stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאנוש פוטי
ביוגרפיה

יאנוש פליינר נולד במשפחה יהודית כבנם של מור פליינר (1858–1932), עורך דין, ושל וילמה רוזנטל (1875–1930). הוא התחיל את לימודיו בעיר הולדתו וסיים בבודפשט. בסיום לימודיו הפך לעיתונאי. שיריו פורסמו כבר אז בכתב העת הספרותי והאמנותי החשוב ניוגט ובכתב העת היהודי עבר ועתיד. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה כמתנדב ולאחר מכן כקצין מילואים וזכה במספר עיטורים. הוא היה המבקר הספרותי במספר עיתונים. הקומדיה שלו "פנינה אמיתית" הועלתה על יד התיאטרון הקאמרי של התיאטרון הלאומי של בודפשט. ב-1944 נלקח ושהה מספר חודשים במחנה המעצר שהוקם ב"הורטי ליגט" שבאי צ'פל (ממרץ 1944 ועד אוגוסט 1944 פעל באי צ'פל מחנה המעצר בשם Horthyliget, לשם גורשו עיתונאים ועורכי דין מפורסמים של אותה תקופה בגלל מוצאם היהודי, ולאחר מכן ביולי 1944 הועברו האסירים למחנות ההשמדה במספר טרנספורטים. מאחר שזכר מחנה הורטי-ליגט אינו ממשיך בתודעה הציבורית ההונגרית, מתוכננת הקמת לוח זיכרון לזכרם של הכלואים שם). הוא ניצל ושנה לאחר מכן כתב על זיכרונותיו מהמחנה בספר. בנוסף למגזינים מיוחדים, כתביו העיתונאיים פורסמו ב"מאדיאר הירלאפ" (Magyar Hírlap), "פשטי הירלאפ" (הו') ו"הט" (Hét). הוא כתב ופרסם גם שירים ורומנים וכאמור מחזה.
כתביו העיקריים

בית זכוכית (שירים, בודפשט, 1921)
Die Perle (פנינה אמיתית) (מחזה קומדיה בודפשט, 1924)
המראה של נרקיס (שירים, בודפשט, 1933)
העמק המופלא (רומן, בודפשט, 1935)
מסע בין כוכבים (רומן, בודפשט, 1938)
לדה והברבור (רומן, בודפשט, 194?)
פארק-הורטי - אי השדים ההונגרי (רומן כתבת דיווח, בודפשט, 1945)
סגנטיני (Segantini)(בודפשט, 1967)
תרגום לברית האופרה יולנטה (בשם המקורי Иоланта) אופרה במערכה אחת מאת המלחין הרוסי פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי.
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Művészeti lexikon. Fel. szerk. Lajta Edit. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1965-1968. (לקסיקון האמנות 1965–1968)
Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. Komjáti Ferenc). Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. [1929]. (לקסיקון התיאטרון ההונגרי: האנציקלופדיה של התיאטרון והספרות הדרמטית ההונגרית. עורך אלדאר שופפלין. בודפשט: איגוד השחקנים הלאומי ומכון הפנסיה).
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת.
Művészeti lexikon. Szerk. Éber László. Társszerkesztő: Gombosi György, Budapest, 1935. (לקסיקון האמנות 1935) דרוש מינוי
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 33115/1919. Forrás: MNL-OL 30793. mikrofilm 432. kép 3. karton
↑  "Születési bejegyzése a kaposvári izraelita hitközség születési akv. 49/1893. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-10.
↑  "Fleiner Mórné halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 12/1930. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICCU: UBOV022628  ISNI: 0000 0001 1048 2339  LCCN: nb2017010859  VIAF: 306154002   WorldCat (עם VIAF): 306154002
יובל דלשד

| --- | --- |

יובל דלשד (משמאל)
 לידה:  המאה ה־20 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  במאי קולנוע
 פרופיל ב-IMDb
 
