stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כינוס נכסים
כינוס נכסים במדינת ישראל > כינוס נכסים בדיני החברות

סוג זה של כינוס נכסים מעוגן בסעיף 194 לפקודת החברות [נוסח חדש], תשמ"ג-1983:
194. אכיפה הטעונה רשות מבית המשפט
מקום שאיגרות חוב מובטחות בשעבוד צף, בשעבוד הון שטרם נדרש תשלומו, בדרישות תשלום שטרם נפירעו או במוניטין, אין לאכוף את זכויותיהם של בעלי איגרות החוב לגבי השעבוד אלא ברשות בית המשפט; ואם הוגשה לבית המשפט בקשת אכיפה, רשאי בית המשפט ליתן כל סעד שאפשר לקבלו על פי בקשה כאמור בבתי המשפט באנגליה, כולל מינוי כונס ומתן צו למכירת הנכסים וחלוקתם.
היסוד הדרוש לפתיחה בכינוס נכסים במסלול זה הוא קיומו של שעבוד צף מכוח איגרת חוב. שעבוד צף הוא סוג של "משכון שיש לגביו בדין אחר הוראות מיוחדות", אליו מפנה סעיף 17(1) לחוק המשכון. שעבוד כזה יהיה מבוסס תמיד על איגרת חוב (ולא על שטר משכון). הסעיף מדגיש את העובדה שיש לפנות לבית המשפט (סמכות זו נתונה לבית המשפט המחוזי) – כאן אין תפקיד להוצאה לפועל. כינוס נכסים כזה הוא מיוחד לדיני התאגידים ואינו קשור לחייבים שהם יחידים, מכיוון שרק תאגיד יכול להקצות אג"ח או ליצור שעבוד צף.
הטלת שעבודים באיגרות חוב היא פעולה נפוצה. חברות רבות, בפרט כאלו שהן פחות גדולות ומבוססות, יגייסו הון דרך איגרות חוב מובטחות (בין אם בשעבוד קבוע או צף). השעבוד הצף פופולרי מכיוון שהוא מאפשר לחברה לבצע פעולות שוטפות בנכסיה, לרבות מכירתם ורכישת נכסים חדשים, והשעבוד יתפוס רק את אותם נכסים שהיו בידי החברה ברגע התגבשותו. חברה עשויה להנפיק איגרת חוב אחת ויחידה, לנושה בודד (בדרך כלל בנק), בה ישועבדו נכסיה תמורת הלוואה. לעיתים קרובות, עם זאת, איגרות חוב מונפקות בסדרה, ועשויות להיות מוצעות לציבור ולהיסחר בבורסה. כאשר סדרת איגרות חוב נרשמת למסחר, החוק קובע כי יש למנות לסדרה נאמן. תפקיד הנאמן הוא לייצג באופן קולקטיבי את עניינם של המחזיקים באיגרות החוב. הנאמן אחראי גם לפניה לבית המשפט במקרה שהחברה המנפיקה לא עומדת בהתחייבויותיה והוא עשוי לדרוש מינוי כונס לפי סעיף 194 לפקודת החברות.
בעבר, לפני התפתחותם של דיני הבראת החברות, עשו בתי המשפט שימוש בעובדה שכונס מתמנה על כלל נכסיה של החברה (בשעבוד צף) ויכול לפקח על מכלול ענייניה העסקיים. בפסיקה התפתח התפקיד של "כונס מפעיל", שהיה אמור לנהל את נכסי החברה בתור עסק חי במקום לממש אותם. זאת, במקרים בהם ראו בתי המשפט סיכוי להבריא את החברה (כאשר החלופה האחרת היחידה הייתה פירוק). המצאה זו הייתה עירוב מין בשאינו מינו, שכן תפקיד הכונס הוא מראש לפעול למען נושה ספציפי ולא למען כלל הנושים, אף לא למען החברה עצמה. עם חקיקת סעיף 233 לפקודת החברות ולאחר מכן סעיף 350 לחוק החברות, יחד עם דיני ההבראה שהתפתחו בעקבותיהם, נולד התפקיד של נאמן להבראת חברה והתייתר הצורך בכונס מפעיל.
נכון לדצמבר 2016, החלו הליכי פירוק נגד כ-10,000 חברות בישראל, גם כאשר חברה נמצאת בפירוק, יכול ועדיין ימשיך לפעול כונס על נכסיה, במקביל למפרק.
על אף שהליך כינוס הנכסים מיועד להיטיב עם נושה או נושים ספציפיים, הוא כפוף בראש ובראשונה להוראות הדין. אלו קובעות, לדוגמה, כי הכונס חייב לתת עדיפות לחובות בדין קדימה (של נושים בלתי-מובטחים מסוגים שונים, כגון עובדים) בטרם יחלק את כספי הכינוס לנושים המובטחים בשעבוד צף.
כונס הנכסים

