stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ים טאלנט
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > הסנאט האמריקאי > בחירות 2006

טאלנט ביקש להיבחר מחדש בבחירות לסנאט ב-2006. יריבתו הדמוקרטית הייתה מבקרת המדינה קלייר מקסקיל. טאלנט החזיק ביתרון גיוס כספים, בין השאר בגלל תמיכת ממשל בוש; ב-11 באוקטובר 2005, סגן הנשיא דיק צ'ייני ערך גיוס כספים למען טאלנט. טאלנט קיבל 5,000 דולר מהלוביסט ג'ק אברמוף. טאלנט החזיר לאחר מכן את כל $5,000.
טאלנט קיבל מספר תרומות לבחירתו מחדש, כולל ממשרד החוואים של מיזורי, איגוד השוטרים של סנט לואיס, איגוד החזיר של מיזורי, האיגוד הלאומי של מפיצים סיטונאים, איגוד מגדלי התירס של מיזורי, וותיקי מלחמות חוץ.
בשנת 2006, העיתון "רול קאל" בוושינגטון דיווח כי אינטרסים של לובינג של וושינגטון די. סי. התחייבו לגייס מיליון דולר לבחירתו מחדש של טאלנט. טאלנט הצהיר שהוא לא נותן טובות הנאה בתמורה לתרומות, ושהוא "לא ייקח חמישה דולר ממישהו שמצפה למשהו עבורו".
מקסקיל וטאלנט התווכחו ביניהם ב-Meet the Press ב-8 באוקטובר 2006. מקסקיל ניצחה במעט את טאלנט ב-7 בנובמבר 2006, עם מרווח ניצחון של 50% עד 47%.
לאחר שהפסיד בניסיונו להיבחר מחדש, טאלנט נחשב למועמד אפשרי למושל מיזורי ב-2008 לאחר שהמושל המכהן והעמית הרפובליקני מאט בלאנט החליט לא להיבחר מחדש. טאלנט לא נכנס למירוץ, בו ניצח ג'יי ניקסון הדמוקרט.
ביוגרפיה > דעות פוליטיות

טאלנט נחשב על ידי אנליסטים פוליטיים כשמרן אמין, שקיבל ציון חיים של 93 מתוך 100 מהאיחוד השמרני האמריקאי. הוועדה הלאומית לזכות חיים העניקה לטאלנט דירוג של 100%. בשנת 2005, טאלנט דורג בדירוג השלישי בגובהו מבין כל הסנאטורים והנציגים, כפי שנקבע על ידי קבוצת החירות הרפובליקנית, אשר מקדמת "יחידים בעלי דעות חירות מוגבלות בממשלה לתפקיד".
ביוגרפיה > דעות פוליטיות > אנרגיה

טאלנט תמך בתקן הדלק המתחדש החדש, שהוסיף 7.5 מיליארד גלון (28,000,000 מטר מעוקב) של דלקים מתחדשים לאספקה הלאומית עד 2012, כולל אמצעי לכלול זיכוי מס לעסקים המציעים דלקים מבוססי סויה. בנוסף לדלקים מתחדשים, טאלנט תמך בקידוח בקוטב הצפוני כצעד בכיוון של עצמאות אנרגטית, שהוא רואה בו קריטי לביטחון הלאומי.
ביוגרפיה > דעות פוליטיות > שירותי בריאות

טאלנט תמך בהטבת תרופות המרשם של Medicare שנקראת Medicare Part D, שמטרתה להפחית את הסכום שמשלמים קשישים עבור תרופות המרשם שלהם. טאלנט קרא לוותר על קנס של אחוז אחד לאזרחים ותיקים שהחמיצו את המועד האחרון להירשם לתוכנית.
טאלנט הצביע נגד תיקון המאפשר ל-Medcare לנהל משא ומתן על הנחה ברכישה בכמות גדולה עבור תרופות מרשם.
טאלנט תמך בהגבלת פיצויים בתביעות אחריות רפואית. הוא מאמין ש"הקלה באחריות רפואית תקצץ בעלויות מכיוון שרופאים לא יצטרכו לעסוק ב'רפואה מתגוננת'" .
טאלנט תמך והציע חקיקה שתאפשר לארגוני סחר לתת חסות לתוכניות ביטוח בריאות, שלדעתו יספקו לעובדים שאינם מבוטחים את ההזדמנות לשירותי בריאות סבירים יותר.
ביוגרפיה > דעות פוליטיות > הלוואות דורסניות

חקיקה בחסות טאלנט שתגביל את אחוז הריבית השנתי עבור הלוואה קצרת מועד לאנשי שירות צבאי מממוצע של כ-39% ל-36%.
ביוגרפיה > מחקר תאי גזע

