stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2009 באסטרונאוטיקה
סיכומים שנתיים > לפי מדינה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מדינה | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיה | 30 | 29 | 1 |  |
| ארצות הברית | 24 | 23 | 1 |  |
| יפן | 3 | 3 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין | 6 | 6 | 0 |  |
| האיחוד האירופי | 7 | 7 | 0 |  |
| הודו | 2 | 2 | 0 |  |
| איראן | 1 | 1 | 0 |  |
| Sea Launch | 1 | 1 | 0 |  |
| קוריאה הדרומית | 1 | 0 | 1 |  |
| קוריאה הצפונית | 1 | 0 | 1 |  |
סיכומים שנתיים > לפי אתר שיגור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אתר | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיהקזחסטן קוסמודרום בייקונור | 24 | 24 | 0 |  |
| רוסיה קוסמודרום פלסצק | 8 | 7 | 1 |  |
| רוסיה קוסמודרום סבובודני | 0 | 0 | 0 |  |
| רוסיה אתר שיגורים יאסני | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל קייפ קנוורל | 11 | 11 | 0 |  |
| ארצות הברית מרכז החלל קנדי | 5 | 5 | 0 |  |
| ארצות הברית מתקן הטיסות וולופס | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית בסיס חיל האוויר ונדנברג | 6 | 5 | 1 |  |
| ארצות הברית נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי | 1 | 1 | 0 |  |
| ארצות הברית אתר ניסויים רייגן | 1 | 1 | 0 |  |
| צרפת מרכז החלל הגיאני | 7 | 7 | 0 |  |
| יפן מרכז החלל אוצ'ינורה | 0 | 0 | 0 |  |
| יפן מרכז החלל טנגשימה | 3 | 3 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן | 2 | 2 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג | 2 | 2 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים טאיואן | 2 | 2 | 0 |  |
| הודו מרכז החלל שריחאריקוטה | 2 | 2 | 0 |  |
| Sea Launch | 1 | 1 | 0 |  |
| איראן מרכז החלל סמנאן | 1 | 1 | 0 |  |
| קוריאה הדרומית מרכז החלל נרו | 1 | 0 | 1 |  |
| קוריאה הצפונית אתר שיגורים טונחה | 1 | 0 | 1 |  |
הערות שוליים

↑  מהם 5 בעזרת משגר שנבנה באוקראינה
1 2  מיזם בין לאומי שהשתמש במשגר מתוצרת אוקראינה
↑  שימוש במשגר של האיחוד האירופי
טלסקופ החלל פלאנק
היפרפלזיה מולדת של האדרנל

הִיפֶּרְפְּלַזְיָה (יְצִירַת יֶתֶר) מולדת של האדרנל (באנגלית: Congenital adrenal hyperplasia, CAH) היא שם כולל למספר מצבים רפואיים הנובעים ממוטציה בגנים של האנזימים האחראים לייצור קורטיזול על ידי בלוטת יותרת הכליה (בלוטות האדרנל). התסמינים הנפוצים ביותר של מצבים אלה קשורים לייצור עודף של אנדרוגנים על ידי בלוטת יותרת הכליה.
תיאור המחלה

| --- | --- |
 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 טיפול:  מתילפרדניזולון 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/919218 
 DiseasesDB:  1854
 MeSH:  D000312
 OMIM:  201910
 סיווגים
 ICD-10:  E25.0
 ICD-11:  5A71.01 
 
למחלה שלוש דרגות חומרה, הנובעות ממוטציות שונות של הגן:
Salt wasting CAH - דרגת החומרה הגבוהה ביותר. קורית במחסור של האנזים 21-הידרוקסילזה (אנ'). במצב זה, אין ייצור אלדוסטרון בבלוטת האדרנל, והגוף אינו יכול לשמר נתרן (או מלח), ורוב הנתרן אובד בכליות (מכאן השם ״בזבוז מלח״). אובדן הנתרן בשתן מוביל להתייבשות ולהלם בתינוקות שזה עתה נולדו, ולפעמים אף למוות. כמו כן, בעקבות ייצור לא מאוזן של האנדרוגנים, תינוקות ממין נקבה ייוולדו עם איברי מין חיצוניים בלתי מוגדרים או זכריים, ואיברי מין פנימיים נקביים.
Simple virilizing CAH - דרגת חומרה בינונית. חסר האנזים 21-הידרוקסילזה אינו מוחלט, ולכן יש ייצור מוגבל של אלדוסטרון. משום כך חסר הנתרן אינו מלא ואין איום על חיי הוולדות. נקבות תיוולדנה עם איברי מין חיצוניים בלתי מוגדרים ואיברי מין פנימיים נשיים; זכרים יסבלו מהתפתחות מינית מוקדמת וגובה נמוך.
Non-classical CAH - המצב הנפוץ ביותר והקל ביותר של המחלה. המחסור ב-21-הידרוקסילזה הוא קל, ורוב התסמינים נגרמים מעודף אנדרוגנים. בקרב נשים, המצב יכול לבוא לידי ביטוי בהתפתחות מינית מוקדמת, אל-וסת, שיעור יתר, השמנה ובעיות פוריות. אצל גברים, המצב יכול לבוא לידי ביטוי בהתפתחות מוקדמת וגובה נמוך. צורת איברי המין אינה משתנה במצב זה.
זוהי מחלה גנטית רצסיבית, ועל כן יסבלו ממנה רק ילדים ששני ההורים נושאים את גן המחלה. אם אחד ההורים מבטא את הגן למצב הלא קלאסי הקל, וההורה השני מבטא את הגן לאחד המצבים הקשים, יסבול הילד מהמצב הקל בלבד.
בקרב האוכלוסייה היהודית בישראל נפוצה הנשאות למחלה בעיקר אצל אשכנזים.
טיפול

