stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וילמה בק
ביוגרפיה

וילמה בק נולדה במשפחה יהודית למשפחת הורצקי. היא באה ממשפחת אצולה שהיו בבעלותה אחוזות בניטרה. שמה המקורי היה וילמה הורצקי ואחר בעלה וילמה בק. היא הייתה ידועה בשם ראקידולה (Racidula) במלחמת העצמאות ההונגרית שמוכרת בשם: מהפכת 1848 בהונגריה של 1848–1849, כאשר שימשה כמרגלת עבור ההונגרים - אך גם עבור ההנהגה הצבאית האוסטרית. מאוחר יותר לקחה את שם בעלה (שלא היה ברון) כברונית וילמה בק.
לאחר כניעת צבא המהפיכה ההונגרי בוילאגוש (Világosi fegyverletétel), היגרה מהונגריה והתיישבה בלונדון. היא שירתה גם במשטרה החשאית האנגלית, אך נעצרה בגין פעולות הסחטנות שלה ונפטרה בכלא בשנת 1851.
עבודותיה

Personal adventures during the late war of independence in Hungary, London, 1850. לונדון, 1850. שני כרכים. (הברונית בק וילמה. באנגלית)
Memoiren einer Dame während des letzten Unabhängigkeitskrieges in Ungarn (בגרמנית) לונדון, 1851.
תרגום הספר לצרפתית פורסם על ידי ה- Constitutionel הפריזאי בין התאריכים 18 בפברואר עד 14 במרץ 1851.
זיכרונותיה של גברת במלחמת העצמאות ההונגרית בשנים 1848–1849, מישקולץ, 1901. תורגם להונגרית על ידי: שאנדור הלאס)
לקריאה נוספת

יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים.
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. קישור מקוון
הלֵקסִיקוֹן ההונגרי הקטן
מרגלים במלחמת העצמאות ההונגרית בשנת 1848/49 מודיעין וריגול בשירות הלוחמה הונגרית.
טמאש ט. דינש: פרקים מההיסטוריה של ההצפנה והריגול.
הערות שוליים

↑  Beck Vilma báróné (Halász Sándor felsőbb leányiskolái tanár levele a szerkesztőségnek) Budapesti Hírlap, 1901. XXI. évf. 72. szám. 191.oldal
↑  Holch Gábor - Vajna Tamás: Az igazi Trebitsch? Magyar kalandorok anno. HVG 2009. május 16. 37-38.
↑  Azt állították többen, hogy a nevezett munkát nem ő írta, sőt Smith Tolmin angol államügyész ismerte a szerző nevét is
וילמה בק
הקובה

| --- | --- |

איור משנת 1553
 אב:  דימאס 
 אם:  Telecleia 
 אחים:  Asius, Theano 
 בן או בת זוג:  פריאמוס 
 צאצאים:  פולידורוס, הקטור, Ilione, קסנדרה, קראוסה, Antiphus, Hipponous, טרויה, Agathon, לאודיקה, דפובוס, פאריס, הלנוס, פוליקסנה, Theano, טרוילוס, Alastor 
 
הקובה מעוורת את פולימנסטור מאת ג'וזפה קרספי במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
הקובה (Hecuba וגם Hekábe; ביוונית: Ἑκάβη) הייתה מלכת טרויה, אשתו של פריאמוס.
דמותה

הקובה הייתה בתו של הפריגי דימאס (אנ') או של מלך התראקים, קיסאוס (אנ'), השנייה בנשותיו של פריאמוס ואמם של הקטור, פאריס, קראוסה (אנ'), לאודיקה (אנ'), פוליקסנה (אנ'), קסנדרה, דיפובוס (אנ'), הלנוס (אנ'), אנטיפוס (אנ'), פולידורוס (אנ'), טרוילוס (אנ') ועוד.
לפני שילדה את פאריס, חלמה הקובה חלום מוזר שפורש לה בכך שהבן העומד להיוולד לה יביא להרס העיר. הקובה תכננה לרצוח את בנה, אך חששה שהנבואה תתקיים למרות הכל, לכן נטשה את בנה על הר אידה (אנ'). פאריס הגיע לטרויה והנבואה התגשמה. מרבית ילדי הקובה נפלו במלחמה להגנת טרויה. לאחר נפילת טרויה הייתה הקובה חלק משלל המלחמה של אודיסאוס. מוכת כאב וחסרת אונים ראתה הקובה איך מקריבים את בתה, פוליקסנה. כאשר עלתה לספינתו של אודיסאוס, ראתה הקובה  את גופתו של בנה, פולידורוס, שהגלים שטפוה אל החוף. פולידורוס נרצח על ידי המלך פולימנסטור (אנ'), כדי לשדוד אותו. יחד עם נשים טרויאניות נוספות, מצאה הקובה שעת כושר כדי לנקום את מות בנה ונמלטה מחבריו של פולימנסטר בחזרה לספינה. היא מצאה את מותה בגלי הים ולפי גרסה אחרת הפכה לכלבה.
האסטרואיד 108 Hecuba (אנ'), שהתגלה ב-1869 על ידי רוברט לות'ר נקרא על שמה.
ווקסהול שבט

