stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הולכת יחפה
ביקורת

דודי פטימר ממעריב סקר את השיר באופן שלילי, באומרו כי השיר "אמנם נשמע כמו להיט פוטנציאלי התפור למידותיו, אך חוטא בנוסחתיות וחוסר מקוריות שבאורח פלא אינן בעוכריו". סער גמזו מישראל היום סקר את המיני-אלבום בו נכלל השיר בחיוב, ואמר כי כל השירים מתוכו הם "פוטנציאל ללהיט שיחרוך את גלי האתר".
יוסי חרסונסקי סקר את השיר באופן מעורב, תוך שהעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 14 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 10 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | כאן גימל | 15 |  |
הערות שוליים

1 2  דודי פטימר, ‏"היו ימים שיצאתי מהדעת": איתי לוי במסר לארוסתו לשעבר?, באתר מעריב אונליין, 11 במרץ 2020
↑  איתי לוי - הולכת יחפה, באתר ‏מאקו‏, 10 במרץ 2020
1 2  סער גמזו, איתי לוי: קול ענק, שירים בנאליים, באתר ישראל היום, 25 במרץ 2020
1 2   איתי לוי - הולכת יחפה Itay Levi, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:14)
↑  יחפה, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-03-11
| איתי לוי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | מה עובר עלייך • כל העיר יודעת • שורדים אהבה • שתישרף האהבה |  |
| מיני-אלבומים | הולכת יחפה • סופה של חול |  |
| ערכים קשורים | ליאם הפקות • "הכוכב הבא" |  |
| איתי לוי - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מה עובר עלייך | "כמעט שיר אהבה" • "מה עובר עלייך" • "בלילות קרים" • "ילדות של פעם" • "נשב ונדבר" • "אף אחת אחרת" |  |
| כל העיר יודעת | "יום שני" • "חוטים ומיקרופונים" • "5 מילים" • "כל העיר יודעת" • "שריקות" • "בשעות המתות" |  |
| שורדים אהבה | "מסיבה בחיפה" • "הפוך" • "היי את" • "פרח בשממה" • "ג'סטה" |  |
| שתישרף האהבה | "שתישרף האהבה" • "מאמו" • "אחרי הכל מתגעגע" • "פתאום אהבה" • "מסיבת רווקים" • "כמעט שנתיים" • "הנה זה בא" • "קירות" • "חיוך קטן" • "קעקוע על הלב" • "השמחה שלנו" • "טכנו" • "בואי לתמיד" • "הזמן שלנו" • "NYC" |  |
| הולכת יחפה | "הולכת יחפה" |  |
| סינגלים אחרים | "עוד יום" • "גיבורים" • "ליום הזה חיכיתי" • "חיכיתי חיכיתי" • "הלו מאמי" • "לקחת את המפתחות" • "קפה אצל ברטה" • "חצי בשבילי" • "רק בנות" • "שן ילד שן" • "אם העולם יגמר" • "את יודעת אמא" • "בסוף תמיד חוזר" |  |
הולכת הדם

הולכת הדם אל המזבח היא אחת משלבי הקרבת קרבנות. אחרי שהכוהן שחט את הקרבן וקיבל את דמו בכלי שרת (מזרק), יש להוליכו אל המזבח, שם מתבצעת זריקת הדם על המזבח.
פרטי הדין

ההולכה נחשבת אחד מהשלבים החשובים בהקרבת הקרבן, ולכן אם אדם חישב בה מחשבה לא ראויה, כגון שחשב מחשבת פיגול - לזרוק מדם הקרבן, להקטיר את החלקים המיועדים להקרבה או לאכול מבשרו לאחר הזמן המיועד לכך - הקרבן נפסל. רבי שמעון חלוק על הדברים, וסבור שמכיוון שהולכה היא עבודה שאפשר לבטלה, שהרי אם הקורבן נשחט על גבי המזבח, אין צריך להוליכו למזבח, לכן אין פעולת הולכת הקרבן נחשבת לפעולה חיונית בשלבי ההקרבה, ואין מחשבה בה פוסלת.
פרטי הדין > הולכה בקרבן פסח

בקרבן פסח, נעשתה ההולכה בתהליך מיוחד, המתואר במשנה:  הכהנים היו עומדים בשורות, והעבירו את מזרקי הדם מיד ליד, עד שהגיעו אל הכהן הקרוב למזבח, וזה שפך את הדם על המזבח, במקום שהיה למזבח יסוד (בליטה מוגבהת שהייתה מסביב למזבח, בצד הצפוני ובצד המערבי שלו). במקביל להולכת הדם, החזירו הכהנים את מזרקי הדם הריקים לתחילת השורה. בחלק מהשורות השתמשו במזרקי זהב, ובחלקן במזרקי כסף, תוך הקפדה על אחידות בסוג המזרקים שבכל שורה. הסיבה לכך היא, על פי הכלל "ברוב עם הדרת מלך", כלומר כבודו של מלך - אלוהים, היא שעבודותיו נעשות על ידי רבים.
פרטי הדין > סוגי ההולכות

