stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סינקדוכה, ניו יורק
הפצה

הסרט הוקרן לראשונה בתחרות בפסטיבל קאן ה-61 ב-23 במאי 2008. Sony Pictures Classics רכשה את זכויות ההפצה בארצות הברית, לא שילמה כסף אבל הסכימה לתת לתומכי הסרט חלק מההכנסות. הוא יצא לאקרנים בקולנוע בארצות הברית ב-24 באוקטובר 2008, והיה כישלון מסחרי עם יציאתו לאקרנים.
קבלה וביקורת

הסרט קיבל ביקורת מעורבות. חלק מהמבקרים כינו אותו יומרני ואחרים הכריזו עליו כיצירת מופת.
בשנת 2009 רוג'ר איברט דירג אותו כסרט הטוב ביותר של העשור. בביקורתו ב"שיקגו סאן-טיימס" כתב איברט: "כשצפיתי בו לראשונה ידעתי שזה סרט נהדר [...] הנושא של 'סינקדוקה, ניו יורק' הוא לא פחות מחיי אדם ואיך הם מתפקדים. באמצעות במאי תיאטרון נוירוטי אפסטייט ניו יורק, הוא מקיף כל חיים ואיך מתמודדים ונכשלים. חשוב על זה קצת ואלוהים, זה קשור אליך, מי שלא תהיה". המבקר אורן שמיר כתב כי הסרט, כתור סרט הביכורים של קאופמן כבמאי הוא "יצירתו הכאוטית, המופלאה, המבריקה והמופרעת ביותר, וגם ההוכחה שהוא אחד הגדולים בדורו".
באתר Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג של 69% על סמך 195 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.80/10. לפי הקונצנזוס הביקורתי של האתר "הבכורה השאפתנית של צ'רלי קאופמן מתאמצת מדי פעם להתחבר, אבל בסופו של דבר מספקת תובנה מרתקת לתוך מוחו של כותב". ב-Metacritic, לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 67 מתוך 100, המבוסס על 34 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". מספר מבקרים השוו אותו לסרטו של פדריקו פליני שמונה וחצי משנת 1963.
הסרט היה מועמד לדקל הזהב, ומאז הופיע במספר סקרים של הסרטים הגדולים של המאה ה-21. בסקר מבקרי ה-BBC משנת 2016 הסרט דורג במקום ה-20 של המאה ה-21. בשנת 2019, הסרט דורג במקום ה-7 בסקר 100 הסרטים הטובים ביותר של המאה ה-21 שנערך על ידי הגרדיאן.
פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד על ידי פרסי האגודה לאפקטים חזותיים בקטגוריות " אפקטים חזותיים תומכים יוצאי דופן בסרט קולנוע ", "ציורי מט מצטיינים בסרט קולנוע", ו"סביבה מלאכותית יוצאת דופן בסרט קולנוע".
השפעה

מספר מבקרים השוו את הסרט לסדרה הדוקו-קומית "חזרה גנרלית" שיצר נייתן פילדר.
פרקינסוניה שיכנית

| פרקינסוניה שיכנית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קטניתאים
משפחה:: קטניות
סוג:: פרקינסוניה
מין:: פריקסוניה שיכנית
שם מדעי
 Parkinsonia aculeata ‏לינאוס, 1753
פַּרְקִינְסוֹנְיָה שִׂכָּנִית (שם מדעי: Parkinsonia aculeata) היא עץ קטן או שיח גדול קוצני וסבוך ממשפחת הקטניות (Fabaceae) בתת-משפחת הכליליים (Caesalpinioideae). תחום תפוצתו הטביעי הוא בעיקר בבתי גידול טרופיים עונתיים יבשים, ממקסיקו ועד צפון ארגנטינה, כולל הקריביים. הצמח הובא לאזורים שונים בעולם, כולל ישראל, כחלק מפרויקטים לייעור ולנוי, אך הפך לצמח פולש, כולל ישראל שבה הוא נחשב לצמח פולש בעל קצב מהיר ונזק אקולוגי משמעותי.  פַּרְקִינְסוֹנְיָה שִׂכָּנִית יוצרת חורשות צפופות מאוד הדוחקות את המינים המקומיים בשל הצללה ובנוסף הסבכים צפופים פוגעים בנגישות לבעלי חיים ולמקורות מים.
הצמח ניכר בפרחיו הצהובים הערוכים באשכולות ובשלושת הקוצים של כל עלה: שניים מהם הם לוואים, והשלישי הוא צירו הראשי והקצר של עלה מנוצה.
פרקינסוניה שיכנית היא עץ צנוע בדרישותיו, עם עמידות גבוהה לתנאי יובש. בשל תכונות אלו, שימש כעץ נוי וכעץ ייעור בבתי גידול חוליים ובאזורים שחונים, למשל מצפון לבאר שבע, במסגרת תוכנית הסוואניזציה של הקרן הקיימת לישראל (קק"ל) שהחלה באמצע המאה ה-20, ונועדה להוסיף נופך סוואנה לאזורים מדבריים. כיום ישנה נטייה גוברת להתמקד בשיקום מערכות אקולוגיות טבעיות ולא רק בשתילה מסיבית של עצים שאינם מקומיים.
אטימולוגיה

