stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תנועות נוער יהודיות בשואה
פעילות התנועות במדינות השונות > רומניה > פעילות תנועות הנוער העיקריות

מ-1942 התרכזה פעולת תנועות הנוער בשני תחומים עיקריים:
שמירת קשר סדיר עם ועדת העזרה וההצלה בקושטא (איסטנבול) ועם משרד הסוכנות היהודית בז'נבה. הקשר הזה היה חיוני הן לקבלת עזרה ממשית בכספים, והן עבור שמירת המורל על ידי קבלת ידיעות מארץ-ישראל. ועדת העזרה הנחתה את המחתרת בעניינים שונים, כגון עלייה והצלה. תנועות הנוער מצידן, מסרו לוועדה מידע על ההשמדה בפולין.
· שמירת הקשר בין מרכזי תנועות הנוער ובין חבריהן המפוזרים כדי לעודד את רוחם ולתת עזרה לזקוקים להן, בייחוד בפלוגות עבודת הכפייה. חברי תנועות הנוער נסעו מבוקרשט (שבה המשיכו חלק מתנועות הנוער בפעילות במחתרת) עם תעודות מזויפות, כדי להביא כספים ולסייע להעביר פליטים לבוקרשט. בנוסף, בצ'רנוביץ סייעה המחתרת של תנועות הנוער במתן עזרה ומקלט לפליטים מפולין שהצליחו לברוח דרך סניאטין. מ-1943, עם התקרבות הצבא האדום, הפכה שהייתם של הפליטים בצ'רנוביץ למסוכנת, ותנועות הנוער השתדלו להבריחם לבוקרשט. ואולם, נפלה תקלה בפעולה, ובתחילת 1944 נאסרו חלק ממנהיגי הנוער ומהמנהיגים הציונים. בטרנסניסטריה, הפעילות המעטה שהתקיימה התבטאה בשמירת קשר אישי וחברתי, כגון בפעילות הנוער הציוני. הקשר בין בוקרשט לטרנסניסטריה התנהל בעיקר באמצעות לא-יהודים, שהעבירו כספים ומעט תרופות ומזון. הנוער הציוני גם השתתף במשלחות ב-1943 לטרנסניסטריה כדי להכין את החזרת היתומים משם.
פעילות התנועות במדינות השונות > רומניה > הבריחה וההתנגדות

תנועת הבריחה פעלה באירופה משלהי מלחמת העולם השנייה ועד להקמת מדינת ישראל והייתה אחראית להברחתם של כשלוש מאות אלף ניצולי שואה ממזרח אירופה לכיוון דרום מערב - אל נמלי הים התיכון. ניצולים שבחרו לעזוב את אירופה כדי להקים לעצמם בית בארץ ישראל. שורשי הבריחה בהתארגנות ספונטאנית של ניצולי השואה, שיצאו מן המחנות, מן היערות וממקומות המסתור - יתומים, שכולים, נצר אחרון למשפחותיהם. הראשונים להתארגן היו פרטיזנים יהודים ובוגרי תנועות הנוער הציוניות. הם התארגנו בקיבוצים בהם הציעו לפליטים קורת גג, שמיכה, ביגוד ואוכל.
במרץ 1944, עם כיבוש הונגריה בידי הגרמנים והתחלת השמדת היהודים שחיו בה, התארגנו חברי תנועות הנוער, בסיוע הקהילות וההסתדרות הציונית, לנסות ולהציל יהודים מהונגריה. בעיירות ארד וטורדה ובמקומות אחרים לאורך הגבול עם הונגריה הוקמה רשת הצלה והברחת פליטים וחלוצים לרומניה, והעברתם בסתר לבוקרשט. הפעולה ארכה כחודשיים והצילה אלפי יהודים. עם התקרבות הצבא האדום לרומניה החלו תנועות הנוער להתכונן לאפשרות של פעולות נקם מצד הגרמנים הנסוגים. הצנחנים שהגיעו מארץ-ישראל מאוקטובר 1943 עד קיץ 1944, ובייחוד יצחק בן אפרים הממונה מטעם משלחת הצנחנים על ההגנה, השפיעו על תנועות הנוער להתארגן להגנה על הציבור היהודי.
בסוף מלחמת העולם השנייה, האנטישמיות הנמשכת ווהשאיפה לבית בטוח במולדת משלהם, דחפו רבבות יהודים, רבים מהם צעירים בוגרי תנועות הנוער, להצטרף לארגונים הציוניים. ב-1946 החלה נהירה המונית של יהודים מפולין דרך רומניה, צ'כוסלובקיה, אוקראינה והונגריה אל מחנות העקורים בגרמניה, באוסטריה ובאיטליה שהיו בשליטת בעלות הברית. משם המשיכו לנמלי איטליה ודרום צרפת בדרך אל ארץ ישראל.
ראו גם

