stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמיר א-ריפאעי
הערות שוליים

↑  Index Re-Ri
↑  נבו, עמ' 25
↑  הורכבה ממשלה חדשה בעבר הירדן, דואר היום, 20 בנובמבר 1933
↑  בצל בלודאן,  הירדן, 24 בספטמבר 1937
↑  רבת עמון, דבר, 30 ביולי 1941
↑  אחר חצות, משמר, 20 במאי 1945
↑  למשל: ראש ממשלת עבר הירדן מוחה, הצופה, 31 באוקטובר 1944
אהרן כהן, שלב חדש במדיניות הערבית - בעיית ארץ ישראל, משמר, 16 במרץ 1945
↑  מתאמצים להחיש את ועידת האחדות, דבר, 31 בדצמבר 1944
השלב האחרון בהקמת חבר מדינות ערב, משמר, 15 בפברואר 1945
↑  סוריה רבתי אינה כוללת עליה יהודית, הַבֹּקֶר, 5 באפריל 1945
אגרות מבירת הארץ, המשקיף, 6 באפריל 1945
↑  ועדת חקירה, משמר, 9 ביולי 1945
↑  ואלה ראשי המשלחות הערביות, הַבֹּקֶר, 25 באוגוסט 1946
סוריה רבתי - ענין ערבי טהור, דבר, 25 בספטמבר 1946
↑  ממשלה חדשה בעבר הירדן, משמר, 4 בפברואר 1947
ממשלה חדשה בעבר הירדן, דבר, 6 בפברואר 1947
↑  ממשלה חדשה בעבר הירדן, הצופה, 29 בדצמבר 1947
↑  ממשלה חדשה בעבר הירדן, דבר, 2 בינואר 1948
↑  עמוס מזרחי, הממשלה העברירדנית החדשה, על המשמר, 9 בפברואר 1948
↑  שליחו של עבדאללה מבקש הוראות בלונדון, הַבֹּקֶר, 24 בדצמבר 1948
↑  אגרת עבדאללה לטרומן, דבר, 16 בינואר 1949
ואשינגטון תכיר בעבדאלה ותעניק לו מלווה, קול העם, 23 בינואר 1949
↑  משלחת מעבה"י לפרס, דבר, 29 בדצמבר 1949
↑  עבדאללה מטעים שוב את התנגדותו לבינאום ירושלים, דבר, 21 באוקטובר 1949
↑  נובומייסקי מנהל מו"מ עם נציג עבדאללה, קול העם, 27 בפברואר 1950
המו"מ עם עבר הירדן מתקדם אך לא מסתיים, חרות, 1 במרץ 1950
↑  ממשלת עבה"י התפטרה, דבר, 3 במרץ 1950
↑  כיצד נכשל סמיר א-רפאי, הַבֹּקֶר, 6 במרץ 1950
↑  מצדדי ההסכם עם ישראל מחוץ לפרלמנט, חרות, 12 באפריל 1950
↑  עבדאללה מינה את הסינאט, על המשמר, 19 באפריל 1950
↑  גבריאל שטרן, ראשי האופוזיציה צורפו לממשלה החדשה בעבר הירדן, על המשמר, 5 בדצמבר 1950
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 59
↑  האשם הקים ממשלת־מעבר בירדן, הַבֹּקֶר, 22 בדצמבר 1955
↑  שקט מתוח שורר בירדן, הַבֹּקֶר, 10 בינואר 1956
↑  נבו, עמ' 71
↑  נבו, עמ' 76
↑  רפאעי: התקפות רדיו רמאללה על קהיר ודמשק - לא על דעת הממשלה, הַבֹּקֶר, 23 בינואר 1958
↑  א-ריפאעי מקווה לתמיכת בריה"מ בגבולות החלוקה, על המשמר, 1 בינואר 1958
↑  גבריאל שטרן, השיירה תעלה הבוקר להר, על המשמר, 9 במאי 1958
↑  פורסמה חוקת האיחוד של עיראק וירדן, דבר, 20 במרץ 1958
↑  ירדן ועיראק התאחדו רשמית, דבר, 14 במאי 1958
הורכבה ממשלת הפדראציה ההאשמית, דבר, 19 במאי 1958
ריפאעי חוזר על בעית פלשתינא, הַבֹּקֶר, 23 במאי 1958
↑  התפטרה ממשלת "ירדן", חרות, 6 במאי 1959
↑  נבו, עמ' 105
↑  נבו, עמ' 116
↑  ריפאעי - נשיא הסנט הירדני, הַבֹּקֶר, 2 בנובמבר 1959
↑  אל תל התפטר; ריפעאי הרכיב ממשלה חדשה בירדן, הצופה, 28 במרץ 1963
↑  ממשלת יד חזקה הוקמה בירדן, הַבֹּקֶר, 28 במרץ 1963
↑  ראש ממשלת ירדן הודיע על התפטרותו, דבר, 21 באפריל 1963
↑  רפאעי נתמנה ליו"ר הסנט הירדני, הַבֹּקֶר, 11 ביולי 1963
↑  חוסיין לביקור בהודו ופרס, הַבֹּקֶר, 1 בדצמבר 1963
↑  מת סמיר א־ריפאעי, דבר, 13 באוקטובר 1965
↑  ראש ממשלת עבה"י על סוריה רבתי, הצופה, 6 באפריל 1945
↑  בני מוריס, הדרך לירושלים: גלאב פשה, ארץ ישראל והיהודים, עמ' 264, הערה 15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n98950933  VIAF: 73180319   WorldCat (עם VIAF): 73180319
אברהם איכר

