stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוגדה 143 במלחמת יום הכיפורים
מבצע אבירי לב > תחילת מבצע הצליחה

בשעה 17:00 פתחה חטיבה 600 בהתקפה על "מיסורי", כחלק ממאמץ ההטעיה. עם חשיכה החלו כוחות חטיבה 14 בתנועה לכיוון התעלה, כשהיא מבצעת איגוף דרומי לכיוון "לקקן". גדוד הסיור 87, שנע באזור ב-9 באוקטובר וגילה את התפר בין הארמיות המצריות, הוביל את החטיבה. כשהגיעה הכוחות ל"לקקן" פנו צפונה על ציר "לכסיקון". גדוד 87 הגיע לצומת "לכסיקון"-"טרטור" ללא כל התנגדות ותפס את מוצב "מצמד".
גדוד 79 שנע בעקבות הגדס"ר חצה את הצומת והמשיך צפונה, אז נתקל בכוחות מצרים ופתח באש. כשהגיע הגדוד השלישי של החטיבה, גדוד 184, לצומת פתחו עליו המצרים באש חזקה. חצי מהטנקים של הגדוד נפגעו והשאר המשיכו צפונה. שאר כוחות החטיבה שהגיעו לצומת נתקלו גם באש חזקה ונותרו מדרומה. כל הלילה נמשכו הקרבות הקשים בצומת "לכסיקון"-"טרטור", כשהחטיבה מפוצלת מצפון ומדרום לצומת, מנסה לטהר את הצומת והצירים המובילים לתעלה. טנקים רבים נפגעו והחטיבה ספגה הרוגים רבים.
חטיבת הצנחנים 247 בפיקוד דני מט נתקעה בצירי התנועה הפקוקים והתעכבה. החטיבה אספה את סירות הגומי והמשיכה לכיוון התעלה. הצנחנים הגיעו מדרום לצומת "לכסיקון"-"טרטור" מבלי שנתקלו באויב, ופנו מערבה לעבר מוצב "מצמד". פלוגת ההנדסה החטיבתית, בפיקודו של רב-סרן אבישי (אביק) טמיר, נקבעה כראשונה לצלוח. מילת הקוד "אקוואריום" נקבעה לציון ירידת הכוח למים, ועלייתם על הגדה שמנגד צוינה כ-"אקפולקו".
בשעה 1:25 בלילה הורדה הסירה הראשונה למים, ובה כוח בפיקודו של סגן אלי כהן. חמש דקות אחר כך, לאחר שגמאו את מאה ושישים המטרים לרוחב התעלה, הגיעו לגדה השנייה מבלי להיתקל באויב. גדוד 565, בפיקודו של סא"ל דן זיו, צלח את התעלה לאחר מכן וביסס את ראש הגשר ממערב לתעלה. מפקד החטיבה, דני מט, עבר לגדה המערבית של התעלה כעבור שעתיים וחבר לכוח הצנחנים שהחזיק בראש הגשר. לימים סיפר על הצליחה:
מעולם לא הרגשתי באחריות כה כבדה כמו אותו לילה. הרגשתי שאנו מובילים מהלך גורלי שיכול לשנות את פני המלחמה. הרגשתי כאילו עיני כל עם ישראל נשואות אלינו. ידעתי שכולם: המטה הכללי, הפיקוד, בוודאי האוגדה – ומי יודע מי עוד – מאזינים לרשת שלנו וממתינים לשמוע את מילת הקוד הגואלת – "אקפולקו".
בינתיים המשיכו כוחות חטיבה 421 בגרירת אמצעי הצליחה לתעלה. פלוגת הטנקים שגררה את גשר הגלילים נתקלה בקושי רב בגרירתו באזורי דיונות קשים. הגעת הגשר התעכבה והיה נראה שהגשר לא יצליח להגיע לתעלה בזמן. דוברות היוניפלוט שנגררו נתקעו גם הן בפקקי תנועה בצירים המובילים לאזור הצליחה. לעומת זאת, דוברות ה"תמסח" המתנייעות הצליחו להתקדם, ושרון החליט לבסס את צליחת כוחות השריון על התמסחים.
מבצע אבירי לב > המשך הקרב ב-16 באוקטובר

