stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
למצוא את פורסטר

| --- | --- |

 בימוי:  גאס ואן סנט 
 הופק בידי:  שון קונרי, לורנס מארק, רונדה טולפסון 
 תסריט:  מייק ריץ' 
 עריכה:  ולדיס אוסקרסדוטיר 
 שחקנים ראשיים:  שון קונרי רוב בראון פ. מארי אברהם אנה פקווין אפריל גרייס באסטה ריימס
 מוזיקה:  ביל בראון 
 צילום:  האריס סביידס 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בדצמבר 2000
 משך הקרנה:  136 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סיפור התבגרות 
 תקציב:  43,000,000 $
 הכנסות:  80,049,764 $
 הכנסות באתר מוג'ו:   findingforrester
 פרסים:  פרס דוב הכסף של חבר השופטים 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
למצוא את פורסטר (באנגלית: Finding Forrester) הוא סרט מז'אנר דרמה וספורט משנת 2000 שבויים על ידי גאס ואן סנט והופק על ידי שון קונרי. הסרט מספר על אפרו אמריקאי צעיר בשם ג'מאל וואלאס (רוב בראון), תלמיד מצטיין שהוזמן לבית ספר פרטי מהטובים בניו יורק. ג'מאל נפגש במקרה עם הכותב הידוע ויליאם פורסטר (שון קונרי) שעוזר לו. משתתפים בסרט גם אנה פקווין, פ. מארי אברהם ובאסטה ריימס בתפקידי משנה.
שחקנים

שון קונרי - ויליאם פורסטר
רוב בראון - ג'מאל וואלאס
פ. מארי אברהם - פרופסור רוברט קרופורד
אנה פקווין - קלייר ספנס
באסטה ריימס - טרל וואלאס
אפריל גרייס - גברת ג'וייס
מייקל פיט - ג'ון קולדריג'
מייקל נורי - דוקטור ספנס
ריצ'רד איסטון - פרופסור מת'יוס
צ'ארלס ברנשטיין - דוקטור סימון
מאט מאלוי - דייוויד בראדלי
מאט דיימון - סטיבן סנדרסון
אלכס טרבק - עצמו
גאס ואן סנט - עוזר ספריה
ביקורת

הסרט קיבל בעיקר ביקורות טובות. מבקר הסרטים ריצ'רד רופר החשיב את הסרט לאחד מעשרת הטובים בשנת 2000. הסרט קיבל 74% ממבקרי אתר Rotten Tomatoes המבוססת על 124 מבקרים מתוכם 92 נתנו ביקורת טובה. בנוסף צורפה ביקורת טובה האומרת:"למרות הסוף הצפוי והדמיון לסרט "סיפורו של ויל האנטינג" למצוא את פורסטר הוא סרט ישר וטוב ומערכת יחסים טובה בין קונרי לבראון".
הסרט קיבל שחרור מוגבל לקולנועים ב-20 בדצמבר 2000 בו הוא יצא ל-200 בתי קולנוע. ההכנסות מהשבוע הראשון היו 701,207 $. לאחר מכן התפרסמו פרסומות לסרט, והוא שוחרר ל-2002 בתי קולנוע. בסוף השבוע הראשון של הסרט הוא הכניס 11,112,139 $. הוא הכניס בסוף 51,804,714 $ בארצות הברית. בקנדה ובשאר העולם הוא הכניס 28,245,050 $. סך ההכנסות הוא 80,049,764 $, והסרט סיים בהצלחה לאחר שהתקציב היה 43,000,000 $.
הפקה

רוב הצילומים של הסרט התרחשו במנהטן, הברונקס ובברוקלין. רוב הצילומים של בית הספר הפרטי, אקדמיית מיילור, התרחשו בתיכון רג'יס שבאפר איסט סייד במנהטן. חלק מהצילומים של הנוף צולמו בטורונטו, אונטריו. חלק מהסרט צולם גם בהמילטון, אונטריו, קנדה. מאט דיימון ערך הופעת קמאו לקראת סיומו של הסרט.
הערות שוליים

