stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקוט הורוביץ

| --- | --- |

סקוט הורוביץ, 2001
 לידה:  27 במרץ 1957  (בן 67) פילדלפיה
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקני  המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה  אוניברסיטת מדינת קליפורניה 
 עיסוקים נוספים:  טייס ניסוי
 תקופת השירות:  1992–2004 (כ־12 שנים)
 דרגה:  קולונל
 זמן שהייה בחלל:  47 ימים, 10 שעות ו-41 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  סקוט הורוביץ
 משימות
 STS-75,‏ STS-82,‏ STS-101 ,‏ STS-105
    
 עיטורים
  צלב התעופה המצוינת   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה   מדליית הטיסה בחלל של נאס"א (4 פעמים)
 
סקוט הורוביץ (באנגלית: Scott J. Horowitz; נולד ב-27 במרץ 1957, פילדלפיה) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
ביוגרפיה

סקוט הורוביץ נולד בפילדלפיה למשפחה יהודית. לאחר סיום לימודי בית ספר בקליפורניה בשנת 1974 הוא למד באוניברסיטת קליפורניה אותה סיים בשנת 1978 עם תואר בהנדסה. בשנת 1979 הוא סיים לימודי תואר שני במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה ובשנת 1982 תואר שלישי. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בלוקהיד קורפוריישן בתכנון כלי טיס.
בשנת 1983 הורוביץ התחיל את השירות בחיל האוויר של ארצות הברית. במשך שנתיים הוא היה טייס "מקדונל דאגלס F-15 איגל" בבסיס החיל בגרמניה. בשנת 1990 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי לאחר קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס ונותר לשרת בסיסי זה. בשנת 1991 הוא התחיל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בפרסנו.
שירות בתחום החלל

בשנת 1992 הורוביץ נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1996 הוא השתתף במשימת STS-75 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (אנדרו אלן היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה להציב במסלול לוויין Tethered ולבצע ניסויים בתחומים שונים. בשנת 1997 הוא השתתף במשימת STS-82 כטייס של מעבורת החלל דיסקברי (קנת באוארסוקס היה מפקד צוות). המשימה עסקה בעבודות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. במשימת STS-101 במאי 2000 הוא היה טייס מעבורת החלל אטלנטיס. המעבורת עגנה בתחנת החלל הבין-לאומית וביצע מספר ניסויים. בשנת 2001 הורוביץ היה מפקד צוות של STS-105 שהתחברה לתחנת החלל בין-לאומית במעבורת החלל דיסקברי. בטיסה זו הובאו לתחנת החלל מצרכים שונים ובוצע החלפת צוות.
בשנת 2004 הורוביץ עזב את נאס"א, אך כבר בספטמבר 2005 חזר וקיבל תפקיד ניהולי בצוות שעבד על טיסות עתידיות לירח. בשנת 2007 הוא פרש סופית.
לאחר פרישה מנאס"א

לאחר פרישה מנאס"א הורוביץ פעיל בתחום הכנת טיסות מאוישות למאדים. הוא נמנה עם צוות מנהל של אגודת מאדים.
עונת 1914/1915 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  1 בספטמבר 1914 – 28 באפריל 1915 (240 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  אברטון
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1201 (3.16 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (35) בובי פרקר (אברטון)
 → 1913/19141919/1920 ←
 
עונת 1914/1915 הייתה העונה ה-27 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-1 בספטמבר 1914 והסתיימה ב-28 באפריל 1915. לאחר סיום העונה המשחקים התחדשו רק לאחר מלחמת העולם הראשונה.
הליגה כללה 20 קבוצות. נוטס קאונטי וברדפורד פארק אווניו היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
אברטון זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדה טוטנהאם הוטספר (בעקבות החלטה להגדיל את הליגה ל-22 קבוצות). לאחר חידוש משחקי הליגה עם סיום מלחמת העולם הראשונה לליגה הבכירה עלו דרבי קאונטי ופרסטון נורת' אנד וארסנל.
כדורגלנים מצטיינים

