stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאנקן מקריי
ביוגרפיה

מקריי נולד ב -20 באוגוסט 1905 ברחוב קירקלנד 118, מריהיל, גלאזגו, סקוטלנד. הרביעי מבין ששת ילדיו של ג'יימס מקריי, סמל במשטרת גלאזגו, ואשתו קתרין גרהאם.
הוא למד בבית הספר לבנים "אלן גלן". מאוחר יותר, בשנים 1923 ו- 1924, למד באוניברסיטת גלאזגו הוא לא סיים את לימודיו באוניברסיטה. הוא הפך לחבר ב- Citizens Theatre, שהיה התיאטרון העיקרי במערב סקוטלנד.
בשנת 1937 התפרסם לראשונה כשחקן קומי של בתיאטרון Curtain בתפקיד הראשי בהצגה Jamie the Saxt של הסופר רוברט מקללן, הופעה שהפכה ל"חתימה" האופיינית שלו בשנים הראשונות.
בשנת 1949 החל מקריי להופיע בסרטי קולנוע ובהמשך בתוכניות טלוויזיה מוקדמות. הוא הופיע לראשונה בסרט Whiskey Galore! (וויסקי בלי סוף!). הסרט מבוסס על מקרה אמיתי שאירע בזמן מלה"ע ה-2. ספינה ועליה מטען של 250 אלף בקבוקי וויסקי עולה על שרטון לידי חופי האיים ההברידים, בסקוטלנד. התושבים המקומיים יוצאים למבצע לבזוז את האוצר בטרם יגיעו נציגי השלטונות. אלא שעליהם למצוא דרך להערים על מפקד משמר החופים האנגלי שנחוש לא לתת לסקוטים ליהנות מהמשקה הלאומי שלהם.
בשנת 1953 כיכב מקריי בסרט "החוטפים בצפון אמריקה". הסרט עסק בשני נערים צעירים, נכדיו של מקריי (בתור הדמות 'סבא'), שנשלחים לנובה סקוטיה לגור עם סבא וסבתא לאחר שאביהם נהרג במלחמת הבורים.
בטלוויזיה מקריי הופיע בתוכנית Para Handy - Master Mariner סדרת טלוויזיה המבוססת על סדרת ספרים וסיפורים שהופיעה בחדשות הערב של גלאזגו. הסיפורים עקבו אחר פיטר 'פארה הנדי' מקפרלן אותו גילם מקריי. פארה הנדיי שהוא קפטן ספינה, מוביל את צוותו למגוון של הרפתקאות מוזרות סביב האיים הסקוטיים והחוף הסקוטי.
בשנות החמישים והשישים מקריי הפך לעמוד התווך בטלוויזיה ב"חגיגות הוגמנאי". הוגמנאי היא המילה הסקוטית ליום האחרון בשנה והיא שם נרדף לחגיגות השנה החדשה. במהלך חגיגות הוגמנאי התפרסם מקריי בזכות שירו A Wee Cock Sparra. במהלך שנות השישים הופיע בפרקים בסדרת הטלוויזיה הנוקמים והאסיר,
כמו כן, הופיע מקריי באחד מסרטיו האחרונים "קזינו רויאל", פרודיה על אחד מסרטי ג'יימס בונד. הסרט לא יצא לאקרנים אלא לאחר שנפטר מקריי.
מקריי נפטר ב־23 במרץ 1967 בגלאזגו.
מקריי היה אח במסדר הבונים החופשיים וחבר בלשכת מריהיל מספר 510, גלאזגו, סקוטלנד.
פילמוגרפיה נבחרת

The Brothers (1947) - John MacRae
Whisky Galore! (1949) - Angus MacCormac
The Woman in Question (1950) - Supt. Lodge
You're Only Young Twice (1952) - Prof. Hayman
The Kidnappers (1953) - Jim MacKenzie, Granddaddy
Geordie (1955) - Schoolmaster
Rockets Galore! (1957) - Duncan Ban
The Bridal Path (1959) - H.Q. Police Sgt.
Our Man in Havana (1959) - MacDougal
Kidnapped (1960) - The Highlander
Tunes of Glory (1960) - Pipe Major Maclean
Greyfriars Bobby (1961) - Sgt. Davie Maclean
The Best of Enemies (1961) - Sgt. Trevethan
Girl in the Headlines (1963) - Barney
A Jolly Bad Fellow (1964) - Dr. Brass
Casino Royale (1967) - Inspector Mathis
30 Is a Dangerous Age, Cynthia (1968) - Jock McCue (final film role)
טלוויזיה

Para Handy - Master Mariner (1959) - Para Handy
Kidnapped (1963) - Ebeneezer Balfour
The Avengers (1964) - Episode: "Esprit de Corps" - Brigadier General Sir Ian Stuart-Bollinger
Dr Finlay's Casebook (1964) - Cogger
The Prisoner (1967) - Episode: "Dance of the Dead" - Doctor/Napoleon Bonaparte
הערות שוליים

