stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי סמואה–פקיסטן

| יחסי סמואה–פקיסטן |
| --- | --- |
סמואה: פקיסטן


סמואה: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
2,831: 796,095
אוכלוסייה
218,343: 252,259,078
תמ"ג (במיליוני דולרים)
934: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,278: 1,341
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי סמואה–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת סמואה העצמאית לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
היסטוריה

פקיסטן וסמואה כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים הרשמיים ב-7 במרץ 1983, פקיסטן הייתה המדינה ה-27 במספר לכונן את יחסיה עם סמואה.
בספטמבר 2014 השתתפה פקיסטן בוועידת המדינות המתפתחות שהתקיימה באפיה, בירת סמואה. באוקטובר 2016 נערך טקס גדול בעת ביקור הנציב הגבוה של פקיסטן בניו זילנד ואיי האוקיינוס השקט בסמואה. הוא נפגש עם בעלי תפקידים חשובים.
כריס הנדרסון

כריס הנדרסון (באנגלית: Chris Henderson; נולד ב-11 בדצמבר 1970 באדמונס, וושינגטון, שבארצות הברית) הוא כדורגלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדת הקשר. לזכותו 79 הופעות במדי נבחרת ארצות הברית. כיום, משמש כמנהל הטכני של קבוצת סיאטל סאונדרס.
קריירה

הנדרסון נחשב לאחד השחקנים המצליחים ביותר בתולדות וושינגטון, זכה באליפויות עם 5 קבוצות.
הנדרסון היה השחקן הצעיר בסגל ארצות הברית בשנת 1990 בגיל 19 וזכה בהצטיינות כל אמריקה באותה השנה. בנוסף, הנדרסון היה חבר בצוות האולימפי בשנת 1992. בשנת 1993 השיג הנדרסון שיא "בישולים" קבוצתי עם חמישה בישולים (הכנת מצב לקראת גול נקרא בעגה הרלוונטית 'בישול'). בשנת 1994 שיחק בפרנקפורט הגרמנית, וסטאבק ב-1995. בשנת 1997 קיבל הצטיינות על הובלת הקבוצה. השיג שיא בקריירה עם 11 שערים ועזר לקולורדו ראפידס להגיע לגמר גביע. בשנים 1999–2000 שיחק הנדרסון בספורטינג קנזס סיטי באותה עונה שיחק 38 משחקים הבקיע 10 שערים ובישל 9 גולים. את עונת 2001 בילה במיאמי פיוזן. בשנת 2004 הושקה קרן כריס הנדרסון, אשר העניקה מענקים לילדים החולים בלוקמיה.
פרישה

כריס סיים את הקריירה בניו יורק רד בולס בשנת 2006 בגיל 36.
הערות שוליים

1 2  Chris Henderson, MLSnet
↑  Chris Henderson: A Journey From Youth Soccer to MLS, BleacherReport
↑  Chris Henderson, MLSsoccer
| נבחרת ארצות הברית – קופה אמריקה 1993 |
| --- | --- | --- |
|  1 מיולה •  2 לאפר •  3 דויל •  4 מארי •  5 קוימן •  6  •  7 וודרינג •  8 קינר •  9 ראמוס •  10 ורמס •   11 הרבור •  12 אגוס • 13 ג'ונס •  14 מור • 15 ארמסטרונג • 16 סורבר • 17 צ'ונג • 18 פרידל • 19 הנדרסון • 20 קליגיורי • 21 קלאביחו • 22 לאלאס • מאמן: מילוטינוביץ' |  1 מיולה •  2 לאפר •  3 דויל •  4 מארי •  5 קוימן •  6  •  7 וודרינג •  8 קינר •  9 ראמוס •  10 ורמס •   11 הרבור •  12 אגוס • 13 ג'ונס •  14 מור • 15 ארמסטרונג • 16 סורבר • 17 צ'ונג • 18 פרידל • 19 הנדרסון • 20 קליגיורי • 21 קלאביחו • 22 לאלאס • מאמן: מילוטינוביץ' | ארצות הברית |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כוכב הגאולה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  פרנץ רוזנצווייג 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  מסה 
 נושא:  פילוסופיה יהודית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1921 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990020709550205171, 990017446950205171, 990013109820205171
 
כוכב הגאולה של פרנץ רוזנצווייג
כוכב הגאולה (בגרמנית: Der Stern der Erlösung) הוא חיבורו המשמעותי ביותר של הפילוסוף פרנץ רוזנצווייג שנכתב ב־1919.
החיבור מתבסס על שלושה יסודות מרכזיים בהשקפת עולמו הפילוסופית-דתית.
האלוהים, האדם והעולם, ועל יחסי גומלין המתהווים בין יסודות אלו. בריאה בין האלוהים אל העולם, התגלות בין האלוהים אל האדם, וגאולה בין האדם אל העולם. בספר הוא דן על היחסים שבין היהדות לדתות אחרות ובמיוחד לנצרות. את כוכב הגאולה כתב רוזנצווייג על גבי גלויות מן החזית המזרחית, במהלך מלחמת העולם הראשונה. הרקע לכתיבת הכוכב אינו רק פרט ביוגרפי בחייו של רוזנצווייג, אלא מהווה רקע חשוב להבנת רעיונותיו ותפיסותיו.
הרקע לכתיבת הספר

