stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנוצפל

| פרנוצפל |
| --- | --- |
  שלד משוחזר ואיור של פרנוצפל
תקופה
קרטיקון עליון, 80–75 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: נאורניתיסציה
משפחה:: פכיצפלוזאוריים
סוג:: פרנוצפל
מינים
 Prenocephale prenes
שם מדעי
 Prenocephale ‏מריאנסקה ואוסמולסקה, 1974

פרנוצפל (שם מדעי: Prenocephale) הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת פכיצפלוזאוריים שחי בקמפן, בסוף הקרטיקון לפני 80-75 מיליון שנה באזור מונגוליה שהייתה באותה תקופה מיוערת ולא מדברית ויבשה כמו היום.
מאפיינים

משמעות שמו של דינוזאור זה היא ראש נטוי. דינוזאור זה היה קרוב להומלוצפל, ובעבר שייכו אותם לאותו הסוג.
הדינוזאור המונגולי הגיע לאורך 2.4 מטר ולמשקל 130 ק"ג. הגולגולת שלו הייתה מעוגלת כמו גולגולת הפכיצפלוזאורוס, והכילה גבשושיות עצם שריככו את הפגיעות שלה. הגולגולת העבה עזרה לו להתגונן מטורפים וכנראה שגם להילחם על נקבות בדומה ליעלים מודרניים. היו לו רגליים אחוריות ארוכות,
רגליים קדמיות קצרות וזנב ארוך ששימש לאיזון. לדינוזאור היו שיניים חלשות מעט שהתאימו רק ללעיסת צמחייה חלשה או לפירות. כמה מהמדענים סבורים שהיה אוכל כל.
מספר מדענים טוענים שהפרנוצפל הבוגר דומה מאוד להומלוצפל הבוגר, אך הסברה הרווחת היא שמדובר בשני סוגים שונים.
דינוזאור זה תואר ב-1974 על ידי החוקרות הלצ'קה אוסמולסקה וטרזה מריאנסקה.
בתרבות

הפרנוצפל מופיע בסדרה כוכב הדינוזאורים לצד ולוצירפטורים.
שחזור קרב של שני פרטי פרנוצפל
אב הריין (האנשה)

"אב הריין" כדמות מזרקה בהורטוס פלטינוס, בין 1614 ל-1620
"אב הריין" – תחריט מאת Philip Galle ,1586
פסל בארוקי של "אב הריין" בפארק של טירת שווצינגן, המאה ה-18.
אלגוריית העיר בזל Basilea, מימינה האל Rhenus, סביבות 1849
סמליות רומנטית לאומית באנדרטת נידרוואלד : בקבוצת הדמויות המוצגת להלן, "אב הריין" מציג את קרן השומר לבתו, המוזל – התייחסות אלגורית לנושא "המשמר על הריין" למושמעויות הקשורות בו.
"אבא ריין" ב"אפותיאוזה של האימפריה", טריפטיכון מאת הרמן ויסליצנוס בארמון הקיסרי של גוסלר, בסביבות 1880
"נהר הריין", תבליט על בית העירייה של דואיסבורג, פרידריך רציל, 1896–1902
Rhenus, הנקרא גם Rhenus Pater – אב הריין – בכתובות עתיקות, הוא שמו של אל נהר קלטי – רומי הנחשב להאנשה של נהר הריין ומקושר לאל המים הרומי נפטון .
אטימולוגיה

שם הנהר הלטיני "Rhenus" נובע מ-"Rênos" הקלטי במשמעות של "לרוץ" או "לזרום".
תיאור

בשל שני יובליו, הוואל והלק, כינו הרומאים את הנהר "Rhenus דו-קרני" (Rhenus Bicornis, Virgil) ואף – כאלגוריה לניצחון הרומי על " העמים הברברים " שעל גדות הריין – "Rhenus עם הקרניים השבורות" ("Rhenus Cornibus Fractis" ). רנוס תואר אפוא כשור בעל קרניים וגם כ "אבי כל הנימפות והנהרות" ("Nympharum Pater Amniumque", מרטיאליס). דנוביוס, אל הנהר של הדנובה, תואר גם הוא כבעל קרניים.
תיאורים מוקדמים של אמנות יוונית מראים בדרך כלל את רנוס כיצור כלאיים, שור בעל פלג גוף עליון אנושי, פניו ממוסגרות בשיער גולש ובזקן. מאז המאה ה-1 לפני הספירה, דמות האדם החליפה את גוף החיה בתיאורים, כשרק הקרניים על מצחו הזכירו את צורת השור המקורית. אמנות הלניסטית תיארה את אל הנהר בצורת אדם עם פרוטומן שור, שוכב על קרקעית הנהר, מוקף גלים. לעיתים קרובות הוא נשען על כד שממנו זרמו מים. תכונות נוספות היו קני סוף, אוזני תירס או קרן שפע, רמז לתפקידו כאל פוריות .
טקסים עתיקים הקשורים לרנוס

