stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק ניר
הערות שוליים

↑  זוהר בלומנקרנץ, מפקח ברשות התעופה מאשים: ניהול לקוי וחוסר מקצועיות, באתר TheMarker‏, 3 באוקטובר 2012
↑  יצחק ניר, תהילת נצח – על יצירה, אהבה ואלוהות, ועל מה שביניהן, באתר יקום תרבות, ‏14 ביולי 2016
↑  אהרון לפידות, מגידי עתידות, באתר ישראל היום, ‏4 באפריל 2018
↑  "הציור והטיס הלכו אצלי יחד יד ביד כל השנים"…, יעקב בר-און, מקור ראשון, 3 ביולי 2012
↑  Saatchi Art, saatchiart.com, ‏נלקח ב-18 ביוני 2018
↑  Art Market - Yitzhak Nir, artmarketmag.com, ‏נלקח ב-18 ביוני 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007383683305171  LCCN: no2018069219  VIAF: 12150170553500011343   WorldCat (עם VIAF): 12150170553500011343 
לחופש נולד, אקריליק על בד 215 על 140 ס"מ.
דני ליבני 1982. שמן על עץ לבוד. 70 על 50 ס"מ.
Every smile has it's own sadness אקריליק ושמן על עץ לבוד. 100 על 70 ס"מ.
`Long bows over Jaffa 2015. שמן על עץ. 50 על 70 ס"מ.
יחסי דנמרק – סן מרינו

| יחסי דנמרק – סן מרינו |
| --- | --- |
דנמרק: סן מרינו


דנמרק: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 61
אוכלוסייה
5,983,727: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 55,254
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי דנמרק-סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת דנמרק לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
ייצוג

דנמרק אינה מיוצגת בסן מרינו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של דנמרק לסן מרינו היא זו שנמצאת ברומא, בירת איטליה.
סן מרינו אינה מיוצגת בדנמרק, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של סן מרינו לדנמרק נמצאת בסן מרינו, בירת סן מרינו עצמה.
הסכמים ואמנות

הסכם בין ממלכת דנמרק לרפובליקה המרוממת של סן מרינו בנושא חילופי מידע בענייני מס. - 12 בינואר 2010
ים הפיליפינים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 סוג:  ים 
 מידות
 שטח:  5,000,000 קילומטר רבוע
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Catubig River, Hinatuan Enchanted River, Nakama River 
 מדינות באגן הניקוז:  מיקרונזיה מיקרונזיה פלאו פלאו הפיליפינים הפיליפינים יפן יפן איי מריאנה הצפוניים איי מריאנה הצפוניים אינדונזיה אינדונזיה טאיוואן טאיוואן
 קואורדינטות:  18°N 134°E﻿ / ﻿18°N 134°E﻿ / 18; 134
  (למפת אסיה מוגדלת) ים הפיליפינים(למפת אסיה רגילה) ים הפיליפינים
 
מפת ים הפיליפינים
ים הפיליפינים (בטאגאלוג: Dagat Pilipinas; בסינית: 菲律宾海; ביפנית: フィリピン海) הוא ים שולי במערב האוקיינוס השקט התחום על ידי הפיליפינים וטאיוואן ממערב, יפן מצפון, איי מריאנה ממזרח ופלאו מדרום. הים שוכן על הלוח הפיליפיני, לוח טקטוני הגובל בלוח האירו-אסיאתי, וביניהם נמצא "שקע הפיליפינים" (או גם "תהום הפיליפינים" – Philippine Trench), שקע אוקייני שעומקו המרבי הוא 10,540 מטר. בים התרחש ב-1944 קרב ים הפיליפינים, קרב ימי ואווירי בין יפן וארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
יחסי גיאנה–מקסיקו

| יחסי גיאנה–מקסיקו |
| --- | --- |
גיאנה: מקסיקו


גיאנה: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
214,969: 1,964,375
אוכלוסייה
832,318: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,786: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
20,168: 13,642
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה פדרלית

יחסי גיאנה–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין גיאנה למקסיקו. שתי המדינות חברות באיגוד מדינות הקריביים, הקהילייה הקריבית, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם.
היסטוריה