| --- | --- |

אברהם איכר בצעירותו
 לידה:  15 באוקטובר 1899 בראילוב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית 
 פטירה:  16 בפברואר 1980 (בגיל 80) אביחיל, ישראל ישראל 
 תאריך עלייה:  1914
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  אילן
 השתייכות:  הגדודים העבריים הגדוד העברי   ההגנה
 תפקידים בשירות
 חבר מנגנון הקבע של ההגנה מדריך מפקדים מפקד מחוז תל אביב וירושלים קצין קישור בין הסוכנות היהודית למשטרה הבריטית ממייסדי היחידות המיוחדות ומשמר החופים
 תפקידים אזרחיים
 קצין הביטחון של הסוכנות היהודית
 
אברהם איכר (15 באוקטובר 1899 – 16 בפברואר 1980) היה מפקד בכיר ב"הגנה".
תולדות חייו > שנים ראשונות

נולד בשם אברהם קויפמן בי"א בחשון תר"ס לנחום קויפמן ולחובה בת אהרן קלצל בבראילוב, שבפלך פודוליה, אז חלק מן האימפריה הרוסית. בילדותו למד בחדר והיה פעיל ב"פרחי ציון", תנועת הנוער של "חובבי ציון". עלה לארץ ישראל ב-1914, כדי ללמוד בגימנסיה הרצליה, ובחר בשם המשפחה איכר כניגוד לשמו המקורי שמשמעותו "סוחר". הפסיק את לימודיו בגלל מלחמת העולם הראשונה, ועבד כפועל חקלאי וכשומר במושבות. לקראת סוף המלחמה נמנה עם מתנדבי היישוב לגדוד העברי הארץ ישראלי.
תולדות חייו > ב"הגנה"

אברהם איכר השתחרר מן הגדודים העבריים ב-1920, הצטרף ונמנה עם מייסדי "ההגנה". ב-1923 צורף למנגנון הקבע של ההגנה. היה ממניחי היסוד למערכת ההדרכה ב"הגנה", בשנת 1924 שימש מדריך ראשי בתל אביב וב-1926 התמנה למפקד המחוז. בתפקיד זה שימש כארבע שנים. במהלך פרעות תרפ"ט (1929) מונה, בנוסף לכך, גם למפקד מחוז ירושלים, במקום אברהם תהומי. הוא נעצר על ידי הבריטים אחרי הצלחתו בהפעלת אנשי ההגנה לבלימת הפורעים הערבים בירושלים בפרעות, ונידון למאסר קצר ולתשלום קנס.
בשנים 1933-1931 פיקד על ההגנה בעמק בית שאן, עמק יזרעאל ועמק הירדן.
במאורעות תרצ"ו - תרצ"ט היה איכר קצין הקישור למשטרה הבריטית מטעם הסוכנות היהודית, לענייני הנוטרות. הוא הקים עם אורד וינגייט את היחידות המיוחדות ואת המשמרות הניידים, הכשיר נוטרים בקורסים משותפים עם הבריטים, ולקח חלק ביצור נשק במחתרת, הפצתו לסליקים ויבוא נשק מחוץ לארץ. איכר נמנה עם מקימי "משמר החופים" ופיקד עליו עד סוף מלחמת העולם השנייה, כאשר הועבר לידי הפלמ"ח.
תולדות חייו > בשנות המדינה

בשנים 1950 עד 1960 היה אברהם איכר קצין הביטחון של הסוכנות היהודית. בין השאר, היה ממונה על הכשרת כיתות הכוננות ביישובים החדשים להגנה נגד מסתננים. היה חבר עם גולדה מאיר-יושבת ראש, דוד נמרי ויהודה ארזי, בוועד להקמת מוזיאון ההגנה בבית אליהו גולומב בשדרות רוטשילד בתל אביב.
איכר נמנה עם מייסדי מושב אביחיל, ליד נתניה. מיוזמי ומקימי מוזיאון בית הגדודים במושב. הוא התגורר במושב עד פטירתו בשנת 1980 ונטמן בבית העלמין בו.
משפחתו

