stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע אסקורט
מקורות וקריאה נוספת

זאב אלמוג ואריה עידן, עטלפים בים האדום, פעולות הקומנדו הימי במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים, הוצאה לאור משרד הביטחון, 2007.
מייק אלדר, שייטת 13 סיפורו של הקומנדו הימי, ספריית מעריב, 1993, עמ' 414–421.
אמנון בן-ציון, סיפורו של לוחם, זכרונות חייל וקצין בשייטת 13, הוצאת אחיטל, 2022, עמ' 225.
שלמה אסיף (ביגלר), בדרך שלי, הוצאת דוקו - ביגרפיה וספרי הנצחה, מאי 2022, עמ' 60–77.
ראו גם

הזירה הימית במלחמת ההתשה, הפשיטה על האי גרין, מבצע רביב, עמי איילון
הערות שוליים

↑  מייק אלדר, "שייטת 13" עמ' 415.
↑  מייק אלדר, עמ' 417.
1 2  גיבורים בעל כורחם - אריה יצחק
↑  מייק אלדר, שייטת 13 סיפורו של הקומנדו הימי, ספריית מעריב, ירושלים, 1993, עמ' 425.
↑  מייק אלדר, עמ'422.
↑  מלחמת אוקטובר 1973, זכרונות מרשל אלגמסי, הוצאת בית הספר למודיעין, 1984 עמ' 95.
טונר

מכל טונר
טונר היא תערובת אבקתית המשמשת להטבעת הטקסט והתמונות על הנייר במכונות צילום ובמדפסות לייזר.
במקורה הייתה האבקה מורכבת מתערובת של פחם ותחמוצת ברזל. כיום מכילה התערובת גם פולימר נמס בחום המשפר את איכות הצמדת האבקה לדף.
במכונות הצילום הראשונות הייתה האבקה ממוקמת במכל בתוך המכונה, אותו ניתן היה למלא מחדש. בשנת 1984 הוציאה חברת היולט פקארד את מדפסת הלייזר הראשונה שהוטענה באמצעות מחסנית טונר. כיום רוב מדפסות הלייזר ומכונות הצילום פועלות בדרך זו.
להדפסות צבעוניות נעשה שימוש באבקות טונר בצבעים ציאן, מג'נטה, צהוב ושחור.
בישראל, את מכלי הטונר ניתן להשליך למכלי האיסוף של הפסולת האלקטרונית בתום השימוש לצורכי מיחזור. אפשרות אחרת היא מילוי מחדש של הטונר בחנויות שמאפשרות זאת.
מסקל

ערך זה עוסק במשקה אלכוהולי מקסיקני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מוצא:  מקסיקו 
 
מסקל או מזקל (בספרדית: Mezcal מנאוואטל Mexcalli "ליקר") הוא משקה אלכוהולי מקסיקני המיוצר מצמח האגבה. משמעות השם בנאוואטל היא ״אגווה מבושל בתנור״. מסקל הוא למעשה כל משקה אלכוהולי מבוסס אגבה שאינו טקילה. את המסקל ניתן להפיק ממינים שונים של צמח האגבה המספקים טעמים וניחוחות שונים למשקה. המסקל הנמכר ביותר במקסיקו הוא הגוסאנו רוחו.
ייצור

מסקל מיוצר מצמח האגבה אשר מכונה במקסיקו מאגיי (maguey). במחוז טקילה המקומיים מכנים את הצמח מסקל. לאחר הבשלת הצמח, תהליך העשוי להימשך בין 7 ל-15 שנים תלוי במין האגבה, הוא נקצר על ידי חקלאי אגבה, מאגיירוס (magueyeros). העלים נקצצים באמצעות סכין ארוכה, המכונה קואה דה חימה (coa de jima), כך שנשארות רק ליבות הצמח המכונות פינייס (piñas - אננס) בשל הדמיון הוויזואלי לאננס. ליבות האגבה הן חומר הגלם של המזקל, הן מבושלות, מרוסקות ולאחר מכן עוברות תהליך התססה ויישון.
ייצור > בישול