יש שני מיני הולכות, הולכה של חטאת העוף, והולכה של שאר הקורבנות.
ההלכה הרגילה בקרבן רגיל, בו נדרשת הולכת הדם ברגל מהמזרק לזורק. בהולכה זו נחלקו רבי שמעון וחכמים האם הוא פסול אם נעשה שלא לשמה, לפי רבי שמעון ההולכה אינה פסולה אם נעשית שלא לשמה, מכיוון שהיא "עבודה שאפשר לבטלה", כלומר ניתן לגרום לכך שלא יצטרכו לעבודה זו, על ידי שחיטת בעל החיים סמוך למזבח.
לעומת זאת, הרי שבחטאת העוף ההולכה היא בנענוע צוואר העוף לכיוון המזבח, דבר הגורם לדם להזרק על המזבח, הפעולה מהרגע בו הוליך את צוואר העוף למזבח עד שהדם יצא ממנו לכיוון המזבח, נחשבת להולכה, המכונה בגמרא "הולכה זוטרתי" - הולכה קטנה, ומכיוון שלא ניתן לבטלה, מודה גם רבי שמעון שאם נעשית עבודה זו שלא לשמה, פסול הקורבן.
פרטי הדין > הולכה בזר

חכמי הגמרא פיקפקו מהו הדין, אם ההולכה נעשית על ידי זר. רב חסדא, פוסק שההולכה כשרה, ומביא ראיה לדבריו מפסוק מפורש: ”וישחוט הפסח, ויזרקו הכהנים מידם והלוים מפשיטים” ומכאן, שהכהנים זרקו "מידם" - של הזרים. רב ששת הפריך את דבריו של רב חסדא מברייתא מפורשת שאם ההולכה נעשית על ידי זר או אונן או שיכור או בעל מום היא פסולה, ואת הפסוק הוא מפרש בצורה אחרת.
רבה ורב יוסף תולים שאלה זו, באותה מחלוקת של רבי שמעון, ולכן לפי רבי שמעון שאי כוונה אינה פוסלת בהולכה מכיוון שהיא עבודה שניתן לבטלה, סובר גם כאן שכל בעיה אחרת בהולכה אינה מעכבת את הכפרה.
רבי זירא פוסק שההולכה פסול בה בזר אפילו לפי רבי שמעון, כך גם פסק עולא בשם רבי אלעזר.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף י"ג, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ט"ו, עמוד א'.
↑  חולין דף י"ד.
↑  ספר דברי הימים ב', פרק ל"ה, פסוק י"א.
היסטוריה של הפרעת קשב

היסטוריה של הפרעת קשב מתייחסת לתהליכים המדעיים, החברתיים והממסדיים של העיסוק בהפרעה הנוירו-התפתחותית שנקראת הפרעת קשב ופעלתנות-יתר (הקופ"י). תהליכים אלו עוסקים במחקר, בהגדרה, באבחנה ובטיפול הנפשי והרפואי של ההפרעה. ההיסטוריה של הפרעת הקשב מתארת את השינויים בהבנה ובהתייחסות להפרעת הקשב לאורך השנים.
בעוד שהמקור לתסמינים של הפרעת קשב הוא נוירולוגי-רפואי, עקב השלכתה על התפקוד בתחומי חיים רבים חוקרים אותם גם פסיכולוגים, אנשי חינוך ומדענים אחרים.
שינויים בהבנה ובהתייחסות להפרעת קשב בעקבות התפתחות המחקר

הפרעת קשב נפוצה יחסית בקרב האוכלוסייה הכללית והיא הלקות הנוירולוגית הנפוצה ביותר בקרב ילדים. ניתן למצוא אותה בכל שכבות האוכלוסייה ורמות האינטליגנציה.
הפרעת קשב היא תופעה שכיחה המוערכת בכ-5%-10% בקרב ילדים בגילאי בית ספר והיא נפוצה גם בגילאי הבגרות.
ככל שהמחקר בתחום מתפתח מתגבשת הבנה טובה יותר על השכיחות ואופן הביטוי של הפרעת הקשב במהלך החיים בהתחשב בגורמים שונים כמו סוג ועוצמת ההפרעה, קיומה של תחלואה נלווית, הבדלי מגדר, השפעות של אבחון וטיפול בגיל מוקדם ועוד.
שינויים בהבנה ובהתייחסות להפרעת קשב בעקבות התפתחות המחקר > תאוריות בנוגע לקשיי הליבה

