stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המבצע להברחת הקבינט היווני
רקע

במהלך מלחמת העולם השנייה, פלש הצבא האיטלקי ליוון, כדי לממש את שאיפתה של איטליה הפשיסטית לשלוט על כל אגן הים התיכון, כמו האימפריה הרומית בשעתה. כמו כן היה הרודן של איטליה, בניטו מוסוליני, זקוק להצלחה צבאית, לאחר כישלונותיו הקודמים בצרפת ובאפריקה. הפלישה האיטלקית ליוון נכשלה גם היא, ובהתקפת נגד בנובמבר 1940 דחק הצבא היווני את האיטלקים אל תוך אלבניה השכנה.
בעקבות הכישלון האיטלקי, ולאחר עלייתו לשלטון של פטר השני, מלך יוגוסלביה, שצידד בבעלות הברית, פלש הצבא של גרמניה הנאצית ליוגוסלביה וליוון. יוון נכבשה תוך פחות משבועיים, בין ה-6 באפריל ל-20 באפריל 1941. ראש הממשלה היווני, אלכסנדרוס קוריזיס, התאבד ביריה ב-18 באפריל, והצבא היווני נכנע בפני הגרמנים ב-23 בחודש. שאר חברי הממשלה נמלטו עם משפחותיהם לטורקיה, שהייתה שטח נייטרלי במשך רוב המלחמה.
הגרמנים החליטו לכלוא את חברי הממשלה הגולה בטורקיה, ולא לאפשר להם לצאת ולחבור אל בעלות הברית. היוונים עשו מספר ניסיונות להימלט, אולם המודיעין הגרמני ידע על כך וסיכל את כל הניסיונות. חברי הממשלה היוונית הגולה ביקשו סיוע מבריטניה, לאחר שמנהיגהּ וינסטון צ'רצ'יל התחייב שלא לנטוש את יוון. הצבא הבריטי ניסה להגן על יוון, אולם הכוחות הבריטים באזור היו בנחיתות צבאית, ונאלצו לסגת. בעת הנסיגה הצליחו הבריטים לחלץ בדרך הים את רוב חייליהם, אולם כ-9,000 מהם נפלו בשבי.
ההכנות למבצע

הבריטים החליטו להוציא לפועל מבצע ימי חשאי, כדי לחלץ את השרים היווניים ואת בני משפחותיהם. הם איתרו ספינת משא קטנה בשם "ענטר", של חברה לשירות ימי עתיד שהובילה סחורות באזור, ושטה תחת דגל המנדט. הייתה זו ספינה שהובילה מעפילים בעבר, שופצה ועברה הסבה לאוניית סוחר, אולם המשיכה למלא משימות שונות במלחמה כנגד הנאצים, והושטה בידי רב החובל הארץ-ישראלי אליעזר אקסל.
אקסל זומן למפקדת הצי המלכותי הבריטי באלכסנדריה, ושם התבקש להפליג לחופי טורקיה כדי לחלץ את חברי הממשלה היוונית. נאמר לו שכדי להסוות את המשימה, יהיה עליו להצטייד באספקה לצוות שלו בלבד, ועל כן במקרה של תקלה ייאלץ להתגבר עליה בעזרת צוותו הקטן; אם כי הובטח לו, שהצי הבריטי יפקח עין מרחוק. הספינה הקטנה הגיעה למעגן בעיירה הטורקית מרסין (Mersin), פרקה מטען של עצים והצוות החל להעמיס מטען להובלה משם. אקסל פקד על הצוות להאט את קצב ההטענה, כך שחלק מהמטען נשאר בנמל, כדי ליצור את הרושם שהספינה עתידה להישאר עוד יום אחד.
ההתגנבות לספינה

בליל המבצע בילה רב החובל במסעדה היחידה בעיירה, בכוונה לבלוט ולהסיט את תשומת הלב מהמתרחש בספינה. חברי הממשלה ובני משפחותיהם הגיעו בהחבא מאיסטנבול, ובמשך כל הלילה הועלו אל הספינה באמצעות סירת משוטים. כל אותו הזמן התרועעו רב החובל והקצין הראשון שלו בחברת פליטים מקומיים, ועם חוליה של אנשי המודיעין הגרמני. בהמשך הערב ניסו הגרמנים, באמצעות נערת-פיתוי, לדובב את אקסל כדי לנסות לאשש את חשדם שהוא מעורב בהברחת אנשי הקבינט היווניים.
הבריחה

