stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'נדרמריה
רשימת ז'נדרמריות וכוחות דומים > אסיה

ישראל ישראל: משמר הגבול (מג"ב)
סוריה סוריה: משמר הגבול Gendarmerie
לבנון לבנון: Gendarmerie
ראו גם

GendBuntu - מערכת הפעלה שבשימוש הז'נדרמריה
הערות שוליים

↑  gendarme (n.), Online Etymology Dictionary
↑  אהרון חליוה וגל פרל פינקל, דרוש משמר לאומי, מרכז דדו, 16 ביוני 2021.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4130708-2  NKC: ph128166 
לוחמי משמר הגבול הישראלי
לוחמי יחידת המסתערבים של משמר הגבול
מדינות אירופאיות ללא ז'נדרמריה מסומנות בירוק. מדינות אירופאיות עם ז'נדרמריה מסמנות באדום
יואב ספר

| --- | --- |

יואב ספר במדי מכבי תל אביב 2002
 לידה:  30 בספטמבר 1975 (בן 49) יפו שבישראל
 עמדה:  פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 קבוצות כשחקן
 1993–1998   1998–1999   1999–2001   2001–2004   2013:  הפועל חולון מכבי רעננה הפועל גליל עליון מכבי תל אביב הפועל חולון
 הישגים כשחקן
 מקום 223 בקלעי ליגת העל
יואב ספר (נולד ב-30 בספטמבר 1975) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הפורוורד. שיחק בנבחרת ישראל והיה הקפטן שלה.
קריירה

ספר גדל בשכונת יפו ג'. הוא החל לשחק כדורסל בקבוצת "בני ברית יפו", אחר כך עבר למועדון הנוער של הפועל תל אביב ולבסוף שיחק בזו של הפועל חולון. בעונת 1993/1994 הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגת העל, ושיחק בה במשך חמש העונות הבאות. בעונת 1994/1995, בה העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה בכדורסל, נבחר ספר לתגלית העונה, ובעונתו האחרונה בה, עונת 1997/1998 היה לקפטן הקבוצה.
ב-1998 עבר ספר למכבי רעננה, ולאחר עונה אחת בלבד עבר להפועל גליל עליון. בקבוצה זו שיחק במשך שתי עונות, בשנייה מביניהן, בה העפילה הקבוצה לגמר הפלייאוף, שימש כקפטן. הוא סיים אותה עם ממוצע של 16.1 נקודות למשחק, הגבוה ביותר מבין הכדורסלנים הישראלים בליגה, ועם 48.1 אחוזי קליעה ל-3 נקודות, השיעור הגבוה בליגה.
ב-2001 הצטרף למכבי תל אביב, ושיחק בה במשך 3 העונות הבאות, בכולן זכתה באליפות המדינה ובגביע המדינה, ובאחרונה שבהן גם בגביע היורוליג. לאורך הקריירה, ובמיוחד במהלך התקופה בה שיחק במכבי, סבל ספר מפציעות חוזרות ונשנות, עד שב-2004 פרש מכדורסל, בגיל 29.
במהלך הקריירה שלו שיחק ספר בנבחרת ישראל, והשתתף עמה באליפות אירופה בכדורסל ב-2001, בה סיימה במקום העשירי, ובזו שנערכה ב-2003, בה זכתה הנבחרת במקום השביעי. במהלך הטורניר ב-2003 שימש כקפטן הנבחרת.
לאחר פרישתו מכדורסל השלים תואר במינהל עסקים באוניברסיטת פנסילבניה, ולאחר מכן החל לעבוד בחטיבת המיזוגים והרכישות בסניף של חברת הנדל"ן גזית גלוב במיאמי.
בפברואר 2013, 9 שנים לאחר שפרש, החל ספר להתאמן בקבוצתו לשעבר הפועל חולון וב-3 במרץ חזר לשחק בשורותיה. בסיום העונה פרש עקב פציעה.
סטוובצי

