stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקלר וקוך G3

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רובה סער
 תכנון:  CETME, שנות ה-50
 מדינה מייצרת:  גרמניה גרמניה
 יצרן:  הקלר וקוך ואחרים תחת רישיון
 מעצב:  מאוזר, הקלר וקוך 
 תקופת השימוש:  1959–הווה (כ־66 שנים) 
 מלחמות:  המלחמת הקולוניאלית הפורטוגזית, המהפכה האיראנית, מלחמת האזרחים באל סלוודור, מלחמת איראן-עיראק, מלחמת עיראק, מהפכת הציפורנים, מלחמת הסבך הרודזי, מלחמת ביאפרה, מלחמת אפגניסטן, מלחמת הסמים במקסיקו 
 מידע טכני
 קליבר:  7.62x51 מ"מ נאט"ו
 הזנה:  מחסנית
 אורך כולל:  1,025 מ"מ
 אורך קנה:  450 מ"מ
 משקל ריק:  כ-4.38 ק"ג
 קצב אש:  500-600 כדורים לדקה
 מהירות לוע:  800 מטר לשנייה
 טווח אפקטיבי:  200–600 מטר
 
ה-G3 הוא רובה סער שתוכנן בשנות ה-50 של המאה ה-20 ומיוצר בגרמניה על ידי חברת הקלר וקוך. הוא שימש כרובה הסדיר הראשון של הבונדסוור הגרמני עד שהוחלף ב-G36 בשנות ה-90, בנוסף יוצר ברישיון ויוצא לכ-70 מדינות מסביב לעולם, והיה לאחד הנשקים הנפוצים של המלחמה הקרה עם ייצור של כשמונה מיליון רובי G3 על שלל דגמיו.
היסטוריה

שורשי ה-G3 נמצאים באב הטיפוס "MKb Gerät 06" (מכשיר קרבין אוטומטי מספר 6) שפותח על ידי מהנדסי מאוזר בשלהי מלחמת העולם השנייה. הרובה פותח על בסיס קליבר 7.92x33 מ"מ בדומה ל-StG 44 וכלל מנגנון רתע דומה ל-MG 42 עם קנה מקובע, רובה זה קיבל את השם StG 45(M) ‏(רובה סער 45) כממשיך דרכו של ה-StG 44 המוצלח, אך המלחמה הסתיימה לפני שהוכנס לייצור משמעותי. בסוף המלחמה המפעל שבו פותח הרובה נכבש על ידי כוחות צרפתיים, והעבודה בו הוכפפה למשרד החימוש הצרפתי תחת חברת "מרכז המחקר והחימוש מילוז" (CEAM) שישבה במילוז, שם המשיכה עבודת הפיתוח ונוסו מספר קליברים שונים מה שהבשיל לכדי ה-CEM דגם 1950. הרוס"ר החדש שימש את הכוחות הצרפתיים במהלך מלחמת הודו-סין הראשונה אך הוחלט לבסוף לא לאמצו מטעמי תקציב.
בשנת 1950 עבר צוות הפיתוח לספרד והמשיך את עבודתו על הרובה כחלק ממרכז הפיתוח CETME, שם פותח "דגם 2" (Modelo 2) על בסיס קליבר 7.92x40 מ"מ CETME M53. משמר הגבור הפדרלי של מערב גרמניה, שבנה באותה העת את כוחותיו מחדש, הביע עניין ברובה וביקש להתאימו לקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו. רובה זה נכנס לשירות הצבא הספרדי בתור CETME דגם 58, אם זאת משמר הגבול הגרמני העדיף לבסוף לרכוש את ה-FN FAL (נקרא G1 בשירות גרמני) אך במקביל הבונדסוור עצמו החל לבחון את רובה ה-CETME עם רכישה של 400 רובים ב-1956 לבחינת יכולותיו. חברת הקלר וקוך הגרמנית ביצעה מספר התאמות לרובה לפי דרישות הצבא הגרמני וב-1959 הדגם המשופר אושר לקליטה בגרמניה המערבית תחת השם G3 (‏Gewehr 3; "רובה 3"), כאשר הקלר וקוך וריינמטאל קיבלו רישיון ייצור בגרמניה. ב-1969 ריינמטאל ויתרו על זכותיהם לייצור ה-G3 וב-1977 ממשלת מערב גרמניה העניקה באופן בלעדי ורשמי את זכויות הייצור והשיווק של ה-G3 להקלר וקוך.
בשנת 1962 הוכנס לשירות דגם ה-G3A2 שכלל שיפור לכוונת הברזל, מספר חודשים לאחר מכן נכנס ה-G3A3 לשירות, דגם זה היה דגם הייצור המשמעותי הראשון וכלל מספר רב של שינויים בהם מעבר לקת ומתפסים עשויים פלסטיק ושיפורים ליכולת הרובה לשאת תוספים שונים (כגון דורגלים). השיפור המשמעותי הבא היה בשנת 1974 כאשר יצא ה-G3A4 בעל קת מתכווננת וה-G3KA4 (קרבין) שכלל קת מתכווננת ואורך קנה קצר יותר. משפחת ה-G3 (בעיקר ה-G3A3) הייתה פופולרית מאוד ברחבי העולם במהלך המלחמה הקרה עם יצור של כשמונה מיליון רובים מהדגמים השונים ובשימוש כ-70 מדינות שונות. עיצובו המודולרי של ה-G3 הוביל גם לפיתוח של מספר רב של דגמים, התאמות מקומיות וגרסאות נגזרות בהם רובי קלעים וצליפה הן לשוק הביטחוני, לכוחות משטרה והן לשוק האזרחי.
דגמים עיקריים

