stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלגיון השני איטליקה
היסטוריה

הלגיון הוקם בשנת 165 או 166 בידי הקיסר מרקוס אורליוס, יחד עם הלגיון השלישי איטליקה. הקמת שני הלגיונות נעשתה כחלק מהרחבה הכרחית של הצבא הרומי לנוכח העובדה שמרקוס אורליוס ניהל באותה עת מלחמה בשבטי המרקומנים על הדנובה בזמן שעמיתו לשלטון לוקיוס ורוס לחם באימפריה הפרתית. ייתכן ששני הלגיונות החדשים נקראו "איטליקה" כמחווה ללגיון הראשון איטליקה הוותיק אשר הפגין תעוזה במהלך מלחמותיו הקודמות של מרקוס אורליוס כנגד המרקומנים. כדי לסמל את נאמנותו של הלגיון החדש לשני השליטים גם יחד, הוחלט שסמלו יהיה האחים התאומים רמוס ורומולוס מייסדי רומא, כאשר הם יונקים מהזאבה. זמן קצר לאחר הקמתו קיבל הלגיון את התואר "פיה" אשר משמעו: "הנאמן". התואר אושר שבע פעמים בידי שבעה קיסרים שונים.
מגויסי הלגיון הגיעו מאיטליה עצמה ומנוריקום. הם הוצבו על הדנובה כהגנה מפני המרקומנים. סביר להניח שהלגיון היה חלק מכח המשימה של הקיסר לעתיד פרטינקס (אשר כלל גם את הלגיון הראשון אדיוטריקס ואת הלגיון השלישי איטליקה) אשר לחם במרקומנים בשנת 175 ברייטה ונוריקום. כמו כן ידוע שחיילים מהלגיון השתתפו בבניית חומות העיר סלונה (ספליט המודרנית). הלגיון הועבר בין מספר בסיסים לאורך הדנובה, ורק בשנת 180 הוצב בבסיס קבע בלוריאקום. הלגיון צידד בקיסר ספטימיוס סוורוס במהלך מלחמת האזרחים שהעלתה אותו לשלטון, ולפיכך העניק לו הקיסר את התואר "פילדיס" אשר משמעו: "האדוק". ישנה מחלוקת בשאלה מתי ועל מה הוענק ללגיון התואר. יש הסוברים שהוא הוענק לו בתחילת המלחמה כאשר סוורוס צעד לרומא כנגד דידיוס יוליאנוס והלגיון אבטח עבורו את נוריקום. אחרים סבורים שהוא זכה בתואר מאוחר יותר כאשר סוורוס נאבק בקלאודיוס אלבינוס. למרות שהאוכלוסייה בנוריקום אהדה את אלבינוס, הלגיון נותר נאמן לסוורוס. סביר להניח שהלגיון סייע לסוורוס גם במלחמותיו כנגד הפרתים.
תחת שלטונו של מקסימינוס, לקח הלגיון חלק במלחמות כנגד הדאקים ובהמשך כנגד הוויזיגותים. תחת שלטונו של גליאנוס לחם הלגיון כנגד פוסטומוס שליט האימפריה הגאלית. הקיסר דיוקלטיאנוס פיצל את הלגיון לשלושה חלקים. החלק הראשון נותר בנוריקום בעוד חלק אחד הוצב בלנטיה (לינץ) וחלק נוסף באיוביאקום (שטשטנאו). הקיסר קונסטנטינוס העביר יחידות מהלגיון לדיוויטיה. יחידות אלו הפכו לתקופה קצרה ללגיון עצמאי בשם "הלגיון השני איטליקה דיוויטינסום", ולקחו חלק חשוב בניצחונו של קונסטנטינוס על מקסנטיוס. לא ידוע אם לאחר מכן היחידות הללו המשיכו להתקיים כלגיון עצמאי או שהתאחדו עם שאר הלגיון. במאה החמישית עדיין נמצאו יחידות הלגיון בבסיסיהן גורלו של הלגיון לאחר מכן אינו ידוע.
הערות שוליים

↑  דיו קסיוס, היסטוריה רומאנה, 55.24.4
↑  הלגיון הראשון איטליקה, באתר livius.org (באנגלית)
1 2  הלגיון השני איטליקה, באתר livius.org (באנגלית)
1 2  הלגיון השני איטליקה, באתר Imperiumromanum.com (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4638154741647653110005   WorldCat (עם VIAF): 4638154741647653110005
חיבוט ערבה

| --- | --- |

 תלמוד בבלי:  מסכת סוכה, דף מ"ד
 משנה תורה:  ספר זמנים, הלכות שופר וסוכה ולולב, פרק ז', הלכה כ"ב
 שולחן ערוך:  אורח חיים, סימן תרס"ד
 
