stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לודוויג שטומפפגר
לקריאה נוספת

איאן קרשו: היטלר, נמסיס הוצאת עם עובד, 2005.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 125703805  ISNI: 0000 0000 1853 030X  NKC: xx0184899  VIAF: 25573253   WorldCat (עם VIAF): 25573253
לוקח את הזמן

| --- | --- |
 סינגל בביצוע "צליל מכוון"
 מתוך האלבום צליל מכוון, יצחק, לבד, מחזיק מעמד
 יצא לאור:  1979
 סוגה:  בלוז
 שפה:  עברית
 אורך:  3:38
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  יהונתן גפן
 לחן:  יצחק קלפטר
 הפקה:  דודו אלהרר
 עיבוד:  יצחק קלפטר
 גרסאות כיסוי:  גידי גוב ‏•‏‏ מרינה מקסימיליאן ‏•‏‏ חבורת "זהו זה!" ‏•‏‏ שלמה יידוב
 
לוקח את הזמן הוא שיר בביצוע הלהקה הישראלית "צליל מכוון". יהונתן גפן כתב את השיר, ויצחק קלפטר הלחין, עיבד ושר אותו. הוא נכלל באלבומהּ היחיד של הלהקה, "צליל מכוון", שהתפרסם ב־1979.
על השיר

יהונתן גפן כתב את השיר על קלפטר: "שיר שתפרתי, כמו חליפה, על אישיותו ותפיסת עולמו של חברי האהוב יצחק קלפטר, שלימד היפר כמוני שמותר לי גם להישען ולנוח". קלפטר מצידו הביע הסתייגות מסוימת מהתיאור: "כשיהונתן נתן לי את הטקסט, לא ידעתי שזה עליי, כמו שהוא מספר. אני דווקא לא תמיד אחד שלוקח את הזמן, עובד קשה מאוד".
התייחסות ציבורית

השיר הוא אחד מהשירים המזוהים עם קלפטר. מופע שהועלה משירי יצחק קלפטר (כבר בחייו וגם לאחר מותו) נקרא על שם השיר.
ראש הממשלה בזמן מותו של קלפטר, יאיר לפיד, ציטט מהשיר בדברי ההספד שלו עליו.
בן שלו מ"הארץ" כתב שהשיר הוא "אחיינו הרוחני" של "שיר הטמבל", שכתב ושר קלפטר בהיותו חבר בלהקת "כוורת".
ביאורים

↑  רמי שלהבת ממכון דוידסון לחינוך מדעי התייחס לשיר ולדבריו של יהונתן גפן לעיל וכתב כי "ההבדל בתפיסת הזמן של אנשים שונים הוא סובייקטיבי ונובע מהגישה שלהם למציאות".
הערות שוליים

1 2  רז שכניק, "אריק אמר לי: 'בוא תנגן רע'. אז ניגנתי רע": הסודות מאחורי השירים של קלפטר, באתר ynet, 21 באוקטובר 2022
1 2 3  האלבום "צליל מכוון", 1979, באתר Discogs
1 2 3  נתוני היצירה, באתר אקו"ם
↑  "לוקח את הזמן" בביצוע גידי גוב (מתוך "לילה גוב"), באתר יוטיוב
↑  "לוקח את הזמן" בביצוע מרינה מקסימיליאן (מתוך העונה הראשונה של "דני הוליווד"), באתר יוטיוב
↑  "לוקח את הזמן" בביצוע חבורת "זהו זה!" (מתוך "זהו זה! 2020"), באתר יוטיוב
↑  "לוקח את הזמן" בביצוע שלמה יידוב (מתוך "הג'אם של קוטנר", 2023), באתר יוטיוב
↑  רמי שלהבת, העולם על פי יהונתן גפן, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, 20 במאי 2023
↑  עם גיטרה מזהב: הכיתוב המרגש על קברו של יצחק קלפטר, באתר וואלה, 11 בינואר 2023
↑  לוקח ת'זמן – מופע שירי יצחק קלפטר, באתר תיאטרון ירושלים;
לוקח ת'זמן – מופע שירי יצחק קלפטר, באתר היכל התרבות תל אביב;
"לוקח ת'זמן" – מופע שירי יצחק קלפטר. אורח : חמי רודנר, באתר grayclub.co.il;
אסף נבו, לוקח ת'זמן, באתר ישראל היום, 30 באפריל 2020
↑  "היה הצליל המכוון שפילח את הלב": ישראל סופדת ליצחק קלפטר, באתר מעריב אונליין, 8 בדצמבר 2022
↑   בן שלו, יצחק קלפטר היה מהיר, מדויק, זן מובחר. אולי הטוב מכולם, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2022
כללי ברירת הדין בנזיקין

