stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולגה לדיז'נסקיה

| --- | --- |

 לידה:  7 במרץ 1922 Kologriv, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 פטירה:  12 בינואר 2004 (בגיל 81) סנקט פטרבורג, רוסיה 
 שם לידה:  Ольга Александровна Ладыженская 
 ענף מדעי:  משוואה דיפרנציאלית חלקית, דינמיקה של נוזלים, משוואות נאוויה-סטוקס, מתמטיקה, התאוריה של משוואות דיפרנציאליות, אנליזה מתמטית, נוסחת נסיגה 
 מקום קבורה:  בית הקברות בקומארובו 
 מקום לימודים:  Leningrad State Pedagogical Institute M.N. Pokrovsky (1941)  הפקולטה למכניקה ולמתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה (1947)  אוניברסיטת סנקט פטרבורג (1949) 
 מנחה לדוקטורט:  Ivan Petrovsky, Sergei Sobolev 
 מוסדות:  אוניברסיטת סנקט פטרבורג (1949–2004)  St. Petersburg Department of Steklov Institute of Mathematics of Russian Academy of Sciences (1954–2000) 
 תלמידי דוקטורט:  Ludvig Faddeev, Valerii Yakovlevich Rivkind, Aleksander Vasil'evich Ivanov, Kirill Kapitonovicn Golovkin, Marek Burnat, L. Stupyalis, Vsevolod Solonnikov, Fedor Vladimirovich Andreev, Anatolii Petrovich Oskolkov, Vladimir Buslaev, Alexander L'vovich Treskunov, Lev Kapitanski, Varga K. Kalantarov, Victor Isaacovich Shubov, Nina Uraltseva 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב של לומונוסוב (2002)  עיטור הידידות (רוסיה) (1999)  הרצאת ג'ון פון נוימן (1998)  פרס קוואלבסקיה (1992)  פרס ברית המועצות (1969)  PL Chebyshev Gold Medal (1966) 
 
אולגה אלכסנדרובנה לדיז'נסקיה (ברוסית: Óльга Алекса́ндровна Лады́женская;‏ 7 במרץ 1922 - 12 בינואר 2004) הייתה מתמטיקאית סובייטית ורוסייה. שמה יצא בשל עבודתה על משוואות דיפרנציאליות חלקיות (ובמיוחד על הבעיה ה-19 של הילברט) ועל דינמיקת זורמים. היא הגתה את ההוכחות הקפדניות הראשונות של ההתכנסות של שיטת דיפרנציאל סופי למשוואות נאוויה-סטוקס. היא נמנתה על תלמידי איוואן פטרובסקי. היא זכתה במדליית הזהב על שם לומונוסוב בשנת 2002.
ביוגרפיה

לדיז'נסקיה נולדה וגדלה בקולוגריב, קוסטרומה, ברית המועצות. אביה היה מורה למתמטיקה, ובהשפעתו התעניינה ואהבה מתמטיקה מגיל צעיר. באוקטובר 1937 נעצר אביה בידי הנקו"ד, נשלח לגולאג, ונרצח בידיהם זמן קצר לאחר מכן. גורלו מתואר בספר ארכיפלג גולאג מאת סולז'ניצין. לדיז'נסקיה הצליחה לסיים את לימודי התיכון, אך מכיוון שאביה נחשב "אויב העם", נאסר עליה ללמוד באוניברסיטת לנינגרד.
היא הצליחה להתקבל למכון פדגוגי בשנת 1941. בשנת 1943, התקבלה לפקולטה למכניקה ולמתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה, וסיימה את לימודיה בהצטיינות בשנת 1947, בהנחיית המתמטיקאי איגור פטרובסקי. באותה שנה נישאה, ועברה ללנינגרד, שם סיימה תואר שני באוניברסיטת לנינגרד תחת סרגי סובולייב בשנת 1949.
לאחר מות סטלין בשנת 1953, השלימה לדיז'נסקיה את לימודי הדוקטורט שלה, והחלה ללמד במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת לנינגרד, וכן במכון המתמטי על שם סטקלוב. משנת 1962 עמדה בראש המעבדה לפיזיקה מתמטית באקדמיה הלאומית למדעים. משנת 1981 הייתה חברה-בהתכתבות של האקדמיה הלאומית למדעים, במחלקה למתמטיקה. בין שנת 1990 לשנת 1998 עמדה בראש האגודה המתמטית של סנקט פטרבורג. הוענק לה דוקטורט של כבוד מטעם אוניברסיטת בון.
לדז'נסקיה הייתה חברה באקדמיה האירופית ובאקדמיה לאופולדינה בגרמניה.
פרסומים

