stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וילה בג'ונגל

וילה בג'ונגל הוא דימוי המשמש לתיאור מצבה של ישראל במזרח התיכון. את הביטוי טבע אהוד ברק, ולפיו ישראל היא מדינה מפותחת שוחרת שלווה ("וילה") הנמצאת בין מדינות שוחרות מדון השואפות לכלותה ("ג'ונגל").
את הביטוי השמיע ברק לראשונה בשנת 2006, ולדבריו המציא את הדימוי עוד בהיותו במדים. ברק חזר על דימוי זה בעת שכיהן כשר הביטחון, בהרמת כוסית בבסיס תל נוף: "אנחנו לא חיים במערב אירופה ולא בצפון אמריקה, זו באמת סביבה קשה, זו באמת 'וילה בג'ונגל', ומסביבנו יש גם כוחות עוינים".
הפרשן עקיבא אלדר פירש את הביטוי בפיו של ברק: "חיות הג'ונגל מבינות רק כוח. עם פראי אדם לא מנהלים משא ומתן. הדרך היחידה לשרוד בסביבה עוינת היא על ידי הצבת מתרסים, הסתגרות בבית, ולעזאזל השכנים. מצדנו, שיהרגו זה את זה, שיגוועו ברעב. מי במוקדם ומי במאוחר - אנחנו "התפכחנו" מיאסר ערפאת, מאוסלו, מקמפ-דייוויד, ובכלל מהפתרון המדיני."
פרופ' יפעת ביטון פירשה אף היא את הביטוי: "בבקשו להמחיש את ניתוקה של ישראל מהמרחב הגיאו-סוציולוגי שבו היא מצויה, המשיל אותה ברק לווילה. וילה מסמלת כמובן מבנה מתוכנן, רציונלי, בעל הידור אלגנטי, יציר כפיו של האדם. ומהו טבעו של הג'ונגל? הג'ונגל מסמל את הפראי, הבלתי-מתורבת, הטבעי, הנשלט לפי חוקי ההישרדות של הטבע. ... בצירוף 'וילה בג'ונגל' בטא ברק הלך רוח אופייני בציבור הישראלי, המביע סלידה מהיות המדינה חלק מן המרחב הלבנטיני."
פרופ' יוסי יונה התייחס אף הוא למשמעות הביטוי: "ברור שווילה בג'ונגל סופה להיכחד. אם נסתלק מפה סימבולית, בסוף נסתלק מפה גם פיזית כי התשוקה שלנו היא לחיות באירופה או באמריקה."
דימויו של ברק נקלט בשיח הישראלי, ובין השאר השתמש בו ראש הממשלה, בנימין נתניהו, שבסיור בגבול ירדן–ישראל אמר: "אנחנו צריכים להגן על הווילה מפני חיות הטרף". החוקרים תמר הרמן ואפרים יער העניקו למחקרם על מקומה של ישראל במזרח התיכון בעיני הציבור הישראלי את הכותרת "וילה בג'ונגל: מקומה של ישראל במזרח התיכון בעיני הציבור הישראלי".
הערות שוליים

1 2  עקיבא אלדר, מחירה של וילה בג'ונגל, באתר הארץ, 29 בינואר 2006
↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: מי המציא את הווילה בג'ונגל?, באתר nrg‏, 2 בפברואר 2012
↑  נרי ברנר, ברק: באחריותנו לדחות מלחמות שאפשר לדחות, באתר ynet, 10 בספטמבר 2012
↑  יפעת ביטון, "לבנטיניות ומשפט", אלפיים ועוד 3, 2021
↑  מיה בנגל, סקר המרוקאים הגדול: מה אנחנוחושבים על עולי יהדות מרוקו?, באתר nrg‏, 4 באפריל 2010
↑  שי ניב, ‏ממגנים את עצמנו לדעת, באתר גלובס, 12 בפברואר 2016
↑  תמר הרמן ואפרים יער-יוכטמן, וילה בג'ונגל: מקומה של ישראל במזרח התיכון בעיני הציבור הישראלי, פעמים, סתיו-אביב תשע"א, באתר JSTOR
הקורפוס הראשון (אוסטרליה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 שיוך:  צבא אוסטרליה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1940–1945 (כ־5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 
חיילי הקורפוס מסתערים על עמדה יפנית בוויוואק, 1945
הקורפוס הראשון היה היחידה הלוחמת העיקרית בצבא אוסטרליה במהלך מלחמת העולם השנייה. תחת פיקודו נמצאו בזמנים שונים דיוויזיות אוסטרליות שונות, וכן דיוויזיות של מדינות אחרות מבעלות הברית. בין 1940 ל-1942 לחם הקורפוס בזירת המזרח התיכון, ובין 1942 ל-1945 לחם בחזית האוקיינוס השקט כיחידת מסגרת לכל צבאות היבשה של בעלות הברית באזור דרום מערב האוקיינוס השקט.
ייסוד הקורפוס