בובי פרקר מאברטון כבש 35 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | יחס שערים | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | אברטון | 38 | 19 | 8 | 11 | 76 | 47 | 1.617 | 29 | 46 | זכייה בליגה |
| 2 | אולדהאם אתלטיק | 38 | 17 | 11 | 10 | 70 | 56 | 1.250 | 14 | 45 |  |
| 3 | בלקברן רוברס | 38 | 18 | 7 | 13 | 83 | 61 | 1.361 | 22 | 43 |  |
| 4 | ברנלי | 38 | 18 | 7 | 13 | 61 | 47 | 1.298 | 14 | 43 |  |
| 5 | מנצ'סטר סיטי | 38 | 15 | 13 | 10 | 49 | 39 | 1.256 | 10 | 43 |  |
| 6 | שפילד יונייטד | 38 | 15 | 13 | 10 | 49 | 41 | 1.195 | 8 | 43 | זכייה בגביע האנגלי |
| 7 | ונסדיי | 38 | 15 | 13 | 10 | 61 | 54 | 1.130 | 7 | 43 |  |
| 8 | סנדרלנד | 38 | 18 | 5 | 15 | 81 | 72 | 1.125 | 9 | 41 |  |
| 9 | ברדפורד פארק אווניו | 38 | 17 | 7 | 14 | 69 | 65 | 1.062 | 4 | 41 |  |
| 10 | וסט ברומיץ' אלביון | 38 | 15 | 10 | 13 | 49 | 43 | 1.140 | 6 | 40 |  |
| 11 | ברדפורד סיטי | 38 | 13 | 14 | 11 | 55 | 49 | 1.122 | 6 | 40 |  |
| 12 | מידלסברו | 38 | 13 | 12 | 13 | 62 | 74 | 0.838 | 12- | 38 |  |
| 13 | ליברפול | 38 | 14 | 9 | 15 | 65 | 75 | 0.867 | 10- | 37 |  |
| 14 | אסטון וילה | 38 | 13 | 11 | 14 | 62 | 72 | 0.861 | 10- | 37 |  |
| 15 | ניוקאסל יונייטד | 38 | 11 | 10 | 17 | 46 | 48 | 0.958 | 2- | 32 |  |
| 16 | נוטס קאונטי | 38 | 9 | 13 | 16 | 41 | 57 | 0.719 | 16- | 31 |  |
| 17 | בולטון וונדררס | 38 | 11 | 8 | 19 | 68 | 84 | 0.810 | 16- | 30 |  |
| 18 | מנצ'סטר יונייטד | 38 | 9 | 12 | 17 | 46 | 62 | 0.742 | 16- | 30 |  |
| 19 | צ'לסי | 38 | 8 | 13 | 17 | 51 | 65 | 0.785 | 14- | 29 |  |
| 20 | טוטנהאם הוטספר | 38 | 8 | 12 | 18 | 57 | 90 | 0.633 | 33- | 28 | ירדה ליגה |
עונת 1913/1914 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  1 בספטמבר 1913 – 27 באפריל 1914 (239 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  בלקברן רוברס
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1103 (2.9 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (32) ג'ורג' אליוט (מידלסברו)
 → 1912/19131914/1915 ←
 
עונת 1913/1914 הייתה העונה ה-26 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-1 בספטמבר 1913 והסתיימה ב-27 באפריל 1914.
הליגה כללה 20 קבוצות. פרסטון נורת' אנד וברנלי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
בלקברן רוברס זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו פרסטון נורת' אנד ודרבי קאונטי. במקומן לליגה הבכירה עלו נוטס קאונטי וברדפורד פארק אווניו.
כדורגלנים מצטיינים

