stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקלה (עיר)
היסטוריה

מקלה נוסדה במאה ה-13. אף על פי כן, החלה תקופת השגשוג של העיר רק במאה ה-18, לאחר שהוכתר יוהנס הרביעי לקיסר אתיופיה. יוהנס הרביעי בחר את מקלה כמקום מושבו העיקרי ובנה את ארמונו בעיר ב-1880. הארמון נשאר שלם וכיום משמש כמוזיאון, בו מוצגים המיטה המלכותית, שמלה טקסית, רובים ושלל אוספים יקרי ערך.
ציוני דרך ראויים לציון אחרים כוללים את הכנסיות מקלה באט מאנגיסט, מקלה ייאסאס באט קריסטיאן, מקלה מאריאם באט קריסטיאן, מקלה סאלאסי באט קריסטייאן ומקלה תקלה היימנות באט קריסטיאן.
בזמן הרעב של 1984 נודעה מקלה לשמצה בשל "מחנות הרעב" הפזורים סביבה.
מאז הפלת החונטה הצבאית האתיופית גדלה העיר והפכה לאחד המרכזיים הכלכליים הראשיים באתיופיה. נמל תעופה בינלאומי חדש, על שם אלולה אבא נגה נפתח לאחרונה. במאי 2000 נוסדה אוניברסיטת מקלה על ידי איחודם של המכללה לעסקים במקלה והמכללה האוניברסיטאית של מקלה.
ב-5 ביוני 1998, בזמן מלחמת אתיופיה-אריתריאה, הפציץ חיל האוויר של אריתריאה את בית הספר אידאר שבמקלה. במקום הוקמה מצבת זיכרון להנצחת האירוע.
ערים תאומות

ישראל רמלה, ישראל (מ־2013)
מקבילון

מקבילון שפאותיו מקביליות
בגאומטריה של המרחב, מקבילון הוא פאון תלת-ממדי בן שש פאות, שכולן מקביליות. הפאות מסודרות בשלושה זוגות, כאשר הפאות השייכות לאותו זוג מקבילות וחופפות אחת את רעותה. למקבילון יש 8 קודקודים ו-12 מקצועות. הפאות המקבילות מאפשרות לרצף את המרחב בעותקים חופפים של אותו מקבילון.
תיבה, מעוינון או קובייה הם מקרים פרטיים של מקבילון, שבו כל המקביליות הן מלבנים, מעוינים או ריבועים בהתאמה.
מקבילונים אפשר לקבל מעיוות הצלעות של קובייה, העשוי לשנות את אורכן והזוויות ביניהן (תוך שמירה על יחס ההקבלה בין צלעות מקבילות). מבחינה פורמלית, עיוות כזה מתקבל מהפעלת העתקה ליניארית של המרחב האוקלידי התלת-ממדי, על קובייה שאורך צלעותיה 1; נפח המקבילון שווה לדטרמיננטה של ההעתקה.
נפח המקבילון שווה גם לשטח הבסיס שלו כפול הגובה. כל אחת מפאות המקבילון יכולה להילקח כבסיס, והגובה הוא אורך האנך מהבסיס לפאה שמולו.
חבורת הסימטריה ומקבילונים מיוחדים

למקבילון כללי אין סימטריות לא טריוויאליות. לעומת זאת, לקובייה, שהיא מקבילון שפאותיו ריבועים, יש חבורת סימטריות בת 24 איברים. התכולה המדויקת של חבורת הסימטריה משרה תכונות גאומטריות שונות על המקבילון, ולכן מקובל למיין את המקבילונים למשפחות לפי המבנה של חבורה זו. ישנן שבע משפחות:
קובייה, הסימטרית ביותר, עם 24 סימטריות.
תיבה ריבועית (תיבה שלה זוג פאות מקבילות שצורתן ריבועית) - 8 סימטריות.
תיבה שאינה ריבועית - 4 סימטריות (חבורת הארבעה של קליין).
מעוינון (רומבוהדרון) משוכלל, שהוא מקבילון שכל פאותיו מעוינים חופפים (ואינו קובייה) - 6 סימטריות.
מנסרה מעוינית ישרה, שהיא מקבילון עם ארבע פאות מלבניות ובסיסה מעוין - 4 סימטריות (חבורת הארבעה של קליין).
מקבילון בעל פאה מעוינת, שאלכסונה מונח מתחת לצלע שמחוץ לפאה - 2 סימטריות (עם ציר קבוע).
מנסרה מקבילונית ישרה, שהיא מקבילון עם ארבע פאות מלבניות ובסיסה מקבילית - 2 סימטריות (ללא ציר קבוע).
מקבילון ללא התכונות המיוחדות שנמנו לעיל - סימטריה יחידה.
מיון המקבילונים למשפחות

