stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדית באלאס
ספריה

Balas, Edith (2008). Brancusi and his world. Pittsburgh: Carnegie Mellon University Press. ISBN 978-0887484896.
Balas, Edith (2006). Brancusi & Romanian folk traditions. Pittsburgh: Carnegie Mellon University Press. ISBN 978-0887484599.
Balas, Edith (2004). Michelangelo's double self-portraits. Pittsburgh: Carnegie Mellon University Press. ISBN 978-0887484179.
Balas, Edith (2002). The Mother Goddess in Italian Renaissance art. Pittsburgh: Carnegie Mellon University Press. ISBN 978-0887483813.
Balas, Edith (1998). Joseph Csáky : a pioneer of modern sculpture. Philadelphia: American Philososphical Society. ISBN 978-0871692306.
Balas, Edith (1995). Michelangelo's Medici Chapel : a new interpretation. Philadelphia: American Philosophical Society. ISBN 978-0871692160.
Balas, Edith (2002). The Holocaust in the painting of Valentin Lustig. Pittsburgh: Carnegie Mellon University Press. ISBN 978-0887483738.
Koerner, Henry (2003). The early work of Henry Koerner. Pittsburgh, Pa: Frick Art & Historical Center. ISBN 978-0970342553.
Balas, Edith (2010). Bird in flight : memoir of a survivor and scholar. Pittsburgh: Carnegie Mellon University Press. ISBN 978-0887485381.
Edith Balas, "Michelangelo's Medici Chapel: A New Interpretation", Philadelphia, 1995
הערות שוליים

↑  (CMU), Carnegie Mellon University. "March 22: CMU's Edith Balas Pens Memoir Depicting Life as a Survivor and Scholar - Carnegie Mellon University - CMU". www.cmu.edu. נבדק ב-8 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  University, Carnegie Mellon. "Edith Balas - Center for the Arts in Society - Carnegie Mellon University". www.cmu.edu. נבדק ב-8 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Beck, James (ביולי 1998). "Review: Michelangelo's Medici Chapel: A New Interpretation. Edith Balas". Renaissance Quarterly. 51 (2): 620–621. doi:10.2307/2901595. JSTOR 2901595. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Emison, Patricia (ביוני 2005). "Review: Michelangelo's Double Self-Portraits by Edith Balas". Renaissance Quarterly. 58 (2): 600–602. doi:10.1353/ren.2008.0719. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Feinstein, Steve (2003). "The Holocaust in the Painting of Valentin Lustig (review)". Shofar: An Interdisciplinary Journal of Jewish Studies. 21 (3): 190–192. doi:10.1353/sho.2003.0013.
↑  Thomas, Mary. "Art Reviews: Painter goes deep into both Holocaust history and his own story". Pittsburgh Post-Gazette. נבדק ב-9 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thomas, Mary. "Art Review: Frick exhibits explore two artists' sense of loss". Pittsburgh Post-Gazette. נבדק ב-9 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Holocaust Center of Pittsburgh » Edith Balas". holocaustcenterpgh.org. נבדק ב-8 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258120705171  PLWABN: 9810589046205606  GND: 1043000372  ISNI: 0000 0001 0924 9847  LCCN: n86062052  NTA: 07442288X  SUDOC: 034433309  VIAF: 92500015   WorldCat (עם VIAF): 92500015
מוקדמות מונדיאל 1994

