stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולפגנג נובוגרץ
הערות שוליים

↑  Prahl, Amanda (9 במאי 2019). "Wolfgang Novogratz Plays a Teenager in The Last Summer, but How Old Is He Really?". Yahoo! Sports. נבדק ב-12 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (27 באוגוסט 2018). "'Hush, Hush' Movie Finds Its Leads In Liana Liberato & Wolfgang Novogratz". Deadline Hollywood. נבדק ב-12 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "If Feel the Beat's Wolfgang Novogratz Isn't Your Hollywood Crush Yet, He Will Be". Yahoo! Entertainment. 22 ביוני 2020. נבדק ב-12 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Morin, Natalie (25 ביוני 2020). "The Netflix Star System Has A Bright & Dimpled New Sun In Wolfgang Novogratz". Refinery29. נבדק ב-12 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wolfgang Novogratz Tapped Into Tim Tebow For His Role In 'Yes, God, Yes'". KSRO. 24 ביולי 2020. נבדק ב-12 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wolfgang Novogratz to Star in THE ATHEIST at Urban Stages". BroadwayWorld. 13 בפברואר 2020. נבדק ב-12 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Green, Mary (3 ביולי 2020). "The New Summer Crush: Wolfgang Novogratz Is a Rising Star We'll All Know Soon". People. נבדק ב-12 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1290481237  VIAF: 4838168596728230450007   WorldCat (עם VIAF): 4838168596728230450007
Secret Love Song

"Secret Love Song" (בעברית: "שיר אהבה סודי") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס, בשיתוף עם הזמר-יוצר האמריקאי ג'ייסון דירולו. השיר יצא לאור ב-3 בפברואר 2016, כסינגל מתוך אלבומה השלישי של הלהקה Get Weird, על ידי חברות התקליטים סייקו מיוזיק וקולומביה רקורדס.
השיר הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ג'יז אשורסט, אמה רוהאן, רייצ'ל פורנר וג'ייסון דירולו והופק על ידי ג'ייסון דזוזיו. איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לשיר את תואר הפלטינה הכפולה, על מכירות של למעלה מ-1,200,000 עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר של הלהקה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-350 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הקליפ הנלווה ש ל-"Secret Love Song" בוים על ידי פרנק בורין. הוא צולם בגשר לונדון, ובגשר מצודת לונדון, בלונדון בממלכה המאוחדת ב-16 וב-17 בדצמבר 2015, בין השעות 13:00 עד 03:00 לפי שעון החוף. הסצנות של ג'ייסון דירולו ב-8 בדצמבר 2015. בקליפ יש התייחסות להומוסקסואליות, הטרוסקסואליות ונישואים בין גזעיים.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-320 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015-16)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015-16)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015-16)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015-16)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 16 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 7 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 11 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 6 |  |
|  הפיליפינים | בילבורד הפיליפינים | 48 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 14 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 5 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 18 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 3 |  |
|  פולין | ZPAV | 62 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 60 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 41 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 1787 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 2× | 140,000 |
| אירלנד (IRMA) | פלטינה | 15,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה 2× | 1,200,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | זהב | 45,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 15,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
הערות שוליים

