stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AT&T
בישראל > AT&T Israel R&D Center

מרכז הפיתוח של AT&T Israel הוקם לאחר ש-AT&T רכשה את חברת Interwise הישראלית בשנת 2007. Interwise פיתחה תשתית ושירות לשיחות ועידה באינטרנט. מכיוון שפיתחה מגוון רב של פלטפורמות ומכשירים, היא החלה לספק תוכנה לשירותים נוספים ש-AT&T ביקשה לספק.
נכון ל-2023 המרכז הישראלי מנוהל על ידי רינת זילברשטיין, שוכן בקריית שדה התעופה ומפתח מוצרים בתחומים הבאים:
Advanced Networking - 5G
Media & Entertainment
Advertising
Digital User Experience
Data Science & AI
IoT
Cybersecurity.
באוקטובר 2021 הודיעה AT&T על כוונתה לפתוח מרכז פיתוח נוסף בתל אביב, אליו יגויסו מאה עובדים.
הערות שוליים

↑  MICHAEL J. de la MERCED, AT&T Agrees to Buy Time Warner for $85.4 Billion, הניו יורק טיימס, OCTOBER 22, 2016
↑  שירות גלובס, ‏מיזוג הענק אושר: AT&T תרכוש את טיים וורנר ב-85 מיליארד ד', באתר גלובס, 13 ביוני 2018
↑   בלומברג, בעקבות המיזוג עם AT&T - השם האיקוני טיים וורנר יהפוך להיסטוריה, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2018
↑  Sherman, Alex (2021-05-16). "AT&T in advanced talks to merge WarnerMedia with Discovery, deal expected as soon as tomorrow". CNBC (באנגלית). נבדק ב-2021-05-16.
↑  Meredith, Steve Kovach,Sam (2021-05-17). "AT&T announces $43 billion deal to merge WarnerMedia with Discovery". CNBC (באנגלית). נבדק ב-2021-05-17.
↑  Hayes, Dade (2021-05-17). "David Zaslav And John Stankey Outline Plans For Merging Discovery And WarnerMedia, Addressing Future Of Jason Kilar, CNN, Streaming". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-05-17.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Fortune 500 2010: States: Texas Companies - FORTUNE on CNNMoney.com". Money. 3 במאי 2010. ארכיון מ-7 באוגוסט 2010. נבדק ב-14 באוגוסט 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ערן גבאי, ענקית התקשורת AT&T רוכשת את אינטרוויז הישראלית תמורת 121 מיליון דולר במזומן, באתר TheMarker‏, 1 באוקטובר 2007
↑  AT&T Israel R&D Center - AT&T Israel, il.att.com
↑  מערכת ice, ענקית התקשורת האמריקאית מגייסת עובדים בישראל, כמה משרות פנויות?, באתר אייס, 24 באוקטובר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439179805171  CiNii: DA00191339  GND: 25774-6  ISNI: 0000 0001 0790 8706  LCCN: no97054125  LNB: 000187033  NDL: 00276274  NKC: ko2004238919  NLA: 36586499  VIAF: 146516488   WorldCat (עם VIAF): 146516488
יורט

יורט מקופל ומוכן לתנועה
יוּרְט (בטורקית: Yurt), יוּרְטָה (ברוסית: Юрта) או גיר (במונגולית: Гэр; מילולית: בית) הוא סוג אוהל מסורתי המשמש מספר קבוצות נוודים שונות בערבות מרכז אסיה, והעשוי בדרך כלל מלבד צמר או פרווה המכסה שלד עץ.
אטימולוגיה וסמליות

בשפות טורקיות משמעותה המקורית של המילה "יורט" היא "ארץ מגורים", "שטח מחיה" או "מולדת", והביטוי הפך לשם נרדף לבית פיזי נייד שצורתו כשל אוהל בשפות אחרות, כמו רוסית, וממנה עבר לשימוש בינלאומי. מאותו שורש נגזרה גם המילה "Ordu" שמשמעותה בטורקית מודרנית "אדמה" או "ארץ" וזו מצאה את דרכה לשפות שונות כחלק משמה של ממלכת אורדת הזהב (טורקית Altın Orda Devleti - מילולית "מדינת ארץ הזהב"). בקזחית מכונה המבנה киіз үй או "קייז אי" ומשמעות השם היא "בית לבד". בקירגיזית הוא מכונה боз үй "בוז אי" או "בית אפור" על שום צבעו של הלבד. שמו במונגולית הוא גיר, ומשמעותו היא "בית".
שלד הגג של היורט העשוי בצורת שתי וערב הפך כשלעצמו לסמל בתרבויות מרכז אסיה. השלד המכונה בקזחית "שנראק" (Шанырақ) ובקירגיזית "טונדוק" (Tүндүк) עבר לעיתים מאב לבן גם כאשר יתר מרכיבי היורט הוחלפו, וכתמי העשן שהצטברו עליו היו לסמל ולאמצעי מדידה לוותק המשפחה. דוגמת טונדוק מופיעה במרכזו של דגל קירגיזסטן.
מבנה היורט

