stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרשה (חשבונאות)

בתחום החשבונאות, הפרשה (provision) היא התחייבות אשר עיתוי פירעונה או סכומה אינו ודאי. הפרשה נרשמת במאזן החברה כנגד רישום הוצאה.
הפרשות נבדלות מהתחייבויות אחרות כגון תשלום לספקים משום שקיים חוסר ודאות לעניין הסכום הנדרש בעתיד לסילוקן אם בכלל.
התחייבויות לספקים, לדוגמה, הן התחייבויות לתשלום עבור סחורות, או שירותים שנתקבלו או סופקו ושהוגשו חשבונות בגינן או שסוכמו באופן פורמלי עם הספק. התחייבות מעין זו שונה מהפרשה בעיקר בשל העובדה שהסכום אותו נדרשת החברה לשלם הוא ודאי במקרה זה, בעוד שבמקרה של הפרשות הדרישה לתשלום וגובה הסכום אינם ודאיים.
דוגמאות לסוגי הפרשות העשויות להירשם בספרי החברה הן: הפרשה לתביעות משפטיות, הפרשה להוצאות פיצויים, הפרשה להוצאות אחריות בגין מוצרים שנמכרו.
סכום ההפרשה הנרשם בספרים מבוסס על פי רוב על אומדני החברה.
התקינה החשבונאית הקיימת בנושא קבעה כללים לגבי:
באילו מקרים יש לכלול הפרשות כהתחייבויות במאזן החברה (הכרה בהפרשה).
כיצד יש לבסס את אומדן הסכום שיירשם בגין ההפרשות (מדידת ההפרשה).
מהם הנתונים שיש לכלול בביאורים לדוח הכספי בגין הפרשות, הן בגין הפרשות שמופיעות כהתחייבות במאזן החברה והן בגין הפרשות שלא נרשמות כהתחייבות (גילוי בגין ההפרשה).
הטיפול החשבונאי בהפרשות לפי התקינה הישראלית והבינלאומית

כיום התקינה הישראלית בנושא מבוססת על תקן חשבונאות בינלאומי 37.
הצעה לתקן חשבונאות ישראלי מספר 10: הפרשות, התחייבויות תלויות ונכסים תלויים, אשר מבוססת על תקן חשבונאות בינלאומי 37, דנה בכללי ההכרה, מדידה וגילוי הנדרשים בגין הפרשות בדוחות הכספיים.
הטיפול החשבונאי בהפרשות לפי התקינה הישראלית והבינלאומית > הכרה בהפרשה בספרי החברה

רישום הפרשה כהתחייבות במאזן החברה נדרש בהתאם לתקן זה רק כאשר שלושת הכללים הנ"ל מתקיימים:
לתאגיד מחויבות (משפטית או משתמעת) בהווה כתוצאה מאירוע מהעבר,
צפוי, דהיינו, יותר סביר מאשר לא (Probable, i.e., More likely than not), שיידרש שימוש במשאבים כלכליים כדי לסלק את המחויבות, וכן
ניתן לאמוד בצורה מהימנה את סכום המחויבות. התקן מציין שייתכנו מקרים בהם לא יתאפשר לערוך אומדן מהימן.
פירוש המושג 'יותר סביר מאשר לא' בתקן זה הוא אירוע שההסתברות לקיומו גבוהה מההסתברות לאי קיומו.
ייתכנו מקרים, לדוגמה בתביעות משפטיות מסוימות, בהם לא יהיה ברור אם לתאגיד מחויבות בהווה. במקרים אלה רואים באירוע מהעבר ככזה שבגינו נוצרת מחויבות בהווה, אם בהתחשב בכל הראיות הזמינות, יותר סביר מאשר לא שקיימת מחויבות בהווה לתאריך המאזן. תאגיד מכיר בהפרשה בגין מחויבות כזו, אם הוא עומד בתבחינים האחרים להכרה כמתואר לעיל. אם יותר סביר שלא קיימת מחויבות בהווה, התאגיד נותן גילוי בדבר התחייבות תלויה, אלא אם כן הסבירות שיהיה צורך להוציא משאבים כלכליים קלושה (Remote).
הטיפול החשבונאי בהפרשות לפי התקינה הישראלית והבינלאומית > מדידת ההפרשה

