stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטרלפטין
תסמונות ליפודיסטרופיות

תסמונות ליפודיסטרופיות (LD) הן מחלות נדירות ביותר, המועברות בתורשה או נרכשות, ומתאפיינות באיבוד של רקמת שומן, בעיקר תת-עורית. איבוד רקמת השומן בחולים עם LD, עשוי לנוע מאיבוד חלקי, לאיבוד כללי יותר. בחלק מהחולים יש הצטברות שומן באתרים מסוימים בגוף. הסיבה לאיבוד של רקמת שומן, היא רמות נמוכות מאוד של ההורמון לפטין.
איבוד השומן מביא לעלייה ברמות הטריגליצרידים, ולהגדלת הרגישות של החולים לדלקת לבלב חריפה, העלולה להיות מסכנת חיים. רמות גבוהות של טריגליצרידים מהוות גורם סיכון ידוע עבור מחלה קרדיווסקולרית. בנוסף, הצטברות שומן בכבד, בלב ובשריר, מובילה לעמידות קיצונית לאינסולין ולעיתים קרובות, לסוכרת קשה לשליטה, אפילו עם מינונים גבוהים של אינסולין.
ניסויים קליניים בתרופה

בניסוי קליני, בן 3 שנים, עם מטרלפטין, בחולים עם ליפודיסטרופיה, שאורגן על ידי המכון הלאומי לסוכרת ולמחלות עיכול וכליה במכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית, טיפול עם מטרלפטין היה קשור עם הפחתה משמעותית בסוכר הדם (המוגלובין מסוכרר (HbA1c) פחת מ-9.4%, בתחילת הניסוי, ל-7.0%, בתום הניסוי) ובריכוז הטריגליצרידים (מ-500 מ"ג\דצ"ל, בתחילת הניסוי, ל־200 מ"ג\דצ"ל, בתום הניסוי).
הערות שוליים

↑  Chou K, Perry CM (2013). "Metreleptin: first global approval". Drugs. 73 (9): 989–997. doi:10.1007/s40265-013-0074-7. PMID 23740412.
↑  European Medicines Agency Myalepta
↑  Amylin Seeks FDA Approval for Metreleptin
↑  European Medicines Agency Assessment report
↑  Amylin to Present Data Showing Investigational Metreleptin Treatment Led to Long-Term Improvements in Diabetes and Lipid Control in Patients with Lipodystrophy
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מדע וטכנולוגיה בישראל

