stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוברומטרנספורט

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  14 ביולי 1945 – 1954 (כ־8 שנים) 
 מיקום המטה:  בוקרשט 
 ענפי תעשייה:  הובלה ימית 
 
סוברומטרנספורט (ברומנית: Sovromtransport) הייתה חברה מסוג סוברום (אנ'), משותפת לממשלות ברית המועצות ורומניה ומטרתה הייתה ניצול אמצעי התעבורה הממשלתיים של רומניה והפקת רווחים לצורך תשלום פיצויי המלחמה שרומניה הייתה חייבת לברית המועצות. החברה הוקמה במסגרת שביתת הנשק שחתמה רומניה בשנת 1944 עם ברית המועצות. בעקבות החוזה השתלטו הסובייטים על ספינות הסוחר ואוניות הנהר של רומניה, במהלך שהוגדר כתרומה של הצד הרומני למאמץ המלחמתי הסובייטי נגד היטלר. רומניה תרמה 16 ספינות.  לאחר סיום המלחמה, בשנת 1945, מתוך 16 הספינות של הצי הימי הרומני, שנתרמו לסובייטים, הוחזרו רק שתיים.
החברה הוקמה ב-14 ביולי 1945 וכללה ארבע אוניות רוסיות במצב גרוע, שהיו זקוקות לתיקונים, שתי אוניות רומניות, טרנסילבניה וארדאל והשכרת המבדוקים הרומניים בקונסטנצה, דרובטה-טורנו סברין ובראילה. האוניות הרוסיות, שקיבלה סוברומטרנספורט, היו "פלחנוב", שנבנתה באנגליה ב-1900, "דימיטרוב" (שמה שונה ל"אולטניה"), שנבנתה ברוטרדם ב-1920, "פרידריך אנגלס", שנבנתה בלנינגרד ב-1930 ו"ברזינה", שנבנתה באנגליה ב-1918.
בהמשך צורפו לחברה עוד 4 אוניות, שתיים שבנייתן החלה ברומניה עוד ב-1942 ("מידיה" ו"סולינה") ושתיים, שנבנו בבודפשט ("קונסטנצה" ו"מנגליה").
בשנת 1954 פורקה החברה המשותפת והאוניות הועברו לחברה בשליטת ממשלת רומניה, נאוורום (NAVROM).
הערות שוליים

↑  Sovromtransport, ENCICLOPEDIA ROMANIEI
נקודת ברנאן (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בלשון יבשה באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  76°05′00″S 146°31′01″W﻿ / ﻿76.0833°S 146.517°W﻿ / -76.0833; -146.517
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת ברנאן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת ברנאן
 
נקודת ברנאן (באנגלית: Brennan Point) היא לשון יבשה מכוסה קרח, בחוף ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מהווה את הכניסה המזרחית למפרץ בלוק, וכמו כן מהווה את נקודת הגבול בין חוף זונדרס לחוף רופרט.
היסטוריה > גילוי הנקודה

הנקודה התגלתה מהאוויר, ב-5 בדצמבר 1929, במהלך טיסתו של ריצ'רד בירד מעל האזור, במסגרת משלחת בירד לאנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1928–1930).
היסטוריה > מקור השם

הנקודה נקראה על שמו של מייקל ג'י. ברנן (Michael J. Brennan), אשר סייע לריצ'רד בירד בבחירת הצוות של משלחת החקר שלו, ושהיה הסקיפר של האונייה (Chantier), אשר בה הפליג ריצ'רד בירד בדרכו לאוקיינוס הארקטי, במטרה לטוס מעל הקוטב הצפוני.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי על חוף זונדרס
↑  מידע גאוגרפי על חוף רופרט
סטיוארט פרקוף

