stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב נחמני
ביוגרפיה

נולד לרב שלמה נחמני בעיר מרקש שבמרוקו בשנת ה'תרל"ב (1871), בן למשפחה שלפי המסורת מיוחסת לרי"ף ולרמב"ן, ודרכם לדוד המלך. בצעירותו למד תורה אצל חכמי מרקש, בהם רבי דוד שלוש, אלעזר הלוי, רבי דוד סוויסא ורבי מרדכי אסבעוני.
כדי לא לבטל את זמנו, בהפסקות הצהריים היה נוהג להישאר בישיבה, ולא ללכת לביתו, כדי להמשיך ללמוד תורה. לשם כך היה מביא עמו לחם לארוחת הצהריים. באותה תקופה סופר עליו שזכה לגילוי אליהו.[דרוש מקור]
בשנת ה'תרמ"ח (1888), בגיל 17, נישא לרינה לבית רובאס. שמונה מילדיהם נפטרו בצעירותם, ושלושה שרדו - הרב לוי סעדיה, גבריאל ורבקה.
הרב נחמני עבד לפרנסתו כצורף תוך שילוב לימוד תורה. בהגיעו לגיל 50 עזב את עבודתו והתמסר ללימוד התורה ולכתיבת ספריו. הוא עמד במשך עשרות שנים בראש "חברת הזוהר" במרקש, שעסקה בלימוד ספר הזוהר וקבלה וערכה "תיקון כרת".
הלך לעולמו בט"ז בסיוון ה'תשט"ו (1955) ונקבר במרקש. במלאת 50 שנה לפטירתו, בט"ז בחשוון ה'תשס"ה (2005) הועלו עצמותיו לארץ ישראל ונקברו בהר המנוחות בירושלים.
על מצבתו נכתב:
ימי עברו קידש בכשר\ נחלת חבלו מנת נצחו יושר.
יראה ענוה קשר בקשר\ נצוצי ח"ן מזיק נפשו יאשר.
אחי אם ישאלוכם למי המצבה ומה היה עמל האיש ויגיעו\ ואמרתם האיש שלא דאג למעצבה ומיין התורה ממלא גביעו.
ומלאכתו כתוב ועשות חבורים כמה בב' תורות אשר מוחו יגל\ ומנוחתו הגות לאור נר ולנוגה החמה עד יום נוחו למטה לגל\ אישיותו תם ענו וירא כרצון הנשמה ועל לשונו דבה לא רגל.
שמו [הגאון החסיד המקובל האלוקי] כמוהר"ר יעקב (לבית) נחמני זצוק"ל אשר בן פ"ג פג לבו וישן\ אכן ותחי רוח יעקב ביום שני ט"ז לסיון התשט"ו ותדושן.
[ויבא יעקב ויטמן שנית פעיה"ק ירושלים חמדת עולם ט"ז למרחשון התשס"ה "ושבו בנים לגבולם"] תנצב"ה.
חיבוריו

הרב נחמני כתב ספרים רבים, שחלקם יצאו לאור לאחר מותו, וחלקם עדיין בכתב יד.
מבין ספריו:
'מעט דבש' - פירושים על התנ"ך.
'בית יעקב' - דרשות
'רוח יעקב' - דרשות
'לקח יעקב' - ביאור על מסכתות הש"ס
'טוב טעם' - על שולחן ערוך אורח חיים
'מעיין גנים' - חיבור על מאמר "פתח אליהו".
ראו גם

קהילת יהודי מרקש
רבי יעקב דהאן
רבי אברהם אביטבול
הערות שוליים

↑  הקדמה לספר מעט דבש, עמוד 1 ב'תולדות הגאון המחבר'. הובא גם בספר פעולת צדיק.
↑  פתיחה לספר לקח יעקב, עמוד 8
↑  בהקדמת ספרו כתבו שהיה תלמיד רבי נסים (ב)כייאט, וזהו שיבוש, שכן הקטע שבו כתוב שהוא תלמידו מועתק מספר בגדי אהרן פרץ[דרוש מקור].
↑  לקח יעקב ב'תולדות המחבר', עמוד ראשון; מעט דבש, עמוד 1.
↑  חכם יעקב נחמני, באתר "החכם היומי"
↑  לקח יעקב, עמוד 18
1 2  הוספה זו נוספה בארץ ישראל.
↑  נשמט בארץ ישראל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007392942805171  ISNI: 0000 0000 4446 0122  LCCN: no2006005606  VIAF: 61290775   WorldCat (עם VIAF): 61290775
הזחל הרעב וסיפורים נוספים

