stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צסק"א מוסקבה (כדורסל)
אולם ביתי > מגה-ספורט ארנה

היכל הספורט מגה ספורט (Дворец спорта "Мегаспорт") הוא היכל ספורט רב-תכליתי בשדה חודינקה שבמוסקבה והוא בעל תכולה של 13,926 מושבים. החל משנת 2015 משמש את צסק"א באירוח משחקים בינלאומיים והיא מארחת בו את כל משחקי היורוליג בעוד היכל הספורט האוניברסלי של צסק"א ממשיך לשמש כאולמה הביתי במשחקי ליגת VTB אף שצסק"א אירחה חלק ממשחקי הליגה שלה גם בהיכל מגה-ספורט בעונת 2016.
בנייתו הושלמה בדצמבר 2006 ומשמש גם למשחקי הוקי קרח, תחרויות החלקה על הקרח וכדורעף.
שחקנים בולטים בעבר

ברית המועצות סרגיי בלוב
ברית המועצות אנאטולי מישקין
ברית המועצות ולדימיר טקצ'נקו
ברית המועצות/אוקראינה אלכסנדר וולקוב
ברית המועצות/רוסיה סרגיי באזארביץ'
רוסיה אנדריי וורונטסביץ'
רוסיה ואסילי קראסב
רוסיה אנדריי קירילנקו
רוסיה סרגיי פאנוב
ארצות הברית קורי היגינס
ארצות הברית ויקטור אלכסנדר
ארצות הברית מרקוס בראון
ארצות הברית ג'ון רוברט הולדן
ארצות הברית טרייג'ן לנגדון
טורקיה/סרביה מירסאד טורצ'אן
יוון תיאודורוס פאפאלוקאס
קרואטיה זוראן פלאניניץ'
צרפת ננדו דה קולו
ארצות הברית מייק ג'יימס (1990)
בעלי תפקידים

| --- | --- |
נשיא ומנכ"ל הקבוצה: רוסיה אנדריי ואטוטין
מנהל ספורטיבי: רוסיה אנדריי שצ'פאנקוב
בעלי הקבוצה: רוסיה נורילסקי ניקל
מאמני הקבוצה

| שם | שנים | הערות |
| --- | --- | --- |
| ברית המועצות ויקטור גריגורייב | 1937–1948 |  |
| ברית המועצות (1923–1955) קונסטנטין טראווין | ‏1948–1952 |  |
| ברית המועצות (1955–1980) יבגני אלכסייב |  1953–1959, 1960–1966 |  |
| ברית המועצות (1955–1980) ואסילי קולפאקוב |  1959–1960 |  |
| ברית המועצות (1955–1980) ארמנק אלצ'אצ'יאן |  1967–1969 |  |
| ברית המועצות (1955–1980) אלכסנדר גומלסקי | 1969–1980, 1985–1986 |  |
| ברית המועצות יורי סליחוב | 1980–1981, 1982–1985, 1986–1989 |  |
| ברית המועצות סרגיי בלוב |  1981–1982, 1989–1990 |  |
| ברית המועצות איוואן אדשקו | 1990–1992 |  |
| רוסיה (1991-1993) רוסיה סטניסלב ירומין |  1992–2000 |  |
| רוסיה ואלרי טיכוננקו |  2000–2002 |  |
| סרביה ומונטנגרו דושאן איבקוביץ' |  2002–2005 | בתקופתו צסק"א הפסידה את האליפות פעמיים |
| איטליה אטורה מסינה |  2005–2009, 2012–2014 |  |
| רוסיה יבגני פשוטין | 2009–2010 |  |
| סרביה דושקו וויישביץ' |  2010 |  |
| רוסיה דמיטרי שאקולין | 2010–2011 |  |
| ליטא יונאס קזלאוסקאס | 2011–2012 |  |
| יוון דימיטריוס איטודיס | 2014–2022 |  |
| מקדוניה אמיל ראיקוביץ' | ‏2022–2024 | סיים קדנציה ללא תארים לצסק"א |
| יוון אנדראס פסתיוליס | ‏2024– |  |

דושאן איבקוביץ', אגדת יורוליג
דימיטריוס איטודיס
יריבות > היריבות עם חימקי ודינמו מוסקבה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| --- | --- |
 :  ראו גם – הדרבי של מוסקבה (כדורסל)
יריבות > היריבות עם מכבי תל אביב

