stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שבתי טבת
הערות שוליים

↑  דוד בן-גוריון, בדותה ללא שחר, דבר, 12 במרץ 1959
↑  מרב יודילוביץ', הוכרזו הזוכים בפרס ישראל למפעל חיים, באתר ynet, 14 באפריל 2005
↑  מיה סלע, מת העיתונאי והביוגרף שבתי טבת, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2014
↑  מת הסופר והעיתונאי שבתי טבת, באתר ynet, 2 בנובמבר 2014
↑  אבלים
↑  אפרים קארש, פיברוק ההיסטוריה הישראלית: "ההיסטוריונים החדשים". תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1999, עמ' 27-28
↑  רחל אורן, נוימן אינו גיבור, דבר, 13 בנובמבר 1964
↑  זוכי פרס איטליה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268802105171  PLWABN: 9810606951105606  BnF: cb11994538r (data)  CiNii: DA03010044  GND: 104351314  ISNI: 0000 0001 0871 7899  LCCN: n50012053  LNB: 000043419  MusicBrainz: 6009ba1b-b7eb-4f1a-ab57-6162b8d0e797  NDL: 00458524  NKC: jo2007266234  NLA: 35544349  NSK: 000187364  NTA: 072797371  RERO: 02-A003894085  SELIBR: 345924  SNAC: w6gn0tz6  SUDOC: 028027167  VIAF: 14779630   WorldCat (עם VIAF): 14779630
פסגת גרניט (מונטנה)

ערך זה עוסק בהר בשטח אזור הפרא אבסארוקה-ברטות', במדינת מונטנה, שבארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  3,904 מ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  Park County, ארצות הבריתארצות הברית
 רכס הרים:  הרי ברטות' 
 קואורדינטות:  45°09′48″N 109°48′27″W﻿ / ﻿45.163416666667°N 109.80744444444°W﻿ / 45.163416666667; -109.80744444444
  (למפת מונטנה מוגדלת) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל הפארק הלאומי גליישר קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה פסגת גרניט(למפת מונטנה רגילה) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל הפארק הלאומי גליישר קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה פסגת גרניט(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פסגת גרניט(למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פסגת גרניט
 
פסגת גרניט או פסגת גראנייט (באנגלית: Granite Peak) היא הפסגה הגבוהה ביותר במדינת מונטנה שבארצות הברית.
גובהה של פסגת גרניט 3,904 מטרים מעל פני הים, הפסגה היא הגבוהה במונטנה, והעשירית בגובהה בארצות הברית.
פסגת גרניט ממוקמת בשטח אזור הפרא אבסארוקה-ברטות', בסמוך לגבול בין מחוז סטילווטר לבין מחוז קרבון.
הפסגה ממוקמת 16 קילומטרים מצפון לגבול של מדינת מונטנה עם מדינת ויומינג.
פסגת הגרניט נחשבת לעיתים קרובות לנקודת השנייה הקשה ביותר לטפס אחרי פסגת הר דנאלי שבאלסקה, הן מסיבות טכניות, והן בשל מזג אוויר גרוע וכן בשל קשיים במציאת מסלול.
תיירות > טיפוס הרים

כיום, למטפסי הרים לוקח יומיים-שלושה בעלייה לפסגה, והם עוצרים בהר קפאון-עד-מוות, אם כי כמה מטפסים בוחרים לעלות לפסגה ביום אחד.
תיירות > הטיפוס על הפסגה

ההעפלה הראשונה לפסגת ההר בוצעה ב-29 באוגוסט 1923 על ידי אלרס קוך (Elers Koch), ג'יימס סי ווית'אם (James C. Whitham) ו-אר. טי. פרגוסון (R.T. Ferguson), הם הצליחו להעפיל לפסגה לאחר מספר ניסיונות כושלים של קבוצות מטפסים אחרות. פסגת גרניט הייתה נקודת השיא האחרונה במונטנה שטרם הגיעו לפסגתה.
Vessel

Vessel הוא האלבום השלישי של הלהקה האמריקנית Twenty One Pilots אשר יצא לאור בתאריך ה-8 בינואר 2013. זה האלבום הראשון של הלהקה עם חברת התקליטים Fueled by Ramen.
רקע