↑  ג'יז אשורסט, אמה רוהאן, רייצ'ל פורנר, ג'ייסון דירולו
1 2 3  Little Mix - Secret Love Song, Discogs (באנגלית)
↑  Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית)
↑  Little Mix (Ft. Jason Derulo) – Secret Love Song (באנגלית), נבדק ב-2020-10-06
1 2  BPI
↑  Secret Love Song (feat. Jason Derulo), נבדק ב-2020-10-06
1 2 3  Celebrity News, Entertainment and More | Cosmopolitan UK, Cosmopolitan (באנגלית)
1 2  LITTLE MIX FEATURING JASON DERULO MUSIC VIDEO - Stomp Models, web.archive.org, ‏2016-01-15
↑  Jason Derulo stands near a window in the video for his Little Mix duet • Popjustice, Popjustice, ‏0001-11-30 (באנגלית)
↑  Little Mix - Secret Love Song (Official Video) ft. Jason Derulo
↑  CHART WATCH #382, auspOp, ‏2016-08-20 (ב־Australian English)
↑  https://twitter.com/sonymusicire/status/761196267657539584, Twitter
↑  Eight years of Little Mix: Their Official Top 20 songs revealed, www.officialcharts.com (באנגלית)
↑  Certificeringer | IFPI, www.ifpi.dk
↑  The Official New Zealand Music Chart, THE OFFICIAL NZ MUSIC CHART (באנגלית)
| ליטל מיקס |
| --- | --- | --- |
| פרי אדוארדס • לי-אן פינוק • ג'ייד ת'ירלוול   ג'סי נלסון   דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | פרי אדוארדס • לי-אן פינוק • ג'ייד ת'ירלוול   ג'סי נלסון   דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | DNA • Salute • Get Weird • Glory Days • LM5 • Confetti |  |
| אלבומי אוסף | Between Us |  |
| סיבובי הופעות | DNA Tour • Salute Tour • The Get Weird Tour • The Glory Days Tour • Summer Hits Tour • LM5: The Tour • The Confetti Tour |  |
| ערכים קשורים | The X Factor • Little Mix The Search |  |
| ליטל מיקס – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| DNA | "Wings" • "DNA" • "Change Your Life" • "How Ya Doin'?" |  |
| Salute | "Move" • "Little Me" • "Salute" |  |
| Get Weird | "Black Magic" • "Love Me Like You" • "Secret Love Song" • "Hair" |  |
| Glory Days | "Shout Out to My Ex" • "Touch" • "No More Sad Songs" • "Power" |  |
| LM5 | "Woman Like Me" • "Think About Us" • "Joan of Arc" • "Wasabi" |  |
| Confetti | "Break Up Song" • "Holiday" • "Sweet Melody" • "Confetti" |  |
| Between Us | "Love (Sweet Love)" • "No" |  |
| סינגלים אחרים | "Cannonball" • "Word Up!" • "Reggaetón Lento (Remix)" • "Only You" • "Bounce Back" • "One I've Been Missing" • "No Time for Tears" •  "Heartbreak Anthem" • "Kiss My (Uh-Oh)" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 489afb76-f6a3-4a44-85b5-936a076e07bc
יחסי מקסיקו – ניו זילנד

| יחסי מקסיקו – ניו זילנד |
| --- | --- |
מקסיקו: ניו זילנד


מקסיקו: ניו זילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
1,964,375: 268,838
אוכלוסייה
131,407,294: 5,233,043
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,788,887: 253,466
תמ"ג לנפש (בדולרים)
13,613: 48,436
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

יחסי מקסיקו–ניו זילנד הם יחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו וניו זילנד. שתי המדינות חברות בארגונים APEC, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם.
היסטוריה

הקשר המוקדם בין מקסיקו לניו זילנד אירע כבר במאה ה-16 או ה-17, כאשר ספרדית ספינות שנשאו אנשי צוות ספרדים ומקסיקנים בין אקפולקו, מקסיקו, מנילה, הפיליפינים הפליגו קרוב לחופי ניו זילנד. בתחילה, היחסים בין שני העמים נערכו באמצעות לונדון, מאחר שניו זילנד הייתה חלק מן האימפריה הבריטית. במהלך מלחמת העולם השנייה שתי המדינות לחמו יחד בזירה הפסיפית.
יחסים דיפלומטיים כוננו באופן רשמי בין שתי המדינות ב-19 ביולי 1973. ב-1980 ראש ממשלת ניו זילנד רוברט מולדון הפך לראש הממשלה הראשון מניו זילנד שביקר במקסיקו. בשנת 1983, ניו זילנד פתחה שגרירות במקסיקו סיטי. מאידך, מקסיקו בתחילה ניהלה יחסים דיפלומטיים עם ניו זילנד באמצעות שגרירותה בקנברה, אוסטרליה וקונסוליות כבוד באוקלנד ווולינגטון. ב-30 בדצמבר 1991, מקסיקו פתחה שגרירות בוולינגטון. בשנת 1999, הנשיא ארנסטו סדייו הפך לראש המדינה המקסיקני הראשון שביקר בניו זילנד. ב-2013, שני העמים הנציחו 40 שנה מאז כינון יחסים דיפלומטיים. בנובמבר 2014, שר החוץ המקסיקני חוסה אנטוניו מיד ביקר בניו זילנד, ונפגש עם שר החוץ הניו זילנדי מורי מקאלי.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג ממקסיקו לניו זילנד
הנשיא ארנסטו סדייו (1999)
הנשיא פליפה קלדרון (2007)
שר החוץ חוסה אנטוניו מיד (2014)
תת-מזכיר החוץ קרלוס דה איקאסה (2016)
ביקורים רמי דרג מניו זילנד למקסיקו
ראש הממשלה רוברט מולדון (1980)
ראש הממשלה ג'ים בולגר (1992)
ראש הממשלה ג'ני שיפלי (1999)
ראש הממשלה הלן קלארק (2001, 2002)
ראש הממשלה ג'ון קי (2013)
תת-שר החוץ עבור אמריקה ואסיה אנדריאה סמית' (2014)
היחסים בין שתי המדינות

שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים כמו הסכם על בנקים מקסיקנים וניו זילנד לחלוקת מידע (1992); הסכם סחר והשקעות (1994); הסכם שירות אווירי (1999); הסכם לשיתוף פעולה מדעי, מחקר ושיתוף טכנולוגי (2004); הסכם בנושא הימנעות ממיסוי כפול והעלמת מיסים (2006); הסכם על אשרת עבודה וחופשה (2007); הסכם לשיתוף פעולה חקלאי וייעור (2008) והסכם שיתוף פעולה בתחום האנרגיה המתחדשת (2010).
יחסי סחר

מקסיקו היא השותפה הגדולה ביותר בסחר של ניו זילנד באמריקה הלטינית (וה-24 בסך הכל) והיא שוק חשוב למוצרי חלב בניו זילנד. בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות בכ-423 מיליון דולר. היצוא של מקסיקו לניו זילנד הוא בעיקר מוצרים ותעשייה מיוצרים. הייצוא של ניו זילנד למקסיקו כולל: מוצרי חלב, בשר ומכונות חקלאיות. ניו זילנד היא שותפת הסחר ה-49 בגודלה עם מקסיקו. מאז 2012, מקסיקו, ניו זילנד ושמונה מדינות נוספות ניהלו משא ומתן על מה שנקרא הסכם השותפות הטראנס-פסיפית (TPP). בשנת 2012 ניתנה לניו זילנד מעמד של בברית הפסיפית, קבוצה אזורית הכוללת את צ'ילה, קולומביה, מקסיקו ופרו.
נציגויות דיפלומטיות

מקסיקו מחזיקה בניו זילנד שגרירות בוולינגטון ו-2 קונסוליות באוקלנד וכרייסטצ'רץ'. מאידך, ניו זילנד מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי בלבד.
ימת סוואן

| --- | --- |
ימת סוואן בצילום מהכביש המהיר בין ירוואן לטביליסי
ימת סוואן בצילום מהכביש המהיר בין ירוואן לטביליסי
 מידע כללי
 מיקום:  מחוז גחארקוניק במזרח המדינה
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  1,236 קמ"ר
 נפח:  32.94 קמ"ק
 גובה:  1898 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  78 ק"מ
 אורך:  78 קילומטר
 רוחב מרבי:  56 ק"מ
 רוחב ממוצע:  56 ק"מ 
 עומק מרבי:  80 מטר
 ‏עומק ממוצע:  27 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  ורדניס, Karchaghbyur, Havsataghk, Lichq, Tsovinar, Drakhtik, Shampur, Jil, Shoghvak, Saranar, Pambak, צקר, Adamkhan, Dzknaget, גברגט, ארגיצ'י, אסטחדזור, מטוני, Aknakhar, Artsvanist, Masrik, בפסקה זו 16 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מקור לנהר:  הראזדאן
 ‏אגן ניקוז:  3,600 קמ"ר
 מדינות באגן הניקוז:  ארמניה ארמניה
 קואורדינטות:  40°19′N 45°21′E﻿ / ﻿40.317°N 45.350°E﻿ / 40.317; 45.350
  (למפת ארמניה מוגדלת) ירוואן קפאן ורדניס הרזדאן ואראשאפאט גיומרי ונדזור איג'באן אלאוורדי ימת סוואן  גאורגיה גאורגיה אזרבייג'ן נחצ'יבאן (אזרבייג'ן)  איראן טורקיהימת סוואן(למפת ארמניה רגילה) ירוואן קפאן ורדניס הרזדאן ואראשאפאט גיומרי ונדזור איג'באן אלאוורדי ימת סוואן  גאורגיה גאורגיה אזרבייג'ן נחצ'יבאן (אזרבייג'ן)  איראן טורקיהימת סוואן
 
