stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הודו–נאורו
היסטוריה

נאורו השקיעה ב-Paradeep Phosphates Ltd (התאגדה ב-1981) מיזם משותף בין ממשלות הודו ונאורו. הנשיא ברנרד דוויוגו ביקר בהודו ביוני 1993, כאשר נאורו עזבה את מניותיה עקב הפסדים שנגרמו בשווי 63.8 מיליון דולר אוסטרלי ב-Paradeep Phosphate Ltd. הודו קנתה את ההון העצמי של נאורו בסכום שהשקיעה נאורו בתחילה. הנשיא קינזה קלודומאר ביקר בהודו במהלך אפריל 1998 כדי להשתתף באספת האספה הראשונה של מתקן הסביבה העולמי (GEF). הביקור נוצל לחילופי דעות דו-צדדיים והנשיא התקבל כאורח מדינה במשך יומיים לאחר פגישת ה-GEF.
ראש הממשלה נרנדרה מודי אירח ועידת פורום של 14 מדינות הודו–מדינות איי האוקיינוס השקט בסובה, פיג'י, במהלך ביקור במדינת האי שכלל משלחת מנאורו שבה הודו התחייבה להקים משרד סחר בניו דלהי, בניית רשת תקשורת פאן-פסיפיק, להגדיל את הסיוע למענק ל-$200,000 בשנה לאזור ומתן אשרת הגעה לאזרחי נאורו.
שר ההגנה של הודו, סובהאש בהמר, ביקר בנאורו לרגל יום השנה ה-50 שלהם ליום החוקה. ממשלת הודו גם סייעה למשטרת נאורו עם אספקת המדים שלהם לחגיגות ועם אספקת 22 רכבי שטח ו-2 אוטובוסים למדינה.
סיוע חוץ

הודו היא אחת התורמות הגדולות ביותר לאי על ידי סיוע למשרד החינוך להקים מתקני תחבורה לתלמידים וקרנות לגיוס מורים נוספים לבתי הספר, ושיפרה את התשתית של הפרלמנט על ידי הקמת חיבורי תחבורה ומחשבים לחברי הפרלמנט וליו"ר.
בנובמבר 2003, ממשלת נאורו ביקשה שוב למלא צוות מומחים בתחום המחשוב, כריית פוספט, ייצור חשמל ומפעל התפלה. הנשיא מרקוס סטיבן ביקר בהודו באוקטובר 2010 למשחקי חבר העמים בניו דלהי שם זכה האי במדליית זהב ובמדליית כסף בהרמת משקולות במשחקים.
בתחום העבודה, ממשלת הודו הקצתה 5 משבצות לנאורו לקורסי הכשרה במסגרת התוכנית הודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי (ITEC) בשנים 2010–2011.  משבצת מלגה אחת מוצעת גם במסגרת מלגת תרבות כללית של ICCR (תוכנית עממית).
הודו התקבלה כשותפת הדיאלוג של פסגת פורום איי האוקיינוס השקט ה-33 כסיוע מתמשך לנאורו ולמדינות אחרות באיי האוקיינוס השקט.  הנציב העליון ההודי בפיג'י מוסמך במקביל לנאורו ולנאורו יש קונסוליית כבוד בניו דלהי.
משברי פליטים באוסטרליה

בשנת 2014, ממשלת אוסטרליה הטיסה בחשאי 157 מבקשי מקלט ממוצא טמילי ממרכז המעצר בקנברה לנאורו תחת אידיאל "ייחודי" שנוהל על ידי שר ההגירה סקוט מוריסון לאחר שסירבו להיפגש עם קציני קונסול הודים בקנברה.
יאקוב פוגלסן

פוגלסן, רוכב בדרך לניצחון במרוץ הלייז'–בסטון–לייז'.
כתובת עידוד לפוגלסן במהלך לייז'-בסטון-לייז' 2018
יאקוב דימה פולסנג (באנגלית: Jakob Diemer Fuglsang; נולד ב-22 ביוני 1985) הוא רוכב אופני כביש דני בקבוצת Israel Start-Up Nation. פוגלסן הוא מנצח המונומנטים לייז'–בסטון–לייז' (2019), ג'ירו די לומברדיה (2020) וסגן אלוף אולימפי מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). ניצח במרוץ הדופינה ליברה בשנת 2017 ו-2019 וסיים במקום השביעי הכללי בטור דה פראנס 2013.
קריירה > קבוצת סקסו בנק (2009 - 2010) > 2009

