stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרטל והאוגר
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי רועי גבע, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא באולפני דאבי דאב.
| דמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| גרטל גרנט-גומז | מלי פובנמיר | יובל קלו |
| קווין גרנט-גומז | מייקל צ'ימינו | יהונתן מגון |
| אוגר | בק בנט | יורם יוספסברג |
| ויניפרד "פרד" גרנט | ג'ואי קינג | ספיר דרמון בר סביר (עונה 1 פרקים 24-30) |
| דייב גרנט-גומז | מאט ג'ונס | גדי לוי |
| קרולינה גרנט-גומז | קרולינה רוואסה | מונה מור |
| הירומי | הירומי דמס | אלונה אלכסנדר |
| ורוניקה היל | ליזה קושי | מיה אלון |
| ביילי קרטר | פריה פרגוסו | אליענה מגון |
| נורדל |  | הדר-שחף-מעיין |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | מיה אלון |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | מונה מור |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | אלונה אלכסנדר |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | גדי לוי |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | אסף דגני |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | יובל בינדר |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | ערן מור |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | שחר קדוש |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | גלעד קלטר |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | גילן שחף |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | דור סרוגו (2022) |
| דמויות נוספות | דמויות נוספות | הדר שחף-מעיין (2022) |
| ביצוע שיר פתיחה | דן פוונמיר | גילן שחף |
| תרגום שירים | תרגום שירים | אסנת גונן |
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקוריתארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור מקוריתארצות הברית> שידור אחרון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 30 | 12 באוגוסט 2022 | 9 בדצמבר 2023 | 4 בדצמבר 2022 | 29 בפברואר 2024 |
|  | 2 | 20 | 14 בספטמבר 2024 | יפורסם בהמשך | 29 בדצמבר 2024 | יפורסם בהמשך |
הפצה

הסדרה הופיעה בבכורה בערוץ דיסני ארצות הברית ב-12 באוגוסט 2022. חמשת הפרקים הראשונים של הסדרה נוספו לדיסני+ ב-17 באוגוסט, וכתוצאה מכך פרקים 3–5 הופצו לפני שידור הבכורה שלהם בטלוויזיה.
פסקול

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דן פוונמיר.
| גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)> מס' | גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)> שם | גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)> משך | גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)>  | גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)>  | גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)>  | גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)>  | גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)>  | גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)>  | גרטל והאוגר (שירים - עונה 1)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | גרטל והאוגר - שיר פתיחה (דן פוונמיר)   | 0:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | פסטיבל התותים (דן פוונמיר)   | 1:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | יש לביילי יום הולדת (מלי פובנמיר)   | 1:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | יש לו ריב צריב (Akintoye)   | 1:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | חליפה קטנטנה (סופיה ג'יימס)   | 1:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | אם גם את בעניין (מייקל צ'ימינו)   | 1:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | אני מפגיזה (אלכס פוונמיר)   | 1:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | לה סבויה (karina la voz)   | 1:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | זה רק עוד יום שישי רגיל (ג'יימס)   | 0:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | והרשת אז קרסה (מייקל צ'ימינו והדאקבויז)   | 1:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | קרב ריקודים (רובי ווייקוף)   | 1:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | היכונו לפיצוץ פה (דן פוונמיר)   | 1:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | אני יכול להיות רע (מייקל צ'ימינו)   | 1:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 15:25 |  |  |  |  |  |  |  |
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי אמי לתוכניות לילדים ולמשפחה | סדרה מתאימה לגיל הרך, לילדים או לבני הנוער הצעירים | מלי פובנמיר בתור גרטל | מועמדות |
| 2023 | פרסי אמי לתוכניות לילדים ולמשפחה | הישג אישי יוצא דופן לסדרת אנימציה | קייל מנקי | זכייה |
מארק דקסקוס

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1964 (בן 61) הונולולו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Mark Alan Dacascos 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה בפורטלנד  מכללת עמק לוס אנג'לס 
 בן או בת זוג:  ג'ולי קונדרה (1998–?) 
 צאצאים:  מקואה דקסקוס, קפונו דקסקוס, נאולני דקסקוס 
 מספר צאצאים:  3
 http://www.dacascos.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק אלן דקסקוס (באנגלית: Mark Alan Dacascos; נולד ב-26 בפברואר 1964) הוא שחקן קולנוע ואמן לחימה אמריקני.
החל מינואר 2005 הוא גילם את דמותו של "היושב-ראש" בסדרת הטלוויזיה של Food Network "איירון שף אמריקה". בסדרת "איירון שף" היפנית המקורית שקדמה לה שיחק את היושב-ראש טקשי קאגה ודמותו של דקסקוס מוצגת כאחיינו של קאגה, אם כי הגיבורים אינם קרובי משפחה. תפקידיו הבולטים האחרים כאריק דרייבן ב"העורב" וכEubulon, המאסטר ב"Kamen Rider: Dragon Knight".
דקסקוס הופיע בעונה התשיעית של הגרסה האמריקאית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים",
בת זוגו הייתה הפיינליסטית של התוכנית "So You Think You Can Dance". הזוג נשר אחרי הפרק השביעי.
ביוגרפיה