פרנץ רוזנצווייג החל לכתוב את הכוכב תוך כדי שירותו כקצין בצבא גרמניה של מלחמת העולם הראשונה, בחזית המזרחית. בכתביו מתאר פרנץ רוזנצווייג את ההתגלות, את הזיקה אל האל כאיזו תוצאה של אירוע התעוררות פנימי. כאיזו תוצאה של טלטלה עמוקה, הגורמת לאדם 'להפעיל' את מנגנוני הזיקה שלו עם האל. רוזנצווייג חווה גם חווה התעוררות מסוג זה בחייו שלו, ומשום כך הרקע לכתיבת הכוכב מקבל משנה תוקף. האירוע הראשון, מורכב משיחה לילית על יסודות האמונה, בשנת 1913, עם ידידו אויגן רוזנשטוק, ומחוויה מקרית של תפילת יום הכיפורים בבית הכנסת החסידי בברלין. האירוע השני התרחש במהלך שירותו הצבאי במזרח, בו נפגש לראשונה עם יהדות מזרח אירופה ועם התנועה החסידית. מפגש זה הותיר בו רישומים עמוקים, שכן יהדות מזרח אירופה הייתה שונה מכל מבנה אחר של יהדות אותו הכיר רוזנצווייג ובמפגש זה נחשף רוזנצווייג לקיומם של עם יהודי ושל תרבות יהודית שונים כל כך מאלו שהיו מוכרים לו בגרמניה.
בעברית

הספר "כוכב הגאולה" נכתב במקור בגרמנית, ויצא לאור בעברית בשנת 1970, במלאת ארבעים שנה לפטירתו של פרנץ רוזנצווייג, על ידי מוסד ביאליק ומכון ליאו בק, בתרגומו של פרופ' יהושע עמיר ובצירוף הערות מאת פרופ' משה שוורץ ומאת המתרגם. למהדורה צורף פתח דבר מאת פרופ' משה שוורץ.
על מקור התרגום: דוקטור רחל פרוינד, [נולדה ב-1898 בפרוסיה] בוגרת אוניברסיטת בדרנגפורט ואוניברסיטת " פרידריך וילהלם" שבברסלאו, הגישה בשנת 1932 עבודה על הפילוסופיה הקיומית של פרנץ רוזנצוויג וקבלה בעקבות זאת תואר דוקטור בפילוסופיה ובשנת 1933 יצאה עבודתה על "כוכב הגאולה" כספר בדפוס פליקס מיינר בלייפציג. את הספר אסרו הנאצים להפצה בגלל יהדותה. התזה המקורית מצויה בארכיון לאו בק בירושלים. פרופ' פול מנדס פלור באוניברסיטת שיקגו  תרגם ב-1959 את ספרה של רחל פרוינד לאנגלית. התרגום לעברית נעשה מגרמנית על ידי יהושע עמיר ויצא לאור תחת הכותרת: הפילוסופיה הקיומית של פראנץ רוזנצוייג : לנתוחו של "כוכב הגאולה" כולל עבודת המחקר של רחל פרוינד.
לקריאה נוספת

אפרים מאיר, כוכב מיעקב – חייו ויצירתו של פראנץ רוזנצווייג, הוצאת מאגנס, 1994
פרנץ רוזנצוייג, חייו ומעשיו, תרגמה ש' חן-זהבי, דביר, תל אביב, 1959
יהוידע עמיר, דעת מאמינה – עיונים במשנתו של פרנץ רוזנצווייג, הוצאת עם עובד, 2004
יוסף טרנר, אמונה והומניזם – עיונים בפילוסופיה הדתית של פרנץ רוזנצווייג, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001
אריק סנטנר, (תרגום: מרים מאיר, עריכה מדעית: פרופ' אפרים מאיר), על הפסיכו-תאולוגיה של חיי היום-יום – הרהורים על פרויד ורוזנצווייג, הוצאת רסלינג 2005
Letters of Love: Franz Rosenzweig's Spiritual Biography and Oeuvre in Light of the Gritli Letters, 2006 מאת אפרים מאיר
זאב לוי, מבשר אקזיסטנציאליזם יהודי, משנתו של פרנץ רוזנצווייג, הוצאת הקיבוץ הארצי, ה'תש"ל
אהוד נאמן, אומר ואש, הוצאת מכללת הרצוג, ה'תשע"ו
ספרה של רחל פרוינד, מתורגם מגרמנית, בידי יהושע מאיר
ישראל באירוויזיון הילדים 2018

| --- | --- |

 שיר אירוויזיון בביצוע נועם דדון
 מדינה:  ישראל ישראל
 שפה:  עברית
 אורך:  03:03
 כתיבה:  עדן חסון
 לחן:  עדן חסון
 שיר באירוויזיון
 מקום בגמר:  14
 ניקוד בגמר:  81
 