147 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1994, והתחרו על 24 מקומות בטורניר הגמר. ארצות הברית, המארחת, וגרמניה, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 22 מקומות לשאר הנבחרות.
לראשונה בתולדות המונדיאלים הוענקו 3 מקומות ישירים בטורניר לאפריקה, בזכות הישגי הנבחרות האפריקניות במונדיאל 1990. 24 המקומות במונדיאל הוקצו לקונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 13 מקומות, מתוכם אחד לאלופה גרמניה ועל 12 האחרים התחרו 38 נבחרות כולל ישראל.
דרום אמריקה (CONMEBOL)‏: 3.5 מקומות, עליהם התחרו 9 נבחרות. הנבחרת שזכתה במקום החצוי העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אוקיאניה או צפון, מרכז אמריקה והקריביים.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF)‏: 2.25 מקומות, מתוכם אחד למארחת ארצות הברית ועל המקום ורבע הנוספים התמודדו 22 נבחרות. הנבחרת שזכתה ברבע מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד נציגת אוקיאניה.
אפריקה (CAF)‏: 3 מקומות, עליהם התחרו 40 נבחרות.
אסיה (AFC)‏: 2 מקומות, עליהם התחרו 30 נבחרות.
אוקיאניה (OFC)‏: רבע מקום, עליו התחרו 7 נבחרות. הנבחרת שזכתה ברבע מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד נציגת צפון, מרכז אמריקה והקריביים.
130 נבחרות השתתפו במשחק מוקדמות אחד לכל הפחות. בסך הכל נערכו 497 משחקים, בהם הובקעו 1,446 שערים (ממוצע של 2.91 שערים למשחק). הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות המונדיאלים שבה הובקעו למעלה מ-1,000 שערים בטורניר המוקדמות.
דרום אמריקה

צ'ילה לא השתתפה בטורניר המוקדמות כיוון שהושעתה על ידי פיפ"א בעקבות ניסיון הרמאות במשחק מוקדמות מונדיאל 1990 מול ברזיל. 9 הנבחרות הנותרות חולקו לשני בתים. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. מספר הנבחרות ותנאי ההעפלה מכל בית מפורטים להלן:
בבית 1 היו 4 נבחרות. הנבחרת הראשונה בבית העפילה ישירות למונדיאל, והנבחרת השנייה בבית העפילה לפלייאוף הבין יבשתי דרום אמריקה/צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
בבית 2 היו 5 נבחרות. שתי הנבחרות הראשונות העפילו ישירות למונדיאל.
דרום אמריקה > בית 1

קולומביה העפילה למונדיאל וארגנטינה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי.
דרום אמריקה > בית 2

ברזיל ובוליביה העפילו. הפסדה של ברזיל לבוליביה ב-25 ביולי 1993 היה הראשון שלה בתולדות מוקדמות המונדיאל. עד לאותו הפסד עמד מאזנה של ברזיל על 24 ניצחונות ו-6 תוצאות תיקו.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים

23 נבחרות המשתייכות ל-CONCACAF נרשמו למוקדמות המונדיאל, והתחרו על 2.25 מקומות בטורניר, שמתוכם אחד נשמר למארחת ארצות הברית. המשחקים התנהלו בשלושה סבבים. מקסיקו וקנדה העפילו אוטומטית לסיבוב השני. 20 הנבחרות הנותרות חולקו ל-2 אזורים, לפי שיקולים גאוגרפיים, כמפורט להלן:
סיבוב ראשון:
האזור הקריבי: 14 הנבחרות שיחקו בטורניר נוקאאוט בשיטת בית-חוץ על מנת לקבוע את 3 הנבחרות שיעפילו לסיבוב השני.
האזור המרכז אמריקני: 6 הנבחרות חולקו לזוגות ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית חוץ. הנבחרות המנצחות העפילו לסיבוב השני.
סיבוב שני: 8 הנבחרות חולקו ל-2 בתים בני ארבע נבחרות כל אחד. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. שתי הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: 4 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית חוץ. הנבחרת הראשונה בבית העפילה למונדיאל, והנבחרת השנייה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים > סיבוב ראשון > האזור הקריבי > סיבוב מוקדמות 1

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 במרץ 1992 |  הרפובליקה הדומיניקנית | 1 - 2 |  פוארטו ריקו | סנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית |
| 21 במרץ 1992 |  |  |  | סנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במרץ 1992 |  פוארטו ריקו | 1 - 1 |  הרפובליקה הדומיניקנית | סן חואן, פוארטו ריקו |
| 29 במרץ 1992 |  |  |  | סן חואן, פוארטו ריקו |
פוארטו ריקו העפילה לסיבוב המוקדמות השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 במרץ 1992 |  סנט לוסיה | 1 - 0 |  סנט וינסנט והגרנדינים | קסטריז, סנט לוסיה |
| 22 במרץ 1992 |  |  |  | קסטריז, סנט לוסיה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במרץ 1992 |  סנט וינסנט והגרנדינים | 3 - 1 |  סנט לוסיה | קינגסטאון, סנט וינסנט והגרנדינים |
| 29 במרץ 1992 |  |  |  | קינגסטאון, סנט וינסנט והגרנדינים |
סנט וינסנט והגרנדינים העפילה לסיבוב המוקדמות השני.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים > סיבוב ראשון > האזור הקריבי > סיבוב מוקדמות 2

