stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קובלנה על מפלגות ישראל
הערות שוליים

↑  nrg מעריב, ארץ נהדרת והדג נחש בקליפ משותף, באתר nrg‏, 6 בפברואר 2013
↑  מוזיקה, האזינו: שיר הבחירות של מאיר אריאל והדג נחש, באתר הארץ, 13 בינואר 2013
↑  נדב מנוחין‏, הדג נחש עם "קובלנה על מפלגות ישראל": שיר אפאתי ומסוכן. פרשנות, באתר וואלה, 15 בינואר 2013
↑  אסף נבו, ‏הדג נחש מארחים את כוכבי "ארץ נהדרת", באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2013
| הדג נחש |
| --- | --- | --- |
שאנן סטריט • גיא מר • דודוש קלמס • משה אסרף • יאיא כהן אהרונוב • שלומי אלון
| אלבומי אולפן | המכונה של הגרוב • לזוז • חומר מקומי • בעזרת הג'אם • 6 • זמן להתעורר • שותפים בעם • וולקאם טו איזראל • דג לייף |  |
| אלבומי הופעה | הדג נחש LIVE • הדג נחש ותזמורת המהפכה - בהופעה חיה |  |
| סינגלים | "מספרים" • "שירת הסטיקר" • "הנה אני בא" • "עוד אח אחד" • "קובלנה על מפלגות ישראל" • "זמן להתעורר" • "יום שישי" • "תן לי מנגינה" • "בומבה" |  |
שדרות הנשיא (חיפה)

| --- | --- |
חזית בניין בשדרות הנשיא
חזית בניין בשדרות הנשיא
 מידע כללי
 על שם:  הנשיא הראשון חיים ויצמן
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיר:  חיפה חיפה
 רובע:  כרמל
 
 קואורדינטות:  32°48′36″N 34°59′03″E﻿ / ﻿32.810055555556°N 34.984166666667°E﻿ / 32.810055555556; 34.984166666667
 he
 
שדרות הנשיא היא שדרה ועורק תנועה ראשי בכרמל החיפאי. בשדרה עובר כביש 672. השדרה מתחילה מצפון בצומת שדרות הציונות וטשרניחובסקי, ומסתיימת ברחוב קלר מדרום.
היסטוריה

עד סוף המאה ה-19 אזור הרחוב כשאר רכס הכרמל הצפוני מערבי היה שומם למדי, ופקדה אותו נוכחות דלילה של חקלאים מזדמנים ורועי צאן, דרי הכנסיות במקום ועוברי אורח. דרכי עפר עברו במעלה ההר על קו פרשת המים. אזור רכס זה נקרא אז בערבית 'באב אל מנאטיר' - باب الصناظر ("שער  מרפסת הנוף", או "המקום שצופים ממנו" בתרגום חופשי). תוואי הדרך המקורב החל להיות מסומן במפות עות'מאניות מאוחרות, ללא שם.
עם הקמת בתי הקיט הראשונים והחוות של הטמפלרים ואוכלוסייה גרמנית אחרת באזור מרכז הכרמל של היום (כרמלהיים) בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19, שופרה הדרך למעבר עגלות והורחבה. הדרך איפשרה את העלייה אל הנקודה בהר ששימשה להתיישבות קיצית עבור תושבי המושבה הגרמנית בהנהגת פריץ קלר, אשר שאפו להתיישב על הר הכרמל כבר עם הגעתם לחיפה אולם היו מנועים מלעשות זאת בשל התנגדות הכרמליטים. אלה סירבו למכור לקהילה גרמנית את האדמות וכן ביקשו לשמור על שליטה בדרך העולה לכרמל. מספר שבילים ספוראדים שנכבשו ברגל ובהמה התחברו בחדות מן העיר מעלה אל הדרך, אך ננטשו או כוסו עם הזמן. תחילת הרחוב (תחתיתו) בעיקול חד שמאלה כהמשך של דרך מעלה ההר, כשמו 'טריק אלג'בל' (בערבית طريق الجبل), מול גבול תחום הכרמל הצרפתי שהיה בבעלות הכנסייה הצרפתית וסגור בשערים (צומת הציונות טשרניחובסקי דהיום), וכ-50 מטרים מזרחית לערוץ היורד לנחל לוטם. סופו בקבוצת הבתים הראשונה על הכרמל המרכזי כאמור, רחוב קלר של היום.
ראשית הרחוב ותחילת הבניה

