stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגל גרמניה
פרוטוקול הדגל

בעקבות צו ממשלתי אשר פורסם ב-22 במרץ 2005, קיימת החובה להניף את הדגל מעל בניינים ציבוריים בימים הבאים:
| תאריך | שם היום | הסבר |
| --- | --- | --- |
| 27 בינואר | יום הזיכרון לנפגעי הנאצים  (Tag des Gedenkens an die Opfer des Nationalsozialismus) | יום השנה לשחרור מחנה ההשמדה אושוויץ, יום זה הוכר על ידי האומות המאוחדות כיום הזיכרון הבין-לאומי לשואה. הדגל יונף בחצי התורן. |
| 1 במאי | יום הפועלים הבינלאומי  (Tag der Arbeit) | הוכר כיום החג בעבור איגודי הפועלים הגרמניים לקידום רווחת הפועלים. |
| 9 במאי | יום אירופה  (Europatag) | יום השנה להצהרת שומאן אשר הובילה להקמתו של האיחוד האירופי (1950) |
| 23 במאי | יום החוקה | יום השנה להחלתה של חוקת גרמניה המערבית (1949) |
| 17 ביוני | יום השנה ל-17 ביוני 1953  (Jahrestag des 17. Juni 1953) | יום השנה למרד המזרח גרמני (1953) |
| 20 ביולי | יום השנה ל-20 ביולי 1944   (Jahrestag des 20. Juli 1944) | יום השנה לקשר העשרים ביולי, ניסיון התנקשות כושל באדולף היטלר בידי קלאוס שנק פון שטאופנברג (1944) |
| 3 באוקטובר | יום האחדות הגרמנית (Tag der Deutschen Einheit) | יום השנה לאיחוד גרמניה (1990) |
| יום ראשון השני לפני היום הראשון של הציפייה | יום האבל הלאומי  (Volkstrauertag) | לציון זכרם של כל הרוגי המלחמות. הדגל יונף בחצי התורן. |
ימי הבחירות לבונדסטאג ולפרלמנט האירופי הם גם ימי דגל רשמיים בנוסף לימי הדגל הרשומים מעלה. הצגתם הציבורית של דגלים על מנת לציין אירועים נוספים – כגון בחירתו של נשיא או יום מותו של אישיות פוליטית בכירה (שאז הדגלים יונפו בחצי תורן) – תצווה בנפרד בסמכותו של משרד הפנים הפדרלי כאשר יש להניף את הדגלים בחצי התורן – דגלים אנכיים לא יורדו גם הם, במקום זאת, יוצמדו פסים שחורים לאות אבל לדגלים בן אם בראש התורן (אם הדגל מונף מתורן) ובין אם בכל קצה של המוט המחזיק את הדגל (כאשר הדגל תלוי כנס).
ראו גם

סמל גרמניה
המנון גרמניה
גלריית דגלי גרמניה
הצבעים הלאומיים של גרמניה
לקריאה נוספת

א.מ.י., י.ל., "גרמניה, היסטוריה", האנציקלופדיה העברית. (כרך יא' עמ' 413–484) חברה להוצאת אנציקלופדיות, ירושלים – תל אביב
פורד, פרנקלין ל. (1970) אירופה 1780–1830. תורגם מאנגלית על ידי חדוה ארליך, האוניברסיטה הפתוחה (1984)
ויליאם שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי תורגם על ידי חיים גליקשטיין, הוצ' שוקן, ירושלים תל אביב (1976)
תומסון, דייוויד (1962) אירופה מאז נפוליאון. תורגם מאנגלית על ידי אריה חשביה, הוצ' זמורה, ביתן מוציאים לאור (1995) ISBN 965-03-0124-0
Carol P.Shaw, Flags (1994). Collins Gem Haper Collins Publishers ISBN 0-00-470723-0
Rabbow, Arnold (2007). "Schwarz-Rot-Gold: Einheit in Freiheit". Der Flaggenkurier 25: 41–45
בר כל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מוטו:  "ליהנות מכל הטוב"
 מייסדים:  מנחם כרמל
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־34 שנים)
 חברת אם:  נתיב החסד
 חברות בנות:  "קשת גיבורים" "שירה מרקט" "מעולה" "אקספרס מהדרין"
 שליטה בחברה:  שמואל אטיאס
 ענפי תעשייה:  שיווק קמעונאי
 מוצרים עיקריים:  רשת שיווק מזון
 