תמונת המצב באוגדה בשחר 16 באוקטובר הייתה מורכבת: צומת "לכסיקון"-"טרטור" טרם נכבש והאזור היה נתון בקרבות קשים בין חטיבה 14 לכוחות מצרים. ציר "טרטור" טרם טוהר ולא היה פנוי למעבר כוחות, ואמצעי הצליחה העיקריים (גשר הגלילים ודוברות היוניפלוט) היו תקועים במרחק רב מן התעלה. מנגד, כוחות הצנחנים צלחו את התעלה וביססו ראש גשר בצד המערבי מבלי להתגלות על ידי המצרים.
שרון החליט להמשיך במבצע הצליחה, לטהר את אזור הצומת והצירים המובילים לתעלה, ולהזרים כוחות שריון לראש הגשר.
בשעה 4:00 הגיעו התמסחים לשפת תעלת סואץ, והחל משעה 6:30 בבוקר החלו בהעברת טנקים לצד המערבי. 10 טנקי גדוד 264 מחטיבה 421, שליוו את התמסחים, הועמסו עליהם ועברו לצד השני. מאוחר יותר באותו בוקר צלח מח"ט 421, חיים ארז, יחד עם גדוד נוסף (17 טנקים) את התעלה יחד עם גדוד הצנחנים 416 בפיקודו של צביקי נור.
בשעה 5 בבוקר, במהלך הגרירה ובמרחק של כ-16 ק"מ מהתעלה, נקרע גשר הגלילים. ההערכה הייתה כי ידרשו 24 שעות לתקנו.
שרון העמיד לרשות חטיבה 14 שני גדודי טנקים נוספים (אחד מחטיבה 600 ואחד מחטיבה 421) ואת כל הסיוע הארטילרי שהיה ברשות האוגדה, כדי לטהר את אזור הצומת וציר "טרטור". החטיבה תקפה את הצומת ממספר כיוונים ולקראת השעה 10:00 הצליחה לכבוש אותו. ניסיונות לטהר את ציר "טרטור" לא צלחו והציר לא נפתח למעבר כוחות. 121 חיילים מחטיבה 14 נהרגו בקרבות על הצומת ואזור החווה הסינית.
מבצע אבירי לב > המשך הקרב ב-16 באוקטובר > השמדת סוללות הטילים ופתיחת המסדרון לחיל האוויר

הנחיית הפיקוד הייתה להשמיד את בסיסי טילי הנ"מ ממערב לתעלה, כדי לאפשר למטוסי חיל האוויר חופש פעולה. המשימה הוטלה על חטיבת השריון 421. מפקד החטיבה, חיים ארז, הוביל את כוח הפשיטה שכלל 21 טנקים ו-7 נגמ"שים. הכוח הגיע במהלך היום עד למרחק של כ-20 ק"מ מערבה מאזור הצליחה, השמיד בדרכו 5 בסיס טילים, ופגע בטנקים ובנגמ"שים מצריים. סמוך לשעה 14:00 חזר הכוח לראש הגשר ללא אבדות, אך בטנקים נותר מעט דלק ותחמושת. הכוח השתמש בדלק מצרי שמצאו בשטח כדי לתדלק. המצרים לא תפסו את דבר קיומו של כוח ישראלי גדול ממערב לתעלה ושיערו שכוח אמפיבי קטן חצה את האגם המר.
שרון לחץ להעביר לאוגדה 162 את האחריות לפתיחת הצירים לתעלה, ובינתיים להעביר כוחות שריון נוספים מאוגדה 143 לצד השני של התעלה, אך חיים בר-לב, מפקד פיקוד הדרום, סירב להעביר כוחות שריון נוספים בטרם יבנה גשר קבוע על התעלה. בשעה 11:00 הסכים בר-לב להטיל על אוגדה 162 את האחריות לפתיחת הצירים "עכביש" ו"טרטור".
בצהריים סיימו אנשי ההנדסה לתקן את גשר הגלילים. גרירת הגשר הוטלה על חטיבה 600 וטנקים שלה גררו את הגשר 2 ק"מ נוספים ונעצרו, עד אשר ציר "טרטור" יפתח.
בסיום היום הייתה האוגדה פרושה משני עברי התעלה. בראש הגשר ממערב היו שתי חטיבות מוקטנות (חטיבת הצנחנים 247 וחטיבת השריון 421), ובצד המזרחי היו חטיבות 14 (באזור החווה הסינית) ו-600 (באזור חמדיה).
מבצע אבירי לב > 17 באוקטובר

