stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תפירה איטית
תיוג ה'תפירה ביד' כ'תנועה'

גם אחרי המהפיכה התעשייתית, היו אנשים שמסיבות שונות המשיכו לתפור ביד או בשילוב של מכונת תפירה ועבודת ידיים בבית, אם לשם חסכון, ואם על מנת להיות ייחודיים. עד אמצע המאה ה-20 היו משפחות שהיו מזמינות תופרת הביתה לצורך תפירת שמלות לכל בנות המשפחה. כמו כן תמיד היו אנשים שראו בתפירה האישית או בשינויי בגדים ישנים ובמיחזור המשביח שלהם את צורת הביטוי האמנותי שלהם. היו אלה אנשים שמאסו בבגדים המתועשים הדומים זה לזה ואשר נמכרים במאסות ונלבשים במאסות. בספרה Sewing Without a Pattern כותבת פילס פיקארוטה (Phyllis Ficarotta) במבוא: אם מתלה אחר מתלה של בגדים הנראים אותו הדבר, גורם לך לתהות כיצד תבלטי משאר הקהל, מדוע אינך מעצבת ותופרת בעצמך את בגדייך?' לאחר מכן היא מסבירה כיצד בשיטה של תפירה ללא גזרות תעשייתיות אלא בהתאמה לגופן מובטח לתופרות כי בגדיהן יהיו ייחודיים.
בזמננו כשהכל מהיר ומתויג, גם האנשים שהתחילו להאט את הקצב הרגישו צורך לתייג את עצמם. באמצע שנות ה-1980, התחיל השף האיטלקי קרלו פטריני (Carlo Petrini) את תנועת המזון האיטי (Slow Food), כהתנגדות לחברות המזון המהיר שלדעתו שוחקות את תרבות הבישול האיטלקית העתיקה. הוא דיבר על שימוש במזונות שגדלים בסביבה הקרובה למקום הבישול, בני קיימא, וכן על מודעות למורשת, וקשרים חזקים לתרבות ולקהילות מקומיות.
קרל הונור (Carl Honore) הוציא ב-2004 את ספרו `In Praise of Slow' שבו הגדיר את תנועת ההאטה כמהפיכה תרבותית כנגד הרעיון ש'מהר יותר תמיד טוב יותר'. בספרו הוא כותב שתנועת ההאטה אינה בעד עשיית הכל באיטיות של שבלול, כמו שאינה ניסיון לודיטי לגרור את כל כדור הארץ חזרה לאוטופיה טרום תעשייתית מדומיינת. לדבריו, פילוסופית ההאטה יכולה להסתכם במילה אחת שיווי משקל[...] ניסיון לחיות במה שהמוזיקאים קוראים 'קצב מתאים' (tempo giusto).
תנועת המזון האיטי הובילה לתנועות האטה אחרות, כולל ערים איטיות, שכוונתן לעודד מקומות מחיה שקשובים לצורכי הדיירים ולשיפור איכות החיים. תנועת האופנה האיטית שקייט פלטצ'ר (Kate Fletcher) תיארה בספרה 'אופנה וטקסטילים ברי קיימא', עוסקת בעיצוב, ייצור, צרכנות וחיים טובים יותר.
בארצות הברית מרק ליפינסקי (Mark Lipinski) טבע את המושג 'תנועת התפירה האיטית' כשליחות לעידוד מטליאות ורוקמות להאט את הקצב, כדי ליצור אמנות יותר משובחת. הוא לא שלל שימוש במכונת תפירה אבל הציע ליוצרות להקדיש לעצמן מקום וזמן לייצירה שתהיה משמעותית עבורן. כאמור, התנועה אינה מטיפה לאיטיות לשם איטיות, אלא מדברת בזכות מציאת שיווי המשקל הנכון לכל אדם.
בארצות הברית ב-2007, מסבירה האמנית והכותבת איליין ליפסון (Elaine Lipson) בעלת רקע של תנועת המזון האורגני, את הרעיון של בד איטי וקושרת בין הרעיונות של תנועת המזון והטקסטיל במנשר הבד האיטי (Slow Cloth Manifesto). במנשר שלה היא מסבירה שיוצר הבד האיטי מתרכז בתהליך היצירה, באיכות, בכשרון, בקהילה, בשמירת מסורות, וכן שהוא מביע כבוד למקוריות ולביטוי העצמי. היא גם כותבת שהבד האטי כולל את אריגה, סריגה, תפירה, רקמה, הטלאה, עיצוב אופנה, עיצוב טקסטיל, יצירת שטיחים, עבודות חרוזים, וכל צורה אחרת של עבודה בטקסטיל.
הקשר בין תפירה איטית ובריאות

