stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרידריך השני, מלך פרוסיה
מורשתו של פרידריך השני > אמנות

פרידריך העריך את האמנות ואת יוצריה כבר בהיותו נער צעיר. כשבגר, אימץ לעצמו אומנים אשר הקיפוהו ויצרו בחצרו. התחום החביב עליו ביותר היה המוזיקה, ובמיוחד הנגינה בחליל, הכלי בו התמחה ואשר לו הלחין מעל 100 יצירות מוכרות כיום. יצירות רבות נוספות נכתבו לבקשתו האישית על ידי מיטב מלחיני החצר שלו, ביניהם קרל פיליפ עמנואל באך ויוהאן יואכים קוונץ. בשנת 1747 פגש פרידריך את המלחין יוהאן סבסטיאן באך, וזה הלחין לכבודו את יצירתו "המנחה המוזיקלית" (Musikalisches Opfer), יצירה המהווה אוסף של קאנונים ופוגות המבוססים על לחן של פרידריך עצמו. שמה של היצירה מעיד על כך שהיא הולחנה והוגשה כמחווה למלך הפרוסי.
כיום ידוע שהמלך עסק גם באמנות פלסטית. דוגמה טובה לכך היא ארמון סנסוסי אותו תכנן ועיצב בעצמו כארמון מרגוע הממוקם בעיבורו של יער מבודד מחוץ לעיר פוטסדם. פרידריך, שמאס בחיי הבירה ברלין, בילה את רוב זמנו בארמון זה, וכאמור אף ביקש להקבר בו.
מורשתו של פרידריך השני > ספרות

את עיסוקו בכתיבה החל פרידריך כבר בגיל 26, והוא המשיך לפרסם ספרים ומאמרים גם לאחר עלייתו לשלטון. ספריו עסקו בפילוסופיה של השלטון המלוכני בראייתו, בהיסטוריה של ממלכתו ובניתוח היסטורי של מהלכים מלחמתיים. בין השנים 1857–1846 יצא לאור אגד של כל כתביו בצרפתית, המתפרשים על פני 31 כרכים.
היחס ליהודים

המלך ראה ביהודי הממלכה תושבים נחותים אף מתושביה הפולנים, אותם תיעב ודיכא. במסמך שפרסם בשנת 1752 נקבע כי היהודים הם הכת המסוכנת ביותר בתחומי הממלכה וכאלו הגורמים נזקים לעסקי המסחר (של הנוצרים), ובעקבות כך הוטלו עליהם חוקים ותקנות רבות שנועדו להגביל ולהקשות את חייהם, למשל איסור עיסוק בסחר צמר ותוצריו. בין היתר עסקו תקנות אלו במתן היתרי נישואין ליהודים, אשרות התיישבות והגירה, ובניהול עסקים בבעלות יהודית. התקנות נכתבו בצורה מפורטת מאין כמוה וכך, לדוגמה, הוטל איסור על חזני קהילת היהודים בברלין לשאת נשים, והוטלה על היהודים אחריות קבוצתית-קהילתית לפשעים שבוצעו בידי פרטים מהקהילה.
ב-1769 נחקק חוק "חרסינת היהודים". מדובר בחרסינה מאיכות ירודה שיוצרה במפעליו הכושלים של המלך ושמפאת חוסר גמור בקונים, נכפה על היהודים לקנותה במחיר מלא במטרה שהם, על ידי כישורי המסחר שלהם יצליחו למכור אותה מחוץ לפרוסיה.
כיבושיו של פרידריך השני וחלוקת פולין הכניסו תחת שלטונו עשרות אלפי יהודים שגרו במזרח.
התקנות המבזות לא מנעו מהמלך להשתמש ביהודים לצרכיו כאשר ראה זאת לנכון. בתקופת מלחמת שבע השנים מינה יהודים כחוכרי המטבעה למען הגדלת הרווחים. לאחר המלחמת, בעת תנופת הצמיחה הכלכלית, נעזר המלך בשירותיהם של היהודים כסוחרים ובנקאים ואף העניק לחלקם זכויות הקרובות לשל הנוצרים בממלכה. עקב כך נוצרה הבדלה ברורה ורשמית בין שני "סוגי" יהודים בפרוסיה: האחד – היהודי התועלתן, שמניע את גלגלי הכלכלה הפרוסית, ואילו השני – היהודי הטפיל, שההגבלות וההשפלות חלו בעיקר עליו בשל חוסר תרומתו למאמץ הלאומי. יהודי פרוסיה המשכילים והאמידים העריצו את פרידריך שבזכותו הגיעו למעמדם הרם, אך זו הייתה שכבה עילית דקה ביותר.
ביקורת של היהודים כלפי פרידריך ניתן למצוא בשיר שפורסם בעיתון המאסף ביום הולדתו של המלך, שמבקר את השותים ושרים לכבודו, ולעומת זאת מכריז את שירתו ונאמנותו לה'.
שוא לכם המשוררים
משכימי קום מאחרי שבת.
לזמר רעיה, להכות נבל.
בגיל היין
מי יתן כינורך לי המלך!
מי יתן מרוחך פרידריך!
עלי הנער! אזכיר כיום שמך.
אזמר גבורתך.
אבזה יקר כינורם
יבחרו ביין אלה,
שירתי לך מלכי!
רוחי לך אדון! סלה.
מרבית מהתקנות כנגד יהודים שהונהגו בימיו של פרידריך השני, בוטלו רק לאחר כיבוש פרוסיה בידי נפוליאון בשנת 1806 בעת מלחמתו נגד הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית.
ייחודו ומהפכניותו של פרידריך בהיסטוריה > אתאיסט מוחלט