ג'ורג' אליוט ממידלסברו כבש 32 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | יחס שערים | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | בלקברן רוברס | 38 | 20 | 11 | 7 | 78 | 42 | 1.857 | 36 | 51 | זכייה בליגה |
| 2 | אסטון וילה | 38 | 19 | 6 | 13 | 65 | 50 | 1.300 | 15 | 44 |  |
| 3 | מידלסברו | 38 | 19 | 5 | 14 | 77 | 60 | 1.283 | 17 | 43 |  |
| 4 | אולדהאם אתלטיק | 38 | 17 | 9 | 12 | 55 | 45 | 1.222 | 10 | 43 |  |
| 5 | וסט ברומיץ' אלביון | 38 | 15 | 13 | 10 | 46 | 42 | 1.095 | 4 | 43 |  |
| 6 | בולטון וונדררס | 38 | 16 | 10 | 12 | 65 | 52 | 1.250 | 13 | 42 |  |
| 7 | סנדרלנד | 38 | 17 | 6 | 15 | 63 | 52 | 1.212 | 11 | 40 |  |
| 8 | צ'לסי | 38 | 16 | 7 | 15 | 46 | 55 | 0.836 | 9- | 39 |  |
| 9 | ברדפורד סיטי | 38 | 12 | 14 | 12 | 40 | 40 | 1.000 | 0 | 38 |  |
| 10 | שפילד יונייטד | 38 | 16 | 5 | 17 | 63 | 60 | 1.050 | 3 | 37 |  |
| 11 | ניוקאסל יונייטד | 38 | 13 | 11 | 14 | 39 | 48 | 0.813 | 9- | 37 |  |
| 12 | ברנלי | 38 | 12 | 12 | 14 | 61 | 53 | 1.151 | 8 | 36 | זכייה בגביע האנגלי |
| 13 | מנצ'סטר סיטי | 38 | 14 | 8 | 16 | 51 | 53 | 0.962 | 2- | 36 |  |
| 14 | מנצ'סטר יונייטד | 38 | 15 | 6 | 17 | 52 | 62 | 0.839 | 10- | 36 |  |
| 15 | אברטון | 38 | 12 | 11 | 15 | 46 | 55 | 0.836 | 9- | 35 |  |
| 16 | ליברפול | 38 | 14 | 7 | 17 | 46 | 62 | 0.742 | 16- | 35 |  |
| 17 | טוטנהאם הוטספר | 38 | 12 | 10 | 16 | 50 | 62 | 0.806 | 12- | 34 |  |
| 18 | ונסדיי | 38 | 13 | 8 | 17 | 53 | 70 | 0.757 | 17- | 34 |  |
| 19 | פרסטון נורת' אנד | 38 | 12 | 6 | 20 | 52 | 69 | 0.754 | 17- | 30 | ירדה ליגה |
| 20 | דרבי קאונטי | 38 | 8 | 11 | 19 | 55 | 71 | 0.775 | 16- | 27 | ירדה ליגה |
סודות ושקרים (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  מייק לי
 הופק בידי:  סיימון צ'נינג ויליאמס (אנ')
 תסריט:  מייק לי
 עריכה:  ג'ון גרגורי
 שחקנים ראשיים:  טימותי ספול ברנדה בלתין פיליס לוגן מריאן ז'אן-בפטיסט קלייר ראשברוק
 מוזיקה:  אנדרו דיקסון
 צילום:  דיק פופ (אנ')
 מדינה:  בריטניה
 חברת הפקה:  Thin Man Films
 חברה מפיצה:  Film Four Distributors (בריטניה) October Films (ארצות הברית)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  מאי 1996 (קאן) 24 במאי 1996 (בריטניה) 27 בספטמבר 1996 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  142 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  4.5 מיליון דולר
 הכנסות:  13.4 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   secretsandlies
 פרסים:  פרס דקל הזהב  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סודות ושקרים (באנגלית: Secrets & Lies) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1996 שכתב וביים מייק לי. בסרט משתתפים אנסמבל שחקנים המופיעים בקביעות בסרטיו של מייק לי. מככבת בו מריאן ז'אן-בפטיסט בתפקיד הורטנס, צעירה שחורה החיה בלונדון אופטומטריסטית במקצועה, שנמסרה לאימוץ בהיותה תינוקת והיא מנסה להתחקות אחרי משפחתה. היא מגלה שאמה הביולוגית סינתיה, בגילומה של ברנדה בלתין, היא אשה לבנה ממעמד הפועלים ולה משפחה שאינה מתפקדת. קלייר ראשברוק מגלמת את רוקסן, בתה השנייה של סינתיה. טימותי ספול ופיליס לוגן משחקים בתפקיד אחיה וגיסתה של סינתיה, ולהם סודות משלהם המשפיעים על חיי היום-יום של המשפחה.
"סודות ושקרים" היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1996. הוא זכה בשלושה פרסים בהם פרס השחקנית הטובה ביותר לבלתין ובפרס דקל הזהב. הסרט זכה לשבחי המבקרים וכן זכה בפרסי קולנוע רבים בהם פרס גויה לסרט האירופי הטוב ביותר ופרס חוג מבקרי הקולנוע של לונדון (LFCC) לסרט הטוב של השנה. בטקס ה-50 של פרסי הבאפט"א זכה הסרט בפרס "הסרט הבריטי הטוב ביותר" ו"התסריט המקורי הטוב ביותר". הוא גם היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר. בלתין זכתה על הופעתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט דרמה.
צוות השחקנים