התפירה האיטית נחשבת בעיני אנשים רבים כפעולה מרגיעה. שבה האשה או האיש יושבים ועוסקים בפעילות ידיים ומתמקדים בתפירת שתי פיסות בד או פיסת בד ובגד שהתבלה, ועל ידי הכנסת המחט לבד העברתה מתחת והוצאתה תוך שהיא גוררת אחריה חוט רקמה שבולט על רקע הבד. בספרה Slow Stitch and the art of Knowing yourself כותבת איבון פוקס (Yvonne Fuchs) שלדבריה, לאחר שסגלה לעצמה את התפירה האיטית היא נרפאה מבעיות גופניות ונפשיות, והתפירה איפשרה לה מקום ועיסוק שישחררו אותה ממחויבויות ואילוצים.
תפירה איטית כזיכרון משפחתי

במשפחות שונות ברחבי העולם, נוהגים לתרום בגדים במצב טוב לצדקה, משפחות אחרות נוהגות או לשמור את בגדי הקרובים שנפטרו. יש משפחות בהן תופרים מבגדי הנפטרים צעצועים כגון בובות פרווה לנכדים.
סליה פים (Celia Pym) כתבה בספר On Mending' stories of Damage and repair', תיאורים של בגדים שנשמרו במשפחתה. היא כותבת שתהליך האיחוי של בגד דומה לאיחוי הגוף ומזכיר לאנשים את קרוביהם וכי מבחינה לשונית אנו מדברים גם על איחוי הגוף.
ראו גם

אמנות עכשווית בטלאים
טלאים (מלאכת יד)
מיחזור משביח לבגדים
אופנה איטית
נבחרת רוסיה בכדורסל

| --- | --- |
רוסיה

 מידע כללי
 כינוי:  הנבחרת הלאומית
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל הרוסית
 הצטרפות:  1947
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 מאמן:  זוראן לוקיץ'
 https://men.russiabasket.ru
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  5 (הראשונה ב-1994)
 ההישג הטוב:  כסף: 1994, 1998
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  3 (הראשונה ב-2000)
 ההישג הטוב:  ארד: 2012
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  13 (הראשונה ב-1993)
 ההישג הטוב:  זהב: 2007   כסף: 1993   ארד: 1997, 2011
שחקני הנבחרת באליפות אירופה בכדורסל 2011
נבחרת רוסיה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של רוסיה. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הרוסית. נבחרת רוסיה לא דורגה ברשימת הדירוג של פיב"א לגברים, נכון ל-26 בנובמבר 2024
נבחרת רוסיה נחשבת לאחת מנבחרות הכדורסל הטובות באירופה ובעולם. היא זכתה פעם אחת באליפות אירופה בכדורסל (בשנת 2007) והשתתפה בשני גמרי אליפות העולם בכדורסל (בשנים 1994, 1998). כמו כן סיימה במקום השלישי באולימפיאדת לונדון 2012
היסטוריה

נבחרת רוסיה בכדורגל הוקמה כיורשת נבחרת ברית המועצות בכדורסל ומיד הפכה לאחת הנבחרות החזקות בעולם.
היא העפילה לגמר אליפות העולם בכדורסל בשנים 1994 ו-1998 ובאליפות אירופה בכדורסל העפילה לגמר 1993 וסיימה במקום השלישי ב-1997 אך בשנים שלאחר מכן לא הצליחה לשחזר הישג שיא ורק כעבור עשור הצליחה לראשונה בתולדותיה לזכות באליפות אירופה, זאת בהדרכת המאמן הישראלי דייוויד בלאט. באליפות 2011 סיימה במקום השלישי, אך מאז התדרדרה מאוד יכולתה המקצועית, בעיקר עקב קשיים כלכליים בהתאחדות הכדורסל וגרעון תקציבי שהביאו להפחתה במימון ובהשקעה בנבחרת.
בשנת 2017 ההתאחדות הצליחה לצאת מהגרעון התקציבי ולהשקיע יותר בנבחרת שהעפילה באותה שנה לאליפות אירופה בכדורסל ולראשונה מאז 2011 הצליחה להעפיל לפלייאוף הטורניר ולסיים במקום הרביעי
מאמני הנבחרת

יורי סליחוב (1992–1993)
סרגיי בלוב (1993–1999)
סטניבלב ירומין (2000–2002)
סרגיי ילביץ' (2002–2003)
סרגיי בבקוב (2004–2005)
דייוויד בלאט (2006–2012)
פוטיוס קציקאריס (2012–2013)
ואסילי קראסב (2013)
יבגני פשוטין (2013–2015)
סרגיי בזארביץ' (2016–2021)
זוראן לוקיץ' (2021–ואילך)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| סרגיי בלוב  | דייוויד בלאט  |   | סרגיי בזארביץ'  |
סגל הנבחרת

