stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל האוויר הרוסי
היסטוריה > הרפורמות בחיל > מלחמת גאורגיה-רוסיה

באוגוסט 2008 פרצה מלחמה בין רוסיה לגאורגיה שנמשכה חמישה ימים. חיל האוויר הפעיל במהלכה 120 מטוסים ו-70 מסוקים. במהלך המלחמה הושגה עליונות אווירית במהירות יחסית על חיל האוויר הגיאורגי, שהסתמך בעיקר על מטוסי Su-25. וחיל האוויר הרוסי הפעיל עוצמה אווירית באופן שהיה יעיל יותר נגד צבאות סדירים. עם זאת, התגלה שמערכות זיהוי עמית-טורף הרוסיות לא עודכנו מאז התפרקות ברית המועצות, ולכן לא זיהו משדרי מכ"ם גיאורגים שיוצרו בברית המועצות בזמנו, וכתוצאה מכך אבדו מספר מטוסים. כמו כן, חיל האוויר הרוסי סבל מחוסר במטוסי ואמצעי ביון טקטיים. וכן בדומה לכל העימותים הקודמים, אמצעי נחייה וחימוש מיושנים הקשו על המשימות הטקטיות של חיל האוויר הרוסי.
היסטוריה > הרפורמות בחיל > הרפורמות של אנטולי סרדיוקוב

בשנת 2008 הכריז שר ההגנה הרוסי אנטולי סרדיוקוב על תוכנית רפורמות מקיפה בכלל הכוחות המזוינים, תוכנית רפורמת זאת דורבנה עקב לקחי מלחמת גאורגיה-רוסיה. מטרתה בחיל האוויר הייתה לארגן כוח אווירי מודרני קטן יחסית לזה שהיה נהוג בעבר, אבל עם שיעור מוכנות וכשירות גבוהים יותר תמורת מחיר תפעולי נמוך יותר. במסגרת רפורמות אלה הוקטן מספר המחוזות הצבאיים מ-6 ל-4 (מחוז הצי הצפוני נשאר עצמאי), ושש ארמיות ההגנה האווירית אורגנו מחדש כארבעה פיקודי הגנה אווירית, והוכפפו למחוזות הצבאיים.
רגימנטים וטייסות אוויריות אורגנו מחדש כ"בסיסי טיסה". בשיטת ארגון זו יחידות הטיסה שהיו עצמאיות לפני כן קלטו את כל הסגל וכוח האדם של המתקנים הקבועים. שיטה זו לא דרשה פיקוד מקביל למתקנים הקבועים, וכתוצאה מכך קטן משמעותית מספר אנשי הסגל במתקנים אלה. המבנה הישן של הרגימנטים, שכללו לרוב 3 טייסות, הוחלף גם כן, וכמות הטייסות ירדה בצורה משמעותית. למרות הקטנת כמות היחידות, השינוי הארגוני אפשר הסדרת יחידות עם מצבה מלאה של כלי טיס, במקום המבנה הישן בו, בשל החוסר התקציבי, הטייסת השלישית הייתה לרוב מתנוונת ומטוסיה היו הופכים למקור חלפים. בנוסף לזאת, השינוי הארגוני, אפשר הקטנת מספר היחידות והגדלת כמות ועצימות האימונים עם מחירי תפעול נמוכים יותר.
עם זאת, הרפורמה לא הוכנה ולא בוצעה כראוי ושינויים משמעותיים הוחלו מספר פעמים במהלכה. לדוגמה, ב-2009 נקלטו רגימנטים של המסוקים בתוך בסיסי טיסה קיימים ופעלו יחד עם טייסות המטוסים ביחידות אלו. מצב זה שונה בשנת 2010, וטייסות המסוקים אוגדו בבסיסי טיסה משלהם תחת ענף תעופת צבא היבשה. דוגמה נוספת היא קבלת רגימנטים של מטוסי Su-27 ו-MiG-31 שפעלו מבסיסים יבשתיים של הצי בשנת 2011, טייסות אלה הוחזרו לצי ב-2013.
ב-2012 התמנה סרגיי שויגו לתפקיד שר ההגנה והוא בתורו ביטל מספר שינויים שהונהגו ברפורמות של קודמו. קבוצות בסיסי הטיסה פורקו שוב לרגימנטים (פרט לתעופת צבא היבשה), כאשר מפקדות הבסיסים הפכו למפקדות הדיוויזיות. הרגימנטים, אם כן, חזרו להיות עצמאיים. ב-2015 אוחדו מפקדות חיל האוויר וההגנה האווירית לארבע ארמיות מאוחדות של חיל האוויר וההגנה האווירית. עם זאת, מרבית הרפורמות שהונהגו על ידי אנטולי סרדיוקוב הושארו על כנן, דוגמת יחידות המסוקים שנשארו בצורת הארגון של בסיסי הטיסה, יחידות התמיכה הקרקעית דוגמת גדודי האחזקה וגדודי התקשורת שלא חזרו להיות עצמאיים ונשארו תחת המפקדות של הדיוויזיה וצמודים למתקנים עליהם הם אמונים. והעובדה שאף על פי שהרגימנטים האוויריים שחזרו לקיום ולעצמאות לא שינו את אזורי הצבתם ואופן הפעילות שלהם.
היסטוריה > הרפורמות בחיל > מיזוג עם כוחות ההגנה של האוויר והחלל

