stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוראים לי טריניטי
תקציר העלילה

טריניטי (טרנס היל) הוא אקדוחן וצלף מיומן שנע ונד במדבר לבוש בגדים קרועים ומאובקים. הוא נוסע רדום במגררת(אנ') כשהסוס מביא אותו לפונדק באמצע שום מקום. הוא מסיים ברעבתנות מחבת שלם של שעועית ומתבונן בשני ציידי עבריינים ששומרים על מקסיקני חשוד ברצח כדי להסגיר אותו לשלטונות ולקבל עליו כסף. הוא מחליט לקחת את המקסיקני תחת חסותו, מקדים את השניים בשליפה מהירה ומחסל אותם.
הם מגיעים עם המגררת לעיירה קטנה שם פוגש טריניטי את ה"שריף" שמסתבר לו שהוא אחיו למחצה: במבינו (באד ספנסר). במבינו ברח מהכלא בו נעצר על שוד סוסים ובדרך נתקל בשריף המיועד לעיירה, ירה בו ברגלו, לקח את תג הכוכב והגיע לעיירה כשריף החדש.
שלושה אקדוחנים פוקדים עליו לשחרר את חברם הכלוא והוא מחסל אותם בשליפה מהירה.
סמוך לעיירה יש קבוצה גדולה של מורמונים שמגדלים עדר גדול של פרות. הם דתיים ומאמינים באי־אלימות, גם כלפי תוקפיהם.
ראש הקבוצה הוא המורמוני טוביאס (דן סטארקי). טריניטי מבקר אותם ומתאהב בשתי בחורות, שרה (גיזלה האן) וג'ודית (אלנה פדמונטה).
בעיירה נמצא מייג'ור הרימן (פארלי גריינג'ר) שרוצה לגרש את המורמונים כדי להביא את סוסיו היקרים לעמק השופע ירק מאכל טבעי לסוסיו. הוא מאיים על טוביאס ומגייס לטובתו את השודד המקסיקני מסקל (רמו קפיטני) ואנשיו תמורת 20 סוסים מובחרים.
טריניטי ובמבינו מחליטים לעזור למורמונים והמורמונים מחליטים לסטות קצת מאמונתם כלפי אי־אלימות. במבינו וטריניטי מלמדים אותם אמנות לחימה.
הרימן והמקסיקנים מגיעים למקום והרימן אומר כי ייחל עוד מעט בשריפת המקום ופיזור העדר אך חוזר בו לאחר שהוא מאוים על ידי שני האחים שפוקדים על מאבק לא חמוש. במאבק זה מכניעים המורמונים את המקסיקנים ואנשי המייג'ור שנאלץ לברוח מהמקום.
טריניטי רוצה להישאר במקום עם אהובותיו המורמוניות אך כשהוא שומע מפי טוביאס שכעת יצטרך לעבוד קשה בשדה ולגדל משפחה, הוא מחליט לעזוב ולחזור לנדודיו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| טרנס היל | טריניטי |  |
| באד ספנסר | במבינו | "שריף" |
| פארלי גריינג'ר | מייג'ור הרימן |  |
| דן סטארקי | טוביאס | מנהיג המורמונים |
| רמו קפיטני | מסקל |  |
| סטפן זכריאס | ג'ונתן | עוזר שריף |
| גיזלה האן | שרה | מורמונית |
| אלנה פדמונטה | ג'ודית | מורמונית |
הנרי קרטר סטיוארט

הנרי קרטר סטיוארט (באנגלית: Henry Carter Stuart;‏ 18 בינואר 1855 –  24 ביולי 1933) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל וירג'יניה ה-47 בשנים 1914–1918, תקופת מלחמת העולם הראשונה.
ראשית חייו

הנרי קרטר סטיוארט נולד בווייטוויל שבווירג'יניה כבנם של ויליאם אלכסנדר סטיוארט ושל מרי טיילור קרטר סטיוארט. הייתה לו אחות גדולה בשם אלייזה, שנפטרה ב-1862. בבעלות המשפחה היו אלפי אקרים של אדמת מרעה בדרום-מערב וירג'יניה, שנרכשו במשך הדורות, כולל באמצעות קשרי נישואים. בסופו של דבר חי סטיוארט באיסט רוזדייל, מעון שנרכש על ידי אחד מאבות משפחת אימו מידי פטריק הנרי ב-1774, ושבמהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית היה מוצב ששמר על נהר קלינץ'. סבו מצד אביו, ארצ'יבלד סטיוארט (אנ'), היה עורך דין וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ואביהם של כמה בנים, שאחד מהם, דודו של הנרי סטיוארט, היה מפקד פרשים בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית ושמו היה ג'ב סטיוארט (אנ').
ב-1874 סיים סטיוארט את לימודיו באמורי והנרי קולג'. ב-1896 הוא נשא לאישה את דודניתו, מרגרט ברוס קרטר, אך לשניים לא נולדו ילדים. אחיינו, שנשא אותו שם, וכונה הארי קרטר סטיוארט (אנ'), בנו של אחיו של סטיוארט ושותפו לעסקים, דייל קרטר סטיוארט, היה לימים חבר הסנאט של וירג'יניה ופעיל בתנועת "ההתנגדות המסיבית" (Massive resistance), שבשנות ה-50 של המאה ה-20 הניעה צעדי חקיקה למניעת ביטול ההפרדה הגזעית במוסדות החינוך, בעיקר לאחר פסק דין בראון נגד מועצת החינוך.
קריירה עסקית