הטיפול הוא בדרך כלל על ידי נטילת קורטיקוסטרואידים כגון דקסמטזון, פרדניזון ועוד. במקרים של ויריליזציה (אנ') (virilization) של איברי המין אצל נשים, מבוצע ניתוח פלסטי המעניק לאיבר המין מראה נשי. כאמור, מערכת הרבייה הפנימית אינה נפגעת, ונשים אלה יכולות ללדת ילדים. כמו כן, אדם שידוע לו כי קיימת נשאות של הגן במשפחתו יכול להיבדק גנטית יחד עם בן זוגו על מנת למנוע לידת ילדים הלוקים במצב הקשה של המחלה.
אשלי סימפסון

| --- | --- |

סימפסון, 2012
 לידה:  3 באוקטובר 1984 (בת 40) וייקו, ארצות הברית 
 שם לידה:  אשלי ניקול סימפסון
 מוקד פעילות:  טקסס, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 סוגה:  פופ, פופ-רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Geffen
 בן או בת זוג:  פיט ונץ (2008–2011) אוון רוס (2014–?)  ריאן קברה (2004–2005) 
 צאצאים:  ברונקס ונץ, Jagger Ross 
 www.ashleesimpsonmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אשלי ניקול רוס-נאס (באנגלית: Ashlee Nicolle Ross-Næss; נולדה ב-3 באוקטובר 1984), היא זמרת פופ-רוק אמריקאית, יוצרת ושחקנית. היא אחותה הצעירה של ג'סיקה סימפסון. אשלי התפרסמה כאשר אלבומה הראשון, "Autobiography" נכנס למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי ובשל תוכנית המציאות שלה, "המופע של אשלי סימפסון".
ביוגרפיה

נולדה בשם אשלי ניקול סימפסון בווייקו, טקסס שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-בפטיסטית. גדלה בדאלאס, בת לג'ואי וטינה סימפסון. סימפסון החלה ללמוד בלט בגיל שלוש, ובגיל אחת-עשרה החלה ללמוד בבית-ספר לבלט בניו יורק. בזמן זה, סבלה אשלי מהפרעת אכילה שנמשכה כשישה חודשים שבמהלכן הגיע משקלה ל-31 ק"ג. הפרעת האכילה נעצרה לבסוף הודות להתערבות הוריה. כאשר אחותה הגדולה ג'סיקה סימפסון קיבלה חוזה הקלטות, משפחת סימפסון עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה, ואשלי החלה להופיע בפרסומות טלוויזיוניות.
קריירה > קריירה מוזיקלית

