stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטארלינק
היסטוריה > פיתוח (2015–2017)

סטארלינק הוכרז בפומבי בינואר 2015 עם פתיחת מתקן פיתוח לווייני SpaceX ברדמונד, וושינגטון. במהלך הפתיחה, אילון מאסק הצהיר שעדיין קיים ביקוש משמעותי שלא נענה ברחבי העולם ליכולות פס רחב בעלות נמוכה. וכי סטארלינק ימקד רוחב פס כדי לשאת עד 50% מכל תעבורת התקשורת הניידת העולמית ו-10% מתעבורת התקשורת העולמית.
באותה עת, המשרדים באזור סיאטל שתוכננו להעסיק בתחילה כ-60 מהנדסים צמחו להעסקה של כ־2,000 אנשים.
עד ינואר 2016, החברה חשפה בפומבי תוכניות להפעיל שני אב-טיפוס לוויינים ב-2016, ותהיה רשת הלוויינים הראשונית במסלול ותפעול עד 2020 בקירוב.
SpaceX סימנה מסחרית את השם סטארלינק עבור רשת הפס הרחב הלווייני שלהם בשנת 2017; השם נוצר בהשראת הספר The Fault in Our Stars.
במרץ 2017, SpaceX הגישה תוכניות לרשות התקשורת להציב מעטפת מסלולית שנייה של יותר מ-7,500 לווייני תקשורת במסלולים לא גיאוסינכרוניים כדי לספק שירותי תקשורת" בספקטרום אלקטרומגנטי שלא הועסק רבות בשירותי תקשורת מסחריים. היא תכלול 7,518 לוויינים ותסתובב בגובה של 340 ק"מ בלבד, בעוד שהרשת הקטנה יותר שתוכננה במקור של 4,425 לוויינים תפעל. ברצועות K a - ו-K u ומסלול בגובה 1,200 ק"מ.
שני לווייני הניסוי הראשונים שנבנו לא הוטסו אלא שימשו בבדיקות קרקע. השיגור המתוכנן של שני לווייני ניסוי מתוקנים הועבר לאחר מכן לשנת 2018.
מחלוקת מסוימת התעוררה בשנים 2015–2017 עם רשויות רגולטוריות על רישוי ספקטרום התקשורת עבור קבוצות לוויינים גדולות אלה. הכלל הרגולטורי המסורתי וההיסטורי עבור ספקטרום הרישוי היה שמפעילי לוויינים יכולים "לשגר חללית יחידה כדי לעמוד במועד האחרון שלהם (מהרגולטור), מדיניות הנתפסת כמאפשרת למפעיל לחסום את השימוש בספקטרום רדיו בעל ערך עבור שנים מבלי לפרוס את הצי שלו". ב-17 בדצמבר 2015, רשות התקשורת קבעה תאריך יעד של שש שנים לפרוס רשת לוויינים גדולה שלמה כדי לעמוד בתנאי הרישוי. כלל זה שוחרר ב-7 בספטמבר 2017, מכיוון שרשות התקשורת החליטה שמחצית מרשת הלוויינים חייבת להיות במסלול בתוך שש שנים, בעוד שהמערכת המלאה צריכה להיות במסלול בתוך תשע שנים מתאריך הרישיון.
היסטוריה > תחילת השיגורים (2018–2019)

