stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייוואר
הכנה

אייוואר תוצרת בית עשוי פלפלים קלויים, טחונים ולאחר מכן מבושלים, בעוד שחלק מהיצרנים התעשייתיים משתמשים בפלפלים טריים טחונים, המבושלים עם שמן חמניות לאחר מכן, מה שמוביל לאיכות נמוכה יותר. הכנת אייוואר היא מעט קשה, מכיוון שהיא דורשת עבודת כפיים רבה, במיוחד לקילוף הפלפלים הקלויים. באופן מסורתי, אנשים מכינים אותו באמצע הסתיו, כאשר הפלפלים נמצאים בשפע, ומשמרים אותו בצנצנות זכוכית לצריכה לאורך כל השנה. באופן אנקדוטי, מרבית המלאים של משקי הבית לא מחזיקות מעמד עד האביב (נצרכים לפני כן), כאשר ירקות טריים הופכים כבר זמינים, ולכן נהנים מהאייוואר בדרך כלל כמאכל חורפי. לעיתים קרובות, כל המשפחה או השכנים מתאספים כדי להכין את הפלפלים.
כדי לייצר אייוואר, הפלפלים נצלים בשלמותם על צלחת על אש גלויה, על כיריים, או בתנור. הפלפלים האפויים חייבים להתקרר לזמן קצר, כדי לאפשר לבשר להיפרד מהקליפה. לאחר מכן, מקלפים בזהירות את העור ומסירים את הזרעים. הפלפלים נטחנים במטחנה או נקצצים לחתיכות זעירות. לבסוף, המחית שהתקבלה מתבשלת במשך מספר שעות בסירים גדולים. שמן חמניות מתווסף בשלב זה לעיבוי ולהפחתת המים, ולשיפור השימור מאוחר יותר. בסוף מוסיפים מלח (ולפעמים חומץ) ויוצקים את העיסה החמה ישירות לצנצנות זכוכית מעוקרות, שנאטמות מיד.
הפקה

אייוואר מיוצר ברוב מדינות הבלקן, כולל אלבניה, בוסניה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית, סלובניה וסרביה. הייצור השנתי המדווח של סרביה בלבד הוא 640 טון.
לקריאה נוספת

Ljutenica - מנה, רליש דומה במטבח בולגרי, מקדוני וסרבי
Pindjur - צורת רליש דומה במטבחים בוסניים, מקדוניים וסרביים
Zacuscă - מאכל רומני-מולדובי, רליש דומה במטבח הרומני
Kyopolou - מאכל בולגרי-טורקי, רליש על בסיס חצילים במטבח הבולגרי והטורקי
Malidzano, רליש דומה על המטבח המקדוני
Biber salçası – משחה עשויה פלפלים או עגבניות ומלח, שמקורה בטורקיה, משחה טורקית עשויה פלפל אדום בלבד
לצ'ו - מאכל הונגרי, מאכל הונגרי דומה (מיוצר גם בחלקים מסלובקיה וסרביה) פלפל אדום, בצל ושום חלוטים
Achar - זנים כבושים של ירקות ופירות, רליש דומה ממוצא הודו-אירופי במטבחי דרום אסיה
הערות שוליים

↑  "How to Make Serbian Vegetarian "Caviar" or Ajvar". The Spruce Eats (באנגלית). נבדק ב-2020-10-25.
↑  "Ajvar (Serbian Roasted Red Pepper Sauce) Recipe". www.seriouseats.com (באנגלית). נבדק ב-2020-10-25.
↑  "How this traditional Balkan red pepper spread brings the neighbourhood together". Hindustan Times. 2017.
↑  "Havyar".
↑  Etimološki rečnik srpskog jezika I, 2003, s.v. ajvar
↑  Josip Pančić (1860). Pisces Serbiae. p. 33.; Mihailo Petrović (1941). Đerdapski ribolov.
↑  "Belgrade through the ages". 7. 1960: 61, 64. {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה); Dušan J. Popović (1964). Beograd kroz vekove. pp. 93, 215, 241.
↑  Malcolm Burr (1935). Slouch hat. p. 165.; Lovett Fielding Edwards (1954). Introducing Yugoslavia. p. 79.
↑  "Making Ajvar". 16 ביולי 2011. אורכב מ-המקור ב-16 ביולי 2011. נבדק ב-15 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Vegetable Industry in Serbia" (PDF). Serbia Investment and Export Promotion Agency.
אייוואר וחמוצים אחרים במזווה ביתי
אייוואר
אלברטוזאורוס

| אלברטוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון עליון, 71–68 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טירנוזאוריים
סוג:: אלברטוזאורוס
מין:: אלברטוזאורוס סרקופגוס
שם מדעי
 Albertosaurus sarcophagus ‏אוסבורן, 1905