סופרים עתיקים וביזנטיים מאוחרים מדווחים כי השבטים הקלטים והגרמנים טבלו ילודים במים הקרים של הריין כדי לבחון באם הם לגיטימיים. כמו כן דווח כי הרומאים, הקלטים והשבטים הגרמאניים הקריבו קורבנות לאלי הנהר שלהם.
סִפרות

ברנהרד מאייר: "לקסיקון של דת ותרבות קלטית" (מהדורת הכיס של "Kröner", כרך 466). Kröner, Stuttgart 1994, ISBN 3-520-46601-5, p
ריינר וולקומר: "האב ריין וייצוגיו הרומאים". בתוך: "Bonner Jahrbücher", כרך 194 (1994)
הלמוט בירקאן: "קלטים – ניסיון לייצוג מקיף של תרבותם", הוצאה לאור של האקדמיה האוסטרית למדעים, וינה 1997, ISBN 3-7001-2609-3
דוד הלוי סגל

.
| --- | --- |

דיוקן של בעל ה"טורי זהב"
 לידה:  1586 ה'שמ"ו לודמיר, האיחוד הפולני-ליטאי
 פטירה:  1667 (בגיל 81 בערך) כ"ו בשבט ה'תכ"ז לבוב, האיחוד הפולני-ליטאי
 כינוי:  הט"ז
 מקום קבורה:  לבוב
 מדינה:  האיחוד הפולני-ליטאי 
 מקום פעילות:  בריסק, קראקא, לבוב
 תקופת הפעילות:  ?–1667 
 תחומי עיסוק:  פוסק הלכה
 רבותיו:  רבי יצחק הלוי סגל, רבי יואל סירקיש (הב"ח)
 תלמידיו:  רבי שמואל הלוי סגל (בעל נחלת שבעה) רבי אריה יהודה לייב סירקיס
 בני דורו:  רבי שבתי כהן (הש"ך)
 חיבוריו:  "מגן דוד" ו"טורי זהב" על שולחן ערוך
 
 תפקידים נוספים:  רב ראשי 
 
הרב דוד הלוי סגל (הט"ז) (1586, ה'שמ"ו – 1667, כ"ו בשבט ה'תכ"ז) היה רבן של קהילות חשובות בפולין, אחד מנושאי כליו של השולחן ערוך ומגדולי הפוסקים האשכנזיים במאה ה-17. מכונה על שם חיבורו טורי זהב.
תולדות חייו

נולד בלודמיר לרבי שמואל הלוי סגל. בצעירותו נודע כעילוי. למד אצל אחיו הגדול, רבי יצחק הלוי סגל, מחבר שו"ת מהר"י הלוי. מגיל 23 שימש בתפקידים רבניים שונים; רבנותו הראשונה הייתה בעיירה פוטליצ'י (Potelych), הסמוכה לרווה רוסקה שבגליציה (כעת באוקראינה), ולאחריה עבר בין ערים רבות, כמו בריסק וקרקא. נשא לאישה את רבקה, בת רבו המובהק הרב יואל סירקיש (הב"ח), ולאחר פטירתה נשא לאישה את כלתו של הב"ח שהתאלמנה מבעלה הרב שמואל צבי הרץ בן הב"ח. בשנת 1641 התיישב באוסטרוה (אוסטראה), שם הקים ישיבה, וכתב את חיבורו המפורסם על השולחן ערוך, טורי זהב.
בעקבות פרעות ת"ח ות"ט נאלץ הט"ז לברוח למוראביה. לאחר מכן התיישב בלבוב, ובשנת תי"ד (1654) נבחר לשמש כרב העיר. שלח את בנו רבי ישעיה ואת בנו החורג רבי אריה ליב נכד הב"ח לתהות על קנקנו של שבתי צבי. בעוד הם התרשמו ממנו מאוד, הט"ז עצמו "נותר על הגדר" (כך ג' שלום בספרו "שבתי צבי"[דרושה הבהרה]). הט"ז נפטר בלבוב ב-1667, בגיל 81. רבי ישעיה הלוי היה נכדו.
טורי זהב