התסמינים הנובעים באופן ישיר מהבעיות הנוירולוגיות של הפרעת קשב מתחלקים למספר קבוצות עיקריות: קשב וריכוז; היפראקטביות ואימפולסיביות.
תסמיני הליבה הללו עלולים לפגוע בתחומים רבים שיכולים להשפיע על תפקוד האדם בבית, בקהילה, בלימודים או בעבודה.
התאוריות בנוגע לקשיי הליבה של הפרעת קשב התפתחו משימת דגש על פעילות מוטורית עודפת, לעניין בקשיי קשב ולהתמקדות בפגיעה בתפקודים ניהוליים.
שינויים בהבנה ובהתייחסות להפרעת קשב בעקבות התפתחות המחקר > מונחים ותתי סוגים

למרות קיומו של השם העברי - הפרעת קשב, ריכוז ופעלתנות-יתר, לעיתים קרובות נהוג להשתמש בראשי התיבות ADHD של שמה בשפה האנגלית, אשר נהוג ברפואה ובפסיכולוגיה: Attention-deficit hyperactivity disorder.
רק במהדורה השלישית של המדריך האבחוני הפסיכיאטרי DSM - III, הופיעה הפרדה בין תתי-הסוגים העיקריים של הפרעת קשב - הנמכה ביכולות הקשב והריכוז (inattention) מול היפראקטיביות (hyperactivity).
בעבר הייתה הבחנה בין ADHD ל-ADD, כאשר הוספת או השמטת האות H מציינת את קיומה או העדרה של היפראקטיביות. זאת משום של-ADD אין תסמינים הקשורים בהיפראקטיביות או באימפולסיביות. בהתאם לכך, מדענים נהגו להתייחס ל-ADHD ול-ADD כאל שתי הפרעות שונות, למרות המאפיינים הדומים שלהן.
במהדורה הרביעית של המדריך האבחוני DSM‏ (1994), כל תתי-האבחנות רוכזו תחת ADHD בתוספת ציון המאפיינים הייחודיים. כתוצאה מכך הושמט המונח ADD ובמקומו מופיע כיום המונח "ADHD בעל רמת קשב נמוכה" (predominantly inattentive).
הערך הנוכחי נוקט בגישה המקובלת כיום, לפיה ADD הוא מקרה פרטי של ADHD.
שינויים בהבנה ובהתייחסות להפרעת קשב בעקבות התפתחות המחקר > הפרעת קשב בגילאי הבגרות