אברהם איכר היה נשוי ארבע פעמים. מאשתו הראשונה צילה לבית שטיינגרט נולדה הבת קטינה. אשתו השנייה הייתה מרים (1909–1936), בתם של שמואל וסולטאנה טאג'יר, ממייסדי תל אביב. לשניים נולדה הבת מרים (מיקי). בנה הוא איש העסקים והפוליטיקאי אראל מרגלית.
מאשתו השלישית טובה לבית קוסובסקי נולדו בתו אבה ובנו ישראל (איזי). איכר אימץ את בנה של אשתו הרביעית אנה, רוני איכר, תא"ל במיל., בעלה של מרים פיירברג ומנכ"ל חברת אחוזות החוף.
גלריה

קבר אברהם איכר באביחיל
"פועל (דיוקן אברהם איכר)" (1934), ציור מאת ציונה תג'ר
לקריאה נוספת

דוד תגר, איכר ולוחם, הוצאת ליטרטורה ספרים אלקטרוניים, 2006
סנדרה הולר

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1978 (בת 46) זול, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 מקום לימודים:  האקדמיה לדרמה ע"ש ארנסט בוש 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (2023)  דוב הכסף לשחקנית הטובה ביותר (2006)  פרס פסטיבל הקולנוע של סיטגס לשחקנית הטובה ביותר (2006)  Gilde Film Price (2023)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (2016)  צלב מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1 באוקטובר 2020)  פרס הקולנוע הגרמני  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
סנדרה הולר (בגרמנית: Sandra Hüller; נולדה ב-30 באפריל 1978) היא שחקנית קולנוע גרמנייה, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2024 על תפקידה בסרט "אנטומיה של נפילה".
ביוגרפיה

הולר נולדה בעיר זול, גרמניה לזוג הורים אנשי חינוך, ב-1996 הופיעה לראשונה בתיאטרון, היא למדה משחק בברלין.
מ-1998 ועד 2001 עבדה בתיאטרון בתורינגיה ולאחר מכן החלה לעבוד בתיאטרון בזל, ב-2006 שיחקה את התפקיד הראשי של נערה הסובלת מהפרעות נפשיות בסרט "רקוויאם", ב-2009 גילמה את אולריקה מיינהוף בסרט "Deutschland 09 – 13 kurze Filme zur Lage der Nation", ב-2010 שיחקה בסרט ביוגרפי אודות אנרי הרביעי, מלך צרפת.
ב-2012 הייתה בין שלושת השופטים בפסטיבל ברלין בקטגוריית הסרט הקצר.
בשנת 2023 גילמה את הדוויג הס (גר'), אשתו של הפושע הנאצי רודולף פרנץ הס, בסרט הדרמה ההיסטורי "אזור העניין" שביים וכתב ג'ונתן גלייזר, המבוסס באופן רופף על הרומן מ-2014 "The Zone of Interest", מאת מרטין איימיס. על תפקידה, הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה לשנת 2024.
באותה שנה, כיכבה הולר בסרט נוסף, המותחן הצרפתי "אנטומיה של נפילה", בתור סופרת שמנסה להוכיח את חפותה בקשר למותו של בעלה. בעבור תפקידה זכתה הולר לשבחי המבקרים והקהל, וקיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. היא זכתה בפרס סזאר ובפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר.
במאי 2024 לוהקה הולר לככב לצד ראיין גוסלינג בסרט האמריקאי "פרויקט הייל מרי" (אנ') בבימוים של פיל לורד וכריסטופר מילר המבוסס על הרומן באותו שם מאת אנדי ויר.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי אגודת מבקרי הקולנוע של סן דייגו | השחקנית הטובה ביותר | אנטומיה של נפילה |  מקום שני |  |
| 2024 | פרסי גלובוס הזהב | פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה | אנטומיה של נפילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | השחקנית הטובה ביותר | אנטומיה של נפילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס לומייר | השחקנית הטובה ביותר | אנטומיה של נפילה | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה הבריטית לקולנוע | השחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי | אנטומיה של נפילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס סזאר | השחקנית הטובה ביותר | אנטומיה של נפילה | זכייה |  |
| 2024 | פרס סטלייט | השחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע - דרמה | אנטומיה של נפילה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אוסקר | השחקנית הטובה ביותר | אנטומיה של נפילה | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  San Diego Film Critics, 2023 San Diego Film Critics Society Award Winners, San Diego Film Critics Society, ‏2023-12-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Brent Lang,Jordan Moreau, Brent Lang, Jordan Moreau, Golden Globes: ‘Oppenheimer’ Leads With Five Wins, ‘Succession’ Tops TV With Four (Complete Winners List), Variety, ‏2024-01-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Critics Choice Awards 2024: All the Winners, TIME, ‏2024-01-15 (באנגלית)
↑  Scott Roxborough, ‘Anatomy of a Fall’ Leads France’s Lumiere Award Nominations, The Hollywood Reporter, ‏2023-12-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  film, Guardian (2024-02-18). "Baftas 2024: the complete list of winners". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-02-19.
↑  Elsa Keslassy, Cesar Awards: ‘Anatomy of a Fall’ Wins Best Film; Christopher Nolan Feted With Honorary Tribute, Variety, ‏2024-02-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  I. P. A. Admin, IPA Reveals Nominations for the 28th Satellite™ Awards | International Press Academy (באנגלית אמריקאית)
↑  The 96th Academy Awards | 2024, www.oscars.org, ‏2024-01-23 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389838905171  BIBSYS: 9057238  BNE: XX4747079  BnF: cb15581779t (data)  GND: 132735113  ISNI: 0000 0001 2095 546X  LCCN: nr2007006062  MusicBrainz: 2fcfb148-fe7c-4aff-8fcc-3a7e4da7d69c  NKC: xx0178979  NTA: 304899909  RERO: 02-A020427357  SUDOC: 122600215  VIAF: 7705031   WorldCat (עם VIAF): 7705031
כריסטופר מרלו

