stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסטוס ואן אחמונט
לקריאה נוספת

Balis, A. 1993: ‘Fatto da un mio discepolo. Rubens’s studio practices reviewed’, in: Vol. tent. cat. Tokio (National Museum of Western Art, Tokio, pp. 100, 113.
Balis, A. 2007-2008: ‘Rubens en zijn atelier: een probleemstelling’, in: Rubens. Een genie aan het werk (tentoonstellingscatalogus), Brussel, pp. 32-33, 37, 46.
Hairs, M.-L. 1977: Dans le sillage de Rubens: les peintres d’histoire anversois au XVIIe siècle, Liège, pp. 44-45.
Vlieghe, H. 1993-1994: ‘Rubens’s atelier and history painting in Flanders. A review of the evidence’, in: The age of Rubens (tentoonstellingscatalogus), Boston/Toledo, p. 7.
לואי השלושה עשר, מלך צרפת - ציור מאת יוסטוס ואן אחמונט
זיכרון טרום לידתי

זיכרון טרום לידתי, הנקרא גם זיכרון עוברי, חשוב לפיתוח הזיכרון בבני אדם. גורמים רבים עלולים לפגוע בזיכרון העובר ובתפקודיו, בעיקר פעולות שמבצעת האם. קיימות טכניקות מרובות זמינות לא רק כדי להדגים את קיומו של זיכרון עוברי אלא גם כדי למדוד אותו. זיכרון העובר עלול להיפגע ממחלות מסוימות של האם, עד כדי כך שחשיפה עלולה לפגוע לצמיתות בהתפתחות העובר ואף להוביל להפסקת ההיריון ולגרום להפלה של העובר. תזונת האם והימנעות מסמים, אלכוהול וסמים אחרים במהלך כל תשעת חודשי ההיריון (במיוחד בתקופה הקריטית שבה מתפתחת מערכת העצבים) חשובה להתפתחות העובר ומערכות הזיכרון שלו. השימוש בחומרים מסוימים עלול לגרום להשפעות ארוכות טווח על העובר שעלולות להימשך לאורך כל חייו. גם מצבה הנפשי של האם בתקופת ההיריון משפיע על העובר, במיוחד מצבי מתח ומצוקה.
רקע ופונקציות

יש עדויות לכך שזיכרון העובר מתחיל להתפתח בטרימסטר השני לאחר ההתעברות, בסביבות 30 שבועות לאחר ההתעברות. זיכרון עוברי חשוב לזיהוי ההורים לאחר הלידה, ומקל על הקשר בין הילד להורים. אחד מסוגי הזיכרון החשובים ביותר הוא זה המאחסן מידע התורם לקשר בין התינוק לאם. צורת זיכרון זו חשובה לסוג של התפתחות המכונה היקשרות. זיכרון עוברי הוא אפוא קריטי להישרדות העובר הן לפני הלידה (ברחם) והן לאחר הלידה כתינוק.
רקע ופונקציות > התפתחות

מערכת העצבים המרכזית (CNS) והזיכרון בעובר מתפתחים מהאקטודרם בעקבות ההפריה באמצעות תהליך הנקרא היווצרות נירולה. האקטודרם הוא השכבה החיצונית ביותר של העובר. הדבר מתרחש לקראת סוף השבוע השלישי להריון ומסתיים עם תחילת ההתפתחות של הצינור העצבי, מבנה חשוב ומכריע בהתפתחות מערכת העצבים המרכזית. מספר ראיות מצביעות על כך שהזיכרון אחראי למעשה להתפתחות ה-CNS במהלך היווצרות הנירולה. עם זאת, נדרש מחקר נוסף בנושא. זיכרון העובר והתפתחות המוח עלולים להיפגע כתוצאה ממספר מחלות של האם. אדמת, היפוקסיה תוך רחמית ותת-פעילות של בלוטת התריס הן חלק מהדוגמאות שנחקרו יותר. גם אלכוהול וחומרים אחרים, כמו סמים קשים, עלולים להשפיע על תהליך זה (ראו המשך המאמר).
רקע ופונקציות > פונקציות