היורט עשוי משלד עץ מכוסה לבד שמקורו בצמר כבשים או בפרווה. העץ אינו מצוי בערבות מרכז אסיה ויש לקנותו
בעמקים הנמוכים יותר. לעיתים ניצב במרכז היורט עמוד התומך בגג, וייתכנו גם מספר עמודים. לעיתים מכסות פיסות בד את היורט מבחוץ, ולפי הצורך נתלית משקולת במרכזו כדי לספק לו יציבות. היורטים משתנים בגודלם ובסגנונם ממקום למקום. הצורה המעגלית של היורט מאפשרת לו להתנגד לרוחות מכל כיוון, ומאפשרת גם לחמם ולקרר אותו בקלות.
יורטים מודרניים נמצאים בשימוש בצפון אמריקה ובמידה פחותה גם באירופה, אם כי אלה אימצו בעיקר את צורתו העגולה של היורט המקורי, והם אינם נדמים לו בחומרים מהם הם מיוצרים ובכך שהם מוקמים כמבנים קבועים או קבועים למחצה. יורטים נותרו נפוצים מאוד בטורקיה עד שנות ה-60 וה-70, והם עדיין נמצאים באזורים כפריים של הונגריה.
גלריה

יורט באוזבקיסטן
יורט במונגוליה
מראה של חלל הפנים של יורט בשינג'יאנג בסין - בחלקה העליון של התמונה נראה חלק מהשנראק, שלד הגג של היורט
דגל קירגיזסטן שבמרכזו דוגמת שנראק/טונדוק
הערות שוליים

↑  NATIONAL GEOGRAPHIC, yurt

A yurt is a portable, circular dwelling made of a lattice of flexible wood and covered in felt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph353335
מונטריאול

מונטריאול (בצרפתית: Montréal (הגייה: מונראל ‏האזנהקובץ:Qc-Montréal.ogg‏Ⓘ‏); באנגלית: Montreal (הגייה: מונטריאול ‏האזנהקובץ:Montreal-English-pronunciation.oga‏Ⓘ‏) היא העיר השנייה בגודלה בקנדה, אחרי טורונטו, ואחד המטרופולינים הגדולים בצפון אמריקה. העיר מונה כ־2 מיליון תושבים, ובאזור המטרופולין של מונטריאול מתגוררים כ־4 מיליון תושבים. היא העיר הגדולה בפרובינציית קוויבק, והעיר דוברת הצרפתית השנייה בגודלה בחצי הכדור הצפוני, אחרי פריז. השפה הרשמית בעיר היא צרפתית, שאותה מדברים 60.5% מהבית, כ־21.2% מתושבי העיר דוברים אנגלית כשפת אם ו־19.8% לא מדברים אף אחת מהן בבית. רובם של תושבי מונטריאול דוברים את שתי השפות. השילוט בעיר הוא בעיקר בצרפתית.
העיר שוכנת על אי במפגש הנהרות סנט לורנס ואוטווה. 74 איים נוספים נמצאים בתחום השיפוט של העיר. העיר בנויה סביב להר שעל שמו היא נקראת: Mont Royal.
מבחינה היסטורית, מונטריאול הייתה הבירה הכלכלית של קנדה, אך בשנות ה־70 של המאה ה־20 עקפה אותה טורונטו במספר התושבים ובכוח הכלכלי. מונטריאול נותרה מרכז חשוב למסחר, לכלכלה ולטכנולוגיה. במונטריאול שוכן מטה הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית, ומונטריאול היא אחת משלוש הערים בצפון אמריקה המארחות ארגונים של האומות המאוחדות (יחד עם ניו יורק ווושינגטון), והיא העיר השנייה ביבשת במספר הקונסוליות הנמצאות בה. מונטריאול מוגדרת על ידי אונסק"ו כעיר יצירתית של עיצוב. במונטריאול נמצאות 11 אוניברסיטאות שבהן לומדים כ־170,000 סטודנטים. מבין כל אזורי המטרופולין בצפון אמריקה, באזור מונטריאול הגדולה יש את מספר הסטודנטים הגדול ביותר ביחס לאוכלוסייה, גדול אף מבוסטון, הבירה האינטלקטואלית של ארצות הברית. לאורך ההיסטוריה אירחה מונטריאול כנסים ואירועים בין־לאומיים בהם אקספו 67' ואולימפיאדת 1976.
היסטוריה