הסכום המוכר כהפרשה חייב להיות האומדן הטוב ביותר של היציאה (Expenditure) הנדרשת לסילוק המחויבות לתאריך המאזן. לשון אחר, האומדן לתאריך המאזן של הסכום שישולם באופן רציונלי על ידי תאגיד כדי לסלק את המחויבות, או כדי להעבירה לצד שלישי.
ההצעה לתקן מחייבת את התאגיד שבעת מדידת ההפרשה:
יביא בחשבון סיכונים ואי-ודאויות. עם זאת, אי-ודאות אין בה כדי להצדיק הפרשות יתר או הערכה מופרזת של התחייבויות באופן מכוון.
ירשום את ההפרשות בערכן הנוכחי, כאשר השפעת ערך הזמן מהותית, תוך שימוש בשיעורי ניכיון לפני מס המשקפים את הערכות השוק הנוכחיות לגבי ערך הזמן של הכסף ואת אותם סיכונים הייחודיים להתחייבות אשר לא ניתן להם ביטוי באומדן הטוב ביותר של היציאות הצפויות. כאשר מבוצע ניכיון, מכירים בגידול בהפרשה, כתוצאה מחלוף הזמן, כהוצאת מימון.
יביא בחשבון אירועים עתידיים, כגון שינויים בחקיקה ושינויים טכנולוגיים, כאשר קיימות ראיות אובייקטיביות מספיקות שאירועים אלו אכן יקרו.
לא יביא בחשבון רווחים מהמימוש החזוי של נכסים, אף אם המימוש החזוי קשור באופן הדוק לאירוע שהביא ליצירת ההפרשה.
הטיפול החשבונאי בהפרשות לפי התקינה הישראלית והבינלאומית > גילוי בגין ההפרשה

בהתאם להצעה לתקן חשבונאות 10, בגין כל סוג של הפרשה, תאגיד ייתן את הגילוי המפורט להלן:
ערך בספרים לתחילת התקופה ולסופה,
הפרשות נוספות שנוצרו בתקופה, כולל גידול בהפרשות קיימות,
סכומים שנוצלו (דהיינו, נצברו ולאחר מכן נזקפו כנגד ההפרשה) במשך התקופה,
סכומים שלא נוצלו ובוטלו במשך התקופה, וכן
גידול במשך התקופה בסכום, שהוצג בערכו הנוכחי, הנובע מחלוף הזמן, וההשפעה של שינוי כלשהו בשיעור הניכיון.
תיאור מילולי קצר של מהות המחויבות ועיתויים הצפוי של שימושים במשאבים כלכליים הנובעים ממחויבות זו,
ציון בדבר אי-הוודאויות לגבי הסכום או העיתוי של השימושים האמורים. תאגיד ייתן גילוי בדבר ההנחות העיקריות שהניח בנוגע לאירועים עתידיים במקרים בהם מידע זה רלוונטי, וכן
השבה חזויה כלשהי, תוך ציון סכום נכס כלשהו שהוכר בגין אותה השבה חזויה.
השינויים בתקן בינלאומי 37 ביחס לפרקטיקה שהייתה מקובלת בישראל

הכרה בהפרשה - על פי הפרקטיקה בישראל, הפרשה מוכרת אם צפוי (70% - 90%) כי התאגיד יידרש לשלם סכומים לצד התובע. על פי IAS 37 נדרשת הפרשה אם הסיכוי גבוה מ - 50%.
הסכום שיופרש - על פי הפרקטיקה בישראל, ההפרשה היא בגובה הסכום שהתאגיד יידרש לשלם. על פי IAS 37, ההפרשה היא בגובה הסכום שישולם באופן רציונלי על ידי התאגיד כדי לסלק המחויבות או להעבירה לצד שלישי, ולכן אי יכולת לאמוד את הסכום נדירה ביותר.
שיפויים - על פי הפרקטיקה בישראל, חברות לא הכירו בהפרשות בגין תביעות במקרים בהם קיים כיסוי ביטוחי. על פי IAS 37 ניתן להכיר בהשבה רק כאשר ודאי למעשה שתתקבל, ובמקרה זה יש להציג הסכום כנכס נפרד ולא בקיזוז מההפרשה.
שינוי מבני - על פי הפרקטיקה בישראל, הפרשה לשינוי מבני הוכרה בהסתמך על תוכנית של התאגיד. על פי IAS 37, נדרשת בנוסף לקיום התוכנית יצירת ציפיות אצל צדדים המושפעים ממנה באופן שתיווצר לתאגיד מחויבות עכשווית לשינוי המבני.
גילוי - על פי IAS 37 נדרש גילוי נרחב מאוד לרבות התנועה בהפרשות, בגין כל סוג הפרשה בנפרד.
עד ליישום התקינה הבינלאומית חברות ציבוריות נהגו לדווח על תביעות שהוגשו נגדן בביאור הנקרא "התחייבויות תלויות" המתייחס לכלל ההליכים המשפטיים שהחברה מנהלת. ביאור זה חשף לעיתים סיפורים על סיבת התביעה, אבל לא הייתה לו השפעה של ממש על התוצאות של החברות. הסיבה לכך הייתה העובדה שעל פי התקינה הישראלית חברה נדרשה לרשום הפרשה בגין תביעה משפטית רק בהתקיים שני תנאים מצטברים:
התביעה צפויה (probable) להתקבל - הפרשנות המקובלת ל"צפויה" הייתה שסיכויי התביעה להתקבל גבוהים מ-75%.
ניתן לכמת את הנזק הצפוי לחברה - תנאי זה היה סעיף מילוט עבור החברות, משום שהוא איפשר להן להסתפק בדיווח מילולי על התביעה בביאור לדוחות הכספיים, ולטעון כי אין ביכולתן להעריך מה היקף הנזק שעלול להיגרם להן.
תקן הבינלאומי 37 סגר פרצה זו, שהיטיבה עם מאזני חברות שמועדות לתביעות בסכומים גדולים בשל שיקולי איכות סביבה כמו חברות כימיה, או חברות שמשרתות מיליוני אנשים וחשופות על כן לתביעות ייצוגיות.
התקן קובע שהקריטריון לביצועה או אי ביצועה של הפרשה בגין תביעה, שתלויה ועומדת נגד החברה היא שאלת הסבירות. אם הסיכוי של התביעה להתקבל סביר (More Likely Than Not) כלומר עולה על 50% - יש לבצע הפרשה. התקן אינו מאפשר לחברה להסתתר מאחורי התירוץ הנוח של חוסר היכולת לאמוד את הנזק.
תקן זה מחייב את החברות לכלול במאזנן הפרשה לתביעות לפי אומדן השווי ההוגן של התביעה, דהיינו מהו המחיר אותו הייתה החברה מוכנה לשלם על מנת לסלק את התביעה. פירוש הדבר הוא שהתקן הבינלאומי מאלץ לא רק להכיר בנזקים, שהנהלות של חברות ציבוריות העדיפו עד כה להניח לדורות הבאים להתמודד איתם, אלא גם מגדיל את מספר התביעות שיהיה צורך לבצע הפרשות בגינן. זאת משום שאם בעבר היה צורך לבצע הפרשה רק בגין תביעות שסיכוייהן להתקבל עולים על 75%, הרי שכיום רף ההכרה בצורך לבצע הפרשה הורד ל-50%.
הטיפול החשבונאי בהפרשות לפי התקינה האמריקאית

