stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפיס
היסטורית הפולחן

פולחן לשור אפיס, שנחשב על ידי המצרים הקדמונים כקדוש, ידוע מאז השושלת הראשונה (משנת 3050 לפנה"ס) בממפיס, בעוד שסגידה לאפיס כאל ראוי, על פי האגיפטיאקה של מנתון, נראה כנוהג מאוחר יותר, החל בתקופת שלטונו של המלך "קאיכוס" (אולי רע-נב (אנ')) מהשושלת השנייה (משנת 2890 לפנה"ס). השם אפיס נמצא על אנדרטאות מוקדמות מאוד, אם כי ידוע רק מעט על החיה האלוהית לפני הממלכה החדשה. קבורה טקסית של שוורים מצביעה על כך שהקרבה פולחנית הייתה חלק מהפולחן לאלוהויות הפרה המוקדמות, חתחור והאלה בת; השור היה עשוי לייצג את צאצאיה של האלה, מלך שהפך לאלוהות לאחר המוות. הוא קיבל את הכינוי "מחדש החיים" של האלוהות הממפית פתח; אך לאחר מותו, הוא הפך לאוסוראפיס, כלומר לאוסיריס אפיס, בדיוק כפי שבני אדם מתים נטמעו עם אוזיריס, שליט השאול. אוסוראפיס זה זוהה עם סראפיס של סוף התקופה ההלניסטית, וייתכן בהחלט שהוא זהה לו. סופרים יוונים עתיקים, שיצרו הקבלות לאמונות הדתיות שלהם, זיהו את אפיס כגלגול של אוסיריס, תוך התעלמות מהקשר עם פתח.
במצרים העתיקה היו 3 כתות גדולות שסגדו לשוורים: כת המנוויס (אנ'), כת הבוכיס (אנ') ובעלת הפולחן הפופולרי ביותר, כת האפיס. כל הכתות היו קשורות לפולחן של חתחור או של האלה בת, אלות ראשוניות דומות, המופרדות לפי אזור עד למיזוגן בסופו של דבר לחתחור. הפולחן של אפיס נמשך על ידי היוונים ואחריהם גם על ידי הרומאים, עד כמעט שנת 400 לספירה.
התגלמות פתח

חיה זו נבחרה כי היא סימלה את הלב האמיץ, הכוח הרב ורוח הלחימה של המלך. אפיס הפך לביטוי של המלך, שכן שוורים היו סמלים של כוח ופוריות, תכונות הקשורות קשר הדוק למלכות. "שור חזק של אמו חתחור" היה תואר נפוץ לאלים מצריים ולמלכים זכרים, אך לא בשימוש לנשים המשמשות כמלך, כגון חתשפסות.
כבר בתקופת פלטת נערמר, המלך מתואר עם זנב שור בצד אחד, כאשר בצד השני נראה שור מפיל את חומות עיר.
מדי פעם, אפיס תואר עם סמל דיסק השמש של אמו, חתחור, בין קרניו, בהיותה אחת מאלוהויות הבודדות שמקושרות לסמלה. כאשר הדיסק צויר על ראשו עם קרניו למטה וסימון המשולש על מצחו, הוצע ענח'. הסמל הזה תמיד היה קשור קשר הדוק לחתחור.
בשלב מוקדם, אפיס היה המבשר (wḥm) של פתח, האלוהות הראשית באזור שמסביב לממפיס. כביטוי של פתח, אפיס נחשב גם לסמל של המלך, המגלם את תכונות המלכות. באזור שבו סגדו ל-פתח, הבקר היה בעל דגמים לבנים על גופם השחור בעיקרו, וכך צמחה אמונה שלעגל אפיס צריך להיות סט מסוים של סימנים המתאימים לתפקידו. הוא נדרש להיות בעל סימן משולש לבן על מצחו, קו מתאר כנף נשר מצרי לבן על גבו, סימן חרפושית מתחת ללשונו, צורת סהר לבן על אגפו הימני ושערות כפולות על זנבו.
העגל שהתאים לסימנים אלו נבחר מהעדרים, הובא למקדש, קיבל הרמון של פרות, וסגדו לו כחלק של פתח. האמינו שהפרה שהייתה אמו הרתה אותו בהבזק של ברק מהשמיים, או מקרני הירח. גם היא זכתה לטיפול מיוחד, וקיבלה קבורה מיוחדת. במקדש, אפיס שימש כאורקל, תנועותיו התפרשו כנבואות. האמינו שהנשימה שלו מרפאה מחלות ונוכחותו מברכת את הסובבים אותו בכוח. במקדש נוצר חלון שדרכו ניתן היה לצפות בו ובחגים מסוימים הוא הובל ברחובות העיר, מכוסה בתכשיטים ובפרחים.
קְבוּרָה