כשג'סיקה הפכה לכוכבת לאחר אלבום הבכורה שלה, אשלי הפכה לאחת מרקדניות הרקע שלה. מאוחר יותר, אשלי הופיעה בתפקידי אורח בסדרות וסרטים. בשנת 2003 הקליטה אשלי את השיר "Just Let Me Cry" עבור פסקול הסרט "שישי הפוך", שבעקבותיו חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים "Geffen".
אלבום הבכורה, "Autobiography", נכנס למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי ביולי 2004 עם מכירות של 398,000 עותקים. האלבום הוכתר כפלטינה משולשת בספטמבר 2004. סימפסון הייתה שותפה לכתיבת כל השירים באלבום ותיארה את התהליך כ"אמיתי לרגשותיי". למרות זאת, הביקרות היו מעורבות. מגזין הרולינג סטון תיאר את האלבום כ"תערובת שגרתית של הפופ ה'רע' בסגנון אבריל לאבין". הסינגל שקידם את האלבום, "Pieces of Me", היה לאחד מלהיטי קיץ 2004 בארצות הברית. למרות זאת, הסינגלים הבאים, "Shadow" ו"La La" זכו להצלחה פחותה.
אשלי סימפסון הופיעה מספר פעמים בסדרת המציאות של אחותה ג'סיקה ובעלה לשעבר, ניק לשאיי, "Newlyweds", העוסקת בנישואי השניים. לאחר מכן, קיבלה תוכנית משלה בערוץ MTV, הנקראה "The Ashlee Simpson Show" (המופע של אשלי סימפסון). התוכנית שודרה במשך כשמונה שבועות בארצות הברית, ועונתה שנייה החלה בינואר 2005. התוכנית הציגה את חייה של סימפסון.
בטקס פרסי הילדים של ערוץ ניקלודאון לשנת 2004, זכתה סימפסון בפרס "שיר הקיץ" עבור השיר "Pieces of Me", ובפרס "הפנים המרעננות". בדצמבר, קיבלה את פרס "הזמרת החדשה של השנה" ממגזין הבילבורד.
אלבומה השני של סימפסון, "I Am Me", יצא לאור בארצות הברית ב-18 באוקטובר 2005. סימפסון אמרה שהיא רצתה להציג הרגשה של שנות ה-80 באלבום, ובשונה מהאלבום הראשון שעסק בעיקר במערכות יחסים, אלבום זה יעסוק יותר באשלי. האלבום מכר 220,000 עותקים בשבוע הראשון, ונכנס הישר למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי, אך המכירות החלו להידרדר במהירות. סינגל הבכורה מהאלבום, "Boyfriend", נכנס לעשרים המובילים ברוב מצעדי האלבום. הסינגל השני, "L.O.V.E." הצליח להיכנס רק למקום ה-25 במצעד הבילבורד.
סימפסון החלה את מסע ההופעות לקידום האלבום בסוף ספטמבר, בפורטלנד. בנוסף, סימפסון התארחה ב-23 באוקטובר 2004 בתוכנית המערכונים הקומית, "סאטרדיי נייט לייב". סימפסון התבקשה להופיע עם שניים משיריה. השיר הראשון שאיתו הופיעה היה הלהיט "Pieces of Me", אך כשהופיעה עם השיר "Autobiography", הלהקה החלה לנגן את השיר, וקולות של השיר "Pieces of Me" החלו להישמע. סימפסון ירדה מהבמה, כאשר הלהקה (שלא הוקלטה) ממשיכה לנגן. מספר ימים לאחר מכן, התארחה סימפסון ב-TRL, והסבירה שבשל העובדה שאיבדה את קולה, היא הייתה חייבת להשתמש בליפ-סינג. היא הביעה מבוכה מהתקרית. לאחר מכן, התארחה בפרק נוסף של "סאטרדיי נייט לייב" עם הבלדה "Catch Me When I Fall", אשר נכתבה על התקרית בתוכנית הקודמת
לאחר שהופיעה ברחבי העולם, לקחה סימפסון הפסקה מעסקי הבידור.
במהלך שנת 2007 החלה סימפסון לעבוד על אלבומה השלישי - "Bittersweet World", עם מפיקים רבים, כגון טימבלנד, קניה וסט, צ'אד יוגו וויל.אי.אם. סימפסון עצמה הגדירה את האלבום כ"שילוב של רוק, רית'ם אנד בלוז אלקטרוני בהשפעת שנות השמונים". האלבום תוכנן לצאת לראשונה בנובמבר 2007, אך לבסוף יצא באפריל 2008.
הסינגל הראשון מהאלבום - "Outta My Head" לא הצליח במצעדים, והסינגל "Little Miss Obsessive" יצא אחריו.
קריירה > קריירת משחק

בשנים 2006, 2009 ו-2013, שיחקה את דמותה של רוקסי במחזמר "שיקגו" בהפקות שונות.
בשנת 2001, התארחה בפרק בסדרה "מלקולם באמצע", שם שיחקה תלמידת תיכון.
בין השנים 2002–2004, שיחקה את דמותה של ססיליה בסדרה "הרקיע השביעי".
בשנת 2009, התארחה בפרק בסדרה "CSI: ניו יורק". בין השנים 2009 - 2010, שיחקה בסדרה "מלרוז פלייס".
חיים אישיים

בשנת 2006, החלה סימפסון לצאת עם הבסיסט פיט ונץ. הזוג התחתן לאחר שנתיים, ב-17 במאי 2008, ובמהלך תקופה נודעה גם בשם אשלי סימפסון-ונץ. ב-20 בנובמבר 2008 נולד בנם ברונקס. בפברואר 2011 סימפסון הגישה בקשה לגירושין. גירושיהם הושלמו ב-2 בנובמבר 2011, לאחר מכן סימפסון יצאה עם השחקן וינסנט פיאצה והם נפרדו בנובמבר 2012.
ביולי 2013, החלה בזוגיות עם השחקן איוון רוס (בנה של הזמרת דיאנה רוס). הם התארסו בינואר 2014 ונישאו ב-30 באוגוסט אותה שנה, ומאז נודעת בשם אשלי רוס-נאז. ביולי 2015, נולדה בתם ג'אגר. באוקטובר 2020, נולד בנם זיגי בו.
דיסקוגרפיה

