stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המועצה למדיניות פנים של ארצות הברית
מבנה

המבנה הארגוני של המועצה למדיניות פנים נועד להבטיח תיאום יעיל בין הסוכנויות הממשלתיות, פיתוח מדיניות עקבית, ומתן ייעוץ מקצועי לנשיא. הגמישות והמומחיות הן המאפיינים הבולטים של מבנה זה.
יו"ר המועצה (נקרא גם עוזר הנשיא לענייני מדיניות פנים): בדרך כלל איש סמך של הנשיא, בעל השפעה רבה על קביעת סדר העדיפויות של המועצה. אחראי על ניהול הפעילות היומיומית של המועצה, קביעת סדר העדיפויות, תיאום בין הסוכנויות השונות, ודיווח ישיר לנשיא.
סגני יו"ר: מספר סגני יו"ר האחראים על תחומים ספציפיים, כגון בריאות, חינוך, כלכלה ועוד. מנהלים את עבודת הוועדות המשנה, מקיימים קשר עם סוכנויות ממשלתיות רלוונטיות, ומספקים ייעוץ טכני ליו"ר.
חברי המועצה: נציגים בכירים מסוכנויות ממשלתיות שונות, כגון מחלקת הבריאות ושירותי האנוש, מחלקת החינוך, מחלקת ההגנה, מחלקת האוצר ועוד. הנציגים מייצגים את הסוכנויות שלהם במועצה, תורמים את המומחיות שלהם, ומסייעים בתיאום מדיניות בין-סוכנותית.
צוות מקצועי: צוות של אנליסטים, יועצים משפטיים, וכלכלנים המספקים תמיכה לחברי המועצה באמצעות ביצוע מחקר, ניתוח נתונים, הכנת מסמכים, והצעות מדיניות, ומספק תמיכה לוגיסטית לפעילות המועצה.
ועדות משנה: המועצה עשויה להקים ועדות משנה המתמקדות בנושאים ספציפיים, כגון שינויי אקלים, אי שוויון, או ביטחון תזונתי.
מבנה > סגל נוכחי

סגל המועצה למדיניות פנים בממשל דונלד טראמפ השני (מעודכן ינואר 2025):
ראש המועצה למדיניות פנים ומנהל המועצה: וינס היילי
ראש צוות המועצה למדיניות פנים: (לא מאויש)
סגנית עוזרת לנשיא למדיניות פנים: היידי אוברטון
סגן עוזר לנשיא למדיניות פנים: סם אדולפסן
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים - מדיניות הבריאות: תיאו מרקל
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים - חוק וסדר, ענייני חיילים משוחררים וחוסר בית ודיור: סקוט סנטורינו
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים: וולס קינג
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים: ג'יימס שרק
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים - חינוך: אריק בלדסו
עוזר מיוחד לנשיא למדיניות פנים: אנתוני ר. דולן
עוזר הנשיא למדיניות פנים

בראש המועצה למדיניות פנים עומד עוזר הנשיא למדיניות פנים. מאז 20 בינואר 2025, תפקיד זה מאויש על ידי וינס היילי.
| שם | תחילת כהונה | סיום כהונה | מפלגה | תחת נשיא |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קרל רסקו | 20 בינואר 1993 | 20 בדצמבר 1996 | המפלגה הדמוקרטית | ביל קלינטון |
| ברוס ריס | 20 בדצמבר 1996 | 20 בינואר 2001 | המפלגה הדמוקרטית | ביל קלינטון |
| ג'ון בריג'לנד | 20 בינואר 2001 | 30 בינואר 2002 | המפלגה הרפובליקנית | ג'ורג' ווקר בוש |
| מרגרט ספלינגס | 30 בינואר 2002 | 5 בינואר 2005 | המפלגה הרפובליקנית | ג'ורג' ווקר בוש |
| קלוד אלן | 5 בינואר 2005 | 9 בפברואר 2006 | המפלגה הרפובליקנית | ג'ורג' ווקר בוש |
| קארל זינסמייסטר | 24 במאי 2005 | 20 בינואר 2009 | המפלגה הרפובליקנית | ג'ורג' ווקר בוש |
| מלודי בארנס | 20 בינואר 2009 | 10 בינואר 2012 | המפלגה הדמוקרטית | ברק אובמה |
| סיסיליה מוניז | 10 בינואר 2012 | 20 בינואר 2017 | המפלגה הדמוקרטית | ברק אובמה |
| אנדרו ברימברג | 20 בינואר 2017 | 2 בפברואר 2019 | המפלגה הרפובליקנית | דונלד טראמפ |
| ג'ו קרוגן | 2 בפברואר 2019 | 24 במאי 2020 | המפלגה הרפובליקנית | דונלד טראמפ |
| ברוק רולינס | 24 במאי 2020 | 20 בינואר 2021 | המפלגה הרפובליקנית | דונלד טראמפ |
| סוזן רייס | 20 בינואר 2021 | 26 במאי 2023 | המפלגה הדמוקרטית | ג'ו ביידן |
| נירה טנדן | 26 במאי 2023 | 20 בינואר 2025 | המפלגה הדמוקרטית | ג'ו ביידן |
| וינס היילי | 20 בינואר 2025 | מכהן | המפלגה הרפובליקנית | דונלד טראמפ |
כפיל

