stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המשרד לענייני קרים (רוסיה)
הערות שוליים

↑  Работу Савельева будет курировать Козак
↑  Подписаны указы о создании Министерства по делам Крыма и назначении Олега Савельева Министром по делам Крыма
↑  Вести. Ru:Олег Савельев возглавит министерство по делам Крыма
1 2  "Постановление Правительства Российской Федерации от 10.05.2014 г. № 427 «О Министерстве Российской Федерации по делам Крыма»". government.ru. 2014-05-10. נבדק ב-2015-08-20.
↑  Подписан Указ об упразднении Министерства по делам Крыма
↑  "Указ Президента Российской Федерации от 31 марта 2014 «О Министре Российской Федерации по делам Крыма»". אורכב מ-המקור ב-2014-04-07. נבדק ב-2014-03-31.
הפשע (סדרת טלוויזיה, 2017)

| --- | --- |
 סוגה:  פשע, דרמה
 בימוי:  מקסים ואסילנקו אלכסנדר קיריינקו
 שחקנים:  דריה מורוז פאבל פרילוצ'ני אנדריי סמוליאקוב אולג ואסילקוב
 פסקול:  דניס קופיטוב ולדימיר אוסינסקי
 ארץ מקור:  רוסיה
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  20
 הפקה
 מפיק:  טימור ויינשטיין
 חברת הפקה:  Weit Media VGTRK
 אתר צילומים:  סבטוגורסק, מחוז לנינגרד
 צלמים:  יגור קוצ'וביי
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  רוסיה-1
 תקופת שידור מקורית:  24 ביולי 2017 – הווה
 קישורים חיצוניים
 https://russia.tv/brand/show/brand_id/62048/
 
הפשע (ברוסית: Преступление) היא סדרת דרמה ופשע רוסית. הסדרה מבוססת על סדרה דנית בשם "Forbrydelsen", שפותחה גם לקהל האמריקאי על ידי ונה סוד בסדרה בשם "ההריגה". הסדרה הרוסית צולמה בשנת 2015 ועונתה הראשונה עלתה לשידור ב־24 ביולי 2017 בערוץ רוסיה-1.
עלילת הסדרה > עונה ראשונה

אלכסנדרה מוסקבינה, בלשית מוערכת ואהודה במחלק הרצח של משטרת סנקט פטרבורג, מתחילה את יומה האחרון במשטרה. היא אמורה לטוס עוד באותו לילה למוסקבה, עם בנה בן ה 13, וארוסה שעימו היא אמורה להתחתן בעוד 3 שבועות. היא יוצאת לקריאה – אחרונה בתפקיד – לפארק עירוני שבו נתגלו ראיות שמצביעות על רצח אפשרי של נערה בת 18 ועימה צ'יסטיאקוב – בלש שעבר ממחלק הסמים במחוז ואמור להחליף אותה בתפקיד. בזירה עצמה לא מתגלה גופה, אך נמצאים ראיות שמפנות את הבלשים למשפחת לברוב, שם עולה החשד שהבת – טניה – נעדרת. לאחר יום של חיפושים, מתגלה גופתה של טניה בתא מטען של מכונית שהוטבעה באגם בפארק. היא נמצאת כפותה, והראיות מצביעות על כך שהיא הייתה עדיין בחיים כשהמכונית הוטבעה. הרכב מתגלה כשייך לחבר מועצת העיר, המתמודד על הבחירות למושלות המחוז.
כל פרק מתאר יום בחקירה, ובמקביל לחקירה, שמתפתחת בצורה מפותלת ומלאת תפניות, מוצגים מספר קווי עלילה:
מערכת היחסים המתפתחת בין מוסקבינה לצ'יסטיאקוב וחייהם האישיים; עברה הקשה של מוסקבינה כאחת שגדלה במשפחות אומנות, מערכת היחסים הסבוכה בינה ובין בנה המתבגר, הנטייה שלה "לאבד את עצמה" בחקירה והקשיים שלה במחויבות זוגית. ועברו של צ'יסטיאקוב כמכור לסמים – על כל הקשיים הנלווים בגמילה ובנתק ממשפחתו.
חייה של משפחת לברוב בעקבות הרצח; הקשיים בהתמודדות של בני המשפחה והקרובים עם הרצח, עם הגילויים שהרצח מעלה על טניה, עם בעיות כספיות, עם עברו של האב והקשרים שהיו לו עם המאפיה ובעיקר עם המתחים הפנימיים שנוצרים במהלך ההתפתחויות בחקירה.
מאבק הבחירות על ממשלת המחוז בין המושל המכהן לבין מטה הבחירות של המועמד למושלות; המתחים, התככים, ההתמודדות עם שאלות של ערכים לעומת רווחים פוליטיים, מערכות היחסים האישיים, ובעיקר ניסיונות ההתמודדות עם החקירה שבדרכים שונות מתגלה כקשורה ומשפיעה על מסע הבחירות.
עלילת הסדרה > עונה שנייה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
דמויות > דמויות ראשיות