כללי ברירת הדין הם הכללים האמורים להפנות את בית המשפט, באיתור הדין אותו יש להחיל, בין אם דין זר או דין מקומי, כאשר נוצרת סיטואציה בה מעורב יסוד זר. במצב בו מעורב גורם זר, יש לקבוע תחילה היכן יידון התיק, זהו הליך בחירת הפורום (מקום השיפוט) ולאחר שהוחלט היכן יידון התיק, יש להחליט איזה דין נחיל על המקרה, ואלו הם כללי ברירת הדין. לדוגמה: תייר מארצות הברית שניזוק בתאונת דרכים בישראל. תחילה ייקבע מקום השיפוט ולאחר מכן ייקבע איזה דין יש להחיל על המקרה.
הגדרה > מהם כללי ברירת הדין וכיצד הם נקבעים על ידי בית המשפט

כללי ברירת הדין הקלאסיים מורכבים משני יסודות: קטגוריות של מצבים משפטיים וחוליות קישור. הקטגוריות נקבעות לפי המיון המקובל של המשפט הפרטי – דיני חוזים, דיני קניין, דיני נזיקין וכו'. לכל קטגוריה "מוצמדת" חוליית קישור משלה, משמע זיקה כלשהי, הקושרת בין המצב המשפטי לבין הדין ושיטת המשפט שיחולו במצב בו מעורב האלמנט הזר.
בישראל נקבע כי חוליית הקישור בנזיקין, למעט חריגים, תהיה בהתאם ל"דין מקום ביצוע העוולה" (lex loci delicti commissi). משמע, כאשר בוצעה עוולה בישראל, הדין שיחול על התביעה בגין עוולה זו, גם אם המקרה נידון בארץ אחרת, הוא הדין של מקום ביצוע העוולה. כאשר נקבע כי יסוד זר מעורב במקרה פלוני אשר נדון בפני בית המשפט, יבחן בית המשפט את הוראות המשפט הבינלאומי הפומבי ויקבע לפיו איזה דין חל במקום בו בוצעה העוולה וכללי ברירת הדין שהם חלק ממשפט בינלאומי פרטי יקבעו האם אותו דין, דין מקום ביצוע העוולה – הוא, ולא אחר - יכריע בסכסוך הנתון.
הגדרה > כלל ברירת הדין – "דין מקום ביצוע העוולה"

הפנייה אל דין מקום ביצוע העוולה נשענת על עקרון הטריטוריה הממלא תפקיד מרכזי במשפט הבינלאומי הפרטי. עיקרון מקובל זה, של ריבונות טריטוריאלית, גורר עמו את התפיסה לפיה הדין החל במקום בו בוצע המעשה, הוא שצריך להכתיב את תוצאותיו של אותו המעשה. לו נאמץ גישה הפוכה לחלוטין, כזו שתוביל לידי שלילת סמכותם של בתי המשפט המקומיים ולאי החלתו של "דין מקום ביצוע העוולה", קרי להחלתו של הדין הנובע מן האלמנט הזר בלבד, תיחסם דרכם של זרים אך גם של ישראלים לבית המשפט המקומי, כל אימת שיעלה עניין בו מעורב גורם זר. זאת ועוד, לו כל שיטות המשפט יאמצו כלל שכזה, יוצר מצב לא יהיה בנמצא בית משפט אשר מוסמך לדון בעניין, בו מעורב אלמנט זר. זוהי אפשרות שהדעת אינה סובלתה. המקום בו בוצעה העוולה מהווה בדרך כלל את הקשר האובייקטיבי היחיד של העוולה למדינה כלשהי. העוולה הנזיקית אינה קשורה בסטטוס של האדם או בכשרותו, והקשר שלה אליו נובע ממעשיו של אותו אדם בלבד.
האדם הסביר מעריך כי התנהגותו נמדדת לפי הדין החל במקום בו הוא נמצא וכי בית המשפט יתחשב במושגי הצדק והסבירות המקובלים של החברה המקומית. ככלל, הוא לא יסבור כי ביוצאו את מדינתו, מלווה אותו דינו שלו. באותה המידה, אין הוא סבור כי בעודו פועל במדינתו, יוכפף הוא לדין זר – אך בשל העובדה שפגע בתושב מדינה זרה או נפגע על ידו.
התפיסה הרעיונית היא: ביחס לעקרונות בני הארץ - עקרונות שצמחו ועלו מהווי החברה בישראל - הרי מעיקרו לא נועדו הם לחול אלא על מי שהם תושבי הארץ. הסדר דומה אף נקבע בס' 11 לחוק האנגלי, אשר קבע כי ההסדר שיחול על עוולה נזיקית יהיה לפי דינה של המדינה בה בוצעה העוולה, קרי "דין מקום ביצוע העוולה". הסדר זה אף התקבל ברובן המכריע של מדינות אירופה, מכוח חקיקה או פסיקה. לכאורה, כאשר המעוול או הניזוק הם זרים, אין חשיבות למקום ביצוע העוולה, אולם עקב הצורך להחלת דין כלשהו ולעיקרון ההסתמכות שנדונו לעיל, יחול "דין מקום ביצוע העוולה".
הגדרה > מבחני הזיקה ההדוקה ביותר וניתוח האינטרסים- חריג לכלל

