stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הונין
היסטוריה > בשנת 1948

לפי ארכיון צה"ל, העריכו שירותי המודיעין של "ההגנה" בסוף אפריל 1948, כי בכפר כמאה לוחמים. ב-23 במאי נמלטו רוב תושבי הונין (למעט 400 תושבים) עקב פשיטת הפלמ"ח על הכפר, אולם ככל הנראה חלקם שבו אליו לאחר מכן.
באוגוסט 1948, כשהכפר היה במעין שטח הפקר בין ישראל ללבנון, נפגשה משלחת מטעם תושבי הונין עם נציגי משרד המיעוטים הישראלי והציגה את רצון התושבים "לחיות כמיעוטים נאמנים במדינת ישראל" ולהסתפח למדינת ישראל. ועדה מייעצת שליד המושל הצבאי החליטה לדחות את ההכרעה בדבר הבקשה למרות המלצתו של השר לענייני מיעוטים בכור שטרית להיענות לה.
בתחילת ספטמבר 1948 אירעו בכפר מספר תקריות ירי, ובעקבותיהן הוציאה ההגנה את "פקודת מבצע מס' 2" בה נכתב: ”הכוונה: לפרוץ לכפר הונין ולהרוג מספר גברים. לשבות שבויים, לפוצץ כמה מבתי הכפר ולשרוף את הניתן לשרוף.” במהלך המבצע פשטה חטיבת כרמלי על הכפר. ארבע נשים נאנסו ונרצחו על ידי חיילי צה"ל, ובנוסף הרגו כוחות צה"ל 20 מתושבי הכפר ופוצצו 20 מבתיו ומסגד. הכפר נתפס סופית על ידי צה"ל במסגרת מבצע חירם לכיבוש הגליל העליון באוקטובר 1948. מרבית תושביו נמלטו ללבנון.
היסטוריה > לאחר 1948

בחלקים מבתי הכפר נעשה שימוש משני, לצרכים שונים, כגון לבנים שנלקחו לבניית מוזיאון בית אוסישקין בקיבוץ דן. ב-1951 הוקם על חורבותיו המושב מרגליות, שיושב בעולים מעיראק. כיום משמשים שרידי המבצר הצלבני הונין, הידוע גם כ"מבצר שטו נף", כאתר תיירות. מבתי הכפר נותר על תלו מבנה בית הספר בלבד. כמו כן, נשמר בית הקברות של הכפר.
ראו גם

אל-ח'אלצה
מצודת הונין
הערות שוליים

1 2  נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
 שם היישוב מאוית Hunin.
↑  סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל, טבלה 9, מאתר הספרייה הלאומית, ‏אפריל 1945 (באנגלית)
↑  יואב גלבר, קוממיות ונכבה, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2004, עמ' 287
↑  ראובן ארליך, בסבך הלבנון: מדיניותן של התנועה הציונית ושל מדינת ישראל כלפי לבנון, 1918-1958, תל אביב: הוצאת מערכות, 2000, עמ' 279.
1 2  יואב גלבר, קוממיות ונכבה, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2004, עמ' ?
↑  יהודה שנהב, אם יראוני אבן, באתר העוקץ, ‏7 במרץ 2012.
↑  ארכיון ההגנה תיק 100/37
↑  הארכיון הציוני, תיק KKL9/311
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008370777505171
הוברט פון רבויר-פאשוויץ

| --- | --- |

 לידה:  14 באוגוסט 1863 פרנקפורט על האודר, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1803-1892) 
 פטירה:  16 בפברואר 1933 (בגיל 69) דרזדן, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (1933–1935) 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הצי הקיסרי הגרמני הצי הקיסרי הגרמני   האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 תקופת הפעילות:  1882–1920 (כ־38 שנים)
 דרגה:  ויצה-אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד פַּלגַת הים התיכון
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 מפקד במסדר הוויקטוריאני המלכותי  מפקד במסדר אולב הקדוש  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  מסדר אלברט  אביר של כבוד  מסדר פרנץ יוזף  Knight Commander of the Order of Albrecht the Bold 
 
קברו של הוברט פון רבויר-פאשוויץ בדרזדן
ויצה-אדמירל הוברט פון רבויר-פאשוויץ (בגרמנית: Hubert von Rebeur-Paschwitz;‏ 14 באוגוסט 1863 – 16 בפברואר 1933) היה אדמירל גרמני.
ביוגרפיה > ראשית חייו