באופן מסורתי הליבות נאפות בבורות אבן גדולים בצורת חרוט (בקוטר של 3–4 מטר). כמטר מעוקב של גזעי עץ אלון מונחים בתחתית ועליהם אבנים בקוטר 15 ס"מ, העץ נשרף והופך את האבנים ללוהטות. לאחר מכן הליבות נערמות בגובה מטר מעל האדמה ומכוסות בעלי בננה, סיבים מתהליכים קודמים או עלי אגבה, מעל בשטיחים מסיבי דקל ולבסוף אדמה. הליבות מבושלות במשך 3 עד 5 ימים. תהליך זה הופך את העמילנים לסוכרים ומאפשר לליבות לספוג ניחוחות מהאדמה והעשן העוטפים את האבנים.
לאחר הבישול הליבות מונחות לשבוע, לאחר מכן הן מונחות בתוך טבעת אבן בקוטר 4 מטר כאשר גלגל אבן המחובר לעמוד במרכז נמשך על ידי סוס או חמור ומועך את הליבות.
יצרנים מודרניים מבשלים את הליבות באדי קיטור בתוך תנורי פלדת אל-חלד ענקיים ומועכים אותם באמצעות ציוד מכני.
ייצור > התססה

העיסה מועברת למכלי עץ בנפח 1000–2000 ליטר ו-5%-10% מים מוספים לתערובת. הממשלה המקסיקנית דורשת שהתערובת תכיל לפחות 80% אגבה. בשלב זה מוספים קני סוכר וסוכר תירס. במזקקות קטנות התערובת מושארת להתססה טבעית באוויר הפתוח 4–30 ימים על ידי מיקרובים הנמצאים באוויר. יצרנים תעשייתיים מוסיפים מאיצים כימיקלים כמו שתנן או אמוניום סולפט.
ייצור > זיקוק ויישון

לאחר שלב ההתססה העיסה מזוקקת פעמיים. מהזיקוק הראשון מתקבל אלכוהול ברמה נמוכה. לאחר הזיקוק הראשון המכל מנוקה מהסיבים והאלכוהול שהתקבל מוחזר לזיקוק נוסף. בשלב זה המסקל מבוקבק או מועבר ליישון.
המסקל מתיישן מהר ביחס לכהילים אחרים. הוא מיושן בחביות עץ למשך חודשיים עד 7 שנים. ככל שהוא מיושן יותר כך צבעו כהה יותר וטעמו עז יותר.
דרגות יישון:
חובן (Joven - צעיר) או בלאנקו (Blanco - לבן) - מסקל שקוף, מיושן פחות מחודשיים.
רפוסדו (Reposado - נח) - התיישן בין חודשיים לשנה.
אנייחו (Añejo - מיושן) - התיישן לפחות שנה בחביות עץ לא גדולות יותר מ-350 ליטר.
ייצור > הגשה

את המסקל שותים בדרך כלל נקי אם כי ניתן למצוא אותו בקוקטיילים או בשילוב עם משקאות אחרים. המסקל מוגש בליווי פרוסות תפוז, לימון, ליים ואבקת צ'ילי.
התולעת

ישנם עצמים שמקובל להכניס לבקבוקי מסקל. ביניהם תולעים, עקרבים ופסלי זכוכית קטנים. הידועה מכולם היא "התולעת" – לרווה של עש צ'יניקיל (Chinicuil) או גוסאנו רוחו (Gusano Rojo).
הערות שוליים

↑  Gusano Rojo Tequila Mezcal 750ml
| משקאות חריפים |
| --- | --- | --- |
| כוהל | אתנול • ההיסטוריה של האלכוהול • השפעות בריאותיות של צריכת אלכוהול • פרסום אלכוהול • תרבות שתייה • נזקי האלכוהול • שכרות • חמרמורת • אלכוהוליזם • אפריטיף • דיז'סטיף |  |
| טעימת יין וטעימת בירה | אוצר יין • אוצר בירה |  |
| הפקה | בישול • זיקוק אלכוהול • הכנת יינות • אבקת אלכוהול |  |
| משקאות מותססים | בירה (סוגי בירה, מותגי ויצרני בירה) • יין (סוגי יין) • סיידר • סאקה • חואנגג'יו • אחרים: באסי • קומיס • תמד • פאלק • סאטי • גוקי ג'יו |  |
| קוקטיילים | אלכופופ •  קוקטיילים של בירה • סוגי קוקטיילים • משקאות בוערים • שוטים • קוקטיילי יין • יין מתובל |  |
| משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) | משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) |  |
| פירות | ענבים/אחר: ברנדי • קוניאק • פיסקו • שנאפס • ראקיו ♦ פומאס: גראפה • אורוג'ו • זיווניה • טסיקודיה • טסיפורו ♦ שזיף: סלו ג'ין • סליבוביץ' • צויקה ♦ דובדבן: שרי הרינג • קירשווסר • וישניווקה • וישניאק ♦ תפוח: אפלג'ק • קלבדוס ♦  קוקוס: ערק • מליבו ♦ לימון: ליקר לימון • לימונצ'לו ♦ משמש: אמרטו |  |
| דגנים | תפוח אדמה: וודקה • אקוואויט • ברנווין ♦ תירס: בורבון • ויסקי תירס • טנסי ויסקי ♦  דורה:  באיג'יו (קאוליאנג) ♦ אורז: באיג'ו אורז • סוג'ו • אוואמורי ♦ שעורה: ויסקי סקוטי • ויסקי אירי • ויסקי יפני  ♦ שיפון: ויסקי שיפון ♦ דגנים שונים: ג'ין • שוכו • וודקה • ויסקי • ויסקי קנדי |  |
| אניס | אבסינת • ערק • אוזו • ראקי • פאסטיס • סמבוקה • מאחיה • ריכרד |  |
| שונות | דבש: קרופניק • בארנייגר • דרמבוי • גלייבה • אייריש מיסט • תמד ♦ שמנת: אייריש קרים • שרידאנס ♦ ביצים: אדבוקט ♦ קנה סוכר/דבשה: רום • קשאסה • אגוארדיינטה • פאלרנאם • גוארמו • סקו הרריירנו ♦ אגבה: טקילה • מסקל  ♦  עשבים שונים: ביטרס • יגרמייסטר • שארטרז |  |