כאשר עסקינן בתביעה נזיקית, מקום ביצוע העוולה איננו חזות הכול לעניין ברירת הדין, וקיימים מצבים בהם לא יוחל על התביעה דין מקום ביצוע העוולה, כאשר הדבר נדרש מטעמי צדק. כך יקרה, מקום בו לא יתקיימו ההנחות אשר הביאו אותנו לבחור בכלל – דהיינו כאשר המקום בו בוצעה העוולה הוא נתון מקרי, הנעדר זיקה אמיתית למאורע. במקרים נדירים, בהם מצויה מדינה אחרת, אשר לה זיקה הדוקה יותר, באופן משמעותי, לעוולה – יהיה מקום להפעיל את החריג. גם ביחס לחריג זה, נקבע הסדר דומה בס' 12 לחוק האנגלי, ההסדר קובע כי כאשר נראה שכל הנסיבות מצביעות, בעקבות השוואה בין הגורמים המביאים לידי תחולת "דין מקום ביצוע העוולה" לבין הגורמים הדורשים את החלתו של דין מדינה אחרת, כי יהיה זה ראוי במידה ניכרת, שיוחל דינה של המדינה האחרת, יוחלף ההסדר הרגיל בדבר "דין מקום ביצוע העוולה" ויחול החריג המביא לידי החלת דינה של המדינה הזרה. ההסדר (בארץ ובאנגליה) חל גם בארצות הברית, שם, חריג זה הוא הכלל, מכיוון שהחלוקה הפדרלית למדינות בתוך ארצות הברית, מעוררת בעיות רבות בין המדינות לבין עצמן.
מהו הדין?

דין זר הוא עניין שבעובדה ועל כן המבקש להסתמך על דין זה, שומה עליו להוכיחו בפני בית המשפט על ידי הבאת ראיות. כלומר, הנטל להוכחת תוכנו של הדין הזר מוטל על שכם המבקש לסמוך עליו. ראיות אלו יכול שיובאו על ידי מומחים מטעם הצד שטובתו כרוכה בהוכחת עובדה זו (הדין הזר). פרשנותם של מומחים אלו לדין הזר תחשב כמוסמכת על ידי בית המשפט. לא הוכחו הוראותיו של הדין הזר, בנסיבות אלה, ייזקק בית המשפט לחזקת שוויון הדינים מכוחה יש לפנות לדין הישראלי ולהחילו על התובענה. יכול והרוצה לסמוך על דין זר יראה קיומו של בסיס איתן בחומר הראיות בדבר זהות בין הדינים, כגון שהוראות הדין הזר והדין המקומי יונקות את חיותן מאותה מערכת דינים, אזי גם במקרה כזה ניתן להפעיל את חזקת שוויון הדינים. ודוק: הרציונל שמאחורי קביעה זו הוא כי הוראות הדין הישראלי יחולו על התובענה מתוקף ההנחה כי מושגי הצדק בנושא הנדון בתובענה זהים בדין הישראלי ובדין הזר. הנחה זו, שבסיסה נשען על זהות מושגי הצדק, שוללת החלתה של החזקה כאשר כלל הברירה מפנה לדיניה של מדינה שאינה נמנית עם מדינות המערב. משנשלל היסוד להניח כי האקלים החברתי והתרבותי במדינה זו זהה לזה שבמדינות מערביות, אין להנחה בדבר זהות הדינים על מה שתסמוך.
סוגיית חישוב הנזק