הקורפוס נוסד במלבורן ב-11 באפריל 1940 על מנת לאחד ולפקח על דיוויזיות הקו הראשון של "הכוח האוסטרלי הקיסרי השני" ((the Second Australian Imperial Force (2nd AIF)), כינויו של כוח המתנדבים שהתנדב להילחם מחוץ לגבולות אוסטרליה במלחמת העולם השנייה. על פי חוק ההגנה (Defence Act) האוסטרלי מ-1903, לא ניתן היה להורות לחייל לשרת מחוץ לגבולות אוסטרליה אלא אם כן התנדב לכך, לכן הוקם כוח שכולו מתנדבים. מפקד ה-AIF, לויטננט גנרל תומאס בליימי מונה למפקד הקורפוס.
לחימה במזרח התיכון

בליימי קבע את מפקדתו בארץ ישראל ב-10 ביוני 1940. הקורפוס קיבל את הפיקוד על אזור קירנאיקה בלוב ב-16 בפברואר 1941 והחליף את הקורפוס הבריטי ה-13.
בעקבות ההחלטה להתערב במלחמת איטליה–יוון הועברה מפקדת הקורפוס ליוון באפריל 1941. הקורפוס פיקד על הדיוויזיה האוסטרלית ה-6, הדיוויזיה הניו זילנדית ה-2, הדיוויזיה היוונית ה-12 והבריגדה הבריטית המשוריינת ה-1. ב-12 באפריל הוחלט לקרוא לקורפוס קורפוס "אנזא"ק", על שם העוצבות האוסטרליות והניו זילנדיות שהצטיינו במלחמת העולם הראשונה. בעלות הברית נחלו תבוסה קשה לאחר ההתערבות הגרמנית ביוון, והקורפוס עזב את יוון ב-23 באפריל 1941.
ביוני 1941 השתתף הקורפוס, בפיקודו של ג'ון לאווראק במערכה בסוריה ובלבנון לצד צבא צרפת החופשית ויחידות נוספות מחבר העמים הבריטי. הקורפוס סייע בגירוש אנשי צרפת של וישי מסוריה ולבנון. תחת פיקודו נמצאו הדיוויזיה האוסטרלית ה-7, דיוויזיית הרגלים הבריטית ה-6, הדיוויזיה הקלה ה-1 של צבא צרפת החופשית, וקבוצת החטיבות ההודית ה-5.
הלחימה באוקיינוס השקט

לאחר הצטרפות יפן למלחמה, בדצמבר 1941 והעמדת אוסטרליה עצמה בסכנת פלישה, הוחזרו בתחילת 1942 הדיוויזיה ה-6 והדיוויזייה ה-7 לזירת האוקיינוס השקט, על מנת להגן על היבשת מן הפלישה הצפויה. הדיוויזיה ה-9 נותרה במזרח התיכון, ולאחר מכן לחמה במסגרות אחרות מחוץ לקורפוס, והצטיינה בקרב אל עלמיין הראשון.
על פי בקשת הממשלה הבריטית נשלחו הדיוויזיות ה-6 וה-7 ליאווה בסוף ינואר, בצירוף גדודי נ"מ וקשר. בטרם הגיעו לשם נפלו איי הודו המזרחית ההולנדים בידי היפנים. בנסיבות שנוצרו דרש צ'רצ'יל כי הדיוויזיות תופנינה אל דרום מזרח אסיה, וראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון קרטין דרש כי תוצבנה באוסטרליה. בסופו של דבר מוקמה מפקדת הקורפוס באוסטרליה, והדיוויזייה ה-6 נשלחה כחיל מצב לציילון.
עד לתום המלחמה היו היחידות הלוחמות העיקריות של הקורפוס הדיוויזיה ה-6, הדיוויזיה ה-7 והדיוויזייה ה-9 ששבה ללחום תחת פיקודו של הקורפוס בינואר 1943. יחידות אלו לחמו במערכה בגינאה החדשה ובקרב בורנאו. לאחר סיום המלחמה ושחרור רוב החיילים המתנדבים, פורק הקורפוס.
מפקדי הקורפוס

1940 - 1940: לויטננט גנרל תומאס בליימי
1941 - 1942: לויטננט גנרל ג'ון לאווראק
1942: לויטננט גנרל סידני רואל
1942 - 1944: לויטננט גנרל אדמונד הרינג
1944: לויטננט גנרל סטנלי סאוויג'
1944 לויטננט גנרל פרנק ברימן
1944 - 1945: לויטננט גנרל לזלי מורסהד
הרברט דאוביגין