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ווקסהול מוטורס
 שנות ייצור:  1975–1984
 הרכבה:  בריטניה בריטניה  אקוודור אקוודור  ניו זילנד ניו זילנד (בין השנים 1976–1981)
 מודל אחריו:  אופל אסטרה, אופל נובה
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס  (General Motors)
 מרכב:  3 דלתות הצ'בק, 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סדאן
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע ווקסהול ויוה - 4 צילינדרים, 1,256 סמ"ק, המפיק 53 כ"ס ב- אקוודור מנוע 1,500 (דגם AYMESA Cóndor),  בדגם  HS - מנוע 6 צילינדרים, 2,279 סמ"ק, מינואר 1978
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 
ווקסהול שבט GL סלון, שנת 1977
ווקסהול שבט (באנגלית: Vauxhall Chevette) היא מכונית משפחתית קומפקטית מתוצרת ווקסהול מוטורס שיוצרה בין השנים 1975–1984.
מנוע הווקסהול שבט נלקח מדגם ווקסהול ויוה מודל HC אשר יוצר בין השנים 1970–1979. מחירו של דגם ההאצ'בק בתחילת יצורו בבריטניה ב-1 במאי 1975 עמד על 1,591 לירות שטרלינג.
רקע

במקביל, השיקה חברת ג'נרל מוטורס באמצעות חטיבת שברולט, בארצות הברית את השברולט שבט. ההשקה התקיימה ב־16 בספטמבר 1975 עם הדגם סדאן 2 דלתות. בשנת 1976 הושק דגם ה-3 דלתות ובאפריל 1978 הושק דגם הסדאן 4 דלתות. החל מספטמבר 1980 הוצע בברזיל דגם 3 דלתות סטיישן.
בשנה הראשונה לייצורה, נמכרו כ-275,000 יחידות מדגם השברולט שבט. בשנים 1979–1980 הייתה השברולט שבט המכונית הנמכרת ביותר בארצות הברית. היא יוצרה בארצות הברית, ברזיל, קולומביה, אקוודור, יפן וונצואלה.
מכוניות כמעט זהות בשלדת רכב, מנועים ועיצוב גוףשייצרה במקביל חברת ג'נרל מוטורס היו אופל קדט בגרמניה, על ידי חברת הבת אופל, ביפו את הסוזוקי ג'ימיני, בקנדה ובארצות הברית את דגם הפונטיאק אקאדיאן, ופונטיאק T1000, ובאוסטרליה את דגם ההולדן ג'ימיני.
ייצורה המרכזי של הווקסהול שבט היה בבריטניה, כאשר הורכב בדגם מנוע 1,256 סמ"ק. באקוודור יוצרה ה-"ווקסהול שבט" עם מנועי 1,500 סמ"ק בדגם שהיה קרוי AYMESA Cóndor. בניו זילנד הורכבה הווקסהול שבט בין השנים 1976–1981.
הווקסהול שבט יוצאה לאוסטריה, גרמניה, צרפת, שוודיה, אורוגוואי.
גרסאות ווקסהול שבט

2 דלתות - סלוו
4 דלתות - סלון
3 דלתות - האצ'בק
3 דלתות - טנדר
דגמי ווקסהול שבט

שברולט שבט מודל E (ממאי 1975) ומודל L (מאפריל 1976) - דגם 3 דלתות הצ'בק (מינואר 1984 - דגם 4 דלתות סלון)
שברולט שבט מודל GL (מנובמבר 1975)
שברולט שבט מודל GLS (דרגת גימור מפוארת עם שעון, ומצית) - דגם 4 דלתות סלון
שברולט שבט מודל HS (מינואר 1978) - דגם הצ'בק 3 דלתות, מנוע 6 צילינדר, 2,279 סמ"ק
שברולט שבט מודל ES (מאוקטובר 1980), (רדיו, שעון קוורץ, משענות ראש קדמיות)
שברולט שבט מודל HSR (ספורט)
תמונות