פוגלסן הצטרף לקבוצת סקסו - בנק מדרג הוורלד טור, שהייתה קבוצתו המקצועית הראשונה. הוא סיים במקום ה-6 הכללי ב-וולטה אה קטלוניה, ו-6 כללי בדופינה ליברה. הוא ניצח את הקטע הראשון של טור סלובניה, וגם את המרוץ כולו. בנוסף לכך, הוא ניצח את טור דנמרק לאחר שניצח את הקטע ה-3. הוא נבחר לראשונה לגראנד טור, כאשר היה בסגל קבוצתו לוואלטה אספנייה, תוצאתו הטובה ביותר היה מקום שני בקטע ה-14. הוא סיים שני בג'ירו דל'אמיליה.
קריירה > קבוצת סקסו בנק (2009 - 2010) > 2010: אלוף דנמרק בנגד השעון והשתתפות בטור דה פראנס

פוגלסן סיים שלישי בטור דה סוויס. הוא ניצח את אליפות דנמרק בנגד השעון, והשתתף לראשונה בטור דה פראנס, הוא לא רשם תוצאות בולטות במרוץ, וסיים במקום ה-47 (פער של 1:37:54 מאנדי שלק המנצח). ובדירוג הצעירים, סיים שישי.
הוא ניצח בפעם השנייה ברצף את הטור של דנמרק, וסיים שני במרוץ הזיכרון של פרנק ואנדנברוק.
קריירה > קבוצת סקסו בנק (2009 - 2010) > 2011

פוגלסן הצטרף לקבוצת לאופרד - טרק (כיום טרק -סגפרדו). הוא סיים רביעי במרוץ אמסטל גולד, ושלישי בטור דה סוויס. הוא הפסיד את תוארו כאלוף דנמרק בנגד השעון, לאחר שהפסיד לרסמוס קוואד בשנייה אחת וסיים שני. הוא התחרה שוב בטור דה פראנס, וסיים במקום ה-48 (1:39:58 שעות אחרי קאדל אוונס). הוא ניצח את הקטע השלישי של טור דנמרק. פוגלסן גם התחרה בוואלטה אספנייה, הוא סיים חמישי בקטע השמיני ובמקום ה-11 הכללי (5:37 אחרי כריסטופר פרום המנצח). הוא סיים עשירי באליפות העולם.
קריירה > קבוצת סקסו בנק (2009 - 2010) > 2012: ניצחון בטור של אוסטריה ולוקסמבורג

פוגלסן סיים רביעי במרוץ הטרופאו דייה. הוא ניצח את הטור של לוקסמבורג לאחר שהקדים את ווט פולס, ופרנק שלק. הוא החזיר לעצמו את התואר כאלוף דנמרק בנגד השעון. הוא ניצח את הטור של אוסטריה וגם את הקטע הרביעי במרוץ. הוא השתתף באולימפיאדת לונדון (2012) וסיים 15 במקצה נגד השעון, ו12 במרוץ הכביש.
קריירה > קבוצת אסטנה (2013 - 2021) > 2013: מקום 7 בטור דה פראנס

פוגלסן פתח את העונה עם מקום שישי כללי בוולטה של אנדלוסיה, הוא סיים 11 כללי בוולטה אה קטלוניה, ו4 כללי בדופינה ליברה. בטור דה פראנס, הוא סיים שביעי כללי (12:17 אחרי המנצח, כריס פרום). הוא שני בקטע התשיעי, לאחר שהפסיד לדן מרטין בספרינט. הוא השתתף בוואלטה אספנייה, וניצח ביחד עם קבוצתו את נגד השעון הקבוצתי. אך בסופו של דבר סיים במקום ה-29 הכללי, 1:01:08 אחרי המנצח, כריס הורנר.
קריירה > קבוצת אסטנה (2013 - 2021) > 2014: פועל של ניבאלי בטור דה פראנס

פוגלסן סיים חמישי כללי במרוץ פריז - ניס, ואף סיים חמישי בקטע השלישי. הוא סיים שביעי בטור דה רומאנדי, ועשירי בדופינה ליברה. בטור דה פראנס, פוגלסן היה בן קבוצתו של וינצ'נצו ניבאלי האיטלקי, שגם ניצח את המרוץ. פוגלסן היה פועל בולט של ניבאלי בטור וסייע לו לזכות בו, בקטע החמישי, הגיעו פוגלסן וניבאלי במקומות ה-2 וה-3 בהתאמה, 17 שניות אחרי לארס בום ההולנדי. בסופו של דבר, פוגלסן סיים במקום ה-36, 1:54:50 שעות אחרי ניבאלי.
קריירה > קבוצת אסטנה (2013 - 2021) > 2015

פוגלסן פתח את העונה עם מקום שביעי כללי בטור של עומאן ובפריז - ניס. הוא השתתף בשלושה מקלאסיקות האביב, מרוץ אמסטל גולד, לייז'-בסטון-לייז', ולה פלש ואלון, בראשון סיים במקום ה-17, בשני במקום ה-9 ובשלישי במקום ה-8. הוא השתתף בטור דה סוויס, אך פרש בקטע השמיני. הוא התחרה שוב בטור דה פראנס, סיים 1:25:23 אחרי כריסטופר פרום המנצח. וסיים שמיני בקטגוריית מלך ההר, עם 64 נקודות, מרחק של 55 נקודות מכריס פרום, שניצח גם בקטגוריית מלך ההר עם 119 נקודות. הוא סיים 11 בקלאסיקה סן סבסטיאן, 15 שניות מאדם ייטס המנצח.
קריירה > קבוצת אסטנה (2013 - 2021) > 2016: מדליית כסף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו

פוגלסן סיים במקום ה-11 במרוץ הסטראדה ביאנקה. הוא סיים במקום ה-3 הכללי בג'ירו דל טרנטינו. הוא התחרה לראשונה בג'ירו ד'איטליה, וסיים במקום השנים עשר הכללי. 24:59 דקות לאחר בן קבוצתו שניצח, וינצ'נצו ניבאלי. הוא התחרה גם בטור דה פראנס, וסיים במקום ה-52, 2:17:16 שעות לאחר המנצח, כריס פרום. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), פוגלסן זכה במדליית הכסף לאחר שהפסיד לגרג ואן אוורמאט בספרינט.
קריירה > קבוצת אסטנה (2013 - 2021) > 2017: ניצחון בדופינה ליברה

פוגלסן פתח את העונה עם מקום שישי בוואלטה של ולנסיה. הוא סיים 12 במרוץ פריז - ניס. ובחודש יוני, ניצח את מרוץ הדופינה ליברה, וניצח במרוץ את הקטע ה-8 וה-6. הוא נבחר לטור דה פראנס, וסבל מפציעה ובעקבות כך פרש במהלך הקטע ה-13. הוא השתתף בטור של אלמטי בקזחסטן, וניצח את הקטע השני וסיים שלישי כללי.
קריירה > קבוצת אסטנה (2013 - 2021) > 2018: מקום 2 בטור דה סוויס

את עונת 2018, פתח פוגלסן עם מקום שלישי בוואלטה של ולנסיה. הוא סיים שישי בוואלטה מורסיה (מרוץ חד יומי), ורביעי בוואלטה של אנדלוסיה. הוא סיים במקום ה-14 בפריז - ניס, שמיני ב-מרוץ אמסטל גולד, 16 בלה פלש ואלון ו-10 בלייז'-בסטון-לייז'. הוא ניצח את הקטע הרביעי בטור דה רומאנדי, וסיים רביעי כללי. הוא סיים שני בקטע השביעי של טור דה סוויס, וגם סיים שני כללי במרוץ. פוגלסן סיים 12 כללי בטור דה פראנס (19:46 אחרי גריינט תומאס המנצח). הוא סיים 8 במרוץ מילאנו טורינו, ובמקום ה-20 באליפות העולם.
קריירה > קבוצת אסטנה (2013 - 2021) > 2019: ניצחון שני בדופינה ליברה, וניצחון בלייז'-בסטון-לייז'

פוגלסן פתח את העונה עם ניצחון בוואלטה אה אנדלוסיה. במהלך קלאסיקות האביב בלטה היריבות שלו נגד הרוכב הצרפתי ז'וליאן אלאפיליפ. במרוץ סטראדה ביאנקה פוגלסן סיים שני לאלאפיליפ לאחר שנעקף על ידו במאות המטרים האחרונים בפיאצה דל קמפו. גם בלה פלש ואלון הקרב על הניצחון היה בין פוגלסן לאלאפיליפ שברחו לשאר הדבוקה בעלייה המסיימת למור דו אואי, אך בסוף נכנע פוגלסן לאלאפיליפ וסיים שוב שני. גם במרוץ אמסטל גולד אלאפיליפ ופוגלסן היו לבדם בדבוקה הראשית, אך בהמשך המרוץ נתפסו על ידי מיכל קוויאטקובסקי. השלושה המשיכו לבדם, אך בתוך מאות מטרים האחרונים נתפסו על ידי מת'יו ואן דר פול שעקף אותם במהלך ספרינט הסיום וסיימון קלארק, שפוגלסן מסיים שלישי. במונומנט לייז'–בסטון–לייז', פוגלסן עקב ביחד עם דווידה פורמולו אחרי התקפה של מייקל וודס, פורמולו ופוגלסן ברחו בהמשך לוודס ובהמשך פוגלסן ניער מעליו גם את פורמולו והמשיך עד לניצחון במרוץ, כשזה הופך למונומנט הראשון בו הוא מנצח. לאחר תום הקלאסיקות, ניצח את הקטע החמישי בטירנו - אדריאטיקו וסיים במקום ה-3 הכללי, כשבטור של חבל הבסקים סיים רביעי. הוא ניצח את מרוץ הקריטריום דו דופינה בפעם השנייה. בטור דה פראנס, היה מעורב בתאונה שגרמה לו לדמם בפרצוף כבר בקטע הראשון, ובהמשך פרש בקטע ה-16 לאחר עוד  תאונה. הוא השתתף בוואלטה אספנייה וניצח את הקטע ה-16 לאחר ששרד מקבוצת הבריחה המוקדמת של השלב, בכך ניצח לראשונה קטע בגרנד טור וסייע למיגל אנחל לופס לסיים רביעי את המרוץ.
קריירה > קבוצת אסטנה (2013 - 2021) > 2020: ניצחון בג'ירו די לומברדיה ושישי בג'ירו