אלברטוזאורוס (שם מדעי: Albertosaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטירנוזאוריים. פירוש שמו הוא "לטאת אלברטה" והוא נקרא על שם פרובינציית אלברטה שבקנדה, שם נתגלה ב-1905 על ידי הנרי פיירפילד אוסבורן. יש המשייכים את הגורגוזאורוס לסוג זה. הסוג כלל מין יחיד - אלברטוזאורוס סרקופגוס (Albertosaurus sarcophagus).
מאפיינים

האלברטוזאורוס היה דומה מאוד לטירנוזאורוס אולם קטן ממנו, ושקל פחות משתי טונות. בניגוד לו, תקופת התפתחותו הייתה קצרה יותר ונמשכה רק כ-10 מיליוני שנים.
מאז גילויו ב-1884 נמצאו מאובנים של יותר מ-30 פרטים, אשר סיפקו למדענים מידע נוסף אודות האנטומיה של האלברטוזאורוס, יותר מרוב הטירנוזאורים האחרים. גילוים של 26 פרטים באתר אחד תרמה להכרה באלברטוזאורים כבעלי התנהגות של להקה.
האלברטוזאורוס היה קטן מחלק הטירנוזאורים האחרים, כדוגמת הטרבוזאורוס והטירנוזאורוס. אורך גופו של האלברטוזאור הגיע עד ל-9 מטרים (30 רגל), ואורך הירך עד ל-2.5 מטר. מראה גופו של האלברטוזאורוס היה דומה לזה של טירנוזאורים אחרים. הוא התהלך על שתיים, והיה לו זנב ארוך לאיזון ראשו הענק. גולגולתו גדולה הגיעה עד לכדי אורך של מטר. רגליו הקדמיות היו קטנות מאוד ביחס לגודלו, ובהן היו רק שתי אצבעות. ברגליו האחוריות ארבע בהונות, אחת מהן קצרה, ורק שלוש נוגעות בקרקע. האלברטוזאורוס נע במהירות של 14–21 קמ"ש.
בתרבות

אלברטוזאורוס מופיע בסדרה בראשית: עולם חדש בתור הנבל הראשי, לאחר שפרט שיצא מסטייה טרף את ברוק - אשתו של אוון קרוס והכניס אותו לפחדים ותחושת אשמה קשה. בפרק האחרון מופיע אותו פרט מקורי יוצא מסטייה בלונדון ובסוף אוון יורה בו למוות, לאחר שהוא משתחרר ממכולה ופוגע בקולונל הול. האלברטוזאורוס מוצג בעל זרועות וקרניים בולטות.
הוא מופיע בסרט נדידת הדינוזאורים בתור אחד האויבים הראשיים בנדידה של האדמונטוזאורוס והפכירינוזאורוסים הצעירים. פרט אחד מתקיף בוגר בעל גידול במוח ושניהם נופלים למותם מקצה צוק.
הוא מופיע בפרק האחרון של פארק פרהיסטורי של נייג'ל מארוון. מספר פרטים הורגים פרזאורולופוס אך הוא נחטף להם בידי התנין הגדול ביותר מעולם - הדיינוסוכוס.
בסדרה מועדון הקרב הג'ורסי נראים אלברטוזאורוסים מתקיף קבוצת פכירינוזאורוסים ודוחקים אותם אל הנהר השוצף ופרטים רבים נהרגים בו.
בתוכנית "Dinosaurs: Messages in Stone" מתואר האלברטוזאורוס.
הוא מוזכר בפרק השלישי של הכוכב דינוזאור.
האלברטוזאורוס מופיע בסדרות הילדים רכבת הדינוזאורים ודינו דן.
בזיכיון פארק היורה לא מופיע אלברטוזאורוס, למעט באיורים בסדרה עולם היורה: מחנה הקרטיקון. עם זאת הוא מופיע במספר משחקי מחשב של הסדרה ביניהם בפארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic Park Builder, Jurassic World Evolution, Jurassic Park: Operation Genesis, "Warpath: Jurassic Park"‏, "Jurassic Park: Trespasser" ו-"Jurassic Park: Explorer".
הוא נראה גם במשחק המחשב של הסרט דינוזאור.
בנוסף הוא הופיע בסדרה פלאווורלד.
גלריה