את ׳טורי זהב׳ הדפיס בשנת ה׳תו (1646), באותה שנה ר׳ שבתי הכהן מדפיס את ׳שפתי כהן׳. בהמשך הם משיגים אחד על דברי השני.
מטרת כתיבת הספר על ידי הט"ז הייתה להעמיד את ההלכה על בוריה; לדעתו, ריבוי הדעות והמחלוקות בדורו היוו בעיה, שהוא שאף לפתור. ספרו טורי זהב נקרא בעבר גם "מגן דוד" (בהתאמה עם מגן אברהם אשר יחד איתו נקרא "מגיני ארץ"). השם 'טורי זהב' הוא משחק מילים עם הביטוי 'תורי זהב' (שיר השירים, א', י"א). שם זה מבטא את אחת מהמטרות העיקריות של הספר, שהיא ליישב את קושיות ה"בית יוסף" על ספר ה"טורים". ה'טורי זהב', בשונה מנושאי כלים אחרים על השו"ע, חובר על כל חלקי השו"ע. החיבור זכה להשגות מצד רבי שבתי הכהן (הש"ך - שהשגותיו על הט"ז נקראות "נקודות הכסף", על פי אותו פסוק). הט"ז הגיב להשגות הש"ך ב"הדף האחרון להט"ז". בפולין, כנס ועד ארבע ארצות משנת 1683, החליט שעל קהילות פולין לפסוק כט"ז, אך עם השנים דעתו של הש"ך נעשתה לדעה המכרעת.
ביטוי למרכזיותו של החיבור בפסיקת ההלכה בהווה ניתן למצוא בכך שחלקים מהחיבור מהווים מרכיב מרכזי בחומר הלימוד הנדרש עבור בחינות ההסמכה לרבנות של הרבנות הראשית לישראל, בנושאים הכלולים בחלק יורה דעה של השולחן ערוך.
בנוסף חיבר הט"ז את הספר "דברי דוד טורי זהב" על פירוש רש"י על התורה. נדפס לראשונה בדיהרנפורט בשנת ה'תמ"ט. מאז נדפס פעמים רבות, וגם על ידי הוצאת מוסד הרב קוק בעריכת הרב חיים דב שעוועל.
תשובות הלכתיות שלו נדפסו בתוך הספר "שו"ת גאוני בתראי" טורקא תקכ"ד, ובמהדורת צילום ירושלים תש"מ.
פורים אליק

בפרעות ת"ח ות"ט, כאשר הגיעו ההיידמקים לעיר אוסטרוה וטבחו בה את כל היהודים שמצאו, הצליח הט"ז לברוח מהעיר, והגיע לעיר אליק. בעיר אליק היה מבצר גדול וחזק, מוקף במים מכל סביבותיו. כאשר הגיעו ההיידמקים לעיר אליק, הסתתרו היהודים בתוך המבצר. ההיידמקים הקיפו את המבצר וניסו לפרוץ לתוכו במשך ימים רבים, היהודים ובראשם הט"ז, צמו והתפללו כל אותם ימים. כאשר ההיידמקים הצליחו לפרוץ את החומות, לפתע ירו שני תותחים עתיקים שהיו על אחד הצריחים, ואז ההיידמקים ברחו בבהלה.
בעקבות המאורע, תיקן הט"ז את יום "פורים אליק" ביום כו' סיון, לזכר נס ההצלה.
ביום פורים אליק, נהגו יהודי אליק להתענות ולומר סליחות עד חצי היום, ומשעת חצות לחגוג את נס ההצלה במשתה ושמחה
בית הכנסת והקבר

בית הכנסת שלו בלבוב השתמר עד תקופת השואה, והוחרב בידי הנאצים. היום, למרות מאמצי הקהילה היהודית לשקמו, הוא נשאר בהריסותיו, אך נותרו ציור של בית הכנסת וצילומים ממנו. קבר הט"ז בבית הקברות היהודי בלבוב היה יעד לביקורי יהודים עד שנות ה-50, אך חולל בידי הממשלה הסובייטית, ועל כל שטח בית הקברות הוקם שוק מרכזי. שום מאמץ יהודי לא הצליח לפדות את מקום קבורתו ולהקים שם מצבה מחדש.
בשנת 2014 הרב ישראל מאיר גבאי - יושב-ראש ועד אהלי צדיקים, הקים מצבה בשטח שהיה מקום קבורתו של רבי דוד סגל.
ייצוגים באמנות ובתרבות

הרב סגל מופיע כדמות ברומן ״נחמיה״ מאת יעקב צ׳ מאיר. כמו כן מופיעים ברומן בנו, הרב ישעיה, והמסע אל שבתי צבי.
מודל האו"ם

ועידת מודל האו"ם בשטוטגרט, גרמניה בפעולה
מודל האו"ם (באנגלית: Model United Nations ובראשי תיבות: MUN) הוא פרויקט בינלאומי בו תלמידים וסטודנטים בגילאים שונים מדמים את פעולות האו"ם. התלמידים בפרויקט לומדים את חוקי הדיון הרשמי ואת נוהלי האו"ם. כמו כן משתתפי הפרויקט לומדים על מדינות שונות ועל נושאים באג'נדה הבינלאומית, בהם ידונו במהלך הסימולציות.
ראשית הפרויקט לפני הקמת האו"ם, במודל חבר הלאומים שאותו ערכה אוניברסיטת הרווארד ב-1927 (לפני הקמת האומות המאוחדות לאחר מלחמת העולם השנייה). במקור הפרויקט נערך ברמה אוניברסיטאית בלבד, אך בשנות האלפיים, נערכים כנסים רבים ברמת אוניברסיטאות, תיכון ואף ברמת בית הספר היסודי במדינות שונות בעולם. רבים ממנהיגי העולם היו חברים בכנסי מודל האו"ם בתקופת היותם באוניברסיטה. כנסי מודל האו"ם מתרחשים בכל העולם מספר פעמים בשנה, ודורשים הכנה מקדימה מצד הסטודנטים או התלמידים המעוניינים לקחת חלק.
מבנה הפרויקט