סנט וינסנט והגרנדינים העפילה אוטומטית לסיבוב הראשון בעקבות פרישת קובה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 באפריל 1992 |  ברמודה | 1 - 0 |  האיטי | המילטון, ברמודה |
| 26 באפריל 1992 |  |  |  | המילטון, ברמודה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 במאי 1992 |  האיטי | 2 - 1 |  ברמודה | פורט-או-פרנס, האיטי |
| 25 במאי 1992 |  |  |  | פורט-או-פרנס, האיטי |
ברמודה העפילה לסיבוב הראשון בזכות יתרון שערי חוץ.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 במאי 1992 |  ג'מייקה | 2 - 1 |  פוארטו ריקו | קינגסטון, ג'מייקה |
| 23 במאי 1992 |  |  |  | קינגסטון, ג'מייקה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 במאי 1992 |  פוארטו ריקו | 0 - 1 |  ג'מייקה | סן חואן, פוארטו ריקו |
| 30 במאי 1992 |  |  |  | סן חואן, פוארטו ריקו |
ג'מייקה העפילה לסיבוב הראשון.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 באפריל 1992 |  האנטילים ההולנדיים | 1 - 1 |  אנטיגואה וברבודה | וילמסטד, האנטילים ההולנדיים |
| 19 באפריל 1992 |  |  |  | וילמסטד, האנטילים ההולנדיים |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 באפריל 1992 |  אנטיגואה וברבודה | 3 - 0 |  האנטילים ההולנדיים | סנט ג'ונס, אנטיגואה וברבודה |
| 26 באפריל 1992 |  |  |  | סנט ג'ונס, אנטיגואה וברבודה |
אנטיגואה וברבודה העפילה לסיבוב הראשון.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 באפריל 1992 |  גיאנה | 1 - 2 |  סורינאם | ג'ורג'טאון, גיאנה |
| 24 באפריל 1992 |  |  |  | ג'ורג'טאון, גיאנה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 במאי 1992 |  סורינאם | 1 - 1 |  גיאנה | פרמריבו, סורינאם |
| 25 במאי 1992 |  |  |  | פרמריבו, סורינאם |
סורינאם העפילה לסיבוב הראשון.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 באפריל 1992 |  ברבדוס | 1 - 2 |  טרינידד וטובגו | ברידג'טאון, ברבדוס |
| 19 באפריל 1992 |  |  |  | ברידג'טאון, ברבדוס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 במאי 1992 |  טרינידד וטובגו | 3 - 0 |  ברבדוס | פורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו |
| 31 במאי 1992 |  |  |  | פורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו |
טרינידד וטובגו העפילה לסיבוב הראשון.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים > סיבוב ראשון > האזור הקריבי > סיבוב ראשון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 ביוני 1992 |  אנטיגואה וברבודה | 0 - 3 |  ברמודה | סנט ג'ונס, אנטיגואה וברבודה |
| 14 ביוני 1992 |  |  |  | סנט ג'ונס, אנטיגואה וברבודה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביולי 1992 |  ברמודה | 2 - 1 |  אנטיגואה וברבודה | המילטון, ברמודה |
| 4 ביולי 1992 |  |  |  | המילטון, ברמודה |
ברמודה העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 ביולי 1992 |  טרינידד וטובגו | 1 - 2 |  ג'מייקה | פורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו |
| 5 ביולי 1992 |  |  |  | פורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 באוגוסט 1992 |  ג'מייקה | 1 - 1 |  טרינידד וטובגו | קינגסטון, ג'מייקה |
| 16 באוגוסט 1992 |  |  |  | קינגסטון, ג'מייקה |
ג'מייקה העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 באוגוסט 1992 |  סורינאם | 0 - 0 |  סנט וינסנט והגרנדינים | פרמריבו, סורינאם |
| 2 באוגוסט 1992 |  |  |  | פרמריבו, סורינאם |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 באוגוסט 1992 |  סנט וינסנט והגרנדינים | 2 - 1 |  סורינאם | קינגסטאון, סנט וינסנט והגרנדינים |
| 30 באוגוסט 1992 |  |  |  | קינגסטאון, סנט וינסנט והגרנדינים |
סנט וינסנט והגרנדינים העפילה לסיבוב השני.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים > סיבוב ראשון > האזור המרכז אמריקני > סיבוב ראשון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 ביולי 1992 |  גואטמלה | 0 - 0 |  הונדורס | גואטמלה סיטי, גואטמלה |
| 19 ביולי 1992 |  |  |  | גואטמלה סיטי, גואטמלה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 ביולי 1992 |  הונדורס | 2 - 0 |  גואטמלה | טגוסיגלפה, הונדורס |
| 26 ביולי 1992 |  |  |  | טגוסיגלפה, הונדורס |
הונדורס העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 ביולי 1992 |  ניקרגואה | 0 - 5 |  אל סלוודור | מנגואה, ניקרגואה |
| 19 ביולי 1992 |  |  |  | מנגואה, ניקרגואה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביולי 1992 |  אל סלוודור | 5 - 1 |  ניקרגואה | סן סלוודור, אל סלוודור |
| 23 ביולי 1992 |  |  |  | סן סלוודור, אל סלוודור |
אל סלוודור העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 באוגוסט 1992 |  פנמה | 1 - 0 |  קוסטה ריקה | פנמה סיטי, פנמה |
| 16 באוגוסט 1992 |  |  |  | פנמה סיטי, פנמה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 באוגוסט 1992 |  קוסטה ריקה | 5 - 1 |  פנמה | סן חוסה, קוסטה ריקה |
| 23 באוגוסט 1992 |  |  |  | סן חוסה, קוסטה ריקה |
קוסטה ריקה העפילה לסיבוב השני.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים > סיבוב שני > בית 1