מכירת ערבות למנהג חביטת ערבה בהושענה רבה, ברוקלין
הרב שלמה זעפרני חובט ערבה
חיבוט ערבה הוא מנהג המתקיים בהושענא רבא, היום האחרון של חג הסוכות, כזכר למצוות ערבה במקדש. נהוג לאגוד את ענפי הערבה ובסיום התפילה של הושענא רבא לחבוט את הערבות ברצפה. מאחר שנטילת ערבה היא מנהג שהנהיגו הנביאים, ולא תקנה דרבנן, לא נתקנה לה ברכת המצווה.
מקור המנהג

על פי המשנה במסכת סוכה, נטילת לולב בחג הסוכות הייתה נהוגה הן בבית מקדש והן מחוצה לו, אולם נטילת ערבה הייתה נהוגה במקדש בלבד. במשנה, מסכת סוכה, פרק ד', משנה ה' היא נקראת מצוות ערבה.
בבית המקדש היו זוקפים עץ ערבה גדול בכל אחת מארבע קרנות המזבח החיצון ותוקעים ומריעים, כפי שכותב הרמב"ם:
כיצד הייתה מצותה?

בכל יום ויום משבעת הימים היו מביאין מורביות של ערבה, וזוקפין אותן על צדדי המזבח, וראשיהן כפופין על גבי המזבח.

ובעת שהיו מביאין אותה וסודרין אותה, תוקעין ומריעין ותוקעין...

וערבה זו, הואיל ואינה בפירוש בתורה, אין נוטלין אותה כל שבעת ימי החג זכר למקדש, אלא ביום השביעי בלבד הוא שנוטלין אותה בזמן הזה.

כיצד עושה?

לוקח בד אחד או בדין הרבה, חוץ מערבה שבלולב, וחובט בה על הקרקע או על הכלי פעמיים או שלוש;

בלא ברכה – שדבר זה מנהג נביאים הוא.
טעם המנהג

טעם נטילת הערבה ביום זה הוא משום שערבה גדלה על המים, וביום זה נידונים על המים לכן לוקחים ערבות ומתפללים על המים.
בטעם החבטה כתבו הגאונים: ערבה שאינה עושה פרי ונובלת מהר מסמלת את מידת הדין ומיום זה יתבטלו הדינין וייסתם פי המקטרג ויינתן בעפר..
האר"י הוסיף שהיות ויש חמש מידות דין בעולם, לכן יש לקחת חמש ערבות ולהכות חמש פעמים.
או שהערבה דומה לשפתים והיא באה לכפר על חטאי השפתיים, והחבטה בקרקע רומזת להכנעת גאוותו של החוטא כנאמר בפסוק: "יתן בעפר פיהו אולי יש תקוה" שישתחווה עד הקרקע שהעפר יגיע לפיו.
על פי הלבוש, טעם מנהג חבטת הערבה הוא שעשוע ושמחה, כדרך שעשו בשמחת בית השואבה כדי לקיים ”ושמחתם לפני ה'” ולהודות על טובת הגשמים.
בזמן חז"ל נהג מנהג שעשוע נוסף של חטיפת לולבים ואתרוגים. המהרי"ל מתאר שנהגו לכבות את נרות בית הכנסת עם הערבות בשעת החבטה לשם שמחה.
קיום המנהג > הערבות

מבחינת ההלכה, די בענף אחד עם עלה אחד לטובת חיבוט הערבה, אולם בשל הרצון להדר במצווה היו שכתבו שיש לקחת לפחות שלושה ענפים. בהשפעת דברי האר"י, המנהג הנפוץ כיום הוא לחבוט חמישה ענפים חמש פעמים. את הערבות אוגדים בקשר.
לדעת רש"י אין שיעור לאורך הערבה. לדעת הר"ן שיעורה שלושה טפחים, כאורך הערבה שבלולב, וכן נפסק להלכה. נהגו לקחת ענפים ארוכים ויפים משום חיבוב מצווה.
נהוג ששמש בית הכנסת מביא ערבות למכירה, כשם שבבית המקדש סיפקו שלוחי בית דין ערבות לציבור.
קיום המנהג > החיבוט

מנהג הנטילה מתקיים בהגבהה, ובנוסף בחבטת הערבה. לפירוש רש"י חבטה היא נענוע, ולפירוש הגאונים והרמב"ם חבטה בקרקע. שני הפירושים הובאו להלכה.
לדעת העיטור מנהג החבטה בקרקע נהג בגבולין אך לא במקדש .
בקשות ותפילות

