stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בילי אייליש
חיים אישיים

במשך מספר שנים כילדה, אייליש הייתה רקדנית. בגיל 13, בעת שהשתתפה בשיעור היפ הופ עם תלמידים מבוגרים ממנה, נקרע סחוס הגדילה בירכה והיא נאלצה לחדול מריקוד. בעקבות האירוע, אייליש סבלה מתקופה של דיכאון ופגיעה עצמית. לדבריה, תקופת הדיכאון דעכה עם פריחת הקריירה שלה כזמרת פופ. כילדה רקדנית, אייליש סבלה מהפרעת גוף דיסמורפית, וגם כנערה מתבגרת היא נוהגת ללבוש בגדים אנדרוגיניים רחבים וגדולים מכפי מידתה. בסרטון פרסומת שהופק עבור מעצב האופנה קלווין קליין, אייליש הסבירה שהיא לובשת בגדים גדולים ורחבים גם בהופעות כדי שאיש לא יוכל לשפוט את גופה.
בנערותה הייתה מעריצה של הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר ובשנת 2020 חשפו הוריה בריאיון כי הם אף שקלו לשלוח אותה לטיפול פסיכולוגי בגלל אובססיה לסינגל ולקליפ של ביבר ל־"As Long as You Love Me" ב־2012.
ב-27 בנובמבר 2018 חשפה אייליש שהיא מתמודדת עם תסמונת טורט שאובחנה אצלה בהיותה ילדה קטנה. זאת, לאחר שבאינטרנט הופצו סרטונים שבהם היא נראית במצבים שונים חווה טיקים של התסמונת. אייליש הגיבה לסרטונים בחשבון האינסטגרם שלה באומרה שנמנעה מלחשוף את הדבר כי לא רצתה להיות מזוהה עם התסמונת. אייליש הוסיפה שהיא למדה טכניקות שונות לצמצום ודיכוי הטיקים.
אייליש חווה סינסתזיה, המשפיעה על יצירתה ועל הקליפים של שיריה. אייליש הסבירה שהיא חושבת על מוזיקה במושגים של ויזואליזציה, וכל דבר שהיא יוצרת נקשר בתודעתה לצבע, מרקם, יום בשבוע, מספר וצורה גאומטרית. היא הוסיפה שמאחר שפיניאס חווה גם הוא סינסתזיה, שניהם חושבים על מוזיקה באותו אופן. לדוגמה היא מתארת את השיר "Bad Guy" כ"צהוב, אבל גם אדום, מספר 7, לא חם אלא חמים כמו תנור, ויש לו ריח של עוגיות". באותו אופן היא מתארת בני אדם: "פיניאס, לדוגמה, הוא משולש כתום".
נכון לשנת 2020, אייליש מתגוררת בבית הוריה שבשכונת הולדתה היילנד פארק, לוס אנג'לס.
בראיון למגזין וראייטי בחודש נובמבר 2023 אייליש יצאה מהארון.
טבעונות ופעילות למען הסביבה

אייליש גדלה כצמחונית מראשית חייה, ובשנת 2014 עברה לטבעונות. היא פועלת לעידוד טבעונות והגברת המודעות לפגיעה בבעלי חיים. ב-2019 השתתפה לצד וודי הרלסון בסרטון הסברה של עמותת גרינפיס להעלאת המודעות לבעיית ההתחממות העולמית ולבעיות סביבתיות נוספות. הסרטון הקורא בין השאר לצמצם את צריכת הבשר והחלב בשל הנזקים הסביבתיים של ייצור מזון מהחי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: When We All Fall Asleep, Where Do We Go?
2021: Happier Than Ever
2024: Hit Me Hard and Soft
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2017: Don't Smile at Me
2017: Up Next Session: Billie Eilish
2019: Billie Eilish Live at the Steve Jobs Theater
2021: Prime Day Show X Billie Eilish
2022: Guitar Songs
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2019: Live at Third Man Records
דיסקוגרפיה > אלבומי וידאו

2019: Live at the Steve Jobs Theater
הופעות > סיבובי הופעות

2017: Don't Smile at Me Tour
2018: Where's My Mind Tour
2018–2019: 1 by 1 Tour
2019: When We All Fall Asleep Tour
2020: Where Do We Go? World Tour
2022–2023: Happier Than Ever, The World Tour
2024–2025: Hit Me Hard and Soft: The Tour
הופעות > מופע חימום

