stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Home Children
חשיפה והתנצלות > אוסטרליה

הסנאט האוסטרלי פרסם שני דוחות. הראשון נקרא "Lost Innocents: Righting the Record – Report on child migration" (אוגוסט 2001) והשני "Forgotten Australians" (אוגוסט 2004). שני דוחות אלו סיכמו את הממצאים והמליצו על דרכי טיפול בנושא. בין ההמלצות הייתה קריאה להתנצלות רשמית. ואכן, ב-16 בנובמבר 2009, ראש ממשלת אוסטרליה, קווין ראד התנצל בשם ממשלת אוסטרליה.
הסנאט האוסטרלי הבחין בין שני מונחים:
אוסטרלים שנשכחו (Forgotten Australians) - מונח זה נטבע בידי הסנאט האוסטרלי ושמש לתיאור של כ-500,000 ילדים אשר הובאו לבתי יתומים, בתי ילדים, מוסדות ומשפחות אומנה באוסטרליה, עד תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
"ילדים מהגרים" (Child Migrants או Lost Innocents) הוא תת-קבוצה המונה 7,000–10,000 ילדים שהוגרו לאוסטרליה בין השנים 1920–1967, במסגרת תוכניות הגירת ילדים. הילדים אומצו או שגדלו בבתי ילדים, מוסדות, בתי יתומים ומשפחה אומנת.
רבים מילדים אלו חוו הזנחה והתעללות בטיפול המוסדי.
בשנת 2007 הודיעו ממשלת קווינסלנד ואוסטרליה על תוכנית פיצויים עבור ילדי ההגירה שהיו תחת טיפול המדינה ועברו התעללות. בנוסף, הקומה קרן בשווי של 1,000,000 ליש"ט בידי ממשלת בריטניה כדי לממן נסיעות למפגש ילדים עם הוריהם.
בשנים 2014–2015 קבע המוסד הצפון אירי לחקירה היסטורית של התעללות כי הגירת נערים לאוסטרליה בוצעה בכפייה. על פי החקירה שחקרה את השנים 1992–1995, נמצא כי כ-130 ילדים תחת טיפולם של מוסדות המדינה או מתנדבים, נשלחו לאוסטרליה בתוכניות הגירת ילדים, בעיקר זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה.
קולנוע וספרים

"הילדים האבודים של האימפריה" סרט וספר העוסקים בתיאור מדיניות הגירת ילדים מהמאה ה-17 במהלכו נשלחו מלונדון ילדים כדי להגביר את האוכלוסייה של וירג'יניה שיה המאחז הבריטית הראשון באמריקה.
ספרה של המפריס, "Empty Cradles" בו היא מתעדת את חקירתה, המכשולים הפוליטיים והאיומים על חייה בעת ניסיונותיה לחשוף את הפרשה. בנוסף, הספר חושף את הסיפורים של ילדי הבית אשר עברו התעללות בידי פקידי ממשלה ודתיים. הסרט "תפוזים ושמש" מבוסס על ספר זה.
לקריאה נוספת

Bagnell, Kenneth, "The little immigrants: the orphans who came to Canada", 2001.
Dr Coral Dow and Janet Phillips, "Forgotten Australians’ and ‘Lost Innocents’: child migrants and children in institutional care in Australia" in Parliamentary Library, Information, analysis and advice for the Parliament
הערות שוליים

↑  על סמך אתרה של מרגרט המפריס
↑  "UK child migrants apology planned
↑  Humphreys, Margaret. Empty Cradles. Corgi, 1996
↑  The Goldonian. Goldonian Web.
↑  Bagnell, Kenneth (2001). The little immigrants: the orphans who came to Canada, p.33
↑  "British children deported to Australia",, BBC, 19.6.2006.
1 2  Bagnell 2001, p. 36
↑  Bagnell 2001, pp. 41-2
↑  Bagnell 2001, p. 50
1 2  Ordeal of Australia's child migrants BBC, 15.11.2009
↑  Rodgers, Emma: Australia says sorry for 'great evil', Australian Broadcasting Corporation, 16 November 2009.
↑  Anon. Adoption & Forgotten Australians "Adoption & Forgotten Australians". Research Guides. State Library of Victoria. נבדק ב-8 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה); Check |url= value (עזרה)
↑  Forgotten Australians’ and ‘Lost Innocents’: child migrants and children in institutional care in Australia
↑  Anon. "Adoption & Forgotten Australians – Child migrants". Research Guides. State Library of Victoria. נבדק ב-8 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Australian church apologies to child migrants
↑  Historical Institutional Abuse Inquiry, Module 2 - Child Migrant Programme
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534873405171  LCCN: sh97005598 
התנצלות ראש הממשלה, גורדון בראון, 23.2.2010
נלי קים

