stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ממלכת גוויניד'
היסטוריה > רודרי הגדול ושושלת אברפראו (825–1063)

שושלת קונד'ה הגיע לקיצה ללא בן יורש עם מותו של היוואל אפ רודרי מולווינוג. מי שעלה לשלטון ממלכת גוויניד' היה 'מרווין המנומש' שמקורותיו המדויקים אינם ידועים כיום, אך מעריכים כי הוא אכן נצר לשושלת מלוכה ברטונית עתיקה. ייתכן והוא בנו של ארת'יל "נסיך הבריטונים הצפוניים", הערכה אחרת היא שהוא בנו של גווריאד המלך של האי מאן. עם זאת, רוב החוקרים מסכימים כי אמו אסיל'ט הייתה בת-דודתו היוואל אפ רודי מולווינוג ולכן בכל מקרה היה קשור בדמו למשפחת המלוכה של קונד'ה.
מרווין התחתן עם נסט וורך קדאל, אחותו של מלך ממלכת פוויס סינגֶן אפ קד'אל. הוא ייסד את שושלת אברפראו שנקראה כך על שם עיר הבירה של הממלכה באברפראו שבמערב האי אנגלסי. עם מותו של מרווין, עלה בנו 'רודרי הגדול' לשלטון בשנת 844. משום שרודרי היה בן אחותו של מלך פוויס, כאשר זה נפטר ללא בן יורש עברה גם ממלכת פוויס לשלטון מאוחד עם גוויניד' בשנת 855. רודרי עצמו נישא לאנגהרד, אחותו של המלך גוואגון מסייסלוואג (ממלכה קטנה מדרום לגוויניד' לאורך החוף המערבי של ויילס), בשנת 872 רודרי הפך גם למלך סייסלוואג, לאחר שגוואגון טבע למוות ללא בן יורש. באופן זה של נישואים בין בתי המלוכה, במהלך תקופת שלטונו של רודרי, גוויניד' למעשה יצרה ממלכה מאוחדת שהתפרסה על חצי מוויילס.
עם מותו של רודרי בשנת 878 האחדות היחסית של ויילס הופסקה לאור מאבקי ירושה וחלוקה של הממלכה בין בניו של רודרי. בנו הבכור אנרוואד אפ רודרי ירש את הכס של ממלכת גוויניד' וביסס באופן מלא את בית אברפראו ממרכז השלטון באי אנגלסי. עם זאת הקשר שהתבסס בין שושלות הממלכות האחרות לבין בית אברפראו, כמו גם האיחוד שיצר רודרי הגדול, יצרו כעת בסיס לטעון כי למעשה מעל הממלכות הוולשיות ישנו בית מלוכה יחידה המנותק מהממלכות האנגלו-סקסיות המערביות ומאחד ברמה הרעיונית את ממלכות ויילס כישות בריטונית אמיתית ומאוחדת. רעיון זה ימשיך ללוות את תפיסת העולם בגוויניד', מה שלבסוף יתגשם לפרק זמן קצר עם הקמת נסיכות ויילס.
במהלך המאה ה-10 וה-11, הממלכה נשלטה לסירוגין על ידי שליטים מחוץ לבית אברפראו. בשנת 942 המלך אידוואל פואל נפל בקרב ואת מקומו תפס היוואל, מלך דהיוברת' (ממלכה מדרום-מערב ויילס), אשר הגלה את בניו של אידוואל. רק בשנת 950 עם מותו של היוואל הוחזר בית אברפראו לכס השלטון. בשנת 1039, מלך פוויס גריפיד' אפ ל'ואלין תפס את שלטון הממלכה ובמהלך שנות כהונתו הצליח גם למלוך על כל ממלכות ויילס, כך שבשנת 1055 כל ויילס הייתה למעשה מאוחדת תחת שלטונו. בתקופה זו ויילס הפכה לאיום ממשי על אנגליה ממערב, לבסוף הוא נרצח על ידי אנשיו שחתרו תחתיו והגיעו להסכם עם האנגלים, כחלק מהסכם זה השליטה בממלכת ניתנה לבנו בלאד'ין אפ סינפין בשנת 1063.
היסטוריה > התקופה הנורמנית (1066–1154)

בזמן הכיבוש הנורמני של אנגליה, גם ממלכת גוויניד' הייתה שרויה בתקופה של חוסר יציבות. תרהירן אפ קראדוג עלה לשלטון בשנת 1075, בן דודו של בלאד'ין אפ סינפין אשר כאמור קיבל את כס הממלכה מידי האנגלים. אך גריפיד' אפ סינאן טען לכתר ממקום גלותו באירלנד, הוא היה נכדו של יאגו אפ אידוואל משושלת אברפראו שמלך בשנים 1039–1023. לבסוף בשנת 1081 הצליח גריפיד' להביס את תרהירן בקרב בו הוא גם נהרג, וכך חזרה שושלת אברפראו עם גריפיד' בכס הממלכה.
היסטוריה > ל'ואלין הגדול ונסיכות ויילס העצמאית (1195–1282)