מבצעים את חיבוט הערבה בסיום התפילה של הושענא רבא. מאחר שנטילת ערבה היא מנהג נביאים, לא נתקנה לה ברכה, מפני שלא ניתן לומר עליה "וציוונו". במהלך החיבוט יש הנוהגים לומר את המשפט הארמי "חביט חביט ולא בריך", שמוזכר בגמרא, המשמש כתזכורת לכך שיש לחבוט ללא ברכה.
עם זאת, ישנם נוסחים של בקשות ותפילות הנאמרות לפני ואחרי חיבוט הערבה. חלק מהספרדים ועדות המזרח נוהגים אחר כך לפתוח את דלתות ההיכל, לומר נשמת כל חי עד "מעולם ועד עולם אתה אל" (ללא הברכה שבסוף), ומסיימים על ידי אמירה בה מכוונים לזכות ולהיות במעמד זה גם שנה הבאה.
את הענפים שנותרים לאחר החיבוט נהגו לשמור כסגולה ולהשתמש בהם לתשמיש מצווה, כגון חומר בעירה לאפיית המצות בפסח, בדומה לנעשה עם שאר המינים (אתרוג למרקחת או סגולה ללידה קלה; לולב לביעור חמץ או סגולה נגד גנבים והדס להריח בהבדלה במוצאי שבת).
ראו גם

ארבעת המינים
הקפות
הערות שוליים

↑  על פי רש"י אלו חגי, זכריה ומלאכי, ראו רש"י, מסכת סוכה, דף מ"ד, עמוד א', ד"ה יסוד נביאים הוא
↑  מטה משה תתקס"ד
↑  תשובת רב צמח גאון שערי תשובה סימן ש"מ וזוהר ח"ג לא ע"ב
↑  שער הכוונות סוכות דרוש ח. להרחבה ראה מועדי אהבה עמוד תשל"א
↑  מגילת איכה, פרק ג', פסוק כ"ט
↑  תשובת רב צמח גאון שערי תשובה סימן ש"מ וטור ברקת הלכות לולב
↑  לבוש סימן תרסד סעיף ג. אסמכתא לכך נמצאת בדברי הפייטן רבי אלעזר הקליר: אנא אזון חין תאבי ישעך בערבי נחל לשעשעך. ובפיוט לרבי מנחם בן מכיר: כהושעת ברכות וארוכות וגבוהות מעלסים (עולזים)
↑  משנה, מסכת סוכה, פרק ד', משנה ז' ובארו רש"י, מסכת סוכה, דף מ"ה, עמוד א', ד"ה ואוכלין ובתוספות שם שכן נהגו משום שמחה
↑  הובא בדרכי משה סימן תרסד
↑  משנה ברורה, סימן תרס"ד, סעיף קטן ט"ז
↑  משנה ברורה, סימן תרס"ד, סעיף קטן י"ז
↑  רש"י, מסכת סוכה, דף מ"ד, עמוד ב', ד"ה עלה אחד
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרס"ד, סעיף ד'
↑  רש"י, מסכת סוכה, דף מ"ד, עמוד ב', ד"ה עלה אחד רמ"א בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרס"ד, סעיף ד'
↑  ר"ן סוכה דף כא עמוד ב והובא ברמ"א אורח חיים, סימן תרס"ד, סעיף ב'
↑  מנהג רבי אלעזר בר צדוק בתלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ד, עמוד ב'
↑  תשובת הגאונים שערי תשובה סימן ש"מ, תבנית:רמבם בדומה למנהג המוזכר בדברי רבי יוחנן בן ברוקה במשנה לחבוט ענפי דקל. ראו גם רש"י, מסכת סוכה, דף ט', עמוד ב', ד"ה מאי למימרא
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרס"ד, סעיף ד' ורמ"א שם
↑  ספר העיטור הלכות לולב דף צג טור ד
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ד, עמוד ב' ובתוספות ד"ה כאן במקדש
| סוכות |
| --- | --- | --- |
| מהלך החג | יום טוב ראשון • חול המועד סוכות • הושענא רבה • שמיני עצרת/שמחת תורה |  |
| סוכה | סכך • אכילה בסוכה • שינה בסוכה • ברכת לישב בסוכה • אושפיזין • מצטער פטור מן הסוכה • תשבו כעין תדורו • מעמיד • דופן עקומה • הלכות סוכה |  |
| ארבעת המינים | אתרוג, לולב, הדס וערבה • הלכות ארבעת המינים • קוישיקלך |  |
| מנהגים | הושענות • הקפות • חיבוט ערבה • זכר לשמחת בית השואבה • תיקון ליל הושענא רבה |  |
| מצוות הנוהגות  בזמן בית המקדש | מצוות ערבה במקדש • הקפת המזבח • ניסוך המים • שמחת בית השואבה • הקהל • שמחת הרגלים |  |
| שמיני עצרת ושמחת תורה | תפילת הגשם • וזאת הברכה • דגל שמחת תורה • הקפות בשמחת תורה • הקפות שניות |  |
| תפילות ופיוטים | פיוטי הושענות (כהושעת אלים) • פיוטי הגשם (אף ברי · זכור אב · שפעת רביבים) • מפי אל • סוכה ולולב לעם סגולה • משה אמת |  |
| שירי החג | אורחים לחג • שלומית בונה סוכה |  |
| שונות | שמחת הרגלים • מסכת סוכה • שלומית בונה סוכה • סהרנה |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש הרגלים 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
מנהג חיבוט ערבות, חריטה על עץ, מתוך הספר מנהגים של אורי ווייבש, תכ"ה
הרדן אשכנזי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1908 בוקרשט, ממלכת רומניה
 פטירה:  5 באוגוסט 1975 (בגיל 67 בערך) בית החולים בילינסון, פתח תקווה, ישראל
 תאריך עלייה:  1948
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול
 התמחות:  נוירוכירורגיה
 תואר:  פרופסור
 תפקידים:  מנהל המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים בילינסון
 מחלקות ובתי חולים:  בית החולים בילינסון
 בת זוג:  נינה אשכנזי
 