סגל הנבחרת בטורניר מוקדמות אולימפיאדת טוקיו (עמודת 'קבוצה' מתייחסת למועדון בו שיחק השחקן בזמן הטורניר):
| שם | גובה | עמדה | קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| מיכאיל קולאגין | 1.90 | PG | רוסיה יניסיי קרסנויארסק |
| יבגני באבורין | 1.90 | SG | רוסיה ניז'ני נובגורוד |
| איוואן אוחוב | 1.92 | PG | רוסיה צסק"א מוסקבה |
| גריגורי מוטובילוב | 1.93 | PG | רוסיה לוקומוטיב קובאן |
| איוואן סטרבקוב | 1.93 | SG | רוסיה ניז'ני נובגורוד |
| ארטם קומולוב | 1.93 | SG | רוסיה ניז'ני נובגורוד |
| אנטון קרדנקישווילי | 1.95 | PG | רוסיה צסק"א מוסקבה |
| אנטון אסטפקוביץ' | 2.02 | SF | רוסיה ניז'ני נובגורוד |
| סמיון אנטונוב | 2.02 | SF/ PF | רוסיה צסק"א מוסקבה |
| אנדריי וורונטסביץ' | 2.07 | PF/C | רוסיה צסק"א מוסקבה |
| ולדימיר איבלב | 2.07 | C | רוסיה פארמה פרם |
| טימופיי מוזגוב | 2.16 | C | רוסיה חימקי מוסקבה |
ראו גם

נבחרת ברית המועצות בכדורסל
נבחרת רוסיה בכדורסל נשים
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
↑  התעוררותו של הדוב: שבד יוביל את רוסיה למדליה?
↑  92:97 ללטביה על בריטניה, רוסיה עלתה לשמינית, באתר ONE‏, 4 בספטמבר 2017
↑   אריה ליבנת, גם מסינה לא עזר: סרביה הביסה את איטליה ותפגוש את רוסיה בחצי גמר היורובאסקט, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2017
↑  התמונה הושלמה. צפו: רוסיה וסרביה בחצי, באתר ערוץ הספורט, 14 בספטמבר 2017
↑  יורובאסקט: נבחרת ספרד זכתה במדליית ארד אחרי 85:93 על רוסיה, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2017
| כדורסל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורסל הרוסית • קבוצות • מגרשי כדורסל • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | הליגה המאוחדת של VTB • ליגת המשנה הרוסית בכדורסל • ליגת הנוער המאוחדת של VTB |  |
| תחרויות ליגה לנשים | ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים • ליגת המשנה הרוסית בכדורסל נשים |  |
| תחרויות גביע | הגביע הרוסי בכדורסל • הגביע הרוסי בכדורסל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (גברים) • הנבחרת הלאומית (נשים) |  |
פלורנטינו פרס

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1947 (בן 77) מדריד, ספרד
 שם לידה:  Florentino Pérez Rodríguez 
 מדינה:  ספרד ספרד
 מקום מגורים:  מדריד 
 ידוע בשל:  נשיא ריאל מדריד
 השכלה:  האוניברסיטה הפוליטכנית של מדריד
 עיסוק:  איש עסקים, מהנדס אזרחי, פוליטיקאי
 תפקיד:  נשיא ריאל מדריד   מנכ"ל ויו"ר קבוצת ACS
 תקופת כהונה:  2000–2006   2009–הווה (נשיאות ריאל מדריד)
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית הרפורמית, Union of the Democratic Centre 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 בת זוג:  מריה אנחלס סנדובאל
 מספר צאצאים:  3
 חתימה:   
 www.florentinoperez.com
 
פלורנטינו פרס רודריגס (בספרדית Florentino Pérez Rodríguez; נולד ב-8 במרץ 1947) הוא איש עסקים, מהנדס אזרחי, פוליטיקאי לשעבר ספרדי ונשיא ריאל מדריד הנוכחי, וכן גם המנכ"ל והיו"ר של קבוצת ACS (אנ'), חברת בנייה, אשר נסחרת במדד IBEX 35 (אנ'), המדד העיקרי בספרד.
עיסוקיו

פרס למד באוניברסיטה הפוליטכנית במדריד.
הוא הצטרף למפלגת "איחוד המרכז הדמוקרטי" בשנת 1979, ולתקופה קצרה כיהן בחבר במועצת העיר מדריד.
בשנת 1986 התמודד בבחירות הכלליות בספרד כמועמד במפלגה הרפורמית הדמוקרטית (Partido Reformista Democrático) וכיהן כמזכ"ל הכללי של המפלגה.
בשנת 1993 מונה לתפקיד סגן נשיא חברת "OCP Construcciones". לאחר ההתמזגות של OCP עם "Gines y Navarro" לחברת "Actividades de Construcción y Servicios"‏ (ACS) בשנת 1997, התמנה לנשיא החברה החדשה.
נכון לשנת 2019 הוא עומד בראש קבוצת ACS (אנ'), חברת הבנייה הגדולה בספרד, והונו נאמד בכ-2.2 מיליארד דולר.
נשיא ריאל מדריד > כהונה ראשונה (2000–2006)