Ladyzhenskaya, O. A. (1969) [1963], The Mathematical Theory of Viscous Incompressible Flow, Mathematics and Its Applications, vol. 2 (Revised Second ed.), New York–London–Paris–Montreux–Tokyo–Melbourne: Gordon and Breach, pp. XVIII+224, MR 0254401, Zbl 0184.52603.
Ladyženskaja, O. A.; Solonnikov, V. A.; Ural'ceva, N. N. (1968), Linear and quasi-linear equations of parabolic type, Translations of Mathematical Monographs, vol. 23, Providence, RI: American Mathematical Society, pp. XI+648, MR 0241821, Zbl 0174.15403.
Ladyzhenskaya, Olga A.; Uralt'seva, Nina N. (1968), Linear and Quasilinear Elliptic Equations, Mathematics in Science and Engineering, vol. 46, New York and London: Academic Press, pp. XVIII+495, MR 0244627, Zbl 0164.13002.
Ladyzhenskaya, O. A. (1985), The Boundary Value Problems of Mathematical Physics, Applied Mathematical Sciences, vol. 49, Berlin–Heidelberg–New York: Springer Verlag, pp. XXX+322, ISBN 0-521-39922-X, MR 0793735, Zbl 0588.35003 (translated by Jack Lohwater).
Ladyzhenskaya, O. A. (1991), Attractors for Semigroups and Evolution Equations, Lezioni Lincee, Cambridge: Cambridge University Press, pp. xi+73, MR 1133627, Zbl 0755.47049.
ראו גם

עקום אליפטי
משוואות נאוויה-סטוקס
משוואה דיפרנציאלית חלקית
משחק האולסטאר של ה-NBA

משחק אולסטאר של ה-NBA (באנגלית: NBA All-Star Game) הוא משחק כדורסל ראווה שנתי, שנערך בין שחקנים נבחרים מליגת ה-NBA מדי חודש פברואר, האירוע המרכזי של סוף שבוע האולסטאר ב-NBA. השחקנים המשתתפים נבחרים בהצבעה של אוהדי הליגה.
משחק האולסטאר הראשון נערך ב-2 במרץ 1951 בעיר בוסטון. עד 2017 ומאז 2024 משחקים באולסטאר כוכבי האזור המזרחי מול כוכבי האזור המערבי. בשנים 2018–2023 שני השחקנים שקיבלו את מספר ההצבעות הגבוה ביותר בהצבעת האוהדים המוקדמת נבחרו למשחק כשני הקפטנים והרכיבו את שאר השחקנים בקבוצתם מתוך רשימת נבחרי האוהדים.
היסטוריה

הרעיון לקיומו של משחק האולסטאר נהגה בפגישה בין הנציב הראשון של ליגת ה-NBA מוריס פודולוף, איש יחסי הציבור של הליגה הסקל כהן, והבעלים של בוסטון סלטיקס וולטר בראון. באותה תקופה עולם הכדורסל היה שרוי בהלם בעקבות שערוריית הימורים בליגת המכללות. במטרה להחזיר את אמון הציבור בכדורסל ובליגה בפרט, הציע כהן שהליגה תקיים משחק ראווה שהמשתתפים בו הם כוכבי הליגה, בדומה למשחק שהיה נהוג בליגת הבייסבול האמריקנית. על אף הפסימיות ששררה בנוגע לרעיון, הוחלט להוציאו לפועל לאחר שבעלי הסלטיקס, וולטר בראון, הציע לקיים את המשחק באצטדיון הביתי של קבוצתו - הבוסטון גארדן - ואף לכסות את כל עלויות המשחק מכיסו אם האירוע לא יניב רווחים.
במשחק האולסטאר הראשון, שנערך בעונת 1950/1951, גברה "נבחרת המזרח" על "נבחרת המערב" בתוצאה 94–111, וכוכב הסלטיקס אד מקאולי נבחר ל-MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA. משחק האולסטאר היה הצלחה גדולה ו-10,094 אוהדים צפו בו, הרבה מעל ממוצע הצופים העונתי שעמד על 3,500.
מאפייני משחק האולסטאר

