stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרים איתן
לקריאה נוספת

אוריאל בן-חנן, "אם ניפרד, אחי". על המשמר, חותם, 2 ביוני 1989, עמ' 5–7. <ריאיון עם המשוררת מרים איתן>
איל מגד, הזמן או הגיל הם תירוץ מיותר. הארץ, 4 בדצמבר 1987, עמ' ב 6.
אילן שיינפלד, הלביאה – והיומיום. על המשמר, 10 ביוני 1988, עמ' 18.
אילן שיינפלד, "מביט בי המוות ממגדל העיר". על המשמר, 7 בדצמבר 1990, עמ' 19
אריה סיון, ירושלים שלה. עתון 77, גל' 197 (יוני 1996), עמ' 10.
חנה קהת, שיחות לשעה של מצוקה כלכלית. עיתון 77 גל' 343 (נובמבר–דצמבר 2009), עמ' 12.
יהודית כפרי, שיחה עם מרים איתן בצאת הכרך הראשון של "או-או" מאת סרן קירקגור, בתרגומה. פסיפס, גל' 35 (1997), עמ' 18–21.
לאה גלזמן, קירקגור שלי – "אותו היחיד". עיתון 77, גל' 213 (נובמבר 1997), עמ' 20–23 <פורסם גם ב"ידיעות למורים", גל' 290 (1997), עמ' 105–114>
לאה שניר, גן תלוי בנינווה. דבר, 12 בפברואר 1988, עמ' 20–21. <שיחה עם מרים איתן>
לאה שניר, גן תלוי בנינוה. מאזנים, כרך ס"ב, גל' 11 (1989), עמ' 59–60.
סמדר בת-אדם, חיוך הלביאה. מעריב, סגנון, 23 במרץ 1988, עמ' 26.
קובי ניסים, קריעת צעיפים. ידיעות אחרונות, המוסף לשבת, 22 בנובמבר 1991, עמ' 23.
רחל דנה-פרוכטר, שארית החיים. עיתון 77, גל' 135–136 (אפריל–מאי 1991), עמ' 8.
שמואל רפאל, מיפוי נופים פנימיים. עיתון 77, גל' 51 (מרץ 1984), עמ' 49.
שמואל שתל, הברוש והבוגונווילה. מאזנים, כרך ס"ה, גל' 7–8 (1991), עמ' 80, 82.
שמואל שתל, ירושלים בדנית. עיתון 77, גל' 305 (אוקטובר–נובמבר 2005), עמ' 10–11
שמואל שתל, ניקאגדה יפגשו. עיתון 77, גל' 98–99 (מרץ–אפריל 1988), עמ’ 8.
שרון קרישק, בנפתולי דרך החיים. עיתון 77, גל' 332 (אוגוסט–ספטמבר 2008), עמ' 16–18.
הערות שוליים

↑  פרס ניומן, דבר, 10 ביוני 1983
↑   שני ליטמן, סנגור אחד התאבד, השני חטף חומצה בפנים, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311065505171  BnF: cb155135915 (data)  ISNI: 0000 0000 8099 4068  LCCN: n82247615  VIAF: 19987185   WorldCat (עם VIAF): 19987185
שברולט סדרה AE אינדיפנדנס

| --- | --- |

Chevrolet Series AE Independence, שנת 1931
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שברולט  "CAMI Automotive" (אנ') בשליטת "General Motors Canada" (אנ')  "GM Argentina"  "General Motors South Africa"  "GM Belgium"
 שנות ייצור:  1931
 יחידות שיוצרו:  619,554
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה קנדה  יפן יפן  איחוד דרום אפריקה איחוד דרום אפריקה  ארגנטינה ארגנטינה  בלגיה בלגיה
 מודל קודם:  שברולט סדרה AD אוניברסל
 מודל אחריו:  שברולט סדרה BA קונפדרט
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  Touring car (אנ')
 פלטפורמה:  GM A platform (אנ')
 משקל:  1,032-1,236 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,768.5 מ"מ (דגם סדאן, 4 דלתות)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, בטור, 8 שסתומים, 3,180 סמ"ק, המפיק 50 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית
שברולט סדרה AE אינדיפנדנס (באנגלית: Chevrolet Series AE Independence) היא מכונית שיוצרה במספר תצורות בסגנון Touring car (אנ') מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית אשר יוצרו בשנת 1931 בארצות הברית, קנדה, יפן, איחוד דרום אפריקה, ארגנטינה ובלגיה.
נתונים

