stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטניסלס דאן

| --- | --- |

 לידה:  12 במאי 1965 (בן 59) רובה, נור, צרפת 
 שם לידה:  Stanislas Pierre Joseph Dehaene 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה, פסיכולוגיה קוגניטיבית, מדעי המוח 
 מקום מגורים:  פאלזו 
 מקום לימודים:  אקול נורמל סופרייר  בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה 
 מנחה לדוקטורט:  Jacques Mehler 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (2005)  אקול פוליטקניק  המוסד הלאומי לבריאות ומחקר רפואי 
 תלמידי דוקטורט:  Véronique Izard, Lynn Uhrig, Mélanie Strauss 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (2011)  קצין בלגיון הכבוד (2021)  פרס רומלהארט (2020)  Atkinson Prize in Psychological and Cognitive Sciences (2024)  פרס אנסרם (2013)  פרס קארוואלו-הייניקן למדעים קוגניטיביים (2008)  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי (2008)  פרס מדעי המוח (2014)  Jean-Louis Signoret Prize (2001)  פרס האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה לתרומות מדעיות נכבדות לפסיכולוגיה (2015)  דוקטור לשם כבוד מבית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז  עמית אגודת המדעים הקוגניטיביים 
 בן או בת זוג:  Ghislaine Dehaene-Lambertz (2 במאי 1987–?) 
 אתר רשמי
 
סטניסלס דאן (בצרפתית: Stanislas Dehaene;‏ נולד ב-12 במאי 1965) הוא חוקר בתחום מדעי המוח צרפתי, בשנת 2017 מונה לפרופסור בקולז' דה פראנס.
ביוגרפיה

סטניסלס דאן נולד ברובה, בצפון צרפת. בשנים 1984–1989 הוא למד מתמטיקה באקול נורמל סופרייר וקיבל תואר שני במתמטיקה שימושית מאוניברסיטת פייר ומארי קירי. הוא עבר לתחום פסיכולוגיה ומדעי המוח לאחר קריאת ספר בנושא שנכתב על ידי ז'אן פייר שאנז'ה. בעקבות עבודתם המשותפת, בשנת 1989 הוא סיים דוקטורט בתחום פסיכולוגיה. בשנת 1992 הוא סיים פוסט-דוקטורט באוניברסיטת אורגון וחזר לצרפת.
מחקרים של דאן מתרכזים בחקר המוח ובמיוחד הבחנה בין מספרים וטקסט במוח. הוא היה בין חוקרי אפקט סנרק.
על עבודתו סטניסלס דאן קיבל מספר פרסים ונבחר לאגודות מדעיות.
ספרים

Reading in the brain (2010)
Consciousness and the Brain: Deciphering How the Brain Codes Our Thoughts (2014)
How We Learn: Why Brains Learn Better Than Any Machine . . . for Now (2020)
סטנלה מפוספסת

| סטנלה מפוספסת |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: דולפיניים
סוג:: סטנלה
מין:: סטנלה מפוספסת
שם מדעי
 Stenella coeruleoalba ‏מיין, 1833
תחום תפוצה
   תפוצת הסטנלה המפוספסת (בכחול)

סטנלה מפוספסת (שם מדעי: Stenella coeruleoalba) הוא אחד מחמשת מיני דולפין בסוג סטנלה.
הדולפין מוין בשנת 1833 על ידי המדען הגרמני פרנץ יוליוס פרדיננד מֵייֶן. השם שניתן לו, מתייחס לפסים האופייניים בצבע כחול ולבן המצויים בצדי גופו. צבעו החזק, מקל על זיהויו במים. הוא חי באזורים בעלי אקלים ממוזג ואקלים טרופי בכל האוקיינוסים בעולם. המספר הכולל של מין זה בעולם, הוא כ-2 מיליון פרטים. תוחלת החיים שלהם היא 55 עד 60 שנה. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל 12 בים התיכון ובין 7 ל-9 שנים באוקיינוס השקט. ההריון נמשך כ-12 חודשים ופרק זמן של 3 עד 4 שנים חולף בין המלטה להמלטה. משקל הוולד הוא כ-10 ק"ג ואורכו מטר. משקלו של זכר בוגר הוא 160 ק"ג ואורכו 2.6 מטר. משקל הנקבה הוא 150 ק"ג ואורכה 2.4 מטר.
דפוסי התנהגות