אביו של דקסקוס, אל דקסקוס, הגיע מהוואי, והוא מדריך אמנויות לחימה. בתוכנית בערוץ ההיסטוריה, "סמוראי", הוא מגלה שבני משפחתו היפנים מצד אמו, מוריקו מקווי-מוריי (Moriko McVey-Murray), נהרגו בעת ההתקפה האטומית על הירושימה. האימהות החורגות שלו (האב לא נישא לאימו והיה נשוי פעמיים) הן אמנית הלחימה עטורת הפרסים מליה ברניי (Malia Bernal) והזמרת ההוואית מלווין ליד (Melveen Leed). דקסקוס למד באוניברסיטת פורטלנד-סטייט בפורטלנד, אורגון, שם התמחה בסינית ובדרמה. דקסקוס מומחה להופ קואן דו, וו-שו ואגרוף תאילנדי.
קריירה

דקסקוס הפך לשחקן אחרי שהתגלה בעודו צועד בצ'יינהטאון בסן פרנסיסקו בידי שני אנשים שעבדו עבור הבמאי וויין וואנג (Wayne Wang). למרות שחלקי הסרטים הראשונים בהם צולם נחתכו בחדר העריכה, הוא הצליח לבסס לעצמו קריירה בקולנוע ובטלוויזיה, זאת בעיקר בגלמו אמני לחימה (קנג'ירו סנגה בסרט "סמוראי אמריקאי"). פריצת הדרך שלו הייתה בסרט "רק החזק שורד" משנת 1993, בו הוא גילם את דמותו של לואיס, מאסטר קפואירה שלוקח נפלים מבית ספר תיכון ומכשיר אותם לחיים באמצעות לימוד אמנות הלחימה הברזילאית. בשנה שלאחר-מכן כיכב דקסקוס לצידו של סקוט וולף בסרט "דאבל דראגון", המבוסס על משחק הווידאו בעל אותו שם.
הוא היושב ראש של "איירון שף אמריקה", ומתואר כאחיינו של היושב ראש בסדרת איירון שף המקורית, טקשי קאגה.
דקסקוס הופיע בסרטי פעולה רבים ובהם "אחוות הזאבים", "פרימן" ו"Cradle 2 the Grave", שבו הוא נלחם נגד ג'ט לי. הוא גם הופיע בשלושה משחקי וידאו: דיבב ב"Stranglehold", שיחק בWing Commander IV" The Price of Freedom" ויצר דיגיטלית את תפקיד היושב ראש במשחק הווידאו החדש "איירון שף" עבור חברת Wii.
דקסקוס היה מועמד לפרס סאטורן כשחקן המשנה הטוב ביותר ב-2002 בשל תפקידו ב"אחוות הזאבים", שזכה להצלחה והיה שובר קופות בארצות הברית.

הוא גם שיחק בסדרה קצרת הימים אך שקצרה תשבחות מהמבקרים "העורב" מ-1998 אשר נוצרה בעקבות הסרט "העורב" משנת 1994 שבו כיכב ברנדון לי באותו התפקיד. הוא שיחק בתוכנית הטלוויזיה לילדים "Kamen Rider: Dragon Knight", שם גילם את דמותו של אדבנט מאסטר אבוליון, מנהיגם הרוחני של הקיימן ריידרס ויוצרו של אדבנט דקס.
בשנת 2003 שיחק בסרט הפעולה "2 צעדים למוות" לצד ג'ט לי וDMX.
בשנת 2007 שיחק בסרט הפעולה "שם קוד: המנקה". בשנת 2019 שיחק בסרט "ג'ון וויק 3", לצד קיאנו ריבס.
בנוסף לכך שיחק בסדרה המחודשת "הוואי חמש-אפס" בתור וו-פאט, ראש מאפיה מקומית.
ב-2019 שיחק בסדרה "המתנקשים" בנטפליקס, וכיכב בסרט האקשן "הנהג".
בשנת 2022 כיכב בסרט הפעולה "הג'וב האחרון".ובסרט פעולה נוסף "47 סמוראים: להב הנקמה" (אנ').
חיים אישיים

הוא נשוי לשחקנית ג'ולי קונדרה, שכיכבה עמו בסרט "Crying Freeman". יש להם שלושה ילדים, שני בנים - מקואה (Makoa) וקאפונו (Kapono), ובת צעירה - נואלני (Noelani).
הערות שוליים