גיאנה ומקסיקו הן שתי מדינות אמריקאיות עם רקע היסטורי שונה מאוד. במאי 1966 קיבלה גיאנה עצמאות מבריטניה וב-1 במרץ 1973 כוננו גיאנה ומקסיקו יחסים דיפלומטיים. מאז, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות הוגבלו לשיתוף פעולה בינלאומי בלבד באמצעות ארגונים כמו האו"ם וארגונים רב-צדדיים אזוריים כמו הקהילה הקריבית (CARICOM).
בשנת 1975 הגיע נשיא מקסיקו לואיס אצ'ווריה אלברס לביקור רשמי בגיאנה. בשנת 1981 ביקר נשיא גיאנה, פורבס ברנהאם, בביקור רשמי במקסיקו כדי להשתתף בפסגת צפון-דרום אותה אירח נשיא מקסיקו חוסה לופס פורטייו. מאז הביקורים הראשוניים נערכו כמה ביקורים רמי דרג בין המדינות.
בתחילה הוסמכה מקסיקו לגיאנה משגרירותה בפורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו. בשנת 2009 מקסיקו פתחה שגרירות קבועה בג'ורג'טאון. מאז פתיחת השגרירות התחזקו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות. בשנת 2013, שתי המדינות חגגו 40 שנה ליחסים דיפלומטיים. באוקטובר 2015 ביקר ראש ממשלת גיאנה מוזס נגמוטו בביקור רשמי במקסיקו.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מגיאנה למקסיקו
הנשיא פורבס ברנהאם (1981)
הנשיא בהרט ג'גדאו (2011)
הנשיא דונלד רמוטאר (2014)
ראש הממשלה מוזס נגמוטו (2015)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו בגיאנה
הנשיא לואיס אצ'ווריה אלברס (1975)
הנשיא פליפה קלדרון (2007)
הסכמים דו-צדדיים

ביוני 1996 חתמו גיאנה ומקסיקו על הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני.
יחסי סחר

בשנת 2018, הסחר הדו-צדדי הכולל בין שתי המדינות הסתכם ב-68 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של גיאנה למקסיקו כולל: אורז, בוקסיט, רום וגבישים. הייצוא העיקרי של מקסיקו לגיאנה כולל: חיטה, דשן, שעועית גרבנזו, אלכוהול (בירה) ופלדה. החברה הרב-לאומית מקסיקנית Cemex פועלת בגיאנה.
נציגויות דיפלומטיות

גיאנה מיוצגת במקסיקו באמצעות שגרירותה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית.
מקסיקו מחזיקה בגיאנה שגרירות בג'ורג'טאון.
ים המלכה ויקטוריה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת 
 סוג:  ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה 
 קואורדינטות:  81°30′N 38°00′E﻿ / ﻿81.5°N 38°E﻿ / 81.5; 38
  (למפת אוקיינוס הקרח הצפוני מוגדלת) ים המלכה ויקטוריה(למפת אוקיינוס הקרח הצפוני רגילה) ים המלכה ויקטוריה
 
ים המלכה ויקטוריה (ברוסית: Море королевы Виктории, Morye Korolevy Viktorii) הוא גוף מים באוקיינוס הארקטי המשתרע מצפון מזרח לסבאלברד עד צפון־מערב ארץ פרנץ יוזף. במשך רוב השנה מכוסה הים בקרח.
הים נקרא על שם המלכה ויקטוריה.
בגבולו הדרומי של הים שוכנים האי קוויטייה והאי ויקטוריה (אנ'). מדרום לים שוכן ים ברנץ.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גופי מים ובנושא גאוגרפיה של רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ים הנחשים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ים ירחי 
 על שם:  נחש 
 נתונים ומידות
 קוטר:  145.99 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  LQ13 
 גוף שמיימי:  הירח
 קואורדינטות:  22°26′N 67°35′E﻿ / ﻿22.43°N 67.58°E﻿ / 22.43; 67.58
  (למפת הירח מוגדלת) ים הנחשים(למפת הירח רגילה) ים הנחשים
 
ים הנחשים
ים הנחשים או ימת הנחשים (בלטינית: Mare Anguis - "מארה אנגואיס") הוא ים ירחי הממוקם על פני הירח.
בדומה לייתר ימות הירח, אין מדובר בימה אלא בעמק המכוסה בזלת.
הים ממוקם בתוך ים המשברים (אגן קריסיום), והוא חלק מהמערכת הנקטריאנית, היינו הוא נוצר במהלך התקופה הנקטריאנית.
קוטרו המרבי של ים הנחשים - 150 ק"מ.
שמו של ים זה ניתן לו על ידי מרי בלאג (Mary A. Blagg) וק. מולר (K. Müller), בשל צורתו, בשנת 1935.
יחסי גרנדה–קנדה

| יחסי גרנדה–קנדה |
| --- | --- |
גרנדה (מדינה): קנדה


גרנדה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
344: 9,984,670
אוכלוסייה
117,232: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,320: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,263: 53,718
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי גרנדה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין גרנדה לבין קנדה.
היסטוריה

גרנדה וקנדה נהנות ממערכת יחסים קרובה, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-7 בפברואר 1974, ביום בו גרנדה קיבלה עצמאות היחסים הטובים של קנדה עם מדינות האיים הקריביים, בהן גרנדה, נובעים בין השאר מהעובדה שקיים ריכוז גדול של מהגרים מהקריביים בקנדה (דיאספורה).
בין שתי המדינות מתקיים סחר בקנה מידה גדול בהתחשב בגודלה הקטן של גרנדה. הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד ב-2017 על שווי של כ-10.8 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הקנדי לגרנדה הוערך בשווי של כ-10 מיליון דולר אמריקאי וכלל דגים, בשר, מוצרי מזון אחרים ורהיטים. לעומת זאת, הייבוא הקנדי מגרנדה עמד על שווי של כ-819,000 דולר אמריקאי וכלל מוצרי מזון בעיקר.
מקום הישיבה של שמונה חברות קנדיות שונות הוא בגרנדה.
בתחילת שנות השמונים תרמה ממשלת קנדה כסף רב להקמת נמל התעופה מוריס בישופ, שהוא נמל התעופה הלאומי והגדול ביותר בגרנדה.
הסכמים דיפלומטיים