בשנת 2015 ארגנה רוסיה את כוחות האוויר והחלל על ידי מיזוג של חיל האוויר וההגנה של האוויר והחלל שהיווה את הצעד הבא בריכוז היכולות האוויר והחלל שהחל בשנת 1998 עם מיזוגם של חיל האוויר וחיל ההגנה האווירית. צעד זה היווה מעין תשובה לתוכנית תקיפה גלובלית מיידית של ארצות הברית. שילוב מערכות ההגנה נגד טילים בליסטיים באזור מוסקבה עם כ-130 רכבי חלל ולוויינים מהווה יכולת לוחמת חלל משמעותית. בשנת 2018 החלו ניסויים במטוס מיג-31 הנושא טיל נגד לוויינים המסוגל לשאת את הטיל כ-1,000 קילומטר לפני שיגורו.
היסטוריה > הרפורמות בחיל > מלחמת האזרחים בסוריה

כחלק מהמעורבות הרוסית בסוריה, החל מספטמבר 2015 חיל האוויר מפעיל רגימנט אוויר מעורב הפועל מבסיס חמיימים שבסוריה, עם יחידות מטוסי קרב, הפצצה, מסוקים וביון המבצעות סבבים בזירה. בנוסף מוצבים בשדה יחידה של מטוסים בלתי מאוישים מסוג אורלן-10, ומספר סוללות נ"מ מסוג S-400,‏ SA-15 ו-SA-19.
היסטוריה > הרפורמות בחיל > המלחמה באוקראינה