הוא נכנס לתפקיד נשיא בשנת 2000, והביס את הנשיא הקודם, לורנסו סאנס. סאנס הניח שגביעי ליגת האלופות האחרונים בשנים 1998 ו-2000 יבטיחו לו את ניצחונו בבחירות, אך הקמפיין של פרס, שהדגיש שוב את הבעיות הכספיות של המועדון וטענות על ניהול גרוע של הדירקטורים הקודמים, הוכיח אחרת. הבטחת פרס להביא את לואיס פיגו מהיריבה הגדולה ברצלונה מילאה תפקיד מכריע בבחירות. פרס נבחר מחדש בשנת 2004 עם תמיכת 94.2% מכלל הקולות.
פיגו גם סימן את תחילת המדיניות של פרס להביא בסכומי עתק את אחד משחקני הכדורגל הטובים בעולם לריאל מדריד בכל עונה. האסטרטגיה נודעה בתחילה בשם "זידאנים ופאבונים" (Zidanes y Pavones) - כלומר בה הכוכבים ישחקו לצד ה"קנטראנוס" (Canteranos, שחקני הבית ממחלקות הנוער), אך במהרה נקראו השחקנים הפופולריים "גאלקטיקוס" (Los galáctico). בשנת 2001 זינדין זידאן מיובנטוס תמורת שיא עולמי בדמי העברה של 77.5 מיליון אירו. אחריו הגיע רונאלדו ב-2002, דייוויד בקהאם ב-2003, מייקל אואן בשנת 2004 ורוביניו למשך תקופה קצרה בשנת 2005. בתחילה, המדיניות של פרס פעלה בהצלחה רבה, שכן הסגל נבנה סביב כל גלקטיקו חדש שבא והקבוצה הייתה מאוזנת היטב בין ההתקפה להגנה. בשנותיו הראשונות בתפקיד זכתה ריאל מדריד בשתי אליפויות ספרד ובגביע אירופה התשיעי שלה.
פרס טען להצלחה בכיסוי חובות המועדון, אך מנגד, הדירקטור רמון קלדרון סתר זאת.
קלוד מאקללה שנחשב לקשר מהטובים בעולם בזמנו, אך לא הוערך מספיק בריאל, עזב לצ'לסי בקיץ 2003. מעונת 2003/2004 ואילך, לאחר עזיבתם של המאמן ויסנטה דל בוסקה ומאקללה, ריאל מדריד לא הצליחה לזכות בשום תואר.
למרות שמדיניותו של פרס הביאה להצלחה כלכלית מוגברת על בסיס ניצול הפוטנציאל השיווקי הגבוה של המועדון ברחבי העולם, במיוחד באסיה, היא הייתה נתונה תחת ביקורת גוברת בגלל התמקדות רבה מדי בשיווק המותג ריאל מדריד ולא מספיק בכדורגל. פרס הודיע על התפטרותו ב-27 בפברואר 2006, והודה בכך שהקבוצה והמועדון בכללותו זקוקים לכיוון חדש.
תארים

כדורגל:
ליגת האלופות (7) – 2001/2002, 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2021/2022, 2023/2024
אליפות ספרד (7) - 2000/2001, 2002/2003, 2011/2012, 2016/2017, 2019/2020, 2021/2022, 2023/2024
גביע המלך הספרדי (3) - 2010/2011, 2013/2014, 2022/23
הסופר קאפ הספרדי (7) – 2001, 2003, 2012, 2017, 2020, 2021/2022, 2023/2024
הסופר קאפ האירופי (5) – 2002, 2014, 2016, 2017, 2022
גביע העולם למועדונים (5) – 2014, 2016, 2017, 2018, 2022
הגביע הביניבשתי (1) – 2002
כדורסל:
יורוליג (3) – 2014/2015, 2017/2018, 2022/2023
אליפות ספרד בכדורסל (7) – 2004/2005, 2012/2013, 2014/2015, 2015/2016, 2017/2018, 2018/2019, 2020/2021
גביע המלך הספרדי בכדורסל (7) – 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2020, 2024
הסופר קאפ הספרדי בכדורסל (9) – 2012, 2013, 2014, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023
הגביע הבין-יבשתי בכדורסל (1) – 2015
הערות שוליים

↑  "#677 Florentino Perez". Forbes. 5 במרץ 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  forbes
↑  "Florentino Perez". Forbes.
↑  "Perez to return as Real president". BBC Sport. 1 ביוני 2009. נבדק ב-3 ביוני 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810704559005606  BNE: XX3478103  CANTIC: a1214020x  GND: 1021282081  ISNI: 0000 0000 4042 938X  LCCN: n2006089468  VIAF: 24034125   WorldCat (עם VIAF): 24034125
אופנה מהירה