ישראל באירוויזיון הילדים 2018 השתתפה עם השיר "ילדים כאלה" שביצע נועם דדון. זאת הייתה ההשתתפות השלישית של ישראל בתחרות. אירוויזיון הילדים 2018 הוא הראשון ששודר בישראל על ידי תאגיד השידור הישראלי "כאן", לאחר סגירתה של רשות השידור כשנה קודם לכן. השיר סיים במקום ה-14 עם 81 נקודות.
לפני אירוויזיון הילדים > רקע

לאחר ניצחונה של ישראל באירוויזיון 2018, בתאגיד השידור הישראלי התלבטו האם לחזור לאירוויזיון הילדים השנה. ב-25 ביולי 2018 הוכרז שישראל תחזור לתחרות של 2018.
ישראל קיבלה היתר השתתפות מיוחד על ידי רשות השידור הבלארוסית המארחת ואיגוד השידור האירופי בעקבות ניצחונה בתחרות אירוויזיון 2018.
לפני אירוויזיון הילדים > בחירת המבצע

| --- | --- |

 סוגה:  תחרות מוזיקה
 מנחים:  רוני דלומי   ירון ברובינסקי
 שופטים:  חנן בן ארי   ליאור נרקיס   ירדנה ארזי
 משתתפים:  מיכאלה שר   רומי נץ   ליאן בירן   נועם דדון   רוני מדואל   אדר כגן
 זוכים:  נועם דדון
 פרסים:  ייצוג ישראל באירוויזיון הילדים 2018
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 אתר צילומים:  תיאטרון ראסל, רמת גן
 אורך פרק:  70 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11 כאן חינוכית
 תקופת שידור מקורית:  2 באוקטובר 2018 – הווה
המבצע נבחר באמצעות תחרות קדם-אירוויזיון הילדים 2018.
ב-12 באוגוסט פורסם שתאגיד השידור הישראלי מחפש אחרי זמרים צעירים שיתמודדו במשדר תחרות מיוחד שיצולם במהלך חודש ספטמבר ושודר בכאן 11, בכאן חינוכית ובדיגיטל במטרה לבחור את נציג ישראל לאירוויזיון הילדים 2018.
הקדם התקיים ב-6 בספטמבר ושודר בטלוויזיה ב-2 באוקטובר. הוא נערך בתיאטרון ראסל בעיר רמת גן מנחי התחרות היו רוני דלומי וירון ברובינסקי. השופטים שבחרו את הנציג הם: חנן בן ארי, ליאור נרקיס וירדנה ארזי.
המשתתפים בתחרות הם: מיכאלה שר (12) מכפר סבא, רומי נץ (11) מתל אביב, ליאן בירן (11) מקריית חיים, נועם דדון (13) מירוחם, רוני מדואל (13) מרמת השרון ואדר כגן (13) מפרדס חנה–כרכור. בקדם המתמודדים שרו קאברים לשירים מוכרים. המתמודדים בירן, דדון ומדואל השתתפו בעבר בתחרות בית ספר למוסיקה.
לאחר סיום הצגת השירים, שרו כל המתמודדים מחרוזת שירי אירוויזיון של ישראל שזכו במקום הראשון: אבניבי, הללויה, דיווה ו-Toy.
הנציג שנבחר לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2018 הוא נועם דדון. דדון נבחר בהכרזה בסיום התחרות ללא ניקוד.
לפני אירוויזיון הילדים > בחירת המבצע > השירים המשתתפים

| סדר | שם המבצע/ת | שם השיר | מילים | לחן |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ליאן בירן | "החיים יפים" | גיל דור, אחינועם ניני | ניקולא פיובאני |
| 2 | אדר כגן | "יוצא לאור" | אהוד בנאי | אהוד בנאי |
| 3 | מיכאלה שר | "Vienna" | בילי ג'ואל | בילי ג'ואל |
| 4 | רומי נץ | "נעים עכשיו" | עילי בוטנר | עילי בוטנר |
| 5 | רוני מדואל | "Arms" | דייוויד הודג'ס, כריסטינה פרי | דייוויד הודג'ס, כריסטינה פרי |
| 6 | נועם דדון | "מחכה" | ריטה | עידן רייכל |
לפני אירוויזיון הילדים > בחירת השיר