חיל האוויר הרוסי השתתף כחלק משמעותי בשלב הראשון של הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022 עם יחידות ארמיית חיל האוויר וההגנה האווירית השישית, ארמיית חיל האוויר וההגנה האווירית ה-11 של המחוז הצבאי המערבי, וארמיית האוויר וההגנה האווירית הרביעית של המחוז הצבאי הדרומי. חלק ממטוסי הקרב והמסוקים אף הוצבו בבלארוס ותקפו משם. העדויות מחוות שחיל האוויר הרוסי השתמש רבות ביכולות שיבוש מתקדמות נגד אמצעי ההגנה האווירית האוקראינים, אך כשל ביכולת הסתגלות בשל קשיי תקשורת פנימיים, בהם היה בלבול רב בימים הראשונים ללחימה, לא השתנו שיטות הלחימה, ואף הוראות פתיחה באש למרות שהתנאים בשטח השתנו במהרה. במכת הפתיחה חיל האוויר הרוסי תקף עמדות מוכרות של מכ"מי בקרה אווירית ועמדות סטטיות של סוללות הגנה אווירית, אבל כשל להתאים את מטרותיו כאשר המערכות הניידות עזבו את מקומן. חיל האוויר הרוסי כשל כמו כן בהשמדת מטוסי חיל האוויר האוקראיני בפתיחת המלחמה. נראה שההשערה הייתה שכל כלי טיס בזירה יהיה רוסי, ולכן מטוסים אוקראינים, מאוישים ובלתי מאוישים לא היו מיורטים על ידי עמדות נ"מ רוסיות והיו חופשיים לתקוף כוחות קרקע רוסיים. בשל כל אלה, חיל האוויר הרוסי כשל בהשגת עליונות אווירית בשמי אוקראינה.
במכת הפתיחה למלחמה, מסוקי הקרב והסער הרוסים השתתפו בפשיטות על שדה התעופה הוסטומל. דוגמה נוספת לכשל בתקשורת הפנימית בחיל האוויר הרוסי הוא שליחת מטוסי תובלה מלאים בחיילי צנחנים לשדה התעופה במהלך הקרב, בעוד השדה עצמו והשטח לידו לא היו בשליטה רוסית מלאה, מה שנגמר בהפלה של לפחות שני מטוסי Il-76 בעזרת טילי כתף.
חיל האוויר הרוסי הראה כמו כן יכולת מוגבלת מאוד בשימוש באמצעי לחימה חכמים כגון פצצות מונחות וטילים נגד קרינה. בשל כך מטוסים במהלך תקיפה נאלצו לטוס קרוב ונמוך מעל למטרותיהם והיו פגיעים לטילי כתף. כמו כן חיל האוויר הרוסי הראה חוסר יכולת בשיתוף פעולה בין טייסותיו כאשר לרוב מטוסי התקיפה שלו טסו במבנים קטנים ללא חיפוי ישיר או משימות שיבוש כחלק מערכת תקיפה. עיקר אמצעי הלחימה החכמים בהם נעשה שימוש על ידי הרוסים היה טילי שיוט ששוגרו משטח רוסיה או מהים (לרוב על ידי ספינות או צוללות), טילים בליסטיים, מל"טים מתאבדים וכדומה, רבים מהם פגעו במקומות עם משמעות צבאית זניחה ככל הנראה למטרות טרור.
בהמשך הלחימה, בשל האבדות הכבדות, חיל האוויר הגביל את תקיפות מטוסי הקרב והמסוקים לדרום מזרח אוקראינה, במחוזים דונצק ולוהנסק ותוך ביצוע יעפי תקיפה מעל שטח אווירי בשליטה רוסית בגובה נמוך לרוב בעזרת רקטות תוך השלכתם במסלול תלול במרחק ניכר מהחזית לטובת הגדלת טווח הירי בשביל להקטין חשיפת כלי הטיס לטילי כתף למיניהם.
עם זאת, מטוסי הקרב הרוסים מדור 4.5 מבצעים פטרולים רבים ובעזרת היתרון של מכמ"ים מתקדמים יותר (יחסית למטוסי הקרב האוקראינים) וטילי מכ"ם ארוכי טווח, הם מאלצים גם את האוקראינים להשתמש בטקטיקות דומות – לטוס נמוך מאוד מעל שטח אווירי בשליטה אוקראינית הרחק ככל הניתן מהחזית ולהשתמש ברקטות לירי תלול מסלול.
החל מאפריל 2023 חיל האוויר הרוסי החל להשתמש בפצצות גולשות חכמות כאמצעי תקיפה ממרחק בטוח. בעוד זה מאפשר הטלת חימוש מדויק ממרחק, מלאי וקצב אספקת פצצות אלו הוא מוגבל ולא מאפשר קצב תקיפות גבוה. כמו כן פצצות אלו מתוכנתות למטרות לפני עלייתו של המטוס לאוויר, ולכן חיל האוויר הרוסי לא יכול לבצע בעזרתן תקיפות מזדמנות ומיידיות.
מבנה ארגוני

אחריות חיל האוויר נופלת על חמישה ענפים ארגוניים:
תעופה ארוכת טווח (Дальняя Авиация) - מפעילה את מטוסי ההפצצה האסטרטגיים. הענף נופל תחת אחריות פיקוד תעופה ארוכת טווח המדווח ישירות לפיקוד העליון של הכוחות המזוינים של רוסיה.
תעופה טקטית (Фронтовая Авиация) - מפעילה את מטוסי הקרב, התקיפה, קרב-הפצצה וביון הטקטיים ומשימותיהם הן השגת עליונות אווירית, סיוע אווירי קרוב, תקיפה אווירית, אמנעה אווירית, ביון טקטי וכדומה. מרבית היחידות של הענף הזה מוצבות בארבע ארמיות האוויר.
תעופת תובלה צבאית (Военная Транспортная Авиация) - מפעילה את מטוסי התובלה של החיל, חלק מהרגימטים של הענף מוצבים בארמיות האוויר ועונים לפיקודים המאוחדים של המחוזות הצבאים. שאר מטוסי התובלה נמצאים תחת פיקוד תעופת תובלה צבאית העונה ישירות לפיקוד העליון של הכוחות המזוינים של רוסיה.
תעופת צבא היבשה (Авиация Сухопутных Войск) - כולל את כלל יחידות מסוקי הסער והקרב המסופחות לכוחות היבשה ומוצבות בארבע ארמיות האוויריות.
כוחות הגנה אווירית (Противо Воздушная Оборона) - מפעילה את מתקני הזיהוי, מרכזי היירוט ומטוסי היירוט. כוחות אלו מפוזרים בין ארבע ארמיות האוויר ותחת מפקדות הגנה אווירית מחוזיים.
חיל האוויר הרוסי פועל, במקביל לכוחות החלל וכוחות ההגנה נגד מטוסים וטילים, תחת מטריית האחריות של חיל האוויר והחלל המפעיל את מרכז ניהול של כוחות האוויר והחלל ה-1073. חיל האוויר כולל ארבע ארמיות אוויר המוצבות כל אחת במחוז פרט למחוז הצי הצפוני המאורגן כולו על ידי צי רוסיה. ארמיות אלה כוללות יחידות מטוסים טקטיים (תקיפה וקרב) יחידות מטוסי יירוט, ויחידות תובלה טקטיות, בנוסף ליחידות מסוקים הפועלים בצמוד לצבא היבשה. ארמיות אלו כפופות מבצעית לפיקודים האסטרטגיים המאוחדים של כל מחוז.
מבנה ארגוני > מבנה אופרטיבי

