stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדוארד זוויק
יצירה קולנועית

בשנת 1978 החל לעבוד כעורך תסריט בסדרת הטלוויזיה "Family", ובשנים הבאות כתב את התסריט לשלושה פרקים וכן הפיק 13 פרקים. בשנים 1982–1983 ביים והפיק מספר סרטי טלוויזיה. בשנת 1986 יצא סרט הקולנוע הראשון בבימויו – "הרומן של אתמול בלילה" (אנ'), בכיבובם של רוב לאו, דמי מור וג'ים בלושי.
בשנת 1987 הקים יחד עם מרשל הרשקוביץ את חברת ההפקות "Bedford Falls Productions", הקרויה על שם העיר הבדיונית בה מתרחשת עלילת הסרט "אלו חיים נפלאים". החברה הפיקה בין היתר את סדרות הטלוויזיה "שלושים ומשהו" (1987–1991), "אלה הם חיי" (1995–1996), "Once and Again"‏ (1999–2002) ו"נאשוויל" (בין 2016–2018).
בשנת 1989 ביים והפיק את הסרט "גלורי" (אנ'), בכיכובם של מתיו ברודריק, דנזל וושינגטון ומורגן פרימן, אשר היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר וזכה בשלושה. בשנת 1992 ביים את הסרט הכושל "התחלות חדשות" (אנ'), בכיכובן של מג טילי וכריסטין לאטי. בשנת 1994 יצא סרטו "רוחות של תשוקה", בו משחקים בראד פיט ואנתוני הופקינס. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, וזכה בפרס לצילום הטוב ביותר. ב-1996 שוב ביים את דנזל וושינגטון בסרט "אומץ תחת אש".
בשנת 1998 הפיק את הסרט הרומנטי "שייקספיר מאוהב", אותו ביים ג'ון מאדן. בטקס פרסי אוסקר ה-71 היה הסרט מועמד ל-13 פרסים וזכה בשבעה, בהם הפרס לסרט הטוב ביותר בו זכה זוויק כאחד המפיקים, לצד הארווי ויינסטין ושלושה מפיקים נוספים. כמו כן באותה שנה ביים את הסרט "המצור" (אנ'), בכיכובם של וושינגטון ואנט בנינג. בשנת 2000 הפיק יחד עם הרשקוביץ את סרטו של סטיבן סודרברג "טראפיק", אשר היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר באוסקר אך לא זכה.
בשנת 2001 ביים את שון פן ומישל פייפר בסרט "קוראים לי סם", וב-2003 ביים את שובר הקופות "הסמוראי האחרון", בכיכובו של טום קרוז. בשנת 2006 יצא סרטו "לגעת ביהלום", בכיכובם של לאונרדו דיקפריו ודג'ימון הונסו, אשר קיבל מועמדויות לחמישה פרסי אוסקר.
בשנת 2008 ביים את דרמת האקשן "התנגדות", בכיכובם של דניאל קרייג וליב שרייבר, סרט המגולל את סיפורם האמיתי של יחידת הפרטיזנים של בלסקי. בינואר 2009 הגיע לישראל להציג את הסרט בהקרנות בכורה מיוחדות בתל אביב ובירושלים ולקדם אותו בכלי התקשורת בישראל.
בשנת 2011 יצא לאקרנים סרטו "על אהבה וסמים אחרים" (אנ'), בכיכובם של ג'ייק ג'ילנהול ואן האת'וויי.
בשנים הבאות ביים את הסרטים "שובר את הכלים" ו"ג'ק ריצ'ר: אין דרך חזרה" (אנ'), והיה שותף בהפקות הסרטים "הולדתה של אומה", "החומה הגדולה" ו"מתנקש אמריקאי".
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | שם באנגלית | במאי | מפיק | תסריטאי | פרסים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | הרומן של אתמול בלילה | About Last Night | כן | לא | לא | — |
| 1989 | גלורי | Glory | כן | לא | לא | מועמדות לגלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר |
| 1992 | התחלות חדשות | Leaving Normal | כן | לא | לא | — |
| 1994 | רוחות של תשוקה | Legends of the Fall | כן | כן | לא | מועמדות לגלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר |
| 1996 | אומץ תחת אש | Courage Under Fire | כן | לא | לא | — |
| 1998 | המצור | The Siege | כן | כן | כן | — |
| 1998 | יופי מסוכן | Dangerous Beauty | לא | כן | לא | — |
| 1998 | שייקספיר מאוהב | Shakespeare in Love | לא | כן | לא | זכייה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר זכייה בפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר |
| 2000 | טראפיק | Traffic | לא | כן | לא | מועמדות לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר |
| 2001 | קוראים לי סם | I Am Sam | לא | כן | לא | — |
| 2002 | היעלמות מחשידה | Abandon | לא | כן | לא | — |
| 2002 | גונב מגנב אידיוט | Lone Star State of Mind | לא | כן | לא | — |
| 2003 | הסמוראי האחרון | The Last Samurai | כן | כן | כן | מועמדות לפרס סאטורן לבמאי הטוב ביותר |
| 2006 | לגעת ביהלום | Blood Diamond | כן | כן | לא | — |
| 2008 | התנגדות | Defiance | כן | כן | כן | — |
| 2010 | על אהבה וסמים אחרים | Love & Other Drugs | כן | כן | כן | — |
| 2014 | שובר את הכלים | Pawn Sacrifice | כן | כן | לא | — |
| 2014 | לא תורגם | Boys of Abu Ghraib | לא | כן | לא | — |
| 2014 | אודות אלכס | About Alex | לא | כן | לא | — |
| 2014 | קאט בנק | Cut Bank | לא | כן | לא | — |
| 2016 | הולדתה של אומה | The Birth of a Nation | לא | כן | לא | — |
| 2016 | ג'ק ריצ'ר: אין דרך חזרה | Jack Reacher: Never Go Back | כן | לא | כן | — |
| 2016 | החומה הגדולה | The Great Wall | לא | לא | כן | — |
| 2017 | מתנקש אמריקאי | American Assassin | לא | לא | כן | — |
| 2017 | אישה צועדת קדימה | Woman Walks Ahead | לא | כן | לא | — |
| 2018 | משפט האש | Trial by Fire | כן | כן | לא | — |
הערות שוליים

