stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
למידה והוראה בין-תחומית
מודלים של הוראה בין־תחומית

נהוג להבחין בין דפוסים או מודלים שונים של הוראה בין־תחומית. אבחנות אלה עצמן מוצגות בספרות המחקר בחלוקות שונות מעת לעת (ואף תחת שמות מעט שונים):
הוראה רב־תחומית (Multidisciplinary) – כאשר מספר תחומים נלמדים יחד וכל אחד מהם שומר על ייחודו. למשל, נושא "מנהיגות" עשוי להילמד במתואם בשיעור תנ"ך – מנהיגים מקראיים, שיעורי ספרות – דמויות מנהיגות בספרים נבחרים, או בשיעורי היסטוריה על מנהיגי אימפריות, או אפילו במדעים – מנהיגים פורצי דרך במדע.
הוראה בין־תחומית (Interdisciplinary) – כאשר שני תחומים או יותר נשזרים לטובת הבנת נושא מורכב ולמעשה עוסקים בנושא "שלם" – רחב יותר מאשר כל התחומים יחדיו. למשל, לימוד המהפכה המודרנית עשוי לעסוק ברקע היסטורי, תמורות טכנולוגיות והשלכותיהן על הכלכלה, הצבאות והמעמדות החברתיים, השלכות פילוסופיות, שינויים פוליטיים, השפעה על איכות הסביבה וכו'. גם דפוס הוראה זה מתבצע על בסיס קיומם של תחומים (תחום אחד או יותר).
הוראה על־תחומית/ קדם־תחומית/ אינטגרטיבית – מתייחס לאפשרות כללית של לימוד נושא שלא מתוך התייחסות לדיסציפלינות ספציפיות, אלא הקפת עניין מסוים מתוך מכלול רחב של התייחסויות: למשל, לימוד שאלה חברתית כמו העלאת גיל הפרישה לנשים מאפשרת לימוד מגוון של עניינים כמו זקנה, פערים חברתיים, תמורות בטכנולוגיה, בתרבות ועוד. חלק מהנושאים עשויים שלא לעמוד בזיקה מובהקת לתחום מקובל או "מקצוע" בבית הספר. למעשה, קטגוריה זו אינה חלק מהוראה "בין־תחומית" (שכן אינה מתייחסת לתחומים) אך בפועל נדונה בהקשר דומה של יציאה מהוראה תחומית צרה.
יש המבחינים גם במודלים נלווים לאלה – הגמישים יותר בהגדרתם:
הוראה טרנס־תחומית (Trans-disciplinary) – במסגרתה כלים של תחום אחד מנוצלים ללימוד תחום אחר. למשל, ניתוח מבנה כימי של מולקולות בלימודי הביולוגיה, או עיון לימוד רקע היסטורי של העת העתיקה בלימודי תנ"ך.
הוראה חוצה תחומים (Cross-disciplinry) – כאשר הלימוד כולו נעשה מתוך התבוננות של תחום דעת אחד על תחום דעת אחר: למשל, ההיסטוריה של התפתחות הפיזיקה.
יתרונות של הוראה בין־תחומית

מקובל כי הוראה בין תחומית טומנת בחובה יתרונות רבים בשל קרבתה למציאות המורכבת (שאינה בנויה מדיסציפלינות) וכן לאופן האינטואיטיבי בו תלמידים לומדים בחיים עצמם – למידה הוליסטית ולא תחומית. כמו כן, ניכרים יתרונות רבים ללומד בשל ריבוי הזיקות התוכניות ומגוון כישורי החשיבה המתאפשר לפתח בהוראה בין־תחומית. אינטגרטיביות נחשבת למאפיין מהותי של חינוך הומניסטי – שייעודו טיפוח יחס לאדם כמטרה תוך הכרת ריבוי פניו, מגוון יצירותיו ומורכבותו האנושית.בתחום ארגון הלמידה ותוכניות הלימודים מושג יתרון טכני־חינוכי: קיבוץ מספר "מקצועות" הוראה בידי מורה אחת או מורה אחד – עניין המאפשר יותר שעות של קשר משמעותי עם התלמידים.
אתגרים של הוראה בין־תחומית

יישום של הוראה בין־תחומית מעורר אתגרים ושאלות אודות מטרות תהליך הלמידה הבין־תחומית, דרכי הפעולה, דרכי ההערכה, הכשרת המורים והאמצעים השונים הנדרשים בשכבות הגיל השונות.
בתהליכי פיתוח ולימוד בין־תחומיים עשויים המורים למצוא עצמם מחוץ ל"אזור הנוחות שלהם", בעיקר נוכח תהליך ההכשרה התחומי באקדמיות.
הוראה בין תחומית מחייבת סביבה ארגונית הולמת ובעיקר אוטונומיה נרחבת לצוות המורים ולבתי הספר, שכן מדובר בגמישות המתחייבת לפיתוח ייחודי של צוות מורים, המחייב בפועל הגמשת שעות, ולרוב ערבוב בין "מקצועות" הנלמדים בבית הספר. במשרד החינוך הישראלי־הממלכתי האתגר כולל גם פיקוח של מפמ"רים (מפקחים מרכזים) שונים הכפופים לוועדות מקצוע שונות.
חינוך הומניסטי כולל באופן מובנה ביקורת ודפוסי הוראה אינטגרטיבית (על־תחומית) המחייבת היקף של ידע וריבוי זיקות ולפיכך נחשבת גישה זו גם כאליטיסטית, שכן פירוש כל זאת – התערות תרבותית משמעותית.
הוראה בין־תחומית בישראל