לוגו המותג הפרטי "מעולה"
בר כל היא רשת סופרמרקטים ישראלית, שהוקמה ב-1991 על ידי מנחם כרמל ומיועדת בעיקר למגזר החרדי. ב-2019 נרכשה הרשת על ידי הרשת המתחרה, נתיב החסד של שמואל אטיאס, וכיום היא חלק מרשת הכוללת כ-70 סניפים (מתוכם כ-40 בשם "בר כל-טוב").
היסטוריה

ב-1991 הקים מנחם כרמל רשת מרכולים מוזלים שנועדה לשרת את ציבור האברכים והמשפחות מרובות הילדים בריכוזים החרדיים. הפעלת הרשת הייתה חלק ממדיניותה של מפלגת דגל התורה ובתחילה אף נקראה הרשת בשם "צרכניית דגל התורה" (ובשמה המקוצר: "דגל"). בשנים הראשונות פעלה הרשת כמלכ"ר והמכירה התאפשרה לחברים רשומים בלבד. בעקבות הוראת מבקרת המדינה, מרים בן-פורת, שונה מעמדה לחברה בע"מ, והיא קיבלה את השם "בר-כל". החברה הצהירה כי היא החברה היחידה הקונה חומרי גלם ומוצרים ממפעלים ששומרים שבת וחרתה על דגלה לעודד את מצוות שמירת השבת ועל כן בלוגו מופיעה הסיסמה "השבת אומרת תודה". מאז התפתחה הרשת באמצעות חברת האם ברכת הארץ להיות רשת עם כ-50 סניפים, בעיקר בריכוזים החרדיים, בהם גם סניפי מכולת קטנים בשם "ברכולית" וכן רשת חנויות פירות וירקות בשם "שוק האיכרים". מותג הבית של הרשת הוא "ברטיב", תחתיו משווקים מוצרים בתחום המזון. היקף מכירותיה של בר-כל הוערך ב-2014 בכ-525 מיליון ש"ח.
ביוני 2019 לאחר מספר חודשים של משא ומתן - אושר המיזוג בין רשתות הענק של המגזר החרדי, כאשר נתיב החסד בעלת ה-30 סניפים בבעלות שמואל אטיאס רכשה את רשת ברכל בעלת ה-48 סניפים, בכפוף למכירת 4 סניפים באזורים בהם היה חשש למונופול של הרשת. הרשת שילשה את גודלה בין-לילה לאחר המכירה ומחזור המכירות השנתי שלה העומד על בין 200–300 מיליון שקל לשנה צפוי לגדול למיליארד שקל בשנה.
הערות שוליים

↑  דירוג BDI לשנת 2014
↑  דוד הכהן, ‏אושרה עסקת המיזוג החרדית הגדולה: נתיב החסד תרכוש את בר כל, באתר כיכר השבת, 6 ביוני 2019
↑  שני מוזס, ‏מיזוג הענק במגזר החרדי יוצא לדרך: נתיב החסד תרכוש את בר כל, באתר גלובס, 6 ביוני 2019
קשירה (BDSM)

קשירה חובבנית
קשירה או שעבוד (באנגלית: Bondage) בתת-תרבות ה-BDSM, הוא הנוהג של קשירה, כריכה או ריסון של בן זוג בהסכמה לגירוי ארוטי, אסתטי או סומטוסנסורי. בן זוג עשוי להיות קשור ומאופק פיזית במגוון דרכים, כולל שימוש בחבל ובאזיקים.
השעבוד עצמו אינו מרמז בהכרח על סאדומאזוכיזם. זה עשוי לשמש גם כחלק ממין או בשילוב עם פעילויות BDSM אחרות. האות "B" בקיצור "BDSM" באה מהמילה Bondage - שעבוד - קשירה.
סיבה נפוצה עבור השותף הפעיל לקשור את בן זוגו היא כך ששניהם עלולים להנות מהכנעה של בן הזוג המאופק ומההרגשה של העברת השליטה והכוח הזמניים. עבור אנשים סאדומאזוכיזם, שעבוד משמש לעיתים קרובות כאמצעי למטרה, כאשר בן הזוג המאופק נגיש יותר להתנהגות סאדומאזוכיזית אחרת. עם זאת, ניתן להשתמש בשעבוד גם לשמה. בן הזוג המאופק יכול להפיק הנאה חושנית מתחושת חוסר האונים וחוסר התנועה, והשותף הפעיל יכול להפיק הנאה וסיפוק ויזואלי מלראות את בן הזוג קשור.
יחסי מין

