stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועדון הכדורגל אוניברסיטת קלוז'
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1919. בעונת 1932/33 הקבוצה לראשונה שיחקה בליגה עליונה וסיימה את העונה במקום השני. בשנת 1933/34 היא השתתפה בגביע הרומני בכדורגל והגיע למשחק הגמר בו הפסידה. בשנת 1940 העיר קלוז' עבר להונגריה וקבוצה עברה לסיביו. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הקבוצה חזרה לעיר בה הוקמה. בשנת 1949 היא הגיע לגמר תחרות גביע אך הפסידה בגמר. בשנת 1965 הקבוצה זכתה בגביע וקיבלה זכות להשתתף בגביע אירופה למחזיקות גביע. בסבב השני הם הפסידו לאתלטיקו מדריד וסיימו את השתתפותם בתחרות.
בעונת 1972/73 מועדון הגיע למקום השלישי בתחרות הליגה ובעקבות כך החל להשתתף בגביע אופ"א. הם הודחו בסיבוב הראשון על ידי "לבסקי_סופיה".
בשנת 1999 המועדון ירד לליגת משנה ובהמשך לליגה השלישית. לאחר עונת 2009/2010 הוא חזר לליגה העליונה. בשנת 2016 המועדון עבר הליך של פשיטת רגל. הוא הצליח להשתקם בהדרגה ונכון לעונת 2022/23 הוא משחק בליגה רומנית העליונה.
תארים > ליגות

ליגה I :
סגנות: 1932-1933
ליגה II :
זכייה: 1950, 1957-1958, 1978-1979, 1984-1985, 1991-1992, 2006-2007
סגנות: 1939-1940, 1983-1984, 2009-2010
ליגה III :
זכייה: 2000-2001, 2017-2018
תארים > גביעים

גביע הרומני :
זכייה: 1964/1965
סגנות: 1933/1934, 1941/1942, 1948/1949, 2014/2015, 2022/2023
גביע הליגה :
סגנות: 1998
מומצ'ילו פרישיץ'

| --- | --- |

מומצ'ילו פרישיץ' במהלך משפטו
 לידה:  22 במאי 1944 (בן 80) קושטוניצי, סרביה תחת הכיבוש הגרמני גרמניה הנאצית
 מדינה:  סרביה 
 השתייכות:   הצבא העממי היוגוסלבי  צבא סרביה ומונטנגרו
 תקופת הפעילות:  1966–1998 (כ־32 שנים)
 דרגה:   גנרל-פולקובניק
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי
 פעולות ומבצעים
 מלחמות יוגוסלביה
 
מומצ'ילו פרישיץ' (בסרבית: Момчило Перишић‏; נולד ב-22 במאי 1944) הוא גנרל סרבי בדימוס, אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא סרביה ומונטנגרו בין השנים 1993–1998.
בפברואר 2005 נידון פרישיץ' בידי בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר על פשעי מלחמה שביצע, לכאורה, במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה ומלחמת בוסניה. הוא נידון ל-27 שנות מאסר, אולם זוכה מאשמה בערעור.
ב-2021 הוא נידון בידי בית משפט סרבי לארבע שנות מאסר בעוון ריגול למען ארצות הברית.
ביוגרפיה

