stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קויוואליהה
הכנה

מכינים את הקויוואליהה בחוץ על ידי תליית רצועות בשר מומלחות באוויר הפתוח לכיוון דרום (לשמש). רשת משמשת לעיתים קרובות כדי להרחיק ציפורים וחיות אחרות. תהליך הייבוש אורך כשלושה שבועות.
הכנת הקויוואליהה מתבצעת בחודשים מרץ ואפריל, בהתבסס על תנאי מזג אוויר ספציפיים באביב הפיני: טמפרטורת הסביבה מעל קפיאה (מעל אפס מעלות צלזיוס) במהלך היום, הטמפרטורות מתחת לאפס בלילה (מה שמונע מחרקים לזהם את הבשר יחד עם זירוז תהליך הייבוש), הייבוש מתבצעת רק באמצעות רוח ואור שמש. אם מזג האוויר חם מדי, הבשר ירקב ואם קר מדי, הבשר יסבול מכוויה כמו במקפיא. קויוואליהה לא ניתן להכין באופן מסורתי בעונות אחרות.
לקריאה נוספת

בשר מיובש
ג'רקי
רשימת מזונות מיובשים
צ'ארלס מריון ראסל

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1864 סנט לואיס, ארצות הברית 
 פטירה:  24 באוקטובר 1926 (בגיל 62) גרייט פולס, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  הרנסאנס האמריקני 
 הושפע על ידי:  פרדריק רמינגטון 
 
צ'ארלס מריון ראסל (באנגלית: Charles Marion Russell ‏; 19 במרץ 1864 - 24 באוקטובר 1926) היה אמן של המערב האמריקאי. הוא יצר אלפי ציורים של בוקרים, אינדיאנים ונופי המערב בארצות הברית ובאלברטה, קנדה. הוא ידוע כ"אמן הבוקרים" הוא הפך לסנגורם של האינדיאנים במערב.
מתחם המוזיאון על שמו בגרייט פולס שבמונטנה מאכלס יותר מ -2,000 יצירות אמנות של ראסל וחפצים אישיים. אוספים גדולים אחרים קיימים באגודה ההיסטורית של מונטנה בהלנה, מונטנה, במרכז באפלו ביל בויומינג.
ילדות

אמנות הייתה תמיד חלק מחייו של ראסל. כשגדל במיזורי, צייר רישומים ופיסל דמויות חימר של בעלי חיים. לראסל היה עניין רב ב"מערב הפרוע" והיה מבלה שעות בקריאה על בנושא. ראסל צפה בחוקרים ובסוחרי פרווה שהגיעו לעיתים קרובות דרך מיזורי. הוא למד לרכוב על סוסים בחווה באילינוי, המדריך של ראסל היה אל"ם ויליאם פולקרסון, שהתחתן עם משפחת ראסל. בגיל שש עשרה עזב ראסל את בית הספר ונסע למונטנה לעבוד בחוות כבשים.
מונטנה והמערב