הרברט ליירד דאוביגין (באנגלית: Herbert Layard Dowbiggin;‏ 1880 – 1966) היה קצין משטרה קולוניאלי בריטי בכיר; ערך ארגון מחדש של משטרת המנדט הבריטי בארץ ישראל.
תולדות חייו

הרברט דאוביגין נולד בשנת 1880. בשנת 1901 התגייס למשטרת ציילון ובשנת 1905 מונה למפקד משטרת קולומבו. בין השנים 1913–1937 שירת כמפקח הכללי של המושבה הבריטית ציילון (כיום סרי לנקה). היה זה פרק הזמן הארוך ביותר בו שירת, במסגרת השירות הקולוניאלי הבריטי, מפקח כללי של המשטרה במושבה כלשהי ועל כן זכה דאוביגין לכינוי "אבי המשטרה הקולוניאלית". דאוביגין גרם למודרניזציה של משטרת האי והכניס לשירות טכניקות מתקדמות כמו זיהוי על פי טביעת אצבעות, שימוש בצילומים ושיפור מערכת הקשר האלחוטי והגברת ניידות הכח. במהלך שירותו הסב את המשטרה מתפקוד מעין צבאי לתפקוד של משטרה אזרחית מונעת הכוללת פעילות של שוטרים לא חמושים. דאוביגין הקים יחידה לחקירת פשעים ושם דגש על אימונים בשימוש בנשק. בשנת 1925 הקים אקדמיה משטרתית. למרות זאת, על תקופת כהונתו כמפקד משטרת ציילון מעיבה פעולות הדיכוי שנקט נגד תנועת השחרור והתנועה הסוציאליסטית בציילון שהתגבשו באותה עת. היד הקשה שנקט במהומות שהתרחשו בציילון החל מה-28 במאי 1915 ועד 5 ביוני, כאשר בני הרוב הסינהאלזי - בודהיסטי תקפו את בני המיעוט המוסלמי, זכו לביקורת בבריטניה, אך משרד המושבות דאג להעניק לו גיבוי ולדחות את הביקורת.
דאוביגין היה נאמן לתפקידו וראה בו יעוד. הוא טבע את הביטוי "דת המשטרה" (Police Religion). יישום דת המשטרה על ידי איש המשטרה, הוא לדבריו: "לדבר אמת, לא לנצל לרעה את הסמכות שניתנה בידיו, למשול ברוחו, לשרת את הקהל ולמלא חובתו בכל התנאים".
הצלחתו בציילון הביאה להזמנתו כמומחה לייעוץ במושבות אחרות ברחבי האימפריה הבריטית. בשנת 1926 נשלח לקפריסין לארגן בה את המשטרה הקולוניאלית. בעקבות מאורעות תרפ"ט, כאשר בדעת הקהל באנגליה גברה הביקורת על מהלכי ממשלת המנדט בעת המאורעות וגברה הדרישה לחקירת סיבת כישלונה, הזמין משרד המושבות הבריטי את דאוביגין לבוא לארץ ישראל, לבדוק את בעיות הביטחון בה, לחקור את תפקודה של משטרת המנדט ולהכין תוכנית מפורטת לארגונה מחדש. בעצם הטלת תפקיד זה על דאוביגין נראה היה כי ממשלת בריטניה הטילה ספק ביעילותה של משטרת המנדט תחת פיקודו של ארתור סטפן מאברוגורדאטו. דאוביגין, ששירת בהצלחה במושבה בה הייתה משטרה קולוניאלית מסודרת זה עשרות שנים, ואשר גם בה הייתה בעיה של יחסים בין בני דתות וקבוצות אתניות שונות, נראה היה כמתאים לתפקיד ארגונה מחדש של משטרת המנדט במטרה לשפר את תנאי הביטחון בארץ. בשנת 1937 הוא נשלח לצפון רודזיה למשימת ייעוץ דומה.
לאחר תום שליחותו בארץ ישראל שב דאוביגין לציילון והמשיך במילוי תפקידו כמפקד משטרת האי. בינואר 1937 פרש דאוביגין מתפקידו בציילון. ב-10 בינואר נערכה בקולומבו, בירת ציילון, עצרת בהשתתפות כעשרת אלפים מאנשי תנועות השחרור בציילון, לחגוג את עזיבתו של דאוביגין את האי ולגנות את פעילותו רבת השנים באי, בעיקר בעת אירועי 1915. בעצרת גינו את דאוביגין על אכזריות משטרתית, טרור ורצח.
דאוביגין נפטר בסאפוק באנגליה בשנת 1966, בגיל 86.
דו"ח דאוביגין על משטרת ארץ ישראל