בשנת 1195 עלה לשלטון ל'ואלין אפ לורוורת', לאחר שנאבק בשני דודיו שמלכו על שני חצאים של ממלכת גוויניד', עד לשנת 1200 הממלכה כולה הייתה יציבה ותחת שלטונו. הוא ביסס קשרים טובים עם מלך אנגליה ג'ון, מה שאיפשר לו לספח את ממלכת פוויס הדרומית תחת שלטונו כאשר מלכה נשבה בידי האנגלים.
ראו גם

נסיכות ויילס
הערות שוליים

↑  פרופסור בריאן וורד-פרקינס, "למה לא היו האנגלו-סקסונים יותר בריטים?", מכללת טריניטי, אוניברסיטת אוקספורד, 2000
ממלכת גוויניד' בשנת 620, תחת שלטונו של קד'פאן אפ יאגו
ממלכת גוויניד' במהלך כהונתו של "רודי הגדול" (844-878).
ששת הימים (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  אלפרד שטיינהרדט 
 הופק בידי:  שירות הסרטים הישראלי 
 תסריט:  חיים חפר 
 שחקנים ראשיים:  יוסי בנאי 
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  1968 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
"ששת הימים" הוא סרט קולנוע ישראלי רשמי על מלחמת ששת הימים שהופק זמן לא רב לאחר המלחמה.
הפקה

הפקת הסרט החלה בספטמבר 1967 על ידי שירות הסרטים הישראלי (שנקרא אז "שירות הסרטים הממשלתי"), בהפקת יגאל אפרתי, ביים אלפרד שטיינהרדט (במאי הסרט התיעודי הרשמי על מלחמת סיני) וערכה נלי גלעד. על הצלמים נמנו אמנון סלומון, יכין הירש, ומרקו יעקובי.
אורך הסרט כשעה וחצי, ובתחילתו מקדים דברים ראש הממשלה אז, לוי אשכול. הסרט מלווה בדברי קריינות שכתב חיים חפר, וקורא יוסי בנאי. הוא כולל יומני קולנוע ישראליים וזרים וראיונות עם רב-אלוף יצחק רבין ואלופי הניצחון ישראל טל, דוד אלעזר ועוזי נרקיס. משתתפים בו מטוסי חיל האוויר וחיילי מילואים שגויסו להפקת הסרט, ורוב קטעי הקרבות בו משוחזרים בהשתתפות חיילי צה"ל שנטלו חלק בלחימה המקורית, כמו הקרב על גבעת התחמושת וכיבוש העיר העתיקה.
הסרט יצא אל האקרנים במרץ 1968, בטרם החלו שידורי הטלוויזיה הישראלית, ונתן לצופיו לחזות באירועי המלחמה. הקרנת בכורה חגיגית במעמד נשיא המדינה נערכה ב-21 במרץ 1968. צפו בו יותר מ-750,000 איש, והוא זכה להצלחה מסחרית והכניס יותר ממיליון ל"י. הסרט זכה לביקורות מעורבות.
לאורך השנים שלאחר עשיית הסרט, קטעי הקרבות שנראים בו מוצגים בתוכניות טלוויזיה על מלחמת ששת הימים, בהיעדר די חומר מצולם אותנטי מן המלחמה.
הערות שוליים

1 2  דן ארזי, כיבוש מבויים - הם באו כולם, למקום המפגש, אלא שהפעם לא קיבלו צו קריאה אלא הזמנה: לבוא ולהשתתף בשיחזור הקרב על ירושלים לצורך הסרט שמכין צה"ל על מלחמת ששת הימים, הארץ, 22 בספטמבר 1967
↑  אלפרד שטיינהרדט חתום כיועץ על הסרט ולא כבמאי. זאב רב-נוף, תעודה היסטורית, דבר, 29 במרץ 1968
↑  הערב הקרנה חגיגית - במעמד נשיא המדינה - של הסרט הממלכתי "ששת הימים", הארץ, 21 במרץ 1968
↑  מזרזים הפקת סרטים, מעריב, 20 במאי 1969
↑  ששת הימים הכניס כמיליון לירות, דבר, 7 ביוני 1968
↑  רם עברון, על בד הקולנוע - תשעה ירחי לידה - ("ששת הימים", "סינרמה", ת"א), למרחב, 29 במרץ 1968
זאב רב נוף, תעודה היסטורית, דבר, 29 במרץ 1968
האחר