G3: הדגם הראשוני שהתבסס על ה-CETME דגם 58, הוא הוכנס לשימוש ב-1960 וכלל מתפסים וקת מעץ.
G3A1: דגם שכלל קת מתקפלת במנגנון דומה ל-MP40, לבסוף נזנח משום הרתע הרב שנוצר.
G3A2: דגם שפותח ב-1962 וכלל כוונת אחורית מתכווננת וקנה צף שהקנה לדגם דיוק רב יותר.
G3A3: דגם נפוץ ומוצלח מאוד מ-1963, הוא כלל קת ומתפסים מפלסטיק, שיפורים לכוונת האחורית והקדמית, וסתרשף מותאם לרומה רימונים סטנדרטי של נאט"ו.
G3A3A1: גרסה של ה-A3 בשירות כוחות הביטחון הגרמניים בעל נצרה דו-צדדית.
G3A6: גרסה איראנית של ה-A3, עם חלקי פלסטיק בגוון ירוק כהה.
Gv M/66: גרסה בשימוש בדנמרק של ה-A3, נקרא גם G3A5.
AG-3: דגם מבוסס על ה-G3A5 בייצור מקומי בנורווגיה עם מספר שינויים כגון קת ארוכה בכ-2 ס"מ.
AG-3F1: גרסה עם קת מתכווננת.
AG-3F2: גרסה עם קת מתכווננת ומספר שיפורים בהם מסילות פיקטיני.
BA64: דגם מקלע קל בשירות מיאנמר, נקרא גם G4 בשירות מקומי.
G3P3: דגם ה-A3 בייצור מקומי בפקיסטן.
G3A7: דגם ה-A3 בייצור מקומי בטורקיה.
G3A4: דגם שנכנס לשירות ב-1974, בעל קת מתכווננת במנח קבוע.
G3A4A1: גרסה של ה-A4 בשירות כוחות הביטחון הגרמניים בעל נצרה דו-צדדית.
G3P4: דגם ה-A4 בייצור מקומי בפקיסטן.
G3A7A1: דגם ה-A4 בייצור מקומי בטורקיה.
G3KA4: דגם קרבין ("K": ‏ Karabiner ) הכולל מתפסים בדומה להקלר וקוך HK33, קת מתכווננת וקנה מקוצר באורך 315 מ"מ.
G3KA4A1: גרסה של ה-KA4 בשירות כוחות הביטחון הגרמניים בעל נצרה דו-צדדית וחלקים עשויי פולימרים.
DIO G3-A3 בולפאפ: רובה סער שפותח על ידי איראן המבוסס על ה-G3 בתצורת בולפאפ ונמצא בשירות כוחות הביטחון האיראניים.
דגמים עיקריים > דגמים נגזרים

G3TGS: דגם ה-G3 הכולל מטול רימונים 40 מ"מ HK79 של הקלר וקוך.
G3A3ZF: דגם רובה קלעים של ה-G3A3 עם התאמה להרכבת כוונת טלסקופית.
MSG90: דגם רובה קלעים/צליפה בעל קנה באורך 600 מ"מ (23.6 אינץ').
PSG1: דגם רובה קלעים/צליפה בעל קנה באורך 650 מ"מ (25.6 אינץ') שפותח ב-1985.
משתמשות עיקריות

