stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'אן פולאן
הערות שוליים

↑  P.Y.Testenoire  2022 עמ' 85-81
↑  מכתבים שנשלחו לרנה אטיאמבל; נאספו ובוארו על ישי ז'אנין כהן-אטיאמבל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266338505171  PLWABN: 9810645139205606  BNE: XX977162  BnF: cb11918814w (data)  CANTIC: a11551008  CiNii: DA00347132  GND: 118789937  ICCU: CFIV018809  ISNI: 0000 0001 2120 8298  LCCN: n50052087  LNB: 000026715  NKC: skuk0001059  NLG: 122999  NTA: 06939931X  RKD: 317035  SELIBR: 234061  SNAC: w6t15q5f  SUDOC: 027060810  Trove: 943673  VIAF: 12313345   WorldCat (עם VIAF): 12313345 
צילום משנת 1967
לוחית זיכרון על הבית שבו נולד ז'אן פולאן בעיר נים.
חמשת המוצבים הישראליים בדרום לבנון

חמשת המוצבים הישראליים בדרום לבנון הם חמישה מוצבים בשטח דרום לבנון בהם נשארה שליטה ישראלית עם סיום התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל והשלמת נסיגת כוחות צה"ל כחלק מהסכם הפסקת האש בין ישראל ללבנון שנחתם ב-27 בנובמבר 2024.
רקע

במשך כ-18 שנים, מאז מלחמת לבנון הראשונה ועד שנת 2000, שלט צה"ל ברצועת הביטחון בדרום לבנון. בשנת 2000 נסוג מהשליטה בה לגבול ישראל-לבנון. ב-1 באוקטובר 2024 פתח צה"ל בתמרון קרקעי בדרום לבנון במסגרת מלחמת חרבות ברזל, ובמהלכה כבש חלקים ניכרים מדרום לבנון. ב-27 בנובמבר 2024 נתחם הסכם בין ישראל ללבנון לפיו צה"ל ייסוג מדרום לבנון בתום 60 יום בתמורה למספר תנאים שהציבה ישראל ללבנון. בתום 60 הימים ביקשה ישראל הארכה עד 18 בפברואר 2024. ב-17 בפברואר, יום לפני מועד הנסיגה, הודיעה ישראל כי תסיג את כוחותיה מדרום לבנון למעט חמישה מוצבים הפרוסים לאורך גבול ישראל-לבנון, בהם תשאיר ישראל כוחות צבאיים. המהלך תואם עם ארצות הברית אך לבנון הביעה לו התנגדות.
מיקום המוצבים

המוצבים פרוסים לאורך גבולה של ישראל עם לבנון, מאזור שלומי במערב ועד אזור מטולה במזרח.
אלו מיקומיהם של חמשת המוצבים:
מוצב בתל א-לבונה ברכס הסולם מעל שלומי.
מוצב כרכום בג'בל בלאט ליד המושב זרעית, בו שלט צה"ל גם ברצועת הביטחון.
מוצב שקד ליד אביבים, בחלקו המרכזי של דרום לבנון. המוצב שולט על אזור מארון א-ראס, עייתא א-שעב, ובינת ג'בל. גם במוצב זה ישב צה"ל ברצועת הביטחון.
רכס חממיס מעל מטולה.
מוצב צבעוני, סמוך למרגליות ורכס רמים.
הערות שוליים

↑  איתי בלומנטל רועי קייס, צה"ל לא ייסוג מהגזרה המזרחית בדרום לבנון - בלבנון גינו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 24 בינואר 2025
↑   ליזה רוזובסקי, בתיאום עם ארה"ב, כוחות צה"ל יישארו בחמישה מוקדים בדרום לבנון, באתר הארץ, 17 בפברואר 2025
↑  שירית אביטן כהן, לילך שובל, עידן אבני, לקראת הנסיגה: חמש הנקודות בהן יישאר צה"ל בדרום לבנון - וההיערכות להפגנות חיזבאללה, באתר ישראל היום, 17 בפברואר 2025
↑  יואב זיתון, לראשונה זה 25 שנים: "מיני רצועת ביטחון" לצה"ל בדרום לבנון | כך יפעלו המוצבים, באתר ynet, 17 בפברואר 2025
אינסומניה (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  אינסומניה (סרט, 1997) (אנ')
 בימוי:  כריסטופר נולאן
 הופק בידי:  ברודריק ג'ונסון, פול ג'אנגר וייט, אנדרו קוסובה 
 תסריט:  הילרי זייץ
 עריכה:  דודי דורן 
 שחקנים ראשיים:  אל פצ'ינו,   רובין ויליאמס   הילרי סוונק   מאורה טיירני   פול דולי   מרטין דונובן
 מוזיקה:  דיויד ג'וליאן 
 צילום:  ולי פפיסטר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אלקון אנטרטיימנט, Section Eight Productions, סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באוקטובר 2002 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט דרמה, סרט מתח, נאו-נואר, סרט בלשי 
 מקום התרחשות:  אלסקה 
 תקציב:  $46,000,000
 הכנסות:  $113,800,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   insomnia
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אינסומניה (Insomnia) הוא מותחן פסיכולוגי אמריקאי משנת 2002, שבוים על ידי כריסטופר נולאן ונכתב על ידי הילרי זייץ. הסרט מבוסס על הסרט הנורווגי אינסומניה (1997) (אנ').
תקציר העלילה

