stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמיטרי קרויטר
הערות שוליים

↑  אורן קורנפלד‏, צפו: דימיטרי קרויטר עבר 2.29 והבטיח את הקריטריון לריו, באתר וואלה, 2 באוגוסט 2015
↑  אורן בוקשטיין, ‏קרויטר יחמיץ את אליפות העולם לקדטים, באתר ערוץ הספורט, 6 ביולי 2009
↑  ז'ק כהן, דימה קרוייטר אלוף עולם בקפיצה לגובה באתר איגוד האתלטיקה בישראל, 11 ביולי 2009(הקישור אינו פעיל, 10.3.2019)
↑  דימה קרויטר שבר שיא בתי ספר בגובה באתר התאחדות הספורט לבתי ספר בישראל, 4 במרץ 2010(הקישור אינו פעיל, 10.3.2019)
↑  יואב בורוביץ, מה קורה כשהמאמן שלך הוא המשפחה שלך, באתר הארץ, 13 באפריל 2012
↑  אבינעם פורת, אליפות העולם: דימיטרי קרויטר לא עלה לגמר, באתר ynet, 30 באוגוסט 2011
↑  אורן אהרוני, דימה קרויטר שישי באוניברסיאדה, באתר ynet, 25 באוגוסט 2017
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | שני בלוך • שלומי חיימי |  |
|  אתלטיקה | דניאל גואדי • מאור טיורי • מארו טפרי • טסמה מוגס • דונלד סנפורד • לונה צ'מטאי-סלפטר • חנה קנייזבה-מיננקו • דמיטרי קרויטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | לינדה בולדר •  ירדן ג'רבי • גילי כהן • שגיא מוקי • גולן פולק • שירה ראשוני •  אורי ששון |  |
|  גולף | לטיסיה בק |  |
|  היאבקות | אילנה קרטיש |  |
|  הרמת משקולות | איגור אולשנצקי |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (יקטרינה לבינה, קרינה ליחבר, אידה מיירין, יובל פילו, אלונה קושבצקי) • נטע ריבקין |  |
|  התעמלות מכשירים | אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו | רון אטיאס |  |
|  טניס | דודי סלע |  |
|  טריאתלון | רון דרמון |  |
|  קליעה | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | קרן זיבנר • יעקב טומרקין • אנדראה מורז • גל נבו • עמית עברי • זיו קלונטרוב • זוהר שיקלר |  |
|  שחייה צורנית | אנסטסיה גלושקוב • יבגניה טטלבאום |  |
|  שיט | נינה אמיר • מעיין דוידוביץ' • גיל כהן • אייל לוין • דן פרויליך • שחר צוברי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14199301
אוורט פרימן

| --- | --- |

 לידה:  1911 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  1991 (בגיל 80 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
אוורט פרימן (באנגלית: Everett Freeman;‏ 2 בפברואר 1911, ניו יורק– 24 בינואר 1991, לוס אנג'לס) היה תסריטאי ומפיק אמריקאי.
ביוגרפיה