לאחר הצטרפותו לסנאט ב-2002, טאלנט תמך בחקיקה פדרלית שתאסור על מחקר תאי גזע עובריים או מימון פדרלי למחקר תאי גזע עובריים. זה כלל מתן חסות להצעת חוק (S.658) בחסות הסנאטור סם בראונבק, אשר תאסור את כל צורות השיבוט האנושי כולל טכניקות שיבוט טיפולי עוברי הנראות כחיוניות למחקר תאי גזע.
ב-10 בפברואר 2006, טאלנט הסיר את תמיכתו בהצעת החוק, תוך ציון הצורך לאזן בין מחקר והגנה מפני שיבוט אנושי. מהלך זה בא בעקבות ביקורת מצד יריבתו של טאלנט בבחירות 2006, קלייר מקסקיל, וכן בעקבות לחץ מצד האינטרסים העסקיים של מיזורי שמתנגדים להגבלות על מחקר תאי גזע. למרות שההיפוך הזה זכה לביקורת כמניע פוליטי, טאלנט אמר ל-Associated Press, "הטכנולוגיה משתנה כל הזמן ולכן אני תמיד שוקל אם יש דרך טובה יותר להגיע לאיזון". טאלנט הציע שחששות מוסריים עשויים להירגע באמצעות פריצת דרך מדעית עתידית אפשרית - שכפול תאי גזע עובריים ללא שימוש בעוברים משובטים.
בנובמבר 2006 הייתה יוזמת הצבעה במיזורי לתיקון חוקת המדינה ולאפשר, בהתאם לחוק הפדרלי, מחקר וטיפול בתאי גזע. ב-1 במאי 2006 הודיע טאלנט על התנגדותו ליוזמת ההצבעה המוצעת. מחקר וטיפול בתאי גזע היו סוגיה מפלגת עבור רפובליקנים רבים ותפסו חשיבות מיוחדת במיזורי.
ביולי 2006 הוא הצביע נגד הרחבת הכספים הפדרליים למחקר תאי גזע עובריים במקרים בהם העוברים נתרמו על ידי מרפאות פוריות או נוצרו למטרות טיפולי פוריות. הצעת חוק זו עברה בסנאט 63–37, אך הוטל עליה וטו על ידי הנשיא בוש, בצעד שנאמר כי יש לו השלכות פוליטיות משמעותיות על טאלנט.
ביוגרפיה > מחקר תאי גזע > שכר מינימום

טאלנט אכן נקט עמדה על יוזמת ההצבעה במיזורי, הנקראת הצעה B, שתעלה את שכר המינימום במדינה ל-6.50 דולר לשעה, או לרמת שכר המינימום הפדרלי אם זה גבוה יותר, עם התאמות לאחר מכן לאינפלציה. הוא אמר שהוא מאמין שזו בעיה של המדינה, אבל הצהיר שהוא תומך בהעלאות שכר מינימום אם הן משולבות עם הקלות מס לעסקים קטנים. טאלנט האמין שהגדלת שכר המינימום יכולה להפחית את מספר המשרות על ידי העלאת עלות עשיית העסקים.
ביוגרפיה > מחקר תאי גזע > הפלות

טאלנט תמך באיסור על הפלות, למעט חריגים לאונס, גילוי עריות וחיי האם.
ביוגרפיה > מחקר תאי גזע > טרור ביולוגי

טאלנט היה גלוי לגבי מה שהוא רואה כפגיעות של האומה לאיום טרור ביולוגי הולך וגדל. הוא היה סגן יו"ר הוועדה הדו-מפלגתית למניעת הפצת נשק להשמדה המונית וטרור, שהגיעה למסקנה שאם לא יינקטו פעולה, קיימת סבירות יותר ויותר גבוהה להתקפה ביולוגית בתוך ארצות הברית. יחד עם הסנאטור בוב גרהאם, יו"ר הוועדה, הוא מתח ביקורת על נכונותה של הממשלה הפדרלית להתמודד עם משבר בריאות הציבור הגדול". ב-4 בינואר 2010 פרסמו שני הסנאטורים מאמר ב"וושינגטון פוסט", בטענה שתגובה לא מספקת למגפת השפעת של 2009 מראה את הצורך בתוכניות חירום רפואיות טובות יותר.
שושלת יואן

| --- | --- |

 
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 שפה נפוצה:  סינית, מונגולית
 עיר בירה:  חאנבליק  (והעיר הגדולה ביותר)
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה
 היסטוריה
 הקמה:  הכרזה רשמית על הקמת שושלת יואן
 תאריך:  18 בדצמבר 1271
 פירוק:  נפילת חאנבליק
 תאריך:  14 בספטמבר 1368
 ישות קודמת:  האימפריה המונגולית, שושלת ג'ין, שושלת סונג הדרומית
 ישות יורשת:  שושלת מינג
 שליטים בולטים:  קובלאי חאן
 שטח בעבר:  14,000,000 קמ"ר (נכון ל־1310)
 אוכלוסייה בעבר:  87,147,000 (נכון ל־1350)
 דמוגרפיה
 דת:  בודהיזם, בודהיזם טיבטי, טאואיזם, קונפוציאניזם, טנגריזם ואסלאם
 כלכלה
 מטבע:  בעיקר שטרי כסף של צ'או, נעשה גם שימוש מועט במטבעות
 