בין קנדה לגרנדה נחתמו שלושה הסכמים דיפלומטיים:
הסכם בין קנדה לבין גרנדה לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים (1974).
הסכם בין קנדה לבין גרנדה לשדרוג שיתוף הפעולה בין שתי המדינות (1997).
הסכם בין קנדה לבין גרנדה בנושא ביטחון חברתי (1999).
נציגויות דיפלומטיות

גרנדה אינה מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות. גרנדה מיוצגת בקנדה בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: מונטריאול וטורונטו.
קנדה אינה מיוצגת בגרנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבברידג'טאון, בירת ברבדוס, על גרנדה.
יורגן קלינסמן

יורגן קלינסמן (בגרמנית: Jürgen Klinsmann; נולד ב-30 ביולי 1964 בגפינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ומאמן בהווה, המאמן את נבחרת קוריאה הדרומית.
ככדורגלן, קלינסמן שיחק בעמדת החלוץ וכונה "מפציץ הזהב" בזכות יכולת הכיבוש ושערו הבלונדיני. לקלינסמן הייתה קריירה מוצלחת בשטוטגרט, בה הפך לאחד החלוצים המובילים בגרמניה, והוכתר כמלך השערים וככדורגלן השנה בגרמניה, באינטר מילאנו, עמה זכה בגביע אופ"א, במונקו, טוטנהאם, ובאיירן מינכן, עמה זכה באליפות הבונדסליגה ובגביע אופ"א. גם הקריירה הבינלאומית של קלינסמן הייתה עשירה במיוחד, כאשר זכה במונדיאל 1990 עם נבחרת גרמניה המערבית, וביורו 1996 עם נבחרת גרמניה.
כמאמן, קלינסמן אימן את נבחרת גרמניה במונדיאל 2006 והציג כדורגל התקפי מאוד שזכה לשבחים רבים, אך נבחרתו סיימה את המונדיאל רק במקום השלישי. קלינסמן אימן בעונת 2008/09 את באיירן מינכן, אך פוטר לפני סוף העונה בגין תוצאות חלשות. החל משנת 2011 קלינסמן אימן את נבחרת ארצות הברית, אותה הדריך במונדיאל 2014 ובקופה אמריקה 2016, ונחשב למאמן ששיפר מאוד את הכדורגל האמריקאי במהלך כהונתו בתפקיד. עם זאת, קלינסמן פוטר במהלך מוקדמות מונדיאל 2018, בהן השיג מספר הפסדים.
בשנת 2004 נבחר קלינסמן על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
קריירת מועדונים > שטוטגרטר קיקרס

קלינסמן נכנס לכדורגל לראשונה בגיל שמונה, ושיחק בכל עמדה, אפילו שוער. הוא התחיל את הקריירה המקצועית שלו בגיל שבע עשרה בקבוצת שטוטגרטר קיקרס, שבזמנו הייתה בליגה השנייה. בעונת 1982/83 הפך קלינסמן לשחקן הרכב, ובעונת 1983/84 רשם עונת שיא בשטוטגרטר קיקרס, כאשר הבקיע 19 שערי ליגה. נוסף על היותו כובש שערים מחונן, קלינסמן גם נודע אז במהירותו, כאשר שיפר אז את שיאו בריצת 100 מטרים מ-11.7 שניות ל-11 שניות. הצלחתו לא נעלמה מהמועדונים הגדולים, ובשנת 1984 הצטרף קלינסמן אל היריבה העירונית של שטוטגרטר קיקרס, שהיא שטוטגרט מהבונדסליגה, שהייתה אז אלופת גרמניה הטרייה.
קריירת מועדונים > שטוטגרט