FAS 5: Accounting for Contingencies הוא גילוי הדעת האמריקאי העוסק בחשבונאות בגין התחייבויות תלויות. התקן נקרא כיום בשם ASC-450  כחלק מהקודיפיקציה.
בהתאם לתקן זה, התחייבות תלויה מוגדרת כמצב קיים אשר בגינו קיימת אי ודאות להפסד או רווח לישות אשר תתברר אם יתקיים או לא יתקיים אירוע עתידי.
בהתאם לתקן זה, יש לרשום התחייבות בספרי החברה בגין התחייבות תלויה שעשויה להסתיים בהפסד רק בהתקיים שני התנאים הבאים:
בהתאם לאינפורמציה שקיימת בעת הוצאת הדוחות הכספיים, קיימת סבירות ברמה של "probable" שקיימת מחויבות לחברה לתאריך הדוח הכספי.
סכום ההפסד ניתן לאומדן ברמה סבירה.
רמת הסבירות "probable" מוגדרת בתקן האמריקאי כ:"the future event or events are likely to occur".
מידת הוודאות הנדרשת כדי לרשום התחייבות בספרים בגין הפרשה (=התחייבות תלויה בהגדרה של התקן האמריקאי) היא ההבדל העיקרי בין התקינה האמריקאית לתקינה הישראלית (שמבוססת על התקינה הבינלאומית).
המונח "צפוי" מפורש בתקינה האמריקאית, כ-70% לפחות (בהתבסס על סקרים של רואי חשבון אמריקאים). בעוד בתקינה הישראלית והבינלאומית "צפוי" הוא 50% ומעלה. כתוצאה מכך, יכולים להיות מקרים בהם לפי התקינה הישראלית והבינלאומית תוכר הפרשה ולפי התקינה האמריקאית לא תוכר הפרשה.
הערות שוליים

↑  בעברית משמשת המילה "הפרשה" בחשבונאות בעוד משמעות. ערך זה מתייחס ל"הפרשה" (provision) במובן של התחייבות, ולא ל"הפרשה" (valuation allowance) בתור קיזוז מערכו של נכס
↑  תקן חשבונאות בינלאומי 37
↑  FAS 5: Accounting for Contingencies
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4050856-0
השמחה שלנו (שיר של איתי לוי ודודו אהרון)

"השמחה שלנו" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איתי לוי, יחד עם הזמר-יוצר הישראלי דודו אהרון. השיר יצא לאור ב-23 באפריל 2019, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט. השיר יצא כסינגל הראשון מתוך אלבומו השמיני של אהרון, השמחה שלנו וכסינגל ה-11 מתוך אלבומו הרביעי של לוי, שתישרף האהבה.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי איתי לוי, דודו אהרון ואבי אוחיון, והופק על ידי יעקב למאי. השיר הוא בסגנון הפופ אשר משלב בתוכו את הסגנון הים-תיכוני.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר פורסם בערוץ היוטיוב של לוי ב־23 באפריל 2019, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. נכון ליוני 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-4 מיליון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 8 |  |
הערות שוליים