זוגות רבים משלבים קשירה בחיי המין שלהם, לעיתים באופן ספורדי אך לעיתים באופן קבוע יותר, ומוצאים שעבוד מיני בקשירה. לפעמים זה בצורה של משחק מין או הגשמת פנטזיה מינית. משחקי קשירה עשויים לעזור לעוררות מינית או להיות סוג של משחק מקדים הדורש ומרמז על רמת אמון וכניעה של שליטה על ידי המאופקים לשותף הפעיל. השותף המאופק (המכונה כנוע) מוסר את השליטה לבן הזוג השני (המכונה דומיננטי). כניעת שליטה זו מתרחשת מרצון ותחת הבנה והסכמה הדדית.בן הזוג המאופק נתון לסיפוקו המיני במעשיו של בן הזוג הדומיננטי, שעשוי להתייחס לבן הזוג המאופק כאובייקט המין שלו.
ישנן סיבות רבות מדוע אנשים מרשים לעצמם להיות כבולים. חלק מהאנשים מרגישים סוג של חופש בזמן פאסיביות גופנית, הם יכולים להתרכז ברוחניות הפנימית שלהם ולהרגיש שלווה, כאשר משתתף במחקר על מוטיבציה לשעבוד הסביר: "יש אנשים שצריך לקשור אותם בשביל שיהיו חופשיים". אחרים חווים חוסר אונים, נאבקים כנגד הקשרים, וחשים מידה מסוימת של הנאה מזוכיסטית מהריסון והכאב, כמו גם שהם תלויים בקבלת הגירוי הארוטי על ידי בן זוגם.
קשירה יכולה להיות פשוטה יחסית ליישום, ומאפשרת אלתור באמצעות פריטים ביתיים וניסיון מועט, אף על פי שישנם גם מכשירים מסחריים מתוחכמים. קשירה במהלך יחסי מין היא בדרך כלל קלה לביצוע, כאשר אחד מבני הזוג אזוק או קשור מרצון. הקשירה עשויה לכלול קשרי ידיים פשוטים, ריסון למיטה, קשירה לכיסא וכו'. כיסויי עיניים הם חלק נפוץ במשחקי מין בקשירה. השותף המאופק יכול להיות מגורה מינית על ידי אוננות, מישוש, שפשוף, מין אוראלי, ויברטור וכו'. קשירה ושעבוד יכולים לשמש גם למטרות אחרות מלבד משחק מקדים מיני, למשל דגדוג ארוטי או להקנטות מיניות.
השותף החופשי עשוי להפיק הנאה ארוטית או להשיג עוררות מינית ממצב דומיננטי, ואילו בן הזוג הקשור עשוי להשיג עוררות מלהיות בעמדת "חסרת האונים" בדרך כלל בידיו של בן זוג מהימן. כך או כך, השותפים בדרך כלל משחקים משחקי קשירה בכדי לממש את הפנטזיות המיניות שלהם.
בשנת 1995, פסיכולוגים משוודיה פרסמו ניתוח המבוסס על תשובות בקבוצת דיון. רוב התשובות (76%) היו מגברים. ב-71% מהתשובות מילאו הגברים הטרוסקסואלים את התפקיד הפעיל (המרסן) בשעבוד, ב-11% נשים הטרוסקסואליות וב-12% גברים הומוסקסואלים. 29% מהגברים הטרוסקסואליים, 89% מהנשים הטרוסקסואליות ו-88% מהגברים ההומוסקסואליים מילאו את התפקיד הפסיבי (המאופק). שליש מהאנשים שענו אמרו שהם מתרגלים קשירות בקשר עם פעילויות סאדומאזוכיזיות או לפחות חשבו שקשירה וסאדומאזוכיזם משתייכים זה לזה.
בסקר של סטודנטים אמריקאים שערך מגזין בשנת 1996, 24% מהאנשים שהשיבו טענו שיש להם פנטזיות מיניות הקשורות לקשירות ושעבוד. כך טענו 40% מהגברים ההומוסקסואליים והדו-מיניים, 32% מהנשים הלסביות והביסקסואליות, 24% מהנשים הטרוסקסואליות ו-21% מהגברים ההטרוסקסואליים. 48% מהנשים לסביות וביסקסואליות, 34% מהגברים ההומוסקסואליים והביסקסואלים ו-25% מהגברים והנשים הטרוסקסואלים חוו קשירות. בסקר שנערך בארצות הברית בשנת 1985, כמחצית מהגברים הגדירו קשירה כמעשה ארוטי.
סוגים > קשירה להפיכת מטרה

צורה זו של קשירה היא הידועה ביותר ב-BDSM, ומציינת ריסון של בן הזוג הפסיבי למטרה נסתרת, כגון הפיכתם לנגישים יותר לקבלת מכות פיזיות.
סוגים > קשירה דקורטיבית

