stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משינה
היסטוריה > "מפלצות התהילה"

לאחר יציאת "העמותה לחקר התמותה" ובאמצע סיבוב ההופעות שליווה את האלבום חשו חברי "משינה" עייפות, והחליטו על הפסקת פעילות זמנית. בתקופה זו עסקו חברי הלהקה בפרויקטים מוזיקליים אישיים, דבר שנמנע מהם עד אז על פי חוזה. בחלק מהפרויקטים האישיים השתתפו מספר חברי להקה אחרים. כך למשל יובל בנאי הפיק את אלבומה של אורלי זילברשץ "הקברט של מירנדה" והלחין את רוב שיריו, וחודורוב, דיין ובנסון ניגנו באלבום. בנאי גם הלחין את השיר "איפה אני ואיפה הם" לאביו יוסי בנאי, שגם בו השתתפו חברי הלהקה בנגינה. דיין הוציא אלבום סולו בשם "משהו ממך", שבו התארח חודורוב בנגינה בשני שירים. ברכה הפיק את אלבומה של להקת "נושאי המגבעת" "מי רצח את אגנתה פאלסקוג".
העבודה עם להקת "נושאי המגבעת" חשפה את ברכה לסגנון מוזיקה חדש, שהשפיע על אלבומה הבא של "משינה", "מפלצות התהילה". האלבום היה שונה למדי מאלבומיה הקודמים של הלהקה, והתאפיין ברובו בסגנונות רוק אלטרנטיבי, מטאל ורוק כבד, בהשפעת להקות כ"פיקסיז", "סוניק יות'" ו-"Public Image Ltd.". לראשונה באלבום זה כתב בנאי את רוב השירים, וגם הלחין חלק מהם.
האלבום "מפלצות התהילה" יצא באפריל 1992 בלייבל שהקימו חברי הלהקה, "זברה תקליטים", שנקרא כך על שם השיר "מדוע לובשת הזברה פיג'מה". השירים "את באה לבקר", "איזה איש", "בנות הים", "הכל התחיל בנאצר" ו"אין מקום אחר" יצאו כסינגלים, אך לא זכו להצלחה בתחנות הרדיו. אף על פי כן נמכר האלבום בחודשים הראשונים לאחר צאתו בכ-15,000 עותקים, ולאחר כעשר שנים הגיע למעמד אלבום זהב.
סיבוב ההופעות שליווה את "מפלצות התהילה" התחיל ביוני 1992, בשתי הופעות בשפיים שלא זכו להצלחה. בעקבות כישלונן עברה הלהקה להופיע באולמות קטנים יותר, אך גם הופעות אלו לא האריכו ימים. באותה תקופה, בעקבות כישלון הסינגלים מהאלבום בתחנות הרדיו, הוציאה הלהקה סינגל חדש, "אוהב אותך מישל", שהוצג כשיר מסרט פיקטיבי בשם "תן לי את הלבן בגב". גם שיר זה לא זכה להצלחה.
היסטוריה > "שיא הרגש"

הפרויקט הבא של "משינה" היה האלבום "שיא הרגש". לאחר שיצרו בנאי וברכה מספר שירים עבור האלבום, עלה בהם הרעיון ליצור אופרת רוק עם סיפור עלילתי. כך, דרך הסיפור, יכלו חברי הלהקה להצדיק את חזרתם לסגנונות של רוק אנד רול ורית'ם אנד בלוז. בנאי וברכה יצרו סיפור על כוכב הנשלט על ידי רודן בשם "לוי מטאל", ששלט באמצעות מערכת הגברה שייצרה סם בשם "הרעש המטאלי". ב"לוי מטאל" נלחם בחור בשם "פחי שואו", שניגן שירי בלוז ובכך היה מבטל את "הרעש המטאלי". כך נוצרו עבור האלבום שירים רועשים, שאפיינו את "לוי מטאל", לצד שירים שקטים יותר, שאפיינו את "פחי שואו". בסופו של דבר נגנז רעיון אופרת הרוק, והאלבום מכיל ברובו שירים שקטים. אנשי חברת NMC הסתייגו מהסקיצות שהקליטה הלהקה לאופרת הרוק, ולכן יצא האלבום בהוצאת הד ארצי.
באפריל 1993 יצא סינגל ראשון לקראת האלבום, "נגעה בשמיים" שכתב והלחין בנאי, שהפך לאחד מלהיטיו הגדולים ביותר של האלבום. ביולי 1993 יצא האלבום המלא. את רוב שיריו כתב והלחין ברכה, כשיוצאי דופן היו שני שירים שכתב והלחין בנאי, "נגעה בשמיים" ו"גברת שרה השכנה", שזכה גם הוא להצלחה. מבין השירים שכתב ברכה הצליחו "דני" ו"פחי שואו". האלבום הגיע למעמד אלבום זהב תוך כשבועיים, ובהמשך הגיע למעמד אלבום פלטינה.
היסטוריה > "להתראות נעורים שלום אהבה" ופירוק הלהקה

