stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד

| --- | --- |
בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד
בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  Marshal Birjuzova 19
 מיקום:  בלגרד
 מדינה:  סרביה סרביה
 זרם:  יהדות נאולוגית
 רב בית הכנסת:  יצחק אסיאל
 נוסח תפילה:  נוסח אשכנז
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  15 ביוני 1924 – 1 בנובמבר 1925 (שנה)
 תאריך פתיחה רשמי:  1925 
 אדריכל:  מילאן שלאנג
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית
 מידות
 קומות:  4
 מידע טכני
 קיבולת:  300 מושבים ובעזרת נשים 180 מושבים
 קואורדינטות:  44°48′55″N 20°27′26″E﻿ / ﻿44.81528°N 20.45722°E﻿ / 44.81528; 20.45722
 http://www.belgradesynagogue.com
  (למפת בלגרד מוגדלת) בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד(למפת בלגרד רגילה) בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד
 
בית הכנסת סוכת שלום (בסרבית: Београдска синагога Сукат Шалом) הוא בית כנסת שפעיל בבלגרד בירת סרביה. ב-2013 הוכרז המבנה כאתר מורשת סרבית.
היסטוריה

ב-1 באוקטובר 1869 הוקמה רשמית הקהילה האשכנזית בבלגרד. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה וכינון ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים היה גל הגירה פנימית של יהודים אשכנזים לבלגרד. בראשית שנות ה-20 התגוררו בבלגרד כ-5,000 יהודים. בית הכנסת האשכנזי הישן היה צר מלהכיל את מספר המתפללים. יושב ראש הקהילה האשכנזית פרידריך פופס הוביל את המהלך להקמתו של בית כנסת חדש לקהילה והוא ניהל מגעים עם עיריית בלגרד אשר הקצתה קרקע למבנה.
את המבנה תכנן האדריכל מילאן שלאנג והוא נבנה בסגנון אדריכלי נאו-קלאסי. ב-15 ביוני 1924 הונחה אבן הפינה וב-1 בנובמבר 1925 הסתיימו עבודות הבנייה. טקס חנוכת המבנה נערך בקיץ 1926 בנוכחות אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה ורעייתו מריה, הרב הראשי של ממלכת יוגוסלביה יצחק אלקלעי, הרב הראשי האשכנזי של בלגרד יצחק הכהן שלאנג, פרידריך פופס ונכבדי הקהילה.
המבנה היה בן שלוש קומות. בקומת הקרקע שכנו גם מקווה ואולם ספורט. בהיכל התפילה היו 300 מקומות ישיבה ובעזרת הנשים 180. מעל היכל התפילה הותקן עוגב והתפילות נוהלו בעברית ובסרבית וכללו פרקי חזנות בנוסח נאולוגי לחזן, מקהלה ועוגב. בקומות העליונות שכנו דירות הרב, והחזן וכן בית מדרש. אולם התפילה עוטר בפמוטים ובמגיני דוד, הותקנו בו נברשות ובחלונות שולבו ויטראז'ים.
חלק קטן ואורתודוקסי מקרב הקהילה האשכנזית הדיר רגליו מבית הכנסת. מדובר היה בעיקר ממהגרים מסנטה וסובוטיצה אשר התאגדו בהמשך לקהילה נפרדת שהוגדרה חרדית.
במהלך מלחמת העולם השנייה לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית חולל בית הכנסת והיה לבית בושת עבור החיילים הגרמנים. לאחר סיום המלחמה שוקם בית הכנסת ונותר היחיד שפעיל בבלגרד. בית הכנסת משרת את שתי הקהילות הספרדית והאשכנזית. ב-2013 הוכרז המבנה אתר מורשת סרבית.
הערות שוליים

↑  הוכרזו 6 אתרי מורשת סרבית, באתר politika.rs (בסרבית).
1 2 3  הקהילה היהודית בבלגרד, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 63-62.
↑  בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד, באתר בית הכנסת (באנגלית).
אנפה מסורטטת דרום-אמריקאית

| אנפה מסורטטת דרום-אמריקאית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: אנפה מסורטטת
מין:: אנפה מסורטטת דרום אמריקאית
שם מדעי
 Botaurus pinnatus ‏ואגלר, 1829
תחום תפוצה