בצורה קשירה זו, בן הזוג המאופק מחויב למטרה דקורטיבית, לשמש אובייקט אסתטי, למשל לצילום ארוטי, או לשמש כרהיט אנושי במסיבת BDSM.
סוגים > קשירה למטרת עינויים

בצורת קשורה זו, בן הזוג המאופק כבול בכוונה בעמדה לא נוחה או כואבת, למשל כעונש בקשר למשחק מיני דומיננטי/כנוע. כמעט כל סוג של קשירה, כאשר השותף המאופק נשאר קשור זמן רב, יכול לשמש כעבדות עינויים.
סוגים > קשירת סרטים

קשירת סרטים היא צורה של שעבוד בלתי אלים לחלוטין למטרות אסתטיות בלבד. בצורה זו של שעבוד, בן הזוג המאופק כבול קלות והוא מסוגל להימלט ללא מאמץ רב.
סוגים > קשירה מדיטטיבית

צורה זו של קשירה משמשת לעיתים נדירות בקשירה מערבית. עם זאת, בקשירות יפניות (ביפנית: shibari) (אנ'), זהו היבט חשוב, שאולי במקור התפתח ממסורת דתית, שבה העניין הוא במצב הרוחני של בן הזוג המאופק ולא במצבו הגופני.
סוגים > קשירת מתכת

קשירת מתכת הוא שעבוד הכרוך בשימוש במכשירי מתכת כדי לרסן את הבן זוג הכנוע כחלק מפעילויות BDSM. בניגוד לשימוש בחבל, קשירה באמצעות מתכת דורשת בדרך כלל הכנה מוקפדת, שכן יש לבנות או לרכוש מכשירים מומלצים יותר. מגוון המכשירים יכול להשתנות משמעותית, החל מאזיקים פשוטים או שרשראות וכלה בכיסאות מעוצבים במיוחד או בהצמדות מוטות מורכבות.
קשירה בציבור

חבורה של גברים הומוסקסואלים, המכונה לעיתים לת'ר, היו בין הקבוצות הראשונות לעשות קשירות בציבור. קבוצות אחרות, כולל חובבי BDSM פאנסקסואליים והטרוסקסואליים, הצטרפו לתופעה מאוחר יותר. תצוגות ציבוריות מוקדמות הוגבלו בעיקר ללבוש פריטי אופנה מסוימים, כגון אזיקים. עם הזמן צצו תצוגות ציבוריות מפורשות יותר. הדוגמאות הבולטות ביותר הן ירידי רחוב להט"בים, כמו פסטיבל רחוב פולסום. אירועים אלה הם מעטים ושנויים במחלוקת ברוב האזורים.
תצוגות אקסהיביציוניסטיות הן ביטוי נוסף לקשירה בציבור. הם בדרך כלל מבוצעים על ידי אנשים שמעלים את התצוגות הציבוריות של מין ומיניות. עם זאת, קשירות נעשות לעיתים כאמירה חברתית או פוליטית. זה יכול להיות מאמץ להעלות את המודעות למיניות האלטרנטיבית או מטאפורה פוליטית לדיכוי.
מועדוני BDSM כוללים קשירות "חצי ציבורי". בעוד שהמועדונים והאירועים נחשבים פרטיים, מסיבות משחק מציעות מרחבים פתוחים בהם מתרחשת משחקים המאפשרים למשתתפים אחרים לצפות בסצנות מתבצעות. משחק ציבורי במגוון זה מושרש יותר בפעילות חברתית ובמרחב הבטוח שמעניקים מועדונים כאלה מאשר פטישיזם אקספרסיוניסטי.
בתרבות