פרישיץ' נולד בקושטוניצי ב-22 במאי 1944. ב-1966 הוא התגייס להצבא העממי היוגוסלבי. עם פרוץ מלחמת העצמאות של קרואטיה ב-1991, פרישיץ' שימש כמפקד בית הספר לתותחנים בזאדאר. הוא השתתף בקרבות כנגד המורדים הקרואטים. בינואר 1992 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-13 שבסיסו היה בבילצ'ה. ביוני של אותה שנה, הוא הועבר לשמש כסגן מפקד הארמייה ה-3 שבסיסה היה בניש. באפריל 1993, הוא מונה למפקד הארמייה. באותה שנה, בית משפט בקרואטיה האשים אותו בכך שבמהלך מלחמת העצמאות הקרואטית, הוא השתמש בתותחי בית הספר בזאדאר, כדי להפגיז את האוכלוסייה האזרחית בעיר. הוא נידון ל-20 שנות מאסר שלא בפניו. הוא פיקד על כוחות צבא סרביים במהלך מלחמת בוסניה. ב-26 באוגוסט 1993 הוא מונה לראש המטה הכללי היוגוסלבי וכיהן בתפקיד עד 26 בנובמבר 1998.
בינואר 2001, ראש ממשלת סרביה זוראן ג'ינג'יץ' מינה את פרישיץ' לסגן שלו. ב-19 במרץ 2002, הוא פוטר מהתפקיד והוכנס למעצר באשמת ריגול עבור ארצות הברית. הוא שוחרר כעבור כמה ימים, אולם סירב לחזור לתפקיד סגן ראש הממשלה.
בפברואר 2005, בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר הגיש תביעה נגד פרישיץ' באשמה שניצל את תפקידיו בצבא היוגוסלבי, כדי לחמש מיליציות קיצוניות שביצעו פשעי מלחמה בקרואטיה ובוסניה. בניגוד לבכירים יוגוסלבים אחרים, פרישיץ' בחר לנסוע להאג כדי לעמוד למשפט ולהתמודד עם ההאשמות.
ב-6 בספטמבר 2011, הסתיים המשפט. פרישיץ' הואשם בפשעים כנגד האנושות, ונגזרו עליו 27 שנות מאסר. פרישיץ' ערער על גזר הדין, וב-28 בפברואר 2013 התקבל הערעור שלו. בית המשפט קבע שפרישיץ' אמנם ידע על הפשעים שביצעו חיילי הצבא הסרבי והמיליציות הכפופות לו, אולם לא הייתה לו אפשרות למנוע אותם.
ב-2021, בית משפט בבלגרד דן מחדש בפרשת הריגול מ-2002. בית המשפט מצא את פרישיץ' אשם במסירת סודות מדינה לארצות הברית, ונידון לשלוש שנות מאסר. הוא ערער על גזר הדין, אולם בית המשפט דחה את הערעור, ואף החמיר את עונשו לארבע שנים.
הערות שוליים

↑  "The Danube on Ice"
↑  Erhöhte Nervosität in Belgrad
↑  ICTY Judgement against Momčilo Perišić
↑  "Court on Crimes in Former Yugoslavia Hits Its Stride"
↑  "Prosecutor seeks life for General Perišić"
↑  Momcilo Perisic: Yugoslav army chief conviction overturned
↑  Yugoslav Army General Convicted of Spying for US
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 121571319  ISNI: 0000 0000 7862 8640  LCCN: nb2004028225  NTA: 339490926  VIAF: 48741694   WorldCat (עם VIAF): 48741694
מילאן בציץ'

מילאן בֶּצִיץ' (בסרבו-קרואטית: Milan Becić, בסרבית קירילית: Милан Бецић‏; 25 בפברואר 1907, פודגוריצה, נסיכות מונטנגרו – ?) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יוגוסלבי ששיחק בעמדת החלוץ בשורת קבוצות ביוגוסלביה, בצרפת, ובשווייץ. בשנות ה-60 של המאה ה-20 אימן בישראל את קבוצות שמשון תל אביב, מכבי נתניה, מכבי יפו ומכבי חדרה.
קריירה > קריירת משחק

מילאן בציץ' נולד בפודגוריצה ובגיל 13 הצטרף למועדון הכדורגל המקומי "נייגוש פודגוריצה". במקביל עסק באתלטיקה. ב-1924 שיחק בשורות נבחרת הנוער של מונטנגרו בכדורגל. הוא הוצב כחלוץ וניחן במהירות גבוהה. בהמשך, שיחק בשורות קבוצות הנוער המונטנגרית לובצ'ן (אנ'), וראדניצ'קי סומבור (אנ') הסרבית. ב-1926 שיחק בשורות הקבוצה הבוגרת סאנד (אנ') מהעיר סובוטיצה, ובהמשך עבר לוורשאץ. ב-1927 הצטרף לקבוצת יוגוסלביה (אנ') מהעיר בלגרד אשר באותה העת נחשבה לאחת הקבוצות המובילות במדינה. בין השנים 1932–1939 שיחק בצרפת ובשווייץ בקבוצות מונפליה, לוזאן, אולימפיק אלס (אנ'), אוראניה ז'נבה (אנ'), ושארנטון פריז (אנ'). את הקריירה הפעילה שלו סיים בקבוצת יוגוסלביה מהעיר בלגרד.
בציץ' רשם הופעה אחת בשורות נבחרת יוגוסלביה בכדורגל ב-25 במאי 1928 במשחק בו הפסידה נבחרת יוגוסלביה לנבחרת הונגריה בכדורגל 1–2.
קריירה > קריירת אימון