ראסל עזב את חוות הכבשים ומצא עבודה עם ג'ייק הובר, צייד שהפך לחוואי. הוא היה בעל אדמות. ראסל למד ממנו רבות על דרכי המערב, ושניהם נותרו חברים לכל החיים. לאחר ביקור קצר בשנת 1882 במשפחתו במיזורי, חזר ראסל למונטנה, והתגורר שם ועבד בה עד סוף חייו.
הוא עבד כקאובוי במספר הזדמנויות ותיעד את החורף הקשה של 1886–1887 בציורים בצבעי מים. ראסל עבד באותה תקופה בחווה במרכז מונטנה. מנהל החווה קיבל מכתב מהבעלים ושאל כיצד עבר עדר הבקר את החורף. בתגובה שלח מנהל העבודה ציור בצבעי מים בגודל גלויה שראסל צייר. בעל החווה הראה את הגלויה לחברים ומכרים עסקיים, ובסופו של דבר הציג אותה בחלון ראווה בהלנה, מונטנה. לאחר מכן, האמן החל לקבל הזמנות לעבודות חדשות.
החל משנת 1888 בילה ראסל תקופה מסוימת עם האינדיאנים. שם הוא צבר הרבה מהידע האינטימי שלו על התרבות האינדיאנית בתקופה. כשחזר לחווה במרכז מונטנה בשנת 1889, מצא שהאזור התמלא במתיישבים. הוא עבד במקומות פתוחים יותר במשך כמה שנים לפני שהתיישב באזור גרייט פולס, מונטנה, בשנת 1892. שם עבד להתפרנס כאמן במשרה מלאה.
בשנת 1896 התחתן ראסל עם אשתו ננסי. הוא היה בן 32 והיא הייתה בת 18. בשנת 1897 הם עברו למרכז של גרנד פולס. ראסל בילה שם את רוב שארית חייו. הוא המשיך באמנותו, הפך לסלבריטאי מקומי וזכה לשבחי המבקרים ברחבי העולם. מכיוון שראסל לא היה מיומן בשיווק עבודתו, בדרך כלל ניתן לננסי הקרדיט שהפכה אותו לאמן ידוע בעולם. היא הציגה אותו בתערוכות רבות ברחבי ארצות הברית ובלונדון, ויצרה חסידים רבים לצייר.
כאמן, ראסל התפרסם בתקופה בה המערב הפרוע עניין מאוד אנשים שחיו בערים, ועדרי בקר עדיין נעו למרחקים ארוכים. הוא צייר תמונות של המערב הישן שהפכו מאוחר יותר למוטיב מרכזי בסרטי הקולנוע.
על אף שהיה מזוהה עם הספר האמריקני, מתח ראסל עצמו ביקורת חריפה על המחיר שגבתה ההתפשטות מערבה:
אתם שואלים אותי מיהו חלוץ? אומר לכם. החלוץ הוא אדם המגיע לאדמה בתולה, מציב מלכודות כדי לצוד את החיות בעלות הפרווה, טובח בחיות כדי להשיג בשר, כורת את העצים, קוצר את עשב הבר, הופך את האדמה, מרעיל את המים ומותח מיילים של גדרות תיל. הוא הורג באינדיאנים שחיו על האדמה לפניו.
החלוץ הורס ומשחית ולכך הוא קורא "ציווליזציה".
מי ייתן והאדמה תשוב להיות כפי שיצרה הבורא. כפי שאני ראיתיה לראשונה. מי ייתן ואיש מכם לא היה כאן כלל
ראסל הפיק כ -4,000 יצירות אמנות, כולל ציורי שמן וצבעי מים, רישומים ופסלים בשעווה, חימר, טיח וחומרים אחרים, חלקם גם בברונזה.
ייצוגים בעבודתו

עבודותיו של ראסל כללו מגוון רחב של נושאים, כולל אירועים היסטוריים מרכזיים וחיי היומיום במערב. עבודתו צוינה בזכות התיאור של אירועים היסטוריים ידועים מנקודת מבטם של העמים הילידים. הוא היה בעל עין חדה והבחין בזרמים החברתיים של החברה האינדיאנית וכן באותנטיות הרבה שבה הוא תיאר את לבושם וציודם של הבוקרים והילידים.
היסטוריונים החוקרים את תפקידי הנשים במערב מתחו ביקורת על הצגתו של ראסל את דמות הנשים. הם מציינים את הבדלים בחושניות בתיאוריו נשים לבנות וילידות, שכן נראה שהוא העביר את המיניות לנשים הילידות, כדי להתאים לסטנדרטים המוסריים ולתפיסות הנשים בתקופתו.
מרבית הציורים של ראסל של נשים לבנות מוצגים אותן כ"טהורות" ולא מיניים, מלבד ציורים המתארים באופן ספציפי זונות. לעומת זאת, צייר סדרת תמונות המציגה נשים ילידות חושניות.
לדעת חוקרים, אשתו ננסי שימשה מודל עבורו והיא הייתה יכולה לבטא את מיניותה באופן שבדרך כלל היה אסור על נשים לבנות "הגונות" באותה תקופה.
מוות

ביום הלווייתו של ראסל בשנת 1926, שוחררו הילדים מבית הספר כדי שיוכלו לצפות במסע ההלוויה. ארונו של ראסל נמשך על ידי ארבעה סוסים שחורים.
הערות שוליים