↑  אורי קליין, אדואד זוויק: היהודי הנוקם, באתר הארץ, 26 בינואר 2009
↑  תמר גלבץ, קולנוע - צ'יפס סינטתי "הרומאן של אתמול בלילה'/ במאי: אדוארד זוויק, תסריט: טים קזורינסקי, דניס דה־קלו, על־פי המחזה "סטיות מיניות בשיקאגו", מאת דייוויד מאמט, שחקנים: רוב לאו, דמי מור, ג'ים באלושי, אליזאבת פרקינס, כל העיר, 28 בנובמבר 1986
↑  נסים דיין, ‏קרוז לא מתקרב לג'ון וויין, באתר גלובס, 15 בינואר 2004
אורי קליין, גיבור במשבר, באתר הארץ, 7 בינואר 2004
↑  אורי קליין, הטוב-רע, האפריקאי והנערה, באתר הארץ, 29 בינואר 2007
ישי קיצ'לס, עיתון העיר, יש דם ביהלום שלי, באתר הארץ, 28 בינואר 2007
↑  חיים הנדוורקר | ניו יורק, מנהיג הפרטיזנים: ג'יימס בונד, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2008
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, התנגדות: ג'יימס בונד נלחם בנאצים, באתר הארץ, 7 בפברואר 2009
↑  מתן שירם, ‏אדוארד זוויק מגיע לישראל, באתר גלובס, 29 בדצמבר 2008
נויה כוכבי, הבמאי אדוארד זוויק יבקר בישראל בינואר, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2008
↑  טל אימגור, עכבר העיר, נשים יפות וצרעה ירוקה: כל הסרטים החדשים של השבוע, באתר הארץ, 13 בינואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281032405171  PLWABN: 9810654740905606  BnF: cb13932055h (data)  CANTIC: a11711097  CiNii: DA04712375  GND: 123776007  ISNI: 0000 0001 0855 4639  LCCN: n90694522  MusicBrainz: 9ec92e02-8aa3-4dc4-9146-5f063ebd5058  NKC: jx20050419061  NLK: KAC201226078  NTA: 079129625  SNAC: w68r0g7t  SUDOC: 070454140  VIAF: 14961541   WorldCat (עם VIAF): 14961541
דרום-מזרח סולאווסי

דרום-מזרח סולאווסי (באינדונזית: Sulawesi Tenggara) הוא מחוז באי סולאווסי באינדונזיה. עיר הבירה של המחוז היא קנדרי (אנ'). למחוז אין כביש מהיר המחבר בינו לבין שאר האי, ורוב התחבורה עוברת דרך מפרץ בוני (אנ').
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מהמאה ה-17 עד לתחילת המאה ה-19, האזור נשלט על ידי הסולטנות של בטון.
גאוגרפיה