שם הסוג פרקינסוניה קרוי על שם של הבוטנאי האנגלי ג'ון פרקינסון ((John Parkinson (botanist)), כאשר שם המין aculeata בלטינית והשם שיכנית בעברית מתייחס לקוצניות הצמח.
שמותיה הנפוצים של פרקיסוניה כוללים: "בַּרקינסוֹניָה (בערבית), "קוץ ירושלים", "פאלו ורדה", "פאלו ורדה מקסיקני",ו"פאלו דה ראיו ו-"עץ שעועית הג'לי".
הכינוי "קוץ ירושלים" (Jerusalem thorn) מתאר את הצמח באנגלית ומשמש לתיאור Parkinsonia aculeata ואולי הוא נובע מתרגום שגוי של המילה הספרדית/פורטוגזית girasol, שפירושה "פונה אל השמש".
הביטוי Palo Verde בספרדית מתורגם מילולית ל"עץ ירוק" (palo = עץ, verde = ירוק). השם מתייחס לצבע הירוק הבולט של הגזע וענפי הצמח, תכונה שמאפיינת מינים שונים של עצים ממשפחת הקטניות וביניהם פרקינסוניה שיכנית.
מורפולוגיה

פרקינסוניה שיכנית היא שיח או עץ קטן ירוק-עד, קירח וקוצני, בעל קוצים דקים שאורכם עד 3 ס"מ. גובהה נע בין 2 ל־8 מטרים, ולעיתים מגיעה עד 13 מטרים (לא בישראל).
לפרקינסוניה מערכת שורשים מפותחת, המסוגלת להעמיק ולהתפרש למרחק רב, תכונה המאפשרת לה לשרוד בתנאי יובש.
העץ עשוי להתפתח מגזע יחיד או ממספר גזעים, שהם דקים, ארוכים, ואינם ישרים. קליפת הגזעים דקה, חלקה ובצבע ירקרק. הגזעים כמעט קירחים או מכוסים שערות קצרות וצפופות בצעירותם.
הענפים הרבים מתפצלים מהגזע ומסתעפים כמעט מפני הקרקע, ונוטים לעיתים קרובות כלפי מטה. בדומה לגזעים, הענפים דקים וגמישים, חלקים, וירקרקים, ובעלי צורת זיגזג. תכונת הזיגזג נובעת מכך שהפרקים של הענפים אינם מתפתחים מניצני הקודקוד, אלא מניצני החיק שמתחתיו. הענפים כמעט קירחים או מכוסים שערות קצרות וצפופות בצעירותם ולעיתים, לאורך הענפים מצויים קוצים חדים (Aculeata), שנותרים לאחר נשירת העלים, ואשר העניקו למין את שמו המדעי. הקוץ המרכזי הוא ציר העלה הראשי מקוצר ומסתיים בקצהו בקוץ חזק, ובבסיסו מצויים שני לוואים קוצניים.
עלי פרקיסוניה שיכנית מנוצים פעמיים, באורך 20 עד 40 ס"מ. ציר העלה הראשי מקוצר ומסתיים בקוץ חזק (0.2 עד 1.7 ס"מ), שבבסיסו שני לוואים קוצניים. מבסיס הקוץ מתפתחים זוג אחד או שניים (לעיתים שלושה) סעיפי עלים (pinnae) ארוכים וצרים (20 עד 40 ס"מ), הנושאים לכל אורכם שתי שורות של עלעלים מסורגים או נגדיים. ציר סעיפי העלים הוא מכונף ועל כן, נראה רחב ושטוח (עד כ־2.5 מ"מ). מספר העלעלים בכל צד נע בין 25 ל־80, אורכם 4 עד 10 מ"מ, והם דמויי ביצה עד אליפטיים.