קובלאי חאן, נכדו של ג'ינגיס חאן ומייסד שושלת יואן
שושלת יואן (במונגולית: ᠶᠡᠬᠡ ᠦᠨ ᠤᠯᠤᠰ, Их Юань Улс, במנדרינית תקנית: 元朝, בפין-יין: Yuán Cháo) הייתה אימפריה של שושלת קיסרים ממוצא מונגולי ששלטה בסין בין תחילת המאה ה-13 לאמצע המאה ה-14. מייסד האימפריה היה קובלאי חאן, נכדו של ג'ינגיס חאן, מקים האימפריה המונגולית. אף שהמונגולים שלטו על שטחים שכללו את צפון סין במשך עשרות שנים, רק ב-1271 הכריז קובלאי חאן רשמית על הקמת שושלת קיסרים בסגנון הסיני המסורתי. באותה תקופה הייתה ממלכתו רק אחת מהישויות (ח'אנות) שנוצרו מהאימפריה המונגולית שהקים ג'ינגיס חאן, ושלטה רק על השטחים שהשתרעו על מרבית סין של ימינו והשטחים סביבה, כולל מונגוליה המודרנית. הייתה זו השושלת הזרה הראשונה ששלטה על כל סין, והיא הצליחה לשמור על השלטון עד שהוחלפה ב-1368 על ידי הקיסרים משושלת מינג. למרות התקופה הארוכה שבה שלטו הקיסרים משושלת יואן על כל סין, שליטתם בשפה הסינית ובכתב הסיני הייתה שטחית והם השתמשו בשפה ובכתב המונגולי.
שושלת יואן נחשבת הן כממשיכת דרכה של האימפריה המונגולית והן כשושלת קיסרים סינית. בהיסטוריה הרשמית של סין קיבלה שושלת יואן את מנדט השמים, כשהמשיכה את שושלת סונג וקדמה לשושלת מינג. אף שמייסד השושלת בפועל היה קובלאי חאן הוא מיקם בדיעבד בראש השושלת את סבו, ג'ינגיס חאן, כקיסר בשם טָאיְדְזוּ (太祖, בפין-יין: Tàizǔ).
בנוסף לתוארו כקיסר סין תבע קובלאי חאן גם את התואר החאן הגדול, שליט עליון על כל שאר הח'אנות שנוצרו מהאימפריה המונגולית: צ'אגאטאי, אורדת הזהב ואילחאן. משום כך נהגו לעיתים להתייחס לאימפריה של יואן כאל "האימפריה של החאן הגדול". עם זאת, אף שלעיתים הכירו החאנים המערביים בתביעה זו של הקיסרים משושלת יואן, הייתה הכפיפות שלהם מן השפה ולחוץ והישויות שעמדו בראשם התפתחו בנפרד.
הקיסרים בשושלת יואן זיהו את המדינה שבה שלטו עם המושג ההיסטורי "סין" (中國, פין-יין: Zhōngguó, ג'ונְגְגְווֹ, תרגום מקובל "הממלכה התיכונה"), אם כי האימפריה תחת שלטון השושלת הייתה קרויה "יואן הגדולה" (大元, בפין-יין: Dà yuán).
היסטוריה > עלייתו של קובלאי חאן לשלטון