הרחוב מקביל לרחוב 'פנורמה', אשר נכבש לאורך קצה המדרון הצפוני ותועדף אז לבניה רחבה יותר בשל היותו משקיף לנוף. בעשור הראשון והשני של המאה ה-20 היו ברחוב מבני קבע בודדים המרוחקים זה מזה עשרות מטרים, גובלים בשטחים מעובדים חלקית ובחורשות אורנים נטועות. בתחילת הרחוב היה, ככל הנראה, מבנה חקלאי (מופיע בסקר מיפוי מנדטורי מ־1929), מעל שלוחה היורדת לנחל לוטם שהפכה ברבות הימים לרח' התשבי. מיד בהמשך הרחוב מתחם של הכנסייה הרוסית אורתודוקסית מהמחצית השנייה של המאה ה-19 עם קפלה שהושלמה בשנת 1913, ומולה בית עותמאני בן שתי קומות וחצר רחבה (ככל הנראה נבנה באמצע המאה ה-19. נהרס ב-2015 להקמת מרכז מסחרי תחתיו). כק"מ נוסף במעלה הדרך, לאורך הרחוב בצידו הפונה לנוף נבנה בשנת 1911 ה"Karmelmission" כבית הארחה ומיסיון טמפלרי. כמה עשרות מטרים צפון מערבית למיסיון ניצב בית הכומר שניידר שמשקיף למורדות העליונים של נחל לוטם (ואדי טאטר).
עצי אורן רבים ניטעו לאורך תוואי הדרך ובסביבתה, גם מתוך אמונה דתית כי בכוחו של ההר ושל האורן לטהר את האוויר. זוהי אינה צמחייה אופיינית לאזור בכמות זו, שעד אז הייתה נמוכה ובייעור דליל, טיפוסית להר הכרמל. במפה גרמנית מ-1907, מופיע השם "Fersch es-Snobar", כחלק העליון של דרך ההר. עם בוא המנדט הבריטי לארץ ישראל ובהתפתחות התכנון העירוני בחיפה, הרחוב מסומן במפות העירייה כ-"Pine Road", וגם בפי האוכלוסייה העברית והערבית נקרא "רחוב הצנובר". מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 מרכז הכרמל הלך ונבנה בחלקו העליון של הרחוב, ושכונת "רמת התשבי" מתחתיו ובמקביל לו. עם גבור הבניה והמסחר באזור החל להפוך הרחוב לער ומיושב יותר במיוחד בחלקו העליון, והתנועה בו גברה.
בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 חלק ניכר מהרחוב כבר היה מחובר לרשת החשמל והפך ציר ראשי שהמשכו רחוב 'מוריה' ושכונת אחוזת שמואל ('אחוזה'). תנועת כלי רכב ממונעים התגברה. שתיים מתחנות הדלק הראשונות בתוך אזור מגורים בארץ הוקמו ברחוב (קדמו להן תחנות בעיר התחתית באזורי המסחר ובנמל. אספקה עד אז בוצעה לרוב מסוכנים, בחביות). התחנה הראשונה הייתה Toneline, חברת-בת של של (היום פז) במרכז הכרמל, שנפתחה במחצית השנייה של 1937 - והשניה החלה כמקום עצירה ומשאבה בודדת של חברת 'Mantasheff' או Mantashev (היום דלק) בצומת רחוב החורשה, תוך ניצול תשתיות מים וביוב שהונחו שם לפיתוח רמת התשבי על ידי חברת הכשרת הישוב, על קרקע שנרכשה מהכנסייה האורתודוקסית במקום. בפרסומי עיתונות מוקדמים, ומאחר ולא הושלמה כל הפרצלציה של החלקות ברחוב ומספרי בתים חסרו, זו האחרונה צוינה לעיתים כ'תחנת מאנטאשיף על דרך הצנובר מול רחוב פנורמה 24'.
בשנת 1934 נפתח בשד' הנשיא 82 בית יולדות מולדה שפעל עד שנת 1958, כיום משמש כבית הארחה. בית החולים 'אמהות' שנפתח ב-1945 היה קיים במספר 19 ונערכו בו אף אירועים וטקסי ברית מילה. כיום נטוש. במחצית השנייה של שנות ה-30 נבנו בתי מגורים כדוגמת בית רוטנברג, בית נגלר ובתי מגורים ומסחר במרכז הכרמל.
התפתחות הרחוב

בנוסף למלונות ולבתי הקפה במרכז הכרמל, בשנות ה-40 כבר היו ברחוב עסקים שונים ומגוונים, ביניהם מכבסה ('שושנה') שפעלה בבית באוהאוס מודרני ומפואר שהוקם במספר 98 (בית אסתר אדלר), מעבדת תיקונים למכשירי רדיו וחשמל, ומספר לא מבוטל של חנויות מכולת לאורך הרחוב כולו שנפתחו בעיקר על ידי משפחות עולים יהודים ממזרח אירופה ומגרמניה, ביחד עם כמה בתי הבראה (פנסיונים) פרטיים ובתי כנסת (בהם 'שוירץ' שקיים עד היום). כאופייני לתקופה, חלק מעסקים אלה פעלו בבית בעליהם. בחורשת האורנים בעיקול התחתון של הרחוב (מספר 7) הייתה עד שנות ה-50 מכלאה לגידול כלבים מגזעים שונים בשם 'כצמן', שהציעה בין היתר רחצה ותספורת לחיות מחמד - שירות נדיר לאותה עת. שטח קטן זה ברחוב נותר מיוער ופנוי יחסית והיה האחרון להיבנות בניה לקומות, באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20.
בזמן המנדט חלקים נרחבים של הרחוב בין בית רוטנברג, רחוב דפנה ומטה נתפסו ע'י מתקני צבא בריטיים, ובשל מיקומם שומשו גם כעמדות תצפית והגנה ארטילרית. הרחוב נחסם והוטל תחת עוצר בהוראת הממשל פעמים רבות, כשאר העיר חיפה. מספר דירות למגורי קצינים נבנו ברדיוס סביב לבית רוטנברג (כמו גם ברחוב פנורמה, שאכלס בבתיו המפוארים כמה דמויות רמות דרג).
'אזור הביטחון'

