stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבטל כיסו של חבירו
מקורות המשנה והתלמוד

במשנה נאמר:
המקבל שדה מחבירו והובירה - שמין אותה כמה ראויה לעשות ונותן לו, שכך כותב לו: "אם אוביר ולא אעביד - אשלם במיטבא
.
פירוש: אריס שמקבל שדה על מנת לעבוד בה ולהפריש אחוז מסוים מהיבול לבעל השדה, שהשאיר את השדה בורה ולא עבד בה - בית הדין שולח שמאי לבדוק כמה יבול הייתה שדה זו מסוגלת להניב, ויתן לבעלים כאילו עבד בה. הטעם לכך, משום שבהסכם אריסות מקובל לכתוב במפורש: "אם אוביר את השדה ולא אעבוד בה - אשלם כאילו היה יבול טוב". ומכיוון שכך מקובל לכתוב בהסכמי אריסות - זוהי התחייבותו של האריס גם אם לא כתבו הסכם ביניהם.
בתלמוד הירושלמי למדו מכאן כלל בדיני ממונות:
אמר רבי יצחק: הדא אמרה (-זאת אומרת): המבטל כיס חבירו - אין לו עליו אלא תרעומת
.
פירוש: המשנה מחייבת את האריס לפצות את בעל השדה על העדר רווחים משדהו, רק משום שזוהי ההתחייבות המקובלת בין אריסים. מכאן יש ללמוד, שמי שיש ברשותו כסף של חברו לצורך השקעה עסקית והוא נמנע מלעשות בו עסקים - פטור מלפצות את בעל הכסף על הפסד רווחיו, מפני שבמקרה זה לא הייתה התחייבות מפורשת בין שניהם וגם אין התחייבות מקובלת שכזו. עם זאת, לצד הנפגע יש תרעומת מוצדקת על הצד הפוגע, והדבר מטיל חיוב מוסרי לפצות את הנפגע, למרות שבית הדין לא יכפה את הפיצוי. =לוודא שאכן קיימת חובת פיצוי "לצאת ידי שמים"
בתלמוד הבבלי מופיע מאמר מנוגד לכאורה:
אמר רב חמא: האי מאן דיהיב זוזי לחבריה למיזבן ליה חמרא, ופשע ולא זבין ליה - משלם ליה כדקא אזיל אפרוותא דזולשפט
.
תרגום חופשי: הנותן לחברו כסף לקנות עבורו יין בעונה בה הוא נמכר בזול, והלה התרשל ולא קנה עבור השולח - משלם לו יין כפי שהיה יכול לקנותו במחיר הזול המקובל ב"פרוותא דזולשפט", מקום בו היה היין נמכר בזול בזמן הבציר.
מכאן עולה שמי שמחזיק ברשותו כסף של חברו ללא שימוש ובכך מונע ממנו להרויח - צריך לפצותו על כך.
דעות מפרשי התלמוד הראשונים

בדברי המפרשים מובאים דעות שונות בנושא.
יש אומרים שהגמרא אודות שליח לקניית יין מדברת על מקרה שהייתה התחייבות מפורשת של השליח שאם לא יקנה - יתן יין משלו בתמורה. לפי זה אין כל חידוש בדברי הגמרא על עצם חיובו של השליח, והחידוש הוא רק באומדן החיוב וקביעת המדד על פי השער הנהוג ב"פרוותא דזולשפט".
פסק ההלכה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הרב חיים בלוך סיכם את עמדות הפוסקים כך:
על פניו שיטת הרמב"ם היא לחייב על מניעת רווח שנגרם עקב מעשה, כגון, נועל ביתו של חברו בפניו או כולא את חברו. לעומת זאת, כאשר גרם נזק במחדל פטור, כגון, שליח שלא קנה סחורה ביום השוק, ומעסיק שחזר בו משכירות עובד וגרם לו לאבד עבודה אחרת (ומסתבר שכן הדין במי שאינו פורע את חובותיו במועד). הרמב"ם לא הבחין בין מזיק לבין מי שהפר התחייבות.
תוספות פסקו שמניעת רווח היא בגדר גרמא בלבד ופטור, למעט מעסיק שחזר בו (אפילו בטרם שנכרת חוזה) וגרם לעובד לאבד עבודה אחרת, שם חייבו. בכל הסוגיות הלך השו"ע בעקבות הרמב"ם למעט מעסיק שחזר בו, שם חייב.
הריטב"א חידש שכאשר אדם נשלח למשימה שאי ביצועה יגרום למשלח אובדן רווח ישנה התחייבות מכללא (מדין ערב) של השליח לפצות על מניעת רווח. החתם סופר אימץ עמדה זו ויש שחלקו עליו. נתיבות המשפט כתב שבמקרים בהם עסק הריטב"א ובדומיהם יש חיוב על בסיס תקנה.
גם הפוסקים שחייבו על מניעת רווח התנו זאת בשני תנאים:
א.	רק ברווח ברור שקל להשיגו, אלא שיש מחלוקת האם הכוונה שקל לכל אדם להשיגו או שקל לניזק להשיגו.
ב.	רק לרווח שאינו תלוי בהסכמת צד ג' ספציפי (ולכן יש שחייבו שליח שלא קנה ביום השוק, כיוון שמן הסתם היה מוצא מי שימכור לו).
כמו כן, מצאנו בעניין מעסיק שחזר בו שישנה על העובד חובה להקטין את הנזק שנגרם לו, ומסתבר שיש ללמוד מכאן למקרים אחרים בהם יש חיוב על מניעת רווח.
בנוסף, אחד הקשיים בחיוב על מניעת רווח הוא שלפוסקים הסוברים שאין חיוב על מניעת רווח, יש איסור במתן פיצוי כזה, כיוון שזוהי ריבית.
כדי לאפשר לבית הדין לדון בנזקים אלה דורשים חלק מבתי הדין שבשטר הבוררות תהיה הסמכה מפורשת שבית הדין יוכל לחייב גם במניעת רווח, להלן הנוסח בשטר הבוררות של רשת ארץ חמדה גזית:
הצדדים מתחייבים לשלם בגין נזקי גרמא והפסדים של מניעת רווח בהתאם לנסיבות, כפי שיקבע על ידי בית הדין ולפי שיקול דעתו.
סייגים להלכה זו