↑  Finding Forrester (באנגלית), נבדק ב-2022-12-10
↑  Finding Forrester (2000) - Box Office Mojo
↑  Finding Forrester (2000) - Filming Locations - IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4053020  GND: 102641721X  LCCN: no2003015663  MusicBrainz release group: 1c4e75e5-8781-329a-acdb-595b4f149399  VIAF: 256021037   WorldCat (עם VIAF): 256021037
לובצ'ה (בלארוס)

ערך זה עוסק בעיירה בבלארוס. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל לובצ'הסמל לובצ'ה
מראה טירת לוּבְּצָ'ה
מראה טירת לוּבְּצָ'ה
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  גרודנו (מחוז) גרודנו
 ראיון:  נבהרדק
 גובה:  142 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  988 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  53°45′N 26°03′E﻿ / ﻿53.750°N 26.050°E﻿ / 53.750; 26.050
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהלובצ'ה(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהלובצ'ה(למפת מחוז גרודנו רגילה) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןלובצ'ה(למפת מחוז גרודנו מוגדלת) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןלובצ'ה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מבנה בית הכנסת של לובצ'ה אשר משמש כבית תרבות בעיירה
גלעד לזכר הנרצחים בשואה המוצב באזור בו שכן בית העלמין היהודי בעיירה
לוּבְּצָ'ה (ביידיש: לובטש; בבלארוסית: Любча, Lubča, לוּבְּצָ'ה; ברוסית: Любча; בפולנית: Lubcz) היא עיירה ליד הנהר ניימן, 23 ק"מ מנבהרדק, במחוז גרודנו שבבלארוס.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

העיירה מוזכרת לראשונה בכתובים מ-1401 ומניחים שנוסדה בשלהי המאה ה-12 או בראשית המאה ה-13 עת נשלט האזור על ידי הדוכסות הגדולה של ליטא. עד לסוף המאה ה-15 עדיין השתייכו אדמות העיירה לדוכס הגדול. בשנת 1499 הוענקה העיירה על ידי הדוכס הגדול דאז, אלכסנדר יגיילו (לימים מלך פולין), למזכירו האישי פדק קרפטוביץ.
היסטוריה > המאות ה-16–17

בראשית המאה ה-16 הותקף היישוב על ידי כוחות טטרים, האזור הסובב אותו נכבש אך היישוב עצמו עמד במצור. ב-1528 נמכרה העיירה לאלברכט גסטולד, מושל וילנה. ובשנת 1547 עברה לרשותו של יאן קישקה "האביר הגדול של ליטא", ותומך הזרם האריאני בנצרות. ב-1581 הוחל בבניית מצודה במקום. ב-1590 לאחר הקמת האיחוד הפולני-ליטאי הוענקו ללובצ'ה זכויות מגדבורג, לבקשת קישקה. ב-1606 ניתנה העיירה במתנה לבית משפחת רדזיוויל. ואולם בעקבות מלחמות ננטשה העיירה ונחרבה במחצית הראשונה של המאה ה-17, בתקופת שלטונו של יאן השני קז'ימייז', מלך פולין.
היסטוריה > המאות ה-16–17 > בית הדפוס בלובצ'ה

ב-1592 נוסד בלובצ'ה, תחת חסותו של יאן קישקה, בית דפוס ראשון מסוגו בליטא שעסק בהוצאת ספרי דת שאינם קתוליים. המדפיס הראשון היה פיוטר בלסטוס קמיטה; אחריו, בנו יאן קמיטה; ואחריהם, יאן לאנגה. מיום הקמתו נשא בית הדפוס אופי מחתרתי כללי, אך במהלך שנות פעילותו פעל בעיקר כדפוס אריאני. ב-1655 הופסקה פעילותו, ודברי דפוס בלטינית ובפולנית שנדפסו בו, נדירים ומהווים פריטי אספנות.
היסטוריה > המאות ה-18–20

