stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבנר עמיאל
הערות שוליים

1 2  מראשוני הפנתרים השחורים: נפטר העו"ס הקהילתי הירושלמי אבנר עמיאל | המפלגה הקומוניסטית הישראלית, באתר maki.org.il
1 2  רוני קאופמן ואברהם מנסבך,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'על הקשרן של החלטות ערכיות בעבודה סוציאלית: חקר מקרה של "התרעה בשער" של עובד סוציאלי קהילתי
↑  מדריכים מוחדרים בין נערי רחוב במטרה לקרבם לפעולות תרבות, למרחב, 19 במאי 1967
↑  עובדים סוציאליים בירושלים מאשימים: הממשלה והאופוזיציה עשו קשר כדי לקבור את מסקנות כ"ץ, על המשמר, 28 ביוני 1976
↑  בן ארבע דרש חשיש, על המשמר, 4 במרץ 1976
↑  יצחק שור,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'3000 משפחות שעל גבול העוני בירושלים אינן מקבלות עזרה, על המשמר, 28 בספטמבר 1971
↑  יעקב גיל: יש לאחד השירותים המטפלים בנוער מנותק, על המשמר, 23 בספטמבר 1973
↑  עובדי המחלקה הסוציאלית של עיריית ירושלים,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'גילוי דעת:יד תומכת לנוער השוליים, למרחב, 18 בינואר 1971
↑  יצחק שור,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'אין להשאיר את השירות לנזקקים בגיטו של משרד הסעד, על המשמר, 3 באוקטובר 1974
↑  יצחק שור,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'נערי חבורת-רחוב ירושלמים למדריכם: "אנחנו נהיה הפנתרים השחורים של ישראל", על המשמר, 13 בינואר 1971
↑  התארגנות בנוסח ה'פנתרים' - חיובית, דבר, 30 במרץ 1971
↑  "אם לא צועקים או שוברים שולחן, איש לא יקשיב", על המשמר, 10 במרץ 1972
1 2  נרי ליבנה,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'נשארו בשוליים, חדשות, 7 בפברואר 1992
↑  נרי ליבנה,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'הפנתר שחזר מהכפור, באתר הארץ, 3 ביולי 2002
↑  עובדים סוציאליים בירושלים מסבירים מאבקם, דבר, 28 ביוני 1972
↑  תובעים רפורמה בעבודה הסוציאלית, על המשמר, 27 ביוני 1972
↑  חילוקי דעות ב"אוהלים", כל העיר, 18 ביולי 1980
↑  הפנתר מתעורר, חדשות, 11 באוקטובר 1987
↑  אהרון דולב,'"`UNIQ--nowiki-00000019-QINU`"'קללת הקטמונים, מעריב, 9 ביולי 1976
↑  אהרון דולב,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'הקטמונים - אות קלון וחבית נפץ, מעריב, 16 ביולי 1976, המשך
↑  ענת מגן,'"`UNIQ--nowiki-0000001E-QINU`"'לא סובלים מעודף אחדות, כל העיר, 2 בינואר 1987
↑  ששינסקי ירד אל העם, כל העיר, 13 בנובמבר 1987
↑  הפטרייה מתקרבת לשכונות, כל העיר, 24 באפריל 1987
↑  ברוך מאירי,'"`UNIQ--nowiki-00000022-QINU`"'גזענות בשכונות, מעריב, 13 בינואר 1986
↑  אמיר בנבג'י,'"`UNIQ--nowiki-00000024-QINU`"'אדם מהיישוב - כמו סוכנים של המדינה, חדשות, 3 ביוני 1993
↑  כנס ההוקרה לאבנר עמיאל, ביוטיוב
יעקב אדלשטיין (רב)

| --- | --- |

הרב יעקב אדלשטיין ב-2012
 לידה:  22 באפריל 1924 י"ח בניסן ה'תרפ"ד ברית המועצות (1923–1955) שומיאצ'י, ברית המועצות
 פטירה:  23 בפברואר 2017 (בגיל 92) כ"ז בשבט ה'תשע"ז ישראל נתניה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום פעילות:  רמת השרון
 תקופת הפעילות:  ? – 23 בפברואר 2017 
 השתייכות:  יהדות חרדית, ליטאים (זרם)
 תחומי עיסוק:  הלכה, גמרא, אגדה, קבלה, תנ"ך, מוסר ועוד
 רבותיו:  הרב צבי יהודה אדלשטיין, הרב שמואל רוזובסקי, החזון איש והסנדלר
 תלמידיו:  הרב שלום נגר, הרב פנחס קורח, הרב ישראל פסח פיינהנדלר
 חיבוריו:  בעקבי תלמוד, בעקבי נזיקין, בעקבי מנחת חינוך, בעקבי המגילות, בעקבי הכתובים, בעקבי תודה
 בת זוג:  זיווג ראשון חיה שולמית קרול, זיווג שני מינה קרול, זיווג שלישי, השחקנית והבמאית מאירה לואיס-נירה עדי
 אב:  צבי יהודה אדלשטיין 
 אם:  אדלשטיין מרים בת גיטל
 צאצאים:  12
 