לאחר חצות חמקו קציני האונייה מהמסעדה, עלו על הספינה והשיטו אותה אל מחוץ לנמל, כשהמחולצים מסתתרים במחסני האונייה הקטנה. במשך היום שלמחרת הפליגו לאורך החוף הטורקי, כשהם מניפים את דגל טורקיה, כדי לא לעורר חשד. מטוס סיור איטלקי גילה אותם, אך לא התערב מאחר שהמחולצים התחבאו באוהל שהוקם מבעוד מועד על הסיפון. בלילה השני פנו לכיוון קפריסין, ושוב הפליגו בסמוך לחוף לאור היום.
הקטע הקשה בהפלגה היה השיוט הלילי מקפריסין לחיפה. הספינה האיטית התקשתה לעבור את המרחק במשך הלילה, ובאור היום היה חשש שתתגלה, מאחר שלא היה מסחר בין טורקיה הנייטרלית לבין ארץ ישראל. בהתקרבם לחוף הארץ-ישראלי, התגלתה לעיניהם צוללת, אולם התברר שהייתה זו צוללת בריטית שליוותה אותם בהסתר. חברי הממשלה הגולים ירדו בשלום בנמל חיפה.
לאחר הקמתה של מדינת ישראל, שימש אליעזר אקסל כרב החובל של אוניית צים "תיאודור הרצל".
הערות שוליים

↑  מוסוליני, שהיה רגיש לסמליות ולמראית העין, דרש וקיבל טקס כניעה חוזר, שנערך הפעם בפני הצבא האיטלקי, כביכול.
↑  בפרט, היה עליו להפליג עם מספר נוסעים כפול מאשר יכלה סירת הצלה לשאת, אולם נאסר עליו להצטייד בסירה נוספת, מפני שהסירה התלויה על האונייה בולטת לעין כל.
העיירה הטורקית מרסין כפי שהיא נראית היום
הסכם סנט קלייר סור אפט

הסכם סנט קלייר סור אפט נחתם בין רולו (Rollo; סביבות 860 – 932), או בשמו הנוצרי, רוברט, ובין מלך פרנקיה המערבית, שארל התם. הסכם זה נועד לעצור את כיבושיו ופשיטותיו של רולו באזור.
בתמורה לשקט אזורי, קיבל רולו את העיר רואן והשטחים שבין נהר האפט לרצועת החוף הצפונית של נורמנדי. לשמו של רולו יוצמד מרגע זה ועד עולם השם נורמנדי (איש הצפון).
יש הטוענים שכחלק מההסכם, הוטבל רולו, שהיה ויקינגי, לנצרות.
ההסכם נחתם על גדות הנהר אפט ועל כן גם שמו.
להסכם זה משקל מכריע לעתידה של פרנקיה, שכן, בגין הסכם זה, נמנעו הוויקינגים לפשוט לחבל ארץ זה, מתוך כבוד לרולו ובעיקר בזכות שיתוף הפעולה לה זכו הוויקינגים מצד רולו בכיבושים באזורים האנגליים, וסקס ומרסיה.
את אנגליה כולה, יכבוש לבסוף נינו של רולו ויליאם הכובש.
הקורפוס ה-68 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת קורפוס בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מרץ 1918 – דצמבר 1918 (כ־276 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הקורפוס ה-68 (בגרמנית: Generalkommando zbV 68 היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם במרץ 1918 ופורק בתום המלחמה.
היסטוריה

הקורפוס ה-68   הוקם במרץ 1918, על ידי שינוי שמו של קורפוס הצפון.
עם תחילת מלחמת החפירות, זיהה הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לקיים את יחידת הקורפוס המסורתית, כלומר אחת המורכבת משתי דיוויזיות. בעוד שבמקרים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס של שתי דיוויזיות, במקרים אחרים היה צורך ב-5 או 6 דיוויזיות. לכן, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916), נוצרו מפקדות קורפוס חדשות ללא דיוויזיות אורגניות.  הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: Generalkommandos zur besonderen Verwendung).
הקורפוס הוכפף לארמייה השמינית במהלך כיבוש המדינות הבלטיות, והחזיק בנארווה עם הדיוויזיה ה-205 עד תום המלחמה. לאחר המלחמה בתבוסת גרמניה ב-1918 פורק הקורפוס וחייליו שוחררו לביתם.
מפקדים

על הקורפוס ה-68 פיקד גנרל-לויטננט אדולף פון שקנדורף לאורך כל קיומו.
הערות שוליים

1 2 3  Cron 2002, p. 89
↑  Note that Corps (z.b.V.) were designated with Arabic, not Roman, numerals.
↑  General Commands for Special Use Generalkommandos zur besonderen Verwendung (Genkdo z.b.V.)
1 2  "German War History". נבדק ב-30 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cron 2002, p. 87
↑  "The Prussian Machine, GenKdo". אורכב מ-המקור ב-11 באפריל 2012. נבדק ב-30 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
המבצע לניתוק פורט סעיד

המבצע לניתוק פורט סעיד היה מבצע צבאי של צה"ל במלחמת ההתשה שנמשך שלושה ימים ונועד לניתוק יבשתי של עיר הנמל פורט סעיד והפצצה כבדה של מתקנים צבאיים שונים בסביבתה. הפעולה בוצעה כתגמול לפשיטה מצרית שבה נהרגו 18 חיילי צה"ל.
רקע

