stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פינגוין (מסעדה)
היסטוריה

מסעדת פינגוין נוסדה על ידי משפחת אופנהיימר, שעלתה לארץ-ישראל מאופנבך שבגרמניה. ארנסט, הבן, עלה ב-1936, והוריו, הוגו וריחה, שברגע האחרון הצליחו לעזוב את גרמניה, עלו ב-1939. לפני שפרצה מלחמת העולם השנייה הרשו הגרמנים ליהודים שקיבלו סרטיפיקט מהאנגלים להביא לארץ ישראל את חפציהם וכספם וכך עשו בני המשפחה, שהבינו בעוד מועד את הסכנות הצפויות מהשלטון הנאצי. ארנסט החליט להתיישב בנהריה, מושבה שנוסדה על ידי עולים מגרמניה. כדי להכשיר את עצמו להיות חקלאי הוא עבד במשק של הוריו של רפאל איתן, אך הניסיון לא צלח.
במאי 1940 הקימו ארנסט ואביו צריף בשדרות הגעתון ששימש תחילה כגלידרייה וקיוסק. את השטח בשדרות הגעתון, רחובה הראשי של נהריה, שעליו נבנה הצריף, קנתה משפחת אופנהיימר בכספים שהביאה מגרמניה, שם היה לה בעיר אופנבך כל-בו גדול במרכז העיר. לדברי ארנסט אופנהיימר:
"קראנו למקום החדש 'פינגוין' על שם הוצאת הספרים המצליחה, קיווינו להצליח באותה מידה. בסופו של דבר פתחנו קיוסק עליו אמרו שהיה ה'קיוסק גזוז' הכי מודרני בכל ארץ ישראל."
בשנים הראשונות, בתקופת מלחמת העולם השנייה, רבים מאורחי המסעדה היו חיילים בריטים. לפי המסופר, אם נודע על אוניית מעפילים שצריכה הייתה להגיע לחוף דאגו אנשי "ההגנה" לשלוח את הנערות היפות ביותר לפינגוין על מנת להסיח את דעתם של החיילים, עד שהמעפילים הובאו לחוף מבטחים. אשתו של ארנסט, מאריאנה, הצטרפה לצוות העובדים המשפחתי, שהיה מורכב גם מהוריו של ארנסט. בתקופת המצור על נהריה, בזמן מלחמת העצמאות, היו התושבים מתכנסים במסעדה כדי לשמוע חדשות ולקרוא את עיתון "על המשמר" שהיה תלוי על הקיר בחזית המסעדה.
בשנות ה-50 עברה המסעדה למבנה אבן שתכנן אחד האדריכלים הידועים של אותה תקופה, משה גרשטל. המסעדה לא נסגרה בתקופת הבנייה, כי נבנה צריף ארעי כדי לארח את קהל לקוחותיה. לאחר המעבר למבנה האבן הפכה החצר האחורית לגינת בידור בקיץ. יפה ירקוני, שושנה דמארי, רחל אטאס, אריק לביא, אורי זוהר, הגשש החיוור ורבים אחרים הופיעו בפינגוין. הגינה הכילה כ-700 מקומות. התארחו בגינה גם מלכות היופי והמועמדות לכתר בתצוגת אופנה. גם פוליטיקאים התארחו במסעדה, ובהם דוד בן-גוריון, משה דיין, לוי אשכול, יצחק רבין ואחרים. המסעדה שימשה כמעין חמ"ל לעיתונאים הזרים בזמן האירועים הביטחוניים בגבול הצפון.
ארנסט אופנהיימר היה יזם של ענף הצימרים בנהריה בשנות ה-40, ה-50 וה-60 של המאה ה-20. בראשית הקיץ שילם מראש לבעלי הצימרים וכך הבטיח לעצמו מאגר של חדרים, שהשכיר לנופשים שבאו לנהריה. את כל הארוחות אכלו בפינגוין תמורת תלושים שקיבלו כחלק מהעסקה. בתחילת שנות ה-70 חזר ארצה אילן, בנם של ארנסט ומריאנה, מלימודי מסעדנות וניהול בתי מלון בגרמניה, ולקח לידיו את ניהול המסעדה. לאחר ששיפץ את המקום והקים פיצרייה קטנה, שהייתה חידוש גדול בענף המזון בארץ. בשנות ה-90, לאור השינויים הגדולים שהתחוללו בצפון בכלל ובנהריה בפרט בכל נושא תיירות הקיץ, החליט אילן להפוך את המבנה הקיים למרכז קניות קטן, שבו נשארה המסעדה אך נוספו חנויות אחדות. למקום החדש קרא "כיכר פינגוין". כמו כן הקימו בפיצריה הקטנה מערך של משלוחים.
את המסעדה ניהל לאחר מכן בנו של אילן, אמיר אופנהיימר, שהוא נינו של מייסד מסעדת פינגוין, הוגו אופנהיימר. המסעדה נסגרה בינואר 2023, אחרי יותר משמונים שנה.
הערות שוליים