ג'ינגיס חאן איחד את השבטים המונגולים והטורקיים שהתגוררו בערבות מצפון לסין ומונה לחאן הגדול ב-1206. הוא ויורשיו הרחיבו את האימפריה המונגולית ברחבי אסיה. תחת שלטון אוגדיי חאן, בנו השלישי של ג'ינגיס, השלימו המונגולים ב-1234 את הרס שושלת ג'ין, וכבשו את מרבית צפון סין. אוגדיי הציע לקובלאי אחיינו, בנו השני של טולוי שהיה בנו הרביעי של ג'ינגיס חאן, נחלה פיאודלית ובה כ-10,000 בתי אב במחוז חביי. תחילת שלטונו בנחלה התאפיינה במשבר עם אוכלוסיית האיכרים המקומית שנמלטה עקב המיסים הגבוהים שהוטלו עליה. בעצת אימו סורגאגטני ביצע קובלאי רפורמות והחל להתייעץ עם אנשי דת ומלומדים סיניים. השינויים שערך נשאו פירות והאחוזה התאוששה. ב-1251 עלה מונגקה חאן, אחיו הגדול של קובלאי, לשלטון כחאן הגדול במקומו של גויוק חאן, בנו של אוגדיי. הוא העניק לקובלאי אחיו מעמד של שליט על כל הטריטוריות שבשליטת המונגולים בסין. בתפקידו זה הורה קובלאי לבנות בתי ספר למלומדים קונפוציאנים, הנפיק שטרי כסף, החיה מחדש את הטקסים הסיניים ואימץ מדיניות שהמריצה את הצמיחה החקלאית והמסחרית. את בירתו קבע בעיר קאיפינג (开平) במונגוליה הפנימית, שאחר-כך שינה את שמה לשאנגדו.
מונגקה חאן המשיך במערכה הצבאית אותה התחיל אוגדיי חאן כנגד שושלת סונג הדרומית בדרום סין. הוא מת ב-1259 מבלי להשאיר יורש. קובלאי חזר מהמלחמה בצבא שושלת סונג ב-1260 כאשר למד שאחיו הצעיר, אריק בוק, חלק על זכותו לכס המלכות. קובלאי כינס קורילטאי בעיר בירתו קאיפינג שבחר בו להיות החאן הגדול. קורילטאי מתחרה במונגוליה בחר באריק בוק כחאן הגדול, והחלה עקב כך מלחמת אזרחים. קובלאי חאן היה תלוי בשיתוף הפעולה מצד נתיניו הסיניים להבטיח אספקה שוטפת לצבאו. הוא הגביר את הפופולריות שלו בין נתיניו בכך שעיצב את ממשלו על בסיס הבירוקרטיה של השושלות הסיניות המסורתיות ואימץ שם סיני: ג'ונְגְטונְג (中統, מילולית "שלטון מתון"). במערכה הצליח קובלאי לנתק את קווי האספקה לצבאו של אריק בוק, והאחרון נאלץ להיכנע ב-1264. הח'אנות המונגוליות האחרות הכירו בקובלאי חאן כחאן הגדול, אבל בפועל היו אוטונומיות. המאבק הפנימי שם קץ לאחדות של האימפריה המונגולית.
היסטוריה > שושלת יואן הצפונית

בני משפחת המלוכה לשעבר ובני האצולה המונגולים נסוגו למונגוליה לאחר נפילת יִינְגְצָ'אנְג לידי המינג ב-1370, כשהם ממשיכים להשתמש רשמית בשם התואר "יואן הגדולה" (大元), והאחרים כינו אותם "יואן הצפונית" (北元). על פי כללי הפוליטיקה האורתודוקסית הסינית יכולה להיות אך ורק שושלת לגיטימית אחת ששליטיה קיבלו ברכה משמים לשלוט כקיסר סין (ראו מנדט השמים), ולפיכך כפרו השליטים משושלת מינג ומשושלת יואן הצפונית בלגיטימיות של הצד השני לכתר קיסרות סין, אם כי הקיסרים משושלת מינג הכירו בשליטים הקודמים משושלת יואן כשושלת לגיטימית. אף ששושלת מינג שלטה בפועל על סין ברציפות עד המאה ה-17 המשיכו השליטים משושלת יואן הצפונית לטעון לזכותם לכתר עד המאה ה-15.
צבא מינג רדף אחרי הכוחות של שושלת יואן הצפונית לתוך מונגוליה ב-1372, אבל הובס בידי צבא איושרידר, בנו של טוגון טמור, שעלה על כס השלטון כקיסר ביליגטו חאן (Biligtü Khan) שהונהג בידי שר צבאו קוקה טמור (Köke Temür). צבא מינג ניסה שוב ב-1380, ובסופו של דבר הביס את שושלת יואן הצפונית ב-1388. כ-70,000 מונגולים נלקחו בשבי וקארקורום, בירת יואן הצפונית נבזזה. שמונה שנים אחר-כך נתפס כס שושלת יואן הצפונית בידי יסודר (Yesüder) בשם ג'וריגטו חאן (Jorightu Khan). הוא היה אחד מצאצאיו של אריק בוק, במקום, כמקובל, אחד מצאצאיו של קובלאי חאן. במאות השנים הבאות עלו על כס השלטון שליטים שהיו צאצאים של ג'ינגיס חאן, רבים מהם היו לא יותר מבובות שהועלו על כס השלטון בידי המצביאים שהיו במקרה החזקים ביותר באותה תקופה. תקופות של עימותים עם סין תחת שושלת מינג התחלפו לסירוגין בתקופות של שלום וסחר הדדי. ב-1402 ביטל השליט אורוג טמור חאן (Örüg Temür Khan) את השם יואן הגדולה, אבל הובס בידי אולג'יי טמור חאן (Öljei Temür Khan), שהיה בן חסות של טימור לנג ב-1403. כמה עשרות שנים אחר כך נטל בטומונגקה, החאן החדש, את התואר "דיין חאן" (Dayan Khan), שיבוש של הצירוף הסיני "דה יואן" ("יואן הגדולה") ואיחד מחדש את כל המונגולים. יורשיו המשיכו לשלוט במונגוליה עד שנכנעו לצבא שושלת צ'ינג ב-1635, וכך בא הקץ על שושלת יואן הצפונית.
ממשל

