stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הג'יהאד הסלפי
היסטוריה

תנועת הסלפיה היא תנועה פונדמנטליסטית באסלאם שרואה באבות הצדיקים (السلف, אלסלף - מוחמד והח'ליפים ישרי הדרך) שחיו בתחילת ימי האסלאם דוגמה ומופת, שעל פיהם יש לפעול. הסלפים בולטים באדיקותם הדתית, מתמקדים בלימודי דת ועוסקים בהכשרת הלבבות לאסלאם, כאשר מטרתם היא קירוב כלל המוסלמים לדת באמצעות פעילות אזרחית-חברתית, כדוגמת חינוך וצדקה (دعوة "דעוה" - קריאה לאסלאם), וזאת כדי ליצור חברה אסלאמית ומדינה אסלאמית, קרי מדינה הנוהגת על פי ההלכה המוסלמית. בשנות ה-80 וה-90 החל בפעילות זרם קיצוני יותר, הרואה באורח החיים הסלפי דבר שצריך להקנות לא בדרכי שלום אלא על ידי הג'יהאד, כלומר על ידי יציאה למלחמה בכופרים כשהמטרה החלת דת האסלאם וחוקיה ברחבי העולם.
היסטוריה > שורשים אידאולוגיים

בשנות ה-60 של המאה ה-20, סייד קוטב, הוגה דעות מצרי שהיה למעשה האידאולוג החשוב ביותר של תנועת האחים המוסלמים במצרים לאחר מות מנהיגה חסן אל-בנא, ביקר בכתביו בחריפות את התרבות המערבית ואת מצב המוסלמים במדינות הערביות, שהחלו לעזוב את הדת ולהתקרב יותר לערכים חילוניים. לטענתו האסלאם והציוויליזציה המודרנית אינם יכולים לגור בכפיפה אחת, ועל כן על המוסלמים לנטוש את ערכי המערב, לחזור לדרכי האסלאם, ולהנהיג את חוקי השריעה. אף שלא תמך במפורש באלימות, רעיונותיו שאותם כתב בספריו בעת ישיבתו בכלא המצרי, היוו השראה להקמת ארגונים אסלאמיים שתמכו במאבק אלים. הג'יהאד האסלאמי המצרי הוקם כשלוחה קיצונית של תנועת האחים המוסלמים על ידי קבוצת צעירים אסלאמיים שהושפעו מאוד מסייד קוטב, מנהיג הג'יהאד האסלאמי המצרי היה איימן א-זוואהירי שהנהיג את ארגון אל-קאעידה עד חיסולו. על בסיס רעיונות אלו התגבשה באותה תקופה גם קבוצת הטרור א-תכפיר ואל-היג'רה שלמרות שנמחצה על ידי השלטונות המצרים בשנות ה-70, בעקבות רצח של שר מצרי, המורשת שלה מונהגת כיום על ידי אל-קאעידה וקבוצות סלפיות ג'יהאדיסטיות ברחבי העולם.
על פי האידאולוגיה של הג'יהאד הסלפי, העולם מחולק לשני מצבים - מצב שבו העולם כולו נמצא תחת דת האסלאם (דאר אל-אסלאם), או מצב של מלחמה (דאר אל-חרב), שבו על המוסלמים ללחום בכופרים, ולהביא לכך שכל בני האדם יחיו תחת ח'ליפות אסלאמית המקיימת את חוקי השריעה. הדרך לכך מוכרחת להיות על ידי הג'יהאד, כלומר יציאה למלחמת קודש אלימה נגד הכופרים מאמיני הדתות האחרות ונגד מוסלמים שאינם נוהגים על פי האסלאם בדרך שהם מאמינים שצריך לנהוג. על פי אידאולוגיה זו, התרבות המערבית היא סמל הכפירה מכיוון שהיא מאפשרת מצב שבו העולם מונהג לכאורה ללא צורך בקיום האל, ועל כן על המוסלמים ללחום בתרבות המערבית שמיוצגת על ידי ארצות הברית ובעלות בריתה.
פעילות