בישראל זכורים בעיקר שני משחקיה של צסק"א מוסקבה נגד מכבי תל אביב, בשנת 1977 ובשנת 2014. המשחק הראשון היה בשלב בית חצי הגמר של גביע אירופה לאלופות בעיר וירטון שבבלגיה, בין מכבי תל אביב שנחשבה באותו זמן לקבוצה קטנה וצסק"א, אחת הקבוצות המובילות באירופה שייצגה את עוצמת המעצמה הסובייטית. מאחר שבאותו זמן לא היו יחסים דיפלומטיים בין ישראל לברית המועצות, צסק"א סרבה לארח את מכבי במוסקבה ולהתארח בישראל. על אי בואה לארץ נפסק לה הפסד טכני, ואת מכבי היא אירחה בעיירה הבלגית. למרבה ההפתעה מכבי תל אביב ניצחה את צסק"א 79–91 בדרך לזכייה בסוף העונה בתואר אירופי ראשון, והאוהדים הצהובים בווירטון החלו לשיר "הו הא, מה קרה, צסק"א אכלה אותה". מאז היו צסק"א מוסקבה ומכבי תל אביב יריבות מושבעות וכל המפגשים ביניהן מלווים באמוציות גבוהות מאוד והעלאת זכרונות מהמשחקים הגדולים.
במקרה השני, בשנת 2014, פגשה מכבי את צסק"א בחצי גמר פיינל פור היורוליג שהתקיים במילאנו. צסק"א, שבשורותיה שיחקו כוכבי כדורסל אירופאי כמו מילוש תאודוסיץ', סאשה קאון וסוני וימס (שלימים הפך לשחקנה של מכבי תל אביב) הייתה הפייבוריטית הברורה לניצחון במשחק וגם הובילה בו ברוב שלביו. כשנותרו 19 שניות לסיום המשחק, צסק"א הובילה ב-4 נקודות (63-67), אך שלשה מהירה של דייוויד בלו, ואיבוד כדור שלומיאלי של ויקטור חריאפה (שחקנה של צסק"א) לטובת דייוויד בלו, הובילו את מכבי לסל ניצחון של טייריס רייס שקבע את תוצאת המשחק, 67-68 לטובתה של מכבי, ואת המונח "נס מילאנו השני". בהמשך, מכבי ניצחה את ריאל מדריד במשחק הגמר והייתה לאלופת היורוליג.
מסוף שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-2000 הייתה מכבי עדיפה לרוב על-פני צסק"א, שנפגעה גם מקריסת ברית המועצות. מאז 2005 הקבוצה התחזקה מאוד, בשני גמרי היורוליג שצסק"א זכתה בהם ב-2006 וב-2008, היא גברה בגמר על מכבי תל אביב. ב-12 בינואר 2019 ניצחה מכבי תל אביב את צסק"א מוסקבה 93-76 בניצחון חוץ ראשון מאז 2004. ב-12 בדצמבר 2019 ניצחה מכבי תל אביב את צסק"א מוסקבה בהיכל מנורה מבטחים 80:90 לראשונה מאז 2009.
תארים

אליפות אירופה (8) : 1961, 1963, 1969, 1971, 2006, 2008, 2016, 2019
גמר יורוליג: 1965, 1970, 1973, 2007, 2009, 2012
פיינל פור היורוליג: 1966, 1996, 2001 (סופרוליג), 2003, 2004, 2005, 2010, 2013, 2014, 2015, 2017, 2018, 2021
ליגת צפון אירופה בכדורסל (1): 2000
אליפות רוסיה (27) : 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2003, 2004,2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021, 2024
סגנות: 2022
הליגה המאוחדת (11): 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021, 2024
הגביע הרוסי (4): 2005, 2006, 2007, 2010
סופר קאפ VTB‏ (2) 2021, 2024
גביע גומלסקי (9): 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2018, 2019
גביע נייבה (1): 2020
גביע קונדראשין ובלוב (4): 2003, 2004, 2008, 2010
אליפות ברית המועצות (24): 1945, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965, 1966, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1988, 1990
גביע ברית המועצות (3): 1972, 1973, 1982
אפוד

ערך זה עוסק בלבוש של הכהן הגדול. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 סוג:  לבוש טקסי 
 מיוצר מ:  חוטים צבעוניים
 חלק גוף:  רגליים, גב, כתפיים ומותניים עם רצועות לחזה
 ייעוד:  נשיאת החושן
 חלק מ:  בגדי כהונה של כהן גדול
 
במקרא, אֵפוֹד (רבים: אֲפוֹדִים) הוא פריט לבוש שהיה אחד משמונת בגדי הכהונה של הכהן הגדול. אפודים היוו חלק חשוב בפולחן הדתי בתקופת התנ"ך.
צורת האפוד של הכהן הגדול