נלי ולדימירובנה קים (באנגלית: Nellie Vladimirovna Kim ; ברוסית: Нелли Владимировна Ким; נולדה ב-29 ביולי 1957) היא מתעמלת עבר מברית המועצות. היא אלופה אולימפית משתי אולימפיאדות, בעלת 6 מדליות מהן 5 זהב, אלופת עולם בעלת 11 מדליות מהן 5 זהב ואלופת אירופה.
כיום, קים מאמנת ושופטת התעמלות.
ביוגרפיה

קים נולדה בשוראב, שבטג'יקיסטן (באותה תקופה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית) לאב ממוצא קוריאני - ולדימיר ולאמא ממוצא טטרי - אלפיה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בווארנה בולגריה בשנת 1974 זכתה קים בשתי מדליות, מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ומדליית ארד בתרגיל על הקורה.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה קים ב-4 מדליות מהן שלוש מדליות זהב. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית לפני רומניה ומזרח גרמניה, בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל הקרקע בניקוד המושלם 10. מדליית כסף בתחרות הקרב רב (78.675 נקודות) אחרי נדיה קומנץ' מרומניה (79.275 נקודות) ולפני בת ארצה לודמילה טורישצ'בה (78.625 נקודות), במהלך תחרות הקרב רב היא זכתה בניקוד המושלם 10 בתרגיל על סוס הקפיצות ובכך הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה האולימפית שזכתה בציון זה על תרגיל זה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטרסבורג צרפת בשנת 1978 זכתה קים ב-4 מדליות מהן 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על סוס הקפיצות (19.625 נקודות) ובתרגיל הקרקע (19.775 נקודות) בצוותא עם בת ארצה ילנה מוחינה. מדליית כסף בתחרות הקרב רב אחרי מוחינה ולפני נטליה שפושניקובה אף היא מברית המועצות.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפורט וורת' ארצות הברית בשנת 1979 זכתה קים ב-5 מדליות מהן 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב בתחרות הקרב רב, (78.650 נקודות) לפני מקסי גנאוק ממזרח גרמניה (78.375 נקודות) ומליטה רון מרומניה (78.325 נקודות), מדליות כסף בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על הקורה ובתרגיל הקרקע ומדליית ארד בתרגיל על סוס הקפיצות.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה קים בשתי מדליות זהב בתחרות הקבוצתית, לפני רומניה ומזרח גרמניה ובתרגיל הקרקע בצוותא עם נדיה קומנץ' (19.875 נקודות) לפני שפושניקובה וגנאוק (19.825 נקודות) ובכך הגנה על תוארה.
קים עבדה תקופה ארוכה כמאמנת, אימנה מספר נבחרות לאומיות, ושפטה בתחרויות בינלאומיות רבות.
כנשיאת הוועדה הטכנית של התעמלות הנשים האמנותית (Women's Artistic Gymnastics Technical Committee), קים מפקחת על קביעתם של כללים חדשים בהתעמלות הנשים, בכללם מערכת חדשה של ניקוד (Code of Points) אותה פיתחה הפדרציה הבינלאומית להתעמלות (Fédération Internationale de Gymnastique) בשנים 2004–2005 ומיושמת החל מ-2006.
ההשפעה התרבותית של מסע בין כוכבים

מסע בין כוכבים היא אחת מתוכניות הטלוויזיה בעלות ההשפעה הרבה ביותר על התרבות, הנחשבת לעיתים קרובות כסדרת המדע הבדיוני הטלוויזיונית המשפיעה ביותר בהיסטוריה.
הסדרה המקורית, ששודרה בסוף שנות ה-60, יחד עם תשע סדרות ספין אוף נכון ל-2020, שלושה עשר סרטי קולנוע, שפע של מוצרים ממותגים, ותעשייה המגלגלת מיליארדי דולרים, הפכה לתופעה קולקטיבית שהיא הזיכיון "מסע בין כוכבים". כיום, הזיכיון נמצא בבעלות אולפני הטלוויזיה של CBS, לאחר שהחברה רכשה החזקות שהיו בעבר שייכות לסרטי פרמאונט, האולפן שהפיק את מסע בין כוכבים במשך עשורים רבים; CBS-סרטי פרמאונט ממשיכה להחזיק בזכויות ה-DVD לסדרת הטלוויזיה, ואת הזכויות להפקת סרטי קולנוע עלילתיים.
מספר סרטים נעשו בהשראת ההשפעה התרבותית של מסע בין כוכבים, ביניהם: Galaxy Quest, ו-Free Enterprise.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
טרקי