עליית העיסוק בבין־תחומיות היא במידה רבה תגובה לתהליכי הדיסציפלינאריות של העשורים האחרונים:
שורשי מערכת החינוך הישראלית בזרמי חינוך אידאולוגיים שאוחדו בשנת 1953, אך השפעתם ניכרה עדיין בעשורים הראשונים לקיומה. תקופה זו התאפיינה בחינוך לאומי והומניסטי (עליו השפיעו הוגים כמו "אחד העם"), אשר כלל בין השאר טיפוח עמלנות ובעיקר עיצוב אישיות הלומד – עניינים אינטגרטיביים מטבעם. ראו להוסיף לכך כי רוב תלמידי ישראל למדו ב"בתי ספר עממיים" (עד כיתה ח) ואילו החינוך ה"עיוני" והתיכוני בכלל ניתן בתקופה זו בעיקר לאליטות. עד שנות ה־70 של המאה העשרים עמדו בחזית הפיתוח החינוכי ה"סמינרים למורים", אך מעמדם התערער עם האקדמיזציה בתהליך ההכשרה להוראה, ובהדרגה הושפעו גם תוכניות הלימודים מהמבנה הדיסציפלינארי באקדמיה, בעיקר עם השתלבות אקדמאים בכירים ב"ועדות המקצוע" שהוקמו במשרד החינוך לכל תחום הוראה. לכך יש להוסיף גם את השפעתם של חוקרי חינוך אמריקאים מובילים על מקבלי החלטות בישראל.
משנות ה־90 של המאה ה־20 עולה בישראל העיסוק בהוראה בין־תחומית מתוך המלצותיהן של שלוש ועדות תוכן שונות: בתחום המדעים – ועדת הררי (1992), בתחום לימודי היהדות – ועדת שנהר (1994), ובתחומי האזרחות – ועדת קרמניצר (1996).
בשנת 1997 סיכם משרד החינוך עבודת מטה שהתקיימה בפורום מיוחד (תחת אחריות המזכירות הפדגוגית) לבחינת ההוראה הבין־תחומית. מלבד אלה, עולה הקריאה להוראה בין־תחומית במגוון רפורמות פדגוגיות מוצעות, כגון "למידה משמעותית" שכללה המלצה על "אישכול" מקצועות שונים וכן בפרסומי משרד החינוך.
לקריאה נוספת

גרינצוויג מ., רובינשטיין, י. (2003). על רב־תחומיות, בין תחומיות ומה שביניהם. האגף לתכנון ופיתוח תוכניות לימודים, המזכירות הפדגוגית, משרד החינוך.
לוין, ת' נבו י' (1997), פיתוח חשיבה של ילדים ומורים באמצעות תוכנית לימודים דינאמית ועל־תחומית. משרד החינוך התרבות והספורט.
נבו י' (2001), פיתוחו של קוריקולום על־תחומי הבנייתי בזיקה לטיפוחם של תהליכי חשיבה ולמידה של מורים ולומדים בבית הספר היסודי, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, אוניברסיטת תל אביב.
אליעזר שביד, חינוך הומניסטי־יהודי בישראל – תכנים ודרכים, הקיבוץ המאוחד, תל אביב 2000
המדען הראשי והמזכירות הפדגוגית, פעילות למידה בינתחומית במערכת החינוך, אוקטובר 2019, עורך: עדי קידרון.
נעמה צבר בן יהושוע ונ. ודושניק (1998), "סוגיות המחכות להכרעה – תוכניות לימודים על סף האלף השלישי", בתוך ח. איילון (עורך) תוכניות לימודים כהבניה חברתית. עמ' 137–164. אוניברסיטת תל אביב, בית הספר לחינוך.
Adi Kidron, Interdisciplinary learning an a networked society ; supervised by Yael Kali
Haifa : University of Haifa Ph.D. – University of Haifa, Faculty of Education, Dept. of Learning, Instruction, and Teacher Education, (2017)
Interdisciplinary Journal of Teaching and Learning School of Education Southern University and A&M College Baton Rouge, Louisiana
Marian L. Martinello, Gillian E. Cook, Interdisciplinary inquiry in teaching and learning Upper Saddle River, N.J. : Merrill c2000
הערות שוליים