כפיל הוא אדם אשר מופיע במקום אדם אחר עמו הוא חולק דמיון חזותי למטרות שונות. להבדיל מחקיין, אשר לרוב מופיע בפני קהל המודע לחיקוי, מטרתו של כפיל היא להופיע ללא ידיעת הצופים בו כי לא מדובר באדם המקורי. בכפיל משתמשים למטרות ביטחונו של האדם אותו הוא משמש, הטעיה או, בקולנוע ובטלוויזיה, למלא מקומו של שחקן בסצנות מסוימות.
שימוש בכפילים מסיבות ביטחוניות, כגון חשש לחיי אדם כלשהו, מצריך לעיתים שכירת שחקן אשר יכול לגלם את דמותו ומנהגיו של מושא החיקוי באופן מוצלח. כפילים אלו לעיתים משתמשים בניתוחים פלסטים כדי לשוות מראה זהה למושא החיקוי.
באמנויות הבמה

ישנן סצנות בהן משתמשים בכפיל. סצנות אלה יכולות להיות כאלו הדורשות יכולות מסוימות אשר חסרות לשחקן המקורי, כגון נגינה, ריקוד, הטסת מטוס או פעלולים מסובכים ומסוכנים, או שדורשות דבר מה מהשחקן אותו אינו מוכן לבצע, כגון הופעה בעירום (במקרה זה, נקרא הכפיל לעיתים כפיל גוף). לדוגמה, בסרט פורסט גאמפ, בו הגיבור מגולם בידי טום הנקס, קטעי הריצה מבוצעים בידי כפיל - בידי אחיו הצעיר של טום, ג'ים הנקס.
במקרים מסוימים משתמשים בכפילים גם כדי לפנות זמן לאדם אותו הם מדמים להיות. כך, למשל, יכול להתפנות שחקן לצילום סצנות הדורשות אותו בעוד שצילומים בהם ניתן להסתפק בכפיל מתבצעים במקביל. שימוש נוסף בכפיל, שנובע מסיבות טכניות, נעשה בחלק מהסצנות בהן הדמות המגולמת בידי השחקן ניצבת מול מראה. אחת הדרכים למנוע מהמצלמה להשתקף במראה, לצד דמות השחקן היא שימוש בחלון במקום במראה, כשמצדו השני של החלון נמצא כפיל של השחקן.
בקולנוע ובטלוויזיה משתמשים לעיתים בכפילים לצורך ביצוע חזרה לסצנות בפני הבמאי, הצלם או אנשי התאורה וההקלטה כדי שאלו יוכלו להעריך את אופן ביצוע הסצנה בטרם הצילום בפועל. במקרים שכאלו הכפילים יבצעו את הסצנה כולה, לרבות הדיאלוג והפעולות אותם נדרשות דמויותיהם לבצע.
בחלק מהמקרים פני הכפיל לא צריכים להיות דומים לפני השחקן אותו הוא מחליף. במקרים אלו די בדמיון גופני כללי. ואכן, בהרבה פעלולים מסוכנים, הנצפים בקולנוע, אין התמקדות בפני הכפיל, או שהוא בכלל מצולם עם גבו למצלמה. פני השחקן נראים רגע לפני ורגע אחרי הפעלול. אך בעת הפעלול עצמו, שאותו מבצע כפיל, לא נראים פני השחקן וגם לא פני הכפיל. אולם במקרים אחרים, הדמיון בין הכפיל לשחקן אותו הוא מחליף צריך להיות רב. במקרים אלו משתמשים, לעיתים בקרוב משפחה של השחקן, או אפילו באחיו התאום.
ראו גם

פעלולן
תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני, על פיה פול מקרטני מת והוחלף בכפיל בלא ידיעת הציבור
שבוע הדופלגנגר
דימיטר שישמנוב

דימיטר איוואנוב שישמנוב (בבולגרית: Димитър Иванов Шишманов‏; 19 בנובמבר 1889, סופיה, נסיכות בולגריה – 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה סופר, דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן כמזכיר הכללי וסגן שר החוץ ובהמשך, בין השנים 1943–1944 כשר החוץ של בולגריה בממשלתו של דוברי בוז'ילוב. ב-1942, בעת כהונתו כסגן שר החוץ נתן שישמנוב אישור בשם ממשלת בולגריה לגסטפו לגרש למחנות ההשמדה יהודים בעלי נתינות בולגרית המתגוררים בגרמניה הנאצית ובארצות הנתונות לשליטתה.
קורות חייו