בעונתו הראשונה בשטוטגרט, הבקיע קלינסמן 15 שערי ליגה, ובצוותא עם קרל אלגוור היה חלק מצמד התקפי איכותי. עם זאת, עונה זו של שטוטגרט נחשבה לאכזבה, שכן הקבוצה סיימה במקום העשירי בלבד, עונה לאחר שזכתה באליפות. בשתי העונות הבאות הבקיע קלינסמן 16 שערים בכל אחת והמשיך את שיתוף הפעולה עם אלגוור, אך שטוטגרט לא התקרבה לצמרת. עם זאת, קלינסמן הגיע בעונת 1985/86 לגמר הגביע הגרמני, בו הובסה קבוצתו 2–5 על ידי באיירן מינכן. קלינסמן הבקיע את השער האחרון במשחק זה. בעונת 1987/88 רשם קלינסמן את עונת השיא שלו בשטוטגרט, כאשר הבקיע 19 שערי ליגה, אחד מהם בבעיטת מספרת מול באיירן מינכן, והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה, ושטוטגרט סיימה במקום הרביעי. באותה שנה, נבחר קלינסמן בפעם הראשונה ככדורגלן השנה בגרמניה. בעונת 1988/89 קלינסמן היה פצוע בחלק מהמחזורים, והבקיע 13 שערי ליגה בסך הכל. שטוטגרט סיימה את העונה הזו במקום החמישי, אך הגיעה לשלב הגמר בגביע אופ"א, שם הפסידה לנאפולי של דייגו מראדונה לאחר הפסד 2-1 בנאפולי, בו קלינסמן לא שיחק, ותיקו 3-3 בבית, בו הבקיע קלינסמן את השער הראשון לשטוטגרט, שכאמור לא הספיק. בתום עונה זו, עזב קלינסמן את שטוטגרט לאחר חמש עונות, בהן הבקיע 79 שערי ליגה ב-156 הופעות, וחתם באינטר מילאנו.
קריירת מועדונים > אינטר מילאנו

קלינסמן חבר באינטר מילאנו לשני גרמנים אחרים, לותר מתאוס ואנדראס ברמה, כאשר חתם בקיץ 1989 על חוזה לשלוש שנים. על אף שלקבוצה הייתה אוריינטציה הגנתית מאוד בתקופתו של המאמן ג'ובאני טרפטוני, קלינסמן הבקיע בעונתו הראשונה בקבוצה 13 שערים, ואינטר סיימה במקום השלישי. קלינסמן התאקלם היטב באיטליה, והפך לאהוב מאוד על ידי הקהל של אינטר, בין השאר בגלל שלמד במהרה את השפה האיטלקית. בעונת 1990/91 קלינסמן הבקיע 14 שערי ליגה ושוב אינטר סיימה במקום השלישי, אך גם זכתה בגביע אופ"א לאחר ניצחון במפגש כפול על רומא בגמר, בו אינטר ניצחה 2-0 במשחק הראשון ורומא ניצחה 0–1 בגומלין. קלינסמן שיחק את מלוא 180 הדקות ולא הבקיע בגמר זה. עונת 1991/92 הייתה עונת נפל הן עבור אינטר, שסיימה רק במקום השמיני בליגה, והן עבור קלינסמן, שהבקיע שבעה שערים בלבד. באותה עונה אימן את אינטר המאמן קוראדו אוריקו, ותופעת המחנות בקרב השחקנים רווחה מאוד, והיה ברור כי זו תהיה עונתו האחרונה של קלינסמן באינטר, מה שאומנם קרה. בתום עונה זו, עזב קלינסמן את אינטר לאחר שלוש עונות, בהן הבקיע 34 שערי ליגה ב-95 הופעות, וחתם במונקו.
קריירת מועדונים > מונקו

לאחר יורו 1992, חתם קלינסמן במונקו, והוביל את הקבוצה בעונת 1992/93 למקום השני בליגה הצרפתית, כשהוא מבקיע 19 שערי ליגה. קלינסמן ומונקו זכו במקום בליגת האלופות לעונת 1993/94, בגין פרשת השוחד של אולימפיק מרסיי שנשללו ממנה האליפויות בהן זכתה באותה תקופה. קלינסמן הגיע עם מונקו לחצי גמר ליגת האלופות בעונה זו, שם הודחה הקבוצה על ידי מילאן. בליגה הצרפתית הקמפיין של מונקו היה מוצלח הרבה פחות, והקבוצה סיימה במקום התשיעי בלבד, כשקלינסמן הבקיע רק עשרה שערי ליגה, בין השאר מאחר שנפצע והיה מושבת למשך חודשיים. באותה עונה, קלינסמן הרבה לבקר את תפקודם של חבריו לקבוצה, ועזב את המועדון בתום העונה, על אף שנשארה לו שנה נוספת בחוזה, וחתם בטוטנהאם. למרות שהעונה השנייה של קלינסמן במונקו הייתה פחות מוצלחת מהראשונה, קלינסמן נבחר בפעם השנייה בקריירה ככדורגלן השנה בגרמניה, לשנת 1994.
קריירת מועדונים > טוטנהאם