אדם שמנע מחבירו סכום כסף, בו יכול היה להרויח, אינו חייב משום מבטל כיסו של חבירו. בספר קצות החושן מסביר את ההבדל כך: בית או ספינה נועדו למגורים או השכרה, ולא מקובל להשאיר אותם ריקים ללא כל שימוש, ולכן מי שמונע הפקת רווחים מהם נחשב כמזיק. כסף, לעומת זאת, עשוי לעמוד ללא כל שימוש, כי הפקת רווחים ממנו דורשת "התחכמות והתעסקות קנייה ומכירה", ולכן מניעת רווח ממנו איננה נחשבת כמזיק. על פי נימוק זה, נראה שבימינו, כשמקובל להפקיד סכומים גדולים בחשבון הנושא רווח, מניעת רווח מכסף שקולה כמניעת רווח מבית וספינה.
התלמוד הירושלמי מעלה ספק במקרה שאדם מנע מחברו מלהרוויח מספינה או חנות, האם דינו כשדה או ככסף.
בערוך השולחן כתב שבמקום שאדם הפקיד אצל חבירו סכום כסף, והלה השתמש והרויח בהם לצורך עצמו, הרוויח הוא למי שהשקיע בכסף, ולא לבעל הכסף. הוא מסביר, שאין להקשות במקום שאסור להשתמש בהמעות למה הריוח לעצמו, כשאמר שלעצמו עוסק, והרי המעות הם של המפקיד, ומהראוי להיות הרווח של המפקיד כמו בשליח מפני שדווקא בשליח ששלחו לעסוק, שלוחו כמותו, ואם יפסיד יהיה ההפסד להמשלח ואינו יכול לעסוק במעות משלחו לעצמו, אבל בפיקדון שהמפקייד לא צוה לו לעסוק בהם ואם יפסיד יפסיד לעצמו, לכן גם הרווח שלו כשאומר שלעצמו עוסק, ואף שעשה איסור - בכל זאת מה שעשה עשוי.
את דבריו הוכיח הערוך השולחן מהירושלמי שהמבטל כיסו של חבירו כגון שנתן לו מעות לקנות חטים וישב ולא לקח, אף שהמשלח הפסיד על ידי זה את הריוח פטור מלשלם ואין זה רק כגרמא, וכל שכן בזה שלא עשה היזק להמפקיד, שהרי לא צוהו לעסוק בהם בעדו.
הערוך השולחן מסייג את דבריו, שכשם המבטל קרקע של חבירו חייב לשלם ופירשו הטעם מפני שההפסד ברור והוי כדיני דגרמי, ומבטל חנותו וספינתו של חבירו נשאר בספק ופסק הסמ"ג לקולא דפטור, אבל אם ההפסד ברור חייב לשלם ולפי זה גם במעות כשההפסד ברור חייב גם כן לשלם דהוי כגרמי.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ט', משנה ג'.
↑  רמב"ן בחידושיו למסכת בבא מציעא קד א.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת בבא מציעא,  פרק ט', הלכה ג'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ע"ג, עמוד ב'.
↑  רבנו אשר בבא מציעא פרק ה סימן סט. שו"ת הרשב"א החדשות סימן שלו.
↑  נייר עמדה 13 - חיוב על מניעת רווח, באתר dintora.org
↑  הסכם בוררות ארץ חמדה גזית, באתר www.beitdin.org.il
↑  סימן שי סעיף קטן א.
↑  חושן משפט סימן רצב סעיף כ.
↑  בסי' קפ"ג.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת בבא מציעא,  פרק ה', הלכה ג'.
↑  עשין פ"ב.
↑  בערוך השולחן שם מעיר, שמהנמוקי יוסף פ"ט דבבא מציעא מתבאר דחיוב קרקע הוא מפני המנהג, אבל מהריטב"א משמע כמו שכתב שהוא מפני ההפסד.
ליגנד מגשר