↑  גיל גרטל, בית או ספר – חינוך ממלכתי כנגד חינוך הורים, ישראל: הצוות הדידקטי בעמ, 2015
1 2  גרינצוויג מ., רובינשטיין י., על רב־תחומיות, בין־תחומיות ומה שביניהם, האגף לתכנון ופיתוח תכניות לימודים, המזכירות הפדגוגית, משרד החינוך, (2003)
1 2  אבנר מולכו, "חינוך בלי מרכאות: מיתוס השוויון וחזון המידה הטובה", תכלת, חורף תש"ע – 2010, עמ' 41 – 60.
1 2  עדי קידרון, מצגת נרחבת – הוראה בינתחומית
1 2  אליעזר שביד, חינוך הומניסטי־יהודי בישראל: תכנים ודרכים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2000
↑  שמואל שקולניקוב, על ההומניזם, עיצוב ושיקום (קובץ בעריכת צבי לם), הוצאת מאגנס, תשנ"ו, עמ' 303–318
↑  צבי צמרת, "אחד העם – אבי החינוך החילוני בישראל", עיונים בתקומת ישראל כרך 16 (2006), עמ' 171–193
↑  שרה קליין, מחר 98 הדוח ויישומו, היוזמה למחקר יישומי בחינוך: מוגש לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, 2016
↑  המלצות ועדת שנהר (1994)
↑  דוח ועדת קרמניצר (1996)
תלמידות תיכון במשימת חקר מורכבת
לוח בכיתת לימוד אנתרופוסופי המשלבת אמנות, היסטוריה, מוזיקה ועוד.
למידה מתווכת

למידה מתווכת היא תהליך למידה שבו האינטראקציה בין הלומד, המלמד והסביבה בה הוא נמצא מובילה באמצעות המלמד להפנמת התהליך ושימוש בו גם בעתיד.
המטרה של הלמידה המתווכת היא להשיג שיח בין הלומד והמלמד, שישפיע על יחסי הגומלין של הלומד עם סביבתו ולספק לו כלי קוגניטיבי חדש לשימוש עתידי ולא רק עכשווי בכל סביבה בה יימצא.
תפקיד המתווך

במסגרת תהליך הלמידה המתווכת, על המתווך לא רק לספק הסבר לתופעה המידית אלא ליצור הפנמה של תהליך הלמידה שיופעל שוב במצבים עתידיים. המתווך מתאים את הגירוי, הסביבה ואת עצמו ללומד באמצעות בימוי תהליך הלמידה ובדרך זאת יכול להשפיע על איכות האינטראקציה. על המתווך לדאוג לכל זאת בסביבת הלומד ובהתאם למאפיינים האישיים של הלומד. המתווך יוצר עם הלומד דיאלוג פורה באמצעות כיוון הלומד תוך מתן תשומת לב והדגשה לגירוי בו בחר, ארגון הסביבה בהתאם לבחירה והקצבת זמן ועצמה של הגירוי.
על המתווך לתווך לא רק את הגירוי אלא גם את המשמעויות והיחסים שקשורים לגירוי. עליו לכוון לאינטראקציות ספציפיות עם הגירוי ולאפשר לגירוי להציע את מה שיש מעבר לתכונות הישירות שנגישות ללומד. למידה זאת מאפשרת למידה של טכניקות, גישות ונטיות כלליות שישמשו את הלומד לא רק בהקשר והמשמעות הספציפית אליה הוא נחשף בעבר. כל אלו יאפשרו ללומד הסתגלות והשתנות ומכאן נובעת הייחודיות של הלמידה המתווכת.
פיתוח התאוריה

את עקרון התיווך פיתח פרופסור ראובן פוירשטיין. פוירשטיין היה תלמידו של ז'אן פיאז'ה והסכים עם הקביעה שלו כי גירוי מוביל לתגובה בהתאם לשלבי ההתפתחות. אך טען שיש להתייחס לשוני האישי בין הילדים הלומדים והוסיף כי היכולות של האדם הלומד הן לא רק פונקציה של האדם מצד אחד בלבד. פוירשטיין האמין ביכולת ההשתנות של כל אדם. הוא ראה במבוגר המתווך איש הקשר בין העולם לילד והאמין שתפקיד המתווך לזמן ולהגיש גירויים לילד במצבים שונים ונסיבות משתנות תוך כדי תיווך שיוביל ללמידה.
פרופסור פוירשטיין הגדיר שני ערוצי השתנות לבני אדם:
פגישה ישירה בין האדם לגירוי בסביבתו.
פגישה בין האדם לסביבה באמצעות מתווך, שכוללת השתנות משמעותית יותר וכללית יותר שתיושם גם במצבים וגירויים חדשים.
לפי פוירשטיין הסוג השני מבטא שינוי התפתחותי שמשפיע על אופן התגובה של האדם באופן כוללני. פוירשטיין האמין שתהליך דינמי שמאפשר ללומד התפתחות והסתגלות לשנויים בסביבתו, מוביל להשתנות שכלית. פוירשטיין טען כי יכולת של האדם להתאים את עצמו ולהשתנות בהתאם למצב או גירוי חדש שדורש שינוי כזה הוא ביטוי לאינטליגנציה.
קריטריונים לתיווך

