stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת אוסטריה–פרוסיה
מהלך המלחמה > מהלך הקרבות

ב-14 ביוני 1866 הכריזו הצדדים על מלחמה, והחלו לרכז את צבאותיהם; הצבא הפרוסי התרכז ועבר במהירות לעבר הגבול עם סקסוניה ובוהמיה. ואילו הצבא האוסטרי התרכז בבוהמיה, לקראת פלישה לשלזיה. ב-17 ביוני 1866 חצו צבאות פרוסיה את הגבול לממלכת סקסוניה, ממלכת הנובר ונסיכות הבוחר מהסן, שצבאותיהם נסוגו אל קווי ההגנה של אוסטריה.
ב-27 ביוני נחל הצבא הפרוסי שתי מפלות - בקרב טרוטנוב כנגד הצבא האוסטרי, ובקרב לאנגנזאלצה כנגד הצבאות ההנוברי והבווארי. אולם, במהלך הימים שלאחר מכן הביסו הפרוסים את האוסטרים בשורה של קרבות, ונחלו ניצחון מכריע בקרב קניגרץ, שלאחריו החלו האוסטרים לחתור לשביתת נשק. מלבד סקסוניה, שאר בעלות בריתה של אוסטריה לא היו מעורבות בקרבות גדולים. הצבא הפרוסי פלש לבוואריה לאורך נהר המיין, וכבש את פרנקפורט ואת נירנברג, אך כשל בניסיונו לכבוש את וירצבורג.
בחזית האיטלקית נחלו האוסטרים בתחילה הצלחה גדולה, והביסו את האיטלקים בקרב קוסטוצה ובקרב ליסה, אך בקרב בצקה נחלו מפלה על ידי כוחותיו של גריבלדי.
הקרבות העיקריים במלחמה היו:
קרב קוסטוצה שנערך ב-24 ביוני בין אוסטריה לאיטליה; ניצחון אוסטרי נגד איטליה.
קרב טרוטנוב שנערך ב-27 ביוני בין פרוסיה לבין אוסטריה; אוסטריה עוצרת את התקדמות הפרוסים, אך סופגת אבדות גדולות.
קרב לאנגנזאלצה שנערך ב-27 ביוני; הנובר מביסה את פרוסיה, אך נכנעת לה אחרי יומיים.
קרב קיצין שנערך ב-29 ביוני; ניצחון פרוסי.
קרב קניגרץ שנערך ב-3 ביולי; ניצחון פרוסי מוחץ.
קרב ליסה שנערך ב-20 ביולי; הצי האוסטרי נוחל ניצחון מכריע נגד הצי האיטלקי.
קרב בזקה שנערך ב-21 ביולי; ניצחון איטלקי נגד האוסטרים.
קרב למקס שנערך ב-22 ביולי; אוסטריה מצליחה לעצור את פרוסיה מלהתקדם לברטיסלבה.
קרב טאוברבישופסהיים שנערך ב-24 ביולי; הצבא הפרוסי מנצח את צבאות וירטמברג, נסאו, הסן ובאדן.
השלכות המלחמה

כדי למנוע התערבות במלחמה על ידי צרפת או רוסיה, וכדי למנוע רגשות נקמה מאוסטרים, דחף ביסמרק את וילהלם, מלך פרוסיה לעשות שלום עם האוסטרים במהירות, ולא להמשיך במלחמה בתקווה לרווחים נוספים. בתיווך צרפתי, הסתיימה המלחמה בשלום פראג בניצחון פרוסי. הסכם השלום בפראג הביא לפירוקה של הקונפדרציה הגרמנית, לסיפוח הפרוסי של ממלכת הנובר, נסיכות הבוחר מהסן, דוכסות נסאו, פרנקפורט, ושלזוויג-הולשטיין, ולהדרה רשמית וקבועה של אוסטריה מאיחוד המדינות הגרמניות. כמו כן, נאלצה אוסטריה להעביר את אזור ונציה לאיטליה.
תוצאתה העיקרית של המלחמה הייתה ביצירת הקונפדרציה הצפון-גרמנית, על ידי פרוסיה. שלא כקודמתה, הקונפדרציה הגרמנית, הייתה הקונפדרציה הצפון-גרמנית מדינה של ממש. שטחיה חפפו את שטחי הקונפדרציה צפונית לנהר מיין כולל את מחוזותיה המזרחיים של פרוסיה ואת דוכסות שלזוויג אך ללא שטחי אוסטריה, בוואריה, וירטמברג, באדן וחלקה הדרומי של הדוכסות הגדולה של הסן, והיא איחדה את צפונה של גרמניה תחת הנהגתה של פרוסיה באמצעות איחוד המכס הגרמני (Deutscher Zollverein) והסכמי שלום חשאיים עם מדינות הדרום (שנחתמו יום לפני החתימה על שלום פראג).
הקונפדרציה התבטלה לאחר איחודה של גרמניה בשנת 1871. למרות זאת, ניתן לומר שתוצאות המלחמה והקמת הקונפדרציה, שימשו אבן יסוד לכינונה של החוקה הגרמנית באותה השנה. חוקה זו העניקה לקנצלר החדש אוטו פון ביסמרק סמכויות רבות שכן היא הפכה אותו ל"אחראי" אך לא חייבה אותו לתת דין וחשבון בפני הבונדסטאג והעבירה לידיו את הסמכויות על התקציב הצבאי (לאחר המשבר החוקתי אליו נקלע וילהלם הראשון בשנת 1862).
בנוסף, עקב התבוסה שספגה אוסטריה במלחמה, נאלץ פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה חודשים אחדים לאחר שביתת הנשק עם פרוסיה, להסכים לחלוקת השלטון עם ההונגרים, ובכך הפכה הקיסרות לאימפריה האוסטרו-הונגרית.
בנוסף לכל האמור, נסיכות ליכטנשטיין הפכה למדינה עצמאית לחלוטין לאחר המלחמה.
הערות שוליים