עקרון הבסיס בדיני הנזיקין הוא כי יש להשיב מצב דברים לקדמותו. משמעות הדבר היא, כאשר ישנו ניזוק יש ליתן לו פיצוי מלא על נזקיו, לא יותר ולא פחות. הדבר מביא לידי כך שכאשר התבצעה עוולה בישראל ונפגע בה ניזוק זר, נקודת המוצא צריכה להיות שהערכת הנזק נעשית על-פי המבחנים הנהוגים ביחס לניזוק ישראלי. כך, למשל, תיקבע הערכתו של הפיצוי בגין כאב וסבל על-פי אמות המידה הישראליות, המשקפות את ההערכה הישראלית בעניין זה, גם אם היא שונה מההערכה הנהוגה בארצו של הניזוק. עם זאת, מטרת הפיצוי היא החזרת המצב לקדמותו, ועל-כן יש מקום להתחשב בהערכת הפיצוי, בנתונים שונים אשר מקורם בחוץ-לארץ והמשפיעים על שיעור הפיצויים ועל מסוגלותם להחזיר את המצב לקדמותו, תוך ראיה אינדיבידואלית של הניזוק והנזק הספציפי שנגרם לו, לאור נסיבותיו של כל מקרה ומקרה, גם אם הניזוק הוא אזרח זר. על-כן, תיקבע הערכתו של הפיצוי בגין הוצאות רפואיות שיוצאו בחו"ל – מקום בו ישהה הניזוק – על-פי רמתן הסבירה של הוצאות אלה בחו"ל ולא בארץ, כאשר המבחנים לקביעת הערכתו של פיצוי זה אינם מבחנים קבועים הכלואים בגדרותיה של "רשימה סגורה". סוגיה נוספת בה צפה ועולה בעיית חישוב הנזק היא כאשר בא בית המשפט להעניק פיצוי על נזק המכומת בצורה שונה בארצו של הניזוק, לדוגמה, כושר השתכרות: פיצוי על אובדן כושר עבודה נגזר ממשכורת ממוצעת של אזרח. הבעיה מתעוררת כאשר אזרח אמריקאי נפצע בתאונת דרכים בארץ ומאבד את כושר עבודתו, הרי יש לפצותו לפי פיצוי שהיה ניתן לאזרח ישראלי, אך מכיוון שהוא חוזר לארצות הברית, אין זה שווה ערך לצורכי המחייה שם ולכן כאשר שיעור ההפסד בגין נזקו ידוע ומוכח אין צורך להתבסס על השכר בממוצע בישראל או בכל מקום אחר.
ברירת הדין בשטחים

מגמה חשובה ביחס להחלת כללי ברירת הדין בנזיקין ניתן ללמוד מדרכי ההתמודדות של בית המשפט עם עוולות אשר מקום התרחשותן הוא בשטחים המוחזקים על ידי ישראל- כאשר חוק מבקש להחיל עצמו על אנשים או פעולות שמחוץ לישראל, צריך הדבר להיאמר בחוק (במפורש או במשתמע). הסמכות להחיל את המשפט הישראלי על שטחים המוחזקים על ידי צה"ל, והמהווים חלק מארץ ישראל, נתונה בידי הממשלה, מכוח הוראת סעיף 11ב לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש"ח-1948 (להלכה, סמכות זו עודה נתונה גם לשר הביטחון, מכוח הוראת סעיף 1 לפקודת שטח השיפוט והסמכויות, תש"ח-1948, אשר לא בוטלה). ההנחה בבסיס החלתו של המשפט הישראלי ובתוכו כללי ברירת הדין על השטחים המוחזקים היא כי אין הדבר משפיע על המעמד הריבוני של אותם השטחים. שהרי בהתרחש אירוע מסוים אין כללי ברירת הדין מחילים עליו, בהכרח, את דין המקום בו ארע. כך למשל, הוחלו, על מעשה עוולה שהתבצע בפולין דיני הפיצויים המוכרים במשפטנו שלנו. המשטר המשפטי ביישובים הישראליים בשטחים המוחזקים הוא חריג לעקרון הטריטוריאלי, וחריג זה הוא העומד ביסוד הצורך להפעיל את החריג לכלל המחיל על עוולה את דין מקום ביצועה. כל התייחסות הנוגעת לשטחים המוחזקים בידי ישראל מעלה את השאלה, מדוע לא ניתן להניח כי הדיו הישראלי חל בשטחים ואין להזדקק לכללי ברירת הדין? התשובה מצויה בתפיסה כי הכיבוש, אינו מקנה, כשלעצמו, בסיס לרכישת זכות בטריטוריה על ידי המעצמה הכובשת וכי מעמדה המשפטי של המעצמה הכובשת הוא כשל מחזיקה בפיקדון, כשל נאמנה בלבד ולא כשל ריבון. זמניות זו, הניצבת ביסוד התפיסה הלוחמתית היא המסבירה את הגבלת סמכויות החקיקה של הממשל הצבאי, ואת הכלל בדבר שמירת המצב המשפטי הקיים בשטח הנתון לתפיסה לוחמתית ומכאן את הצורך בכללי ברירת הדין, ביחס לעוולה שבוצעה בשטחים המוחזקים ומעורב בה גורם זר.
החלת חוקי יסוד בראי ברירת הדין

