stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריכת ישמעאל

|  מיקום המעיין |
| --- | --- |
 מחוז:  השומרון
 אזור:  הר ברכה
 קואורדינטות:  32°10′41″N 35°16′12″E﻿ / ﻿32.178057°N 35.269891°E﻿ / 32.178057; 35.269891
 גישה למעיין
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) בריכת ישמעאל(למפת צפון השומרון רגילה) בריכת ישמעאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בריכת ישמעאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בריכת ישמעאל
 
בריכת ישמעאל (מכונה גם הלבנים) היא מאגר מים בשומרון, בין מחסום חווארה לעין מח'נה בעמק המכמתת למרגלות היישוב הר ברכה ומדרום לשכם.
עומקו של המאגר 1.7 מטרים.
המאגר מצוי בקומה התחתונה של מבנה נטוש, ומעליו מצויה חורבת נבי איסמעיל - המזוהה על ידי המוסלמים כקברו של ישמעאל בן אברהם.
לקריאה נוספת

אורי מאור, ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמ' 47
הערות שוליים

↑  ישי קרוב, בואו לטייל במעיין הלבנים למרגלות הר ברכה, באתר ערוץ 7, 5 באוגוסט 2013
1 2 3  ראו בספרו של אורי מאור - ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, המפורט בפסקת ב"לקריאה נוספת".
| אתרים בשומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון השומרון | תל דותן • עמק דותן • קסטלום בליסימום • יער ריחן • מצפה שלפים - עמק דותן • שומרון • יער שקד |  |
| מרכז השומרון | בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • האלות האטלנטיות • מצפה יוסף • מצפה הדר • מצפור רבבה • שכם הקדומה • קבר יוסף • הר גריזים • מוזיאון השומרונים • מקדש השומרונים בהר גריזים • יקב הר ברכה • הר עיבל • מזבח הר עיבל • באר יעקב (שכם) • עין כפיר • עיינות בידאן • הר כביר •  בור הציפורים • סבסטיה • גבעת פינחס • קברי אלעזר ואיתמר • אלוני יצהר • קבר השייח' סלמאן אל-פארסי |  |
| מערב השומרון | המרפסת של המדינה • נחל קנה • גתות ברקן • דיר קלעה • פארק הצנירים • חורבת כורכוש • חורבת דיר סמען • חורבת צרידה |  |
| מזרח השומרון | מצפה שלושת הימים • מצפה מתן • תל חייא • שמורת נבי נון • חורבת עורמה • בריכת אירוס השומרון • מצפה אילן (אלון מורה) • מצפה בניו • בוסתן שלמה • טנא א-תחתא |  |
| דרום השומרון | קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה • מעיין אייל • ח'ירבת סמארה • יקב טורא |  |
| מעיינות השומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון ומרכז השומרון | מעיין הגבורה • עין עוז • מעיין כפיר (עין אל-כבירה) • בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • מעיין עטרת • עין קנה • מעיין אייל |  |
| מזרח השומרון ובקעת הירדן | חמאם אל-מליח • עין סמיה • עינות פצאל • עין סוכות • עין מצב • עין ברווז (עין גבול) |  |
| דרום השומרון ובנימין | עינות זרקא (נחל נטוף) • עין בובין (מעיין דני) • מעיין הקשת (מעיין מאיר) • מעיין טלמון • עיינות ענר • עין אגוז |  |
באייר

ערך זה עוסק בחברת תרופות וכימיקלים גרמנית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 "צלב באייר", לוגו באייר מאז 1904

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט (1 באוקטובר 1953–BAYN)  בורסת איטליה (ערך בלתי־ידוע–DE000BAY0017) 
 מייסדים:  פרידריך באייר 
 תקופת הפעילות:  1863–הווה (כ־161 שנים) 
 חברות בנות:  Covestro  Viverso  Seminis Vegetable Seeds, Inc.  באייר נורווגיה  באייר יפן  באייר (הולנד)  Bayer HealthCare Pharmaceuticals  Bayer Oy  באייר קנדה  H.C. Starck  Bayer Turkey  באייר ניו זילנד  באייר הממלכה המאוחדת  באייר בלגיה  באייר שירותי טכנולוגיה  Bayer Schering Pharma  Hispania Bayer S.L.  באייר שירותים עסקיים  Currenta  Bayer CropScience  Euroservices  Jenapharm 
 מיקום המטה:  לברקוזן 
 ענפי תעשייה:  תעשיית התרופות, פלסטיק, phytopharmaceuticals, תעשייה כימית 
 מוצרים עיקריים:  אספירין 
 הכנסות:  47,637,000,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
 רווח תפעולי:  612,000,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
 רווח:  −2,941,000,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
 הון עצמי:  32,927,000,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
 מנכ"ל:  ורנר באומן 
 עובדים:  99.723 (נכון ל־31 בדצמבר 2023) 
  