פויירשטיין פיתח 12 קריטריונים שקובעים את איכות האינטראקציה ומנחים את המתווך מתוכם נרחיב על שלושה שהכרחיים לקיומה של למידה מתווכת.
כוונות והדדיות: כוונה - על המבוגר לכוון באופן כללי את תשומת לב הילד בהתאם לגירוי שנבחר מראש. יש לשים דגש על ההכוונה בשלב הראשוני באינטראקציה בין המבוגר לילד. הדדיות – הדגשת הרגישות של המתווך ליוזמות ותגובות של הילד ושימור המצב הרצוי שבו הילד קשוב למתווך. פעולה זאת חשובה מבחינה מנטלית משום שהמבוגר נענה בה בהדגשה לרצונותיו צרכיו ואיתותיו של הילד.
טרנסצנדנטיות (מעבר ל...): על המתווך להרחיב את החוויה מעבר לסיטואציה ולסיפוק המידי שיש באינטראקציה. שאלות, הסברים, ציון הקשרים בין החוויה הנוכחית לאחרות, עשיית השוואות, מיון והצבעה על קשר סיבתי הן דוגמאות לאופן בו ניתן להשיג הרחבה זאת. עיקרון זה יכול לחזות באופן משמעותי את השינוי הקוגניטיבי מבני והוא חשוב מאוד לתהליך ההתפתחות הקוגניטיבית.
תיווך של משמעות: המבוגר בתהליך התיווך צריך להכניס מטען רגשי וערכי לגירוי באמצעות התלהבות מילולית ולא מילולית: הסבר, חזרתיות, אינטונציות, הבעות פנים, שפת גוף, טון דיבור. בנוסף יש לקשור את הנושא לחייו של הלומד ולהבהיר אותו מבחינת פירוש, רלוונטיות וערך ממשי שלו לחיי הילד ולמה שהוא מייצג.
תיווך לתחושת מסוגלות
תיווך של ויסות ושליטה בהתנהגות
תיווך להתנהגות של שיתוף
תיווך של דיפרנציאציה ואינדיבידואציה פסיכולוגית
תיווך של חיפוש יעדים, הצבת יעדים והתנהגות של השגת יעדים
תיווך אתגרים
תיווך למודעותו של האדם כישות משתנה
תיווך לחיפוש אחר אלטרנטיבה אופטימית
תיווך לתחושת שייכות
יישום במערכת החינוך הפורמלית

ישנה חשיבות רבה להתנסות בלמידה מתווכת והכרת התאוריה במערכת החינוך הפורמלית, בעיקר בהכשרת המורים וצוותי ההוראה. החשיבות נובעת לא רק מההיבט של התיווך וכיוון פעולת הלמידה (אגוזי, מ' ופויירשטיין, ר', תשמ"ז). הלמידה המתווכת יכולה לספק מענה להתמודדויות של מורים וצוותי חינוך במערכת הפורמלית עם הקשיים בהם הם נתקלים. הלמידה המתווכת יכולה לעזור במגוון רחב מקשיי הלמידה הרבים שקיימים במערכת הפורמלית כאשר היא מיושמת בה. לפי תיאורית הלמידה המתווכת ניתן לראות את הקשר שבין החסך בהתנסות בלמידה מתווכת לבין קשיים כגון חוסר רצון ללמוד ואי-הסתגלות חברתית. יש לה תפקיד חשוב בהתפתחות הקוגניטיבית של הילד, יותר מגורמים גנטיים וסביבתיים ורבים ומכאן חשיבות יישומה במערכת החינוך הפורמלית. (שמעוני, 2006; אגוזי, מ' ופויירשטיין, ר', תשמ"ז).
ראו גם

הוראה
ראובן פויירשטיין
ז'אן פיאז'ה
לקריאה נוספת

פרופ' ראובן פוירשטיין: האדם כישות משתנה: על תורת הלמידה המתווכת. משרד הביטחון – ההוצאה לאור. (האוניברסיטה המשודרת).
ד"ר ציפורה אושרת, ההדרכה כלמידה מתווכת (יישום עקרונות התיווך בהוראה, על פי גישת פויירשטיין).
לאה שמעוני, למידה מתווכת (תיווך ככלי אוניברסלי שניתן להשתמש בו בכל תרבות ושפה, על פי גישת פוירשטיין ופיאז'ה שדיבר על "גירוי מוביל לתגובה").
דוד צוריאל (עורך), התנסות בלמידה מתווכת: עיון, מחקר ויישום במשנתו של ראובן פוירשטיין.
אגוזי, מ' ופוריישטיין, ר' (תשמ"ז). דרכים בהוראה – התאוריה של הלמידה המתווכת ומקומה בהכשרת מורים
שמעוני, ל' (2006) למידה מתווכת, אוגדן "דרור", (פרק ב, מאמר 46)
הערות שוליים