ווקסהול שבט, סלון, 4 דלתות
ווקסהול שבט
ווקסהול שבט - מבט לתא הנהג
ווקסהול שבט, סלון, 4 דלתות, שנת 1978
ווקסהול שבט, 3 דלתות, דגם 1.3 GL, שנת 1978
ווקסהול שבט, שנת 1981
ווקסהול שבט, דגם HSR
ראו גם

ווקסהול מוטורס
שברולט שבט
GMC שבט
אופל
ויוה ווקסהול
אופל קדט C
הערות שוליים

↑  ג'נרל מוטורס - פרופיל web.archive.org/web/20090418084802
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph912515
הצעת מחקר

הצעת מחקר היא מסמך שכותב מדען ובו הוא מתאר בפרוטרוט תוכנית שיש לו לחקירה של עניין מסוים בעתיד הקרוב.
הצעות מחקר נכתבות מסיבות מגוונות, כגון בקשת תקציב עבור המחקר שהן מתארות, לשם קבלת רשות לבצע את המחקר מטעם ועדת האתיקה של מוסד המחקר (אם מדובר, למשל, בניסוי בבני אדם או בבעלי חיים המוגנים בחוק), לשם קבלת רשות לבצע את המחקר מטעם ועדות המוודאות שמחקרים אינם מסכנים את החברה והסביבה (למשל מחקרים במחוללי מחלות), בתור חלק ממטלה לימודית, כגון לקראת עריכת מחקר עבור תזה, או כתנאי לקבלת עבודה במוסד מחקרי (תנאי כזה דורש לרוב גם אישור של הצעת המחקר על ידי גורם מממן).
הצעות מחקר מנוסחות בדומה למאמר מדעי, אולם בניגוד למאמרים הן כתובות בלשון עתיד והדגשים בהן מעט שונים. כמו במאמר מדעי, יש בהן פרקים הדנים ברקע למחקר, בנחיצותו, בשיטות של המחקר בתוצאות ובמשמעות התוצאות ופרק של רשימת סימוכין. אולם, ישנם הבדלים במבנה של חלק מהפרקים האלה בין הצעות המחקר לבין המאמרים המדעיים. בניגוד למאמר מדעי, פרק התוצאות דן בכמה תוצאות אפשריות או תוצאות צפויות ולא בתוצאות של ממש – כי עדיין אין כאלה תוצאות. בהתאם לזאת הפרק הדן במשמעות התוצאות דן במשמעות של התוצאות הצפויות או האפשריות. כמו כן, פרק השיטות מפורט הרבה יותר בהצעות מחקר מאשר במאמרים מדעיים וזאת כדי לאפשר בדיקה יסודית של עלות המחקר, סיכוניו וההתמודדות איתן ובעיותיו המוסריות וההתמודדות איתן. במאמר מדעי הדן בניסוי בבני אדם, לדוגמה, החוקר יכתוב כמה משתתפים התנדבו למחקר ומה הייתה שיטת הדגימה (למשל, 11 משתתפים במדגם נוחיות) אך רק בהצעה הוא יפרט כיצד בדיוק הוא עומד לגייס אותם ואילו שיטות הוא עומד לנקוט כדי לשמור על פרטיותם. הצעת מחקר עשויה לכלול תוצאות ראשוניות שהתגלו על ידי החוקר במהלך מאמץ מחקרי אחר ולא התפרסמו.
בניגוד למאמרים מדעיים, הצעות מחקר מכילות הרבה פעמים את קורות חייהם המקצועיים של החוקרים במטרה לשכנע את הגורמים המאשרים או מממנים את הצעת המחקר כי כוח האדם העתיד לנהל את המחקר אכן יכול לעשות כך. לדוגמאות: ספק אם תאושר הצעת מחקר עבור מחקר שבמהלכו ניתנת זריקה למשתתפים, כאשר אין בצוות החוקר איש המוסמך להזריק לבני אדם וספק אם הצעת מחקר בתחום הביולוגיה תמומן כשהצוות המחקרי מורכב ממתמטיקאים בלבד. בחלק מהמוסדות האקדמיים, פירוט קורות החיים של העוסקים במחקר המוצע כמטלה לימודית נועד לבדוק אם מנחה התזה אכן יכול להדריך את התלמיד בתחום מחקר זה.
לרשימת הסימוכין שבהצעות המחקר יש תפקיד נוסף לזה שיש לה במאמר מדעי. כמו במאמרים מדעיים, הסימוכין מקושרים בעיקר לפרקי הרקע והדיון בתוצאות. אולם בשונה ממאמרים מדעיים, שבהם הסימוכין נועדו כמעט ורק כדי להוכיח את טענות כותב המאמר, בהצעת מחקר רשימת סימוכין נרחבת מוכיחה גם את הכרות החוקר עם נושא המחקר. רשימת סימוכין שחסרים בה מאמרים בני השנים האחרונות או מאמרים קלאסיים בנושא המחקר עשויה לתת רושם לא טוב לגורם הממן את הצעת המחקר.
גורמים המממנים מחקרים מפרסמים על פי רוב מסמך הקרוי "קול קורא להצעות מחקר" ובו הם מפרטים את הנושאים שבהם הם מממנים מחקר ואת הדרישות הנוספות מהמחקרים שהם מוכנים לממן ואת הדרישות הניסוחיות מהצעות המחקר. גורמים כאלה עשויים להיות קרנות מחקר ממשלתיות או פרטיות וגופים עסקיים.
ויליאם גילברט

