stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונדיאל 1934
טורניר הגמר > שמינית הגמר

בשלב שמינית הגמר כל שמונה הנבחרות שניצחו והעפילו לשלב הבא היו אירופיות, ולכן החל משלב רבע הגמר לא התמודדה אף נבחרת מחוץ ליבשת אירופה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 1934 |  ספרד | 3–1 |  ברזיל | אצטדיון לואיג'י פראריס, ג'נובה צופים: 21,000 |
| 27 במאי 1934 | חוסה איראראגורי  18' (פ), 25'   איסידרו לאנגרה  29' | (סיקור) | לאונידאס  55' | אצטדיון לואיג'י פראריס, ג'נובה צופים: 21,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 1934 |  הונגריה | 4–2 |  מצרים | אצטדיון ג'ורג'ו אסקארלי, נאפולי צופים: 9,000 |
| 27 במאי 1934 | פאל טלקי  11'   גזה טולדי  27', 61'   ינה וינצ'ה  53' | (סיקור) | עבד א-רחמאן פאוזי  31', 39' | אצטדיון ג'ורג'ו אסקארלי, נאפולי צופים: 9,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 1934 |  שווייץ | 3–2 |  הולנד | סן סירו, מילאנו צופים: 33,000 |
| 27 במאי 1934 | לאופולד קילהולץ  7', 43'   אנדרה אבגלן  66' | (סיקור) | קיק סמיט  19'   לין ונטה  69' | סן סירו, מילאנו צופים: 33,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 1934 |  איטליה | 7–1 |  ארצות הברית | אצטדיון נאציונלה PNF, רומא צופים: 25,000 |
| 27 במאי 1934 | אנג'לו סקיאביו  18', 29', 64'   ריימונדו אורסי  20', 69'   ג'ובאני פרארי  63'   ג'וזפה מאצה  90' | (סיקור) | אלדו דונלי  57' | אצטדיון נאציונלה PNF, רומא צופים: 25,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 1934 |  צ'כוסלובקיה | 2–1 |  רומניה | אצטדיון ליטוריו, טריאסטה צופים: 9,000 |
| 27 במאי 1934 | אנטונין פוץ'  50'   אולדז'יך ניידלי  67' | (סיקור) | שטפן דוביי  11' | אצטדיון ליטוריו, טריאסטה צופים: 9,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 1934 |  שוודיה | 3–2 |  ארגנטינה | אצטדיון ליטוריאלה, בולוניה צופים: 14,000 |
| 27 במאי 1934 | סוון יונסון  9', 67'   קנוט קרון  79' | (סיקור) | ארנסטו בליס  4'   אלברטו גאלאטאו  48' | אצטדיון ליטוריאלה, בולוניה צופים: 14,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 1934 |  אוסטריה | 3–2‏ה |  צרפת | אצטדיון בניטו מוסוליני, טורינו צופים: 16,000 |
| 27 במאי 1934 | מתיאס סינדלר  44'   אנטון שאל  93'  יוזף ביצאן  109' | (סיקור) | ז'אן ניקולס  18'   ז'ורז' ורייה  116' (פ) | אצטדיון בניטו מוסוליני, טורינו צופים: 16,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 1934 |  גרמניה | 5–2 |  בלגיה | סטאדיו ג'ובאני ברטה, פירנצה צופים: 8,000 |
| 27 במאי 1934 | סטניסלאוס קוביירסקי  25'   אוטו שיפלינג  49'   אדמונד קונן  66', 70', 87' | (סיקור) | ברנרד וורהוף  29', 43' | סטאדיו ג'ובאני ברטה, פירנצה צופים: 8,000 |
טורניר הגמר > רבע הגמר

שלב רבע הגמר סיפק את המשחק החוזר הראשון בתולדות משחקי הגביע העולמי, כשנבחרות איטליה וספרד סיימו בתיקו 1:1 לאחר הארכה. במשחק החוזר ניצחה איטליה את ספרד בתוצאה 1:0, ועלתה לשלב חצי הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 במאי 1934 |  אוסטריה | 2–1 |  הונגריה | אצטדיון ליטוריאלה, בולוניה צופים: 23,000 |
| 31 במאי 1934 | יוהאן הורוואט  8'   קרל צישק  51' | (סיקור) | ג'רג' שארושי  60' (פ) | אצטדיון ליטוריאלה, בולוניה צופים: 23,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 במאי 1934 |  איטליה | 1–1‏ה |  ספרד | סטאדיו ג'ובאני ברטה, פירנצה צופים: 35,000 |
| 31 במאי 1934 | ג'ובאני פרארי  44' | (סיקור) | לואיס רגיירו  30' | סטאדיו ג'ובאני ברטה, פירנצה צופים: 35,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 במאי 1934 |  גרמניה | 2–1 |  שוודיה | אצטדיון סן סירו, מילאנו צופים: 3,000 |
| 31 במאי 1934 | קרל הוהמן  20', 63' | (סיקור) | יסטה דונקר  82' | אצטדיון סן סירו, מילאנו צופים: 3,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 במאי 1934 |  צ'כוסלובקיה | 3–2 |  שווייץ | סטאדיו בניטו מוסוליני, טורינו צופים: 12,000 |
| 31 במאי 1934 | פרנטישק סבובודה  24'   ייז'י סובוטקה  49'   אולדז'יך ניידלי  82' | (סיקור) | לאופולד קילהולץ  18'   וילי ג'אגי  78' | סטאדיו בניטו מוסוליני, טורינו צופים: 12,000 |
טורניר הגמר > רבע הגמר > משחק חוזר