סעפי העלים צומחים סמוכים זה לה בבסיס ציר עלה קוצני, ולכן הם נראים כזוגות עלים מנוצים פשוטים הגדלים על קוץ קצר. בשעות חמות ויבשות נוטים העלעלים להיצמד לציר הפחוס, ונושרים במהירות בתנאי יובש (ובאזורים מסוימים, כדוגמת ישראל, גם בחודשי החורף). לאחר נשירת העלעלים, ממשיכים הפטוטרות והענפים הירוקים לבצע הטמעה (פוטוסינתזה).
התפרחות ערוכות באשכולות רפויים של 8 עד 12 פרחים בקוטר כ-2 עד 3 ס"מ. החפים מגיעים עד לאורך של 2 מ"מ ונושרים במהרה.
מצעית הפרח יוצרת לוחית צרה ברוחב של כ־1 מ"מ וחלק תחתון מוארך שאורכו 3 עד 4 מ"מ, קצר יותר מעוקץ הפרח עצמו.
הפרחים דו-מיניים, אסימטריים, צהובים וריחניים, נישאים על עוקצים ארוכים ודקים, שופעים ומכסים את העץ כולו בעונת הפריחה העיקרית. עוקצי הפרחים אורכם 7 עד 16 מ"מ, לא כולל החלק המוארך התחתון של צינור הפרח (Hypanthium).
הגביע מורכב מ-5 עלי גביע שווים שאורכם 5 עד 7 מ"מ, צורתם מוארכת והם חופפים בצפיפות. עם פתיחת הפרח המלאה, עלי הגביע נוטים כלפי מטה. עלי הגביע קירחים כמעט לחלוטין או בעלי מעט שערות קצרות.
עלי כותרת 5, מפורדים זה מזה בבסיסיהם, צבעם צהוב, העלה העליון גדול ורחב משאר ארבעת העלים והוא הפנימי ביותר ובעל "טופר" מובהק בבסיסו. עלי כותרת צהובים, העליון הופך לכתום לאחר ההאבקה והפריית הפרח.
אבקנים 10, מפורדים, שעירים בבסיס הזירים.
השחלה עילית בת עלה שחלה אחד. השחלה מכוסה בשערות לבנות ארוכות יחסית, אך עם הזמן הופכת כמעט קירחת
השליה עוברת לאורך תפר הבטן של השחלה.
הפרי הוא תרמיל קירח, ארוך, ישר ומשונץ (פחוס) בין הזרעים ומתחדד בקצותיו. צבעו חום-אפור בהיר, אורכו 3 עד 6 לעיתים רחוקות 13 ס"מ ורוחבו 7 מ"מ. בכל תרמיל יש עד 8 זרעים, אך לרוב מתפתחים רק 1 עד 4 זרעים.
הזרעים אליפטיים-מוארכים, צבעם זית או חום מנומר (חום בהיר עם סימנים כהים), אורכם 9 עד 10 מ"מ ורוחבם 3 עד 4 מ"מ.
תקופת הפריחה היא בחודשי האמצע של האביב (מרץ-אפריל או ספטמבר-אוקטובר). הפרחים מואבקים על ידי דבורים.
פרקיסוניה שיכנית כצמח פולש בישראל