כמו דולפינים אחרים מסוגו, הסטנלה המפוספסת נע בקבוצות גדולות, כ-100 פרטים בקבוצה. בים התיכון ובאוקיינוס האטלנטי תיתכנה קבוצות קטנות יותר. לפעמים הם מתערבים בקבוצות של הדולפין המצוי. כמו כל דולפין, גם הסטנלה מסוגלים לבצע תרגילי אקרובטיקה, כמו פריצה מהמים וקפיצה לגובה מעל פני המים. לפעמים הם מתקרבים לספינות באוקיינוס האטלנטי ובים התיכון, דבר שהוא פחות אופייני במקומות אחרים, במיוחד באוקיינוס השקט, שם הם ניצודו בעבר בכמויות גדולות. הסטנלה המפוספסת ניזון מדגים קטנים ודיונונים.
מין זה ידוע ברגישותו הגבוהה לעקה (stress), דבר המקטין במידה ניכרת את סיכויי ההצלה של פרט שהוחף בעודו בחיים. לחופי ישראל הגיעו בשנים האחרונות מספר פרטים חיים ממין זה, אבל למרות ניסיונות אישוש של מתנדבי מחמל"י, אף אחד מניסיונות אלה לא צלח.
הערות שוליים

↑  סטנלה מפוספסת באתר הרשימה האדומה של IUCN
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
  
| דולפיניים |
| --- | --- | --- |
| לווייתן דלוע-ראש (סוג ומין יחיד) | לווייתן דלוע-ראש |     |
| קטלן (סוג ומין יחיד) | קטלן |     |
| קטלן גמדי (סוג ומין יחיד) | קטלן גמדי |     |
| עבשן קטלני (סוג ומין יחיד) | עבשן קטלני |     |
| נתב | נתב גדול-סנפיר • נתב קטן-סנפיר |     |
| דולפין מצוי | דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפין מצוי ארוך-חוטם |     |
| דולפין לווייתני | דולפין לווייתני צפוני • דולפין לווייתני דרומי |     |
| דולפין הנהרות | טוקוקסי • דולפין גיאנה |     |
| סוסא | סוסא גיבן • סוסא הודי • סוסא אטלנטי • סוסא אוסטרלי |     |
| סטנלה | סטנלה מפוספסת • סטנלה ארוכת-חרטום • סטנלת קליימן • סטנלה פאנטרופית • סטנלה אטלנטית |     |
| דולפין תלום-שן (סוג ומין יחיד) | דולפין תלום-שן |  |
| דולפינן | דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • דולפינן אוסטרלי |  |
| דולפין קטן | דולפין צ'יליאני • דולפין דרום-אפריקאי • דולפין לבן-ראש • דולפין קומרסון |  |
| גרמפוס אפור (סוג ומין יחיד) | גרמפוס אפור |  |
| דולפין פראסר (סוג ומין יחיד) | דולפין פראסר |  |
| דולפין בקבוקי | דולפין פסיפי לבן-צד • דולפין מזנק • דולפין וילסון • דולפין שחור-סנטר • דולפין לבן-גב • דולפין אטלנטי לבן-צד |  |
| דולפין סלוד-סנפיר | דולפין איראוואדי • דולפין סלוד-סנפיר אוסטרלי |  |
סנט פנקראס רנסאנס לונדון הוטל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין משרדים, מבנה בית מלון, railway hotel 
 מיקום:  קמדן 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  מריוט
 מפעיל:  מריוט 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2011
 תאריך פתיחה רשמי:  2011 
 אדריכל:  ג'ורג' גילברט סקוט 
 קואורדינטות:  51°31′48″N 0°07′31″W﻿ / ﻿51.53°N 0.125278°W﻿ / 51.53; -0.125278
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקססנט פנקראס רנסאנס לונדון הוטל(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקססנט פנקראס רנסאנס לונדון הוטל(למפת קמדן רגילה) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר סנט פנקראס רנסאנס לונדון הוטל(למפת קמדן מוגדלת) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר סנט פנקראס רנסאנס לונדון הוטל
 