בבוקר אישר שרון להעביר 8 טנקים נוספים על התמסחים בתואנה של העברת אספקת דלק ותחמושת לכוחות שממערב לתעלה.
בשעה 6:00 בבוקר הגיעו דוברות היוניפלוט לאזור הצליחה, ושרון הורה על הורדתן למים וחיבורן לגשר. בינתיים גילו המצרים על מאמץ הצליחה הישראלי והחלו מפגיזים את אזור הצליחה, שכונה "החצר". חיבור הדוברות התבצע תחת הפגזות ארטילריות כבדות ושתי דוברות נפגעו. במהלך אחת ההפגזות נפל הנגמ"ש של  שרון תוך כדי נסיעה למחפורת. שרון נחבל במצחו, נחבש ובימים הבאים הסתובב עם תחבושת סביב ראשו.
בינתיים תקפו כוחות מצרים ממזרח לתעלה את אזור הצליחה. חטיבה 14, שנותרה בגדה המזרחית, הדפה בשעות הבוקר ניסיון תקיפה מצפון. בצהריים השתתף כוח קטן מהחטיבה בבלימת המתקפה של חטיבה 25 המצרית מדרום, ומאוחר יותר הצטרפו מהאגף כוחות מאוגדה 162, והשמידו את החטיבה המצרית. אחר הצהריים קיבלה חטיבה 14 את יחידה 88 - דב לבן, שכללה 5 טנקי PT-76 ו-9 נגמ"שי BTR-50.
המצרים תקפו גם ממערב לתעלה, בניסיון לחסל את ראש הגשר. טנקי חטיבה 421 נערכו על שני הגשרים שעברו מעל תעלת המים המתוקים, והדפו את הטנקים והנגמ"שים המצרים שהתקרבו לגשרים.
בצהריים השאיר שרון את סגנו, ג'קי אבן, לפקד על הכוחות, ונסע לדיון שנערך בתעוז "כישוף" בהשתתפות הרמטכ"ל אלעזר, שר הביטחון דיין ומפקדי האוגדות. מטרת הדיון הייתה להחליט איזו אוגדה (אוגדה 143 או 162) תחצה את התעלה לאחר שיוקם גשר הדוברות. שני מפקדי האוגדות (שרון וברן) ביקשו להיות הראשונים לצלוח את התעלה ולהמשיך לעומק מצרים, ולבסוף הכריע הרמטכ"ל דדו כי אוגדת שרון תישאר אחראית על אזור הצליחה בשתי גדות התעלה, בעוד אוגדה 162 תצלח ותתקדם מערבה.
בשעה 16:30 הושלמה בניית גשר הדוברות, וסמוך לחצות החלו כוחות אוגדה 162 לחצות את הגשר.
מבצע אבירי לב > 17 באוקטובר > קרב סרפאום

ההפגזות המצריות על אזור הצליחה גברו וגרמו לנפגעים, ולכן הוחלט לשלוח כוח צנחנים לסיור צפונה מראש הגשר, אל אזור הכפר סרפאום. כוח הסיור מחטיבה 247 יצא בשעה 11:00 צפונה לאורך מסילת הברזל, ונתקל באש מאזור הכפר וממתחם "אורחה". הכוח נקלע לקרב קשה בלב מתחם מצרי, כשהוא בנחיתות מספרית, ואנשיו ניהלו קרב הירואי. בלט בלחימתו סרן אסא קדמוני, אשר ירה טילי לאו והטיל רימוני יד, והשמיד שתי משאיות ובהן חיילים מצרים. לאחר המלחמה עוטר קדמוני בעיטור הגבורה.
המח"ט דני מט שלח כוחות נוספים מהחטיבה לחילוץ הכוח ולאחר ארבע שעות חולצו הצנחנים מסרפאום. בקרב נהרגו 14 חיילים ו-35 נפצעו.
הרחבת הפריצה מערבה
מבצע אבירי לב > 18 באוקטובר

בעקבות חציית אוגדה 162 בלילה, החלו שתי האוגדות להרחיב את ראש הגשר להתקדם לעומק מצרים: אוגדה 162 מראש הגשר ודרומה, ואוגדה 143 צפונה.
אוגדה 143 תוגברה בחטיבת הצנחנים 35 (גדוד 890 בפיקוד איציק מרדכי וגדוד נוסף, לא אורגני, בפיקוד דורון מור). החטיבה חצתה את התעלה ונערכה להגנת ראש הגשר מצפון. חטיבה 421 החלה בתנועה צפון מערבה, תקפה את מחנות אבו סולטן, וכבשה את מתחם "גשירה". במהלך הקרב השמידה החטיבה בסיס טילים מצרי ופגעה בכ-40 טנקים. החטיבה נשארה באזור בחניון לילה.
ממזרח לתעלה, נעה חטיבה 600 בניסיון נוסף לטיהור ציר "טרטור". התברר כי במהלך הלילה נסוגו המצרים צפונה והציר פנוי. גדוד 410 מהחטיבה החל בגרירת גשר הגלילים על הציר הפנוי, בעוד גדוד 409 מגן כלפי צפון.
מעודדים מנסיגת המצרים, הורה בר-לב לשרון להרחיב את אזור הצליחה בגדה המזרחית. חטיבה 14 תקפה לאורך התעלה צפונה והצליחה להתקדם כ-2 ק"מ, תוך שהיא סופגת אבידות. במקביל תקפו סיירת שקד ויחידה 88 את אזור המבנים של החווה הסינית (מתחם "אמיר") ונתקלו בהתנגדות קלה בלבד. גדוד 409 מחטיבה 600 תקף צפונה לכיוון "מיסורי", אך נכנס למתחם מוגן היטב ונעצר.
אחר הצהריים חצה שרון עם מטהו את התעלה, בעוד סגנו ג'קי אבן אחראי על אזור הצליחה בגדה המזרחית.
גרירת גשר הגלילים נמשכה כל היום תחת אש ארטילרית והפצצות אוויריות. בערב הגיע הגשר לגדת התעלה והוחל בהשקתו. הגשר הוצב צפונית לגשר הדוברות, ובשעה 1:00 בלילה היה מוכן למעבר כוחות.
אוגדה 143 בגדה המערבית > 19 באוקטובר