במאי 2018, SpaceX ציפתה שהעלות הכוללת של הפיתוח והבנייה של הקונסטלציה תתקרב ל-10 מיליארד דולר. באמצע 2018, SpaceX ארגנה מחדש את חטיבת פיתוח הלוויינים ברדמונד, ופיטרה כמה מחברי ההנהלה הבכירה.
בנובמבר 2018, SpaceX קיבלה אישור רגולטורי בארצות הברית לפרוס 7,518 לווייני פס רחב, בנוסף ל-4,425 שאושרו קודם לכן. האישור החדש היה להוספת רשת לוויינים לא-גיאוסטציונרים של מסלול כדור הארץ במסלול נמוך מאוד (בניגוד ללוויינים הראשוניים שגובהם שאושר 1,110 ק"מ עד 1,325 ק"מ), המורכבת מ-7,518 לוויינים הפועלים בגבהים מ-335 ק"מ עד 346 ק"מ, מתחת למסלול תחנת החלל. באפריל 2019, רשות התקשורת הפדרלית אישרה ל-SpaceX להציב כמעט 12,000 לוויינים בשלוש מעטפות מסלול: בתחילה כ-1,600 במעטפת גובה של 550 ק"מ, ולאחר מכן הצבת כ-2,800 לווייני ספקטרום קו ו-Ka בטווח של 1,150 ק"מ וכ-7,500 לוויינים בפס V ב-340 ק"מ.
ב-2018, התוכניות של מספר ספקים לבניית מגה-קונסטלציות חלל מסחריות של אלפי לוויינים נראו כבעלות סבירות גבוהה יותר להתממש, והצבא האמריקני החל לבצע מחקרי מבחן כדי להעריך כיצד ניתן להשתמש ברשתות. בדצמבר 2018, חיל האוויר האמריקאי הוציא חוזה של 28 מיליון דולר עבור שירותי בדיקה ספציפיים בסטארלינק.
בפברואר 2019, SpaceX Services Inc (חברה בת של SpaceX). הגישה בקשה לרשות התקשורת הפדרלית לקבל רישיון להפעלת עד מיליון תחנות לווייניות קבועות על כדור הארץ שיתקשרו עם הלוויין הלא גיאוסטציונרי שלה (NGSO) מערכת סטארלינק.
עד אפריל 2019, SpaceX ההצלחה לסיים את המחקר והפיתוח של לוויין ולהתחיל לייצר את הלוויינים, עם השיגור הראשון המתוכנן של רשת גדולה של לוויינים למסלול, והצורך הברור להשיג קצב שיגור ממוצע של לפחות 44 לוויינים חדשים במשך 60 החודשים כדי להשיג את 2,200 הלוויינים ששוגרו כדי לתמוך בהקצאת רישיון של רשות התקשורת הפדרלית שלהם. SpaceX אמרו שהם יעמדו בתאריך היעד של מחצית מרשת הלוויינים "במסלול בתוך שש שנים ממועד האישור... והמערכת המלאה בעוד תשע שנים".
עד סוף יוני 2019, SpaceX שיגרה את כל 60 הלוויינים אך איבדה קשר עם שלושה; 57 הנותרים עבדו כמתוכנן. 45 לוויינים הגיעו לגובה המסלול הסופי שלהם של 550 ק"מ, חמישה עדיין הרימו את מסלוליהם, וחמישה נוספים עברו בדיקות מערכות לפני שהם מעלים את מסלוליהם. שני הלוויינים הנותרים נועדו להוצאה מהירה מהמסלול ולהיכנס מחדש לאטמוספירה על מנת לבחון את תהליך ביטול המסלול של הלוויין; גם השלושה שאיבדו קשר היו צפויים להיכנס מחדש, אך יעשו זאת באופן פסיבי מגרירה אטמוספירית מכיוון ש-SpaceX כבר לא הצליחה לשלוט בהם באופן פעיל.
באוקטובר 2019, אילון מאסק בדק בפומבי את רשת סטארלינק באמצעות חיבור אינטרנט מנותב דרך הרשת כדי לפרסם ציוץ ראשון לרשת החברתית טוויטר.
בעיות > השפעה סביבתית

מספרם הגדול של הלוויינים גורם לחשש מצד הקהילה האסטרונומית בגלל זיהום אור. האסטרונומים טוענים שמספר הלוויינים ישבשו את התצפיות של הכוכבים הנראים לעין וכי בהירותם באורכי הגל האופטי והרדיו ישפיעו רבות על התצפיות המדעיות.
SpaceX ניסתה למתן ולהפיג את החששות הללו על ידי יישום מספר שדרוגים ללווייניה. מטרת שדרוגים אלו היא להפחית את בהירותם במהלך שיוטם בחלל.
בעיות > הגברת פסולת החלל

עוד בסוף 2017 SpaceX הגישה מסמכים לרשות התקשורת הפדרלית כדי להבהיר את התוכנית להפחתת פסולת החלל, שבמסגרתה החברה הייתה צריכה:
"... ליישם תוכנית מבצעים לביטול מסודר של לוויינים לקראת סוף חייהם השימושיים (בערך חמש עד שבע שנים) בקצב מהיר בהרבה מהנדרש על פי סטנדרטים בינלאומיים. [לוויינים] יעברו את המסלול עד נעים בהנעה למסלול סילוק שממנו הם ייכנסו מחדש לאטמוספירה של כדור הארץ תוך כשנה לאחר השלמת משימתם."
במרץ 2018, רשות התקשורת הפדרלית העניק אישור SpaceX ל-4,425 הלוויינים הראשוניים, בתנאים מסוימים. ביניהם SpaceX תצטרך לקבל אישור נפרד מאיגוד התקשורת הבינלאומי (ITU). רשות התקשורת הפדרלית תמכה בבקשה של נאס"א לבקש מ-SpaceX להשיג רמה עוד יותר גבוהה של אמינות מהתקן שבו משתמשת נאס"א בעבר עבור עצמה: שרפה באטמוספירה של 90% מהלוויינים לאחר שסיימו את תפקידם.
הלוויינים מצוידים במדחפי-הול מוּנעי קריפטון המאפשרים להם לעזוב את מסלולם בסוף חייהם. בנוסף, הלוויינים מתוכננים למנוע התנגשויות באופן אוטונומי בהתבסס על נתוני המעקב שמוטמעים בהם.
פרטים טכניים