 תפקידים נוספים:  רב העיר רמת השרון ורב שכונת נאות יוסף בבני ברק, דיין
 
הרב אדלשטיין שקוע בלימודו
הרב אדלשטיין בתפילה בבית מדרשו ברמת השרון
מרן הרב יעקב אדלשטיין זכר צדיק וקדוש לברכה
הרב יעקב אדלשטיין (י"ח בניסן ה'תרפ"ד, 22 באפריל 1924 – כ"ז בשבט ה'תשע"ז, 23 בפברואר 2017) היה רבה של רמת השרון במשך קרוב ל-70 שנה ודיין בכיר בבית הדין של הרב נסים קרליץ בבני ברק. היה גם רב שכונת "נאות יוסף" בבני ברק ובמשך השנים כיהן בראשות ישיבת השרון, ישיבת "כתר ישראל"-רוז'ין ועוד. עסק גם בקבלה.
ביוגרפיה > ראשית דרכו

נולד בעיירה שומיאץ הסמוכה לסמולנסק, בברית המועצות, לרב צבי יהודה אדלשטיין, רב העיר ובנו של הרב ירחמיאל גרשון אדלשטיין, בעל "בן אריה" על הש"ס, ולמרים, בתו של הרב מרדכי שלמה מובשוביץ, רבה של מלסטובקה.
אמו השיגה תעודות לידה מזויפות עם תאריך לידה שגוי לבניה, כך שיהיו רשומים כצעירים בשלוש שנים ולא ילמדו בבית ספר קומוניסטי. למד תורה מפי הרב זלמן לייב אסטולין, בתמורה לכך שאביו הרב צבי יהודה לימדו תורה.
בעקבות מחלתה של אמו בטיפוס, נשלח עם אחיו הגדול גרשון לדודתו, הרבנית רבקה צביה פז, בעיר קלימוביץ', שם למדו תורה בסתר אצל הרב מרדכי אליהו שניאור, שהיה אחד מתלמידיו של הרב אדלשטיין. הם קיבלו שם את הבשורה על פטירת אמם. הרב אדלשטיין סיפר כי הייתה תקופה שבה חשב להיות חקלאי כדי לקיים את המצוות התלויות בארץ.
בחודש ניסן ה'תרצ"ד הצליח אביו להשיג רישיון יציאה לארץ ישראל, וביקש מבניו לחזור לביתם בשומיאץ. באותה תקופה ניהלה סבתו הרבנית רייזל את משק הבית וגידלה את האחים, כדי שאביהם הרב צבי יהודה יוכל ללמוד תורה. בחודש אייר ה'תרצ"ד (1934) עלה עם משפחתו באנייה "נובו רוסייסק" בהפלגה של כשבועיים מהעיר אודסה לארץ ישראל. בל"ג בעומר הגיעה המשפחה לארץ ישראל. המשפחה נסעה לירושלים, שם ביקרו את הרב איסר זלמן מלצר ואת הרב אברהם יצחק הכהן קוק שלמד יחד עם סבם, הרב ירחמיאל גרשון אדלשטיין (בן אריה) בישיבת וולוז'ין.
לאחר חצי שנה של נדודים בין קרובי משפחה ברחבי ארץ ישראל, באלול ה'תרצ"ד קבע אביהם את מושבם ברמת השרון, שם שכרו דירה (שהייתה בעבר לול תרנגולים).
מכיוון שברמת השרון של אותם שנים לא היה בית ספר דתי, האב למד עם בניו בבית בישיבה על ארגזי תפוזים. הם למדו גמרא עם רא"ש ורי"ף, ובחלק מהמסכתות גם טור ובית יוסף. בשבתות למדו רמב"ם על נושאי המסכת. האחים למדו גם דקדוק, חשבון ואנגלית, שהייתה השפה הרשמית אז, ולשם כך נלקח לביתם מורה מיוחד.
בשנת ה'תרצ"ה נבחר האב לרב המקום.
באלול ה'תש"ב נשלחו הבנים לישיבת לומז'ה, לאחר הפצרות של גרשון שרצה ללמוד בחברת בני גילו, הם הגיעו ברגל מביתם לישיבה בפתח תקווה בא' אלול ולא ידעו שהזמן התחיל יום קודם לכן. המשגיח, הרב אברהם אבא גרוסברד, אמר שכבר אין לו מקום.
מזכיר הישיבה, שלמה זלמן מוזס (אביו של מנחם אליעזר מוזס) פגש אותם והזמינם לישון בביתו, עד שנמצאו להם מיטות בישיבה בראשית מרחשוון. בהוראת אביהם הצטרפו לחבורתו של הרב שמואל רוזובסקי ששמו התפרסם.
כעבור שנה נישא אביהם בשנית לרחל, והוא ביקשם לשוב, בנימוק שמעתה עול הבית מוטל על הרבנית והם לא יצטרכו לבטל תורה. האחים שבו לסדר הלימוד עם אביהם.
כאשר הוקמה ישיבת פוניבז', בחורף ה'תש"ד, הגיע הרב שמואל רוזובסקי שהתמנה לראשות הישיבה לבקש מאביהם שיצטרפו לקבוצת מייסדי הישיבה. הם היו בין ששת התלמידים הראשונים בישיבה.
הישיבה השתכנה באותם ימים בבית הכנסת הליגמן בבני ברק, והבחורים ישנו בחדרים שנשכרו עבורם בעיר.
שני האחים הצעירים השתכנו בביתו של הרב מיכל יהודה ליפקוביץ, שהשכיר עבור הרב רוזובסקי את חדר השינה היחידי בבית.
באותם ימים יצר יעקב הצעיר קשר הדוק עם החזון איש, שהעריך את אביו.
הוא נמנה עם קבוצת תלמידים ששמעה בשבת בצהריים שיעור מהחזון איש.
ביוגרפיה > כרבה הראשי של רמת השרון וכדיין

