stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לורנסו מלגארחו
קריירת מועדונים

מלגארחו נולד בלומא גראנדה. הוא התחיל את הקריירה שלו במועדון 12 באוקטובר בגיל 19, כאשר רשם 19 הופעות בליגת העל והבקיע 7 פעמים. ב-2010 קיבל זימון לאולימפיה מהבירה אסונסיון וכעבור עונה עבר לאינדפנדיינטה. אחרי עונה מוצלחת עם 17 משחקים ו-8 שערים מלגארחו הצטרף לבנפיקה ליסבון תמורת 700 אלף יורו.
מיד לאחר המעבר לבנפיקה, מלגארחו הושאל לפאסוש די פריירה, שם הפגין יכולת טובה כשרשם 29 הופעות ו-10 שערים בליגת העל הפורטוגזית, מה שהפך אותו למלך השערים של הקבוצה לעונת 2011/12.
בתום העונה האריך מלגארחו את חוזהו עם בנפיקה עד לשנת 2018. בעונה הבאה הוא החל להופיע בהרכב באופן קבוע, כאשר ערך הופעת בכורה במדי בנפיקה ב-18 באוגוסט 2012 מול בראגה, שהסתיים בתיקו 2-2 כשאת אחד מהשערים לחובת קבוצתו כבש מלגארחו בשער עצמי. ב-19 בספטמבר הוא הופיע לראשונה במשחק ליגת האלופות נגד סלטיק.
ביולי 2013 דווח על כך שמלגארחו קרוב להשאלה לליברפול עם רכישה מלאה בעתיד, אך עסקה זו לא בוצעה. ב-2 בספטמבר מלגארחו חתם בקובאן קרסנודאר תמורת 5 מיליון יורו. את שערו הראשון הוא הבקיע במשחק 1/16 גמר בגביע מול זבזדה ריזאן. ב-28 בנובמבר 2013 הוא כבש צמד בניצחון 0-4 על סנט גאלן במסגרת שלב הבתים של ליגה האירופאית. בקובאן מלגארחו הפגין יכולת לשחק במספר עמדות, כאשר הופיע במדי הקבוצה כמגן שמאלי, קשר שמאלי ואפילו כחלוץ.
ב-8 בפברואר 2016 חתם בספרטק מוסקבה ל-4.5 שנים.
ב-26 באוגוסט 2020 חתם לשנתיים בראסינג קלוב לאחר ששוחרר ללא תמורה מספרטק מוסקבה.
קריירה בינלאומית

מלגארחו ערך הופעה אחת בנבחרת הצעירה של פרגוואי בשלב הבתים של אליפות העולם עד גיל 20. בנבחרת הבוגרת הוא ערך בכורה ב-14 בנובמבר 2012 במשחק ידידות מול גואטמלה.
תארים

בנפיקה ליסבון
גמר הליגה האירופאית: 2012/13
גמר הגביע הפורטוגזי: 2012/13
קובאן קרסנודאר
גמר הגביע הרוסי: 2014/15
ספרטק מוסקבה
אליפות רוסיה: 2016/17
הסופר קאפ הרוסי: 2017
הערות שוליים

↑  העברות בעולם - 26.8: צ'לסי השלימה את רכישת בן צ'ילוול, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2020
אולג ריבצ'יוק

אולג ריבצ'יוק (ברומנית: Oleg Reabciuk; נולד ב-16 בינואר 1998) הוא כדורגלן מולדובני המשחק בספרטק מוסקבה ובנבחרת מולדובה בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים

ריבצ'יוק נולד במולדובה וכשהיה בן 4 היגר עם משפחתו לפורטוגל.
ריבצ'יוק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בלננסש ובגיל 18 הצטרף לזו של פורטו. בעונת 2016/2017 הגיע איתה לרבע גמר ליגת האלופות לנוער.
בעונת 2017/2018 ריבצ'יוק הצטרף לקבוצת המילואים המשחקת בליגה השנייה בפורטוגל. בעונה זו ריבצ'יוק שיחק 15 משחקים וכבש 4 שערים.
ב-12 ביולי 2019, ריבצ'יוק חתם בפאסוש די פריירה.
ב-1 בינואר 2021, ריבצ'יוק, חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית לארבע וחצי שנים.
ב-7 באוגוסט 2023 ריבצ'יוק חתם בספרטק מוסקבה מליגת העל הרוסית.
קריירה בינלאומית

לזכותו של ריבצ'יוק שתי הופעות במדי נבחרת הנוער של מולדובה.
ב-27 במרץ 2018 ריבצ'יוק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 1–2 לחוף השנהב.
לאנדרו סילבה