הוברט פון רבור-פאשוויץ נולד ב-14 באוגוסט 1863 בפרנקפורט על האודר וגדל במצב משפחתי אמיד. הוריו התעניינו בחינוך טוב ובמעמד חברתי. אחיו הבכור היה האסטרונום והגאופיזיקאי ארנסט פון רבויר-פאשוויץ (1861–1895) שהיה מוכר מאוחר יותר בעולם.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם תחילת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, הוברט פון רבויר-פאשוויץ קיבל לידיו את הפיקוד על קבוצת הסיור ה-III. עם הסיירת המשוריינת הישנה רון כאוניית הדגל מ-2 באוגוסט 1914 עד 17 באפריל 1915 ונטל חלק בגיחות בים הצפוני והבלטי. באפריל 1915 הוא הפך למפקח על ההדרכה בצי הקיסרי והועלה לדרגת ויצה-אדמירל ב-18 בספטמבר 1915. מנובמבר 1916 עד 15 באוגוסט 1917 הוא שימש כמפקד שייטת אוניות המערכה השנייה של צי הים הפתוח עם אוניות המערכה הפרה-דרדנוט הישנות.
ב-4 בספטמבר 1917, רבויר-פאשוויץ מונה למפקד הפלגה הים תיכונית ומפקד הצי העות'מאני, במקומו של וילהלם סושון, שמונה למפקד בצי הים הפתוח. הוא היה המפקד העליון של הכוחות הימיים העות'מאניים עד נובמבר 1918. אוניית הדגל שלו הייתה יבוז סולטן סלים באזור הים התיכון. לאחר שביתת הנשק עם רוסיה בדצמבר 1917, הוא ערך גיחה לאימברוס בינואר 1918, בה הוטבעו שני מוניטורים בריטיים, אך יחידתו נתקלה בשדה מוקשים והמידילי, לשעבר ברסלאו, טבעה ואילו היבוז סולטן סלים, לשעבר גבן, ניזוקה קשות. רבויר-פאשוויץ נשאר בטורקיה עד שביתת הנשק.
ביוגרפיה > אחריתו

הוא שוחרר מהצי ב-12 בפברואר 1919 והועלה לדרגת אדמירל ב-4 בספטמבר 1919. הוא שירת כשליש באחוזת דורן בשנות ה-20 של הקיסר וילהלם השני, שיצא לגלות בהולנד.
הערות שוליים

↑  Prete, Roy A. (1984). Coalition warfare: An Uneasy Accord (באנגלית) (1st ed.). Canada: Wilfrid Laurier University Press. p. 42. ISBN 9780889201651.
↑  Staff, Gary (2014). German Battlecruisers of World War One: Their Design Construction and Operations (באנגלית). Great Britain: Seaforth Publishing. p. 129. ISBN 9781848322134.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 116368535  ISNI: 0000 0000 1066 7416  VIAF: 77065456   WorldCat (עם VIAF): 77065456 
אוניית הצי הקיסרי SMS קייזר
אוניית הצי העות'מאני מידלי, לשעבר ברסלאו
הוסאברג

| --- | --- |
Husaberg

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת בת ל-KTM
 תקופת הפעילות:  1988–2014 (כ־26 שנים) 
 חברת אם:  PIERER Mobility AG 
 מיקום המטה:  Mattighofen 
 משרד ראשי:  מאטינגהופן, אוסטריה
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  אופנועים
  
 www.husaberg.com
 
דגם FE450 בתערוכה בשנת 2007
הוסאברג (Husaberg) היא יצרנית שוודית של אופנועי שטח וסופרמוטו מקצועיים בעלי מנועי ארבע פעימות ושתי פעימות. אופנועי החברה נודעים בנפח המנוע הגדול מהמקובל ובמוכנות למרוצים גם בדגמים החוקיים לרכיבה בכביש הציבורי.
היסטוריה