פרקיסוניה שיכנית היא פולשת בעיקר לבתי גידול מופרים, כגון צדי דרכים, מסילות ברזל ותשתיות אחרות בעיקר לאורך מישור החוף, בעמק בית שאן, סביב הכנרת, לאורך נחלים באגן ניקוז נחל קישון, וכן בשפלה הדרומית ובצפון הנגב. היא מתבססת בשטחים טבעיים לא מופרים, במיוחד בבתי גידול לחים. בשמורות הבאות: הבטיחה מצפון לכנרת, כרי נעמן, נחל תבור, נחל יששכר (שבו התפתחה אוכלוסייה גדולה במיוחד), גאון הירדן-חמדיה ובערוץ הנחל בשמורת ארבל.
פרקינסוניה שיכנית יוצרת חורשות צפופות מאוד הדוחקות את המינים המקומיים בשל הצללה. ועל כן, הרשויות בישראל צריכות להקצות משאבים לעצירת ההפשטות בשטחים טבעיים מוגנים ובמוקדים המתבססים לאורך נחלים לפני שייצאו מכלל שליטה.
הפלישה למקומות אחרים בעולם

פרקינסוניה שיכנית נחשבת לצמח פולש במערב ארצות הברית, בצ'ילה, באפריקה הטרופית, בדרום-אפריקה, בהוואי ובמיקרונזיה והיא מוכרת כאחד הצמחים הפולשים הבעייתיים והמרכזים ביותר בכל רחבי אוסטרליה.
היא  קבלה מעמד רשמי כעשב מזיק בעל עדיפות לטיפול ולשליטה מטעם הרשויות האוסטרליות, בשל נזקיו הרחבים והפוטנציאל שלו להתפשטות נוספת. המין הובא לאוסטרליה בתחילת המאה ה-20, בסביבות שנת 1900, כעץ נוי וכמקור לצל. כיום, היא נחשבת לעשב פולש רציני, הנפוץ ברחבי מערב אוסטרליה, הטריטוריה הצפונית וקווינסלנד. הצמח מכסה שטח של כ-8,000 קמ"ר, ויש לו פוטנציאל להתפשט ברוב האזור הטרופי למחצה יבש ולח למחצה של אוסטרליה.
הצמח יוצר סבכים צפופים שמונעים גישה של בני אדם, בעלי חיים מקומיים וחיות משק למקורות מים. הפירות (תרמילים) צפים על פני המים, והצמח מתפשט באמצעות הפלת התרמילים למים או באמצעות שטיפתם במורד הזרם במהלך הצפות עונתיות. הזרעים של צמח זה זקוקים ל"שפשוף" או לחבלה קלה בקליפתם (הנגרמת כתוצאה מהתגלגלות בזרמי מים), כדי להקל על חדירת מים ולזרז את הנביטה. ללא החיכוך המכונה "scarifying" (שגורם לשריטות זעירות בקליפת הזרע) כשהזרע מתגלגל באפיקי נחלים או נהרות, הנביטה הופכת איטית יותר, משום שמעטפת הזרע נותרת אטומה למים לזמן רב יותר.
מספר שיטות משמשות לצמצום אוכלוסיות פרקינסוניה שיכנית והגבלת התפשטותה באוסטרליה. במסגרת הדברה ביולוגית, הוכנסו לשם שלושה מיני חרקים: חיפושיות הזרעים Penthobruchus germaini ו-Mimosestes ulkei, שזחלי שתיהן ניזונים מזרעי הפרי של הצמח ומסייעים להפחתת כמות הזרעים החיוניים לנביטה, וכן פשפש העלים של הפרקינסוניה (Rhinacloa callicrates), המשמיד רקמות פוטוסינתטיות אך השפעתו הכוללת על הצמח מועטה. מעבר להדברה ביולוגית, אש יעילה נגד עצים צעירים, וכן נעשה שימוש באמצעים מכניים (עקירה) ובחומרי הדברה כימיים (קוטלי עשבים).
תפוצה בעולם ובישראל

תחום תפוצתה הטבעי של פרקיסוניה שיכנית הוא בעיקר בבתי גידול טרופיים עונתיים יבשים, ממקסיקו ועד צפון ארגנטינה, כולל הקריביים. וליתר פירוט הטווח הטבעי הוא ממקסיקו ולאורך מרכז אמריקה במדינות בליז, גואטמלה, הונדורס ואל סלוודור. בקריביים, הצמח נמצא בקובה, הרפובליקה הדומיניקנית, האיטי וג'מייקה. בדרום אמריקה הוא נפוץ בקולומביה, אקוודור, פרו, בוליביה, דרום ברזיל, פרגוואי, אורוגוואי ובחלקיה הצפוניים של ארגנטינה – בצפון-מערב ובצפון-מזרח.
פרקיסוניה שיכנית התפשטה למגוון עצום של אזורים ומדינות ברחבי העולם - החל ממדינות דרום ארצות הברית ודרום אמריקה, דרך אפריקה (לרבות צפון אפריקה ומדינות הסאהל), אסיה (כולל המזרח התיכון ודרום-מזרח אסיה), ועד לאוסטרליה ואיים טרופיים שונים - ולעיתים אף מוגדרת כמין פולש באזורים אלה. הצמח הובא לאזורים שונים בעולם, כולל ישראל, כחלק מפרויקטים לייעור ולנוי בגינות ציבוריות לצורך הצללה בעיקר בבתי גידול חוליים ובאזורים צחיחים בזכות עמידתו ביובש וקרה ופרחיו הבולטים והריחניים. אם כי, הוא זקוק לגיזום באופן סדיר כדי לשמור על מבנה רצוי ולמנוע פגיעה באדם או בעלי חיים. במקומות שונים בעולם (כמו חלקים מאוסטרליה, דרום אפריקה וישראל) העץ מוגדר כמין פולש, העלול לדחוק מינים מקומיים ולשנות בתי גידול טבעיים. במקומות אלו מנסים לצמצם את התפשטותו על ידי פיקוח על זרעים ופעולות אגרסיביות של עקירה או ריסוס.
בישראל פרקיסוניה שיכנית מצויה חוף הגליל, עמק עכו, חוף הכרמל, השרון, דרום מישור החוף; הגליל העליון, הגליל התחתון, עמק יזרעאל, הכרמל, שומרון, השפלה, הרי יהודה, צפון הנגב, מערב הנגב; בקעת חולה, בקעת כנרות, בקעת בית-שאן, הגלבוע, מדבר יהודה, ערבות הירדן; הגולן, הגלעד, עמון, אדום.
בית גידול