אנפה מסורטטת דרום-אמריקאית (שם מדעי: Botaurus pinnatus) היא מין של עוף מים, מהסוג אנפה מסורטטת החיה באמריקה הדרומית, חלק מאמריקה המרכזית ובדרום מקסיקו. היא לרוב נחבאת אל הכלים, אך איננה מצויה בסכנה גדולה.
האנפה מגיעה לאורך 64 עד 76 ס"מ ומשקלה הממוצע הוא 554 עד 1,157 גרם. היא בעלת נוצות חומות-כתומות חיוורות ועליהם מסורטטים פסים צהובים-קרם. הבטן והחזה לבנים והכנפיים בעלות סרטוטים כהים יותר משל שאר הגוף. האנפה יכולה למתוח את צווארה מעלה כדי להסתוות בהצלחה. מקורה הארוך שחור ויכול להזדקף מעלה, הרגליים ורודות והעיניים צהובות.
האנפה נפוצה לאורך קנים וסוף לאורך אמריקה הטרופית, לאורך ביצות, נהרות ואגמים וכן בשדות בעלי צמחייה גבוהה כמו שדות אורז. היא חיה בגפה או בקבוצות קטנות ופעילה סמוך לזריחה ולשקיעה ומחפשת טרף קטן בין הצמחייה, אותו היא צדה ממארב. היא ניזונה לרוב מדגים, סרטנים, צפרדעים וזוחלים קטנים. בתורה היא עלולה להיטרף בידי עופות דורסים, לוטרות, חתוליים או תנינים ולהגנה היא מאמצת תנוחה רפויה זקופה, אשר מסווה אותה ביעילות.
הערות שוליים

↑  אנפה מסורטטת דרום-אמריקאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
ברנן קיל קוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בנובמבר 1990 (בן 33) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברנן קיל קוק (באנגלית: Brennan Keel Cook נולד; 21 בנובמבר 1990) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

קיל קוק נולד וגדל בעיירה מישן וייחו (אנ'), מחוז אורנג', קליפורניה. הוא סיים תואר ראשון באמנות ותיאטרון באוניברסיטת סן פרנסיסקו.
קריירה

בתחילת דרכו הופיע קיל קוק במספר סרטים קצרים. הופעתו הראשונה על מסך הטלוויזיה הייתה בשנת 2015 בפרק בסדרה, הכריש. בשנת 2016 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים, "Recovery Road". באותה שנה הופיע בתפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה "How to Be a Vampire".
בשנת 2017 הופיע בדרמה הקומית "Scumbag". באותה שנה שיחק בפרק בסדרה אימת המתים המהלכים.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "הליצן העצוב". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע, "I Wrote This for You".
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "Love You To Death". באותה שנה שיחק בפרק בסדרה הטירון בה גילם רוצח נמלט.
בשנת 2021 שיחק בסרט "פלישה" והתארח בכמה סדרות טלוויזיה בהן, CSI: לאס וגאס, "שלג צח" ו-S.W.A.T..
בשנת 2022 שיחק במסרט המותחן "לקחת את הלילה" ובסרט עיניה התכולות.
בשנת 2023 שיחק בסרט הסוכן ובסרט "Et Tu".
הערות שוליים

↑  Meet Brennan Keel Cook | Actor - SHOUTOUT LA, SHOUTOUT LA, ‏26 בדצמבר 2022
↑  Matt Grobar, ‘Creepers’: Brennan Keel Cook & Cat Shank Board Adventure-Horror Pic From Suretone Pictures And Lionsgate, Deadline, ‏2022-08-24 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  Matt Villei, Brennan Keel Cook and Cat Shank Join the Cast of Horror Film 'Creepers', Collider, ‏2022-08-24 (באנגלית)
↑  Take the Night (2022) Review - Voices From The Balcony, www.voicesfromthebalcony.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Noah Schwartz, I Wrote This For You, Film Threat, ‏10 בפברואר 2021
↑  This Lifetime Movie Dramatizes The Shocking True Story Of Gypsy Rose Blanchard, Bustle, ‏2021-12-06 (באנגלית)
↑  Matt Grobar, Scott Cooper’s Netflix Pic ‘The Pale Blue Eye’ Adds Gillian Anderson, Lucy Boynton, Timothy Spall, Fred Hechinger, Robert Duvall & More, Deadline, ‏2021-12-01 (באנגלית אמריקאית)
אנפה קיסרית

| אנפה קיסרית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: אנפה
מין:: אנפה קיסרית
שם מדעי
 Ardea insignis ‏יום, 1878
תחום תפוצה


אנפה קיסרית (שם מדעי: Ardea insignis) היא מין של אנפה גדולה מהסוג אנפה החיה בצפון-מזרח הודו ובדרום-מזרח אסיה. אנפה זו כמעט נכחדה בטבע.
זוהי האנפה השנייה בגודלה לאחר אנפת גוליית. גובהה מגיע ל-127 ס"מ, מוטת כנפיה ל-54–57 ס"מ ומשקלה ל-2–5.6 ק"ג. זוהי אנפה אפורה בעלת צוואר ארוך ובעלת נוצות לבנות משתלשלות על צווארה ומעל כנפיה. המקור שחור והסנטר לבן. הבטן לבנה והרגליים אפורות עם קרומי שחייה.
היא נפוצה סביב ביצות ויערות טרופיים בצפון הודו, בהוטן, בורמה ובנגלדש ואולי גם בנפאל. כמו רוב האנפות היא דייגת מוכשרת התוקפת את קורבנה עם מקורה הארוך במהירות.
האנפה כמעט נכחדה בטבע עקב פגיעה בבית גידולה ופיתוח מואץ של נהרות באזור חיותה.
הערות שוליים