↑  מיכל אופנהיימר ורינה ברגר, פינגוין: סיפור של מקום - סיפורה של משפחה, הוצאת לוחמי הגטאות: ביחד, תש"ע 2010
↑  גרדה גלזר‏, המוסד: פינגווין, באתר וואלה, 25 בפברואר 2013
↑  לין לוי, אחרי 77 שנים: המסעדה בנהריה ששרדה הכל, באתר ynet, 4 בנובמבר 2017
↑  ריטה גולדשטיין, ‏אחרי יותר מ-80 שנים: מסעדת פינגווין תיסגר בקרוב, באתר ‏מאקו‏, 7 באוגוסט 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007287881705171  VIAF: 251626165   WorldCat (עם VIAF): 251626165 
הצריף הראשון ששימש את המסעדה, 1940
המסעדה לפני השיפוץ, שנות ה-50
תצוגת אופנה במסעדה, שנות ה-60
פינגוין 2015
צ'וצ'קו לוי

קבוצת הילדים מכבי יפו ב-1955. מוצי ליאון יושב שני משמאל. עומד מימין המאמן צ'וצ'קו לוי
שמואל צ'וצ'קו לוי (נולד ב-24 בינואר 1940) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם ומזוהה עם קבוצת מכבי יפו.
קריירת משחק

שמואל צ'וצ'קו לוי נולד בסופיה לליאון ולרגינה. אביו שיחק כדורגל בקבוצת הכח סופיה והתפרנס כזגג. ממקצוע הזגגות של אביו נולד הכינוי שלו. צ'וצ'ו (בבולגרית: שובר) וצ'וצ'קו משמעו: "השובר הקטן". ב-1949 עלה עם משפחתו לישראל, תחילה למעברת פרדס חנה ולאחר מכן ליפו בסמוך ל"מגרש הפחים". כילד השתתף בהכשרת המגרש אשר שכן בתוך "פרדס דג'אני", למשחקי כדורגל. אביו שיחק בשורות מכבי יפו והפועל יפו. ב-1951 החל צ'וצ'קו להתאמן בשורות קבוצת הילדים של מכבי יפו. ב-1955 עלה לסגל קבוצת הבוגרים בליגה הלאומית וזאת מבלי ששיחק קודם לכן בקבוצת הנוער. משחק הליגה הראשון שלו בשורות מכבי יפו היה ב-8 בדצמבר 1956 מול הפועל חיפה. הוא שיחק גם במשחק גמר גביע המדינה 1956/1957. צ'וצ'קו לוי שיחק תחילה בעמדת הקשר האחורי ובהמשך בעמדת הבלם. משחק הליגה האחרון שלו בשורות מכבי יפו היה ב-16 בנובמבר 1969 מול הכח מכבי רמת גן, במחזור התשיעי של עונת 1969/1970 בליגה הלאומית.
לוי הוזמן על ידי המאמן ג'רי בית הלוי ושיחק בנבחרת מכבי ישראל במסגרת המכביה החמישית. הזימון לנבחרת ישראל בכדורגל הגיע בשנת 1959 על ידי המאמן גיולה מאנדי. לזכותו של צ'וצ'קו רשומות שתי הופעות בשורות נבחרת ישראל בכדורגל. הראשונה ב-21 באוקטובר 1959 מול נבחרת יוגוסלביה בכדורגל, והשנייה ב-5 בדצמבר 1959 מול נבחרת איראן בכדורגל.
לוי קיבל פעמיים הצעות לעבור לקבוצות אחרות. ב-1961 מהפועל פתח תקווה, ואף על פי שרצה לעבור בכדי לשפר את מצבו הכלכלי, ויתר על ההצעה לאחר לחץ כבד שהפעילה הנהלת מכבי יפו ואוהדיה. ב-1963 קיבל הצעה לשחק בדרום אפריקה תמורת שכר גבוה, אך שוב לאחר לחץ של ההנהלה והאוהדים ויתר עליה.
בשנת 1968 החליף לתקופה קצרה את המאמן הבולגרי אלכסנדר פופוב שהתפטר ושימש כמאמן-שחקן. במהלך עונת 1969–1970 עבר לשחק במכבי בת ים מליגה ב' דרום א' ובסיום העונה פרש ממשחק.
ב-2019 זכה בפרס מפעל חיים מטעם מכבי ישראל על פועלו לחינוך ואימון בוגרים, ילדים ונוער בקבוצות כדורגל לאורך כחמישים שנים. הפרס הוענק לו ב-2 בספטמבר 2019 בטקס שנערך בכפר המכביה.
קריירת אימון