פרקיסוניה שיכנית גדלה באזורים צחיחים למחצה ובסביבות מדבריות באזורים שאינם מופרים בחבל הים-תיכוני של ישראל, הודות לעמידותה לתנאי יובש. בנוסף, היא מתבססת לעיתים קרובות בבתי גידול מופרים, כגון תעלות ניקוז, גדות נחלים, גדרות חקלאיות, וכן לאורך תשתיות כמו צדי דרכים ומסילות ברזל.
ביולוגיה ואקולוגיה

פרקיסוניה שיכנית מתאפיינת בקצב צימוח מהיר, עמידות גבוהה לקור וליובש, והעדפה לחשיפה מלאה לשמש. בתנאים יבשים, העץ נותר נמוך יחסית, בעוד שבסביבות לחות ועשירות בחומר אורגני הוא מתפתח לעץ צל גבוה ומסועף. יכולתו לנצל משקעים עונתיים או השקיה משלימה תורמת לצמיחתו המהירה ולהתאמתו למגוון רחב של סביבות גידול.
העץ מסוגל לגדול בקרקעות מגוונות, כולל קרקעות חוליות, חרסיתיות, אלקליות, וגיריות, ואף בקרקעות קיצוניות מבחינת רמת החומציות (pH 3) או הבסיסיות (pH 11). תחום גידולו משתרע מרום פני הים ועד לגובה של כ־1,500 מטרים.
הריבוי של פרקיסוניה שיכנית מתבצע אך ורק באמצעות זרעים. עץ בוגר מייצר כ־5,000 זרעים בשנה, אך מרביתם נותרים בתרדמה בקרקע, כאשר פחות מאחוז אחד נובט בשנה הראשונה. מעבר זרעים דרך מערכת העיכול של עופות, או שחיקת קליפתם בזרמי נחלים ותעלות מים, מגבירים משמעותית את שיעור הנביטה. משום כך, יש להקדיש תשומת לב לפרטים הגדלים בקרבת מקורות מים, שכן הם עלולים לתרום להפצה בלתי מבוקרת של העץ. בנוסף, פרקיסוניה שיכנית מתאפיינת ביכולת התחדשות לאחר שריפה או כריתה.
מחקרים שנערכו בארצות הברית חשפו כי פרקיסוניה שיכנית משמשת כפונדקאית לחיפושית האמברוזיה (Euwallacea fornicatus), מזיק משמעותי לעצים שונים.
שימושים

במקסיקו, העלים משופעים ועושים תרופה נגד חום ואפילפסיה.
הערות שוליים

↑  פרקינסוניה שיכנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  Parkinsonia aculeata, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏11-01-2025
↑  Parkinsonia aculeata, WFO: World Flora Online. Published on the Internet
↑  פרקינסוניה שיכנית, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל, ‏1-11-2011
↑  Little, Elbert L. (1994). The Audubon Society Field Guide to North American Trees: Western Region (Chanticleer Press ed.). Knopf. p. 499. ISBN 0394507614.
↑  ז'אן-מארק דופור-דרור, הצמחים הפולשים בישראל, מהדורה שנייה מורחבת ומעודכנת, ירושלים: דן פרי, 2019, עמ' 180-181
↑  van Klinken, Rieks; Campbell, Shane; Heard, Tim; McKenzie, John; March, Nathan (2009). "The Biology of Australian Weeds: 54. 'Parkinsonia aculeata' L". Plant Protection Quarterly (באנגלית). 24 (3): 100–117.
↑  "Factsheet - Parkinsonia aculeata (Parkinsonia)". keys.lucidcentral.org. נבדק ב-2021-05-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534327005171 
פרקינסוניה שיכנית עץ פולש ברחוב הכלניות בנשר צומחת מתוך השטח של מחצבת נשר הישנה
עלה מנוצה פעמיים של פרקיסוניה שיכנית
פרקיסוניה שִּׂכָּנִית בירושלים. הקוץ הראשי הוא ענף מקוצר, הקוצים הצדדיים הם לוואים של עלה מנוצה פעמיים.
פרקיסוניה שִּׂכָּנִית בירושלים. הקוץ הראשי הוא ענף מקוצר, הקוצים הצדדיים הם לוואים של עלה מנוצה פעמיים.
עלה מנוצה פעמיים של פרקיסוניה שִּׂכָּנִית בירושלים.
פטר בקוני

