stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגנוליה (סרט)
נושאים ומשמעויות

אורכו של הסרט שלוש שעות במהלכן הוא עוסק בנושאים כמו מקומו של היחיד, הבודד, בחברה תוך כדי ההתמודדות עם תלאות הקיום והחיפוש אחרי משמעות בציפייה לקתרזיס. אלה הם נושאים אופייניים לשנות הסיום של המילניום השני והם הופיעו בסרטים בולטים נוספים של התקופה כמו אמריקן ביוטי ומועדון קרב. העיסוק באזור בעמק סן פרננדו, בו גדל הבמאי, הוא מוטיב חוזר אשר הופיע בכל סרטיו הקודמים. הסיבה לעניין שמגלה אנדרסון בפרברי לוס אנג'לס וגם בעיר עצמה היא המרחבים הגדולים עליהם פרוסה העיר אשר יוצרים לטענתו תחושה של בדידות אצל התושבים, בה הוא מרבה לעסוק בסרטיו. הסרט הוא סרט פסיפס השוזר עלילות משנה רבות לסיפור אחד וככזה הוא מזכיר את תמונות קצרות המוקדם יותר של רוברט אלטמן ממנו הושפע ואת התרסקות של פול האגיס אשר הופק מספר שנים מאוחר יותר. הסרט הישראלי "וביום השלישי" של משה איבגי חוזר גם הוא על התבנית של דמויות רבות המחפשות גאולה אשר באה בסיוע של אירוע משמעותי חיצוני.
בראשית הסרט מוצגים שלושה סיפורים אשר לכאורה לא קשורים לנושא המרכזי וכולם עוסקים בצירוף מקרים מוזר, אך כנראה בדיוני בכל שלושת המקרים. בהמשך הסרט מתבהר הקשר של סיפורים אלה לעלילה, היות שבמשך כל הסרט מוצגים צירופי מקרים. דעתו של מספר הסיפורים הללו היא שצירוף המקרים המוצג בהם חייב להיות יותר מאשר סתם צירוף מקרים: "And it is in the humble opinion of this narrator that this is not just something that happened.". בהמשך, בכל זמן התקדמות העלילה המרכזית, צירופי מקרים, או שמא גורל, הם אלה שגורמים לאהבה בין ג'ים וקלודיה להירקם, לילד סטנלי להתחיל בתהליך התבגרות ואולי אף להינצל מגורל אכזר, לפרנק להשלים עם אימו החורגת ולדוני למצוא חבר אמת. לקראת סוף הסרט, בקטע שבו הדמויות מבצעות את השיר "Wise Up" ניכרת שותפות הגורל שלהן אשר מקבלת חיזוק בעת המפגשיהן האקראיים בעת גשם הצפרדעים אשר מביא להתרה.
לכל אורך הסרט מובעת ביקורת על עולם הבידור והזוהר. עם התפתחות העלילה ניתן לראות שראשי השעשועון "מה ילדים יודעים", אשר מצטיירים כלפי חוץ כאנשים חזקים וחיוביים הם בעצם לא מוסריים וחלשים. מנחה השעשועון המפורסם, ג'ימי גייטור, הוא אדם קר ואבא שנהג לאנוס את בתו עד שהרס את חייה. המפיק ארל פארטריג' הזניח את בנו פרנק, כשהותיר אותו, כנער, לטפל באמו הגוססת ועזב את המשפחה עם אישה צעירה, ופרנק שהפך בעצמו לדמות שלילית בסצנת הזוהר של סביבות לוס אנג'לס. צידה השני של הביקורת עוסק בנפגעים של עולם הזוהר ובראשם ילד הפלא לשעבר דוני סמית', לא הצליח לעמוד בלחצי הסביבה ממנו עם הפיכתו לאדם מבוגר ונותר בודד לאחר שהכסף שהרוויח כילד נותר אצל הוריו.
בנוסף הסרט מדבר על נושא ההשגחה העליונה והשלכות העבר - "אנחנו אולי סיימנו עם העבר אך הוא לא סיים איתנו", על קשר בין הורים וילדים, התמכרויות, אלימות במשפחה והטרדה מינית.
ביקורת