אוורט פרימן נולד בניו יורק בשם אוורט פרידמן לאוסקר ורוזה פרידמן. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת קולומביה, הוא החל את הקריירה שלו כעיתונאי, ובגיל 18 היה הסופר הצעיר ביותר שכתב אי פעם סיפור קצר שהתקבל על ידי ה-Sattery Evening Post. בתחילת שנות ה-30, הוא כתב והפיק קומדיית רדיו, כולל תוכנית המצליחה, Baby Snooks שבה כיכבה פאני ברייס. אחד מהסיפורים המקוריים שלו, "1,000 דולר לדקה", הוסרט ב-1935 בכיכובם של רוג'ר פריור וליילה היימס. בעקבות כך הוא הוזמן לכתיבת התסריט של "נשואים לפני ארוחת הבוקר" ב-1937 ו"הרודף" ב-1938. ב-1939 הוא התבקש לכתוב את התסריט של "You Can't Cheat an Honest Man" בכיכובו ונכתב על ידי וו. סי. פילדס שהיה גיבור ילדות עבור פרימן. פרימן המשיך לכתוב תסריטים, כולל "Larceny, Inc." ב-1942, בכיכובו של אדוארד ג'י רובינסון ו"הנסיכה והפיראט" ב-1944 בכיכובו של בוב הופ.
במהלך מלחמת העולם השנייה גויס פרימן לעשות סרטי אימון לחיילים. במקביל, האחים וורנר החליטו לעשות סרט לגיוס כספים ורצו להכניס כמה שיותר מפורסמים לתפקידי קמיע על מנת לגייס כסף למאמץ המלחמתי. פרימן התבקש לכתוב את העלילה לסרט זה. "Thank Your Lucky Stars" שבו הופיעו כוכבים בולטים כמו המפרי בוגרט, בטי דייוויס, אדי קנטור וארול פלין. כל השחקנים וצוות ההפקה, כולל פרימן, ויתרו על השכר שלהם עבור יצירת הסרט הזה שגייס מעל 2 מיליון דולר.
ב-1947 הוא כתב את התסריט של "החיים הסודיים של וולטר מיטי", אשר כיכב דני קיי. זמן לא רב לאחר מכן, שני סיפורים מקוריים, "קלאופטרה זרועות" ו"מיס גרנט לוקחת את ריצ'מונד", כל אחד מהם נכתב במשותף על ידי אוורט ואחיו דיברי עובדו כתסריטים לסרטי "נשיקה בחושך" מ-1949 בכיכובו דייוויד ניבן ו"מיס גרנט לוקחת את ריצ'מונד", בכיכובה של לוסיל בול. ב-1951, הפיק פרימן את סרטו הראשון, "ג'ים ת'ורפ - הכל אמריקאי", שגם לו היה שותף בכתיבת התסריט. זמן קצר לאחר מכן יצא לאקרנים הסרט "Too Young to Kiss" בכיכובו של יוני אליסון שהתבסס על סיפור מקורי שכתב פרימן. עוד אחד מסיפוריו המקוריים נעשה לסרט, "בת ים השווה מיליון דולר" בכיכובה של אסתר ויליאמס. לאחר מכן הגיע הסרט "קלי ואני" שהתבסס גם הוא על סיפור מקורי פרימן. ב-1958 כתב את התסריט של "מרג'ורי מורנינגסטאר" בכיכובם של נטלי ווד וג'ין קלי. באמצע שנות ה-50, פרימן החליט לצאת לעולם הטלוויזיה עם הופעת בכורה כמפיק של הסדרה בכיכובו של ג'ון פורסיית. פרימן חזר לעשיית סרטים ב-1962 וכתב את התסריט ל"יום ראשון בניו יורק" בכיכובם של רוד טיילור, ג'יין פונדה, קליף רוברטסון ורוברט קלפ. בשנת 1966 הוא כתב את התסריט ל"סירת תחתית הזכוכית" בכיכובם של דוריס דיי ורוד טיילור. הוא היה שותף בכתיבת התסריט לסרט שלאחר מכן, "איפה היית כשהאורות כבו" שבו כיכבה גם דוריס דיי.
יותר מ-50 סרטים נכתבו, עובדו או הופקו על ידי אוורט פרימן. הוא קיבל מועמדות לפרס אוסקר על התסריט שלו משנת 1947, "זה קרה בשדרה החמישית" על פי ספרו של הרברט קלייד לואיס.
לאחר שפרש מתעשיית הבידור, עקב מצבו הבריאותי, הוא לימד שיעורי כתיבה ב-UCLA במשך מספר שנים.
בשנת 1947, אוורט התאהב בשחקנית והדוגמנית, רוזאן מאריי. הם נישאו בתחילת 1948. נולדו להם שלושה ילדים משותפים, שתי בנות. הם התגרשו בשנת 1966. אוורט התחתן מאוחר יותר עם הלנה מתיוס. היה להם בן משותף.
אלפרדו פאלאסיו

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1939 (בן 85) גואיאקיל, אקוודור 
 שם לידה:  Luis Alfredo Palacio González 
 מדינה:  אקוודור 
 השכלה:  Case Western Reserve University School of Medicine  אוניברסיטת גואיאקיל 
 מעסיק:  León Febres-Cordero, Sixto Durán-Ballén 
 תפקיד:  נשיא אקוודור (20 באפריל 2005–15 בינואר 2007)  שר הבריאות  סגן נשיא אקוודור 
 מפלגה:  עצמאי
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 בן או בת זוג:  María Beatriz Paret 
 פרסים והוקרה:  אביר הצלב הגדול של השמש של פרו  המסדר הלאומי של סן לורנסו  מסדר ההצטיינות הלאומי 
 
אלפרדו פאלאסיו בפסגת ראשי מדינות אמריקה, 4 בנובמבר 2005
ד"ר אלפרדו פאלאסיו (בספרדית: Alfredo Palacio; נולד ב-22 בינואר 1939), נשיא אקוודור בין אפריל 2005 לינואר 2007.
פאלאסיו נולד בעיר גואיאקיל, והוא רופא במקצועו המתמחה בקרדיולוגיה. הוא למד בעיר הולדתו, ואחר כך בעיר קליבלנד במדינת אוהיו ובסנט לואיס במדינת מיזורי שבארצות הברית. אחר כך עבד בקרדיולוגיה ובבריאות ציבורית באוניברסיטת גואיאקיל בפקולטה לרפואה.
פאלאסיו מגדיר את עצמו כלא-פוליטיקאי, והוא גם לא חבר בשום מפלגה פוליטית. בעבר שימש פאלאסיו כשר הבריאות בממשלו של סיקסטו דוראן-באיין. פאלאסיו שימש כסגן הנשיא מ-15 בינואר 2003 ועד 20 באפריל 2005 תחת הנשיא לוסיו גוטיירס. פאלאסיו מונה לנשיא בפועל כאשר הקונגרס הדיח את גוטיירס, אחרי שבוע של עימותים עם ממשלתו.
Marvel Snap