לאחר תום מלחמת העולם השנייה אימן בציץ' במספר קבוצות. הוא נמנה עם הצוות המקצועי של קבוצת ראסינג פריז, והחל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 אימן בקפריסין, ובכלל זה את קבוצת אריס לימסול. ב-1959 קיימה עמו הנהלת מכבי תל אביב משא ומתן בכדי שיאמן בקבוצה. למרות סיכום ראשוני ביטל בציץ' את הגעתו ובמקומו מונה לאימון הקבוצה יוסף מרימוביץ'. בהמשך, ניהל משא ומתן עם מכבי יפו, אך זו העדיפה להמשיך ולהעסיק את ואסיל ספאסוב. לבסוף, לקראת עונת 1962/1963 בליגה הלאומית חתם בקבוצת שמשון תל אביב. הקבוצה הפגינה עונה טובה וסיימה במקום הרביעי בטבלה.
לקראת עונת 1963/1964 בליגה א' חתם בציץ' במכבי נתניה. הקבוצה סיימה במקום הראשון בבית הצפון ועלתה לליגה הראשונה. בעונת 1964/1965 בליגה הלאומית התבססה נתניה בליגה הראשונה וסיימה במרכז הטבלה. באפריל 1965 חלה בציץ', הובהל לאשפוז ונותח. בשל חומרת מצבו הוערך כי ייעדר לתקופה ארוכה ובמקומו מונה לאימון מכבי נתניה אוטו שלפנברג. מכבי יפו שאפה לשוב לצמרת הטבלה כפי שהייתה בראשית שנות ה-60. לאחר שכהונתו הקצרה של מאמן הקבוצה אלכסנדר פופוב הסתיימה בכישלון, פנתה הנהלת הקבוצה לבציץ' בכדי שיאמן בה.
יפו פתחה היטב את עונת 1965/1966 בליגה הלאומית ובראשיתה ניצבה בצמרת הטבלה. ב-15 בינואר 1966 נערך משחק ליגה בין מכבי יפו להפועל ירושלים. בדקה ה-81 פסק השופט מנחם אשכנזי בעיטת עונשין מ-11 מטרים לזכות הפועל ירושלים. מוצי ליאון ואהרן לוי "פוצצו את המשחק", ולדברי אשכנזי, אף בעט בו לוי ברגלו. יפו הועמדה בפני ועדת משמעת, ולוי הורחק לשנה בפועל ושנה על תנאי מהמגרשים, ומוצי ליאון הורחק לארבעה חדשים ועזב את הארץ לדרום אפריקה. האירוע הקשה הותיר את חותמו על הקבוצה, בהמשך העונה היא הדרדרה לתחתית הטבלה, וסיימה אותה במקום ה-11. הוסכם על סיום עבודתו של בציץ' בקבוצה, ובמקומו מונה יצחק שניאור בקדנצייה השנייה שלו ביפו.
לקראת עונת 1966/1968 בליגה א' הוחתם בציץ' בקבוצת מכבי חדרה. לאחר מלחמת ששת הימים ניתקו מדינות הגוש המזרחי ובכללן יוגוסלביה את היחסים הדיפלומטיים עם ישראל. הממשל היוגוסלבי הורה לבציץ' לשוב ליוגוסלביה לאלתר, וכך עשה. הוא המשיך להגיע מעת לעת לביקורים בישראל.
הערות שוליים

↑  מילאן בציץ'-ביוגרפיה, באתר reprezentacija.rs (בסרבית).
↑  תקציר המשחק, באתר magyarfutball.hu (בהונגרית).
↑  בצ'יץ' דחה את בואו, מעריב, 3 באוגוסט 1959.
↑  ישעיהו פורת, היוגוסלבי בצ'יץ' למכבי יפו, מעריב, 29 ביוני 1961.
↑  הגיע המאמן היוגוסלבי של שמשון תל אביב, הארץ, 22 ביולי 1962.
↑  חגי מרום, צביקה בן יעקב, אלישע שוחט, יהלומים לנצח, הוצאת מרום תרבות ישראלית, ישראל, 2013, עמודים 88–92.
↑  שלפנברג מאמן מכבי נתניה, מעריב, 13 באפריל 1965.
↑  בצ'יץ' מחלים ומקווה לאמן קבוצה ישראלית, מעריב, 19 באפריל 1965.
↑  ישראל רוזנבלט, מכבי יפו צופה למקום בצמרת, מעריב, 14 בספטמבר 1965.
↑  בצ'יץ' הביא מזל ליפו, מעריב, 20 בדצמבר 1965.
↑  מכבי יפו והשחקנים ליאון ולוי הוזמנו לוועדת משמעת ביום ה', מעריב, 17 בינואר 1966.
↑  ועדת הליגה העניקה ניצחון 0:3 להפועל ירושלים, למרחב, 23 בינואר 1966.
↑  המאמן בצ'יץ' הגיע כדי לחוג את הפסח, דבר, 19 באפריל 1973.
מדרש אספה