חברי התיכון טיילר ג'וסף, ניק תומאס וכריס סליח הקימו את הלהקה Twenty One Pilots בשנת 2009. הם הוציאו לאור את אלבום האולפן 'Twenty One Pilots'. גם ניק תומאס וגם כריס סליח עזבו את הלהקה בשנת 2011. לאחר מכן ג'וש דאן הצטרף ללהקה, שעוד ג'וש ודאן הכירו כמה זמן לפני כן. ג'וסף כבר ראה את דאן מנגן בהופעה של House of Heroes, ומאוד התרשם מביצועיו של דאן. הלהקה הוציאה את אלבום האולפן השני שנה 'Regional at Best' מאוחר יותר באותה השנה. ביוני 2011, הלהקה הופיעה בפעם הראשונה מחוץ לארצות הברית בהופעה מול קהל של 12 אנשים. הצמד לאט לאט התפרסם דרך סדרת קליפים שנעשו על ידי חברם מארק אשלמן. הלהקה ניגנה את הופעתה האחרונה כלהקה ללא חברת תקליטים בניופורט מיוזיק הול, בקולומבוס, אוהיו מול קהל של 1,800 אנשים. הלהקה חתמה על חוזה עם חברת התקליטים Fueled by Ramen בשנת 2012.
הפקה

טיילר ג'וסף הלחין את האלבום, ואמר כי "לא יודע אם אנשים ישמעו את האלבום או לא".
ההקלטות לאלבום 'Vessel' לקחו חלק באולפן "Rocket Carousel Studio", הממוקם בלוס אנג'לס, קליפורניה, ביחד עם ההפקה של גרג וולס. וולס סיפק סינתיסייזרים וכלי מקלדת נוספים ותכנות. יאן מקגרגור עזר בהקלטות והאווי ויינברג יחד עם דן גרברג דאגו למאסטרינג באולפן "Howie Weinberg Mastering" שגם הוא ממוקם בלוס אנג'לס.
גרסאות שונות של "Ode to Sleep", ‏"Holding on to You", ‏"Car Radio", ‏"Guns for Hands" ו-"Trees" הוקלטו באלבום השני של הלהקה, 'Regional at Best'. ‏"House of Gold" שוחרר כסינגל בונוס באלבום 'Regional at Best'. הגרסאות המקוריות שונות במקצת מהגרסאות המחודשות הנמצאות באלבום 'Vessel'.
הוצאה לאור

בקיץ 2012, Twenty One Pilots שחררו את המיני אלבום 'Three Songs EP'. ב-11 בספטמבר, "Holding on to You" שוחרר כסינגל. ב-18 בדצמבר, האלבום נעשה זמין לסטרימינג באמצעות אנטרטיינמנט ויקלי. Vessel שוחרר דרך Fueled by Ramen ב-8 בינואר 2013. שני הגברים המצולמים בעטיפת האלבום, הם הסבים של טיילר ג'וסף וג'וש דאן. ג'וסף דיבר על משמעות שם האלבום, ואמר שה-Vessel (הגוף שלנו) הוא בסך הכל כלי שסוחב משהו רחוק וחשוב הרבה יותר מאשר המעטפת החיצונית, ואז אנו מתים, והנשמה נעשית לחופשית.
כדי לעזור בתמיכת האלבום, הלהקה עשתה סיורים בינלאומיים במשך השנה. ב-4 באוקטובר 2012, הועלה הקליפ לשיר "House of Gold". הקליפ בוים על ידי ווארן קומרס וצולם בחווה של וויל סמית' הממוקמת מחוץ ללוס אנג'לס, קליפורניה.
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
Allmusic: 
Alternative Press: 
Alter the Press: 
AMH Network: 
idobi Radio: 
רולינג סטון: Unfavorable ‏
The Yorkshire Times: 
במאי 2015, נודע שהאלבום מכר כ-265,000 עותקים בארצות הברית. האלבום מכר כיותר מ-1,000 עותקים לשבוע. בדצמבר 2015, מספר המכירות שהאלבום הגיע אליו עמד על כ-375,000 עותקים.
רשימת השמעה

כל השירים נכתבו על ידי טיילר ג'וסף, חוץ מהשיר Holding on to You שנכתב על ידי טיילר ג'וסף, מוריס גליטון, צ'ארלס המונד, רוברט היל, דינגלו האנט, ברנרד לברט, גרלד טילר וג'מל ווילינגהאם.
"Ode to Sleep" –‏ 5:08
"Holding on to You" –‏ 4:23
"Migraine" –‏ 3:59
"House of Gold" –‏ 2:43
"Car Radio" –‏ 4:27
"Semi-Automatic" –‏ 4:14
"Screen" –‏ 3:49
"The Run and Go" –‏ 3:49
"Fake You Out" –‏ 3:51
Guns for Hands –‏ 4:32
"Trees" –‏ 4:27
"Truce" –‏ 2:22
רשימת השמעה > בונוס סינגלים > בונוס לבריטניה/אירופה

| מספר | כותרת השיר | אורך |
| --- | --- | --- |
| 13. | "Glowing Eyes"‏ (מהאלבום Regional at Best)‏ | 4:26 |
| 14. | "Kitchen Sink"‏ (מהאלבום Regional at Best)‏ | 5:34 |
| 15. | "Lovely"‏ (הוקלט מחדש לבונוס זה, במקור מהאלבום Regional at Best)‏ | 4:18 |
| 16. | "Forest"‏ (מהאלבום Regional at Best)‏ | 4:06 |
רשימת השמעה > בונוס סינגלים > בונוס למהדורה היפנית והקוראנית