בינואר 1994 התחילו חברי "משינה" בעבודה על אלבומם הבא. את אלבום זה הפיקו חברי הלהקה לבדם, כשבנסון שימש כמפיק האלבום וחודורוב כטכנאי ההקלטה. ללהקה היה די חומר לשני אלבומים שלמים, אחד שנכתב כולו על ידי בנאי ואחד שנכתב כולו על ידי ברכה, והייתה התלבטות אילו מהשירים להקליט. כאשר ברכה ודיין נעדרו מחזרות הלהקה למשך כשבועיים עקב מחלה, החלו בנאי, בנסון וחודורוב לעבוד על השירים שכתב בנאי. כך נוצר הבסיס לאלבומה האחרון של הלהקה לפני פירוקה, "להתראות נעורים שלום אהבה", שאת כל שיריו כתב והלחין בנאי.
האלבום יצא בינואר 1995, והכיל מספר להיטים, כ"להתראות נעורים שלום אהבה", "תחזור תחזור", "את לא כמו כולם", "רכבות", "מילים ועוד מילים" ו"בן המלך". האלבום זכה להצלחה, ותוך מספר חודשים הגיע למעמד אלבום זהב. באלבום התארחו מספר מוזיקאים, כיוסי בנאי, אביו של יובל, בשיר "תחזור תחזור" ובנות להקת "ללדין" בשיר "להתראות נעורים שלום אהבה".
במהלך העבודה על האלבום, ועוד בטרם היה מוכן, העלו חברי הלהקה מופע בשם "רוק קדחת הקיץ". בהופעה האחרונה של סיבוב ההופעות, שנערכה בקיבוץ מצפה שלם ב-26 בספטמבר 1994, החליטו חברי הלהקה על פירוקה. במאי 1995 הודיעו חברי הלהקה על הפסקת פעילותה ועל ארבע הופעות פרידה בהיכל התרבות בתל אביב, בתיאטרון קיסריה, בחוף צמח ובפסטיבל ערד, שבו נועדה להתרחש הופעתה האחרונה של הלהקה. בהמתנה להופעה בפסטיבל ערד נוצר דוחק רב בכניסה, ושלושה מהצופים נמחצו למוות. אירוע זה נודע כאסון פסטיבל ערד. בעוד שבתחילה התכוונו חברי הלהקה להפסיק את פעילותה רק באופן זמני, ביטל האסון את רצונם להמשיך ולהופיע.
הופעתה המתוכננת של "משינה" בפסטיבל ערד בוטלה, ולאחר מפגש של חברי הלהקה עם משפחות ההרוגים, הוחלט על קיום הופעה נוספת ואחרונה של הלהקה, בפארק הירקון, ב-12 באוקטובר 1995. בספטמבר 1995 יצא אלבום אוסף שני של הלהקה בשם "האוסף השני". באוקטובר של אותה שנה יצא אלבום הופעה כפול של "משינה" בשם "מכונת הזמן - משינה בהופעה 1995", שהוקלט במהלך סיבוב ההופעות של הלהקה ב-1995. האלבום הוקדש לזכר הרוגי אסון פסטיבל ערד.
היסטוריה > לאחר הפירוק

בשנים שבהן לא פעלה הלהקה המשיכו חבריה בקריירה מוזיקלית, ובמספר פרויקטים אישיים שיתפו חברי להקה נוספים. יובל בנאי הוציא שלושה אלבומי סולו, שלא זכו להצלחה רבה. שלומי ברכה הוציא ב-1998 אלבום משותף עם רמי פורטיס בשם "רץ על הקצה", שבו השתתף מייקל בנסון בנגינה, ומאוחר יותר גם בסיבוב ההופעות שליווה את האלבום. מאוחר יותר הוציא ברכה גם אלבום סולו, וכן הפיק מוזיקלית מספר אלבומים, כ"רוץ ילד" של "כנסיית השכל" ו"תכלית בתחתית" של ערן צור.
בנסון ואבנר חודורוב הצטרפו לצוות הנגנים שליווה את יהודה פוליקר בהופעותיו. חודורוב גם היה חבר בלהקת הנגנים של תוכנית הטלוויזיה "יצפאן", וכן הפיק מספר אלבומים, לזמרים כבן ארצי, לאה שבת ונורית גלרון. בנסון ניגן במספר תוכניות אירוח בטלוויזיה, וכן היה חבר בהרכב המוזיקה האלקטרונית "אטמוספייר", שהוציא אלבום בשנת 2001. איגי דיין ניגן באלבומו של דני סנדרסון "הלא נודע" וכן באלבומו השלישי של יובל בנאי. כמו כן השתתף דיין בהפקה המחודשת של אופרת הרוק "מאמי" והחל לעבוד על אלבום סולו שני, שלא יצא מעולם.
פירוק הלהקה והעבודה על פרויקטים אישיים אפשרה לחברי "משינה" ליצור מוזיקה שלא הייתה בסגנון המקובל של הלהקה, כמו אלבום בסגנון דאב שהוציא בנאי או הרכב המוזיקה האלקטרונית שבו היה חבר בנסון.
היסטוריה > חזרה לפעילות