טימותי ספול - מוריס פרלי
ברנדה בלתין - סינתיה רוז פרלי
פיליס לוגן - מוניקה פרלי
מריאן ז'אן-בפטיסט - הורטנס קמברבאץ'
קלייר ראשברוק - רוקסן פרלי
אליזבת ברינגטון - ג'יין
מישל אוסטין - דיון
לי רוס - פול
לזלי מנוויל - ג'ני פורד עובדת סוציאלית
רון קוק - סטיוארט
אמה אמוס - בחורה עם צלקת
בריאן בובל וטרוור ליירד - האחים של הורטנס
קלייר פרקינס - גיסתה של הורטנס
הפקה

בעשיית הסרט בנושא אימוץ הושפע לי מאנשים קרובים אליו שהיה להם קשר לאימוץ. בראיון ציין לי שכבר שנים רבות הוא רוצה ליצור סרט בדיוני שבוחן את הקשיים שבאימוץ. הוא אומר גם שרצה להציג את הדור החדש של האנשים השחורים הצעירים המשתחררים מסטריאוטיפים של הגטו. אלו הם נקודות הפתיחה של הסרט שבו חוקרים שורשים וזהות.
רבים מהשחקנים העובדים בקביעות עם מייק לי השתתפו בסרט בהופעת קמע. רובם כלקוחות של מוריס המצטלמים אצלו בסטודיו. בין השחקנים מופיעים פיטר וייט בתפקיד אב בצילום משפחתי, גארי מקדונלד כמתאגרף. אליסון סטדמן בעלת כלב, ליז סמית' בעלת חתול, השחקנית הבריטית שילה קילי, פיל דייוויס גבר בחליפה, אנתוני או'דונל איש שאינו חש בנוח, רות' שין אישה צוחקת, והמוזיקאית מיה סוטריו (אנ') בתפקיד אשה מאורסת.
חלקים מהסרט "סודות ושקרים" צולמו בווייטהאוס ויי בפרבר סאות'גייט שבלונדון. אמנם הקרדיט לכתיבת התסריט ניתן למייק לי, אבל רובו של הסרט בנוי מאלתורים. לי סיפר לכל אחד מהשחקנים על תפקידיהם, ונתן להם ליצור טקסט משלהם. הסצנה בה סינתיה מבינה שהיא אכן אמה של הורטנס צולמה בטייק אחד במשך קצת יותר משבע דקות. ברנדה בלתין לא ידעה מראש שהורטנס היא שחורה, מה שגרם לתגובה שלה בסצנה להראות אותנטית יותר.
קבלה

עם יציאתו לאקרנים זכה הסרט לשבחים רבים. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט דירוג חיובי מ-94% מהמבקרים, המבוסס על 36 סקירות בציון ממוצע של 8.7 מתוך 10. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון של 91 מתוך 100 המבוסס על 27 סקירות.
הסרט נמצא במקום ה-40 ברשימת הסרטים הבריטיים הטובים ביותר של מכון הסרטים הבריטי (BFI).
עונת 1919/1920 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  30 באוגוסט 1919 – 1 במאי 1920 (246 ימים)
 מספר משתתפות:  22
 הזוכה:  וסט ברומיץ' אלביון
 מספר משחקים:  462
 מספר שערים:  1332 (2.88 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (37) פרד מוריס (וסט ברומיץ' אלביון)
 → 1914/19151920/1921 ←
 
עונת 1919/1920 הייתה העונה ה-28 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-30 באוגוסט 1919 והסתיימה ב-1 במאי 1920. זו הייתה העונה ראשונה לאחר מלחמת העולם הראשונה.
הליגה הוגדלה ל-22 קבוצות. דרבי קאונטי ופרסטון נורת' אנד וארסנל היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. הקפצת ארסנל לליגה הבכירה הייתה שנויה במחלוקת עקב כך שבעונה הקודמת היא סיימה במקום החמישי בלבד בליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
וסט ברומיץ' אלביון זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו נוטס קאונטי וונסדיי. במקומן לליגה הבכירה עלו טוטנהאם הוטספר והאדרספילד טאון (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).
כדורגלנים מצטיינים