פרטים על טקס החניטה של השור הקדוש כתובים בפפירוס אפיס (אנ'). לעיתים חנטו את גופתו של השור וקיבעו אותה בעמידה על תשתית עשויה קרשי עץ.
בתקופת הממלכה החדשה, שרידי השוורים הקדושים נקברו בבית הקברות של סקארה. הקבורה המוקדמת ביותר הידועה בסקארה בוצעה בתקופת שלטונו של אמנחותפ השלישי על ידי בנו הנסיך תחותמס. לאחר מכן, נקברו עוד שבעה שוורים בקרבת מקום. רעמסס השני יזם את קבורת אפיס במה שמכונה כיום כסרפאום, מתחם תת-קרקעי של תאי קבורה בסקארה עבור השוורים הקדושים, אתר ששימש לאורך שאר ההיסטוריה המצרית העתיקה ועד לתקופת שלטונה של קלאופטרה.
חאמוואסט, בנו הכוהן של רעמסס השני (בערך 1300 לפנה"ס), חפר גלריה גדולה כדי לתחם את תאי הקבר; גלריה דומה נוספת נוספה על ידי פסמתיך הראשון. התיעוד המדוקדק של הגילים של בעלי החיים במקרים המאוחרים יותר, עם תאריכי המלוכה ללידתם, להכתרתם ולמותם, הטילו אור רב על הכרונולוגיה של השושלת העשרים ושתיים ואילך. לעיתים קרובות מתועדים שם הפרה האם ומקום הולדתו של העגל. הסרקופג הם בגודל עצום והקבורה הייתה כרוכה בהוצאות עצומות. מדהים, לפיכך, שהמנהיגים הדתיים הקדומים הצליחו לקבור את אחת החיות בשנה הרביעית של קמביסס השני.
אפיס היה המגן של הנפטר ומקושר לפרעה. קרניים מייפות חלק מהקברים של פרעונים עתיקים, ואפיס תואר לעיתים קרובות על ארונות קבורה פרטיים כמגן רב עוצמה. האמינו שלהיות תחת חסותו של אפיס בהתגלמותו כאוזיריס, שליט העולם התחתון, יעניק לאדם שליטה על ארבע הרוחות בחיים שלאחר המוות.
מחיה לאדם