ערך זה עוסק באלבום של ברי סחרוף. אם התכוונתם לניגודו של מושג ה"אני" בפילוסופיה ובתרבות, ראו .
האחר הוא שמו של אלבומו החמישי במספר של מוזיקאי הרוק הישראלי ברי סחרוף. האלבום יצא ב-2001 על ידי חברת התקליטים נענע דיסק, בהפקת ניצן זעירא.
האלבום כולל גרסת כיסוי לשירו של אהוד בנאי "עיר מקלט". האלבום זכה לביקורות משבחות, אף על פי שכלל פחות להיטים מאלבומו הקודם של סחרוף, "נגיעות".
באלבום זה חזר סחרוף לשתף פעולה עם המתופף והמפיק רע מוכיח. בעקבות אלבום זה הוציאו סחרוף ומוכיח אלבומים חדשים.
את השם לאלבום הביא סחרוף מעולם הפילוסופיה בו החל להתעמק, ובעיקר בתפיסת "האחר" של הפילוסוף היהודי-צרפתי עמנואל לוינס, שציטוט מדבריו מופיע בחוברת האלבום.
רשימת שירים

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סרט  | ללא | ברי סחרוף, חיים לרוז | 4:49 |
| 2. | מונסון  | מיכה שטרית | ברי סחרוף, חיים לרוז | 4:39 |
| 3. | רועד  | ברי סחרוף, דן תורן | ברי סחרוף | 3:26 |
| 4. | אבק בנעליים  | ברי סחרוף, דן תורן | ברי סחרוף, גידי רז, חיים לרוז | 4:35 |
| 5. | שוב שיגעון  | ברי סחרוף, דן תורן | ברי סחרוף, חיים לרוז, ג'וני שועלי | 4:35 |
| 6. | רואים שלא רואים  | ברי סחרוף, דן תורן | ברי סחרוף, חיים לרוז | 5:43 |
| 7. | האחר  | ברי סחרוף | ברי סחרוף | 5:25 |
| 8. | נכנע לך  | שמעון אדף | ברי סחרוף, חיים לרוז, רע מוכיח | 3:51 |
| 9. | יש יש יש  | ברי סחרוף | ברי סחרוף, חיים לרוז, אורן לוטנברג | 5:46 |
| 10. | עיר מקלט  | אהוד בנאי | אהוד בנאי | 5:13 |
| 11. | ריבונו של עולם  | בארי חזק | ברי סחרוף, אורן לוטנברג | 3:11 |
| 12. | סוף  | ללא | ברי סחרוף | 1:45 |
משתתפי ההפקה

ברי סחרוף - שירה, גיטרות (כל השירים), בס (2, 3, 7), קלידים (4), פסנתר (6), עיבודים (כל השירים).
אורן לוטנברג - גיטרות (1, 3, 4), סמפלר (1, 3, 10, 11), קלידים (11), קולות (3), תכנותים (3), הפקה מוזיקלית (3, 11), עיבודים (1, 3, 10, 11).
חיים לרוז - בס (4, 8, 9, 10), תופים (2, 9, 10, 11), סמפלר (1, 2, 5, 6, 9, 10), קולות (7, 9, 10), נשימות (7), בונגוס (7), הפקה מוזיקלית (1, 2, 5, 6, 7, 9, 10), עיבודים (1, 2, 5, 6, 7, 9, 10).
רע מוכיח - גיטרות (4, 8), בס (4, 8), תופים (4, 8), פסנתר (4, 8), קלידים (8), סמפלר (8), הפקה מוזיקלית (4, 8), עיבודים (4, 8).
דן תורן - קולות (6), הפקה מוזיקלית (6).
דודוש קלמס - קלידים (1, 5, 10), פסנתר (5, 6), מלודיקה (5), עיבודים (1, 5, 10).
גיל סמטנה - קונטרבס (1, 6) קולות (2), עיבודים (1, 6).
ניר מנצור - תופים (3, 5, 6, 9), עיבודים (5, 6).
רונן שפירא - קלידים (2, 9), פסנתר (3), עיבודים (2, 9)
דני מקוב - תופים (1, 10) עיבודים (10).
גידי רז - קלידים (4), סמפלר (10), עיבודים (10).
יאיא כהן אהרונוב - בס (5), עיבודים (5).
אמיר בן עמי - גיטרה חשמלית (5), עיבודים (5).
ג'וני שועלי - מפוחית (5), עיבודים (5).
פיטר רוט - גיטרה חשמלית (7), עיבודים (7).
טל שגב - קלידים (7), פסנתר (7), עיבודים (7).
ז'אן ז'ק גולדברג - תופים (7), עיבודים (7).
זהר פרסקו - דרבוקה (9).
אלידע רמון - תכנותים (11), עיבודים (11).
יהלי תורן - קולות (6).
שחר (מושב)

