stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טאטא מוטורס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  ציבורי
 בורסה:  בורסת בומביי (500570)  הבורסה הלאומית ההודית לניירות ערך (TATAMOTORS)  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (27 בספטמבר 2004–TTM) 
 מייסדים:  ראטן טאטא 
 תקופת הפעילות:  1945–הווה (כ־79 שנים)
 חברות בנות:  לנד רובר  יגואר  Tata Hispano  Tata Daewoo  יגואר לנד רובר 
 מיקום המטה:  מומבאי 
 משרד ראשי:  מומבאי, מהאראשטרה, הודו
 בעלות:  קבוצת טאטא
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב
 מוצרים עיקריים:  כלי רכב
 יו"ר:  Natarajan Chandrasekaran 
 עובדים:  66,593 (2014)
  
 www.tatamotors.com
 
טאטא אס
טאטא מוטורס (באנגלית: Tata Motors Limited, נקראה בעבר TELCO, ראשי תיבות של Tata Engineering and Locomotive Company) היא תאגיד ייצור רכב הודי בינלאומי הממוקם במומבאי שבהודו, והיא חברת בת של קבוצת טאטא.
פעילות

מוצרי טאטא מוטורס כוללים רכבים פרטיים, משאיות, ואנים, אוטובוסים, ציוד בניין מכני ורכבים צבאיים. היא החברה ה-17 בגודלה בעולם בתחום הרכב, ה-4 בעולם בייצור משאיות ושנייה באוטובוסים (על פי נפח ייצור).
לחברה מפעלי ייצור והרכבה בג'משדפור, פנטנגר (אנ'), לאקנאו, סננד (אנ'), דארוואד (אנ') ופונה שבהודו ומפעלים נוספים בארגנטינה, דרום אפריקה, תאילנד ובריטניה.
מבין חברות הבת המובילות של טאטא מוטורס נמצאות יגואר לנד-רובר (המייצרת את רכבי יגואר, לנד רובר וריינג' רובר) אותה רכשה ב-2008, וכן את החברה הדרום קוריאנית דייהו. כמו כן יש לה חברה משותפת עם .Marcopolo S.A (בשם Tata Marcopolo), חברה משותפת לייצור מכונות בניה עם Hitachi (בשם Tata Hitachi Construction Machinery) וחברה משותפת עם פיאט לייצור חלקים לרכבים וכן לבניית רכבי פיאט וטאטא.
משנת 1986 טאטא מוטורס מייצרת את מגון המשאיות טאטא 407.
בשנת 2007 השיקה את המיניבוס טאטא ווינגר המיוצר ביותר מ-10 תצורות כולל אמבולנסים. בשנת 2008 החל ייצור של סדרת משאיות טאטא פרימה בקוריאה הדרומית.
בשנת 2008 השיקה טאטא מוטורס את ה"ננו", המכונית הזולה ביותר בעולם - שנמכרה במחיר של 2,500 דולר בלבד, בתחילת דרכה היא לא זכתה להצלחה מסחרית אך המכירות התאוששו בהמשך ועד שנת 2018, בה הופסק יצורה נמכרו בסה"כ כ-275,000 יחידות.
הערות שוליים

↑  הארץ, טאטא רכשה את יגואר ולנד רובר מפורד תמורת כ-2.3 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 27 במרץ 2008
↑  אשר שכטר, המכונית העממית: טאטא מוטורס ההודית תשיק בתחילת ינואר את המכונית הזולה ביותר בעולם - שתעלה 2,500 דולר בלבד, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2007
↑  ויקאס בג'ג', הנאנו של טאטא: מכונית זולה, קטנה - ולא רצויה, באתר TheMarker‏, 21 בדצמבר 2010
↑  ניר בן זקן, הופסק ייצור המכונית הזולה בעולם, באתר ynet, 16 ביולי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 4654 4249  LCCN: n2010043843  VIAF: 265067716   WorldCat (עם VIAF): 265067716 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יצרני רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהושע בוקסבוים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1877 שבט תרל"ז 
 נרצח:  1944 (בגיל 67 בערך) כ"ו בסיוון תש"ד אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 תקופת הפעילות:  ?–1944 
 השתייכות:  רבני הונגריה, חסידות
 תחומי עיסוק:  תנ"ך, תלמוד, אגדה, הלכה ופסיקה, חסידות, מוסר
 רבותיו:  הרב מרדכי יהודה ליב וינקלר, הרב משה יוסף הופמן, הרב שמואל רוזנברג מאונסדורף, האדמו"ר משינובה הרב משה הלברשטאם
 תלמידיו:  ד"ר מרדכי בוקסבוים (אחיינו)
 חיבוריו:  "אור פני יהושע"
 