בראשית המאה ה-18, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, נכבשה לובצ'ה על ידי צבאו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה והועלתה באש.
בהמשך שוקם היישוב אך ב-1812 וב-1835 פרצו בו דליקות אשר גרמו לנזקים. ב-1842 נכללה העיירה בשטחי מחוז (גוברניה) מינסק של האימפריה הרוסית. ב-1897 התגוררו בלובצ'ה 3,239 תושבים ומתוכם 2,463 היו יהודים. במהלך מלחמת העולם הראשונה התחוללו באזור לובצ'ה קרבות ותושביה פונו לעומק שטחי האימפריה הרוסית. ליישוב ולמצודה נגרמו נזקים כבדים במהלך המלחמה. ב-1939, לאחר חתימת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב כבש הצבא האדום את לובצ'ה והיא סופחה בהמשך לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה נכבשה לובצ'ה על ידי הוורמאכט וב-7 באוגוסט 1944 שוחררה על ידי הצבא האדום. לובצ'ה נכללה בשטחי ברית המועצות עד 1991 עת הוכרה רשמית בלארוס.
הקהילה היהודית

עדויות על קיומה של קהילה יהודית בלובצ'ה ישנן מן המאה ה-17, ב-30 בינואר 1690 קיבלו יהודי העיירה כתב זכויות. אף על פי שלובצ'ה שוכנת בסביבה חקלאית לא עסקו יהודי העיירה בחקלאות ורובם התפרנסו ממסחר ותיווך.
רוב תושבי לובצ'ה היו יהודים. ב-1897 מנתה הקהילה 2,463 נפשות מתוך כלל האוכלוסייה שמנתה 3,239 נפשות. כאמור, במהלך מלחמת העולם הראשונה פונתה אוכלוסיית העיירה ולאחריה, רבים לא שבו להתגורר בה. ערב השואה חיו בלובצ'ה כ-500 יהודים. לאחר הפלישה הגרמנית הגיעו לכפר עוד כאלף פליטים יהודים. הכפר נכלל באזור שהוקצה לברית המועצות בהסכם ריבנטרופ–מולוטוב.
עם פלישת הגרמנים לברית המועצות שדדו תושבים מקומיים את היהודים והגרמנים ירו בעשרות יהודים מחוץ לעיירה. בסוף 1941 או בתחילת 1942 הוקם גטו בכפר, ואליו הובאו יהודים מעיירות סמוכות. עקב הצפיפות פשטו בגטו מגפות ורבים נספו בהן.
באביב 1942 שולחו רוב יהודי הגטו לגטאות אחרים ולמחנות עבודה ועד סוף 1942 נרצחו במקומות אלה. יתר היהודים שנותרו בגטו, בעיקר קשישים וחולים, נרצחו באזור הכפר באוגוסט 1942.
הערות שוליים

1 2  העיירה לובצ'ה, באתר Jewishgen, אוחזר ב-12 באוקטובר 2014 (באנגלית).
↑  תקציר ההיסטוריה של לובצ'ה, באתר lubcza.by (ברוסית).
↑  צבי שמשי (שמשלביץ), אביו של יצחק בן-צבי, מספר בספר היוחסין של משפחתו, על אבות אבותיו בני הזוג אליהו וחנה פייגה שמשלביץ שישבו בלובצ'ה בין 1700 ל-1775.
לורנס קורב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביולי 1939 (בן 85) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת סנט ג'ונס (ניו יורק)  אוניברסיטת אולבני  Athenaeum of Ohio – Mount St. Mary's Seminary of the West 
 השתייכות:  צי ארצות הברית 
 