השוואה לאדם
מאבק בין אלברטוזאורוס לאדמונטוזאורוס
אנגרי בירדס סטלה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  אנגרי בירדס סטלה 
 ארץ מקור:  פינלנד 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  26 
 הפקה
 חברת הפקה:  Rovio Entertainment 
 הפצה:  Sony Pictures Television 
 שידור
 רשת שידור:  Toons.TV 
 תקופת שידור מקורית:  1 בנובמבר 2014 – 11 במרץ 2016 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אנגרי בירדס סטלה (באנגלית: Angry Birds Stella) היא סדרת טלוויזיה מונפשת פינית, המבוססת על משחק וידאו בעל אותו שם הלוקח חלק בזיכיון "אנגרי בירדס" שפותח על ידי חברת Rovio Entertainment.
הסדרה עוקבת אחר סטלה, ציפור ורודה, ושל חברותיה ווילו, פופי ודליה, וכמו כן גם לוקה, הבן היחיד בחבורה. ביחד צריכים להביס את גייל, חברה לשעבר של סטלה, שהיא המלכה של החזירים באי הזהב.
הסדרה שודרה במקור בשירות ToonsTV החל מ-1 בנובמבר 2014 עד 11 במרץ 2016, במשך שתי עונות ו-26 פרקים. בישראל הסדרה אינה שודרה בטלוויזיה, אך פרקי העונה הראשונה שלה הופצו ב-DVD על ידי חברת התו השמיני. פרקי הסדרה מופצים גם בנטפליקס. בשנת 2020, פרקי הסדרה הופצו ב-HOT VOD Young וב-NEXT TV.
מדיה ביתית

חברת Sony Pictures Home Entertainment הפיצה את ה-DVD של הסדרה.
אנגרי בירדס סטלה: עונה 1 (1 בדצמבר 2015)
אנגרי בירדס סטלה: עונה 2 (1 במרץ 2016)
הערות שוליים

↑  "Amazon.com: Angry Birds: Stella - Season 01: Antti Paakkonen: Movies & TV". amazon.com. נבדק ב-19 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "VideoETA - Angry Birds Stella: The Complete Second Season (2016) DVD and Blu-ray". videoeta.com. אורכב מ-המקור ב-30 בינואר 2016. נבדק ב-24 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
אליאב טל

| --- | --- |

אליאב טל 2007
 לידה:  7 במאי 1972 (בן 52)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון גב, סגנון פרפר
נבחרת ישראל בשחייה ליד הגדר הטובה, חורף 1989.

מימין למעלה - אירית אפרתי, רוית אלון, המאמן חנן גלעד. באמצע מימין - המנהל דוד סיבור, סהר אלוני, איריס קומן, מיכל אמין, רויטל וילנאי, תמי לוין, הדס פדה, עינת גבאי, אורת בש. למטה מימין - גלעד רפאלי, יואב ברוק, רזיאל רימר, אליאב טל, שגיא שטיגמן, שגב פורת, ערן הירש, ברק עטר וכרמל לויתן
אליאב טל (נולד ב-7 במאי 1972) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל בשחייה.
ביוגרפיה

טל התאמן בקבוצת הפועל נתניה בהדרכתו של שמריהו נאבל. בהיותו ילד צעיר זכה באליפות ישראל לגילאים הצעירים תוך כדי קביעת שיאים ישראלים. הוא היה חבר בנבחרות ישראל השונות לשחייה מגילאי נוער ועד בוגרים.
ביוגרפיה > 1982

באליפות ישראל בשחייה לילדים שנערכה בשנת 1982 קבע טל במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש לגילאי 10 של 1:16.35 דקות, שיא זה החזיק מעמד 33 שנים ונשבר ביולי 2015.
ביוגרפיה > 1985

במשחה נועם (בריכת 25 מטר) שנערך בנהריה, בסוף דצמבר אותה שנה קבע טל 3 שיאים ישראלים חדשים לגילאי 13, במשחה ל-50 מטר חופשי (26.76 שניות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:25.46 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב (2:25.22 דקות).
ביוגרפיה > 1986

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 קבע טל במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 2:20.53 דקות. במשחה נועם (בריכת 25 מטר) שנערך בנהריה בסוף דצמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 1:03.44 דקות.
במסגרת תחרות רב אומות לנוער שנערכה באנטוורפן שבבלגיה זכה טל ב-6 מדליות, 2 זהב, 2 כסף ו-2 ארד.
ביוגרפיה > 1989 > אלוף ישראל (בריכת 25 מטר)