↑  לפירוט המדינות החברות בקונפדרציה הגרמנית, ראו כאן
↑  על המדינות בו יאמר, המגיד, 27 ביוני 1866
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295745005171  BNE: XX546411  BnF: cb119541422 (data)  GND: 4011795-9  LCCN: sh85009763  LNB: 000300215  NKC: ph124696
ניו זילנד ליסנר

| --- | --- |

 מו"ל:  באואר מדיה גרופ 
 תאריכי הופעה:  1939–הווה (כ־85 שנים) 
 שפה:  אנגלית ניו זילנדית, אנגלית 
 מדינה:  ניו זילנד 
 ISSN:  0110-5787
 אתר רשמי
 
ניו זילנד ליסנר (באנגלית: New Zealand Listener) הוא שבועון אקטואליה ניו זילנדי המסקר את החיים הפוליטיים, התרבותיים והספרותיים של ניו זילנד.
היסטוריה

ניו זילנד ליסנר יצא לראשונה ביוני 1939, כמדריך שידור שבועי למאזיני רדיו. גיליון הבכורה הופץ בחינם לכ-380,000 בתים. העורך הראשון של המגזין היה אוליבר דאף (אנ')‏. ביוני 1949, מ. ה. הולקורף (אנ') מונה להיות עורך המגזין במקום אוליבר דאף. המגזין הופרט ב-1990 לבאואר מדיה גרופ (אנ').
העיתונאית פמלה סטירלינג (אנ') הייתה עורכת העיתון ב-2004–2021. בשנת 2018, תפוצת המגזין הגיע ל-45,262.
המגזין פרסם ב-2004–2009 רשימה שנתית של 50 האנשים החזקים ביותר בניו זילנד. כמו כן, המגזין פרסם מצעד מוזיקה ומספר מצעדי ספרים (מצעד 100 הספרים, מצעד 50 ספרי הילדים ומצעד ספרי הבישול).
בין הסופרים הבולטים שעבודתם פורסמה במגזין נמצאים הסופרים ג'יימס קיי. בקסטר (אנ'), ג'נט פריים ומוריס שדבלוט (אנ').‏
ב-2 באפריל 2020 בשל מגפת הקורונה הודיעה באואר מדיה גרופ על סגירת המגזין. לפני הסגירה, המגזין הוכרז כ-"מגזין האקטואליה הנמכר ביותר בניו זילנד עם תפוצה לנפש גבוהה יותר מטיים, הניו יורקר והספקטייטור".
ב-17 ביוני 2020, חברת ההשקעות האוסטרלית, מרקורי קפיטל (אנ') רכשה את הזכויות על המגזין מבאוא מדיה גרופ. ב-17 ביולי 2020, הודיעה מרקורי קפיטל כי תמשיך לפרסם את המגזין (מאז 10 באוקטובר 2020).
עורכי המגזין

אוליבר דאף (אנ') (1939–1949)
מ. ה. הולקורף (אנ') (1949–1967; 1972–1973)
אלכסנדר מקלאוד (1967–1972)
איאן קרוס (אנ') (1973–1977)
טוני ריד (1977–1980)
פיטר סטיוארט (1980–1983; 1987–1989)
דייוויד ביטסון (אנ') (1984–1989)
ג'ף בייליס (1989–1993 כעורך ראשי ומנכ"ל)
טרי סנואו (1991–1995)
ג'ני וילר (1995–1997)
פול ליטל (1997–1998)
פינלי מקדונלד (אנ') (1998–2003)
פמלה סטירלינג (אנ') (2004–2021)
קארין שרר (2021–2023)
קירסטי קמרון (2023–הווה)
ניו זילנד במשחקים הפאראלימפיים