מעט על הקשר בין תחולתו של הדין הישראלי על עוולות שבוצעו מחוץ לישראל כנגזרת של חוקי היסוד – הפסיקה עסקה מעט בתחולה חוץ-טריטוריאלית של חוקי היסוד. אולם, ישנן מספר הערות אגב אשר הובעו בפרשת חוף עזה ובפרשת עדאלה. בשתי פרשיות אלה, הושארה הסוגיה בצריך עיון. כן נקבע, כי חוקי היסוד בדבר זכויות האדם "מעניקים זכויות לכל מתיישב ישראלי בשטח המפונה. תחולה זו היא אישית. היא נגזרת משליטתה של מדינת ישראל על השטח המפונה" . בפרשת עדאלה העלה השופט גרוניס את האפשרות כי החלת דין הנזיקין הישראלי אינה יוצרת פיקציה לפיה ההתרחשות אירעה בישראל. עניין המתנהל בבית המשפט בישראל ולפי הדין הישראלי, אינו מביאו לחסות תחת מטרייתם של חוקי היסוד. מצב שכזה הוא קיצוני במהותו. אין לקשור בין כללי המשפט הבינלאומי הפרטי הישראלי לבין גדר תחולתם של חוקי היסוד.
הצעת חוק דיני ממונות

ההצעה מביאה חלופה לס' 3 בפקודה, הכולל את הביטוי "כל הנפגע או הניזוק על ידי עוולה שנעשתה בישראל" ומציעה שבמקומו יחקקו ס' 365 ו- 364 להצעה, בהם מופיעות הוראות הקובעות זכות בנזיקין (לפי כותרת השוליים) ומגדירות מהן עוולות ואת תחולתן על הוראות חוק אחרות. ס' 365 להצעה קובע כי "מי שנפגע בשל עוולה (בפרק זה – הזכאי) זכאי כלפי האחראי בנזיקין לאותה העוולה לתרופה לפי הוראות חלק משנה שישי: תרופות בשל הפרת חיוב".
דברי ההסבר להצעת חוק דיני ממונות(להלן: ההסבר) – בדברי ההסבר נטען כי יש רק שינוי נוסח ושינוי ביחס לתרופות השונות הלות על הס' (דבר שאינו נוגע לענייננו). שינוי הנוסח, הוא בין היתר, השמטת המילה "בישראל". השמטה זו יכול ותביא לכך שעוולה, שבוצעה בכל מקום בעולם וכתוצאה מביצוע העוולה ניזוק תושב ישראל, תידון בישראל על-בסיס "מקום המושב" (domicilium) לעומת הניסוח הקודם שיצר את קניית הסמכות על-בסיס "מקום אירוע הנזק" (locus delicti) כנגזרת של הביטוי "עוולה שנעשתה בישראל", כלומר, נראה כי ההצעה שללה את ההבחנה בין עוולות המבוצעות בפורום לעוולות זרות. דבר דומה נעשה בעבודות ההכנה של ה- Law Commission באנגליה, אך הוא נשלל בסופו של דבר (לא בהיעדר ביקורת רבה).
תחום נוסף, איתו יצטרך בית המשפט להתמודד בשנים הקרובות נמצא בגדרי חוק האחריות למוצרים פגומים וההתפתחויות הנוגעות למרחבי טיפולו של החוק ונובעות מן הצמיחה ההולכת וגדלה במסחר הנעשה במרחב הקיברנטי – מקום ראשון בו ניתן לראות את הבעייתיות ביחס לתחולתם של כללי ברירת הדין בנזיקין הוא בהסכמי השימוש של חברות המציעות שירותים שונים באינטרנט. חברות אלו, בהסכמי השימוש שלהן, מונעות מראש את תחולתן של כללי ברירת הדין וקובעות סמכות שיפוט לפי רצונן.
כפר מאליכ

| --- | --- |

כפר מאליכ בתחילת המאה ה-20
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,567 (2016)
 קואורדינטות:  31°59′23″N 35°18′32″E﻿ / ﻿31.989722222222°N 35.308888888889°E﻿ / 31.989722222222; 35.308888888889 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) כפר מאליכ(למפת דרום השומרון רגילה) כפר מאליכ(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר מאליכ(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר מאליכ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
כפר מאליכ (בערבית: كفر مالك) הוא כפר פלסטיני בבנימין המשתייך לנפת רמאללה ואל-בירה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2016 מנתה אוכלוסיית הכפר 3,567 תושבים. הוא גובל בכפר אל-מוע'ייר ממזרח, אל-מוע'ייר וח'ירבת אבו פלאח מצפון, מזרעה א-שרקיה ממערב, ועל ידי כפר דיר ג'ריר מדרום.
שלט כניסה לכפר מאליכ
כפר מאליכ הוא אחד מארבעת הכפרים  (השכנים) שנקראים בשם בני סאלם. שלושת האחרים הם:  אל-טייבה, דיר ג'ריר ו רמון.
היסטוריה