ימת סֶוָאן (ארמנית Սևանա լիճ - סוואנא ליץ'; טורקית (בעבר) Gökçe Göl - "ימת השמים" או "הימה בצבע השמיים") היא ימה השוכנת במחוז גחארקוניק במזרח ארמניה, והיא הימה הגדולה במדינה. מי הימה משמשים להשקיה ולהפקת כוח הידרו-אלקטרי. אזור הימה הוא פארק לאומי מוכרז וחופיה הם מוקד לנופש ותיירות. ענפי התעסוקה העיקריים סביב הימה הם חקלאות, דיג, תיירות ושירותים. שטחה, מפלסה ונפח מימיה של הימה השתנו משמעותית במחצית השנייה של המאה ה-20 כתוצאה מפעילות אנושית, וקיימות גרסאות רבות באשר לנתונים אלה.
גאוגרפיה

הימה שוכנת בלב רכס הקווקז הדרומי (טראנס-קווקז) שהוא תוצר של קמט מלפני 25 מיליון שנה. גובהה של הימה הוא 1898 מטרים מעל פני הים והיא מוקפת הרים מכל עבריה למעט בפינתה הצפון מערבית. בנקודה זו מתנקזת הימה אל נהר ההראזדאן הזורם אל נהר האראקס, שנשפך בתורו אל הים הכספי. ימת סוואן היא ימה אלפינית והיא אחת הימות הגדולות בעולם בגבהים בסדר גודל כזה (High-altitude lakes). בשנת 2006 עמד שטחה של הימה על 1236 קמ"ר, אורכה היה 78 ק"מ ורוחבה 56 ק"מ. גליל מימיה של הימה משתרע על שטח קטן יחסית של כ-3,600 קמ"ר, רק פי שלושה משטחה (להשוואה, בכנרת היחס הוא של 1:16.5). מדרום לימה שוכן דאר אלאג'ס, קבוצה של שישה חרוטים וולקניים שהגבוה שבהם מתנשא לגובה של 3,329 מטרים מעל פני הים.
מי הימה מתוקים ועשירים בדגה. חלק ממיני הדגים, כמו הטרוטה הסוואנית (Salmo ischchan), אנדמיים לימה ומצויים בסכנת הכחדה, בשל ייבושה החלקי ובשל כך, שבתקופת השלטון הסובייטי הובאו אליה כמה מיני דגים וסרטנים במטרה לפתח ולהעשיר את משק הדייג. מינים זרים אלה מתחרים על סביבת הגידול של המינים האנדמים.
היסטוריה