שני בלשים חוקרים רצח באלסקה.
שחקנים

אל פצ'ינו - ויל דורמר
רובין ויליאמס - וולטר פינץ'
הילרי סוונק - אלי בור
מאורה טיירני - רייצ'ל קלמנט
מרטין דונובן - האפ אקהרט
פול דולי - צ'יף ניבאק
הכנסות

הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע בארצות הברית ב-24 במאי 2002 וגרף למעלה מ-113 מיליון דולר ברחבי העולם, לעומת תקציב הפקה של 46 מיליון דולר.
ביקורת

הסרט קיבל ביקורות חיוביות ומחזיק בדירוג של 92% ב-Rotten Tomatoes בהסתמך על 202 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.7.
נובליזציה

רוברט ווסטברוק עיבד את התסריט לרומן שראה אור במאי 2002.
הערות שוליים

↑  "Insomnia (2002)". Box Office Mojo. נבדק ב-12 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "אינסומניה", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
↑  Westbrook, Robert (2002). Insomnia. Onyx. ISBN 9780451410498.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2014125653  MusicBrainz release group: 9f7ab6e8-f485-3287-a694-ce9c2c83a865   WorldCat (עם LCCN): no2014-125653
מקרא מגילה

מקרא מגילה בבית כנסת באשכנז במאה ה-18
קריאת המגילה, תוך שימוש ביד להצבעה על המגילה.
מִקְרָא מְגִלָּה היא מצווה מדרבנן לקרוא את מגילת אסתר בפורים על מנת לפרסם את הנס שנעשה ליהודים בימי החג. המצווה מתקיימת פעמיים בכל שנה: קריאה ראשונה בליל פורים וקריאה שנייה ביום פורים.
מקור וטעם המצווה

מבין ארבע מצוות החג, זו המצווה היחידה שאינה מפורשת במגילה. חז"ל פירשו את הפסוק "והימים האלה נזכרים ונעשים" (אסתר, ט', כ"ח) כמצווה לקרוא את המגילה, בדומה לפסוקים אחרים שעוסקים בזכירה.
אצל חז"ל ניתן לראות שתי מטרות למצווה: האחת, פרסום הנס של המגילה, והשנייה מובאת בתלמוד במסכת מגילה בתשובת רב נחמן לשאלה מדוע אין אומרים הלל בפורים - "קרייתא זו הלילא" (=הקריאה היא ההלל), ומכאן שיש לקריאת המגילה, לשיטת רב נחמן, גם מימד של הלל והודאה.
הפוסקים נחלקו מהו התוקף של מצוות קריאת מגילה. יש הסבורים שהיא בגדר מצווה דרבנן, ואף יש שמנו אותה כאחת מ"שבע מצוות דרבנן". אולם, יש הסבורים שבשל היסמכותה של המצווה על פסוקי המגילה, היא בעלת תוקף של דברי קבלה, החזק יותר מדין דרבנן רגיל. למחלוקת זו ישנן כמה תוצאות הלכתיות, למשל בשאלה האם קיים במקרא מגילה הכלל ספק דרבנן לקולא.
דיני קריאת המגילה

את המגילה צריך לקרוא פעמיים בפורים, פעם אחת במשך הלילה ופעם אחת במשך היום.
ניתן לצאת ידי חובה בשמיעת המגילה כמו בקריאה עצמה, ובלבד שהקורא יהיה אדם שמחויב גם כן בקריאת המגילה.
יש לקרוא את כל המגילה, על פי הסדר, מתוך מגילה כשרה.
הקורא את המגילה בלא כוונה לצאת, לא יצא ידי חובה.
הקורא את המגילה בשיבוש, יצא ידי חובה. ויש אומרים דהיינו דווקא כשלא שינה את העניין, אבל אם קרא מילה אחרת לגמרי, הרי הוא כמו שדילג אותה מילה.
מותר לכתוב את המגילה בשפה זרה, וייצאו בה ידי חובה המבינים אותה. אם הייתה כתובה עברית או יוונית, יוצאים ידי חובה גם מי שאינם מבינים את השפה הדין המיוחד באשר ליוונית נובע מהמעמד הייחודי שניתן לה בעיני חלק מן התנאים, אשר העריכו מאוד את יופייה (בעיקר בהשוואה ללשון הזרה האחרת המקובלת באותם ימים, הארמית הסורית). דין זה, הנכון עקרונית, אינו נוהג הלכה למעשה, בשל החשש שלא ניתן לתרגם את המגילה בצורה טובה
מותר לקרוא בעמידה או בישיבה, אך הקורא לפני ציבור צריך לעמוד מפני כבוד הציבור.
מותר לכמה אנשים לקרוא את המגילה לציבור ביחד. התלמוד מנמק זאת בכך ש"משום שחביבה היא לציבור, נותנים הם את דעתם ושומעים".
יש לקרוא את עשרת בני המן והמילה "עשרת" בנשימה אחת, "כדי להודיע לעם שכולם נתלו ונהרגו כאחד", כלשון הרמב"ם. פוסקים אחדים כתבו שיש להאריך בקריאת ה-ו' של "ויזתא", ואילו אחרים הבינו זאת כהלכה האומרת שיש לכתוב את ה-ו' הזו כ-ו' ארוכה.
לכתחילה יש לקרוא את המגילה במניין, אבל אם אין מניין מותר לקרוא את המגילה ביחידות, ואולם הלכות מסוימות מצריכות ציבור דווקא, היינו מניין.
גם נשים מחויבות בקריאת המגילה משום שגם הן ניצלו. בנות תימן נהגו לקרוא רק ביום ולא בלילה; נוהג זה כנראה הסתמך על מקורות תנאים שמעידים על קריאה ביום ולא בלילה, וההנחה שהקריאה בלילה היא מנהג שהתקבל בשלב מאוחר יותר, ולא בהכרח אצל נשים. בשאר תפוצות ישראל הנשים קראו גם ביום וגם בלילה.
על פי רוב הדעות, שמיעת המגילה באמצעות מדיה כלשהי (רדיו, טלוויזיה וכיוצא בזה) אינה מהווה קיום המצווה.
החייבים במצווה