המחשה של ליגנד מגשר מסוג μ2
בכימיה קואורדינטיבית, ליגנד מגשר הוא ליגנד שנקשר לשני אטומים או יותר, בדרך כלל ליוני מתכות. הליגנד יכול להיות מורכב מאטום או מכמה אטומים. כמעט כל התרכובות האורגניות המורכבות יכולות לשמש כליגנדים מגשרים, לכן המונח מוגבל בדרך כלל לליגנדים קטנים כגון פסאודוהלידים או לליגנדים שנועדו במיוחד לקשר בין שתי מתכות. במתן שם לקומפלקס שבו אטום בודד מגשר בין שתי מתכות, קודמת לליגנד המגשר האות היוונית מו, μ, עם מספר המציין את מספר המתכות הקשורות לליגנד הגישור. μ2 מסומן לעיתים קרובות פשוט כ-μ. כאשר מתארים קומפלקסים קואורדינטיביים יש להקפיד לא לבלבל את μ עם η ('אטא'), המתייחסת להאפטיות (אנ'). ליגנדים שאינם מגשרים נקראים ליגנדים טרמינליים.
רשימת ליגנדים מגשרים

כמעט כל הליגנדים ידועים כמגשרים, למעט אמינים ואמוניה. ליגנדים מגשרים נפוצים כוללים את רוב האניונים הנפוצים.
| ליגנד מגשר | שם | דוגמאות |
| --- | --- | --- |
|  {\ce {OH-}} | הידרוקסיד |  {\ce {[Fe2(OH)2(H2O)8]^4+}} |
|  {\ce {O^2-}} | אוקסיד |  {\ce {[Cr2O7]^2-}} |
|  {\ce {SH-}} | הידרוסולפידו |  {\ce {Cp2Mo2(SH)2S2}} |
|  {\ce {NH2-}} | אמידו |  {\ce {HgNH2Cl}} |
|  {\ce {N^3-}} | ניטריד |  {\ce {[Ir3N(SO4)6(H2O)3]^4-}} |
|  {\ce {CO}} | קרבוניל |  {\ce {Fe2(CO)9}} |
|  {\ce {Cl-}} | כלוריד |  {\ce {Nb2Cl10}} |
|  {\ce {H-}} | הידריד |  {\ce {B2H6}} |
|  {\ce {CN-}} | ציאניד |  {\ce {Fe7(CN)18}} |
|  {\ce {PPh2-}} | דיפנילפוספיד | 2[Fe(μ-PPh2)(CO)3] |
דוגמאות

תרכובות וקומפלקסים עם ליגנדים מגשרים
ב-NbCl5, ישנם שני ליגנדים מגשרים ושמונה ליגנים טרמינליים של כלוריד.
ברודיום(II)-אצטט, ארבע קבוצות האצטט הן ליגנדים מגשרים.
עבור VO(HPO4)·0.5H2O, זוגות של מרכזי ונדיום (IV) מגושרים על ידי ליגנדי מים.
הערות שוליים

↑  The International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC), IUPAC - bridging ligand (B00741), goldbook.iupac.org
↑  International Union of Pure and Applied Chemistry (2005). Nomenclature of Inorganic Chemistry (IUPAC Recommendations 2005). Cambridge (UK): RSC–IUPAC. ISBN 0-85404-438-8. pp. 163–165. Electronic version.
↑  Werner, H. (2004). "The Way into the Bridge: A New Bonding Mode of Tertiary Phosphanes, Arsanes, and Stibanes". Angew. Chem. Int. Ed. 43 (8): 938–954. doi:10.1002/anie.200300627. PMID 14966876.
↑  Koo, H.-J.; Whangbo, M.; VerNooy, P. D.; Torardi, C. C.; Marshall, W. J. (2002). "Flux growth of vanadyl pyrophosphate, (VO)2P2O7, and spin dimer analysis of the spin exchange interactions of (VO)2P2O7 and vanadyl hydrogen phosphate, VO(HPO4).0.5H2O". Inorg. Chem. 41 (18): 4664–72. doi:10.1021/ic020249c. PMID 12206689.
מגנזיט