| --- | --- |
גרפיטי במושב שחר 2015
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: לכיש
גובה ממוצע: ‎100 מטר
תאריך ייסוד: 1955
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
מוצא המייסדים: מרוקו הספרדית, תוניסיה, מרוקו, עיראק וקוצ'ין
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 881 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.1% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) שחר(למפת השפלה רגילה) שחר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שחר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שחר31°37′11″N 34°43′31″E﻿ / ﻿31.6196856460589°N 34.7252193701508°E﻿ / 31.6196856460589; 34.7252193701508  heמפת היישובים של מועצה אזורית לכיש (in English: Lakhish Regional Council) באדום - שחר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

שַׁחַר הוא מושב חקלאי במישור החוף הדרומי (שלושה קילומטרים ממערב לקריית גת) השייך למועצה אזורית לכיש.
היסטוריה

המושב הוקם ב-26 במאי 1955 בידי עולים מצפון אפריקה, אליהם הצטרפו מספר משפחות מקוצ'ין שבמדינת קרלה שבהודו ולאחר מכן גם מעיראק. שחר הוא המושב השישי שנבנה בחבל לכיש. הוא נבנה על חלק מאדמות אל-פאלוג'ה במסגרת יישוב חבל לכיש. שמו של היישוב ניתן לו כאות לשחר ההתיישבות בחבל לכיש.
שחר הוא מושב חקלאי, השייך לתנועת המושבים. במושב פועלת תנועת הנוער "התנועה החדשה" (כמו בשאר יישובי המועצה). התנועה מכשירה מדי שנה שין-שין מטעמה תחת גרעין עודד המגיע לשרת במושב. במושב יש מועדון, צרכנייה, מזכירות, שני מגרשי ספורט ושני בתי כנסת. מועדון המושב משמש לפעולות של תנועת הנוער, לחגים ולאירועים שונים של הקהילה.
חקלאי המושב היו בין הראשונים בישראל שעברו לגידול פרחים בקנה מידה בין-לאומי, כמו גם לגידול צמחי בית. עד היום, במושב קיימות מספר משתלות המשווקות צמחי בית, סחלבים, ורדים, גפנים וירקות למקומות ברחבי הארץ ואף מחוץ לה. עם הקמת ההרחבה ביישוב בשנת 1999, הוקם פרויקט חממות מטעם משרד החקלאות לחברי המושב שחפצו לקחת בו חלק.
האוכלוסייה ביישוב מעורבת וכוללת חילונים לצד מסורתיים ודתיים. היישוב מונה כ-165 משפחות הבנויות ממייסדי המושב הגרים במשקים, ומדורות ההמשך והזוגות הצעירים המתגוררים בהרחבה.
בשנת 2017 יצא לאור ספר לכבוד חגיגות 60 שנים להקמת שחר ובו כתובים סיפורי החיים והעלייה של כל מייסדי המושב. המושב ידוע במספר החממות הרב שבו. כל נחלה החזיקה בעבר משק עובד. חקלאי המושב זכו לשבחים רבים ממספר אישים וחברי ממשלה, שנהגו לסייר במושב בין היתר בשל ההצלחה הגדולה של גידול ושיווק הוורדים וצמחי הבית בתנאי מזג האוויר הקשים והתמודדות עם תכולת המשאבים הנמוכה בתקופת הקמתו. בין המבקרים: ראשי הממשלה דוד בן-גוריון ולוי אשכול, הנשיאים עזר ויצמן ויצחק נבון ושרי הממשלה שולמית אלוני ואריה לובה אליאב שנמנה ממייסדי חבל לכיש. כמה מחברי שחר יוצאי קוצ'ין הצטרפו לביקור של עזר ויצמן בהודו כאשר כיהן כנשיא.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588146505171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל ובנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריימונד אמסלם

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1978 (בת 46) ירושלים, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  שחקנית, תסריטאית
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  4 פרסי אופיר (2011, 2021, 2023)
 פרופיל ב-IMDb
 
ריימונד אמסלם (נולדה ב-19 ביולי 1978) היא שחקנית ותסריטאית ישראלית. זוכת 4 פרסי אופיר (מהם שלושה פרסים למשחק). היא זכתה בשני פרסי אופיר על הסרט "שבע ברכות". על משחקה בסרט זכתה בפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר ועל כתיבת התסריט זכתה (יחד עם אלינור סלע) בפרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר. בנוסף זכתה בשני פרסי אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרטים "אחותי היפה" (2011) ו"הבית ברחוב פין" (2021).
ביוגרפיה