סטיוארט נולד למשפחה עשירה, ונעשה עשיר עוד יותר. עם מות אביהם ב-1893, הוא השתלט יחד עם אחיו אלכסנדר ודייל על חברת המלח של אביהם, שאז כבר הפכה לחברה לגידול בקר. הם בנו את חברת סטיוארט קרקעות ובקר והפכו אותה לחברת הבקר הגדולה ביותר ממזרח לנהר המיסיסיפי, עם שטחי חקלאות בהיקף של 50,000 אקרים בארבעה מחוזות. דורות של אבות ובנים עבדו עבור החברה, ורבים חיו בעיירות הפאודליות למחצה של החברה, שניסתה לשלוט על נגישותם לאלכוהול. חברת גידול הבקר ומיזמים נוספים של סטיוארט שלטו גם במאגרים רחבים של פחם ושל עצים.
קריירה פוליטית

סטיוארט החל את הקריירה הפוליטית שלו ב-1893 לאחר מות אביו. הוא ארגן משאל עם מדינתי על שאלת בחירתם של הסנאטורים בבחירות כלליות, זאת על רקע העובדה שהמועמד המועדף עליו, פיציו לי, מושל המדינה לשעבר ואחיינו של רוברט אדוארד לי, לא נבחר לסנאט על ידי אספת המדינה של וירג'יניה, שתחת זאת בחרה בעורך דין של חברת רכבות, תומאס ס. מרטין (אנ'). במשך השנים נעשה סטיוארט יותר ויותר מזוהה עם המנגנון הפוליטי של המפלגה הדמוקרטית שנוהל על ידי מרטין, אך נתן עדיפות גבוהה יותר לחקלאים מאשר למגזר הרכבות. כך, כאשר היה סטיוארט חבר בנציבות התאגידים המדינתי, הוא פיקח על חברות הרכבות והעלה את מס התאגידים הנמוך.
כמי שהיה נציג מחוז ראסל בוועידת החוקה של וירג'יניה שהתכנסה בשנים 1901–1902, סייע סטיוארט להניע ביצוע רפורמה בחוקת תקופת השיקום בדרכים רבות. עם זאת, חוקת 1902 החדשה גם הנהיגה גביית מס גולגולת ונקטה בצעדים אחרים ששללו את זכות הבחירה מאפרו-אמריקאים ומעניים לבנים רבים, אך אפשרה את צמיחתו של המנגנון הפוליטי של מרטין. סטיוארט שירת בנציבות התאגידים המדינתית בשנים 1902–1908. אף על פי שהוא שאף להתמודד על משרת מושל המדינה ב-1909, שעה סטיוארט לעצתו של מרטין, ותחת זאת התמודד בבחירות על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית, אך נוצח על ידי חבר בית הנבחרים מזה שש תקופות כהונה, הרפובליקני קמפבל בסקום סלמפ (אנ').
מושל וירג'יניה

כגמול לנאמנותו המפלגתית, אפשר מרטין לסטיוארט להתמודד על משרת מושל וירג'יניה ללא מתחרים מולו. כמושל, קידם סטיוארט משאל עם מדינתי שקבע איסור על מכירת משקאות אלכוהוליים. הוא גם מינה ועדה, שב-1919 ערכה שינויים בספר החוקים של וירג'יניה, בפעם הראשונה מאז 1887, והפעיל חקיקה לייעול המיסוי, כך שהמחוזות יכלו למסות נכסי מקרקעין. מהלך זה הגדיל את הכנסות המדינה בכמעט 750,000 דולר. ב-1915 קידם סטיוארט את ההתמודדות של הארי פ. בירד לסנאט של וירג'יניה, שעשור לאחר מכן שלט במנגנון המפלגתי של מרטין. במהלך תקופת ממשלו של סטיוארט הייתה מלחמת העולם הראשונה לאירוע מרכזי, והוא עודד את בני וירג'יניה לגדל מזון בבתיהם כדי לתמוך במאמץ המלחמתי הלאומי.
שנותיו האחרונות