המלה הערבית מאלכ (مالك) משמעותה מלך, אך וילנאי מציין כי לא ידוע על שם איזה מלך נקרא הכפר. תושבי הכפר סבורים שהכפר הוקם על ידי משפחות שהגיעו עם צבאו של צלאח א-דין. כפר מאליכ זוהה עם היישוב כָּפֶרמֶלִיכּ (Caphermelic) מהתקופה הצלבנית.
במאה ה-18 הפך הכפר לאחד מ-24 כפרי הכס שבהם ישבו מוח'תארים בארמון, או מצודה ושלטו על האזור.
בשנת 1870 מצא ויקטור גרן 350 תושבים בכפר, מהם: כשלושים קתולים, חמישה עשר "יוונים אורתודוקסים" והיתר מוסלמים. בחצר בית האירוח שבו שכן, הראו לגרן כמה לוחות אבן יפים ושלושה חלקי עמודים וכמה אבני כותרת בסגנון האדריכלות הדורית שהוצאו מבניין קדום.
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה בכפר אוכלוסייה של 943 נפש, כולם מוסלמים. האוכלוסייה גדלה במפקד של 1931 ל-972 נפשות, שחיו ב-217 בתים.
בסקר שנערך בשנת 1945 נמצא שבכפר גרים 1,100תושבים.
בעקבות מלחמת העצמאות ב-1948, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, הכפר היה בשליטה ירדנית.
היסטוריה > לאחר 1967

מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, הכפר נמצא תחת שליטה ישראלית.
בסקר שנערך בשנת 1945 נמצא ששטח הכפר הוא 51,894 דונם. מתוכם, הכפר עצמו היה בנוי על 53 דונם, שטחי החקלאות היו 14,564 דונם, ויתר 37,579 הדונם היו אדמות בּוּר.
לאחר הסכמי אוסלו בשנת 1995, הוגדרו 6,603 דונם שהם 12,7% מאדמות הכפר כשטח B, ו45,291 דונם שהם 87,3% מאדמות הכפר סווגו כשטח C (שליטה ישראלית מלאה). בשטח C, שבו כל שינוי יעד, בנייה או עיבוד קרקעות מותרים רק באישור של המנהל האזרחי הישראלי.
ישראל הפקיעה 433 דונם, מאדמות כפר מאליכ, לטובת הקמת ההתנחלות כוכב השחר ובנוסף, 58 דונם להקמת בסיסים צבאיים, אחד מהם נבנה בכניסה לכפר, על הכביש המוביל לדיר ג'ריר. לאחר האינתיפאדה השנייה ישראל הפקיעה עוד קרקעות מכפר מאליכ לצורך סלילת הכבישים העוקפים 458 ו-449. בצדי כל כביש הופקעה רצועה של כ-75 מ' מכל צד. אין נתונים לגבי מספר הדונמים שהופקעו לצורך זה.
בעשור השני של המאה ה-21 התנכלו לכפר מתנחלים בפעולות "תג מחיר": באוגוסט 2015, הם הציתו אוהל בדואי וריססו "מנהלי נקמה". במאי 2018, השחיתו כרם וריססו "ד״ש מאש קודש".
אתרים

נבי שמאיל: קבר עתיק בחלקו המזרחי של הכפר. נחשב כקדוש בעיני תושבים, אך אין פרטים על אודותיו.
עין סמיה: ממזרח לכפר. מעיין שופע מים כל עונות השנה. מעל המעיין בנוי בית שאיבה גדול  והמים מועברים באמצעות צינור גדול לראמללה.
עתיקות: מזרחית לעין סמיה. כמה ריכוזי עתיקות, כמו: ח'ירבת סמיה - שרידי ישוב ביזנטי, ח'ירבת מרג'מה - שרידי ישוב מבוצר קדום, בית אל-קאד'י - קברים עתיקים, אל-קצר - שרידי מנזר קדום.
הערות שוליים