אלכסנדרה מוסקבינה (מגולמת על ידי דריה מורוז) – בלשית המשטרה הראשית
אנדריי צ'יסטיאקוב (מגולם על ידי פאבל פרילוצ'ני) – החוקר החדש ממחלק הסמים שמצטרף לאלכסנדרה בחקירה.
הפשיטה של גולני על מזרעה אל חמרה

הפשיטה של גולני על מזרעה אל חמרה הוא מבצע צבאי בלבנון, שנערך על ידי חטיבת גולני ב-30–31 באוקטובר 1987. [דרושה הבהרה]
ההכנות למבצע

במסגרת הקו ההתקפי שהוביל אלוף פיקוד הצפון, יוסי פלד, כנגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון, הוחלט לפשוט על בסיסי החזבאללה בכפרים זאותר א-שרקיה ומזרעת אל-חמרה, ששימש בסיס פעילות לפעילי הארגון בדרום לבנון. המבצע הוטל על חטיבת גולני, עליה פיקד אל"ם גבי אשכנזי. כוח אחד מהחטיבה נועד לתקוף את מזרעת אל-חמרה, ואילו את זאותר א-שרקיה תקף כוח מסיירת גולני, עליה פיקד רס"ן ארז גרשטיין.
מהלך המבצע

כוח גולני, בפיקוד אשכנזי, נע רגלית לעבר היעדים ממוצב הבופור ועד לנקודת הפיצול, שבה נע הכוח בפיקוד גרשטיין לעבר הכפר זאותר א-שרקיה והכוח השני לעבר הכפר מזרעת אל-חמרה. לאחר שהכוחות קרבו ליעדים, התגנב כוח החוד של הסיירת לעבר פעיל חזבאללה ששמר על בסיס הארגון בזאותר א-שרקיה והרג אותו מטווח קרוב. עם פתיחת האש ביעד השני, ניתן האות גם לכוח שתקף את בסיס החזבאללה במזרעת אל-חמרה לפעול. הכוח פגע במספר פעילי חזבאללה בשני היעדים ונסוג לישראל ללא נפגעים.
הערות שוליים

↑  משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמוד 29, "באחד המבצעים פשט כוח של גולני, בפיקוד המח"ט גבי אשכנזי, על בסיס של החזבאללה שאותר בחווה חקלאית המכונה מזרעת אל-חמרא שברמת נבטיה. כוח הסיירת, בפיקודו של ארז, שהוביל את המבצע, התגנב עד שהגיע ממש מתחת לאפם של השומרים. אז פתח באש וחיסלם. מעללי ההתגנבות למזרעת אל-חמרא סופרו בחטיבה עוד שנים רבות".
↑  רון בן ישי, חיי במלחמה, ידיעות ספרים, 2021, עמודים 320-317.
↑  גל פרל פינקל, חוזרים ללבנון, דרך הטלוויזיה, באתר זמן ישראל, 28 באפריל 2020.
↑  רון בן ישי, "אנחנו הולכים הלילה על יעדים של החזבאללה", ידיעות אחרונות, ‏ 1 בנובמבר 1987, עמוד 9, כפי שהועלה באתר "פרש".
↑  גל פרל פינקל, "אמביציה ותשוקה לא מרוסנת לאקשן", באתר זמן ישראל, 17 במרץ 2021.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מבצעי צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הפארק הלאומי קנצ'נדזונגה

הפארק הלאומי קנצ'נדזונגה (בהינדית: कंचनजंगा राष्ट्रीय उद्यान) הוא פארק לאומי, השוכן בצפון-מערב מדינת סיקים שבצפון-מזרח הודו. הפארק נוסף לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ביולי 2016, והיה לאתר המורשת העולמית המעורב (כלומר גם טבעי וגם תרבותי) הראשון של הודו. הוא נכלל בתוכנית אדם וביוספירה (אנ') של אונסק"ו. הפארק קרוי על שם הר קנצ'נג'נגה (תעתיק חלופי לשם המקורי), שהוא, בגובה של 8,586 מטרים, הפסגה השלישית בגובהה בעולם. הפארק הוקם לראשונה בשנת 1977 על שטח בן 849.5 קילומטרים רבועים, ב-1997 הוכפל שטח הפארק ל-1,784 קילומטרים רבועים (כ-25% משטח סיקים).
גאוגרפיה