טרקי (באנגלית: Trekkie) או טרקר (באנגלית: Trekker) הוא מעריץ של זיכיון "מסע בין כוכבים", בין אם של הזיכיון כולו, ובין אם של אחת (או יותר) מסדרות הטלוויזיה ו/או אחד (או יותר) מסרטי הקולנוע.
טרקי > מועדון המעריצים הרשמי של מסע בין כוכבים

מועדון המעריצים הרשמי של מסע בין כוכבים הוא זרוע של פרמאונט, שנועד לתת למעריצים של סדרת המדע הבדיוני הקלאסית מסע בין כוכבים גושפנקא רשמית של "מועדון מעריצים". חברי המועדון מקבלים תעודה, הנחות למקומות רבים ומזכרות, מורשים על ידי פרמאונט, ונהגו לקבל שש מהדורות של המגזין Star Trek Communicator (אשר בעבר היה זמין למכירה ברוב דוכני העיתונים בארצות הברית ובחנויות קומיקס). עם זאת, המגזין הפסיק להתפרסם ובעתיד הנראה לעין יוחלף (ראה מידע באתרים בהמשך).
טרקי > כוחות מאקי הבינלאומיים

כוחות מאקי הבינלאומיים (באנגלית: Maquis Forces International, ובקיצור: MFI) היא עמותה בין-לאומית של מעריצי מסע בין כוכבים, המעניקה חברות בינלאומית המוקדשת לסדרות הטלוויזיה ולסרטי הקולנוע של מסע בין כוכבים. מקור השם של המועדון הוא "מאקי" - הארגון הצבאי-טרוריסטי המוצג בסדרות הדור הבא, חלל עמוק 9 ווויאג'ר.
MFI היה אחד ממועדוני מב"כ הראשונים, אם לא הראשון, כמועדון, שפעל במלואו בצורה מקוונת.
ל-MFI היו עד כה ארבעה נשיאים:
כריסטינה דואן (ינואר 2011 ועד היום)
סמואל קאמינגס (ינואר 2007 - ינואר 2011)
רוב ג'ונסון (נובמבר 2004 - ינואר 2007)
גארי דייוויס (ספטמבר 1994 (ייסוד המועדון) - נובמבר 2004)
הערות שוליים

↑  Maquis Forces International LCARS
↑  http://whois.domaintools.com/maquis.com
טרקיז של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" בכנס מעריצים באזור סן פרנסיסקו, 2003.
טרקי של "מסע בין כוכבים" המחופש לוולקן.
האסטרונאוטית סמנתה כריסטופרטי כקתרין ג'יינוויי, שותה אספרסו כשהיא לבושה במדי "מסע בין כוכבים"
שרה הירש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באפריל 1834 
 פטירה:  1909 (בגיל 74 בערך) 
 שם לידה:  Sara Hirsch 
 שם עט:  Friedrich Rott, פרידריך רוט 
 
רחל שרה הירש (בגרמנית: Sarah Rahel Hirsch;‏ 11 באפריל 1834 – 1909) הייתה סופרת יהודייה-גרמנייה שפרסמה סיפורים בגרמנית, תחת שם עט פרידריך ראטט.
הייתה בתו של הרב שמשון רפאל הירש. נישאה לרב יוסף גוגנהיימר והיו להם ארבעה ילדים: סופי בנדיקס, הרב ד"ר רפאל גוגנהיימר, יוליה, יצחק גוגנהיימר.
ספריה

כתבה את הרומן "יאקובינה" ב-1897. תורגם על ידי בלומה ביינאשווייץ ונקרא בעברית "בת רוחמה" (1899); תרגומו פורסם בכתב העת היהודי-גרמני "דער איזראעליט".
ספר נוסף שחיברה הוא "גלגל החוזר" (1886).
שני סיפורים שלה, "היינריך בעער" (1906) ו"הנכד" (1909), פורסמו תחילה בהמשכים ב"חבצלת" בתרגומו של ישראל דוב פרומקין, ובהמשך יצאו לאור כספרים.
לקריאה נוספת