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1544 קולצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  30 בנובמבר 1603 (בגיל 59) לונדון, ממלכת אנגליה 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום לימודים:  קולג' סנט ג'ון 
 פרסים והוקרה:  יחידת מדידה גילברט
 תרומות עיקריות
 בתגליות במגנטיות וחשמל. הוא המציא את המושג האנגלי Electricity לציון החשמל.
 
ויליאם גילברט או גילברד (באנגלית: William Gilbert;‏ 24 במאי 1544 - 30 בנובמבר 1603) היה רופא אנגלי ופילוסוף הידוע בתגליותיו במגנטיות ובחשמל. הוא טבע את המונח האנגלי "Electricity" לציון החשמל, ויש הרואים בו את אבי הנדסת החשמל או את אבי החשמל. הוא היה רופאה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה.
ביוגרפיה

ויליאם נולד בעיר קולצ'סטר שבמחוז אסקס למשפחה מקומית חשובה, למד בבי"ס מקומי וב-1558 נסע לקיימברידג' ללימודי התואר הראשון אותם השלים ב-1560. עבודתו העיקרית הייתה "על מגנטיות, גופים מגנטיים, והארץ המגנטית הגדולה", המכונה בפשטות "דה מגנטה" (De Magnete, Magneticisque Corporibus, et de Magno Magnete Tellure) שפורסמה ב-1600. זו הייתה עבודת המחקר המשמעותית הראשונה בפיזיקה שנעשתה באנגליה. בעבודה זו הוא תיאר הרבה מניסויו עם מודל כדור הארץ שלו הנקרא טֶרֵלָה. מניסויו הסיק שכדור הארץ מגנטי ועל כן המגנט מצביע צפונה. בספרו הוא גם הבחין בחשמל סטטי בשימוש בענבר. ביוון ענבר נקרא אלקטרון, ולכן הוא החליט לקרוא לתופעה זו Electric Force.
עבודתו של גילברט הייתה מקיפה ויסודית - הוא הפריך, באמצעות ניסויים, אמונות מיסטיות ישנות רבות הנוגעות למגנטיות - כמו האמונה שמחצב מגנטי טבעי יכול לרפא כאבי ראש והרעיון שאפשר לנטרל מגנט אם משפשפים אותו בשום. בין תגליותיו הגדולות היו גילוי חוקי המשיכה והדחייה המגנטיים, גילוי העובדה שכדור הארץ פועל כמו מגנט ענק והבנת ההבדל בין חשמל ובין מגנטיות.
גילברט טען נחרצות שחשמל ומגנטיות אינם צדדים שונים של אותה תופעה. בתור הוכחה הוא ציין את העובדה הלא נכונה שמשיכה חשמלית נעלמת עם חום ומשיכה מגנטית לא. יש הרואים חיוב בטעות זו, שברבות הימים הופרכה על ידי ג'יימס קלרק מקסוול, וטוענים שבהירות ההבדלים בין חשמל למגנטיות אצל גילברט אפשרה התקדמות מהירה יותר של המדע.
גילברט ידוע גם בשם גילברד, השם הרשום על המצבה שלו ושל אביו ובו נקרא בית ספר בקולצ'סטר הנקרא על שמו. על שמו של גילברד נקראה יחידה של פוטנציאל מגנטי במערכת היחידות cgs.
ויליאם גילברט נפטר בשנת 1603 כתוצאה ממחלת הדבר.
הערות שוליים