ב-7 בספטמבר, יום לאחר תחרות הקדם, פורסם "קול קורא להגשת שירים לתחרות אירוויזיון הילדים 2018" הקורא ליוצרים ואמנים חברי אקו"ם להציע שיר שיתמודד על הזכות להשתתף בתחרות.
ב-7 באוקטובר פורסם בעמוד הפייסבוק של "כאן אירוויזיון" טעימה מהשיר שייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2018, השיר שנבחר הוא "ילדים כאלה" שכתב, הלחין וביצע עדן חסון. יום למחרת, ב-8 באוקטובר הועלה השיר לעמוד היוטיוב של "חינוכית ראשונים בעולם".
באירוויזיון הילדים

נועם דדון הופיע בשיר ה-14, אחרי גאורגיה ולפני צרפת. את המשדר ליוו דודו ארז ועלמה זהר. בתום ההצבעה השיר קיבל 81 נקודות והגיע למקום ה-14.
באירוויזיון הילדים > נקודות שהוענקו לישראל

| חבר השופטים> 12 נקודות | חבר השופטים> 10 נקודות | חבר השופטים> 8 נקודות | חבר השופטים> 7 נקודות | חבר השופטים> 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  קזחסטן קזחסטן |  איטליה איטליה |
| 5 נקודות | 4 נקודות | 3 נקודות | 2 נקודות | 1 נקודות |
|  רוסיה רוסיה |  אוקראינה אוקראינה |  מלטה מלטה  פורטוגל פורטוגל |  צרפת צרפת  פולין פולין |  אלבניה אלבניה  הולנד הולנד |
ישראל קיבלה 47 נקודות מהצבעות אונליין
באירוויזיון הילדים > נקודות שהוענקו על ידי ישראל

| ציון | מדינה |
| --- | --- |
12 נקודות: גאורגיה גאורגיה
10 נקודות: מלטה מלטה
8 נקודות: אוקראינה אוקראינה
7 נקודות: איטליה איטליה
6 נקודות: פולין פולין
5 נקודות: רוסיה רוסיה
4 נקודות: ארמניה ארמניה
3 נקודות: הולנד הולנד
2 נקודות: אוסטרליה אוסטרליה
1 נקודות: צרפת צרפת
ראו גם

אירוויזיון הילדים 2018
ישראל באירוויזיון הילדים
הערות שוליים

↑  6 ילדים בגילאי 9 עד 14 יתמודדו ב"קדם אירוויזיון ג'וניור" - חדשות MivzakLive, באתר www.mivzaklive.co.il-IL
↑  "החל החיפוש אחר נציג ישראלי לאירוויזיון הילדים והנוער - אולי זה אתם?". אורכב מ-המקור ב-2018-08-28. נבדק ב-2018-08-28.
↑  ESCplus, Today: Israel selects Junior Eurovision 2018 representative – Broadcast on September 20 – ESCplus, www.esc-plus.com (באנגלית)
↑  "אירוויזיון לקראת הכרעה: נציגי ה-EBU בדרך לישראל | ישראל היום". ישראל היום. נבדק ב-2018-09-13.
↑  לינוי משעלי, ‏לראשונה: חנן בן ארי יקבע מי יהיה הנציג של ישראל, באתר "סרוגים", 12 בספטמבר 2018
↑  נועם דדון הוא נציג ישראל באירוויזיון הילדים, באתר ynet, 2 באוקטובר 2018
↑  "יוצרים ואמנים חברי אקו"ם? כאן מחפשים אתכם". כאן-תאגיד השידור הישראלי. נבדק ב-2018-09-08.
↑  קול קורא להגשת שירים לתחרות אירוויזיון ג'וניור 2018
↑  כאן, באתר www.facebook.com
↑  עדן חסון - Eden Hason (2018-05-03), עדן חסון - ילדים כאלה | Eden Hason - Yeladim kaele, נבדק ב-2018-10-08
↑  חינוכית ראשונים בעולם (2018-10-08), נועם דדון - ילדים כאלה | אירוויזיון ג'וניור 2018 Children like these Noam Dadon | Junior Eurovision, נבדק ב-2018-10-08
↑  "חשיפה ראשונה: הקליפ של ילדים כאלה, השיר של ישראל לאירוויזיון ג'וניור 2018". כאן-תאגיד השידור הישראלי. נבדק ב-2018-10-08.
↑  לינוי משעלי, ‏הפעם בעברית: זה השיר שייצג את ישראל באירוויזיון ג'וניור, באתר "סרוגים", 8 באוקטובר 2018
↑  רן בוקר, אירוויזיון הילדים: פולין זכתה, ישראל במקום ה-14, באתר ynet, 25 בנובמבר 2018
נועם דדון במינסק, בלארוס
כוח קטלני (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה
 כותבים:  אנדריי קיווינוב אולג דודינצב
 בימוי:  אלכסנדר רוגוז'קין ויקטור בוטורלין יבגני טטארסקי
 שחקנים:  קונסטנטין חבנסקי אנדריי פיורצ'וב סרגיי קושונין יבגני גנלין יבגני לרונוב-גלאדישב  סרגיי סלין
 ארץ מקור:  רוסיה רוסיה
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  57
 הפקה
 מפיק:  אנטולי מקסימוב קונסטנטין ארנסט
 מפיקים בפועל:  סרגיי מלקומוב
 חברת הפקה:  URSUS Film Slovo
 אתר צילומים:  סנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד שברוסיה
 מוזיקה:  Vladislav Panchenko 
 אורך פרק:  52 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה הציבורית הרוסית
 תקופת שידור מקורית:  13 במרץ 2000 – 5 בינואר 2006
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
כוח קטלני («Убойная сила») היא סדרת דרמה בלשית רוסית המבוססת על יצירותיו של אנדריי קיווינוב. שודרה בערוץ ORT כספין אוף לסדרה "רחובות הפנסים השבורים". בסך הכל, משנת 2000 עד 2005 יצאו 6 עונות (57 פרקים).
עלילה