ב-27 בינואר 1930 הגיע דאוביגין לארץ ישראל. במהלך פברואר ותחילת מרץ סייר ברחבי הארץ, נפגש עם פקידי ממשלת המנדט, עם מפקדי חיל הספר העבר ירדני והלגיון הערבי ומנהיגי היישוב היהודי ושמע מהם את הצעותיהם. הסיור זכה לפרסום רב ודווח בהרחבה בעיתונות. דאוביגין הגיש דו"ח ביניים בנוגע לשמירה על מושבות יהודיות מבודדות והגדלת כח המשטרה הזמין להגנה על המושבות.
בחודש מאי 1930 הגיש דאוביגין דו"ח מפורט ותוכנית לארגון מחדש של משטרת המנדט וכוחות הביטחון בארץ. הדו"ח נקרא על שם מחברו "דו"ח דאוביגין" (Dowbiggin Report).
מסקנתו הראשונה בדו"ח הייתה כי אי-הביטחון בארץ ישראל נובע מן הסכסוך בין שני העמים השוכנים בה. מסקנתו השנייה הייתה כי החוויה הקשה של אירועי 1929 לא תשכח במהרה וכי ב-20 השנים הבאות לא יבוא שיפור ביחסי שני העמים. על כן צריך הביטחון בארץ ישראל למשך עשרים השנים הבאות להישמר בעיקר על ידי הצבא הבריטי. במשך עשרים שנים אלה תתפתח משטרת המנדט בהדרגה, כשהיא מורכבת משוטרים יהודים וערבים, עד שתחליף בבוא המועד את הצבא. על כן יש להגדיל את כוחו של הצבא לסדר כוחות של שני גדודים שיחנו בשלוש הערים הגדולות ושתי יחידות של חיל הספר העבר ירדני שתשמורנה על גבולות הארץ מצפון וממזרח. את התפקיד של שמירת היישובים העבריים הטיל על משטרת המנדט שכוחה יגדל ל-650 איש, בריטים, יהודים וערבים ותתוספנה לה 28 תחנות משטרה חדשות.
לשם הגנה ראשונית של היישובים, עד שתגיע המשטרה קבע דאוביגין כי יש לצייד את היישובים בנשק. הנשק לצורך כך היו רובי "גרינר", שהיו קצרי טווח ומסורבלים להפעלה.
תוכנית ההגנה על היישובים נשענה על המתיישבים עצמם ושללה פינוי יישובים (Non-evacuation).
דואביגין המליץ על פירוק משטרת תל אביב ואיחודה עם משטרת המנדט והמלצה זאת נתבצעה למרות התנגדות מצד גורמים ביישוב היהודי.
דו"ח דאוביגין היה המקור לארגון משטרת המנדט בשנות השלושים. התפקיד הוטל על שכמו של רוי ספייסר, המפקד החדש של משטרת המנדט שהתמנה בשנת 1931, בהמלצתו של דאוביגין. ספייסר היה קצין מקצועי שבלט ביכולתו וביושרו והצליח תוך כמה שנים להפוך את משטרת המנדט למשטרה מקצועית מודרנית. בפגישה שקיים ספייסר ב-10 באוגוסט 1931 עם חיים ארלוזורוב ממנהיגי היישוב, התרשם ממנו ארלוזורוב, כפי שכתב ב"יומן ירושלים" שלו, כי: " סיר הרברט דאוביגין הוא בשבילו 'משה רבנו' והדו"ח של דאוביגין - ספר הספרים".
הערות שוליים