פרד מוריס מוסט ברומיץ' אלביון כבש 37 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | יחס שערים | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | וסט ברומיץ' אלביון | 42 | 28 | 4 | 10 | 104 | 47 | 2.213 | 57 | 60 | זכייה בליגה |
| 2 | ברנלי | 42 | 21 | 9 | 12 | 65 | 59 | 1.102 | 16 | 51 |  |
| 3 | צ'לסי | 42 | 22 | 5 | 15 | 56 | 51 | 1.098 | 5 | 49 |  |
| 4 | ליברפול | 42 | 19 | 10 | 13 | 59 | 44 | 1.341 | 15 | 48 |  |
| 5 | סנדרלנד | 42 | 22 | 4 | 16 | 72 | 59 | 1.220 | 13 | 48 |  |
| 6 | בולטון וונדררס | 42 | 19 | 9 | 14 | 72 | 65 | 1.108 | 7 | 47 |  |
| 7 | מנצ'סטר סיטי | 42 | 18 | 9 | 15 | 71 | 62 | 1.145 | 9 | 45 |  |
| 8 | ניוקאסל יונייטד | 42 | 17 | 9 | 16 | 44 | 39 | 1.128 | 5 | 43 |  |
| 9 | אסטון וילה | 42 | 18 | 6 | 18 | 75 | 73 | 1.027 | 2 | 42 | זכייה בגביע האנגלי |
| 10 | ארסנל | 42 | 15 | 12 | 15 | 56 | 58 | 0.966 | 2- | 42 |  |
| 11 | ברדפורד פארק אווניו | 42 | 15 | 12 | 15 | 60 | 63 | 0.952 | 3- | 42 |  |
| 12 | מנצ'סטר יונייטד | 42 | 13 | 14 | 15 | 54 | 50 | 1.080 | 4 | 40 |  |
| 13 | מידלסברו | 42 | 15 | 10 | 17 | 61 | 65 | 0.938 | 4- | 40 |  |
| 14 | שפילד יונייטד | 42 | 16 | 8 | 18 | 59 | 69 | 0.855 | 10- | 40 |  |
| 15 | ברדפורד סיטי | 42 | 14 | 11 | 17 | 54 | 63 | 0.857 | 9- | 39 |  |
| 16 | אברטון | 42 | 12 | 14 | 16 | 69 | 68 | 1.015 | 1 | 38 |  |
| 17 | אולדהאם אתלטיק | 42 | 15 | 8 | 19 | 49 | 52 | 0.942 | 3- | 38 |  |
| 18 | דרבי קאונטי | 42 | 13 | 12 | 17 | 47 | 57 | 0.825 | 10- | 38 |  |
| 19 | פרסטון נורת' אנד | 42 | 14 | 10 | 18 | 57 | 73 | 0.781 | 16- | 38 |  |
| 20 | בלקברן רוברס | 42 | 13 | 11 | 18 | 64 | 77 | 0.831 | 13- | 37 |  |
| 21 | נוטס קאונטי | 42 | 12 | 12 | 18 | 56 | 74 | 0.757 | 18- | 36 | ירדה ליגה |
| 22 | ונסדיי | 42 | 7 | 9 | 26 | 28 | 64 | 0.438 | 36- | 23 | ירדה ליגה |
סיוע חיל הים לנפגעי הרעש באיי יוון

| --- | --- |
מבנה ציבורי בקפלוניה לאחר רעידת אדמה
מבנה ציבורי בקפלוניה לאחר רעידת אדמה
 תאריך התחלה:  12 באוגוסט 1953
 שעה:  09:24
 משך האסון:  48 שניות עם רעידות לוואי נוספות במשך יומיים
 מגניטודה:  7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 מוקד:  2 ק"מ מצפון לאי קפלוניה
 הרוגים:  1,000
 פצועים:  4,000
 חסרי קורת גג:  100,000
 קואורדינטות:  38°30′0″N 20°30′0″E﻿ / ﻿38.50000°N 20.50000°E﻿ / 38.50000; 20.50000
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןמוקד הרעש(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןמוקד הרעש(למפת מחוז האיים היוניים רגילה) קורפו זקינתוס לפקדה אלבניה אפירוס מערב יווןמוקד הרעש(למפת מחוז האיים היוניים מוגדלת) קורפו זקינתוס לפקדה אלבניה אפירוס מערב יווןמוקד הרעש
ביום 12 באוגוסט 1953, בשעה 09:24, התרחשה רעידת אדמה באיים היוניים (1953 Ionian earthquake). רעידת האדמה החזקה חירבה את הבניינים באיים היוניים ואת אזור מערב יוון. הנזק המיידי היה רב: בשלושת האיים קפלוניה, זקינתוס ואיתקה חרבו כל הבתים; רעידת האדמה גרמה למאות הרוגים ואלפי פצועים, והותירה רבבות חסרי קורת גג. פריגטות שייטת 1 של חיל הים הישראלי, שהיו במרחק שש שעות הפלגה, הגיעו לאזור והושיטו סיוע: הגישו עזרה ראשונה והרופא ביצע ניתוחים הכרחיים, המזון שהיה באוניות חולק לנצרכים בחוף, והאוניות הובילו פצועים לפטרס ביבשת יוון. נוצר שיתוף פעולה עם כלי שיט של הצי המלכותי הבריטי והצי השישי של ארצות הברית, ועם השלטונות היוונים.
לאחר שלוש יממות הגיעו הכוחות היווניים, וגם הצי האמריקני נכנס לפעולה. לאחר שהצורך בעזרה ראשונה הסתיים, שייטת 1 תכננה להמשיך בפעילותה, אך משרד החוץ ניצל את ההזדמנות לשיפור היחסים עם יוון, לביקור בפיראוס, שם הביע הקהל היווני את תודתו.
רקע