לפי אריאנוס, אפיס היה אחד האלים המצריים שאלכסנדר מוקדון פייס על ידי הקרבת קורבן במהלך כיבוש מצרים העתיקה מהפרסים. לאחר מותו של אלכסנדר, הגנרל שלו תלמי הראשון סוטר עשה מאמצים לשלב את הדת המצרית עם זו של השליטים ההלניים החדשים. מדיניותו של תלמי הייתה למצוא אלוהות שיכלה לזכות ביראת כבוד של שתי הקבוצות, למרות הקללות של המנהיגים הדתיים המצריים נגד אלוהויותיהם של השליטים הזרים הקודמים (למשל, סת, זכה לשבחים על ידי החיקסוס). אלכסנדר מוקדון ניסה להשתמש באמון למטרה זו, ללא הצלחה, שכן האלוהות הזו הייתה בולטת יותר במצרים העליונה ולא במצרים התחתונה, שם הייתה ליוונים השפעה חזקה יותר. מכיוון שליוונים היה מעט כבוד לאלוהויות בעלי-ראש, פסל יווני נוצר כאליל והוכרז כמקבילה אנתרופומורפית לאפיס הפופולרי ביותר. השם שנתן היה "אסר-הפי" (כלומר אוסיריס-אפיס), שהפך לסראפיס, ומאוחר יותר ייחסו לו ייצוג של אוזיריס במלואו, ולא רק של הקע שלו.
האזכור המוקדם ביותר של סראפיס הוא ביומנים המלכותיים המתארים את סצנת המוות האותנטית של אלכסנדר. כאן, לסראפיס יש מקדש בבבל, והוא בעל חשיבות כה גדולה עד כי הוא לבדו נקרא לייעוץ עבור אלכסנדר הגוסס. נוכחותו של מקדש זה בבבל שינתה באופן קיצוני את התפיסות של המיתולוגיות של עידן זה, אף על פי שהתגלה כי האלוהות הבבלית הבלתי קשורה אנכי כונתה "סראפסי", כלומר "מלך המעמקים", הכנוי ביומנים הוא סראפסי, לא סרפיס. אולם החשיבות של סראפסי זה לנפש ההלנית, בשל מעורבותו במותו של אלכסנדר, אולי תרמה גם היא לבחירתו של אוזיריס-אפיס כאל התלמיי הראשי במהלך כיבוש מצרים העתיקה.
על פי פלוטרכוס, תלמי גנב את הפסל מסינופה, לאחר שקיבל הוראה בחלום מהאל הלא ידוע (אנ') להביא את הפסל לאלכסנדריה, שם, הפסל הוכרז כ"סראפיס" על ידי שני מומחים דתיים.
אחד המומחים היה בן האומולפידאי (אנ'), המשפחה העתיקה שמחבריה נבחר היירופנט (אנ') של המסתורין האלאוסיניים (אלה היו אוסף של טקסים שערכו כתות אגרריות לכבוד דמטר ופרספונה), באופן מסורתי מאז לפני כל תיעוד היסטורי. המומחה השני היה הכומר המצרי המלומד מנתון, שדבריו התקבלו הן אצל המצרים והן אצל המצרים-יוונים.
עם זאת, ייתכן שפלוטרכוס טועה, מכיוון שכמה אגיפטולוגים טוענים שהסינופה בדו"ח של פלוטרכוס היא הגבעה שבסינופיאון, שם שניתן לאתר של סרפאום קיים בממפיס. כמו כן, על פי טקיטוס, סראפיס (כלומר אפיס שזוהה במפורש כאוזיריס במלואו) הייתה האלוהות המגינה של הכפר ראקוטיס, לפני שהוא התרחב והפך לבירה הגדולה של "אלכסנדריה".
כפי שהוצג על ידי היוונים, הפסל תיאר דמות אנושית מלאה הדומה להאדס או לפלוטו, שניהם מלכים של העולם התחתון היווני. הדמות הוכתרה עם המודיוס, שהוא סל או מידת תבואה, על ראשו, סמל יווני לארץ המתים. הוא גם אחז בשרביט, המעיד על שלטון, וסרברוס, שומר הסף של השאול, נח לרגליו. בבסיסו היה גם מה שנראה כנחש, ההולם את סמל הריבונות המצרי, האוראוס.
עם אשתו (כלומר, של אוזיריס), איזיס, ובנם הורוס (בשלב זה בהיסטוריה בדמות הרפוקרטס), זכה סראפיס למקום חשוב בעולם היווני, והגיע לרומא העתיקה, כאשר אנוביס מזוהה כסרברוס. הכת שרדה עד שנת 385, כאשר נוצרים הרסו את הסרפאום של אלכסנדריה, ולאחר מכן, הכת נאסרה על פי צו סלוניקי (אנ').
שימוש מודרני

חברת התרופות נובו נורדיסק משתמשת באפיס בתור הלוגו שלה.
במצרים של ימינו, מחוז שלם של העיר אלכסנדריה נקרא על שם השור אפיס.
ראו גם

אלוהויות במצרים העתיקה
ענח'
עגל זהב
חתתור
ננדי (שור - כלי רכבו של שיווה)
לקריאה נוספת

ג'.אפ. ברונט, חידת הקבורה של השושלות ה-22 וה-25 ב: Journal of the Ancient Chronology Forum 10 (2006), 26-34
מ. איברהים וד. רוהל, אפיס והסרפאום ב: Journal of the Ancient Chronology Forum 2 (JACF 1988) 6-26.
מארק סמית', בעקבות אוזיריס: פרספקטיבות על החיים שלאחר המוות האוסיריאנית מארבעת אלפי השנים. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2017.
אד ט'יס החלק הרמסיאדי של הסראפאום (The Ramesside Section of the Serapeum), SAK 47, 2018.
דורותי ג'יי תומפסון, ממפיס תחת שלטון תלמי, מהדורה שנייה. פרינסטון, 2012.
ז'אק ונדיר, ממפיס והשור אפיס בפפירוס ג'ומיל-האק Jumilhac (בצרפתית), בתוך: Jean Sainte Faire Garnot (עורך), Mélanges Mariette. קהיר, 1961.
ז'אן ורקוטר, מלכי נאפטן ופולחן אפיס, בתוך: KUSH 8 (1960), 62-76.
RL Vos, טקס החניטה של אפיס tphx : P. Vindob. 3873. לובן, 1992.
הערות שוליים