על יעקובינה ("בת רוחמה") מאת שרה הירש
הערות שוליים

↑  הרב אליהו מאיר קלוגמן, Samson Rephael Hirsch, פלדהיים, תשנ"ו, עמ' 347-348
↑  היינריך בעער, חבצלת, 22 ביוני 1906
↑  היינריך בעער : ספור / מאת פרידריך ראטט=שרה הירש; תרגם עברית בידי גפן=גד פרומקין., באתר הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267486305171  GND: 1060239795  ISNI: 0000 0000 6845 3314  LCCN: no2024064872  VIAF: 97210311   WorldCat (עם VIAF): 97210311 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאה קסן

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1947 (בת 77) בית יצחק-שער חפר, ישראל 
 ענף מדעי:  עבודה סוציאלית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  מכללת לוינסקי לחינוך 
 
לאה כ"ץ-קסן (נולדה ב-18 בינואר 1947) היא פרופסור אמריטה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ממייסדי המחלקה לעבודה סוציאלית ע"ש שפיצר בבן-גוריון, הייתה ראש המחלקה, ראש מועצת העובדים הסוציאליים, שימשה נשיאת מכללת לוינסקי לחינוך וראש מועצת ראשי המכללות האקדמיות לחינוך (רמ"א).
ביוגרפיה

לאה כ"ץ-קסן נולדה וגדלה במושב נירה (היום מאוחד עם מושב בית יצחק). אביה, יוסף כ"ץ, יליד הונגריה ואמה, תמר כ"ץ-גולן (שם נעוריה: סטלה קליינר), ילידת פרוסטיוב בצ'כוסלובקיה.
בעת שירותה בצה"ל (1967-1965) שימשה קצינת ניהול בבית הספר לטיסה ושלישה של טייסת מסוקים בהקמה, השתחררה בדרגת סגן. עשתה את כל לימודיה הגבוהים, מתואר ראשון עד השלישי בבית הספר לעבודה סוציאלית ע"ש פאול ברוואלד, באוניברסיטה העברית בירושלים.
הקימה את השירות הסוציאלי בכפר הנוער ניצנים (1973-1971). עבדה כעובדת סוציאלית במרכז הרפואי סורוקה וכיהנה כמנהלת בפועל של השירות בשנתיים האחרונות לעבודתה במקום (1982-1973).
ב-1982 הקימה את המחלקה לעבודה סוציאלית ע"ש שרלוט ב' וג'ק ג' שפיצר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ביחד עם פרנסיס אקרמן (פרני) ופרופ' ריצ'רד ישראלוביץ'. עמדה פעמיים בראש המחלקה. בשנת 1994 סיימה את לימודי הדוקטורט, ב-1998 התמנתה למרצה בכירה, ב-2007 לפרופסור חבר ובשנת 2014 לפרופסור מן המניין. שהתה כמרצה ופרופסור אורח באוניברסיטאות וושינגטון בסיאטל, ארצות הברית; אוניברסיטת ניו-קסל באוסטרליה ואוניברסיטת מאסי בצפון פלמרסטון ווולינגטון, ניו זילנד.
כיהנה כיו"ר מועצת העובדים הסוציאליים וכיועצת לשרת העבודה והרווחה ח"כ אורה נמיר (1996-1993), בתקופת כהונתה חוקק חוק העובדים הסוציאליים - התשנ"ו - 1996. הקימה וניהלה את המרכז הישראלי למחקר איכותני (2008-1996) באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (היום בשמו: המרכז הישראלי למחקר איכותני של האדם והחברה). המרכז תרם להטמעת המחקר האיכותני כפרדיגמה למחקר מדעי והוא משמש סניף של מרכזים דומים בארצות הברית ובקנדה. מדי שנתיים מארגן המרכז כנס ארצי באוניברסיטת בן-גוריון בו לוקחים חלק כ-500 חוקרים. היום עומדת בראש המרכז פרופ' מיכל קרומר-נבו ופרופ' קסן משמשת כראש המועצה המדעית שלו. הוזמנה לסייע בהקמת מחלקות חדשות לעבודה סוציאלית במכללות ספיר ורופין ושימשה כיועצת למל"ג בהערכת תוכניות חדשות לעבודה סוציאלית במכללות צפת, תל חי ואחרות. עמדה בראש התוכנית "מורים חוקרים" במכון מופ"ת (2009-2008). חברה בוועד המנהל של עמותת מט"ב (מאז שנת 2006).
קסן הושאלה על ידי אוניברסיטת בן-גוריון לתפקיד נשיאת מכללת לוינסקי לחינוך בשנים 2009–2015. בעת כהונתה ציינה המכללה 100 שנים להיווסדה ועברה שינויים ארגוניים משמעותיים לקראת המעבר שלה לתקצוב הות"ת, כמו: מעבר למבנה פקולטטי, תהליכי התייעלות (FTE), קידום הסדרת התיאגוד של המכללה, הכפלת מספר הסטודנטים, ייצוב מצבה הכלכלי, קידום המחקר, שיפור בתנאי הסגל האקדמי והמנהלי. כנשיאת מכללת לוינסקי לחינוך נבחרה קסן לתפקיד יו"ר מועצת נשיאי המכללות האקדמיות לחינוך – רמ"א (2015-2012). ברמ"א חברים נשיאים של 21 מכללות אקדמיות לחינוך. בעת כהונתה נחתם הסכם בין משרד החינוך לבין המל"ג\ות"ת: המתווה להסדרת מעבר כולל של האחריות לתכנון ותקצוב מערך ההכשרה האקדמית להוראה ממשרד החינוך למועצה להשכלה גבוהה ולוועדה לתכנון ותקצוב (פברואר 2015).
לאה קסן נשואה לאלי קסן (טייס ומנהל בכיר בכי"ל לשעבר, והיום צייר), אם ל-5 ילדים וסבתא לנכדים. במשך שנים רבות גרה בעומר והיום גרה בתל אביב.
תחומי מחקר מרכזיים

