stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסטר ורנקס
קריירה בינלאומית

ב-17 ביוני 2023 ערך ורנקס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות יורו 2024.
נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר יורו 2024.
הערות שוליים

↑  25 Devils go to EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הבלגית המלכותית, 28 במאי 2024 (באנגלית)
| נבחרת בלגיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 קסטילס •  2 דבאסט •  3 תיאט •  4 פאאס •  5 ורטונגן •  6 ויטסל •  7 דה בראונה •  8 טילמנס •  9 טרוסארד •  10 לוקאקו •   11 קרסקו •  12 קמינסקי • 13 סלס •  14 לוקבאקיו • 15 מנייה • 16 ורנקס • 17 דה קטלארה • 18 מנגאלה • 19 בקאיוקו • 20 אופנדה • 21 קסטאן • 22 דוקו • 23 פרמירן • 24 אוננה • 25 דה קויפר • מאמן: טדסקו |  1 קסטילס •  2 דבאסט •  3 תיאט •  4 פאאס •  5 ורטונגן •  6 ויטסל •  7 דה בראונה •  8 טילמנס •  9 טרוסארד •  10 לוקאקו •   11 קרסקו •  12 קמינסקי • 13 סלס •  14 לוקבאקיו • 15 מנייה • 16 ורנקס • 17 דה קטלארה • 18 מנגאלה • 19 בקאיוקו • 20 אופנדה • 21 קסטאן • 22 דוקו • 23 פרמירן • 24 אוננה • 25 דה קויפר • מאמן: טדסקו | בלגיה |
אשמורות הלילה

אשמורות הלילה כלשון המקרא, או משמרות הלילה כלשון המשנה, הן חטיבות זמן אליהן מתחלק הלילה על פי היהדות. אשמורה אחת היא כשיעור זמן עמידתם של אנשי משמרת לילה עד בוא המשמרת הבאה. להלכה הלילה נחלק ל-3 אשמורות שוות.
משמעות המושג

רבי חזקיה בר מנוח מחבר ספר החזקוני סובר כי השם אשמורה מקורו מלשון ציפייה והמתנה, שכן בלילה ישנן משמרות מלאכים האומרים שירה לפני האלוהים על פי חלוקת משמרות, כשכל משמר מצפה ומייחל לבוא תורו.
חלוקת הלילה לאשמורות

ישנן דעות בהלכה הסוברות כי ראשיתן של האשמורות בשקיעת החמה וסופן בהנץ החמה, אולם רש"י ותוספות סוברים כי ראשיתן בצאת הכוכבים וסופן בעלות השחר. בספר הזוהר נכתב כי משכן של שלוש האשמורות בכל ימות השנה שווה - 12 שעות שוות, וישנן דעות שונות להבנת דברי הזוהר.
בתלמוד בבלי, מסכת ברכות (ג, א) נאמר:
תניא, רבי אליעזר אומר: שלוש משמרות הוי הלילה, ועל כל משמר ומשמר יושב הקדוש ברוך הוא ושואג כארי, שנאמר: ה' ממרום ישאג וממעון קדשו יתן קולו, שאוג ישאג על נוהו. וסימן לדבר – משמרה ראשונה, חמור נוער; שנייה, כלבים צועקים; שלישית, תינוק יונק משדי אמו ואשה מספרת עם בעלה.
לאחר מכן מובאת ברייתא בה מוצגת דעתו של רבי שהלילה נחלק לארבע אשמורות, וכן דעתו של רבי נתן שהלילה נחלק לשלוש אשמורות. החוקר חיים יחיאל בורנשטיין מציין כי הבבלים חילקו את הלילה ל-3 בעוד שאצל היוונים והרומים חילקו את הלילה ל-4. בורנשטיין אף שיער שרבי, שחי בארץ ישראל בתקופה שזו הייתה תחת שלטון רומי, מתאר את החלוקה הרווחת בסביבתו, בעוד שרבי נתן, שחי בבבל, תיאר מצידו את החלוקה הרווחת בסביבתו.
הלכה למעשה נקבעה חלוקת הלילה ל-3 אשמורות שוות. כך למשל, בהקשר למשנה במסכת יומא,  פרק א', הלכה ח', ”בְּכָל יוֹם תּוֹרְמִין אֶת הַמִּזְבֵּחַ בִּקְרִיאַת הַגֶּבֶר אוֹ סָמוּךְ לוֹ, בֵּין לְפָנָיו בֵּין לְאַחֲרָיו. בְּיוֹם הַכִּפּוּרִים מֵחֲצוֹת, וּבָרְגָלִים מֵאַשְׁמוּרָה הָרִאשׁוֹנָה, וְלֹא הָיְתָה קְרִיאַת הַגֶּבֶר מַגַּעַת עַד שֶׁהָיְתָה עֲזָרָה מְלֵאָה מִיִּשְׂרָאֵל.”,  פוסק הרמב"ם: ”אימתי תורמין הדשן--בכל יום, משיעלה עמוד השחר; וברגלים, משליש אחרון של לילה; וביום הכיפורים, מחצות הלילה.”
ראו גם