יוצרו 619,554 יחידות.
יוצרו 23,077 יחידות בתצורת 2 דלתות קבריולה.
מחיר היחידה בשנת 1928 בארצות הברית עמד על 495–715 דולר (בהתאם לדגם).
בארצות הברית דגמי "שברולט סדרה AE אינדיפנדנס" יוצרו ב-5 מפעלים: במפעל "שברולט" "Oakland Assembly" (אנ') באוקלנד בקליפורניה, במפעל "North Tarrytown Assembly" (אנ') "Tarrytown, New York" (אנ') במחוז וסטצ'סטר שבמדינת ניו יורק, במפעל "Flint Truck Assembly" (אנ') בפלינט, מישיגן, במפעל "Norwood Assembly" (אנ') ב"Norwood, Ohio" (אנ') באוהיו, ובמפעל "St. Louis Truck Assembly" (אנ') בסנט לואיס במיסורי.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מחיר היחידה נע בין 475–650 דולר (שנת 1931, ארצות הברית).
תצורות

סדאן - 4 דלתות (Touring car (אנ')).
סדאן - 2 דלתות.
רודסטר קבריולה - 2 נוסעים (דגם "רודסטר ספורט").
טנדר (משאית קלה) - 2 דלתות.
תמונות

"שברולט סדרה AE אינדיפנדנס"
"שברולט סדרה AE אינדיפנדנס"
"שברולט סדרה AE אינדיפנדנס" - ספורט קבריולה
"שברולט סדרה AE אינדיפנדנס"
"שברולט סדרה AE אינדיפנדנס" - טנדר
ראו גם

שברולט
הערות שוליים

↑  "שברולט סדרה AE אינדיפנדנס" auto.howstuffworks.com/1931-chevrolet-series-ae-independence
↑  "שברולט סדרה AE אינדיפנדנס" - קבריולה archive.is/20130415064242
↑  "שברולט סדרה AE אינדיפנדנס"  conceptcarz.com/vehicle/z1656/chevrolet-ae-independence
↑  "שברולט סדרה AE אינדיפנדנס" רודסטר rmsothebys.com/en/auctions/AS18/Auburn-Spring/lots/r0059-1931-chevrolet-ae-independence-roadster
שברולט נומד

| --- | --- |

Chevrolet Nomad, שנת 1958
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שברולט
 שנות ייצור:  1955 – 1961  1968 – 1972
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  מכונית סטיישן
 פלטפורמה:  GM A platform (1936)(אנ') (דור ראשון, דור שלישי)  GM B platform (אנ') (דור שני)
 אורך:  5,105.4 מ"מ (דור ראשון)  5,253 מ"מ (דור שלישי)
 רוחב:  1,915 מ"מ (דור שלישי)
 גובה:  1,354 מ"מ (דור שלישי)
 משקל:  1,677 ק"ג (ריק) (דור שלישי)
 בסיס גלגלים:  2,921 מ"מ (דור ראשון)  2,946 מ"מ (דור שלישי)
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 4.3 ליטר (דור ראשון, דור שני)  V8 צילינדרים, 4.6 ליטר (דור ראשון, דור שני)  6 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 4,097 סמ"ק המפיק 112 כ"ס ב-3,800 סל"ד, יחס דחיסה 8.5:1 (דור שלישי)  V8 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 5,012 סמ"ק המפיק 132 כ"ס ב-4,000 סל"ד, יחס דחיסה 8.5:1 (דור שלישי)
שברולט נומד (באנגלית: Chevrolet Nomad) היא מכונית סטיישן מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1955–1961 ובין השנים 1968–1972 בארצות הברית.
דורות

דור ראשון - יוצר בין השנים 1955–1957.
דור שני - יוצר בין השנים 1958–1961.
דור שלישי - יוצר בין השנים 1968–1972.
מפרט טכני

מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע קירור מים.
קיבולת מכל דלק - 68 ליטר (דור שלישי).
2 דלתות + חלון אחורי מוסט כלפי מעלה וחלק תחתון של דלת אחורית מתחת לחלון מוסט כלפי מטה, מושבים דו-ספסלים (דור ראשון).
4 דלתות, 5 מושבים (דור שני, דור שלישי).
תמונות