 www.bayer.com
 
באייר (בגרמנית: Bayer AG) היא חברה גרמנית בין-לאומית לייצור תרופות וכימיקלים. החברה נוסדה ב-1863 ומרכזה כיום הוא בעיר לברקוזן. מוצרי החברה הם תכשירים רפואיים ותרופות לבני אדם ולווטרינריה, תכשירי טיפוח, היגיינה אישית ותמרוקים, דשנים לחקלאות, מוצרים ביוטכנולוגיים ופולימרים מיוחדים. החברה עסקה ועוסקת במחקר ופיתוח. הנודעת בין פיתוחיה היא התרופה אספירין. היא פיתחה ושיווקה גם את "לומינל" (השם המסחרי של התרופה האנטי-אפילפטית פנוברביטל), פרונטוסיל ("סולפה"), האנטיביוטיקה הראשונה בשימוש נרחב, הגלולה למניעת היריון "יסמין" (Drospirenone) והאנטיביוטיקה ציפרופלוקסאצין. בין השנים 1898 ל-1910 שיווקה החברה את הכימיקל diacetylmorphine כתרופה נגד שיעול תחת השם המסחרי "הרואין". בין עובדי החברה נמנו הכימאים פליקס הופמן (מסנתז האספירין וההרואין), גרהרד דומק, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1939 (חוקר הפניצילין ומסנתז הפרונטוסיל). בין השנים 1925–1945 הייתה באייר חלק מתאגיד אי גה פארבן, חברת הכימיה הגדולה בעולם באותם ימים וזרוע הייצור והמחקר הכימי של גרמניה הנאצית שהייתה יצרנית הציקלון B, ששימש להשמדת יהודים. החברה היא המממנת של מועדון הספורט באייר לברקוזן.
היסטוריה

החברה נוסדה ב-1863 בברמן, כיום חלק מהעיר וופרטל, על ידי הכימאי פרידריך באייר ושותפו יוהאם פרידריך וסקוט. בשנת 1904 עוצב סמלה של החברה "צלב באייר", המילה "באייר" כתובה משמאל לימין ומלמעלה למטה, כאשר האות Y האמצעית משותפת וה"צלב" מוקף בעיגול.
ב-1898 החלה החברה לשווק את הכימיקל diacetylmorphine כתרופה נגד שיעול תחת השם המסחרי "הרואין". שנה לאחר מכן החלה החברה לשווק חומצה אצטילסליצילית, תחת השם המסחרי "אספירין". שני החומרים, שהיו ידועים עוד קודם, סונתזו על ידי פליקס הופמן ב-1897 בתהליך שאיפשר ייצור תעשייתי.
בשנת 1904 רכשה באייר פטנט לייצור התרופה פנוברביטל ושיווקה אותה כתרופת הרגעה תחת השם "ורונל". רק ב-1912 התגלו תכונותיה האנטי-אפילפטיות, ומאז שווקה בשם "לומינל". הייתה זו התרופה האנטי-אפילפטית הראשונה והנפוצה ביותר בעולם.
ב-1916 פותחה התרופה סוראמין, המשמשת לטיפול במחלת השינה ובמחלות נוספות הנגרמות על ידי פרוטיסטים מהסוג טריפאנוזומה (Trypanosoma), וכן בעיוורון הנהרות (אונכוצריאזיס), מחלה הנגרמת על ידי התולעת Onchocerca volvulus, כיוון שלתרופה הייתה חשיבות למאמץ המלחמתי בזירה האפריקנית במלחמת העולם הראשונה, נוסחתה נשמרה בסוד והיא פורסמה רק ב-1924.
ב-1925 נרכשה באייר על ידי אי גה פארבן, חברת הכימיה הגדולה בעולם באותם ימים. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 עבד צוות בראשותו של גרהרד דומק במטרה לייצר תרופה אנטיביוטית סינתטית שניתן לייצר ולהפיץ בשימוש נרחב. תוצאת המחקר, עליו זכה דומק בפרס נובל לרפואה לשנת 1939, הייתה התרופה פרונטוסיל, מבוססת סולפונאמיד, התרופה האנטיביוטית הראשונה בשימוש נרחב.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה באייר, יחד עם חברת האם שלה, אי גה פארבן, חלק ממכונת המלחמה הנאצית. במפעליה יוצר נשק כימי כמו גם ציקלון בה, ששימש להשמדה בתאי הגזים במחנות ההשמדה, והיא עשתה שימוש בעובדי כפייה במפעליה הכימיים ליד אושוויץ וסייעה לניסוייו של יוזף מנגלה.
לאחר המלחמה ומשפט אי גה פארבן, פירקו בעלות הברית את תשלובת אי גה פארבן, ובאייר הוקמה מחדש כחברה עצמאית, תוך שהיא "יורשת" רבים מנכסיה של חברת האם שלה. רק ב-1995 הביעה הנהלת החברה חרטה על פעולותיה במלחמת העולם השנייה והכירה באחריותה, במסגרת מסר שמסר המנכ"ל שלה לאלי ויזל.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 חקרה החברה את נושא בדיקות ההיריון על מנת לפתח ולספק ערכת בדיקה ביתית. הערכה שפותחה, פרימודוס (Primodos), כללה לקיחת גלולה, לאחר מספר שנות שימוש הואשמה גלולה זו בגרימת מומים מולדים ושיווקה הופסק באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20. עם זאת, מחקרים שפורסמו ב-2014 לא הצליחו להכריע האם היה ממש בטענות אלה.
ב-1992 החלה באייר לשווק סטטין לוויסות רמת הכולסטרול תחת השמות המסחריים בייקול (Baycol) וליפוביי (Lipobay). אולם לאחר 52 מיתות של חולים שנטלו את התרופה התברר כי אחת מתופעות הלוואי שלה היא תמס שריר שגרם לאי-ספיקת כליות. הדבר הוביל לביטול שיווקה של התרופה ב-2001 ולצל כבד על החברה.
ב-2001 רכשה, תמורת 6.7 מיליארד דולר, את חטיבת הכימיקלים החקלאיים של תאגיד אוונטיס
ב-2003 ביצעה החברה ארגון מחדש של עסקיה. היא פיצלה את פעילות הכימיקלים ורוב פעילות הפולימרים לחברה חדשה בשם Lanxess (אנ'), והחליטה להתמקד בתחום התרופות והאגרוכימיקלים
ב-2004 רכשה Bayer HealthCare AG את עסקי התרופות ללא מרשם של הופמן לה רוש, וב-2006 רכשה, תמורת 19.7 מיליארד דולר, את חברת התרופות הגרמניית המתחרה "שרינג".
ב-2014 רכשה מחברת מרק מספר מותגים, בהם Scholl ("שול", מוצרים לכף הרגל).
בספטמבר 2016 הגיעה החברה להסכם לרכישת חברת הזרעים האמריקאית מונסנטו, תמורת 66 מיליארד דולר. אולם קבלת כל האישורים למיזוג עד להשלמתו נמשכו כשנתיים.
באייר ישראל