↑  דייב קייטר, Discovering the Samurai Within‏, insidekung-fu.com
↑  מארק דקסקוס בIMDb
↑  המשתתפים ב"רוקדים עם כוכבים" לייסי שווימר (Lacey Schwimmer)
↑  ג'ויס אנג, "רוקדים עם כוכבים 2009 הליהוק לעונת 2009 נחשף!, tvguide.com‏ 17 באוגוסט 2009
↑  דייב קייטר, Discovering the Samurai Within, ‏insidekung-fu.com
↑  "Little pictures have a big year", Los Angeles Times, 3 January 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810626931305606  BNE: XX1297356  BnF: cb14030289g (data)  GND: 101971607X  ISNI: 0000 0001 1437 3906  LCCN: no2005062341  NLK: KAC201810008  SNAC: w6jh4bpk  SUDOC: 158750233  VIAF: 7587847   WorldCat (עם VIAF): 7587847
מאבקי השבת בירושלים

ירושלים (2009). הצתת פחי אשפה ותכולתם, על רקע פתיחת חניון ספרא בשבת.
מודעת רחוב חתומה על ידי "העדה החרדית" הקוראת לצאת למחות בשבת על פתיחת חניון קרתא
חלק ממודעה חתומה על ידי ראשי העדה החרדית, ובו אזהרה שלא לעשות מעשי אלימות במחאות ובהפגנות נגד פתיחת החניון.
מאבקי השבת בירושלים הם פעולות מחאה היזומות על ידי פלגים שונים של היהדות החרדית בירושלים נגד תופעות שונות של חילול שבת, כגון תנועת כלי רכב, פעילויות תרבות, בידור ונופש, פתיחת מרכזי קניות ועוד. הרגישות המיוחדת לחילולי שבת בירושלים נובעת ממעמדה כעיר הקדושה ביותר ביהדות, וכן בשל ריכוז גבוה של אוכלוסייה דתית וחרדית בעיר.
רקע

הרקע לפריצת מאבקי שבת רבים בירושלים הוא טענות בקרב הציבור החרדי בדבר הפרת הסטטוס קוו ביחסי דתיים חילונים בישראל. מאבקי השבת בירושלים מלווים את ההיסטוריה של יחסי האוכלוסייה הדתית והחילונית בירושלים, כבר משנות ה-20 וה-30, עוד בטרם קום המדינה. הפגנות השבת הראשונות התקיימו נגד תופעת משחקי הכדורגל שנערכו בשבתות בירושלים, סמוך לשכונות מאה שערים ובית ישראל ואשר משכו אליהם אלפי צופים. הפגנות אלה פוזרו בידי משטרת המנדט.
הפגנת השבת הראשונה לאחר קום המדינה נערכה ב-26 ביוני 1948 וזאת במחאה על תנועת כלי רכב צבאיים אשר הסיעו חיילים וציוד צבאי בשבתות, דרך מאה שערים, לעבר קו החזית. הפגנה זו פוזרה בכוח על ידי המשטרה הצבאית. אף לאחר ההפוגה בקרבות מלחמת העצמאות נמשכו פעולות המחאה של נטורי קרתא בשכונת מאה שערים. מחאות אלה התמקדו בפעילותו של שער מנדלבאום הסמוך, אף בשבתות, דבר שהיה כרוך בתנועת כלי רכב בעיבורה של השכונה החרדית. בחג אחרון של פסח תש"ט (20 באפריל 1949) עצרו חרדים רכב ובו קצין צה"ל אשר הסיע משקיף או"ם, משקיף האו"ם הוצא מתוך כלי הרכב והוכה נמרצות.
בהפגנות קיץ שנת תשט"ז (1956), מת פנחס סגלוב, לאחר שהוכה בידי שוטרים. סגלוב נחשב בעיני החרדים כסמל המאבק על שמירת השבת.
בשנת 1958 פרצו מאבקים על רקע פתיחתה של בריכת ירושלים בשבתות, וכן בשל כך שרחצו בה במעורב גברים ונשים.
מאבקים על פתיחת בתי קולנוע