לאנדרו מיגל פריירה דה סילבה (בפורטוגזית: Leandro Miguel Pereira da Silva; נולד ב-4 במאי 1994 בקסטלו דה פאיבה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

סילבה הצטרף למחלקת הנוער של פורטו בגיל 12. בשנת 2013 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
בעונות 2015/2016 ו-2016/2017 הושאל סילבה בהתאמה לאקדמיקה דה קוימברה ולפאסוש די פריירה בליגת העל הפורטוגלית. ב-26 בדצמבר 2016 נקררא בחזרה מפאסוש די פריירה בשל מחסור בדקות משחק, והושאל פעם נוספת לאקדמיקה דה קוימברה, הפעם בליגה הפורטוגלית השנייה.
ב-25 ביולי 2017 חתם סילבה בא.א.ל. לימסול מליגת העל הקפריסאית. בעונת 2019/2020 הושאל לאקדמיקה דה קוימברה מהליגה הפורטוגלית השנייה, ובעונת 2020/2021 הושאל לארוקה מהליגה הפורטוגלית השנייה, איתה העפיל לליגת העל הפורטוגלית. ב-2 ביולי 2021 חתם על חוזה קבוע בארוקה.
ב-23 ביוני 2022 חתם סילבה על חוזה לשתי עונות בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית. ב-29 בספטמבר הגיע עם המועדון להסכמה על שחרורו, לאחר שנפצע פציעה ארוכת-טווח במשחק אימון.
קריירה בינלאומית

סילבה שיחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל.
תארים

הגביע הקפריסאי (1): 2018/2019
הערות שוליים

↑  Leandro Silva é o novo reforço da Académica באתר הרשמי של אקדמיקה דה קוימברה, 6 באוגוסט 2015 (בפורטוגזית)
↑  Leandro Silva regressa ao FC Porto באתר A Bola, ‏ 26 בדצמבר 2016 (בפורטוגזית)
↑  Leandro Silva vai reforçar Académica באתר Diário de Coimbra, ‏ 19 בינואר 2017 (בפורטוגזית)
↑  הדר יעקבי, ‏עוד רכש: לאנדרו סילבה חתם בהפועל חיפה, באתר ערוץ הספורט, 23 ביוני 2022
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לאנדרו סילבה".
לימס פלשתינה

מצד בוקק שליד עין בוקק וחופו הדרומי של ים המלח
מצד חצבה
מיצד חתרורים - מצודה רומית ביזנטית באזור ים המלח
המושג לִימֶס (בלטינית: limes) פירושו "הסְפר הרומי". היו אלה מערכות להגנת גבולותיה של הקיסרות הרומית – חומות, מצודות או ביצורים אשר נועדו לתחום את הקיסרות מפני שבטים פולשים במאות ה-4 עד ה-6.
לימס פלשׂתינה (limes Palestinae, הגייה מדויקת "לימס פָּלֶשׂתינַיי") היה לימס בארץ ישראל, אשר חצה את הנגב מחוף הים התיכון, באזור צפון חצי האי סיני, עד לחוף ים המלח והערבה. הלימס של ארץ ישראל נועד להגן על האימפריה מפני פלישות של שבטי הנוודים, וכן להבטיח את נתיבי הסחר הבינלאומי החשובים. הנגב זכה בתקופה זו לשגשוג, במידה רבה הודות ללימס. מאחדות מהמצודות נשארו שרידים עד ימינו (בקרבת היישובים עין בוקק, חצבה, "חתרורים", "מוחילה", עבדת ומצד תמר בכביש דימונה-סדום.)
אזכורים היסטוריים

המונח לימס פלשׂתינה נזכר לראשונה בצו של הקיסר הביזנטי אנסטסיוס הראשון (491–518), הידוע מכתובת ששבריה נמצאו בקסר אל-חלאבאת (אנ') בעבר הירדן.
האזכור השני נמצא בכתובת יוונית-נוצרית, כנראה מהמאה ה-6 לספירה, ומקורה כנראה בנגב. הכתובת אומרת שכאשר דורותיאוס עזב את האדמה הקדושה של ה'לימס של פלשׂתינה', לא איבד את הכיבודים של המלך.
האזכור השלישי מופיע בחיבורו של טיראניוס רופינוס, "היסטוריה כנסייתית", שנכתב בתחילת המאה ה-5, שבו מתואר שמאוויה מלכת הסאראקנים החלה להציק לערים של לימס פלשתינה והלימס הערבי, ולהשם את הפרובינקיות השכנות.
מחקר היסטורי

