stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חימום תת-רצפתי
בריאות ובטיחות

התלונה הנפוצה ביותר כלפי חימום תת-רצפתי היא הזעת יתר ופטריות בכפות הרגליים. החימום התת-רצפתי מאפשר לאנשים להיות יחפים, ואז החימום דווקא פותר בעיות של פטרת, אולם במקום שבו משיקולי נימוס אין חולצים נעליים, עלול האדם לסבול מחום יתר. במבנה מבודד היטב, או הנמצא באזור אקלימי נוח יחסית, התופעה אינה קיימת משום שהחימום התת-רצפתי מופעל בטמפרטורה מספיק נמוכה. באקלים ארץ ישראל אין בעיה כזו.
נרשמו מקרים של כוויות אצל מבוגרים ואף מקרי מוות עקב מכת חום אצל תינוקות, אירוע כזה עלול לקרות במזג אוויר קר, כמה מעלות מתחת לאפס, במבנים שבהם הבידוד אינו מספק, ואז החימום התת-רצפתי מופעל בטמפרטורה גבוהה, טמפרטורת המים של 60 מעלות צלזיוס. סכנת כוויות או מכת חום היא לרוב נמוכה יותר מאשר באמצעי חימום אחרים, משום שחימום תת-רצפתי פועל בטמפרטורה נמוכה מזו של חלק מאמצעי החימום האחרים.
במערכות חשמליות, על מנת להקטין את הקרינה העלולה להיות מסוכנת, ועל מנת לצמצם הפרעות למכשירי רדיו, מחשבים וציוד אלקטרוני רגיש אחר, תבוצע הזנת החשמל לגופי החימום באמצעות זוג שזור (שני מוליכים, מוליך הפאזה ומוליך האפס צמודים זה לזה ומלופפים האחד סביב השני).
חימום תת-רצפתי חשמלי פולט שדות אלקטרומגנטיים בתדר שבה מיוצר החשמל, בדרך כלל 50 או 60 הרץ. 
המשמעות הבריאותית של שדות אלקטרומגנטיים בתדר נמוך היא שנויה במחלוקת.
גופים שונים פרסמו הנחיות בטיחות. אין בדוחות הללו מידע המוכיח שחימום תת-רצפתי מזיק, אולם יש בהם המלצות לאמצעי זהירות:
לא לישון על הרצפה.
לבדוק עם היצרן שמבנה מערכת החימום התת-רצפתי הוא של זוג שזור (גם בגופי החימום), בו יוצרים שני זרמים הפוכים שני שדות המבטלים זה את זה.
להפעיל בצורה חסכונית.
השפעה על איכות הסביבה

לפי סקר משרד האנרגיה האמריקאי, כ-40% מצריכת האנרגיה לשימושי מגורים בארצות הברית מושקעת בחימום הבית. ערך זה הוא כ-10% מסך תצרוכת האנרגיה בארצות הברית (כולל תחבורה, תעשייה, עסקים ומסחר). הערכים ברוב המדינות המפותחות דומים למדי. בישראל צריכת האנרגיה לחימום קטנה יותר, תודות לאקלים החם, אך עדיין תקציב החימום הוא מרכיב נכבד בהוצאות משק הבית ובהוצאות של המגזר העסקי, חנויות, משרדים, מלונות בתי חולים ועוד. לצריכת אנרגיה יש השפעה עצומה על איכות הסביבה, מקור האנרגיה העיקרי לחימום הבית הוא שריפת דלק, בתהליך המשחרר לסביבה גזים, קצתם רעילים ורובם תורמים לאפקט החממה. פוטנציאל לחיסכון נמצא בשלושה מסלולים מקבילים: האחד - שיפור בידוד הבית, השני - שיטת החימום והשלישי - מקור האנרגיה לחימום. בפרסומים שונים של ארגונים "ירוקים"[דרוש מקור], זוכה שיטת החימום התת-רצפתי להמלצה בתור השיטה המועדפת.
ניצול יעיל של מקורות אנרגיה חילופית, מתחדשת וירוקה > מערכות חשמליות