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  18 באוקטובר 2022 
 סוגה:  משחק קלפי אספנות ממוחשב
 פיתוח:  second dinner
 הוצאה לאור:  18 באוקטובר 2022
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  nuverse
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  יוניטי 
 מצבי משחק:  מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  אנדרואיד, ios, macos, windows
 www.marvelsnap.com
 
Marvel Snap הוא משחק קלפים דיגיטלי שפותח על ידי Second Dinner ופורסם על ידי Nuverse עבור אנדרואיד, iOS, macOS ו-Windows. המשחק כולל אוסף של דמויות שונות מיקום מארוול. המשחק יצא לאור ב-18 באוקטובר 2022, לאחר תקופה של בדיקות בטא.
משחקיות

לכל שחקן יש חפיסה של 12 קלפים. כל קלף מתאר דמות של גיבור, אנטי גיבור או נבל מיקום מארוול עם עלות (אנרגיה), רמת כוח, ולחלקם אף יש יכולת פוטנציאלית מיוחדת. בתחילת כל משחק, שחקנים שמים בו זמנית קלף אחד או יותר עם הפנים כלפי מטה באחד משלושה מיקומים הלקוחים מיקום מארוול. המיקומים מוקצים באופן אקראי לכל סיבוב, ולכל מיקום יש אפקט ייחודי. בסוף כל סיבוב קלפים נחשפים ויכולות מיוחדות של קלפים מופעלות. מי שיש לו את הכוח הגבוה ביותר במיקום נתון זוכה במיקום זה. מטרת המשחק היא לזכות בשניים מתוך שלושת המקומות. המשחק נמשך שישה סיבובים, כל אחד מהם נותן "אנרגיה" גוברת לשחק קלפים חזקים יותר ככל שהמשחק מתקדם דהיינו סיבוב ראשון-אנרגיה אחת, סיבוב שני- שתיים וכן הלאה, האנרגיות לא משתמרות מתור לתור.
שחקנים מטפסים בסולם המדורג של המשחק על ידי הרווחת "קוביות". משחק מתחיל עם קובייה בודדת בתור ההימור שלו, אבל שחקן יכול להכפיל את ההימור בכל עת על ידי "נקישה", ובשלב זה ליריבו יש אפשרות לסגת או לגשת לנקישה. המעצב קנט-אריק הגמן השווה את הנקישה לקוביית ההכפלה של משחק הלוח המסורתי שש-בש. כמו כן ישנה אפשרות לאינטראקציה בסיסית בין יריבים על ידי שליחת אימוג'ים מותאמים.
המשחקיות של Marvel Snap נחשבת לפשוטה יחסית בהשוואה למשחקי קלפים אחרים, ומשחקים בודדים נמשכים בדרך כלל כמה דקות.
בזמן השחרור העולמי, המשחק הציג למעלה מ-170 קלפים, 
וכיום ישנם יותר מ-200 קלפים, כאשר כל עונה מצרפים קלפים נוספים.
פיתוח

Marvel Snap הוא משחק הבכורה של חברת המשחקים Second Dinner, אולפן לפיתוח משחקים שהוקם על ידי מפתחי Hearthstone לשעבר בן ברוד, יונג וו והמילטון צ'ו. ב-31 בינואר 2023, Second Dinner הוסיפה את מצב הקרב ל-Marvel Snap, המאפשר משחקים פרטיים עם חברים.
פיתוח > עיצוב המשחק

ב-Marvel Snap, שחקנים יכולים להשיג וריאנטים של הקלפים שנמצאים ברשותם דרך החנות במשחק או פרסי העונה. וריאנטים הן גרסאות חלופיות של העיצוב של קלף בסיס, ואינן מציעות יתרונות משחק מכיוון שהן קוסמטיות בלבד. החל מינואר 2023, יש יותר מאלף וריאנטים שונים במשחק. כמה מהאמנים הבולטים יותר שיש להם וריאנטים על שמם כוללים את ריאן גונזלס, קים ג'סינטו ודן היפ.
ביקורות

המשחק זכה לביקורות משבחות בארץ ובעולם, בדגש על המשחקיות, והתחכום הפשוט אך דורש המחשבה שהוא מציג לשחקן, ביקורת נוספת מציינת את זה שהמשחק הוא חינמי ומבוסס רכישות אך אינו דוחק בשחקן לעשות זאת, ולא קיים בו מודל של "תשלום בשביל לנצח".
הערות שוליים

↑  Kayleigh Partleton, Avengers assemble for the Marvel Snap release date, Pocket Tactics, ‏2022-09-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  https://www.ginx.tv/en/marvel-snap/snap-card-list
↑  https://m.youtube.com/watch?v=_NUwVePv0Sk
צילום מסך של דו-קרב בשלב האחרון של הקרב
מרין צ'יליץ'