פרופ' פטר בקוני (במקור בוכוולד, בהונגרית: Bakonyi Péter; נולד ב-17 בפברואר 1938 בבודפשט) הוא סייף יהודי-הונגרי בעבר, פרופ' למחשבים ונשיא איגוד הסיף של הונגריה בעבר. זוכה שתי מדליות ארד מהמשחקים האולימפיים (מקסיקו 1968 ומינכן 1972) ואלוף עולם (1966) בחרב קבוצתי ופעמיים אלוף הונגריה (1965 ו-1971) בחרב אישי.
קורות חיים

בקוני בן למשפחה יהודית, אביו היה עורך דין וסבו מהנדס. במלחמת העולם השנייה המשפחה הייתה בגטו בודפשט (הגטו הקטן) באחד הבתים המוגנים. אנשי מפלגת צלב החץ פשטו על הבית וכל המשפחות היהודיות נלקחו להוצאה להורג. הוא ובני משפחתו ניצלו בנס בזכות אחיו בן השנה מאחר שחסו עליהם כדברי בקוני.
בקוני סיים את בחינות הבגרות בשנת 1956 בגימנסיה הטכנולוגית אוטו בלאתי, ולאחר שלא התקבל לאוניברסיטה החל לעבוד כעוזר חשמלאי בחברת החשמל של בודפשט. בשנים 1960 עד 1965 היה סטודנט באוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט, שם השלים תואר בהנדסת חשמל. הוא קיבל את הדוקטורט בשנת 1969 ואת התואר למרצה בכיר בשנת 1974. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו במכון לחקר האוטומציה של האקדמיה ההונגרית למדעים, שם שימש כסגן מנהל מדעי החל משנת 1982. בין 1986 ל-1999 הוביל את התוכנית הלאומית לתשתיות מידע, שהקימה את שירותי רשת המחשבים בהונגריה, וכך הניח את היסודות להקמת האינטרנט בהונגריה. בשנת 1987 לימד כפרופסור אורח באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. בשנת 2002 הוא שוב היה סגן מנהל האקדמיה ההונגרית למדעים. משנת 2011 היה היועץ הבכיר של האוניברסיטה הטכנולוגית של בודפשט, בין 2004 ל-2008 היה חבר במועצה הלאומית לתקשורת ואינפורמטיקה שמונתה על ידי הממשלה. הוא פרופסור ודיקן של האוניברסיטה. הוא נשוי ואב לשני ילדים.
קורות חיים > קריירת ספורט

בקוני התחיל לעסוק בסייף בגיל צעיר, ומגיל צעיר היה סייף הנבחרת הלאומית לנוער במועדון של חברת החשמל של בודפשט. אלוף עולם (קבוצתי) (1966), מדליית ארד באליפות העולם (אישי) (1969). זכה ארבע פעמים במדליית זהב באוניברסיאדה ובמדליית ארד אולימפית פעמיים עם נבחרת חרב הגברים (1968, 1972). הוא היה אלוף הונגריה שלוש פעמים. בשנת 1968 הוענק לו מדליית הזהב בזכות הישגיו בספורט. בין 1977 לבין 1989 היה נשיא איגוד הסיף ההונגרי. בשנת 2000 זכה באליפות העולם לוותיקים.
פרסים, הוקרה

פרס לוראנד אטווש (1964, 1986)
מדליית זהב לזכייה בספורט (1968)
פרס סצ'ייני (1993)
צלב הקצונה של מסדר הכשרון של הרפובליקה ההונגרית (2003)
פרס נוימן (2014)
הערות שוליים

↑  JEWISH OLYMPIC MEDALISTS By: Dr. George Eisen
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7960 4974  VIAF: 121361874   WorldCat (עם VIAF): 121361874
Lucky (שיר של הלסי)

"Lucky" הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי. השיר יצא לאור ב-26 ביולי 2024, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן החמישי שלה The Great Impersonator.
רקע והכרזה

כשהייתי בת חמש, זה תמיד הרגיש כאילו בריטני שרה לי ישירות. 24 שנים מאוחר יותר, המילים האלה פגעו אחרת. אוהבת אותך לנצח.
בשנת 2017 ציטטה הלסי את "בריטני הישנה" כהשראה לשיר שלה "Walls Could Talk". בשנת 2021, שיתפה הזמרת ציוץ תמיכה בספירס, שנאבקה על אפוטרופסותה.
ב-30 ביוני 2024, החלה הלסי לפרסם את הסינגל חדש עם סרטונים שלה "מתחזה לכוכבת ערוץ דיסני, מצטלמת לצהובון דמיוני בתחנת דלק ולוגמת חלב תות לפרסומת מזויפת יש לך חלב?". ב-1 ביולי, הזמרת שיתפה קטע מהרצועה וחשפה שהיא מכילה סימפול מהסינגל של הזמרת בריטני ספירס משנת 2000, "Lucky". ב-17 ביולי הלסי חשפה כי "Lucky" יצא לאור ב-26 ביולי. היא גם חשפה את עטיפתו של השיר, המתארת "תקריב ורוד מטושטש של הפנים [שלה] עם נצנצים בהשראת Y2K". ב-18 ביולי הלסי חשפה שהיא קיבלה את "ברכתה" של ספירס לשלב את הסינגל שלה מ-2000 באותו השם. הזמרת כתבה גם שמנהל הקליפים "יגרום לכולם להתהפך".
הרכב