עקב טבעה ההתפתחותי של הפרעת הקשב, ברוב המקרים היא באה לידי ביטוי לראשונה בילדות, אך היא אינה חולפת עם ההתבגרות ומלווה חלק ניכר מהלוקים בה גם בגיל הבגרות.
המודעות לקיומה של הפרעת קשב בחיים הבוגרים החלה להתעורר בעקבות מספר מחקרים שהתפרסמו בסוף שנות ה-70, אשר הראו שאצל חלק מהילדים ההיפראקטיבים התסמינים של הפרעת קשב ממשיכים להופיע גם בגילאי ההתבגרות והבגרות.
עקב אופייה הכרוני הפרעת קשב לא נעלמת גם בחיים הבוגרים של האדם.
לצד זאת, קיימים נתונים סטטיסטיים העלולים ליצור רושם מוטעה ומבלבל לגבי שכיחות ההפרעה בגילאים השונים. זאת במיוחד עקב חוסר האחידות בממצאים המדווחים. לדוגמה על פי סקרי אוכלוסייה שכיחות ההפרעה אצל מבוגרים קטנה בחצי מזו של ילדים (2.5% לעומת 5% מהאוכלוסייה).
עם זאת, מתוך סקירה של הספרות המחקרית שהתפרסמה בשנת 2006 נמצא שלפי ההגדרה של DSM-IV הפרעת קשב ממשיכה לגילאי הבגרות בכ - 65% מהמקרים. בנוסף, נמצא ש-78% מהילדים שאובחנו עם הפרעת קשב ממשיכים לסבול ממנה גם בגיל ההתבגרות.
עם זאת, האחוז היורד אינו מעיד בהכרח על היעלמות ההפרעה משום שלתופעה זו יש הסברים חלופיים.
האחוז היורד של מבוגרים המאובחנים עם הפרעת קשב בהשוואה לילדים הוא תוצאה של תת-אבחון המתקיים עבור הפרעת קשב בגילאי הבגרות. מצב זה נגרם משתי סיבות עיקריות הקשורות זו בזו - חוסר מודעות ושימוש בכלים שאינם מותאמים לביטויי ההפרעה בגילאים אלו.
אחת הסיבות לאחוז הנמוך של המאובחנים המבוגרים היא שהפרעת קשב והיפראקטיביות נחשבה בתחילה לבעיה של ילדים בלבד והמודעות לקיומה גם בקרב מבוגרים גדלה רק בראשית שנות האלפיים.
לעיתים ההרגלים שאדם עם הפרעת קשב מפתח לעצמו על מנת לפצות על ההפרעה ולהסתירה, מונעים ממנו להכיר בצורך בטיפול ובחשיבותו. אדם כזה לא יפנה לאבחון בגילאי הבגרות ולכן לא יופיע בסטטיסטיקות אודות שכיחות ההפרעה.
מבוגרים רבים עם הפרעת קשב אינם מודעים לבעיה, משום שהם חשים שהצליחו להתגבר עליה, במיוחד אם הצליחו לסיים לימודי בית ספר תיכון או להגיע ללימודים אקדמיים למרות ההפרעה.
על כן גורם נוסף הוא חוסר המודעות לנושא, אשר מוביל לכך שפחות אנשים פונים לקבלת אבחון בגילאי הבגרות.
הפרעת קשב אינה סטטית וקבועה אלא מתפתחת לאורך ציר הזמן - יש לה ביטויים מגוונים בגילאים השונים, בהתאם למכלול התכונות של האדם והסביבה בה הוא חי.
סיבה נוספת לתת-האבחון ותת-הטיפול עבור הפרעת קשב בגילאי הבגרות היא השינויים תלויי הגיל באופן ההופעה של התסמינים.
בהתאם לכך, ייתכן שתוצאות המחקרים המראים על ירידה בשכיחות האבחנה בגילאי הבגרות נובעות מחוסר הרגישות של DSM-IV להיבטים התפתחותיים של הפרעת קשב, כך שאין הם משקפים בהכרח את המהלך ההתפתחות הטבעי של ההפרעה.
למשל, סביר להניח שהאנשים אצלם אובחנה ההפרעה בילדות זכו לטיפול ששיפר את רמת התפקוד שלהם, או שהם פיתחו בעצמם דרכי התמודדות עם ההפרעה כך שהתסמינים שלה הפכו למורגשים פחות.
אף על פי שבחלק מהמקרים אכן נראית הפחתה בתסמינים של הפרעת קשב במהלך ההתבגרות, הפחתה זו לא בהכרח תהיה משמעותית ביחס לקבוצת ביקורת ואין זה מצביע על כך שלא קיימת פגיעה בתפקוד.
רק במהדורה החמישית DSM-V, אשר התפרסמה בשנת 2013 הותאמה ההגדרה לביטויי הסימפטומים בחיים הבוגרים והוספו הנחיות מתאימות עבור אנשי המקצוע.
סביר להניח שמחקרים עתידיים אשר יתבססו על הקריטריונים העדכניים לאבחון הפרעת קשב יראו תוצאות שונות.
שינויים בהבנה ובהתייחסות להפרעת קשב בעקבות התפתחות המחקר > הבדלי מגדר

אחד הגורמים להבדלים בין אישיים הוא מינו של האדם.
מגדר הוא מונח במדעי החברה המתייחס לאותן הבחנות בין הגבר לאישה שהן תלויות חברה ותרבות. במדעי החיים מונח זה אינו שגור כלל, ובמקומו משתמשים במונח זוויג (sex) לתיאור הזכר או הנקבה, על-פי מאפיינים פיזיולוגיים ואנטומיים (כגון כרומוזומים ואיברי מין).
הפרעת קשב היא תורשתית, עם זאת הביטוי של נטיות תורשתיות מושפע מיחסי הגומלין עם הסביבה.
על כן פרק זה יתייחס להן להבדלים הביולוגיים והן להבדלים החברתיים כפי שהם באים לידי ביטוי בהפרעת קשב.
מתוך המחקר אודות הבדלי מגדר של הפרעת קשב ניכרת מגמה עקבית של תת-איתור ותת-אבחון עבור בנות.
5%-10% מהילדים בגילאי בית הספר לוקים בהפרעת קשב ורובם בנים.
המחקרים הראשונים על הבדלי מגדר התמקדו בגילאי הילדות משום שהמודעות להמשכיות ההפרעה לאורך החיים טרם התגבשה די הצורך.
בשנת 1994 DSM-IV שיקף את הקונצנזוס ההולך וגובר שגם מבוגרים יכולים לקבל אבחנה של הפרעת קשב, בתנאי שהתסמינים נראו לראשונה בילדות לפני גיל שבע.
בשלבים הראשונים של המחקר אודות הפרעת קשב התקיימה אמונה שהפרעת הקשב משפיעה על בנים בשכיחות גבוהה בהרבה מבנות, כנראה ביחס של 1:8.
בשנת 2010 דווח על יחס של 1:5 בין בנים לבנות, דבר המראה על פער קטן יותר מזה שהעלתה ההנחה הראשונית.
ייתכן כי שיעורי השכיחות של ההפרעה בקרב בנות גדולים יותר באוכלוסייה, אך הפנייתן לטיפול נמוכה יותר משום שבמקרים רבים הפרעת קשב בקרב בנות באה לידי ביטוי יותר בקשיים בקשב מאשר בבעיות התנהגות.
על כן ייתכן שבנים מופנים יותר לאבחון וטיפול בהפרעת קשב משום שהם מציגים רמות גבוהות יותר של היפראקטיביות ואימפולסיביות בהשוואה לבנות, שעל פי רוב פחות מפריעות לסביבה מבחינה התנהגותית.
סיבה נוספת יכולה להיות גם השונות בתחלואה הנלוות, כאשר בנים נוטים להציג יותר בעיות התנהגות מוחצנות וקשיי למידה בהשוואה לבנות.
אחת הסיבות להבדלי המגדר היא שימוש בנורמה אחידה שאינה משקפת את הבדלי המגדר בשלב האבחנה.
כמו כן ייתכן שחוסר השימוש בנורמות תלויות מגדר מוביל לאבחון יותר של בנים לצד תת-אבחון של בנות.
מחקרים נוירולוגיים וגנטיים