בשנת 1930 פרסם החוקר הגרמני אלברכט אלט מאמר שבו טען כי בתקופה שבין דיכוי המרד הגדול (66–70 לספירה) לסיפוחה של הממלכה הנבטית לאימפריה הרומית (106 לספירה) הוקמה מערכת הגנה בין ים המלח ורפיח, שהתבססה על מספר מצודות ומצדים שחוברו בדרך, ומערכת זו נקראה לימס פלשׂתינה. ההיסטוריון הישראלי מיכאל אבי יונה קיבל בתחילה את טיעוניו של אלט לגבי ראשיתו של הלימס, אך לאחר מכן הציע תיארוך מאוחר יותר – לסוף המאה ה-3 לספירה, תקופתו של הקיסר דיוקלטיאנוס.
המחקר הארכאולוגי

משנת 1958 ערך הארכאולוג מרדכי גיחון סיורים רבים, על מנת לזהות שרידים ששייכים ללימס פלשׂתינה. הוא זיהה 161 אתרים שלדעתו קשורים ללימס. הוא סבר כמו אלט שראשיתו של הלימס בסוף המאה ה-1 לספירה; לדעתו הלימס היה קו הגנה רומי שנבנה על בסיס קו ההגנה ההרודיאני, והשתרע מים המלח, דרך בקעת ערד ובאר שבע, עד הים התיכון. לאחר סיפוח הממלכה הנבטית בשנת 106 לספירה נוספו עוד קווי הגנה ללימס: הקו העובר בין רפיח–חלוצה–עבדת–פטרה והקו בערבה, המשתרע מצוער עד אילת. קווי הגנה אלו נועדו להגן על הארץ מפני פשיטות נוודים, ולהגן על המסחר בדרך הבשמים. מערך הגנה זה הגיע לשיאו בתקופת דיוקלטיאנוס, כאשר בתקופה זו גם עבר הלגיון העשירי פרטנסיס לאילת. מערך הגנה זה התקיים עד הכיבוש המוסלמי בשנת 634 לספירה.
חלק מהארכאולוגים וההיסטוריונים בישראל ומחוצה לה קיבלו את הניתוח והתיארוך של גיחון, וחלק הביעו ביקורת. ההיסטוריון ישראל שצמן סבור כי המונח 'לימס פלשׂתינה' אכן שימש לציון חלק מהנגב, ולפי תיארוך המקורות הכתובים וניתוח הממצא הארכאולוגי, זו הייתה כנראה מערכת הגנה שהוקמה לראשונה בתקופתו של דיוקלטיאנוס. בנימין איזק שולל את כל ההנחות של גיחון וקודמיו, וטען כי לימס פלשׂתינה היה אזור שהוגדר בסוף המאה ה-3 ותחילת המאה ה-4 לספירה, בעל משמעות מינהלית, והוא היה תחת שלטון צבאי שבראשו עמד דוכס. הוא מייחס למצודות חשיבות אחרת מאשר הגנה על הגבול, ולדעתו הן כנראה היו בסיס ליחידות צבא שעסקו בפעולות שונות כמו שיטור בערים, איסוף מסים, פיקוח על הדרכים ומקורות המים.
כיום ידוע, בעקבות ניתוח סקרים וחפירות שבוצעו, כי בתקופה הרומית לא התקיים בנגב מערך מבוצר צפוף, כמו שמוכר ממקומות אחרים - לאורך נהר הריין והדנובה. חלק מהאתרים שזיהה גיחון הם לא אתרים צבאיים, התיארוכים של רבים מהמצודות והמצדים אינם נכונים, ובנוסף ניתוח של המצודות והמצדים מראה שברוב התקופה הרומית לא חנו בנגב כוחות צבא גדולים שיכלו לעצור פלישה מאסיבית של נוודים מהמדבר. ידוע על מחנה צבא רומי בעבדת, המחנה תוארך על ידי פטר פביאן לראשית המאה ה-2 לספירה, והוא שימש כמרכז צבאי ראשי על דרך הבשמים, לאחר סיפוח הממלכה הנבטית לאימפריה הרומית. הדרך והביצורים בין פטרה לעבדת ננטשו בראשית המאה ה-3 לספירה, וממחצית המאה ה-3 לספירה השתמש הצבא הרומי בדרך מאילת-מעלה עקרבים-ממשית, כאשר הלגיון העשירי עבר מירושלים לאילת. ממערב לבאר שבע בתקופה זו לא ידוע על מצודות גדולות. ובבאר שבע כנראה שכנה קוהורטה שהיוותה את הכוח העיקרי בצפון הנגב.
הצבא הרומי בנגב לפי מקורות היסטוריים