סטיוארט פרקוף (באנגלית: Stuart Z. Perkoff;‏
1934–1974) הוא משורר יהודי-אמריקאי.
סטיוארט פרקוף היה מהמשוררים הבולטים של התחייה השירית בארצות הברית, בשנות השישים, המכונה גם "תחיית דור הביט". פעילותו הספרותית התרחשה בעיקרה בשנות החמשים והששים בעיר ווניס, קליפורניה. הוא היה ידידם של יוצרים ידועים כגון צ'ארלס בוקובסקי, אלן גינזבורג, ריצ'רד בראוטיגן, לורנס פרלינגטי, ג'ק קרואק ואחרים. סטיוארט פרקוף היה קריין מצוין ולפי עדויות של בני הדור נשפי הקריאה שלו היו מרתקים.
סטיוארט פרקוף שאף להגיע למיצוי החוויות של החיים והאמנות, בין היתר על ידי שימוש בסמים ובאמצעים מעוררים אחרים. נראה שאיבד עצמו לדעת, לאחר שצרך מנות יתר של הסם הרואין. סטיוארט פרקוף פרסם כעשרה כרכי שירה, מהם שיצאו לאחר מותו המוקדם. שירים בודדים שלו תורגמו לעברית בידי עודד פלד, גיורא לשם, משה דור ואחרים.
סאלאמיניה

"סאלאמיניה" (ביוונית: Σαλαμινία, בלטינית: Salaminia) הייתה טריארה אתונאית, ששימשה כאוניית קודש ומלאכות של הצי האתונאי בשלהי המאה ה-5 והמאה ה-4 לפנה"ס. האונייה מילאה תפקיד חשוב בכמה מאירועי המלחמה הפלופונסית.
בניגוד לאוניות קדושות אחרות, ששימשו בעיקר לטקסים דתיים, "סאלאמיניה" וגם "פאראלוס" שימשו גם למלאכות ולשליחויות שונות של הממשל האתונאי. לעיתים קרובות מוזכרות שתי האוניות יחד. פלוטרכוס כותב שהשתמשו בה "בשעת דחק גדול בלבד", וגם להסעת אנשי ציבור רמי-מעלה. "סאלאמיניה" הייתה האונייה שנשלחה לרדוף אחרי אלקיביאדס בשנת 415 לפנה"ס כאשר נאשם בחילול הקודש.
הערות שוליים

↑  ראו למשל: אריסטופאנס, "הציפורים", 1204.
↑  פלוטרכוס, "חיי פריקלס", 7.
↑  קסנופון, הלניקה, ספר שישי, 2.
↑  דיודורוס, ספר שלושה עשר, 5.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יוון העתיקה ובנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאל רוטי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מאכל
 מטבח:  נפאלי
 מוצא:  נפאל נפאל
 אופן הגשה:  חם
 מרכיבים עיקריים:  קמח אורז, סוכר
סאל רוטי (באנגלית: Sel Roti; בנפאלית: सेल रोटी) הוא בצק מטוגן ומתוק הנפוץ בבהוטן, הודו ונפאל.
המאכל מורכב מקמח אורז, מים, סוכר, גהי, הל וציפורן שאותם מערבבים, מתפיחים ומטגנים בשמן עמוק בצורת טבעת. מקובל לאכול אותו עם צ'וקאוני.
פירוש השם סאל רוטי נגזר מהמילים רוטי (לחם) וסאל (שנה) מכיוון שזהו המאכל הראשי שמוגש בראש השנה הנאפלית.
ניתן לאכול סאל רוטי בכל שעות היום ובכל ארוחה ונהוג להגיש את המאכל כשהוא חם או קר ובעיקר בחתונות, חגים ופסטיבלים הינדים כמו דאשיין וטיהר.
הערות שוליים

↑  Getting to know selroti, kathmandupost.com (ב־)
↑  Try a recipe of Selroti to mark the Nepali festival Dashain, Mintlounge, ‏2021-10-12 (באנגלית)
↑  MYREPUBLICA.com - News in Nepal: Fast, Full & Factual, web.archive.org, ‏2011-07-14
↑  Sel Roti: The ancient pancake that became a donut
↑  You don't have to be a Nepali to learn to make selroti, kathmandupost.com (ב־)
מקס סנדרצקי

מקס סנדרצקי
סנדרצקי (באמצע) ומטופלים בחצר בית החולים מריאנשטיפט בירושלים, 1872
בית החולים בשנת 2009
ד"ר מקס סנדרצקי (בגרמנית: Max Sandreczky;‏ 1839 - 22 ביוני 1899) היה רופא ילדים, כירורג, מיילד ואיש אשכולות גרמני, שחי בירושלים במחצית השנייה של המאה ה-19. מפעלו החשוב ביותר היה הקמת בית החולים לילדים מריאנשטיפט (Kinderhospital Marienstift - בית החולים לילדים של הקרן על שם מריה) בירושלים, וניהולו במשך 28 שנים, עד יום מותו.
ראשית דרכו