החיל מאורגן סביב הרגימנט האווירי. העיקרון הוא שרגימנט יהיה יחידה עצמאית עם שדרת פיקוד, כוח אדם וציוד משלה.
מספר רגימנטים מאורגנים תחת דיוויזיה. לרוב דיוויזיות מתמקצעות בסוג כלי טיס מסוימים. הדיוויזיה אמונה על פיקוד וניהול הפעילות של הרגימנטים, המתקנים, כוחות האחזקה, התמיכה בשטחה.
הרגימנט מורכב ממספר טייסות (לרוב שתיים) שהן בתורן מורכבות ממספר גפים (לרוב שלושה) המהווים את היחידות הבסיסיות ביותר.
חיל האוויר כולל יחידות "בסיס טיסה" המפעיל מספר טייסות ומקביל לרגימנט. מבנה זה אופייני ליחידות של תעופת חיל היבשה (מסוקים) ובתי הספר לטיסה של החיל. בסיסי הטיסה כוללים גם את המתקנים, כוחות האחזקה והתמיכה באופן אינטגרלי עם שדרת פיקוד קטנה יותר יחסית למתקנים המאוישים על ידי רגימנטים הכוללים את הפיקוד של הרגימנט עצמו והפיקוד של המתקן הפועלים תחת הדיוויזיה.
מבנה ארגוני > הכשרת צוותי אוויר ואימון

חיל האוויר הרוסי מפעיל שני בתי ספר לטיסה: בית ספר לטיסה בקרסנודאר לכלי טיס כנף קבועה ובית ספר לטיסה בסירזן לכלי טיס כנף סובבת. צוותי אוויר מקבלים הכשרה של חמש שנים כאשר שנתיים ראשונות מוקדשות להכשרה תאורטית ופיקודית. בשנה השלישית מתחילים באימון טיסה בסיסי. בשנה הרביעית החניכים מתחלקים למסלולי הכשרה לפי הענפים הייעודיים שלהם - קרב, תובלה הפצצה וכדומה. ומתחילים בטיסות במטוסי אימון מתאימים. השנה החמישית מוקדשת לאימון בכלי הטיס המבצעיים של כל מסלול. שעות טיסה ממוצעות לחניך המסיים את מסלול ההכשרה הן בין 150–160 שעות טיסה הכוללות 15–20 שעות במטוסים מבצעיים. בסוף מסלול ההכשרה הטייסים הטריים מקבלים דרגת קצין ראשון ותואר אקדמי טכני.
מבנה ארגוני > הכשרת צוותי אוויר ואימון > שעות טיסה

כאמור, במהלך העשור הראשון לאחר התפרקות ברית המועצות, החיל התקשה לשמור על כשירות בשל חוסר היכולת להקנות שעות טיסה לצוותי האוויר שלהם. החל משנת 2002 החל שיפור משמעותי בכמות שעות הטיסה הממוצעות לטייס. נכון לשנת 2019 טייסי חיל האוויר טסים כ-100 שעות בממוצע לשנה.
התחמשות ומודרניזציה של החיל

בשל הסתמכותה של רוסיה על רכש כלי טיס מייצור מקומי במרבית המקרים, וכן בגלל אופן הפעולה של תעשיית התעופה שחייבת להסתפק במשאבים מוגבלים, התעשייה, משרד ההגנה וחיל האוויר חייבים לעבוד בשיתוף פעולה. חיל האוויר מפעיל את מרכז מחקר הנדסה וחימוש תעופתי החוקר ומאפיין את כלי הטיס ואמצעי החימוש האוויריים הנדרשים לכל זרועות האוויר של הפדרציה הרוסית. תוכניות הרכש הן חשובות מאוד למוכנות, לכשירות וליכולות החיל.
התחמשות ומודרניזציה של החיל > תוכנית התחמשות 2011–2020