כונס הנכסים הוא נאמן לטובת הזכאים ליהנות מתמורת נכסי הכינוס. בניגוד למפרק, כונס הנכסים אינו תופס את אישיותה המשפטית של החברה, אלא רק את נכסיה. התקנות קובעות כי רק רואה חשבון או עורך דין יכול להתמנות על ידי בית המשפט לתפקיד של כונס נכסים בדיני החברות. שכר הכונס נקבע על ידי בית המשפט הדן בתיק, בדרך כלל לפי אחוז מסך תקבולי המימוש או החלוקה בפועל שביצע. כונס הנכסים עשוי לקבל תוספת שכר בעבור מאמץ מיוחד. לחלופין, שכרו גם יכול להיות מופחת, אם החישוב לפי אחוזים מביא לשכר גבוה מדי ביחס למאמץ שהושקע בתיק.
ראו גם

פירוק חברות
איגרת חוב
לקריאה נוספת

עודד מאור ואסף דגני, על כונס נכסים, הוצאת "השדה המשפטי", 2016
| דיני חדלות פירעון |
| --- | --- | --- |
| הליכי חדלות פירעון | פשיטת רגל • פירוק חברות • הבראת חברות |  |
| הליכים קשורים | כינוס נכסים • הוצאה לפועל • הסדר חוב |  |
| ערכים נוספים | חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי • צ'פטר 11 • שעבוד צף |  |
הערות שוליים

↑  דוד האן דיני חדלות פירעון 148 (2009).
↑  דוד האן דיני חדלות פירעון 147 (2009).
↑  בש"א 15851/09, פש"ר 2481/08 (מחוזי ת"א) פיני יניב, עו"ד - כונס נכסים נ' כונס הנכסים הרשמי (לא פורסם, 30.08.2009), פסקה 4; פר"ק 1029/04 (מחוזי נצ') עו"ד ברינט נ' עו"ד גוטרבוים (לא פורסם, 31.12.2013).
↑  שי שגב "על היחס שבין חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו לבין תקנות סדר הדין האזרחי בכלל והסעדים הזמניים בפרט" המשפט ב-53 (תשנ"ה).
↑  הפרקטיקה, שלפיה מדובר באותו סוג של כונס, מאותו מקור נורמטיבי, בין אם התמנה בהוצל"פ או בביהמ"ש, משתקפת למשל בכך ששניהם זכאים לאותו שכר (6%-10% מסכום המימוש). לקביעת שיעור זה: ע"א 373/70 ראובן מרגוליס נ' בנק א"י בריטניה בע"מ, פ"ד כה(1) 273.
↑  אליעזר וולובסקי כונס נכסים בדיני החברות 42, 45 (1992).
↑  אליעזר וולובסקי כונס נכסים בדיני החברות 43, 47 (1992).
↑  סעיף 23 לחוק המשכון, תשכ"ז-1967, ס"ח 48.
↑  איתי ויסמן, מלכודות ברכישת נכס מקרקעין מכינוס נכסים, באתר דין – עורכי דין ומידע משפטי בישראל. ‏04 בנובמבר 2019
↑  אלפי אליהו שאולי, ‏רכישת דירה מכינוס נכסים בדרך-כלל תעלה לכם דווקא יותר, באתר גלובס, 16 בינואר 2017
↑  סעיף 178 לפקודת החברות [נוסח חדש], תשמ"ג-1983, נ"ח 761 (להלן: פקודת החברות).
↑  ע"א 447/92 רוט נ' אינטרקונטיננטל קרדיט קורפריישן, פ"ד מט(2) 102.
↑  סעיף 165 לפקודת החברות.
↑  סעיף 35ב לחוק ניירות ערך, תשכ"ח-1968, ס"ח 234.
↑  הכונס הרשמי, חברות בפירוק, 18.12.16
↑  תקנות החברות (כללים בדבר מינוי כונסי נכסים ומפרקים ושכרם), תשמ"א-1981, ק"ת 646.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566321505171  LCCN: sh2003008999  NARA: 10644185
משפט קיילי-המילטון

ארתור קיילי
משפט קיילי-המילטון הוא משפט באלגברה ליניארית, הקובע שכל מטריצה ריבועית A (מעל שדה) מאפסת את הפולינום האופייני שלה  \ f(\lambda )=|\lambda I-A|, כלומר, מתקיים  \ f(A)=0. בפרט, הפולינום המינימלי של מטריצה מחלק את הפולינום האופייני שלה.
המשפט קרוי על שמם של המתמטיקאים ארתור קיילי וויליאם המילטון. במאמר מ-1858 הראה קיילי שהמשפט נכון עבור מטריצות בגודל  \ 2\times 2, והוא מדווח כי בדק את הטענה גם עבור מטריצות בגודל  \ 3\times 3; עם זאת, הוא כותב, "לא מצאתי לנכון לטרוח על הוכחה פורמלית של המשפט עבור מטריצה מכל גודל". מעט אחר-כך, במהלך מחקריו על אלגברת הקווטרניונים, גילה המילטון את המשפט עבור מטריצות בגודל  \ 4\times 4. ב- 1878 הוכיח פרדיננד גאורג פרובניוס את המקרה הכללי.
המשפט תקף כאשר רכיבי המטריצה שייכים לחוג קומוטטיבי כלשהו, ונובע ממנו שכל חוגי המטריצות  \ \operatorname {M} _{n}(C) הם חוגי זהויות פולינומיות.
הוכחת המשפט > הוכחה באמצעות מטריצה מצורפת