חצות הלילה
הערות שוליים

↑  זהר חלק ב קצה ב – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  במאמרו 'סדרי זמנים והתפתחותם בישראל' (התקופה ו, עמ' 261)
↑  משנה תורה, ספר עבודה, הלכות תמידין ומוספין, פרק ב הלכה יא
| זמני היום בהלכה |
| --- | --- | --- |
| בוקר | קריאת הגבר • עמוד השחר • משיכיר • הנץ החמה • סוף זמן קריאת שמע • סוף זמן תפילה |  |
| צהריים | חצות היום • מנחה גדולה • מנחה קטנה • פלג המנחה |  |
| ערב | שקיעת החמה • בין השמשות • צאת הכוכבים |  |
| לילה | חצות הלילה • אשמורות הלילה |  |
| ראו גם | שעות זמניות • קו התאריך בהלכה • הלוח העברי |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אשתי המועדפת

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של סם ובלה ספיבק
 בימוי:  גארסון קאנין 
 הופק בידי:  לאו מקארי 
 תסריט:  סם ובלה ספיבק, לאו מקארי
 עריכה:  רוברט וייז 
 שחקנים ראשיים:  קרי גרנט איירין דאן גייל פטריק רנדולף סקוט
 מוזיקה:  רוי ווב 
 צילום:  רודולף מטה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  RKO 
 חברה מפיצה:  RKO
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 במאי 1940
 משך הקרנה:  89 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, קומדיית נישואים מחדש 
 תקציב:  921,000 דולר
 הכנסות:  2,057,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   myfavoritewife
 דף הסרט ב־IMDb
 
אשתי המועדפת הללי האישה שלי (באנגלית: My Favorite Wife) הוא סרט קומדיה מטורפת אמריקאי משנת 1940 בבימויו של גרסון קאנין, עם קרי גרנט ואיירין דאן בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי לאו מקארי וסם ובלה ספיבק לפי סיפור של הזוג ספיבק בהשראת הפואמה "חנוך ארדן" (אנ') של אלפרד טניסון. כמחווה קראו היוצרים לגיבור הסרט בשם ארדן.
מקארי ביים את קרי גרנט ואיירין דאן בסרט "האמת האיומה" (1937).
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על הסיפור הטוב ביותר, פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר ופרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר.
תקציר העלילה

ניק ארדן (קרי גרנט) הוא עורך דין מטופל בבן ובת שאשתו אלן (איירין דאן) נעלמה באוקיינוס השקט לפני שבע שנים. לפי החוק הוא יכול לשאת אשה לאחר שבע שנים בהוראת שופט. הוא מגיע עם ביאנקה (גייל פטריק) כדי לקבל את אישור של השופט (גרנוויל בייטס) לנישואים. השופט מעיין במסמכים קובע כי אשתו מוכרזת כמתה מבחינה חוקית ומאשר את נישואיו.
הוא לוקח את אשתו לירח דבש ביוסמיטי. באותו יום מגיעה אלן לאחר שנחלצה מהאי הבודד בו חיה שבע שנים. הילדים לא מכירים אותה אבל חמותה (אן שומייקר) כן ובעצתה היא טסה ליוסמיטי ופוגשת בניק הנדהם.
ניק משתדל לא לגלות בינתיים את הסוד לביאנקה. הוא נעלם ומתנהג מוזר וזה הורס לביאנקה את ירח הדבש והם חוזרים הביתה שם נמצאת גם אלן שמוצגת לביאנקה כ"ידידת המשפחה".
בינתיים מתברר לניק שאלן חיה על האי עם אדם בשם סטיבן ברקט (רנדולף סקוט). הוא מאתר אותו ומגלה אדם חסון ויפה שאומר לו שעל האי הוא קרא לה "חווה" והיא קראה לו "אדם".
בינתיים ניק מתנהג מוזר לדעתה של ביאנקה והיא מזמינה לו פסיכיאטר (פדרו דה קורדובה) שמאבחן בעיה נפשית.
ניק נעצר באשמת ביגמיה והוא, ביאנקה, אלן וברקט מובאים לפני אותו שופט שאישר את הנישואים השניים וכעת הוא מבטל אותם.
ברקט מפציר באלן להתחתן איתו ולחזור לאי בו היו אבל היא קשורה לילדים ולאחר התלבטויות היא מגלה להם שהיא אמם ומתפייסת עם ניק.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קרי גרנט | ניק ארדן | ארוסתו של בלנטיין |
| איירין דאן | אלן ארדן | אשתו הראשונה של ניק |
| גייל פטריק | ביאנקה | אשתו השנייה של ניק |
| רנדולף סקוט | סטיב ברקט | ידיד של אלן |
| אן שומייקר | סבתא | אמא של ניק |
| פדרו דה קורדובה | ד"ר קולמר | פסיכיאטר |
| גרנוויל בייטס |  | שופט |
באה בטוב

