stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פירה קנטר
קריירה > תיאטרון

בתיאטרון חיפה שיחקה בהצגה מאת ובבימויה של גורן אגמון "ארצה". בתיאטרון באר שבע: השתתפה בהצגה "סכסוכים", וב-1982 השתתפה במחזה מאת שון או'קייסי "יונו והטווס". בתיאטרון המדרגות שהקים אשר צרפתי שיחקה לצד יונתן צ'רצ'י בהצגה "סרסור להמונים". במרכז התיאטרוני בנווה צדק שיחקה בהצגה "סוסי שוקולדה" שכתב וביים מוטי אברבוך. בתיאטרון הקאמרי השתתפה ב-1992 בהצגה "תפילה" שביים מארק זכארוב.
בתיאטרון הסימטה: שיחקה בהצגות שביים ניקו ניתאי "סינים, סינים", "עצמאות", "המפסיד מנצח" ובהצגה "החגיגה של ג'וקו" לצד ג'וש שגיא.
ב-1985 שיחקה בקומדיה "טריו שינקין" מאת טובה רוגל שעלתה במועדון "צוותא".
ב-1993 הפיקה וכיכבה בהצגת הילדים "כיככזה".
בתיאטרון גשר: ב-2008 השתתפה בהצגה שעיבד וביים יבגני אריה וכתב רועי חן ע"פ סיפור מאת יצחק בשביס-זינגר "שונאים - סיפור אהבה" לצד אפרת בן צור וסשה דמידוב; וב-2009 השתתפה לצד לאורה ריבלין ולוסי דובינצ'יק בהצגה "הרפר ריגן" שביים עודד קוטלר, ובהצגה "טרטיף" מאת מולייר שתרגם יהושע סובול וביים יבגני אריה. ב-2014 שיחקה בפהקת "הנפש הטובה מסצ'ואן" מאת ברטולט ברכט. ב-2017 השתתפה בהפקה של "מקבת" מאת ויליאם שייקספיר, כגרסה ללא מילים.
קריירה > טלוויזיה וקולנוע