מרין צ'יליץ' (בקרואטית: Marin Čilić; נולד ב-28 בספטמבר 1988) הוא טניסאי קרואטי מקצועני. בשיאו (29 בינואר 2018), דורג במקום השלישי בעולם בדירוג הסבב ה-ATP, ונכון ל־hubh 2022 הוא מדורג במקום ה-17.
הישג השיא של צ'יליץ' הוא זכייה בטורניר גראנד סלאם, אליפות ארצות הברית הפתוחה (2014). במהלך הקריירה שלו הוא זכה ב-20 תארים בטורנירי היחידים במסגרת הסבב העולמי לגברים (ATP).
התאמן בהדרכתו של בוב ברט (2004 - 2013), ומשנת 2013 מתאמן בהדרכתו של גוראן איוואנישביץ'.
קריירה

צ'יליץ' נולד לזוג הורים קרואטים במג'יוגוריה, עיירה בבוסניה והרצגובינה, בהיותו ילד כבן 4 החל להתאמן בטניס עם שני אחיו הגדולים. לאחר שגילה כישרון, המליצו להוריו להעבירו לזאגרב להמשך התפתחותו כשחקן. בזאגרב ראה אותו טניסאי העבר גורן איבניסביץ', שראה בו פוטנציאל גדול, והכיר אותו למאמנו שלו בוב ברט. בהיתו בן 15 נסע לסן רמו שבאיטליה כדי להתאמן אצל ברט.
קריירה > הישגים ראשונים > 2009

בספטמבר 2009 הגיע צ'יליץ' (דורג במקום 16 בטורניר) לשלב רבע הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה, שבו הפסיד למדורג השישי בטורניר חואן מרטין דל פוטרו מארגנטינה (4-6, 6-3, 6-2, 6-1) שבסופו של דבר זכה בתואר. בשלב שמינית הגמר, הוא הדיח את המדורג שני בטורניר, אנדי מארי מבריטניה (5-7, 2-6, 2-6).
קריירה > הישגים ראשונים > 2010

ארבעה חודשים לאחר מכן, בינואר 2010 הגיע צ'יליץ' (דורג במקום 14 בטורניר) לשלב חצי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה, תוך שהוא גובר בדרך על המדורג רביעי בטורניר, חואן מרטין דל פוטרו (7-5, 4-6, 5-7, 7-5, 3-6) ועל המדורג שביעי בטורניר, אנדי רודיק מארצות הברית (6-7, 3-6, 6-3, 6-2, 3-6). בחצי הגמר הוא נוצח על ידי המדורג חמישי בטורניר, אנדי מארי (3-6, 6-4, 6-4, 6-2). חודש לאחר מכן, ב-22 בפברואר אותה שנה, הוא הגיע לדירוג השיא שלו מספר 9 בעולם.
קריירה > הישגים ראשונים > 2012

בספטמבר 2012 הגיע צ'יליץ' (דורג במקום 12 בטורניר) לשלב רבע הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה שבו הפסיד למדורג שלישי בטורניר, אנדי מארי (3-6, 7-6, 6-2, 6-0) שבסופו של דבר זכה בטורניר.
קריירה > זכייה בגראנד סלאם ראשון > 2014

ביוני 2014 הגיע צ'יליץ' (26 בטורניר) לשלב רבע גמר באליפות וימבלדון שבו הפסיד למדורג ראשון נובאק ג'וקוביץ' מסרביה ב-5 מערכות (6-1, 3-6, 6-7, 6-2, 6-2) שבסופו של דבר זכה בטורניר ועלה למקום הראשון בעולם. בסיבוב השלישי הוא ניצח את המדורג שישי בטורניר תומאש ברדיך מצ'כיה (6-7, 4-6, 6-7).
הישג השיא שלו, הוא זכייה בתואר גראנד סלאם, באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר 2014 (דורג במקום 14 בטורניר), לאחר שגבר בשלב רבע הגמר על המדורג שישי בטורניר תומאש ברדיך (2-6, 4-6, 6-7), בשלב חצי הגמר על המדורג שני בטורניר רוג'ר פדרר משווייץ (3-6, 4-6, 4-6) ובמשחק הגמר על המדורג עשירי קיי נישיקורי מיפן (3-6, 3-6, 3-6).
קריירה > זכייה בגראנד סלאם ראשון > 2017