↑  Opitz, Editor, Glenn B. (1987). Mantle Fielding's Dictionary of american Painters, Sculptors & Engravers. Poughkeepsie, NY: Apollo Book. pp. 1047
↑  Tribune Staff. "125 Montana Newsmakers: Charles Marion Russell". Great Falls Tribune. Retrieved August 28, 2011.
↑  perfectdomain.com, Artmt.com may be for sale - PerfectDomain.com, perfectdomain.com (באנגלית)
↑  Linda L. Osmundson, How the West Was Drawn: Cowboy Charlie's Art, Pelican Publishing, ISBN 978-1-4556-1515-5. (באנגלית)
↑  Art: Old Montana Master
↑  Charles M. Russell - Whitney Western Art Museum, Buffalo Bill Center of the West (באנגלית אמריקאית)
↑  Susan Armitage (1987). The Women's West. University of Oklahoma Press. p. 26
↑  John Taliaferro, Charles Marion Russell, Charles M. Russell: The Life and Legend of America's Cowboy Artist, University of Oklahoma Press, 2003, ISBN 978-0-8061-3495-6. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277124405171  BnF: cb131670778 (data)  GND: 119036274  ISNI: 0000 0001 1068 7318  LCCN: n79141020  NKC: xx0092805  NLA: 36531344  NTA: 072691603  RKD: 68949  SNAC: w66w98bv  SUDOC: 035100788  Trove: 1276156  ULAN: 500009086  VIAF: 67266991   WorldCat (עם VIAF): 67266991 
יום שקט ביוטיקה
הבוקר
קארן בלאק

| --- | --- |

קארן בלאק, 2010
 לידה:  1 ביולי 1939 פארק רידג', אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  8 באוגוסט 2013 (בגיל 74) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Eternal Hills Memorial Park 
 שם לידה:  Karen Blanche Ziegler 
 סוגה מועדפת:  קומדיה ודרמה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1959 
 מקום לימודים:  תיכון מיין איסט  אוניברסיטת נורת'ווסטרן 
 בן או בת זוג:  ל. מ. קיט. קרסון (1975–1983)  סטיבן אקלברי (1987–2013) 
 צאצאים:  האנטר קרסון 
 פרסים והוקרה:  2  פרסי גלובוס הזהב
 פרופיל ב-IMDb
 
קארן בלאק (באנגלית:  Karen Black;‏ 1 ביולי 1939 – 8 באוגוסט 2013) הייתה שחקנית קולנוע, תסריטאית ומוזיקאית אמריקאית. בלאק הייתה כוכבת קולנוע בשנות ה-70, היא זכתה בשני פרסי גלובוס הזהב וקיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בסרט "רסיסי חיים".
ביוגרפיה > שנים מוקדמות

בלאק נולדה בשם קארן בלנץ' זיגלר בפרבר פארק רידג' שבשיקגו. בתם של אלסי מרי, סופרת ספרי ילדים ונורמן ארתור זיגלר.
למדה במשך שנתיים ב"אוניברסיטת נורת'ווסטרן" ולאחר מכן נסעה לניו יורק כדי ללמוד משחק אצל לי סטרסברג ולהופיע במחזות אוף ברודוויי.
ביוגרפיה > קריירה

בלאק החלה את דרכה כשחקנית קולנוע בשנות ה-60 בסרטו המוערך הראשון של פרנסיס פורד קופולה "אתה כבר נער גדול", ובדרמת המסע פורצת הדרך של דניס הופר "אדם בעקבות גורלו".
בשנת 1970 זכתה להצלחה ראשונית כשקטפה את  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בדרמה "רסיסי חיים" בתור ראיוטה דיספסטו חברתו של רוברט דופיאה (ג'ק ניקולסון), בלאק הפסידה את פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנה זו להלן הייז.
ב-1974 זכתה בפרס גלובוס הזהב השני שלה על תפקידה בגרסה הקולנועית לרומן "גטסבי הגדול" ע"פ תסריטו של פרנסיס פורד קופולה.
ב-1975 שיחקה בדרמה המוזיקלית "נאשוויל" בתור זמרת הקאנטרי קוני וייט, בדרמה "יומו של הארבה" בתור השחקנית פיי גרינר ובסרט האסונות "נמל תעופה 1975" בתור ננסי פרייור, הדיילת הראשית בטיסה.
ב-1976 השתתפה בסרטו האחרון של אלפרד היצ'קוק "מזימות" וב-1979 בסרט המדע בדיוני "קפריקורן 1".
בשנת 2003 שיחקה בסרט האימה "בית 1000 הגופות" בתפקיד אם משפחת הרוצחים הסדיסטים.
ביוגרפיה > מותה