המסה התרמית (פוטנציאל קיבול החום) הגדולה של הבניין, ובמיוחד של הרצפה, מאפשרת אגירת חום רב בשעות שבהן מחיר החשמל נמוך, לטובת השעות בהן מחירו גבוה יותר (בחורף בישראל, אלו שעות הלילה: 23 עד 06, ובשבתות וחגים: 22 עד 17).
אנרגיית השמש באמצעות תאים פוטו-וולטאים או טורבינת רוח - אחד המרכיבים הבעייתיים במקורות אנרגיה אלו, והגורם העיקרי לזיהום הסביבה שהן יוצרות, הם ממירי המתח והמצברים, מכיוון שגופי חימום חשמליים אינם רגישים לאיכות אספקת החשמל, אפשר בעזרת מערכת מיתוג פשוטה להתחבר ישירות למקור האנרגיה ולנצל אותו בשעות הרוח או השמש. הפוטנציאל הכלכלי לא מנוצל עדיין, פה ושם יש מערכות מאולתרות.
ניצול יעיל של מקורות אנרגיה חילופית, מתחדשת וירוקה > מערכות העובדות עם מים

האמור לגבי מערכת חשמלית, נכון גם לגבי מערכות הפועלות עם מים כאשר מחממים את המים באמצעות דוד חשמל, אלא שדוד חשמל מאבד אנרגיה לסביבה ולצנרת המוליכה מהדוד לחדרים, ובנוסף יש צורך במשאבה, וזו רגישה לאיכות החשמל. לכן, מערכת חשמלית "טהורה" היא יעילה יותר מאשר שילוב צנרת מים עם דוד חשמל.
כפי שמלמד חוק קרנו, ככל שהטמפרטורה הנצרכת נמוכה יותר יעילות הפקת האנרגיה גבוהה יותר. מערכת חימום תת-רצפתי זקוקה למים בטמפרטורה של כ-30 מעלות צלזיוס - טמפרטורה מאוד נמוכה במונחים של נצילות ויעילות. הטמפרטורה הנמוכה מאפשרת כמה דברים:
מעט הפסדים בצנרת המוליכה את המים.
שימוש יעיל בדוודי עיבוי.
שימוש יעיל במשאבת חום: עלות הייצור של אנרגיה תרמית במשאבת חום הפועלת על חשמל היא נמוכה יותר מאשר אמצעי חימום חשמליים אחרים. משאבת חום כמו זו המשמשת במזגן ביתי מסוגלת לחמם מים עד ל-50 מעלות. ערך זה נמוך מדי עבור מערכות הסקה רגילות, אך בהחלט מספיק עבור חימום תת-רצפתי.
אפשר לרתום את אנרגיית השמש באמצעות קולטים כמו אלו של דוד שמש, ואלו זולים בהרבה מאשר תאים פוטו-וולטאיים וציוד המרת המתח והמצברים הדרושים להם, בשימוש לחימום תת-רצפתי המבוסס על חשמל.
ניצול החום הנפלט מגנרטור חשמלי וזאת על ידי העברת חום באופן ישיר מהרדיאטור של הגנרטור ועל ידי החלפת חום עם מערכת הפליטה, ככל שטמפרטורה המים הנצרכים נמוכה יותר הנצילות האנרגטית של העברת החום טובה יותר, וכך הגנרטור מספק חשמל לתאורה ולהפעלת מכונות ובנוסף מים חמים להסקה.
בשכונות הסמוכות לתחנות כוח, ניתן לבנות מערכות קוגנרציה לאספקה מרכזית של מים חמים להסקה, במקום לשפוך לים את מי הקירור של מתקני התחנה[דרוש מקור].
ניצול אנרגיה גאותרמית להפעלת משאבת החום של מערכת החימום התת-רצפתי: במקום לשאוב חום מהאוויר, תהליך שנצילותו יורדת עם טמפרטורת האוויר, שאיבת החום היא מעומק של כמה מטרים באדמה, שם, גם בחורף, הטמפרטורה אינה נמוכה מ-15 מעלות (כך המצב בהרי ירושלים). במשך החורף האדמה תתקרר עקב שאיבת החום, הקור הזה יועיל לאותה משאבת חום עצמה בתפקידה כמזגן בקיץ.
הערות שוליים