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565657605171  BnF: cb11994926v (data)  LCCN: sh85083907 
תנור במזקקה עמוס בליבות אגבה
יוביק (רומן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פיליפ ק. דיק
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  ציריך 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-90 של המאה ה-20 
 הוצאה
 הוצאה:  Doubleday
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  1969
 מספר עמודים:  191
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מסדה
 תאריך:  1974
 תרגום:  מלכה פרידמן
 
יוּבּיק (באנגלית: Ubik) הוא ספר מדע בדיוני מ-1969 מאת הסופר האמריקאי פיליפ ק. דיק. הוא נחשב לאחת מהיצירות המוערכות ביותר של דיק, וב-2010 הוכלל ברשימה שערך מגזין טיים של 100 הספרים הכי טובים מ-1923. בסקירת הספר עבור מגזין טיים, כתב הסופר לב גרוסמן על הספר שהוא "סיפור אימה מטלטל ואקזיסטנציאליסטי, סיוט שממנו אתה לא בטוח אף פעם אם התעוררת ממנו". הספר עוקב אחר ג'ו צ'יפ, טכנאי העובד עבור ארגון רונצ'ייסטר, המציע שירותי-נגד ל"פסיונים", אנשים בעלי יכולות פסיונים כגון חזיית עתיד, קריאת מחשבות, טלקינזיס וכיוצא בזה. צ'יפ הוא טכנאי המסוגל לקבוע האם קיים פסיון בסביבה. בעולם בו הספר מתרחש, ישנם ארגוני פסיונים, אשר מציעים את שירותיהם של אנשים אלו, לכל צורך שיכול לעלות, ובפרט לטובת ריגול תעשייתי. בעקבות תאונה, ספק פיצוץ מכוון, ג'ו צ'יפ וחבריו מוכרחים להבין במהירות מה השתנה בעולם בו הם חיים, וכיצד לפתור את התעלומה שגורמת לכולם להיעלם ולמות מוות אלים.
עלילה