מאבקים על פתיחת בתי קולנוע בירושלים בשבתות היו מן הבולטים במאבקי השבת. מאבקים כאלה עלו בין שנות השלושים לשנות השבעים לגבי פתיחת קולנוע אדיסון. סגירת קולנוע זה בשבת הייתה אחד מסמלי המאבק של נטורי קרתא במדינת ישראל.
בעקבות ההצלחה הגדולה של קולנוע אדיסון, החליטה הנהלתו להקדים את מכירת הכרטיסים לשבת עצמה, אף על פי שהקרנות הסרטים עצמם התחילו רק במוצאי שבת. בעקבות כך קמה סערה גדולה בציבור החרדי, ובעיקר בהנהגת עמרם בלוי החלו חרדים לנסות ולמנוע את מכירת הכרטיסים בשבת. פעמיים הוצת האולם (בתשכ"ה – 1965 ובתשל"ה – 1975) ונגרם לו נזק כבד.
בשנת 1986 הנהיג ארנן יקותיאלי מאבק כללי למען פתיחת בתי הקולנוע בירושלים בערב שבת. המאבק הצליח לפתוח את בתי הקולנוע אוריון, אורנע ובית אגרון. יקותיאלי ארגן הפגנות גדולות למען פתיחת בתי הקולנוע ודיבר אל ליבם של בעלי בתי הקולנוע שינצלו את המומנט הפרסומי של ההפגנות כדי לפתוח את בתי הקולנוע בשבת. בתי הקולנוע אוריון, אורנע ובית אגרון אכן נפתחו בשבתות, אך כדי לא להפר את צו העירייה, הפתיחה הוגדרה כפעילות של מועדון חברים. הראשון מביניהם שנפתח בשבת היה בית אגרון.
כדי לשמור על מתכונת "מועדון חברים" ניתנה במקום הרצאה של עשר דקות מתחום הקולנוע לפני הקרנתו של כל סרט בשבת. בית אגרון התמיד בנוהל זה במשך כמה חודשים עד שלבסוף נזנחה ההרצאה. השני מבין בתי הקולנוע שנפתח בשבתות היה אורנע. גם באורנע היו הרצאות לפני הסרט ובפעם הראשונה שהוא נפתח, קוני הכרטיסים גם מילאו טופס חברות. אולם, נהלים אלה נזנחו באורנע כעבור שבועות בודדים. באוריון ניתנה הרצאה רק בשבוע ההקרנות הראשון.
לאחר שהחילונים הפסיקו להפגין בערבי שבת בעד פתיחת בתי הקולנוע והחלו לראות סרטים בשבתות בלא להפגין, החרדים החלו להפגין בערבי שבת מול קולנוע אוריון כשזה פעל בשבתות. בשבועות הראשונים להפגנות, הגיעו אליהן חרדים רבים. אולם כעבור חודשיים הגיעה להפגנות אלה קבוצה קבועה של כעשרים מפגינים. קבוצה זו המשיכה להפגין כמעט בכל שבוע במשך כשנה נוספת.
ב-1987 ניהלה עיריית ירושלים הליכים משפטיים בבית משפט השלום בעיר נגד בעליהם של בתי הקולנוע "אורנע" ו"בית אגרון", על שפתחו את בתי הקולנוע בניגוד להוראות חוק העזר המקומי. ב-22 בנובמבר אותה שנה זיכתה השופטת אילה פרוקצ'יה את הנאשמים. פרוקצ'יה קבעה בפסק דינה כי מטרתם של חוקי העזר הנוגעים לפתיחה וסגירה של בתי עסק היא להגשים מטרות של סדר ציבורי וחיי עיר תקינים ולא לקבוע לתושבי העיר תוכני חיים. מאחר שחוק העזר נחקק במטרה "לשוות לשבת בירושלים צביון ברוח ההלכה ולמנוע חילול שבת על פי מושגיה", וכל זאת תוך פגיעה בזכויות של הציבור החילוני – הרי שאין לו תוקף, והוא בטל. בעקבות הפסיקה תוקנה פקודת העיריות בחוק שזכה לכינוי "חוק ההסמכה", ובו הוסמכו הרשויות המקומיות לקבוע הוראות הנוגעות לפתיחה וסגירה של בתי עסק בימי מנוחה גם "בהתחשב בטעמים שבמסורת דתית".
מאבק נוסף החל עם הקמת סינמה סיטי ירושלים בקריית הלאום. המתחם בנוי על אדמה ציבורית ועל כן תקנה של משרד האוצר מחייבת את סגירת המתחם בשבת. הדבר אושר בעירייה. הנושא עורר דיון ציבורי נרחב, קוימו הפגנות והוגשה עתירה לבג"ץ בנושא. בית המשפט החליט שעל העירייה לדון בנושא בשנית. בעלי המתחם, שבתחילה התנגדו לסגירתו בשבתות, במיוחד בשל פתיחתו של סניף פלאנט הירושלמי בשבתות, הודיעו לבסוף שהם מתכוונים להשאיר את המתחם סגור בשבתות.
מאבקים על תנועת כלי רכב בשבת > כיכר זופניק

כיכר זופניק היא הכיכר המרכזית בקצה רחוב גבעת שאול בירושלים.
שם הכיכר קרוי על שם בית הכנסת השוכן בקרבת מקום, בית כנסת זופניק.
בתאריך 11 באוגוסט בשנת 2023, עם תחילתו של קו האוטובוס "סופ"שבת" אשר פועל בשבתות וחגים, פרסמה העדה החרדית בירושלים כרזות בבתי כנסת מרכזיים בעיר על הפגנה "כנגד רמיסת השבת" כלשונם ביום השבת הקרוב.
מאבקים על תנועת כלי רכב בשבת > רחוב בר-אילן