↑  Graham C.I., High-Performance HVAC, National Institute of Building Sciences, USA 2008, p.9
↑  משרד האנרגיה האמריקאי, מדריך לחימום בקרינה
1 2  ASHRAE Handbook 2004 – HVAC System and Equipment, Ch.6 Panel Heating and Cooling ISBN 1931862486
1 2  ASHRAE Handbook 2005 – Fundamentals, Ch.8 Thermal Comfort ISBN 1931862702
↑  Jessie, Radiant floor heating — Alternative to forced-air heating is solar-powered, too An interview with Stephen Heckeroth, Backwoods Home Magazine, ‏2015-12-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  על מנת שהמערכת תהיה אכן שקטה יש לתכנן כך שמהירות זרימת המים בצנרת תהיה נמוכה 1 אולי 1.5 מטר לשנייה, הערך המדויק תלוי בסוג הצינורות, ברדיוסי הסיבוב שלהם, במבנה האביזרים והברזים ובלחץ המים
↑  Harrington P., The Power to Choose – Enhancing Demand Response in Liberalised Electricity Markets, Internatinal Energy Agency, France 2003
↑  Cary C., Green M.A., Underfloor heating: an unrecognized hazard in infacy, British Medical Journal, Vol.296, June1988, pp.1640-1641
↑  Brumbauqh J.E.,Audel HVAC Fundamentals, Vol3, 4th Ed. Wiley 2004. ISBN 0-7645-4208-4 p.52
↑  Horowitz P., Hill W., The Art of Electronics, 2nd ed. Cambridge University Press 1989 ISBN 0-521-37095-7 p.456
↑  משה שפיגל, שלומי לוי, חימום תת-רצפתי חשמלי - הדגשים, ביטאון פאזה אחרת, ספטמבר 2014
↑  Maslanyj M.P., Mee T.J., Allen S.G., Investigation and Identiffication of Sources of Residential Magnetic Field Exposures in the United Kingdom Childhood Cancer Study (UKCCS), Health Protection Agency, UK 2005 ISBN 0-85951-564-8
↑  מהן הדרישות בקשר למערכות חימום תת-רצפתיות באמצעות חשמל?, באתר המוסד לבטיחות ולגיהות, 2009
↑  שדות אלקטרומגנטיים (EMF (והשפעתם על בריאות הציבור), ארגון הבריאות העולמי - מחלקת פרסומים, באתר המוסד לבטיחות ולגיהות
↑  דו"ח מסכם הכולל כמה כללי זהירות, באתר ממשלת אוסטרליה
↑  Annual Energy Review, U.S. Energy Information Administration
↑  Anderson W., GreenUp, Green Books UK 2007 ISBN 1903998946
↑  ראו 'תעריף תעו"ז' באתר חברת החשמל לישראל
↑  Homemade Wind Turbine Project, Mind Challenger.com
↑  גרוסמן גרשון, ייצור משולב של חשמל וחום, כנס קונפליקטים במשק האנרגיה, טכניון 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530364805171  BnF: cb14569825j (data)  GND: 4155745-1  LCCN: sh99002806  NDL: 01164813 
רצפת החדר החם בבית מרחץ רומי בבית שאן, אריחי הרצפה העליונה לא הורכבו כדי להראות את מעברי האוויר החם.
החדר החם בהרודיון, נותרו רק ארבעה עמודי תמיכה שלמים. בקיר, משני צידי הגומחה, אפשר להבחין בארובות להוצאת אוויר חם ועשן, הארובות מסותתות בתוך אבני הבניין של הקיר, דופן הארובה הקרובה לחדר הייתה סגורה באריחי חרס וטיח
מראה צינורות החימום של מערכת חימום תת-רצפתי מודרנית
הנחת צנרת נחושת על גבי יריעת בידוד, במהלך שיפוץ של בית
הנרטיב הדואלי (הסכסוך הישראלי-פלסטיני)

"הנרטיב הדואלי" (Dual Narrative) הוא שמה של גישה תאורטית חינוכית, בעלת תשתית מדעית רחבה בפסיכולוגיה, חינוך, ספרות והיסטוריה, אשר פותחה ויושמה על ידי קבוצת מורים פלסטינים וישראלים, שהיו שותפים פעילים בחיבור ספר העוסק בסכסוך הישראלי-פלסטיני: "ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר - פלסטינים וישראלים". זאת, על מנת להתמודד עם אוכלוסיות שונות בעלות נרטיבים שונים, היוצרים אופי של סכסוך ומסגרת דיון צרה, וכדי ליצור שיח של פלורליזם מחשבתי בנושאים אלה. הספר יצא לאור בנובמבר 2009 בהוצאת "פריים - מכון לחקר השלום במזרח התיכון" (PRIME - Peace Research Institute in the Middle East), תחת ידם של החוקרים דן בר-און וסאמי עדואן.
עטיפת הספר בגרסה בעברית
האקלים האנושי-מחקרי

עבודת קבוצת המורים נעשתה בהנחייתם של שני היסטוריונים, פרופסור אייל נווה ופרופסור עדנאן מוסלם. הקבוצה עבדה ביחד במשך שבע שנים, 2002–2009, בחסותו של המכון לחקר השלום במזרח התיכון "פריים". בנוסף לפעילות של הקבוצה במסגרת המכון, התקיימה שותפות רחבת יריעה עם המכון הגרמני ע"ש גיאורג אקרט שבבראונשוויג, אשר מתמחה בפסיכולוגיה, היסטוריה וחינוך נרטיבי באזורי סכסוך שונים במערכת הבינלאומית. שני העורכים של הספר היו גם המנהלים במשותף של פריים, פרופסור דן בר-און ופרופסור סאמי עדואן.
היעד המשותף