↑  אנפה קיסרית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007593025805171
אנפה צבועה

| אנפה צבועה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: לבנית
מין:: אנפה צבועה
שם מדעי
 Egretta picata ‏גולד, 1845
תחום תפוצה


אנפה צבועה (שם מדעי: Egretta picata) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים החי בצפון אוסטרליה וגינאה החדשה באזורי מונסון. אנפה זו תוארה למדע ב-1845 בידי החוקר האנגלי-אוסטרלי ג'ון גולד, כששמה ניתן עקב גוני נוצותיה. בעבר היא השתייכה לסוג אנפה, אך כיום נחשבת ללבנית בדומה ללבנית קטנה או לבנית השלג. במין זה לא ידועים תת-מינים.
האנפה מגיעה לאורך 43 עד 55 ס"מ ולמשקל ממוצע של 247–280 גרם בזכרים ו-225–242 גרם בנקבות, כשהזכרים כבדים מעט יותר מהנקבות אך בשאר התכונות דומים. במראה יכולה לבלבל עם אנפה לבנת-צוואר, החיה באותם אזורים אך גדולה וגבוהה יותר.
אנפה זו בעלת נוצות לבנות לאורך הבטן והחזה והכנפיים, הגב, הצוואר ואחורי הראש חומים עד שזופים. החלק העליון של הראש כהה ובעל ציצה מזדקרת שחורה. העיניים והמקור צהובים ותחתית הגרון צהובה-בהירה. הצעירים דומים מעט לבוגרים אך פניהם לבנים לגמרי, למעט המקור הצהוב והם חסרי ציצה שחורה (בעבר סברו שהם מין נפרד של אנפה).
האנפה מצויה בביצות טרופיות וגדות נהר או בשדות לחים לאורך צפון אוסטרליה ובדרום גינאה החדשה ובמים מחפשת טרף קטן, אותו היא חוטפת במקורה. האנפה מקננת על עצים נמוכים ומטילה 1 עד 2 ביצים בעונה הרטובה.
הערות שוליים

↑  אנפה צבועה באתר הרשימה האדומה של IUCN
אתל ניובולד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 באוגוסט 1882 רויאל טנברידג' וולס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 במרץ 1933 (בגיל 50) 
 ענף מדעי:  אפידמיולוגיה, סטטיסטיקה 
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון 
 פרסים והוקרה:  מדליית גיא מכסף (1928) 
 
אתל מיי ניובולד (28 באוגוסט 1882 - 25 במרץ 1933) הייתה סטטיסטיקאית ואפידמיולוגית אנגלייה.
ביוגרפיה

ניובולד למדה בקולג' ניונהם באוניברסיטת קיימברידג' וסיימה בהצטיינות את לימודי המתמטיקה ב-1906. לאחר מכן עסקה בהוראה במשך מספר שנים. התעניינותה בסטטיסטיקה החלה בזמן מלחמת העולם הראשונה, כאשר עבדה בשירות משרד התחמושת. לא ידועים פרטים על עבודתה שם. לאחר המלחמה, עבדה כחוקרת במעבדת גאלטון, ובמקביל המשיכה בלימודיה בהקולג' האוניברסיטאי של לונדון. היא קיבלה תוארי מוסמך במדעים ב-1926, ודוקטור למדעים ב-1929.
רוב עבודתה המדעית התבצעה במסגרת המועצה למחקר רפואי (Medical Reseaach Counsil), אליה מונתה ב-1921. במשך שירותה בוועדה, כשמונה שנים בסך הכל, היא פרסמה 17 מאמרים מדעיים. הידוע ביותר מבין מחקריה עסק בניתוח נתוני תאונות עבודה. זה היה המאמר הראשון שעסק בהיבטים התאורטיים של תהליכי פואסון מורכבים.
פרסים

מחקרה אודות תהליכי הפואסון זיכה אותה ב-1928 במדליה על שם ויליאם גאי מטעם האגודה הסטטיסטית המלכותית. היא הייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס זה. הישגיה המדעיים של ניובולד זכו להכרה נוספת בשנת 2014, כאשר אגודת ברנולי הכריזה על פרס שנקרא על שמה, המוענק עבור מצוינות במחקר בסטטיסטיקה.
אתוס