אמסלם נולדה, גדלה והתחנכה בירושלים, למשפחה יוצאת מרוקו. בנעוריה למדה במגמת התיאטרון והמשחק בבית הספר התיכון לאמנויות ע"ש צ'ארלס א' סמית' בירושלים. לאחר שירותה הצבאי בצה"ל למדה משחק ב"סטודיו למשחק ניסן נתיב" בירושלים (בין השנים 2002-1999) לצידם של לנה אטינגר ובני אלדר. הייתה בצוות הארט בעונות הראשונות בשום, פלפל ושמן זית.
קריירה > תיאטרון

ב-2003 שיחקה בהצגה "מעשה נורא" שכתב דני הורוביץ וביים טובי דיקמן ועלתה בפסטיבל Smallבמה באוניברסיטת תל אביב; בהצגה "חמורים" מאת טיטוס מאקיוס פלאוטוס שביים משה קליף ועלתה בפסטיבל עכו. באותה שנה שיחקה בהצגה "מעשה רב פנים או מעשה במלך ענו" שביימו ברוך ברנר וסמי סמיר ועלתה בתיאטרון המעבדה. המשיכה לשחק בהצגה גם שנה אחרי זה.
בשנת 2004 שיחקה בהצגה "קידמה" שכתב וביים טובי דיקמן ועלתה בפסטיבל עכו.
בשנת 2005 שיחקה בהצגה "110 ועשר פעימות בדקה" שכתבה אורית קימל וביים שלומי ליברמן, ועלתה בזירה הבין תחומית בירושלים; ובהצגה "דג בבטן" שביימה לילך דקל-אבנרי ועלתה בתיאטרון תמונע.
בשנת 2007 שיחקה בהצגה "דולי סיטי" שביים טובי דיקמן ועלתה בזירה הבין תחומית ובתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2008 שיחקה בהצגה "המיטב שבאדם" שביים טובי דיקמן בתיאטרון דימונה.
בשנת 2009 שיחקה בהצגת היחיד "קשורה" שביים עידן זילברשטיין ועלתה בתיאטרון תמונע.
הייתה ממקימי תיאטרון מעבדת תרבות דימונה.
פרסים

אמסלם הייתה מועמדת 9 פעמים לפרס אופיר, וזכתה 3 פעמים על תפקידיה כשחקנית בסרטים "אחותי היפה", "הבית ברחוב פין" ו"שבע ברכות" ופעם נוספת כתסריטאית על האחרון.
פרסים > מועמדויות

2005 – שחקנית משנה הטובה ביותר (ג'נאם ג'נאם)
2009 – שחקנית ראשית הטובה ביותר (שבע דקות בגן עדן)
2009 – שחקנית משנה הטובה ביותר (לבנון)
2013 – שחקנית ראשית הטובה ביותר (סוף עידן התמימות)
2013 – שחקנית משנה הטובה ביותר (כידון)
2014 – שחקנית משנה הטובה ביותר (תפוחים מן המדבר)
פרסים > זכיות

2011 – שחקנית משנה הטובה ביותר (אחותי היפה)
2021 – שחקנית משנה הטובה היותר (הבית ברחוב פין)
2023 – שחקנית ראשית הטובה ביותר (שבע ברכות)
2023 – התסריט הטוב ביותר (שבע ברכות, ביחד עם אלינור סלע)
חיים אישיים

אמסלם נשואה לשי נידם, גרוש ואב לבן, מסעדן לשעבר, אותו הכירה בהודו ולהם שני בנים משותפים. המשפחה מתגוררת במודיעין. מקיימת אורח-חיים צמחוני.
אלאנג