ההערכות הן שכיום עומד שיעור המוסלמים התומכים ברעיון הג'יהאד הסלפי על פחות מאחוז אחד מכלל המוסלמים בעולם, כלומר, פחות מארבעה עשר מיליון איש.
המנהיגים הרוחניים הבולטים של תנועת הג'יהאד הסלפי הם אבו קטדה הירדני, מוסטפא נאסר הסורי ואבו חמזה אל-מסרי המצרי. באפגניסטן ובפקיסטן הנהיג אוסאמה בן לאדן ולאחר מותו איימן א-זוואהירי את אל-קאעידה, שהוא ארגון הטרור הגדול בעולם המבוסס על רעיונות הג'יהאד הסלפי.
הפעילות של לוחמי הג'יהאד מתבטאת בשתי דרכי מאבק. הדרך הראשונה היא ביצוע מלחמת גרילה נגד משטרים מערביים או נוצריים בכלל, שכובשים ארצות מוסלמיות, וכנגד ממשל מקומי שאינו פועל בהתאם לאידאולוגיה הסלפית. הדרך השנייה היא הוצאת מתקפות טרור נגד המערב בארצו. בשנות ה-80 בתקופה בה התהווה באופן פעיל הזרם הג'יהאדיסטי, אזור הלחימה היה באפגניסטן, שם התרכזו לוחמי הג'יהאד בלחימת גרילה נגד הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. במשך 10 שנים נלחמו לוחמי המוג'אהדין עד לנסיגתם של הסובייטים. לאחר הנסיגה הסובייטית שהוגדרה על ידי לוחמי המוג'האדין כניצחון האסלאם על האתאיסטים הקומוניסטים, החליטו חלק מהלוחמים שהגיעו לאזור מכל רחבי העולם המוסלמי להתגבש סביב רעיון הג'יהאד העולמי ולהמשיך את המלחמה נגד הכופרים, כשהמטרה כעת היא המערב ובראשו ארצות הברית. ב-1988 הקים עבדאללה עזאם את ארגון אל-קאעידה שהפך לארגון המרכזי של אותם לוחמים שהגרעין שלהם היה מחברי הג'יהאד האסלאמי המצרי, כאשר מ-1989 אוסאמה בן לאדן מימן והנהיג אותם בפועל. במשך שנות ה-90 הוציא אל-קאעידה שורה של מתקפות טרור שהמרכזיות שבהם הפיגוע במגדלי התאומים בארצות הברית ב-1993 ומתקפת הטרור על שגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה ב-1998. פעילות הג'יהאד העולמי הגיע לשיא בפיגועי 11 בספטמבר, ולאחר יציאתה של ארצות הברית ובעלות בריתה למלחמה באפגניסטן ובעיראק החלה שוב מלחמת הגרילה נגד צבאות המערב.
פעילות > פעילות הג'יהאד הסלפי כיום ברחבי העולם

באפגניסטן ובפקיסטן פועלים אל-קאעידה והטליבאן נגד צבא ארצות הברית וכוחות נאט"ו ונגד הממשל שתומך במערב.
בעיראק ובסוריה פועל ארגון המדינה האסלאמית שנלחם נגד השלטון ומבצע מתקפות טרור רבות. הארגון מנסה להקים באזורים שבשליטתו ח'ליפות אסלאמית שתתנהל על פי חוקי השריעה.
בסוריה פועלים בכוחות המורדים ארגונים רבים המזוהים עם הג'יהאד הסלפי. הם נלחמים נגד משטרו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד העלווי ונגד לוחמי חזבאללה השיעים שמסייעים לו.
בלבנון מבצעים ארגוני הג'יהאד הסלפי פיגועי טרור נגד החזבאללה באזור השליטה שלו ברובע הדאחייה בביירות.
בתימן ובערב הסעודית פועל ארגון 'אל-קאעידה בחצי האי ערב' נגד הממשל התימני והסעודי.
במצרים פועלים ארגוני טרור מהג'יהאד הסלפי בעיקר בחצי האי סיני. הם מבצעים מתקפות טרור רבות נגד הצבא המצרי ונגד אתרים ממשלתיים. הם גם מנסים לתקוף את ישראל משטח סיני.
ברצועת עזה פועלים ארגוני טרור סלפים נגד ישראל ונגד האוכלוסייה המוסלמית בעזה שאינה מספיק דתית מבחינתם.
בצפון אפריקה פועלים ארגון אל-קאעידה במגרב האסלאמי, שמתקיף בעיקר את הממשל האלג'יראי, וארגון אנצאר א-דין, שפועל בצפון מאלי.
בניגריה פועל ארגון בוקו חראם, שנלחם באוכלוסייה הנוצרית באזור ובחדירתה של התרבות המערבית לניגריה.
בסומליה ארגון א-שבאב לוקח חלק פעיל מאוד במלחמת האזרחים המתחוללת שם.
ארגונים בולטים בג'יהאד הסלפי > אל-קאעידה

אל-קאעידה (בערבית: القاعدة, בתעתיק מדויק: אלקאעדה) – ובכינויו העצמי "החזית העולמית האסלאמית למאבק בצלבנים וביהודים", הוקם על ידי פעיל הטרור הפלסטיני עבדאללה עזאם ב-1988, ופעל בהנהגתו ובמימונו של אוסאמה בן לאדן, מ-1989 עד חיסולו במבצע חנית נפטון ב-2011. לאחר מותו מונה איימן א-זוואהירי למנהיג הארגון. מרכז ארגון אל-קאעידה הוא באפגניסטן ובפקיסטן אך יש לו שלוחות בחצי האי ערב ובצפון אפריקה ובאזורים רבים אחרים בעולם.
ארגונים בולטים בג'יהאד הסלפי > אל-קאעידה > היאת תחריר א-שאם