שני רכסי ההרים העיקריים במחוז הם רכס טנגיסינואה ורכס מקונגה. הנהרות העיקריים הם הללינדו, הלזולו, והסמפרה.
דמוגרפיה

| שם הדת | אחוזים |
| --- | --- |
אסלאם: 95.23%
הינדואיזם: 2.04%
פרוטסטנטים: 1.84%
קתולים: 0.55%
לא נשאלו: 0.20%
לא בטוחים: 0.06%
בודהיזם: 0.04%
קונפוציוניזם: 0.03%
אחר: 0.01%
במפקד האוכלוסין של אינדונזיה בשנת 2000 (אנ'), אוכלוסיית המחוז מנתה 1,771,951 תושבים. רוב התושבים מתגוררים באיים בטון ומונה, ובסביבות עיר הבירה קנדרי. ארבע הנפות הגדולות ביותר במחוז הן קונווה סלטאן, קונווה, קולקה, ומונה (בהתאמה).
דמוגרפיה > קבוצות אתניות

| קבוצה אתנית | אחוזים מכלל האוכלוסייה |
| --- | --- |
טולאקים: 36%
בוטונזים: 26%
מונה: 19%
מורונֶנים: 10%
ווָאווָאאוׂניים: 5.2%
סינים: 3.5%
אחרים: 0.3%
הערות שוליים

↑  Badan Pusat Statistik, Jakarta, 2021.
1 2  http://www.britannica.com/EBchecked/topic/582507/Tanggeasinua-Mountains
↑  http://www.lib.utexas.edu/maps/tpc/txu-pclmaps-oclc-22834566_m-12a.jpg
↑  "Population by Region and Religion in Indonesia", sp2010.bps.go.id
↑  Badan Pusat Statistik, Jakarta, 2021.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4608424-1  NKC: ge999687 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אינדונזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
החוג הארקטי

.
החוג הארקטי מסומן באדום
החוג הארקטי מסומן בכחול
החוג הארקטי הוא הקו המעגלי הדמיוני המקיף את הקוטב הצפוני, ואשר מצפונה לו השמש אינה שוקעת בשיא הקיץ בחצי הכדור הצפוני (21 ביוני), ואינה זורחת בשיא החורף בחצי הכדור הצפוני (21 בדצמבר). בחוג הארקטי עצמו, השמש משיקה לאופק ב־21 ביוני ועולה שוב.
החוג הארקטי נמצא בקו רוחב 66.5° צפון בקירוב ומקומו המדויק משתנה בהתאם לזווית בין ציר הסיבוב של כדור הארץ למישור המילקה. כיום הקו נמצא ב-66°33′49″ צפון ומקומו משתנה כל קצת יותר מ-41,000 שנים. הקו עובר דרך האוקיינוס הארקטי, סקנדינביה, גרינלנד וצפון אמריקה. השטח היבשתי הנמצא צפונית לחוג הארקטי שייך למדינות נורווגיה, שוודיה, פינלנד, רוסיה, ארצות הברית (אלסקה), קנדה, דנמרק (גרינלנד) ואיסלנד.
אקלים

בשל קרבתו לקוטב הצפוני, האקלים בתוך המעגל הארקטי קר באופן קיצוני. במשך רוב חודשי השנה הטמפרטורות הן מתחת לאפס, ומשקעים הופכים לקרח שנותר על פני האדמה. באופן יוצא דופן, באזורי החוף של נורווגיה יש אקלים מתון יותר כתוצאה מזרם הגולף, שהופך את נמלי צפון נורווגיה וצפון רוסיה למופשרים מקרח בכל השנה.
תקופת הקיץ קצרה, בת כחודשיים וחצי, עם אקלים חמים למדי. החורפים ארוכים וקרים במיוחד. לדוגמה, טמפרטורות הקיץ בנורילסק, רוסיה יגיעו לפעמים לגובה של כ-30°C, ואילו הטמפרטורות בחורף יורדות לעיתים קרובות מתחת לטמפרטורה של 50°C-.
ראו גם

חוג הקוטב – הסבר מפורט על תופעות השקיעה והזריחה, ככל שמתקרבים לקטבים
החוג האנטארקטי
האזור הארקטי
שמש חצות
לילות לבנים
ליל קוטב
הערות שוליים

↑  להרחבה בנושא האקלים בחוג הארקטי, ראו Climate of the Arctic.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרבו

| --- | --- |
סמל קרבוסמל קרבו

 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסטי:  גרודנו (מחוז) גרודנו
 ראיוני:  סמרגון
 על שם:  Krivich 
 שטח:  6.284 קמ"ר
 גובה:  233 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  552 (2019)
 קואורדינטות:  54°19′0″N 26°17′0″E﻿ / ﻿54.31667°N 26.28333°E﻿ / 54.31667; 26.28333
 אזור זמן:  UTC+3
 krewo.by
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהקרבו(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהקרבו(למפת מחוז גרודנו רגילה) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןקרבו(למפת מחוז גרודנו מוגדלת) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןקרבו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קרבו (בבלארוסית: Крэва ברוסית: Крéво, בפולנית: Krewo; ביידיש: קרעווע) היא עיירה במחוז גרודנו שבבלארוס. שמה של העיירה נובע משם שבט הקריביצ'ים, שבט סלאבי מזרחי שהתיישב במקום במאה ה-13.
היסטוריה