קשירות מוצגות גם בצורות ספרותיות ארוטיות המיינסטרים, כוללים קריקטורות ומגזינים, ותיאר באמנות ארוטית, כגון חלק מהעבודות של גוסטב דורה וג'ון אוורט מיליי. באנדרומדה המיתולוגית היה נושא פופולרי לשעבוד באמנות על ידי ציירים כולל אנדרומדה כבולה אל הסלעים (1630).
תרחישים פופולריים נוספים לשעבוד באמנות היו של אנג'ליקה מהשיר האפי מהמאה ה-15 אורלנדו אינאמוראטו, שהוא בעצמו המשך לסאגה האפית הרומנטית אורלנדו המטורף, הדומה לזו של אנדרומדה בכך שהגיבורה מוצעת כקורבן אלי הים.
תיאורי שעבוד באמנות עשויים להיות ארוטיים, ובמקרה זה הם עוקבים אחר מודל הטרנורמטיבי ונוטים לתאר אישה צעירה בסכנה ופחד. דוגמאות ניתן למצוא בביזאר, שהיה מגזין פטיש ושעבוד שיצא לאור בין השנים 1946–1959 על ידי אמן הקשירה ג'ון ווילי. הוא כלל רישומים ותצלומים באמצעות מודלים מקצועיים בסצנות שעבוד או סאדומאזוכיזם.
עד שנות התשעים ניתן היה למצוא התייחסויות לקשירות בסדרות טלוויזיה רגילות בפריים-טיים כמו באפי ציידת הערפדים, שבהן ציוד כמו אזיקים או קולרים ומושגים כמו מילת ביטחון נכללו כמובנים מאליהם.
פרסום ספרה של מדונה, סקס (1992), שכלל תצלומים של עירום, תרם רבות לשיפור המודעות הציבורית לקבלת הקשירות והשעבוד.
המהדורה המודפסת של הספר הראשון של חמישים גוונים של אפור יצאה לאור בשנת 2012 והפכה לרב מכר הנמכר ביותר, ושברה שיאי מכירות מרובים. הטרילוגיה סובבת כולה סביב מערכת יחסים BDSM בדיונית.
ראו גם

השפלה ארוטית
דומיננטיות וכניעה (מיניות)
עבדות מינית (BDSM)
הערות שוליים

1 2  Barbara Keesling, Sexual pleasure, Hunter House, 1993, ISBN 978-0-89793-148-9
1 2  Datenschlag - Der Papiertiger: Fesselspiele, web.archive.org, ‏18 בפברואר 2021
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283104505171  GND: 4779145-7  LCCN: sh85015498 
שתי נשים בעת קשירה
קשירה בציבור בפסטיבל רחוב פולסום, 2003
נתיב החסד

| --- | --- |


נתיב החסד, סניף בחיפה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מוטו:  "כמה קרוב - ככה זול"   "הדרך שלך לחסכון" "סופר סופר"
 מייסדים:  שמואל אטיאס
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־19 שנים)
 חברות בנות:  "ברכל" "קשת גיבורים" "שירה מרקט" "מעולה" "אקספרס מהדרין"
 מיקום המטה:  מגדל הכשרת היישוב בני ברק
 ענפי תעשייה:  שיווק קמעונאי
 מוצרים עיקריים:  רשת שיווק מזון, ייצור סיטונאי
לוגו המותג הפרטי "מעולה"
נתיב החסד היא רשת סופרמרקטים ישראלית בבעלות שמואל אטיאס והוקמה בשנת 2006. הרשת פונה בעיקר למגזר החרדי ועל כן דומיננטית בעיקר בערים בני ברק, אשדוד, חיפה ומודיעין עלית. ב-2019 רכשה את המתחרה הגדולה במגזר החרדי, רשת ברכל, והפכה לאחת הרשתות הקמעונאיות הגדולות בישראל עם כ-90 סניפים ברחבי ישראל.
היסטוריה

מייסד הרשת, שמואל אטיאס החל את דרכו בעולם השיווק והיבוא בתחום מוצרי המזון מוצרי ניקיון ושימורים בשם "מ.ד. אטיאס סוכנויות מזון בע"מ ברחובות אחת החברות הגדולות והותיקות בתחום השיווק שקיימת עד היום ושייכת לאביו. לאחר שעזב את אבא שלו פתח סופרמרקט קטן בשם "נתיב החסד - סופר חסד בע"מ". במקביל גם לאחיו של שמואל - יצחק אטיאס, בעלות על רשת מזון בשם "סופר הטוב והמטיב". בנוסף גם שמואל אטיאס הקים מותג פרטי בשם "מעולה" למוצרי צריכה למגזר החרדי.
ביוני 2019 לאחר מספר חודשים של משא ומתן - אושר המיזוג בין רשתות הענק של המגזר החרדי, נתיב החסד בעלת ה-30 סניפים בבעלות שמואל אטיאס רכשה את רשת ברכל בעלת ה-48 סניפים בבעלות מנחם כרמל, בכפוף למכירת 4 סניפים באזורים בהם היה חשש למונופול של הרשת תמורת כ-600 מיליון שקלים. הרשת שילשה את גודלה בין-לילה לאחר המכירה ומחזור המכירות השנתי שלה העומד על בין 200–300 מיליון שקל לשנה צפוי לגדול למיליארד שקל בשנה.
הערות שוליים