אירלנד אירלנד
איראן איראן - בשימוש סדיר באיראן על בסיס גרסה מקומית בשם G3A6, ופיתוח מקומי בתצורת בולפאפ מבוסס על ה-G3 בשם G3-A3.
אסטוניה אסטוניה
גרמניה גרמניה - בשימוש סדיר של הבונדסוור בין שנות ה-50 עד שהוחלף בהדרגה בשנות ה-90 על ידי ההקלר וקוך G36. כיום מספר דגמים נמצאים בשימוש מצומצם בעיקר בכוחות מיוחדים וכוחות משטרה.
דרום אפריקה דרום אפריקה - כ-100,000 רובי G3 עודפי הכוחות הפורטוגלים שירתו בדרום אפריקה תחת הכינוי R2, הם הוחלפו בשנות ה-80 על ידי ה-R4 (מבוסס הגליל הישראלי).
טורקיה טורקיה - בשימוש סדיר בטורקיה על בסיס גרסה מקומית בשם G3A7.
יוון יוון
ירדן ירדן
ישראל ישראל - מספר מצומצם של רובי צליפה PSG1 נמצאים בשירות יחידות מיוחדות (בהם סיירת מטכ"ל, שלדג ושייטת 13).
כווית כווית
לבנון לבנון
ליטא ליטא - כוחות הביטחון הליטאיים עושים שימוש ב-AK 4 השוודי.
מיאנמר מיאנמר - בשימוש סדיר של כוחות הביטחון של מיאנמר בין 1960 ל-1995 על בסיס דגמים בייצור מקומי, בהם הרוס"ר BA63, המקלע הקל BA64, הקרבין BA72 ורובה הצלפים BA100.
מלזיה מלזיה - ה-G3A4 הוא הרובה הסדיר של הצבא והמשטרה המלזית לצד ההקלר וקוך HK33.
מקסיקו מקסיקו - בייצור מקומי תחת רישיון, נמצאים בהוצאה הדרגתית משירות (נכון ל-2023).
נורווגיה נורווגיה - בשימוש סדיר של הכוחות המזוינים של נורווגיה בין 1968 ל-2008 על בסיס גרסה מקומית בשם AG-3, הוא מוחלף על ידי ההקלר וקוך HK416.
פקיסטן פקיסטן - בשימוש סדיר בפקיסטן על בסיס הגרסאות המקומיות G3P3 ו-G3P4 (המבוססות על ה-G3A3 וה-G3A4 בהתאמה).
קניה קניה
שוודיה שוודיה - בשימוש סדיר של הכוחות המזוינים של שוודיה מאז 1965 על בסיס גרסה מקומית בשם AK 4, כאשר הדגם המשופר ביותר הוא ה-AK 4D.
ראו גם

הקלר וקוך G36
PSG1
FN FAL
G3A4 בעל קת מתכווננת, ומתחתיו G3A3 הנפוץ
נשקי הצלפים MSG 90 ו-PSG1 המבוססים על ה-G3
חיילים איראנים במצעד באספהאן, 2019
רובי AK 4 בשירות צבא אסטוניה, 2021
ילדה רעה

| --- | --- |

 בימוי:  מיכאל ורהופן
 הופק בידי:  מיכאל זנפטלבן
 תסריט:  מיכאל ורהופן
 עריכה:  ברברה הנינגס 
 שחקנים ראשיים:  לנה שטולצה הנס-ריינהרד מילר מוניקה באומגרטנר
 מדינה:  גרמניה 
 חברה מפיצה:  מירמקס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בפברואר 1990
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  גרמנית
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   nastygirl
 דף הסרט ב־IMDb
 
ילדה רעה (במקור בגרמנית Das schreckliche Mädchen) הוא סרט קולנוע מערב גרמני עטור פרסים אשר יצא לאקרנים בשנת 1990. הסרט מבוסס על סיפורה האמיתי של העיתונאית והסופרת אנה רוזמוס מן העיר פאסאו שבבוואריה, ועוסק בהתמודדותה של החברה הגרמנית עם זיכרון הרייך השלישי ומוראותיו.
עלילת הסרט

סוניה (בגילומה של לנה שטולצה), היא תלמידה כשרונית בכתיבה, הלומדת בבית ספר תיכון בעיירה קטנה בגרמניה. היא זוכה בתחרות כתיבת חיבורים, וזוכה בנסיעה לפריז כפרס. בינתיים מתפתח גם רומן בינה לבין מרטין, מורה צעיר לפיזיקה בבית הספר.
כעבור שנה ניגשת סוניה שוב לתחרות. הפעם היא בוחרת מבין הנושאים המוצעים את הנושא "העיר שלי בתקופת הרייך השלישי". הנושא התמים לכאורה מתגלה במהרה כמשימה מאתגרת. חקירותיה הנמרצות של התיכוניסטית הנלהבת נתקלות בחומה של חשדנות ואדישות מצד התושבים והשלטונות המקומיים, שלא ששים לשתף פעולה עם שאלותיה החטטניות. בהדרגה מגלה סוניה שעיירתה השלווה למראה והציורית מעורבת עד צוואר בהיסטוריה של הרייך השלישי. כך למשל היא מגלה כי רבות מהמשפחות הוותיקות והמכובדות של העיירה השתייכו למפלגה הנאצית עוד בטרם עלתה זו לשלטון. היא לומדת לחרדתה שבסביבת העיירה הוקמו מחנות ריכוז רבים, וכי יהודי העיר גורשו ממנה ורכושם הוחרם. ככל שסוניה מתקדמת בחקירתה, כך גוברים הקשיים המוערמים עליה.
בינתיים מתחתנת סוניה עם המורה מרטין ולתושבי העיירה נדמה כי היא מרפה מן הנושא. אלא שלאחר לידת ילדיה היא מתחילה בלימודי היסטוריה באוניברסיטה והופכת את תחום מחקרה משכבר לתחום פעילותה האקדמי. היא מצליחה להשיג צווים שיפוטיים שפותחים בפניה את הארכיונים המקומיים. היחס אליה ואל בעלה בעיירה הופך מנוכר ונוקשה יותר ויותר, והם סובלים מהתנכלויות הולכות ומחמירות.
מאוחר יותר משתנה האווירה הציבורית בעיירה, וסוניה אף זוכה לאות הוקרה מהעירייה, שאותו היא מסרבת לקבל, משום שהיא רואה בו ניסיון להצר את צעדיה ולסתום את פיה.
חשיבות הסרט