↑  Arnold Wright, Twentieth century impressions of Ceylon, page 134
1 2  Mitchel P. Roth,James Stuart Olson, Historical dictionary of law enforcement, page 98
↑  נתמנה מארגן מיוחד למשטרת א"י, דבר, 24 בינואר 1931
↑  הספר הלבן על ארץ ישראל, דבר, 30 במאי 1930
↑  י. בן דוד, תל אביב ומשטרתה, דבר, 23 בדצמבר 1931
↑  מפקד המשטרה החדש, דבר, 19 ביוני 1931
| המנדט הבריטי משטרת המנדט |
| --- | --- | --- |
| מפקדי המשטרה | פרסי בראמלי • הנרי טיודור • ארתור סטיבן מאברוגורדאטו • רוי ספייסר • אלן סונדרס • ג'ון מורי ריימר-ג'ונס • ויליאם ניקול גריי |  |
| יחידות צבא ומשטרה קשורות | המשטרה המעולה • הז'נדרמריה הבריטית • חיל הספר העבר-ירדני • משטרת היישובים העבריים • כלניות • מחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט • משטרת תל אביב • המשטרה הניידת • הנוטרים • המשמר הנע • משמר הרכבת |  |
| אישים | אברהם זלינגר • תומאס ג'יימס וילקין • ריימונד אוסוואלד קפראטה • הרברט דאוביגין • רוי פאראן • ג'פרי מורטון • דאגלס דאף • צ'ארלס טיגארט • פאיז ביי אל-אידריסי‎ • הנרי טיודור • ויליאם דובי • ברנרד פרגוסון • שלמה שיף • דוד תדהר • חביב כנען • גרו גרא • ירחמיאל ירון |  |
| אירועים בולטים | מאורעות תר"פ • מאורעות תרפ"א • מאורעות תרפ"ט • מאורעות אוקטובר 1933 • המרד הערבי הגדול • מבצע עוגן • סטרומה • השבת השחורה • אקסודוס (אוניית מעפילים) • המצור על גבעת חיים • פרשת הרצח בחולות תל נוף • רצח ארלוזורוב |  |
| מבנים ואתרים | מגרש הרוסים • בווינגרד • מצודות טיגארט • גדר הצפון |  |
המנדט הבריטי • משטרת ישראל • פורטל היישוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520290705171  VIAF: 311119649   WorldCat (עם VIAF): 311119649
הר טוזו

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  Henrietta Tuzo 
 גובה:  3,246 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  קולומביה הבריטית, קנדהקנדה
 קואורדינטות:  51°18′06″N 116°13′42″W﻿ / ﻿51.301666666667°N 116.22833333333°W﻿ / 51.301666666667; -116.22833333333
  (למפת קולומביה הבריטית מוגדלת) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפון-מערביות יוקון אלסקה האוקיינוס השקט הר טוזו(למפת קולומביה הבריטית רגילה) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפ. מע יוקון אלסקה האוקיינוס השקט הר טוזו
 
הר טוזו (באנגלית: Mount Tuzo) הוא הר מהרי עמק עשר הפסגות בהרי הרוקי הקנדיים.
ההר ממוקם באזור קו פרשת המים של אמריקה והקו מהווה את הגבול שבין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית. גובהו 3,248 מטרים מעל פני הים, והוא ההר ה-93 בגובהו באלברטה. הר טוזו מתנשא לגובה של 210 מטרים מעל סביבתו - 1,200 מטרים מעל האגם, בין הר אלן שמדרום לו להר דלתאפורם שממערב לו.
בשל כך הוא מופיע במרבית התמונות של אגם מוריין.
הטיפוס על ההר ומקור שמו

הראשונים שטיפסו על ההר היו הנרייטה טוזו וסי. קאופמן (C. Kaufmann) בשנת 1906. שמו המקורי של ההר ניתן לו על ידי מגלה הארצות סמיואל אלן, מראשוני החוקרים האירופאים באזור. אלן קרא לפסגות עמק עשר הפסגות באמצעות הספרות מ-"אחד" עד "עשר" בשפת הסטוני (אחת משפות האומות הראשונות), לפי מיקומם מלול אגם מוריין. העמק היה ביתו של שבט הסטוני. לימים שונו שמות שבע מהפסגות. שמו הנוכחי של ההר ניתן לו בשנת 1907, והוא נקרא על שם הנרייטה ל. טוזו (Henrietta L. Tuzo) - שהייתה הראשונה אשר הגיעה לפסגת ההר, אשר ייסדה את המועדון האלפיני של קנדה, והיא נחשבת לחלוצת מטפסות ההרים הקנדיות.
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע היסטורי וגאוגרפי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית
↑  מידע גאוגרפי
↑  הרי אלברטה לפי גובהם
↑  מראה הר טוזו מעל אגם מוריין
↑  קורות חייה של הנרייטה טוזו
הקורפוס העשירי (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1915 1940 – 1919 1945 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   לוטננט גנרל
 מפקדים
הקורפוס העשירי של הצבא הבריטי היה קורפוס בריטי אשר במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המערבית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה לחם במערכה במדבר המערבי במערכה בתוניסיה בפלישת בעלות הברית לסיציליה ובזירה האיטלקית.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

הקורפוס הוקם בצרפת ביולי 1915 בפיקודו של תומאס מורלנד. הקורפוס נכלל כחלק מהארמייה השנייה של חיל המשלוח הבריטי. ב-1916 הוא השתתף בקרב על הסום, וב-1917 לחם בקרב אראס, וב-1918 במתקפת מאה הימים. הקורפוס המשיך לפעול גם אחרי סיום המלחמה, ופורק ב-1919.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