הסרט היה אהוב על רוב מבקריו ועל הקהל. הוא זכה לציון 8.1 מתוך 10 ב-IMDb וציון "טריות" של 82% באתר Rotten Tomatoes. הסרט הכניס 48.4 מיליון דולר בעוד שעלות הפקתו עמדה על כ-37 מיליון. רוג'ר איברט טען ש"זהו סרט המעורר תגובה מיידית" והעיתון USA Today הגדיר אותו "הסרט הכי לא לא מושלם בין הסרטים הטובים של השנה". אורון שמיר הגדיר אותו כ"סרט הכי מועך רגשית ומהפך מוחית של השנה".
רוג'ר איברט כלל את הסרט ברשימת הסרטים הטובים שלו בשנת 1999 בנימוק ש"כיצירת בימוי, הסרט שוקע ולא עוזב". סרט זה מופיע ברשימת 250 הסרטים הטובים של IMDb בכל הזמנים בסביבות המקום ה-200 ושיר הסיום שלו נבחר לרשימת 100 השירים הטובים ביותר בקולנוע של מכון הסרטים האמריקאי AFI.
פסקול

המוזיקה עבור הסרט נכתבה, כמו בסרטים נוספים של אנדרסן, על ידי ג'ון בריאון ואיימי מאן כתבה שירים עבור הסרט. שיר הסיום שכתבה וביצעה, "Save Me" היה בין המועמדים הבולטים באוסקר של אותה שנה. לאחר צאת הסרט יצא גם אלבום הפסקול אשר רובו שירים של איימי מאן ובהם עיבוד חדש לשיר One של הארי נילסון משנת 1969. בנוסף הפסקול כלל גם שני שירים של להקת סופרטרמפ.
פסקול > רשימת שירים

"One", איימי מאן – 2:53
"Momentum", איימי מאן – 3:27
"Build That Wall", איימי מאן וג'ון בראיון – 4:25
"Deathly", איימי מאן – 5:28
"Driving Sideways", איימי מאן – 3:47
"You Do", איימי מאן – 3:41
"Nothing Is Good Enough", קטע נגינה – 4:10
"Wise Up", איימי מאן – 3:31
"Save Me", איימי מאן – 4:35
"Goodbye Stranger", סופרטרמפ – 5:50
"The Logical Song", סופרטראמפ – 4:07
"Dreams", גבריאל – 3:43
"Magnolia", קטע נגינה – 2:12
הרצועות האינסטרומנטליות של פסקול הסרט שימשו את היוצר גיורא חמיצר ואת המלחין דני רייכנטל כהשראה ליצירת הפסקולים של סדרות הנוער השמיניה והאי.
הערות שוליים

1 2  נתוני תקציב והכנסות הסרט מגנוליה באתר Box Office Mojo כניסה אחרונה בתאריך ה-05/12/13
↑  כפי שמופיע במדריך למבקר הסרטים של Wallflower
↑  יאיר רוה, שני ראיונות: אחד עם פול תומס אנדרסון, ואחד עם פול (לא תומס) אנדרסון, בבלוג הקולנוע "סינמסקופ", 15 בינואר 2008
↑  "וביום השלישי": נסיון לא מוצלח לעשות "מגנוליה" ישראלי, באתר הארץ, 27 באפריל 2011
↑  ניסים דיין, ‏המגנוליות כבר לא מפלדה, באתר גלובס, 30 במרץ 2000
נילי ברקן, ‏חווייה של אולי פעמיים בעשור, באתר גלובס, 17 באפריל 2000
↑  ROGER EBERT / 2000
↑  אורון שמיר, חוגגים עשור: הסרטים הגדולים של 1999, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2009
↑  רוג'ר איברט, סנדיי טיימס
↑  אתר מכון הסרטים האמריקני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007591079905171  BnF: cb16555722b (data)  GND: 4609327-8  SUDOC: 175011206  VIAF: 198558319   WorldCat (עם VIAF): 198558319 
פרח המגנוליה
יוסי לויה