יובל דלשד הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע ישראלי. הוא התפרסם ב-2015 מבימוי וכתיבת תסריט לסרט באבא ג'ון, שזכה לתואר "הסרט הישראלי הראשון בשפה הפרסית". הסרט הוקרן בהקרנת בכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, וזכה בפרס "הסרט הטוב ביותר" בטקס פרסי אופיר לשנת 2015, וכן ב-4 פרסים נוספים. פרס העיצוב האומנותי, הצילום, המוזיקה, והליהוק. הסרט ייצג את ישראל בתחרות לסרט הזר באוסקר האמריקאי 2015.
הסרט הוקרן ב-28 פסטיבלים בינלאומיים והוקרן ב-23 מדינות. הוא תורגם ל-5 שפות. יוונית, ספרדית, צרפתית, איטלקית ואנגלית.
יובל החל דרכו כבמאי ועורך סרטים דוקומנטריים ו״באבא ג'ון״ הוא סרטו העלילתי הראשון.
פילמוגרפיה

הקרב על הנפש (2009)
התא המשפחתי (2011)
דרישת שלום מהמלחמה (2013)
באבא ג'ון (2015)
טמאש מוי

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1875 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  16 במרץ 1957 (בגיל 82) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Leitner Mór 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 
טמאש מוי (במקור מור לייטנר, בהונגרית: Moly Tamás;‏ בודפשט, 27 בינואר 1875 – בודפשט, 16 במרץ 1957) היה סופר, עיתונאי, במאי תיאטרון, מתרגם ספרותי, מנהל תיאטרון יהודי-הונגרי. מוי היה אחד הסופרים המצליחים והנקראים בתקופתו.
ביוגרפיה

מור לייטנר נולד במשפחה יהודית כבנם של פקיד הבנק אלברט לייטנר ושל אמה קוך. הוא החל את דרכו כעיתונאי, התגורר שנים בפריז ובברלין. לאחר מכן חזר להונגריה ועבד כמומחה לתיאטרון. ב-1904 הפך לחבר הנהלה של חברת תאליה ומסתיו 1905 היה מנהל תיאטרון בקצ'קמט ולאחר מכן עבד בעיר מוהאץ' במשך שלושה חודשים לפני שהתיאטרון הפך לחדל פירעון. בשנת 1907 עבד כבמאי ב"תיאטרון האינטי". במרץ 1930 הגיש מועמדות לתפקיד מנהל התיאטרון בעיר הגדולה סגד, אך לא הצליח לקבל את המינוי.
הוא נכנס לזירת הספרות באיחור יחסי כסופר ספרות יפה, בשנות העשור השני של המאה ה-20 כתב העת הספרותי והאמנותי ניוגט פרסם את סיפוריו הקצרים, מאוחר יותר יצאו לאור כמה כרכי ספריו, אך בין השנים 1919–1920 עבר לכתיבת רומנים של ספרות זולה. את ההצלחה הגדולה ביותר השיגה סדרת ספריו בשם "אדום-החזה" כשם הציפור (Vörösbegy), שהגיבור שלה הוא נוכל ממוצא הונגרי עם יכולת מיוחדת להשתנות, בעל קריירה בינלאומית. המבקרים בני תקופתו כינו את הספר כרומן הבלשי ההונגרי הראשון.
אחת מיצירותיו המוקדמות, הסיפור בשם "הנודד" או, המשוטט" (A jöttment), הוערכה כיצירת מופת הן על ידי מילאן פישט והן על ידי הסופר והפילוסוף זוכה פרס קושוט בלה האמווש. לרבות מיצירותיו הוא שאב רעיונות מעולם האמנים והשחקנים. אשתו הייתה השחקנית רוזליה טיל (1863–1953), אותה נשא ב-7 בפברואר 1911 בבודפשט.
כתביו