הרדן אשכנזי (1908 – 5 באוגוסט 1975) היה פרופסור לנוירוכירורגיה, מייסד ומנהל המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים בילינסון, מחלוצי הנוירוכירוגיה במדינת ישראל, בעל שם עולמי בנוירוכירורגיה.
ביוגרפיה

אשכנזי נולד ב-1908 בבוקרשט שברומניה, למשה-מיכאל ולבוקה ליבוביץ. התקבל ללימודי רפואה בפריז, אותם סיים ב-1933. התמחה בנוירוכירורגיה בבית החולים "לה פיטיאה", ובהמשך השתלם במרכזים המובילים בארצות הברית, בקנדה, באוקספורד ובסטוקהולם. ב-1939 התמנה לנוירוכירוג בבית החולים המרכזי בבוקרשט. בשנות הארבעים התחתן עם נינה.
ב-1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, נשלח לטפל ביהודים שהוגלו לאוקראינה. ב-1943 התמנה למנהל המחלקה לנוירולוגיה בקליניקה של הצלב האדום בבוקרשט. בשנים 1943–1946 כיהן כמנהל המחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים היהודי "קאריטאס".
בני הזוג אשכנזי תכננו לעלות לארץ ישראל, אך ראשי המשטר ברומניה אסרו עליהם בגלל תרומתו הרבה של אשכנזי לרפואה הרומנית. ב-1947, לאחר התערבותה של שרת החוץ היהודיה אנה פאוקר, עזבו את רומניה והפליגו לארץ ישראל באוניה פאן יורק. האוניה נתפסה על ידי הבריטים והובלה לקפריסין. לאחר מספר שבועות הבריחה "ההגנה" את הזוג אשכנזי לארץ ישראל והם הגיעו בפברואר 1948.
אשכנזי ייסד בבילינסון את היחידה לנוירוכירוגיה אשר בשנת 1948 הפכה למחלקה. במהלך מלחמת העצמאות ניתח את רוב פצועי הראש, שהובאו אליו מרוב החזיתות.
ב-20 במרץ 1948, במסגרת מינויים של יועצים רפואיים לקצין רפואה ראשי, ד"ר חיים שיבא, מונה אשכנזי ליועץ לכירורגיה של נפגעי מוח.
הניתוחים שבוצעו במחלקתו היו מסוג שנעשו רק בשלושה מקומות נוספים בעולם: סטוקהולם, לונדון וארצות הברית. באוקטובר 1952 ציינה המחלקה את הניתוח האלף שבוצע בה. בתחילת 1953 החל לנתח במקביל גם בבית החולים אסותא רמת החייל. בנובמבר 1959 הוזעק אשכנזי לגאנה לטפל בילד ישראלי שנפגע בתאונת דרכים. במהלך שהותו בגאנה קשר קשרים עם בית החולים בגאנה והזמין לטיפול בישראל מספר חולים שנמצאו מתאימים לכך. בשנת 1964 הוזמן לכנס נוירוכירורגים במזרח התיכון.
אשכנזי פיתח מאוד את ענף ניתוחי האונקולוגיה הנוירוכירורגית.
ביולי 1959 הועלה לדרגת פרופסור חבר קליני באוניברסיטה העברית בירושלים.
עם הקמת בית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב נמנה אשכנזי על צוות הפקולטה, והמחלקה בבילינסון סונפה לפקולטה לרפואה. ב-1965 מונה לפרופסור מן המנין באוניברסיטת תל אביב. פרסם כ-100 עבודות מחקר. מתלמידיו - פרופ' אלברט ברטל שייסד וניהל את המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים איכילוב.
אשכנזי נפטר ב-1975, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
לקריאה נוספת