2004: Autobiography
2005: I Am Me
2008: Bittersweet World
הערות שוליים

1 2  Ashlee Simpson & Husband Evan Ross Changing Names to Honor Mother-In-Law Diana Ross, Billboard
↑  Whoa—Ashlee Simpson-Wentz Files for Divorce!, E! Online, ‏Wed Feb 09 18:59:00 GMT+0 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb145779397 (data)  GND: 135399114  ISNI: 0000 0000 7842 8411  LCCN: no2003109872  MusicBrainz: 463c514e-c30d-4a2a-a87b-762535253a80  NKC: xx0039875  SUDOC: 082003424  VIAF: 23358968   WorldCat (עם VIAF): 23358968
איזבלה קורטזה

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־16 
 פטירה:  1561 
 מדינה:  איטליה 
 שפות היצירה:  איטלקית 
 יצירות בולטות:  סודותיה של הגברת איזבלה קורטזה 
 
סודודיה של הגברת איזבלה קורטזה
איזבלה קורטזה הייתה אלכימאית וסופרת איטלקייה שפעלה במחצית השנייה של המאה ה-16. מקור המידע על חייה ועבודתה הוא ספרה "סודותיה של הגברת איזבלה קורטזה".
פיתחה מגוון של מוצרים קוסמטיים ותרמה באופנים שונים למדע במאה ה-16.
רכישת השכלה

לדבריה היא למדה אלכימיה במשך שלושים שנה, וקראה את ספריהם של אלכימאים ידועי שם כגון ג'אבר בן חיאן, רמון ליול וארנאלדו מווילאנובה, אך לא התרשמה מעבודותיהם וטענה שלמדה יותר מתוך נסיעותיה סביב העולם מאשר מקריאת ספרים ישנים בנושא אלכימיה.
סודותיה של הגברת איזבלה קורטזה

ספרה, "סודותיה של הגברת איזבלה קורטזה (באיטלקית: I secreti della signora Isabella Cortese ) יצא לאור בדפוס בוונציה בשנת 1561. הספר היה שייך לסוגת "ספרי הסודות"  שנחלה הצלחה רבה בתקופה זאת מפני ספרים אלה "גילו סודות" לגבי האופן בו אפשר להשתמש בחומרי טבע לא ידועים לצרכים רפואיים.
הספר חולק לארבעה חלקים שהתמקדו בנושאים שונים מותאמים גם לצורכי הגברים וגם לצורכי הנשים.
החלק הראשון הציג את נושא המרשמים הרפואיים ודן באופן בו אפשר לטפל במחלות הנפוצות באירופה באותו זמן.
החלק השני התמקד באופן בו אפשר לייצר שיקויים או להפוך נחושת לזהב. בחלק זה איזבלה קורטזה ריכזה כללים לעבודה עם כלים, רכישת ניסיון בניסויים באלכימיה, טיפול ושימוש באש, שימוש במלקחיים, שמירה על סודיות והמליצה לשבח את אלוהים אחרי ניסוי מוצלח על ידי מתן עזרה לנזקקים.
החלק השלישי התמקד בהרכבת מראות, צביעת שיער והסרת כתמים.
החלק הרביעי הוקדש לנשים והציג את האופן בו אפשר להעצים את היופי הנשי על ידי שימוש בקרמים, צבע שיער ושמנים.
בין השנים 1561–1677 הופיעו אחת עשרה מהדורות של הספר באיטלקית ושתי מהדורות בגרמנית.
הערות שוליים

1 2  Moran, Bruce (30 ביוני 2009). Distilling Knowledge: Alchemy, Chemistry, and the Scientific Revolution. Harvard University Press. pp. 60–62. ISBN 978-0-674-01495-4. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Ray, Meredith. "Isabella CORTESE". scientificwomen.net (באנגלית). נבדק ב-2018-04-09.
↑  Wang, Lei (15 בנובמבר 2013). "Books of Secrets: Alchemy, Medicine, and Magic". yale.edu. Cushing/Whitney Medical Library Rotunda. נבדק ב-22 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Ray, Meredith K. (2015). "The Secrets of Isabella Cortese: Practical Alchemy and Women Readers". Daughters of Alchemy: Women and Scientific Culture in Early Modern Italy. Harvard University Press. pp. 46–72. ISBN 978-0-674-42589-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281185605171  GND: 119646307  ICCU: BVEV020176  ISNI: 0000 0000 7243 4837  LCCN: n90721175  SUDOC: 068526385  VIAF: 250656595   WorldCat (עם VIAF): 250656595 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איזבלה קורטזה".
תרמוגרפיה רפואית