בשנת 1940 הוקם הקורפוס מחדש, והוא הוצב בסוריה תחת פיקודו של ויליאם הולמס. באוגוסט 1942 מונה הרברט למסדן למפקד הקורפוס, לאחר שבריאן הורוקס דחה את הצעתו של ברנרד מונטגומרי מפקד הארמייה השמינית לפקד על הקורפוס ה-10, והמליץ על למסדן כמתאים ביותר. במהלך קרב אל עלמיין השני התגלעו חיכוכים קשים בינו לבין מונטגומרי, כאשר למסדן סירב לתקוף בטענה שכוחותיו חלשים מדי. בשל כך, בדצמבר 1942 הדיח מונטגומרי את למסדן מהפיקוד ומינה את הורוקס לתפקיד. במרץ 1943 הצטיין הורוקס בפיקוד על הקורפוס בקרב על קו מארת בדרום תוניסיה. הקורפוס ביצע תנועת איגוף שאילצה את הגרמנים והאיטלקים לסגת באבדות כבדות. באפריל 1943 מונה ברנרד פרייברג למפקד הקורפוס, ובאוגוסט אותה שנה מונה ריצ'רד מקרירי למפקד הקורפוס, ולחם עמו בפלישה לאיטליה, ובקרב מונטה קאסינו. בנובמבר 1944 מונה ג'ון האוקסוורת' למפקד הקורפוס, ופיקד עליו במהלך מתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה, אשר הביאה לסיום המלחמה בזירה האיטלקית. עם סיום המלחמה הוחזרו חיילי הקורפוס לבריטניה, והקורפוס פורק.
מפקדים > מלחמת העולם הראשונה

תומאס מורלנד (יולי 1915 – אפריל 1918)
ויליאם פייטון (מאי 1918 – יוני 1918)
רג'ינלד סטפנס (יוני 1918 – עד הפירוק)
מפקדים > מלחמת העולם השנייה

ויליאם הולמס (יוני 1940 – אוגוסט 1942)
הרברט למסדן (אוגוסט 1942 – דצמבר 1942)
בריאן הורוקס (דצמבר 1942 – אפריל 1943)
ברנרד פרייברג (אפריל 1943 – מאי 1943)
ריצ'רד מקרירי (אוגוסט 1943 – אוקטובר 1944)
ג'ון האוקסוורת' (נובמבר 1944 – מאי 1945)
השיר על ילדי סיביר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  טימו ק. מוקה 
 שפת המקור:  פינית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1966
 מספר עמודים:  204
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כרמל
 תאריך:  2005
 תרגום:  רמי סערי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002499815
 
השיר על ילדי סיביר (בפינית: Laulu Sipirjan lapsista) הוא רומן מאת הסופר והמשורר הפיני טימו ק. מוקה. היצירה, העוסקת, בין השאר, בטיב תלותו של היחיד בחברה ובאפשרותו לסמן גבולות ברורים במסגרת אותם יחסי תלות, ראתה אור בשנת (1966), ותרגומה העברי התפרסם בשנת 2005‏.
"השיר על ילדי סיביר" הוא ספרו הרביעי של מוקה. ביצירה כלולים פרטים אוטוביוגרפיים רבים: מוקה, כמו הסופר ברומן וכמו רבות מדמויותיו, חי בשולי החברה אך לא התנתק ממנה לגמרי, ועולמם של תושבי העיירה סיביר היה בעצם עולם ילדותו ונוף חייו הבוגרים: סיביר שבספר היא אורירווי (Orajärvi) שבנפת פלו (Pello), הממוקמת במערב לפלנד הפינית. מוקה נולד בשוודיה במהלך נסיגת הצבא הנאצי מצפון פינלנד ובעת שיושבי העיירה הפינית, שהוריו היו בין המפונים ממנה, התגוררו במעברה, המתוארת ב"שיר על ילדי סיביר" כצריפי בסיס הצבא השוודי בבּוּמוֹקְסְלַנְד. עקב מחלת אם הסופר בתקופת המלחמה אומצו שתיים מאחיותיו בשוודיה, והמשפחה סבלה מצוקה ועוני גם בתום המלחמה. לנופים ולמראות שעיצבו את עולמו של מוקה יש ביטוי נאמן בפרקי הספר: בתיאור הקיצים הקצרים הקסומים ולילותיהם הלבנים הארוכים, בתמונות החורף הממושך והקשה ובאזכורים של אפרוריות הסתיו ושל השלכת הממשמשת ובאה.
ראו גם