| --- | --- |

דיוקן של אלמוני, יש הגורסים כי זהו כריסטופר מרלו
 לידה:  23 בפברואר 1564 קנטרברי, ממלכת אנגליה 
 נרצח:  30 במאי 1593 (יוליאני) (בגיל 29) דפטפורד, ממלכת אנגליה 
 מדינה:  ממלכת אנגליה 
 מקום לימודים:  קורפוס כריסטי קולג', קיימברידג', אוניברסיטת קיימברידג', The King's School Canterbury 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 זרם ספרותי:  English Renaissance theatre 
 יצירות בולטות:  אדוארד השני, דוקטור פאוסטוס, היהודי ממלטה 
 תקופת הפעילות:  העשור של 1580 – 1593 
 חתימה:   
 
כריסטופר מרלו (באנגלית: Christopher Marlowe;‏ 26 בפברואר 1564 - 30 במאי 1593) היה מהמחזאים האנגלים החשובים של העידן האליזבתני.
חייו

מרלו נולד בעיר קנטרברי שבמחוז קנט, אנגליה, ולמד באוניברסיטת קיימברידג'. במשך חייו הקצרים אך מלאי ההרפתקאות (ייתכן שהיה סוכן כפול), הספיק לכתוב חמש טרגדיות שהצלחתן הייתה רבה והשפיעו רבות על בני תקופתו, המפורסם בהם הוא ויליאם שייקספיר.
מרלו קנה את עולמו בכך שהחדיר לעולם התיאטרון האנגלי שימוש בחרוזים לבנים, מה שאיפשר דיבור דרמטי הקרוב למציאות הרבה יותר מהשירה המחורזת של המחזאים שקדמו לו.
מרלו נרצח ב-1593, אך נסיבות הרצח המדויקות שרויות באפלה. בשל אי-הבהירות סביב התיגרה שבה מצא את מותו, בפרוור הלונדוני דפטפורד, צצו תאוריות קשר רבות סביב מותו. יש המבקשים לטעון שמרלו הוא המוח האמיתי מאחורי יצירות המופת של שייקספיר. התאוריה, שאינה מקובלת כלל על חוקרים רציניים, המציינים אותה כמופרכת, גורסת כי מרלו ביים את מותו משום שנרדף או בשל שירותו כמרגל, ברח לאיטליה או לצרפת ופרסם את כתביו באמצעות השחקן ויליאם שייקספיר. השערה מקובלת יותר מייחסת את מותו לפעילותו הוודאית בשירות החשאי של המלכה אליזבת.
התאוריה שהועלתה כאילו מרלו עומד מאחורי יצירותיו של שייקספיר, מבוססת בין השאר על העובדה המפוקפקת שבמחזותיו משולבים תיאורים מדויקים של מקומות ברחבי אירופה בהם שייקספיר מעולם לא ביקר. כמו כן, עולה מניתוח צוואתו של שייקספיר כי ספרייתו הפרטית הייתה דלה ביותר באופן שאינו מתיישב עם הידע וההשכלה שהפגין ביצירותיו. זאת בהשוואה לצוואות של משכילים בני דורו של שייקספיר שספרייתם העשירה עמדה בלב הצוואה שלהם. גם זו טענה מופרכת, כי לשקספיר הייתה גישה לספריות אחרות ולכתבי יד שהושאלו לו.
יצירתו של מרלו "דוקטור פאוסטוס", שנכתבה בעקבות "אגדת פאוסט", היוותה השראה מסוימת ליצירתו המפורסמת של המחזאי הגרמני יוהאן וולפגנג פון גתה, ומאוחר יותר גם לאופרה "פאוסט" של המלחין הצרפתי שארל גונו. המחזה תורגם לעברית בידי מאיר ויזלטיר, וכן גם המחזה אדוארד השני (אנ').
ביולי 2019 יצא לאור בהוצאת קמין, תל אביב, תרגום ראשון לעברית של "היהודי ממלטה". ד"ר דוני ענבר שתרגם את המחזה, הוסיף מבוא והערות. במחקרו, ענבר מגיע למסקנה שייתכן שכריסטופר מרלו חיבר את המחזה בהשראת דמותו של דון יוסף נשיא, ושהדרמה אינה בהכרח רוויית מוטיבים אנטישמיים, כפי שמייחסים לה.
יצירתו השירית של מרלו ,הרו ולאנדר' זכתה לוולריות רבה בתקותו והשפיעה גם על יוצרים אחרים בני התקופה.
מחזותיו

