stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוסתנאי בן חנינאי
נסיבות לידתו

מסופר שמלך פרסי השמיד את כל צאצאי בית דוד, ובהם חנינאי, אביו של בוסתנאי.
על פי הסיפור, לילה אחד חלם המלך שהוא מהלך בבוסתן וכורת את העצים בו. כאשר הניף את הגרזן על העץ האחרון, הופיע זקן "אדמוני יפה עיניים", חטף ממנו את הגרזן והשתמש בו להכות במצחו של המלך ולפצוע אותו. לאחר דו-שיח ארוך של תוכחה, הבטיח המלך לזקן שלא יפגע, ואפילו ישמור, על השורש האחרון שנותר.
המלך התעורר מבועת מהחלום, ונבהל עוד יותר כשמצא עצמו בשלולית של דם. הוא ביקש לשמוע פתרון לחזיון הלילה המבעית, ושלח את כל חכמיו למצוא לו פותר.
את ההסבר סיפק לו בסופו של דבר חכם יהודי, חמיו של חנינאי, שחלם את אותו חלום ואת פתרונו.
לפי פתרונו, הזקן היה דוד המלך אשר הזהיר את מלך פרס מפני מה שיקרה לו אם ינסה להשמיד את כל משפחתו, שנותר בה נצר אחרון.
המלך התרשם ושלח את היהודי לבדוק האם אחת מנשות צאצאי בית דוד בהיריון, והאם אפשר שייוותר משהו מזרעו ובכך יקיים את הבטחתו לדוד. ואכן התברר שאשתו של חנינאי, בתו של היהודי פותר החלום, הרתה. המלך קיים הבטחתו והותיר לפליטה את הילד, צאצא אחרון לבית דוד. שמו נקרא בוסתנאי, על שם הבוסתן שראה השליט בחלומו.
חוכמתו

עוד כילד ניכר בוסתנאי בחוכמתו ומונה רשמית לראש הגולה, אך את מקומו בפועל מילא עד התבגרותו חכם יהודי אחר. הנסיבות שבהן הרשים בוסתנאי את המלך מתוארות ב"אוצר מדרשים" של אייזנשטיין:
"ויגמל בוסתנאי ויגדל וילמד תורה ומשנה ותלמוד, הלכה וחכמה ותבונה, ויוגד למלך ויתאב לראותו ויצו להביאו אליו... ויעמוד לפני המלך מאז עד עת ערב ולא נענע ראשו ולא הסיע רגלו, ויבא זבוב ויעמוד על רקתו ויך אותו וינשכהו ולא הבריחו ויטף דמו לפני המלך... ויאמר לו המלך: למה לא הברחתו מעל פניך? 
וישיבהו: מוסר זה ירשנו מאבותינו כי מעת הורדנו מכתר מלכותנו וחויבנו לעמוד בהיכלי מלך, לא לדבר ולא לצחוק ולא להרים יד בפניהם".
בהגיעו לגיל 16 כבשו הערבים את בגדאד. בוסתנאי התייצב לפני הח'ליף עומר, וזה אישר את עלייתו לכס ראש הגולה.
אשתו הנסיכה וצאצאיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כשראה הח'ליף עלי בן אבי טאלב שבוסתנאי בן 35 ועדיין לא התחתן, נתן לו את בתו השבויה של המלך הסאסאני ח'וסרו השני, איזדדואר, שהייתה שבויה בידי המוסלמים. (לפי מקורות אחרים היא הייתה בתו של יזדגרד השלישי ושמה היה דארא). נולדו לו שני ילדים מנשים יהודיות ושלושה בנים מהנסיכה הגיורת. בנו חסדאי הראשון ירש את תפקידו.
משמת בוסתנאי התפרסם הסכסוך על הירושה ועל מעמד בני הנסיכה. בני איזדדואר טענו שהם יורשים שווים לאחיהם, ואילו בני היהודיות טענו שבניה של איזדדואר הם עבדים בני שפחה - חלק מהרכוש שבני היהודיות יורשים מאביהם בוסתנאי. בסופו של דבר קיבלו האחרונים שוויון זכויות גמור.
בדורות הבאים, באו מיוצאי חלציהם כמה ראשי גולה בבבל ובספרד (ביניהם רבי שמואל הנגיד), ואף כמה עשרות גאונים (ביניהם רב עמרם גאון) במקומות שונים בתפוצה היהודית (ארץ ישראל, סורא, פומבדיתא, מחסיא, ספרד, רומא העתיקה, וקירואן שבתוניסיה), רבנו גרשום מאור הגולה, וכן כמה מחכמי ישראל בדורות המאוחרים יותר, כגון מהר"ל מפראג, רבי שמשון מאוסטרופולי, רבי פנחס מקוריץ (מגדולי תלמידי הבעל שם טוב), ותלמידו רבי יעקב שמשון משיפיטובקה.[דרוש מקור]
שילוב זה התאפשר עקב כך שהגאונים, וביניהם רב פלטוי בן אביי ורב נטרונאי בן הילאי, אשר כיהנו במקביל כגאוני ישיבת פומבדיתא וישיבת סורא (בהתאמה), בתשובתם המשותפת אל קהילת יהדות ספרד בראשות רב אלעזר אלוף דמן אספמיה, הניחו שאדם כבוסתנאי לא היה בא על שפחה מבלי לשחררה קודם לכן, ולשאת אותה בהיתר. מקרה זה הפך לתקדים הלכתי שנעשה בו שימוש בדיון על הכלל: "אין אדם עושה בעילתו בעילת זנות", ולמסקנות יש חשיבות הלכתית עד ימינו בעניין משמעותם של נישואים אזרחיים.[דרוש מקור]
נוסח שונה