לורנס קורב (באנגלית: Lawrence J. Korb; נולד ב-9 ביולי 1939 בניו יורק) הוא עמית במרכז לקידום אמריקאי (Center for American Progress) ויועץ בכיר במרכז למידע על הגנה (Center for Defense Information). בעבר היה מנהל לימודי ביטחון לאומי במועצה ליחסי חוץ בניו יורק.
השכלה ושירות בחיל הים

קורב למד במוסד אקדמי Athenaeum of Ohio, שם קיבל תואר ראשון ב-1961. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שני באוניברסיטת סנט ג'ון (St. John's University) ב-1962, לפני שהצטרף לצי האמריקאי. הוא שירת כחייל פעיל במשך ארבע שנים כקצין טיסה ימי והיה חבר צוות במטוס לוקהיד P-3 אוריון במלחמת וייטנאם. לאחר סיום השירות הפעיל, עבר למילואים ופרש בדרגת קפטן. קורב השלים את לימודיו האקדמיים וקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת מדינת ניו יורק באולבני ב-1969. לאחר מכן שימש כמרצה בממשל באקדמיה למשמר החופים של ארצות הברית בשנים 1971–1975 וכפרופסור לניהול במכללת המלחמה של חיל הים בשנים 1975–1980.
קריירה בממשל

קורב שימש כיועץ לוועדת הבחירות של רייגן-בוש ב-1980, ולאחר מכן מונה לעוזר מזכיר ההגנה (משאבי אנוש, ענייני מילואים, מתקנים ולוגיסטיקה) בשנים 1981–1985. בתפקיד זה ניהל כ-70 אחוז מתקציב ההגנה. עבור שירותו קיבל את מדליית השירות הציבורי המובדל של משרד ההגנה.
קריירה אקדמית ועבודה מייעצת

בשנת 1987 נבחר קורב כעמית באקדמיה הלאומית למינהל ציבורי (National Academy of Public Administration). קורב שימש כעמית בכיר ומנהל לימודי ביטחון לאומי במועצה ליחסי חוץ. בין השנים 1998 ל-2002 היה סגן נשיא המועצה, מנהל לימודים ובעל הקתדרה של מוריס גרינברג. לפני שהצטרף למועצה, שימש כמנהל המרכז לחינוך למדיניות ציבורית ועמית בכיר בתוכנית למדיניות חוץ במכון ברוקינגס, דיקן בית הספר ללימודי ציבור ובינלאומיים באוניברסיטת פיטסבורג, וסגן נשיא לתפעול תאגידי בחברת ריית'יאון.
בשנת 2005 פרסמו קורב, רוברט או. בורסטין וצוות הביטחון הלאומי של המרכז להתקדמות אמריקאית נייר עמדה בשם "כוח משולב: אסטרטגיית ביטחון לאומית למאה ה-21". בו הם מתחו ביקורת על הנשיא ג'ורג' וו. בוש על הפלישה לעיראק ועל כך שהקדיש משאבים לא מספקים למאבק בפונדמנטליזם האסלאמי. הם גם פירטו תוכניות להגדלת כוח האדם של צבא ארצות הברית, למנוע מטרוריסטים להשיג נשק להשמדה המונית, להפיץ ערכים דמוקרטיים ליברליים ברחבי המזרח התיכון, ולהפחית את התלות האמריקאית בנפט זר.
בנוסף היה חבר בארגון המוקדש להפסקת האפליה נגד הומוסקסואלים ולסביות המשרתים בצבא ארצות הברית, ולביטול המדיניות אל תשאל, אל תספר. קורב שימש גם בוועדת היועצים הצבאיים למנהיגים עסקיים למען סדרי עדיפויות נבונים, שמטרתה הייתה להפנות 15% מתקציב הצבא לתוכניות חברתיות כמו חינוך, בריאות, הכשרה בעבודה, סעד הומניטרי, אנרגיות מתחדשות והפחתת הגירעון. בשנת 2008 עבד קורב כיועץ לקמפיין הנשיאותי של הילרי קלינטון.
פרסומים ועבודות נוספות