ביולי 1994, לאחר הצלחתו האישית והכישלון הקבוצתי של נבחרת גרמניה במונדיאל 1994, חתם קלינסמן בטוטנהאם, תמורת שני מיליון לירה שטרלינג שהועברו למונקו. מעברו של קלינסמן לטוטנהאם הפתיע רבים, ועורר התנגדות מסוימת באנגליה, מאחר שקלינסמן היה חלק מנבחרת גרמניה המערבית שהדיחה את נבחרת אנגליה בחצי גמר מונדיאל 1990, ובגלל מוניטין שצבר כצוללן המתחזה ברחבה על מנת לסחוט פנדלים. במשחק הבכורה שלו בקבוצה, הבקיע קלינסמן שער בנגיחה מול שפילד ונסדיי, וחגג את השער בצורה מחאתית בצלילה אל הקרקע. קלינסמן רכש עד מהרה את אהבתם של האוהדים והעיתונאים, והגדיל לעשות עיתונאי של הגארדיאן, שכתב עם הגעתו של קלינסמן לקבוצה מאמר בשם "למה אני שונא את יורגן קלינסמן", וכעבור חודשיים כתב מאמר בשם "למה אני אוהב את יורגן קלינסמן". בתום עונה זו זכה קלינסמן בפרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית מטעם התאחדות עיתונאי הכדורגל, לאחר שהבקיע 21 שערי ליגה ו-30 סך הכל בכל המסגרות, וסיים עם טוטנהאם במקום השביעי בליגה. קלינסמן הפך לדמות פופולרית מאוד באנגליה, גם בזכות חוש ההומור שלו וכישרון המשחק הרב שלו, ובאותה שנה נמכרו כ-150 אלף חולצות שלו באנגליה. עד היום לקלינסמן יש מעמד של אגדה בטוטנהאם, והוצבה דמות שלו במוזיאון השעווה מאדאם טוסו בלונדון. באותה עונה, הגיע קלינסמן עם טוטנהאם לחצי גמר גביע ה-FA, לאחר שהבקיע שער ניצחון מאוחר נגד ליברפול ברבע הגמר, אך טוטנהאם הובסה בחצי הגמר על ידי אברטון. בתום עונה אחת בלבד בטוטנהאם, עזב קלינסמן את המועדון וחתם בבאיירן מינכן.
קריירת מועדונים > באיירן מינכן

בעונתו הראשונה בבאיירן מינכן, קלינסמן שיתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם מהמט שול, אלכסנדר ציקלר, אמיל קוסטדינוב וז'אן-פייר פאפן, וסיים כסגן מלך השערים של הבונדסליגה עם 16 הבקעות, בצוותא עם שון דאנדי וג'ובאני אלבר. חסר לקלינסמן שער אחד בלבד כדי להשתוות למלך השערים לאותה עונה, פרדי בוביץ'. באיירן מינכן סיימה את העונה הזו במקום השני, מרחק של שש נקודות מהאלופה בורוסיה דורטמונד. עם זאת, באיירן מינכן זכתה בעונה זו בגביע אופ"א, לאחר צמד ניצחונות על בורדו בשלב הגמר בתוצאות 2-0 ו-1–3, כשקלינסמן מבקיע את השער השלישי במשחק הגומלין, וסך הכל 15 שערים בגביע אופ"א באותה עונה, לרבות רביעייה וצמד מול בנפיקה ליסבון, וצמדים מול לוקומוטיב מוסקבה, ריית' רוברס ונוטינגהאם פורסט. קלינסמן סיים את העונה בגביע אופ"א כמלך השערים בפער עצום מסגנו רונאלדו, שסיים את העונה עם שישה שערים. בעונתו השנייה במועדון, הבקיע קלינסמן 15 שערי ליגה ושוב היה המבקיע המוביל בבאיירן מינכן, כאשר ההתקפה התחזקה במריו באסלר ורוג'רו ריציטלי. באיירן מינכן זכתה בעונה זו באליפות הבונדסליגה. בתום עונה זו, עזב קלינסמן את המועדון, וחתם בסמפדוריה.
קריירת מועדונים > שלהי הקריירה

עם עזיבתו את באיירן מינכן, חתם קלינסמן בסמפדוריה האיטלקית, שם שיחק חצי עונה בלבד, והבקיע שני שערים בשמונה הופעות. במחצית העונה שב קלינסמן לטוטנהאם, והבקיע מספר שערים חשובים שהצילו את המועדון מנשירה לליגת המשנה. זכור מעונה זו משחק בו קלינסמן הבקיע ארבעה שערים מול וימבלדון בניצחון של טוטנהאם בתוצאה 2–6. משחקו האחרון של קלינסמן היה מול סאות'המפטון במחזור האחרון של עונת 1997/98. זו הייתה העונה האחרונה של קלינסמן בקריירת המשחק, והוא פרש ממשחק פעיל לאחר מונדיאל 1998. בשנת 2003, לאחר שעבר להתגורר בארצות הברית, חזר קלינסמן לשחק כדורגל, במועדון החובבים האמריקאי אורנג' קאונטי בלו סטארס.
קריירה בינלאומית