סנט פנקראס רנסאנס לונדון הוטל (בקצרה: מלון סנט פנקראס; באנגלית: St. Pancras Renaissance London Hotel) הוא בית מלון בבעלות רשת המלונות מריוט השוכן ברובע קמדן, לונדון בירת הממלכה המאוחדת.
המלון שמהווה את חזית תחנת הרכבת סנט פנקראס, נפתח בשנת 2011 על רוב שטחו של מבנה מלון מידלנד גרנד הוטל ההיסטורי שפעל במקום מ-1873 ועד 1935 ומאז ועד 1980 שימש כמשרדי הרכבת.
המבנה תוכנן בידי ג'ורג' גילברט סקוט, וגובהו של מגדל השעון שלו, 82 מטרים.
היסטוריה > מידלנד גרנד הוטל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ספר השירים

| --- | --- |

העמוד הראשון במהדורה הראשונה של ספר השירים, 1827
 מידע כללי
 מאת:  היינריך היינה
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  שירה
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  הוצאת הופמן וקאמפה
 תאריך הוצאה:  1827
 מספר עמודים:  289 (מהדורה ראשונה)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת שטיבל (מהדורה ראשונה)
 תאריך:  1923 (מהדורה ראשונה)
 תרגום:  יצחק קצנלסון (מהדורה ראשונה)
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  ראה תרגומים לעברית
ספר השירים בגרמנית
ספר השירים (בגרמנית: Buch der Lieder) הוא ספר השירה הראשון של המשורר היינריך היינה. הספר הודפס לראשונה ב-1827 בהוצאת הופמן וקאמפה (Hoffmann und Campe), תורגם לשפות רבות ונחשב לספר מופת מוכר ונפוץ בשירה העולמית. הספר עוסק ברובו בתיאורם הפואטי של ייסורי אהבה.
היסטוריה

בשנת 1827, לאחר הצלחת ספרו הקודם "תמונות מסע" (הכולל כתיבה מילולית תוך שילוב קטעי שירה), ביקש היינה להדפיס את ספר השירה הראשון שלו. הספר כולל שירים שנכתבו בעשר השנים בסדר כרונולוגי. רוב השירים פורסמו קודם לכן ומיעוטם היו שירים חדשים. אוגוסט קאמפה, המוציא לאור של היינה, חשש להדפיס 3,000 עותקים מהספר כבקשת היינה והסתפק ב-2,000 עותקים. המניע לכך היה החשש שהספר לא יימכר כפי המצופה.
ואכן, נמכרו רק כ-1,200 עותקים מהספר במהדורתו הראשונה. רק לאחר פרסום המהדורות הבאות זכה הספר להצלחה ותורגם לשפות נוספות. עד היום נחשב הספר לאבן דרך לירית בספרות הגרמנית. שר ההשכלה, המדע והמחקר הגרמני, יורגן ריטגרס, נשאל על ידי העיתון הגרמני "די צייט" במאי 1997 מהם חמשת הספרים שחובה על תלמידים לקרוא. אחד הספרים שכלל בתשובתו היה "ספר השירים" תוך ציון "פריצת גבולות יצירתית בדרך הביטוי הלירית, שחזתה מראש הרבה ממה שבא מאוחר יותר".
תוכן

הספר כולל את שיריו המוקדמים של היינה, מהשנים 1817-1826, כאשר רובו כולל שירים המתייחסים לייסורי אהבה. ההתייחסות הרחבה לנושא זה נובעת כנראה מאהבתו הנכזבת של היינה לבת דודתו ובתו של פטרונו סלומון היינה, עמליה. יש דעה הגורסת כי לאחר כישלון אהבה זו העביר היינריך היינה את אהבתו לאחות עמליה, תרזה (ובעצם חלק מהשירים עוסקים גם באהבתו הכושלת השנייה).
חלק משיריו נוגעים באל-טבעי ומתארים אהבה בצורה אפלולית, כמו השיר "בחצי הלילה" שם מתוארת רוח הנגן יוצאת מקברה ושואלת את חבריה בבית הקברות האם שמעו על אהבה. הרוחות מספרות כל אחת איך סבלו והגיעו לקבר בשל האהבה. שירים אחרים מתארים ייסורים בצורה לירית פשוטה. היינה משלב בשיריו גם תיאורי נוף וטבע ומאזכר אזורים גרמניים כמו נהר הריין או פרנקפורט. אחד השירים המוכרים והידועים ביותר מתוך הספר הוא הלורליי (אשר מדבר על אזור הלורליי בגרמניה):
קריר האוויר, יורד ערב,
ברגע הרין לו זורם.
פסגה של ההר מתנוצצת
באור דמדומים העומם.
בחלק משיריו מזכיר היינה את הדת הנוצרית (כומר, מזבח, מריה). שירים אחרים כוללים עניינים פוליטיים, כמו השיר "דונה קלרה" בה מבטא היינה ביקורת פוליטית על האנטישמיות בת-זמנו:

”"כן, אותך אני אוהבת,
כה נשבעתי במושיע,
שבערמה הם רצחוהו
היהודים קללת-אלוה".