הסרט הציג בצורה נוקבת ואמיצה את תהליך החיטוט של העם הגרמני בעברו, את המכשולים החברתיים הניצבים בפני המעוניינים לחשוף פרטים על העבר, ואת הצביעות המלווה לא-פעם את העיסוק בכך. פער הדורות מומחש בסרט היטב. סוניה הצעירה נחושה לחשוף את העבר, ואילו בני הדורות המבוגרים יותר מסתגרים בדלת אמותיהם ומבקשים לעצור בעדה.
פרסים

הסרט זכה בפרס תא מבקרי הקולנוע הבריטיים לסרט הטוב ביותר שאיננו דובר אנגלית, בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר ובפרס תא מבקרי הקולנוע של ניו יורק לסרט הטוב ביותר.
כן היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר ולפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
הערות שוליים

1 2  יגאל משיח, קולנוע - צחוקים מרים -  "ילדת רעה", (מערב־גרמניה, 1990), במאי: מיכאל ורהובן, שחקנים: לנה שטולצה, מוניקה באומגרטנר, מיכאל גאר, כל העיר, 3 באוקטובר 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1024709868
בלעדיך

"בלעדיך" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ב-8 ביוני 2020.
השיר נכנס לפלייליסט הרשמי של גלגלצ וכאן גימל ב-17 ביוני 2020.
רקע

בצאת הסינגל סיפרה ריטה איך השיר נוצר: "יש בי רצון גדול להכיר לקהל שלי את המוזיקה והשירים הפרסיים: השפה העשירה, הביטויים, חוסר הציניות, המטאפורות לצד הלחנים הנוגעים ללב, אבל לרוב לא הצלחתי לתרגם אותם במדויק לעברית והנחתי לזה. הפעם, בעידודה של אחותי מיטרה, החלטתי לא לתרגם, אלא לכתוב טקסט חדש ללחן השיר הזה שבו התאהבתי ואני שומעת אותו ללא הפסקה. צרויה להב הנדירה עזרה לי להלביש את המילים שלי על הלחן. החלטתי להישאר נאמנה לעיבוד המקורי שריגש אותי בפשטותו".
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
השיר זכה לביקורת חיובית מצד יוסי חרסונסקי שאמר: "ריטה כמו ריטה "חיה" את הסיפור, מצליחה "להרגיש" את מי שהיא מגלמת, וליצור את האיזון הקולי הנכון. חלוקת האנרגיות מקבלת חיזוק בעיבוד האפקטיבי הידידותי למשתמש, שמקדם את ההתרגשות ומוביל אותה מאיפוק בתחילת השיר לשיא הדרמה האישית במעלה המנעד הקולי".
דידי הררי אירח את ריטה במסגרת התכנית דידי לוקאלי ברדיו ושיבח את ריטה על השיר: "שיר יפה...לחן מדהים והמילים שלך יפות מאוד".
ביקורת חיובית נוספת הגיעה מצד דודי פטימר שאמר: "השיר הזה בא לי כ"רעם ביום בהיר" וכבש את ליבי מהרגע הראשון הן מבחינת הטקסט המלנכולי והכן והן מבחינת הפזמון שאי אפשר שלא להתמכר אליו".
הפקה

ריטה - מילים
עלי זנד וקילי - לחן
בן שופן - עיבוד והפקה מוזיקלית (על פי העיבוד וההפקה המוזיקלית המקוריים לשיר "Jadeh Shab")
נועם בורג - גיטרה
אבי יפרח - בס
יאיר גורן - מיקס
ארן לביא - מאסטרינג
וידאו קליפ

דנית רוט - איור
אורית פניני - צילום
יעל יעקבי - עיצוב
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 13 |  |
רשימת השמעה

| בלעדיך> מס' | בלעדיך> שם | בלעדיך> מילים | בלעדיך> לחן | בלעדיך> עיבוד | בלעדיך> משך | בלעדיך>  | בלעדיך>  | בלעדיך>  | בלעדיך>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בלעדיך  | ריטה | עלי זנד וקילי | בן שופן | 4:13 |  |  |  |  |
סיידובה סיסה

סיידובה סיסה (בצרפתית: Seydouba Cissé; נולד ב-10 בפברואר 2001 בדאבולה שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת לגנס מהלה ליגה ובנבחרת גינאה.
קריירת מועדונים

סיסה גדל במחלקת הנוער של אטוגה. ב-16 בינואר 2020 חתם בלגנס, בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת הליגה הספרדית השנייה.
קריירה בינלאומית