המנגנונים המוחיים הגורמים להפרעת קשב עדיין אינם ברורים עד תום. מחקרי הדמיה (כגון: MRI, SPECT) מראים שהליקוי של הפרעת קשב הוא באזור הפרונטו-סטריאטלי. ייתכן שאחד הגורמים להפרעת קשב הוא פגיעה כלשהי בחלק הקדמי ימני של קליפת המוח, אשר אחראי על יכולת דיכוי התגובה.
קיים הבדל נוירולוגי מובהק בין מוחות של אנשים הסובלים ממנה למוחות של אנשים בריאים. הבדל זה מתבטא בשוני במטבוליזם של חומרים שונים, בעיקר דופמין ונוראדרנלין, באזורים שונים של המוח, בעיקר באונה המצחית. ההשערה היא שהבדל זה גורם לבעיה בוויסות מרכיבים שונים: תנועה (היפר קינטיות), תגובה (אימפולסיביות) והכרה (הפרעת קשב וריכוז).
התסמינים המרכזים של הפרעת קשב מקושרים לאזורים מוחיים ספציפיים כמו: האונה המצחית וקליפת המוח הקדם-מצחית, החיבורים שלהן לגרעיני הבסיס ולסטריאטום והיחסים שלהם עם המוח הקטן.
רוב המחקרים הנירולוגיים מצאו שלאנשים עם הפרעת קשב כקבוצה, ישנה פעילות חשמלית מופחתת ותגובתיות מופחתת לגירויים באחד או יותר מהאזורים הללו.
מחקרי הדמיה (כגון: MRI, SPECT) מראים הבדלים באזורים מוחיים המופעלים על ידי המוליך העצבי דופמין. הם מראים גם שמקור הליקוי של הפרעת קשב הוא באזור הפרונטו-סטריאטלי.
ייתכן שאחד הגורמים להפרעת קשב הוא פגיעה כלשהי בחלק הקדמי ימני של קליפת המוח, אשר אחראי על יכולת דיכוי התגובה.
בהתאם לכך, נמצאו הבדלים באזורים אלו בין אנשים עם וללא הפרעת קשב.
למשל, ישנו שוני בפעילות ובגודל המוח הקטן אצל אנשים עם הפרעת קשב בהשוואה לאנשים ללא הפרעת קשב.
בעולם המחקר נעשים מאמצים לגלות גנים הקשורים להפרעת קשב. בין הגנים הנחקרים נמצא הגן לקולטני דופמין DRD4 ו-DRD5.
תאוריות הקשורות להפרעת קשב

ישנן תאוריות נוספות להסברת המקור להפרעת קשב, כגון: צייד בעולם של חקלאים, הפרעת חוסר הטבע.
ראו גם

לקות למידה
המעונות המלכותיים של בית סבויה

המעונות המלכותיים של בית סבויה (באיטלקית: Residenze sabaude in Piemonte) הם קבוצת מבנים בטורינו ובאזור "טורינו" אשר במחוז פיימונטה בצפון איטליה. בשנת 1997 הוסיף ארגון אונסק"ו את ה"מעונות המלכותיים" לאתרי מורשת עולמית. בהחלטת אונסק"ו נקבע כי המעונות המלכותיים של בית סבויה מסביב לעיר טורינו מציגים מבט מקיף של הארכיטקטורה המונומנטלית האירופאית של המאה ה-17 והמאה ה-18, תוך הדגשת הסגנונות, הממדים והמרחבים של מונרכיה אבסולוטית.
תיאור כללי