התנגדות יהודית בשואה
יהודי גרמניה הנאצית
טרזיינשטט
שואת יהודי הונגריה
גירוש היהודים מפריז
שואת יהודי סלובקיה
שואת יהודי רומניה
שואת יהודי פולין
לקריאה נוספת

רבקה פרליס, תנועות הנוער החלוציות בפולין הכבושה, לוחמי הגיטאות: בית לוחמי הגיטאות, 1987.
יהויקים כוכבי (עורך), תנועות הנוער הציוניות בשואה: מאסף, חיפה: אוניברסיטת חיפה ובית לוחמי הגיטאות, 1990.
לוי אריה שריד, במבחן הענות והפדות: התנועות החלוציות בפולין בשואה ולאחריה, 1939-1949 (2 כרכים), תל אביב: מורשת, 1997.
מירי פרייליך, אחים במבחן: המאבק האידאולוגי והארגוני על דמותה של תנועת בית"ר באירופה, 1946-1939, רמת-אפעל וגבעת חביבה: יד טבנקין ויד יערי, 2010.
רות בראודה, ממשפחת יערי לא נשאר איש: שבע השנים של "השומר הצעיר" בפולין, 1939-1946, ירושלים וגבעת חביבה: יד ושם ויד יערי, 2018.
יוסף פונד, הקבצו צעירי יהודה: תנועות הנוער והצעירים של אגודת ישראל, ירושלים: כרמל, תשפ"ג
Lee, Daniel. Petain's Jewish children : French Jewish youth and the Vichy regime, 1940-1942. New York : Oxford University Press: 2014
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24  תנועות נוער, באתר @yadvashem
1 2 3 4  YIVO | Youth Movements, yivoencyclopedia.org
↑  Resistance in the Smaller Ghettos of Eastern Europe: Glossary, encyclopedia.ushmm.org (באנגלית)
1 2  Barnabas Balint, Competing for the Youth: Jewish Scout Identity, Religion, and Gender during the Holocaust in France, academic.oup.com, ‏December 23, 2023
1 2  בשואה ובמרד, באתר השומר הצעיר Hashomer Hatzair
↑  ההיסטוריה התנועתית, באתר Ezra ezra.org.il
↑  The Holocaust in Bohemia and Moravia, encyclopedia.ushmm.org (באנגלית)
↑  מחתרת תנועות הנוער הציוניות בהונגריה 1944 | מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה-2, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה-2
↑  המרכז העולמי של בני ברית – ירושלים, שואת יהודי סלובקיה
1 2  תנועת "הבריחה", באתר הבריחה
תנועת הנוער בלאו וייס, אוסטריה, 1920
תנועת הנוער השומר הצעיר, פולוטוסק, פולין, 1931
תנועת הנוער בית"ר, ביחאווה, 1933
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1930