היעד המשותף של כתיבת הספר, היה פיתוח רעיון מקורי בהשראת גישת הנרטיב הדואלי: ספר לימוד היסטוריה המורכב משני נרטיבים, במטרה להסביר את האירועים שהתרחשו בחייהן של שתי האומות, הישראלית והפלסטינית, במהלכה של המאה ה-20. הגישה המובאת בספר היא תיאור הנרטיבים הנפרדים של תולדות שני העמים האלה בספר לימוד משותף – כך שתלמידי תיכון, סטודנטים, מורים, מנחי מורים והורים, יחשפו לנרטיב הלאומי של האחר, בדרך שתאפשר להם להכיר בו כמידע חדש עבורם. באמצעות השימוש בספר זה, תפנה העמדה המקובלת של התעלמות מהנרטיב ההיסטורי של האחר את מקומה לתהליך של יצירת כבוד הדדי ושל הבנת הלוגיקה של הצד האחר, כצעד הכרחי, גם אם לא מספיק, לפיתוח יחסים טובים יותר עם "האחר" כיחיד ובין שני העמים, כלומר, תאפשר את המעבר בין שני שלבים מרכזיים במערכת היחסים בין קונפליקט להתפייסות.
מבנה הספר

ספר הלימוד "ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר" נשען על גישת "הנרטיב הדואלי", אשר דוגלת בשיח ליברלי ופלורליסטי, הספר מציג את הנרטיבים ההיסטוריים של הפלסטינים והישראלים, זה לצד זה כאשר באמצע הספר קיים רווח - חיץ אשר בעתיד מאפשר ליצור נרטיב משותף. הספר מורכב מתשעה פרקים מרכזיים בהיסטוריה של שני העמים במאה העשרים. על כתיבת הספר שקדה קבוצה של מורים להיסטוריה, פלסטינים שאינם אזרחי מדינת ישראל ויהודים אזרחי ישראל, תחת ההנחיה המקצועית של היסטוריונים משני הצדדים. קבוצת המורים עבדה בסמיכות במשך כעשר שנים, במסגרת מפגשים חד-לאומיים ודו-לאומיים בארץ ובחו"ל. הייחודיות של הספר נובעת, בין השאר, מכך שהוא נכתב במשותף על ידי מורים פלסטינים וישראלים, על רקע הקונפליקט האלים בין הצדדים. הספר מיועד להוראה של תלמידי תיכון. מעבר לכך, הוא מומלץ לשימוש כחומר הוראה למורים העוסקים בקונפליקט הישראלי-פלסטיני, להכשרה של מורים במכללות ובאוניברסיטאות ולמקבלי החלטות בסוגיות אלה.
להלן דוגמאות לתוכן הספר בראי גישת הנרטיב הדואלי:
כאשר עוסקים בהצהרת בלפור – הכותרת של הנרטיב הישראלי היא: "מהצהרת בלפור ועד תחילת המנדט הבריטי על ארץ ישראל", הכותרת של הנרטיב הפלסטיני היא: "הצהרת בלפור, 2 בנובמבר 1917".
כאשר עוסקים במלחמת 1967 – כותרת הנרטיב הישראלי היא: "מלחמת ששת הימים, 5–10 ביוני 1967", כותרת הנרטיב הפלסטיני היא: "התוקפנות הישראלית על אדמות הערבים והפלסטינים מלחמת יוני 1967".
סוגיית הפליטות על פי שני הנרטיבים נוגעת רק בבעיית הפליטים הפלסטינים ומתעלמת מהפליטים היהודים ממדינות ערב.
מעשי טבח, אונס ושוד במלחמת העצמאות על פי שני הנרטיבים נעשו רק על ידי הצד היהודי.
כאשר עוסקים בשנות ה-90 של המאה ה-20 – כותרת הנרטיב הישראלי היא: "שנות התשעים", כותרת הנרטיב הפלסטיני היא:"חיפושים אחרי פשרות והסכמים לעבר הנעלם".
היבטים חינוכיים יישומיים