לפי התוכנית הפיקודית, היה על שרון להרחיב את ראש הגשר צפונה, בעיקר בגדה המזרחית. בפועל התעלם שרון ממטרות הפיקוד ונתן עדיפות להתקדמות צפונה ממערב לתעלה.
בבוקר הורה שרון לחטיבה 600 להחליף את חטיבה 14 באזור החווה הסינית באבטחה כלפי צפון, כדי שחטיבה 14 תחצה את התעלה. בשעה 10:00 חצתה חטיבה 14 את התעלה על גשר הגלילים. שרון החליט לתקוף את סרפאום ומתחם "אורחה", והטיל את המשימה על חטיבה 14. מפקד החטיבה, אמנון רשף, החליט לתקוף את המתחם מעורפו, מכיוון מערב, ובשעה 14:30 החלה המתקפה. יחידה 88 וסיירת שקד, שפעלו תחת פיקוד החטיבה, פרצו ללב המתחם, ונתקלו בירי כבד של תותחי נ"מ ותול"רים. הטנקים התקשו בטיהור התעלות וכוחות החי"ר של החטיבה סייעו בטיהורן. לאחר כשלוש שעות הצליחו כוחות החטיבה לכבוש את מתחם "אורחה", במחיר של 18 הרוגים (מרביתם מיחידה 88 - דב לבן) ו-43 פצועים.
חטיבה 421 התקדמה צפונה מחניוני הלילה והשמידה שני בסיסי טילים נוספים. חטיבת הצנחנים 35, בכוח של שני גדודים, התקדמה צפונה באזור החיץ החקלאי, בין תעלת סואץ לתעלת המים המתוקים, ללא התנגדות רבה.
עקב סירובו של שרון לעקוב אחר הוראות פיקוד הדרום, ביקשו בר-לב וגורודיש להדיח את שרון. דדו, הרמטכ"ל התנגד לבקשה אך בצהריים הגיע במסוק לחפק האוגדה כדי לדבר עם שרון באופן אישי.
אוגדה 143 בגדה המערבית > 20 באוקטובר

האוגדה קיבלה שני גדודי צנחנים נוספים (גדוד 469 וגדוד 48), והעבירה אותם תחת פיקוד חטיבה 35.
בדומה לימים הקודמים נתן פיקוד הדרום דגש על הרחבת מסדרון הצליחה ממזרח לתעלה צפונה וכיבוש "מיסורי". שרון דבק בתוכניתו ללחוץ צפונה ממערב לתעלה בטענה שמהלך כזה יביא לנסיגה מצרית ממתחם מיסורי, שתיוותר מוקפת בכוחות ישראלים. בסופו של דבר התיר הפיקוד לשרון להתקדם צפונה גם ממערב לתעלה, בתנאי שלא יכנס לקרבות הבקעה קשים.
חטיבה 14 וכוחות חטיבה 35 התקדמו מערבית לתעלה, מסרפאום צפונה. חטיבה 14 התקדמה באיטיות צמוד לתעלה, באזור החיץ החקלאי, בסיוע הדדי בין הטנקים לכוחות החי"ר של החטיבה. החטיבה השמידה בסיס טילים וירתה על מטרות מצריות בגדה המזרחית. חטיבה 35 התקדמה מערבית לחטיבה 14, משני צידי תעלת המים המתוקים. חטיבה 421 הרחיבה את השטח שבשליטת האוגדה מערבה.
בגדה המזרחית, התקדמה גם חטיבה 600 מספר קילומטרים צפונה, כמעט במקביל לחטיבה 14.
בלילה הקודם החלה בניית הגשר השלישי על התעלה - גשר הצנע, שאורכו היה כ-80 מטר. להשלמת המרחק לגדה הנגדית הוצמדו לגשר דוברות, ובשעה 17:00 היה הגשר מוכן למעבר.
אוגדה 143 בגדה המערבית > תקיפת "מיסורי" ב-21 באוקטובר