המשתתפים במשחק נבחרים בשתי דרכים: שחקני החמישיות הפותחות נבחרים באמצעות הצבעת אוהדים, בעוד השחקנים המחליפים בשתי הקבוצות נבחרים על ידי מאמני הליגה. הצבעת האוהדים לחמישיות הפותחות נעשית בחלוקה לפי עמדות - כל אוהד בוחר שני שחקני חוץ (עמדות הרכז והקלע) ושלושה שחקני פנים (עמדות הסמול פורוורד, פאוור פורוורד וסנטר). מאמני הליגה בוחרים את השחקנים המחליפים של נבחרת האזור בו הם מאמנים (מזרח או מערב), ואין באפשרותם לבחור שחקנים מקבוצתם. כל מאמן בוחר שישה שחקנים, מתוכם לפחות שני שחקני חוץ ושני שחקני פנים, המדורגים ביניהם לפי סדר העדיפות של המאמן.
אם שחקן נבחר אינו יכול להשתתף במשחק עקב פציעה - נציב (קומישינר) הליגה בוחר את מחליפו. במקרה בו השחקן הפצוע נבחר על ידי האוהדים כשחקן פותח, מאמן הקבוצה בוחר את מחליפו בחמישייה הפותחת מבין כל שחקני הספסל של קבוצתו. אין הגבלה למספר השחקנים שיכולים להיבחר לאולסטאר מקבוצה אחת, אך מעולם לא שלחה קבוצה יותר מארבעה שחקנים למשחק האולסטאר. נכון לשנת 2017, שמונה קבוצות שלחו ארבעה שחקנים למשחק האולסטאר, האחרונה ביניהן היא גולדן סטייט ווריורס (2017) שייצגו אותה השחקנים סטפן קרי, קווין דוראנט, קליי תומפסון ודריימונד גרין.
המאמן של הקבוצה המחזיקה במאזן הטוב ביותר בכל אזור (מזרח ומערב) ב-31 בינואר נבחר לאמן את נבחרת אותו אזור, ובתנאי שלא ייאמן שנתיים ברציפות. חוק זה, המכונה "חוק ריילי", הוחל לאחר שמאמן לוס אנג'לס לייקרס בשנות ה-80, פט ריילי, נבחר לאמן ב-8 מתוך 9 העונות בין 1982 ו-1990. במקרה כזה, המאמן במשחק האולסטאר יהיה זה שקבוצתו מדורגת במקום השני של אותו אזור.
המשחק נערך תחת כללי ה-NBA הרגילים, אך יש מספר הבדלים ראויים לציון. מאחר שהחמישייה נבחרת בהצבעת אוהדים, לעיתים שחקנים מתופקדים שלא בעמדה הטבעית להם. באולסטאר 2007, לדוגמה, נבחרו לעמדות הגארד של קבוצת המערב קובי בראיינט וטרייסי מקגריידי, כאשר אף אחד מהם אינו רכז טבעי. בראיינט, שמתופקד לרוב בעמדת הקלע, נאלץ לפתוח את המשחק כרכז הקבוצה.
הצגת השחקנים מלווה בדרך כלל במופע פירוטכניקה של אורות ומוזיקת דאנס רועשת. מדים מיוחדים מעוצבים לכבוד המשחק כל שנה, בדרך כלל בצבע אדום עבור קבוצת המערב וכחול עבור קבוצת המזרח, אולם בין השנים 1997–2002 לבשו השחקנים במשחק את מדי קבוצתם המקורית. לפני שריקת הפתיחה מבצעים אמנים מוכרים את המנוני ארצות הברית וקנדה. אחד הביצועים הזכורים נעשה על ידי מרווין גיי באולסטאר 1983, אז הוא לווה על ידי גורדון בנקס שניגן שילוב של מוזיקת נשמה ומוזיקת פאנק.
משחקי האולסטאר הם משחקי ראווה, וככאלה הם מאופיינים במהלכים מלהיבים כגון הטבעות מרשימות, סלים יפים, האלי-הופ ומסירות מיוחדות. בהתאם, מושקע פחות מאמץ במערך ההגנה של הקבוצות במשחק, וכתוצאה מכך התוצאות במשחקי האולסטאר בדרך כלל גבוהות בהרבה ממשחק ממוצע. המאמנים בדרך כלל משתפים את כל השחקנים בסגל במספר רב של דקות, בניגוד למשחק רגיל בו על פי רוב משתמש המאמן ברוטציה מצומצמת. הרבע הרביעי של המשחק מאופיין לרוב בהעלאת רמת ההגנה והמאמץ במשחק, במקרים בהם התוצאה צמודה.
הפסקת המחצית ארוכה מאשר במשחק רגיל ונערכים בה מופעי מוזיקה. אמנים מוכרים אשר נטלו חלק במופעים כוללים את ג'סטין ביבר, מייקל ג'קסון, סנופ דוג, אלטון ג'ון, ביונסה, מריה קארי, שאקירה, ג'ון לג'נד, ריהאנה ומפורסמים רבים נוספים.
שיאי משחק האולסטאר