"שברולט נומד", שנת 1955
"שברולט נומד בל-אייר", שנת 1955 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"שברולט נומד בל-אייר", שנת 1956
"שברולט נומד", שנת 1956
"שברולט נומד בל-אייר", שנת 1957
"שברולט נומד", שנת 1957
"שברולט נומד", שנת 1959
"שברולט נומד", שנת 1960
"שברולט שבט נומד", שנת 1969
ראו גם

שברולט
שברולט בל אייר
שברולט אימפלה
הערות שוליים

↑  "שברולט נומד", שנת 1957 gmheritagecenter.com/featured/1957_Nomad
↑  שברולט 1957 - ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/Chevrolet/1957
↑  שברולט 1958 - סטיישן oldcarbrochures.com/static/NA/Chevrolet/1958
↑  "שברולט נומד", שנת 1972 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
↑  "שברולט נומד", שנת 1958 - הסבר מבנה חצי הדלת האחורית כולל תמונה oldcarbrochures.com/static/NA/Chevrolet/1958
דוד אנוך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בן 54 בערך) אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת ניו יורק 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תחומי עניין:  תורת המשפט, פילוסופיה של המוסר, מחשבה מדינית 
 עיסוק:  חוקר משפט, פרופסור 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס צלטנר (2019) פרס חשין (2009) פרס מיכאל ברונו (2012) פרס לנדאו (אוקטובר 2021) 
 
דוד אנוך (נולד ב-1971) הוא פרופסור מן המניין בחוג לפילוסופיה ובפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא עוסק בפילוסופיה של המשפט, בפילוסופיה של המוסר ובפילוסופיה מדינית. בתחילת השנה האקדמית 2023/4 אנוך יתמנה כראש הקתדרה לפילוסופיה של המשפט באוניברסיטת אוקספורד, בצד המשך פעילותו באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה

אנוך נולד באנגליה ועלה לישראל עם הוריו בגיל שנה. בשנת 1993 סיים תואר ראשון בפילוסופיה ובמשפטים באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית, אך לא המשיך במסלול והתגייס לחיל השריון. במהלך שירותו, אנוך סירב לשרת מחוץ לתחומי הקו הירוק באזורים בהם חיה אוכלוסייה אזרחית. בתום שירותו הצבאי התמחה בבית המשפט העליון אצל השופטת דורית ביניש. בשנת 2003 קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה של המוסר מאוניברסיטת ניו יורק.
אנוך קיבל את מלגת פולברייט, זכה בפרס צלטנר לחוקר הצעיר, בפרס מיכאל ברונו, בפרס חשין לחוקר הצעיר לשנת 2009 ובפרס הנשיא לחוקר הצעיר המצטיין באוניברסיטה העברית. בשנת 2019 זכה בפרס צלטנר לחוקר בכיר. הועלה תוך שלוש שנים מדרגת מרצה לפרופסור חבר. באוגוסט 2011 התמנה לפרופסור מן המניין. בנובמבר 2012 נבחר לחבר האקדמיה הצעירה למדעים.
באוקטובר 2021 זכה אנוך בפרס לנדאו של מפעל הפיס בתחום הפילוסופיה. אחד הממליצים כתב בנימוקיו כי "דוד אנוך הוא אחד מחצי תריסר הפילוסופים הטובים ביותר בדור הזה בתחומים של אתיקה ופילוסופיה פוליטית."
אנוך חוקר בין השאר את המטא-אתיקה, שהוא ענף בפילוסופיה של המוסר החוקר את טבעם של השקפות, תכונות, שיפוטים מוסריים ואמירות.
הוא מייסדו ועורכו של כתב העת Jerusalem Review of Legal Studies, ביחד עם פרופסור אלון הראל.
עמדותיו