שנת 1999, סנקט פטרבורג. העלילה מתמקדת בצוות המבצעי של מחלקת משטרת סנקט פטרבורג ובמחלק הרצח במטה. העונה הראשונה של הסדרה כוללת סיפור חקירה שמתפרס על פני תשעה פרקים. בעונות שלאחר מכן, ככלל, כל עונה היא סיפור בלשי נפרד.
הדמויות הראשיות של הסדרה איגור פלאחוב וואסילי רוגוב הם שוטרים, הנאבקים בפשע המאורגן. הגיבורים עובדים בשכר פרוטה ומסכנים את חייהם. בעונה הראשונה הדמויות הראשיות הן שוטרי מחלקת המשטרה המחוזית. אנטולי דוקאליס, שלא מאבד קשר עם חבריו הוותיקים (גיבורי הסדרה "רחובות הפנסים השבורים", מועבר למחלקה של פלאחוב ורוגוב. החל מהעונה השנייה עובדי מחלקת המחוז פלאכוב, רוגוב ושישקין מועברים למטה המשטרה, תחת פיקוחו הישיר של הגנרל סן-סאניץ'. כאן מתפצלים דרכיהם של השוטרים דוקאליס, וולקוב, לרין וסולובץ והשירות משליך אותם למקומות שונים: לוס אנג'לס, צ'צ'ניה, קאן, דרום אפריקה ובכל מקום שהם מגיעים אליו הם מפגינים מקצועיות גבוהה, תושייה וחוש הומור, המאפשר להם בכבוד לצאת מהנסיונות הקשים ביותר.
בעלילת הסדרה פרודיה נסתרת רבה, עם זיכרונות וציטוטים מסרטים וספרים מפורסמים (כמו "השמש הלבנה של המדבר", "קולומבו", "ייחוד הציד הלאומי", "מקום המפגש אינו ניתן לשינוי", "שודדים ישנים", יצירות שרלוק הולמס ורבים אחרים).
תסקיר הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | תאריך שידור בכורה | תאריך שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 9 | 13 במרץ 2000 | 24 במרץ 2000 |
|  | 2 | 11 | 2 בינואר 2001 | 2 במאי 2001 |
|  | 3 | 10 | 22 באוקטובר 2001 | 24 באפריל 2002 |
|  | 4 | 6 | 23 בדצמבר 2002 | 1 בינואר 2003 |
|  | 5 | 9 | 20 באוקטובר 2003 | 30 באוקטובר 2003 |
|  | 6 | 12 | 14 במרץ 2004 | 5 בינואר 2006 |
שחקנים ודמויות

קונסטנטין חבנסקי - סגן בכיר (מהעונה השנייה - קפטן) איגור סרגייביץ' פלאחוב (עונות 1–6)
אנדריי פיודורצוב - סגן (מהעונה השנייה - סגן בכיר) וסילי איוואנוביץ' רוגוב (עונות 1–6)
סרגיי סלין - הקפטן אנטולי ולנטינוביץ' דוקאליס (עונה 1)
אלכסיי נילוב - קפטן אנדריי וסילייביץ' לרין (עונה 1)
אלכסנדר פולובצב - רב-סרן אולג סולובץ (עונה 1)
מיכאיל טרוכין - סגן בכיר ויאצ'סלב יורייביץ' וולקוב (עונה 1)
יבגני לאונוב-גלאדישב - רב-סרן (מהעונה הרביעית - סגן אלוף) אנטולי פבלוביץ' שישקין (עונות 1–5)
ויקטור קוסטצקי - אלוף אלכסנדר אלכסנדרוביץ' מקסימוב (סן-סאניץ') (עונות 1–6)
סרגיי קושונין - רב-סרן מקסים פבלוביץ' ויריגין (עונות 2–6)
יבגני גנלין - רב-סרן גאורגי מקסימוביץ' ליובימוב (עונות 2–6)
אלכסנדר טיוטריומוב - סגן אלוף סרגיי ארקדייביץ' יגורוב (עונות 2–6)
יורי גלצב - יורי, מומחה לרפואה משפטית (עונות 1–2)
סמיון סטרוגאצ'וב - קפטן סמיון צ'רניגה, מומחה לרפואה משפטית (עונות 2–6)
ויקטור סולוביוב - קפטן (מהעונה השנייה - רב-סרן) גריגורי סטרלצוב (עונות 2–6)
ויקטור בייצ'קוב - אלברט פומרנצב, מודיע (עונות 1–6)
מיכאיל פורצ'נקוב - סרן ניקיטה אנדרייביץ' אוברוב, שוטר מכס (עונה 6)
סרגיי מורזין - בוריס קרבצ'נקו, חברו של פלאחוב (עונות 1–4)
אולגה קלמיקובה - חמותו של רוגוב (עונות 1–6)
ניקולאי לברוב - ציר האספה המחוקקת ארקדי ויקטורוביץ' בוגולפוב (עונה 1)
איגור ליפנוב - סרגיי אנוקין (עונה 1)'
סטניסלב סדלסקי - התובע אנטולי לבוביץ' (עונות 1, 3)
ג'וליה רודינה - ילנה, ילדה פלקובה (עונות 2–3)
יורי צורילו
ארתור סמוליאנינוב
אולג קוליקוביץ'
כנבוזי הראשון