גם בשנים שבהן לא פעלה הלהקה שמרו חבריה על קשר ביניהם, והמשיכו להיפגש. פגישה של בנאי וברכה הולידה שיר חדש, "משהו קטן וטוב", שכתבו והלחינו שניהם במשותף. יצירתו של השיר הביאה להחלטת חברי הלהקה לחדש את פעילותה. ב-30 באפריל 2003 כינסו חברי "משינה" מסיבת עיתונאים על גג מלון "דן" בתל אביב, שבה הודיעו על חזרת הלהקה לפעילות. במסיבת עיתונאים זו שרו חברי הלהקה מספר שירים, ובהם "משהו קטן וטוב", שהוצג לראשונה.
במאי 2003 יצא השיר "משהו קטן וטוב" כסינגל לתחנות הרדיו. השיר זכה להצלחה גדולה, והושמע רבות בתחנות הרדיו. ב-24 ביולי התחילה הלהקה בסיבוב הופעות בתיאטרון קיסריה, שזכה להצלחה. כרטיסי ההופעות נמכרו מראש, ולסיבוב המתוכנן נוספו הופעות נוספות. עם העברת ההופעות להיכל התרבות בתל אביב בנובמבר, יצא סינגל חדש של הלהקה שכתבו והלחינו בנאי וברכה במשותף, בשם "ואולי עכשיו". גם שיר זה זכה להצלחה.
הופעתה של הלהקה בספטמבר 2003 בקיסריה הוקלטה ותועדה על גבי אלבום ההופעה "משינה live 2003", שיצא בפברואר 2004. באלבום נכללו שני השירים החדשים של הלהקה, "משהו קטן וטוב" ו"ואולי עכשיו", לצד שירים מאלבומיה. ההופעה הופצה גם על גבי DVD. תוך מספר חודשים הגיע האלבום למעמד אלבום זהב. גרסת ההופעה לשיר "אין מקום אחר" שנכללה באלבום יצאה כסינגל לתחנות הרדיו, וזכתה להצלחה. סיבוב ההופעות של "משינה" שהתחיל ב-2003 נמשך לבסוף כשנתיים, וכלל הופעות גם בלוס אנג'לס ובסן פרנסיסקו שבארצות הברית.
היסטוריה > האלבום "רומנטיקה עתידנית" ואחריו

במאי 2005 יצא אלבום האולפן הראשון של "משינה" מזה עשר שנים, "רומנטיקה עתידנית". כמעט כל שירי האלבום נכתבו במשותף על ידי בנאי וברכה. בשיר אחד, "ילדתי", השתתף אהוד בנאי בכתיבה, ושיר נוסף, "הייתי אתמול", כתב והלחין דיין. האלבום זכה בעיקר לביקורות פושרות. הפקת האלבום מומנה על ידי חברת "סלקום", וניתנה ללקוחותיה אפשרות להוריד את האלבום ושירים מתוכו למכשירים הסלולריים שלהם. בשל כך, הופנתה ביקורת כלפי חברי הלהקה על התמסחרות, אם כי לצד זאת, היו שסברו שמדובר במגמה חיובית שתאפשר רווחים לחברות התקליטים מתכנים דיגיטליים ותעזור להחליש את תחום ההורדות הפיראטיות.
שני הסינגלים הראשונים מהאלבום, "התשובה" ו"רומנטיקה עתידנית", זכו להצלחה יחסית במצעדי הפזמונים, אך שני הסינגלים שיצאו אחריהם, "אני עף" ו"בלש דטקטיב", כמעט ולא הושמעו בתחנות הרדיו. חוסר ההצלחה של האלבום והביקורות הפושרות שקיבל ערערו את ביטחונם של חברי הלהקה להמשיך ליצור שירים, וזאת על אף שהופעותיהם המשיכו להצליח.
בפברואר 2006 קיימה הלהקה מופע אקוסטי במועדון "האנגר 11" במסגרת פסטיבל "אנפלגד" בתל אביב. את הלהקה ליווה בהופעה זו הגיטריסט נאור דיין, אחיו של איגי. בעקבות הצלחת המופע המשיכה הלהקה בהופעות בסגנון זה בשלוש השנים הבאות, במועדון "זאפה תל אביב". בהופעות אלו שולבו שירים שלא נכללו בהופעות הלהקה במקומות גדולים יותר, כ"פולארויד", "ג'וני האדום" ו"אבל אין". הופעות אלו תועדו על גבי DVD.
בחודש יוני 2006 עלתה הלהקה כמופע חימום לקראת הופעתו של רוג'ר ווטרס בנווה שלום, וביצעה את שירה "אז למה לי פוליטיקה עכשיו" וכן את השיר "אני ואתה" של אריק איינשטיין. בסוף 2006 זכתה משינה בתואר "להקת כל הזמנים" בסקר שערכו ערוץ 24 ועיתון "זמן תל אביב". בנובמבר של אותה שנה הוציאה הלהקה סינגל בשם "אני צוחק איתך" שכתב והלחין שלומי ברכה, שזכה להצלחה במצעדי הפזמונים, אך לא נכלל באחד מאלבומיה. בהפקת השיר השתתף אייל אבן צור.
בשנת 2007, במקביל להופעות האקוסטיות, העלו חברי הלהקה מופע משותף עם אהוד בנאי בשם "נפגשים בסיבוב". במקור תוכנן המופע לעלות פעמיים בלבד, אך הביקוש הרב לשתי הופעות אלו הביא להעלאת הופעות נוספות, ולבסוף רץ המופע במשך כשנה.
באותן שנים פעלו מספר חברי "משינה" גם מחוץ למסגרת הלהקה. יובל בנאי הוציא בשנת 2008 אלבום סולו רביעי, ובנסון הקים הרכב מוזיקה אלקטרונית בשם "לימוזינה", שאליו הצטרף גם חודורוב. ההרכב הוציא אלבום בשנת 2009, ובו ביצועים לשניים משיריה של "משינה", "הכל עוד אפשרי" ו"ריקוד המכונה".
היסטוריה > שנת ה-25 ללהקה ואחריה