לאחר שיצרנית האופנועים השוודית הוסקוורנה נמכרה בשנת 1987 לחברת קג'יבה האיטלקית והועברה כולה לאיטליה, פרשו ממנה מספר מהנדסים כשבראשם עמד תומאס גוסטוואסון שהחליטו להישאר בשוודיה ולהקים, עוד באותה שנה, את Husaberg Motor AB. את האופנוע הראשון מתוצרתה הציגה החברה כבר בפברואר 1988. שנה לאחר מכן (1989), זכה ג'ימי אריקסון במרוץ הבינלאומי הראשון עבור החברה השוודית הצעירה, עם ההוסאברג FE501 באליפות אירופה.
הצבעים המייצגים את הוסאברג היו מאז ומתמיד שילוב של כחול וצהוב, בדומה לדגל שוודיה, זכר לצבעים הרשמיים של הוסקוורנה לפני שעברה לאיטליה ושינתה את צבעיה לצבעי הדגל האיטלקי. גוסטוואסון סיפר כי נאלץ להחליט על שם החברה רק כאשר החליט להשתתף במירוץ אנדורו מקומי ונדרש לכנות בשם את חברת האופנוע אותו פיתח, בנה ותכנן להתחרות עמו באותו המירוץ. פירוש השם הוסאברג משוודית הוא "הבית שעל ההר".
בהיעדר משאבים כספיים רבים, לא יכלה הוסאברג לגייס רוכבים מקצועיים בעלי שם כדי להתחרות על גבי אופנועים מתוצרתה, ולכן בחרה ברוכבים צעירים ובלתי מוכרים. אחד הרוכבים היה ג'ואל סמטס, לימים אלוף העולם במרוצי מוטוקרוס עם הוסאברג בשנים 1995, 1997 ו-1998 (עם הדגם FC500). כמו כן, זכתה הוסאברג ב-6 אליפויות עולם באנדורו ב-1990, 1991 (ב-2 קטגוריות נפרדות), 1995, 1996 ו-1998. העדר תזרים מזומנים, דחף את מהנדסי החברה לפתח פתרונות יצירתיים במיוחד לתקלות ולבעיות בהן נתקלו במהלך תכנון האופנועים.
היסטוריה > רכישת החברה על ידי KTM

ההצלחות במסלול המרוצים לא תרמו למכירות שנותרו נמוכות, ולכן בשנת 1995 נמכרה החברה ליצרנית האופנועים האוסטרית KTM. במשך השנים השתמשה KTM בהוסאברג ככר פיתוח ובדיקה לפיתוחים שונים של מנועים וחלקי אופנועים אחרים. לאחר שפיתוח מסוים היה מסתיים בהצלחה באופנועי ההוסאברג, עבר הפיתוח החדש לייצור סדרתי באופנועי KTM. סדרת ה-Racing המפורסמת של KTM שהוצגה בשנת 1999, נחשבת לטכנולוגיה שהחלה דרכה בהוסאברג, פותחה לרמה גבוהה ב-KTM, ולאחר שהסתיימה מסכת הבדיקות, הוצגה סדרת האופנועים החדשה של KTM תחת השם EXC Racing.
בשנת 2003 עבר קו הייצור של האופנועים משוודיה למפעל KTM במאטינגהופן, אוסטריה. עם זאת מחלקת המחקר והפיתוח ומטה קבוצות המרוצים של הוסאברג נותרו בשוודיה.
במאי 2013, חודשים ספורים לאחר רכישת המותג הוסקוורנה על ידי KTM, הודיעה האחרונה כי תאחד חזרה את הוסקוורנה והוסאברג תחת "דגל אחד" ותציג בתוך כחצי שנה, את האופנועים המשותפים.
היסטוריה > מיתוג

עד שנת 2008, הופצו אופנועי הוסאברג בעיקר על ידי סוכני KTM ברחבי העולם, כשאופנועי המותג מתומחרים באופן מעט נמוך יותר ומהווים אפשרות קנייה זולה מעט לעומת אופנועי KTM היקרים. החל משנת 2008 (עם הצגת ה-FE450 החדש) בוצע מיתוג מחדש להוסאברג, כיצרנית פרימיום לאופנועי אנדורו מקצועיים וייעודיים. במסגרת מיתוג זה הוצגו דגמי אנדורו חדשים ומתקדמים מבחינה טכנולוגית, שהיו יקרים בהשוואה לאופנועי KTM.
כל דגמי הוסאברג עושים שימוש במיתלים מתוצרת WP (הנמצאת בבעלות חברת ההחזקות CROSS, שמחזיקה במרבית מניות KTM) ובבלמים מתוצרת ברמבו האיטלקית.
סיסמת הפרסום הקודמת של הוסאברג "Ready To Race" ("מוכן למרוץ") אומצה על ידי KTM לצורך שיווק אופנועיה. הוסאברג פעלה עד יולי 2010, תחת הסיסמה "Four Stroke Force" ("כח 4 פעימות"). לאחר הצגת דגמי ה-TE הדו פעימתיים, הוסרה הסיסמה מפרסומי החברה ומאתר האינטרנט הרשמי של הוסאברג.
היסטוריה > פיתוחים טכנולוגיים ודגמים