כנבוזי הראשון (בפרסית: کمبوجيه يکم; ביוונית Καμβύσης, כמביסס, כמביזס; בפרסית עתיקה Kambūǰiya; ‏בערך 600–559 לפנה"ס), הידוע גם ככנבוזי הפרסי, היה מלך אנשאן משנת 580 לפנה"ס ועד מותו. היה אביו של כורש הגדול, בנו הצעיר של כורש הראשון. הניח את היסודות לממלכה האחמנית.
כנבוזי היה ככל הנראה נינו של מייסד השושלת האחמנית, האחמניש. ממלכתו של כנבוזי הייתה מדינת חסות של מדי הגדולה וייתכן שאף היה נשוי לנסיכה ממוצא מדיי.
על פי הרודוטוס (המאה ה-5 לפנה"ס), כנבוזי היה ”איש משפחה טובה והרגלים שקטים”. הוא מלך תחת חסותו של אסטיאגס (Astyages), מלך מדי. לדברי ההיסטוריון ניקולאוס איש דמשק (המאה ה-1 לפנה"ס) שמו המקורי היה אטרדטס (Atradates).
בסביבות 551 לפנה"ס, הוא מרד יחד עם בנו, כורש הגדול, באסטיאגס מלך מדי. הוא נפצע ומת מאוחר יותר בקרב הגבול הפרסי.
לפי הרודוטוס, אסטיאגס בחר בכנבוזי כחתן משום שלא ראה בו איום על כס מדי. כורש הגדול היה זה שנלחם והדיח את סבו, ולאחר מכן ייסד את האימפריה הפרסית.
הערות שוליים

↑  תרגום: ד"ר אלכסנדר שור, כתבי הרודוטוס, ירושלים: ראובן מס, תרצ"ה, עמ' 43
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: כורש הראשון | השושלת האחמנית | הבא: כורש השני |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1238037372  VIAF: 6241162844768873240002   WorldCat (עם VIAF): 6241162844768873240002 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ישראל יצחק פיקרסקי

| --- | --- |

 לידה:  1905 תרס"ה סוסנוביץ פולין
 פטירה:  1992 (בגיל 87 בערך) כ"ד באלול תשנ"ב ניו יורק ארצות הברית
 מקום קבורה:  הר המנוחות ירושלים ישראל
 מדינה:  פולין 
 מקום פעילות:  פולין, אנגליה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  ?–1992 
 השתייכות:  רבני פולין, חסידות אמשינוב
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה, חסידות
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת תומכי תמימים המרכזית – 770
 רבותיו:  הרב יוסף קאליש, הרב אברהם ויינברג, הרב אריה צבי פרומר
 בני דורו:  הרב שלמה זאב צווייגענהאפט, הרב אברהם ישכר אנגלרד
 חיבוריו:  חקרי הלכות, אוצרות השיעורים, אבן ישראל, עיני ישראל
 
הרב ישראל יצחק פיקרסקי (תרס"ה 1905 – כ"ג באלול תשנ"ב, 1992) היה ראש ישיבת תומכי תמימים המרכזית – 770 בניו יורק במשך כ-40 שנה.
ביוגרפיה