ביום שבת, 30 במאי 1970, פשטו כ-70 חיילי קומנדו מצריים על צדה המזרחי של תעלת סואץ וטמנו מארב לכוחות צה"ל סמוך לציר עיקרי המוביל לפורט פואד. המארב המצרי פתח באש לעבר טנק ישראלי ולעבר נגמ"ש והשמיד אותם. לאחר מכן פתחו כוחות מצריים בהרעשה ארטילרית במטרה לעכב הגעת תגבורת ישראלית ולאפשר לחיילי הקומנדו לסגת חזרה לשטח מצרים. לקראת ערב נתקל כוח שפינה נפגעים של צה"ל מהמארב הראשון במארב נוסף, שגם בו נפגעו חיילי צה"ל. בסך הכל נהרגו בשתי ההיתקלויות 18 חיילי צה"ל, שישה נפצעו ושלושה נלקחו בשבי.
ישראל הופתעה מהתעוזה המצרית ומהצלחת המארבים ותכננה פעולת תגמול חריפה במיוחד. הוחלט לצאת למחרת היום למבצע גדול שבו יופצצו מטרות צבאיות רבות בגזרה הצפונית של התעלה ותנותק עיר הנמל פורט סעיד למעבר יבשתי ממצרים.
תוצאות המבצע

הפצצות חיל האוויר היו אינטנסיביות והביאו להרס שיטתי של מתקני הצבא והתשתית המצרית בגזרה הצפונית והמרכזית של תעלת סואץ. בסך הכל הטילו מטוסי חיל האוויר כ- 4,000 פצצות.
ירי הנ"מ המצרי היה מועט מאחר שבגל התקיפה הראשון הושמדו רוב אמצעי הנ"מ המצריים. לפיכך נמשכה ההפצצה ללא הפרעה משמעותית מצד כוחות הקרקע המותקפים.
לחיל האוויר לא היו נפגעים. ביום שלאחר המבצע נפגע ככל הנראה מאש נ"מ מטוס מיסטר. טייסו נטש את המטוס בשלום מעל שטח ישראל.
המצרים נמנעו בשלושת ימי המבצע מלהזניק מטוסי ירוט כנגד מטוסי חיל האוויר. יום לאחר המבצע הוזנקו מבני ירוט מצריים לעבר מטוסי חיל האוויר ובקרבות אוויר הופלו ארבעה מטוסים מצריים.
במהלך המבצע שהו הכוחות המצריים באופן רצוף בבונקרים מתחת לפני הקרקע. במטרה להתיש את הכוחות המצריים ולמנוע מהם מנוחה ושינה ביצע חיל האוויר בשעות הלילה יעפים במהירות גבוהה ובגובה נמוך.
העיר פורט סעיד שמנתה אז כ-25,000 תושבים ומחנות צבאיים בגזרת התעלה הצפונית והמרכזית נותקו למעבר יבשתי ונותקה אספקת המים אליהם. במהלך המבצע ולאחריו נעשה מאמץ מצרי לספק מים לעיר באמצעות סירות ובאמצעות הובלת כדי מים שנשאו חיילים ואזרחים בהליכה רגלית בעיקר בשעות הלילה.
כוחות סובייטיים שהיו מוצבים באותה העת במצרים עקבו אחר ההפצצות וכתוצאה מהן ניאותו להגביר מעורבותם בהגנת שמי מצרים מפני חיל האוויר הישראלי.
לקריאה נוספת

דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר חלק ב' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967-1970), עמ' 811–828
זאב שיף, כנפים מעל סואץ - ספורו של חיל האוויר במלחמת ההתשה, 1970, עמ' 219–221
הערות שוליים

↑  אלי לנדאו, 13 חיילי צה"ל נהרגו, 4 נפצעו, 2 נישבו בקרבות שנתחוללו אתמול בחזית התעלה, מעריב, 31 במאי 1970
הסכם סטולבובו

| --- | --- |
שטחים שהועברו לשוודיה בירוק בהיר ובירוק
שטחים שהועברו לשוודיה בירוק בהיר ובירוק
 חותמים:  רוסיה הצארית, Swedish Empire 
 מקום יצירה:  Stolbovo 
 תאריך יצירה:  7 במרץ 1617 
 