בגלל הקשיים הכלכליים בשנות ה-90 ובשנים הראשונות למאה ה-21, החיל התקשה לתחזק, לשדרג ולהחליף את כלי הטיס שלרשותו. בשנת 2003 לדוגמה שיעור השמישות הכללי בחיל עמד על 50 אחוז. עם השיפור בכלכלה הרוסית שהחל עם עליית מחירי הדלק החלו גם תוכניות רכש צנועות. בסוף שנת 2010 אימצו את תוכנית החימוש המדינית לשנים 2011–2020 לשמה הוקצו 19.4 טריליון רובל (285 מיליארד דולר במטבע 2010) מתוכם כ-24 אחוז שהוקצו לחיל האוויר.
התוכנית שיושמה כלשונה עד שנת 2015 גרמה להגדלת הרכש. ב-2011 סופקו 19 מטוסים, 35 בשנת 2012, 54 בשנת 2013, 103 בשנת 2014 ו-93 בשנת 2015, כאשר שיעור אספקת המסוקים עמד על 100 כלים לשנה לערך. בשנת 2014 עקב הירידה במחירי הדלק ובגלל הסנקציות על רוסיה בעקבות מעורבותה במלחמת האזרחים באוקראינה, התקציב וקצב אספקת כלי הטיס ירד בצורה משמעותית ל-50–60 מטוסים ובין 30–40 מסוקים.
בנוסף לאספקת כלי טיס חדשים, באמצע שנות 2000 החל חיל האוויר בתוכנית השבחה לכל כלי הטיס המבצעיים, אבל התהליך לא היה אחיד בהצלחתו בכל כלי טיס. במטוסי הקרב העיקריים לדוגמה (מיג-29 וסוחוי-27) התבצעה השבחה חלקית, כאשר מעדיפים פשוט להחליף כלי טיס אלה בדגמים חדישים יותר. לעומתם, תוכניות ההשבחה למטוסי מיג-31, סוחוי-24 וסוחוי-25 היו מוצלחות במיוחד. כמו כן תוכניות השבחה למפציצים הכבדים ממשיכות עם קצב השבחה של 1–2 מטוסי Tu-160 ו-2–4 מטוסי Tu-95MS בשנה. השבחה סדרתית למטוסי Tu-22M3M מתוכננות להתחיל בשנת 2021.
התחמשות ומודרניזציה של החיל > תוכנית התחמשות 2018–2027

בעקבות השינויים הכלכליים והשינויים הארגוניים עקב הרפורמות תוכנית התחמשות חדשה אומצה בסוף שנת 2017. אף על פי שהתקצוב הראשוני לתקציב עמד על 50 טריליון רובל לבסוף התקציב שאושר עומד על 19 טריליון, תקציב דומה לתוכנית ההתחמשות הקודמת, אבל עתה הרובל איבד כמחצית מערכו יחסית לשנת 2011. המטרה של התוכנית היא שבסופה הכוחות המזוינים יחזיקו ב-70 אחוז כלים וכלי נשק חדשים.
מפקדי חיל האוויר הרוסי

פיוטר דיינקין (1991–1998)
אנאטולי קורנוקוב (1998–2002)
ולדימיר מיכאילוב (2002–2007)
אלכסנדר זלין (2007–2012)
ויקטור בונדרב (2012–2015)
אנדריי יודין (2015–2019)
סרגיי דרונוב (2019-)
ראו גם > חילות אוויר מקבילים

חיל האוויר של צבא השחרור העממי
חיל האוויר של ארצות הברית
ראו גם > שירותי אוויר רוסים

התעופה הימית הרוסית
תעופה של שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה
ראו גם > כוחות אוויר סובייטים

חיל האוויר הסובייטי
חיל ההגנה האווירית הסובייטי
לקריאה נוספת

Piotr Butowski, Flashpoint Russia, Russia's Air Power: Capabilities and Structure, Harpia Publishing, 2019, ISBN 978-0-9973092-7-0
RUSSIAN SECURITY AND AIR POWER 1992–2002, Marcel de Haas, 2004, ISBN 0-714-65608-9
Robin Higham and Frederick W. Kagan, THE MILITARY HISTORY OF THE SOVIET UNION, 2002, ISBN 978-0-230-10839-4
משחק וידאו מבוסס טקסט

משחק מבוסס טקסט בו האלמנטים הגרפיים מורכבים מתווי ASCII
דיאלוג מתוך משחק מבוסס טקסט
משחק וידאו מבוסס טקסט (באנגלית: Text-based game) הוא משחק וידאו אשר עושה שימוש בממשק משתמש מבוסס טקסט, כלומר, שימוש בתווי ASCII (הצגת טקסטים, לצורך שאלות ותשובות, ולעיתים לצורך הצגת אמנות ASCII פשוטה), במקום כתמונת מפת סיביות או כגרפיקה וקטורית.
הז'אנר היה פופולרי יותר במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 (במיוחד במערכות MS-DOS וב-Apple II), למרות שגם כיום ישנם מפתחים (בעיקר חובבים) שיוצרים משחקים מבוססי טקסט.
ראו גם