1 2  מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
↑  علاء الرموني - עלא אל-רמוני, سـكان رمــون - תושבי רמון, Palestine Remembered, 12 אוקטובר 2008
1 2 3  זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 3768
1 2 3 4  The Applied Research Institute – Jerusalem, Kafr Malik Village Profile, 2012
↑  Clermont-Ganneau, C.S., Letters from M. Clermont-Ganneau, Quarterly Statement - Palestine Exploration Fund. 6, 1874. (נצפה 28 נובמבר 2023), עמ' 162
↑  Macalister, R. A. Stewart; Masterman, E. W. G, Occasional Papers on the Modern inhabitants of Palestine, part I & part II, Quarterly Statement - Palestine Exploration Fund, 1905, עמ' 354
↑  Guérin, V., Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (in French). Vol. 2: Samarie, pt. 1, Paris: L'Imprimerie Nationale, 1874, עמ' 209-208
1 2  , كفر مالك - Kafr Malik - כפר מאליכ, Palestine Remembered, 2007
↑  נועם אמיר, ‏הותר לפרסום: כתבי אישום נגד שני פעילי ימין קיצוני בגין הצתה, באתר מעריב אונליין, 23 בספטמבר 2015
↑  יותם ברגר, כמאה גפנים הושחתו בכרם פלסטיני סמוך לרמאללה, באתר הארץ, 29 במאי 2018
↑  Pringle, D., Secular buildings in the Crusader Kingdom of Jerusalem: an archaeological Gazetter, Cambridge University Press, 1997, עמ' 112
| דגל פלסטיןיישובי נפת רמאללה ואל-בירה |
| --- | --- | --- |
| ערים | אל-בירה • ביתוניא • רוואבי • רמאללה |   |
| מועצות מקומיות | אל-איתיחאד (ביתילו, דיר עמאר, ג'מאלא) • א-זיתונה (מזרעה אל-קיבליה, אבו שוחידם) • ביר זית • בית ליקיא • בני זייד (דיר ע'סאנה, בית רימא) • בני זייד א-שרקייה (עארורה, מזארע א-נובאני) • דיר ג'ריר • דיר דיבוואן • חרבתא אל-מצבאח • מזרעה א-שרקיה • נעלין • סילוואד • סינג'יל • תורמוס עיא |   |
| כפרים | אבו קש • אום צפא • א-לובן אל-ע'רבי • אל-ג'אנייה • אל-מוע'ייר • אל-מידיה • בודרוס • בורקה • בית סירא • ביתין • בית עור אל-פוקא • בית עור א-תחתא • בלעין • ג'יפנה •דורא אל-קרע • דיר אבו משעל • דיר איבזיע • דיר א-סודאן • דיר ניזאם • דיר קדיס • ח'ירבת אבו פלאח • ח'רבת'א בני חרית • טייבה • טירה • יברוד • כובאר • כפר מאליכ • כפר ניעמה • כפר עין • נבי סאלח • סאפא • סורדא • עאבוד • עבוין • עג'ול • עטארה • עין יברוד • עין עריכ • עין סיניא • עין קיניא • קיביה • קראוות בני זייד •  ראס כרכר • רמון • רנתיס • שוקבא • שיבתין |   |
| מחנות פליטים | אל-אמערי • ג'לזון • קדורה • קלנדיה |   |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584324805171
לאנס לארסון

לאנס מלווין לארסון (באנגלית: Lance Melvin Larson;‏ 3 ביולי 1940 – 19 בינואר 2024) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (רומא 1960) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב וסגן אלוף אולימפי (רומא 1960) במשחה ל-100 מטר חופשי. שיאן עולם במשחה ל-100 מטר פרפר ול-200 מטר מעורב אישי. היה לשחיין הראשון בעולם ששחה 100 מטר פרפר מתחת לדקה.
ביוגרפיה

לארסון נולד במונטרי פארק, קליפורניה. הוא למד ושחה באוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא היה תלמיד בית ספר תיכון הראשון ששחה מאה יארד חופשי מתחת לחמישים שניות.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בסנטה קלרה שבקליפורניה ב-11 ביולי 1959 קבע לארסון במשחה למאתיים מעורב אישי שיא עולם חדש של 2:24.7 דקות, שיא זה החזיק מעמד שבוע.
בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס שבקליפורניה ב-26 ביוני 1960 קבע לארסון במשחה למאה מטרים פרפר שיא עולם חדש של 59.0 שניות ובכך היה לשחיין הראשון בעולם ששחה משחה זה מתחת לדקה. הוא שיפר את שיא העולמי בן השנתיים של טקשי אישימוטו מיפן (1:01.0 דקות). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בטולידו שבאוהיו ב-24 ביולי הוא שיפר את שיאו והעמידו על 58.7 שניות. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי לואיס ניקולאו מארגנטינה (58.4 שניות).
ביוגרפיה > מדליית זהב אולימפית