↑  משה אגוזי ופרופ' ראובן פויירשטיין, דרכים בהוראה – התאוריה של הלמידה המתווכת ומקומה בהכשרת מורים, ‏תשמ"ז
ספיד רייסר - הדור הבא

| --- | --- |

 מבוסס על:  ספיד רייסר 
 סוגה:  אנימציה
 יוצרים:  לארי שוורץ 
 מדבבים בעברית:  יהונתן מגון, גיא רושיניאק, מאיה לבני, ניסו שליו, אלי לולאי, צביקה פורמן, אורי שפיר, מתי אטלס, תמי ברק, אורי זלצמן, ניר ברק, רונה בקרמן
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  26 (בישראל) 52 (במקור)
 הפקה
 חברת הפקה:  ניקלודיאון, ליונס גייט אנטרטיינמנט, Animation Collective 
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניקטונס ניקלודיאון נטפליקס
 רשת שידור בישראל:  ניקלודיאון ניק ג'וניור ערוץ ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  2011–2014
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ספיד רייסר - הדור הבא היא סדרת הנפשה אמריקאית, המהווה המשך לסרט "ספיד רייסר".
תקציר העלילה

הסדרה מתקדמת בספיד רייסר, אב שנעלם לבנו ששמו גם ספיד רייסר לפני 100 שנה. ספיד וחבריו צריכים להתחרות במירוץ מכוניות כדי להתגבר על זל זזיק ועוזריו.
דמויות

ספיד רייסר הבן - בנו של ספיד רייסר האב, נהג מרוץ מכוניות אשר מתגבר על אויבים כמו זל זזיק.
ספיד רייסר האב - נהג מרוץ מכוניות לשעבר אשר איבד את בנו, הוא למעשה ספיד רייסר האמיתי רק זקן.
אקס רייסר - אחיו של ספיד רייסר הבן.
טריקסי רייסר - אימם של ספיד ואקס, בעבר ניהלה את הוועדה והפכה לרעה אך השתנתה כשספיד הבן ואקס נסעו בזמן.
קונור - מכונאי וחברו של ספיד רייסר הבן. מעריץ את ספיד רייסר האב. מאוהב באמילי.
לוסי - חברתם של קונור וספיד רייסר הבן.
זל זזיק - איש עסקים רגזן, הבוס של סטן גיבון ואביה של אנאליז, אשר רוצה להיות גם במירוץ מכוניות. כשספיד וחבריו נסעו לעבר הוא הפך לחצי רובוטי כשהם חזרו להווה.
סטן גיבון - איש גבוה ושמן, עוזרו של זל זזיק. הפך למוח
אמילי זזיק - ביתו של זל זזיק. חברתו של אקס.
אלפא - מנהיג את צוות אלפא, נשאר במימד המקביל כדי להיות הגיבור שם.
סקירת סדרה

| העונה | העונה | פרקים | תאריך השידור הראשוניארצות הברית> הפרק הראשון | תאריך השידור הראשוניארצות הברית> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 26 | 2 במאי 2008 | 5 ביולי 2009 |
|  | 2 | 26 | 24 במרץ 2011 | 25 באוגוסט 2013 |
מגדל כיכר טריידווינדס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 מיקום:  קואלה לומפור
 מדינה:  מלזיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2017–הווה (כ־8 שנים)
 מידות
 גובה:  775 מטר
 
 קואורדינטות:  3°09′07″N 101°42′40″E﻿ / ﻿3.15182°N 101.71115°E﻿ / 3.15182; 101.71115
  (למפת קואלה לומפור מוגדלת) מגדל כיכר טריידווינדס(למפת קואלה לומפור רגילה) מגדל כיכר טריידווינדס
 
מגדל כיכר טריידווינדס הוא גורד שחקים אשר מתוכנן להיבנות בקואלה לומפור, בירת מלזיה. המגדל צפוי להגיע לגובה של 775 מטרים (2,543 רגל) ויכלול כ-150 קומות. המגדל עתיד להיבנות באתר של מלון הילטון קואלה לומפור. כאשר תסתיים בנייתו, על פי התכנון בשנת 2024, יהיה מגדל כיכר טריידווינדס המגדל הגבוה ביותר במלזיה והרביעי בגובהו בעולם.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מלזיה ובנושא גורדי שחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קצה האגם