אזור הימה, כמו ארמניה כולה, היה מיושב כבר בתקופה הפרהיסטורית. בעת העתיקה נודעה הימה בשם גגהאם (Gegham), אך מקור שמה במילה האוררטית, סואינה (Suina), שמשמעותה "ארץ הימות" או "ארץ המים". האוררטים הקימו לחופיה מספר ערים ובהן אישטיקוני, חאלדי, יוליחו וטיישבא (עיר אחרת מהעיר טיישבאני שהקימו במזרח טורקיה). יחד עם ימת ואן וימת אורמיה, נחשבה ימת סוואן לאחת משלוש הימות הגדולות של ארמניה ההיסטורית, והיא היחידה מהן השוכנת בתחומי ארמניה המודרנית.
בשנת 874 לספירה הקימו המלך אשוט הראשון ובתו הנסיכה מירים כנסייה על אי בסמוך לחופיה הצפון-מערביים של הימה. לפי המסורת הארמנית פקד חיזיון את הקדוש מסרוב משדוץ ובו צעדו 12 דמויות על פני הימה והראו על מקום הקמתה של הכנסייה. הכנסייה ושתי כנסיות נוספות שהוקמו מאוחר יותר, היו לחלק ממנזר סוואן, סוואנאוואנק (בארמנית Սևանավանք), שיועד בתחילה לנזירים, ולפי גרסה אחרת לרמי מעלה שחטאו. בשנת 1842 הקימו הרוסים את הכפר אלנקובה על חוף הימה מול האי. הכפר התרחב והפך לעיר סוואן, שכיום היא היישוב הגדול ביותר לחופי הימה (כ-10,000 תושבים). שתיים משלוש הכנסיות בסוואנאוואק שרדו, ובמהלך ייבוש הימה במאה ה-20 הפך האי לחצי אי. משכן הקיץ של נשיאי ארמניה שוכן אף הוא על חצי האי בסמוך למנזר.
מפעל הייבוש והניסיונות להבראת הימה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| נתון | 1949 | 2006 |
| שטח | 1416 קמ"ר | 1236 קמ"ר |
| נפח | 58.50 ק"מ מעוקב | 32.94 ק"מ מעוקב |
| רום | 2018 מטרים | 1898 מטרים |
| עומק מרבי | 100 מטרים | 80 מטרים |
| עומק ממוצע | 41 מטרים | 27 מטרים |
בשל מצוקה בשטחים חקלאיים הוחלט בתקופת השלטון הסובייטי על ייבוש חלקי של הימה תוך ניצול מימיה להשקיה. התוכנית אושרה על ידי הסובייט העליון של הרפובליקה הסובייטית של ארמניה, וכללה את הנמכת אפיק נהר ההראזדאן, אחד מיובליו של האראקס, ומוצאה העיקרי של הימה וכן, חפירת תעלת נוספת והזרמת מימיה. העבודות החלו בשנת 1933, והסתיימו בשנת 1949. הימה החלה לאבד כמטר מגובהה בכל שנה, ושטחה הצטמק בכ-200 קמ"ר. כך לדוגמה, האי עליו ניצב מנזר סוואנאוואנק הפך לחצי אי ובשטחים שהתייבשו נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מן המאה הראשונה לספירה.
ב-1956, בעקבות האסון האקולוגי שנגרם בשל פרויקט דומה בימת אראל, החליטה ועדה שהופקדה על הנושא להעלות את מפלס מימיה של הימה "ככל הניתן". שאיבת המים מהימה נפסקה, אך בשל הפרת האיזון הכימי במימיה, החלה בה התפתחות מואצת של אצה, ולקראת שנות השמונים איים האיזון האקולוגי בימה לקרוס כליל. בשנת 1978, במסגרת הצעדים להגנת הימה, הוקם פארק לאומי סביב לה. בפארק פועל מרכז מחקר המנטר את מצבה של המערכת האקולוגית באזור ונוקט צעדים לשם הגנתה ושימורה. בתחילת שנות התשעים של המאה ה-20 נבנתה תעלה שהיטתה את מימי נהר הארפה, יובל אחר של נהר האראקס, אל הימה. השלמתה של תעלה נוספת להטיית מימיו של יובל שלישי של האראקס, הוורוטן, הסתיימה רק בשנת 2003 לאחר הפסקה ממושכת בעבודות שנגרמה בשל הסכסוך בחבל נגורנו קרבאך. בשנת 2001 חוקק בית הנבחרים של ארמניה חוק ולפיו יש להעלות את מפלס מי הימה לרום של 1903 מטרים מעל פני הים, גובה שלדברי מומחים יאפשר לנטר את הטמפרטורה ואת ריכוז החמצן במים, ולהשיב להם בדרך זו את האיזון האקולוגי המקורי.
כיום נמצא מפלס מי הימה במגמת עליה ובין מרץ 2005 למרץ 2006 עלה ב-39 ס"מ. למרות הפעולות לשימורה, הימה עדיין חשופה לסכנה בעיקר בשל הזרמת ביוב ונגר חקלאי אל מימיה. עם זאת, עליית מפלס מימי הימה חשפה בעיה אחרת בדמות הצפתם של עצים ושטחי חקלאות וכן של חופים ובנינים שנבנו במהלך תקופת השפל בגובה המפלס. חלק מהבעיה נובע מכך שהערכות המומחים כי תהליך הבראת הימה יימשך כ-30 שנה התבררו כלא מדויקות, וכעת ההערכה היא שהתהליך יימשך 15 שנים בלבד. אם אכן תגיע הימה למפלס המתוכנן של 1903 מטרים מעל פני הים, ישקע שטח יבשה של כ-40 קמ"ר נוספים במימיה. על כשלושה רבעים מהשטח ניצבים כיום חורש, אתרי נופש ומבנים אחרים, ועלות העברתם מוערכת בכ-30 מיליון דולר, סכום שממשלת ארמניה מתקשה לגייס. החשש העיקרי הוא שאם השטח לא ינוקה קודם להצפה, ירקבו העצים כתוצאה מהמים הגואים וירעילו את מי הימה. היווצרות ביצות כתוצר לוואי של תהליך זה עשויה לפסול את מי הימה לשתייה ולפגוע עוד יותר באיזון האקולוגי השברירי בלאו הכי.
ראו גם

ימת ואן
ימת אורמיה
אוררטו
ארמניה
טרוטה
מפת תבליט של ארמניה - ימת סוואן במרכז
סוואנאוואנק
מפה הידרולוגית של ארמניה: אגן הימה בוורוד
מראה בחופי הימה
החלטה 2334 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