בגדים זרוקים ברחוב בלונדון. כמות הבגדים שמייצרות חברות אופנה מהירה מעודדת רכישה מוגזמת של פרטים. פריטי לבוש אלו נלבשים פעמים ספורות ואז מושלכים לרחוב. לכאורה מי שלא יכול לקנות יכול לקחת, אך הרוב נזרק לפח
אופנה מהירה (באנגלית: Fast fashion) הוא מונח המתאר מעבר מהיר של עיצובים מתצוגות אופנה לקהל הרחב כדי ללכוד מגמות אופנה נוכחיות. הקצב המהיר המתאר לא רק את הגעת פרטי אופנה מהמסלול לצרכן, אלא גם את השימוש קצר הטווח של הפרטים על ידי הצרכנים ולאחר מכן השלכתם לאשפה. לפני התפתחות תעשיית האופנה המהירה, מגוון מוצרי האופנה היה קטן בצורה משמעותית מאוד. קולקציות אופנה מהירה מבוססות על מגמות עדכניות שמוצגות בשבועות האופנה בסתיו ובאביב. מדי שנה פריט לבוש אחר זוכה לפופולריות בקרב הצרכנים. הקולקציות עושות אופטימיזציה של היבטים מסוימים בשרשרת האספקה כדי שהתכנון והייצור יהיו מהירים וזולים, ויאפשר לצרכן המיינסטרים לקנות בגדים בסגנון הנוכחי במחיר הנמוך ביותר. שרשרת האספקה מורכבת מחמישה מדורים: אספקת חומרי גלם, אספקת רכיבים (provision of components), רשתות ייצור, הובלה ורשתות שיווק.
התפיסה העסקית של ייצור מהיר במחיר סביר מובילה קמעונאים גדולים כגון H&M, זארה, Peacocks, פריימרק, טופשופ ומותגים רבים נוספים. על פי דוח של ועדת איכות הסביבה בפרלמנט הבריטי: אופנה מהירה "מייצרת מספר גדול של קולקציות אופנה בכל שנה, חיי המדף של כל קולקציה קצר ולעיתים קרובות מחירים נמוכים יותר. המודל העסקי של אופנה מהירה מבוסס על הפצת מוצרים על מנת לספק במהירות את הביקוש של הצרכנים שמורגלים לרכוש בזול והרבה.
אופנה מהירה התפתחה כצורה של product-driven (פיתוח מוצר ולאחר מכן חיפוש אחר שוק עבורו) שמבוסס על מודל הייצור "תגובה מהירה" שהוא אסטרטגיה שיווקית לקיצור הזמן בין הזמנת המוצרים מהיצרן לבין הגעתם לצרכנים. מודל זה פותח בארצות הברית בשנות ה-80 של המאה ה-20 זארה הייתה בחוד החנית של מהפכת האופנה הקמעונאית והמותג הפך, כמעט, לשם נרדף לאופנה מהירה, אבל היו קמעונאים נוספים, למשל בנטון, שעבדו לפי מודל זה עוד לפני שנטבע המונח אופנה מהירה. אופנה מהירה מזוהה עם ביגוד שנלבש מספר מועט של פעמים מפני שעלותו נמוכה' על אף שעוצב על ידי מעצב.
אופנה איטית או אופנה מודעת היא תנועה שקמה כתנועת נגד לתעשיית האופנה המהירה. בתנועת האופנה האיטית מאשימים את ייצרני האופנה המהירה בפגיעה בסביבה, הן בדרך ייצור הבגדים, בשימוש בבדים סינתטיים, ייצור באיכות נמוכה ודגש על טרנדים חולפים על פני עיצוב קלאסי. ביקורת נוספת המופנית כלפי תעשיית האופנה המהירה היא על תנאי העבודה הירודים במתפרות במדינות מתפתחות. קריסת הבניין בבנגלדש ב-2013 בו נהרגו 1,129 אנשים, היה האסון הקטלני ביותר הקשור לתעשיית הביגוד בעולם. אירוע זה הפנה את הזרקור לתנאי העבודה הירודים ורמת הבטיחות הנמוכה במפעלים, שהם פועל יוצא של התפישות המקובלות בתעשיית האופנה המהירה.
רקע

תעשייה האופנה המהירה התפתחה בשנת השמונים של המאה ה-20 בעקבות מספר סיבות:
הפסדים שנגרמו מייצור המוני
צורך בשיפור התגובתיות לשינויים
הבנה של ההשפעות של מבני ייצור ארוכים ומסובכים על עלויות ופריון, והצורך בקיצור מבני הייצור
מעבר להתקדמות ביכולות הייצור וכך גם בשורת הרווח, שיפור ברמת הרווחה והחינוך בעולם הובילו למודעות גוברת להרגלי הלבשה ויצורו עניין גובר במגמות האופנה. זה הוביל למגמה חדשה בתעשיית האופנה, של בידול מוצרים על פי דרישות הלקוח.
הצמיחה ברכישה של פריטי לבוש ואביזרים הביאה לעלייה של יותר מ-800% בכמות אשפת הטקסטיל שנקברת מאז שנות ה-60.
בשנת 2018, ייצור הסיבים העולמי הגיע לשיאו בכל הזמנים - 107 מיליון טונות.
חברות אופנה מהירה דוגמת Shein נתבעו מספר פעמים על הפרת זכויות יוצרים.
אסטרטגיית המהירות > ניהול