SpaceX שיגרה מעל ל-50 לוויינים בו-זמנית בכל פעם. המיזם שאף לפרוס 1,584 לוויינים באמצעות חללית ייעודית לנשיאת לוויינים שמשקלה כ-260 ק"ג. כל זאת על מנת לספק שירות כמעט גלובלי עד סוף 2022.
ב-15 באוקטובר 2019 הוועדה הפדרלית לתקשורת של ארצות הברית (FCC) הגישה בקשה לאיגוד התקשורת הבינלאומי (ITU). הודעה זו, מטעם SpaceX, נשלחה כדי שיאשרו ליצר מערך ספקטרום עבור 30,000 לווייני סטארלינק נוספים שמטרתם להשלים את הצבת 12,000 לווייני סטארלינק שכבר אושרו לפני-כן על ידי הרשות התקשורת הפדרלית. SpaceX יצרה הסכמים עם Google Cloud Platform ו-Microsoft Azure בשביל לספק בשותפות שירותי מחשוב ורשת עבור סטארלינק על גבי הקרקע עד סוף 2021.
ב-17 באפריל 2020, בתיעוד לרשות התקשורת הפדרלית, טענו ב-SpaceX שגובה שיוט לווייני נמוך יותר יקרב את הלוויינים לצרכני סטארלינק ויאפשר לרשת "לספק פס רחב עם זמן המתנה קצר לאמריקאים ללא שירות באזורים כפריים ובמקומות שלא ניתנו שירותי רשת בעבר. שירותים אלו עומדים בקנה אחד עם השירות שהיה בעבר רק באזורים עירוניים מרושתים". השינוי ישפר את השירות עבור משתמשי ממשלת ארצות הברית באזורי הקוטב ויאפשר פריסה מהירה יותר של רשת האינטרנט – לפי הצהרת SpaceX. מסלולי הלוויינים הנמוכים יסייעו להבטיח שהלוויינים ייכנסו מחדש לאטמוספירה בזמן קצר יותר במקרה של תקלה. מסלולי הלוויינים הנמוכים גם יאפשרו לשדר אותות ברמות הספק מופחתות עקב הקרבה הפיזית לכדור הארץ. לדברי SpaceX מסלולי הלוויינים יאפשרו לצי רשת הלוויינים לספק שירות בצורה מותאמת וכך יאפשרו להפחית הפרעות רדיו ברשתות אלחוטיות לווייניות וקרקעיות אחרות.
שירותים

SpaceX מתכוונת לספק קישוריות אינטרנטית לוויינית לאזורים מוחלשים בכדור הארץ ולספק שירותים במחירים תחרותיים באזורים עירוניים יותר. החברה הצהירה כי תזרים המזומנים החיובי שלה, ממכירת שירותי אינטרנט לווייני, יהיו הכרחיים כדי לממן את תוכניות המאדים שלה.
שירותים > זמינות במדינות

| יבשת | מדינה | תאריך התחלה | סטאטוס |
| --- | --- | --- | --- |
| צפון אמריקה | ארצות הברית | אוגוסט 2020 בתפוצה מוגבלת, נובמבר 2020 בטא ציבורי | בטא ציבורי |
| צפון אמריקה | קנדה | ינואר 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | הממלכה המאוחדת | ינואר 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | גרמניה | מרץ 2021 | בטא ציבורי |
| אוקיאניה | ניו זילנד | אפריל 2021 | בטא ציבורי |
| אוקיאניה | אוסטרליה | אפריל 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | צרפת | מאי 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | אוסטריה | מאי 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | הולנד | מאי 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | בלגיה | מאי 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | אירלנד | יולי 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | דנמרק | יולי 2021 | בטא ציבורי |
| דרום אמריקה | צ'ילה | יולי 2021 בתפוצה מוגבלת, ספטמבר 2021 בטא ציבורי | בטא ציבורי |
| אירופה | פורטוגל | אוגוסט 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | שווייץ | אוגוסט 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | פולין | ספטמבר 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | איטליה | ספטמבר 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | צ'כיה | ספטמבר 2021 | בטא ציבורי |
| צפון אמריקה | מקסיקו | נובמבר 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | קרואטיה | נובמבר 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | שוודיה | נובמבר 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | ליטא | דצמבר 2021 | בטא ציבורי |
| אירופה | ספרד | ינואר 2022 | בטא ציבורי |
| אירופה | סלובקיה | ינואר 2022 | בטא ציבורי |
| אירופה | סלובניה | ינואר 2022 | בטא ציבורי |
| אוקיאניה | טונגה | פברואר 2022, בעקבות התפרצות הר הגעש הונגה טונגה | סיוע חירום |
| אירופה | בולגריה | פברואר 2022 | בטא ציבורי |
| דרום אמריקה | ברזיל | פברואר 2022 | בטא ציבורי |
| אירופה | אוקראינה | פברואר 2022, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה | סיוע חירום |
| אסיה | איראן | ספטמבר 2022, בעקבות המהומות באיראן | סיוע חירום |
שוק האינטרנט הלווייני