המזרח התיכון
 תאריך:  23 בדצמבר 2016
 ישיבה מספר:  7853
 קוד:  S/RES/2334 (מסמך)
 נושא:  המצב במזרח התיכון
 סיכום הצבעה:  14 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 1 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין צרפת צרפת רוסיה רוסיה הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית
 חברות לא קבועות:  אנגולה אנגולה מצרים מצרים יפן יפן מלזיה מלזיה ניו זילנד ניו זילנד סנגל סנגל ספרד ספרד אוקראינה אוקראינה אורוגוואי אורוגוואי ונצואלה ונצואלה
החלטה 2334 היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שאושרה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות ב-23 בדצמבר 2016, שקבעה שההתנחלויות הישראליות בשטחים שנכבשו בשנת 1967 בגדה המערבית ובמזרח ירושלים, המכונים על ידי מועצת הביטחון בשם "השטחים הפלסטיניים הכבושים", אינן חוקיות.
בהחלטה תמכו 14 מתוך 15 המדינות החברות במועצת הביטחון, תוך הימנעות ארצות הברית, אשר נמנעה מלממש את זכות הווטו שלה במועצת הביטחון.
רקע

ביוני 1967 כבשה ישראל את הגדה המערבית מידי ירדן במהלך מלחמת ששת הימים', וזאת לאחר שירדן כבשה את השטח בשנת 1948. בהמשך אותה שנה החלה הקמת התנחלויות ישראליות בשטחים אלה, הקרויים בישראל "יהודה ושומרון" כשמם ההיסטורי של שטחים אלו. בנוסף סיפחה ישראל לתחומה את מזרח ירושלים ועסקה בבנייה אינטנסיבית של שכונות יהודיות בה. נכון ל-2016 מתגוררים בהתנחלויות ביהודה ושומרון כ-421,400 תושבים, וכ-375,000 יהודים במזרח ירושלים.
הקמת ההתנחלויות הישראליות נתקלה בהתנגדות בינלאומית רחבה. בנובמבר 2009 התעוררו חילוקי דעות עם ארצות הברית בנושא זה, שהובילו להקפאת הבנייה ביהודה ושומרון לתקופה של עשרה חודשים.
בשנת 2011 הטיל ממשל אובמה וטו במועצת הביטחון של האו"ם, כאשר זו ניסתה לנסח החלטה דומה. ארצות הברית הייתה היחידה שהצביעה נגד ההחלטה מתוך 15 המדינות החברות במועצת הביטחון. ישראל לא נקטה אז צעד כלשהו נגד המדינות שתמכו בהחלטה. ממשל אובמה הטיל וטו גם לאחר מכן על מספר הצעות דומות, בין השאר בדצמבר 2014. אך לטענת הממשל של אובמה לא הוטל וטו בפעם זו בשל הגידול ההולך וגובר בבניה בהתנחלויות מאז 2009, כמו גם העברת "חוק ההסדרה" בכנסת, למרות ביקורת ארצות הברית.
באוקטובר 2016 ערכה מועצת הביטחון דיון מיוחד בבנייה בהתנחלויות ללא קבלת החלטות. באופן חריג הצליחו הפלסטינים והמדינות היוזמות לפתוח את הדיון לתקשורת.
בדצמבר 2016 יזמה מצרים, שהייתה חברה במועצת הביטחון באותה עת, את ההצבעה על ההחלטה. עוד קודם לכן הפלסטינים הפיצו טיוטת הצעת החלטה וכך גם ניו זילנד (שגם הייתה חברה במועצת הביטחון באותה עת). אולם יום לפני ההצבעה דווח כי מצרים ביקשה לדחות את ההצבעה, ייתכן כי בעקבות לחץ ישראלי, או לחץ של הנשיא הנבחר דונלד טראמפ.
ראו גם