מקסיקו והונדורס העפילו לסיבוב הגמר.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים > סיבוב שני > בית 2

אל סלבדור וקנדה העפילו לסיבוב הגמר.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים > סיבוב הגמר

מקסיקו העפילה למונדיאל וקנדה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
אסיה

המשחקים באסיה התנהלו בשני סבבים:
סיבוב ראשון: 30 הנבחרות חולקו ל-6 בתים בני חמש נבחרות כל אחד, אם כי בתים 2 ו-5 היו עם ארבע נבחרות בעקבות פרישת מיאנמר ונפאל. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעמיים. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: 6 הנבחרות שהעפילו מהסיבוב הראשון שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת בטורניר שנערך בקטר. שתי הנבחרות הראשונות בבית העפילו למונדיאל.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 1

עיראק העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 2

איראן העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 3

קוריאה הצפונית העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 4

קוריאה הדרומית העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 5

ערב הסעודית העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב ראשון > בית 6

יפן העפילה לסיבוב הגמר.
אסיה > סיבוב הגמר

ערב הסעודית וקוריאה הדרומית העפילו.
אוקיאניה

לפני תחילת המוקדמות באוקיאניה פרשה סמואה, ולפיכך נותרו שש נבחרות בהתמודדות על רבע מקום. המשחקים התנהלו בשני סבבים:
סיבוב ראשון: 6 הנבחרות חולקו לשני בתים בני 3 נבחרות כל אחד. 3 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר: שתי הנבחרות שהעפילו מהסיבוב הראשון שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
אוקיאניה > סיבוב ראשון > בית 1

אוסטרליה העפילה לסיבוב הגמר.
אוקיאניה > סיבוב ראשון > בית 2

ניו זילנד העפילה לסיבוב הגמר.
אוקיאניה > סיבוב הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 במאי 1993 |  ניו זילנד | 0 - 1 |  אוסטרליה | אוקלנד, ניו זילנד |
| 30 במאי 1993 |  |  |  | אוקלנד, ניו זילנד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 ביוני 1993 |  אוסטרליה | 3 - 0 |  ניו זילנד | מלבורן, אוסטרליה |
| 6 ביוני 1993 |  |  |  | מלבורן, אוסטרליה |
אוסטרליה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה.
פלייאוף בין-יבשתי