ערך זה עוסק במערכת אמונות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אתוס (מיוונית: Ἦθος, תרגום מילולי: מקום מוכר, הרגל, דמות, תכונה) הוא מונח המשמש לתיאור מכלול האמונות והרעיונות המנחים ומשקפים את התנהלותה של חברה מסוימת, אומה, אידאולוגיה או תרבות, וכן את התנהלות הפרטים המרכיבים את אותה קבוצה.
אתוס משותף של קבוצה מסוימת יכול להתפתח כתוצאה מאירוע היסטורי שהתרחש במציאות או כפיתוח של עלילה דמיונית. המכנה המשותף לשני מקורות האתוס הללו הוא האמונה המשותפת לחברי הקבוצה החולקים אותו בהווה כי הם עצמם מהווים את ממשיכי דרכם של אבותיהם, גיבורי האירוע ההיסטורי, ונוטלים על עצמם מחויבות להמשיך ולפעול בעתיד על פי הדרך שהתוו משתתפי האירוע המקורי.
אתוס של קבוצת התייחסות כלשהי כולל תחתיו את הרעיונות והערכים היסודיים המשותפים, המחברים בין הפרטים הנכללים באותה קבוצה. האתוס הקבוצתי הוא גורם מניע ומדרבן ראשון במעלה ביצירת לכידות חברתית, אחדות ורוח שיתופית לקידום מוסר ורעיונות ומנהגים הייחודיים לקבוצה.
אתוס של קבוצה מסוימת יכול להשתנות במשך הזמן כתוצאה מקבלה והפנמה של רעיונות חדשים בתהליך חינוכי טבעי ומתמשך, אך גם כתוצאה מהפעלת כוח ובתהליך של כפייה באמצעים פיזיים או סוציולוגיים.
על פי פרופסור אייל נווה, המושג "אתוס" הוא בעל שתי פנים: גם השקפת עולם, המסבירה את הניסיון האנושי ונותנת לו משמעות ערכית, וגם אורח חיים, השואף לממש ולפתח את השקפת העולם ולתרגמה למעשים המשפיעים על מוסדות החברה.
דוגמאות

"כיבוש המערב" - ההתיישבות החדשה במערב הישן של אמריקה כאתוס לאומי ותרבותי בארצות הברית.
"טוב למות בעד ארצנו" - סיפור קרב תל חי ויוסף טרומפלדור כאתוס לאומי וחינוכי-ציוני בישראל.
המרד על אוניית הקרב פוטיומקין - סיפור המרד של צוות הימאים על האונייה כשלב מקדים למהפכה הקומוניסטית כאתוס לאומי בתקופת ברית המועצות.
רטוריקה

ברטוריקה האריסטוטלית, אתוס הוא אחת הדרכים לשכנוע קהל מאזינים על ידי נואם (השתיים האחרות הן לוגוס ופאתוס) ומהווה מרכיב של טיעון.
אריסטו טוען כי על הנואם ליצור מימד של אתוס (בלשון המודרנית "אמינות") מייד בתחילת דבריו באמצעות מה שמכונה על ידיו "כשירות מוסרית". הוא מרחיב את המונח כך שיכלול בתוכו גם מומחיות וידע המיוחסים לנואם, וטוען כי האתוס מוגבל (בלשון מודרנית - רמת האמינות) רק על ידי הדובר עצמו.
לדעת אריסטו, האתוס אינו מיוחס לדובר אלא לקהל המאזינים אשר הוא הקובע אם נעשה בו שימוש ומתייחס לתוכן הדברים בהתאם.
לדעת אחרים כגון הפילוסוף איסוקרטס (Isocrates), האתוס של נואם מושפע מתפיסה כוללת של דמותו על ידי קהל השומעים והוא מתבסס על היכרותם הקודמת עם ההיסטוריה שלו ודעותיו עוד בטרם החל לשאת את דבריו.
אריסטו מצביע על שלוש דרכים לביסוסו של אתוס:
פרונסיס (φρόνησις) - כישורים מעשיים, ידע נרכש.
ארטה (ἀρετή) - כישורים מולדים, מתת אל.
אונויה (eunoia) - רצון טוב כלפי קהל המאזינים.
בשלושה מקרים יכולה להתחולל פגיעה באתוס:
לדובר יש עניין אישי גלוי בנושא ובתוצאות של דבריו.
לדובר יש מניע נסתר בנושא ובתוצאות של דבריו.
הדובר מגלה חוסר ידע או חוסר עניין בתחום עליו הוא מדבר.
כל אחד משלושת המניעים הללו מהווה פנייה למניעים אישיים ולכן אינו רלוונטי ליצירת אתוס.
ביקורת