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  ג'יין קמפיון
 כותבים:  ג'רארד לי   ג'יין קמפיון
 בימוי:  גארת' דייוויס
 שחקנים:  אליזבת מוס  גוונדלין כריסטי  דייוויד דנסיק  אליס אנגלרט  הולי האנטר  דייוויד ונהם  פיטר מולאן  ניקול קידמן 
 פרסים:  פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה
 ארץ מקור:  ארצות הברית   הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  Laketop 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  איאן קנינג   אמיל שרמן
 מפיקים בפועל:  ג'יין קמפיון 
 חברת הפקה:  BBC   UKTV   ערוץ סאנדאנס
 הפצה:  הולו 
 אתר צילומים:  ניו זילנד
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  מארק ברדשו 
 אורך פרק:  כ-50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC Two 
 רשת שידור בישראל:  HOT VOD
 תקופת שידור מקורית:  18 במרץ 2013 – 31 באוגוסט 2017
 תקופת שידור בישראל:  28 באוגוסט 2013
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קצה האגם (באנגלית: Top of the Lake) היא מיני-סדרת טלוויזיה שנכתבה על ידי ג'יין קמפיון וג'רארד ליפפ ובוימה על ידי קמפיון והבמאי האוסטרלי גארת'. הסדרה צולמה בניו זילנד שבה גם מתרחשת העלילה. זו סדרת דרמה העוקבת אחר בלשית (אליזבת מוס) החוקרת את היעלמותה של ילדה בת 12 שנכנסה להיריון. הסדרה הופקה בשיתוף פעולה בין ה-BBC, ערוץ סאנדאנס האמריקאי וערוץ UKTV הניו זילנדי/אוסטרלי.
הסדרה הוקרנה לראשונה בפני באי פסטיבל סאנדנס בינואר 2013 והייתה למיני סדרה הראשונה שהוקרנה בפסטיבל, הסדרה גרפה את פרס המבקרים, עבור משחקה של מוס והסדרה הוכרזה כמועמדת לשמונה פרסי אמי, בראשם הפרסים למיני-סדרה הטובה ביותר, השחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה (עבור מוס) ושחקן המשנה הטוב ביותר במיני-סדרה (עבור מולאן). אליזבת מוס זכתה על תפקידה בסדרה בפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה בתור השחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה/סרט.
בשנת 2017 עלתה לשידור סדרת המשך שמהווה עונה שנייה הנקראת "קצה האגם: הנערה הסינית".
עלילת הסדרה

העלילה מתרחשת בעיירה לייקטופ ("קצה האגם"), עיירה מרוחקת ועוצרת נשימה בניו זילנד, ששוכנים בה כוחות קודרים ומלאי עוצמה. טוּי (ז'קלין ג'ו), בתו בת ה-12 של הפושע המקומי מאט מישאם (מולאן), צועדת בחודש החמישי להריונה לתוך אגם קפוא, ומוצאת את עצמה במחנה לנשים שהקימה הגורואית ג'י-ג'יי. החוקרת רובין גריפין (אליזבת מוס) חוזרת ללייקטופ, עיירת מולדתה, כדי לטפל באמה הגוססת. תחת פיקודו של סמל אל פרקר (דייוויד וונהאם), היא צוללת לחקירת האירוע של טוי, רק כדי לגלות כי זהו אינו מקרה פשוט, רגע לפני היעלמותה המסתורית של הילדה.
לכודה במקום שבו אושר וצדק לא ניתנים להשגה, רובין נאלצת לא רק לאתר את טוי, אלא גם להתמודד עם העבר האפל שלה עצמה, ועם הגבר שהשאירה מאחור, ג'ונו. כל צעד לפתירת המקרה חושף אמת מסוכנת על רובין עצמה.
צוות השחקנים

צוות שחקנים מפואר מוביל את הסדרה, בראשו ניצבים זוכת גלובוס הזהב אליזבת מוס; זוכת האוסקר, ה-BAFTA, פרס גלובוס הזהב ושני פרסי האמי, הולי האנטר; זוכה שני פרסי ה-BAFTA ופרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן, פיטר מולאן; וזוכה שלושה פרסי האוסקר האוסטרלי, דייוויד וונהאם.
בסדרה מככבים אליזבת מוס, הולי האנטר, פיטר מולאן, דייוויד וונהאם, טום רייט,ג'יי ראיין, קיפ צ'פמן, ז'קלין ג'ו, רובין מלקולם, ג'נביב למון, ג'ורג'י קיי, סקיי וואנסי, אן-מארי, שרה ולנטיין, רובין נווין, קלווין תוטיאו, לוסי לולס, דארן גלישנן, לוק בוכנן, מירה פולקס, ג'אסק קומן, מדליין סמי ובתפקיד אורח ג'ורג' מייסון.
ביקורות