דימיטר שישימנוב נולד בסופיה. אביו איוואן שישמנוב היה דיפלומט וכיהן כשגריר בולגריה לרפובליקה העממית של אוקראינה, ואימו לידיה שישמנובה הייתה סופרת, עיתונאית ומתרגמת נודעת. דימיטר שישמנוב רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת ז'נבה. בין השנים 1932–1935 כיהן כראש המחלקה המשפטית במשרד הפנים של בולגריה. בתקופה זו התפרסמו מספר מחזות וסיפורים קצרים אשר כתב. מ-1935 ועד 1940 כיהן כשגריר בולגריה לממלכת יוון ובהמשך בין 1940 - 1943 כיהן כמזכיר הכללי וסגן שר החוץ בממשלתו של בוגדאן פילוב. באוקטובר 1943 התמנה לשר החוץ בממשלתו של דוברי בוז'ילוב וכיהן עד יוני 1944 עת התפטר בוז'ילוב.
בעת כהונתו כסגן שר החוץ עלתה שאלת גורלם של יהודים נתיני בולגריה שאינם מתגוררים בשטחה. בחילופי מכתבים מיוני 1942 בין המשרד הראשי של הגסטפו בברלין לשגריר הגרמני בסופיה אדולף בקרלה, מצוין כי הושג הסכם עקרוני בעל פה בין בולגריה לגרמניה לפיו לא תעמוד אף אחת מהממשלות על זכויות יהודים שהיו בעבר נתיני אחת המדינות ומתגוררים בשטחים הנתונים לשליטתן. מצוין שבעוד שאת היהודים אזרחי בולגריה המתגוררים בשטחה לא ניתן כרגע להגלות מזרחה בשל סיבות לוגיסטיות, הרי שקיימת דחיפות שהיהודים בעלי נתינות בולגרית המתגוררים בגרמניה ובארצות הנתונות לשליטתה, יגורשו לאלתר. בקרלה השיב שהמזכיר הכללי של משרד החוץ דימיטר שישמנוב הודיע לו שממשלת בולגריה מוכנה לחתום מיידית על הסכם כתוב ברוח הדברים, וכי ממשלת בולגריה מאשרת לגרש יהודים בעלי נתינות בולגרית המתגוררים בגרמניה ובארצות הנתונות לשליטתה.
בשלהי 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה נעצר שישמנוב והועמד לדין במסגרת "משפטי העם" בבית הדין העממי שהוקם לשפיטת בכירי הממשל הקודם ומשתפי פעולה עם הנאצים. שישמנוב נמצא אשם והוטל עליו עונש מוות. הוא הוצא להורג על ידי כיתת יורים בשטח בית הקברות המרכזי בסופיה ב-1 בפברואר 1945. ב-1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את פסק הדין של בית המשפט העממי בשל אי סדרים בהליכים המשפטיים, וזיכה את שישמנוב מכל אשמה.
הערות שוליים

1 2  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, חלק ג' - תקופת השואה, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 70.
↑  ההכנות במוסקבה למשפטי העם בסופיה, באתר desebg.com (בבולגרית).
↑  אמיל דימיטרוב, דימיטר שישמנוב בפני בית הדין העממי, באתר liternet.bg (בבולגרית).
↑  דימיטר שישמנוב - ביוגרפיה, באתר literaturensviat.com (בבולגרית).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סאבה קירוב | שר החוץ של בולגריה  14 באוקטובר 1943 – 1 ביוני 1944 | הבא: איוואן בגריאנוב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810545346505606  BnF: cb121944325 (data)  GND: 119471019  ISNI: 0000 0003 7073 6614  LCCN: no95054081  NKC: js2008439171  NTA: 075041154  SUDOC: 128868201  VIAF: 14816585   WorldCat (עם VIAF): 14816585
הנקרופוליס בטרקוויניה