↑  Virtual Egyptian Museum - The Full Collection, www.virtual-egyptian-museum.org
1 2 3 4 5  Encyclopaedia Britannica Company. many owners and editors. Hugh Chisholm. 1910-1911-1922., Encyclopaedia Britannica Dict.A.S.L.G.I.11th Ed..33vols., כרך 2, Cambridge University Press.: Chisholm., 1910-1911-1922, עמ' 168
↑  [https://madainproject.com/serapeum_of_saqqara Serapeum of Saqqara
 - Madain Project (en)], madainproject.com
↑  Meroe, Shrine of Apis (1000); stela of Queen Amenirenes and Prince Akinidad, in London, British Museum, EA 1650 (TopBib vii.239) - Griffith Institute Archive, archive.griffith.ox.ac.uk
↑  Kahl, Jochem (2007). "Ra is My Lord": Searching for the Rise of the Sun God at the Dawn of Egyptian History. Otto Harrassowitz Verlag. p. 59. ISBN 978-3-447-05540-6.
↑  Vos R.L., The Apis Embalming Ritual -P.Vindob, Peenters, 1993
↑  Campbell Price, The Legacy of Prince Khaemwaset at Saqqara, Heritage 5, 2022-08-12, עמ' 2196–2209 doi: 10.3390/heritage5030115
↑  Combined Foreparts of a Lion and Apis Bull - The Walters Art Museum, Online Collection of the Walters Art Museum (באנגלית)
↑  Arrian, The Anabasis of Alexander
↑  The Project Gutenberg eBook of Anabasis of Alexander, by Arrian., www.gutenberg.org
| המיתולוגיה המצרית |
| --- | --- | --- |
| הפנתאון המצרי | אוסיריס • איסיס • אכר • אמון • אמונת • אנוביס • אפיס • עאפפ • ארבעת בני הורוס • אתום • אתון • בת • בס • בסתת • גב • הורוס • חעפי • חכא • וואדג'ת • ח'ונסו • ח'נום • ח'פרי • חתחור •  מות • מונתו • מין • מע'ת • מפדת • נו • נות • נחבת • נית • נפרתם • נפתיס • סתת • סבכ • סופדו • סח'מת • סת (סת־בעל) • ענקת • פאחת • פתח • קבוי • קוק • קטש • רע (העין של רע) • רשף • שו • תאורת • תחות • תפנות • סרקת |     |
| אתרים מיתולוגיים | בנבן |     |
| כתבים דתיים | אמדואת • כתבי הפירמידות • כתבי ארונות קבורה • ספר האדמה • ספר המערות • ספר המתים (הפפירוס של אני) • ספר הנשימה • ספר השערים |     |
| פולחן | מקדשים מצריים (מקדש לוקסור • כרנך • מקדשי אבו סימבל) • הפירמידות במצרים (הפירמידה הגדולה של גיזה) • הספינקס הגדול של גיזה • עמק המלכים • חג הסד |     |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530127705171  BnF: cb124694130 (data)  LCCN: no2018071331  SUDOC: 033882436  VIAF: 208002579   WorldCat (עם VIAF): 208002579 
התהלוכה הקדושה של אפיס אוזיריס מאת F.A Bridgman
פסלון פרעה עם שור האפיס (המוזיאון הבריטי)
השור אפיס מקודש לירח N372.2, מוזיאון ברוקלין
סטלה המוקדשת לאפיס, המתוארכת לשנה 21 של פסמתיך הראשון (אנ') (בערך  644 לפנה"ס)
פסל של האלוהות ההלניסטית-מצרית סראפיס, עותק רומי מאת Bryaxis של מקור שעמד במקדש סראפיס (סרפאום) (אנ') של אלכסנדריה, מוזיאוני הוותיקן
קמיע מצרי מייצג אריות או אפיס, מוזיאון וולטרס לאמנות.
מסכה של מומיה של שור קדוש עם הדיסק הקדוש של חתחור, מוזיאון המוזיאון לתולדות האמנות (וינה)
December Baby

December Baby (בעברית: מותק [זה] דצמבר) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וג'ו. האלבום יצא לאור ב-30 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ.
רשימת רצועות

| December Baby> מס' | December Baby> שם | December Baby> משך | December Baby>  | December Baby>  | December Baby>  | December Baby>  | December Baby>  | December Baby>  | December Baby>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Noelle (בהשתתפות ג'ייקוב קולייר)   | 0:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Have Yourself a Merry Little Christmas  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | O Come All Ye Faithful (Interlude)  | 0:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | December Baby  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Coming Home  | 2:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Christmas Song  | 2:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Deck the Halls (Interlude)  | 0:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Wrap Me Up  | 2:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | North Pole  | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | What Child Is This? (Interlude)  | 0:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Silent Night  | 2:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Wishlist (בהשתתפות פי.ג'יי מורטון)   | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | We Wish You A Merry Christmas (Outro)  | 0:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 27:55 |  |  |  |  |  |  |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 30 באוקטובר 2020 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה | וורנר מיוזיק גרופ |  |
הערות שוליים