טירת קרבו, נבנתה במאה ה-14 על ידי הדוכס הגדול של ליטא גדימינאס. במהלך מלחמת האזרחים שהתרחשה בין 1381–1384, נכלא ונרצח בטירה קסטוטיס, בנו של גדימינאס, על ידי צבא אחיינו יוגאילה.
בשנת 1386 נחתם בעיר הסכם קרבו, שייסד את האוניה הפרסונלית בין ממלכת פולין ובין הדוכסות הגדולה של ליטא. ההסכם התאפשר באמצעות נישואיו של יוגאילה לידוויגה לבית אנז'ו, מלכת פולין ב-1386 בת ה-11, ועל ידי התנצרותו לדת הרומית-קתולית תחת השם ולדיסלב.
בשנת 1387 התנצרה ליטא, ובעיירה הוקמה הכנסייה הראשונה במדינה, המוכרת ככנסיית מריה.
בתחילת המאה ה-16 ניסו הטטרים הקרימיים לכבוש את הטירה ללא הצלחה. במהלך מלחמת העולם הראשונה נחרבה הטירה, בעקבות מיקומה בקו החזית בין הרוסים לגרמנים.
הקהילה היהודית

בין שתי מלחמות העולם חיו בעיירה כ-500 יהודים. בעיירה היו תלמוד תורה, בית ספר יידי, ובית ספר של רשת החינוך הציונית תרבות.
בספטמבר 1939, בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, פלשו הסובייטים למערב בלארוס, הפעילות היהודית נאסרה, ובית הספר העברי נסגר.
ביוני 1941 כבשו הגרמנים את קרבו, הקימו בה יודנראט, הגבילו את תנועת היהודים, וגייסו רבים מהם לעבודות כפייה.
בסוף 1941 ריכזו הגרמנים את יהודי העיירה בגטו שהכיל כמה בתים דלים, הצפיפות והרעב גרמו להתפשטות מחלות מידבקות. כל היהודים מגיל 12 ומעלה חויבו בעבודות כפייה. בינואר 1942 הוליכו הגרמנים קבוצת גברים יהודים אל מחוץ לעיירה, ומאז נעלמו עקבותיהם.
הגטו חוסל באוקטובר 1942, ותושביו הועברו לגטו וילנה ולגטו אשמיאני..
הערות שוליים

↑  Krevo Castle ruins official website of the Republic of Belarus
↑  קרבו (Krewo) באתר האנציקלופדיה של הגטאות
אנדרטה לזכר יהודי הלשאני וקרבו שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
פרובינקיה סוריה

| --- | --- |
פרובינקיה סוריה
פרובינקיה סוריה
 ממשל
 עיר בירה:  אנטיוכיה
 היסטוריה
 הקמה:   
 מסע כיבושים של גנאיוס פומפיוס מגנוס:  63 לפנה"ס
 פירוק:   
 חלוקת הפרובינקיה:  198 לספירה
 ישות קודמת:  קוילה-סוריה
 ישות יורשת:  קוילה סוריה (פרובינקיה רומית) (אנ'), פיניקיה (פרובינקיה רומית)
 
מפת פרובינקיה סוריה
פרובינקיה סוריה (ביוונית: Συρίας; בלטינית: SYRIA) הייתה פרובינקיה רומית שהוקמה לאחר כיבושיו של פומפיוס במזרח התיכון בשנת 64 לפנה"ס. הפרובינקיה כללה אזורים של הממלכה הסלאוקית שקודם לכן נקראו קוילה-סוריה.
משרת הנציב של הפרובינקיה סוריה הייתה אחת המשרות הנכבדות בכל האימפריה הרומית. הוא נתמנה מטעם הסנאט הרומי, ומאחר שהיה מופקד על שמירת הגבול המזרחי של האימפריה, עמדו לרשותו ארבעה לגיונות, ולמעשה הוא נחשב למפקד הרומי העליון במזרח.
ראו גם