קורב כתב כ-20 ספרים בנושאי ביטחון לאומי, ביניהם "The Joint Chiefs of Staff: The First Twenty-five Years" ו-"A New National Security Strategy in an Age of Terrorists, Tyrants, and Weapons of Mass Destruction". למעלה מ-100 ממאמריו הופיעו בכתבי עת כמו "Foreign Affairs", "Public Administration Review", ו-"International Security". כמו כן, פרסם למעלה מ-100 טורי דעה בעיתונים מרכזיים כגון "וושינגטון פוסט", "ניו יורק טיימס" ו-"וול סטריט ג'ורנל".
הערות שוליים

↑  "Dr. Lawrence J. Korb: An Interview Looking From the Past Into the Future - The Atlas Business Journal". The Atlas Business Journal (באנגלית אמריקאית). 2016-12-29. נבדק ב-2017-01-16.
↑  "Nomination of Lawrence J. Korb to be an Assistant Secretary of Defense | the American Presidency Project".
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2007-06-10. נבדק ב-2007-04-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Incorporated, Prime. "National Academy of Public Administration". National Academy of Public Administration (באנגלית). נבדק ב-2023-04-10.
↑  "Dr. Lawrence J. Korb: An Interview Looking From the Past Into the Future - The Atlas Business Journal". The Atlas Business Journal (באנגלית אמריקאית). 2016-12-29. נבדק ב-2017-01-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604962705171  BnF: cb12423671f (data)  GND: 128775769  ISNI: 0000 0001 2279 7020  LCCN: n79106630  NKC: jo2005267857  NTA: 068534949  SNAC: w6w97962  SUDOC: 067010679  VIAF: 49314417   WorldCat (עם VIAF): 49314417
לואיז קוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 ביוני 1901 סנדרלנד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  27 במרץ 1991 (בגיל 89) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקצוע:  קלדנית 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (28 ביולי 1964)  אות גיבור השואה הבריטי (2010) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  לואיז קוק
 
מרי לואיז קוק (באנגלית: Mary Louise Cook;‏ 19 ביוני 1901 – 27 במרץ 1991) הייתה חסידת אומות עולם בריטית שיחד עם אחותה אידה קוק (1904–1986), עזרה ליהודים להימלט מגרמניה הנאצית בשנות ה-30. בשנת 1964 הוכרו האחיות קוק כחסידות אומות העולם על ידי יד ושם. בשנת 2010 הוענק לה אות גיבור השואה הבריטי יחד עם אחותה.
ביוגרפיה

קוק נולד ב-19 ביוני 1901 בסנדרלנד, מחוז דורהאם, אנגליה. היא נקראה מרי לואיז קוק על שם אמה. היא למדה בבית הספר של הדוכסית באלנוויק.
קריירה

לואיז ואחותה, אידה קוק, היו עובדות מדינה. הן היו קלדניות.
חיים אישיים

קוק ואחותה אידה התגוררו יחד.
השתיים חלקו את אהבתן לאופרה ונסעו באופן תדיר לאוסטריה ולגרמניה כדי להאזין להופעות. כדי לשמוע את זמרת האופרה האיטלקייה אמליטה גאלי-קורצ'י מופיעה. לואיז ואידה הלכו לעבודה הלכו ברגל לעבודה במשך שנתיים וללא ארוחת צהריים, כדי שיוכלו להרשות לעצמן את הנסיעה מלונדון למטרופוליטן אופרה בניו יורק.
פעילות הצלה