| --- | --- |

אצטדיון של מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  התאחדות הטניס של ארצות הברית 
 תקופת התחרות:  18 באוגוסט 1930 – 13 בספטמבר 1930 (27 ימים) 
 מספר תחרות:  50 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:ג'ון דואג (ארצות הברית) נשים:בטי נאטהול (הממלכה המאוחדת) זוגות גברים:ג'ורג' לוט/ג'ון דואג (ארצות הברית)  זוגות נשים:בטי נאטהול (הממלכה המאוחדת)/שרה פלפרי (ארצות הברית) זוגות מעורבים:אדית קרוס/וילמר אליסון (ארצות הברית)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1929 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1931 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1930 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. למעט תחרות זוגות הגברים התחרויות התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבקווינס. התחרות התחילה ב-18 באוגוסט בתחרות הנשים שהסתיימה ב-23 באוגוסט. תחרויות זוגות הגברים התקיימו בפרברי בוסטון. הם החלו ב-6 בספטמבר והסתיימו ב-13 בספטמבר.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 95 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. 16 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:
| --- | --- |
 ביל טילדן (ארצות הברית ארצות הברית), מנצח תחרויות 1920–1926 ו-1929, הודח בחצי הגמר  וילמר אליסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי  ג'ורג' לוט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  סידני ווד (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר  קליפורד סאטר (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  ג'ון דואג (ארצות הברית ארצות הברית), ניצח בתחרות  גרגורי מנגין (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  ג'ון ואן רין (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר:  ז'אן בורוטרה (צרפת צרפת), הודח בסיבוב הראשון  הרי לי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב הרביעי  ג'ון אוליף (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב הרביעי  פרד פרי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב הרביעי  ג'ורג' ליייטלטון-רוג'רס (אירלנד אירלנד), הודח בסיבוב הרביעי  מרסל ריינוויל (קנדה (1921-1957)), הודח בסיבוב השני  טד אבורי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב השלישי  לסלי גודפרי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב הרביעי
מנצח אליפות וימבלדון 1929 ביל טילדן הודח בחצי הגמר. במשחק הגמר ג'ון דואג מארצות הברית נפגש עם פרנק שילדס מארצות הברית וניצח ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 57 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. בוצע דירוג הטניסאיות החזקות ברשימה יחידה שכללה טניסאיות אמריקאיות וטניסאיות זרות.
| --- | --- |
 אנה הרפר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי  מרג'ורי מוריל (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר  אליאנור גרוס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השני  שרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב הלשישי  אתל בורקהרד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר  מרי גריף (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר  אדית קרוס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי  ז'וזפין קרויקדנק (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי:  בטי נאטהול (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), ניצחה בתחרות  מוד לוי (ממלכת איטליה ממלכת איטליה), הודחה בחצי הגמר
מנצחת תחרות 1929 הלן וילס לא השתתפה בתחרות. במשחק הגמר בטי נאטהול מבריטניה נפגשה עם אנה הרפר מארצות הברית וניצחה אותה ב-2 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר מנצחי תחרות 1929 ג'ורג' לוט/ג'ון דואג מארצות הברית נפגשו עם זוג אמריקאי וילמר אליסון/ג'ון ואן רין וניצחו אותם ב-5 מערכות. ללוט זה היה הניצחון השלישי ברציפות באליפות ולדוג הניצחון השני.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 26 זוגות. במשחק הגמר בטי נאטהול מבריטניה/שרה פלפרי מארצות הברית נפגשו עם זוג אמריקאי אדית קרוס/אנה הרפר וניצחו אותם ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 23 זוגות. במשחק הגמר אדית קרוס/וילמר אליסון מארצות הברית נפגשו עם מרג'ורי מוריל/פרנק שילדס האמריקאים וניצחו אותם ב-2 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
בטי נאטהול, מנצחת תחרות הנשים
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1934