שירותי אינטרנט לווייני החלו להיות משווקים בשנות ה-2000, ובין הבולטים מערכת BGAN של אינמרסט, ומערכת של טוראיה.
בתחילת 2015 הכריזו שני יזמים המשקיעים בתעשיית החלל על מיזמים באינטרנט לווייני באותו השבוע. הראשון הוא אילון מאסק, מנכ"ל SpaceX, שהכריז על הפרויקט שייקרא מאוחר יותר סטארלינק. השני הוא ריצ'רד ברנסון, שהכריז על השקעה ב-OneWeb, קונסטלציית אינטרנט לווייני עם כ-700 לוויינים מתוכננים שכבר רכשו רישיונות לשימוש בתדרי תקשורת ללוויינים שלהם.
יועץ תעשיית הלוויין רוג'ר רוש אמר ב-2015 כי "מאוד לא סביר שיהיה ניתן לעשות ממיזמים מסוג זה עסק מצליח". אמירה זאת נאמרה לאחר כישלונות של מיזמי חלל קודמים של 'לוויין-לצרכן'. מאסק הסביר בפומבי את תפיסתו העסקית בנוגע למיזם. בהצהרה זו ציין שתוך כדי פיתוח מערכת תקשורת מבוססת חלל, המסובכת טכנית, הוא מנסה להימנע מהרחבת יתר של החברה. לפי מדדי החברה, המיזם נמצא בהתאם ללוח הזמנים המתוכנן.
מסמכים פנימיים שהודלפו בפברואר 2017 הצביעו על כך ש-SpaceX ציפתה להכנסות של יותר מ-30 מיליארד דולר עד 2025 ממיזם הלוויין. בעוד שההכנסות מעסקי השיגור שלה היו צפויות להגיע ל-5 מיליארד דולר באותה שנה בשונה מתחזיותיה של סטארלינק.
באוקטובר 2015, נשיאת SpaceX גווין שוטוול, הצביעה על כך שהפיתוח נמשך וההשקה תצא לפועל בעוד זמן רב. לטענתה ישנו עוד תהליך ארוך עד שהשלב התפעולי יהיה בשל דיו ורשת הלוויינים נמצאת עדיין בשלב פיתוח.
בשיגור הראשון לשנת 2019 של קבוצת 60 הלוויינים, SpaceX ציינה שהיא תזדקק ל-420 לוויינים במערך הלוויינים האופרטיביים כדי לספק כיסוי פס רחב מינימלי לכדור הארץ, ול-780 לוויינים מתוך כ-1,600 הראשונים, כדי לספק כיסוי בינוני.
תוכניות לעתיד

ל-SpaceX יש תוכניות ארוכות טווח לפיתוח ולפריסה של מערכת תקשורת לוויינית שתשרת את חזונה על מאדים.
באפריל 2021, מאסק צייץ בטוויטר שמשתמשים יוכלו להעביר את יחידת השידור האישית של סטארלינק לכל מקום עד סוף השנה לאחר שיגור לוויינים נוספים ועדכוני תוכנה. הגרסה הראשונית הנוכחית של סטארלינק מוגבלת לעבודה בטווח של כמה מיילים מהכתובת הרשומה של מקבלי שירות הרשת הלוויינית.
סטארלינק בישראל

ב-14 בפברואר 2024 חתם שר התקשורת שלמה קרעי על רישיון להפעלת שירות האינטרנט הלווייני בישראל. השירות מיועד לשימוש רשויות מקומיות, כיתות כוננות וגופים ממשלתיים להתחבר לאינטרנט גם בזמן תקלות בתקשורת הקווית והסלולרית.
ב-2 בספטמבר כתב שר התקשורת שלמה קרעי שהגיעו לישראל טרמינלים של סטאלינק שיתחילו לפעול "תוך כמה ימים" במוסדות חירום
במהלך הלחימה ברצועת עזה במסגרת מלחמת חרבות ברזל, צה"ל השתמש בסטארלינק בתוך עזה, במקומות שהתקשורת בהם הייתה לא נגישה.
מעורבות במלחמה באוקראינה