חברת הבת "באייר ישראל" הוקמה בשנת 2008 ומיוצגות בה שלוש החטיבות של באייר ופעילותיהן: חטיבות התרופות, חטיבת התרופות והתכשירים הרפואיים ללא מרשם, וחטיבת החקלאות. המשרד הראשי של החברה נמצא בהוד השרון, מרכז המחקר והפיתוח של חטיבת החקלאות בתחום פיתוח הזרעים נמצא בפארק תעשיות משגב.
במשך השנים השקיעה באייר במספר מיזם וחברות ישראליות:
מאז 1998 רכשה באייר חומרי גלם מחברת פלטוב מקבוצת פלרם, אחר כך רכשה 25% ממניות החברה. באותה שנה גם רכשה 25% מחברת פוליגל.
ב-2008 החלה באייר לשתף פעולה עם חברת אבוג'ן הישראלית בפיתוח זרעי אורז ב-2010 רכשה 5.5% מאבוג'ן תמורת השקעה של 12 מיליון דולר. בספטמבר 2011 השלימה אבוג'ן אבן דרך בפיתוח של זן חיטה בעבור באייר. ביולי 2019 הורחב שיתוף הפעולה בין החברות.
באוגוסט 2013 חתמה באייר על הסכם עם חברת קומפיוג'ן, בהיקף של עד 530 מיליון דולר, לפיתוח תרופה לסרטן על בסיס שני חלבונים שזיהתה החברה, שמווסתים את פעילות מערכת החיסון.
ב-2021 הובילה באייר השקעה של 40 מיליון דולר בחברת ההזנק Ukko, שעוסקת בפיתוח פתרונות לחולי צליאק ולאלרגים לבוטנים
בנוסף השקיעה באייר בישראל במחקרים קליניים המתבצעים עם בתי חולים במדינה.
יוזמת Social MEDing
Social MEDing היא יוזמה חברתית של חברת באייר – ישראל, (Bayer) שמטרתה לעורר מודעות אצל נשות ואנשי עולם הרפואה, ליצירת תוכן מהימן ומונגש לציבור הרחב בתחומי הרפואה והבריאות, דרך נוכחות מקצועית שלהם ברשתות החברתיות. היוזמה נותנת כלים ומכשירה גורמים אלה כך שיוכלו לספק תוכן מקצועי, אמין, עדכני ומועיל לציבור ובכך לתרום להעצמת המטופל. היוזמה והפיתוח של Social MEDing מתבססים על מציאות בה המדיה החברתית הפכה למקור חיפוש מידע נפוץ בקנה מידה עולמי ויום-יומי עבור מאות מיליוני בני אדם בחמש יבשות.בישראל, היוזמה התרחבה בהדרגה, כאשר בשנה הראשונה למן הקמתה כמה מאות מומחי רפואה ובריאות נחשפו לעקרונותיה ומיישמים חלקים ממנה.
באייר ישראל קיימה ב־2023 שלושה מפגשים פיזיים עם מומחים בתחום הבריאות שחברו ל"כוח משימה" ייעודי לקידום .Social MEDing היוזמה הוצגה במסגרות חשובות של חדשנות ורפואה: כנס החדשנות הישראלי HealthIL שבוע המצוינות הישראלי, סדנת יצירת תוכן משפיענים בעולמות הבריאות של איגוד השיווק. והצגת היוזמה בכנסים של חוגים רפואיים מקצועיים.
הנרתמים לפעילות במסגרת יוזמת Social MEDing מקימים חשבונות בפייסבוק, אינסטגרם, X, טיקטוק ואחרות וומנהלים עצמאית את התקשורת שלהם עם הציבור הרחב בתחומי בריאות ורפואה.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  נתן שבע, התחילה עם אספירין, ונהפכה לסופרמרקט של כימיקלים, באתר TheMarker‏, 5 בפברואר 2012
↑  Auschwitz:60 Year Anniversary– the Role of IG Farben-Bayer
↑  יעל אלנתן, ‏פעם החרמנו מוצרים גרמניים, היום מעריצים אותם - ואולי יש דרך אחרת, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 באפריל 2018
↑  Bayer Sorry For Nazi Role
↑  Assessment of historical evidence on Primodos and congenital malformations