הרב יהושע בוקסבוים (שבט תרל"ז-כ"ו בסיוון תש"ד; 1877–1944) היה אב"ד וראש ישיבה במגנדורף ובגלנטה שבהונגריה. נספה במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו.
עד השואה

נולד לרב יוסף שהיה שוחט בעיר פאפה בהונגריה. לאחר בר המצווה סייע בפרנסת המשפחה בחנות של הוריו. בשעות הערב ובזמנו הפנוי למד אצל הדיין הרב משה יוסף הופמן.
בגיל 16 נשלח ללמוד בישיבת אונסדורף אצל הרב שמואל רוזנברג (מחבר שו"ת "באר שמואל"). בגיל 22 הוסמך להוראה בידי ראש הישיבה ועל ידי הרב מרדכי יהודה ליב וינקלר. לאחר ההסמכה נישא והיה סמוך 10 שנים על שולחן חותנו, הרב מאיר חיים בלוך, בעיר אויהל. בתקופה זו כתב עשרות קונטרסים של דברי תורה. בשנים אלו גם התקרב לחסידות והפך לחסידו של ר' משה הלברשטאם.
בתר"ע התמנה לרבה של מגנדורף, בהמלצתו של רבו הרב שמואל רוזנברג, ובה הקים ישיבה. בשנת תרפ"ב נבחר לכהן כרבה של גלנטה (בסלובקיה המודרנית), במקומו של הרב יוסף צבי דושינסקי, ושם הקים ישיבה גדולה יותר שבשיאה מנתה 230 תלמידים. הישיבה כללה חדר אוכל מסודר והתלמידים לא היו צריכים לאכול אצל בעלי בתים כפי שהיה מקובל. הרב דאג אישית לכלכלתם של בני עניים. הוא הקפיד מצד אחד על הופעה חיצונית מסודרת של התלמידים, ומצד שני נתן יחס אישי לכל תלמיד. הרב בוקסבוים עודד את לימוד התנ"ך והמוסר, מקצועות שלא מקובלים בישיבות, והוא עצמו לימד מוסר בהזדמנויות שונות. דגל בלימוד פשוט וברכישת בקיאות רחבה ככל האפשר, אך למרות זאת דרש מתלמידיו להעמיק אפילו על חשבון ההספק. בשבת דרש לפני תלמידיו, ודרשותיו ריתקו את השומעים כי קשר רעיון ברעיון בשילוב מליצות והומור.
היה ידוע באהבתו לארץ ישראל ועודד את תלמידיו לעלות לארץ, אך התנגד לציונות ותמך בפרחי אגודת ישראל שראה בהם משקל נגד לתנועה הציונית. הוא התלבט מאוד אם לעלות לארץ ישראל, ולבסוף החליט להישאר עם קהילתו.
אחיינו ותלמידו ד"ר מרדכי בוקסבוים היה משפטן ואיש ציבור חרדי בארץ ישראל, שכיהן כסגן ראש עיריית ירושלים.
בזמן השואה

בסיוון תש"ד נתקבלה פקודה לשלוח את יהודי גלנטה לבירקנאו. במקביל התקבל גם אישור לשחרר את ראש הישיבה ומשפחתו, אישור שניתן מתוך ההערכה הרבה שזכה לה אפילו מצד הנאצים. אולם הרב סירב, ולפני שיצאה הרכבת לדרכה נשא דרשה מרגשת לפני עדתו בנושא של קידוש השם על בסיס דברי חז"ל: "'בכל נפשך' – אפילו נוטל את נפשך".
לאחר תחילת הנסיעה ברכבת התבטא הרב שנוסעים ל"גן עדן" וביקש מתלמידיו ובני עדתו להצטרף עמו בשירת "אני מאמין". לפני חניית הרכבת באושוויץ קרא להגביר את עוצמת השירה. הרב נספה בכ"ו בסיוון במחנה ההשמדה אושוויץ 2.
לאחר המלחמה אספו תלמידיו את הנותר מחידושיו הרבים בהלכה ובאגדה, וכן שאלות ותשובות שלו. הם כינסו את כל דברי התורה בספר "אור פני יהושע" (שני כרכים).
מספר מכתבים של הרב, ושל אשתו הרבנית, מתקופת השואה, ניתן למצוא בספרה של ניצה קאליש "משיב נפש – מכתבים" (2018) ירושלים. הוצאת כתר.
לקריאה נוספת

קאליש ניצה. (2014). "משיב נפש – משפחת קאליש גלנטה". ירושלים הוצאת כתר.
קאליש ניצה (2018) "משיב נפש – מכתבים". ירושלים הוצאת כתר.
יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה : אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה חלק א', "המכון לחקר בעיות החברה החרדית", ניו יורק תשט"ז
הקדמת אור פני יהושע על חמישה חומשי תורה, הכוללת תולדות המחבר
אברהם פוקס, ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן
יוסף תאשור, האני מאמין של רבי י. בוקסבוים מגלנטה, בתוך: "בית יעקב", תשכ"ה, קובץ ט', גיליון 73–74 עמ' 12–13
אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, חלק ו', בני ברק, תשמ"ח, עמ' רל"ב-רס"א.
הערות שוליים