כאשר אמנואלה פיליברטו, הדוכס לבית סבויה, החליט בשנת 1562 להעביר את בירתו לטורינו, הוא בנה שורה של מבנים מלכותיים (שבנייתם נמשכה בידי יורשיו) המבטאים את עוצמת בית המלוכה. מעונות אלה, אשר נבנו על ידי גדולי האדריכלים והאומנים של אותם הזמנים, מרוכזים סביב מוקד הארמון המלכותי של בית סבויה באזור טורינו. המכלול כולל מעונות מגורים ומעונות ציד.
ה"מעונות המלכותיים" כוללים את האתרים הבאים:
בעיר טורינו:
הארמון המלכותי של טורינו (Palazzo Reale di Torino).
ארמון מדאמה (Palazzo Madama).
ארמון קאריניאנו (Palazzo Carignano) - המוזיאון לתנועת התחייה האיטלקית.
ארמון קיאבלזה (Palazzo Chiablese).
כמו כן, מטה המשטרה עם מחסן הנשק המלכותי והספרייה המלכותית, ארכיב בית המשפט, האקדמיה הצבאית, המטבעה המלכותית, בית הספר לרוכבי מרוץ, תיאטרון רג'יו טורינו (Teatro Regio Torino), קסטלו דאל ולנטינו (Castello del Valentino) וילה דלה רג'ינה (Villa della Regina).
באזור פיימונטה:
קסטלו די ריבולי (Castello di Rivoli). היום מוזיאון לאמנות מודרנית.
רג'ה די ונריה ריאלה (Reggia di Venaria Reale).
מעון הציד של סטופיניג'י (Palazzina di caccia di Stupinigi).
קסטלו די אג'ליה (Castello di Agliè).
קסטל של ראקוניגי (Castle of Racconigi).
עזבון פולנצו (Estate Pollenzo).
קסטלו די גובונה (Castello di Govone).
קסטלו די מונקליירי (Castello di Moncalieri).
קסטלו דלה מנדריה (Castello della Mandria).
גלריה

הארמון המלכותי של טורינו (Palazzo Reale di Torino)
הארמון של ולנטינו (Castello del valentino)
מעון הציד של סטופיניג'י (Palazzina di caccia di Stupinigi)
ארמון קאריניאנו (Palazzo Carignano) - המוזיאון לתנועת התחייה האיטלקית
ארמון מדאמה (Palazzo Madama).
קסטלו דה ונריה (Castello di Venaria)
קסטלו די ריבולי (Castello di Rivoli)
קסטלו די אג'ליה (Castello di Agliè)
חזית "קסטל של ראקוניגי" Castle of Racconigi
הספינה המעופפת

הספינה המעופפת (ברוסית: летучий корабль) הוא סיפור עם מזרח סלבי או מזרח אירופאי, הנחשב לסיפור עם פופולרי במזרח אירופה.
המעשייה מסווגת, בסיווג אגדות העם המזרח-סלביות (רוסית: СУС, ברומניזציה: SUS), לשני סוגי סיפורים: SUS 513A, רוסית: Шесть чудесных товарищей, רומנטית: Shest' chudesnykh tovarishchey, lit. 'Six Wonderful Companions', ו-SUS 513B, רוסית: Летучий корабль, רומניזציה: Letuchiy korabl', lit. 'ספינה מעופפת'. בסוג SUS 513A, הגיבור מוצא בני לוויה עם כוחות נפלאים שעוזרים לו לזכות בנסיכה. בסוג SUS 513B, הגיבור חוצב ספינה שחוצה גם ביבשה וגם בים.
עלילה