סנדרצקי נולד למשפחה ממוצא בווארי, באי סירוס שביוון ב-1839, בתקופה בה שימש אביו קארל סנדרצקי כשופט באותו אי, מטעם אותון, מלך יוון. בילדותו עקרה המשפחה לירושלים, לאחר שאביו מונה למזכיר החברה המיסיונרית הכנסייתית בירושלים. לצד עיסוקו הרשמי, עסק האב גם בחקר ארץ ישראל, והיה הראשון שזיהה את העיר הקדומה מודיעים.
משפחת סנדרצקי התרחבה מאוד והגיעה לכדי 12 ילדים, אולם חמישה מהם נפטרו בגיל רך ונקברו יחד בהר ציון. על מצבותיהם, שנחשפו בראשית שנות האלפיים, כתב האב "אין לבכות". נראה כי גישתו זו משקפת את המציאות בירושלים באותה עת, שבה תמותת התינוקות הייתה גבוהה, ואובדן כזה לא היה יוצא דופן. מקס הצעיר, לעומת זאת, סירב לקבל את הדין, והחליט להיות רופא ילדים בבגרותו, ולשנות את המצב.
בהיותו בן 20 פנה סנדרצקי ללימודי רפואה באוניברסיטת מינכן ובאוניברסיטת וירצבורג שבגרמניה, שם התגורר כמה שנים. עם תום לימודיו השתלב כאסיסטנט במרפאת ילדים במינכן, ובהמשך התיידד עם הקנצלר ביסמרק, הצטרף לשורותיו והפך ב-1866 לרופא בית החולים של הצבא הפרוסי. זמן קצר לאחר מכן נישא ליוהנה אלידה הוף ההולנדית, ובשנת 1868 שב לירושלים עם אשתו, במטרה להקים בה בית חולים לילדים. הוא היה הרופא הגרמני הראשון שעבד בבית החולים הגרמני בירושלים (שהיה באותה תקופה בעיר העתיקה). לזוג נולדו בירושלים ארבעה ילדים: אנה, הילדה, מריה ואלברכט.
בית החולים בירושלים

במשך ארבע שנים עמל סנדרצקי לשכנע תורמים ונדיבים גרמנים להרים תרומה למפעלו, ובשנת 1872 הצליח להגשים את חלומו, בעזרת סיוע נדיב שקיבל מהדוכס הגדול ממקלנבורג-שוורין ורעייתו, שביקרו אז בארץ במסע צליינות. הזוג ניאות לממן את הקמת בית החולים, בתנאי שייקרא על שם הדוכסית מריה פון שוורצבורג-רודולשטאדט.
בית החולים מריאנשטיפט נוסד ברחוב הנביאים בירושלים, והיה בית החולים לילדים היחיד במזרח התיכון, ובין היחידים מסוגו בעולם. הוא היה חלוץ בשטחי רפואה רבים וההיגיינה בו נשמרה באופן קפדני, בניגוד לבתי החולים באותה עת. סנדרצקי טען כי כדי לרפא ילד, יש לדאוג גם לרוחו ולא רק לגופו. בשל כך עודד פעילות חווייתית בבית החולים כמו שירה ונגינה, משחק בצעצועים, הצגה וריפוי בעיסוק, וכן התיר לאמהות ללון לצד ילדיהן המאושפזים, דבר שהיה חריג מאוד באותה התקופה. הדבר משך לבית החולים חולים רבים, ופעלו של סנדרצקי זכה להערכה כה רבה, עד כי הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני העניק לו תואר של כבוד. משפחת סנדרצקי כולה גויסה לתפעול בית החולים: סנדרצקי עצמו היה המנהל, הרופא הראשי והמנתח היחיד; אשתו שימשה כאחות הראשית ומנהלת משק הבית; שלוש הבנות שימשו כאחיות, לאחר שעברו הכשרה בגרמניה; והבן אלברכט יצא להשתלם בלימודי רפואת ילדים בגרמניה, כדי להשתלב בצוות הרפואי של בית החולים. סנדרצקי ומשפחתו לא קיבלו שכר על עבודתם, אך התגוררו בתחומי מבנה בית החולים.
סנדרצקי טיפל בילדים בני כל הדתות ללא אפליה ובלי כל מטרות מיסיונריות. הקהילה היהודית בירושלים התייחסה אליו בתחילה בחשש ובחשדנות, אך השתכנעה לבסוף בטוהר כוונותיו, וילדים יהודים רבים פקדו את המקום וטופלו בו. בשנת 1875 נפצע אחד מיושבי שכונת נחלת שבעה הצעירה בהתקפת שודדים על ביתו שמחוץ לחומות. הרופא היחיד שהסכים לבוא ולטפל בו בשעת לילה היה סנדרצקי, שהבהילו לבית החולים ביקור חולים, והציל בכך את חייו. מעשה זה הביא את יהודי ירושלים לתת אמון רב בסנדרצקי, עד כי 'הוועד הכללי כנסת ישראל' הקדיש תקציב חודשי קבוע לתמיכה בבית החולים מריאנשטיפט. בזכות מימון זה, ובזכות מימון קבוע שהגיע מתרומות מגרמניה, יכול היה סנדרצקי לטפל בילדים עניים ללא תשלום.
ניסיון רפואי