בנובמבר 2007, בתערוכת מילאנו שבאיטליה, הציגה הוסאברג את ה-450FE עם מנוע חד צילינדרי מקורר מים ובעל הזרקת דלק, המוטה קדימה ב-70 מעלות. אחד הדגשים העיקריים בפיתוח המנוע החדש (ש-80 אחוז מחלקיו זהים ל-450EXC של KTM מדגם 2008), היה על צמצום בלימת המנוע ושיפור היכולת הדינאמית של האופנוע תוך התמקדות באחיזה של הגלגל הקדמי. כמו כן, שלדת הזנב לא הייתה עשויה מתכת או אלומיניום כמקובל, אלא מיציקת פלסטיק שכללה בחובה את מכל הדלק. שינויים אלו הוכנסו לצורך הורדת מרכז הכובד, הורדת עלויות הייצור והתיקון וכן לצורך גמישות ועמידות. מאפיין נוסף היה מסנן אוויר שמוקם בגובה פקק מכל הדלק כדי לשמור על תקינות המנוע גם בעת חציית מעברי מים עמוקים או רכיבה בתנאי אבק. באוקטובר 2008, באירועי פתיחת מרוץ ה-ISDE ביוון ובהתאם למסורת ארוכת השנים שלה בייצור אופנועים בעלי נפח חריג מהמקובל, הציגה החברה את ה-570FE שהיה בעל נפח מנוע מוגדל ונהנה מאותם יתרונות טכנולוגיים של ה-450FE.
ביולי 2010, אחרי 22 שנות פעילות עם אופנועי שטח בעלי מנועי ארבע פעימות בלבד, הציגה הוסאברג באירוע לעיתונאים שנערך בספרד, את ה-TE250 וה-TE300, אופנועי שתי פעימות המבוססים על הדגמים המקבילים של KTM. שנה לאחר מכן התווסף דגם ה-TE125. האופנועים נבדלו במתלה הקדמי (מתקדם יותר בגרסת ההוסאברג), במכל דלק מוגדל (11 ליטרים לעונת 9.5 ב-KTM), במשולשי ההיגוי ועוד.
עבור סוכני הוסאברג ברחבי אירופה, שלא מכרו את מוצרי KTM במקביל, מדובר היה על מהפכה של ממש בגישת החברה, שעד אז הציעה רק אופנועי 4 פעימות יקרים למדי לרכישה. הצגת דגמי ה-TE נתנה בידם את האפשרות להציע ללקוחותיהם גם דגמים זולים יותר לקנייה ושניתן לתחזק אותם בסדנה הביתית מבלי להזדקק לשירותי מוסך מקצועי ויקר.
צבא שוודיה משתמש באופנועי הוסאברג, בעיקר למטרות תצוגה ביחידת ה"לגיון החמוש".
בישראל

מספר אופנועים בודדים יובאו לישראל במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 ביבוא אישי. בשנת 2009 החל יבואן KTM ביבוא מוסדר של אופנועי הוסאברג.
האנדרטה הלאומית לזכר השואה (קנדה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט 
 מיקום:  אוטווה 
 מדינה:  קנדה 
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  דניאל ליבסקינד 
 קואורדינטות:  45°25′01″N 75°42′53″W﻿ / ﻿45.4168663°N 75.71463776°W﻿ / 45.4168663; -75.71463776
 holocaustmonument.ca
  (למפת אוטווה מוגדלת) האנדרטה הלאומית לזכר השואה(למפת אוטווה רגילה) האנדרטה הלאומית לזכר השואה
 
האנדרטה הלאומית לזכר השואה (באנגלית: The National Holocaust Monument ; בצרפתית : Monument national de l'Holocauste) היא אנדרטת שואה באוטווה - בירת קנדה, בפרובינציית אונטריו,שבקנדה.
האנדרטה ממוקמת למול מוזיאון המלחמה הקנדי, בפינת הרחובות ולינגטון (Wellington Street) ובות' (Booth Street), כ-1.5 קילומטרים מגבעת הפרלמנט.
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל דניאל ליבסקינד.
האנדרטה מתוחזקת על ידי נציבות הבירה הלאומית (National Capital Commission).
היסטוריה

חוק האנדרטה הלאומית לזכר השואה (National Holocaust Monument Act) - חוק מספר C-422 נחקק ואושר (בהסכמת המלכה) ב-25 במרץ 2011. החוק הוצע כהצעת חוק פרטית, מטעם טים אופאל, שר המדינה (Minister of State) (שר הפנים) וחבר פרלמנט מטעם מחוז אדמונטון-פארק שרווד (Edmonton—Sherwood Park). החוק זכה לתמיכה פה אחד.
האנדרטה תוכננה להיחנך בסתיו 2015, אולם מועד חנוכת האנדרטה נדחה לאביב 2017 עקב עיכובים בבנייה.
בשל עיכובים נוספים, האנדרטה נחנכה ב-27 בספטמבר 2017, בנוכחות ראש ממשלת קנדה, ג'סטין טרודו.
היוזמת להקמת האנדרטה הייתה של לורה גרוסמן (Laura Grosman), סטודנטית לשעבר באוניברסיטת אוטווה, ונכדתו של ניצול שואה יליד פולין. לורה גרוסמן החלה בקמפיין להקמת אנדרטה ונפגשה עם חברי פרלמנט שונים כדי שיתמכו בהגשת הצעת חוק פרטית.
תיאור האנדרטה