לאחר תום כהונתו כמושל, שירת סטיוארט במועצת תעשיות המלחמה הפדרלית, לאחר מכן, ב-1921 הוא הקים את "אגודת שלם כשאתה עובר בדרך" (Pay as You Go Roads Association), שנאבקה נגד הנפקת איגרות חוב לסלילת כבישים. כבישי האגרה במימון איגרות החוב בווירג'יניה שהחלו לפעול עוד לפני מלחמת האזרחים היו הרי אסון וגרמו לפשיטות רגל רבות.
הנרי קרטר סטיוארט נפטר במחוז ראסל ב-24 ביולי 1933, בגיל 78. הוא נטמן בבית הקברות המחוזי.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1656-1657
הערות שוליים

↑  "Elk Garden Fort X-9 - Marker History". Archived from the original on 2012-02-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1175983039  ISNI: 0000 0000 3085 6142  LCCN: n87870735  SNAC: w6s75rnw  VIAF: 31062249   WorldCat (עם VIAF): 31062249
איכתיוזיס

| --- | --- |

 תחום:  גנטיקה רפואית, דרמטולוגיה
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D007057
 סיווגים
 ICD-10:  Q80 
 ICD-11:  EC20.0, ED50 
 
איכתיוזיס (מלטינית: Ichthyosis; בעברית: קשׂקשׂת גסה או קשקשית) היא מחלה המוכרת גם בשם "יובש העור". במרבית המקרים מופיעים סימני המחלה בלידה או סמוך לזמן הלידה. קיימות צורות שונות לפי צורת ההורשה, וקיימת גם צורה נרכשת אצל מבוגרים, שבהם המחלה מלווה גידולים ממאירים. מחלות אלו מאופיינות בהפרעות בקרטיניזציה של העור, וביצירה של קשקשת בעלת צורות אופייניות מאוד. ניתן לחלק את האיכתיוזות לשתי קבוצות על פי ה-turnover של תאי העור (כלומר, על פי המהירות שבה מתחלקים תאי העור).
איכתיוזיס פשוטה (Ichthyosis Vulgaris): זוהי הצורה השכיחה ביותר. היא מועברת בתורשה אוטוזומלית דומיננטית, ומופיעה בדרך כלל לאחר גיל שנה. האזורים המעורבים הם בעיקר הצדדים הפושטים (אקסטנסוריים) של הגפיים, הגב, וקיפולי הפרקים החופשיים. יש היפרקרטוזיס המלווה בחוסר מלא או חלקי של השכבה הגרנולרית של העור. הקשקשת האופיינית במחלה מופיעה בעיקר בעונת החורף ונעלמת לחלוטין בעונות החמות. עם השנים חל שיפור לעיתים עד כדי החלמה מהירה. הקשקשת עצמה יכולה להיעלם על ידי שימוש בתמיסות שומניות או במשחות המכילות אוריאה.
איכתיוזיס בתאחיזה ל-x: המחלה מתבטאת אצל בנים בלבד, בדרך כלל כבר בלידה. המחלה מתאפיינת בקשקשת חומה, צמודה היטב, המופיעה בקרקפת, צוואר, צידי הפנים, גו קדמי וגפיים, ללא מעורבות כפות ובתי שחי. השכבה הגרנולרית מפותחת היטב. במחלה זו נמצא הפגם הביוכימי המועבר בתורשה- חוסר של האנזים סטרואיד סולפטאז (steroid sulfatase) שניתן להדגימו בפיברובלסטים וניתן לבחון בבדיקת מי שפיר. סימן אופייני למחלה בנוסף לממצאים העוריים הוא הופעה של עכירות עמוקה בקרנית העין (כרבע מהמקרים), אשר אינה מפריעה לראייה (והמופיעה גם אצל אימהות נשאיות). הידרציה של העור, אמבטיות עם שמן ומשחות המכילות אוריאה יכולות לעזור במקרים שדורשים טיפול. המחלה מתמידה כל החיים וחלה בה הטבה ניכרת בעונת הקיץ. בכחמישית מהמקרים המחלה מלווה גם באשך טמיר.
איכתיוזיס למלרית: מופיעה בלידה. הפרעה זו היא אוטוזומלית רצסיבית, והתינוקות עלולים לסבול מתופעות מסוכנות כגון "collodion baby" – היילוד עוטף במעין ממברנה (העור נראה כאילו הוא מצופה בצלופן) ובהמשך מופיעות קליפות עבות, גסות וכהות בכל שטח פני הגוף, כולל מפרקים וכפות ידיים ורגליים. הגרד יכול להיות קשה, ולעיתים לא ניתן להקל עליו. הילדים עלולים לסבול בעונות החמות של השנה עקב הקושי בהזעה. המראה של העור קשה, ובעל ריח רע עקב הקולוניזציה של החיידקים. ניסיונות טיפול באמצעות ויטמין A ונגזרות שלו הוכחו כיעילים במחלה זו, אולם מאחר שחלק מתופעות הלוואי של רטינואידים הן פגיעה בגדילה, מומלץ לטפל בהם מאוחר יחסית.
היפרקרטוזיס אפידרמוליטית: צורה נוספת של איכתיוזיס, המופיעה בלידה ותופסת כמעט את כל הגוף, באזורים הכופפיים (פלקסוריים), לעיתים בצורה של יבלות. הקשקשים הם עבים וגסים. במחלה זו יש תחלופה מוגברת של התאים, המביאה לשכבת קשקשת עבה. ההורשה היא אוטוזומית דומיננטית.
איכתיוזיס מסוג הארלקין (אנ'): הצורה החמורה ביותר של איכתיוזיס, שמתאפיינת בשכבת עור עבה במיוחד, קשקשית ומלווה בסדקים אדומים עמוקים בכל הגוף שמעניקים לעור מראה כאילו הוא מצופה בלוחות. העיניים מכוסות בקרום אדום. למחלה יש שיעור קטלניות גבוה, וחלק גדול מהתינוקות שנולדים עימה לא מצליחים לשרוד את החודש הראשון לחייהם עקב הסיבוכים הנלווים: זיהום מערכתי, התייבשות, או קשיי נשימה עקב כובד שכבת העור. ההורשה היא אוטוזומלית רצסיבית.
הערות שוליים