רחוב בר-אילן הוא חלק מציר מרכזי בירושלים. הכביש מחבר את אזור הכניסה העיר לשכונות הצפוניות של ירושלים והר הצופים. האזור עבר עם השנים שינוי דמוגרפי והשכונות סביבו הפכו כולן חרדיות. מסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים החלו מחאות שקטות לסגירתו של הכביש בשבתות.
בשנת 1994, עם מינויו של אהוד אולמרט לראשות העיר ירושלים, דרשו החרדים במועצת העיר לסגור את הרחוב בשל קדושת השבת, ומנגד, נציגים של ציבור חילוני ראו בכך כפייה דתית ודרשו להשאירו פתוח. בכביש התקיימו הפגנות שכללו יידוי אבנים על מכוניות נוסעות וחסימת הכביש.
באוגוסט 1996 הוציא בית המשפט העליון צו ביניים נגד סגירת כביש בר-אילן בירושלים בשבת, אך עם התגברות המהומות בכביש החליט בג"ץ ב-1997, בצעד נדיר להמליץ על מינוי ועדה שתבדוק את הסוגיה לעומק ותסייע לו בגיבוש החלטה. ועדה זו המליצה בסופו של דבר להשאיר את המצב הקיים, היינו: סגירתו לסירוגין תוך התחשבות הן ברגשות הדתיים והן בחופש התנועה של החילונים.
מאבקים על תנועת כלי רכב בשבת > כביש רמות

במהלך שנות ה-80 נודע כביש 436 בכינוי "כביש המריבה", בשל הפגנות של חרדים שאירעו במקום נגד נסיעה בכביש בשבתות, משום שהוא עובר בסמוך לשכונות החרדיות סנהדריה ועזרת תורה. מאידך, חילונים התנגדו לכך, כיוון שבאותה עת היה הכביש הקשר היחיד בין שכונת רמות לבין מרכז ירושלים.
לאחר שנפתח בסוף שנת 1987 ציר חלופי משכונת רמות לשכונת הגבעה הצרפתית ולמרכז ירושלים ("דרך יגאל ידין"), שככו המחאות והוחלט כי הציר יהיה סגור בשבתות משכונת סנהדריה דרומה, אך יישאר פתוח משכונת רמות להר חוצבים ו"דרך יגאל ידין". במהלך השנים האחרונות נפתח שוב הכביש בשבתות.
מאבקים על תנועת כלי רכב בשבת > חניון ספרא וקרתא

בתחילת חודש יוני 2009 הורה ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת, על פתיחת החניון העירוני ספרא לחניית כלי רכב בשבת. בעקבות ההודעה התאספה בשבת, 6 ביוני 2009, הפגנת מחאה מול בניין עיריית ירושלים, בהשתתפות אלפי חרדים, אשר התעמתו עם שוטרים במקום. מיידוי אבנים על ידי המפגינים, נפצעו שישה שוטרים.
בעקבות ההפגנות החליט ברקת לסגור מחדש את חניון ספרא, אך במקביל, בשבתות ה-27 ביוני וה- 4 ביולי, פתח את חניון קרתא, הסמוך לשער יפו, מה שגרר בשבת, 27 ביוני, מחאה שקטה בדמות תפילה המונית בליל שבת שהתקיימה בכביש בר-אילן, ובה השתתפו עשרות אלפי חרדים, כשבנוסף לחוג העדה החרדית, הצטרפו גם חוגים נוספים בהם גם ספרדים וליטאים. בשבת שלאחר מכן התקיימו הפגנה שקטה בשבת, מטעם העדה החרדית, ובמקביל הפגנה מהצד החילוני כתמיכה בפתיחת החניון. ב-8 בספטמבר 2009 קיימה העדה החרדית עצרת מחאה ברחוב מאה שערים נגד פתיחת החניון, שבה השתתפו כאלפיים ילדים כשהם לובשים שק. בשבת הסמוכה לפתיחת החניון יצאו אלפים מאנשי העדה החרדית להפגין כנגד פתיחתו. המפגינים ניסו לשכב מתחת לגלגלי מכוניות, יידו אבנים וינפצו שמשות של כלי רכב. ב-25 באוקטובר 2009 הפגינו אלפי חרדים במקום לאחר תפילות ליל שבת, ועשרות שוטרים נפצעו. למחרת חזרו המפגינים למקום לאחר התפילה, להפגנות שנמשכו עד מוצאי שבת.
מאבקים על פתיחת מסעדות ופאבים בשבת