↑  משה הלברשטאם האדמו"ר משינובה (ט' באב תר"ב-י"ב בחשוון תרע"ט), ענף של חסידות צאנז.
↑  ה"אני מאמין" של ר' יהושע בוקסבוים מגלנטה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297055505171  GND: 1069185639  LCCN: nr96003632  VIAF: 12202435   WorldCat (עם VIAF): 12202435
חופת מיין

חופת מיין (על שם האזור הגאוגרפי שסביבות נהר המיין בגרמניה, נקראת גם חופה דמיין) היא טקס חופה שהיה נהוג ביהדות אשכנז, בנוסף לטקס החופה הרגיל.
רקע

בעוד שבטקס הנישואים המוכר כיום מברכים ברכת חתנים פעם אחת לפני הסעודה (במהלך טקס החופה),  במסכת סופרים מובא מנהג לברך ברכת חתנים בבוקר ובערב, קודם הסעודה. מנהג זה הגיע ככל הנראה כדי לצאת ידי השיטות שסוברות שאין לברך ברכת חתנים קודם החופה, ושתי החופות היו שתי צורות של חופות לצאת ידי כל השיטות.
המנהג לקיים שתי חופות נמשך בתקופת הגאונים והראשונים. בתשובות הגאונים מרב שר שלום גאון, נאמר שגם ברכת החתנים נאמרת בבוקר, ואף שבע ברכות, וכן הובא בספר תניא רבתי. במחזור ויטרי ובספר האורה מחו על המנהג. בשו"ת גינת ורדים ניתן למצוא סימוכין למנהג. במקומות בהם היה נהוג טקס זה, היה הוא עיקר מעשה הנישואין, וטקס החופה השני היה לקידושין. לקיחת הכלה בידה, הוא הקנין של החופה, על פי דברי התלמוד "מסירתה זו היא כניסת לחופה".
צורת הטקס

לפני תפילת שחרית של יום החתונה, הולכים המשתתפים בטקס לבית אבי החתן ומלווים את החתן לחצר בית הכנסת או לפתח אולם החתונה. הרב מוליך את החתן למקום החופה, כשהמשתתפים מלווים את החתן בלפידי אש תוך כדי שירה. הרב מושיב את החתן על ספסל, כשבינתיים הולכים לבית הכלה להביאה למקום החופה. הכלה הולכת עם חברותיה ומלוותיה, כשפניה מכוסות בבד, ושתי השושבינות מוליכות אותה. בבוא הכלה, מעמיד הרב את החתן ומוליכו לקבל את פני הכלה, כשלצידם הולכים כמה מחשובי הקהל. החתן הושיט את ידו לכלה, בעוד הרב אוחז בידו, והזוג מתיישב על הספסל. הציבור משליך חיטים על הזוג וקורא לעברם: "פרו ורבו". הזוג יושב יחד על הספסל. לאחר זמן קצר השושבינות מחזירות את הכלה לביתה, והחתן הולך לבית הכנסת לתפילת שחרית, כשהקהל והילדים מובילים אותו.
בשונה ממנהגי הראשונים, בחופת מיין לא ברכו ברכת חתנים וברכת נישואין במהלך חופת הבוקר, אלא רק בחופה ובקידושין בערב. סימוכין למנהג זה, נמצא בהגהות מרדכי, שניתן להקדים את החופה לקידושין, ולכן בברכת החתנים חותמים "על ידי חופה וקידושין", חופה לפני קידושין.
מנהגים דומים ניתן למצוא בתוספות המביאים מנהג שמוליכים את הכלה לבית החתן בבוקר יום החופה. ובתקופות מאוחרות יותר, בפולין נהגו לבוא בבוקר יום החופה לכסות את פני הכלה.
המנהג כיום

בעקבות חורבן קהילות גרמניה והגירת רוב יהודי גרמניה לארצות הברית וישראל, פסקו רוב יוצאי גרמניה מלערוך חופת מיין (כמו גם מנהגים נוספים). אולם, מעטים מיוצאי גרמניה ממשיכים גם כיום נוהגות לערוך את טקס חופת מיין, ואף מציבים את הדבר כתנאי לשידוך עם ילדיהם.
לקריאה נוספת

בנימין שלמה המבורגר, "שתי חופות ביום הנישואין" ו"חופת מיין", בתוך שרשי מנהג אשכנז ד, מכון מורשת אשכנז, בני ברק תשס"ד, עמ' 463–583.
הערות שוליים