↑  ויליאם גילברט באתר ה-BBC.
↑  ויליאם גילברט באתר אוניברסיטת פלורידה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583100705171  PLWABN: 9810658706805606  BIBSYS: 90529769  BNE: XX1659345  BnF: cb13485722c (data)  CANTIC: a10452977  CiNii: DA01792232  GND: 12233020X  ICCU: MILV220545  ISNI: 0000 0001 0876 9189  LCCN: n84804174  LNB: 000146851  NDL: 00440906  NKC: nlk20000086015  NLA: 35123903  NLG: 245845  NLK: KAC201884685  NSK: 000051707  NTA: 068478267  RERO: 02-A003296166  SELIBR: 266292  SNAC: w680569q  SUDOC: 03561465X  Trove: 833435  VcBA: 495/149997  VIAF: 203121438   WorldCat (עם VIAF): 203121438 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ווינרס מכירות פומביות

| --- | --- |
ווינרס מכירות פומביות
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  גל וינר
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים)
 משרד ראשי:  ירושלים
 בעלות:  גל וינר
 מוצרים עיקריים:  מכירות פומביות, יודאיקה
 מנכ"ל:  יהודה סגל
  
 winners-auctions.com
 
גלריית בית המכירות
פרופ' אלברט איינשטיין, בעניין דרך החיים הראויה לאדם. מלון אימפריאל, טוקיו [יפן] 1922
ווינרס (Winner's) בית מכירות פומביות בע"מ הוא בית מכירות פומביות בירושלים. בית המכירות עוסק במכירת כתבי יד, ספרים עבריים עתיקים, מסמכים היסטוריים, מפות, חפצי יודאיקה, אמנות יהודית, מטבעות, שטרות ועוד. בית המכירות נותן שירותי שמאות והערכה ללא תשלום. לפני המכירות ניתן לצפות בפריטים.
תחומי התמחות

בעבר, בית המכירות ווינרס עסק באופן מסורתי ביודאיקה. לאור הביקוש הרב, בשנת 2015 החל בית המכירות לעסוק גם בנושאים כללים רחבים ולערוך מכירות ייעודיות, כגון נומיסמטיקה, מפות עתיקות ועוד, וכן מכירות "Unlimited" המכילות פריטים מנושאים מגוונים שאין להם קשר ישיר ליהדות, כגון אמנות, חפצי אמנות, כלי כסף וזהב, ספרים נדירים, מדליות, ארכאולוגיה, ועוד.
מכירת היודאיקה מתחלקת לרוב לכמה נושאים מרכזיים:
ספרים עתיקים וספרי קודש - ספרי קודש מראשית תקופת הדפוס, מהדורות נדירות ואף יחידאיות, ספרים מיוחסים לאדמו"רי החסידות ולצדיקים, מהדורות ראשונות של ספרים נדירים ועוד.
כתבי יד - חידושי תורה רבניים שטרם פורסמו מגדולי הרבנים, כתבי יד תימניים, מכתבי רבנים חשובים, שירים ופרוזה, יומנים אישיים ועוד.
קבלה וחסידות - קמיעות וסגולות, ציורים קבליים, ספרי קבלה נדירים, ספרי חסידות במהדורות ראשונות וכתבים חשובים.
הגהות ואוטוגרפים של אדמו"רים ורבנים חשובים, מנהיגי ציבור, ראשי ממשלה כגון דוד בן-גוריון ומנחם בגין. אדמו"רים, מדענים כגון אלברט איינשטיין ועוד.
רימונים לספר תורה הממחישים את היצירה היהודית ביהדות אירופה, יהדות תימן, יהדות מרוקו, יהדות ארצות הברית וישראל.
כלי כסף - הממחישים את ההתפחות האמנות היהודית ברחבי העולם: צפון אפריקה, אירופה, יהדות תימן, יהדות מרוקו ועוד. תשמישי קדושה כגון גביעי קידוש ופמוטים ופריטים מיוחדים כגון קופסאות סיגריות, טבק ועוד.
מגילות אסתר - מיניאטוריות, על קלף, מאוירות ואף הדפסות אמנותיות.
הגדות של פסח - מהגדות אמנותיות ייחודיות, מהדורות נדירות ביותר, הגדות קיבוציות, מימי השואה ועוד.
אמנות בצלאל - דוגמאות מבית המלאכה של "בצלאל ירושלים" מראשית דרכה, עבודותיהם של בוריס שץ, זאב רבן, מאיר גור אריה ועוד.
ציונות - פריטי ציונות היסטוריים כגון ניסיונות הראשונים להתיישבות, העלייה הראשונה, הגדודים העבריים, מכתבים והתכתבות בין מנהיגים ציוניים, ארכיונים אישיים, חתימות ותמונות של מנהיגי ומשוררים ציוניים כגון הרצל ולאה גולדברג, הדפסות ראשונות, שטרות וחוזים מימי המנדט הבריטי, מכתבים רבניים אודות ההתיישבות ושאלות הלכתיות שעלו כגון פולמוס השמיטה ועוד.
כרזות - כרזות, מודעות ופרסומים היסטוריים בנושאי יהדות כגון אנשי המחתרות, קק"ל, ציונות בראשית דרכה, קבלת פני רבנים, לוויות של אדמו"רים, פולמוסים ועוד.
לוחות שנה - מהלוחות השנה הראשונים, חלקם בכתב יד (מתימן וארצות המזרח, אירופה ועוד) ועד ללוחות שנה עם קשר היסטורי כגון לוחות ציוניות, קק"ל ועוד.
מפות - מפות עתיקות של ארץ ישראל וסוריה, תחריטים החל מהמאה ה-16, ספרי מסעות ראשונים לארץ הקודש עוד.
קטלוגים ומכירות