בספר הכרונולוגי סדר עולם זוטא (פרק י') שחובר באמצע תקופת הגאונים וזמן חיבורו קודם לכל הנוסחאות של הסיפור על בוסתנאי, סיפור זה מובא לא על בוסתנאי, כי אם על מר זוטרא, ראש הגולה. ולא מלך פרס היה זה שרצה להשמיד את זרע בית ריש גלותא, כי אם סבו של הילד - רב חנינא ריש מתיבתא (ראש הישיבה), שנקלע לסכסוך עם חתנו מר הונא ריש גלותא. מר הונא שהיה בעל סמכויות שלטוניות, פקד להעניש קשות את חמיו, כאשר הוא הובא לפניו, הושיבו כל הלילה כלוא בשערי העיר, ולמחרת גילחו את כל שערות זקנו ולא נתנו לו אכסניה ללינה. ריש המתיבתא הלך לבית הכנסת הגדול שבעיר, בכה כל הלילה, מילא ספל בדמעותיו ושתה אותו. אז נפל מוות בבית ריש גלותא וכולם מתו בזה אחר זה עד שרב חנינא חלם את אותו החלום בדבר הבוסתן שהוא עוקר את עציו, ודוד המלך מציל ממנו את העץ האחרון על ידי הכאת גרזן. מאותה הכאה התעקמו פני רב חנינא לאחור ולא יכל ליישרם. בבוקר הוא בירר מי נשאר מבית ריש גלותא, נודע לו כי רק בתו אשת ריש גלותא נושאת אצלה את הילד העתידי, הלך ושמר עליה עד שבלילות ישן בפתח הבית בגשם ובחום. וכשנולד בנו של הריש גלותא רק אז התיישרו פניו, הוא גדלו וחינכו עד שגדל להיות ריש גלותא הבא. לגרסה זו יש הסבר שונה מדוע חותמים בית דוד זבוב בחותמם. לפני שמר זוטרא גדל ויכול היה לקחת על עצמו את המשרה, ניצל אחד מחתני ריש גלותא את המצב ושילם שוחד למלך כדי להתמנות הריש גלותא, סופו היה שנכנס לו זבוב בחוטמו וקרקר שם עד שמת (בדומה ליתושו של טיטוס). כך ניצלה משרת ריש גלותא מנפילה בידי זרים שאינם מגזע דוד המלך.
ייצוגיו בתרבות והנצחה

רחוב על שמו בשכונת קטמון בירושלים
שלט רחוב על שמו בשכונת נווה צדק בתל אביב
בוסתנאי הוא הגיבור המרכזי ברומן היסטורי הנושא את שמו ונכתב על ידי הרב הסופר מאיר להמן במאה ה-19, המזהה את המלך הפרסי עם קוזרוי השני.
על שמו נקראו רחובות בערי ישראל, וכתב העת העברי בוסתנאי.
הערות שוליים

↑  הסיפור "בוסתנאי" מאת הרב מאיר להמן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520916005171  ISNI: 0000 0001 0782 1192  LCCN: n86005805  VIAF: 58089120   WorldCat (עם VIAF): 58089120
בן זיני וטיילור

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2017–2020 (כ־3 שנים)
 סוגה:  מוזיקת פופ
 חברים
 בן זיני טיילור מלכוב
 
בן זיני וטיילור הם זמרים, אושיות רשת ושחקנים ישראלים שהופיעו עד 2020 כצמד מוזיקלי. חברי הצמד היו בן זיני וטיילור מלכוב.
היסטוריה