1 2  December Baby, music.apple (באנגלית)
↑  December Baby by JOJO, Apple Music (באנגלית)
| ג'וג'ו |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | JoJo • The High Road • Mad Love • Good to Know • December Baby |  |
| מיני-אלבומים | LoveJo • III • LoveJo2 |  |
| מהדורות מחודשות | JoJo (2018) • The High Road (2018) |  |
| מיקסטייפים | Agápē • Can't Take That Away from Me |  |
| אלבומי רמיקס | Good To Know (Acoustic) |  |
| סינגלים | "Leave (Get Out)" • "Baby It's You" • "Not That Kinda Girl" • "Too Little Too Late" • "How to Touch a Girl" • "Anything" • "Disaster" • "Demonstrate" • "When Love Hurts" • "Fuck Apologies" • "FAB" • "Joanna" • "Sabotage" • "Man" • "Damage Is Done" |  |
| סינגלים שיווקים | "Back and Forth" • "Coming for You" • "Beautiful Girls Reply" • "In the Dark" • "Boy Without a Heart" • "Sexy to Me" • "Demonstrate" • "We Get By" • "Andre" • "Say Love" • "Save My Soul" • "Mad Love" • "Music" • "Wonder Woman" • "Lonely Hearts" • "Comeback" • "Small Things" • "Think About You" |  |
| התארחות בסינגלים | "Come Together Now" • "Sucks to Be You" • "Recognize" • "Say So" • "It Don't Matter" |  |
| סיבובי הופעות | The High Road Tour • Then & Now Concert Tour • Pinktober • The Agápē Tour • I Am JoJo Tour • Mad Love Tour • Leaks, Covers and Mixtapes Tour • Good to Know Tour |  |
Applause

"Applause" (בעברית: "מחיאת כפיים") הוא הסינגל המוביל של הזמרת האמריקאית ליידי גאגא מתוך אלבום האולפן השלישי שלה Artpop. הוא יצא לאור דרך חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס ב-12 באוגוסט 2013, ונכתב על ידי גאגא, דיג'י ויאט שאדו, ניק מונסון, די ג'יי סנייק, ודינו זיס. השיר מושפע ממחיאות הכפיים של המעריצים של גאגא שגרמו לה להמשיך את סבב ההופעות "Born This Way Ball" למרות כאבה העז ביריכה. זהו שיר סינת'פופ ויורודאנס שמדבר על כיצד גאגא פונה אל מעריציה ובשביל מה היא חיה בהופעותיה.
השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, שהרגישו שהוא קליט וחביב בהשוואה לחומר שהופיע באלבום הבכורה שלה, The Fame. השיר השיג הצלחה רבה, בכך שכבש את מצעדי המדינות, הונגריה, לבנון, דרום קוריאה, ספרד, יוון, ונכנס לעשרת המובילים בבלגיה, צרפת, פינלנד, קנדה, גרמניה, ישראל, אירלנד, יפן, ארצות הברית, בריטניה ועוד. בנוסף, במצעדי הפופ ושירי הדאנס של בילבורד הגיע למקום הראשון. ברחבי העולם מכר מעל 5 מיליון עותקים וקיבל תוארי פלטינה כפולים ואף משולשים במדינות כגון, אוסטרליה, קנדה, שוודיה, ספרד, איטליה, ועוד.
הווידאו קליפ לשיר בבימויו של צמד צילום האופנה אינז וינודה שוחרר ב-19 אוגוסט 2013, ושודר על ידי חברת ג'מבוטרון ברחבי כיכר טיימס כהופעת בכורה. הקליפ זכה לביקורות חיוביות ממבקרים, שראו בו פרופיל של גאגא עצמה, וציינו הפניות לקולנוע האקספרסיוניסטי הגרמני. כדי לקדם את השיר, גאגא פתחה את טקס פרסי ה-VMA של שנת 2013, הופיעה עימו בתוכניות סאטרדיי נייט לייב, בוקר טוב אמריקה, בפסטיבלים, ג'ינגל בל, ומוזיקת אפל, וגם הכלילה אותו בסבבי ההופעות "ArtRave: The Artpop Ball" בשנת 2014, "Joanne World Tour" בין השנים 2017–2018 ובסבב ההופעות הקבוע בלאס וגאס, "Lady Gaga Enigma" בין 2018–2020.
רקע וכתיבה