במהלך שנות ה-30, הזמרת הרומנית ויוריקה אורסוליאק ובעלה המנצח האוסטרי קלמנס קראוס, היו מעורבים בסיוע ליהודים המעורבים באופרה להימלט מהמשטר הנאצי. האחיות קוק התיידדו עם קראוס, והן עזרו בהברחת יהודים ואת התכשיטים של הפליטים היהודים וחפצי ערך אחרים מגרמניה ואוסטריה, כדי שהיהודים הנימלטים מאימת הנאצים יוכלו לעמוד בדרישות הכספיות הנדרשות להגירה. האחיות קוק גם שיכנו פליטים באנגליה והרצו וסיפרו עבור יהודים שנזקקו לעזרה. עד 1939, האחיות קוק סייעו ליותר משני תריסר פליטים בבריחה מהשואה.
מותה

לואיז מתה ב-27 במרץ 1991 בלונדון.
הכרה וסיקור תקשורתי

קוק הוכרה כחסידת אומות העולם בשנת 1964. היא קיבלה לאחר מותה את אות גיבור השואה הבריטי בשנת 2010.
לואיז ואידה קוק היו נושא למספר מאמרים וספרים, כולל ספר הזיכרונות של אידה We Followed Our Stars (שהוצא מחדש בתור Safe Passage), מסה משנת 2007 במגזין הבריטי גרנטה בשם אידה ולואיז,
הערות שוליים

1 2 3  "Ida and Louise". Granta. 2 ביולי 2007. נבדק ב-14 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Cook, Mary Louise". TracesOfWar.com. נבדק ב-14 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The opera-loving sisters who 'stumbled' into heroism". BBC.com. 28 בינואר 2017. נבדק ב-19 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Spinster Sisters Versus Nazis". tabletmag.com. נבדק ב-19 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Two British Sisters – A Typist and a Romance Novelist – Save Jewish Artists from the Holocaust With a Clever Con Involving Opera". History Unplugged Podcast. נבדק ב-14 באוגוסט 2023 – via Stitcher.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ida and Louise Cook". Jewish Virtual Library. נבדק ב-14 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Safe Passage: The Remarkable True Story of Two Sisters Who Rescued Jews from the Nazis by Ida Cook". Publishers Weekly. נבדק ב-14 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vincent, Isabel (2023). Overture of Hope: Two Sisters' Daring Plan that Saved Opera's Jewish Stars from the Third Reich. Regnery History. ISBN 978-1684514069.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590157805171  GND: 13727002X  ISNI: 0000 0000 5558 856X  LCCN: n2008043125  VIAF: 63481868   WorldCat (עם VIAF): 63481868
מארק צייטלין

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1943 בישקק, ברה"מ 
 פטירה:  25 בינואר 2022  (בגיל 78) ירושלים 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 1997
 מד כושר מרבי:  2545 (יולי 1995)
 מד כושר נוכחי:  2269 (אפריל 2021)
 מדינה:  ברית המועצות, הולנד
 
מארק צייטלין (ברוסית: Марк Цейтлин‏; 23 בספטמבר 1943 – 25 בינואר 2022) היה שחמטאי סובייטי-ישראלי בדרגת רב-אמן, שהיה ארבע פעמים אלוף לנינגרד ושלוש פעמים אלוף אירופה בשחמט לסניורים (בשנים 2004, 2005 ו-2008). בנוסף, היה מאמן שחמט.
קורות חיים

מארק צייטלין נולד בלנינגרד, ברית המועצות לשעבר, כיום סנקט פטרבורג ברוסיה. למד לשחק שחמט במועדון של פיונירים בעירו.
במשך שנים השתתף בתחרויות בתוך ברית המועצות, לרבות אליפות ברית המועצות בשחמט. הוא השתתף במספר אליפויות ברית המועצות. בשנת 1970 הוא סיים במקום ה-21 ובאליפות ברית המועצות בשנת 1971 סיים במקום ה-22.
מספר פעמים צייטלין היה חבר בצוות מקצועי של מועמדים לתואר אלוף העולם.
עלה לישראל מברית המועצות לשעבר בשנת 1990 והתיישב בבאר שבע. צייטלין היה מאמן במועדון השחמט המקומי.
בשנת 2004 צייטלין היה שותף בנבחרת ישראל לסניורים (יחד עם יעקב מוריי, ידעאל סטפק ויאיר קריידמן), שזכתה באליפות העולם.
צייטלין לא היה פעיל במשחק תחרותי מיוני 2016 ועד למותו.
קבלת דרגות בינלאומיות

