E=MC² (אלבום)
רקע

בתחילת הקריירה המוזיקלית של מריה קארי הייתה היא נשואה לטומי מוטולה, נשיא חברת התקליטים קולומביה רקורדס בו הקליטה מספר אלבומים באותה העת. בין האלבומים שהקליטה מאריה באותה העת נמנה האלבום השלישי של קארי Music Box, אותו הוציאה לאור בשנת 1993. בעת העבודה על Music Box, הזוג פיתח קשר רומנטי שבסופו של דבר הגיע עד כדי חתונה באוגוסט 1993, רק חודש לאחר שחרור האלבום. במהלך חיי הנישואין של השניים היה ברור כי מוטולה שהיה הבוס של קארי שלט לגמרי בקריירה שלה, וניסה לכוון אותה להיות זמרת פופ בגוון מוזיקה מאוד ספציפי. עם כל אלבום שעבר קארי הושפעה יותר ויותר מסגנון הרית'ם אנד בלוז וההיפ-הופ אותם כבר היה ניתן לראות במסגרת האלבום Daydream, שיצא בשנת 1995. הזוג החל לריב במהלך הכנת האלבום, ככל הנראה על רקע אישי ומקצועי גם כן, על כן הזוג התפרק בשנת 1997 ומאריה קיבלה את האמנציפציה המלאה על החומרים שלה ועל הדמות שלה כאומנית.
לאחר ירידה ניכרת בקריירה של קארי בשנת 2001 בעקבות יציאת הסרט הכושל, "כל מה שנוצץ" (שהפסקול שלו דווקא צלח במיוחד), שלווה במאבקים אישיים ומקצועיים כאחד פנתה מאריה לחברת איילנד רקורדס לצורך הכנת האלבום The Emancipation of Mimi, בשנת 2005. האלבום הפך לאלבום הנמכר ביותר בארצות הברית ב-2005 והשני הנמכר ביותר בעולם נכון לאותה השנה. הסינגלים שלו צלחו בכל מצעד נחשב בארצות הברית וקארי עשתה את אחד הקמבקים הגדולים ביותר בתולדות ההיסטוריה של עולם הבידור והמוזיקה. לאחר השלמת סיבוב ההופעות הגדול שיצא עם האלבום, "The Adventures of Mimi Tour" בו מאריה ביצעה את השירים כהלכה וצברה תאוצה בשנית בתור אומנית החלה היא לעבוד על האלבום החדש שלה, הלא הוא E=MC² המתואר במסגרת ערך זה.
E=MC² הוכתר כאחד מהאלבומים הלא צפויים בשנת 2008, עם מבקרים רבים שעלו בשאלה האם קארי תהיה מסוגלת לספק הצלחה משמעותית, בעקבות הישגיה עם האמנציפציה של מימי או שמא האלבום ייכשל כמו פסקול הסרט שהוציאה לאור בשנת 2001. על דבר אחד המבקרים לא התווכחו, והוא שמאריה החלה לכתוב ולהפיק את המוזיקה שהיא רואה לנכון, ולא כדי לרצות את מנהלי חברות התקליטים או מישהו אחר מלבדה ומלבד המעריצים שלה. במהלך 2007, קארי הקליטה את האלבום באולפן שנבנה למרגלות הווילה הפרטית שלה באנגווילה הממוקמת באיי הקריביים. קארי מתארת אתE=MC ² כאחד מהאלבומים הטובים ביותר שלה וכאלבום שמצליח להעביר את הרגשות שלה ואת המסרים שלה בצורה שהיא כל כך חיכתה לה, היא טוענת שבאלבום היא מרגישה חופש, וכי היא הייתה מסוגלת להביע את עצמה דרך המוזיקה שלה בצורה הטובה ביותר. בריאיון עם בריאן טיימס, קארי דיברה על הרגשות שלה על האלבום:
"קשה לי לשבת כאן ולדבר על זה בלי להישמע כמו אישה המתרברבת בתוצר שלה, אני אוהבת את האלבום הזה, מאוהבת בו. אני חושבת שיש הצלחה עם התקליט האחרון משום שהוא אפשר לי יותר חופש מבעבר... והוא מראה את המגמה החיובית של לעשות תקליטים שאני אוהבת".
האלבום היה אמור לצאת כבר בסוף שנת 2007. קארי דיברה על הסיבה שהאלבום יצא באיחור: "אתה באמת לא יכול להוציא את האלבום בדצמבר אם אתה רוצה שלכל העולם תהיה הזדמנות לשמוע אותו ממש, המעריצים שלי בכל רחבי העולם חשובים לי מאוד". כמו כן, הוסיפה ואמרה כי היא גם רצתה לשים את זוג הסינגלים שהוציאה לאור לפני האלבום לפניו על מנת ליצור לו באז מוקדם. בראיון נפרד, היא הרחיבה עוד יותר: "זה קרה לי עם האמנציפציה של מימי, שהתחלתי לכתוב שירים נוספים, קיבלתי את האישור, ולאחר מכן כתבתי ארבעה שירים נוספים, ואתה יודע איך זה הולך, אז עכשיו אני עם אלבום וחומרים בכמות רוויה, משהו כמו 22 שירים אז ברור שאני צריכה לחתוך חלק מאלו למטה ולא לצרפם לאלבום הסופי". בנוסף, היה דיווח על כך שהאלבום יצא לאור בפברואר 2008 אך עם זאת, השחרור התרחש מעט מאוחר יותר, ב-8 באפריל 2008.