| מספר | כותרת השיר |
| --- | --- |
13.: "Holding on to You"‏ (הופעה חיה מה-Lifestyle Communities Pavilion)
14.: "Car Radio"‏ (הופעה חיה מה-Lifestyle Communities Pavilion)
15.: "Trees"‏ (הופעה חיה מה-Lifestyle Communities Pavilion)
16.: "Guns for Hands"‏ (הופעה חיה מה-Lifestyle Communities Pavilion)
17.: "Ode to Sleep"‏ (הופעה חיה מהניופורט מיוזיק הול)
18.: "Forest"‏ (הופעה חיה מהניופורט מיוזיק הול)
הצוות שהשתתף בעשיית האלבום > Twenty One Pilots

ג'וש דאן - תופים, כלי הקשה.
טיילר ג'וסף - מתכנת, פסנתר, כלי מקלדת, סולן, יוקולילי.
הצוות שהשתתף בעשיית האלבום > אנשים נוספים

גרג וולס - סינתיסייזרים נוספים, מתכנת, כלי מקלדת נוספים.
הצוות שהשתתף בעשיית האלבום > הפקה

גרג וולס - מפיק מוזיקלי, ערבוב אודיו.
טיילר ג'וסף - הפקה נוספת.
יאן מקגרגור - הקלטות.
האווי ויינברג, דן גרברג - מאסטרינג.
Reel Bear Media, וירגילו טזאי - אומנות ועיצוב.
Reel Bear Media - צילום.
רוב גולד - מנהל אומנות.
ג'וש סקובל - ייצור אריזות.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

| מצעדי 16–2013 | מקום שיא |
| --- | --- |
מצעד האלבומים הקנדי של קנדה: 67
Oricon של יפן: 62
MegaCharts של הולנד: 97
South Korean Albums ‏(GAON) של קוריאה הדרומית: 83
South Korean International Albums ‏(GAON) של קוריאה הדרומית: 7
חברת המצעדים הרשמית של בריטניה: 92
בילבורד 200 של ארצות הברית: 21
בילבורד Alternative Albums של ארצות הברית: 10
בילבורד Top Pop Catalog Albums של ארצות הברית: 3
בילבורד Digital Albums של ארצות הברית: 9
בילבורד Tastemaker Albums של ארצות הברית: 8
Top Album Sales של ארצות הברית: 16
בילבורד Top Rock Albums של ארצות הברית: 49
בילבורד Vinyl Albums של ארצות הברית: 3
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

| מצעדי 2015 | מקום שיא |
| --- | --- |
בילבורד 200 של ארצות הברית: 119
בילבורד Top Pop Catalog Albums של ארצות הברית: 20
וידאו קליפים

‏Ode To Sleep ב-יוטיוב
‏Holding On to You ב-יוטיוב
‏Migraine ב-VK (במקור הועלה ל-Vimeo אך הוסר משם)
‏House of Gold ב-יוטיוב
‏Car Radio ב-יוטיוב
‏Guns for Hands ב-יוטיוב
‏Truce ב-יוטיוב
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 300,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 335,000 |
ראו גם

דיסקוגרפיה של Twenty One Pilots
Blurryface
הערות שוליים

↑  http://www.allmusic.com/album/vessel-mw0002456790
↑  http://www.altpress.com/reviews/entry/twenty_one_pilots_vessel
↑  http://www.alterthepress.com/2013/01/atp-album-review-twenty-one-pilots.html
↑  http://amhnetwork.com/twenty-one-pilots-vessel/
↑  http://idobi.com/review/album-review-twenty-one-pilots-vessel/
↑  Dave DiMartino, Dave DiMartino, A Great Year For The Undead!, Rolling Stone, ‏2013-01-08 (באנגלית)
↑  http://yorkshiretimes.co.uk/article/Album-Review-Twenty-One-Pilots--Vessel
↑  Nov 2024 Album Accreds.pdf, Dropbox
↑  Talking Heads, True Stories, Album, BPI (באנגלית)
| Twenty One Pilots |
| --- | --- | --- |
טיילר ג'וזף • ג'וש דאן
ניק תומאס • כריס סליח
| אלבומי אולפן | Twenty One Pilots •‏ Regional at Best •‏ Vessel •‏ Blurryface •‏ Trench •‏ Scaled And Icy •‏ Clancy |  |
| סינגלים | Holding on to You •‏ Guns for Hands •‏ Lovely •‏ House of Gold •‏ Fake You Out •‏ Car Radio •‏ Fairly Local •‏ Tear in My Heart •‏ Stressed Out •‏ Lane Boy •‏ Ride •‏ Heathens •‏ Heavydirtysoul •‏ Jumpsuit •‏ Nico and the Niners •‏ Levitate •‏ My Blood •‏ Chlorine •‏ The Hype •‏ Level of Concern •‏ Christmas Saves the Year •‏ Shy Away |  |
דיסקוגרפיה של Twenty One Pilots
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 71304780-1d90-4c34-bf5b-84935d8348bc
מגה לקס