"ליהודים ולמושיע
נא הניחי, היקרה לי".

...
"אך אמרי, אהובתי, לי
שבועתך איננה שבועת שקר?"

"אהובי, בי אין כל שקר,
כפי שאין דם-של-כושים בי,
אף אין דם-של-יהודים בי
המזוהמים בעמי-גזע".”
בסוף השיר מתברר כי האביר-המאהב הוא יהודי בן רב. במכתב לחבר הסביר היינה כי "הרומנצה כולה היא פרק מתוך חיי שלי, רק החלפתי כמה דברים... וזה רק חלק ראשון מטרילוגיה. בחלק השני - בן הגיבור, שאינו מכיר את אביו, ישים לקלס את אביו, ובחלק השלישי כבר יהיה הילד דומיניקני מבוגר, המצווה לענות עד מוות את אחיו היהודים...". הטרילוגיה לא הושלמה.
צנזורה

כברבים אחרים מכתבי היינה, גם כאן נערכה צנזורה על עבודתו. עם זאת, בשונה מכתבים אחרים שצונזרו מסיבות פוליטיות, כאן נעשה הצנזור בשל מילים וביטויים חושפניים או גסים. כך לדוגמה, מילות הפתיחה כיום בשיר "הפרשים הכחולים" הן:
את ראשי הנחתי
על כתפך לבנת-השלג
בעוד המילים המקוריות, שאף נדפסו במהדורה הראשונה של הספר הן: "את ראשי הנחתי\ על חזך לבן-השלג".
תרגומים לעברית

יצחק קצנלסון, הוצאת א"י שטיבל, 289 עמודים, 1923
י.ל. ברוך, הוצאת נ' טברסקי, 282 עמודים, 1947
שלמה טנאי, הוצאת גוונים, 175 עמודים, 1999
הערות שוליים

↑  ספר השירים, היינריך היינה, תרגומו של שלמה טנאי, הוצאת גוונים 1999, עמוד 170
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4191842-3 
עמליה היינה
מבט על הלורליי מהגדה הנגדית
סרגיי רודנקו

| --- | --- |

 לידה:  20 באוקטובר 1904 קורופ, האימפריה הרוסית
 פטירה:  10 ביולי 1990 (בגיל 85) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  Kacha Higher Military Aviation School of Pilots 
 השתייכות:  חיל האוויר הסובייטי
 תקופת הפעילות:  1923–1990 (כ־67 שנים)
 דרגה:  מרשל אוויר
 תפקידים בשירות
 מפקד ארמיית האוויר ה-16 של ברית המועצות  מפקד הכוחות המוצנחים הסובייטיים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות  עיטור לנין, 6 פעמים.  עיטור הדגל האדום, 4 פעמים.  עיטור סובורוב רמה ראשונה, פעמיים.  עיטור סובורוב רמה שנייה  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
 
סרגיי איגנטייביץ' רודנקו (ברוסית: Сергей Игнатьевич Руденко;‏ 20 באוקטובר 1904 – 10 ביולי 1990) היה מרשל אוויר של חיל האוויר הסובייטי. בזמן מלחמת העולם השנייה פיקד על ארמיית האוויר ה-16 של ברית המועצות. לאחר המלחמה פיקד על הכוחות המוצנחים הסובייטיים, כיהן כ-ראש המטה הכללי של חיל האוויר הסובייטי, פיקד על זרוע המפציצים ארוכי הטווח הסובייטיים. הוא גם היה בין חברי הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית בשנים 1961–1966. הוא גם נכלל בין קבוצת הבוחנים הראשית של משרד ההגנה.
סנט פול שורדת