בתורה מתואר האפוד
{ו} וְעָשׂוּ אֶת הָאֵפֹד זָהָב תְּכֵלֶת וְאַרְגָּמָן תּוֹלַעַת שָׁנִי וְשֵׁשׁ מָשְׁזָר מַעֲשֵׂה חֹשֵׁב: {ז} שְׁתֵּי כְתֵפֹת חֹבְרֹת יִהְיֶה לּוֹ אֶל שְׁנֵי קְצוֹתָיו וְחֻבָּר: {ח} וְחֵשֶׁב אֲפֻדָּתוֹ אֲשֶׁר עָלָיו כְּמַעֲשֵׂהוּ מִמֶּנּוּ יִהְיֶה זָהָב תְּכֵלֶת וְאַרְגָּמָן וְתוֹלַעַת שָׁנִי וְשֵׁשׁ מָשְׁזָר:
מפרשי המקרא התלבטו בהבנת הפסוקים. ההנחה המקובלת היא שהאפוד היה מעין בגד מרובע, דמוי סינר ארוך, שכיסה את חלקו התחתון של גוף הכהן, מגובה המתניים ועד לעקב. על פי רש"י היה האפוד סינר אחורי, שכיסה רק את חלקו האחורי של גוף הכהן הגדול, ועל פי רשב"ם היה האפוד סינר שהקיף גם את חלקו הקדמי של גוף הכהן, מעין חצאית. בחלקו העליון של האפוד נתפר "חשב האפוד" מעין חגורה, שיוצאת אל חלקו הקדמי של הכהן ונקשרת כדי להחזיק את האפוד. בפינות החשב היו שתי טבעות זהב שנקשרו בפתילי תכלת לחלקו התחתון של החשן מהחשב יצאו "כתפות האפוד". לדעת רש"י, הכתפות היו שתי רצועות שיצאו במקביל לקצוות רחבו של האפוד והגיעו עד לכתפיו של הכהן, שם הן התחברו לשרשראות הזהב של החשן. לדעת רשב"ם כתפות האפוד היו רצועה של בד שכיסתה את גבו של הכהן, והתחברה למעלה לשרשראות החושן.
על פי פרשנות אחרת, שמקורה בכתבי יוסף בן מתתיהו, לא היה האפוד סינר אלא מעין אפודה במשמעה המודרני, דהיינו פריט לבוש מעין חולצה פתוחה מצידיה, שכתפותיה מחברות את שתי חלקיה, וה'חשב' (החגורה) קושרת אותה לגוף.
האפוד היה ארוג מחוטים הטוויים מזהב (הזהב רוקע לטס דקיק ונחתך לחוטים), תכלת, ארגמן, תולעת שני ושש
על החלק של הכתפות שהונח על הכתפיים היו משובצות שתי אבני שוהם שעליהן חקוקים שמות שבטי ישראל, ועליהן נאמר במקרא: "ונשא אהרן את שמות בני ישראל על שתי כתפיו לזיכרון".
לאפוד חובר החושן בטבעות, ובמספר מקומות במקרא נקרא החושן בשם 'אפוד', מאחר שהם זוהו כפריט לבוש אחד.
אפודים נוספים

במקרא מתוארים כוהנים רגילים כ'לובשי אפוד בד'. גם בתיאורי עבודה זרה מתואר האפוד כפריט פולחן דתי המשמש לניבוי עתידות.
הערות שוליים

↑  רש"י ורשב"ם על ספר שמות, פרק כ"ח, פסוקים ו'–ז'
↑  שמות, כ"ח, ו'
↑  בשל כך, הפך אפוד הכהן הגדול למקושר עם האותיות החקוקות עליו. כך למשל, כאשר בחר פרופייט דוראן לכנות את ספרו העוסק בדקדוק אותיות העברית בשם 'מעשה אפוד'.
| בגדי כהונה |
| --- | --- | --- |
| בגדי כהן הדיוט | מכנסיים • כתונת • אבנט • מגבעת |  |
| תוספות לכהן גדול | מעיל • אפוד • חושן / אורים ותומים • ציץ • מצנפת |  |
ריגול