המכירות מתקיימות אחת לחודשיים-שלושה, ומתנהלות בהיקף בינלאומי, עם קונים ומוכרים מכל רחבי העולם. לפני כל מכירה מודפס קטלוג העוסק בפריטים הנמכרים. הקטלוגים מועלים לאתר לפני המכירה, בעברית ובאנגלית, על מנת לאפשר ללקוחות לעיין בפריטים ולהציע עליהם הצעות פרטיות לפני המכירה. בזמן המכירה עצמה ניתנות ללקוח כמה דרכים להשתתף במכירה: הגעה עצמית למכירה החיה על מנת לחוות את אווירת המכירה, השתתפות מהבית דרך אתר החברה או בדרך תקשורת טלפונית עם נציג החברה היוצר קשר בזמן אמת.
שיטת המכירה

בית המכירות פועל לפי שיטת המכירה האנגלית המקובלת בשוק, בהתאם לתנאים המופיעים בחוזה המכירה. עם צאתו של הקטלוג הרשמי נקבע מועד למכירה הקרובה. לפני המכירה ניתנת האפשרות ללקוחות להגיש הצעה (bid) עבור הפריט, שלא יפחת ממחיר הפתיחה שנקבע מראש. המערכת שומרת ללקוח את המחיר שהוא מוכן לשלם, ומייצגת אותו אל מול המתחרים, כאשר היא תעלה בהדרגה את מחיר ההצעה שלו עד לגובה המחיר המקסימלי שהלקוח קבע מראש.
המכירה מנהלת במקום שנקבע מראש ומתנהלת במקביל ובאופן מסונכרן עם הלקוחות במקום, בטלפון ובאינטרנט ובהתאם להצעות שניתנו מראש על כל פריט. בזמן המכירה עצמה, מנהל המכירה מעדכן את הקהל הלקוחות במחיר הנוכחי של הפריט כולל הצעות מוקדמות והוא פותח אותו לתחרות נוספת. סיום המכירה נקבע עם הקשת הפטיש על ידי המוכר והמנצח הוא לפי קביעת מנהל המכירות בלבד.
על מחיר הפטיש מתווסף עמלת קנייה בתוספת מע"מ בהתאם לאחוזים שנקבעו ופורסמו מראש על ידי בית המכירות.
פריטים מפורסמים

התעניינות הציבור בפריטים המיוחדים מביאה לתחרות גדולה. בין הפריטים היותר מיוחדים שנמכרו במכירות האחרונות ניתן לציין ספר תורה מיניאטורי ייחודי של סוחר בגרמניה מלפני מאות שנים שהוחבא בשואה, דרשה ארוכה בכתב ידו של הבן איש חי, מטבעות מיוחדים מימי המרד הגדול ומרד בר כוכבא, חותמו של היעב"ץ, טבעות ר' שלום שרעבי ויצירות אמנות של הצייר היהודי הנודע איזידור קאופמן.

בשנת 2017 עמדה ווינרס בעין סערה תקשורתית סביב מכירת חפציו של הקומיקאי ספי ריבלין אך לבסוף השיבה את הפריטים למשפחתו. הנושא עורר דיון ציבורי סביב הסוגיה האתית של מכירת חפצי מנוח ללא ידיעת משפחתו.
בתאריך 10 ביוני 2017 הציג בית המכירות 6 מכתבים של פרופ’ אלברט איינשטיין לידידו דייוויד בוהם, שבהם התייחס בין היתר למצב מדינת ישראל. המכתבים נמכרו בלמעלה מ-750,000 ש”ח ודבר מכירתם בווינרס זכה לתהודה בינלאומית רחבה ולפרסום במאות כלי תקשורת ברחבי העולם.
ב-25 באוקטובר 2017 נמכרו בבית המכירות 4 מכתבים של אלברט איינשטיין, ובהם משפט שכתב בשנת 1922 על פתק בהיותו במלון בטוקיו על ערכם של חיים רגועים וצנועים. הפתק נמסר כתשר לנער שליחויות במלון, לאחר שנודע לו על זכייתו של איינשטיין בפרס נובל לפיזיקה. הפתק נמכר בסכום של 1.3 מיליון דולר. זהו הפריט היקר ביותר מסוגו שנמכר עד אז בישראל במכירה פומבית.[דרוש מקור]
ב-24 ביולי 2019 נמכרו בבית המכירות שש מחברות של המלומד המסתורי מר שושני תמורת 20,740 דולר.
הערות שוליים