נשים חייבות במצווה זו כמו גברים, "שאף הן היו באותו הנס", כדברי הגמרא. היו שהסבירו שהכוונה היא שלאישה, אסתר, היה תפקיד מכריע בנס, והיו שהסבירו שגם עליהן נגזרה הגזירה. ילדים מתחת לגיל בר מצווה פטורים מן המגילה כמו מכל המצוות, אך יש חובה לחנכם לשמוע מגילה.
קיימת מחלוקת האם נשים מוציאות ידי חובה גברים בקריאתן, ולמעשה, מטעמים שונים ונסיבות הלכתיות חיצוניות, כגון קול באישה ותקנת חז"ל ש"אישה לא תקרא בתורה", לא נהגו שנשים תקראנה מגילה.
קיימות קבוצות נשים מהפמיניזם הדתי הליברלי והמודרני, הקוראות לעצמן במגילה.
יש המעלים את הסברא, ש"מניין" לעניין קריאת המגילה יכול להיות גם מניין נשים, בניגוד להלכה הרגילה כי מניין כולל רק גברים, משום שגם הם חייבות בקריאת המגילה, ומשום שהצורך במניין לקריאת המגילה אינו אלא כדי לפרסם את הנס, ולא מכוח הדין הרגיל של מניין. אמנם הכל מודים שאשה שלא שמעה מקרא מגילה חייבת לקרוא לעצמה, או שיוצאת על ידי גבר או אשה אחרים, כי נידון הלכתי זה נוגע רק לשאלת צירוף נשים על ידי נשים, או יצירת מניין על ידן.
זמן קריאת המגילה

המשנה עוסקת לא מעט ביום שבו יש לקרוא את המגילה, כאשר למעשה זהו זמנו של פורים במובנים רבים; דינים הקשורים לזמנה של המגילה בהקשר לתחולתו הכללית של החג ניתן לקרוא בערך על אודות פורים.
באשר לשאלה מתי בפורים יש לקרוא את המגילה, מובאת בתלמוד מימרא של רבי יהושע בן לוי: "חייב אדם לקרות את המגילה בלילה ולשנותה ביום, שנאמר (תהילים כ"ב) 'אֱלֹהַי, אֶקְרָא יוֹמָם וְלֹא תַעֲנֶה, וְלַיְלָה וְלֹא דֻמִיָּה לִי". פסוק זה מופיע במזמור "למנצח על אילת השחר" בתהילים אשר חז"ל דרשוהו על אסתר המלכה. בהקשר זה מספרת הגמרא שהיו שהבינו מדבריו שיש לקרוא את המגילה בלילה ולשנות את המשנה של מסכת מגילה ביום, אלא שבתגובה מבהיר רבי ירמיה בשם רבי חייא בר אבא, שמדובר במצווה לקרות את המגילה בלילה וביום, וכך אכן נפסק להלכה.
ברכות המגילה