.
"מצלמת חור-הכפתור": מצלמת ריגול זעירה ששימשה את השטאזי, המשטרה החשאית של גרמניה המזרחית. המצלמה הוסתרה בביגוד, ולשם הסוואתה הורכב על העדשה כפתור מתאים.
רִיגּוּל (נקרא גם בִּיּוּן, מ-בינה) הוא איסוף מידע בסתר על נושא מסוים. נהוג לחלק את הריגול לשני סוגים עיקריים:
ריגול צבאי: השגת מידע מדיני, צבאי או טכנולוגי, לרוב במטרה להשיג יתרון במלחמה. ריגול צבאי הוא חלק מפעילות האיסוף של המודיעין הצבאי.
ריגול תעשייתי: השגת מידע עסקי במטרה לקבל יתרון עסקי בשוק תחרותי. ריגול תעשייתי הוא חלק מפעילות האיסוף של המודיעין העסקי. בשנת 2005 התפוצצה בישראל פרשיית ריגול תעשייתי חמורה, שהיו מעורבות בה חברות גדולות במשק, שנעשתה באמצעות השתלת תוכנת סוס טרויאני במחשבי המתחרים.
לריגול חשיבות רבה, הוא יכול להשפיע רבות על מהלך הקרב, לכן בצבאות יש יחידות מיוחדות העוסקות בביצוע ריגול, ויש נהלים מיוחדים כדי למנוע ריגול מהצד השני.
הריגול הצבאי היה בשימוש כבר לפני אלפי שנים. גם בתנ"ך הוא מוזכר:
וּמֶלֶךְ אֲרָם הָיָה נִלְחָם בְּיִשְׂרָאֵל, וַיִּוָּעַץ אֶל עֲבָדָיו לֵאמֹר: אֶל מְקוֹם פְּלֹנִי אַלְמֹנִי תַּחֲנֹתִי. וַיִּשְׁלַח אִישׁ הָאֱלֹהִים אֶל מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל לֵאמֹר: הִשָּׁמֶר מֵעֲבֹר הַמָּקוֹם הַזֶּה,  כִּי שָׁם אֲרָם נְחִתִּים. וַיִּשְׁלַח מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֶל הַמָּקוֹם אֲשֶׁר אָמַר לוֹ אִישׁ הָאֱלֹהִים, וְהִזְהִירֹה וְנִשְׁמַר שָׁם לֹא אַחַת וְלֹא שְׁתָּיִם. וַיִּסָּעֵר לֵב מֶלֶךְ אֲרָם עַל הַדָּבָר הַזֶּה. וַיִּקְרָא אֶל עֲבָדָיו וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם: הֲלוֹא תַּגִּידוּ לִי מִי מִשֶּׁלָּנוּ אֶל מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל. וַיֹּאמֶר אַחַד מֵעֲבָדָיו: לוֹא אֲדֹנִי הַמֶּלֶךְ,  כִּי אֱלִישָׁע הַנָּבִיא אֲשֶׁר בְּיִשְׂרָאֵל יַגִּיד לְמֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֶת הַדְּבָרִים אֲשֶׁר תְּדַבֵּר בַּחֲדַר מִשְׁכָּבֶךָ.
במלחמה הקרה היה שימוש רב מאוד בריגול מצד ארצות הברית ובעלות בריתה ומצד ברית המועצות וסין בעיקר במטרה לגנוב מידע על הנשק הגרעיני.
סוכנויות ריגול רבות מתמקדות בגילוי מידע לגבי טרור ועסקאות סמים.
המניעים לריגול

בכדי לחצות את הקווים, לעבוד עבור האויב ולבגוד במדינה נדרשים מניעים חזקים. נהוג לסווג ארבעה מניעים עיקריים לריגול: כסף, אידאולוגיה, סחיטה ואגו. בראשי תיבות כאס"א (באנגלית MICE). לעיתים כמה מניעים משתלבים ביחד.
אמצעי ודרכי ריגול

אמצעי הריגול הם שונים ומגוונים, החל מריגול אנושי של הפעלת וגיוס סוכנים, קריאת מידע ציבורי בעיתונים ובאתרים שבהם מתפרסמים לא מעט פרטים על הכוונות של מדינות שונות, דרך שימוש באמצעים טכנולוגים שונים כמו הפעלת מטוסי ריגול ולוויני ריגול וכלה בגנבת מחשבים ניידים או בפריצה דרך רשתות מחשבים ובפרט רשת האינטרנט למחשבים סודיים. בעידן הממוחשב הקשר עם סוכנים נעשה קל יותר, הסוכן איננו צריך לשאת משדרים ולסכן את עצמו בחשיפה ויכול לתקשר עם מפעיליו דרך האינטרנט: בדואר אלקטרוני, בצ'אט, ובגלישה ישירה באתרים סודיים שמפעילות הסוכנויות השונות. תוכנות הצפנה רבות עוצמה יכולות כיום להצפין את הודעותיו באופן שיהיה קשה ביותר לפורצן. אפשרויות אלו עומדות גם לרשות המדינות, למשל בתקשורת שבין המדינות לשגרירויותיהן.
דיפלומטיה וריגול

דיפלומטיה קשורה קשר הדוק לריגול. שגרירויות רבות ברחבי העולם שימשו ועודן משמשות בסיס לדיפלומטים ולמרגלים כאחד, ועל היותם של דיפלומטים אחדים מרגלים ידוע לכל ולו מתוקף תפקידם: נספחים צבאיים, למשל, עוסקים באיסוף מידע רב ככל האפשר על צבאה של המדינה שבה הם משרתים, ואינם מנסים להסתיר את תפקידם זה. מאידך, ישנם מרגלים מוסווים הפועלים בשגרירויות רבות. הללו זוכים לכהן במשרות-קש בשגרירות, אולם בפועל משימתם העיקרית היא לאסוף מודיעין בדרכים בלתי חוקיות, בדרך כלל על ידי תיאום והכוונה של רשתות ריגול מקומיות או זרות. על פי רוב, מרגלים הפועלים מתוך שגרירויות אוספים מידע דל, וזהותם ידועה בדרך כלל למדינה המארחת. יתרונו של מרגל כזה הוא בחסינות הדיפלומטית המוענקת לו, אך אם הוא מגזים בפעילותו ניתן לגרשו מהמדינה בטענה כי הוא "אישיות בלתי רצויה" (Persona Non Grata). פעמים רבות מעדיפות רשויות המודיעין המסכל לפקח על הסוכנים הללו מקרוב ולמשך זמן.
בחוק העונשין הישראלי