היונה והפרג
הערות שוליים

↑  טימו ק. מוקה, השיר על ילדי סיביר. תרגום מפינית ואחרית דבר: רמי סערי, הוצאת כרמל, תשס"ו-2005.ISBN 965-407-603-9
הר טורלין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  190 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  67°47′00″S 66°55′00″E﻿ / ﻿67.783333333333°S 66.916666666667°E﻿ / -67.783333333333; 66.916666666667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר טורלין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר טורלין
 
הר טורלין (באנגלית: Torlyn Mountain) הוא הר בחוף אדמת מק. רוברסטון שבאנטארקטיקה.
מונולית מוריי היה בעבר חלק מהר זה, ונפרד ממנו; הר טורלין נמצא 6 קילומטרים ממזרח למונולית סקאלין. שני המונוליתים מהווים יחדיו אזור אנטארקטי מוגן מיוחד.
גובהו של ההר 190 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ההר

בחודשים ינואר ופברואר 1931 חקרו כמה ציידי לווייתנים נורווגים לאורך החוף הזה, ועשו רישומים של קו החוף מכלי השיט שלהם.
היסטוריה > מקור השם

ציידי הלווייתנים שמיפו את החוף בפברואר 1931 קראו להר בשמה של ספינתם - הטורלין (the Torlyn); וזאת על אף שקבוצה אחרת, שהפליגה על ה"בווט" רשמה את קו החוף קודם לכן, ב-19 בינואר 1931.
משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה בראשותו של דאגלס מוסון טסה מעל שטח זה בינואר 1930, וחזרה לטיסת חקר נוספת בפברואר 1931. המשלחת קראה להר "הר מונולית מוריי" (mountain Murray Monolith), ולימים נותר רק שמו של המונולית, ואילו שם ההר חזר לשם שניתן לו על ידי ציידי הלווייתנים הנורווגים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
↑  מבלי לרדת לחוף
השיר שיביא לך אהבה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע גלי עטרי
 מתוך האלבום סימנים
 יצא לאור:  1993
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  NMC
 כתיבה:  לאה שבת
 לחן:  לאה שבת
"השיר שיביא לך אהבה" הוא פזמון שכתבה והלחינה לאה שבת וביצעה גלי עטרי. השיר יצא לאור בסוף 1993.
רקע

השיר נכלל באלבום "סימנים" של עטרי מ־1994 והיה לבולט ביותר ממנו. שמו באלבום הוא "שיר שיביא לך אהבה".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ד (1994) הגיע השיר למקום החמישי.
עטרי סיפרה על השיר:
"אין ספק שזה אחד הלהיטים הכי גדולים שלי. אני זוכרת שעבדתי אז על האלבום 'סימנים', אספתי חומרים וקיבלתי קסטה וזה היה השיר השביעי בתוכה. המבנה המקורי של השיר לא היה כל כך טוב, אבל תפס אותי נורא הפזמון שלו ואז יחד עם יהודה עדר, המפיק המוזיקלי של האלבום, הבאנו פשוט מבנה יפה יותר. גם הטקסט של לאה שבת מאד דיבר אליי. היו בו את כל הדברים שאני אומרת לאחרים, על השמחה שהייתה כלואה בגוף וצריך לשחרר אותה, לעשות מה שאנחנו רוצות ועוד. בכל תקופה יש שיר אחד שאותו אני שומעת בראש קצת יותר, אני ממש לא מקשיבה לעצמי מעבר ללשמוע בראש, ובשנה וחצי האחרונות חשבתי הרבה על הפזמון, עד כמה המילים שלו נכונות לכל תקופה, גם כשטוב לך וגם כשלא"
.
עטרי הוציאה בשנת 2001 אלבום אוסף שמתכתב עם שם השיר, ונקרא "השירים שיביאו לכם אהבה".
הערות שוליים

↑  גלי עטרי, מאמר אורח‏, גלי עטרי - "השיר שיביא לך אהבה", באתר וואלה, 15 בספטמבר 2009
הקיסר יאו

| --- | --- |

 לידה:  2324 לפנה״ס Gaoyou, הרפובליקה העממית של סין 
 פטירה:  2206 לפנה״ס  (בגיל 118 בערך) 
 מדינה:  סין 
 