לפני קריאת המגילה יש לברך שלוש ברכות:
”בָּרוּךְ אַתָּה ה' אֱלֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם, אֲשֶׁר קִדְּשָׁנוּ בְּמִצְוֹתָיו וְצִוָּנוּ עַל מִקְרָא מְגִלָּה.”
”בָּרוּך אַתָּה ה' אֱ-לֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם, שֶׁעָשָׂה נִסִּים לַאֲבוֹתֵינוּ בַּיָּמִים הָהֵם בַּזְּמַן הַזֶּה.”
”בָּרוּךְ אַתָּה ה' אֱלֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם, שֶׁהֶחֱיָנוּ וְקִיְּמָנוּ וְהִגִּיעָנוּ לַזְּמַן הַזֶּה.”
קיימת מחלוקת אם יש לברך את ברכת שהחיינו גם בקריאה בבוקר. בתוספות מובא שיש לברך גם ביום, וכך פוסק הרמ"א (אורח חיים, סימן תרצ"ב סעיף א') וכך מנהג האשכנזים במזרח אירופה. ברם הרמב"ם פוסק שאין מברכים שהחיינו ביום. ובעקבותיו פסק כך גם ר' יוסף קארו בשולחן ערוך, וכך נוהגים הספרדים, התימנים, האיטלקים וקהילות אשכנזיות רבות במערב אירופה.
לאחר קריאת המגילה נוהגים לברך את ברכת הרב את ריבנו:
בָּרוּךְ אַתָּה ה' אֱלֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם, הָרָב אֶת רִיבֵנוּ, וְהַדָּן אֶת דִּינֵנוּ, וְהַנּוֹקֵם אֶת נִקְמָתֵנוּ, וְהַמְשַׁלֵּם גְּמוּל לְכָל אוֹיְבֵי נַפְשֵׁנוּ, וְהַנִּפְרָע לָנוּ מִצָּרֵינוּ. בָּרוּךְ אַתָּה ה', הַנִּפְרָע לְעַמּוֹ יִשְׂרָאֵל מִכָּל צָרֵיהֶם, הָאֵל הַמּוֹשִׁיעַ.
נוסח זה שונה מעט מעדה לעדה. הנוסח הארוך הוא תוצאה של שילוב הצעות שונות של אמוראים לברכות המגילה, כאשר רב פפא פסק כדרכו, שבעקבות כך יש לומר את כל הנוסחים יחד. את הברכות שלפני קריאת המגילה מברכים גם אם קוראים את המגילה ביחיד, אך את הברכה שלאחריה מברכים רק בציבור.
ברכות המגילה > פיוטים

בקהילות אשכנז נהוג לומר את הפיוט "אשר הניא" לאחר קריאת המגילה בלילה, וביום אומרים רק את שתי השורות האחרונות הפותחות במילים "שושנת יעקב". הפוסקים מנמקים את אי-אמירת "אשר הניא" ביום בכך שביום כבר נאמרו פיוטים בחזרת הש"ץ (הקרובה "ויאהב אומן"), ולכן יש שהציעו שבאותן קהילות שלא אומרים את הקרובה, יש לומר אשר הניא גם ביום, אבל על פי רוב לא נהגו כך.
לפני קריאת המגילה או לאחריה נהוג בחלק מקהילות ספרד לומר את הפיוט "קוראי מגילה" של ר' אברהם אבן עזרא, או את הפיוט "פורים לנו".
יהודי תימן נוהגים לומר לפני קריאת המגילה פתיחה המכילה פסוקי תנ"ך שמזכירים את הנסים שנעשו לישראל לאורך הדורות.
יהודי גאורגיה, נוהגים לומר את הפיוט: "פורים פורים לנו", לפני תפילת ערבית, ואת הפיוט: "קוראי מגילה" לפני קריאת המגילה.
המנהג להכות ב"המן"

חז"ל קישרו את מצוות קריאת המגילה למצוות זכירת מעשי עמלק, על ידי זיהוי כינויו של המן כ"אגגי", כמתייחס לאגג מלך עמלק. באותו אופן, קישר המנהג העממי גם את מצוות מחיית זכר עמלק לפורים, ומחיית עמלק קיבלה גם ממד סמלי. כך, קיים מדרש אצל הראשונים המבטא מחיית סמלים, כביטוי למחיית עמלק: "תמחה את זכר עמלק - אפילו מעל העצים ומעל האבנים", והדבר הוביל למנהגים שונים.
המנהגים כוללים השמעת קולות רעש עם השמעת השם המן בעת מקרא המגילה, כמחיית אזכור שמם, ואף כתיבת שמם על עצמים שונים ומחיקתם.
יש המשערים שהמנהג החל בכתיבת השמות 'המן' ו'עמלק' על אבנים והכאתן זו בזו לצורך מחיקת השם, ובהמשך נשכח הצורך במחיקת השם ונותר רק הרעש שנוצר מפגיעת האבנים זו בזו, וכך התקבל המנהג להשמיע רעש בעת אזכור השם המן. בימינו התפתח מאוד המנהג, ולצד הרעשן המסורתי משתמשים המוחים (בעיקר ילדים) גם באקדחי קפצונים למיניהם, ובאמצעי נפץ אחרים, חלקם מסוכנים.
למנהג זה קמו מתנגדים רבים, עקב היותו גורם לפעמים להשמטת מילים מקריאת המגילה, או לכך שציבור השומעים יפסידו שמיעת מילים מן המגילה. בפרט קמה התנגדות לאמצעים הנפיצים, בהיותם סכנה של ממש. לעיתים, נהוג להכות רק כאשר המן מוזכר יחד עם כינוי, כגון "המן בן המדתא האגגי".
קריאת פסוקים בקול רם