ב-1982 שיחקה בסרט הראשון שביים אורי ברבש "אות קין" (מאת ערן פרייס), וגילמה את לנה - התפקיד הראשי בסרטו של איתן גרין "לנה" המספר את סיפורה של עולה חדשה מברית המועצות הנאבקת לשחרור בעלה אסיר ציון, אך בינתיים מתפתח קשר בינה לבין גבר אחר. על תפקידה בסרט זה זכתה בפרס שחקנית השנה מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע, פרס ורד הכסף לשחקנית השנה מטעם "מעריב", ובפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל אורליאן בצרפת.
ב-1998 שיחקה לצד עזרא כפרי בסרטם של סלבה ולינה צ'פלין "אגף ההפלות". בין השנים 1999–2005 גילמה עובדת סוציאלית בשם פרידה בסדרת הטלוויזיה שביים חיים בוזגלו "זינזאנה".
ב-2002 גילמה את אימו של אלכס (אלכסנדר סנדרוביץ') בסרטם עטור הפרסים של סלבה ולינה צ'פלין "חצוצרה בואדי"; וגילמה לצד יוסף אבו ורדה את אימו של החוקר בני לוי (דני גבע) בסדרת הטלוויזיה שיצרו רשף לוי ושי כנות "תיק סגור". ב-2003 גילמה את שורה ב"היה או לא היה" - סרט טלוויזיה ישראלי בבימויים של סלבה ולינה צ'פלין המגולל את סיפור אהבתם של המשורר אלכסנדר פן ושחקנית תיאטרון הבימה חנה רובינא והחלה לגלם לצד עמוס לביא את השדכנית חווה-פרומה בטלנובלה החסידית שיצר דניאל טאוב וביים אבי כהן "החצר". באותה שנה השתתפה לצד שמואל שילה והוגו ירדן בסרטו של אמיר וולנסקי "דברים שלא אמרתי לך" ששודר בראשון בדרמה בערוץ 3, ועל משחקה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר בסרט טלוויזיה. ב-2004 גילמה את דיטה בטלנובלה "מיכאלה" ששודרה בערוץ הוט 3 של חברת הטלוויזיה בכבלים "הוט" וגילמה את נחמה בסרט "אהבה קולומביאנית" בבימויו של שי כנות על פי תסריט של רשף לוי. ב-2005 גילמה את כרמלה בסרט הטלוויזיה שביים דוד דרעי "חתה יסבח סבח"; גילמה את אמא של עילי (זהר ליבה) בטלנובלה "טלנובלה בע"מ"; גילמה את צביה בסרטו של אמיל בן שמעון "עד מדינה" ששודר ב"הוט" וגילמה את קלודט, אמה של מיכל (טלי שרון) בסרטה של מיה דרייפוס "ביקור חולים".
ב-2006 גילמה את פרופסור אלקלעי בסרטו של יהודה ג'אד נאמן "נוזהת אל-פואד". ב-2007 גילמה את אמה של זוהר (דניאלה קרטס) בסדרת הטלוויזיה "מסכים"; גילמה את ברוריה בסרט הטלוויזיה שביים לאון פרודובסקי "כמו דג בלי מים" ששודרה בערוץ 2, והחלה לגלם את עדנה פלדמן, אמו החורגת של נדב (יהודה לוי) בסדרת הטלוויזיה "הבורר" שיצרו שי כנות ורשף לוי. ב-2009 גילמה את נחמה בסדרת הטלוויזיה "סוזנה הבוכייה" שביימו סלבה ולינה צ'פלין ושודרה בהוט; השתתפה בסרטם של סלבה ולינה צ'פלין "מוקי בוערה"; השתתפה בסרטו של רוני ניניו "היו לילות" והשתתפה בסדרת הטלוויזיה שביים חיים בוזגלו "לחיות מחדש" המספרת את סיפורם של עולי ספינת המעפילים הראשונה ממרוקו "יהודה הלוי" בשנת 1947.
ב-2010 גילמה את גלינה בסדרת הטלוויזיה שביים איתן ענר "טקסי דרייבר". ב-2011 גילמה את אמו של נוח (שרון אלכסנדר) בסדרת הטלוויזיה "החולמים"; גילמה את רבקה לצד אנחל בונני, רודריגו גונזלס וולדימיר פרידמן בסרטו של יוחנן ולר "סלסה תל אביב" והשתתפה בסרטו של עידו פלוק "אף פעם לא מאוחר מדי" לצד עמי ויינברג. ב-2012 גילמה את אמו של איתמר (אייל אהרונוביץ') בסרטו של חיים בוזגלו "סרק סרק", וגילמה את מלכה בסדרת הטלוויזיה שביים רני סער וכתבה דניאלה לונדון דקל "יום האם".
בשנת 2014 גילמה את לודה, אמה של מרינה (ליאת אזר) בסדרה הדרמה קומית "70 מיליון סיבות לעושר" שכתב שמוליק לוי וביים אופיר בביוף.
בשנת 2023 שיחקה בסדרה "סובייצקה" בתפקיד מאשה, סבתה של ענת. ב-2024 שיחקה בסרט סודה בתור זקנה מאושפזת במוסד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | במאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | אהבה בשלייקס | לילי | יוחנן (חורחה) ולר |  |
| 2018 | לשם שינוי |  | טלי אברהמי |  |
| 2015 | איביזה | אמא של ערן | שי כנות |  |
| 2012 | סרק סרק | מרים אורן | חיים בוזגלו |  |
| 2011 | אף פעם לא מאוחר מדי |  | עידו פלוק |  |
| 2011 | סלסה תל אביב | אמא של יוני | יוחנן ולר |  |
| 2007 | כמו דג בלי מים | ברוריה | לאון פרודובסקי | סרט טלוויזיה |
| 2006 | נוזהת אל-פואד |  | יהודה ג'אד נאמן |  |
| 2005 | ביקור חולים | אמא | מיה דרייפוס | סרט סטודנטים |
| 2005 | עד מדינה | צביה | אמיל בן שמעון | סרט טלוויזיה |
| 2005 | חתה יסבח סבח | כרמלה | דוד דרעי | סרט טלוויזיה |
| 2004 | אהבה קולומביאנית | נחמה | שי כנות |  |
| 2003 | היה או לא היה | שורה | סלבה צ'פלין, לינה צ'פלין | סרט טלוויזיה |
| 2001 | חצוצרה בוואדי | אמא של אלכס | סלבה צ'פלין, לינה צ'פלין |  |
| 1982 | לנה | לנה | איתן גרין |  |
| 1982 | אות קין |  | אורי ברבש |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | עונה | ערוץ | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | סובייצקה | מאשה | 1 | כאן 11 | ענת סטלינסקי |
| 2014 | 70 מיליון סיבות לעושר | לודה | 1 | ערוץ 2, שידורי קשת | אופיר בביוף |
| 2013 | בית המשאלות |  | 1 | הערוץ הראשון | חיים בוזגלו |
| 2012 | יום האם | מלכה | 1 | ערוץ 2, שידורי קשת | רני סער |
| 2011 | החולמים | אמא של נוח | 1 | ערוץ הילדים, HOT | שי קפון |
| 2010 | טקסי דרייבר | גלינה | 1 | Yes הטלוויזיה בלוויין | איתן ענר |
| 2009 | לחיות מחדש |  | 1 | הערוץ הראשון | חיים בוזגלו |
| 2009 | סוזנה הבוכיה | נחמה | 1 | HOT | סלבה צ'פלין, לינה צ'פלין |
| 2007 | החברים של נאור | גברת אלמליח | 1 | ערוץ 10 | נאור ציון |
| 2007 | מסכים | אמא של זוהר | 1 | Yes הטלוויזיה בלוויין | יונתן גורפינקל, איתן ענר, דני סירקין |
| 2007 | האקס המיתולוגי | רבקה פיריץ | 1 | ערוץ 2, שידורי קשת | סיגל אבין |
| 2007–2010 | הבורר | עדנה פלדמן | 1–3 | HOT3 | שי כנות |
| 2006–2007 | אמא'לה | זיוה | 1–2 | ערוץ 2, שידורי קשת | רם נהרי |
| 2006 | מעורב ירושלמי | רופאה | 2 | ערוץ 2, שידורי קשת | יעקב גולדווסר, שי כנות |
| 2004 | שלווה | פציינטית | 1 | ערוץ 2, טלעד | חיים בוזגלו |
| 2004 | מיכאלה | דיטה | 1 | HOT3 | יצחק שאולי |
| 2003 | החצר | חווה-פרומה | 1 | ערוץ התכלת | אבי כהן |
| 2002 | תיק סגור | אמא של בני | 1 | ערוץ 10 | שי כנות, נתי אדלר |
| 2000–2005 | זינזאנה | פרידה | 1–3 | ערוץ 2, טלעד | חיים בוזגלו |
| 1998 | קפה פריז | מנהלת בית הספר | 3 | HOT | אמנון רובינשטיין |
| 1997 | מרחב ירקון | עובדת סוציאלית | 1 | ערוץ 2, טלעד | חיים בוזגלו |
הערות שוליים