ניו זילנד השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בתל אביב (1968) ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות. במשחקי החורף משתתפת ניו זילנד מאז המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980).
בקרב הזוכים בלטו האתלט פיטר מרטין שזכה בשבע מדליות פאראלימפיות, מהן ארבע מדליות זהב, והשחיינית סופי פאסקו שזכתה ב-14 מדליות פאראלימפיות, מהן תשע מדליות זהב.
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי הקיץ

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) | 1 | 2 | 1 | 4 |
| המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) | 3 | 3 | 3 | 9 |
| המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) | 7 | 1 | 5 | 13 |
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) | 7 | 6 | 6 | 19 |
| המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) | 8 | 10 | 7 | 25 |
| המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) | 2 | 4 | 11 | 17 |
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) | 5 | 1 | 0 | 6 |
| המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) | 9 | 6 | 3 | 18 |
| המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) | 6 | 8 | 4 | 18 |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 6 | 1 | 3 | 10 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) | 5 | 3 | 4 | 12 |
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 6 | 7 | 4 | 17 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 9 | 5 | 7 | 21 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 6 | 3 | 3 | 12 |
| סה"כ | 80 | 60 | 61 | 201 |
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי החורף

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980): 0
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984) | 1 | 3 | 1 | 5 |
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992) | 2 | 0 | 0 | 2 |
| המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994) | 3 | 0 | 3 | 6 |
| המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) | 4 | 1 | 1 | 6 |
| המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) | 4 | 0 | 2 | 6 |
המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006): 0
| המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) | 1 | 0 | 2 | 3 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) | 1 | 1 | 1 | 3 |
| סה"כ | 17 | 7 | 10 | 34 |
ראו גם

ניו זילנד במשחקים האולימפיים
ניו זילנד במשחקים האולימפיים לנוער
מרטין פררו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בספטמבר 1947 (בן 77) ברוקפורט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1979–2011 (כ־32 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של סן חוזה  תיכון וסטמונט  תיכון ברוקפורט 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרטין פררו (באנגלית: Martin Ferrero; נולד ב-29 בספטמבר 1947) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי. ברוב סרטיו הוא מהווה שחקן אופי.
ביוגרפיה

הוא נולד בספטמבר 1947 בכפר ברוקפורט שבמונרו, ניו יורק הצטרף לתיאטרון שחקני קליפורניה בלוס גאטוס שבמחוז סנטה קלרה, קליפורניה. בשנת 1979 עבר ללוס אנג'לס והחל להופיע בסרטים שונים.
משחק

הוא השתתף לראשונה בסדרת הבת הקומית לסדרה שלושה בדירה אחת, "The Ropers". באותה שנה השתתף באחד מפרקי הסדרה בועות. בשנה שאחריה השתתף בסדרה מ.א.ש בתור גבר פצוע בג'יפ. באותה שנה השתתף בסרטו הראשון "The Incredible Shrinking Woman" של ג'ואל שומאכר ובסרט הדרמה אבירי האתמול.
בסדרת הפשע מיאמי מחלק מוסר מ-1984 שיחק פררו כאיזידור מורנו, הפושע הקובני והמשיך בתפקיד עד 1989. שנה לאחר מכן שיחק בבלוז לכחולי המדים בתור אלן ברנפורד ובקומדיית המצבים חופשי על הבר. שנה לאחר מכן השתתף בבלשים בלילה.
ב-1987 שיחק בתקועים בדרך של ג'ון יוז. שנה לאחר מכן הופיע בסדרה פרקליטי אל איי.
פררו שיחק את לואיג'י פינוקי בסרט הקומדיה אוסקר! אל תיגע בבת שלי בכיכובו של סילבסטר סטאלון ב-1991. שנה לאחר מכן השתתף בסרט עצור! או שאמא שלי יורה בתור פאולין.
ב-1993 יצא הסרט שובר הקופות של סטיבן ספילברג פארק היורה בו פררו נודע לציבור בתור עורך הדין דונלד ג'נרו. בניגוד לספר גנרו בו הוא בורח מהאי, בסרט הוא נטרף מטירנוזאורוס בעודו תקוע בשירותים. לתפקיד זה חזר ב-2011 בסדרה הפרודית הקומית של אתר CollegeHumor על הסרט "פארק היורה". אותה שנה הוא השתתף בסרט Reckless Kelly.
ב-1995 שיחק בסרט הפשע של מייקל מאן היט.
פררו שיחק ב-1997 בתור סם פלדברג בהפרקליטים. ב-1998 שיחק באלים ומפלצות בתור ג'ורג' קיוקור והשתתף בסדרת המדע הבדיוני תיקים באפלה.
נכטאן השני, מלך הפיקטים