| --- | --- |

אצטדיון של מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  13 באוגוסט 1934 – 12 בספטמבר 1934 (31 ימים) 
 מספר תחרות:  54 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:פרד פרי (הממלכה המאוחדת) נשים:הלן ג'ייקובס (ארצות הברית) זוגות גברים:ג'ורג' לוט/לסטר סטופן (ארצות הברית)  זוגות נשים:הלן ג'ייקובס/שרה פלפרי (ארצות הברית) זוגות מעורבים:הלן ג'ייקובס/ג'ורג' לוט (ארצות הברית)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1933 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1935 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1934 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. למעט תחרות זוגות הגברים התחרויות התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבקווינס. התחרות התחילה ב-13 באוגוסט בתחרות הנשים שהסתיימה ב-18 באוגוסט. תחרויות זוגות הגברים התקיימו בפרברי בוסטון. הם החלו ב-1 בספטמבר והסתיימו ב-12 בספטמבר.
החל ג'ייקובס זכתה ב-3 תחרויות וג'ורג' לוט זכה ב-2 תחרויות.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 88 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. 12 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד).
| --- | --- |
 פרנק שילדס (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  וילמר אליסון (ארצות הברית ארצות הברית), הפסיד במשקח הגמר  סידני ווד (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר  ברקלי בל (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי  לסלי סטופן (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  פרנק פרקר (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  בריאן גרנט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השלישי  ג'ורג' לוט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השלישי:  פרד פרי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), מנצח תחרות 1933, מנצח תחרות  רודריך מנצל (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודח בסיבוב הרביעי  ורנון קירבי (דרום אפריקה דרום אפריקה), הודח בחצי הגמר  פרנק ויילד (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב השלישי
מנצח אליפות 1933 פרד פרי מבריטניה נפגש במשחק הגמר עם וילמר אליסון מארצות הברית וניצח ב-5 מערכות. באותה שנה פרי ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה, ואליפות וימבלדון.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. בוצע דירוג הטניסאיות החזקות לטניסאיות אמריקאיות וטניסאיות זרות בנפרד.
| --- | --- |
 הלן ג'ייקובס (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1932 ו-1933, ניצחה בתחרות  שרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), הפסדה במשחר הגמר  קרולין בבקוק (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר  דורותי אנדרוס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר:  בטי נאטהול (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בסיבוב השני  קיי סטאמרס (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר   ?  פרדה ג'יימס (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה ברבע הגמר
מנצחת תחרות 1933 הלן ג'ייקובס ניצחה במשק הגמר את שרה פלפרי ב-2 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות צרפת הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר מנצחי תחרות 1933 ג'ורג' לוט/לסטר סטופן (ארצות הברית) נפגשו עם וילמר אליסון/ג'ון ואן רין (ארצות הברית) וניצחו אותם ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 25 זוגות. הזוגות החזקות קיבלו דירוג כדלקמן:
הלן ג'ייקובס/שרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחות תחרות 1932 ניצחו בתחרות
קרולין בבקוק/קרולין בבקוק (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידו בגמר
ז'זוזפין קרויקשנק/מידג' ואן רין (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
מרגורי מוריל/וירג'יניה רייס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הראשון
פרדה גיימס/בטי נאטהול (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחו בחצי הגמר
אליזבת ריין (ארצות הברית ארצות הברית)/מוריאל תומאס (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחו בחצי הגמר
קיי סטאמרס (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת)/קיי וינטרופ (ארצות הברית ארצות הברית)
במשחק הגמר מנצחות תחורת 1932 הלן ג'ייקובס/שרה פלפרי (ארצות הברית) נפגשו עם זוג אמריקאי נוסף קרולין בבקוק/דורותי אנדרוס וניצחו אותם ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 27 זוגות.
במשחק הגמר הלן ג'ייקובס/ג'ורג' לוט (ארצות הברית) נפגשו עם אליזבת ריין/לסטר סטופן האמריקאים וניצחו אותם ב-3 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
פרד פרי, מנצח תחרות הגברים
הלן ג'ייקובס, מנצחת תחרות הנשים
בלד

ערך זה עוסק בעיר בסלובניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל בלדסמל בלד
אגם בלד
אגם בלד
 מדינה:  סלובניה סלובניה
 אזור:  אזור גורנסקה
 שטח:  188.50 קמ"ר
 גובה:  501 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,969 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  46°22′00″N 14°07′00″E﻿ / ﻿46.366666666667°N 14.116666666667°E﻿ / 46.366666666667; 14.116666666667 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.bled.si/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סלובניה מוגדלת) ליובליאנה מריבור צליה קרשקו נובו מסטו  פוסטוינה קראן נובה גוריצה  קופר א י ט ל י ה  אוסטריה הונ. קרואטיה הים האד. בלד(למפת סלובניה רגילה) ליובליאנה מריבור צליה קרשקו נובו מסטו  פוסטוינה קראן נובה גוריצה  קופר א י ט ל י ה  אוסטריה הונ. קרואטיה הים האד. בלד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בלד (בסלובנית: Bled) היא עיירת נופש בצפון-מערב סלובניה, השוכנת לחופו של אגם בלד. בעיירה מתגוררים כ־5,000 תושבים.
היסטוריה