↑  דוד הכהן, ‏אושרה עסקת המיזוג החרדית הגדולה: נתיב החסד תרכוש את בר כל, באתר כיכר השבת, 6 ביוני 2019
↑  שני מוזס, ‏מיזוג הענק במגזר החרדי יוצא לדרך: נתיב החסד תרכוש את בר כל, באתר גלובס, 6 ביוני 2019
סמליל רשת "ברכל" לאחר מעבר הרשת לידי "נתיב החסד"
הפועל אום אל-פחם

הסמל הישן של המועדון
הפועל אום אל-פחם (בערבית: بالعربية - هبوعيل ام الفحم) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר אום אל-פחם, המשחקת בליגה הלאומית.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1966 על ידי אחמד סאדק, ושיחקה במרבית הזמן בליגות הנמוכות. בשנת 1978 עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה א' (שהפכה לליגה השלישית אחרי שנוסדה הליגה הארצית), אך לא שרדה וירדה בחזרה אחרי שנה לליגה ב'.
בשנת 1989 עלתה שוב לליגה א' ושיחקה בה במשך עשר שנים רצופות, עד שירדה בחזרה לליגה ב'. בסיום עונתה האחרונה בליגה א' בשנת 1999 ביצעה ההתאחדות לכדורגל שינוי במבנה הליגות בישראל, שכלל בין היתר את הקמת ליגת העל. הקבוצה סיימה במקום הלפני האחרון בליגה א', וירדה לליגה ב' שהפכה לליגה החמישית בחשיבותה בכדורגל הישראלי.
הקבוצה שיחקה בליגה ב' במשך שש שנים, ובשנת 2005 העפילה בחזרה לליגה א'. כעבור שלוש שנים העפילה לליגה הארצית, אך לאחר עונה אחת חזרה וירדה לליגה א'. הקבוצה התפרקה בעקבות בעיות כלכליות בשנת 2009, ובעקבות זאת בוצע מעין איחוד בלתי רשמי של הקבוצה עם אחת היריבות העירוניות "עירוני סעיד אום אל פאחם" ששיחקה בליגה א', והיא כונתה על ידי האוהדים "הפועל בלאדי".
בשנת 2011 הוקמה הקבוצה מחדש בליגה ג', ולאחר שנה העפילה לליגה ב'. בעונת 2016/2017 העפילה הקבוצה לליגה א', ובתום עונת 2018/2019 העפילה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה א' צפון. לקראת עונת 2019/2020 סיכמה הקבוצה על אירוח משחקיה הביתיים באצטדיון העירוני בעפולה, עד שאצטדיונה ישופץ.
בסיבוב ח' של גביע המדינה בעונת 2019/2020 ניצחה הקבוצה 3–2 את אלופת המדינה מכבי תל אביב לאחר שפיגרה במהלך המשחק 0–2, והעפילה לראשונה בתולדותיה לשמינית הגמר, שם הודחה לאחר שהפסידה 0–1 למכבי חיפה.
שיאים

הניצחון הגבוה ביותר בכל הזמנים: 9–1 (נגד הפועל מקר בליגה א', 2007/2008)
ההפסד הגבוה ביותר בכל הזמנים: 0–8 (נגד הפועל מרמורק בליגה הארצית, 2008/2009)
רצף ניצחונות הליגה הארוך ביותר : 11 (ליגה ב', 2016/2017)
רצף משחקי ליגה בהם הקבוצה הבקיעה (שיא ליגה): 28 (ליגה ג', 10 בספטמבר 2011 – 4 במאי 2012)
שיא ניצחונות בעונה: 26 (ליגה ב', 2016/2017)
שיא הפסדים בעונה: 12 (ליגה ב', 2013/2014)
שיא נקודות בעונה: 81 (ליגה ב', 2016/2017)
שיא שערים בעונה: 98 (ליגה ב', 2016/2017)
שיא ספיגת השערים בעונה אחת: 59 (ליגה ארצית, 2008/2009)
שיא ספיגת השערים הנמוכה ביותר לעונה: 12 (ליגה א', 2007/2008)
שיא הפרש שערים לעונה: 78 (ליגה ב', 2016/2017)
שיא הפרש שערים שלילי לעונה: 37- (ליגה ארצית, 2008/2009)
הישג שיא בליגת המשנה: מקום 5 (עונת 2021/2022)
הישג שיא בגביע המדינה: שמינית גמר (עונת 2019/2020)
הערות שוליים

↑  במגרש הביתי, נג'יב אבו רקייה בעיתון מעריב 6 בנובמבר 1989
↑  אום אל-פאחם 24 שעות אחרי, עמנואל יקותיאל בעיתון "מעריב" 21 בינואר 1980
↑  דוד מרואני, אום אל פאחם, עיר שכולה כדורגל, באתר הארץ, 5 בינואר 2010
↑  אור בוקר, סוף להאשמות: הפועל אום אל פאחם תארח את משחקיה באיצטדיון בעפולה, באתר הארץ, 19 ביולי 2019
סמל שלא הופיע על גבי חולצות המשחק הרשמיות
מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום

מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום (באמהרית: ደቡብ ብሔሮች ብሔረሰቦችና ሕዝቦች) הייתה מדינה ברפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה. המדינה השתרעה על פני האזורים שמספרם 7–11 בחלוקה המנהלית של אתיופיה. בירת מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום הייתה העיר אווסה. מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום גבלה בקניה בדרום, במדינת גמבלה בצפון, במדינת אורומיה בצפון ומזרח, במדינת סידאמה במזרח ובדרום סודאן במערב.
המדינה התפרקה בהדרגה. בשנת 2020 נפרד ממנה אזור סידאמה שהפך למדינה נפרדת. ב-23 בנובמבר 2021 נפרדו ממנה כמה מחוזות שהפכו למדינת עמי דרום מערב אתיופיה. ב-19 באוגוסט 2023 נוצרה המדינה האזורית דרום אתיופיה בעקבות משאל העם באזור דרום אתיופיה ב-2023, כשהיתרה הפכה למדינה האזורית מרכז אתיופיה, ובכך התפרקה מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום.
דמוגרפיה

על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה של אתיופיה לשנת 2005, מנתה אוכלוסיית מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום 14,920,984 אנשים, נתון שהעמיד אותה במקום השלישי מבחינת מספר תושבים באתיופיה. מתוך אלו היו כ-7,408,993 גברים ו-7,492,997 נשים. כ-91.4 אחוזים מתושבי המדינה הם כפריים, והיתר הם עירוניים, מה שהופך אותה למדינה הכפרית ביותר באתיופיה. עם שטח של 112,343 קילומטרים רבועים (מדורג רביעי באתיופיה), הצפיפות הממוצעת במדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום היא 133 נפשות לקילומטר מרובע.
מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום הייתה המדינה המגוונת ביותר מבחינה אתנית, בהכילה יותר מ-45 קבוצות אתניות שונות. ההתפלגות האתנית במדינה היא: 18% סידמאים, 14.72% גורגה, 11.58% וואליטיג'נה, 8.53% אדיאגנה, 5.22% קאפאים והיתר באים משבטים קטנים. בשל ריבוי השפות, השפה האמהרית הייתה השפה המדוברת במדינה.
אזורים

מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום הייתה מחולקת לאחד עשר מחוזות (אזורים) ולשישה תת-מחוזות מיוחדים.
| מספר | אזור | מושב האזור |
| --- | --- | --- |
| 1 | גאמו (אנ') | ארבה מנץ' (אנ') |
| 2 | גופה (אנ') | סואוולה (אנ') |
| 3 | גדאו | דילה (אנ') |
| 4 | גורגה (אנ') | ולקיטה (אנ') |
| 5 | הדייה (אנ') | הוסאנה (אנ') |
| 6 | קמבטה טמבארו (אנ') | דוראמה (אנ') |
| 7 | סילטה (אנ') | ווראבה (אנ') |
| 8 | דבוב אומו (אנ') | ג'ינקה (אנ') |
| 9 | וולאיטה (אנ') | סודו (אנ') |
| 10 | אלאבה (אנ') | הלאבה קוליטו (אנ') |
| 11 | תת-מחוז מיוחד אמארו (אנ') | קלה (אנ') |
| 12 | תת-מחוז מיוחד אלה (אנ') |  |
| 13 | תת-מחוז מיוחד בסקטו (אנ') | לסקה (אנ') |
| 14 | תת-מחוז מיוחד בורג'י (אנ') | סוימה (אנ') |
| 15 | תת-מחוז מיוחד דיראשה (אנ') | גידולה (אנ') |
| 16 | קונסו (אנ') | קאראט |
| 17 | תת-מחוז מיוחד ים (אנ') | פופה (אנ') |
הערות שוליים