נכטאן או נכטאן נפוס אוארב (באנגלית: Nechtan, בגאלית סקוטית: Nechtan nepos Uerb - "נכטאן אחיינו של אוארב"; נפטר ב-616 או 620) היה מלך הפיקטים במשך 19 (או 23) שנים, משנת 597 ועד מותו.
על פי "דברי ימי הפיקטים", נכטאן מלך לאחר מותו של קודמו, גרטנייט השני בשנת 597. שנת מותו של נכטאן אינה ידועה בבירור. ייתכן ומדובר בנכטאן בנו של קאנו, אשר על פי "דברי ימי אלסטר" נפטר בשנת 621, אולם תאריך זה אינו עולה בקנה אחד עם אירועים המתוארים בכרוניקות אחרות.
ייתכן ונכטאן ייסד את המנזר באברנת'י (אולם ייתכן והיה זה נכטאן הראשון אשר ייסד את המנזר).
אנדרו מוייטאון, בכתביו "Orygynale Cronykil of Scotland" מתבלבל בין נכטאן השני לנכטאן הרביעי ומציין כי נכטאן השני ייסד קתדרלה המוקדשת לבוניפס הקדוש ברוזמארקי שבבלק אייל (כאשר זו נוסדה על ידי נכטאן הרביעי).
נכטאן הראשון, מלך הפיקטים

נכטאן הראשון (באנגלית: Nechtan Morbet), בנו של ארפ (או אריפ), היה מלך הפיקטים. נכטאן מלך כעשרים וארבע שנים, בשלהי המאה החמישית. נכטאן היה אחיו של דרסט הראשון.
ב"דברי ימי הפיקטים" זכה נכטאן לכינויים "מורבט" (Morbet - "הגדול", תורגם ללטינית כ"מאגנוס" (Magnus)) ו"קלכאמות'" (Celchamoth - תיאור שמשמעותו לא ברורה).
ישנה מסורת לפיה נכטאן ייסד את המנזר באברנת'י - אולם ככל הנראה מייסד המנזר היה נכטאן בנו של אירב.
בסיפור חייו של בוייט הקדוש נכתב כי בוייט החיה את נכטאן לאחר מותו.
משולש K

לוגו הארגון
משולש K הוא ארגון להענקת כשרות של הרב אריה רלב"ג, הממוקם בניו יורק שבארצות הברית. סימנו המסחרי הוא האות הלטינית K בתוך משולש, ומכאן שמו. הוא מקובל בקהילות רבות[דרוש מקור] בעיקר בארצות הברית ונותן כשרות לתעשיות מזון מרכזיות בארצות הברית, ומופיע על מספר רב של מוצרי חלב המיובאים לישראל.
ההכשר שנוי במחלוקת בציבור האורתודוקסי. אנשי משולש K מייחסים זאת ליריבות מסחרית בין ארגוני כשרות אחרים לבינם.
הערות שוליים

↑  http://trianglek.org/about.html
↑  למשל: Del Monte, Hebrew National, Minute Maid, Ocean Spray, Sunsweet, Sunny Delight, Wonder Bread.
↑  "Hebrew National Certified Kosher — But Not Kosher Enough for Some". The Forward. נבדק ב-2018-08-06.
↑  ראו ראיון עם הרב אריה רלב"ג
ערך זה הוא קצרמרבנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משחתות תמורת בסיסים

מלחים אמריקאים ובריטים בוחנים פצצות עומק. ברקע נראות כמה מהמשחתות שנכללו בעסקה, לפני הימסרן
משחתות תמורת בסיסים היה הסכם שנעשה בין בריטניה לבין ארצות הברית ב-2 בספטמבר 1940, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. במסגרתו מסרה ארצות הברית הנייטרלית לידי בריטניה 50 משחתות מעודפי הצי האמריקני כנגד קבלת זכויות שימוש בבסיסים צבאיים של בריטניה באיי הים הקריבי ובדרום אמריקה. ההסכם היה הקדמה להסכמי הסיוע שלם וקח והחכר והשאל שנעשו בהמשך בין שתי המדינות.
רקע