מבנה הממשל של שושלת יואן התגבש במהלך שלטונו של קובלאי חאן (1294-1260). אף שחלק מהתפקידים של מוסדות מסוימים עברו כמה שינויים, המרכיבים המהותיים של הבירוקרטיה הממשלתית לא השתנו מתחילתה של השושלת ועד נפילתה ב-1368.
המערכת הביורוקרטית שיצר קובלאי חאן שיקפה תרבויות שונות באימפריה, כולל אלו של הסינים בני ההאן, החיטאיים, הג'ורצ'ד, המונגולים והבודהיסטים הטיבטיים. מהטרמינולוגיה הרשמית של המוסדות השתמע כאילו מבנה הממשל היה מבוסס כמעט אך ורק על השושלות הסיניות הקודמות, אבל הבירוקרטיה של יואן הייתה מורכבת מתערובת של אלמנטים מתרבויות שונות. האלמנטים בסגנון סיני של הבירוקרטיה נגזרו מהממשלים של שושלות טאנג וסונג הסיניות, כמו גם משושלת ליאו החיטאית ושושלת ג'ין הג'ורצ'נית. ליועצים סינים דוגמת לְיוֹ בִּינְגְג'ונְג (劉秉忠, פין-יין: Liú bǐngzhōng) ויָאו שׁוּ (姚璹, פין-יין: Yáo shú) הייתה השפעה ניכרת על חצר קובלאי חאן, והמנהל של הממשל המרכזי נקבע בעשור הראשון לשלטונו. ממשל זה אימץ את החלוקה הסינית המסורתית לשלוש רשויות: עניינים אזרחיים, צבאיים ופיקוח, כולל המזכירות הכללית (中書省) שהייתה אחראית על העניינים האזרחיים, המועצה החשאית (樞密院) שטיפלה בענייני הצבא, והצנזורה (御史臺) שתפקידה לנהל מעקב פנימי ופיקוח. בפועל הייתה חפיפה רבה בין סמכות השיפוט האזרחית לסמכות השיפוט הצבאית של מוסדות הממשל הכללי והמקומי, בשל ההסתמכות המסורתית של המונגולים על משרדים ומוסדות צבאיים כליבת השלטון. עם זאת, בירוקרטיה אזרחית כזו, שבה המזכירות הכללית פעלה כמוסד העליון שהייתה אחראית (במישרין או בעקיפין) למרבית הסוכנויות הממשלתיות האחרות (כדוגמת ששת המשרדים שפעלו בסגנון הסיני המסורתי), אכן הוקמה בסין. בזמנים שונים הוקם מוסד ממשלתי מרכזי אחר שנקרא "מחלקת ענייני המדינה" (尚書省) שעסק בעיקר בענייני כספים (לדוגמה בזמנם שלטונו של קולוג חאן), אך בדרך כלל פורק המוסד זמן קצר אחר-כך.
בעוד שקיומם של מחלקות ממשל מרכזיות אלו וששת המשרדים (שיטה שהחלה עוד בתקופת שושלות סווי וטאנג) נראה לכאורה כיישום שיטות ניהול סיני במנהל יואן, התפקידים שהיו למשרדים אלו בפועל שיקפו כיצד סדרי העדיפויות של המונגולים ומדיניותם עיצבו מחדש ושינו את דרך פעולתם של מוסדות אלו. לדוגמה, למערכת המשפט של יואן, משרד המשפטים, לא הייתה סמכות לשפוט במקרים שבהם היו מעורבים מונגולים או בני קבוצות אתניות אחרות שלא היו סינים. דוגמה נוספת הייתה חוסר חשיבותו של משרד המלחמה בהשוואה לשושלות סיניות מקוריות, שכן הסמכות הצבאית האמיתית הייתה בידי המועצה החשאית.
חברה > אורח החיים של הקיסרים