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה, אירוח
 יוצרים:  דני וסלי, עדי לוי
 שחקנים:  עינב גלילי, רמי הויברגר, נתי קלוגר, שרי אלפי, אבי נוסבאום, ליטל שוורץ
 ארץ מקור:  ישראל
 מספר עונות:  1
 הפקה
 חברת הפקה:  וסלי הפקות
 אורך פרק:  35 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (רשת)
 תקופת שידור מקורית:  15 במאי 2008 – 2008
"עינב גלילי באה בטוב" הייתה תוכנית ראיונות קומית בהנחייתה של עינב גלילי, ששודרה בערוץ 2, במסגרת שידורי "רשת", החל ממאי 2008.
בתוכנית, לצד ראיונות מיוחדים של גלילי עם אושיות בתחומי האקטואליה והתרבות בישראל, מוגשות פינות קומיות וסאטיריות על ידי צוות קומיקאים, ומונולוג קומי שמגישה גלילי עצמה בפתיחת התוכנית. בתוכניות הראשונות של "באה בטוב", אירחה גלילי בין השאר את מודי בר און, מירי רגב, עפר שכטר, צביקה יחזקאלי ויהודית רביץ.
התכנית זכתה לביקורות צוננות בשל הפורמט הלא מוגדר.
פינות התוכנית

"יד ליד": פינה בהגשת רמי הויברגר, בדמותו של היו"ר המופרע של העמותה הפיקטיבית "יד ליד" שעוסקת בפתרון סוגיות בוערות ופחות בוערות.
"חדשות לילדים": פינה בהגשת נתי קלוגר, בדמותה של מנחה ממורמרת של פינה לילדים, במסגרתה מספרת קלוגר סיפורים וסוגיות לילדים, אך תכניה רחוקים מלהתאים לקהל זה.
"שרי (ם) קריוקי": פינה בהגשת שרי אלפי, במסגרתה היא שרה שיר מוכר בגרסת קריוקי, על רקע תמונות מתחלפות המתחברות באופן קומי לשורות השיר השונות.
"בחירות מקומיות": פינה בהגשת אבי נוסבאום, במסגרתה הוא בוחן את הבחירות לרשויות המקומיות, ומתייחס בצורה קומית לערי הארץ.
"פינתה של ליטל שוורץ": פינה בהגשת ליטל שוורץ, במסגרתה היא מדווחת דיווחים קומיים מאירועים שונים שהתרחשו בשבוע החולף.
הערות שוליים

↑  חגי קראוס, ‏זה כואב, פשוט כואב, באתר גלובס, 7 ביולי 2009
↑  עומר שוברט, עכבר העיר, באה בטוב: עינב גלילי  לא מתבכיינת, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2011
↑  ערן סויסה, ליטל שוורץ לא באה בטוב, באתר nrg‏, 10 ביוני 2008
ארתור פריד

ערך זה עוסק בפזמונאי ומפיק סרטים. אם התכוונתם לדירקטור, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1894 צ'ארלסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  12 באפריל 1973 (בגיל 78) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הילסייד ממוריאל פארק 
 שם לידה:  Arthur Grossman 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (1950)  פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר  פרס אוסקר לשם כבוד (1968) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארתור פריד (באנגלית: Arthur Freed;‏ 9 בספטמבר 1894 - 12 באפריל 1973) היה פזמונאי ומפיק סרטים אמריקאי.
ביוגרפיה