2018–2019: פלורנס אנד דה משין – High as Hope Tour
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם | תפקיד | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Justin Bieber: Seasons | עצמה | תיעודי |  |
| 2020 | Not My Responsibility | עצמה | סרט קצר |  |
| 2020 | Coachella: 20 Years in the Desert | עצמה | תיעודי |  |
| 2021 | Billie Eilish: The World's a Little Blurry | עצמה | תיעודי |  |
| 2021 | Happier Than Ever: A Love Letter to Los Angeles | עצמה | סרט הופעה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | סאטרדיי נייט לייב | עצמה (מנחה) | פרק: "Billie Eilish/Billie Eilish" |
| 2022 | רחוב סומסום | עצמה | פרק: "Elmo's Number Adventure" |
| 2022 | משפחת סימפסון | עצמה | סרט קצר: "When Billie Met Lisa" |
| 2023 | נחיל | איב | פרק: "Running Scared" מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט להופעת המשנה הטובה ביותר בסדרה חדשה עם תסריט |
מקובל

מקובל הוא יהודי שעוסק בלימוד קבלה – תורת הסוד היהודית ופרט שקיבל את מקומו בהיכל התהילה של "התובנה האינסופית" המקום שבו נפגשים כל המוחות האנושיים להחליף מידע, ובכללה חקר האלוהות וסודות התורה. רוב המקובלים עסקו בקבלה עיונית, אך היו שהתעסקו בקבלה מעשית.
בעל הסולם טען כי החיוב שגם התלמיד צריך מקודם להיות חכם ומבין מדעתו עצמו, ואם אינו כך אפילו יהיה צדיק היותר גדול בעולם אסור ללמדו (קבלה). ועוד, אם הוא כבר חכם ומבין מדעתו א"כ שוב אין לו צורך ללמוד מאחרים.
מקובלים בהיסטוריה

זיהוי של עקבות מתורת הסוד כבר בתלמוד הבבלי (כגון חגיגה פרק שני), הוביל לקביעת מקובלים מסוימים בתקופת התנאים.
ראשון המקובלים בתקופה המודרנית היה האר"י. בהמשך אנו מוצאים דמויות מרכזיות נוספות שהוגדרו כמקובלים, כדוגמת הרמח"ל, הרש"ש הקדוש, החיד"א, הגאון מווילנה, הבעש"ט, ובדור הקודם – רבי יוסף חיים.
מקובלים בהיסטוריה > ראשוני המקובלים

המאמרים התלמודיים אשר עסקו במעשה בראשית ומרכבה, ציינו אף שמות של אישים אשר עיסוקים היה בסודות התורה, ובפעילות מעשית ("קבלה מעשית") הנלוות לכך. דמויות אלו סווגו כראשוני המקובלים.
מקובלים בהיסטוריה > מקובלי ימי הביניים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מקובלים בהיסטוריה > מקובלי צפת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מקובלים בהיסטוריה > מקובלים בעת החדשה

גם בעת החדשה צמחו מקובלים שונים, אשר התרכזו בעיקר סביב ישיבת המקובלים בית אל. כך ניתן להצביע על רבי גדליה חיון, מייסד הישיבה, ובעיקר את רבי שלום שרעבי המכונה הרש"ש הקדוש שעמד בראש הישיבה ונחשב לגדול המקובלים בכל הזמנים אחרי האר"י, כתב פרושים על ספרי הרב חיים ויטאל של האר"י והעמיד דור שלם של תלמידים מקובלים נודעים כגון החיד"א, מהרי"ט אלגזי, ר' חיים דילרוזה, ר' אברהם גרשון מקיטוב (גיסו של הבעש"ט) ועוד.
בנוסף ניתן למנות את המהר"ל מפראג, רבי יוסף חיים הבן איש חי, רבי שלום הדאיה, רבי יהודה פתייה, הרוחות מספרות, הרב שלמה אלישיב בעל ה"לשם" סבו של הרב יוסף שלום אלישיב והרב סלמאן אליהו אביו של הראשון לציון הרב מרדכי אליהו ותלמיד הבן איש חי, במרוקו רבי חיים פינטו מייסד בית הדין הראשון בעיר מוגאדור. בירושלים האדמו"ר רבי יהודה לייב אשלג המכונה "בעל הסולם".
ובדורנו רבי מרדכי שרעבי- צאצא לרבי שלום שרעבי, הרב סלמאן מוצפי רבי ישראל אבוחצירא המכונה: "באבא סאלי", בניו של בעל הסולם; הרב ברוך שלום אשלג והרב שלמה בנימין אשלג. וכן את הרב יצחק כדורי שכונה בחייו "זקן המקובלים", הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, הרב חיים אריה ארלנגר, הרב חיים חורי הרב דוד בצרי הרב יצחק בצרי והרב שמעון כהן.
ספרות