נוכחותן של יחידות צבא רומיות בנגב ידועה ממקורות כתובים מהמאה ה-4 והלאה. בפפירוסי ניצנה מתוארת יחידה צבאית שחנתה בניצנה מאמצע המאה ה-5 לספירה. בחיבור הביזנטי נוטיטיה דיגניטטום (Notitia Dognitatum) מצוינת חנייתן של שש יחידות צבא בצפון הנגב: Zoara (צוער), Moleatha (מוליאתה), Berosaba (באר שבע), Birsama (באר שמע), Menois (מעון?), Chermula (כרמל). ב'אונומסטיקון של אוסביוס', מתחילת המאה ה-4 לספירה נזכרים חילות מצב בכרמל, באר שבע, צוער, תימן, תמרה, אדומים, מפעת ואילת.
לקריאה נוספת

מרדכי גיחון, "אתרי הלימס בנגב", ארץ ישראל 12 (1975): 166-149.
מיכאל אבי יונה, "שאלת זמנו של הלימס הארץ ישראלי", ארץ ישראל, ה (תשי"ח), עמ' 135- 137.
שמעון אפלבאום, "ראשית הלימס הארץ ישראלי" ציון, כז (תשכ"ב), עמ' 1- 10.
ברוך יובל, "המצודות בהר חברון", מחקרי יהודה ושומרון, ד (תשנ"ה), עמ' 143-137.
מרדכי גיחון, "אדום, אידומיאה והלימס ההרודיאני", ש' דר (עורך), הר חברון - לקט מאמרים ומקורות, תל אביב, עמ' 280-267.
מרדכי גיחון, "הלימס הארצישראלי בתקופת דיוקלטיאנוס", בתוך: אילת והערבה, ירושלים, 1995, עמ' 212- 242.
יזהר הירשפלד, "שרשרת מצודות ביזנטיות לאורך דרך הספר המזרחית של הר חברון", קדמוניות, יב (תש"ם), עמ' 78- 84.
יורם צפריר, "בעיות הביטחון של ספר-המדבר בתקופה הביזנטית", טבע וארץ, יז (תשל"ה), עמ' 213- 218.
הערות שוליים

↑  זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, עם עובד – תרבות וחינוך, 1978 (הדפסה שלישית), עמ' 4037–4038.
↑  מ' אבי-יונה, 'לשאלת זמנו של הלימס הארץ-ישראלי', ארץ ישראל 5 (1958): 137-135.
↑  מ' גיחון, 'אתרי הלימס בנגב', 'ארץ ישראל 12 (1975): 166-149.
↑  י' שצמן, 'בעיות הביטחון בדרום-יהודה בתקופה שלאחר המרד הגדול', קתדרה 30 (1984): 32-3.
↑  B. Isaac, The Limits of Empire, Oxford, 1990: 161-163, 186-187.
↑  פ' פביאן, עבדת בתקופת הקמת פרובינקיה ערביה: מחנה הצבא הרומי ומקומו במערך הביטחון בשוליים המזרחיים של האימפריה (דוקטוראט), באר שבע, אוניברסיטת בן-גוריון.
↑  י' שצמן, 'בעיות הביטחון בדרום-יהודה בתקופה שלאחר המרד הגדול', קתדרה 30 (1984): 12-11.
רובן מיקאל

רובן מיקאל פרייטאס דה רסורסיאאו (בפורטוגזית: Rúben Micael Freitas da Ressureição; נולד ב-19 באוגוסט 1986) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר בנסיונל מדיירה.
קריירה