עדיפות המטה הכללי היא להרחיב את ראש הגשר בגדה המזרחית, ובמהלך הלילה הובהר לשרון שוב על ידי הפיקוד כי עליו לרכז מאמץ ולתקוף את "מיסורי". שרון התנגד ודרש לקבל כוחות לפעילות בגדה המערבית דווקא, אך נאמר לו שעליו לתקוף את "מיסורי", ואם צריך להחזיר חטיבת שריון לגדה המזרחית.
מערכת היחסים בין שרון לגורודיש, שכבר הייתה מעורערת מתחילת המלחמה, המשיכה להחריף כאשר שרון התעלם מפקודת גורודיש ולא ביצע הכנות למתקפה נרחבת. מפקד החזית, חיים בר-לב, יצא במסוק לחפ"ק האוגדה ודרש משרון לתקוף את מתחם "מיסורי" כדי להרחיב את מסדרון הצליחה צפונה, לפני הפסקת האש המתקרבת. שרון ערך תדריך אוגדתי בשעה 10:30, ובה הטיל על חטיבה 600 המוקטנת לתקוף את "מיסורי". שאר כוחות האוגדה יועדו לתקוף צפונה בגדה המערבית.
בשעה 15:15 יצאה לדרך ההתקפה על "מיסורי", לאחר עיכובים בסיוע האווירי שהובטח למתקפה. חטיבה 600 כללה 41 טנקים בשני גדודים. גדוד 409 של החטיבה תקף מכיוון דרום-מערב את לב המתחם, וגדוד 410 תקף מצפון לו. החטיבה ספגה מטחי טילים כבדים, נתקלה בהתנגדות חזקה כבר בתחילת המתקפה, ואיבדה טנקים רבים. עד הערב נסוגה החטיבה לאחור. במתקפה ספגה החטיבה 24 הרוגים, ארבעה נעדרים, וכמחצית מהטנקים שלה נפגעו.
לאחר כישלון המתקפה תבע גורודיש משרון להחזיר לגדה המזרחית כוחות נוספים, ולתקוף למחרת שוב את "מיסורי". שרון סירב לבצע את הפקודה.
במהלך היום התקדמו שאר כוחות האוגדה בגדה המערבית. חטיבה 35 וחטיבה 14 התקדמו לאורך תעלת סואץ צפונה, והתקרבו לכפר נפישה, בפאתי איסמעיליה.
אוגדה 143 בגדה המערבית > 22 באוקטובר וסיום המלחמה

בלילה טלפן שרון ישירות לשר הביטחון דיין, וביקש ממנו להתערב ולבטל את הפקודה לתקיפת "מיסורי". דיין התייעץ עם הרמטכ"ל והוחלט שיש לכבוש את "מיסורי", אך לא בכל מחיר. ההחלטה הסופית הוטלה על שרון, שבחר שלא לתקוף את המתחם פעם נוספת.
בעקבות הידיעות שקיבל על הפסקת אש שתכנס לתוקפה בערב, החליט שרון לתקוף צפונה בגדה המערבית, לכיוון איסמעיליה. כוחות הצנחנים שפעלו תחת פיקוד חטיבה 35 נעו צפונה בחיץ החקלאי. כ-3 קילומטרים מדרום לאיסמעליה נתקלו הכוחות בהתנגדות קשה ונעצרו. מספר טנקים נפגעו בנוסף לכ-50 חיילים. שרון רצה שכוחות חטיבה 14 יפרצו דרך איסמעיליה ויתפסו עמדות מצפון מערב לעיר, אך מח"ט 14, אמנון רשף, סבר כי המשימה תהיה כרוכה בכמות אבידות גבוהה וביקש משרון לשקול שוב את התוכנית. שרון שינה מעט את התוכנית וביקש מרשף לפרוץ עם כוחותיו ממערב לתעלת המים המתוקים, על ציר "חבית". עד התארגנות חטיבה 14 כבר עמדה הפסקת האש להיכנס לתוקפה ושרון החליט לבטל את הפריצה צפונה.
לאחר כישלון הפסקת האש ב-22 באוקטובר הוחלט במטכ"ל לעצור את התקדמות אוגדה 143, שהייתה בפאתי איסמעליה. חטיבה 14 וכוחות הצנחנים התבססו מדרום לנפישה, בעוד חטיבה 421 תפסה את האזור המערבי של האוגדה, כ-20 ק"מ ממערב לתעלה.
לאחר סיום המלחמה נותרה אוגדה 143 במצרים, והייתה אחראית על החלק הצפוני ממערב לתעלה, שהוחזק על ידי ישראל. בתחילת 1974 חזרו כוחות האוגדה חזרה לסיני ובמרץ 1974 השתחררו כוחות המילואים של האוגדה, עם השלמת הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים.
לקריאה נוספת

אל"ם (מיל') ד"ר דני אשר, סיפורה של עוצבת "עמוד האש" 2004 - 1964, הוצל"א פד"ם.
עוזי בנזימן, לא עוצר באדום, אדם מוציאים לאור, 1985.
אורי דן, ראש גשר (א.ל. הוצאה מיוחדת, 1975).
אילן כפיר, "אחי גיבורי התעלה", הוצאת ידיעות ספרים, 2003.
רונן ברגמן וגיל מלצר, מלחמת יום כיפור – זמן אמת, הוצאת משכל, 2004.
ד"ר עמירם אזוב, צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973, הוצאת דביר, 2011.
אלישיב שמשי, בכוחם להכריע: על מפקדי אוגדות בשדה הקרב, תל אביב: משרד הביטחון, 2007.
יעקב אבן, שמחה מעוז, בנקודת הכובד: מצביאות בחזית התעלה במלחמת יום הכיפורים, בן-שמן: מודן, 2012.
אילן כפיר, תחנות שקמה, מי נשאר? עבור. קרבות הגבורה של גדס"ר 87 במלחמת יום הכיפורים, הוצאת ידיעות ספרים, 2019
הערות שוליים