בחורף ה'תשי"א התארס עם בת דודו, שולמית, בתו של הרב מרדכי שמואל קרול, רבה של כפר חסידים.
בכ' בחשוון ה'תשי"א (1950) נפטר אביו, אחיו הגדול, הרב גרשון, כבר שימש כר"מ בישיבת פוניבז' והסתפק האם ליטול על עצמו את התפקיד.
בעידודו של החזון איש ולמרות היותו חתן צעיר התמנה לרבה של רמת השרון, עד למינויו שימש את גיסו הרב אליהו אליעזר מישקובסקי, רבה של כפר חסידים.
בעצת החזון איש הקים את ישיבת השרון עם הרב בנימין מובשוביץ ועמד בראשה.
החזון איש הגיע לישיבה לשמש כסנדק בברית המילה של בנו הבכור מרדכי, ובחן אז את תלמידי הישיבה. בעצת החזון איש תוארה אז הישיבה כישיבה תיכונית כדי למשוך תלמידים, אולם בפועל למדו מעט לימודי חול בשנה הראשונה בלבד.
בט"ו בתמוז ה'תשי"ד נפטרה רעייתו הרבנית חיה שולמית.
לאחר פטירתה הציע לו גיסו, הרב שלמה נח קרול, להתחתן עם אחותו הצעירה מינה.
עמד בקשר עם הרב משה יעקב רביקוב, "הסנדלר" כתב את ההקדמה והיה שותף בעריכת ספרי תורתו.
יתיקן הרב אדלשטיין סדר תפילה מיוחד לרווקים וחשוכי ילדים, שייאמר על קברם של רבותיו, החזון איש והסנדלר.
הקפיד מדי חג לקיים את מצוות הקבלת פני רבו, והיה עולה לכפר חב"ד לבקר את מלמדו, הרב מרדכי אליהו שניאור.
בשנות ה-80 נחלשה ישיבת השרון לאחר שפרחו הישיבות הקטנות בבני ברק ובירושלים ונערים צעירים כבר לא נדדו עד לרמת השרון.
הרב אדלשטיין מונה לכהן כראש ישיבת "כתר ישראל"-רוז'ין בבני ברק וכן מסר שיעורים בישיבת אלכסנדר.
בשנת תשמ"ט, עם הקמת מפלגת דגל התורה, החליטו בהנהלת ישיבת כתר ישראל רוז'ין למנות אנשי צוות חסידיים.
הרב אדלשטיין מונה לראש ישיבת חוג חתם סופר-מחנה אברהם בבני ברק.
בשנות ה-90 התמנה לרבה של שכונת נאות יוסף בצפון בני ברק, במקביל לכהונתו ברבנות ברמת השרון. עמד בראש כולל להוראה ברמת השרון, והיה גם נשיאן של הישיבות "תפארת משה" בבני ברק ו"מאור יעקב" ברמת השרון.
משנות ה-80 ועד 2012 שימש כדיין בבית הדין של הרב נסים קרליץ בבני ברק, וישב בהרכב הגבוה עם הרב קרליץ.
הרב אדלשטיין נהג לספר על כמה נסים שאירעו לו, בהם תאונת דרכים בשנת 1991 בצפון שבה נפצע.
בשנת תשכ"ט יסד את כולל האברכים בבית הכנסת גאולת ישראל, מה שגדל והביא בעקבותיו רשת כוללים נוספים בבית הכנסת מורשת אבות ובעוד בתי כנסת בעיר.
הקים ויסד את "מרכז תורני רמת השרון" שאיגד בתוכו את מוסדות התורה והחסד ברמת השרון.
לאחר פטירתו שונה שם העמותה המחזיקה את המוסדות שהקים ל"מוסדות הרב אדלשטיין".
עמד בראש בית ספר הרמב"ם ברמת השרון שהחזיק תלמוד תורה לבנים ובית יעקב לבנות, ויזם את הקמת רשת הגנים והמעונות החרדית ברמת השרון שהייתה בבעלותו.
כמו כן עמד בראש ישיבת בני תורה וישיבת מאור יעקב ובראש ארגון "רשת שיעורי תורה" ברמת השרון.
בשנת 1996 יזם את הקמת "מאורות השרון", עמותה להשאלת ציוד רפואי ופעילות הצלה, בשנת 2010 יזם את הקמת "אחים לצרה", מרכז סיוע למשפחות האבלות במהלך ימי השבעה.
בב' בטבת ה'תשס"ט נפטרה רעייתו הרבנית מינה לאחר מחלה.
בשנת 2010 לקה בלבו, ופונה לבית החולים ברזילי, במצב של מוות קליני. הוא הצליח להחלים.
באפריל 2012 נישא בשלישית לרבנית מאירה לואיס, אלמנתו של הרב אברהם לואיס. בעברה הייתה שחקנית ושמה היה נירה עדי.
הרב אדלשטיין ערך סדרי תפילה עבור חשוכי בנים ומעוכבי זיווג. הוא המליץ להתפלל עבורם בציון החזון איש בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק לאחר חצות הלילה. לדבריו הצלחת התפילה מותנית בהסתרתה מהמשפחה ומבני הזוג. רבים ממגזרים מגוונים פנו אליו לעצה ולברכה, בפרט בענייני זיווג. רבים מגיעים להתפלל סמוך לקברו ברמת השרון, ובמיוחד בט"ו באב.
ביוגרפיה > פטירתו