לאה קסן חוקרת נושאים שונים, שמשלבים מחקר תאורטי ומעשי ומחקר כמותי ואיכותני. תחומי המחקר המרכזיים שלה הם:
תחומי מחקר מרכזיים > שיטות מחקר איכותני

מאז 1995, רוב מחקריה והמחקרים שערכו תלמידי המחקר שלה נעשו תוך שימוש בשיטות מחקר איכותניות, או משולבות עם שיטות מחקר כמותיות. רבים ממחקריה עוסקים, מעבר לחקר הנושא, גם בפיתוחן של שיטות מחקר איכותניות.
אחת מהשיטות לניתוח נתונים נרטיביים שפיתחה מבקשת ממספרי הנרטיב לתת כותרת לסיפורם. הכותרת מכוונת את החוקרים למשמעות שהנחקרים נותנים לנרטיב שלהם. בכך יש מעין שיתוף של הנחקרים בניתוח הנתונים. מאמר על השיטה פורסם בעברית בספר בעריכתה (עם פרופ' מיכל קרומר-נבו): ניתוח נתונים איכותניים (2010) ובאנגלית בכתב העת IJQM ‏(2002).
ב-1996 ייסדה קסן את הסניף הישראלי של מכון המחקר הבינלאומי למחקר איכותני של אוניברסיטת אלברטה (IIQM), על מנת להעלות את רמת המחקר האיכותני בישראל. ב-1999 נהפך הסניף למרכז מחקר באוניברסיטת בן-גוריון. קסן עמדה בראשו עד שנת 2009 ובמסגרת זו אף זכתה למענק מהקרן הלאומית למדע (ISF), לצורך הקמת המעבדה למחקר איכותני.
עמדה בראש כנסים בישראל בשיטות מחקר איכותניות (2004, 2006) והייתה יו"ר-שותפה של כנס שלישי במרץ 2008. הייתה שותפה בהקמת האגודה הישראלית למחקר איכותני ב-2006 (עמותה שנסגרה). ב-2010 הייתה עורכת שותפה בספר על ניתוח נתונים איכותניים, שהיה הראשון לתאר את הניסיון הישראלי בשטח זה. היא ערכה את החלק הישראלי של כתב העת האלקטרוני International Journal of Qualitative Methods ‏(IJQM), שמפרסם מאמרים מתודולוגיים בשפות שונות והיא חברת מערכת של כתב העת International Journal of Qualitative Methods ‏(QHR).
תחומי מחקר מרכזיים > עבודה קבוצתית

נושא זה מהווה תחום מרכזי של מחקר (ופרקטיקה) בעבודתה של קסן. היא בחנה את יישומן של שיטות בעבודה בקבוצה, פיתחה מודל לתכנון וסיווג של קבוצות בעבודה סוציאלית, בחנה את יעילותן של קבוצות תמיכה בהפגת חרדות של חולי לב ואוכלוסיות אחרות, פרסמה את ניסיונה בעבודה קבוצתית בחברה רב תרבותית, חקרה תהליכים קבוצתיים ופיתחה טכניקות חדשות בהנחיה של קבוצות. היא עורכת-שותפה (עם פרופ' רחל לב-ויזל) של ספר בשם "עבודה קבוצתית בחברה רב-תרבותית" ומחברת-שותפה (עם לב ויזל) של ספר בשם "מסע של חוויות", שעיקרו תרגילים בעבודה עם קבוצות קטנות. היא עבדה עם קבוצות קטנות שונות, עמדה בראש הוועידה הלאומית הראשונה לעבודה סוציאלית בקבוצות (1991), הייתה יו"ר שותפה של הוועידה הלאומית לעבודה קבוצתית וטיפול קבוצתי בחברה רב-תרבותית (1999), הרצתה בכנסים בוועידות בינלאומיות ובשנים 1980–1987 הייתה נציגת ישראל באגודה האמריקאית לעבודה סוציאלית עם קבוצות American Association of Social Work with Groups‏ (AASWG).
תחומי מחקר מרכזיים > היבטים פסיכו סוציאליים של חולי

