stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמואל בלאצ'פורד
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית

ב-13 במרץ 1882 מונה בלאצ'פורד על ידי הנשיא צ'סטר ארתור כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומו של וורד האנט שפרש מכהונתו. הוא מונה לתפקיד לאחר ששני מועמדים קודמים, הסנאטור ג'ורג' אדמונדס והסנאטור לשעבר רוסקו קונקלינג, דחו את ההצעה. ב-22 במרץ אושר המינוי על ידי הסנאט ובלאצ'פורד הושבע לתפקיד ב-3 באפריל. כך היה בלאצ'פורד לאדם הראשון שכיהן על כס השיפוט בכל שלוש הערכאות של בתי המשפט הפדרליים. בעת מינויו הוערך הונו האישי ב-3 מיליון דולר (מעל 78 מיליון דולר בערכים של 2021), רובו בהשקעות במקרקעין.
בלאצ'פורד היה מומחה למשפט ימי ולחוקי הפטנטים, וכתב את הספר "תיקי המשפט הימי של בלאצ'פורד והאולנד" (Blatchford and Howland's Admiralty Cases), שנחשב למקור המקיף ביותר בתחום. במהלך 11 שנותיו על כס השיפוט, הוא כתב 430 חוות דעת רוב ושתי חוות דעת מיעוט. חוות הדעת הבולטות ביותר שלו, "חברת הרכבת של שיקגו, מילווקי וסנט פול נגד מינסוטה" (Chicago, Milwaukee & St. Paul Railway Co. v. Minnesota) ו"באד נגד מדינת ניו יורק" (Budd v. People of New York), ספגו ביקורת קשה בשל המסקנות הסותרות שלהן לכאורה בנוגע לזכות להליך הוגן על פי התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית.
חיים אישיים

ב-1844 נשא בלאצ'פורד לאישה את קרוליין פרנסס אפלטון, בתם של איבן אפלטון ושרה (לבית פטרסון) אפלטון. לזוג נולד בן אחד, סמואל אפלטון בלאצ'פורד, שהיה גם הוא עורך דין.
ביוני 1893 נתקף בלאצ'פורד בשיתוק בעת שהיה בביתו בניופורט, רוד איילנד. סמואל בלאצ'פורד נפטר בביתו שבניופורט בגיל 73 ב-7 ביולי 1893. הוא נטמן בבית הקברות גרינווד שבברוקלין.
הערות שוליים

1 2  "Justice Blatchford Dead: Passes Peacefully Away at His Home in Newport". The New York Times. July 8, 1893. p. 1
↑  "Richard Milford Blatchford". Office of the Historian: Department History. Bureau of Public Affairs, U.S. Department of State. Archived from the original on March 13, 2013.
↑  "Richard Milford Blatchford (1798–1875)". The Political Graveyard.
↑  אנג'ליקה המילטון בלאצ'פורד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
↑  Catherine Blatchford (Hone) - Seward Family Digital Archive
↑  In Memoriam: Samuel Blatchford. Washington, DC: United States Supreme Court. 1893. p. 19
↑  Cravath, Swaine & Moore LLP.- Our Story
↑  Nevins, Allan (1959). The War for the Union. I, The Improvised War, 1861–1862. New York, NY: Charles Scribner's Sons. p. 66.
↑  "JUSTICE BLATCHFORD STRICKEN.; Attacked with Paralysis at Newport -- His Death Expected". The New York Times. June 20, 1893.
↑  "QUAINT CLUB IN NEWPORT.; Entertained at the Ocean House -- Justice Blatchford's Condition". The New York Times. June 26, 1893.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007359441305171  ISNI: 0000 0000 2688 1716  LCCN: n86835835  SNAC: w6r78p28  VIAF: 43339690   WorldCat (עם VIAF): 43339690
עין חרצית

עין חרצית הוא מעיין קטן במורדות יבנאל במזרח הגליל התחתון, הנמצא מעל המושבה הוותיקה יבנאל.הנובע במתלול היורד מרמת יבנאל לבקעת יבנאל מצפון מערב לראשו של נחל חרצית.
מי המעיין עין חרצית נובעים במורדות הצפוניים של רמת יבנאל, ונאגרים בבריכה ריבועית שדפנותיה בנויות אבני בזלת. הבריכה מרובעת, בגודל 4 מטרים רבועיים ובעומק 1.5 מטרים.בבריכה שוחים דגי זהב.
מקור השם

שמו של המעיין ניתן לו על שם נחל חרצית שהמעיין נמצא לראשו, ועל שום החרציות הרבות הגדלות בסביבתו בתקופת האביב. בערבית שמו הוא עין אל-חג'ל (عين الحجل)שפירושו מעיין החוגלה.
צמחייה