חוקרת הכתיבה והרטוריקה נדרה ריינולדס (Nedra Reynolds) טוענת כי האתוס, כמו סובייקטיביות פוסט מודרנית, עובר שינויים לאורך הזמן אך משקף את השורשים העמוקים המשותפים בחברה. טענה זו עומדת בניגוד לטענה כי ניתן לזייף או לבצע מניפולציה של האתוס מכיוון שהערכים החברתיים והתרבותיים המשותפים נטבעים בבני האדם מילדותם ואינם ניתנים לשינוי.
החוקר ג'ון אודו (John Oddo) מצביע על העובדה כי אתוס הוא מושג המתהווה מתוך תהליכים חברתיים ולא יכול להיווצר על ידי אדם אחד. יחד עם זאת, בעידן התקשורת ההמונית נעשים ניסיונות ליצירת אתוס על ידי כותבים ועיתונאים המפיצים את משנתם באופן נרחב באמצעות התקשורת המודרנית, אך אינם משקפים את מהותו הקלאסית של המונח.
הערות שוליים

↑  האתוס הליברלי בחברה האמריקנית - אייל נווה, באתר www.e-vrit.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4127351-5
בית הכנסת סננדג'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  סננדג' 
 מדינה:  איראן 
 קואורדינטות:  35°18′53″N 47°00′06″E﻿ / ﻿35.314631844602°N 47.001755574288°E﻿ / 35.314631844602; 47.001755574288
 he
 
בית הכנסת בסַנַנְדַג' (בפרסית: کنیسه یهودیان سنندج; באנגלית: Sanandaj synagogue) הוא בית כנסת מתקופת הקאג'אר הממוקם בבירת פרובינציית כורדסתאן, סננדג'. בית כנסת זה נרשם כמספר 26979 ברשימת האנדרטאות הלאומיות של המדינה.
בית הכנסת

תאריך בנייתו של המבנה מתוארך לתקופת הקאג'אר המוקדמת, וסמוך לזמן היווצרות המרקם העירוני של העיר, הוא ממוקם באזור שדרות נמקי ורחוב אלחבל בשכונת המיעוטים עג זמאן.
שיקום ושיפוץ

בשנת 2012 שוחזר מבנה זה וחלק המבנה שנהרס הוחזר לקדמותו.
הערות שוליים

1 2  كنیسه یهودیان سنندج مرمت و بازسازی شد, خبرگزاری ایلنا, ‏2023-08-31 (בפרסית)
אשם תורם בחוק הישראלי

בחוק הישראלי, נקבע היחס לאשם תורם לפי דוקטרינת אשם תורם כהגנה יחסית.
הוראות החוק

האשם התורם נדון בחוק הישראלי בסעיפים 64-69 בפרק ד' לפקודת הנזיקין.
בס' 64 לפקודה מצויה ההגדרה לאשם. החלק הראשון של ההגדרה מגדיר אשם, ככולל כל התנהגות המבססת את האחריות בנזיקין, היינו, הוא נוגע לאשם היוצר אחריות, מובן זה מתייחס בראש ובראשונה להתנהגותו של המזיק. החלק השני לעומת זאת נוגע בעיקר להתנהגותו של הניזוק - התובע. מכיוון שהוא מתייחס למעשה או מחדל שהם התרשלות שהזיקה לעצמו - אשם עצמי. הסעיף מגדיר אדם כמזיק לעצמו אם אשמתו היא הסיבה או אחת הסיבות להתרחשות הנזק. החריגים לסעיף הם: 1.נזק טבעי בלתי רגיל שלא ניתן לצפייה על ידי האדם הסביר; 2. אשמו של אדם אחר הוא הסיבה המכרעת לנזק; 3. הניזוק בן 12.
המונח "התרשלות שהזיקה לעצמו" הוא, למעשה, הגדרת האשם העצמי התורם שמוזכר בהמשך החוק בסעיף 68.
ס' 68 לפקודה קובע את תנאי הגנת אשם התורם ואת היקפה. בסעיף זה משתקפת בחירתו של המחוקק הישראלי בהסדר של אשם תורם כהגנה יחסית.
ס' 65-67 לפקודה מאזנים בין התנהגויותיהם של התובע והנתבע ומטפלים במקרים החריגים בהסדר האשם התורם:
ס' 65 לפקודה – התנהגות הניזוק הובילה לאשמתו של המזיק, כל מעשה או מחדל גם כשהם כשרים כשלעצמם יובילו להפחתת הפיצויים. בתנאי שהם הסבו את אשמו של המזיק. יש כאן דרישה לקשר סיבתי בין התנהגותו של הניזוק ואשמו של המזיק.
ס' 66 לפקודה – סעיף 66 קובע שאם התובע והנתבע קשורים יחדיו ביצירת הנזק, אולם התנהגותו של הנתבע היא שהביאה לאשמתו של התובע, רשאי בית המשפט להגדיל את הפיצויים אך לא יותר מאשר הסכום שהיה נקבע אלמלא היה אשם תורם. מטרת סעיף זה היא להעניק סמכות מיוחדת לביהמ"ש כאשר אשמו העצמי של הניזוק נגרם גם הוא על ידי התנהגותו של המזיק. במקרה כזה רשאי ביהמ"ש להקל על הניזוק בהגדילו את סכום הפיצויים שהופחת מכוח ס' 68.
ס' 67 - קובע כי אשם תורם כולל את אשמו של אדם שפלוני אחראי לו.
ס' 69 – המזיק יכול לטעון טענת אשם תורם נגד מי שתובע מכוחו של המנוח.
לעיתים קובע המחוקק הסדר שונה המעניק פיצויים לניזוק גם כאשר היו במעשיו אשם תורם. למשל, חוק האחריות למוצרים פגומים קובע:
הוראות החוק > היבטים רלוונטיים בהצעת הקודיפיקציה