ז'אק קרטייה, מגלה הארצות הצרפתי בן המאה ה-16, היה האיש שנתן למונטריאול את שמה. בשנת 1535 עלה על ההר הגבוה באזור וקרא לו, לכבודו של מלך צרפת, בשם: "מונ-ריאל" (ההר המלכותי). אך התיישבות קבע צרפתית החלה באזור רק בשנת 1642.
בשנת 1763, בעת מלחמת שבע השנים, נוצחה צרפת על ידי בריטניה במלחמה בצפון אמריקה, ומונטריאול הצרפתית הפכה לחלק מהאימפריה הבריטית. עם השנים הגיעו מהגרים רבים מבריטניה לעיר והתיישבו בה. במהלך המאה ה-19 הפכה מונטריאול לעיר חשובה ומרכזית המשלבת בתוכה דוברי צרפתית ודוברי אנגלית. מגמת ההתפתחות של העיר נמשכה גם לאחר ייסודה של קנדה בשנת 1867. העיר התפתחה במהירות הודות להגירה של צרפתים-קנדים רבים מאזורי הכפר לעיר.
בתחילת המאה העשרים ובייחוד לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו מהגרים רבים לעיר ממדינות שונות בעולם, והפכו את מונטריאול לעיר מגוונת מבחינה אתנית ותרבותית. בשנת 1966 נפתחה הרכבת התחתית בעיר ("מטרו"). בשנת 1967 התקיים בעיר היריד העולמי, אקספו 67', לרגל חגיגות מאה שנה לייסודה של קנדה. בזמן היריד ביקר בה, נשיא צרפת, שארל דה גול, ובנאום שנשא מעל מרפסת בית-העירייה קרא תחי קוויבק החופשית! ועורר מורת רוח אצל ממשלת קנדה ועיריית מונטריאול שביקשו ממנו לקצר את ביקורו.
בשנת 1970 "החזית לשחרור קוויבק" רצחה שר בממשלת קוויבק וחטפה דיפלומט בריטי שהיה מוצב בקנדה, והתגורר במונטריאול, במה שמכונה משבר אוקטובר.
בשנת 1976 אירחה העיר את משחקי הקיץ האולימפיים. אולימפיאדה זו הסתיימה בגרעון כלכלי גדול שהכניס את העיר לחובות. עלייתה של התנועה הבדלנית בקוויבק לשלטון בשנת 1976 הביאה לחקיקה מחמירה בנוגע לשמירת השפה הצרפתית בזירה הציבורית. הדבר הוביל לחברות רבות גדולות לעזוב את העיר לטובת טורונטו. בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90, שיעור הצמיחה הכלכלי של העיר היה איטי יותר מהרבה ערים גדולות אחרות בקנדה.
גאוגרפיה ואקלים

מונטריאול שוכנת בחלקה הדרום-מערבי של פרובינציית קוויבק, כ-275 ק"מ דרום-מערבית לבירת הפרובינציה קוויבק סיטי וכ-167 ק"מ מזרחית לבירת קנדה, אוטווה. העיר נמצאת 502 ק"מ צפון-מזרחית לטורונטו, 407 ק"מ צפון-מערבית לבוסטון ו-530 ק"מ צפונית לניו יורק.
השטח האורבני תופס את רוב שטחו של האי מונטריאול, במפגש הנהרות סנט לורנס ואוטווה. נמל מונטריאול שוכן בקצהו האחד של נתיב המים סנט לורנס, המחבר בין הימות הגדולות לאוקיינוס האטלנטי. גבולותיה של העיר שוכנים בין נהר סנט לורנס לדרומה לבין "נהר הערבות" (בצרפתית: Rivière des Prairies), היא תעלת מים היוצאת מנהר אוטווה העוברת מצפון לעיר. העיר קרויה על שם המאפיין הגאוגרפי הבולט על האי, הר בעל שלוש פסגות ושמו מאונט רויאל (Mont Royal), בגובה 232 מטר מעל פני הים. העיר שוכנת במרכזו של האזור המטרופוליני של מונטריאול, ועל גבולה הצפוני שוכנת העיר לאוואל.
העיר שוכנת על גבולם של מספר אזורי אקלים. בדרך כלל אקלים העיר הוא יבשתי-לח. כמות המשקעים השנתית בעיר גבוהה, עם ממוצע של 2.175 מטר שלג מדי חורף. ממוצע המשקעים השנתי הוא 763.8 מ"מ. עונת הקיץ היא הגשומה ביותר, אבל בתקופת הקיץ אף מספר הימים הבהירים הגבוה ביותר.
החודש הקר ביותר בשנה הוא ינואר, עם טמפרטורה מקסימלית ממוצעת של מינוס 5.7 מעלות, וטמפרטורה נמוכה ממוצעת של מינוס 14.7 מעלות. משטר הרוחות בעיר גורם לתחושה של טמפרטורות נמוכות הרבה יותר בתקופת החורף. החודש החם בשנה הוא יולי, עם טמפרטורה גבוהה ממוצעת של 26.2 מעלות. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה בעיר הייתה מינוס 37.8 מעלות, בינואר 1957.
יהודי מונטריאול