החלטת אונסק"ו בעניין הר הבית והכותל
הערות שוליים

↑  יעקב (כצל'ה) כץ, 407,118, באתר ערוץ 7, 7 בינואר 2015
↑  מערכת וואלה! חדשות‏, ארה"ב הטילה וטו על ההצעה לגנות את ישראל באו"ם, באתר וואלה, 19 בפברואר 2011.
↑  יצחק בן חורין, וושינגטון ו-AFP, הפלסטינים פנו לאו"ם: הסכם תוך שנה, נסיגה ישראלית מלאה עד סוף 2017, באתר ynet, 18 בדצמבר 2014.
↑  מסכם תפקיד: אובמה בראיון סיום התפקיד, באתר חדשות 13, 10 בינואר 2017
↑  בריטניה נגד ג'ון קרי: "ההתנחלויות הן לא הבעיה היחידה", באתר ynet, 29 בדצמבר 2016
 חמי שלו, מתנת הפרידה של אובמה לנתניהו: סטירת לחי משפילה, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2016
↑   ברק רביד, מועצת הביטחון של האו"ם תקיים בשבוע הבא דיון מיוחד על ההתנחלויות, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2016
↑  ברק רביד, מועצת הביטחון תצביע היום על הצעת החלטה הדורשת מישראל להפסיק לבנות בהתנחלויות, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2016
↑   ברק רביד וג'קי חורי, בעקבות לחץ ישראלי, מצרים ביקשה לדחות את ההצבעה על ההתנחלויות, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2016
↑  רן דגוני, ‏הפתעה: מצרים ביקשה לדחות הדיון על ההתנחלויות במועבי"ט, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2016
↑  הנוסח המלא של החלטה 2334 שהתקבלה במועצת הביטחון של האו"ם, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2016
↑  במקור: and a major obstacle to the achievement of the two-State solution and a just, lasting and comprehensive peace
↑  ביידן לחץ על אוקראינה לתמוך בהחלטה
↑  ברק רביד, סמנתה פאוור: ההחלטה קובעת כי להתנחלויות אין תוקף חוקי, זו מדיניות ארצות הברית, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2016
↑  עמרי נחמיאס, שליח וואלה! NEWS לוושינגטון‏, טראמפ על ההחלטה באו"ם: "הדברים ייראו אחרת כשאכנס לתפקיד", באתר וואלה, 24 בדצמבר 2016
↑  הקונגרס גינה את ההחלטה במועצת הביטחון: "נטשנו את בת-בריתנו", באתר ynet, 6 בינואר 2017,‏ 6 בינואר 2017.
↑  ערוץ 7, נתניהו בהדלקת נר חנוכה ההחלטה מעוותת, מבישה, נתגבר עליה, באתר ערוץ 7, 24 בדצמבר 2016
↑  איתמר אייכנר וטובה צימוקי, נתניהו הורה לבטל את ביקור ר"מ אוקראינה בארץ, באתר ynet, 25 בדצמבר 2016
↑  נתניהו: "נעריך מחדש את כל ההתקשרויות עם האו"ם", באתר ynet, 24 בדצמבר 2016
↑  מואב ורדי וספי עובדיה, נתניהו זימן את שגריר ארה"ב לשיחה, יבטל פגישה עם ראש ממשלת בריטניה, באתר nana10‏, 25 בדצמבר 2016
↑  דנה סומברג, ‏שגריר ארה"ב זומן לשיחת נזיפה, בוטלה פגישה עם תרזה מיי, באתר מעריב אונליין, 25 בדצמבר 2016
↑  איציק וולף, "בנט: התגובה להחלטה - סיפוח שטחי C", באתר News1 מחלקה ראשונה, 24 בדצמבר 2016
↑  ברק רבידו ג'קי חוריו יהונתן ליס, ישראל דוחה את החלטת האו"ם ומחזירה את השגרירים מהמדינות שדחפו להצבעה, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2016
↑  רונן פולק, יואב קרקובסקי, גל ברגר, ורד יפתחי גרין, אבו מאזן על החלטת במועה"ב: העולם אמר את דברו, רשת ב', ‏25 בדצמבר 2016
↑  סוכנויות הידיעות‏, הפלסטינים בירכו על החלטת מועצת הביטחון: "יום של ניצחון", באתר וואלה, 23 בדצמבר 2016
1 2  גל ברגר, ערן זינגר, "מען": אבו מאזן הקים חמ"ל בביתו לרגל ההצבעה במועצת הביטחון, רשת ב', ‏24 בדצמבר 2016
↑  סוכנויות הידיעות‏, ר"מ אוסטרליה: החלטת האו"ם נגד ההתנחלויות מטרידה, באתר וואלה, 30 בדצמבר 2016
↑   ברק רביד, בריטניה מנעה ממועצת שרי החוץ של האיחוד לאמץ את מסקנות ועידת פריז, באתר הארץ, 16 בינואר 2017
↑  איתמר אייכנר, הישג דיפלומטי בביקור נתניהו באפריקה: סוף למשבר עם סנגל, באתר ynet, 4 ביוני 2017
נוסח ההחלטה
שולף

