stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קאנו/קיאק במשחקים האולימפיים
חותרי קאנו וקיאק ישראלים במשחקים האולימפיים

שישה חותרי קאנו וקיאק ייצגו את ישראל בחמש אולימפיאדות: אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) וארבע האולימפיאדות שנערכו בין 1996 ל-2008. להישג הגבוה ביותר הגיע מיכאל קולגנוב, שזכה במדליית ארד באולימפיאדת סידני (2000) בתחרות הספרינט לקיאקים ל-500 מטר.
| אולימפיאדה | ספורטאי | מקצה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| לוס אנג'לס 1984 | אבירם מזרחי | קיאק 500 מטר | חצי גמר |
| אטלנטה 1996 | ליאור כרמי | קיאק 500 מטר | חצי גמר |
| סידני 2000 | מיכאל קולגנוב | קיאק 500 מטר |  מדליית ארד |
| סידני 2000 | מיכאל קולגנוב | קיאק 1,000 מטר | מקום 4 |
| סידני 2000 | רועי ילין רמי צור | קיאק 500 מטר | חצי גמר |
| סידני 2000 | רועי ילין רמי צור | קיאק 1,000 מטר | חצי גמר |
| סידני 2000 | ליאור כרמי   לריסה פסחוביץ' | קיאק 500 מטר | חצי גמר |
| אתונה 2004 | מיכאל קולגנוב | קיאק 500 מטר | חצי גמר |
| אתונה 2004 | רועי ילין | קיאק 1,000 מטר | מקום 9 |
| אתונה 2004 | לריסה פסחוביץ' | קיאק 500 מטר | מקום 6 |
| בייג'ינג 2008 | מיכאל קולגנוב | קיאק 500 מטר | חצי גמר |
| בייג'ינג 2008 | מיכאל קולגנוב | קיאק 1,000 מטר | חצי גמר |
קוף עכביש שחור-פנים

| קוף עכביש שחור-פנים |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופי עכביש
סוג:: קוף עכביש
מין:: קוף עכביש שחור-פנים
שם מדעי
 Ateles chamek ‏הומבולדט, 1812
תחום תפוצה


קוף עכביש שחור-פנים (שם מדעי: Ateles chamek) הוא מין של פרימט מהסוג קוף עכביש וממשפחת קופי עכביש, החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית.
מאפיינים

אורכו של קוף זה עד 70 סנטימטרים, וזנבו מגיע לאורך של מטר. פריט בוגר שוקל כ־9 קילוגרמים.
כמו מרבית הקופים גם קוף זה הוא אוכל-כול וניזון מעלים, פירות, דבש, פרחים, חרקים קטנים כמו טרמיטים ובעלי חוליות כמו ציפורי שיר וצפרדעים.
הקוף ידוע בכך שהוא מפיץ את הזרעים של פירות רבים ביער האמזונאס.
הקוף חי בקבוצות של עד 30 פרטים ובטריטוריה של עד 12 פרטים בשטח של עד 20 קילומטרים. לעיתים הוא חי עם קופים אחרים מסוגו, קופים מהסוג צמרן וקופים מהסוג שאגן.
עונת הרבייה של הקוף היא בכל השנה אם כי מרבית הלידות הם בתחילת הסתיו.
תקופת ההריון היא 140 ימים והצאצאים עצמאיים בגיל 10 חודשים ותוחלת חייהם היא עד 20 שנה.
כמו שאר המינים בסוג גם מין זה נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות וציד.
תפוצה

קוף העכביש שחור-הפנים נפוץ בעיקר ביערות הגשם של אמריקה הדרומית אך גם בבתי גידול נוספים כמו יערות יבשים, יערות הרריים הסמוכים להרי האנדים, יערות מוצפים וסוואנת הסראדו.
תפוצתו במערב ברזיל, צפון בוליביה וצפון-מזרח פרו.
הערות שוליים

↑  קוף עכביש שחור-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
קייט נליגן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במרץ 1950 (בת 74) לונדון, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 מקום לימודים:  בית הספר המרכזי לנאום ודרמה בלונדון  London South Collegiate Institute 
 פרסים והוקרה:  Evening Standard Theatre Award for Best Actress (1978) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פטרישה קולין "קייט" נליגן (באנגלית: Patricia Colleen "Kate" Nelligan; נולדה ב-16 במרץ 1950) היא שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה קנדית זוכת פרס הג'יני ופרס באפט"א, הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1991 על תפקידה בסרט "נסיך הגאות והשפל".
ביוגרפיה