שלוש נובלות - סיפור אחד - כמה עלים והגן, הגברת הזרה, השכן (איזידור קנר, 1917)
אדום-החזה (האחים לגראדי, 1918)
החיים האמיתיים (קנר, 1918)
הרפתקה בוונציה (האחים לגראדי, 1918)
הנווד (קנר, 1918)
קופסה - שבעה עשר סיפורים קצרים (חברת פרנקלין, 1919)
הרפתקאות והרפתקנים (חברת פרנקלין, 1919)
אמה סגדי, שחקנית (חברת פרנקלין, 1920)
המאסטר - הרפתקאותיו של אדום-החזה (רומן, מהדורת שחר, 1921)
משחק מסכות - הרפתקאותיו של אדום-החזה (סיפור בלשי, מהדורת שחר, 1921)
הסנסציה - הרפתקאותיו של אדום-החזה (הוצאת היינל, 1921)
בְּלוֹף! (רומן, זינגר ווולפנר, 1924)
קרנבל בוונציה (חברת פרנקלין, 1925)
בעל העין האחת (Tolnai Világlapja)
האדון הזר (Tolnai Világlapja)
היד הבלתי נראית (Tolnai Világlapja)
ברגע האחרון - הרפתקאות נוספות של אדום-החזה (מכון הדפוס טולנאי וחברת ההוצאה לאור 1928)
בלשד העץ - ועוד סיפורים קצרים (דפוס טולנאי והוצאה לאור)
בתחפושת - ועוד סיפורים קצרים (דפוס טולנאי והוצאה לאור)
ביער הבוער - ועוד סיפורים קצרים (דפוס טולנאי והוצאה לאור
בריחה מהכלוב - וסיפורים קצרים נוספים (דפוס טולנאי והוצאה לאור)
גברת שבצרות (מכון דפוס טולנאי והוצאה לאור)
אי הניסים (רומן, קלוז', 1931 )
חמשת הראבו (רומנים של הכרך, 1932)
המסתורין של מלון ויקטוריה (מחזה, 1932)
משחק במזל (מחזה, 1933)
שתי פוסטרים בברמינגהם (מחזה, 1934)
מזוודת המסמכים הירוקה (רומן, הדפוס הכללי, 1935)
עזור לעצמך! (הדפוס הכללי, 1936)
המטוס המסתורי (General Press, 1938)
המרגל מגיע (Literary Publishing Company, 1939)
הצל חסר הרחמים (Szikra)
Decoys: Speed and Coates at work (בודפשט, 1946)
האישה היפה כמו פסל (בודפשט, 1947)
תרגומיו

G. B. Shaw: Hősök (1904)
August Strindberg: Az apa (1904)
Oscar Wilde: Az eszményi férj (1907)
Maurice Leblanc: A szőke hölgy : Arsène Lupin sorozat (Budapest, 1918)
Maurice Leblanc: Arséne Lupin kalandjai (Budapest, 1918)
Maurice Leblanc: A piros hetes : Arsène Lupin újabb kalandjai (Budapest, 1918)
Pierre Alexis de Ponson du Terrail: Ma-Eddin kincse (fantasztikus regény, Budapest, 1920)
Anders Eje: Madagaszkár (regény, Budapest, 1921)
Herman Heijermans: VII. parancsolat (1920)
Honoré de Balzac: Egy homályos eset (192?)
Honoré de Balzac: De Langeais hercegasszony (Budapest, 1920)
Honoré de Balzac: Dráma a tengerparton (három kis regény, Budapest, 1921)
Herman Heijermans: Lotte (1920)
Samuel August Duse: A tőrösbot : detektív-regény (Budapest, 1920)
Kristoffer Svendsen Elvestad: A tolószék : detektív-regény (Budapest, 1920)
Kristoffer Svendsen Elvestad: A lila kesztyű : a Carmen-induló : Krag detektív kalandjai (Budapest, 1920)
Kristoffer Svendsen Elvestad: Az ezernevű hölgy : az ellopott ház : Krag detektív kalandjai (Budapest, 1920)
Kristoffer Svendsen Elvestad: A három szoba : Asbjörn Krag halandjai (Budapest, 1920)
Kristoffer Svendsen Elvestad: A vijjogás : Krag detektív kalandjai (Budapest, 1920)
Kristoffer Svendsen Elvestad: A pók : Krag detektív kalandjai (Budapest, 1920)
Kristoffer Svendsen Elvestad: A bohóc : a titkos írás kulcsa : Krag detektív kalandjai (Budapest, 1921)
Kristoffer Svendsen Elvestad: Montrose : detektív-regény (Budapest, 1921)
Kristoffer Svendsen Elvestad: Az ököl : Krag detektív kalandjai (Budapest, 1921)
Kristoffer Svendsen Elvestad: A halálóra : Krag detektív kalandja (Budapest, 1922)
Gustav Meyrink: A fehér dominikánus : egy láthatatlan valaki naplójából (Budapest, 1922)
Nyikolaj Szemjonovics Leszkov: A rém (Budapest, 1928)
Nyikolaj Szemjonovics Leszkov: Figura (Budapest, 1928)
Nyikolaj Szemjonovics Leszkov: A gonosztevő (Budapest, 1929)
Alexandre Dumas: Husz év multán I-II-III
William Averill Stowell: A zümmögő falak titka (Budapest, 1928)
Lev Tolsztoj: Polikuska (regény, Budapest, 1928)
Lev Tolsztoj: Luzern (regény, Budapest, 1929)
Theodor Storm: Egy vallomás (Budapest, 1929)
Arthur Benjamin Reeve: Amikor emberek eltűnnek (Budapest, 1929)
Louis Joseph Vance: Az esztelen Maitland (Budapest, 1929)
Alfred de Vigny: Renaud kapitány élete és halála (Budapest, 1929)
Carolyn Wells: Titokzatos gyilkosság (regény, Budapest, 1929)
Peter Bolt: Asszonynélküli város (Budapest, 1929?)
Heinrich Zschokke: Rozmarin néni (regény, Budapest, 1929)
Ernst Klein: Arany a tengerben (regény, Budapest, 1930)
Fritz Mardicke: A boldogság szigete (Budapest, 1932)
Claus Zehren: Napsugár feleség (Budapest, 1932)
Ernst Klein: Szerelem és gyűlölet (Budapest, 1932)
Ernst Klein: Egy modern nő sorsa (Budapest, 1932)
Ottwell Binns: Az öt pálma szigete (regény, Budapest, 1941)
Kenneth Robert Gordon Browne: Kutya van a kertben (vidám regény, Budapest, 1942)
Keller Gottfried: Az előkelő utas (Budapest, 1948)
Giacomo Casanova: Velence ólomkamráiban (Budapest, 1948)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 (לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי)
Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. III. kötet (Komló-kert – Püspöki Imre). Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. [1930]. (לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי: האנציקלופדיה של התיאטרון והספרות הדרמטית ההונגרית. עורך אלדאר שופפלין. בודפשט: איגוד השחקנים הלאומי ומכון הפנסיה. [1930].
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי, גישה מקוונת
מילן פישט: טמאש מוי
אלדאר שפפלין: אדום-החזה
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 120/1875. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-31.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 126/1911. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1027636330  ISNI: 0000 0003 8361 2848  VIAF: 270415556   WorldCat (עם VIAF): 270415556 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טמאש מוי".
גלוקוקורטיקואיד