מגה לקס (בסרבית: КК Мега Лекс) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר בלגרד. המתמודדת בליגת העל הסרבית, בליגה האדריאטית ובליגת האלופות.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1998 בשם "אבאלה אדה". במשך השנים השתנה שם הקבוצה בהתאם לשם הספונסר. ומאז שנת 2004 השתנה שם הקבוצה ל"מגה באסקט" בעקבות רכישתה על ידי איש העסקים מישקו רז'נטוביץ'.
בסיום עונת 2004/05 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה. בשנת 2009 התמזגה הקבוצה עם קבוצת הצמרת "ויזורה" ומאז שמה "מגה ויזורה". בעקבות האיחוד אירחה הקבוצה בהיכל ויזורה המכיל 1,500 מקומות. בעונת 2013/14 במסגרת הליגה האדריאטית נדדה הקבוצה 45 קילומטרים מזרחה לעיר סמדרבו, כדי לארח בהיכל סמדרבו המכיל 2,600 מקומות. מאז תחילת עונת 2014/15 שינתה הקבוצה את שמה למגה לקס, וצבעיה לורוד/כחול. כמו כן מארחת את כל משחקיה באופן קבוע בהיכל פינקי בעיר סרמסקה מיטרוביצה, המכיל 3,000 מקומות.
בשנת 2010, החתימה הקבוצה את מאמן נבחרת הנוער של סרביה, ולדה ווקוייצ'יץ'. בעונת 2010/11 השתלבה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בפלייאוף העליון. בנוסף לכך, מלך הסלים של הליגה היה שחקן הקבוצה ברנקו מיליסבלביץ'. בעונת 2012/13 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הגביע הסרבי ולחצי גמר הפלייאוף. בעונות 2013/14, 2014/15 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע הסרבי והפסידה פעמיים לקבוצת הכוכב האדום בלגרד. בעונת 2015/16 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הסרבי בניצחון על פרטיזן בלגרד.
במסגרת האירופאית, בעונת 2008/09 השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית, בו הגיעה הקבוצה עד לשלב חצי הגמר, והפסידה לקבוצת רילסקי ספורטיסט הבולגרית 83-81. ובמשחק על המקום השלישי ניצחה את קבוצת פני אינדוסטריס המקדונית 60-78. בעונת 2013/14 החלה להשתתף הקבוצה לראשונה במסגרת הליגה האדריאטית.
תארים והישגים

הליגה הסרבית :
גמר: 2021
הגביע הסרבי :
זכייה: 2016
גמר: 2014, 2015
חצי גמר: 2013
הליגה האדריאטית
גמר: 2016
הליגה הבלקנית :
חצי גמר: 2009
פסטיבל וודסטוק

| --- | --- |
הכרזה לקידום פסטיבל וודסטוק
הכרזה לקידום פסטיבל וודסטוק
 סוג:  פסטיבל רוק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  White Lake 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  15 באוגוסט 1969 – 18 באוגוסט 1969 (3 ימים) 
 קואורדינטות:  41°42′05″N 74°52′49″W﻿ / ﻿41.701388888889°N 74.880277777778°W﻿ / 41.701388888889; -74.880277777778
 www.woodstock.com
  (למפת ניו יורק מוגדלת) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהפסטיבל וודסטוק(למפת ניו יורק רגילה) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהפסטיבל וודסטוק
 
פסטיבל וודסטוק 1969 (באנגלית: Woodstock) היה פסטיבל מוזיקה שנערך בין 15–18 באוגוסט 1969 בעיירה בית'-אל במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
הפסטיבל נחשב לבולט מבין פסטיבלי הרוק שנערכו בשנות השישים וכאירוע חברתי מעצב של דור שלם בעולם המערבי בכלל ובארצות הברית בפרט. הפסטיבל נחשב לשיא בתרבות האנטי ממסדית שהתפתחה בארצות הברית באותו עשור, שמייצגיה הבולטים ביותר היו ההיפים. בעיני רבים נחשב הפסטיבל לאירוע המשפיע והבולט ביותר בהיסטוריה של המוזיקה הפופולרית.
מספר ניסיונות לחדש את הצלחת הפסטיבל נעשו במהלך השנים 1979, 1989, 1994, ו-1999 הגדול מביניהם היה בפסטיבל וודסטוק 1999 לציון 30 שנה לפסטיבל הראשון, אך אף אחד מהם לא הגיע לסדר הגודל של האירוע המקורי שבו השתתפו 400 אלף איש.
ארגון הפסטיבל