טמבורליין (שני חלקים)
דוקטור פאוסטוס. עברית: מאיר ויזלטיר, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2011
היהודי ממלטה. עברית, מבוא והערות: דוני ענבר, הוצאת קמין, 2019
אדוארד II. נוסח עברי, אחרית דבר והערות: מאיר ויזלטיר, הוצאת דביר והמפעל לתרגום ספרות מופת, 2009
הטבח בפריז
דידו, מלכת קרתגו
ראו גם

שאלת זהותו של מחבר מחזות שייקספיר
לקריאה נוספת

כריסטופר מארלו – קטע מתוך 'הרו ולאנדר' (מאנגלית: רונן סוניס), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ג', 2013.
שינל

סוגי שינל
שלושה חיילי פלמ"ח עם שינל (הימני לובש בטלדרס)
בנות הכשרה של הגדוד השלישי של הפלמ"ח בעין גב, לבושות בשינלים
שינֶל (ברוסית: Шинель, נקרא גם "סָגִין") היה כינויו של מעיל החיילים בתקופת מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת העצמאות ועד שנות ה-70.
החיילים הראשונים שלבשו שינל כפריט תקני היו חיילי צבא נפוליאון במהלך הפלישה לרוסיה.
השינל היה מעיל ארוך, עבה, עשוי צמר, בצבע חאקי או שחור. המעיל היה כבד ביותר, במיוחד לאחר שנספג במי גשם והתנועה בו הייתה קשה לכן הוחלף תחילה במעיל קצר ("בטלדרס"), לאחר מכן במעיל דובון ואז בסופטשל.
המעיל נלבש על ידי כל הדרגות, הן על ידי חיילים מן השורה והן על ידי מפקדים, אך מעיל המפקדים כופתר בשני טורי כפתורים, שהקנו לו מראה מכובד יותר. בראשית ימי צה"ל היו בו שינלים משלל צבאות בהם הצבא הבריטי, הצ'כי ועוד.
בתרבות ובפולקלור

בשירם של דידי מנוסי ויוחנן זראי, "כוכב הצפון" מופיעות השורות:
"הפלוגה צעדה כל הלילה בצעד נמהר,

השינל הכבד שבעתיים כבד מן הטל
השינל מוזכר גם ב"שיר הוותיקים" של חיים גורי ללחן של שמואל פרשקו:
"וּבַחֹרֶף עַד עֶצֶם נִרְטַבְתָּ

כִּי "שִׁינֶלִים" חִכּוּ בַּ"מַּשְׁבִּיר".
הגדרת השינל על ידי ותיק המספר על חוויות צבא משנות השישים: ”לא היו מעילי סערה, לא היו דובונים, היה רק סוודר ושינל - שינל זה מעיל אנגלי ארוך ששוקל טון לפני שהוא רטוב, וכל הזמן היה רטוב.”
מנגד, אחת מוותיקות קיבוץ שער העמקים סיפרה: ”היה חודש קר וגשום. והנה באה רבקה בעגלה של עופות ובקר והביאה אתה ארגז עץ גדול ובתוך הארגז היו 6 שינלים, גטקעס וגרבי צמר מעודפי הצבא הבריטי. השינל! – היה זה בגד נפלא. ארוך וחם. חילקו אותם קודם כל לעגלונים ולשומרים. אחר כך רכשו שינלים לכל החברים.”
הערות שוליים

↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  שיר הוותיקים, באתר זֶמֶרֶשֶת
↑  רבקה צחור, בת 80
אלקטרואופטיקה