↑  דודו אהרון ואיתי לוי - השמחה שלנו, באתר ‏מאקו‏, 23 באפריל 2019
1 2   דודו אהרון ואיתי לוי Itay Levi & Dudu Aharon - השמחה שלנו, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:29)
הפיגועים בלונדון (2005)

| חלק מפעולות טרור באירופה |
| --- | --- |

 תאריך:  7 ביולי 2005 
 מקום:  לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 מטרה:  הרכבת התחתית של לונדון ואוטובוס
 קואורדינטות:  51°30′18″N 0°04′43″W﻿ / ﻿51.504872°N 0.07857°W﻿ / 51.504872; -0.07857
 סוג:  פיגוע התאבדות
 הרוגים:  56 
 פצועים:  700 
 מבצע:  אל-קאעידה אל-קאעידה
 he
 
נוסעים לכודים בקרון רכבת תחתית, קרוב לתחנת קינגס קרוס.
ב-7 ביולי 2005, בבוקר יום חמישי, התרחשה סדרת פיגועי טרור, המכונה לעיתים ה-7/7, ברכבת התחתית של לונדון (Tube) ובאוטובוס בעיר. הפיגועים אירעו בזמן שבריטניה אירחה את ועידת ה-G8, יום לאחר שלונדון זכתה במכרז האולימפי לשנת 2012 ומספר ימים לאחר מופע הלייב 8 שנערך בעיר.
האירוע גרם לפינוי המיידי של תחנות רכבת רבות ולהפסקת פעילות מלאה של הרכבת התחתית. כבישים בסביבת התחנות נסגרו, וגרמו לפקקי ענק בעיר.
שלושה פיצוצים, שאירעו כמעט בו זמנית, דווחו בקרבת מספר תחנות הרכבת התחתית (Tube) במרכז לונדון בשעת השיא של העיר, בתחנות: אדג'וור רואוד, קינגס קרוס ואלדגייט איסט. תחנות אלו לא נמצאות כולן על אותו קו. בתחילה הודיעו שמדובר בתקלה חשמלית ברכבת התחתית. פיצוץ אירע גם באוטובוס נוסעים סמוך לכיכר טאביסטוק במרכז לונדון, כשגג האוטובוס נקרע מעליו. בפיגועים נרצחו 52 נוסעים וארבעת המחבלים המתאבדים שביצעו את הפיגועים.
נפגעים

התקפה זו הייתה הקטלנית ביותר על לונדון מאז מלחמת העולם השנייה, והאירוע הקטלני ביותר בהיסטוריה של הרכבת התחתית של לונדון. בארבעת הפיגועים נהרגו 52 אנשים בנוסף לארבעה מחבלים מתאבדים. בין ההרוגים הייתה אזרחית ישראלית.
במסיבת עיתונאים שנערכה ב-8 ביולי דווח על 700 בני אדם שנפצעו במתקפת הטרור. 350 טופלו בשטח, ו-350 טופלו בבתי החולים. רובם שוחררו באותו יום לבתיהם מלבד 100 שהושארו לאשפוז גם בלילה. 22 מהפצועים סבלו מפציעה קשה או קריטית.
| --- | --- |
מיקום: הרוגים
תחנת אלדגייט איסט: 7
קינגס קרוס: 26
תחנת אדג'וור רואד: 6
אוטובוס בטאביסטוק סקוואר: 13
סה"כ: 52
המספרים אינם כוללים את ארבעת המחבלים.
נטילת אחריות

ארגון הטרור המוסלמי אל-קאעידה לקח אחריות על הפעולות בהצהרתו באתר אינטרנט על ביצוע הפיגועים נגד בריטניה כתגובה על פעולותיה של המדינה בעיראק ובאפגניסטן, ההצהרה היא בת כ-200 עמודים. עוד מופיע בהצהרה אזהרת "אל-קאעידה אירופה" את ממשלותיהן של דנמרק ואיטליה מפני פיגועים שיתבצעו במדינות אלו, עקב הימצאות כוחות צבאיים של מדינות אלו בעיראק ואפגניסטן.
מאוחר יותר, ארגון טרור בשם "גדודי אבו חאפז אל-מצרי", הקשור לאל-קאעידה הכריז גם הוא על לקיחת אחריות לפיגועים.
זהות המפגעים

בניגוד להשערה הראשונה התברר כי המפגעים המתאבדים הם מוסלמים אזרחי בריטניה ממוצא פקיסטני ואחד ממוצא ג'מייקני, ג'רמיין לינדזי.
אלמנתו של ג'רמיין, סמנתה ליוטווייט הפכה גם היא לפעילת טרור. הייתה מעורבת בפיגוע בקניון וסטגייט בניירובי בשנת 2013. מוכרת בכינויה "האלמנה הלבנה".
במטענים לא נמצאו שעוני עצר ולכן הסברה הראשונה הייתה שמדובר במחבלים מתאבדים, מאוחר יותר התברר כי המפגעים שילמו על חניה וקנו כרטיסי נסיעה חזרה, ולכן הועלתה השערה כי המחבלים לא התכוונו להתאבד והוטעו על ידי המפעילים כי יוכלו להיחלץ בשלום.
תגובות לאירוע