באזור סביב המעיין גדלים צמחי מים כגון סמר חד, טיון דביק, פטל ונענע משובלת. ליד המעיין צומחים גם עצי שזיף.
היסטוריה

יבניאל הוקמה בשנת תרס"א ב-1901. ישנם המאמינים שכאשר רבי נחמן מברסלב ביקר בארץ ישראל באזור בטבריה והכנרת בשנת 1798, הוא הצביע לכיון יבניאל, שאז לא הייתה קיימת, ואמר: "איזה פינת גן עדן, מים זורמים, ושמש מחייכת". בעקבות כך, הגיעו ליבניאל קהילה גדולה של חסידי ברסלב בראשות רבם מוהר"ש.
הגעה למקום

המעיין נמצא מעל בית העלמין ביבנאל, לאחר ההגעה לבית העלמין, ניתן להחנות את האוטו ומשם לעלות בשביל עפר כ-450 מטרים עד ההגעה למעיין.
הערות שוליים

1 2 3  עין חרצית - המעיין במורדות יבניאל, באתר בא לי לטייל
1 2  יצחקי, אריה, מדריך ישראל: אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ גליל עליון ומקורות הירדן, ירושלים: כתר, 1978, עמ' 117
1 2  יצחקי גל, מושון גבאי, מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה,מסלולי טיול כרך 4:הגליל התחתון וחופו ובקעת הירדן, ירושלים: כתר, ידיעות אחרונות,ישראל. משרד הבטחון. ההוצאה לאור, 2001, עמ' 382
↑  שוהם, חזקי, ביקורת ספר: “תחת כיפת הלאום: בתי כנסת ולאומיות בארץ ישראל בתקופת המנדט”, מאת ראובן גפני, social-issues in israel, 2019, עמ' 233–237 doi: 10.26351/siii/27/8
↑  ישראל שפירא, ‏טיול לבין הזמנים: מעיין 'עין חרצית', באתר כיכר השבת, 25 באפריל 2022
סלע משקע

החתך של רמת קולורדו המורכב מסלעי משקע רבים (בעיקר אבני חול)
סלעי הקירטון בראש הנקרה
סלע משקע הוא סלע שנוצר על פני כדור הארץ מחומר שמקורו בסלע קודם אחר בתנאים רגילים של טמפרטורה ולחץ. סלעי המשקע כוללים סלעים נפוצים כגון קירטון, אבן גיר, אבן חול ודולומיט.
התחום בגאולוגיה העוסק בעקרונות ובתהליכים של יצירת סלעי המשקע נקרא סדימנטולוגיה (Sedimentology).
היווצרות סלעי המשקע > המקור לסלעי המשקע

החומר ממנו נוצרים סלעי המשקע מגיע ממקורות שונים:
פירוק של סלע קודם (סלע יסוד, סלע משקע או סלע מותמר) בתהליכי בלייה מכנית או כימית. חומרי הפירוק מוסעים על ידי המים או הרוח ושוקעים ביבשה או באגמים, או בנהרות, או בים.
חומר הנוצר ושוקע בסביבה מימית בתהליך כימי (כדוגמת הגבס) או ביוכימי (כדוגמת אבן גיר).
חומר שמקורו אורגני כדוגמת פחם או שונית אלמוגים.
חומר שנפלט בהתפרצות געשית.
חומר בין כוכבי המגיע מהחלל (אבק קוסמי ומטאוריטים).
היווצרות סלעי המשקע > תהליך היצירה