על פי הדו"חות השנתיים של בית החולים, המחלות הנפוצות ביותר שבהם טיפל היו מלריה, גרענת, צרעת, קדחת שגרונית, חצבת, שעלת, זיהומים טפיליים, אבעבועות רוח, אבעבועות שחורות, דיפתריה, דלקת קרום המוח, אוסטאומיאליטיס (דלקת בעצם) (אנ') ודלקות במערכת העיכול.
עסק במגוון רחב של טיפולים כירורגיים - ניתוחים לטיפול באוסטאומיאליטיס, בגרענת, במקרי טראומה כולל כוויות, בניתוחי בקע, בכריתת מעי דק, בקולוסטומיות, בכריתת בלוטות לימפה לחולי שחפת, בקטיעות, בכריתת החגורה הלימפטית על שם ולדייר ובניתוחים לתיקון של שפה שסועה ושל צניחת חלחולת. בתקופה שבה עבד בבית החולים הגרמני בירושלים (שהיה אז בעיר העתיקה), ביצע בהצלחה כריתת קיבה למבוגר שסבל מסרטן הקיבה. ההרדמה בניתוחים בוצעה לרוב על ידי בנותיו.
אחרית ימיו

בשנת 1899, בהיותו בן 60, חלה סנדרצקי במחלת כליות קשה, דבר שהקשה עליו לנהל את בית החולים. מחלתו הממושכת גרמה לו לדיכאון ולחשש שמא יהפוך לנטל על משפחתו, ולא יוכל להמשיך לטפל בחולים. בנוסף, השלטון העות'מאני הערים קשיים על פעילותו של בית החולים, בעקבות הלשנות והתססה של המיסיון בירושלים, שכעס על חוסר שיתוף הפעולה של סנדרצקי עם מטרותיו הדתיות.
בליל 22 ביוני 1899 יצא סנדרצקי מביתו, ירד לקבר בני חזיר שבנחל קדרון ובשעת בוקר מוקדמת ירה בעצמו בלב. הוא השאיר אחריו צוואה מפורטת, בה ביקש להימנע מהספדים על קברו, ורק להזכיר כי היה "משרת האל ואוהב האדם". בצוואתו ביקש מהפְּרוֹבְּסְט (ראש הכנסייה הלותרנית המקומית) לדאוג לבני משפחתו ולרוקח היהודי הצעיר ששירתו נאמנה. הוא נקבר בבית הקברות הפרוטסטנטי בהר ציון. התדהמה על מותו הייתה גדולה, ובאופן חריג ביותר התבטאה במודעות אבל שתלתה הקהילה היהודית בירושלים, ובמאמרי הספד נרחבים בעיתונות העברית.
בית החולים מריאנשטיפט המשיך לפעול במשך חודשים ספורים לאחר מותו, עד שנסגר לבסוף אחרי 28 שנות פעילות בשנת 1900. המשפחה עקרה לגרמניה, והבן אלברכט הפך לרופא ראשי בצבא הפרוסי. הדוכסית מריה תמכה ביוהנה סנדרצקי באמצעות מלגה שנתית, אולם מחלת הסוכרת הכריעה אותה והיא נפטרה זמן קצר לאחר מות בעלה. לזכר הזוג סנדרצקי הקימה הדוכסית מחלקת ילדים בת ארבע מיטות בבית החולים הגרמני של האחיות הדיאקוניסיות בירושלים, אך חלומו של סנדרצקי לבית חולים לילדים בירושלים לא קם שוב.
לקריאה נוספת