אם מזיזים את מרכז המסה של המקבילון לנקודת הראשית של המרחב, קודקודיו תופסים את שמונה הנקודות  \ \pm {\vec {a}}\pm {\vec {b}}\pm {\vec {c}}, כאשר  \ 2{\vec {a}},2{\vec {b}},2{\vec {c}} הם וקטורי הצלעות של המקבילון. במקבילון כללי, יש לכל זוג קודקודים מנוגדים מרחק אחר מן הראשית, ולכן חייבת כל סימטריה להעביר קודקוד לעצמו, או אל הקודקוד המנוגד לו. האפשרות הראשונה לא תיתכן, משום שאז תוכרח הסימטריה להחליף את שלושת הקודקודים הסמוכים בינם לבין עצמם, אך אורכי הצלעות (עשויים להיות) שונים זה מזה. גם האפשרות השנייה לא תיתכן, משום שמבני הזויות המרחביות בשני קודקודים מנוגדים מהווים שיקוף זה של זה, כמו האגודל, האצבע והאמה של יד ימין לעומת אלו של יד שמאל. מסיבות אלה, חבורת הסימטריות המרחביות של מקבילון כללי היא טריוויאלית (וכוללת את הפעולה 'אל תעשה דבר', ותו לא).
למקבילונים בעלי תכונות מיוחדות יכולות להיות סימטריות נוספות. המקרה הקיצוני הוא זה של הקובייה, שיש לה 24 סימטריות: כאשר בוחרים קודקוד, יש שמונה קודקודים אליהם אפשר להעביר אותו, ולאחר בחירת המטרה אפשר לבחור אחת משלוש דרכים לסובב את הקובייה במקומה. חבורת הסימטריות של הקובייה היא החבורה הסימטרית מסדר 4, שאותה אפשר לראות כאילו היא פועלת על ארבעת האלכסונים הראשיים. בכל אלכסון יש עדיין צורך לקבוע את הכיוון - אך בפועל מתברר שמקומותיהם של ארבעת האלכסונים מכתיבים באופן חד משמעי גם את הכיוונים של כל אחד מהם, ואת מצבה של הקובייה כולה.
חבורת הסימטריות של כל מקבילון מוכרחה להעביר אלכסונים ראשיים לאלכסונים ראשיים. משום כך, חבורת הסימטריות היא תמיד תת חבורה של החבורה הסימטרית  \ S_{4}, והסימטריות מטילות אילוצים שונים על צלעות המקבילון וזוויותיו. תת-החבורות מופיעות בתרשים משמאל, אלא שכמה מהן אינן יכולות להיות חבורות סימטריה של מקבילונים, מסיבות שונות.
מיון המקבילונים למשפחות > חבורת סימטריות טרנזיטיבית

נניח שחבורת הסימטריה של מקבילון היא טרנזיטיבית בפעולתה על ארבעת האלכסונים (בתרשים, אלה החבורות  \ C_{4},K_{4},D_{4},A_{4},S_{4}). במקרה כזה מוכרחים האלכסונים להיות שווי-אורך, וכך נמצאים כל קודקודי המקבילון במרחק שווה ממפגש האלכסונים (שהוא מרכז המסה של המקבילון), כלומר, קודקודי המקבילון מצויים על כדור (שמרכזו במרכז המסה). מכיוון שמישור העובר דרך כדור חותך ממנו מעגל, נובע מכאן שכל הפאות חסומות במעגל - וכל מקבילית כזו היא מלבן.
מכאן שמקבילון בעל חבורת סימטריה טרנזיטיבית מוכרח להיות תיבה. תיבה אפשר לסובב מחצית הסיבוב סביב כל אחד משלושה הצירים המאונכים לפאות - ולכן חבורת הסימטריה שלה מכילה את חבורת הארבעה של קליין,  \ K_{4}; כך נשארו ארבע אפשרויות:  \ K_{4} (מסדר 4), החבורה הדיהדרלית  \ D_{4} (מסדר 8), חבורת התמורות הזוגיות  \ A_{4}, והחבורה  \ S_{4} כולה. המקרה השלישי נפסל, משום שעל-פי הסעיף הבא, קיומה של סימטריה מסדר 3 מחייב את התיבה להיות קובייה.
חבורת הסימטריות של הקובייה היא  \ S_{4}, מסדר 24.
חבורת הסימטריות של תיבה ריבועית (זוג פאות מקבילות הן ריבועים) היא  \ D_{4}, מסדר 8.
חבורת הסימטריות של תיבה שאינה ריבועית היא  \ K_{4}, מסדר 4.
מיון המקבילונים למשפחות > חבורת סימטריות עם איבר מסדר 3