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך יצירה:  30 בדצמבר 1940 
 
סנט פול שורדת (באנגלית: St Paul's Survives) היא תמונה, שצולמה בעיר לונדון שבבריטניה במהלך הפצצה גרמנית בליל 29-‏30 בדצמבר 1940. נראית בה כיפת קתדרלת סנט פול כשהיא מוקפת עשן ובניינים בוערים, אך שלמה. היא צולמה על ידי צלם העיתון דיילי מייל הרברט מייסון. התמונה היא מהידועות ביותר שצולמו במהלך התקפות האוויר הגרמניות המסיביות על בריטניה (הבליץ) במלחמת העולם השנייה. היא הפכה לסמל של עמידת הגבורה של לונדון ובריטניה בהפצצות אלו.
התקפת האוויר שבמהלכה צולמה התמונה נערכה במהלך הלילה ה-114 של הבליץ. בהתקפה נהרגו 160 איש, נפצעו למעלה מ-500 ומאות בניינים נהרסו במהלך מה שכונה לאחר מכן השרפה הגדולה השנייה של לונדון.
כמעט כל בניין שסביב קתדרלת סנט פול, ברובע הסיטי של לונדון, חרב או ניזוק בהתקפה. הקתדרלה עצמה לא חרבה בזכות מאמצים עילאיים: מכבי האש של לונדון לחמו להרחיק את הלהבות ממנה, וקבוצה מסורה של כבאים וצופי אש, שגויסו למטרה זו בהמרצתו של ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל, פעלו בחירוף נפש לכבות כל פצצת תבערה שנחתה על גג המבנה או בסביבתו. בסך הכול נפלו על הקתדרלה או בסביבתה 29 פצצות תבערה, שאחת מהן כמעט והציתה את גג המבנה.
הרברט מייסון, הצלם הראשי של הדיילי מייל, התמקם באותו לילה על גג בניין העיתון ברחוב טיודור, כ-700 מטרים מהקתדרלה. הוא המתין במשך שעות להזדמנות לצלם אותה בעת שמטוסים גרמנים המטירו פצצות סביב וענני עשן כבדים כיסו את שמי העיר. הדיילי מייל פרסם לאחר מכן יחד עם התמונה את עדותו של מייסון בנוגע לרגע בו היא צולמה:
התמקדתי מדי פעם על הכיפה הגדולה, שהייתה מוארת מבעד לעשן. זוהרן של שרפות רבות וענני עשן חולפים הסתירו את צורתה. אז קמה רוח. לפתע, הצלב הנוצץ, הכיפה והמגדלים הזדקרו כמו סמל בתופת. המראה היה לא ייאמן. באותם רגע או שניים פתחתי את הצמצם שלי.
התמונה צולמה בשעת בוקר מוקדמת ב-30 בדצמבר. היא אושרה לפרסום על ידי הצנזורה והופיעה בעמודו הראשי של הדיילי מייל ביום המחרת, 31 בדצמבר. העיתון הכתיר אותה בכותרת "התמונה הגדולה ביותר של המלחמה".
ראו גם

אנדרטת הכבאים הלאומית
עורק הקיבה והפדר הימני

| --- | --- |
 שיוך:  subdivision of gastroduodenal artery, ישות אנטומית מסוימת 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (604) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria gastroomentalis dextra 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.12.022 
 TA2 (2019):  4221 
 FMA:  14781 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0226312 
 
עורק הקיבה והפדר הימני בתחתית הקיבה.
עוֹרֵק הַקֵּבָה וְהַפֶּדֶר הַיְּמָנִי (TA: arteria gastroomentalis dextra) הוא עורק בבטן, אחד משני ענפיו הסופיים של עורק הקיבה והתריסריון.
אנטומיה

העורק מתפצל מעורק הקיבה והתריסריון ונע מימין לשמאל לאורך העקומה הגדולה של הקיבה, בין שכבותיו של הפדר הגדול. בסופו הוא משיק עם עורק הקיבה והפדר השמאלי, המסתעף מעורק הטחול. למעט באזור שוער הקיבה, שם הוא במגע ישיר עם הקיבה, העורק נמצא במרחק של עובי אצבע מהעקומה הגדולה.
מהעורק מסתעפים ענפים מרובים. ענפי הקיבה (rami gastrici) עולים ומספקים דם הן לחלקיה הקדמים והן לחלקיה האחוריים של הקיבה, ואילו ענפי הפדר (rami omentales) יורדים ומספקים דם לפדר הגדול ובסופם הם משיקים לענפים מעורק המעי הגס האמצעי.
היבטים קליניים