מאז שהומצא כתב פאגס-פא (Phags-pa'), כתב אחיד להגיית מונגולית, טיבטית וסינית ב-1269 הוא היה בשימוש בחצר יואן עד סוף השושלת. מרבית הקיסרים לא ידעו לקרוא כתב סיני, אם כי בדרך כלל היו מסוגלים לשוחח היטב בשפה זו. המנהג המונגולי של ברית נישואים בין שבטי המונגולים, הבטיח שהקיסרים יהיו בעלי דם טהור מונגולי עד שלטונו של טוג טמור שאימו הייתה פילגש טנגוטית. הקיסרים המונגולים בנו ארמונות והיכלות מפוארים, אבל חלקם חיו חלק מהזמן כנוודים. למרות זאת, קיסרים מעטים אחרים נתנו חסות לפעילויות תרבותיות, לדוגמה טוג טמור, שכתב שירה, צייר קרא את הכתבים הקלאסיים, והורה על ליקוט ספרים לשם שמירה.
קובלאי ויורשיו החזיקו לאמה ממסדר סאקייה של הבודהיזם הטיבטי בחצר הקיסרות. כתוצאה מהחסות המונגולית על הבודהיזם נוצרו כמה מונומנטים של אמנות בודהיסטית. תרגומים של כתבים בודהיסטים למונגולית, כמעט תמיד מהמקור בטיבטית, התבצעו בקנה מידה נרחב לאחר 1300. מונגולים מהמעמד הגבוה כדוגמת אצילים משבט ג'לאייר (Жалайр) או שבט אורנאר שמחו לתת חסות למלומדים ומוסדות קונפוציאנים. מספר רב של חיבורים סינים וקונפוציאנים היסטוריים תורגמו למונגולית.
נראה כי בעלי אחוזות מונגולים בתקופת שושלת יואן חיו חיי בטלה וניוון, כאשר ההכנסה מהיבולים של האריסים הסינים הוצאה כולה על גיוס חיילים וציודם כשנקראו לדגל. המונגולים נהגו לגבות חובות על ידי קבלת תשלום של עבדים. בהגיע 1290 נהגו פשוטי העם המונגולים בכל רחבי האימפריה המונגולית למכור את ילדיהם לעבדות. קובלאי חאן ראה במנהג זה סכנה לאומה המונגולית, ואסר על מכירה של מונגולים מחוץ למונגוליה ב-1291, ומתוך מחשבה דומה תקצב גזאן, האילח'אן (1304-1295) בפרס קרנות לפדות עבדים מונגולים.
חברה > תרבות

בסין תחת שלטון המונגולים משושלת יואן התרחשו או נמשכו התפתחויות חשובות בתחום האמנויות. התפתחויות אלו התרחשו בתחומים של ציור, מתמטיקה, קליגרפיה, שירה ותיאטרון, כאשר אמנים וסופרים רבים מתקופה זו מפורסמים עד עצם היום. בשל המיזוג שחל בין ציור, שירה וקליגרפיה בתקופה זו רבים מהאמנים שהתמחו בענפים שונים אלו היו אותם אנשים, אם כי בדרך הם התפרסמו בגלל הישגים בתחום אחד ולא בכולם. לעיתים מחברים את שושלת סונג לשושלת יואן בהקשר להתפתחות סגנון הציור הנוף הסיני המכונה שָׁאן שְׁווֵי (הר-מים) כמו גם המיזוג הקלאסי של אמנויות הציור, השירה והקליגרפיה. בתחום הציור הסיני היו ציירים מפורסמים רבים. בתחום הקליגרפיה רבים מהקליגרפים הגדולים פעלו בתקופת שושלת יואן. בתחום השירה ההתפתחות העיקרית הייתה סגנון השירה המכונה צ'ו (曲, בפין-יין: qǔ), שבו השתמשו מרבית המשוררים מתקופת שושלת יואן, בנוסף לסגנונות שירה אחרות. רבים מהמשוררים היו מעורבים גם בהתפתחויות מרכזיות בתיאטרון במהלך תקופה זו, וההפך, כשאישים חשובים מתחום התיאטרון התפרסמו כשפיתחו את סגנון השירה המכונה סָאנְצ'וּ' (散曲, בפין-יין: sǎnqǔ), סוג של צ'ו. אחד מגורמי המפתח בתמהיל של מופע הבידור המעורב דמוי הוודוויל המכונה דְזָאג'וּ' (雜劇, בפין-יין: zájù) היה השילוב של שירה, הן קלאסית והן סגנון "צ'וּ" החדש. היבט חשוב נוסף של תקופת יואן היה השילוב הגדל של הניב הסיני המקומי הן בסגנון "צ'וּ" של השירה והן בהצגת דְזָאג'וּ' של הבידור המעורב.
עובדה חשובה בנוגע לאמנויות מתקופת שושלת יואן היא שהרבה יותר פריטי אמנות שרדו מתקופה זו בהשוואה ליצירות מהתקופות הקודמות של שושלת טאנג ושושלת סונג, שלעיתים נשמרו טוב יותר במקומות מחוץ לסין דוגמת מוזיאון שוסואין (正倉院) ביפן.
חברה > מתמטיקה