לאחר השלמת יצירת הנירולה והתפתחות מערכת העצבים, זיכרון העובר אחראי על מגוון משימות. אחד מתפקידיו העיקריים בשלב זה הוא לשלוט בנשימה של העובר. כמו כן, ביכולתו לשלוט בתנועת העיניים ובקואורדינציה במהלך כל תשעת חודשי ההתפתחות ברחם. קיימות עדויות לכך שאלו מתקיימות ברחם ומתבצעות באופן דומה כמו לאחר הלידה.
גם לימוד שפה אצל התינוק דורש זיכרון עוברי. כיום ידוע שקולה של האם נשמע בבירור מתוך הרחם ושהעובר יכול להבדיל בין צלילי דיבור, במיוחד פונמות (קטע צליל בודד) בדיבור. הדבר ניכר אצל התינוק עם היוולדו, והוא מגלה סימנים רבים של הבנת שפה. כמו כן, הוכח כי תינוקות מעדיפים את שפת האם של אמם לאחר שנחשפו אליה ברחם.
במספר מחקרים הסתבר כי התינוק זוכר גם שירים שהאם שרה לו בהיותו ברחם ומגיב אליהם לאחר הלידה. כשהאם שרה לעובר שיר אחד באופן תכוף, שיר זה בדיוק היה מרגיע אותו כבמטה קסם לאחר הלידה. באופן דומה הגיב התינוק לסיפור חוזר ששמע בעודו ברחם.
קיימות גם הוכחות לכך שהתינוק, כשהוא נולד, מעדיף את ריחה וקולה של אמו משום שהוא זוכר זאת מהרחם. הזיכרון הוא קריטי לתהליך הזיהוי המתרחש אצל האם והתינוק באמצעות ההנקה. חלב אם מכיל חומרים שהתינוק מזהה משום שנחשף אליהם דרך מי השפיר. מכיוון שהתינוק כה תלוי באם, לתזונה האימהית יש גם תפקיד גדול בפיתוח תפקוד מוחי בריא של התינוק; כולל פונקציית הזיכרון, שהתינוק אינו יכול לחיות בלעדיה. לפיכך, זיכרון העובר הוא קריטי להישרדות ולהתפתחות בריאה של התינוק לפני ואחרי הלידה. רבות מהפונקציות הללו נמדדות באמצעות שיטות כמו התניה קלאסית, הביטואציה (התרגלות) ולמידה באמצעות חשיפה, שהן הפופולריות ביותר.
שיטות מדידה

יש שלוש פרדיגמות המשמשות לחקר הלמידה והזיכרון של העובר: התניה קלאסית, התרגלות ולמידה באמצעות חשיפה.
שיטות מדידה > התניה קלאסית

התניה קלאסית היא חיבור של גירוי מותנה (CS) (כגון רטט) לגירוי לא מותנה (US) (כגון רעש חזק) באופן המעורר תגובה מותנית (CR) (אגיטציה). בהתאמה זו, הרטט יוצג מיד ולאחריו רעש חזק. בתחילה, הצגת הרעש החזק (US) תגרום לתגובה הבלתי מותנית (UR) (ערבול טבעי) ללא התניה קלאסית מוקדמת. עם זאת, הזיווג המתמשך של הרעש החזק (US) עם הרטט (CS) הופך את התגובה הבלתי מותנית (UR) לתגובה מותנית (CR), והעובר לומד שהצגת הרטט תגרור אחריה רעש חזק. בסופו של דבר, העובר יגיב לרטט (CS) מבלי להיחשף לרעש החזק (US); זהו סימן לכך שהתרחשה התניה. התניה הוכחה רק ב-12–15 זיווגים של הרטט (CS) עם הרעש החזק (US) בעוברים כבר בשבוע ה-32 להריון. מחקר אחר שיחזר ממצאים אלה.
שיטות מדידה > הִתרַגְלוּת

תוצאות ממחקר אחר שנערך לאחרונה מצביעות על כך שעוברים הצליחו לבנות זיכרונות לטווח קצר וארוך כאחד. מסקנה זו נגזרה מהעובדה ששיעורי ההתרגלות (מספר הגירויים הדרושים להרגל) היו גבוהים יותר אצל תינוקות לאחר הלידה שלא נחשפו בעבר לגירוי עוברי בהשוואה לאלו שכן נחשפו. כך הוכח שזיכרון של הגירוי בשלב העוברות מועבר לשלב שלאחר הלידה.
שיטות מדידה > למידה באמצעות חשיפה

שיטת הניסוי האחרונה המשמשת לחקירת הלמידה והזיכרון אצל העובר היא למידה באמצעות חשיפה. שיטה זו מאפשרת לנסיין שליטה רבה על הצגת הגירוי בבדיקות הבאות. בלמידה באמצעות חשיפה מציגים לעובר שוב ושוב גירוי בעודו ברחם, כגון מנגינת פתיחה של תוכנית טלוויזיה, ולאחר מכן בודקים אם קיים זיהוי (למידה) של מנגינה זו לאחר הלידה. בניסוי אחד נחשפו עוברים למנגינת הפתיחה של תוכנית הטלוויזיה "שכנים" בעודם ברחם. במצב הראשון של הניסוי, המנגינה הושמעה לאחר הלידה ליילודים בני 2–4 ימים שנחשפו למנגינה בעודם ברחם. עם שמיעת המנגינה, יילודים אלו הראו שינויים פיזיולוגיים, כגון ירידה בקצב הלב. שינוי זה לא התרחש ביחס למנגינות לא מוכרות, או ליילודים שלא נחשפו למנגינה זו ברחם; מכאן שהיילודים למדו את המנגינה בעודם ברחם. זיהוי המנגינה היה חזק 2–4 ימים לאחר הלידה, אך פחת לאחר 21 יום ללא חשיפה חוזרת.
שיטות מדידה > השלכות