מדרש אספה מדרש אגדה אבוד על חלקים מספרי במדבר ודברים.
שמו

ככל הנראה, המדרש קיבל את כינויו מהפסוק "אספה לי שבעים איש מזקני ישראל", כנראה משום שזה היה הפסוק הראשון בו. חוקרים רבים זיהו דרשה המופיעה בילקוט שמעוני לפסוק זה, ובה פירוט שמות שבעים הזקנים, כדרשה שפתחה את מדרש אספה ולדעות אחרות מקורה של דרשה זו הוא במדרש ילמדנו, ומדרש אספה נפתח בדרשה אחרת על פסוק זה, שלא זוהתה.
מקום וזמן עריכתו

יום-טוב ליפמן צונץ תיארך את חיבור המדרש למחצית הראשונה של המאה התשיעית וציין כי מקום החיבור הוא בבבל.
בדומה לצונץ, גם שי"ר סובר שהמדרש נערך בבית מדרשו של רב חנינאי גאון, כפי שמעידה הדרשה בילקוט שמעוני, ומתארך, לפיכך, את כתיבת המדרש למאה השמינית.
לעומתם, עמוס גאולה, ששלל את הזיהוי של דרשה זו עם מדרש אספה, טוען שמדרש אספה נערך כנראה בדרום איטליה במאה ה-9 או ה-10, וזאת על סמך המקורות המצטטים אותו (בעיקר ילקוט שמעוני), על סמך העובדה שאין בו כלל ארמית ונעדרת בו השפעת התלמוד הבבלי, וכן מכך שמצויים בו רמזים לפולמוס עם הנוצרים (והיעדר רמזים כאלו כלפי האסלאם) ולרקע תרבותי ביזנטי.
ציטוטים

קטעים מהמדרש שרדו במקורות אשכנזיים בני המאה ה-13: ילקוט שמעוני, פירוש רבנו אפרים, ספריו של רבי אלעזר מוורמייזא ומספר כתבי יד שטרם ראו אור.
את הקטעים ששרדו מהמדרש ליקט לראשונה שלמה בובר ב"כנסת ישראל" וקצת לאחר מכן שמעון משה חונס בתוך ספר "רב פעלים" של רבי אברהם בן הגר"א.
ד"ר עמוס גאולה אסף בשנת 2007 את המובאות ממדרש אספה, כחלק מעבודת הדוקטורט שלו.
לקריאה נוספת

ענת‏ רייזל‏, "מדרש אספה", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 27; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
עמוס גאולה, מדרשי אגדה אבודים הידועים מאשכנז בלבד: אבכיר, אספה ודברים זוטא, ירושלים ה'תשס"ז, 2006.
עמוס גאולה, לחקר מדרש ילמדנו: דיון מחודש בכתובת הידועה מילקוט שמעוני לתורה ובמקורה, תרביץ עד (א-ב), ה'תשס"ה, עמ' 221–251.
הערות שוליים