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:   גוג'ראט
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  8,309 (2011)
 קואורדינטות:  21°25′16″N 72°12′29″E﻿ / ﻿21.4211°N 72.208°E﻿ / 21.4211; 72.208
 אזור זמן:  UTC +5:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיאלאנג(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיאלאנג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אלאנג (בגוג'ראטית: અલંગ) היא עיר תעשייתית במדינת גוג'ראט בהודו. בהתאם למפקד אוכלוסין שנערך בה בשנת 2001 באלאנג היו 18,464 תושבים. 82% מאוכלוסייתה היו גברים ורק 18% נשים. שיעור האוריינות הוא 62%, גבוה מן הממוצע הלאומי בהודו בשיעור 59.5%.
אלאנג מובילה בעולם בתחום פירוק אוניות ומיחזור מתכת. בשטח המספנות באלאנג ממחזרים כמחצית מכלל האוניות המוצאות משירות פעיל סביב העולם. המספנות נמצאות במפרץ חמבאט. מכליות ענק, אוניות גלנוע ואוניות מכולות מועלות על החוף בעת הגאות ועם בוא השפל, מאות פועלים מפרקים את האונייה, תוך העברת כל חלק מתאים למיחזור. עשרות אלפי פועלים עובדים באלאנג בפירוק אוניות ומיליוני טונות של פלדה ממוחזרות מן האוניות.
מספנות אלאנג הן מוקד למחלוקת בנושא תנאי העבודה הקשים לפועלים בהן, תנאי מגורים קשים והשפעת עבודות הפירוק על הסביבה. אחת הבעיות הבולטות היא תנאי הבטיחות הירודים לפועלים, כתוצאה מהם נפגעים פועלים רבים בתאונות עבודה ופגיעותיהם מוחמרות כיוון שבית החולים הקרוב נמצא במרחק 50 קילומטרים מן המספנות, בעיר בהבנגר. באלאנג קיימות רק מספר מרפאות קטנות של הצלב האדום, היכולות להציע עזרה רפואית בסיסית בלבד.
פועלים רבים העובדים במספנות סובלים מאזבסטוזיס כתוצאה מנשימת סיבי אזבסט במהלך חיתוך האוניות.
הערות שוליים

↑  Census of India 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565181705171
Refactoring

ארגון הקוד מחדש (נקרא גם Refactoring) הוא תהליך של שיפור קוד קיים על ידי שימוש בטכניקות שמשנות את המבנה הפנימי של הקוד מבלי לשנות את ההתנהגות החיצונית שלו.
שיפור הקוד הקיים בא לידי ביטוי בקריאות הקוד, יעילות הקוד מבחינת סיבוכיות ריצה ומקום, והפיכת הקוד למודולרי  הניתן להרחבה בקלות.
Refactoring יכול להיעשות במספר טכניקות:
מחיקת שכפולים בקוד ומעבר לפונקציות המבצעות פעולות סדרתיות החוזרות על עצמן.
מתן שמות משמעותיים למשתנים או פונקציות.
מעבר לתכנות מונחה עצמים.
מחיקת קוד מיותר.
שינוי ייצוג המשתנים - לדוגמה: בשפת python ניתן לחסוך פי 2 במקום על ידי מעבר מייצוג int64 לint32 כאשר מזהים שאין צורך ב64 סיביות לתוכן הספציפי של הנתונים.
ישנן סביבות עבודה, כגון ויז'ואל סטודיו, המספקות כלים לביצוע refactoring באופן אוטומטי או אוטומטי-למחצה.
תהליך ה-Refactoring מורכב משלושה שלבים:
זיהוי נקודות פוטנציאליות ל-Refactoring.
החלת טכניקת ה-Refactoring הרלוונטית לאותה נקודה.
בדיקה שההתנהגות החיצונית של הקוד לא השתנתה.
יתרונות Refactoring לעומת בניית הקוד מחדש:
Refactoring אורך פחות זמן באופן משמעותי מתכנות מחדש, בהנחה שהאדם שמבצע את השינוי מכיר היטב את הקוד ואת הפונקציונליות שלו.
לו"ז צפוי (לאחר הערכה על פי קטע קוד קטן).
היסטוריה

השימוש הידוע הראשון במושג "Refactoring"  בספרות היה בספטמבר 1990, במאמר של ויליאם פ. אופדיק וראלף א. ג'ונסון. בתזה של אופדיק שפורסמה ב-1992, הוא השתמש שנית במונח זה. המונח "Refactoring" היה בשימוש בשפת התכנות Forth מאז שנות השמונים המאוחרות של המאה ה-20. פרק שש בספרו של ליאו ברודי מוקדש לנושא זה.
ראו גם

סיבוכיות קוד
ראול גונזלס

ערך זה עוסק בכדורגלן עבר ספרדי. אם התכוונתם לאתלט עבר מקסיקני בתחום הליכה תחרותית, ראו .
ראול גונזלס בלנקו (בספרדית: Raúl González Blanco; נולד ב-27 ביוני 1977 במדריד) הידוע בשם ראול הוא כדורגלן עבר ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. עד שנת 2015 היה מלך השערים בכל הזמנים של ריאל מדריד בה שיחק במשך 16 שנים. עד שנת 2014 היה מלך שערי ליגת האלופות. בשנת 2004 נבחר ראול על ידי פלה לרשימת 125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. כיום הוא חלק מסגל ההנהלה המקצועית של ריאל מדריד.
קריירה > ריאל מדריד