מיקאל נולד בקמרה דה לודוס בארכיפלג מדיירה. בגיל 10 הצטרף לקבוצה המקומית אסטרייטו, ולאחר שנה עבר לאוניאו מדיירה. בגיל 17 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצת הבוגרים.
בקיץ 2008 עבר לנסיונל מדיירה מהליגה הבכירה. ב-26 באוקטובר 2008 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על ויטוריה סטובאל. ב-11 בינואר 2009 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–3 על פאסוש די פריירה. ב-20 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית בניצחון 3–4 על זניט סנט פטרסבורג במוקדמות הליגה האירופית. בהמשך העונה באירופה הבקיע שבעה שערים בשמונה משחקים.
בינואר 2010 חתם בפורטו לארבע וחצי שנים. ב-30 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–4 על קבוצתו לשעבר נסיונל. עם הקבוצה זכה בשתי אליפויות, שני גביעים ובליגה האירופית, לאחר ניצחון במשחק הגמר 1-0 על ספורטינג בראגה. מיקאל נותר על ספסל הקבוצה ולא שותף בגמר.
ב-18 באוגוסט 2011 חתם באתלטיקו מדריד יחד עם חברו בפורטו רדאמל פלקאו. חמישה ימים לאחר מכן הושאל לריאל סרגוסה עד לסוף העונה. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בסרגוסה בתיקו 0-0 נגד ראיו ואיקאנו.
ב-26 ביולי 2012 הושאל מיקאל לספורטינג בראגה. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד בנפיקה ליסבון. ב-25 באוגוסט 2012 הבקיע צמד בכורה בקבוצה בניצחון 1–3 על ביירה מאר. ב-2 באוקטובר 2012 הבקיע את שערו הראשון בליגת האלופות בניצחון 0–2 על גלאטסראיי. בתום עונת ההשאלה חתם באופן קבוע בבראגה.
ביוני 2015 חתם מיקאל בשה-ג'יאג'וואנג אבר בריית הסינית. ב-4 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד צ'נצ'ום יטאי. ב-31 באוקטובר 2015 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 1–3 לשאנדונג לוננג.
ב-2 בפברואר 2017 הושאל למכבי תל אביב עד לסוף העונה. ב-8 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחונה של מכבי תל אביב 0–1 על מכבי פתח תקווה במשחק הראשון ברבע גמר גביע המדינה. ב-18 במרץ 2017 כבש את שער הבכורה שלו במכבי תל אביב בניצחון 0–3 על בני סכנין בליגה.
ב-16 בינואר 2018 חתם מיקאל בפאסוש די פריירה. ב-1 ביולי 2018 חתם מיקאל בויטוריה סטובאל. ב-1 ביולי 2019 חתם מיקאל בנסיונל מדיירה.
קריירה > נבחרת פורטוגל

ב-29 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת בה הבקיע צמד בניצחון 0–2 על פינלנד. מיקאל נכלל בסגל הנבחרת ביורו 2012.
תארים

הליגה האירופית: 2010/2011
אליפות פורטוגל (2): 2010/2011, 2011/2012
הגביע הפורטוגלי (2): 2009/2010, 2010/2011
הסופר קאפ הפורטוגלי: 2011
גביע הליגה הפורטוגלית: 2012/2013
נבחרת גיברלטר בכדורגל

נבחרת גיברלטר בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל של מושבת גיברלטר שבשליטת בריטניה. הדירוג הנוכחי של נבחרת גיברלטר ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-197 בעולם, נכון ל-24 באוקטובר 2024; הניקוד הוא 848.32 – עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 190 נמדד לראשונה באוקטובר 2018, והדירוג הנמוך ביותר 206 נמדד לראשונה באפריל 2017.
היסטוריה > משחקי האיים

המשחקים הראשונים בהם השתתפה הנבחרת היו בשנת 1993, בהם הפסידה בכל המשחקים והבקיעה רק שער בודד. הנבחרת הצליחה הרבה יותר במשחקי האיים בשנת 1995, שאותם אירחה בגיברלטר, בהם הפסידה תחילה לנבחרת גרינלנד ולאחר מכן זכתה בניצחונה הראשון בתחרות כלשהי, ניצחון על נבחרת האי מאן. ניצחון נוסף הגיע נגד נבחרת אנגלסיי. לאחר שני הניצחונות סימה הקבוצה במקום השני בבית והעפילה לחצי הגמר. בחצי הגמר ניצחה הקבוצה בתוצאה 0–1 את נבחרת ג'רזי והעפילה לגמר, בו הפסידה לנבחרת האי וויט בתוצאה 1-0.
במשחקי האיים 1997 ניצחה הקבוצה שני משחקים בשלב הבתים והפסידה בשניים ובמשחקי ההצלבה, נגד נבחרת איי שטלנד וסיימה במקום ה-6 מתוך תשע נבחרות ששיחקו. במשחקי האיים 1999 סיימה הקבוצה במקום ה-11.
התוצאות השתפרו בהדרגה במשחקי האיים 2001 כאשר הם סיימו במקום החמישי ובמשחקי האיים 2003 סיימה הקבוצה בניצחון הכי גדול שלה עד כה בהיסטוריה, ניצחון 0–19 על סרק. ניצחונות טובים אחרים היו ניצונות על נבחרת גרינלנד ונבחרת אורקניי ובסופו של דבר ניצבה במקום ה-6 מתוך 12 נבחרות, למרות ההישגים הללו הנבחרת לא נכנסה למשחקים שנערכו בשנת 2005.
בשנת 2006 שיחקה הקבוצה ב"מונדיאל הנבחרות שאינן מוכרות על ידי פיפ"א". במשחק הראשון, בשלב הבתים, שיחקה נגד פ.צ. סנט פאולי שאירחה את הטורניר וסיימה בתיקו 1-1. במשחק השני הבסיה הקבוצה את נבחרת טיבט בתוצאה 0–5. בחצי הגמר הפסידה הקבוצה לנבחרת הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין בתוצאה 2-0. במשחק על המקום השלישי שוב נפגשה הקבוצה עם פ.צ. סנט פאולי רק שהפעם ניצחה נבחרת גיברלטר וסיימה במקום השלישי מתוך שש הנבחרות המשתתפות.
היסטוריה > ההצטרפות לאופ"א ופיפ"א