היאת תחריר א-שאם (בערבית: هيئة تحرير الشام) לשעבר ג'בהת א-נוסרה (או חזית א-נוסרה; בערבית: جبهة النصرة لأهل الشام, תעתיק מדויק: ג'בהת אלנצרה לאהל אלשאם) הוא איגוד של מספר ארגוני מורדים סונים-סלפים ושלוחת אל-קאעידה בסוריה לשעבר. הארגון המרכזי בתוכם, ג'בהת א-נוסרה, הוקם בינואר 2012 במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. הארגון מונה בין 7,000 ל-15,000 לוחמים, כאשר רבים מחבריו אינם סורים אלא זרים שהצטרפו ללחימה מכל רחבי העולם המוסלמי ואף מאירופה. מנהיג הארגון הוא אחמד א-שרע. הארגון נלחם בצבא הסורי ובמשטרו של נשיא סוריה, בשאר אל-אסד, עד להפלתו בשלהי שנת 2024. במהלך הלחימה היה פעיל הארגון גם בקרבות נגד ארגון חזבאללה השיעי, שסייע לאסד, וגם בקרבות מול ארגון המדינה האסלאמית הסוני, שהתפצל מאל-קאעידה.
ארגונים בולטים בג'יהאד הסלפי > אל-קאעידה > א-שבאב

א-שבאב (בערבית: حركة الشباب المجاهدين, תעתיק מדויק: חרכת אלשבאב אלמג'אהדין) הוקם בשנת 2006 כמיליציה מקומית שנלחמה בכוחות סומליה הרשמית. הארגון מסונף לאל-קאעידה ומנהיגו הוא אחמד עומר אבו עוביידה. בשנת 2013 א-שבאב מנתה על פי הערכות בין 4,000 - 8,000 פעילים. הארגון נוטל חלק פעיל במלחמת האזרחים בסומליה, ומוציא לפועל פעולות טרור רבות - בהן הפיגוע בקניון וסטגייט ומתקפת הטרור באוניברסיטת גאריסה.
ארגונים בולטים בג'יהאד הסלפי > המדינה האסלאמית (דאעש)

המדינה האסלאמית (מכונה גם דאעש, בערבית: داعش, ראשי תיבות של الدولة الاسلامية في العراق والشام, תעתיק מדויק: אלדולה אלאסלאמיה פי אלעראק ואלשאם, "המדינה האסלאמית בעיראק ובשאם"; ראשי התיבות באנגלית: ISIS או ISIL) הארגון הוקם בשנותיה הראשונות של מלחמת עיראק ונשבע אמונים לארגון אל-קאעידה המרכזי באפגניסטן ב-2004, נודע תחילה כ"אל-קאעידה בעיראק". ובהמשך, בעקבות חילוקי דעות בין ההנהגה המרכזית של אל קאעידה למפקדים של הארגון בשטח, הם התנתקו מאל-קאעידה, והפכו לארגון עצמאי. מנהיג הארגון היה אבו בכר אל-בגדאדי, עד מותו בסוף 2019. הארגון נלחם בממשל העיראקי, משתתף בלחימה בסוריה ובאזורי לחימה רבים נוספים בעולם. הקים באזור שבשליטתו ח'ליפות אסלאמית עצמאית ובמקביל ללחימה, מבצע הארגון פעולות טרור ברחבי העולם.
ארגונים בולטים בג'יהאד הסלפי > המדינה האסלאמית (דאעש) > אנצאר בית אל-מקדס

אנצאר בית אל-מקדס (בערבית: أنصار بيت المقدس, בעברית: "תומכי ירושלים"), הוקם לאחר ההפיכה במצרים בשנת 2011. בארגון חברים בין 1,000 ל-2,000 פעילי טרור. הארגון מבצע פעולות טרור נגד גורמים ממשלתיים מצריים ונגד מדינת ישראל. רוב החברים בארגון הם משבט הבריקאת הבדואי המתגורר באזור סיני. הארגון הגביר מאוד את פעולות הטרור נגד הממשלה והצבא המצרי לאחר הדחתו של הנשיא מטעם תנועת האחים המוסלמים מוחמד מורסי. לטענת נביל נעים בכיר בג'יהאד האסלאמי המצרי, ח'יירת א-שאטר ממנהיגי תנועת האחים המוסלמים, מימן את הארגון. הארגון, שנחשב לגדול ביותר מבין ארגוני הטרור בסיני, הצהיר ב-10 בנובמבר 2014 נאמנות למדינה האסלמית ול"ח'ליף" אבו בכר אל-בגדאדי. בעקבות שבועת האמונים, הארגון שינה את שמו בפרסומיו הרשמיים ל"מחוז סיני של המדינה האסלאמית".
ארגונים בולטים בג'יהאד הסלפי > המדינה האסלאמית (דאעש) > בוקו חראם

בוקו חראם (בערבית: بوكو حرام), או בשמו הרשמי ג'מאעת אהל א-סונה ל-דעוה ואל-ג'יהאד (בערבית: جماعة اهل السنة للدعوة والجهاد, תעתיק מדויק: ג'מאעת אהל אלסנה ללדעוה ואלג'האד), הוקם על ידי מוחמד יוסוף ב-2002 כשמטרתו להילחם בחדירתה של התרבות המערבית לניגריה ובאוכלוסייה הלא מוסלמית באזור. לאחר מותו של יוסוף ב-2009 מנהיג את הארגון אבו בכר שקאו. רוב חבריו הם מבני שבט האוסה. מרחב הפעילות של הארגון הוא בצפון-מזרח ניגריה, צפון קמרון וניז'ר. ב-7 במרץ 2015 נשבע בוקו חראם אמונים לארגון המדינה האסלאמית, ובכך הפך לשלוחת המדינה האסלאמית בניגריה.
ארגונים בולטים בג'יהאד הסלפי > אנצאר א-דין