התקווה של צוות המחקר ופיתוח של כתיבת הספר הייתה לכנס בספר אחד אופן חשיבה ניסיוני של גישה חינוכית אשר מחפשת רפורמה ומבוססת על התאוריה של נרטיב דואלי והמשמעות של מודל תאורטי זה במעברים שבין קונפליקט להתפייסות, כלומר תהליך ההתפייסות מתרחש כאשר קיימת לגיטימציה של צד אחד לסיפור של הצד השני וחוזר חלילה. בנוסף לכך, מורי הפרויקט עסקו ביצירת "מדריכים למורה" לכל תקופה בספר, אשר זמינים לציבור המורים באתר מכון המחקר פריים, הערכת התנסויות חדשות שלהם בכיתה על ידי ביקורים בכיתותיהם של המורים האחרים. בעצם תהליך זה הספר אמור להוות נקודת התחלה של תהליך למידה, ולא את סיומו של תהליך זה. אלה הנרטיבים שנכתבו על ידי המורים בשלב אלים של הסכסוך, בימי האינתיפאדה השנייה, בתקווה שבשנים הבאות האקלים הפוליטי בין שני העמים ישתפר במידה כזו שיתחולל שינוי משמעותי בדיווח ההיסטורי של העבר המשותף שטוף הדמים.
האופן היישומי בספר

עשרים וארבעה מורים פלסטינים וישראלים היו מעורבים בפרויקט "ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר" במכון לחקר השלום במזרח התיכון – פריים. כולם בעלי השכלה גבוהה בהיסטוריה, בחינוך ובפסיכולוגיה, כמו גם ניסיון עשיר בהוראה. חלקם השתתפו בפרויקט החל מראשיתו ואחרים הצטרפו מאוחר יותר. במהלך כתיבת הנרטיבים השתתפו המורים באופן פעיל במפגשים חד–לאומיים ודו–לאומיים, ובנוסף לימדו את הנרטיבים בכיתותיהם. לכל אחד מהם היו ציפיות שונות ובהתאם – גם התנסויות שונות. במהלך השנים המורים עצמם עברו תהליך עבודה ראוי לציון כקבוצת מחקר. להלן כמה מן הסוגיות שעלו בתהליך מחקר זה:
תפיסה והתמודדות עם נרטיבים כפולים: ילדים לעומת מבוגרים.
הכנסת נרטיבים כפולים במצבי לחץ: תהליך של התמודדות עם אבל והשתחררות ממנו, במטרה לאפשר לקבוצה לחדול מדמוניזציה של האחר ושל קיומו הקולקטיבי.
התמודדות עם אי סימטריה של כוח, המתקיימת בד בבד עם הסימטריה בין הנרטיבים אשר יוצרת מתח מתמיד.
הבנת הנרטיבים כמשקפים שלבים שונים בהתפתחותה של אומה: השלבים המונוליתים והניאו–מונוליתים בשתי החברות, הפלסטינית והישראלית.
מהדורה חדשה

במרץ 2012 הודפסה מהדורה חדשה של הספר באנגלית בהוצאת The New Press,  בכותרת: Side by side, Parallel Histories of Israel-Palestine.‏ העיצוב החיצוני של המהדורה החדשה שונה לחלוטין, כך גם באשר לעיצוב הפנימי השונה מהותית במעט: ובמיוחד באשר לפונט, סדר ועיצוב התמונות בתוך הספר. המהדורה החדשה מזמנת תהיות שונות, זאת מאחר שמטרת הספר בראשיתה הייתה להוות כלי פדוגוגי מרכזי בתהליכים קבוצתיים חינוכיים, בכיתת הלימוד, תהליכים המאפשרים עיבוד רגשי-קוגניטיבי, ומעבר מקונפליקט להתפייסות של קבוצת הפנים ביחס לקבוצת החוץ. אשר על כן, התהוותה של מציאות זו, המהדורה החדשה של הספר, מעוררת שאלות רבות לתפקידו ההיולי של הספר, שאלות המתייחסות לעיצוב השפה את התודעה; קריאה בשפת אם לעומת קריאה בשפה שניה; מקומן של תמונות וזיכרון קולקטיבי בתהליכי למידה; קריאה דואלית בו-זמנית של סיפור קונפליקטואלי; עיבוד של טראומה נפשית והחלמה; הנגשה, תפקידן של סכימות קוגניטיביות ועיבוד מידע של אירועים היסטוריים רבים השנויים במחלוקת. שאלות רבות אלו ונוספות, מאתגרות את מטרותיו האקסקלוסיביות-ראשוניות של הספר, בכיתת הלימוד, במהדורתו החדשה לעומת המהדורה המקורית.
ביקורת