פריד, יליד צ'ארלסטון, דרום קרוליינה, התחיל את הקריירה שלו כפסנתרן בשיקגו. אחרי שפגש את מיני מרקס, הוא התחיל לשיר כחלק ממופע הוודוויל של הבנים שלה, האחים מרקס ולכתוב להם. מהר מאוד הוא התחיל לכתוב שירים והועסק במטרו גולדווין מאייר. במשך שנים הוא כתב שירים לסרטים רבים שרובם הולחנו על ידי נסיו הרב בראון.
בשנת 1939, לאחר שעבד כמפיק שותף בסט של הסרט " הקוסם מארץ עוץ", הוא קודם למפיק בכיר והפך את הסטודיו למוביל ביצירת מחזות זמר. הסרט הראשון כמפיק יחיד היה העיבוד הקולנועי למחזמר ברודוויי המצליח "תינוקות" בכיכובם של ג'ודי גרלנד ומיקי רוני שהוקרן חודש אחרי "הקוסם מארץ עוץ".
פריד הביא לאולפנים כישרונות רבים מבמות ברודוויי, ביניהם וינסנט מינלי, בטי קומדן, אדולף גרין, ג'ון אליסון וננסי ווקר.
הוא גם טיפח קריירות לכוכבים מתחילים, ביניהם ג'ין קלי, פרנק סינטרה, אסתר ויליאמס, קתרין גרייסון, סיד צ'ריס, אן מילר, ורה-אלן ורבים אחרים. הוא הביא לMGM את פרד אסטר לאחר שהיה חתום באולפני RKO ושידל אותו לחזור להופיע בסרט מצעד הפסחא יחד עם ג'ודי גרלנד. צוותו שמנה כותבים, במאים, מלחינים וכוכבים הפיקו זרם יציב של סרטים מוזיקליים עד שנות ה-50 המאוחרות.
הוא נתן לבמאים והכוריאוגרפים שלו יד חופשית, דבר שלא היה מקובל באותה תקופה של שליטה מוחלטת על סרטים מוזיקליים מצד המפיקים, דוגמת קטע הריקוד בן 15 הדקות בסרט אמריקאי בפריז משנת 1951.
שניים מסרטיו של פריד, "אמריקאי בפריז" ו"ז'יז'י" זכו בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר. ב-1944 הפיק את "פגוש אותי בסנט לואיס" בבימויו של וינסנט מינלי, ב-1951 הפיק את הסרט "חתונה מלכותית" עם פרד אסטר וג'יין פאוול ואת ספינת השעשועים. ב-1953 את "קרון הלהקה" וב-1957 הפיק את הסרט "גרבי משי" בכיכובם של פרד אסטר וסיד צ'ריס. סרטו המוכר ביותר הוא "שיר אשיר בגשם" (1952), שלא זכה באף פרס אוסקר. פריד הוכנס להיכל התהילה של כותבי השירים בשנת 1972.
פריד מת ב-1973 לוס אנג'לס, קליפורניה בגיל 78.
פילמוגרפיה חלקית

הקוסם מארץ עוץ (1939)
באה אליכם

"באה אליכם" הוא שיר של הזמרת הישראלית מירי מסיקה, שיצא לאור באוגוסט 2005. זהו שירה החמישי מתוך אלבום הבכורה שלה, מירי מסיקה (2005). השיר נכתב והולחן בידי דידי שחר והופק בידי אורי זך.
השיר צעד שישה שבועות רצופים במצעד ההשמעות של רשת ג', ובמשך חמישה שבועות רצופים נמצא בראש המצעד. השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השנתי של גלגלצ, ובמצעד השנתי של ynet הוא הגיע למקום השישי.
גרסאות כיסוי

בשנים האחרונות ביצעה השחקנית גלית גיאת את השיר במסגרת הופעותיה.
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 באוקטובר 2005 באתר פזמונט
↑  המצעד השנתי הישראלי תשס"ה
↑  ובמקום הראשון שירי מימון, באתר ynet, 3 באוקטובר 2005
| מירי מסיקה |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | מירי מסיקה • שלום לאמונות • חדשות טובות • מלך • סימנים על החול • אלוהי הדברים הקטנים • אוקיינוס |  |
| אלבומי הופעה | הופעה אקוסטית בזאפה • הופעות במפעל הפיס |  |
| חברות תקליטים | הד ארצי • הליקון • התו השמיני • עננה |  |
| מירי מסיקה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מירי מסיקה | "טיפה טיפה" • "נובמבר" • "לשם" • "אף אחת" • "באה אליכם" • "שיר לשירה" • "תן לי סימן" |  |
| שלום לאמונות | "שלום לאמונות" • "ממי" • "עכשיו אתה חוזר בחזרה" • "אם זאת האהבה שלך" • "שירה" • "הוא" |  |
| חדשות טובות | "חדשות טובות" • "פנינים בנהרות" • "יום ראשון" • "מה עשית" • "אהובי" |  |
| מלך | "מלך" • "ואולי" • "אני לא שם" • "יריות באוויר" • "אישה חרסינה" |  |
| סימנים על החול | "עזור לי" • "דמעות" • "שתדע" • "סוף טוב" • "סימנים על החול" |  |
| אלוהי הדברים הקטנים | "תשים תשים" • "אלוהי הדברים הקטנים" • "חייאתי" • "זהרה" • "לב מול לב" |  |
| אוקיינוס | "בכרם תימן" • "מפחד עלייך" • "אוקיינוס" •  "כמה כמה" • "חוה" • "משה" • "יש לך אותך" • "אמא" • "מרק צח" |  |
| סינגלים נוספים | "כלוב של זהב" • "האביב שלי יגיע" • "ברכת המלך" • "ככה זה (לאהוב אותך)" • "ערב חג" • "האור יזרח גם בנפרד" • "קולות הלב" • "למה למה ככה" • "תודה לחיים" • "בודדה" • "זוכרת את הים" • "קרקע יציבה" • "תן בי אור" • "שורפים ת'יום" • "ממרחק נשימה" • "מרחק הזמן" • "נשארנו ביחד" • "אחת בלילה" • "אבל אהבה" • "מפל" • "שתי גדות" • "הו ארצי מולדתי" |  |
באר משאלות