↑  בשפה הגרמנית ובספרות רבנית של יהדות אשכנז נפוץ השימוש בשם הנהר מיין לזיהוי האזור המטרופוליטני (ריין-מיין), כמו פרנקפורט דמיין, ובקיצור: פפדַ"ם, המנהג החל באזור גאוגרפי זה, ולכך נקרא על שמו
↑  פרק יט', הלכה י"א.
↑  תשובה קיז'
↑  סימן צ'
↑  מחזור ויטרי סימן תפח, האורה 171-180.
↑  או"ח כלל א, סימן כה. ראו גם בספר כיסא אליהו סימן ח אות ג, שחולק עליו.
↑  כתובות, סימן קלב
↑  כתובות יז, א בד"ה ת"ר
↑  דרישה יו"ד סימן שמב סעיף א, ואהע"ז סעיף סה א, ב"ח אהע"ז  סימן סא, בית שמואל נה ה.
חלון לים

חלון לים הוא סינגל של הזמר הישראלי דודו אהרון, אשר יצא לאור ב-14 ביוני 2021, על ידי חברת התקליטים NMC. השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי האחרון.
רקע והקלטה

אהרון הקליט את השיר לאחר שאוחיון ודרור, יוצרי השיר, השמיעו לו את הסקיצה הראשונית שלו באולפן ההקלטות, ולדבריו, "כבר משמיעה ראשונה התמכרתי לקסם של השיר הזה שמלטף לך את הלב". באתר כיפה, תואר השיר כ"שיר אהבה קיצי".
הצלחה

בשבוע הראשון לצאתו, הגיע השיר למקום ה-15 במצעד השבועי של מדיה פורסט, עם 69 השמעות בתחנות הרדיו בישראל. שבוע לאחר מכן, קפץ למקום הראשון, עם 141 השמעות. נכון לאוקטובר 2023, השיר צבר למעלה מ-3.8 מיליון צפיות ביוטיוב.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 14 ביוני 2021 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | NMC |  |
הערות שוליים

↑  מערכת mako מוזיקה, ‏שיר שנולד כך פתאום: דודו אהרון מציג את "חלון לים", באתר ‏מאקו‏, 14 ביוני 2021
↑  חדשות כיפה, ‏חלון לים | שיר חדש לקיץ של דודו אהרון,  באתר כיפה, 15 ביוני 2021 9:12
↑  המצעד השבועי, שבוע 25, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, שבוע 26, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  דודו אהרון - חלון לים, נבדק ב-2023-10-25
↑  חלון לים - Single by Dudu Aharon (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-06-27
| דודו אהרון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אהבה ראשונה • הכל זה מלמעלה • מילים פשוטות • אין כמו אהבה • גיבור • ימים טובים • טרמינל 3 • השמחה שלנו |  |
| אלבומי הופעה | הכל זה מלמעלה - בהיכל התרבות • בקיסריה |  |
| אלבומי אוסף | 20 הלהיטים הגדולים שלי |  |
| ערכים קשורים | הרווק |  |
| דודו אהרון - שירים |
| --- | --- | --- |
| אהבה ראשונה | "היחידה שלי" • "מרגיש כמו מלך" • "אהבה ראשונה" |  |
| הכל זה מלמעלה | "לא דומה" • "נוצה ברוח" • "הכל זה מלמעלה" |  |
| מילים פשוטות | "הלב יודע" • "לא מוותר" • "תגידו לה" • "כסף ואלכוהול" • "מילים פשוטות" • "אהבה ללא גבולות" • "בחור רגיש" |  |
| אין כמו אהבה | "לא יפרידו בנינו" • "את אשתי" • "Beautiful" • "אמא יקרה" • "כמה אושר" • "רומנטי או סימפתי" • "בואי נדבר" • "אין כמו אהבה" • "ביני לבינך" |  |
| גיבור | "תהיי איתי" • "הנה היא נכנסת" • "אל תסגרי לי ת'דלת" • "דובדבן" • "כשאלך" |  |
| ימים טובים | "אבא סלח לי" • "תהיי שלו" • "האוטו שלי, היופי שלך" • "לילה מסובך" • "ביום שניפגש" • "ימים טובים" |  |
| טרמינל 3 | "נתתי לך ללכת" • "משהו קורה פה" • "עוברת מולי" • "משהו טוב" • "ואם היינו יחד" • "טרמינל 3" • "תביני" • "הגורל הזה" |  |
| השמחה שלנו | "שם טבעת עליה" • "ירוק ודבש" • "מזל מאזניים" • "השיר שלך" • "מעליות" • "חגיגה בישראל" • "כל הבנות" • "הכל בגלל הגעגוע" • "חושב עליה" • "רק אהבה מדברת" • "הכי יפה" • "הלב שלך בממתינה" • "חתונה של השמחות" • "הלב שלי על מאתיים" • "24 שעות" • "השמחה שלנו" • "התרחקנו" |  |
| שירים אחרים | "ממכרת" • "קצפת עם תות" • "בייבי" • "אלוקים ישמור עלינו" • "אהבה ממבט ראשון" • "מבול" • "הכוכבים בוכים בלילה" • "סליחה" • "בחלומות שלנו" • "לכה דודי" • "לא אחד של אחרות" • "למה זה נגמר" • "היא האישה שלך" • "חלון לים" |  |
טבח קוט