הצעת הקודיפיקציה מגדירה את האחריות בנזיקין כאחריות לנזק שנגרם עקב התנהגות עוולתית או אחריות להתנהגות עצמה. התנהגות עוולתית תיחשב כגורמת לנזק במידה והיא הייתה הגורם העובדתי לנזק, דהיינו, בלעדיה לא היה הנזק נגרם, ואם סוג התהליך של גרימת הנזק וסוג הנזק היו בתחום הסיכון שמפניו באה העוולה להגן. תחום הסיכון בוחן מס' שיקולים וביניהם, מידת האשמה שבהתנהגות עוולתית של הנפגע שהייתה גורם עובדתי לנזק ומידת האשמה שבהתנהגות העוולתית של המזיק.
באשר לפיצויים, מגדירה ההצעה התרשלות תורמת. בית המשפט יפחית מהפיצויים המגיעים לנפגע סכום אותו יקבע בהתחשב במידת האשמה היחסית של הצדדים, בתרומתם היחסית לגרימת הנזק ובאופי אחריותו של המפר ומטרותיה. מונח האשם התורם הושמט מן ההצעה.
מהות האשם

לפי פקודת הנזיקין; "אשם הוא מעשהו או מחדלו של אדם שהם עוולה לפי פקודה זו, או שהם עוולה שיש בצידה נזק או שהן התרשלות שהזיקה לעצמו". פקודה זו נוסחה לפי ההגדרה המקבילה מן החוק האנגלי.
הגדרת האשם מתייחסת לשני חלקים. בחלק הראשון האשם מוגדר ככזה היוצר אחריות כאשר ההתייחסות הראשונית היא למזיק. החלק השני מתייחס למעשה או מחדל שהם התרשלות שהזיקה לאדם עצמו ולכן, הוא מתייחס בעיקר להתנהגות הניזוק. חלק זה, נוגע לאשם העצמי של הניזוק וההתנהגות הדרושה לקיומו הנה התרשלות. על-כן, מרכיב יסודי במשטר האשם העצמי התורם הוא יסוד הרשלנות. ההתרשלות, על פי הפקודה, נבחנת על פי מבחן אובייקטיבי חיצוני הוא מבחן האדם הסביר.
הגדרת ההתרשלות חלה על שני סוגי האשמים; האשם יוצר האחריות שבחלק הראשון, והאשם העצמי שבחלק השני. למרות זאת, קיים שוני בין הנסיבות בהם אדם מתרשל ובכך מביא נזק לאחר, לעומת אדם אשר נבחנת רמת הזהירות שלו כלפי עצמו ורכושו. בסוגיית האשם התורם, השאלה הנבחנת היא מידת הזהירות שאדם צריך לנהוג כלפי עצמו וכלפי רכושו (תוך בדיקת סבירות ההתנהלות), בעוד לגבי אשם יוצר אחריות הדגש הוא בבחינת ההתנהגות אל מול אדם אחר. קיים הבדל מהותי בנקודת המוצא, ושוני מהותי בתפקיד החברתי שממלאים מושגים אלו. השוני ביניהם מביא למסקנה כי ייתכן והאדם הסביר נוהג, וצריך היה לנהוג, ביתר זהירות כלפי אדם אחר מאשר כלפי עצמו.
בפועל, הופחתה רמת הזהירות הדרושה לשמירה עצמית לגבי ניזוקים מסוימים אשר המשפט ביקש להגן עליהם. שלושה סוגים שכאלו זכו ליחס מועדף; עובדים, ילדים ולקויי דעת.
במידה ומתקיים אשם עצמי בהתנהגות הניזוק, על מנת שיחול סעיף 68 נדרש כי אשם זה תרם לנזק העצמי. מכאן, כי יש צורך בקשר סיבתי בין ההתרשלות העצמית ובין הנזק שנגרם.
הערות שוליים