הפארק הלאומי קנצ'נדזונגה משתרע על שטח של 1,784 קילומטרים רבועים ברכס ההימלאיה בצפון-מערב מדינת סיקים שבצפון-מזרח הודו. הפארק מתאפיין בהפרש גבהים יוצא דופן של כ-7 קילומטרים על פני מרחק אווירי של 40 קילומטרים, מהמקום הנמוך ביותר בפארק בגובה 1,220 מטרים מעל גובה פני הים ועד פסגת הר קנצ'נג'נגה בגובה 8,586 מטרים, הפסגה השלישית בגובהה בעולם. הנוף מורכב ממגוון ייחודי של שפלות, עמקים המוקפים הרים תלולים והרים מכוסים בשלג, בהם 20 פסגות מעל גובה 6,000 מטרים. יש בפארק שמונה עשר קרחונים כולל קרחון זמו (Zemu), אחד הגדולים באסיה, המשתרע על שטח של כ-107 קילומטרים רבועים. כמו-כן יש בפארק 73 אגמים קרחוניים, כולל יותר משמונה עשר אגמים צלולים בגובה רב. הפארק הוא מקור לשני נהרות ראשיים: טיסטה (אנ') ורנגיט (אנ').
השינוי המהיר בגובה משפיע על האקלים, על משטר המשקעים, ובהמשך על החי והצומח של האזור. האקלים בפארק הוא אקלים מונסון עם עונה גשומה ממושכת בין מאי לאמצע אוקטובר; אולם האקלים משתנה גם ביחס לגובה והחשיפה. לכן הטמפרטורה וגם כמות המשקעים הממוצעת עשויים להשתנות באופן משמעותי מקו פרשת מים אחת לאחרת. בחורף יורד בפארק שלג רב.
צמחייה

הצמחייה בפארק מחולקת לארבעה אזורים אופייניים: סובטרופי (1200–2100 מטרים), ממוזג (2100–3100 מטרים), תת--אלפיני (3100–4100 מטרים), ואלפיני (4100–4500 מטרים). הפארק הוא משכן לכמעט מחצית ממיני העצים, הסחלבים והרודודנדרון הקיימים בהודו ושליש ממיני צמחים בעלי פרחים. הוא מכיל את האזור הרחב והנרחב ביותר של קרומהולץ באזור ההימלאיה. המורדות מכוסים ביערות ראשוניים של עצי אלון, אשוח, שדר, אדר וערבה, כשקו העצים באזור זה גבוה במיוחד. צמחיית הפארק כוללת גם עשבים ושיחים אלפיניים בגובה רב יותר יחד עם צמחי מרפא ועשבי תיבול רבים.
בעלי חיים

הפארק הוא משכן לכמעט מחצית (כ-550) ממיני העופות הקיימים בהודו. כולל פסיון הדם, טרגופן פניני, שלך, נשר ההימלאיה, פרס, Tragopan melanocephalus‏, Columba curvirostra, חוגלה טיבטית, יונת השלג (Columba leuconota), מונאל ההימלאיה, Chrysococcyx maculatus, צופיתיים ועיט. מין חדש של ציפור שקיבלה את הכינוי קיכלי יערות ההימאליה התגלה בפארק ב-2016. שמה המדעי: Zoothera salimalii.
הפארק כולל מינים רבים של יונקים: איילי מושק, נמר השלג, טאר ההימלאיה, דול מצוי, דוב שפתני, גחניים, דוב שחור ההימלאיה, פנדה אדומה, קיאנג, כבש כחול מצוי, סרו, גוראל, טאקין, נמר ערפילי מצוי, חתול ביצות, חתול זהוב אסייתי, חתול נמרי בנגלי ומין סנאי דואה Hylopetes alboniger.
היסטוריה