המטרה העיקרית של תעשיית האופנה המהירה היא לייצר פריטים המתאימים לטעמו המשתנה של הצרכן בזמן קצר יחסית, ובהשקעה ועלות נמוכות. יעילות זו מושגת באמצעות הבנת הרצונות של קהל היעד, שמסתכמים ברצון לרכוש פריט אופנה שנראה יקר במחיר הנמוך ביותר. על מנת להגיע למחיר הנמוך ביותר, חברות האופנה מתמחות בשיטות מכירה מדויקות לקהלי יעד מובחנים וכן ייצור פרטי הלבוש במדינות עניות בהן השכר נמוך.
אסטרטגיית המהירות > שיטת מענה מהיר

שיטת המענה המהיר (QR) פותחה כדי לשפר את תהליכי הייצור בתעשיית הטקסטיל במטרה לקצר זמנים בתהליכי הייצור. בתחילת שנות השמונים, האיגוד האמריקאי לייצור הלבשה פיתח את השיטה במטרה להתמודד עם התחרות שנוצרה עם יבוא הלבשה ממדינות בהן עלות העבודה נמוכה. בשנים הראשונות שיטת המענה המהיר הגבירה את התחרותיות והיבוא קטן. השיטה נחשבה אז, כמנגנון הגנה עבור תעשיית הטקסטיל האמריקנית וכן סייע בשיפור יעילות הייצור.
כיום, שיטת המענה המהיר תומכת בייצור פרטים לתעשיית האופנה המהירה במטרה להביא את הלקוחות לחזור ולקנות עוד ועוד. רשת זארה, הפכה למודל גלובלי לקיצור הזמן בין עיצוב לייצור. קיצור זמן הייצור מאפשר לזארה לייצר מעל 30,000 פריטים ואביזרים שונים בכל שנה עבור כ-1,600 חנויות ב-58 מדינות. פריטים חדשים מועברים פעמיים בשבוע לחלק מהחנויות. כמות הפריטים העצומה מזמנת לצרכן אפשרויות רכישה רבות. הרשת הברזילאית Renner מציעה מיני קולקציה חדשה כל חודשיים.
שיווק

שיווק הוא מפתח מרכזי בתעשיית האופנה המהירה. השיווק יוצר בקרב הצרכנים את הרצון לצריכה של עיצובים חדשים קרוב ככל האפשר להשקת הקולקציה ומאפשר קידום פריטי אופנה רבים וכך מסייע להורדת המחירים ומעודד שימוש קצר טווח בפריטי האופנה. למעשה, שחרור רציף של פריטים חדשים, הופך את הבגדים לכלי שיווקי המעודד ביקורים של צרכנים ברשתות, מגביר את המודעות למותג ומביא את הצרכנים לרכישות מרובות.
חברות האופנה המהירה נהנות מרווח שולי גולמי גבוה מכיוון שאחוז הפחתת המחיר עומד על 15% בלבד לעומת מעל ל-30% למתחרים. המודל העסקי של תעשיית האופנה המהירה מבוסס על צמצום הזמן מייצור לצריכה כך שלצרכנים יש הזדמנויות, שלא היו קיימות בעבר, לקנות בגדים מקולקציות חדשות. לדוגמה, עונות האופנה המסורתיות עקבו אחר עונות השנה: קיץ, סתיו, חורף ואביב, אולם תעשיית האופנה המהירה משווקת קולקציות חדשות כל ארבעה עד שישה שבועות ולעיתים אף פחות מכך. כך יצרו מערכי השיווק יותר עונות קנייה באותו מרחב זמן.
ייצור

ייצור מגוון וכמויות גדולות של פריטי אופנה התאפשר במידה רבה בגלל העברת הייצור מאירופה ומצפון אמריקה למזרח אסיה. חלק גדול מהכותנה המיוצרת בארצות הברית מיוצא לסין ולמדינות אחרות שבהן עלות העבודה נמוכה. שם מעבדים את הכותנה, שזורים לבדים, וגוזרים גזרות על פי המפרט של תעשיית האופנה. על פי מסד הנתונים הסטטיסטי של סחר הסחורות של האו"ם, נכון ל-2014, סין הפכה ליצואנית הגדולה ביותר של אופנה מהירה והיא מייצאת כ־30% מההלבשה העולמית.
גמישות היא תכונה מרכזית של תעשיית האופנה המהירה על מנת להתגונן מפני שינויים מהירים. קמעונאים נדרשים להיות גמישים ולהגיב במהירות לשינוי העדפות הצרכנים ועל כן הם צריכים להחזיק מגוון רחב של פריטים בחנות ולהקדים את המתחרים שלהם. כתוצאה מכך, הרבה קמעונאיות אופנה מהירה משתמשות במערכת קבלנות וקבלנות משנה כדי למקסם את הגמישות וכדי לאפשר העברה של הייצור למקומות שונים בזמנים שונים בהתאם לצורך.
תהליך הייצור מבוסס על החזקת מלאים קטנים עד כמה שניתן, עיצוב הפריטים בעזרת תוכנות עיצוב, דבר המאפשר לשנות במהירות את העיצוב, וכן מחשוב וניתוח מבוסס נתונים מדויקים של המלאי והמכירות.
שרשרת אספקה