בריכת משאלות בבזיליקת מריאזל, אוסטריה
באר משאלות הוא מונח מהפולקלור האירופי המתאר בארות מים שעל פי האמונה ממלאות משאלות המובעות בקול בסמוך אליהן. הרעיון שמשאלה תמומש הגיע מהתפיסה שהמים מאכלסים אלוהויות או שהונחו שם כמתנה מהאלים. סיבה אפשרית למקור האמונה היא שמים הם מקור חיים, ולעיתים קרובות היו משאב נדיר.
העמים הגרמאנים והקלטים ראו במעיינות ובבארות מקומות קדושים. לפעמים המקומות סומנו בפסלי עץ, אולי של האל הקשור לבריכה. עמים גרמאנים נודעו כשהם משליכים את השריון וכלי הנשק של אויבים מובסים לביצות ולבריכות מים אחרות כקורבנות לאלים שלהם. מים נתפשו כבעלי כוחות מרפא, ובארות הפכו פופולרות, כשאנשים רבים שתו מהן, רחצו בהן או פשוט הביעו כלפיהן משאלה. אנשים האמינו שישויות על טבעיות השומרות על הבאר או מתגוררות בבאר ימלאו את רצונם אם ישלמו מחיר. לאחר השמעת המשאלה, בדרך כלל נזרקו מטבעות לבאר. לפי האמונה, המשאלה תינתן על ידי השומר או המתגורר, בהתבסס על האופן שבו נחת המטבע בתחתית הבאר: אם המטבע נחת בראש למעלה, שומר הבאר היה ממלא את המשאלה, אך אם המטבע נחת עם זנב למעלה תזכה המשאלה להתעלמות. לכן היה אלמנט של מזל בזריקת מטבעות לבאר – מילוי המשאלה היה תלוי באופן בו הם נחתו.
במיתולוגיה הנורדית מסופר על הבאר של מימיר, הידועה גם בשם "באר החוכמה", שיכולה להעניק לאדם חוכמה אינסופית בתנאי שיקריב משהו יקר לו. אודין התבקש להקריב את עינו הימנית שהשליך לבאר כדי לקבל לא רק את חוכמת ראיית העתיד אלא את ההבנה מדוע הדברים חייבים להיות. מימיר הוא אל החוכמה הנורדי, והבאר שלו יושבת בשורשיו של יגדראסיל, עץ העולם השואב את מימיו מהבאר.
המסורת של באר משאלות נמשכת כיום בזריקת מטבעות לבריכות ולמזרקות. בנובמבר 2006 דיווח "הר הכסף" שתיירים זורקים קצת פחות מ-3 מיליון ליש"ט לשנה ל"בארות משאלות". במזרקת טרווי למשל, על פי ההערכות נגרפים מדי לילה מטבעות בשווי כשלושת אלפים אירו.
הערות שוליים

↑  "Wishing wells contain money mountain". Reuters (באנגלית). 2007-01-20. נבדק ב-2023-01-29.
↑  http://news.bbc.co.uk/2/hi/6188052.stm
אנעים זמירות (ניגון)

אנעים זמירות הוא ניגון דבקות מניגוני חב"ד, אחד הניגונים שלימד הרבי מלובביץ'. הניגון נפוץ גם מחוץ לחסידות חב"ד, מושר בקהילות שונות וזכה לביצועים רבים.
אודות הניגון

מילות הניגון הם משיר הכבוד, המתפרש שגם לאחר שאדם עוזב את הקדושה הוא צריך להיות קשור לקדושה, לאלקות.
אַנְעִים זְמִירוֹת וְשִׁירִים אֶאֱרֹג, כִּי אֵלֶיךָ נַפְשִׁי תַעֲרֹג
נַפְשִׁי חָמְדָה בְּצֵל יָדֶךָ, לָדַעַת כָּל רָז סוֹדֶךָ
הרבי מלובביץ' לימד את הניגון בשמחת תורה ה'תשכ"ב (1961) מאז הניגון היה מושר בחצרו רבות. תפילת שיר הכבוד לא נכללה בסידור אדמו"ר הזקן ולפיכך אינה נאמרת בחב"ד, אך הניגון מושר בעת התוועדות ובהזדמנויות נוספות. קודם שלימד הרב שניאורסון את הניגון, היו חסידים מהעיר ניקולייב, עיר הולדתו של הרבי, שהכירו את הניגון.
לדברי הרב שניאורסון, מאחורי הניגון עומד סיפור, על חסיד פולני ששר אותו במהלך יום הכיפורים בבית הכנסת של העיירה; בעת שחש תחושה עילאית ולא הרגיש בסביבתו, עד ששכח לשבור את הצום בצאתו. במוצאי יום כיפור נכנסו אנשי הקהילה לבית הכנסת ומצאו את האיש ועודנו שר את הניגון בדבקות.
בהזדמנות אחרת סיפר את הרקע לכך, אשר אותו אדם עשה מעשה אצילי כשתרם את רוב רכושו לאישה ענייה שבעלה שקע בחובות לפריץ. לאחר שתרם את הסכום הוא נאלץ למכור את ביתו ונכסיו, ותוך מספר שבועות נפטר האדם שפדה. אותו אדם התגלה בחלומו כצדיק נסתר והבטיח לו כי הוא ישוב לעשירותו, אך התורם ביקש לותר על העשירות לטובת הרגשת גן עדן ביום הכיפורים. כאשר הוא חש את התחושה העילאית, הושר על ידו ניגון זה. מסורת אחרת טוענת שהשיר הולחן על ידי המלחין החב"די אברהם חריטונוב מניקולייב, ויש משערים שממנו הגיע השיר לאותו חסיד פולין.
הניגון מופיע בספר הניגונים - חב"ד ניגון מספר רכ"ג (233).
עיבודים מוזקליים וביצועים

בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 3 של ניח"ח ב-1969 הופיע השיר באלבומו של יהורם גאון "שירי שבת", ב-1995 הופיע באלבום "ניגוני הרבי" של אבי פיאמנטה. ב-2002, באלבום אבינו מלכנו של אברהם פריד. ב-2004 באלבום "שאמיל" של יוני שלמה[דרוש מקור]. ב־2006 באלבום לחיים טיש - שבת קודש 2. ב-2008 באלבום "קול דודי" בעיבוד לפסנתר של ישראל אדלסון. ב-2011 באלבום "עתיקא קדישא" של יצחק מאיר ובאלבום "כיסופים" של מרדכי בן-דוד. ב-2012 באלבום "אנעים זמירות" של בריו חקשור, ב-2013 באלבום "ניגון ומזמור" של גד אלבז. ב-2015 באלבום צמאה 1 דואט של אברהם פריד ושולי רנד. ב-2019 הופיע השיר באלבום היו זמנים 2 של יעקב שוואקי.
השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי האחים פורטנוי, אבי פיאמנטה, יוני שלמה, דניאל זמיר, מוטי שטיינמץ, מנדי ג'רופי, המדרגות בני פרידמן, עמיר בניון עם תזמורת ירושלים מזרח ומערב, שלמה כץ, נתן גושן, חנה רוט, מתי קובלר ואחרים. כמו כן, בשיר "מנורה" של חיים ישראל שחיבר ביחד עם הרב שמואל קמינצקי לכבוד הרבי מלובביץ', משולב הניגון כשיר רקע; וכן בשיר "אנעים זמירות" בדואט של חיים ישראל ושלומי שבת, משולבים קטעים מהניגון.
אליהו סורקין שר את הניגון לרב יוסף שלום אלישיב קודם פטירתו ונכדו של הרב העיד שסבו מאוד חיבב את הניגון.
ראו גם

ניגוני הרבי מחב"ד
ביאורים

↑  בעגה החב"דית, מתייחס מונח זה לכלל החסידים שלא משתייכים לחסידות חב"ד.
הערות שוליים