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מודל נשק 
 מדינה מייצרת:  ישראל 
 יצרן:  תעש מערכות 
 יחידות שיוצרו:  2 
 מידע טכני
 אורך:  13.5 מ' 
 משקל:  45 טונה 
 מערכות נשק
 קליבר:  155 מ"מ 
 
שולף הוא תותח מתנייע ישראלי המבוסס על תובת טנק המרכבה. תכנון השולף החל בשנת 1977 ויוצרו ממנו שני אבות טיפוס, אך לבסוף הוחלט כי צה"ל לא יצטייד בו. סולתם מערכות שיצרה את התותח סגרה את הפרויקט סופית ב-1997.
רקע

בעת הפקת לקחי מלחמת יום הכיפורים הגיעו בצה"ל למסקנה כי קיימת אי התאמה בין גודלו ויכולותיו של המערך המתמרן לאלו של מערך האש המסייע. כוחות החי"ר והשריון היו רבים באופן משמעותי מאשר יכולות חיל התותחנים על תותחיו ומרגמותיו. מלקחים אלו, ומלקחים שהופקו ממלחמת לבנון, החל צה"ל בתהליך שנועד לשפר את יכולת האש בצה"ל, על ידי יצירה וקנייה של אמצעים חדשים ושיפור אמצעים קיימים.
בשנת 1977 הוחלט בצה"ל על הקמת פרויקט השולף. השולף תוכנן להיות תומ"ת (תותח מתנייע) בקוטר 155 מ"מ בעל מערכת טעינה חצי אוטומטית ולהתנייע על תובת מרכבה. על הפרויקט הופקדו מנהלת תוכנית הטנק (מנת"ק) במשרד הביטחון ומפקדת קצין החימוש הראשי בצה"ל. בשנת 1984 הוחלט, ללא קשר ישיר לפרויקט השולף, ליצור מערכת שיפורים לתומ"תים קיימים.
אפיונו המבצעי, דהיינו, מערכת הדרישות והביצועים הנדרשים מהשולף נעשתה על ידי ועדה שכללה משלחת שיצאה למספר צבאות בחו"ל ומנהלת הטנק, שהייתה מרכזת הפרויקט וכפופה לעוזר שר הביטחון דאז, האלוף במילואים ישראל טל. כמו כן שותפו מפקדות קצין החימוש הראשי וקצין התותחנים הראשי.
עבודת התכנון והפיתוח החלה ובספטמבר 1983 שינה ישראל טל את דעתו בנוגע לפרויקט: למרות שקודם לכן היה נגד פיתוח של תומ"ת ישראלי, לאחר בדיקות ההיתכנות והשוואתן לתומ"ת הנוכחי בצה"ל, והתומ"ת העתידי של צבאות העולם, נוכח לדעת כי המשך הפיתוח כדאי, גם אם הפרויקט לא יצא לפועל. לאור המלצות אלה קבע הרמטכ"ל כי הפיתוח ימשיך. בשנת 1984 המליץ ראש אגף התכנון לסגן הרמטכ"ל לעצור את הפיתוח, כיוון שהפסקת הפיתוח הייתה האופציה הזולה יותר לאור העובדה שהלכה והתבססה כי צה"ל לא יצטייד בשולף משיקולי עלות. ביוני 1984 אישר שר הביטחון משה ארנס להשלים את הפיתוח ולהשהות את ההצטיידות. ב-1986 אף נשקלה הצטיידות במספר קטן יחסית של כלים לבקשת קצין התותחנים הראשי, אך זו נדחתה. המשך הפיתוח, שנקבע ל-1986, נדחה ל-1988 ולאחר דחיות נוספות ל-1993.
בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים, החל צה"ל למעשה להתעניין, ומאוחר יותר להצטייד במערכת MLRS. הצטיידות זו סתמה את הגולל למעשה עבור תוכנית השולף; למעשה, ארצות הברית התנתה את רכישת מערכת ה-MLRS בכך שישראל תפסיק את פיתוח השולף, ולטענת מספר מפקדים בחיל השיקולים היו יותר פוליטיים מאשר אסטרטגיים-ביטחוניים.
כתחליף לשולף, שיפר צה"ל את מערך התומ"תים שלו מ"רוכב" ל"דוהר", ומאוחר יותר ל"דורס". שיפורים שכללו הכנסת מערכות כיבוי אש, צריחון מפקד משופר, מערכות כיוון חדשות ועוד.