חלק מסלעי המשקע נוצרים בארבעה שלבים: בלייה, הסעה, השקעה והתקשות וחלקם נוצרים בשלב אחד בלבד: התקשות.
בליה (Weathering) – הבליה יכולה להיות בליה מכנית כתוצאה מפעולת שחיקה של מים, רוח, הבדלי טמפרטורה בין היום ללילה, פעולת קרחונים, פעולת הים, והשפעת קפיאת מים בסדקים, בליה ביולוגית - תוצאה מפעילות אורגנית (שורשי עצים המפרקים את הסלע), או בליה כימית – חמצון או המסת סלעים קרבונטים במי גשמים הקולטים פחמן דו-חמצני מהאוויר והופכים לחומצה פחמתית חלשה.
הסעה (transportation) - בשלב זה משמשים הגורמים שסייעו בפירוק הסלעים גם כאמצעי להסעתם: מים (נחלים וזרמי ים) קרחונים ורוח.
השקעה (deposition) – בסופו של דבר שוקעים תוצרי הפרוק על קרקעית הים או על היבשה. תופעה האופיינית לאזור החוף כאשר משקלם של המשקעים על אדן היבשת גורם לשקיעתו וכך לא משתנה עומקו של הים. בישראל אנו חווים את שקיעת תוצרי הפרוק בדמות סופות אבק. מעריכים את כמות האבק השוקע על מדינת ישראל מדי שנה בין מיליון טון לארבעה מיליוני טון. (בממוצע גובה שכבת האבק ששוקעת על מדינת ישראל היא 0.1-0.2 מ"מ לשנה).
נוהגים לקרוא לשלושת התהליכים: בליה, הסעה ושקיעה בשם הכולל סחיפה או אירוזיה.
התקשות (Lithification) – כלל התהליכים ההופכים את המשקע לסלע קשה. החל מהרגע בו מגיעים חומרי הפירוק אל מקום שקיעתם מתרחשים בהם שינויים כתוצאה מלחץ, תגובות כימיות וחדירת תמיסות. שינויים אלה גורמים לליכוד החומר והקשחתו. שני מנגנונים עיקריים אחראים ליצירת הסלע.
הידוק (Compaction) – לחץ עמוד המים על המשקע (לחץ הידרוסטטי) או לחץ סלעים (לחץ ליתוסטטי) גורם לסחיטת המים מתוך המשקע. הלחץ יכול להיות משולב מלמעלה (הידרוסטטי) ומלמטה (ליתוסטטי) בשל כוחות טקטוניים של עלייה אנכית. לעיתים נלחץ המשקע הרך כנגד גלעין קשה (למשל של שונית).
מילוט (Cementation) – נגרם כשתמיסות החודרות בין גרגירי החומר השוקע מתגבשות ובכך מתקשה כל החומר. הדוגמאות הנפוצות הן של תמיסות קרבונטיות (גיר) שהופכות דיונות של חול לכורכר, תמיסות סיליקטיות שמלכדות אבן חול קוורצית לסלע קוורציט.
כלל התהליכים המתרחשים אחרי ההשקעה, לפני ההתקשות, במהלכה ואחריה קרויים דיאגנזה (diagenesis).
היווצרות סלעי המשקע > תפוצת סלעי המשקע

על פני השטח מהווים סלעי המשקע כ-75% מכלל הסלעים, אך למעשה סלעי המשקע הם רק ציפוי דק המכסה את סלעי היסוד הבונים את קרום כדור הארץ. מעריכים כי קרום כדור הארץ בנוי מ-95% סלעי יסוד וסלעים מותמרים ו-5% סלעי משקע.
תכונות המייחדות את סלעי המשקע

סלעי משקע נבדלים מסלעי היסוד בשתי תכונות:
שכבתיות – על אף שלעיתים ניתן למצוא שכבתיות בסלעי יסוד (זרמי לבה שהתקשו), תכונה זו מאפיינת בעיקר סלעי משקע. עובי השכבות יכול לנוע בין כמה מילימטרים לכמה מטרים. הסיבות להיווצרות השכבות הן פיזיקליות: כוח הכובד ושינויים בקצב השקעת החומר; כימיות: שקיעה של מלחים בתמיסה רוויה; ואורגניות: גידול של אלמוגים.
מאובנים - תופעה שאינה קיימת בסלעי יסוד. המאובנים משתמרים בסלעי המשקע בכמה צורות: הקליפה החיצונית או השלד, חומר חרסיתי המחליף את גוף בעל החיים או עקבות של בעלי החיים. הסיבה שמאובנים נוצרים רק בסלעי משקע היא שבניגוד לסלעי יסוד וסלעים מותמרים, סלעי משקע נוצרו בתנאי חום כאלה שלא הרסו את שרידי בעלי החיים.
סלעי משקע מכילים מידע חשוב על העבר של כדור הארץ. הרכב המשקעים מספק רמזים לגבי הסלע המקורי ממנו נוצרו, ההבדלים בין השכבות מלמדים על תנאי הסביבה בה נוצרו, והמאובנים מספקים מידע על סוג הצמחים ובעלי החיים שהיו קיימים בתקופות שונות.
מיון סלעי המשקע

מקובל לחלק את סלעי המשקע לשתי קבוצות: "סלעים קלאסטיים" ו"סלעים כימיים וביוכימיים"
מיון סלעי המשקע > סלעים קלאסטיים