בין 1946 בשל התגברות העוינות היהודית נגד השלטון הבריטי, ועד מספר שבועות לאחר קום המדינה ב־1948, הרחוב וסביבותיו פונו מתושבים והוכרזו כאזור ביטחון, במבצע פולי. במקום הורשו להישאר רק נתינים חיוניים וצבא בריטי. למרות מחאות חוזרות ונשנות של התושבים אל מול הממשל, במיוחד בשל האפליה הברורה של יהודים מול ערבים בפינוי והשתת עונש קולקטיבי על הקהילה, מאות משפחות פונו מהאזור ונאלצו להתארח בבתי אחרים ברחבי העיר או ביישובים מחוץ לחיפה.
"שדרות הנשיא"

מועצת העיר חיפה שינתה רשמית את שם הרחוב ל'שדרות הנשיא' בסוף שנת 1952, לזכר נשיא המדינה חיים ויצמן שנפטר. הדבר גרר טרוניות מצד כמה תושבים, כפי שמציין במכתבו מינואר 1953 קורא אחד בשם ד. ש. בעיתון 'על המשמר: "כבודו של הנשיא במקומו מונח. ואולם דרך הצנובר הוא שם רחוב יחיד בארץ... בקשו דרכים מתאימות לכבד את זכרם של גדולים וחשובים ... אולם שמרו-נא גם צביון שמות רחובות, שיהיה מסימן ההיכר ומן המיוחד למקום..."
בשנות ה-50 נבנו שיכונים נוספים ברחוב כגון 'שיכון ועד הר הכרמל' במספרי 46-48, ושיכון מגורי קציני הקבע בחלק ממספרי ה-80–90.
בשנות ה-60 וה70 אחרוני השטחים הזמינים נרכשו ונבנו בבניה אופיינית לאזור, לרוב ב-2 קומות. מלון דן כרמל בתכנון האדריכל שמואל רוזוב הושלם ב-1963 בהשקעה כספית ניכרת והיה מהמפוארים בזמנו. השטחים הפנויים האחרונים ברחוב היו בשימוש מחנה צה"לי, מעל מספר 43 ועד 61. עם פינויו הסופי של המחנה בסוף המאה ה-20 ביחד עם שטח נוסף ברחוב יפה-נוף, נותר שטח ציבורי שמשומש בחלקו כמגרש חניה.
בסוף חודש יולי 1961, נפתח הסניף הרביעי בארץ של רשת שופרסל, במבנה מסחרי חדש במרכז הכרמל.
בין השנים 1991–1993 שופץ הכביש והורחב לשני נתיבים לכל כיוון, תוך צמצום ושינוי חלק מן המדרכות הרחבות שאפיינו אותו עד אז, והפקעת רצועה צרה של קרקעות מכמה חצרות פרטיות לאורכו.
היום

בשדרה כיום מסעדות ובתי קפה, עסקים, מרכז מסחרי אודיטוריום חיפה, סינמטק חיפה שבו מתקיים פסטיבל הסרטים חיפה, בית הכט, תחנת מרכז הכרמל של הכרמלית, גן האם, מלון דן פנורמה, בית רוטנברג, מוזיאון מוניו גיתאי וינרויב לאדריכלות, מוזיאון טיקוטין לאומנות יפנית ועוד.
מאז תחילת שנות ה-2000 במסגרת התחדשות עירונית מוקמים ברחוב בניינים חדשים בני 5 קומות ויותר.
ברחוב נותרו פזורים בנקודות שונות מספר קטן של עצי זית, שריד לפעילות החקלאית באזור. מול מספר 29 עומד עץ חרוב עתיק בן כמה מאות שנים, כנראה הוותיק באזור ששרד.
דמוגרפיה

הרחוב מאופיין באוכלוסייה חיפאית מגוונת המשתייכת ברובה למעמד הבינוני-גבוה. ראשוני הרחוב הטמפלרים פינו עם הזמן מקומם לאוכלוסייה אחרת, הטרוגנית יותר. יהודים (עולים ואחרים) הגיעו אליו לראשונה סביב שנת 1920. המגרש הראשון בבעלות יהודית נרכש בקרן הרחובות הנשיא-אלחנן.
הערות שוליים

↑  לדוגמה בסקר המיפוי של Conder and Kitchener, ה-PEF Survey of Palestine (אנ')
מבט מצפון-מערב על צומת דרך ההר / דרך סטלה מאריס, נקודת ההתחלה של דרך הצנובר. חומת אבנים במרכז השמאלי של התצלום תוחמת את הדרך. הבתים על הרכס נמצאים ברחוב פנורמה (יפה נוף). 1935 לערך. צלם לא ידוע.
בית אסתר אדלר, דוגמה לבניה בסגנון הבין-לאומי ברחוב
ביקור ממלכתי