בכל פעולה מסדר 3 על ארבעה עצמים, אחד מהם נשאר במקומו, בעוד שהאחרים מוחלפים במעגל. במקבילון עם סימטריה כזו, נשאר אחד האלכסונים הראשיים במקומו, ושלושת האחרים מוחלפים. בפעולה שסדרה אי-זוגי, מוכרחים גם שני הקודקודים שעל האלכסון הקבוע להישאר במקומם, ולכן הפעולה מסובבת את המקבילון סביב אותו אלכסון. פעולה כזו מחליפה באופן מעגלי שלושה קודקודים שכנים, ולכן אורכי הצלעות המתאימים צריכים להיות שווים, וכל פאות המקבילון הן מעוינים. גם הזויות מוחלפות זו בזו, ולכן המעוינים כולם חופפים.
אורכו של האלכסון הקבוע בפעולת הסיבוב שונה מזה של שלושת האחרים (השוים זה לזה באורכם), והוא עשוי להיות ארוך מהם (כאשר המעוינים נפגשים באחד הקודקודים בזוויותיהם החדות), או קצר מהם (כאשר המעוינים נפגשים בזוויותיהם הקהות); האלכסונים אינם יכולים להיות שוים באורכם, אלא אם המקבילון הוא קובייה.
במקבילון שכל פאותיו מעוינים אפשר לבצע גם פעולה מסדר 2, ההופכת את האלכסון השונה ועוד אלכסון אחד, ומחליפה בין האלכסונים הנותרים. יחד יש לו שש סימטריות:
מיון המקבילונים למשפחות > סימטריות מסדר 2

לפי מיון תת-החבורות של  \ S_{4}, נותרו ארבע חבורות אפשריות: חילוף בודד של שני אלכסונים (החבורה המסומנת ב-  \ C_{2} בימין התרשים); מכפלה של שני חילופים (החבורה המסומנת ב-  \ C_{2} בשמאל התרשים); חבורה הכוללת שני חילופים ומכפלתם (וביחד ארבעה איברים,  \ C_{2}\times C_{2}, כלומר חבורת הארבעה של קליין); והחבורה הטריוויאלית.
חילוף של שני אלכסונים המותיר שני אלכסונים אחרים במקומם, אפשרי רק כאשר שתי צלעות בעלות קודקוד משותף הן שוות-אורך (כך שהפאה שהן מגדירות היא מעוין), והזויות בין הצלע השלישית באותו קודקוד לבין שתי הצלעות הראשונות, שוות זו לזו. במקרה זה ניתן להחליף בין שני האלכסונים האחרים, רק אם הצלע השלישית מאונכת לפאה כולה, וכך מתקבלות שתי חבורות הסימטריה:
חילוף בו-זמני של שני זוגות אלכסונים מותיר את הכיוון של צלע אחת במקומה, והופך את כיווני שתי הצלעות האחרות. פעולה זו אפשרית רק אם הזווית בין הצלע הנותרת והצלעות המתהפכות היא ישרה; ואז יש למקבילון ארבע פאות מלבניות.
דיאגרמה של תת-החבורות של החבורה הסימטרית  \ S_{4} - עותק אחד מכל מחלקת צמידות של תת-חבורות.
מנהרת אחמד חמדי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנהרת כביש, תעלה תת ימית 
 על שם:  אחמד חמדי 
 מיקום:  דרום סיני 
 מדינה:  מצרים 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1981
 תאריך פתיחה רשמי:  1981 
 מידות
 אורך:  1,640 מ' 
 קואורדינטות:  30°05′33″N 32°34′16″E﻿ / ﻿30.0925°N 32.5711°E﻿ / 30.0925; 32.5711
  (למפת סיני מוגדלת) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףמנהרת אחמד חמדי(למפת סיני רגילה) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףמנהרת אחמד חמדי
 
מנהרת אחמד חמדי (בערבית: نفق الشهيد أحمد حمدي) היא מנהרה לכלי רכב, הנמצאת מתחת לתעלת סואץ ומחברת את חצי האי סיני לעיר סואץ. אורך המנהרה הוא 1.64 קילומטר. המנהרה נקראת על שם אחמד חמדי (אנ'), מהנדס מצרי וגנרל שנהרג באחד מקרבות מלחמת יום הכיפורים.
המנהרה הייתה חלק מפרויקט משמעותי לפיתוח האזורים המקיפים את תעלת סואץ בפרט, ולפיתוח חצי האי סיני בכלל. פרויקטים נוספים ודומים, כגון גשר תעלת סואץ, גשר פירדאן ובניית מעבר קו החשמל העליון של תעלת סואץ נועדו אף הם לפתח וליישב את המקום.
היסטוריה

המנהרה נפתחה בנובמבר 1981. ב-1992 העניקת ממשלת יפן סיוע לפרויקט במסגרתו שופצה המנהרה, לאחר שאותרו נזילות מים באחת מהמנהרות.
הערות שוליים

↑  Cory, William (7 ביולי 2010). Fans and Ventilation: A Practical Guide. Elsevier. p. 18. ISBN 9780080531588. נבדק ב-19 בנובמבר 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Rehabilitation of the Ahmed Hamdi Tunnel under the Suez Canal". Nippon Civic Consulting. נבדק ב-19 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
מפקדת הגנת החופים (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל המטה הכללי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 באפריל 1916 – 1 בנובמבר 1918 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
מפקדת הגנת החופים הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה, והגנה על חופי גרמניה מפני פלישה של מדינות ההסכמה.
היסטוריה