↑  "Ethiopia: Dessie Dalke Appointed As Chief of South Ethiopia State". AllAfrica.com. Ethiopian Radio and Television Agency.  July 13, 2013
↑  South West Ethiopia Peoples Region Officially Established
↑  Central Ethiopia, Southern Ethiopia Regional States Established
| מחוזות מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום |
| --- | --- | --- |
| עיר בעלת מעמד מיוחד | אווסה |  |
| מחוזות | בנץ' מג'י • גדו • גורגה • גמו גופה • דרום אומו • דורו • הדייה • וולוייתה • סידמה • סילתי • צפון אומו • קמבטה תמברו • קפה • קפיצ'ו שקיצ'ו • שקה |  |
| נפות בעלות מעמד מיוחד | אלבה • אמרו •  בסקתו • בוג'י • דרשה • ים • קונסו • קונתה |  |
| מדינות אתיופיה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אורומיה • אמהרה • בנישנגול-גומאז • גמבלה • מדינת עמי דרום מערב אתיופיה • מרכז אתיופיה • דרום אתיופיה • הררי • סומלי • עפר • תיגראי • סידאמה |  |
| ערים עצמאיות | אדיס אבבה • דירה דאווה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535772205171  NKC: ge1101951
לת'ר

דגל הגאווה למיניות תרבות הלת'ר
משתתפי מצעד הגאווה בלונדון עם בגדי לת'ר
גברים לבושים לת'ר במצעד הגאווה בקלן
לת'ר (באנגלית: Leather subculture) הוא מושג המציין שיטות וסגנונות סביב פעילויות מיניות המערבות לבוש עור, כגון מעילי עור, אפודות, מגפיים, רתמות או פריטים אחרים. לבישת בגדי עור היא דרך אחת בה משתתפים בתרבות זו מבדילים את עצמם באופן מודע מתרבויות מיניות רגילות. משתתפים רבים מקשרים בין תרבות הלת'ר לבין תרבות ה-BDSM (שעבוד/משמעת, דומיננטיות/כניעה, סאדו/מזוכיזם, המכונה גם "SM" או "S&M") ותרבויות המשנה הרבות שלה. עבור חלק, בגדי עור שחורים הם אופנה ארוטית המבטאת גבריות מוגברת או ניכוס של כוח מיני.
היסטוריה

תרבות הלת'ר הזכרית קיימת מאז סוף שנות הארבעים, סביר להניח שהיא צמחה מתרבות האופנוענים שלאחר מלחמת העולם השנייה. מועדוני האופנועים החלוצים כללו את מועדון האופנועים Satyrs, שהוקם בלוס אנג'לס בשנת 1954. מועדון האופנועים אדיפוס, שהוקם גם הוא בלוס אנג'לס בשנת 1958, ומועדון האופנועים בניו יורק. מועדוני לת'ר תפצו תאוצה בסידני החל משנת 1970. בשנות ה-70 הייתה לברלין סצנת לת'ר ענקית עם מספר מועדוני לת'ר. הסרטים הפורנוגרפיים של אחד הדוגמניות של טום מפינלנד פיטר ברלין מברלין, כמו סרטו "לילות בלת'ר שחור" משנת 1973, שיקפו וקידמו גם את האסתטיקה התת-תרבותית לת'ר. בשנת 1975 החל אירוע הפטיש הגדול ביותר באירופה, חג הפסחא בפסטיבל הלת'ר בברלין.
ביוני 1989 שימש דגל מיוחד את קבוצת הלת'ר במצעד הגאווה שבפורטלנד, אורגון, שהייתה הופעתו הראשונה במצעד גאווה.
קבוצות גיל

בארצות הברית תרבות הלת'ר בקרב הגברים נקשרה לגברים מעל גיל 40, אך בשנים האחרונות יש מספר גדל והולך של גברים צעירים יותר, ובחלקים גדולים בשאר העולם, כולל אירופה ואוסטרליה, יש מיזוג של קהילת הלת'ר המבוגרת יותר עם צעירים וצעירות לת'ר וקהילות קינק/פטיש.
אירועים

יריד רחוב פולסום, החל בשנת 1984, הוא רחוב תת-תרבות BDSM ולת'ר שנתי שנערך בחודש ספטמבר, ונקרא "שבוע גאוות הלת'ר" של כובעי סן פרנסיסקו. יריד רחוב פולסום, המכונה לעיתים פשוט "פולסום", מתקיים ברחוב פולסום בין רחובות 8 ו-13, ברובע דרום השוק של סן פרנסיסקו. האירוע הוא אירוע הצופים השלישי בגודלו בקליפורניה בחיק הטבע ואירוע הלת'ר והראווה מהגדולים בעולם למוצרי BDSM וכדומה.
אירועים גדולים אחרים כוללים את פסחא בברלין (אירוע הלת'ר הגדול ביותר באירופה) (אנ'), מיסטר לת'ר הבינלאומי (אנ'), מיסטר לת'ר אירופה (אנ'), ומצעד הגאווה לת'ר של אמסטרדם.
ראו גם

BDSM