נליגן נולדה בעיר לונדון שבקנדה לג'וזפין אליס ופטריק ג'וזף נליגן, הבת הרביעית מתוך שישה אחים ואחיות. היא למדה ב"תיכון מערב לונדון" ולאחר מכן ב"מכללת גלנדון" שבטורונטו, אולם לא סיימה את לימודיה בהצלחה. לאחר מכן למדה בבית הספר המרכזי לדרמה שבלונדון, אנגליה. היא סבלה מבעיות פסיכולוגיות ומבעיות אלכוהוליזם אשר גרמו לה לבסוף להתאשפז במוסד גמילה.
נליגן החלה את קריירת המשחק שלה ב-1973 באחת הסדרות הפופולריות ביותר של רשת בי.בי.סי "קו אונידין". ב-1975 היא הופיעה בסדרת טלוויזיה נוספת המבוססת על ספרו של אלכסנדר דיומא האב "הרוזן ממונטה כריסטו". את פריצתה הקולנועית עשתה ב-1979 בסרט האימה "דרקולה".
בשנת 1991 הופיעה בתפקיד משני בדרמה הרומנטית של ברברה סטרייסנד "נסיך הגאות והשפל".
על הופעתה בסרט בתור לילה וינגו ניובארי זכתה נליגן במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
סרט נוסף בו התפרסמה היה "פרנקי וג'וני"; על הופעתה בסרט זכתה בפרס באפט"א. ב-1992 זכתה במועמדות לפרס אמי על תפקידה במספר פרקים בסדרה "Road to Avonlea" (אנ')
ב-1994 הופיעה נליגן במותחן האימה של מייק ניקולס "זאב", שם הופיעה בתור שארלוט רנדל, אשתו של ויל רנדל (ג'ק ניקולסון), אדם אשר ננשך על ידי זאב ובלילות הופך לאיש-זאב אימתני. 
ב-1995 זכתה בפרס הג'יני עבור תפקידה בדרמה הקנדית "המוזיאון של מרגרט".
ב-1996 שיחקה בדרמה המועמדת לפרס האוסקר "צמודים אישית".
ב-1999 השתתפה בדרמה של לאסה הלסטרם "תקנות בית השיכר", המבוססת על סיפור של ג'ון אירווינג הנושא את אותו השם.
ב-2007 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "תחושה מוקדמת", וגילמה את אמה של גיבורת העלילה לינדה הנסון (סנדרה בולוק).
פילמוגרפיה נבחרת

דרקולה (1979)
חוד המחט (1981)
קורבנות (1982) (אנ')
ללא עקבות (1983)
אלני (1985)
פרנקי וג'וני (1991)
צללים וערפל (1991)
נסיך הגאות והשפל (1991)
אינסטינקט קטלני (1993)
זאב (1994)
מעשה בשמיכת טלאים (1995)
המוזיאון של מרגרט (1995)
צמודים אישית (1996)
Calm at Sunset‏ (1996) - סרט טלוויזיה של CBS
המצוד (1998)
תקנות בית השיכר (1999)
תחושה מוקדמת (2007)
קוף עכביש שחור-ראש

| קוף עכביש שחור-ראש |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: קופים רחבי אף
משפחה:: קופי עכביש
סוג:: קוף עכביש
מין:: קוף עכביש שחור-ראש
שם מדעי
 Ateles fusciceps ‏גריי, 1866
תחום תפוצה


קוף העכביש שחור-ראש (שם מדעי: Ateles fusciceps) הוא מין במשפחת קופי עכביש השייכת לתת הסדרה קופים רחבי אף. בית גידולו באמריקה הדרומית והמרכזית. הוא מצוי בקולומביה, אקוודור ופנמה. נחשב בעבר לתת-מין של קוף עכביש שחור יד. פרוותם שחורה.
מאפיינים