1978 – אמן בינלאומי
1997 – רב-אמן
לורנס קליין

| --- | --- |
לורנס קליין
לורנס קליין
 לידה:  14 בספטמבר 1920 אומהה, ארצות הברית 
 פטירה:  20 באוקטובר 2013 (בגיל 93) גלדווין, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  פילדלפיה 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1944)  אוניברסיטת פנסילבניה  לוס אנג'לס סיטי קולג'  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  Omaha Central High School 
 מנחה לדוקטורט:  פול סמואלסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת פנסילבניה  אוניברסיטת אוקספורד 
 תלמידי דוקטורט:  Jean-Marie Viaene, Taku Yamamoto, Nariman Behravesh, Ronald G. Bodkin, Neil McQuinn Swan, Kanta Kumari Marwah, Hiroki Tsurumi, Norman J. Glickman, Seung-gyu Jo, Manoranjan Dutta, Stefan Valavanis Vail, E. Roy Weintraub, Bryan W. Brown, Bennett Harrison, Meghnad Desai, Baron Desai, Ignazio Visco, Arthur Goldberger 
 פרסים והוקרה:  פרס אדם סמית (2004)  עמית החברה האקונומטרית (1948)  פרס נובל לכלכלה (1980)  מדליית ג'ון בייטס קלארק (1959)  המדליה הלאומית למדעים  הרצאת פישר-שולץ  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה 
 צאצאים:  Rachel Klein 
 הערות:  יהודי
 
לורנס רוברט קליין (באנגלית: Lawrence Klein;‏ 14 בספטמבר 1920 –  20 באוקטובר 2013) היה כלכלן יהודי-אמריקאי. עבור עבודתו ביצירת מודלים ממוחשבים לחיזוי מגמות כלכליות בתחום האקונומטריקה, אותה ביצע במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת פנסילבניה, הוענק לו פרס נובל לכלכלה ב-1980, "עבור יצירת מודלים אקונומטריים ויישום שלהם לניתוח תנודות כלכליות ומדיניות כלכלית."
בשל מאמציו, מודלים אלו הפכו נפוצים בקרב כלכלנים. פרופסור מרטין פלדשטיין מאוניברסיטת הרווארד אמר לוול סטריט ג'ורנל כי קליין "היה הראשון ליצור מודלים סטטיסטיים שהדגימו את הכלכלה הקיינסיאנית" כלים אלה עדיין בשימוש על ידי הבנק הפדרלי ובנקים מרכזיים אחרים.
קורות חיים

קליין נולד באומהה, נברסקה, להוריו בלאנש וליאו ביירון קליין. הוא המשיך את לימודיו בלוס אנג'לס סיטי קולג', שם הוא למד מתמטיקה; באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם הוא החל לייצר מודלים ממוחשבים. קיבל תואר ראשון בכלכלה בשנת 1942; וקיבל את הדוקטורט בכלכלה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1944, כשהיה תלמיד הדוקטורט הראשון של פול סמואלסון.
מחקריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פרסים הנצחה

ב-1959 זכה קליין במדליית ג'ון בייטס קלארק.
קליין קיבל דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן בשנת 1994.
על שמו של קליין ישנו רחוב בראשון לציון.
פרסומים