בתחילת עונת 2020 ניצח פוגלסן בפעם השנייה ברציפות בוואלטה אה אנדלוסיה, בקטע הראשון ברח עם מיקל לנדה לשאר הדבוקה בעלייה המרכזית של הקטע, השניים שמרו על הפער שלהם עד לסיום ופוגלסן ניצח את הקטע כשהוא מקדים את לנדה ב-6 שניות. גם את הקטע ה-3 במרוץ ניצח פוגלסן לאחר שהקדים את פייו בילבאו וברנדון מקנולטי. בשני הקטעים האחרונים במרוץ, 4 ו-5, סיים פוגלסן שני לג'ק הייג ודילן טונס, אך ניצח כאמור בדירוג הכללי. לאחר תום פגרת הקורונה חזר להתחרות בסטראדה ביאנקה והציג רכיבה אגרסיבית עם התקפות על קטעי הגראבל במרוץ, אך בסופו של דבר לא עמד בקצב של שאר הרוכבים בדבוקה הקדמית וסיים חמישי, 2:55 דקות מווט ואן ארט המנצח. לאחר מכן התחרה בטור של פולין וסיים שני בקטע הרביעי והמכריע, 1:48 מרמקו אוונפול המנצח. בעקבות כך סיים גם שני כללי, 1:52 מאוונפול. פוגלסן חזר לאיטליה במטרה להתחרות בג'ירו די לומברדיה, בעלייה לצ'יביליו התקיף ביחד עם ג'ורג' בנט ובן קבוצתו אלכסנדר ולאסוב, השניים שמרו על הפער שלהם משאר הרוכבים בקבוצה הקדמית שמנתה את שלושת  רוכבי טרק - סגפרדו, ג'וליו צ'יקונה, ומנצחי העבר באוקה מולמה ווינצ'נצו ניבאלי. בעלייה האחרונה ל"סן פרמו דלה באטליה", התקיף פוגלסן את בנט והמשיך כל הדרך עד לניצחון במרוץ והפך לדני הראשון לנצח בו, והמונמנט השני בקריירה בו ניצח אחרי הלייז'–בסטון–לייז' ב-2019. הוא המשיך להתחרות באיטליה לקראת הג'ירו ד'איטליה, וסיים שישי בג'ירו דל'אמיליה ו-14 בטירנו - אדריאטיקו. גם אליפות העולם נערכה באיטליה ופוגלסן סיים בה חמישי, 24 שניות מז'וליאן אלאפיליפ המנצח. בג'ירו, פוגלסן שימש כמוביל קבוצתו לצד מיגל אנחל לופס ואלכסנדר ולאסוב, אך השניים האחרים פרשו מהמרוץ לאחר קטע הפרולוג והקטע הראשון בהתאמה, לופס בגלל התרסקות בפרולוג וולאסוב בגלל קלקול קיבה. התוצאה הכי טובה של פוגלסן במרוץ הייתה מקום רביעי בקטע ה-18, והוא הספיק גם לסיים חמישי בקטע ה-3, 7 בקטע ה-13 ותשיעי בקטע ה-9 וה-5. פוגלסן סיים את הג'ירו במקום השישי הכללי, 7:02 דקות מטאו גייגן הארט המנצח, התוצאה הכי טובה של פוגלסן בגרנד טור.
הערות שוליים

↑  Van Avermaet wins gold in men's road race at Olympic Games, https://www.cyclingnews.com
פוגלסן במדי סקסו בנק, לצד רוי קושטה, טור דה פראנס 2010
פוגלסן במדי טרק
פוגלסן במהלך טור דה פראנס 2014
פוגלסן במהלך טור דה פראנס 2018
פוגלסן, נגד ז'וליאן אלאפיליפ בלה פלש וואלון 2019
יחסי הודו–נורווגיה

| יחסי הודו–נורווגיה |
| --- | --- |
הודו: נורווגיה


הודו: נורווגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 323,802
אוכלוסייה
1,454,183,987: 5,588,322
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 485,513
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 86,880
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: מונרכיה חוקתית

יחסי הודו–נורווגיה הם היחסים בין הודו לנורווגיה. מאז עצמאות הודו ב-1947, שתי המדינות שמרו על יחסים חזקים וידידותיים כמו יחסי הודו עם מדינות נורדיות אחרות.
יחסים כלכליים