בשנים שלאחר יציאת האלבום "רומנטיקה עתידנית" הצטברו אצל חברי הלהקה סקיצות שונות של הקלטות, שלהרגשתם לא היו בשלות לכדי לעבודה על אלבום חדש. לבסוף נגנזו כל אותן סקיצות, ובנאי וברכה החלו בכתיבת שירים חדשים לקראת אלבומה הבא של הלהקה. את כל השירים באלבום כתב בנאי והלחין ברכה. בעת המופע המשותף עם אהוד בנאי "נפגשים בסיבוב", שבו ניגן גם גיל סמטנה, הציעו לו חברי הלהקה להפיק את אלבומם הבא. סמטנה סירב מפאת חוסר זמן, אך האזין לסקיצות השירים החדשים שכתבו בנאי וברכה, והצביע על השירים שלדעתו יכלו להתגבש לאלבום שלם. כך נוצר הבסיס לעשרת השירים שבאלבום. בהקלטות האלבום הצטרף ללהקה הגיטריסט נאור דיין, שכבר השתתף קודם לכן בהופעות האקוסטיות שערכה. דיין ניגן באלבום בגיטרה והשתתף עם חברי הלהקה בעיבודים.
ב-27 בינואר 2010 כינסו חברי הלהקה מסיבת עיתונאים במועדון הבארבי בתל אביב, שבה הודיעו על תכנוניהם לקראת שנת ה-25 לפעילותם המשותפת, שכללו אלבום אולפן חדש, אלבום אוסף, סרט תיעודי וספר אודות הלהקה. באותו יום יצא הסינגל הראשון לקראת אלבום האולפן המתוכנן, "בין הצללים".
באפריל 2010 יצא האלבום, שנקרא "יהלומים בשמיים". יום לפני צאתו הועלה האלבום להורדה חופשית ברשת האינטרנט. אחרי צאת האלבום יצאו גם הסינגלים "יהלומים בשמיים" ו"האושר הסמוי".
בנובמבר 2010 יצא אלבום אוסף מקיף ללהקה בשם "עסקי הרוקנ'רול", לציון 25 שנות פעילותה. באוסף נכללו שני שירים שלא נכללו קודם לכן באלבומי אולפן של הלהקה, "אוהב אותך מישל" ו"משהו קטן וטוב", וכן שיר אחד חדש שכתב והלחין שלומי ברכה במיוחד עבור האוסף, "הנה אנחנו", שזכה להצלחה במצעדי הפזמונים. אלבום האוסף "עסקי הרוקנ'רול", שזכה לביקורות אוהדות, יצא בשתי מהדורות: מהדורת מארז מהודר שכללה שני תקליטורים עם 40 שירים, DVD המכיל קטעי הופעות נדירים וכן ספר בן 142 עמודים על היסטוריית הלהקה, שנערך על ידי דרור נחום ושהורכב מראיונות שערך נחום עם חברי הלהקה ומנהליה, וגרסת אלבום אוסף כפול בלבד.
במרץ 2011 הוקרן הסרט התיעודי "המכונה" של הבמאית אלה בלוך, שמגולל את סיפורה של הלהקה.
בינואר 2012 יצא אלבום הופעה נוסף של הלהקה, "Unplugged", שהוקלט בשנת 2008. האלבום שווק במארז אחד עם DVD שתיעד את המופע. באלבום זה ביצועים של הלהקה לשני שירי סולו של יובל בנאי: "לא יכול לעצור את זה" ו"מעבר להרים".
ביוני 2013 ביטלה הלהקה את הופעותיה באותו חודש, לאחר שסולן הלהקה יובל בנאי לקה בלבו ועבר צנתור.
בשנת 2015 ציינה הלהקה 30 שנות פעילות. בחודש יוני באותה שנה שודר הספיישל "משינה: 30 השנים הראשונות" ברדיו תל אביב, בהגשת טל פרידמן, בו נחשף מצעד 25 השירים האהובים ביותר של הלהקה על פי דירוג גולשי האתר ynet ובשיתוף עם רדיו תל אביב. למקום הראשון נבחר השיר "אהובתי".
היסטוריה > מתים שרים הולכים