ראול החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של אתלטיקו מדריד, ממנה עבר לקבוצת הנוער של היריבה העירונית ריאל ב-1992. שנתיים לאחר מכן החל לשחק בקבוצה הבוגרת. הוא התמנה לקפטן הקבוצה בשנת 2003 לאחר עזיבתו של פרננדו היירו. בריאל מדריד לבש לאורך כל הקריירה שלו את חולצה מספר 7.
ראול הצטיין בכיבוש שערים רבים במדי ריאל מדריד. הוא היה הכובש המוביל של ליגת האלופות בכל הזמנים עם 71 שערים עד שנת 2014. כמו כן, הוא בעל מספר ההופעות השלישי בטיבו במפעל עם 144 הופעות[דרוש מקור]. סך הכול כבש 77 שערים בכל המסגרות האירופיות[דרוש מקור]. ראול הפך למלך השערים בתולדות ריאל מדריד, לאחר שב-15 בפברואר 2009 הבקיע את שערו ה-309 במדי הקבוצה בכל המסגרות ועבר את כוכב העבר אלפרדו די סטפאנו. ב-17 באוקטובר 2015 איבד את התואר לכריסטיאנו רונאלדו. בליגה הספרדית מדורג ראול במקום ה-4 ברשימת כובשי השערים בכל הזמנים עם 228 שערי ליגה. ב-23 בספטמבר 2009 שבר ראול את שיא ההופעות במועדון (525) שהיה שייך למנולו סאנצ'יס, ובכך הפך לכדורגלן המדורג שני במספר ההופעות בלה ליגה, עד שחואקין שבר את שיאו ביולי 2020.[דרוש מקור].
בשנת 2009 קיבל ראול את "מעמד האגדה" היוקרתי של ה"מארקה", העיתון הנפוץ ביותר בספרד, הישג לו זכו רק שבעה שחקנים בעבר: פלה, דייגו מראדונה, יוהאן קרויף, אלפרדו די סטאפנו, זינדין זידאן, פאקו חנטו ולואיס ארגונס[דרוש מקור].
קריירה > שאלקה 04

ב-26 ביולי 2010, הודיע ראול על עזיבת ריאל מדריד לאחר 16 שנים, וחתם לשנתיים בשאלקה 04 מהבונדסליגה. את שערו הראשון במועדון ראול כבש כבר במשחקו הראשון, ב-1 באוגוסט 2010 כאשר שאלקה 04 הביסה את באיירן מינכן 3-1 בטורניר קדם עונה. ב-20 בנובמבר 2010 ראול כבש את השלושער הראשון שלו במדי שאלקה 04, במשחק הליגה מול ורדר ברמן.
ראול היה לדמות דומיננטית בזכית שאלקה בגביע הגרמני בעונת 2010/2011 שהייתה לעונת הבכורה שלו במועדון, ראול כבש את השער המכריע בחצי הגמר בה שאלקה 04 ניצחה את באיירן מינכן ועלתה לראשונה לגמר מאז 2005. בגמר שאלקה 04 ניצחו באופן מוחץ 0–5 את דואיסבורג מהליגה השנייה. זאת הפעם הראשונה שראול זכה לזכות בגביע מדינה כלשהו לאחר שבריאל מדריד הוא לא זכה בגביע המלך הספרדי.
ברבע גמר ליגת האלופות עונת 2010/2011 כבש ראול צמד שערים כנגד אינטר מילאן מה שעזר לשאלקה 04 להעפיל לחצי גמר ליגת האלופות לראשונה בתולדותיה, שם הפסידה למנצ'סטר יונייטד.
ב-19 בפברואר 2012 כבש ראול את שערו ה-400 בקריירה לאחר שכבש 323 שערים בריאל מדריד, 44 בנבחרת ספרד ו-33 בשאלקה 04.
ב-19 באפריל 2012 הודיע ראול כי יעזוב את שאלקה 04 בקיץ וזאת כי "עתידו לא באירופה". במהלך שנתיים מוצלחות בשאלקה זכה ראול עם הקבוצה בגביע הגרמני, בסופרקאפ הגרמני, והגיע איתה לחצי גמר ליגת האלופות לראשונה בתולדותיה. ראול כבש 40 שערים ב-98 הופעותיו במדי שאלקה. לאחר עזיבתו הנהלת שאלקה הודיעה כי המספר 7 (אותו לבש ראול) יופרש לזמן בלתי מוגבל כאות כבוד לראול על תקופתו במועדון. אך בשנת 2013 המספר 7 הוענק למקס מאייר.
קריירה > א-סד

ב-13 במאי 2012, הודיע ראול על מעברו לא-סד מקטר. את משחקו הראשון בקבוצה שיחק ב-5 באוגוסט 2012, בו כבש פנדל בתוספת הזמן. ב-15 באפריל 2013 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הקטרית כשכבש באותה עונה 9 שערים ב-22 מה שעזר לא-סד לזכות באליפות לראשונה מזה חמש שנים.
ב-22 באוגוסט 2013 שיחק ראול במשחק הוקרה עם קבוצתו א-סד נגד קבוצתו לשעבר ריאל מדריד. ראול שיחק מחצית אחת בכל צד, כאשר בדקה ה-22 של המשחק כבש לטובת ריאל מדריד. בסוף אותה עונה הודיע כי יפרוש לאחר 20 שנות קריירה.
קריירה > ניו יורק קוסמוס