טבח קוט (בנפאלית: कोत पर्व) התרחש ב-14 בספטמבר 1846, כאשר קאג'י ג'אנג בהדור קונוואר ואחיו הרגו כ-30-40 אזרחיים, קצינים צבאיים ושומרי ארמון של בית המשפט בארמון נפאל ובית משפחה של נפאל, כולל ראש ממשלת נפאל. ושאר השרים הבכירים ביותר וגנרלים של הצבא בנשקייה הארמון קוט בקטמנדו.
לאחר שבלילה נרצח קאג'י גאגן סינג ת'אפה, איש סודה של המלכה ראג'יה לאקסמי דווי בזמן שהתפלל בחדר התפילה שלו. זימנה המלכה לפגישת קוט את כל שריה הבכירים לחצר ארמון המלוכה, שם ניסתה לחקור מי האשם ברצח, במהלך הישיבה פרץ קרב יריות ובמהלכו רצח ג'אנגה בהדור קונוואל, את רוב משתתפי האספה.
כתוצאה מהטבח עלתה משפחת ראנה לשלטון בנפאל, ושלטון משפחת בהדור הפכה לסמלית בלבד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548350205171  LCCN: sh85073190
זרמים בבודהיזם

תפוצת זרמי הבודהיזם
הבודהיזם מורכב ממספר זרמים ואסכולות רבות, מקור כל הזרמים בבודהה עצמו. המכנה המשותף כולל שלושה שלבים:
תאוריה שמסבירה מהו העולם, כיצד עובדת תודעתו של אדם, מהן הסיבות לסבל, כיצד להימנע מהן.
מדיטציה, תרגול מעשי ההופך את התאוריה לניסיון ישיר.
אורח חיים או אמצעים לשמירת רמות המודעות אשר פותחו.
במהלך השנים התהוו שלושה זרמים עיקריים:
טהרוואדה, הזרם הוותיק ביותר שעקרונותיו מקובלים גם על שאר הזרמים. קרוי גם הזרם הדרומי על פי תפוצת מאמיניו. לעיתים מכונה בזלזול "הינאיאנה" ("המרכבה הקטנה"), על משקל מהאיאנה ("המרכבה הגדולה"). לזרם זה 177 מיליון מאמינים, שהם 37.7% מהבודהיסטים. נהוג בהודו ושכנותיה, ובתאילנד שם הוא דת הרוב.
מהאיאנה - הזרם הנפוץ ביותר. קרוי גם הזרם הצפוני או הבודהיזם המזרחי על פי תפוצת מאמיניו. לזרם זה 264 מיליון מאמינים, שהם 53% מהבודהיסטים. נהוג בסין, וייטנאם ויפן ובמדינות נוספות
וג'ריאנה - קרוי גם הזרם האזוטרי או הזרם המיסטי. נפוץ בעיקר באזור טיבט, מונגוליה וסביבתן, ומעט ביפן. לזרם זה 28 מיליון מאמינים, שהם 5.7% מהבודהיסטים. יש המחשיבים את הוג'ריאנה כחלק מהמהאיאנה ולא כזרם נפרד. הבודהיזם הטיבטי, שבעבר נקרא למאיזם במערב, הוא אחד מענפי הוג'ריאנה.
צורות ההוראה של הבודהה

על פי המסורת הבודהיסטית, הבודהה, באמצעות שימוש בדוגמה אישית, במילים ובסמלים, הדריך תלמידים בעלי מנטאליות ויכולות שונות – מפשוטי-עם ועד למלכים, ובכך יצר דרך, שעל-פי הבודהיזם תוביל לשחרור, הארה, ומודעות.