פרידריך השני היה מעין דמות רדיקלית ביותר בימיו, שהביעה דעות שלא נהגו להשמע כלל וביניהן אתאיזם מוחלט. בשביל הרבה אנשים בתקופה הזאת, חלקם גם מאנגליה, פרידריך השני נהפך לגיבור ולדמות מופת. הוא נהג לכנות את הדת הנוצרית בפרט כ"דת בדיונית מטאפיזית מוזרה". הוא לא חסך כלל וכלל בתיאורים, וכינה את ישו עצמו כ"גנימד" בהתייחס לחשיבותו של יוחנן בן זבדי בהיסטוריה.
ייחודו ומהפכניותו של פרידריך בהיסטוריה > פטרון העושר הפרוסי

פרידריך נהג להעצים את מעגלי ארמונותיו, ובין הבולטים שבהם הוא ארמון סנסוסי וההרחבה שבוצעה בארמון שרלוטנבורג. בנוסף בחר פרידריך הגדול להקים את האופרה המלכותית של ברלין ומפעלי עבודות יד מפורסמים כגון תעשיית החרסינה המפוארת של ברלין.
ייחודו ומהפכניותו של פרידריך בהיסטוריה > כמשרת הראשון של העם

כפי שדגל פרידריך, הוא הרחיב את מערכת המשפט הפרוסית. הוא הנהיג שוויון זכויות בפני כל אזרחי המדינה, מה שהוביל גם להפחתת האנטישמיות כלפי יהודי פרוסיה. בנוסף הוא נהג, בכל פעם שפגש אזרח רגיל מן השורה, להוריד את כובעו במעין מחווה לאזרח – עוד דרך המדגישה את גישתו הרדיקלית.
ראו גם

מיכאל גבריאל פרדרסדורף
סדר חייב להיות - ביטוי שמיוחס לפרידריך השני
לקריאה נוספת

פרידריך הגדול – סוגי משטרים וחובות השליט (מגרמנית: יפתח הלרמן-כרמל), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ז', 2016.
Duffy, Christopher, Frederick the Great: A Military Life, Routledge & Kegan Paul, 1985.
Ritter, Gerhard, Frederick the Great: A Historical Profile, Berkeley: University of California Press, [1936] 1974.
Lifschitz, Avi (ed.)
׳״Frederick the Great’s Philosophical Writings”’, Princeton, NJ: Princeton University Press, 2021.
הערות שוליים

↑  Frederick II Biography, Biography.com
1 2  Frederick II Biography – Early life, Biography.com
↑  Frederick II Biography – Frederick the Great, Biography.com
↑  על פי ספר תהילים, פרק קכ"ז, פסוק ב'
↑  שיר שפורסם בעיתון "המאסף" (חודש שבט שנת תקמ"ד), לכבוד יום הולדתו של המלך פרידריך הגדול. השיר בספריית מטח
1 2 3  Atheist and gay, Frederick the Great was more radical than most leaders today, ‏2015-10-03 (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פרידריך וילהלם הראשון |    מלכי פרוסיה | הבא: פרידריך וילהלם השני |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261484505171  PLWABN: 9810567465405606  BIBSYS: 90133705  BNC: 000046624  BNE: XX1066275  BnF: cb11886351h (data)  CANTIC: a12356335  CiNii: DA01956996  GND: 118535749  ICCU: RAVV013429  ISNI: 0000 0001 2120 7885  KulturNav: e8f5e8ca-5eb8-4457-a229-0f880382bac8  LCCN: n80056902  LNB: 000091652  MusicBrainz: 25ed94e2-11a5-4471-b02e-e425ed9354f1  NDL: 00532753  NKC: jn19981001250  NLA: 35104552  NLG: 109727  NSK: 000710138  NTA: 070222037  RERO: 02-A000066621  RKD: 482844  SELIBR: 316293  SNAC: w68f0m7c  SUDOC: 027405222  TePapa: 47750  Trove: 827790  ULAN: 500214602  VcBA: 495/17921  VIAF: 12303200   WorldCat (עם VIAF): 12303200 
"קונצ'רטו לחליל בסנסוסי", ציור שמן מאת אדולף פון מנצל. בציור נראה פרידריך הגדול מנגן בחליל בחדר המוזיקה. בצ'מבלו (יושב בגבו למתבונן): קרל פיליפ עמנואל באך. הדמות הימנית ביותר היא מורו של פרידריך, החלילן יוהאן יואכים קוונץ. לשמאלו, אוחז בכינור, גאורג בנדה, מטובי הכנרים באותה עת. לשמאלו של פרידריך (מאחור, בחצאית קרינולינה) אחותו וילהלמינה. מאחוריה, ליד הקיר, מלחין האופרות קרל היינריך גראון.
שולחן עגול באולם השיש בארמון סנסוסי. בציור זה ניתן לראות את פרידריך וולטר וחברים אחרים מהאקדמיה הפרוסית למדעים
ארמון סנסוסי, ארמון קיץ שפרידריך השני היה אחראי במידה רבה על עיצובו
תפוחי אדמה על קברו של פרידריך השני בארמון סנסוסי בפוטסדאם. מייחסים לפרדריך את הבאת תפוחי האדמה לגרמניה.
דוד זגורי

שער הספר 'לדוד להזכיר'
הרב דוד זגורי (ה'תקס"ג, 1803 - ח' אדר ה'תרנ"ח, 2 במרץ 1898) היה פייטן, דרשן, ראש ישיבה במרקש ורבאט, פוסק הלכה ורבה של פונטה דלגדה שבאי סאו מיגל בקרבת פורטוגל. מחבר הספר 'לדוד להזכיר'.
קורות חייו

נולד במוגאדור לאביו רבי מסעוד. למד תורה אצל חכמי עירו, הרב חיים פינטו, הרב דוד לחזאן, והרב אברהם קורייאט. בהמשך, נדד למרקש, שם הקים ישיבה ועמד בראשה, ולאחר מכן נדד לרבאט וגם שם הקים ישיבה ועמד בראשה. בשתי הישיבות לימד גמרא ופוסקים. לאחר מכן, ככל הנראה עבר בנדודיו בג'יברלטאר שם התיידד עם רבי ישועה הלוי. בשנת תרי"ז נדד לאי סאו מיגל בקרבת פורטוגל, ושם כיהן כרב הקהילה היהודית בעיר והקים שם ישיבה. התיידד עם רבי דוד בן שמעון. בשנת תרל"ז עבר לליסבון, ושם שימש בתפקידים דתיים בקהילה עד לפטירתו בשנת תרנ"ח (1898).
בניו: מסעוד, מרדכי, יצחק חיים יוסף. ביתו מזל פורטונה נישאה לרבי יצחק אזעפרני.
חיבורו

ספרו 'לדוד להזכיר' נדפס לראשונה בווינה בשנת תרנ"א.
הספר מורכב משלשה חלקים:
חלק א - לקוטים שהעתיק בהלכות שחיטה וטריפות.
חלק ב - חידושי תורה, דרשות ושו"ת מהמחבר.
חלק ג - 'לדוד מזמור' הכוללים עשרה פיוטים מהמחבר ופיוטים נוספים.
לקריאה נוספת

אליהו רפאל מרציאנו, ספר 'בני האומה קהילות פורטוגל והאיים' עמ' 46–47.
הרב יוסף פרץ, הקדמה לספר 'לדוד להזכיר', פנמה תשע"ה.
מתקן פורדו להעשרה גרעינית

הכפר פורדו, שבצמוד אליו ממוקם מתקן הגרעין
מתקן פורדו להעשרה גרעינית (בפרסית: تأسیسات هسته‌ای فردو) הוא מתקן תת-קרקעי להעשרת אורניום, שנבנה בתוך הר, שנמצא בצמוד לכפר פורדו שבאיראן. המתקן נמצא כ-32 קילומטרים מהעיר קום.
האתר נשלט על ידי הארגון לאנרגיה אטומית של איראן, ונמצא תחת פיקוחם של כוחות משמרות המהפכה. זהו אחד משני המתקנים באיראן, שמיועדים להעשרת אורניום, במסגרת תוכנית הגרעין האיראנית. המתקן האחר נמצא בעיירה נתנז.
אבטחה

הרשויות האיראניות אמרו כי המתקן בנוי מתחת לאדמה, לאור איומיה מדינת ישראל לתקוף את המתקנים הגרעיניים של איראן על רקע הסכסוך בין שתי המדינות.על פי צילומי לוויין של גוגל מפות האתר בפורדו מגודר, ובסמוך להר בו נמצא המתקן, מוצבים מספר מגדלי שמירה.
היסטוריה

קיום של האתר נחשף בפני הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית על ידי איראן ב-21 בספטמבר 2009, זאת לאחר שמספר שירות ביון מערביים כבר ידעו על קיום האתר. נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, ראש ממשלת ברוניי, גורדון בראון ונשיא צרפת, ניקולא סרקוזי גינו את איראן על כך שלא גילתה להם קודם לכן על האתר. איראן טענה כי הגילוי המאוחר נבע מהעובדה שהיא חתמה על "הסכם הגנה" עם הסוכנות לאנרגיה אטומית שבמסגרתו איראן חייבת להכריז על מתקן גרעיני רק כ-180 ימים לפני שתתחיל לייצר במקום חומר גרעיני. מנגד, לדברי הסוכנות מאז 2003 איראן מחויבת להכריז על מתקן גרעיני ברגע שהיא מתחילה להקים אותו.
בנובמבר 2012 דיווחו דיפלומטים מערביים כי איראן הציבה את כל הצנטריפוגות במתקן פורדו. שנה לאחר מכן, הגיעו מאות סטודנטים איראנים לאזור המתקן. הסטודנטים התאספו במקום ויצרו מעיין טבעת אנושית כצעד המביע תמיכה במשטר האיראני, על רקע המשא ומתן על הסכם ביניים בנוגע לתוכנית הגרעין האיראנית.
בינואר 2013 דווח על סדרת פיצוצים שהרסו את רוב המתקן והביאו ללכידתם של מאות מעובדי המתקן במקום.
באוגוסט 2016 הציבה איראן במקום סוללת מערכת S-300.
באפריל 2018, במהלך חשיפת תוכנית הנשק הגרעיני של איראן השיג המוסד הישראלי תרשימים של המקום. שבוע לאחר מכן החברת הישראלית "ImageSat" פרסמה צילומי לוויין המציגים עבודות פיתוח במתקן הגרעיני
בנובמבר 2019 הצהיר נשיא איראן, חסן רוחאני כי איראן תזרים גז אורניום ל-1,044 צנטריפוגות שבמתקן פורדו, זאת חרף שאיראן התחייבה בהסכם הגרעין עם המעצמות שהצנטריפוגות כן יוכלו להסתובב אך בלי שגז יוזרם לתוכן (מעשה שפירושו הוא לא לבצע שום העשרת אורניום).
בדצמבר 2020 החלה הקמתו של מבנה נוסף במתחם של מתקן פורדו.
במרץ 2022, כוחות משמרות המהפכה האסלאמית של איראן דיווחו כי עצרו חשודים, שבהנחיית המוסד הישראלי תכננו לחבל במתקן.
ביוני 2024 דווח על פעולות הרחבה משמעותיות של המתקן להגדלת הפעילות במתקן פי שלשה.
הערות שוליים

↑  Weisman, Jonathan (2009-09-25). "Iran Denounced Over Secret Nuclear Plant". The Wall Street Journal. נבדק ב-2009-09-25.
↑  "Russia 'regrets' reported Iran nuclear activity in Qom facility". Haaretz. 10 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Iran ready to co-operate on nuclear programme, says Ahmadinejad, The Guardian
↑  ynet, "איראן מעתיקה מתקני גרעין לבונקר תת-קרקעי", באתר ynet, 14 ביולי 2011
↑  Azmat Khan (13 בינואר 2012). "Did Santorum Suggest Iran Wants Nukes to Bring Back Messiah?". Public Broadcasting Service. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  GOV/2009/74 Implementation of the NPT Safeguards Agreement and relevant provisions of Security Council resolutions 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) and 1835 (2008) in the Islamic Republic of Iran
↑  יונתן ובר והסוכנויות, סבא"א: איראן חשפה מתקן שני להעשרת אורניום, באתר ynet, 25 בספטמבר 2009
↑  Daniel Joyner (5 במרץ 2010). "The Qom Enrichment Facility: Was Iran Legally Bound to Disclose?". JURIST. University of Pittsburgh School of Law. נבדק ב-1 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Implementation of the NPT Safeguards Agreement and relevant provisions of Security Council resolutions 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) and 1835 (2008) in the Islamic Republic of Iran" (PDF). GOV/2009/74. International Atomic Energy Agency. 16 בנובמבר 2009. נבדק ב-25 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ynet, איראן מודה: משלימה הצבת הצנטריפוגות בפורדו, באתר ynet, 1 בנובמבר 2012
↑  AP ו-ynet, עם שלטים וכיפות: יהודים באיראן בעד הגרעין, באתר ynet, 19 בנובמבר 2013
↑  דיווח לא מאומת: פיצוץ במתקן גרעין באיראן, באתר ynet, 26 בינואר 2013
אתר חדשות ערוץ 2, ‏נחשפו פרטים נוספים על הפיצוץ במתקן הגרעיני באיראן, באתר גלובס, 29 בינואר 2013
↑  'Iran's rapid deployment of S-300 to Fordow reveals importance of site', The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית)
↑  איראן: הצבנו מערכת S-300 להגנה על מתקן הגרעין בפורדו, באתר וואלה, 29 באוגוסט 2016
↑  סער הס ורועי סמיוני, בליבת תוכנית הגרעין: המתקן הסודי שנחפר בהר, באתר ynet, 1 במאי 2018
1 2  הלוויין חשף: פעילות חריגה באתר העשרת האורניום באיראן, באתר וואלה, 3 במאי 2018
↑  סוכנויות הידיעות, איראן: נחדש את העשרת האורניום בפורדו, באתר ynet, 5 בנובמבר 2019
↑  ערן איצקוביץ, דיווח: איראן בונה מתקן תת-קרקעי באתר הגרעין בפורדו, באתר ישראל היום, 18 בדצמבר 2020
↑   סוכל ניסיון חבלה ישראלי באתר גרעיני איראני; מתקפת סייבר אירנית על אתרי ממשלה ישראלים, באתר ויקיחדשות, 14 במרץ 2022
↑  ynet, בצל המלחמה בעזה: "איראן מרחיבה דרמטית את פרויקט הגרעין בפורדו ונתנז", באתר ynet, 19 ביוני 2024
שמורת איי חוף ראש הנקרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שמורת טבע
 תאריך הכרזה:  10 ביוני 1965
 כניסה בתשלום:  הכניסה אסורה
 נתונים ומידות
 שטח:  0.31 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  ראש הנקרה 
 קואורדינטות:  33°04′19″N 35°05′40″E﻿ / ﻿33.071944444444°N 35.094444444444°E﻿ / 33.071944444444; 35.094444444444
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) שמורת איי חוף ראש הנקרה(למפת הגליל המערבי רגילה) שמורת איי חוף ראש הנקרה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת איי חוף ראש הנקרה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת איי חוף ראש הנקרה
 
שמורת איי חוף ראש הנקרה היא שמורת טבע ימית, הכוללת בתחומיה את איי ראש הנקרה. השמורה נמצאת בתחומי שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב. 
האיים נכללו בתוכנית הראשונית להכרזה נרחבת על 50 שמורות טבע בישראל, שהוצגה בשנת 1956. השמורה הוכרזה ב-10 ביוני 1965, ושטחה הוא כ-311 דונם.
השמורה משתרעת בשני גושים נפרדים באיי החוף - האי "שחף" והאי "נחליאלי" מערבית לשפך נחל בצת, והאי "אכזיב" הנמצא מערבית לגן הלאומי אכזיב. העלייה לאיים אסורה, וכך גם השהייה בים בתחום 150 מ' מהאיים - על מנת לא לפגוע בפעילות הקינון בהם.
האיים הם בין המקומות היחידים בישראל שבהם מקננות הציפורים הנדירות נחליאלי לבן, שחף כספי ושחפית הים.
הערות שוליים

↑  יוכרז על 50 שמורות טבע, הארץ, 27 במאי 1956
|  שמורות טבע בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן | אירוס הביצות נוב • אלי על • בריכת בראון • גמלא • הר אביטל • הר חרמון • הר חרמונית • הר פרס • הר שיפון • יער אודם • יער יהודיה • נחל גילבון • נחל משושים • נחל הבניאס • מג'רסה • סוסיתא |  |
| צפון | אבוקה • אלון • אלונה • אלוני אבא • אלוני בית קשת • נחל בית העמק • בריכת פסוטה • אלוני ברעם • אלוני יצחק • בוריקה • גאון הירדן •  החולה • הר ארבל • הר חורשן • הר יונה • הר מירון • הר שכניה • חוטם הכרמל • חוף דור-הבונים • חורבת קרתא • חורשת טל • חי-בר כרמל • מערת פער •  נחל בזק • נחל בצת • נחל דישון • נחל הקיבוצים • נחל כזיב • נחל מערות • נחל עמוד • נחל ראש פינה • נחל שניר • נחל שרך • נחל תבור • נחל תות • נחל עיון • עין אפק • עין ארובות • עין נוטרה • עין נימפית • עין תאו • פארק הכרמל • ראש הנקרה • רמות מנשה • תל דן • תל אנפה • תל סהרון • תל שמרון |  |
| מרכז | ביצת זיתא • בני ציון (חרוצים) • בריכת דורה • בריכת יער • גבעת האירוסים • גדור • געש • האירוסים • הדסים • המסרק • חולות ניצנים • מבוא אשדוד • חורבת מדרס • חורבת סעדים • מערת אבשלום • מערת התאומים • נאות קדומים • נחל דולב • נחל כפירה • נחל פולג • נחל קטלב • נחל שורק • נחל התנינים • עינות גיבתון • שער פולג |  |
| יהודה | אלוני שמואל • אל כנוב • הר הטייסים • ואדי מכוך • נחל אוג • נחל בזק עילי • נחל פרת • עינות צוקים • קנה וסמר |  |
| השומרון | הר כביר • יער אום צפא • יער ריחן • נבי רביח • נחל פצאל • נחל קנה • עינות זרקא • רכס טמון • ביצת ואדי מלחה • בור הציפורים • נחל שילה עילי |  |
| הנגב | בקעת תמנע • בתרונות רוחמה • גבעות להב • הבשור • המכתש הגדול • המכתש הקטן • הר הנגב • הר חירן • הר עמשא • הרי אילת • חולות משאבים • חולות סמר • חוף האלמוגים • חי-בר יטבתה • מכתשים בנגב • מצוק הצינים • נחל גרר • נחל ערוגות • נחל עשוש • נחל צין • עין גדי • ערבת עברונה • פארק הלס • פורה |  |
| שמורות ימיות | איי חוף ראש הנקרה • ים ראש הנקרה-אכזיב • שקמונה • ים ראש הכרמל • ים דור-הבונים • ים שקמה • איי חוף דור-מעגן מיכאל • ים גדור • ים האלמוגים • חוף האלמוגים • הים הדרומי • הפרעת פלמחים |  |
מכינת נחשון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכינה קדם-צבאית
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־28 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 www.m-nachshon.org
 
מכינת נחשון, או בשמה הנוסף "נחשון - המדרשה הישראלית למנהיגות חברתית", היא המכינה הקדם-צבאית המעורבת הראשונה שהוקמה, כמכינה המיועדת לנוער חילוני ודתי. המכינה פועלת בשלושה מוקדים: בכפר הנוער מקווה ישראל, בקיבוץ שובל ובעיר שדרות.
היסטוריה

המחזור הראשון של המכינה החל לפעול בשנת 1997 ביישוב נילי. נחשון פעלה ביישוב במשך 5 שנים, ובשנת 2002 עברה לקיבוץ נתיב הל"ה בעמק האלה. בשנת 2006 עברה המכינה פעם נוספת - למצודת יואב. בשנת 2007 התרחבה המכינה והחלה לפעול במוקד נוסף בקהילה החינוכית "מבואות הנגב" בקיבוץ שובל. בשנת 2010 פתחה המכינה קבוצה שלישית בשדרות. בשנת 2018 עברה המכינה ממצודת יואב לקיבוץ גלאון, ובשנת 2024 עברה המכינה מקיבוץ גלאון לכפר הנוער מקווה ישראל.
המכינה דוגלת בשבעה עמודי-תווך: יהדות, ציונות, מנהיגות, הכנה לצה"ל, הכרת הארץ והחברה, פעילות תורמת לקהילה וניהוג משותף.
בראש העמותה עמד בשנה הראשונה איש העסקים גיתי זמיר, לאחריו מנהל בהייטק - אלי בר-אור; ומשנתה הרביעית ועד היום (2022) עומד בראשה דני לימור, שנשא ונושא בתפקידים שונים במשרד הביטחון בעבר ובהווה.
מהקמתה ועד היום (2015), עומד בראש המכינה אל"ם (מיל') זאב נתיב
בשנת 2006 הקימו בוגרי המכינה את ארגון "חברה טובה"- "מדריך הפנאי של עולם ההתנדבות". הארגון מאפשר לאלפי ישראלים אכפתיים לקחת חלק בשלל פעילויות של התנדבות ומעורבות חברתית, למרות עיסוקים רבים ושגרת חיים אינטנסיבית.
הרקע להקמתה

רצח ראש הממשלה  יצחק רבין, חשף בפני מקימי המכינה את העדרם של אידיאלים משותפים ושל חלום וחזון משותף בין קוטבי החברה הישראלית; דבר הגורם להתעלמות והתכחשות של הנוער מנחיצותן של משימות לאומיות-חברתיות. 
קבוצה של אנשי חינוך וצבא ייסדו על פי הפורמט של המכינות הקדם צבאיות הדתיות את "מדרשה למנהיגות חברתית - נחשון", מכינה לבוגרי כיתה י"ב העושים פסק זמן לפני השירות הצבאי ומקדישים שנה להעמקת ההיכרות שלהם עם עצמם, עם החברה הישראלית, עם היהדות, עם הציונות ועם גישות פילוסופיות כלליות; ורוכשים תוך כדי כך נכונות ויכולת להנהיג ולהוביל לאורו של החזון ההולך ומתגבש מחדש.
הם הבינו כי יש צורך לסלול עם הנוער דרך של פיתוח איכויות כמו אחריות אישית ולאומית, רגישות ותשומת לב חברתית ומחויבות להשפיע על ולשפר את החברה הישראלית, על מנת לייצור דור של מנהיגות צעירה שיוביל את המדינה בשנים הבאות.
נחשון הנה מכינה מעורבת לבנים ובנות, דתיים וחילונים. במסגרת המכינה חניכיה נחשפים למגזרים, דעות, השקפות ואנשים שונים בקשת הישראלית הרחבה, מתוך תפיסה שכדי להוביל את החברה הישראלית ולדעת כיצד להוביל אותה בעתיד יש להיות פתוחים למרחב דעות.
הערות שוליים

↑  יחד עם מכינת בית ישראל שהוקמה באותה שנה.
ג'ים טאלנט

ג'יימס מאת'ס טאלנט (באנגלית: James Matthes Talent; נולד ב-18 באוקטובר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי שהיה סנאטור אמריקאי ממיזורי בין השנים 2002 ל-2007. הוא רפובליקני והתגורר באזור סנט לואיס בזמן שכיהן בתפקיד נבחר.
לאחר שכיהן שמונה שנים בבית הנבחרים של ארצות הברית ולאחר מכן עבד כלוביסט, הוא התמודד על תפקיד מושל מיזורי בשנת 2000, והפסיד לדמוקרט בוב הולדן שנתיים לאחר מכן, הוא נבחר לסנאט האמריקני, והביס את הדמוקרטית ג'ין קרנהאן בבחירות מיוחדות כדי להשלים את הקדנציה אליה נבחר בעלה של קרנהן, מל, לאחר מותו בשנת 2000. בגל הדמוקרטי של נובמבר 2006, טאלנט נכשל בניסיונו להיבחר מחדש לקלייר מקסקיל, בין 50% ל-47%.
טאלנט, יועץ בכיר לקמפיין הנשיאותי של מיט רומני ב-2008, שימש כחבר בצוות המדיניות הכלכלית של רומני במהלך הקמפיין של הבחירות לנשיאות 2012. טאלנט הוא עמית מכובד בקרן המורשת וחבר במועצה למדיניות הביטחון. הוא גם יו"ר משותף ב-Mercury, חברת לובינג בוושינגטון די. סי.. בעקבות ניצחונו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות 2016, על פי השמועות טאלנט היה מועמד לתפקיד מזכיר ההגנה של ארצות הברית, תפקיד שהוצע בסופו של דבר לג'יימס מאטיס.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

טאלנט נולד ב-18 באוקטובר 1956 וגדל בדה פרס, מיזורי, פרבר של סנט לואיס. אביו, מילטון אוסקר טאלנט, היה בנם של מהגרים יהודים רוסים, והיה הראשון במשפחתו שהלך לקולג', וסיים את בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. אמו של טאלנט, מארי פרידה (לבית מאת'ס), הייתה כתבת משפט עצמאית שגדלה בחווה קטנה ליד דהסוטו, מיזורי. היא הייתה מרקע נוצרי; אבותיה הגרמנים התיישבו במחוז ג'פרסון, מיזורי החל מ-1832.
טאלנט סיים את לימודיו בבית הספר התיכון קירקווד בקירקווד, מיזורי, בשנת 1973. הוא סיים את התואר הראשון שלו במדעי המדינה מאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, וסיים את לימודיו עם פרס ארנולד ג'. ליאן בתור התואר הראשון המצטיין ביותר במדעי המדינה. טאלנט סיים את לימודיו ב-Order of the Coif מבית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו, וקיבל את התואר שלו ב-1981. לאחר לימודי משפטים, הוא שימש עורך דין של השופט ריצ'רד א. פוזנר מבית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית. לפני זכייתו בתפקיד פוליטי, טאלנט שימש כפרופסור נלווה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון. הוא התחתן עם ברנדה לי ליונס ב-1984, ונולדו להם שלושה ילדים.
המשפחה הבין-דתית של טאלנט לא השתתפה בטקסים דתיים, ובהמשך חייו הפך טאלנט לחבר בכנסייה הפרסביטריאנית באמריקה.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

טאלנט החל את הקריירה הפוליטית שלו ב-1984 כשנבחר לבית הנבחרים של מיזורי. הוא כיהן שם ארבע קדנציות, ובשתי האחרונות כיהן כמנהיג המיעוט.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > בית הנבחרים