הסכם סטולבובו הוא הסכם שלום שנחתם ב-9 במרץ 1617 בין רוסיה הצארית לבין שוודיה וסיים את מלחמת אינגריה שהחלה בשנת 1610. נציגי ג'יימס הראשון, מלך אנגליה היו המתווכים בין הצדדים. שיחות השלום החלו עוד בינואר 1616, מיד לאחר סיומה המעשי של הלחימה. לאחר כחודשיים של משא ומתן, הסתיימו השיחות ללא הסכמה. יחד עם זאת, היה ברור שאין מקום להמשך הלחימה ולכן כעבור כמעט שנה, התחדשו השיחות בכפר סטולבובו. לאחר כחודשיים נחתם החוזה.
הנקודות העיקריות בהסכם היו:
השוודים מפנים את כוחותיהם מהעיר נובגורוד וסביבותיה והשטח חוזר לשליטה רוסית.
השטחים לאורך החוף של הים הבלטי, אינגריה ושטחים באזור קרליה הועברו לשליטה שוודית.
הרוסים התחייבו לשלם לשוודיה כ-20,000 רובל (כ-1,000 ק"ג כסף).
הסוחרים מורשים לפתוח בתי מסחר במספר ערים.
סוכם על חילופי שבויים.
אנשי האצולה הרוסית בשטחים שהועברו לשליטה שוודית יכולים לעבור לרוסיה עם כל רכושם.
הרוסים ויתרו על הניסיונות להחזיר לעצמם שליטה בליבוניה.
שוודיה ראתה בנוסח החוזה הצלחה גדולה - שטחים משמעותיים הועברו לשליטתה, היא הצליחה לנתק את רוסיה הצארית מהים הבלטי והגבול בין המדינות עבר בקו הטבעי של האגמים. למרות התנאים הקשים, גם הממשל הרוסי היה מרוצה מנוסח ההסכם. העיר נובגורוד וסביבותיה חזרו לרוסיה הצארית. סיום הלחימה אפשר לצבא להתרכז בלחימה מול האיחוד הפולני-ליטאי.
הגבולות שהוגדרו בחוזה היו בתוקף עד למלחמת הצפון הגדולה שהחלה בשנת 1700.
הרברט קרלסון

קנוט הרברט "מורן" קרלסון (בשוודית: Herbert Karlsson; ‏9 באוגוסט 1896 – 12 באוקטובר 1952), בעיקר ידוע כהרברט קרלסון, היה כדורגלן שוודי, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

קרלסון נולד בשנת 1896 בגטבורג שבשוודיה, והחל את הקריירה בשלושה מועדונים מקומיים. הוא הצטרף ב-1917 לגטבורג שם הפך לכוכב הראשון הגדול שלה. קרלסון זכה עימה בשנה שלאחר הצטרפותו בליגה השוודית. בשנת 1922 עבר לשחק בארצות הברית עם ניו יורק ויקינגס מליגת העיר ניו יורק. לאחר ששיחק גם בקבוצות האמריקאיות אינדיאנה פלורינג, ניו יורק נאיונלס
וניו יורק ג'יינטס, קרלסון שב ב-1936 לשוודיה שב נשאר עד מותו.
במדי נבחרת שוודיה השתתף באולימפיאדת 1920, ובסיבוב הראשון כבש חמישייה בניצחון 0–9 על יוון. נבחרתו הודחה על ידי הולנד ברבע הגמר לאחר תוצאה 5–4 בהארכה, משחק בו כבש צמד וסיים ככובש המצטיין בטורניר עם שבעה שערים. לאחר חזרתו לאירופה על מנת להשתתף באולימפיאדת 1936, קרלסון חזר לשחק בשוודיה. בסך הכל ערך במדיה 20 הופעות וכבש 19 שערים.
הספירה הארמילרית

הספֵירה הארמילרית (Armillary sphere. בגירסות אחרות: האצטרולב הספרי, ארמיליה, ארמיל. מלטינית: armilla שפירושה צמיד או מעגל) היא דגם לספירה של כיפת השמים.
הסְפֵרָה הארמילרית
הספירה הארמילרית הידועה המוקדמת ביותר הומצאה בידי המתמטיקאי היווני הקדום ארטוסתנס ב-255 לפנה"ס. גם הסינים המציאו אותה במאה הראשונה לפנה"ס, ובמאה ה-2 לספירה היה זאנג-הנג הראשון שלזכותו מיוחסת בנייתה של ספירה ארמילרית, שבה שימש כוח הנע הידראולי להנעתה הסיבובית.
מגוון דגמים של הספירה הארמילרית פותחו ברחבי מחוזותיה של הציוויליזציה ההלניסטית, והם שימשו כאמצעי הוראה החל מהמאה ה-3 לפנה"ס. דגמים גדולים ומדויקים יותר של הספירה הארמילרית שימשו אף כמכשירי עזר לתצפיות אסטרונומיות.
בימי קדם מקובל היה להציב במרכז הספירה כדור המייצג את כדור הארץ, ומאוחר יותר, משנפוץ המודל ההליוצנטרי, לפיו השמש נמצאת במרכז היקום, הוצב במרכז הספירה כדור המייצג את השמש.
היו

היו (באסטונית: Hiiu maakond) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. המחוז כולל את האי היומאה (האי השני בגודלו באסטוניה) ומספר איים קטנים יותר מסביב. המחוז גובל במחוז לאנה ממזרח ובמחוז סארה מדרום.
המחוז כולל נפה כפרית אחת, ששמה גם הוא "היו" (Hiiu vald). 
מושל המחוז מאז שנת 2004 הוא הנס מאסל.
גאוגרפיה, פלורה ופאונה