| --- | --- |
מגנזיט מבאהיה שבברזיל
מגנזיט מבאהיה שבברזיל
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  MgCO3
 מערך קריסטלוגרפי:  טריגונלי
 צורת הגביש:  בדרך כלל חסר צורה. לעיתים רחוקות גבישים בצורת מעוינונים או מנסרות משושות.
 צבע:  לבן, אפור, לעיתים עם כתמים צהובים או חומים
 ברק:  זגוגי
 שקיפות:  שקוף למחצה עד שקוף בגבישים בודדים בלבד.
 פצילות:  מושלמת בשלושה מישורים.
 שבירה:  פריכה דמוית קונכייה.
 קשיות:  5-3.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.2-3.0
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  תוסס בחומצת מלח בלתי מדוללת חמה. אינו מתמוסס במים.
 מינרלים נלווים:  קלציט, ארגוניט, דולומיט וסרפנטין.
מגנזיט הוא מינרל שהרכבו הכימי הוא פחמת המגנזיום, MgCO3. המגנזיט שייך לקבוצת הקלציט ויוצר עם הקלציט (בו יש קטיון סידן במקום המגנזיום) ועם הסידריט (שבו ברזל בצורת Fe+2 מחליף את המגנזיום) שורה איזומורפית. מנגן, קובלט וניקל יכולים אף הם להחליף את המגנזיום בכמויות קטנות. כמעט שלא ניתן להבדיל בין המגנזיט והמינרל דולומיט – Mg,Ca)CO3). כמו כל חבר בקבוצת הקלציט, המגנזיט מתגבש במערכת הטריגונלית (בתצורת מעוינון וסקלנוהדרון) והוא בעל פצילות מעולה לאורך שלושה מישורים היוצרת מעוינונים. כמו לקלציט יש לגבישים הבודדים השקופים של המגנזיט שבירה כפולה חזקה. מקור שם המינרל בהרכבו הכימי.
אופן היווצרות ותפוצה

מגנזיט מופיע בעורקים והוא תוצר של התמרת מגע של מגע והתמרה אזורית בתנאי לחץ אחיד וחום גבוה של סלעים אולטרה-מאפיים דוגמת הסרפנטיניט וסלעים אחרים העשירים במגנזיום. גבישי המגנזיט הנוצרים באופן זה הם לעיתים קרובות זעירים ביותר (קריפטוקריסטלים) ומכילים סיליקה בצורת אופאל או חלמיש.
מגנזיט מופיע גם בתוך רגולית מעל סלעים אולטרה-מאפיים כפחמה משנית בתוך הקרקע ובתת־הקרקע, שם הוא מושקע כתוצאה מפירוק של מינרלים המכילים מגנזיום על ידי פחמן דו-חמצני המצוי במי התהום.
מגנזיט יכול להיווצר במטאסומטיזם של פרידוטיט וסלעים אולטרה-בסיסיים אחרים. מגנזיט נוצר בעזרת פחמון של אוליבין בנוכחות מים ופחמן דו-חמצני והתהליך מתבצע בצורה הטובה ביותר בטמפרטורות ולחץ בינוניים האופייניים לפציאס (מכלול תכונות הסלע) של צפחות ירוקות.
מגנזיט יכול להיווצר כתוצאה מפחמון של סרפנטין המכיל מגנזיום (ליזרדיט) באמצעות התגובה הכימית הבאה:
התמרה של אוליבין עשיר במגנזיום (פורסטריט) גורמת לייצור מגנזיט מפרידוטיט. התמרה של אוליבין עשיר בברזל (פייליט) גורמת לייצור של תרכובות המכילות סיליקה-מגנטיט-מגנזיט.
מגנזיט יכול להיווצר גם במטאסומטיזם של אבן גיר דולומיטית היוצרת את סלעי סקרן, ותוצריה, בנוסף למגנזיט, הם: וולאסטוניט, טלק ופריקלאס (MgO).
מגנזיט קיים גם בים המלח. המגנזיט נוצר מהתאדות התמיסות המרוכזות שבבריכות המלאכותיות של מפעלי ים המלח והוא אחד התוצרים המתקבלים יחד עם ברום בשלב שלאחר שקיעת הקרנליט.
מקומות בהם מוצאים דגימות מגנזיט מעולות כוללים את אוברנדורף שבשטיריה וסנט גוטהארד שבעמק צילרטאל (Zillertal) שבטירול, שני המקומות באוסטריה, וברומאדו (Brumado) שבמדינת באהיה שבברזיל, שם נתגלו גבישי מגנזיט שקופים, נדירים מאוד ולכן יקרי ערך, הדומים מאוד בתכונותיהם ל"פצלת איסלנדית" (סוג קלציט שקוף). מקומות נוספים בהם יש מגנזיט הראויים לציון כוללים קוריאה, סין, ומדינות מערב ארצות הברית (קליפורניה, נבדה ואריזונה).
באזורנו נמצא מגנזיט בעורקים הידרותרמיים בוואדי טר שבדרום מזרח חצי האי סיני והוא נפוץ במסיבים הסרפנטיניים של קפריסין וטורקיה.
שימושים