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר זכה טל במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:10.73 דקות.
ביוגרפיה > 1989 > המכביה

בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב סיים טל פעמיים במקום שישי, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.55 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.21 דקות.
ביוגרפיה > 1989 > אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכה טל ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.37 דקות, לפני גלעד רפאלי מהפועל בני שמעון (2:15.05 דקות) ועידו מירון מהפועל גלבוע (2:17.58 דקות), מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.95 דקות, אחרי ערן גרומי הפועל ירושלים (59.96 שניות), ולפני נמרוד ברקוביץ' ממכבי קריית ביאליק (1:01.39 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.20 שניות, אחרי גרומי (58.16 שניות) ואלון קובל (58.53 שניות).
ביוגרפיה > 1990

בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו שבנורווגיה בסוף אפריל סיים טל פעמיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.27 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.60 דקות.
חייו האיישים

טל נשוי, אבא לשלוש בנות ומתגורר ברמת השרון. הוא עובד בחברת קלאודזון בתל אביב.
הערות שוליים

↑  שחייני גש"מ שיפרו שיא שליחים בבריכת נהריה, מעריב, 29 בדצמבר 1985
↑  אלכס פרלסמן, שיא ישראלי כמתנת פרידה מהחברים, מעריב, 8 באוגוסט 1986
↑  אהרן ארנן, תחרות השחייה ע"ש נועם קרן: חממה של שיאי גילאים, מעריב, 28 בדצמבר 1986
↑  אלכס פרלסמן, אליפות החורף בשחייה שפכה אור על בוגרים וותיקים, מעריב, 26 בפברואר 1989
אליפות העולם בכדוריד 1954

| --- | --- |
 מארחת:  שוודיה שוודיה
 תקופת התחרות:  13 בינואר 1954 – 17 בינואר 1954 (5 ימים)
 מספר משתתפות:  6  (מתוך 11 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   שוודיה
 מספר משחקים:  9
 מספר שערים:  274 (30.44 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אוטו מיישזק גרמניה - 16
 → שוודיה 1938גרמניה המזרחית 1958 ←
 
אליפות העולם בכדוריד 1954 היא אליפות העולם השנייה והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בשוודיה בין ה-13 בינואר ל-17 בינואר 1954. המשחקים נערכו במספר ערים. משחקים על המדליות נערכו בגטבורג.
מתכונת התחרות

נבחרת שוודיה העפילה לאליפות ללא מקודמות כמארחת התחרות. בין 10 קבוצות נוספות (כולם מאירופה) שנרשמו לתחרות נערכו משחקי העפלה ומנצח של כל זוג השתתף באליפות.
הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו למשחק האליפות, סגנים למשחק על המקום השלישי ואחרונות בבית נפגשו במשחק על המקום החמישי.
נבחרת גרמניה כללה ספורטאים מגרמניה המערבית ומגרמניה המזרחית.
מהלך התחרות > בית א'

המשחקים נערכו בגטבורג, ארברו וינשפינג.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  שוודיה | 2 | 2 | 0 | 0 | 39 | 22 | 17 | 4 |
|  צ'כוסלובקיה | 2 | 1 | 0 | 1 | 32 | 36 | 4- | 2 |
|  דנמרק | 2 | 0 | 0 | 2 | 21 | 34 | 13- | 0 |
מהלך התחרות > בית ב'

המשחקים נערכו בלונד, כריסטיאנשט ומלמה.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה | 2 | 2 | 0 | 0 | 47 | 13 | 34 | 4 |
|  שווייץ | 2 | 0 | 1 | 1 | 20 | 31 | 11- | 1 |
|  צרפת | 2 | 0 | 1 | 1 | 15 | 38 | 23- | 1 |
מהלך התחרות > שלב הגמר

במשחק האליפות שנערך בגטבורג  שוודיה נפגשה עם  גרמניה וניצחה 17:14.
במשחק על המקום השלישי שנערך בגטבורג  צ'כוסלובקיה נפגשה עם  שווייץ וניצחה 24:11.
במשחק על המקום החמישי שנערך בוקשה  דנמרק נפגשה עם  צרפת וניצחה 23:11.
אמיל גאלה (רופא עיניים)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בנובמבר 1909 אוסייק, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 ביוני 1959 (בגיל 49) פרנצווארוש (רובע 9), הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 שם לידה:  Glück Emil 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת ארז'בט 
 תפקידים:  רופא עיניים, רופא צבאי 
 