הקהילה היהודית במונטריאול היא בין הקהילות הוותיקות והגדולות בצפון-אמריקה. כיום מתגוררים בעיר קרוב ל-100 אלף יהודים, ביניהם כמה אלפי ישראלים.
שני גלי הגירה יהודית גדולה בתולדותיה של העיר עיצבו את פני הקהילה. הראשון בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 של יהודים ממזרח-אירופה, והשני לאחר מלחמת העולם השנייה שכלל יהודים ניצולי השואה, ויהודים מצפון-אפריקה.
לאחר משאל העם בשנת 1995 בו כמעט זכו תומכי הפרדת קוויבק מקנדה, עזבו יהודים רבים את העיר ועברו לטורונטו. בשנות האלפיים מנסה הקהילה היהודית בהצלחה מוגבלת לעודד הגירת יהודים בחזרה למונטריאול.
בעיר יש כ-20 בתי ספר יהודים מכל גוני הקשת, מחרדים עד יידישסטים חילוניים. בעיר פועלים מספר גופים ציונים.
רבים מהיהודים גרים בשכונת קוט סנט לוק (Côte St. Luc) ובשכונת המפסטד (Hampstead) השכנה ואף נציג הפרלמנט של אזור זה הוא יהודי (פרופ' ארוין קוטלר ששימש כשר המשפטים בממשלות קרטיין ומרטין). יהודים רבים נוספים מתגוררים ב-St. Laurent, Côte des Neiges ו-West Island.
חיי היהודים במונטריאול התפרסמו בעולם לאחר שזכו לתיאור ספרותי פרי עטו של הסופר מרדכי ריצ'לר יליד העיר שכתב בין השאר את "חניכותו של דודי קרביץ" שעובד גם לסרט קולנוע. הרב נחום אליעזר רבינוביץ' הוא יליד העיר וכך גם לאונרד כהן זמר יהודי-קנדי היה יליד העיר והחיים בה השפיעו על יצירתו.
בשנת 1979 הוקם מוזיאון השואה במונטריאול.
שכונות ואתרים מרכזיים

דאון טאון - מרכז העיר והרובע העסקי, נקרא Centre-ville - גורדי שחקים, מלונות ובתי עסק. מתחת לאזור ישנה גם עיר תחתית של מרכזי קניות המשתרעת על פני קילומטרים רבים.
מונטריאול העתיקה - העיר ההיסטורית. נקראת Le Vieux Montréal - בתים ישנים ורחובות מרוצפים בעלי ניחוח אירופי. הבניינים המרכזיים הם קתדרלת נוטר-דאם ובניין העירייה הישן.
ווסטמאונט - אזור יוקרתי דובר אנגלית. האריסטוקרטים של תחילת המאה ה-20 בנו טירות ואחוזות פאר על פסגת ההר.
כנסיית סן-ג'וזף - כנסייה עם כיפת נחושת השנייה בגודלה בעולם לאחר כנסיית קריית הוותיקן ברומא. שלוש מאות מדרגות מוליכות אל הכנסייה הענקית הבנויה בפיסגת ההר.
אוניברסיטת מקגיל - האוניברסיטה הוותיקה בקנדה. נוסדה בשנת 1821.
דמויות ידועות מבין אנשי העיר

פייר טרודו - ראש ממשלת קנדה שכיהן בתפקיד כמעט ברציפות בין 1968 לבין 1984. בתקופתו אושר כתב הזכויות והחירויות הקנדי. על שמו שדה התעופה בעיר.
לאונרד כהן - הזמר, המלחין וכותב השירים גדל בעיר ששימשה השראה לחלק משיריו כמו "סוזאן" המתאר את נוף הנהר בעיר העתיקה.
סלין דיון - הזמרת הידועה ביכולותיה הקוליות נולדה בפרברי מונטריאול. שרה בצרפתית ובאנגלית.
מרדכי ריצ'לר - הסופר הקנדי שכתב יצירות רבות המתארות את החיים בעיר וזכה להצלחה בינלאומית רבה.
הרב נחום אליעזר רבינוביץ' - ראש ישיבת מעלה אדומים שגדל והתחנך בעיר.
ערים תאומות

אלג'יריה אלג'יר, אלג'יריה (מ־1999)
בלגיה בריסל, בלגיה
רומניה בוקרשט, רומניה
דרום קוריאה פוסאן, דרום קוריאה (מ־2000)
אירלנד דבלין, אירלנד (מ־2016)
וייטנאם האנוי, וייטנאם (מ־1997)
יפן הירושימה, יפן (מ־1998)
צרפת ליון, צרפת (מ־1979)
הפיליפינים מנילה, הפיליפינים (מ־2005)
האיטי פורט-או-פרנס, האיטי (מ־1995)
אל סלוודור סן סלוודור, אל סלוודור (מ־2001)
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין (מ־1985)
ארמניה ירוואן, ארמניה (מ־1998)
ראו גם