בסך הכול, מחקרים מצביעים על יכולת למידה וזיכרון עובריים באמצעות התניה קלאסית, התרגלות ולמידה באמצעות חשיפה, וכי ניתן למדוד את רמת הזיכרון. חשוב לציין שתקופות מסוימות בהתפתחות העובר מאפשרות יכולות למידה וזיכרון שונות, ויש לקחת זאת בחשבון כשקובעים שקיים זיכרון עוברי. גירויים שמיעתיים המוצגים ברחם יכולים להישמר וניתנים לזיהוי בימים שלאחר הלידה, והלמידה היא ספציפית לגירויים שמיעתיים מוכרים. מדידת למידה וזיכרון בעובר נדונות רק במונחים של הריונות בריאים; אך יש לציין כי גורמים רבים משפיעים על תהליכים עדינים אלה, כגון מצבי מחלה.
מחלות המשפיעות על זיכרון העובר

מחקרים רבים הראו שמחלות אנדוקריניות, נוירולוגיות ומחלות אחרות של האם או האב עלולות להשפיע לרעה על התפתחות העובר. רוב המחקר שנערך בנוגע להתפתחות המוח של העובר, וכתוצאה מכך הזיכרון שלו לאחר הלידה, התמקד במצב אחד ובשתי מחלות עיקריות: היפוקסיה תוך-רחמית, תת-פעילות של בלוטת התריס ואדמת.
מחלות המשפיעות על זיכרון העובר > היפוקסיה תוך-רחמית

היפוקסיה תוך-רחמית היא מצב הנגרם מרמות חמצן נמוכות המגיעות לעובר במהלך ההיריון, עם השפעות מזיקות על התפתחות מערכת העצבים המרכזית שלו (CNS). במקרים רבים, היפוקסיה תוך-רחמית גורמת למות העובר. מערכת העצבים המרכזית חיונית לתקשורת ולהעברת תגובה בין המוח לשאר חלקי הגוף באורגניזם. חוסר תפקוד במערכת זו גורם לפגיעות שונות, כמו פגיעה בתפקוד הקוגניטיבי ופגיעה ביכולת הקשב, וכתוצאה מכך נפגעת היכולת לפענח או לקודד מידע וליצור זיכרונות. כמו כן, התגלה כי רמות נמוכות עוד יותר של חמצן המגיעות לעובר המתפתח עלולות להפחית את כמות החומר האפור המיוצר במוחו ולהגדיל את כמות הסולקל (הכוונה לסולקוס: סדק בפני השטח של המוח) בנוזל המוחי (CSF); במיוחד באונה המצחית ובאונה הטמפורלית, שהם מרכזי זיכרון חיוניים. לאחרונה נקשרה תופעה זו גם לסכיזופרניה (הפרעת נפש המשפיעה על תהליכי חשיבה). החומר האפור הוא מרכיב חשוב של מערכת העצבים המרכזית וקשור לשליטה בשרירים, תפיסות חושיות, זיכרון, רגשות ודיבור.
מחלות המשפיעות על זיכרון העובר > תת-פעילות של בלוטת התריס

תת-פעילות של בלוטת התריס היא מחלה שעלולות להיות לה השפעות קשות על התפתחות המוח בעובר. בעיות אלו נגרמות לרוב על ידי "מעבר" מהאם או מרעלן עצבי חיצוני הגורם לפגיעה ביכולת הקוגניטיבית, ובמקרים קיצוניים לפיגור שכלי.
תת-פעילות של בלוטת התריס נגרמת בדרך כלל כתוצאה ממחסור ביוד המוביל לייצור מופחת של הורמוני בלוטת התריס, או בלוטת תריס לא מפותחת עם השפעות דומות. שחרור הורמון בלוטת התריס מווסת על ידי הורמון מעורר הנקרא תירוטרופין (TSH) באדם המתפקד באופן נורמלי. במקרים חריגים, כאשר יש רמות נמוכות של הורמון בלוטת התריס, רמות ה-TSH עולות כדי לפצות על כך, ולכן רופאים וחוקרים בתחום הרפואה יכולים למדוד את רמות ה-TSH כדי לחזות תת-פעילות של בלוטת התריס. לרמות מופחתות של הורמוני בלוטת התריס יש השלכות פיזיות וקוגניטיביות רבות על העובר לאחר שהתפתח במלואו. עקב סיבות אתיות, רוב המחקרים בוצעו על חולדות ויונקים אחרים. עם זאת, במוח היפותירואיד של חולדה נמצאו מומים רבים: מיאלין מופחת של נוירונים ב-CNS, מחסור של נוירונים בקליפת המוח, קליפת הראייה וקליפת השמיעה, ההיפוקמפוס והמוח הקטן, הקשורים ללמידה כללית ולרכישת מיומנויות מוטוריות.
מחלות המשפיעות על זיכרון העובר > אַדֶמֶת

אדמת, שם נרדף לחצבת גרמנית, היא מחלת ילדים הנגרמת על ידי וירוס בעל אותו שם והיא מדבקת מאוד. נלחמים בה לעיתים קרובות באמצעות אמצעי מניעה, בדרך כלל באמצעות חיסון. אצל ילדים ומבוגרים ניתן למנוע את המחלה בקלות יחסית באמצעות חיסון, אך אם העובר נחשף לנגיף, במיוחד במהלך השליש הראשון (שלושת החודשים הראשונים) להיריון, עלולות להיות לכך השלכות שליליות רבות.
תזונה וזיכרון של העובר