איטליה וספרד סיימו בתיקו 1–1 לאחר הארכה. באותה תקופה לא היו נהוגות בעיטות עונשין, ועל כן המשחק הוכרע במשחק חוזר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביוני 1934   משחק חוזר |  איטליה | 1–0 |  ספרד | סטאדיו ג'ובאני ברטה, פירנצה צופים: 43,000 |
| 1 ביוני 1934   משחק חוזר | ג'וזפה מאצה  11' | (סיקור) |  | סטאדיו ג'ובאני ברטה, פירנצה צופים: 43,000 |
טורניר הגמר > חצי הגמר

בשלב חצי הגמר ניצחה נבחרת איטליה את נבחרת אוסטריה בתוצאה 1–0, ובמשחק השני ניצחה נבחרת צ'כוסלובקיה את נבחרת גרמניה בתוצאה 3–1.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 ביוני 1934 |  איטליה | 1–0 |  אוסטריה | אצטדיון סן סירו, מילאנו צופים: 35,000 |
| 3 ביוני 1934 | אנריקה גואיטה  19' | (סיקור) |  | אצטדיון סן סירו, מילאנו צופים: 35,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 ביוני 1934 |  צ'כוסלובקיה | 3–1 |  גרמניה | אצטדיון נאציונלה PNF, רומא צופים: 15,000 |
| 3 ביוני 1934 | אולדז'יך ניידלי  19', 71', 80' | (סיקור) | רודולף נואק  62' | אצטדיון נאציונלה PNF, רומא צופים: 15,000 |
טורניר הגמר > מקום שלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 ביוני 1934 |  גרמניה | 3–2 |  אוסטריה | אצטדיון ג'ורג'ו אסקארלי, נאפולי צופים: 7,000 |
| 7 ביוני 1934 | ארנסט להנר  1', 42'   אדמונד קונן  27' | (סיקור) | יוהאן הורוואט  28'   קרל ססטה  54' | אצטדיון ג'ורג'ו אסקארלי, נאפולי צופים: 7,000 |
טורניר הגמר > גמר

משחק הגמר של הטורניר בין נבחרות איטליה וצ'כוסלובקיה התקיים באצטדיון המפלגה הפשיסטית שברומא לעיני כ-45,000 צופים. לאחר 71 דקות של משחק עלתה צ'כוסלובקיה ליתרון 1–0. איטליה הצליחה לאזן את התוצאה דקות ספורות לפני סיום המשחק, והוסיפה שער נוסף בתוספת הזמן, שהכתיר אותה כאלופת העולם לראשונה בתולדותיה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 ביוני 1934 |  איטליה | 2–1‏ה |  צ'כוסלובקיה | אצטדיון נאציונלה PNF, רומא, איטליה צופים: 55,000 שיפוט: שוודיה איוואן אקלינד |
| 10 ביוני 1934 | ריימונדו אורסי  81'   אנג'לו סקיאביו  95' | (סיקור) | אנטונין פוץ'  71' | אצטדיון נאציונלה PNF, רומא, איטליה צופים: 55,000 שיפוט: שוודיה איוואן אקלינד |
כובשי השערים

| דירוג | שחקן | מס' שערים |
| --- | --- | --- |
| 1 | צ'כיה אולדז'יך ניידלי | 5 |
| 2 | גרמניה הנאצית (1933–1935) אדמונד קונן | 4 |
| 2 | ממלכת איטליה אנג'לו סקיאביו | 4 |
| 4 | ממלכת איטליה ריימונדו אורסי | 3 |
| 4 | שווייץ לאופולד קילהולץ | 3 |
| 6 | אוסטריה יוהאן הורוואט | 2 |
| 6 | בלגיה ברנרד וורהוף | 2 |
| 6 | צ'כוסלובקיה אנטונין פוץ' | 2 |
| 6 | ממלכת מצרים עבד א-רחמאן פאוזי | 2 |
| 6 | גרמניה הנאצית (1933–1935) קרל הוהמן | 2 |
| 6 | גרמניה הנאצית (1933–1935) ארנסט להנר | 2 |
| 6 | הונגריה (1920–1945) גזה טולדי | 2 |
| 6 | ממלכת איטליה ג'ובאני פרארי | 2 |
| 6 | ממלכת איטליה ג'וזפה מאצה | 2 |
| 6 | הרפובליקה הספרדית השנייה חוסה איראראגורי | 2 |
| 6 | שוודיה סוון יונסון | 2 |
דירוג סופי