התקופה הרומית בארץ ישראל
הערות שוליים

1 2  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 92.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 23.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 136.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 82.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק ב (כתב: משה דוד הר), עמ' 302.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 91.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 194.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק א (כתב: ישראל ל. לוין), עמ' 255.
1 2  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק ב (כתב: משה דוד הר), עמ' 303.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק ב (כתב: משה דוד הר), עמ' 316.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק ב (כתב: משה דוד הר), עמ' 305.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק ב (כתב: משה דוד הר), עמ' 312.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק ב (כתב: משה דוד הר), עמ' 315.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 4, חלק ב (כתב: משה דוד הר), עמ' 359.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 5, חלק א, 2. האימפריה הרומית והמנהל הרומי בארץ ישראל (כתב: משה דוד הר), עמ' 19.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 5, חלק א, 2. האימפריה הרומית והמנהל הרומי בארץ ישראל (כתב: משה דוד הר), עמ' 23.
↑  קסיוס דיו, היסטוריה רומית, ספר 71, פרק 25, סעיף 1.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 5, חלק א, 2. האימפריה הרומית והמנהל הרומי בארץ ישראל (כתב: משה דוד הר), עמ' 22–23.
1 2  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 5, חלק א, 2. האימפריה הרומית והמנהל הרומי בארץ ישראל (כתב: משה דוד הר), עמ' 29.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 5, חלק א, 2. האימפריה הרומית והמנהל הרומי בארץ ישראל (כתב: משה דוד הר), עמ' 23–24.
↑  היסטוריה אוגוסטה, חיי פסקניוס ניגר, פרק ז, סעיף 9.
↑  היסטוריה אוגוסטה, חיי ספטימיוס סוורוס, פרק ט, סעיף 5.
↑  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 5, חלק א, 2. האימפריה הרומית והמנהל הרומי בארץ ישראל (כתב: משה דוד הר), עמ' 30, 32.
גי מולה

גי מולה בחברת יוסף אלמוגי ואריך אולנאואר בכנס האינטרנציונל הסוציאליסטי בחיפה בשנת 1960
גי מולה ואשתו יושבים עם גולדה מאיר, צופים בצעדת יום העצמאות, בתל אביב. 13 במאי 1959
גי מולה (בצרפתית: Guy Mollet‏; 31 בדצמבר 1905 - 3 באוקטובר 1975) היה פוליטיקאי צרפתי, ראש ממשלת צרפת ושר החוץ שלה בתקופת מבצע קדש.
חייו

מולה נולד בפלר(אנ') למשפחת פועלים, ולמד באוניברסיטת ליל. ב-1936 החל לעבוד כמורה לאנגלית בתיכון באראס ומונה למזכ"ל התאחדות המורים בצרפת. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נפל בשבי הגרמני, שוחרר לאחר שבעה חודשים והצטרף למחתרת. בין השנים 1945 ל-1949 היה ראש עיריית אראס. כן כיהן כשר בממשלתו של לאון בלום שהוקמה במסגרת הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית בין דצמבר 1946 לינואר 1947. לאחר מכן ייצג את המפלגה הסוציאליסטית באספה הלאומית, נבחר למזכ"ל המפלגה ב-1946, תפקיד שבו כיהן עד סוף שנות השישים, והיה שר בכמה ממשלות.
בבחירות 1956 הקים ביחד עם פייר מנדס פראנס את החזית הרפובליקנית. נבחר לראש ממשלת צרפת בפברואר 1956 והצליח להחזיק מעמד בתפקידו שישה עשר חודשים, יותר מכל ראש ממשלה אחר ברפובליקה הצרפתית הרביעית. מולה היה ידיד אמת של מדינת ישראל. בתקופת היותו ראש ממשלה התהדקו מאוד היחסים בין המדינות, וישראל קיבלה אספקה ניכרת של נשק שסייעה לה במבצע סיני. מולה אף השתתף בשיחות סוור (אנ') ב-22 באוקטובר 1956 בין ישראל לצרפת, שכללו את תכנון מבצע סיני. מתקפה קרקעית ישראלית בגיבוי מבצע מוסקטר: מטרייה אווירית צרפתית-אנגלית לשמי ישראל ופיקוד אסטרטגי משותף לשלוש המדינות. את עזרתו לישראל נימק בצורך בחיזוקה על רקע אסון השואה. בתקופת שלטונו חלה הסלמה במאבק המורדים האלג'ירים ומולה נקט נגדם יד קשה. הצרפתים השתלטו על מטוס ובו חמישה מראשי המורדים, וכלאו אותם. מולה התפטר במאי 1957 על רקע סיבוכים במלחמת אלג'יריה ועקב מצב כלכלי ופוליטי רעוע בצרפת. במאי 1958 השתתף ביוזמה להחזיר את שארל דה גול לשלטון ושימש כסגן ראש הממשלה בממשלתו הראשונה.
ג'וני קייג'