התושבים המוקדמים ביותר באזור היו בני הקבוצה האתנית לפצ'ה (אנ'), שעבורם אין תיעוד של הגירה, ולכן ניתן היה לראות בהם את התושבים המקוריים של סיקים. המיתולוגיה מספרת כי הזוג הראשון של בני הלפצ'ה נוצר מתוך השלגים הטריים של הר קנצ'נג'נגה.
על פי תיעוד דתי ביקר בסיקים במאה השמינית הגורו פדמאסמבהאבה, שגיבש את הבודהיזם בטיבט ונערץ כבודהה שני, וקידש את הארץ. הוא הביא את הבודהיזם בפני תושבי סיקים ומספרים שהוא החביא ספרים בודהיסטים קדושים במקומות נסתרים בהרים.
הגעת הקבוצה האתנית של הבהוטיה (אנ') מטיבט במאה ה-13 מתעודת בהיסטוריה המיתולוגית, המתעדת את הסכם החברות שבין הלפצ'ה והבהוטיה.
בשנת 1642 הוקמה ממלכת סיקים על ידי שלושה לאמות שהכתירו את המלך הראשון של סיקים. במאה ה-19 ביקרה המשלחת הראשונה בשטח הפארק של ימינו ומשלחות נוספות נמשכו במאות ה-19 וה-20. כאשר כבשו את פסגת הר קנצ'נג'נגה לראשונה בשנת 1955, כיבדה המשלחת את אמונות הקהילה המקומית ועצרה מעט מטרים מתחת לפסגה.
הפארק ואמונות דתיות

ליבת המשמעות התרבותית של הפארק סובבת סביב רעיון הבייול (אנ'). מושג זה קשור לנרטיב על הגורו פדמאסמבהאבה, שביקר את אזור סיקים במאה השמינית וקידש את האזור כולו, וקרא לו בייול או 'ארץ נסתרת קדושה', גן עדן עלי אדמות. לא הוגדרו גבולותיו אך הבייול חולק לרמות גבוהות, רמות נמוכות ושפלות, כאשר הר קנצ'נג'נגה יושב כמו מלך על כס המלוכה, מכהן כמגן על האזור העליון של הבייול.
סביב הרעיון של בייול נכתבו כמה טקסטים ופותחו טקסים דתיים. בהם הנאיי-סול (Nay-Sol), הכולל תיאור של טקס מנחה לכל אלי הבייול, והנאיי-ייג (Nay-Yig), טקסט עדכני יותר המבוסס על מקור נבואי מהמאה ה-14, המכיל מעין מדריך לכל האתרים והאוצרות הקדושים של הארץ הנסתרת.
טקס חשוב נוסף הקשור לפארק הלאומי קנצ'נדזונגה ושאר האלים השומרים על הבייול הוא הפאנג להבסול (Pang Lhabsol), יוזמה של מלך סיקים מהמאות ה-17–18 ועדיין מבוצע מדי שנה. הטקס כולל מסלול דרך המנזרים הבודהיסטים העיקריים ומאפייני טבע בולטים המוזכרים בטקסטים מקודשים. הטקס הבודהיסטי המסוים הזה שזור בטקסים של הקבוצה האתנית לפצ'ה, המבוצעים על ידי שני שמאנים במקביל לביצוע הפאנג להבסול - האחד בצפון והשני בדרום סיקים. טקסים אלה בוצעו במשך יותר משלוש מאות שנים, ויחד עם הטקסטים בהם הם מתוארים מילאו תפקיד מכריע בעיצוב הזהות הסיקית והקשר שלה עם הסביבה.
הקשר הדתי אל הטבע כולל: אגמים, מערות, סלעים קדושים ופסגות קדושות. מנגד, מרכיבים מעשה ידי אדם של הקשרים בין בני האדם והסביבה הטבעית הם המנזרים, הצ'ורטנים, הגומפות (אנ') והריסות ארמונות מלוכה.
מנזר בודהיסטי בולט במיוחד באזור החיץ של אתר המורשת העולמית הוא הגומפה מנזר תולונג (אנ'), הנחשב למנזר הקדוש ביותר בסיקים.
יחד עם השקפת העולם הבודהיסטית קיימות גם האמונות המסורתיות של בני הלפצ'ה והבהוטיה. הלפצ'ה מאמינים במאייל ליאנג (Mayel Lyang), המקבילה לבייול, אבל מתארת ארץ נסתרת הקיימת רק לאורך מדרונות הר קנצ'נג'נגה. אל ההר קונגצ'ן (השם שבו מכנים הלפצ'ה את קנצ'נג'נגה) מגן על בני הלפצ'ה והוא מקור הפריון והמגוון הביולוגי. הקלאנים של בני הלפצ'ה משייכים את אבותיהם לפסגות ולאגמים. הם מאמינים שאחרי המוות הם יובלו בידי השמאנים אל ארץ אבותיהם.
בני הבהוטיה שהיגרו לסיקים מטיבט במאה ה-13 וחיו לצד בני הלפצ'ה אמצו חלק מההשקפות הדתיות של הלפצ'ה, אבל יש להם גם אמונות ייחודיות. הם מאמינים שבכל האלמנטים בטבע, כולל בעלי חיים, שוכנים ישויות אלוהיות. פגיעה בטבע או במרכיביו עלולה לגרום למחלות או למזל רע ויש צורך לבצע טקס ריפוי לכפר על הפגיעה.
סיורים בפארק