↑  זה מחיר: 78 אלף דולר עבור ספר תורה זעיר, באתר בחדרי חרדים
↑  דרשת ה"בן איש חי" לשבת כלה נמכרה במאה ושלושים אלף ש"ח, באתר כיכר השבת
↑  סוכנויות הידיעות, הטיפ של איינשטיין לשליח נמכר ב-1.3 מיליון דולר, באתר ynet, 24 באוקטובר 2017
הקואליציה למאבק בפצצות מצרר

| --- | --- |

 פעילות:  מאבק נגד ייצור ושימוש בפצצות מצרר ברחבי העולם
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־21 שנים) 
 אתר רשמי
 
הקואליציה למאבק בפצצות מצרר (באנגלית: Cluster Munition Coalition, בר"ת: CMC) היא קואליציה של כ-300 ארגונים לא ממשלתיים הפועלים בלמעלה מ-80 מדינות, שמטרתם המשותפת לאסור על ייצור, הפצה ושימוש בפצצות מצרר וסיוע לקורבנות השימוש בפצצות אלו. חימוש מצרר נחשב לקטלני במיוחד באזורי מגורים, בשל טכניקה שבה יחידת חימוש אחת אוגדת בקרבה מספר רב של פצצות קטנות המכונות "פצצונות" ומתעתדת לפזרן במרחב אחד, מתוך כוונה לפגוע בכמה מטרות בו-זמנית.
הקואליציה נוסדה בנובמבר 2003 כרשת של ארגונים לא ממשלתיים, בהם אמנסטי אינטרנשיונל, Handicap International ו-Human Rights Watch, לצורך מאבק בפצצות המצרר באופן דומה להצלחת המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים. השימוש הנרחב שעשתה מדינת ישראל בפצצות מצרר במלחמת לבנון השנייה, בה ירתה מדינת ישראל יותר ממיליון פצצות מצרר לעבר לבנון, הביא לעלייה במודעות לנזקי השימוש בהם, לאחר ש-13 עובדי סיוע בינלאומי נהרגו במהלך העבודות לפינוי הנפלים. עד סוף שנת 2007 נהרגו כ-30 בני אדם בפיצוץ נפלי פצצות מצרר בדרום לבנון ועשרות בני אדם נוספים נפצעו. בנוסף ישראל השתמשה בפצצות מצרר מתוצרת ארצות הברית בניגוד להסכמים חשאיים בין שתי המדינות, שמגבילים את השימוש בנשק זה. הסערה התקשורתית הבינלאומית סיפקה מומנטום למאמצים הבינלאומיים של הקואליציה.
בפברואר 2007 חתמו 46 מדינות על הצהרה משותפת, הקוראת לכינון מנגנון בינלאומי עד סוף 2008, שיאסור על שימוש וצבירת פצצות מצרר וסיוע לנפגעים מפצצות אלו. במאי 2008 נערך כנס בעיר דבלין באירלנד במטרה לנסח אמנה בינלאומית בנושא, בהשתתפות נציגים של 111 מדינות. הישגה המרכזי של הקואליציה הגיע בדצמבר 2008, עם החתימה על האמנה בדבר חימוש מצרר, על ידי 94 מדינות בכנס שנערך בעיר אוסלו. אמנה זו  אוסרת על פיתוח, ייצור, הפצה, מסחר, צבירה ושימוש בפצצות מצרר, האמנה אוסרת על  המדינות החתומות לסייע לצד אחר לנקוט בפעולות הנ"ל ומחייבת כל מדינה חתומה לבנות מנגנוני סיוע לנפגעי הפצצות. כניסתה לתוקף של אמנה הותנתה בכפוף לאשרורה על ידי 30 מדינות. מדינת ישראל הודיעה שהיא מתנגדת לאמנה.
לאחר החתימה על האמנה התרכזו מאמצי הקואליציה בדחיפה לאשרור מהיר על ידי מדינות נוספות על מנת שתכנס לתוקף, בקידום יישום האמנה במדינות החתומות ובצעדים תואמים במדינות שטרם חתמו עליה והמשך המאמץ להעלאת המודעות לנזקי פצצות המצרר.
נכון לפברואר 2010 חתומות על האמנה 104 מדינות, ב-16 בפברואר אשררו את האמנה מולדובה ובורקינה פאסו  ובכך הגיע מספר המדינות המאשררות ל-30, מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון, הודיע כי האמנה תהפוך לחוק בינלאומי מחייב החל מ-1 באוגוסט 2010.
בין המדינות שטרם חתמו על האמנה או הודיעו כי לא יחתמו עליה, נמצאות היצרניות הגדולות של פצצות מצרר: ארצות הברית, רוסיה, הרפובליקה העממית של סין, הודו, פקיסטן, ברזיל וישראל.
הערות שוליים