האפיפיור פרנציסקוס ונשיא הפיליפינים בנינו אקינו השלישי יוצאים לכיוון ארמון מאלאקניינג, במהלך ביקורו הממלכתי של האפיפיור בפיליפינים בינואר 2015.
"המסדר בפארק הגדול של וינדזור לכבוד השאה של פרס, 24 ביוני 1873" (ניקולאס שבלייה, 1877). נאסר א-דין שאה קאג'אר, המלך האיראני הראשון שערך ביקורים ממלכתיים באירופה, ביקר את המלכה ויקטוריה פעמיים
ביקור ממלכתי הוא ביקור רשמי של ראש מדינה במדינה זרה, בהזמנת ראש המדינה של אותה מדינה זרה, כאשר האחרון משמש גם כמארח הרשמי למשך הביקור. ביקורים ממלכתיים נחשבים לביטוי הגבוה ביותר ליחסים בילטרליים ידידותיים בין שתי מדינות ריבוניות, ומאופיינים באופן כללי בדגש על טקסים פומביים רשמיים.
ביקורים פחות רשמיים מביקור ממלכתי במדינה אחרת, הכוללים גם דגש מופחת על אירועים טקסיים, יכולים להיקרא (בסדר חשיבות יורד) ביקור רשמי, ביקור עבודה רשמי, ביקור עבודה, ביקור אורח ממשלה, או ביקור פרטי.
בעוד שראשי מדינות בדמוקרטיות פרלמנטריות רשאים להזמין ולקבל הזמנות באופן רשמי, הם עושים זאת בעצת ראשי הממשלה שלהם, שבדרך כלל מחליטים מתי תינתן או תתקבל ההזמנה מראש.
המלכה אליזבת השנייה הייתה ראש המדינה המטייל ביותר בהיסטוריה העולמית, כשביצעה 261 ביקורים (אנ') רשמיים ו-96 ביקורים ממלכתיים ב-116 מדינות עד יובל היהלום למלכותה ב-2012. אף על פי שהיא הייתה המלכה של כל אחת מממלכות חבר העמים הבריטי, בפועל היא ביצעה בדרך כלל ביקורים ממלכתיים מלאים כמלכת הממלכה המאוחדת, בעוד שהמושל הכללי במדינה ביצע ביקורים ממלכתיים עבור מדינתו מטעמה. עם זאת, המלכה ערכה מדי פעם כמה ביקורים ממלכתיים ורשמיים בשם אחת ממלכות חבר העמים האחרות.
מרכיבי ביקור ממלכתי

ביקורים ממלכתיים כוללים בדרך כלל חלק מהמרכיבים הבאים או את כולם, אם כי לכל מדינה מארחת יש מסורות משלה:
ראש המדינה המבקר מתקבל מיד עם הגעתו על ידי המארח (או על ידי נציג נמוך יותר, אם שני ראשי המדינה אמורים להיפגש מאוחר יותר במקום אחר) ועל ידי השגריר שלו במדינה.
מטח כבוד של 21 רובים נורה לכבוד ראש המדינה המבקר.
שני ההמנונים הלאומיים מנוגנים על ידי תזמורת. ההמנון של האורח בדרך כלל מתנגן ראשון.
סקירה של משמר כבוד צבאי.
ראש המדינה המבקר מוצג רשמית בפני פקידים/נציגים בכירים של המדינה המארחת, וראש המדינה המארחת מוצג בפני המשלחת המלווה את ראש המדינה המבקר.
חילופי מתנות בין שני ראשי המדינה.
ארוחת ערב ממלכתית, עם קוד לבוש של טוקסידו או עניבה לבנה, נערכת על ידי ראש המדינה המארח, כאשר ראש המדינה המבקר הוא אורח הכבוד.
ביקור בפרלמנט המדינה המארחת, ולעיתים קרובות ראש המדינה המבקר מוזמן לשאת נאום רשמי בפני חברי בית המחוקקים.
ראשי המדינות המבקרים בנקודות ציון במדינה, הכוללים לעיתים הנחת זר באנדרטה צבאית או בבית קברות.
עריכת אירועי תרבות החוגגים את הקשר בין שני העמים.
ראש המדינה המבקר מלווה בדרך כלל על ידי שר בכיר בממשלה, בדרך כלל על ידי שר חוץ. לפי הפרוטוקול הדיפלומטי, משלחות המורכבות מארגוני מסחר מלוות גם ראש המדינה המבקר, ומציעות הזדמנות לרשת ולפתח קשרים כלכליים, תרבותיים וחברתיים עם מנהיגי התעשייה במדינה המבקרת. בתום ביקור ממלכתי, ראש המדינה המבקר מפרסם באופן מסורתי הזמנה רשמית לראש המדינה המארח, לביקור גומלין.
מכיוון שהעלויות של ביקור ממלכתי משולמות בדרך כלל על ידי המדינה המארחת, רוב המדינות מארחות פחות מעשרה ביקורים ממלכתיים בשנה. רוב ראשי המדינה הזרים שוהים במעונו הרשמי של ראש המדינה המארח, בבית הארחה השמור למבקרים זרים, או בנציגות הדיפלומטית של מדינתם במדינה המארחת.
ביקורים ממלכתיים של מנהיגים או דמויות עולמיות ידועות, כמו המלכה אליזבת השנייה, נשיא ארצות הברית או האפיפיור, מושכים לעיתים קרובות תקשורת ופרסום רבים והרבה קהל. מדי פעם, ביקורים כאלה כוללים גם הפגנות.
ביקורי מדינה לפי מדינה > ארמניה