טלנור הנורווגית, חברת טלפונים נורווגית גדולה, משקיעה בהודו, והפכה לחברת טלפון מרכזית בהודו. טלנור השקיעה למעלה משלושה מיליארד דולר בשוק ההודי, אך הזהירה מפני "השלכות פוליטיות" אם הדבר ייכשל.
בשנת 2014, הודו ונורווגיה חתמו על 13 הסכמים, שסייעו בחיזוק הקשר בין הודו לנורווגיה כמו גם מדינות נורדיות אחרות.
נורווגיה רואה בהודו שותפה חשובה להתפתחויות כלכליות. הודו ייבאה מעל 268.68 מיליון דולר ואילו ייצאה לנורווגיה מעל 82.3 מיליון דולר בשנת 2010, אך מאז הופחת מאזן הסחר.
יחסים פוליטיים

שתי המדינות נהנות ממערכת יחסים חמה ומתמיכה זו בזו.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו.
נורווגיה מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי ושלוש קונסוליות כלליות בצ'נאי, קולקטה ומומבאי.
יעקב בורטמן

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1959 (בן 65)
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  3 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1982–2009 (כ־27 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש להק הציוד
 פעולות ומבצעים
 מלחמת לבנון השנייה
 תפקידים אזרחיים
 פרופסור להנדסה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב
 
יעקב (קובי) בורטמן (נולד ב-30 במאי 1959) הוא פרופסור במחלקה להנדסת מכונות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מומחה למנגנוני כשל בחומרים ולמבני מטוסים. שירת בצה"ל כראש להק הציוד בחיל האוויר בדרגת תת-אלוף.
ביוגרפיה

בורטמן נולד ב-30 במאי 1959. הוא התגייס לצה"ל ב-1982 במסגרת העתודה האקדמית, סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון ושני בהנדסת מכונות ובהמשך לימודי דוקטורט בהנדסה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. שירת במגוון תפקידים בלהק הציוד, בהם ראש מדור מעקב העייפות, במגמת מטוסים ביחידה לאחזקה אווירית, ב-1997 מונה לראש תחום מטוסים בטייסת תחזוקה של בסיס תל-נוף ובנובמבר 1999 מונה למפקד יחידה ההנדסה והבחינה של חיל האוויר. ב-2000 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד בסיס חיל האוויר בצריפין, כיהן כראש מחלקת מטוסים וראש מחלקת כלי טיס בלתי מאוישים וחלל. ב-2006 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק ציוד, שירת בתפקיד עד שנת 2009.
לאחר שחרורו מצה"ל מונה לחבר סגל הפקולטה להנדסה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כמו כן, מכהן כדירקטור בחממה הטכנולוגית VLX Ventures, מנכ"ל ושותף בחברת הייעוץ הנדסי 3F, מנהל פיתוח עסקי בתחום industry 4.0 בחברת סקאוטקאם. שימש דירקטור בחברת טכנולוגיות להבים וטורבינות סילון וב-2015 מונה לדירקטור בחברת הראל סל.
בפברואר 2022 מונה לחבר בוועדת החקירה הממלכתית לרכש כלי השיט.
בורטמן נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  מינויים חדשים בחברת סקאוטקאם: איש העסקים מורי ארקין מצטרף לדירקטוריון, באתר אייס, 22 בפברואר 2021
↑    גדעון דוקוב, ‏חקירת פרשת הצוללות: אלו שמות חברי הוועדה, בעיתון מקור ראשון, 20 בפברואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517353405171  ORCID: 0000-0002-8910-6738  VIAF: 308282115   WorldCat (עם VIAF): 308282115
יחסי אריתריאה–יפן

| יחסי אריתריאה–יפן |
| --- | --- |
אריתריאה: יפן


אריתריאה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
117,600: 377,915
אוכלוסייה
3,553,465: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,065: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
581: 34,088
משטר
רפובליקה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

שגרירות אריתריאה ביפן
יחסי אריתריאה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת אריתריאה לבין יפן.
סקירה כללית

בין מדינת אריתריאה לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. יפן הכירה בעצמאותה של אריתריאה מאתיופיה בחודש מאי 1993, וכוננה את היחסים עם אריתריאה בספטמבר של אותה השנה. בחודש מאי 2003, עשור מאז הכירה יפן באריתריאה, כוננה אריתריאה את שגרירותה בטוקיו, בירת יפן.
ביקורים רמי דרג > מאריתריאה ליפן

איסאייס אפוורקי, נשיא אריתריאה (2003, 2008)
נציגויות דיפלומטיות

יפן אינה מיוצגת באריתריאה בדרג השגרירות. יפן מיוצגת באריתריאה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באסמרה, בירת המדינה.
אריתריאה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו.
יחסי אריתריאה–טורקיה

| יחסי אריתריאה–טורקיה |
| --- | --- |
אריתריאה: טורקיה


אריתריאה: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
117,600: 783,562
אוכלוסייה
3,553,465: 87,527,097
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,065: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
581: 12,659
משטר
משטר נשיאותי