האנדרטה היא מתחם שקוע, הכולל חצר פנימית וכתלים, שנוצקו כולם מבטון. צורתו הכללית של המתחם במבט מן האוויר דומה לצורתו של מגן דוד. המרכיב הבולט הפיזי במתחם בנוסף לחצר הוא של מגדל שלום מוגבה.
שטחו הכולל של מתחם האנדרטה הוא 3,000 מטר רבוע. השטח הפתוח בה יכול להכיל עד 1,000 איש בעמידה. עובי כותלי הבטון באנדרטה הוא בין 300 ל-800 מילימטר.
בחצר הפנימית של האנדרטה מוצגים 21 לוחות הנושאים טקסטים ותמונות. מספר תמונות סמליות שצולמו ברחבי אירופה הוצגו כאיורים על גבי כתלים באנדרטה. באולם פנימי סגור בתוך המתחם דולקת אש תמיד.
הערות שוליים

↑  חוק האנדרטה הלאומית לזכר השואה באתר חוקי קנדה, באתר ממשלת קנדה
1 2 3 4  תיאור האנדרטה וההיסטוריה של הקמתה
1 2 3 4 5  היוזמה להקמת האנדרטה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400381005171  LCCN: sh2016002533 
החצר הפנימית שבאנדרטה
היכל סן פבלו

| --- | --- |

 מיקום:  סביליה, אנדלוסיה, ספרד
 קואורדינטות:  37°23′48″N 5°57′52″W﻿ / ﻿37.396542°N 5.964486°W﻿ / 37.396542; -5.964486
 תקופת הפעילות:  1988–הווה (כ־36 שנים)
 בעלים:  עיריית סביליה
 משטח:  פרקט
 קבוצות:  ריאל בטיס (1999-כיום)
 מושבים:  10,200
 he
 
סן פבלו (בשמו המלא: Palacio Municipal de Deportes San Pablo) הוא אולם ספורט השוכן בעיר סביליה מאנדלוסיה שבספרד. האולם נפתח ב-1988 ומשמש בעיקר למשחקי כדורסל. בשנת 1996 בעולם נערכו משחקי הגמר של אליפות אירופה בכדוריד.
תכולת האולם עומדת על כ-10,200 מקומות ישיבה ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת ריאל בטיס מליגת העל הספרדית.
החתולה השחורה

| --- | --- |

החתולה השחורה, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Superior Spider-Man #20 מדצמבר 2013. אמנות מאת אדי גרנוב.
 סוג:  אנטי-גיבור
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Amazing Spider-Man #194 (יולי 1979)
 יוצרים:  מארב וולפמן קית' פולארד
 גילום הדמות:  פליסיטי ג'ונס, קייטי סאקהוף, ארין גריי ואן אוסברי, ג'ניפר הייל, אודריי וואסילוואסקי, טרה סטרונג, טרישה הלפר 
 מידע
 שם אמיתי:  פלישה הארדי
 כינויים:  פלישה הארמון, פליסיטי הארמון, ליש, פארטי הארדי
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  פלאשינג 
 מקצוע:  חוקר פרטי, בלש, נבל-על, גיבור-על, ראש ארגון פשע, פושע, צייד ראשים
 כוחות:  מניפולציה ושליטה על ההסתברות ומזל, אמנית לחימה מעולה בעלת יכולת אקרובטית מצוינת, פורצת מומחה ומיומנת, זמישות עם החליפה: וו טיפוס חבוי בכפפה, טפרים נשלפים, עגילים מיוחדים לשיווי המשקל, ראיית לילה, מהירות וכוח על אנושיים
 חברה בקבוצה:  מנהיגת צבא פשע
 חברה לשעבר בקבוצה:  דפנדרס גיבורים להשכרה שותפה של ספיידרמן ואלקטרו
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  וולטר הארדי (אב, מת) לידיה הארדי (אם)
 