לראשונה בתולדות המונדיאלים נערכו שני סבבים של פלייאוף בין-יבשתי. הנבחרות מאוקיאניה ומצפון, מרכז אמריקה והקריביים שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית חוץ. המנצחת במשחקים אלה העפילה לשלב הפלייאוף השני מול נציגת דרום אמריקה, ושיחקה נגדה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים האלה העפילה למונדיאל.
פלייאוף בין-יבשתי > צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 ביולי 1993 |  קנדה | 2 - 1 |  אוסטרליה | אדמונטון, קנדה |
| 31 ביולי 1993 |  |  |  | אדמונטון, קנדה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 באוגוסט 1993 |  אוסטרליה | 2 - 1‏ה |  קנדה | סידני, אוסטרליה |
| 15 באוגוסט 1993 |  |  |  | סידני, אוסטרליה |
אוסטרליה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי דרום אמריקה/צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה לאחר ניצחון 4 - 1 בדו-קרב פנדלים.
פלייאוף בין-יבשתי > דרום אמריקה/צפון, מרכז אמריקה והקריביים/אוקיאניה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 באוקטובר 1993 |  אוסטרליה | 1 - 1 |  ארגנטינה | סידני, אוסטרליה |
| 31 באוקטובר 1993 |  |  |  | סידני, אוסטרליה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 בנובמבר 1993 |  ארגנטינה | 1 - 0 |  אוסטרליה | בואנוס איירס, ארגנטינה |
| 17 בנובמבר 1993 |  |  |  | בואנוס איירס, ארגנטינה |
ארגנטינה העפילה.
הנבחרות שהעפילו

| נבחרת | הופעות במונדיאלים | רצף | הופעה אחרונה |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 11 | 6 | 1990 |
|  בלגיה | 9 | 4 | 1990 |
|  בוליביה | 3 | 1 | 1950 |
|  ברזיל | 15 | 15 | 1990 |
|  בולגריה | 6 | 1 | 1986 |
|  קמרון | 3 | 2 | 1990 |
|  קולומביה | 3 | 2 | 1990 |
|  גרמניה (אלופה) | 13 | 11 | 1990 |
|  יוון | 1 | 1 | – |
|  איטליה | 13 | 9 | 1990 |
|  קוריאה הדרומית | 4 | 3 | 1990 |
|  מקסיקו | 10 | 1 | 1986 |
|  מרוקו | 3 | 1 | 1986 |
|  הולנד | 6 | 2 | 1990 |
|  ניגריה | 1 | 1 | – |
|  נורווגיה | 2 | 1 | 1938 |
|  אירלנד | 2 | 2 | 1990 |
|  רומניה | 6 | 2 | 1990 |
|  רוסיה | 8 | 4 | 1990 |
|  ערב הסעודית | 1 | 1 | – |
|  ספרד | 9 | 5 | 1990 |
|  שוודיה | 9 | 2 | 1990 |
|  שווייץ | 7 | 1 | 1966 |
|  ארצות הברית (מארחת) | 5 | 2 | 1990 |
הערות שוליים

↑  כולל 10 הופעות כגרמניה המערבית בין 1954 ל-1990
↑  כולל הישגיה של ברית המועצות
| גביע העולם בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | אורוגוואי 1930 • איטליה 1934 • צרפת 1938 • ברזיל 1950 • שווייץ 1954 • שוודיה 1958 • צ'ילה 1962 • אנגליה 1966 • מקסיקו 1970 • גרמניה המערבית 1974 • ארגנטינה 1978 • ספרד 1982 • מקסיקו 1986 • איטליה 1990 • ארצות הברית 1994 • צרפת 1998 • יפן וקוריאה הדרומית 2002 • גרמניה 2006 • דרום אפריקה 2010 • ברזיל 2014 • רוסיה 2018 • קטר 2022 • קנדה, מקסיקו וארצות הברית 2026 • ספרד, פורטוגל, מרוקו, ארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי 2030 • ערב הסעודית 2034 |  |
| משחקי גמר | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010  • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
הנבחרות שהעפילו והישגיהן
מיכה הלוי

| --- | --- |

הרב הלוי, 2024
 לידה:  13 בינואר 1964 (בן 61) כ"ח בטבת ה'תשכ"ד
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום פעילות:  פתח תקווה, תל אביב
 השתייכות:  ציונות דתית
 רבותיו:  הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב חיים שטיינר, הרב מרדכי שטרנברג
 חיבוריו:  ערך את כתבי הרב שלמה גורן
 