הספרות הקבלית מתפרשת על פני דורות רבים.
ראשיתה של ספרות הסוד המוקדמת כבר בימי התנאים, פרקי היכלות וספר יצירה. חיבורים אלו אינם בהכרח קבליים והם פורשו באופן מגוון במהלך הדורות.
ספרות הסוד האמוראית כוללת בעיקר את ספר הרזים, ספר כשפים שחובר כנראה בתקופת התלמוד.
ספר זה גם הוא אינו קבלי במובן הידוע של המילה אלא הוא ספר מאגי שעוסק בעשיית כשפים, העלאה באוב וכו', וכן מדרשים רבים בתלמוד הבבלי והירושלמי הנושאים אופי אזוטרי.
אצל חסידי אשכנז (המוקדמים), התפתחה "תורת סוד" שאמנם לא הייתה קבלית אך הייתה מלאה במאפיינים מיסטיים.
הספר הקבלי הראשון הוא ספר הבהיר המכונה "מדרשו של ר' נחוניא בן הקנה", ויחד איתו הופיעו ראשוני המקובלים במאה ה-12 וה-13.
במאה השלוש-עשרה הופיע ספר הזוהר שהפך לקאנון מעט לאחר הופעתו והוא מהווה את בסיס הקבלה כפי שאנחנו מכירים אותה.
בנוסף התפתחה ספרות מגוונת של ראשוני המקובלים שכוללת ספרים כגון ספר הרימון לרמד"ל, וספר שערי אורה לר' יוסף ג'יקטיליה.
הספרות הקבלית המאוחרת יותר כוללת את ספריו של הרמ"ק, ובעיקר את פרד"ס רימונים, וכן את כתבי תלמידיו של האר"י (בעיקר של רבי חיים ויטאל), שהפכו לעיסוק הקבלי הדומיננטי.
סדרת הספרים פרדס יצחק הרב יצחק בצרי
עוסקי קבלה אחרים

למעשה לא כל אישיות העוסקת באינטנסיביות בספרות הקבלית, מכונה "מקובל". כך דמויות מסוימות, אשר אינם מזוהות לחלוטין בהתנהגותם ובקיום המצוות כפי המסורת הקלאסית, לא נכללים בכינויים אלו. כך הרבנים אוהד אזרחי ומרדכי גפני אשר יסדו קהילות ולימוד של קבלה, והפסיכולוג ד"ר מיכה אנקורי אשר מטפל על פי הבנתו בתורת הקבלה; אינם מכונים "מקובלים".
המחקר

בהתאם לחקר הקבלה, שנוסד בתחילת המאה העשרים על ידי פרופ' גרשם שלום מהאוניברסיטה העברית בירושלים, התפתח אף חקר גדולי הקבלה "המקובלים".
ראו גם

קבלה
הערות שוליים

↑  מיקום של גורם בקבוצה מסוימת בנושא מסוים
↑  ‏פרקי היכלות‏ (Q118114182)
| ראשוני המקובלים בימי הביניים |
| --- | --- | --- |
| חוג פרובנס | אברהם בן דוד מפושקירה • יצחק סגי נהור • אשר בן דוד •  יהודה בר יקר |  |
| חוג גירונה | רמב"ן • עזרא ועזריאל בני שלמה • יעקב בן ששת |  |
| חוג קסטיליה | משה מבורגוס • טודרוס בן יוסף אבולעפיה |  |
| ספרד | יצחק אבן סהולה • יצחק אבן לטיף • ברוך התוגרמי • אברהם אבולעפיה |  |
| חוג הזהר | משה די ליאון • יוסף ג'יקטיליה • יוסף אנג'לט • בחיי בן אשר • יוסף בן שלום אשכנזי • יוסף הבא משושן הבירה •  דוד בן יהודה החסיד |  |
| בעקבות הזהר | יצחק דמן עכו • מנחם רקנאטי • שם טוב אבן גאון • יהושע אבן שועיב • פרץ הכהן |  |
ראשוני המקובלים נוספים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007382650005171
בית בכפר

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  בכפר
 שווי שוק:  969 מיליון ש"ח (13 במרץ 2025)
 יו"ר:  יניב בלושטיין
 מנכ"ל:  מיכה פרנס
  
 www.bayit-bakfar.co.il
 
רשת "בית בכפר" היא רשת דיור מוגן לבני הגיל השלישי - המוגדרים עצמאיים. בבתי הדיור המוגן כ-1,000 יחידות דיור וכ-1,500 דיירים.
הרשת נוסדה בשנת 1990 על ידי משפחת בלושטיין. היא מספקת פעילויות חברתיות ותרבותיות, פעילות גופנית, מחשבים, קפיטריה וספרייה.
סניפי בית בכפר