| --- | --- |
 מבוסס על:  הזחל הרעב
 בימוי:  איאן הראווי
 שחקנים ראשיים:  בריאן קאמינגס לינדה גארי
 מדבבים בעברית:  אריק עשת
 מוזיקה:  ג'וליאן נוט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  BMG STUDIOS Illuminated Films
 הקרנת בכורה:  1993
 משך הקרנה:  35 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 
הזחל הרעב וסיפורים נוספים (באנגלית: The Very Hungry Caterpillar and Other Stories) הוא סרט הנפשה אמריקאי לילדים, שמבוסס על הספר הזחל הרעב שכתב ואייר אריק קרל. הסרט הופץ לראשונה בשנת 1993, ובוים על ידי איאן הארווי. במקור הספר עובד לסרט והופק על ידי BMG STUDIOS. האנימציה נעשתה בידי חברת Illuminated Films. בשנת 1995 הקלטת הופצה על ידי וולט דיסני.
בישראל הסרט יצא בשנת 2001, בקריינותו של אריק עשת ובהפקת דיבוב של אולפני תומיתות. הסרט הופץ ב-קלטות וידאו על ידי קלסיקלטת ובהמשך יצא ב-DVD בפברואר 2003. בהמשך יצאה סדרה שמזכירה קצת את השם אבל קראו לה "הזחל הרעב וסיפורים אחרים" ושודרה בערוץ לולי.
תקציר העלילה

הסרט כולל חמישה סיפורים של הסופר אריק קרל: "הזחל הרעב", "אבא, תביא לי בבקשה את הירח", "צרצר שקט מאוד" ו"הזיקית המבולבלת" ובסוף הסרט ישנו כנר, שמנגן מוזיקה קסומה והתווים מתחילים לרחף באוויר ויוצרים תמונות. בסופו של השיר הכנר והעולם מלאים בצבעים.
הסיפורים בסרט

הזחל הרעב
אבא, תביא לי בבקשה את הירח
צרצר שקט מאוד
הזיקית המבולבלת
אני רואה שיר
דלקת הזיז הפטמתי

| --- | --- |
דלקת בזיז הפטמתי
דלקת בזיז הפטמתי
 תחום:  רפואת אף אוזן גרון 
 מיקום אנטומי:  אוזן תיכונה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  2056657 
 DiseasesDB:  22479
 MeSH:  D008417
 MedlinePlus:  001034
 סיווגים
 ICD-10:  H70
 ICD-11:  AB11.3 
 
דלקת הזיז הפטמתי (מסטואידיטיס, Mastoiditis) נגרמת כתוצאה מזיהום שמתפשט לזיז הפטמתי, שהוא חלק מעצם הרקה שבגולגולת הנמצא מאחורי האוזן.
דלקת הזיז הפטמתי נגרמת לרוב כתוצאה מזיהום חמור באוזן התיכונה שאינו מטופל. בעבר דלקת זו הייתה מהגורמים המובילים למוות אצל ילדים, אך עם התפתחות האנטיביוטיקה דלקת הזיז הפטמתי נעשתה נדירה במדינות המפותחות. ללא טיפול, הזיהום עלול להתפשט למבנים סמוכים וביניהם המוח, דבר הגורם לסיבוכים חמורים.
תסמינים

התסמינים והסימנים הנפוצים של דלקת בזיז הפטמתי כוללים כאב, רגישות ונפיחות באזור הזיז הפטמתי. נוסף על כך, לעיתים ישנו כאב באוזן ולפעמים אזור האוזן או אזור הזיז הפטמתי נעשה אדום. כמו כן החולה עלול לסבול מחום וכאבי ראש. פעוטות לרוב יסבלו מתסמינים שאינם ספציפיים כדוגמת חוסר תיאבון, שלשול ועצבנות או רגישות יתר. הפרשות מהאוזן מתרחשות במקרים חמורים יותר, ולרוב ניתן להבחין בהן עקב הפרשה חומה על הכרית לאחר השינה.
אבחון

האבחון של דלקת בזיז הפטמתי הוא קליני, ומבוסס על היסטוריה רפואית ובדיקה גופנית. בדיקות דימות מספקות מידע נוסף, כאשר השיטה המקובלת לאבחון היא באמצעות MRI. זאת מכיוון שסריקת MRI נותנת תמונה ברורה יותר לעומת סריקת CT למשל, ותמונה כזו מסייעת יותר בהערכת קרבת הנזק של הדלקת למח ולעצבי הפנים העוברים בסמוך לזיז הפטמתי. אם ישנן הפרשות, לעיתים קרובות הן יישלחו לתרבית כדי לאתר את החיידק, אך במקרים רבים תוצאת הבדיקה תהיה שלילית אם המטופל החל ליטול אנטיביוטיקה. ניתוח לצורך אבחון מבוצע רק כמוצא אחרון.
פתופיזיולוגיה