ב-15 באפריל 1916 הוקמה מפקדת הגנת החופים, בפיקודו של גנרל לודוויג פון פלקנהאוזן. הארמייה הגנה על חופי צפון גרמניה, מפני פלישה אפשרית דרך הים הצפוני, הים הבלטי, ודנמרק, ובהמשך אף הגנה על פלישה מכיוון הולנד. ב-29 באוגוסט 1916 מונה פון פלקנהאוזן למפקד הארמייה השישית, ובמקומו מונה גנרל יוזיאס פון הרינגן. ב-18 בספטמבר 1918 פרש גנרל פון הרינגן מתפקידו, וב-1 בנובמבר 1918, פורקה המפקדה.
מפקדים

לודוויג פון פלקנהאוזן (15 באפריל 1916 - 29 באוגוסט 1916)
יוזיאס פון הרינגן (29 באוגוסט 1916 - 1 בנובמבר 1918)
ראו גם

החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
נאג'י ג'מיל

| --- | --- |
 השתייכות:  סוריה סוריה
 תקופת הפעילות:  1950–1978 (כ־28 שנים)
 דרגה:   לואא'
 תפקידים בשירות
 מפקד חיל האוויר הסורי (1970–1978)  סגן שר הביטחון  ראש מועצת הביטחון הלאומי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת יום הכיפורים
 
נאג'י ג'מיל היה מפקד חיל האוויר הסורי במהלך מלחמת יום הכיפורים, בהמשך היה גם סגן שר הביטחון וראש מועצת הביטחון לאומי עד לשנת 1978 כאשר פוטר מתפקידיו על ידי חאפז אל-אסד כחלק משמירה על יציבות השלטון שלו. ג'מיל השתתף בקורס טיס לצד אל-אסד, אותו החליף בתפקיד מפקד חיל האוויר כאשר זה עלה לשלטון בשנת 1970.
ג'מיל היה מהתומכים של אל-אסד במהלך מהפכת התיקונים בסוריה בשנת 1970. בתמורה קיבל את הפיקוד על חיל האוויר. מלבד הפיקוד במהלך מלחמת יום הכיפורים, היה ג'מיל בתפקיד ביטחוני גבוה גם במהלך המעורבות הסורית בלבנון, שם עמד בראש צוות לניהול מגעים בין הפלגים במהלך מלחמת האזרחים שם.
הערות שוליים

↑  משום שהיה במחזור קורס הטיס של חאפז אל-אסד, מוערך כי התחיל את שירותו באותה שנה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מנוצ'הר מותכי

מנוצ'הר מותכי בפורום הכלכלי העולמי ב-2008‏ בדאבוס, שווייץ
מנוצ'הר מותכי (בפרסית: منوچهر متکی, תעתיק מדויק: מנוצ'הר מתכי; נולד ב-12 במאי 1953 בבנדר גז) היה שר החוץ האיראני בשנים 2005–2010. הוא מונה על ידי הנשיא מחמוד אחמדינז'אד לתפקיד למרות שבמהלך הבחירות לנשיאות איראן ב-2005 היה מנהל מסע הבחירות של עלי לאריג'אני, מועמד המחנה השמרני הפרגמטי.
ביוגרפיה

מותכי גדל ולמד בבנדר גז. לאחר שסיים את לימודיו התגייס לצבא והצטרף לתוכנית לחינוך הציבור שנערכה על ידי הממשלה. הוא הגיע למחוז ח'וראסאן, הקים שם בית ספר לעניים ולימד בו. לאחר שירותו הצבאי החליט לצאת לחו"ל לחוויה ולימוד. היות שהודו שימשה יעד פופולרי לצעירים איראנים, נסע מותכי להודו; היה זה מספר שנים לפני המהפכה האיראנית.
לאחר המהפכה נבחר למג'לס (הפרלמנט האיראני) על ידי תושבי עירו והערים הסמוכות. הוא שימש כיושב ראש הוועדה לביטחון לאומי ולמדיניות החוץ. בהמשך השנים כיהן בתפקידים שונים במשרד החוץ, בהם ראש הלשכה המדינית של משרד החוץ (1984), שגריר איראן בטורקיה (1985), המזכ"ל לענייני אירופה המערבית (1989), סגן שר החוץ (1989), שגריר איראן ביפן (1994), יועץ שר החוץ (1999), סגן יו"ר ארגון התרבות והתקשורת האסלאמית העולמית (2001) וראש ועדת יחסי החוץ של המג'לס לביטחון לאומי ומדיניות החוץ.
לאחר 24 שנים במשרד החוץ מונה על ידי הנשיא אחמדינז'אד לשר החוץ. בדצמבר 2010 הוא פוטר על ידי הנשיא, ובמקומו מונה עלי אכבר סאלחי.
מותכי בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת טהראן ותואר ראשון מאוניברסיטת בנגאלור בהודו.
מנהרת גריניץ'