אמנות ASCII
| סוגות משחקי וידאו |
| --- | --- | --- |
| משחקי פעולה | משחק מכות (Hack and slash) • משחק לחימה • משחק פלטפורמה (משחק ריצה אינסופית) • משחק יריות (משחק ירי בגוף ראשון • Shoot 'em up • משחק יריות טקטי • משחק ירי בגוף שלישי • משחק באטל רויאל) |  |
| משחקי פעולה-הרפתקאות | משחק דמוי GTA • משחק התגנבות • משחק מטרוידבניה • משחק הישרדות-אימה |  |
| משחקי הרפתקה | משחק הרפתקאות גרפי • משחק הרפתקאות מבוסס טקסט • סרט אינטראקטיבי • רומן חזותי |  |
| משחקי תפקידים | משחק פעולה-תפקידים • Dungeon crawler • משחק תפקידים המוני ברשת • משחק תפקידים טקטי |  |
| משחקי אסטרטגיה | משחק אסטרטגיה בזמן אמת (הגנת מגדלים) • משחק אסטרטגיה מבוסס תורות • 4X • משחק ארטילריה ממוחשב • משחק זירת קרב מרובת משתתפים • משחק אסטרטגיה מקוון מרובה משתתפים בזמן אמת • משחק טקטיקה בזמן אמת • משחק טקטיקה מבוסס תורות • משחקי מלחמה ממוחשבים |  |
| משחקי סימולציה | סימולציות ניהול ובנייה (משחקי בניית ערים) • סימולציות חיים (סימולציות חברתיות • חיות מחמד וירטואליות) • משחק אלוהות • משחק ספורט ממוחשב • משחקי סימולציית כלי רכב (סימולציות טיסה • סימולציות טיסה בחלל • סימולציות מרוצים • משחקי מרוצי קארטינג • סימולציות רכבות) |  |
| סוגות אחרות | משחק חשיבה • משחק חינוכי • משחק התעמלות  • משחק וידאו מוזיקלי • משחק חברה ממוחשב • משחק שולחן ממוחשב |  |
| כללי | היסטוריה של משחקי הווידאו • משחק וידאו לשחקן יחיד • משחק מרובה משתתפים (Co-op • PVP) • משחק קונסולה • משחק מחשב • משחק ארקייד • משחק מובייל • משחק וידאו המבוסס על מיקום גאוגרפי • משחק מציאות מדומה • משחק רשת (משחק דפדפן • משחק רשת מרובה משתתפים • משחק רשת חברתית) • משחק מבוסס טקסט • משחק גלילה צדדית • משחקי עולם פתוח • משחק אינדי |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקס אנד הארווי

| --- | --- |
מקס (משמאל) והארווי (מימין), 2022
מקס (משמאל) והארווי (מימין), 2022
 לידה:  31 בדצמבר 2002 (גיל: 21) סנדהרסט(אנ'), ברקשייר, אנגליה
 מקום הקמה:  ברקשייר 
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 סוגה:  פופ
 maxandharveyofficial.com
 חברים
 מקס לוקה מילס   הארווי קיט מילס
 
מקס אנד הארווי (באנגלית: Max and Harvey) הוא צמד מוזיקלי אנגלי, אשר זכה להכרה בזכות פרסום סרטוני שירה ברשתות החברתיות. בשנת 2019 הם השתתפו בעונת הסלבריטאים של תוכנית המציאות הבריטית "The X Factor" וסיימו במקום השני.
פרסים ומועמדויות

הצמד היה מועמד לפרס "מיוזר השנה" בטקס פרסי שורטי לשנת 2017. בשנת 2018, הם היו מועמדים לפרס "כוכב הרשת" בטקס פרסי המוזיקה של iHeartRadio, ולפרס "אמן המוזיקה החברתית האהוב" בטקס פרסי המוזיקה של רדיו דיסני, בו הם זכו במהלך הטקס שהתקיים ב-22 ביוני 2018.
בשנת 2019, מקס אנד הארווי היו מועמדים לפרס "מוזיקאי ביוטיוב" בטקס פרסי שורטי ולפרס "כוכב מוזיקלי אינטרנטי אהוב" בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון.
בשנת 2020, הצמד היה מועמד בפעם השנייה לפרס "כוכב מוזיקלי אינטרנטי אהוב" בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון.
טרפדת S35

| --- | --- |

S56 אוניית האחות של S35
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  large torpedo boat of German navy 
 צי:  הצי הקיסרי הגרמני 
 סדרה:  S31-class large torpedo boat 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Schichau-Werke 
 הוזמנה:  1913
 הושקה:  30 באוגוסט 1914
 תקופת הפעילות:  4 בדצמבר 1914 – 31 במאי 1916 (שנה)
 אחריתה:  הוטבעה בקרב יוטלנד
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם הראשונה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  975 טון
 אורך:  79.6 מטר
 רוחב:  8.3 מטר
 שוקע:  2.8 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  33.5 קשרים
 גודל הצוות:  83
 טווח שיוט:  3,610 ק"מ
 הנעה:  3 דוודי קיטור, 23,500 כוחות סוס
 צורת הנעה:  2 טורבינות קיטור
 אמצעי לחימה
 חימוש:  3 תותחי 88 מ"מ (3.5 אינץ')   6 צינורות טורפדו 500 מ"מ (20 אינץ')   24 מוקשים
 