התזמורת הסימפונית של מונטריאול
הביטאט 67'
נמל התעופה הבינלאומי מונטריאול-פייר אליוט טרודו
נמל התעופה הבינלאומי מונטריאול מירבל
הערות שוליים

↑  Discovering Canada (official Canadian citizenship test study guide)
↑  "Population by language spoken most often at home and age groups, 2006 counts, for Canada, provinces and territories, and census subdivisions (municipalities) with 5,000-plus population – 20% sample data". Statistics Canada. נבדק ב-25 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Why Choose Montréal - Montreal International". Montreal International (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-9 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Montreal, Canada appointed a UNESCO City of Design". UNESCO. 7 ביוני 2006. נבדק ב-16 בספטמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אחרי עשור כעיר לבנה: תל אביב הוכתרה גם כעיר יצירתית, באתר ynet, 1 בדצמבר 2014
↑  "Montréal is Canada's largest university city". Palais des Congrès. אורכב מ-המקור ב-2016-09-06. נבדק ב-2017-06-03.
↑  Daniel Bromberg, History Lesson: The 1976 Montreal Summer Olympic Games, August 12, 2012 (באנגלית)
(לצפייה הזיזו עם העכבר את סרגל הגלילה בתחתית התמונה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559771805171  PLWABN: 9810559410605606  BNE: XX453710  BnF: cb118804980 (data)  GND: 4040188-1  ISNI: 0000 0001 2150 1478  LCCN: n80132975  MusicBrainz: c3cc624e-b963-49cf-ad0b-e318cb341963  NARA: 10045602  NDL: 00629359  NKC: ge130068  NLA: 36140424  NSK: 000611596  SELIBR: 154447  SNAC: w6wr37w5  SUDOC: 026585588  VIAF: 132469853   WorldCat (עם VIAF): 132469853 
ישן וחדש: העיר העתיקה לחוף הנהר ומאחוריה מרכז העסקים
העיר העתיקה במונטריאול
כנסיית סן-ז'וזף
זכויות להט"ב באינדיאנה

| --- | --- |

אינדיאנה, ארצות הברית
 מעמד בחוק:  הומוסקסואליות ולסביוּת חוקיות משנת 1977
 טרנסג'נדריות:  המדינה מתירה לטרנסג'נדרים לשנות את מגדרם ללא צורך בניתוח לשינוי מין
 שירות צבאי:  להט"בים מורשים לשרת בכוחות המזוינים של ארצות הברית
 הגנה מפני אפליה:  קיימת הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית בהעסקת עובדים. בנוסף, אסורה אפליה על רקע זהות מגדרית בעבודות ציבוריות של המדינה. בערים ובמחוזות מסוימים ישנם חוקים נוספים נגד אפליה.
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  נישואים חד־מיניים חוקיים משנת 2014
 אימוץ:  אימוץ ילד של בן או בת הזוג וכן אימוץ על ידי זוגות חד־מיניים חוקיים משנת 2006
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד(כחלק מארצות הברית)
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במדינת אינדיאנה שבארצות הברית התקדמו במאה ה־21. זוגות חד־מיניים באינדיאנה מורשים לאמץ ילדים החל משנת 2006, ונישואים חד־מיניים חוקיים במדינה מאוקטובר 2014.
באפריל 2017 פסק בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית כי אפליה על רקע נטייה מינית אסורה בהתאם לחוק הפדרלי. כתוצאה מכך, אפליה על רקע נטייה מינית בתחום העבודה אינה חוקית באינדיאנה. עם זאת, קביעת בית המשפט אינה עוסקת באפליה על רקע זהות מגדרית, וחוקי אינדיאנה אוסרים אפליה כזו רק בעבודות ציבוריות של המדינה.
מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק

מדינת אינדיאנה ביטלה את האיסור על פעילות מינית בין בני אותו המין בשנת 1977. גיל ההסכמה הוא 16, ללא קשר למגדרם או לנטייתם המינית של מקיימי יחסי המין.
הכרה בזוגיות חד־מינית > נישואים חד־מיניים