הפסטיבל נולד כתוצאה מרצונם של מפיקים להקים סטודיו להקלטות באזור אפסטייט ניו יורק, בו גרו אמנים רבים מתחום הפולק והרוק. כדי לקדם את פרסומו של האולפן הם החליטו לארגן קונצרט באזור. כיוון שהפרויקט החל באביב 1969 ובאותה עת לוח ההופעות של הלהקות החשובות כמו ג'פרסון איירפליין וקרידנס קלירווטר רבייבל כבר היה מלא לקיץ, נאלצו המארגנים להציע להן מחירים מופקעים של פי שניים עד שלושה מהמחיר הרגיל כדי שאלה יסכימו לשנות את לוח ההופעות המתוכנן שלהן. ברגע שנודע כי להקות מפורסמות יופיעו בפסטיבל, נוצר ביקוש מצד אמנים רבים אחרים להשתתף גם הם באירוע, וכך נוצרה רשימת אמנים שמילאה שלושה ימים מלאים של הופעות. מטרתם הראשונית של ארבעת מארגני הפסטיבל הייתה קהל של בין 50,000 ל-100,000 איש. הם הקימו לשם כך חברה שנקראה Woodstock Ventures, כיוון שהתכוונו לערוך את הפסטיבל בעיר וודסטוק, ומכאן נבע גם שם הפסטיבל. לבסוף נערך הפסטיבל בוויט לייק שבעיירה בית'-אל, כ-76 ק"מ מוודסטוק.
המארגנים שכרו אדמה בעיר וולקיל במטרה לקיים שם את הפסטיבל. אולם, כשנודע לרשויות העיר היקף הפסטיבל המתוכנן ואופיו, הם נסוגו וביטלו אישורים שונים שנדרשו לקיומו. כשנותר פחות מחודש למועד הפסטיבל, הצליחו המארגנים לשכנע חוואי יהודי בשם מקס יסגור מהעיירה בית'-אל להחכיר להם שטח מרעה בן כ-600 אקר (כ-2400 דונם לערך) לצורך קיום הפסטיבל. בעקבות המיקום החדש והמרוחק מהמיקום המקורי בכ-100 ק"מ, הזמן הקצר שנותר וריבוי המשימות של צוותי העבודה שהכינו את הפסטיבל, לא הוקמו חלק מהמתקנים הנדרשים כמו גדר סביב חלק גדול מהשטח ומתקני מכירת כרטיסים. המארגנים פרסמו בצורה מוצלחת את הפסטיבל המתוכנן תחת הסיסמה: "שלושה ימים של שלום ומוזיקה". כבר לפני תחילת הפסטיבל היה ברור למארגנים שהיקף הקהל הצפוי יהיה גדול בהרבה מהמתוכנן, כאשר כבר כיומיים לפני הפתיחה החלו פקקי תנועה אדירים להיווצר בכבישי הגישה לאזור. אנשים רבים נטשו את רכבם בצד הדרך, ועשו את הדרך שנותרה עד לאתר הפסטיבל, שהגיעה לעיתים לעשרות ק"מ, ברגל. בשלב מסוים הוערך כי כ-130,000 כלי רכב נמצאים בכבישי הגישה לאזור הפסטיבל, וכי כמיליון וחצי בני אדם מכל רחבי ארצות הברית נמצאים גם הם בדרכם לשם.
בסופו של דבר הגיעו מעל 400 אלף צופים לפסטיבל. הרוב המוחלט נכנס חינם בשל חוסר ארגון והכנה נאותים. פקקי התנועה מנעו מחלק מהאמנים המופיעים להגיע בזמן ושינו את סדר ההופעה המתוכנן. מארגני הפסטיבל דאגו אמנם להטיס חלק גדול מן האמנים אל שטח הפסטיבל בעזרת מסוק, אך למרות זאת הופעות רבות נדחו עקב סיבות שונות כגון חוסר ארגון ותכנון נאותים, וגם מזג האוויר הסוער תרם את חלקו, כשעקב גשמים כבדים שירדו במקום נאלצו המארגנים להפסיק או לדחות הופעות, וכמו כן לנתק מספר פעמים את מערכות ההגברה והתאורה שעל הבמה מרשת החשמל, כדי למנוע אסון. כמו כן, התשתיות באתר לא היו מספקות וספגו ביקורת לא מעטה: כמות השירותים, דוכני המזון והשתייה ונקודות העזרה הראשונה לא היו במידה מספיקה, וכן היו עוד מחדלים רבים מצד המארגנים שלא צפו את היקף הקהל העצום. בסופו של דבר, מסוקים של המשמר הלאומי השליכו מהאוויר חבילות של מזון ובקבוקי מים. למרות זאת, שלושת ימי הפסטיבל עברו בשלום יחסי ללא מהומות וללא אלימות. במהלך הפסטיבל מתו שני אנשים – האחד כתוצאה ממנת יתר של סמים והשני מתאונת טרקטור. כמו כן נולדו שני תינוקות.
עלות הפסטיבל למארגנים הגיעה לכ-2.5 מיליון דולר בקירוב. הכנסותיהם בסופו של האירוע היו מזעריות, והם כיסו את השקעתם רק לאחר שנים רבות, בעיקר בזכות האלבום והסרט שהתפרסמו מאוד בעקבות הפסטיבל.
ההופעות והקהל