בכל רחבי אירופה הביעו גינויים לפיגועים, וסולידריות עם בריטניה.
תגובות לאירוע > נאומו של טוני בלייר

ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, אשר שהה באותה עת בסקוטלנד בוועידת ה-G8, נתן הצהרה ל-BBC ששודרה בכל תחנות הטלוויזיה בעולם ולאחריה עזב את הוועידה ומיהר להגיע ללונדון:
על פי טוני בלייר הגורמים לפיגוע היו:
בעוד שאריאל שרון הביע סולידריות עם בריטניה ואזרחיה, גורמים בישראל זעמו על בלייר שמשרבב את ישראל לעניין זה, בעוד שברור שהסיבה העיקרית שאל-קאעידה פעל בבריטניה הייתה בעיקר בגלל מעורבותה בעיראק ומלחמת התרבויות בה היא נתפשת לצד ארצות הברית כ"שטן הבינוני", פרטים שנשמטו מנאומו של בלייר.
תגובות לאירוע > תגובות בבריטניה ובעולם

הבריטים הגיבו בהלם. לאחר שהתברר כי הטרוריסטים המתאבדים היו אזרחים בריטים ולא גורמים שחדרו למדינה ההלם רק גבר. הפיגועים גונו על ידי גופים ומנהיגים מוסלמים, בהם מועצת המוסלמים הבריטית, המועצה ליחסים אמריקאים-אסלאמיים, מוחמד חוסיין פדלאללה ואף על ידי בכיר החמאס מוסא אבו מרזוק.
בביקורת הגבולות לצרפת הופעלו תקנות חירום שהגבילו את הכניסה החופשית למדינה, עקב חשש של חדירת מפגעים. שוטרים צרפתיים רבים נפרסו ביום חגיגות הבסטיליה. באיטליה כוחות משטרה פשטו על אזורים מוסלמים, ועצרו כ-170 בני אדם לחקירה.
ב-14 ביולי, כשבוע לאחר הפיגוע, ציינו בריטניה ואירופה בעמידת דומיה בת דקותיים סולידריות עם הנפגעים.
בבריטניה דווח על גל של יותר ממאה התקפות נקמה של אזרחים בריטיים נגד מוסלמים בשבוע שחלף מאז הפיגועים ואזרחים מוסלמים הביעו חשש על הצפוי להם. ראש הממשלה בלייר קרא לאזרחי המדינה לא לשפוט את המוסלמים ולהדביק לכולם תווית של אסלאמיסטים קיצוניים.
סדרת פיצוצים נוספת ב-21 ביולי

ב-21 ביולי 2005 פונו שלוש תחנות ונסגרו שלושה קווים של הרכבת התחתית של לונדון בחשד לפיגועים או ניסיונות לפיגועים שהתרחשו במקומות אלה. משטרת לונדון אישרה שאירעו במספר תחנות רכבת תחתית ובאוטובוס 4 פיצוצים. בתחילה היה חשש שמדובר בפיגוע כימי וצוותי אב"כ נשלחו לאזור. מאוחר יותר התברר כי מדובר בסדרת פיצוצים "קטנים" יחסית ועם מעט נפגעים, שנגרמו בשל תקלה במטעני הנפץ.
בפיצוצים אלה נעשה שימוש בחומר נפץ נוזלי. מספר חודשים לאחר מכן סוכל פיגוע אווירי טרנס-אטלנטי שתוכנן באופן דומה.
תגובה רשמית לאחר הפיגועים

בניגוד לציפיות של אל-קאעידה לגרום לשבר והתקפלות בשלטון הבריטי כפי שקרה בספרד, ממשלתו של בלייר הגיב בתקיפות רבה, והחל לבנות רשימה של גורמי אסלאם קיצוניים שעודדו טרור ואף הביעו הערכה לפיגועים במטרה לגרשם מבריטניה למדינות ערביות. ב-11 באוגוסט נעצרו עשרה גורמים שהוגדרו כמסוכנים ביותר בדרך לגירושם, וב-25 באוגוסט הציג שר הפנים הבריטי דאז, צ'ארלס קלארק, את הקריטריונים להכנת רשימות גירוש לקיצונים אסלאמיים.
ראו גם

