גרמניה המזרחית במשחקים האולימפיים
היסטוריה > אולימפיאדת סיאול (1988)

גרמניה המזרחית הצטרפה לחרם הסובייטי על אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), ולא השתתפה בה.
האולימפיאדה האחרונה בה השתתפה גרמניה המזרחית הייתה אולימפיאדת סיאול (1988). גם באולימפיאדה זו דורגה שנייה אחרי ברית המועצות, אף שמספר המדליות בה זכו ספורטאיה פחת במעט - 102 מדליות, מהן 37 מדליות זהב.
השחייניות המזרח גרמניות שבו לשלוט בבריכה, וזכו ב-10 מתוך 15 מדליות הזהב האפשריות, וב-22 מתוך 41 המדליות האפשריות. בסך הכל זכתה המשלחת המזרח גרמנית בתחרויות השחייה ב-28 מדליות, מהן 11 מדליות זהב. קריסטין אוטו זכתה בשש מדליות זהב, מספר שיא לספורטאית באולימפיאדה אחת. המדליות הושגו במשחים ל-50 מטר חופשי, 100 מטר חופשי, 100 מטר גב, 100 מטר פרפר (עם שיא אולימפי חדש, 59.00 שניות) ובמשחי השליחות ל-100X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב. הייקה פרידריך קבעה שיא אולימפי במשחה ל-200 מטר חופשי (1:57.65 דקות) וזכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי. זילקה הרנר קבעה שיא עולם במשחה ל-200 מטר חזה (2:26.71 דקות) וזכתה במדליית ארד במשחה לחצי המרחק. דניאלה הונגר קבעה שיא אולימפי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:12.59 דקות) וזכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. אלופה אולימפית נוספת, קאתלין נורד, ניצחה במשחה ל-200 מטר פרפר. בירטה וייגנג זכתה במדליות כסף במשחים ל-100 ו-200 מטר פרפר, אסטריד שטראוס זכתה במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי, ובמדליית כסף נוספת זכתה קתרין צימרמן, במשחה ל-200 מטר גב. קורנליה שטיך זכתה במדליות ארד במשחים ל-100 ו-200 מטר גב, קטרין מייסנר זכתה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי, מנואלה סטלמך זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי, ואנקה מהרינג עשתה זאת במשחה ל-400 מטר חופשי.
אצל הגברים בלט אווה דאסלר, שקבע שיא עולם במשחה ל-400 מטר חופשי (3:46.95 דקות), וזכה גם במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי ובמדליית כסף עם נבחרת השליחים ל-200X4 מטר חופשי. פרנק בלטרוש זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב, פטריק קיהל זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, ונבחרת השליחים ל-100X4 מטר חופשי זכתה במדליית ארד.
באתלטיקה זכו המזרח גרמנים ב-27 מדליות, אך רק 6 מהן היו מדליות זהב. זיגרון וודארס זכתה במדליית הזהב בריצת 800 מטר, וסגניתה הייתה כריסטינה וכטל. מרטינה הלמן קבעה שיא אולימפי בזריקת דיסקוס (72.30 מטר), וסגניתה הייתה דיאנה גנסקי. פטרה פלקה קבעה אף היא שיא אולימפי, בהטלת כידון, 74.68 מטר. במדליית הארד בתחרות זו זכתה באטה קוך. הייקה דרקסלר זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק ובמדליות ארד בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. פטרה מילר זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר, והייתה שותפה לזכייה במדליית ארד בריצת 400X4 מטר. בקרב שבע זכתה זאבינה ג'ון במדליית הכסף, ואנקה בהמר במדליית הארד. גלוריה זיברט זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר משוכות, ובמדליית כסף נוספת זכתה קתרין ניימקה, בהדיפת כדור ברזל. אלן פידלר זכתה במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות, וקתרין דרה זכתה במדליית ארד במרתון.
בקרב עשר, זכה במדליית הזהב כריסטיאן שנק, וטורסטן פוס זכה במדליית הכסף. יורגן שולט זכה במדליית הזהב בזריקת דיסקוס, ואולף טימרמן קבע שיא אולימפי בהדיפת כדור ברזל (22.47 מטר). רונלד וייגל זכה בשתי מדליות כסף, בהליכה ל-20 ול-50 ק"מ. הרטוויג גאודר, שהיה האלוף האולימפי בהליכה ל-50 ק"מ במוסקבה, זכה הפעם במדליית ארד. ינס-פטר הרולד זכה אף הוא במדליית ארד, בריצת 1500 מטר, והאנסיירג קונצה זכה במדליית ארד בריצת 5000 מטר.