ב־1986 פרסמה פיפ"א דירוג סופי רטרוספקטיבי עבור כל טורנירי המונדיאל בין 1930–1986. דירוגי מונדיאל 1934 היו כדלהלן:
| דירוג | נבחרת | Pld | W | D | L | GF | GA | GD | Pts |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  איטליה | 5 | 4 | 1 | 0 | 12 | 3 | 9+ | 9 |  |
| 2 |  צ'כוסלובקיה | 4 | 3 | 0 | 1 | 9 | 6 | 3+ | 6 |  |
| 3 |  גרמניה | 4 | 3 | 0 | 1 | 11 | 8 | 3+ | 6 |  |
| 4 |  אוסטריה | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 7 | 0 | 4 |  |
הודחו ברבע הגמר
| 5 |  ספרד | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 3 | 1+ | 3 |  |
| 6 |  הונגריה | 2 | 1 | 0 | 1 | 5 | 4 | 1+ | 2 |  |
| 7 |  שווייץ | 2 | 1 | 0 | 1 | 5 | 5 | 0 | 2 |  |
| 8 |  שוודיה | 2 | 1 | 0 | 1 | 4 | 4 | 0 | 2 |  |
הודחו בשמינית הגמר
| 9 |  ארגנטינה | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 | 3 | 1– | 0 |  |
| 9 |  הולנד | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 | 3 | 1– | 0 |  |
| 9 |  צרפת | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 | 3 | 1– | 0 |  |
| 12 |  רומניה | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 | 1– | 0 |  |
| 13 |  מצרים | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 | 4 | 2– | 0 |  |
| 14 |  ברזיל | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 3 | 2– | 0 |  |
| 15 |  בלגיה | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 | 5 | 3− | 0 |  |
| 16 |  ארצות הברית | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 7 | 6− | 0 |  |
מצטיינים

| כדור הזהב | כדור הכסף | כדור הארד |
| --- | --- | --- |
| ממלכת איטליה ג'וזפה מאצה | אוסטריה מתיאס סינדלר | צ'כיה אולדז'יך ניידלי |

| נעל הזהב | נעל הכסף | נעל הארד |
| צ'כיה אולדז'יך ניידלי | גרמניה הנאצית (1933–1935) אדמונד קונן   ממלכת איטליה אנג'לו סקיאביו | ממלכת איטליה ריימונדו אורסי   שווייץ לאופולד קילהולץ |
כפפת הזהב
הרפובליקה הספרדית השנייה ריקרדו זאמורה
נבחרת הטורניר:
| שוער | הגנה | קישור | התקפה |
| --- | --- | --- | --- |
| ספרד (1931) ריקרדו זאמורה | ספרד (1931) חסינטו קינקוסס     ממלכת איטליה ארלדו מונצליו | ממלכת איטליה לואיס מונטי     ממלכת איטליה אטיליו פראריס     ספרד (1931) לאונרדו סילאורן | ממלכת איטליה ג'וזפה מאצה     ממלכת איטליה ריימונדו אורסי     ממלכת איטליה אנריקה גואיטה     אוסטריה מתיאס סינדלר     צ'כיה אולדז'יך ניידלי |
הערות שוליים

↑  "FIFA World Cup: Milestones, facts & figures. Statistical Kit 7" (PDF). FIFA. 26 במרץ 2013. אורכב מ-המקור (PDF) ב-21 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| גביע העולם בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | אורוגוואי 1930 • איטליה 1934 • צרפת 1938 • ברזיל 1950 • שווייץ 1954 • שוודיה 1958 • צ'ילה 1962 • אנגליה 1966 • מקסיקו 1970 • גרמניה המערבית 1974 • ארגנטינה 1978 • ספרד 1982 • מקסיקו 1986 • איטליה 1990 • ארצות הברית 1994 • צרפת 1998 • יפן וקוריאה הדרומית 2002 • גרמניה 2006 • דרום אפריקה 2010 • ברזיל 2014 • רוסיה 2018 • קטר 2022 • קנדה, מקסיקו וארצות הברית 2026 • ספרד, פורטוגל, מרוקו, ארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי 2030 • ערב הסעודית 2034 |  |
| משחקי גמר | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010  • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5075400-2  NKC: olak2005225641  VIAF: 135592645   WorldCat (עם VIAF): 135592645
מיילדות במקרא