↑  Withdrawal of cerivastatin from the world market, 26 בספטמבר 2001
↑  סוכנויות הידיעות, באייר רוכשת את חטיבת הכימיקלים החקלאיים קרופ סיינסס של אוונטיס תמורת 6.7 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 2 באוקטובר 2001
↑  הארץ, באייר מתכננת לפצל פעילות הכימיקלים, באתר TheMarker‏, 9 בנובמבר 2003
↑  רויטרס, קבוצת התרופות והכימיקלים הגרמנית באייר תציע 19.7 מיליארד דולר עבור המתחרה המקומית שרינג, באתר TheMarker‏, 24 במרץ 2006
↑  עסקת ענק: באייר רוכשת את מונסנטו בכ-66 מיליארד דולר, באתר גלובס, 14 בספטמבר 2016
מיזוג ענק: באייר תרכוש את חברת הזרעים מונסנטו ב-65 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 14 בספטמבר 2016
↑  בלומברג, באייר תשלים את רכישת מונסנטו השבוע תמורת 30 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 4 ביוני 2018
↑  אורה קורן, "ישראל מדהימה בטכנולוגיה - זה הופך אותה למעניינת עבור חברה כמו באייר", באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2014
↑  שלומי גולובינסקי, באייר משקיעה עוד 2.9 מיליון דולר בפלטוב מקבוצת פלרם, באתר TheMarker‏, 28 בדצמבר 2005
↑  דוד חיון, ‏השקעה נוספת בארץ של קונצרן באייר הגרמני: רכש % מפוליגל תמורת 13.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 25 במאי 1998
↑  יורם גביזון, אבוג'ן תפתח גנים בעבור באייר קרופסיינס - וצפויה לקבל תמלוגים בסך מיליוני דולרים ממכירת זרעי אורז, באתר TheMarker‏, 22 באפריל 2009
↑  יעל פטר, באייר תרכוש 5.5% מחברת השבחת החיטה אבוג'ן ב-12 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 13 בדצמבר 2010
↑  יורם גביזון, אבוג'ן השלימה אבן דרך בפיתוח של זן חיטה בעבור באייר הגרמנית, באתר TheMarker‏, 27 בספטמבר 2011
↑  יורם גביזון, אבוג'ן עולה ב-8% בעקבות הרחבת שיתוף הפעולה המחקרי עם באייר, באתר TheMarker‏, 16 ביולי 2019
↑  יורם גביזון, קומפיוג'ן זינקה ב-40% בעקבות עסקת ענק עם חברת התרופות באייר, באתר TheMarker‏, 5 באוגוסט 2013
↑  רותי לוי, ענקית התרופות באייר השקיעה בסטארט-אפ ישראלי שרוצה לחסל אלרגיות ורגישויות למזון, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2021
↑  רוני לינדר, חברות התרופות השקיעו 270 מיליון שקל במחקרים רפואיים בישראל ב-2008, באתר TheMarker‏, 22 בפברואר 2009
↑  באיר ישראל, SocialMEding, ‏2024
↑  HealthIL | Transforming Healthcare, One Challenge at a Time, HealthIL (באנגלית)
↑  Facebook, www.facebook.com
↑  Limor Perl on LinkedIn: #socialmeding, www.linkedin.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012622602305171  BIBSYS: 90388550  BNE: XX142660  BnF: cb12362679m (data)  CANTIC: a11204242  CiNii: DA03427737  GND: 2002513-0  ISNI: 0000 0004 0374 4101  LCCN: n97053225  MusicBrainz: 12cb4c88-66bf-4114-9f93-387e89f3a2fd  NDL: 001184298  NKC: ko20010093696  RERO: 02-A002979691  SUDOC: 028179455  VIAF: 134841299   WorldCat (עם VIAF): 134841299
בונס מקיני