החל משנת 2004, מספר קבוצות באינדיאנה שהתנגדו לנישואים חד־מיניים פעלו לשינוי חוקת המדינה, כך שתאפשר נישואים בין גבר ואישה בלבד ותאסור נישואים בין בני אותו המין. בשנת 2010 הסנאט של אינדיאנה אישר את האיסור החוקתי על נישואים חד־מיניים ברוב של 38–10, אך בית הנבחרים של המדינה, שרובו היה דמוקרטי, דחה את ההצעה ולכן לא ניתן היה להמשיך לדון בסוגיה. לעומת זאת, בשנת 2011 שני בתי המחוקקים באינדיאנה נשלטו בידי המפלגה הרפובליקנית, והאיסור החוקתי על נישואים חד־מיניים עבר ברוב גדול הן בסנאט והן בבית הנבחרים.
החוק באינדיאנה מאפשר לבצע שינוי בחוקת המדינה רק בתנאי ששני בתי המחוקקים מאשרים אותו פעמיים, והרכב המחוקקים חייב להיות שונה בכל אחת מהפעמים שהשינוי מאושר. רק לאחר שהשינוי בחוקה מאושר פעמיים על ידי שני בתי המחוקקים, ניתן לקיים משאל עם שתוצאתו קובעת האם השינוי ייכנס לחוקה. כתוצאה מכך, אף על פי ששני בתי המחוקקים אישרו את האיסור החוקתי על נישואים חד־מיניים בשנת 2011, הדבר לא הספיק לצורך קיום משאל עם בסוגיה, משום שלשם כך בתי המחוקקים היו חייבים לאשר את השינוי בחוקה פעם נוספת בשנים 2013–2014.
אף על פי שחוקת אינדיאנה מעולם לא כללה איסור על נישואים חד־מיניים, נישואים כאלה לא היו חוקיים במדינה מכיוון שחוק משנת 1986 קבע שרק גבר ואישה יורשו להינשא בה.
ב־25 ביוני 2014 שופט מחוזי קבע שהאיסור על נישואים חד־מיניים באינדיאנה מפר את חוקת ארצות הברית. עם זאת, המדינה ערערה על קביעת השופט המחוזי. ב־6 באוקטובר 2014 בית המשפט העליון של ארצות הברית דחה את הערעור, וכתוצאה מכך נישואים חד־מיניים הפכו לחוקיים באינדיאנה.
הכרה בזוגיות חד־מינית > שותפות מקומית

לפני שנישואים חד־מיניים הפכו לחוקיים באינדיאנה, מספר ערים העניקו לזוגות חד־מיניים חלק מזכויות הנישואים במסגרת שותפות מקומית.
העיר בלומינגטון הציעה שותפות מקומית לעובדים שאינם נשואים החל משנת 1997. גם העיר כרמל אפשרה זאת.
ב־13 באוגוסט 2012 מועצת העיר של אינדיאנפוליס אישרה תקנה המאפשרת לכל העובדים בעיר ליהנות מזכויות נישואים המוענקות במסגרת שותפות מקומית. התקנה תקפה גם עבור כל העובדים בערים האחרות במחוז מריון (שבו נמצאת העיר אינדיאנפוליס). ראש העיר גרג באלרד חתם על התקנה ב־23 באוגוסט 2012, והיא נכנסה לתוקף ב־1 בינואר 2013.
אימוץ והורות

חוקי אינדיאנה מתירים ללהט"בים יחידים לאמץ ילדים. בשנת 2006 בית המשפט לערעורים של אינדיאנה קבע שגם זוגות שאינם נשואים, כולל זוגות חד־מיניים, יורשו לאמץ ילדים. כמו כן, מספר בתי משפט מקומיים במדינה הכירו בזכותם של הומוסקסואלים ושל לסביות לאמץ את הילד הביולוגי של בן או בת זוגם.
בשנת 2005 בית המשפט לערעורים של אינדיאנה קבע פה אחד שזוג לסביות המעוניינות ללדת ילד באמצעות הפריה מלאכותית יוכרו כשתי אימהות חוקיות של הילד.
אימוץ והורות > תעודות לידה

ב־30 ביוני 2016 בית משפט מחוזי קבע שמדינת אינדיאנה חייבת לאפשר לזוגות חד־מיניים לרשום את שמותיהם בתעודות הלידה של ילדיהם. החלטה זו נקבעה לאחר ששמונה זוגות חד־מיניים במדינה הגישו תביעה משום שלא היה באפשרותם לרשום את שמותיהם בתור ההורים של ילדיהם בתעודות הלידה, מאחר שהטפסים אפשרו לרשום שם של אם ושם של אב בלבד. בינואר 2017 היועץ המשפטי לממשלה, קרטיס היל, ערער על ההחלטה בפני בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית.
טרנסג'נדריות ושינוי מגדר