לקלינסמן הייתה קריירה משגשגת בנבחרות גרמניה המערבית וגרמניה. את הבכורה הבינלאומית ערך קלינסמן בשנת 1987, ומאז ערך 108 הופעות בהן כבש 47 שערים. נתון זה ממקם את קלינסמן, נכון ליולי 2016, במקום השישי בדירוג שיאני ההופעות של הנבחרת, ובמקום הרביעי בטבלת שיאני ההבקעות, בצוותא עם רודי פלר. קלינסמן הבקיע 11 שערים במונדיאלים, כאשר רק חמישה שחקנים מכל הנבחרות הבקיעו יותר.
בשנת 1988 כיכב קלינסמן באולימפיאדת 1988 בה זכה במדליית ארד, לאחר שנבחרתו הפסידה בחצי הגמר לנבחרת ברזיל בבעיטות הכרעה, וניצחה 0–3 את נבחרת איטליה בקרב על מדליית הארד, בו קלינסמן הבקיע את השער הראשון. בדרך למדליית הארד, קלינסמן וגרמניה המערבית ניצחו ברבע הגמר את נבחרת זמביה בתוצאה 0–4, במשחק בו קלינסמן הבקיע שלושער. באותה שנה, קלינסמן הגיע עם נבחרת גרמניה המערבית לחצי גמר יורו 1988, בו הפסיד עם נבחרתו לנבחרת הולנד. קלינסמן הבקיע שער אחד ביורו 1988, בניצחון 0–2 בשלב הבתים מול נבחרת דנמרק.
בשנת 1990 קלינסמן היה חלק חשוב בזכייה של נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1990, לאחר ניצחון 0–1 במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה. במונדיאל זה, קלינסמן הבקיע שלושה שערים, שניים מהם בשלב הבתים, מול נבחרות יוגוסלביה ואיחוד האמירויות, ושער נוסף בשמינית הגמר מול נבחרת הולנד, במשחק בו קלינסמן נאלץ לשחק כחלוץ יחיד החל מהדקה ה-22, בה הורחק רודי פלר. על הופעתו במשחק זה מול הולנד, שנתיים לאחר ההפסד בחצי גמר יורו 1988 לנבחרת זו, זכה קלינסמן לשבחים רבים. במשחק הגמר מול ארגנטינה, הורחק הארגנטינאי פדרו מונסון, שהיה המורחק הראשון בתולדות משחקי גמר המונדיאל, בגין עבירה על קלינסמן, שהואשם בהתחזות על מנת להטעות את השופט. קלינסמן הכחיש טענה זו, ובשנת 2004 טען שהעבירה של מונסון גרמה לחתך באורך 15 סנטימטרים על השוקה שלו.
ביורו 1992 הבקיע קלינסמן בהפסד של נבחרת גרמניה המאוחדת 3-1 לנבחרת הולנד בשלב הבתים, והגיע עם הנבחרת עד הגמר, בו הפסידה במפתיע 0–2 לנבחרת דנמרק. במונדיאל 1994 הבקיע קלינסמן את השער הראשון שהובקע בטורניר, בניצחון 0–1 של נבחרת גרמניה על נבחרת בוליביה במשחק הפתיחה של הטורניר, והוסיף שער בתיקו 1-1 מול נבחרת ספרד וצמד בניצחון 2–3 על נבחרת קוריאה הדרומית. בנוסף, הבקיע קלינסמן שער בניצחון 2–3 על נבחרת בלגיה בשמינית הגמר, אך נבחרתו הודחה במפתיע ברבע הגמר לאחר הפסד 1–2 מול נבחרת בולגריה.
קלינסמן השתתף עם גרמניה גם ביורו 1996, וזכה עם הנבחרת בטורניר, כאשר בדרך לזכייה הבקיע צמד בניצחון 0–3 על נבחרת רוסיה, והבקיע את השער הראשון בניצחון 1–2 על נבחרת קרואטיה ברבע הגמר.
הטורניר האחרון בו קלינסמן השתתף היה מונדיאל 1998. בטורניר זה הבקיע קלינסמן שני שערים בשלב הבתים, בניצחונות על נבחרות ארצות הברית ואיראן, ושער שוויון מאוחר בדקה ה-75 במשחק שמינית הגמר מול נבחרת מקסיקו, בדרך לניצחון 2-1 משער של אוליבר בירהוף. עם זאת, דרכה של גרמניה הסתיימה ברבע הגמר, לאחר תבוסה 0–3 לנבחרת קרואטיה. לאחר טורניר זה, פרש קלינסמן ממשחק פעיל.
קריירת אימון > נבחרת גרמניה