אנדרטה לזכר הקהילה היהודית בעיירה סטויבץ
סטוֹוְבְּצִי (בבלארוסית: Стоўбцы, נהגה: [ˈstowpt͡sɨ]; ביידיש: סטויבץ או: סטויפץ, בעגה היהודית-ליטאית: סטֵייבּץ) או סטולבצי (ברוסית: Столбцы, נהגה: [stɐlpˈt͡sɨ]; בפולנית: Stołpce) היא עיירה בנפת סטוובצי שבמחוז מינסק, במרכז בלארוס, על גדות נהר הניימן, שבעים קילומטר דרומית-מערבית לבירת המחוז מינסק.  בשנת 2013 חיו בסטוובצי 16,283 איש.
טרם מלחמת העולם השנייה, אוכלוסיית סטוובצי כללה 2,500 יהודים, שהיוו שלישי מאוכלוסיית המקום, אך בסוף מלחמת העולם נותרו בה מאה יהודים בלבד.
היסטוריית העיירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במאה ה-16 קיבלה זכויות עיר ומ-1582 הייתה קניינם של הנסיכים רדזיוויל שפיתחו אותה. מאוחר יותר עברה העיירה לידי הנסיכים צרטוריסקי ובשלהי המאה ה-18 סופחה לאימפריה הרוסית.
מיקומה של העיר על שפך הנהר אודצדה לנהר ניימן, דבר שהפך את המסחר לאחד מתחומי הפרנסה העיקריים של תושבי המקום בסטוובצי היה נמל גדול ששימש לייצוא עצים, תבואות, פשתן, זפת, טרפנטין ושאר סחורות לייבוא מלח, סוכר, שמן, כלי ברזל, עופרת, כותנה, מכונות חקלאיות וסחורות קולוניאליות.
במאה ה-19 היו היהודים רוב בעיירה ולקראת סופה מנו יותר מ-2,400 נפשות, אבל הגירה לארצות הברית צמצמה את מספר היהודים בעיירה.
בשנת 1894, פרצה שרפה גדולה בעיירה שפגעה ברכוש רב והרסה בתים, חנויות ובתי ספר רבים בעיירה.
בשנות ה-70 של המאה ה-19, לאחר הקמת מסילת הרכבת בעיירה, הוקם לידה בית מלאכה לתיקון קטרים וקרונות. בשנות ה-80 של המאה ה-19 ייסד יהודי מקומי בית חרושת לגפרורים. יהודי אחר הקים בשנת 1906 מנסרה. בראשית המאה ה-20 היו ליהודי המקום 16 חנויות, בעיקר של בדים, מזון וסדקית. חנויות אלה היו לכלל החנויות בעיירה. ב-1907 נוסד בנק יהודי קואופרטיבי, שסיפק אשראי עסקי לסוחרים וליזמים יהודים. הבנק עלה באש בשרפה הגדולה ב-1915.
ביולי 1915, כשהגיעו הגרמנים לעיירה, פרצה שרפה נוספת שכילתה כמעט את כל הבתים.
בתחילת שנת 1918 כבשו הגרמנים את סטוובצי. רוב התושבים נמלטו למינסק ולערים נוספות בברית המועצות. לאחר המלחמה נכללה סטוובצי בפולין והגירה נוספת ממנה החלה עקב אירועי מלחמת העולם הראשונה.
במלחמת העולם השנייה

בספטמבר 1939 עברה העיירה לשלטון סובייטי. בעקבות הכיבוש הולאמו העסקים הפרטיים והפעילות הכלכלית בעיירה. בשבועות לאחר מכן הגיעו לסטוובצי עוד 2,000 פליטים יהודים ממערב פולין. לאחר שהם סירבו לקבל אזרחות סובייטית הוגלו חלקם לברית המועצות.
ביולי 1941 הוקם בפקודת הגרמנים יודנרט והוא דאג ליהודים במסירות. מיד לאחר הקמת היודנרט חויבו יהודי סטוובצי לשאת טלאי ותנועותיהם הוגבלו. למחרת הכיבוש נרצחו בראש היודנרט כ-200 יהודיים. כ-400 יצאו כל יום לעבודות כפייה, ומפעם לפעם הוטלו על יהודי סטוובצי תשלום דמי כופר.
ב-27 ביוני 1941 נכבשה סטוובצי בידי הגרמנים. לאחר הכיבוש נרצחו 200 יהודים. ב-25 ביולי הוצאו להורג 87 יהודים וב-19 באוגוסט נרצחו 19 עובדי כפייה צעירים. בקיץ 1941 רוכזו יהודי סטוובצי בגטו.
ב־23 בספטמבר 1942 הוצאו בבוקר כ-450 עובדים יהודים תושבי הגטו למקומות עבודתם כרגיל. 750 יהודים אחרים, מרביתם נשים, הוצאו מהגטו תחת שמירה ונורו במינסק. מאות יהודים הסתתרו ואחרים נמלטו מהגטו. במצוד שעשו הגרמנים בין 24 בספטמבר ל-1 באוקטובר נתפסו קרוב ל-500 מן המסתתרים והנמלטים והוצאו להורג. ב-11 באוקטובר הייתה אקציה בגטו וכוח משטרה גרמני רצח כ-350 יהודים. ב-31 בינואר 1943, לאחר בריחה המונית של היהודים מתחומי הגטו, חוסל הגטו.
ב-1944 שוחררה העיירה בידי חיילי הצבא הסובייטי.
חינוך בעיירה