SMS S35 הייתה סירת טורפדו גדולה משנת 1913 (בגרמנית: Großes Torpedoboot) של הצי הקיסרי הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא שירתה בקרב יוטלנד שם היא הוטבעה על ידי אוניות מערכה בריטיות.
בנייה

בשנת 1913, הצי הקיסרי הגרמני הזמין 12 סירות טורפדו לים פתוח, כאשר שש הוזמנו מ-AG Vulcan (V25 – V30) ושש הוזמנו מ-Schichau-Werke (S31 - S36). בעוד שהתכנונים שנבנו על ידי כל מספנה היו דומים במידה רבה, הם נבדלו זה מזה בפירוט, והיו גדולים ובעלי יכולת משמעותית יותר מסירות הטורפדו הקטנות שנבנו עבור הצי הגרמני בשנתיים שקדמו. S35 הייתה אחת משש סירות הטורפדו שהוזמנו מ-Schichau-Werke.
ביוני 1914, בעודם בבנייה, נמכרו S35 והספינה האחות S36 ליוון, אך הוחרמו על ידי גרמניה ב-10 באוגוסט 1914, לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה. S35 הושקה במספנת אלבינג של שיכו ב-30 באוגוסט 1914 ונכנסה לשירות ב-4 בדצמבר 1914.
S35 הייתה באורך כולל של 79.6 מטרים (261 רגל 2 אינץ') ו-79.0 מטרים (259 רגל 2 אינץ') בקו המים, עם רוחב של 8.3 מטרים (27 רגל 3 אינץ') ושוקע של 2.8 מטרים (9 רגל 2 אינץ'). הדחק האונייה היה 802 טונות (789 טונות ארוכות) בתפוסה סטנדרטית ו-971 טונות (956 טונות ארוכות) במעמס מלא. שלושה דוודי צינור מים המופעלים על ידי נפט הזינו קיטור ל-2 סטים של טורבינות קיטור של Schichau בדירוג של 23,500 shaft horsepower (17,500 קילוואט), והעניקו לה מהירות של 33.5 קשרים (62 קמ"ש). 220 טונות (220 טונות ארוכות) של מזוט נישאו בספינה, מה שהעניק לה טווח של 1,100 מיילים ימיים (2,000 ק"מ) במהירות של 20 קשרים (37 קמ"ש).
החימוש הורכב משלושה תותחים ימיים 8.8 ס"מ SK L/45 בצריחים בודדים, יחד עם שישה צינורות טורפדו בקוטר 50 ס"מ (19.7 אינץ') כאשר שני צינורות בודדים קבועים מקדימה ו-2 צינורות תאומים מאחור. ניתן היה לשאת עליה עד 24 מוקשים. בספינה היו 83 קצינים ומלחים.
היסטוריית שירות