לאחר שפרש ממשחק פעיל, קלינסמן החל קריירה עסקית. הוא הפך לסגן נשיא של חברה לשיווק ספורט בארצות הברית והיה מעורב בכדורגל האמריקאי כחלק מקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי. ב-26 ביולי 2004, קלינסמן חזר לגרמניה בתור המאמן החדש של הנבחרת הלאומית, לאחר פיטוריו של רודי פלר בעקבות הכישלון הגרמני ביורו 2004. קלינסמן החל תוכנית אגרסיבית והביא אוליבר בירהוף ואת יואכים לב בתור עוזרים. תחילת דרכו של קלינסמן באימון נבחרת גרמניה הייתה קשה, בעיקר כאשר הפסיד 1–4 לנבחרת איטליה. קלינסמן ספג ביקורות רבות על כך שאימן את נבחרת גרמניה בעוד הוא ממשיך להתגורר בארצות הברית. ביקורות נוספות היו על סגנון המשחק ההתקפי מאוד שהנחיל קלינסמן לנבחרת גרמניה, כאשר הטענה העיקרית היא שקלינסמן זנח את ההגנה. עוד נאמר על קלינסמן כי הוא לא בחר שחקנים על פי כושרם הנוכחי, אלא לפי העדפות אישיות בלבד, ובעיקר נטען כלפיו כי הוא מוסר את המושכות בידי שחקנים צעירים מדי לאותה תקופה, כפיליפ לאם, בסטיאן שווינשטייגר ולוקאס פודולסקי. בגביע הקונפדרציות 2005 קלינסמן עורר את זעמו של השוער אוליבר קאן, כאשר ביצע רוטציות בין השוערים במהלך המשחקים, ונתן הזדמנויות לשוערי המשנה ינס להמן וטימו הילדברנד. המתח בין השניים החריף כאשר באפריל 2006 החליט קלינסמן כי להמן יהיה השוער הראשון במונדיאל 2006, על סמך הופעותיו המוצלחות באותה שנה במדי ארסנל, עמה הגיע לגמר ליגת האלופות 2006.
במהלך מונדיאל 2006 עצמו, קלינסמן הצליח להשתיק את הביקורות הרבות עליו, כאשר הנבחרת השיגה שלושה ניצחונות משלושה משחקים בשלב הבתים, וניצחון נוסף בשמינית הגמר על נבחרת שוודיה. קלינסמן וגרמניה אף עברו את נבחרת ארגנטינה ברבע הגמר, כשלכל אורך הדרך, גרמניה הציגה כדורגל מאוד התקפי. עם זאת, הנבחרת הפסידה בחצי הגמר לנבחרת איטליה בתוצאה 2-0 לאחר הארכה. במשחק על המקום השלישי, ניצחה גרמניה 1–3 את נבחרת פורטוגל, כאשר אוליבר קאן קיבל הזדמנות לראשונה בשער הנבחרת במונדיאל זה. בתום הטורניר, צעדו רבים בברלין וקיבלו את קלינסמן בתשואות. הצלחתו של קלינסמן בנבחרת עוררה קריאות להשאירו בתפקיד, ואפילו מבקרו החריף פרנץ בקנבאואר הביע את רצונו בהישארות קלינסמן, שבזכות הצלחתו אף זכה להיכנס למסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. על אף הצלחתו במונדיאל 2006 והלחץ הציבורי עליו שיישאר בתפקידו, הודיע קלינסמן לאחר המונדיאל כי לא ימשיך באימון הנבחרת, ובמקומו מונה עוזרו יואכים לב, שהמשיך לאמן באותו סגנון התקפי. קלינסמן הסביר את פרישתו מהתפקיד בכך שהוא מעוניין להקדיש זמן למשפחתו ולחזור לחיים נורמליים, דבר שלא התאפשר לו לעשות כמאמן נבחרת גרמניה.
קריירת אימון > באיירן מינכן

ב-11 בינואר 2008, באיירן מינכן הודיעה רשמית על מינוי יורגן קלינסמן לתפקיד המאמן החל מעונת 2008/09, כמחליף לאוטמאר היצפלד. קלינסמן כשל עם הקבוצה בעונה זו, כאשר באיירן מינכן הייתה אומנם בצמרת, אך ההגנה ספגה שערים רבים, כמו בתבוסה 5-2 לורדר ברמן בתחילת העונה, בהפסד 2–4 לבאייר לברקוזן בגביע הגרמני, בתבוסה 1–5 לאלופה העתידית לעונה זו, וולפסבורג ב-4 באפריל 2009, ובתבוסה 0–4 לברצלונה ברבע גמר ליגת האלופות, ארבעה ימים לאחר מכן. בסוף אפריל 2009 פוטר קלינסמן מתפקידו עוד לפני תום העונה, מיד לאחר הפסד ביתי לשאלקה 04 בתוצאה 0–1, שפגע קשות בסיכויי באיירן מינכן לזכות באליפות באותה עונה. במקום קלינסמן מונה עד לתום העונה יופ היינקס, שהצליח לצמצם את הפער לשתי נקודות בלבד, אך לא היה בכוחו לזכות באליפות. מאזנו של קלינסמן בכל המפעלים באותה עונה היה 25 ניצחונות, תשע תוצאות תיקו ועשרה הפסדים.
קריירת אימון > נבחרת ארצות הברית