פיתוחו של Artpop החל זמן קצר לאחר צאתו של Born This Way ובשנה שלאחר מכן, מושגי האלבום החלו להתפתח כאשר גאגא שיתפה פעולה עם המפיקים פרננדו גאריביי ודי ג'יי וייט שאדו. מפגשי הקלטה ראשוניים של Artpop חפפו לסבב "Born This Way Ball" שבהם עד חמישים שירים נכתבו עבורו. גאגא אמרה כי בכוונתה להנדס את האלבום כדי לשקף הרגשת "לילה במועדון".
ניתוח בירכה בפברואר 2013 גרם לגאגא להפסקה של חצי שנה מעבודתה על האלבום החדש, במהלכה למדה ספרות ומוזיקה עם צוות היצירה שלה, "Haus of Gaga". היא גם איפשרה לה לבדוק ולשפר את הכיוון המוזיקלי שלה, שתיארה כ-"תהליך מבט מוקפד". "Applause" נכתב והופק על ידי גאגא ודי ג'יי וייט שאדו, יחד עם ניק מונסון ודינו זיסיס בזמן שהייתה בדרכה לאחת מהופעותיה בסבב, "Born This Way Ball" בשנת 2012. כותבי שירים אחרים שעבדו על השיר כללו את מרטין ברסו, ניקולה מרסייה, ג'וליין אריאס. ויליאם גריגאהסין. בשיחה עם רדיו "Sirius XM", הסבירה גאגא את ההשראה מאחורי כתיבת השיר של "Applause":
"הבנתי שאלו מחיאות הכפיים של המעריצים שממש ממשיכות אותי. מפני שאני אהיה מוכנה לעלות על הבמה ופשוט בוכה בהיסטריה ולא מבינה אפילו איך אני מרגישה. הרגשתי מאוד מסוחררת, הייתה לי סחרחורת גדולה, היו לי כאבים אבל זה כמו לעזאזל, אני יודעת מה הכי כואב כי הייתי בסיבוב הופעות במשך שנה. אבל לא רציתי לאכזב אותם ופשוט לא יכולתי לבטל אותו בגלל המחשבה להשאיר 50,000 ילדים בתוך האולם פשוט שברה את ליבי. אז יצאתי כל לילה ושיחקתי ושיחקתי ושיחקתי עד שלא יכולתי ללכת לילה אחד"
הקלטה והרכב

הפעלות הקלטה לשיר התקיימו באולפני "Record Plant", הוליווד, קליפורניה, ובסטודיו "Platinum Sound Recording", ניו יורק על ידי דייב ראסל, כאשר בנימין רייס ואנדרו רוברטסון עבדו כעוזרים. ראסל עשה גם את מיקס השיר באולפני "Record Plant" ו-"Heard It!". מיקס נוסף בוצע על ידי ביל מלינה, בסיוע רייס וגאזי הוראני. ריק פרל ביצע את התכנות הנוסף וג'ין גרימלדי השלים את מאסטרינג הקלטת השמע באולפני "Oasis Mastering" בברבנק, קליפורניה.
ל-"Applause" קיים קצב של 140 פעימות לדקה, הוא מורכב במפתח של ז' מינור בעקבות התקדמות האקורדים של Gm – F – E ♭ –Cm – F – Gm כאשר השירה של גאגא נפרשת בין F3 ל-A5. השיר מוגדר כשיר אלקטרופופ, דאנס-פופ ויורודאנס. והוא צוטט כזה שמחזיר את גאגא לשורשי הקריירה שלה על ידי שיקוף צלילי אלבום הבכורה שלה. אוון סוודי מהמגזין PopMatters תיאר אותו כ-"קרוב יותר ל-"Just Dance" בסטייל על כל להיטיה בעידן Born This Way, אבל בצורה הרבה יותר אגרסיבית, כשהוא נותן מענה לחנק והדרגתי של רדיו הפופ". ארין קולחאן ממגזין הרולינג סטון אמר כי "Applause" הוא נסיגה לאחור של גאגא לתקופת "LoveGame".
הפקת השיר מתרכזת בעיקר במקצבים של "Hi-nrg", ו-"סינתיסייזרים מגמגמים". רובי דוו מהאתר Idolator ציין כי " המקהלה עמוסת כף היד בשיר מתנפחת ומתמרמת באותה טירוף פופ שהפך את "Paparazzi" לכזה תענוג". מייקל קראג מעיתון הגרדיאן תיאר את הרכב השיר כ-"מחנה מבריק - כל הסינת'ים סוערים ומקצבי שיפוט" והשווה אותו ל"שיר גלאם-רוק מגוחך שנתן מהפך טכנו". מקהלת השיר צוינה כי היא מכילה "תערובת מוצקה של פופ מושפע מדאנס אלקטרוני, אופוריית ק-פופ-לייט גליצ'ית ורק נצנוץ של אותה שמחה מקורית של The Fame". וכוללת את גאגא שר את השורות "תן לי הדבר שאני אוהבת (תדליק את האורות) / הרם את הידיים שלך ותגע בהם (תעשה את זה ממש חזק)". האקרובטיקה הקולית שלה במהלך פסוקי השיר הושוותה לאלה של דייוויד בואי, אנני לנוקס וגרייס ג'ונס.
מבחינה מילולית, "Applause" נוגעות לאופן שבו גאגא תלויה באהדת המעריצים שלה, וב-"מה זה אומר לחיות את חייך כקנבס", תוך כדי שהיא משמשת גם כ-"נשיקה למבקרים" שלה. בראדלי שטרן מ-"MuuMuse" סבר כי "בניגוד ל-"Born This Way"' משנת 2011, "Applause" חוגג שום דבר מלבד את "אמא מפלצת" עצמה". לדברי גאגא, מילות השיר מדגישות את ההבדל בין אמן לסלבריטאי. היא פירטה, "אני חיה בשביל מחיאות הכפיים אבל אני לא חיה בשביל תשומת הלב באופן שאנשים פשוט אוהבים אותך כי את מפורסמת. אני חיה עבור זה שלהופיע באמת עבור אנשים ואז לשמוע את מחיאת הכפיים שלהם עבורך כי הם פשוט אהבו את הביצועים שלך".
עבודת אומנות והוצאה