ב-1 באוקטובר 2012 נתקבלה גיברלטר בחברה זמנית באופ"א, ובקונגרס אופ"א שנערך ב-24 במאי 2013 אושר צירופה של הנבחרת כחברה קבועה באופ"א, והיא תוכל להשתתף במוקדמות יורו 2016, וקבוצותיה ישחקו בשלבים המוקדמים של הליגה האירופאית וליגת האלופות החל מעונת 2014/15.
ב-19 בנובמבר 2013 שיחקה הנבחרת את משחקה הרשמי הראשון נגד סלובקיה באצטדיון אסטדיו אלגרבה שנגמר בתוצאה 0-0.
ב-7 בספטמבר 2014 החלה גיברלטר את משחקיה במסגרת מוקדמות יורו 2016, ובמשחק הראשון במסגרת זו הובסה בידי נבחרת פולין בתוצאה 7-0. בהמשך הפסידה באותה התוצאה גם לנבחרות אירלנד וגרמניה.
ב-29 במרץ 2015 רשמה את שער הבכורה שלה במפעל אירופי כשהפסידה 6-1 לסקוטלנד לאחר שלי קאסיארו הבקיע שער שוויון זמני. בחודש מאי 2016 הצטרפה הנבחרת לפיפ"א. נבחרת גיברלטר השתתפה לראשונה בתולדותיה במוקדמות למונדיאל 2018.
נבחרת גיברלטר השתתפה בליגת האומות והשיגה ניצחונות יוקרתיים.
כל אליפויות אירופה

2016 עד 2024 - לא העפילה
כל גביעי העולם

2018 עד 2022 - לא העפילה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | ד | שלב הבתים | 6 | 2 | 0 | 4 | 5 | 15 |
| איטליה 2020-2021 | ד | עלתה לדרג ג | 4 | 2 | 2 | 0 | 3 | 1 |
| הולנד 2022-2023 | ג | ירדה לדרג ד | 8 | 0 | 1 | 7 | 3 | 20 |
| 2024-2025 | ד |  |  |  |  |  |  |  |
2026-2027: 
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 18 | 4 | 3 | 11 | 11 | 36 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים מפורסמים

דאני היגינבות'אם
ליאם ווקר
סקוט וייזמן
ג'ורדן פרז
דוד ארטל
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מספטמבר 2016 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
טיאגו אילורי

טיאגו אילורי (בפורטוגזית: Tiago Ilori; נולד ב-26 בפברואר 1993 בהמפסטד שבאנגליה) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת המגן בקבוצת בלננסש.
קריירה > ספורטינג

אילורי נולד בהמפסטד שבאנגליה לאב בריטי ממוצא ניגרי ולאם פורטוגלית. אילורי העביר את ילדותו בעיירה אלבופיירה שבדרום פורטוגל, שם החל לשחק כדורגל במועדון הילדים המקומי אימורטל די.סי.
בקיץ 2006, הוא הצטרף למחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון ושיחק בעמדת החלוץ, הוא הושאל מאוחר יותר לאשטוריל מהעיר השכנה וחזר לאחר שלוש שנים לספורטינג כבלם.
ב-6 בנובמבר 2011, אילורי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ספורטינג כאשר שיחק 90 דקות מלאות בניצחון הבית 1–3 נגד אוניאו דשפורטיבה דה לייריה. ב-14 בדצמבר ערך אילורי את הופעת הבכורה שלו במשחק במפעל אירופי כאשר שיחק מול לאציו בהפסד החוץ 0–2 בשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-16 בפברואר 2013, בהופעה הרביעית בלבד במדי ספורטינג, אילורי שוב שיחק 90 דקות בניצחון 2–3 נגד ז'יל ויסנטה ועזר לקבוצתו לנצח כאשר כבש את השער השני בדקה השישית של המשחק.
קריירה > ליברפול