ב-5 ביוני 2022 ערך סיסה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בהפסד 0–1 לנבחרת מצרים במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. ב-17 בנובמבר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 על נבחרת אוגנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
נכלל בסגל נבחרת גינאה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  SEYDOUBA CISSÉ, jeune espoir du football guinéen signé à Leganès! באתר DDQAT, ‏ 16 בינואר 2020 (בצרפתית)
↑  Liste des 25 pour la CAN 2023 בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגינאית, 23 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת גינאה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. קייטה •  2 א. קונט •  3 א. סילה •  4 סו •  5 דיאקאבי •  6 דיאוורה •  7 גילאבוגי •  8 נ. קייטה •  9 גיראסי •  10 מוריבה •   11 באיו •  12 דיאקיטה • 13 מוח. קמארה •  14 כ. סיסה • 15 ס. סיסה • 16 מוס. קמארה • 17 ז'נווייה • 18 א. קמארה • 19 קמאנו • 20 קונאטה • 21 ס. סילה • 22 קונה • 23 טורה • 24 קאנטה • 25 פ. קונט • מאמן: ק. דיאוורה |  1 ע. קייטה •  2 א. קונט •  3 א. סילה •  4 סו •  5 דיאקאבי •  6 דיאוורה •  7 גילאבוגי •  8 נ. קייטה •  9 גיראסי •  10 מוריבה •   11 באיו •  12 דיאקיטה • 13 מוח. קמארה •  14 כ. סיסה • 15 ס. סיסה • 16 מוס. קמארה • 17 ז'נווייה • 18 א. קמארה • 19 קמאנו • 20 קונאטה • 21 ס. סילה • 22 קונה • 23 טורה • 24 קאנטה • 25 פ. קונט • מאמן: ק. דיאוורה | גינאה |
ג'ילינגהאם (כדורגל)

מועדון הכדורגל ג'ילינגהאם (אנגלית: Gillingham Football Club) הוא מועדון כדורגל אנגלי, המשחק בפוטבול ליג השנייה, הליגה הרביעית בחשיבותה באנגליה. קבוצת הכדורגל מייצגת את העיר ג'ילינגהאם שבמחוז קנט בדרום מזרח המדינה. אצטדיונה של הקבוצה נקרא אצטדיון פריסטפילד.
בתחילה, צבע המועדון המקורי היה שחור לבן. בעונת 1930/1931 שונה צבע המועדון לכחול, המשמש אותו עד היום.
היסטוריה > הייסוד והשנים הראשונות: 1893-1920

מועדון הכדורגל ג'ילינגהאם (Gillingham Football Club) החל את דרכו בשנת 1890 כאשר הוקמה קבוצת כדורגל בשם Excelsior F.C. לאחר הצלחות רבות במשחקים ותחרויות שונות, התכנסו ב-18 במאי 1893 בפאב בשם נאפייר ארמס (Napier Arms) ברחוב בריטון בג'ילינגהאם קבוצת אנשי עסקים שהחליטו בעקבות ההצלחות להקים מועדון כדורגל מקצועני שיוכל להתחרות בתחרויות גדולות יותר. כך הוקם מועדון הכדורגל ניו-ברומפטון (New Brompton F.C). אחד המייסדים החשובים של המועדון היה ג'יימס ברנס (James Branes) בעל אכסניה בעיירה ניו ברומפטון שצמודה לג'ילינגהאם. הוא היה היו"ר של המועדון בין השנים 1902-1912. עם הקמת ניו ברומפטון ב-1893 רכשו המייסדים חלקת אדמה תמורת £600 שעליה נבנה לימים אצטדיון פריסטפילד.
ב-2 בספטמבר 1893 שיחקה ג'ילינגהאם את משחקה התחרותי הראשון מול קבוצת המילואים של ארסנל לעיני כ-2,000 צופים במדים בצבע שחור לבן והפסידה 1–5. בשנת 1912 שונה שם הקבוצה לשמה הנוכחי.
היסטוריה > ההצטרפות לפוטבול ליג והירידה: 1920-1950

כאשר הוקמה הפוטבול ליג לקראת עונת 1920/1921, המועדון החל לשחק בליגה השלישית והנמוכה ביותר באותה התקופה. את העונות הראשונות הקבוצה סיימה בתחתית הליגה ונאבקה מדי שנה על הישארותה בפוטבול ליג. בסיום עונת 1937/1938 הקבוצה גמרה את העונה במקום האחרון ולראשונה בתולדותיה יצאה מהפוטבול ליג. ג'ילינגהאם החלה לשחק בליגה האזורית של דרום אנגליה, אז הליגה הרביעית בחשיבותה. המועדון ביסס את עצמו כאחד המועדונים החזקים מחוץ לפוטבול ליג כשבעונת 1945/1946 השלימה הקבוצה דאבל כשזכתה גם בגביע וגם באליפות הליגה החמישית. עונה מאוחר יותר הקבוצה זכתה בדאבל נוסף, הפעם בליגה הרביעית ורשמה ניצחון חסר תקדים של 1–12 על גלוסטר סיטי. למרות הזכייה באליפות ג'ילינגהאם לא קודמה לליגה השלישית של הפוטבול ליג, מכיוון שלא היה קידום או ירידה בין הפוטבול ליג לליגות האזוריות. בסוף עונת 1948/1949 הקבוצה זכתה באליפות פעם נוספת.
היסטוריה > החזרה לפוטבול ליג וההצלחה: 1950-1974