| --- | --- |

ג'וני קייג' במשחק מורטל קומבט 11 (2019)
 הופעה ראשונה:  מורטל קומבט (1992)
 יוצרים:  ג'ון טוביאס 
 גילום הדמות:  לינדן אשבי (סרט 1995), כריס קונרד (סרט 1997), מאט מולינס ("לידה מחדש" ו"מורשת"), קספר ואן דיין (מורשת) דיין רייס (סרט 2021)
 דיבוב:  ג'ף בנט (אנ') (MK:TJB) מאט צ'פמן (MK:SM) אד בון (מורטל קומבט 4)   ג׳ף פילסון (אנ') (מורטל קומבט 9)  אנדרו בואן (אנ') (2015–)
 מידע
 שם אמיתי:  ג'ונתן "ג'ון" קרלטון
 מקצוע:  שחקן קולנוע
 כלי נשק:  סכין בואי (MK4, MKG) אקדח (MK4, MKG) נונצ'קו (MK:DA, MK:TE, MK:A) אגרופנים (MKX, MK11)
 סגנון לחימה:  ג'יט קון דו   קארטה
 אזרחות:  אמריקאי
 דמויות קשורות
 משפחה:  סוניה בלייד (אישה לשעבר)   קאסי קייג' (בת)
 
ג'וני קייג' (באנגלית: Johnny Cage) (נולד בשם Jonathan "John" Carlton בעברית: ג'ונתן "ג'ון" קרלטון) הוא דמות בדיונית בזיכיון משחקי המכות מורטל קומבט, שפותחו בידי חברת Midway Games (אנ') (ולאחר מכן NetherRealm Studios (אנ')). דמותו של קייג' היא הדמות הראשונה שנוצרה מתוך שבע דמויות השחקן (אנ') המקוריות שהופיעו במשחק הראשון של מורטל קומבט שיצא בשנת 1992. במשך השנים דמותו הפכה לאחת מהדמויות החשובות בסדרה. קייג' הוא כוכב קולנוע אמן אמנויות לחימה שחצן ונרקיסיסט שמספק את האתנחתא קומית של הזיכיון. דמותו הופכת לנורמטיבית יותר במשחק-Mortal Kombat X (אנ'), שבו מופיעה לראשונה קאסי קייג' (אנ') הבת שלו ושל אשתו לשעבר, סוניה בלייד (אנ'). דמותו נוצרה בהשראתו של ז'אן-קלוד ואן דאם.
הופעות > סדרת משחקי מורטל קומבט > הטרילוגיה המקורית

ג'וני קייג' הופיע לראשונה במשחק מורטל קומבט (אנ'), המשחק הראשון בסדרת משחקי מורטל קומבט שיצא בשנת 1992, במשחק הוא הוצג כאמן לחימה ושחקן קולנוע שמצטרף לטורניר לחימה בשם "מורטל קומבט" כדי להוכיח שהוא לא מסתמך על אפקטים מיוחדים בסרטים שבהם הוא מופיע. בנוסף, הוא הדמות היחידה במשחק שלא חולקת עבר משותף עם אף אחת מהדמויות האחרות במשחק. שאנג טסונג מפתה אותו להיכנס לטורניר הלחימה והוא חושב שהשתתפותו בטורניר תוכל לעזור להוכיח לעולם את היכולות שלו ולשפר את שווי השוק שלו, אולם לאחר מכן אל הרעם, ריידן מספר לו את האמת על הטורניר, וקייג' מתייצב לצידם של שאר הלוחמים הנבחרים של ממלכת הארץ.
במשחק ההמשך, מורטל קומבט 2 (אנ') משנת 1993 קייג' נוטש את סט הצילום של הסרט האחרון שבו הוא עתיד להשתתף, כדי לעקוב אחרי האלוף של טורניר מורטל קומבט הקודם, לו קאנג (אנ') ממלכת הארץ, שעזב את ממלכת הארץ בשביל להשתתף בטורניר מורטל קומבט נוסף, שנערך בעולם שנקרא Outworld (בתרגום חופשי לעברית: ממלכת העולם החיצון) שנמצא ביקום שמקביל לממלכת הארץ. בטורניר הוא מאחד כוחות עם שאר הלוחמים ממלכת הארץ, כדי לנסות להביס את השליט המרושע של ממלכת העולם החיצון, שאו קאהן. בסופו של דבר לוחמי ממלכת הארץ מנצחים בטורניר.
דמותו של קייג' נעדרת ממשחקי ההמשך של הסדרה עד למשחק מורטל קומבט טרילוגי (אנ') (1996), שעלילתו מרחיבה על האירועים שקרו בסיפור של המשחק מורטל קומבט 3 (אנ') שיצא בשנת 1995 ועל האירועים שקרו בסיפור של חבילת ההרחבה שלו. בסיפור של מורטל קומבט טרילוגי, קייג' נהרג על ידי הצבא של שאו קאהן שפלש לממלכת הארץ בעקבות ההפסד של הלוחמים של שאו קאהן בטורניר מורטל קומבט הקודם, אבל הדרך של קייג' לחיים שלאחר המוות חסומה, בעקבות מיזוג של ממלכת הארץ עם ממלכת העולם החיצון, שגורם לכך שהנשמה שלו חוזרת אליו והוא קם לתחייה, ולאחר מכן הוא עוזר לחבריו להביס את שאו קאהן, ולאחר ששאו קאהן הובס, הוא נופח את נשמתו שעולה לגן עדן.
הופעות > סדרת משחקי מורטל קומבט > משחקי התלת-ממד