המוזיקה בפסטיבל וודסטוק הייתה מגוונת וכללה חלק גדול מסגנונות המוזיקה הפופולרית בארצות הברית באותה עת כגון: פולק, קאנטרי, רית'ם אנד בלוז ומוזיקת רוק לסוגיה השונים כגון: פולק רוק, רוק לטיני, רוק כבד, רוק פסיכדלי ועוד.
היום הראשון של הפסטיבל יועד למוזיקת הפולק האמריקאית. את הפסטיבל פתח זמר הפולק השחור ריצ'י הייבנס, מאחר שהיה האמן היחיד שנמצא באזור הבמה באותה עת. אחריו הופיעו אמנים נוספים כמו: קאונטרי ג'ו מקדונלד, ג'ון סבסטיאן, להקת Sweetwater, טים הרדין, מלאני, ראבי שנקר, ארלו גאת'רי והאמנית הבולטת של אותו יום – ג'ואן באאז.
ביום השני בלט חלקן של להקות החוף המערבי כמו: קרידנס קלירווטר רבייבל, גרייטפול דד, ג'פרסון איירפליין, סליי אנד דה פמילי סטון, סנטנה וג'ניס ג'ופלין. אחת הלהקות הבולטות שהופיעו ביום השני הייתה להקת הרוק והרית'ם אנד בלוז הבריטית, המי, שהופיעה עם חלק גדול מאופרת הרוק טומי. במהלך ההופעה הפיל גיטריסט הלהקה, פיט טאונסנד, את פעיל זכויות האדם אבי הופמן מן הבמה, לאחר שהאחרון התפרץ אליה, נטל את המיקרופון וניסה לקרוא לשחרור פעיל אחר אשר נאסר על ידי השלטונות. בסיום ההופעה ניפץ טאונסנד כמנהגו את הגיטרה שלו על הבמה, לאחר שדחף את צווארה לתוך אחד הרמקולים.
ביום האחרון של הפסטיבל ניגנו בין היתר: קאונטרי ג'ו אנד דה פיש, Ten Years After, הבאנד (The Band), דם, יזע ודמעות וקרוסבי, סטילס, נאש ויאנג. אחד מהאמנים הבולטים באותו יום היה הזמר ג'ו קוקר, שבלט בביצוע גרסתו ללהיטם של הביטלס "עם מעט עזרה מידידי".
הופעתו של הגיטריסט ג'ימי הנדריקס חתמה את הפסטיבל והתקיימה למעשה כבר בבוקר היום הרביעי של הפסטיבל, 18 באוגוסט, במקום בחצות הלילה הקודם, עקב עיכובים שונים בלוח הזמנים. ההופעה נערכה לעיני כ-50,000 איש בלבד שנותרו באתר בסיום הפסטיבל. גרסת הרוק של ההמנון האמריקאי שניגן הנדריקס בגיטרה החשמלית שלו התפרסמה מאוד בזכות היותה הקטע המסיים בסרט "וודסטוק".
למרות ההילה האופפת עד היום את הפסטיבל, חלק לא מבוטל מההופעות לא עלה יפה. חלק מהאמנים התרגשו מהקהל הענק, וחלקם דיברו מולו בהתלהבות יתר, גדולה יותר אף מההתלהבות בה שרו. הגשם שירד בחלקים מתוך אותו סוף שבוע הפריע גם הוא לאמנים ולבסוף, בעיות טכניות רבות בציוד ההגברה פגעו בחלק מההופעות. האמנים והלהקות שזכו לאהדת הקהל בצורה בולטת היו "סנטנה", ג'ניס ג'ופלין, "סליי אנד דה פמילי סטון", "קרוסבי סטילס נאש ויאנג" ו"המי". גם ג'ימי הנדריקס זכה לאהדה גורפת, זאת למרות הכמות הקטנה יחסית של המשתתפים שנשארו עד סיום הפסטיבל ושזכו לראות את הופעתו.
תוכני השירים הושפעו בחלקם הגדול מהעמדות החברתיות בהן החזיקו המשתתפים בפסטיבל (האמנים והקהל) והתמקדו בנושאים של: התנגדות למלחמת וייטנאם, זכויות האדם והאזרח, סקס ואהבה חופשיים ושימוש חופשי בסמים.
תופעת השימוש בסמים הייתה נפוצה מאוד במהלך הפסטיבל. חלק גדול מאוד מהקהל (וגם האמנים) היה תחת השפעת סמים בימי הפסטיבל, כשהסמים המובילים היו מריחואנה ו־LSD. בהקשר זה נפוצה מאוחר יותר האימרה שטענה ש"אם אתה זוכר את וודסטוק סימן שלא היית שם". במשך הפסטיבל התקיימו טקסים המוניים של שימוש בסמים, ואלפים רבים נטלו בהם חלק.
חלק מהקהל בילה את ההפסקות בין השירים בשחייה בעירום באגם סמוך, לעיני מצלמות הטלוויזיה. משתתפים נוספים ניצלו את כמויות הגשם הגדולות שירדו על מנת להשתעשע בהחלקה (לאחר ריצה מהירה) על הבוץ, וחלק מהם נצפו כאשר הם מסוממים, מחויכים ומלאי בוץ מכף רגל ועד ראש. חלק מהמשתתפים הסתובבו באזור הפסטיבל ובדרכי הגישה אליו וממנו כאשר הם עירומים לחלוטין, משל לחופש המוחלט ולהתרסה נגד מוסכמות החברה הבורגנית והמהוגנת.
השפעת הפסטיבל