בשנת 1950 הוחלט כי יגדילו את מספר הקבוצות בליגה השלישית של הפוטבול ליג מ-22 ל-24. בעקבות החלטה זו שבה ג'ילינגהאם לפוטבול ליג מכיוון שהיא זכתה באליפות בעונה שלפני כן. הקבוצה שיחקה בפוטבול ליג במשך 9 עונות עד עונת 1958/1959 בה הליגות אורגנו מחדש והקבוצה מצאה את עצמה בליגה הרביעית החדשה של הפוטבול ליג. בשנת 1964 תחת פיקודו של המאמן פרדי קוקס הקבוצה זכתה באליפות המקצועית הראשונה בתולדותיה כאשה סיימה במקום הראשון עם 60 נקודות בצוותא עם קרלייל יונייטד אך עם יחס שערים של 1.967 לעומת 1.948 של קרלייל, ובעקבות זאת זכתה ג'ילינגהאם באליפות הצמודה ביותר בהיסטוריה של הפוטבול ליג. לאחר 6 עונות בליגה השלישית, חזרה הקבוצה לליגה הרביעית בתום עונת 1970/1971. בסיום עונת 1973/1974 שבה הקבוצה לליגה השלישית.
היסטוריה > ביסוס, לאחר מכן קריסה: 1974-1995

בשנים הבאות המועדון נאבק בצמרת הליגה במטרה לזכות בפלייאוף הקידום ולהעפיל לראשונה בתולדותיו לליגה השנייה של הפוטבול ליג. השיא היה בעונת 1986/1987 כאשר הקבוצה הצליחה להעפיל עד לגמר הפלייאוף, אך הפסידה לסווינדון טאון אשר קודמה במקומה. בשנת 1987 רשמה הקבוצה הישג היסטורי כאשר גברה על סאות'אנד יונייטד 1–8 ושבוע לאחר מכן הביסה את צ'סטרפילד בתוצאה 0–10. עם זאת, רק כמה חודשים לאחר מכן, המאמן קית' פיקוק פוטר באופן מעורר מחלוקת, ובתוך 18 חודשים המועדון הפך מקבוצת צמרת לאחד החלשים בליגה ובסוף העונה ירד לליגה הרביעית לאחר 15 שנות היעדרות. את השנים הבאות המועדון בילה בתחתית הליגה וכמעט ירד לליגה החמישית. בשנת 1995 המועדון סבל מבעיות כלכליות קשות והיה על סף הרחקה מהליגה ופירוק.
היסטוריה > עידן פאול סקאלי: 1995 עד היום

ביוני 1995, כאשר המועדון היה על סף פירוק, רכש אותו איש עסקים בשם פאול סקאלי תמורת לירה שטרלינג אחת. מועדון התומכים של ג'ילינגהאם תרם £5,000. סקאלי הביא שינוי אמיתי למועדון: הוא גייס כמאמן את טוני פוליס הוולשי והחתים כמעט סגל חדש של שחקנים. בסיום עונת 1995/1996 סיימה ג'ילינגהאם את ליגת הפוטבול ליג השנייה במקום השני ועלתה ליגה לפוטבול ליג הראשונה בפעם הראשונה בהיסטוריה.
בעונת 1998/1999 שבר המועדון את שיא מחיר הקנייה כאשר בתוך שבועיים שבר פעמיים את השיא: קודם נקנה החלוץ רוברט טיילור מברנטפורד תמורת £500,000 ולאחר שבועיים חלוץ נוסף, קארל אסאבה (Carl Asaba) מרדינג תמורת £600,000. באותה עונה היה המועדון על סף עשיית היסטוריה כאשר הגיע לגמר הפלייאוף של ליגת הפוטבול ליג השנייה נגד מנצ'סטר סיטי: לאחר שג'ילינגהאם הובילה 0–2 השוותה מנצ'סטר סיטי עם שער בדקה ה-90 ובדקה ה-96 (ממש לפני שריקת הסיום). ההארכה נשארה בלא שינוי ובפנדלים ניצחה מנצ'סטר סיטי 1–3. לאחר ההפסד הטרגי פוטר פוליס ובמקומו בא פיטר טיילור.
בעונת 1999/2000 שוב הגיעה ג'ילינגהאם לגמר הפלייאוף, הפעם מול ויגאן: תחילה ג'ילינגהאם הבקיעה, לאחר מכן ויגאן השוותה. בהארכה עלתה ויגאן ליתרון אך 8 דקות לסיום סטיב באטלר (Steve Butler) השווה. 4 דקות לסיום אנדי ת'ומסון (Andy Thomson) הבקיע לג'ילינגהאם את שער הניצחון. בעקבות הניצחון, עלה המועדון בפעם הראשונה בתולדותיו לליגת המשנה - אליפות הפוטבול ליג. באותה עונה שבר המועדון שיא כאשר הגיע לשמינית גמר גביע ה-FA לאחר שניצח את קבוצות הפרמייר ליג דאז, ברדפורד סיטי ושפילד וונדסדי.
בעונת 2000/2001 עזב פיטר טיילור לאמן את לסטר סיטי ובמקומו מונה הקפטן אנדי הסנת'אלר (Andy Hessenthaler) למאמן-שחקן. ג'ילינגהאם השתלבה יפה וסיימה בשלוש העונות הראשונות במקומות ה-13, 12, ו-11 בהתאמה. בעונת 2003/2004 נשאר המועדון בליגה בזכות יחס שערים. עונה לאחר מכן (2004/2005) ירדה ג'ילינגהאם לליגת הפוטבול ליג הראשונה על יחס שערים. בסוף עונת 2007/2008 המועדון ירד לפוטבול ליג השנייה, אך שב לליגה הראשונה של הפוטבול ליג לאחר עונה אחת בלבד. בסיום עונת 2009/2010 שבה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שלא ניצחה ולו משחק חוץ אחד לאורך כל העונה. בעונת 2012/2013 חזרה לליגה הראשונה של הפוטבול ליג.
תל יריחו