לתזונת העובר יש השלכות הן על התפתחות המוח לטווח קצר והן לטווח ארוך. מסיבות אתיות, מחקרים שעלולים לגרום לירידה בתפקוד הגופני או לנזק קצר/ארוך, מתבצעים לרוב על בעלי חיים לפני שהם נחשבים בטוחים לניסויים בבני אדם.
יש שני שלבים בהתפתחות המוח של מכרסמים שבמהלכם טיפול בנוירוטרנסמיטר כולין מוביל לשיפור לכל החיים של הזיכרון המרחבי.
השלב הראשון הוא בין 12–17 ימים להתפתחות העובר, והשני בין 16 ל-30 ימים לאחר לידת החולדה. חולדות תינוקות של אימהות שניזונו מתזונה חסרת כולין במהלך שני שלבים אלה סובלים מתפקוד לקוי של הזיכרון יותר מחולדות תינוקות של אימהות שקיבלו כולין. כאשר הוא ניתן בתקופות קריטיות אלו, הכולין גורם לשיפור משמעותי בביצועי הזיכרון כשהחולדות מאומנות במבוך. אפילו בחולדות מבוגרות נמשכים שינויים אלה בזיכרון וניתן להשתמש בהם כדי לזהות בקלות אילו חולדות נולדו לאימהות שקיבלו מספיק כולין. נראה שתוספת כולין מפחיתה את המהירות שבה הזיכרון מידרדר עם הגיל. כולין לפני הריון קשור גם לשינויים בלידה, מוות והגירה של תאים בהיפוקמפוס במהלך התפתחות החולדות התינוקות ברחם. כולין קשור גם למיקום ולצורה השונים של נוירונים המעורבים באחסון הזיכרון במוח.
במחקר אחר שעשה שימוש בחולדות, נמצא שגודל ההיפוקמפוס (האזור המרכזי בתפקוד הזיכרון) הושפע מתת-תזונה של חלבון. ליתר דיוק, נראה היה שרק אזור CA1 של ההיפוקמפוס הפגין ירידה משמעותית בגודל. אזור זה של ההיפוקמפוס היה קטן ב-20% בצאצאים של אימהות שניזונו מתזונה חסרת חלבון בהיריון. מכיוון שהאזור בהיפוקמפוס המושפע מתת-תזונה של חלבון הוא ספציפי, תפקוד ההיפוקמפוס הכללי אינו נפגע, אלא רק התפקוד שנראה כקשור ל-CA1. חולדות עם CA1 בנפח מצומצם גילו ביצועים גרועים במשימות הדורשות עיכוב התנהגותי ותזמון תגובה מדויק.
מכיוון ששני מחקרים אלה נערכו רק על חולדות, עדיין לא ידוע בוודאות אם אותן השפעות של כולין יתגלו בבני אדם. דרוש מחקר נוסף בתחום זה.
השפעות החשיפה לתרופות לפני הלידה על הזיכרון לטווח ארוך

בדומה לתזונה, תרופות הנצרכות על ידי האם במהלך ההיריון עלולות להשפיע על התפתחות המוח של העובר. מחקר נרחב עוסק בהשפעות המזיקות של שימוש בסמים לפני הלידה, וכיצד בדיוק פוגע שימוש זה בתפקוד זיכרון הילד בעתיד. המחקר התמקד במגוון סמים, בעיקר אלכוהול, קוקאין, הרואין ומתאמפטמין.
השפעות החשיפה לתרופות לפני הלידה על הזיכרון לטווח ארוך > קטגוריית ההיריון

רוב התרופות מסווגות על ידי מינהל המזון והתרופות לקטגוריית סיכון בהריון, שכוללת הערכה רשמית של הסיכונים לעובר שטומן בחובו השימוש בסמים על ידי האם. הרמות של קטגוריית הסיכון בהיריון (מהמסוכנת פחות למסוכנת ביותר) הן A, B, C, D ו-X והן מתוארות כך:
קטגוריה A: "מחקרים נאותים ומבוקרים היטב לא הצליחו להוכיח סיכון לעובר בשליש הראשון של ההיריון (ואין עדות לסיכון בשלישים הבאים)."
קטגוריה B: "מחקרי רבייה של בעלי חיים לא הצליחו להוכיח סיכון לעובר ואין מחקרים נאותים ומבוקרים בנשים הרות."
קטגוריה C: "מחקרי רבייה של בעלי חיים הראו השפעה שלילית על העובר ואין מחקרים נאותים ומבוקרים היטב בבני אדם, אך יתרונות פוטנציאליים עשויים להצדיק שימוש בתרופה בנשים הרות למרות הסיכונים הפוטנציאליים."
קטגוריה D: "קיימות עדויות חיוביות לסיכון לעוברים אנושיים המבוססים על נתוני תגובה שלילית מניסיון מחקרי או ניסיון שיווקי או מחקרים בבני אדם, אך יתרונות פוטנציאליים עשויים להצדיק שימוש בתרופה בנשים הרות למרות הסיכונים הפוטנציאליים."
קטגוריה X: "מחקרים בבעלי חיים או בני אדם הוכיחו חריגות עובריות ו/או קיימות עדויות חיוביות לסיכון לעוברים אנושיים המבוססות על נתוני תגובות לוואי מניסיון מחקרי או ניסיון שיווקי, והסיכונים הכרוכים בשימוש בתרופה בנשים בהריון עולים בבירור על יתרונותיה."
השפעות החשיפה לתרופות לפני הלידה על הזיכרון לטווח ארוך > משקאות אלכוהוליים