אמיל גאלא (במקור גליק, בהונגרית: Galla Emil; אוסייק, 22 בנובמבר 1909 – בודפשט, 28 ביוני 1959)  היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא עיניים, קולונל רופא בצבא ההונגרי. גאלה היה ממניחי היסודות של רפואת העיניים בצבא ההונגרי בכלל ובחיל האוויר ההונגרי בפרט.
קורות חיים

אמיל גליק נולד במשפחה יהודית, בנם של לאיוש גליק ושל אילונה פְלֶש. הוא השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת ארז'בט בעיר פץ', שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה ב-1933 (בתקופה זו בממלכת הונגריה היה קשה ליהודים להתקבל לאוניברסיטאות, במיוחד לרפואה ובמיוחד בבודפשט הבירה, בגלל החוק המפלה שחוקק נגד היהודים ב-1920, הנומרוס קלאוזוס). לאחר מכן עבד שלוש שנים עם הפרופסור היהודי אמיל גרוס ומשנת 1936 עבד במחלקת רפואת עיניים של בית החולים ברחוב סאבולץ', בית החולים היהודי של הקהילה היהודית של פשט שנקרא היום המרכז הרפואי הלאומי.
ב-1944 גורש למחנות ריכוז גרמנים בגלל מוצאו היהודי. הוא שרד, חזר הביתה ב-1945 והצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP). בשנים 1945–1947 היה פעיל באיגוד המקצועי הרפואי והבריאותי. בין 1947 ל - 1949 הוא היה רופא ומרצה במרפאת עיניים מס' 1 של אוניברסיטת בבודפשט. הוא הוזמן לארגן את השירות הרפואי בחיל האוויר ההונגרי. משנת 1949 עבד בשירות הרפואה האווירית של משרד ההגנה ההונגרי. מ-1951 עד 1957 גאלא היה גם מפקד בית החולים של חיל האוויר ההונגרי בדרך דיאלי (Gyáli út). הוא היה גם רופא העיניים הראשי של צבא העם ההונגרי בדרגת קולונל. עסק בעיקר באופטיקה של העיניים, וכן ביצע עבודה מדעית יסודית בתחום רפואת התעופה הקשורה לעיניים. נפטר בגיל 49.
אשתו הייתה קלרה מולנאר, ילידת בודפשט ב-25 במאי 1913, בתם של ג'ז'ה מולנאר ושל יולאן ברוק, לה נישא ב-10 בינואר 1939 בבודפשט. בעת נישואיו אביו כבר לא היה בחיים.
עבודותיו העיקריות

רפואת תעופה (עם מחברים משותפים, בודפשט, 1956)
אסטרונאוטיקה (עם מחברים משותפים, בודפשט, 1957)
פרסים והכרות

פרס הרופא הדגול (1956)
לקריאה נוספת

אמיל גאלה (16 באוגוסט 1959) שבועון רפואי, כרך 100, גיליון 33, עמ' 1202.
אישטוואן גרוס: אמיל גאלה (1 בספטמבר 1959) רפואת עיניים, כרך 96, גיליון 3, עמ' 145.
Magyar életrajzi lexikon כרך א' (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש).
Magyar orvoséletrajzi lexikon. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי רפואי) ISBN 963-950-132-8
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest IX. kerületi állami halotti akv. 1069/1959. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-18.
↑  "Meghalt Galla Emil orvosezredes". נפסבדשאג (עיתון). 1959-07-01.
↑  "Gyászjelentése (1959)". נבדק ב-2021-02-18.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 22/1939. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-18.
אלדד קטורזה

| --- | --- |

פרופ' אלדד קטורזה
 לידה:  20 בנובמבר 1965 (בן 58) באר שבע, ישראל
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
 התמחות:  מיילדות וגינקולוגיה
 תפקידים:  מנהל מכון גרטנר
 מחלקות ובתי חולים:  המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר
אלדד קטורזה (נולד ב-20 בנובמבר 1965) הוא מנהל מכון גרטנר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר, מומחה ברפואת נשים. פרופסור חבר בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
קורות חייו