| --- | --- |

מקיני במדי וושינגטון קפיטולס
 לידה:  1 בינואר 1919 לואולנד, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 פטירה:  16 במאי 1997 (בגיל 78) ראלי, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.98 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
 קבוצות כשחקן
 1946–1951  1951–1952:  וושינגטון קפיטולס  בוסטון סלטיקס
 הישגים כשחקן
 בחירה לחמישיית העונה ב-NBA‏ (1947)  בחירה לחמישיית העונה השנייה ב-NBA‏ (1949)
 קבוצות כמאמן
 1950–1951  1957–1965  1969–1971:  וושינגטון קפיטולס  אוניברסיטת וייק פורסט  קרוליינה קוגרס
הוראס אלברט "בונס" מקיני (באנגלית: Horace Albert "Bones" McKinney; ‏1 בינואר 1919 – 16 במאי 1997) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-BAA וה-NBA בין השנים 1946–1952. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 9.4 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות

מקיני נולד בשטח הגלילי "לואולנד" שעל יד לגונת פמליקו, קרוליינה הצפונית. בשנת 1940 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, אך ב-1942 עזב את לימודיו והתגייס לצבא ארצות הברית עד לסיום מלחמת העולם השנייה. בשנת 1945 שוחרר משירותו הצבאי, ולמד במשך שנה אחת באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. בשנת 1946 העפיל כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לגמר טורניר אליפות המכללות, בו הפסיד מול אוניברסיטת המדינה של אוקלהומה.
קריירת משחק ב-NBA

בשנת 1946 הצטרף לקבוצת וושינגטון קפיטולס, אותה אימן רד אאורבך, לקראת עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ה-NBA). ב-4 עונותיו הראשונות עם הקפיטולס היה אחד השחקנים הבולטים של הקבוצה, לצד בוב פיריק ופרד סקולארי, כשקלע 11.4 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1947 נבחר לחמישיית העונה, ובעונת 1949 נבחר לחמישייה השנייה של העונה לאחר שסייע לוושינגטון להעפיל לגמר ה-NBA, בו הפסידה מול מיניאפוליס לייקרס (2–4).
במהלך עונת 1950/1951 התפרק מועדון הקפיטולס, ובמסגרת "דראפט הפיזור" של שחקניה נלקח מקיני על ידי בוסטון סלטיקס. לאחר כשנה וחצי בבוסטון פרש מקיני ממשחק, בגיל 33.
קריירת אימון

בתחילת עונת 1950/1951 מונה מקיני למאמן וושינגטון קפיטולס, בעודו שחקן הקבוצה. ב-35 משחקי הקבוצה בטרם התפרקה רשמו הקפיטולס מאזן של 10 ניצחונות ו-25 הפסדים (28.6%) תחת מקיני.
בין השנים 1957–1965 שימש כמאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת וייק פורסט. בעונת 1960/1961 העפילה הקבוצה, בפעם השנייה בלבד בתולדותיה, לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות. בעונה העוקבת השתתפה וייק פורסט בפיינל פור אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, הודות ליכולת מצוינת של כוכב הקבוצה לן צ'אפל. במשחק חצי הגמר הפסידה קבוצתו של מקיני מול אוניברסיטת המדינה של אוהיו, אותה הובילו שני חברי היכל התהילה לעתיד ג'ון האבליצ'ק וג'רי לוקאס.
בין השנים 1969–1971 אימן מקיני את קרוליינה קוגרס מליגת ה-ABA. בתקופתו בקבוצה רשמו הקוגרס מאזן שלילי 59–67 (46.8%), בטרם פוטר מתפקידו.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות קריירת המשחק של מקיני ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק הגמר 1946, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות האימון של מקיני, באתר basketball-reference.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2007156753  SNAC: w6jd6wqc  VIAF: 73650416   WorldCat (עם VIAF): 73650416
בליעת חרבות