המאבק לפתיחת מסעדות בשבת היה שונה מהמאבק לפתיחת פאבים או בתי קולנוע בשבת, משום שבישול בשבת מטריף את הכלים וגורם לשלילת תעודת הכשרות של המסעדה. משמעותה של שלילת תעודת הכשרות היא שלקוחות דתיים ומסורתיים רבים לא יאכלו בה גם בימי חול. בשנת 1986, כחלק מהמאבק בהנהגת ארנן יקותיאלי לפתיחת בתי קולנוע בשבת, נפתחו גם רוב הברים בשכונת נחלת שבעה בשבת, אולם המסעדות שנפתחו בשבת לא היו מרוכזות באזור מסוים ולא משכו תשומת לב רבה כמו בתי הקולנוע והברים.
ראו גם

כיכר השבת
לקריאה נוספת

מנחם פרידמן, "נטורי קרתא" והפגנות השבת בירושלים ב-1948–1950: רקע ותהליכים, ירושלים החצויה, 1948–1967 (קובץ מאמרים), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"ה-1994, עמ' 224–240.
ביאורים

↑  ברקת העניק להפגנות לגיטימיות כל עוד אינן אלימות: ”על הפגנות החרדים הצפויות, בעקבות פתיחת חניון ספרא, אמר ברקת: 'אני מודע לכך שהמגזר החרדי לא יכול להיות שותף לקבלות החלטות מסוג אלו. המידע הועבר אליהם עוד בטרם ההכרזה. אני מכבד כל הפגנה בירושלים. זה דבר לגיטימי, אך אני קורא למפגינים לעשות זאת על פי החוק וללא אלימות.' ”
↑  מובילת המאבק
↑  חסידות גור, למשל.
↑  הרב עובדיה יוסף והרב יוסף שלום אלישיב הצטרפו לקריאה למחאה זאת.
↑  במודעות שיצאו מטעם העדה החרדית על ההפגנה, הייתה הוראה מפורשת מראשי העדה החרדית שלא ישתתפו צעירים לא נשואים בהפגנות ולהימנע מאלימות. ראו תמונה בצד.
↑  ההפגנה הרשמית הסתיימה בשבת; מה שלא מנע מנוער שוליים ליידות אבנים במוצאי שבת, כהמשך של ההפגנה בשבת.
הערות שוליים

↑  היסטורית הפגנות השבת בירושלים, kikar.net
↑  מנחם פרידמן, "נטורי קרתא" והפגנות השבת בירושלים ב-1948–1950: רקע ותהליכים.
↑  צבי משי זהב ויהודה משי זהב, רצח רבי פנחס סגלוב- מערכות השבת קיץ תשט"ז, 1983.
↑  ניר חסון, תושבי ירושלים במאבק להצלת הבריכה הציבורית הראשונה, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2009
↑  רן לוי-, שופטת: מותר להקרין סרטים בשבת בי־ם, חדשות, 23 בנובמבר 1987
↑  ת"פ (י-ם) 3471/87 מדינת ישראל נ' אמציה קפלן ואח', פ"מ תשמ"ח (2), 26;
אילה פרוקצ'יה,  1987 - שבת בירושלים, "שורשים במשפט", באתר משרד המשפטים, 19 במרץ 2019
↑  נועם דביר, קרב חילוני-חרדי: סינמה סיטי בי-ם, לא בשבת, באתר ynet, 25 בפברואר 2014
↑  סינמה סיטי בירושלים: "לא נפתח בשבת", באתר ynet, 22 בנובמבר 2015
↑  יהונתן ליס, חניון עיריית ירושלים ייפתח בשבת - החרדים מתכננים הפגנה המונית, באתר הארץ, 5 ביוני 2009
↑  שישה שוטרים נפצעו בהפגנת החרדים נגד פתיחת חניון ספרא בירושלים בשבת, באתר הארץ, 6 ביוני 2009
↑  ברקת מאשר: אפתח את חניון ספרא בשבת ב- nrg.
↑  רוני מלול, ברקת נכנע: חניון ספרא ייסגר בסופי השבוע, באתר nrg‏, 12 ביוני 2009
1 2  ניר חסון, אלפים חרדים מתפללים בכביש בר-אילן במחאה על פתיחת חניון קרתא, באתר הארץ, 26 ביוני 2009
↑  ראו חילונים וחרדים הפגינו בירושלים על רקע פתיחת חניון קרתא בהארץ, המשטרה הצליחה להשליט סדר באזור חניון קרתא באתר גלי צה"ל.
עיריית אשדוד