ב-23 בינואר 1915, כוח גרמני של סיירות מערכה וסיירות קלות, בליווי סירות טורפדו, ובפיקודו של אדמירל פרנץ פון היפר, ביצע גיחה לתקוף סירות דיג בריטיות בשרטון דוגר. V29, חלק ממחצית שייטת סירות הטורפדו ה-18, היוותה חלק מהליווי של הכוח של היפר. המודיעין הימי הבריטי הוזהר מפני הפשיטה באמצעות הודעות רדיו שפוענחו על ידי חדר 40, ושלחו את כוח סיירות המערכה מרוזית', בפיקודו של אדמירל דייוויד ביטי על סיפון אה"מ לאיון וכוח הארוויץ' של סיירות ומשחתות קלות, ליירט את הכוח הגרמני. הכוחות הבריטיים והגרמנים נפגשו בבוקר 24 בינואר בקרב שרטון דוגר. כשראה את הבריטים, הורה היפר לספינותיו לצאת לדרום מזרח כדי להימלט מהבריטים, שיצאו למרדף. הסיירת המשוריינת בליכר הושבתה על ידי פגזים בריטיים וטבעה, אך שאר הכוח הגרמני נמלט, כשסיירת המערכה הגרמנית זיידליץ ניזוקה קשות.
S35 השתתפה בקרב מפרץ ריגה באוגוסט 1915. ב-19 באוגוסט, סירת הטורפדו S31 הוטבעה על ידי מוקש ממערב לרוהנו, וסירות מ-S35 ו-V184 עזרו לחלץ את הצוות של S31 .
S35, כחלק משייטת סירות הטורפדו ה-9, השתתפה בהפגזת ירמות' ולואוסטופט ב-24–25 באפריל 1916, שם היא היוותה חלק מהליווי של סיירות המערכה של קבוצת הסיור I. בקרב יוטלנד ב-31 במאי - 1 ביוני 1916, S35 הייתה חלק ממחצית שייטת סירות הטורפדו ה-18, שייטת סירות הטורפדו התשיעית, ופעלה שוב לתמיכה בקבוצת הסיור I. השייטת ה-9, כולל S35, השתתפה בהתקפת טורפדו על סיירות מערכה בריטיות בערך מהשעה 17:26 CET‏ (16:26 GMT). ההתקפה הופרעה על ידי משחתות בריטיות, כאשר סירת הטורפדו הגרמנית V29 נפגעה על ידי טורפדו מהמשחתת הבריטית פטארד. S35, יחד עם V26 הצילו את הצוות של V29 לפני ש-V29 טבעה. V27 הושבתה על ידי פגזים בריטיים בהתנגשות זו והוטבעה מירי מ-V26. בצד הבריטי הושבתה המשחתת נומאד מפגיעה בחדר המכונות ובהמשך הוטבעה. מאוחר יותר במהלך היום, בסביבות השעה 19:00 CET, ניסתה השייטת ה-9 התקפת טורפדו נוספת נגד סיירות מערכה בריטיות, אשר הצטמצמה עקב ראות לקויה ומתקפה של משחתות בריטיות. בסביבות השעה 20:15 CET (19:15 GMT‏), S35 השתתפה בהתקפת טורפדו בקנה מידה גדול של שייטות סירות הטורפדו ה-6 וה-9 על הצי הבריטי במטרה לחפות על אוניות המערכה הגרמניות, שהיו נחותות במספרן, בפנייתן למערב. ספינות הטורפדו הגרמניות ספגו אש כבדה מאוניות מערכה בריטיות, ובעוד S35 ירתה שתי טורפדות על המערך הבריטי, היא נפגעה משני פגזים כבדים, כנראה ממטח שנורה על ידי החימוש הראשי של אוניית המערכה איירון דיוק. S35 נשברה לשניים וטבעה יחד עם כל 88 אנשי הצוות שלה יחד עם הניצולים מ־V29 שהיו על הסיפון. אף אחד מהטורפדות שירו הגרמנים לא מצא את מטרותיו, למרות שכמה החמיצו אוניות מערכה בריטיות, מה שאילץ אותן לנקוט בפעולה.
מרדכי ציפין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  חיפה
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  אריה דבורצקי, יורם לינדנשטראוס 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
מרדכי ציפין (Zippin; נולד בחיפה ב-1937) הוא פרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא התמחותו הוא תורת מרחבי בנך.
ביוגרפיה

ציפין השלים דוקטורט ב-1968 באוניברסיטה העברית בהנחיית אריה דבורצקי ויורם לינדנשטראוס בנושא "על בסיסים במרחבי בנך" (יצא לאור כספר). לאחר מכן החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת המדינה של אוהיו. ב-1971 התמנה למרצה באוניברסיטה העברית, ב-1976 לפרופסור חבר וב-1989 לפרופסור מן המניין. ב-2005 פרש לגמלאות.
מתנה לסטלין

| --- | --- |

 בימוי:  Rustem Abdrashev 
 תסריט:  Pavel Finn 
 שחקנים ראשיים:  יקטרינה רדניקובה אלכסנדר באשירוב 
 מדינה:  פולין, רוסיה, קזחסטן, ישראל 
 הקרנת בכורה:  2008 
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית, קזחית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מתנה לסטלין (ברוסית: Подарок Сталину, בקזחית: Сталинге сыйлық) הוא סרט עלילתי בבימויו של רוסטם אבדרשב, בהפקה משותפת של רוסיה, קזחסטן, פולין וישראל. הקרנת הבכורה התקיימה ב-2 באוקטובר 2008 בפסטיבל הסרטים בפוסאן שבדרום קוריאה. עלילת הסרט נסובה סביב ילד יהודי בשם סאשה, אשר גורש יחד עם בני משפחתו לקזחסטן בתקופת הרדיפה של המשטר הסטליניסטי כנגד אנשי תרבות ורוח יהודים. הסרט מבוסס בחלקו על סיפור ילדותו של הסופר דוד מרקיש.