בשנת 2017 הוציא הצמד את הסינגל הראשון שלו, "טיי", אותו כתב זיני עבור מלכוב. הסינגל צבר הצלחה רבה וצבר מיליוני צפיות ביוטיוב תוך זמן קצר. בהמשך השנה, הוציאו את הסינגל השני, "פייט".
בשנת 2018 הוציאו את הסינגל "כמו באגדות". בווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, משתתף השחקן וכוכב הילדים טוביה צפיר. בהמשך אותה השנה, בסמוך לפעילות המוזיקלית, החל הצמד לפרסם סדרת סרטוני "Vlog" באתר יוטיוב בשם "בן וטיי Today". עוד באותה שנה, החלו להנחות לצד שגיא ברייטנר את תוכנית הכישרונות "דה בוקס", המשודרת בערוץ KidZ.
במאי 2018 הוציאו את השיר "מיינימור", שנכתב והופק על ידי צמד היוצרים דולב רם ופן חזות. השיר היה ללהיט וצבר עשרות מיליוני צפיות ביוטיוב. באוגוסט הוציאו את השיר "היי טיי". בהמשך השנה, השתתף הצמד בפסטיבל כוכבי הרשת "Nextfest".
ביולי 2018 עלתה לשידור הסדרה "החיים על פי בן וטיי" בערוץ KidZ ב-HOT, המורכבת מסרטוני "Vlog" של הצמד שלא הועלו לערוץ היוטיוב שלהם.
בשנת 2019 הוציאו את הסינגל "נסיכה שלי", בשיתוף שי חי, שהשתתף יחד עם זיני בהאח הגדול VIP עונה 3. בהמשך אותה השנה, הוציאו את הסינגל "סטאנשוויה" יחד עם הראפר רון נשר. והוציאו גם את השיר תיקו תיקו.
באוקטובר 2019 הוציאו את הסינגל "פשוט לשיר", שיר הנושא של מופע הנושא את אותו השם. בהמשך השנה, המופע עלה לאוויר. במרץ 2020, יצא בערוץ היוטיוב של הצמד סרט המבוסס על המופע, אשר שודר גם בערוץ הילדים. בהמשך החודש, הוציאו את שירם האחרון כצמד, "קוצ'י מוצ'י".
באפריל 2020 דווח כי זיני ומלכוב נפרדו. לאחר מכן, במאי, הופיעו יחד בתוכנית המתיחות "אמבוש".
במרץ 2021 עלתה התוכנית "זוג מנצח VIP" שבה בן וטיילור משתתפים.
הוקרה

בשנת 2019 דורגו במקום הראשון ברשימת "20 היוטיוברים הכי חזקים בישראל" של אתר ynet. באותה השנה, זכו בתואר "הרכב השנה במוזיקה" במסגרת טקס פרסי נבחרי הנוער של פרוגי. ובתאור "הרכב השנה במוזיקה" בטקס נבחרי ישראל בידור.
הערות שוליים

↑  מוזיקה - טיילור מלכוב ובן זיני - טיי, באתר פרוגי, ‏2017-07-02
↑  הקליפ של טיילור מלכוב מעורר סערה ברשת, באתר ‏מאקו‏, 12 ביולי 2017
↑  מוזיקה - עד עצם היום הזה: בן זיני וטיילור בסינגל מהאגדות, באתר פרוגי, ‏2018-02-04
↑  בן וטיי טודיי - ולוגים, באתר YouTube
↑  בידור - רכילות בקטנה: המתחזה של טיילור מלכוב, באתר פרוגי, ‏2019-06-28
↑  מוזיקה - עשו זאת שוב? בן זיני וטיילור מלכוב בסינגל חדש, באתר פרוגי, ‏2018-05-20
↑  מוזיקה - הדור החדש: כוכבי הרשת משחררים להיט וקליפ משותף, באתר פרוגי, ‏2018-11-04
↑  שישבת, באתר ישראל היום, 1 באוגוסט 2019
↑  דודי פטימר, ‏טקסט של גנון, זיופים של קריוקי: למה בן זיני ושי חי מתעקשים לשיר?, באתר מעריב אונליין, 18 במרץ 2019
↑  מוזיקה - בן זיני וטיילור משחררים את "סטאנשוויה", באתר פרוגי, ‏2019-04-14
↑  מוזיקה - פשוט להיט: שיר חדש לטיילור ובן זיני, באתר פרוגי, ‏2019-10-15
↑  דיגיטל - פשוט לשיר - הסרט: בן וטיי הגשימו חלום וזה לגמרי מהנה, באתר פרוגי, ‏2020-03-01
↑  יפעת הללי אברהם, ‏אחרי שלוש שנות זוגיות: בן זיני וטיילור נפרדו, באתר ‏מאקו‏, 19 באפריל 2020
↑  ערן סויסה, בן זיני וטיילור מלכוב ייפגשו, באתר ישראל היום, 21 במאי 2020
↑  יערה יעקב, הממלכה הסודית של היוטיוברים הישראלים, באתר ynet, 27 בדצמבר 2019
↑  בר זגה, נועה קירל וציפי שביט: הנוער בוחר את כוכבי השנה שלו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 31 בדצמבר 2019
↑  פוסט מתוך האינסטגרם של בן זיני: "בדיוק לפני יומיים הודיעו לנו שזכינו בתואר ״הרכב השנה״ של פרוגי והיום, בדיוק יומיים אחרי נודע לנו שזכינו בתואר הזה גם בתחרות של ישראל בידור! זה פשוט מטורף ולא נתפס.. תודה תודה תודה לכם, אתם הכוח שלנו❤️💪🏻🔥", באתר www.instagram.com
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 2016-2018: סטטיק ובן-אל | פרסי נבחרי השנה של פרוגי - הרכב השנה במוזיקה  2019: בן וטיי | 2020: סטטיק ובן-אל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417835005171
שמואל הופרט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביולי 1936 טשן, צ'כיה 
 פטירה:  31 באוקטובר 2006 (בגיל 70) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, תיכון חוגים 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס זאב לספרות ילדים ונוער (1975) 
 