קטורזה נולד בבאר-שבע בשנת 1965. שירת כלוחם ומפקד בגדוד 890 בחטיבת הצנחנים, עד לתפקיד מ"פ מסייעת. לאחר מכן עבר לשרת כמפל"ג ביחידת שלדג של חיל האוויר, שם, בין היתר, השתתף במבצעים האוויריים להעלאת יהודי אתיופיה, ואף פיקד על חלק מהם.
לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי תואר ראשון במדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, שסיים בהצטיינות. לאחר מכן החל בלימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בה בעת ללימודי הרפואה המשיך ללימודי תואר שני במחקר רפואי, שאף אותו סיים בהצטיינות.
עם תום לימודי הרפואה ביצע שנת סטאז' ולאחר מכן התמחות במיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי שיבא תל-השומר. בתום ההתמחות ביצע השתלמות-על בהדמיית מוח העובר באולטרסאונד ו-MRI בבית החולים טרוסו בפריז. עם חזרתו לישראל בשנת 2011 החל לרכז את תחום הדמיית מוח העובר במכון הדימות של אגף הנשים והיולדות בשיבא. הוא מבצע ומפענח בדיקות MRI מוח עובר כחלק מצוות הנוירו-רדיולוגיה של מכון הדימות. כמו כן הקים וניהל את המרפאה לנוירולוגיה של העובר, מרפאה מולטי-דיסציפלינרית הנותנת מענה כוללני-הדמייתי, גנטי ונוירולוגי, לזוגות עם חשד להפרעה נוירולוגית בעובר, והוא מבצע ומפענח בדיקות MRI מוח עובר.
קטורזה הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב, והשלים התמחות-על במנהל רפואי במסגרת הנהלת המרכז הרפואי שיבא.
קורות חייו > מחקר, אקדמיה והוראה

קטורזה הוא פרופסור חבר במסלול האקדמי בחוג למיילדות וגינקולוגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הוא משתתף באופן קבוע בכנסים בתחום עיסוקו, פרסם מאמרים בכתבי עת מדעיים והיה שותף לפרסומם של כ-90 מחקרים.
ביולי 2020 מונה קטורזה למנהל מכון גרטנר.
קטורזה גם מנהל את פרויקט ח"ץ (חוקרים צעירים) במרכז הרפואי שיבא, פרויקט המשלב בין רופאים וחוקרים ותיקים וצעירים.
חיים אישיים

קטורזה נשוי לדנה ואב לשני ילדים. מתגורר בגבעתיים.
אכסניות האוצר

אכסניית סטייפל, השריד האחרון לאכסניות האוצר ששרד בשלמות עד ימינו.
אכסניות האוצר (באנגלית: Inns of Chancery - "אינס אב צ'נסרי"; בלטינית: Hospida Cancellarie - "הוספידה קנקלאריה") היו מבנים בלונדון בירת אנגליה אשר שימשו כמוסדות משפטיים. מבנים אלה היו מסונפים לאכסניות המשפט ושימשו כמשרדיהם של עורכי הדין ופקידי בתי המשפט של היושר (Equity), בתי משפט שכונו בשם "בתי המשפט של הצ'נסרי" (chancery), ומכאן שמן של האכסניות. בעוד שאכסניות המשפט שימשו כאתר לימוד לליטיגטורים (barristers), אכסניות האוצר שימשו כמקום מגורים, משרדים ואתר לימוד לעורכי דין שלא עסקו בליטיגציה (solicitors).
הנוהג ללימוד משפטים באכסניות האוצר פסק בשנת 1642, ואכסניות אלה הפכו למשרדי עורכי דין ואיגודי עורכי דין (מוסדות המקבילים ללשכת עורכי הדין של ימינו). עם ייסוד האגודה של העוסקים הג'נטלמנים בשנת 1739 ולאחר מכן, החברה המשפטית של אנגליה וויילס בשנת 1825 הוקמה למעשה לשכה משפטית אחת לעורכי דין, והתייתר תפקידן של אכסניות המשפט. מרבית מבני האכסניות נמכרו ונהרסו.
היסטוריה > ייסוד האכסניות

ככל הנראה אכסניות האוצר התפתחו לצידן של אכסניות המשפט ובמקביל להן. במהלך המאה ה-12 והמאה ה-13, לימודי המשפטים בסיטי של לונדון היו לימודים של משפט הכנסייה הנוצרי, והמלמדים היו הכמרים. במהלך המאה ה-13 אסר מלך אנגליה הנרי השלישי על כל פעילות של בית ספר למשפטים בסיטי, ובמקביל אסר האפיפיור על כמרים ללמד משפטים. כתוצאה משני חוקים אלה נאלצו עורכי הדין למצוא מקום לימודים אחר, מחוץ לתחומי הסיטי, וככל האפשר בסמוך לוסטמינסטר, בה, באולם וסטמינסטר פעל בית משפט בהתאם להוראות המגנה כרטה. עורכי הדין התיישבו בכפר הקטן הוברן, באכסניות שונות שהוקמו בכפר. אכסניות אלה נקראו לרוב על שם בעל האכסניה.
האכסניות פעלו לצד אכסניות המשפט, ושימשו כמשרדים לפקידי בתי המשפט של היושר, בו יכלו לנסח את הצווים שהגישו לבתי המשפט.
לא ידוע מי הראשון באכסניות, אולם ישנה סברה לפיה האכסניה הראשונה הייתה אכסניית קליפורד אשר פעלה קודם לשנת 1344. האכסניה השנייה הייתה ככל הנראה אכסניית תייבי (Thavie's Inn) אשר נוסדה בשנת 1349.
היסטוריה > התפתחות האכסניות