סלע קלאסטי או גם  סלע דטריטי הוא סלע המורכב משברי סלע קודם (קלאסט ביוונית פירושו "שבר", דטריטוס בלטינית גם כן פירושו "שבר"), בעל מרקם הקרוי "מרקם קלאסטי" כלומר גרגירי. נהוג לחלק את הסלעים הקלאסטיים לארבע קבוצות משנה:
סלעים אפיקלאסטיים – הקבוצה העיקרית והנפוצה ביותר. סלעים שעברו את כל ארבעת השלבים של יצירת סלע משקע: בלייה, הסעה, השקעה והתקשות. נוהגים לחלק את קבוצת הסלעים האפיקלאסטיים לשלוש תת-קבוצות:
רוּדיטים או פּסֶפיטים (בלטינית rudites וביוונית psephites) – סלעים קלאסטיים שגודל הגרגיר שלהם גדול מ־2 מ"מ. קיימים שני טיפוסי סלעים: קונגלומרט הבנוי מחלוקים מעוגלים דבר המעיד על כך שחלוקים אלה עברו הסעה ממושכת ועקב כך פינותיהם התעגלו וברקציה הבנויה משברים זוויתיים המעידים על הסעה קצרה.
אַרניטים או פּסַמיטים (arenites, psammite) – סלעים קלאסטיים שגודל הגרגיר שלהם קטן מ-2 מ"מ וגדול מ-60 מיקרון. בתת-קבוצה זו מצויה אבן חול. קיימים סוגים רבים של אבני חול, כגון:
"אבן חול קוורצית" - מורכבת בעיקר מקוורץ (מעל ל-70%). כיוון שהקוורץ הוא המינרל העמיד ביותר זוהי אבן חול "מבוגרת".
"גריווקה" (greywacke) - אבן חול שנוצרה מהתפרקות של סלעי יסוד וסלעים מותמרים ומכילה כמויות שוות של קוורץ, פצלת השדה וחרסית. שכבת גריווקה עבה מצויה בסמוך לניקוסיה בירת קפריסין.
"ארקוזה" (arkose) - אבן חול זו נוצרה מהתפרקות של סלעי יסוד חומציים (גרניט) ומאופיינת בכמות של מעל ל-25% פצלת השדה וחרסיות.
כורכר - אבן חול רכה בעלת משקל מרחבי נמוך ותכולת קלציט גבוהה, המצויה בחופי ישראל.
לוטיטים או פליטים (lutitites, pelites) סלעים קלאסטיים בעלי גרגיר עדין הקטן מ-60 מיקרון. נוהגים להבחין בין אבן טין (Siltstone) שגודל הגרגירים שלה בין 1/16 ל-1/256 מ"מ לחרסית - סלע שגודל גרגיריו קטן מ-1/256 מ"מ.
סלעים קטקלאסטיים – סלעים המורכבים משברי סלעים שנוצרו מחיכוך בין שני גושים. לדוגמה "טיליט" - הסלע שנוצר מהתלכדות חומרי סחף של קרחונים.
סלעים פירוקלאסטיים – ("פירו" אש ביוונית) – סלעים המורכבים מהתלכדות חלקיקים שמוצאם געשי לדוגמה טוף.
סלעים רזידואליים (סלעים שיוריים) – סלעים שנוצרו מחלקיקי בלייה שלא עברו הסעה אלא התקשו במקום בו התבלו.
מיון סלעי המשקע > סלעים כימיים וביוכימיים

קבוצה של סלעים שהושקעו בתוך סביבה מימית (ים או אגם) בדרך כימית או ביוכימית. בקבוצה זו קיימים כמה סוגי משנה:
סלעי התאדות (אוופוריטים) – נוצרים בעת שאחוז היונים בתמיסה רוויה עובר סף מסוים בשל התאדות המים וכתוצאה מכך מתבצעת שקיעה של מינרלים. סדר השקיעה נמצא ביחס הפוך למסיסות המלחים במים, כדלהלן:
קרבונטים, תחמוצות ברזל וחרסית.
אנהידריט (CaSO4) וגבס
מלח בישול (הַליט)
אפסומיט (MgSO4) וקרנליט (KCl * MgCl2 * 6 H2O).
סלעי צור – סלעי הצור (flint) מופיעים בצורות מגוונות בגוונים כהים או בהירים (הגוונים הבהירים מכונים בשם חלמיש (chert)). הצור הוא סלע המורכב מבחינה כימית מסיליקה נקייה (SiO2). מבנהו הפיזי הוא מגבישים זעירים ביותר (קריפטוקריסטלים) של קוורץ וכלקדון. משערים כי הצור נוצר בסביבת תמיסה רוויה ביותר של סיליקה.
סלעי ברזל – סלעים נפוצים המתחלקים לכמה קבוצות:
תחמוצות – מכילים את המינרלים לימוניט, המטיט, מגנטיט (בעיקר ברזל וחמצן).
סיליקטים – מכילים את המינרלים גלאוקוניט ושמוזיט (בעיקר ברזל וצורן).
סולפידים – מכילים את המינרלים פיריט ומרכזיט (בעיקר ברזל וגופרית).
קרבונטים – מכילים מינרלים כגון: סידריט (בעיקר ברזל ופחמן).
סלעים קרבונטיים – הסלעים הקרבונטים מהווים כ-20% מכל סלעי המשקע. בסלעים אלה בולטים המינרליים הקרבונטים (פחמן), בעיקר קלציט ודולומיט. הסלעים העיקרים:
אבן גיר – סלע בעל תכולה גבוהה של קלציט וגם ארגוניט (לשני המינרלים נוסחה זהה CaCO3) שמקורו בעיקר בפעילות בעלי חיים היוצרים קליפה גירית כדוגמת אלמוגים, אך גם מפעילות אנאורגנית כגון הטרוורטין הנוצר במעיינות חמים או הנטיפים והזקיפים הנוצרים במערות.
קירטון – סלע הבנוי מקלציט דל במגנזיום, ושונה מאבן הגיר בהיותו נקבובי, פריך ורך. הקירטון עשיר בקליפות אורגניזמים זעירים שניתן לראותם במיקרוסקופ בלבד.
דולומיט – סלע המורכב בעיקר מהמינרל דולומיט (CaMg(CO3)2), סלע הדומה לאבן גיר, אך כהה וקשה ממנה. מקור הסלע כימי. הוא נוצר בהשקעה של המינרל דולומיט מתוך תמלחת מרוכזת או בתהליך בו מוחלף המינרל קלציט במינרל דולומיט.
עין חרוד איחוד