ביקורים ממלכתיים בארמניה מתקיימים בעיר הבירה ירוואן, כאשר בדרך כלל מתקיים טקס קבלת פנים בנמל התעופה הבין-לאומי זוורטנוץ. ראשי מדינות זרים מתקבלים במעון הנשיא ואילו ראשי ממשלה מתקבלים במעון ראש הממשלה.
מאז 1991, מנהיגים זרים המגיעים לביקור בארמניה חולקים כבוד לקורבנות רצח העם הארמני במתחם ציצרנקברד. בביקור במתחם רוב המנהיגים זוכים לסיור במוזיאון, נוטעים עצים ליד האנדרטה ומניחים זרים ליד הלהבה הנצחית.
ביקורי מדינה לפי מדינה > בלגיה

ביקור ממלכתי בבלגיה מתחיל בסקירת מסדר כבוד מול הארמון המלכותי בבריסל, ולאחר מכן המלך והמלכה נפגשים בפרטיות עם ראש המדינה המבקר ובן זוגו. היום הראשון של הביקור הממלכתי מסתיים באופן מסורתי עם משתה ממלכתי בטירת לייקן, שהיא מעונו הרשמי של מלך הבלגים.
נהוג שהמלך מעניק את הצלב הגדול של אביר מסדר לאופולד במהלך ביקורים ממלכתיים.
ביקורי מדינה לפי מדינה > קנדה

טקסי הגעה מתקיימים בגבעת הפרלמנט או באחוזת רידו, שם מתקבל האורח על ידי ראש ממשלת קנדה או המושל הכללי של קנדה, בהתאמה. ביקורים ממלכתיים כוללים גם ביקור באנדרטת המלחמה הלאומית. משרד הפרוטוקול אחראי על ההיבטים התפעוליים של ביקורים ממלכתיים ורשמיים בקנדה ומנהל את כל האירועים הקשורים לביקור. הוא גם מגדיר את כללי הטקס לביקורים ממלכתיים של ראשי מדינות וממשלות.
ביקורים ממלכתיים ורשמיים בקנדה מבוצעים על ידי המונרך של קנדה או נציגו – המושל הכללי, המשנה למושל או חבר אחר ממשפחת המלוכה. הביקור הממלכתי הראשון של קנדה היה בארצות הברית בשנת 1937, כאשר ארצות הברית העניקה למושל הכללי את המעמד המקביל שניתן לראש מדינה מבקר. עם זאת, המושל הכללי לא קיבל סמכות רשמית לייצג את קנדה בביקורים ממלכתיים עד 1947.
סיורים בקנדה שנערכים על ידי המונרך של קנדה (ובני משפחת המלוכה אחרים) אינם ביקורים ממלכתיים/רשמיים, שכן המונרך עורך את הסיורים המלכותיים בתפקידו כראש המדינה הקנדי, ולא כראש מדינה זר. בנוסף, מכיוון שהריבון הקנדי משותף ל-14 ממלכות חבר העמים האחרות, ביקורים ממלכתיים אינם נערכים בין קנדה למדינות חבר העמים האחרות, כאשר ביקורים רשמיים מבוצעים על ידי המושל הכללי או ראש הממשלה, בהתאמה.
ביקורי מדינה לפי מדינה > הרפובליקה העממית של סין

טקסי נחיתה ממלכתיים ברפבוליקה העממית של סין מתקיימים בחצר המזרחית של האולם הגדול של העם בכיכר טיין-אן-מן בבייג'ינג. משמר הכבוד לטקס הוא משמר הכבוד של חיל המצב של בייג'ינג בליווי מוזיקלי של הלהקה הצבאית המרכזית של צבא השחרור העממי.
בזמן שהלהקה הצבאית מנגנת את ההמנונים הלאומיים של שתי המדינות, סוללת ארטילריה יורה מטח כבוד. לאחר שהלהקה מסיימת את הופעתה, שני המנהיגים סוקרים את משמר הכבוד בהזמנת מפקד המשמר. לאחר מכן המנהיגים פוגשים תלמידי בית ספר המנופפים בפרחים ובדגלי שתי המדינות. בשלב זה, הלהקה מבצעת מארש צבאי או שיר עם מארצו של המבקר. אם ראש ממשלה, קנצלר או יורש עצר מבקר בסין, טקס קבלת הפנים מתקיים על ידי ראש הממשלה. אם המבקר הוא נשיא, מושל כללי או מלך, טקס קבלת הפנים יתקיים על ידי הנשיא.
משמר הכבוד של צבא השחרור העממי צועד לאחר מכן מהכיכר לצלילי מארש צבא השחרור העממי. הטקס מסתיים עם תרגולת צבאית של תזמורת הצבא.[דרוש מקור]
במהלך ביקורים ממלכתיים, מוענקים עיטורים לאומיים לנכבדים המבקרים, כולל מסדר הידידות.
ביקורי מדינה לפי מדינה > הרפובליקה הסינית