משקאות אלכוהוליים הם הסם הנפוץ ביותר, ומסיבה זו, רוב המחקרים על שימוש בסמים לפני הלידה התמקדו בו. אלה מראים שלחשיפה לפני הלידה למשקאות אלכוהוליים עלולות להיות השלכות שליליות רבות, והיא קשורה באופן משמעותי לבעיות זיכרון, בעיות קשב וירידה בתפקוד הקוגניטיבי (תהליכים נפשיים המעורבים בזיכרון, תפיסה, חשיבה וכו') אצל הצאצאים בהמשך החיים. כמו כן, הדבר עלול להוביל להתפתחות של בעיות הקשורות למשקאות אלכוהוליים בשנים מאוחרות יותר, כגון התמכרות.
אחד המחקרים השווה נתונים על צריכת אלכוהול של האם במהלך ההיריון לתצפיות שנאספו על הצאצאים שנים רבות לאחר הלידה. רמות השתייה האלכוהולית של האם באמצע ההיריון נמדדו באמצעות מדדי דיווח עצמי (שאלון). במחקר אורך זה (מחקר שמודד שינויים של המשתתפים לאורך זמן באמצעות מדדים חוזרים), הצאצאים דיווחו גם על הרגלי השתייה שלהם בגיל 21, והשלימו את סולם התלות באלכוהול (שאלון לדיווח עצמי). התוצאות העלו כי קיים מתאם מובהק בין חשיפה לאלכוהול לפני הלידה לבין נוכחות של בעיות אלכוהול מסוכנות בגיל 21.
אחד הפריטים בסולם התלות באלכוהול הקשורים בצורה החיובית ביותר לחשיפה לאלכוהול לפני הלידה הוא "רגעי שכחה". רגעי שכחה הן אמנזיה הקשורה לאלכוהול, המתרחשת כאשר הזיכרון לטווח ארוך נפגע במהלך שתייה. תדירות רגעי השכחה בקרב צעירים בזמן שתייה קשורה קשר הדוק לחשיפה לאלכוהול לפני הלידה: אלה שנחשפו לאלכוהול כעוברים פגיעים יותר לרגעי שכחה כמבוגרים. חשיפה לאלכוהול לפני הלידה עלולה גם להוביל לירידה במיומנויות של פתרון בעיות ו/או לליקויי קשב. הפרעות קשב גורמות לחוסר יכולת לשמור על מיקוד במשימה אחת במשך זמן רב, ונטייה להסחות דעת.
מחקר אחר בדק את הקשר בין חשיפה לאלכוהול לפני הלידה וביצועי תפקוד ניהולי באמצעות מספר בדיקות. תפקודים ניהוליים הם קבוצה של תהליכים שמטרתם ויסות תפקודים מוחיים בסיסיים יותר, כגון זיכרון, מיומנויות מוטוריות וקשב. מטופלים שנחשפו לפני הלידה לאלכוהול מראים ירידה ביכולת להחזיק ולתפעל מידע בזיכרון העבודה (מערכת הזיכרון המשמשת לזכור דברים במהלך משימות מורכבות). לסובלים מתסמונת אלכוהול עוברית (FAS) והשפעות אלכוהול עובריות (FAE) (פגמים הנגרמים כתוצאה מצריכת אלכוהול של האם במהלך ההיריון), יש כישורי פתרון בעיות גרועים בהשוואה למשתתפי קבוצת הביקורת (למשתתפים שאין להם FAS או FAE). מבחני הזיכרון ששימשו להערכת המשתתפים במחקר זה כללו את המבחנים הבאים:
מבחן טריגרמות עיצורים (CTT) - מדד של זיכרון עבודה. המשתתף מנסה לזכור שלושה עיצורים בזמן שהוא סופר לאחור בדילוגים של שלושה מספרים תוך כדי עיכובים שונים.
טווח ספרות - מדד נוסף של זיכרון עבודה. המשתתף מקבל קבוצה של מספרים ומתבקש לספור כמה שיותר אחריהם.
מבחן למידה מילולית בקליפורניה (CVLT) - מבחנים על רשימות שנלמדות במשך ניסויים חוזרים.
חשיפה לאלכוהול לפני הלידה משפיעה ישירות על היכולת לעבור בין משימות, לשמור על קשב וכן לשמור ולתפעל מידע בזיכרון העבודה למרות הסחות דעת. לכן, כמעט בכל המקרים במחקר זה, חולים עם תסמונת אלכוהול עוברית או השפעות אלכוהול עובריות גילו ביצועים נחותים בבדיקות בהשוואה לקבוצת הביקורת. דפוסים מראים שהשפעות החשיפה לאלכוהול לפני הלידה על הזיכרון לטווח ארוך מתבטאות הן במישרין והן בעקיפין במנת משכל נמוכה יותר.
השפעות החשיפה לתרופות לפני הלידה על הזיכרון לטווח ארוך > קוֹקָאִין