במשך מספר מאות שנים, לימוד משפטים וצבירת ניסיון באכסניות האוצר היה השלב הראשון במסגרת לימודי המשפטים והמסלול לליטיגציה. סטודנט למשפטים החל את דרכו האקדמית בהצטרפות לאכסניית האוצר, בה למד משפטים במסגרת לימודים פורמליים של שינון וכן במסגרת משפטים מדומים. אכסניות המשפט שלחו "מקריא" (Reader) אשר פיקח על הלימודים ועל המשפטים המדומים.
בסיום כל שנת לימודים הורשו התלמידים המצטיינים לעבור לאכסניית המשפט המפקחת על אכסניית האוצר ולהמשיך בלימודיהם המשפטיים. נכון לשנת 1461 למדו בכל שנה באכסניות האוצר כ-100 תלמידי משפטים.
בנוסף, שימשו האכסניות כמשרדים וחדרי מגורים לעורכי הדין (solicitor) שלא היו ליטיגטורים.
לאחר פרוץ מלחמת האזרחים האנגלית, בשנת 1642 הופסקו הלימודים באכסניות האוצר, ואלה הפכו למעשה לאיגודים משפטיים של עורכי דין, שהעניקו שירותי משרדים ומגורים לעורכי הדין.
עם הקמת החברה של הג'נטלמנים בשנת 1739 והחברה המשפטית של אנגליה וויילס בשנת 1825 (למעשה, לשכת עורכי הדין של אנגליה וויילס) נותרו האכסניות כמועדונים חברתיים בלבד לעורכי דין, ועם השנים נסגרו ומבניהן נהרסו.
האכסניות

בלונדון פעלו עשר אכסניות האוצר אשר היו מסונפות לאכסניות המשפט. כיום ידועים פרטיהן של תשע אכסניות בלבד: אכסניית קלמנט, אכסניית ליון, ואכסניית קליפורד אשר היו מסונפות לאינר טמפל, אכסניית סטרנד, והאכסניה החדשה המסונפות למידל טמפל, אכסניית פרניבל ואכסניית תייבי המסונפות לאכסניית לינקולן; אכסניית סטייפל ואכסניית בארנאד המסונפות לאכסניית גריי. אכסניות נוספות אשר היו עצמאיות מאכסניות המשפט פעלו במהלך השנים.
האכסניות > האכסניות הסמוכות לאינר טמפל

אכסניית קלמנט הייתה האחרונה מבין האכסניות הסמוכות לאינר טמפל שפעלו. אכסניה זו, שפעלה בסמוך לסנט קלמנט דיינס נקראה על שמו של האפיפיור קלמנט הקדוש, ופעלה עד שנת 1903. מבנה האכסניה נבנה מחדש במהלך המאה ה-19 בסגנון המלכה אן. האכסניה מוזכרת במחזהו של ויליאם שייקספיר "הנרי הרביעי, חלק שני" בו השופט שאלו הוא חבר האכסניה.
אכסניה נוספת המסונפת לאינר טמפל הייתה אכסניית ליון, אשר מוזכרת במסמכים משנת 1413. האכסניה הייתה במקורה מלון, והדיירים המתגוררים בה רכשו אותה והפכו אותה לאכסניית אוצר. במהלך השנים ירד קרנה של האכסניה, והתגוררו בה עורכי דין עניים ביותר. האכסניה פורקה בשנת 1863, ועל אתרה הוקם תיאטרון.
אכסניית קליפורד, הוותיקה מבין אכסניות האוצר, מוזכרת בתעודות משנת 1344. עורכי הדין אשר פעלו באכסניה טענו לעצמאותם מאינר טמפל. טענה זו הפכה למנהג בו מדי שנה שלחה אכסניית אינר טמפל הודעה לאכסניית קליפורד, אשר בכוונה לא שלחה מענה להודעה.
האכסניות > האכסניות הסמוכות למידל טמפל