↑  קַשְׂקֶשֶׂת גַּסָּה במילון רפואת עור [רפואה] (תשע"א), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  קשקשית, באתר InfoMed.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553617505171  BnF: cb135074007 (data)  GND: 4161192-5  LCCN: sh89003841 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הנסיכה בעור החמור (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בצרפתית
 מבוסס על:  הסיפור "עור חמור (אנ')" מאת שארל פרו
 בימוי:  ז'אק דמי 
 הופק בידי:  מג בודאר 
 תסריט:  ז'אק דמי 
 עריכה:  אן-מארי קוטרט 
 שחקנים ראשיים:  קתרין דנב ז'אן מארה ז'אק פרין (אנ') מישלין פרל (אנ') דלפין סריג (אנ')
 מוזיקה:  מישל לגראן 
 צילום:  גילן קרוקט (אנ')
 מדינה:  צרפת 
 חברת הפקה:  Parc Film Marianne Productions
 חברה מפיצה:  Cinema International Corporation (אנ')
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בדצמבר 1970 (צרפת)
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי סרט קומדיה סרט פנטזיה
 מקום התרחשות:  אירופה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנסיכה בעור החמור (בצרפתית: Peau d'âne, באנגלית: Donkey Skin) הוא סרט פנטזיה מוזיקלי קומי צרפתי משנת 1970. הסרט בוים על ידי ז'אק דמי ועלילתו מבוססת על הסיפור "עור חמור (אנ')" מאת שארל פרו. עלילת הסרט עוקבת אחר מלך הרוצה להינשא לבתו. בסרט מככבים קתרין דנב וז'אן מארה ופסקול הסרט הולחן על ידי מישל לגראן. הסרט נחשב לסרטו המצליח ביותר של דמי ומכר 2,198,576 כרטיסים.
הסרט הופץ בתקליטורי DVD בצפון אמריקה בהפצת Koch-Lorber Films (אנ'). בנוסף, הסרט זמין בפורמט בלו-ריי תחת האוסף "The Essential Jacques Demy collection".
הסרט קיבל מעמד של סרט פולחן בצרפת.
עלילה

המלך מבטיח לאשתו הגוססת שלאחר מותה, הוא יינשא רק לאישה הזהה לה ביופייה. בעקבות לחץ יועצו של המלך למצוא לעצמו יורש, המלך מגיע למסקנה שהדרך היחידה למלא את הבטחתו לאשתו היא להתחתן עם בתו, הנסיכה. בעצת הסנדקית שלה, פיית הלילך, הנסיכה דורשת מאביה בקשות שאמורות להיות בלתי אפשריות למילוי על מנת שהאחרון יחדול מלנסות להתחתן איתה. למרות זאת, המלך מצליח מצליח למלא אחר בקשותיה של בתו ובהן תפירת שמלה המזכירה את צבעי השמיים, שמלה המזכירה את צבעי הירח וכן את עורו של החמור של אביה, המסוגל להפריש מגופו תכשיטים ואבני חן, מקור עושרה של הממלכה. בעודה לובשת על גופה את עור החמור, הנסיכה בורחת מהממלכה כדי להימנע מלהינשא לאביה.
תחת השם "עור חמור", הנסיכה מוצאת עבודה כמגדלת חזירים בממלכה השכנה. הנסיך של אותה הממלכה לומד שעור חמור מתגוררת בבקתת עץ לא רחוק מהארמון ומתאהב בה. מוכה אהבה, הנסיך מסתגר בחדרו ומצווה על משרתיו לבקש מעור חמור להכין עבורו עוגה. בתוך העוגה, הנסיך מוצא את הטבעת שהנסיכה החדירה לתוכה ובכך משתכנע שגם היא מחזיקה ברגשות רומנטיים כלפיו. כיוון שאינו מודע לזהותה של עור חמור, הנסיך מבקש לזמן אליו את כל נשות הממלכה על מנת שאלו יענדו על אצבען את הטבעת ובכך הוא מקווה לזהות את אהובתו.
נשות הממלכה מגיעות לארמון ומסתדרות בטור בהתאם לעושרן. לאחר שאף אישה לא זוהתה כעור חמור, האישה האחרונה מגיעה לנסות את מזלה ומתברר שזו אכן היא. בחתונתם של השניים, הפיה הסנדקית ואביה של הנסיכה מגיעים במסוק ומצהירים שגם הם מתחתנים.
שחקנים