טרנסג'נדרים באינדיאנה מורשים לשנות את מגדרם החוקי לאחר קבלת הצהרה של רופא, שלפיה מבקש השינוי עבר טיפולים קליניים לשינוי מגדרו. כמו כן, ישנו צורך בצו של בית משפט המתיר לשנות את השם ואת המגדר. ניתוח לשינוי מין אינו נדרש לשם כך.
ב־12 בינואר 2017 ברוס בורדרס העלה הצעת חוק בבית הנבחרים של אינדיאנה, שנועדה למנוע מטרנסג'נדרים לשנות את מגדרם בתעודת הלידה. הארגון Freedom Indiana טען שהצעת החוק "שוללת את עצם קיומם של אנשים טרנסג'נדרים, את זהותם ואת האופן שבו הכירו את עצמם מעולם". יום לאחר מכן, סינדי קירצ'ופר (יושבת הראש הרפובליקנית של ועדת הבריאות הציבורית) סירבה לקיים דיון בהצעת החוק, ובכך למעשה דחתה אותה.
פשעי שנאה

החל משנת 2003, מדינת אינדיאנה אוספת נתונים סטטיסטיים על פשעים שנעשו על רקע נטייה מינית. עם זאת, חוקי המדינה אינם מחשיבים פשעים כאלה לפשעי שנאה. גם זהות מגדרית אינה נכללת בחוק פשעי השנאה של אינדיאנה. אף על פי כן, חוק פשעי השנאה הפדרלי של ארצות הברית כולל פשעים שנעשו על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית החל משנת 2009.
הגנה מפני אפליה

בשנת 2004 מושל אינדיאנה, ג'ו קרנן, הוציא צו מנהלי המגן על עובדים ציבוריים במדינה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית. בשנת 2005 המושל מיץ' דניאלס הוסיף את המונחים "נטייה מינית" ו"זהות מגדרית" לרשימת הקבוצות המוגנות בחוק שוויון ההזדמנויות של המדינה.
בשנת 2013 קים היילי תבעה את המכללה הקהילתית לטכנולוגיה בעיר סאות בנד, בטענה שלא קיבלה קידום ושפוטרה מעבודתה בשל נטייתה המינית. בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית קיים דיונים בסוגיה בנובמבר 2016, והדיונים התמקדו בשאלה האם המילה "מין" בחוק זכויות האזרח כוללת גם נטייה מינית. ב־4 באפריל 2017 בית המשפט קבע שחוק זכויות האזרח אוסר אפליה על רקע נטייה מינית בהעסקת עובדים. המכללה הקהילתית לטכנולוגיה הודיעה שלא תגיש ערעור נגד ההחלטה. קביעה זו היוותה תקדים לבתי המשפט במדינות אילינוי, אינדיאנה וויסקונסין, ומשמעות הדבר היא שאפליה על רקע נטייה מינית בהעסקת עובדים אסורה במדינות האלה (באילינוי ובוויסקונסין כבר היו חוקים האוסרים אפליה כזו, ולכן קביעת בית המשפט השפיעה בפועל רק על מדינת אינדיאנה). הקמפיין לזכויות אדם בירך על החלטת בית המשפט, וציין ש"פסק הדין שהתקבל היום הוא ניצחון מונומנטלי עבור ההגינות במקומות העבודה ועבור חירותם של לסביות, הומואים וביסקסואלים אמריקאים שחששו לאבד את עבודתם רק בגלל מי שהם אוהבים".
במספר מחוזות וערים באינדיאנה ישנן תקנות האוסרות אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בתחום העבודה:
מחוזות: ונדרבורג, טיפקאנו, מונרו ומריון;
ערים: אוונסוויל, אינדיאנפוליס, אנדרסון, בלומינגטון, האמונד, וסט לאפייט, ולפראיסו, טרה הוט, כרמל, לאפייט, מאנסי, מונסטר, מישיגן סיטי, ניו אלבני, סאות בנד, ציונסוויל, קולומבוס וקוקומו.
כמו כן, במחוז לייק וכן בערים פורט ויין ווייטסטאון ישנן תקנות האוסרות אפליה על רקע נטייה מינית בהעסקת עובדים, אך אין תקנות האוסרות אפליה על רקע זהות מגדרית במקומות עבודה פרטיים.
הגנה מפני אפליה > סירוב לספק שירותים מסיבות דתיות

ב־26 במרץ 2015 מושל אינדיאנה, מייק פנס, חתם על חוק המאפשר לחברות ולעסקים לסרב להעניק שירותים ללקוחות אם הדבר מפר את אמונתם הדתית. החוק עורר מחלוקת ציבורית, עקב החשש שיאפשר לחברות ולעסקים לסרב להעניק שירותים להומוסקסואלים וללסביות בשל נטייתם המינית. מספר חברות, ארגונים ואנשי עסקים, בהם ארגון NCAA, מנכ"ל אפל טים קוק וחברת המשחקים הדיגיטליים ג'ן קון, מתחו ביקורת חריפה נגד החוק. החברה Salesforce.com הודיעה שהיא תבטל את תוכניותיה להרחיב את עסקיה באינדיאנה בשל העברת החוק. הכנסייה הנוצרית ביקרה אף היא את החוק.
אלפי אנשים מחו באינדיאנפוליס נגד החוק, בטענה שהוא מאפשר להפלות להט"בים. כתוצאה מהמחאה ומהגינויים שהחוק ספג מחברות ומעסקים, הוא שוּנה ב־2 באפריל 2015 כך שיבהיר שאינו מהווה לגיטימציה לאפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית.
דעת קהל