פעולות טרור באירופה
הערות שוליים

↑  סוכל פיגוע גדול במרכז לונדון, באתר ערוץ 7, 29 ביוני 2007
↑  "Obituary: Anat Rosenberg". BBC News (באנגלית בריטית). 2011-01-20. נבדק ב-2022-02-08.
↑  The London Bombing Attack on 7 July, 2005
↑  הפיגועים בלונדון בוצעו באמצעות מנגנוני השהייה, באתר וואלה, 9 ביולי 2005
↑  אלי לאון, "האלמנה הלבנה": הבריטית בת ה-29 מאחורי הפיגוע בקניה, באתר ישראל היום, 23 בספטמבר 2013
↑  הדר פרבר, המוסלמים מגנים את הפיגועים בלונדון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 ביולי 2005
↑  חגית קלימן, לונדון: סדרת פיצוצים בתחנות הרכבת התחתית, באתר ynet, 21 ביולי 2005
↑  בריטניה: נעצרו עשרה ה"מסוכנים לביטחון המדינה", באתר ynet, 11 באוגוסט 2005
↑  איי.פי, בריטניה: "זרים שמעוניינים לייצר פחד לא רצויים", באתר ynet, 25 באוגוסט 2005
| ההיסטוריה של לונדון |
| --- | --- | --- |
| תחומי העיר בתקופות היסטוריות | לונדיניום •  הסיטי של לונדון והסיטי של וסטמינסטר • מחוז מידלסקס • מחוז לונדון • לונדון רבתי |  |
| היסטוריה של השלטון המקומי | מועצת מחוז לונדון • מועצת לונדון רבתי • רשות לונדון רבתי • אספת לונדון • ראש העיר של לונדון |  |
| אירועים היסטוריים | מרד האיכרים • המגפה הגדולה של לונדון • השרפה הגדולה של לונדון • מגפת הכולרה של 1854 • הסירחון הגדול • התערוכה הגדולה • אולימפיאדת לונדון (1908) • הבליץ • אולימפיאדת לונדון (1948) • פסטיבל בריטניה • הערפיח הגדול • פיגועי 7 ביולי 2005 • אולימפיאדת לונדון (2012) |  |
| מבנים היסטוריים | מצודת לונדון • קתדרלת סנט פול • ארמון וייטהול • ארמון וסטמינסטר • גשר לונדון • מנזר וסטמינסטר • האנדרטה לשריפה הגדולה של לונדון |  |
| תשתיות | נמל לונדון • הרכבת התחתית של לונדון • מערכת הביוב של לונדון |  |
ערכים נוספים על ההיסטוריה של לונדון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554323405171  LCCN: sh2005004604 
טוני בלייר נואם על הפיגועים בפסגת ה-G8
הסחבה הטובה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  האחים גרים 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  מעשייה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1812 
 
הסחבה הטובה (בגרמנית: Der gute Lappen) היא מעשייה אנטישמית שנספחה אל מעשיות האחים גרים, ולא הופיעה בחלק מהמהדורות. סיפור מספר 4 מתוך נספח מספר 17.
תוכן הסיפור

לשתי אחיות תופרות לא היה דבר מלבד סחבה ישנה שכל מה שעטפו אותו בה הפך לזהב. כאשר היה חסר להן כסף השתמשו בסחבה כדי להתפרנס. אחת האחיות הייתה חכמה, והשנייה טיפשה. יום אחד, כאשר הלכה החכמה להתפלל בכנסייה, הגיע יהודי והציע לטיפשה להחליף את הסחבה הישנה בחדשה. הטיפשה הסכימה, "זה בדיוק מה שהיהודון רצה". כאשר חזרה האחות הביתה נדהמה לגלות שהסחבה נעלמה. הסיפור מסתיים באופן מוזר במילים: "אחר כך יהיו היהודי לכלב והאחיות לתרנגולות, אבל לבסוף יהיו התרנגולות לבני אדם וילקו את הכלב למוות."
ראו גם

היהודי בקוצים
העסקה הטובה
השמש תוציא הכל לאור היום
הרמאפרודיטוס

ערך זה עוסק באל יווני. אם התכוונתם לבעלי חיים בעלי מערכת רבייה זכרית ונשית, ראו .
| --- | --- |

סלמקיס והרמאפרודיטוס. ציור של ברתולומיאוס ספראנגר, 1598 בערך
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית 
 אב:  הרמס 
 אם:  אפרודיטה 
 
הרמאפרודיטיוס (העתק רומי של פסל יווני שנמצא בהרקולנאום) - להרמאפרודיטוס גוף אישה ואיבר מין זכרי.
הרמאפרודיטוס (מיוונית: ʽἙρμάφρόδιτός) הוא דמות מן המיתולוגיה היוונית, בנם של אפרודיטה והרמס (ומכאן שמו, שהוא הלחם של שמות הוריו). בשיטוטיו נתקל הרמאפרודיטוס בבריכתה של הניאדה (אנ') סלמקיס (אנ'), שניסתה לפתותו. לאחר שסירב, הערימה עליו סלמקיס וקפצה עליו בזמן שהתרחץ בבריכה, תוך שהיא נצמדת אליו בחוזקה ומתפללת לאלים כי גופיהם לא ייפרדו לעולם והם יהפכו לאחד. משאלתה התגשמה, וגופה הוטמע בתוך גופו, והם הפכו לאדם אחד דו-זוויגי – חציו גבר חציו אישה; גופו גוף נערה ואיבר המין זכרי. בצערו, הטיל הרמאפרודיטוס קללה על מי הברכה, כך שכל מי שיתרחץ בהם מעתה יעבור את השינוי שעבר עליו.
גרסה זו לסיפור מופיעה ביצירתו של המשורר הרומי אובידיוס, "מטמורפוזות":
כבר זרועותיה תפשוהו, דבקה, נצמדה אל חזהו -
הוא נאבק - אך היא מתרפקת עליו מכל עבר
עוד ילחם המסכן, ינסה לחמוק - עטרתו
ותתעכן כנחש שאדון העופות חטפהו
וירימנו אל על; הוא כופת את ראשו וכרעיהו
ובזנבו יאסור את כנפיו הטופחות עוד באתר
ככה ידבק הקיסוס אל גזע עבות בצל יער
...
לא תמלט! הוי, אלים! אל יבוא נא היום ינתקנו!
בל ניפרד לעולם! חברונו, קישרונו לנצח!'
ותשמע תפילתה, כי חוברו גופיהם של השניים
...
כך התמזגו אבריהם לאחדות מוצקה, לא היו עוד
שני יצורים - אך כפול תארם, לא אישה ולא גבר,
אין הוא כזה וכזאת - ואולם גם כזה וכזאת הוא
לפי גרסה אחרת, הרמאפרודיטוס נולד עם איברי מין זכריים ונקביים, ולכן אימו (אפרודיטה) השליכה אותו מהאולימפוס.
דמות הרמאפרודיטית