מרבית שבילי ההליכה בפארק מתחילים בעיירה יוקסום (אנ') (כ-145 קילומטרים מגנגטוק, בירת סיקים). ניתן לקבל את האישור הדרוש ממרכז החינוך לחיות בר ביוקסום או בכניסה לפארק. מחלקת התיירות של המדינה יחד עם סוכני נסיעות אחרים מארגנים טרקים לדזונגרי (4,050 מטר) ולמקומות אחרים. נקודת טיול פופולרית נוספת כוללת שביל לאגם הירוק עם לאצ'ן, כפר בצפון סיקים כנקודת ההתחלה. אזרחים זרים נדרשים לקבל היתר שטח מוגבל ממשרד הפנים, ממשלת הודו, דלהי לביקור בפארק ובאזור הקשור אליו. אזרחים הודים נדרשים לקבל אישור ממשרד הפנים של המדינה שלהם. גם אישורו של המנהל הראשי של אגף חיות הבר של המדינה הוא חובה לכל מי שמבקר בפארק.
ביאורים

↑  תוכנית מדעית בין -ממשלתית, שהושקה בשנת 1971 על ידי אונסק"ו, שמטרתה לבסס בסיס מדעי לשיפור היחסים בין אנשים וסביבתם.
↑  סוג של מנזר בודהיסטי טיבטי מבוצר, הכולל גם בית ספר
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Khangchendzonga National Park, UNESCO site
↑  Khangchendzonga National Park
↑  Himalayan Forest Thrush
1 2 3  Advisory Body Evaluation (ICOMOS)
↑  "Tholung Monastery (1789 A.D)". Department of Ecclesiastical Affairs, Government of Sikkim. Department of Information Technology Government of Sikkim. אורכב מ-המקור ב-15 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tholung Monastery Trekking - 10 Days". Alpine Adventure Club. Alpine Adventure Club Treks & Expedition.
↑  "Khangchendzonga National Park: Tholung monastery in the buffer zone of KBR". UNESCO World Heritage Centre.
אגם בפארק
רודודנדרון בפארק
צופית זנב-אש (Aethopyga ignicauda) בפארק
מבט על עמק למוני בפארק
הר הארקורט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,535 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס חבר העמים 
 קואורדינטות:  83°49′00″S 172°25′00″E﻿ / ﻿83.816667°S 172.416667°E﻿ / -83.816667; 172.416667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הארקורט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הארקורט
 
הר הארקורט או הר הרקורט (באנגלית: Mount Harcourt) הוא הר בקצה הצפוני של רכס חבר העמים, שבהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 1,535 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-1,660 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר ממוקם 9.2 קילומטרים ממזרח להר קיפין.
ההר ממוקם בסמוך להר רוברט סקוט, ומתנשא מעל צידו המזרחי של שפכו של קרחון בירדמור אל מדף הקרח רוס.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה בדצמבר 1908 על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909, בפיקודו של ארנסט שקלטון.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת נמרוד.
הערות שוליים

↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
1 2  מידע על גובה ההר
↑  מידע גאוגרפי על הר רוברט סקוט
הר הארקנס (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,900 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי המלכה מוד 
 קואורדינטות:  86°04′00″S 150°36′00″W﻿ / ﻿86.0667°S 150.6°W﻿ / -86.0667; -150.6
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הארקנס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הארקנס
 
הר הארקנס (באנגלית: Mount Harkness) הוא הר בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 3 קילומטרים דרומית לפסגות אורגן פייפס (שבהרי גות'יק).
הר הארקנס מהווה חלק מהגדה המזרחית של קרחון סקוט.
גובהו של ההר 1,900 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-2,494 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