קיימות עדויות להתיישבות באזור כבר בתקופת הברזל, אך רק במאה השביעית, עם הגיעם של ראשוני הסלאבים, החלה התיישבות משמעותית. ב-1004 מסר הקיסר היינריך השני את המבצר ואת אדמותיה של בלד לבישוף של בריקסן, שבדרום טירול. היא נותרה בשליטת הבישופים עד לראשית המאה ה-19, אז עברה לידי בית הבסבורג.
יופיו של המקום נודע כבר בימי הביניים, אך במאה ה-18 היו ששקלו לייבש את האגם כדי להשתמש בחרסית שבקרקעיתו לייצור  לבנים. ב-1855 פתח יזם שווייצרי מרחצאות, והפוטנציאל התיירותי של העיירה החל להתממש. התיירות קיבלה תנופה משמעותית ב-1870, עם חנוכת קו הרכבת בין ליובליאנה לפילאך, שעבר ליד בלד.
בבלד שכן מעון הקיץ של משפחת המלוכה ששלטה בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים בין מלחמות העולם וכן, אחד מארמונות הקיץ של טיטו, מנהיג יוגוסלביה, שנהג לנפוש בעיירה החל משנות ה-50' של המאה ה-20. בשנת 1973 הפך המבנה למלון הפאר "וילה בלד".
תיירות

אגם בלד הוא מקור המשיכה העיקרי של בלד. על מנת להגן עליו, השיט היחיד המותר בו הוא של סירות משוטים. בלב האגם אי קטן (Blejski Otok), ובו כנסייה מהמאה התשיעית. בכנסייה פעמון כבד מהמאה ה-15, שעל פי המסורת המקומית, משאלתו של המצלצל בו תתגשם. הכנסייה היא מקום פופולרי לחתונות בסלובניה.
בגובה של 130 מ' מעל בלד מתנשא מבצר בלד (Blejski Grad), שהוקם במאה ה-11, ושימש כמקום מושבם של הבישופים מבריקסן במשך כ-800 שנים. בתוך המבצר יש מוזיאון להיסטוריה של האזור.
בלד מהווה גם נקודת מוצא נוחה לטיולים באלפים היוליאניים.
בקרבת בלד, נמצא קניון וינטגר, שלאורכו (1.6 ק"מ) ניתן לטייל על שבילי עץ ולהנות מזרימת נהר הרדובנה, בריכות, מפלים ומטבע פראי.
גלריית תמונות

המבצר מעל האגם
תצפית מהמבצר על העיר
וילה בלד - אחד ממעונות הקיץ של מנהיג יוגוסלביה, טיטו.
מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבע

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט 
 על שם:  298 חללים טורקים שנפלו בקרב על באר שבע
 מיקום:  שדרות דוד טוביהו, בסמוך לתחנת הרכבת הטורקית הישנה, באר שבע
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2002
 תאריך פתיחה רשמי:  2002 
 
 קואורדינטות:  31°14′44″N 34°47′09″E﻿ / ﻿31.245471°N 34.785837°E﻿ / 31.245471; 34.785837
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבע (למפת באר שבע רגילה) מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבע (למפת צפון הנגב רגילה) מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבע (למפת צפון הנגב מוגדלת) מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבע   he מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבעhe מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבעמפת  __ באר שבע [‌למפה דינמית של צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון ממזרח: __ עומר, __ תל שבע מדרום: __ שגב שלום, __ מועצה אזורית מרחבים tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    העיר העתיקה בבאר שבע (ניתן להקיש על אתרים שונים כדי להגיע לערכים מורחבים המפרטים אודותם) 
 
מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבע היא אנדרטה הניצבת בשדרות דוד טוביהו, בסמוך לתחנת הרכבת הטורקית הישנה בבאר שבע. המצבה הוצבה בשנת 2002 על ידי ממשלת טורקיה, לזכר 298 חללים טורקים שנפלו בקרב באר שבע.
בבסיס המצבה הוצב לוח זיכרון לזכר החללים הטורקים שנפלו במערכה. הלוח במקורו הוצב על ידי הבריטים בקיר הכניסה לבית הקברות הצבאי הבריטי, כתגמול לחסד עם המת שעשו הטורקים כאשר הציבו מצבה לטייס בריטי שנפל בקרב נגדם. ליד המצבה ניצב פסל ראש של מוסטפא כמאל אטאטורק.
בשנת 2010 הושחתה המצבה בעקבות אירועי המשט לעזה, כשרוססה עליה הכתובת "כל הכבוד לצה"ל", ונעשה ניסיון להצית את דגל טורקיה שלצידה.
טקס הזיכרון במלאת 90 שנה לקרב על באר שבע - 2007
פסלו של מוסטפא כמאל אטאטורק ליד האובליסק
האנדרטה על רקע תחנת הרכבת הטורקית
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1932