שמואל ניסן ואיתי בחור, ד"ר מקס סנדרצקי ובית החולים לילדים מרינשטיפט ירושלים(הקישור אינו פעיל), הוצאת איתי בחור, זכרון יעקב 2011
הערות שוליים

↑  פנחס גרייבסקי, ספר היישוב העברי מחוץ לחומת העיר, הוצאת סלומון, תרצ"ט. עמ' 9-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304251505171  BnF: cb166401829 (data)  GND: 1069690007  ISNI: 0000 0000 4095 4459  LCCN: n2005184061  VIAF: 38793832   WorldCat (עם VIAF): 38793832 
ידיעה על מות סנדרצקי בעיתון החבצלת 1899
נקודת ברליוז

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  ים בלינגסהאוזן 
 קואורדינטות:  72°12′S 74°06′W﻿ / ﻿72.2°S 74.1°W﻿ / -72.2; -74.1
 נתונים מדיניים
 על שם:  הקטור ברליוז 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת ברליוז(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת ברליוז(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת ברליוז(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת ברליוז
 
נקודת ברליוז (באנגלית: Berlioz Point) היא לשון יבשה מכוסה שלג בצידו הדרומי של חצי האי בטהובן, באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הקצה הצפון מערבי של המפרץ אותו מכסה מדף הקרח באך (הנקודה השנייה היא נקודת רוסיני).
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה מופתה באופן גס על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בשנת 1940.
הנקודה מופתה בשנית התבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בשנים 1947–1948, המיפוי בוצע על ידי דרק סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הנקודה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הנקודה נקראת על שמו של המלחין הצרפתי הקטור ברליוז; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
ראו גם

| אתרים על שם מלחינים, מוזיקאים ויצירות מוזיקליות באי אלכסנדר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | באלאקירב • בארטוק • גילברט • דיליוס • מיקאדו • סאליבן • סיבליוס • פלסטרינה |  |
| הדומי קרח | הנדל • וגנר • מוצרט |  |
| מדפי קרח | באך • ברהמס • בריטן |  |
| שדות שלג | שדה השלג פרסל |  |
| מפרצונים | בוקריני • ברהמס • בריטן • היידן • ובר • ורדי • מנדלסון • סטרווינסקי • פורה • קופרן • ראמו • שוברט |  |
| הרים, רמות ומצוקים | רכס אטאנסוב • רמת אלגר • נונאטאקי אפאלאצ'יה • הר בורודין • פסגת גלוק • הר גריג • רמת דביסי • הר וילבי • מעבר האפנר • הרי לאסוס • הר ליסט • שלוחת מאהלר • פסגות מוסורגסקי • הר מורלי • נונאטאק פיגארו • הר פינאפור • גבעות פינלנדיה • הר צ'ייקובסקי • הר שומאן • גבעת שופן |  |
| חצאי אי | אירואיקה • בטהובן • מונטוורדי • שוסטקוביץ' |  |
| לשונות יבשה | נקודת ברליוז • נקודת רוסיני |  |
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  נקודת רוסיני באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  מידע היסטורי על מנת שמות אתרים באזור
מקס סולובייצ'יק

מקס סולובייצ'יק (בלשון הקודש: מנחם מרדכי; בליטאית: Maksas Soloveičikas; בכתיב ארכאי: סולוביטשיק; לימים מנחם סוליאלי;‏ 19 בנובמבר 1883,י"ד בתשרי תרמ"ד– 9 במרץ 1957, ו' באדר ב', תשי"ז) היה מנהיג ציוני, חוקר תנ"ך, חבר הסיימאס הליטאי, שר לענייני יהודים בממשלה ליטאית, ממייסדי ה"אנציקלופדיה יודאיקה" בברלין, חבר ההנהלה הציונית, מנהל מערכת השידורים ברדיו במדינת ישראל.
פרסומיו