1 2  רן בן נון, סינדרלה חוזרת, חדשות, 11 באוגוסט 1992
↑  חוה נובק, אחרי בכורה - עולים חדשים על עצמם, דבר, 17 במרץ 1982
↑  חוה נובק, אחרי בכורה - עימות מול פני המוות, דבר, 3 במרץ 1983
↑  חיים נגיד, השנקאיות, מעריב, 3 באוקטובר 1985
↑  עטרה אופק, הצגה-  בית ספר למכשפות, חדשות, 11 ביוני 1993
↑  ציפי שוחט, עודד קוטלר יביים את לאורה ריבלין ודבל'ה גליקמן בתיאטרון גשר, באתר הארץ, 9 ביוני 2009
↑  עכבר העיר, תיאטרון גשר מציג: שייקספיר ללא מילים והצגת ילדים במציאות מדומה, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2017
↑  אורי קליין, המלצה, באתר הארץ, 5 בינואר 2004
↑  חולקו פרסי "ורד הכסף", מעריב, 1 באוקטובר 1982
↑  גואל פינטו, ללא נוזהת אל פואד,  גם ג'אד נאמן לא היה, באתר הארץ, 12 ביוני 2006
↑  הארץ, רשת תקדיש את אפריל ליצירה ישראלית, באתר הארץ, 20 במרץ 2007
↑  גילי איזיקוביץ, טקסי דרייבר: יובל סגל במושב הנהג, באתר הארץ, 5 במרץ 2010
↑  אורי קליין, "אף פעם לא מאוחר מדי" נותר בגדר החמצה, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2012
↑  ניב שטנדל, עכבר העיר, מרוממה באהבה: ערוץ 1 מחפש צופים, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009348840505171  VIAF: 14161149691234941465   WorldCat (עם VIAF): 14161149691234941465
וילבור רוס

וילבור לואיס רוס הבן (באנגלית: Wilbur Louis Ross Jr; נולד ב-28 בנובמבר 1937) הוא משקיע אמריקאי ובנקאי לשעבר, שכיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית.
ביוגרפיה

רוס נולד בוויהוקן שבניו ג'רזי, וגדל בפרבר בניו ג'רזי. אביו, וילבור לואיס רוס, היה עורך דין שנעשה אחר כך לשופט, ואמו הייתה מורה.
רוס נודע ביכולתו לארגן מחדש חברות שכשלו בתעשיות כמו פלדה, פחם, טלקומוניקציה, השקעות זרות, וטקסטיל. הוא מתמחה ברכישות ממונפות ובטיפול בעסקים במצוקה
בדצמבר 2016 מיקם המגזין פורבס את רוס ברשימת המיליארדרים, כשהונו הוערך בשווי של 2.5 מיליארד דולר.
רוס חבר במועצת היועצים של בית הספר לניהול של אוניברסיטת ייל.
ב-30 בנובמבר 2016 הודיע צוות המעבר של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כי רוס נבחר לתפקיד מזכיר המסחר של ארצות הברית. המינוי אושר בסנאט (ברוב של 72 מול 27). רוס ייעץ לטראמפ במהלך קמפיין המירוץ לנשיאות, על אף עברו כדמוקרט, וכן כתב יחד עם פיטר נבארו שמונה על ידי טראמפ לראש המועצה הלאומית לסחר, את תוכנית ההשקעה הפרטית בתשתיות - מתוכניות ההפרטה הגדולות בהיסטוריה של ארצות הברית . רוס ידוע כבעל עמדה המתנגדת להסכמי הסחר עם סין .
רוס מחזיק באוסף אמנות בשווי של 150 מיליון דולר, לפי ההערכה השמרנית. הוא בעלים של עשרים וחמש עבודות של הצייר הבלגי רנה מגריט.
מתגורר בפאלם ביץ' שבפלורידה.
הערות שוליים