אנצאר א-דין (בערבית: أنصار الدين, "תומכי הדת"; תעתיק מדויק: אנצאר אלדין, הגייה: אנסאר א-דין), פועל בצפון מאלי שבאפריקה. הארגון הוקם במרץ 2012, על ידי עיאד א-גאלי, ומונה בין 5,000 ל-10,000 חברים. מטרתו להחיל את חוקי השריעה באזורים בהם הוא שולט, ולהקים ח'ליפות אסלאמית עצמאית. הארגון נלחם בתחילה נגד צבא מאלי והצליח להשתלט יחד עם מורדים לאומנים משבט הטוארג על צפון מאלי. מינואר 2013 עיקר הלחימה היא מול הצבא הצרפתי שיצא למבצע סרוואל שמטרתו להשיב את השליטה בערים המרכזיות בצפון מאלי לממשלת מאלי.
ראו גם

סלפיה
טרור אסלאמי
מוג'אהדין
אל-ולאא ואל-בראא
הערות שוליים

↑  "הסלפיה-ג'יהאדיה" - זרם מיליטנטי הדוגל במאבק אלים, באתר השב"כ.
↑  סייד קוטב, מניפסט האסלאם הרדיקלי - ציוני דרך, רסלינג, תרגום מערבית והערות: שוש בן-ארי, תל אביב 2011.
↑  Islamist Terrorism and Democracy in the Middle East By Katerina Dalacoura.
1 2  מאמר מקיף על הג'יהאד הסלפי מאת ברוס ליבסי (באנגלית).
↑  ברנרד לואיס, משבר האסלאם. אור יהודה: דביר, 2006.
↑  תרבות האסלאם ותרבות המערב.
↑  אבי יששכרוף‏, בתום עימותים: אל-קאעדה הכריז על מדינה בלב עיראק, באתר וואלה, 4 בינואר 2014
↑   ג'קי חורי, מיפוי המורדים בסוריה: רוב מתון נגד מיעוט איסלאמי קיצוני, באתר הארץ, 4 באפריל 2013
↑  אוהד חמו ירון שניידר, ‏לפחות 20 הרוגים בפיצוץ מכונית תופת בביירות, באתר ‏מאקו‏, 15 באוגוסט 2013
↑  אבי יששכרוף‏, צבא מצרים נגד הג'יהאדיסטים: מפת ארגוני הטרור בסיני, באתר וואלה, 22 באוגוסט 2013
↑  בכיר בג'יש אל-אסלאם: 11,000 חברים בארגונים הסלפים-ג'יהאדים בעזה, באתר ממרי, 22 ביוני 2011
↑  ג'בהת אלנצרה ("חזית התמיכה"), מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית, 20 בספטמבר 2013.
↑  ג'קי חורי, השחקן האיסלאמיסטי העולה שמדיר שינה מעיני האמריקאים, באתר הארץ, 6 בינואר 2014
↑  "Egyptian tanks, helicopters push through Sinai", באתר טיימס אוף ישראל, 9 בספטמבר 2012.
↑  פטריק קינגסלי, "Egypt faces new threat in al-Qaida-linked group Ansar Beyt al-Maqdis", באתר הגרדיאן, 31 בינואר 2014.
↑  "Interior Ministry analyzes Ansar Bayt al-Maqdis statement over assassination attempt". State Information Services.
↑  "Islamic Jihad Founder: Brotherhood has been funding Ansar Bayt al-Maqdis", באתר אינדיפנדנט מצרים, 9 בספטמבר 2013.
↑  "נשבעים אמונים לח'ליף": תומכי דאעש בסיני, באתר nrg‏, 10 בנובמבר 2014
↑  פרופיל של מנהיג בוקו חראם אבו בכר שקאו, באתר BBC News, ‏9 במאי 2014.
↑  צרפת מפגיזה במאלי, נהרג בכיר איסלאמיסטי, באתר ynet, 13 בינואר 2013
↑  francetvinfo Mali. Qui sont les islamistes à qui la France a déclaré la guerre ? (בצרפתית)
↑  ישי הלפר, לנוכח השתלטות האיסלאם, צרפת מובילה מבצע צבאי במאלי, באתר הארץ, 13 בינואר 2013.
Agni-P

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  מודל נשק 
 ארץ ייצור:  הודו 
 יצרן:  בהראט דיינמיקס 
 משתמשים:  Strategic Forces Command 
 ביצועים
 טווח:  2,000 ק"מ 
 