מנהג קדמון מתקופת הגאונים הוא שכאשר מגיע החזן מגיע למספר פסוקי מפתח במגילה – הנקראים פסוקי גאולה הוא עוצר את קריאתו ואז קורא אותם כל הציבור בקול רם, ולאחר מכן החזן משלים את קריאתם. המנהג נזכר כבר בסידור רס"ג המזכיר זאת ביחס לשני פסוקים: "ליהודים הייתה אורה ושמחה וששון ויקר" והפסוק האחרון של המגילה "כי מרדכי היהודי...".
באחד מכתבי היד של סדר רב עמרם גאון קיימת תוספת מאוחרת בשם רס"ג אשר מזכירה פסוק שלישי "ומרדכי יצא מלפני המלך", פסוק אחד לפני הפסוק "ליהודים הייתה אורה". מובאים שם שני מנהגים ביחס לסדר קריאת שני הפסוקים הללו, לפי מנהג אחד קורא כל הציבור את הפסוק הראשון ולאחריו קורא אותו החזן, אזי קורא הציבור את הפסוק השני ואחר כך החזן. לפי מנהג שני קורא הציבור את שני הפסוקים הללו בבת אחת ולאחר מכן קוראם החזן בבת אחת. חילוק מנהגים זה קיים עד היום בין הקהילות השונות.
רש"י בספר הפרדס מביא בשם ר' קלונימוס פסוק נוסף "איש יהודי היה בשושן הבירה". הוא גם מציין כי קריאת הפסוקים בקול רם אינה חובה ואפילו לא מנהג אלא "שמחת התנוקות", וכן מציין ר' אברהם בן נתן בספר המנהיג שנהגו בצרפת ובפרובינצא לומר פסוקים אלו בקול רם כדי "להרבות השמחה". בעל שיבולי הלקט מזכיר פסוק נוסף "ויתלו את המן על העץ". בתקופות מאוחרות יותר מוזכר גם הפסוק "בלילה ההוא נדדה שנת המלך".
קריאת פסוקים בקול רם > המנהג היום

כיום המנהג מקובל בכל הקהילות, כאשר בקהילות אשכנז וספרד נוהגים לומר בקול את ארבעת הפסוקים "איש יהודי", "בלילה ההוא ננדה שנת המלך" "ומרדכי יצא", "ליהודים הייתה אורה" ויש גם המוסיפים את הפסוק האחרון "כי מרדכי היהודי".
בקהילות ספרדיות רבות מוסיפים גם את הפסוק "בלילה ההוא נדדה שנת המלך" וכן נהוג גם בכמה מקהילות איטליה ותוניס אשר נוהגות גם להוסיף את הפסוק "ויתלו את המן", שהוא מנהג איטלקי קדום כפי שכבר הובא לעיל בשם ספר שיבולי הלקט.
בקהילות תימן נוהגים הפסוקים "איש יהודי", "ויתלו את המן", "ליהודים הייתה אורה" ו"כי מרדכי היהודי". ובחלק מקהילות תימן גם את הפסוק "ומרדכי יצא". בניגוד לשאר הקהילות בקהילת תימן החזן קורא את הפסוקים קודם, ולאחריו הציבור. כמו כן הם נהוגים לקרוא פסוקים אלו במנגינה שונה.
בקהילות יהודי גאורגיה, אומר כל הקהל בקול רם, בנוסף לארבעת הפסוקים הידועים, גם את הפסוקים: "ומאמר אסתר", ו"וישם המלך אחשורוש" עד סוף המגילה.
בחלק מקהלות לוב נוהגים לומר בקול גם את הפסוק "וַיָּסַר הַמֶּלֶךְ אֶת טַבַּעְתּוֹ אֲשֶׁר הֶעֱבִיר מֵהָמָן וַיִּתְּנָהּ לְמָרְדֳּכָי וַתָּשֶׂם אֶסְתֵּר אֶת מָרְדֳּכַי עַל בֵּית הָמָן"[דרוש מקור]. כמו כן נהגו גם: "ויאמר חרבונה" ואת הקטע האחרון במגילה לומר בקול בקהילות טריפולי.
דיני המגילה

למגילה יש צד של חומרה, באשר היא נקראת "ספר" ועל כן מושווית לספר תורה; מאידך, היא נקראת גם "איגרת", ועל כן בדינים מסוימים מקלים בה.
המגילה צריכה להיות כתובה כולה על קלף או גויל ובדיו, וצריכה להיות תפורה בגידים כספר תורה.
המגילה צריכה להיות "משורטטת", דהיינו שהאותיות ייכתבו לאורך חריצים אופקיים ישרים המשורטטים בקלף.
אם גוי או מין כתב את המגילה, היא פסולה.
אם חסרות כמה מילים ורוב המגילה קיימת - המגילה כשרה (במקרה שהקורא קורא על פה את המילים החסרות).
בקריאה בציבור אסור למגילה להיות כחלק ממגילה הכוללת ספרים אחרים, אלא אם כן ניכר מקומה בכך שהיריעה בולטת יותר מהשאר, או שהיא צרה יותר מהשאר.
נוהגים לקפל לפני הקריאה את המגילה כולה לפני הקריאה, כאיגרת, היינו כמכתב שאדם קורא את כולו בפעם אחת, ולא כספר שקוראים קטע ממנו בכל פעם.
ההלכה המקובלת היא שכותבים את כל פרשות המגילה כפרשיות סתומות (דהיינו, ללא התחלה של שורה חדשה), כדי שתהיה "כתובה כאיגרת", ואם כתב אחרת, המגילה פסולה. הלכה זו, שאמנם פשטה מאוד, עומדת בניגוד לכתבי היד הקדומים, אשר בכולם ישנן פרשיות פתוחות במגילה, וגם בעדויות על מגילותיהם של ראשוני אשכנז וצרפת.
ראו גם