ניתן להשתמש במגנזיט בתוספת סיד לשם יצירת סיגים בתנורי יצור פלדה. ניתן להשתמש במגנזיט כזרז וכתוסף בייצור גומי סינתטי, בהכנה של דשנים וחומרים כימיים המכילים מגנזיום, ובייצור סוגי מלט מיוחדים.
בדומה לייצור סיד חי, ניתן לשרוף את המגנזיט בנוכחות פחם על מנת להפיק את תחמוצת המגנזיום (MgO), הידועה גם כפריקלאס, פריקלאס הוא רכיב חשוב במוצרים חסיני אש כדוגמת לבנים חסיני אש לתנורים.
מוזיאון אנקוסטיה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לתרבות והיסטוריה
 כתובת:  אנאקוסטיה 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מבקרים בשנה:  30,000 (נכון ל־2015)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1967
 תאריך פתיחה רשמי:  15 בספטמבר 1967 
 קואורדינטות:  38°51′25″N 76°58′37″W﻿ / ﻿38.8569°N 76.9769°W﻿ / 38.8569; -76.9769
 anacostia.si.edu
  (למפת מרילנד מוגדלת) אנאפוליס בולטימור פרדריק רוקוויל הייגרסטאון סולסברי קמברלנד וושינגטון דלאוור פנסילבניה מע. וירג'יניה וירג'יניה האוק. האטל. מוזיאון אנקוסטיה(למפת מרילנד רגילה) אנאפוליס בולטימור פרדריק רוקוויל הייגרסטאון סולסברי קמברלנד וושינגטון דלאוור פנסילבניה מע. וירג'יניה וירג'יניה האוק. האטל. מוזיאון אנקוסטיה
 
מוזיאון אנקוסטיה (אנגלית: Anacostia Community Museum) הוא אחד מהמוזיאונים של הסמית'סוניאן.
במוזיאון זה מוצגת ההיסטוריה והתרבות של השחורים בארצות הברית. המוזיאון ממוקם בעיר וושינגטון בארצות הברית.
המוזיאון קרוי על שם השכונה בוושינגטון - שכונה אנקוסטיה, בה הוקם המוזיאון לראשונה, בשנת 1967. בעת הקמתו מוקם המוזיאון בבית קולנוע ישן - "the old Carver movie theater" שהיה ממוקם בשדרת מרטין לותר קינג הבן. המוזיאון הוקם ביוזמת סידני דילן ריפלי, מזכיר הסמית'וניאן בין השנים 1964 ו-1984.
אוספי המוזיאון מתמקדים בשימוש והגנה על מוצגים המראים את ההיסטוריה והמסורות של משפחות שחורים בארצות הברית.
מדיניות רווחה בישראל

מדיניות הרווחה בישראל היא מכלול הפעולות הנעשות בישראל על ידי גופים ממשלתיים וציבוריים, כחלק מפעילות מכוונת של המדינה בתחום הרווחה. בנוסף להם יש גופים חוץ ממשלתיים (NGO) הפועלים בתחום הרווחה בלא שיקבעו מדיניות בנושא.
אספינג אנדרסון (אנ') הציג במאמרו משנת 1989 ניתוח מפורט של מדיניות הרווחה בישראל.
עד אמצע שנות השבעים

רוב החוקרים מצביעים על צמיחה בזכויות הרווחה של אלו שלא היו חברי הסתדרות בין שנות החמישים ועד שנות השבעים. לא ברור, למרות זאת, אם צמיחה זו היוותה שינוי מהותי באופי משטר הרווחה. ראשית, היא נעשתה תוך הדרה כמעט מוחלטת של בני המיעוט הערבי בגבולות 1967, ועוד יותר מכך של הערבים תושבי השטחים שנכבשו במלחמת ששת הימים. שנית, לא היה בה משום שינוי של התפיסה שהובילה לשוק העבודה והרווחה המפוצל. בין גורמיה העיקריים אשר צוינו בספרות ניתן למנות את הצורך של מפא"י להתמודד עם תוצאות המיתון של 1965, אשר הוציא אל מחוץ לשוק העבודה רבים מתומכיה הטבעיים (שהיו אמורים להיות בשוק העבודה הראשוני). ואת עלותה הנמוכה של מדיניות הרווחה, שנבעה, מחד, ממאפייניה הדמוגרפיים של אוכלוסיית ישראל (קצבאות זקנה), ומאידך ממצב התעסוקה המלאה ממנה נהנתה המדינה בשנות השבעים (אבטחת הכנסה). גורמים אלו הובילו לכך שמשרד האוצר לא התנגד להגברת מדיניות הרווחה האוניברסלית, אולם מאפייניה עדיין היו ליברליים ברובם.
מהמשבר הכלכלי עד תוכנית הייצוב 1973–1985