קתרין דנב - הנסיכה / עור חמור.
ז'אן מארה - המלך.
ז'אק פרין (אנ') - הנסיך.
מישלין פרל (אנ') - המלכה של הממלכה השכנה, אמו של הנסיך.
דלפין סריג (אנ') - הפיה החורגת.
פרנן לדו (אנ') - המלך של הממלכה השכנה, אביו של הנסיך.
ביקורות

הסרט מכר 2,882,018 כרטיסים, בכך הוא זכה למעמד של הסרט התשיעי הכי פופולרי בצרפת.
הערות שוליים

↑  Peau d\'âne (1970) - JP Box-Office, www.jpbox-office.com
↑  The Criterion Collection, The Essential Jacques Demy, www.criterion.com
↑  Livre - Jacques Demy et les racines du rêve | Les Inrocks, https://www.lesinrocks.com/ (ב־)
↑  Présentation du film "Peau d'âne" tourné au Chateau du Plessis Bourré et au Chateau de Chambord | INA (בצרפתית), נבדק ב-2024-06-14
↑  ::: CEC ::: Círculo de Escritores Cinematográficos, web.archive.org, ‏2021-05-06
↑  Box office Jean MARAIS - BOX OFFICE STORY, www.boxofficestory.com
נעלי הדייג (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מוריס וסט 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 נושא:  המלחמה הקרה 
 מקום התרחשות:  רומא 
 הוצאה
 הוצאה:  William Morrow and Company 
 תאריך הוצאה:  1963 
 סדרה
 ספר קודם:  Daughter of Silence 
 הספר הבא:  The Ambassador 
 
נעלי הדייג (באנגלית: The Shoes of the Fisherman) הוא רומן מאת הסופר האוסטרלי מוריס ווסט, שפורסם לראשונה בשנת 1963.
תוכן

הרומן עוסק בבחירת אפיפיור אוקראיני, והוא ניתוח של הפוליטיקה של הוותיקן. קיריל פאבלוביץ' לאקוטה, שמונה לקרדינל על ידי האפיפיור הקודם, שואב השראה מחייהם של שני בישופים קתולים אוקראינים: הקרדינל יוסיף סליפיג' והבישוף הריהורי לאקוטה. סליפיג' שוחרר על ידי משטרו של ניקיטה חרושצ'וב מהגולאג הסיבירי בשנת 1963, בשנת פרסום הרומן, לאחר לחצים פוליטיים מצד האפיפיור יוחנן העשרים ושלושה והנשיא ג'ון קנדי. סליפיג' הגיע לרומא בזמן כדי להשתתף במועצת הוותיקן השנייה. לאקוטה מת ב-1950 בגולאג הסובייטי.
עלילת משנה ברומן עוסקת במערכת היחסים של קיריל עם תאולוג ומדען שנוי במחלוקת, האב טלמונד. רבים מהמאפיינים של האב טלמונד התבססו על הפליאונטולוג הישועי הצרפתי פייר טייאר דה שארדן.
הספר פורסם במקרה ב-3 ביוני 1963, היום בו מת האפיפיור יוחנן ה-23. הספר הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס לספרות למבוגרים ב-30 ביוני 1963, והפך לרומן מספר 1 הנמכר ביותר בארצות הברית לאותה שנה, לפי Publishers Weekly.
קיריל לקוטה, גיבור הרומן והארכיבישוף של לבוב הופך לקרדינל ומאמץ את התואר אתנסיוס הקדוש. בשנת 1965, יוסיף סליפיג', הארכיבישוף של לבוב הוכרז כקרדינל עם התואר סנט'אטנסיו (אתנסיוס הקדוש) על ידי האפיפיור פאולוס השישי.
עיבוד קולנועי