 תפקידים נוספים:  רב ראשי של פתח תקווה  ראש ישיבת "עטרת נחמיה" בשכונת נחלת יצחק בתל אביב
הרב מיכה הלוי עם הרב שלמה משה עמאר בעלייה לקרקע בשבי דרום
הרב מיכה הלוי (נולד בכ"ח בטבת ה'תשכ"ד, 13 בינואר 1964) הוא רב ישראלי המשמש כרבה הראשי האשכנזי של פתח תקווה וראש ישיבת "עטרת נחמיה" בתל אביב. כיהן במשך למעלה מ-20 שנה כרב שכונת נחלת יצחק בתל אביב-יפו. היה מועמד לתפקיד הרב הראשי לישראל.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב לשלום ולחיה הלוי. למד בישיבת נחלים ובישיבת מרכז הרב אצל הרצי"ה קוק, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב חיים שטיינר והרב מרדכי שטרנברג, ורואה באחרון את רבו המובהק. לצד זאת, הרב הלוי רואה ברב שלמה גורן אחד מרבותיו, וערך, ייעץ או ריכז את ההוצאה לאור של מרבית ספרי ההלכה והמחשבה של הרב גורן. שירת בצה"ל בחיל התותחנים.
ביוגרפיה > פעילות רבנית בתל אביב וראשות ישיבת "עטרת נחמיה"

בתחילת שנות ה-90 עבר לתל אביב והקים בה כולל בשם "מכתם לדוד". כעבור זמן התמנה לרב שכונת נחלת יצחק ורב בית הכנסת "הפועל המזרחי". במקביל שימש במשך תשע שנים כר"מ בישיבת אור עציון. בתקופה זו כיהן כחבר בוועדת הכשרות של הרבנות בתל אביב, הקים בה בית הוראה טלפוני והופקד על תחום כשרות בתי המלון בעיר.
בשנת ה'תש"נ (1990) הקים את עמותת "אביב התורה" והוא עומד בראשה. העמותה מעודדת מחנכים דתיים להתגורר בתל אביב ולהשתלב בחינוך הדתי בה, מפעילה גני ילדים וצהרונים שבהם לומדים יחד ילדים דתיים וחילונים, וכן מדרשה שמקיימת ימי לימוד תורה שבועיים לנשים מהעיר ומחוץ לה.
בשנת ה'תש"ס הקים את הישיבה הגבוהה עטרת נחמיה בשכונת נחלת יצחק שבתל אביב, בראשה הוא עומד עד היום. בנשיאות הישיבה עומד הרב חיים שטיינר, מרבותיו של הרב הלוי בישיבת מרכז הרב.
בשנות העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 פעל לצד תנועת ויצו תל אביב לקליטת עולים בשכונה. מאז שנת ה'תש"ס (2000) משמש כיועץ הלכתי לעמותת "רעות" המפעילה בתי אבות ובית חולים סיעודיים בתל אביב ובירושלים. הוא חבר בוועדת הלסינקי של משרד הבריאות. בשנת 2007 הקים את פרויקט "עולים בהצלחה" לקליטת יהודי אתיופיה ביפו והביא למינויו של רב קהילה בן העדה הפועל לצדו למען הקהילה המקומית.
ביוגרפיה > הרב הראשי האשכנזי בפתח תקווה