תֶּרְמוֹגְרַפְיָה רפואית היא תחום בתרמוגרפיה המפיק מידע אבחוני מקרינה תת-אדומה של גוף האדם. תרמוגרפיה עושה שימוש במצלמות תרמוגרפיות כדי ליצור הדמיית תת-אדום, בדומה להדמיה באמצעות אולטרה סאונד או באמצעות קרני רנטגן.
תרמוגרפיה מאפשרת זיהוי אזורים בגוף בהם זרימת הדם אינה תקינה ונעשה בה שימוש על ידי וטרינרים ורופאי ספורט כדי לזהות דלקות.
טכנולוגיה

מצלמת האינפרא אדום קולטת בעיקר את קרינת החום הנפלטת משכבת הדרמיס של העור, עד עומק של כ-5 מ"מ. השינויים בחום הנפלט מהעור תלויים אך ורק בשינויי זרימת הדם בדרמיס. חום הנוצר בשרירים, במפרקים או בעצמות אינו מולך לרקמת העור ולכן אינו משפיע על טמפרטורת העור. אין הולכה ישירה של חום מהחלקים הפנימיים של הגוף הגורמת לשינויים בטמפרטורת העור. כלומר, המצלמה לא קולטת באופן ישיר תהליכי חום המתרחשים בתוך הגוף עם זאת, מטפלים אלטרנטיביים טוענים כי ניתן לגלות בעזרת המצלמה תהליכים פנימיים.
ברפואה אלטרנטיבית > שימושים עיקריים

התרמוגרפיה אינה מחליפה את שיטות האבחון האחרות, אלא מוסיפה להן אפשרויות חדשות ובכך מרחיבה ומשפרת את יכולות המערכת הרפואית בגילוי, הערכה ואבחון של בעיות רפואיות שונות.
השימוש במערכות DITI מתאים לרפואת נשים (בעיקר לגילוי מוקדם של סרטן השד), נוירולוגיה, מרפאות כאב, רפואת ספורט, אונקולוגיה, גריאטריה, אנטי אייג'ינג, מכוני שיקום ופיזיותרפיה וכן לרפואה ההוליסטית (כגון רפואה פונקציונלית, רפואה סינית, נטורופתיה, כירופרקטיקה).
אחד ההבדלים המשמעותיים בין תרמוגרפיה לבין צילומי רנטגן (כגון ממוגרפיה או CT) הוא בכך שמכשירי הרנטגן "רואים" אנטומיה (עצמות, גידולים וכו') ואילו התרמוגרפיה "רואה" תהליכים פיזיולוגיים בזמן אמת. תהליכים אלה מתבטאים בשינויים בקרינת החום הנפלטת מהגוף. שינויים אלה נקלטים במצלמת הא"א ברמת דיוק גבוהה מאד.
ברפואה אלטרנטיבית > גילוי מוקדם של סרטן השד

במחקרים לא נמצא כי לתרמוגרפיה יעילות כאמצעי לזיהוי מוקדם של מחלות שד והשיטה נדחתה על ידי הרפואה הקונבנציונלית.
מחלות מסוימות, כמו סרטן השד, מתפתחות במשך שנים לפני שמתגלים הסימנים הראשונים להימצאותן בגוף. ככל שהמחלה מתגלה מוקדם יותר, קל יותר לטפל בחולה ובגורמי המחלה וקיים סיכוי גבוה יותר להחלמה מלאה ולמניעת מצבים שמחייבים טיפולים אגרסיביים כמו ניתוח, כימותרפיה, הקרנות וכו'.
כל גידול סרטני זקוק לכלי דם חדשים שיזינו אותו. הגברת זרימת דם באזור מסוים בגוף מתבטאת בפליטה רבה יותר של חום באותו אזור. ישנם חוקרים הטוענים שסרטן שד מתגלה על ידי ממוגרפיה רגילה רק כ- 8 שנים בממוצע לאחר התחלת התהליך הסרטני (קצב התפתחות המחלה יכול להשתנות מאוד בהתאם לגיל החולה ולגורמים נוספים). התרמוגרפיה לעומת זאת, "רואה" את התהליך ולא את הגידול עצמו, וניתן לגלות באמצעותה אותו סרטן כ- 5-10 שנים לפני שניתן לגלות זאת בשיטות אחרות. המחקר מראה שגילוי מוקדם של סרטן שד בעזרת תרמוגרפיה מאריך את תוחלת החיים של הנבדקות ב-61% בממוצע.
רמת הרגישות והדיוק של הבדיקה התרמוגרפית לגילוי סרטן השד עומדת על כ־90%. בדיקה תרמוגרפית שנעשית לפני ממוגרפיה יכולה למקד את הבדיקה הממוגרפית במקומות שנמצאו בתרמוגרפיה כחשודים. כאשר משלבים בדיקה תרמוגרפית עם בדיקה קלינית של רופא ועם ממוגרפיה, עומדת רמת הגילוי המוקדם של סרטן השד על כ-95%.
הבדיקה מתאימה לנשים (וגברים) בכל הגילים, והיא שימושית עוד יותר לנשים מתחת לגיל 50, אשר הממוגרפיה פחות יעילה עבורן. אצל נשים בגילאים אלה, ואצל נשים מבוגרות יותר אשר לוקחות הורמונים, רקמת השד צפופה יותר, מה שמקשה על הממוגרפיה הרגילה לגלות מקומות חשודים.
ברפואה אלטרנטיבית > סיכונים ותופעות לוואי