פרק ז' לחוק העונשין עוסק בעבירות הפוגעות בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה ובסודות רשמיים. סימן ד' לפרק זה עוסק בריגול, והוא כולל עבירות אחדות:
מסירת ידיעה לאויב: מי שביודעין מסר ידיעה לאויב או בשבילו, דינו – מאסר עשר שנים; הייתה הידיעה עלולה להיות לתועלת האויב, דינו – מאסר חמש עשרה שנה; התכוון בכך לפגוע בביטחון המדינה, דינו – מאסר עולם; גרם ברשלנות שתימסר לאויב או בשבילו ידיעה העלולה להיות לתועלתו, דינו – מאסר שלוש שנים.
ריגול :
מי שמסר ידיעה והתכוון לפגוע בביטחון המדינה, דינו – מאסר חמש עשרה שנים.
מי שהשיג, אסף, הכין, רשם או החזיק ידיעה והתכוון לפגוע בביטחון המדינה, דינו – מאסר עשר שנים.
ריגול חמור :
מי שמסר ידיעה סודית כשאינו מוסמך לכך והתכוון לפגוע בביטחון המדינה, דינו – מאסר עולם.
מי שהשיג, אסף, הכין, רשם או החזיק ידיעה סודית כשאינו מוסמך לכך, דינו – מאסר שבע שנים; התכוון בכך לפגוע בביטחון המדינה, דינו – מאסר חמש עשרה שנים.
מסירת ידיעה סודית: מי שמסר ידיעה סודית כשאינו מוסמך לכך, דינו – מאסר חמש עשרה שנים.
מגע עם סוכן חוץ :
מי שקיים ביודעין מגע עם סוכן חוץ ואין לו הסבר סביר לכך, דינו – מאסר חמש עשרה שנים.
ניסה אדם ליצור מגע עם סוכן חוץ, או שביקר במקום מגוריו או במקום עבודתו של סוכן חוץ או נמצא בחברתו, או שנמצא ברשותו שמו או מענו של סוכן חוץ ואין לו הסבר סביר לכך, דינו כדין המקיים מגע עם סוכן חוץ.
כניסה למקום צבאי: מי שנכנס למקום מוגבל, ניסה לחדור לתוכו, שהה בו, ניסה להתחקות על מבנהו או על הנעשה בו, או ללא הסבר סביר שוטט בקרבתו – כשאינו מוסמך לכך – וכן מי שניסה להפריע או להטעות זקיף או שומר המופקד על מקום מוגבל, דינו – מאסר שלוש שנים; התכוון בכך לפגוע בביטחון המדינה, דינו – מאסר חמש עשרה שנים.
ראו גם

מרגל
מעקב על מחשבים ורשתות
מוזיאון הריגול הבינלאומי
מעקב המונים
לקריאה נוספת

ג'פרי ט. ריצ'לסון, מאה של מרגלים - ביון במאה ה-20, רסלינג, 2009.
יוסף ארגמן, זה היה סודי ביותר: 30 פרשיות מודיעין וביטחון בישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990.
יוסי מלמן, ודן רביב, מלחמת הצללים: המוסד וקהילת המודיעין, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2012.
אברי אלעד, האדם השלישי, תל אביב: הוצאה מיוחדת, 1976.
יוסי מלמן, ואיתן הבר, המרגלים: פרשות ריגול במדינת ישראל, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2002.
Frattini, Eric. The Entity: Five Centuries of Secret Vatican Espionage. St. Martin's Press, 2008. ISBN 1429947241
הערות שוליים

↑  על פי המונח האנגלי Intelligence
↑  ספר מלכים ב', פרק ו'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553175405171  BNE: XX4576233  BnF: cb119522645 (data)  GND: 4056287-6  LCCN: sh85044893  LNB: 000060274  NDL: 00571691  NKC: ph127874  TDVİA: tecessus
אפליה