להלן שיאי כל הזמנים של משחק האולסטאר בקטגוריות סטטיסטיות נבחרות, המחולקים לשיאים שנקבעו על ידי שחקנים לאורך הקריירה, שיאים שנקבעו על ידי שחקנים במשחק בודד, ושיאים שנקבעו על ידי קבוצות במשחק האולסטאר. הנתונים נכונים לסוף אולסטאר 2015.
שיאי משחק האולסטאר > שיאים אישיים

לאורך הקריירה:
פרסי MVP של משחק האולסטאר: 4, בוב פטיט (1956, 1958, 1959, 1962) וקובי בראיינט (2002, 2007, 2009, 2011).
מספר הבחירות הרב ביותר למשחק: 21, לברון ג'יימס
רצף הבחירות הארוך ביותר למשחק: 21, לברון ג'יימס.
מספר המשחקים הרב ביותר כשחקן פותח: 20, לברון ג'יימס.
ממוצע הנקודות הגבוה ביותר (לפחות 3 משחקים): 25.6, קווין דוראנט.
מספר הנקודות המצטבר הגבוה ביותר: 434, לברון ג'יימס.
מספר הדקות המצטבר הגבוה ביותר: 536, לברון ג'יימס.
מספר הריבאונדים המצטבר הגבוה ביותר: 197, וילט צ'מברלין.
ממוצע הריבאונדים הגבוה ביותר (לפחות 3 משחקים): 16.2, בוב פטיט.
מספר האסיסטים המצטבר הגבוה ביותר: 127, מג'יק ג'ונסון.
ממוצע האסיסטים הגבוה ביותר (לפחות 3 משחקים): 12.5, כריס פול.
מספר החטיפות המצטבר הגבוה ביותר: 38, קובי בראיינט.
ממוצע החטיפות הגבוה ביותר (לפחות 3 משחקים): 3.5, כריס פול.
מספר החסימות המצטבר הגבוה ביותר: 31, כרים עבדול-ג'באר.
ממוצע החסימות הגבוה ביותר (לפחות 3 משחקים): 1.92, האקים אולאג'ואן.
מספר קליעות ה-3 המצטבר הגבוה ביותר: 27, לברון ג'יימס.
במשחק בודד:
מספר הנקודות הרב ביותר: 55, ג'ייסון טייטום (2023).
מספר הריבאונדים הרב ביותר: 27, בוב פטיט (1962).
מספר האסיסטים הרב ביותר: 22, מג'יק ג'ונסון (1984).
מספר החטיפות הרב ביותר: 8, ריק בארי (1975).
מספר החסימות הרב ביותר: 6, כרים עבדול-ג'באר (1980).
מספר קליעות ה-3 הרב ביותר: 16, סטפן קרי (2022).
שחקנים אשר השיגו טריפל דאבל במשחק:
מייקל ג'ורדן עם 14 נקודות, 11 ריבאונדים ו-11 אסיסטים (1997).
לברון ג'יימס עם 29 נקודות, 12 ריבאונדים ו-10 אסיסטים (2011).
דוויין וייד עם 24 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים (2012).
קווין דוראנט עם 21 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים (2017).
שיאי משחק האולסטאר > שיאים קבוצתיים

מספר הנקודות הרב ביותר לקבוצה: 211, נבחרת המזרח (2024).
מספר הנקודות הכולל הגבוה ביותר במשחק: 397 (211-186 לטובת המזרח), באולסטאר 2024.
מספר הנקודות הנמוך ביותר לקבוצה: 75, נבחרת המזרח (1953).
מספר הנקודות הנמוך ביותר במשחק: 154 (79-75 לטובת המערב), באולסטאר 1953.
הפרש הניצחון הגבוה ביותר: 40 (153-113), לטובת המערב באולסטאר 1992.
מספר קליעות ה-3 הרב ביותר לקבוצה: 31, נבחרת המערב (2016).
מספר קליעות ה-3 הגבוה ביותר במשחק: 51, באולסטאר 2016.
שיאי משחק האולסטאר > שיאים אחרים