מחקריה בנושא זה עסקו בקשר שבין חרדה, מתח וחולי אצל חולים לאחר התקף לב ראשון, אצל חברי צוות רפואי בעת מלחמת המפרץ ואצל אנשים שפוטרו מעבודתם. בתמיכת האגודה למלחמה בסרטן, בחנה היבטים התנהגותיים של חולי סרטן, בכללם תהליכי קבלת החלטות של חולים בנוגע לקבלת טיפול. אלו היו מחקרים בינלאומיים השוואתיים ביחד עם קבוצות מאוסטרליה ומארצות הברית. במחקר אחר, בחנה את המאפיינים של השיח המוסדי בין עובדים סוציאליים אונקולוגיים ובין עמותה שהפעילה קבוצות לעזרה עצמית לחולי סרטן. עם תמר דרייפוס, סטודנטית לתואר שני, (בהדרכה משותפת עם פרופ' צוויקל), נעשתה עבודה על אומדן עיכובים באבחון סרטן השד. ביחד עם תלמידתה, ד"ר מירב רבינוביץ', פרסמה מספר מאמרים מבוססים על מחקר מטה-סינתזה המשווה בין טיפולים המבוססים על גישה פסיכותרפית וגישה התנהגותית.
תחומי מחקר מרכזיים > אלימות בין בני זוג

נושא זה מקיף חלק ניכר ממחקריה ופעילותה הציבורית של קסן. היא חקרה את הדינמיקה של אלימות בין בני זוג בעיקר בקרב עולים מאתיופיה. ממצאיה הולידו מדריך לטיפול ומניעת אלימות המיועד לאנשי מקצוע העובדים בקהילה.
תחומי מחקר מרכזיים > היבטים תרבותיים וכשירות תרבותית של עובדים סוציאליים

אלו נושאים שנוגעים לכל מחקריה. פרסומיה בנושא זה עוסקים בעולים מאתיופיה, בדואים, עולים מרוסיה ומחקרים משווים בין אוסטרליה, ישראל וארצות הברית.
תחומי מחקר מרכזיים > התמודדות הורים עם גיוסם ילדיהם לצבא

מאמרה משנת 1993 אודות קשייהם של הורים בהתמודדות עם גיוסם של ילדיהם ליחידות קרביות בצה"ל, מתעמת עם הטאבו שהיה אז בחברה הישראלית בנוגע לנושא זה. המאמר צוטט בעיתונות מספר פעמים; קסן רואיינה בכלי התקשורת והטקסט הופץ על ידי המעסיקים במספר חברות למשפחות של המתגייסים החדשים בקרב עובדיהם. אחת מתלמידותיה לתואר השלישי (שרון דרייפוס) בוחנת את הפרדוקס אצל אימהות מהמגזר הדתי-לאומי שבנן הבכור התגייס לצה"ל ממש לפני ההתנתקות ועוקב אחרי אימהות עד שנתיים לאחר ההתנתקות.
ספרים וחיבורים

קסן ל. וויטנברג ת'. 2000. שלב השיגור – התמודדות המשפחה עם גיוס ילדיה, מכון הנרייטה סאלד, ירושלים (80 עמ').
קסן ל. לב-ויזל ר. (עורכים אורחים). 2004. מקבץ, כתב העת הישראלי על פסיכותרפיה. 9 (1) (111 עמ').
קסן ל. בקשי י. 2004. הסמכות החינוכית של משפחות יוצאות אתיופיה בישראל. באר שבע, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המרכז הישראלי למחקר איכותני, ביחד עם ג'וינט ישראל ומשרד הרווחה (150 עמ').
קסן ל. 2006. אלימות בין בני זוג בקרב משפחות יוצאות אתיופיה בישראל. באר שבע, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המרכז הישראלי למחקר איכותני, ביחד עם ג'וינט ישראל ומשרד הרווחה (125 עמ').
ספרים ערוכים