קוקאין הוא ממריץ ממכר, ולמרות שאין בסיס מחקר אקדמי בדומה לאלכוהול, יש מספר לא מבוטל של מחקרים שמראים השפעות שליליות על ביצועי הזיכרון לאחר חשיפה לפני הלידה. רמת הקוקאין בקטגוריית ההיריון היא C, כמתואר לעיל.
חשיפה לפני הלידה לקוקאין נקשרה גם לירידה בתפקוד הקוגניטיבי בילדים בגיל בית ספר, כולל ציונים נמוכים יותר בהערכות זיכרון לטווח קצר. אחד המחקרים בדק את ההשפעות של חשיפה לקוקאין לפני הלידה, בין היתר, על היכולת הקוגניטיבית אצל ילדים. מבחן Stanford-Binet IV, שהוא מבחן מנת משכל (IQ), ניתן לילדים שנחשפו לקוקאין ברחם (לפני הלידה) וכן לקבוצת ביקורת של ילדים (שלא נחשפו לקוקאין ברחם). בסך הכול, ילדים שנחשפו לקוקאין במהלך ההיריון קיבלו ציונים נמוכים יותר בסולם הזיכרון לטווח קצר מאשר ילדים שלא נחשפו לאלכוהול בכל הגילאים, במיוחד בנים. חשיפה לקוקאין גם ניבאה ציוני IQ נמוכים יותר באופן כללי. חשיפת צאצאים לפני הלידה לקוקאין עלולה לגרום נזק בלתי הפיך ולהגביר את הסיכונים ההתפתחותיים.
סקירה של 42 מחקרי מעקב על ילדים שנחשפו לסמים לפני הלידה מעלה שקוקאין משפיע על התחומים הנוגעים לבעיות התנהגות, קשב, שפה וקוגניציה אצל ילדים שנבדקו בין גילאי 4 ל-13. באופן ספציפי, זיכרון לטווח קצר, זיכרון מרחבי חזותי לטווח קצר (זיכרון לטווח קצר של מידע חזותי) וזיכרון עבודה הושפעו לרעה במספר מחקרים.
השפעות החשיפה לתרופות לפני הלידה על הזיכרון לטווח ארוך > הֵרוֹאִין

המחקר על חשיפה לפני הלידה לאופיאטים, כגון הרואין, מצומצם יותר. למרות זאת, הרואין נמצא ברמת סיכון הריון X, הדירוג הגבוה ביותר. אחד המחקרים הציע שילדים שנחשפו להרואין טרום לידה הפגינו ביצועים גרועים יותר בתת-סולמות הזיכרון של מאזני מקארתי. במילים אחרות, בני נוער שנחשפו לפני הלידה להרואין הצליחו פחות במשימות קוגניטיביות כלליות, כולל אלו הקשורות לזיכרון.
השפעות החשיפה לתרופות לפני הלידה על הזיכרון לטווח ארוך > מתאמפטמין

מתאמפטמין הוא ממריץ נוסף שהוכח כנושא השפעות שליליות על צאצאיה של אישה בהריון, ונחשב לתרופה מקטגוריית הסיכון בהריון ברמה C. אחד המחקרים ניסה לקבוע את ההשפעות הנוירוטוקסיות (פגיעה בתאי עצב) של חשיפה למתאמפטמין לפני הלידה על התפתחות המוח, כמו גם על תפקוד קוגניטיבי. ילדים שנחשפו למתאמפטמין ברחם קיבלו ציון נמוך יותר במדדים מרכזיים של ביצועי זיכרון, כולל קשב, זיכרון מילולי וזיכרון מרחבי לטווח ארוך.
הגודל המופחת של מבני המוח הקשורים לזיכרון ולקשב צוין גם באמצעות הדמיית תהודה מגנטית (MRI), תהליך המשמש להפקת תמונות של המוח לצורך תצפית. לדוגמה, לאלו שנחשפו למתאמפטמין לפני הלידה היה, בממוצע, היפוקמפוס קטן יותר מאשר למשתתפי קבוצת הביקורת. נמצא מתאם בין צמצום זה בגודל לבין קשב מתמשך גרוע יותר (ירידה ביכולת להתמקד במשימה בודדת למשך פרק זמן מסוים) ועיכוב בזיכרון מילולי (זיכרון של מילים שנקראו או נשמעו). המסקנה ממחקר זה היא שחשיפה למתאמפטמין לפני הלידה עלולה להיות לפגוע במוח העובר המתפתח.
השפעות מתח, מצוקה ומצבים נפשיים אחרים