פרופ' נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ ישראל 1799–1948", איתי בחור-הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך: אשכנזי, הרדן פרופ', עמודים 106–107
הערות שוליים

↑  Page 83 - The Third Battalion in_Neat http://www.idekel.co.il/Books/haapala/files/basic-html/page83.html
↑  מת פרופ' הרדן אשכנזי, דבר, 6 באוגוסט 1975
↑  מחלקה לנוירו-חירורגיה בביה"ח בילינסון, על המשמר, 29 במרץ 1948
↑  "מידע לרופא", 43, מרץ 1986, עמוד 38
↑  המחלקה לנוירוחירורגיה, על המשמר, 5 ביולי 1948
↑  "כל חייל חזית" - השירות הרפואי צבאי בארץ ישראל ובמדינת ישראל בתקופת מלחמת העצמאות 1947–1949, ברוך הורוויץ, כרך ב', משרד הביטחון – ההוצאה לאור, שנת 2000, פרק: תקופה שנייה: שלב העמידה, חלק ב', עמוד 89
↑  130 ניתוחי מוח מסובכים, דבר, 30 בספטמבר 1948
↑  בקופת חולים, קול העם, 9 באוקטובר 1952
↑  הרוחב בית חולים אסותא, שערים, 23 בפברואר 1953
↑  נירו־כירורג מבי"ח בילינסון הוזעק לטיפול בילד שנפצע בגאנה, הצופה, 16 בנובמבר 1959
פרופ. אשכנזי חזר מגאנה, קול העם, 23 בנובמבר 1959
↑  נותח בישראל וחזר לגאנה, דבר, 8 במאי 1960
גנאי שמת בישראל יובא לקבורות במולדתו, על המשמר, 5 בפברואר 1960
↑  ישראל הוזמנה רשמית זו הפעם הראשונה לקונגרס איגוד הנוירוכירורגים במזרח התיכון, על המשמר, 24 בספטמבר 1964
↑  ראו לדוגמה: מחקר מדענים ישראלים לגילוי ומיקום גידולי מוח, על המשמר, 26 ביולי 1961
↑  מנויים חדשים בביה"ס לרפואה, למרחב, 21 ביולי 1959
↑  נקבע סגל המורים לביה"ס לרפואה בתל־אביב, מעריב, 19 במרץ 1964
טוטו וולף

טוטו וולף 2014
טורגר כריסטיאן "טוטו" וולף (בגרמנית: Torger Christian "Toto" Wolff; נולד ב-12 בינואר 1972 בווינה) הוא נהג מרוצים לשעבר מאוסטריה, וכיום משקיע המשמש מנכ"ל ובעלים שותף של קבוצת מרצדס AMG המתחרה בסבב הפורמולה 1, וכראש חטיבת המרוצים של מותג מרצדס-בנץ.
במהלך קריירת המרוצים שלו כנהג זכה וולף בשנת 1994 בניצחון קטגוריה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג, והתחרה באליפות העולם למכוניות GT של ה-FIA.
מרוצי מכוניות

וולף החל את קריירת המרוצים שלו בשנת 1992 כאשר השתתף באליפות פורמולה פורד האוסטרית. בשנים 1994–1993 התחרה במקביל גם באליפות הפורמולה פורד הגרמנית וזכה למספר ניצחונות ולמקומות בפודיום.
בשנת 1994 התחרה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג וזכה בניצחון קטגוריית ה-2,500 סמ"ק במכונית הב.מ.וו M3, ובשנת 2001 סיים במקום השני בדירוג הכללי בסדרת המרוצים למכוניות טורינג של ה-FIA. בשנת 2002 החל להשתתף באליפות העולם למכוניות GT של ה-FIA וסיים את העונה יחד עם הנהג השותף פיליפ פטר במקום השישי בטבלה לאחר שהצמד ניצח במרוץ אחד בגרמניה. בשנת 2003 החל להתחרות באליפות איטליה למכוניות GT, ניצח במרוץ שנערך במונצה, וסיים במקום השני במרוצים שנערכו במסלולים בוללונגה, אימולה ובאוסטריה. בשנת 2004 סיים במקום השלישי במרוץ 1000 המיילים של אינטרלאגוס. בשנת 2006 סיים במקום השני באליפות אוסטריה בראלי, וניצח במרוץ 24 השעות של דובאי.
בשנת 2009 רשם טוטו וולף את שיא ההקפה המהירה ביותר בכל הזמנים למכונית עם מנוע אטמוספירי ללא מגדש טורבו במקטע הנורדשלייפה בנורבורגרינג, לאחר שהקיף את המסלול ב-7:03 דקות במכונית פורשה 911 RSR. ניסיון לשבור את השיא הלא רשמי של המסלול שעמד על 6:58 דקות, שיא שנקבע על ידי ניקי לאודה, הסתיים בתאונה במהירות 268 קמ"ש.
פורמולה 1