אלקטרואופטיקה הוא תת־תחום המשלב שני תחומים עיקריים – אלקטרוניקה ואופטיקה, שילוב ההופך אותו לבין תחומי. מדעי האלקטרואופטיקה מטפלים בחקר ויישום תופעות הקשורות באינטראקציה שבין אופטיקה ותורת הגלים לבין תורת החשמל והאלקטרוניקה. למרות שלתחום נגיעה רבה במדעים מדויקים ואוריינטציה מתמטית גבוהה, הוא נחשב יותר כענף הנדסי ולא מדעי.
היסטוריה

ניתן לייחס את ראשיתו של התחום לגילוי האפקט הפוטואלקטרי בשנת 1887 על ידי היינריך הרץ, אם כי את ההסבר לתופעה נתן אלברט איינשטיין רק ב-1905.
התא הפוטואלקטרי היה הרכיב האלקטרואופטי הראשון. עד היום, זהו הרכיב האלקטרואופטי הנפוץ ביותר.
כיום קיימות תוכנות אלקטרואופטיות שונות לתכנון עדשות או מערכת עדשות, חישובי מרחק אידיאלי לחישה מרחוק, הצבת תאורה ונושאים נוספים. עם מזעור המחשוב, לענף נוצר קשר גדל והולך גם לנושאי עיבוד תמונה שונים.
שימושים

התא הפוטואלקטרי משמש עד היום לזיהוי נוכחות אדם או עצם, למשל בדלתות של מעליות, בשערים חשמליים לכלי רכב, בגלאים נגד פריצה וכדומה.
רכיבים אלקטרואופטיים נוספים הנמצאים בשימוש נרחב הם:
דיודה פולטת אור (לד LED), ופוטודיודה
לייזר
גלאים בתדרים שונים (אור נראה, תת-אדום, על סגול)
תאי שמש, הנקראים גם תאים סולריים
סיבים אופטיים להעברת מידע בקצבים גבוהים
דוגמאות למערכות אלקטרואופטיות:
מסכים מסוגים שונים (CRT, פלזמה, LCD וכו')
מקרנים
מצלמות אור נראה, תת-אדום (מצלמות תרמיות) ואורכי גל אחרים
מערכות גילוי או ניתוח מידע הכוללות עיבוד תמונה
תקשורת אופטית לתקשורת ולהעברת מידע
מכונות פוטוליתוגרפיה להדפסת שכבות של מוליכים ומבודדים ליצירת מעגלים אלקטרוניים בתהליך אופטי
מכשירי ראיית לילה (מגבירי אור כוכבים או מערכות תרמיות)
מערכות הנחיה של טילים, כמו למשל ספייק
ראו גם

האפקט האלקטרואופטי
דיודת לייזר
מדיסון דבנפורט

| --- | --- |

מדיסון דבנפורט
 לידה:  22 בנובמבר 1996 (בת 28) סן אנטוניו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 פרופיל ב-IMDb
 
מדיסון דניאל דבנפורט (באנגלית: Madison Danielle Davenport; נולדה ב-22 בנובמבר 1996) היא שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית, מוכרת מתפקידה בסרט "קיט קיטרדג': נערה אמריקאית" רותי סמית'נס, ובסדרות הטלוויזיה "חסרי בושה", "מצאת החמה עד צאת הנשמה: הסדרה" ובמיני-סדרה "חפצים חדים".
חיים אישיים וקריירה