עשור זה מתאפיין בניסיונות שונים, ובמידה רבה לא עקביים, של המדינה להתמודד עם משבר מניות הבנקים. גם המהפך בשנת 1977 ועליית הימין לשלטון, השפיעה על תפיסת מדיניות הרווחה בישראל. לפי מיכאל שליו וזאב רוזנהק המדינה איבדה, במידה רבה, את עצמאותה אל מול בעלי ההון, הן במישור הכלכלי נטו והן במישור הפוליטי. לתפיסתם עובדה זו פגעה בניסיונות להביא לייצוב והביאה לבזבוז כספים רבים על סובסידיות והלוואות בריבית מסובסדת לבעלי הון . רוזנהק אף טוען כי לפני תוכנית הייצוב של 1985 עמד השלטון בפני הסכנה לאיבוד הלגיטימציה הציבורית שלו. מאידך, חוסר הלגיטימיות הציבורי והקשיים הכלכליים הציפו אל פני השטח בעיות סוציאליות אשר היו "רדומות" במהלך הגאות הכלכלית עד אז, כמו בעיות העוני בקרב הציבור של עולי שנות החמישים, וגם תרמו לכך שהממשלה לא הייתה חזקה מספיק על מנת להתעלם מדרישות אלו. בזכות זאת התאפשר קידומם של תוכניות רווחה אוניברסליסטיות ונרחבות כמו קצבאות למשפחות מרובות ילדים, אף על פי ששוב, גם כאן הודרו הערבים ממקבלי הזכויות, הפעם באמצעות הכלת "קצבת יוצאי צבא". כוחם הפוליטי המועט של הערבים, שעדיין היו במידה רבה תחת הרושם של המשטר הצבאי, והדרתם הפוליטית לא אפשרו להם להפעיל לחץ לשילוב עד 1992 וממשלת רבין.
1985–1995

מדיניות הרווחה בתקופה זו קשה ביותר להגדרה "מודלית". בקרב החוקרים יש הסכמה כי מדינת הרווחה בתקופה זו "מצויה בעידן מתמשך של שינויים סותרים " מחד – קיימת הייתה מגמה של צמצום בתקציבי הרווחה בעיקר לנוכח גידול האוכלוסייה, העלייה מרוסיה, והבעיות הסוציאליות החדשות שנבעו מכך. גם העלייה בגיל הממוצע, וכמעט קריסתה של קופת החולים הכללית הביאו עמם אתגרים חדשים למדינת הרווחה, כאלו שלא נענו מבחינה תקציבית. לכך תרם המצב המוסדי החדש שנוצר בעקבות תוכנית הייצוב, ואשר במסגרתו עלה כוחו של משרד האוצר לקבוע מדיניות תוך שימוש ב"חוק ההסדרים". תפיסתו הכלכלית של משרד האוצר גם השתנתה מתפיסה "קיינסיאנית" במהותה, לפיה על המדינה להיות גורם פעיל בהשקעות ובהבנית החברה, לתפיסה ניאו קלאסית שהדגישה הוצאות ציבוריות מעטות ואיזון תקציבי.
מאידך הייתה גם קיימת מגמה של הרחבת הזכויות הקיימות לחלקי אוכלוסייה שלא נהנו מהם בעבר, ושל הגדלת הזכויות האזרחיות. הדוגמה הקלאסית למגמה זו היא ביטול הדרתם של ערביי ישראל מקבלת קצבאות הילדים. ביטול "קצבת יוצאי צבא" בידי ממשלת רבין ב 1992, שנעשה אמנם ממניעים פוליטיים צרים, היווה אולי את פריצת הדרך הגדולה ביותר בכל הקשור לזכויות הערבים במדינה בעשרים השנים שקדמו לכך. חוק ביטוח בריאות ממלכתי שנחקק ב-1994 היווה צעד גדול גם הוא בכיוון של הרחבת מדיניות הרווחה, בקבעו ביטוח רפואי אוניברסלי וסל שירותים רפואיים אוניברסליים לכל אזרח. גם בקצבאות הבטחת ההכנסה היו שינויים בכיוון של רווחה גבוהה יותר, נקבעו תבחינים חדשים להענקת הקצבאות בהתאם למבחן אמצעים. קצבאות הבטחת הכנסה בנוסחה החדשה נועדו "להבטיח רמת הכנסה מינימלית לקיום, ולמנוע עוני ומצוקה כלכלית בקרב משפחות נזקקות " זאת במסגרת "החוק לצמצום העוני והפערים בהכנסות (1994), החוק לצמצום העוני, צעדים משלימים (1995), וחוק משפחות חד הוריות (1992).
בתקופה זו הוכנה הקרקע לדחיפה "ימינה" של ה"גל הרביעי", בעיקר בעקבות המתקפה התקשורתית רחבת ההיקף שכוונה נגד המובטלים ומוטבי אבטחת ההכנסה והשלמת ההכנסה. לפי אסיסקוביץ' כבר בתקופת ממשלת רבין היה קיים תיאור מוטה ואפילו מטעה (מבחינת נתונים סטטיסטיים) באשר להשפעת הקצבאות הללו על המוטיבציה לעבוד. המובטלים תוארו כ"עצלנים" בררנים בנוגע לעבודה וכולי'. למרות שבשנים אלו היו השינויים האמיתיים בנושא שוליים בעיקרם, נראה כי בשנים לאחר מכן יבוא הדבר לידי ביטוי במדיניות אנטי – סוציאלית הולכת וגוברת .
ראו גם