בשנת 2010 אובחנה כחולה במחלת הסרטן, ממנה נפטרה שלוש שנים מאוחר יותר.
חיים אישיים

בלאק הייתה נשואה ארבע פעמים במהלך חייה. לראשונה משנת 1955 עד 1962 לצ'ארלס בלאק. בעלה השני למשך שנה היה השחקן רוברט ברטון. בנה, השחקן האנטר קארסון, הוא מנישואיה לשחקן ולמפיק ל.מ קיט קארסון. בלאק אימצה בת נוספת מנישואיה הרביעיים והאחרונים לעורך סטפאן אקלברי. בלאק הייתה סיינטולוגית.
פילמוגרפיה

אתה כבר נער גדול (1966)
המשימה הקשה (1969)
אדם בעקבות גורלו (1969)
רסיסי חיים (1970)
קרב יריות (1971)
סעי, הוא אמר (1971)
סיסקו פייק (1971)
מה מעיק על פורטנוי (1972)
הפיקס (1973)
ההופעה (1973)
קרנפים (1974)
גטסבי הגדול (1974)
נמל תעופה 1975 (1974)
טרילוגיית הטרור (1975)
יומו של הארבה (1975)
נאשוויל (1975)
מזימות (1976)
קורבנות שרופים (1976)
קפריקורן 1 (1978)
הסחיטה (1978)
קילר פיש (1979)
צ'נל סוליטר (1981)
היא יכולה לאפות עוגת דובדבן? (1983)
כאבי גדילה (1984)
רשע נצחי (1985)
זריחת פרא (1985)
ילד בלתי נראה (1988)
מתוך החשיכה (1989)
מראה, מראה (1990)
מועדון פד (1990)
מותקף שוב (1990)
להב הרולר שבע (1991)
רובין ואד (1991)
ילדי המוות (1991)
ילד הדאבל 0 (1992)
חזרתו של הרולר להב שבע (1993)
קריימטיים (1996)
ילדי התירס 4 - התכנסות (1996)
דוגטאון (1997)
אדה המשכנעת (1997)
התעוררתי מוקדם ביום שמתתי (1998)
חידונים (1998)
סרט הקומדיה המחתרתי (1999)
גיפסי 83 (2001)
שומר נשמות (2001)
קללת בן הארבעים (2002)
בית 1000 הגופות (2003)
America Brown‏ (2004)
פורץ האש (2005)
My Suicidal Sweetheart‏ (2005)
צדקת הגבר הסובל (2007)
חלומות הוליוודים (2007)
צבעי מים (2008)
אישה בודדה (2008)
פקודה כפולה (2009)
Irene in Time‏ (2009)
היא לא אוהבת אותי (2013)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

הבוקר שאחרי (1999)
הערות שוליים

↑  אמיר בוגן, הסרט על הסיינטולוגיה שמסעיר את הוליווד, באתר ynet, 29 במאי 2012
↑  זאב רב-נוף, אדיפוס, שמדיפוס, דבר, 1 במרץ 1968
↑  זאב רב-נוף, רצח ואהבה - בשכר, דבר, 5 בספטמבר 1969
| פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר – סרט קולנוע |
| --- | --- | --- |
| 1943‏-1960 | קטינה פקסינו (1943) • אגנס מורהד (1944) • אנג'לה לאנסברי (1945) • אן בקסטר (1946) • סלסט הולם (1947) • אלן קורבי (1948) • מרסדס מקיימברידג' (1949) • ג'וזפין האל (1950) • קים האנטר (1951) • קייטי חוראדו (1952) • גרייס קלי (1953) • ג'ן סטרלינג (1954) • מריסה פאוואן (1955) • איילין הקרט (1956) • אלזה לנצ'סטר (1957) • הרמיוני גינגולד (1958) • סוזן קוהנר (1959) • ג'נט לי (1960) |  |
| 1961‏-1980 | ריטה מורנו (1961) • אנג'לה לאנסברי (1962) • מרגרט רתרפורד (1963) • אגנס מורהד (1964) • רות גורדון (1965) • ז'וסלין לגארד (1966) • קרול צ'אנינג (1967) • רות גורדון (1968) • גולדי הון (1969) • מורין סטייפלטון/קארן בלאק (1970) • אן-מרגרט (1971) • שלי וינטרס (1972) • לינדה בלייר (1973) • קארן בלאק (1974) • ברנדה ואקרו (1975) • קתרין רוס (1976) • ונסה רדגרייב (1977) • דיאן קנון (1978) • מריל סטריפ (1979) • מרי סטינבורגן (1980) |  |
| 1981‏-2000 | ג'ואן האקט (1981) • ג'סיקה לאנג (1982) • שר (1983) • פגי אשקרופט (1984) • מג טילי (1985) • מגי סמית' (1986) • אולימפיה דוקאקיס (1987) • סיגורני ויבר (1988) • ג'וליה רוברטס (1989) • וופי גולדברג (1990) • מרסדס רוהל (1991) • ג'ואן פלורייט (1992) • וינונה ריידר (1993) • דיאן ויסט (1994) • מירה סורבינו (1995) • לורן באקול (1996) • קים בייסינגר (1997) • לין רדגרייב (1998) • אנג'לינה ג'ולי (1999) • קייט הדסון (2000) |  |
| 2001-היום | ג'ניפר קונלי (2001) • מריל סטריפ (2002) • רנה זלווגר (2003) • נטלי פורטמן (2004) • רייצ'ל וייס (2005) ג'ניפר הדסון (2006) • קייט בלאנשט (2007) • קייט וינסלט (2008) • מוניק (2009) • מליסה לאו (2010) • אוקטביה ספנסר (2011) • אן האת'וויי (2012) • ג'ניפר לורנס (2013) • פטרישה ארקט (2014) • קייט וינסלט (2015) • ויולה דייוויס (2016) • אליסון ג'ני (2017) • רג'ינה קינג (2018) • לורה דרן (2019) • ג'ודי פוסטר (2020) • אריאנה דבוז (2021) • אנג'לה באסט (2022) • דאווין ג'וי רנדולף (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007876284005171  BIBSYS: 5015199  BNE: XX1320598  BnF: cb13891554c (data)  CANTIC: a19339355  GND: 13820800X  ISNI: 0000 0001 1477 1162  LCCN: no92026470  MusicBrainz: f3d82d5c-4d16-4931-98bd-c5ae6e8aaf12  NKC: xx0153846  NLK: KAC2020M0952  NTA: 07346886X  SNAC: w6c288p7  SUDOC: 060309652  VIAF: 88258566   WorldCat (עם VIAF): 88258566
קויוט ביוטס

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  קוקונינו, ארצות הבריתארצות הברית
 קואורדינטות:  36°58′04″N 112°00′41″W﻿ / ﻿36.967777777778°N 112.01138888889°W﻿ / 36.967777777778; -112.01138888889
  (למפת אריזונה מוגדלת) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוקויוט ביוטס(למפת אריזונה רגילה) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוקויוט ביוטס
 
קויוט ביוטס
אזור קויוט ביוטס (באנגלית: Coyote Buttes) הוא אזור בו נגלית אבן חול נאוואחו מתקופת היורה בצורה של שיכוב צולב בשל שחיקה רוחית. האזור הוא חלק מקניון פאריה, ונהר הפאריה זורם בסמוך אליו.
האזור מנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית, ונמצא בין יוטה ואריזונה, מדרום לכביש 89, בין הערים קנאב ופייג'. האזור מחולק לשניים: צפון קויוט ביוטס ודרום קויוט ביוטס.
גאולוגיה

צבעם של אבני החול נאוואחו משתנה ברחבי הקויוט ביוטס בשל ריכוז תחמוצת ברזל שגורם לשינוי בפיגמנטים.
האזור כולל גם אזורים גדולים ובהם סחיפה משמעותית ורחבה של סלעי משקע בצורה גלית, בדומה לצורת המבנה של דיונות.
מסלול הדינוזאור

מסלול הדינוזאור הוא אזור המתפרס על פני כשלושה קילומטרים רבועים הממוקם בקויוט ביוטס. בשטח המסלול נמצאים כ-1,000 עקבות רגליים של דינוזאורים. תארוך העקבות הוא מלפני כ-190 מיליון שנים. העקבות שייכים לדינוזאורים דמויי זאורופודים ולעוד שלושה סוגי דינוזאורים נוספים.
הערות שוליים