↑  אלישיב שמשי, בכוחם להכריע, עמ' 18.
↑  אלחנן אורן, תולדות מלחמת יום הכיפורים, המחלקה להיסטוריה של צה"ל, 2013, עמ' 167-168
↑  שמשי, עמ' 19-20.
↑  שמשי, עמ' 21.
↑  שמשי, עמ' 25.
↑  רון בן ישי, הפרצה ששינתה את פני הקרבות, מעריב, 12 באוקטובר 2005
↑  שמשי, עמ' 32.
↑  חטיבת הצנחנים 247 במלחמת יום הכיפורים, ובפרט במבצע אבירי לב, אתר העמותה להנחלת מורשת הצנחנים.
↑  כפיר, א. (2003). אחי גיבורי התעלה. תל אביב: ידיעות אחרונות: ספרי חמד. עמ' 212-211.
↑  ד"ר עמירם אזוב, צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973, הוצאת דביר, 2011, עמוד 174, "לאחר המלחמה שיתף אל"ם מט את הקהל בתחושותיו: 'למרות שמסביב היו הגבעות שחורות ממצרִים, ההרגשה שלנו הייתה שבשישה עשר בחודש המצרים היו מבולבלים לגמרי ושהיה אפשר להמשיך להתקדם'.".
↑  אמנון רשף, לא נחדל!, עמ' 233-234.
↑  שמשי, עמ' 50.
↑  שמשי, עמ' 52-53.
↑  שמשי, עמ' 55.
↑  רשף, עמ' 277-285.
↑  שמשי, עמ' 62-64.
↑  שמשי, עמ' 66-67.
↑  שמשי, עמ' 71.
↑  אורי מילשטיין, ‏יעקב ירושלמי, שבנה את גשר הצנע במחתרת: "העזרה לצה"ל היא הפרס שלי", באתר מעריב אונליין, 6 באוקטובר 2018
↑  שמשי, עמ' 74-75.
↑  שמשי, עמ' 77.
אוגדה 143 בגזרה המרכזית בסיני בערב 7 באוקטובר
חפ"ק אוגדה 143 במחנה טסה, מלחמת יום הכיפורים 1973. עומד מימין: סא"ל הלל כרמלי, קצין הקשר האוגדתי; יושב משמאל: האלוף אריאל שרון, מפקד האוגדה; מאחוריו: אל"ם יעקב עקנין
אזור "חמוטל", "מכשיר" ו"חמדיה", מצפון לאגם המר, גזרת אוגדה 143 בפתיחת המלחמה.
טנק של חטיבה 421 על "חמוטל" ב-9 באוקטובר 1973
קרבות אוגדה 143 ב-14 באוקטובר
גשר הגלילים נגרר על ידי גדוד טנקים אל עבר תעלת סואץ
מקטעי גשר הדוברות נגררים על ידי טנקים אל תעלת סואץ
תרשים כללי של הצירים בחווה הסינית ואזור הצליחה
טנקים של חטיבה 14 נעים ב-15 באוקטובר לקראת מבצע אבירי לב
שני טנקים מאוגדה 143 מועברים על ידי שני תמסחים מחוברים אל הגדה המערבית של תעלת סואץ. צנחן מחטיבה 55 שחצה את התעלה בסירות גומי מנופף אליהם מהצד המצרי
רכב צה"לי עובר על גשר הדוברות
אריק שרון (חבוש בראשו, משמאל), יחד חפ"ק אוגדה 143 בחצר הצליחה. מימין: סא"ל הלל כרמלי, קצין הקשר האוגדתי, ובמרכז שר הביטחון משה דיין.
מהלכי האוגדה ב-19-20 באוקטובר.
טנקים של צה"ל שנפגעו סמוך לאיסמעליה
אלן הנסן

אלן דייוויד הנסן (בסקוטית: Alan David Hansen; נולד ב-13 ביוני 1955 בקלקמננשייר) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת הבלם, משחקני המפתח של קבוצת ליברפול המצליחה בשנות ה-70 וה-80. היה שותף לזכייה בשלושה גביעי אירופה לאלופות, שמונה אליפויות אנגליה, שני גביעי ה-FA ושלושה גביעי הליגה. הנסן נודע כשחקן יציב וקר רוח בעל נוכחות מרשימה במרכז ההגנה, כמו גם בתרומתו למשחק ההתקפה של קבוצתו. כיום משמש כפרשן ברשת BBC, ונחשב לאחד מפרשני הכדורגל המוערכים ביותר.
קריירה בתקשורת

ב-1991 מונה הנסן לפרשן ה-BBC, לרוב בתוכנית סיכום המחזור "Match Of The Day" ולעיתים גם בשידורים חיים של משחקים.
תארים

הליגה הראשונה של הפוטבול ליג: 1978/1979, 1979/1980, 1981/1982, 1982/1983, 1983/1984, 1985/1986, 1987/1988, 1989/1990
גביע ה-FA:‏ 1985/1986, 1988/1989
גביע הפוטבול ליג: 1980/1981, 1982/1983, 1983/1984
גביע אירופה לאלופות: 1977/1978, 1980/1981, 1983/1984
מגן הצדקה: 1977, 1979, 1980, 1982, 1986, 1989
הערות שוליים