המחוז כולל את האי היומאה (980 קמ"ר) וקאסארי (19 קמ"ר) ומספר איים קטנים מסביב. הנקודה הגבוהה ביותר היא גבעת טורנימאגי (68 מטר מעל פני הים), והנהר הארוך ביותר הוא לוגוזה (21 ק"מ).
בנוף ניתן למצוא יערות מחטניים, ביצות ואחו בקרבת חוף הים. עצי אורן מהווים חצי מהיערות במחוז. ישנם מעל 900 מינים של צמחים במחוז, מתוכם כ-100 מוגנים. מתוך 30 זני יונקים, איילים, שועלים, חזירי-בר וחתולי-בר משוטטים חופשי באיים והם נפוצים מאוד באזור. ישנם 250 זני ציפורים על האיים, מתוכם 195 מקננות באופן קבוע.
היו הוא המיוער ביותר מבין מחוזות אסטוניה כאשר יותר מ-60% משטח המחוז מכוסה ביערות. 7% של המחוז מכוסה בביצות, ורק 23% משטחו מעובד ומיושב.
סמל ודגל המחוז

הסמל נוצר ב-23 במאי 1994, והפך להיות הסמל הרשמי ב-25 בנובמבר 1996. ארבע החבצלות (פלר דה ליס) מייצגות את ארבע הנפות הכפריות, ומקור החבל מתוך אגדה מקומית. הסיבה מדוע ישנם שלושה קשרים אינה ידועה, כמו גם מדוע השתמשו בחבצלות, שכידוע, מקורן בצרפת.
בבולים של רשות הדואר המקומית של מחוז היו, בקצה מצוירת חבצלת יחידה וחבל אשר מקיף אותה ונקשר מתחתיה.
דגל מחוז היו נוצר ב-25 בנובמבר 1996, לפי הסמל שנוצר שנתיים קודם. בדגל מופיע הסמל על הרקע הירוק-לבן שמשותף לכל דגלי מחוזות אסטוניה.
נפת היו

בשנת 2013 הוקמה הנפה הכפרית היו, אליה מוזגו כל הנפות האחרות באוקטובר 2017.
שטח הנפה כולל 1,032 קמ"ר והוא מנה 9,387 תושבים בתחילת ינואר 2018.
נפת היו > נפות לשעבר

בשנים 1992–2013 כלל המחוז חמש נפות:
נפה עירונית אחת (באסטונית: Linn, עיר): קרדלה
ארבע נפות כפריות (Vallad):
אמאסטה
קורגסארה
קיינה
פהלפה
הערות שוליים

↑  אוכלוסייה לפי מין, השתייכות לאומית אתנית ומחוז ב-1 בינואר, סטטיסטיקות אסטוניה.
| הנפות והיישובים של מחוז היו |
| --- | --- | --- |
| נפות כפריות | היומאה |  |
| נפות לשעבר | אמאסטה • היו • פיהאלפה • קורגסארה • קיינה (נפה כפרית) • קרדלה (נפה עירונית) |  |
| יישובים | קורגסארה • קיינה • קרדלה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13562723r (data)  MusicBrainz: c4bce950-b02e-4239-8429-83665e2d5ac1
היטל סחר

היטלי סחר הם אמצעי סחר תגובתיים הבאים להגן על הסחר המקומי אל מול ייבוא בתנאים שאינם הוגנים או שעלולים לפגוע בענף היצרני המקומי. לרוב היטלים אלה יבואו לידי ביטוי בדרישת תשלום לצורך סחורה.
ההבדל בין היטלי סחר למכס

מכס הוא מס קבוע (אשר ניתן לשנות את גובהו) והוא לא בא בתגובה לתופעה או התפתחות כלשהי. מנגד, היטלי סחר הם זמניים ובאים בתגובה להתפתחות או תופעה כלשהי. למעשה אלו אמצעי לחץ אשר ניתן להורידם אם הצורך בהם מתייתר.[דרוש מקור]
סוגי היטלים

היטלים התקפיים: היטלים שמטרתם לפתוח שוקי ייצוא.
בישראל, סעיף 2(8) לחוק היטלי סחר ואמצעי הגנה מאפשר נקיטת צעדי נגד כלכליים כלפי מדינה שהפרה הסכם או הסדר עם ישראל. סעיף 2(9) לחוק היטלי סחר ואמצעי הגנה מאפשר הגבלה או מניעה של ייבוא ממדינה האוסרת או מגבילה את הסחר עם ישראל או נוקטת נגדה צעדים מפלים, או הגבלה או מניעה של ייצוא למדינות כאמור. נכון להיום[דרושה הבהרה] מדינת ישראל עוד לא השתמשה בסעיפים אלו.
בארצות הברית סעיף 300 לחוק הסחר מהווה אמצעי להפעלת לחץ על מדינות. ישראל הופיעה לא פעם ברשימות השחורות של ארצות הברית משום שלא הקפידה על שמירה על קניין רוחני.
מדינות שחברות בארגון הסחר העולמי לא יכולות להשתמש באמצעים אלו, אלא לאחר שעברו הליך בוררות וקיבלו סמכות להטילם כסנקציות.
היטלים הגנתיים: היטלים שמטרתם להגן מפני ייבוא.
ישנם 2 סוגים של היטלים הגנתיים:
היטלים הגנתיים המוטלים בתגובה לייבוא לא הוגן (נוהגי סחר בלתי הוגן):
היטלי היצף (antidumping measures) – היטלים כנגד יבוא בהיצף. בישראל מוטלים כיום הרבה היטלים כאלו.[דרושה הבהרה]
היטל משווה (countervailing measures)– היטלים כנגד סובסידיה הניתנת למייבא על ידי המדינה שלו. ההיטל מאפשר ליבואן להוריד את המחיר ועדיין להישאר רווחי. לשם השוואת מחירים עם היצרן המקומי נועד היטל משווה. בישראל מעולם לא הוטל היטל משווה על אף שהיו ניסיונות.
אמצעים ללא טענת נוהג סחר בלתי הוגן ("היטלי בטחה"; safeguards) – לא מדובר במצב בו היבואן אינו הוגן, אלא במצב בו יש צורך בהגנה כנגד ייבוא פתאומי שהתעשייה המקומית איננה מוכנה אליו. החוק מאפשר גם קביעת מכסה לייבוא ולא רק היטל ולכן הוא נקרא אמצעי ולא היטל.
ייבוא בהיצף