ב־9 בנובמבר 2017 הוציאה הלהקה את השיר "החומר החדש", סינגל ראשון לקראת אלבום אולפן עשירי והראשון מזה 8 שנים. ב־2 בינואר 2018 הוציאה הלהקה את הסינגל השני, "בלוז טאקו בר". ב־13 בפברואר 2018 יצא הסינגל השלישי והאחרון, "השמיעו קול".
האלבום המלא, "מתים שרים הולכים", יצא ב־13 במרץ 2018. את כל השירים בו כתבו והלחינו בנאי וברכה במשותף, ובעיבודי השירים השתתף טל רום.
ביקורת

רבים בציבור המאזינים מתחו ביקורת ברבות השנים אודות מידת המקוריות של לחני הלהקה. הדברים לא הגיעו מעולם לבדיקה או לתביעות משפטיות כלשהן, אולם הדמיון הרב לא הותיר בידי רבים ספק על ההשפעה הבולטת ששאבה הלהקה משירים מוכרים מסוימים. עם הדוגמאות שהזכירו מבקרים אלו נמנו השירים "רכבת לילה לקהיר" מאלבומה הראשון של הלהקה, הדומה בשמו ובלחנו ל-"Night Boat to Cairo" של להקת מאדנס, בתי השיר "הכוכבים דולקים על אש קטנה" הדומים בלחנם לאלו של מאדנס ב-"Our House". לחן השיר "One Step Beyond" זהה כמעט למנגינת "ריקוד המכונה" מהאלבום "גבירותי ורבותי: משינה", לרבות הצעקה שפותחת את השיר. ההשוואות למאדנס החלו כבר בראשית דרכה, למשל בכתבה של יוסי חרסונסקי ב-1986, שהשווה את קצב שיריה לזה של מאדנס.
השיר "גברת שרה השכנה" מושר בלחן השיר הידוע "Hurricane" של בוב דילן. שירו של דילן נכתב כמחאה על מאסר השווא של המתאגרף האמריקני רובין קרטר, שהואשם ברצח שלא ביצע, בעוד שירה של משינה נכתב על אישה המאשימה חפים מפשע ברצח שהיא עצמה ביצעה. לדבריו של יובל בנאי, כותב השיר, אימוץ הלחן נעשה במודע ובמכוון, ובסוף השיר אף נשמעים רעשי סופת הוריקן על מנת להדגיש זאת.
השיר "את באה לבקר" מהאלבום "מפלצות התהילה" מאמץ את הצליל הייחודי של להקת נירוונה (לפי דברי חברי הלהקה, הדבר נובע מההשראה שהיוותה להקת הפיקסיז לשתי הלהקות, נירוונה ומשינה). "השיר "נגעה בשמיים" דומה בלחנו לשיר "Sunday Bloody Sunday" של להקת U2. השיר "אכזבה" מתוך "העמותה לחקר התמותה" מזכיר בלחנו ובביצועו את "Boys Don't Cry" של הקיור. השיר "בדרך אל הים" מזכיר בלחנו את השיר "(I've Seen That Face Before (Libertango" של גרייס ג'ונס.
חברי ההרכב

יובל בנאי (שירה, גיטרה אקוסטית)
שלומי ברכה (גיטרה חשמלית, קולות)
אבנר חודורוב, החל מ-1986 (קלידים, סינתיסייזר, סקסופון, אקורדיון, קולות)
מייקל בנסון (גיטרה בס, קולות)
איגי דיין (תופים, גיטרה אקוסטית, קולות)
דיסקוגרפיה > אלבומים

משינה (1985)
משינה 2 (1987)
משינה 3 (1988)
העמותה לחקר התמותה (1990)
מפלצות התהילה (1992)
שיא הרגש (1993)
להתראות נעורים שלום אהבה (1995)
רומנטיקה עתידנית (2005)
יהלומים בשמיים (2010)
מתים שרים הולכים (2018)
דיסקוגרפיה > הופעות

מכונת הזמן - משינה בהופעה 1995 (1995)
משינה live 2003 ‏(2004)
משינה Unplugged‏ (2012)
דיסקוגרפיה > מארזי DVD

Live‏ (2003)
דיסקוגרפיה > אוספים

גבירותי ורבותי: משינה (1989)
האוסף השני (1995)
גבירותי ורבותי: האוסף השלם (1996) - אלבום כפול המכיל את 2 האוספים הקודמים.
עסקי הרוקנ'רול (2010)
דודא (מוזיקאי)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 ביולי 1994 (בן 30)  אשדוד, ישראל ישראל
 שם לידה:  יובל ניאזוב
 סוגה:  היפ הופ ‏•‏‏ דריל
 שפה מועדפת:  עברית
 שיתופי פעולה בולטים:  מבוא הדודאים
 
יובל ניאזוב כהן (נולד ב-26 ביולי 1994) הוא ראפר ומפיק מוזיקלי ישראלי, חבר לשעבר בהרכב ההיפ הופ האשדודי "מבוא הדודאים".
ביוגרפיה