הנקרופוליס בטרקוויניה, המכונה גם מונטרוצי (Monterozzi), הוא נקרופוליס אטרוסקי השוכן בעיירה טרקוויניה, ומכיל קברים וציורי קיר עשירים. נקרופוליס טרקוויניה והנקרופוליס בצ'רווטרי הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2004. בנקרופוליס היו כ-6,000 קברים, אך מתוכם השתמרו רק כ-200, ומתוכם רק 50 נגישים לציבור ומעוטרים בציורי קיר קישוטיים. הגישה אל הקברים שנחצבו בסלע היא דרך מערכת של מסדרונות משופעים. רוב הקברים מיועדים לזוג אנשים אחד וכוללים חלל קבורה אחד.
הקברים הקדומים ביותר בנקרופוליס מתוארכים למאה ה-7 לפנה"ס, אך המראה הסופי שלהם נקבע רק במאה השנים שלאחר מכן. בקברים ניתן לראות ציורים המתארים את חיי היומיום של האטרוסקים, טקסיהם, המיתולוגיה שלהם ויכולתם האמנותית. חלק מציורי הקיר ששכנו בקברים בנקרופוליס שמורים כיום במוזיאון הלאומי בטרקוויניה. להלן תיאור של מספר קברים:
מקבר ביתן הציד מהמאה ה-6 לפנה"ס ניתן להשקיף החוצה דרך המסגרת השקופה של הביתן.
בקבר הציד והדיג יש שני חדרים: בראשון מתואר ריקוד של דיוניסיאני ביער קדוש, ובחדר השני מתוארים בעלי הקבר במהלך מסע ציד ודיג.
קבר הלביאות מהמאה ה-4 לפנה"ס התגלה ב-1874, והוא מורכב מחדר קבורה קטן המכוסה על ידי גג גמלוני. בציורים הנמצאים בקבר מתוארים עופות, דולפינים וסצנות מחיי האריסטוקרטיה האטרוסקית.
בקבר המשחקים יש ציורים המתארים את המשחקים שנערכו בזמן טקסי הקבורה.
בחלק מהקברים התגלו סרקופגים עשויים אבן גיר, שעל חלקם מפוסלות דמויות הקבורים בהם.
סוראיה מירה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1961 (בת 64 בערך) בלדוויין, סומליה 
 מדינה:  סומליה 
 אתר רשמי
 
סוראיה מירה (באנגלית: Soraya Miré; נולדה ב-1961) היא מחברת ספרים, יוצרת סרטים, ופעילה נגד השחתת איבר המין הנשי סומלית.
ביוגרפיה

מירה נולדה בבלדוויין. אביה היה גנרל בשלטונו של הדיקטטור הסומלי מוחמד סיעד באר, ומשפחתה הייתה חלק מן האליטה בסומליה. בגיל שלוש-עשרה, עברה השחתה מאסיבית של אברי מינה, בתהליך הקרוי אינפיבולציה (Infibulation), בו כל החלקים החיצוניים של הפות נכרתים, כולל השפתיים הפנימיות והחיצוניות, ואז הפות נסגר ונחסם בתפירה. סוג זה של השחתה גניטלית קרויה על ידי ארגון הבריאות העולמי "מילת נשים סוג 3".
ב-1978, כשהייתה בת 17, היגרה מירה לאירופה. היא למדה ספרות ומדעי המדינה בגרנובל, צרפת, אך נטשה את לימודיה כדי לקדם את מטרתה למגר אלימות כלפי נשים וילדים. ב-1984, עברה ללוס אנג'לס, ופתחה בקריירה בקולנוע ועבדה בתחומי הפקה במספר אולפנים. היא החלה ללמוד קולנוע ב-UCLA, ובמסגרת זאת זכתה לסייע בעבודתו ליוצר הסרטים התיעודיים דושאן גרסי.
ב-1994, הוציאה מירה סרט תיעודי, Fire Eyes, בו מירה מתארת את החוויות שלה ואף מראיינת קרבנות אחרות לפרקטיקה.
הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים סאנדנס, בו היה מועמד לפרס השופטים, בוועידת הנשים הבינלאומית בבייג'ינג, בוועידת האומות המאוחדות בנושא אוכלוסיות ופיתוח בקהיר, ובכינוס האו"ם בז'נבה, בנוסף למגוון פסטיבלי סרטים בינלאומיים. פועלה נגד השחתת אברי מינן של ילדות ונשים זכה להכרה רבה: היא זכתה בפרס הומניטרי מטעם האו"ם, פרס ויני מנדלה מטעם ג'ון ג'יי קולג' לצדק פלילי, פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בוועידת האו"ם בקהיר, פרס האומץ האישי מטעם ארגון Intact America ובפרס זכויות האדם בסימפוזיום השלישי בנושא מילה באוניברסיטת מרילנד.
ב-2011, יצא ספרה The Girl with Three Legs: A Memoir, שבו היא מספרת על האתגרים שעמדו בפניה בניסיונה להתגבר על ההשחתה שעברה, ופיתוח ויישום המטרה שלה להילחם על זכויות האדם של נשים וילדות, בפרט בנושא מילה. מירה מספרת בספר כיצד הילדות בבית הספר היו מציקות לה, וטוענות שלא ישחקו איתה כל עוד היא "הולכת על שלוש רגליים". כשסיפרה לאמה וביקשה הסבר, אמה הודיעה לה שהגיעה העת ל"מתנה" שלה - ואז כיצד עברה את התהליך הכואב והמשפיל, שלא רק נועד "להכין" אותה לבעלה לעתיד, אלא "לרסן את פראיותה".
מירה הפכה לדוברת מבוקשת בנושא מילה, ומרצה בכל העולם, בין היתר הרצתה באוניברסיטת הרווארד, מכללת מורהאוס, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אוניברסיטת ואנדרבילט, אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת הווארד, ועוד רבים. היא העידה בפני הסנאט האמריקאי, ומופיעה בתוכניות אירוח וחדשות, כמו התוכניות של אופרה וינפרי וטד קופל. היא גם הופיעה במחזה מונולוגים מהווגינה בווסט אנד בלונדון, בקטע שמדבר על השחתת איבר המין הנשי.
עבודות > סרטים