סטארלינק ממלאת תפקיד משמעותי מתחילת מלחמת אוקראינה–רוסיה. ביום הראשון לפלישה, מערכת הלוויינים של צבא אוקראינה הותקפה במתקפת סייבר והצבא האוקראיני נדרש למצוא פתרון מהיר. מיכאילו פדורוב, שר הטרנספורמציה הדיגיטלית ניסה לתקשר ברשתות החברתיות עם אילון מאסק על מנת שיספק לאוקראינה תחנות של סטארלינק. ב-26 בפברואר 2022, הודיע מאסק כי לווייני Starlink הופעלו מעל אוקראינה בעקבות בקשה של ממשלת אוקראינה להחליף שירותי אינטרנט שנהרסו במהלך הפלישה הרוסית. השימוש בלווייני סטארלינק היו אזרחיים וצבאיים כאחד. כולל למטרות ריגול.
בספמטבר 2022, עלתה השאלה מי ישלם עבור שרותי האינטרנט שסטארלינק מספקת לאוקראינה וכן SpaceX הביעה אי נוחות מהשימוש הפוגעני בלוויינים והגבילה את טכנולוגיית התקשורת של Starlink לשימוש צבאי במערכות נשק. המימון לשירותי הלווין הוסדר כך שחברת האם ספגה חלק מהעלויות, ואת השאר ספגו ארצות הברית ומספר בעלות ברית נוספות. באוקטובר 2022, הפנטגון התערב במטרה להסדיר את השימושים בלווייני Starlink באוקראינה. ביוני 2023, מחלקת ההגנה של ארצות הברית, חתמה הסכם עם SpaceX למימון השימוש בלוויינים.
הערות שוליים

↑  Starlink satellites: Facts, tracking and impact on astronomy
↑  Starlink Countries 2024
↑  משה גלנץ, מעבר מרהיב: טור לוויינים מעל ישראל, באתר ynet, 26 במאי 2019
↑  Ukraine using Starlink for drone strikes
↑  Elon Musk's Starlink arrives in Ukraine but what next
↑  "T-Mobile is winning the race to 100MHz for midband 5G". Light Reading. 2021-11-15.
↑  Elon Musk says Starlink has now made one million satellite terminals
↑  יובל מן, שר התקשורת אישר: סטארלינק בדרך לישראל - וגם לעזה. מאסק: מוערך מאוד, באתר ynet, 14 בפברואר 2024
↑  אושרי אלקסלסי, ‏לראשונה: עשרות טרמינלים של סטארלינק נחתו בישראל ויופעלו בקרוב, באתר Geektime
1 2 3  Satariano, Adam (2023-08-09). "Elon Musk's Quest to Own the Stars" (באנגלית). נבדק ב-2023-08-11.
1 2  "How Elon Musk's satellites have saved Ukraine and changed warfare". The Economist. ISSN 0013-0613. נבדק ב-2023-08-11.
↑  Graeme Massie, Elon Musk helps Ukraine with SpaceX’s Starlink satellites, The Independent, ‏2022-02-28 (באנגלית)
1 2  Satariano, Adam; Reinhard, Scott; Metz, Cade; Frenkel, Sheera; Khurana, Malika (2023-07-28). "Elon Musk's Unmatched Power in the Stars". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-08-11.
↑  Stone, Mike; Roulette, Joey (2023-06-01). "SpaceX's Starlink wins Pentagon contract for satellite services to Ukraine". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2023-08-11.
הדמיה של רשת הלוויינים סטארלינק (באדום מסלול לוויינים בודד
הדמיה של לוויין בודד
שיגור של 53 לווייני סטארלינק
זיהום אות בתמונת חשיפה של 333 שניות שצולמה מהטלסקופ של CTIO
במדינות בשחור יש אפשרות להתחבר לסטארלינק
25 בפברואר 2022 (במהלך התקפות הרוסים על אוקראינה) המשלוח הראשון של משדרי סטארלינק לאוקראינה
נמל התעופה טנזינג-הילרי

נמל התעופה טנזינג-הילרי (בנפאלית: तेन्जिङ हिलारी विमानस्थल, ידוע גם בשם נמל התעופה לוקלה) הוא שדה תעופה קטן, הממוקם בעיירה לוקלה שבנפאל.
המראה ונחיתה בנמל התעופה
רקע

שדה התעופה קרוי על שם טנזינג נורגיי ואדמונד הילרי, שני מטפסי ההרים שהעפילו לראשונה אל פסגת האוורסט ב־1953, כאות הוקרה על מאמציהם להקמת השדה באזור. השדה מיועד למטוסי STOL ‏(short take off - landing) - מטוסים שמסוגלים להמריא ולנחות עם מסלול קצר כיוון שאורכו של המסלול היחיד בשדה הוא 527 מטרים בלבד, ובקצהו יש מצוק שגובהו מאות מטרים. השדה אינו מישורי, והוא אחד התלולים בעולם, כיוון ששיפוע מסלול הטיסה שלו מגיע ל־12%. לכן, ההמראה מתבצעת במדרון, והנחיתה במעלה. עד שנת 2002 היה השדה כבוש בלבד וכיום הוא סלול. מספר תאונות התרחשו בו, ונהרגו בהן כ־30 איש.
שדה התעופה מקיים טיסות באור יום בלבד, בעיקר לבירה קטמנדו, אך הוא נסגר לעיתים קרובות עקב מזג האוויר. במקום קיים גם מנחת מסוקים קטן. בעת מהומות או ניסיונות הפיכה נסגר השדה, וצבא נפאל מטיל איסורים לגבי תנועה בעיירה.
הנמל דורג ב-2010 בערוץ ההיסטוריה במקום הראשון ברשימת נמלי התעופה המסוכנים בעולם.
הערות שוליים