| --- | --- |

 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D005938
 
הורמונים גּלוּקוֹקוֹרטִיקוֹאִידִים (Glucocorticoids, נקראים גם גְּלוּקוֹקוֹרְטִיקוֹסְטֶרוֹאִידִים, הֶלְחֵם בסיסים: גלוקוז + קורטקס + סטרואידים) הם משפחת הורמונים קורטיקוסטרואידים המופרשים מקליפת בלוטת יותרת הכליה, המשפיעים על המטבוליזם בגוף ומזרזים עלייה של גלוקוז בדם על ידי ניצול שומנים וחלבונים (גלוקונאוגנזה), וכן על יד פירוק גליקוגן מהכבד כדי לסייע לגוף במצבי דחק, אך עם זאת הם מעכבים כניסה של גלוקוז לרקמות שונות.
כמו כן יש להורמונים הגלוקוקורטיקאידים השפעה אנטי דלקתית חזקה, והם משמשים כתרופה לדלקות, למשל אצל חולי אסתמה וחולי מפרקים. לדוגמה, קורטיזול הוא גלוקוקורטיקואיד המדכא את מערכת החיסון ומשמש ברפואה לטיפול במושתלי איברים.
עם משפחת ההורמונים הגלוקוקורטיקואידים ניתן למנות את הקורטיזול הקורטיקוסטרון והקורטיזון. מבין הגלוקוקורטיקואידים רק הקורטיזול הוא הורמון פעיל באדם.
מנגנון הפעולה של הגלוקוקורטיקואידים

כמו הורמונים סטרואידים אחרים. הג"ק פועלים באמצעות קולטנים הנמצאים בגרעיני התאים - ובמקרה של ג"ק מדובר בשני קולטנים המכונים קולטן אלפא וקולטן בטא. קולטן אלפא מגביר את פעולת ההורמון וקולטן בטא מעכב אותה. חלבוני הקולטנים נקשרים לאלמנט התגובה לג"ק (glucocorticoid response element) שהוא רצף ייחודי של DNA. ההפעלה קשורה גם למערכת מסועפת של פקטורים המגבירים או מעכבים את פעולת ההורמון-קולטן.
ראו גם