קוף העכביש חום-ראש חי ביערות טרופיים וסובטרופיים לחים שגובהם הוא בין 100 ל-1,700 מטר מעל פני הים. הוא חי בצפיפות אוכלוסין של 1.2 קופים לקמ"ר.
לקוף העכביש חום-הראש גוף חום או שחור וראש חום, ומכאן שמו. קוף העכביש הקולומביאני שחור כולו וסנטרו לבן מעט. קופי העכביש חומי-הראש הם מהגדולים יותר שבקופים רחבי האף. אורך הראש והגוף, לא כולל הזנב, הוא בדרך-כלל בין 393 ל-538 מילימטר. אורכו של הזנב המאחז הוא בין 710 ל-855 מילימטר. הזכרים שוקלים, בממוצע, 8.89 ק"ג והנקבות שוקלות 8.8 ק"ג. משקלו של המוח הוא 114.7 גרם.
קוף זה, כרוב בני משפחתו, הוא שוכן יערות ופעיל יום. הוא נע על ידי התנדנדות מענף לענף או על ידי טיפוס. בזמן ההזדווגות, הנקבה תהיה עם הזכר עד שלושה ימים, או שהיא תזדווג עם זכרים אחרים. ההזדווגות מתרחשת פנים מול פנים ונמשכת בין 5 עד 10 דקות. תקופת ההיריון היא בין 226 עד 232 יום. העולל רוכב על גב אמו למשך 16 שבועות ונגמל בגיל 20 חודשים. הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל 51 חודשים; הזכרים בגיל 56 חודשים. הנקבות יולדות כל 3 שנים.
קוף זה מסווג בסכנת הכחדה חמורה על ידי ארגון השימור העולמי בגלל אובדן אוכלוסייה מוערך של יותר מ-80% מהאוכלוסייה במשך 45 שנה, בגלל ציד והסגת גבול אנושית לטווח תפוצתו.
קופי עכביש שחורי ראש חיים בשבי עד 24 שנים.
מיון

במין שני תת-מינים:
קוף עכביש חום-ראש (Ateles fusciceps fusciceps) - אקוודור.
קוף עכביש קולומביאני (Ateles fusciceps fusciceps) - דרום-מערב קולומביה עד מזרח פנמה.
הערות שוליים

↑  קוף עכביש שחור-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
קבר עתניאל בן קנז

| --- | --- |

מערת הקבר
 נתונים כלליים
 תאריך הילולה:  פוקדים את הקבר בתשעה באב
 עיר:  חברון
 בית הקברות:  מערת קבר עתניאל בן קנז
 מיקום:  מערב חברון
 ידוע כסגולה:  לידיעת התורה
 קואורדינטות:  31°31′35″N 35°05′58″E﻿ / ﻿31.526375°N 35.099481°E﻿ / 31.526375; 35.099481
  (למפת הר חברון מוגדלת) קבר עתניאל בן קנז(למפת הר חברון רגילה) קבר עתניאל בן קנז(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבר עתניאל בן קנז(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבר עתניאל בן קנז
קבר עתניאל בן קנז הוא מבנה הנמצא בחברון, סמוך לכיכר השוטר, ובקומתו הראשונה מערת קבורה חצובה ובה עשרה כוכים. מסורת יהודית מצביעה על המקום כקברו של עתניאל בן קנז. על פי המסורת המוסלמית מיוחס הקבר ל"א-נבי חברון" מייסד העיר.[דרוש מקור][מפני ש...]
בתנ"ך אין התייחסות מפורשת למקום קברו של עתניאל בן קנז, אולם הוא היה חתנו של כלב בן יפונה, שקיבל את העיר חברון לנחלה.
לדברי אנשי היישוב היהודי בחברון, מתחם הקבר נקנה על ידי יהודים במאה ה-19, בספר "קהילת חברון" מתואר ”בל"ג בעומר אחרי הצהרים היו יוצאים לטייל בשדות והולכים לקברו של עתניאל בן קנז...”. באוקטובר 1927 פורסם בדואר היום שהכיכר וחלקת הקבר הוחכרו על ידי הקהילה היהודית לערבי שבחלוף השנים טען לבעלות על המקום.
הקבר נעזב לאחר מאורעות תרפ"ט כשהיהודים עזבו את חברון. לאחר מלחמת ששת הימים עבר האזור לשליטת ישראל, שאפשרה כניסה חופשית הן לישראלים והן לפלסטינים. בהסכם חברון נמסר האזור לשליטת הרשות הפלסטינית, שמנעה כניסת אזרחים ישראלים לקבר. מאז מבצע חומת מגן צה"ל שולט למעשה בשטח, ומתאפשרת כניסת יהודים וישראלים מספר פעמים בשנה, באבטחת צה"ל, בין השאר בתשעה באב, בחול המועד סוכות בחול המועד פסח ובשבת חיי שרה.
כוך הקבר
לקריאה נוספת