↑  A. B. C. News, Wilbur Ross Declares He's Pro-Trade in Confirmation Hearing, ABC News, ‏2017-01-18
↑  וילבור רוס ג'וניור באתר פורבס.
1 2  יונתן קירשנבאום, ‏אנשי הנשיא: בעלי התפקידים והמדיניות הכלכלית של ממשל טראמפ, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 בינואר 2017
↑  יונתן קירשנבאום, ‏תכנית התשתיות של טראמפ: מההפרטות הגדולות בהיסטוריה של ארה"ב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 בינואר 2017
| הקבינט של ארצות הברית בממשל הראשון של דונלד טראמפ ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| בעלי תפקידים על פי חוק | בעלי תפקידים על פי חוק |  |
| סגן הנשיא | מייק פנס (2017–2021) |  |
| מזכיר המדינה | רקס טילרסון (2017–2018) • מייק פומפאו (2018–2021) |  |
| מזכיר האוצר | סטיבן מנושין (2017–2021) |  |
| מזכיר ההגנה | ג'יימס מאטיס (2017–2019) • מארק אספר (2019–2020) |  |
| התובע הכללי | ג'ף סשנס (2017–2018) • ויליאם בר (2019–2020) |  |
| מזכיר הפנים | ראיין זינקי (2017–2019) • דייוויד ברנהרדט (2019–2021) |  |
| מזכיר החקאות | סאני פרדו (2017–2021) |  |
| מזכיר המסחר | וילבור רוס (2017–2021) |  |
| מזכיר העבודה | אלכסנדר אקוסטה (2017–2019) • יוג'ין סקאליה (2019–2021) |  |
| מזכיר הבריאות ושירותי האנוש | טום פרייס (2017) • אלכס אזר (2018–2021) |  |
| מזכיר השיכון והפיתוח העירוני | בן קרסון (2017–2021) |  |
| מזכירת התחבורה | איליין צ'או (2017–2021) |  |
| מזכיר האנרגיה | ריק פרי (2017–2019) • דן ברוייט (2019–2021) |  |
| מזכירת החינוך | בטסי דבוס (2017–2021) |  |
| המזכיר לענייני חיילים משוחררים | דייוויד שולקין (2017–2018) • רוברט וילקי (2018–2021) |  |
| מזכיר ביטחון המולדת | ג'ון קלי (2017) • קירסטן נילסן (2017–2019) |  |
| הערה |  ↑  רשימה זו אינה כוללת מזכירים שכיהנו בפועל  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327066805171  PLWABN: 9810652901805606  ISNI: 0000 0000 3600 2308  LCCN: n85360983  NTA: 133336220  VIAF: 48227293   WorldCat (עם VIAF): 48227293
אלכס אזר

אלכס מייקל אזר השלישי (באנגלית: Alex Michael Azar II; נולד ב-17 ביוני 1967) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בשנים 2021-2018.
ביוגרפיה

אזר נולד בג'ונסטאון, פנסילבניה וגדל בעיר סולסברי שבמזרח מרילנד. אביו היה רופא עיניים ממוצא לבנוני.
בשנים 2005–2007  היה סגן מזכיר מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית תחת ממשל בוש. כן עבד כשתדלן מטעם חברות תרופות וכמנהל בתעשייה.
ב-13 בנובמבר 2017 מונה על ידי הנשיא דונלד טראמפ לכהן כמזכיר הבריאות ושירותי האנוש בממשלו. מינויו אושר על ידי הסנאט בינואר 2018 ברוב של 55 נגד 43. הוא חבר המפלגה הרפובליקנית.
ב-29 בינואר 2020 מונה לעמוד גם בראש כוח המשימה של הבית הלבן לנגיף הקורונה, שאמור להוביל את ההתמודדות עם התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית. בהמשך הועברה ההובלה של הצוות לסגן הנשיא מייק פנס, אך אזר נותר חבר מרכזי בו.
אזר נשוי לג'ניפר ואב לשני ילדים.
אלכסנדר אקוסטה

רנה אלכסנדר "אלכס" אקוסטה (באנגלית: Rene Alexander "Alex" Acosta; נולד ב-16 בינואר 1969) הוא דיקן, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר העבודה של ארצות הברית תחת ממשלו של דונלד טראמפ מאפריל 2017 עד יולי 2019.
ביוגרפיה

אקוסטה נולד ב-16 בינואר 1969 במיאמי שבפלורידה, להורים גולים מקובה הקומוניסטית. בשנת 1990 קיבל תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות מהרווארד קולג', ובשנת 1994 סיים את בית הספר למשפטים בהרווארד בהצטיינות. מיד לאחר לימודי המשפטים שימש אקוסטה כעוזרו של השופט סמואל אליטו, שמונה מאוחר יותר לתפקיד שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית.
בשנת 2002 מונה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לחבר במועצה הלאומית ליחסי עבודה, ובשנת 2003 לתפקיד עוזר התובע הכללי של ארצות הברית עבור אגף זכויות האזרח במחלקת המשפטים של ארצות הברית.
בשנת 2005 התמנה לתפקיד התובע הכללי (הפדרלי) של המחוז הדרומי של פלורידה ובשנת 2008 אישר עסקת טיעון עם ג'פרי אפשטיין. בשנת 2009 החל לכהן כדיקן של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל.
ב-16 בפברואר 2017 הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ במסיבת עיתונאים כי הוא ממנה את אקוסטה למזכיר העבודה. ב-27 באפריל 2017 הוא אושר בסנאט ברוב של 38–60, ויום למחרת הושבע לתפקידו על ידי סגן הנשיא מייק פנס. אקוסטה הוא ההיספני היחידי והראשון בקבינט של ממשל טראמפ.
ב-12 ביולי 2019 הודיע אקוסטה על התפטרותו, בעקבות מעורבותו, כתובע הפדרלי למחוז דרום פלורידה, בעסקה המקלה עם עבריין המין שהואשם בסחר בקטינות ג'פרי אפשטיין. אקוסטה סגר בחשאי עסקת טיעון עם אפשטיין (13 חודשים ב"מעצר בתנאי שחרור לעבודה") והעניק לו חסינות מכל ההאשמות הפליליות הפדרליות. הוא עזב את תפקידו ב-19 ביולי לאחר שנמצאו ראיות כי אפשטיין פגע בעשרות נערות.
הערות שוליים

↑  Dahlia Lithwick, How Alex Acosta Got Away With It for So Long, Slate Magazine, ‏2019-07-11 (באנגלית)
↑  Breaking down Jeffrey Epstein's sweetheart deal - CNN Video, נבדק ב-2020-10-04
| הקבינט של ארצות הברית בממשל הראשון של דונלד טראמפ ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| בעלי תפקידים על פי חוק | בעלי תפקידים על פי חוק |  |
| סגן הנשיא | מייק פנס (2017–2021) |  |
| מזכיר המדינה | רקס טילרסון (2017–2018) • מייק פומפאו (2018–2021) |  |
| מזכיר האוצר | סטיבן מנושין (2017–2021) |  |
| מזכיר ההגנה | ג'יימס מאטיס (2017–2019) • מארק אספר (2019–2020) |  |
| התובע הכללי | ג'ף סשנס (2017–2018) • ויליאם בר (2019–2020) |  |
| מזכיר הפנים | ראיין זינקי (2017–2019) • דייוויד ברנהרדט (2019–2021) |  |
| מזכיר החקאות | סאני פרדו (2017–2021) |  |
| מזכיר המסחר | וילבור רוס (2017–2021) |  |
| מזכיר העבודה | אלכסנדר אקוסטה (2017–2019) • יוג'ין סקאליה (2019–2021) |  |
| מזכיר הבריאות ושירותי האנוש | טום פרייס (2017) • אלכס אזר (2018–2021) |  |
| מזכיר השיכון והפיתוח העירוני | בן קרסון (2017–2021) |  |
| מזכירת התחבורה | איליין צ'או (2017–2021) |  |
| מזכיר האנרגיה | ריק פרי (2017–2019) • דן ברוייט (2019–2021) |  |
| מזכירת החינוך | בטסי דבוס (2017–2021) |  |
| המזכיר לענייני חיילים משוחררים | דייוויד שולקין (2017–2018) • רוברט וילקי (2018–2021) |  |
| מזכיר ביטחון המולדת | ג'ון קלי (2017) • קירסטן נילסן (2017–2019) |  |
| הערה |  ↑  רשימה זו אינה כוללת מזכירים שכיהנו בפועל  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019055716  VIAF: 7953155708726122580004   WorldCat (עם VIAF): 7953155708726122580004
דייוויד ברנהרדט

דייוויד לונגלי ברנהרדט (באנגלית: David Longly Bernhardt; נולד ב-17 באוגוסט 1969) הוא עורך דין אמריקאי שכיהן כמזכיר הפנים של ארצות הברית מאפריל 2019 ועד ינואר 2021.
הוא החל לעבוד במחלקת הפנים של ארצות הברית בשנת 2001, ושימש כעורך הדין של המחלקה בין השנים 2006–2009. ב-28 באפריל 2017 מינה אותו הנשיא דונלד טראמפ להיות סגן מזכיר הפנים של ארצות הברית.
ראשית חייו