| --- | --- |

אצטדיון של מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  14 באוגוסט 1932 – 10 בספטמבר 1932 (28 ימים) 
 מספר תחרות:  52 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:אלזוורת' ויינס (ארצות הברית) נשים:הלן ג'ייקובס (ארצות הברית) זוגות גברים:אלזוורת' ויינס/קיית גלדהיל (ארצות הברית)  זוגות נשים:הלן ג'ייקובס/שרה פלפרי (ארצות הברית) זוגות מעורבים:שרה פלפרי (ארצות הברית)/פרד פרי (הממלכה המאוחדת)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1931 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1933 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1932 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. למעט תחרות זוגות הגברים התחרויות התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבקווינס. התחרות התחילה ב-14 באוגוסט בתחרות הנשים שהסתיימה ב-19 באוגוסט. תחרויות זוגות הגברים התקיימו בפרברי בוסטון. הם החלו ב-3 בספטמבר והסתיימו ב-10 בספטמבר.
בתחרות זו אלזוורת' ויינס, הלן ג'ייקובס ושרה פלפרי זכו בשתי תחרויות.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 90 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. 16 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד) כדלקמן:
| --- | --- |
 אלזוורת' ויינס (ארצות הברית ארצות הברית), מנצח תחרות 1931, ניצח בתחרות  וילמר אליסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר  פרנק שילדס (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  ג'ורג' לוט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  סידני ווד (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר  קליפורד סאטר (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר  ג'ון ואן רין (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי  גרגורי מנגין (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי:  אנרי קושה (צרפת צרפת), מנצח תחרות 1928, הפסיד בגמר  בני אוסטין (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב הרביעי  פרד פרי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב הרביעי  ג'ירו סאטו (יפן יפן), הודח בסיבוב השני  טאקיו קובאברה (יפן יפן), הודח בסיבוב הרביעי  מרסל ברנר (צרפת צרפת), הודח בסיבוב השני  ג'ון אוליף (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב הרביעי  אדוארד אבורי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודח בסיבוב הרביעי
מנצח אליפות 1931 אלזוורת' ויינס נפגש במשחק הגמר עם אנרי קושה מצרפת וניצח ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 53 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. דירוג הטניסאיות החזקות (לטניסאיות אמריקאיות וטניסאיות זרות בנפרד) בוצע כדלקמן:
| --- | --- |
 הלן ג'ייקובס (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחה בתחרות  אנה הרפר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר  מרג'ורי מוריל (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר  ז'וזפין קרויקשנק (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי  שרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב הראשון  קרולין בבקוק (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידה במשחק הגמר  וירג'יניה הלארי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השלישי  מרג'ורי גלדמן ואן רין (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר:  איליין בנט ויטינגסאל (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בחצי הגמר  ג'ואן רידלי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), הודחה בחצי הגמר  מרג'ורי למינג (קנדה (1921-1957)), הודחה בסיבוב השלישי
מנצחת תחרות 1931 הלן וילס לא השתתפה. במשחק הגמר הלן ג'ייקובס מארצות הברית נפגשה עם קרולין בבקוק האמריקאית וניצחה אותה ב-2 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר אלזוורת' ויינס/קיית גלדהיל (ארצות הברית) נפגשו עם מנצחי תחרות 1931 וילמר אליסון/ג'ון ואן רין (ארצות הברית) וניצחו אותם ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 20 זוגות. במשחק הגמר הלן ג'ייקובס/שרה פלפרי (ארצות הברית) נפגשו עם זוג אמריקאי אליס מרבל/מרג'ורי מוריל וניצחו אותן ב-2 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 18 זוגות. במשחק הגמר שרה פלפרי (ארצות הברית)/פרד פרי מבריטניה נפגשו עם הלן ג'ייקובס/אלזוורת' ויינס האמריקאים וניצחו אותם ב-2 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
אלזוורת' ויינס, מנצח תחרות הגברים
הלן ג'ייקובס, מנצחת תחרות הנשים
הפארק הלאומי טונגרירו

הפארק הלאומי טונגרירו (באנגלית: Tongariro National Park) הוא פארק לאומי הממוקם במרכז האי הצפוני של ניו זילנד, הכולל את הרי הגעש רואפהו, נגאורוהואה, טונגרירו וסביבתם. בשנת 1887, הוכרז טונגרירו כפארק לאומי והיה לראשון שהוכרז בניו זילנד ולרביעי בעולם. בשנת 1990, הוכרז הפארק על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, בשל התופעות הגעשיות והגאולוגיות בו ובזכות היותו אזור רוחני ותרבותי חשוב לילידים המאורים.
גאוגרפיה > מיקום