עורק הקיבה והפדר הימני היה לעורק הראשון שבו נעשה שימוש כשתל בניתוח מעקפים. הניתוח התבצע בשנת 1984 על ידי ג'ון פים ועמיתיו מאוניברסיטת קווינס בקנדה. עורק זה הפך לחלופה מקובלת במקרים שבהם לא ניתן להשתיל את אחד הוורידים הספונים. המקום המועדף להשתלתו הוא לדופן שריר הלב האחורית, כגון לעורק הכלילי הימני ולענף האחורי היורד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A12.2.12.022 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סקנדה

ערך זה עוסק במצרף המזהה את העצמי על פי הבודהיזם. אם התכוונתם לאל המלחמה במיתולוגיה ההינדית, ראו .
סקנדה (מצרף), על פי התורה הבודהיסטית ה"עצמי" של האדם מורכב מחמישה מצרפים  המבדילים את העצמי מה"אני":
צורה (רופה) - הגוף המוחשי.
תחושה (ודאנה) - כל מה שנקלט בחושים.
תפישה (סאמג'נה) - תפישת הקלט מהחושים.
תבנית מנטלית (סנקהארה) - באמצעותה נקבע מה טוב ומה רע במה שנתפש מקלט החושים.
הכרה (ויג'ננה) - צירוף כל שאר המצרפים, המאפשר את קשרי הגומלין ביניהם.
רופה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ודאנה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ודאנה היא גוון תחושתי המצורף לכל היבט של החוויה החושית, המתלווה אליה כהרגשה נעימה, לא נעימה או נייטרלית.
כאשר הודאנה נעימה בעוד הנזיר לא מכיר בנעימותה, יפתח האדם היאחזות בחוויה (או בגוון הנעים, הודאנה עצמה), אשר נחשבת למרכיב העיקרי בדוקהה, הסבל במסורת הבודהיסטית. כאשר הודאנה לא נעימה, האדם יפתח סלידה מהחוויה או מהודאנה השלילית עצמה, ובכך ישנו עוד מימד של היאחזות הגורם לחוסר רצון לחוש בסבל, הגורם גם הוא לסבל.
וודאנה נעימה - גורמת להיאחזות, ובכך לסבל.
וודאנה לא נעימה - גורמת לסלידה, ובכך להיאחזות בסלידה מן הלא נעים, אשר גורמת לסבל.
סאמג'נה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סנקהארה

סנקהארה מייצג את כל התצורות הרצוניות של החוויה הנובעות מבורות, ומהווה את הבסיס להגדרת ה"אני" דרך זכרונות וריכוז תודעות החושים.
סנקהארה כפי שמיוצג במצבו האקטיבי יוצר את האלמנט השני של 12 החוליות שמאפשרות היווצרות של קארמה ומכאן גם מוות, סבל, תסכול, זקנה ולידה מחודשת.
משמעות המושג תלויה רבות בהקשרו היות שסנקהארה מתקיימת בשני מובנים:
אקטיבי - יצירת אותן תבניות רצוניות
פסיבי  - כל אותן תבניות קיימות
קיום של שתי ההגדרות נעוץ בתפיסת העולם של הדתות ההודיות אשר לפיהן התבונה התפתחה בעת שבה קיבלה על עצמה צורה חומרית (כגון אדם או חיה) שונה כל פעם מחדש אינספור פעמים. כתוצאה ממצבור החוויות במהלך כל לידה שכזו התבונה לומדת ומתפתחת. בסופו של כל מחזור חיים, היחידה הביולוגית שמרכיבה את הישות מתפרקת, אומנם התבונה\תודעה ממשיכה. לפיכך כל ידע שנרכש או מעשה שנעשה מורש לישות הבאה, אשר אופייה יקבע לפי אותה סנקהארה. הבורות מאפשר את המשך יצירת החוויות אצל הדיוטה ובכך מתנה את המשך מעגל הלידה והמוות.
הבנה ואימון בדרך המתומנת מאפשרים הפרכה של סנקהראה קיימת וכן לא מאפשרים חידוש של הסנקהארה ולפיכך מובילים לתודעה לא מותנת (נירוואנה).
ויג'ננה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

אבהידהמה
סיבוב עילי

סיבוב עילי
במשחקי כדור, סיבוב עילי (מכונה גם סחרור עילי) היא תכונה של כדור המסתחרר קדימה סביב צירו תוך כדי תנועתו. סיבוב עילי בחבטה מפעיל על כדור כוח כלפי מטה, אשר גורם לו ליפול בשל הידודו עם האוויר (ראה אפקט מגנוס). ניתן לחולל סיבוב עילי בכדור על ידי חבטה בו תוך הצלפת הזרוע מעלה וקדימה, כאשר פני המחבט מתחת לכיוון אליו הוא נע. חבטת סיבוב עילי היא ההפך מחבטת חיתוך, כמו גם ההפך מסיבוב תחתי.
כדור בסיס