במשחק מורטל קומבט 4 (אנ') משנת 1997 ריידן מחזיר את קייג' לחיים לאחר שקייג' ביקש ממנו לעשות זאת כדי שהוא יוכל להילחם לצד חבריו בקרב נגד הצבא של האל לשעבר, שינוק (אנ').
במשחק מורטל קומבט: ברית קטלנית (אנ') משנת 2002, קייג' מצלם סרט דוקומנטרי בשם "The Death of Johnny Cage" (בעברית: מותו של ג'וני קייג') שעוסק במותו ובחזרתו לחיים, אבל הוא לא מרוצה מהתוצר הסופי של הסרט. לאחר מכן ריידן משגר אותו לממלכת השאול כדי שהוא יצטרף למשימה ביחד עם גיבורי ממלכת הארץ נגד הברית המשותפת בין שאנג טסונג וקואן צ'י שנקראת "הברית הקטלנית" שמעוניינת להקים לתחייה את אונאגה, מלך הדרקון, אבל הוא וכל שאר הלוחמים שנשלחו למשימה נהרגים על ידי הברית הקטלנית שמחזירה לחיים את אונאגה.
במשחק מורטל קומבט: הטעיה (אנ') משנת 2004, שהוא המשחק הראשון בסדרה שבו דמותו של קייג' אינה דמות שחקן, הוא וכל שאר הלוחמים שנהרגו במשחק הקודם מוקמים לתחייה על ידי אונאגה כדי שישמשו לו כעבדים, הם עוברים שטיפת מוח. אבל בסופו של דבר הם משוחררים על ידי ארמק (אנ') והרוח של לו קאנג, שנהרג על ידי הברית הקטלנית.
במשחק מורטל קומבט: ארמגדון (אנ') משנת 2006 קייג' משתתף בטורניר המורטל קומבט האחרון, שעתיד לקבוע את גורל האנושות. במשחק דמותו היא אחת משבע-עשרה הדמויות שלהן יש סיפור רקע רשמי במשחק. בסיפור הרקע שלו במשחק, קייג' הופך למנהיג בפועל של הכוחות המיוחדים של ממלכת הארץ, לאחר שהוא רואה מספר חזיונות שדמותו של שינוק מופיעה בהם שבעקבותיהם הוא מגלה ששינוק נמצא באי של שאנג טסונג, שבו שינוק מתכנן להשתלט על האימפריה של שאו קאהן. בסצנת הפתיחה של המשחק, קייג' נהרג בפעם השלישית יחד עם כל שאר הלוחמים שמשתתפים בטורניר, בקרב בסגנון באטל רויאל (אנ') (כולם נגד כולם והאחרון שנשאר בחיים מנצח בקרב) בפרמידה של ארגוס שנמצאת בממלכת אדיניה.
הופעות > סדרת משחקי מורטל קומבט > משחקי האתחול