שמואל (תומי) הופרט (16 ביולי 1936 – 31 באוקטובר 2006) היה סופר עברי, שדרן ועורך תוכניות רדיו.
חייו

שמואל הופרט נולד בצ'כיה. נמלט עם משפחתו מצ'כיה לפולין, בתקווה שהנאצים לא יגיעו שמה. נכלא עם משפחתו במחנות ריכוז, שהה בגטו ז'שוב, והגיע למחנה ברגן-בלזן. הוא ואמו ניצלו מהשמדה בזכות סרטיפיקט (רישיון עלייה לארץ ישראל), ששלח אליהם אביו מארץ ישראל. שמואל ואמו הגיעו ארצה בשנת 1945. את סיפור הצלתם המופלא ונדודיהם כתבה הִילְדֶה הופרט, האם, בספרה "יד ביד עם תומי", שנדפס בכמה מהדורות ותורגם לכמה לשונות.
סיים את לימודי התיכון שלו בחיפה, ולאחר השירות בצה"ל עלה לירושלים, שם השלים לימודיו באוניברסיטה העברית, והחל את עבודתו ברדיו. היה עורך תוכניות ולימים מנהל המחלקה לספרות של קול ישראל. במסגרת עבודתו ערך ראיונות עם גדולי סופרי העולם שבאו לירושלים. אם לביקורים פרטיים, ואם כזוכים בפרס ירושלים. ראיונות הרדיו הללו הם חומר רב ערך להבנת יצירתם.
בשנת תשל"ח סיים לימודיו באוניברסיטה העברית לתואר דוקטור בספרות עברית, בהנחייתו של פרופ' שמואל ורסס. עבודתו נשאה את השם "גלות וגאולה, תפיסתן ודרכי עיצובן, בשירתו העברית של אורי צבי גרינברג".
כתב כמה ספרי ילדים ונוער, ובהם: "אריות בירושלים" שזכה בפרס זאב, "אל תספרו לסימה", "סיפורי דודים", שזכה בפרס ע"ש שרה כהן, ואחרים. הספר "אריות בירושלים" אף הוסרט לטלוויזיה לכבוד יום ירושלים ולווה במנגינה מקורית. בין השחקנים הופיעה גם רובי פורת-שובל.
בשנותיו האחרונות פרסם כמה ספרים אוטוביוגרפיים, שבהם פרש את סיפור חייו ומשפחתו, ואת סיפור הצלתו המופלא מידי הנאצים ועוזריהם.
ארכיונו האיש שמור בספרייה הלאומית.
ספריו

אל תספרו לסימה, או, המסע לנוה-ירדן, לנוער, ציירה אראלה מנתיב-הל"ה, ספרית פועלים, 1970.
אריות בירושלים, לנוער, איורים - יוסי שטרן, הוצאת מסדה, רמת גן, 1973. זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער.
גלות וגאולה, תפיסתן ודרכי עיצובן בשירתו העברית של אורי צבי גרינברג, עבודת הדוקטורט, ירושלים, 1977.
סיפורי דודים, סיפורים לבני הנעורים, שמואל הופרט, איורים - יוני בן-שלום, ספרית פועלים, תל אביב, 1981.
אותי לא שאלו, לנוער, איורים - אבי כץ, ספרית פועלים, תל אביב, 1984.
יהודים יפים, ספרית פועלים, תל אביב, 1986.
הג’ירפה עפה , לילדים, ציורים - איתן קדמי, הוצאת כתר, ירושלים, 1988.
יד ביד עם תומי, פרקי עדות 1939 - 1945, הילדה הופרט, נוסח עברי - שמואל (תומי) הופרט, מורשת, ספרית פועלים, 1992.
האם ראיתי את אנה פרנק?, ספרית פועלים, 1997.
סבא מרחף כאנפה, הוצאת כרמל, ירושלים, 2000.
דוקטור ורוניקה, מאת הילדה הופרט, נוסח עברי - שמואל תומי הופרט, הוצאת כרמל, ירושלים, 2000. תרגום פולני Doktor Weronika, תרגם Tomasz Korzeniowski.לודז 2002.
החאג’ והמהנדס בצל הצפצפה, רומן, הוצאת כרמל, ירושלים, 2005.
קודקוד-אש, במחיצתו של המשורר אורי צבי גרינברג, הוצאת כרמל, 2006.
ממאמריו על סופרים וספרות