בפורים ה'תשע"ו עבר טיפול רפואי בגרון שבעקבותיו פסק מלדבר ומאז שהה בקריית צאנז ותיקשר עם סובביו בכתב.
נפטר בכ"ז בשבט ה'תשע"ז בבית חולים לניאדו בנתניה. מסע ההלוויה שבו השתתפו רבבות אנשים יצא מקריית צאנז בנתניה ועבר דרך בית הכנסת "נאות יוסף" בבני ברק, ובית הכנסת "גאולת ישראל" ברמת השרון. נקבר בבית העלמין הישן ברמת השרון בחלקת משפחתו. ספדו לו בין היתר הרבנים הראשיים, הרב יצחק יוסף והרב דוד לאו. ראש הממשלה בנימין נתניהו ונשיא המדינה ראובן ריבלין שיגרו איגרות תנחומים למשפחתו.
עמדותיו ופסקיו

בפרשת רצח משפחת גצלר, בשנת 1959, קבע שאבי המשפחה, יהודה גצלר, שרצח את משפחתו והתאבד, יוכל להיקבר אתם.
ב-2010 חתם על פסק הלכה האוסר השכרת או מכירת דירות בארץ ישראל לגויים. לאחר שנתעוררה סערה בעקבות הפסק נמסר מטעמו שחתימתו נבעה מחוסר תום לב מצד המחתימים והוא מבטלה.
בניגוד לרבנים חרדים אחרים, נכח בבית הכנסת בשעת אמירת ההלל ביום העצמאות בלי ברכה, ואף היה נושא דרשה בעניין.
בתמוז התשע"ו כתב שהזדעזע לשמוע שיש שמשווים את דוד בן-גוריון להיטלר ע"פ דברי רבו החזון איש שאמר שנעשתה שואה רוחנית ליהודים שעלו ארצה, והסביר ש"כל זה ביחס אל הנפגעים. אבל לגבי ההשקפה על הפוגעים ביהודים. הרי הדבר פשוט וכך השקפת החזו״א, שהקב״ה אוהב גם את פושעי ישראל, באהבה רבה יותר ממה שאוהב את הגוי הכי טוב". הרב משה שטרנבוך חלק על דבריו.
בספר "מפיהם" הוא צוטט ביחס ליום העצמאות: "יש ששואלים אם צריכים להגיד שהחיינו ביום העצמאות - ודאי שצריכים להגיד! על זה שהיהדות החרדית מחזיקה מעמד על אף הכל... עם כל השאיפה לעקור את הכל, ד' מצילנו מידם".
ספריו > דרשות ועניינים שונים

גאון יעקב, על סדר פרשיות השבוע והמועדים משיחותיו, שיעוריו ודרשותיו. שלושה כרכים
בעקבי מנחת חינוך על חמישה חומשי תורה, חידושי תורה, אגדה והלכה על סדר המנחת חינוך ופרשיות התורה, בני ברק, שני כרכים, תשס"ה-תשע"ה
בעקבי ההגדה, שיעורים על הגדה של פסח
בעקבי תודה, אוסף חידושי תורה
לקט שיחות וביאורים, על התורה, תשנ"ט
שיעורי ליל שבת, תשע"ד-תשע"ה
שיחת בין השמשות, פנינים וסיפורים על סדר הפרשיות, תשע"ה
בעקבי יעקב, מאמרי הלכה.
חיי יעקב, ענייני תורה, מוסר והשקפה, עובדות והנהגות, תשע"ז
זכותא דיעקב, מכתבי תורה, עניינים בהלכה, שיחות קודש ועובדות והנהגות, תשע"ז
מנוחת יעקב, ענייני מקוואות, תשע"ז
בעקבי הברכה, על סדר ברכת המזון והדלקת נר חנוכה. תשפ"ג, בהוצאת נכדו ויד ימינו הרב דב ויסקי רב בקרית שמונה.
בשנת תשע"ה החל לצאת עלון השבת גאון יעקב ובו דברי תורתו. בתשפ"א יצא ספר בעקבי ההגדה, עם דרשותיו על ההגדה של פסח
ספריו > תלמוד