↑  Seiler, W. M. (2008), Jurassic Navajo sandstone of Coyote Buttes, Utah/Arizona: coloration and diagenetic history, preservation of a dinosaur trample surface, and terrestrial analogs to Mars (MS Thesis), The University of Utah
↑  "Scientists Discover 'Dinosaur Dance Floor'". The Washington Post. 22 באוקטובר 2008. p. KidsPost. {{cite news}}:  (עזרה)
קאטס (סרט, 1998)

| --- | --- |

 מבוסס על:  חתולים 
 בימוי:  דייוויד מאלט
 תסריט:  אנדרו לויד ובר 
 שחקנים ראשיים:  איליין פייג' (גריזבלה) קן פייג' (דברימימוס הזקן) מייקל גרובר (מאנקוסטראפ)
 מוזיקה:  אנדרו לויד ובר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  החברה לתיאטרון שימושי 
 חברה מפיצה:  Universal Studios Home Entertainment 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  5 באוקטובר 1998 
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט פנטזיה, סרט ילדים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קאטס (באנגלית: Cats, בתרגום מילולי לעברית: חתולים) הוא סרט מוזיקלי משנת 1998 המבוסס על המחזמר הבימתי משנת 1980 "קאטס" מאת אנדרו לויד ובר, שהוא בעצמו מבוסס על אוסף השירים משנת 1939 "ספרו של פוסום הזקן על חתולים שימושיים" מאת ת"ס אליוט. לויד וובר היה אחראי על התזמור של ההפקה, והוא הזמין את ג'יליאן לין, הכוריאוגרפית של ההפקה הבימתית המקורית, לאמן את השחקנים לקראת הצילומים לסרט. דייוויד מאלט שימש כבמאי ההפקה.
הסרט הוא צילום של ההופעה הבימתית, אחרי שחלקים ממנה נחתכו על מנת לקצר את זמן הריצה עבור שידורי הטלוויזיה. הסרט צולם בתיאטרון אדלפי בשנת 1997, עם צוות שחקנים שנבחרו מבין הפקות בינלאומיות שונות של המחזמר. בתחילה, הסרט הופץ למכירה ב-VHS, ובהמשך גם ב-DVD וב-Blu-ray. הסרט שודר בערוצי טלוויזיה שונים, בהם PBS, ‏BBC‏ ו-Ovation.
תקציר העלילה

העלילה כולה מתרחשת במגרש גרוטאות מוזנח במהלך לילה אחד וארוך, במהלכו שבט החתולים "הג'ליקלס" (Jellicles) מתאספים עבור נשף חתולי הג'ליקלס, בו ייבחר החתול אשר יזכה לעלות לשמיים ולהיוולד מחדש לחיים חדשים.
הפקה

הסרט צולם בתיאטרון אדלפי בלונדון במשך 18 ימים במהלך אוגוסט 1997.‏ תחילה, הוקלטו קולותיהם של השחקנים המבצעים את השירים, ולאחר מכן בוצעה פעמיים ההצגה במלואה, וצולמה על ידי 16 מצלמות שונות. לאחר מכן, במשך כמה שבועות, צולמו צילומי קלוז-אפ ופיק-אפ.
המוזיקה הוקלטה בביצועה של תזמורת המורכבת מ-100 כלי נגינה, כאשר סיימון לי שימש כמנהל המוזיקלי והמנצח. בסרט נעשה שימוש במוזיקה מהפקות בינלאומיות שונות של ההצגה הבימתית.
הפקה > הבדלים בין הסרט לבין הגרסה הבימתית

מאחר שהפקה זו יועדה קודם כל להיות משודרת בטלוויזיה, ההצגה הועמדה מחדש וצולמה ללא נוכחות קהל. חלקים משמעותיים מההצגה הושמטו, שכן זמן הריצה של הסרט עמד על קצת מתחת לשעתיים, בעוד זמן הריצה של ההצגה הבימתית עמד על שעתיים ו-40 דקות. כל הקטע "Growltiger's Last Stand" נחתך, כמו גם קטעים מתוך "The Jellicle Ball", ‏"The Old Gumbie Cat", ‏"Mr. Mistoffelees", ‏"Macavity: The Mystery Cat" ו-"Mungojerrie and Rumpleteazer".
הפצה

בתחילה, בשנת 1998, הסרט הופץ למכירה לצפייה ביתית על גבי קלטות VHS ו-DVD על ידי Polygram Vide,‏ והגיע למקום השישי בטבלת הישגי מכירות של קלטות וידאו של בילבורד. הגרסה שהופצה על ידי סרטי יוניברסל בשנת 2002 הגיעה להישג של פלטינה‏ ‏18x‏ בממלכה המאוחדת. מהדורת Blu-ray יצאה בשנת 2013. גרסה זו כללה צילומים נוספים מאחורי הקלעים.
הסרט הוקרן בבכורה טלוויזיונית בערוץ PBS ב-2 בנובמבר 1998, במסגרת "Great Performances".‏ מאז, הסרט שודר בערוצי טלוויזיה שונים, לרבות ב-BBC וב-Ovation. בנובמבר 2014 הסרט הוקרן שוב במסגרת "Great Performances".‏
הערות שוליים

