stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בכר סדקי
נפילתו ורציחתו

לאחר ההפיכה היה ניצחונו של סדקי שלם. הוא שלט, למעשה בעיראק, על אף שהמלך נותר על כסאו, ולהלכה שלט המלך באמצעות ראש הממשלה סוליימן. אנשי הממסד הוותיק נרצחו, או יצאו לגלות. הפוליטיקאי נורי סעיד, שהיה מזוהה יותר מכל עם הממסד הוותיק, הפרו-בריטי, יצא לגלות בקהיר.
סדקי ניסה לקדם מדיניות עצמאית ובלתי תלויה בבריטים. הוא הקים מחנות צבא, ובניגוד לחוזה האנגלו עיראקי, רכש נשק מגרמניה הנאצית ואיטליה הפאשיסטית, ואף העביר סיוע לערביי ארץ ישראל ששימש כנגד הבריטים שניסו לדכא את המרד הערבי הגדול.
עם זאת, היה המשטר החדש רעוע מלכתחילה. הברית בין השמאל הקיצוני, הימין הקיצוני, וקציני הצבא, לא עלתה יפה. הרפורמות שהובטחו לתומכים בקשר לא בוצעו, וביוני 1937 פרשו אנשי קבוצת אל-אהלי מן הממשלה, על רקע כישלונה ביישום הרפורמות האגרריות שהובטחו. מעבר לכל, היו רבים מן הקושרים בעלי אידאולוגיה פאן-ערבית. מוצאו הכורדי של סדקי, ומוצאו התורכמני של סוליימן החשידו אותם בעיניהם כמי שאינם חפצים בקידום אידאולוגיה זו. ממשלת סדקי גם הגבירה חששות אלו כאשר חתמה על ברית סעדאבאד קצרת הימים עם אפגניסטן, טורקיה ואיראן, שלושה גורמים לא-ערבים בעלי שאיפות במזרח התיכון.
במקביל, התגבשה בצבא קבוצה של שבעה קצינים, בראשותו של סלאח א-דין א-סבאע', שערערה על מנהיגותו של סדקי, וחתרה תחתיו. ב-12 באוגוסט 1937, בעת שהיה בדרכו לביקור בטורקיה, לצפות בתמרוני הצבא הטורקי, עצר סדקי במוסול לפגישה עם מפקד חיל האוויר, מוחמד עלי ג'אווד. מתנקש חמוש באקדח ממוצא כורדי, ירה בשניהם והרגם.
לאחר הרצח התפטר סוליימן, והצבא החזיר לשלטון את אנשי הממשל הישן, ומינה מחדש את ראש הממשלה ג'מיל אל-מדפעי, פוליטיקאי ותיק, המזוהה עם השושלת ההאשמית. עם זאת, משטעם הצבא את טעמו של השלטון, התערער במידה רבה המשטר המלוכני הפרלמנטרי בעיראק, ולאחר הפיכת סדקי הייתה מעורבות הצבא בחילופי השלטון עניין שגרתי בעיראק. יש המונים חמש הפיכות צבאיות בין 1938 ל-1941. מעורבות זו הגיעה לשיא במהלך מרד רשיד עאלי אל-כילאני שהביא להדחת העוצר ההאשמי עבד אל-אילה, ולעימות חזיתי עם הבריטים, שנאלצו לפלוש לעיראק על מנת למנוע הצטרפותה למלחמה לצד מדינות הציר.
הערות שוליים

↑  עליה למדכאי מרד האשורים, דבר, 31 באוגוסט 1933
↑  יעקב שמעוני, "אסיה ואפריקה בין שתי המלחמות", תולדות המאה ה-20, בעריכת ד"ר ש.י. בלוך, הוצאת יזרעאל, תל אביב, 1963, עמ' 412
↑  י. שמעוני, מדינות ערב, פרקי היסטוריה מדינית, הוצאת עם עובד, 1994, עמ' 197
↑  ההפיכה הצבאית בעיראק, דבר, 1 בנובמבר 1936
↑  פסח מלובני, מלחמות בבל החדשה, הוצאת מערכות, 2009, עמ' 38
↑  מיכאל אפל, המזרח התיכון בימינו; עיראק - מלוכה, מהפכה, רודנות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2005, עמ' 53
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין שתי מלחמות העולם, ספר ה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1992, עמ' 239
↑  ארליך, עמ' 95
↑  בכר צדקי נרצח, דבר, 13 באוגוסט 1937
↑  שמעוני, מדינות ערב, עמ' 197
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400159405171  BnF: cb16234413c (data)  GND: 1034151134  ISNI: 0000 0000 3066 1118  LCCN: n88287845  SUDOC: 229900739  VIAF: 23709949   WorldCat (עם VIAF): 23709949
בראד גוזאן

בראד גוזאן (באנגלית: Brad Guzan; נולד ב-9 בספטמבר 1984 באילינוי שבארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת השוער באטלנטה יונייטד ובעבר גם בנבחרת ארצות הברית.
קריירה

לאחר שנתיים בשיקגו פייר פרמייר מליגת הפיתוח USL, החליט גוזאן לחתום במועדון ה-MLS האמריקאי צ'יבאס ארצות הברית לאחר שנבחר בדראפט 2005.
גוזאן שיחק בנבחרת ארצות הברית עד גיל 18 (נבחרת הנוער). ב-19 בפברואר 2006, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת נגד נבחרת גואטמלה בכדורגל. ב-7 בנובמבר 2007, גוזאן נבחר לשוער השנה בליגת ה-MLS.
ב-11 ביולי 2008, אסטון וילה סיכמה על דמי העברה של מיליון דולר עבור שוער צ'יבאס ארצות הברית. גוזאן היה השוער האמריקאי השני בשם בראד שחתם באסטון באותו קיץ אחרי בראד פרידל. גוזאן ערך את הופעת הבכורה שלו באסטון בספטמבר 2008 במסגרת גביע הפוטבול ליג, במשחק בית נגד ק.פ.ר. בטורניר גביע השלום 2009, אסטון ניצחה בכל משחק שגוזאן שיחק, כולל המשחקים נגד פורטו, יובנטוס ואטלנטה. בגמר נגד יובנטוס, הוא עזר לקבוצתו לנצח את האיטלקים לאחר שעצר שני פנדלים של וינצ'נצו יאקווינטה ואלסנדרו דל פיירו בקרב בעיטות העונשין.
ב-27 באוקטובר 2007, גוזאן הציל 4 פנדלים במשחק אחד, הראשון בזמן המשחק הרגיל, ושלושה נוספים בקרב בעיטות עונשין נגד סנדרלנד באצטדיון האור בשלב 16 האחרונות בגביע הליגה. למרות ההופעה המרשימה, בראד פרידל החליף אותו בשער במשחק הגמר נגד מנצ'סטר יונייטד.
ב-31 בדצמבר 2010, גוזאן הושאל להאל סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך חודש. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהאל ביום הראשון של שנת 2011 בהפסד 0–1 ללסטר סיטי. ב-25 בינואר 2011, הוא האריך את ההשאלה עד לסוף פברואר. בסך הכל, גוזאן ערך 11 הופעות במדי האל. ב-28 בפברואר, חזר גוזאן לאסטון וילה.
ב-3 בדצמבר 2011, גוזאן ערך את הופעתו השנייה בפרמייר ליג במדי אסטון נגד מנצ'סטר יונייטד במקומו של שי גיבן הפצוע. בסוף עונת הפרמייר ליג 13–2012, גוזאן נבחר לשחקן המצטיין באותה עונה באסטון לאור תרומתו לקבוצה בהישארות בליגה הראשונה. ב-6 ביולי 2013, הוא חתם על חוזה לארבע שנים נוספות במועדון.
ב-29 ביולי 2016 חתם לשנתיים במידלסברו.
ב-26 בינואר 2017 חתם באטלנטה יונייטד מה-MLS.
תארים

סגנות גביע הפוטבול ליג : 2010
סגנות גביע ה-FA:‏ 2015
גביע הזהב של CONCACAF : גביע הזהב 2007
הרכב העונה ב-MLS: שנת 2007
שוער השנה בליגת ה-MLS: שנת 2007
ברוקליניות

קווים שווי צפיפות ואיזוברים (קווים שווי לחץ) בנוזל ברוקליני (למעלה). מאחר שהצפיפות תלויה בטמפרטורה, איזוברים ואיזותרמות נחתכים גם כן.
בדינמיקת נוזלים, ברוקליניות של נוזל מרובד היא מדד לנטיית גרדיאנט הלחץ מגרדיאנט צפיפות הנוזל.
במטאורולוגיה, אטמוספירה נחשבת ברוקלינית כאשר הצפיפות תלויה הן בטמפרטורה והן בלחץ; זאת לעומת אטמוספירה ברוטרופית שבה הצפיפות תלויה בלחץ בלבד. במונחים אטמוספיריים, אזורים ברוטרופיים בכדור הארץ נחשבים בדרך כלל לאזורי קווי הרוחב המרכזיים או הטרופיים, ואילו אזורים ברוקליניים נחשבים בדרך כלל לקווי הרוחב הבינוניים או הקוטביים.
הברוקליניות מתכוניתית ל-  \nabla p\times \nabla \rho
ביטוי זה פרופורציוני לסינוס הזווית בין המשטחים שווה הלחץ ובין משטח שווה הצפיפות. לפיכך, בנוזל ברוטרופי, (אשר מוגדר על ידי ברוקליניות אפסית), אלה משטחים מקבילים.
אזורים שבהם ברוקליניות גבוהה מאופיינים ביצירה תכופה של שקעים ברומטריים.
הערות שוליים

↑  Marshall, J., and R.A. Plumb. 2007.
↑  Holton, J. R., 1992: An Introduction to Dynamic Meteorology, 3d edition, Academic Press, p. 77.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282991805171  LCCN: sh85011910
בטי האטון

| --- | --- |
בטי האטון בסרט ההצגה הגדולה בתבל
בטי האטון בסרט ההצגה הגדולה בתבל
 לידה:  26 בפברואר 1921 באטל קריק, מישיגן, ארצות הברית
 פטירה:  12 במרץ 2007 (בגיל 86) פאלם ספרינגס, קליפורניה
 מקום קבורה:  Desert Memorial Park 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1938–1983 (כ־45 שנים)
 מקום לימודים:  Salve Regina University  Southeastern High School 
 בן או בת זוג:  Pete Candoli (1960–1967)  אלן ו. לווינגסטון (1955–1960) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 http://www.satinsandspurs.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
בטי האטון (באנגלית: Betty Hutton;‏ 26 בפברואר 1921 – 12 במרץ 2007) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה, רקדנית, זמרת ובדרנית אמריקאית.
קורות חיים

האטון נולדה בבאטל קריק, מישיגן, בשם "Elizabeth June Thornburg ". כשהייתה בת שנתיים, נטש אביה את המשפחה, ואמה השתיינית נותרה לבדה לגדל את האטון ואחותה מריון. במהלך תקופת השפל הגדול התפרנסה האם מהובלת רהיטים מרופדים וכן מתפעול מסבאת ספיק איזי, בה גם הופיעו בנותיה. עקב פעילות זו, שהייתה בלתי חוקית במהלך תקופת היובש, הן נאלצו לנדוד ממקום למקום עד שהתיישבו בדטרויט, שם השלימה בטי את לימודיה. מנצח תזמורת ג'אז בשם וינסנט לופז התרשם מהופעתה ועזר לה להיכנס לעולם הקולנוע. הופעותיה הראשונות בקולנוע היו בתפקידים קצרים במחזות זמר של חברת האחים וורנר.
לאחר מכן הוחתמה על חוזה בסרטי פרמאונט והקריירה שלה החלה לפרוח. היא הופיעה בקומדיות ומחזות זמר לצידם של בוב הופ, פרד אסטר, בינג קרוסבי ועוד.
ב-1943 הפכה לכוכבת מפורסמת כאשר כיכבה במשחקה בסרט "הנס של מורגן קריק", בה גילמה נערה חביבה אך קלת דעת המבלה במסיבה, ולאחר מכן מתעוררת נשואה ובהריון, אך אינה זוכרת מיהו בעלה. הסרט שהיה הצלחה גדולה, נאסר במספר מדינות שמרניות בארצות הברית.
האטון הייתה ידועה באופייה הסוער וכונתה בשם "הפצצה הבלונדינית".
הצלחתה הגדולה ביותר של האטון הייתה בתפקיד אנני אוקלי במחזמר אנני אוקלי אשת לפידות לצידו של הווארד קיל בשנת 1950. היא נבחרה להחליף את ג'ודי גארלנד שפרשה בגלל תשישות נפשית. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
בעקבות הצלחתה זו נבחרה לשחק בסרט ההצגה הגדולה בתבל בבימויו של ססיל ב. דה-מיל. הסרט העוסק בחיי קרקס, זכה להצלחה גדולה ולפרס אוסקר על הבימוי והתסריט אבל האטון הסתכסכה עם המפיקים והאולפנים סירבו להעסיק אותה. סרטה האחרון היה "פגישת מחזור" ("Spring Reunion") לצידו של דיינה אנדרוז בשנת 1957.
היא המשיכה בהופעות בטלוויזיה, בברודוויי ובלאס וגאס. ב-1959 שיחקה בסיטקום "The Betty Hutton Show". כן הופיעה בתוכניות של דינה שור ולוסיל בול. היא הוציאה גם מספר תקליטים.
האטון הייתה נשואה ארבע פעמים. היא מתה בביתה בפאלם ספרינגס בגיל 86 מסיבוכים של סרטן המעי הגס.
בלייד: טריניטי

| --- | --- |

 בימוי:  דייוויד ס. גויר 
 הופק בידי:  דייוויד ס. גויר, אבי ארד, Lynn Harris, וסלי סנייפס, טובי המריץ' 
 תסריט:  דייוויד ס. גויר 
 עריכה:  הווארד סמית 
 שחקנים ראשיים:  קריס קריסטופרסון (Abraham Whistler) דומיניק פרסל (דרקולה) קאלום קית' רני (Asher Talos) פארקר פוזי (Danica Talos) וסלי סנייפס (Blade) ג'סיקה בייל (Abigail Whistler) ראיין ריינולדס (Hannibal King) ג'ון מייקל היגינס פאטון אוסוולט פול לווק ג'יימס רימר נטשה ליון פרנסואז ייפ 
 מוזיקה:  רמין ג'וואדי, ריזה 
 צילום:  Gabriel Beristáin 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה, מארוול אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  InterCom, Microsoft Store, ניו ליין סינמה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בדצמבר 2004 
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט ערפדים, נאו-נואר, סרט פנטזיה, סרט מתח, סרט אימה, סרט מדע בדיוני 
 הכנסות באתר מוג'ו:   blade3
 סרט הבא:  Blade: The Series 
 www.bladetrinity.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
בלייד: טריניטי (באנגלית: Blade: Trinity) הוא סרט גיבורי-על משנת 2004, בבימויו של דייוויד ס. גויר. זהו הסרט השלישי בסדרת סרטי "בלייד", המבוססת על דמות הקומיקס בלייד של מארוול. זהו הפרק השלישי בטרילוגיה ומשחקים בו ריאן ריינולדס, ג'סיקה ביל, קריס קריסטופרסון, דומיניק פרסל, פארקר פוזי וטריפל H בהופעת הבכורה שלו. בסרט נמשכת המלחמה בין בני אדם לערפדים.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-8 בדצמבר 2004 וגרף 132 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם בתקציב של 65 מיליון דולר.
עלילה

הסרט ממשיך את סיפורו של בלייד (ווסלי סנייפס), לוחם הערפדים האגדי. לאחר שהוא נלכד על ידי ה-FBI באשמת רצח, בלייד משתחרר על ידי קבוצה של ציידי ערפדים צעירים המכונים "לילצ'ייסרס" (Nightstalkers). הקבוצה כוללת את חניבעל קינג (ראיין ריינולדס) ואביגייל (ג'סיקה בייל), בתו של ויסלר. יחד, הם מגלים כי הערפדים החיו את הערפד הקדום ביותר בהיסטוריה, דרקולה (דומיניק פורסל), אשר נודע גם בשם "דרייק". בלייד והצוות החדש שלו יוצאים לקרב אחרון ומכריע נגד דרקולה וכנופייתו במטרה לעצור את האיום הגדול ביותר על האנושות.
צוות השחקנים

וסלי סנייפס בתפקיד בלייד - לוחם ערפדים חצי-אדם חצי-ערפד, הנלחם להגן על האנושות מפני הערפדים.
ג'סיקה בייל בתפקיד אביגייל ויסלר - בתו של ויסלר וחברה ב"לילצ'ייסרס", שלוחמת לצידו של בלייד.
ראיין ריינולדס בתפקיד חניבעל קינג - לוחם ערפדים לשעבר, שהופך לצייד ערפדים לאחר שנרפא מהיותו ערפד.
דומיניק פורסל בתפקיד דרקולה/דרייק - הערפד הקדום ביותר והאויב הראשי בסרט, המהווה איום על בלייד ועל האנושות כולה.
קריס קריסטופרסון בתפקיד ויסלר - המנטור של בלייד ומדען שמסייע לו במלחמתו בערפדים.
סנייפס שיחזר את תפקידו בתור בלייד בסרט "דדפול & וולברין" משנת 2024, בו כיכב ריינולדס בתור דדפול.
ביקורות

הסרט "בלייד: טריניטי" קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מצד המבקרים. בעוד שחלקם שיבחו את סצנות הפעולה וההומור של ראיין ריינולדס, אחרים ביקרו את העלילה הפשטנית ואת הבימוי. הסרט קיבל ציון של 25% באתר Rotten Tomatoes וציון של 38 מתוך 100 באתר Metacritic. למרות הביקורות, הסרט זכה להצלחה מסוימת בקופות והפך לחלק מהפולקלור של דמותו של בלייד.
בין כל הרעשים

בין כל הרעשים הוא האלבום השני של הזמר היוצר והמלחין נתן גושן שיצא בתאריך 3 במרץ 2013. את כל השירים באלבום כתב והלחין גושן והפיק יועד נבו.
השיר עוד זיכה את נתן בתואר השיר הישראלי המושמע ביותר בתחנות הרדיו לשנת תשע"ג.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי סטודיו דורון עדות וצולמה בידי אורית פניני.
| מס' | שם | מילים | לחן | אורך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | "עוד" | נתן גושן | נתן גושן | 3:19 |
| 2. | "מה אם נתנשק" | נתן גושן | נתן גושן | 4:10 |
| 3. | "למרות הכל" | נתן גושן | נתן גושן | 3:54 |
| 4. | "ליבי" | נתן גושן | נתן גושן | 3:17 |
| 5. | "בין כל הרעשים" | נתן גושן | נתן גושן | 3:38 |
| 6. | "רץ לשום מקום" | נתן גושן | נתן גושן | 3:29 |
| 7. | "שיר" | נתן גושן | נתן גושן | 3:49 |
| 8. | "ליצנים בקרקס" | נתן גושן | נתן גושן | 4:35 |
| 9. | "היום" | נתן גושן | נתן גושן | 4:33 |
| 10. | "חורף" | נתן גושן | נתן גושן | 3:06 |
| 11. | "משחקים וחלומות" | נתן גושן | נתן גושן | 3:11 |
בראד דוהרטי

| --- | --- |

דוהרטי בשנת 1999
 לידה:  19 באוקטובר 1965 (בן 58) בלק מאונטן שבקרוליינה הצפונית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.13 מטר
 מספר:  43
 מכללה:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
 דראפט:  בחירה ראשונה, 1986 קליבלנד קאבלירס
 קבוצות כשחקן
 1986–1995:  קליבלנד קאבלירס
 הישגים כשחקן
 5 בחירות למשחק האולסטאר (1989-1988, 1993-1991)   חמישיית העונה השלישית (1992)   חמישיית הרוקיז של העונה (1987) מספר 43 הופרש על ידי קליבלנד קאבלירס
בראדלי לי דוהרטי (באנגלית: Bradley Lee Daugherty; נולד ב-19 באוקטובר 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 8 עונות בליגת ה-NBA, כולן כשחקן קליבלנד קאבלירס. נחשב בעיני רבים לאחד השחקנים הגדולים בתולדות הקבוצה.
נעורים ומכללות

דוהרטי נולד וגדל בעיר בלק מאונטן שבקרוליינה הצפונית, והוביל בשנת 1982 את קבוצת התיכון המקומית לגמר התיכונים של המדינה. בגיל 16 החל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, ושיחק במשך 4 שנים בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן דין סמית'. במהלך קריירת המכללות שלו הפך לאחד השחקנים הגדולים בתולדות הקבוצה, ונבחר בעונתו האחרונה ל"חמישיית העונה של ליגת המכללות" לאחר שהעמיד ממוצעים של 20.2 נקודות ו-9.0 ריבאונדים למשחק. בשנת 2002 נבחר לאחד מ-50 חברי "קבוצת כל הזמנים של מחוז ה-ACC (ליגת החוף האטלנטי)", מתוכם 12 שחקני אוניברסיטת קרוליינה הצפונית.
קריירת משחק

דוהרטי נבחר בבחירה הראשונה בדראפט ה-NBA לשנת 1986 על ידי קליבלנד קאבלירס. באותו דראפט בחרו הקאבלירס גם את הקלע רון הארפר (בחירה שמינית) ואת הרכז מארק פרייס (בחירה 25), שהצטרפו לקבוצה יחד עם הפאוור פורוורד ג'ון "הוד רוד" ויליאמס שנבחר בדראפט 1985 אך הושעה מעונתו הראשונה. לאורך עונת הרוקי שלו העמיד דוהרטי ממוצעים של 15.7 נקודות ו-8.1 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה, יחד עם חבריו לקבוצה ויליאמס והארפר. ארבעת השחקנים הצעירים היוו את שלד הקבוצה בשנים הבאות, יחד עם הפורוורד הוותיק לארי נאנס, והובילו אותה לשלב הפלייאוף ב-6 מתוך 8 העונות של דוהרטי בקאבלירס. באותה תקופה העמיד דוהרטי ממוצעים של 19.0 נקודות, 9.5 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק, ונבחר להשתתף בחמישה משחקי אולסטאר.
מבחינה קבוצתית, הישג השיא של דוהרטי היה העפלת קליבלנד לסדרת גמר האזור המזרחי בעונת 1991/1992, אז פגשו הקאבלירס את האלופה שיקגו בולס, והפסידו לה בתוצאה 4-2. באותה סדרה העמיד הסנטר ממוצעים של 17.7 נקודות, 10.2 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק. במהלך עונת 1993/1994 סבל דוהרטי מפריצת דיסק שגרמה לו להחמיץ את 32 המשחקים האחרונים של העונה הסדירה. בשתי העונות הבאות המשיך דוהרטי להיכלל בסגל הקבוצה, אך לא שותף באף משחק, ופרש ממשחק באופן רשמי בסיום עונת 1995/1996.
בעת פרישתו החזיק דוהרטי בשיאי הנקודות (10,389) והריבאונדים (5,227) של מועדון הקאבלירס, והמשיך להחזיק בשני השיאים עד שנת 2008 בה עקפו אותו לברון ג'יימס וז'ידרונאס אילגאוסקאס בשתי הקטגוריות, בהתאמה. ב-1 במרץ 1997 העלתה קליבלנד את גופייתו עם המספר 43 לתקרת אולמה הביתי כהוקרה על תרומתו לקבוצה.
מאז נובמבר 2014 משמש דוהרטי כפרשן של משחקי מכללות ו-NBA ברשת ESPN.
הערות שוליים

↑  דירוג השחקנים הגדולים בתולדות הקאבלירס, באתר bleacherreport.com
↑  סטטיסטיקות קריירת המכללות של דוהרטי, באתר sports-reference.com
↑  רשימת נבחרי קבוצת כל הזמנים של מחוז ה-ACC, באתר אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1986, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות סדרת גמר המזרח 1992, באתר basketball-reference.com
1 2  פרופיל השחקן, באתר הרשמי של קליבלנד קאבלירס
↑  המובילים הסטטיסטיים של קליבלנד קאבלירס, באתר basketball-reference.com
↑  דוהרטי מועסק כפרשן ברשת ESPN, באתר nationalspeedsportnews.com
בית הייסמן

| --- | --- |
בית הייסמן - ראשון לציון
 מידע כללי
 מיקום:  ראשון לציון 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°57′51″N 34°48′25″E﻿ / ﻿31.96411944°N 34.80691944°E﻿ / 31.96411944; 34.80691944
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית הייסמן(למפת גוש דן רגילה) בית הייסמן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הייסמן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הייסמן  he בית הייסמןhe בית הייסמןמפת  __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion)  __ בית דגן (in English: Beit Dagan) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממזרח: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) מדרום: __ באר יעקב (in English: Be'er Ya'akov), __ נס ציונה (in English: Ness Ziona), __ מועצה אזורית גן רווה (in English: Gan Raveh Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) תחום בתוך שטח העיר: __ שפד"ן (in English: Shafdan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית הייסמן - ראשון לציון
שרגא פייבל הייסמן, תחילת המאה ה-20
בית הייסמן - מהבתים הראשונים שהוקמו בראשון לציון ב-1882. נבנה על ידי שרגא פייבל הייסמן עבור משפחתו. לאחר מספר שנים נמכר למשפחת אמציסלבסקי ולבסוף נמכר לעיריית ראשון לציון ששיקמה אותו. משמש מאז שיפוצו כמוזיאון ומהווה חלק ממוזיאון ראשון-לציון. במרתפו של הבית התגורר, תקופה מסוימת, נפתלי הרץ אימבר.
ההיסטוריה של הבית

בית הייסמן הוקם ב-1882 במרכזה של ראשון לציון והיה אחד משלושת הבתים הראשונים שהוקמו במושבה. הבית הוקם על ידי שרגא פייבל הייסמן שהיה אחד מעשרת מייסדי המושבה. הייסמן, יליד ניקולייב, היה סוחר אמיד בעירו ולאחר שנתפס לרעיון הציוני עלה לארץ (עם אשתו ציפורה), רכש בראשון לציון 6 דונם והקים את ביתו כשאת ההוצאות מימן מכספו. לאחר הגיעו למושבה הפך לאיכר ונטע מטעים בשטחו.
הייסמן חי בראשון לציון במשך חמש שנים. ב-1887 היה מעורב ב"מרד" של האיכרים כנגד שרירות לבם של פקידי הברון. מרד זה הביא לגירושו של האיכר יוסף פיינברג והייסמן גם הוא החליט לעזוב ולכן מכר את ביתו ואת נחלתו ליהודה לייב אמציסלבסקי. הייסמן עבר לירושלים שם הצטרף לנטורי קרתא, חי בבתי אונגרין עד שנפטר ונקבר בהר הזיתים.
משפחת אמציסלבסקי החזיקה בבית במשך 90 שנה. ב-1977 רכשה עיריית ראשון לציון (בתקופתו של חנניה גיבשטיין) את הבית מתוך כוונה לשמר אותו. במשך 25 שנים נוספות עמד הבית מוזנח עד שב-2003 שופצה המעטפת החיצונית של הבית ובהמשך שופץ גם חלקו הפנימי וכיום הוא שייך למוזיאון ראשון-לציון וחדרי הבית הפכו למוזיאון.
נפתלי הרץ אימבר

מרתף הבית, שיועד במקור להיות מחסן, הותאם למגורים והושכר למגורים. בין הדיירים שגרו במרתף היה גם נפתלי הרץ אימבר. אימבר שסבל משחפת קיבל את המלצת רופאיו ועבר לראשון לציון והגיע למרתף בית הייסמן שם חיבר את שני הבתים הראשונים של שיר הפועלים "תקוותנו" שהפך אחר כך להמנון הלאומי של ישראל, התקוה. כיום נמצאת במרתף תערוכה על אימבר.
לפני שנתיים תקפתני מחלה עזה ואיומה בירושלים...כאשר חלפה מחלתי אמרו הרופאים כי נחוץ לי...להחליף האוויר, והאדון אליפאנט שלחני להאדון הייסמאן לשבת בביתו שלשה ירחים בהמושב 'ראשון לציון' וזה לי שלוש רגלים אשר הייתי שם משך שנתיים שנים
.
מבנה הבית והחצר

הבית כולל שתי קומות ומרתף (שיועד לאחסון) ונבנה בסגנון מזרח אירופאי. נבנה מאבני כורכר שנחצבו משטח הנחלה של הייסמן וחוזקו בתערובת של בוץ וקש. על מנת לחזק את המבנה הוקמו בפינות עמודים מאבן מחצבות. תקרת המרתף חוזקה בקורות מתכת. אל הקומה הראשונה המוגבהת הוביל גרם מדרגות חיצוני בעוד שאל הקומה השנייה הוביל גרם מדרגות פנימי. גג הבניין כוסה ברעפים. חצר הבית הייתה מוקפת בחומה על מנת להגן על הבית ועל השוהים בחצר.
לקריאה נוספת

רחל גיסין, בית הייסמן - בית האיכרים הראשון במושבה, בתוך: זאב ענר (עורך), סיפורי בתים: סיפורם של שבעים בתים בתולדות ההתיישבות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1988, עמ' 200–202
רן אהרנסון, לכו ונלכה: סיורים במושבות העלייה הראשונה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשס"ד (2004), עמ' 27–28, מסת"ב 965-217-230-8
הערות שוליים

↑  הבית נמצא בכיכר המייסדים 8, בקרן הרחובות רוטשילד ונורדאו (סמוך לבית הכנסת הגדול)
↑  תרשים חלקות ראשון לציון בשנת תרמ"ב כולל סימון חלקות בבעלות 'פ. היסמן' מתוך ספר היובל למושבה, 1907, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  קיימות מספר גרסאות נוספות לגבי המקום בו נכתבה "התקווה" כולל בראש פינה, יסוד המעלה, בית אוליפנט וכן בדירה שכורה ביאסי שברומניה
אריין רובן

אַרְיין רוֹבֵּן (בהולנדית: Arjen Robben; נולד ב-23 בינואר 1984) הוא כדורגלן עבר הולנדי. רובן ערך 96 הופעות והבקיע 37 שערים במדי נבחרת הולנד, בה שימש מספר שנים קפטן, עד לפרישתו ממנה בשנת 2017. ביוני 2020 הודיע כי ישוב לשחק במדי חרונינגן, כשנה לאחר פרישתו ממשחק פעיל, אך פרש סופית ביולי 2021 בשל פציעות, בגיל 37.
רובן שיחק בעבר בקבוצת חרונינגן, שלשחקנה המצטיין הוכתר בעונת 2000/2001. לאחר מכן שיחק בפ.ס.ו איינדהובן, עימה זכה באליפות וזכה בתואר השחקן הצעיר הטוב של הולנד בזמנו. ב-2004 עבר לצ'לסי האנגלית, זכה עימה בשתי אליפויות רצופות ונבחר לשחקן הליגה לחודש נובמבר 2005. לריאל מדריד, לשורותיה עבר ב-2007, עזר לזכות באליפות לה ליגה ה-31 שלה. לאחר שעבר לבאיירן מינכן ב-2009, עזר לה לזכות בטרבל כאשר הוא מבקיע את שער הניצחון בגמר ליגת האלופות 2013 נגד בורוסיה דורטמונד ונבחר לשחקן המצטיין של המשחק.
ראשית הקריירה

רובן נולד בעיירה בדום שנמצאת במחוז חרונינגן שבהולנד ונכנס לעולם הכדורגל כבר בגיל צעיר. הוא החל לשחק עם קבוצות מקומיות והתמסר לשיטה שפיתח המאמן ההולנדי ויל קורבר, שעקרונה הוא לימוד ושינון מהלכים ותרגילים במצבים של אחד על אחד. כישרונו עם הכדור, בנוסף לשליטתו בכדור ועבודת הרגליים הזריזה שלו, הפכו את רובן לשחקן בעל ערך והוא במהרה הוחתם על ידי המועדון המקומי חרונינגן.
קריירה קבוצתית > חרונינגן

בשנת 1999 רובן שובץ על ידי חרונינגן בקבוצת הנוער רמה ג' של המועדון. בקבוצה זו הבקיע 50 שערים והמאמן יאן ואן דייק צירף אותו כקיצוני לסגל הקבוצה הראשונה במשחק החוץ של הקבוצה בנובמבר 2000 נגד טוונטה. לראשונה הועלה למגרש ב-3 בדצמבר 2000, במשחק נגד ואלבייק, כמחליף לשחקן הפצוע לאונרדו דוס סנטוס בדקה ה-79. בתקופת החורף רובן הצליח להשיג מקום בהרכב הפותח של הקבוצה. במשך 18 משחקים, בהם פתח בעבור הקבוצה בעונת 2000/2001, הבקיע שני שערים. רובן קיבל את תואר השחקן הטוב במועדון לאותה עונה, ויחד עם חברו לקבוצה ג'ורדי הוגסטרייט, הציג את הכוח של האקדמיה לנוער של חרונינגן. בתקופת היותו בקבוצה יציבותו השתפרה ובמשך העונה השנייה שיחק 28 משחקים והבקיע 6 שערים. לפני תחילת עונת 2002/2003 רובן עבר לפ.ס.ו איינדהובן בתמורה ל-3.9 מיליון יורו.
קריירה קבוצתית > פ.ס.ו איינדהובן

בעונתו הראשונה עם איינדהובן, עונת 2002/2003, רובן שיחק ב-33 משחקים והבקיע 12 שערים. הוא זכה בתואר שחקן הקבוצה לצד החלוץ מתיאה קז'מן, עמו היה לו שיתוף פעולה מעולה שעדיין מתייחסים אליו אוהדי פ.ס.ו בתור "בטמן ורובן", (כינויו של קז'מן היה 'בטמן'). רובן נמנה בין חברי הקבוצה כשזו זכתה באליפות השבע עשרה שלה, תוך זכייה בפרס השחקן המוכשר של השנה.
לאחר פתיחה טובה זו, פ.ס.ו לא יכלה להמשיך ביכולת הטובה ונאבקה על המקום השני בליגה עם אייאקס אמסטרדם. רובן ביקר בלונדון ופגש במאמן מנצ'סטר יונייטד, אלכס פרגוסון, אך המחיר שהוצע למעברו היה נמוך בעבורו ובעבור הקבוצה. יושב ראש איינדהובן, הארי ואן ראיי, אמר ליונייטד שההצעה שגובהה 7 מיליון יורו תקנה להם רק חולצה חתומה של רובן. כמעט מיד לאחר מכן, רומן אברמוביץ', בעליה של קבוצת צ'לסי, הציע 18 מיליון יורו בתמורה לשחקן, ופ.ס.וו הסכימה. שאר העונה שלו עם פ.ס.ו הייתה מאכזבת. הוא נפצע פעמיים באותו אזור והחמיץ מספר רב של משחקים. בסוף העונה, רובן הבקיע 5 פעמים ב-23 משחקים.
קריירה קבוצתית > ריאל מדריד

רובן השלים את מעברו לריאל מדריד כאשר חתם על חוזה ל-5 שנים, ב-22 באוגוסט 2007‏. דיווחים הודיעו כי סכום ההעברה הוא 36,550,000 יורו, ובכך נהפך לשחקן הרביעי היקר ביותר שריאל החתימה עד אז, אחרי זינדין זידאן, לואיש פיגו ורונאלדו. הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הייתה ב-18 בספטמבר 2007, במשחק ליגת האלופות הראשון בעונה נגד ורדר ברמן, במשחק בו ריאל מדריד ניצחה 1–2. את הופעת הבכורה בליגה ערך רובן בספטמבר 2007 במשחק ליגה מול ריאל ואיאדוליד, כשהחליף את רויסטון דרנתה. ב-17 באוקטובר, בזמן ששיחק בעבור הנבחרת ההולנדית, רובן מתח שריר בירך והושבת לשישה שבועות. הוא שיחק בפעם הראשונה ב"קלאסיקו" ב-23 בדצמבר 2007, כחילוף לרוביניו בדקה ה-85. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבקיע ב-2 בינואר 2008, במשחק גביע המלך. בפברואר 2008 הבקיע רובן את שער הליגה הראשון שלו במדי ריאל מדריד, בניצחון 0–7 על ריאל ואיאדוליד. את עונת הבכורה שלו בריאל מדריד, 2007/08, סיים רובן עם 28 הופעות וחמישה שערי ליגה, אחד מהם בניצחון 1–4 בקלאסיקו השני לאותה עונה. בסיום העונה זכה רובן עם ריאל מדריד באליפות הלה ליגה.
העונה הבאה, 2008/09 החלה לא טוב עבור רובן, שנפצע מספר פעמים. רק לאחר הקלאסיקו, ממנו נעדר עקב השעיה, חל שיפור ניכר ביכולתו והוא הבקיע ארבעה שערי ליגה בחמישה משחקים, שבכולם ניצחה ריאל מדריד, וסך הכל 8 שערים ב-35 הופעות בכל המסגרות. את העונה סיימו רובן וריאל מדריד במקום השני, מרחק תשע נקודות מהאלופה ברצלונה. בקיץ 2009 רובן הצטיין במשחקי האימון של ריאל מדריד, אך חש שמעמדו בסכנה מאחר שריאל החתימה באותו קיץ את כריסטיאנו רונאלדו ואת קאקה. באותו קיץ, נמכר רובן לבאיירן מינכן תמורת 25 מיליון אירו. רובן צוטט לאחר מכן כאשר אמר שהוא רצה להישאר בקבוצה, אך הקבוצה רצתה למכור אותו ובעצם הכריחה אותו לעזוב.