שיעורי הגר"י אדלשטיין,על מסכת בבא קמא, בני ברק, תשמ"ז
שיעורי הגר"י אדלשטיין, על מסכת בבא מציעא, בני ברק, תשמ"ח
שיעורי מרן ראש הישיבה, על מסכת נדרים, נאמרו בקיץ תשמ"ו בישיבת כתר ישראל-רוזין בני ברק, בני ברק, תש"ן
שיעורי מרן ראש הישיבה, על מסכת קידושין, נאמרו בחורף תשמ"ו בישיבת כתר ישראל-רוז’ין בני ברק, בני ברק, תשמ"ז
שיעורי שבת, על עניינים ממסכת שבת, נאמרו בשנים תשל"ז-תשל"ט, רמת השרון, תשע"ד
שיעורי שביעית, על עניינים ממסכת שביעית, תשע"ה
בעקבי דעת, על מסכת מקוואות, משיעורים אשר נאמרו למשפחה, סיון תשע"ט
בעקבי אמונה, על מסכת ביכורים, משיעורים אשר נאמרו למשפחה, סיון תשע"ט
בעקבי תלמוד, מערכות והערות בסוגיות הש"ס, מכתב ידו, תשע"ד
בעקבי נזיקין, מערכות ושיעורים בסדר נזיקין, מכתבי ידו ותלמידיו, תשע"ו
קונטרס שיעורים בפרק בן סורר ומורה, תשל"ד
ספריו > תנ"ך

בעקבי המגילות שיעורים על מגילת אסתר ועל מגילת רות, בעריכת הרב יאיר יעקב בלוך, שני כרכים, תשע"א
בעקבי הכתובים, שיעורים על ספר איוב, תשע"ה
מתלמידיו

הרב שלום נגר - לשעבר רבה של אריאל.
הרב נח פלאי- משגיח רוחני בישיבת תורה בתפארתה.
הרב חזקיהו יוסף משקובסקי- משגיח רוחני בישיבת ארחות תורה.
הרב פנחס קורח - מחבר ספרים ורב בית המדרש "שערי הלכה" בבני ברק.
הרב חיים רבי - ראש ישיבת עטרת חכמים בחולון.
הרב ישראל פסח פיינהנדלר - מחבר סדרת ספרי הלכה אבני ישפה ורב קהילת בירושלים.
הרב אליהו שלזינגר - רבה של שכונת גילה בירושלים.
הרב יעקב ישראל הופקוביץ - סופר, מחבר ספרי ילדים ומו"ל.
הנצחה

לרגל יום השנה הראשון לפטירתו הוכנס ספר תורה לזכרו לבית הכנסת 'נאות יוסף' בשכונה שבה כיהן כרב שנים רבות.
שמו של "בית המדרש החדש" בשכונת 'נאות יוסף' בבני ברק שונה ל"נחלת יעקב" על שמו.
בשנת 2022 נפתחה היציאה המזרחית מרמת השרון, בשם "דרך אדלשטיין", על שם הרב.
נקרא רחוב על שמו בשכונת רמת אברהם אשר שוכנת בעיר בית שמש.
לקריאה נוספת

א. חפץ, 'הלומד מן הזקנים' - ריאיון עם הרב אדלשטיין, מוסף שבת קודש של העיתון יתד נאמן, פרשת בלק תשנ"ט, עמ' 8–15
א. חפץ וב. ראם, 'כך היא דרכה של תורה' - ריאיון עם הרב אדלשטיין, מוסף שבת קודש של העיתון יתד נאמן, פרשת במדבר תשס"ז, עמ' 4–6
יעקב הייזלר, 'חיים של תורה' - ריאיון עם הרב אדלשטיין, המבשר התורני, ה' סיון תשע"ג, עמ' ג-ז
הנ"ל, 'קול יעקב' - ריאיון עם הרב אדלשטיין, המבשר התורני, י"ד תשרי תשע"ו, עמ' ו-יא
ליבם של ישראל - תולדותיו והנהגותיו, מראות חייו ודברי זיכרון, תשע"ז
תתן אמת ליעקב - פרקי חינוך, הנהגות הבית היהודי, דרכה של תורה וקצות אורחותיו ודרכיו, תשע"ח.
סיון רהב-מאיר וידידיה מאיר, סולם יעקב: הרב יעקב אדלשטיין זצ"ל - סיפורים קטנים על אדם גדול, הוצאת ידיעות ספרים תשע"ט
הערות שוליים