משלוח מנות
מתנות לאביונים
סעודת פורים
בובת המן
לקריאה נוספת

רמב"ם, משנה תורה, הלכות מגילה
Proceedings of the American Academy for Jewish Research, 54 (1987, חלק עברי, עמ' 1–12
גביע הפרמייר ליג אסיה

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2003
 ארגון מפעיל:  קונפדרציית הכדורגל של אסיה
 מספר מתמודדים:  4
 שמות קודמים:  FA Premier League Asia Cup
 זוכה:  וולברהמפטון וונדררס (2019)
 הכי הרבה זכיות:  צ'לסי (2)
 
גביע הפרמייר ליג אסיה (באנגלית: Premier League Asia Trophy) הוא טורניר טרום עונה בכדורגל שמאורגן על ידי קונפדרציית הכדורגל האסייתית, בשיתוף עם ליגת הכדורגל הבכירה באנגליה, הפרמייר ליג. הטורניר מתקיים אחת לשנתיים ומורכב משלוש קבוצות פרמייר ליג וקבוצת בית מאסיה שמארחת את הטורניר. מבנה הטורניר שני חצאי גמר, משחק גמר ומשחק על מקומות 3 ו-4.
היסטוריה

הטורניר הוקם בשנת 2003 בשל אהדה רבה לפרמייר ליג האנגלי באסיה. הטורניר מתקיים אחת לשנתיים כדי לא ליצור התנגשות עם המונדיאל ועם היורו.
היסטוריה > מלזיה 2003

המדינה הראשונה אשר נבחרת לארח את הטורניר היא מלזיה, בטורניר בו השתתפו צ'לסי, שעד היום נחשבת למועדון הנאהד ביותר באסיה, ניוקאסל וברמינגהאם סיטי. כמו כן לקחה חלק בטורניר הנבחרת הלאומית של מלזיה. כל המשחקים שוחקו באצטדיון בוקיט ג'ליל. בחצי הגמר שחקה צ'לסי מול מלזיה וניצחה 4–1, בחצי הגמר השני נצחה ניוקאסל את ברמינגהאם 2–1. במשחק על המקום השלישי נצחה ברמינגהאם 4–0 את נבחרת מלזיה, ובגמר הפכה צ'לסי לזוכה הראשונה שנצחה את ניוקאסל 5–4 בפנדלים, אחרי 0–0 בתום 120 דקות.
היסטוריה > תאילנד 2005

הטורניר של שנת 2005 התקיים בתאילנד והמשחקים שוחקו באצטדיון ראיאמנגלה בבנגקוק. במשתתפות בטורניר היו נבחרת תאילנד, אברטון, בולטון וונדרס ומנצ'סטר סיטי. בחצי הגמר הראשון גברה הנבחרת המקומית על אברטון 5–3 בפנדלים אחרי שסיימו בתיקו 1. בחצי הגמר השני ניצחו בולטון את הסיטי 5–4 בפנדלים כשסיימו גם הם בתוצאת תיקו 1 בסיום המשחק. בגמר הטורניר ניצחו בולטון 1–0 את נבחרת תאילנד ומנצ'סטר סיטי זכו במקום השלישי כשניצחו את אברטון 4–2 בפנדלים אחרי 1–1 בסיום 120 הדקות.
היסטוריה > הונג קונג 2007

בשנת 2007 השתנה במעט הטורניר כששמו השתנה לשמו הנוכחי, ובמקום נבחרת מקומית תשחק אלופת המדינה המארחת. הטורניר נערך בהונג קונג והקבוצות שהשתתפו היו מועדון הספורט של דרום סין (SCAA), ליברפול, פורטסמות' ופולהאם. כל המשחקים שוחקו באצטדיון הונג קונג. בחצי הגמר הראשון ניצחו ליברפול את דרום סין 3–1, ובחצי הגמר השני ניצחו פורטסמות' את פולהאם 1–0. בגמר גברו פורט'סמות על ליברפול 4–2 בפנדלים אחרי 0–0 במשחק, ואת המקום השלישי קטפה פולהאם עם 4–1 על דרום סין.
היסטוריה > סין 2009