Fire Eyes: Female Circumcision, 1994
עבודות > ספרים

The Girl with Three Legs: A Memoir, 2011
הערות שוליים

1 2  Roy Armes (2008). Dictionary of African Filmmakers. Indiana University Press. p. 96. ISBN 0-253-35116-2.
↑  Stanlie M. James (2002). "Listening to Other(ed) Voices: Reflections around Female Genital Cutting".  In Stanlie Myrise James; Claire C. Robertson (ed.). Genital Cutting and Transnational Sisterhood: Disputing U.S. Polemics. University of Illinois Press. p. 107. ISBN 978-0-252-02741-3.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: editors list (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423703905171  LCCN: no96022907  VIAF: 53742895   WorldCat (עם VIAF): 53742895
ווהן ג'ונס

| --- | --- |
ווהן ג'ונס ב-2007
ווהן ג'ונס ב-2007
 לידה:  31 בדצמבר 1952 גיזברן, ניו זילנד 
 פטירה:  8 בספטמבר 2020  (בגיל 67) נאשוויל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Vaughan Frederick Randal Jones 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ניו זילנד ניו זילנד, ארצות הבריתארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ז'נבה  אוניברסיטת אוקלנד  בית הספר לבנים של אוקלנד  St Peter's School 
 מוסדות:  אוניברסיטת ואנדרבילט (2011–2020)  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אוניברסיטת פנסילבניה  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת אוקלנד 
 תלמידי דוקטורט:  Hans G. Wenzl, Emily Peters, Arnaud Brothier, Scott Morrison, Oscar R. Pino-Ortiz, Pinhas Grossman, Michael Burns, David Penneys, Richard David Burstein, Sayan Das, Michael Aaron Hartglass, James Tener, Corey Jones, Zhengwei Liu, Yunxiang Ren, Sarah Reznikoff, Dylan Paul Thurston, Stephen French Sawin, Ahmed-Said Rida, William Erik Baxter, Fiacre Ailbhe O'Cairbre, Marco Pavone, Hsiang-Ping Huang, Jianduan Chen, Feng Xu, Zeph A. Landau, Hong Liang, Bina Bhattacharyya, Peter Tripp Akemann, Sante Gnerre, Bin Gui 
 פרסים והוקרה:  Honorary Fellow of the Royal Society Te Apārangi  honorary Fellow of the Learned Society of Wales (2018)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  מדליית אונסאגר  Fellow of the New Zealand Mathematical Society  עמית החברה המלכותית  אביר עמית במסדר ההצטיינות של ניו זילנד (1 באוגוסט 2009)  Distinguished Companion of the New Zealand Order of Merit (3 ביוני 2002)  Corresponding Member of the Australian Academy of Science (1992)  מדליית רתרפורד (1991)  מדליית פילדס (1990)  מלגת גוגנהיים (1986) 
 בן או בת זוג:  Martha Jones 
 math.berkeley.edu/~vfr/
 
סר ווהן פרדריק רנדל ג'ונס (באנגלית: Vaughan Jones;‏ 31 בדצמבר 1952 – 8 בספטמבר 2020) היה מתמטיקאי אמריקאי וניו זילנדי. זכה במדליית פילדס בשנת 1990.
ביוגרפיה

ג'ונס נולד בגיזברן שבניו זילנד וגדל בקיימברידג', ניו זילנד. למד באוניברסיטת אוקלנד, סיים תואר ראשון (B.Sc.) בשנת 1972 ותואר שני (M.Sc.) ב-1973. ב-1979 סיים את הדוקטורט באוניברסיטת ז'נבה. מ-1985 כיהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא פרש מברקלי ב-2011 ועבר לאוניברסיטת ואנדרבילט.
בשנת 1990 זכה במדליית פילדס על מחקרו שקישר בין תורת הקשרים לבין מכניקה סטטיסטית. הוא נשא את נאום הזכייה לבוש בחולצת הרוגבי של נבחרת ניו זילנד.
מחקרו