| --- | --- |

צילום מ-2021
 לידה:  23 במאי 1942 (בן 82) פלובדיב, ממלכת בולגריה 
 ענף מדעי:  אקולוגיה ימית 
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת סטוני ברוק 
 מנחה לדוקטורט:  לורנס ב. סלובודקין 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  מדליית דרווין (ISRS) (2000)  פרס לנדאו (2003)  פרס א.מ.ת. (2015)  פרס מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה (2023) 
 
פרופ' יוסי לויה בכנס אדמס, 2023, צילום: מיכל פתאל
יוסי לויה (נולד ב-23 במאי 1942) הוא זואולוג ואקולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס לאקולוגיה ימית באוניברסיטת תל אביב, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (החל משנת 2009), חתן מדליית דרווין (2000), פרס לנדאו (2003), פרס א.מ.ת (2015) ופרס מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה (2023).
ביוגרפיה

יוסי לויה נולד בפלובדיב, בולגריה במשפחה יהודית ספרדית. בשנת 1944 עלה לארץ ישראל יחד עם הוריו. בשנים 1960–1962 שירת בצה"ל כקצין בחיל הקשר. בשנת 1965 סיים תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת תל אביב. כעבור שנתיים סיים בהצטיינות יתרה תואר שני בזואולוגיה עם עבודה על "גידול דגים במים מליחים בערבה". בשנת 1971 סיים את לימודי התואר השלישי (דוקטורט) עם מחקר על "מבנה החברה ומגוון המינים באלמוגים בוני שונית באילת, ים סוף", בהדרכתו של פרופ' לורנס ב' סלובודקין באוניברסיטת סטוני ברוק בארצות הברית. בשנת 1972 עשה פוסט דוקטורט במכון האוקיינוגרפי בוודס הול.
החל משנת 1972 לימד אקולוגיה בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס' ווייז באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1982 מונה כעורך הביולוגי הראשון של כתב העת Coral Reefs, תפקיד אותו מילא עד 1986. החל משנת 1985 היה פרופסור מן המניין לאקולוגיה ימית. בשנים 1988–1990 היה יו"ר המחלקה לזואולוגיה, ובשנים 1990–1995 כיהן כדקאן, הפקולטה למדעי החיים. במסגרת תפקיד זה יזם והקים את המסלול לאקולוגיה וללימודי סביבה. בשנת 2010 פרש לויה לגמלאות והיה לפרופסור אמריטוס.
מחקר ופעילות למען הסביבה