↑  למשל: כ"ט תשרי תשכ"ב, אנעים זמירות אצל הרבי מלובביץ' | תורת מנחם התוועדיות, תשכ"ב, חלק א, עמוד 112
1 2 3  ניגון אנעים זמירות: פיענוח הסיפור המסתורי, קיר הניגונים
↑  אנעים זמירות באתר חבד אורג
↑  יהורם גאון - אנעים זמירות באתר יוטיוב
↑  אנעים זמירות באתר יוטיוב
↑  אנעים זמירות (מופיע בחלק השני של המחרוזת, בדקה 3:52), באתר חבד אורג
↑  אנעים זמירות ביוטיוב
↑  אנעים זמירות באתר יוטיוב
↑  Baryo ● "Anaim Zmirot" ♫ (בריו חקשור - "אנעים זמירות" חב"ד),
↑  גד אלבז - אנעים זמירות Gad Elbaz - Anim Zemirot
↑  אברהם פריד ושולי רנד - אנעים זמירות באתר יוטיוב
↑  האחים פורטנוי - אַנְעִים זְמִירוֹת
↑  בביצוע השיר באתר יוטיוב
↑  2013 יוני שלמה, אנעים זמירות ניגון חב"ד | 2020 יוני שלמה אנעים זמירות
↑  אנעים זמירות - דניאל זמיר ואחיה אשר כהן אלורו ביוטיוב
↑  מקהלת "נרננה" ובעל המנגן ר' מוטי שטיינמץ אנעים זמירות
↑  אנעים זמירות מנדי גרופי יצחק מאיר לחן האדמו"ר מלובביץ
↑  המדרגות "אנעים זמירות"
↑  ניגון מרגש: "אנעים זמירות" באתר חב"ד אורג
↑  עמיר בניון - אנעים זמירות באתר יוטיוב
↑  בביצוע השיר יחד עם אחיו איתן
↑  נתן גושן ואברהם פריד בדואט מרגש - אַנְעִים זְמִירוֹת ביוטיוב
↑  An 'im zmiros, באתר יוטיוב
↑  אנעים זמירות, יוטיוב
↑  הרופא החב"די של הרב אלישיב: "שרתי לו ניגון חב"ד" אתר שטורעם אב תשע"ב
| ניגוני חב"ד |
| --- | --- | --- |
| הניגונים המכוונים | "ניגון שלוש תנועות" ■ אדמו"ר הזקן: ניגוני רבי שניאור זלמן • "ארבע בבות" • "אבינו מלכנו" • "אלי אתה" • "כאיל תערוג" • "קול דודי" ■ אדמו"ר האמצעי: "ניגון הקאפעליע" ■ הצמח צדק: "ניגון ההשתטחות" • "ימין ה' רוממה" • "כאיל תערוג" ■ אדמו"ר המהר"ש: "לכתחילה אריבער" ■ אדמו"ר הרש"ב: "ניגון הכנה" • "ניגון רוסטוב" ■ אדמו"ר הריי"צ: "ניגון הבינוני" ■ הרבי מלובביץ': ניגוני הרבי מלובביץ' • "אנעים זמירות" • "אתה בחרתנו" • "דרכך אלוקינו" • "הוא אלוקינו" • "והיא שעמדה" • "כי אנו עמך 1" • "כי אנו עמך 2" • "צמאה לך נפשי" • "צמאה צמאה" • "רחמנא דעני" • "שאמיל" |  |
| ניגונים נוספים | "קול ביער" • "הנשמה יורדת" • "פדה בשלום" • "ניגון לי"ב–י"ג תמוז" • "והריקותי לכם ברכה" • "ניע זשוריצי כלופצי" • "ניגון לחסידי הצמח צדק" • "ניגון הקפות" • "ניגון הכנה" • "ממצרים גאלתנו" • "יעלה תחנוננו" • "ופרצת" • "הצילני נא" • "הושיעה את עמך" • "אך לאלוקים" • "אימתי קאתי מר" • "ניגון מפולטבה" • "שובה השם" • "ניגון הפלפול" |  |
ישנם מעל 500 ניגוני חב"ד, מובאים רק ניגונים נבחרים
כללי: ניח"ח • ספר הניגונים ■ פרויקטים: ניגוני חב"ד (16 אלבומים) • משה לאופר מנגן חב"ד (4 אלבומים) • צמאה (6 אלבומים) ■ אלבומים: ניגון הבעש"ט • אבינו מלכנו • האפ קאזאק • יענקל יענקל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 1636b256-a8c7-4a43-92bd-5e42d4c1afd8
ארתור פרמירן

ארתור דניס פֶרמירֶן (בהולנדית: Arthur Denis Vermeeren; נולד ב-7 בפברואר 2005) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים

פרמירן ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו עבור רויאל אנטוורפן כמחליף במשחק במסגרת הליגה האירופית נגד לילסטרום באוגוסט 2022. מאמן הקבוצה מארק ואן בומל שיבח אותו ואמר שהוא יקבל דקות משחק.
באפריל 2023 פתח פרמירן בהרכב בגמר הגביע הבלגי בו ניצחה אנטוורפן 0–2 את מכלן.
ביולי 2023 פתח פרמירן בהרכב במשחק הסופר קאפ הבלגי בו ניצחה אנטוורפן את מכלן בפנדלים.
ב-26 בינואר 2024 חתם פרמירן לשש וחצי שנים באתלטיקו מדריד, תמורת 18 מיליון אירו ששולמו לאנטוורפן. עד לסיום עונת 2023/24 ערך פרמירן חמש הופעות ליגה בלבד.
באוגוסט 2024 הושאל פרמירן לעונה אחת לר.ב. לייפציג מהבונדסליגה. לר.ב. לייפציג עומדת אופציה לרכישה בתום שנת ההשאלה.
קריירה בינלאומית

ב-13 באוקטובר 2023 ערך פרמירן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה, בניצחון 3-2 על נבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות יורו 2024.
פרמירן נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר יורו 2024, אך לא ערך בו ולו הופעה אחת.
הערות שוליים