לא רק מצבים גופניים ומחלות משפיעים על זיכרון העובר. ב-50 השנים האחרונות התפתח תחום אינטר-דיספלינרי שחוקר את התפיסה הרגשית של העובר ואת השפעותיה על הזיכרון, החשיבה וההתנהגות שלו לאחר מכן במשך החיים. תחום זה מחולק לשניים: הפסיכולוגיה הפּרֶה-נטאלית – מרגע היווצרות העובר עד תחילת הצירים, והפסיכולוגיה הפּרִי-נטאלית – מתחילת תהליך הלידה עד שהתינוק יוצא לעולם.
אחד החוקרים בתחום מייחס חשיבות רבה למתרחש בתקופת העוברות. לטענתו, מצוקה של האם ההרה יכולה להשפיע לטווח הרחוק על הילד ועלולה לגרום להתפתחות דיכאון, אוטיזם, הפרעות בהתפתחות המנטלית והמוטורית, היפראקטיביות, ליקויי למידה, סימפטומים פסיכוסומטיים ונטייה לאלימות ולתוקפנות.
לדוגמה, הריון לא רצוי משפיע על יכולת העובר לפתח מנגנון עמידות והישרדות. הסיכוי של עוברים שהם תוצאה של הריון לא רצוי למות תוך 28 יום מרגע ההתעברות גדול פי 2.5 יותר מעוברים שהם תוצאה של הריון רצוי. יש יותר הפלות ספונטניות בהריונות לא רצויים מאשר ברצויים.
ראו גם

פסיכולוגיה לפני וסביב הלידה
EEG עוברי
תסמונת אלכוהול עוברית
לקריאה נוספת

ורני, ת., ד"ר קלי, ג'., החיים המסתוריים של התינוק טרם לידתו, זמורה ביתן, תל אביב, 1983
חלוק רחצה

חלוקי רחצה תלויים בחדר אמבטיה בבית מלון
חלוק רחצה הוא חלוק הנלבש לרוב אחרי רחצה, לשם ייבוש הגוף לפני ההתלבשות. הוא משמש בעיקר לאחר רחצה במקלחת, באמבטיה או בבריכה או בחוף הים אך עשוי להלבש גם בהזדמנויות אחרות, לרוב במסגרת ביתית או פרטית שאינה דורשת לבוש מלא. במקרים כאלו החלוק נלבש משיקולי צניעות בפני הזולת או כשכבת חימום נוספת מעל בגדים תחתונים.
חלוקי רחצה עשויים לרוב בד כותנה עבה - בד מגבת, כדי לאפשר ספיגת המים. ככל שהאריג צפוף יותר איכות הספיגה טובה יותר. בהיותו בגד הנלבש לזמן קצר, חלוק רחצה נסגר על ידי חגורה הנקשרת סביב המותניים, ללא אביזרים כגון כפתורים, אבזמים או רוכסנים, כדי לאפשר לבישתו ופשיטתו בקלות ובמהירות.
חלוקי רחצה משווקים בכל המידות, החל ממידת תינוק ועד מידות גדולות. הם גם פריט נפוץ בחנויות מתנות, בהן ניתן לקנותם בשילוב רקמה של שם מקבל המתנה.
בתי מלון וצימרים יוקרתיים מספקים לאורחיהם חלוקי רחצה. מכוני ספא מספקים לרוב ללקוחות חלוקי רחצה וכן נעלי בית חד פעמיות.
תינוקת בחלוק רחצה
אשה לובשת חלוק רחצה ונעלי בית באתר נופש, כלבוש בוקר רגעי המאפשר יציאה מהאוהל אל השטח הפומבי עוד בטרם התלבשה בלבוש מלא
חלוק ומיחזור

לעיתים אנשים יוצרים חלוק מבגדים או בדים ישנים.
בספר 'בוטיק בבית' מציעה המחברת שולמית הרטל ליצור חלוק לחוף הים משמלה ישנה או משתי מגבות.
ראו גם

בד
מיחזור משביח לבגדים
מגבת
הערות שוליים

↑  שולמית הרטל, גם אני באופנה, בוטיק בבית, 1970, תל אביב: קרני, 1970, עמ' 40-43. (בעברית)
חוג הרצל

חברים בארגון "חוג הרצל"
חוג הרצל הוא ארגון ציוני, שפעל בקהילה היהודית בבנגאזי, לוב, החל מ-1919 ועד לפרוץ מלחמת העולם השנייה. חוג הרצל הוקם על ידי רנאטו תשובה, מראשי הקהילה היהודית בבנגאזי.
קשר ראשון בין הארגון ליהודי לוב

הקשר הראשוני בין יהודי לוב לבין התנועה הציונית נוצר כבר בשנת 1896. בנימין זאב הרצל עודד את יהודי לוב לפעילות ציונית, והם נענו לאתגר. עיקר הפעילות היה הפצת מידע אודות התנועה הציונית. בספטמבר 1903, כתב יעקב תשובה, אביו של מקים ארגון "חוג הרצל", רנאטו תשובה, מכתב לתנועה הציונית בנוגע להתעניינות בהתחלת פעילות ציונית בבנגאזי, ועל רצונו להקים סניפים של התנועה הציונית להפצת רעיונותיה. קשר ראשוני זה לא נמשך זמן רב, אך הוא היווה את הבסיס להקמת גרעיני פעילות ציוניים נוספים בהמשך.
הקמת הארגון וביסוסו