ראשי פרקים במדעי המקרא (תרגם זלמן רובשוב), אודסה, 1914;
(ביחד עם זלמן שזר; אז רובשוב), תולדות בקורת המקרא (הוא כתב על מצבו של מדע זה אצל חכמי אומות העולם, ורובשוב על המצב אצל חכמי ישראל), ברלין, 1925;
שכיות המקרא (אוצר תמונות לכתבי הקודש ולקדמוניותיהם), ברלין 1925; (הופיע גם באנגלית ובגרמנית. תורגם לאנגלית בידי משה סימון)
(בעריכתם של מנחם סוליאלי ומשה ברכוז), לקסיקון מקראי, 2 כרכים, תל אביב: דביר, 1964/65. (יצא לאור לאחר מותו של סוליאלי.)
Очерки по еврейской истории и культуре: Историческая хрестоматия, СПб., 1912 (published in Yiddish in 1923);
Основные проблемы библейской науки, СПб., 1913 (published in Hebrew in 1914);
Историко-географический атлас Палестины, СПб., 1913;
Die Welt der Bibel : ein Bilderatlas zur Geschichte und Kultur des biblischen Zeitalters, Berlin : Jüdischer Verl., 1926;
Vom Buch das Tausend Jahre Wuchs, B., 1932.
פרסומיו > רשימת כל חיבוריו

רשימת הפרסומים של מקס סולובייצ'יק, בקטלוג הספרייה הלאומית
לקריאה נוספת

יצחק גרינבוים, פני הדור: מורים, חברים, יריבים, כרך א, ירושלים: הספריה הציונית על-יד הנהלת ההסתדרות הציונית, תשי"ח, עמ' 306–311
גצל קרסל, לכסיקון הספרות העברית (עמ' 480–481), הוצאת הקיבוץ הארצי, תשכ"ה.
סאורון (קומיקס)

| --- | --- |

סאורון, כפי שהופיע בחוברת New Mutants Vol.3 #10 מאפריל 2010, אמנות מאת פול דייווידסון ודייוויד לופז.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  The X-Men #59 (אוגוסט 1969)
 יוצרים:  רוי תומאס ניל אדמס
 מידע
 שם אמיתי:  קארל לייקוס
 כינויים:  דוקטור לייקוס
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  רופא, פסיכיאטר, נבל-על
 כוחות:  כוחות על-אנושיים, תעופה, עיניים מהפנטות, יכולת שאיבת כוח החיים וכוחות מוטאנטים, יכולת חישה במוטאנטים אחרים.
 חבר בקבוצה:  המוטאנטים של הארץ הפראית
 חבר לשעבר בקבוצה:  אחוות המוטאנטים נשק אקס
 דמויות קשורות
 משפחה:  ד"ר אנדרסן (אב מאמץ) טניה אנדרסן (אחות מאמצת)
 אויבים:  אקס-מן 
 
סאורון (באנגלית: Sauron) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The X-Men #59 מאוגוסט 1969, ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר ניל אדמס.
סאורון הוא האלטר אגו של קארל לייקוס, גנטיקאי ופסיכותרפיסט המתמחה בהיפנוזה שכנער ננשך בידי פטרוזאור מוטאנט וכעת חולק בזהות מפוצלת ומרושעת עם ערפד פטראנודון דמוי אנוש ששואב את אנרגיית החיים מאנשים. הוא מתגורר לעיתים ביערות הפרהיסטוריים של הארץ הפראית. דמותו נוצרה כערפד אנושי לאחר שקוד הקומיקס אסר על השימוש באדם זאב (לייקוס לקח את שמו מסאורון של ג'.ר.ר. טולקין).
הערות שוליים

↑  O'Neill, Patrick Daniel (August 1993). "'60s Mutant Mania: The Original Team". Wizard: X-Men Turn Thirty. pp. 74–77
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאנשינגדואי

| --- | --- |

 היסטוריה
 תרבויות:  תרבות באודון, תרבות סאנשינגדואי 
 תקופות:  תקופת הברונזה 
 אתר ארכאולוגי
 התגלה:  1927 
 מיקום
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 קואורדינטות:  30°57′21″N 104°19′16″E﻿ / ﻿30.955703°N 104.321217°E﻿ / 30.955703; 104.321217
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןסאנשינגדואי(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןסאנשינגדואי(למפת סצ'ואן רגילה) צ'נגדו נאנצ'ונג מיאניאנג גאנסו שאאנשי צ'ונגצ'ינג גוויג'ואו יונאן מיאנמר טיבט צ'ינגהאיסאנשינגדואי(למפת סצ'ואן מוגדלת) צ'נגדו נאנצ'ונג מיאניאנג גאנסו שאאנשי צ'ונגצ'ינג גוויג'ואו יונאן מיאנמר טיבט צ'ינגהאיסאנשינגדואי
 