לזקן וזקנה היו שלושה בנים, שניים חכמים ואחד טיפש. שני הבנים החכמים זכו ליחס טוב יותר מהבן השוטה. כאשר הצאר הציע את בתו לנישואים עבור כל אדם שיכול לגרום לספינה לעוף, שני הבנים החכמים הורשו לעזוב בעוד שהבן השוטה לא. הוא לא נרתע, משכנע את הוריו לשחרר אותו והם שלחו אותו משם עם כמות קטנה של אוכל פג תוקף וחסר טעם וקצת מים. בדרכו פגש איש זקן. כשהזקן ביקש אוכל, הבן השוטה פתח את השק שלו והופתע לגלות שהמזון כבר לא מעופש וחסר טעם. הבן השוטה גילה לאחר מכן שהמים הפכו ליין לאחר שהציע אותם לזקן. הזקן הודה לבן השוטה על האוכל והשתייה, ואז מספר לו איך הבן השוטה יכול להיכנס ליער, לכרות עץ, ואז לשכב וללכת לישון עד שיתעורר. הבן השוטה עושה כפי שהוצע לו ומתעורר לגלות ספינה מעופפת, שאליה הוא מטפס ועף.
תוך כדי טיסה הבן השוטה פוגש מספר דמויות:
ראשית, הוא רואה אדם עם אוזנו מוצמדת לקרקע. הבן השוטה שאל את האיש מה הוא עושה, והאיש ענה לו שיש לו שמיעה מדהימה והוא מקשיב כדי לברר אם אנשים התאספו למשתה של הצאר. הבן השוטה מציע לקחת את האיש לשם, והאיש מסכים ועולה על הספינה.
הבן השוטה מוצא לאחר מכן אדם קופץ על רגל אחת (הרץ) שאומר שכאשר הוא מתיר את רגלו השנייה, הוא דורך על כל העולם. הבן השוטה מציע לו הקפצה למשתה של הצאר, וזה מסכים.
הבן השוטה נתקל בקשת בעל ראייה מדהימה, שגם הוא מקבל הסעה על הספינה המעופפת.
לאחר מכן הם נתקלים באדם רעב עם תיאבון מדהים (הזולל), שגם הוא מסכים לקבל להצטרף וכן נתקלים גם באדם עם צמא מדהים שגם הוא מצטרף אליהם.
הם נתקלים באדם שיכול להכין שלג מקש.
הם נתקלים במנשא עצים עם עץ קסם שיכול להפוך לגדוד של חיילים.
ולבסוף, הם מגיעים למשתה של הצאר ויורדים מהספינה המעופפת. בהסתכלות עליהם כאיכרים, הצאר מחליט לתת להם חמש משימות בלתי אפשריות כדי להימנע מלהשיא להם את בתו.
תחילה, הצאר מאיים להרוג את הבן השוטה אלא אם יוכל להביא מים מעוררי חיים. המאזין שמע את האיום, וסיפר זאת לבן השוטה. לאחר מכן ניגש הרץ לאסוף את המים מעוררי החיים, אך משלא חזר, שמע המאזין שהוא נרדם. לאחר מכן העיר הקשת את הרץ עם חץ, ומיד חזר הרץ.
תוך איום במוות, הצאר הגה משימה נוספת, שהבן השוטה וחבריו חייבים לאכול כמות מדהימה של מזון, משימה שאותה מבצע הזולל.
הצאר מאלץ אותם לשתות כמות עצומה של יין, זאת מבצע האדם עם הצמא המדהים.
עדיין מבקש להימנע מלממש את הבטחתו, הזעיק הצאר את הבן השוטה לבית מרחץ שנעשה לוהט מאוד. מייצר השלג מייצר קור והבן השוטה שורד.
לבסוף, הצאר דרש מהבן השוטה להפיק גדוד של חיילים, או שוב להתמודד עם המוות. לאחר מכן השתמש נושא העץ בעץ הקסם שלו כדי ליצור גדוד חיילים. הבן השוטה, שגם הוא השתנה, כבר לא היה לבוש בבגדים מרופטים, אלא עכשיו במדים מרשימים ורוכב על סוס. משראו זאת, הצאר ובתו היו שניהם מרוצים.
עיבודים > ספרות

אנדרו לאנג סיפר מחדש את סיפור הספינה המעופפת בספרו "ספר הפיות הצהוב" משנת 1894
ארתור רנסום סיפר מחדש את סיפור הספינה המעופפת בסיפורי הרוסים של פיטר הזקן משנת 1916.
אורי שולביץ אייר גרסה של הספינה המעופפת עבור ספרו של ארתור רנסום וקרא לגרסתו, שוטה העולם והספינה המעופפת, שזכתה במדליית קלדקוט ב-1969.
עיבודים > הפקות קולנוע וטלוויזיה

בשנת 1979 יצא לאקרנים סרט מצויר סובייטי בשם "הספינה המעופפת".
סרט אנימציה בסטופ מושן, "שוטה העולם והספינה המעופפת" (The Fool and the Flying Ship), שודר בטלוויזיה הבריטית ב-1990.
חברת Rabbit Ears Productions, הפיקה גרסת אודיו בהשתתפות רובין ויליאמס עם מוזיקה של להקת הקונסרבטוריון של כליזמר, ששודר ברשת Showtime ב-1991.
בשנת 2024 יצא לאקרנים סרט קולנוע רוסי באורך מלא בשם "הספינה המעופפת".
הערות שוליים

↑  Barag, Lev. "Сравнительный указатель сюжетов. Восточнославянская сказка". Leningrad: НАУКА, 1979. p. 137.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ה'תס"ה

ה'תס"ה (5,465) ובקיצור תס"ה – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-29 בספטמבר 1704, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 1705.
המולד של תשרי חל ביום שני, 7 שעות ו-177 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 12 במחזור העיבור ה-288. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 5 (סימנה הלבא) במחזור השמש ה-196.
שנה זו היא שנת 1,636 לחורבן הבית, ושנת 2,016 לשטרות.
אירועים