↑  אנגלרד - דיני הנזיקין, עמ' 236-237.
↑  ע"א 349/58 לודויג גרינולד נגד נחמיה אביגדורוב  וערעור נגדי, פ"ד יד עמ' 421-426 (1960).
↑  ע"א 432/58 קבוצת בנין בע"מ נ' משה יצחק פוגל, פ"ד יג 864 (1959).
↑  ע"א 227/67 אמסלם נ' כץ, פ"ד כב (1) 313 (1968).
1 2  ע"א 316/75 שור נ. מדינת ישראל פ"ד לא (1) 299 (1976). (להלן: פרשת שור).
↑  פקודת הנזיקין, § 35.
↑  ע"א 75 /987 ווסטצ'סטר פייר אינשורנס קומפני נ' אברהם קורן פ"ד לא (1) 660, עמוד 666 (1976).
↑  פקודת הנזיקין, §35.
↑  ע"א 80/ 145 שלמה ועקנין נ' המועצה המקומית, בית שמש פ"ד לז (1) 113, עמוד 148. (1982).
↑  ע"א 90 /2061 אילנה מרצלי נ' מדינת ישראל, משרד החינוך והתרבות פ"ד מז (1) 802, עמוד 805 (1993).
↑  אנגלרד - דיני הנזיקין, עמ' 245.
↑  ע"א 542/87 קופת אשראי וחסכון אגודה הדדית בע"מ נ' עוואד פ"ד מד (1) 422, עמ' 438 (1990).
1 2 3 4  ע"א 6649/96 הסתדרות מדיצינית הדסה נ. גלעד ואח' פ"ד נג (3) 529 ס' 31-27 לפסק הדין של השופט אנגלרד (1999).
↑  ע"א 667/77 מרים דדון ו-2 אח' נ' עזר אטיאס לב (2) 169, עמוד 173 (1978).
↑  ע"א 417/81 מלון רמדה שלום נ' אמסלם, פ"ד לח(1) 72, בעמ' 81 (1984).
↑  ע"א 507/79 מוריס ראונדנאף (קורן) נ' אילנה חכים לו (2) 757, עמוד 770 (1982).
↑  ע"א 632/81 אפרים בן יעקב נ' יעקב מיכאלי לח (4) 12, עמוד 17 (1984).
↑  ע"א 804/80 Sidaar Tanker Corporationנ' חברת קו צינור אילת אשקלון בעמ לט (1) 393, עמוד 431 (1985).
↑  ע"א 4114/90 אברהם בן שושן נ' כריכיה קואופרטיבית בע"מ מח (1) 415, עמוד 435 (1993).
↑  רע"א 9488/02 חן שחר נ' עטיה גד [פדאור (לא פורסם) 05 (5) 828], 3687, עמ' 3691.
↑  רע"א 9488/02 חן שחר נ' עטיה גד [פדאור (לא פורסם) 05 (5) 828], 3687, עמ' 3692.
1 2  עא 3912/90 eximin s. A, תאגיד בלגי נ' טקסטיל והנעלה איטל סטייל פרארי בע"מ פ"ד מז (4) 64 (1993).
↑  ת.א. (ת"א) 133272/01 עוזר מנשה נ' סהר חברה לבטוח בע"מ,נבו 251 (2005).
↑  ת.א. (נצ') 8005/94 זעטוט נ' אררט חברה לביטוח בע"מ דינים מחוזי כז (1) 730 (1997).
↑  ת.א. (ת"א) 44694/96 שבת נ' סהר חברה לביטוח בע"מ, דינים שלום יד 75, פסק דינו של השופט יפרח.
↑  הצעת חוק דיני ממונות, התשס"ו-2006, §366(א). (להלן: הקודיפיקציה).
↑  הצעת חוק דיני ממונות, התשס"ו-2006, §366(ב).
↑  הצעת חוק דיני ממונות, התשס"ו-2006, §366(ג).
↑  הצעת חוק דיני ממונות, התשס"ו-2006, §461.
↑  פקודת הנזיקין [נוסח חדש] תשכ"ח-1968,§64. (להלן: פקודת הנזיקין).
↑  The law reform (contributory negligence) act, 1945,c28,145§. (להלן: The Law Reform).
↑  אנגלרד - דיני הנזיקין, עמ' 241.
↑  פקודת הנזיקין §35.
↑  תא (ת"א) 56522/04 הכשרת היישוב חברה לביטוח בע"מ נ' שלו ברוך, נבו 381 (2005).
↑  אנגלרד - דיני הנזיקין, עמ' 247.
אנפה מסורטטת אמריקאית

| אנפה מסורטטת אמריקאית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: אנפה מסורטטת
מין:: אנפה מסורטטת אמריקאית
שם מדעי
 Botaurus lentiginosus ‏ראקט, 1813
תחום תפוצה