פסטיבל וודסטוק לא היה הפסטיבל ההמוני הראשון. גם לא הופיעה בו השורה הראשונה של האמנים הנחשבים באותה תקופה (הביטלס, הרולינג סטונז, בוב דילן). הפסטיבל זכה לפרסומו בזכות ארבע נקודות עיקריות:
הקהל העצום שנכח בפסטיבל היה גדול יותר מכל מה שהיה מקובל עד אז בפסטיבלי רוק.
למרות התנאים הפיזיים הקשים שבהם נערך הפסטיבל, נשמרו יחסי אחווה ורעות בתוך הקהל העצום. לא פרצו תגרות ולא נעשו מעשי פשע. תופעה זו סיפקה באותה עת תמיכה לעמדות שבהן החזיקו רוב משתתפי הפסטיבל ולזרם החברתי שתמך בעקרונות של זכויות אדם, התנגדות למעמדות ואפליה גזעית, אהבה חופשית, שימוש בסמים ועוד. כל אלו הסתכמו תחת עמדה שטענה שניתן לקיים באופן מעשי חברה אוטופית המתבססת על העקרונות הללו ללא אלימות ופשע.
הסיקור התקשורתי של הפסטיבל, בעיתונות ובשידורי הטלוויזיה שדיווחו בהרחבה על הנעשה בפסטיבל למהדורות החדשות, ובמיוחד הסרט הדוקומנטרי "וודסטוק" בבימויו של מייקל וודלי (Michael Wadleigh), זכו לפרסום רב, והביא את בשורת וודסטוק לעולם כולו. הסרט אף זכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 1970. הפסטיבל המשיך להיות מוקד של התעניינות גם בשנים שלאחר מכן. בסרטו של טוני גולדווין, "בקיץ שהלכו על הירח", שיצא אל המסכים ב-1999 היה הפסטיבל מוקד לסצנה בסרט וב-2009 יצא למסכים סרטו של אנג לי "לקחת את וודסטוק" שעסק במאורעות שסבבו את הפסטיבל.
שירה של ג'וני מיטשל (שלא נכחה בפסטיבל) - "וודסטוק" שנכתב אודות הפסטיבל והפך ללהיט בביצועה של להקת "המשקה של מתיוס" וזכה לגרסאות של קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג ומיטשל עצמה.
בזכות כל האלמנטים הללו, הפך פסטיבל וודסטוק לסמל של דור שלם בארצות הברית, דור הבייבי בומרס שנולד בשנים שאחרי מלחמת העולם השנייה, היווה חלק מתופעת "ילדי הפרחים" והוביל את השינויים החברתיים והתרבותיים הגדולים שהחלו בשנות השישים.
האמנים לפי סדר ההופעות > יום שישי, 15 באוגוסט

ריצ'י הייבנס - גיטריסט וזמר פולק אמריקאי שחור. פתח את הפסטיבל עקב העובדה שהיה האמן היחידי באזור הבמה באותה עת.
סוואמי צ'אטידנדה - מורה דתי, מאסטר רוחני ומומחה יוגה הודי. נשא תפילה וברכה להצלחת הפסטיבל.
Sweetwater - להקת רוק פסיכדלי אמריקאית בהנהגת הסולנית ננסי נווינס. הופיעה שנייה לאחר ריצ'י הייבנס, והייתה הלהקה הראשונה שהופיעה בפסטיבל.
ברט סומר - זמר וגיטריסט פולק אמריקאי.
ראבי שנקר - מוזיקאי, מלחין ונגן סיטאר הודי.
טים הרדין - מוזיקאי פולק ומלחין אמריקאי.
מלאני ספקה - זמרת פולק אמריקאית.
ארלו גאת'רי - זמר פולק אמריקאי.
ג'ואן באאז - מוזיקאית, כותבת שירים וזמרת פולק אמריקאית. כמו כן פעילת שלום, פציפיזם וזכויות אדם.
האמנים לפי סדר ההופעות > יום שבת, 16 באוגוסט