דלקת הזיז הפטמתי מתפתחת כתוצאה מהתפשטות חיידקים מהאוזן התיכונה אל תאי האוויר בזיז הפטמתי, שם הדלקת גורמת לנזק למבנים הגרמיים. ישנם הרבה חיידקים שונים העלולים לגרום להתפתחות הדלקת, גם ארובים וגם אנארוביים. ברוב המקרים הדלקת נגרמת על ידי כמה מיני חיידקים ולאו דווקא על ידי מין יחיד. המינים הנפוצים ביותר שנמצאו במקרים חמורים של הדלקת הם Streptococcus pneumoniae ו-Pseudomonas aeruginosa.
מניעה וטיפול

דלקת בזיז הפטמתי נגרמת כתוצאה מהתפשטות חיידקים שמקורם באוזן התיכונה. כאשר אדם שחולה בדלקת אוזניים מקבל טיפול מלא ומיידי, ברוב המקרים נטילת אנטיביוטיקה תרפא את הזיהום ובכך תמנע את התפשטות הדלקת אל הזיז הפטמתי. מסיבה זו, דלקת הזיז הפטמתי אינה שכיחה במדינות מפותחות. עם זאת, התפתחות חיידקים עמידים לאנטיביוטיקה מגדילה את הסיכוי שדלקת באוזן תחמיר ותתפשט אל הזיז הפטמתי.
הטיפול הראשוני בדלקת הוא אנטיביוטיקה כללית (broad-spectrum). לאחר שתוצאות בדיקת התרבית מתקבלות, אפשר להתאים את האנטיביוטיקה לחיידקים הספציפיים שזוהו. לפעמים יש צורך באנטיביוטיקה לטווח ארוך כדי להשמיד את הזיהום באופן מלא. אם המצב אינו משתפר לאחר זמן קצר אפשר לנתח, במקביל להמשך הטיפול באנטיביוטיקה. הניתוח הנפוץ ביותר במקרים אלה הוא מירינגטומי (Myringotomy), המוכר בשם "ניתוח כפתורים", שבו עושים חתך קטן בעור התוף ומכניסים לעור התף צינורית. מטרת הניתוח לנקז מוגלה מהאוזן התיכונה ולעזור לטפל בזיהום. לרוב הצינוריות יוצאות מעצמן לאחר תקופה של כמה שבועות עד חודשים, והחתך נרפא באופן טבעי. אם יש סיבוכים, או שהדלקת בזיז הפטמתי לא השתפרה על אף הטיפולים שהוזכרו לעיל, ייתכן שיש צורך בניתוח להסרת הזיז הפטמתי (mastoidocetomy) שבו מסירים חלק מהעצם ומנקזים את הזיהום.
פרוגנוזה

אפשר לרפא דלקת בזיז הפטמתי עם טיפול מיידי, וחשוב לדאוג לקבלת טיפול מוקדם ככל האפשר. עם זאת, לאנטיביוטיקה קשה לחדור את העצם ולהגיע אל תוך הזיז הפטמתי, לכן לא תמיד הזיהום נרפא בקלות ולפעמים הוא חוזר לאחר הטיפול. לדלקת בזיז הפטמתי יש הרבה סיבוכים אפשריים, כולם נובעים מהתפשטות הזיהום למבנים סמוכים ונזק שנגרם כתוצאה מכך. סביר שתהיה פגיעה בשמיעה, ואם הזיהום יגיע אל האוזן הפנימית האדם עלול לסבול צלצולים באוזן וכן מתחושת ורטיגו. אם הזיהום יגיע לעצב הפנים הוא יגרום לשיתוק בפנים, ועקב כך לחולשה או שיתוק של חלק משרירי ההבעה באחד מצידי הפנים. בנוסף תיתכן היווצרות מורסה (אבצס) במקומות הקרובים לדלקת, למשל מורסה בשריר עצם החזה, הבריח והזיז הפטמתי (sternocleidomastoid) המכונה "מורסה על שם בזולד". אם הזיהום יגיע אל המוח הוא עלול לגרום לסיבוכים חמורים כמו דלקת קרום המוח, מורסה בין הגולגולת לבין קרום המוח החיצוני, דלקת ורידית בקרום המוח או מורסה מוחית.
ראו גם