במשחק האתחול מורטל קומבט (אנ') משנת 2011, קייג' מתואר כצאצא של כת ים תיכונית "שגידלה לוחמים בשביל האלים" וממנה הוא ירש את הכוחות המיוחדים שלו. בסצנת הפתיחה של המשחק, שמראה את התוצאות הקשות של הקרב בפרמידה של ארגוס, ראשו הכרות של קייג' נראה ממבט ממעוף הציפור, יחד עם גופותיהם של כל שאר הלוחמים. לאחר מכן, עלילת המשחק חוזרת לאחור, לטורניר המורטל קומבט מהמשחק הראשון, שקייג' נכנס לטורניר, הוא לא מפסיק לפטפט, והוא מנסה לפלרטט עם לוטננט הכוחות המיוחדים, סוניה בצורה עקבית, לאחר מכן הוא מביס את לוחמי ממלכת העולם החיצון, באראקה (אנ') ורפטייל (אנ') בקרבות שלו איתם, וזה גורם לו לזלזל בטורניר ולא לקחת אותו ברצינות, עד שריידן מסביר לו מה יקרה אם ממלכת הארץ תפסיד לממלכת העולם החיצון בטורניר. כשהוא מבין שהטורניר הוא דבר רציני שעתיד לקבוע את הגורל של ממלכת הארץ, קייג' מתחיל לקחת את הטורניר ברצינות והוא נלחם לצידם של שאר לוחמי ממלכת הארץ, שנבחרו על ידי ריידן, אולם בסופו של דבר הוא מובס על ידי המתנקש סיירקס (אנ'). בטורניר מורטל קומבט השני הוא מובס על ידי ארמק אך בסוף הטורניר ממלכת הארץ מנצחת אבל שאו קאהן מסרב קבל את ההפסד של הממלכה שלו וכוצאה מכך הוא פולש לממלכת הארץ, ופותח במתקפה שבמהלכה אשתו, המלכה סינדל (אנ') הורגת את כל לוחמי ממלכת הארץ למעט ג'וני וסוניה שמצליחים להינצל.
במשחק Mortal Kombat X, שעלילתו מתרחשת כשנתיים לאחר מאורעות המשחק הקודם בסדרה, קייג' מגלה את הכוחות המיוחדים שלו כאשר הוא מנסה לחלץ את סוניה מידי שינוק, לאחר מכן הוא מסייע לריידן ללכוד את שינוק בתוך קמע קסום. לאחר מכן הוא וסוניה מתחתנים ומבאים לעולם בת משותפת בשם קאסי, אולם לאחר מכן הם מתגרשים משום שסוניה מחויבת לקריירה שלה. 25 שנים לאחר מכן, קייג' מגויס ליחידה סודית של הכוחות המיוחדים שבה הוא נמצא תחת פיקודה של סוניה. לאחר מכן שינוק בורח מהקמע וחוטף את ג'וני, לאחר מכן קאסי מביסה את שינוק, משחררת את אביה ומאחדת את משפחת קייג'.
במשחק מורטל קומבט 11 משנת 2019 שעלילתו מתרחשת כשנתיים נוספות לאחר עלילת המשחק הקודם בסדרה, Mortal Kombat X, ג'וני וקאסי קייג' מתאבלים על מותה של סוניה שנהרגה במהלך מתקפה של הכוחות המיוחדים על ממלכת השאול. לאחר מכן שומרת הזמן קרוניקה גורמת להפרעה ברצף המרחב-זמן כשהיא מנסה למחוק את ריידן מההיסטוריה, בשל השיבוש גרסאות העבר של ג'וני וסוניה מגיעות לזמן ההווה, הגרסה המבוגרת של ג'וני נגעלת מההתנהגות של הגרסה הצעירה שלו והיא מנסה להטיף מוסר לגרסה הצעירה שלו. לאחר מכן הגרסה המבוגרת מצליחה להגן על בסיס הכוחות המיוחדים ממתקפה משולבת של ארגון פשע שמנוהל על ידי קיינו שנקרא Black Dragon (בעברית: דרקון שחור) ושל לוחמי הסייבר לין קוויי אולם הוא נפצע במהלך הקרב, ותוך כדי הקרב גרסאות העבר שלו ושל סוניה נחטפות על ידי כנופיית הדרקון השחור שמכריחה אותן להילחם זו מול זו. בהמשך הסיפור קאסי מובילה יחידה של הכוחות המיוחדים למקום שבו גרסאות העבר מוחזקות כדי לשחרר אותן. בחבילת ההרחבה שיצאה למורטל קומבט 11 שנקראת Mortal Kombet Aftermath, הגרסה הצעירה של ג'וני לוקחת חלק בפעולה צבאית משותפת של צבאות ממלכת העולם החיצון וממלכת הארץ על המצודה של קרוניקה שנמצאת בממלכת השאול, אבל שאו קאהן וסינדל לוכדים אותה, ולוקחים אותה בשבי.
הופעות > הופעות אחרות

בסרט מורטל קומבט משנת 1995, ג'וני קייג' מוצג כאחד מהלוחמים הנבחרים של ריידן, יחד עם לו קאנג וסוניה והוא משתתף בטורניר המורטל קומבט כדי להוכיח שהוא לוחם לגיטימי לאחר ששאנג טסונג מתחזה לסנסי (אנ') של קייג' כדי לשכנע את קייג' להשתתף בטורניר. בטורניר הוא מביס את סקורפיון ואת גורו (אנ') והוא נבחר על ידי שאנג טסונג להילחם בקרב האחרון בטורניר עד שלו קאנג מקבל על עצמו את האתגר. בסרט, דמותו של קייג' מגולמת על ידי לינדן אשבי, שהתאמן באמנויות לחימה לפני שלוהק לתפקיד.
דמותו של קייג' היא אחת מהדמויות הראשיות בסרט האנימציה אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון משנת 2020, בסרט דמותו מדובבת על ידי ג'ואל מקהייל.