ב-2009 התקיים הטורניר בסין, ובטורניר השתתפו אלופת המדינה בייג'ינג גואן, האל סיטי, טוטנהאם הוטספר וווסטהאם יונייטד. המשחקים שוחקו באצטדיון הפועלים בבייג'ינג. בחצי הגמר הראשון נצחו טוטנהאם את ווסטהאם 1–0, ובחצי הגמר השני ניצחו האל את הקבוצה המארחת 5–4 בפנדלים אחרי 1–1 בסיום המשחק. במקום השלישי זכתה ווסטהאם עם 2–0, ובאליפות זכתה טוטנהאם עם 3–0 על האל סיטי.
היסטוריה > הונג קונג 2011

בשנת 2011 חזר הטורניר להונג קונג. האלופה המארחת הייתה קיצ'י, והקבוצות שהשתתפו היו צ'לסי, שהייתה הראשונה להשתתף בטורניר בפעם השנייה כשעשתה סיבוב משחקי ידידות באסיה, ואיתה השתתפו אסטון וילה ובלקברן רוברס. המשחקים שוחקו באצטדיון של הונג קונג. צ'לסי נצחה 4–0 את המארחת בחצי הגמר, ולאסטון וילה היה מספיק רק 1–0 על בלקבורן כדי לפגוש אותה בגמר. את המקום השלישי לקחה בלקבורן עם 3–0 על קיצ'י, ובגמר זכתה צ'לסי עם 2–0 על אסטון וילה, ובכך הפכה גם לקבוצה עם הכי הרבה זכיות, 2 סה"כ. בנוסף, היה זה הטורניר הראשון שבו המארחת לא הבקיעה שער זכות אחד.
היסטוריה > הונג קונג 2013

ב-2013 הטורניר שוחק בפעם השנייה ברציפות בהונג קונג, הקבוצות המשתתפות היו מנצ'סטר סיטי, טוטנהאם, סנדרלנד ודרום סין. מנצ'סטר סיטי נצחה 1–0 את דרום סין בחצי הגמר, וסנדרלנד נצחה 3–1 את טוטנהאם. את המקום השלישי לקחה טוטנהאם על 6–0 נגד דרום סין, ובגמר זכתה מנצ'סטר סיטי 1–0 על סנדרלנד.
היסטוריה > סינגפור 2015

בשנת 2015 הטורניר התקיים בסינגפור, הקבוצות המשתתפות היו ארסנל, אברטון, סטוק סיטי וכוכבי הליגה הסינגפורית. המשחקים שוחקו באצטדיון הלאומי של סינגפור. בחצי הגמר הראשון נצחה אברטון 5–4 בפנדלים את סטוק סיטי, ובשני ארסנל נצחה 4–0 את כוכבי הליגה המקומית. את המקום השלישי לקחה סטוק על 2–0 נגד כוכבי הליגה הסינגפורית, ובגמר זכתה ארסנל עם 3–1 על אברטון.
היסטוריה > הונג קונג 2017

ב-2017 הטורניר שוחק בפעם השלישית בהונג קונג, הקבוצות המשתתפות היו ליברפול, לסטר סיטי, קריסטל פאלאס ווסט ברומיץ' אלביון. המשחקים שוחקו באצטדיון של הונג קונג. בחצי הגמר הראשון נצחה לסטר סיטי בפנדלים 8–7 את ווסט ברומיץ' לאחר שסיימו בתיקו 1–1, בחצי השני נצחה ליברפול 2–0 את קריסטל פאלאס. את המקום השלישי לקחה קריסטל פאלאס על 2–0 נגד ווסט ברומיץ'. בגמר זכתה ליברפול עם 2–1 על לסטר סיטי.
היסטוריה > סין 2019

ב-2019 הטורניר התקיים בפעם השנייה בסין, הקבוצות המשתתפות היו מנצ'סטר סיטי, וסטהאם יונייטד, ניוקאסל יונייטד ווולברהמפטון וונדררס. המשחקים שוחקו באצטדיון האולימפי של בייג'ינג, ובאצטדיון הונגקו בשאנגחאי. בחצי הגמר הראשון נצחה וולבס 0–4 את ניוקאסל, בחצי השני ניצחה מנצ'סטר סיטי 1–4 את וסטהאם. את המקום השלישי לקחה ניוקאסל עם 0–1 על וסטהאם. בגמר זכתה וולבס על מנצ'סטר סיטי עם 2–3 בפנדלים.
טבלת זכיות

| שנה> שנה.2003.2005.2007.2009.2011.2013.2015.2017 | משחק הגמר> זוכה.צ'לסי.בולטון וונדרס.פורטסמות'.טוטנהאם.צ'לסי.מנצ'סטר סיטי.ארסנל.ליברפול | משחק הגמר> תוצאה.0–0 (5–4 בפנדלים).1–0.0–0 (4–2 בפנדלים).3–0.2–0.1–0.3–1.2–1 | משחק הגמר> מקום שני.ניוקאסל יונייטד.תאילנד.ליברפול.האל.אסטון וילה.סנדרלנד.אברטון.לסטר סיטי | משחק על המקום השלישי> מקום שלישי.ברמינגהאם סיטי.מנצ' סיטי.ווסטהאם יונייטד.פולהאם.בלקבורן.טוטנהאם.סטוק סיטי.קריסטל פאלאס | משחק על המקום השלישי> תוצאה.4–0.1–1 (4–2 בפנדלים).2–0.4–1.3–0.6–0.2–0.2–0 | משחק על המקום השלישי> מקום רביעי.מלזיה.אברטון.דרום סין.בייג'ינג גואן.קיצ'י.דרום סין.כוכבי הליגה הסינגפורית.וסט ברומיץ' אלביון | אצטדיון> אצטדיון.האצטדיון הלאומי במלזיה.האצטדיון הלאומי בתאילנד.אצטדיון הונג קונג.אצטדיון הפועלים שבסין.אצטדיון הונג קונג.אצטדיון הונג קונג.האצטדיון הלאומי בסינגפור.אצטדיון הונג קונג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2019 | וולברהמפטון וונדררס | 2–1 | מנצ'סטר סיטי | ניוקאסל יונייטד | 1–0 | ווסטהאם יונייטד | האצטדיון האולימפי |
חטיבה 188