מחקריו של לויה התמקדו בתחום האקולוגיה, טיפוחן ושימורן של שוניות האלמוגים בישראל ובעולם. פרסומיו בתחום כימות השינויים במגוון הביולוגי והערכת בריאותן ופגיעותן של השוניות תרמו רבות למחקר השוניות. לויה הראה במחקריו את התוצאות המזיקות של זיהום הים וההתחממות הגלובלית על שוניות האלמוגים. הוא היה מעורב בשילוב הקהילה המדעית בישראל במאבקים סביבתיים להגנת הסביבה הימית ובהכשרת תלמידי מחקר שעוסקים באקולוגיה ובאיכות הסביבה.
בפרסומיו הצביע לויה על ייחודן העולמי של השוניות באילת, בהיותן בקצה גבול התפוצה הצפוני ביותר בעולם, ובהיותן בעלות המגוון הביולוגי הגבוה ביותר ליחידת שטח. במקביל למחקריו, ניהל לויה מאבקים ציבוריים בנושאי ההשפעה המזיקה של זיהום הים בנפט גולמי על שוניות האלמוגים באילת (בשנים 1970–1980); זיהום הים בשפכים של העיר אילת (בשנים 1980–1995); וזיהום הים בדשנים כתוצאה מפעילות גידול דגים בכלובי דגים (בשנים 1995–2010). הוא התריע על ההתדרדרות המתמשכת במגוון הביולוגי של השוניות באילת. פעילויות אלו שימשו את הארגונים הירוקים והאקדמיה בישראל במאבקם להגנה ושימור החי והצומח הייחודים של מפרץ אילת. באמצעות עבודתו המדעית ומאבקיו הציבוריים הצליח לויה להביא להכרה גוברת בשונית האלמוגים באילת כשמורת טבע בעלת ייחודיות עולמית.
לאחר חתימת הסכם בין קצא"א לאיחוד האמירויות באוקטובר 2020 להובלת נפט ממדינות המפרץ הפרסי לנמל אילת ומשם לאשקלון ונמלי הים התיכון, פעל לויה נגד המיזם יחד עם מדענים אחרים בישראל ובעולם. לטענתו, מיזם זה חושף את מפרץ אילת ואת חופי סיני ושוניות האלמוגים שבהם לאסון אקולוגי כבד העלול להיות בלתי הפיך. דליפה חמורה במסוף אשקלון עלולה לזהם את חופי הים התיכון ולפגוע בתשתיות חיוניות ובהן מתקני ההתפלה באשקלון, אשדוד ושורק.
מחקר ופעילות למען הסביבה > חברות בארגונים ושירות

1977–1979 – יו"ר העמותה הישראלית לזואולוגיה
1995–2000 – יזם והקים את מרכז פורטר (כיום, בית הספר ללימודי סביבה).
1992 – הנציג המדעי של ישראל במשלחת הישראלית לכנס האו"ם בנושא הסביבה בריו-דה ז'ניירו, ברזיל.
1993 – הנציג המדעי של ישראל בנושאי שימור הסביבה-הימית בשיחות השלום עם ירדן.
1993–2000 – יו"ר הוועדה הלאומית של אונסקו בישראל בנושא "האדם והביוספרה", במסגרתה הוכרזו אזורים בכרמל כשמורה הביוספרית הראשונה בישראל.
2006–2014 – יו"ר הוועדה המדעית של מרכז המצוינות האוסטרלי לחקר שוניות-אלמוגים.
2015 – הנציג המדעי של ישראל בנושאי שימור הסביבה הימית בכנס באו"ם.
2021 – נציג האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, במשלחת הישראלית לגלאזגו לוועידת האקלים העולמית
2022 – נציג האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, במשלחת הישראלית לשארם אל-שייך לוועידת האקלים העולמית.
2010–הווה – יו"ר ועדת האוספים הלאומיים מטעם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
2010–הווה – יו"ר קרן בת-שבע דה-רוטשילד לקידום המדע בישראל ויו"ר קרן מלגות ע"ש אהרון ואפרים קציר, בחסות האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
חייו הפרטיים

יוסי לויה נשוי לשושנה ואב לשלושה ילדים. הוא מתגורר בעיר רעננה.
פרסים ואותות הוקרה

2000 - מדליית דרווין מטעם החברה הבינלאומית לחקר שוניות אלמוגים על "מפעל-חיים של חוקר שהישגיו המדעיים בתחום הם מהבולטים ביותר בעולם, ואשר תרמו לקידום השטח בצורה יוצאת דופן".
2003 - פרס מפעל הפיס לאומנויות ומדעים ע"ש לנדאו, על "התרומה המחקרית יוצאת הדופן בתחום האקולוגיה ואיכות הסביבה".
2009 - חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
2011 - חבר כבוד, העמותה לזואולוגיה בישראל: "כהוקרה לתרומתו למחקר, להוראה, לחינוך, לשמירת טבע בתחום מדע הזואולוגיה".
2015 - פרס א.מ. ת. למדעי הסביבה על "הישגיו החלוציים ופורצי הדרך בחקר שוניות האלמוגים באילת ובעולם בכלל, ובפיתוח שיטות כמותיות לתיעוד וניתוח השפעות של גורמים סביבתיים ואנושיים על המבנה, התפוצה והמגוון הביולוגי של אוכלוסיות אלמוגים אסטרטגיות הרבייה שלהם".
2023 - פרס מפעל חיים, מטעם האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה על מצוינות מחקרית מזהירה של שונית האלמוגים, על פעילות ציבורית אינסופית ומאבקים לשמירה על שוניות האלמוגים באילת, והנהגת המחלקה לזואולוגיה והפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, תוך העמדת דור עצום של תלמידים ופיתוח דור העתיד של חוקרי הים בישראל.
פרסומים