מדע וטכנולוגיה הם מהתחומים הפעילים והמפותחים ביותר במדינת ישראל. מאז הקמתה בתש"ח 1948 ועד עתה קיימת זיקת גומלין בין התפתחות המדע והטכנולוגיה בישראל לבין תשומת לבם ושאיפתם של הממשלות לדורותיהן לפיתוח המדע, והיצירה, ולמצוינות ישראלית בפעילות המדעית לתחומיה.
היסטוריה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ציון דרך בביסוס המדע והטכנולוגיה בישראל נרשם בעיצומה של מלחמת העצמאות, כאשר הוקמה "המועצה המדעית לישראל" בהוראתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון, כהמשכה של המועצה למחקר מדעי ותעשייתי המנדטורית. בן-גוריון סבר כי "בנין מולדתנו ותרבותנו לא ייכונו - בלי היות המדע עמוד-התיכון של פעולתנו המשקית, היישובית והחינוכית". בן-גוריון קבע כי יושב הראש של "המועצה המדעית לישראל" יהיה על פי חוק ראש הממשלה, וסגנו יהיה שר החינוך והתרבות; וזאת כפועל יוצא לחשיבות הרבה שיוחסה לפיתוח המדע, הטכנולוגיה והתרבות בישראל, שזה עתה נולדה.
המחקר הבסיסי בישראל ומערכות ההשכלה הגבוהה: מכוני מחקר, אוניברסיטאות ומכללות, מיוסדים על שני חוקי יסוד: "חוק המועצה להשכלה גבוהה", ו"חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים"; ובצד זאת, מרבית תקציביהן באים מממשלת ישראל.
המדע בישראל מתאפיין בחדשנות, שבכללה חיפוש מתמיד אחר פריצות דרך, החשבת חיוניותה של מחשבה ייחודית כתנאי לחדשנות זו, והערצת ההמצאתיות, בעיקר בכל הנוגע לפיתוח ושכלול טכנולוגיה ומנגנוני העזר שלה. כתוצאה מכך נוצרה בישראל תעשייה עתירת ידע שיצא לה שם בעולם. החדשנות הישראלית מוצאת את ביטויה בייצור ידע ופרסומים רבים ביחס לגודל האוכלוסייה, על פי פרופ' יעקב זיו, ישראל "מייצרת יותר מ-1% של הידע המדעי בעולם" (אף שאוכלוסייתה היא רק כפרומיל מאוכלוסיית העולם). גם על פי מדד איכות תרומותיה של ישראל למדע ולטכנולוגיה הן רבות. הישגיהם של מדענים ישראלים בתחומי המדע והטכנולוגיה משמעותיים ובעלי חשיבות כלל עולמית.
מאז קום המדינה עסקו מדענים ישראלים במגוון מדעים הן בתאוריה והן למעשה. תרומותיה של ישראל בולטות במיוחד בגנטיקה, מדעי המחשב, פיזיקה, כימיה, אלקטרוניקה, אופטיקה, מדעי החקלאות וההנדסה. בתחום הטכנולוגיה ישראל ידועה בפיתוח אמצעי לחימה וציוד צבאי, בפיתוח שיטות חקלאיות מתקדמות; שיטות השקיה, קומפוסט מועשר, יבולים מהונדסים וחקלאות מדבר. הרפואה בישראל היא מהמתקדמות בעולם.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 נוצר בישראל כר פורח לתעשיות היי-טק וחברות הזנק (סטארט אפ). בישראל הריכוז הגבוה ביותר בעולם של חברות הזנק: 3,850 חברות לכל 1,844 ישראלים.
על פי נתוני משרד המדע והטכנולוגיה (בשנת 2012):
מדינת ישראל מובילה בעולם בהשקעה הלאומית במחקר ופיתוח אזרחי - 4.4% מהתמ"ג ב-2010 וכ-36 מיליארד ש"ח. שמינית באוריינות טכנולוגית (הוצאות על מחקר ופיתוח, יצירתיות הקהילה המדעית, כמות מחשבים אישיים וחיבורי אינטרנט לנפש), מדורגת במקום ה-16 בייצוא טכנולוגי, ובמקום ה-17 בהישגים טכנולוגיים ברשימה של Nation Master המדרגת מדינות לפי כלכלתן.
בישראל 8 אוניברסיטאות מחקר. סקר הראה כי מקצוע המדען הוא עדיין המקצוע שרוב ההורים היו רוצים שילדיהם יעסקו בו, מיד לאחר רופא.
בעשור האחרון זכו חמישה מדענים ישראלים בפרס נובּל.
דו"ח הפורום הכלכלי העולמי ציין כי מקור החוזק העיקרי של ישראל "נובע מקיומם של עסקים חדשניים במיוחד המפיקים תועלת מנוכחותם של מוסדות המחקר הטובים בעולם".
בישראל קיים השיעור הגבוה ביותר בעולם של בעלי תואר אקדמי ביחס לגודל האוכלוסייה. יותר מ-33,000 ישראלים הם בעלי תואר דוקטור.
ישראל היא אחת מתשע המדינות החברות במועדון החלל היוקרתי - המדינות היחידות על כדור הארץ שהציבו לוויינים בחלל.
ישראל מדורגת במקום ה-22 במדד התחרותיות העולמי, שישית בתחום החדשנות ורביעית במספר הפטנטים.
אוניברסיטאות בישראל