הרשת מפעילה חמישה בתי דיור מוגן: שניים בכפר סבא, בגדרה, בביתן אהרון וסמוך לגינוסר.
כפר סבא - בית הדיור המוגן הראשון שהוקם ברשת, בסמוך לקאנטרי קלאב בעיר. בבית 104 יחידות דיור.
ביתן אהרון - בעמק חפר שבשרון, סמוך לפרדסים ולנוף פתוח. מכיל כ-240 יחידות דיור ואודיטוריום. במקום מופעלות שתי מחלקות סיעודיות.
הדרים - בשנת 1996 נבנה בית בכפר הדרים שבכפר סבא, מכיל 175 יחידות דיור ומחלקה סיעודית בת 36 מיטות.
גדרה - נבנה בשנת 2005. מכיל 216 יחידות דיור. במקום גם מחלקה סיעודית.
חוף כנרת - נבנה בשנת 2011, על שפת הכנרת, בסמוך לקיבוץ גינוסר ובו 300 יחידות דיור.
אתר החרמון

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  1971–הווה (כ־54 שנים)
 קואורדינטות:  33°18′29″N 35°46′21″E﻿ / ﻿33.30805556°N 35.7725°E﻿ / 33.30805556; 35.7725 
 בעלות:  מושב נווה אטי"ב
 ענפי תעשייה:  תיירות  ספורט  נופש
 מנכ"ל:  רפאל נוה
  
 www.skihermon.co.il
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) אתר החרמון(למפת אצבע הגליל רגילה) אתר החרמון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אתר החרמון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אתר החרמון
אתר החרמון (שם רשמי: הר החרמון שרותי ספורט בע"מ) הוא אתר הסקי היחיד בישראל. האתר שוכן על השלוחות הדרומיות של הר החרמון, ומופעל על ידי חברי מושב נווה אטי"ב. האתר עצמו פתוח כל השנה, אך פעילות הגלישה מתאפשרת רק במשך מספר שבועות בודדים (לעיתים גם חודשים) במשך החורף בהתאם לכמות המשקעים, גובה השלג ולמזג האוויר. בחורף הכניסה לאתר היא בתשלום.
מלבד גלישה מציע האתר שירותי נופש וספורט נוספים. את בית הספר לסקי בחרמון ואגף השכרת ציוד הגלישה מנהלת חברת הבת "סקי חרמון".
אודות האתר

אתר החרמון משתרע על שטח של כ-5,000 דונם, בגובה 1,600 - 2,040 מטר מעל פני הים. באתר חמישה רכבלים, ארבעה טי-בארים ומעלית סקי. הרכבל הראשון באתר נבנה בשנת 1971 בעזרת גורמים שונים בהם, הסוכנות היהודית, תנועת המושבים וחברי מושב נווה אטי"ב. רכבל זה שימש הן את המבקרים והן את הגולשים.
בשנת 2019 הוחלף אחד הרכבלים הישנים בעלי המושבים הפתוחים ברכבל חדש, עם קרונות סגורים, ומהירים יותר. הרכבל, שהחל לפעול בדצמבר 2019, הוא מסוג מעלית גונדולה, שבו הקרון נע במהירות ומאט בהגעתו לתחנה בזמן ירידת ועליית הנוסעים (שיטת ה-DETACHABLE - שיטה שבה קיימות שתי מערכות נפרדות בהן הקרונית עוברת מהכבל הראשי לתוך התחנה ונכנסת אליה במהירות איטית שמאפשרת למבקרים לרדת מהקרונית באופן עצמאי תוך כדי המשך תנועה וללא עצירה מוחלטת). הרכבל החדש מקצר את זמן העלייה לפסגת החרמון מ-15 דקות ל-5 דקות בלבד, ומאפשר עליית 2,400 מבקרים בשעה, לעומת 700 בשעה ברכבל הישן.
הרכבל החדש הוא תוצרת חברת לייטנר (אנ') האיטלקית, וכולל 48 קרוניות, כל אחת במשקל 750 ק"ג, כבל באורך 2,500 מטרים (1,200 מטרים לכל כיוון) ועשרה עמודים, כשגובהו של הנמוך מביניהם 7 מטרים וגובהו של העמוד הגבוה ביותר 22 מטרים. בפרויקט הושקעו כ-15 מיליון שקלים. כבל הרכבל נפגע במבצע חיצי הצפון מירי חזבאללה.
עונת הסקי