סקר שנערך בשנת 2017 על ידי המכון הציבורי לחקר דת (PRRI) מצא ש־58% מתושבי אינדיאנה תומכים בנישואים חד־מיניים, בעוד ש־34% מתנגדים ו־9% לא בטוחים או מחזיקים בעמדה נייטרלית.
אותו הסקר מצא ש־66% מתושבי אינדיאנה תומכים בחוקים האוסרים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, בעוד ש־25% מתנגדים לחוקים כאלה. זאת ועוד, הסקר מצא ש־54% מהתושבים סבורים שאין לאפשר לעסקים לסרב להעניק שירותים להומוסקסואלים וללסביות מטעם אמונה דתית, בעוד ש־37% סבורים שיש לאפשר לעסקים לעשות זאת.
טבלת סיכום

| --- | --- |
הומוסקסואליות ולסביוּת חוקיות:  (משנת 1977)
גיל ההסכמה שווה: 
חוקים נגד אפליה בהעסקת עובדים: / (אפליה על רקע נטייה מינית אסורה בכל מקומות העבודה משנת 2017, ואפליה על רקע זהות מגדרית אסורה במקומות עבודה ציבוריים של המדינה בלבד. במחוזות ובערים מסוימים ישנם חוקים נוספים האוסרים אפליה.)
נישואים חד־מיניים:  (משנת 2014)
התרת אימוץ ללהט"בים יחידים: 
התרת אימוץ ילד של בן או בת הזוג: 
התרת אימוץ לזוגות חד־מיניים:  (משנת 2006)
גישה להפריה חוץ־גופית עבור זוגות לסביות:  (משנת 2005)
זכות לשינוי המגדר החוקי: 
טיפולי המרה אסורים עבור קטינים:
יוסף שפירא (מבקר המדינה)

יוסף חיים שפירא (נולד ב-5 ביולי 1945) הוא שופט בדימוס, שכיהן כמבקר המדינה ונציב תלונות הציבור של מדינת ישראל.
ביוגרפיה

שפירא נולד בירושלים. למד בבית הספר הטכני של חיל האוויר במגמת אלקטרוניקה, ובשירותו הצבאי שימש טכנאי מכ"ם בחיל האוויר. בשנת 1971 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך כעורך דין. בשנת 2000 סיים לימודי תואר שני בקרימינולוגיה באוניברסיטת לסטר באנגליה. למד לימודי תעודה בדיני מחשבים באוניברסיטת בר-אילן וקורס גישור בקריה האקדמית אונו.
ביוגרפיה > עריכת דין

בשנים 1972–1974 עבד כעורך דין במשרד עורכי דין ארד ורובין בירושלים. בשנים 1974–1976 היה עורך דין עצמאי שותף במשרדו של עורך הדין חמן שלח בירושלים, ולאחר מכן בשנים 1976–2003 היה עורך דין עצמאי שותף במשרד עורכי הדין קרמר, שפירא ושניידר בירושלים. במקביל, בשנים 1978–1985 כיהן כתובע צבאי במילואים בבית המשפט הצבאי באזור יהודה ושומרון (איו"ש).
ביוגרפיה > פעילותו בלשכת עורכי הדין

שפירא כיהן כיו"ר ועד מחוז ירושלים של לשכת עורכי הדין בשנים 1995–1999. באותן שנים כיהן במקביל גם כיו"ר בית הדין המשמעתי של המחוז. לאחר מכן, בשנים 2003–2000 כיהן כסגן יו"ר בית הדין המשמעתי הארצי של לשכת עורכי הדין.
ביוגרפיה > שפיטה

שפירא מילא, במסגרת שירות מילואים, שורה של תפקידי שפיטה בבתי דין צבאיים:

1985–1989: שופט בבית המשפט הצבאי לערעורים באיו"ש.

1989–1990: נשיא בית המשפט הצבאי באיו"ש בדרגת סא"ל.

2003–2007: שופט צבאי בבית הדין מטכ"ל.

2007–2012: שופט בבית המשפט הצבאי לערעורים באיו"ש בדרגת אל"ם.
בנוסף, בשנים 1995–2003 היה חבר בבית הדין למשמעת של משטרת ישראל, ובשנים 2003–2001 היה נציג ציבור בבית הדין להגבלים עסקיים שליד בית המשפט המחוזי בירושלים.
בשנת 2003 מונה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי בירושלים, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2012.