בשלב מוקדם של ההתיישבות הציונית בארץ ישראל הוקמו בה הטכניון בחיפה (בשנת 1924) והאוניברסיטה העברית בירושלים (בשנת 1925). שני מוסדות אלה הכשירו אנשי מדע וטכנולוגיה, שאליהם נוספו מדענים ומהנדסים בעליות השונות. בשנת 1934 הוקם ברחובות "מכון זיו" - מכון מחקר שלימים הפך למכון ויצמן למדע. לאחר קום המדינה הוקמו אוניברסיטאות נוספות: אוניברסיטת בר-אילן (1955), אוניברסיטת תל אביב (1956), אוניברסיטת חיפה (1963), אוניברסיטת בן-גוריון (1969) ואוניברסיטת אריאל בשומרון (2012) ואוניברסיטת רייכמן (2021). האוניברסיטה הפתוחה, שהוקמה בשנת 1976, מאפשרת לימודים אקדמיים בכל רחבי ישראל (ואף מחוצה לה).
עשרות מכללות אקדמיות מציעות אף הן הכשרה אקדמית, בעיקר לתואר ראשון, ובמידה מסוימת גם לתואר שני. מספר הסטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות בישראל גדל מ-1,600 בשנת 1948 ל-245,000 בשנת 2006. מספר המאמרים המדעיים לנפש שנכתבו על ישראלים הוא מהגבוהים בעולם. כמו כן, ישראל נמצאת במקום השלישי בעולם (יחד עם שווייץ) ביחס הפטנטים הרשומים לנפש.
הישגיהם של החוקרים הישראלים באים לידי ביטוי, בין השאר, בזכייה בפרסים בינלאומיים בולטים:
פרופ' דניאל כהנמן, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2002.
פרופ' אברהם הרשקו ופרופ' אהרן צ'חנובר, חתני פרס נובל לכימיה לשנת 2004.
פרופ' דייוויד גרוס, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2004, גדל בישראל ובה סיים את התואר הראשון והשני שלו.
פרופ' ישראל אומן, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2005.
פרופ' עדה יונת, כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2009.
פרופ' דן שכטמן, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2011.
פרופ' מיכאל רבין, פרופ' אמיר פנואלי, פרופ' עדי שמיר ופרופ' שפי גולדווסר, חתני פרס טיורינג.
פרופ' אילון לינדנשטראוס, חתן מדליית פילדס
מדד למעמד המדע בישראל הוא מספר המאמרים שמקורם בישראל.
מניתוח מאמרים מ-170 מדינות, המופיע באינדקס של ארגון Thomson Reuters נמצא שבמרבית התחומים עולה מספר הפרסומים המדעיים שאחד מכותביהם מישראל (בין השנים 2004 ו-2008), על הממוצע העולמי למדינה. לדוגמה בתחומים מתמטיקה (10% מעל הממוצע בשאר העולם), מדעי החלל (57% מעל שאר העולם), פיזיקה (54%), ומדע החומרים (46%). אותו מכון מפרסם מדד אחר והוא מספר הציטוטים של מאמרים מדעיים ממוסדות אקדמיים מישראל במאמרים מדעיים בכלל. על פי נתונים בין השנים 1995–2005 מבין 3,328 מוסדות להשכלה גבוהה שנבחנו, דורגה האוניברסיטה העברית במקום ה-109 בעולם, אחריה מדורגת אוניברסיטת תל אביב במקום ה-114; מכון ויצמן למדע במקום ה-123; הטכניון במקום ה-244; אוניברסיטת בן-גוריון בנגב במקום ה-411; אוניברסיטת בר-אילן במקום ה-553.
בראשית העשור השני של המאה ה-21, ישראל במקום החמישי בעולם במספר הפרסומים האקדמיים לנפש - 1.13% מכלל הפרסומים המדעיים בעולם בשנים האחרונות. השיעור הגדול ביותר של פרסומים אקדמיים של ישראלים הם בתחומי המתמטיקה, הרפואה הקלינית והפיזיקה. ממוצע הציטוטים המדעיים של ישראל גבוה ב-50% מהממוצע העולמי.
מוסדות מחקר בישראל

מכון וולקני: המוסד הגדול בישראל למחקר חקלאי. חידושים רבים שיצאו ממכון וולקני מצאו את דרכם לשדות, למטעים ולשווקים בישראל ובעולם. בין התחומים בהם עסקו אנשי המינהל אפשר למנות גידולים מוגנים (גידולי חממה), השקיה, חקלאות באזורים צחיחים, טיפול בתוצרת לאחר הקטיף, מיכון חקלאי וזנים חדשים של פירות, ירקות וצמחי נוי.
המכון למחקר ביולוגי בישראל: עוסק במחקר בתחומי הביולוגיה, המיקרוביולוגיה, הכימיה ותחומים סמוכים. נודע כגוף שעוסק, בין השאר, בפיתוח אמצעי הגנה מפני נשק ביולוגי ונשק כימי.
המרכז למחקר גרעיני - שורק: מכון מחקר לתחום הגרעין, שבו מתבצע מחקר ופיתוח למטרות אזרחיות.
תעשייה עתירת ידע בישראל > תעשיית היי-טק

ענף ההיי טק החל להתפתח בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20, עם היווסדן של מספר חברות, כמו ECI Telecom, תדיראן ואלרון. האמברגו הצרפתי, שהוטל על ישראל לאחר מלחמת ששת הימים, האיץ התפתחותה של תעשייה צבאית שמטרתה השגת יתרון טכנולוגי על מדינות ערב, ושמירתו לאורך זמן. בשלבים מאוחרים יותר החל חלק מתעשיות צבאיות אלה לפתח גם יישומים אזרחיים. יתרונה היחסי של ישראל בא לידי ביטוי כאשר תעשיית המחשוב העולמית החלה שמה דגש רב יותר על תוכנה ביחס לחומרה, וחברות ישראליות החלו מתבלטות בשוק הבינלאומי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 קמו בישראל חברות היי טק שאיתרו ופיתחו תחומי ייצור שלא כוסו על ידי חברות אמריקאיות מקבילות, ובין 1984 ל-1991 גדל שווי ייצוא מוצרי התוכנה מישראל מ-5 מיליון ל-110 מיליון דולר.
תעשייה עתירת טכנולוגיה היא מרכיב חשוב בכלכלת ישראל, בייחוד בשני העשורים האחרונים. המשאבים הטבעיים המוגבלים ודגש על חינוך והשכלה טכנולוגיים היוו גורם מרכזי בהכוונת התעשייה לתחומי היי-טק. כתוצאה מהצלחתה של ישראל בפיתוח חומרה, תוכנה, תקשורת ובמדעי הטבע וכתוצאה מריבוי חברות הסטארט-אפ רבים מתייחסים לישראל כעמק הסיליקון השני.
חברת אינטל פתחה מספר מפעלים בישראל בהשקעות של מיליארדי דולרים וחברות אחרות מחזיקות בישראל מרכזי פיתוח.
נכון ל-2004 השקעות הון הסיכון בישראל היו גדולות מבכל מדינה באירופה. ויחס ה-VC/GDP הגדול בעולם אחרי ארצות הברית. למעט ארצות הברית וקנדה לישראל יש הכי הרבה חברות הרשומות בנסדאק.
חברות הייטק בולטות בישראל:
אמדוקס: תוכנה למערכות בילינג ולמדריכים מסווגים ("דפי זהב")
קומברס: תאים קוליים לרשתות טלפוניה
צ'קפוינט מפתחת תוכנת פיירוול להגנה על רשתות מחשבים
רד בינת: קבוצת חברות העוסקת בתחום האלקטרוניקה
מרקורי: מפתחת מוצרים לבדיקת תוכנה
גילת רשתות לווין: פיתוח והתקנה של תחנות לוויין זעירות לתקשורת
מוטורולה היא מהמובילות בתחום טכנולוגיית התקשורת בישראל
פריסקייל סמיקונדקטור (לשעבר מוטורולה סמיקונדקטור) מפתחת שבבים לתחומי עיבוד אותות, תקשורת ומולטימדיה
בנוסף לחברות ישראליות אלה, חברות בינלאומיות, כדוגמת יבמ, אינטל, Yahoo!, גוגל, מיקרוסופט, HP ואחרות פתחו מרכזי פיתוח בישראל, וכן רכשו חברות הזנק ישראליות הממשיכות לפעול בישראל.
בתחומי התקשורת וטכנולוגיית המידע, ה-ITU דירג את ישראל במקום ה-19 באירופה, ובמקום ה-29 בעולם כולו.
תעשייה עתירת ידע בישראל > טכנולוגיה צבאית