השומר הצעיר לקח חלק גדול בחינוך הילדים היהודים בעיירה. חניכי התנועה חונכו על פי ערכי התנועה. ילדי העיירה החלו להגיע על בסיס קבוע ומעגל המשתתפים גדל .
בסטוובצי פעלו מפלגות ותנועות נוער יהודיות נוספות, חלקן ציוניות.
בעיירה היה גם בית ספר יידישאי וספרייה יהודית "תרבות". כמו כן היה בעיירה בית ספר "בית יעקב".
רבני סטוובצי

חלק מרבני העיירה התפרסמו בעולם היהודי. בין רבניה של סטוובצי ידועים:
הרב דוד טביל ממינסק, מחבר הספר "נחלת דוד", לימים רבה של מינסק ומגדולי דורו.
הרב אברהם יצחק משכיל-לאיתן.
הרב אברהם ישעיהו קרליץ, ה"חזון איש".
הרב יוסף אליהו הנקין, לימים מגדולי הפוסקים בארצות הברית במאה ה-20. שימש כראש ישיבה בעיירה.
העיירה בספרים

העיירה מופיעה במספר ספרים שנכתבו על השואה:
"מסטולפצה לא נותר זכר – סיפורה של משפחת טוניק"
"כוכבי בקר" – פרק בשם "שטויבץ"
"חלום שבי יומן "
ספר "סטויבץ – סוורז'נא"
"After so much pain and anguish"
ברכת שכוחו וגבורתו מלא עולם

ברכת שכוחו וגבורתו מלא עולם היא ברכה שתיקנו חז"ל לאומרה על מספר תופעות טבע היוצאות מגדר הרגיל והם: רעידת אדמה, ראיית ברק או שמיעת קול רעם, רוחות סוערות במיוחד, וכן כוכב שביט וכוכב נופל.
מקור ופרטי הברכה

הברכה היא אחת מברכות הראיה שתיקנו חז"ל. מקורה בדברי המשנה: ”על הזיקין, ועל הזועות, ועל הרעמים, ועל הרוחות, ועל הברקים אומר: ברוך שכחו וגבורתו מלא עולם”.
עניין הברכה הוא שבח לקב"ה על תופעות טבע שניכר בהם כוחו וגדולתו. פירוש הברכה כתב במשנה ברורה: ברוך הנותן כח להטבע להראות כח יוצר בראשית כדי שייראו מלפניו.
בתלמוד מבואר כי בניגוד לראיית תופעות טבע מיוחדות אחרות כמו הרים וימים וכדומה בהן שייכת רק ברכת עושה מעשה בראשית ולא כוחו וגבורתו מלא עולם (לפי שאלו תופעות מקומיות ואינן "מלאים עולם" – רש"י), בראיית התופעות הנ"ל שייכים שני הברכות: עושה מעשה בראשית ושכוחו וגבורתו מלא עולם. רש"י מבאר שבכל אחד ממקרים אלו יש לברך את שתי הברכות גם יחד. אך ראשונים אחרים מפרשים שכוונת הגמרא לומר שבמקרים אלו ניתן לברך כל אחת מברכות אלו, איזו מהן שירצה. כדעה זו נפסק בשולחן ערוך.
ביחס לכל התופעות המוזכרות במשנה דעת רוב האחרונים שאין לברך אלא בשיעור הזמן של תוך כדי דיבור אך לא לאחר מכן, כך למשל על ברקים ורעמים יש לברך רק אם לא עבר זמן שיעור כדי דיבור מאז ששמע קול הרעם או ראה את הברק וכיוצא בזה.
הברכה על ראיית כוכב שביט

את הזיקים המוזכרים בדברי המשנה מבאר האמורא שמואל שהם "כוכבא דשביט". רש"י מפרש: ”כוכב היורה כחץ ברקיע ממקום למקום, וארוך כשבט שהוא יורה, ונראה כמו שפותח רקיע”, וכוונתו לנקרא בימינו מטאור או כוכב נופל. אך מדברי ספר הערוך (ערך זק) בשם רב האי גאון נראה שמפרש שהכוונה לכוכב שביט. הרמב"ם כלל את שני הפירושים יחד וכתב ”ועל האור שבאוויר שיראו כאלו הם כוכבים נופלים ורצים ממקום למקום, או כמו כוכבים שיש להם זנב”, וכך פסקו האחרונים שיש לברך על שני הדברים.
הברכה על רעידת אדמה