על פי המסורת, יש 84,000 צורות לימוד, שכל אחת מהן מהווה תרופת נגד לאחד משילובי הרגשות המטרידים והסחות הדעת, בהמשלה, ניתן לדמות זאת לבית מרקחת עצום בו לכל מחלה יש תרופה.
לפי המסורת הבודהיסטית, הבודהה הציג את "הדרך" באופנים שונים וברמות שונות, כך שדבריו יתאימו ויובנו בקרב קהל השומעים הספציפי אשר האזין לו בכל פעם. למרות זאת, במרוצת הזמן חלק מתלמידיו (נגרג'ונה לדוגמה) שינה חלק מ"הדרך" וכך התפתחו כיתות ואסכולות שונות, המציגות גרסאות של הבודהיזם. אולם רובן מתבססות על שלוש האמיתות הנאצלות הראשונות. דהיינו, חיים חסרי הארה הם סבל, הסבל מתקיים בשל סיבות הניתנות לזיהוי, לפיכך ניתן להימנע מהסבל. השוני בין הזרמים השונים בבודהיזם, בא לידי ביטוי בגרסאות השונות המתארות את האמת הרביעית- סדרת הצעדים והשלבים של הדרך המתומנת האצילה. הדרך המתומנת האצילה (סנסקריט: אָרְיָאשְׁתָּאנְגה-מָארְגַה आर्याष्टाङ्गमार्ग, פאלי: אַרִיוֹ אַתַנְגִיקוֹ מַגוֹ) היא אחד העקרונות המרכזיים בתורתו של גאוטמה בודהה, אשר תיאר אותה כדרך המובילה לסיום הסבל (דוקהה) ולהשגת הארה עצמית באמצעות הבנה שלו את עצמו, ואת משמעות קיומו בעולם. זאת בין היתר באמצעות " פיתוח עצמי" או מדיטציה. המדיטציה מפתחת את המודעות העצמית אשר מבארת את אופיו האמיתי של חיינו, אשר כאמור מתואר בבודהיזם כגל אירועים בני רגע, המופיעים ונעלמים באופן תדיר ובלתי קבוע. ההתבוננות העצמית היא שתניב את הידיעה, והידיעה היא שתוביל את האדם לאושר.

חלק מהמתרגלים לקחו חלקים שונים מהמגוון הרחב והוסיפו חלקים חדשים, וכך, במהלך 2500 שנות ההיסטוריה של הבודהיזם, נוסדו והתפתחו אסכולות וזרמים שונים הנבדלים האחד ממשנהו בחזות ולפעמים גם במהות. ולעיתים אף מייחסים חשיבות עיקרית לכתבים שונים. 

אסכולות אלו נפוצו מהודו למדינות אסיה השונות ומשם הופצו בעולם.
הבודהה הראה דרך לאושר תמידי, שחרור מהסבל של הקיום המותנה, תוך הכרה בטבען של כל התופעות, והקנה לתלמידיו יכולת לעזור לאחרים בדרכם לשחרור והארה.
מכאן, שעל-פי הבודהיזם, עומדים לרשות האנושות אמצעים המובילים למצב הארה מלאה, כפי שמימש הבודהה עצמו.
על-פי מקורות הטהרוואדה, הבודהה עצמו לימד בעל-פה בלבד, תלמידיו העלו את הדרשות על הכתב בתקופה מאוחרת יותר וכך העבירו אותם בצורתם הראשונית. בתהליך זה הושם דגש ניכר על העברה אותנטית ומדויקת של הלימודים. כתבים אלו נקראים הקאנון הפאלי. מאוחר יותר, אמני בודהיזם (שעל-פי המסורת מימשו את מצב ההארה), כתבו פירושים שביארו את משמעות לימודיו של הבודהה.
טהרוואדה