| --- | --- |
מראה קיבוץ עין חרוד מכיוון הגלבוע: משמאל למטה - קיבוץ עין חרוד מאוחד, למעלה - קיבוץ עין חרוד איחוד ומימין - קיבוץ תל יוסף, 12/06
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: הגלבוע
גובה ממוצע: ‎42 מטר
תאריך ייסוד: 1921
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 537 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) עין חרוד איחוד(למפת עמק בית שאן רגילה) עין חרוד איחוד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין חרוד איחוד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין חרוד איחוד32°33′49″N 35°23′28″E﻿ / ﻿32.5636382899436°N 35.3912142255067°E﻿ / 32.5636382899436; 35.3912142255067  heמפת היישובים של מועצה אזורית הגלבוע (in English: Gilboa Regional Council) באדום - עין חרוד איחוד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 4 מתוך 10

עֵין חֲרוֹד (אִחוּד) הוא קיבוץ באזור הצפון בעמק חרוד שבעמק יזרעאל השייך למועצה אזורית הגלבוע. הוא אחד משני קיבוצים שהתפלגו מקיבוץ עין חרוד.
היסטוריה

קיבוץ עין חרוד ההיסטורי הוקם בשנת 1921 והיה לקיבוץ הגדול הראשון בארץ ישראל. הוא הוקם ליד מעין חרוד ומכאן שמו. לאחר מכן עבר לגבעה סמוכה הנקראת "גבעת קומי" על שם הכפר הערבי 'קומיה'. בשנת 1952 התפלג הקיבוץ על רקע אידאולוגי לשתי יחידות נפרדות שקיימו קיבוצים נפרדים באותו יישוב, האחת מזוהה עם מפ"ם והשנייה עם מפא"י. בהמשך הוחלט על הפרדה גמורה: האדמות והנכסים חולקו בצורה שווה בין שתי הקבוצות, ובשנת 1954 עברה הקבוצה המזוהה עם מפא"י מעט צפונה, ונפרדה משטחי המגורים של הקיבוץ ההיסטורי. קבוצה זו הקימה קיבוץ בשם עין חרוד איחוד, והקיבוץ ההיסטורי החל להיקרא מאז עין חרוד מאוחד. רוב מייסדי עין חרוד, תומכי מפא"י, עברו ל"איחוד". רוב הצעירים, תומכי מפ"ם, נשארו ב"מאוחד". עין חרוד איחוד נותר קיבוץ שיתופי עד שנת 2023.
כלכלה

כלכלת הקיבוץ מתבססת על חקלאות ותעשייה. בחקלאות יש לקיבוץ גידולי שדה מטעים ופרדסים, רפת מהגדולות בישראל ודיר עם כבשים שמשווקות אף לירדן.  בתעשייה בבעלות הקיבוץ מפעל מתכת בשם פלבם לייצור מטבחים תעשייתיים מנירוסטה. מפעל נוסף הוא ריקור שמייצר מכשירי קירור למצלמות אינפרא אדומות.
בתחום התיירות ואטרקציות בקיבוץ צימרים מבתי ובתי עץ עם גינון וחדר אוכל פרטי לאורחי המקום. בנוסף בקיבוץ יש אורווה לרכיבה על סוסים, בריכה לחברי ואורחי הקיבוץ ומאפיה. בתחום הקיבוץ שוכן המשכן לאמנות ומוזיאון למדע והיסטוריה בית שטורמן עם פוחלצים מרשימים ומוטציות ובו גם סליק ישן.
כמו בשאר הקיבוצים עוסקים חברים בעבודות חוץ.
תרבות