1. ייבוא בהיצף - מצב בו מחיר הייצוא נמוך מהמחיר המקובל. המחיר המקובל הוא בדרך כלל המחיר שבו היצרן הזר מוכר את המוצר שלו בשוק המקומי שלו (מחיר נטו בשער המפעל).
2. נזק ממשי לענף היצרני המקומי- מצב בו היצרן המקומי אינו מסוגל לעמוד בתחרות ונאלץ להוריד מחירים מתחת למחיר המינימלי או שסופג ירידה במכירות, וכתוצאה מכך נגרם לו נזק ממשי.
3. קיים קשר סיבתי בין הייבוא בהיצף לבין הנזק הממשי לענף היצרני המקומי.
במידה ויוכחו שלושת הרכיבים הללו, ניתן לקבל היטל עד לשיעור ההיצף.[דרושה הבהרה]
ייבוא נתמך

1. ייבוא נתמך – יבוא טובין כאשר היצרן או היצואן במדינת הייצור נהנה מתמיכה ממשלתית במישרין או בעקיפין ו\או אם היצרן הזר מקבל סובסידיה ממשלתית רק עבור המוצרים המיועדים לייצוא, אז קיים כאן גם ייבוא נתמך וגם ייבוא בהיצף ו\או אם היצרן הזר מקבל סובסידיה עבור כלל המוצרים המיוצרים, אזי מדובר על ייבוא נתמך בלבד.
2. נזק ממשי לענף היצרני המקומי.
3. קשר סיבתי בין ייבוא נתמך לנזק ממשי לענף היצרני המקומי.
במידה ויוכחו שלושת הרכיבים הללו, ניתן יהיה לקבל היטל משווה (היטל בשיעור התמיכה הממשלתית).[דרושה הבהרה]
הצדקות להיטלי היצף

סיבות למכירה בהיצף:
תמחור חדירה לשוק חדש – כדי לחדור לשוק חדש, יצרן מוותר על הרווח ומוריד מחירים באופן זמני בהתחלה ולאחר שתופס נתח שוק מסוים, מעלה אותם חזרה למחירים רגילים (לא מונופוליסטיים).
עלויות קבועות מכוסות בשוק הביתי ועכשיו צריך לכסות רק עלויות משתנות (עלויות שעולות ככל שמייצרים יותר מוצרים). ניתן למכור כמות מסוימת של יחידות שאז מחירם יחושב רק לפי עלויות משתנות מפני שממילא משתמשים במכונות ובמפעל שהעלויות עליהם כבר מכוסות על ידי הצרכנים המקומיים של אותה מדינה זרה.
להיפטר מעודפים – מכירה והחזקה של העודפים בשוק המקומי יורידו את המחירים על כל המוצרים עקב הצפה, ולכן עדיף למכור את העודפים במדינה אחרת אפילו ללא רווח.
תמחור טורפני – כדי להשתלט על השוק ולחסל את כל המתחרים, יצרן מוכר בהתחלה במחירי הפסד ולאחר שמשתלט על השוק מעלה את המחירים לרמה של מחירים מונופוליסטיים.
יצרן נהנה ממעמד מונופוליסטי רק בשוק הביתי שלו ולכן הוא נאלץ למכור במחיר רגיל (הנמוך יותר מהמחיר המונופוליסטי) במדינה אחרת.
תמחור לפי תנאים כלכליים ויכולת תשלום במדינת הייצוא.
המקרה היחיד בו היטלי היצף מוצדקים[דרושה הבהרה] הוא תמחור טורפני. במקרה זה המטרה היא מניעת מאבק על נתח שוק באמצעים לא תחרותיים. כאשר בענף מסוים יש חסמי כניסה גבוהים או חסמים טבעיים, אם היצרן המקומי חוסל, יהיה לו קשה לחזור לשוק לאחר שהיבואן יעלה את המחירים לרמה של מונופול. בכל יתר המקרים היטלי היצף אינם מוצדקים. היטלי היצף פותרים בעיה בטווח הקצר וגורמים לבעיות גדולות יותר.[דרוש מקור]
גובה היטל היצף