גם בחתירה שבה מזרח גרמניה להפגין דומיננטיות, אם כי במידה פחותה מעט מבעבר, וצברה 10 מדליות, מהן 8 מתוך 14 מדליות הזהב האפשריות. במדליות הזהב זכו תומאס לאנגה במקצה היחידים, יוטה ברנדט במקצה היחידות, וכן רביעיית החותרים ורביעיית החותרות, רביעיית החותרים עם הגאי ורביעיית החותרות עם הגאית, ושמיניית החותרים. צמד החותרים ללא הגאי זכה במדליית כסף, ורביעיית חותרים נוספת זכתה במדליית ארד.
חותרי הקאנו והקיאק זכו בתשע מדליות, מהן שלוש מדליות זהב. הקיאקיסטיות בירגיט פישר ואנקה נותנאגל זכו במדליית זהב במקצה הזוגות ל-500 מטר, והיו גם שותפות 
לזכייה במדליית הזהב במקצה הרביעיות. פישר זכתה גם במדליית כסף במקצה היחידות. אנדראס שטלה זכה במדליית כסף במקצה הגברים ל-500 מטר, אנדרה ווהלבה זכה במדליית ארד במקצה ל-1,000 מטר, ושניהם זכו גם במדליית ארד במקצה הרביעיות. חותר הקאנו אולף הויקרודט זכה במדליית כסף במקצה ל-500 מטר, ויחד עם אינגו שפלי זכה במדליית כסף במקצה הזוגות ל-1,000 מטר. ירג שמידט זכה במדליית כסף במקצה היחידים ל-1,000 מטר.
הנבחרת המזרח גרמנית במרוץ אופני כביש זכתה במדליית זהב במרוץ נגד השעון, ואולף לודוויג זכה במדליית זהב במקצה היחידים. לוץ הסליך (אנ') השיב לעצמו את התואר האולימפי במרוץ הספרינט באופני מסלול, וכריסטה לודינג-רוטנבורגר זכתה במדליית כסף במקצה המקביל לנשים. לודינג-רוטנבורגר התחרתה גם בהחלקה מהירה, ורק כמה חודשים קודם לכן זכתה בשתי מדליות באולימפיאדת קלגרי (1988). במרוץ המרדף זכתה נבחרת מזרח גרמניה במדליית כסף, ובמרוץ המרדף ליחידים זכה ברנד דיטרט במדליית ארד.
בהתעמלות זכו המזרח גרמנים ב-8 מדליות. במדליית הזהב היחידה זכה הולגר ברנדט, בתרגיל הטבעות. ברנדט זכה גם במדליית כסף עם הנבחרת ובמדליית ארד בתרגיל המתח. שני מתעמלים נוספים בנבחרת זכו אף הם במדליות אישיות: סילביו קרול זכה במדליית כסף בקפיצות, וסוון טיפלט זכה במדליות ארד במקבילים ובטבעות. נבחרת הנשים זכתה במדליית ארד, ודגמר קרסטן זכתה גם במדליית כסף במקבילים המדורגים.
שני מתאגרפים מזרח גרמנים זכו במדליות זהב, אנדראס צילוב והנרי מאסקה. מתאגרף שלישי, אנדראס טווס, זכה במדליית כסף. מרים המשקולות יואכים קונץ זכה במדליית זהב, אינגו שטיינהפל זכה במדליית כסף, ורוני ולר זכה במדליית ארד. הקלע אקסל וגנר זכה במדליית זהב בסקיט, וראלף שומן זכה במדליית כסף באקדח אש מהירה, הראשונה מבין חמש מדליות אולימפיות רצופות בהן יזכה. ענף נוסף בהם זכו ספורטאים מזרח גרמנים במדליית זהב היה השיט, לאחר שצוות שייטי הסולינג סיים במקום הראשון. שני ג'ודאים זכו במדליות כסף, סוון לול והנרי שטהר, וג'ודוקא שלישי, טורסטן ברכוט זכה במדליית ארד. הסייף אודו וגנר זכה במדליית כסף ברומח, והיה למזרח גרמני הראשון שזוכה במדליה אולימפית בענף זה, וגם האחרון. המתאבק אנדראס שרדר זכה במדליית ארד. בענפי הכדור לא הצליחה אף נבחרת מזרח גרמנית לזכות במדליה. נבחרת הנשים בכדוריד דורגה במקום החמישי, ונבחרת הגברים בכדורעף סיימה במקום השביעי.
ב-1990 אוחדה גרמניה, והחל מאולימפיאדת ברצלונה (1992) שבה גרמניה להיות מיוצגת בידי משלחת אחת.