ג'ונס עסק ב"משפט האינדקסים" לאלגבראות פון נוימן (Von Neumann algebras). במהלך עבודתו בנושא, מצא אינווריאנט פולינומי חדש לקשרים, שנקרא על שמו - פולינום ג'ונס (Jones Polynomial). אינווריאנט זה היווה הפתעה לטופולוגים, אשר היו קרובים לגילויו בשישים שנים האחרונות ללא הצלחה. במהלך הזמן, נהיה ברור שתגליתו קשורה לנושאים רבים במתמטיקה ובפיזיקה (בין היתר: מכניקה סטטיסטית, חבורות קוונטיות (Quantum Groups), דיאגרמות דינקין (Dynkin diagrams)). ג'ונס חקר גם מגדלים של אלגבראות מקוננות (towers of planar algebras) במהלך עבודתו להוכחת "משפט האינדקסים". על תגליות אלו קיבל בשנת 1990 מדליית פילדס.
נפטר ב-8 בספטמבר 2020.
נקודות ציון מרכזיות במהלך חייו האקדמיים

1990 - זכה במדליית פילדס.
1990 - התקבל כחבר באגודה המלכותית (Fellow of the Royal Society).
1991 - זכה במדליית רתרפורד.
1992 - התקבל ל-Australian Academy of Science.
2002 - התקבל ל-Distinguished Companion of The New Zealand Order of Merit.
2009 - שינה את תוארו הקודם ל-Knight Companion of The New Zealand Order of Merit.
2012 - נבחר כעמית באגודה האמריקאית למתמטיקה.
הערות שוליים

↑  ווהן ג'ונס, באתר האקדמיה הלאומית של ארצות הברית למדעים (באנגלית)
1 2  ג'.ג'. או'קונור, א. פ. רוברטסון, ביוגרפיה של ווהן ג'ונס (באנגלית)
↑  הדף האישי של ווהן ג'ונס, באתר המחלקה למתמטיקה באוניברסיטת ברקלי (באנגלית)
| זוכי מדליית פילדס |
| --- | --- | --- |
| המאה ה־20 | אלפורס, דאגלס (1936) • סלברג, שוורץ (1950) • סר, קודאירה (1954) • רות, תום (1958) •  הרמנדר, מילנור (1962) • גרותנדיק, כהן, סמייל, עטיה (1966) • בייקר, הירונקה, נוביקוב, תומפסון (1970) • בומביירי, ממפורד (1974) • דלין, מרגוליס, פפרמן, קווילן (1978) • יאו, קון, ת'רסטן (1982) • דונלדסון, פאלטינגס, פרידמן (1986) •  ג'ונס, דרינפלד, ויטן, מורי (1990) • בורגיין, זלמנוב, יוקוז, ליון (1994) • בורכרדס, גוורס, מקמולן, קונטסביץ' (1998) |  |
| המאה ה־21 | וויבודסקי, לפורג (2002) • אוקונקוב, ורנר, טאו, פרלמן (2006) • וילאני, לינדנשטראוס, סמירנוב, צ'או (2010) • אבילה, בהרגבה,  היירר, מירזאח'אני (2014) • בירקאר, ונקאטש, פיגאלי, שולצה (2018) • דומיניל-קופן, הא, מיינרד, ויזובסקה (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432176205171  PLWABN: 9810682930605606  BIBSYS: 90339199  BnF: cb12338482s (data)  CiNii: DA03450182  dblp: 03/5920  GND: 172171539  ICCU: UFIV050499  ISNI: 0000 0001 1070 7550  LCCN: n80114917  MGP: 25056  NTA: 071616667  RERO: 02-A003430186  SUDOC: 083073019  VIAF: 73925463   WorldCat (עם VIAF): 73925463
לוח השנה ההולוקני

לוח השנה ההולוקני או לוח השנה של עידן האדם (באנגלית: Holocene Calendar או Human Era Calendar) הוא לוח שנה המבוסס על לוח השנה הגרגוריאני אך מתחיל את ספירת השנים 10,000 שנים קודם לכן. בערך בתחילת התקופה הגאולוגית הנוכחית הולוקן בלוח הזמנים הגאולוגי של כדור הארץ, ותחילתה של המהפכה החקלאית בסהר הפורה. (לדוגמה: 1 בינואר לשנת 2020 - נחשב על פי לוח השנה ההולוקני ל-1 בינואר לשנת 12020).
ספירת השנים בצורה זו הוצעה לראשונה על ידי הגאולוג צ'זארה אמיליאני בשנת 1993 (שנת 11993 על פי הלוח ההולוקני).
רקע ליצירת לוח השנה ההולוקני