במשחק האולסטאר 2010 נקבע שיא הקהל הגדול ביותר במשחק כדורסל, כשנכחו 108,713 צופים במשחק שנערך במגרשה הביתי של דאלאס קאובויס מליגת ה-NFL, אצטדיון קאובויס שבארלינגטון, טקסס.
שחקן ה-NBA הצעיר ביותר להשתתף במשחק אולסטאר הוא קובי בראיינט, אשר היה בן 19 באולסטאר 1998.
אירועים אחרים באולסטאר

משחק האולסטאר הוא האירוע המרכזי של סוף שבוע האולסטאר והוא מתקיים ביום ראשון בערב. אירועי סוף השבוע כוללים מספר תחרויות ומשחקים נוספים בהם נוטלים חלק שחקנים פעילים ושחקני עבר מליגת ה-NBA, וכן שחקנים מליגת הפיתוח של ה-NBA ושחקניות מליגת ה-WNBA.
ראו גם

MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA
משחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל
הערות שוליים

↑  Richard Goldstein,‏ Haskell Cohen, 86, Publicist; Created N.B.A. All-Star Game, באתר עיתון הניו יורק טיימס, 3 ביולי 2000
↑  57 Memorable All-Star Moments - 1950s, באתר NBA.com
↑  תוצאות הבחירות למשחק האולסטאר 2007, באתר ESPN.com
↑  קבוצות העבר ששלחו ארבעה שחקנים למשחק האולסטאר, באתר NBA-allstar.com
הקפצת כדור הפתיחה במשחק האולסטאר 2009
קווין גארנט מנבחרת המערב זורק זריקת עונשין במהלך משחק האולסטאר 2007
בוב פטיט מחזיק את גביע ה-MVP של משחק האולסטאר, 1958
טים דאנקן מנבחרת המערב במדי החימום של משחק האולסטאר 2011
אתלטיקה באולימפיאדת מלבורן (1956)

אולימפיאדת מלבורן (1956) נערכה במלבורן, אוסטרליה. תחרויות האתלטיקה נערכו בין 23 בנובמבר לבין 1 בדצמבר 1956. נערכו 33 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (9 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 720 משתתפים (147 נשים ו-573 גברים) מ-59 מדינות.
אירועים בולטים > האתלטיות הבולטות

בטי קאת'ברט (אוסטרליה אוסטרליה) שזכתה בשלוש מדליות זהב ושירלי סטריקלנד (אוסטרליה אוסטרליה) שזכתה בשתי מדליות זהב.
אירועים בולטים > האתלטים הבולטים