ברנהרדט גדל בקולורדו, והיה פעיל בפוליטיקה של קולורדו מגיל שש עשרה, כאשר הגיש את הצעתו למועצת העיר של רייפל שלא להטיל מס על משחקי ארקייד במרכזי נוער. הוא קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת צפון קולורדו בשנת 1990. בזמן לימודיו באוניברסיטת צפון קולורדו, הוא הגיש וקיבל התמחות בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא סיים בהצטיינות את בית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ב-1994. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של קולורדו מאוחר יותר באותה שנה.
קריירה

ברנהרדט התחיל את הקריירה כעורך דין בקולורדו.
בשנת 2001 החל לעבוד במחלקת הפנים של ארצות הברית (DOI). בתחילה היה היועץ למזכירת הפנים גייל נורטון. בהמשך הפך ברנהרדט לעורך הדין של המחלקה לאחר אישור פה אחד מהסנאט של ארצות הברית. הוא היה גם ממונה מטעם ארצות הברית לוועדת הגבול הבינלאומי בין ארצות הברית וקנדה.
ב-2009 חזר ברנהרדט למשרד עורכי הדין של קולורדו. הוא היה בעל מניות בחברה ויו"ר מחלקת משאבי הטבע במשרד. הלקוחות של ברנהרדט כללו בין היתר את הליברטון ואיגוד הנפט העצמאי של אמריקה.
בנובמבר 2016, ברנהרדט רשם עצמו כלוביסט. לאחר שסיים את הרישום הרשמי שלו כלוביסט, הפך ברנהרדט ליועץ מחוז המים של וסטלנדס כשהוא עדיין עורך דין פרטי. אחרי נובמבר 2016 היה ברנהרדט אחראי לזמן קצר על צוות המעבר של משרד הפנים לפני שהנשיא דונלד טראמפ נכנס לתפקידו. בתפקיד זה היה ברנהרדט אחראי לפקח על הצוות במחלקת הפנים יחד עם דווין נונס.
ב-28 באפריל 2017 מינה טראמפ את ברנהרדט לסגן מזכיר הפנים של ממשלתו. תפקידו הרשמי של ברנהרדט הוא "סגן בכיר למזכיר הפנים ראיין זינקי ומנהל הכספים של הקרקעות הפדרליות והאנרגיה". המינוי זכה לשבחים על ידי זינקי וכן לשבחים מצד סנאטורים רבים ושרים לשעבר.
קבוצות אחרות מתחו ביקורת על מינויו של ברנהרדט בטענה שהוא "לוביסט בעל עוצמה גבוהה" וקיים חשש של ניגוד עניינים בשל עבודתו של המשרד בסוגיות רגולטוריות וברנהרדט בעל עבר של ייצוג חברות נפט ובעלי אינטרסים חקלאיים. באמצע מאי 2017, לפני הבאת אישור המינוי לסנאט, סנטורים ובהם מריה קנטוול וליסה מורקובסקי ועוד הביעה תמיכה בברנהרדט. ברנהרדט הופיע בפני ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע של הסנאט של ארצות הברית ב-18 במאי 2017. במהלך חקירתו הוא העיד כי "נפעיל את החוק ונהיה כנים עם המדע" בהתייחסו למחלקת הפנים. במהלך הדיון אמר, כי עמדותיו של הנשיא, ולא המלצות המדענים, ינחו את מדיניות מחלקת הפנים ככל האפשר.
ב-24 ביולי 2017 אישר הסנאט את מינויו של ברנהרדט לסגן מזכיר הפנים בהצבעה של 53 שתמכו מול 43 שהתנגדו והוא הושבע לתפקידו ב-1 באוגוסט 2017.
חיים אישיים

ברנהרדט גר במחוז ארלינגטון, וירג'יניה נשוי לגנה ולהם שני ילדים. ברנהרדט הוא צייד ודייג.
שרון שטרק

| --- | --- |

שטרק באוקטובר 2014
 לידה:  14 במרץ 1974 (בת 50) ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 http://www.sharonstark.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 
שרון אינגריד שטרק (נולדה ב־14 במרץ 1974) היא שחקנית ובמאית ישראלית.
ביוגרפיה