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, עבר לוי קורס מאמנים בהדרכתו של עמנואל שפר. בתחילת דרכו כמאמן ראשי, אימן לוי בעונת 1970–1971 את מכבי בת ים, איתה העפיל מליגה ב' לליגה א'. בעונות 1971–1974 אימן בהפועל צפון תל אביב מליגה ב'.
בעונת 1974–1975 אימן את מכבי רמת השקמה מליגה ב' דרום א' ובסיום העונה העפילה הקבוצה לליגה א' מהמקום הראשון.
בעונות 1975–1978 חזר למכבי יפו ואימן את קבוצת הבוגרים בליגה הלאומית. בעונה הראשונה סיים במקום ה-11, בעונה השנייה סיים במקום השני והעפלה לגביע האינטרטוטו ובעונה השלישית התפטר לוי מתפקידו בסוף חודש דצמבר.
בעונת 1978–1979 החל לאמן את הפועל מרמורק שעלתה לליגה הארצית. בסיום העונה ירדה מרמורק בחזרה לליגה א'. בעונת 1980–1981 אימן את בית"ר רמלה בליגה הארצית. לאחר מכן אימן את הפועל קריית מלאכי וצעירי יפו.
בעונת 1984–1985 חזר שוב לאמן את מכבי יפו בליגה הלאומית וסיים איתה במקום ה-12. בעונת 1987–1988 אימן את מכבי עירוני אשדוד מליגה ב' וסיים איתה במקום החמישי.
בעונת 1989–1990 אימן את מכבי יפו בליגה הארצית וסיים איתה במקום השמיני.
בהמשך אימן לוי במחלקות הנוער של קבוצת מכבי יפו, הפועל נחלת יהודה, מ.ס שיכון המזרח, הפועל נחלת יהודה ועירוני ראשון לציון.
הישגים > כשחקן

סגנית מחזיקת הגביע: 1956/1957
סגנית אלופת ישראל: 1961/1962
משחקי מכבי אירופה, ליון, 1963: מדליית זהב
סגנית אלופת ישראל: 1963/1964
הישגים > כמאמן

סגנית אלופת ישראל: 1976/1977
הערות שוליים

1 2 3 4  ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמודים 224–225. נתונים היסטוריים: ירון משעל.
↑  אלופי ה"מכביה" יגנו על תואריהם, חרות 11 באוגוסט 1957
↑  נקבעו 22 שחקני הסגל, חרות 20 ביולי 1959
↑  אריוידרצ'י רומא, מעריב 25 בפברואר 1988
↑  כספים ל"פורשים" הראשונים, מעריב 18 בנובמבר 1970
↑  שזיפי ובלאס השיגו תוצאות בינוניות בברלין, דבר 12 בספטמבר 1971
↑  מתנת הולדת לעץ השקמה, מעריב 15 ביוני 1975
↑  שמואל לוי מאמן מכבי יפו, מעריב 7 באוקטובר 1975
↑  ליאון החל לאמן את מכבי יפו - במקום לוי, מעריב 29 בדצמבר 1977
↑  תמונת סגל מכבי יפו, מעריב 9 בספטמבר 1984
↑  קבוצות הליגה הארצית, מעריב 6 בספטמבר 1989
רונית טסלר עדן

| --- | --- |

 לידה:  1958 (בת 67 בערך) חיפה
 מקום לימודים:  מכון וינגייט  המכללה האקדמית לחברה ואמנויות
רונית טסלר עדן (נולדה בחיפה ב-1958) - היא אמנית ישראלית רב-תחומית העוסקת במקביל ובאמצעות עבודתה כמטפלת רב תחומית גם בפיסול, במיצב, בעיצוב תכשיטים, וכותבת ספרים. רונית עוסקת בעיקר בדמות האישה המשתקפת במרבית עבודותיה.
עבודותיה הוזמנו להצגה בתערוכות ובגלריות בארץ ובעולם.
ביוגרפיה