בארצות הברית ההיטל הוא במלוא שיעור ההיצף (ההפרש בין המחיר המקובל של היצואן למחיר שהוא מוכר במדינת הייצוא).
באירופה מטילים היטל לפי הצורך (יכול להיות במלוא השיעור ויכול להיות נמוך ממנו). לעיתים קרובות מטילים היטל עד למחיר המוצר בתעשייה מקומית וזאת על מנת לשמור על תחרות בריאה בשוק.
בישראל – לפי החוק, ההיטל יהיה כשיעור ההיצף, כולו או מקצתו. מתי להטיל את כולו ומתי מקצתו לא ברור.
הסכם ההיצף של ארגון הסחר הבינ"ל

חוק היטלי הסחר חופף בצורה כמעט מושלמת להסכם ההיצף של ארגון הסחר העולמי. כמו כן הוא תואם גם את הסכם הגאט"ט.
לקריאה נוספת

רייך אריה, ארגון הסחר הבינ"ל: מגאט"ט ל-WTO, ארגון הסחר העולמי וישראל: משפט, כלכלה ופוליטיקה.
הערות שוליים

1 2  חוק היטלי סחר ואמצעי הגנה, התשנ"א1991- (ס"ח 1337, התשנ"א (2.1.91) ע' 38).
↑  הסכם ההיצף של WTO: Agreement on Implementation of Article VI of the General Agreement on Tariffs and Trade 1994 – פורסם בספר The Results of the Uruguay Round.
הסכם סוגאולי

| --- | --- |

ציור הממחיש את ההסכם
 חותמים:  האימפריה הבריטית, ממלכת נפאל 
 תאריך יצירה:  2 בדצמבר 1815 
 
ההשלכות הטריטוריאליות בעקבות ההסכם
הסכם סוגאולי (באנגלית: Treaty of Sugauli, בנפאלית: सुगौली सन्धि) הוא הסכם אשר נחתם בין חברת הודו המזרחית הבריטית לבין נפאל ב-2 בדצמבר 1815 ואושר ב-4 במרץ 1816 בעקבות המלחמה האנגלו-נפאלית (1814–1816), ואשר הגדיר את תוואי הגבול הנוכחי של נפאל. מצד נפאל חתם ראג' גורו גאראג' מישרה בסיוע צ'נדרה שקר אופדהיאיה, ומצד החברה חתם לוטננט קולונל, פאריס ברודשה. ההסכם קבע כי:
חלק משטח נפאל אשר נשלט על ידה יועבר להודו הבריטית
תיפתח נציגות בריטית בקטמנדו
תוענק אפשרות לבריטים לגייס לוחמי גורקה לשירות צבאי בצבא בריטניה
כמו כן נמנעה מנפאל הזכות להעסקת אמריקאים ואירופאים בכל שורותיה (כמה מפקדים מצבא צרפת הוכשרו על מנת להכשיר לוחמים בצבא נפאל).
בעקבות ההסכם איבדה נפאל חלק ניכר משטחה, לרבות כל שטחי נפאל אשר נכבשו במלחמותיו של המלך במהלך 25 השנים שקדמו להסכם, כמו ממלכת סיקים במזרח וממלכות קומאון וגרוואל במערב. חלק מאדמות טראי בדרום נפאל הוחזרו לנפאל ב-1816 וב-1860, כהוקרה למאמציהם ולנועזותם בדיכוי המרד ההודי הגדול ב-1857.
הנציגים הבריטים בקטמנדו היו המערביים הראשונים שהורשו להתגורר בנפאל בתקופה שלאחר שושלת מאלה אשר שלטה בנפאל עד 1779 (כמה משלחות מיסיונריות גורשו על ידי אנשי הגורקה לאחר שכבשו את נפאל באמצע שנות ה-80 של המאה ה-19). הנציג הבריטי הראשון היה אדווארד גרדנר, שמושבו הוקם צפונית לקטמנדו. אזור זה נקרא כיום "לָזִימְפָּט", המהווה שדרה מסחרית בו שוכנות מספר שגרירויות וקונסוליות כגון שגרירות הודו ושגרירות בריטניה (וכמו כן שגרירות ישראל).
הסכם סוגאולי הוחלף בדצמבר 1923, כאשר בריטניה ונפאל חתמו על הסכם ידידות נוסף. בשנת 1950 נחתם הסכם נפרד בין הודו (3 שנים לאחר עצמאותה) לנפאל אשר כונן יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
ראו גם

יחסי הודו-נפאל
יחסי הממלכה המאוחדת–נפאל
הסטת סחר

הסטת סחר (באנגלית: Trade diversion) היא שינוי בדפוסי סחר בין מדינות כתוצאה מתהליכי אינטגרציה כלכליים. הסטת סחר באה לידי ביטוי כאשר הסחר מוסט ממקור ייצור יעיל יותר הנמצא מחוץ לאזור הסחר החופשי למקור ייצור יעיל פחות בתוך אזור הסחר החופשי.
התפתחות המושג