↑  "Most Extreme Airports". History Specials. Season 1. Episode 104. The History Channel. 26 August 2010.
ערך זה הוא קצרמרבנושא שדות תעופה ובנושא נפאל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נמל התעופה הבין-לאומי גימפו

נמל התעופה הבין־לאומי גימפו (בקוריאנית: 김포국제공항; באנגלית: Gimpo International Airport)
ממוקם בקצה המערבי הרחוק של סיאול, כ-15 ק"מ ממערב מחוז מרכז סיאול. גימפו היה נמל התעופה הבין־לאומי הראשי של סיאול ודרום קוריאה לפני שהוחלף על ידי נמל התעופה הבין־לאומי של אינצ'ון בשנת 2001.
בשנת 2015 עברו בנמל התעופה 23,163,778 נוסעים, מה שהפך אותו לנמל התעופה השלישי בעומסו בקוריאה הדרומית.
ההיסטוריה של נמל התעופה החלה בשנת 1939, כאשר הצבא היפני בנה מסלול בBanwhwa-ri, Yangseo-myeon, Gimpo-Gyeonggi-do. מסלול זה אפשר לאחר מכן הפעלה של מטוסים אזרחיים בשימוש על ידי חיל האוויר האמריקני, והפעלה חלקית כשדה תעופה אזרחי מ-1954. רק בשנת 1958 הוא הוגדר על ידי צו נשיאותי כנמל התעופה הבין־לאומי של גימפו, והתחיל לפעול בצורה רשמית בשנת 1971.
הטרמינל של הטיסות הבין־לאומיות
אולם היוצאים בטרמינל טיסות הפנים
נמל התעופה בשנת 2006
נמל התעופה משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברות התעופה אסיאנה איירליינס וקוריאן אייר, ואף ליותר מ-12 חברות תעופה אחרות. רוב הטיסות מנמל התעופה הן טיסות פנימיות, אך קיימות גם טיסות ישירות ליעדים בסין, ביפן ובטאיוואן. בנמל יש שני מסלולי המראה ושני טרמינלי נוסעים: טרמינל לטיסות בין־לאומיות וטרמינל לטיסות פנימיות.
בשנת 2018 החלו שיפוצים מקיפים בטרמינל טיסות הפנים של הנמל.
סטטיסטיקה > חברות התעופה המובילות

עשר חברות התעופה הפעילות ביותר בנמל, נכון לשנת 2016:
| דירוג | חברה | נוסעים בטיסות פנימיות | נוסעים בטיסות בין־לאומיות | סה"כ |  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קוריאן אייר | 5,215,514 | 1,220,978 | 6,436,492 | 25.70% |
| 2 | אסיאנה איירליינס | 4,088,721 | 1,123,109 | 5,211,830 | 20.81% |
| 3 | ג'יגו אייר | 2,740,861 | 244,915 | 2,985,776 | 11.92% |
| 4 | ג'ין אייר | 2,926,195 |  | 2,926,195 | 11.68% |
| 5 | איסטר ג'ט | 1,956,905 | 54,663 | 2,011,568 | 8.03% |
| 6 | אייר בוסאן | 1,987,427 | 866 | 1,988,293 | 7.94% |
| 7 | טווי איירליינס | 1,787,123 | 70,992 | 1,858,115 | 7.42% |
| 8 | אול ניפון איירווייז |  | 424,542 | 424,542 | 1.70% |
| 9 | ג'פאן איירליינס |  | 388,466 | 388,466 | 1.55% |
| 10 | צ'יינה איסטרן איירליינס |  | 194,044 | 194,044 | 0.77% |
תחבורה אל הנמל וממנו > רכבת

ב-23 במרץ 2007, החל לפעול קו הרכבת AREX (אנ'), המחבר את נמל התעופה הבין־לאומי של אינצ'ון לתחנת הרכבת סיאול (אנ') דרך נמל התעופה גימפו.
בנוסף, קו 9 של הרכבת התחתית של סיאול מקשר את נמל התעופה לרובע גנגנם.
תאונות ותקריות