↑  בת הרב מרדכי שמואל קרול רב כפר חסידים ורבקה נפטרה בזאת חנוכה ב' בטבת תשס"ט
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  ויצא יעקב שלם: הזכרונות הגנוזים של הגר"י אדלשטיין והבנים מספרים
↑  בהקדמה לספר "ליקוטי רבי משה יעקב", עמ' 13
↑  סגולה חדשה לשידוכים: בקבר החזון איש
↑  כשהרב אדלשטיין למד אצל הרב שניאור במחתרת
↑  מיוחד: הגר"י אדלשטיין מספר על הנסים שהצילו את חייו כיכר השבת
↑  אודות מאורות השרון מאורות השרון
↑  חדש ברמת השרון: מרכז ובו ציוד למשפחות אבלות בזמן השבעה באתר לוקאל
↑  חיים גריידי-נגר,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'אין גיל לאהבה: החתונה המאוחרת של הרבנים, באתר nrg‏, 3 במאי 2012; mynet, אתם בוחרים את שער השנה, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 3 בינואר 2013; לא טוב היות הרב לבדו כתבה באתר local
↑  הכותל של רמת השרון באתר אחינו
↑  שמחה בעולם התורה • הרב אדלשטיין שימש כסנדק לראשונה מאז אושפז, באתר jdn;
הרב אדלשטיין: הזכירו את שם סבתי בתפילות לרפואתי באתר הידברות
↑  ישראל כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'‏ברוך דיין האמת: הגאון הצדיק רבי יעקב אדלשטיין זצוק"ל, באתר כיכר השבת, 23 בפברואר 2017
↑  אלי רוטמן, ובעריש פילמר (צילום),'"`UNIQ--nowiki-0000001A-QINU`"'רבבות ליוו למנוחות את הגאון הצדיק רבי יעקב אדלשטיין, באתר כיכר השבת
↑  איתי בלומנטל וקובי נחשוני,'"`UNIQ--nowiki-0000001C-QINU`"'נפטר רב העיר רמת השרון: "מגדלור ומורה דרך", באתר ynet, 23 בפברואר 2017
↑  קובי נחשוני,'"`UNIQ--nowiki-0000001E-QINU`"'50 רבני ערים: לא להשכיר דירות לערבים, באתר ynet, 7 בדצמבר 2010
↑  יעל גרמן: "הרב יצחק יעקובוביץ' לא ראוי לתפקידו", באתר nrg‏, 12 בדצמבר 2010
↑  יוסי כץ, מה עושים רבני הערים החרדיים ביום העצמאות, בחדרי חרדים; הרב יעקב אדלשטיין ביום העצמאות ה-67, באתר יוטיוב
↑  ישראל כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000022-QINU`"'הרב הזדעזע: "בן גוריון גרוע יותר מהיטלר?", באתר כיכר השבת
↑  ישראל כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000024-QINU`"'הרב שטרנבוך: בן גוריון היה יותר גרוע מהיטלר, באתר כיכר השבת
↑  עמ' 332
↑  בת הרב מרדכי שמואל קרול רב כפר חסידים ורבקה נפטרה בזאת חנוכה ב' בטבת תשס"ט
↑  במלאת שנה: הכנסת ס"ת לזכר הגר"י אדלשטיין, באתר כיכר השבת, 12.02.18.
↑  הספדים עליו בקול הלשון ראו: כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305654905171  ISNI: 0000 0000 5238 9741  LCCN: nr97009201  VIAF: 89148874345949620416   WorldCat (עם VIAF): 89148874345949620416 
הרב יעקב אדלשטיין עם אחיו הרב גרשון אדלשטיין
יחסי הממלכה המאוחדת – יפן

| יחסי הממלכה המאוחדת – יפן |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: יפן


הממלכה המאוחדת: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 377,915
אוכלוסייה
69,381,250: 123,370,009
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 34,149
משטר
מונרכיה חוקתית

יחסי הממלכה המאוחדת–יפן הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין יפן לבריטניה.
היסטוריה