בשנת 1993 הציע צ'זארה אמיליאני לבצע רפורמה בלוח השנה המקובל בעולם. הוא הגה את לוח השנה ההולוקני כדי לפתור מספר בעיות עם הספירה המקובלת כיום:
ספירה על פי תקופת ההולוקן והמהפיכה החקלאית היא ספירה אוניברסלית המתאימה לכל בני האדם בעוד הספירה על פי הולדת ישו היא ספירה דתית נוצרית כאשר פחות ממחצית העולם הם נוצרים.
הספירה נועדה לתקן את העיוות בספירת אירועים היסטוריים הנחלקים ל"לפני הספירה" ו"לספירה" כאשר ביחס להיסטוריה של אלפי שנים, תחילת הספירה איננה רלוונטית.
בספירה ע"פ הולדת ישו לא קיימת שנת אפס. השנה הראשונה בספירה נקראת 1 ואילו השנה שקודמת לה נקראת 1 לפני הספירה. אלו, לטענת אמיליאני, פוגמים בחישוב מרחבי של ההיסטוריה.
ישנה מחלוקת על תאריך הולדת ישו - על פי היסטוריונים שונים ובהשוואה לבשורות בברית החדשה, ייתכן כי ישו נולד כ-4 שנים לפני הספירה.
מתוך בעיות אלו הציע אמיליאני:
להתייחס לתחילת התקופה הגאולוגית הנוכחית כספירה גלובלית הגיונית, מפני שזו מתבססת על לוח זמנים גאולוגי טבעי.
המהפיכה החקלאית של האדם מתאימה כספירה למין האנושי, זאת מתוך התייחסות למהפיכה כאל "תחילת עידן האדם החושב" או "תחילת עידן האדם" (HE = Human Era).
הרפורמה אינה מסובכת ליישום מפני שספירת החודשים והימים נותרת זהה וספירת השנים דורשת שינוי מינורי בהוספת הספרה 1 לשנה המקובלת כיום (2020 = 12020).
בכך ביקש לקבוע כי שנת 10,000 לפנה"ס תהפוך ל-1 לספירה. (באנגלית: 10,000BC יהפוך ל־1HE).
הדיון בעקבות ההצעה

התומכים ברפורמה טענו כי לוח השנה יקל לתזמן אירועים בהיסטוריה האנושית מבחינה גאולוגית, ארכיולוגית ואנתרופולוגית ויאזן את בחינת תחילתן של דתות ומהפיכות באנושות. הספירה גם תעזור להתייחס לתקופות בהיסטוריה בפרספקטיבה מדויקת יותר.
לאחר פרסום הצעתו של אמיליאני, עלו טענות לגבי קביעת התאריך המדויק לתחילתה של התקופה הגאולוגית הולוקן. כתגובה לטענות פרסם אמיליאני מאמר משלים בשנת 1994 בו הסכים כי אכן ההשערה לתחילת התקופה הגאולוגית אינה מדויקת ואפשר לתארך אותה ללפני 12,700 - 10,970 שנים. הוא הסביר כי ההצעה להוסיף ללוח השנה 10,000 שנים נועדה לאפשר לשלב את הרפורמה בספירת לוח השנה המקובלת כיום בעולם.
מאז אותו דיון, שיפרו גאולוגים את הבנתם לגבי תחילת ההולוקן מתוך עדויות מחקר בליבות הקרח במספר מוקדים בעולם, זאת כדי לחקור את סוף עידן הקרח המסמל את תחילת התקופה הגאולוגית הנוכחית. בשנת 2013 קיבל הארגון הבין לאומי למדעי הגאולוגיה (IUGS) תוצאות מחקרים בנושא וקבע כי התקופה הגאולוגית הולוקן החלה כ-9701 שנים לפנה"ס (300 שנים לספירה על פי לוח השנה ההולוקני).
אירועים היסטוריים לפי לוח השנה ההולוקני