בבחירות לבית הנבחרים של 1992, טאלנט ניצח את ברט ווקר, בן דודו של הנשיא ג'ורג' ה. וו. בוש וזכה במועמדות הרפובליקנית למחוז הקונגרס השני של המדינה, שבסיסו בפרברים המערביים של סנט לואיס. הוא המשיך והביס את הדמוקרטית המכהנת ג'ואן קלי הורן בבחירות הכלליות.
המחוז שונה לאחר מפקד האוכלוסין של 1990 כדי לשמר רוב דמוקרטי גדול במחוז הראשון של ביל קליי ובמחוז השלישי של דיק גפהארדט. הורן ביקשה חלוקה חדשה, ואפילו חלק מסנט לואיס, אך נדחתה על ידי קליי וגפהארדט.
למרות שטאלנט ניצח בדוחק ב-1992, מעולם לא היה לו מרוץ צמוד נוסף במה שהפך למחוז רפובליקני מוצק. האתגר היחיד שעמד בפניו הגיע בבחירות לבית הנבחרים ב-1996, כאשר הורן ביקשה קרב חוזר. למרות שהמושל הדמוקרטי הפופולרי מל קרנהאן זכה במחוז בבחירות במקביל, טאלנט זכה במרוץ החוזר עם 61% מהקולות.
כחבר טרי בקונגרס, טאלנט חיבר והציג את חוק הרפורמה ברווחה משנת 1994, שהיה המבשר לחוק האחריות האישית והזדמנויות העבודה. טאלנט כיהן כיו"ר הוועדה לעסקים קטנים בשנים 1997–2001.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > בחירות למושל מיזורי 2000

טאלנט לא ביקש להיבחר מחדש לקונגרס בשנת 2000, במקום זאת התמודד על תפקיד המושל. הוא הובס בדוחק על ידי גזבר המדינה הדמוקרטי בוב הולדן, 49% לעומת 48%.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > עבודה כלוביסט

במשך עשרה חודשים בשנת 2001, טאלנט עבד בחברת הלובינג בוושינגטון ארנט פוקס, במהלך תקופה זו, טאלנט לא הורשה לשדל ישירות בקונגרס, והוא לא קיבל רישיון לעסוק בעריכת דין בוושינגטון, מה שהוביל כמה מתנגדים דמוקרטים להאשים את חברת הלובינג שהיא משתמשת במינויו כצינור בלתי חוקי לתרומה לקראת המירוץ הקרוב שלו לסנאט. ארנט פוקס אמר שהרעיון שטאלנט לא קיבל תשלום עבור עבודה אמיתית הוא "אבסורדי", אבל ש"הקשרים הרפובליקנים של טאלנט כן מילאו תפקיד בגיוס שלו".
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > הסנאט האמריקאי > בחירות 2002

בבחירות בנובמבר 2000, מל קרנהאן, שמת בהתרסקות מטוס שלושה שבועות קודם לכן, נשאר בקלפי לבחירה לסנאט. חוק הבחירות במיזורי לא אפשר להסיר את שמו של קרנהאן מהקלפי בנובמבר. קרנהאן קיבל יותר קולות מיריבו הרפובליקני, הסנאטור המכהן (ולאחר מכן התובע הכללי של ארצות הברית) ג'ון אשקרופט. סגן המושל רוג'ר וילסון, כפי שהבטיח לפני הבחירות, מינה את אלמנתו של קרנהאן, ג'ין, במקומו של בעלה.
התיקון ה-17 מחייב שמינויים לסנאט יימשכו רק עד שיתקיימו בחירות מיוחדות. טאלנט, שקיבל את המועמדות הרפובליקנית, ניצח בקושי את ג'ין קרנהאן בבחירות בנובמבר 2002, בין 50% ל-49%. הוא הושבע מאוחר יותר באותו החודש למלא את יתרת כהונתו של מל קרנהאן.
ג'ק אברמוף תרם 2,000 דולר לקמפיין המרוץ לסנאט של טאלנט ב-2002  ופרסטון גייטס אנד אליס, מעסיק לשעבר של אברמוף, תרם גם הוא 1,000 דולר לקמפיין של טאלנט.  טאלנט החזיר מאוחר יותר את שתי התרומות.
טאלנט ספג ביקורת על כך שלא החזיר את הכסף שהתקבל מהאמריקאים עבור רוב רפובליקני (ARMPAC), PAC שהוקם על ידי טום דיליי. דיליי עמד בפני אישומים של הלבנת הון והפרת חוקי מימון הקמפיין. דובר מטעם טאלנט הצהיר כי טאלנט טרם קיבל החלטה אם להחזיר את תרומת ARMPAC או לא, וקבע כי "סנאטור טאלנט לא מוכן להניח אשמה או חפות ורוצה לתת להליך השיפוטי הזדמנות להתקדם".
במהלך כהונתו, כיהן טאלנט בוועדת השירותים המזוינים של הסנאט, בוועדה המיוחדת להזדקנות, חקלאות, תזונה וייעור, ובוועדת אנרגיה ומשאבי טבע.