Agni-P (או אגני-פריים; אגני "אש") הוא טיל בליסטי לטווח בינוני, שפותח על ידי DRDO כממשיך דרכו של טילי Agni-I ו Agni-II בשירות המבצעי של פיקוד הכוחות האסטרטגיים עם שדרוגים משמעותיים בתצורה, כולל מעטפת מנוע מורכבת, רכב חודר מתמרן (MARV) יחד עם דלקים, מערכות ניווט והכוונה משופרים.
זהו הטיל השישי בסדרת הטילים הבליסטיים AGNI.
היסטוריה ופיתוח

החל משנת 2016, ארגוני תקשורת שונים דיווחו כי DRDO מפתחת יורש של Agni-I בשם Agni-1P עם שני שלבים על ידי השאלת הטכנולוגיות החדשות יותר מפלטפורמת Agni-IV ו- Agni-V כדי להגביר את הדיוק והאמינות.
ב־28 ביוני 2021, DRDO ניסה בהצלחה את Agni-P (בעבר נקרא אגני -1P) מהאי עבדול קאלאם. זהו טיל דלק מוצק דו-שלבי שניתן לאחסן במכל ל"שיגור קר" ולהעבירו דרך הכביש והרכבת. זהו מחלקה חדשה של טילים בסדרת אגני שהושקה על ידי DRDO, עם מחצית בלבד מהמשקל של Agni-III. השלב הראשון והשני של Agni-P מורכבים מחומר מרוכב לצורך הפחתת משקל. לטיל מקטע הנחיה משופר ומערכת הנעה המאפשרת מרחק של 1000–2000 ק"מ.
הערות שוליים

1 2 3  Rout, Hemant Kumar (2021-06-28). "India test fires new generation nuclear capable Agni-Prime missile off Odisha coast". The New Indian Express. נבדק ב-2021-06-28.Rout, Hemant Kumar (2021-06-28). "India test fires new generation nuclear capable Agni-Prime missile off Odisha coast". The New Indian Express. Retrieved 2021-06-28.
↑  "A brand new Agni missile Pakistan should be wary of". Rediff (באנגלית). נבדק ב-2019-09-22.
↑  "DRDO successfully flight tests New Generation Agni P Ballistic Missile". pib.gov.in. Ministry of Defence, Government of India. Press Information Bureau. 28 ביוני 2021. נבדק ב-28 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gupta, Shishir (2021-06-28). "India successfully test-fires Agni P, a new missile in Agni series". Hindustan Times (באנגלית). נבדק ב-2021-06-28.
מבחן טיסה ראשון של Agni-1P, האי עבדול קאלאם.
שרף (מאיץ חלקיקים)

מתקן שרף (באנגלית: SARAF - Soreq Applied Research Accelerator Facility), המוקם בשנים האחרונות במרכז למחקר גרעיני שורק ביבנה, מבוסס על מאיץ קווי על-מוליך רב-עוצמה של פרוטונים ודאוטרונים בזרם גבוה ואנרגיה בינונית. תכונותיו פורצות הדרך (טבלה 1) ומטרות ההקרנה הייחודיות שפותחו עבורו ימצבו את שרף כאחד מהמקורות המובילים בעולם לניטרונים בתחום אנרגטי רחב (תרמיים עד מהירים) וגרעינים רדיואקטיביים מסוגים שונים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| תכונה | ערך | הערות |
| סוג יון מואץ | פרוטונים / דאוטרונים | M/q ≤ 2 |
| תחום אנרגיה | 5 – 40 MeV דאוטרונים  5 – 35 MeV פרוטונים | אנרגיה ניתנת לכוונון |
| תחום זרם | 0.04 – 5 mA | רציף (CW) ופולסי ניתן לכוונון |
| הפעלה | עד 6000 שעות בשנה |  |
| אופן תחזוקה | על ידי גישה ישירה למאיץ | מחייב איבודי קרן נמוכים |
אלומות ניטרונים בשפיעה גבוהה ובטווח אנרגיות רחב, וכמויות גבוהות של גרעינים רדיואקטיביים, מאפשרים מחקרים בתחומים חדשים של מדע בסיסי ויישומי. ניטרונים הם חיישנים ייחודיים להבנה ושיפור של דלק, סוללות, רכיבי מחשב, פלסטיק, תרופות, התקנים רפואיים, אנרגיה גרעינית מבוססת ביקוע או היתוך, חקלאות, ארכאולוגיה, ועוד. ניטרונים משמשים לחקר המבנה הפנימי של גרעין האטום ותהליכים גרעיניים מגוונים, מדע חומרים, מבנה פנימי של מולקולות מסוגים שונים, כולל ביולוגיות. הם יכולים לשמש גם כ'קליעים חכמים' לטיפול בסרטן על ידי הריסה ממוקדת של תאים סרטניים בגוף האדם, עם פגיעה היקפית מינימלית בתאים בריאים. גרעינים רדיואקטיביים משמשים לרפואה גרעינית, הן בדימות והן בטיפול. גרעינים רדיואקטיביים נדירים משמשים למחקר בסיסי של היווצרות היסודות ביקום, פיזיקה מעבר למודל הסטנדרטי של החלקיקים האלמנטריים, ותכונות של גרעיני אטומים הרחוקים מעמק היציבות.
עקב החדשנות הטכנולוגית של מאיץ שרף ומטרות ההקרנה שלו, הוחלט לחלק את פרויקט הקמתו לשני שלבים, א' ו- ב'. בשרף א' הואצו פרוטונים ודאוטרונים בזרם גבוה ואנרגיה נמוכה, לבדיקות ואפיונים טכנולוגיים. המתקן פעל בשנים 2010-19 ושמש גם למחקרים שהיו אפשריים רק עם אלומות היונים המיוחדות שלו. הפרויקט המלא (שרף ב', טבלה 1) אושר לביצוע ב־2015 ומתוכנן להתחיל לפעול באמצע העשור הנוכחי. תמונת מבנה שרף ב', שהושלם לאחרונה, מוצגת באיור 1.
איור 1 - תצלום מבנה שרף
שרף א'