מודל האו"ם הוא פרויקט בינלאומי בו סטודנטים ותלמידים מדמים את פעולת האו"ם במסגרת דיונים בוועדות מקצועיות שונות, ביניהן מועצת הביטחון, בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ), ועדה חברתית-כלכלית (ECOSOC), ועדה לזכויות אדם (HRC) ועוד. במדינות שונות הפרויקט מתנהל בצורה שונה, אך ישנה תבנית אשר רוב התוכניות הולכות על פיה.
לכל ועדה ממונים צוות מנהלים אשר בוחרים את הנושאים אשר יעלו במסגרת הוועדה, על בסיס הנושאים העומדים על סדר היום של הוועדה האמיתית באו"ם. המטרה של כלל הדיונים בוועדות הוא להגיע בסופו של דבר לאמנות בינ"ל אשר משקפות את האינטרסים של מרבית המדינות החברות בוועדה.
סטודנטים המשתתפים במודל האו"ם מקבלים מבעוד מועד את המדינה שעליהם לייצג (בהכרח לא המדינה שממנה מגיעים), וכן את הנושאים שיעלו במסגרת הוועידה. התפקיד של הסטודנטים הוא לייצג את האינטרסים של המדינה אותה הם מייצגים בצורה הנאמנה ביותר, תוך שמירה על נוהלי הפרוטוקול ושימוש בכישורים דיפלומטיים ופוליטיים בהם נאומים, כושר שכנוע, הבנת התמונה הפוליטית במובנים של קואליציות, שימוש בתקשורת ככלי פוליטי ועוד.
הדיונים כולם נערכים לפי נהלים רשמיים הנהוגים במודלי או"ם (Rules of Procedure), הכוללים דגשים לגבי אופן התנהלות הדיון עצמו, הדרך שבה מתקבלת החלטה ועד לדרך שבה יש לבקש לשנות את הטמפרטורה במזגן בכיתה. שליטה בנוהלי הדיון יכולה להוות יתרון למשתתפים, שיכולים לעשות שימוש בידע הזה על מנת לקדם את האינטרסים שלהם.
תהליך קבלת ההחלטות בוועדות - עם פתיחת הוועדה ובחירת הנושא לדיון מתוך הנושאים שהועברו מראש, המשתתפים נדרשים להציג את עמדת המדינות אותם מייצגים בנאומי פתיחה. במהלך הדיונים עליהם להבין את עמדותיהן של המדינות האחרות ומתוך כך עליהם למצוא בני ברית מתאימים, בהתחשב במפה הפוליטית בזירה הגלובלית והאינטרסים אותם מבקשים לקדם. לאחר יצירת קואליציות, יעלו פתרונות אפשריים בצורת ניירות עמדה שבסופו של תהליך יתורגמו לאמנות אשר יוצגו בוועדה ויועמדו בפני הצבעות.
לעיתים בכנסים הללו יש פרסים לנציגים המוצלחים ביותר, או נציגים שהצליחו להעביר את הצעותיהם ברוב קולות.
באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת ת"א אף קיימות קבוצות הכנה בהן הסטודנטים לומדים כיצד לחקור את המדינה שאותה צריכים לייצג ולומדים חומר בנושא הוועדה בעזרת מנחים מנוסים. לאחר מספר חודשים של אימון והכנה, מתקיים כנס בו כל חברי התוכנית נפגשים, מתחלקים לוועדות ומנהלים דיונים בהם הם מייצגים את המדינות השונות.
מודל האו"ם לתלמידי תיכון ויסודי