לכבוד נכבדים המבקרים ברפובליקה הסינית (טאיוואן) נערך טקס בן כ-30 דקות בכיכר המרכז הלאומי לאמנויות הבמה בטאיפיי, בירת המדינה. לאחר השמעת ההמנונים, הנשיא מלווה את המבקר על פני משמר הכבוד של הכוחות המזוינים של הרפובליקה הסינית. לאחר שסקר את החיילים, נשיא הרפובליקה הסינית נושא דברי ברכה, ולאחר מכן המנהיג הזר נואם ומקבל את מפתח העיר מראש עיריית טאיפיי.
ביקורי מדינה לפי מדינה > צרפת

טקסי ההגעה לצרפת מתקיימים בארמון האליזה או באינווליד, בהשתתפות להקת חיל הרגלים ובתרועת חצוצרה על ידי להקת המשמר הרפובליקאי הצרפתי וגדוד הרגלים הראשון של המשמר הרפובליקאי. היכל הכבוד (Le Vestibule d'Honneur) באליזה הוא המקום שבו נשיא צרפת נפגש עם מבקרים ומקיים פגישות בילטרליות. לקראת סוף הביקור, ראש המדינה או הממשלה המבקר ינאם בארמון בורבון בפני הסנאט, ויקיים פגישות עם חברי הפרלמנט. במהלך הביקור הממלכתי, המבקר יניח זר על קבר החייל האלמוני בשער הניצחון בפריז.
ביקורי מדינה לפי מדינה > גאורגיה

ביקורים ממכלתיים בגאורגיה מתקיימים מחוץ לארמון הנשיאות של גאורגיה בטביליסי. הטקס נערך על ידי משמר הכבוד ולהקת המשמר הלאומי של גאורגיה. הלהקה מנגנת את שירי צבא גאורגיה במהלך סקירת משמר הכבוד. בתקופת נשיאותו של מיכאיל סאקשווילי, הלהקה ניגנה את מארש גדוד פראוברז'נסקי במהלך ביקורים ממלכתיים.
הנכבדים בדרך כלל נפגשים עם ראש הממשלה, יושב ראש הפרלמנט והקתוליקוס-פטריארך של גאורגיה כולה בנפרד מהנשיא. ארוחות ערב ממלכתיות מתקיימות גם בתוך ארמון הנשיאות עם נוכחים משתי המדינות.
ביקורי מדינה לפי מדינה > גרמניה

במהלך ביקורים ממלכתיים בגרמניה, טקסי הקבלה נערכים על ידי הוואכטבטליון הגרמני (גדוד המשמר) ולהקת המטה של הבונדסוור. חריג לכך היה ב-3 במאי 2007 במהלך ביקורו של נשיא צרפת ז'אק שיראק בברלין, במהלכו סיפקה הבריגדה הצרפתית-גרמנית את משמר הכבוד. בהתאם למעמד האורח, טקסים ממלכתיים מתקיימים בארמון בלוו או במתחם הקנצלר. בשנים האחרונות, ביקורים ממלכתיים צוינו באנדרטאות כגון עמוד הניצחון של ברלין, האנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו ואנדרטת המלחמה הסובייטית (טירגארטן).
במהלך ביקורים ממלכתיים, נכבדים זרים מבקרים בדרך כלל במדינות גרמניה האחרות מחוץ לבירה. בניגוד לפרוטוקול הצבאי המסורתי של ברלין, מאז יולי 2019 הוצבו כיסאות מחוץ למשרד הקנצלרית בשל הפרשיות החריגות של הקנצלרית אנגלה מרקל שכללו רעידות ואי שקט במהלך טקס הכבוד. נכון ל-2022, רק ראש ממשלת מולדובה מאיה סנדו וראש ממשלת דנמרק, מדה פרדריקסן, התקבלו במתכונת זו.
ביקורי מדינה לפי מדינה > הודו

מנהיגים זרים מתקבלים ברשטרפטי בהוון בניו דלהי במהלך ביקורים ממלכתיים. ראשי מדינות זוכים גם למטח כבוד של 21 רובים, וראשי ממשלה למטח של 19 רובים. הלהקות ומפקד משמר הכבוד נבחרים ברוטציה בין הצבא, הצי וחיל האוויר. בשנת 2015, מפקדת הטיס פוג'ה תאקור הפכה לקצינה הראשונה שהובילה משמר הכבוד למנהיג זר.
נשפים ממלכתיים מתקיימים גם עבור נכבדים זרים ברשטרפטי בהוון ומתארחים על ידי נשיא הודו. למעלה מ-100 אורחים מוזמנים להשתתף בנשפים של המדינה, כולל סגן נשיא הודו, ראש ממשלת הודו, פקידי ממשל ומנהיגי מפלגת השלטון.
ביקורי מדינה לפי מדינה > ישראל