הקיבוץ שותף בבעלות יחד עם עין חרוד מאוחד, במשכן לאמנות על שם חיים אתר ובית שטורמן.
תרבות > חגים

בקיבוץ מקיימים חגים חילוניים וחקלאיים לצד חגים דתיים. בקיבוץ קיים בית כנסת המשרת גם את תושבי היישובים הסמוכים.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מפה בהוצאת הקרן הקימת, 1927,  עם סימון הכפר 'קומיה', באתר הספרייה הלאומית, אוסף אמיר כהנוביץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465862205171
ספאל (כדורגל)

ספאל (באיטלקית: Società Polisportiva Ars et Labor 2013 או בקיצור  S.P.A.L. 2013) הוא מועדון כדורגל איטלקי שבסיסו בעיר פרארה, במחוז אמיליה-רומאניה, שבאיטליה. המועדון משחק בסרייה ג'.
המועדון הוקם לראשונה בשנת 1907, ומאז 1928 מקיים את משחקיו הביתיים באצטדיון פאולו מאצה, על שם נשיא המועדון בין השנים 1946–1977, פאולו מאצה.
המועדון השתתף בסך הכל ב-24 עונות בליגה העליונה של הכדורגל האיטלקי, והישג השיא שלו היה בעונת 1959/1960, אז סיים במקום החמישי בליגה (ביחד עם עוד 2 קבוצות). כמו כן הגיעה הקבוצה לגמר קופה איטליה לעונת 1961/1962.
היסטוריה > הקמה והשנים הראשונות

המועדון החל את דרכו במרץ 1907 בשם "Circolo Ars et Labor" (מלטינית: "הקבוצה לאומנות ולעבודה"), על ידי הכומר הסלסיאני פייטרו אסרביס. בתחילה הייתה זו אגודה שהתעסקה במטרות תרבותיות ודתיות, ובשנת 1913 הפכה האגודה לאגודת ספורט, והפכה את שמה ל-"Società Polisportiva Ars et Labor" (S.P.A.L) ("מועדון הספורט לאומנות ועבודה"). המועדון החל את דרכו המקצוענית תחת ההתאחדות האיטלקית רק ב-1919 והתחרה בטורניר הליגה השנייה.
ספאל התמודדה בליגה העליונה בין השנים 1920–1925, והישג השיא שלה הוא הגעה לשלב הפלייאוף של הגמר הלאומי בעונת 1921/1922.
מ-1925 ועד למלחמת העולם השנייה שיחק המועדון בסרייה ב' ובסרייה ג', ובתקופה זו שיחק והבקיע החלוץ המקומי מאריו רומאני 130 שערים ב-189 משחקים (ב-2 קדנציות במועדון 1925–1932 ו-1937/1938) והפך לשיאן ההבקעות של המועדון בכל הזמנים (עד היום).
בין 1939 ועד 1943 המועדון שינה את שמו באופן זמני ל"A.C. Ferrara" ולבש מדים שחור ולבן של העיר. לאחר השעיית המשחקים בליגות בעקבות המלחמה, חזר המועדון ב-1945 לשמו המקורי S.P.A.L. ולצבעים הכחול והלבן.
היסטוריה > תקופת הזהב בסרייה א'

ב-1946 הפך פאולו מאצה לנשיא המועדון. אחרי 5 עונות בסרייה ב', העפילה ספאל לסרייה א' לראשונה בתולדותיה, לאחר שסיימה במקום הראשון בעונת 1950/1951. הספליאנים הצליחו להישאר בליגה העליונה במשך רוב העונות בשנות ה-50 ושנות ה-60 כשהצליחו להתחרות ב-16 מתוך 17 העונות בליגה העליונה בין השנים: 1951-1968.
ספאל סיימה חמישית בעונת 1959/1960 וזהו הישג השיא שלה בהיסטוריית המועדון, כמו כן הגיעה לגמר הקופה איטליה בעונת 1961/1962 והפסידה רק בגמר, 2-1 לנאפולי. כמו כן במהלך עונת 1962/1963 הצליחה הקבוצה להגיע למקום הראשון בליגה, אך לא לזמן רב, לפני שהידרדרה וסיימה לבסוף במקום השמיני בליגה. בתקופה זו היה המועדון מקפצה לקבוצות הגדולות והייתה קבוצה שבה שחקנים פורחים לפני שהם מגיעים לקבוצות הבינלאומית, כדוגמת פאביו קאפלו ששיחק אצלה לפני שהגיע לרומא, יובנטוס ומילאן. בעונת 1963/1964 ירדה הקבוצה לסרייה ב', אך חזרה מיד עונה לאחר מכן, והצליחה להישאר בליגה העליונה עד ל-1968.
היסטוריה > שנות ה-70 ועד למאה ה-21