הפארק ממוקם בחלקו הצפון מזרחי של חבל מנוואטו-ונגנאוי וכולל חלק ניכר מהרמה הגעשית שבמרכז האי הצפוני.
הפארק מכיל שלושה הרי געש עיקריים - הר טונגרירו, על שמו קרוי הפארק, המתנשא לגובה של 1978 מטרים, הר נגאורוהואה, בגובה 2291 מטרים והר רואפהו, הגבוה בפארק, בגובה 2797 מטרים.
בחלקו הצפוני של הפארק, המופרד מהאזור המרכזי על ידי כביש מספר 46 החוצה אותו, נמצאת שמורת הטבע פיאנגה, הכוללת בין היתר את האגמים רוטואריה (Rotoaira) ורוטופונאמו (Rotopounamu).
הפארק משתרע על שטח של כ-796 קילומטר רבוע וממוקם במרחק של מספר קילומטר דרומית מערבית לאגם טאופו, 330 קילומטר דרומית לעיר אוקלנד ו-320 קילומטר צפונית לבירת ניו זילנד ולינגטון.
חלקו המרכזי של הפארק תחום במספר כבישים סלולים אשר מיקומם חופף ברובו לגבולות הפארק. במערב, כביש מספר 4 אשר עובר דרך העיירה נשיונל פארק, המקום המיושב הגבוה ביותר בניו זילנד (825 מטרים). במזרח, עובר כביש המדבר (חלק מכביש מספר 1), אשר במקביל אליו עובר נהר טונגרירו. בצפון, עובר כביש מספר 47 שמהווה את נקודת החיבור בין שני כבישים אלו. החלק הדרומי של הפארק תחום על ידי כביש מספר 49.
גאוגרפיה > מזג אוויר

בדומה לאזורים אחרים בניו זילנד, האקלים בפארק הוא ממוזג. השילוב ביו רוחות מערביות המגיעות מאזור ים טסמן, ותוואי השטח השטוח ברובו באי הצפוני (עד לשרשרת הרי הגעש בפארק) מוביל לכמות משקעים גבוהה מאוד באזור הפארק (כמעט מדי יום). כמויות הגשמים בפארק משתנות באזורים שונים בו. בעוד, בעיירה ואקאפאפה (Whakapapa) הממוקמת במרכז הפארק יורדים בממוצע 2200 מילימטר גשם בשנה, בעיירה רנגיפו (Rangipo) הצפונית, יורדים משקעים מועטים יותר (כ-1500 מילימטר גשם בשנה).
מזג האוויר בפארק אינו יציב ונוטה להשתנות במהירות. בעיירה ואקאפאפה, תופעות של קרה נפוצות לאורך כל השנה וקיימים מקרים בהם הפסגות של הרי הגעש בפארק מכוסות בשלג אף בחודשי הקיץ. עם זאת, הטמפרטורה הממוצעת באזור הפארק היא C°‏ 13, כאשר היא יכולה להגיע למקסימום של C°‏ 25 בקיץ ועד ל-C°‏ 10− באמצע עונת החורף.
התקופה האופטימאלית לביקור בפארק היא בחודשי הקיץ (מחודש דצמבר עד מרץ).
גאולוגיה

מבחינת גאולוגית הפארק ממוקם בקצה הדרומי של רכס הרי געש שאורכו כ-2500 ק"מ הנמצא בקו החיבור בין לוח האוקיינוס השקט והלוח האוסטרלי ומגיע בחלקו הצפוני עד לאיי פיג'י. הרכס הגעשי נוצר כתוצה מגלישה של לוח האוקיינוס השקט מתחת ללוח האוסטרלי ובעקבות כך המסה שלו ויצירת מגמה הפורצת לפני כדור הארץ בנקודות החלשות שבחיבור בין שני הלוחות.
הפעילות הגעשית באזור החלה לפני כשני מיליון שנים ושלושת הרי הגעש הגדולים שבפארק פעילים גם כיום, ההתפרצות האחרונה הייתה של הר רואפהו ב-1996. שמונת הקרחונים היחידים באי הצפוני נמצאים גם הם בתחומי הפארק.