מלחמת העולם השנייה החלה ב-1 בספטמבר 1939. במאי ויוני 1940 הביסה גרמניה הנאצית את צרפת, הולנד ובלגיה וכבשה את שטחיהן. בריטניה ומדינות האימפריה הבריטית נותרו להתמודד לבדן מול גרמניה ואיטליה.
במאי 1940 קבעו ראשי הכוחות המזוינים הבריטים כי אם תיפול צרפת לא תוכל בריטניה להמשיך במלחמה עם תקווה כלשהי להצלחה ללא סיוע כלכלי ופיננסי מלא מארצות הברית. הגם שגישת הממשל האמריקאי כלפי מלחמתה של בריטניה הייתה אוהדת, הרי שדעת הקהל בארצות הברית נטתה באותה עת בבירור לטובת בדלנות אמריקאית, על מנת שלא להיסחף להשתתפות במלחמה נוספת באירופה. ברוח זו חוקק הקונגרס בשנים 1935 עד 1939 חוקי נייטרליות, שאסרו על ארצות הברית למכור אמצעי לחימה למדינה כלשהי המעורבת במלחמה או להובילם אליה. כמו כן חופש הפעולה של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט היה מוגבל עקב מערכת הבחירות לנשיאות המתקרבת בסתיו 1940, שבה ביקשו מתחריו להציגו כתומך בהצטרפות למלחמה באירופה.
לאחר פינוי הכוחות הבריטים מדנקרק בראשית יוני 1940 והתגברות לוחמת הצוללות הגרמנית באוקיינוס האטלנטי נגד השיירות שהובילו לבריטניה מזון ואספקה חיונית נזקק הצי המלכותי בדחיפות לתגבורת של כלי שיט.
בסוף מאי, לנוכח תבוסת צרפת הקרבה וההערכה כי גם בריטניה תיפול פנתה ארצות הברית לבריטניה בהצעה לחכור שדות תעופה שלה בטרינידד, ברמודה וניופאונדלנד. ב-27 במאי דחה ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל את ההצעה - אלא אם כן תקבל בריטניה תמורה מיידית עבורה. הנשיא רוזוולט הגיב בהכרזה שעקפה את חוקי הנייטרליות על העברת כמויות גדולות של תחמושת נשק קל "עודפת" ומיושנת לבריטניה. עם זאת הוא דחה את דרישת צ'רצ'יל להעביר לבריטניה משחתות.
במאמץ לקבל מארצות הברית משחתות הזהיר צ'רצ'יל באוגוסט 1940 את רוזוולט כי אם תיפול בריטניה עלולים איי המושבות שלה שבקרבת חופי ארצות הברית ליפול לידי גרמניה, דבר שיהווה איום על ארצות הברית.
ההסכם

ב-2 בספטמבר 1940, בעיצומו של הקרב על בריטניה, הודיע מזכיר המדינה של ארצות הברית קורדל הול לשגריר בריטניה בארצו על ההסכמה להעביר לארצות הברית זכויות שימוש להקמת בסיסים צבאיים בבסיסים קיימים ובשטחים במושבות בריטניה, חינם ולמשך 99 שנים, בבהאמס, ג'מייקה, סנט לוסיה, טרינידד, אנטיגואה וגיאנה הבריטית. בתמורה הוסכם כי ארצות הברית תעביר לבריטניה 50 משחתות מעודפי הצי האמריקאי.
בנוסף ובנפרד הוסכם על מתן זכויות שימוש לבסיסים לארצות הברית,  ללא תמורה לבריטניה,  גם בברמודה ובניופאונדלנד (כיום חלק מקנדה). ההסכם קבע כי ארצות הברית תבנה בברמודה שדה תעופה למטוסים גדולים, שיופעל במשותף על ידי חילות האוויר של צבא ארצות הברית וחיל האוויר המלכותי.
למעשה איפשר ההסכם לבריטניה למסור את רוב הגנת ברמודה בידי ארצות הברית ועל ידי כך לשחרר כוחות בריטים לפעולה בזירות אחרות. הוא גם איפשר לבריטניה לעשות שימוש בבסיסים שתבנה ארצות הברית בברמודה על חשבונה.
ההסכם > התועלת של ההסכם ומשמעותו