בובי ג'ו מורו (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה בשלוש מדליות זהב, צ'ארלס ג'נקינס (ארצות הברית ארצות הברית) טום קורטני (ארצות הברית ארצות הברית) וולדימיר קוץ (ברית המועצות ברית המועצות) שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב. ת'ן בייקר (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
אדהמר דה סילבה (ברזיל ברזיל) שזכה במדליית זהב בקפיצה משולשת ובוב ריצ'רדס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית זהב בקפיצה במוט ופרי אובראיין (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל הגנו על תואריהם מאולימפיאדת הלסינקי 1952.
אל ארטר (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית הזהב הראשונה שלו מתוך 4 מדליות זהב בזריקת דיסקוס.
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 16 | 10 | 5 | 31 |
| 2 | ברית המועצות ברית המועצות | 5 | 7 | 10 | 22 |
| 3 | אוסטרליה אוסטרליה | 4 | 2 | 6 | 12 |
| 4 | בריטניה בריטניה | 1 | 4 | 2 | 7 |
| 5 | פולין פולין | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 | נורווגיה נורווגיה | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 7 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 | ברזיל ברזיל | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | צרפת צרפת | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | אירלנד אירלנד | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | ניו זילנד ניו זילנד | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 12 | גרמניה גרמניה | 0 | 5 | 2 | 7 |
| 13 | הונגריה הונגריה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 14 | צ'ילה צ'ילה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 | איסלנד איסלנד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 | יוגוסלביה יוגוסלביה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17 | פינלנד פינלנד | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 18 |  יוון | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 18 | שוודיה שוודיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
הזוכים במדליות > נשים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | בטי קאת'ברט   אוסטרליה אוסטרליה | 11.82 שניות | כריסטה שטובניק   גרמניה גרמניה | 11.92 שניות | מרלן מתיוס   אוסטרליה אוסטרליה | 11.94 שניות |
| ריצת 200 מטר | בטי קאת'ברט   אוסטרליה אוסטרליה | 23.55 שניות   שיא עולם | כריסטה שטובניק   גרמניה גרמניה | 23.89 שניות | מרלן מתיוס   אוסטרליה אוסטרליה | 24.10 שניות |
| ריצת 80 מטר משוכות | שירלי סטריקלנד   אוסטרליה אוסטרליה | 10.96 שניות   שיא אולימפי | גיזלה בירקמאייר   גרמניה גרמניה | 11.12 שניות | נורמה תרוואר   אוסטרליה אוסטרליה | 11.25 שניות |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | אוסטרליה אוסטרליה   נורמה קרוקר   בטי קאת'ברט   פלור מלור   שירלי סטריקלנד | 44.65 שניות   שיא עולם | בריטניה בריטניה   הת'ר ארמיטג'   אן פשלי   ג'ון פולדס   ז'אן סקרייבנס | 44.70 שניות | ארצות הברית ארצות הברית   איזבל דניאלס   מיי פאגס   מרגרט מתיוס   וילמה רודולף | 45.04 שניות |
הזוכים במדליות > נשים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לרוחק | אלזבייטה קשסינסקה   פולין פולין | 6.35 מטר   השוואת שיא עולם | ווילי וייט   ארצות הברית ארצות הברית | 6.09 מטר | נדז'נה פבלובנה חניקינה   ברית המועצות ברית המועצות | 6.07 מטר |
| קפיצה לגובה | מילדרד מקדניאל   ארצות הברית ארצות הברית | 1.76 מטר   שיא עולם | מריה פיסרבה   ברית המועצות ברית המועצות  תלמה הופקינס   בריטניה בריטניה | 1.67 מטר |  |  |
| הדיפת כדור ברזל | תמרה טישקביץ'   ברית המועצות ברית המועצות | 16.59 מטר   שיא אולימפי | גלינה זיבינה   ברית המועצות ברית המועצות | 16.53 מטר | מריאן ורנר   גרמניה גרמניה | 15.61 מטר |
| זריקת דיסקוס | אולגה פיקוטובה   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 53.69 מטר   שיא אולימפי | אירינה בגליאקובה   ברית המועצות ברית המועצות | 52.54 מטר | נינה רומשקובה   ברית המועצות ברית המועצות | 52.02 מטר |
| הטלת כידון | אינסה יאונזם   ברית המועצות ברית המועצות | 53.86 מטר   שיא אולימפי | מרלן ארנס   צ'ילה צ'ילה | 50.38 מטר | נדז'דה קנאייבה   ברית המועצות ברית המועצות | 50.28 מטר |
הזוכים במדליות > גברים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | בובי ג'ו מורו   ארצות הברית ארצות הברית | 10.62 שניות | ת'ן בייקר   ארצות הברית ארצות הברית | 10.77 שניות | הקטור הוגאן   אוסטרליה אוסטרליה | 10.77 שניות |
| ריצת 200 מטר | בובי ג'ו מורו   ארצות הברית ארצות הברית | 20.75 שניות   השוואת שיא עולם | אנדי סטנפילד   ארצות הברית ארצות הברית | 20.97 שניות | ת'ן בייקר   ארצות הברית ארצות הברית | 21.05 שניות |
| ריצת 400 מטר | צ'ארלס ג'נקינס   ארצות הברית ארצות הברית | 46.86 שניות | קרל-פרידריך האס   גרמניה גרמניה | 47.12 שניות | ארדליון איגנטייב   ברית המועצות ברית המועצות  וויטו הלסטן   פינלנד פינלנד | 47.15 שניות |