בשנת 2012 הוקם מועדון מודל האו"ם העירוני הראשון במדינת ישראל לתלמידי תיכון. המועדון הוקם על ידי אגף הנוער והצעירים של עיריית ראשון לציון ו-ProMUNers - בית הספר הרב-תחומי למנהיגות וניהול. המועדון מנה 25 תלמידי תיכון אשר הגיעו מבתי הספר השונים בעיר. מועדון מודל האו"ם היא קבוצה של חניכים הנפגשת על בסיס שבועי קבוע במהלך שנת הלימודים. החניכים מקבלים בכל מפגש מדינה אחרת אותה הם נדרשים לייצג במסגרת אחת מוועדות האו"ם ובמהלך הסימולציה מגנים עליה ומייצגים את האינטרסים של אותה המדינה באותה הוועדה, זאת תוך שימוש בכלים הפרקטיים והתאורטיים אשר מוקנים להם במהלך השנה. המפגשים נערכים בהנחיית מדריך מקצועי בעל ניסיון רב בהדרכת קבוצות וכנסי מודל או"ם בארץ ובעולם, ובסיועם המקצועי של מיטב אנשי האקדמיה והפרקטיקה העוסקים בתחום היחסים הבינלאומיים והמשפט הבינלאומי הפומבי. במהלך השנה, עברו המשתתפים הכשרה מקיפה בתחום הדיפלומטיה ותהליכי קבלת החלטות בארגון האו"ם.
התכנים המועברים במפגשים הם ברמה אקדמית, והותאמו בקפידה לתוכנית לימודים של תלמידי תיכון מצטיינים. התכנים מעודכנים באופן שוטף בהתאם לשינויים ולהתפתחויות בכל הנוגע לעבודת האו"ם, מבנהו, חוקיו ומחקרי יחב"ל.
חניכי המועדון עוברים מגוון פעילויות ותכנים, לרבות, שיעורים פרונטליים המועברים על ידי מדריך מקצועי; סיורים מקצועיים ברשויות ממשלתיות ובמוסדות האו"ם בישראל; הרצאות אורח של מיטב המומחים מהאקדמיה והפרקטיקה בישראל; כנסים ופעילויות משותפים עם תיכונים אחרים; מפגשים מקצועיים עם אקדמאים בעלי רקע במודל האו"ם האקדמי; סדנה לכתיבת מסמכים רשמיים, מסמכי עמדה ומסמכי ועדות; סימולציות ותרגולים להמחשת החומר התאורטי הנלמד; סדנת רטוריקה ועמידה מול קהל; התנסות מעשית בסיטואציות של ניהול משא ומתן ועוד.
בשנת 2013 נפתחו 3 מועדוני מודל או"ם נוספים של ProMUNers: במועצה אזורית עמק חפר, במועצה אזורית חוף השרון ובמועצה אזורית גזר.
בשנת 2014, נפתחו מועדוני מודל או"ם עירוניים נוספים של ProMUNers ברשויות מקומיות נוספות, לרבות: בקרית אונו, בהוד השרון, בפתח תקווה, בנס ציונה ובאריאל. בשנה זו אף נפתח בפעם הראשונה בארץ, מועדון מודל או"ם לתלמידי יסודי המיועד לתלמידי כיתות ה'-ו'
בעקבות ההצלחה של מועדוני מודל האו"ם העירוניים של ProMUNers הוקמו אף מועדוני מודל או"ם של ProMUNers הפועלים ברמת התיכון הבודד: בתיכון רוטברג למדעים ולאומנויות ובתיכון אחד-העם בפתח תקווה.
ברמה התיכונית נערכים בישראל מספר של כנסים, רובם מופעלים על ידי בתי ספר שונים בארץ.
כנס TIMEMUN, הנערך בבית-הספר האמריקאי-הבינלאומי ע"ש וולוורת' ברבור, באבן יהודה, הוא הגדול בארץ כיום. הכנס מתקיים באנגלית, והחל בשנת 2001 עם ארבעה בתי-ספר (שלושה ישראליים). בשנת 2018 השתתפו בכנס שלושים בתי-ספר שונים מהארץ ומהעולם, עם מספר של כ-750 משתתפים בכנס.
בנוסף, מפעילות רשתות חינוך שונות ובתי ספר כנסים תחת שמם. עתיד תיכון למדעים לוד מפעיל כנס שנתי (ATIDMUN) תחת שם הרשת, כמו כן רשת דרכא (DARCAMUN), בית הספר הדסים (HADASIMUN) ובית הספר שרת נתניה (SHAREMUN).
ארגון מודל האו"ם בישראל

ב-2012 הוקמה אגודת מועדוני מודל האו"ם בישראל (IMUNA-Israeli Model UN Association). היא עמותה ללא כוונת רווח המוקדשת לקידום הדור הבא של המנהיגים/ות והדיפלומטים בישראל. העמותה מורכבת, מנהלת, ומפקחת על האגודות והמועדונים של מרבית מודל האו"ם המובילים והיוקרתיים הפעילים כיום במוסדות אקדמיים בישראל.
האגודה שמה לעצמה למטרה להיות אחד מהמרכזים המובילים בישראל להכשרה דיפלומטית.
לספק לסטודנטים המעוניינים להיות השגרירים של מדינת ישראל בעתיד או הטובים בתחום עיסוקם את הכלים, המיומנויות
והניסיון להיות יותר יעילים ומודעים כאנשים, ובכך להעצים את תרומתם לחברה ואת יכולות המנהיגות שלהם.
האגודה רואה את עצמה בתור, ארגון מתאם ברמה הארצית בין המועדונים השונים ובסיס לפעילות מודל האו"ם
בישראל. המהווה מוקד לשיתוף מידע וידע בין המועדונים.
יעדיה הם:
יצירת פלטפורמה בה יהיה למועדונים השונים מקום לדון.
לתכנן וליצור פרויקטים.
ליצור מודעות ארצית לפעילות חוץ אקדמית בכלל ולפעילות מודל האו"ם בפרט, בקרב ארגונים ממלכתיים, בינלאומיים ומוסדות אקדמיים.
ליצור ארגון יעיל להתרחבות הפעילות הארצית של מודל האו"ם, לצד פיתוח קהילת הסטודנטים העוסקים במודל האו"ם.
לשלב את הסטודנטים בוגרי התוכנית במערכת הפוליטית והדיפלומטית של מדינת ישראל, וליצור מודעות לתרומה הבינלאומית של האו"ם לרווחת המין האנושי.
אגודת המפגש הבין דתי מארגנת מפגשי דיבייט בנושא השלום ודו-קיום בסגנון "מודל האו"ם".
ראו גם