הורמון
בלוטת יותרת הכליה
הערות שוליים

↑  Marcel J.M Schaaf, John A Cidlowski, Molecular mechanisms of glucocorticoid action and resistance, The Journal of Steroid Biochemistry and Molecular Biology 83, 2002-12, עמ' 37–48 doi: 10.1016/s0960-0760(02)00263-7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531311405171  BnF: cb12234069b (data)  LCCN: sh85055358  LNB: 000334099  NKC: ph561138 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בודו זיבזיבדזה

בודו זיבזיבדזה (בגאורגית: ბუდუ ზივზივაძე; נולד ב-10 במרץ 1994 בכותאיסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת החלוץ בפ.צ. היידנהיים מהבונדסליגה ובנבחרת גאורגיה.
קריירת מועדונים

זיבזיבדזה שיחק בקבוצות דינמו טביליסי, טורפדו כותאיסי וסמטרדיה מליגת העל הגאורגית, וקבוצת אסביירג מליגת העל הדנית.
ב-12 ביולי 2019 חתם זיבזיבזדה במזקבשד מליגת העל ההונגרית. הוא ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
ב-29 ביולי 2020 חתם זיבזיבדזה בפהרוואר מליגת העל ההונגרית. ב-11 בפברואר 2022 הושאל זיבזיבדזה עד לתום עונת 2021/2022 לאויפשט מליגת העל ההונגרית. הוא ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 11 שערים. בתום העונה חזר לפהרוואר.
ב-31 בינואר 2023 חתם בקרלסרוהה הגרמנית. ב-3 בינואר 2025 חתם בפ.צ. היידנהיים.
קריירה בינלאומית

ב-23 בינואר 2017 ערך זיבזיבדזה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בתיקו 2-2 נגד נבחרת אוזבקיסטן במשחק ידידות. ב-25 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1-0 על נבחרת בוסניה והרצגובינה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת גאורגיה לטורניר יורו 2024.
הערות שוליים

↑  Mezőkövesd: válogatott csatár érkezett, gólkirály is volt באתר Nemzeti Sport, ‏ 12 ביולי 2019 (בהונגרית)
↑  Budu Zivzivadze continues on loan at Újpest באתר הרשמי של פהרוואר, 11 בפברואר 2022 (באנגלית)
↑  საქართველოს ნაკრების შემადგენლობა ევრო 2024-ის მოსამზადებელ ეტაპზე באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגאורגית, 22 במאי 2024 (בגאורגית)
| נבחרת גאורגיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 לוריה •  2 קקבאדזה •  3 דבאלי •  4 קאשיה •  5 קבירקבליה •  6 קוצ'ורשווילי •  7 קווארצחליה •  8 זיבזיבדזה •  9 דויטאשווילי •  10 צ'קבטדזה •   11 קביליטאיה •  12 ממרדשווילי • 13 גוצ'וליישווילי •  14 לוצ'ושווילי • 15 גוולסיאני • 16 קבקבסקירי • 17 קיטיישווילי • 18 לובז'נידזה • 19 שנגליה • 20 סיגואה • 21 ציטאישווילי • 22 מיקוטאדזה • 23 גוגשאשווילי • 24 טאבידזה • 25 אלטונשווילי • 26 מקבבישווילי • מאמן: סניול |  1 לוריה •  2 קקבאדזה •  3 דבאלי •  4 קאשיה •  5 קבירקבליה •  6 קוצ'ורשווילי •  7 קווארצחליה •  8 זיבזיבדזה •  9 דויטאשווילי •  10 צ'קבטדזה •   11 קביליטאיה •  12 ממרדשווילי • 13 גוצ'וליישווילי •  14 לוצ'ושווילי • 15 גוולסיאני • 16 קבקבסקירי • 17 קיטיישווילי • 18 לובז'נידזה • 19 שנגליה • 20 סיגואה • 21 ציטאישווילי • 22 מיקוטאדזה • 23 גוגשאשווילי • 24 טאבידזה • 25 אלטונשווילי • 26 מקבבישווילי • מאמן: סניול | גאורגיה |
להתחיל עם למה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  סיימון סינק
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר עיון
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2009
 מספר עמודים:  252
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת אופוס
 תאריך:  2020
 תרגום:  כנרת היגינס-דוידי
 