ההיסטוריה של מערכת היחסים בין יפן לאנגליה החלה בשנת 1600, עם הגעתו של ויליאם אדמס לחופי קיושו באוסוקי שבמחוז אויטה. בתקופת סאקוקו (1641–1853) לא היו יחסים רשמיים בין המדינות, וההולנדים שימשו מתווכים. האמנה משנת 1854 החלה קשרים דיפלומטיים רשמיים שהשתפרו והפכו לברית רשמית 1902–1922. הכוחות הדומיננטיים בבריטניה לחצו על בריטניה לסיים את הברית. היחסים הידרדרו במהירות בשנות ה-30 של המאה ה-20, על מנצ'וריה וסין, וניתוק אספקת הנפט ב-1941. יפן הכריזה מלחמה בדצמבר 1941 ותפסה את הונג קונג, בורנאו הבריטית (עם הנפט שלה) ומלאיה. הם הטביעו חלק גדול מהצי הבריטי ואילצו את כניעת סינגפור, עם שבויים רבים. הם הגיעו לפרברי הודו עד שנדחקו לאחור. היחסים השתפרו בשנות החמישים וככל שזיכרונות הזוועות בזמן המלחמה דעכו, התחממו. ב-3 במאי 2011 אמר שר החוץ הבריטי ויליאם הייג כי יפן היא "אחת השותפות הקרובות ביותר של [בריטניה] באסיה".
היסטוריה > כרונולוגיה של יחסי יפן-בריטניה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: יש צורך בהגהה לשונית.
1587. שני גברים יפנים צעירים, להם ניתנו מאוחר יותר השמות כריסטופר וקוסמאס, הפליגו בגליאון ספרדי לקליפורניה, שם האונייה נתפסה על ידי תומאס קוונדיש. קוונדיש הביא עמו את שני הגברים היפנים לאנגליה שם בילו כשלוש שנים לפני שיצאו איתו שוב למסע האחרון לדרום האוקיינוס האטלנטי. הם הגברים היפנים הידועים הראשונים שדרכו באיים הבריטיים.
1600. ויליאם אדמס, ימאי מג'ילינגהאם, היה ההרפתקן האנגלי הראשון שהגיע ליפן. הוא שימש כיועץ לשוגונות טוקוגאווה, ושינה את שמו למיאורה אנג'ין, הוענקו לו בית ואדמות והוא בילה את שארית חייו בארצו המאומצת. הוא גם הפך לאחד הסמוראים הזרים הידועים הראשונים.
1605. ג'ון דייוויס, חוקר אנגלי, נהרג על ידי שודדי ים יפנים מול חופי תאילנד, ובכך הפך לאנגלי הידוע הראשון שנהרג על ידי יפני.
1613. בעקבות הזמנה מוויליאם אדמס ביפן, הגיע הקברניט האנגלי ג'ון סאריס לאי היראדו בספינה קלוב (Clove) מתוך כוונה להקים מפעל מסחר. אדמס וסאריס נסעו למחוז סורוגה שם נפגשו עם טוקוגאווה איאיאסו בבית מגוריו העיקרי, ולאחר מכן נסעו לאדו, שם פגשו את היידאדה, בנו של אייאסו. במהלך אותה פגישה, הידאדה העניק לסאריס שתי חליפות שריון מלכותיות עבור המלך ג'יימס הראשון. חליפות אלה נמצאות היום במצודת לונדון. בדרכם חזרה ביקרו אצל טוקוגאווה פעם נוספת. טוקוגאווה העניק לאנגלים הרשאות סחר באמצעות היתר חותם אדום שנותן להם "רישיון חופשי להישאר, לקנות, למכור ולסחור" ביפן. המפלגה האנגלית חזרה לאי היראדו ב-9 באוקטובר 1613. עם זאת, במהלך פעילותה של עשר השנים של החברה בין 1613 ל-1623, מלבד הספינה הראשונה (Clove בשנת 1613), רק שלוש ספינות אנגליות אחרות הביאו מטענים היישר מלונדון ליפן.
1623. הטבח באמבוינה התרחש. לאחר התקרית אנגליה סגרה את הבסיס המסחרי שלה באי היראדו, כעת בנגסאקי, מבלי להודיע ליפן. לאחר מכן, הקשר הסתיים למשך יותר מ-200 שנים.
1639. טוקוגאווה אימיטסו הודיע על מדיניות סאקוקו. רק הולנד הורשתה לשמור על זכויות סחר מוגבלות.
1673. ספינה אנגלית בשם "חוזר" ביקרה בנמל נגסאקי וביקשה את חידוש יחסי המסחר, אבל שוגונות אדו סירבה. הממשלה האשימה את זה בנסיגה 50 שנה קודם לכן, ומצאה לא מקובל כי צ'ארלס השני, מלך אנגליה התחתן עם קתרינה, נסיכת פורטוגל, שהגיעה מפורטוגל, והעדיפה את הכנסייה הקתולית.
1808. תקרית הנמל נגסאקי : HMS Phaeton נכנסת לנמל לתקוף את הספנות ההולנדית.
1832. אוטוקיצ'י, קיוקיצ'י ואיוואצ'יצ'י, שדרות ממחוז אאיצ'י, חצו את האוקיינוס השקט ונפרסו בחוף המערבי של צפון אמריקה. שלושת הגברים היפנים התפרסמו בצפון מערב האוקיינוס השקט ונראה שהעניקו השראה לרנאלד מקדונלד לנסוע ליפן. הם הצטרפו לאוניית סחר לבריטניה, ומאוחר יותר למקאו. אחד מהם, אוטוקיצ'י, קיבל אזרחות בריטית ואימץ את השם ג'ון מתיו אוטוסון. בהמשך ערך שני ביקורים ביפן כמתורגמן עבור הצי המלכותי הבריטי.
היסטוריה > כרונולוגיה של יחסי יפן-בריטניה > 1854–1900