קוסם בולע חרבות במופע רחוב בסנטה פה, ניו מקסיקו
בליעת חרבות היא מיומנות עתיקת יומין, בה אמן מחדיר לפיו חרב, אותה הוא מעביר דרך הוושט לכיוון קיבתו.
הבליעה

התהליך הפיזי הנדרש לבליעת חרב: על הבולע להרפות באופן רצוני את הלוע וסוגר הוושט העליון, ולהוריד את החרב לאורך הוושט. הרוק משמש כחומר סיכה בתהליך זה. היו לא מעט אנשים שביצעו בליעת חרבות וגרמו לעצמם סיבוכים רפואיים רציניים. השם שניתן לפעולה זו מטעה מבחינה טכנית, משום שהאמן שמבצע את "בליעת" החרב חייב לדכא את רפלקס החנק על מנת שלא לבלוע את החרב בעת שהיא יורדת במורד הגרון.
בליעת חרבות היא פעילות מסוכנת ביותר, ולאורך השנים היו אנשים רבים שנהרגו בעת שביצעו את המופע.
כיום ישנם בסביבות מאה אמנים ברחבי העולם שמסוגלים לבצע בליעת חרבות. רובם חברים באגודת בולעי החרבות הבינלאומית (SSAI). על מנת להתקבל לארגון על המועמד להוכיח שביכולתו לבלוע חרב פלדה באורך 38 ס"מ ובעובי 2 ס"מ. השיא הבלתי רשמי לחרב הארוכה ביותר שנבלעה שייך לג'ורג' הענק, בגובה 2.20, שבלע חרב באורך 82 ס"מ.
הערות שוליים

↑  TRACY V. WILSON, ‏How Sword Swallowing Works, באתר entertainment
↑  רשימת שיאים באתר SSAI
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554036605171  LCCN: sh97001704 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בליעת גלקסיות

בליעת גלקסיות הוא תהליך שבו גלקסיות גדולות בולעות גלקסיות קטנות מהן ולאו דווקא ננסיות. התהליך של בליעת הגלקסיות מתרחש כאשר גלקסיה בעלת כוח כבידה גדול יותר מושכת אליה גלקסיה בעלת כוח כבידה קטן יותר. כך, הגלקסיה מתרחבת.
תהליך הבליעה

ישנן גלקסיות כמו גלקסיות אליפטיות ענקיות הנובעות כאשר שתי גלקסיות קודמות מסיביות מתמזגות. וגם גלקסיות ספירליות כמו שביל החלב שלנו, הגדלות על ידי בליעת גלקסיות גמדיות קטנות יותר. התהליך מתרחש כאשר גלקסיה ננסית ניגשת לגלקסיה גדולה בהרבה כמו גלקסיה ספירלית. כוח הכבידה הנוסף של הגלקסיה הגדולה מפשיט גז, כוכבים וחומר אפל מ"הקורבן" שלה (הגלקסיה הקטנה יותר). במשך כמה מיליארדי שנים הגלקסיה הקטנה יותר נמתחת לרצועות ארוכות, כאשר חור שחור בולע כמות גדולה של גז, במקרה זה כוכב שלם פולט סילון של פלזמה (מצב צבירה שבו החומר מייצר שדה מגנטי). כמו כן, הגלקסיה הגדולה יותר מעוותת מאוד את מערכת הכוכבים הקטנה יותר כתוצאה מכך, הגלקסיה הקטנה יותר הופכת לזרם של גאות ושפל המורכב מכוכבים שבמשך מיליארדי שנים בסופו של דבר מצטרפים למלאי הכוכבים הרגיל של הגלקסיה באמצעות תהליך של הטמעה מוחלטת.
אנדרומדה בולעת גלקסיות אחרות

גלקסיית אנדרומדה היא השכן הגלקטי הגדול ביותר של שביל החלב כלומר, הגלקסיה הקרובה ביותר לגלקסיית שביל החלב בה אנו נמצאים. מדענים באוניברסיטת מישיגן הסיקו כי גלקסיית אנדרומדה בלעה גלקסיה מסיבית בסדר גודל דומה לזה של שביל החלב לפני שני מיליארד שנים. אף על פי שהגלקסיה שנבלעה על ידי אנדרומדה נבלעה כמעט לחלוטין, השאירה מאחוריה הגלקסיה שביל עשיר של ראיות כמו הילה של הגלקסיה הגדולה "M32p" והותירה אחריה גלקסיה ננסית "M32" המקיפה את אנדרומדה. גלקסיה "M32" היא מה שנותר מהליבה של גלקסיית הענק שנבלעה, כל שאר הכוכבים שנשארו מהגלקסיה הקודמת נמצאים כיום בהילה המקיפה את אנדרומדה.
בית אבי (1947)