דוד אנוך מגדיר עצמו כליברל פלורליסט, אף שהוא מחזיק בעמדה חריגה יחסית בנוף הליברלי הנקראת "פרפקציוניזם", אשר דוחה את דרישת הנייטרליות מהמדינה ביחס לדרכי חיים, הגדרת הטוב וכיוצא בזה. לשיטתו של אנוך, השאלה האם להתערב בדרכי חיים של אחר צריכה להיחתך משאלת טיבן של דרכי חייו, כמו גם מהמחירים הכרוכים בהתערבות בהן. חלק ניכר מכתיבתו של אנוך מתעסק בביקורת על עמדה רולסיאנית באשר לדרישת נייטרליות מהמדינה, המכונה "public reason", לפיה כדי שפעולה של המדינה תהא לגיטימית היא צריכה להיות מקובלת, במובן כלשהו, על ידי כלל חבריה הנבונים ("reasonable") של החברה עליה היא חלה.
אנוך הוא גם "אובייקטיביסט", כלומר, מאמין כי ערכי המוסר הם אובייקטיביים וכי יש לנו כלים לחקור אותו. בכתיבתו, אנוך טוען כי השיח המוסרי מכיל יומרה מובנית לאובייקטיביות, ולשיטתו רלטיביזם מוסרי פשטני אף "מסוכן פוליטית".
בכתיבתו אנוך שולל את קיומו של מזל מוסרי בנסיבות ובתוצאות ומסביר את ההבדל הרלוונטי ביניהם לבין סוגים אחרים של מזל שכן יכולים להשפיע על מעמדו המוסרי של סוכן מוסרי. עמדה זו מנוגדת להאמנה הרווחת כי מזל מוסרי כזה אכן קיים חרף האינטואיטיביות של תנאי השליטה. בכתיבתו חקר גם תופעות מוסריות כגון המעמד הנורמטיבי של הסכמה היפותטית, מעמד הדיון בתאוריות אידיאליות ועוד.
עמדותיו בתחום האפיסטמולוגיה היא שלא ניתן לעוול כלפי הזולת או לנהוג באופן ראוי לגינוי על-ידי האמנות מוצדקות אפיסטמית, אך ניתן לעשות כן כאשר ההאמנה מבוססת כדבעי. כך למשל, המחשבה כי אדם מסוים הוא "הכי חכם" עשויה להיות לא תקינה (שכן היא נעדרת מידת צניעות), וכן חשדות לא מוצדקים כלפי אדם אהוב יעלו כדי עוול מוסרי כלפיו (למשל, האמנה המאשימה בן זוג בבגידה בהתבסס על ראיות לא משכנעות). עם זאת, כאשר הראיות אכן מבססות את ההאמנה באופן מוצדק, עמדתו של אנוך היא שאין בכך משום עוול כלפי הזולת.
עוד בתחום האפיסטמולוגיה, אנוך שולל את הרתיעה המובנית מראיות סטטיסטיות. לדידו, אין מניעה מוסרית להשתמש בראיות אלו כשלעצמן, אך יש לקחת בחשבון השפעות קונטיגנטיות שלהן בכל מקרה ומקרה.
ביחס למעמדה הנורמטיבי של הסכמה היפותטית, אנוך מאמין כי מעמדה המוסרי אמנם שונה מזה של הסכמה, איך היא לעיתים יכולה לעשות עבודה נורמטיבית.
בכתיבתו, אנוך מבקש להציע הבחנה בין שלושה סוגים של אוטונומיה, ובהם אוטונומיה כ"היעדר התערבות", אוטונומיה כ"ריבונות" ואוטונומיה כ"היעדר ניכור" (non-alinietion).
בשנת 2021, חתם על מכתב יחד עם יותר מ-180 מדענים, אישי ציבור ואנשי רוח מישראל, בו פנו לתובעת הראשית של בית הדין בהאג בקריאה שלא להאמין לרשויות הישראליות בכל הנוגע לחקר פשעי מלחמה. הכותבים הציעו את עזרת ארגוני זכויות האדם בישראל לאיסוף ראיות לביצוע פשעי מלחמה על ידי ישראלים. אנוך חבר בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד שינויי המשטר שהוצעו במערכת המשפט בשנת 2023.
ספרו Taking Morality Seriously: A Defense of Robust Realism

בספרו Taking Morality Seriosly: A Defense of Robust Realism (תרגום מילולי: לקחת את המוסר ברצינות: כתב הגנה על ריאליזם איתן) אנוך מבסס עמדה מטה-אתית ריאליסטית ביחס למוסר. על-פי עמדה זו, תכנים מוסריים הם אובייקטיביים, קיימים בעולם, ולא ניתן לתת להם דין וחשבון במונחים נטורליסטיים (מונחי "עולם הטבע"). לשיטתו של הכותב, אף מי שאינם מאמינים בעמדה זו מחויבים לה בכל פעם שהם מבצעים דליברציה.
ספרו Taking Morality Seriously: A Defense of Robust Realism > רקע – הפולמוס לגבי טבעו של המוסר > תוכן הספר