ב-2 בספטמבר 2013, חתם אילורי בליברפול עבור סכום שלא פורסם בתקשורת אך מוערך בכ-7 מיליון יורו. דווח גם כי התאחדות הכדורגל האנגלית הייתה בשיחות עם הבלם על מנת לתת לו אזרחות אנגלית ולייצג את הנבחרת הלאומית מאחר שזו המדינה בה נולד. עוד לפני שערך הופעת בכורה במדי ליברפול, הושאל אילורי לגראנדה מהליגה הספרדית. ב-7 בפברואר 2014, שיחק לראשונה בגראנדה בהפסד 0–1 לאספניול, בסך הכל הספיק אילורי לערוך במדיה תשע הופעות לפני שהושאל לבורדו הצרפתית.
ב-18 באוגוסט 2014, שוב הושאל אילורי, הפעם לבורדו מהליגה הצרפתית. אילורי כבש את שער הבכורה שלו בבורדו כבר בהופעת הליגה השלישית נגד סנט אטיין במשחק אשר הסתיים בתיקו 1-1. ב-1 בספטמבר 2015, אילורי הושאל לאסטון וילה מהפרמייר ליג לעונה אחת.
ב-7 בינואר 2016, המעבר לאסטון וילה בוטל ואילורי חזר לליברפול, יום למחרת שיחק אילורי לראשונה במדי ליברפול בסיבוב השלישי של הגביע האנגלי בתיקו 2-2 נגד אקסטר סיטי.
קריירה > רדינג

ב-18 בינואר 2017 חתם אילורי ברדינג מהצ'מפיונשיפ עבור 3.75 מיליון £. ב-21 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 2–3 לדרבי קאונטי. ב-15 בספטמבר 2018 כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–3 על פרסטון נורת' אנד.
קריירה > חזרה לספורטינג

ב-29 בינואר 2019 חזר אילורי לספורטינג ליסבון וחתם לארבע וחצי שנים. ב-1 בפברואר 2021 הושאל אילורי ללוריאן. ב-19 באוגוסט 2021 הושאל לבואבישטה. ב-22 ביולי 2022 הושאל לפאסוש די פריירה.
קריירה > נבחרת פורטוגל

אילורי שיחק בכל נבחרות הנוער של פורטוגל וייצג את נבחרתו ביורו 2012 עד גיל 19, במונדיאל 2013 עד גיל 20 וביורו 2015 עד גיל 21.
מזל חתולה

| --- | --- |
 בימוי:  חנן סביון, גיא עמיר 
 הופק בידי:  אדר שפרן
 תסריט:  חנן סביון וגיא עמיר
 עריכה:  דורי טפר
 שחקנים ראשיים:  חנן סביון, גיא עמיר, מלי לוי, צחי הלוי, רותם אבוהב, ליאור אשכנזי, יוסי מרשק, לבנה פינקלשטיין, אורי הוכמן, יניב קלדרון, יואב בר לב, אורי אוריין, אמירם טובים, איציק נקש, גל ברזילי, רוני סביון, יואב כהן
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה
 הקרנת בכורה:  20 ביוני 2024
 משך הקרנה:  כ-100 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט מתח 
 
מזל חתולה הוא סרט ישראלי שיצא לאקרנים בשנת 2024. הסרט בוים ונכתב על ידי חנן סביון וגיא עמיר המופיעים בסרט כשחקנים הראשיים. עלילת הסרט מבוססת על סדרת הטלוויזיה האיטלקית "תעלומת רצח סיציליאנית" (במקור: incastrati) ששודרה בנטפליקס.
עלילה

הסרט עוסק בבני וראובן, גיסים המתפרנסים יחד כטכנאי טלוויזיה. הם מגיעים לתיקון בדירה של הייטקיסט עשיר בשם קובי אפללו, ומגלים שדלת הדירה פתוחה. כיוון שאין מענה הטכנאים נכנסים לדירה, שבה הם מוצאים בחדר השינה את הגופה של אפללו שלא ברור מי רצח אותו. השניים הופכים לחשודים המרכזיים ברצח ומסתבכים עם העולם התחתון.
קושורים חיצוניים

"מזל חתולה", באתר אידיבי
מזל חתולה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
זוהר אורבך‏, "מזל חתולה" היא פרודיה עם גיבורים מטופשים. הבעיה: היא פשוט לא מצחיקה, באתר וואלה, 23 ביוני 2024
"מזל חתולה" מוגדר כסרט קומדיה. לפי תגובות הקהל - זה לא נראה כך, באתר חדשות 13, 23 ביוני 2024
שמוליק דובדבני, "מזל חתולה" אינו מצחיק או טוב במיוחד - ועדיין, חשוב שנעשים פה סרטים כמותו, באתר ynet, 23 ביוני 2024
מאיה גדש, ‏חתולה שוברת קופות: ההישג המרשים של גיא עמיר וחנן סביון, באתר מעריב אונליין, 23 ביוני 2024
תומר קמרלינג, ‏"מזל חתולה" הוא להיט מיידי, ויש לזה משמעות גדולה, באתר ‏מאקו‏, 24 ביוני 2024
"מזל חתולה": אתנחתא קומית קלילה בתקופה לא הכי מצחיקה, באתר "סרוגים", 24 ביוני 2024
שני ליטמן, "מזל חתולה": כוכב אחד, וגם זה בזכות בדיחה אחת בלבד, באתר הארץ, 25 ביוני 2024
הערות שוליים