וולף הצטרף למועצת המנהלים של קבוצת ויליאמס F1 בשנת 2009 לאחר שרכש 15 אחוזים ממניות השליטה בקבוצה. בשנת 2012 מונה למנכ"ל קבוצת ויליאמס.
בינואר 2013 עזב וולף את קבוצת ויליאמס והצטרף לקבוצת מרצדס AMG בתפקיד מנכ"ל הקבוצה ומקביל להצטרפותו רכש כ-30 אחוזים ממניות השליטה בקבוצה. בסוף עונת 2013 קודם לראש חטיבת המרוצים של מרצדס-בנץ ובאחריותו כל פעילויות הספורט המוטורי של המותג. מאז הגיע בשנת 2013 החל באופן בולט שדרוגה המהיר של הקבוצה ובסוף עונת 2014 זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. לטוטו וולף תפקיד מפתח במרצדס-בנץ ורבות מן ההצלחות של הקבוצה בשנים האחרונות מיוחסות לו ולכישורי ניהולו. בשנת 2014 מכר 10 אחוזים ממניות קבוצת ויליאמס שברשותו ובשנת 2016 מכר את חמשת האחוזים הנותרים.
עסקים

במקביל למרוצי המכוניות החל טוטו וולף לעסוק בפיננסים ובשנת 1998 הקים את חברת ההשקעות מארצ'פיפטין (Marchfifteen) ובשנת 2004 הקים את חברת מארצ'סיקסטין (Marchsixteen). במקור שתי החברות התמקדו בתחומי האינטרנט והטכנולוגיה ובשנת 2003 התרחבו להשקעות בתחום התעשייה. 
נכון לנוב' 2024 בהתאם לפרסום בפורבס, הונו של וולף מוערך בכ- 1.6 מיליארד דולר ארצות הברית.
חיים פרטיים

טוטו וולף נשוי לסוזי וולף, מנכ"לית קבוצת המרוצים ונטורי המתחרה באליפות הפורמולה אי. בעבר הייתה נהגת מרוצים אשר התחרתה שבע עונות באליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM) ושימשה כנהגת פיתוח בקבוצת הפורמולה 1 של ויליאמס. לזוג יש ילד אחד משותף, בנוסף לטוטו יש שני ילדים מנישואים קודמים. המשפחה מתגוררת במונקו.
הערות שוליים

↑  http://www.forbes.com/sites/chrissmith/2015/02/26/toto-wolff-sells-stake-in-williams-formula-one-team-to-american-investor/#571affaa515c
↑  http://history.fiagt.com/driverinfo.php?drivername=Toto+Wolff
↑  http://www.spiegel.de/auto/aktuell/grossbild-635476-1584430.html
↑  The secret life of Toto Wolff, 3 July 2021
↑  http://www.autosport.com/news/report.php/id/80242
↑  http://www.bloomberg.com/Research/stocks/private/person.asp?personId=105900764&privcapId=5853925
↑  http://www.dailymail.co.uk/sport/formulaone/article-3339193/Toto-Wolff-Mercedes-team-play-key-role-success-Lewis-Hamilton-Ron-Dennis-concerned-partying-three-time-world-champion.html
↑  http://www.dailymail.co.uk/sport/formulaone/article-3374880/Mercedes-chief-Toto-Wolff-let-Lewis-Hamilton-Nico-Rosberg-fight-stop-F1-boring-not-split-team.html
↑  ‘Paddock’s power couple? We’re too ordinary’, The New York Times, 28 August 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812484815405606  LCCN: no2022040598  VIAF: 7558164539796232240009   WorldCat (עם VIAF): 7558164539796232240009 
טוטו וולף (מימין) יחד עם אשתו סוזי וולף וניקי לאודה
ישיבת מאורות