דלקת אוזניים
לקריאה נוספת

Durand, Marlene & Joseph, Michael. (2001). Infections of the Upper Respiratory Tract. In Eugene Braunwald, Anthony S. Fauci, Dennis L. Kasper, Stephen L. Hauser, Dan L. Longo, & J. Larry Jameson (Eds.), Harrison's Principles of Internal Medicine (15th Edition), p. 191. New York: McGraw-Hill
Cummings CW, Flint PW, Haughey BH, et al. Otolaryngology: Head & Neck Surgery. 4th ed. St Louis, Mo; Mosby; 2005:3019–3020.
Mastoiditis E Medicine
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Mastoiditis in Medical Encyclopedia
↑  Ear Infections – Treatment
1 2 3 4 5  Mastoiditis in Medscape
↑  What to Do About Ear Infections
1 2  Bakhos D, Trijolet JP, Morinière S, Pondaven S, Al Zahrani M, Lescanne E, "Conservative management of acute mastoiditis in children". April 2011, Arch Otolaryngol Head Neck Surg 137(4): 346-350
1 2  Brook I, "The role of anaerobic bacteria in acute and chronic mastoiditis". Anaerobe 11:252-7.
↑  Nussinovitch M, Yoeli R, Elishkevitz K, Varsano I, "Acute Mastoiditis in Children: Epidemiologic, Clinical, Microbiologic, and Therapeutic Aspects over Past Years". April 2004, Clin Pediatr (Phila) 43: 261–7.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Balantidium coli

| Balantidium coli |
| --- | --- |
 טרופוזואיט של B. coli במשטח צואה טרי. מסביב לטרופוזואיט ניתן להבחין בריסונים
מיון מדעי
על־ממלכה:: איקריוטיים
ממלכה:: Chromalveolata
על־מערכה:: Alveolate
מערכה:: Ciliophora (ריסניים)
מחלקה:: Litostomatea
סדרה:: Vestibuliferida
משפחה:: Balantiididae
סוג:: Balantidium
מין:: B. coli
שם מדעי
 Balantidium coli ‏Malmsten, 1857
Balantidium coli (בקיצור: B. coli, בתעתיק לעברית: בלנטידיום קולי) הוא פרוטוזואון טפילי וריסני השייך למשפחת ה-Balantiididae שגורם למחלת הבלנטידיאזיס (Balantidiasis) בפרימטים בכלל ובבני האדם בפרט. פרט ל-B. coli לא אותרו, נכון להיום (2013) טפילים נוספים ממערכת הריסניים (Ciliophora) אשר גורמים למחלות בבני האדם.
מורפולוגיה

B. coli נחשב לפרוטוזואון הגדול ביותר שמסוגל להדביק בני אדם ולו מורפולוגיה פשוטה יחסית בהשוואה לטפילים חד-תאיים אחרים. המורפולוגיה כוללת 2 שלבים: שלב הטרופוזואיט (Trophozoite) ושלב הציסטה (Cyst).
שלב הטרופוזואיט - טרופוזואיט הוא הצורה הבוגרת של טפיל B. coli בתוך גוף המאכסן. אורכו יכול לנוע בין 50-200μm ורוחבו בין 40-70μm. לטרופוזואיט צורה אליפטית עטופה בריסונים (Cilia) בעלת קצה מחודד. הריסונים הם אלה שמקנים לטרופוזואיט את היכולת לנוע. בקצה המחודד של הטרופוזואיט נמצא אברון הקרוי ציטוסטום (Cytostome). איבר זה מהווה מעין "פה" לטפיל, באמצעותו הוא מבצע פגוציטוזה של חיידקים וחומרי מזון המצויים במעיים (טפיל B. coli בוגר ניזון בעיקר מחיידקים הנמצאים במעיים של המאכסן).
פרט לכך מכיל הטרופוזואיט מספר אברונים בולטים נוספים:
2 גרעינים - גרעין גדול (Macronucleus) בעל צורת כליה וגרעין קטן (Micronucleus) בעל צורה עגולה אשר נמצא בסמוך לגרעין הגדול ולעיתים רבות מוסתר על ידו.
1-2 בועיות מתכווצות.
מספר בועיות עיכול שלעיתים תכופות יכילו חיידקים שהטפיל בלע בפגוציטוזה.
שלב הציסטה - הציסטה היא הצורה המדבקת של טפיל B. coli. בצורה זו שוהה הטפיל לרוב כשהוא נמצא מחוץ לגוף המאכסן או בתנאי סביבה עוינים. מבנה הציסטה הוא מבנה דו-שכבתי קשיח ועמיד בפני תנאי סביבה עוינים, דוגמת טמפרטורה ויובש. לציסטות של B. coli צורה מעוגלת בקוטר שיכול לנוע בין 40-60μm.
פרט לכך מכילה הציסטה מספר אברונים בולטים נוספים:
2 גרעינים - גרעין גדול (Macronucleus) בעל צורת כליה וגרעין קטן (Micronucleus) בעל צורה עגולה אשר נמצא בסמוך לגרעין הגדול. בהרבה מקרים לא ניתן להבחין כלל בגרעין הקטן.
1-2 בועיות מתכווצות - ניתן לראות רק בקרב הציסטות הצעירות.
דופן בעלת מבנה דו-שכבתי - בקרב הציסטות הצעירות ניתן להבחין בריסונים הנמצאים בין 2 שכבות הדופן.
הן הציסטות והן הטרופוזואיטים בעלי גוון חום-צהבהב-ירקרק.
הדבקה ומחזור חיים