בעונת הגלישה מבקרים באתר כ־300,000 גולשים, כאשר ביום ממוצע האתר יכול לקלוט עד 12,000 איש.
אתר החרמון כולל 13 מסלולי גלישה הפעילים במשך החורף, וכאשר תנאי מזג האוויר מאפשרים כך ניתן לגלוש באתר באופן עצמאי באמצעות ציוד סקי וסנובורד: מסלול ירוק (מסלול בית הספר), 3 מסלולים כחולים, 7 אדומים ו-2 שחורים. באתר בית ספר לסקי וסנובורד הפועל מזה כ-30 שנה, ומציע שיעורים לכל הרמות. מסלולי הגלישה העיקריים באתר הם "חתול", הקרוי על שם "חתול שלג" - כלי רכב המשמש להכשרת מסלולי הגלישה, "מועדון" - על שם מועדון הסקי הישראלי, ו"שיאון" על שם נחל שיאון. מסלולים נוספים הם: "ערער", ו"שקד". בנוסף, באתר שני מסלולים המיועדים למזחלות שלג.
לפי הנהלת האתר, בעשור האחרון ניכרת השפעת ההתחממות הגלובלית על אתר הסקי וזו באה לידי ביטוי בכמויות משקעים קטנות וטמפרטורות גבוהות אשר מקצרות את עונת הגלישה. באתר טוענים כי בעבר נמשכה עונת הסקי לפחות שלושה חודשים, אך כיום התקצרה לחודש אחד בלבד והדבר הביא לירידה של כמחצית מהכנסותיהם. בשנת 1999 אף לא נפתח האתר לסקי בכלל בגלל מחסור בשלג. מגמה זו הביאה את הנהלת האתר לבדוק רכישה של מכונה לייצור שלג(אנ') מלאכותי. בשנת 2018 יובא לאתר תותח שלג מתקדם מייצור איטלקי, מדגם TF10, למטרות ניסוי. התותח מופעל בצורה אוטומטית, בהתאם לשילוב טמפרטורה ולחות המאפשרת את ייצור השלג. המים לייצור השלג נלקחים ממי המאגרים הנמצאים במתחם מזחלות האקסטרים.
עונת הסקי > עונת הקיץ

האתר פתוח למטיילים גם במהלך הקיץ, וניתן לבקר במקום, לעלות ברכבל מבקרים לפסגת ההר ולהשתתף בסיורי טבע, מורשת קרב ובתצפיות. כמו כן בקיץ פועלים באתר מספר אטרקציות: מגלשות הרים - מזחלות הנעות על מסילה, גלישה באבובים במורד ההר לאורך מסלול מיוחד המותאם לכך וקרטינג תלת גלגלי ייחודי בארץ בעל יכולת עבירות גבוהה בשטח. במהלך הקיץ מבקרים באתר כ-40,000 איש.
בעלות על האתר