המיילדוֹת מתוארות בטקסט המקראי בצמצום, לרוב ללא ציון שמותיהן, תוך הדגשת תפקידן המקצועי בלבד. ניתן ללמוד על מלאכת המיילדות וחשיבותה, על המיומנויות המקצועיות שנדרשו מן המיילדות ועל יחס החברה אליהן באמצעות ארבעה סיפורי לידה המופיעים במקרא.
תפקיד המיילדות בסיפורי לידה במקרא > לידת בנימין

המיילדת שהייתה נוכחת בלידתה הקשה של רחל את בנימין, עודדה את היולדת באומרה: ”אַל תִּירְאִי כִּי גַם זֶה לָךְ בֵּן” (ספר בראשית, פרק ל"ה, פסוק י"ז). המיילדת מוזכרת בסיפור כבדרך אגב, ומכאן ניתן להסיק שנוכחות של מיילדת בעת הלידה הייתה דבר שבשגרה. המיילדת מוצגת על פי הכתוב כמי שיודעת לקבוע שהוולד הוא בן ובכך היא מנסה להרגיע את היולדת, מתוך ידיעה שהייתה זו משאלה ותפילה של רחל לאחר שילדה את יוסף בנה הראשון ”וַתִּקְרָא אֶת שְׁמוֹ יוֹסֵף לֵאמֹר יֹסֵף ה' לִי בֵּן אַחֵר” (ספר בראשית, פרק ל', פסוק כ"ד). על פי הכתוב, המיילדת מצטיירת לא רק כמי שתפקידה לסייע ליולדת באופן פיזי, אלא גם כ"פסיכולוגית" המעודדת את היולדת המתקשה בלידתה בהבטיחה שהוולד שבבטנה הוא בן זכר, כלומר היא גם "רואה את הנולד".
תפקיד המיילדות בסיפורי לידה במקרא > לידת פרץ וזרח

המיילדת בסיפור לידת תמר אשת ער את בניה התאומים פרץ וזרח, ממלאת תפקיד חשוב ומרכזי. היא הראשונה שראתה את ידו של הוולד הנאבק כדי להגיח ראשון לאוויר העולם. היא מבצעת את הפעולות הבסיסיות הנדרשות ממנה בתוקף תפקידה ואף יותר מכך. בהיותה מיומנת ומקצועית,יש לה היכולת להבחין שבבטנה של היולדת יש יותר מעובר אחד. היא יודעת כנראה את חוקי הבכור ואת משמעות וחשיבות הבכורה ולכן היא לוקחת יוזמה ”וַתִּקְשֹׁר עַל יָדוֹ שָׁנִי לֵאמֹר זֶה יָצָא רִאשֹׁנָה” (ספר בראשית, פרק ל"ח, פסוק כ"ח). אך מי שהגיח הראשון לאוויר העולם היה דווקא העובר השני ולכן שאלה המיילדת בתימהון: ”מַה פָּרַצְתָּ עָלֶיךָ פָּרֶץ” (ספר בראשית, פרק ל"ח, פסוק כ"ט) שאלה שהפכה למדרש שמו של פרץ, אבי שושלת בית דוד.
תפקיד המיילדות בסיפורי לידה במקרא > שפרה ופועה