על פי המבואר במשנה יש לברך ברכת שכוחו וגבורתו מלא עולם על "הזוועות", והם רעידת האדמה כפי שנתבאר בגמרא. מאחר שלא נתנו חכמים שיעור לעוצמת הרעידה כתבו הפוסקים שיש לברך על כל רעידה המורגשת, אפילו כזו שאינה עלולה לסכן חיי אדם.
הברכה על ברקים ורעמים

בנוגע לברכה על רעמים וברקים המופיעים תמיד יחד, המנהג כיום הוא לברך תחילה על הברק ברכת עושה מעשה בראשית וכששומעים קול הרעם מברכים שכוחו וגבורתו מלא עולם, זאת אף שכאמור מצד הדין ניתן לברך על כל אחד מהן איזו ברכה שרוצים.
באשר לתדירות שיש לברך ברכות אלו מבואר בתלמוד ירושלמי ש"דיו פעם אחת ביום", וביארו שזהו דווקא כאשר העננים לא התפזרו בינתיים; במקרה זה ניתן להתייחס לכל הברקים והרעמים כתופעה אחת ודי בברכה אחת ביום, אך אם העננים התפזרו ושבו מחדש לכסות את השמיים אפשר לברך ברכות אלו שוב.
הברכה על רוחות סערה

בגמרא פירשו שה"רוחות" שהוזכרו במשנה הם רוחות חזקות מאוד המכונות "זעפא" והיינו סופה. התוספות מביאים ירושלמי המחלק בין רוחות חזקות מאוד הבאות "בזעף" עליהן מברכים ברכה זו, לרוחות הבאות בנחת (אך גם הן חזקות ואינן שגרתיות) עליהן יש לברך ברכת עושה מעשה בראשית בלבד. וכך נפסק בשולחן ערוך שמברכים ברכה זו רק "על רוחות שנשבו בזעף". כיוון שאין אנו בקיאים להבחין בין הבאים בזעף לבאין בנחת, פסק המשנה ברורה שטוב לברך תמיד על רוח סערה רק ברכת עושה מעשה בראשית. אך ביחס לסופות טרופיות (הוריקן) החזקות לפי כל קנה מידה הכריעו הפוסקים שיש לברך עליהן ברכת שכוחו וגבורתו מלא עולם. גם את ברכת הרוחות אין לברך אלא פעם אחת כל זמן שמדובר באותה סופה.
ראו גם

ברכת עושה מעשה בראשית
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת ברכות, פרק ט', משנה ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ט, עמוד א'
↑  תוספות שם ד"ה רבא; רא"ש ברכות פרק ט סימן יג; רמב"ם הלכות ברכות, פרק י הלכה יז, אך מדבריו נראה שישנה עדיפות לברך על תופעות אלו ברכת שכוחו וגבורתו מלא עולם.
↑  רמב"ם הלכות ברכות פרק י הלכה יד.
↑  ראו שולחן ערוך סימן רכז סעיף א, ומשנה ברורה שם ס"ק א.
↑  יעקב מאיר זלקינד, פירוש המשנה והתוספתא - מסכת ברכות, פרק ט משנה ג, באתר HebrewBooks
↑  ברכות נט, א וברש"י.
↑  הרב עובדיה יוסף, חזון עובדיה - ברכות, עמוד תמא
↑  ירושלמי מובא ברי"ף ברכות דף מג עמוד ב מדפי הרי"ף
↑  מגן אברהם, סימן רכז ס"ק א.
| ברכות |
| --- | --- | --- |
| ברכות הנהנין | המוציא לחם מן הארץ • בורא מיני מזונות • בורא פרי הגפן • בורא פרי העץ • בורא פרי האדמה • שהכל נהיה בדברו  • ברכות הריח |  |
| ברכות השבח | אשר יצר • אלוהי נשמה • ברכות השחר • ברכת החמה • ברכת הלבנה • משנה הבריות • ברכת האילנות • ברכת הגומל • הטוב והמיטיב • ברכת הנסים • שהחיינו |  |
| ברכות הראייה | ברכת המלכים • ברכת הים הגדול • חכם הרזים • שחלק מחכמתו ליראיו • שנתן מחכמתו לבשר ודם • שככה לו בעולמו  • עושה מעשה בראשית • שכוחו וגבורתו מלא עולם • זוכר הברית • ברכת מחיה המתים •  אשר יצר אתכם בדין • מציב גבול אלמנה |  |
| ברכות המצוות | ברכות התורה • ברכת השחיטה • ברכת אירוסין • ברכת לשמור חוקיו • ברכת לישב בסוכה |  |
| ברכה אחרונה | ברכת המזון • מעין שלוש • בורא נפשות |  |
| ברכות שונות | ברכת בתולים • ברכת חתנים  • ברכת מעין שבע • ברוך דיין האמת • ברכת הגשמים • ברוך שפטרני מעונשו של זה • בורא מאורי האש • ברכת השיר • ברכת ברוך ה' לעולם • ברכת אבלים • ברכת רופא חולים |  |
| דינים כלליים | מאה ברכות • ברכה שאינה צריכה • ברכה לבטלה • הפסק • תוך כדי דיבור • שם ומלכות • שומע כעונה • ספק ברכות להקל • תדיר ושאינו  תדיר • עובר לעשייתן • ברכה הסמוכה לחברתה • עניית אמן • ברוך הוא וברוך שמו • סדר קדימה בברכות |  |
לשכות העזרה