בשנת 1992, האנושות התיישבה בירח וכוחות פסיונים הם נפוצים. גיבור הספר, ג'ו צ'יפ, הוא טכנאי שקוע בחובות, העובד עבור ארגון רונסייטר, ארגון של מתמידרים, אנשים בעלי יכולת ביטול של יכולות פסיוניות. צ'יפ מתפעל ציוד מכני שמסוגל לקבוע האם ישנה נוכחות של פסיונים ומהי מידת הכוח שלהם, והוא אחד מהבכירים בארגון רונסייטר. בנוסף אליו, יש בארגון רונסייטר אנשים עם יכולות טלפתיות, טלקינזיס וחיזוי עתיד, כל אלו יחד מסייעים ללקוחותיהם להבטיח את הפרטיות שלהם על ידי ביטול היכולות של פסיוניים שיכולים להימצא סביבם. החברה מנוהלת על ידי גלן רונסייטר ואשתו המנוחה אלן, שמצויה במצב של "חצי-חיים". זהו מצב של הקפאת גופה במכל המאפשר לנפטרים יכולות הכרתיות לתקשורת, המוגבלים בפרקי זמן קצרים יחסית. בזמן שרונסייטר מתייעץ עם אשתו, הוא מגלה שהתודעה שלה נפרצת על ידי פולש בשם ג'ורי מילר, נער שמצוי אף הוא במצב של "חצי חיים" באותו "בית חיים" שאלן ממוקמת בו.
כשאיש עסקים נודע בשם סטנטון מיק שוכר את ארגונו של רונסייטר כדי שיבטיח את מפעליו בירח מפני ריגול תעשייתי, מרכיב רונסייטר צוות של 11 מאנשיו הטובים ביותר בתחומם, לרבות מגויסת חדשה בשם פט קונלי. בחורה מסתורית עם יכולת פסיונית ייחודית של ביטול אירועי ההווה על ידי חזרה לעבר ושינויו, אשר ג'ו צ'יפ בחן והזהיר את רונסייטר מפניה בשל חששו מיכולותיה החזקות. רונסייטר וצ'יפ, שני היחידים בחבורה שאינם בעלי יכולות פסיוניות, נוסעים יחד עם החבורה לירח, שם הם מגלים שהמשימה היא מלכודת שאורגנה ככל הנראה על ידי החברה הפסיונית של ריי הוליס, המתחרה העיקרי עם ארגונו של רונסייטר. פיצוץ של מטען פוצע אנושות את רונסייטר על המקום, מבלי לפגוע משמעותית בשאר. החבורה, בהובלתו של ג'ו צ'יפ, נסוגים במהירות לספינה שלהם, במירוץ נגד הזמן להביא את גופתו של גלן רונסייטר בזמן ל"בית החיים". הם מצליחים להכניס אותו למצב של "חצי חיים" במתקן שיש להם בחללית, אולם עם הגיעם ארצה מסתבר שאין ביכולתם ליצור שום קשר עם רונסייטר, ובלית ברירה, הם קובעים תאריך לקבורתו.
החל מזמן הפיצוץ, החבורה מתחילה לחוות שינויים מוזרים במציאות סביבם. חפצים רבים שהם נתקלים בהם הם ישנים יותר מכפי שהם אמורים להיות. חלק מהחפצים הם גרסאות מיושנות יותר של החפץ, כגון מעלית עם מפעיל מעלית בתוכה במקום שבו הייתה מעלית מודרנית או מכונית מדגם ישן במקום מכונית מדגם חדיש, כל החפצים נסוגים בזמן עד לנקודה בה הם מפסיקים את התדרדרותם בשנת 1939. במקביל, החבורה מוצאת את עצמה מוקפת בביטויים שונים לרונסייטר עצמו, כגון מטבעות עם הראש שלו. בנוסף למצב עניינים זה, החבורה מגלה שבפרקי זמן משתנים, חברים שונים מהקבוצה מתחילים להרגיש עייפים, אחר כך קר ולבסוף קמלים ומתים מוות מזוויע. ג'ו צ'יפ מנסה להבין את המצב החדש שהם מצויים בו ולפענח שני מסרים סותרים שהוא מקבל מרוסייטר עצמו. מסר אחד אומר שגלן רוסייטר עדיין חי והם כולם מתים, ואילו המסר השני טוען שהמסרים מרונסייטר כולם הוקלטו על ידו מראש לפני מותו. ההודעה האחרונה מפרסמת מוצר בשם "יוביק" שאמור לסייע למי שנמצא במצב ההתדרדרות שהחבורה מוצאת את עצמה בו, ולהחזיר את החפצים למצבם הרגיל. צ'יפ מסיק שהם כולם מתים ומחוברים יחד במצב של "חצי חיים" ומנסה ללא הצלחה להשיג "יוביק" כדי למנוע את מותו.
הערות שוליים

↑  All-TIME 100 Novels פורסם ב-מגזין טיים ב-11 בינואר 2010
↑  כוחות פסיוניים הם כוחות הקשורים ליכולות מוגבהות של התפיסה האנושית כגון: קריאת מחשבות, חיזוי עתיד, טלקינזיס, וכיוצא בזה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1949399  BnF: cb15077189v (data)  MusicBrainz work: f666afde-dbdd-45f5-93f7-2bd3eda87f0b
Threat to Survival