להתחיל עם למה (באנגלית: Start With Why) הוא ספר מאת סיימון סִינֵק֫ שיצא לאור בשנת 2009, ובעברית על ידי הוצאת אופוס במרץ 2020, בתרגומה של כנרת היגינס-דוידי. בספר ישנם 252 עמודים והוא כולל ארבעה עשר פרקים בשישה חלקים.
בתמצית, הספר מנסה לפענח את סוד ההצלחה בחיים, את העובדה שמנהיגים מסוימים בולטים בהשראה שהם מייצרים, שחברות שהם מייסדים מדברות יותר ללקוחות, גם אם המוצרים שלהן לא הטובים ביותר או הזולים ביותר בשוק, ואת השאלה האם כל אדם מסוגל לעשות זאת.
מה, איך ולמה

הספר מנסה לפענח את שאלת הצלחתן של חברות שונות (כמו אפל או הרלי-דייווידסון) על פני חברות אחרות, וכמו גם לעמוד על ההבדל בין מנהיג 'מעורר השראה' ובין כל השאר. סינק טוען כי ישנו הבדל בין הפעלת מניפולציה על אדם, גם אם היא יעילה לעיתים - כגון באמצעות מבצע במחירו של המוצר או שכנוע באמצעים אחרים, ובין שכנוע אמיתי של האדם לעשות את המתבקש, באמצעות השראה והבנת עומק שמשיגות גם נאמנות.
סינק מדמה את פיצוח המהות של כל חברה, מוצר או הנהגה, לשלושה מעגלים המקיפים זה את זה, כשהחיצוני הוא שאלת ה'מה', שאלה פשטנית המתמקדת רק בהיבטים החיצוניים והטכניים יותר, כמו פיצ'רים חדשים או מחיר מוזל. לפי סינק, המעגל הזה שימושי תמיד. המעגל האמצעי הוא ה'איך', מעגל שהוא שימושי לעיתים והחותר מעט יותר לעומק כדי להבין מדוע משתמשים בתהליך מסוים (כמו מחיר מוזל), והעיגול הפנימי והחשוב מכולם הוא הפנימי - שאלת ה'למה'. שאלה זו אמורה לעסוק בעומקו של הדבר ולהבין מה המטרה הפנימית האמיתית של החברה, המותג או המוצר. לפי סינג, חברות שהצליחו לפצח את השאלה הזו, הן אלו שמצליחות יותר מכל.
באופן מפורט יותר: שאלת ה'למה' מבטאת את האמונות והערכים שבבסיס התפיסה של האדם, שאלת ה'איך' מבטאת את הפעולות הננקטות לצורך קידום האמונה והערכים הללו, ושאלת ה'מה' מתייחסת לתוצאות של אותן פעולות. עקביות ערכית של אדם מצביעה על כך שהוא מודע לשאלת ה'למה' הפנימית יותר.
בחברה, הדבר אמור להתבטא באופן היררכי: את ה'למה' מגדיר מנהל או מייסד החברה שמספק את ההשראה והערכים, את ה'איך' מגדירה קבוצה מצומצמת של מנהלים או עובדים בדרגות בכירות שקובעים את הדרכים לפעול בהתאם לערכים וההשראה, ואת ה'מה' יוצרים שאר העובדים, שמונעים על ידי הערכים הללו בהתאם לקו שהותווה. סינק גם מבדיל בין מנהיגים שמספקים לעובדים או למעריצים שלהם רק 'אנרגיה', שהיא סוג של תמריץ חיצוני שמתמקד בשאלת ה'מה' ומהווה סוג של מניפולציה, ובין מנהיגים שנהנים מ'כריזמה', שהיא ההשראה העמוקה יותר שעונה לשאלת ה'למה'. לטענתו, גם לוגו של חברה או קמפיין פרסומי אמורים לשקף את רעיון העומק שלה, אחרת הם מחמיצים את סיבת קיומם.
סינק גם עורך השוואה למוח האדם, וטוען כי יש חפיפה בין המעגלים האלו למעגלי מערכת קבלת ההחלטות במוח, כשהמעגל הפנימי הוא המערכת הלימבית השולטת על הרגשות וזו שקשה להסביר במילים, אך היא זו שנוגעת בשאלת העומק של 'למה', לעומת המערכת החיצונית יותר של קליפת המוח המשפיעה על שאלת ה'מה'. למשל, אם אדם יישאל מדוע בחר בבת זוגו, הוא ידע לענות על שאלת ה'מה' (היא חכמה, היא יפה), אף שזו לא התשובה המלאה והעמוקה יותר, אותה הוא יתקשה לנסח במילים, אבל היא שאלת ה'למה'.
לפי סינק, הפער בין מי שפועל רק לפי שאלת ה'מה' למי שפועל לפי שאלת ה'למה' מתבטא גם בעובדה שהראשון מסתפק בהישגים, מכובדים ומוצלחים ככל שיהיו, ואילו האחרון יכול לשאוף להצלחה, שהיא רף גבוה יותר מהישגיות.
מבנה הספר