מבחינה מעשית היה ההסכם מועיל לארצות הברית הרבה יותר מאשר לבריטניה - אך לה לא הייתה ברירה אלא לקבלו. המשחתות שנמסרו לבריטניה לא אוחסנו כהלכה בארצות הברית ועקב כך נזקקו רבות מהן לשיפוץ מקיף בטרם ניתן היה לעשות בהן שימוש, ועד מאי 1941 נכנסו לשירות רק 30 מהן. אחד האדמירלים הבריטים אף טען כי אלו המשחתות הגרועות ביותר שראה אי פעם. עוזרו של צ'רצ'יל ג'וק קולוויל (Jock Colville) השווה את העסקה ליחסים שבין ברית המועצות לפינלנד. גם צ'רצ'יל לא היה מרוצה מהמשחתות, אך בעצת עוזריו הסתפק באמירה לרוזוולט כי כניסתן לשירות בצי הבריטי התעכבה עקב פגמים שנפלו בהן בשל החשיפה הממושכת למזג האוויר באוקיינוס האטלנטי במהלך אחסנתן. רוזוולט הגיב על כך בהוראה להעביר לבריטניה עשר אוניות של משמר החופים מסדרת לייק (Lake Class) בהדחק של 1,571 טון כל אחת. אלו היו צעירות בעשר שנים מהמשחתות שנמסרו ובעלות טווח גדול יותר, וככאלו הביאו לבריטניה תועלת רבה יותר בפעילות נגד הצוללות הגרמניות.
חשיבותו של ההסכם הייתה כמובן בכך שהוא היה החלוץ של עסקאות הנשק בין ארצות הברית לבין בריטניה במהלך המלחמה, ובכך שהוא נעשה במועד מוקדם במהלך התקופה שבה קיימה ארצות הברית מדיניות של נייטרליות במלחמה.
הבסיסים

במסגרת ההסכם קיבלה ארצות הברית זכויות שימוש בבסיסים באיי הודו המערבית הבריטיים כמפורט להלן:
אנטיגואה - שני שדות תעופה
בהאמה - בסיס מטוסי ים
גיאנה הבריטית - בסיס מטוסי ים ושדה תעופה
ג'מייקה - בסיס ימי ושני שדות תעופה
סנט לוסיה - שני שדות תעופה
טרינידד - בסיס ימי, שלושה שדות תעופה, בסיס לספינות אוויר ותחנת רדיו.
מקצת שדות התעופה שנמסרו לארצות הברית הופעלו על ידי זרוע האוויר של הצי המלכותי.
מרבית בסיסים אלו נסגרו על ידי ארצות הברית עד 1949.
הבסיסים > הבסיסים בברמודה וניופאונדלנד

בנוסף לזכויות השימוש בקרקע לבסיסים שנמסרו לארצות הברית כנגד המשחתות נמסרו לה ללא תמורה זכויות שימוש בבסיסים בברמודה ובניופאונדלנד. ארצות הברית הקימה בברמודה בסיס ימי ושדה תעופה. שניהם פעלו עד 1995 ואז נסגרו. בניופאונדלנד קיבלה ארצות הברית זכויות שימוש בחמישה שדות תעופה ומספר בסיסי צבא אחרים. בסיסים אלו נסגרו בהדרגה מתחילת שנות ה-60 ועד 1994.
המשחתות

50 המשחתות שנמסרו במסגרת ההסכם היו מסדרות קולדוול (Caldwell) (שלוש), וייקס (Wickes) ‏(27) וקלמסון (Clemson) ‏(20), בהדחק של 1,125 עד 1,245 טון. לכולן היו ארבע ארובות. הן ניבנו בשנים 1916–1922 ומקצתן השתתפו במלחמת העולם הראשונה. שמות כל האוניות שונו והן נקראו בשמות ערים הקיימות בבריטניה וגם בארצות הברית. בהתאם לכך כולן יחד הוכרזו כמשחתות מסדרת "תאומים" (Twin).
שבע משחתות נמסרו לצי המלכותי הקנדי והיתר לצי המלכותי הבריטי. תשע מהמשחתות שנמסרו לבריטניה הועברו לצי הסובייטי ב-1944 (שתיים מהן הוחזרו בהמשך לבריטניה). חמש מהמשחתות בצי המלכותי אוישו על ידי צוותים מהצי הנורווגי המלכותי ואחת על ידי אנשי צוות מהצי ההולנדי המלכותי.
שש מהמשחתות טורפדו על ידי צוללות גרמניות וטבעו. ארבע נוספות אבדו במהלך המלחמה בנסיבות אחרות. המשחתות ששרדו לאחר המלחמה פורקו במהרה לגרוטאות. האחרונה שבהן פורקה ב-1952.
המשחתת וייקס, שהוסבה לאוניית הוד מלכותו מונטגומרי
נטלי סנדטורב

| --- | --- |

סנדטורב בהופעה 2016
 לידה:  17 באוגוסט 1988 (בת 36) אולסון, נורווגיה
 מוקד פעילות:  נורווגיה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הנוורגית למוזיקה, אוניברסיטת ברגן, Grieg Academy 
 סוגה:  ג'אז
 שפה מועדפת:  נורווגית, אנגלית 
 כלי נגינה:  הרמוניום, שירה, מוזיקה אלקטרונית, Waterphone
 חברת תקליטים:  Va Fongool
 שיתופי פעולה בולטים:  Morning Has Occurred
 בן זוג:  אולה מופג'ל
 nataliesandtorv.com/home
 