אנפה מסורטטת אמריקאית (שם מדעי: Botaurus lentiginosus) היא מין של עוף מים, מהסוג אנפה מסורטטת. היא חיה באמריקה הצפונית וחלק מאמריקה המרכזית, לרבות הקריביים, ודרומה עד לפנמה וקוסטה ריקה. אנפה זו שוכנת בביצות, גדות נהר ואגמים, ולעיתים רחוקות גם בסביבות יבשות יותר. היא נפוצה מאוד בביצות פלורידה, בעיקר באוורגליידס.
מאפיינים

האנפה בינונית בגודלה ודומה לאנפה מסורטטת גדולה החיה באירואסיה, אך מעט יותר קטנה ועגלגלה. אורכה 58–85 ס"מ, מוטת כנפיה 92–115 ס"מ ומשקלה כ-370-1,072 גרם. האנפה בעלת מקור ארוך, חד ואפור-צהוב לסירוגין. הנוצות מסורטטות בצבע חום בהיר-לבן וחזה כתום-לבן. הגרון לבן ומצידי הצוואר פס שחור אופקי. הכנפיים חומות והרגליים צהובות וארוכות. צווארה של האנפה ארוך ובעל נוצות פרועות מעט, ובעזרתו מייצרת האנפה קולות רועמים.
מבנה גופה של האנפה מותאם להסוואה בתוך קנים וסוף הצומחים בשולי המים, שם האנפה אורבת לטרף קטן. היא חוטפת במקורה הארוך דגים, דו-חיים, חסרי חוליות שונים וטרף דומה. היא טריטוריאלית מאוד ותתקיף אנפות המתקרבות לשטחה. האנפה מסמנת את הטריטוריה שלה בקריאה רמה.
האנפה היא עוף מונוגמי ובני זוג יקננו יחדיו על הקרקע קרוב לגומא ולסוף, כשהם מוסווים מטורפים.
אנפה זו איננה נמצאת בסכנה בטבע, אם כי בכמה אזורים נפגעו אוכלוסיותיה עקב פגיעה בבתי הגידול שלה.
הערות שוליים

↑  אנפה מסורטטת אמריקאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
אנפה מסורטטת בפלורידה.
בית הכנסת עדת שלום

| --- | --- |

תפילה בבית כנסת עדת שלום ברובע ה-15 בפריז  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  רחוב ג'ורג' ברנרד שו 8, הרובע ה-15
 מיקום:  פריז
 מדינה:  צרפת צרפת
 בעלים:  קהילת עדת שלום
 זרם:  קונסרבטיבי אשכנזי
 רב בית הכנסת:  הרב הקונסרבטיבי ריבון קריגייר
 נוסח תפילה:  קונסרבטיבי אשכנזי
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1989
 תאריך פתיחה רשמי:  1989
 אדריכל:  פול לנדואר, מקבוצת ABC
 סגנון אדריכלי:  מודרני מודולרי
 מידות
 שטח:  500 מטרים רבועים
 קומות:  1
 מידע טכני
 קיבולת:  90–250 מקומות ישיבה
 קואורדינטות:  48°51′08″N 2°17′35″E﻿ / ﻿48.852252083680426°N 2.2930385074218638°E﻿ / 48.852252083680426; 2.2930385074218638
 adathshalom.org  
 he
 
בית הכנסת עדת שלום הוא בית כנסת קונסרבטיבי (מסורתי) אשכנזי הממוקם ברחוב ג'ורג' ברנרד שו 8, ברובע ה-15, פריז.
היסטוריה

קהילת בית הכנסת הוקמה בשנת 1989. היא אימצה את השם עדת שלום. בשנת 1991 מונה ריבון קריגייר לרב בית הכנסת.
הקהילה מזדהה עם התנועת המסורתית, או היהדות הקונסרבטיבית, המנסה לגשר בין המודרניות (כמו היהדות הרפורמית) והכבוד למסורת (כמו היהדות האורתודוקסית). הקהילה מקיימת שוויון בין נשים לגברים, והיא עסוקה בדיאלוג בין-דתי עם קבוצת Vivre Ensemble ברובע ה-15 של פריז.
בשנת 2004 הקהילה ייסדה שלוחה שלה כולל בית כנסת שנקרא במקור "עדת שלום מזרח". בשנת 2013 שם בית הכנסת בשלוחה שונה לשם "דור לדור". בית כנסת זה נמצא בכתובת 10 rue du Cambodge ברובע ה-20. רבם הוא ישעיה דאלסאצ'ה.
בשנת 2008 היו בעדת שלום כ-300 משפחות. זוהי הקהילה הקונסרבטיבית הגדולה ביותר בצרפת.