| --- | --- |

 ישיבה תיכונית
 השתייכות:  תיכוני
 תקופת הפעילות:  תשס"ה 2005 – תחילת שנת הלימודים תשפ"ד
 מייסדים:  הרב אריה שלר, הרב שניצר, הרב גרנית
 מספר כיתות:  4
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה התיכונית:  הרב גרנית
 תלמידים
 :  30
 מיקום
 מיקום:  בית שמש הוותיקה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°44′48″N 34°58′59″E﻿ / ﻿31.746666666667°N 34.983055555556°E﻿ / 31.746666666667; 34.983055555556
 www.meorot.org.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) ישיבת מאורות(למפת השפלה רגילה) ישיבת מאורות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת מאורות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת מאורות  he ישיבת מאורותhe ישיבת מאורותמפת  __ בית שמש (in English: Beit Shemesh)מכל הצדדים: __ מועצה אזורית מטה יהודה (in English: Mateh Yehuda Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ישיבת מאורות הייתה ישיבה תיכונית חרדית שהוקמה בשנת תשס"ה (2005) על ידי הרב אורן גרנית, הרב נתנאל שניצר והרב אריה שלר. הישיבה הייתה בבית שמש הוותיקה והייתה מיועדת לאוכלוסייתה החדשה (הישראלית בעיקר) של בית שמש. הישיבה שילבה לימודים במתכונת ישיבתית ליטאית יחד עם לימודים כלליים כהכנה לבחינות הבגרות.
שמה של הישיבה ביטא את "אור התורה" ואת מיקום הישיבה בעיר בית שמש.
הישיבה נסגרה עקב זאת שלא היה רישום מספיק ובמקום נפתח במקום ישיבת פאר התורה[דרוש מקור].
רקע

הישיבה הוקמה כמיזם של אנשי חינוך וקבוצת הורים חרדים אשר הרגישו צורך לתת מענה לתלמידים המעוניינים בשילוב של לימודים ברמה תורנית גבוהה במתכונת ישיבתית ליטאית, יחד עם לימודים כלליים לקראת בחינות הבגרות, ובדומה לישיבות הוותיקות ישיבת היישוב החדש, מערבא, מתיבתא, נהורא ונהרדעא.
מראשיתה נותנת הישיבה מענה לאוכלוסיית בית שמש המתפתחת. כמו כן, נקלטים בישיבה תלמידים מאזור ירושלים ומאזור המרכז.
אופי הישיבה

הישיבה מחנכת לתפילה תורה ודרך ארץ. הלימודים מתחילים בסדר הכנה בבוקר ואחר כך שיעור עיון, המסכתות הנלמדות בבוקר הן מסדרים נשים נזיקין. בסוף הבוקר מתקיים שיעור הלכה מדי יום, אחר הצהריים מתקיים שיעור בקיאות והמסכתות הנלמדות הן מסדר מועד. לימודי הבגרות נערכים בשעות אחר הצהריים. בוגרי הישיבה ממשיכים בישיבות גבוהות חרדיות, חלקם ממשיך בישיבות הציבור הלאומי.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  מנדי גרוזמן, מלחמות הליבה: איך עושים בגרות בישיבה חרדית?, באתר nrg‏, 11 באוגוסט 2016
↑  טלי פרקש, חרדים, רוצים ליבה? שלמו מאה אלף ש"ח, באתר ynet, 18 באוגוסט 2013
אקנתוס (יוון)

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  יוון העתיקה 
 מיקום
 מדינה:  יוון 
 קואורדינטות:  40°23′38″N 23°53′10″E﻿ / ﻿40.393962°N 23.885983°E﻿ / 40.393962; 23.885983
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןאקנתוס(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןאקנתוס
 
אקנתוס (ביוונית: Ἄκανθος, בלטינית: Acanthus) הייתה עיר יוונית עתיקה בחצי האי אתוס, האצבע המזרחית של כלקידיקה במזרח יוון. העיר נוסדה במאה ה-7 לפנה"ס על ידי מתיישבים יוונים מאנדרוס. כיום נמצא במקום הכפר יריסוס (Ierissos). לפי עדויות היסטוריות במהלך מלחמת פרס–יוון תושבי העיר בירכו את הצבא הפרסי ואף היו מוכנים לעזור לה בכריית תעלה.
היישוב היה משגשג גם בתקופה הרומית ובהמשך בתקופה הביזנטית.
האחים רוג'רס

שלושת האחים לבית רוג'רס שירתו יחד על סיפון אוניית המלחמה האמריקאית ניו אורלינס (אנ') במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-30 בנובמבר 1942, בקרב טסאפארונגה, כולם נפלו בקרב. אחיהם הצעיר יו, שהיה אז בן 17, החליט בעקבות מותם להתגייס לחיל הים האמריקאי, ושירת גם הוא על סיפון ה-ניו אורלינס. כמחווה לזכרם ולגבורתם, נקראה משחתת של הצי האמריקאי בשם יו אס אס רוג'רס.
שמותיהם