קסן ל., לב ר. (עורכות). 2002. עבודה קבוצתית בחברה רב-תרבותית. תל אביב: הוצאת צ'ריקובר (254 עמ).
לב-ויזל ר. קסן ל. 2002. מסע של חוויות. קריית ביאליק: הוצאת אח (222 עמ').
שבתאי מ., קסן ל. (עורכות). 2005. מולועלם: נשים ונערות יוצאות אתיופיה במרחבים עולמות ומסעות בין תרבותיות. מודיעין: הוצאת לשון זהה (285 עמ').
חקק י. קרומר–נבו מ. קסן ל. (עורכים). 2010. הכל מדיד? דיון ביקורתי במדידה וכימות. הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (314 עמ').
קסן ל. קרומר–נבו מ. (עורכות). 2010. ניתוח נתונים במחקר איכותני. באר שבע: הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (500 עמ').
הוס א., קסן ל. ושגב ע. (עורכות). 2010. ליצור מחקר לחקור יצירה. הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (284 עמ').
ריקודים על פי תהום

ריקודים על פי תהום הוא האלבום הרביעי של המוזיקאי, משורר, מלחין, זמר ושדרן הרדיו הישראלי בני בשן שיצא ב-13 בספטמבר 2010. באלבום זה אירח בשן את להקת בום פם. האלבום כולל 12 שירים.
באלבום יצא הסינגל "אחלה חמודה" שהוא מעין פרודיה על הזמר הים-תיכוני. סינגל זה זכה לעיבוד פארודי של קבוצת אנדרדוס בשם "אחלה חסודה", שעסק בדייטים במגזר הדתי-לאומי, וזכה אף הוא להצלחה רבה ולעיבוד בשם "רבי נחמן מאומן" של איציק דדיה למילים של אלי כהן ודודי אינהורן שזכה גם הוא להצלחה. האלבום כולל גם את הסינגל "מיכל" שנכנס לפלייליסט בגלגלצ.
שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | איך אתה אוהב אותי  | בני בשן | בני בשן | 4:37 |
| 2. | בטנים ותחתים  | מאיר אריאל | מאיר אריאל | 4:56 |
| 3. | תמנון  | בני בשן | עוזי פיינרמן | 2:38 |
| 4. | מיכל  | בני בשן | בני בשן | 2:58 |
| 5. | אחלה חמודה  | בני בשן | בני בשן | 4:01 |
| 6. | פה בים  | בני בשן | בני בשן | 6:31 |
| 7. | מעשן עליך  | בני בשן | בני בשן | 3:29 |
| 8. | את אלופה  | בני בשן | בני בשן | 3:08 |
| 9. | בז'ז'ות  | בני בשן | בני בשן | 4:12 |
| 10. | את  | בני בשן | עוזי פיינרמן | 3:39 |
| 11. | בואו ונשירה  | לא ידוע (תרגום: עוזי חיטמן) | לא ידוע | 2:55 |
| 12. | סרנדת עייפים  | בני בשן | בני בשן | 5:04 |
משתתפים באלבום

אורי בראונר כנרות - גיטרה
עוזי פיינרמן - גיטרה
יובל (טובי) זולוטוב, שיקו סיני - תופים
טכנאי הקלטות - אלדד ברמן
עוזר טכנאי - אסא רביב
טכנאי מיקסים - יניב פרידל
מאסטרינג - אלדד גואטה
ניהול אישי: יובל הורוביץ, בני שמש-לו, קנלר ייצוג אמנים בע"מ
הפקה בפועל: עמית שיין
עיצוב עטיפה: סטודיו דורון עדות
יחסי ציבור: רותי מרום, מרום&פרל
ניהול אינטרנטי: דייס מרקטי
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏מעשה באדם גדול, באתר ‏מאקו‏, 4 בספטמבר 2010
↑   אחלה חסודה, בביצוע אנדרדוס, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
↑   רבי נחמן, בביצוע איציק דדיה, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
מריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה

מריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Isabella von Österreich-Toskana; ‏21 במאי 1834 - 14 ביולי 1901), הייתה בתו של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה וסבתא רבתא של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד.
ביוגרפיה