רמת החיים בישראל
שכר ריאלי
מיסים פגוביאניים
לקריאה נוספת

אבירם, אורי, גל, ג'וני ויוסף קטן. (עורכים). מדיניות חברתית בישראל, מגמות וסוגיות. מרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל 2007.
אברהם דורון, ספי הכנסת המינימום לקיום במערכת הבטחת ההכנסה הישראלית: התפתחויות בעבר ומבט לעתיד, חברה ורווחה כה 4, (2005), עמודים 443–460.
אברהם. דורון ורלף קרמר. מדינת הרווחה בישראל: מערכת הביטחון הסוציאלי במבחן המדיניות והביצוע. (תל אביב: עם עובד, תשנ"ב 1992).
אסיסקוביץ'. שרון, לדבר בכמה קולות, לצעוד בכמה שבילים: פוליטיקה בירוקרטית ותמורות במדינת הרווחה הישראלית, 1985-2002, חיבור לקבלת תואר ד"ר לפילוסופיה, הוגש לסנאט האוניברסיטה העברית, ירושלים, נובמבר 2006
הופנונג, מנחם. מחאה וחמאה: השפעת הפגנות הפנתרים השחורים על הקצאות לצורכי חברה ורווחה (נבו, 2006). ע' 35–81
הייאק. פרידריך. אוגוסט, הדרך לשעבוד, (ירושלים, הוצאת מרכז שלם 1998).
רוזנהק, זאב (2007) "דינאמיקות של הכלה והדרה במדינת הרווחה הישראלית" 317-349
טאוב. גדי, "הישראליות היא לא אנחנו", ארץ אחרת, מאי–יוני 2008, עמודים 30 – 35.
דורון, אברהם. 2007. "עיצוב מדיניות הרווחה בישראל, 2000-2005"
Daniel Maman and Zeev Rozenhek, “The Politics of Institutional Reform: the ‘Declaration of Independence’ of the Israeli Central Bank” Review of International Political Economy 14.
Esping-Andersen. Gøsta. 1989, “The Three Political Economies of the Welfare State.” Canadian Review of Sociology and Anthropology 26(1):10-36.
Shalev, Michael. “Israel's Domestic Policy Regime: Zionism, Dualism, and the Rise of Capital.” In: The Comparative History of Public Policy, edited by F. G. Castles. Cambridge: Polity Press. 1989 Pp. 100 -48
Shalev. Michael & Kore. Michal, "The Dialectics of Institutional change: transforming Social Insurance Financing in Israel", not yet published.
Shafir, Guershon (1980). "The Meeting of Eastern Europe and Yemen 'Idealist Workers' and 'Natural Workers'", Ethnic and Racial Studies, 13. pp. 172-197.
הערות שוליים