במהלך שנות ה-70, ה-80 וה-90 התנדנדה הקבוצה בין סרייה ב' לסרייה סי. פאולו מאצה עזב את תפקידו ב-1976 והוחלף בפרימו מצנאטי. מאצה נפטר בדצמבר 1981, והוחלט לקרוא על שמו את האצטדיון של הקבוצה שלושה חודשים לאחר מכן.
ב-1990 ג'ובאני דוניגאגליה הפך לנשיא המועדון אז הצליח המועדון לעלות מהליגה השלישית לליגה השנייה (הסרייה ב'), תחת הדרכתו של המאמן ג'יובאן בטיסטה פברי. דוניגאגלה עזב את הנשיאות בשנת 2002, כאשר המועדון בליגה השלישית והוחלף בלינו די-נארדו.
היסטוריה > השנים האחרונות

המועדון פשט רגל בשנת 2005 ונוצר מחדש בשם "SPAL 1907 S.r.l.". בקיץ 2012 לאחר פשיטת רגל שנייה, המועדון נוצר עוד פעם מחדש בשם "Società Sportiva Dilettantistica Real SPAL" והחל את דרכו מחדש בסרייה ד'.
בסוף עונת 2012/2013 חזר המועדון לשמו המקורי. המועדון "A.C. Giacomense" שנוסד ב-1967 במאסי סן גיאקומו, ועבר לעיר פרארה, התמזג עם ספאל ב-12 ביולי 2013 לאחר שהבעלים רוברטו בנסיקוטי סגר את העסקה עם משפחת קולומאריני, והמועדון שינה את שמו הרשמי ל-"S.P.A.L. 2013". בעונת 2013/2014 עלה המועדון לליגה השלישית וב-2015/2016 עלה המועדון בחזרה לסרייה ב' בפעם הראשונה מאז 1992/1993. בסוף עונת 2016/2017 עלה המועדון לליגה הראשונה אחרי 49 שנות היעדרות. בעונה הראשונה בליגה העליונה, 2017/2018, סיים המועדון במקום ה-17 והצליח לשרוד בליגה. ב-2018/2019 סיים המועדון במקום ה-13. בעונת 2019/2020 לאחר שהשיגה הקבוצה 15 נקודות בלבד מתוך 23 משחקים והייתה עמוק בתחתית הליגה, פוטר המאמן לאונרדו סמפליצי בפברואר 2020, והוחלף על ידי המאמן הנוכחי לואיג'י די ביאג'ו, בסיום העונה ירדה הקבוצה לסרייה ב'.
בסיום עונת 2022/2023 ירדה הקבוצה לסרייה ג'.
שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה

איטליה מאריו אשטורי
איטליה אוסבלדו בגנולי
איטליה גאסטון בין
איטליה סאבינו בליני
דנמרק ניילס בניקה
איטליה אוטאביו ביאנצ'י
איטליה אלברטו ביגון
איטליה מארקו בוריליו
איטליה גיאנפרנקו בוצה
איטליה אוטאביו בוגאטי
שוודיה דן אקנר
טורקיה בולנט אסל
אוסטרליה מת'יו קמפ
ארגנטינה אוסקר מסאי
דנמרק דיון אורנוולד
הערות שוליים

↑  תומר יצחק‏, לסרייה A, באופניים: ספאל המיתולוגית חוזרת לליגה האיטלקית הבכירה, באתר וואלה, 28 באפריל 2017
אוסבלו בגנולי, שחקן המועדון בין השנים 1964–1967
אוסקר מסאי, שחקן המועדון בין השנים 1959–1968
פאביין סוויצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בספטמבר 1893 וישני וולוצ'יוק, רוסיה 
 פטירה:  3 בפברואר 1967 (בגיל 73) אתונה, ממלכת יוון 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  קונטרבס 
 
פאביין סוויצקי (באנגלית: Fabien Sevitzky;‏ 29 בספטמבר 1893–1967) היה מנצח אמריקאי שנולד ברוסיה.
חייו