נסמן  f(x)=\Sigma _{k=0}^{n}c_{k}x^{k}. ראשית ידוע כי לכל מטריצה  \ A מתקיים כי  A\,\mathrm {adj} (A)=\mathrm {adj} (A)\,A=\det(A)\,I, ולכן עבור  C=xI-A מתקיים כי  f(x)I=|xI-A|I=(xI-A)\mathrm {adj} (xI-A)=(xI-A)\mathrm {adj} (C) ומכיוון שאיברי המטריצה  C הם פולינומים ממעלה ראשונה נובע שאיברי  \mathrm {adj} (C) הם פולינומים ממעלה קטנה או שווה ל- n-1. לכן ניתן לכתוב את  \mathrm {adj} (C) כפולינום על מקדמים שהם מטריצות,  \mathrm {adj} (C)=\Sigma _{k=0}^{n-1}B_{k}x^{k}. מכיוון ש- f(x)I=(xI-A)\mathrm {adj} (C) אז מתקיים כי  f(x)I=\Sigma _{k=0}^{n}c_{k}Ix^{k} ו-
 (xI-A)\mathrm {adj} (C)=\Sigma _{k=0}^{n}(B_{k-1}-AB_{k})x^{k}, כאשר מגדירים  B_{-1}=B_{n}=0. לכן על ידי השוואת מקדמים לפולינומים זהים נקבל כי  c_{k}I=B_{k-1}-AB_{k} אז אם נכפול ב- A^{k} נקבל כי  c_{k}A^{k}=A^{k}B_{k-1}-A^{k+1}B_{k} ולכן על ידי הצבה בפולינום המציין נקבל טור טלסקופי שמתאפס.
הוכחת המשפט > הוכחה עבור מטריצות לכסינות

אם מניחים שהמטריצה לכסינה, ההוכחה קלה יותר:
הפעלת המטריצה הריבועית  f(A) (המטריצה המתקבלת מהצבת המטריצה המקורית A בפולינום האופייני שלה) על כל אחד מהוקטורים העצמיים של A מחזירה את הווקטור העצמי  v_{i} כפול סקלר מסוים  \alpha _{i} (זה נובע מההגדרה של וקטור עצמי).
הסקלר הזה שווה לערך הפולינום האופייני כאשר מציבים בו את הערך העצמי  \lambda  אליו משויך הווקטור העצמי; בכתיב מתמטי:
מהגדרת הפולינום האופייני נובע שכל ערך עצמי של המטריצה המקורית הוא שורש שלו; לפיכך המטריצה  f(A) שולחת את כל אחד מהווקטורים העצמיים של A לאפס ( \alpha _{i}=0 לכל i).
מכיוון ש-A לכסינה, אוסף הווקטורים העצמיים שלה,  {v_{1},v_{2},\dots ,v_{n}}, הוא בסיס למרחב עליו היא פועלת. מכיוון ששתי מטריצות הפועלות באופן זהה על כל אחד מוקטורי בסיס של מרחב ליניארי הן בהכרח זהות, מקבלים ש- f(A) שווה זהותית למטריצת האפס.
הוכחת המשפט > הוכחה באמצעות צורת ז'ורדן