סאנשינגדואי (בסינית: 三星堆; באופן מילולי: תל שלושת הכוכבים) הוא אתר ארכאולוגי ותרבות מרכזית מתקופת הברונזה, הממוקם בגואנגהאן (אנ'), סצ'ואן, סין.
חקירה ראשונה של האתר היה ב-1927, אם כי חקירה מלאה של האתר התרחשה רק ב-1986. על פי תיארוך פחמן-14, האתר והשרידים הארכאולוגיים שנמצאו נבנו במאה ה-11 או ה-12 לפני הספירה. ממצאי האתר הארכאולוגי, כולל מסכות שנמצאו, מופיעים במוזיאון סטנשינגדואי (אנ'), הממוקם ליד גואנגהאן.
לקריאה נוספת

Bagley, Robert, ed. 2001. Ancient Sichuan: Treasures from a Lost Civilization. Princeton, New Jersey: Seattle Art Museum and Princeton University Press. ISBN 0-691-08851-9
Carr, Michael. 2007. "The Shi 'Corpse/Personator' Ceremony in Early China," in Marcel Kujisten, ed., Reflections on the Dawn of Consciousness: Julian Jaynes's Bicameral Mind Theory Revisited, Julian Jaynes Society, 343–416.
Debaine-Francfort, Corinne (1999). The Search for Ancient China. 'New Horizons' series. תורגם ע"י Bahn, Paul G. London: Thames & Hudson. ISBN 978-0-500-30095-4.
Liu Yang and Edmund Capon, eds. 2000. Masks of Mystery: Ancient Chinese Bronzes from Sanxingdui. Sydney: Art Gallery of New South Wales. ISBN 0-7347-6316-6
Paper, Jordan D. 1995. The Spirits Are Drunk: Comparative Approaches to Chinese Religion. State University of New York Press.
Xu, Jay. 2001. "Bronze at Sanxingdui," in Robert Bagley, ed., Ancient Sichuan: Treasures from a Lost Civilization, Seattle Art Museum and Princeton University Press, 59–152.
Yinke, Deng; Martha Avery; Yue Pan (2001). History of China. 五洲传播出版社. p. 171. ISBN 7-5085-1098-4.
Sanxingdui Museum; Wu Weixi; Zhu Yarong (2006). The Sanxingdui site: mystical mask on ancient Shu Kingdom. 五洲传播出版社. p. 134. ISBN 7-5085-0852-1.
הערות שוליים

↑  Mystery of Ancient Chinese Civilization's Disappearance Explained (ארכיון)
↑  Xu, Jay (2011). "Lithic Artifacts from Yueliangwan: Research Notes on an Early Discovery at the Sanxingduiu Site". Bridges to Heaven: Essays on East Asian Art in Honor of Professor Wen C. Fong, Volume I. Princeton, NJ: Princeton University Press. ISBN 978-0-691-15298-1.
1 2  Sage, Steven F. (1992). Ancient Sichuan and the unification of China. Albany: State University of New York Press. p. 16. ISBN 0791410374. ארכיון מ-2013-10-04. נבדק ב-2023-05-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553901405171  LCCN: sh95006516  NKC: ge195768  VIAF: 316431462   WorldCat (עם VIAF): 316431462 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סאנשינגדואי".
נקודת גארוואן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°28′51″S 57°19′52″W﻿ / ﻿63.4808°S 57.3311°W﻿ / -63.4808; -57.3311
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת גארוואן(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת גארוואן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת גארוואן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת גארוואן
 
נקודת גארוואן או נקודת גארבאן (באנגלית: Garvan Point; בבולגרית: нос Гарван) היא לשון יבשה סלעית בחוף הדרומי של חצי האי טריניטי שבצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מהווה את הקצה המזרחי של הכניסה למפרצון רטיז'ה.
הנקודה ממוקמת 7.18 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת וייו; 5.82 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מנקודת בויל; 8.68 קילומטרים דרומית - מזרחית מנונאטאקי קאמל; 8.23 קילומטרים מערבית - דרומית-מערבית מהר קרדינל.
היסטוריה > מיפוי הנקודה

הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים גרמנים-בריטיים בשנת 1996.