| --- | --- |
כרזת הסרט בית אבי (1947)
כרזת הסרט בית אבי (1947)
 בימוי:  הרברט קליין, בן עויזרמן
 הופק בידי:  הרברט קליין, מאיר לוין
 תסריט:  מאיר לוין
 עריכה:  פיטר אלגר
 שחקנים ראשיים:  יצחק דנציגר איירין ברוזה  רוני כהן יוסף מילוא רפאל קלצ'קין זלמן לביוש  פאול גולדמן (שחקן משנה)
 מוזיקה:  הנרי ברנט 
 צילום:  פלויד קרוסבי 
 מדינה:  פלשתינה (א"י) 
 הקרנת בכורה:  25 בספטמבר 1947
 משך הקרנה:  84 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  250,000 ‏ $
 דף הסרט ב־IMDb
 
בית אבי (באנגלית: My Father's House) הוא סרט קולנוע משנת 1947 לפי תסריט של מאיר לוין, בבימויו של הרברט קליין ובצילומו של זוכה פרס אוסקר, פלויד קרוסבי.
הסרט מומן על ידי קק"ל הוא דובר אנגלית כדי לשמש כסרט הסברה ליהודי ארצות הברית. מטרתו הייתה להעלות את בעיית ניצולי השואה הנקלטים בארץ ישראל ובאותה הזדמנות להראות את נופי הארץ.
התחלת הצילומים הייתה באוקטובר 1946 בעת עליית קיבוץ נירים על מקומו הקודם במסגרת עליית אחת עשרה הנקודות. סצנה זו היא האחרונה בסרט. הצילומים נמשכו בשנת 1947.
הילד דוד הוא ניצול שואה המחפש את אביו במקומות שונים בארץ ישראל וכך נראים בסרט: הכנרת, כפר הילדים שפייה, חיפה, קיסריה, תל אביב (כיכר לונדון, כיכר דיזנגוף ובית הבימה), מפעל המלח בסדום, ירושלים (שער האריות, העיר העתיקה, האוניברסיטה ובית החולים בהר הצופים), יד אבשלום, מגדל דוד, המוסדות הלאומיים ועוד), כפרים ערביים ועוד.
את הסרט מלווה בנגינה "התזמורת הסימפונית הארץ ישראלית" (Palestine Symphony Orchestra) בקטעי מוזיקה מקוריים ובקטעים משירים ידועים כמו "כלניות" ו"הטנדר נוסע". באחד הקטעים נראית התזמורת בעת חזרה על "סימפוניה ארץ-ישראלית עממית" של מאהלר-קלקשטיין (מנחם אבידום) בניצוחו של מיכאל טאובה. את הסרט מלווה בשירה "מקהלת הזמיר" מתל אביב בניצוחו של משה הופמן.
היחסים בין היהודים והערבים מתוארים כאחווה מושלמת למרות המציאות שהייתה בתקופה ההיא.
מאיר לוין מופיע בסרט בתור פקיד במכון לחיפוש קרובים.
תקציר העלילה