מקום העזרה בבית המקדש (בכחול)
דגם הלשכות בעזרת נשים והלשכות בכניסה לעזרת ישראל
לשכות העזרה היו מקומות בעזרה, בחצר בית המקדש מקום בו היו הטהורים מבני ישראל רשאים להיכנס לתחומו.
במקדש היו שש לשכות, שלוש בצפון ושלוש בדרום.
במבנה בית המקדש מבחינים בין חלקי ההיכל:
האולם - המבוא למקדש
ההיכל - המקום העיקרי לעבודת הפולחן הרגילה
הדביר (קודש הקודשים) - משכן ארון הברית והכרובים.
מסביב להיכל הייתה קיימת מחיצה, אשר הגדירה את השטח הכללי הנקרא עזרה (או 'חצר'). בעזרה נמצאו מזבח העולה, והכיור והלשכות. שטח העזרה נחשב למקודש פחות מן ההיכל.
מיקום הלשכות > לפי המשנה

לפי משניות קהתי:
שש לשכות היו בעזרה - שלוש בצפון, ושלוש בדרום: שבצפון -לשכת המלח, לשכת הפרווה, ולשכת המדיחין... שבדרום - לשכת העץ, ולשכת הגולה, ולשכת הגזית..
| בצפון | בדרום |
| --- | --- |
לשכת המלח: לשכת פרהדרין
לשכת הפרווה: לשכת הגולה
לשכת המדיחין: לשכת הגזית
מיקום הלשכות > לפי התלמוד הבבלי

גרסה סותרת נמצאת בציטוט של משנה זו בתלמוד הבבלי במסכת יומא:
דתנן: ו' לשכות היו בעזרה ג' בצפון וג' בדרום. שבדרום - לשכת המלח לשכת הפרוה לשכת המדיחין... שבצפון - לשכת העץ לשכת הגולה לשכת הגזית ...
| בצפון | בדרום |
| --- | --- |
לשכת פרהדרין: לשכת המלח
לשכת הגולה: לשכת הפרווה
לשכת הגזית: לשכת המדיחין
גרסה זו מסומנת בתרשים לשיטת "תפארת ישראל", ראו בתוספות יום טוב וכן לפי הרמב"ם.
מיקום הלשכות > לפי הרמב"ם

הרמב"ם קיבל את גרסת התלמוד הבבלי:
שמונה לשכות היו בעזרת ישראל - שלוש בצפון, ושלוש בדרום. שבדרום - לשכת המלח, לשכת הפרווה, לשכת המדיחין... והשלוש שבצפון - לשכת הגזית, לשכת הגולה, לשכת העץ... ושתי לשכות אחרות היו שם בעזרת ישראל - אחת מימין שער מזרחי, והיא לשכת פינחס המלביש ואחת משמאלו, והיא לשכת עושי חביתין...
מיקום לשכות נבחרות

על מנת להעריך איזה קבוצת לשכות בצפון ואיזה בדרום, יש למצוא היש אפשרות לשייך לשכה מסוימת למקום מסוים.
מיקום לשכות נבחרות > לשכת הגזית

