי 2015). "The Outcast review – 'I feared for Sadie Jones's adaptation of her perfect novel – but it is excellent'". The Guardian. London. נבדק ב-20 ביולי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jones, Alice (28 ביולי 2008). "Modern miss: Harrie Morahan is ditching bonnets in favour of cutting-edge theatre work". London: The Independent. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4841690  BnF: cb16255781b (data)  GND: 1282765752  ISNI: 0000 0001 1579 1229  LCCN: no2009140994  NKC: xx0210198  SUDOC: 143508814  VIAF: 100759706   WorldCat (עם VIAF): 100759706
דניס גוף

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1980 (בת 44) אניס, אירלנד 
 מדינה:  אירלנד 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות חיות ומוקלטות 
 פרסים והוקרה:  פרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניס גוף (באנגלית: Denise Gough; נולדה ב-28 בפברואר 1980) היא שחקנית אירית.
ביוגרפיה

גוף נולדה בעיר אניס שבמחוז קלייר. היא האחות הבכורה של השחקנית קלי גוף. ב-2003 למדה גוף ב-Academy of Live and Recorded Arts. היא מוכרת מהופעותיה בתיאטרון ובטלוויזיה, בין השאר במחזה "The Painter" (ב-2011) וסדרת הדרמה "Messiah V: The Rapture".
ביוגרפיה > תיאטרון

ב-2012 הייתה גוף מועמדת לפרס מילטון שולמן על השחקנית החדשה המצטיינת במסגרת פרסי התיאטרון של האיבנינג סטנדרד על הופעתה במחזה "תשוקה בצל האילנות" מאת יוג'ין או'ניל שהוצג בתיאטרון ליריק המרסמית', ובמחזה "Our New Girl at" מאת ננסי האריס שהועלה בתיאטרון בוש. ב-2014 שיחקה גוף בתפקיד ג'וליה במחזה "הדוכסית ממאלפי" בהפקת הבכורה בתיאטרון סם וונאמייקר פלייהאוס בלונדון. בספטמבר 2015 הציגה הופעה "מחשמלת" בתיאטרון הלאומי במחזה "People, Places and Things," מאת דאנקן מקמילן בבימויו של ג'רמי הרין. היא גילמה שוב את אותה דמות במרץ 2016 בהפקה שהוצגה בתיאטרון וינדהאם. על הופעתה זו זכתה גוף בפרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר. באפריל 2017 חזרה להופיע בתיאטרון הלאומי בתפקיד הרפר בהפקה מחודשת של מריאן אליוט למחזה "מלאכים באמריקה" מאת טוני קושנר, עליו זכתה בשנת 2018 בפרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה. ב-2018 חזרה וגילמה את הרפר בברודוויי יחד עם רוב שחקני הצוות המקורי.
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | תשוקה בצל האילנות | Desire Under the Elms | אנה פוטנם | ליריק האמרסמית', לונדון |
| 2014 |  | Adler and Gibb | לואיז | תיאטרון רויאל קורט, לונדון |
| 2014 | הדוכסית ממאלפי | The Duchess of Malfi | ג'וליה | סם וונאמייקר פלייהאוס, לונדון |
| 2015 |  | People, Places and Things | אמה | תיאטרון דורפמן, התיאטרון המלכותי הלאומי, לונדון |
| 2016 |  | People, Places and Things | אמה | תיאטרון וינדהאם, לונדון |
| 2017 | מלאכים באמריקה | Angels in America | הרפר | תיאטרון ליטלטון, התיאטרון המלכותי הלאומי, לונדון |
| 2017 |  | People, Places and Things | אמה | סנט אן ורהאוס, ניו יורק |
| 2018 | מלאכים באמריקה | Angels in America | הרפר | תיאטרון ניל סיימון, ברודוויי |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 |  | Outlanders | ברמנית |  |
| 2010 |  | The Kid | פטסי |  |
| 2010 | רובין הוד | Robin Hood | אם מהכפר |  |
| 2014 |  | The Quiet Roar | עוזרת מחקר |  |
| 2014 | המועדון של ג'ימי | Jimmy's Hall | טס |  |
| 2018 | קולט (אנ') | Colette | מתילדה דה מורני ("מיסי") (אנ') |  |
| 2018 | ג'ולייט, הגרסה העירומה (אנ') | Juliet, Naked | ג'ינה |  |
| 2019 |  | The Other Lamb | שרה |  |
| 2020 |  | The Good Traitor | קרלוט קאופמן |  |
| 2021 | עד יום שני | Monday | קלואי |  |