↑  ספר במדבר, פרק י"א, פסוק ט"ז
↑  פרשת בהעלותך רמז תשלו.
↑  שי"ר, כרם חמד ו מכתב יד אות יח, ועוד
↑  עמוס גאולה, ילמדנו
↑  "הדרשות בישראל" פרק יז עמ' 141
↑  "וכתבנו זאת מפי רב שמואל אחי של פנחס ומרים זכור לטוב ולמד אותם בתרבץ מוצא ורבנא חנינאי כהנא ראש ישיבה וגאון".
↑  שנה א, ה'תרמ"ז, עמ' 309 - 320
↑  ורשה, ה'תרנ"ד, עמ' 147 - 153
| ספרות המדרשים |
| --- | --- | --- |
| מדרשי הלכה תנאיים (בערך 200–400 לספירה) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
|  מדרשי אגדה קלאסיים: תקופת האמוראים והסבוראים (בערך 400–600 לספירה) | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • פסיקתא דרב כהנא • מדרש פנים אחרות • ברייתא דישועה • אגדות התלמוד |  |
|  תקופת הביניים: ראשית תקופת הגאונים (בערך 600–750 לספירה) | מדרשי התנחומא • שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה  • רות רבה • קהלת רבה • קהלת זוטא • אבות דרבי נתן • אותיות דרבי עקיבא • מדרש תהילים (מזמורים א-קיח) • מדרש ויסעו • תרגום שני למגילת אסתר • פסיקתא רבתי • מדרש שיר השירים |  |
| המדרש המאוחר: תקופת הגאונים (בערך 750–1050 לספירה) | תנא דבי אליהו • פרקי דרבי אליעזר • שבעת פרקי רבי אליעזר • הגדה של פסח • שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) • אגדת בראשית • בראשית רבתי • פסיקתא רבתי • דברים זוטא • רות זוטא • שיר השירים זוטא • מדרש שמואל • מדרש משלי • מדרש תהילים (מזמורים קיט-קנ) • מדרש אבא גוריון • מדרש תדשא • מדרש ויושע • מדרש עשרת הדיברות • מדרש תשובת יונה הנביא • מדרש אבכיר • מדרש אספה • מדרש תמורה • פסיקתא זוטרתא (לקח טוב) |  |
| הילקוטים: תקופת הראשונים (בערך 1050–1500 לספירה) | פתרון תורה • פסיקתא זוטרתא • מדרש שכל טוב • מדרש אגדה (בובר) • ילקוט שמעוני • ילקוט המכירי • מדרש הגדול • מדרש הביאור • הגדות התלמוד (ילקוט) • עין יעקב • מדרשי רבי שמואל מסנות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011382539005171
מיטשל (דקוטה הדרומית)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  דקוטה הדרומית דקוטה הדרומית
 מחוז:  מחוז דוויסון
 שטח:  31.77201 קמ"ר
 גובה:  400 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  15,660 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  43°42′50″N 98°01′35″W﻿ / ﻿43.713888888889°N 98.026388888889°W﻿ / 43.713888888889; -98.026388888889 
 אזור זמן:  UTC-6
 http://www.cityofmitchell.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מיטשל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מיטשל(למפת דקוטה הדרומית רגילה) פיר סו פולס רפיד סיטי אברדין ברוקינגס ווטרטאון הר ראשמור דקוטה הצפונית מ י נ ס ו ט ה  א י ו ו ה  נברסקה ו י ו מ י נ ג  מ ו נ ט נ ה מיטשל(למפת דקוטה הדרומית מוגדלת) פיר סו פולס רפיד סיטי אברדין ברוקינגס ווטרטאון הר ראשמור דקוטה הצפונית מ י נ ס ו ט ה  א י ו ו ה  נברסקה ו י ו מ י נ ג  מ ו נ ט נ ה מיטשל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מיטשל (באנגלית: Mitchell) היא מושב המחוז של מחוז דוויסון בדקוטה הדרומית, ארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית של שנת 2010, בעיר התגוררו 15,254 תושבים. מיטשל היא חלק ממטרופולין מיטשל
ההתיישבות הראשונה באזור הייתה בשנת 1879. היישוב הפך לעיר בשנת 1883. העיר נקראת על שם אלכסנדר מיטשל.
אקלים

בעיר אקלים יבשתי, כמו רוב מערב תיכון ארצות הברית. החורפים בה קרים, קשים, ולעיתים מושלגים, והקיצים חמים ולעיתים לחים. הטמפרטורות הממוצעות בקיץ נעות בין 30 מעלות צלזיוס במהלך היום ועד ל-16 מעלות צלזיוס בלילה. הטמפרטורה הממוצעת במהלך היום בחורף היא 3- מעלות צלזיוס ו-15- בשעות הלילה. רוב המשקעים יורדים בחודשי הקיץ, והחודש בו יורדים הכי הרבה משקעים הוא חודש יוני, עם ממוצע של 89.4 מ"מ גשם. החודש היבש ביותר הוא ינואר, עם 11.9 מ"מ משקעים. העיר נמצאת בפרוזדור הטורנדו, כך שסופות רעמים וטורנדו יחסית שכיחות באזור זה.
דמוגרפיה

במפקד האוכלוסין משנת 2010 בעיר היו 15,254 אנשים, 6,696 משקי בית ו-3,641 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 528.7 לקמ"ר. בעיר היו 7,120 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 246.8 לקמ"ר. ההרכב הגזעי של העיר היה 93.6% לבן, 0.5% אפריקאים אמריקאים, 3.0% ילידים אמריקאים, 0.5% אסיה, 0.1% שמוצאם מאיים באוקיינוס השקט, 0.6% מגזעים אחרים אחרים, ו -1.8% משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היוו 1.7% מהאוכלוסייה.
בעיר היו 6,696 משקי בית, ב-26.4% מהם היו ילדים שגילם מתחת לגיל 18, 41.1% היו זוגות נשואים החיים יחד, 9.5% היו משק בית ללא נוכחות של בן זוג, 3.7% היו בעלי משק בית ללא נוכחות של בת זוג, 45.6% לא היו משפחות. 38.3% גרו לבדם ו-15.7% היו אנשים שגרים לבדם בגיל 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.16 וגודל המשפחה הממוצע היה 2.88.
הגיל החציוני בעיר היה 36.8 שנים. 22.6% מהתושבים היו מתחת לגיל 18; 12.5% היו בין הגילאים 18 ו-24; 22.8% היו בין 25 ל-44; 23.9% בין 45 ל-64; ו-18.2% היו בני 65 ומעלה. ההרכב המגדרי של העיר היה 48.8% גברים ו -52.2% נשים.
מיטשל באקר