שגרירות טורקיה באסמרה, בירת אריתריאה
יחסי אריתריאה–טורקיה הם היחסים הדו-צדדיים בין מדינת אריתריאה לבין הרפובליקה הטורקית.
סקירה כללית

לטורקיה יש שגרירות באסמרה, בירת אריתריאה, מאז 2013, בעוד לאריתריאה אין שגרירות בטורקיה, אך שגרירות טורקיה בדוחה שבקטר מייצגת את אריתריאה. טורקיה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה של אריתריאה בשנת 1993, ושתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן באותה שנה.
עוסמאן סאלח מוחמד, שר החוץ של אריתריאה, ביקר בטורקיה בחודש דצמבר 2011. לאחר מכן, אהמט דבוטאולו, שר החוץ של טורקיה, ביקר באריתריאה בחודש נובמבר 2012.
יחסים כלכליים

בשנת 2016 ייצאה טורקיה לאריתריאה סחורות בשווי 15.6 מיליון דולרים, בעוד בכיוון ההפוך עשו את דרכן סחורות בשווי 2.3 מיליון דולרים.
ראו גם

יחסי החוץ של טורקיה
יחסי יפן–מרוקו

| יחסי יפן–מרוקו |
| --- | --- |
יפן: מרוקו


יפן: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 446,550
אוכלוסייה
123,588,993: 38,168,990
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 3,697
משטר
מונרכיה חוקתית

שגרירות מרוקו בטוקיו
יחסי יפן–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין ממלכת מרוקו.
היסטוריה

המגעים הראשונים בין יפן לסולטנות מרוקו האוטונומית במרוקו הצרפתית התרחשו במחצית השנייה של המאה התשע עשרה במהלך שלטונו של הסולטן מולאי חסן הראשון. המגעים המשיכו לאורך תחילת המאה העשרים אך לא היו יותר ממגעים בין שתי המדינות.
בשנת 1956 עם עצמאותה של מרוקו, הכירה האימפריה היפנית בעצמאותה של המדינה וכוננה איתה יחסים דיפלומטיים. המדינות החלו לקיים שיתופי פעולה בשנות השישים של המאה העשרים, אך היחסים החלו להתקרב במיוחד רק בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת.
על פי משרד החוץ היפני, בין משפחת המלוכה המרוקנית לבין משפחת הקיסרות היפנית יש קשרים מצוינים ופוריים בתחומים שונים. בין היתר באים היחסים לידי ביטוי בפגישות משותפות וביקורים רשמיים, כדוגמת ביקורו של מוחמד השישי, מלך מרוקו, בטוקיו בנובמבר 2005. מאז 2009, פגישות של הוועדה המשותפת המרוקאית-יפנית מאורגנות על בסיס קבוע. מיקום הפגישה הוא ביפן או במרוקו (הפגישה הראשונה התקיימה באוקטובר 2009 בטוקיו, הפגישה השנייה התקיימה במרץ 2011 ברבאט), במהלכן של הפגישות משוחחים ונואמים המנהיגים על נושאים עם אינטרסים לשתי המדינות בהן, כגון המצב במזרח התיכון או בכלל באסיה.
במרץ 2012, ביקר ד"ר סעד דיין אל עות'מאני, שר החוץ ושיתוף הפעולה המרוקני ביפן במסגרת ביקור רשמי בהזמנת משרד החוץ של יפן. בחודש יוני 2013, ד"ר סעד דיין אל עות'מאני נסע ליוקוהמה כדי להשתתף בכנס הבינלאומי בנושא פיתוח אפריקה, שנערך מ-1 ביוני עד 3 ביוני. בימים הנותרים לביקור ביפן נפגש השר עם מספר שרים יפניים, בהם פומו קשידה, שר החוץ של יפן.
בחודש מרץ 2014, שר החוץ של יפן, נובו קישי, ביקר במרוקו ונפגש עם שר החוץ ושיתופי הפעולה המרוקני, הפגישה התקיימה בחסות הוועדה המשותפת המרוקאית-יפנית.
ייצוג

יפן מיוצגת במרוקו בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית ברבאט, בירת המדינה. יפן מיוצגת במרוקו גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה בקזבלנקה, העיר הגדולה ביותר במדינה.
מרוקו מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית בטוקיו, בירת המדינה. מרוקו מיוצגת ביפן גם בדרג הקונסולרי, באמצעות קונסוליה באוסקה.
טיילר אוקלי