ההר התגלה על ידי הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), הגיעה אל ההרים בדצמבר 1934.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר הוצע על ידי אדמירל משנה ריצ'רד א. בירד, וניתן לו בעת גילויו.
בירד הציע לקרוא להר על שמו של ברוס הארקנס (Bruce Harkness), חבר של ריצ'רד ס. ראסל ג'וניור (.Richard S. Russell, Jr) שהיה חבר בקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ממשלת ניו זילנד
↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  הר הארקנס אינו מהווה חלק מהרי גות'יק.
↑  לפי הגאזט האנטארקטי האוסטרלי, הגאזט האנטארקטי הניו זילנדי ומקור נוסף, גובהו של ההר 1,676 מטרים מעל פני הים
↑  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
הליגה הצרפתית השלישית בכדורגל

| --- | --- |

 שם מלא:  הליגה הצרפתית השלישית בכדורגל
 תחום:  כדורגל 
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הצרפתית 
 מדינות:  צרפת 
 קבוצות:  18
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים) 
 מפעל גבוה:  ליגת המשנה הצרפתית בכדורגל 
 מפעל מקביל:  הגביע הצרפתי
 מפעל נמוך:  נאסיונל 2 
 אתר רשמי
 
הליגה הצרפתית השלישית בכדורגל (בצרפתית: Championnat de France National), המכונה גם מחלקה 3, היא הליגה השלישית במבנה הליגות של הכדורגל הצרפתי, מאחורי ליגה 1 וליגה 2. הליגה מורכבת משמונה עשר מועדונים המתמודדים על עלייה לליגה 2, שהיא הליגה השנייה בצרפת. בליגה משתתפים מועדונים מקצועיים, חצי מקצועיים וחובבנים.
פורמט נוכחי

הליגה משוחקת מחודש אוגוסט עד חודש מאי, כאשר כל קבוצה פוגשת את שאר הקבוצות פעמיים, פעם בבית ופעם בחוץ. סך הכל, כל קבוצה משחקת 34 משחקים בעונה. המשחקים משוחקים בדרך כלל בין החודשים אוגוסט למאי לרוב, בסוף השבוע. שבוע לפני חג המולד, הליגה נכנסת לפגרת חורף, אשר נמשכת עד השבוע השני של ינואר. עבור ניצחון, הקבוצה מקבלת שלוש נקודות, בעבור תיקו נקודה אחת, ובעבור הפסד- לא מקבלים נקודות. הקבוצות מדורגות לפי כמות נקודות, לאחר מכן מאזן שערים ובסוף לפי שערי זכות. בסוף כל עונה, המועדון עם הכי הרבה נקודות, מוכתר כאלוף הליגה. אם מספר הנקודות שווה, הקבוצה בעלת הפרש השערים הגבוה ביותר מוכתרת כאלופה. אך אם גם מספר הנקודות, מאזן השערים ומספר שערי הזכות עדיין שווים, הקבוצות חולקות את אותו המיקום. אם המיקום יקבע את האליפות, עליית ליגה או ירידת ליגה, בין הקבוצות אשר נמצאות במיקום שווה יערך משחק פלייאוף במקום נייטרלי, כאשר המנצחת זוכה באליפות, עולה ליגה, או ניצלת מירידה לליגה הרביעית.
פורמט נוכחי > עליית ליגה

הקבוצות אשר מסיימות בשלושת המקומות הראשונים בליגה, מעפילות לליגה השנייה (ליגה 2). אם יש שתי קבוצות המסיימות במקום השלישי, הן עורכות ביניהן משחק פלייאוף במגרש נייטרלי, כאשר המנצחת עולה ליגה, ואילו המפסידה נשארת בליגה.
פורמט נוכחי > ירידת ליגה

ארבע הקבוצות אשר מסיימות בתחתית הליגה, יורדות לליגת החובבנים, וארבע המנצחות של הבתים בליגה הרביעית מחליפות אותן. במקרה של שתי קבוצות המסיימות בצוותא במקום הארבע עשרה, המוביל לליגת החובבנים, הן עורכות ביניהן משחק פלייאוף במגרש נייטרלי, כאשר המנצחת נשארת בליגה, ואילו המפסידה יורדת לליגת החובבנים.
היסטוריה

הליגה השלישית הוקמה בשנת 1993 על ידי התאחדות הכדורגל הצרפתית, תחת השם "נשיונל 1". היא מחליפה את הדיוויסיון 3 (מחלקה 3), ומכאן גם כינויה. עד שנת 1997, הליגה הייתה מורכבת משני בתים, כשבכל בית שמונה עשרה קבוצות. מעונת 1997/1998 עד עונת 2012/2013 הליגה הורכבה מעשרים קבוצות (למעט עונת בעונת 2011/2012 כשהיו בליגה היו 21 מועדונים). בשנת 2013, כדי להעלות את הרמה והאיכות ולהפוך את הליגה לאטרקטיבית יותר, החליטה התאחדות הכדורגל הצרפתית לצמצם את מספר קבוצות הליגה לשמונה עשרה במקום עשרים.
אלופות הליגה לפי שנים