הספר מחולק לשישה חלקים:
פתח דבר
חלק ראשון: עולם שלא מתחיל עם למה (פרקים 1–2)
חלק שני: נקודת מבט אלטרנטיבית (פרקים 3–5)
חלק שלישי: מנהיגים צריכים מישהו להוביל (פרקים 6–7)
חלק רביעי: איך ללכד את אלה שמאמינים (פרקים 8–10)
חלק חמישי: האתגר הגדול ביותר הוא ההצלחה (פרקים 11–12)
חלק שישי: לגלות למה (פרקים 13–14)
אחרית דבר
יאן אובלק

יַאן אוֹבְּלָק (בסלובנית: Jan Oblak; נולד ב-7 בינואר 1993) הוא כדורגלן סלובני, המשחק בעמדת השוער בקבוצת אתלטיקו מדריד ובנבחרת סלובניה, בה הוא משמש כקפטן. הוא נחשב על ידי רבים לאחד השוערים הטובים בעולם. ב-2014 הוא חתם באתלטיקו מדריד, והפך לשוער היקר ביותר בלה ליגה באותה תקופה. ב-עונת 2015/16 הוא זכה בפרס ריקרדו זמורה לשוער הטוב ביותר, כשספג רק 18 שערים, שיא כל הזמנים בלה ליגה. הוא זכה שוב בפרס בשלוש העונות הבאות, ובפעם החמישית בשנת 2021. אובלק היה מועמד גם לפרסי כדור הזהב בשנים 2017 ו-2018, בעקבות היכולת הנהדרת שלו באתלטיקו. עם יותר מ-400 הופעות באתלטיקו מדריד, אובלק זכה בארבעה תארים עם המועדון, כולל בגביע לה ליגה בעונת 2020/21, בה גם זכה בתואר בשוער הטוב ביותר בליגה. אובלק ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו עבור נבחרת סלובניה ב-2012, וזכה בתואר הכדורגלן הסלובני הטוב ביותר 7 פעמים.
קריירת מועדונים

אובלק נולד בשקופיה לוקה שבסלובניה בשנת 1993. בשנת 1999 הוא החל לשחק במחלקת הנוער של לוצ'אן המקומית. בשנת 2003 עבר לאולימפיה ליובליאנה. אובלק החל לשחק ככדורגלן מקצועי בגיל 16 בלבד, ובעונת 2009/2010 ערך 33 הופעות ליגה, מתוך 36 משחקים בהם שיחקה קבוצתו, וסייע לאולימפיה לסיים במקום הרביעי בליגה.
ב-14 ביוני 2010 אובלק חתם בקבוצה הפורטוגזית בנפיקה ליסבון. בתחילת עונת 2010/2011 הושאל השוער לביירה מאר, ובפגרת החורף של אותה עונה עבר לאולהאננסה. בשתי הקבוצות לא זכה אובלק להופיע בליגה. בעונה שלאחר מכן הושאל אובלק לאוניאו לייריה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-15 בינואר 2012, במשחק התיקו 2-2 מול נסיונאל מדיירה.
לקראת עונת 2012/2013 הושאל אובלק לריו אבה. במדי הקבוצה ערך 31 הופעות בכל המסגרות. בשנת 2013 שיחק אובלק שני משחקים בקבוצת המילואים של בנפיקה, בנפיקה ליסבון B.
באוגוסט 2013 האריך אובלק את חוזהו בבנפיקה, עד שנת 2018. במהלך עונת 2013/2014 קיבל אובלק מספר הזדמנויות לשחק. באותה עונה, אובלק הופיע ב-16 משחקי ליגה, וב-14 מהם לא ספג שערים. בכך סייע לבנפיקה לזכות באליפות פורטוגל. בנוסף הופיע אובלק בשלושה משחקי הגביע הפורטוגזי ובשלושה משחקי גביע הליגה הפורטוגזית. בשני המפעלים שיחק במשחקי הגמר ולא ספג שערים, ובכך סייע לקבוצתו לזכות בגביעים. בנוסף, באותה עונה הגיעה בנפיקה לגמר הליגה האירופית, בו הפסידה לסביליה בדו-קרב בעיטות עונשין. אובלק עמד בשערה של בנפיקה באותו משחק, וב-120 דקות לא ספג שערים.
ב-16 ביולי 2014 סוכמה בין בנפיקה לאתלטיקו מדריד העברתו של אובלק לקבוצה מבירת ספרד. במסגרת העסקה שילמה אתלטיקו לבנפיקה 16 מיליון אירו עבור העברת השחקן, מה שהפך את אובלק לשוער היקר בהיסטוריה של הלה ליגה ולשוער השמיני היקר בכל הזמנים. מאז שהצטרף לאתלטיקו זכה אובלק חמש פעמים בתואר פרס זאמורה לשוער המצטיין של הלה ליגה ובכך השווה את שיאם של אנטוני רמלייטס וויקטור ואלדס.
בעונת 2020/2021 זכה עם אתלטיקו מדריד באליפות ספרד, ואובלק זכה בתואר שחקן העונה בליגה הספרדית.
נבחרת סלובניה