הסדרה זכתה לביקורות חיוביות באופן יוצא מן הכלל, כאשר שמונה מבקרים העניקו לה את הציון 100.
ב"ניו יורק מגזין" נכתב: "ניצחון של כתיבה, בימוי ומשחק. אחת מעשר הסדרות הטובות של השנה". ב"אינדיפנדנט" נכתב כי "אי אפשר שלא להקדיש לה את מלוא תשומת הלב. הבחירה שלנו ל-2013 תוך עשר דקות. מרטיטה, מהפנטת, מרובדת. הישג מדהים לקמפיון". לדעת ה"הוליווד ריפורטר" זו "סדרה מהמעלה הראשונה, נעלה, אדג'ית, עדינה ומטרידה. אחת מהסדרות הטובות על המסך". ב"טלגרף" נכתב כי הסדרה "מטילה כישוף. גאונית, שופעת, חריפה, משתקת. הדרמה הכי מקורית של השנה, וייתכן שהטובה ביותר".
ה"ניו יורק פוסט" כתבו שזו "טלוויזיה מצוינת, מבריקה ולא קונבנציונלית. כל-כך רבת רבדים ובלתי צפויה". ב"טיים אאוט" לונדון נכתב "עדיין לא משוכנעים שהטלוויזיה מנצחת את הקולנוע? תנסו את "קצה האגם". אמביציוזית, מיומנת, מציגה קול יצירתי. הישג מופתי. המסך הקטן מעולם לא הרגיש כל-כך גדול". "וול סטריט ז'ורנל" כתבו ש"הנראטיב כל-כך מותח והפרטים כל-כך עמוקים, שאפשר לשכוח לנשום. מציגה עוצמה חסרת תקדים". ב"אסקווייר" נכתב כי זהו "ייצוג מושלם לעידן הזהב של הטלוויזיה. פורטרט מסובך, פרוע, מסנוור ומהנה לצפייה. עשויה היטב בצורה קיצונית". ב"TV Guide" נכתב שהסדרה "מורכבת ומגוונת. מופלאה בצורה רעננה ובלתי נשכחת" וב"וושינגטון פוסט" נכתב כי הסדרה "ראויה לציון. מלאה בדמיון, אינטליגנטית, יפהפייה ובטוחה בעצמה. תופתעו מכמה מהר אתם הולכים להתמכר".
קצה האגם: הנערה הסינית (סדרת המשך/עונה שנייה)

במרץ 2013 התפרסם שהיוצרת-כותבת ג'יין קמפיון הצהירה שלא תהיה עונה נוספת, אך באוקטובר 2014 הוכרז שהסדרה חודשה לעונה שנייה. "קצה האגם: הנערה הסינית" הוקרנה לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן במאי 2017 ומתמקדת בחקירת מקרה רצח בעיר סידני שבאוסטרליה.
הערות שוליים

↑  Jada Yuan (January 21, 2013). Sundance: Jane Campion’s Top of the Lake: Seven Hours, Two Breaks, One Engrossing Mystery. Vulture. retrieved May 3, 2022
↑  Chris Cabin (September 8, 2017). 'Top of the Lake: China Girl' Review: Elisabeth Moss Returns for an Engrossing New Story. Collider. retrieved May 3, 2022
↑  דנה נפתלי, ‏מים כבדים: הסדרה שתקפיא לכם את הלב, באתר ‏מאקו‏, 10 בספטמבר 2013
↑   רותה קופפר, מאיפה הסדרה הזאת נראית לי מוכרת, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2013
↑  לירון סיני, קצה האגם: קשה לצפות, וקשה להפסיק לצפות, באתר ynet, 28 באוגוסט 2013
↑  Jace Lacob (March 3, 2013). Inside Jane Campion's New Sundance Thriller "Top of the Lake". News Week. retrieved May 3, 2022
↑  Joanna Robinson (October 16, 2014). Is This Why Elisabeth Moss Passed on True Detective Season 2?. Vanity Fair. retrieved May 3, 2022
↑  JD Knapp (May 11, 2017). ‘Top of the Lake: China Girl’ Trailer Showcases Elisabeth Moss, Nicole Kidman. Variety. retrieved May 3, 2022
מגדל חוואגוו-יואן 2

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 שימוש:  מלון, משרדים
 מיקום:  גווייאנג
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2012–2020 (כ־8 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2020 
 מידות
 גובה:  335 מטר
 קומות:  74
 
 קואורדינטות:  26°34′00″N 106°40′48″E﻿ / ﻿26.566725888223°N 106.67999982997°E﻿ / 26.566725888223; 106.67999982997
 he
 
מגדל חְוַואגְווׁ-יוּאֶן 2 הוא גורד שחקים אשר נמצא בעיר גווייאנג, בירת מחוז גוויג'ואו שבסין. המגדל מתנשא לגובה של 335 מטר (1,099.1 רגל) וכולל 74 קומות. בניית המגדל החלה בשנת 2012 והסתיימה בשנת 2020. ליד המגדל נבנה מגדל חוואגוו-יואן 1 אשר זהה לו כמעט לחלוטין.
הערות שוליים

↑  http://skyscrapercenter.com/building/huaguoyuan-tower-2/15031
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגדל צ'נגדו גרינלנד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים, בבנייה 
 שימוש:  משרדים, מלון
 מיקום:  צ'נגדו
 מדינה:  סין
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2014–2020 (כ־6 שנים)
 אדריכל:  אדריאן סמית' + גורדון גיל ארכיטקטורה
 מידות
 גובה:  468 מטר מטר
 שטח:  220,534 מטר רבוע
 קומות:  101 (+5 קומות תת-קרקעיות)
 