מיטשל באקר (בהולנדית: Mitchel Bakker; נולד ב-20 ביוני 2000 בפורמרנד שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ליל מהליג 1 בהשאלה מאטאלנטה מהסרייה א'.
קריירת מועדונים > אייאקס

באקר גדל במחלקת הנוער של אייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-26 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–7 על טה ורבה במסגרת הגביע ההולנדי. ב-31 באוקטובר ערך את הופעתו השנייה והאחרונה במועדון, בניצחון 0–3 על גו אהד איגלס, גם הוא במסגרת הגביע ההולנדי. הוא שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון.
קריירת מועדונים > פריז סן-ז'רמן

ב-7 ביולי 2019 חתם באקר על חוזה לארבע עונות בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית בהעברה חופשית. ב-29 בינואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על פו במסגרת הגביע הצרפתי. ב-15 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 4-4 נגד אמיין במסגרת המחזור ה-25. זו הייתה הופעתו היחידה בליגה בעונת 2019/2020. בעונת 2020/2021 הוא ערך 26 הופעות ליגה, ואף הוסיף עשר הופעות בליגת האלופות.
קריירת מועדונים > באייר לברקוזן

ב-12 ביולי 2021 חתם באקר על חוזה לארבע עונות בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה. ב-14 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד אוניון ברלין במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-21 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על בורוסיה מנשנגלדבך במסגרת המחזור השני בליגה.
קריירת מועדונים > אטאלנטה

ב-7 ביולי 2023 חתם באקר על חוזה לארבע עונות באטאלנטה מהסרייה א'.
קריירת מועדונים > ליל

ב-30 באוגוסט 2024 הושאל באקר אל  ליל.
קריירה בינלאומית

באקר היה חלק מסגל נבחרת הולנד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך ארבע הופעות בטורניר.
תארים

הגביע ההולנדי (1): 2018/2019
ליגת העל הצרפתית (1): 2019/2020
הגביע הצרפתי (2): 2019/2020, 2020/2021
גביע הליגה הצרפתית (1): 2019/2020
גביע האלופות הצרפתי (1): 2020
אטאלנטה
הליגה האירופית: 2023/2024
הערות שוליים

↑  HVV Te Werve vs Ajax באתר Goal, ‏ 26 בספטמבר 2018 (באנגלית)
↑  PSG sign Ajax teenager Bakker באתר אס, 7 ביולי 2019 (באנגלית)
↑  Michell Bakker signs Paris Saint-Germain deal through to 30 June 2023 באתר הרשמי של פריז סן-ז'רמן, 7 ביולי 2019 (באנגלית)
↑  Pau 0-2 PSG: Match Report באתר BBC, ‏ 29 בינואר 2020 (באנגלית)
↑  PSG's 8-Goal Thriller Against Amiens Raises Defensive Concerns With Dortmund Up Next באתר PSG Talk, ‏ 15 בפברואר 2020 (באנגלית)
↑  BAKKER WECHSELT VON PSG ZU BAYER 04 באתר הרשמי של באייר לברקוזן, 12 ביולי 2021 (בגרמנית)
מיריי מאתיה

| --- | --- |

מיריי מתייה בהמבורג, 1971
 לידה:  22 ביולי 1946 (בת 78) אביניון, צרפת
 שם לידה:  Mireille Mathieu 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1962
 סוגה:  שאנסון
 שפה מועדפת:  גרמנית, צרפתית, איטלקית, ספרדית 
 חברת תקליטים:  אריולה רקורדס, אטלנטיק רקורדס, קפיטול רקורדס, פולידור רקורדס, קולומביה רקורדס, פיליפס רקורדס 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מוסקבה (2018)  דב ברלין (2008)  Goldene Stimmgabel (1986)  עיטור הידידות (רוסיה)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  קצינה בלגיון הכבוד 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
מיריי מאתיה בהופעה, אפריל 2008
מיריי מאתיה (בצרפתית: Mireille Mathieu; נולדה ב-22 ביולי 1946) היא זמרת צרפתייה. במהלך 50 שנות הקריירה שלה מכרה כ-150 מיליון תקליטים, הקליטה כ-1200 שירים בתשע שפות והייתה הזמר המערבי הראשון שהופיע בסין העממית. היא נולדה באביניון, בכורה ל-14 אחים במשפחה ענייה. את הופעותיה הראשונות על הבמה ערכה כבר בגיל 4, בכנסייה אליה הלכה משפחתה. בנעוריה עבדה במפעל וחסכה כסף לשיעורי הזימרה. הסינגלים שלה, ביניהם "Pardonne-moi ce caprice d'enfant", "Mon Credo" ו-"C'est Ton Nom", הפכוה לכוכבת גדולה בצרפת ובאירופה בכלל, וכן הקנה לה פרסום בצפון אמריקה.
מורוס (דינוזאור)