נטלי סנדטורב (באנגלית: Natalie Sandtorv; נולדה ב-17 באוגוסט 1988) היא מוזיקאית ג'אז נורווגית (שירה, Waterphone, הרמוניום, ומוזיקה אלקטרונית).
ביוגרפיה

סנדטורב נולדה באולסון בנורווגיה. היא למדה ג'אז, מוזיקת אלתור ומוזיקה אלקטרונית באקדמיה למוזיקה הנורווגית באוסלו וב-Griegakademiet בברגן. היא ידועה בחיפוש שלה אחר ביטויים שונים בתוך מוזיקת האלתור וביצועי סולו עם הרכבים שונים. סנדטורב הקימה את להקת "Polygon Junx" בברגן בשנת 2011, יחד עם אמן הנויז ג'ון הגרה והמתופף תור וורלנד מלהקת "Staer". הם משלבים בנגינה שלהם ג'אז מוזיקה עכשווית, רנויז, רוק ואימפרוביזציה חופשית, ויוצרים צליל בלתי צפוי וייחודי. בשנת 2012 הם ניגנו בז'נבה, שווייץ, ב-"Landmark and Playdate" (ברגן, נורווגיה), האק (טרונדהיים, נורווגיה) ו-Blowout (אוסלו, נורווגיה). באותה שנה הם גם הופיעו ב-"Det Norske Studentersamfunn" (אגודת הסטודנטים הנורווגית) באוסלו בהשתתפות נגנית הקלידים מרטה אברסון ונגן הסקסופון קג'טיל מוסטר.
בשנת 2013 יצאה סנדטורב לסיבוב הופעות עם הרכב הג'אז "Morning Has Occured" יחד עם נגן הסקסופון קארל סגלם, ואף הופיעה בסיבוב הופעות עם בן זוגה אולה מופג'ל (המתופף של Morning Has Occured), והופיעה שלושה קונצרטים בקרקוב ובברלין, בנוסף לקונצרטים בנורווגיה.
היא ערכה פרויקט יחיד לקול ואלקטרוניקה שהוצג ב-"Bergen International Festival", שם ביצעה קונצרט לילדים לפסטיבל המוזיקה. בשנת 2013, בפסטיבל "Julejazz" באולסון, שיתפה פעולה, כשלישייה, עם האחים כריסטיאן ואנדראס סקאר ווינטר.
סנדטורב ידועה בעיקר כזמרת המובילה של הרכב "Morning Has Occured", יחד עם נגנית הקלידים מרטה אברסון, הם ערכו סיבוב הופעות באירופה בשנת 2014. הם השתתפו בתחרות בפסטיבל הג'אז הבינלאומי "Vossajazz" בעיר ווס בנורווגיה ובתחרות נגני הג'אז הצעירים "JazzIntro". הם קיבלו ביקורות טובות על הופעות בפסטיבלי ג'אז נורווגיים כמו פסטיבל "Midtsommejazz", פסטיבל הג'אז הגדול של נורווגיה – Nattjazz, פסטיבל Vossajazz, בפסטיבל "MaiJazz" שמתקיים בעיר סטוונגר בדרום מערב נורווגיה, פסטיבל "AnJazz" הנערך בעיר האמר בנורווגיה, ובפסטיבל "Balejazz".
סנדטורב העלתה את הרעיון הניסיוני למפגשים מאולתרים בין אמני שירה וגיטריסטים חדשניים דבר שבא לידי ביטוי באלבום הצמד "The Jist" עם הגיטריסט והמאלתר טורגיר סטנדל. בשנת 2015 יצא לאור אלבום הסולו הראשון שלה "Pieces Of Solitude", בחברת התקליטים Va Fongool.
בשנת 2015 ביצעה פרויקט דואו יחד עם הרב-נגן הבריטי סטיב ברספורד בפסטיבל "Blow Out!‎" באוסלו. סנדטורב היא גם היזמית של סדרת הקונצרטים "Playdate" בברגן ו-"Jugendjazz" באולסון.
נישאה ב-29 ביולי 2016 למתופף Ole Mofjell ומתגוררת כיום בקופנהגן שבדנמרק.
פרסים

בשנת 2016 היא זכתה בפרס "Sparebank 1" עבור "נגן הג'אז המוכשר" בפסטיבל Moldejazz.
דיסקוגרפיה > אלבום סולו

2015: Pieces Of Solitude (Va Fongool)
2017: Freedom Nation (Øra Fonogram), commission for Moldejazz
דיסקוגרפיה > שיתופי פעולה