Threat To Survival (בתרגום חופשי לעברית: איום על ההישרדות) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. האלבום יצא לאור ב-18 בספטמבר 2015. ארבעה סינגלים ליוו את צאת האלבום, הראשון, "Cut the Cord", יצא ב-29 ביוני 2015. אחריו יצאו "State of My Head" ב-9 באוקטובר, "Asking for It" ב-5 באפריל 2016 ו-"How Did You Love" ב-4 באוקטובר. השיר "Black Cadillac" יצא גם הוא לפני צאת האלבום, כסינגל שיווקי.
בפברואר 2018 הכריז איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על האלבום כאלבום זהב, לאחר שבארצות הברית נמכרו חצי מיליון עותקים מהאלבום.
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 
Ultimate Guitar: 4.7/10
Sputnikmusic: 
Loudwire: חיובית
האלבום קיבל ביקורות מעורבות. צוות האתר "Sputnikmusic" טען שהאלבום "חסר תוכן לחלוטין", והוסיפו ש"הלחנים פשוט לא זורמים והפזמונים לרוב אינם זכירים. העיבוד של כלי הנגינה חסר מאוד, בלשון המעטה, והרעיונות החדשניים שלהם מפוקפקים לכל היותר. אין כלל תוכן לירי, רגשי או מוזיקלי". למרות זאת האתר ציין שהשיר "Cut the Cord" מצליח להיות אחד הסינגלים הטובים של הלהקה. האתר "AllMusic" היה פחות שלילי ואמר שהאלבום מוכיח שלשיינדאון יש עדיין דלק במכל, ואף על פי שהנדידה מדי פעם לרדידות של המיינסטרים עלולה לפצל חלק מהמאזינים, יש באלבום מספיק כדי לשמור על המעריצים מרוצים.
רצועות

השירים נכתבו על ידי ברנט סמית ודייב באסט, למעט במקרים שבהם צוין אחרת.
| Threat to Survival> מס' | Threat to Survival> שם | Threat to Survival> כותב(ים) | Threat to Survival> משך | Threat to Survival>  | Threat to Survival>  | Threat to Survival>  | Threat to Survival>  | Threat to Survival>  | Threat to Survival>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Asking for It  |   | 3:30 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Cut the Cord  | סמית, אריק בס | 3:45 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | State of My Head  | סמית, קרלו קולאסאקו, ג'ייסון דזוזיו, פיטר נאפי, איתם תומפסון | 3:25 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Outcast  |   | 3:25 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | How Did You Love  | סמית, סקוט סטינבנס | 3:07 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | It All Adds Up  | סמית, באסט, זאק מאיירס | 3:51 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Oblivion  |   | 3:57 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Dangerous  | סמית, סטיבנס | 3:51 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Thick as Thieves  |   | 3:54 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Black Cadillac  | סמית, באסט, בס | 3:27 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Misfits  |   | 4:05 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 40:14 |  |  |  |  |  |  |
| רצועות בונוס בגרסת השוק היפני> מס' | רצועות בונוס בגרסת השוק היפני> שם | רצועות בונוס בגרסת השוק היפני> משך | רצועות בונוס בגרסת השוק היפני>  | רצועות בונוס בגרסת השוק היפני>  | רצועות בונוס בגרסת השוק היפני>  | רצועות בונוס בגרסת השוק היפני>  | רצועות בונוס בגרסת השוק היפני>  | רצועות בונוס בגרסת השוק היפני>  | רצועות בונוס בגרסת השוק היפני>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. | Never Gonna Let Go  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Reject  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 47:50 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

ברנט סמית – סולן
זאק מאיירס – גיטרה, קולות רקע
אריק בס – בס, קולות רקע, הפקה נוספת, הנדסה, הפקה והקלטה בשיר "Cut the Cord"
ברי קרץ' – תופים וכלי הקשה
פטריק וורן – צ'מברלין, סינתיסייזר ותכנות בשירים "Misfits" ו-"Thick as Thieves"
לין מייברי ושרי בראון - קולות רקע בשירים "Black Cadillac" ו-"Oblivion"
דלייני מקלרוי – קולות רקע נוספים בשיר "Cut the Cord"
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 38 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 37 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 86 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 6 |
|  ארצות הברית | Top Hard Rock Albums (Billboard) | 1 |
|  ארצות הברית | Top Rock Albums (Billboard) | 2 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 40 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 50 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 13 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 34 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 8 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 140 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 8 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 13 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | לא דורג |
|  ארצות הברית | US Top Rock Albums (Billboard 2015) | 33 |
|  ארצות הברית | US Top Rock Albums (Billboard 2016) | 25 |
הערות שוליים