התקשורת העולמית והישראלית ליוותה את קבוצת המחקר בכל שלביה השונים, במהלך עבודת קבוצת המורים, וביישום גישת הנרטיב הדואלי הלכה למעשה בספר לימוד. ניתן לומר שבאירופה ובארצות הברית הפרויקט התקבל בפתיחות רבה ואף באוניברסיטאות שונות יישמו את המודל הזה ובתוכניות לימודים. אולם לעומת זאת במדינת ישראל, היו קולות בודדים של תמיכה וזו אחת הסיבות המרכזיות לכך, שמשרד החינוך פסל בסופו של דבר את גישת הנרטיב הדואלי. ובעקבות כך, לא נלמד הספר מעולם במתכונת זו או אחרת כספר לימוד כחלק אינטגרלי מתוכנית הלימודים בהיסטוריה, בבתי ספר במערכת החינוך הישראלית. כראיה לכך, במאמר דעה שהתפרסם באתר ynet בנובמבר 2010, טען דב בן-מאיר שגישה זו היא סילוף היסטורי, וכלשונו: ”משרד החינוך אסר ללמד בצדק את הספר 'ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר'. אמנם את הנכּבה יש ללמד בבתי הספר, אך אין להציג עובדות שקריות”.
עמותת סיפור - חכאיה

ב-2017 קמה עמותה, הכוללת את בוגרי ובוגרות פרויקט זה, שמטרתה להנחיל לציבורים מגוונים את החשיבה הדואלית. כזו, המבוססת על תהליך היצירה של הספר והקונפליקטים הקבוצתיים שעלו בו בין הפלסטינים לישראלים במהלך כתיבתו. מכאן, גם נובע שמה של העמותה בעברית ערבית, סיפור - חכאיה. שם העמותה באופן סימבולי, מעניק הכרה לנרטיב נוסף של הסכסוך, ומדגיש כי כל סכסוך ניתן לספר מזוויות שונות שלעיתים מתנגשות.
ראו גם

טיפול נרטיבי
אתנוקרטיה
פדגוגיה דיאלוגית
שיטות אלטרנטיביות ליישוב סכסוכים
קונפליקט
נרטולוגיה
נרטיב
פלורליזם
קבוצת פנים וקבוצת חוץ
תודעה
זיכרון קולקטיבי
סכמה
סטראוטיפ
לקריאה נוספת

דן בר-און, ספר את חייך, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן - גוריון בנגב, 2006.
דן בר-און, 'על האחרים בתוכנו': תמורות בזהות הישראלית מנקודת ראות פסיכולוגית חברתית. ירושלים, הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ומוסד ביאליק.
דן בר-און, מורשת השתיקה, הוצאת אוניברסיטת בן - גוריון בנגב ומוסד ביאליק.
אייל נווה וא' יוגב, היסטוריות: לקראת דיאלוג עם האתמול, הוצאת בבל תל אביב, 2002.
דניאל בר-טל, לחיות עם הסכסוך - ניתוח פסיכולוגי-חברתי של החברה היהודית בישראל, הוצאת כרמל ירושלים, 2007.
מרדכי רוטנברג, שכול והאגדה החיה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2005.
Adawan Sami,  The Narrative of the 1967 war in the Israeli and Palestinian History and Civics Textbooks and Curricula Statement. Braunschwieg, German: Gorg-Eckert Institute.
Adawan Sami and Dan Bar-ON,  shared History Project: A Prime example of peace building under fire. International Jornal of Politics, Culture and Society 17,3 pp 513-522, 2004.
Ahron Bergman,  ISRAEL'S WARS, 1947-93, ROUTLEDGE, 2000.
הערות שוליים