במהלך תקופת יואן קידמו מתמטיקאים את תחום האלגברה הפולינומית. המתמטיקאי ג'וּ שְׁגְ'יֵה (朱世杰, בפין-יין: Zhū Shìjié‏ 1314-1249) פתר מערכת משוואות ליניאריות עם עד ארבעה נעלמים תוך שימוש במערך ריבועי של מקדמים, מקביל למטריצה מודרנית. ג'ו השתמש בשיטת האלימינציה על מנת לצמצם את המשוואות למשוואה אחת שבה נעלם אחד בלבד. השיטה שפיתח מופיעה בספר מראת הירקן של ארבעת הנעלמים, שנכתב ב-1303. דיאגרמה של משולש פסקל מופיעה בדפים הראשונים. נושא סיכום של טור חשבוני סופי מכוסה גם הוא בספר.
האסטרונום גְווֹ שׁוֹאוּגִ'ינְג (郭守敬, בפין-יין: Guō Shǒujìng‏; 1316-1231) השתמש במתמטיקה לבניית לוחות שנה. הוא היה אחד המתמטיקאים הראשונים בסין שעבדו על טריגונומטריה ספירית. גוו גזר את נוסחת האינטרפולציה המעוקבת לשם חישוביו האסטרונומיים. לוח השנה שלו ה"שׁוֹאוּשְׁה לִי" (授時暦) או "לוח השנה לסידור העונות", התקבל ב-1281 כלוח השנה הרשמי של שושלת יואן. ייתכן שלוח השנה הושפע גם מעבודתו של האסטרונום שֶׁן קְווֹ (沈括, פין-יין: Shěn Kuò) משושלת סונג ואף ייתכן שגם מחיבוריהם של אסטרונומים ערביים. אין סימנים חד משמעיים להשפעות מוסלמיות בלוח השנה "שׁוֹאוּשְׁה לִי", אבל ידוע שהשליטים המונגולים התעניינו בלוחות השנה המוסלמיים. ידע מתמטי מהמזרח התיכון הגיע לסין תחת שלטון המונגולים, ואסטרונומים מוסלמים הביאו את הספרות ההודיות-ערביות לסין במאה ה-13.
חברה > רפואה

הרופאים בחצר יואן הגיעו מתרבויות מגוונות. המרפאים התחלקו בין רופאים שאינם מונגולים המכונים "אוטאצ'י" והשמאנים המונגולים המסורתיים. המונגולים אפיינו את הרופאים המכונים "אוטאצ'י" בשימוש שעשו בתרופות מן הצומח, בשונה משיטות הריפוי הרוחניות של השמאניזם המונגולי. רופאים קיבלו תמיכה רשמית מממשל יואן וניתנו להם זכויות משפטיות מיוחדות. קובלאי הקים את האקדמיה הקיסרית לרפואה על מנת לנהל כתיבת חיבורים רפואיים ומתן השכלה לרופאים חדשים. מלומדים קונפוציאנים נמשכו למקצועות הרפואיים משום שהבטיחו הכנסה גבוהה והאתיקה הרפואית תאמה לפילוסופיה הקונפוציאנית.
המסורת הרפואית הסינית של שושלת יואן התבססה על "ארבע האסכולות הגדולות" ששושלת יואן ירשה משושלת ג'ין. כל ארבע האסכולות היו מבוססות על אותו בסיס אינטלקטואלי, אבל תמכו בגישות תאורטיות שונות כלפי הרפואה. תחת המונגולים התפשט השימוש ברפואה הסינית לחלקים אחרים של האימפריה. רופאים סינים התלוו למערכות צבאיות שניהלו המונגולים במערב. הטכניקות הרפואיות הסיניות כדוגמת דיקור סיני, מוקסה, ניתוח דופק ותמיסות וסמים שונים מן הצומח נקלטו במקומות אחרים באימפריה ואף הגיעו למזרח התיכון. כמה חידושים רפואיים נעשו בתקופת שושלת יואן. הרופא וֵיי יִילִין (危亦林, בפין-יין:Wēi Yìlín‏ 1347-1277) המציא שיטת מתיחה לשחזר מפרקים שעברו פריקה למקומם, שאותה יישם תוך שימוש בסמים מאלחשים. הרופא המונגולי חוּ סְה-חְווֵי (忽思慧) תיאר ב-1330 במסה רפואית את חשיבות התזונה הבריאה.
בסין השתמשו גם ברפואה מערבית שבה השתמשו נוצרים נסטוריאנים בחצר יואן, שלעיתים היא הייתה מכונה "חְווֵיְחְווֵי" או רפואה מוסלמית. הרופא הנסטוריאני"ישו המתורגמן" יסד את משרד הרפואה המערבית ב-1263 בתקופת שלטונו של קובלאי. רופאי "חְווֵיְחְווֵי" שאיישו שני בתי חולים קיסריים היו אחראיים לטפל במשפחת הקיסר ובאצילים מחצר הקיסרות. רופאים סיניים התנגדו לרפואה המערבית משום ששיטת ארבע הליחות שלה סתרה את הפילוסופיה של יין-יאנג וחמשת היסודות. לא ידוע על כל תרגום לסינית של חיבורים בנושאי רפואה מערבית, אך ייתכן שהייתה לסינים גישה ל"קנון של הרפואה" (القانون في الطب) של אבן סינא.
חברה > הדפסה והוצאה לאור