שפרה ופועה הן המיילדות היחידות במקרא אשר נזכרות בשמן ובמקצוען גם יחד. הן פועלות כצמד, תוך שיתוף פעולה מלא מתוך יראת אלהים ”כִּי יָרְאוּ הַמְיַלְּדֹת אֶת הָאֱלֹהִים”במטרה להציל את הבנים העברים ממוות בעקבות גזירת פרעה ”אִם בֵּן הוּא וַהֲמִתֶּן אֹתוֹ”. על פי הכתוב, הן מצטיירות כנשים חכמות, ערמומיות, אמיצות לב ומקצועיות הפועלות בתושייה ובתבונה ואכן הן זכו להערכה בזכות מומחיותן.
מן הכתובים ”וּרְאִיתֶן עַל הָאָבְנָיִם” ניתן ללמוד כיצד התבצעה הלידה ומה היה תפקידן של המיילדות. היולדת ישבה על האבניים, מעין "כיסא לידה" שהיה מורכב משתי אבנים שהושמו בריחוק מה זו מזו וכך יכלה המיילדת לסייע לה בלידה. לאבניים היה תפקיד משמעותי במהלך הלידה, ופרעה היה מודע לכך, מדבריו עולה שהוא ידע שהמיילדות מסוגלות להבחין במינו של הוולד כבר על האבניים: "וראיתן על האבנים".
מלאכתן של המיילדות שהיו בעלות רקע רפואי מסוים, אינה מסתכמת רק במתן סיוע נפשי ופיסי ליולדת, אלא אף בטיפול ראשוני בתינוק שזה עתה נולד. על כך ניתן ללמוד מן הדימוי בו משתמש הנביא יחזקאל כשהוא מזהיר את ירושלים מפני העונש הצפוי לה ”וּמוֹלְדוֹתַיִךְ בְּיוֹם הוּלֶּדֶת אֹתָךְ לֹא כָרַּת שָׁרֵּךְ וּבְמַיִם לֹא רֻחַצְתְּ לְמִשְׁעִי וְהָמְלֵחַ לֹא הֻמְלַחַתְּ וְהָחְתֵּל לֹא חֻתָּלְתְּ” (ספר יחזקאל, פרק ט"ז, פסוק ד'). על פי התיאור הנ"ל, הייתה הפעולה הראשונה שעשו המיילדות, מיד לאחר הלידה, כריתת חבל הטבור ("שר" או "שרר" בלשון המקרא), כדי להפריד בין העובר לשליה. לאחר מכן רחצו את התינוק ומרקו את גופו במלח הידוע כבעל סגולות מרפא. לבסוף כרכו את גופו באריג כדי לשמור על חום גופו.
התפיסה המקראית באשר למשמעות תפקידן של המיילדות משתקפת בשימוש החוזר והרב של השורשים: י.ל.ד, ח.י.ה. אלה הן שתי דוגמאות לשורש מנחה -מילה מנחה המסייעים לחשיפת מסריו של הטקסט המקראי. פעלים מהשורש י.ל.ד מופיעים עשר פעמים בפרק ואף הפועל החותם את הסיפור "תחיון", הוא נגזרת של השורש י.ל.ד. לפעלים מן השורש ח.י.ה. חמש היקרויות. כל זאת בניגוד לשורש מ.ו.ת המופיע פעם אחת בלבד בפרק. תוכניתו של המלך המצרי להשמיד, להמית את הבנים הזכרים לא יצאה לפועל בזכות פועלן של המיילדות שפרה ופועה שיילדו את הבנים והחיו אותם. המלים המנחות מדגישות את מלאכתן וייעודן של שפרה ופועה - ניצחון החיים על המוות.
תפקיד המיילדות בסיפורי לידה במקרא > לידת אי כבוד

אשת פינחס בן עלי הכהן ילדה את אי כבוד ומתה בלידה. סיפור לידתה ומותה בלידה משובץ בסיפור חורבן שילה, וארון הברית שנלקח בשבי - אירוע בו התרחשו אסונות לאומיים וטרגדיות אישיות ”וַיִּפֹּל מִיִּשְׂרָאֵל שְׁלֹשִׁים אֶלֶף רַגְלִי וַאֲרוֹן אֱלֹהִים נִלְקָח וּשְׁנֵי בְנֵי עֵלִי מֵתוּ חָפְנִי וּפִינְחָס"” (ספר שמואל א', פרק ד', פסוקים י'–י"א). כאשר שמעה אשת פנחס את דבריו הקשים של "המבשר" נהפכו עליה ציריה, היא כרעה ללדת ולפני מותה קראה לבנה אי כבוד כי ”גָּלָה כָבוֹד מִיִּשְׂרָאֵל אֶל הִלָּקַח אֲרוֹן הָאֱלֹהִים וְאֶל חָמִיהָ וְאִישָׁהּ” (ספר שמואל א', פרק ד', פסוק כ"א). בסיפור זה אין נזכרת מיילדת בשמה המקצועי, ובכל זאת סביר מאוד להניח שמיילדת (ואולי אף יותר מאחת) הייתה נוכחת בלידה. הנחה זו נסמכת על הפסוק ”וַתְּדַבֵּרְנָה הַנִּצָּבוֹת עָלֶיהָ אַל תִּירְאִי..”. "הנצבות עליה" ממלאות אותו תפקיד אשר ממלאת המיילדת בסיפור לידת בנימין. הן מעודדות את אשת פנחס "כעת מותה" ומבטיחות לה שבן בבטנה, באומרן: ”אַל תִּירְאִי כִּי בֵן יָלָדְתְּ”. הביטוי ”וַתִּכְרַע וַתֵּלֶד” (ספר שמואל א', פרק ד', פסוק י"ט) מרמז על אחת השיטות בהן נהגו ללדת נשים באותה התקופה - שיטת הברכיים, שבה היולדת כורעת על ברכיה וכך יכולה המיילדת לסייע לה בלידה.
שכרן של המיילדות