דיבייט בישראל
הערות שוליים

↑  TAUMUN, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  TLVMUN
ProMUNers - בית הספר הרב-תחומי למנהיגות וניהול
Israeli Model UN Association
רשת הסייסמוגרפים התקניים העולמית

| --- | --- |

מיקום מוקדי רעידות אדמה על פי הרשת העולמית (דוגמה)
 סוג:  רשת גלובלית
רשת הסייסמוגרפים התקניים העולמית (באנגלית: World-Wide Standardized Seismograph Network) במקור: הרשת העולמית של התחנות הסייסמוגרפיות (WWNSS) – הייתה רשת עולמית של כ-120 תחנות סייסמוגרפיות שנבנו בשנות ה-60 ויצרו אוסף חסר תקדים של נתונים סייסמיים באיכות גבוהה. נתונים אלה אפשרו להפוך את הסייסמולוגיה למדע כמותי, הבהירו את מנגנוני המוקד של רעידות אדמה ואת מבנה קרום כדור הארץ, ותרמו לפיתוח תאוריית טקטוניקת הלוחות. לזכות הרשת מיוחסת ההתחדשות במחקר הסייסמולוגי.
הרשת הזו גם ייצרה תשתית לרשת גלובלית, לרבות נוהלי חילופי נתונים ויצירת יכולות טכניות, הדרושות כדי לתמוך בהקמת הרשתות המתקדמות יותר, הפועלות כיום, והיה המודל לכל רשת סייסמית עולמית מאז ועד היום.
מאפייני הרשת

מאפיין עיקרי של הרשת היה שלכל תחנה היה ציוד זהה, ומכויל באופן אחיד. אלה כללו: שלושה סייסמוגרפים בעלי זמן מחזור קצר (~1 שנייה) בעלי 3 רכיבי התנועה; שלושה סייסמוגרפים בעלי זמן מחזור ארוך (~15 שניות), ושעון רדיו מדויק, מסונכרן ומבוקר גביש. הסיסמוגרמות הופקו על מכשירי תוף צילום, פותחו במקום, ולאחר מכן נשלחו למרכז נתונים להעתקה על סרט 70 מ"מ ו-35 מ"מ. הרשת גם הציגה מערכת הפצת נתונים שהפכה את אלה לזמינים לכל אחד בעלות נומינלית וסיפקה את הבסיס למחקר רב.
הרקע והסיבות להקמת הרשת

הרשת צמחה מחשש פוליטי. בשנות ה-50, החששות מנשורת רדיואקטיבית מניסויים מעל פני הקרקע של נשק גרעיני, הניעו את הנהגת שְלוש המדינות הגרעיניות המובילות (ארצות הברית, ברית המועצות ובריטניה) לאסור ניסויים נוספים בנשק גרעיני. עם זאת, עדיין היו סוגים של ניסויים גרעיניים שבהם לא הייתה יכולת לזהות הפרות כלשהן. מדובר היה בניסויים תת-קרקעיים קטנים יותר, שהסיסמולוגיה לא הייתה מפותחת מספיק כדי לזהות אותם. לפיכך, הנשיא אייזנהאואר כינס את "פאנל ברקנר(אנ')", כדי להמליץ על דרכים לשיפור יכולות הגילוי הסייסמי של ארצות הברית. דו"ח ברקנר, שהוצא ב-1959, היה הבסיס לתוכנית מחקר ופיתוח מקיפה המכונה Project Vela Uniform(אנ'), אשר מומנה על ידי סוכנות ההגנה המתקדמת של משרד ההגנה של ארצות הברית (DARPA). בזכות פרויקט זה, שופרה מאד היכולת לזהות ניסויים גרעיניים כמעט בכל מגניטודה.
הקמת הרשת