בכ"ח שבט ה'תשע"ב (21 בפברואר 2012) נבחר ברוב גדול לתפקיד הרב הראשי האשכנזי של פתח תקווה, לצד עמיתו הרב בנימין אטיאס, הרב הראשי הספרדי. הקים בעירו מערך כשרות ייחודי, במסגרתו תאגיד כשרות אשר כפוף באופן שוטף לדרישות הרבנות המקומית, מעסיק ומפעיל משגיחי כשרות, כך שהמשגיחים אינם מקבלים את משכורתם מבתי העסק.
בשנת התשע"ו (2016) עמד בראשות ועדה מיוחדת מטעם הרבנות הראשית לבחינת מערך הכשרות בישראל. באותה שנה, בשל מחלה, העביר הרב יעקב אדלשטיין את סמכויותיו בתחום הכשרות ברמת השרון לרב הלוי. בשנת ה'תשפ"ב הצטרף כחבר במועצה הציבורית של "בית הציונות הדתית".
מדי חודש אלול נוהג לקיים בעירו שורת שיעורי תורה בלמעלה ממאה מוקדים שונים, באירוע המכונה "מסע המושבה". בתקופת המחאה נגד הרפורמה המשפטית הוזמן בידי תומכי הרפורמה ומתנגדיה לפתוח "מעגלי שיח" משותפים בכיכר גורן בעיר. לצד רעייתו הקים את "יסודות - מרכז יהודי למשפחה", במסגרתו מתקיימים הרצאות וסדנאות, בית הוראה למענה על שאלות הלכתיות, קו טלפוני לשאלות בנושאי משפחה וכנסי קיץ לנשים בעיר.
ביוגרפיה > מועמדות לתפקיד הרב הראשי לישראל

בשנת ה'תשפ"ג הודיע על כוונתו להתמודד על תפקיד הרב הראשי לישראל. בחשוון תשפ"ג (שלהי 2022), ועדה שהקים הרב חיים דרוקמן במטרה להציג מועמד ציוני-דתי מוסכם לתפקיד הרב הראשי לישראל, בחרה ברב הלוי על פני הרב אליעזר איגרא. לאחר מכן, בסיוון תשפ"ג (יוני 2023), ועדת רבנים מוסכמת שנייה שהקים הרב יעקב אריאל, לבקשתו של יו"ר מפלגת הציונות הדתית שר האוצר בצלאל סמוטריץ', בחרה (בסיבוב שני) את הרב מאיר כהנא, אב בית דין בבית הדין הרבני באשקלון, על פני הרב איגרא והרב הלוי.
באייר תשפ"ד, הודיעה ועדת הרב אריאל כי לאור פעילות של "מועמדים רבים נוספים, מהציבור הדתי וקרבתו", נגד החלטת הוועדה, וערעורים כנגדה מצד אנשי ציבור – הוועדה מכירה בכך שלא הצליחה להעמיד "מועמד מוסכם" והיא מעבירה את הסמכות ליישם את החלטת הוועדה בנושא הבחירות לרבנות הראשית חזרה לבצלאל סמוטריץ', אך הבהירה שהחלטת הוועדה לא השתנתה והיא עדיין בתוקף.
בר"ח אלול ה'תשפ"ד, במסגרת הבחירות לרבנות הראשית לישראל (2024), הודיע הרב הלוי על כוונתו להתמודד על תפקיד הרב הראשי האשכנזי לישראל. כשלושה שבועות לאחר מכן הודיע בצלאל סמוטריץ', על תמיכת מפלגתו ברב הלוי לתפקיד הרב הראשי. בבחירות שנערכו לאחר כשבוע נקבע כי הרב הלוי קיבל 40 קולות, לצד הרב קלמן בר, רבה של נתניה, שקיבל אף הוא 40 קולות. זאת לאחר שהיועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, קבעה כי קול נוסף של הרב הלוי שהיה בו בכדי להכריע נפסל משום שלא הוכנס למעטפה הנכונה. ועדת הבחירות קבעה כי יערך סבב בחירות שני בין השניים. לאור זאת חתמו למעלה מ-70 רבנים על הצטרפות לקריאת הרב יעקב אריאל לתמיכה ברב הלוי. הרב אריאל פרסם סרטון בו קרא בקולו להצביע לרב הלוי. בסבב בחירות שני שנערך בין הרב הלוי והרב בר, קיבל האחרון 77 קולות וניצח בבחירות לתפקיד הרב הראשי לישראל, לעומת הרב הלוי אשר קיבל 58 קולות.