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנהרה להולכי רגל 
 מיקום:  טאוור האמלטס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מפעיל:  Greenwich London Borough Council 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1899
 תאריך פתיחה רשמי:  4 באוגוסט 1902 
 עלות:  127,000 לירה שטרלינג (נכון ל־1902) 
 אדריכל:  אלכסנדר ביני 
 מידות
 אורך:  370.9 מ' 
 קואורדינטות:  51°29′00″N 0°00′37″W﻿ / ﻿51.4833°N 0.0102°W﻿ / 51.4833; -0.0102
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמנהרת גריניץ'(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמנהרת גריניץ'(למפת הרובע המלכותי של גריניץ' רגילה) מנהרת גריניץ'(למפת הרובע המלכותי של גריניץ' מוגדלת) מנהרת גריניץ'
 
הכניסה מצד גריניץ'. בימין התמונה ניתן לראות את הכניסה מצד טאוור המלטס.
מנהרת הולכי הרגל גריניץ' (באנגלית: Greenwich foot tunnel) היא מנהרה להולכי רגל, העוברת מתחת נהר התמזה במזרח לונדון. המנהרה מקשרת בין רובע טאוור המלטס שבגדה הצפונית של הנהר לבין רובע גריניץ' שבגדתו הדרומית. המנהרה תוכננה על ידי המהנדס סר אלכסנדר ביני עבור מועצת העיר לונדון, והוקמה על ידי החברה הקבלנית ג'ון קוצ'ריין ושות' (John Cochrane & Co).
עבודות הבנייה החלו ביוני 1899 והמנהרה נפתחה לציבור ב-4 באוגוסט 1902.
המנהרה החליפה מעבורת שעברה במקום זה, ונועדה לאפשר לעובדים המתגוררים בגדה הדרומית של התמזה להגיע למקום עבודתם במספנות וברציפים שהיו ממוקמות באייל אוף דוגס (אי הכלבים).
הכניסות למנהרה מצויות בשני מבנים שבראשם כיפה עשויה זכוכית, בהם המעליות המובילות למנהרה. המעליות הותקנו בשנת 1904 ושופצו בשנת 1992. נוסף על המעליות ניתן לרדת בגרמי מדרגות ספירליים, המאפשרים להגיע אל המנהרה, שאורכה 370 מטרים (1,217 רגלים) ורוחבה 3 מטרים (9 רגלים). המנהרה בנויה קשתות של ברזל יצוק שחוברו ביניהן בבטון. פנים המנהרה צופה ב-200,000 לבנים מזוגגות. חלקה הצפוני של המנהרה נפגע בהפצצות הלופטוופה במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה, ושם אפשר לראות אותה מחוזקת עם בטנת בטון ופלדה עבה.
עבודות שיפוץ להתקנת מעליות חדשות ושיפור הניקוז החלו בשנת 2009 והושלמו בשנת 2014.
המנהרה מקשרת בין אזור גריניץ' בו נמצאת הקאטי סארק ופארק גני איילנד.
המנהרה פתוחה 24 שעות ביממה, אולם המעליות פעילות רק בשעות השיא.
לקריאה נוספת

פיטר אקרויד, London Under, הוצאת וינטז', לונדון, 2011.
הערות שוליים

↑  Atlas Obscura, Greenwich Foot Tunnel
| טאוור האמלטס |
| --- | --- | --- |
| שכונות | אולד פורד • אייל אוף דוגס • בואו • בלקוול • ברומלי שליד בואו • בת'נל גרין • וופינג • וייטצ'אפל • ליימהאוס • מייל אנד • מילוול • פופלאר • רטקליף • סטפני • שיידוול • ספיטלפילדס |  |
| אתרים בעלי חשיבות | מצודת לונדון • רציפי סנט קת'רין • מוזיאון הילדות • מוזיאון בדוקלנדס |  |
| שווקים | פטיקוט ליין • בריקליין • שוק ספיטלפילדס הישן • שוק ספיטלפילדס החדש |  |
| ראו גם | אתרים נוספים בטאוור האמלטס |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| מעלה הזרם: מנהרת DLR (רכבת קלה) מנהרת רות'רהית' (כלי רכב) | גשרים ומנהרות   החוצים את התמזה | מורד הזרם: מנהרת קו ג'ובילי (רכבת תחתית) |
הכיפה המזוגגת בצד גריניץ' של המנהרה. בקדמת התמונה ניתן לראות את הקאטי סארק.
מנוף - המרכז למידע יהודי

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 עובדים:  2 
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים) 
 www.manof.org.il
 