| ספירה הולוקנית | ספירה גרגוריאנית | אירוע |
| --- | --- | --- |
| 0 | 10,001 לפנה"ס | תחילת לוח השנה ההולוקני |
| 300 | 9,701 לפנה"ס | ההתחלה הרשמית של התקופה הגאולוגית הולוקן |
| 501 | 9,500 לפנה"ס | הקמת העיר יריחו |
| 3,601 | 6,400 לפנה"ס | תחילת התרבות הירמוכית |
| 4,401 | 5,600 לפנה"ס | תחילת תקופת עובייד (הכוללת את המצאת הגלגל) |
| 6,240 | 3,761 לפנה"ס | תחילת מניין השנים בלוח העברי |
| 6,701 | 3,300 לפנה"ס | תחילת תקופת הברונזה במזרח התיכון |
| 7,501 | 2,500 לפנה"ס | הקמת ממלכת אשור |
| 7,931 | 2,070 לפנה"ס | עליית שושלת שיה (השושלת הסינית הראשונה) |
| 8,107 | 1,894 לפנה"ס | הקמת העיר בבל |
| 8,970 | 1,030 לפנה"ס | הקמת ממלכת ישראל המאוחדת |
| 9,414 | 586 לפנה"ס | חורבן בית המקדש הראשון |
| 9,956 | 45 לפנה"ס | הצגת לוח השנה היוליאני |
| 9,974 | 27 לפנה"ס | הקמת האימפריה הרומית |
| 9,997 | 4 לפנה"ס | הולדת ישו (זמן משוער) |
| 10,070 | 70 | חורבן בית המקדש השני |
| 10,570 | 570 | הולדת מוחמד |
| 11,206 | 1,206 | הקמת האימפריה המונגולית |
| 11,914 | 1,914 | פרוץ מלחמת העולם הראשונה |
| 11,939 | 1,939 | פרוץ מלחמת העולם השנייה |
| 11,969 | 1,969 | הנחיתה על הירח |
| 11,948 | 1,948 | הקמת מדינת ישראל |
| 11,993 | 1,993 | הצגת לוח השנה ההולוקני |
| 12025 | 2025 | השנה הנוכחית |
ראו גם

לפני זמננו
הערות שוליים

1 2 3  צ'זארה אמיליאני, Calendar reform, nature, ‏30.12.1993 (באנגלית)
↑  שלמה שמיר, ‏האפיפיור דואג: מספר הנוצרים בעולם בירידה חדה, המוסלמים בעליה, באתר מעריב אונליין, 13 במאי 2015
↑  יהודה בלו, מועד הולדתו של ישו לפי הברית החדשה לא חל היום, באתר ynet, 25 בדצמבר 2006
↑  David Ewing Duncan, Calendar: Humanity's Epic Struggle to Determine a True and Accurate Year, Paperback, 01.06.1999
↑  צ'זארה אמיליאני, Calendar reform for the year 2000, Eos, Transactions American Geophysical Union, Issue 19 75, 1994, עמ' 218-218 doi: 10.1029/94EO00895
↑  Mike Walker Sigfus Johnsen Sune Olander Rasmussen Trevor Popp Jørgen‐Peder Steffensen Phil Gibbard Wim Hoek John Lowe John Andrews Svante Björck, Formal definition and dating of the GSSP (Global Stratotype Section and Point) for the base of the Holocene using the Greenland NGRIP ice core, and selected auxiliary records, JQS - Journal Of Quaternary Sience 24, 2009
| לוחות שנה |
| --- | --- | --- |
| מערכות | ירחי • שמשי • ירחי-שמשי |  |
| לוחות בשימוש | עברי • גרגוריאני • מוסלמי • איראני • הינדי • קופטי • אתיופי • סיני • פרסי • בהאי • צפון קוריאני • שומרוני • קראי • הולוקני |  |
| לוחות היסטוריים | בבלי • אטי • ביזנטי • יוליאני • מאיה • מהפכני סובייטי • מהפכני צרפתי • רומי • שוודי • אצטקי • קומראני • ערבי טרום-אסלאמי • מצרי |  |
אוקטובר (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  גריגורי אלכסנדרוב, סרגיי אייזנשטיין 
 תסריט:  גריגורי אלכסנדרוב, סרגיי אייזנשטיין 
 עריכה:  סרגיי אייזנשטיין 
 שחקנים ראשיים:  ולדימיר פופוב ולדימיר פופוב אדוארד טיסה בוריס ליבנוב 
 מוזיקה:  דמיטרי שוסטקוביץ' 
 צילום:  אדוארד טיסה 
 מדינה:  ברית המועצות 
 חברת הפקה:  Sovkino, מוספילם 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 בנובמבר 1927 
 משך הקרנה:  102 דק' 
 סוגה:  סרט אילם, סרט היסטורי, סרט דרמה, סרט תעמולה 
 מקום התרחשות:  ברית המועצות 
 תקופת התרחשות:  November 1917 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אוקטובר
אוקטובר (ברוסית: Октябрь ; הופץ בישראל כ-"אוקטובר: עשרה ימים שזעזעו את העולם"). סרט אילם סובייטי שביימו בשנת 1927 סרגיי אייזנשטיין וגריגורי אלכסנדרוב, תוך שימוש בטכניקות מונטאז'. הסרט מציג את אירועי מהפכת אוקטובר 1917. הסרט יצא לאקרנים בהקרנות בכורה במרץ 1928 ונחשב כיום לאחד מן הסרטים החשובים בתולדות הקולנוע. תיאור האירועים בסרט הסתמך על ספרו של ג'ון ריד, עשרת הימים שזעזעו את העולם.