שם משפחתו המקורי היה קוסביצקי. בהיותו ברוסיה למד נגינה בקונטרבס ושיחק תפקידי אופי בתיאטרון. כשהיגר לארצות הברית הגיע לבוסטון, שם היה דודו, סרגיי קוסביצקי, המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של בוסטון. פאביין הקים תזמורת סימפונית עממית בבוסטון וניצח עליה. התחרות בתוך המשפחה לא מצאה חן בעיני הדוד, והוא דרש מאחיינו לשנות את שמו.
באמצע שנות ה-30 הופיע סוויצקי כמנצח אורח עם התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס, ובהמשך לכך עזב את בוסטון כעבור שנה ומונה למנהל המוזיקלי של תזמורת אינדיאנפוליס. בניהולו עלתה קרנה של התזמורת בעולם, היא הרבתה בסיורי קונצרטים ברחבי ארצות הברית, הופיעה בשידורי רדיו, והקליטה עם חברות תקליטים רבות וידועות שם.
סמואל ביגר

סמואל ביגר (באנגלית: Samuel Bigger;‏ 20 במרץ 1802 –  9 בספטמבר 1846) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כמושל אינדיאנה השביעי בשנים 1840–1843. ביגר זכה במועמדות מפלגתו לתפקיד המושל בשל אי מעורבותו במיזם העבודות הציבוריות המדינתי הכושל. בתקופת הכהונה של קודמו בתפקיד נכנסה המדינה למשבר פיננסי חמור ובמהלך שנתו הראשונה כמושל נעשתה המדינה חדלת פירעון. הוא פיקח על המשא והמתן של אינדיאנה לכניסה לפשיטת רגל, אך זו הצליחה להחזיר את יכולת הפירעון לזמן קצר בלבד. כאשר הוא ניסה להתמודד בבחירות לתקופת כהונה שנייה, נעשתה כבר מפלגתו למטרה להאשמות הציבור על המשבר, ולא עלה בידו להיבחר.
ראשית חייו

סמואל ביגר נולד בפרנקלין, אוהיו כבנו של ג'ון ביגר, ותיק מלחמת העצמאות של ארצות הברית ויושב ראש בית הנבחרים של אוהיו. בזכות אביו יצא לביגר לפגוש רבים מהאישים המובילים באזור הספר. הוא למד בבית ספר ששכן בבקתה באוהיו. כנער, הוא נהנה מקריאת ספרים. בגיל 18 הוא לקה במחלה קשה שבגללה הוא כמעט ונפטר. בשל מחלתו בריאותו הייתה רופפת באופן תמידי ואביו החליט שהוא לא כשיר לעבודה פיזית בחווה ושלח אותו לבית ספר שבו הוא יכול היה לרכוש מקצוע. ביגר היה סטודנט באוניברסיטת אוהיו בשנות ה-20 של המאה ה-19, שם הוא למד משפטים.
ב-1829 עבר ביגר לעירייה ליברטי שבאינדיאנה, לאחר שהשלים את לימודיו והוסמך כעורך דין. בליברטי הוא נשא לאישה את אלן ויליאמסון. לזוג לא נולדו ילדים. הוא התגורר זמן קצר בליברטי ולאחר מכן עבר לראשוויל, שם הוא החל את הקריירה הציבורית שלו. במשרד עורכי הדין שלו הוא היה שותף לזמן מה עם אוליבר ה. סמית', לימים סנאטור, ובהמשך עם ג'יימס וייטקומב ועם ג'וזף רייט
מחוקק ושופט

ב-1833 נבחר ביגר לבית הנבחרים של אינדיאנה. הוא כיהן בו שלוש תקופות כהונה עד 1835. הוא לא היה נואם בולט, אך נודע בשל אופן דיבורו הפשוט והישיר. בבחירות לתפקיד יושב ראש הבית של 1835 הוא נוצח על ידי ג'יימס גרגורי. באותה שנה הוא מונה כשופט בבית המשפט של אינדיאנה, שם הוא כיהן על כס השיפוט עד לבחירתו כמושל.
במהלך תקופת כהונתו כשופט, העבירה אינדיאנה את חוק העבודות הציבוריות של מאמות' לכריית תעלות, סלילת כבישים והנחת מסילות ברזל בכל רחבי המדינה. אף על פי שהחוק התקבל בתחילה בברכה, התחוללה הפאניקה של 1837 (אנ') וכלכלת המדינה נפגעה קשות על רקע חוב של ממשלת המדינה בסכום של 10 מיליון דולר. המצב יצא מכלל שליטה כאש המושל דייוויד וולאס ניסה לעכב את קריסת המערכת הפיננסית המדינתית והמשיך לעבוד על מיזמי הבנייה, מצב שהוביל לגדילת החוב ל-12 מיליון דולר. יחד עם חובות נוספים, הגיע חובה של ממשלת אינדיאנה ליותר מ-15 מיליון דולר. עם התקרב מועד הבחירות, החליטה המפלגה הוויגית להפנות עורף למושל וולאס ולבחור במועמד מטעמה שלא היה לו שום קשר למשבר.