הלסי כתבה את "Lucky" עם המפיק מיכאל אוזו. הרצועה משלבת את הסינגל של בריטני ספירס משנת 2000 באותו שם בפזמון ואת השיר "Angel of Mine" של מוניקה משנת 1997 בהפקה. אילנה קפלן ממגזין פיפל תיארה את הרצועה כ"סינגל פופ-אשר פגוש-רית'ם אנד בלוז".
מילות השיר, מספרות את "היחסים של הזמרת עם התהילה, פרשנות פומבית על בריאותה והפיכתה לאם חד הורית". ברצועה, הלסי מתייחסת גם לביקורת על המראה שלה: "ולמה היא יורדת כל כך הרבה במשקל / שמעתי שזה מהתרופות שהיא אכלה / ואני מרגישה אותה אבל אני לא יכולה להתייחס / כי לעולם לא אסיים במצב זה".
וידאו קליפ

הקליפ של "Lucky", שנכתב על ידי הלסי ובוים על ידי ג'יה קופולה, הוקרן בבכורה בערוץ היוטיוב שלה ב-26 ביולי 2024. סיימון רקס, שחקן אמריקאי, מככב בתור בן זוגה של הזמרת. החזותי של "נושא Y2K" מתארת "נערה צעירה שנראית כמעריצה של הלסי" ואת הזמרת עם שיער ורוד עז "המתחבטת עם ההשפעות של כוכבת צעירה". הילדה הקטנה מעריצה את הלסי על ידי שמחקה אותה "לומדת את תנועות הריקוד ומתאפרת במראה" כדי לברוח מ"חיי הבית המתוחים" שלה. למרות מעמדם הסלבריטאי, נראה שהלסי חווה את אותה בדידות כמו המעריצה שלה. הסצנות הבאות מציגות את הזמרת "המומהמת מהתהילה, מתווכחת בחדר מלון עם החבר שלה וחושפת את ראשה המגולח מתחת לפאה שלה לפני קבלת טיפול במחלתה". הוויזואלי מסתיים בכך שהלסי יושבת "באופן סמלי" על סט נדנדות לצד המעריצה הצעירה, ש"לא מודעת לסיפור המלא". הסרטון גם נותן כבוד לקליפים של בריטני ספירס עבור "Lucky" ו-"Toxic".
וידאו קליפ > תגובת ספירס

לאחר פרסום הקליפ "Lucky", בריטני ספירס פרסמה בתחילה הודעה ביקורתית ברשתות החברתיות, והביעה את חוסר נחת ואכזבה מהסרטון. ספירס הרגישה שזה מייצג את החוויות שלה בצורה שגויה והצהירה שהיא "כועסת" על התיאור. עם זאת, ספירס מחקה את הפוסט זמן קצר לאחר מכן והבהירה שתגובתה הוצאה מהקשרה ותייגה את הדיווחים הראשוניים כ"פייק ניוז". הלסי הגיבה בהבעת הערצתה לספירס וחזרה והדגישה שהקליפ נועד להוות מחווה להשפעה ולמורשת של ספירס.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 88 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי למבוגרים | 40 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 66 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הדיגיטליים הבריטי | 58 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 12 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 12 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט (ים) | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 26 ביולי 2024 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | קולומביה רקורדס |  |
קוסטיס גימוסוליס

| --- | --- |

 לידה:  1960 אתונה, ממלכת יוון 
 פטירה:  7 באוגוסט 2023 (בגיל 63 בערך) אתונה, יוון 
 מדינה:  יוון 
 השכלה:  אוניברסיטת אתונה 
 תקופת הפעילות:  1983–2023 (כ־40 שנה) 
 
קוֹסְטִיס גִימוֹסוּלִיס (ביוונית: Κωστής Γκιμοσούλης;‏ 1960 – אוגוסט 2023) היה משורר, סופר וצייר יווני.
ביוגרפיה