ב-10 ביולי 1953 יצאה שייטת 1 בפיקוד אל"ם שלמה אראל לסדרת אימונים מרוכזת בים האגאי. הכוח כלל את שלוש הפריגטות אח"י מבטח (ק-28) בפיקוד אריה ברוש, אח"י משגב (ק-30) בפיקוד אדוארד שרון ואח"י מזנק (ק-32) בפיקוד יצחק דביר. ב-17 ביולי עגנה אח"י מזנק באי כיוס במזרח הים האגאי וימאי האניה סייעו לכבאים באי להתגבר על שרפה במחסן. ראש העיר ומנהל הנמל מסרו את הערכתם הרבה לפעולת הימאים. התברר שבמחסן היו גם חומרי נפץ וכיבוי הדליקה מנע נזק רב.
הרעש

שייטת 1 המשיכה באימונים ושטה לכיוון כרתים. לקראת ביקור בנמל נכנסה לעגינה במפרץ מול האי אנטיקיתרה שנקרא בפיהם "מפרץ הצביעה".
ב-12 באוגוסט 1953 נקלטו בשעות הערב קריאות הצלה SOS במכשירי האלחוט והודעות בקשה מרדיו אתונה. התברר כי מתרחשת סדרת רעידות אדמה בעוצמה של 7.2 בסולם ריכטר באזור מערב יוון, ומוקד הרעש באזור האיים קפלוניה, איתקה וזקינתוס. נקלט מברק: ”ממשלת יוון החליטה לפנות את האיים זנטה וקפלוניה מתושביהם וקוראת לכל ציי הים התיכון לחוש לעזרה בפינוי.”
לאחר קליטת הודעת SOS מאתונה, ערך מפקד שייטת 1 קבוצת פקודות למפקדי האוניות, הועברה הודעה לחיל הים, והשייטת יצאה לדרך. בישראל לא שמעו עדיין על הרעש. בכניסה למפרץ ארגוסטולי נשלח מברק אישי למפקד חיל הים מרדכי לימון, שענה מיד: ”מאשר פעולה בהתאם להזדמנות.”
בלא ניסיון קודם, ועל אף תנאי המחסור בציוד, נעשתה התארגנות טובה לאספקת מזון ומים, לפינוי ולטיפול רפואי, הודות לכושר האלתור והתושייה של הצוותים. השייטת נמצאה בעגינה במפרץ בדרום מזרח הפלופונז, 150 מייל מהאיים, ושלוש הפריגטות הרימו עוגנים והפליגו במהירות לכיוון מוקד הרעש, אליו הגיעו לאחר 12 שעות הפלגה.
הציים הקרובים היו הצי המלכותי הבריטי מבסיסו במלטה, הצי האיטלקי מבסיסו במפרץ טאראנטו, והצי השישי של ארצות הברית ששייט בין כרתים לסיציליה. בקרבת האי זקינתוס פגשו סיירת בריטית HMS Gambia. מאוחר יותר הצטרפה גם הסיירת HMS Bermuda. באיתות אור נמסר שהצי המלכותי הבריטי לקח את משימת הטיפול באי זקינתוס. עוד מסרה הסיירת שהמשחתת הכבדה HMS Daring בדרכה לקפלוניה.
האי קפלוניה כולל צוקים מתנשאים עם מפרץ שהכניסה אליו מדרום. עיר הבירה ארגוסטולי. הרעש היה בעיצומו, וצוקים נראו מתמוטטים אל הים.
בקרבת מפרץ ארגוסטולי נוצר מפגש עם הסיירת USS Salem מהצי השישי של ארצות הברית, שלא נכנסה למפרץ. אח"י מזנק (ק-32) נשלחה כגשש, ואחריה הפריגטות האחרות. בתוך המפרץ פגשו את המשחתת הכבדה הבריטית HMS Daring, שהקדימה. התברר כי יש הרבה נפגעים בחוף וזקוקים למזון ומים. המדיניות שקבעה ממשלת יוון הייתה להתרכז בפצועים ולא לפנות אנשים בריאים. הרעידה הייתה בעיצומה ונשמעו רעמים בתוך המים.
הרס רעש האדמה באיי יוון מצולם ממטוס של צי ארצות הברית אוגוסט 1953.
הרס גדול מרעידת האדמה שפקדה את איי יוון אוגוסט 1953.
משימות ההצלה והסיוע