באליפות וימבלדון העפיל לגמר בו הפסיד לפדרר בשלוש מערכות.
קריירה > גראנד סלאם > יחידים

| טורניר | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | זכייה–הפסד |  % זכייה |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
גראנד סלאם
| אליפות אוסטרליה | סיבוב 1 | סיבוב 4 | סיבוב 4 | חצי גמר | סיבוב 4 | - | סיבוב 3 | סיבוב 2 | - | 17–7 | 70.83% |  |  |  |
| אליפות צרפת | סיבוב 1 | סיבוב 2 | סיבוב 4 | סיבוב 4 | סיבוב 1 | סיבוב 3 | סיבוב 3 | סיבוב 3 | סיבוב 4 | 13–8 | 61.90% |  |  |  |
| וימבלדון | סיבוב 1 | סיבוב 4 | סיבוב 3 | סיבוב 1 | סיבוב 1 | סיבוב 4 | סיבוב 2 | רבע גמר | רבע גמר | 13–7 | 65.00% |  |  |  |
| אליפות ארצות הברית | - | סיבוב 3 | רבע גמר | סיבוב 2 | סיבוב 3 | רבע גמר | - | זכייה | סיבוב 4 | 20–5 | 80.00% |  |  |  |
| זכייה–הפסד | 0–3 | 9–4 | 12–4 | 9–4 | 5–4 | 9–3 | 5–3 | 14–3 | 0-0 | 63–27 | 70.00% |  |  |  |
אליפות העולם בג'ודו 2019

| --- | --- |
 ענף:  ג'ודו 
 ארגון מפעיל:  איגוד הג'ודו העולמי
 תקופת התחרות:  25 באוגוסט 2019 – 1 בספטמבר 2019 (8 ימים)
 מספר תחרות:  38 
 מספר מקצועות:  7 לנשים ו-7 לגברים
 מספר מתמודדים:  834
 מדינות משתתפות:  146
 עיר מארחת:  טוקיו
 אצטדיון:  ניפון בודוקאן
 יבשת:  אסיה
 → אליפות העולם בג'ודו 2018 אליפות העולם בג'ודו 2021 ← 
 
אליפות העולם בג'ודו בשנת 2019 התקיימה בין התאריכים 25 באוגוסט עד 1 בספטמבר באולם ניפון בודוקאן בטוקיו, יפן. באליפות התחרו 834 ג'ודוקא מ-146 מדינות.
טבלת המדליות

מדינה מארחת (יפן)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכול |
| 1 | יפן יפן | 5 | 6 | 5 | 16 |
| 2 | צרפת צרפת | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 3 | פורטוגל פורטוגל | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | הולנד הולנד | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 5 | גאורגיה גאורגיה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 | קנדה קנדה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 7 | ישראל ישראל | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | אוקראינה אוקראינה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | צ'כיה צ'כיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 | רוסיה רוסיה | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 11 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 11 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13 | אוזבקיסטן אוזבקיסטן | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | בלגיה בלגיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | קובה קובה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 16 | ברזיל ברזיל | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 16 | קוסובו קוסובו | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 18 | בריטניה בריטניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 18 | גרמניה גרמניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 18 | טורקיה טורקיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 18 | מולדובה מולדובה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 18 | מונגוליה מונגוליה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 18 | פולין פולין | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 18 | סרביה סרביה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 18 | קזחסטן קזחסטן | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל (25 מדינות) | סך הכל (25 מדינות) | 15 | 15 | 30 | 60 |
הטבלה ממוינת על פי שיטת הספירה של "זהב תחילה".
רשימת הזוכים > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| משקל |  זהב |  כסף |  ארד |
| 60 ק"ג | לוחום צ'חווימיאני   גאורגיה גאורגיה | שראפודין לוטפילאייב   אוזבקיסטן אוזבקיסטן | ילדוס סמטוב   קזחסטן קזחסטן  ריוג'ו נאגאיאמה   יפן יפן |
| 66 ק"ג | ג'ושירו מרויאמה   יפן יפן | קים לים-הוואן   קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | היפומי אבה   יפן יפן  דניס ויירו   מולדובה מולדובה |
| 73 ק"ג | שוהיי אונו   יפן יפן | רוסטם אורוג'וב   אזרבייג'ן אזרבייג'ן | הידאייט היידרוב   אזרבייג'ן אזרבייג'ן  דניס יארצב   רוסיה רוסיה |
| 81 ק"ג (אנ') | שגיא מוקי   ישראל ישראל | מתיאס קאס   בלגיה בלגיה | אנטואן ולואה-פורטייה   קנדה קנדה  לוקה מאיסורדזה   גאורגיה גאורגיה |
| 90 ק"ג | נואל ואן 'ט אנד   הולנד הולנד | שואיצ'ירו מוקאי   יפן יפן | אקסל קלרז'ה   צרפת צרפת  נמניה מיידוב   סרביה סרביה |
| 100 ק"ג | ז'ורז' פונסקה   פורטוגל פורטוגל | ניאז איליאסוב   רוסיה רוסיה | מייקל קורל   הולנד הולנד  ארון וולף   יפן יפן |
| מעל 100 ק"ג | לוקאש קרפאלק   צ'כיה צ'כיה | היסאיושי הראסווה   יפן יפן | קים מין-ג'ונג   קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית  רוי מאייר   הולנד הולנד |
רשימת הזוכים > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| משקל |  זהב |  כסף |  ארד |
| 48 ק"ג | דריה בילודיד   אוקראינה אוקראינה | פונה טונאקי   יפן יפן | אורנצצג מונחבאט   מונגוליה מונגוליה  דיסטריה קרסניקי   קוסובו קוסובו |
| 52 ק"ג | אוטה אבה   יפן יפן | נטליה קוזיוטינה   רוסיה רוסיה | מאילינדה קלמנדי   קוסובו קוסובו  אאי שישימה   יפן יפן |
| 57 ק"ג | כריסטה דגוצ'י   קנדה קנדה | צוקאסה יושידה   יפן יפן | יוליה קובלצ'יק   פולין פולין  רפאלה סילבה   ברזיל ברזיל |
| 63 ק"ג | קלריס אגבניינו   צרפת צרפת | מיקו טאשירו   יפן יפן | מרטינה טריידוס   גרמניה גרמניה  יול פראנסן   הולנד הולנד |
| 70 ק"ג | מארי-אב גאייה   צרפת צרפת | ברברה טימו   פורטוגל פורטוגל | סאלי קונוויי   בריטניה בריטניה  מרגו פינו   צרפת צרפת |
| 78 ק"ג | מדלן מלונגה   צרפת צרפת | שורי המאדה   יפן יפן | לוריאנה קוקה   קוסובו קוסובו  מיירה אגיאר   ברזיל ברזיל |
| מעל 78 ק"ג | אקירה סונה   יפן יפן | אידאליס אורטיס   קובה קובה | קאירה סאייט   טורקיה טורקיה  שרה אסהינה   יפן יפן |
רשימת הזוכים > נבחרות מעורבות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| קטגוריה | זהב | כסף | ארד |
| נבחרות מעורבות | יפן יפן | צרפת צרפת | ברזיל ברזיל  רוסיה רוסיה |
ישראל באליפות העולם