משנת 1993, כשהליגה הוקמה ועד שנת 1997, כאשר מבנה הליגה שונה לבית אחד במקום שניים:
| עונה | אלופת בית א' | אלופת בית ב' |
| --- | --- | --- |
| 1993/1994 | גנגאן | שאטורו |
| 1994/1995 | לוריאן | SAS אפינאל |
| 1995/1996 | סטאד בריוכים | ספורטינג טולון ואר |
| 1996/1997 | ES וואסקהאל | נים אולימפיק |
משנת 1997 ועד היום:
| עונה | אלופה |
| --- | --- |
1997/1998: מועדון כדורגל אז'אקסיו
1998/1999: CS לוהאנס קוויזו
1999/2000: AS בוביה אואז
2000/2001: גרנובל פוט 38
2001/2002: קלרמון פוט 63
2002/2003: ראסינג בזאנסון
2003/2004: סטאד ריימס
2004/2005: מועדון הכדורגל ולנסיאן
2005/2006: שארמווה ניור FC
2006/2007: קלרמון פוט 63
2007/2008: ונץ OC
2008/2009: FC איסטרה
2009/2010: אוויאן
2010/2011: ספורטינג קלוב דה בסטיה
2011/2012: נים אולימפיק
2012/2013: US קריטייל לוסיטאנוס
2013/2014: US אורליאנס
2014/2015: מועדון הכדורגל הכוכב האדום
2015/2016: שטרסבורג
2016/2017: שאטורו
2017/2018: מועדון הכדורגל הכוכב האדום
2018/2019: רודקס
ראו גם

הגביע הצרפתי
ליגה 2
המשרד לענייני הודו

מבנה משרד הודו, משרד המושבות ומשרד החוץ הבריטי בוייטהול, לונדון, 1866
המשרד לענייני הודו (באנגלית: India Office) היה משרד ממשלתי בריטי שפעל בין השנים 1858 ל-1947 לניהול ענייני הודו הבריטית (הראג' הבריטי) והפרובינציות שלה, שטח שכלל את המדינות המודרניות הודו, בנגלדש, פקיסטן, סרי לנקה, בורמה ושטחים אחרים בשליטה בריטית סביב האוקיינוס ההודי והשטחים השולטים על נתיבי הים אליה. בראש המשרד ניצב מזכיר המדינה לענייני הודו, שהיה חבר קבינט ממשלת בריטניה ולידו פעלה כגוף מייעץ המועצה לענייני הודו.
רקע היסטורי

בשנת 1600 נוסדה חברת הודו המזרחית הבריטית כחברה ציבורית למסחר, בעיקר מסחר תבלינים עם הודו וציילון. בין השנים 1612–1757 התאפיינה הנוכחות הבריטית בהודו באופן של ערי מסחר המוגנות על ידי מצודות עם חילות מצב מצומצמים. ערים אלו התרכזו תחילה לאורך החוף המערבי ובהמשך גם בחוף המזרחי, עד למפרץ בנגל. לאחר הקמת סוראט (1612), הוקמו בין השאר תחנות מסחר במדראס (1639), בומביי (1668) וקולקטה (1690). בשנת 1647 היו לחברה 23 תחנות מסחר או 'מפעלים' שכאלה, כאשר הערים המרכזיות היו קולקטה, בומביי ומדראס, אלו הפכו לימים למרכזי השלטון של שלושת מחוזות השלטון בהודו.
ניצחון כוחות חברת הודו המזרחית בקרב פלסי (1757) היה נקודת מפנה במעורבות הבריטית בהודו משום שציין את השלב בו חברת הודו הבריטית התחילה לשלוט ישירות על טריטריות בהודו. במהלך המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, הפך השלטון הבריטי בהודו לכוח החזק והדומיננטי בתת-היבשת. הכוחות האירופאים בהודו הלכו ודעכו לכדי מספר בודד של ערים הולנדיות, צרפתיות ופורטוגליות. האימפריה המוגולית הלכה ודעכה החל משנות ה-30 של המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 התקיימה רק באופן פורמלי, האימפריה המראטהית שניסתה לתפוס את מקום המוגולים, הייתה אף היא בדעיכה כנגד ההתרחבות הבריטית. מספר מערכות ומלחמות כנגד ממלכות הודיות שונות הביאו את חברת הודו המזרחית לשלוט בחלקים הולכים וגדלים של תת-היבשת, בין היתר ארבע מלחמות כנגד ממלכת מייסור (1767–1799) ושלוש מלחמות כנגד האימפריה המראטהית (1775–1818). לאחר 1818 עם הניצחון הבריטי כנגד האימפריה המראטהית וביטולה למעשה, שלטו הבריטים באופן ישיר או דרך ממלכות חסות, ברוב הגדול של הודו.
במאי 1857 התפרץ המרד ההודי ברחבי צפון ומרכז הודו. כתוצאה מהטראומה שבהתפרצות הדרמטית של המרד וניהולו הבעייתי, למרות הדיכוי שלו לבסוף, בוטל שלטון החברה המזרחית ההודית וזה הוחלף בשלטון ישיר של הממלכה המאוחדת. החל מאוגוסט 1858 אם כן, כוחות צבא הודו הבריטית וגופי הניהול והאדמיניסטרציה עברו לידי השלטון הבריטי. לשם כך הוקם המשרד לענייני הודו בממשלה הבריטית שהיה אחראי לניהול הודו בפיקוח הפרלמנט.
מבנה ותפקוד