| מורוס |
| --- | --- |
 בהשוואה לאדם
תקופה
קרטיקון עליון 96.4 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
סוג:: מורוס
מין:: Moros intrepidus
שם מדעי
 Moros intrepidus ‏זאנו וואחרים, 2019

מורוס (שם מדעי: Moros) הוא סוג של דינוזאור תרופוד הקרוב לטירנוזאוריים שחי באמריקה הצפונית במשך הקרטיקון העליון של הקנומן, לפני 96.4 מיליון שנה מזמננו. מאובניו נתגלו בתצורת הר סידר (אנ') ביוטה, באזור בו חפרו פלאונטולוגים במשך עשר שנים, עד שב-2013 מצאה הפלאונטולוגית לינדזי זאנו (Lindsay Zanno) שרידי זרועות מבצבצות מהערימה. לאחר בדיקה מדוקדקת התברר שמדובר בסוג חדש למדע השייך לטירנוזאורים, הנחשב לאחד מהטירנוזאורים העתיקים ביותר שאובחנו באמריקה הצפונית. שרידיו כללו חוליות, עצמות שוק, צלעות, מספר עצמות גפיים וכמה שיניים. ייתכן שהפרט שהתגלה היה צעיר, בגיל שש או שבע שנים, וטרם הגיע לגודל המלא.
הדינוזאור קיבל את שמו ב-2019 מידי זאנו, על בסיס המורוס של המיתולוגיה היוונית שפירושו: "תחילת אובדן מתקרב", זאת מאחר שהוא מראשי הטורפים הקטלניים של אמריקה הצפונית שתועדו. בסוג נכלל רק המין Moros intrepidus, שפירושו "אמיץ".
הדינוזאור לא דמה במראהו לטירנוזאורוס ולקרוביו, ודמה יותר במבנה הגפיים לאורניתומימיים המהירים. הוא היה בעל גוף קטן ודק יחסית והגיע לאורך 1.2 מטרים ולמשקל 78 קילוגרם. מבנה שיניו מעידים שהיה טורף מובהק או לפחות אוכל נבלות.
המבנה של הדינוזאור הזכיר דמויי-טירנוזאורים מאסיה, כגון הטימורלנגיה (Timurlengia) והשיאונגואנלונג (Xiongguanlong) ומשערים שהיגר דרך מעבר יבשתי והחל לייצר את שושלת הטורפים הענקיים של אמריקה הצפונית.
בתרבות

המורוס נראה בפרולוג עולם היורה: עולם חדש בתור תרופוד זריז המנקה לסת של גיגאנוטוזאורוס. בסרט עולם היורה: עולם חדש הוא נראה במעבדה בציד גרבילים ובסוף ניזון לצד ברווזים מכפות ילדים.
שחזור אפשרי
מירית כהן

| --- | --- |

מירית כהן במיצג "אישה עם נחשי נחושת", ניו יורק, 1982  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1945 רוסיה
 התאבדה:  3 במאי 1990 (בגיל 45 בערך) ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  מניה מלכה כהן
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  ציור, פיסול
רישום ללא כותרת מאת מירית כהן, אוסף גלריה גורדון.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מירית כהן (1945 - 3 במאי 1990) הייתה אמנית ישראלית ילידת רוסיה. כהן ידועה ברישומיה האקספרסיביים המאופיינים בשרבוטים.
ביוגרפיה