טפיל ה-B. coli מועבר לבני האדם בצורה פקו-אוראלית לרוב על ידי חזירים המהווים חיית מאגר (Reservoir) לחד-תאים אלה (בחיות מאגר אין הטפילים גורמים לתחלואה האופיינית להדבקת המאכסן).
B. coli שוכן ומשגשג בקרב בני האדם, חזירים, מכרסמים ופרימטים בקצה המעי הדק, הקרוי המעי העקום (Ileum) ובחלק הקרוב ביותר לתוספתן במעי הגס, הקרוי המעי העיוור (Cecum). הטפיל אינו מועבר ישירות בין המינים (לדוגמה מחזיר לבן אדם) היות שהוא חייב לעבור תקופת הסתגלות למיקרופלורה הטבעית (הרכב אוכלוסיית חיידקי המעיים) של המאכסן החדש. אולם לכשעובר את תקופת ההסתגלות, גורם למחלת מעיים חריפה מאוד.
השלב הראשון במחזור חיי הטפיל מתאפיין בהטלת צואה (לרוב של חזירים) המכילה את הטרופוזואיטים והציסטות של הטפיל לתוך מקורות מים ו/או מזון צמחיים (גידולי שדה). לאחר שהצואה מתייבשת או מתמוססת במים עוברים הטרופוזואיטים שינוי מורפולוגי ונהפכים לציסטות, העמידות לתנאי הסביבה.
ההדבקה עצמה מתרחשת על ידי בליעת הציסטות בעקבות שתיית מים וצריכת מזון מזוהמים. הציסטות, העמידות לתנאי הסביבה, עוברות במערכת העיכול של המאכסן, שורדות את החומציות הגבוהה בקיבה ומגיעות למעי העקום שם עוברות שינוי מורפולוגי נוסף ונהפכות לטרופוזואיטים בוגרים. בשלב הבא נודדים הטרופוזואיטים, באמצעות הריסונים, אל עבר המעי הגס. במעי הגס הטפילים מתחילים להתרבות בתהליכי מיטוזה ואיזוגמיה (תהליך המתרחש במיקרואורגניזמים איקריוטיים הדומה במהותו לקוניוגציה שמתרחשת בחיידקים).
בחלק מן המקרים מפרישים הטרופוזואיטים אנזימים פרוטאוליטיים אשר באמצעותם הם קודחים ונוברים ברירית המעי הגס. דבר זה עלול לגרום פציעה, דימום וזיהום משני כתוצאה מחדירת חיידקי מעיים לכיבים. על מנת להשלים את מעגל ההדבקה חלק מהטרופוזואיטים עוברים שינוי מורפולוגי ונהפכים לציסטות המופרשות מתוך מערכת העיכול של המאכסן כצואה לסביבה.
פתוגנזה ואפידמיולוגיה

לאחר תקופת ההסתגלות למיקרופלורה הטבעית של המאכסן (תקופת ההסתגלות עלולה להמשך ממספר ימים עד למספר שבועות) גורם B. coli להתפתחות מחלת בלנטידיאזיס. בדומה למחלות טפיליות אחרות, דוגמת אמביאזיס (Amebiasis), הדבקות ב-B. coli עלולה להיות אסימפטומטית לחלוטין. אולם במרבית המקרים מתפתחת מחלת מעיים חריפה שתסמיניה הבולטים הם: כאבי בטן, בחילות, קוליטיס כיבית, איבוד משקל ושלשולים חריפים בתדירות גבוהה של כל 20 דקות. שלשולים אלה יכולים להיות מלווים בדימום מתוך המעי הגס.
בדומה לאמביאזיס, גם בלנטידיאזיס יכולה להוביל להיווצרות כיבים בדופן המעי הגס, דבר אשר עלול להוביל לזיהוי מוטעה של מחולל המחלה. אולם בשונה מאמביאזיס, פלישה של B. coli לאיברים פנימיים בגוף המאכסן (כבד, ריאות, מוח) היא נדירה ביותר.
אחוזי התמותה ממחלת הבלנטידיאזיס, ללא טיפול רפואי ראוי, עלולים להגיע לכ-30% בעקבות התייבשות ו/או הלם תת-נפחי.
בלנטידיאזיס היא מחלה כלל עולמית עם אחוזי היארעות יחסית גבוהים בפיליפינים, בוליביה ופפואה גינאה החדשה. אולם למרות כל מה שנאמר נחשבת המחלה ליחסית נדירה. חוקרים מעריכים כי הדבקה מתרחשת בכ-1% מכלל אוכלוסיית העולם וזאת תודות למאמצי שמירת ההיגיינה המקובלים. עם זאת המחלה מהווה גורם סיכון במדינות מתפתחות, בהן רמות ההיגיינה אינן כה גבוהות ומחמירות דיין בהשוואה למדינות המפותחות.
אבחנה