ניאזוב גדל באשדוד, ברובע ח'. אמו היא מזכירה רפואית בתל השומר ולו שני אחים. הוריו התגרשו כשהוא היה בגיל 12 ובגיל 15 ניתק עם אביו הקשר. לטענתו של ניאזוב אביו התמכר לאלכוהול ונהג באלימות. בתו הבכורה של ניאזוב נולדה במהלך שירותו הצבאי.
ניאזוב החל להתעניין במוזיקת היפ הופ בגיל 12, לאחר שלדבריו, תלמיד העיר לו בבית הספר על סגנון הלבוש שלו כי הוא "נראה כמו ראפר". כבר באותו היום הוא הזמינו לביתו והכיר לו את אולפן ההקלטות הביתי שלו וחזר משם לביתו שלו והחל ליצור מוזיקה אלקטרונית ולכתוב שירה. ב-2014 הכיר את המוזיקאי אלמוג גוזלן במועדון היפ הופ בעיר ומאז החלו ליצור יחד. ב-2017 הקימו את הרכב ההיפ הופ מבוא הדודאים, ששמה נבע ממעבר הדירה של משפחתו לרחוב מבוא הדודאים ברובע ח' בעיר באותה השנה שהחל ליצור מוזיקה.
בתחילת 2020 ובמהלך מגפת הקורונה בישראל, הוציאו את השירים "כוונות", "אריה לא יירא", ו"מכאן רואים" מאלבומם הראשון "הכל או כלום". בשנת 2021, יצא אלבום הבכורה של ההרכב, "הכל או כלום" שנדחה בשנה עקב מגפת הקורונה.
ביוגרפיה > קריירה עצמאית

ב-2022 ההרכב התפרק, וניאזוב החליט לצאת לדרך עצמאית. במרץ 2023 יצא אלבום הסולו הראשון שלו, "אפור", הכולל הופעות אורח של דוד לב ארי, טדי נגוסה, קרן קריספיל, גלעד כהנא ויוסי פיין. באפריל 2023 הפיק והשתתף באלבום הבכורה של הראפר ליעד מאיר, "פלואו של טמבל", שזכה להצלחה רבה וביקורות חיוביות. ביולי, השתתף לצידו בשיר "שוטים" שהגיע למקום ה-33 במצעד היטליסט של מאקו. באוגוסט, יצא שירו של מאיר "טיל פצמר" אותו הפיק, שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד העשירייה של כאן גימל.
בשנת 2023, הופיע בתפקידו הראשון כשחקן כאשר גילם את אורן, אחד מהעבריינים שקשורים לצ'יקו פחימה (חיים זנאתי) בסדרה "משמר הגבול", בכיכובם של בן סולטן, נועה אסטנג'לוב ושלום מיכאלשווילי.
בנובמבר 2023 הוציא יחד עם הסופרגרופ "דודא גאנג" הכולל את דודא, ליעד מאיר, רון חיון וזיו שביט, את השיר "מי משוגע?", המופנה כנגד הארגונים ופעילי הטרור שהיו מעורבים במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר ובמלחמת חרבות ברזל. השיר הגיע למקום ה-57 במצעד היטליסט של מאקו והוסר מפלטפורמת ספוטיפיי מספר ימים לאחר מכן, בטענה ל"תוכן שמעודד אלימות נגד קבוצה על בסיס הלאום שלה".
במהלך שנת 2024 הפיק את שירי אלבום הבכורה של רון חיון הנקרא 16 ואף השתתף ב3 שירים באלבום.
ב-21 ביולי 2024 הוציא את השיר "ראפרים" כסינגל ראשון מהאלבום השני שלו. וב-22 בספטמבר הוציא את השיר השני מהאלבום "בית". וב-1 בדצמבר הוציא את השיר השלישי "שלם".
ב-24 במרץ 2024 הפיק את השיר "יש לה" של מאי טוויק. ב-7 באפריל 2024 השתתף בסינגל "חלקת אלוהים" של דוד מעיין. ב-18 ביוני 2024 הפיק את השיר "בסטיז" של מאי טוויק. ב-1 בספטמבר 2024 יצא האלבום "אוקיי" של זיו שביט, שניאזוב הפיק אותו וגם התארח בשיר "רגליים על הקרקע".
ב 12 לינואר 2025 הוציא את אלבום ''שקוף'' הכולל הופעות אורח של ליעד מאיר ומורן מזור
ב-3 במרץ 2025 יצא הסינגל "מלא מלא", שיתוף פעולה בין הזמרת-יוצרת יסמין מועלם לבין דודא. הסינגל הגיע למקום ה־11 במצעד הישראלי השבועי של מדיה פורסט.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2023: אפור
2025: שקוף
הערות שוליים