רונית נולדה בחיפה בשנת 1958, לאם סימה חלף, מיילדת בבית חולים רמב"ם, ולאב אבי חלף, אזרח עובד צה"ל. הקטנה מתוך 3 ילדיהם. אחותה הגדולה, שולמית נוס, אוצרת האמנות בבנק דיסקונט, ואחיה שאולי חלף, פנסיונר, חיל אויר .
גדלה והתחנכה בחיפה. למדה הוראת חינוך גופני והוסמכה כמורה בכירה.
שירתה בצה"ל כמדריכת כושר קרבי, בבסיס ההדרכה של חיל הים.
עם השחרור השלימה במכון וינגייט את התואר הראשון (חינוך גופני למוגבלים בגופם, ספורט טיפולי ושיקומי הוראת שחיה כולל הידרותרפיה לנכים) והחלה לעבוד בבית הלוחם חיפה ובמקביל עבדה באחוזת בריאות וספא- יערות הכרמל כמטפלת רב תחומית.
בעלת תעודות רפלקסולוג מוסמך ורפלקסולוג בכיר, רייקי מאסטר, שיאצו- דרגת מומחה, טווינא, סוטאי ונשימה מעגלית.[דרוש מקור: יש לציין מוסד לימודים ושנה]
מרצה בכירה במדיקולג'- במסגרת המכללה למנהל. לימדה עיסוי תאילנדי-ב"תמורות" בגליל, בקתדרה העממית בכרמיאל, עסקה בהוראת רפלקסולוגיה בבית הספר לסיעוד בי"ח בני ציון, דרך מכללת מדיסין.
רונית עוסקת בהנחיית סדנאות לקהל הרחב, לקבוצות של נשים ולזוגות בארץ ובחו"ל במגע, תוך חיבור אל ה"אני הפנימי" והעצמה אישית ובמתן דגש על אינטגרציה בין הגוף והנפש במסע חוויתי לתהליכי התפתחות, שינוי וצמיחה. הנחתה סדנאות בעמותת הפרקינסון, הנחתה חטיבת "נשים במעגלי החיים", לרפלקסולוגים שנה ג', במכללת רידמן, וסדנאות מודעות והתפתחות לתלמידי י' ויב', מרכז חינוך לאובק, חיפה.
בהמשך[דרושה הבהרה] השלימה את התואר השני בחברה ואמנויות מהמכללה האקדמית לחברה ואמנות, נתניה.
החל משנת 2006 החלה רונית לשלב במסגרת עבודתה הטיפולית גם את תחומי האומנות השונים שמהווים היום חלק חשוב מפעילותה. משיכה פנימית, תכנים אישיים וחיפוש אחר הצורה - מאפיינים את עבודתה.
רונית למדה פיסול אצל האמנים סולומון לבייב בכרמיאל, צביקה אלטמן בגבעת חביבה ובקציר, רחל צמיר בחיפה, שלומית אברבוך בתל אביב, ענת לוטן בתל אביב ושי אבידן בתל אביב. כמו כן, השתתפה בסדנת פיסול באבן שיש פורטוגזית בהדרכת Moises Preto Paulo, בסינטרה, פורטוגל. סיימה שתי שנות לימוד בבית הספר לאמנות הסולם, בהדרכת דורון דהן כפרי בתחום הפיסול.
נשואה בשנית לעפר עדן, נכה צה"ל, תעשיין ויזם.
לרונית 3 בנות מנישואיה הראשונים ו-8 נכדים.
רונית מנהלת קליניקה וסטודיו לתהליכי שינוי והעצמה דרך הגוף והנפש בזיכרון יעקב.
יצירתה - פסלים

קובץ:בתפילה.jpg
קובץ:הדואט_-_ברונזה.jpg
קובץ:נפרטיטי.jpg
קובץ:חיבור_שמיימי,_שייש_פורטוגזי.jpg
קובץ:הרמוניה.jpg
קובץ:בראשית.jpg
קובץ:זוגיות_בתנועה.jpg
קובץ:פסל_אישה.jpg
קובץ:קול_אישה.jpg
קובץ:נימפה_בכחול.jpg
קובץ:יחד_ולחוד.jpg
קובץ:אישה_שוקולד.jpg
קובץ:אישה_יוצאת_מעצמה.jpg
קובץ:בשלות_נשית.jpg
קובץ:אישה_יושבת_מחווה_לחנה_אורלוף.jpg
יצירתה - עיצוב תכשיטים ופיסול בשיטת פיוזינג

קובץ:עיצוב_תכשיטים_בפיוזינג.jpg
קובץ:עיצוב_תכשיט_בפיוזינג_על_פסל_ברונזה.jpg
קובץ:פיסול_בפיוזינג.jpg
קובץ:פיוזינג2.jpg
קובץ:תכשיט_פיוזינג.jpg
קובץ:עיצוב_עדי_בפיוזינג.jpg
קובץ:עיצוב_פיוזינג.jpg
לקריאה נוספת

רונית טסלר, מפתחות לגן עדן מכתבים מהגיהנום, הוצאת הספרים קונטנטו דה , 2012
רונית טסלר עדן, אישה חומר ורוח בהפקת נגה סלומון, 2010
הערות שוליים

↑  בית הספר לחברה ואומנויות, רונית טסלר, בוגרת תואר שני בחברה ואמנויות בעשייה אמנותית ייחודית, באתר הבית הקריה האקדמית אונו, ‏1.6.2024
↑  מערכת גפן - גפנונית, גפנונית מפרגנת מהשטח (עמוד 23), באתר גפן מגזין המושבות, ‏12.2.21
↑  יואל אמת, "נוכחת" – תערוכתה של הפסלת רונית טסלר עדן, באתר בלוג האומנות של יואל אמת, ‏24.3.24
↑  אפי טריגר, לגעת בחומר לדבר את הנפש, באתר אפי טריגר - פופ טארטס, תרבות אמריקנית פופולרית, ‏3.3.2024
↑  לורי פשניצה, עולם האישה - חומר ורוח רונית טסלר עדן בתערוכת יחיד לפיסול / גלריית מגדל W, באתר Art Beat - לגלות אמנות ישראלית מקורית, ‏20.12.18
↑  נגה כרמי, פסל "האגס" של הפסלת רונית טסלר עדן נתרם למחלקת היולדות בבית החולים רמב"ם בחיפה בטקס מרגש, באתר חיפה תאגיד החדשות, ‏20/12/2017
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רונית טסלר עדן".
ג'ולי בואן