שרשרת אספקה היא מרכיב מרכזי ביצירת האופנה המהירה. היא נועדה להוסיף ערך ולהפחית עלויות בתהליך העברת סחורה החל מהתפיסה העיצובית דרך המעבר לחנויות הקמעונאיות ולבסוף לצרכן. בחירת ספק הסחורה היא חלק מרכזי בתהליך. שרשרת אספקה יעילה היא הכרחית על מנת להציע ללקוחות את ה"טרנד" האופנתי החדש ביותר.
שרשראות האספקה של תעשיית האופנה המהירה הן בינלאומיות ועל כן מורכבות יותר. העיצוב נעשה, ברוב המקרים, באירופה או צפון אמריקה, תהליך ייצור הפריטים נעשה רובו ככלו במדינות המזרח כדוגמת בנגלדש, סין, טורקיה ואחרות. הפרטים המוכנים נארזים ומוטסים לכל רחבי העולם. שרשראות הייצור של אופנה מהירה יוצרות פגיעה סביבתית מקומית במדינות בהן מייצרים את הבגדים. אריזת הבגדים למשלוח מייצרת פסולת רבה וגם להטסת הסחורה לכל רחבי העולם יש השפעה סביבתית. סוגיה נוספת הנוגעת לתעשיית האופנה היא תנאי העסקה של העובדים במפעלים ובכלל זה העסקת ילדים.
השפעות > השפעות סביבתיות

תעשיית האופנה המהירה משפיעה על הסביבה. הלחץ להפחתת העלות והזמן שלוקח לקבל פריט מעוצב מוביל לכך שהזווית הסביבתית, ברוב המקרים, לא תילקח בחשבון. ההשפעה השלילית של תעשיית האופנה באה לידי בזיהום מים, שימוש בכימיקלים רעילים והגדלת רמות הפסולת הטקסטיל. תעשיית הטקסטיל אחראית כיום על כ-10% מפליטת הפחמן העולמית. דו"ח של חברת דירוג האשראי S&P מתחילת 2024 מראה, שחברות בתעשיית האופנה המהירה מגדילות בפועל פליטת גזי חממה בהתאם למודלים העסקיים שלהן, למרות טענותיהן כי הן מצמצמות את הפליטות. על פי הדו"ח, רק 8.4% מהחברות בתחום התחייבו להימנע מטענות קיימות (sustainability) מוגזמות, שעלולות להתברר כמטעות.
תעשיית האופנה מזהמת מים במספר דרכים: צביעת טקסטיל היא המזהמת השנייה בגודלה של מים נקיים בעולם, אחרי החקלאות. תעשיית האופנה אחראית לעד חמישית מזיהום המים התעשייתיים, בין היתר בגלל הסדרה ואכיפה חלשות במדינות יצרניות כמו בנגלדש, שם בדרך כלל נזרקים שפכים ישירות לנהרות ונחלים. השפכים כוללים, לא פעם, קוקטייל של כימיקלים מסרטנים, צבעים, מלחים ומתכות כבדות שפוגעים לא רק בסביבה, אלא גם מזהמים מקורות מי שתייה חיוניים. פוליאסטר הוא הבד הפופולרי ביותר המשמש לאופנה ומזהם את המים בהשלת מיקרו-סיבים שאינם נעצרים במפעלי טיהור שפכים, מגיעים לאוקיינוסים ועושים את דרכם במעלה שרשרת המזון לדגים ורכיכות שנאכלים על ידי בני אדם.
אווה אורנר, יוצרת הסרט התיעודי "ברנדי הלוויל: כת האופנה המהירה", תיארה את שוק קטמנטו באקרה שבגאנה, שהוא שוק היד השנייה הגדול בעולם. גאנה מהווה תחנה הסופית לבגדים שלא נקנו או נזרקו לאחר שימוש בבמדינות המערב.על פי אורנר, כ־40% מהבגדים שמגיעים לאקרה מוצאים את דרכם לזרם השפכים ולאוקיינוס, דבר שגורם נזק גדול למים ולסביבה.
השפעות > השפעות חברתיות

מרבית העבודה הפיזית, בתעשיית האופנה המהירה, מתרחשת במדינות מזרח אסיה. העובדים הם לרוב אנשים צעירים עם השכלה בסיסית גם מפני שתהליך הייצור בענף זה אינו דורש מיומנויות גבוהות. נשים וילדים מהווים את רוב כוח העבודה והשכר נמוך ביותר. במסגרת העבודה, העובדות חשופות ליחס רע מצב העסקים, אלימות מילולית ופיזית, שכר נמוך ושעות עבודה ארוכות.
על פי נתונים של המכון לעבודה גלובלית וזכויות אדם בארצות הברית, חלק מהעובדים בסין מרוויחים בין 12 ל-18 סנט אמריקאי לשעת בעבודה בתנאים גרועים. עם התחרות העולמית העזה הדורשת עלויות ייצור נמוכות יותר ויותר, כלכלות מתעוררות רבות שואפות להשיג את חלקן בשוקי ההלבשה העולמיים, אפילו אם פירוש הדבר שכר נמוך יותר ותנאים ירודים לעובדים.
השפעות > סדנאות יזע