1854. 14 באוקטובר. הסכם הידידות האנגלו-יפני המוגבל הראשון נחתם על ידי האדמירל סר ג'יימס סטירלינג ונציגי שוגונות טוקוגאווה (באקו).
1855. במאמץ למצוא את הצי הרוסי באוקיינוס השקט בזמן מלחמת קרים, הגיע כוח חיל הים הצרפתי-בריטי לנמל הקודאטה, שהיה פתוח לספינות בריטיות כתוצאה מאמנת הידידות משנת 1854, והפליג צפונה יותר, תפיסת רכוש החברה הרוסית-אמריקאית באי אורופ, האיים הקוריליים. חוזה פריז (1856) מחזיר את האי לרוסיה.
1858. 26 באוגוסט. אמנת המסחר האנגלו-יפנית נחתמה על ידי הלורד הסקוטי אלגין ונציגי השוגונאט של טוקוגאווה ליפן, לאחר סיום הסכם האריס. בריטניה השיגה זכויות אקס טריטוריאליות ביפן, עם בית המשפט העליון הבריטי לסין ויפן, בשאנגחאי. אונייה מחופת שריון בריטית בשם אנפירורו הוצגה בפני ממשל טוקוגאווה על ידי ברוס כמתנה לקיסר מהמלכה ויקטוריה.
1861. 5 ביולי. הצבא הבריטי באדו הותקף.
1862. השוגון מקים את שגרירות יפן הראשונה לאירופה, בראשות טקנוצ'י יאסונורי.
1862. 14 בספטמבר. תקרית נממוגי התרחשה בתוך שבוע מרגע הגעתו של ארנסט סאטו ליפן.
1862–75. גריסון צבאי בריטי הוקם ביימת, יוקוהמה.
1863. החמישייה החמישית החלה את לימודיהם באוניברסיטת קולג 'בלונדון בהנחיית פרופסור אלכסנדר ויליאם ויליאמסון.
1863. הפגזת קגושימה על ידי הצי המלכותי הבריטי. (מלחמת אנגלו-סצומה).
1864. הפצצת שימונוסקי על ידי בריטניה, צרפת, הולנד וארצות הברית.
1865. בנק HSBC הבריטי מבריטניה הוקם בהונג קונג.
1865. צ'ושו רכש את ספינת המלחמה איחוד מחברת גלובר ושות', סוכנות של ג'רדין מת'סון שהוקמה בנגסאקי, בשם סצומה שלא הייתה אז נגד שוגונות טוקוגאווה.
1866 HSBC הקימה סניף יפני ביוקוהמה.
1867. פרשת איקרוס, תקרית בה נרצחו שני מלחים בריטים בנגסאקי, מה שהוביל להגברת המתח הדיפלומטי בין בריטניה לשוגונות טוקוגאווה.
1868. ההפיכה על ידי צ'ושו וסצומה הביאה לרסטורציית מייג'י.
1869. אלפרד, הדוכס מאדינבורו הופך לנסיך האירופי הראשון שביקר ביפן והגיע עם HMS Galatea ב-4 בספטמבר 1869, והתקבל עלי ידי הקיסר מייג'י בטוקיו.
1872. משלחת איוואקורה ביקרה בבריטניה כחלק מסיור דיפלומטי וחקירתי בארצות הברית ובאירופה.
1873. המכללה האקדמית להנדסה נפתחה עם הנרי דייר כמנהל.
1879 בית הדין הבריטי ליפן הוקם ביוקוהמה.
1880. ממשלת יפן הקימה את בנק ספוקי יוקוהמה כבנק עסקאות זר בלבד ביפן, בתמיכת HSBC.
1886. תקרית נורמנטון שוקעת ספינת סוחר בריטית מול חופי מחוז וואקאיאמה. בריחת צוותים בזמן ש 25 נוסעים יפנים נספו. זעם ציבורי יפני נרחב בעקבות מועצת החקירה העוקבת אחר בית משפט לחוץ לארץ לא מצליחה לתת דין וחשבון לצוות הבריטי.
1885–87. תערוכה יפנית בנייטסברידג', לונדון.
1887–89. המשפטן פרנסיס טיילור פיגוט, בנו של חבר הפרלמנט לשעבר ג'ספר וילסון ג'ונס, נחנך כיועץ מחוקק של איטו הירובומי, ראש ממשלת יפן הראשון.
1890. ממשלת יפן קבעה את חוקת מייג'י, אשר בית-העמיתים לא הגיע עם זכות בחירה אוניברסלית.
1891. האגודה היפנית של לונדון נוסדה על ידי ארתור דיוסי .
1894. האמנה האנגלו-יפנית של מסחר וניווט נחתמה בלונדון ב-16 ביולי. האמנה בוטלה מחוץ לטריטוריה ביפן עבור נתינים בריטים החל מה-17 ביולי 1899.
1899. זכויות אקס-טריטוריאליות עבור נתינים בריטים ביפן הגיעו לסיומם.
1900. (ינואר). הישיבה האחרונה של בית המשפט הבריטי ליפן.