שאלת שכרן של המיילדות אינה נזכרת במקרא ולו ברמז. לכן קשה לדעת אם היה בעיסוק במיילדות אינטרס כלכלי שהיה בו כדי לתרום לכלכלת המשפחה, או שמא עסקו הנשים במיילדות מתוך מניעים של אידאולוגיה וערכים. עם זאת מציין הכתוב בעניין שפרה ופועה,”וַיְהִי כִּי יָרְאוּ הַמְיַלְּדֹת אֶת הָאֱלֹהִים וַיַּעַשׂ לָהֶם בָּתִּים”. זהו גמול ששילם אלהים למיילדות על פועלן ולא שכר עבודה המשולם לשכיר. גמולן של המיילדות היה מצד אחד הברכה והסיפוק בכך שבני ישראל הוסיפו להתרבות ולהתעצם בזכותן, ומצד שני שלם להן אלהים במידה כנגד מידה. כפי שהן עזרו להגדיל ולהרבות את הבתים, כך הן זכו לעשיית בתיהן ולהגדלת משפחותיהן. ראוי לתת את הדעת גם על העובדה שהן זכו לכבוד והערכה הן בקרב החברה בזכות מומחיותן והן ליחס מיוחד מצד המלך המצרי. עם זאת, סביר לחשוב על סמך המקובל בחברות קדומות דוגמת מצרים העתיקה, שמיילדות במצרים העתיקה קבלו שכר עבודה כשהן סייעו ליולדות בתהליך הלידה.
ההתייחסות למקצוע המיילדת במזרח הקדום

ניתן ללמוד על מלאכת המיילדות וחשיבותה בתקופת המקרא, מתוך בדיקת היחס למקצוע המילדות במזרח הקדום. בכתבים השומריים מופיע התואר "מילדת" כתואר נעלה שאין למעלה ממנו המיוחס לאלה האם הגדולה אשר באופוס המבול השומרי נאמר עליה: "המיילדת של האלים, מאמי החכמה", "אלת הלידה, יוצרת האנושות"
אחד מהשמות של האלה האם הגדולה הוא באהו BaU ממצאים ארכאולוגיים חשפו גלילי חותם שעליהם מופיע המקצוע "המיילדת של באהו".

בגלילי החותם של המילדות, מופיעה המיילדת עומדת אל מול האלה האם הגדולה היושבת על כס מלכות ולמרגלותיה עומד אריה - ממצאים אלו מראים שהמיילדת מילאה תפקיד חשוב וזכתה לכבוד רב ביותר.
האשורולוגית הפינית סאנה סוורד (אנ') מציינת שבמקדש באהו בעיר גירסו נמצאו 1600 לוחות כתובים, הוכחה לפעילות הדתית והכלכלית האינטנסיבית שהתנהלה במקדש, המילדות של באהו, מלאו את תפקידן בשם האלה ומקצוע המילדות היה חלק מתוך מערך השירותיים הרוחניים והפיזים שמהמאמינים והמאמינות של האלה קיבלו מהמקדש.
מיילדות במקרא - ממצאים ארכאולוגיים

ממצאים ארכאולוגיים שופכים אור נוסף על הבנת מקצוע המיילדות במקרא.
על פי מוזיאון ישראל נמצאו ביהודה בתקופת ימי הבית הראשון והתקופה הפרסית צלמיות לידה שבהן נראית אלה החופנת בזרועותיה את שדיה הגדולים. הצלמיות נמצאו לרוב בשטחי המגורים הפרטיים. צלמיות אלו מזוהות בדרך כלל עם האלה עשתרת או האלה אשרה השערת החוקרים היא כי אלו היו קמעות שנועדו להבטיח פוריות ושתפקיד הצלמיות היה להגן על האישה בעת לידה.
גם אצל עמי האזור היו מקובלות צלמיות ששימשו קמע לידה.
קמע הלידה מהמאה ה-13 לפני הספירה, מרבדים, הנמצא במוזיאון ישראל ומיוחס לתקופה הכלקוליתית והכנענית. באתר מוזיאון ישראל נכתב: "צלמית נדירה זו של אלת פריון כנענית מתארת את גוף האלה מבפנים ומבחוץ בו-זמנית ברגע שהיא מכינה עצמה ללידת תאומים. התאומים-העוברים שברחמה אוחזים בשדיה. הצלמית מייצגת אולי את האשרה, המכונה "קדשה" וגם "רחמי" – בעלת הרחם – שילדה על-פי המיתוס את צמד האלים שחר ושלם. על ירכי האלה נראים סמליה, העץ הקדוש ולצדו יעל. הצלמית הייתה בוודאי קמע ליולדת."
בצלמית זאת ניתן לראות את הסימן הנראה כמו האות אומגה היוונית המופיע בתסרוקת של האלה. אומגה - סמל האם הגדולה. מופיע ביצוגים ויזואליים במסופטמיה החל מ 3000 לפנה"ס ובאופן נפוץ יותר מן האלף השני לפנה"ס. באספה הכללית החמישים ותשע של המכון הארכאולוגי של אמריקה ב 1957, הם הגיעו למסקנה ש"...באהו או באבא, או גולה, אלת הלידה, החיים והריפוי. החוקרים קישרו את הסמל שלה לתפקידה, וסימן האומגה הוסבר כזוג רצועות של חיתול לתינוק או חבל הטבור".
סימן האומגה, אות האם הגדולה המופיע על צלמית קמע לידה מרבדים הוא תזכורת למרחב תרבותי משותף עם השפעות הדדיות שהתקיים במזרח הקדום.
צלמית האלה המשמשת כקמע לידה הן ביהודה והן בערים הכנעניות מכונה כאמור "רחמי" במקביל על פי כתבים אכדיים "רחם רבא" הוא הרחם של האלה. כפי שמפורט אצל יעקב קליין 2010, ואצל דבורה לדרמן דניאלי 2017.
הממצאים הארכאולוגיים מאזור יהודה מראים שלפחות חלק מהנשים השתמשו בקמע לידה עם דמותה של האלה. בנוסף, אם המילדות שרו ליולדת סוג כלשהו של שיר לידה, הרי שבכל מקרה שבו הופיעה בשיר המילה "רחם" או "רחמי" הייתה בכך התייחסות הן לגופה של היולדת והן לאלה הגדולה, אלת הרחם, המעניקה סיוע דרך קמע הלידה.
לקריאה נוספת