ערך זה עוסק בהתייחסות כללית למושג האפליה. אם התכוונתם לסוגים שונים של אפליות, ראו .
החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, בין החוקים הראשונים בגרמניה הנאצית שאפשרו אפליה, כפי שפורסם בספר החוקים הגרמני. החוק במהותו אוסר על כל מי שאינו בן הגזע הארי או על מתנגדי המשטר הנאצי לעסוק בתפקיד ציבורי
אפליה (מכונה גם אפליה פסולה) היא מונח סוציולוגי המציין הבדלה בין קבוצות חברתיות שונות, קטגוריות חברתיות או פרטים שונים, הבדלה המעניקה לקבוצה, קטגוריה או פרט מסוימים יתרונות או חסרונות יחסיים בהתייחסות אליהם, מבלי שתהיה הצדקה עניינית לכך.
אפליה עשויה להיות על בסיסים שונים (מגדר, גזע, לאום, דת, גיל, נטייה מינית, מראה חיצוני (אנ') ועוד) וליתרונות או לחסרונות הנובעים ממנה עשויים להיות ביטויים שונים (כלכליים, פוליטיים וכו').
 אפליה עשויה להיות מכוונת (כלומר, בסיס האפליה הוא המניע הישיר לאפליה) או עקיפה (כלומר, בסיס האפליה משפיע על גורם מתווך, שהוא המניע הישיר לאפליה). אפליה על בסיס גזעי קרויה גזענות.
בין בני אדם קיימת שוֹנוּת, ולא כל התייחסות לשונות זו, במעשה אנושי שאינו מביע שוויון מוחלט, היא בגדר אפליה, משום שבמקרים רבים ההבחנה מוצדקת. כאשר יצרן שמלות, למשל, מבקש דווקא אישה לדוגמנות של מוצריו, אין בכך כל אפליה.
אפליה נוצרת בהקשרים אחדים:
הבחנה לא צודקת, כלומר – הבחנה שאינה מתבססת על שוני ענייני המצדיק הבחנה זו, ובכך פוגעת ביכולת האדם להתפתח ולמצות את הפוטנציאל הגלום בו.
הבחנה בין קבוצות או פרטים על בסיס מאפיינים הסותרים את דפוס ההתנהגות המצופה מיוצר האפליה.
שני מובנים אלו נחשבים ברוב המקרים ללא לגיטימיים בחברה, אך ההתייחסות אליהם היא סובייקטיבית ותלוית הקשר תרבותי. הגדרת האפליה כבלתי צודקת מקשרת אותה למוסר הנהוג בתרבות, והגדרתה כחריגה מההתנהגות המצופה, מקשרת אותה עם הנורמות והחוקים הנהוגים בה.
דוגמה: לרוב, פקיד שמבחין בין לקוחות שונים שלא על-פי נוהלי הארגון אליו הוא משתייך, נחשב בתרבות אליה הוא משתייך למפלה, אך אם יפורסם בעיתונות כי פקיד גילה יחס מועדף למעוטי יכולת, ייתכן שלא ייחשב לכזה (אם כי הפסוק "לא תהדר דל בריבו", המתייחס למשפט צדק, דורש להימנע גם מהעדפת הדל).
סוגי אפליה