השר הממונה היה מינוי פוליטי של ראש ממשלת בריטניה ולצידו תפקדה מועצה מייעצת של פקידים, אנשי מסחר ואנשי צבא שטוו את המדיניות והאסטרטגיה הבריטית לשלטון בהודו גופא ובטריטוריות המאבטחות את הנתיב הימי אליה. המוציא לפועל של המדיניות היה מושל הודו (שנקרא Viceroy of India) והמערכת האדמיניסטרטיבית עליה הופקד, כולל צבא הודו הבריטית. מכוח המנדט "לפקח ולהכווין" את כל הפעילות ההודית פעל המשרד גם בתחום הטלגרף בדרום-מזרח אסיה, ניהול תעלת סואץ.
רק לאחר מלחמת העולם הראשונה, במסגרת החוקים India Acts of 1919 ו-1935 India Acts of הועברו פונקציות ניהוליות ושלטוניות מפיקוח ישיר של המשרד לגורמים בהודו, באוקיינוס ההודי ובדרום מזרח אסיה. בשנת 1937 הופרדו בורמה ודרום מזרח אסיה ממשרד הודו, תוך הקמתו של "המשרד לענייני בורמה", שנשלט על ידי אותו שר (שכינויו הורחב למזכיר המדינה לענייני הודו ובורמה) ושכן באותו בניין בוייטהול.
עם הצעדים לקראת קבלת העצמאות של הודו, פקיסטן ובורמה ב-1947 נסגר המשרד.
אזורים נוספים בניהול המשרד לענייני הודו

לפי ההגדרה שלט המשרד על כל השטחים השולטים על נתיבי הסחר (בעיקר הסחר הימי) להודו ודרכי התקשורת עם תת-היבשת ההודית שהיו בשליטה בריטית או בהשפעה בריטית. בהם:
איי האוקיינוס ההודי: סרי לנקה, איי אנדמן וניקובר, סנט הלנה
מזרח אפריקה: זנזיבר, סומלילנד הבריטית
חצי האי ערב: עדן, חוף שביתת הנשק
פרס ועיראק ("מסופוטמיה")
אפגניסטן, טיבט, נפאל, סיקים, בהוטן ואזורים בסין וברוסיה
מאלאיה (עד סוף המאה ה-19)
הערות שוליים

↑  בומביי (כיום מומביי) ניתנה לבריטים על ידי הפורטוגלים כחלק מהסכם הנישואים של קתרינה, נסיכת פורטוגל.
↑  מכוח חוק Government of India Act 1858
הסופר קאפ הארגנטינאי

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2012
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל הארגנטינאית
 מספר מתמודדים:  2
 מדינות משתתפות:  ארגנטינה ארגנטינה
 זוכה:  ריבר פלייט (2023/2024)
 הכי הרבה זכיות:  ריבר פלייט (3)
 אתר רשמי
 
הסופר קאפ הארגנטינאי (בספרדית: Supercopa Argentina) הוא מפעל כדורגל ארגנטינאי, המשוחק אחת לשנה בין אלופת ליגת העל הארגנטינאית לבין מחזיקת גביע ארגנטינה.
הטורניר נוסד ב-2012, והוא בן משחק אחד, הנערך במגרש נייטרלי. אם קבוצה אחת זוכה בדאבל, היא מתמודדת על תואר הסופר קאפ מול סגניתה בליגה.