תרמוגרפיה אינה משדרת קרינה לגוף. המצלמה קולטת את קרינת החום שהגוף עצמו פולט, כך שהבדיקה בטוחה לחלוטין.
ברפואה אלטרנטיבית > אישור הרשויות

ב-1982 אישר ה-FDA את השימוש בתרמוגרפיה כמרכיב משלים בתהליך הבדיקות לגילוי סרטן שד וציין כי לא נמצאו ראיות ליעילות הבדיקה.
ראו גם

תרמוגרפיה
בית התמחוי של האסקי סולטאן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  הקדש מוסלמי
 כתובת:  עקבת-א-סאריה
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  ההקדש של הוראם סולטאן
 הקמה ובנייה
 תאריך פתיחה רשמי:  1555
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עות'מאנית 
 
 קואורדינטות:  31°46′44″N 35°13′56″E﻿ / ﻿31.77881°N 35.23215°E﻿ / 31.77881; 35.23215
 he
 
בית התמחוי של האסקי סולטאן הוא חלק מהקדש מוסלמי שנמצא ברובע המוסלמי בעיר העתיקה של ירושלים. ברישומי בית הדין השרעי של ירושלים (סג'ל) מכונה הקדש זה בשם "אלעִמארה אלעאמִרה" שפירושו בית התמחוי (העמארת) הנעלה.
בית התמחוי הוא חלק ממתחם שהוקם על ידי הסאקי סולטאן, אשתו של הסולטאן סולימאן המפואר לרווחת עולי הרגל המוסלמים שבאו לשהות בקרבת המקומות הקדושים, הסוחרים המוסלמים שעברו דרך ירושלים והעניים והנזקקים באוכלוסייה המוסלמית בעיר, במסגרת מפעלי הצדקה שהוקמו בתקופת שלטונו של הסולטאן ברחבי האימפריה העות'מאנית.
תיאור המתחם

מי שחקרה את בית התמחוי וכתבה עליו באריכות היא החוקרת וההיסטוריונית איימי סינגר. המתחם הוקם בין השנים 1549–1555, בפיקוחו של האדריכל סינאן ובסיוע מושל דמשק, על חלקה שגבלה ברחוב עקבת-א-טכייה בצפון, ברחוב עקבת-א-סריאה בדרום ובארמונה של הגבירה טונשוק במערב. למתחם כניסה מכל אחד משני הרחובות. פרטי הבנייה תועדו בקפידה והתיעוד נשמר בארכיון בארמון טופקאפי באיסטנבול.
המתחם כלל מסגד, סביל, אכסניה בת חמישים חדרים, חאן, בית תמחוי, מטבח, מאפייה, מחסנים ושירותים.
הסביל סיפק מי שתייה לאורחים ולבהמותיהם ומים לכלל צורכי הפעלת המתחם. הוא נבנה מעל בריכת מים בעלת קיבולת של 14,500 ליטר. ההקדש מימן בניית תעלה להבאת מים מבריכת הסולטן.
בית התמחוי סיפק שתי ארוחות ביום שכללו לחם ומרק לחמש מאות סועדים.
למימון הוצאות המתחם, האסקי סולטן הקימה וקף שכלל שישה עשר כפרים באזור רמלה - לוד, שמונה כפרים באזור ירושלים, כפר אחד באזור שכם, כפר אחד בצפון לבנון וכפר אחד, שנוסף ב-1566, באזור צידון. בנוסף לכך נכללו בווקף חנויות, שוק, שני מפעלי סבון, אחת עשרה טחנות קמח ושני חמאמים, חלקם בירושלים וחלקם בלבנון.
בשל הניהול הכושל ואי הסדרים כספיים, המתחם עמד מספר פעמים מול התמוטטות כלכלית, מצב שהלך והחמיר במאה ה-18.
בין השנים 1921 - 1922 מתחם האסקי סולטן וארמונה של הגבירה טונשוק אוחדו על ידי המועצה המוסלמית העליונה ליצירת מתחם חדש בשם"בית היתומים המוסלמי" (Dar al-Aytam al-Islamiyya مجلة دار الأيتام الإسلامية), שכלל בית יתומים, בית ספר ובתי מלאכה, במטרה לספק חינוך עיוני ומקצועי ומגורים ליתומים מוסלמים.
בית התמחוי, יחד עם המבנים הנלווים, נמצא בצד הצפון-מזרחי של המתחם כאשר הכניסה אליו מתאפשרת דרך רחוב עקבת-א-טכייה בצמוד לארמונה של הגבירה טונשוק. בית התמחוי מהווה יחידה נפרדת הפועלת תחת פיקוח משרד ההקדשים הירדני. הוא מספק כשש מאות ארוחות ביום למאמינים הבאים להתפלל במסגד אל-אקצה ולנזקקים ברובע המוסלמי.
מתחם בית היתומים המוסלמי עבר שיפוץ ושיקום נרחבים בשישה שלבים, בין השנים 1999 - 2004.
גלריית תמונות