גרסה קולנועית בבימויו של מייקל אנדרסון יצאה לאקרנים בשנת 1968.
הערות שוליים

↑  William H. Honan"Morris West, Popular Novelist Focusing on Faith, Dies at 83", The New York Times, 12 October 1999
↑  Tony Stephens, "Last Rites", Sydney Morning Herald, Spectrum, 3 June 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2001070391  NLA: 35379184  VIAF: 185326253   WorldCat (עם VIAF): 185326253
המסור: המעגל נסגר

| --- | --- |

 בימוי:  דארן לי בוסמן 
 הופק בידי:  מארק בורג, כריס רוק, אורן קאולס 
 תסריט:  ג'וש סטולברג ופיטר גולדפינגר
 עריכה:  דייב סיין 
 שחקנים ראשיים:  כריס רוק מקס מינגלה סמואל ל. ג'קסון מריסון ניקולס 
 מוזיקה:  צ'רלי קלוסר 
 צילום:  Jordan Oram 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי טוויסטד, ליונס גייט אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 במאי 2021 
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   Spiral
 סרט קודם:  "המסור 8"
 סרט הבא:  "המסור X"
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המסור: המעגל נסגר (באנגלית: Spiral: From the Book of Saw) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2021 בבימויו של דארן לין בוסמן, הסרט נכתב על ידי ג'וש סטולברג ופיטר גולדפינגר. זהו הפרק התשיעי בסדרת סרטי המסור. בסרט מככבים כריס רוק, מקס מינגלה, מריסול ניקולס וסמואל ל. ג'קסון. הסרט עוקב אחר מאמצי המשטרה לעצור רוצח המחקה את הפאזל. היוצרים המקוריים של הסדרה, ג'יימס וואן וליי וואנל, משמשים כמפיקים בפועל.
עלילת הסרט

במהלך חגיגות יום העצמאות בארצות הברית, הבלש מרב בוזוויק רודף אחרי גנב, ומותקף על ידי דמות העוטה מסכת חזיר. כשבוזוויק מתעורר, הוא מוצא את עצמו תלוי בלשונו במנהרת רכבת התחתית שפעילה, וניתנת לו בחירה באמצעות קלטת; לקרוע את לשונו ולחיות או להישאר עד שהרכבת הבאה תגיע, וידרס. בוזוויק לא מצליח להימלט מהמלכודת בזמן, נדרס ומת. למחרת, קפטן המשטרה אנג'י גרזה מקצה לבלש זיק בנקס שותף חדש, הטירון האידיאליסטי ויליאם שנק. בנקס ושנק חוקרים את מותו של בוזוויק ובנקס מזהה את המלכודת המשוכללת כשיטת הפעולה של ג'יגסו שמת.
בינתיים, הבלש פיץ' - שמספר שנים קודם לכן התעלם מבקשת גיבוי מבנקס, וכתוצאה מכך בנקס כמעט נהרג - נחטף ומוכנס למלכודת שבה הוא חייב לאפשר למכשיר לכרות לו את האצבעות כדי למנוע התחשמלות במים מתמלאים. הוא גם לא מצליח להימלט ומת. חלק מהשוטרים מתחילים לחשוד כי בנקס עשוי להיות אחראי, בשל ההיסטוריה שלו עם פיץ'. לאחר מכן מגיעה לתחנה קופסה המכילה בובת חזיר ופיסה מהעור המקועקע של שנק בפנים. בקבוקון קטן בתוך הקופסה מפנה את המשטרה לאטליז, שהיה בעבר חנות תחביבים שבה נהגו לבקר בנקס ואביו, המפקד בדימוס מרקוס בנקס. בהגיעו, הצוות מגלה קלטת ומסכת חזיר, המזוהה כשנק. שנק מחליט לאתר את הרוצח בעצמו, מרקוס נוסע למחסן, שבו הוא נחטף. זמן קצר לאחר מכן, גרזה נחטפת, ומוכנסת למלכודת במחסן הקירור של המתחם, שם היא נאלצת לשבור ולפגוע בחוט השדרה שלה על להב כדי לעצור שעווה רותחת שזורמת מצינור אל פניה. היא לא מצליחה לעשות זאת ומתה מפציעותיה. רגעים לאחר מכן, בנקס מגלה את גופתה.
בנקס נחטף, נלכד ומתעורר במחסן, אזוק לצינור עם מסור ידני. הוא שוקל לנסר את זרועו, אך מצליח להימלט באמצעות סיכת ביטחון רופפת. לאחר מכן הוא מגלה את שותפו לשעבר פיטר דנליווי, שנכלא כאשר בנקס חשף רצח שביצע. לפניו מכונה גדולה לריסוק זכוכית, ששונתה כדי לזרוק לעברו רסיסים. בנקס מפעיל את הקטלת המסבירה שבנקס יכול לבחור לשחרר אותו או להשאיר אותו למות. אף על פי שבנקס מנסה להציל את דנליווי, הוא לא יכול להשיג את המפתח בזמן. עובר לחדר אחר, בנקס מוצא את שנק, שמתגלה כמי שזייף את מותו על ידי שימוש בגופת העור של הגנב שפיתה את בוזוויק לתוך המנהרות, והיה העתק כל הזמן. הוא מסביר ששם משפחתו הוא למעשה אמרסון, בנו של צ'רלי אמרסון, שהיה האיש שדנליווי הרג מפני שהסכים להעיד נגד שוטר. הוא גם חושף כי מרקוס, בתקופתו כמפקד, הגן בכוונה על קצינים מושחתים כדי "לנקות" את הרחובות מפשע בצורה יעילה יותר לפי סעיף 8.
מתוך אמונה שבנקס יכול להיות בן ברית, אמרסון מציג לו מבחן אחרון, חושף את מרקוס תלוי מעל הרצפה ומתרוקן לאט מדם. אמרסון מתקשר למשטרה, וכתוצאה מכך שיגור צוות SWAT. הוא מוסר לאנקס אקדח עם מחסנית אחת, ומציע לו את הבחירה או לירות במטרה שתציל את מרקוס אך תאפשר לאמרסון לברוח, או להרוג את אמרסון ולתת למרקוס לדמם למוות. בנקס יורה במטרה כדי להציל את אביו, גורם למעצורים שלו להתרופף ולהוריד אותו לקרקע, ואז מתחיל להילחם באמרסון. צוות ה-SWAT מגיע ומפעיל בלי משים חוט מעידה, מה שגורם למעצורים של מרקוס למשוך אותו למעלה שוב. התנועה חושפת אקדח שהוצמד לזרועו של מרקוס, מוביל את צוות ה-SWAT לטעות בו בתור היורה ולהרוג אותו. בנקס צורח בייאוש בזמן שאמרסון בורח.
הצלחה מסחרית וביקורות > הצלחה מסחרית