במחקר של יצירות ספרותיות משתמשים במושג "דמות הרמאפרודיטית" על מנת לתאר דמות בעלת מאפיינים גבריים ונשיים כאחד, בדרך כלל נער צעיר המהווה מוקד למשיכה הומוארוטית. דוגמה לכך היא דמותו של טאדז'ו בנובלה המפורסמת של תומאס מאן "מוות בוונציה".
בביולוגיה משמש המונח "הרמאפרודיט" לציון בעל חיים המייצר הן תאי זרע והן תאי ביצית, כדוגמת חלזונות.
הרמאפרודיטוס בתרבות הפופולרית

סיפורו של הרמאפרודיטוס הוא הבסיס לשיר "The Fountain of Salmacis" של להקת ג'נסיס, באלבומם Nursery Cryme משנת 1971.
הסחוס הטבעתי

| --- | --- |

 שיוך:  laryngeal cartilages 
 מיקום אנטומי:  בית הקול 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1074) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  cartilago cricoidea 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A06.2.03.001 
 TA2 (2019):  978 
 FMA:  9615 
 קוד MeSH:  A02.165.257.625.211 
 מזהה MeSH:  D003413 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0010323 
 
הסחוס הטבעתי, בתרשים של הגרון
הסחוס הטבעתי (TA: Cartilago cricoidea. קְרִיקוֹאִיד, מיוונית: krikoeides, בעל צורה עגולה) הוא הסחוס המקיף את קנה הנשימה, והוא המעניק לו את צורתו העגולה.
מבנה

הסחוס הטבעתי נמצא מתחת לסחוס התריס (Thyroid cartilage) בגרון, והוא מחובר לרצועת הסחוס הטבעתי וסחוס התריס (Ligamentum cricothyroideum) על ידי מפרקי הסחוס הטבעתי וסחוס התריס (Articulatio cricothyroidea). מתחת לסחוס הטבעתי נמצאים סחוסי הקנה (Tracheal cartilage), שלהם צורת פרסה (צורה של האות C) על מנת לאפשר לוושט להתרחב על חשבון הקנה בזמן אכילה. אל סחוסי הקנה, מחובר הסחוס הטבעתי באמצעות רצועה הנקראת cricotracheal ligament. הסחוס הטבעתי מקושר לבלוטת התריס. למרות מיצר התריס המפריד ביניהם, שתי אונות של בלוטת התריס מתארכות לשני צדדיו של הסחוס הטבעתי. חלקו האחורי של הסחוס רחב יותר מחלקו הקדמי ונקרא לוחית (Lamina) חלקו הקדמי של הסחוס נקרא קשת (Arch).
על גבי הסחוסי הטבעתי יושבים סחוס התריס ושני הסחוסים הקיתוניים (Arytenoid cartilage). הסחוס הטבעתי הוא הסחוס המקובע מבין הסחוסים האלו. בזמן בליעה הוא זז מעט, ובזמן דיבור אינו זז.
הקבלת פני רבו ברגל

הקבלת פני רבו היא מצווה לעלות ולבקר את רבו בשבתות בחגים ובימים טובים. יש שכתבו שמצווה זו אינה נוהגת בזמן שבית המקדש חרב.
מקור

בתלמוד למדו מצווה זו מדבריו של בעלה של האישה השונמית כאשר שמה פניה ללכת אל אלישע, באחד מימי החול, לאחר שבנה שנולד לה בזכות ברכת אלישע מת,
אמר רבי יצחק: חייב אדם להקביל פני רבו ברגל; שנאמר: 'מדוע את הולכת אליו היום? לא חדש, ולא שבת' - מכלל, דבחדש ושבת איבעי לה למיזל.
לאור העובדה שהחיוב נלמד מפסוק בספרי הנביאים, לכאורה התוקף שלו הוא מדברי קבלה, וכך כתב רבי יעקב יהושע פלק. אולם, לדעת החתם סופר תוקף המצווה (לגברים) הוא מדאורייתא, והוא לומד זאת מהפסוק העוסק בעלייה לרגל: ”שָׁלוֹשׁ פְּעָמִים בַּשָּׁנָה יֵרָאֶה כָל זְכוּרְךָ אֶת פְּנֵי ה'” (ספר דברים, פרק ט"ז, פסוק ט"ז) – "את" לרבות תלמידי חכמים.
טעם