אכסניית סטרנד המכונה גם אכסניית צ'סטר פעלה זמן קצר ביותר, הקצר מבין זמני הפעילות של אכסניות האוצר. האכסניה נוסדה בראשית המאה ה-15 ונהרסה בשנות ה-40 של המאה ה-16 בהוראת אדוארד סימור, דוכס סומרסט בתפקידו כלורד המגן (לורד פרוטקטור). במקום נבנה בית סומרסט. תלמידי אכסניית סטרנד עברו לאכסניה החדשה (ניו אין).
האכסניה החדשה (New Inn), שנקראה במקורה אכסניית ג'ורג' הקדוש (St. George's Inn) או אכסניית גבירתנו (Our Lady Inn), נוסדה במאה ה-15 במקום בו עמד מלון "גבירתנו" (our Lady Inn, שהכוונה למרים, אם ישו). מבני האכסניה נהרסו בשנת 1902 על מנת לבנות דרך חדשה בין הוברן לבין הסטרנד.
האכסניות > האכסניות הסמוכות לאכסניית לינקולן

אכסניית פרניבל נוסדה במהלך תקופת שלטונו של המלך הנרי הרביעי או קודם לעלייתו לשלטון. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-19 נבנתה האכסניה מחדש על פי תוכניות של האדריכל איניגו ג'ונס. בין דיירי האכסניה הידועים היו צ'ארלס דיקנס אשר כתב בה את "רשומות מועדון הפיקוויקים". האכסניה נהרסה בשנת 1897.
אכסניית תייבי הייתה השנייה בוותיקותה מבין אכסניות האוצר. האכסניה נוסדה בשנת 1340 ונהרסה בשנת 1769.
האכסניות > האכסניות הסמוכות לאכסניית גריי

אכסניית סטייפל נוסדה קודם לשנת 1415. האכסניה שימשה במקורה סוחרי צמר (ובהתאם שלט האצולה של האכסניה כלל כדור צמר). בתקופת כהונתה של המלכה אליזבת הראשונה, הייתה אכסניה זו הגדולה מבין אכסניות האוצר. התגוררו באכסניה 145 סטודנטים למשפטים ו-69 דיירים קבועים. מבני האכסניה לא נפגעו בשרפה הגדולה של לונדון בשנת 1666. המבנים שוקמו במהלך המאה ה-17 ושופצו באמצע המאה ה-19. לאחר שהאכסניה נסגרה בשלהי המאה ה-19, בשנת 1884 נמכר המבנה לחברת הביטוח פרודנשיאל, וכיום משמש המבנה את המכון לאקטואריה של בריטניה.
אכסניית בארנארד, שנקראה בעבר גם אכסניית מקוורת' (Mackworth's Inn) על שם הבעלים של האכסניה ג'ון מקרוורת', נוסדה בשנת 1454 במטרה לשמש אכסניית אוצר. בתקופת שלטונה של אליזבת הראשונה התגוררו באכסניה גדולה זו 112 סטודנטים למשפטים, ו-24 דיירים קבועים. האכסניה ניזוקה במהלך מהומות גורדון. בשנת 1880 נקנה המבנה על ידי גילדת האורגים (Worshipful Company of Mercers) על מנת לשמש כבית ספר. כיום המבנה משמש את מכללת גרשאם.
תגליף מהמאה ה-18 של אכסניית פרניוול מעשה ידי סאטון ניקולס.
אכסניית סטייפל בשנת 1886.
אלברטוס זפאט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוקטובר 1901 Nieuw-Weerdinge, הולנד 
 נרצח:  27 ביולי 1944 (בגיל 42) Valthe, הולנד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 מקצוע:  חקלאי, לוחם מחתרת 
 מידע חסיד אומות העולם
 אופן ההצלה:  הסתרה
 תאריך הכרה:  8 במרץ 1972
 מקום ההכרה:  יד ושם
 אופן הנצחה:  עץ חסיד אומות העולם
 מספר היהודים שהציל:  20
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (8 במרץ 1972) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אלברטוס זפאט
 
אלברטוס זפאט (בהולנדית: Albertus Zafet;‏ 8 באוקטובר 1901 – 27 ביולי 1944) היה לוחם המחתרת ההולנדית וחקלאי, שהציל במלחמת העולם השנייה והשואה 20 יהודים ממוות בידי הנאצים והוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם.