stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליאו סוטר
הערות שוליים

1 2  Exton, Sophie (2017-10-09). "Exclusive: An Interview With Leo Suter". The Candid Magazine. נבדק ב-2017-11-13.
↑  "Drama celebrate continued success this academic year". St Paul’s School (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2019-07-05. נבדק ב-2019-11-03.
↑  "The Actor Who Plays Jack In 'Clique,' Leo Suter, Has Been In Some Pretty Big Productions". Bustle (באנגלית). נבדק ב-2019-11-03.
↑  "Leo Suter". נבדק ב-2017-11-13.
↑  Is Leo Suter Married or Dating? Who is Leo Suter's Girlfriend?, The Cinemaholic, ‏5 בינואר 2022
↑  s during a buttoned-up turn as Edward Drummond in ITV’s Victoria in 2017. Fast-forward two years, and the actor was slipping on his breeches once again to originate the role of an ex-East India Company soldier in an ITV period piece; Beecham House
↑  Kimberley Bond, Clique star Leo Suter: the BBC needs to make more British teen drama series, Radio Times, ‏6 באוקטובר 2018
↑  James Verniere, ‘I’ll Find You’ pitch-perfect tale of musicians surviving under Nazi rule, Boston Herald, ‏5 בינואר 2022
↑  'Sanditon': After Theo James' Exit, 2 More Cast Members Confirmed Not to Return for Season 2, Showbiz Cheat Sheet, ‏בספטמבר 2021
↑  Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏2 בundefined 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 91162117993702320009   WorldCat (עם VIAF): 91162117993702320009
תענך

ערך זה עוסק בעיר עתיקה. אם התכוונתם לחבל ארץ בישראל הנקרא גם "חבל תענך", ראו .
| --- | --- |

תענך מופיעה בכרטוש מס' 14 מימין, העתק רשימת מלכים מכתובת של שישק מכרנך
 מידות
 שטח:  50 דונם
 גובה מעל פני הים:  כ-130 מטר
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הכנענית
 תקופות:  התקופה הנאוליתית תקופת הברונזה המאוחרת תקופת הברזל I+‏II תקופה ההלניסטית התקופה הרומית
 סוג:  תל
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  ארנסט זלין מאוניברסיטת וינה 1904-1902
 מצב:  הרוס
 גישה לציבור:  כן
 מיקום
 מיקום:  צפון השומרון
 קואורדינטות:  32°31′17″N 35°13′09″E﻿ / ﻿32.5215263°N 35.2191217°E﻿ / 32.5215263; 35.2191217
  (למפת הכרמל מוגדלת) תענך(למפת הכרמל רגילה) תענך(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תענך(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תענך he
 
תַּעְנַךְ היה יישוב קדום בצפון השומרון, ששרידיו שוכנים בתל תענך אשר בצד כביש ג'נין–מגידו, כקילומטר מהכפר הערבי תיעניכ המשמר את השם הקדום. בעיר נמצאו מכתבי תענך.
היסטוריה

העיר הקדומה תַּעְנַךְ נזכרה בשנת 1468 לפנה"ס ברשימות ובתעודות מצריות מהמאה ה-15 לפנה"ס בהקשר לכיבוש העיר מגידו הסמוכה.
בחפירות שנערכו במקום נתגלו מבני ציבור ומגורים, מזבח קטורת ומקטר, שרידי ביצורים מתקופת הברונזה המאוחרת ותקופה הברזל, וכן שלושה עשר לוחות חרס הכתובים בכתב היתדות האכדי, הקרויים מכתבי תענך. זהו הריכוז הגדול ביותר של לוחות חרס הכתובים בכתב אכדי שנתגלה בארץ עד כה. כשליש מהשמות על גבי הלוחות הללו הם ממוצא חֿורי.
תענך מופיעה גם במכתבי אל-עמארנה מכתב א"ע 248, על פי מכתב זה מתלונן מושל(?) בשם יַשדַתַ במכתב ששלח למלך מצרים, שאנשי תענך שדדו את כל מה שנתן לו המלך, הרגו את שווריו וגרשו אותו ולכן הוא נמצא עם בירידיה שליט מגידו.
ממצא חשוב שהתגלה בתל הוא שני כני קטורת עשויים טרקוטה מהתקופה הישראלית הקדומה, אחד מוקדש כנראה לאלה אשרה, ושני מוקדש לה ולעוד כמה אלים, כחלק מפולחן העממי של תושבי הארץ בתקופת הברזל בארץ ישראל שהיה נפוץ ביותר.
במקרא העיר תענך מוזכרת בתקופת כיבושי יהושע בן נון, שנמנה מלכה של תענך עם 31 המלכים אשר לחמו נגד צבאו של יהושע, כאמור:
”מֶלֶךְ תַּעְנַךְ אֶחָד” (ספר יהושע, פרק י"ב, פסוק כ"א). לאחר תבוסת מלכה בידי יהושע סופחה העיר תאורטית לנחלת שבט מנשה, אך האחרונים לא הצליחו בפועל לכובשה והיא בעצם התקיימה כעין אוטונומיה בתוך נחלתם של בני מנשה, כפי שבא לידי ביטוי בספר יהושע: ”וַיְהִי לִמְנַשֶּׁה...וְיֹשְׁבֵי תַעְנַךְ וּבְנֹתֶיהָ...וְלֹא יָכְלוּ בְּנֵי מְנַשֶּׁה לְהוֹרִישׁ אֶת הֶעָרִים הָאֵלֶּה וַיּוֹאֶל הַכְּנַעֲנִי לָשֶׁבֶת בָּאָרֶץ הַזֹּאת” (פרק י"ז, פסוקים י"א–י"ב).
נמצאו שרידים וכלי חרס מהתקופה הרומית, מהתקופה הביזנטית ומימי הביניים. השרידים העיקריים הנראים שהשתמרו בתל הם של ארמון עבאסי מהמאה ה-11.
חפירות ארכאולוגיות

החפירות הראשונות נערכו בשנים 1904-1902 בידי ארנסט זלין מאוניברסיטת וינה. בתחילת החפירה השתתף בו גם גוטליב שומכר ולאחר גילוי מכתבי תענך על גבי לוחות טין בכתב היתדות הצטרף לחפירה בדז'יך הרוזני. דוחות החפירה התפרסמו בשנת 1905. חפירה שנייה בתל נערכה על ידי משלחות אמריקאיות בראשותו של פאול לאפ. החפירות נערכו בשנים 1963, 1966 ו-1968. נחפרו ארבעה שטחי חפירה בדרום מערב התל. מטרת החופרים הייתה לברר את אופי הביצורים, מבני המגורים, המבנים התעשייתיים, בנייני ציבור ופולחן.
מכתבי תענך

מכתבי תענך הם שלושה עשר לוחות הכתובים בכתב היתדות האכדי על גבי חומר (בדומה למכתבי אחתאתן (אל-עמרנה)). 12 תעודות התגלו בחפירות של 1903-1904, ותעודה נוספת התגלתה על ידי אלברט גלוק בשנת 1968. התעודות הן מתקופה שקדמה לתקופת אל עמרנה והן מתוארכות לתקופת הברונזה המאוחרת א, אבל מבחינת סגנונן שייכות לאותה תרבות.
ראו גם

תקופת הברונזה המאוחרת
לקריאה נוספת

אלברט א' גלוק, "תענך", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, כרך 4, עמודים 1619-1613
דובי טל, מוני הרמתי, רוני רייך, אבנים גדולות מן השמים, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1998, עמ' 38.
איתן אבניאון, המילון האנציקלופדי של המקרא, איתאב-בית ההוצאה לאור,2003.
כל מקום ואתר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000.
אדם זרטל, סקר הר מנשה כרך ג' אתר 38.
הערות שוליים

↑  Gustavs, A. (1927) Die Personennamen in den Tontafeln von Tell Ta-annek.
↑  Glock, A.E. (1971) A New Ta-annek Tablet.
↑  Joan E. Taylor, The Asherah, the Menorah and the Sacred Tree, Journal for the Study of the Old Testament 20, 1995-06, עמ' 31 doi: 10.1177/030908929502006602
↑  Othmar Keel, Christoph Uehlinger, תרגום: Thomas H. Trapp, Gods, goddesses, and images of God in ancient Israel, Minneapolis, MN, 1998, עמ' 154–155
↑  Dever, William G. (2008) Did God Have a Wife? Archaeology and Folk Religion in Ancient Israel (paperback edition). Cambridge: Eerdmans, p. 90
↑  Zertal, 2016, pp. 177–179
↑  Dave Winter: Israel handbook: with the Palestinian Authority areas p. 644
↑  ציפורה כוכבי-רייני, למלך אדוני: מכתבי אל-עמארנה, ירושלים, מוסד ביאליק, 2005 עמוד 14
| ערי הלויים |
| --- | --- | --- |
| בני גרשון (ערים מיששכר, מאשר, מנפתלי ומחצי המנשה המזרחי) | בְּעֶשְׁתְּרָה • גולן • דברת • חֶלְקָת • חַמֹּת דֹּאר • יַרְמוּת • מִשְאָל • עַבְדּוֹן • עין גנים (אתר מקראי) • קֶדֶש • קַרְתָּן • קִשְׁיוֹן • רְחׁב |  |
| בני קהת (ערים מאפרים, מדן ומחצי המנשה המערבי) | שכם • גזר • קִבְצַיִם • בֵּית חוֹרֹן • אַיָּלוֹן • אֶלְתְּקֵא • גִבְּתוֹן • גַּת רִמּוֹן •  תַּעְנַךְ |  |
| בני מררי (ערים מראובן, מגד ומזבולון) | בֶּצֶר • דִּמְנָה • חשבון • יַהְצָה • יַעְזֵר • יקנעם • מַחֲנַיִם • מֵיפַעַת • נהלל • קְדֵמוֹת • קַרְתָּה • רָמת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561411005171  LCCN: sh2003007013  VIAF: 173752380   WorldCat (עם VIAF): 173752380
אני חולם על ג'יני

| --- | --- |

ברברה עדן ולארי הגמן בתצלום יחסי ציבור לסדרה
 סוגה:  סדרת טלוויזיה פנטזיה, קומדיית מצבים אמריקאית 
 יוצרים:  סידני שלדון 
 שחקנים:  ברברה עדן   Hayden Rorke   Emmaline Henry   Bill Daily   לארי הגמן   טד קסידי
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  5 
 מספר פרקים:  139 
 הפקה
 הפצה:  סקרין ג'מס, Xfinity Streampix 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  Hugo Montenegro 
 אורך פרק:  25 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  NBC 
 תקופת שידור מקורית:  18 בספטמבר 1965 – 26 במאי 1970 
 קישורים חיצוניים
 www.idreamofjeannie.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עטיפת ה-DVD של העונה הראשונה של הסדרה
אני חולם על ג'יני (נקרא בשידור הראשון בארץ נערת החלומות, באנגלית: I Dream of Jeannie) הוא שמה של קומדיית מצבים אמריקאית משנות השישים, שעוסקת בחייהם של אסטרונאוט אמריקני ושל ג'ינית בשם ג'יני אותה גילה במקרה באחת ממשימותיו ב-NASA. הסדרה שודרה בין השנים 1965 ו–1970 ובה כיכבו ברברה עדן ולארי הגמן, ונחלה הצלחה ברחבי העולם.
עלילה

לאחר נחיתת אונס באי בודד, האסטרונאוט קפטן אנתוני (טוני) נלסון (לארי הגמן) מבחין על האי בבקבוק מוזר שמתגלגל מעצמו. כשהוא מסיר את הפקק ומשפשף את הבקבוק, עשן מתחיל לצאת ושדה בשם ג'יני (ברברה עדן) מופיעה. ג'יני מסבירה שהג'ין הכחול נעל אותה בבקבוק למשך 2,000 שנה כיוון שסירבה להתחתן איתו. בהתאם למשאלתו של נלסון, ג'יני מבצעת כישוף על ידי מצמוץ בעיניה (מקביל לנענוע האף של סמנת'ה ב"מעשי כשפים"), ולפתע מופיע מסוק שמחלץ את טוני. כאות תודה, טוני משחרר אותה לחופשי, אך ג'יני, שהתאהבה בטוני ממבט ראשון, חוזרת לבקבוק ומתמקמת בתיק של טוני, כדי להצטרף אליו לביתו שבקוקו ביץ', פלורידה.
בתחילה טוני משאיר את ג'יני בבקבוק שלה, אך מאוחר יותר הוא נותן לה לצאת ולפתח חיים משלה. בעזרת היתר זה מצליחה ג'יני להרוס את אירוסי טוני נלסון ובתו של הגנרל.
נסיונותיו של טוני לחפות על ג'יני מביאים אותו לידי הפסיכיאטר של נאס"א, ד"ר אלפרד בֶּלוֹז (היידן רורק), שמנסה להוכיח שטוני משוגע או מסתיר משהו, אך בלוז נכשל שוב ושוב.
לחברו הטוב ביותר, קפטן רוג'ר הילי (ביל דיילי), נאלץ טוני לגלות על ג'יני ועל כשפיה. רוג'ר מנסה בתחילה לנצל את ג'יני על מנת שתכשף לו כסף וזהב, אך טוני קובע את מעמדו כאדונה של ג'יני (בעולמה של ג'יני השדה, לכל שדה יש אדון), ומפסיק את ניצוליו של רוג'ר. רוג'ר ממשיך לנסות להשיג כסף מג'יני, אך מכבד את מעמד חברו הטוב כאדונה של ג'יני. טוני ורוג'ר מקודמים לדרגת רס"ן בשלב מוקדם בסדרה.
לג'יני יש אחות גדולה שגם לה קוראים ג'יני, אשר זהה לה במראה למעט שערה השחור ובגדיה הירוקים. האחות, אשר מגולמת גם היא על ידי ברברה עדן, מנסה שוב ושוב לקחת את טוני לעצמה. אחד מניסיונותיה האחרונים היו אחרי חתונתם של ג'יני וטוני.
בתחילת העונה החמישית ג'יני נקראת על ידי הדוד שלה סאלי להיות מלכת באסנג'י. היא מחליטה לתת לטוני כמתנת יום הולדת את ממלכת באסנג'י, על מנת שיהיה המלך. בד בבד, נאס"א הטילה על טוני לארח את שגריר קאשה, שכנתה ואויבתה המושבעת של באסנג'י, על מנת להשיג פינקיליום, מינרל בבעלותה של מדינת קאשה ונחוץ לתוכנית החלל האמריקנית. הדוד סאלי מבצע בטוני כשפים שגורמים לו לאיים על חייו של שגריר קאשה. כשרוג'ר מזהיר את טוני מפני שגריר קאשה, טוני לוכד אותו. הדוד סאלי עוזב יחד עם ג'יני הפגועה, שהופכת להיות מלכת באסנג'י בעוד טוני ורוג'ר מוגלים לבסיס נאס"א באלסקה. נאס"א מוצאת מקור אחר לפינקיליום, וקוראת לטוני ורוג'ר חזרה לקוקו ביץ'. אף על פי כן, לאחר שטוני ורוג'ר קוראים בעיתון על המלכתה של ג'יני למלכת באסנג'י, הם טסים לבאסנג'י (ליד רוסיה) ומחזירים את ג'יני. טוני מביא את ג'יני לבסיס נאס"א בקוקו ביץ' ומציג אותה כארוסתו.
תולדות הסדרה

הסדרה נוצרה על ידי הסופר והתסריטאי סידני שלדון כתגובה להצלחה המסחררת של קומדיית המצבים "מעשי כשפים", הידועה גם בשם "סמנת'ה", אשר שודרה החל מ-1964 ברשת ABC והייתה הסדרה השנייה הנצפית ביותר בארצות הברית באותם ימים. בשלב הליהוק, שלדון התעקש לא ללהק נשים בלונדיניות, על מנת לטשטש כל דמיון בולט לאליזבת מונטגומרי, כוכבת "סמנת'ה", אך לאחר שלא נמצאה שחקנית מתאימה נבחרה לתפקיד ברברה עדן הבלונדינית.
הקו המנחה בשתי הסדרות היה דומה: שתיהן עסקו בנשים צעירות שניחנו בכוחות כישוף ומנסות להתמודד עם חיי היום-יום הרגילים ועם אנשים נטולי כוחות כישוף. הקומדיה שבשתי הסדרות היא ניסיונה של האישה להסתיר את כוחותיה, אך מצד שני ההזדקקות להם בזמנים מסוימים.
כאמור, ג'יני שוחררה מהבקבוק אחרי 2,000 שנים על ידי האסטרונאוט טוני נלסון ומצטרפת לביתו בקוקו ביץ', פלורידה. ג'יני הייתה קצת יותר מסתם משרתת, אך ככל שהסדרה התפתחה, כך התפתחו יחסיה עם טוני נלסון, עד שלבסוף הם התחתנו. סידני שלדון התנגד לנישואיהם של טוני וג'יני בסדרה. גם הוא וגם צוות השחקנים התנגדו לשלב נישואים בסדרה, בטענה שחתונה תהרוס את המתח המיני בין השניים. חברת NBC הודיעה מצדה כי הסדרה תבוטל בתום העונה הרביעית אם השניים לא יתחתנו. החברה התכוונה ממילא לסיים את הסדרה אחרי העונה החמישית, ורצתה לסיים עם הרבה יחסי ציבור. טוני וג'יני התחתנו, NBC קיבלה את יחסי הציבור והסדרה הסתיימה.
תולדות הסדרה > הבקבוק

הבקבוק המפורסם של ג'יני, בו היא נמצאה על ידי רס"ן נלסון ובו היא מתגוררת, לא ייוצר במיוחד לסדרה אלא כבקבוק ויסקי של חברת "ג'ים בים". מחלקת האביזרים של הסטודיו צבעה את הבקבוק כדי שייראה עתיק. במשך שנים נטען שסידני שלדון קיבל את הבקבוק במתנה וחשב שהבקבוק יהיה מושלם לסדרה. מספר אנשים בחברת ההפקה לוקחים לעצמם את הקרדיט על מציאת הבקבוק, אך יש סברות חזקות שמוכיחות שג'ין נלסון, במאית העונה הראשונה, ראתה את הבקבוק בחנות משקאות, קנתה אותו ונתנה לסידני שלדון.
בעונה הראשונה הפקק של הבקבוק היה פקק זכוכית שטוני לקח מבקבוק אחר, לאחר שהפקק הקודם נשאר בחוף בו נמצאה ג'יני. בעונות הבאות הפקק היה פקק ששייך לבקבוק. צבע הבקבוק של ג'יני היה בעיקר ורוד וסגול, בעוד הבקבוק של אחותה היה בעיקר בצבע ירוק והבקבוק של הג'ין הכחול היה בקבוק של "ג'ים בים" שלא נצבע.
תולדות הסדרה > בעקבות הסדרה

"אני חולם על ג'יני" הייתה להצלחה גדולה ברשת NBC, וההצלחה רק גדלה כשהסדרה הופצה לרשתות טלוויזיה מקומיות. השידורים החוזרים של הסדרה קיבלו אחוזי צפייה גבוהים בשנות השבעים, אחוזים שהלכו והתעצמו עם הופעתו של לארי הגמן כג'יי אר יואינג ב"דאלאס".
רבים מכוכבי הסדרה המקורית התאספו לצילומי שני המשכים לסדרה: "אני חולם על ג'יני: 15 שנה אחרי" (1985) ו"אני עדיין חולם על ג'יני" (1991) עם ווין רוג'רס כרס"ן טוני נלסון.
במשך השנים יצאו הרבה פריטים הקשורים לסדרה: בובות, תיקי אוכל, משחק קופסה ואפילו מכונת צלילים קטנה עם משפטים שהקליטה ברברה עדן עצמה.
העיר קוקו ביץ' שבפלורידה מנצלת את הפרסום שקיבלה בסדרה: רחוב בעיר זכה בשם "דרך אני חולם על ג'יני" לכבוד הסדרה. פסטיבל "אני חולם על ג'יני" תוכנן להתקיים ב-2004 עם תחרות כפילים של ג'יני בהשתתפות ביל דיילי, ששיחק את רוג'ר הילי בסדרה, אך הפסטיבל בוטל עקב הוריקן. לבסוף הפסטיבל התקיים ב-2005.
ראו גם

מעשי כשפים
"דרך אני חולם על ג'יני", הרחוב שנקרא על שם הסדרה בעיר קוקו ביץ' שבפלורידה
אשדוד מטרו בס

| --- | --- |
סמליל המיזם לאחר מיתוגו מחדש ב-2022

אוטובוס הייגר חשמלי של אלקטרה-אפיקים נע בשדרות הרצל, אפריל 2022
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיר:   אשדוד
 מפעיל:  אלקטרה-אפיקים
 מידע על ההקמה
 התחלת בנייה:  2017
 פתיחת הקו:  ינואר 2022
 מידע על הקו
 סוג הקו:  מערכת אוטובוסים מהירה (BRT)
 דפו:  מסוף ריביירה – רובע ט"ו, דרום-מערב העיר  מסוף בני ברית – רובע ב', צפון העיר  מסוף ביג – הרובע המיוחד (קריית פרס), דרום-מזרח העיר
 תרשים הקו
 
אשדוד מטרו בס (באנגלית: Ashdod Metro Bus ובקיצור AMB) היא מערכת אוטובוסים מהירה בעיר אשדוד בת שני קווים; קו 1 הרוחבי הנע בשדרות מנחם בגין וקו 10 הנע בשדרות הרצל.
"אשדוד מטרו בס" הוקם כחלק ממיזם לפיתוח העירוניות והתחבורה הציבורית באשדוד, בשם "Reway" או "הגל הירוק", והוא מהווה חלקו העיקרי. במסגרת "Reway" פותחו בעיר תשתיות להולכי רגל ולרוכבי אופניים. העבודות על המיזם החלו ב-2017 והסתיימו ברובו ב-2022, תחת כהונתו של ראש עיריית אשדוד ד"ר יחיאל לסרי. בינואר 2022 החלה ההפעלה המלאה של הקווים המהירים.
קווי "אשדוד מטרו בס" מופעלים מיום היווסדם על ידי חברת "אלקטרה-אפיקים".
הסמליל המקורי, 2016
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – תחבורה ציבורית באשדוד
בנובמבר 2012 נבחרה אשדוד על ידי משרד התחבורה והבטיחות במיזם "עיר מודל לתחבורה בת קיימא". בעקבות הבחירה הועברו לעיר מאות מיליוני שקלים בהשקעה רב-שנתית, בפיתוח התחבורה הציבורית בעיר, על ידי פתיחת נתיבי התחבורה הציבורית (נת"צ) בשדרות הראשיות של העיר, הפעלת מערכת אוטובוסים מהירה (BRT), הקמת תחנות אוטובוס אלקטרוניות, וסלילת שבילים לרוכבי אופניים ולהולכי רגל. השלב הראשון של הפרויקט הושלם באוגוסט 2019, עם פתיחת נת"צ בשדרות מנחם בגין ובשדרות הרצל. ב-2022 הושלם השלב השני של הפרויקט בשדרות ז'בוטינסקי, והחלו לפעול באופן מלא מרכז הבקרה של נתיבי ההעדפה, וכן מסוף תחבורה ציבורית חדש בצומת שדרות בני ברית פינת מורדי הגטאות – מסוף בני ברית ומסוף ביג, בואכה תחנת הרכבת אשדוד – עד הלום ומרכז הקניות BIG Fashion.
המיזם נפרש ל-3 חלקים:
Rebus (אוטובוסים) – החלק העיקרי במיזם; חידוש תחנות האוטובוס, ציודן בעמדות כרטוס רב-קו, קיוסק מידע בעל ממשק מסך מגע לתכנון הנסיעה ובמצלמות אבטחה. לימים, שונה שם הרפורמה ל-Ashdod Metro Bus, כמיתוג מחדש ל-Rebus.
Rebike (אופניים) – רשת שבילי אופניים דו-סטריים ייעודית בת 23 ק"מ בצבע כחול, שתתפרש מרובעי המגורים בעיר למוקדי העניין ולאזורי התעשייה; עמדות לשכירת אופניים חשמליים ולא-חשמליים.
Rewalk (הליכה) – שיפור ההליכתיות בעיר על ידי שתילת כ-1,000 עצים לאורך המדרכות ושבילי ההליכה בעיר; שדרוג שבילי ההליכה בעיר והפיכתם לרשת שבילים בת 13 ק"מ; סגירתו של מקטע מרחוב רוגוזין ברובע א' הוותיק לכניסת כלי רכב והפיכתו למדרחוב.
שבילי האופניים הכחולים – "Rebike"
שדרות הרצל, רובע הקריה ("הסיטי")
שדרות ז'בוטינסקי, רובע ב'
שדרות יצחק הנשיא, רובע א'
במסגרת המיזם נסללו שבילי הליכה באורך 10 ק"מ, 5 ק"מ של שבילי אופניים, הותקנו 40 תחנות אוטובוס חכמות, וכן חודשו תשתיות מים, חשמל, אינטרנט וטלפוניה. עם זאת, לא בוצעו חלקים מהותיים בו, ונעשו ליקויים רבים תחתיו – ביניהם ביטול הסבת כיכר אילן רמון לתחבורה ציבורית. כמו כן, רחוב רוגוזין לא נהפך למדרחוב ולא הוקמו עמדות שכירת האופניים. כמו כן, לא הוקם הציר המזרחי, המקביל להרצל, ברבעים ג', ו' ו-ח'.
תכנון ובנייה

במהלך 2019 נערכו עבודות רבות בכביש שדרות הרצל שכללו הרחבת נתיבי האופניים, צמצום הנתיבים המיועדים למכוניות וסלילת נתיבי תחבורה ציבורית (נת"צ). עם פתיחת השדרה לתנועה באוגוסט, ראש העירייה לסרי הכריז על שינוי שמה ל-"אקוMOOV" או "הגל הירוק", אך השם "Reway" שדבק, נשאר שגור בציבור התושבים.[דרוש מקור]
תכנון ובנייה > כיכר אילן רמון

כיכר אילן רמון הממוקמת במרכז שדרות מנחם בגין ברובע הקריה יועדה (לפי התכנון המקורי) להפוך למוקד תחבורה ציבורית במסגרת המיזם. לפי התוכנית, הכיכר תשמש רק אוטובוס חשמליים, ואילו מכוניות לא תוכלנה לחצות את הכיכר – ונהגיהן יצטרכו לבצע מעקף ברחובות הפנימיים (הציונות והעצמאות). כמו כן, תוכננו לקום שני מסופי אוטובוסים בסביבת הכיכר.
באוקטובר 2017 הודיעה עיריית אשדוד למשרד התחבורה כי היא משהה את המיזם שתוכנן בכיכר רמון ובסביבתה (המקטע היווה כ-25% מציר בגין). ההקפאה נעשתה בלא קבלת החלטה רשמית במועצת העירייה – ובלא קיום התייעצות בנושא ההשלכות התקציביות והתחבורתיות שלה. ההקפאה הגיעה לאחר שהוצגה לנציג הסוחרים בשדרה תוכנית המיזם בכיכר, שכללה את ביטול חניות הרכבים בצידי הכביש לטובת נת"צים, וצמצום מספר החניות התפעוליות לאחר התוכנית ל-4 עבור 130 בעלי עסקים – מה שהוביל אותם להתנגדות לפרויקט, באיום לפנייה לערכאות משפטיות בטענה שיגרום "מכת מוות" לעסקיהם. משרד התחבורה קיבל את החלטת העירייה. העירייה מצידה כינתה את המיזם בכיכר "מפגע תחבורתי", והוסיפה כי הבעיה טמונה בכיכר עצמה: ”התכנון והביצוע הכושלים, גרמו לכיכר להיות לא רק מפגע תחבורתי אלא גם למקום מרכזי במרחב הציבורי ולעמוד כאבן שאין לה הופכין באופן שלא ניתן לנצלו לצרכים עירוניים בשל כשל תכנוני בטיחותי”.
ב-2021 לקראת תחילת העבודות, תושבים באזור התנגדו להסבת הכיכר לתחבורה ציבורית, בטענה שהדבר יביא לעומס תנועה של מכוניות שיוסטו מהכיכר לעקיפות ברחובות אחרים ברובע הקריה הצפוף. כמו כן, התנגדו בעלי עסקים בשדרת החנויות של מרכז צימר מחשש שהסטת התנועה של הרכבים הפרטיים מהכיכר תרחיק את הלקוחות מעסקיהם.
תכנון ובנייה > סיום המיזם

ב-10 בינואר 2022, מספר ימים לפני ההכרזה על סיום המיזם, ועדת התכנון והבנייה (מחוז דרום) החליטה במסגרת תוכנית המתאר המקומית הכוללנית לאשדוד, כי על יעד השימוש בקווי ה-BRT להתיישר עם היעד המטרופוליני, העומד על 60%. כמו כן, נאמר כי היעד נובע מההבנה שעל המעבר מתחבורה מוטת-רכב פרטי לתחבורה ציבורית להתרחש באופן ”רוחבי ובבת אחת, ולא מדורג”.
ב-27 בינואר, הוכרז על סיום המיזם, ששינה את שמו בפעם השלישית מ-"אקוMOOV" או "הגל הירוק" ל-Ashdod Metro Bus (AMB) (על אף שאין בו אלמנט של רכבת תחתית כלל). החל מיום חניכתו, נעשה שינוי כולל בקווי האוטובוס העירוניים, שמאותה עת החלו לנסוע באופן קבוע בנתיביהם הייעודיים. כמו כן, התאפשר עם סיומו חיבור משופר בין מסוף ריביירה ברובע ט"ו שבדרום לאזור התעשייה והנמל בצפון, ועם המרינה, התחנה המרכזית, ועם מסוף בני ברית.
עם פתיחת הקווים החדשים, נפתחו שני מסופים חדשים בעיר – בצפון, מסוף בני ברית בשדרות בני ברית פינת מורדי ׳הגטאות ברובע ב', ומסוף ביג בדצמבר 2022, ליד תחנת הרכבת אשדוד – עד הלום ומרכז הקניות BIG Fashion בדרום-מזרח.
קווי המערכת

מערכת "אשדוד מטרו בס" כוללת שני קווים תדירים מסוג BRT – קו 1 וקו 10.
להלן טבלת נתונים אודות קווי המערכת:
ביקורת

ביוני 2019 פרסם מבקר המדינה יוסף שפירא דוח ביקורת קשה כנגד התנהלותה של עיריית אשדוד בניהול צידה במיזם, וטען לכשלים חמורים מאד שהובילו להכפלת עלותו הכספית. שפירא טען שהעירייה הפלתה את השכונות הוותיקות בכך שביטלה את הציר המזרחי, וכי פעלה בחוסר שקיפות – והמליץ להטיל חיוב אישי על מנכ"ל העירייה, אילן בן עדי, וראש העירייה לסרי. העירייה עתרה לבג"ץ בנושא, ובהמלצת בית המשפט משכה את הערעור ביוני 2020. לדברי לסרי, העירייה העבירה לוועדה לחיוב אישי במשרד הפנים מאות פרוטוקולים להוכחת חפותם מההאשמות. ביום חנוכת המיזם בינואר 2022, פרסם לסרי כי החיוב האישי שהמליץ להטיל עליו מבקר המדינה ירד מהפרק.
באוגוסט 2019, עם פרסום דוח הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הרלב"ד) המבוסס על השנים 2016–2018 וחלק משנת 2019 (החופף עם תחילת העבודות על המיזם), שהעמיד בראש הצמתים המסוכנים את יצחק הנשיא – הרצל, הועלתה ביקורת במועצת העירייה כי נעשתה עבודת הסברה קלוקלת לציבור אודות העבודות – שכללו ביטול פניות שמאלה ופסי האטה, שהעלתה לכאורה את מספר הנפגעים וההרוגים בכבישי העיר.
איליה קוגן ביקר ב"המקום הכי חם בגיהנום" את חוויית השימוש בתחבורה הציבורית באשדוד. קוגן העיד כי בנסיעותיו בעיר, נתקל בנוסעים רבים שהרפורמה בלבלה עקב הבנה לקויה של משרד התחבורה את החשיבות בחוויית המשתמש. קוגן התייחס למסכי המגע הענקיים המוצבים בתחנות האוטובוס החכמות המשמשים לטעינת כרטיס רב-קו ולניווט, והצביע על כך שכרבע מאוכלוסיית העיר היא דוברת רוסית ושחלק רב מהם מבוגרים, שמסכי המגע לא מסייעים להם להגיע ליעד הרצוי, וכי גם כך אלו המוכשרים להשתמש ביישומוני ניווט – ישתמשו בטלפון החכם שלהם. קוגן המליץ לעיר לאמץ מפות נייר בתחנות שיספקו "תחושת התמצאות" אמיתית, כפי שיש בתחנות אוטובוס במדינות מרכז וצפון אירופה והוסיף: ”קהל היעד היחיד של המסך הזה הוא יחסי ציבור ועיתונות”. ביקורת נוספת שהעלה קוגן, היא שתושבי אשדוד מעוניינים יותר לדעת באיזה רובע (שכונה) קו האוטובוס עובר, וכי ראוי לבצע לוקליזציה לאוטובוסים למבנה העירוני של אשדוד, ולציין זאת בכריזה ובשלטים.
בפברואר 2022, כשבועיים לאחר חנוכת המיזם, השמיעו תושבי הרבעים הוותיקים בעיר תלונות על כך שקווי האוטובוס המחודשים לא נותנים מענה ראוי לצרכיהם. בתגובה לכך, נערכה פעימת תיקון ביוני 2022. בין התיקונים שהיו נכללים הוספת 30 תחנות עצירה נוספות ברבעים א', ב' ו-ד', וכן על הרחבת קו 8 המוביל מרבעים ג' ו-ז' לתחנת הרכבת, גם אל בית החולים אסותא. נוסף גם קו 28 המחבר בין ג', ו', ח' ו-ט' לרובע הקריה.
כחודש לאחר פתיחת הקווים החדשים וחניכת המיזם, נהגי אוטובוס של קווים בין-עירוניים העובדים בחברת "אלקטרה-אפיקים", התלוננו כי האוטובוסים נתקעים בעומסי תנועה על שדרות בני ברית (המשמש ציר העדפה לתחבורה ציבורית, ללא נתיב ייעודי, בשונה מהרצל) – דרך הכניסה והיציאה הצפונית בעיר. הנהגים הציעו לייעל את תוויי הקווים, כך שייסעו ישירות מהתחנה המרכזית ברובע הקריה ("הסיטי") בלעדית על הנת"צים בשדרות הרצל ובשדרות ז'בוטינסקי – במקום לנסוע על מקטע קצר מהרצל, ולעשות את שאר הדרך למסוף על גבי שדרות ירושלים ושדרות בני ברית. בכירים ב"אלקטרה-אפיקים" תמכו בהצעה, ועיריית אשדוד ומשרד התחבורה הודיעו שישקלו אותה.
בשלהי 2023, כעבור יותר משנה וחצי מההכרזה הרשמית על סיום הפרויקט, פורסם כי מרבית האוטובוסים העירוניים מהצי של זכיינית התחבורה הציבורית בעיר, אלקטרה-אפיקים טרם הפך חשמלי.
מפת המערכת

he
גלריה

נתיב תחבורה ציבורית בשדרות מנחם בגין, רובע ח', ספטמבר 2023
קו 10 בתחנת יהודה הלוי, (רובע ה') מסלול התחבורה הציבורית המרכזי בשדרות הרצל, ספטמבר 2024
תחנת ביאליק ברובע ה', על רקע גורדי שחקים בשדרות הרצל, ספטמבר 2024
שביל אופניים דו-סטרי לצד נתיב תחבורה ציבורית בשדרות ז'בוטינסקי, סמוך לתחנת סטאר סנטר, רובע ב'
תחנת ז'בוטינסקי בשדרות הרצל, בין רובע ב' (ממזרח) לרובע פארק לכיש ואצטדיון אשדוד (ממערב) המצויים בבנייה, ספטמבר 2024
ראו גם

מערכות הסעת המונים אחרות בישראל:
מטרונית – מערכת אוטובוסים מהירה בחיפה
כרמלית – פוניקולר בחיפה
מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון – מערכת עתידית בנפת אשקלון
רכבות קלות בישראל:
הרכבת הקלה בירושלים
דנקל – הרכבת הקלה של גוש דן
נופית – רכבת קלה עתידית במחוזות הצפון וחיפה
הרכבת הקלה בבאר שבע – רכבת קלה עתידית בבאר שבע