החתולה השחורה (באנגלית: Black Cat) היא דמות בדיונית של אנטי גיבורה המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Amazing Spider-Man #194 מיולי 1979 ונוצרה על ידי הכותב מארב וולפמן והמאייר קית' פולארד.
ראו גם

קאטוומן - דמות בדיונית דומה של חברת DC קומיקס המתחרה
הערות שוליים

↑  Spider-Man Black Cat #6
↑  Amazing Spider-Man #194-195
↑  Amazing Spider-Man #204-205
↑  Amazing Spider-Man #226-227
↑  Peter Parker, The Spectacular Spider-Man #74-76
↑  Peter Parker, The Spectacular Spider-Man #87-89
↑  Peter Parker, The Spectacular Spider-Man #100
↑  Peter Parker, The Spectacular Spider-Man #112
↑  Peter Parker, The Spectacular Spider-Man #115
↑  Amazing Spider-Man #316
↑  The Amazing Spider-Man #329
↑  Heroes for Hire Vol.2 #2
↑  Superior Spider-Man #20
↑  Amazing Spider-Man Vol.3 #3
↑  Amazing Spider-Man Vol.3 #5
↑  Amazing Spider-Man Vol.3 #6
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016147794  VIAF: 651147905018279090429   WorldCat (עם VIAF): 651147905018279090429
החתונה בקנה

ערך זה עוסק באירוע בחיי ישו. אם התכוונתם לציור מאת פאולו ורונזה, ראו .
ישו בחתונה בקנה, מנחה משרת למזוג לכדים מים, שנהפכים ליין; מוצג בחזית כנסיית החתונה היוונית-אורתודוקסית בכפר כנא
החתונה בקנה (1563) מאת פאולו ורונזה
"הכד מירושלים" הוא כלי אבן הנשמר בכנסייה קתולית בכפר קאמברה (אנ') בספרד, ולפי האמונה המקומית הוא אחד הכדים המקוריים שבהם הפך ישו מים ליין
החתונה בקַנָה הוא אירוע המתואר בברית החדשה (הבשורה על-פי יוחנן, פרק ב', פסוקים 1-11), ובו ביצע ישו לראשונה נס גלוי. על פי הכתוב, בעת שהשתתף ישו במסיבת חתונה ביישוב קַנָה (אנ') שבגליל, התרחש בהנחייתו נס ומים הפכו ליין.
קנה שבגליל מזוהה לרוב עם כפר כנא של ימינו, הנמצאת בגליל התחתון (מעט צפונית לנצרת), שידוע כי הייתה כפר יהודי בימיו של ישו. זיהוי זה מקובל על משמורת ארץ הקודש, שהקימה בכפר כנסייה קתולית המנציחה את האירוע, וגם על הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים, שאף היא בנתה "כנסיית חתונה" בכפר. אחרים מזהים את המקום עם ח'רבת קאנא (אנ') שבגליל התחתון, במרחק של כ-9 ק"מ מכפר כנא, או אף עם קאנא בגליל העליון, שנמצאת בלבנון של ימינו.
תיאור האירוע

האירוע התרחש לאחר פגישתו של ישו עם נתנאל (אנ'), תושב הכפר קַנָה שבגליל (Κανὰ τῆς Γαλιλαίας), בה הוא מבטיח לו כי הוא עתיד לחזות בנסים גדולים. שלושה ימים לאחר מכן נערכה בכפר חתונה יהודית, ובין הקרואים לחתונה היו מרים, בנה ישו ותלמידיו. במקום היו שישה כדי אבן גדולים, ”עֲרוּכִים כְּמִשְׁפַּט הַיְּהוּדִים לְטָהֳרָתָם” (פסוק 6), שכל אחד מהם יכול להכיל בין 2 ל-3 "בַּתִּים" (μετρητὰς).
באמצע סעודת המצווה נגמר היין, ומרים הסבה את תשומת ליבו של בנה לעניין. בתחילה ישו דחה את פנייתה, באומרו ”מַה־לִּי וָלָךְ, אִשָּׁה? עִתִּי עֲדַיִן לֹא־בָאָה” (פסוק 4), אך מרים בכל זאת אמרה למשרתים לעשות מה שישו יגיד להם.
בהנחייתו של ישו, מילאו המשרתים את ששת הכדים במים, שהפכו בתוכם ליין משובח בדרך נס. הם שאבו את היין והביאו אותו אל "ראש המסיבה" (ἀρχιτρίκλινος), שלא ידע מה מקורו, ושיבח את החתן על כך שהגיש בסוף הסעודה יין משובח עוד יותר מזה אשר הוגש בהתחלה.
זה היה הנס הראשון שביצע ישו, ”וַיְגַל אֶת־כְּבוֹדוֹ, וַיַּאֲמִינוּ בוֹ תַּלְמִידָיו” (פסוק 11). לאחר מכן ירדו ישו ואנשיו אל כפר נחום, ומשם עלו לירושלים לרגל הפסח.
פרשנות