בישראל פועלות חברות רבות העוסקות בטכנולוגיה צבאית, לשימוש צה"ל ולייצוא. חברות בולטות בתחום זה הן
אלביט מערכות: עוסקת בפיתוח ובייצור של מערכות אלקטרוניות ואלקטרו-אופטיות ואמצעי לחימה מתקדמים, ובכלל זה מערכות שליטה ובקרה, מערכות מודיעין, כלי טיס בלתי מאוישים, והשבחת של כלי טיס, כלי שיט וכלי רכב.
התעשייה האווירית לישראל: חברה ממשלתית המפתחת ומייצרת בעיקר מוצרים תעופתיים, מערכות חלל ומוצרי אלקטרוניקה, לתחום הצבאי ולתחום האזרחי, אך גם מוצרים לכוחות היבשה והים. בחברה מועסקים למעלה מ-15,000 עובדים.
אלתא - חברה-בת של התעשייה האווירית, מתעסקת באלקטרוניקה, טכנולוגיות מכ"ם, תקשורת ומודיעין צבאי.
רמתא - מפעל של התעשייה האווירית המתמחה במערכות יבשה וים, שריון ורובוטיקה.
רפאל - מערכות לחימה מתקדמות: עוסקת בפיתוח ובייצור של אמצעי לחימה מתקדמים, לרבות טילים. בתחילת דרכה עסקה בעיקר במחקר ובפיתוח של אמצעי לחימה, ובמהלך השנים החלה להתמקד גם בייצור.
התעשייה הצבאית: חברה ממשלתית שהיא היצרן העיקרי של נשק ותחמושת לכוחות היבשה בישראל, והיא מייצרת גם אמצעי לחימה מוטסים.
מסלול מיוחד להכשרת כח אדם מעולה לתחום זה הוקם כתוכנית תלפיות כאשר המטרה המוצהרת היא הקמת תוכנית עילית צבאית-אקדמית להכשרת מנהיגות טכנולוגית-מבצעית מעולה למערכי המחקר והפיתוח (מו"פ) ומערכי האמל"ח (אמצעי לחימה) של מערכת הביטחון.
מבין הפיתוחים הטכנולוגיים הצבאיים הבולטים של ישראל ניתן למנות את: תת-מקלע עוזי, טנק המרכבה, מטוס קרב כפיר, טילי הפיתון, לווייני ריגול אופק וטכסאר, רובי הסער גליל ותבור, ספינות הטילים, ספינות הסיור שלדג ודבורה, מערכות הגנה נגד טילים החץ וכיפת ברזל, מערכת הגנה אקטיבית מעיל רוח ועוד.
תעשייה עתירת ידע בישראל > טכנולוגיות בריאות