בספר מוצגת גישה ריאליסטית נון-נטורליסטית, לפיה עולם התוכן המוסרי הוא אובייקטיבי, ניתן לגילוי, ושיפוטן המוסרי של פעולות תלוי בעובדות במרחב הנורמטיבי, שאינן חלק מהעובדות הטבעיות. כך, כשאדם טוען טענה מוסרית, היא יכולה להיות אמיתית או שקרית, והיא אמיתית או שקרית בשל עובדה נורמטיבית, שאיננה ניתנת לרדוקציה במונחי עולם הטבע.
ספרו Taking Morality Seriously: A Defense of Robust Realism > רקע – הפולמוס לגבי טבעו של המוסר > האתגר של גילברט הרמן

הפילוסוף גילברט הרמן (אנ') מאתגר את העמדה באמצעות דוגמת שריפת החתול. הרמן מציג דוגמה ובה קבוצת נערים מעלה באש חתול, ואדם השופט מן הצד מגיע למסקנה שהם עשו משהו פסול. הרמן מסביר כי כדי להסביר את השיפוט, כל מה שצריך זה עובדות לגבי מה שקרה לחתול, מה שקרה לילדים, עובדות לגבי ההיסטוריה של מי שהגיע למסקנה שזה פסול, התרבות שממנה הוא מגיע, ועוד. כך, הרמן גורס כי אין צורך בעובדות מוסריות כדי להסביר את התופעה המדוברת. תחת העיקרון האונטולוגי לפיו אין מקום להאמין בקיומם של דברים אלא אם הם הכרחיים להסבר, עולה כי האמונה בקיומן של עובדות מוסריות אינו נדרש, ולכן מהווה חריגה מהסטנדרט הרגיל של ביסוס האמנות. כותבים רבים אחרים ניסו להתמודד עם האתגר של הרמן בכך שטענו שעובדות מוסריות אכן נדרשות לצורך הסבר של תופעות. עמדות אלה חשופות לביקורות לפיהן עובדות מוסריות אינן משחקות תפקיד הסברי, או שאינן ההסבר הטוב ביותר למושאי ההסבר.
דוגמה להבהרת העיקרון האונטולוגי: נאמר שניתן להסביר את בניית הפירמידות באמצעות חייזרים. אף שהסבר זה אינו כולל סתירה, ולכאורה מצליח להסביר את בניית הפירמידות, הוא מניח דברים שאינם נדרשים לצורך הסקת המסקנה, ולכן איננו ששים לקבל אותו. במקרה של הרמן, די אפוא בדיון במדעי החברה, ואין צורך בתשובות לשאלה האם היה פסול בשריפת החתול כדי להסביר מדוע אותו אדם טען שיש בכך פסול.
ספרו Taking Morality Seriously: A Defense of Robust Realism > רקע – הפולמוס לגבי טבעו של המוסר > מהותה של הדליברציה

הספר מבאר כי דליברציה היא שקילת השיקולים השונים על-מנת לבסס שיפוט כלשהו או לבצע פעולה. לשיטת הכותב, דליברציה אינה נדרשת בכל פעולה ואף לא באופן שכיח, מכיוון שרוב רובן של הפעולות מבוצעות באופן אוטומטי למחצה. כך, במרבית הפעולות היום יומיות הפועל לא מקדיש מחשבה לגבי השאלה מה עליו לעשות, ולא ניתן לומר כי ביצע דליברציה. אולם, לרוב גם לא ניתן לומר כי פעל באופן אוטומטי לחלוטין, אלא רק אוטומטי למחצה, משום שהסוכנים עדיין מבצעים את מרבית הפעולות לפי עיקרון רציונלי כלשהו, גם אם לא תחת מעטה אינטלקטואלי עבה. כך, נהג שמחליף נתיב משום שראה רכב החונה באופן מסוכן בהמשך הדרך, אינו מבצע דליברציה. הנהג לא מקדיש מחשבה לשאלות כגון האם הסטייה מהנתיב טובה וכיצד היא תועיל, אך בסופו של יום פעולתו אינה אוטומטית לחלוטין, שכן לו היה נשאל, היה משיב שסטה מנתיבו כדי לא להתנגש ברכב. הדוגמה המובאת בספר לדליברציה אינה עוסקת במוסר, אלא בבחירת מסלול קריירה. על-פי הדוגמה, אדם שסיים בית ספר למשפטים יכול לבחור בין המשך דרכו בחברת עורכי-דין, או להגשים את חלומו וללמוד פילוסופיה. כדי להגיע להחלטתו, אותו אדם שוקל שיקולים שונים, ובתוכם פערי השכר, העניין בכל אחת מהעבודות, ועוד.
ספרו Taking Morality Seriously: A Defense of Robust Realism > רקע – הפולמוס לגבי טבעו של המוסר > deliberative indispensability