 קואורדינטות:  30°36′24″N 104°09′15″E﻿ / ﻿30.60678°N 104.1543°E﻿ / 30.60678; 104.1543
 he
 
מגדל צ'נגדו גרינלנד הוא גורד שחקים אשר נבנה בעיר צ'נגדו שבמחוז סצ'ואן שבסין. בניית המגדל החלה בשנת 2014 והיא נפסקה באמצע בשנת 2019. בתום בנייתו יתנשא המגדל לגובה של 468 מטר. המגדל כולל 105 קומות כשמתוכן 101 קומות מעל הקרקע ו-5 קומות תת-קרקעיות.
מגדל טיינג'ין R&F גואנגדונג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים, ישות בתכנון 
 שימוש:  מלון, דירות
 מיקום:  טיינג'ין
 מדינה:  סין
 בעלים:  גואנגג'ואו &F
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2012–2019 (כ־7 שנים)
 אדריכל:  Goettsch Partners
 מידות
 גובה:  468 מטר (1,535 רגל) מטר
 שטח:  419,860 מ"ר
 קומות:  91 (+4 קומות תת-קרקעיות)
 
 קואורדינטות:  39°00′06″N 117°39′36″E﻿ / ﻿39.0018°N 117.6601°E﻿ / 39.0018; 117.6601
  (למפת טיינג'ין מוגדלת) מגדל טיינג'ין R&F גואנגדונג(למפת טיינג'ין רגילה) מגדל טיינג'ין R&F גואנגדונג
 
מגדל טיינג'ין R&F גואנגדונג הוא גורד שחקים הכולל 91 קומות ומתנשא לגובה של 468 מטר (1,535 רגל), אשר נמצא תחת בנייה ברחוב Xiangluowan CBD שבעיר טיינג'ין שבסין. תכנון הבניין החל בשנת 2008, בנייתו החלה כעבור 3 שנים בשנת 2011 והיא עתידה להסתיים בשנת 2024. כאשר המגדל יושלם הוא יהפוך למבנה הגבוה ביותר בסין ולאחד הגבוהים בעולם ויכלול 55 דירות, 400 חדרי מלון ו-55 מעליות.
הערות שוליים

↑  http://www.skyscrapercenter.com/building/rf-guangdong-building/10293
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כניעה (הנדסה)

נקודת הכניעה היא נקודה על גבי עקום מאמץ-עיבור המייצגת את נקודת המעבר בין התנהגות אלסטית לבין תחילתה של התנהגות פלסטית. חוזק לכניעה או מאמץ כניעה הוא אחד ממאפייני החומר המגדירים את המאמץ בו החומר מתחיל לחוות דפורמציה פלסטית. נקודת הכניעה זו הנקודה בה מתחילה דפורמציה לא ליניארית (אלסטית + פלסטית). קודם לנקודה זו החומר יחווה מעוותים אלסטיים בהפעלת מאמץ, החומר ישוב לצורתו המקורית כאשר המאמץ ייפסק. ברגע שהמאמץ חוצה את נקודת הכניעה, חלק מהדפורמציה הופכת לקבועה ולבלתי הפיכה.
נקודת הכניעה קובעת את גבולות הביצועים של רכיבים מכניים, כיוון שהיא מייצגת את הגבול העליון לכוחות שניתן להפעיל על רכיב מבלי לגרום לעיוות קבוע. בהנדסת מבנים, זהו מצב כשל רך אשר בדרך כלל לא יגרום לכשל קטסטרופלי או אולטימטיבי, אלא אם כן הוא מאיץ קריסה.
התקדמות בטכניקות המדידה מאפשרות מיפוי מדויק יותר של נקודת הכניעה, אשר כפי שמציין מרכוס ריינר, הראתה כי "לא הייתה נקודת כניעה".
חוזק לכניעה הוא מאפיין חומרי קריטי המנוצל על ידי טכניקות בסיסיות רבות בעיבוד חומרים על ידי הפעלת מאמצים על החומר (כגון: חישול, ערגול, לחצנות, כיפוף, שיחול ועוד), להפרדת חומרים באמצעות חיתוך (בתהליכי עיבוד שבבי) או גזירה, ולחיבור רכיבים באופן קשיח באמצעות מחברים (כמו ברגים, מסמרות וכו').
אחד הדרכים לקביעת מאמץ הכניעה היא הנקודה בה ישנה דפורמציה של מעל 0.2%, קביעה זו אינה מוחלטת אך מתאימה למספר רב של מתכות.
תחת משטר מאמצים תלת־ממדי  (\sigma _{1},\sigma _{2},\sigma _{3}), מספר אינסופי של נקודות כניעה מייצרים משטח כניעה.