↑  דן בר-און, "ספר את חייך", עמודים 82 -90, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
↑  דן בר-און, ספר את חייך, עמודים 91 -94, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
↑  דן בר-און, "ספר את חייך", עמודים 94 -106, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
↑  דן בר-און וסאמי עדוואן, ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר - פלסטינים וישראלים, הוצאת המכון לחקר השלום במזרח התיכון, 2009.
↑  דן בר-און וסאמי עדואן, "ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר - פלסטינים וישראלים", הוצאת המכון לחקר השלום במזרח התיכון, 2009.
↑  Coleman, Peter T. Lowe, J. Krister, Conflict, identity, and resilience: Negotiating collective identities within the Israeli and Palestinian diasporas., Conflict Resolution Quarterly 24(4), 2007 doi: 10.1002/crq.181 (באנגלית)
↑  Henri Tajfel, Social Identity and Intergroup Relations, Cambridge, UK: Cambridge University Press, 2010, ISBN 9780521153652
↑  Carol Gilligan, [https://www.hup.harvard.edu/books/9780674970960 In a Different Voice
Psychological Theory and Women’s Development], Cambridge, MA: Harvard University Press, 2016, ISBN 9780674970960. (באנגלית)
↑  Sami Adwan, Dan Bar-On, Eyal Naveh, Side by Side - Parallel Histories of Israel-Palestine, The New Press, 2012, ISBN 9781595586834. (באנגלית)
↑  Brewer, Marilynn B., Ingroup bias in the minimal intergroup situation: A cognitive motivational analysis., Psychological Bulletin 86(2), 1979, עמ' 307–324 doi: 10.1037/0033-2909.86.2.307
↑  Henri Tajfel, H. Tajfel (Ed.), Differentiation between social groups: Studies in the social psychology of intergroup relations. London: Academic Press, European Association of Experimental Social Psychology by Academic Press, 1978, ISBN 9780126825503
↑  The Dual Narrative Teaching Process: Palestinians and Israelis Learning the Historical Narrative of the Other, https://www.usip.org/, ‏Friday, April 27, 2007
↑  "Teaching the Israeli-Palestinian Conflict Through Dual Narratives". Center for International Social Science Research. 13 בפברואר 2009. אורכב מ-המקור ב-11 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אור תשובה, דניאל הייבלום, אלטרנטיבה לנרטיב : פרקטיקות פוליטיות חיוניות בתרבות החזותית, חיפה: פרדס הוצאה לאור.
↑  דב בן-מאיר, סילוף היסטורי אינו נרטיב, באתר ynet, 7 בנובמבר 2010
הצדק של היטלר

הצדק של היטלר: בתי המשפט של הרייך השלישי (בגרמנית: Furchtbare Juristen: Die unbewältigte Vergangenheit unserer Justiz; בתרגום חופשי לעברית: שופטים נוראים: העבר הבלתי פתור של מערכת המשפט שלנו) הוא ספר מאת אינגו מילר (Ingo Müller) (גר') שמציג מקרים משפטיים מתקופות רפובליקת ויימאר, גרמניה הנאצית ומערב גרמניה, וטוען להמשכיות במערכת המשפט הגרמנית על פני כל תקופות אלה. הספר פורסם לראשונה בגרמנית ב-1987, ותרגום לאנגלית פורסם ב-1991. התרגום פורסם בהוצאת אוניברסיטת הרווארד בשם Hitler's Justice.
הערות שוליים

↑  Weyrauch, Walter Otto (1992). "Limits of Perception: Reader Response to Hitler's Justice". The American Journal of Comparative Law. 40 (1): 237–260. doi:10.2307/840690. ISSN 0002-919X. JSTOR 840690.
↑  "Hitler's Justice: The Courts Of The Third Reich". Foreign Affairs (באנגלית אמריקאית). 2009-01-28. ISSN 0015-7120. נבדק ב-2021-05-11.
↑  Dubber, Markus Dirk (1993).  Müller, Ingo (ed.). "Judicial Positivism and Hitler's Injustice". Columbia Law Review. 93 (7): 1807–1832. doi:10.2307/1123061. ISSN 0010-1958. JSTOR 1123061.
↑  Posner, Richard A. (17 ביוני 1991). "Courting Evil -- Hitler's Justice: The Courts of the Third Reich by Ingo Muller and translated by Deborah Lucas Schneider". The New Republic. Vol. 204, no. 24. pp. 36–42. נבדק ב-10 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Munster, Ann (1992-01-01). "Hitler's justice: The courts of the third reich: Ingo Müller, translated by Deborah Lucas Schneider Harvard University Press (79 Garden Street, Cambridge, Massachusetts 02138), 1991, 342 pp., hardcover—$29.95". Journal of Criminal Justice (באנגלית). 20 (4): 378–381. doi:10.1016/0047-2352(92)90025-5. ISSN 0047-2352.
↑  Berghahn, V. R. (1991-04-28). "The Judges Made Good Nazis". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-05-11.
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טום וג'רי: הסרט