ב-29 ביולי 2011 הודיעה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית כי קלינסמן יחליף את מאמנה הקודם של נבחרת ארצות הברית, ביל בראדלי. גם בנבחרת ארצות הברית ההתחלה של קלינסמן לא הייתה קלה, כאשר הפסיד ארבעה מששת משחקיו הראשונים, והוא התמודד עם ביקורות קשות מאוד. המפנה הגיע ב-29 בפברואר 2012, כאשר ארצות הברית ניצחה לראשונה בהיסטוריה את נבחרת איטליה, מה שעצר רצף של עשרה משחקים רצופים בהם ארצות הברית לא ניצחה את איטליה, שנפגשו לראשונה בשנת 1934. באוגוסט 2012 הוביל קלינסמן את ארצות הברית לניצחון היסטורי על היריבה המושבעת, נבחרת מקסיקו, באצטדיון אצטקה, דבר שטרם קרה עד אז.
בהמשך, קלינסמן הדריך במהלך שנת 2013 את נבחרת ארצות הברית בבית הגמר של מוקדמות מונדיאל 2014, בצפון אמריקה, ועל אף הפסד במחזור הפתיחה לנבחרת הונדורס, ארצות הברית סיימה את בית הגמר במקום הראשון עם 22 נקודות מתוך 30 אפשריות, והעפילה למונדיאל 2014. באותה שנה הדריך קלינסמן את ארצות הברית לניצחון 3–4 על נבחרת גרמניה במשחק ידידות ביניהן. ביולי 2013 זכה קלינסמן עם ארצות הברית בגביע הזהב של CONCACAF, לאחר ניצחון 0–1 במשחק הגמר על נבחרת פנמה. בגין הישגיו הרבים, ב-12 בדצמבר 2013 הודיעה התאחדות הכדורגל האמריקאית כי קלינסמן סיכם על הארכת חוזהו בנבחרת עד 2018 ויכהן גם כמנהל הטכני בנבחרת.
לקראת מונדיאל 2014, קלינסמן ספג ביקורות רבות על אי זימונו של לנדון דונובן, אחד הכדורגלנים הבולטים בארצות הברית בכל הזמנים, לסגל האמריקאי למונדיאל. קלינסמן טען שזו הייתה ההחלטה הקשה ביותר בקריירה שלו כמאמן, אך הוא העדיף שחקנים בכושר טוב יותר. במשחק הראשון של ארצות הברית במונדיאל, ניצחה הנבחרת האמריקאית 1–2 את נבחרת גאנה משער מאוחר של ג'ון ברוקס, שנכנס כמחליף. במשחק השני ארצות הברית סיימה בתיקו 2-2 מול נבחרת פורטוגל לאחר שספגה שער שוויון בדקה ה-95 מרגלי גוסטבו וארלה. שער זה סיבך את האמריקאים, שניצחון היה מבטיח להם עלייה.,לאמריקאים היו שלוש נקודות יותר מפורטוגל, אך היו אמורים לפגוש את נבחרת גרמניה, ובתרחישים מסוימים היו עלולים להיות מודחים אם היו מובסים על ידי הגרמנים והפורטוגלים מנצחים את גאנה. קלינסמן וארצות הברית הפסידו רק 1-0 לאלופת העולם העתידית גרמניה, ואילו פורטוגל הסתפקה בניצחון 1–2 על גאנה והודחה מהמונדיאל. בשמינית הגמר, פגשו ארצות הברית וקלינסמן את נבחרת בלגיה, במשחק שהסתיים בתיקו 0-0 כעבור 90 דקות, על אף 12 הצלות של השוער האמריקאי טים הווארד. בהארכה, בלגיה ניצחה 1–2, וארצות הברית הודחה מהמונדיאל.
בשנת 2015 קלינסמן הדריך את ארצות הברית בגביע הזהב של CONCACAF, שנערך בארצות הברית, אך נבחרתו סיימה במקום הרביעי בלבד לאחר שהפסידה בחצי הגמר באופן מפתיע לנבחרת ג'מייקה, ולא הצליחה להגן על תוארה משנת 2013. בשנת 2016 אירחה ארצות הברית גם את קופה אמריקה 2016, ועל אף הפסד במשחק הפתיחה של הטורניר בתוצאה 0–2 לנבחרת קולומביה, סיימה ארצות הברית את הבית המוקדם במקום הראשון, ועברה את נבחרת אקוודור ברבע הגמר. בחצי הגמר, הובסו קלינסמן וארצות הברית 0–4 על ידי נבחרת ארגנטינה, והפסידו 0–1 לנבחרת קולומביה במשחק על המקום השלישי. ב-22 בנובמבר 2016 פוטר מתפקידו לאחר שני הפסדים במוקדמות מונדיאל 2018.
קריירת אימון > הרטה ברלין

בנובמבר 2019 מונה קלינסמן כמאמן הרטה ברלין מהבונדסליגה עד לסוף עונת 2019/20, במקומו של אנטה צ'וביץ' שפתח את העונה בצורה חלשה. ב-11 בפברואר 2020 התפטר מתפקידו לאחר 3 ניצחונות בלבד של הקבוצה מאז שהתמנה.