טהרוואדה (בפאלי: "תורת הבכירים”), לעיתים מכונה בטעות על ידי מהאיאניסטים (תלמידי ה"רכב הגדול") "הִינַיַאנָה" ("רכב נחות" Hīnayāna).
טהרוואדה היא הדת העיקרית במשך מאות רבות של שנים בסרי לנקה ובחלק היבשתי של דרום מזרח (קמבודיה, לאוס, מיאנמר, תאילנד וחלקים מדרום מזרח סין ושל וייטנאם ובנגלדש). היא נמצאת גם במלזיה ובאינדונזיה. היא הופכת פופולרית גם בסינגפור ובאוסטרליה. כיום יש כמאה מיליון בודהיסטים טהארוואדים ברחבי העולם, ובשנים האחרונות הטהרוואדה החלה להתפשט גם במערב.
ב-400 עד 500 השנים הראשונות לאחר חייו של הבודהה, שעל-פי המקורות חי משנת 479-563 לפנה"ס, תרגלו רק את הדרך המתוארת בכתבים העתיקים ביותר – הקאנון הפאלי. מתוך 18 אסכולות הוותיקות, שרדו עם הזמן רק אלו שדאגו שוב ושוב להעברה אותנטית של הלימודים. עשו זאת בעיקר הוותיקים (או הזקנים) של הקהילה (או המסדר) (בשפת הפאלי: טְהֵרָא). מכאן השם "טְהֵרַוַואדָה" (פירושו: "תורת מסדר הבכירים/וותיקים") שבאופן כללי מאגד שתי אסכולות נוספות של הדרך הקטנה: סְטְהַוִוירַוָואדִין והשנייה סַרְוַוסְטִיוָואדִין.
הטהרוואדה היא כנראה המסורת העתיקה בעולם. כיוון שזו מסורת עתיקה, היא נחשבת על ידי רבים לשריד אותנטי יותר מזרמים אחרים.
מאוחר יותר, עם צמיחת זרם המאהיאנה כונו על-ידם האסכולות הוותיקות היניאנה.
הבסיס הפילוסופי של רמה זו שמהווה את יסוד הדהרמה, ומקובל על כל הזרמים הוא ארבע האמיתות האצילות, שלעיתים, נתפשות באופן שונה על-פי רמת ההבנה המיוחסת לכל זרם:
האמת בדבר קיומו של הסבל: סבל קיים, והוא אוניברסלי.
האמת בדבר מקורו של הסבל: קיימת סיבה לסבל והיא חוסר הסיפוק או ההשתוקקות (סנסקריט: טנהא).
האמת בדבר סילוקו של הסבל: ישנה אפשרות להשתחרר מהשתוקקות וכך להשתחרר מסבל, כלומר – הסבל סופי.
האמת בדבר הדרך לשחרור מסבל: יש דרך המובילה לסיומו של הסבל.
בטהרוואדה מושם הדגש על הדרך בת שמונת העקרונות הקרויה "הדרך המתומנת האצילה".
בנוסף לארבע האמיתות האצילות והדרך המתומנת האצילה, מוזכרות נקודות שונות, הידועה בהן היא "עשר המידות" ("פרמיטות”), שעל הבודהיסט לטפח. בין מידות ניתן למצוא אהבה בלתי-מותנית, סובלנות, נתינה וכדומה, אלו מעידות על אופייה ההומאני של הדרך הבודהיסטית.
מטרת המדיטציה היא הרגעת התודעה והבאתה למצב שלווה בחיי היום-יום.
מתרגל הטהרוואדה מתרגל מתן, מדיטציה ומוסר וכך נמנע ממצבים העלולים לגרום לסבל ומתקדם בהדרגה לעבר שחרור מלא.
ההישג הגבוה ביותר ברמה זו הוא מצב "השחרור" המכונה גם נירוואנה, כלומר, שלווה מלאה בה שרויה התודעה, והבנה מוחלטת שהאגו או ה"עצמי" לא קיים כשלעצמו – תפישת מהותו כריקות ושחרור מלא מכל סוג של שנאה, תאווה ובורות.
חלוקה גאוגרפית של הזרמים

טהרוואדה מתורגלת בעיקר בארצות הבודהיזם הדרומיות, כמו הודו, סרי לנקה, בורמה, תאילנד, לאוס וקמבודיה. כאן מושם הדגש על התנהגות חיצונית חיובית ושחרור מהסבל של הקיום המותנה הודות להכרה בהיעדר ה"אני" באישיות. בזרם זה הבודהה מוצג בדמות אדם בעל פנים ברורות, הנמצא באחת מתוך 10 תנוחות אפשריות (מודרה)
מאהיאנה מתורגלת בארצות ההימאליה, טיבט, נפאל ובהוטן, וכן בארצות המזרחיות - בסין, יפן, וייטנאם, טאיוואן, קוריאה ועוד, בחלק המזרחי של אסיה מוצג לעיתים צלם של בודהה כאיש שמן ושמח (הבודהה המאושר), אושרו נובע מהנירוונה שהגיע אליה.
וג'ריאנה מתורגלת בסין (בעיקר בחבלים טיבט, יונ'אן, סיצ'ואן, גאנסו, צ'יאנגחאי ומונגוליה הפנימית), במונגוליה, ביפן, באינדונזיה ובהוטן, וכן על ידי הפליטים הטיבטיים הרבים בנפאל ובהודו.
ראו גם

בודהיזם קדום
הערות שוליים

↑  http://media.johnwiley.com.au/product_data/excerpt/47/04706745/0470674547-196.pdf
1 2  Rupert Gethin, The Foundations of Buddhism, Oxford University Press, 1998
↑  Eno, R, BUDDHISM & BUDDHISM IN CHINA, EALC E232, Indiana University, 2008, עמ' 9
1 2 3  Hirakawa, Akira, A history of Indian Buddhism: from Śākyamuni to Early Mahāyāna; translated and edited by Paul Groner, University of Hawaii Press, University of Hawaii Press, 1990
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Buswell, R.E. Jr. (Editor in Chief), Encyclopedia of Buddhism, Macmillan Reference USA, 2004
1 2  Paul Williams, Mahāyāna Buddhism: The doctrinal foundations, Second edition, Routledge, 2009
↑  Harvey, P., An Introduction to Buddhism: Teachings, History and Practices, second edition, Cambridge University Press, 2013
1 2 3 4 5  Zürcher, Erik, , The Buddhist conquest of China : the spread and adaptation of Buddhism in early medieval China, 3rd ed., The Netherlands: Teiser, Koninklijke Brill NV, Leiden, 2007
טאטא LPT 613