מלשן הרמב"ן משמע שטעם המצווה הוא מדיני תלמוד תורה, שכתב שם שיש לילך לרב על מנת 'ללכת אל החכמים ואל הנביאים לשמוע דברי השם'.
אמנם מלשון הרמב"ם ועוד משמע שהחיוב הוא מטעם לחלוק כבוד לרבו על ידי שעולה לבקרו.
באחרונים כתבו כמה חילוקי דינים בין שיטות אלו, כגון האם מכלל החיוב אף ללמוד מהרב, או שהחיוב הוא רק לעלות ולבקר.
פרטי ההלכות

כתב במגן אברהם שאף אישה חייבת במצווה זו.
החיוב להקביל את פני רבו, הוא בשבת בראשי חודש ויום טוב וכן ברגלים.אמנם כתב במגן אברהם שגם בימי החול מקיים מצווה, אף שאינה חובה.
לדעת רבי יחזקאל לנדא (ה'נודע ביהודה') הטעם שהחיוב הוא דווקא בזמנים אלו הוא שבימים שיש בהם קרבן מוסף יש בהם גם תוספת קדושה, וגם על הרב נוסף אז שפע להשפיע על תלמידו.
בספר שבט סופר כתב שהחיוב אינו דווקא לרבו שמלמדו תורה, וניתן להקביל אף את גדול הדור.
בשם מהרי"ד מבעלזא הובא לבאר הטעם שמצווה זו לא נזכרה להלכה, מאחר שאין לגור בקרבה לרבו, ובמקרה שאינו יכול לחזור באותו היום לביתו מבואר בתלמוד שפטור ממצוה זו.
חשיבות

מצוות 'הקבלת פני רבו', נזכרת פעמים אחדות בתלמוד ובהלכה כדוגמה למצווה שדוחה איסורים שונים. למשל, הותר לעבור אל רבו ביום הכיפורים בתוך מים, ואף התירו לעבור בהם בחזרה לביתו, מפני שאם לא נתיר לו לחזור ימנע מללכת.
כמו כן נאמר בתלמוד ש'ההולך להקביל פני רבו בחג הסוכות פטור ממצוות סוכה', מאחר שהעוסק במצווה פטור מן המצווה.
הריטב"א כתב שזמן הקבלת פני רבו תלוי בקרבה למקום הרב:
הקבלה הוא בכל תלמיד כפי קירובו לרבו, כי אם הוא בעיר חייב לראותו בכל יום, ולא סגי בלאו הכי. ואם הוא חוץ לעיר במקום קרוב ,פעם אחת בשבוע או בחודש. ואם הוא במקום רחוק יש לו לראות פעם אחת ברגל
כיום

לדעת הנודע ביהודה בזמן הזה שאין בית המקדש קיים מצווה זו אינה נוהגת. טעמו הוא, שאין מצוות עליית לרגל נוהגת בזמן הזה, וכדי שלא יהיה כבוד רבו מרובה מכבוד שמים, אין חיוב לעלות ולראות את פני רבו.
אמנם כתב בסיום דבריו:
נכון לקבל פני רבו. אף שאין עתה חיוב מכל מקום לא גרע מקימה מפני רבו שאינו רשאי, היינו שאין חוב אבל ראוי מצד המוסר
אמנם לדעת אחרונים אחרים אף בזמן הזה ישנה מצווה זו של הקבלת פני רבו. בספר מנחת אליהו מסיק דאף אם אין חיוב בזמן הזה, מכל מקום וודאי יש בדבר מצווה קיומית, והמקביל פני רבו נחשב כעוסק במצווה. לדעת רבי יהונתן אייבשיץ בזמן בית המקדש החיוב היה להקביל בשבת וראש חודש, ובזמן הזה שאין חיוב לעלות לרגל לירושלים חייב להקביל פני רבו.
בספר 'אורחות רבינו' כתב בשם הסטייפלר שמצוות הקבלת פני רבו נהגה רק בזמן שלמדו בעל פה, אבל בזמן הזה שלומדים מספרים אין דין של "רב מובהק" ולכך אין חיוב הקבלת פני רבו.
מדי שנה קודם חג הסוכות וחג הפסח ישנם פרסומים שונים על מעמדי קיום מצוות 'הקבלת פני רבו'. כך למשל מתקיים טקס הקבלת פני הרבנים הראשיים לישראל, וכן אצל רבני ערים, ראשי ישיבות, אדמו"רים ועוד.