"אבל אל לב הזמר נשברה העט", עיון בבלדה "נרות האלמונים" מאת שאול טשרניחובסקי, נדפס בהארץ, תשרי תשכ"ט, 1969.
גט-כריתות לאירופה הנוצרית, עיון בפואמה "אין מלכות פון צלם" לאורי צבי גרינברג, נדפס בידיעות אחרונות, אוקטובר 1978.
המרכז שאיבד את כוחו המלכד, עיון ברומן החדש של  א"ב יהושע, "גירושים מאוחרים", נדפס בכתב העת זהות, 1983.
הספר שנגנז פעמיים, תחקיר על גלגוליו של "הספר השחור" - ספר העדות על השואה, מאת איליה ארנבורג ווסילי גרוסמן, נדפס בידיעות אחרונות, אוגוסט 1981.
שירי אורי צבי גרינברג בכתבי עת לבני הנעורים, נדפס בכתב העת ספרות ילדים ונוער, 1979.
הערות שוליים

↑  ארכיון שמואל הופרט, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262852705171  PLWABN: 9810666671605606  BnF: cb15064721z (data)  CiNii: DA19086781  GND: 121411575  ISNI: 0000 0001 0980 1259  LCCN: n83027119  LNB: 000332212  NTA: 238419711  VIAF: 64294357   WorldCat (עם VIAF): 64294357
יהושע ברמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בפברואר 1964 (בן 60)
 ענף מדעי:  הסיפור המקראי; מחשבה פוליטית של המקרא ומזרח התיכון הקדום, התהוות התורה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן אוניברסיטת פרינסטון
 מנחה לדוקטורט:  Prof. Edward Greenstein, Prof. Rimon Kasher
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן המרכז האקדמי שלם
 פרסים והוקרה:  פרס רוטנשטרייך קרן זיכרון (ארצות הברית)
 
יהושע ברמן (נולד ב-29 בפברואר 1964) הוא רב אורתודוקסי ופרופסור לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. הוא חוקר ומרצה בתחומי תולדות האמונה היהודית וביקורת המקרא.
ביוגרפיה

ברמן למד בישיבת הר עציון במשך שמונה שנים שם גם הוסמך לרבנות, ב-1987 השלים תואר BA באוניברסיטת פרינסטון ובשנת 2002 השלים דוקטורט באוניברסיטת בר-אילן, בנושא "סיפור הקרב כאנלוגיה נרטיבית בספרות המקראית" בהנחיית הפרופסורים אדוארד גרינשטיין ורימון כשר. בשנים אלו לימד ברמן תנ"ך במדרשת נשמת.
ברמן כתב מאמרים רבים לכתב העת "Mosaic" בנושאי דת, פוליטיקה ותרבות יהודית.
ברמן פרסם שלושה ספרים בנושא מחשבה יהודית. ספרו 'נבראו שווים' תורגם לאנגלית ויצא לאור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד.
פרסומים נבחרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  יש ספרים נוספים מהם בעברית.
Created Equal: How the Bible Broke with Ancient Political Thought, Oxford University Press - יצא בעברית בשם "נבראו שווים" בהוצאת משכל (ידיעות ספרים), 2013
The Temple: Its Symbolism and Meaning Then and Now, (2010) Wipf & Stock Publishers, ISBN 978-1608997763
Narrative Analogy in the Hebrew Bible: Battle Stories and their Equivalent Non-battle Narratives, Brill
Inconsistency in the Torah: Ancient Literary Convention and the Limits of Source Criticism, (2017) Oxford University Press
אני מאמין, ביקורת המקרא, האמת ההיסטורית וי"ג עיקרי האמונה, מגיד, 2022 ISBN 978-1592645381
הערות שוליים

↑  ברמן יהושע – בית הספר ללימודי יסוד ביהדות ע"ש הלנה ופאול שולמן
↑  Joshua Berman Mosaic Profile
↑  נבראו שווים – ברמן יהושע | ידיעות ספרים שאוהבים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258688005171  BIBSYS: 9011142  BnF: cb145626228 (data)  GND: 1037493761  ISNI: 0000 0003 7928 268X  LCCN: n95004158  NTA: 265042208  RERO: 02-A009948642  SUDOC: 079101313  VIAF: 258135507   WorldCat (עם VIAF): 258135507
תאוריית המצב היציב