| ריצת 800 מטר | טום קורטני   ארצות הברית ארצות הברית | 1:47.7 דקות | דרק ג'ונסון   בריטניה בריטניה | 1:47.8 דקות | אודון בויזן   נורווגיה נורווגיה | 1:48.1 דקות |
| ריצת 1500 מטר | רון דלייני   אירלנד אירלנד | 3:41.2 דקות | קלאוס ריכצנהיים   גרמניה גרמניה | 3:42.0 דקות | ג'ון לאנדי   אוסטרליה אוסטרליה | 3:42.0 דקות |
| ריצת 5000 מטר | ולדימיר קוץ   ברית המועצות ברית המועצות | 13:39.6 דקות | גורדון פירי   בריטניה בריטניה | 13:50.6 דקות | דרק איבטסון   בריטניה בריטניה | 13:54.4 דקות |
| ריצת 10000 מטר | ולדימיר קוץ   ברית המועצות ברית המועצות | 28:45.6 דקות | יוז'ף קובאץ'   הונגריה הונגריה | 28:52.4 דקות | אלן לורנס   אוסטרליה אוסטרליה | 28:53.6 דקות |
| ריצת מרתון | אלן מימון   צרפת צרפת | 2:25:00 שעות | פראניו מיכאליץ'   יוגוסלביה יוגוסלביה | 2:26:32 שעות | וייקו קרבונן   פינלנד פינלנד | 2:27:47 שעות |
| 20 ק"מ הליכה | לאוניד ספירין   ברית המועצות ברית המועצות | 1:31:27.4 שעות | אנטנס מיקנס   ברית המועצות ברית המועצות | 1:32:03.0 שעות | ברונו יונק   ברית המועצות ברית המועצות | 1:32:12.0 שעות |
| 50 ק"מ הליכה | נורמן ריד   ניו זילנד ניו זילנד | 4:30:42.8 שעות | יבגני מסקינסקוב   ברית המועצות ברית המועצות | 4:32:57.0 שעות | יון יונגרן   שוודיה שוודיה | 4:35:02.0 שעות |
| ריצת 110 מטר משוכות | לי קלהון   ארצות הברית ארצות הברית | 13.70 שניות   שיא אולימפי | ג'ק דייוויס   ארצות הברית ארצות הברית | 13.73 שניות | ג'ואל שנקל   ארצות הברית ארצות הברית | 14.25 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | גלן דייוויס   ארצות הברית ארצות הברית | 50.29 שניות   שיא אולימפי | אדי סאות'רן   ארצות הברית ארצות הברית | 50.94 שניות | ג'וש קאלברת'   ארצות הברית ארצות הברית | 51.74 שניות |
| ריצת 3000 מטר מכשולים | כריס ברשר   בריטניה בריטניה | 8:41.2 דקות | שנדור רוז'נואי   הונגריה הונגריה | 8:43.6 דקות | ארנסט לארסן   נורווגיה נורווגיה | 8:44.0 דקות |
| ריצת שליחים 4x100 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   ת'ן בייקר   לימון קינג   בובי ג'ו מורו   אירה מורצ'יסון | 39.5 שניות | ברית המועצות ברית המועצות   לאוניד ברטינב   יורי קונובלוב   ולדימיר סוחרב   בוריס טוקרב | 39.8 שניות | גרמניה גרמניה   היינץ פוטרר   מנפרד גרמר   לותר קנורצר   לאונרד פול | 40.3 שניות |
| ריצת שליחים 4x400 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   טום קורטני   צ'ארלס ג'נקינס   לו ג'ונס   ג'סי משבורן | 3:04.7 דקות | אוסטרליה אוסטרליה   גרהם גיפסון   קוואן גוספר   ליאון גרגורי   דייוויד לין | 3:06.0 דקות | בריטניה בריטניה   פיטר היגינס   דרק ג'ונסון   ג'ון סלסברי   מייקל וילר | 3:07.1 דקות |
הזוכים במדליות > גברים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לרוחק | גרג בל   ארצות הברית ארצות הברית | 7.83 מטר   שיא אולימפי | ג'ון בנט   ארצות הברית ארצות הברית | 7.68 מטר | יורמה ואלקמה   פינלנד פינלנד | 7.48 מטר |
| קפיצה משולשת | אדהמר דה סילבה   ברזיל ברזיל | 16.35 מטר   שיא אולימפי | ויליאלמור איינרסון   איסלנד איסלנד | 16.26 מטר | ויטולד קרייר   ברית המועצות ברית המועצות | 16.02 מטר |
| קפיצה לגובה | צ'ארלס דומס   ארצות הברית ארצות הברית | 2.12 מטר   שיא אולימפי | צ'ילה פורטר   אוסטרליה אוסטרליה | 2.10 מטר | איגור קשקרוב   ברית המועצות ברית המועצות | 2.08 מטר |
| קפיצה במוט | בוב ריצ'רדס   ארצות הברית ארצות הברית | 4.56 מטר   שיא אולימפי | בוב גוטובסקי   ארצות הברית ארצות הברית | 4.53 מטר | יוריוס רובניס    יוון | 4.50 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | פרי אובריאן   ארצות הברית ארצות הברית | 18.57 מטר   שיא אולימפי | ביל נידר   ארצות הברית ארצות הברית | 18.18 מטר | ייז'י סקובלה   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 17.65 מטר |
| זריקת דיסקוס | אל ארטר   ארצות הברית ארצות הברית | 56.36 מטר   שיא אולימפי | פורצ'ן גורדיין   ארצות הברית ארצות הברית | 54.81 מטר | דזמונד קוץ'   ארצות הברית ארצות הברית | 54.40 מטר |
| יידוי פטיש | הרולד קונולי   ארצות הברית ארצות הברית | 63.19 מטר   שיא אולימפי | מיכאיל קריבונוסוב   ברית המועצות ברית המועצות | 63.03 מטר | אנטולי סמוטסבטוב   ברית המועצות ברית המועצות | 62.56 מטר |
| הטלת כידון | אגיל דניאלסן   נורווגיה נורווגיה | 85.71 מטר   שיא עולם | יאנוש שידואו   פולין פולין | 79.98 מטר | ויקטור ציבולנקו   ברית המועצות ברית המועצות | 79.50 מטר |
| קרב עשר • | מילט קמפבל   ארצות הברית ארצות הברית | 7,937 נק'   שיא אולימפי   (7,565 נק') | רייפר ג'ונסון   ארצות הברית ארצות הברית | 7,587 נק'   (7,422 נק') | וסילי קוזנצוב   ברית המועצות ברית המועצות | 7,465 נק'   (7,330 נק') |
בקרב 10, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1952. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985.
אלכסנדר מק'קים