דבנפורט נולדה בסן אנטוניו, טקסס ארצות הברית.
החלה את קריירת המשחק שלה בשנת 2005, כשביצעה תפקיד מזערי בסרט "שיחות עם אישה אחרת". כמו כן, הופיעה בסדרות "מספ7ים", "קרוב לבית", "CSI: ניו יורק" ו"נכסים חמים".
בשנת 2006 דיבבה דמותה של קילו בסרט מעבר ליער, וביצעה הופעת אורח בסדרה בונז, בה גילמה דמותה של מייגן, ילדה קטנה שמסייעת לטמפרנס ברנן ולסילי בות'.
בשנת 2007 הופיעה בלגיון גיבורי-העל ובהבייביסיטר. בשנת 2008 הופיעה בER, וכן דיבבה דמויותן של סטייסי ופיונה בסדרה Special Agent Oso. באותה שנה הופיעה במספר רב של סרטים, בין היתר במחוז המבולט, בקיט קיטרדג': נערה אמריקאית, בThe Attic Door ובחג המולד שוב כאן.
בשנת 2010 כיכבה בסרט הטלוויזיה של רשת Lifetime, "אמיש גרייס", בו גילמה דמותה של מרי בת' גרייבר, ילדה קטנה הנרצחת בירי שמתרחש בבית ספרה. גילמה דמותה של דסטיני בג'ק ושיח האפונים, וכן כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה Dad's Home, בו גילמה דמותה של לינדזי וטסמן.
בשנת 2011 ביצעה הופעת אורח בסדרה "CSI", בה גילמה דמותה של קיימרין פוז, וכן החלה לשחק בתפקיד חוזר בסדרה הקומית "חסרי בושה" של רשת שואוטיים. בשנת 2012 גילמה דמותה של האנה בסרט "הדיבוק". בשנת 2014 שיחקה בסרט ההיסטורי "המבול" בהשראת הסיפור התנ"כי בבימויו של דארן ארונופסקי. בשנת 2018 שיחקה במיני-סדרה הפסיכולוגית של רשת HBO "חפצים חדים" המבוססת על ספרה של גיליאן פלין באותו השם, את דמותה של אשלי וילר.
בשנת 2019 כיכב בסדרת המתח והדרמה "פעולת תגמול" של רשת הולו, והתארחה בסדרה "מראה שחורה" בפרק "רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו" שהוא גם הפרק האחרון של הסדרה.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | שיחות עם אישה אחרת | ילדה בריטית |  |
| 2006 | מעבר ליער | קילו | דיבוב |
| 2007 | חג המולד שוב כאן | סופיאנה | דיבוב |
| 2008 | הורטון שומע מישהו | ילדת מי? #2 | דיבוב |
| 2008 | Humboldt County | צ'אריטי |  |
| 2008 | קיט קיטרדג': נערה אמריקאית | רות סמית'נס |  |
| 2008 | פוניו על הצוק ליד הים | דמויות שונות | דיבוב |
| 2008 | הפרעת שינה | לאורה בקסטר הצעירה |  |
| 2009 | The Attic Door | קרוליין |  |
| 2010 | ג'ק והאפונים | דסטיני |  |
| 2012 | הדיבוק | האנה ברנק |  |
| 2014 | המבול | נייל |  |
| 2015 | אחיות | היילי |  |
| 2015 | A Light Beneath Their Feet | בת' גרינגסון |  |
| 2021 | Supercool | סאמר |  |
| 2024 | מה שבפנים (אנ') | ביאטריס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | מספ7ים | ג'וליה ראוש | פרק: "Better or Worse" |
| 2005 | קרוב לבית | קייטי | פרק: "Pilot" |
| 2005 | CSI: ניו יורק | אבי דרייק | פרק: "City of the Dolls" |
| 2005 | נכסים חמים | האנה | פרק: "It's a Wonderful Christmas Carol on 34th Street" |
| 2006 | בונז | מייגן | פרק: "The Girl with the Curl" |
| 2007 | נבחרת גיבורי העל | אייבל | דיבוב; פרק: "Unnatural Alliances" |
| 2007 | הבייביסיטר | קייסי איסטמן | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2008 | סוכן מיוחד אוסו | סטייסי ופיונה | דיבוב: פרק: "To Grandma with Love/Gold Flower" |
| 2008 | ER | קלייר אופ'אלון | פרק: "Parental Guidance" |
| 2010 | אמיש גרייס | מארי בת' גרבר | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2010 | Dad's Home | לינגזי ווסטמן | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2011 | CSI | קארנין רוז | פרק: "All That Cremains" |
| 2011 | האוס | איריס | פרק: "Dead & Buried" |
| 2012-2011 | חסרי בושה | את'ל | 9 פרקים |
| 2013 | תצילו אותי | אמילי הרפר | 7 פרקים |
| 2013 | מחשבות פליליות | סמנת'ה וילקוקס | פרק: "Route 66" |
| 2015-2014 | Muertoons | רובי | דיבוב; 6 פרקים |
| 2016-2014 | מצאת החמה עד צאת הנשמה: הסדרה | קייט פולר / אמארו | תפקיד ראשי (3 עונות); 30 פרקים |
| 2015 | 1 Chisper | פרנקי | סרט טלוויזיה |
| 2018 | חפצים חדים | אשלי ווילר | מיני-סדרה; |
| 2019 | מראה שחורה | ג'ק | פרק: "רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו" |
| 2019 | פעולת תגמול | מרדית' הארלו | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
גאווין לת'רווד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 ביוני 1995 (בן 29) מאווי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות של אורנג' קאונטי 
 פרופיל ב-IMDb
 
גאווין תומאס לת'רווד (באנגלית: Gavin Thomas Leatherwood; נולד ב-7 ביוני 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. ידוע בשל תפקידו כניקולס סקראץ' בסדרה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה" של נטפליקס.
חיים אישיים

