אורסון ולס
עלייתו ונפילתו

"האזרח קיין" היה סרטו היחיד של ולס שבו הצליח להגשים את חזונו במלואו. סרטו הבא של ולס, "האמברסונים המופלאים", אמור היה להאפיל על הישגיו של "האזרח קיין", אולם עם תום הצילומים הזדעזעו ראשי האולפנים מהחומר שצולם והפקיעו מידיו של ולס את השליטה בהמשך ההפקה. באותה תקופה התבצעה ההתקפה על פרל הארבור, והאולפנים חששו להקרין סרטים פסימיים. הסרט נערך מחדש בניגוד לרצונו של ולס ואף צולם לו סוף טוב, בניגוד למקור של ולס. ולס התנכר לסרט. כך קרה גם עם "הכל אמת", שצולם בברזיל ונגנז במרתפי האולפנים עד 1992.
בשלב הזה, ולס החל לשקול ברצינות לנטוש את עולם הקולנוע, ולעבור לפוליטיקה. הוא היה חבר קרוב של הנשיא רוזוולט, ושמו אף הוזכר כמועמד רציני למזכ"ל האו"ם, שעמד לקום עם סיום מלחמת העולם השנייה. ולס אף היה אמור להתמודד על משרת סנאטור, אולם הוא נרתע משראה שיריבו הוא ג'וזף מקארתי, ולבסוף, לאחר התלבטויות רבות, חזר לביים.
"הזר" מ-1946 היה סרטו המסחרי היחיד של ולס, וגם היחיד שזכה להצלחה מסחרית כלשהי, אולם הוא היה רחוק מהישגיו הקודמים. המבקרים לעגו לו ואמרו שהוא נראה כ"פארודיה על סרטים של אורסון ולס".
ב-1947 התכונן ולס לצלם סרט בשם "מסייה ורדו", על אודות רוצח סדרתי של נשים עשירות. הוא ייעד לתפקיד הראשי את צ'ארלי צ'פלין, שהיה חברו. אולם צ'פלין לא אהב את הרעיון שמישהו אחר יביים אותו. מאידך, הוא אהב את התסריט של הסרט. לכן, ולס ויתר על התסריט ונתן לצ'פלין לביים אותו. ולס טען שהוא בכל מקרה לא אחד התסריטים הגדולים שהוא כתב. סרטו של צ'פלין חולל סערה גדולה ומאוחר יותר הוכר כאחד מסרטיו הגדולים ביותר. ולס פנה לפרויקט נוסף שנזנח לבסוף: אדפטציה של סדרת הקומיקס באטמן. ולס ייעד את עצמו לתפקיד ברוס ויין, אולם האולפנים העדיפו את גרגורי פק לתפקיד. תוכניתו של ולס לתת ביטוי בסרט לשפה קולנועית חדשה שהגה ירדה לטמיון. משהבין שלא יוכל לגלם את הדמות הראשית, פרש מן הפרויקט.
סרטו הבא של ולס, "הליידי משנחאי", היה פרויקט שאפתני ביותר: פילם נואר מתוחכם בכיכובם של ולס ואשתו דאז ריטה הייוורת'. גם במקרה הזה הופקעה מוולס השליטה, והסרט קוצץ משעתיים וחצי לשעה וחצי. סצנת אולם המראות בסוף הסרט היא אחת הידועות בתולדות הקולנוע. הנגאטיבים של הקטעים שקוצצו אבדו עם השנים, וניסיונות לשחזר את הגרסה המקורית של ולס עלו בתוהו.
ב-1949 השתתף ולס בסרטו הידוע של קרול ריד "האדם השלישי". סרט זה צולם בסגנון נאו-אקספרסיוניסטי, אשר דמה מאוד לסגנון הבימוי של ולס, עד שעם השנים נפוצו שמועות שלמעשה ולס הוא שביים את רוב הסרט (קרול ריד, במאי הסרט, וגרהם גרין, מחבר התסריט, הודו בתרומתו של ולס לכתיבת כמה דיאלוגים, לרבות השורות המפורסמות ביריד, על הגלגל הענק). לצדו הופיעו בסרט זה אלידה ואלי וג'וזף קוטן.
לאחר שהבין שכוכבו דעך בהוליווד, עזב ולס לאירופה כדי למצוא שם משקיעים פוטנציאליים. סרטיו הבאים, "אותלו" ו"מקבת'", נעשו בתקציב דל, אך זכו לתשואות המבקרים ו"אותלו" אף זכה בפרס הגדול של פסטיבל קאן 1952.
ב-1955 יצר ולס סרט דל תקציב נוסף, "מר ארקדין". שוב הופקעה ממנו השליטה, וגרסאות שונות של הסרט ראו אור לבסוף. כיום ידוע על שלוש גרסאות שונות לסרט, ושני שמות שונים שניתנו לו: "מר ארקדין" ו-"Confidential Report". ולס תיאר את תקופת "מר ארקדין" כתקופה הגרועה בחייו. ב-1956 חזר ולס להוליווד. באותה שנה שיחק בסרט "מובי דיק".
ב-1958 ביים את סרטו ההוליוודי האחרון, "מגע של רשע". סרט זה נחשב לסרט ה"פילם נואר" האחרון, ובעיני רבים הוא הגדול מכולם. סצנת הפתיחה שלו היא שוט בן ארבע דקות המתאר הטמנת פצצה במכונית ומעקב אחר נסיעת המכונית עד להתפוצצותה. זוהי אחת הסצנות המורכבות ביותר שצולמו אי פעם בקולנוע. ולס עצמו סיפר מאוחר יותר שנמאס לו שאנשים שואלים אותו כיצד הוא צילם אותה. מבקר הקולנוע דאז, פרנסואה טריפו, כתב מאמר נלהב על הסרט, שבו ניתח את מורכבותו הפסיכו-אנליטית והפוליטית. אולם גם סרט זה לא זכה להצלחה, וולס עזב את התעשייה ההוליוודית בפעם האחרונה.
שנתיים מאוחר יותר, ב-1960, השתמש אלפרד היצ'קוק ברבות מהטכניקות שפיתח ולס בסרט זה, בסרטו האגדי "פסיכו", והעתיק כמעט במדויק את סצנות בית המלון של ג'נט לי, שכיכבה גם בסרטו של ולס. אולם סרטו של ולס זכה להכרה חובקת עולם רק לאחר שנים, עד אשר בשנות התשעים הכריזה ספריית הקונגרס של ארצות הברית על החלטתה לשמרו בשל היותו ציון דרך תרבותי.
ב-1959 השתתף ולס בסרט האיטלקי - צרפתי "דוד וגוליית", בו גילם את המלך שאול. הסרט הוסרט בחלקו בישראל.
לפי הדיווחים וולס כתב וביים בעצמו את הקטעים שבהם השתתף אם כי שמו לא הופיע בקרדיטים של הבמאים והכותבים.
ב-1962 יצר ולס גרסה קולנועית ל"המשפט" של פרנץ קפקא. ולס אמר מאוחר יותר ש"המשפט" הוא סרטו הטוב ביותר.
ב-1968 יצר סרט טלוויזיה בכיכובה של ז'אן מורו - "סיפור בן אלמוות".
ב-1976 שיחק בסרט מסע הארורים.