1 2 3  Marks, Peter (1 בנובמבר 1998). "Broadway's 'Cats': Restaged for Eternity (And We Thought They Were Kidding!)". The New York Times. ארכיון מ-5 באפריל 2019. נבדק ב-5 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "1998 Video Cast List". Really Useful Group. אורכב מ-המקור ב-7 באפריל 2010. נבדק ב-30 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Liebenson, Donald (22 באוקטובר 1998). "One More Time". Chicago Tribune. נבדק ב-5 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Preview and Cast of Cats". PBS. ארכיון מ-28 במרץ 2019. נבדק ב-28 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Carroll, Leslie (21 בפברואר 2001). "'Cats' Breaks Ground on Video – PolyGram Films in London For Mass Market". Backstage. נבדק ב-5 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cats The Musical (official channel). How They Orchestrated the Film – Behind the Scenes. YouTube. נבדק ב-5 באפריל 2019. {{cite AV media}}:  (עזרה)
1 2  Sternfeld, Jessica (2006). The Megamusical. Indiana University Press. p. 171. ISBN 978-0-253-34793-0.
↑  "Cats 1998: Releases". Blu-ray.com. נבדק ב-5 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Video Sales". Billboard. 28 November 1998. p. 58. ISSN 0006-2510.
↑  "Original Cast Recording: Cats". British Phonographic Industry. נבדק ב-25 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gioia, Michael (18 בספטמבר 2013). "Andrew Lloyd Webber's Cats Available on Blu-Ray With Bonus Features". Playbill. נבדק ב-21 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jones, Kenneth; Lefkowitz, David (2 בנובמבר 1998). "Tube Preserves 'Memory' Nov. 2 When Cats Has PBS Premiere". Playbill. נבדק ב-21 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f9fd7faa-078f-41c9-8cd5-dc0d16678f78  NKC: unn20201091530
קוימבטור

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  טאמיל נאדו
 מחוז:  קוימבטור
 ראש העיר:  Ganapathi P. Rajkumar
 שפה רשמית:  טמילית 
 שטח:  246,750,000 מ"ר
 גובה:  432 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  959,823 (21 ביולי 2015)
 קואורדינטות:  11°00′00″N 76°58′00″E﻿ / ﻿11°N 76.966666666667°E﻿ / 11; 76.966666666667 
 אזור זמן:  UTC+5:30
 https://www.ccmc.gov.in/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקוימבטור(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקוימבטור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קוימבטור (בהינדי: कोयंबतूर, בטמילית: கோயம்புத்தூர், במליאלאם: കോയമ്പത്തൂർ, בגוג'ראטית: કોઇમ્બતુર, בקאנדה: ಕೊಯಂಬತ್ತೂರು, במרטהי: कोइंबतूर, בסנסקריט: कोयम्बत्तूरु, בטלוגו: కోయంబత్తూరు) היא עיר גדולה בהודו.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת במחוז קוימבטור שבמדינת טמיל נאדו, בחלק הדרומי של המדינה, 2,000 ק"מ מדרום לבירה ניו דלהי. קוימבטור ממוקמת 411 מטרים מעל פני הים ומספר התושבים בעיר הוא 959,823. יישנם בסך הכל 1,461,139 מיליון תושבים באזור קוימבטור רבתי.
פני השטח באזור קוימבטור הם שטוחים. הנקודה הגבוהה ביותר בקרבת העיר נמצאת בגובה 1,442 מטרים מעל פני הים, 14.8 ק"מ צפונית-מערבית לקוימבטור. האזור שמשתרע מסביב לקוימבטור מאופיין בצפיפות אוכלוסייה גבוהה, עם 1,056 תושבים לקמ"ר.
קוימבטור הוא היישוב הגדול ביותר באזור. האזור סביב קוימבטור מורכב ברובו מאדמות חקלאיות.
הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור היא 28 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא מרץ, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 32 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא נובמבר, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממועצת היא 24 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 958 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא אוקטובר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 227 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא ינואר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 6.
ענפי התעשייה העיקריים בעיר - תעשיית הטקסטיל, מכונות טקסטיל, מטחנות אלקטרוניות, משאבות מוטוריות, סריגים, ותכשיטים.
ערים תאומות