↑  LFCHistory.net, Alan Hansen - Player profile
| נבחרת סקוטלנד – מונדיאל 1982 |
| --- | --- | --- |
|  1 ראף •  2 מקגריין •  3 גריי •  4 סונס •  5 הנסן •  6 מילר •  7 סטראכן •  8 דלגליש •  9 ברזיל •  10 ווארק •   11 רוברטסון •  12 ווד • 13 מקליש •  14 נאריי • 15 ג'ורדן • 16 הרטפורד • 17 אוואנס • 18 ארצ'יבלד • 19 סטורוק • 20 פרובן • 21 ברלי • 22 לייטון • מאמן: סטיין |  1 ראף •  2 מקגריין •  3 גריי •  4 סונס •  5 הנסן •  6 מילר •  7 סטראכן •  8 דלגליש •  9 ברזיל •  10 ווארק •   11 רוברטסון •  12 ווד • 13 מקליש •  14 נאריי • 15 ג'ורדן • 16 הרטפורד • 17 אוואנס • 18 ארצ'יבלד • 19 סטורוק • 20 פרובן • 21 ברלי • 22 לייטון • מאמן: סטיין | סקוטלנד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2010030287  MusicBrainz: 69c45903-69c5-4229-9b0c-0fadd9dbdff2  VIAF: 315533682   WorldCat (עם VIAF): 315533682
אזיליה בנקס

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1991 (בת 33) הארלם, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  אזיליה אמנדה בנקס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 מקום לימודים:  תיכון לגארדיה 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, היפ האוס, דאנס-פופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  פולידור רקורדס, אקס-אל רקורדינגס, אנטרטיינמנט וואן מיוזיק, אינטרסקופ רקורדס, פרוספקט פארק, פרלופון 
 www.azealiabanks.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אזיליה אמנדה בנקס (באנגלית: Azealia Amanda Banks; נולדה ב-31 במאי 1991) היא ראפרית, זמרת, פזמונאית ושחקנית אמריקאית. כבר בגיל צעיר התעניינה בנקס במוזיקה ובתיאטרון ולמדה בתיכון לה גוארדיה לאמנויות הבמה. בשנת 2008 אימצה בנקס את השם "$Miss Bank", החלה לפרסם שירים שלה דרך הרשת החברתית מייספייס ולאחר מכן, בגיל 17, הוחתמה בנקס בחברת התקליטים "XL Recordings". מאוחר יותר הוחתמה בנקס בחברות התקליטים אינטרסקופ ופולידור.
הסינגל הראשון של בנקס "212", בהשתתפות לייזי ג'יי, יצא לאור בשנת 2011 כחלק מהמיני-אלבום הראשון של בנקס, 1991.
ביוגרפיה

אזיליה אמנדה בנקס נולדה ב-31 במאי 1991. אמהּ של בנקס גידלה אותה ואת שתי אחיותיה בהארלם שבניו יורק, לאחר שאביה מת מסרטן הלבלב כשהייתה בת שנתיים. לפי בנקס, לאחר מות אביה החלה אמהּ להתעלל בה ובאחיותיה פיזית ומילולית: היא "חבטה בנו עם אלות בייסבול, דפקה את ראשנו בקירות ותמיד הייתה אומרת לי שאני מכוערת. אני זוכרת שפעם היא זרקה את כל האוכל שהיה במקרר כדי שלא יהיה לנו מה לאכול". בעקבות ההתעללות שעברה, בגיל 14 עזבה בנקס את בית אימה ועברה לגור עם אחותה הגדולה. כבר בגיל צעיר החלה בנקס להתעניין במשחק ושירה.
קריירה

בגיל עשר החלה בנקס להופיע במחזות זמר באוף ברודוויי ולמדה בתיכון "לה גוארדיה לאומניות הבמה" שבמנהטן. בגיל 16 נשלחה בנקס לאודישנים ל-TBS, ניקלודיאון וחוק וסדר, אך לא התקבלה. בנקודה זו החליטה בנקס לזנוח את קריירת המשחק, ובעקבות זאת החלה לכתוב שירי ראפ ו-R&B כפורקן יצירתי. במקום לסיים את לימודיה בתיכון התמקדה בנקס בחלומה להיות זמרת. ב-9 בנובמבר 2008, בשם "$Miss Bank", פרסמה בנקס באינטרנט את השיר הראשון שהקליטה, "Gimme a Chance". באותה השנה הוחתמה בנקס בחברת התקליטים אקס-אל רקורדינגס, אך עזבה אותה לאחר מכן.
קריירה > 2011–2012: 1991 ו-Fantasea