עיקר הפינוי והטיפול הרפואי נעשו על ידי הצוותים הישראליים. אחת הפריגטות העבירה פצועים אל נמל פטרס בחוף היווני. המשחתת הבריטית הזרימה לחוף מים מזוקקים, ומאפייתה אפתה לחם שחולק בחוף. הצוות הרפואי הבריטי אוחד עם הצוות הישראלי. הסיירת האמריקאית סייעה בסירות מנוע, וכח אנגלי הורכב לשיטור וסדר בין הנפגעים, שכולם היו חסרי בית בחוף.
מפקד שייטת 1, שלמה אראל, ארגן את השייטת כך: אח"י משגב (ק-30) שימשה מרכז תקשורת, ונשארה בעגינה, כשמרבית צוותה עוסק בפינוי ותובלות בחוף; אח"י מבטח (ק-28) שימשה כאוניית בית חולים אליה הובאו הפצועים, והיא הובילה לנמל פטרס, מרחק שש שעות הפלגה; אח"י מזנק (ק-32) יצאה מהמפרץ, הקיפה את האי וקיימה קשר לכפרים לפי איתותים; צוותים נכנסו עם סירות לחוף ומשלחות לנקיקים, ופינו פצועים. השייטת הייתה כבר יותר מחודש בים וקצרה באספקה, אך לא חסכו ומסרו לנפגעים כל מה שיכלו למסור.
בחוף ארגוסטולי לא היה רציף עמוק מים שיאפשר גישה ישירה לפריגטה, ולכן כלי שיט קטנים שנמצאו במקום גויסו כדי לסייע בהעברת הפצועים מהחוף לפריגטות.
למחרת הצטרפה גם הקורבטה אח"י וג'ווד (ק-18) בפיקודו של רס"ן פלדי, שהביאה מזון טרי מהארץ. הקורבטה נשלחה לתור את הצד המזרחי של קפלוניה במשימת סיוע והצלה. צוות מהקורבטה עם סגן המפקד אברהם בוצר חתרו לחוף והעמיקו לתוך האי עד כ-6 ק"מ, כשהם נושאים מזון ומים לתושבים הרעבים בסכנת התייבשות. הסירה חזרה לקורבטה, ובוצר עצמו נשאר בחוף וארגן ממשל עצמי וסיוע הדדי. למחרת נאסף על ידי אח"י מזנק (ק-32).
בהגעת אח"י משגב (ק-30) בשעות הלילה (12\13 באוגוסט) לפטרס, הורדו הפצועים, נאספה אספקה, והיא חזרה עם אנשי ממשל יוונים, דיפלומטים והרבה עיתונאים. בשלושת ימי הפינוי חילצה השייטת ופינתה לפטרס 283 פצועים קשה: 239 פצועים על ידי אח"י מבטח (ק-28) בשני סבבים, 40 על ידי אח"י מזנק (ק-32), ו-4 על ידי אח"י ווג'ווד (ק-18) שהועברו לאח"י מזנק (ק-32). במהלך ההפלגות בוצעו עשרות ניתוחים דחופים. כאלף מאתיים פצועים נוספים קיבלו עזרה ראשונה וטיפול מאנשי הצוות. כל המזון שהיה באניות מצא את דרכו לתושבי האי.
נוצר שיתוף פעולה משימתי וחברי עם מפקד המשחתת HMS Daring הבריטי, אל"ם פ.ד. ג'יק. הפעילו מזקקים וסיפקו 50 מ"ק מים ליום לחוף. המים האלה היו המקור היחידי באי.
לכל המחלצים ניתן סרט מגן דוד אדום, כך שהמחולצים ידעו כי חיל הים הישראלי הוא שסייע להם. הימאים הישראליים עסקו בעיקר בהובלת פצועים מההריסות אל חוף המפרץ והעמסתם לסירות מנוע, שהעבירום לטיפול באוניות השייטת.
פצוע מרעידת האדמה מקבל טיפול במרפאה שהוקמה על אוניות חיל הים.
תחנת איסוף וטיפול ראשוני בפצועי הרעש בחוף ארגוסטולי.
פינוי פצועים מקפלוניה לפטרס, אוגוסט 1953
רופא השייטת ד"ר אשכנזי בשליטה מלאה על הטיפול בנפגעי הרעש, אוגוסט 1953
בית חולים מאולתר על ירכתי אח"י מבטח ק-28 לטיפול בנפגעי הרעש בקפלוניה. משמאל בלבן ד"ר יונה אשכנזי רופא השייטת. 13 אוגוסט 1953.
פליטי הרעש באיים מגיעים בסירות לדופן אח"י מזנק לקבלת עזרה וחילוץ.
ימאים ישראליים אמריקאיים ובריטיים משתפים פעולה בהעברת פצועים בסירות אל הפריגטה במפרץ ארגוסטולי, אוגוסט 1953.
משימות ההצלה והסיוע > ביקורי אישים