בשנים הראשונות לאחר מלחמת ששת הימים נוהל האתר על ידי רשות החרמון, שכלל נציגים של משרדי ממשלה שונים. האתר נפתח לראשונה לסקי בחורף 1968-1969. הרשות הקימה במקום מבנה עץ של מסעדה, שקרס בסופת שלגים מספר ימים לאחר השלמתו. כך נסלל כביש גישה והוחל בהקמת רכבל שהיה בשלבי הקמה בתחילת 1970. האזורים שנפתחו לסקי היו מוגבלים ועל כן עונת הסקי הייתה יחסית קצרה. בתחילת 1971 ביקשו קיבוצי הגליל העליון לנהל את האתר, אך המוסדות לא הסכימו לתנאיהם ובמקום זאת הוקמה חברת הר חרמון בע"מ עבור מושב נווה אטי"ב, שהוקם אז בגלגולו החדש, והאתר הועבר לניהול המושב, כחלק מאמצעי הייצור של המושב. האתר הועבר למושב בהתאם להסכם משולש בין מינהל מקרקעי ישראל, ההסתדרות הציונית והמושב - שהתחדש מדי שלוש שנים ובמסגרתו הוחכר אתר החרמון לתושבי המקום תמורת דמי חכירה סמליים. בתחילת שנות ה-80 נגרע שטח האתר מחוזה המשבצת של היישוב עם המינהל, אך לא נגרע ממפת המשבצת, ובפועל הוחזק בידי המושב ללא כל התנגדות מצד המינהל אשר המשיך להתייחס אליו כאל חלק מאמצעי הייצור שלו. מסיבה זו אף לא נגבו כספים בעבור האתר בנפרד. מאז אוקטובר 1996 לא חודש הסכם החכירה עם מינהל מקרקעי ישראל. במאי 2007, האגודה לצדק חלוקתי - חברה "הפועלת לקידום ניהול והקצאה צודקים של קרקעות" - פנתה ליועץ המשפטי לממשלה ולמינהל מקרקעי ישראל בבקשה לקבל מידע על המצב החוקי אשר מכוחו עושה מושב נווה אטי"ב שימוש באתר.
לאחר פרסום הדברים הוגשה במרץ 2008 בקשה לתובענה ייצוגית בדרישה להחזר דמי השימוש באתר, בטענה שלחברות "סקי חרמון" ו"הר חרמון" אין כל זכויות חזקה ושימוש באתר, מכיוון שאין כל הסכם חכירה בתוקף במקרקעין בהם נמצא האתר. שופט בית המשפט המחוזי בנצרת דחה את הבקשה לתובענה ייצוגית ואף ציטט מפסק דין של בית המשפט העליון "יש לשרש את התופעה של בקשות לאישור תובענה ייצוגית שמוגשות ללא תשתית ראייתית ראויה, כגון בקשות המוגשות על בסיס כתבה בעיתון ותו לא". החברה להגנת הטבע יצאה בחריפות נגד החלטת המושב לגבות תשלום בעבור הנסיעה בכביש הסמוך לאתר.
ביולי 2010 הוגשה עתירה לבג"ץ מטעם התנועה לאיכות השלטון, הדורשת הסדרת החכירה של האתר וגביית דמי שימוש באתר. בעקבות זאת הוקמה ועדה ציבורית בניסיון להגיע להסדר בנושא.
ב-17 בנובמבר 2013, חתם יושב ראש מועצת מקרקעי ישראל ושר השיכון אורי אריאל הסכם חכירה בין רשות מקרקעי ישראל לחברת "הר חרמון" אשר בבעלות אגודת נווה אטי"ב, על פיו יופעל האתר על ידי החברה, וזו תשלם למדינה תמלוגים של 5% מהכנסותיה על כלל הפעילות באתר. עוד קבע ההסכם כי המדינה תהא רשאית לפקח על מחירי הכניסה לאתר. ב-9 בדצמבר 2013 אישר שר האוצר יאיר לפיד את ההסכם, והוא נכנס לתוקף.
הדרכות סקי פרטיות באתר והטענה למונופולין בתחום

בפברואר 2008 הגישו החברות "הר החרמון" ו"סקי חרמון" לבית המשפט בקשה לצו מניעה דחוף נגד שני מדריכי סקי פרטיים אשר הדריכו באתר החרמון. לטענתן, השניים ניהלו עסק להדרכת סקי שלא קיבל את רשות האתר ונעשה ללא פיקוח ועל כן מסכן את הגולשים. שני מדריכי הסקי טענו כי מנהלי האתר מתנהגים כמונופול ומנסים למנוע תחרות חופשית. הרשות להגבלים עסקיים, שאליה הגיעו תלונות בעניין זה החליטה במאי 2007 שלא להתערב בעניין.
השופט דחה את טענת מפעילי האתר כי פעילותם של המדריכים מסכנת את הקבוצות שהם מכניסים לאתר, ודחה את בקשת צו המניעה בנימוק כי הדבר יהווה פגיעה בחופש העיסוק של השניים. השופט הוסיף כי אם יינתן צו מניעה, לא רק שהנתבעים לא יעסקו במקצועם, אלא הדבר יפגע גם במדריכי סקי אחרים שאינם עובדים ב"סקי חרמון". השופט קבע כי אם יתן צו מניעה האוסר על הנתבעים לעסוק בהדרכת סקי באתר, המשמעות היא שרק חברת סקי חרמון תהיה רשאית לעסוק בתחום זה "ולכאורה יש מצב של מונופולין, שכן אתר החרמון הוא האתר היחידי המצוי בישראל", ובכך התיר הדרכות סקי באתר החרמון גם למדריכים אשר אינם עובדים ב"סקי חרמון".
תאונות ותביעות משפטיות > אסון חתול השלג