המשלחת הישראלית לאליפות העולם הייתה הגדולה ביותר בתולדות הענף בישראל, וכללה 14 ג'ודוקא. שגיא מוקי זכה במדליית זהב בקטגוריית המשקל של 81 ק"ג, לאחר שניצח בשישה קרבות.
הערות שוליים

↑  אורן אהרוני, נקבעה המשלחת הישראלית לאליפות העולם בג'ודו, באתר ynet, 30 ביולי 2019
↑  יניב טוכמן‏, ג'ודו: שגיא מוקי זכה במדליית הזהב באליפות העולם בטוקיו, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2019
| ג'ודו אליפויות העולם בג'ודו  |
| --- | --- | --- |
| גברים | טוקיו 1956 • טוקיו 1958 • פריז 1961 • ריו דה ז'ניירו 1965 • סולט לייק סיטי 1967 • מקסיקו סיטי 1969 • לודוויגסהאפן 1971 • לוזאן 1973 • וינה 1975 • פריז 1979 • מאסטריכט 1981 • מוסקבה 1983 • סיאול 1985 |  |
| נשים | ניו יורק 1980 • פריז 1982 • וינה 1984 • מאסטריכט 1986 |  |
| גברים ונשים | אסן 1987 • בלגרד 1989 • ברצלונה 1991 • המילטון 1993 • צ'יבה 1995 • פריז 1997 • בירמינגהאם 1999 • מינכן 2001 • אוסקה 2003 • קהיר 2005 • ריו דה ז'ניירו 2007 • רוטרדם 2009 • טוקיו 2010 • פריז 2011 •ריו דה ז'ניירו 2013 • צ'ליאבינסק 2014 • אסטנה 2015 • בודפשט 2017 • באקו 2018 • טוקיו 2019 • בודפשט 2021 • טשקנט 2022 • דוחה 2023 • אבו דאבי 2024 • בודפשט 2025 |  |
אחד משלנו

| --- | --- |

 בימוי:  אורי ברבש 
 הופק בידי:  צבי שפילמן 
 תסריט:  בני ברבש 
 עריכה:  טובה אשר 
 שחקנים ראשיים:  אלון אבוטבול  שרון אלכסנדר דן תורן דליה שימקו עפר שיקרצי אלון נוימן שאול מזרחי
 מוזיקה:  אילן וירצברג 
 צילום:  אמנון סלומון 
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  אוקטובר 1989
 משך הקרנה:  114 דק' 
 שפת הסרט:  עברית, ערבית
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  פרס "הבימוי הטוב ביותר", פרס "התסריט הטוב ביותר", פרס "השחקן הטוב ביותר" ופרס "השחקנית הטובה ביותר" בפסטיבל ירושלים
 דף הסרט ב־IMDb
 