נציג הוכחה נוספת המשתמשת בצורת ז'ורדן מעל הסגור האלגברי של שדה הבסיס.
ראשית, נשים לב שאם A,B מטריצות דומות ו-A מאפסת את הפולינום האופייני שלה, כך גם B. הוכחה: למטריצות דומות אותו פולינום אופייני. כיוון ש-A,B דומות, קיימת מטריצה D כך ש- B=D^{-1}AD. הנחנו ש-A מאפסת את הפולינום האופייני שלה, כלומר אם הפולינום האופייני הוא  a_{0}+a_{1}x+...a_{n}x^{n} אז  a_{0}+a_{1}A+...a_{n}A^{n}=0. נכפיל ביטוי זה משמאל ב-D-1 ומימין ב-D ונקבל  D^{-1}(a_{0}+a_{1}A+...a_{n}A^{n})D=0. לאחר פתיחת סוגריים ושימוש בכך ש- D^{-1}A^{k}D=B^{k} לכל k (קל להוכיח זאת באינדוקציה), מקבלים  a_{0}+a_{1}B+...a_{n}B^{n}=0 כרצוי. לכן, מספיק להוכיח שלכל מטריצה יש מטריצה שדומה לה עבורה משפט קיילי-המילטון מתקיים.
ראשית נניח שהמטריצה A היא בלוק ז'ורדן יחיד, שעל האלכסון שלו הערכים  \lambda . אז הפולינום האופייני שלה הוא  (x-\lambda )^{n}. הצבת המטריצה נותנת  (A-\lambda I)^{n}. נשים לב ש- A-\lambda I היא מטריצה משולשית עם אפסים על האלכסון, לכן העלתה בחזקת n מאפסת אותה.
כעת נניח ש-A מטריצה כללית. הפולינום האופייני נשמר תחת הרחבת שדות, לכן ניתן להניח שהשדה מעליו מוגדרת המטריצה סגור אלגברית, כלומר קיימת מטריצה B בצורת ז'ורדן שדומה לה. מהמשפט בתחילת ההוכחה, ניתן להניח ש-A כבר נתונה בצורת ז'ורדן. הפולינום האופייני הוא מכפלת ביטויים מהצורה  (x-\lambda _{i})^{n_{i}} כאשר  \lambda _{i} הוא הערך בבלוק ה-i ו- n_{i} הוא גודל הבלוק. כמו בפסקה הקודמת, הצבת המטריצה בפולינום האופייני נותנת אפסים בשורות שבהן מופיע הבלוק הזה. לכן הצבת המטריצה בפולינום האופייני נותנת מכפלת מטריצות שלכל אחת מהן שורות אפסים ושכולן ביחד מכסות את כל השורות - ולכן מכפלתן היא מטריצת האפס כרצוי.
הוכחת המשפט > הוכחה באמצעות מודולים מעל חוג פולינומים

כהקדמה להוכחה, נרחיב את המושג כפל מטריצות: יהי  R חוג ויהי  M  R-מודול שמאלי. עבור שלמים חיוביים  m,n,p, תהיינה  A=(A_{ij})\in R^{m\times n} ו- B=(B_{ij})\in M^{n\times p} מטריצות. מכפלתן  AB\in M^{m\times p} תוגדר לפי הנוסחה  (AB)_{ij}=\sum _{k=1}^{n}A_{ik}B_{kj}. ההגדרה הסטנדרטית של כפל מטריצות היא מקרה פרטי כאשר  M=R כמודול מעל עצמו. כמו בכפל המטריצות הסטנדרטי, מתקיימת תכונת האסוציאטיביות: עבור שלמים חיוביים  m,n,p,q ומטריצות  A\in R^{m\times n},  B\in R^{n\times p} ו- C\in M^{p\times q} מתקיים כי  (AB)C=A(BC).
כעת נסמן ב- \mathbb {F}  את השדה הנ"ל. עבור המרחב הווקטורי  V=\mathbb {F} ^{n} עם הבסיס הסטנדרטי  e_{1},\ldots ,e_{n}, נגדיר על  V מבנה של מודול מעל חוג הפולינומים  \mathbb {F} [x] באמצעות הנוסחה  \varphi (x)v=\varphi (A)v לכל וקטור  v\in V ופולינום  \varphi (x)\in \mathbb {F} [x]. הגדרה זו מרחיבה את המבנה של  V כמרחב וקטורי מעל  \mathbb {F} . נסמן  A=(a_{i,j})_{1\leq i,j\leq n}. נשים לב שלכל  i\in \{1,2,\ldots ,n\} מתקיים  xe_{i}=Ae_{i}=\sum _{j=1}^{n}a_{j,i}e_{j}. לכן, אם נסמן ב- E\in V^{n\times 1} את וקטור העמודה  {\begin{pmatrix}e_{1}\\e_{2}\\\vdots \\e_{n}\end{pmatrix}} עם רכיבים ב- V אז נקבל כי  (xI-A^{\mathrm {tr} })E=0_{n\times 1}, כאשר  A^{\mathrm {tr} } היא המטריצה המשוחלפת של  A. כעת נשתמש באסוציאטיביות של כפל מטריצות לעיל עם  R=\mathbb {F} [x] ו- M=V ונקבל:
0_{n\times 1}=\mathrm {adj} (xI-A^{\mathrm {tr} })(xI-A^{\mathrm {tr} })E=\det(xI-A^{\mathrm {tr} })E=\det(xI-A)E=f(x)E
לכן לכל  i\in \{1,2,\ldots ,n\} מתקיים  0_{n\times 1}=f(x)e_{i}=f(A)e_{i}. כלומר, כל עמודה של  f(A) היא עמודת אפסים. מכאן ש-  f(A) היא מטריצת האפס כנדרש.
שארל אנציז'ה