גרמניה אסלינגן אם נקר, באדן-וירטמברג, גרמניה
ארצות הברית טולידו, אוהיו, ארצות הברית
הערות שוליים

1 2 3  [http://www.geonames.org/1273865/coimbatore.html
 קוימבטור ב-Geonames.org ‏(cc-by)]
↑  "NASA Earth Observations: Population Density". NASA/SEDAC. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Land Cover Classification". NASA/MODIS. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559782505171  BnF: cb11943337k (data)  GND: 4247118-7  LCCN: n80124942  MusicBrainz: 6113fb4f-4cd2-4947-a460-a9851babc6e0  VIAF: 129006700   WorldCat (עם VIAF): 129006700 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרסי המוזיקה של בילבורד 2020

| --- | --- |
הלוגו הכללי של מגזין הבילבורד
הלוגו הכללי של מגזין הבילבורד
 תאריך:  14 באוקטובר 2020
 מיקום:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 רשת שידור:  בילבורד
 זכייה במספר הפרסים הרב:  פוסט מאלון (9)
 מספר המועמדויות הרב:  פוסט מאלון (16)
 →2019 2021←
פרסי המוזיקה של "בילבורד" לשנת 2020 התקיימו ב-14 באוקטובר 2020 בתיאטרון דולבי בלוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה שבארצות הברית. הטקס ישודר בשידור חי ברשת NBC. קלי קלרקסון אמורה להנחות שנה שלישית ברציפות. הטקס תוכנן במקור ל-29 באפריל, אך מאוחר יותר נדחה בגלל מגפת הקורונה. המועמדים הוכרזו ב-22 בספטמבר 2020. גארת' ברוקס וקילר מייק אמורים לקבל את פרס האייקון ואת "פרס יוצר השינוי המכונן". ההצבעה נפתחה בטיקטוק ב-1 באוקטובר ונסגרה ב-13 באוקטובר. מגישי הפרסים הוכרזו ב־13 באוקטובר.
רקע

הטקס נקבע במקור ל-29 באפריל 2020. קלי קלרקסון הוכרזה כמנחה. בעבר הנחתה את טקסי שנת 2018 ושנת 2019. ב־17 במרץ פרסמה רשת NBC הצהרה על דחיית הטקס עקב מגפת הקורונה. בהצהרה נאמר כי "[בהתאם] להנחיות הנוכחיות שנקבעו על ידי גורמי בריאות לאומיים ומקומיים וכדי להבטיח את בריאותם ובטיחותם של האמנים, המעריצים, האורחים והצוות שלנו, אנחנו דוחים את טקס פרסי המוזיקה של בילבורד." ב-14 באוגוסט נקבע הטקס מחדש ל-14 באוקטובר. ב-22 בספטמבר הוכרזו המועמדים לכל הקטגוריות. גארת' ברוקס אמור לקבל את "פרס האייקון". קילר מייק אמור לקבל את "פרס יוצר השינוי המכונן", כפי שהוכרז יומיים לפני הטקס.
מופעים מוזיקליים

| מבצע | שירים |
| --- | --- |
קלי קלרקסון פנטטוניקס שילה אי: "Higher Love"
סיה: "Courage To Change"
קיין בראון סוואה לי חאליד: "Be Like That"
אלישה קיז: "Love Looks Better"
לוק קומבס: "Better Together"
פוסט מאלון טיילה יווה: "Circles" "Tommy Lee"
ברנדי: "Borderline" "Almost Doesn't Count" "No Tomorrow" (עם טיי דולה סיין)
ג'ון לג'נד: "Never Break"
באד באני אייבי קווין נסי: "Yo Perreo Sola"
דוג'ה קאט: "Juicy" "Say So" "Like That"
גארת' ברוקס: מחרוזת פרס האייקון "The Thunder Rolls" "Callin’ Baton Rouge" "The River" "Standing Outside the Fire" "That Summer" "Dive Bar" "Friends in Low Places" "The Dance"
סנט ג'ון: "Roses"
דמי לובאטו: "Commander in Chief"
BTS: "Dynamite"
En Vogue: "Free Your Mind"