אחד משלנו הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1989 בבימויו של אורי ברבש על פי תסריט של בני ברבש. הסרט הופק על ידי צבי שפילמן  מישראפילם. הסרט עוסק בהתנגשות בין ערך אחוות הלוחמים לבין ערך הנאמנות לאמת. את ההשראה לסרט קיבל התסריטאי, ברבש, מפרשת פינטו. אחד מכוכבי הסרט, שאול מזרחי נועץ בקרוב משפחתו, אביב כוכבי, מ"פ צנחנים דאז ולימים הרמטכ"ל, כדי להיטיב להבין את הדמות שעליו לשחק את ההוויי בצנחנים. הסרט נשלח על ידי ישראל להתחרות על מועמדות לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
עלילה

הסרט מתאר שלושה חברים טובים, אמיר, יותם ורפא, שעם גיוסם לצה"ל מתנדבים לצנחנים, עברו את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבלו ליחידה מובחרת. במהלך הטירונות בצנחנים הם עוברים מסלול הכשרה כלוחמים, והופכים לחלק ממשפחת לוחמים בה הנאמנות אחד לשני היא מעל לכול. אולם, רפא נאלץ לפרוש מהטירונות עקב פציעה שנגרמה מרשלנותו של מפקדם הקשוח, המכונה "המלאך הלבן". רפא עובר לשרת כחוקר במשטרה הצבאית.
שלוש שנים לאחר מכן רפא נשלח למחנה היחידה, הממוקם בשטחים, ופוגש את יותם, המשמש כמפקד פלוגה ביחידה. מוטל עליו לחקור תקרית בה נהרג עציר פלסטיני שהיה חשוד ברצח חברם אמיר, שהיה אף הוא קצין ביחידה. רפא מוצא עצמו קרוע בין נאמנותו ואהבתו לחבריו לבין מחויבתו לחשיפת האמת, שכולם ביחידה מעדיפים לכסות פרט לו ולחיילת צעירה בשם תמר (דליה שימקו). לקראת סופו של הסרט מבין יותם כי רפא עומד לחשוף את ממצאי החקירה, בה גילה כי העציר לא נמלט כפי שדווח בתחילה, כי אם הוכה ועונה ולבסוף נורה בעודו כפות. כתוצאה מכך מכים קציני היחידה את רפא ומותירים אותו בחדרו פצוע. תמר סועדת את רפא הפצוע ומפצירה בו כי ייסע מן הבסיס וידווח למשטרה הצבאית על מה שגילה. בעוד היחידה מתארגנת לביצוע פשיטה על מחנה הפליטים שבקרבת הבסיס, כנגד ארגוני המחבלים, אסף רפא את חפציו ובסיוע תמר עומד לצאת את המחנה. הצופים בסרט משתכנעים כי רפא בחר להשאיר בצד את הפתגם שהיה הכי מזוהה איתו ועם החברים בטירונות: "אחד בשביל כולם - כולם בשביל אחד", להניח לנאמנויות הישנות ליחידה ולרעיו לנשק ולפרסם את האמת. אולם כאשר חולף יותם על פניו בנסיעה, כאשר רפא עומד ליד עמדת המשרפה הבוערת - נראה שאין בכוונת רפא להוציא את האמת לאור, אלא לשרוף את הראיות המעידות על הרצח ולהישאר למעשה "אחד משלנו".
פסקול

נעימת שיר הנושא של הסרט, מה אתה בכלל יודע על אהבה, מופיעה מספר פעמים לאורך הסרט; ובסוף הסרט, ברולר של הקרדיטים, מתנגן השיר בביצועו של גידי גוב. השיר נכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי אילן וירצברג, שגם יצר את המוזיקה לכל הסרט.
הפקות נוספות והתייחסויות תרבותיות

את הסרט אחד משלנו הקדימה הצגה באותו שם, שאותה כתב בני ברבש וביים  איציק ויינגרטן. ההצגה הועלתה  בתיאטרון בית ליסין החל מינואר 1988 (כמעט שנתיים לפני הסרט). במרץ 1989 החל הבמאי אורי ברבש לצלם את הסרט על פי תסריטו של אחיו בני, וב־6 באוקטובר 1989 הוצג הסרט בהצגת בכורה. כמו כן, בשנת 2010 עלתה ההצגה בביצועם של תלמדי שנה ג' של סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. בשנת 2011 עלתה ההצגה בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי בבימוי עמית גזית בהשתתפות תלמדי שנה ג'. תיאטרון באר שבע העלה את ההצגה "אחד משלנו" ב-2 בדצמבר 2021.
הפרק "אחת משלנו" מן הסדרה "מ.ק. 22" מ-2004 הוא פרודיה על הסרט, ודליה שימקו מתארחת בפרק זה בתפקיד עצמה.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
אלון אבוטבול: יותם
שרון אלכסנדר: רפא
דליה שימקו: תמר
דן תורן: אמיר
שאול מזרחי: "המלאך הלבן"
אלון נוימן: נחשון
עפר שיקרצי: ארז
רובי פורת שובל: ליזה
ארנון צדוק: קרני
אלי יצפאן: דדה
הערות שוליים