| --- | --- |

אנציז'ה חותם על הכניעה הצרפתית במלחמת העולם השנייה: יער קומפיין, 22 ביוני 1940
 לידה:  25 ביוני 1880 לסנוון, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת 
 פטירה:  12 בנובמבר 1941 (בגיל 61) בראו-א-סאלאז'וס, צרפת של וישי צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות פאסי 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית סן-סיר  תיכון לואי הגדול 
 השתייכות:  הצבא הצרפתי צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1898–1941 (כ־43 שנים)
 דרגה:  ז'נרל ד'ארמה
 תפקידים בשירות
 מפקד הארמייה השנייה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 קצין גבוה בלגיון הכבוד  צלב המלחמה 1914–1918  מסדר פרנציסקה 
 
שארל לאון קלמאן אֶנצִיזֶ'ה (בצרפתית: Charles Léon Clément Huntziger, בעברית נקרא גם שארל הונציגר; ‏25 ביוני 1880 – 1 בנובמבר 1941) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אנציז'ה נולד בלסנוון, ברטאן ב-25 ביוני 1880. הוא למד באקדמיה הצבאית סן-סיר, וב-1900 הצטרף לחיל הרגלים של המושבות. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בזירת המזרח התיכון כראש המטה לחיל המשלוח של מעצמות ההסכמה. ב-1918 השתתף בתכנון המערכה במקדוניה בה תקפו כוחותיו של הגנרל לואי פראנשה ד'אספרה את הכוחות הבולגרים והגרמנים בבלקן, והובילו לחתימת הסכם שביתת הנשק במודרוס עם האימפריה העות'מאנית באוקטובר 1918.
ב-1933 מונה אנציז'ה למפקד כוחות הצבא הצרפתי במזרח התיכון. הוא השתתף במשא ומתן שהוביל למסירת הפרובינציה של אלכסנדרטה מסוריה (אז בשליטת צרפת) לטורקיה. ב-1938 צורף למועצת המלחמה העליונה של צרפת.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

לקראת המערכה על צרפת במלחמת העולם השנייה ב-1940 מונה אנציז'ה למפקד הארמייה הצרפתית השנייה, שהייתה חלק מקבוצת הארמיות הראשונה, שלחמה באזור שלא היה מוגן על ידי קו מאז'ינו דרומית לגבול עם בלגיה. הארמייה השנייה, שהייתה מוצבת במגננה ליד סדאן, ספגה את עיקר המתקפה הגרמנית וקרסה, תוך שהיא מאפשרת את המבקע מסדאן ועד תעלת למאנש, שהיווה את עיקר התוכנית הגרמנית, והביא לכיתור מבחר הצבא הצרפתי וחיל המשלוח הבריטי על אדמת בלגיה. לאחר נסיגת הבריטים מדנקרק במבצע דינמו פיקד אנציז'ה על קבוצת ארמיות מרכז, שהייתה חלק מ"תוכנית וייגאן" שנועדה לעצור את הגרמנים מלכבוש את צרפת. גם קבוצת ארמיות זו הוכתה על ידי הגרמנים הפולשים בחבל שמפאן, לקראת התמוטטותו הסופית של הצבא הצרפתי.
ב-10 ביוני 1940 נדבר שארל דה גול, שמונה לסגן שר ההגנה, עם פול רנו, ראש הממשלה, כי אנציז'ה יחליף את וייגאן בתפקיד מפקד הצבא, על מנת שימשיך את המלחמה ממושבות צרפת באפריקה. דה גול נפגש עם אנציז'ה בעמדת הפיקוד של קבוצת הארמיות בארסיס-סיר-אוב, והודיע לו על כך, אך בסופו של דבר נרתע רנו מלהורות על החילופין.
לאחר התמוטטות הצבא הצרפתי, נשלח אנציז'ה על ידי ראש הממשלה הצרפתי המרשל אנרי פיליפ פטן לדון על תנאי שביתת הנשק עם הגרמנים והאיטלקים. חתימתו של אנציז'ה באה על מסמך הכניעה הצרפתי שנחתם בקרון רכבת ביער קומפיין סמוך לקומפיין, מצפון-מזרח לפריז, ב-22 ביוני 1940.
לאחר שביתת הנשק היה אנציז'ה לשר המלחמה של צרפת של וישי ובספטמבר 1941 למפקד כוחות היבשה של צרפת של וישי. חתימתו של אנציז'ה, לצד חתימתם של אחרים, באה על החוקים האנטישמיים מאוקטובר 1940, המכונים "חוק מעמד היהודים", שהיוו שלב חשוב בדרך להשמדת יהודי צרפת בשואה.
אנציז'ה נהרג בתאונת מטוס בנובמבר 1941, עת חזר מביקור בן שלושה שבועות במושבות צרפת באפריקה.
כפר תבור