השליטים המונגולים נתנו את חסותם לתעשיית ההדפסה בתקופת שושלת יואן. המונגולים למדו את טכנולוגיית ההדפסה הסינית דרך מתווכים אויגורים וטיבטים. כמה מהמסמכים שחוברו בתקופת שושלת יואן, דוגמת "נוֹנְג שׁוּ" של עובד הציבור והממציא וָאנְג גֶ'ן (王禎, בפין-יין:Wáng Zhē‏ 1333-1290) הודפסו בדפוס בלט שבו האותיות היו עשויות מחרס, טכנולוגיה שהומצאה במאה ה-12 על ידי בי שנג. עם זאת, מרבית החיבורים הודפסו עדיין בטניקה המסורתית של חיתוך עץ. ההוצאה לאור של טקסט טאואיסטי המוקדש לטורגן חתון (Töregene Khatun), אשתו של אוגדיי חאן, הייתה אחת הספרים הראשונים המודפסים שמומנו על ידי המונגולים. ב-1273 הקימו המונגולים את דירקטוריון הספרייה הקיסרית, מחלקת הדפסה שמומנה על ידי הממשלה. ממשל יואן הקים מרכזים להדפסה בכל רחבי סין. בתי ספר מקומיים וסוכנויות ממשלתיות קיבלו מימון להדפיס ספרים.
גם מפעלי הדפסה פרטיים שגשגו תחת שושלת יואן. הם הדפיסו מגוון נרחב של ספרים, והדפיסו טקסטים לימודיים, ספרותיים, רפואיים, דתיים והיסטוריים. כמות החומר המודפס הייתה עצומה. ב-1312, הודפסו 1,000 עותקים של טקסט בודהיסטי מוער בבייג'ינג לבדה. ב-1328 עבר קצב המכירות השנתיות של לוחות שנה מודפסים ואלמנכים מעל שלושה מיליון עותקים.
אחד מהיישומים הבולטים של טכנולוגיית הדפוס היה הצ'או, שטר הכסף של שושלת יואן. שטרי הצ'או היו עשויים מקליפת עץ התות. ממשל יואן השתמש בלוחות עץ על מנת להדפיס את שטרי הכסף, אך עבר ללוחות ארד ב-1275. המונגולים ערכו ניסויים במערכת מוניטארית המבוסס על שטרי הכסף בסגנון סיני בטריטוריות בשליטת המונגולים מחוץ לסין. בולאד, שר בממשל יואן, נשלח לאירן שם הסביר את שיטת שטרי הכסף של שושלת יואן לחצר האילח'אן גייחטו. ממשל האילח'אן הדפיס שטרי כסף ב-1294, אבל החשדנות של הציבור כלפי המטבע האקזוטי החדש דנה את הניסוי לכישלון.
משקיפים זרים שמו לב לטכנולוגיית ההדפסה בסין בתקופת שושלת יואן. מרקו פולו תיעד את הדפסת שטרי הכסף של ממשל יואן והשנתונים המכונים tacuini. רשיד א-דין המדאני, יהודי שהתאסלם והגיע לדרגת סגן הווזיר הגדול בממשל האילח'אן הביע צער שהניסוי המונגולי בהדפסת שטרי כסף נכשל בעולם המוסלמי. לדעתו של רשיד א-דין לא היו שותפים היסטוריונים אחרים במזרח התיכון, שהיו ביקורתיים כלפי הפגיעה של הניסוי בממשל האילח'אן.