| --- | --- |
סמל העיר אשדוד

בית עיריית אשדוד, דצמבר 2023
 שמות קודמים:  מועצה מקומית אשדוד-ים  מועצה מקומית אשדוד
 מדינה:  ישראל ישראל
 משרד ראשי:  רחוב הגדוד העברי 10, קריית התרבות ע"ש צבי צילקר,  אשדוד
 מנכ"ל:  אילן בן עדי
 אנשי מפתח:  יחיאל לסרי – ראש העירייה  אברהם אמסלם – מ"מ רה"ע  גבריאל כנפו – מ"מ רה"ע  שמעון כצנלסון – סגן רה"ע  אלי נכט – סגן רה"ע  יחיאל וינגרטן – סגן רה"ע
 עובדים:  כ-2,800
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־57 שנים)
 נוצר מתוך:  מועצה מקומית אשדוד
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר אשדוד
 www.ashdod.muni.il
 קואורדינטות:  31°47′31″N 34°38′17″E﻿ / ﻿31.7920336°N 34.6380903°E﻿ / 31.7920336; 34.6380903
  (למפת אשדוד מוגדלת) עיריית אשדוד(למפת אשדוד רגילה) עיריית אשדוד(למפת השפלה רגילה) עיריית אשדוד(למפת השפלה מוגדלת) עיריית אשדוד
 
עיריית אשדוד היא גוף השלטון המקומי במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר אשדוד. העירייה עוסקת בעניינים מוניציפליים ובהם הסדרת שירותי החינוך, התרבות, הרווחה, התשתיות, התברואה, תכנון העיר ובניינה.
ראש עיריית אשדוד, החל מ-2008, הוא ד"ר יחיאל לסרי. מנכ"ל העירייה הוא אילן בן עדי. נכון ל-2019, עובדים בעירייה כ-3,000 עובדים.
היסטוריה > המאה ה-20

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
במאי 1965 נפתחה ברובע ב' הספרייה הציבורית הראשונה באשדוד במבנה זמני, במעמד סגן שר החינוך אהרן ידלין, וב-1971 הוקמה באופן רשמי באותו רובע, הספרייה העירונית ע"ש יוסף מאירהוף בתרומת הסוכנות היהודית וקרן מאירהוף מבולטימור.
ב-7 במרץ 1984 התרחש בעיר הפיגוע בקו 9 ברחוב רוגוזין בפאתי רחוב חיים משה שפירא ברובע ד', בו שכן אז בית העירייה (כיום, בניין המשרדים "בית אוצר"). בפיגוע התפוצץ רימון יד ונרצחו 3 מתושבי העיר ונפצעו 8, כולם מנוסעי האוטובוס. ראש העירייה אריה אזולאי – הרי שהדף הפיצוץ נשמע היטב ממשרדי העירייה הסמוכים – סייע להחשת מתנדבי המשמר האזרחי למקום. בחשש שתושבי העיר ייקחו את החוק לידיים, הנהלת העירייה התכנסה לישיבה מיוחדת שהסתכמה בהחלטה לפעול להרגעת הרוחות בעיר.
ביוני 1993 נפתח המוקד הטלפוני 106 לדיווח על מפגעים בעיר.
בניית הספרייה בסוף שנות ה-60
טקס הנחת אבן פינה למועדון החייל באשדוד ע"ש אדוארד ורוז גולדי, רובע ד', דצמבר 1982
היסטוריה > המאה ה-21

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
היסטוריה > המאה ה-21 > שנות האלפיים

ב-2009 הוקמה "היחידה לתכנון אסטרטגי", הכפופה למשרד ראש העירייה, ומטרתה לתכנן ולהטמיע את חזון העיר.
ב-2011 החלו לפעול בעיר "מינהלות רבעים" שתפקידן להוות זרוע ביצועית של גופי העירייה השונים לשם שיפור ופיתוח השירותים לתושב ברמה הפנים-רובעית.[דרוש מקור]
היסטוריה > המאה ה-21 > העשור השני של המאה ה-21