טבע תעשיות פרמצבטיות היא אחת מ-20 חברות הפרמצבטיקה הגדולות בעולם, והחברה המובילה בתחום הגנריקה. לטבע אתרי ייצור, מחקר ושיווק בישראל, צפון אמריקה ואירופה. יותר מ-80% מהכנסות החברה מקורן במכירות בצפון אמריקה ואירופה. הישגה הגדול ביותר של טבע, ואחד מהישגיו הגדולים של המדע הישראלי בכלל, היה קבלת אישור ה-FDA לתרופת הקופקסון ב-1996. התרופה פותחה בידי צוות חוקרים במכון ויצמן למדע, והיא אחת הטובות ביותר המצויות כנגד מחלת הטרשת הנפוצה. מכירותיה השנתיות עולות על מיליארד דולר. בכך הפכה טבע מחברה המייצרת תרופות גנריות לחברה המייצרת גם תרופות מקוריות.
בתחום הפרמצבטיקה פועלות בישראל גם דקסל פארמה, תרו ופריגו ישראל. בתחום הדיאגנוסטיקה והמכשור הרפואי עוסקת גם חברת גיוון אימג'ינג ומזור רובוטיקה (שנרכשה על ידי מדטרוניק ב-1.6 מיליארד דולר), וולטק קרדיו, בריינסוויי, לומניס ועוד.
ראו גם

ננוטכנולוגיה בישראל
תגליות בישראל
המצאות בישראל
משרד המדע והטכנולוגיה
לקריאה נוספת

קפאי פינס, קרן השפע, מחקר מדעי ופיתוח טכנולוגי בישראל, רחובות: מוסד ויצמן לפרסומים במדעי הטבע ובטכנולוגיה, 1990.
צפריר גדרון, מדע, מדיניות ואי-ודאות : תפקידם של מדענים בעיצוב מדיניות סביבתית בישראל, ירושלים: מחקרי פלורסהיימר - האוניברסיטה העברית בירושלים, 2010.
הערות שוליים

1 2  יעקב זיו,מדיניות מדע בישראל,
באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
↑  קפאי פינס, קרן השפע, מחקר מדעי ופיתוח טכנולוגי בישראל, הוצאת מוסד ויצמן למדע, 1990, עמ' 79.
↑  עפרי אילני, מעצמה אקדמית: ישראל במקום רביעי בפרסום מאמרים לאדם, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2009.
↑  יובל דרור, 1,046.1 פטנטים זיכו את ישראל במקום ה-13 המכובד, באתר הארץ, 10 ביוני 2003
↑  אביטל להב, פרס נובל בכימיה לישראלית עדה יונת, באתר ynet, 7 באוקטובר 2009
↑  שי זמיר ואביאל מגנזי, הישראלי פרופ' דן שכטמן זכה בפרס נובל בכימיה, באתר ynet, 5 באוקטובר 2011
↑  אסף שטול-טראורינג, המתמטיקאי הישראלי, פרופ' אילון לינדנשטראוס, זכה במדליית פילדס היוקרתית, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2010
↑  Science in Israel, 2004-08
↑  האוניברסיטה העברית מובילה בישראל בציטוט מאמרים מדעיים של חוקריה, אתר הידען
↑  ישראל נחושה על קשרי IT,‏. The Hindu Business Line, 2001
↑  ישראל מכה מעבר למשקל שלה, האקנומיסט, 2005
↑  Venture capital invests in Israeli techs Recovering from recession, country ranks behind only Boston, Silicon Valley in attracting cash for startups, סן פרנסיסקו כרוניקל
↑  אתר הנאסד"ק, פברואר 2005
↑  מקור: Measuring the Information Society Report 2014, באתר ITU (באנגלית), עמ' 99
| היסטוריה של מדינת ישראל  |
| --- | --- | --- |
ביטחון • תעשייה • מדע וטכנלוגיה • חינוך • כלכלה • משפטים • דת • תרבות
| שנות ה-40 | הכרזת העצמאות • מלחמת העצמאות • אלטלנה • הסכמי שביתת הנשק • הממשל הצבאי על ערביי ישראל • מבצע על כנפי נשרים |  |
| שנות ה-50 | העלייה ההמונית • תקופת הצנע • המדיניות הכלכלית החדשה • הסכם השילומים • חינוך ממלכתי • העסק הביש • פעולות התגמול • ייבוש החולה • מלחמת סיני • אירועי ואדי סאליב |  |
| שנות ה-60 | הקמת המוביל הארצי • המלחמה על המים • משפט אייכמן • הקמת הקריה למחקר גרעיני - נגב • מיתון 1966 • תקופת ההמתנה • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה |  |
| שנות ה-70 | הפנתרים השחורים • מלחמת יום הכיפורים • הקמת גוש אמונים • מבצע יונתן • יום האדמה • המהפך • הקמת שלום עכשיו • מבצע ליטני • הסכם השלום עם מצרים |  |
| שנות ה-80 | מלחמת לבנון הראשונה • המערכה ברצועת הביטחון • פרשת קו 300 • האינפלציה • משבר מניות הבנקים • תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 • משבר הקיבוצים • האינתיפאדה הראשונה |  |
| שנות ה-90 | מלחמת המפרץ • העלייה מברית המועצות לשעבר • ועידת מדריד • הסכמי אוסלו • טבח מערת המכפלה • הסכם השלום עם ירדן • רצח יצחק רבין • המהפכה החוקתית • אסון המסוקים |  |
| עשור ראשון של המאה ה-21 | הנסיגה מרצועת הביטחון • אירועי אוקטובר 2000 • האינתיפאדה השנייה • מבצע חומת מגן • חומת מגן כלכלית • הקמת גדר ההפרדה • תוכנית ההתנתקות • מלחמת לבנון השנייה • מבצע עופרת יצוקה |  |
| עשור שני של המאה ה-21 | אסון הכרמל • המחאה החברתית • מבצע עמוד ענן • מבצע צוק איתן • הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל • הכרת ארצות הברית בריבונות ישראל על רמת הגולן • המשבר הפוליטי |  |
| עשור שלישי של המאה ה-21 | מגפת הקורונה בישראל • הסכמי אברהם • אסון הר מירון • מבצע שומר החומות • הרפורמה המשפטית • מתקפת הפתע על ישראל ומלחמת חרבות ברזל |  |
פורטל ישראל • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל • ציר הזמן של ההיסטוריה של ישראל
מגדל מאיץ חלקיקים במכון ויצמן למדע, רחובות (2009)
מבט אווירי על הרצליה פיתוח, מקום מושבן של חברות הייטק רבות
מבנים בגן הטכנולוגי מלחה
תת מקלע "עוזי" (2006)
טנק מרכבה סימן 4מ עם מערכת "מעיל רוח" - אחד הטנקים המתקדמים ביותר בעולם
מארטון הורבאט