שרון שטרק נולדה וגדלה בירושלים, בת לשני הורים רופאים. בילדותה למדה שטרק בלט, ובגיל 13, בעקבות מפגש עם הרקדן הרוסי הנודע ולרי פאנוב, נסעה להתמקצע בבית הספר School of American Ballet בניו יורק, השייך ללהקת הבלט הנודעת ניו יורק סיטי בלט, ושם סיימה במקביל גם את לימודי התיכון בבית הספר Professional Childrens School. עם סיום הלימודים החלה שטרק לרקוד בלהקת Scapino Ballet באמסטרדם.
כעבור שנתיים נפצעה שטרק במהלך עבודתה, דבר שמנע ממנה להמשיך לרקוד. שטרק שבה לישראל ונרשמה ללמודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, תל אביב, אותו סיימה ב-1998. במהלך לימודיה זכתה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל. בתום הלימודים שיחקה בתיאטרון חיפה במשך שנתיים, במהלכן השתתפה בהצגות "פירוק" ,"שלום ולא להתראות" וכן במופע "אויסטר" של להקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק, שהופיע במקומות רבים בעולם. בשנת 2001 הצטרפה שטרק ללהקת תיאטרון החאן, כפי שגיבש אותה המנהל הנכנס מיקי גורביץ'. תחת שרביטו התגבשה להקה בעלת שפת תיאטרון ייחודית ורפרטואר מקורי ויוצא דופן בנוף הישראלי. שטרק שיחקה, בין היתר בהפקות "מילה של אהבה", "חיל פרשים אנו", "דון פרלימפלין ואהבתו לבליסה בגן ביתו", "הקמצן", "אושר", "מאכינל", "עירם של האנשים הקטנים", "אהובת הדרקון" ועוד. כמו כן שיחקה בשתי העונות של תוכנית המערכונים "מקום לדאגה", של ימי ויסלר לערוץ 10, בסדרות הקומיות "אבודים באפריקה", "ג'וני ואבירי הגליל ו"טקסי דרייבר" של YES, ב"גבוה וגרינבאום" של קשת, ובעוד סדרות וסרטי קולנוע רבים.
ביוני 2016 עלתה ב-Yes סדרת המתח המדוברת "מלאך של אמא" בה שטרק מגלמת בתפקיד ראשי את יעל טמיר, פסיכולוגית העובדת בשירות בתי הסוהר אשר בנה נרצח.
במקביל למשחק שטרק היא גם במאית ויוצרת תיאטרון. היא כתבה וביימה את ההצגה "פרדוקס" בתיאטרון תמונע ויצרה וביימה הצגות נוספות בתמונע, בבתי ספר למשחק (בהם סמינר הקיבוצים וניסן נתיב), ובפסטיבלים לתיאטרון קצר, מביניהם עלתה ב-2016 בתמונע ההצגה 'דו"ח התקדמות'.
הייתה מועמדת לפרס התיאטרון לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2005 על תפקיד היצור בהצגה "עירם של האנשים הקטנים".
ב-2024 שיחקה בסרטו של ארז תדמור "סודה".
תיאטרון

שחקנית תיאטרון החאן, בשנים 2001–2009, בהצגות:
| הצגת בכורה | הצגה | תפקיד | מחזאי | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | משחיז הסכינים הסיני | האם | עיבוד של דני הורוביץ לסיפורי "הינשוף" של נסים אלוני | מור פרנק |
| 27 בדצמבר 2008 | אהובת הדרקון | האמא | מיקי גורביץ' | מיקי גורביץ' |
| 28 באפריל 2007 | נישואים | ארינה פנטילימונובה | ניקולאי גוגול | אודי בן-משה |
| 8 באפריל 2006 | מאכינל | הלן | סופי טרדוול | סיני פתר |
| 2006 | עירם של האנשים הקטנים | היצור | שלום עליכם | אופירה הניג |
| 30 בדצמבר 2004 | אושר | ויוי | מיקי גורביץ' | מיקי גורביץ' |
| 27 בדצמבר 2003 | הקמצן | מריאן | מולייר | מיקי גורביץ' |
| 1 במרץ 2003 | חיל פרשים אנו | שרה | מיקי גורביץ' | מיקי גורביץ' |
| 26 בינואר 2002 | מילה של אהבה | הנערה / הנסיכה | מיקי גורביץ' | מיקי גורביץ' |
| 26 במאי 2002 | דון פרלימפלין ואהבתו לבליסה בגן ביתו | בליסה | לורקה | יוסי יזרעאלי |
| 23 בדצמבר 2000 | השיבה למדבר | מארי | ברנאר-מארי קולטס | אופירה הניג |
שיחקה בתיאטרון צוותא - בשיתוף הבימה
| הצגה | מחזאי | במאי | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| דמות אב | רועי מליח רשף, שרון שטרק | שרון שטרק | 2021 |
| סופה של בדיחה | נועם גיל | נעה קנולר | 2007 |
המרכז הגאה בגן מאיר ופסטיבל עכו
| הצגה | מחזאי | במאי | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| תיאורמה | עיבוד של אריאל וולף לסרטו של פאזוליני | אריאל וולף | 2016 |
שחקנית תיאטרון חיפה, בשנים 1999–2001, בהצגות:
| הצגה | מחזאי ובמאי |
| --- | --- |
שלום ולא להתראות: שירילי דשא
פירוק: רוני פינקוביץ'
"אויסטר" - מופע תיאטרון מחול: ענבל פינטו ואבשלום פולק
טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | סוגה | ערוץ | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | אולי הפעם | דייט של אילן, תפקיד אורח | סדרת דרמה | Yes | עופר ויצמן |
| 2016-ממשיך | מלאך של אמא | יעל טמיר, תפקיד ראשי | דרמת מתח | Yes | אייל סלע |
| 2010-2008 | מקום לדאגה (שתי עונות) | דמויות שונות | תוכנית מערכונים | ערוץ 10 | ימי ויסלר |
| 2010 | טקסי דרייבר | נועה, תפקיד משני | סדרת דרמה קומית | Yes בשיתוף רשת (ערוץ 2) | איתן ענר |
| 2010 | אבודים באפריקה | שלומצי אברהם, תפקיד ראשי | מיני-סדרה קומית | Yes | יובל שפרמן |
| 2011 | גבוה וגרינבאום | זוהרה, תפקיד ראשי | סדרה קומית | שידורי קשת (ערוץ 2) | דניאל אדר |
| 2016-2012 | החממה (שלוש עונות) | נעמי רשף, תפקיד משני | סדרת נוער | ערוץ ניקלודיאון בyes | רועי פלורנטין |
| 2013 | אבודים באסיה | שלומצי אברהם, תפקיד ראשי | מיני-סדרה קומית | Yes | יובל שפרמן |
| 2013 | המגפה | טובה'לה, תפקיד אורח | מיני-סדרת מתח | HOT3 | ימי ויסלר |
| 2014 | רמזור (עונה רביעית) | "רונה המעצבת", תפקיד אורח | קומדיית מצבים | ערוץ 2 (קשת) | אוהד פרח |
| 2014 | מתים לרגע | ניצה ארז, תפקיד אורח | דרמה רפואית | HOT3 | יואב פז, דורון פז |
| 2014 | הפרלמנט (עונה שנייה) | גלית, תפקיד אורח | תוכנית מערכונים | ערוץ 2 (קשת) | אסף הראל |
| 2015 | ג'וני ואבירי הגליל | לקוחה, תפקיד אורח | דרמה קומית | Yes | דני רוזנברג |
| 2015 | אנחנו במפה | רונית מימון, תפקיד אורח | סאטירה | HOT3 | אלי בן דוד |
| 2024 | בלקספייס | מטפלת אלטרנטיבית, תפקיד אורח | דרמת מתח | רשת 13 | אופיר לובל |
קולנוע