בפברואר 2004 נהרגה באתר החרמון צעירה בת 24 וארבעה נפצעו לאחר שנדרסו על ידי חתול שלג אשר הרכיב אותם, איבד שליטה והחליק. החמישה הגיעו לאתר לצורך הפקת צילומים עבור עיתון מעריב והוסעו על כלי הרכב למרות שאינו מיועד להסעת נוסעים אלא לפעולות תחזוקה של מסלולי הגלישה. נהג הרכב נעצר בחשד לגרימת מוות ברשלנות ועורכת דינו טענה כי את ההוראה להסיע אנשים בחתול השלג קיבל מהממונים עליו. בהודעה לעיתונות שפרסם אתר החרמון זמן קצר אחרי התאונה, נאמר כי "אנשי הצוות נבהלו וקפצו מהחתול, ונפגעו מהכלי שהמשיך להחליק". בשנת 2008 גזר בית משפט השלום בנצרת שישה חודשי מאסר על תנאי וקנס בסך 5,000 שקל על מנכ"ל אתר החרמון, מנחם ברוך, ושלושה מעובדי האתר בגין בגרימת מוות ברשלנות. משפחתה של ההרוגה הביעה תרעומת על העונש הקל, לטענתם, שגזר בית המשפט.
תאונות ותביעות משפטיות > תביעות נזיקין

במהלך השנים הוגשו נגד האתר תביעות נזיקין בעקבות פציעות ונכויות שנגרמו במהלך פעילות באתר, ועקב רשלנות של החברה. בשנת 2000 חויבה חברת הר החרמון לפצות אדם שנפל והתגלגל במדרון תלול ומסוכן שלא הוכשר לשמש כמסלול סקי, ונותר נכה. הנתבעים טענו שנפילות מסוג זה קורות בעת גלישת סקי וכי התובע איבד שיווי משקל, נפל ונפגע ואיש איננו אשם בכך, אך השופט חייב את החברה לפצות את הנפגע.
מלבד גולשים חויבה חברת הר חרמון לפצות גם מבקרים שלא עסקו בגלישת סקי או סנובורד. נערה אשר שכרה מזחלת, נחבלה קשות בגבה ונותרה נכה הגישה תביעה בה נטען כי אף שהמזחלת לא הייתה מתאימה לילדים בגילה, איפשר האתר את הגלישה ומסיבה זו נגרמה התאונה. התובעת פוצתה ב-214 אלף שקל.
הערות שוליים

1 2 3 4  נורית רוט, למי שייך אתר החרמון?, באתר TheMarker‏, 27 בפברואר 2008
1 2 3  "על החרמון", אתר האינטרנט של אתר החרמון
↑  גלעד כרמלי, "החורף הגיע - ובחרמון חנכו את רכבל הקרוניות החדש", באתר ynet, 8 בדצמבר 2019
↑  יאיר קראוס, פגיעה ישירה ברכבל באתר החרמון: "יהיה צורך בשיקום מסיבי ומהיר", באתר ynet, 25 בספטמבר 2024
↑  אטרקציות בישראל - אתר החרמון, אתר "Discovery – טיול עולמי"
1 2  עדי חשמונאי, "עובדים על החרמון: באתר מסיעים שלג אל המסלולים", באתר nrg, nrg,‏ 28 בינואר 2010
↑  מתקני הסקי בחרמון יופעלו בהקדם האפשרי, דבר, 23 בדצמבר 1968
↑  יורם פרי, סקי בחסות חיילים חמושים, דבר, 12 במרץ 1970
↑  נסתיימה עונת ספורט החורף, מעריב, 16 במרץ 1970
↑  ההר הוליד עכבר, דבר, 20 בינואר 1972
↑  מליון לירות יושקעו בהכשרת החרמון לסקי, דבר, 8 בספטמבר 1971
1 2  אבי בר-אלי, משפחות נוה אטי"ב: "אתה לא בא לשטח פרטי ושואל את בעליו מדוע קיבל אותו", באתר TheMarker‏, 19 במרץ 2007
↑  נורית רוט, מערערים על שליטת נווה אטי"ב על השליטה בחרמון - בוים מאיים: נפעל בחרמון כמו בכפר שלם, באתר הארץ, 2 במרץ 2008
↑  נורית רוט, "תובענה ייצוגית נגד אתר החרמון: דמי הכניסה נגבו שלא כדין", באתר הארץ, 9 במרץ 2008
↑  "חי עילאי יבלונוביץ נגד נוה אטי"ב כפר שיתופי להתיישבות חקלאית בע"מ", 18 בנובמבר 2008
↑  אביעד גליקמן, "עתירה נגד מושב נווה אטי"ב בעניין אתר החרמון", באתר ynet, 20 ביולי 2010
↑  שלמה פיוטרקובסקי, "למי שייך אתר החרמון?", ערוץ 7, 20 ביולי 2010
↑  חדשות 2, ‏המדינה בוחנת הליך משפטי נגד הנהלת אתר החרמון, באתר ‏מאקו‏, 27 בפברואר 2013
↑  ראו גם:
"החרמון שייך לכולנו מפעילי האתר צריכים לשלם תמלוגים", באתר גלובס, 16 בפברואר 2012
"מלכות החרמון: הקרב על תשלום הכניסה", באתר nrg‏, 21 בינואר 2012
↑  החלטת מועצת רשות מקרקעי ישראל מס' 1296, מיום 6.11.2013
↑  אושרה החלטת רשות מועצת מקרקעי ישראל להחכיר את אתר החרמון, באתר משרד הבינוי והשיכון
↑  נורית רוט, בא כוח נווה אטי"ב: "זוכה במכרז להפעלת אתר החרמון יהיה צריך לפצות את המושב במיליארד יורו", באתר הארץ, 1 במרץ 2008
↑  אחיה ראב"ד וחנן גרינברג, צעירה נהרגה מפגיעת "חתול שלג" בחרמון, באתר ynet, 10 בפברואר 2004
↑  אחיה ראב"ד, נהג "חתול השלג" חשוד בגרימת מוות ברשלנות, באתר ynet, 11 בפברואר 2004
↑  אורי אס, הרוגה בהתהפכות "חתול שלג" שהסיע צוות צילומי אופנה, באתר הארץ, 10 בפברואר 2004
↑  נועם שרביט, ‏מאסר על-תנאי למנכ"ל אתר החרמון בגין אסון "חתול השלג" ב-2004, באתר גלובס, 18 בדצמבר 2008
↑  יוסי מזרחי, ‏חתול השלג התהפך - עונש מינימלי לאחראים, באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2008
↑  יצחק דנון, ‏נפגע באתר הסקי בחרמון - ויפוצה ב-43 אלף שקל, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2000
1 2  ליטל דוברוביצקי, לגלוש על בטוח: מדריך לביטוח סקי, באתר ynet, 9 בדצמבר 2009
מפת האתר
האתר בקיץ
מבט על תחנת הרכבל העליון מהכביש העולה למוצב החרמון
דגם של חתול שלג מאלו הקיימים באתר החרמון, אשר משמש לשיטוח ופילוס של מסלולי גלישה ואינו מיועד להסעת נוסעים.
פרידריך אברט