מארטון הורבאט (במקור מרצל שילר, בהונגרית: Horváth Márton;‏ בודפשט, 8 באוקטובר 1906 – בודפשט, 7 ביוני 1987) היה פוליטיקאי יהודי-הונגרי מן החשובים ורבי ההשפעה ביותר בשנים 1945–1956, עורך עיתון. בנו איוואן הורבאט (1948) הוא היסטוריון ספרות. שני ילדיו הנוספים הם: מריה הורבאט (1952) ובאלינט הורבאט (1954).
קורות חייו

מארטון שילר נולד במשפחת סוחרי עתיקות יהודית עשירה. אביו היה ינה שילר ואמו קטלין שטיינר. בשנת 1926, נרשם לפקולטה להנדסה אדריכלית של אוניברסיטת יוז'ף קיראי (שמה היום אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה). ב-1931 הפך לחבר במפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) וקטע את לימודיו באוניברסיטה (השלים אותם מאוחר יותר). ב-1932 נעצר על ארגון שביתות שכר דירה, ונכלא לכמה חודשים לאחר חקירה. הוא נעצר שוב בינואר 1935 ונידון ל-12 שנות מאסר על עריכת עיתון בשם ואשאש (Vasas) האופוזיציוני של האיגודים המקצועיים. בשנת 1937, בהשתדלות אביו, הופחת עונשו ל-5 שנים.
הוא שוחרר ב-1940, ולאחר מכן חי באופן בלתי חוקי בבירת הונגריה, שכן נאסרה שהייתו בבודפשט. הוא הדפיס והפיץ חוברות. מסוף 1941, הוא היה אחד הכתבים ואחד מהעורכים של העיתון "עם חופשי" (Szabad Nép) הבלתי חוקי. באביב 1942 נעצר שוב יחד עם אחרים ונידון שוב ל-12 שנות מאסר. במרץ 1944 קטעו את עונשו עקב מחלתו המעושה. בקיץ 1944 יצר קשר עם אנשי "מפלגת השלום" (Békepárt), הפך לחבר בוועד המרכזי של המפלגה ושמר על קשר עם הוועד הצבאי. הוא נתפס שוב זמן קצר לאחר מכן. בנובמבר 1944 וגורש למחנה ריכוז בגרמניה, אך נמלט מקרון המשא מול העיר קומארום יחד עם שלושה מחבריו.
בינואר ובפברואר 1945 הפך לראש מחלקת התעמולה של ההנהגה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית ההונגרית (MKP). ממארס 1945 עד 1950 היה העורך האחראי של העיתון "עם חופשי" (Szabad Nép), בין השנים 1945-1956 היה חבר ב-MKP ולאחר מכן בהנהגה המרכזית של מפלגת העובדים ההונגרית (MDP) שבאה אחריה ובמקומה בשנת 1948, בשנים 1945-1946 היה חבר חליף בוועדה המדינית של ה-MKP, בשנים 1948-1949 של מפלגת ה-MDP. הוא נבחר כחברמלא ב-1949-1953, בוועדה המארגנת של ההנהגה המרכזית של ה-MDP בשנים 1950–1953, היה חבר ועדת המערכת של סאבאד נפ בשנים 1950–1954 וראש מחלקת ההסברה והתעמולה של ההנהגה המרכזית של ה-MDP, מ-1954 עד 1956 עד אוקטובר, הוא שוב היה העורך האחראי של סאבאד נפ.
בין השנים 1948–1956, הוא מילא תפקיד מוביל בעליית המדיניות התרבותית והסכמטיות הוולונטרית. ב-1956 תמך בהקמת מפלגה חדשה וחופשית יותר. בנובמבר 1956 דחה את התפקיד כעורך הראשי של היומון החשוב ביותר בהונגריה הנפסבדשאג, שכן קשר את חידוש המפלגה לדמותו של אימרה נאג'. לפיכך נסר חנו בפני ההנהגה החדשה של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית (MSZMP) שהחליפה את ה-MDP אחרי המרד ההונגרי ב-1956 וכל תפקידיו הפוליטיים בוטלו. בשנים 1956-1957 היה עובד של המכון ההונגרי לתנועת העבודה, בשנים 1957-1960 הננכ"ל של המוזיאון הספרותי פטפי, בשנים 1960–1963 המנכ"ל של אולפני הקולנוע הוניה (הגדולים ביותר בהונגריה באותה התקופה) ולאחר מכן ב-1963–1966 שוב המנכ"ל של המוזיאון הספרותי פטפי. הוא פרש לגמלאות בשנת 1966.
יצירתו הספרותית