לת'רווד נולד ב־7 ביוני 1994 לטום לת'רווד וג'יל ריג'בי בלצר במאווי, הוואי. הוא גדל בקליפורניה ועבר עם משפחתו לאורגון כשהיה בן 18. הוא ממוצא אירי בעיקר, והוא גם ממוצא ספרדי, אנגלי, וולשי ואינדיאני.
בנוסף למשחק, הוא מנגן על מגוון כלי נגינה בין היתר על גיטרה, יוקולילי ופסנתר.
בינואר 2021 השתתף כמושא אהבתה של סברינה קרפנטר בוידאו קליפ לשירה "Skin".
סינגל הבכורה של לת'רווד "Just For Tonight" שוחרר ב-19 בפברואר 2021.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Bad Therapy | ספיט |  |
| 2021 | When Todays End | ניק |  |
| 2024 | מה שבפנים (אנ') | דניס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | NCIS | הבן של דזיץ' | פרק: "Pandora's Box, Part I" |
| 2018 | Time Being | איש ישר | סדרת רשת; פרק: "To You/Circles" |
| 2018 | בוגרת-כזה | פיט | פרק: "Un-Break My Heart" |
| 2018 | My Dead Ex | ברייס | סדרת רשת; 2 פרקים |
| 2018–2020 | Wicked Enigma | ג'ייסון | 3 פרקים |
| 2018–2020 | הרפתקאותיה המצמררות של סברינה | ניקולס סקרץ' | תפקיד ראשי (2 עונות); 32 פרקים |
| 2021 | חיי הסקס של נערות קולג' | ניקו | תפקיד ראשי (עונה 1); 9 פרקים |
הערות שוליים

↑  "How old is Gavin Leatherwood?". PopBuzz.
1 2  "Gavin Leatherwood Wiki: Meet Nicholas Scratch on "Chilling Adventures of Sabrina"". 21 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Guthrie, Susannah. "Sorry Noah Centineo, The Internet's New Netflix Boyfriend Is Gavin Leatherwood". ELLE.
↑  Kevin. "Exclusive Interview: Pop-Culturalist Chats with The Chilling Adventures of Sabrina's Gavin Leatherwood". www.pop-culturalist.com/. נבדק ב-10 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gavin Leatherwood plays multiple instruments". PopBuzz.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 678b0f2e-d219-4fa6-933d-3dada3f9c761
שיאנג-צ'י

| --- | --- |

לוח שיאנג-צ'י
 כללי
 סוגה:  וריאציות של משחק השחמט 
 מספר שחקנים:  2
 זמן המשחק:  כ-30 דקות
 מיומנות:  טקטיקה, אסטרטגיה
 
משחק שיאנג-צ'י לרגלי פגודת שִׂי-סְה בקונמינג
שְׂיַאנְג-צִ'י (בסינית: 象棋, בפִּין-יִין: Xiàngqí, ביוטפנג: zoeng6 kei4, פירוש השם: משחק הפילים) או שחמט סיני הוא משחק מחשבה סיני אשר שייך לאותה משפחה שאליה משתייך השחמט. מקורו, כמו השחמט, הוא במשחק ההודי צ'טורנגה, אם כי ישנם חוקרים המאמינים שמקורו במשחק אחר המכונה ליוֹבּוֹ. למשפחה זו משתייכים גם השוגי היפני, המאקרוק התאילנדי, ג'אנג-גי הקוריאני ועוד. המשחק קיבל את צורתו הסופית בתקופת שושלת סונג.
המטרה

בדומה לשאר המשחקים ממשפחה זו, מטרת המשחק היא לאיים על כלי משחק, המכונה גנרל בגרסה זו, באופן שאינו מאפשר לו לברוח.
הלוח

לוח המשחק נקרא במנדרינית צ'י-פאן (סינית: 棋盘, פין-יין: qí pán), והוא מורכב מעשרה קווים אופקיים ותשעה אנכיים. את הכלים מניחים על הצמתים בהם נפגשים הקוים, ולא במשבצות בדומה לשח המערבי. בין הקו האופקי החמישי והשישי נמצא הנהר (מסינית: 河 פין-יין: hé, יוטפנג: ho4), המכונה גם נהר צ'וּ (סינית: 楚河, פין-יין: chǔ hé, קנטונזית: co2 ho4) או גבול האן (מסינית: 漢界). מקורם של ביטוים אלה במלחמת האן-צ'ו, בה שושלת האן הביסה את שושלת צ'ין. ובתחום בין הקו האופקי הראשון לשלישי ובין שלושת הקווים האנכיים המרכזיים נמצאת הטירה האדומה (סינית: 宮 פין-יין: gōng), ומולה הטירה השחורה. בין הפינות של הטירות האלה ישנם שני קווים אלכסוניים. הערה: מצב בו יש שני כלים על אותה הצטלבות הוא בלתי אפשרי. (עוד על כך למטה.)