במסכת יומא נאמר:
לשכת הגזית חציה בקדש וחציה בחול ושמע מינה שני פתחים היו לה אחד פתוח בקדש ואחד פתוח בחול...
מכאן למדים כי לשכת הגזית בצד מזרח של העזרה. רק בצד זה היא הייתה יכולה להיות "חציה בקדש וחציה בחול".[דרושה הבהרה] הרמב"ם, לפי התרשים, משער כי הלשכה הייתה בפינה הצפון-מזרח - מתאים לנאמר בתלמוד הבבלי. פרופ' יוסף פטריך, מהמכון לארכאולוגיה, באוניברסיטה העברית הביע את דעתו כי סביר להניח כי הלשכות ששרתו את בית המטבחים: לשכת המלח ולשכת המדיחין יהיו בצד צפון, קרוב לבית המטבחים. יוצא מכאן כי מיקום לשכת הגזית אמור להיות בצד הנגדי: בדרום.
מיקום לשכות נבחרות > לשכת הגולה

לשכת הגולה עליה נאמר: שם היה בור הגולה, והגלגל נתון עליו, ומשם מספקין מים לכל העזרה. יוסף פטריך הביע את דעתו באשר למיקום לשכת הגולה. בשנת 1866, ביצע צ'ארלס וילסון הבריטי מיפוי מפורט, הכולל, בין השאר את הבורות בשטח הר הבית ובחלקו הצפוני נמצא בור מים אחד גדול. הבור מסומן במפות בתור "בור מספר 5" מסקנתו היא שאם לשכת הגולה עומדת על בור המים, ובקרבה לשער המים אז העזרה הייתה צפונית מאבן השתיה המזוהה בימינו.
מיקום לשכות נבחרות > לשכת המלח, לשכת הפרוה ולשכת המדיחין

בלשכת המלח הוכן המלח לצורך הקרבנות. בלשכת הפרוה היו מולחין עורות קָדָשִׁים. לשכת המדיחין שם היו מדיחין קרבי קדשים. שלוש הלשכות קשורות לתפעול בית המטבחים, הנמצא בצפון. (ראו תרשים מטה)
הבהרות לתרשים המקדש

| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
הבהרות לתרשים המקדש > בהקשר לתוכן הערך

מִקוּם בית המטבחים הוא בצפון
הלשכות המשרתות את בית המקדש: לשכת המלח, לשכת הפרוה ולשכת המדיחין, אמורות להיות קרובות אליו, ולכן הן גם בצפון.
יוצא שמיקום לשכת הגזית צריך להיות, בצד הנגדי, בדרום.
מיקום לשכת הפרוה. כמו שאר הלשכות המשרתות את בית המקדש, אמור להיות בצפון ולא בדרום כמו בתרשים.
שער המים הוא בדרום. סביר להניח כי יהיה צמוד לבור המים הגדול שבלשכת הגולה.
הכיור, הניזון מהמים, ממוקם בדרום.
חיוב מזוזה בלשכות

בתלמוד הובאה ברייתא הפוטרת את הלשכות שבמקדש ממזוזה, הפטור נלמד מן הפסוק "על מזוזות ביתך" "מה בית שהוא חול אף כל שהוא חול יצאו אלו שהן קודש".
ראו גם

זיהוי מקום המקדש
ביאורים

↑  מדובר בבור בעומק של 15 מ'; חציבתו משובחת וצורתו כמסדרון ברוחב 4.5 מטרים ובאורך של 54 מ', שזרועות קצרות מסתעפות משני קצותיו, לדרום ולצפון. המקור: האוניברסיטה העברית
↑  הפרווה - על שם האדם שבנאה
↑  היינו הכרס שמלאה רפש מדיחים אותה בלשכת המדיחים - לפי פירוש קהתי
הערות שוליים

↑  הוצאה לאור של משניות קהתי בע"מ, היכל שלמה ומכון המקדש, ירושלים, 1997
↑  הממצאים הוצגו בכנס מחקרי יהודה ושומרון ה-17, שנערך מטעם המכללה האקדמית יהודה ושומרון באריאל ביוני 2007
↑  שמה על שם עולי הגולה שכרו את הבור - לפי פירוש ר' עובדיה מברטנורה
↑  משנה, מסכת מדות, פרק ה', משנה ג'
↑  מטעם הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף י', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף י"א, עמוד ב'
חלקי העזרה השונים
קרסנודאר (חבל מנהלי)