חצר המתחם
הכניסה לבית התמחוי
הכניסה למטבח
המטבח
הערות שוליים

↑  אמנון כהן ואלישבע בן סימון-פיקאלי, יהודים בבית המשפט המוסלמי: חברה, כלכלה וארגון קהילתי בירושלים העות'מאנית, המאה השש-עשרה, ירושלים תשנ"ג 1993, עמ' 251.
↑  David Steinberg דוד שטיינברג, Women who built Jerusalem: Hürrem Haseki Sultan c.1500 - 1558, steinberg-tour-guide, ‏2020-06-22 (באנגלית)
↑  ראו את מגוון מחקריה בנושא:

Amy Singer, Constructing Ottoman Beneficence: An Imperial Soup Kitchen in Jerusalem, New York 2002 ; Amy Singer, 'İmarets', In: H. C. Güzel, C. C. Oğuz and O. Karatay (eds.), The Turks, Vol. III, Ankara 2002, pp. 657-664 ; איימי סינגר, מה כל כך נדיב בצדקה העוסמאנית? על מוסד הסדקה ומעשי הצדקה באימפריה העוסמאנית, ג'מאעה ט"ז (2006), עמ' 9–30 ; Amy Singer, 'The "Michelin Guide" to Public Kitchen in the Ottoman Empire' in: A. Singer (ed.), Starting with Food: Culinary Approaches to Ottoman History, Princeton 2011, pp. 69-92. ; Amy Singer, Imarets, In: C. Woodhead (ed.), The Ottoman World, Routledge, London – New York 2012, pp. 72-85; איימי סינגר, תמונות מהעמארת, בתוך: מ' וינטר ומ' שפר (עורכים) טורקיה: העבר העות'מאני וההווה הרפובליקני- קובץ מאמרים לכבוד פרופ' אריה שמואלביץ ז"ל, תל אביב תשס"ז, עמ' 74-69.
↑  Amir Pasic, Betül Ekimci, Public Kitchen of Haseki Sultan within the Takiyya Complex in Al-Quds/Jerusalem
↑  החוקר סטפאן חנא סטפאן תרגם וביאר בפרוטרוט מסמך ההקדש של בית התמחוי של האסקי סולטאן מ-1552 שנמצא לו באוסף ספריית ח'אלדיה בירושלים
 "An Endowment Deed of Khasseki Sultan, dated the 24th May 1552", QDAP 10, 1944, pp. 170-194
↑  Oded Peri, WAQF AND OTTOMAN WELFARE POLICY The poor kitchen of Hasseki Sultan in eighteenth century Jerusalem, Journal of the Economic and Social History of the Orient, Vol. XXXV
↑  Haseki Sultan in Occupied Jerusalem, english.palinfo.com, ‏2017-06-15 (באנגלית)
↑  Archnet > Site > Dar al-Aytam al-Islamiyya Restoration, www.archnet.org
גוליארדים

הגוליארדים היו חבורות של משוררים נודדים ששוטטו ברחבי אירופה בין המאה העשירית למאה השלוש-עשרה. על החבורות נמנו בעיקר תלמידים משכילים ואנשי דת לשעבר, שעזבו את עולם הלימוד וביקשו לחיות חיי נוודים. הם יצרו את השירה הגוליארדית שהפכה לסימן ההיכר שלהם: שירה חילונית, ביקורתית ומחאתית. נושאיה נעו מחגיגות של אהבה וטבע, לסאטירה ופרודיה על הממסד הכנסייתי הדתי.
כתב יד, המתוארך לתקופה שבין המאה ה-11 למאה ה-13, ומכיל אוסף של שירי גוליארדים.
אורח חיים ומאפיינים