נעם ארנון, חברון 4000 שנה ועוד 40.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע (פרק ט"ו פסוקים י"ג-י"ז)
↑  קבר עתניאל בן קנז, אתר ישיבת שבי חברון
↑  חגי הוברמן, ביקור בל"ג בעומר – במערת עתניאל בן קנז, באתר ערוץ 7, 10 במאי 2012
↑  אסון בידי שמים, דואר היום, 9 באוקטובר 1927
| קברי צדיקים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| ירושלים | קבר דוד המלך • קבר שמעון הצדיק • קברי הסנהדרין • בית הקברות היהודי בהר הזיתים • קברים נוספים |  |
| יהודה | מערת המכפלה • קבר רחל • קבר ישי ורות • קבר אבנר בן נר • קבר עתניאל בן קנז • בית העלמין היהודי העתיק בחברון |  |
| שומרון | קבר יוסף • קבר איתמר בן אהרן הכהן • קבר אלעזר בן אהרן הכהן • גבעת פינחס • קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה |  |
| הגליל | קבר רבי שמעון בר יוחאי • קבר יונתן בן עוזיאל • קבר רבי יהודה הנשיא • קברי מרדכי ואסתר • בית הקברות היהודי העתיק בצפת • מערת שם ועבר • מערת הלל • קברים נוספים |  |
| טבריה | קבר רבי מאיר בעל הנס • קבר הרמב"ם • קבר רחל אשת רבי עקיבא • קבר האמהות • קברים נוספים |  |
| חיפה | קבר אבדימי דמן חיפה • בית העלמין היהודי הישן של חיפה |  |
| קברים נוספים | נבי רובין • נבי ימין • קבר שמואל הנביא • קבר הבאבא סאלי |  |
קומדיית מידות

המונח קומדיית מידות (או קומדיית נימוסים, קומדיית הליכות, קומדיית גינונים; באנגלית: comedy of manners) נטבע בספרות האנגלית לתיאור סוגה של קומדיה ריאליסטית וסאטירית מתקופת הרסטורציה האנגלית (1660–1710), שמבקרת, מגחיכה, או מטילה ספק בנימוסים, באופנות, ובמוסכמות החברתיות של חברה מעודנת ונתונה לכללי טקס וגינונים נוקשים.
קומדיית המידות עושה זאת בעזרת דמויות סטראוטיפיות, כמו החייל הראוותני או האב השמרן של הקומדיה היוונית העתיקה של אריסטופאנס, או הגנדרן והנהנתן של קומדיית הרסטורציה האנגלית. העלילה המתוחכמת של קומדיית המידות (שבמרכזה בדרך כלל שערורייה) שנייה בחשיבותה לביקורת החברתית שמבוטאת בשיח השנון של הדמויות. דוגמה בולטת לקומדיית מידות היא חשיבותה של רצינות (1895), מאת אוסקר ויילד, אשר ממחישה את הצביעות המינית של המוסר הוויקטוריאני.
שורשי הסוגה הזו עתיקים, ומגיעים עד תקופת הקומדיה היוונית החדשה של מנאנדרוס (325–260 לפנה"ס) של יוון ההלניסטית, ממנה נותרו קטעי יצירות של המחזאי מנאנדרוס. סגנון כתיבתו של מנאנדרוס, עלילותיו המשוכללות, והדמויות הסטראוטיפיות שלו זכו לחיקוי על ידי מחזאים רומיים, כטיטוס מאקיוס פלאוטוס ופובליוס טרנטיוס אפר, והקומדיות שלהם השפיעו בתורן על מחזאי תקופת הרנסאנס. במאה ה-17 אפשר לראות קומדיית מידות במחזותיו של מולייר, כגון בית ספר לנשים (1662), טרטיף (1664) ושונא הבריות (1666), אשר מגחיכים את הצביעות והיומרנות של "המשטר הישן", ששלט בצרפת מסוף המאה ה־15 ועד המהפכה הצרפתית לקראת סוף המאה ה-18.
דוגמאות מוקדמות

בעקבות הקומדייה היוונית החדשה, החלו סאטיריקנים רומים כבר מהמאה הראשונה לפני הספירה לחבר מה שבדיעבד אפשר לתפוס כקומדיות מידות. הסאטירה 1.9 של הוראטיוס היא דוגמה בולטת, שבה הדובר אינו מסוגל להביע את רצונו שבר שיחו יעזוב, אלא רומז זאת בעדינות באמצעות שנינות.
"מהומה רבה על לא דבר" של ויליאם שייקספיר עשויה להיחשב קומדיית המידות הראשונה באנגליה, אבל לשיאה הגיעה הסוגה הזו בתקופת הרסטורציה האנגלית. קומדיות התקופה, שהושפעו מקומדיות האופי של בן ג'ונסון, הגחיכו את השנינה המעושה ואת גינוני הסרק של התקופה. יצירות המופת של הסוגה היו מחזותיהם של ויליאם ויצ'רלי ("הרעייה הכפרית", 1675) ו־ויליאם קונגריב (דרכו של עולם, 1700). בשלהי המאה ה־18 החיו את הסוגה אוליבר גולדסמית' (She Stoops to Conquer, 1773) ריצ'רד ברינסלי שרידן (The Rivals, 1775; The School for Scandal, 1777).
סוף המאה הי"ט ואילך