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1970 (בת 54) בולטימור, ארצות הברית 
 שם לידה:  Julie Bowen Luetkemeyer 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 מקום לימודים:  Calvert School  Roland Park Country School  אוניברסיטת בראון  בית הספר סנט ג'ורג', ניופורט  Garrison Forest School 
 בן זוג:  סקוט פיליפס (2018-2004)
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס נימפת הזהב לשחקנית הטובה ביותר בקומדיה (2014)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לאנסמבל שחקנים בסדרת קומדיה (2014)  פרס בחירת המבקרים לשחקנית המשנה הטובה ביותר בקומדיה (2012)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (2011)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לאנסמבל שחקנים בסדרת קומדיה (2013)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לאנסמבל שחקנים בסדרת קומדיה (2011)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לאנסמבל שחקנים בסדרת קומדיה (2012)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (2012) 
 פרופיל ב-IMDb
 
בואן, 2014
ג'ולי בואן לוטקמאייר (באנגלית: Julie Bowen Luetkemeyer; נולדה ב-3 במרץ 1970) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. היא ידועה בזכות גילום הדמות קארול ווסי בסדרה הדרמה-קומית "אד" ברשת NBC, דניס באוור בסדרת הדרמה המשפטית "בוסטון ליגל" ברשת ABC, ובשל דמותה כקלייר דאנפי בסיטקום "משפחה מודרנית" של ABC; עבור תפקיד זה זכתה בשני פרסי אמי מתוך שש מועמדויות.
ביוגרפיה

ג'ולי בואן לוטקמאייר נולדה בבולטימור, מרילנד שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-פרוטסטנטית. כבת האמצעית מבין שלוש בנות לסוזן (לבית פריי) וג'ון אלכסנדר לוטקמאייר ג'וניור, יזם נדל"ן במקצועו. אחותה הגדולה מולי לוטקמאייר היא מעצבת פנים, ואחותה הצעירה אנני לוטקמאייר היא רופאה ומרצה באוניברסיטה המתמחה במחלות מידבקות.
בואן קיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת בראון שברוד איילנד, עם התמחות בחקירת הרנסאנס האיטלקי. בשנה הראשונה באוניברסיטה, בואן שהתה בפירנצה, איטליה. במהלך לימודיה בקולג', היא הופיעה בהצגה המוזיקלית "ברנשים וחתיכות", ב-"Stage Door" וב-"Lemon Sky". לפני שסיימה לימודיה, היה לה תפקיד בכורה בסרט העצמאי "Five Spot Jewel".
קריירה > כשחקנית

לאחר שסיימה לימודיה, לבואן היה תפקידים טלוויזיוניים באופרת הסבון "Loving" ובסדרה "Class of '96". ב-1994 היא כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "עיר הצייד" לצד פול ראד.
היא שיחקה את מושא אהבתו של הדמות הראשית בגילומו של אדם סנדלר, בסרט הקומדיה "גילמור המאושר" שעלה לאקרנים ב-1996.
הופיעה גם בסרטים "זאב אמריקאי בפריז" ו"בעל משוכפל". היו לה תפקידי אורח בסדרות "שולחן לחמישה" ו-"Strange Luck", ותפקיד חוזר בסדרת הדרמה הרפואית "ER" בתור בת זוגו של ד"ר קרטר.
תפקידה הבולט הראשון בטלוויזיה היה בסדרה "אד" בה שיחקה את המורה לאנגלית קארול ואסי ומושא אהבתו של הדמות הראשית, אד סטיבנס. היה לה תפקיד אורח בסדרת המתח העל-טבעית "אבודים" בתור שרה שפרד. בסתיו 2005 היא הצטרפה לקאסט הסדרה "בוסטון ליגל", בה שיחקה את דניס באוור. היא עזבה את הסדרה ב-2007 וחזרה להופעת אורח ב-2008. באותה שנה, היא החלה להופיע בסדרה הדרמה-הקומית "העשב של השכן" בתור ליסה, מושא אהבתו של סיילאס.
בסתיו 2009 החלה לככב בסדרה הקומית של ABC "משפחה מודרנית", בתור קלייר דאנפי. ביולי 2010 היא הייתה מועמדת על תפקידה בסדרה לפרס אמי בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת קומדיה, ובשנים 2011 ו-2012 אף זכתה בפרס.
בשנת 2011 שיחקה לצד פולה פטון בסרט הקומדיה "לקפוץ מעל המטאטא". בשנת 2012 כיכבה בסרט המותחן הפוליטי "קרב סכינים". בשנת 2014 דיבבה לאנגלית בסרט ההנפשה האמריקאי "מטוסים 2: לוחמי האש" מבית אולפני דיסניטון.
קריירה > כמפיקה ובמאית

בנוסף למשחק, היא גם ביימה שני פרקים מתוך הסדרה הקומית "משפחה מודרנית".
בנובמבר 2021, חברת ההפקות של בואן, Bowen & Sons, נקנתה על ידי חברת ההפקות Universal Television שבבעלות תאגיד התקשורת האמריקאי קומקאסט.
חיים אישיים