בספרו, אנוך מקבל את הדרישה המתולוגית-אונטולוגית של הרמן לפיה אין מקום להאמין בדברים אלא אם הם נדרשים. אנוך אף מוסיף כי לדידו, עובדות מוסריות אינן משחקות תפקיד סיבתי במציאות. הוא אף מוסיף כי לצורך הטיעון, הוא מוכן להניח שעובדות מוסריות אינן נדרשות כדי להסביר דברים. עם זאת, לשיטת אנוך, עובדות מוסריות נדרשות לא כדי להסביר, אלא כדי לבצע דליברציה (deliberative indispensability). כדי לבסס את טענתו, אנוך מסביר כי ברגיל, אנו מוכנים לקבל את קיומם של אובייקטים משום שהם נדרשים כדי להסביר דברים (אנ'). כך, אנו מקבלים את קיומם של אלקטרונים, קוורקים, ולפני גילוי ה־DNA, גם גנים, מבלי שאנו יכולים לחזות בטבעם באופן ישיר, משום שהם נדרשים כדי להסביר אוסף תצפיות. דוגמאות אלו מחדדות את הנקודה שפעמים רבות איננו יכולים לראות את טבעו של משהו, אבל כן נהוג ומוצדק להסיק שהוא קיים משום שהוא נדרש הסברית. אנוך ממשיך וטוען כי deliberative indispensability צריכה להביא אותנו להסיק את קיומם של אובייקטים בדיוק כמו explanatory indispensability. לבסוף, אנוך מסביר כי בכל מצב בו אנו מבצעים דליברציה, אנחנו זקוקים לעובדות נורמטיביות שאינן תלויות בנו. זאת משום שמהותה של הדליברציה גורר שהתשובות לא תלויות במי שמבצע אותה. נקודה זו מודגשת אף אצל כותבים נוספים, ובהם תומאס נייגל וג'ונתן דנסי (אנ'). כאשר הדליברציה היא מוסרית, העובדות הנורמטיביות הן בין היתר עובדות מוסריות. להמחשת הנקודה, ניתן לעיין בשתי דוגמאות המובאות על-ידו. ראשית, בדוגמת בחירת הקריירה, הכותב מסביר כי כשאתה מתלבט בנוגע לשתי האפשרויות, אתה מחויב לכך שאתה מנסה למצוא תשובה שאינה תלויה בך. עוד מוסיף הכותב כי הדליברציה "מרגישה מבפנים" ("Feels like from within") ככזו שבה מחפשים תשובה חיצונית. כך, אפילו אם נאמר שלאדם יש תשוקה עזה לבחור בלימודי הפילוסופיה על-פני לימודי המשפטים, הרי שאם ייתקל בשאלה "האם תשוקה זו מהווה טעם טוב בבחירת לימודי הפילוסופיה", התשובה תהיה חיובית. דוגמה נוספת מגיעה משיפוט במשחקי ספורט. כך, אנוך מציע לחשוב על כלל לפיו "השופט לעולם צודק, גם כשהוא טועה". אנוך מסביר כי אף שישנם טעמים פרגמטיים בהתקנת הכלל, השופט עצמו לא יכול להתבסס עליו כשהוא מקבל החלטה שיפוטית. כך, לקיחה ברצינות של הכלל תביא לידי מסקנה שלא משנה מה השופט יחליט, ההחלטה תהיה נכונה, שכן הוא החליט אותה.
ספרו Taking Morality Seriously: A Defense of Robust Realism > רקע – הפולמוס לגבי טבעו של המוסר > היעדרו של קונצנזוס במוסר

אתגר נוסף שעומד בפני הכותב בהצגת עמדה ריאליסטית ביחס למוסר הוא היעדרו של קונצנזוס. בתשובה לכך, הכותב גורס כי היעדרו של קונצנזוס אינו מפריך ריאליזם, אלא דורש מהריאליסט להציג הסברים טובים לכך שאין קונצנזוס. עוד מסביר הכותב כי גם במדעים מדויקים, וקל וחומר בכלכלה ובמדעי החברה, אין קונצנזוס, אך המסקנה אינה בדרך כלל עמדה לא ריאליסטית ביחס למדע.
לקריאה נוספת