את מסורת קומדיית המידות, הכוללת עלילה מלאכותית ומשוכללת, ודיאלוג רצוף אמרות כנף, המשיך המחזאי האירי אוסקר ויילד ב"מניפתה של ליידי וינדרמיר" (1892) וב"חשיבותה של רצינות" (1895). במאה ה־20, חודשה קומדיית המידות בידי המחזאים הבריטים נואל קאוורד (קדחת השחת, 1925) וסומרסט מוהם, ג'ורג' ברנרד שו (פיגמליון מ־1913, שלימים עובד למחזמר גבירתי הנאווה), וכן בסיפורת, ב"חדר עם נוף" של א.מ. פורסטר וסיפורי ג'יבס וווסטר של פ. ג'. וודהאוס. המחזה "השיבה הביתה" מאת הרולד פינטר תואר כ"קומדיית מידות" של אמצע המאה העשרים.
דוגמאות מודרניות נוספות הן שארית היום מאת קאזואו אישיגורו, "נשים מצוינות" מאת ברברה פים, ו"כדבורים טובעות בדבש", "הקאנטרי קלאב", ו"הכלב הקטן צחק" מאת דאגלס קרטר בין, ו"נישואים נוסח בוסטון" (1999) מאת דייוויד מאמט.
קומדיות מידות הרבו להופיע בקולנוע הבריטי ובטלוויזיה הבריטית. סדרת הסרטים Carry On... היא צאצא ישיר (אם כי וולגארי) של סגנון קומדיית המידות. סדרות טלוויזיה מאת דייוויד קרופט בשיתוף עם ג'ימי פרי ("הצבא של אבא") ועם ג'רמי לויד (מישהו מטפל בך?) אף הן משתייכות לסוגת קומדיית המידות. גם סדרות טלוויזיה כמו ג'ורג' ומילדרד, פשוט נהדרת, The Young Ones, ו"ליגת הג'נטלמנים" מכילות רכיבים של קומדיית מידות. על אף שהסוגה פחות נפוצה בטלוויזיה האמריקאית, סדרות כמו פרייז'ר, המלך היל, בטי, בועות, ונני גם הן קומדיות מידות.
הערות שוליים

↑  המונחים במילוני האקדמיה | מונחי האקדמיה, באתר terms.hebrew-academy.org.il
↑  A Handbook to Literature Fourth Edition (1980), C. Hugh Holman, Ed., pp. 91–92
↑  George Henry Nettleton, Arthur British dramatists from Dryden to Sheridan p.149
↑  Susan Hollis Merritt, Pinter in Play: Critical Strategies and the Plays of Harold Pinter (Durham & London, 1990: Duke UP, 1995) 5, 9–10, 225–28, 240.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597616005171  LCCN: sh2012004459
קייט פנטוס-רוסימאנוס

קייט פנטוס-רוסימאנוס (באסטונית: Keit Pentus-Rosimannus; נולדה ב-3 במרץ 1976) היא פוליטיקאית אסטונית המכהנת כשרת האוצר של אסטוניה. היא גם סגנית יו"ר מפלגת הרפורמה, המפלגה הגדולה במדינה.
בשנים 2014–2015 כיהנה כשרת החוץ, ובשנים 2011–2014 כיהנה כשרה לאיכות הסביבה.
ביוגרפיה

פנטוס-רוסימאנוס למדה באוניברסיטת טאלין ובאוניברסיטת טרטו, ועשתה תואר ראשון במנהל ציבורי וביחסי האיחוד האירופי.
משנת 1998 היא חברה במפלגת הרפורמה, ועבדה כיועצת פוליטית במשרד המשפטים, משרד הרווחה ומשרד החוץ.
בשנת 2003 מונתה למושלת מחוז המרכז בעיר טאלין. בשנת 2005 מונתה לראש לשכתו של ראש ממשלת אסטוניה אנדרוס אנסיפ.
בשנת 2007 התמודדה ונבחרה לפרלמנט האסטוני. במהלך הקדנציה כיהנה כיו"ר הסיעה הפרלמנטרית של מפלגתה והייתה חברה בוועדת הכספים. בבחירות 2015 נבחרה לקדנציה נוספת.
ב-17 בנובמבר 2014 מונתה לשרת החוץ של אסטוניה, אך ביולי 2015 אולצה להתפטר בהוראת בית המשפט, אשר פסק כי היא אחראית לחלק מהחובות שהותירה פשיטת הרגל של אביה.
ב-26 בינואר 2021 מונתה לשרת האוצר על ידי ראש הממשלה קאיה קאלאס.
הערות שוליים