יוסי לויה כתב מעל 300 מאמרים מדעיים וארבעה ספרים.
רשימת פרסומים נבחרים, באתר אוניברסיטת תל אביב
1994 – עם רמי קליין, שוניות האלמוגים, הוצאת משרד הביטחון (תורגם לגרמנית ולהולנדית)
2004 – עם יוג'ין רוזנברג (עורכים), Coral Health and Disease, הוצאת שפרינגר, ברלין
2019 – עם קימברלי פוגליס וטום ברידג' (עורכים) Mesophotic Coral Ecosystems, הוצאת שפרינגר, ברלין
הערות שוליים

↑  שלושה מדענים מובילים מצטרפים כחברים חדשים לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
↑  פרס מפעל חיים לפרופ' יוסי לויה, באתר אוניברסיטת תל אביב, ‏05 יוני 2023
↑  Prof. Joseph Loya, Tel Aviv University Website
↑  קורות חיים, באתר הפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס. וייז באוניברסיטת תל אביב
↑  סו סורקיס, הסכם צינור הנפט עם האמירויות הוא "פצצה סביבתית מתקתקת", באתר זמן ישראל, 13 בינואר 2021
↑  לסקירה של הממצאים בתחום בשנות ה-70, ראו: Y. Loya & B. Rinkevich (1980)."Effects of oil pollution on coral reef communities", Mar. Ecol. Prog. Ser. 3: 167-180.
↑  R. Klein, Y. Loya, G. Gvirtzman, P. J. Isdale & M. Susic, "Seasonal rainfall in the Sinai Desert during the late Quaternary inferred from fluorescent bands in fossil corals, Nature 345 (1990)
↑  Loya et al., "Coral bleaching: the winners and the losers, Ecology Letters (December 20, 2001)
↑  Y. Shlesinger, Y. Loya, Coral Community Reproductive Patterns: Red Sea Versus the Great Barrier Reef, Science 228, 1985-06-14, עמ' 1333–1335 doi: 10.1126/science.228.4705.1333
↑  Yossi Loya, Kazuhiko Sakai, Bidirectional sex change in mushroom stony corals, Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences 275, 2008-07-08, עמ' 2335–2343 doi: 10.1098/rspb.2008.0675
↑  Tom Shlesinger, Yossi Loya, Breakdown in spawning synchrony: A silent threat to coral persistence, Science 365, 2019-09-06, עמ' 1002–1007 doi: 10.1126/science.aax0110
↑  מבולגריה לישראל, באתר רב-דורי: מאגר סיפורי מורשת, 24 ביוני 2020
↑  Darwin Medal, ICRS website
↑   תוכן מקודם בחסות פרס א.מ.ת, הזוכים בפרס א.מ.ת לשנת 2015, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2015
↑  חברי כבוד, באתר העמותה לזואולוגיה בישראל
↑  פרופ' יוסף (יוסי לויה): פרס א.מ.ת 2015, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  פרס מפעל חיים לפרופ' יוסי לויה, באתר אוניברסיטת תל אביב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443225805171  BnF: cb14590425w (data)  ISNI: 0000 0000 4989 2135  LCCN: nr95003674  ORCID: 0000-0001-6870-9444  SUDOC: 092767680  VIAF: 66713156   WorldCat (עם VIAF): 66713156
Mine