המושג הסטת סחר נטבע לראשונה בשנת 1950 על ידי הכלכלן היידוע ג'ייקוב וינר (Jacob Viner) בספרו "The Customs Union Issue". וינר טוען בספרו כי איחוד מכסים בין שתי מדינות יכול לגרום ליצירת סחר או הסטת סחר. עוד נטען על ידי וינר, כי יצירת סחר מגדילה את הרווחה במדינה שבה היא מתרחשת, לעומת הסטת הסחר אשר גורמת לירידה ברווחה. ההבחנה של וינר הייתה היסוד לניתוח ההשלכות על הרווחה כתוצאה מאיחוד מכסים.
במשך השנים התאוריה של וינר שונתה והורחבה על ידי כלכלנים שונים שאחד הבולטים שבהם הוא ריצ'רד ליפסי (Richard G. Lipsey). בשונה מהניתוח של וינר טען ליפסי כי הסטת הסחר יכולה לגרום גם לירידה ברווחה אך גם לעלייה ברווחה וזאת אם משכללים את השפעות הצריכה בחישובי הרווחה.
כיצד נוצרת הסטת סחר

כתוצאה מאינטגרציה כלכלית (איחוד מכסים, אזור סחר חופשי ו/או הסכם העדפה) בין שתי מדינות או יותר מוסט הייבוא ממדינה שאינה שותפה לאינטגרציה הכלכלית למדינה השותפה בה. דוגמה: למדינה א' יש מדיניות מכס אחידה (נניח 100%) כלפי מדינה ב' ומדינה ג'. מדינה א' מייבאת מוצר X ממדינה ב' בגלל היתרון היחסי שיש למדינה ב' בייצור מוצר זה על פני מדינה א' ומדינה ג'. אולם, לאחר שמדינה א' נכנסת לאינטגרציה כלכלית עם מדינה ג' המכס על מוצר X יורד וכתוצאה מכך זול יותר לייבא את מוצר X ממדינה ג' מאשר ממדינה ב'. כעת כאשר זול יותר לייבא את המוצר X ממדינה ג', יוסט הסחר (הייבוא) של מדינה א' ממדינה ב' למדינה ג' בגלל שהמחיר הזול יותר. מדינה א' מייבאת כעת ממקור יקר יותר (מדינה ג') לעומת האפשרות לסחור עם מקור זול יותר (מדינה ב') שיש לו יתרון יחסי (על פי מודל ריקארדו).
השפעות חיוביות

צריכה - בעקבות הסכם הסחר חופשי נהנים הצרכנים מירידת מחירים של מוצרים ומוצרים חליפיים המיובאים ממדינות שחברות בהסכם, לפי כך הצריכה במדינה המייבאת תגדל.
יצרנים – בעקבות הסכם הסחר בין המדינות יגדל הייצוא של מוצרים מסוימים בין מדינות החברות בו. היצרנים המקומיים של המדינות החברות בהסכם ייהנו מעליה ברווחים ככל שהמחיר שהם מציעים יהיה נמוך יותר מהמחיר הקיים במדינה המייבאת, וככל שיגדל הייצוא של המוצר אותו הם מייצרים. ההשפעה של עליה ברווחי היצרנים המקומיים יכולה לגרום לעליה בתפוקה שלהם ולעליה בתעסוקה באותו ענף במדינה המייצאת.
השפעות שליליות

יצרנים – בעקבות הסכם הסחר החופשי יגדל היבוא של מוצרים מסוימים בין המדינות החברות בו. היצרנים המקומיים של המדינות החברות בהסכם יסבלו מירידה ברווחים ככל שירד המחיר, ויגדל הייבוא של המוצר אותו הם מייצרים. ההשפעה של הירידה ברווחי היצרנים המקומיים יכולה לגרום לירידה בתפוקה שלהם ולירידה בתעסוקה באותו ענף ייצור במדינה המייבאת.
הכנסות הממשלה – יורדות מכיוון שהיא לא גובה מכס על יבוא מוצרים ממדינה שאתה היא שותפה בהסכם הסחר החופשי. ירידת ההכנסות של הממשלה עלול לגרום לכך שהוצאות הממשלה ירדו או שתשלומי ההעברה יפחתו או שהחוב הממשלתי יגדל.
ביטול היתרון היחסי – בשונה ממודל ריקארדו על המסחר הבינלאומי, במקרה של הסטת סחר ישנו עיוות של היתרון היחסי, ולכן נגרמת ירידה ברווחה. מדינה א' הייתה יכולה לייבא את מוצר X במחיר זול יותר אילו הורידה את המכס עליו כאשר הוא מיובא ממדינה ב' ובכך למעשה היה נשמר מחיר המקור ומדינה א' הייתה סוחרת עם המדינה בעלת יתרון יחסי בייצור מוצר X (מדינה ב').