נשיא מדינת ישראל, בתפקידו כראש המדינה, מוביל את אירועי קבלת הפנים והוא המארח הרשמי של מנהיגים זרים המבקרים בישראל. משמר כבוד המורכב מאנשי כל חילות צבא הגנה לישראל מקבל את פני האורח בנמל התעופה בן-גוריון.
רוב הביקורים הממלכתיים כוללים המסלול ביקור באנדרטת יד ושם, שם המנהיג, בליווי ראש הממשלה, מצית מחדש את הלהבה הנצחית ומניח זר לזכר 6 מיליון היהודים שנרצחו בשואה.
ביקורי מדינה לפי מדינה > איטליה

כשמכובדים מגיעים לבירת איטליה, רומא, הם מתקבלים בטקס קבלת פנים קצר בשדה התעופה על ידי ראש המשרד הטקסי הדיפלומטי ופקידים אחרים, אשר לאחר מכן מארחים חברה לאורח לזמן קצר בחדר הישיבות כדי לאפשר את הטיפול ברשמיות בשדה התעופה. טקס ההגעה לנכבדים זרים המבקרים ברומא מתקיימים בארמון קווירינאלה (מעונו הרשמי של נשיא איטליה) או בארמון קיג'י (מעונו הרשמי של ראש ממשלת איטליה). במהלך הטקס, משמר הכבוד מסופק על ידי יחידה צבאית ולהקה צבאית תומכת המופיעה המנגנת את ההמנון הלאומי של מדינת האורח ואת המנון איטליה. בשנים האחרונות, הברסליארי, הקרביניירי והצי האיטלקי סיפקו משמר כבוד לטקסים.
שאר הביקור כולל פגישות דו-צדדיות, שיחות אחד על אחד, מסיבת עיתונאים משותפת וארוחת ערב ממלכתית, שבה מתקיימים חילופי מתנות והענקת עיטורים. למחרת נראה הנחת זרים בקבר החייל האלמוני במזבח המולדת. כל אירועי הטקס בבירה מאורגנים על ידי משרד הטקסים של המדינה. בפרט, מחלקת הטקסים של משרד ההגנה מטפלת בפרוטוקול הקשור לכוחות המזוינים האיטלקיים, ומחלקת הטקסים הדיפלומטית של משרד החוץ מטפל בפרוטוקול הקשור לאורחים דיפלומטיים.
ביקורי מדינה לפי מדינה > יפן

יפן שולחת הזמנות למבקרי מדינה ומבקרים רשמיים שואפת לקדם את הידידות והיחסים בין יפן למדינת המוזמן. בנוסף לביקורים ממלכתיים ורשמיים, ממשלת יפן מגישה גם כמה צורות אחרות של הזמנות לבקר במדינה.
ההזמנה של מבקרים מעשיים רשמיים, מבקרים מעשיים ומבקרים במשרד החוץ של יפן נועדה לקדם משא ומתן, לחזק את הביטחון ולשמש לתיאום מדיניות וכו'.
הזמנת השרים היא הזמנה המורחבת לשרים ממדינות אחרות, ומטרתה להעמיק את הבנתם ביפן ולשלוח מידע על יפן על סמך הידע שהושג באמצעות הזמנות דרך כנס, בדיקה וכו' עם VIP ומומחים יפנים.
במהלך הביקורים הממלכתיים של אנשים המשתייכים לשתי הקטגוריות העליונות (מונרך, נשיא, נסיך, ראש ממשלה וכדומה), מוצב משמר כבוד של המשמר הקיסרי וכוחות ההגנה של יפן.
ביקורי מדינה לפי מדינה > מקסיקו

ביקורים ממלכתיים נערכים במקסיקו סיטי על בסיס קבוע. טקסי ההגעה מתקיימים בדרך כלל בארמון הלאומי, במקום מושבו של הנשיא או בנמל התעופה הבין-לאומי של מקסיקו סיטי. בהזדמנויות מסוימות מתקיים בקמפו מרטה טקס הוקרה בהשתתפות חיל המשמר הנשיאותי של המשמר הלאומי.
טקס ההגעה מתחיל במשמר כבוד המדגל את נשקו עם הגעתו של האורח לארמון הלאומי. לאחר שהאורח מגיע עם נשיא מקסיקו (והגברת הראשונה) לחצר הדרומית של הארמון, חברי משמר הכבוד מדגלים את נשקם בעוד להקת הכוחות המזוינים של מקסיקו מנגנת את ההמנונים של שתי המדינות (המנון מקסיקו תמיד מנוגן ראשון). לאחר מכן נשיא מקסיקו מציג את חברי הקבינט שלו לפני שהמכובד המבקר מציג את חברי המשלחת המלווים אותו. לאחר שהדבר נעשה, מפקד פלוגת משמר הכבוד של המשמר הלאומי מזמין את האורח לסקור את משמר הכבוד.
ביקורי מדינה לפי מדינה > הולנד