הכניסה לכפר תבור
כְּפַר תָּבוֹר היא מועצה מקומית בישראל במחוז הצפון בישראל השוכנת למרגלות הר תבור שבגליל התחתון המזרחי. נוסדה כמושבה, והוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1949.
בצ'כיה, בדרום בוהמיה, ישנה עיירה בשם Tabor הקרויה על שם הר תבור.
היסטוריה > השנים הראשונות

המושבה כפר תבור נוסדה ב-25 באוקטובר 1901, י"ב בחשוון תרס"ב, על ידי קבוצה של בני הדור השני מהעלייה הראשונה. הקבוצה מנתה 21 משפחות שמוצאן מהמושבות זכרון יעקב, מטולה, ראש פינה ושפיה. בראשית ההתיישבות, נקראה המושבה "מֶסְחָה" כשמו של תל מסחה והיישוב הקדום ששכן לידם, שבו התגוררו בעבר אריסים ערבים שהובאו מסוריה על ידי אפנדים לעבד עבורם את הקרקע. את שמה העברי אימצו המייסדים, על פי עצתו של מנחם אוסישקין. בעת ביקורו במושבה, בשנת 1903, במסגרת סיורו השני בארץ ישראל, התפלא אוסישקין על כך שלמושבה אין עדיין שם עברי. הוא הציע לתושבים לעשות שימוש בשם ההר הר תבור, שלמרגלותיו היא שוכנת. בקהילה התפתח ויכוח פנימי בסוגיית ציון המילה "כפר", שאוסישקין הציע לכלול בשם המקום. היו מי שהביעו חשש כי בכך תוטל מגבלה על התפתחותה העתידית של המושבה, אולם אוסישקין שכנעם לאחר שסיפר לתושבים כי ביקר בעיר הגדולה דיסלדורף שבגרמניה, אשר שמה מכיל אף הוא את המילה "כפר" בגרמנית "Dorf".
בשנותיה הקשות הראשונות נתמכה כפר תבור על ידי חברת יק"א. היישוב סבל ממחסור במים, כי המבנה הטופוגרפי והגאולוגי גרמו למי הגשם לזרום במהירות הלאה. כדי להתגבר על כך, שתלו התושבים נטיעות המתאימות לתנאים המקומיים בעיקר כרמי שקדים, זיתים וגפנים.
יוסף ויתקין, מנהל בית הספר היסודי במושבה משנת 1903, פרסם בשנת 1905, "קול קורא: אל צעירי ישראל אשר לבם לעמם ולציון", שנשא עליו את הסיסמה "בשם עמנו וארצנו", נועד ליהודים בגולה, קרא להם לעלות לארץ ישראל ולבנות את הארץ למרות הקשיים הרבים: רעב, מחלות ומחסור. קול קורא זה היה בין הגורמים לעלייה השנייה.
בין הקשיים הרבים שעמם נאלצו המתיישבים להתמודד, הייתה גם בעיית הגניבות החקלאיות מצד השבט הבדואי ששכן בסמוך, ערב א-צביח. הצורך בשמירה ובהתגוננות מפני הגניבות היווה מנוף לקיומו של דיון ציבורי בנושא. שיאו היה בקיומה של ועידה של ראשי ארגון המגן החשאי בר-גיורא בפסח 1909, בכפר תבור. בוועידה השתתפו בין השאר אלכסנדר זייד, ישראל שוחט, יצחק בן-צבי, ישראל גלעדי, יחזקאל ניסנוב, יחזקאל חנקין, מנדל פורטוגלי וצבי בקר. המשתתפים החליטו שהגיעה השעה לפעול בגלוי. לפיכך, בכפר תבור, הוחלט על פירוק הארגון החשאי ובו-בזמן על הקמתו של ארגון "השומר" כארגון השמירה היהודית הארצית. הוחלט ש"השומר" יהיה ארגון שיעסוק בהגנה וביטחון ויהיה בסיס לכוח צבאי עברי. "השומר" ביקש ליטול לידיו את השמירה בכל המושבות היהודיות, במקום ערבים מקומיים אותם נהגו עד אז להעסיק בתפקידי השמירה.
היסטוריה > שנות הארבעים עד השישים