ב-9 בספטמבר 2004 נישאה לסוכן הנדל"ן, סקוט פיליפס. ב-10 באפריל 2007 נולד בנם הראשון. ב-8 במאי 2009 נולדו בניה התאומים. בפברואר 2018, היא הגישה מסמך גירושים מפיליפס, והשניים התגרשו סופית ב-13 בספטמבר 2018.
היא תמכה בהילרי קלינטון בבחירות בארצות הברית ב-2016, כמועמדת המפלגה הדמוקרטית.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Confessions of a Sleep Addict | פי.ג'יי |  |
| 1996 | גילמור המאושר | וירג'יניה ואניט |  |
| 1996 | בעל משוכפל | רובין |  |
| 1997 | זאב אמריקאי בפריז | איימי פינץ' |  |
| 2001 | You're Killing Me | ג'יימי קווין |  |
| 2001 | האורגזמה של איימי | ניקי |  |
| 2001 | Venus and Mars | ליסה |  |
| 2001 | ג'ו הגדול | מג הרפר |  |
| 2005 | Kids in America | דונה וולר |  |
| 2005 | Partner(s) | קתרין |  |
| 2007 | סקס ומוות 101 | פיונה וורמווד |  |
| 2010 | Crazy on the Outside | קריסטי |  |
| 2011 | לקפוץ מעל המטאטא | איימי |  |
| 2011 | איך להיפטר מהבוס | רונדה הארקן |  |
| 2011 | Conception | טיפאני |  |
| 2012 | קרב סכינים | פיצ'ס |  |
| 2014 | מטוסים 2: לוחמי האש | ליטל דיפר | דיבוב |
| 2018 | האמא של המסיבות | מרסיה סטרונג |  |
| 2020 | יובי יציל את האלווין | ויולט ולנטיין |  |
| 2021 | הקלטת | גייל מודי |  |
| 2021 | The Fallout | פטרישיה קאוול |  |
| 2023 | לגמרי רוצח | פאם |  |
| 2025 | גילמור המאושר 2 (אנ') | וירג'יניה ואניט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | אהבות | סטפי | פרק: "#1.2269" |
| 1993 | Lifestories: Families in Crisis | כריס | פרק: "No Visible Bruises: The Kate Koestner Story" |
| 1993 | Class of '96 | קריסטי לואיס | פרק: "Educating David" |
| 1993 | Acapulco H.E.A.T. | דניאלה פרקינס | פרק: "Code Name: Body Double" |
| 1994 | עיר הצייד | אנג'י גורדון | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 1994 | Where Are My Children? | קירסטי | סרט טלוויזיה של ABC |
| 1995 | Extreme | אנדי מקדרמוט | 7 פרקים |
| 1996 | שולחן לחמישה | שלי | פרק: "Unfair Advantage" |
| 1996 | Strange Luck | לי-אן | פרק: "Healing Hands" |
| 1998 | Three | אמנדה ווב | 2 פרקים |
| 1999–1998 | ER | רוקסן פליז | 9 פרקים |
| 1999 | The Last Man on Planet Earth | הופ צ'ייס | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2000 | Oh Baby | ניקי | 2 פרקים |
| 2000 | דוסון קריק | גוון | פרק: "Stolen Kisses" |
| 2004–2000 | אד | קרול ווסי | תפקיד ראשי (4 עונות); 83 פרקים |
| 2002 | ליגת הצדק | ארסיה | דיבוב; 2 פרקים |
| 2005 | ג'ייק מתקדם | ברוק | 4 פרקים |
| 2007–2005 | אבודים | שרה שפרד | 5 פרקים |
| 2008–2005 | בוסטון ליגל | דניס באוור | תפקיד ראשי (עונות 2–3) תפקיד אורח (עונה 5); 50 פרקים |
| 2007 | Wainy Days | שריל | סדרה אינטרנטית; פרק: "Tough Guy" |
| 2008 | העשב של השכן | ליסה | 7 פרקים |
| 2008 | חוק וסדר: מדור מיוחד | גוון סיברט | פרק: "Trials" |
| 2009 | טרו ג'קסון | קלייר אנדרווד | פרק: "True Takes Iceland" |
| 2009 | מונק | מרילין ברודי | פרק: "Mr. Monk and the Bully" |
| 2020–2009 | משפחה מודרנית | קלייר דאמפי | תפקיד ראשי (11 עונות); 250 פרקים גם ביימה 2 פרקים פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת קומדיה (אנ') (2011, 2012) מועמדת מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת קומדיה (אנ') (2010, 2013 -2015) |
| 2011 | סקובי-דו! מסתורין בע"מ | מריון ספארטן | דיבוב; פרק: "Attack of the Headless Horror" |
| 2014, 2017 | איש משפחה | קלייר דאמפי | דיבוב; 2 פרקים |
| 2015 | בית חולים לילדים | הגברת הראשונה | פרק: "Codename: Jennifer" |
| 2016 | דברים טובים יותר | עצמה | פרק: "Sam/Pilot" |
| 2020–2017 | פלונטר: הסדרה | הנסיכה אריאנה | דיבוב; 15 פרקים |
| 2017 | מינדי | דייזי | פרק: "Leo's Girlfriend" |
| 2018 | LA to Vegas | גוון | פרק: "The Affair" |
| 2021–2019 | סיפורים של ברווזים | לוטננט פנומברה | דיבוב; 7 פרקים |
| 2021 | תרגיע | גבי מק'פי | פרק: "IRASSHAIMASE!" |
| 2023 | ברית הנשף (אנ') |   | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני מפיקה בפועל |
| 2023–2024 | היילי על זה! | פטרישיה בנקס | דיבוב; 15 פרקים |
| 2024 | Hysteria! | לינדה קמפבל | 8 פרקים |
ג'ולי בואן (מימין) לצד טיי בוראל, 2009
סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח

סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח, 2009
סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח (בערבית: صباح الأحمد الجابر الصباح, תעתיק מדויק: צבאח אלאחמד אלג'אבר אלצבאח; 16 ביוני 1929 – 29 בספטמבר 2020) היה אמיר כווית החמישי ומפקד הצבא שלה.
ביוגרפיה > לפני שלטונו

נולד בכווית סיטי ב-1929 לאמיר כווית אחמד אל-ג'אבר א-סבאח ולאשתו העשירית, מונירה עות'מאן א-סעיד אל-עיאר (منيرة عثمان السعيد العيار). סבאח הוא אחיו של האמיר ג'אבר אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח, ששלט בכווית בשנים 1977–2006, והוא שמינה אותו ב-2003 לתפקיד ראש ממשלת כווית. לפני כן כיהן כשר החוץ למשך 40 שנה (1963–2003).
לסבאח מיוחס תפקיד ביצירת פת"ח - התנועה לשחרור לאומי של פלסטין, באוקטובר 1959 בעיר כווית. כמה מהמנהיגים הראשונים של פתח, ואחר כך ארגון הארגון לשחרור פלסטין, שהוקם גם בכווית ב-1964, היו מקורבים לסבאח, כמו ח'אלד אל-חסן, שהיה יליד חיפה וברח לכווית ב-1952.
ביוגרפיה > שלטונו

לאחר מות האמיר ג'אבר ב-15 בינואר 2006 ירש סעד אל-עבדאללה א-סאלם א-סבאח את התואר, אולם בשל גילו ומצבו הבריאותי החליטה האספה הלאומית של כווית ב-24 בינואר 2006 למנות את סבאח לכהונת האמיר. הוא הושבע ב-29 בינואר 2006.
ב-2010 עשרות מפגינים בכווית נעצרו בשל ביקורת על סבאח. מחלקת המדינה האמריקנית אמרה שיש לה חששות לגבי המקרה של הבלוגר והעיתונאי הכוויתי מוחמד עבדול-קאדר אל-ג'אסם, שעמד למשפט על כך שמתח ביקורת על משפחת א-סבאח השלטת, והאשים את ראש הממשלה נאצר אל-סבאח בניהול כושל, שחיתות. הוא עמד בפני עד 18 שנות מאסר אם יורשע.
בינואר 2013 נידון איאד אל-הירבי לשנתיים מאסר בגין ציוץ בטוויטר: "אנו קוראים לממשלת כווית לעמוד בהסכמים בינלאומיים שחתמה על כיבוד זכויות האדם. כאומה, כווית חייבת לפעול להרחבת חירויות, לא להגביל אותם".
אל-סבאח כלא כמה מחברי פרלמנט בשל ביקורת פומבית עליו. בפברואר 2013 גזר בית משפט בכווית שלושה חברי פרלמנט לשעבר לשלוש שנות מאסר בעבודת פרך בגין העלבת סבאח, ודן אדם אחר לחמש שנות מאסר בגין העלבת סבאח. באותה עת, יותר מ-300 אנשים נעצרו בכווית באשמת העלבתו.
בשנת 2016, גזר בית משפט בכווית על 16 בני אדם לשנתיים מאסר לאחר שנמצאו כשהם מפיצים מחדש נאום מ-2012 של מנהיג האופוזיציה מוסלם אל-ברק, אשר מתח ביקורת על סבאח. אל-ברק, חבר פרלמנט לשעבר, נידון לשנתיים מאסר ב-2015.
סבאח הרביעי נפטר ב-29 בספטמבר 2020 בגיל 91. אחיו נוואף, אמיר כווית ירש את השליטה.
משפחתו

היה נשוי לפטואה, דודניתו של אביו, עד מותה ב-1990. נולדו להם ארבעה ילדים:
שייח' נאצר
שייח' חאמד
שייח'ית סלווא
שייח' אחמד
אחמד מת בתאונת דרכים ב-1969 וסלווא מתה מסרטן השד ב-2002.
הערות שוליים