בכדור בסיס, כדור עקומה, שהוא כדור החוצה את הבסיס בצד הנגדי של הצד ממנו הוא נזרק, הוא צורת זריקה של כדור הנע לרוב מלמעלה למטה, ומתבצעת תוך הפעלת סיבוב עילי על הכדור. "עקומת" הכדור משתנה ממגיש למגיש.
משחקי ביליארד

בסנוקר, ביליארד כיס וביליארד, שחקנים עושים שימוש בסיבוב עילי כדי לשמר את הכדור הלבן בתנועה גם לאחר פגיעתו בכדורים אחרים. הסיבוב העילי נוצר כתוצאה מחבטה בחלקו העליון של הכדור הלבן.
קריקט

בקריקט, זריקת סיבוב עילי היא זריקת הגשה המתבצעת על ידי השחקן המגיש, בין אם באמצעות סיבוב פרק כף היד או באמצעות סיבוב האצבע. בכל אחד משני המקרים, החובט המגיש מקנה לכדור סיבוב עילי באמצעות סיבובו באצבעות בטרם זריקת ההגשה. בשני המקרים, זריקת הסיבוב העילי נחשבת למעין זריקת ביניים, בין זריקה רגילה לבין כדור מטעה – במקרה של סיבוב פרק כף היד היא כדור מטעה, ובמקרה של סיבוב האצבע היא זריקה נטולת סיבוב.
כדור קריקט בסחרור עילי מתנהג באופן דומה לכדור טניס או טניס שולחן בסיבוב עילי. תנועת הסחרור קדימה מונעת מעבר אוויר מעל הכדור, אולם מסייעת למעבר אוויר מתחתיו. ההפרש בין לחץ האוויר מעל הכדור ומתחתיו (כפי שהוא מוסבר על ידי אפקט מגנוס) פועל ככוח כלפי מטה, כלומר הכדור נופל מוקדם יותר ומהר יותר מן הרגיל.
במונחי קריקט, המשמעות היא שהכדור קצר יותר, נפילתו מהירה יותר וניתורו לאחר פגיעתו בקרקע גבוה יותר ממה שעשוי החובט להעריך. כמו כן, הכדור נע במסלול ישר, בהשוואה להגשות רגילות באמצעות סיבוב פרק כף היד או סיבוב האצבע, שבהן מסלול תנועתו של הכדור נשבר שמאלה או ימינה לאחר פגיעתו בקרקע. חובט עשוי להיות מוטעה בקלות, בייחוד בהתחשב בכך שהפעולה די דומה להגשה רגילה.
מבחינה טקטית, מגיש ינסה תחילה לזרוק מספר זריקות הגשה עם סחרור עילי על מנת למשוך את החובט קדימה בטרם ישתמש בירידת הכדור ובניתור הנוסף שלו כדי להטעות את החובט. חובטים המנסים לחבוט חבטת דחיפה והדיפה קדימה או חבטת "טאטוא" הצידה הם פגיעים במיוחד לזריקת זו בשל ניתור הכדור לאחר פגיעתו בקרקע.
גולף

חבטות בגולף יכולות גם הן להיות בעלי סחרור עילי, אם כי חבטות שכאלו הן תוצא בלתי רצוי של חבטה הפוגעת בחציו העליון של הכדור. חבטות מסוג זה גורמת לכדור להתכדרר על פני הקרקע וכתוצאה מכך להחטיא את מטרתו.
משחקי מחבט

שחקני טניס וטניס שולחן הם המשתמשים העיקריים בחבטת סיבוב עילי כ"חבטה בטוחה", חבטה במסגרת סדרת חבטות (ראלי), או כחבטה המסייעת בבניית נקודה. לדוגמה, טניסאי יכול לחבוט שלוש חבטות אלכסוניות עם סיבוב עילי לרוחב המגרש לצורך בניית נקודה, ואת החבטה הרביעית כחבטה שטוחה או כחבטת חיתוך מסיימת לאורך הקו כדי להעניק לעצמו סיכוי לזכות בנקודה. אחד הטניסאים המשתמשים בחבטה זו בהצלחה מרובה הוא רפאל נדאל.
משחקי מחבט > טניס שולחן