ב-19 בנובמבר 1980, מטוס בואינג 747-200 של חברת קוריאן אייר החליק על גלגלו הקדמי בעת הנחיתה ו-2 מנועיו עלו באש. 15 מתוך 226 הנוסעים נהרגו, כולל הקפטן וטייס המשנה.
ב-14 בספטמבר 1986, אירע פיגוע תופת מחוץ לטרמינל הנוסעים, שבמהלכו 5 אנשים נהרגו ו-36 נפצעו. מאחורי הפיגוע עמדה קוריאה הצפונית, במטרה לשבש את משחקי אסיה שנערכו 6 ימים מאוחר יותר.
הערות שוליים

↑  GIMPO INTERNATIONAL AIRPORT, Airport Introduction
↑  Ranter, Harro. "ASN Aircraft accident Boeing 747-2B5B HL7445 Seoul-Gimpo (Kimpo) International Airport (SEL)". aviation-safety.net.
↑  Times, Clyde Haberman and Special To the New York. "5 DEAD, 36 HURT IN AN EXPLOSION AT SEOUL AIRPORT" (באנגלית). נבדק ב-2018-07-23.
רציף קו 9 בתחנת הרכבת בנמל
קורטה סקוט קינג

| --- | --- |

קורטה סקוט קינג, 1993
 לידה:  27 באפריל 1927 הייברגר, אלבמה, ארצות הברית 
 פטירה:  30 בינואר 2006 (בגיל 78) רוסריטו, מקסיקו 
 שם לידה:  קורטה סקוט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  מרכז קינג, אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 ידועה בשל:  אשתו של מרטין לותר קינג, פעילת זכויות אדם
 השכלה:  אוניברסיטת אנטיוק  מכללת אנטיוק  הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד 
 השקפה דתית:  בפטיזם 
 בן או בת זוג:  מרטין לותר קינג (1953–1968) 
 פרסים והוקרה:  פרס יוג'ין ו. דבס (1982)  honorary degree from Spelman College (1984)  פרס גנדי לשלום (2004)  פרס ויארג'יו-ורסיליה הבינלאומי (1971)  פרס קאנדס (1987)  היכל התהילה הלאומי לנשים (2011)  היכל התהילה של נשות אלבמה (2008)  פרס בטלר לשלום (1969)  עיטור ארבע החירויות – חירות הפולחן  מדליית הזהב של הקונגרס  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ברנדייס  מדליית הכבוד של האליס איילנד 
 
קורטה סקוט קינג (באנגלית: Coretta Scott King;‏ 27 באפריל 1927 –  30 בינואר 2006) הייתה פעילת זכויות אדם אפרו-אמריקאית בארצות הברית ואשתו של פעיל זכויות האדם מרטין לותר קינג מ-1953 ועד הרצחו ב-1968. כמי שקידמה את שוויון הזכויות לאפרו-אמריקאים, היא נמנתה על מנהיגי התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח בשנות ה-60 של המאה ה-20. קינג גם הייתה זמרת שלעיתים קרובות שילבה מוזיקה בפעילותה למען זכויות האזרח. היא הכירה את בעלה כאשר למדה לימודים אקדמיים בבוסטון, והשניים הפכו בהדרגה לפעילים בתנועת זכויות האזרח.
לקינג היה תפקיד משמעותי לאחר רצח בעלה, כאשר היא לקחה על עצמה את הנהגת המאבק לשוויון גזעי והייתה לפעילה בתנועת הנשים. היא ייסדה את מרכז קינג, ושאפה להפוך את יום הולדתו של בעלה ליום חג לאומי. מאמציה נשאו פרי בסופו של דבר כאשר הנשיא רונלד רייגן חתם ב-2 בנובמבר 1983 על חוק שהכיר ביום הולדתו של בעלה כיום מרטין לותר קינג. בהמשך הרחיבה קינג את תחומי פעילותה כך  שכללו את קידום זכויות להט"ב בארצות הברית ואת ההתנגדות לאפרטהייד. היא התיידדה עם פוליטיקאים רבים לפני ואחרי מות בעלה, כולל ג'ון פיצג'רלד קנדי, לינדון ג'ונסון ורוברט קנדי. שיחת הטלפון שלה עם הנשיא קנדי במהלך הבחירות לנשיאות של 1960 צוינה על ידי היסטוריונים ככזאת שגייסה מצביעים אפרו-אמריקאים.
באוגוסט 2005 לקתה קינג בשבץ מוחי ששיתק את חצי גופה הימני והותיר אותה ללא יכולת דיבור. היא נפטרה חמישה חודשים לאחר מכן כתוצאה מאי-ספיקה נשימתית שנבעה מסיבוכים של סרטן השחלה. בהלווייתה נכחו כ-10,000 איש, כולל הנשיאים ג'ורג' ווקר בוש, ביל קלינטון, ג'ורג' הרברט ווקר בוש וג'ימי קרטר. היא נקברה באופן זמני בשטחי מרכז קינג, ולאחר מכן נטמנה בסמוך לקברו של בעלה. היא הוכנסה להיכל התהילה של נשות אלבמה, להיכל התהילה הלאומי לנשים, והייתה האישה הראשונה והאפרו-אמריקאית הראשונה שארונה הוצב בקפיטול המדינתי של ג'ורג'יה.
נישואיה למרטין לותר קינג