↑    בנימין טוביאס, אחד משלהם, באתר "ידיעות אחרונות", 6 בספטמבר 2018.
↑  אחד משלנו, מתוך אתר "הבמה".
אלה בשלישימו

אלה בשלישימו (חננו ה' חננו) הוא פיוט "סליחה" שחובר על ידי רבי שלמה הבבלי. הפיוט נאמר בסליחות כמנהג האשכנזים. ב"מנהג פולין" הוא נאמר ביום השישי של הסליחות, ולפיכך הוא אינו נאמר בשנים שבהן ראש השנה ביום חמישי או בשבת. בנוסף, צורף הפזמון גם לסליחות של תעניות שובבי"ם ת"ת, בשבוע של פרשת בא. מחרוזת הפזמון של הפיוט לבדה נאמרת במנהג אשכנז המערבי בתפילת נעילה ביום הכיפורים.
מבנה הפיוט

הפיוט מורכב משמונה בתים, אשר יוצרים את האקרוסטיכון "שלמה הקטן". בנוסף, ראשי השורה השלישית בשלושת הבתים הראשונים יוצרים את האקרוסטיכון "שלמ". עזרא פליישר סבור שיש להשלים את האקרוסטיכון עם האות "ה", או זו שבאמצע השורה השלישית של הבית השלישי (הֱיוֹת נִסְתָּרִים) או שבשורה השלישית של הבית הרביעי יש להוסיף "ה" (?ה?שׁוֹבֵר).

כל בית מורכב משלוש שורות, בחלוקה הבאה: שתי השורות הראשונות בנויות, הן במבנה והן בתוכן, על בסיס הפסוק ”אֵלֶּה בָרֶכֶב וְאֵלֶּה בַסּוּסִים וַאֲנַחְנוּ בְּשֵׁם ה' אֱלֹהֵינוּ נַזְכִּיר”, המדבר על הניגוד בין הגויים, שמסתמכים במלחמה על כוחם הפיזי ועצמתם הצבאית, לבין עם ישראל, המסתמך על הקב"ה. השורה הראשונה בבית מקבילה לחציו הראשון של הפסוק, המדבר על הגויים, ומורכבת משתי צלעיות, כאשר הצלעית הראשונה פותחת במילה "אלה", והצלעית השנייה פותחת במילה "ואלה". שתי הצלעיות מתארות את אמצעי הקרב בהם נוקטים הגויים, תוך שימוש בדימויים שונים ממקורות היהדות לאמצעים המשמשים במלחמה (כך בשורה הראשונה - אֵלֶּה בְּשָׁלִישֵׁימוֹ / וְאֵלֶּה בְּפָרָשֵׁימוֹ / בִּקְרָב). בבתים הראשון, שני, שלישי ושמיני, בהם השורה מביאה שמות עצם בהם נוקטים הגויים, מובאת מילת סיום נוספת לשורה, המתארת את הפעולה אותה עושים עם העצמים (כך בשורה השנייה - אֵלֶּה בְּמָגִנָּתָם/ וְאֵלֶּה בְּצִנָּתָם / מִסְתַּחֲרִים). שורות אלו כוללות חמש מילים בשורה, ובהן יש חריזה נפרדת לשתי הצלעיות הראשונות, וחריזה נפרדת לצלעית השלישית, אשר זהה לחריזת שאר הבית. בבתים הרביעי עד השביעי מובאות בכל שורה רק פעולות אותן עושים הגויים, והשורות מכילות שתי צלעיות בנות שלוש מילים (סך הכל שש מילים בשורה). בשורות אלו שתי הצלעיות חורזות בחריזה הכללית של הבית.

השורה השנייה בכל בית מבוססת על חציו השני של הפסוק, וכמוהו פותחת במילה "ואנחנו", תוך הבאת תיארים שונים לקב"ה וליחס בין עם ישראל לבינו. השורה השלישית משלימה את השורה השנייה, וממשיכה את תיאור הקב"ה שמופיע בה.

 מחרוזת הפזמון של הפיוט בנויה מצירוף של קטעים מתוך ארבעה פסוקים: חָנֵּנוּ ה' חָנֵּנוּ / עֲנֵנוּ ה' עֲנֵנוּ / עָזְרֵנוּ אֱלֹהֵי יִשְׁעֵנוּ / כִּי עָלֶיךָ נִשְׁעָנְנוּ. עזרא פליישר משער שאולי המחרוזת לא הופיעה במקורה בפיוט.

בתבנית הפיוט של שלמה הבבלי כתב רבי שמעון בן יצחק את סליחתו "אלה בשן סלע מצודתם".
לקריאה נוספת

עזרא פליישר, פיוטי שלמה הבבלי, ירושלים תשל"ג, עמודים 320–322
דניאל גולדשמידט, סדר הסליחות כמנהג פולין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ה, עמוד נו, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)