ב-2013 הקימה את מרכז הצעירים "כיוונים" במטרה לתת מענה לצורכי הצעירים בעיר (בגילאי 18 עד 35) בתחומים תעסוקה, מעורבות חברתית, עלייה, השכלה גבוהה, וגיוס לצה"ל. המרכז מייעץ לעירייה בכל הנוגע להתנהלות מול התושבים הצעירים. באותה שנה, הקימה את פארק אשדוד-ים – הפארק העירוני הגדול בעיר, בסמוך לחוף הקשתות ולמרינה אשדוד.
ב-2016 הוחלט להוציא לפועל את בניית רובע י"ד בדרום העיר — הרובע האחרון שהופיע בתוכנית חלוקת העיר לרבעים שטרם נבנה — בעקבות תמיכה נרחבת במועצת העירייה. היתכנות בניית הרובע, ששטחו חולש על פארק החולות והדיונה הגדולה – הוטלה בספק במשך שנים. אישור הבנייה נעשה בצל התנגדותם של סביבתנים, רשות הטבע והגנים וכן הפורום העירוני לאיכות הסביבה, עקב חשיבותו האקולוגית הגדולה לאזור. ב-2022 אושרה בנייתו בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה.
ב-2018 החלה את הקמתו של הארכיון לתולדות אשדוד לאיסוף מידע היסטורי אודות תולדות העיר באופן דיגיטלי. הקמתו נגנזה תחילה, אך ב-2023 הוחלט, בזמן כהונת ראש העירייה לסרי, לפתוח אותו לציבור ב-1 במאי לרגל ציון שנת ה-67 לעיר. הארכיון כולל חומר היסטורי רב אודות העיר, כגון פרוטוקולים, התכתבויות, פרסומים, תצלומים, מפות, כרזות, וסרטים תיעודיים.
בתחילת 2019, במעמד פתיחתה המחודשת של הספרייה העירונית ב-2021, הודיעה העירייה כי תקים ספרייה חדשה לצד הספרייה הוותיקה ברובע ב' בקריית התרבות ע"ש צבי צילקר, ש"תתמקד בעולם הדיגיטלי". תושבי העיר השתתפו באופן מקוון בתהליך תכנונה.
בעקבות החלטת מועצת העירייה במאי 2019, ישיבותיה מוקלטות ומועברות בשידור חי ברשת.
היסטוריה > המאה ה-21 > שנות ה-20 של המאה ה-21

באוגוסט 2020, החליטה עיריית אשדוד על "חשמול" כל צי כלי הרכב התפעוליים שלה, על ידי החלפת הרכבים ממונעי הבנזין והסולר שהחזיקה, ברכבים חשמליים בעלי טווח נסיעה ארוך.
במרץ 2021, יחד עם מרכז כיוונים, הקימה העירייה את האקסלרטור לחברות ההזנק "האב אשדוד" (HUB Ashdod או "HUB ASH") במטרה לעודד יזמות והקמת חברות הזנק מקומיות. האקסלרטור מציע ליזמים מאשדוד חלל עבודה משותף המעודד רישות עסקי ("נטוורקינג") עם יזמים וסטארטאפיסטים החברים בו.
ביולי 2021 הצביעה מועצת העירייה פה אחד על הוצאת מוצרים חד פעמיים, זכוכית וקשיות מרצועת החוף של העיר, ביוזמת ראש העירייה לסרי ובתמיכת האיחוד האירופי במסגרת "Green Deal" (אנ'). במסגרת היוזמה העירונית, שנקראה "החוף שלי רב פעמי!", חולקו למתרחצים בחופים בקבוקי שתייה רב פעמיים ונאספו בדלי סגריות, שאריות פלסטיק במסגרת מבצע ניקיון חופים התנדבותי של מינהלות הרבעים הוותיקים. מוקדם יותר באותה שנה, רשות הספורט העירונית ערכה יחד עם האיחוד פסטיבל כדורגל לקראת יורו 2020 (2021) באצטדיון הסינתטיקו ברובע ב'.
באפריל 2021 החליטה עיריית אשדוד לקרוא לרובע המיוחד בשם "קריית פרס" להנצחתו של שמעון פרס, שהיה אזרח כבוד של העיר משנת 1986.
מ-2016 עד 2022 הוציאה לפועל את הרפורמה בתחבורה הציבורית בעיר "Reway" (לימים "Ashdod Metro Bus").
שיתוף ציבור

בנובמבר 2020 הכריזה עיריית אשדוד על מיזם שיתוף הציבור (אנ') "משתתפים – המקום שלך להשפיע". עד סוף אותה שנה, נערכו שיתופי ציבור בנושאי עלייה, ביטחון, תוכנית המיתאר, מיזם Reway (הגל הירוק). במסגרת המיזם המשיכו להיסקר תושבי אשדוד בנושא חזון העיר. כך למשל, בנושא הקמת הספרייה העירונית העתידית בקריית התרבות, היערכות לשינוי האקלים בישראל, חיי הלילה בעיר תחת מגפת הקורונה, פיתוח גבעת יונה, בינוי ברבעים הדרומיים ועוד. חזון העיר הוגדר בשנת 2009 על ידי "היחידה לתכנון אסטרטגי" שהוקמה באותה שנה, וכן ב-2015 וב-2021.
חברות עירוניות

עיריית אשדוד מפעילה מספר חברות עירוניות לשם ביצוע הניהול השוטף של העיר:
החברה לפיתוח אשדוד (חפ"א) – הזרוע המבצעת של העירייה
החברה לתיירות (לשעבר "חופית")
החברה העירונית לתרבות הפנאי
הרשות העירונית לספורט
מהות – לקידום "חוסן קהילתי", טיפול בעלייה, הורות משמעותית, ומיגור התמכרויות ואלימות בעיר
החברה העירונית לפיתוח אשדוד (חפ"א)
המשכן לאמנויות הבמה