מאיץ שרף א' (איור 2) כלל מקור יונים מסוג Electron Cyclotron Resonance (ECR) באנרגיה של 20 keV/u, קו העברת קרן באנרגיה נמוכה (Low Energy Beam Transport – LEBT), קדם מאיץ מסוג Radio-Frequency Quadrupole (RFQ) בשיטת ארבעה-מוטות באנרגיה של 1.5 MeV/u, קו העברת קרן באנרגיה בינונית (Medium Energy Beam Transport – MEBT), אבטיפוס של מכלול האצה על מוליך (Prototype Superconducting Module – PSM) שכלל ששה מהודי האצה מסוג מחצית אורך גל (Half Wave Resonator – HWR) וקו העברת קרן באנרגיה גבוהה (High Energy Beam Transport – HEBT) אל עבר מטרות ההקרנה. שרף א' הגיע לאלומות פרוטונים בזרם רציף 2 mA עד אנרגיה 4 MeV, ואלומות דאוטרונים בזרם רציף 2 mA עד אנרגיה 2.6 MeV, וזרם פולסי (מחזור פעולה 10%) עד אנרגיה 5.6 MeV.
מטרת ההקרנה העיקרית של שרף א' הייתה מטרת סילון הליתיום הנוזלי (Liquid Lithium jet Target – LiLiT), טכנולוגיה שנדרשה כדי לעמוד בצפיפות ההספק הגבוה במיוחד של אלומות היונים בשרף. בפעם הראשונה בעולם, הקרנו בשרף מטרה מסוג זה בפרוטונים בזרם גבוה (1-2 mA) ואנרגיה של כ-1.9 MeV, מעט מעל אנרגיית הסף ליצירת ניטרונים מליתיום (1.880 MeV). התקבל קצב ניטרונים של 3-5×1010 ניטרונים לשנייה, שהקרינו מטרות נוספות עם עניין מדעי (איור 3)
מחקרים בשרף א'

מדידות חתכי פעולה לבליעת ניטרונים על איזוטופים משמעותיים להבנת תהליך יצירת היסודות ביקום על ידי בליעת ניטרונים איטית (s-process). הקרנת ליתיום בפרוטונים מעט מעל אנרגיית הסף, מייצרת ניטרונים בעלי התפלגות אנרגטית הדומה לזו הקיימת בליבות כוכבים.
מחקר ופיתוח טכנולוגיות לטיפולים רפואיים על ידי בליעת ניטרונים בבורון (Boron Neutron Capture Therapy – BNCT). בורון, שהוא בולע ניטרונים יעיל במיוחד, מוזרק לגוף האדם כתרכובת עם מולקולות הנספגות בעיקר בגידולים ממאירים. כאשר מקרינים את אזור הגידול בניטרונים באנרגיה המתקבלת במטרת לילית, הם מבקעים את הבורון לגרעיני ליתיום והליום שלהם טווח של מיקרונים אחדים, אשר הורסים את התא הממאיר עם פגיעה מינימלית בתאים היקפיים בריאים. נדרש שטף גבוה במיוחד של ניטרונים על מנת לספק למטופל את מנת הקרינה הנדרשת בפרק זמן סביר.
מדידות מדויקות של חתכי פעולה מושרי דאוטרונים באנרגיות נמוכות, עבור מספר חומרים. האנרגיה הנמוכה יחסית של שרף א', יחד עם האפשרות לכוונן את הקרן באופן מדויק בהרבה ביחס לציקלוטרונים אפשרה לאשש באמינות גבוהה יותר תיאוריות המתארות תהליכים גרעיניים בתחום אנרגטי זה.
בדיקות היתכנות ללכידת הגרעינים הרדיואקטיביים6He, 23Ne ו- 8Li, עבור חקר התפרקותם בתהליך בטא המהווה כלי לחקר פיזיקה מעבר למודל הסטנדרטי של החלקיקים האלמנטריים.
חקר נזקי קרינה עקב הקרנת פרוטונים על טונגסטן וסגסוגותיו, שהם חומרי מבנה של ליבות כורי היתוך גרעיני עתידיים.
לימוד המשמעויות של הרחבת השימוש בתגי קרינה המיועדים לפוטונים גם עבור חלקיקים טעונים, ובדיקת האפשרות לשימוש בתגים כאלו למדידת הילת אלומות היונים בשרף.
בדיקה ואפיון של מערכים חדשים למדידת ניטרונים, המודדים את אנרגיית הניטרונים על ידי שילוב גלאי ניטרונים תרמיים בתוך עוביים שונים של חומר מאט, ושל גלאים חדשים לחלקיקים טעונים בסביבת שטף ניטרונים גבוה המבוססים על צריבת מסלולי חלקיקים בחומר (nuclear track detectors).
התכנון, הייצור, ההרצה וההפעלה של שרף א' (המאיץ ומטרות ההקרנה) כללו מחקר ופיתוח חדשניים. יחד עם המחקרים שבוצעו בו, הם הניבו עד היום כ־250 פרסומים (מתוכם כ־80 בעיתונים מקצועיים מבוקרי עמיתים), מתוכם מעל מחצית בנושאי מטרות הקרנה ומחקרים. בנוסף, כ־25 תלמידי מחקר סיימו עד כה פרויקטי תואר שני ו/או שלישי בשרף או בנושאים הקשורים בו, ומשתלמי בתר-דוקטורט אחדים בצעו בו את השתלמותיהם.
שרף ב'