With duo The Jist, including guitarist Torgeir Standal
2014: The Jist (Va Fongool) With Morning Has Occurred
2014: Morning Has Occurred (Ocean Sound Recordings) With Cokko
2016: The Dance Upon My Grave (Playdate Records) With Not On The Guest List
2016: Free! Spirit! Chant! (Gaffer Records)
הערות שוליים

↑  Avgarde » Neste konsert på AVGARDE, web.archive.org, ‏2015-11-21
↑  Polygonjunx feat. Marte Eberson & Kjetil Møster + The Heat Death, studentersamfundet.no
↑  Hva skjer, Natalie Sandtorv? | Jazz i Norge, web.archive.org, ‏2015-11-18
↑  Charlotte Karlsen, Se bildene fra julejazz, smp.no, ‏2013-12-29 (בנורווגית חדשה)
↑  MORNING HAS OCCURRED M/ÅLESUND STRYKEKVARTETT, Jazz i Norge (ב־)
↑  Ålesunder på 2014-turnéer i Japan og Europa - Startsiden - NyttiUka, web.archive.org, ‏2015-12-23
1 2  All About Jazz, Vossa Jazz 2014 article @ All About Jazz, All About Jazz (באנגלית)
↑  All About Jazz, The Jist: The Jist album review @ All About Jazz, All About Jazz (באנגלית)
↑  Natalie Sandtorv Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית)
↑  Norsk jazzforum, Ny konsertserie i Ålesund, Jazz i Norge, ‏2015-06-29 (ב־)
↑  SpareBank 1 Jazztalent til Natalie Sandtorv | Jazz i Norge, web.archive.org, ‏2017-03-08
↑  Artists - Natalie Sandtorv, va-fongool (בנורווגית ספרותית)
↑  The Jist – The Jist (2014, CD) (באנגלית), נבדק ב-2021-10-18
↑  COKKO – The Dance Upon My Grave (2016, File) (באנגלית), נבדק ב-2021-10-18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 14037188  MusicBrainz: c833d390-e3d6-4214-900c-6b4d4fdacd57  VIAF: 81145971393532330055   WorldCat (עם VIAF): 81145971393532330055 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נטלי סנדטורב".
משולש גבולות

משולש הגבולות בין הולנד, בלגיה וגרמניה בפאלסרברך
מְשֻׁלַּשׁ גְּבוּלוֹת הוא נקודת מפגש בין הגבולות של שלוש מדינות או יחידות מנהליות. נקודת מפגש מסוג זה היא הצורה האופיינית למפגש גבולות, אם כי ישנם מקרים של מפגש של ארבעה גבולות ויותר. פעמים רבות משולש גבולות מסומן באופן מיוחד על ידי הצדדים השותפים לו. אמנת שנגן, שמחילה בקרב המדינות החתומות עליה מדיניות הגירה וביקורת גבולות מתואמת, נחתמה בקרבת העיר שנגן הסמוכה למשולש הגבולות בין לוקסמבורג, צרפת וגרמניה, שלוש מתוך חמש המדינות שחתמו עליה לראשונה.
בעולם יש כ-160 משולשי גבולות בינלאומיים, חלקם יבשתיים וחלקם על פני מקורות מים. ככל שמדינה גובלת ביותר מדינות, כך סביר יותר שהיא תהיה צד במשולש גבולות. הרפובליקה העממית של סין, למשל, גובלת ב-14 מדינות, והיא המדינה היוצרת את מספר משולשי הגבולות הבינלאומיים הרב ביותר בעולם. לישראל שני משולשי גבולות יבשתיים בינלאומיים ומשולש גבולות ימי אחד. משולשי הגבולות היבשתיים מצויים סמוך להר דב בצפון רמת הגולן עם סוריה ולבנון ועל גדות נהר הירמוך בדרום רמת הגולן עם סוריה וירדן. משולש הגבולות הימי עם ירדן ומצרים מצוי במפרץ אילת כ-2.5 מיל ימיים (4.63 קילומטרים) מנקודת הגבול היבשתי בין ישראל למצרים בטאבה.
משולש גבולות מפורסם הוא משולש הגבולות בין ארגנטינה, ברזיל ופרגוואי באמריקה הדרומית. הוא מצוי במפגש הנהרות איגואסו ופרנה. נהר איגואסו מהווה גבול בין ארגנטינה וברזיל ונהר פרנה מהווה גבול בין פרגוואי לארגנטינה.
הערות שוליים

↑  Chris M. Carleton, Jonathan I. Charney, David A. Colson, Lewis M. Alexander, Robert W. Smith (ע), International Maritime Boundaries, כרך V, Boston: Martinus Nijhoff Publishers, עמ' 3468
↑  שיה אגוזי, הוחלט: "המשולש הימי" בגבול מצרים - שטח ישראלי, באתר ynet, 7 במרץ 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge114778 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.