↑  "Five Finger Death Punch And Shinedown Announce Co-Headlining Tour; Sixx:A.M. To Support". blabbermouth.net. 26 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Shinedown Announce New Album 'Threat to Survival'". Loudwire.
↑  "Shinedown stream new song "Black Cadillac"". BraveWords Magazine. 14 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James Christopher Monger. "Threat to Survival". AllMusic.
↑  "Threat To Survival Review".
↑  "Review: Shinedown - Threat to Survival - Sputnikmusic".
↑  "Shinedown, 'Threat To Survival' - Album Review". Loudwire.
| שיינדאון |
| --- | --- | --- |
| ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי | ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי |  |
| אלבומי אולפן | Leave a Whisper • Us and Them • The Sound of Madness • Amaryllis • Threat to Survival • Attention Attention • Planet Zero |  |
| מיני אלבומים (EP) | iTunes Session |  |
| סמית ומאיירס | Acoustic Sessions • Volumes, 1 & 2 |  |
| סרטים והופעות | Live from the Inside • Somewhere in the Stratosphere • Attention Attention |  |
| סינגלים | "Fly from the Inside" • "45" • "Simple Man" • "Burning Bright" • "Save Me" • "I Dare You" • "Heroes" • "Devour" • "Second Chance" • "Sound of Madness" • "If You Only Knew" • "The Crow & the Butterfly" • "Diamond Eyes (Boom-Lay Boom-Lay Boom)" • "Bully" • "Unity" • "Enemies" • "I'll Follow You" • "Adrenaline" • "Cut the Cord" • "State of My Head" • "Asking for It" • "How Did You Love" • "Devil" • "The Human Radio" • "Get Up" • "Monsters" • "Attention Attention" • "Atlas Falls" • "Planet Zero" • "The Saints of Violence and Innuendo" • "Daylight" • "Dead Don't Die" • "A Symptom of Being Human" • "Three Six Five"  • "Dance, Kid, Dance" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ab17ee62-d119-42d1-9952-e73e60070128
רימון יד דגם 10

רימון יד דגם 10
רימון יד דגם 10 (ביפנית: 十年式手榴弾,‏ Jyūnen-shiki Teryūdan) היה רימון הרסס הראשון שתוכנן ויוצר ביפן.
היסטוריה

לאחר מלחמת יפן-רוסיה ב-1904–1905 ערך הצבא היפני הקיסרי ניסויים במגוון רימוני יד, אך אף דגם לא הגיע לשלב הייצור ההמוני. משקיפים יפנים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה ראו בעניין את הפיתוח הטכנולוגי המואץ של רימוני היד ואת שילובם הנרחב בקרבות כנשק מסייע לחיל הרגלים. לאור הלקחים שהביאו עימם הוטל על האגף הטכני של הצבא לפתח רומה רימונים שניתן יהיה להשתמש בו בצירוף עם רובה דגם 38, הרובה הסטנדרטי של חיל הרגלים היפני. פרויקט זה נכשל מכמה סיבות: קנה ארוך מדי, קוטר קטן מדי, וקשיים שבהם נתקלו המתכננים בהרכב חומר הנפץ ההודף. בשל הקשיים בתכנון פנו המתכננים לתכנון גרמני ממלחמת העולם הראשונה למרגמה קטנה. היפנים פיתחו מתכנון זה את רומה הרימונים דגם 10 שנועד לפעול כנשק עצמאי, ולא בצמוד לרובה. רימון דגם 10 תוכנן כתחמושת לרומה רימונים זה, ונועד להיות מחובר לתחל ולמטען הודף. הרימון פותח כך שניתן יהיה להשתמש בו גם עצמאית, ללא הרומה, בהשלכה ידנית. אפשרות נוספת לשימוש הייתה בירי מרומה רימונים הצמוד לרובה, כאשר לרימון חוברו מעין "זנב" שנועד לייצב את מעופו.
מאפיינים

הרימון הוצג לראשונה בשנת 1921. משקלו היה 530 גרם, מתוכם 50 גרם חומר נפץ מסוג TNT. אורכו היה 4.71 ס"מ וקוטרו 5 ס"מ. הרימון דמה מאוד לרימון רימון דגם 91 המאוחר יותר. גופו היה חרוץ בחריצים לאורך ולרוחב, שכונו "אננס" או "טבלת שוקולד". מטרת החריצים הייתה ליצור רסיסים שיפוזרו לכל עבר עם התפוצצות הרימון. ההבדל העיקרי בין רימון דגם 10 לרימון דגם 91 היה בראשו המחורץ של הרימון, לעומת ראשו המעוגל יותר של דגם 91. בתחתית הרימון היה שקע שאיפשר חיבור של מכל עזר ובו מטען הודף, לשימוש בעת ירי מרומה רימונים. לחלופין ניתן היה לחבר לתחתית הרימון "זנב", לירי מרובה. המרעום הופעל בהקשה, והיה בעל השהיה. להפעלת הרימון היה החייל מסיר ניצרה ומקיש בראש הרימון, ואז הייתה השהייה של 7 - 8 שניות. כאשר נורה הרימון מרובה או ממרגמה היה המרעום מופעל אוטומטית על ידי דחיפת הטובלן בעת הירי. אחת הבעיות של הרימון הייתה חוסר האמינות של המרעום, שהביאה לכך שזמן ההשהייה לא היה אחיד. בשל כך היה הרימון עלול להתפוצץ מוקדם מדי או לאחר זמן רב מדי, שאיפשר לאויב להשליך את הרימון חזרה לפני שהתפוצץ.
שימוש מבצעי