מנוף - המרכז למידע יהודי הוא עמותה להסברת העמדה החרדית. "מחלקת הפרסומים והמחקרים" של העמותה מפרסמת ניירות עבודה על היחס בין החברה החרדית והחילונית, ועל האקטיביזם שיפוטי של בית המשפט העליון שלו מתנגדת העמותה. העמותה עוסקת גם בגישור והידברות בין חרדים וחילונים.
מנהל העמותה הוא ד"ר דניאל נשיא.
יסוד העמותה

העמותה נוסדה על ידי שי (ישעיה) הורוויץ, דתי שיצא בשאלה ולאחר מכן חזר בתשובה. בתקופה שבה היה חילוני יזם את הקמת עמותת הל"ל. בתחילה נועדה עמותת מנוף להוות תשובה לארגוני הסברה חילונים כדעת אמת, ובהמשך התרחבה פעילותה להסברה בנושאים נוספים, בהם אקטואליה מזווית חרדית ותורה ומדע.
ספרים ופרסומים

"מחלקת הפרסומים והמחקרים" של מנוף הוציאה בין היתר את הפרסומים הבאים:
הרפורמים - התנועה הרפורמית בעולם ובישראל: עובדות ונתונים, תשנ"ח 1998
שי (ישעיה) הורוויץ, מילים מסוגלות לרצוח - ההסתה נגד הציבור החרדי בישראל 1985–1995, תשנ"ו 1995
צדיק ורע לו, תשס"ב 2002
הברית הנצחית, משמעות לימוד התורה, תש"ס
היהדות החרדית ובניין הארץ, תשס"א 2001
בג"ץ, (70 עמ'), תש"ס 2000
דו"ח מנוף: פעילות אלימה נגד חרדים, תש"ס 2000
פרות ההסתה, תשנ"ט
דפוסי החשיבה של החרדים, תשס"א 2001
השפעת הטלוויזיה, תש"ס 2000
כיסוי ראש לגבר, תשס"א 2001
מרדכי בן-ארי

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1920 טרנסילבניה, רומניה 
 פטירה:  4 בספטמבר 1994 (בגיל 73) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
קבר מרדכי בן - ארי בקריית שאול
מרדכי בן-ארי (10 בספטמבר 1920 – 4 בספטמבר 1994) היה מנכ"ל ויו"ר אל על, ולאחר מכן איש עסקים ויועץ בכיר בתחום התעופה האזרחית הבינלאומית.
ביוגרפיה

בן-ארי נולד כמרדכי ליבוביץ' בטרנסילבניה, רומניה, בשנת 1920, בנם של ד"ר יצחק-יהודה ואליזבט. בשנת 1940 עלה לארץ ישראל בגפו, ונמנה עם חברי "הגרעין הטרנסילבני" שהקים את קיבוץ מעגן בעמק הירדן. הוא בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים ובעל תואר שני בהיסטוריה, סוציולוגיה, פילוסופיה וסטטיסטיקה.
ביוגרפיה > בארגוני "ההגנה" ו"הבריחה"

בן-ארי הצטרף ל"הגנה" ושירת באזור ירושלים בשנים 1945-1943, בין השאר כסגן מפקד הקלט (מערך קליטת כוח אדם). בשנים 1945–1948 נמלט מהבריטים, והועבר במסגרת שירותו ב"הגנה" לגליל, שם היה קצין התכנון של נפת תל-חי. במסגרת תפקידו זה לקח חלק פעיל בתכנון של הגנת צפת, שעמדה בהצלחה בקרבות מלחמת העצמאות.
ערב הכרזת המדינה מונה על ידי שאול אביגור והנהגת מוסדות "ההגנה" ועלייה ב', למפקד "הבריחה" באוסטריה ומזרח אירופה, למעט ברית המועצות. בתפקידו זה שירת בין השנים 1950-1948. המשימה שהוטלה עליו הייתה לחלץ מספר רב ככל הניתן של פליטים יהודים מהונגריה, צ'כיה, רומניה, פולין ויוגוסלביה ולהעבירם אל מחוץ ל"מסך הברזל", על ידי הברחת הגבולות. אוסטריה ובירתה וינה, שבאותה עת נחלקו לארבעה אזורי שליטה בין בעלות הברית הכובשות (ברית המועצות, ארצות הברית, בריטניה וצרפת), היוו את מרכז הפעילות של ארגון "הבריחה". נתיב הברחת הפליטים היה דרך האזור הרוסי באוסטריה לווינה, ואז לחלק העיר הנתון לשליטת האמריקאים. משם נמשכו נתיבי הבריחה דרך גרמניה לנמלי צרפת, או דרך אזור הכיבוש הצרפתי והרי האלפים אל נמלי איטליה. משימה נוספת הייתה לסגור את כל מחנות העקורים באוסטריה, שהיוותה צומת מרכזי לתנועה ממזרח אירופה, ולדאוג להעלאת הפליטים לישראל על כל רכושם וציודם.
ביוגרפיה > אחרי הפרישה מאל על