מיקרוסקופיה ישירה - זיהוי טרופוזואיטים וציסטות במשטח צואה באמצעות מיקרוסקופ אור הוא השיטה המהירה והמועדפת כיום לזיהוי B. coli, היות שלטרופוזואיטים של הטפיל צורה וגודל אופייניים מאוד. יש לציין שאת הטרופוזואיטים ניתן לזהות משטח צואה טרי בלבד שכן הם נהפכים לציסטות כאשר הצואה מתייבשת. במשטח צואה טרי ניתן אף להבחין בהתכווצויות של בועיות המתכווצות, דבר שמקל על זיהוי הטפיל.
את הטרופוזואיטים שפלשו אל דופן המעי הגס ניתן לזהות, על ידי מיקרוסקופיה ישירה לאחר צביעה, גם בפיסת רקמה הנלקחת מנבדקים במהלך בדיקה סיגמואידוסקופית.
מניעה

תפוצת הטפילים היא כלל עולמית ולפיכך שמירה על רמת היגיינה טובה הכוללת: ניטור וטיהור מי השתייה, שטיפה נאותה של פירות וירקות, הרתחת מים שלא עברו טיהור ראוי, שטיפת ידיים עם סבון (בדגש לאחר הטלת צואה), הרחקת צואה ממקורות מזון ומים (בדגש על צואת חזירים), בידוד וטיפול בחולי בלנטידיאזיס מאובחנים (בדגש גם על חולים אסימפטומטיים), אמורה להקנות רמת הגנה גבוהה בפני הדבקות.
טיפול

הטיפול המקובל כיום כנגד הטפיל כולל את השימוש באנטיביוטיקות וחומרים הבאים:
טטרציקלינים (Tetracyclines) - קבוצת אנטיביוטיקות אשר גורמות לפגיעה בסינתזת חלבוני הטפיל בריבוזומים.
יודוקווינול (Iodoquinol) - חומר אשר סופח (Chelator) יוני ברזל מתוך המעי של המאכסן. יוני ברזל נחוצים למטבוליזם יעיל של הטפיל.
מטרונידזול (Metronidazole) - אנטיביוטיקה מקבוצת הניטרואימידזולים (Nitroimidazole) אשר גורמת לעיכוב אנזימים מרכזיים לפעילות מטבולית תקינה של הטפיל.
שימוש באנטיביוטיקות הנ"ל, במהלך מחלת הבלנטידיאזיס, עוזר למנוע הדבקה משנית של המאכסן בחיידקים כתוצאה מפציעת המעי הגס על ידי הטפילים.
לקריאה נוספת

Patrick R. Murray, Ken S. Rosenthal, Michael A. Pfaller, Medical microbiology (5th edition). Elsevier Mosby. 2005, pp.853-4. ISBN 978-0323033039.
הערות שוליים

↑  בלנטידיאזיס, מתוך אתר המרכז לבקרת מחלות ומניעתן.
1 2  הקדמה על B. coli מתוך אתר אוניברסיטת סטנפורד.
1 2 3 4 5  מורפולוגיית B. coli מתוך אתר אוניברסיטת סטנפורד.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Patrick R. Murray, Ken S. Rosenthal, Michael A. Pfaller. Medical microbiology (5th ed.). Elsevier Mosby. 2005, p.854. ISBN 978-0323033039.
1 2 3  Patrick R. Murray, Ken S. Rosenthal, Michael A. Pfaller. Medical microbiology (5th ed.). Elsevier Mosby. 2005, p.853. ISBN 978-0323033039.
↑  חיות המאגר של B. coli מתוך אתר אוניברסיטת סטנפורד.
↑  Roberts, Larry S. and John Janovy, Jr. Foundations of Parasitology (8th ed.), 2009. New York: McGraw-Hill.
1 2  מחזור חיי B. coli מתוך אתר אוניברסיטת סטנפורד.
↑  Schister FL, and Ramirez-Avila L. (2008). Current World Status of Balantidium coli. Clin Microbiol Rev. 21(4):626–638. PMID 18854484.
1 2  תסמינים קליניים של B. coli מתוך אתר אוניברסיטת סטנפורד.
↑  האפידמיולוגיה של B. coli מתוך אתר אוניברסיטת סטנפורד.
↑  אבחנת B. coli מתוך אתר אוניברסיטת סטנפורד.
↑  מניעת B. coli מתוך אתר אוניברסיטת סטנפורד.
↑  טיפול ב-B. coli מתוך אתר אוניברסיטת סטנפורד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284502005171 
2 הצורות המורפולוגיות של B. coli: טרופוזואיט (איור עליון) וציסטה (איור תחתון)
מחזור החיים והדבקה של B. coli
אלחנדרו מיורקס