| --- | --- |

Tata LPT 613
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  BAZ-T713 Podorozhnik  AMUR-4346 (משנת 2004)
 יצרן:  ZAZ (אנ') (שם רשמי: ПАО Запорожский автомобилестроительный завод) ברישיון טאטא מוטורס  Automobiles and engines of the Urals ברישיון טאטא מוטורס, משנת 2004
 הרכבה:  אוקראינה אוקראינה  רוסיה רוסיה (משנת 2004)
 חברת אם:  קבוצת טאטא
 סיווג:  משאית קלה
 אורך:  6,860 מ"מ
 רוחב:  2,075 מ"מ
 גובה:  2,341 מ"מ
 בסיס גלגלים:  3,800 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, בטור, 5,675 סמ"ק המפיק 130 כ"ס ב-2,400 סל"ד (מנוע דיזל, מנוע קירור מים)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
טאטא LPT 613 (באנגלית: Tata LPT 613) היא משאית קלה מתוצרת ZAZ (אנ') (שם רשמי: ПАО Запорожский автомобилестроительный завод ) ברישיון טאטא מוטורס, חברת בת של קבוצת טאטא המיוצרת באוקראינה. הדגם קרוי באוקראינה "BAZ-T713 Podorozhnik".
בנוסף, משנת 2004 דגם "טאטא LPT 613" מיוצר על ידי Automobiles and engines of the Urals.
"טאטא LPT 613" היא משאית מסדרה "TATA LPT" המבוססת על משאית "Mercedes-Benz LN" (דור שני).
"טאטא LPT 613"

"טאטא LPT 613" יוצרה עד שנת 2004 בעיר צ'ורנומורסק במרכז מחוז אודסה שבדרום אוקראינה, כעשרים קילומטרים דרומית לעיר אודסה, שוכנת לחופי הים השחור.
משנת 2004 דגם "טאטא LPT 613" מיוצר על ידי Automobiles and engines of the Urals בעיר יקטרינבורג ברוסיה בהרי אורל, במרכז מחוז סברדלובסק, והמחוז הפדרלי של אורל. הדגם קרוי ברוסיה "AMUR-4346".
בדגם "טאטא LPT 613" הורכב מנוע דיזל מרצדס-בנץ מסוג "Mercedes-Benz OM352 engine" (אנ') (ברישיון).
ראו גם

טאטא 407
הערות שוליים

↑  "טאטא LPT 613" - תמונה tatamotors.ru/commercial-car/lpt-613 "טאטא LPT 613"
↑  "טאטא LPT 613" al-zayani.com/tata/new-vehicles/tata-truck
↑  טאטא מוטורס / "טאטא LPT 613" tatamotors.com/blog/tag/lpt-613
↑  "טאטא LPT 613" tatamotors.co.ua/commercial-car/lpt613
טאקיה

סוגים שונים של כיפות מוצגות בשוק פטה, קולומבו, סרי לנקה
טאקיה (בערבית: طاقية) או ערקצ'ין (בפרסית: عرقچین) היא כיסוי ראש קצר ומעוגל. לעיתים קרובות חובשים אותו למטרות דתיות. המוסלמים מאמינים כי נביא האסלאם מוחמד נהג לשמור את ראשו מכוסה, מה שהופך את כיסוי הראש למוּסְתַחַבּ (مُسْتَحَبّ) (כלומר, ראוי לשבח לכסות את הראש על מנת לחקות אותו). גברים מוסלמים נוהגים לחבוש את הכיפות במהלך התפילה.
הטאקיה יכולה להיות בכל צבע. עם זאת, במיוחד במדינות ערב, כאשר שמים אותה מתחת לכאפייה, נהוג ללבוש טאקיה בצבע לבן. חלק מהמוסלמים שמים סביב הטאקיה טורבן, המכונה בערבית "עמאמה" (عمامة), דבר שנעשה לעיתים קרובות על ידי מוסלמים שיעים וסונים. בארצות הברית ובבריטניה, תקיה מכונה בדרך כלל "כופיס".
תופי

תוֹפִּי (באורדו: ٽوپي) הוא סוג של כיסוי ראש אסלאמי, אשר נהוג לחבוש בפקיסטן, בבנגלדש, בהודו ובאזורים נוספים בדרום אסיה. סוגים רבים ושונים של תופי כוללים את כובע סינדי (אנ'), אשר נהוג לחבוש בסינד, ואת התופי הסרוג שחובשים לעיתים קרובות בתפילות.
לעיתים חובשים את התופי יחד עם שלוואר קמיז (אנ'), שהוא התלבושת הלאומית של פקיסטן.