בארצות הברית ובקנדה הסרט יצא במקביל לסרטים עד במנוסה, פרופיל ו-Finding You. הסרט היה צפוי לגרוף בין 10 ל-15 מיליון דולר בשבוע הראשון ליציאתו אך בסופו של דבר הסרט גרף 8.8 מיליון דולר בשבוע הראשון ליציאתו. ביום הראשון ליציאתו הסרט גרף 3.7 מיליון דולר (כולל הקרנות מוקדמות של יום חמישי בערב). לאחר שבוע מיום יציאתו הסרט התמקם במקום הראשון ברשימת הסרטים המרוויחים ביותר לאותו שבוע בארצות הברית והיה לסרט השישי בסדרה להגיע להישג זה אם כי פתיחה זו גם הייתה לפתיחה הנמוכה ביותר שאותו הסרט השיג מבין כל הסרטים האחרים בסדרה. הוא נשאר בראש הרשימה שבוע נוסף אך הכנסותיו צנחו ב-48 אחוז ל-4.6 מיליון דולר.
בסופו של דבר הסרט גרף 23.2 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה ו-17.3 מיליון בשאר העולם.
הצלחה מסחרית וביקורות > ביקורות

באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ניקוד של 37 נקודות מתוך 100 בהתבסס על 226 ביקורות. באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 40 נקודות מתוך 100 בהתבסס על 30 ביקורות.
הפקה > פיתוח