| --- | --- |

סמל היחידה, המשמש גם כתג היחידה שלה
 ברק בעיניים
 פרטים
 כינוי:  עוצבת ברק
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  חטיבת שריון סדירה
 בסיס האם:  עלקה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  4 ביוני 1969 – הווה (55 שנים)
 מלחמות:    מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה האינתיפאדה הראשונה המערכה ברצועת הביטחון האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה   מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנק מרכבה סימן 4מ 400
 פיקוד
 יחידת אם:   עוצבת געש
 יחידות בת:   גדוד 53   גדוד 74   גדוד 71   גדוד 605  יחס"ם 275
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  אור וולוז'ינסקי
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
חטיבה 188 (לשעבר חטיבה 18 וחטיבה 45), המכונה גם "עוצבת ברק", היא חטיבת שריון סדירה תחת פיקודה של עוצבת געש (אוגדה 36) בפיקוד הצפון של צה"ל. העוצבה מפעילה טנקי מערכה מדגם מרכבה סימן 4.
חטיבה 18 - הוקמה כיחידת המרגמות הכבדות 120 מ"מ, במהלך ההפוגה השנייה במלחמת השחרור. מקים החטיבה ומפקדה היה יהודה פריהר. החטיבה פעלה בנפרד מחיל התותחנים, והשתתפה בין השאר בקרב לטרון ובמבצע חורב. ב-1949, לאחר המלחמה, הוטמעו המרגמות הכבדות בגדודי התותחנים. חטיבה 18 אורגנה מחדש בפיקוד דן לנר, כחטיבת חי"ר מילואים, שבמקביל לחטיבת כרמלי, התבססה גם היא על מאגר אנשי מילואים במרחב חיפה והמפרץ. גדוד 25 קיבל את מספרו כהמשך למספרי הגדודים (21, 22, 23, 24) של חטיבת כרמלי. כרמלי צמחה מתוך מפקדת ההגנה במרחב חיפה והמפרץ, ובשל כך תג חטיבה 18 סימל את המרחב ואת סמל מפקדת "ההגנה" בחיפה. תג זה משמש בחטיבה 188 עד היום.
חטיבה 45 - לאחר מלחמת סיני אורגנה כחטיבת מילואים ממוכנת 45, "ברק". החטיבה כללה את גדוד חרמ"ש 25, גדוד חרמ"ש 74, גדוד טנקים שרמן 39 (גדוד מוגבר שכלל 63 טנקים - 35 טנקי M50, ו-28 טנקי M51), גדוד מרגמות כבדות 527, פלוגת סיור ופלוגת הנדסה. בהרכב זה לחמה במלחמת ששת הימים, בקרבות השומרון, כולל קרב עמק דותן וברמת הגולן.
חטיבה 188 - ב-1969 חטיבה 45 הוסבה לחטיבת טנקי שוט קל סדירה, מספרה שונה ל-188, וקיבלה אחריות על גזרת רמת הגולן, במקום חטיבה 7 שירדה מהרמה בתום השנתיים בהן החזיקה בגזרה. חטיבה 188 כללה כעת את גדוד שוט קל סדיר 53 שהועבר מחטיבה 7, גדוד שוט קל סדיר 74, וגדוד שוט קל מילואים 39.
במלחמת יום הכיפורים הייתה החטיבה פרושה ברמת הגולן וב-12 השעות הראשונות של המלחמה, נשאה באמצעות 2 גדודים (74 ו-53) בעיקר עול הבלימה של הכוחות הסוריים ברמת הגולן. גדוד המילואים 39 לחם תחת חטיבה 4, תחתיה נותר בהמשך. בתום המלחמה צורף לחטיבה גדוד טנקים 71, כגדוד סדיר שלישי.
החטיבה השתמשה בטנקי שוט קל עד שנת 1992, עת הוחלפו בטנקי מרכבה סימן 3. החטיבה לחמה ופעלה עם טנקי מרכבה סימן 3ד ב"ז במשך 27 שנים. בסוף שנת 2019 החלה בהצטיידות ובתהליך הסבה למרכבה סימן 4מ 400 המצויד במערכת "מעיל רוח" ומענ"ק משואה 750 וסיימה אותו בשנת 2021.