אפליה הדדית היא מצב שבו כל קבוצה מפלה את הקבוצות האחרות. לדוגמה, אם לבנים מעדיפים לשחק עם לבנים, ושחורים מעדיפים לשחק עם שחורים, אזי זה מצב של אפליה הדדית. אפליה הדדית נפוצה היא על רקע שוביניזם מסוגים שונים – גזע, לאום, תרבות, מגדר, מעמד כלכלי-וחברתי, או העדפה מינית.
אפליה כנגד היא מצב בו כל הקבוצות מפלות את אותה הקבוצה. לדוגמה אם לבנים ושחורים כאחד מעדיפים לשחק עם שחורים, אזי זו העדפה כנגד לבנים (או העדפה בעד שחורים). יש מצבים בהם שוביניזם ודעות קדומות משתרשים בתרבות הכללית, כך שדעה שובניסטית כנגד קבוצה מסוימת הופכת לדבר רווח גם בקרב אותה קבוצה, ואז יש בחברה זו אפליה כנגד. דוגמה לדבר זה הייתה בעבר בקרב חלק מהשחורים וחלק מהנשים שאימצו את הדעות השובניסטיות נגד הקבוצה אליה השתייכו. דוגמאות נוספת לאפליה כנגד הן העדפה של גברים לקבלה לעבודה ותפקידים בפוליטיקה, יחס מועדף לגברים גבוהים בעבודה, אפליה לטובה של אנשים יפים, אפליה כנגד זקנים, ואפליה כנגד שמנים.
אפליה מכוונת ואפליה לא מכוונת – אפליה מכוונת היא אפליה מודעת, שבה אדם באופן מודע ומכוון לא מקבל אדם על פי קריטריון שהוא לא רלוונטי. אפליה לא מכוונת – אדם שמצהיר שהוא נגד אפליה לא רלוונטית, אך באופן ססטימטי מתנהג בצורה מפלה, אף שאינו מתכוון לכך. למשל, במחקר שנעשה צילמו מורות בבית ספר תיכון, וגילו כי המורות הגיבו בצורה שונה (חיוכים והנהונים עמוקים יותר) כאשר תלמידי הכיתה ענו לשאלותיהן, זאת ביחס לתגובותיהן לתשובות התלמידות. תומכי האפליה המתקנת מתמקדים באפליה הלא מכוונת (לא מוצהרת); לטענתם ישנה כמות מאסיבית של אפליה, והרבה מאוד אנשים לא מודעים לכך אפילו.
אפליה אינדיבידואלית ואפליה תרבותית-מוסדית – אפליה אינדיבידואלית היא כאשר הפרט עצמו מפלה. אפליה תרבותית יוצאת אל הפועל דרך הפרטים, אך הכוונה היא למבנה התרבות המפלה מיסודו, למשל בסיפורי האחים גרים תמיד מופיע מוטיב של אישה אסרטיבית כרעה ומכשפה, לעומת האישה הפסיבית שהיא הטובה. לדוגמה, במעשייה "שלגיה ושבעת הגמדים" האמא החורגת של שלגיה היא אישה אסרטיבית, לעומת שלגיה שהיא אישה פסיבית. אפליה תרבותית היא חברתית-מוסדית, מופיעה בנישות התרבותיות כמו אגדות העם, השפה וכדומה. תומכי האפליה המתקנת מתמקדים גם באספקט הזה של האפליה המוסדית.
העדפה מתקנת – התערבות מלאכותית/עזרה פנימית על מנת לתקן חוסר שוויון. ישנן 3 מוטיבציות מקובלות להעדפה מתקנת: האחת, הרצון לפיצוי בני קבוצה מקופחת על סבלם בעבר (הסתכלות היסטורית – היום אנו כחברה "חייבים להם"). המוטיבציה השנייה היא רצון לפיצוי על סבלם וקיפוחם בהווה (ההיסטוריה אינה מעניינת, ההתמקדות היא בכאן ובעכשיו). המוטיבציה השלישית היא הרצון לשנות מצב עתידי, רוצים לשנות את חוסר השוויון לעתיד, ראייה תועלתנית עם הפנים לעתיד. למשל, אם באופן מלאכותי נוסיף שופטות לבימ"ש העליון ניתן ליצור דימוי חברתי שונה ויצירת מודל לחיקוי לאותן נשים שירצו להיות כמוהן. עזרה פנימית – ההנחה היא שאנשים עוזרים לבני הקבוצה שלהם; אם נכניס להנהלה בצורה מלאכותית בשל העדפה מתקנת בני קבוצות מסוימות – הדבר יעורר ייצוג רב יותר של בני הקבוצה המועטה.
בפילוסופיה

העמדה המסורתית רואה אפליה כפעולות, פרקטיקות או מדיניות שיוצרת חיסרון יחסי על בן אדם או בני אדם, בהתבסס על השתייכותם לקבוצה חברתית מובהקת. על-מנת שמשהו ייחשב כ"אפליה", עליו לעמוד אפוא בכל היסודות המנויים לעיל. הגדרה זו אינה מתיימרת לקבוע האם האפליה צודקת או לא, אלא רק לעמוד על טיבה של האפליה.
יסודות האפליה
פעולות או מדיניות: כדי שמשהו ייחשב כאפליה במובנה המסורתי, צריך שיהיה מדובר בפעולות, פרקטיקות או מדיניות, ולא במצב עניינים כשלעצמו. עם זאת, יש הגורסים כי גם מצב דברים כשלעצמו יכול להיות "אפליה מבנית", אך זו אינה חלק מההגדרה המסורתית. כך למשל, למנוע רכישת סיגריות מאדם או מסוג בני אדם היא פעולה או מדיניות.
חיסרון יחסי: על-מנת שהפעולה תהיה מפלה, אין צורך בכך שהיא תהיה "רעה" במובן אובייקטיבי, אלא רק שהיא תהיה רעה באופן יחסי. כך למשל, אם מוכר סיגריות מוכר במחיר יקר יותר עבור מוסלמים, הרי שמדובר באפליה, אף אם המחיר שהוא מציע עדיין משתלם במיוחד. בכיוון השני, אין די בכך שהפעולה פוגעת, אלא יש צורך בכך שהפגיעה תהיה יחסית. אם אדם מסוים בוחר לשקר לכולם באופן שווה, נראה שהנוהג שלו אינו מפלה.
בהתבסס על קבוצה חברתית מובהקת: על-מנת שהפעולה תהיה מפלה, צריך שהיחס הלא שוויוני של הפעולה יתבסס על השתייכות לקבוצה חברתית מובהקת. בתוך כך, אין די בכל קבוצה חברתית, אלא צריך שזו תהיה מובהקת. כך, למשל, "חיילים ששירתו בקריה" אינם קבוצה חברתית מובהקת, ואילו יהודים כן. בנוסף, כדי שהפעולה תיחשב "מפלה", צריך שהיחס המפלה יתבסס על ההשתייכות לקבוצה. למשל, אם מוכר הסיגריות בדוגמה הקודמת מציע את מרכולתו במחיר יקר יותר למוסלמים שכן הפסיד בהתערבות, הרי שהפעולה לא תיחשב כאפליה על-פי העמדה המסורתית.
העמדה המסורתית ספגה ביקורת במגוון רכיביה. כך, למשל, יש הגורסים כי ישנה אפליה מבנית, ולכן אפליה אינה מוגבלת לפעולות או למדיניות. בנוסף, יש החושבים כי אפליה צריכה לכלול תפיסה של הקבוצה המופלה כ"נחותה", גם אם לא באופן מודע. יש מי שחושבים שעל-מנת שמשהו ייתפס כמפלה, אין צורך בכך שיהיה "חיסרון" באופן אובייקטיבי. כך, למשל, אם בחישוב כולל עדיף לאנשים שלא לצרוך סיגריות, ולכן מוכר הסיגריות דווקא מטיב עימם כשהוא מציע להם סיגריות במחיר יקר יותר – עדיין ניתן לומר שישנה אפליה. לבסוף, יש שביקרו את הקריטריון האחרון, וטענו כי אפליה של קבוצות חברתיות מובהקות מהווה פרמטר שיכול להחמיר את עצימות האפליה, אך אינה יסוד הכרחי להתקיימותה.
איסור אפליה בחוקי מדינת ישראל