↑  Duncan Macrae, 1905 - 1967. Actor, National Galleries of Scotland (באנגלית)
↑  ויסקי בלי סוף (1949) – סרטים, באתר www.sratim.co.il
↑  Duncan Macrae, Discogs (באנגלית)
↑  John Duncan Macrae, Lodge Maryhill No.510, www.pglglasgow.org.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14070999j (data)  GND: 119540657  ISNI: 0000 0000 7840 3177  LCCN: no95057386  VIAF: 27883861   WorldCat (עם VIAF): 27883861
גיורגי שנגלאיה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 במאי 1937 מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות
 פטירה:  17 בפברואר 2020 (בגיל 82) טביליסי, גאורגיה 
 מקום קבורה:  פנתאון דידובה 
 שם לידה:  გიორგი შენგელაია 
 מדינה:  ברית המועצות, גאורגיה 
 תקופת הפעילות:  1962–2005 (כ־43 שנים)
 מקום לימודים:  המכון לקולנוע על שם גרסימוב (1961) 
 יצירות בולטות:  "פירוסמני", "מסעו של מלחין צעיר"
 בן או בת זוג:  סופיקו צ'יאורלי 
 פרסים והוקרה:  דוב הכסף על הבמאי הטוב ביותר (פסטיבל ברלין, 1986)
 פרופיל ב-IMDb
 
גיוֹרגי שֵנגֵלאיַה (בגאורגית: გიორგი შენგელაია‏; 11 במאי 1937 – 17 בפברואר 2020) היה במאי, תסריטאי ושחקן קולנוע גאורגי; בשנת 1986 הוא זכה בפרס דוב הכסף על הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל ברלין.
ביוגרפיה

גיורגי שנגלאיה נולד בשנת 1937 במוסקבה, שהייתה אז בירת ברית המועצות; אביו, ניקוֹלוֹז (ניקולאי) שנגלאיה היה במאי קולנוע, ואילו אימו - השחקנית הגאורגית המפורסמת נאטוֹ וַצ'נַדזֵה.
בשנת 1956 שיחק שנגלאיה בתפקיד דאתוֹ בסרטו של רוואז צ'חיידזה "החצר שלנו" (לצד אשתו לעתיד, סופיקו צ'יאורלי); בשנת 1957 הוא גילם את גיוֹרגי בסרטו של מיכאיל צ'יאורלי "אלמנתו של אוֹתַרַשווילי"; בשנת 1960 השתתף שנגלאיה בסרט נוסף של הבמאי צ'יאורלי - "סיפורה של צעירה אחת" (בשלושת הסרטים האלה, הוא גילם את הדמות הגברית הצעירה המרכזית).
בשנת 1961 סיים שנגלאיה את לימודיו בפקולטה לבימוי של המכון הכלל-סובייטי הממלכתי לאמנות הקולנוע במוסקבה; בשנת 1962 הוא החל לעבוד באולפני "כַּרתוּלי פּילמי" שבגאורגיה הסובייטית; כבר באותה שנה שנגלאיה ביים את הסרט "אַלַווֵרדוֹבַּה" (כשמו של חג נוצרי-גאורגי); היה זה עיבוד לנובלה באותו שם מאת גיוֹרגי רצֵ'אוּלישווילי.
בשנת 1965 הופיע שנגלאיה כשחקן באחד מתפקידיו המפורסמים ביותר - הסנדלר התמים גוֹגיַה בקומדיה של מיכאיל צ'יאורלי "מה שראית, חלף לבלי שוב".
בשנת 1969 ביים שנגלאיה את אחד מסרטיו החשובים - "פּירוֹסמַני"; עלילתו היא סיפור חייו של הצייר הגאורגי הנאיבי ניקו פירוסמני; בשנת 1974 זכה הסרט בפרס הגדול ("הוגו הזהב") בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו.
בשנת 1973 ביים שנגלאיה את סרטו הפופולרי ביותר - הקומדיה המוזיקלית "המנגינות של שכונת וֵרַה" (בכיכובם של סופיקו צ'יאורלי ווחטנג קיקבידזה); בשנת 1980 הוא ביים קומדיה מוזיקלית נוספת - "כולם רוצים אהבה" (בשיתוף עם במאי אחר).
בשנת 1984 ביים שנגלאיה סרט חשוב נוסף - "מסעו של מלחין צעיר"; דמותו הראשית היא מלחין גאורגי, שעורך מסע במרחבים הכפריים של ארצו כדי להעלות על תווים שירים עממיים פוליפוניים; העלילה מתרחשת בתקופת הדיכוי שבעקבות כישלון מהפכת 1905, ובן לווייתו למסע סבור שמפותיו של המלחין נועדו לתכנון התקוממות עממית; הידיעה הכוזבת מתפשטת וגורמת לתוצאות טרגיות.
בשנת 1985 זכה שנגלאיה בפרס שותא רוסתוולי ובתואר אמן העם של גאורגיה הסובייטית; בשנת 1986 זיכה אותו הסרט "מסעו של מלחין צעיר" בפרס דוב הכסף על הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
בשנת 1992 היה שנגלאיה חבר במועצת המדינה הזמנית של גאורגיה, שהוקמה בפברואר על ידי המורדים שהדיחו את הנשיא זוויאד גמסחורדיה והזמינו ממוסקבה את אדוארד שוורדנדזה לעמוד בראשה (המועצה החליפה את הפרלמנט עד הבחירות הכלליות, שנערכו באוקטובר של אותה שנה).
בשנת 1996 ביים שנגלאיה את הסרט "מותו של אורפאוס", שעלילתו מתרחשת בתקופת התפרקותה של ברית המועצות; גיבור הסרט, האנטומולוג וַחטַנג איתריאֵלי, מבקר את ההיסחפות של רוב הגאורגים על ידי התנועה הלאומית; דעותיו מוקעות בתקשורת והוא מאוים בסילוק מהאוניברסיטה; איתריאֵלי מתאהב בנינוֹ, שמועסקת בזנות על ידי המאפיה החדשה ומכורה לסמים; ניסיונותיו לחלצהּ מהעולם התחתון נדונים לכישלון ולשניהם סוף טרגי.
בשנת 2000 ביים שנגלאיה את הקומדיה הארוטית הקצרה "אהבה בכרם"; בשנת 2001 הוא היה אחד מהתסריטאים של הסרט התיעודי "תולדות היין הגאורגי".
בשנת 2005 ביים שנגלאיה את סרטו האחרון - הקומדיה "הרכבת המשיכה בנסיעתה"; גיבוריו, דמויות מפוקפקות שמנסות לשרוד ולהתעשר בגאורגיה העצמאית, נוסעים ברכבת שסוטה ממסלולה.
שנגלאיה היה שותף בכתיבת התסריטים של כל הסרטים שביים; לאחד מהם, סרט קצר משנת 1965, הוא כתב את התסריט לבדו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

גיורגי שנגלאיה היה נשוי לשחקנית הגאורגית המפורסמת סופיקו צ'יאורלי (בעלה הראשון); נולדו להם שני בנים: ניקוֹ (ניקוֹלוֹז) - צייר, וסַנדרוֹ (אלֵכּסַנדרֵה) - שחקן.
נפטר ב-17 בפברואר 2020.
סרטים שביים

"אַלַווֵרדוֹבַּה" (1962)
"הפרס" (סרט קצר, 1965)
"מַצי חוויטיַה" (1966)
"פּירוֹסמַני" (1969)
"המנגינות של שכונת וֵרַה" (1973)
"החולות יישארו" (1976)
"כולם רוצים אהבה" (בשיתוף עם מיכאיל צ'יאורלי הבן, 1980)
"מסעו של מלחין צעיר" (1984)
"חַרֵבַּה וְגוֹגיַה" (1987)
"מותו של אורפאוס" (1996)
"אהבה בכרם" (סרט קצר, 2000)
"הרכבת המשיכה בנסיעתה" (2005)
תפקידים כשחקן

דאתוֹ בסרט "החצר שלנו" (במאי: רוואז צ'חיידזה, 1956)
גיוֹרגי בסרט "אלמנתו של אוֹתַרַשווילי" (במאי: מיכאיל צ'יאורלי, 1957)
גֵלַה בסרט "סיפורה של צעירה אחת" (במאי: מיכאיל צ'יאורלי, 1960)
גוֹגיַה בסרט "מה שראית, חלף לבלי שוב" (במאי: מיכאיל צ'יאורלי, 1965)
וַזַ'ה בסרט "החולות יישארו" (במאי: גיורגי שנגלאיה, 1976)
הערות שוליים

↑  Acclaimed Filmmaker Giorgi Shengelaia Dies Aged 82, Georgia Today, ‏17 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16034691c (data)  GND: 1051752884  ISNI: 0000 0001 0785 2319  LCCN: n92084339  NTA: 306111950  RERO: 02-A025927877  SUDOC: 069803285  VIAF: 88112655   WorldCat (עם VIAF): 88112655
גיל שחם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בפברואר 1971 (בן 53) אורבנה, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד, אוניברסיטת קולומביה, בית הספר הוראס מאן 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  כינור 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 בן או בת זוג:  Adele Anthony 
 www.gilshaham.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גיל שחם (נולד ב-19 בפברואר 1971) הוא כנר ישראלי-אמריקאי זוכה פרס גראמי.
קורות חיים

שחם נולד באורבנה, אילינוי, ארצות הברית, להורים ישראלים. בגיל שנתיים חזרה משפחתו ארצה, וכבר בגיל 10 הופיע לראשונה עם התזמורת הסימפונית ירושלים ועם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. כשנה לאחר מכן, כבר התקבל לבית הספר המכובד ג'וליארד ושם למד אצל דורותי דיליי ידועת השם ואצל היו קאנג.
הקריירה של שחם נסקה בשנת 1989, כאשר נקרא להחליף את יצחק פרלמן עקב מחלה בסדרת קונצרטים עם מייקל טילסון תומאס והתזמורת הסימפונית של לונדון. שחם טס ללונדון בהתראה של יום וניגן את הקונצרטים של מקס ברוך ושל ז'אן סיבליוס בהצלחה, שהניבה ביקורות מזהירות.
מאז עשה לו שחם שם כווירטואוז מוביל. הוא ניגן עם רבות מן התזמורות הראשונות במעלה בעולם והקליט יותר מ-20 תקליטורים עבור חברת דויטשה גרמופון. בשנת 1990 זכה במענק הקריירה ע"ש אוורי פישר היוקרתי. בין השאר הופיע בנגינת דואט עם אחותו, הפסנתרנית אורלי שחם.
בשנת 2014 הקליט עבור חברת קנארי לקאסיקס עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בניצוחו של חואנחו מנה "קונצרטים לכינור משנות ה-1930": של סמואל ברבר, קרל אמדאוס הרטמן, אלבן ברג, איגור סטרווינסקי ובנג'מין בריטן.
שחם מנגן בכינור סטרדיוואריוס משנת 1699, שכינויו "הרוזנת מפוליניאק".
פרסים והוקרה

פרס גראמי על הביצוע המעולה ביותר של מוזיקה קאמרית:
אנדרה פרווין וגיל שחם על תמונות אמריקאיות (יצירות מאת קופלנד, פרווין, בארבר, גרשווין), 1999.
דאנקן רובינסון

| --- | --- |

רובינסון בשנת 2020
 לידה:  22 באפריל 1994 (בן 30) יורק, מיין, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  55
 מכללה:  מכללת ויליאמס אוניברסיטת מישיגן
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018–  2018–2019:  מיאמי היט ←סו פולס סקייפורס
דאנקן מקברייד רובינסון (באנגלית: Duncan McBryde Robinson; נולד ב-22 באפריל 1994) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת מיאמי היט מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
קריירת מכללות

רובינסון נולד בעיר יורק שבמדינת מיין, ובילדותו עבר עם משפחתו לניו קאסל שבניו המפשייר. בשנת 2013 החל ללמוד במכללת ויליאמס היוקרתית, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה אשר השתתפה בליגת המכללות השלישית (NCAA Division III). בעונתו היחידה בוויליאמס קלע 17.1 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את הקבוצה למשחק הגמר של הליגה, בו הפסידה בתוצאה 73–75.
בשנת 2014 עבר ללמוד באוניברסיטת מישיגן מליגת המכללות הבכירה, אותה אימן ג'ון ביליין. על פי חוקי ליגת המכללות נדרשה עליו תקופת צינון ("Redshirt") של שנה בה לא הורשה לשחק בקבוצת הכדורסל, בשל מעברו בין אוניברסיטאות שונות. ב-3 עונותיו במישיגן קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק ב-41.9% קליעה מהשלוש – האחוז השלישי בגובהו לשחקן בתולדות מחוז ה-Big Ten. בעונתו האחרונה באוניברסיטה, 2017/2018, העפילה מישיגן לגמר טורניר אליפות המכללות, בהובלתו של מוריץ וגנר, אך נכנעה לאוניברסיטת וילאנובה בתוצאה 62–79. בסיום אותה עונה זכה רובינסון בפרס השחקן השישי של העונה במחוז ה-Big Ten.
קריירה ב-NBA

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2018, חתם רובינסון על "חוזה כפול" במיאמי היט ובקבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – סו פולס סקייפורס. בכך הפך לשחקן השני בתולדות ה-NBA אשר נולד במדינת מיין, אחרי ג'ף טרנר. בעונת הרוקי שלו שותף ב-15 משחקים בלבד עם ההיט, וקלע 3.3 נקודות בממוצע למשחק. בליגת הפיתוח רשם רובינסון ממוצעים של 21.4 נקודות, 4.8 שלשות, 4.2 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים למשחק, ובסיום העונה נבחר לחמישייה השלישית של העונה.
לקראת עונת 2019/2020 המירה מיאמי את חוזהו לחוזה NBA סטנדרטי. בששת המשחקים הראשונים של העונה שבר פעמיים את שיאו האישי, כשקלע 21 נקודות מול מינסוטה טימברוולבס ו-23 נקודות מול יוסטון רוקטס. כשבועיים לאחר מכן קלע 9 שלשות ו-29 נקודות בסך הכול בניצחון קבוצתו מול קליבלנד קאבלירס. ב-10 בדצמבר 2019 שיפר את שיאו האישי עם 34 נקודות והשווה שיא המועדון כשקלע 10 שלשות במשחק מול אטלנטה הוקס. במשחק מול ניו אורלינס פליקנס ב-6 במרץ 2020 קלע 8 שלשות, אשר הגדילו את מספר השלשות העונתי שלו ל-233; בכך שבר הן את שיאו של ויין אלינגטון לסך שלשות בעונה של שחקן מיאמי, והן את שיאו של דיימון ג'ונס לסך שלשות בעונה של שחקן שלא נבחר בדראפט ה-NBA. לאורך העונה כולה קלע 13.5 נקודות בממוצע למשחק, וסיים אותה במקום השלישי בליגה בסך שלשות (270), ובמקום הרביעי באחוזי קליעה לשלוש (44.6%).
בפלייאוף 2020 סייע רובינסון להיט להעפיל לגמר ה-NBA, כשחקן חמישייה קבוע, עם ממוצע של 11.7 נקודות למשחק. במשחקו השני בפלייאוף, מול אינדיאנה פייסרס, קלע 24 נקודות, ובמשחק החמישי של סדרת הגמר, מול לוס אנג'לס לייקרס, קלע 26 נקודות. בסופו של דבר הפסידו ההיט ללייקרס, בתוצאה 2–4.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | מיאמי | 15 | 1 | 10.7 | 0.391 | 0.286 | 0.667 | 1.3 | 0.3 | 0.3 | 0.0 | 3.3 |
| 2019/2020 | מיאמי | 73 | 68 | 29.7 | 0.470 | 0.446 | 0.931 | 3.2 | 1.4 | 0.5 | 0.3 | 13.5 |
| 2020/2021 | מיאמי | 72 | 72 | 31.4 | 0.439 | 0.408 | 0.827 | 3.5 | 1.8 | 0.6 | 0.3 | 13.1 |
| 2021/2022 | מיאמי | 79 | 68 | 25.9 | 0.399 | 0.372 | 0.836 | 2.6 | 1.6 | 0.5 | 0.2 | 10.9 |
| 2022/2023 | מיאמי | 42 | 1 | 16.5 | 0.371 | 0.328 | 0.906 | 1.6 | 1.1 | 0.3 | 0.0 | 6.4 |
| קריירה |  | 281 | 210 | 26.1 | 0.429 | 0.399 | 0.866 | 2.8 | 1.5 | 0.5 | 0.2 | 11.1 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | מיאמי | 21 | 21 | 28.6 | 0.426 | 0.397 | 0.868 | 2.8 | 1.8 | 0.7 | 0.3 | 11.7 |
| 2020/2021 | מיאמי | 4 | 4 | 25.0 | 0.379 | 0.370 | 0.900 | 2.8 | 0.8 | 0.8 | 0.0 | 10.3 |
| 2021/2022 | מיאמי | 13 | 0 | 12.2 | 0.439 | 0.383 | 0.833 | 1.8 | 0.4 | 0.3 | 0.1 | 5.6 |
| 2022/2023 | מיאמי | 23 | 1 | 18.2 | 0.475 | 0.442 | 0.875 | 1.5 | 1.7 | 0.3 | 0.1 | 9.0 |
| קריירה |  | 61 | 26 | 20.9 | 0.443 | 0.408 | 0.871 | 2.1 | 1.4 | 0.5 | 0.2 | 9.3 |
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיה, באתר קבוצת אוניברסיטת מישיגן
↑  מובילי מחוז ה-Big Ten באחוזי קליעה לשלוש, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של רובינסון, באתר sports-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של רובינסון בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
↑  רובינסון חותם מיאמי על חוזה סטנדרטי, באתר miamiherald.com,‏ 9 באפריל 2019
↑  סיכום המשחק בין מיאמי למינסוטה, באתר ESPN,‏ 28 באוקטובר 2019
↑  סיכום המשחק בין מיאמי ליוסטון, באתר ESPN,‏ 4 בנובמבר 2019
↑  סיכום המשחק בין מיאמי לקליבלנד, באתר ESPN,‏ 21 בנובמבר 2019
↑  סיכום המשחק בין מיאמי לאטלנטה, באתר ESPN,‏ 11 בדצמבר 2019
↑  סיכום המשחק בין מיאמי לניו אורלינס, באתר ESPN,‏ 7 במרץ 2020
גיל שפר

גיל שפר (נולד ב-26 בינואר 1969) הוא איש מינהל ציבורי ישראלי. שימש כראש הסגל ומנהל לשכת ראש הממשלה.
ביוגרפיה

גיל ברוך שפר נולד בישראל, דור שביעי למשפחה של חסידי קרלין, שעלתה לארץ ישראל בעליית החסידים בשנת תקל"ז-1777. אביו, ישראל, הוא אחיו של אליעזר שפר. אמו, חוה, היא בתו של רבי ישראל דב אודסר.
שירת בצה"ל כקצין מודיעין. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד לתואר ראשון בתקשורת, אך לא השלימו.
בשנות ה-90 הקים חברת ייעוץ תקשורת. בין השאר עבד כאיש יחסי ציבור של הרשות השנייה. מונה לדובר המפד"ל בראשותו של זבולון המר. בין השנים 1998–2008 שימש כראש מינהל הטקסים וההסברה בעיריית ירושלים ונחשב למקורבו של אורי לופוליאנסקי.
בשנת 2009 התמנה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו ליועץ ראש הממשלה לאירועים, סיורים וטקסים. בדצמבר 2010 מונה למנהל לשכת ראש הממשלה. בפברואר 2012, בעקבות התפטרות ראש הסגל בלשכת ראש הממשלה, נתן אשל, התמנה כממלא מקומו. סיים את כהונתו ביולי 2013, במקומו מונה ארי הרו.
ביוני 2015 התמנה לקונסול כבוד מטעם יפן בישראל.
בינואר 2017 המליצה המשטרה להעמידו לדין בחשד לעבירות מין שביצע בזמרת ישראלית שהסיע להופעה בפני דיפלומטים זרים, ובאוקטובר 2017 הודיעה הפרקליטות כי התיק נסגר מחוסר ראיות.
חיים אישיים

שפר נשוי ואב לתאומים. מתגורר בגבעת שמואל ומנהל אורח חיים דתי.
הערות שוליים

↑  אלי סניור ואיתמר אייכנר, הבכיר לשעבר בלשכת רה"מ שנחקר - גיל שפר, באתר ynet, 1 בדצמבר 2016
↑  ידיעות אחרונות, ‏שי בזק קיבל הנחה ניכרת במלון באילת, באתר גלובס, 23 ביולי 1997
↑  לילך ויסמן, ‏שינויים בלשכת נתניהו: נתן אשל מונה לראש הסגל, באתר גלובס, 28 בדצמבר 2010
↑  לילך ויסמן, ‏ראש הסגל של לשכת ראש הממשלה הודיע על פרישה מתפקידו, באתר גלובס, 3 ביולי 2013
↑   שרון שפורר, מקורבו של נתניהו גיל שפר ימונה לקונסול של כבוד ביפן, באתר TheMarker‏, 22 ביוני 2015
↑  נעמי צורף, המשטרה: התגבשה תשתית ראייתית להעמיד לדין את גיל שפר בחשד לעבירות מין, באתר כלכליסט, 1 בינואר 2017.
↑  דניאל דולב‏, נסגר התיק נגד ראש הסגל לשעבר של נתניהו, שנחשד במעשים מגונים, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2017.
↑  גיל שפר, הסרוג הכי קרוב לביבי, פורש, באתר כיפה, ‏2013-07-03
דגי משוט

| דגי משוט |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: למפיריים
משפחה:: דגי משוט
סוגים
 Agrostichthys  Regalecus
שם מדעי
 Regalecidae

דגי משוט (שם מדעי: Regalecidae) היא משפחת דגי גרם מסדרת הלמפיריים השוכנים באוקיינוס הפתוח.
מאפיינים

אלו דגי הגרם הארוכים ביותר בים והגדול מכולם הוא דג משוט ענק שמגיע עד לאורך 17 מטר מהראש עד הזנב ומשקלו 270 ק"ג. דגים אלה בעלי ראש קטן וכהה, פה עם שפתיים פעורות כלפי מעלה, סנפיר גב ורוד מזדקר כמו ציצה ומאחוריו רעמת סנפיר לאורך כל הגוף עד הזנב הדק. דגים אלה משייטים במים וניזונים מפלנקטון ומקריל.
הם יכולים לצלול לעומק 1 ק"מ מתחת פני הים וחיים הן באוקיינוסים הטרופיים והן באוקיינוסים הממוזגים אך כמעט ולא מתקרבים לחופים.
מיון

משפחה דגי משוט (Regalecidae)
סוג ומין יחיד אגרוסטיכטיס (Agrostichthys parkeri)
סוג Regalecus
מין דג משוט ענק (Regalecus glesne)
מין דג משוט ראסל (Regalecus russelii)
דגי פחם

| דגי פחם |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: עקרבנונאים
תת־סדרה:: Anoplopomatoidei
משפחה:: דגי פחם
סוגים
 Erilepis  Anoplopoma
שם מדעי
 Anoplopomatidae

דגי פחם (שם מדעי: Anoplopomatidae) היא משפחה של דגי ים מסדרת העקרבנונאים שבמחלקת מקריני סנפיר. דגים אלה הם הגדולים בבני הסדרה.
מאפיינים

המין ארילפיס זוניפר הוא הגדול מבני סדרת העקרבנונאים ויכול לשקול מעל 90 ק"ג ולהגיע לאורך 1.8 מטרים. דג הפחם (Anoplopoma fimbria) יכול לשקול 57 ק"ג ולהגיע לאורך 120 ס"מ. בשל גודלם הם יכולים להגיע לגיל מופלג לדגים, למעל 90 שנה.
הם צדים בקרקעית האוקיינוס השקט דגים קטנים יותר ודיונונים שהם מפתיעים. שניהם חיים בקרבה לקרקעית הים.
סוגים ומינים

במשפחה שני מינים, שניהם יחידים בסוגם:
ארילפיס זוניפר (Erilepis zonifer)
דג פחם (Anoplopoma fimbria)
דאנקן פרסטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1946 (בן 78 בערך) ברדפורד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1964 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1969)  בית ספר ברדפורד 
 בן או בת זוג:  Susan Penhaligon (1986–1992) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דאנקן פרסטון (באנגלית: Duncan Preston; נולד ב-11 באוגוסט 1946) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעותיו בתוכניות הטלוויזיה שכתבה ויקטוריה ווד, בהם בתפקיד קליפורד באופרת הסבון הפרודית "Acorn Antiques" ובתפקיד סטן בסיטקום "נשות המזנון" (1998–2000). בשנת 2005 שב וגילם את קליפורד במחזמר "Acorn Antiques The Musical". תפקידים נוספים שלו בטלוויזיה היו בדמות ג'ונתן הסלאם בסיטקום "Surgical Spirit" (בין 1989 ל-1995), אבא של קווין בסדרה "הארי אנפילד וחברים" (1994), ודאגלס פוטס באופרת הסבון "אמרדייל" (2007–2011, ומ-2014 והלאה).
ביוגרפיה

פרסטון נולד בברדפורד שבמערב יורקשייר. הוא הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות בהן "Hunters Walk", בסדרה "Secret Army", "המקצוענים", "כל היצורים גדולים כקטנים", "רובין משרווד", "ברז'ראק", "The New Statesman", בסדרה לילדים "Press Gang", הסיטקום "Chalk", סדרת הפשע "Boon", "חדר מיון", "Heartbeat", "הטי וייתרופ חוקרת", "הולבי סיטי", "Peak Practice", "רציחות במידסומר", "דיאל ופסקו" ובסדרה הקומית "המשפחה שלי".
פרסטון כיכב בסיטקום הרפואי "Surgical Spirit". ב-2004 הופיע בתפקיד דניס סטוקס באופרת הסבון "קורוניישן סטריט". הוא משחק באופרת הסבון "אמרדייל" בתפקיד דאג פוטס, אביה של לורל תומאס. עוד הופיע בשעשועון "Lily Savage's Blankety Blank".
ביוגרפיה > תיאטרון

פרסטון הוא שחקן שייקספירי ידוע והופיע בהפקות רבות של הלהקה השייקספירית המלכותית. בין השאר גילם את אנגוס בהפקה של טרוור נאן למחזה "מקבת'", על הבמה ב-1976 ובטלוויזיה ב-1978. בהצגה כיכבו איאן מקלן וג'ודי דנץ'. ב-2007 הופיע בעיבוד בימתי של הספר "אל תיגע בזמיר".
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1986 התחתן פרסטון עם השחקנית סוזן פנהליגון (אנ'), ששיחקה בתפקיד ג'ין הופ באופרת הסבון "אמרדייל". הם התגרשו ב-1992, אבל חזרו לחיות יחד ב-1997. בני הזוג חיים בוולטון-און-תיימז עם בנם טרואן מונרו.
ב-4 בדצמבר 2002 הוענק לפרסטון תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת ברדפורד על תרומתו כשחקן.
הערות שוליים

↑  "Duncan Preston to take 'Emmerdale' break". Digital Spy. 28 ביולי 2010. נבדק ב-29 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Duncan Preston at the Internet Movie Database
↑  UoB Press release, brad.ac.uk; accessed 20 August 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5642461  LCCN: no2007140533  MusicBrainz: ead25745-e7ac-4067-91fb-c88afa748a14  VIAF: 76108902   WorldCat (עם VIAF): 76108902
גיל רונן

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1964 ירושלים, ישראל
 התאבד:  1 במרץ 2019  (בגיל 54) חדרה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1983–2019 (כ־36 שנים)
 עיסוק:  פובליציסט ופעיל חברתי
 מעסיק:  ערוץ 7
 צאצאים:  ארז רונן 
 
גיל רונן (19 באוקטובר 1964 – 1 במרץ 2019) היה פובליציסט, איש תקשורת ופעיל חברתי ישראלי. בשנת 1987 הקים את עמותת "אור אדום" נגד אלימות שוטרים ובשנת 2005 הקים את עמותת "תנועת המשפחה - הפמיליסטים" למען זכויות הגבר וקידום ערכי הפמיליזם. רונן שימש כעורך מדור 'הקרב על המשפחה' בערוץ 7.
ביוגרפיה

רונן נולד בירושלים, בן בכור לאליעזר, רופא, ואילנה, בעלת חנות תכשיטים. בגיל שבע נסע עם הוריו לארצות הברית וחזר לישראל כעבור עשר שנים. התגייס לגלי צה"ל בשנת 1983. שירת ככתב השטחים הראשון של התחנה ובהמשך שימש ככתב התחנה בכנסת. במקביל גילם את דמותו של "חזקל מוסרי" בתוכנית הרדיו ההומוריסטית "מה יש". רונן כתב את הטקסטים של עצמו, בניגוד לחלק משאר הדמויות שאת תפקידיהן כתבו ארז טל ואברי גלעד. בשנים 1986–1991 כתב בעיתונים "כותרת ראשית" ו"העיר", ועבד בעריכה בעיתונים "ידיעות אחרונות" ו"הארץ". במקביל למד במסלול הבינתחומי למצוינים באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1987 הקים בסיוע חברי הכנסת יוסי שריד ודדי צוקר את עמותת "אור אדום", שהעלתה למודעות הציבור את בעיית אלימות השוטרים, ובמיוחד שמה לה למטרה להילחם נגד אלימות המשטרה כלפי פלסטינים. פעילות העמותה הובילה ב-1991 להקמת המחלקה לחקירות שוטרים במשרד המשפטים. עמותת "אור אדום" קיבלה תרומות מהקרן החדשה לישראל, אשר שלחה את רונן לארצות הברית להרצות בפני תומכיה. כעבור שנים שינה את דעותיו הפוליטיות, והחל להתנגד לעמדות הקרן.
בשנת 1991 נסע לאפריקה, השתקע על גבול קניה-אוגנדה והתחתן עם אזרחית קניה. בשנת 1995 חזר לישראל עמה ועם שני ילדיהם, וכעבור חמש שנים נפרדו. בעקבות גירושיו שינה את דעותיו והחל לפעול כנגד הזכויות העודפות לדעתו, של ארגוני הנשים. בשנה וחצי האחרונות לחייו התגורר בקיבוץ נתיב הל"ה ועסק בכתיבה ובעריכה עבור ערוץ 7. בתו תמר רונן היא שחקנית ורקדנית מקצועית, ומורה לריקוד בסגנון היפ הופ. בנו ארז רונן הוא שחקן, וגילם את מיילו בסדרת ערוץ הילדים "האי".
ב-1 במרץ 2019 שם קץ לחייו.
פעילותו למען זכויות האב

בשנת 2005 הקים את עמותת "הפמיליסטים", הפועלת לחיזוק מוסד המשפחה המסורתי עם דגש על שמירה על מעמדם של אבות גרושים. רונן הפך לנציג הבולט של ההתנגדות לתנועה המגדרית, אשר לדבריו היא תנועה נאו-מרקסיסטית.
בשנים 2005–2010 פרסם רונן יותר מ-100 מאמרי דעה בנושאי מגדר וזכויות גברים וילדים, וזכה לחשיפה תקשורתית, בין השאר בתוכניות הטלוויזיה "משעל חם" בערוץ 2, "פוליטיקה" בערוץ 10 ובסרט בן 45 דקות בתוכנית "מבט שני" שהוקדש לפעילותו של רונן ולעימותים בינו לבין בילי מוסקונה-לרמן.
הערות שוליים

↑  תחיה ברק, ‏מותו אינו פתרון, באתר ‏מאקו‏, 13 ביוני 2019
↑  תנועת המשפחה - הפמיליסטים (ע"ר), באתר "גיידסטאר ישראל"
1 2  אלעד בן דוד, ריאיון עם גיל רונן: "תמכתי בפמיניזם, עד שראיתי את האכזריות שלו במו עיניי", באתר זווית אחרת, ‏17 בדצמבר 2017
↑  גיא עזרא, ‏אברי גלעד ספד לחברו: "לא זכה לאכול את פירות עמלו", באתר "סרוגים", 7 במרץ 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528252505171  VIAF: 310742763   WorldCat (עם VIAF): 310742763