Enoch, David. Taking morality seriously: A defense of robust realism. Oxford University Press on Demand, 2011.
David Enoch Why I Am an Objectivist About Ethics (And Why You Are, Too).
Railton, Peter. "Moral realism." The Philosophical Review 95.2 (1986): 163-207.
Nagel, T. (1986) The View From Nowhere (New York and Oxford: Oxford University Press
Dancy, J. (1986) "Two Conceptions of Moral Realism," Proceeding of the Aristotelian Society (Supp.) 60
כתבים

Taking Morality Seriously: A Defense of Robust Realism, Oxford University Press, 2011
על פסק הדין של בית הדין הצבאי בעניין חמשת הסרבנים, משפט וממשל ח (תשס"ה).
מחשבות על מלחמת עזה, משפטים על אתר ‏א', אפריל 2009, עמ' 11–21
עוד על הפטור משירות צבאי מטעמי מצפון: תגובה לדני סטטמן, עיוני משפט לא 709.
עיון פילוסופי במשפט ועל אודותיו (יחד עם אלון הראל), דין ודברים ד' תשס"ח.
הערות שוליים

↑  Enoch to take up Chair in Philosophy of Law at Oxford, Leiter Reports: A Philosophy Blog
↑  Justin Weinberg, Enoch To Take Up Chair of Legal Philosophy at Oxford, Daily Nous, ‏2023-04-20 (באנגלית אמריקאית)
↑   דוד אנוך, אדם הגון לא ייצא למלחמה על הסיפוח, באתר הארץ, 3 ביוני 2020
↑  מקור: אתר יד הנדיב.
↑  העלאות ומינויים, ידיעון האוניברסיטה העברית בירושלים, אוגוסט 2011
1 2  הפילוסופיה של המוסר עם פרופ' דוד אנוך - חלק א, באתר גלי צה"ל
↑  Perfectionism in Moral and Political Philosophy, Stanford Encyclopedia of Philosophy
↑  ההוגים המרכזיים הדוגלים בדרישת הנייטרליות הם רונלד דוורקין, אקרמן, ג'ון רולס ולרמור
↑  הפילוסופיה של המוסר עם פרופ' דוד אנוך - חלק ב, באתר גלי צה"ל, 6 במרץ 2017
↑  Public Reason, Stanford Encyclopedia of Philosophy
↑  The Disorder of Public Reason, 2013, Ethics, University of Chicago Press
↑  Against Public Reason, 2015, available at SSRN
↑  Political Philosophy and Epistemology: The Case of Public Reason,2 2005 Available at SSRN
↑  why i am an objectivist about ethics (and why you are, too), 2004, Oxford University Press
↑  Taking Morality Seriously: A Defense of Robust Realism David Enoch, 2011, Oxford University Press
↑  David Enoch, Impartiality and Realism: Reply to Mancuso
↑  David Enoch, Playing the Hand You're Dealt: How Moral Luck Is Different from Morally Significant Plain Luck (And Probably Doesn’t Exist), 2019
↑  David Enoch, באתר "אקדמיה"
↑  Enoch, David, and Levi Spectre. "There is no such thing as doxastic wrongdoing." (2022).
↑  Enoch, David, Levi Spectre, and Talia Fisher. "Statistical evidence, sensitivity, and the legal value of knowledge." Philosophy & Public Affairs 40.3 (2012): 197-224.
↑  Enoch, David, Autonomy as Non-Alienation, Autonomy as Sovereignty, and Politics (April 4, 2021). Hebrew University of Jerusalem Legal Research Paper 21-18, Available at SSRN: https://ssrn.com/abstract=3819164 or http://dx.doi.org/10.2139/ssrn.3819164
↑   ניר חסון, כ-180 מדענים ואנשי רוח מישראל פנו להאג: אל תאמינו לרשויות בנוגע לחקר פשעי מלחמה, באתר הארץ, 6 במאי 2021
↑  "מי אנחנו", פורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה
↑  להרחבה בסוגיית תפקידם הסיבתי של ישים מופשטים כדוגמת עובדות מוסריות, ישים מתמטיים, עובדות מתמטיות וכיוצ"ב, ראו יחידה 2 במאמר זה: Baras, D. No need to get up from the armchair (if you’re interested in debunking arguments in metaethics). Ethic Theory Moral Prac 23, 575–590 (2020).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296702605171  GND: 101410727X  ISNI: 0000 0000 8284 9112  LCCN: no2008053030  NKC: mub2012721742  NTA: 337884021  ORCID: 0000-0001-9529-9110  SUDOC: 158040783  VIAF: 98464707   WorldCat (עם VIAF): 98464707
מתקפת הטילים בארביל (2022)