מתיו טיילר אוקלי (באנגלית: Matthew Tyler Oakley; נולד ב-22 במרץ 1989) הוא יוטיובר, שחקן, פעיל וסופר אמריקאי. חלק גדול מהפעילות של אוקלי הוקדשה לנוער להט"בי, זכויות להט"ב, כמו כן גם לנושאים חברתיים הכוללים שירותי בריאות, חינוך ומניעת התאבדות בקרב נוער להט"בים. אוקלי מפרסם באופן קבוע תכנים בנושאים שונים, כולל פוליטיקה קווירית, תרבות פופ והומור.
אוקלי החל ליצור סרטונים בשנת 2007; לסרטון הראשון שלו, "Raindrops" יש 527,514 צפיות ב-YouTube, נכון ל-15 בנובמבר 2021. מאז שהעלה את הסרטון הראשון שלו בשנת 2007, בעודו סטודנט באוניברסיטת מישיגן סטייט, הערוץ שלו זכה ליותר מ-682 מיליון צפיות, ובשיאו, למעל ל-8 מיליון מנויים. אוקלי, הומוסקסואל מוצהר, הוא לשעבר חבר בערוץ השיתוף הפעולה המצליח "5AwesomeGays", שם הפיק את סרטוני Friday במשך למעלה משלוש שנים. הוא נכלל בדו"ח התחקיר של Frontline לשנת 2014 "Generation Like", העוקב אחר האופן שבו בני נוער "מתקשרים ישירות עם תרבות פופולרית", ובדו"ח מ-2001, "The Merchants of Cool". אתר SocialBlade, המדרג חשבונות יוטיוב ואינסטגרם, מדרג את ערוץ היוטיוב שלו, נכון ל-19 בנובמבר 2017, בדרגה "-B", בדירוג המנויים במקום ה-617 בארצות הברית, בדירוג הצפיות בסרטונים במקום ה-10,048 בעולם, ובדירוג SocialBlade הכללי במקום ה-585,981. נכון ל-15 בנובמבר 2021, יש לו גם יותר מ-5.4 מיליון עוקבים בטוויטר ו-5.7 מיליון עוקבים באינסטגרם.
בין מרץ לאוקטובר 2013 השתתף אוקלי בהנחיית עדכון החדשות השבועי בנושא תרבות פופולרית – "Top That!" – יחד עם בקה פרכט עבור PopSugar. בין השנים 2013 ל-2014, הוא דיבב את קולו של מר מקנילי בחמישה פרקים של סדרת הרשת הקומית "The Most Popular Girls in School". יש לו מאות אלפי עוקבים בפייסבוק ובטאמבלר. בשנת 2015 הוציא את האוסף הראשון שלו של מאמרים אישיים הומוריסטיים, תחת הכותרת Binge, באמצעות המו"לים Simon & Schuster.
אוקלי היה המנחה של התוכנית The Tyler Oakley Show, ששודרה מדי שבוע בפלטפורמה ellentube של אלן דג'נרס. בשנת 2017, הוא נכלל ברשימת "30 מתחת ל-30" של פורבס.
שנותיו הראשונות

מתיו טיילר אוקלי נולד ב-22 במרץ 1989 בג'קסון, מישיגן. יש לו שנים עשר אחים. כשהיה תינוק, הוריו התגרשו. כאשר היה בכיתה ו', עבר אוקלי לאוקמוס, והחל להיות מעורב במקהלה ודרמה. כנער, הוא נאבק בבולימיה נרבוזה.
אוקלי סיים תואר ראשון בתקשורת, שיווק ומדיה חברתית מאוניברסיטת המדינה של מישיגן. בהיותו בקולג', הוא נכנס לדיכאון קצר לאחר פרידה מחבר שהיה איתו בקשר ארוך. אוקלי הודה שהוא שקל להתאבד בתקופה זו. זה היה גם כשלראשונה הפך למעורב ביוטיוב, והשתמש באתר כדי לתקשר עם חבריו בתיכון, שלמדו בבתי ספר שונים.
קריירה > מדיה חברתית