במהלך תהליך בחירת הסינגל המוביל של Artpop, ניגנה גאגא שירים רבים עבור ג'ימי איובין, בכיר באינטרסקופ רקורדס. מתוך 40 השירים שניגנה עבור איובין, הוא העדיף את "Applause" כשיר האחרון שהושמע. גאגא גילתה כי "Applause" כמעט ולא הוחרג מהקיצוץ הסופי של Artpop, בגלל שפע של חומר מוקלט, עד לפגישה עם איובין. גאגא אישרה את "Applause" כסינגל הקרוב, והודיעה כי יצא ב-19 באוגוסט 2013. הכריכה הרשמית של "Applause" הופעלה לראשונה באתר "Women's Wear Daily" ב-29 ביולי 2013. הכריכה כוללת את פניה של גאגא מרוחות בצבע רב צבעוני ומוקפות בסדין לבן. גאגא הסבירה כי בחרה במראה האיפור המרוח את הכריכה כדי לסמל את הרגע בסיום המופע בו המבצע מרגיש פגיע ומייחל לאישור הקהל. יצירות האמנות הושוו לכריכת האלבום Scary Monsters (And Super Creeps) משנת 1980 של דייוויד בואי.
ב-10 באוגוסט 2013, שני קטעי השיר דלפו ברשת. גאגא דחקה במעריצים בבקשה "להעיף אותם ככל האפשר" וסיפקה הוראות כיצד לדווח על מידע בנוגע להפצה בלתי מורשת של שירה לחברת האם של הלייבל שלה, "Universal Music Group". בתגובה, מעריצים דיווחו על אתרים שנראו מפיצים או מקושרים לקטעי הסינגל, כאשר קרוב ל-2,500 אנשים שלחו קישור יחיד לדף ההסרה של יוניברסל. עם זאת, למרות מאמצים אלה, השיר הודלף במקומות רבים ולכן גאגא הוציאה אותו מוקדם מהצפוי באותו שבוע לתחנות רדיו שונות ברחבי אמריקה. הסינגל הפך לזמין ברוב המדינות לפני חצות (EST) בחנות אייטונס, יחד עם הזמנה מראש של Artpop. למחרת נראתה גאגא בתחפושת גותית עם צבע פנים כמו ליצן בדומה לכריכת הסינגל באירועי קידום מכירות שונים. הפינגטון פוסט השווה את הסטיילינג שלהלמרילין מנסון באומרו: "כששערה השחור חלקלק לאחור, פנים מלאות אבקה לבנה והבלייזר השחור והחולצה שלה, גאגא הייתה יכולה לטעון בקלות כי היא מנסון אלמלא העקבים הגבוהים שלה". גאגא גם הציגה לראשונה קליפ קצר של "Applause" שציטט עיתונות קשה שתקפה את אמינותה כאמנית. בסרטון נראתה גאגא יושבת עירומה בחדר לבן ולובשת מצחייה שקופה. צליל של קהל שואג ומצחקק נשמע ברקע. ציטוטים ישירים של מבקרים הופיעו בתחתית הסרטון, שכללו את המשפטים "ליידי גאגא נגמרה" ו-"אל תקנו את הסינגל החדש של ליידי גאגא "Applause". הקליפ התפרש כניסיון ל-"פסיכולוגיה הפוכה".
בשל קרבת תאריך הדלפת הסינגל ליציאתו של השיר "Roar" של זמרת הפופ קייטי פרי, "Applause" הושוו אליו בלהט, בנוסף לשמועות שהפיצו על סכסוך בין השתיים. גאגא קיבלה עיתונות שלילית לאחר שהתפרסמה ידיעה על ניסיונה לכאורה להגדיל באופן מלאכותי את המיקום של הסינגל במצעד הבילבורד הוט 100, עליו דווח ממספר מקורות כניסיון לנצח את מכירותיו של "Roar". היא ספגה ביקורת על כך שהיא קראה בטוויטר למעריציה ועודדה אותם לרכוש עותקים רבים מהסינגל, כאשר הסיכוי לפגוש אותה בלונדון הוצע כתמריץ. בעקבות זאת, גאגא הצהירה כי היא תגמל את המעריצים שלה עבור רעיונותיהם היצירתיים ביותר, ולא עבור רכישות גבוהות מ-"Applause".
ביקורת