צבא יפן עשה שימוש ברימון בתחילת מלחמת סין–יפן השנייה, אך הרימון הוחלף במהירות ברימון דגם 91. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש רימון זה בעיקר כנורים לתאורה ולסימון.
איי דיומיד

| --- | --- |

דיומיד הגדול (מימין) ודיומיד הקטן
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מצר ברינג 
 קואורדינטות:  65°46′01″N 168°59′40″W﻿ / ﻿65.76687°N 168.99445°W﻿ / 65.76687; -168.99445
 שטח:  37 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית רוסיה רוסיה
 אוכלוסייה:  115 (2010)
 אזור זמן:  UTC-9
 על שם:  Diomedes of Tarsus 
 תאריך גילוי:  16 באוגוסט 1728 
  (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופוראיי דיומיד(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופוראיי דיומיד
 
איי דיומיד
איי דיומיד (ברוסית: Острова́ Диоми́да; באנגלית: Diomede Islands) הם איים במצר ברינג השייכים בחלקם לרוסיה ובחלקם לארצות הברית. הקבוצה כוללת שני איים סלעיים הידועים גם כאיי גבוזדיוב (острова Гвоздёва).
האי הגדול בין השניים, דיומיד הגדול, נכלל בתחומי המחוז האוטונומי צ'וקוטקה שברוסיה וידוע גם בשמות "אימאקליק","אינאליק", "נונארבוק" או "ראטמאנוב". שטחו 29 קמ"ר. האי האחר, דיומיד הקטן ששטחו כ-7 קמ"ר, שייך לארצות הברית, והוא ידוע גם בשמות "קרוזנשטרן" או "איגנאלוק".
הטמפרטורות הממוצעות בקיץ באיים הן 4 עד 10 מעלות צלזיוס, ובחורף הממוצע נע בין מינוס 12 מעלות למינוס 14 מעלות צלזיוס.
האיים שוכנים במרחק של 3.8 ק"מ זה מזה וקו התאריך הבינלאומי וגבול בינלאומי עובר ביניהם.
דיומיד הקטן

דיומיד הקטן או בשפת המקומיים "איגנאלוק" הוא אי קטן אך מיושב באלסקה שבארצות הברית והוא אחד מאיי דיומיד שממוקמים במצר ברינג בין אלסקה, ארצות הברית לבין סיביר, רוסיה. שכנו דיומיד הגדול שבסיביר, רוסיה נמצא בצד השני של קו התאריך הבינלאומי. היישוב של דיומיד נקרא בשפת המקום "אינגאליק" שפירושו "האחר מבין השנים" או "הזה ששם" נמצא במערב האי והוא ההתיישבות היחידה בכל האי.
הערות שוליים

↑  earth observatory, Yesterday and Tomorrow Islands
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541858705171  GND: 4561392-8  LCCN: sh90005514  NARA: 10042586  VIAF: 315144589   WorldCat (עם VIAF): 315144589 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הסימפוניה השביעית של בטהובן

בטהובן ב-1815, שנתיים לאחר השמעת הבכורה של הסימפוניה השביעית
הסימפוניה השביעית בלה מז'ור (אופוס 92), של לודוויג ואן בטהובן, נכתבה בין השנים 1811–1812. מלאכת ההלחנה החלה בעיר הספא טפליץ שבבוהמיה, שם שהה המלחין בשנת 1811 מטעמי בריאות. היא הושלמה בשנת 1812, והוקדשה לרוזן מוריץ פון פריס.
כתב היד של הסימפוניה שמור בספרייה היאגֶלֹונית (Biblioteka Jagiellonska) בקרקוב.
הופעת הבכורה