בעקבות עזיבתה את חברת התקליטים XL Recordings, זנחה בנקס את השם "$Miss Bank" והחלה להשתמש בשמה, אזיליה בנקס, כשם הבמה שלה. באותה תקופה עברה בנקס למונטריאול, שם העלתה גרסאות דמו של שיריה, ביניהם השיר "L8R" וקאבר לשיר "Slow Hands" של אינטרפול. לאחר שפג תוקפה של הוויזה הקנדית שלה, חזרה בנקס לניו יורק, שם התפרנסה ממכירת מחזיקי מפתחות במועדון ג'אז במנהטן ומריקוד במועדון חשפנות בקווינס. בנקס תיארה את התקופה הזו בחייה ואמרה כי "בתקופה הזאת הייתי ממש מדוכאת, לא היה לי מנהל, לא היה לי בן זוג, לא היו לי חברים ולא היה לי כסף. עבדתי במועדון חשפנות וניסיתי לא לומר את המילים הלא נכונות ולהיגרר לריב עם הבנות".
בספטמבר 2011 פרסמה בנקס הורדה חינמית לשיר "212", שיצא לאור כסינגל הראשון שלה מהמיני-אלבום הראשון שלה "1991". הסינגל זכה להצלחה במצעדי סינגלים של מדינות אירופה, ביניהן בריטניה, שם הגיע למקום ה-12. פחות משנה לאחר מכן, ב-28 במאי 2012, יצא לאור המיני-אלבום "1991", שהגיע למעמד פלטינה באוסטרליה, ובנוסף באותו החודש הודיעה בנקס על כוונתה להוציא מיקסטייפ בשם "Fantasea". המיקסטייפ פורסם בעמוד הטוויטר של בנקס ב-11 ביולי באותה השנה.
קריירה > 2013–2016: Broke with Expensive Taste

בשנת 2012 הודיעה בנקס כי אלבום האולפן הראשון שלה יקרא "Broke with Expensive Taste" וציינה כי צפויים להכלל בו שיתופי פעולה עם טוקו יאסאדה, תיאופילוס לונדון, קווין חוסיין ואריאל פינק. לפי בנקס, הסינגל הראשון מהאלבום היה אמור להיות השיר "Miss Amor", אך לבסוף, בינואר 2013, הוחלט להוציא את השיר "Yung Rapunxel" במקומו, שיצא לאור במרץ באותה השנה דרך SoundCloud.
במאי 2013 הודיעה בנקס כי השיר "ATM Jam" בהשתתפות פארל ויליאמס צפוי לצאת לאור כסינגל השני מהאלבום. השיר יצא לאור כחודש לאחר מכן, אך לאחר הוצאתו הודיעה בנקס כי השיר לא יופיע באלבומה. באוגוסט 2013 הודיעה בנקס כי היא מתכננת להוציא מיקסטייפ נוסף שיהווה המשך למיקסטייפ הקודם שלה "Fantasea", שיקרא "Fantasea II: The Second Wave". בפברואר 2014 הודיעה בנקס כי אלבומה צפוי לצאת לאור במהלך הקיץ של אותה השנה.
הסינגל השני מאלבומה, "Heavy Metal and Reflective", יצא לאור ב-28 ביולי 2014 דרך חברת התקליטים של בנקס, Azealia Banks Records. הקליפ לשיר, שפורסם בערוץ היוטיוב של בנקס ב-5 באוגוסט, מציג באופן סמלי את שחרורה של בנקס מחברת התקליטים בה הייתה חתומה עד הוצאת השיר, אינטרסקופ רקורדס. כחודש לאחר מכן, ב-23 בספטמבר, יצא לאור הסינגל השלישי מהאלבום, "Chasing Time".
אלבום הבכורה של בנקס יצא לאור ב-6 בנובמבר 2014 לחנות האייטונס ללא הודעה מוקדמת. בריאיון למגזין NME הודיעה בנקס כי היא כעת סיימה חצי מהעבודה על אלבומה הבא, "Business & Pleasure", וכי הוא צפוי לצאת לאור בשנת 2016.
בפברואר 2015 הצטלמה בנקס בעירום למגזין "פלייבוי". ב-26 במאי פורסם באתר מגזין המוזיקה בילבורד כי בנקס צפויה להופיע בסרט הדרמה המוזיקלית "Coco" של הראפר ריזה.
באוגוסט 2015 הודיעה בנקס בחשבון הטוויטר שלה על כוונתה להוציא מיקסטייפ בספטמבר באותה השנה, ומאוחר יותר, במרץ 2016, להוציא את אלבום ההמשך למיקסטייפ הראשון שלה "Fantasea".
בפברואר 2016 הוציאה בנקס את הסינגל "The Big Big Beat" מהמיקסטייפ השני שלה, Slay-Z, שיצא לאור ב-24 במרץ 2016. המיקסטייפ פורסם תחילה להורדה בחינם, וביולי 2017 יצא מחדש דרך חנות האייטונס ושירותי הסטרימינג תחת חברת התקליטים העצמאית של בנקס, Chaos & Glory. בגרסה המחודשת כלל המיקסטייפ את רצועת הבונוס "Crown". השיר הופק על ידי המפיק הקנדי לוניס, שעבד עם בנקס גם במיקסטייפ הקודם שלה, Fantasea.