יָאו (בסינית  堯, בפין-יין Yáo) (על פי המסורת מלך בשנים 2333-2234 לפנה"ס) היה שליט סיני אגדי, אחד משלושת המלכים וחמשת הקיסרים, וידוע גם בשם אדון טָאוטָאנְג (陶唐氏). נולד בשם יִי פָאנְגשׂוּ'ן (伊放勳) או יִי צִ'י (伊祁) כבן שני לקיסר קו ולצִ'ינְגדוּ (慶都). נודע גם בשם טָאנְג יָאו (唐堯).
מתואר לרוב כשליט-קדוש חכם ובעל מוסר מושלם. חסידותו ושקדנותו של יאו שימשו דוגמה לקיסרים ומלכים בדורות מאוחרים יותר בסין. בעת העתיקה התייחסו הסינים ליאו, לשון וליו' כדמויות היסטוריות, אולם היסטוריונים מודרניים מאמינים כי הם מייצגים מנהיגים של התאגדויות שבטיות אשר ייסדו מערכות שלטון היררכיות אחידות בתקופה בה עברה החברה הסינית למבנה של פיאודליה פטריארכלית. בספר ההיסטוריה (הידוע גם בתור הקלאסיקה של ההיסטוריה), המהווה את אחד מחמש הקלאסיקות, עוסק הפרק הראשון ביָאו, שׁוּן ויוּ'.
על פי האגדות, יָאו נעשה למלך בגיל 20 ומת בגיל 119, והתפטר מן המלוכה על מנת ששׁוּן, אשר היה נשוי לשתי בנותיו של יָאו, יוכל לעלות לשלטון.
בין תרומותיו הרבות יאו נחשב למי שהמציא את משחק הגו, אשר לפי הכתוב היטיב את דרכיו של בנו הסורר והתאוותן דָאנְג'וּ (丹朱). על פי המסורת הקונפוציאנית, כאשר נפטר יָאו ועם סיום שלוש שנות האבל כמנהג המקובל, שׁוּן הכריז על דָאנְג'וּ קיסר, אולם העם הכיר רק בשׁוּן כיורש הכתר.
ברשומות הבמבוק נמסר סיפור שונה: שׁוּן מרד וכלא את יאו עד למותו, בעוד שדָאנְג'וּ הוגלה ולאחר מכן הובס בידי שׁוּן.
הערות שוליים

↑  על בסיס רשומות ההיסטוריון.
↑  Yang, Lihui; Deming An, Jessica Anderson Turner (2005). Handbook of Chinese mythology. ABC-CLIO Ltd. p. 228. ISBN 978-1576078068.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2002039738  VIAF: 24266753   WorldCat (עם VIAF): 24266753
הרברט ג'ונס

| --- | --- |

ג'ונס בשנת 2020
 לידה:  6 באוקטובר 1998 (בן 25) גרינסבורו, אלבמה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטר
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת אלבמה
 דראפט:  בחירה מספר 35, 2021 ניו אורלינס פליקנס
 קבוצות כשחקן
 2021–:  ניו אורלינס פליקנס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (2022)
הרברט קיישון "הרב" ג'ונס (באנגלית: Herbert Keyshawn "Herb" Jones; נולד ב-6 באוקטובר 1998) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.
קריירת מכללות

ג'ונס נולד וגדל בעיר גרינסבורו שבאלבמה. בין השנים 2017–2021 למד באוניברסיטת אלבמה, ולאורך 4 העונות בקבוצת הכדורסל שלה העמיד ממוצעים של 7.3 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. בעונת 2020/2021 זכה בתוארי "שחקן העונה" ו"שחקן ההגנה של העונה" במחוז הדרום-מזרחי (SEC).
קריירה ב-NBA > ניו אורלינס פליקנס

ג'ונס נבחר בבחירה ה-35 של דראפט ה-NBA‏ 2021, על ידי ניו אורלינס פליקנס. כבר בעונת הרוקי שלו הפך לשחקן חמישייה קבוע, ובשתי עונותיו הראשונות עם הפליקנס רשם ממוצעים של 9.7 נקודות ו-3.9 ריבאונדים למשחק. ב-5 באפריל 2023 קלע שיא קריירה של 35 נקודות, במשחק מול ממפיס גריזליס. ביולי 2023 חתם על הארכת חוזה בניו אורלינס ל-4 עונות נוספות, עבור כ-54 מיליון דולר.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | ניו אורלינס | 78 | 69 | 29.9 | 0.476 | 0.337 | 0.840 | 3.8 | 2.1 | 1.7 | 0.8 | 9.5 |
| 2022/2023 | ניו אורלינס | 66 | 66 | 29.6 | 0.469 | 0.335 | 0.764 | 4.1 | 2.5 | 1.6 | 0.6 | 9.8 |
| קריירה |  | 144 | 135 | 29.8 | 0.473 | 0.336 | 0.802 | 3.9 | 2.3 | 1.6 | 0.7 | 9.7 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | ניו אורלינס | 6 | 6 | 37.7 | 0.477 | 0.417 | 0.773 | 3.3 | 1.8 | 1.8 | 0.8 | 10.7 |
| קריירה |  | 6 | 6 | 37.7 | 0.477 | 0.417 | 0.773 | 3.3 | 1.8 | 1.8 | 0.8 | 10.7 |