קורטה עברה מאנטיוק כדי ללמוד בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד בבוסטון לאחר שקיבלה מלגת לימודים. היה זה כאשר למדה שירה בקונסרבטוריון עם מארי סנדליוס כשהיא הכירה את מרטין לותר קינג לאחר שידידה משותפת, מרי פאוול, נתנה לקינג את מספר הטלפון שלה לאחר שהוא התעניין בבנות בקמפוס. בפגישתם הראשונה אמר לה קינג שהיא התברכה בכל התכונות שהוא חיפש עבור רעייה, אמירה שנדחתה על ידי סקוט בשל העובדה שהם נפגשו רק פעם אחת. היא השיבה לו, "אני לא מבינה איך אתה יכול לומר זאת. אתה אפילו לא מכיר אותי". אך קינג היה בטוח בעצמו וביקש לפגוש אותה שוב. ללא היסוס היא קיבלה את הזמנתו למסיבה בסוף השבוע.
בחודשים הראשונים של 1952 המשיכו השניים להיפגש באופן קבוע. בפגישותיהם הם עסקו בעיקר בשיחות בנושאים פוליטיים וגזעיים, ובאוגוסט אותה שנה פגשה קורטה את הוריו של קינג, מרטין לותר קינג האב ואלברטה ויליאמס קינג. לאחר שנפגשה עם אחותה אדית', פירטה קורטה באוזניה את תחושותיה בנוגע לכומר השאפתן הצעיר ועל מערכת היחסים שלה איתו. אדית' הצליחה להבין שלאחותה היו תחושות כלפיו, והיא התרשמה ממנו באופן כללי.
בסתיו ביקרו אצלם הוריו של קינג. כאשר סעדו ההורים עם קינג ועם סקוט, הסב האב את תשומת ליבו של קינג ורמז לו שתוכניותיה לקריירה מוזיקלית לא יתאימו לאשתו של כומר בפטיסטי. לאחר שקורטה לא השיבה לשאלת האב אם הרומן שלהם רציני, הוא שאל אותה אם היא לוקחת את בנו ברצינות, אמר לה שלבנו יש הרבה מה להציע לה, ובתשובה היא אמרה שגם לה יש הרבה מה להציע לו. בהמשך התקיימה פגישה של הוריו של קינג ושל אחותה של סקוט, אדית'.
ביום ולנטיין, 14 בפברואר 1953 פרסמו השניים את כוונתם להינשא בעיתון Atlanta Daily World, ותאריך החתונה נקבע ליוני. קורטה עדיין לא חשה מחויבת לנישואים והתייעצה עם אחותה במכתב שנשלח לפני חופשת הפסחא. אביו של קינג עדיין הביע את חוסר שביעות רצונו מהבחירה והאשים את בנו בילוי זמן רב מדי עמה ובהזנחת לימודיו. כאשר הוא הכריז על כוונתו לשאת את קורטה לאישה ולסיים את לימודי הדוקטורט שלו, התרצה האב ונתן לנישואים את ברכתו.
קורטה סקוט ומרטין לותר קינג נישאו ב-18 ביוני 1953 על מדשאת בית אמה. את טקס הנישואים ניהל אביו של קינג, שהיה גם הוא כומר, וקורטה השמיטה מנוסח שבועת הנישואים את ההתחייבות לציית לבעלה, צעד שהיה בלתי רגיל אז ואף בתקופות מאוחרות יותר. לאחר שהשלימה את  לימודיה בשירה ובנגינה בפסנתר בקונסרבטוריון, עברו השניים בספטמבר 1954 למונטגומרי אלבמה. לימים נזכרה סקוט: "לאחר שנישאנו, עברנו למונטגומרי, אלבמה, שם בעלי קיבל הזמנה לשמש ככומר של הכנסייה הבפטיסטית בשדרות דקסטר. זמן לא רב לאחר מכן מצאנו את עצמנו בעיצומו של חרם האוטובוסים של מונטגומרי, ומרטין נבחר כמנהיג תנועת המחאה. עם התמשכות החרם, חשתי יותר ויותר שהייתי מעורבת במשהו שהוא גדול יותר ממני, משהו בעל חשיבות היסטורית עמוקה. התחלתי להבין שנדחפנו לחזית של התנועה לשחרור האנשים המדוכאים, לא רק במונטגומרי, אלא גם בכל רחבי הארץ, ולתנועה זו היו השלכות ברחבי העולם. חשתי מבורכת על כך שנקראתי להיות חלק ממטרה כה אצילה והיסטורית.