לפי דבריו של כריס רוק הרעיון לסרט הגיע מפגישה מקרית סגן יו"ר "Lionsgate" (החברה שהפיקה את הסרטים בסדרה) מייקל ברנס בחתונה של חבר בברזיל. רוק הרגיש שלעשות משהו בז'אנר האימה יהיה דרך חדשה בקריירה שלו וכתוצאה מכך עלה לו הרעיון לעשות סרט המשך למסור אך הפעם שגם יכיל אלמנטים קומיים. רוק פנה ל-Lionsgate עם הרעיונות שלו להוציא סרטי המשך למסור מאחר שמאוד התעניין בקונספט של הסרט. מנכ"ל החברה ג'ו דרייק. דרייק התרשם מהרעיון של רוק וב-2018 חברת "Twisted Pictures" החלה בפיתוח של סרט המשך עם התסריטאים של הסרט הקודם ג'וש סטולברג ופיטר גולדפינגר.
לאחר יציאת הסרט הקודם לאקרנים סטולברג וגולדפינגר העלו רעיונות לסרט חדש בסדרה אז כזה שהפעם יתמקד אך ורק בדמותו של ג'ון קרמר. אך אז התקשרו מפיקי הסרט מארק בורג ואורן קולס כדי להודיע על הרעיונות של רוק לסרט החדש. לפניי הרעיון של סטולברג וגולדפינגר היו תסריטאים אחרים שניסו להעלות רעיונות לגבי סרט המשך אך אף אחד מהם לא הביא רעיון שהרשים מספיק את "Lionsgate". גם סטולברג וגולדפינגר לא העלו תחילה רעיונות שהרשימו את "Lionsgate" ורק הרעיון השמיני שלהם התקבל. אך לאחר שהרעיון של רוק נכנס לתמונה הרעיונות של הנשיים מוזגו לכדי תסריט אחד. לאחר מכן מפיקי הסרט ביקשו מהתסריטאים למצוא דרך לשלב את רוק בסרט וכשהם עשו את זה הם החלו לכתוב את הטיוטה הראשונה שלהם לסרט ביחד עם רוק.
בתסריט המקורי דמותו של רוק בסרט הייתה אמורה להיות קשורה לדמותו של דייוויד טאפ מהסרט הראשון אך לבסוף סטולברג וגולדפינגר החליטו שלא ללכת על רעיון זה.
טובין בל לא חזר לשחק את דמותו של ג'ון קרמר בסרט זה ובכך סרט זה הפך לסרט הראשון בסדרת סרטי המסור שבו בל לא משחק. החלטה זו נבעה מהעובדה שבסרט זה משחקי המסור האימתניים נוהלו על ידי אדם שלא היה קשור לג'ון אלא חיקה אותו. בל ניסה להפעיל לחץ על מפיקי הסרט כן לשלב אותו בסרט התשיעי ואף נתן להם רעיון להתמקד בבובה בילי. כתוצאה מכך צוות הסרט דן בהחלטה למעשה עד יום הצילומים האחרון אך הם הרגישו כי אם הם יחזירו את בל לסרט הסרט ירגיש כמו המשך ישיר לסרטי המסור הקודמים אף על פי שזו לא הייתה המטרה. הבמאי הסרט טען כי ההכנסה של בל לסרטים 4–8 הייתה גרועה משל עצמה ולכן הוא לא רצה לחזור על זה בסרט זה וגם כי הוא לא רצה לזלזל בדמותו האייקונית של ג'ון קריימר. אם כי בוסמן כן חשב לגרום לבל לבצע גרסת כיסוי לשיר של ג'וני קאש אשר יופיע בסיום הסרט אף לבסוף בוסמן ירד מהרעיון.
גם יוצרי הסרט התנגדו לרעיון של לתת לבל לשחק בסרט מכיוון שלטענתם זה היה משנה את ה-DNA של הסיפור שהם רצו להציג ואת הרצון שלהם לקחת את הזיכיון למקום חדש. רעיון נוסף שעלה היה להציג סצנה בקרדיטים שבה רואים את ג'ון קרמר מביא לוויליאם שנק הילד את הבובה בילי אך מאוחר יותר גם רעיון זה ירד מהפרק.
במאמץ נוסף להבדיל בין קווי העלילה של הסרטים הקודמים לקו העלילה של הסרט הזה החליט בוסמן להחליף את הבובה בילי בבובה חדשה, מר סנוגלס. בהתחשב בעובדה שקולו של בל היה אייקוני מדי חששו יוצרי הסרט ששימוש חוזר בו יכול לעורר מחשבה בקרב הצופים שיש קשר בין דמותו של ג'ון לבין דמותו של ויליאם. כתוצאה מכך קולו של בל נלקח אך עבר עריכה דיגיטלית. תחילה התכנון היה למצוא קול של מישהו חדש לצורך ההקלטות אך לאחר שלא נמצא האדם המתאים הוחלט ביומיים האחרונים של עבודות הסאונד להשתמש בקולו של ג'ון עם עריכה דיגיטלית. גם המלל של ההקלטות היה שונה בסדר המילים שלו.
הפקה > צילום

הסרט צולם עם תקציב של 20 מיליון דולר. הצילומים החלו ב-8 ביולי 2019 בטורונטו, קנדה והסתיימו ב-28 באוגוסט אותה שנה.
פרנסואה-אדריאן בואלדייה

| --- | --- |

 לידה:  16 בדצמבר 1775 רואן, צרפת 
 פטירה:  8 באוקטובר 1834 (בגיל 58) Varennes-Jarcy, צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מוקד פעילות:  רואן, פריז 
 זרם:  מוזיקה קלאסית 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  Jenny Philis-Bertin (1827–?)  Antoinette Lemonnier 
 צאצאים:  אדריאן לואי ויקטור בואלדייה 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (1820) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנסואה אדריאן בואלדייה או  בויילדייה (בצרפתית: François-Adrien Boieldieu או Boïeldieu ;‏ 16 בדצמבר 1775 – 8 באוקטובר 1834) היה מלחין צרפתי.