עם תחילת האלף השני לספירה הלך וגדל מספר האוניברסיטאות באירופה, שמשכו אליהן קהל גדול של צעירים. מוסדות הלימוד היו פזורים ברחבי היבשת – ובעיקר באנגליה, צרפת, גרמניה ואיטליה תלמידים רבים עברו ממקום למקום בחיפוש אחר ידע. כבר מהמאה החמישית לספירה היו כמרים ונזירים שעזבו את חיי הנזירות כתוצאה מהשעמום או הקושי הכרוכים בהם. הם היוו מטרד לכנסייה בשל בחירתם בעולם הלימוד החופשי על פני עולם הדת. חלקם היו בטלנים, חלקם היו עניים מכדי ללמוד, אחרים לא מצאו עבודה ורבים מהם ביקשו ליהנות מההטבות והזכויות שהעולם המלומד הציע. כל אלו הובילו רבים לפתח אורח חיים של נוודים, ללא שורשים קבועים.
הגוליארדים נמנו עם אותם נוודים. הם היו בעיקר גברים צעירים, בהם פרחי כמורה שהוסרה מהם הגלימה והם גורשו מהכנסייה, כמרים עבריינים שלא רצו להשתלב בסדרים החברתיים של ימי הביניים. לעומתם היו מלומדים שביקשו לחיות חיי נהנתנות: לשתות, להמר ולנדוד ללא כסף ומחויבות. רובם נהנו עדיין מחסינות דתית ששחררה אותם מן החובה לשלם מיסים ולהתגייס לצבא. הם חיו חיים חילוניים תחת ההטבות של עולם הדת. מצד אחד התכחשו לחובות והאחריות המצופות מהם כחברים בקהילה הנוצרית של ימי הביניים, ומצד שני לא היססו ליהנות מהתנאים שהיא אפשרה לנוחותם.
הגוליארדים לא התאגדו לארגון רשמי או לאחווה מלוכדת. ההתארגנות הייתה למעשה ספונטנית, בקבוצות קטנות, כאשר כל אחת מהן פעלה ממניעים שונים וכתבה יצירות שונות. עם זאת הייתה לגוליארדים "גאוות יחידה", והם דיברו על עצמם כעל משפחה אחת – "השבט של גוליית", או "בניו של גוליית".
אטימולוגיה

תאוריות שונות מנסות לפרש את השם "גוליארדים", ולהכריע האם הוא נבחר על ידי אותם משוררים או הוענק להם על ידי סביבתם.
תאוריה אחת היא זו של יעקב גרים, אשר גזר את השם "גוליארד" מן המילה gualiar, שבאוקסיטן פירושה לרמות (gualiador – רמאי). תאוריה אחרת היא זו של תומאס רייט, שגזר את השם מן המילה הלטינית gula, אשר פירושה רעבתנות, זלילה, הפרזה – כיאה לאופן שבו ראתה החברה את אותם משוררים נודדים.
תאוריה נוספת היא זו הגורסת כי היה לגוליארדים מנהיג אגדי שזכה לכינוי "הבישוף גוליאס" והוא הנהיג את הזמרים הנודדים אחריו.
תאוריה מבוססת ומקובלת יותר היא זו שמוצאת קשר בין הגוליארדים לבין גוליית, הענק הפלשתי שהוכרע על ידי דוד בסיפור התנ"כי המפורסם בספר שמואל א'. על-פי תאוריה זו, הסיפור התנ"כי היה מוכר מאוד לקהל הנוצרי של ימי הביניים מפיוטי ליל יום ראשון הרביעי שלאחר חג השבועות. בחלקים מפיוטים אלו הוצג גוליית לא רק כענק בעל עוצמה וכוח, אלא כסמל הרוע והרשע של הדור. תיאורו כמנהיג צבא רשעים הולם את האופן שבו ראתה הכנסייה את אותם מלומדים מרדנים. בספר שמואל ב', פרק 21 פס' 16-22, מתואר עוד קרב בין דוד לבין ארבעה ענקים, הנתפשים כולם (על פי אותם פיוטים) כבני משפחתו של גוליית. הכנסייה תעבה את הגוליארדים העבריינים ופחדה מהם – ועל כן העניקה להם את הכינוי "משפחת גוליית", על-שם אותם ענקים מרתיעים מן התנ"ך. ייתכן גם שהגוליארדים עצמם בחרו בגוליית כמקור לשמם, בתפישתם אותו כסמל לעמדתם האופוזיציונית (כמו עמדתו בקרב עם דוד).
במאה ה-14 השם "גוליארדים" פסק מלהגדיר את המלומדים הנודדים והפך לשם גנאי (אדם שכונה "גוליארדי" תואר למעשה כפטפטן או כליצן). מאוחר יותר השתרשה המילה "גוליארד" בשפות האנגלית והצרפתית במובן של זמר-נודד או של להטוטן.