במהלך שנות הארבעים, החליטה יק"א לרשום על שם האיכרים את הקרקע המעובדת על ידם, תמורת תשלום. לכל משפחה גרעינית ניתן שטח חקלאי בגודל של כ-200 דונם ו"חכורה", חלקה בת שישה דונם שעליה נבנה בית האיכר וחצר המשק שכללה רפת ומתבן. חומה הקיפה את כל חצרות האיכרים. מעבר לחומה היה משק עזר, אשר נועד בעיקר לספק את הצרכים הבסיסיים של הבית בירקות ובפירות.
המושבה כפר תבור התרחבה בהדרגה, אך באופן איטי. עם קום המדינה מספר המשפחות בכפר הגיע לארבעים, והיישוב הוכר כמועצה מקומית ב־1949.
בשנות ה-50 של המאה ה-20, הגיעו גם לכפר תבור עולים חדשים, כחלק מגלי העלייה לארץ באותה עת. חברי המושבה החליטו לקלוט 17 משפחות מבני המעברה אשר הוקמה בין כפר תבור לכדורי. רוב הנקלטים ביישוב היו בני משפחות שעלו מכורדיסטן ומיעוטם באו ממרוקו, סין ושוודיה. איכרי כפר תבור הקצו עבור העולים שטח אדמה מנחלותיהם וסייעו בעדם להקים "הרחבה חקלאית", כך שלכל 17 המשפחות ניתן מקור פרנסה בסיסי. שטח האדמה שעיבדו במשותף לא הספיק לכלכלתם המלאה וכך, רבים מן העולים יצאו לחפש פרנסה נוספת ביישובים סמוכים. במהלך השנים, המועצה המקומית, בראשותו של דוד גולדמן (כיהן בין 1954 לבין 1967, אחרי כהונתו של משה יעקב כהן), סייעה לבני משפחות העולים לקבל בצדו המערבי של כביש עפולה-טבריה שטח אדמה בבעלות מינהל מקרקעי ישראל. המנהל יעד לעולים בתים דו־משפחתיים. דוד גולדמן מינה את מרדכי סויסה לטפל בבתי העולים מול משרד השיכון, כך שלכל משפחה תהיה יחידת דיור נפרדת, ובסיוע משרד השיכון הוקמו במקום בתים נוחים יותר למרבית המשפחות הגדולות של העולים. לכל משפחה הוקצו 2.5 דונם, כך שלצד הבתים הוקמו משקי-עזר. לימים שטח זה הופשר לבניית בתים לצאצאי העולים שבגרו, ובחרו להישאר תושבי המושבה.
שנים ארוכות, למרות ההתקדמות הטכנולוגית בעולם החקלאות, נשארה כפר תבור מושבה קטנה ולא מפותחת במיוחד. הכפר חובר לרשת הארצית לאספקת מים שוטפת רק בשנת 1966, עת הוקמה בגליל התחתון תשתית מתאימה. עד אז החקלאים נאלצו להסתפק בעיקר בחקלאות בעל. הכפר זכה להתחבר לרשת החשמל התקינה רק בשנות השישים. תדירות התחבורה הציבורית הייתה מועטה ובלתי-נוחה בעליל. התעסוקה ביישוב ובסביבתו הייתה מצומצמת מאוד.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף אוגוסט 2024 (אומדן), מתגוררים בכפר תבור 4,393 תושבים (מקום 234 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 79.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 14,250 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
חינוך

בשנים הראשונות לקיומו של הכפר, למדו ילדי המושבה בבית ספר יסודי, אשר פעל בבניין בו ממוקמת בימינו הספרייה המקומית. עם הגידול במספר הילדים, נדרש להקים מבנה חדש לבית הספר. מבנה זה הוקם ב-1911 בחלקה הצפוני של המושבה (בימינו משמש המבנה כ"בית המוזיקה"). חלק מהתלמידים, וביניהם יגאל אלון, המשיכו בלימודיהם העל-יסודיים באזור בבית הספר החקלאי כדורי. עם זאת, עברו רובם ללמוד במוסדות לימוד אחרים ברחבי הארץ.
בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20, למדו תלמידי כפר תבור בבית ספר יסודי אזורי שהוקם לצדו של בית הספר העל-יסודי במתחם "כדורי". עם התחדשות פני הכפר, החל משנות השבעים, שונו פניה של מערכת החינוך במקום. בית הספר כדורי הפך לבית ספר על-יסודי שש-שנתי רב-נתיבי לכל ילדי האזור, ובכללם רובם של בני כפר תבור. בית הספר היסודי חזר לשכון בכפר תבור, במבנה חדש, לאחר שמספר התלמידים בכפר החל משנות התשעים של המאה ה-20 הגיע למספר המצדיק את הקמתו מחדש של בית הספר בכפר.
תרבות, פנאי וספורט

בכפר פועל מתנ"ס קהילתי "בית יגאל אלון".
תנועת הנוער המחנכת את ילדי ונוער כפר תבור היא 'התנועה החדשה' בשומר החדש.
בכפר קיימים מתקני ספורט רבים וביניהם: בריכה מקורה לתושבים ואורחיהם, אצטדיון כדורגל ואתלטיקה, 4 מגרשי טניס, מגרש ואולם כדורסל, 5 מגרשי קטרגל, מגרשים משולבים ועוד.
בכפר פועל בית המרציפן והשוקולד, המציג תערוכות מרציפן ומציע סדנאות ופעילויות למבקריו.
בכפר ישנו סיור של 'יש לאן' דרך משחק ניווט חוויתי על ההיסטוריה המקומית.
יהדות