פרידריך אברט (בגרמנית: Friedrich Ebert; ‏4 בפברואר 1871 – 28 בפברואר 1925) היה מדינאי גרמני, הקנצלר הראשון של רפובליקת ויימאר, ולאחר מכן גם נשיאה הראשון. אברט היה מנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בגרמניה בין השנים 1913–1919 וסוציאליסט מתון. כמנהיג המפלגה, היה גורם מרכזי בהקמת רפובליקת ויימאר בגרמניה לאחר תבוסתה במלחמת העולם הראשונה, ונבחר להיות נשיאה הראשון של רפובליקת ויימאר.
מדיניותו באותה תקופה התמקדה בעיקר בהשלטת סדר בגרמניה ודיכוי השמאל. כדי להשיג זאת הוא חבר לכוחות פוליטיים שמרניים ולאומניים, ביניהם הנהגת הצבא תחת הגנרל וילהלם גרונר והפרייקורפס הימני.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

אברט נולד בהיידלברג, בן שביעי מתוך תשעה לחייט, בצעירותו איבד שלושה מאחיו. אברט רצה ללמוד באוניברסיטה אבל מצבה הכלכלי של המשפחה לא אפשר זאת. בין השנים 1885–1888 הוא למד בניית אוכפים. בשנת 1889 הפך לעיתונאי וכנהוג באותה התקופה עבר ממקום למקום בגרמניה כדי לכתוב. שנה לאחר מכן התחבר עם הזרם הפוליטי הסוציאל-דמוקרטי. אברט אמנם קרא את כתביהם של קרל מרקס ופרידריך אנגלס אך לא התעניין באידאולוגיה אלא ביישום צעדים מעשיים שיסייעו לשיפור מצבם של הפועלים בהווה ובעתיד הקרוב.
לאחר שהתיישב בברמן בשנת 1891 עסק בעבודות שונות. בשנת 1894 התחתן עם לואיז רומפ, בת של עובד כפיים. לאחר מכן הפך למנהל פאב שבמהרה הפך למרכז של פעילות סוציאליסטית. בנקודה זו החל להשתלב בתחום הפוליטי ונבחר ליושב ראש סניף המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SPD) בברמן. לאחר 1900 נבחר למזכיר איגוד מקצועי. בשנת 1904 החל לכהן במועצה הלאומית של המפלגה והפך מוכר יותר בציבור הרחב. בשנת 1913, לאחר מותו של מנהיג המפלגה אוגוסט בבל, נתמנה אברט למזכיר הכללי של המפלגה, תפקיד שלמענו עבר לגור בברלין.