גרעין ציוני ניסה להקים ארגון בשם "חוג ציון" בטריפולי בשנת 1913, אך נכשל. בשנת 1916, נוסד "חוג ציון" מחדש בבנגאזי, והוא היווה בסיס להקמת "חוג הרצל", שהוקם ב-1919 בבנגאזי על ידי תשובה. בתחילת פעילותו, מנה "חוג ציון" כ-40 חברים, אך בהמשך ל"חוג הרצל" התווספו כ-300 חברים נוספים.
לחוג היו מספר מטרות מוגדרות: הגנת רעיון האחדות של ישראל והפצתו, פעילות למען שיפור תנאיה המוסריים והחומריים של הקהילה המקומית, חיזוק התודעה הלאומית והחייאת השפה העברית.
ביוני 1921, נערכו בחירות למועצה המייצגת את החוג. בעקבות אדישותם של חברי הארגון לגבי הבחירות והשתתפותם כ-53 חברים בלבד מתוך 125, תשובה, שעמד בראש הארגון, החליט להתפטר מתפקיד הנשיא, אך נבחר להיות נשיא הכבוד של הארגון. לבסוף, נשיא הארגון הנבחר היה שלום לגזיאל, ששימש כסגנו של תשובה לפני התפטרותו.
התמודדות חוג הרצל עם תנועות ציוניות נוספות

בשנת 1922, התהדקו ההתכתבויות בין "חוג הרצל" לתנועה הציונית בלונדון ולתנועה הציונית שבטריפולי. לבסוף, שלוש התנועות החלו לשתף פעולה בלוב כ"חברת ציון". "חוג הרצל" המשיך לפעול גם לבדו, אך בעיקר בתור חוג חברתי. באותה השנה, החלה לפעול בטריפולי נגד "חברת ציון" תנועה ציונית מקבילה שקראו לה "אחדות והתקדמות", זאת כתוצאה ממאבקים פנימיים בתוך הקהילה היהודית בלוב על הנהגת הקהילה. "אחדות והתקדמות" הוציאה עיתון בשם "התעוררות" ותכנים של עיתון זה הביעו דעה מנוגדת לאידאולוגיה של "חברת ציון". כתוצאה מכך החריף הסכסוך בין שתי התנועות, וחלה נסיגה בפעילותה של "חברת ציון", עד כדי הפסקת איסוף כספים למען הקרן הקיימת לישראל. בשל כך, באביב 1923 שלחה הנהלת קק"ל ללוב את המחנך אברהם אלמליח. אלמליח נפגש עם ראשי הארגונים כדי לנסות לפתור את הסכסוך ולשכנעם בחשיבות שיתוף הפעולה להשגת המטרות הציוניות שיוביל בסופו של דבר לאיחוד בין הארגונים. כתוצאה מכך, לאחר מספר מפגשי גישור, בשנת 1923 יושרו ההדורים ביניהם.
דעיכת הארגון

בשנת 1924, קם בבנגאזי ארגון המקביל ל"חוג הרצל" בשם "חיים ויצמן". הסיבה להיווסדות הארגון הייתה יריבות תרבותית עם חוג הרצל. בעוד "חיים ויצמן" היה ארגון תחת השפעה ציונית-צרפתית, "חוג הרצל" היה תחת השפעה ציונית-איטלקית. השפעתו של "חוג ויצמן" הייתה מצומצמת, ובמהרה הפכה לחוג חברתי בעיקר.
היחס המנוכר של השלטון הפשיסטי באיטליה כלפי היהודים גרמו להיחלשות הפעילות הציונית בבנגאזי. כתוצאה מכך, עד לסוף שנות השלושים התרכז "חוג הרצל" בעיקר בתלמוד תורה ולימוד עברית. גורם נוסף להיחלשות הפעילות היה הפסקת עבודתו של המורה מאיר עקנין ששהה בשליחות בבנגאזי וחזר לירושלים בראשית שנות ה-20. אחריו, לא נשלחו עוד שליחים אחרים מארץ ישראל, והמורים שהמשיכו ללמד עברית בבנגאזי היו מקומיים, ולכן לא שלטו בהוראת השפה העברית. חוג הרצל המשיך לפעול עד סוף שנות השלושים כחוג חברתי לבני נוער בעיקר במוצאי שבת.
קריאה נוספת

אברמסקי בליי, עירית, פנקס הקהילות- לוב, תוניסיה, ירושלים: יד ושם, רשות הזיכרון לשואה ולגבורה, 1969.
אברמסקי בליי, עירית, ההנהגה היהודית בלוב ובתוניסיה בתקופת מלחמת העולם השנייה, בשביל הזיכרון 36 (תשס) עמ' 55–60, ירושלים: יד ושם, רשות הזיכרון לשואה ולגבורה.
ארנון, ישי, ציונות דתית בארץ מבוא השמש, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016.
דה פליצ'ה, רנצו, יהודים בארץ ערבית, מעריב, 1980.
סעדון, חיים (עורך), לוב, קהילות ישראל במזרח במאות ה-19 וה-20. מכון בן-צבי, 2006.