Klein, Lawrence Robert (1970). An essay on the theory of economic prediction. Markham economics series (American ed.). Chicago: Markham Publishing Company. ISBN 0-8410-2005-1.
Economic Fluctuations in the United States, 1921–41 (1950)
An Econometric Model of the United States, 1929–52 (with AS Goldberger, 1955)
The Keynesian Revolution (1947) ISBN 0-333-08131-5
The Wharton Econometric Forecasting Model (with MK Evans, 1967)
A Textbook of Econometrics (1973) ISBN 0-13-912832-8
The Brookings Model (With Gary Fromm. 1975)
Econometric Model Performance (1976)
An Introduction to Econometric Forecasting and Forecasting Models (1980) ISBN 0-669-02896-7
Econometric Models As Guides for Decision Making (1982) ISBN 0-02-917430-9
The Economics of Supply and Demand 1983
Economics, Econometrics and The LINK (with M Dutta, 1995) ISBN 0-444-81787-5
China and India: Two Asian Economic Giants, Two Different Systems (2004). Article free downloadable at the journal Applied Econometrics and International Development http://www.usc.es/economet/aeid.htm
לידיה סקובליקובה

מדליית כסף רוסית לכבוד הספורטאית
לידיה סקובליקובה (ברוסית: Лидия Скобликова; ‏8 במרץ 1939 זלטואוסט) הייתה מחליקה על הקרח סובייטית, בעלת 6 מדליות, מהן כולן זהב באולימפיאדות החורף. בנוסף לכך היא זכתה ב-26 מדליות באליפויות העולם.
ביוגרפיה

לידיה סקובליקובה נולדה בעיר זלטואוסט (מחוז צ'ליאבינסק) והתאמנה בענפי ספורט שונים. בגיל 14 היא ניצחה בתחרות מקומית בריצה וכעבור שנה החליטה לעבור להחלקה מהירה על הקרח. בשנת 1958 היא זכתה במדליית ארד בתחרות ארצית. בשנת 1960 היא השתתפה לראשונה באליפות העולם וזכתה במדליית ארד בתחרות כוללת. באליפות העולם של שנת 1960 סקובליקובה זכתה במדליית זהב בריצת 500 מ' ו-3000 מ'. בשנת 1960 הענף נכלל בפעם ראשונה בתוכנית האולימפית וסקובליקובה הייתה חלק של נבחרת ברית המועצות.
בשנים 1963 ו-1964 סקובליקובה זכתה באליפות העולם כאשר היא ניצחה בכל התחרויות (500 מ', 1000 מ', 1500 מ', 3000 מ'). בעקבות הצלחות אלו פעמיים הוענק לה עיטור הדגל האום של העמל.
בשנים 1966–1967 סקובליקובה לא השתתפה בתחרויות וחזרה לקראת הכנות לאולימפיאדה.
לאחר ירידה בתוצאות, בשנת 1969 סקובליקובה עזבה את ספורט התחרותי. היא סיימה לימודים במכון למורים בסברדלובסק ועבדה כמרצה.
בעלה היה ספורטאי מצטיין בהליכה ובעל שיא עולמי בתחום.
השתתפות באולימפיאדות

סקוו ואלי 1960 הייתה האולימפיאדה הראשונה בה החלקה מהירה על קרח לנשים נכללה בתוכנית האולימפית. סקובליקובה זכתה התחרות זו ב-2 מדליות זהב.
באינסברוק 1964 סקובליקובה הייתה המועמדת למדליות ואכן זכתה ב-4 מדליות זהב. עד לשנת 1980 אף ספורטאי לא הצליח להגיע להישג זה.
בגרנובל 1968 סקובליקובה התחרה אך לא זכתה במדליה. ההישג הגדול היה מקום שישי במרחק של 3000 מ'.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא לידיה סקובליקובה בוויקישיתוף
מארק פריור

מארק לאנספורד פריור (באנגלית: Mark Lunsford Pryor; נולד ב-10 בינואר 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ארקנסו בשנים 2003–2015. לפני כן כיהן כתובע הכללי של ארקנסו בשנים 1999–2003. פריור, חבר המפלגה הדמוקרטית, הפסיד את מושבו בסנאט האמריקאי לטום קוטון בבחירות 2014.