כבר במגילת העצמאות נקבע כי מדינת ישראל "תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה בלי הבדל דת, גזע ומין". באחדים מחוקי מדינת ישראל מופיע איסור על אפליה של אדם על-פי מאפיינים אחדים:
חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם, התשי"א-1951
חוק ההסגרה, התשי"ד–1954
חוק שירות התעסוקה, התשי"ט-1959
חוק הבטיחות במקומות ציבוריים, התשכ"ג-1962
חוק הירושה, התשכ"ה-1965
חוק איסור לשון הרע, התשכ"ה-1965
חוק קרן וולף, התשל"ה–1975
חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, התשמ"ח-1988
חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990
חוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992
חוק הכנסת, התשנ"ד-1994
חוק זכויות החולה, התשנ"ו-1996
חוק עזרה משפטית בין מדינות, התשנ"ח-1998
חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998
חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, התשס"א-2000
דוגמה לכך היא חוק זכויות החולה, שבסעיף 4 שלו נאמר: "מטפל או מוסד רפואי לא יפלו בין מטופל למטופל מטעמי דת, גזע, מין, לאום, ארץ מוצא, נטייה מינית או מטעם אחר כיוצא באלה".
למרות חקיקות אלו, מדינת ישראל מקיימת אפליה מגדרית נגד גברים יהודים, מוסלמים ונוצרים. החוק לתיקון דיני משפחה קובע כי אביו ואמו של קטן חייבים במזונותיו בשיעור יחסי להכנסותיהם, אך הוראות החוק אינן חלות על בני דתות מוכרות בישראל, אלא הדין האישי. הדין האישי היהודי, המוסלמי והנוצרי, שלו ניתנה זכות ההכרעה בסכסוכי מזונות, מטיל את חובת המזונות על האב, בהבדלים שונים בכל מערכת דינים.
ראו גם

רדיפה
אפליה דתית
אנטישמיות
איסלאמופוביה
אנטי-נצרות
גזענות
שנאת זרים
גזענות הפוכה
אפליה מינית
טרנספוביה
הומופוביה
אפליית נשים
אפליית גברים
אפליה כלכלית
אפליה מעמדית
קאסטה
הפרדה גזעית
אפליה בשוק העבודה
אפליה קניינית
סולם אולפורט
האגודה לזכויות האזרח בישראל
התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית
סוגנות
גילנות
פשע שנאה
מוסר כפול
מיקרו-אגרסיה
סטיגמה
אפליה סטטיסטית
דעה קדומה
סובלנות
הערות שוליים

↑   דניאל שגב, ההטבה לבני המקום במחיר למשתכן - אפליה פסולה, באתר TheMarker‏, 26 בינואר 2019
↑  Andrew Altman, Discrimination, Winter 2020, Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2020
↑  Transcript: Episode 129 with Nethanel Lipshitz on discrimination - Elucidations Podcast, elucidations.vercel.app
↑  חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות), תשי"ט-1959, באתר נבו
↑  מזונות ילדים - בין מיתוס למציאות: הדין הדתי, הפסיקה ומה שביניהם, באתר SSRN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555291705171  BNE: XX525409  BnF: cb13319080z (data)  GND: 4012472-1  LCCN: sh85038376  LNB: 000058859  NARA: 10639691  NKC: ph119480  SUDOC: 027803465 
"אנחנו מחפשים דיירים לבנים בקהילה הלבנה שלנו". דטרויט, 1942
חוק הדרת הסינים, ארצות הברית, 1882
איסור כניסה למי שאינו דתי או חרדי לחנייה בבת-ים