טַרְיָה פיליפ, "'מִלֵּדָה וּמִבֶּטֶן וּמֵהֵרָיוֹן (הושע ט, יא)' - מיילדוֹת בעולם המקרא", שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום יח (תשס"ח), עמ' 59–78 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
תמר קלינגר (קסלר), מעמדה הכלכלי של האישה במקרא בהשוואה למעמדה הכלכלי של האישה במצרים העתיקה, אוניברסיטת חיפה, 2007, עמ' 40–46
רותי רביצקי (עורכת), קוראות מבראשית, הוצאת ידיעות אחרונות, 1999, עמ' 335–351
אביבית שוויקי, מחזור החיים של האישה בתקופת המקרא (עבודת דוקטור, אוניברסיטת בר-אילן), תשע"ד, עמ' 241–242
Mercedes L. García Bachmann, Women at Work in the Deuteronomistic History (International Voices in Biblical Studies 4), Atlanta: Society of Biblical Literature, 2013, pp. 220-224
Victor H. Matthews, and Don C. Benjamin, Social World of Ancient Israel: 1250-587 BCE, Peabody, MA: Hendrickson Publishers, 1993, pp. 67-81
Tarja S. Philip, Menstruation and Childbirth in the Bible: Fertility and Impurity (Studies in Biblical Literature 88),  New York: Peter Lang, 2006, pp. 92-95 (מבוסס על עבודת הדוקטור של המחברת: טריה פיליפ, המחזור החודשי והלידה במקרא [האוניברסיטה העברית בירושלים], 2003)
H.B. White,"Midwife",A Dictionary of the Bible Dealing With Its Language and Contents,5 vols.,Edinburgh 1898,3 :pp 366-367
בריכת בנימין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מאגר מים 
 על שם:  בנימין אדמונד ג'יימס דה רוטשילד 
 מיקום:  זכרון יעקב 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1891
 תאריך פתיחה רשמי:  1891 
 
 קואורדינטות:  32°34′22″N 34°57′15″E﻿ / ﻿32.572743251039°N 34.954193222784°E﻿ / 32.572743251039; 34.954193222784
  (למפת הכרמל מוגדלת) בריכת בנימין(למפת הכרמל רגילה) בריכת בנימין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בריכת בנימין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בריכת בנימין
 
בריכת בנימין היא מאגר מים הנמצא במושבה זכרון יעקב. הבריכה נבנתה בשנת תרנ"א 1891, בימיו של מנהל המושבה, יעקב בן שימול, והיא נושאת את שמו של הברון אברהם בנימין אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. הבריכה הוכרזה כאתר לאומי.
היסטוריה