אלכסנדר מק'קים (באנגלית: Alexander McKim‏; 10 בינואר 1748 – 18 בינואר 1832) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מרילנד.
ביוגרפיה

מק'קים נולד ב-10 בינואר 1748 בברנדיווין שבמושבת דלאוור, והמשיך בלימודים אקדמיים. מאוחר יותר הוא עבר לבולטימור, מרילנד, ושימש כחבר בבית הנבחרים של מרילנד ב-1778. הוא שירת במלחמת העצמאות כחבר בקדטים העצמאיים של בולטימור ובחיל הפרשים הראשון של בולטימור. הוא גם לחם תחת לה פאייט במערכת וירג'יניה של 1781. לאחר המלחמה כיהן כחבר בסנאט של מרילנד בין השנים 1806–1810.
מק'קים נבחר כדמוקרטי-רפובליקאי לקונגרסים ה-11, ה-12 וה-13, שם כיהן מ-4 במרץ 1809 עד 3 במרץ 1815. לאחר שרותו בקונגרס, הוא עסק במסחר. הוא גם כיהן כשופט בית המשפט של רובע הישיבות, והיה נשיא בית המשפט לתומים של מחוז בולטימור בזמן מותו ב-18 בינואר 1832 בבולטימור. הוא קבור בבית הקברות גרינמאונט.
אדיסון פוסטר

אדיסון גרדנר פוסטר (באנגלית: Addison Gardner Foster‏; 28 בינואר 1837 – 16 בינואר 1917) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי שהיה בולט במינסוטה ובוושינגטון. כרפובליקני, הוא התבלט ביותר בכהונתו כסנאטור ארצות הברית מוושינגטון למשך קדנציה אחת, בין השנים 1899 עד 1905.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אדיסון פוסטר נולד בבלצ'רטאון, מסצ'וסטס ב-28 בינואר 1837, והיה בנם של סמואל פוסטר ומרי וורת'ינגטון ווקר. פוסטר גדל והתחנך בבלצ'רטאון עד שהיה בן שלוש עשרה, כאשר הוריו עברו, תחילה לאוסווגו, אילינוי, ולאחר מכן לשבויגן פולס, ויסקונסין. פוסטר התחנך בבתי הספר של בלצ'רטאון ואוסוגו, ועבד בחוות המשפחה. בוויסקונסין, הוא עבד גם בשטחי העצים של הוריו, שם רכש את הניסיון הראשון שלו בכריתת עצים. הוא השלים את השכלתו בשבויגן פולס, וקיבל את ההסמכה שלו ללמד בבית ספר.
לאחר שהגיעו לבגרות, פוסטר ואחיו החלו במסע מערבה, בכוונה להתיישב בקולורדו. פוסטר פנה לאחור ועשה את הנסיעה חזרה עד מיזורי, שם הוא נשאר לאחר שקיבל תפקיד הוראה. לאחר ניסיון זה, הוא חזר לזמן קצר לוויסקונסין לפני שהחליט לחפש הזדמנויות עסקיות במינסוטה.