↑  "Riigikogu valimised 2015". Vabariigi Valimiskomisjon. נבדק ב-1 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Estonian Foreign Minister Pentus-Rosimannus resigns due to Autorollo case". ERR. 1 ביולי 2015. נבדק ב-1 ביולי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קייט פנטוס-רוסימאנוס".
קליקאייר

קליקאייר (Clickair) הייתה חברת תעופה ספרדית שפעלה כחברת תעופה במחיר נמוך. בסיסה של החברה היה בנמל התעופה בנמל התעופה של ברצלונה-אל פראט.
החברה נוסדה בשנת 2006 ונקראה בתחילה "קאטאייר" על שם קטלוניה. החברה החלה את פעילותה באוקטובר 2006 והפעילה שלושה מטוסי איירבוס A320 וטסה לחמישה יעדים מבסיסה בברצלונה. ביולי 2009 התאחדה החברה עם חברת התעופה וולינג איירליינס תחת השם וולינג איירליינס.
צי המטוסים (פברואר 2009)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| דגם | מספר מטוסים | תכולת מושבים (קונפיגורציה) | הערות |
| איירבוס A320 | 22 | 180 |  |
קליק (קומיקס)

קליק היא סדרת רומנים גרפיים ארוטיים מאת הקומיקסאי מילו מנרה.
הרומן הראשון פורסם באיטלקית תחת השם Il gioco ותודות להצלחתו זכה לתרגומים לצרפתית ואנגלית, בעקבות ההצלחה מנרה כתב ואייר עוד שלושה המשכים שיצאו בשנים 1991, 1994 ו-2001.
בשנת 1985 על בסיס הסדרה צולם סרט קולנוע.
תקציר העלילה

גיבורת כל הרומנים היא קלאודיה כריסטאני, אשה מושכת ופוריטנית הנשואה לגבר מבוגר ממנה, לאחר שהיא נחטפת על ידי מדען שמשתיל בה מתקן שנשלט על ידי שלט רחוק וכשמפעילים אותו גורם לה להפוך לטורפת מינית בעלת תיאבון לסקס שאותו אי אפשר לספק.
קליקה (חברה)

ערך זה עוסק במושג בסוציולוגיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קליקה (בצרפתית: Clique; החלופה העברית: כְּנָוָה) הוא מונח מתחום המחקר סוציולוגיה המתקשר לחברה, ומשמעו קבוצה סגורה, בדרך כלל מצומצמת, ובלעדית לחבריה שהקשר המתקיים ביניהם עמוק ואינטנסיבי יותר מאשר עם אנשים אחרים באותה הסביבה. הם לרוב אינם חברותיים כלפי אנשים מבחוץ שאינם תואמים את התדמית הסטריאוטיפית של הקבוצה או כלפי אלו שאינם מחזיקים באותן המטרות, ההשקפות ו/או תחומי העניין המאפיינים את חברי הקבוצה.
תופעה זו נפוצה בעיקר בקרב צעירים בשלב טרום ההתבגרות ובקרב מתבגרים בגיל ההתבגרות עצמו, אולם קיימת בכל שכבות הגיל; אצל מתבגרים קליקה באה לידי ביטוי בקבוצות חברתיות בבתי הספר ולעיתים מחוצה לו, כמו ספורטאים, מוזיקאים, פאנקיסטים, אימואים, גותים, פריקים, מחוננים, היפסטרים, סקייטרים ועוד, ואצל שכבות גיל אחרות בחוגים של היפים, בוהמים, פמיניסטים, טבעונים, חוגי קריאה ועוד.
הערות שוליים

↑  כְּנָוָה במילון פסיכולוגיה (תש"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556204005171  GND: 4161684-4  LCCN: sh94000050
קופ (שווייץ)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  קואופרטיב
 מייסדים:  Verband Schweizerischer Konsumvereine 
 תקופת הפעילות:  1959–הווה (כ־65 שנים)
 חברות בנות:  Transgourmet 
 מיקום המטה:  בזל, שווייץ
 ענפי תעשייה:  הפצה סיטונאית
  