| --- | --- |

 תאריך:  13 במרץ 2022, 1:20 (שעון מקומי)
 מקום:  כורדיסטן ארביל, כורדיסטן העיראקית
 מטרה:  מטרות כורדיות
 סוג:  מתקפת טילים
 נשק:  פאתח 110
 הרוגים:  0
 פצועים:  אזרח כורדי (מקורות כורדיים רשמיים)
 מבצע:  איראן, משמרות המהפכה
מתקפת הטילים בארביל (2022) הייתה מתקפה שבוצעה ב-13 במרץ 2022, כאשר מספר טילים בליסטיים שוגרו על ידי משמרות המהפכה ממחוז מזרח אזרבייג'ן, איראן, על העיר ארביל בירת כורדיסטן העיראקית.
רקע

כמה ימים קודם למתקפה, פרסמה משמרות המהפכה הצהרה המבטיחה שישראל תשלם על הריגת של אהסאן קרבלאיפור ומורטזה סעידנג'אד, שני קולונלים של משמרות המהפכה שנהרגו בתקיפה אווירית ישראלית בפאתי דמשק בסוריה ב-7 במרץ. מפקד משמרות המהפכה האלוף חוסיין סלמי, והגנרל אמיר עלי חאג'יזדה השתתפו בהלוויותיהם.
המתקפה

הטילים הבליסטיים פגעו במטרה בשעה 1:20 לפנות בוקר, באותו זמן של חיסולו של קאסם סולימאני בתקיפת מל"ט אמריקאי ב-2020. הרשויות הכורדיות דיווחו כי בין המקומות שנפגעו מהטילים היו הקונסוליה האמריקאית של העיר ושכונת מגורים, וכי אזרח אחד נפצע בתקיפה. בתקשורת האיראנית נטען כי "במתקפה נפגעו 9 סוכני המוסד".
למחרת המתקפה קבלו משמרות המהפכה אחריות למתקפה. משמרות המהפכה טענו כי היעד הוא "המרכז האסטרטגי" של ישראל בארביל. על פי גורם רשמי אמריקאי אחד, המטרות הקיפו מבנים שבהם על פי החשד פעלה חוליה של המוסד, כך לפי שיחה עם מקביל עיראקי.
על פי הדיווחים, הטילים ששוגרו היו מדגם פאתח 110 האיראני.
תגובות

למחרת המקפה זימנה עיראק את שגריר איראן בעיראק, בשל "הפרה בולטת של הריבונות (העיראקית)", ומחתה על המתקפה שגרמה "אובדן רכוש" ו"נזקים לאזרחים ורכוש".
איש הדת השיעי-העיראקי מוקתדא א-סדר הגיב למתקפה בציוץ "השטח העיראקי מדרום לצפון וממזרח למערב לא צריך להיות חלק מסכסוכים אזוריים" וכי "מעורבותה של עיראק בסכסוכים אזוריים הייתה אירוע מסוכן", והוסיף קריאה לרשויות המוסמכות לשלוח מיד מכתב מחאה לאו"ם ובנוסף לזמן את השגריר האיראני.
המתקפות גונו על ידי ראש ממשלת עיראק מוסטפא אל-כאזמי, מחלקת המדינה של ארצות הברית, נשיא עיראק ברהם צאלח ונשיא כורדיסטן העיראקית לשעבר מסעוד ברזאני, כששני האחרונים הגדירו את המתקפה כמתקפת טרור.
קאיס אל-חזאלי, מנהיג עסאיב אהל אל-חק, מפלגה פוליטית שיעית ומיליציה עיראקית, שיבח את המתקפה, וטען שיש לו מידע על הנוכחות הישראלית וכי מה שהופצץ בארביל הוא המפקדה של המוסד. ב-21 במרץ, הזהיר ג'עפר אל-חוסייני, דובר תנועת חזבאללה קטאיב בעיראק, כי פעילות סוכנות הריגול הישראלית המוסד באזור כורדיסטן האוטונומית למחצה עלולה לגרום לסכסוך בין עיראק לשכנותיה.
גורמים רשמיים בישראל סירבו להגיב.
ראו גם

מתקפת הטילים בארביל (2021)
מבצע השהיד סולימאני