"Mine" (בעברית: "שֶׁלִּי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השלישי, Speak Now. השיר יצא לאור ב-4 באוגוסט 2010, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד שירי הקאנטרי, והשלישי במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט לבדה, והופק על ידה ועל ידי נייתן צ'פמן. השיר הוא שיר בסגנון הפאוור פופ והקאנטרי פופ. את השיר ביצעה סוויפט במהלך סיבוב ההופעות השני שלה, "Speak Now World Tour". הוא אף נכלל באלבום ההופעה, Speak Now World Tour – Live.
כמו כן, זכה השיר בשני פרסי BMI (קאנטרי), פרס BMI (פופ), ופרס CMT.
וידאו קליפ > פיתוח והוצאה

את הווידאו קליפ הנלווה ל-"Mine" ביימו סוויפט ורומן וייט, שביים את הקליפים הקודמים שלה ל-"You Belong with Me" ו-"Fifteen"; הוא היה לקליפ הראשון אותו ביימה סוויפט בעצמה. וייט הסביר שהקליפ נוצר על בסיס קונספט של "מסע בזמן, מה שמסביר איך שני הילדים המשוגעים האלה בסופו של דבר מגדלים ילדים משלהם". עוד הוסיף כי "לשיר יש הרבה אלמנטים אפלים, אבל יש בו גם הרבה אלמנטים שמחים" ושיבח את סוויפט על מעורבותה בבימוי הקליפ. סוויפט בחרה בחברתה ג'קלין ג'ארט, בתו של המתאבק המקצועי ג'ף ג'ארט, לגלם את הגרסה הצעירה של עצמה בקליפ. קירה אנגל, בתו של המתאבק המקצועי קורט אנגל, הופיעה גם היא בקליפ. הקליפ צולם בקנבונקפורט, מיין, שם כמה מהסצנות התרחשו בחוות רם איילנד, קייפ אליזבת, וכנסיית כריסטוס ברחוב דיין. כנסיית כריסט שימשה כמקום לסצנת החתונה. הקליפ מציג את סוויפט מתחתנת עם חתן בגילומו של השחקן הבריטי טובי המינגוויי, שלוהק בידי סוויפט לאחר שצפתה ב"חגיגה של אהבה" (2007). היא התרשמה מהמינגוויי וחשבה ש"זה יהיה מושלם להכניס אותו לקליפ". הקליפ הוקרן בבכורה ב-27 באוגוסט 2010, ב-CMT, באירוע מיוחד באורך חצי שעה בשידור חי שכלל סצנות מאחורי הקלעים. סוויפט חזרה לקנבונקפורט, מיין כדי לקיים את הבכורה עם תושבים מקומיים, שכללה 800 אנשים, כולל הנשיא לשעבר ג'ורג' הרברט ווקר בוש, שהביא את נכדיו לראות את סוויפט.
ביקורת

כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-64 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
ביקורת > רשימות כל הזמנים וסוף שנה

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אינדפנדנט | 100 רצועות האלבומים של טיילור סוויפט - מדורגות | 68 |  |
| רולינג סטון | כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 64 |  |
| BuzzFeed | 167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 108 |  |
| NME | השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 11 |  |
| Paste | 158 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 17 |  |
| Uproxx | 50 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, מדורגים | 41 |  |
| Vulture | 179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 5 |  |
הופעות חיות