מודל המצב היציב הוא מודל קוסמולוגי שפותח בשנת 1948 על ידי המדענים פרד הויל, הרמן בונדי ותומאס גולד כאלטרנטיבה למודל המפץ הגדול שנוצר כתוצאה מתגליתו של אדווין האבל בדבר התפשטות היקום וחישובים שהוכיחו כי יקום סטטי אינו אפשרי למעשה.
מודל המצב היציב נדחה כיום בידי רוב מכריע של קוסמולוגים, אסטרופיזיקאים ואסטרונומים. הראיות הנצפות מעידות על הקוסמולוגיה של המפץ הגדול, עם גיל קבוע ליקום המודרני ותחילת התרחבותו, מה שסותר את תאוריית המצב היציב.
מאחורי פיתוח המודל עמד הרצון לעקוף את הבעייתיות הנובעת מהתפישה שליקום הייתה ראשית, דבר שמעורר שאלות לוגיות ופילוסופיות רבות מהבחינה שההסבר שמחייב את ראשית היקום, מחייב הסבר נוסף, של בורא או של רקורסיה אינסופית של יצירת היקום מה שלא ניתן להוכיח מדעית. למודל זה היו תומכים רבים בשנות החמישים והשישים של המאה העשרים, אך לקראת סוף שנות השישים החלו המדענים לזנוח אותו, וזאת בעקבות גילוי קרינת הרקע הקוסמית, שסתר תאוריה זו לחלוטין.
חשיבותו של המודל היא בכך שניתן בקלות יחסית לוודא את נכונותו בניסוי, ומחקר רב באסטרופיזיקה נערך לשם כך. מחקר זה אישש ברובו את מודל המפץ הגדול.
לפי המודל, החומר מתפשט בחלל כל העת, אך בו בזמן מתהווה במקומו חומר אחר, כך שנוצרת יציבות מבחינת כמות החומר ופיזורו ביקום. לפי המודל נדרש "ייצור" של כמה מאות אטומי מימן בלבד בשנה בגלקסיה בגודל שביל החלב ולכן לא היה קשה לטעון כי יצירה מועטה שכזו לא נצפתה על ידי האסטרונומים.
מודל זה לא הצליח להסביר את שכיחותו הגבוהה יחסית של הדאוטריום (איזוטופ כבד של מימן) ביקום, שכן אין אף תהליך ידוע שמסוגל לייצר דאוטריום בשיעור מספיק כפי שנצפה ביקום (על פי מודל המפץ הגדול, נוצר כל הדאוטריום מיד לאחר המפץ, עוד בטרם נוצרו כוכבים). בנוסף גילו כי הצפיפות הייתה גדולה יותר בעבר ביקום, מה שסותר את המודל.
ב-1964 נתגלתה קרינת הרקע הקוסמית, שנחזתה במודל המפץ הגדול. תגלית זו הפריכה בעיני קוסמולוגים רבים את מודל המצב היציב כליל. סטיבן הוקינג טען כי גילוי קרינת מיקרו זו הוא "המסמר האחרון בארון תאוריית המצב היציב".
הערות שוליים

↑  Helge Kragh, Cosmology and Controversy: The Historical Development of Two Theories of the Universe, Princeton University Press, 1999-03-14, ISBN 978-0-691-00546-1
↑  steady-state theory, Oxford Reference
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כלורופלסט

| --- | --- |

 שיוך:  פלסטידה 
 התפתחות מתוך:  Proplastid 
 תיאור ב:  The New Student's Reference Work 
 מזהים
 קוד MeSH:  A11.284.430.214.190.875.700.140 
 מזהה MeSH:  D002736 
 
צילום של כלורופלסט במיקרוסקופ אלקטרונים
כְּלוֹרוֹפְּלַסְט (באנגלית: Chloroplast) או פְּלַסְטִידָה יְרֻקָּה הוא פלסטידה המצויה בתאיהם של כמעט כל הצמחים והאצות, והמשמש לביצוע פוטוסינתזה. שמו של הכלורופלסט הגיע מהכלורופיל המצוי בו.
מבנה