אלחנדרו מיורקס (באנגלית: Alejandro Mayorkas; נולד ב-24 בנובמבר 1959) הוא עורך דין יהודי-אמריקאי, שכיהן כמזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית השביעי בין השנים 2021–2025. בשנים 2013–2016 כיהן כסגן מזכיר המחלקה לביטחון המולדת. בשנת 2019, "מגזין המנהיגים הלטינים" מנה אותו בין 101 המנהיגים המשפיעים ביותר בקהילת הלטינים בארצות הברית.
ב-23 בנובמבר 2020 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן על כוונתו למנות את מיורקס למזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית. לאחר שאושר מינויו, נהפך ללאטיני הראשון המאייש את התפקיד.
ביוגרפיה

מיורקס נולד בהוואנה שבקובה, בשנת 1959. הוריו הגיעו איתו ועם אחותו לארצות הברית בסוף 1960 כפליטים, בעקבות המהפכה הקובנית. הוא התגורר במיאמי, פלורידה, בשלב מסוים החליטה משפחתו לעבור ללוס אנג'לס, שם גדל למשך מרבית חייו הצעירים, אביו היה יהודי קובני ממוצא טורקי ואמו הייתה יהודייה רומנית שמשפחתה ברחה מרומניה בעקבות השואה והתמקמה בקובה בשנות הארבעים.
מיורקס קיבל את התואר הראשון באמנויות בהצטיינות מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1981. הוא קיבל את דוקטור יוריס מבית הספר למשפטים לויולה ששוכן בלוס אנג'לס כבר בשנת 1985. הוא גר עם אשתו ושתים משלוש בנותיו בוושינגטון די. סי[דרוש מקור].
בנובמבר 2008, הכריז הנשיא הנבחר, ברק אובמה כי בחר במיורקס להוביל את צוות המעבר האחראי על אגף הפלילים במחלקת המשפטים האמריקאית, הוא כיהן בתפקיד זה עד השבעתו של אובמה בינואר 2009.
ב-2009 מונה מיורקס על ידי הנשיא אובמה ואושר פה אחד על ידי הסנאט כמנהל שירותי האזרחות וההגירה של ארצות הברית (אנ').
ביוני 2016, חתם מיורקס יחד עם ראש הרשות הלאומית להגנת הסייבר בישראל, בוקי כרמל וכן עם תת-השר להגנת המולדת האמריקאית, סוזאן ספולדינג על מסמך המחזק את המחויבות האמריקאית לשיתוף פעולה עם ישראל בתחום הגנת הסייבר.
במרץ 2017 זוהה מיורקס כאחד מ-500 עורכי הדין המובילים בארצות הברית וביוני 2017 נבחר מיורקס לשמש כיו"ר מועצת המנהיגות הסייבר של לשכת המסחר של ארצות הברית (אנ'), החל מיולי 2017.
ב-13 בפברואר 2024, לאחר מספר ניסיונות כושלים קודמים, אישר בית הנבחרים של ארצות הברית, בהצעה שהתקבלה 214 קולות בעד מול 213 קולות נגד, פתיחת הליך הדחה נגדו. הוא הואשם במשבר בהגירה בגבול בין ארצות הברית למקסיקו. ב-17 באפריל דחה הסנאט ברוב קולות את ההחלטה ועצר את ההליך נגדו.
שמחה שטטנר

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1956 (בן 68) חיפה
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  מיתר, מגדל העמק, חיפה, נתיבות.
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, אמונה, חסידות, חינוך.
 רבותיו:  הרב אברהם שפירא, הרב אליעזר הגר, הרב שלמה פישר.
 צאצאים:  אורי ישראל שטטנר
 
הרב שמחה שטטנר (נולד ב-14 בנובמבר 1956) הוא נשיא מוסדות נחלת ישראל במגדל העמק – ישיבה תיכונית ואולפנה, ומשמש כראש הישיבה הגבוהה. מכהן גם כנשיא ישיבת חומש. מחבר סדרת הספרים 'שמחת תורה' – בירורי סוגיות בתלמוד הירושלמי, ופנימיות ההלכה. בעבר כיהן כראש ישיבת 'אורות הנגב' בבית הגדי, וכרב המושב תקומה ומגיד שיעורים בישיבת אפיקי דעת בשדרות.
ביוגרפיה