סדנאות היזע הן מפעלים בהם מועסקים פועלים, כולל ילדים, בתנאים לא ראויים, בשכר לא הוגן ולעיתים קרובות בסביבה המסוכנת לבריאות. תעשיית האופנה ידועה כתעשייה התלויה ביותר בכח אדם ואחד מכל שישה מועסק בה, עובדים בארצות מתפתחות בתנאים ירודים ביותר. הקונגלומט H&M היא יצרנית הבגדים הגדולה ביותר בארצות המתפתחות כמו בנגלדש וקמבודיה, ואיננה משלמת לעובדיה שכר מחייה. בנגלדש לבדה, מדינה הידועה בכח העבודה הזול שלה, היא מקור ייצורם של למעלה מארבעה מיליון פריטי לבוש בשנה בחמש מאות מפעלים, כאשר 85% אחוז מהעובדים בהם הן נשים. נשים אלה נאלצות לעבוד בתנאים קשים ואף מסוכנים תמורת שכר שאינו מאפשר להן קיום סביר. ההצדקה שהיצרנים נותנים לכך היא הצורך להגיע לייצור זול מאוד על מנת למכור במחירים זולים מאוד.
ראנה פלאזה, בית חרושת לטקסטיל בבנגלדש, קרס בשנת 2013, ונהרגו בו מעל אלף עובדים. אירוע זה נחשב כאירוע הדמים של תעשיית האופנה. הבניין בן חמש הקומות קרס בעקבות כשל מבני ואף על פי שהעובדים הבחינו בסדקים על הקירות ושהמבנה הוכרז כמסוכן, על הפועלים נכפה המשך עבודה. בעלי מפעלי טקסטיל לא תמיד מצייתים לרגולציות של בריאות ובטיחות בעקבות חשש לאבד רווח.
ראו גם

אופנה איטית
תפירה (פיסקת תפירה קיומית)
מיחזור משביח לבגדים
ברנדי מלוויל
דייוויד בלאט

דייוויד מייקל בלאט (באנגלית: David Michael Blatt; נולד ב-22 במאי 1959) הוא כדורסלן ומאמן עבר ישראלי-אמריקאי. שימש כיועץ מקצועי ויושב ראש הוועדה המקצועית במועדון הכדורסל מכבי תל אביב, עד עזיבתו באוגוסט 2023, מסיבה רפואית. קודם לכן שימש כיועץ מקצועי בקבוצת ניו יורק ניקס מליגת ה-NBA. בלאט, הנחשב לאחד מגדולי מאמני הכדורסל בישראל ובאירופה, אימן את קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA במשך עונה וחצי, ובכך הפך למאמן האירופאי והישראלי הראשון שאימן קבוצה בליגה זו. לפני כן נחל הצלחה גדולה כמאמן מכבי תל אביב, עמה זכה בגביע היורוליג, באליפות הליגה האדריאטית וב-5 אליפויות ו-6 גביעים.
בלאט היה גם מאמנה של נבחרת רוסיה בין השנים 2006–2012, והוביל אותה ב-2007 לזכייה היסטורית באליפות אירופה בכדורסל, ולזכיות במדליות ארד באליפות אירופה בכדורסל 2011 ובאולימפיאדת לונדון 2012.
ב-13 באפריל 2018 זכה עם קבוצתו דרושפאקה באליפות היורוקאפ, והפך למאמן השלישי אי פעם שזוכה בכל שלושת המפעלים הבכירים של הכדורסל האירופי.
כעוזר המאמן במכבי תל אביב, תחת פיני גרשון, זכה בגביע הסופרוליג, בגביע היורוליג, ב-4 אליפויות וב-4 גביעים.
ביוגרפיה

בלאט גדל בעיירה פרמינגהאם, פרבר של בוסטון שבמסצ'וסטס, ארצות הברית. הוא השלים תואר בספרות אנגלית באוניברסיטת פרינסטון. במהלך לימודיו שיחק כרכז במגמת הכדורסל באוניברסיטה תחת המאמן הוותיק פיט קאריל ממנו שאב הרבה על תורת האימון. בשנת 1981 סיים את לימודיו.
קריירה > שחקן

ב-1981 השתתף במכביה כשחקן נבחרת ארצות הברית והיה שותף לזכייתה במדליית הזהב. הוא החליט לעלות לישראל והמשיך את הקריירה שלו ככדורסלן. עד 1984 שיחק במכבי חיפה, לאחר מכן חזר לארצות הברית לשנתיים ושיחק באטלנטה פרו-אם. בין השנים 1986–1993 שיחק בקבוצות הפועל ירושלים, אליצור נתניה (בה שימש תקופה מסוימת כמאמן-שחקן), הפועל גליל עליון, עירוני נהריה, ומכבי חדרה. ב-1993 פרש בעקבות קרע בגיד האכילס.