"Applause" זכו לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה. כריס ריצ'רדס מהוושינגטון פוסט כתב "הוא טוב. אולי אפילו מחיאות כפיים איטיות זה טוב". ג'ייסון ליפשוץ מבילבורד שיבח את השיר והעיר כי, "כמו תמיד, גאגא הפכה רעיון נעלה לג'ינגל להמונים". לואיס קורנר מהמגזין Digital Spy נתן לשיר ארבעה מתוך חמישה כוכבים, וקבע כי "ליידי גאגא לא מסתירה שהיא אחרי הערצה המונית, וככל שמגיעים לסינגלים מובילים שלה, המחזה הגדול הבא שלה מתחיל חזק". קרל וויליוט מהאתר Idolator שיבח את השיר באומרו שהוא "מתקתק את כל התיבות הנכונות כשמדובר בתענוג של פופ... הוא שיר פופ שעושה מה ששירי פופ טובים צריכים לעשות, שתופס אותך בקולר מההאזנה הראשונה וגורמת לך להתאהב במקום". בכתיבתו עבור ההפינגטון פוסט, באגרס, תיאר אותו כ-"אופציה במיטבה. מיידית, אופורית, שמחה ובלתי אפשרי שתצא מהראש שלך".
סל סינקוומני ממגזין סלנט האמין שלשיר חסר את "הגדולות" של הסינגלים הראשונים הקודמים של גאגא, אך ציין כי "הוא מוכיח שהיא יכולה ליצור לחן קליט". מוף גימרים מהאתר The Quietus ציין כי השיר היה "קצת דביק במספר מקומות", אך הוסיף כי "אם תפסיקו לצפות יותר מדי מגאגא, תבינו שיש לו מקהלה שאי אפשר לעמוד בפניה". קווין פאלון מהעיתון The Daily Beast היה ביקורתי כלפי "הפסוקים המפורקים" של השיר אך ציין כי הם "נסלחים יותר ויותר בכל פעם שמתפוצץ הפזמון הבלתי מעורער שלו" ושיבח אותו כשיא השיא של האלבום. מלינדה ניומן מאתר החדשות Hitfix העניקה לשיר דירוג B+ וכינתה אותו כ-"מסובב ריקודים מרובד". משוב חיובי הגיע גם ממייק דרייבר ממגזין Clash שהדגיש את "Applause" כאחד השירים באלבום שמתקתק את "כל תיבות גאגא המוקדמת - הפקה מסנוורת, צמדים חכמים ופזמונים שאפשר להרוס איתם גוש מגדל" אך מצא שהוא לא מייצג התקדמות מוזיקלית בולטת עבורה. הילרי יוז ממגזין הגברים Esquire הציעה פרשנות דומה, כשהרגישה שגאגא "מנגנת אותו בבטחה" וכי "השיר לא פורץ דרך עבור מלכת הפופ המכהנת".
בביקורת מעורבת כינה אוואן סוודי ממגזין PopMatters את השיר כ-"גנרי" וכי "לולא מילות השיר המופלאות שלה ושורת הסינטה המובילה,"Applause" לא יבלט כל כך ברדיו, מה שהופך אותו לשווה בחירה עמוקה יותר כסינגל מוביל מהאלבום". מרק הוגאן ממגזין ספין מתח ביקורת על "יסודות הריקודים הבוטים" ש-"קצת מאחורי הזמנים ברגע פופ שבו המועמדים הגדולים ביותר לשיר הקיץ חזרו לאחור. לקראת גיטרות המוטלות בשנות ה-70". ביקורת מעורבת נוספת הגיעה מהארי הוקרופט מהאתר Contactmusic.com, שכתב כי הוא "לא יכול לתת עבורו יותר ממחיאות כפיים מנומסות".