לכלורופלסט צורה אליפסית. הוא בנוי משתי ממברנות עשויות שכבה כפולה של פוספוליפידים. הממברנה עוטפת נוזל צמיג הקרוי משתית (סטרומה), בתוכו יש DNA של הכלורופלסט. בסטרומה מסתעפת עוד ממברנה פנימית היוצרת מדורים רבים אשר נערמים זה על זה כצביר של דיסקיות. צבירים אלה נקראים גרנה, וביחיד גרנום. כל דיסקית כזו נקראת תילקואיד.
הכלורופלסט הוא פלסטידה; זהו שם כולל לקבוצה של אברונים המצויים בצמחים ובאצות והמשמשים בתהליכים מטבוליים ובאגירת אנרגיה. הכלורופלסט נמצא רק בתאי צמחים המקיימים את תהליך הפוטוסינתזה (הטמעה). בתהליך זה הכלורופלסט מרכיב גלוקוז ופחמימות אחרות, ממים ומפחמן דו-חמצני על ידי ניצול אנרגיית השמש. אנרגיית השמש נקלטת על ידי פיגמנטים (צבענים). לרוב הפיגמנט הוא כלורופיל אשר צבעו ירוק, אך לעיתים הפיגמנט הוא הפיגמנט הכתום-אדום קרוטנואיד. הכלורופיל מעניק, איפוא, לחלקיו הירוקים של הצמח את צבעם. הכלורופלסט גם מייצר חלק מתנובת ה-ATP של התא, שהוא מולקולה עתירת אנרגיה המאפשרת את התהליכים צורכי האנרגיה בתא.
הוא זה שמביא את צבעו הירוק של הצמח.
התפתחות הכלורופלסט

על פי התאוריה האנדוסימביוטית, חיידקים אווירניים ביצעו אנדוסימביוזה של הכלורופלסט (כמו גם המיטוכונדריון), שנוצר מחיידקים קדומים פוטוסינתטיים, ולא הצליחו לעכלם; אט-אט הכלורופלסט הפך תלותי והחל לקיים אנדוסימביוזה עם הפונדקאי שלו עד שהפך לאנדוסימביונט, לכלורופלסט ה"מודרני". התאוריה נובעת מהדמיון הרב בין הכלורופלסט לבין חיידקים פוטוסינתטיים.
מחאת המילקי

מחאת המילקי או מחאת ברלין הייתה מחאת רשת שהחלה בספטמבר 2014 בפייסבוק ועוררה רעש תקשורתי גדול, אך לא הצליחה להניע מחאה חברתית בהיקף רחב. נושאי המחאה העיקריים היו יוקר המחיה בישראל ומחירי המזון ברשתות השיווק, אך הדיונים במהלכה נגעו גם בנושאים נוספים כמו הלגיטימיות של ירידה מארץ ישראל, וצמצום אי-שוויון כלכלי.
רקע

גל המחאה החברתית של שנת 2011 הסתיים, אך לא דעך לגמרי. בשנים שלאחר מכן היו עוד מספר אירועים הקשורים לנושאי המחאה, ובמיוחד העול הכלכלי, דבר המתבטא בעיקר במחירי הדיור ובמחירי המזון ברשתות השיווק. על אף מחאת הקוטג' שליוותה את המחאה החברתית, רוב מחירי המזון בישראל נותרו גבוהים ביחס למדינות אירופה.
התפתחות המחאה

הפעיל בן שגב פרסם ביולי 2013 תמונה של חשבונית בפייסבוק, המפרטת קניות שערך בחנות בברלין. בסוף הסטטוס, שלווה לתמונה, נכתב כך: "רוצים לנחש כמה שילמתי? מחיר הקנייה עמד על 22.79 אירו - כלומר 107 שקלים. כמה הקנייה הזו הייתה עולה בישראל? פי שניים? פי שלושה?" באוקטובר 2013 שודרה בחדשות 10 סדרת כתבות של מתן חודורוב בשם "היורדים החדשים", המתעדת את תופעת ההגירה בקרב צעירים מישראל לאירופה בשל יוקר המחיה. יאיר לפיד התייחס לתופעה באופן שלילי וכינה אותם כאנשים אשר "מוכנים לזרוק לפח את הארץ היחידה שיש ליהודים כי בברלין נוח יותר".
ב-29 בספטמבר 2014 נפתחה קבוצת פייסבוק בשם "עולים לברלין" בה פורסמה תמונה של חשבונית בה כתב שהגרסה הגרמנית למילקי גדולה יותר ועולה כ-0.19 יורו, שהם 80 אגורות, לעומת יותר מ-3 שקלים בישראל. בתמונת החשבונית מופיעים לצד המילקי ביצים אורגניות, מיץ סחוט טבעי ואריזת שניצלים, שכולם נמכרים בגרמניה במחיר נמוך יותר מזה שבישראל. לעומת זאת, צוין בהערת אגב שירקות ופירות זולים יותר בישראל. בועז ארד, עיתונאי ישראלי המתגורר בברלין, פרסם מחדש את תמונת החשבונית ב-5 באוקטובר 2014, תוך הפניית תשומת הלב לכך שדף הפייסבוק "עולים לברלין" קורא בעצם לישראלים לעזוב את ישראל, לטובת מקומות בהם יוקר המחיה נמוך יותר. קבוצת הפייסבוק "עולים לברלין" הפכה למוקד דיונים בנושא יוקר המחיה בישראל, ומנתה מעל 15,000 חברים. בהמשך קמו קבוצות פייסבוק נוספות המעודדות ישראלים להגר ליעדים שונים בעולם. כך נוצר מחדש דיון מקביל, שליווה את המחאה לאורכה, על הלגיטימיות של הירידה מישראל.
יוזם המחאה התראיין באנונימיות ל"דר שפיגל" והוצג כגבר ישראלי בן 25 ששירת כקצין בצה"ל. ב-18 באוקטובר נחשף בשמו, נאור נרקיס, בריאיון לחדשות 10, בו מחה על יוקר המחיה ועל מחירי הדיור בישראל. נרקיס שימש בעבר כיו"ר מועצת התלמידים העירונית של רמת גן, למד בתיכון בליך ושירת בצה"ל כקצין בחטיבת המחקר של אמ"ן לאחר שהוכשר בתוכנית חבצלות. הוא אמר עוד בראיון שהוא מתכוון לחזור לישראל בהקדם, על מנת להמשיך בה את מחאת המחירים. בדצמבר 2014 קרא לתושבי רמת גן "להכריז מלחמה על העירייה" ולסרב לשלם ארנונה, בתגובה לחקירת המשטרה בנוגע לשחיתויות של בכיריה.
תגובות