האירוע הוא הראשון מבין שבעה נסים שביצע ישו והמתוארים על ידי יוחנן. המאורע נתפש כרמז להגשמה של נבואת עמוס (פרק ט', פסוקים י"ג–י"ד) וברכת יעקב (בראשית, מ"ט, י'–י"ב), בהם מופיע שפע של יין כאחד מן הביטויים לבואו של המשיח. כמו כן הפרשנות הנוצרית רואה בחתונה הגשמה של החתונה המשיחית המתוארת בספר ישעיהו (פרק ס"ב, פסוקים ד'–ה').
מרים מתוארת כאן כמי שיכולה להשפיע על בנה ישו לסייע לבני האדם; לפיכך מאורע זה מבסס את המסורת הנוצרית של הערצת מרים (אנ'), ונוצרים רבים (בעיקר קתולים ואורתודוקסים) מרבים לפנות אליה ולבקש שתפעל למענם אצל אלוהים. בנוסף סיפור זה מוצג כמודל ליחס חיובי של הנצרות לגבי מוסד הנישואים וצריכת אלכוהול.
יש לציין שהטקסט מתאר כי המים שהפך ישו ליין נאגרו בשישה כדי אבן, וכי דבר זה מתאים לנוהג היהודי הנובע מהלכות הטהרה. מיוחד בציון זה היא העובדה שבשלהי תקופת הבית השני (שלהי המאה הראשונה לפסה"נ ובמאה הראשונה לספירה), ורק בתקופה זו, היו בשימוש בידי היישוב היהודי בארץ ישראל, ביהודה ובגליל, כלי אבן, ובהם גם סוג של כלי גדול שניתן להניח כי כלים מסוגו שימשו בחתונה של קנה.
לקריאה נוספת

אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 149, מסת"ב 978-965-566-137-8
הערות שוליים

↑  הבשורה על-פי יוחנן, פרק כ"א, פסוק 2
↑  הבשורה על-פי יוחנן, פרק א', פסוקים 51-52
↑  ראו את פירושו של הכומר הקתולי יוסטוס קנכט על פרק זה
| חייו, מותו, ותחייתו של ישו |
| --- | --- | --- |
| ילדותו | הבשורה למרים • הביקור • הולדת ישו • סגידת הרועים • שלושת האמגושים • הבריחה למצרים • טבח החפים מפשע • ישו בין המורים |  |
| בגרותו | טבילת ישו • פיתויו של ישו • החתונה בקנה • הדרשה על ההר • הדרשה על המישור  • השומרוני הטוב • ההשתנות |  |
| השבוע הקדוש | הכניסה לירושלים • הסעודה האחרונה • הייסורים בגן • מאסרו של ישו • חקירת ישו בידי הסנהדרין • משפטו של ישו בפני פונטיוס פילאטוס • צליבת ישו |  |
| תחייתו | קבורת ישו • תחיית ישו • נס הדגים השני וההבטחה לפטרוס • הפגישה באמאוס • העלייה השמיימה • הביאה השנייה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553384205171  PLWABN: 9810703202005606  GND: 4223157-7  LCCN: sh85081505
האקדמיה הלאומית למדעי ואמנויות הקולנוע של רוסיה

| --- | --- |

 תחום:  יצירה בקולנוע ובטלוויזיה
 שפה רשמית:  רוסית
 מדינה:  רוסיה 
 משרד ראשי:  מוסקבה
 מקום פעילות:  רוסיה
 מייסדים:  ניקיטה מיכאלקוב
 יושב ראש:  ניקיטה מיכאלקוב
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־21 שנים)
 KinoAcademy.ru
 
האקדמיה הלאומית למדעי ואמנויות הקולנוע (ברוסית: Национальная Академия Кинематографических Искусств и Наук России) היא עמותה העוסקת בענייני הקולנוע והטלוויזיה ברוסיה.
האקדמיה, המהווה ארגון מקביל לארגונים שונים בעולם, שהמפורסמת שבהם היא האקדמיה לקולנוע האמריקאית (העורכת את טקס פרסי אוסקר), קיימת משנת 2003.
פרסי האקדמיה לקולנוע

האקדמיה מעניקה מדי שנה את פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה (פרס נשר הזהב) לאנשי הקולנוע הרוסי המצטיינים. מוענק מאז 2003.
ראו גם