1 2  דור מאיר מועלם, ‏דודא מביא לקדמת הבמה את השכונה שכולם מנסים להחביא. זה יהפוך אותו לדבר הבא בישראל, באתר ‏מאקו‏, 19 בינואר 2023
↑  עמי פרידמן, הדבר האמיתי: הראפר שגדל בשכונת עוני הגיע לבמה עם רביד פלוטניק, באתר ישראל היום, 17 באוגוסט 2023
↑   כוונות, וידאו קליפ של השיר בערוץ "מבוא הדודאים", באתר יוטיוב (אורך: 03:47)
↑   אריה לא יירא, וידאו קליפ של השיר בערוץ "מבוא הדודאים", באתר יוטיוב (אורך: 04:34)
↑   מכאן רואים, וידאו קליפ של השיר בערוץ "מבוא הדודאים", באתר יוטיוב (אורך: 03:53)
↑  דחיית האלבום "הכל או כלום", בעמוד הפייסבוק של מבוא הדודאים, 7 ביולי 2020
↑   שירה נאות, "אשדוד היא בירת ההיפ־הופ של ישראל. עם קבלות", באתר הארץ, 21 בספטמבר 2023
↑  דור מאיר מועלם, ‏ספוטיפיי הסירו את השיר הישראלי "האלים", אבל לא את הראפר הנאצי, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2023
↑  ספוטיפיי נגד ישראל? מדוע הסירו את השיר של ההרכב האהוב, באתר אייס, 8 בדצמבר 2023
↑  דודא - הערוץ הרשמי (2024-07-21), דודא- ראפרים, נבדק ב-2024-12-18
↑  דודא - הערוץ הרשמי (2024-09-22), דודא - בית, נבדק ב-2024-12-18
↑  דודא - הערוץ הרשמי (2024-12-01), דודא - שלם, נבדק ב-2024-12-18
↑  david_maayan, "חלקת אלוהים" עם דודא[...], באתר אינסטגרם, ‏7 באפריל 2024
↑  שקוף, באתר YouTube
↑  יסמין מועלם & דודא / מלא מלא, באתר הליקון ארומה מיוזיק, ‏3 במרץ 2025
↑  המצעד הישראלי השבועי, באתר מדיה פורסט, השיר הגיע למקום השיא שלו במצעד בשבוע ה־11 של שנת 2025.
גרפיטי של להקת "מבוא הדודאים" ברחוב באשדוד הנושא את אותו השם
גיל מינסטר

| --- | --- |

מינסטר במשרדו, נובמבר 2024
 לידה:  18 בינואר 1971 (בן 54)  ירושלים 
 לאום:  ישראל ישראלי
 מקום לימודים:  בית הספר לעיצוב של אוניברסיטת חיפה (2002)  אוניברסיטת קארדיף (2002)  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (2012) 
 תחום יצירה:  אדריכלות, עיצוב עירוני
 gilminster.com
 
גיל מינסטר (נולד ב-18 בינואר 1971) הוא אדריכל ומעצב עירוני ישראלי.
קורות חיים

גיל מינסטר נולד בירושלים ב-18 בינואר 1971, וגדל באשדוד. סיים לימודי אדריכלות במרכז האקדמי ויצו בחיפה ואוניברסיטת קארדיף בשנת 2002. התמחה באדריכלות במשרד "אדם איל דני איל אדריכלים" בתל אביב-יפו ולאחר מכן המשיך ללימודי עיצוב אורבני בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב בירושלים, אותם סיים ב-2012 כחלק מהמחזור הראשון לתוכנית התואר השני.
ב-2009 הקים באשדוד את משרד האדריכלות "גיל מינסטר אדריכלים". משרדו תכנן בעיר מספר מבני ציבור, ביניהם מרכז הצעירים "כיוונים" ברובע הקריה, חידוש המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן ברובע ד', בית קהילת יוצאי אתיופיה "אנדנת" ברובע ב' והמרכז להורות משמעותית ברובע י"ב. כמו כן, הוא עוסק בתכנון מתארי, וערך את תוכניות האב להתחדשות עירונית של הרבעים ח' ו-א', בו גם עסק בחידוש המרכז המסחרי, שתוכנן במקור על ידי דב ורם כרמי וצבי מלצר.
מיזמים בולטים > מבנים

מרכז כיוונים, אשדוד, 2013
המרכז להורות משמעותית, 2013
המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן, אשדוד, 2013 (חידוש)
בית קהילת יוצאי אתיופיה "אנדנת", 2018
מרכז רוחני "אור מנחם", אשדוד, 2017
המרכז המסחרי של רובע א' באשדוד, 2024
המוזיאון לאתנוגרפיה באשדוד – הרחבה של המוזיאון לתרבות הפלשתים (עתידי)
מיזמים בולטים > תוכניות בניין עיר

| --- | --- |
 :  ראו גם – תכנון העיר אשדוד
התחדשות עירונית של רובע א', אשדוד, 2011
התחדשות עירונית של רובע ח' אשדוד
המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן
מרכז כיוונים
הערות שוליים