קוויל - להקת רוק אמריקאית.
קאנטרי ג'ו מק'דונלד - זמר וגיטריסט קאנטרי רוק, פולק ורוק פסיכדלי אמריקאי. היה סולן להקת "קאנטרי ג'ו אנד דה פיש".
ג'ון סבסטיאן - זמר וגיטריסט פולק ורוק אמריקאי. היה סולן להקת "הכפיות המאוהבות" (Lovin' Spoonful).
סנטנה - להקת רוק לטיני ופסיכדלי אמריקאית. סולנה היה הגיטריסט קרלוס סנטנה.
קיף הארטלי בנד - להקת רוק בריטית בהנהגת המתופף קיף הארטלי.
דה אינקרדיבל סטרינג בנד - להקת פולק פסיכדלי סקוטית.
קנד היט - להקת בלוז רוק ובוגי רוק מלוס אנג'לס, קליפורניה. להיטה "הולך לטבע" (Going Up the Country) היה לאחד מהמנוני התנועה ההיפית בשנות השישים.
מאונטיין - להקת רוק כבד אמריקאית.
גרייטפול דד - להקת פולק, קאנטרי ורוק פסיכדלי מסן פרנסיסקו, מהמייצגות הפסיכדליות הבולטות של להקות החוף המערבי.
קרידנס קלירווטר רבייבל - להקת רוק דרומי ורית'ם אנד בלוז אמריקאית, מן הנציגות הבולטות של להקות החוף המערבי.
ג'ניס ג'ופלין - זמרת בלוז, מוזיקת נשמה ורוק פסיכדלי אמריקאית, מהבולטות והפופולריות של התקופה. הופיעה עם להקתה באותה העת, דה קוזמיק בלוז בנד.
סליי אנד דה פמילי סטון - להקת רוק, פאנק ומוזיקת נשמה אמריקאית.
The Who - להקת רוק בריטית. נחשפה לקהל האמריקאי בפסטיבל מונטריי שנערך כשנתיים לפני כן, וקנתה את עולמה בפסטיבל בוודסטוק. ביצעה חלק ניכר מאופרת הרוק המצליחה טומי. הופעתם הופרעה בידי אבי הופמן
ג'פרסון איירפליין - להקת רוק מסן פרנסיסקו, קליפורניה. מחלוצות הרוק הפסיכדלי שהושפע מן ה-LSD.
האמנים לפי סדר ההופעות > יום ראשון, 17 באוגוסט עד יום שני 18 באוגוסט

דה גריז בנד - להקת רוק בריטית. התפרסמה בתור להקת הליווי של ג'ו קוקר בפסטיבל.
ג'ו קוקר - מוזיקאי רוק ובלוז רוק בריטי. קנה את עולמו בפסטיבל עם גרסה שזכתה להצלחה רבה לשירם של החיפושיות, "עם מעט עזרה מידידיי".
קאנטרי ג'ו אנד דה פיש - להקת רוק פסיכדלי אמריקאית. התפרסמו גם בשל מחאתם המוזיקלית הבולטת נגד מלחמת וייטנאם.
Ten Years After - להקת בלוז רוק בריטית בהנהגת הגיטריסט והסולן אלווין לי. קנתה את עולמה עם ביצוע מהיר ורועש של השיר "I'm Going Home".
דה בנד - להקת רוק, קאנטרי רוק ופולק רוק קנדית-אמריקאית. התפרסמה בתור להקת הליווי של בוב דילן שלא הופיע עימם בפסטיבל.
דם, יזע ודמעות - להקת פופ רוק, ג'אז ורוק פסיכדלי אמריקאית.
ג'וני ווינטר - גיטריסט וזמר בלוז רוק אמריקאי.
קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג - סופרגרופ פולק רוק אמריקאית-קנדית. הייתה מורכבת מדייוויד קרוסבי (לשעבר מהבירדס), סטיבן סטילס וניל יאנג מבאפלו ספרינגפילד, וגרהאם נאש מההוליס.
פול באטרפילד בלוז בנד - להקת בלוז רוק משיקגו.
שה-נה-נה - להקת רוק אנד רול ודו-וופ אמריקאית.
ג'ימי הנדריקס - גיטריסט רוק פסיכדלי, רוק כבד ובלוז אמריקאי, נחשב בעיני רבים לטוב בעולם. הופיע עם הרכב שהקים באופן מיוחד לפסטיבל שנקרא "שמש הצוענים והקשתות" (Gypsy Sun and Rainbows).