סיבוב ההופעות של סוויפט, The Eras Tour, החל במרץ 2023 ובכל מופע סוויפט ביצעה שני שירי הפתעה. שירי הפתעה אלו מבוצעים במהלך מיני סט אקוסטי ואינם חוזרים על עצמם לאורך סיבוב ההופעות, למעט במקרה של טעויות במהלך הופעות. סוויפט הביעה את כוונתה לנגן שירים שונים בכל ערב כדי לספק חוויות ייחודיות למעריצים. "Mine" בוצע באצטדיון ניסאן בנאשוויל, טנסי, ב-7 במאי 2023. סוויפט הציגה את השיר כשהיא יושבת ליד הפסנתר, כשהיא משקפת כיצד נושאי מערכות היחסים של השיר היו נטועים פעם בפנטזיה, אך הפכו ליותר קלים להזדהות עם הגיל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 9 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 70 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 34 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 38 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 12 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 57 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 13 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 30 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 35 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 6 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 16 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 76 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 19 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 48 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 7 |  |
|  קנדה | מצעד שירי הקאנטרי | 7 |  |
|  קנדה | AC | 2 |  |
|  קנדה | Hot AC | 9 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 48 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2010)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2010)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2010)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2010)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 86 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 46 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 23 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 38 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 38 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 69 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 39 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 51 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 7 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 3× | 210,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 3× | 3,000,000 |
| בריטניה (BPI) | כסף | 200,000 |
| יפן (RIAJ) | זהב | 100,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 7,500 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
Mine (Taylor's Version)

| --- | --- |
 שיר בביצוע טיילור סוויפט
 מתוך האלבום Speak Now (Taylor's Version)
 יצא לאור:  7 ביולי 2023
 תאריך הקלטה:  2022–2023
 סוגה:  פאוור פופ • קאנטרי פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:51
 חברת תקליטים:  ריפבליק
 כתיבה:  טיילור סוויפט
 הפקה:  טיילור סוויפט, כריסטופר רו
לאחר שחתמה על חוזה הקלטות חדש עם ריפבליק רקורדס החלה סוויפט להקליט מחדש את ששת אלבומי האולפן הראשונים שלה. ההחלטה באה בעקבות הסכסוכה עם מנהלה החדש של ביג משין רקורדס, סקוטר בראון, שרכש את זכויות המאסטרינג של יצירותיה. בהקלטות החדשות של אלבומיה הייתה לסוויפט בעלות מלאה על המאסטרינג.
"Mine (Taylor's Version)" (בעברית: שֶׁלִּי (גרסתה של טיילור)) היא הקלטה חוזרת של "Mine". היא יצאה לאור על ידי סוויפט ב-7 ביולי 2023, באמצעות חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי Speak Now (Taylor's Version), ההוצאה החוזרת של אלבומה משנת 2010.
Mine (Taylor's Version) > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 13 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 10 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 9 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 15 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 4 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | – |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי הסטרימינג הבריטי | 28 |  |
|  הפיליפינים | בילבורד הפיליפינים | 2 |  |
|  וייטנאם | וייטנאם הוט 100 | 83 |  |
|  מלזיה | RIM | 21 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 11 |  |
|  סינגפור | RIAS | 8 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 15 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 4 באוגוסט 2010 | הורדה דיגיטלית | ביג משין |  |
| ארצות הברית | 24 באוגוסט 2010 | רדיו מיינסטרים | ביג משין |  |
| ארצות הברית | 27 באוגוסט 2010 | וידאו קליפ | ביג משין |  |
| אירופה | 31 באוגוסט 2010 | הורדה דיגיטלית | ביג משין |  |
| הממלכה המאוחדת | 31 באוגוסט 2010 | הורדה דיגיטלית | ביג משין |  |
| הממלכה המאוחדת | 18 באוקטובר 2010 | תקליטור | ביג משין |  |
| גרמניה | 22 באוקטובר 2010 | תקליטור | ביג משין |  |
ג'ייסון רוברדס