כהן נולדה ברוסיה בשנת 1945 בשם "מניה מלכה" כבת השנייה למשפחה סוציאליסטית וציונית. אביה, חיים כהן, היה יהודי-פולני יליד לודז', שברח בתקופת מלחמת העולם השנייה לרוסיה, שם הכיר את אמא רבקה. לאחר המלחמה היגרה המשפחה לארץ ישראל באוניה איטלקית אולם באי האוניה גורשו, על ידי שלטון המנדט הבריטי למחנה מעצר למהגרים בקפריסין. ב-1948, לאחר הקמת מדינת ישראל, עלתה המשפחה והתיישבה מעברת פרדס רוזנבלום (לימים גבעת שמואל).
בשנת 1956 נשלחה כהן ללמוד בכפר מסריק בשל מצוקה כלכלית. בשנת 1958 זכה ציור שיצרה בתחרות ציור לבני נוער ביפן. לאחר שלוש שנים שבה כהן להתגורר בבית הוריה והחלה ללמוד בתיכון בעיר בני ברק. בתקופה זו הייתה פעילה במסגרת תנועת הנוער הקומוניסטית בפתח תקווה. את שנותיה האחרונות בתיכון למדה בתיכון חדש בתל אביב בזכות מלגה שקבלה.
לאחר שירותה הצבאי עבדה כהן כפקידה במכון הישראלי ליצוא, במחלקת טקסטיל ואופנה. היא נרשמה ללימודי תיאטרון ב"בית צבי", אולם בשנת 1966 החלה ללמוד ב"בית הספר הגבוה לציור בתל אביב" (לימים בית הספר קלישר) אצל אריה מרגושילסקי. בשנת 1968 למדה ב"מכון אבני" אצל יחזקאל שטרייכמן ובשנת 1969 נרשמה ללימודים ב"בית המדרש הממלכתי למורי ציור ואמנות" ("המדרשה"), ששכנה אז בבית הסתדרות המורים בתל אביב. בין בני כיתתה הייתה האמנית מיכל נאמן.
בשנת 1972 הציגה תערוכת יחיד הראשונה ב"גלריה דוגית" בתל אביב. בשנים הבאות הציגה מבחר תערוכות בגלריות בתל אביב, ירושלים ועוד. בשנת 1974 רכש יונה פישר עבודות שלה לאוסף מוזיאון ישראל.
בהשפעת LSD חוותה התקף פסיכוטי ואושפזה במרכז הרפואי לבריאות הנפש אברבנאל.
באביב שנת 1975 זכתה כהן מלגת לימודים מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל. בזכות מלגה זו למדה בין השנים 1975–1977 בבית הספר לאמנות ויזואלית (School of Visual Arts) בניו יורק. מאז התגוררה בארצות הברית. בתחילת שנות השמונים נישאה למיכאל דיסנט, אולם נישואים אלו פורקו בשנת 1982. בשנת 1990 התאבדה כהן בקפיצה מבניין בניו יורק. היא נקברה בבית הקברות היהודי בקווינס.
עבודותיה האקספרסיביות של כהן נמצאות באוספים שונים ביניהם אוסף הגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון די. סי., אוסף בנו כלב, אוסף ארטורו שוורץ במוזיאון ישראל, אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ועוד.
לימודים

1964-1967 - בית הספר הגבוה לציור בתל אביב, תל אביב-יפו
1968 - מכון אבני, תל אביב-יפו
1969-1971 - בית המדרש הממלכתי למורי ציור ואמנות, תל אביב-יפו
1975-1977 - בית הספר לאמנות ויזואלית, ניו יורק, ארצות הברית.
מירית גרינברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1979 (בת 45 בערך) באר שבע, ישראל ישראל
 ידועה בשל:  מיס ישראל (1997)
 
מירית גרינברג (נולדה ב־1979) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1997.
ביוגרפיה

גרינברג נולדה וגדלה בבאר שבע. למדה בתיכון מקיף ו'. כשהייתה בת 18, לפני שירותה בצה"ל, זכתה בתחרות מלכות היופי. בגלל גילה הצעיר היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס עולם (במקום מיס תבל כמקובל). בהמשך דגמנה לחברות אופנה מטעם הסוכנות לוק.
גרינברג עבדה כברמנית ובה בעת הצטלמה לקמפיינים ולהפקות אופנה שונות. בשנת 2005 התחתנה, ובשנת 2006 דגמנה לחברת האופנה for2 קולקציית בגדים לנשים בהיריון.
ב־2008 השתתפה בקמפיין בין־לאומי למען ישראל לכבוד חגיגות שישים שנה לעצמאותה. ב־2011 דגמנה למותג "NYDJ".
לצד עבודתה היא מתנדבת במעגלי נשים.
מירית נשואה ליניב מידן ולזוג ארבעה ילדים. בחודש יולי 2020 שיתפה ברשתות החברתיות כי היא מתמודדת עם סרטן השד. בפברואר 2021 דווח בתקשורת כי החלימה מהמחלה, אך 3 שנים לאחר מכן, בפברואר 2024, אובחנה כחולה בסרטן בלוטת התריס.