 coop.ch
 
קופ סיטי בכיכר בלוופלאץ, ציריך.
קופ קואופרטיב (בגרמנית: Coop Genossenschaft) היא אחת מחברות הקמעונאות והסיטונאות הגדולות בשווייץ. היא בנויה בצורת חברה שיתופית המונה כ-2.5 מיליון חברים.
נכון לשנת 2015, קופ מפעילה 2,213 חנויות ומעסיקה יותר מ-54,000 עובדים בשווייץ. על פי נתוני ביו סוויס, התאחדות ההפקה האורגנית בשווייץ, קופ אחראי למחצית מכל המזון האורגני שנמכר בשווייץ. ביוני 2011 העניקה סוכנות הדירוג הגרמנית העצמאית oekom research AG לקופ את התואר "הקמעונאי הכי בר-קיימא בעולם". לקופ שלושה מותגים עיקריים: Coop Oecoplan (מוצרי חיי יום-יום שונים), Coop Naturaline (מוצרי טקסטיל) ו-Coop Naturaplan (אוכל). החברה מוכרת גם מוצרים הנושאים את התווית Max Havelaar. קופ אף מפרסמת מגזין שבועי בשם Coopzeitung (בגרמנית), Coopération (בצרפתית) ו-Cooperazione (באיטלקית).
קופ מחזיקה גם בקו מוצרים בעלות נמוכה, "Prix garantie". החברה היא הבעלים של חברת השוקולד השווייצרית חלבה.
לרשת יש נוכחות מקוונת הנקראת coop@home. אתר האינטרנט מציע הרבה מאותו מבחר הנמצא בחנויות קופ ומאפשר הזמנת מצרכים, יין, פרחים, ספרים ומוצרים אחרים ללקוחות בשווייץ ובליכטנשטיין. כיום היא משווקת את שירותיה בגרמנית, צרפתית, אנגלית ואיטלקית.
סיקור

קבוצת קופ ממוקמת בשווייץ ופועלת בתחום הקמעונאות, הסיטונאות והייצור. קופ מפעילה פורמטים של חנויות בענפי המזון, מוצרים שאינם מזון ושירותים. יחד עם Transgourmet Holding AG, קופ הוא העסק השני בגודלו באירופה בעסקאות במזומן, סחורות ואספקה סיטונאית. בסך הכל, לקבוצת קופ יש כ-2,000 חנויות קמעונאות בשווייץ ו-124 שווקים בשווייץ ובמדינות אחרות באירופה. לקבוצת קופ יש כוח עבודה של כ-80,000 איש, כאשר 54,000 מהם עובדים בשווייץ.
היסטוריה

בשנת 1864 הקים תעשיין הטקסטיל ז'אן ג'ני-רפל את הקואופרטיב הצרכני הראשון של שווייץ, בשוונדן שבקנטון גלרוס. במהלך השנים הבאות הופיעו במדינה חברות שיתופיות רבות אחרות. בשנת 1890 חברו רבים מהם על מנת להקים את איגוד הצרכנים השווייצרים (Verband Schweizerischer Konsumvereine). בשנת 1969, שמו שונה לשם הנוכחי, קואופרטיב קופ (Coop Genossenschaft).
בשנת 1927 הקימו איגוד הצרכנים השווייצרים והפדרציה השווייצרית לאיגודים מקצועיים את הבנק המרכזי השיתופי (Genossenschaftliche Zentralbank). הוא הפכה לחברת מניות בשנת 1970, ובשנת 1995 שמה שונה לבנק קופ (Banque Coop, Banca Coop). בשנת 1999 הפך בזלר קנטונלבנק לבעל המניות המהותי. ב-19 במאי 2017, התחייב המוסד לבצע מיתוג מקיף מחדש והפך לבנק קלר (Banque Cler, Banca Cler).
הערות שוליים

↑  World’s most sustainable retailer Coop. Retrieved 8 August 2014.
↑  coop@home's official web site (אורכב 11.02.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  "History of the Coop Group". www.coop.ch. אורכב מ-המקור ב-2019-06-23. נבדק ב-2019-08-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 507044-2  HDS: 041888  ISNI: 0000 0001 0941 3926  LCCN: n85128900  SUDOC: 260767018  VIAF: 130249711   WorldCat (עם VIAF): 130249711
קליקה (מיתולוגיה)

ערך זה מונהדמויות מהמיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קָלִיקֵה או קָלִיקְיַה (ביוונית עתיקה: Καλύκη) הוא שמן של מספר דמויות במיתולוגיה היוונית:
קליקה, אחת מהניסיאדות, הנימפות שהניקו את דיוניסוס.
קליקה, נסיכה תסלית כבתם של המלך איולוס מאיוליה ואנרטה, בתו של דיימכוס. היא הייתה אחותם של אתמס, קרתאוס, דייאונאוס, מגנס, פריארס, סלמונאוס, סיזיפוס, אלקיונה, קנקה, פרימדה ופייסידיקה. כמה מקורות ציינו שקליקה הייתה אמו של אנדימיון, מלך אליס, על ידי בעלה אתליוס, מלך אליס לשעבר או על ידי זאוס. מקורות אחרים הפכו אותה לאמו של אתליוס, לא לאשתו, כמובן מזאוס והשמיטו אותה מלהיות אמו של אנדימיון.
קליקה, אמו של בנו של פוסידון, קיקנוס. היא נולדה בתור בתו של הקטון. קיקנוס נולד בסתר, ונשאר למות על החוף, אך עדיין היה מלך. בכמה דיווחים, אמו של קיקנוס נקראה הרפאלה או סקמנדרודיצה או לבסוף, נראידה ללא שם.
קליקה, עלמה צנועה שהייתה מאוהבת ביואתלוס אחד והתפללה לאפרודיטה שתהפוך לאשתו ולא לפילגש. אף על פי כן, יואתלוס דחה אותה והיא השליכה את עצמה מצוק.
קליקה, מיינאדה המוזכרת בשם בציור אגרטל.
הירח של צדק, קליקה, נקרא על שמן. בנוסף, גם מכתש של הירח נקרא כך.
הערות שוליים