היצירה בוצעה לראשונה בווינה ב-8 בדצמבר 1813, בקונצרט צדקה למען נפגעי קרב הנאו במלחמות הנפוליאוניות, בניצוחו של המלחין, אשר ניצח גם על היצירה הפטריוטית "ניצחון ולינגטון", גם היא פרי עטו. את התזמורת ארגן ידידו של בטהובן, איגנץ שופנציג, והשתתפו בה ממיטב הנגנים מאותה התקופה: הכנר לואי שפור, יוהאן נפומוק הומל, ג'אקומו מאיירבר, אנטוניו סליירי, אנטון רומברג, ונגן הקונטרבס הווירטואוז האיטלקי דומניקו דרגונטי, עליו אמר בטהובן, כי הוא "מנגן עם אש גדולה בקרבו ובעוצמה אדירה". הקהל אהב מאוד את היצירה, והפרק השני שלה בוצע כהדרן.
אינסטרומנטציה

היצירה כתובה לתזמורת הכוללת:
2 חלילים
2 אבובים
2 קלרניטות ב-לה
2 בסונים
2 קרנות ב-לה, ב-מי וב-רה
2 חצוצרות ב-רה
טימפני
סקציית כלי קשת הכוללת כינורות ראשונים ושניים, ויולות, צ'לי וקונטרבסים.
מבנה

הסימפוניה מחולקת לארבעה פרקים:
פוקו סוסטנוטו – ויואצ'ה
אלגרטו
פרסטו
אלגרו קון בריו
משך היצירה כ-41 דקות.
מבנה > הפרק הראשון - ויואצ'ה

הפרק הראשון של היצירה, הנפתח בהקדמה ארוכה בקצב איטי ומתמשך (פוקו סוסטנוטו) (כמו בסימפוניה הראשונה, השנייה והרביעית), בנוי בצורת סונאטה. מן ההקדמה עובר הפרק למפעם מהיר (ויוואצ'ה) בעל אופי ריקודי (למשל, מקצבים מנוקדים), שינויי דינמיקה פתאומיים ומודולציות מפתיעות. הפרק מסתיים בקודה ארוכה, המכילה קטע מפורסם בן עשרים תיבות, שכל-כולו מוטיב של שתי תיבות החוזר עשר פעמים על רקע נקודת עוגב של הצליל מי ארבע אוקטבות נמוך יותר. מבקר המוזיקה והמלחין קרל מריה פון ובר אמר, על פי השמועה, כי "בטהובן השתגע וצריך לאשפז אותו" אחרי ששמע את הקטע הזה.
מבנה > הפרק השני - אלגרטו

הפרק השני, בסולם לה מינור, "איטי" (אף על פי שפירוש המילה "אלגרטו" הוא "מהר במידה"), אך רק בהשוואה לפרקים האחרים בסימפוניה. הפרק השני בוצע כהדרן בהופעת הבכורה, והיה לחלק אהוב ופופולרי ביצירה. האוסטינטו (חזרה על אותו מוטיב לאורך זמן) של רבע, שתי שמיניות ושני רבעים נשמע שוב ושוב. הוא מבוסס על משקל פואטי שמקורו ביוון העתיקה, הנקרא הקסמטר דקטילי. הקסמטר דקטילי הוא סגנון כתיבה שבו השתמשו סופרים כדוגמת הומרוס ובו שתי פעימות קצרות העוקבות אחר פעימה ארוכה אחת.
מבנה > הפרק השלישי - פרסטו

הפרק השלישי הוא הסקרצו והטריו (צורה מוזיקלית). בפרק זה, הטריו מנוגן פעמיים ולא פעם אחת. זהו פיתוח של הצורה הטרנארית (א-ב-א) ל: א-ב-א-ב-א, דבר האופייני ליצירותיו בתקופה הזו כמו הסימפוניה הרביעית ורביעיית המיתרים מספר 8.
מבנה > הפרק הרביעי - אלגרו קון בריו

הפרק הרביעי הוא בצורת סונאטה. בקודה שלו מופיעה הוראת דינמיקה נדירה אצל בטהובן, ƒƒƒ (פורטה פורטיסימו או פורטיסיסימו. דונלד טובי, בספרו "מחקרים בניתוח מוזיקלי", מציין את "השצף-קצף הבכנאלי" של פרק זה וכותבים רבים אחרים ציינו את האנרגיה הריקודית המסתחררת שלו: הנושא הראשי מזכיר במשהו את העיבוד של בטהובן לשיר העם האירי "שמרני מכבדי הראש והנבונים", מס' 8 ביצירתו "שנים-עשר שירי עם איריים".