נולד בעיר סוסנוביץ בפולין למרדכי מנחם פיקרסקי, מחסידות אמשינוב. בגיל 12 החל ללמוד בישיבתו של הרב אריה צבי פרומר ואף קיבל ממנו סמיכה. בהמשך עבר לעיר ורשה, שם למד אצל הרב אברהם ויינברג, מחבר הספר "ראשית ביכורים". היה חסידו של רבי יוסף קאליש מאמשינוב.
בשנת תרצ"ו נישא לאסתר מרים, בת אריה קלפמן. לאחר נישואיו היה ראש ישיבת "כתר תורה – רדומסק" בעיר כשאנוב שבגליציה. לאחר מכן רב העיירה מודז'יוב בפולין, בתקופת מלחמת העולם השנייה הגיע ללונדון והתמנה לרב בית המדרש בשכונת ווייטשאפל וראש ישיבת "מתיבתא" של הרב אברהם יששכר פרדס. בשנת תש"ז השיג הרב יצחק הוטנר ויזה עבור משפחתו של הרב פיקרסקי, והם עברו לגור בניו יורק, שם מונה לרב בית הכנסת ואב"ד בקהילת "צעירי אגודת ישראל" בשכונת הברונקס.
בשנת תש"י נפגש הרב פיקרסקי לראשונה עם הרבי מלובביץ ושיחתם הקצרה הותירה עליו רושם. שנה לאחר מכן התמנה לראש ישיבת תומכי תמימים המרכזית ב-770, במקום הרב ישראל זאב גוסטמן שעזב שנה קודם. הוא מסר שיעור בגמרא פעם בשבוע. היה אחראי עם הרב מרדכי מנטליק על לימוד הלכות שחיטה לתלמידי הישיבה.
בשנת תשי"ד מונה לרב בית הכנסת וקהילת "בית יעקב" בשכונת "פורסט הילס" בקווינס.
בשנים תשמ"ו–תשנ"א ערך אצלו הרבי מלובביץ' את מכירת החמץ.
בכ"ג באלול תשנ"ב נפטר. הלווייתו עברה על־יד מרכז חב"ד העולמי – 770 בדרך לישראל, והוא נקבר בכ"ה באלול בהר המנוחות בירושלים.
לרב פיקרסקי 3 בנים ו-2 בנות. בנו הרב יוסף הוא ראש כולל בכולל אור ישראל בבורו פארק.
ספריו

בתשי"ז יצא לאור ספרו הראשון "חקרי הלכות". בהקדמה כתב הרב פיקרסקי: "הגם שאני יודע מך ערכי [...] אך תמכתי יתדותי על הוראתו של כבוד קדושת מרן אדמו"ר הגה"ק שליט"א מליובאוויטש".
חקרי הלכות - הערות וביאורים על שולחן ערוך אדמו"ר הזקן, תשעה כרכים, תשי"ז-תשמ"ט, הוצאת ספרים קה"ת
אוצרות השיעורים - לקט שיעורים בש"ס שמסר בישיבת תומכי תמימים - 770, ברוקלין תשכ"ב
אבן ישראל - על פרק קמא דיבמות, ניו יורק, תש"ח
הגדה של פסח - עיני ישראל, יצא לאחר פטירתו על ידי בנו יוסף מרדכי שהוסיף הגהות בשם 'יד יוסף', תשנ"ח
בשנת תשע"ו יצא על ידי בנו מנחם הספר "חקרי הלכות" בשלוש כרכים, מתוך ספרי אביו מסודים לפי הסדר של שולחן ערוך.
לקריאה נוספת

יחיאל דינור (ק. צטניק), "חבר נעורי סרול-יצחק": זכרונות על-אודות הרב ישראל יצחק פיקרסקי, מתוך: השואה ותקומת ישראל בספרי ק. צטניק, הקיבוץ המאוחד 1993, עמ' 228-225.
מנחם פיקרסקי, חקרי הלכות חלק א', ברוקלין, תשע"ו
הערות שוליים

↑  עוד לפני שהספיק להעביר את בני משפחתו לשם, פרצה מלחמת העולם השנייה, והם נפגשו כעבור שבע שנים, בסיום המלחמה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286010305171  ISNI: 0000 0003 7578 8579  LCCN: no2008162938  VIAF: 252214165   WorldCat (עם VIAF): 252214165
לוביונז'

| --- | --- |
סמל לוביונז'סמל לוביונז'

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  שלזיה תחתית שלזיה תחתית
 תאריך ייסוד:  לפני המאה ה-12
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,868 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°16′00″N 16°29′00″E﻿ / ﻿51.266666666667°N 16.483333333333°E﻿ / 51.266666666667; 16.483333333333 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילוביונז'(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילוביונז'(למפת פרובינציית שלזיה תחתית רגילה) ורוצלב ולבז'יך לגניצה ילניה גורה לובוש פולין גדול אופולה צ'כיה ג ר מ נ י ה לוביונז'(למפת פרובינציית שלזיה תחתית מוגדלת) ורוצלב ולבז'יך לגניצה ילניה גורה לובוש פולין גדול אופולה צ'כיה ג ר מ נ י ה לוביונז'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לוביונז' (בפולנית: Lubiąż, נהגה: [ˈlubjɔ̃ʂ]; בגרמנית: Leubus) הוא כפר באזור ההיסטורי שלזיה שבדרום-מערב פולין, על גדתו המזרחית של נהר האודר.
מבחינה מנהלית הכפר הוא חלק מגמינה וולוב (אנ') במחוז וולוב שבפרובינציית שלזיה תחתית. נכון ל-2011 עמדה אוכלוסיית הכפר על 2,365 איש.
הכפר מהווה מוקד משיכה תיירותית בעיקר בשל קומפלקס המבנים הגדול של המנזר הציסטרציאני, "מנזר לוביונז'" (אנ') שנבנה בסוף המאה ה-17.
כנופיות לאגוס