| --- | --- |

ג'ייסון רוברדס, 1975
 לידה:  26 ביולי 1922 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  26 בדצמבר 2000 (בגיל 78) ברידג'פורט, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Oak Lawn Cemetery 
 שם לידה:  Jason Nelson Robards 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1946 
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (1948)  בית הספר התיכון הוליווד  סטודיו אייץ' בי 
 בן או בת זוג:  לורן באקול (1961–1969) 
 צאצאים:  סם רוברדס, Jason Robards III 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (1959)  פרס עולם התיאטרון (1957)  פרס פסטיבל קאן לשחקן הטוב ביותר (1962)  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (1977)  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (1976)  פרס האמי לשחקן ראשי במיני סדרה או סרט (1988)  המדליה הלאומית לאומנויות  פרס מרכז קנדי  פרס ליגת הדרמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייסון נלסון רוברדס, הבן (באנגלית: Jason Nelson Robards, Jr; ‏26 ביולי 1922 – 26 בדצמבר 2000) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי. זכה בשני פרסי אוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, בפרס אמי ובפרס הטוני.
ביוגרפיה ושירות צבאי

רוברדס נולד בשיקגו, בנם של הופ מקסין ושחקן התיאטרון והראינוע ג'ייסון רוברדס האב.
כשהיה פעוט משפחתו עברה להתגורר בניו יורק ולאחר מכן עברה ללוס אנג'לס כאשר היה בן שש.
הוריו התגרשו כאשר היה תלמיד בית ספר.
בנערותו הצטיין באתלטיקה בה עסק כשלמד ב"תיכון הוליווד". אף על פי שקיבל מספר הצעות למלגה במוסדות הלימוד הגבוהים בארצות הברית, בחר רוברדס להתגייס לחיל הים האמריקני.
בצי הצטרף רוברדס לסיירת כבדה "USS Northampton", במהלך המתקפה על פרל הארבור היה רוברדס על אוניית המלחמה במרחק 100 מייל מהוואי.
רוברדס צפה בהרס העצום שנגרם לצי בעת מתקפת הפתע היפנית רק יומיים לאחר מכן כשספינתו עגנה בנמל.
לאחר מכן ספינתו של רוברדס השתתפה בקרב גוודלקנל וב"קרב על איי סנטה קרוז".
בליל "הקרב על טאסאפרונגה" בנובמבר 1942 נפגעה ספינתו של רוברדס מפגיעה ישירה של טילי טורפדו יפניים, רוברדס מצא עצמו בתוך שניות בתוך המים, הוא ניצל על ידי משחתת אמריקאית.
שנתיים לאחר מכן שהוא עדיין נלחם בחזית האוקיינוס השקט עבר רוברדס עימות צבאי נוסף הפעם עם ספינת "USS Nashville" שהייתה בדרך לפלישה על איי מינדורו שבצפון הפיליפינים, מתקפת קמיקזה פתאומית פגעה בגוף האונייה וגרמה לאבדות של למעלה מ-200 מלחים.
רוברדס חשב לראשונה לעסוק בתחום המשחק בעת שירותו הצבאי על אוניית המלחמה, הוא הנחה מופעי בידור על אוניית פרל הארבור ולאחר שקיבל קרדיט מחבריו התאהב במקצוע והחליט לפתח אותו, לאחר שחזר מהמלחמה אביו המליץ לו ללכת ללמוד באקדמיה האמריקאית ללימודי דרמה שבניו יורק.
תיאטרון

לאחר המלחמה עבר רוברדס לניו יורק ועבד בתחנת רדיו מקומית ומשם עבר לבימות התיאטרון. זכה להכרה ראשונה בזכות תפקידו במחזה "איש הקרח" מאת יוג'ין או'ניל, הופעה שהעניקה לו את פרס אובי.
עבר בשנת 1958 להופיע על בימת ברודוויי, רשם הישג חסר תקדים כשהיה מועמד שמונה פעמים לפרס הטוני, יותר מכל שחקן תיאטרון אחר בהיסטוריה.
ההצלחה הראשונה הייתה במחזה "מסע ארוך אל תוך הלילה", לאחר מכן במחזות: "צעצועים בעליית הגג" של ארתור מילר, "הוגי", "נערות המדינה", "ליל ירח לממזר" ו"נגיעה של משורר". הופעתו במחזה "מפוכח" ב-1959 הייתה זו שהעניקה לו את פרס הטוני היחיד שלו בקריירה.