ביקורים ממלכתיים בהולנד בדרך כלל נערכים על ידי ראש מדינה זר, ולא ראש ממשלה. עם הגעתו למדינה יערך לנכבד סיור בעיר הבירה אמסטרדם, הכולל טקס הנחת זרים באנדרטה הלאומית. נכבדים זרים מתקבלים בדרך כלל על ידי המלך בארמון המלכותי של אמסטרדם, שם הם מקבלים משמר כבוד. זה המקום בו מתקיימים כל הפגישות במהלך הביקור.
במהלך ביקור ממלכתי, המלך ההולנדי מקיים ארוחת ערב ממלכתית לכבוד האורח, לפעמים בארמון המלכותי באמסטרדם ולפעמים במעונו של המונרך, ארמון נוריינדה בהאג. במהלך ביקורים ממלכתיים נהוג להעניק את הצלב הגדול של מסדר אריה הולנד.
ביקורי מדינה לפי מדינה > קוריאה הצפונית

למרות שביקורים ממלכתיים בקוריאה הצפונית אינם מתרחשים לעיתים קרובות בשל בידודה של המדינה, הם מתקיימים ברמה הגבוהה ביותר כאשר הם מתרחשים. דיוקנאות של המנהיג המבקר והמנהיג העליון של קוריאה הצפונית תלויים בכל רחבי העיר ובנמל התעופה הבין-לאומי סונאן בפיונגיאנג, שם מתקיים טקס ההגעה. במהלך הטקס, משמר הכבוד של הכוחות המזוינים העממיים של קוריאה הצפונית, המורכבת מחיילים מכוחות היבשה, חיל הים, חיל האוויר, המבצעים המיוחדים והכוחות האסטרטגיים, יחד עם מחלקה של השומרים האדומים, מעניקים כבוד בזמן שהלהקה המרכזית של הצבא מבצעת את המנון האורח והמנון קוריאה הצפונית. לאחר מכן, מפקד המשמר מדווח למנהיג לפני שהוא סוקר את משמר הכבוד. לאחר מכן הם נוסעים בשיירת מנוע שלוקחת אותם לבית ההארחה של המדינה לפגישותיהם. בדרך לבית ההארחה, משמר כבוד של איגוד הילדים הקוריאני מעניקה למנהיג המבקר מטפחת כבוד אדומה בשם כל החברים הנוכחים, ובנוסף מוענקים זרי פרחים על ידי נציגים מטעם הצבא, תושבי פיונגיאנג וממשלת העיר.
ביקורים ממלכתיים בולטים שנערכו במאה ה-21 במדינה היו של נשיאי קוריאה הדרומית, כמו רו מו-היון ב-2007 ומון ג'יאה-אין ב-2018, וכן של נשיא הרפובליקה העממית של סין שי ג'ינפינג באותה שנה. במהלך ביקורו של שי, הוא הפך למנהיג הסיני הראשון שביקר בארמון קומסוסאן והשתתף בפתיחה המחודשת של משחקי ההמונים של אריראנג באצטדיון האחד במאי. במשך ביקורים ממלכתיים רבים, המקהלה והתזמורת הסימפונית של צבא העם הקוריאני ביצעו יצירות שמקורן במולדת המבקרים, כמו קטיושה במהלך ביקורו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין בשנת 2000. מנהיגים אחרים בעולם בדרגים נמוכים יותר שביצעו ביקורים ממלכתיים במדינה כוללים את נשיא מועצת המדינה של קובה, מיגל דיאס-קאנל, בנובמבר 2018, ונשיא מונגוליה צחיאגיין אלבגדורג' ב-2013, כשהאחרון ספג גינויים במדינה לאחר שלא נפגש עם קים ג'ונג-און.
ביקורי מדינה לפי מדינה > נורווגיה

ביקורים ממלכתיים בבירת נורווגיה, אוסלו, מתחילים בסקירת המשמר המלכותי הנורווגי בארמון המלוכה על ידי המכובד המבקר ומלך נורווגיה. ברגע שהם נמצאים בארמון, המונרך מוביל את המכובד לחדר הציפורים להחלפת מתנות. הביקור כולל גם טקס הנחת זרים במבצר אקרשוס, שהוא גם מעונו הרשמי של ראש ממשלת נורווגיה. בערב מתקיימת בארמון המלכותי ארוחת ערב חגיגית בהשתתפות משפחת המלוכה הנורווגית לכבוד ראש המדינה המבקר.[דרוש מקור]
הביקורים תמיד מלווים על ידי שר החוץ הנורווגי ונציגי הממשלה. בין 2 ל-4 ביקורים ממלכתיים באוסלו וביקורים מלכותיים במדינות אחרות מתבצעים בשנה, בדרך כלל על ידי המלך.