מעפילים ניצולי שואה יורדים לחוף בעזרת חברי קיבוץ "מקור ישראל". בראש המקבלים עומד אברהם (יצחק דנציגר) ובידו פנס. בין היורדים מתבלט ילד כבן 10 שאומר ששמו דוד הלוי (רוני כהן) וכי ברח בעצת אביו ליערות, לאחר שאביו הבטיח לו שיפגוש אותו בארץ ישראל.
בין המעפילים נמצאת מרים (איירין ברוזה), צעירה שאבדה את כל משפחתה בשואה ואף נאלצה לעבור התעללות מינית כדי לשרוד. בחדר האוכל מספרים הניצולים את תלאותיהם בשואה. מרים, שאבדה את בעלה ובנה, נקשרת לדוד ומבקשת לעזור לו. הוא אינו מסתדר עם ילדי הקיבוץ ובעצה עם אברהם באישור אספת החברים בקיבוץ, מחליטים לשלחו לכפר הנוער שפייה, שם יש ילדים יתומים, ניצולי שואה. בדרך הם נכנסים למסעדה בחיפה ומלצר (רפאל קלצ'קין) מנסה לרומם את רוחו של דוד ומגיש לו גלידה.
בשפייה מספרים הילדים על קורותיהם בשואה וקרוביהם שנספו. גם כאן לא מוצא דוד את מקומו כי הוא בטוח שאביו חי ומצפה לו. הוא בורח ומגיע לקיסריה שם הוא פוגש בזוג אנשים ושואל על אביו ששם משפחתו הלוי ושהוא אהב לנגן בכינור. הם אומרים שיש כנר בשם זה בתזמורת הסימפונית בתל אביב ומביאים אותו לבית הבימה שם נערכת חזרה של התזמורת. הוא נפגש עם נגן בשם הלוי אך הוא מבהיר לו שאינו אביו אבל אחד מהתזמורת אומר לו שהוא מכיר אחד בשם יהודה הלוי שברח מפולין ועובד במפעל האשלג בסדום.
דוד מגיע לסדום ונפגש עם יהודה הלוי (יוסף מילוא) וזה מרחם עליו ומודיע לו שהוא דודו. הוא מביא אותו לביתו ודוד מתוודע לאשתו ולבנם הקטן. סוף סוף יש לו משפחה. חברו של יהודה, שמוליק, (זלמן לביוש) מבקש מיהודה לגלות לדוד את האמת. יהודה נאלץ לגלות לדוד שאינו דודו. דוד בורח לירושלים, שם מגיע למדור לחיפוש קרובים ואז נודע לו שהוריו אינם בחיים. הוא מתעלף, מאבד קשר עם המציאות ומאושפז בהדסה הר הצופים.
אברהם ומרים באים לבקרו, הרופא מיואש ומודיע להם שיהיה צורך לאשפזו במוסד. מרים מתקרבת לדוד ומלטפת אותו ולפתע הוא קורא לה "מאמא".
אברהם מנסה לחזר אחרי מרים אבל היא מסוגרת וקרה בגלל מה שעברה בשואה. דוד חוזר לקיבוץ אך אז מצטרף אברהם לחלק מחברי הקיבוץ המעלים נקודה חדש בנגב. מרים לא רוצה לעזוב את דוד כי אין מקום לילדים בנקודה החדשה אולם לאחר זמן משתנה ההחלטה והיא מגיעה עם דוד. אברהם מחכה להם, מתחבק עם דוד ומראה לו אבן ש"מצא" באדמה עליה חקוק השם "הלוי" וכי זה יהיה המקום של בית אביו.
הערות שוליים

1 2 3  יעקב גרוס, "בית אבי", הסרט העלילתי דובר האנגלית הראשון שצולם בפלסטינה, עוקב אחר נער פליט שואה המחפש את משפחתו, כל העיר, 6 ביולי 1990
↑  ליאת שטייר-לבני, שתי פנים במראה – ייצוג ניצולי השואה בקולנוע הישראלי 1945 - 2008, ירושלים: מאגנס-אשכולות, 2009, עמ' 30-40
בייב רות'

| --- | --- |

 לידה:  6 בפברואר 1895 בולטימור, מרילנד, ארצות הברית 
 פטירה:  16 באוגוסט 1948 (בגיל 53) ניו יורק, מדינת ניו יורק, ארצות הברית 
 עמדה:  השדה החיצון, מגיש 
 מספר:  3
 היכל התהילה:  נבחר בשנת 1936
 קבוצות כשחקן
 1914–1919 1920–1934 1935:  בוסטון רד סוקס ניו יורק יאנקיז בוסטון ברייבס
 הישגים כשחקן
 2 השתתפויות במשחק האולסטאר (1933, 1934) 6 זכיות בוורלד סיריס (1915, 1916, 1918, 1923, 1927, 1928, 1932) זכייה בתואר ה-MVP של העונה (1923) זכייה בתואר מלך החבטות (1924) 12 זכיות בתואר מלך ההום ראנס (1918–1921, 1923, 1924, 1926–1931)
 
רות' מגיש במדי הבוסטון רד סוקס ב-1914
ג'ורג' הרמן רות' ג'וניור (אנגלית: .George Herman Ruth Jr;‏ 6 בפברואר 1895 – 16 באוגוסט 1948), הידוע בכינויו: "Babe",‏ "The Bambino" ו-"The Sultan of Swat", היה שחקן בייסבול אמריקאי ששיחק בליגת ה-MLB בין השנים 1914–1935. על פי דירוגים רבים נחשב רות' כשחקן הבייסבול הטוב בהיסטוריה. מספר חבטות ההום ראן יחד עם אישיותו הכריזמטית האדירו את תדמיתו על רקע שנות העשרים הסוערות. רות' היה השחקן הראשון ב-MLB שהשיג 60 חבטות הום ראן בעונת משחקים אחת (1927), שיא אשר החזיק מעמד לאורך 34 שנים, עד שנשבר בשנת 1961 על ידי רוג'ר מאריס. במשך כל שנותיו כשחקן מקצועי הכה רות' 714 הום ראן, שיא שעמד משך 39 שנה, עד שנשבר על ידי האנק ארון בשנת 1974. שלא כמו רבים מן החובטים רבי העוצמה, לרות' היה גם ממוצע מרשים בחבטות מוצלחות: 34.2% בסה"כ. הממוצע העשירי בטיבו בהיסטוריה של הבייסבול.