אדוארד קית' רוג'רס, בן 30 בנופלו, ימאי (אנ')
ג'ק אליס רוג'רס ג'וניור, בן 22 בנופלו, ימאי
צ'ארלס אתברט רוג'רס, בן 20 בנופלו, ימאי
בדומה למותם של האחים סאליבן על סיפון ה-יו אס אס ג'וּנוֹ כשבועיים קודם לכן, אירועים טראגיים מסוג זה הובילו לקביעת כלל חדש שאסר על בני משפחה לשרת יחד באזורי הלחימה.
ראו גם

האחים נילנד
האחים סליבאן
הערות שוליים

↑  "Daytona Beach Morning Journal - Google News Archive Search". news.google.com. נבדק ב-8 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "3 brothers from Alabama were killed in WWII. Now, their family wants FDR's long-lost condolence letter back". 5 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rogers (DD-876), public2.nhhcaws.local (באנגלית אמריקאית)
היטל השבחה

בישראל, היטל השבחה הוא תשלום חובה הנדרש מבעל מקרקעין או מחוכר לדורות על ידי הוועדה המקומית אשר אישרה תוכנית בניה והביאה בכך לעליית שווי המקרקעין שלו. החובה לתשלום ההיטל חלה על הבעלים או החוכר לדורות, ולמרות חוזה המכר שבו לרוב נקבע כי הקונה משלם את היטל זה - עדיין מדובר בהסדר פנימי בין הצדדים אשר אינו מחייב את הוועדה המקומית.
לדוגמה: הוועדה המקומית אישרה תוכנית בניין עיר אשר מאפשרת לבתי מגורים באזור מסוים להוסיף חדר נוסף בגג המבנה. עצם העובדה שעתה ניתן להוסיף חדר נוסף, מעלה את שווי המקרקעין (גם המבנה עצמו נכלל בהגדרת 'מקרקעין'), ובכך הנכס בעצם מושבח. מכאן השם "היטל השבחה", ותשלום ההיטל הוא עבור ההשבחה שנעשתה.
המקרים בהם יש לשלם היטל השבחה

היטל ההשבחה לוועדה המקומית מותנה בעליית ערך המקרקעין בעקבות מתן אחד מהאישורים הבאים:
אישור תוכנית בניין עיר
אישור הקלה
אישור שימוש חורג
החייב בתשלום ההיטל הוא אותו אדם שהיה בעל המקרקעין ביום מתן האישור.
היטל השבחה לא ייגבה בגין פעולה לא חוקית של בעל הזכויות בקרקע כגון בנייה ללא היתר, אלא אם כן הוא נתבע על העבירה ובמסגרת ההליך הפלילי ניתן לתבוע גם היטל השבחה.
היטל בעקבות אישור תוכנית בניין עיר יכול לחול גם על מקרקעין שנמצאים בתחום התוכנית וגם על מקרקעין שגובלים בתחום התוכנית.
היטל ההשבחה לא יחול על תוכניות שאושרו לפני 1 ביולי 1975.
גובה ההיטל ומועד תשלומו

גובה ההיטל הוא מחצית מעליית השווי של המקרקעין עקב האישור של תוכנית הבניה. מועד התשלום של ההיטל הוא ביום "מימוש הזכויות" במקרקעין - כאשר "מימוש הזכויות" הוא יום מכירת הזכויות במקרקעין, למעט העברה מכוח דין או העברה ללא תמורה בין אדם לקרובו, קבלת היתר בניה - היתר שלא ניתן היה לתת אותו אלמלא אישור התוכנית, ויום תחילת השימוש בפועל כפי שהותר לראשונה על ידי התוכנית המשביחה.
המועד לצורך חישוב שווי ההשבחה הוא היום שבו אושרה התוכנית המשביחה, ההקלה או השימוש החורג. כך, אם אושרה תוכנית משביחה בתקופה של שגשוג בשוק הנדל"ן, אך הנכס עצמו נמכר בתקופה של שפל, יכול גובה ההיטל לעלות אף על השווי הנוכחי של ההשבחה.
מטרת ההיטל

מטרת ההיטל הוא כיסוי הוצאות הוועדה המקומית שעוסקת בתכנון ופיתוח, ברכישת מקרקעין לצורכי ציבור לרבות הוצאות שימור אתר, בתשלום פיצויים בגין ירידת ערך לפי סעיף 197 לחוק התכנון והבניה. בנוסף, מדי שנת כספים, רשאית הרשות המקומית להשתמש ביתרת הכספים לטובת השקעה בחינוך בהגבלות מסוימות הקבועות בחוק (לפי התוספת השלישית לחוק התכנון והבניה, סעיף 13(ב))