עם פרישתו מאל על מונה בן-ארי על ידי נשיא יאט"א קנוט המרשלד (Knut Hammarskjold) לעמוד בראש הוועדה לפרויקטים מיוחדים בארגון. בין היתר נתנה הוועדה בראשותו שירותי ייעוץ מיוחדים לחברות תעופה ומדינות שונות בעולם ובכלל זה שירותי ייעוץ יסודיים ומתמשכים לממשלת קניה, בעיצוב מדיניות תעופה ובפיתוח חברת התעופה הלאומית שלה.
הוא גם שימש כיועץ מיוחד לתיירות ותעופה לנשיא מועדון הים התיכון (Club Med) ז'ילבר טריגנו, לחברי הנהלת המועדון, ולחברות תעופה שונות באירופה ובארצות הברית.
בן-ארי הקים יחד עם ד"ר לובה וולק ויהודה מרגלית, מפורשיה הבכירים של אל על, את הארגון שלא למטרות רווח ICAM ("מרכז בינלאומי למינהל בתעופה האווירית"), שחרת על דגלו הכשרה וקידום של מנהלים בתחום מקצועות התעופה האזרחית. הארגון זכה לתמיכת יאט"א ומשרד החוץ הישראלי, במסגרת פעולות סיוע למדינות מתפתחות.
יחד עם שותפים ייסד בן-ארי חברה שעסקה בפעילות בינלאומית בנושאי החכרה (leasing), ייעוץ ומימון של רכישת מטוסים, ושירותי ניהול בתחום התעופה. בסיס החברה היה בשאנון, אירלנד. בשנת 1981 היה בן-ארי בין מייסדי לשכת המסחר ישראל-אירלנד, ושימש כיו"ר שלה עד פטירתו. במהלך פעילותו עם גורמי תעופה וממשל אירים פעל בן-ארי מאחורי הקלעים, בשיתוף משרד החוץ, לכינון יחסים דיפלומטיים בין ישראל ואירלנד. היחסים מוסדו לבסוף בשנת 1994, ושגרירות אירלנד בישראל נפתחה בשנת 1996.
בן-ארי נפטר ב-4 בספטמבר 1994 ונקבר בבית העלמין בקריית שאול.
מחלת הכבד השומני

| --- | --- |

צילום מיקרוסקופ המראה כבד שומני כפי שנראה במחלת הכבד השומני הלא אלכוהולית
 תחום:  גסטרואנטרולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  175472 
 
מחלת הכבד השומני (נקראת גם סְטֶאַטוֹזִיס של הכבד, באנגלית: Fatty liver disease או Liver Steatosis או Steato Hepatitis) היא מצב רפואי בו עודף שומן מצטבר בכבד. לעיתים קרובות תסמיני המחלה מעטים או לא קיימים כלל. ולעיתים המחלה עלולה להיות מלווה בעייפות או כאבים בצד הימני העליון של הבטן. 
 סיבוכי המחלה עשויים לכלול שחמת, סרטן הכבד ודימום מדליות הוושט. המחלה מהווה היום את הסיבה השכיחה ביותר להפרעות בתפקודי כבד, וסיבה מובילה להשתלות כבד. נהוג להבחין בין מחלת הכבד השומני האלכוהולית (Alcoholic Steato Hepatitis = ASH, מצב בו שומן עודף מצטבר בכבד כתוצאה משימוש כבד באלכוהול) לבין מחלת הכבד השומני שאינה נובעת מצריכת אלכוהול (Non ASH = NASH), בה הצטברות השומן נגרמת מסיבות אחרות.
פתולוגיה