↑  משה בהר, ברוכות הבאות פצצות המצרר, באתר "העוקץ", 24 ביולי 2006
↑  מירון רפופורט, מפקד יחידת רקטות: ירינו יותר ממיליון פצצות מצרר בלבנון, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2006
↑  רויטרס, בריטי שעסק בפינוי פצצות מצרר בלבנון נהרג, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2007
↑  סוכנויות הידיעות, הברד בלבנון גרם לפיצוץ מאות פצצות מצרר, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2007
↑  רן דגוני, וושינגטון, ‏ארה"ב עכבה משלוח סוג של פצצות מצרר לישראל בעיצומה של המלחמה, באתר גלובס, 25 באוגוסט 2006
↑  רן דגוני,  וושינגטון, ‏הצעת חוק סיוע החוץ של ארה"ב: הממשל לא יוכל למכור פצצות מצרר למדינות זרות, באתר גלובס, 9 בספטמבר 2007
מירון רפופורט, ניו יורק טיימס, דו"ח לקונגרס: ישראל הפרה הסכמים כשהשתמשה בפצצות מצרר בדרום לבנון, באתר הארץ, 28 בינואר 2007
↑  מירון רפופורט, יותר ממאה מדינות  הסכימו על אמנה נגד פצצות מצרר, באתר הארץ, 30 במאי 2008
↑  חדוה ישכר, למה ישראל לא מברכת על האמנה נגד פצצות מצרר?
↑  נטשה מוזגוביה, ארה"ב לא תחתום על אמנה נגד פצצות מצרר, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2008
↑   יוסי מלמן, האם הרומן האסור של ישראל עם פצצות מצרר עושה סיבוב נוסף?, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16167115-9  LCCN: n2011023203  VIAF: 161201735   WorldCat (עם VIAF): 161201735
העלמות מרושפור

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ז'אק דמי 
 הופק בידי:  גילברט דה גולדשמיט 
 תסריט:  ז'אק דמי 
 עריכה:  ג'ין האמון
 שחקנים ראשיים:  קתרין דנב פרנסואז דורליאק ג'ורג' צ'קיריס מישל פיקולי ז'אק פרין ג'ין קלי דניאל דארייה
 מוזיקה:  מישל לגראן 
 צילום:  ג׳יסלאן קלוקה
 מדינה:  צרפת 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 במרץ 1967 (צרפת)
 משך הקרנה:  126 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  מחזמר, קומדיה
 הכנסות:  8 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
העלמות מרושפור (בצרפתית: Les Demoiselles de Rochefort) הוא סרט קומדיה מוזיקלית צרפתית משנת 1967 שנכתב ובוים על ידי ז'אק דמי. צוות השחקנים כלל את האחיות קתרין דנב ופרנסואז דורליאק, וכן את ג'ורג' צ'קיריס, מישל פיקולי, ז'אק פרין, גרובר דייל, ז'נב ת'נייה, ג'ין קלי ודניאלה דארייה.
מישל לגראן הלחין את הפסקול לסרט, למילים של דמי. השירים המפורסמים ביותר מהסרט הם "זוג תאומות" ("Chanson des Jumelles") ו"אתה חייב להאמין באביב" ("Chanson de Maxence"). את קטעי הריקוד יצר הכוריאוגרף נורמן מאן.
הסרט זכה להצלחה עבור דמי במולדתו צרפת ומכר 1,319,432 כרטיסים. הסרט היה מועמד לפרס האוסקר עבור הפסקול הטוב ביותר של סרט - מקור או עיבוד בטקס האוסקר ה-41.
מחזמר המבוסס על הסרט הופק בצרפת ב-2003, בעיבודו של אלן בובליל ובבימויו של דניאל מוין.