↑  שמוליק דובדבני, "מזל חתולה" אינו מצחיק או טוב במיוחד - ועדיין, חשוב שנעשים פה סרטים כמותו, באתר ynet, 23 ביוני 2024;
תומר קמרלינג, ‏"מזל חתולה" הוא להיט מיידי, ויש לזה משמעות גדולה, באתר ‏מאקו‏, 24 ביוני 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אריק פריגרה

אריק סטיבן פריגרה ברנהאם (בספרדית: Erick Steven Ferigra Burnham; נולד ב-7 בפברואר 1999) הוא כדורגלן אקוודורי, המשחק בעמדת הבלם בפאסוש די פריירה מהליגה הפורטוגלית השנייה ובנבחרת אקוודור.
קריירה

פריגרה החל את הקריירה שלו בקלמה, שהייתה האקדמיה של ברצלונה באקוודור. ב-2017 הוא עבר לאיטליה לפיורנטינה, ולאחר מכן לטורינו, כשברצלונה מקבלת 15% מדמי ההעברה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטורינו ב-12 באוגוסט 2018 בניצחון 4–0 על קוסנזה במסגרת הגביע האיטלקי. ב-5 באוגוסט 2019 הושאל לאסקולי מהסרייה ב'. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה ב-24 באוגוסט, בניצחון 1–3 על טרפאני קלצ'ו.
ב-7 ביוני 2021 חזר פריגרה לספרד לאחר שחתם על חוזה לשלוש שנים עם בלאס פאלמאס מליגת המשנה. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה ב-15 באוגוסט בתיקו 1–1 נגד ריאל ואיאדוליד.
באוקטובר 2020 זומן לנבחרת אקוודור לראשונה, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-8 באוקטובר במסגרת מוקדמות גביע העולם נגד ארגנטינה, משחק אותו הפסידה נבחרתו 0–1.
הערות שוליים

↑  Erick Ferigra, nuevo refuerzo de la UD Las Palmas | Las Palmas - Web Oficial, Erick Ferigra, nuevo refuerzo de la UD Las Palmas | Las Palmas - Web Oficial (בספרדית)
איבו רודריגש

איבו טיאגו דוש סנטוש רודריגש (בפורטוגזית: Ivo Tiago dos Santos Rodrigues; נולד ב-30 במרץ 1995 בבגים דו מונטה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת קשר הכנף בארוקה מליגת העל הפורטוגלית.
קריירת מועדונים

רודריגש גדל במחלקות הנוער של ריו טינטו, פורטו ופדרואנסה. בשנת 2013 החל לשחק בקבוצת המילואים של פורטו. ב-13 בינואר 2015 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של פורטו, בניצחון 3-1 על אוניאו דה מדיירה במסגרת גביע הליגה הפורטוגלית.
ב-2 בפברואר 2015 הושאל רודריגש עד לתום עונת 2014/2015 לוויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית. ב-4 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על בלננסש במסגרת גביע הליגה הפורטוגלית. ב-8 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 1-0 לבלננסש במסגרת המחזור ה-20. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 באוגוסט 2015 הושאל רודריגש למשך עונה אחת לארוקה מליגת העל הפורטוגלית. ב-16 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על מוריירנסה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2015/2016. ב-25 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד טונדלה במסגרת המחזור השמיני בליגה. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-20 ביולי 2016 הושאל רודריגש למשך עונה אחת לפאסוש די פריירה מליגת העל הפורטוגלית. ב-20 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לספורטינג ליסבון במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2016/2017. בסך הכל ערך 26 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה.
ב-29 ביוני 2017 הושאל רודריגש לרויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית. ב-19 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על מכלן במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2017/2018. ב-27 באוגוסט הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 4-3 על אוסטנדה במסגרת המחזור החמישי בליגה. ב-15 באוגוסט 2018 חתם על חוזה קבוע לשלוש שנים במועדון. בסך הכל ערך 76 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים.
ב-15 בינואר 2021 חתם רודריגש על חוזה לשלוש שנים וחצי בפמליקאו מליגת העל הפורטוגלית. ב-17 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על ק.ד. סנטה קלרה במסגרת המחזור ה-14 בליגה לעונת 2020/2021. ב-21 במרץ הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 4-0 על מאריטימו במסגרת המחזור ה-24 בליגה.
תארים

הגביע הבלגי (1): 2018/2019