בכבד שומני (אלכוהולי ולא אלכוהולי) מופיעים משקעי שומנים, בעיקר טריגליצרידים, ביותר ממחצית ההפטוציטים (תאי הכבד). אם משקעי השומנים נמצאים בפחות ממחצית אך ביותר מ-5% מהתאים, המצב מכונה 'ניוון שומני'. תגובה דלקתית עם התנפחות של ההפטוציטים נקראת סטאטוהפטיטיס (מיוונית עתיקה: סטאטו στέατος (stéatos) = שומן + הפר ἧπᾰρ (hêpar) = כבד + יטיס ῖτις (-îtis) = דלקת).
ארבע תהליכים עשויים לגרום לכבד שומני:
1. ספיגה מוגברת של חומצות שומן חופשיות דרך וריד השער (ממזון או שומן גוף).
2. סינתזה מוגברת של חומצות שומן חופשיות בכבד (מגלוקוז או אצטט).
3. ירידה בחמצון β של חומצות שומן חופשיות.
4. ירידה בסינתזה או הפרשה של ליפופרוטאין בצפיפות נמוכה מאוד (VLDL) - המסלול לסילוק שומנים מהכבד.
בתחילת הדרך בתאי הכבד נמצאת שלפוחית שומן קטנות (ליפוזום) סביב הגרעין, שינוי זה נקרא שינוי שומני מיקרוסקולרי. בשלב זה, תאי הכבד מתמלאים בטיפות שומן מרובות שאינן משנות את מיקום הגרעין הממוקם במרכז. בשלבים המאוחרים יותר שלפוחיות השומן גדלות, ודוחפות את הגרעין לפריפריה של התא, ומעניקות מראה טבעתי לתא, שינוי זה נקרא שינוי שומני מקרוסקולי. שלפוחיות גדולות עשויות להתגבש ולהפיק ציסטות שומניות, שהן נגעים בלתי הפיכים. ליקויים בחילוף החומרים של חומצות שומן אחראיים לתחילת התפתחות מחלת הכבד השומני, אשר עשויים לנבוע מחוסר איזון בצריכת האנרגיה ושריפתה. וכתוצאה מכך להגיע למצב אחסון של ליפידים או להגיע למצב של עמידות היקפית לאינסולין, ובכך להגיע למצב בו הובלת חומצות שומן לכבד מתבצעות בקצב מוגבר. פגיעה או עיכוב בקולטנים השולטים באנזימים האחראים על חמצון וסינתזה של חומצות שמן גם כן עלולה לתרום להצטברות שומן. בנוסף ידוע כי אלכוהוליזם פוגע במיטוכונדריה ובמבנים תאיים אחרים, ופוגע עוד יותר במנגנון האנרגיה התאית. כבד שומני חמור מלווה לעיתים בדלקת והחלמה ממנו תלויה בחומרת הגורם המסית. עם זאת, היקף התגובה הדלקתית משתנה מאוד ולא תמיד תואם למידת הצטברות השומן. והופעת הדלקת עשויים לייצג שלבים רצופים בהתקדמות מחלת הכבד השומני. מחלת כבד עם דלקת נרחבת ודרגה גבוהה של הצטברות שומן מתקדמת לרוב לצורות חמורות יותר של המחלה. מוות בתאי הכבד ותגובות דלקתיות מביאים להפעלה של תאי פלטה בכבד, הממלאים תפקיד מרכזי בלייפת הכבד.
גורמי סיכון

מחלת הכבד שומני קשורה לרוב לתסמונת מטבולית (סוכרת, יתר לחץ דם, השמנת יתר והפרעה בשומני הדם), אך יכולה להיגרם גם כתוצאה מסיבות נוספות.
גורמי סיכון > אלכוהול

אלכוהוליזם הוא אחד הגורמים לכבד שומני, וזאת כתוצאה מיצור של מטבוליטים רעילים, כמו אלדהידים במהלך חילוף החומרים של האלכוהול בכבד. תופעה זו נפוצה לרוב באלכוהוליזם כרוני.
גורמי סיכון > תרופות

אמיודארון (פרוקור), דילטיאזם (דילאטם), תרופות נגד HIV, סטרואידים, טמוקסיפן, טטראציקלין, מתוטרקסט ועוד.
גורמי סיכון > השמנת יתר

השמנת יתר היא גורם הסיכון הנפוץ ביותר והמתועד ביותר בהקשר למחלת הכבד השומנית הלא אלכוהולית. למעשה, ספקטרום ההשמנה הנרחב, החל ממשקל עודף להשמנת יתר ולהשמנת יתר חולנית קשור גם הוא למחלת הכבד השומנית הלא אלכוהולית. בהקשר זה, רוב (95%) החולים עם השמנת יתר חולנית העוברים ניתוח בריאטרי יהיו עם מחלת הכבד השומני.
גורמי סיכון > סוכרת מסוג 2

קיימת שכיחות גבוהה של מחלת הכבד הלא אלכוהולית בקרב אנשים עם סוכרת מסוג 2. למעשה, מחקרים מסוימים העלו את ההערכה שכשליש עד שני שלישים מהחולים הסוכרתיים סובלים ממחלת הכבד השומני הלא אלכוהולית. כמו כן, חשוב לזכור את החשיבות של הקשר הדו-כיווני בין מחלת הכבד השומני הלא אלכוהולית ל- סוכרת מסוג 2. בהקשר זה, שתיהן יכולות להתפתח כמעט בו זמנית בחולה, ויש בלבול רב בין השכיחות של חולי מחלת הכבד השומני הלא אלכוהולית עם סוכרת מסוג 2 לבין השכיחות של חולי הסוכרת מסוג 2 עם מחלת הכבד השומני הלא אלכוהולית.
גורמי סיכון > דיסליפידמיה

מצב בו יש רמות גבוהות של טריגליצרידים ורמות ליפופרוטאין בצפיפות גבוהה בגוף, הוא גם מצב שכיח בקרב חולים עם מחלת הכבד השומני הלא אלכוהולית.
גורמי סיכון > תסמונת חידוש הזנה (Refeeding Syndrome)

סיבוכים מטבוליים וקליניים המתרחשים בעקבות הזנה מהירה ועודפת לאחר מצב הרעבה או צום ממושך. התסמונת מתרחשת 24–72 שעות לאחר תחילת ההזנה.