בבוקר היום השני הגיעה שולת מוקשים יוונית והביאה את פבלוס, מלך יוון והמלכה פרדריקה. מלך יוון שמע דיווח על המצב, כאשר בכל פעם שנשמעה המילה ישראל מחא הקהל מסביב כפיים. המלך הביע תודה –”תודתנו ותודת העם היווני כולו למבצע ההצלה הנועז וההומני של שייטת חיל הים הישראלי תחת פיקודך!”. המלך פבלוס שלח מברק לשר הביטחון: ”מביע להוד מעלתך את הוקרתי והוקרת בני עמי על העזרה המהירה והיעילה שנתנה על ידי הקצינים והמלחים של אניות באזורים הנפגעים שלנו. – פבלוס מלך יון.”
במקום ביקר גם אדמירל לואי מאונטבאטן מפקד הצי הבריטי, ומאז זכר לטובה את חיל הים הישראלי.
ביום השלישי הגיע מפקד הצי השישי של ארצות הברית, אדמירל קאסאדי, על נושאת מטוסים פרנקלין רוזוולט. גם כלי שיט של הצי היווני הביאו אמצעים לפינוי ההריסות ובינוי זמני. אדמירל קאסאדי עבר לסיירת סאלם, וממפקדה אליסון נודע לו שהשייטת הישראלית מסרה לנפגעים את כל המזון לחלוקה. אדמירל קאסאדי התרשם מהפעילות הישראלית, והורה לקצין האחראי לאספקה של הצי הששי לספק לפריגטות מזון וכל מה שיחסר להם.
פבלוס, מלך יוון וקציניו בשיחה עם מפקד השייטת אל"ם שלמה אראל בקפלוניה, 13 אוגוסט 1953.
ביקור בפיראוס

מפקד השייטת הגיע למסקנה שהכח מיצה את יכולתו והגיע הזמן להתפנות. למען הנימוס הציג את עמדתו ל"מפקדה המשותפת" וביקש אישור להתפנות. לא כך חשבו במשרד החוץ. באותה עת היו הקשרים הדיפלומטיים בין יוון לישראל בדרג נמוך. במשרד החוץ הישראלי ידעו שהסתלקות לא תתקבל בהבנה וכדאי לתת לעם היווני לבטא את תודתו ובשל כך תואם ביקור בפיראוס, הנמל הראשי של יוון, בצמוד לאתונה שהוצג כצורך בהצטיידות ותדלוק. ביוון יש הרבה נמלים וביקור בנמלים הראשיים, פיראוס או סלוניקי, נושא אופי ומשדר מסר שונה, מאשר הביקורים בנמלי האיים.
ב-17 באוגוסט 1953 נכנסו ארבע אוניות השייטת לנמל פיראוס. ביוון הוכרז אבל לאומי ולא היו אירועים טקסיים. הצוותים זכו לקבלת פנים חמה ביותר והמצב הגיע לכך שנהגי מוניות ובעלי מסעדות לא רצו לקחת כסף מהמלחים. מפקד שייטת 1, שלמה אראל זומן ללשכת ראש הממשלה, המרשל אלכסנדרוס פפאגוס, שהודה לו על פעילות ההצלה.
אוניות השייטת מתארחות בנמל פיראוס, לאחר הגשת סיוע לנפגעי הרעש בקפלוניה. אוגוסט 1953.
משמר כבוד של צוותי השייטת הגדולה צועד בכיכר המרכזית באתונה.
שלמה אראל עם אנשי צוות האוניות מבקרים באקרופוליס באתונה