חבל מנהלי קרסנודאר (ברוסית: Краснода́рский край; בתעתיק: קרַסנוֹדַרסקי קְרַאי) הוא סובייקט ברוסיה (קראי) הממוקם בדרום-מערב המחוז הפדרלי הדרומי. נכון לשנת 2024 בחבל מתגוררים 5,833,002 תושבים. בירתה קרסנודאר.
גאוגרפיה

חבל קרסנודאר כולל בתוכו את הקווקז הקדמי וחלק ממדרונותיו הצפוניים של הרי הקווקז הגדול.
החבל גובל במערב (הגבול הימי) בחצי האי קרים (דה יורה אוקראינה), המופרד ממנו במצר קרץ', בצפון ובצפון-מזרח מחוז רוסטוב, במזרח ובדרום-מזרח במחוז סטברופול ורפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה, ומדרום ברפובליקה הבדלנית של גאורגיה, אבחזיה, וכן גובלת מדרום גם בים השחור. כמו כן החבל מכתר את הרפובליקה אדיגיה.
היסטוריה

עד לסיפוחה לתחומי האימפריה הרוסית החבל היה מאוכלס על ידי צ'רקסים. שטח החבל סופח לאימפריה רוסית בסוף המאה ה-18 ובאותה תקופה החל אכלוס האזור על ידי קוזאקים. רוב אוכלוסייה הצ'רקסית עזבה את האזור ועברה לתחומי האימפריה העות'ומאנית.
עד למהפכת אוקטובר רוב שטח החבל היה מנוהל כ"חבל קובן". בשנת 1900 התגוררו בו 2 מיליון תושבים. בשנת 1926 בחבל קובן התגוררו מעיקר רוסים ואוקראינים.
בשנת 1937 הוקם חבל קרסנודר. עד לשנת 1990 אדיגיה הייתה החלק החלש של החבל.
בתקופת מלחמת העולם השנייה חלק משמעותי של החבל נכבש על ידי הגרמנים. השטח שוחרר באוקטובר 1943.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 ראש החבל היה מעורב בפרשת שחיתות שלטונית ועזב את התפקיד.
לאחר התפרקות ברית המועצות היו ניסיונות להקים בשטחי החבל מספר יחידות מנהליות קטנות שבסופו של דבר לא אושרו.
בשנת 2014 בעיר סוצ'י נערכו משחקים של אולימפיאשת החורף.
לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה מפעלי תעשייה, נמלים ובסיסי צבא הממוקים בחבל סובלים מתקיפות של אוקראינים.
ממשל

הרשות המחוקקת של החבל היא "האספה המחוקקת של חבל קרסנודאר" שכוללת 70 חברים. בראש החבל עומד מושל שנבחר בבחירות ישירות לכהונה בת חמש שנים. בבחירות של שנת 2020 נבחר ולדימיר קונדרטייב.
מבחינה מנהלית החבל מחולק ל-28 נפות (ראיונים) ו-15 ערים בעלי מעמד נפרד. בשנת 2020 משטח החבל פוצל היישוב סיריוס כיחידה פדרלית מיוחדת.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2024 בחבל מתגוררים 5,833,002 תושבים (מקום שלישי בין הסובייקטים של הפדרציה הרוסית). בניגוד למגמה הכללית ברוסיה, היקף אוכלוסיית החבל נמצא בעליה מתמדת. בערים מתגוררים כ-57% מכלל אוכלוסיית החבל. מספר זה נמוך מהממוצע הארצית.
בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין משנת 2020 הרוסים מהווים כ-87.7% מאוכלוסיית המחוז, הארמנים כ-3.6%.
כלכלה

החבל מתאפיין בפיתוח תעשייתי שמרוכז בעיקר בערים הגדולות של החבל – קרסנודאר, נובורוסיסק וארמאביר. יחד עם זאת לאחרונה החלו להתפתח מפעלי תעשייה גם בערים נוספות דוגמת המפעל האלקטרומטלורגי באבינסק.
בשטח החבל כלולים עיר הנמל החשובה ביותר של רוסיה בים השחור, נובורוסיסק, ועיר הקיט החשובה סוצ'י. כן נבנה היישוב סיריוס כטריטוריה פדרלית חדשה.
כלכלה > תחבורה