בכפר תבור הוקמה מועצה דתית מקומית בראשותה עמד הרב בן ציון לוין תלמידו של הרב קוק. הרב לוין כיהן כראש המועצה הדתית משנות ה-40 עד 1977.
בשנים 1977 עד 1997 כיהן כראש המועצה הדתית בכפר תבור מרדכי סויסה.
בכפר תבור קיימים ופועלים שני בתי כנסת: אחד, הוא בית הכנסת המרכזי והוותיק, בו מתפללים על פי נוסח עדות אשכנז ובבית הכנסת השני, הממוקם בקצה שכונת הגפנים, מתפללים על פי נוסח עדות ספרד.
בבית העלמין של המושבה ישנם קברים של אלמונים, מקרב תושבי מרכז הארץ, בעיקר בני יפו, פליטי גירוש תל אביב, אשר הוגלו על ידי הטורקים במהלך מלחמת העולם הראשונה, בד בבד עם נסיגתם צפונה מפני האנגלים הכובשים בהדרגה את הארץ.
לקריאה נוספת

הדר פרי, ה'מסחאית': העברית במושבה כפר תבור, עת-מול 253 (נובמבר 201), עמ' 25–27.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
↑  מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה המקומית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף אוגוסט 2024 (אומדן).
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  בעיירה הייתה קהילה יהודית.

לוח זיכרון לבית הכנסת מותקן במקום מאז 1992
↑  כפר תבור, הגרסה הצ'כית, באתר TheMarker‏, 7 במרץ 2004
↑  מפת עמק יזרעאל, 1926 עם ציון שם היישוב 'כפר תבור (מסחה)' (מתוך ספר אוצר הארץ), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  פרופיל כפר תבור באתר הלמ"ס
↑  מוזיאון כפר תבור - מוזיאון יק"א חצרות האיכרים במושבה כפר תבור, באתר מוזיאון כפר תבור(הקישור אינו פעיל)
| דגל ישראל מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות-תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • עראבה • צפת • קריית שמונה • שפרעם • מע'אר | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בוקעאתא • ביר אל-מכסור • בית ג'ן • בסמת טבעון • בענה • ג'דיידה-מכר • ג'וליס • ג'ש (גוש חלב) • דבורייה • דיר חנא • דיר אל-אסד • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • טובא-זנגרייה • טורעאן • יאנוח-ג'ת • יבנאל • יסוד המעלה • יפיע • ירכא • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כסרא-סמיע • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר כנא • כפר מנדא • כפר תבור • מג'ד אל-כרום • מג'דל שמס • מגדל • מזרעה • מטולה • מסעדה • מעיליא • משהד • נחף • סאג'ור • ע'ג'ר • עיילבון • עילוט • עין מאהל • עין קנייא • פסוטה • פקיעין • קצרין • ראמה • ראש פינה • ריינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי • שעב | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| מועצה מקומית תעשייתית | מגדל תפן | מפת מחוז הצפון |
| יישובים לשעבר | אבוקה • אחוזת נפתלי • אתגר • גבעות זייד • מחנה ישראל • שייח' בראק | מפת מחוז הצפון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554968205171  VIAF: 236617691   WorldCat (עם VIAF): 236617691 
אנשים מהמושבה. צלם: שמואל יוסף שוויג, 6 בדצמבר 1928

מגדל המים המשוחזר
תצלום אוויר
בניין המועצה המקומית
מוזיאון יק"א חצרות האיכרים המושבה כפר תבור
בית הכנסת המרכזי בכפר תבור
סדרה (טקסונומיה)

דרגות המיון המקובלות של עולם הטבע. לחצו על הדרגות השונות על מנת להגיע לערכים המורחבים עליהם.
סדרה (בלטינית: Ordo) היא טקסון המשמש במיון עולם הטבע. הסדרה היא דירוג הנמצא בין המחלקה למשפחה. הסדרה הוצגה לראשונה כדרגה נפרדת במיון המדעי על ידי הבוטנאי הגרמני אוגוסטוס ריבינוס. הוא הציג אותה כאשר מיין את עולם הצומח, ופרסם אותה במסגרת מספר מאמרים שפרסם בשנות ה־90 של המאה ה־16. קארולוס ליניאוס היה הראשון שהשתמש בסדרה בעקביות על מנת למיין את שלוש הממלכות בטבע (פטריות, צמחים ובעלי חיים), ואת זאת פרסם לראשונה במהדורה הראשונה של ספרו "שיטת הטבע" (או "מערכת הטבע", Systema Naturae) ב־1735.
לעיתים קיימות דרגות־ביניים נוספות מעל ומתחת לדרגת הסדרה:
Superorder – על־סדרה
Suborder – תת־סדרה
Infraorder – אינפרא סדרה, דרגה נמוכה יותר מ־Suborder