ב-30 באוקטובר 2014 חזר ראול מפרישתו וחתם בניו יורק קוסמוס מליגת ה-NASL האמריקאית, ליגת הכדורגל הצפון-אמריקאית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-4 באפריל 2015 בניצחון קבוצתו 0–1. ב-15 באוקטובר 2015 הודיע על פרישה מכדורגל בתום העונה.
במשחקו האחרון, שסייע לניו יורק קוסמוס לזכות באליפות ה-NASL, שיחק את כל 90 הדקות בגמר ובישל את השער השלישי.
ב-15 בנובמבר 2015 פרש ממשחק פעיל.
נבחרת ספרד

ראול הופיע לראשונה בנבחרת ספרד במשחק נגד נבחרת צ'כיה באוקטובר 1996. גם בנבחרת הספרדית ירש ראול את תפקיד הקפטן מפרננדו היירו לאחר שהאחרון פרש מהנבחרת ב-2002. בנבחרת כבש ראול 44 שערים ב-102 הופעות בינלאומית. הוא שיחק עם הנבחרת במונדיאל 1998, יורו 2000, מונדיאל 2002, יורו 2004 ומונדיאל 2006. עם זאת, ועל אף ביצועיו הנאים בקבוצתו, ראול לא זומן על ידי מאמן הנבחרת לואיס ארגונס ליורו 2008. בתחילה ספג ארגונס ביקורת רבה עקב כך, אולם זו דעכה במהירות כאשר תחת הדרכתו ובהיעדרו של ראול הצליחה הנבחרת לזכות בטורניר.
אימון

לקראת עונה 2019/2020 מונה ראול למאמן קבוצת ריאל מדריד חובניל B המשחקת בליגה השלישית בספרד ובה משחקים שחקנים עד גיל 19. מינוי זה הגיע לאחר זמן רב בו היה שותף במערכת המקצועית של ריאל מדריד שכללה את אימון קבוצת הנערים עד גיל 15 בעונת 2018/2019.
ב-4 ביוני 2019 מונה ראול למאמן ריאל מדריד קסטיליה, עימה זכה בליגת האלופות לנוער בשנת 2020 לאחר ניצחון 3-2 בגמר מול לייפציג.
חייו האישיים

ראול נשוי ולו ארבעה בנים ובת. בנו הבכור, חורחה, נקרא על שמו של חורחה ולדאנו – מאמן ריאל מדריד בשנים 1994–1996 שתרם רבות לקידום הקריירה של ראול. בנו השני, הוגו, נקרא על שמו של הוגו סאנצ'ס. תאומים, הקטור ומתיאו, נקראים על שמם של הקטור ריאל ולותר מתאוס, ובת בשם מריה. תחביביו הם קריאה, במיוחד ספרים של ארתורו פרז רברטה והאזנה למוזיקה ספרדית. השתתף בסרט "גול!" בשנת 2005.
תארים

6 אליפויות ספרד: 1995, 1997, 2001, 2003, 2007, 2008.
4 סופר קאפ ספרדי: 1997, 2001, 2003, 2008.
3 זכיות בליגת האלופות: 1998, 2000, 2002.
1 סופרקאפ אירופאי: 2002.
2 גביעים בין-יבשתיים: 1998, 2002.
1 גביע גרמני: 2011.
1 סופרקאפ גרמני: 2011.
1 אליפות קטר: 2013.
פעמיים מלך השערים של ליגת האלופות: 2000, 2001.
פעמיים מלך השערים של הליגה הספרדית: 1999, 2001.
שחקן השנה של פיפ"א – מדליית ארד: 2001.
שחקן השנה של אירופה – מדליית כסף: 2001.
נכלל ברשימת 125 הכדורגלנים החיים הטובים בעולם של פיפ"א אשר נוצרה על ידי פלה.
חמש פעמים השחקן הספרדי של השנה בלה ליגה.
פרס דון בלון לפריצת העונה בליגה הספרדית
פעמיים זוכה נעל הארד של אירופה.
שיאן ההופעות בריאל מדריד בכל המסגרות.
שיאן ההופעות בליגת האלופות בכל הזמנים.
מלך השערים של אירופה (בכל המפעלים) בכל הזמנים.
התואר היוקרתי "מעמד האגדה" על ידי עיתון המארקא העיתון הנפוץ בספרד.