המגדל העגול ביריחו
תל יריחו (בערבית: تل السلطان, תל א-סולטאן) הוא התל המרכזי בעיר יריחו. גובהו המרבי של התל מעל סביבתו הוא 21.5 מטר ושטחו 40 דונם. בכמה מקומות הגיעו החופרים עד סלע האם, והחופרים הגיעו למסקנה שהתל כולו נוצר מריבוד של הריסות יישובים, ובמקורו היישוב הראשון נבנה בשטח מישורי שנבחר ליד מי מעיין.
החופרים המרכזיים בתל היו צ'ארלס וורן, ארנסט זלין וקרל ואצינגר (1907–1909), ג'ון גרסטנג (1930–1936) וקתלין קניון (1952–1958).
תל יריחו מתייחד בתקופת ההתיישבות הארוכה בו. התל משמש אתר מפתח לתקופות רבות בארכאולוגיה של ארץ ישראל.
בספטמבר 2023 הוכרז התל על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
החפירות בתל

בחפירות בתל נמצאו שרידים מתקופות קדומות, שנבנו אחת על גבי רעותה. התקופה הקדומה ביותר מתוארכת בקירוב ל-9500 לפני הספירה, לתקופה הנאוליתית, במה שנראה כמקדש של ציידים. כמה שכבות שמעליה אף הן מהתקופה הנאוליתית, ובהן ממצאים רבים כמו מגדל יריחו העגול שקוטרו 8.50 מ', והשתמר לגובה של 7.70 מ'. ליבתו של המגדל מולאה באבנים, וגרם מדרגות הוביל לראשו. התגלו גם גולגולות אדם מכוירות בטין (לצורך פולחן אבות כנראה) וכלים שונים.
שכבה נוספת בולטת היא מהתקופה הכנענית הקדומה (האלף ה-4 לפנה"ס) שבה נדדו מבחוץ תושבים חדשים לארץ, שמנהגיהם היו שונים מהמקובל שם. תקופה זו נחשבת לראשית התקופה העירונית. בתקופה זו הפסיקו לקבור את המתים מתחת לבתים ועברו לקוברם במערות קבורה. מהתקופה הכנענית התיכונה, שבה לראשונה מוצאים שם קברים נפרדים.
קתלין קניון הגיעה לתל יריחו כדי לבדוק את תוצאות החפירות של קודמיה וגילתה סביבו שדות גדולים של בתי קברות. היא חפרה כ-500 קברים וחילקה את הקברים לקבוצות. על פי הממצאים היא הגיעה למסקנה שמדובר בתרבות חדשה, ללא שייכות לתקופה קודמת או לבאה אחריה. קניון קראה לתקופה החדשה "Intermediate EB-MB Bronze Period" (בעברית: ברונזה קדומה-תיכונה ביניימית).
היסטוריה > התקופה האפיפלאוליתית

מהתקופה האפיפלאוליתית נמצאו שרידים בצפון התל השייכים לתרבות הנאטופית, ככל הנראה לשלב המאוחר שלה לפני כ-12,000 שנים. השרידים מועטים מכדי לקבל תמונה ברורה של היישוב.
היסטוריה > התקופה הנאוליתית

נמצאו במספר מקומות בתל שכבות המקשרות את התקופה הנאוליתית לתקופה האפיפלאוליתית. בריבוע M נמצאו בשכבה התחתונה רבדים צפופים של מפלסי מגורים בעובי כולל של 4 מטר. היישוב היה של סמי-נוודים, יישוב של ציידים שנאחזו בהתיישבות של קבע.
היסטוריה > תקופה קדם קרמית א'