נולד וגדל בחיפה לאברהם -רואה חשבון ולפערל לבית שנרך ששימשה כמורה, שניהם ניצולי שואה שבאו מחסידות ויזניץ בעיר שוץ. סבא רבא שלו היה הרב גרשון שטטנר, תלמידו של הרב פייבל הלוי שרייאר מבראדטשין (מחבר ספר "גידולי הקדש"), ושל האדמו"ר מחסידות שאץ ויז'ניץ הרב משה הגר, דיין ומו"צ בעיר שאץ ולפני זה בערים זאבלטוב, טשאדין, דאווידעני. סבתא רבה שלו זיסל שטטנר היא דור שישי לבעל שם טוב.
למד למעלה מעשור בישיבת מרכז הרב אצל רבו הרב אברהם שפירא.
כיהן מספר שנים כרב המושב תקומה. לאחר מכן כיהן למעלה מעשור כראש ישיבת אורות הנגב בבית הגדי. בעבר כיהן תקופה קצרה כראש ישיבה שהוקמה במיתר.
כיום משמש כנשיא מוסדות נחלת ישראל במגדל העמק הכוללים ישיבה גבוהה, ישיבה תיכונית, ואולפנה, ומעביר שיעורים באופן קבוע במקום, בפרט בישיבה הגבוהה שם הוא משמש כראש הישיבה וכר"מ לשיעורים הגבוהים. כמו כן, משמש שנים רבות כר"מ אמונה בישיבת אפיקי דעת בשדרות. כמו כן מנהל ביישוב מיתר את 'זהות' איגוד המרכזים לזהות יהודית.
התמנה על ידי האדמו"ר מסרט ויזניץ הרב אליעזר הגר לכהן כחבר הנהלת מוסדות סערט ויז'ניץ. חבר הנהלה בעמותת החסד מאיר פנים. משמש גם כבעלים של חברת צמצם.
כתב מאמרים הלכתיים בעיקר בנושאי מצוות התלויות בארץ בירחונים תורנים: אהל משה (שאץ ויז'ניץ), תחומין, אפיקי דעה, התורה והארץ, הודאת הארץ, ביכורי הארץ, נטיעות הארץ, זך ונקי (ועד רבני זק"א) ועוד. חלק מהמאמרים עוסקים בהפרשת תרומות ומעשרות ממשקין, הבאת ביכורים מעבר הירדן, ביעור מעשרות ווידוי מעשרות.
בהשקפתו הוא משלב בין תפיסה ציונית דתית לרוח חסידית, כאשר אחד הביטויים לתפיסתו החסידית היא עריכת התוועדויות.
נשוי ומתגורר במיתר. משמש כיו"ר חברה קדישא במקום וראש המחלקה לתרבות תורנית במועצה המקומית. בנו הרב אורי שטטנר הוא ראש הישיבה התיכונית ביישוב חרשה וחתנו של הרב יהודה גליק.
ספריו

סדרת הספרים 'שמחת תורה' – בירורי סוגיות בתלמוד הירושלמי. הספר זכה להסכמותיהם של הרב אליעזר הגר האדמו"ר מסרט ויזניץ, הרב שלמה פישר ראש ישיבת איתרי והרב אברהם שפירא – ראש ישיבת מרכז הרב והרב הראשי לישראל.
שמחת תורה – ברכות, פאה, דמאי. 316 עמ'.
שמחת תורה – שביעית, מעשרות, חלה, ערלה, ביכורים.365 עמ'.
שמחת תורה – כלאים, תרומות, מעשר שני.336 עמ'.
שמחת תורה – פנימיות ההלכה: ביאורים בשו"ע ע"פ מחשבה וחסידות. 2 חלקים. חלק א. או"ח סימן א־רמא. תשס"ז. 540 עמ'. חלק ב. או"ח סימן רמב־תכח. תשע"ז. 703 עמ'. חלק ג' – חוברת הלכות ליל הסדר תשפ"ג.
שמחת תורה – דרשות על התורה ע"פ סדר הפרשיות. 2 חלקים. חלק א. בראשית – שמות. חלק ב. ויקרא־במדבר־דברים, ענייני ראש השנה. 740 עמ'. תשנ"ט.
שמחת תורה – ביאור למשנת "בן חמש שנים למקרא" (משנה, מסכת אבות, פרק ה', משנה כ"א).
הערות שוליים

↑  אדמו"ר של כלל ישראל, אתר ערוץ 7
↑  טלי חרותי-סובר, השקיפות מחייבת? תלוי איזו עמותה שואלים, באתר ynet, 2 בפברואר 2006
↑  מארק שון, רשת הצילום צמצם בהקפאת הליכים בעקבות חובות של 16 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 1 בדצמבר 2009
↑  הרכב הוועדות באתר מועצב מקומית מיתר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300489105171  LCCN: nr94012703  VIAF: 63888617   WorldCat (עם VIAF): 63888617
דב האלנד

דברה אן האלנד (באנגלית: Debra Anne Haaland; נולדה ב-2 בדצמבר 1960) היא פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כמזכירת הפנים של ארצות הברית בין השנים 2021–2025. בשנים 2019–2021 הייתה חברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת ניו מקסיקו, שבתחומו נמצאים רוב העיר אלבקרקי ופרווריה. יחד עם שאריס דייווידס, האלנד היא אחת משתי הנשים האינדיאניות הראשונות שנבחרו לקונגרס האמריקאי.