| שנה | סרט | במאי | מידע נוסף |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | חמש דקות בהליכה | איתי לב |  |
| 2006 | ידיים קשורות | דן וולמן |  |
| 2006 | סימני דרך (סרט קצר) | שמעון שי | זוכה פרס וולג'ין לסרט הקצר 2006 |
| 2009 | צל עובר (סרט קצר) | שמעון שי |  |
| 2011 | גיא אוני | דן וולמן |  |
| 2011 | עדות | שלומי אלקבץ |  |
| 2011 | באטמן במחסום (סרט קצר) | רפאל בלולו | סרט קצר שהשתתף בפסטיבל ברלין |
| 2016 | חדרי הבית | איתן גרין | השתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים |
| 2016 | החממה - פרקים אחרונים | רועי פלורנטין | סרט שמדבר על סוף העונה בחממה ששודר גם בטלוויזיה |
כתיבה ובימוי

| שנה | יצירה | פסטיבל/תיאטרון | כתיבה | בימוי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | נרקיסים | פסטיבל Smallבמה, אוניברסיטת תל אביב | שרון שטרק | שרון שטרק |
| 2004 | פבלובה | פסטיבל תיאטרון קצר, תיאטרון צוותא | שרון שטרק | שרון שטרק |
| 2006 | אהובתי הנשואה | תיאטרון תמונע | שרון שטרק ע"פ חניף קוריישי | שרון שטרק |
| 2010 | מסיבת כיתה (תיאטרון מחול) | פרויקט עם תלמידי הסטודיו למשחק ניסן נתיב, ת"א | שרון שטרק | שרון שטרק |
| 2013 | פרדוקס | תיאטרון תמונע | שרון שטרק | שרון שטרק |
| 2015 | המכוער | בית הספר למשחק אימפרו | מריוס פון מיינברג | שרון שטרק |
| 2016 | Lonely Planet (תיאטרון מחול) | סמינר הקיבוצים |  | שרון שטרק |
| 2016 | דו"ח התקדמות | עלתה במרכז הבמה בפסטיבל ישראל, והציגה בתמונע וברחבי ישראל | עיבוד של יגאל זקס שגם משחק לסיפורו של דניאל קיז "פרחים לאלג'רנון" במסגרת אנסמבל קבוצת עבודה | שרון שטרק |
כוריאוגרפיה להצגות

| שנה | הצגה | תיאטרון | מחזאי | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | הגיל הנכון לאהבה | הקאמרי | יאיר לפיד | רוני פינקוביץ' |
| 2011 | העלמה יוליה | תיאטרון הספרייה | יוהאן אוגוסט סטרינדברג | יונתן אסתרקין |
| 2011 | חוקר פרטי | תיאטרון החאן | מיקי גורביץ' | מיקי גורביץ' |
שטרק בסדרה "מלאך של אמא", 2016
שטרק בסדרה "מלאך של אמא"