↑  השליט ג'אבר אל-סבאח מת בגיל 79, באתר הארץ, 15 בינואר 2006
↑  Facts, Palestine (2011). "Background: Yasser Arafat and the PLO". palestineFacts.org. נבדק ב-18 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  גיל שלמה, ‏האמיר של כווית נפטר בגיל 79: בממלכה עתירת הנפט מבטיחים כי לא יחול שינוי במדיניות הנפט, באתר גלובס, 15 בינואר 2006
↑  שליט כוויית מת, בגיל 78;גם מחליפו, בן 76, חולה, באתר גלובס, 15 בינואר 2006
↑  אחיו מת, בן דודו גוסס - והשייח סבאח הושבע לאמיר של כוויית, באתר הארץ, 29 בינואר 2006
↑  U.S. concerned by case of jailed Kuwaiti blogger, Reuters, ‏5 במאי 2010
↑  Schams Elwazer (5 בפברואר 2013). "Ex-Kuwaiti lawmakers sentenced to prison, hard labor for insulting ruler". CNN. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reuters Staff, Kuwait's highest court reduces MPs' jail sentences, Reuters, ‏ביוני 2018
↑  "16 jailed for circulating criticisms of Kuwaiti Emir". Middle East Monitor. 16 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   ג'קי חורי ואיי.פי, מנהיג כוויית שייח סבאח אל-אחמד אל-סבאח מת בגיל 91, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2020
↑  דני זקן, ‏אמיר כווית הלך לעולמו בגיל 91; אחיו יירש את השליטה, באתר גלובס, 29 בספטמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1020783788  NKC: pna2017953806  VIAF: 232952339   WorldCat (עם VIAF): 232952339
Hermetico

| --- | --- |
 שיר בביצוע בלקן ביט בוקס
 מתוך האלבום Nu Med
 יצא לאור:  2007
 סוגה:  פאנק • מוזיקה אלקטרונית • מוזיקה בלקנית • היפ הופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  5:08
 חברת תקליטים:  JDub • Crammed Discs
 כתיבה:  תמיר מוסקט • אורי קפלן • תומר יוסף
 הפקה:  בלקן ביט בוקס
 
"Hermetico" הוא שיר של הרכב מוזיקת העולם הישראלי בלקן ביט בוקס. השיר נכתב על ידי חברי הלהקה תמיר מוסקט, אורי קפלן ותומר יוסף, ונכלל באלבומה השני של הלהקה "Nu Med" שיצא בשנת 2007, והפך במהרה ללחן המזוהה עם הלהקה.
סימפול

השיר זכה לפופולריות רבה לאחר שהזמר ג'ייסון דירולו סימפל חלק מהשיר בסינגל שלו משנת 2013 "Talk Dirty" עם המפיק ריקי ריד (הידוע גם בשם Wallpaper) ששילב את הקטע המוזיקלי הבלקני הייחודי לשיר של דרולו.
להיט נוסף, שהשתמש בדגימה מהשיר הוא "Worth It" של להקת הבנות האמריקאית פיפת' הרמוני, בהשתתפות הראפר האמריקאי קיד אינק. השיר יצא לתחנות הרדיו האמריקאיות ב-2 במרץ 2015.
הערות שוליים

↑  Hermetico, ויקיפדיה האנגלית
↑  Hermetico | Balkan Beat Box, שיר אחד - כאן הסכתים, ‏13.2.2023
קומי קומי

| --- | --- |

סמליל הסדרה הרשמי מתוך שידורי ערוץ ג'טיקס ופרומו לשידורי התוכנית
 סוגה:  מתיחות, מצלמה נסתרת
 יוצרים:  שרי גורביץ אסף שלמון ירון ארזי
 בימוי:  דודו ארז ירון ארזי (פיילוט) מיכל קסטן קידר
 שחקנים:  לירית בלבן 
 משתתפים:  דודו ארז לירית בלבן   יובל כהן גיא עמיר נמרוד אלדאה
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  27 
 הפקה
 מפיק:  גל להב   גלית דגני סמילנסקי   שלי שילוני
 חברת הפקה:  מאי טי וי תקשורת
 עורכים:  אסף שלמון (עונה ראשונה) דודו ארז (עונה שנייה ושלישית) שרי גורביץ (עורכת ראשית)  שי סייג (עורך וידאו)
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  פוקס קידס ג'טיקס yes
 תקופת שידור מקורית:  2002–2007
 
קומי קומי היא תוכנית מתיחות ישראלית, מסוגת מצלמה נסתרת, ששודרה בין השנים 2002–2007 במשך 3 עונות, תחילה בערוץ פוקס קידס ולאחר מכן בערוץ ג'טיקס.
התוכנית נמכרה לשידור בערוץ YES Y ב-yes (שידורי הלוויין), ושודרה בערוץ. התוכנית נארזה מחדש על ידי סרטון אנימציה שייצר האנימטור אייל B, ובו השחקנים המאוירים מותחים עוברים ושבים.