בהמשך, בתקופת הנאוליתית קדם קרמית א (PPNA) התרחב היישוב. השטח הבנוי כיסה את כל השטח שבתקופה הברונזה נבנתה עליו עיר. בעקבות הגידול ביישוב נבנתה חומה עד לגובה של 5.75 מ' ושולב בה מגדל בצידה הפנימי. המגדל היה עגול, בנוי מאבנים וגובהו כתשעה מטר. במרכזו נמצא גרם מדרגות תלול ברוחב של מטר בנוי מאבנים מוארכות ומהוקצעות. על המגדל נמצאו שרידי טיח ועדויות לעבודות שיפוץ. לקראת סוף התקופה נסתם גרם המדרגות ויצא משימוש כמגדל והוא הפך לאתר קבורה. בקיר צדדי נחפר מעבר שדרכו הוכנסו לתחתית גרם המדרגות 12 גופות, 9 מבוגרים ו-3 ילדים שנדחסו בערימה צפופה והפתח נסתם באבנים. בשרידי מבנים אחרים נמצאו סימני שרפה והרס מתקופה זו. בתל נחשפו קברים שהכילו 262 שלדים רובם בין הגילים 7–20. חלק קטן מהשלדים נשא סימני מחלות על העצמות כגון שחפת, עגבת ואנמיה חרמשית. תיארוך שכבה זו על פי פחמן-14 הוא בין 8300 לפנה"ס – 6900 לפנה"ס. השטח הבנוי היה צפוף מאוד, שנשען על ייצור מזון ואספקה קבועה של מים.
היסטוריה > תקופה קדם קרמית א' > תקופה קדם קרמית ב'

התרבות של התקופה הקודמת הסתיימה פתאום והתחלפה בתרבות חדשה. בין שתי השכבות נמצאה שכבה של סחף. התרבות הנאוליתית קדם קרמית ב' (PPNB) הופיעה בתל כתרבות מפותחת. התאפיינה בבתים משוכללים, חדרים גדולים יחסית הסדורים מסביב לחצרות. הבתים נבנו מלבני טיט בצורה מוארכת עם עיטור "אידרת הדג". הכלים השתנו לחלוטין. מיעוט כלי עצם, ומיעוט גרזנים ולהבים מצור. כלים מייצגים של התקופה הם ריחיים דמויי שוקת ששטח השחיקה שלהם פתוח בצד אחד וסגור במן מעקה שטוח בשלושת צדדיו האחרים. בנוסף נמצאו שני מבני פולחן וכן קבוצה של גולגולות מכוירות אדם שכוירו להם תווי פנים מחומר. בראשיתו, היישוב היה ללא חומה, בשלב מאוחר יותר נבנתה חומה מאבנים גדולות ומגושמות. על פי בדיקות פחמן-14 התקופה מתוארכת בין 7400 לפנה"ס – 5800 לפנה"ס. תרבות דומה לתרבות יריחו של תקופה זו נמצאה באתר צ'טלהויוק באנטוליה. ביריחו התקיימו בזו אחר זו שתי תרבויות נאוליתיות קדם קרמיות מוקפות חומה. הראשונה התפתחה במקום, המאוחרת יותר הגיעה כבר מפותחת לאתר. תקופה זו הסתיימה בפתאומיות.
באתר הסתיימה ההתיישבות בתקופה הקדם קרמית ב ולאחר מכן האתר היה נטוש למשך זמן רב. עד לחשיפת אתר עין ע'זאל בעבר הירדן היו חוקרים שהציעו שהפער ההתיישבותי בלבנט נמשך כאלף שנה. בעין ע'זאל התקיים שלב תרבותי נוסף שנקרא התקופה הנאוליתית הקדם קרמית ג.
היסטוריה > תקופה קדם קרמית א' > תקופות קרמית א וקרמית ב'

בבורות של התקופה הכלקוליתית נמצאו כלי קרמיקה שלא היו שייכים לבורות ותוארכו לתקופות נאוליתית קרמית א' (PNA), (תרבות ותקופה זו הוגדרו לראשונה ביריחו בעקבות הממצאים בשכבה ארכאולוגית IX) וכן נאוליתית קרמית ב' (PNB). כלי ה-PNA הם כלים מקושטים בדגמי סכסך בצבע אדום ממורק, וכלי חרס מגושמים מעורבים בתבן כלים אלה התגלו גם בתלוליות בטש, תל מגידו ותל לכיש ולוד. כלי ה-(PNB) - הם כלים בעלי שפה קשותה או בעלי קישוט "אידרת הדג". שתפוצתם הייתה רחבה יותר, הם נתגלו בשער הגולן (התרבות הירמוכית) וכן בגבל שבלבנון. עם הופעת כלי החרס, חל שינוי גם בתעשיית כלי הצור, דוגמה טובה הם החרמשים עם שינון גס ופחות משובח מהשינון של כלי הצור מהתקופות הקדם קרמיות. בין היישוב בתקופה זו ליישוב בתקופת הברונזה הקדומה נמצאה שכבת סחף המקבילה לפריחתה של התרבות הע'סולית.