DARPA מימנה אז את סקר החוף והגיאודטי של ארצות הברית (C&GS) כדי ליישם את אחת מהמלצות דו"ח ברקנר, לתכנן ולבנות את מה שהפכה להיות רשת הסייסמוגרפים התקניים העולמית - WWSSSN. התחנה הראשונה הותקנה במעבדה הסיסמולוגית של C&GS אלבוקרקי, ניו מקסיקו (ASL), באוקטובר 1961. 89 תחנות נוספות הותקנו עד סוף 1963, והרשת הושלמה למעשה עד סוף 1967 עם 117 תחנות, כאשר בסופו של דבר הותקנו 121 תחנות. אלה היו ברובם מחוץ לארצות הברית, אבל לא בקנדה (הייתה להם מערכת משלהם), ולא במדינות הגוש הסובייטי, סין או צרפת, או מדינות דוברות צרפתית. בשנת 1973, הועברו הרשת, המעבדה והתחנה באלבוקרקי, למכון הגאולוגי של ארצות הברית (USGS).
הקמת הרשת > תחנות הרשת בישראל

עקב קרבתה היחסית של ישראל למדינות הגוש הסובייטי, הותקנו בישראל שתי תחנות: האחת בקמפוס גבעת רם של האוניברסיטה העברית בירושלים, והשנייה נבנתה בתוך מנהרה שנכרתה בתוך סלע היסוד של הר עמרם שליד באר אורה. הכרייה והתקנת התחנה בוצעו על ידי מכון וויצמן מכספי תרומה, והמקום נקרא עד היום "המצפה הגיאופיסי ע"ש אדולפו בלוך"(ספ'). המצפה נפתח בשנת 1969, לאחר שהותקנו בו כל מכשירי המכון הגאולוגי של ארצות הברית. רישומי הסייסמוגרמות הועברו לאנליסטים למדידות של זמני הגעה של הגלים הסיסמיים השונים, ומשרעות לחישוב מגניטודות (גודל רעידות האדמה או הפיצוצים הגרעיניים). צילומים של סייסמוגרמות אלה הועברו למדיית "מיקרופיש" בארצות הברית.
המקום מתוחזק כיום, כתחנה סייסמוגרפית, על ידי האגף לסיסמולוגיה של המכון הגיאולוגי לישראל. התחנה בירושלים נסגרה בשנות התשעים.
הרשת כיום

בסוף שנות ה-70 נוספו מקליטים דיגיטליים ל-13 מתחנות הרשת. תחנות אלו פעלו כחלק מהרשת הסייסמוגרפית הדיגיטלית העולמית (GSDN). היורשת של הרשת היא ה-Global Seismographic Network (GSN), המופעלת על ידי המוסדות למחקר Incorporated for Seismology(אנ'), כיום EarthScope Consortium.
מערכת דומה, ה־Unified System of Seismic Stations (ESSN - תעתוק מרוסית), נבנתה בברית המועצות עם 168 תחנות, באמצעות סייסמוגרפים מסוג קירנוס.
ביאורים

↑  כלומר, לגלים בעלי תדירות של 1 הרץ ומעלה (התדירות שווה ל-1 חלקיי זמן המחזור ולהפך).
↑  אופקי צפון-דרום, אופקי מזרח-מערב, ואנכי up & down.
↑  כלומר לגלים בעלי תדירויות נמוכות במיוחד (0.06 הרץ וכל הספקטרום שנמוך מ-1 הרץ), שמגיעים ממרחקים גדולים, כי הגלים בעלי התדירויות הגבוהות נבלעים במרחקים קצרים מהמוקד. סימוכין בביקורת על הספר כאן.
↑  עד 1978, ולאחר מכן על גבי מיקרופיש.
↑  בארת' כתב: "לא ניתן להפריז במשמעות הרשת למחקר הסייסמולוגי, ולא רק בארצות הברית. ה-רשת רשמה אלפי רעידות אדמה מדי שנה, וסיפקה שפע של נתונים באיכות גבוהה לדור שלם של מדענים.
↑  במקרה מפורסם בשנת 1954 זוהמה סירת דיג יפנית בנשורת רדיואקטיבית כתוצאה מניסוי אמריקאי, וכתוצאה מכך הצוות חלה, ואחד מהם גוסס (Richards & Zavales, p. 54). עד שנת 1962, ככל שנמשכו בדיקות גדולות של ארצות הברית וברית המועצות, הרדיואקטיביות האטמוספירית עלתה משמעותית, והיה חשש לזיהום אספקת המזון. היה חשש מיוחד שיוד-131, המצטבר בחלב ומהווה סכנה לילדים צעירים, הגיע לרמה מסוכנת (Richards & Zavales, p. 72).
↑  לויד ברקנר היה חבר בוועדה המייעצת המדעית של הנשיא בשנת 1958, ומחקריו הובילו לבניית מערכת התרעה מוקדמת רחוקה מפני התקפת טילים על ארצות הברית(אנ').
↑  ל"פרויקט ולה" היו שני תת-פרויקטים נוספים, Vela Sierra ו-Vela Hotel, שהתמקדו באיתור פיצוצים בגובה רב באמצעות גלאים קרקעיים וגלאים המבוססים לוויינים. ראו Barth p. 766, הערה 1.
↑  כל תחנה סייסמוגרפית מזוהה באמצעות 3 אותיות, בדומה לנמלי תעופה.
↑  הם בנו נשק גרעיני משלהם ורצו לשמור על אפשרות לניסויים.
↑  הסימוכין כאן הוא אמנם של עיתון מועצה אזורית אילות, שאינו מקצועי, אך המידע הכתוב בו תואֵם דברים בע"פ של ד"ר אבי שפירא, שהיה ראש אגף סייסמולוגיה במכון הגיאופיסי לישראל, שהתראיין לצורך כך.
↑  סייסמוגרף שבנה סייסמולוג רוסי.
הערות שוליים