גימוסוליס נולד באתונה ב-1960 ומת בה באוגוסט 2023. גימוסוליס למד משפטים באוניברסיטת אתונה ובמשך רוב שנותיו התפרנס מעבודתו כנוטריון.
את ספר הביכורים שלו “הלהט החוטב עצים” פרסם גימוסוליס ב-1983 ואחריו פרסם ארבעה ספרי שירה נוספים. בסיפורת, ספרו הראשון “חול בעיניים” ראה אור ב-1988 ואחריו התפרסמו עשר יצירות פרוזה נוספות פרי־עטו. בספרו “זהב שחור” (2000) משולבות אלה באלה יצירותיו כמשורר, כסופר וכצייר.
יצירותיו

הלהט חוטב העצים (שירה), 1983
קדושת הדיו (שירה), 1983
הפה גנב (שירה), 1985
חול בעיניים (סיפורת), 1988
מלאך המכונה (סיפורת), 1990
ילדים מסוכנים (שירה), 1992
לילה עם האדומה (סיפורת), 1995
מזרח (סיפורת), 1998
יד לתוך האש (סיפורת), 1999
זהב שחור (שירה, סיפורת וציורים), 2000
גשם אור (סיפורת), 2002
המפלצת בכל מקום (סיפורת), 2003
אהבה מרוב קנאה (שירה), 2004
וידויים לכלב קולומביאני (סיפורת), 2006
זעקת הפרפר (סיפורת), 2007
רוח הרפאים שלה (סיפורת), 2009
כדי שתלמד לעוף (סיפורת), 2011
שנדור גומבוש

שאנדור גומבוש (בהונגרית: Gombos Sándor;‏ 4 בדצמבר 1895 – 27 בינואר 1968) היה סייף הונגרי-יהודי. אלוף אולימפי ואלוף עולם בעל 4 מדליות זהב.
ביוגרפיה

גומבוש נולד בסומבור שבסרביה. בשנת 1921 סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת בודפשט. (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד)
ביוגרפיה > אלוף עולם

גומבוש זכה פעמיים ברציפות במדליית זהב בתחרות חרב אישי באליפות העולם בסיף, בבודפשט בשנת 1926 ובווישי שבצרפת בשנת 1927.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה גומבוש במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתית, בין חברי הנבחרת היו עוד שני סייפים יהודים, יאנוש גאראי ואטילה פטשאואר. הנבחרת ההונגרית הייתה בלתי מנוצחת בטורניר האולימפי. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בטורניר חרב אישי לאחר שניצח ב-8 קרבות מתוך 11.
באליפות העולם בסיף שנערכה בנאפולי שבאיטליה בשנת 1929 סיים גומבוש במקום שישי בתחרות חרב אישי.
גומבוש זכה פעמיים ברציפות במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי באליפות העולם בסיף, בלייז' שבבלגיה בשנת 1930 ובווינה שבאוסטריה בשנת 1931 וסיים במקום רביעי בתחרות חרב אישי בשנת 1930.
גומבוש פרש מספורט תחרותי בשנת 1932. אחרי מלחמת העולם השנייה כיהן בתפקיד נשיא איגוד הסיף של הונגריה.
בשנת 1968 נפטר גומבוש בבודפשט.
תארים והישגים

בשנת 1997 נבחר גומבוש להיכל התהילה של הספורט היהודי.
ניקול ביהארי

| --- | --- |

 לידה:  3 בינואר 1985 (בת 40) וסט פאלם ביץ', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר ג'וליארד  תיכון אורנג'בורג-וילקינסון 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 
ניקול ביהארי (באנגלית: Nicole Beharie; נולדה ב-3 בינואר 1985) היא שחקנית אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידיה בכיכובה בסרטים כגון הדרמה American Violet" (2008)", הדרמה הפסיכולוגית "בושה" (2011), דרמת הספורט הביוגרפית "42" (2013), והדרמה העצמאית Miss Juneteenth" (2020)". מ-2013 עד 2016, היא שיחקה בסדרת הדרמה העל-טבעית של פוקס "Sleepy Hollow". בשנת 2023 היא הצטרפה לתוכנית הבוקר.
ראשית חייה

ביהארי נולדה בוסט פאלם ביץ', פלורידה, ארצות הברית. כשהייתה ילדה, אביה שרת בשירות החוץ של ארצות הברית, אז היא גדלה בבריטניה, ג'מייקה, ניגריה ופנמה. היא למדה בבית הספר התיכון אורנג'בורג ווילקינסון באורנג'בורג, דרום קרוליינה, והיא בוגרת ב-2003 של בית הספר לאמנויות ומדעי הרוח של דרום קרוליינה, פנימייה בגרינוויל. לאחר מכן התקבלה לבית הספר ג'וליארד (קבוצת דרמה 36: 2003-07).  היא זכתה במלגת שייקספיר והוכשרה באנגליה.