אוקלי הוא פעיל בפלטפורמות מדיה חברתית רבות. הוא מעיד על עצמו כ"פאנגירל מקצועי", והוא מעריץ של דארן כריס מהסדרה Glee, יחד עם ג'ולי צ'ן מתוכנית האירוח המשודרת בשעות היום "The Talk" של CBS. בנוסף, הוא שר מזמורי חג מולד על הבמה יחד עם להקת הבנים האנגלית-אירית One Direction ומגיש הטלוויזיה ג'רי ספרינגר.
אוקלי ידוע בזכות קבלת תשומת לב מידוענים וארגונים גדולים, כדוגמת ליאם פיין מוואן דיירקשן, כריס קולפר מסדרת הטלוויזיה Glee ורשת המסעדות טאקו בל, כלומר ברשת החברתית טוויטר לאחר שמגיב לציוץ קודם שלהם או מצייץ עליהם. לאור הצלחתו של אוקלי במדיה החברתית והתבלטותו בקרב רשתות חברתית רבות (במיוחד YouTube), ניתנה לו ההזדמנות לפגוש את נשיא ארצות הברית ברק אובמה בבית הלבן. הוא צילם סרטון עם הגברת הראשונה מישל אובמה העוסק בסוגיות חינוך.
אוקלי מייחס את הצלחתו רק באופן חלקי לנגישותו כגבר הומוסקסואל צעיר. "לא הכל קשור להיותי הומו. זה כמו סוג של מוטיב נסתר [על חייו כהומוסקסואל] המפוזר לאורך כל הסרטונים". הוא רואה באלן דג'נרס מודל לחיקוי: "היא מגלמת את מה שאני רוצה שהניסיון שלי יהיה ושההשפעה שלי תהיה, איפה שהוא חיובי, הוא שמח, זה לא משהו שקשור לחלקים הרעים בחיים או לחסרונות של הרבה דברים. היא מנצלת את השפעתה לתמיד, וכולם יודעים מי היא, מה היא מייצגת, ושהיא לסבית".
הירחון אדבוקט ב"40 מתחת ל-40: Emerging voices" לשנת 2014 מספר כי עקב נוכחותו של אוקלי ביוטיוב, הוא האדם ההומוסקסואל המוצהר הראשון שאנשים רבים פגשו. אוקלי נחשב לאחד מהמשפיעים המובילים בעולם אושיות הרשת, עם ציון משפיען (Influencer Score) של 99 בפלטפורמת השיווק המשפיע Klear.
בדצמבר 2020, אוקלי הודיע כי הוא לוקח פסק זמן מיצירת סרטוני יוטיוב, עד להודעה חדשה.
קריירה > משחק

אוקלי הופיע בתוכנית "Escape the Night" של יוטיוב פרימיום עם ג'ואי גרייספה, והופיע בתפקיד "התספיאן" במשך 10 פרקים (עונה 2).
קריירה > הופעות חיות

בשנת 2014, אוקלי ערך סיבוב הופעות חיות בפעם הראשונה, "Tyler Oakley's Slumber Party", המציג אותו לבוש בפיג'מה ועושה מערכונים, וקטעים אינטראקטיביים עם הקהל. הכרטיסים לשתי ההופעות הראשונות שלו בשיקגו וברויאל אוק, מישיגן בתחילת אוקטובר אזלו תוך 72 שעות. בדצמבר 2014, שבעה תאריכים, כולם בחוף המזרחי, היוו את הרגל (חלק גאוגרפי בסיבוב הופעות) הבאה של סיבוב ההופעות, שצפוי להגיע בסופו של דבר לארבעים ערים. Variety ציין כי המגמה של "כוכבים ילידים-דיגיטליים שמתחילים את הדרך להופעות במציאות" הלכה וגברה. אוקלי היה חלק מסיבוב ההופעות בארצות הברית בקיץ 2014 של DigiTour, של אישיויות יוטיוב ו-Vine.
קריירה > פודקאסט

משנת 2014, אוקלי מנחה את הפודקאסט "Psychobabble" יחד עם חברו הקרוב קוריי קאל. נכון ל-2020 לפודקאסט יש כ-300 פרקים.
קריירה > טלוויזיה

על המסך, אוקלי עשה הופעות בפלטפורמות השידור, עם מעט שידור בטלוויזיה הלאומית. הוא נראה ב-Insider Tonight, הכולל את המנחים השותפים קווין פרייז'ר ותיאה אנדרוס. הוא התראיין בשידור חי מהשטיח האדום של טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון לשנת 2014, יחד עם אירועים רבים אחרים בהם נפגש ודיבר עם ידוענים.
אוקלי, לצד חברו הטוב ביותר קורי קוהל, התמודד בעונה ה-28 של המירוץ למיליון ששודרה בשנת 2016. הם סיימו במקום השלישי. השניים השתתפו גם בעונה ה-31 של התוכנית, ששודרה לראשונה ב-17 באפריל 2019. הם סיימו במקום השני.
בשנת 2018, אוקלי הופיע בפרק העשירי בעונתה העשירית של תוכנית הטלוויזיה האמריקאית "המרוץ לדראג של רו פול", בו הצטוות עם מונה אקס צ'יינג'.
התנדבות ותרומה

אוקלי תומך בפרויקט טרוור, ארגון למניעת התאבדות בקרב בני נוער להט"בים. הוא התמחה איתם בשנת 2009, ומאז 2011 אירח את TrevorLIVE, אירוע השטיח האדום השנתי של הצדקה. בשנת 2013 גייס 29 אלף דולר ליום הולדתו בתמיכת פרויקט טרוור, במטרה לגייס 24 אלף דולר (מכיוון שהיה זה יום הולדתו ה-24). בשנת 2014 גייס 525,704 דולר באירוע דומה ובשנת 2015 גייס 532,224 דולר.
ביבליוגרפיה

2015: Binge