מריה איזבלה נולדה ב-21 במאי 1834 בפירנצה, ללאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה ולמריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד.
ב-10 באפריל 1850 התחתנה מריה איזבלה עם דודה פרנצ'סקו, רוזן טראפאני, בנו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, אולם פרנצ'סקו לא היה אהוד בטוסקנה מפני חששם מבית בורבון.
לאחר מסע האלף בראשות גריבלדי הודח פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות מהשלטון, וממלכת שתי הסיציליות אוחדה עם ממלכת סרדיניה, והוקמה ממלכת איטליה. בעקבות כך ברחו פרנצ'סקו ומריה איזבלה יחד עם שאר המשפחה לרומא, ובהמשך עברו להתגורר בצרפת. בשנת 1892 מת בעלה פרנצ'סקו, רוזן טראפאני בפריז, וב-14 ביולי 1901 מתה מריה איזבלה בביתה בלוצרן שבשווייץ.
משפחתה

ב-10 באפריל 1850 התחתנה מריה איזבלה עם פרנצ'סקו, רוזן טראפאני, בנו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות (1851–1938), התחתנה עם הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה
לאופולדו, נסיך שתי הסיציליות (1853–1870)
מריה תרזה פיה, נסיכת שתי הסיציליות (1855–1856)
מריה קרולינה, נסיכת שתי הסיציליות (1856–1941), התחתנה עם אנדז'יי פשמישלאב זמויסקי
פרדיננדו, נסיך שתי הסיציליות (1857–1859)
מריה אנונציאטה, נסיכת שתי הסיציליות (1858–1873)
כתב ליניארי ב'

שבר חרס עם כתב ליניארי ב'
כתב ליניארי ב'. משמעות הסמלים מימין לשמאל: שמן זית, יין, אמפורה, גלגל, גבר ואישה
כתב ליניארי ב', שפה קווית ב' (או קווי ב', באנגלית: Linear B) הוא הכתב של השפה היוונית העתיקה מיקנית. הייתה זו שפה מדוברת בין המאות ה-16 וה-11 לפנה"ס לפני השימוש באלפבית היווני, והשימוש בה דעך עם נפילת התרבות המיקנית. התקופה שבין השימוש בכתב ליניארי  ב' לבין השימוש באלפבית היווני, תקופה שבה אין עדות לשפה כתובה, ידועה כתקופת המעבר היוונית.
כתב זה קשור לכתב ליניארי א', כתב שלא פוענח במלואו ששימש את התרבות המינואית. גם כתב זה הוא בחלקו כתב הברות, ובחלקו סמלים לוגוגרפים. המבנה הגרפי של הכתב היפני המודרני בעל אופי דומה.
הכתב

לכתב הליניארי ב' יש בערך 200 סימנים, המחולקים לסימני-הברות עם ערכים פונטיים, ולאידאוגרמות ולוגוגרמות עם ערכים סמנטיים.
הכתב > סימני הברות

לטבלה עם סימני ההברות של כתב ליניארי ב', לחצו כאן.
שמות הסימנים הם שמות פונטיים, מכיוון שרוב הסימנים מייצגים סדרת הברות שלמה, כמו בשפה המיקנית. מערך הכתיבה הוא נצר של כתב ליניארי א', שנכתב כנראה עבור השפה המינואית ולא התאים לשפה היוונית. כך היה גם בכתב השני: המיקנים שהשתמשו בכתב הברות נאלצו לכתוב בכתב זה, עד שמספר מאות אחר כך הומצא האלפבית היווני הראשון.
הכתב > לוגוגרמות

לטבלה עם סימני הלוגוגרמות של כתב ליניארי ב', לחצו כאן.
בגלל טבעם של הטקסטים שנשמרו, לא תמיד ניתן להבין מה משמעותו של כל סימן. הסימנים מייצגים רעיונות וחפצים כמו איש, אישה, פרה, שמן, יין, זהב, ושאר מושגים שהיו חשובים באותה תקופה.
ארכיון > קבצים

הטבלאות מחולקות לקבצים לפי מקום הימצאם.
KN קנוסוס, בערך 4360 טבלאות (לא כולל טבלאות נוספות של כתב ליניארי א')
PY פילוס, 1087 טבלאות
TH תבאי, 99 טבלאות + 238 שפורסמו ב-2002
MY מיקנה, 73 טבלאות
TI טירינס, 27 טבלאות
KH חאניה, 4 טבלאות
עוד 170 טבלאות של כתב ב' נמצאו על כלי שיט.
ארכיון > תוכן

הערים והארמונות הגדולים השתמשו בקווי ב' לעדות לתשלום על סחורות (מעין קבלה). צמר, כבשים ותבואה היו מצרכים נפוצים, וניתנו בדרך-כלל לקבוצות של אנשי דת או לשומרי חופים.
הטבלאות נשמרו בסלים על מדפים בתוך הארמונות. חלק מהם נשרפו (כמו בקנוסוס), והשריפה יצרה טבלאות חימר.