ברומן שלו "מגילות ים המלח" (1970), כתומך בתנועה עם מטרות הצלת עולם, הוא תוהה מדוע במקום הגאולה המובטחת והמקווה של העולם, הוא ביצע פשעים חדשים עם חבריו? אולם שאלתו החשובה יותר היא האם תנועה זו תצליח לממש את מטרותיה הגדולות לאחר הפרות החוק של פולחן האישיות? המסגרת לכך היא הרגע ההיסטורי בו נפל השלטון לידי קומוניסטים שנרדפו לפני כן ועם השלטון גם האפשרות של הניצול לרעה של כוח (משנת 1945 ואילך).
ראוי להזכיר גם את כתבו שכותרתו "פולחן חוסר האישיות". בחלק הראשון, מדובר באותם קאדרים (סגל) בולטים, "חברים שעבדו בעמדות נמוכות יותר" ש"חיו ופעלו במקום שהפוליטיקה ההונגרית נפגשה עם המציאות" ואשר "חיפשו את הפתרון המקומי הטוב ביותר, את דרכה של מנהיגות קומוניסטית ההומאנית, גם בתוך משברי מצפון". מגילות ים המלח לא הציגו את הסוג הזה של התלבטות, ולכן כתבו זה האחרון מצל על תמונת העידן שהוא צייר בעבר. בחלקו השני של כתבו זה הוא מעביר את צורות המגע הלשוני בעידן פולחן האישיות ל"ניתוח" סוציו-לשוני.
כתביו העיקריים

שאלת הקרקע בהונגריה במהלך התגובה האנטי-מהפכנית. 15 במרץ 1945 בתור כתב יד ; סיקרה Ny., בודפשט, 1945 ( סמינר MKP)
אטילה יוז'ף. במטה הלאומי של המפלגה הקומוניסטית ההונגרית, בדצמבר 1945. שתי הרצאות נערכו ביום 2 / ג'רג' לוקאץ': שירה מפלגתית / מארטון הורבאט: שירת אטילה יוז'ף ; סיקרה, בודפשט, 1946
מארטון הורבאט: אחדות איכרים? / אנטל ג'יינש: "אחדות איכרים" ;סיקרה., בודפשט, 1946
מתיאש ראקושי, יוז'ף רוואי, מארטון הורבאט: 30 שנות התנועה הקומוניסטית ההונגרית ; סיקרה, בודפשט, 1948
עם חזית העם לשלום ; סיקרה, בודפשט, 1949
הדגל שלנו: פטפי. מאמרי ספרות ומחקרים ;סיקרה, בודפשט, 1950
ספרות הונגרית - ספרות סובייטית; סיקרה, בודפשט,, 1950 (האקדמיה הפוליטית של מפלגת העובדים ההונגרית)
הערות על הדיון באמנויות יפות ;סיקרה, בודפשט, 1952
עבודת ההסברה של המפלגה בקרב ההמונים; סיקרה, בודפשט, 1952 (ספרייה קטנה של בניין מפלגות)
מגילות ים המלח. רומן; הוצאת Magvető, בודפשט, 1970
"אבות ובנים" (פרסם וכתב את המבוא איוואן הורבאט, בתוך: Magyar Hírlap, 1991. מס' 80
הוקרה

עיטור מסדר כבוד הונגרי לחופש (גרגת כסף, 1947)
עיטור הצלב מרכזי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה ההונגרית עם כוכב (1948)
עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה העממית ההונגרית דרג 2 ודרג 1 (1949 (1950)
עיטורמסדר הצטיינות של העמל (דרג זהב, 1952)
עיטור מסדר הכשרון של הדגל האדום של העמל (1956)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon Magyar Életrajzi Lexikon 1000-1990, mek.niif.hu (לקסיקון ביוגרפי הונגרי)
A magyar irodalom története (תולדות הספרות ההונגרית)
Új magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. 836–837. o. ISBN 963-05-6804-7 (לקסיקון ספרותי הונגרי חדש)
ספרות נוספת