↑  Esping-Andersen. Gøsta. 1989, “The Three Political Economies of the Welfare State.” Canadian Review of Sociology and Anthropology 26(1):10-36.
↑  רוזנהק, זאב (2007) "דינאמיקות של הכלה והדרה במדינת הרווחה הישראלית" 317-349
↑  לדוגמה: דורון אברהם (2003) "משטר הרווחה במדינת ישראל : מגמות השינוי והשלכותיהן החברתיות". סוציולוגיה ישראלית ה, ע' 417–434.
↑  ראו, למשל, בהקדמה לספרו של פרידריך הייאק "הדרך לשעבוד", שיצא מטעם מרכז שלם הניאו ליבראלי: הייאק. פרידריך. אוגוסט, הדרך לשיעבוד, (ירושלים, הוצאת מרכז שלם 1998).
↑  Shalev, Michael. “Israel's Domestic Policy Regime: Zionism, Dualism, and the Rise of Capital.” In: The Comparative History of Public Policy, edited by F. G. Castles. Cambridge: Polity Press. 1989 Pp. 100 -48
↑  Shafir, Guershon (1980). "The Meeting of Eastern Europe and Yemen 'Idealist Workers' and 'Natural Workers'", Ethnic and Racial Studies, 13. pp. 172-197.
↑  Shalev, Michael. “Israel's Domestic Policy Regime: Zionism, Dualism, and the Rise of Capital.” Pp. 100-48 in The Comparative History of Public Policy, edited by F. G. Castles. Cambridge: Polity Press 1989. p104, pp 135 – 136.
↑  Daniel Maman and Zeev Rozenhek, “The Politics of Institutional Reform: the ‘Declaration of Independence’ of the Israeli Central Bank” Review of International Political Economy 14
↑  הופנונג, מנחם. מחאה וחמאה: השפעת הפגנות הפנתרים השחורים על הקצאות לצורכי חברה ורווחה (נבו, 2006). ע' 35–81
↑  אסיסקוביץ'. שרון, לדבר בכמה קולות, לצעוד בכמה שבילים: פוליטיקה בירוקראטית ותמורות במדינת הרווחה הישראלית, 1985-2002, חיבור לקבלת תואר ד"ר לפילוסופיה, הוגש לסנאט האוניברסיטה העברית, ירושלים, נובמבר 2006.
↑  ניסים כהן, כוחה של מומחיות? על יחסי הגומלין בין פוליטיקאים לפקידים ושקיפות בתהליך התקצוב, ועל אגף התקציבים באוצר ומדיניות הבריאות בישראל, ביטחון סוציאלי 91, המוסד לביטוח לאומי, כוחה של מומחיות? על יחסי הגומלין בין פוליטיקאים לפקידים ושקיפות בתהליך התקצוב, ועל אגף התקציבים באוצר ומדיניות הבריאות בישראל, עמ' 88-59
↑  על ביטול קצבת יוצאי צבא: אסיסקוביץ. שרון, שם, עמודים 142 – 157. על חוק ביטוח בריאות ממלכת והסיבות שהובילו לחקיקתו: רוזן. ברוך ובן נון, גבי "חקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי – למה דווקא בשנת 1994?" בתוך: אבירם, אורי, גל, ג'וני ויוסף קטן. (עורכים). מדיניות חברתית בישראל, מגמות וסוגיות. מרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל 2007.
↑  אברהם דורון, "ספי הכנסת המינימום לקיום במערכת הבטחת ההכנסה הישראלית: התפתחויות בעבר ומבט לעתיד", חברה ורווחה, כ"ה 4 (2005). עמודים 443–460.
↑  טאוב. גדי, "הישראליות היא לא אנחנו", ארץ אחרת, מאי – יוני 2008, עמודים 30 – 35.
↑  כהן. ניסים, "מדינת הרווחה, מדיניות ציבורית ו"אי-משילות": המקרה של בית החולים באשדוד", 2011; מתוך: ה. זובידה וד. מקלברג (עורכים), דינמיקה של שינוי: הפוליטיקה הישראלית בתקופת מעבר, עמ' 93–123
מאור לוי (שחקן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בספטמבר 1999 (בן 25) ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  פנימיית עין כרמית 
 פרופיל ב-IMDb
 
מאור לוי (נולד ב-2 בספטמבר 1999) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה

לוי נולד וגדל בקריית יובל, ירושלים בן שביעי למשפחה דתית בת תשעה אחים ואחיות. בגיל 11 עזב לפנימיית עין כרמית בירושלים, שם למד במגמת תיאטרון. בהמשך למד כארבע שנים במרכז תיאטרון לנוער ע"ש נורית קציר.
בשנת 2021 שיחק בסדרה "בני אור", שבה הוא מגלם את התפקיד הראשי של "אלי בן דוד" מנהיג החבורה, מוכר סמים על מנת לממן את טיפול הגמילה של אביו הנרקומן.
במאי 2022 השתתף בפסטיבל ירושלים עם המחזה ״נאורים״ אותו הוא כתב וביים ושיחקו ליאל חסון, נצח לוזון, אוריאל שרביט, תמר אזרן, שליו כהן, ליאור אריה, נטע כהן. המחזה היה חלק מחוג תיאטרון בפנימייה עין כרמית.
בנובמבר 2022 שיחק את הנער, הדמות הראשית של הסרט "בתולים", יצירתו של הבמאי מאור זגורי ועליה היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר. באותה שנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "המדובב" את "יובל כץ".
בשנת 2023 שיחק את "מיכאל", בן למשפחה בפרק ב', בעונה החמישית בסדרת הטלוויזיה "זיגי", בערוץ HOT.
ביוני 2024 שיחק את הנער "עומרי" בסרט "חמדה" בבימויו של שמי זרחין.
מועמדויות ופרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | סרט | מועמדות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרס אופיר | השחקן הראשי הטוב ביותר | בתולים | מועמדות |