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ג'דסולה אוסיבירו
 הופק בידי:  קמי לאלה אקנדוג'ו ג'דסולה אוסיבירו
 תסריט:  קיי ג'גדה ג'דסולה אוסיבירו
 שחקנים ראשיים:  טובי בקרה אדסואה אטומי איאבו אוג'ו דמי באנו צ'יומה אקפוטה
 מדינה:  ניגריה ניגריה
 חברה מפיצה:  פריים וידאו
 הקרנת בכורה:  7 באפריל 2023
 משך הקרנה:  124 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, יורובה
 דף הסרט ב־IMDb
כנופיות לאגוס (באנגלית: Gangs of Lagos) הוא מותחן פשע ניגרי משנת 2023, אשר מתאר את מלחמות הכנופיות בעיר לאגוס. הסרט הוא פרי שיתוף פעולה בין פריים וידאו, הבמאי ג'דסולה אוסיבירו והמפיק קמי לאלה אקנדוג'ו. שיתוף פעולה שמטרתו הנגשת סרטים אפריקאיים לקהל ברחבי העולם.
עלילה

העיר לאגוס בניגריה, נשלטת כליל בידי כנופיות הפשע שמונהגות בידי "איליאנים" ("בעליהם של בני אדם"). העלילה מתמקדת באובלולה (טובי בקרה), בנו של אחד האיליאנים אשר נרצח בצורה מסתורית. אובלולה חולם לצאת ממעגל הפשע והעוני של לאגוס, אולם בהדרגה שוקע עמוק יותר ויותר בתוכו. לאחר שחברו הטוב ביותר נרצח, הוא מוביל מלחמת כנופיות קטלנית במטרה לנקום.
ירון הרמן

| --- | --- |

 לידה:  12 ביולי 1981 (בן 43) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  פריז 
 סוגה:  ג'אז 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  בלו נוט, Laborie 
 פרסים והוקרה:  Victoires du Jazz (2008) 
 yaronherman.com
 
ירון הרמן (נולד ב-21 ביולי 1981) הוא פסנתרן ג'אז ישראלי המתגורר בפריז.
חייו

הרמן נולד בתל אביב. הוא שיחק כדורסל בתיכון והיה רכז ראשון בנבחרת הקדטים של ישראל. בעקבות פציעה נאלץ להפסיק לשחק בגיל 16 והפנה את מרצו ללימודי פסנתר. הוא למד אצל המורה עופר ברייר. בגיל 19 טס לבוסטון, שם תכנן ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה או בקונסרבטוריון של ניו אינגלנד. אולם בסוף החליט לחזור לישראל. הטיסה לישראל עצרה בפריז, והוא יצא לנגן במועדון ג'אז בליל העצירה, שם פגש נגנים שהציעו לו להישאר בעיר. מאז הוא גר בפריז ומקליט שם את אלבומיו. בגיל 21 יצא אלבומו הראשון, Takes 2 to Know 1, בשיתוף עם סילביאן גויו.
בשנת 2002 הוא זכה בתחרות Trophées du Sunside בתחנת "רדיו צרפת". בשנת 2008 זכה בפרס "המנצחים בג'אז" (VICTOIRES DU JAZZ) בצרפת. הרמן הופיע מספר פעמים בישראל, והוא מציג עיבודים של שירים ישראלים ותיקים בסגנון ג'אז.
בשנת 2014 הוא הוציא אלבום משותף עם אדם בלדיך.
בשנת 2018 הקליט דואט בהופעה חיה עם צ'יק קוריאה, שיצא באלבום Chick Corea Plays בשנת 2020.
דיסקוגרפיה

וריאציות, ירון הרמן, 2006, Laborie Records
סוויטה אלגית, הרכב ניוטופיה (משתתף כנגן), 2006, Zig-Zag Territoires
זמן לכל דבר,טריו ירון הרמן, 2007, Laborie Records
מוזה, טריו ירון הרמן, 2009, Laborie Records
כלה (דושאן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  מרסל דושאן
 תאריך יצירה:  1912
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 אורך:  89.5
 רוחב:  55.6
 נתונים על היצירה
 מיקום:  מוזיאון פילדלפיה לאמנות, פילדלפיה
כלה (בצרפתית: Mariée) הוא ציור משנת 1912 מאת האמן הצרפתי מרסל דושאן.