מצבים של גורל. בודפשט, 1986
וילמוש פראגו: מה נשמע? בודפשט, 1979
לוראנט ציגאן: הבט אחורה בכעס! בודפשט, 1990
הערות שוליים

↑  http://wergida.blogspot.com/2009/12/horvath-marton-holt-tengeri-tekercsek-i. html
1 2  MÉL
↑  ÚMIL
↑  A magyar irodalom története
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278305305171  GND: 1081569824  LCCN: n79051318  VIAF: 3749505   WorldCat (עם VIAF): 3749505
מוזיאון המקדש

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון מכון המקדש
 כתובת:  משגב לדך 40 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  מכון המקדש
 קואורדינטות:  31°46′31″N 35°14′02″E﻿ / ﻿31.7751998°N 35.2337832°E﻿ / 31.7751998; 35.2337832
 he
 
מוזיאון המקדש (תערוכת כלי המקדש) מציג דגם של בית המקדש ובגדי כהונה וכלי המשכן אשר שוחזרו על ידי חוקרי מכון המקדש.
היסטוריה

מכון המקדש עוסק, מאז היווסדו בשנת 1983, בהשבת נושא בית המקדש לחזית המחשבה היהודית ובקידום העיסוק היומיומי בנושא זה.
במסגרת זו, בין השאר, שוחזרו במכון רבים מכלי המשכן והם מוצגים לציבור ב"תערוכת כלי המקדש" בירושלים.
ראשיתו של מוזיאון המקדש בשנת 1989, בחדר קטן ברובע היהודי בירושלים בו הוצג דגם בית המקדש השלישי שנבנה על ידי הרב צבי רוגין, חבר באיגוד רבני הר הבית והמקדש, לפי התיאור בספר יחזקאל.
בשנת 2013 עברה התערוכה למשכנה החדש במרכז המבקרים של מכון המקדש ברח' משגב לדך 40 ברובע היהודי, בקצה המדרגות העולות מן הכותל. במרכז המבקרים שלושה אולמות תצוגה ואודיטוריום המשמש להקרנת סרטי מכון המקדש ולהרצאותיו.
על פי דבריו של הרב חיים ריכמן, המנהל הבינלאומי של מכון המקדש, מעל 100,000 איש ביקרו במוזיאון המקדש עד שנת 2013.
למסייר בתערוכה מוצעת הדרכה קולית שמתאימה לכל הגילאים. ההדרכה הקולית ניתנת בשפות: עברית, אנגלית, רוסית, צרפתית, ספרדית, פורטוגזית, מנדרינית, גרמנית, קוריאנית ורומנית.
המוצגים

המוצגים בתערוכת כלי המקדש עוצבו על ידי מיטב האמנים בישראל באופן התואם במדויק את הדרישות ההלכתיות ואת התיאורים בתנ"ך ובדברי חז"ל במשנה, בתלמודים ובכתבי הרמב"ם. כלי קודש אלו עשויים מהחומרים המקוריים המוזכרים במקורות: זהב, כסף נחושת ועץ. התורה מונה תשעים ושלושה כלים שונים, מתוכם שוחזרו כבר על ידי המכון כשבעים כלים. הכלים מוצגים בתוך תיבות זכוכית.
בכניסה למכון המקדש, ברחבת המנורה, מוצבת מנורת שבעת הקנים המשוחזרת שנבנתה על ידי חוקרי המכון לאחר שנים של מחקר קפדני שכלל ממצאים ארכאולוגיים ומקורות כתובים. המנורה בנויה מזהב טהור ושוויה מוערך בשלושה מיליון דולר.
בין הכלים המשוחזרים המוצגים במוזיאון ראוי להזכיר את מזבח העולה שנבנה בשנת 2009 על ידי הפסל אסף קדרון, דגם בית המקדש העשוי שיש עם עיטורי זהב ונחושת שנבנה על ידי צבי רוגין, חצוצרות כסף, נבל וכינורות דוד בהם ניגנו הלוויים בחצר בית המקדש, מזבח הקטורת (הזהב), ושולחן לחם הפנים העשוי עץ מצופה זהב.
מתוך בגדי הכהן הגדול הושלמו החושן והאפוד, " זָ֠הָב תְּכֵ֨לֶת וְאַרְגָּמָ֜ן תּוֹלַ֧עַת שָׁנִ֛י וְשֵׁ֥שׁ מָשְׁזָ֖ר מַעֲשֵׂ֥ה חֹשֵֽׁב" (שמות כ"ח, ו'), והציץ מזהב טהור עם פיתוחי חותם.
על מנת לשחזר את האווירה, מוצגים במוזיאון ציורי שמן מרהיבים מעולם המקדש, פרי עבודתם של אומנים ידועי שם.
ראו גם

מכון המקדש