עד הקמת הבריכה הובילו תושבי המושבה מים מן המעיין, הסמוך ליקב, באמצעות חביות. ב-1891 הוקמו טחנת קמח ובית בד בסמוך למעיין ופעלו באנרגיית קיטור. מנוע הקיטור הראשון, שהספקו היה 12 כוח סוס, אפשר להעלות את המים במעלה ההר לבריכת בנימין. מעל הבריכה ניצבו שני מכלי נחושת גדולים בהם נאגרו המים, כך נוצר לחץ שאפשר זרימה מבריכת בנימין לברזיות שהותקנו ברחובות המושבה, ומאוחר יותר לבתי האיכרים. במשך השנים, ועם הגידול במספר התושבים, הוחלפו מנועי הקיטור מספר פעמים במנועים בעלי הספקים גדולים יותר.
בחזית הבריכה קבועה כתובת בזו הלשון "ברכת בנימין למזכרת הנדיב אשר קם על נדיבות ויזל מבארו מים. ועל הברכה יזכרו לטוב צירו הנאמן השר אליהו שייד ופקידו עושה דברו הא'[דון] יעקב בן שמואל הי"ו". מתחת לכתובת היו שלוש ברזיות ושוקת שסיפקו מים לאנשים ולבהמות.
בגג הבריכה קיימת נקודת תצפית וממנה נשקף נוף של זכרון יעקב, שפיה, בת שלמה וממערב חוף הים והיישובים שלאורכו מחיפה בצפון ועד חדרה בדרום.
כיום משמשת הבריכה כאתר תיירות, ובמסגרת שימור אתרים נערך שיפוץ של הבריכה.
תחרות היופי לגמלים מאזיין-אל-איבל

מאזיין אל-איבל, הידוע גם כפסטיבל המלך עבד אל-עזיז, הוא תחרות יופי לגמלים שערכו בני שבט קחטאן שבערב הסעודית. הוא מתקיים באזור קווייעייה (ער') מדי שנה. בשנת 2007 השתתפו 250 בעלי גמלים, שהציגו בסך הכל יותר מ-1,500 גמלים. המשתתפים מגיעים מכל מדינות המפרץ למעט עומאן, ומכל מחוז בערב הסעודית, למעט אזור ההר הדרום-מערבי, שבו אין מגדלי גמלים. התחרות נוצרה כמחווה של כבוד לתפקידם של הגמלים בהיסטוריה הבדואית, וכן למטרת שימור זני גמלים גזעיים.
ארבעה זני גמלים משתתפים במופע: המג'אהים, שהוא שחור; המע'אתיר, שהוא לבן; השיעל, שצבעו חום כהה; והגופרית, שצבעו בז' וכתפיו שחורות. הגמלים נדרשים לבדיקות בריאות מקיפות וקפדניות, ורופאים וטרינריים נוכחים באירוע. האירוע נתמך על ידי המלך ועל ידי סולטן, נסיך הכתר.
פרסים מוענקים לגמלים היפים ביותר בארבע קטגוריות, בהתאם למספר הגמלים שהביא הבעלים: קבוצות של 100, 50, 10, וגמלים בודדים. יופיו של הגמל מבוסס על הקריטריונים הבאים: גודל ראשו, האם שפתיו מכסות את שיניו, אורך צווארו, רמת העיגול של הדבשת שלו; האם הוא בעל עיניים גדולות וריסים ארוכים; האף צריך להיות ארוך ולצנוח למטה, האוזניים צריכות להיות זקופות לאחור, הדבשת צריכה להיות גבוהה, וממוקמת מעט לאחור. הגמל היפה ביותר נקרא "ביירַק" (Bayraq), ומחירו יכול להגיע ל־3 מיליון דולר אמריקאי. ככלל, הגמלים הזוכים עשויים להימכר במחירים העולים על מיליון ריאל. בשנת 2007, סך כל הפרסים שהוענקו לזוכים כללו 10 מיליון ריאל וכן 72 רכבי ספורט. חלק מהפסטיבל מוקדש לסחר בגמלים, שבו מיליוני דולרים מחליפים ידיים מדי יום.
ביקורת נגד התחרות הושמעה מפי חברי בתי ספר מוסלמיים מחמירים, אשר הגדירו את המופעים כמרושעים, והצהירו כי המשתתפים צריכים לשאוף לגאולת האל. בנוסף, חלק ממגדלי הגמלים מסרבים להשתתף בתחרות, בטענה כי היא הפכה לממוסחרת מדי לאחר שהחלו להיכנס אליה אנשי עסקים עשירים, שאין להם עניין אמיתי בשימור הגזעים, והם מתעניינים אך ורק בתהילה.
במהלך הפסטיבל מתקיימים גם ריקודים, סעודות ומסיבות, כמו גם מופעי גמלים לבני נוער.
תחרות דומה המתקיימת באבו דאבי היא פסטיבל אל-דאפרה, המעניק גם פרסים למיטב הנאקות החולבות, ומארח גם מרוצי גמלים. פסטיבל זה מתמקד בגמלים מקומיים המכונים אסאייל, וכן בגמלים כהי עור המכונים מג'אהים. הפסטיבל כולל גם ציד באמצעות בזים, מרוצי סוסי סלוקי וסוסים ערבים, ותחרויות אריזת תמרים.