אובלק זומן לראשונה לנבחרת סלובניה עד גיל 21 באוגוסט 2009, בגיל 16 בלבד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה ב-9 בספטמבר של אותה שנה, במשחק נגד נבחרת צרפת עד גיל 21.
ב-11 בספטמבר 2012 ערך אובלק את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סלובניה הבוגרת, בהפסד 1–2 לנורווגיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
תארים > קבוצתיים

אליפות פורטוגל: 2013/14
הגביע הפורטוגזי: 2013/14
גביע הליגה הפורטוגזית: 2013/14
הסופר קאפ הספרדי: 2014
הליגה האירופית: 2017/18
הסופר קאפ האירופי: 2018
אליפות ספרד: 2020/2021
תארים > אישיים

השוער המצטיין בליגת העל הפורטוגזית: 2013/14
השוער המצטיין בלה ליגה (2): 2015/16, 2017/18
פרס זאמורה (5) : 2015/16, 2016/17, 2017/18, 2018/19 2020/2021
שחקן העונה בליגה הספרדית: 2020/2021
הערות שוליים

↑  The 25 Greatest Goalkeepers of All Time - Ranked | 90min, web.archive.org, ‏2021-03-24
↑  Atletico Madrid agree deal for Benfica goalkeeper Jan Oblak, באתר BBC
| נבחרת סלובניה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 אובלאק •  2 קרניצ'ניק •  3 בלקוביץ' •  4 בלאז'יץ' •  5 סטנקוביץ' •  6 ביול •  7 ורביץ' •  8 לובריץ' •  9 שפוראר •  10 אלשניק •   11 ששקו •  12 בלק • 13 יאנז'ה •  14 קורטיץ' • 15 הורבאט • 16 וקיץ' • 17 מלאקאר • 18 ויפוטניק • 19 צ'לאר • 20 סטויאנוביץ' • 21 דרקושיץ' • 22 צ'רין • 23 ברקאלו • 24 ז'וגלי • 25 זליקוביץ' • 26 איליצ'יץ' • מאמן: קק |  1 אובלאק •  2 קרניצ'ניק •  3 בלקוביץ' •  4 בלאז'יץ' •  5 סטנקוביץ' •  6 ביול •  7 ורביץ' •  8 לובריץ' •  9 שפוראר •  10 אלשניק •   11 ששקו •  12 בלק • 13 יאנז'ה •  14 קורטיץ' • 15 הורבאט • 16 וקיץ' • 17 מלאקאר • 18 ויפוטניק • 19 צ'לאר • 20 סטויאנוביץ' • 21 דרקושיץ' • 22 צ'רין • 23 ברקאלו • 24 ז'וגלי • 25 זליקוביץ' • 26 איליצ'יץ' • מאמן: קק | סלובניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1334587418  VIAF: 331172126419903340006   WorldCat (עם VIAF): 331172126419903340006
יאנוש בידרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 ביולי 1887 זבולן, סלובקיה 
 פטירה:  27 באוקטובר 1967 (בגיל 80) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא פנימי, מרצה באוניברסיטה 
 
יאנוש בידרמן (בהונגרית: Biedermann János;‏ זויום, 28 ביולי 1887 – בודפשט, 29 באוקטובר 1967) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא פנימי, פרופסור באוניברסיטה.