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית משנת 1993
 מבוסס על:  טום וג'רי 
 בימוי:  פיל רומן 
 הופק בידי:  פיל רומן 
 תסריט:  דניס מרקס 
 מדבבים:  אד גילברט (Puggsy) הרדינג גיבסון דייוויד לנדר ריפ טיילור סידני לסיק גרג בורסון ריצ'רד קינד שרלוט ריי אנטוני ג'יי דיינה היל אנדי מקייפי קם קלארק 
 מדבבים בעברית:  חן חגי, שרית וינו אלעד, טליה ברקאי, יעל עמית, אלי גורנשטיין, דב רייזר, יובל זמיר, חיים צינוביץ', אלברט כהן, אוהד שחר, אבי חדש, שפרירה זכאי, אייל נחמיאס
 מוזיקה:  הנרי מנסיני 
 מדינה:  ארצות הברית, גרמניה 
 חברת הפקה:  Turner Entertainment, Film Roman, וורנר מיוזיק גרופ, Artisan Entertainment 
 חברה מפיצה:  מירמקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  גרמניה 1 באוקטובר 1992   ארצות הברית 30 ביולי 1993   ישראל 16 ביולי 1993
 משך הקרנה:  כ-84 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית, צרפתית והונגרית)
 סוגה:  סרט הנפשה, סרט ילדים, סרט קומדיה, סרט מוזיקלי
 תקציב:  3.5 מיליון דולר
 הכנסות:  3.6 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   tomandjerry
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
טום וג'רי: הסרט (באנגלית: Tom and Jerry: The Movie) הוא סרט הנפשה אמריקאי לילדים מסוגת קומדיה מוזיקלית, המבוסס על צמד החתול והעכבר, טום וג'רי, שיצרו ויליאם האנה וג'וסף בארברה. סרט זה הוא הסרט הראשון של טום וג'רי שהוקרן בקולנוע, והוא מחזיר את הדמויות למסך לאחר שלא הופיעו 25 שנים. הסרט עוקב אחר טום החתול וג'רי העכבר שמנסים לעזור לילדה שגרה עם דודתה הרעה ומתגעגעת לאביה. הסרט בוים והופק על ידי פיל רומן, ונכתב על ידי דניס מרקס.
הסרט הוקרן לראשונה בגרמניה ב-1 באוקטובר 1992, ולאחר מכן בארצות הברית ב-30 ביולי 1993. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-16 ביולי 1993. אורך הסרט הוא כ-84 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית, צרפתית והונגרית).
בגרסת המקור של סרט זה, המדבבת של ג'רי הייתה דיינה היל, וזהו היה תפקידה האחרון לפני מותה ב-15 ביולי 1996.
תקציר העלילה

הסרט מספר על טום וג'רי שמפסיקים את היריבות ביניהם לזמן קצר בשביל לעזור לילדה שגרה עם דודתה הרעה ומתגעגעת לאביה.
הדמויות והמדבבים

במאית ומפיקת הדיבוב בעברית הייתה שפרירה זכאי.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| טום החתול | ריצ'רד קיינד | חן חגי |
| ג'רי העכבר | דיינה היל | שרית וינו אלעד |
| רובין סטארלינג | אנדי מקייפי | טליה ברקאי |
| פריסטין פיג | שרלוט ריי | יעל עמית |
| ליקבוט | טוני ג'יי | אלי גורנשטיין |
| ד"ר אפלצ'יק | הרדינג גיבסון | דב רייזר |
| פאגסי | אד גילברט | יובל זמיר |
| אבא סטרלינג | אד גילברט | חיים צינוביץ' |
| קפטן קידי | ריפ טיילור | אלברט כהן |
| סקוואק | הווארד מוריס | אוהד שחר |
| דרופי | דון מסיק | אוהד שחר |
| פרנקי | דייוויד לנדר | אבי חדש |
| מנהיג חתולי רחוב |  | חיים צינוביץ' |
| אישה |  | שפרירה זכאי |
| דמויות שונות |  | אייל נחמיאס |
פסקול הסרט

לסרט יצא בשנת 1992 פסקול מוזיקלי שהופץ על ידי "MCA Records". בפסקול יש 16 שירים, והוא נכתב על ידי הנרי מנסיני. מנהל המוזיקה של הסרט בעברית היה רוני וייס.
ביקורת

תקציב הסרט היה 3.5 מיליון דולר, והוא הרוויח ממכירות הכרטיסים כ-3.6 מיליון דולר. למרות הצלחת הסרט בקופות, הוא קיבל ביקורות שליליות מן המעריצים ומבקרי הקולנוע על הדיאלוגים, השירים, התוכן וחוסר ההתמקדות בדמויות הראשיות. מעריצים ומבקרים רבים מצאו דמיון בין הסרט לסרטים "בת הים הקטנה" ו"הרפתקאות ברנרד וביאנקה" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. ההנפשה של הסרט זכתה לשבחים.
משחק וידאו

לסרט יצאו שני משחקי וידאו:
המשחק הראשון המבוסס על הסרט, "Tom & Jerry: The Movie", הופץ עבור Sega Master System בשנת 1992, ועבור סגה גיים גיר בשנת 1993. באותה שנה הופץ משחק כף יד על ידי "Tiger Electronics".
המשחק השני המבוסס על הסרט, "Tom and Jerry: Frantic Antics", הופץ עבור גיים בוי וסגה מגה דרייב בשנת 1993 על ידי "Hi Tech Expressions".