↑  Na de Croky Cup is de sterke man van Antwerp niet voldaan: Paul Gheysens wil op álle vlakken de beste zijn, hbvl
↑  25 Devils go to EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הבלגית המלכותית, 28 במאי 2024 (באנגלית)
| נבחרת בלגיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 קסטילס •  2 דבאסט •  3 תיאט •  4 פאאס •  5 ורטונגן •  6 ויטסל •  7 דה בראונה •  8 טילמנס •  9 טרוסארד •  10 לוקאקו •   11 קרסקו •  12 קמינסקי • 13 סלס •  14 לוקבאקיו • 15 מנייה • 16 ורנקס • 17 דה קטלארה • 18 מנגאלה • 19 בקאיוקו • 20 אופנדה • 21 קסטאן • 22 דוקו • 23 פרמירן • 24 אוננה • 25 דה קויפר • מאמן: טדסקו |  1 קסטילס •  2 דבאסט •  3 תיאט •  4 פאאס •  5 ורטונגן •  6 ויטסל •  7 דה בראונה •  8 טילמנס •  9 טרוסארד •  10 לוקאקו •   11 קרסקו •  12 קמינסקי • 13 סלס •  14 לוקבאקיו • 15 מנייה • 16 ורנקס • 17 דה קטלארה • 18 מנגאלה • 19 בקאיוקו • 20 אופנדה • 21 קסטאן • 22 דוקו • 23 פרמירן • 24 אוננה • 25 דה קויפר • מאמן: טדסקו | בלגיה |
אשמיאני

אשמיאני (בבלארוסית: Ашмя́ны, ברוסית: Ошмяны, בפולנית: Oszmiana, בליטאית: Ašmena; ביידיש: אָשמענע) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, המונה כ-15,000 תושבים.
היסטוריה

האזכור הראשון של העיירה הוא משנת 1341, עת ירש אותה הדוכס הליטאי יואנוטיס מידי הדוכס הליטאי גדימינאס. בשנת 1384 העיירה נהרסה בידי המסדר הטבטוני, אך שוקמה במהרה. התקפה נוספת של המסדר הטבטוני על העיירה בשנת 1402 נכשלה. בשנת 1413 העיירה הפכה למרכז סחר אזורי, ולשדה קרב בין כוחותיו של מלך פולין ולדיסלב השני יגיילו ושל הדוכס הליטאי סביטריגליה וחיילי המסדר הטבטוני.
העיירה נחרבה שוב בשנת 1519 בידי חיילי נסיכות מוסקבה. בשנת 1566 קיבלה אשמיאני זכויות עיר.
בחלוקת פולין בשנת 1795 העיירה הועברה לשליטת האימפריה הרוסית. כמה מבני העיירה השתתפו בהתקוממות של נובמבר 1830, ובעקבות זאת הוחרבה העיירה באפריל 1831 בידי כוח רוסי של 1,500 חיילים. העיירה לא הצליחה להתאושש מהחורבן עד סוף המאה ה-19. לאחר כיבוש גרמני בן שלוש שנים במהלך מלחמת העולם הראשונה, הועברה העיירה לשליטת הרפובליקה הפולנית השנייה, ונכללה במחוז וילנה.
יהודי אשמיאני

בשנת 1847 נמנו בעיירה 1,460 יהודים. בשנת 1897 נמנו בה 3,803 יהודים, מתוך אוכלוסייה כוללת של 7,214 נפש, ובראשית המאה ה-20 פעלו בה שני בתי ספר יהודיים ובית כנסת. כמו כן, התקיימה בעיירה ישיבה, בה למדו בין היתר הרב ראובן כץ בסביבות שנת 1883, והרב אברהם צוקרמן בשנת 1928. בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-3,300 יהודים, כמחצית מתושביה, ופעלו בה חוגים ציוניים, אגודת ישראל והבונד.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכבשה אשמיאני בידי ברית המועצות, בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב, וב-25 ביוני 1941 נכבשה בידי הגרמנים, ואלו החלו במעשי שוד של יהודיה ובהטלת גזירות שונות על האוכלוסייה היהודית. ביולי 1941 נלקחו מאות גברים יהודים מהעיירה לכיוון לידא, ולא שבו. בהמשך החודש רוכזו למעלה מ-700 גברים יהודים נוספים מהעיירה, ובהם ראש היודנרט, הרב הלר, ונרצחו בכפר הסמוך ברטל (Bartel).
ב-2 באוקטובר 1941 רוכזו יתר יהודי העיירה, בעיקר אלמנות ויתומים, בגטו שהוקם בה. לגטו, בו שררו תנאי צפיפות קשים, הגיעו גם פליטים יהודים מהאזור. כמה עשרות מפליטים אלו הוצאו להורג בידי הגרמנים. באביב 1942 הועברה השליטה בגטו לידי המשטרה הליטאית, ולצד גירוש מאות מיושביו למחנה עבודה של ארגון טודט, הובאו אליו יהודים נוספים מעיירות הסביבה. באוקטובר 1942 נרצחו 406 יהודים קשישים וחולים מהגטו בכפר הסמוך אוגליובו (Uglyowo) בידי ליטאים. במהלך מרץ ואפריל 1943 חוסל גטו אשמיאני. כ-700 מיהודיו הועברו לגטו וילנה, כ-1,500 הועברו למחנות עבודה, בהם רובם נספו, וכ-700 שולחו ישירות לפונאר.
לפני חיסול הגטו פעל בו ארגון מחתרת יהודי, אשר כמאה מאנשיו הצליחו בעזרת ליזה מאגון להימלט בשעת האקציות ליערות הסביבה, ולחבור ליחידות פרטיזנים.