דרך החבל עוברים מספר כבישים בעלי מעמד ארצי: M4 ("דון" - מוסקבה-נובורוסייסק), P217 ("קווקז" - התפצלות לכיוון אזרבייג'ן), A290 (נובורוסייסק-קרץ'), A147 (התפצלות לכיוון אבחזיה).
בחבל קיימת רשת מסילות ברזל מסועפת.
בשטח החבל ממוקמים נמלי של ים אזוב והים השחור. דרך נמלי החבל עובדים כ-40% מכלל הסחורות של הפדרציה הרוסית לרבות כשלישי מיצוא נפט.
בחבל פועלים חמישה נמלי תעופה כאשר לשלושה מהם מעמד בין-לאומי. נמל התעופה הבין-לאומי של קרסנודאר הוא התשיעי בהיקף העברת נוסעים ברוסיה.
מחזור התא

מחזור התא הוא מונח מתחום הביולוגיה של התא, המתאר סדרת שלבים המתרחשים במהלך חיי התא, מרגע היווצרותו מתא הורה עד אשר הוא מתחלק לתאי בת. סדרת התהליכים נחשבת מחזורית כיוון שהיא מתחדשת שוב ושוב מחלוקה לחלוקה.
ישנם מנגנוני בקרה השולטים בקצב חלוקת התא ושלבי המחזור האחרים, אשר משפיעים על משך כל שלב, ואף יכולים לעצור את המחזור ולקבע את אחד השלבים. דוגמה לכך מתרחשת ברוב תאי העצב, בתאים אלו מחזור התא מופסק בשלב G1 כך שהם אינם מגיעים לשלב ההתחלקות, ולכן הם אינם מתרבים.
תרשים המתאר את מחזור התא.
האינטרפאזה

השלב הארוך ביותר של המחזור הוא האינטרפאזה. שלב האינטרפאזה הוא השם הכולל לשלושת תתי השלבים G1, G2 ו-S ( ללא שלב הM (מיטוזה), שלב החלוקה עצמה.
את שלב זה נהוג לחלק לשלושה תתי-שלבים:
G1 (מלשון Growth – גדילה): השלב המקדים להכפלת ה-DNA. בשלב זה התא מתפקד את תפקודו הרגיל לו הוא מיועד. תוך כדי כך נפחו גדל, מתבצע בו מטבוליזם נמרץ, וכמות החומרים בו (RNA וחלבונים) גדלה כמעט פי שניים.
S (מלשון synthesis): בשלב זה מוכפל ה-DNA שבגרעין. שלב זה נמשך בדרך כלל 3–6 שעות.
G2: השלב שלאחר הכפלת ה-DNA. התא מתכונן לחלוקה. שלב זה נמשך בדרך כלל 2–5 שעות.
לתא מנגנונים אשר מסוגלים לעצור את מחזור התא בשלב G1 מפאת תנאי הסביבה או אילוצים אחרים, אך מהרגע שהכפלת ה-DNA מתחילה המחזור לא ייפסק עד להגעה לשלב G1 שנית. לכן ההבדלים בין תאים מתבטאים בעיקר באורכו של שלב G1 ולא באורכם של השלבים האחרים, אשר די קבוע. כאשר שלב G1 מופסק, התא עובר למעין שלב חדש המכונה G0. תא יכול להישאר בשלב G0 מרגע היווצרותו ועד למותו, ולא להמשיך במחזור התא כתאי עצב; אך יכול גם להישאר ב-G0 לזמן פחות ממושך, וכשהתנאים מתאימים לחזור לשלב G1.
מחזור התא מבוקר על ידי מערכת אותות תאיים ותהליכים מתוכננים מראש ובקפידה. במקרים בהם נפגמת בקרה זו של מחזור התא מסיבה זו או אחרת, התא מתחלק שוב ושוב ללא שליטה ונוצרת שאת סרטנית.
שלב M

בשלב החלוקה (Mitosis/Meiosis) תתבצע פליגה ביצורים פרוקריוטיים ואילו תאי יצורים איקריוטיים יעברו מיטוזה או מיוזה, בהתאם לסוג התא. בתאים סומטיים יחל תהליך המיטוזה בו מתחלק גרעין תא דיפלואידי לשני גרעינים בעלי מספר כרומוזומים הזהה למספר הכרומוזומים בתא ההורה. לעומת זאת, בתאי נבט יחל תהליך המיוזה, בו תא ההורה מתחלק פעמיים עד לקבלת ארבעה תאים הפלואידיים – בעלי מחצית מכמות הכרומוזומים אשר היו בתא ההורה. שלב M מסתיים בציטוקינזה – חלוקת הציטופלזמה והתא כולו. לאחר השלמת שלב M חוזרים תאי הבת לשלב G1.