שרף ב' יבוסס על מאיץ קווי על מוליך אשר יותקן לאחר מקור היונים, ה־LEBT וה- RFQ של שרף א' (איור 2). הוא יכלול MEBT חדש באורך 5 מטרים וארבעה מכלולי האצה על מוליכים חדשים הכוללים בסך הכול 27 מהודי HWR (איור 4). התכן והייצור של שרף ב' מתואר ב-.
בנוסף, שודרגו רכיבי שרף א'. במקור היונים הוחלף המגנטרון והשליטה על השדה המגנטי הנדרש ללכידת היונים השתפרה. ב־LEBT נוספו עדשות מגנטיות לשליטה משופרת בקרני היונים. בתוך ה־RFQ הוחלפו אלקטרודות ההאצה בכאלו שתוכננו על בשרף, על מנת להוריד במקצת את אנרגיית ההאצה בהם ובכך לשפר באופן מהותי את הזמינות הכוללת של המאיץ. במערכת ה־RF ל־RFQ פוצלו קווי העברת הספק ה־RF למערכת על מנת להוריד את צפיפות ההספק בכניסה ל־RFQ, והוחלפו מצמדי העברת הספק ה־RF למערכת, כדי לצמצם את ניצוצות ה־RF שגרמו להפסקות רגעיות בהפעלת המאיץ.
עבור מטרות ההקרנה המיועדות להספק המלא של שרף ב' (5 mA × 40 MeV = 200 kW), הוחלט לפתח מטרה המבוססת על סילון גליום-אינדיום (GaIn), המכונה GaLiT (איור 5). חומר המטרה הוא תערובת אאוטקטית של 75.5% גליום ו־24.5% אינדיום, שהיא נוזלית כבר בטמפרטורה של 15.7°C, כך שאין צורך לחמם אותה כמו את מטרת לילית (טמפרטורת ההתכה של ליתיום היא כ־180°C ולפיכך לילית חוממה ל־200°C). בנוסף, גליום ואינדיום אינם חומרים מסוכנים כמו ליתיום, ועקב המספר האטומי (Z) הגבוה שלהם, מספיק סילון בעובי של 5 מילימטר לעצירת קרן דאוטרונים של 40 MeV וקרן פרוטונים של 35 MeV. זאת לעומת 25 מילימטר ליתיום הדרושים לעצירת אלומות דאוטרונים ופרוטונים באנרגיות הללו. שפיעת הניטרונים הכוללת נמדדה להיות כ־65% משפיעת הניטרונים מליתיום, אך עדיין מדובר בשפיעה ברמה עולמית.
סטטוס

שרף ב' נמצא כעת בשלבי ייצור סופיים ובתחילת תהליך ההרצה בממ"ג שורק. בתקופה זו מפעילים את המזרק (INJ) משרף א' (מקור יונים, LEBT ו־RFQ) עם ה־MEBT החדש, קו העברת יונים זמני (TBL) ואב הטיפוס של מטרת גלית (ראו איור 7). עד כה הקרינו את אב הטיפוס של גלית במשך עשרות שעות באלומת פרוטונים באנרגיה של 1.3 MeV וזרם רציף (CW) של 5 mA. בשנתיים הקרובות יותקנו מכלולי ההאצה העל מוליכים של שרף ב', יוקמו מקורות הניטרונים ולאחר מכן תחל התכנית המדעית.
K-431

| --- | --- |
 
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת גרעינית
 צי:  הצי הסובייטי
 דגל הצי:  
 סדרה:  צוללת מסדרת אקו 2
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Amur Shipbuilding Plant 
 תחילת הבנייה:  11 בינואר 1964
 הושקה:  8 בספטמבר 1964
 תקופת הפעילות:  30 בספטמבר 1964 – 1987 (כ־22 שנים)
 אחריתה:  הוצאה משירות ב-1987
 מידות
 הֶדְחֶק:  4,415 טון על פני המים 5,760 טון בצלילה
 אורך:  115.4 מטר
 רוחב:  9.3 מטר
 שוקע:  7.4 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  14  קשר על פני המים 16 קשר בצלילה
 גודל הצוות:  104-109 איש
 טווח שיוט:  33,000–56,000 קילומטר
 הנעה:  שני כורים גרעיניים בהספק 70,000 כוח סוס
 אמצעי לחימה
 חימוש:  8 טילי שיוט 4 צינורות 533 מילימטר לשיגור טורפדו 2 צינורות 400 מילימטר לשיגור טורפדו
 