↑  Storchak, D. A.; Di Giacomo, D.; Engdahl, E. R.; Harris, J.; Bondár, I.; Lee, W.H.K.; Bormann, P.; Villaseñor, A. (February 2015), "The ISC-GEM Global Instrumental Earthquake Catalogue (1900–2009): Introduction", Physics of the Earth and Planetary Interiors, 239: (from now on: Storchak et al.) p.51
1 2  Oliver, J.; Murphy, L. (11 October 1971), "WWNSS: Seismology's Global Network of Observing Stations", Science, 174 (4006): (from now on: Oliver & Murphy) p.254
1 2  Ammon, Charles J.; Lay, Thorne; Simpson, David W. (November–December 2010), "Great Earthquakes and Global Seismic Network". Seismological Research Letters, 81: (from now on Ammon et al.) p.965
↑  Richards, Paul G.; Zavales, John (1996), "Seismological Methods for Monitoring a CTBT: The Technical Issues Arising in Early Negotiations", in Husebye, Eystein S.; Dainty, Anton M. (eds.), Monitoring a Comprehensive Test Ban Treaty, NATO ASI Series, vol. 303, (from now on: Richards & Zavales) p.67
↑  Incorporated Research Institutions for Seismology (December 1984), "Appendix 1A", Science Plan for A New Global Seismographic Network, (from now on: Iris) p.9
↑  Peterson, Jon; Hutt, Charles R. (2014), "World-Wide Standardized Seismograph Network: A Data Users Guide", U.S. Geological (from Survey, Open-File Report (from noe on: Peterson & Hut), p.1
↑  Agnew, Duncan (2002). "1 - History of Seismology". International Handbook of Earthquake & Engineering Seismology, Part A - International Handbook of Earthquake & Engineering Seismology : (from now on: Agnew), p.10
↑  Peterson & Hut, p. 9
↑  Lee, William H. K. (2002). "17 - Challenges in Observational Seismology". International Handbook of Earthquake & Engineering Seismology, Part A. International Handbook of Earthquake & Engineering Seismology, p. 271
↑  Peterson & Hut, p. 3
↑  Barth, Kai-Henrik (October 2003), "The Politics of Seismology: Nuclear Testing, Arms Control, and the Transformation of a Discipline", Social Studies of Science, 33: (from now on: Barth), p. 760
↑  Richards & Zavales, 53
↑  Barth, pp. 743, 750
↑  Richards & Zavales, pp. 53, 55
↑  Barth, p. 744
1 2  Peterson & Hutt, p.1
↑  Peterson & Hutt, pp1-2
↑  Peterson & Hutt, pp. IV, 2
↑  Richards & Zavales, p. 67
↑  Peterson & Hutt, p. 2
↑  Peterson & Hutt, pp. 2-3
↑  תחנת הר עמרם (EIL), באתר המרכז למחקר גרעיני שורק, 15.11.2021
↑  התחנה הסיסמוגרפית בהר עמרם, באתר קצה המדבר - עיתון חבל אילות ערבה - דרומית, גיליון 224, אפריל 2021, עמ' 24
↑  Iris, p. 11
↑  GSN - Global Seismographic Network, U.S.G.S. - Earthquake Hazards Program/Monitoring
↑  N.V. Kondorskaya, & Z.I. Aranovich, 1979, The Uniform System of Seismic Observations of the U.S.S.R. and Prospects of its Development, Elsevier - Physics of the Earth and Planetary Interiors
Vol. 18, Pp. 78-86
↑  Storchak et al. pp. 50, 52
הקרב על הולנד

הקרב על הולנד נמשך מ-10 במאי עד 14 במאי 1940, בין כוחות בעלות הברית לבין גרמניה הנאצית, והיה חלק מהמערכה על צרפת ועל ארצות השפלה במלחמת העולם השנייה. הקרב הסתיים בניצחון גרמני בעקבות כניעתה של הולנד, לאחר הפצצת רוטרדם בידי הלופטוואפה, ומחשש להפצצות בליץ נוספות.