↑  גיא נרדי, הופקדה תוכנית פינוי בינוי ברובע א' באשדוד - 30 דירות ייהרסו ו־300 ייבנו, באתר כלכליסט, 12 ביולי 2022
↑  לאחר סבב התנגדויות שני אושרה תכנית פינוי בינוי מרכזון רובע א, באתר אשדוד נט, ‏25 בנובמבר 2024
↑  מרכז כיוונים, באתר גיל מינסטר אדריכלים
↑  ענתי כהן, יש בית להורים: השבוע נפתח באופן רשמי המרכז להורות משמעותית, באתר אשדוד נט, ‏16 בדצמבר 2013
↑  המרכז להורות משמעותית, באתר גיל מינסטר אדריכלים
↑  המוזיאון לתרבות הפלשתים, באתר גיל מינסטר אדריכלים
↑  אלה רוזנבלט, אנדנת חנוכת בית קהילת יוצאי אתיופיה וידאו, באתר אשדוד נט, ‏25 ביוני 2018
↑  מרכז רוחני אור מנחם, באתר גיל מינסטר אדריכלים
↑   פינוי בינוי והתחדשות עירונית במרכז א', אשדוד, באתר מינהל התכנון
↑  בתוספת של 20 יח"ד לצורך שימור: אושרה תכנית התחדשות רובע א' באשדוד, באתר Magdilim, ‏24 בנובמבר 2024
↑  המוזיאון לאתנוגרפיה באשדוד, באתר קרן אשדוד
↑  תוכנית כוללת להתחדשות עירונית ברובע א', באתר גיל מינסטר אדריכלים
↑  תוכנית כוללת להתחדשות עירונית ברובע ח', באתר גיל מינסטר אדריכלים
אימפריה

ערך זה עוסק בסוג של ריבונות פוליטית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
האימפריה המונגולית הייתה האימפריה בעלת השטח הרציף הגדול ביותר.
אימפריה (מהמילה הלטינית imperium – סמכות עליונה) או קיסרות היא ריבונות פוליטית, למשל מדינה, השולטת על שטחים נרחבים בהם מתגוררות אוכלוסיות השונות מבחינה אתנית ותרבותית ממרכזה השלטוני.
הדרך העיקרית בה נוצרות אימפריות היא יציאה של מדינה למסע כיבושים של שכנותיה. כך, למשל, האימפריה הרוסית נוצרה מהשתלטות רוסיה על פולין, סיביר וקרים. דרך אחרת להיוצרות אימפריה היא מסע ימי לגילוי ארצות שקל להשתלט עליהן. כך למשל נוצרו האימפריה הבריטית, האימפריה ההולנדית, האימפריה הספרדית והאימפריה הפורטוגזית.
סופן של רוב האימפריות היה התפרקות כתוצאה מסיבות שונות כמו מרידות, סכסוכים פנימיים על נושאים כגון ירושה, התפוררות כלכלית, כיבוש על ידי אימפריות אחרות ולחצים בין-לאומיים. אפשרות אחרת היא מיזוג תרבותי ואתני של האוכלוסיות באימפריה, כך שהאימפריה, ברובה, הופכת למדינה. למרות זאת, כיום ישנה מדינה אחת שעדיין משתמשת במונח אימפריה – יפן.
סוגים שונים של אימפריות – הדיקטטורית והמשפטית

קיימים שני סוגים עיקרים של אימפריות – אימפריות דיקטטוריות ואימפריות משפטיות. בקבוצה הראשונה נמצאת האימפריה האשורית, ההלניסטית, הקרתגית, המונגולית, הספרדית והרוסית. הקבוצה השנייה הופיעה עם רומא והיא כוללת את רומא, ביזנטיון, העבאסית והעות'מאנית, והבריטית. ההבדל בין שתי הגישות מצוי ביחס השונה שלהן לאזרח האימפריה, לחוק ולמבנה האימפריה עצמו. אימפריה דיקטטורית מתמקדת בהשגת שליטה ותו לא. יכולה להיות לה שאיפה להפצה ולקידום של ציוויליזציה מסוימת (ספרד והקתוליות, אלכסנדר מוקדון והלניזם) אבל מעבר למימוש שאיפות אלו היא לא מנסה לבנות את החברה בצורה משפטית מסודרת. עיקר העניין של האימפריה הוא בכוח של השליט מול נתיניו ומול מעצמות אחרות. אימפריה משפטית לעומת זאת מעוניינת בבניית החברה כעניין אוניברסלי. מטרתה להשליט חוק ולבנות מערכת יחוס כלל חברתית. אימפריה כזאת איננה מחייבת תמיכה בדמוקרטיה אבל יכולה לתמוך בליברליזם ובשוק החופשי (האימפריה הבריטית) או בחוק הכללי (האימפריה הרומית). כך השליטו הבריטים סחר חופשי בכל רחבי האימפריה וכך השליטו העות'מאנים את החוק המוסלמי בכל רחבי האימפריה העות'מאנית. בדיקה היסטורית של אימפריות מחייבת בדיקה של המטרות של השליטים ומערכות היחסים שהושלטו באימפריה.
על פי רוב בראש אימפריה עמד שליט שנשא בתואר קיסר, ומכאן התרגום העברי למונח אימפריה – קיסרות. אך היו גם אימפריות שנשלטו באופן דמוקרטי על ידי ציבור אזרחים, בדרך כלל אזרחי מדינת המוצא של האימפריה שהיוו חלק קטן מכלל האנשים שהיו נתונים לשלטונה.
ראו גם

רשימת אימפריות
אימפריאליזם