↑  נונוס, דיוניסיאקה, 14.219 ואילך, 29.251
↑  אפולודורוס, 1.7.3
↑  פאוסניאס, 5.1.2
↑  אפולודורוס, ביבליותקה, 1.7.5
↑  הסיודוס, קטלוג הנשים, fr. 10(a) ו-245 (מצוטט בסכוליה על אפולוניוס מרודוס, 4.57)
↑  היגינוס, פאבולות
↑  מילון לביוגרפיה ולמיתולוגיה היוונית והרומית. מאת סופרים שונים. אד. מאת וויליאם סמית'. מאויר על ידי תחריטים רבים על עץ. מחבר: סמית', וויליאם, אדוני, עורך. 1813-1893.
↑  סכוליה על פינדארוס, אודה אולימפית
↑  יואנס צצס על ליקופרון (אנ'), 32
↑  ג'ון מורי (אנ') (1833). מדריך קלאסי, בהיותו פרשנות מיתולוגית, היסטורית וגאוגרפית על הומרוס של האפיפיור, והאינאיס של ורגיליוס של דריידן עם אינדקס רב. רחוב אלבמארל, לונדון. ע. 78
↑  אתנאיוס, 14.11 בהתייחס לסטסיכורוס (אנ')
↑  הנרי בושאן וולטרס (אנ')(1905). היסטוריה של כלי חרס עתיקים: יווני, אטרוסקי ורומי: מבוסס על עבודתו של שמואל ליבנה. כרך א. 2. עמ' 66
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קטמרקה (פרובינציה)

קטמרקה (בספרדית: Catamarca) היא פרובינציה בצפון-מערב ארגנטינה. היא גובלת בפרובינציית סלטה בצפון, בטוקומאן ובסנטיאגו דל אסטרו במזרח, בקורדובה בדרום-מזרח, בלה ריוחה בדרום ובצ'ילה במערב. שטחה כ-102 אלף קמ"ר, ובשנת 2001 התגוררו בה כ-334 אלף בני אדם, מה שהופך אותה לאחת הפרובינציות הפחות מאוכלסות בארגנטינה. בירתה היא העיר קטמרקה, שמקור שמה בשפת הקצ'ואה ("מצודה במורד ההר").
גאוגרפיה

כמעט כל שטחה של קטמרקה מצוי בהרי האנדים. בתחומי הפרובינציה מספר פסגות גבוהות במיוחד: פיסיס (על גבול לה ריוחה; 6,882 מ' מעל פני הים), אוחוס דל סלאדו (6,862 מ'), אינקוואסי (6,620 מ'), קומברה דל לאודו (6,400 מ'), טרס קרוסס (6,356 מ') אנטופאז'ה (6,100 מ'), קולורדוס (6,080 מ'), סן פרנסיסקו (6,020 מ') גאלאן (5,912 מ'), אגואס בלנקאס (5,760 מ'). חלקים נרחבים ברכס מושלגים דרך קבע, ורק מעבר הרים אחד מקשר בין ארגנטינה לבין צ'ילה באזור זה, מעבר סן פרנסיסקו, המצוי בגובה של 4,747 מ' מעל פני הים. בצפון-מערב הפרובינציה יש גם מספר מדבריות מלח.
רוב אוכלוסיית הפרובינציה מרוכזת במורדותיהם המזרחיים של האנדים. הבירה, קטמרקה, שוכנת בגובה של כ-530 מ' מעל פני הים, ומדרום לה אזורים נמוכים אף יותר. בקצה הדרום-מזרחי של הפרובינציה חלק ממדבר המלח סאלינאס גראנדס, המשתרע גם על אזורים נרחבים בפרובינציות הסמוכות, לה ריוחה, קורדובה וסנטיאגו דל אסטרו.