האקדמיה הרוסית לקולנוע
הכוחות המיוחדים של בלארוס

| --- | --- |

 בכל מקום, בכל זמן ובכל משימה
 פרטים
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 שיוך:  מינהל המודיעין הראשי של הכוחות המזוינים של בלארוס
 סוג:  כוחות מיוחדים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים) 
 מלחמות:  ההתקוממות בלוב 
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  6,000
 פיקוד
 דרגת המפקד:  מייג'ור גנרל
 מפקד נוכחי:  ואדים דניסנקו
 
הכוחות המיוחדים של בלארוס, המכונים ספצנאז וכמו במרבית מדינות ברית המועצות לשעבר, בלארוס ירשה את יחידות הכוחות המיוחדים שלה משרידי הכוחות המזוינים הסובייטים, יחידות מינהל המודיעין הראשי של ברית המועצות וק.ג.ב..
היחידות המובחרות בבלארוס עורכות תרגילים משותפים עם הכוחות המזוינים של רוסיה. מפלגת השלטון בבלארוס הואשמה כי השתמשה בכוחות המיוחדים של המדינה כדי להתנקש במנהיגי האופוזיציה.
כוחות המבצעים המיוחדים של הצבא הבלארוסי כוללים:
חטיבת משמרות התקיפה האווירית 38 (שבסיסה בברסט)
חטיבת המשמר המוטסת 103 (שבסיסה בויטבסק)
חטיבת הכוחות למטרה מיוחדת החמישית (שבסיסה במרינה הורקה)
ישנן יחידות למשימות מיוחדות בעלות חשיבות מיוחדת, כדוגמת:
גדוד הכוחות המיוחדים ה-33 (בה משרתים קצינים)
הגדוד למשימות מיוחדות של חטיבת הכוחות למטרה מיוחדת החמישית
יחידה 527 למשימות מיוחדות
יחידה 22 למשימות מיוחדות
הק.ג.ב. הבלארוסי היא סוכנות הביון הלאומית בבלארוס, שנוצרה מסוכנים ומפעילים שעבדו בסניף הבלארוסי של הק.ג.ב. הסובייטי. הסוכנות מפעילה את קבוצת אלפא, שהיא היחידה העיקרית במדינה המיועדת למלחמה בטרור.
הערות שוליים

↑  "Belarus: Special Forces Again Implicated In Opposition Disappearances". Radio Free Europe. 28 אוג' 2001. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pskov paratroopers and Belarus special forces to conduct manoeuvres in April". EN-TAS. 2 אפר' 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Special Operations Forces". www.mil.by. Belarus Ministry of Defense. נבדק ב-2016-10-20.
האקדמיה הירדנית ללשון הערבית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 גוף פיקוח על לשון
 תקופת הפעילות:  23 ביולי 1923 – הווה (101 שנים) 
 מייסדים:  סעיד כרמי 
 מיקום
 מדינה:  ירדן ירדן
 קואורדינטות:  31°57′02″N 35°51′19″E﻿ / ﻿31.950629846505°N 35.855267498343°E﻿ / 31.950629846505; 35.855267498343
 arabic.jo
 he
 
האקדמיה הירדנית ללשון הערבית (בערבית:  مجمع اللغة العربية الأردني) היא מוסד אקדמי־מדעי הפועל בעמאן בירת ירדן, ומטרתו קידום ופיקוח על השימוש בשפה הערבית.
האקדמיה נוסדה בשנת 1924, ומאז התקיימה כיישות מדעית, אולם רק בשנת 1976 קיבלה הכרה פורמלית ממשלתית. האקדמיה מוציאה באופן קבוע את "הז'ורנל של האקדמיה הירדנית ללשון הערבית". האקדמיה הירדנית נחשבת לאחד המוסדות המכובדים בתחום. מילונים רבים וכן פרסומים שונים בערבית מפרסמים את אישורה כמקור בר סמכא ללשון הערבית. בין עיסוקיה, מקדמת האקדמיה "ערביזציה" של מילים לועזיות רבות, והתאמת הלשון הערבית למונחים מודרניים.
ראו גם

האקדמיה ללשון הערבית בישראל
האקדמיה ללשון הערבית בקהיר
האקדמיה ללשון העברית
הערות שוליים

↑  ראו להלן בערך ערביזציה (Arabization)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303471505171  BnF: cb12562745x (data)  CiNii: DA15032907  ISNI: 0000 0001 1093 7380  LCCN: n80076342  SUDOC: 144851121  VIAF: 160601076   WorldCat (עם VIAF): 160601076 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות ובנושא ירדן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.