שר האוצר יאיר לפיד התראיין ב-7 באוקטובר באולפן ynet ואמר: "החבר'ה הצעירים האלה צודקים, המחירים בלתי-נסבלים, ורשתות המזון צריכות לדעת - אנחנו נכניס מוצרים לפיקוח". כמו כן אמר: "עכשיו מתחילים להתפרסם פרקים מדו"ח מבקר המדינה על משבר הדיור ... משבר הדיור מתחיל מ-2008. איפה היו כל האנשים שמבקרים עכשיו בזמן שמפלצת הדיור באה לזלול דור שלם?".
בריאיון עם בן כספית שהתפרסם ב-12 באוקטובר, אמר לפיד: "קודם כל, הטענה הזו נכונה, אם כי אני חושב שמקצינים אותה ולוקחים אותה למקומות שהיא לא אמורה להגיע אליהם ... הדיון על חיים בארץ הוא מורכב יותר משאלת יוקר המחיה. זו שאלה חשובה, אולי אפילו חשובה מאוד, אבל צריך למקם אותה בתוך הפסיפס הרחב של כל השיקולים, הנסיבות והערכים". עם זאת, בראיון כינה לפיד את אלה שבחרו להגר לברלין עקב המחאה "חבורה מתועבת של פוסט-ציונים, מסוג הגועל שצריך להלום בו". כינוי זה גונה על ידי פעילי המחאה: "יאיר לפיד וכמובן ראש הממשלה הרסו את הסיכוי שלנו הצעירים לבנות כאן בית. בשביל שתהיה ציונות לא מספיק רק להיות לאומי. כדאי שגם בממשלה יבינו שהדור שלנו לא יהיה כאן אם דברים לא ישתנו מהר".
השחקן אקי אבני, ששיחק במשך מספר שנים בפרסומות ל"מילקי", הביע תמיכה במחאה נגד יוקר המחיה אך הסתייג מהבחירה במוצר: "אני לא רוצה לירוק לשוקת ששתיתי ממנה הרבה שנים מים טובים ... המחאה על יוקר המחיה מוצדקת אבל היא לא צריכה לצאת נגד היצרנים".
בקבוצה "עולים לברלין" נרשמו תגובות רבות של ניצולי שואה, שכעסו על הקריאה להגר דווקא לברלין, שהייתה בירת גרמניה הנאצית. אורי חנוך, יושב ראש ועד הניצולים ממחנה הריכוז דכאו, אמר על המוחים שהם "חוטאים" וקרא למחאה "חלום בלהות". בתגובה לדבריו אמר נרקיס: "אני חייב לציין ששמעתי ניצולי שואה מדברים על זה ואני מצטמרר ... אבל אני אומר לאותם ניצולי שואה, בבקשה תבינו אותי: אין לי סיכוי לקנות בית בישראל, אין לי סיכוי.".
חברי כנסת ושרים רבים התבטאו בגנות המחאה, ביניהם עליזה לביא, אופיר אקוניס ושר הביטחון משה יעלון. ראש הממשלה בנימין נתניהו התבקש להגיב באחד הראיונות עמו, אך הוא סירב.
שר החקלאות, יאיר שמיר, אמר: "אני מרחם על ישראלים שהספיקו לשכוח את השואה וירדו לגרמניה בגלל מילקי. מי שמעוניין למכור את יהדותו בשביל זה, שיהיה בריא".
בין המתנגדים למחאה היה גם בני ציפר, שכינה את המוחים "חסרי תרבות, חסרי כבוד עצמי".