ג' בחשוון – כחלק מהמלחמה הצפונית הגדולה, כוחות האיחוד הפולני-ליטאי ונסיכות הבוחר מסקסוניה הפגיזו את פוזנא שהייתה בשליטת הצבא השוודי (עקב ניצחונו בקרב פוזנן (אנ') בקיץ ה'תס"ד). השוודים פקדו על יהודי פוזנן לאסוף את הפגזים, שהיו בעלי פתיל השהיה. אף אחד מהפגזים לא התפוצץ, והיום נקבע לדורות כיום טוב קהילתי – "פורים פוזנא".
כ"ג בטבת – הצבא התוניסאי בפיקוד אבראהים אשריף, שביקש לכבוש את טריפולי ולטבוח בכל תושביה, הובס ושב לתוניסיה. היום נקבע בידי יהדות טריפולי כיום טוב קהילתי – "פורים אשריף", ורבי שבתי טיאר כתב פיוט לזכר האירוע.
חידוש הקהילה היהודית בצ'ורטקוב, לאחר חורבנה בגזרות ת"ח ות"ט.
נפטרו

רבי אליקום גץ, אב בית דין וראש ישיבה בהילדסהיים ובפיורדא.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
הספינות הקטנות של דנקרק

מדווי קווין, אחת מהספינות הקטנות שהשתתפו במבצע החילוץ
הספינות הקטנות של דנקרק היו כ-700 (או 850) כלי שיט בריטיים קטנים בבעלות פרטית, שהשתתפו במהלך מלחמת העולם השנייה במבצע דינמו – פינוי גייסות בעלות הברית מחוף דנקרק שבצרפת באביב 1940. הם הפליגו מנמל רמסגייט (אנ') בקנט שבבריטניה אל דנקרק – מרחק של כ-75 קילומטר – בין 26 במאי ל-4 ביוני 1940, וסייעו רבות בחילוצם של כ-331,000 חיילים מהיבשת אל בריטניה.
הפעולה

הגייסות בדנקרק - בריטים, צרפתים ואחרים - נלכדו בכיס דנקרק על ידי תנועת המלקחיים של הכוחות הגרמנים שפלשו לצרפת. ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל החשיב את מצבם כתבוסה הצבאית החמורה ביותר מזה מאות שנים, שנראה שעמדה להמיט על בריטניה הפסד במלחמה כולה: חיל המשלוח הבריטי ליבשת נלכד ברובו בכיס דנקרק, ובלעדיו הייתה בריטניה חשופה לפלישה גרמנית. בשל המים הרדודים לא היו המשחתות הבריטיות מסוגלות להתקרב אל החוף, והחיילים שביקשו להיחלץ נאלצו לצעוד בים אל סירות שנשלחו מן המשחתות, כשרבים מהם ממתינים במשך שעות כשהם שקועים במים עד הכתפיים.
ב-27 במאי פנה המדור לכלי שיט קטנים במיניסטריון הספנות הבריטי בטלפון אל בוני סירות לאורך החוף הבריטי. הם התבקשו לרכז את כלי השיט בעלי שוקע נמוך שהיו מסוגלים לשוט במים רדודים. תשומת הלב הוקדשה במיוחד לספינות וסירות נופש, יאכטות פרטיות וכלי שיט קטנים שעגנו בחופי מזרח ודרום אנגליה ובנהר התמזה. חלק מאלו גויסו בהסכמת בעליהם, שחלק מהם, בעיקר דייגים, אף התעקשו להפעילן. אחרים נתפסו על ידי השלטונות, בעיקר משום שלא היה פנאי לאתר את הבעלים שלהם. כלי השיט נבדקו כדי לוודא שהם כשירים לשיט, תודלקו והובלו לרמסגייט כדי להפליג משם לדנקרק. איישו אותם קצינים ומלחים של הצי המלכותי וכן מתנדבים מנוסים.
בהגיעם לצרפת פעלו חלק מכלי השיט כמעבורות שהובילו חיילים מהחוף אל המשחתות שעגנו מולו. האחרים הובילו המוני חיילים לרוחב התעלה האנגלית אל רמסגייט. הפעולה כולה התנהלה בחיפוי של מטוסי קרב של חיל האוויר המלכותי, שהתמודדו עם ניסיונות התקיפה של האוניות על ידי הלופטוואפה הגרמני.
אגודת הספינות הקטנות של דנקרק כוללת במונח "ספינות קטנות" את כל כלי השיט שהיו במקור בבעלות פרטית, לרבות כלי שיט מסחריים כמו אסדות וספינות דיג. האגודה איננה כוללת במונח זה כלי שיט צבאיים לשעבר שעברו לבעלות פרטית כמו גם סירות הצלה.
הפעולה > תוצאות הפעולה

במהך תשעה ימי פעילות חילצו כלי השיט הקטנים וכ-220 כלי שיט צבאיים מצרפת 192,226 חיילים בריטים וכ-139,000 חיילים צרפתים - בסך הכל למעלה מ-331,000 חיילים. מבצע החילוץ הפך אסון צבאי לסיפור גבורה, שהועיל להעלות את המוראל של תושבי בריטניה. ראש ממשלת בריטניה תיאר את המבצע המוצלח ב-4 ביוני במסגרת נאומו המפורסם נילחם בחופים בפני הפרלמנט בלונדון.