בטניס שולחן תחרותי, שליטה ויעילות בסיבוב עילי הן הכרחיות, לא רק כדי לייצר חבטת נגד התקפית על כדור עם סיבוב תחתי, אלא גם כדי להיות מסוגל לייצר חבטה מהירה כאשר הכדור בגובה נמוך מגובה הרשת. בטניס שולחן, ההגנה הטובה ביותר מפני חבטה עם סיבוב עילי היא בחסימה קרובה לשולחן, הכוללת קיבוע יציב של המחבט והנעתו מעט קדימה בזווית של פחות מ־90 מעלות. דרך נוספת להתגונן מפני סיבוב עילי היא לחבוט חבטת נגד שגם היא עם סיבוב עילי, או באמצעות חבטת חיתוך של הכדור.
משחקי מחבט > טניס

בטניס, בשל מיקומה של הרשת במרכז המגרש, שימוש בחבטת סיבוב עילי מאפשר לשחקנים להיות עקביים יותר וכן גם מגדיל את מרווח השגיאה שלהם. מאחר שסיבוב עילי גורם לכדור ליפול מטה בכיוון הקרקע מהר יותר, שחקן יכול לחבוט בכדור גבוה יותר מעל לרשת, ובכך להגדיל את מרווח השגיאה שלו. ניתן להשתמש בחבטה זו על מנת לתלל[דרושה הבהרה] מעל שחקן יריב הממתין ליד הרשת או כדי לחבוט ישירות לרגליו. חבטה בכדור מלמטה למעלה כאשר השחקן קרב לנקודת המגע מקנה לכדור מִגְבָּהּ. שמירה על פני מחבט (גידים) סגורים מעט ממצב אנכי תקנה לשחקן את הסחרור העילי בו הוא מעוניין. יחד עם זאת, כדורים המנתרים נמוך יותר בשל עוצמה רבה או סיבוב אחורי הם קשים הרבה יותר להחזרה באמצעות אחיזת מחבט המאפשרת השגת סיבוב עילי, דוגמת אחיזה מערבית ומערבית למחצה, משום שהמחבט נמצא בזווית רחוקה מדי כלפי מטה מכדי 'להרים' את הכדור בחזרה אל מעל לרשת. ככזה, סיבוב עילי יעיל הרבה יותר בשימוש על משטחים איטיים, שבהם מנתר הכדור גבוה יותר, דוגמת חימר. כמו כן קשה הרבה יותר להקנות לכדור סיבוב עילי בחבטת גב יד בשל המגבלות הפיזיות של מתיחת זרוע לרוחב הגוף.
משחקי מחבט > טניס > הסבר פיזיקלי

סיבוב עילי בחבטה מפעיל על כדור כוח כלפי מטה, אשר גורם לו ליפול בשל הידודו עם האוויר (ראה אפקט מגנוס). ניתן לחולל סיבוב עילי על ידי חבטה בכדור תוך הצלפת הזרוע מעלה וקדימה, כאשר פני המחבט מתחת לכיוון אליו הוא נע. חבטת סיבוב עילי היא ההפך מחבטת חיתוך, כמו גם ההפך מסיבוב תחתי.
דרך אחת להסביר את אפקט מגנוס היא זו – בשל הסיבוב והעובדה שהאוויר פועל כחומר צמיגי או "דביק" על פני שטח הכדור, זרם אוויר הנוצר כתוצאה מן הכדור נפלט כלפי מעלה. כתוצאה מזרם אוויר זה, הכדור נדחף כלפי מטה.
לעיתים משתמשים בעיקרון ברנולי כדי להסביר את תוצא הסיבוב העילי, באשר הבדלי המהירות בין פני שטח הכדור ובין האוויר גדולים יותר בחלקו העליון של הכדור. לדוגמה, אם האוויר הזורם על פני חלקו התחתון של הכדור נע מהר יותר מן האוויר הזורם על פני חלקו העליון, אזי מעיקרון ברנולי משתמע כי הלחץ על פני שטח הכדור יהיה נמוך יותר בחלקו התחתון מאשר בחלקו העליון. במילים אחרות, מאחר שחיכוך אוויר גדול יותר מתרחש על פני שטחו העליון של הכדור ביחס לחלקו התחתון, הבדל זה גורם להפעלת לחץ גדול יותר על חלקו העליון של הכדור, אשר כתוצאה ממנו הכדור נדחף מטה.