K-431 (במקור K-31) הייתה צוללת גרעינית בצי הסובייטי אשר קרתה בה תאונה גרעינית ב-10 באוגוסט 1985 .בזמן תדלוק הצוללת בולדיווסטוק. בזמן התדלוק התרחש פיצוץ ובו נהרגו עשרה בני אדם ו-49 נפגעו מהקרינה הגרעינית. טיים מגזין הגדיר את התאונה כאחד מהאסונות הגרעיניים החמורים בעולם.
אסון תדלוק הכור

K-431 הושלמה ב-1965 כיחידה K-31, צוללת מסדרת אקו 2 בעלת שני כורים גרעיניים, כל אחד מהם בעל יכולת יצור של 70 מגה-וואט אשר עושים שימוש ב-20% אורניום מועשר כדלק. ב-10 באוגוסט 1985 הצוללת תודלקה בבסיס הצי הסובייטי ליד ולדיווסטוק. לאחר התדלוק, הוחלף מכסה מכל הכור. המכסה הונח לא נכון והיה צורך להרימו שוב כאשר מוטות הבקרה מחוברים.
כדי למנוע מהמכסה להתרומם יותר מדי - הייתה קורה ייעודית, אך הקורה לא הונחה נכון והמכסה עם מוטות הבקרה הורם גבוה מדי. בשעה 10:55 התרחש הפיצוץ, הפיצוץ הרס את המכונות, יצר חור בגוף הצוללת, והרס חלקית את צריף התדלוק. בעקבות הפיצוץ פרצה שרפה שכובתה לאחר 4 שעות.
לאחר מכן החלה הערכה לזיהום רדיואקטיבי. רוב הנשורת הרדיואקטיבית נפלה במרחק של בין חמישים למאה מטרים מהצוללת, אך ענן של גז רדיואקטיבי וחומר חלקיקי הגיע למרחק של שישה קילומטרים צפונית-מערבית לצוללת. הערכות ראשוניות של שחרור החומרים הרדיואקטיביים היו 74 בקרל (2 Mci) של גזים אצילים ו-185 בקרל (5 Mci) של תוצרי ביקוע גרעיני אחרים, אך רובם היו איזוטופים.
ככל הנראה, עשרה אנשי צוות נהרגו כתוצאה מהפיצוץ עצמו ולא מפגיעות הקשורות לקרינה. פגיעות קרינה אותרו אצל ארבעים ותשעה אנשים, כאשר עשרה מהם פיתחו תסמונת קרינה חריפה והם כללו בעיקר כבאים. מתוך 2,000 האנשים שהיו מעורבים בפעולות הניקיון, 290 מהם נחשפו לרמות גבוהות של קרינה.
הפסולת שנאספה בפעולות הניקיון אוחסנה באתרי הטמנה זמניים. בגלל הקצב המהיר של פירוק החומרים ופעולות הניקיון, חלק ממתקני הנמל חזרו לפעילות ארבעה ימים לאחר הפיצוץ. חודשיים לאחר התאונה ירדו רמות הקרינה במים, ו-5–7 חודשים לאחר התאונה רמות הקרינה נחשבו לתקינות בכל אזור הרציף. הצוללת הפגועה נגררה ל-Pavlovsk Bay ונקשרה שם.
הערות שוליים

1 2  "The Worst Nuclear Disasters".
↑  CNN (1998).
↑  Some sources confuse this submarine with K-314, a Project 671 or Victor I class submarine launched in 1972 and withdrawn from service after a reactor accident in December 1985.
קוזיי טונצ'לי

קוזיי טונצ'לי (בטורקית: Kuzey Tunçelli; נולד ב-30 באוגוסט 2007) הוא שחיין טורקי, אלוף אירופה (בלגרד 2024) ושיאן עולם לנוער במשחה ל-1500 מטר חופשי ואלוף עולם לנוער (נתניה 2023) במשחים ל-800 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2023

באליפות טורקיה שנערכה באדירנה ב-27 באפריל 2023 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר בשיא לאומי חדש של 14:56.67 דקות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה בן 15 ומטה ששחה במשחה מתחת ל-15 דקות.
ביוגרפיה > 2023 > אלוף עולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה במכון וינגייט, נתניה ישראל בספטמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:48.75 דקות, לפני פטאר מיצין מבולגריה (7:49.36 דקות) וג'אנג ג'אנשו מהרפובליקה העממית של סין (7:50.03 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:59.80 דקות, לפני קים יון-וו מקוריאה הדרומית (15:01.94 דקות) וג'אנג ג'אנשו (15:11.94 דקות).