באולימפיאדת רומא (1960) זכה לארסון בשתי מדליות, זהב וכסף. במשחה החזק שלו, למאה מטרים פרפר, שבו החזיק בשיא העולם ובמשחה למאתיים מטרים מעורב אישי שבו החזיק בשיא העולם חודש לפני המשחקים האולימפיים, לרוע מזלו לא נערכו כלל באולימפיאדה וכך החמיץ מדליות נוספות. הוא זכה במדליית כסף במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי בתוצאה זהה לזו של השיאן העולמי ג'ון דוויט מאוסטרליה בשיא אולימפי חדש של 55.2 שניות, ובמדליית ארד זכה מנואל דוס סנטוס מברזיל (55.4 שניות). מדליית הזהב הייתה במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם פרנק מקיני, פול הייט וג'ף פארל, בשיא עולם חדש של 4:05.4 דקות, לפני אוסטרליה (4:12.0 דקות) ויפן (4:12.2 דקות). הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 58.0 שניות, התוצאה המהירה בהיסטוריה למשחה זה באותה העת.
ביוגרפיה > מדליית זהב אולימפית > ההחלטה השנויה במחלוקת

באחת ההחלטות המעוררות מחלוקת הגדולות במשחקים האולימפיים, במשחה למאה מטרים חופשי, ששת שופטי המקום היו חלוקים בדעותיהם. מתוך שלושת שופטי המיקום, למקום ראשון, שני שופטים קבעו ניצחון לדוויט ואחד ללארסון. מתוך שלושת השופטים למקום שני, שניים קבעו כי דוויט סיים שני ואחד לארסון. שלושת השופטים במסלולו של דוויט מדדו תוצאה של 55.2 שניות ושלושת השופטים במסלול של לארסון מדדו תוצאות מהירות יותר (שופט אחד מדד 55.0 שניות, ושני שופטים מדדו 55.1 שניות). הגיבוי הידני הבלתי רשמי, של השעון האלקטרוני אף הוא הראה שלארסון שחה מהר יותר, אבל, השופט הראשי של התחרות היה הפוסק האחרון ובחר להתייחס רק לשופטי המיקום ולהתעלם משופטי הזמן ולכן, מדליית הזהב הוענקה לדוויט ומדליית הכסף הוענקה ללארסון. נוסף לכך, הוא קבע לשני השחיינים תוצאה זה של שיא אולימפי חדש של 55.2 שניות. במשך שנים המשיכו האמריקאים למחות על ההחלטה, אך ללא הועיל.
חיים אישיים

לארסון התחתן עם בטי לי פוטלר ונולדו להם ארבעה בנים. עבד כרופא שיניים והחזיק והפעיל מרפאת שיניים באורנג', קליפורניה מ-1979. הוא התחתן בשנית בסוף שנות ה-90. ב-2014 עבר להתגורר בדרום קליפורניה.
נפטר ב-19 בינואר 2024.
תארים והישגים

לארסון קבע במהלך הקריירה שלו חמישה שיאי עולם.
בשנת 1980 זכה לארסון להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר
הערות שוליים

↑  לאנס לארסון באתר International Swimming Hall Of Fame (באנגלית)
לורה ונדרוורט

| --- | --- |

ונדרוורט, 2016
 לידה:  22 בספטמבר 1984 (בת 40) קנדה טורונטו, אונטריו, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 מקום לימודים:  אוניברסיטת יורק  המכון המכללתי של יורק מילס 
 http://www.lauravandervoort.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לורה דיאן ונדרוורט (באנגלית: Laura Dianne Vandervoort; נולדה ב-22 בספטמבר 1984) היא שחקנית קנדית. ידועה בשלל תפקידיה בטלוויזיה, בין היתר בתור סיידי האריסון בדרמת הנעורים "פתאום כוכבת" (2008-2004), בתור סופרגירל/קארה זור-אל בסדרה "סמולוויל" (2011-2007), בתור ליסה בחידוש לסדרת המדע-בדיוני "V"‏ (2011-2009) ובשל הופעתה בתור אלנה מייקלס (אנ') בסדרה "נשיכה" (2016-2014).
ביוגרפיה

ונדרוורט נולדה בטורונטו, אונטוריו שבקנדה, לאם קנדית ואב הולנדי. בשבועות הראשונים לחייה היא חלתה בדלקת קרום המוח, וכתוצאה מכך אושפזה במשך מספר חודשים. להוריה נאמר בתחילה שהיא לא הולכת לשרוד. היא נכדתו של פרד סנגר, אגדת הוקי קרח מקומית מגרנד פולס-וינדזור (אנ') ששיחק בליגת הצעירים בקבוצת "Quebec Citadelles" (אנ'). לה אחות צעירה בשם שרה. היא קרובת משפחה של השחקן הקנדי גורדון פינסנט (אנ').
כשגדלה, התעסקה במספר ענפי ספורט - כדורגל, כדורסל, טניס, התעמלות, בייסבול וקראטה, ובגיל 16 הגיעה לדרגת חגורה שחורה דאן 2.
ונדרוורט החלה ללמוד לתואר ראשון בפסיכולוגיה ואנגלית באוניברסיטת יורק, אך פרשה לאחר סמסטר לאחר שלוהקה לסדרה "פתאום כוכבת".