stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאונטין פרייס
חיים וקריירה

לאונטין פרייס נולדה בלורל שבמיסיסיפי לאב פועל מנסרה ולאם מיילדת ששרה להנאתה. היא החלה ללמוד פסנתר בגיל חמש. בנעוריה ליוותה את "המקהלה השנייה" של הכנסייה המתודיסטית וכן שרה וניגנה עם מקהלת בית הספר התיכון השחור בעירה.
פרייס ייעדה עצמה לקריירה של הוראה ובמחשבה זו נרשמה ללימודי חינוך מוזיקלי באוניברסיטה באוהיו. הצלחתה במועדון הזמר של הסטודנטים הובילה להופעות סולו ולאונטין השלימה את לימודיה בפיתוח קול. בעזרת זמר הבס הנודע פול רובסון נרשמה כסטודנטית במלגה בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק, שם למדה אצל פלורנס פייג' קימבל.
הופעותיה הראשונות על הבימה היו בתפקיד מיסטרס פורד בשנת 1952, בהפקת סטודנטים של "פלסטף" מאת ורדי. זמן קצר אחר כך שכר אותה וירג'יל תומסון להפקה מחודשת של האופרה השחורה שלו, "ארבעה קדושים בשלוש מערכות". אחרי שבועיים של הצגות בברודוויי, יצאה ההצגה לפריז. פרייס נבחרה בינתיים לתפקיד בס בהפקה מחודשת של "פורגי ובס" של גרשווין וחזרה מפריז לפתיחת סיור הופעות לאומי בדאלאס שבטקסס ב-9 ביוני 1952. הסיור כלל את שיקגו, פיטסבורג ווושינגטון, ומשם המשיך לאירופה במימון משרד החוץ של ארצות הברית, שראה ב"פורגי ובס" כלי מועיל ליחסי הציבור במלחמה הקרה. אחרי ביקורים בווינה ובברלין, נשארה ההפקה למשך חודשיים בלונדון ומשם עברה לפריז. השלב הסופי הזה נקטע לפני סיומו המתוכנן כשתיאטרון זיגפלד בברודוויי התפנה לסיבוב "הפתעה" של 305 הצגות.
ממש לפני היציאה למסע ההופעות באירופה, נישאה פרייס לזמר הבס-בריטון שמילא את תפקיד פורגי, ויליאם וורפילד. הקריירות של שניהם אילצו אותם להיפרד לתקופות זמן ממושכות, כפי שוורפילד מתאר בזיכרונותיו, "המוזיקה שלי וחיי". הם התגרשו בשנת 1973, ללא ילדים.
פרייס כיוונה את צעדיה לקריירה של רסיטלים, כדוגמת זמרת הקונטראלט מריאן אנדרסון, הטנור רולנד הייס, וורפילג וזמרים שחורים ידועי-שם נוספים שבתי האופרה באמריקה היו סגורים בפניהם. מדי פעם, בחופשות שקיבלה מהפקות "פורגי", הקדישה פרייס את זמנה לקדם יצירות חדשות של מלחינים אמריקאים, בהם לו הריסון, ג'ון לה מונטיין וסמיואל בארבר.
לאופרה, מסתבר, היה כוח משיכה גדול יותר. מטרופוליטן אופרה עצמה הכירה במקום הראוי לה על הבימה כשהזמינה אותה לשיר את Summertime בקונצרט התרמה ב-6 באפריל 1953 בתיאטרון ריץ בברודוויי. כך קרה, שפרייס הייתה האפרו-אמריקאית הראשונה ששרה עם ה"מט" ובשמה, אם לא על בימת ה"מט" עצמה. הייחוד הזה נשמר למריאן אנדרסון, ששרה ב-7 בינואר 1955 את אולריקה ב"נשף המסכות" של ורדי. האירוע היה חשוב (ופרייס הייתה בקהל המאזינים), אבל התפקיד היה משני, הליהוק טיפוסי (אולריקה מוגדרת בליברית ככושית), והגיע במועד מאוחר בקריירה של אנדרסון. האתגר היה בשאלה האם תוכל זמרת שחורה צעירה להופיע ולהחזיק בתפקידים ראשיים.
בשנת 1978 הופיעה ביחד עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בקונצרט מיוחד לציון חגיגות 30 שנות עצמאות למדינה בירושלים.
גיחה

בשנת 1955 הזמינה אותה רשת הטלוויזיה של NBC לשיר בהפקה בשפה האנגלית של "טוסקה" מאת פוצ'יני, בפיקוח המנהל המוזיקלי של להקת NBC, פיטר הרמן אדלר. פרייס הייתה הזמרת השחורה הראשונה ששרה בשידור אופרה בטלוויזיה, עובדה שלא נודעה מראש (NBC אסרה על המפרסמים להודיע על גזעה), אלא לאחר שכמה מן הרשתות המסונפות ל-NBC בדרום ארצות הברית ביטלו את השידור.
כעבור שבועות ספורים התייצבה פרייס למבחן קול בקרנגי הול לפני המנצח האוסטרי הרברט פון קאראיין, שהגיע לניו יורק במסע הקונצרטים הראשון שלו עם הפילהרמונית של ברלין. קאראיין הכתיר אותה בתואר "אמנית העתיד, והזמינה לשיר את סאלומה בלה סקאלה, הזמנה שפרייס דחתה. ב-1956 ו-1957 ערכה מסעות רסיטלים להודו ולאוסטרליה במימון משרד החוץ של ארצות הברית.
הופעתה הראשונה בבית אופרה הייתה בסן פרנסיסקו ב-20 בספטמבר 1957, בתפקיד מאדאם לידואן בבכורה האמריקאית של "הדיאלוגים של הכרמליטים" מאת פרנסיס פולנק. כמה שבועות אחר כך שרה לראשונה את אאידה בהפקה בימתית. קאראיין, שהיה בינתיים למנהל האופרה של וינה, הזמין אותה להופעת הבכורה שלה באירופה כ"אאידה" ב-24 במאי 1958, בניצוחו. כעבור שנה חזרה לווינה כאאידה וכפאמינה בחליל הקסם.
במשך העשור הבא הנהיג קאראיין את פרייס בכמה מהופעותיה הגדולות ביותר, בבית האופרה (בדון ג'ובאני של מוצרט, "איל טרובאטורה" של ורדי ו"טוסקה, של פוצ'יני), באולם הקונצרטים מיסה סולמניס של בטהובן, "טה דאום" של ברוקנר וההרקוויאם של ורדי, ובאולפן ההקלטות, שם הפיקו תקליטים מפורסמים של "טוסקה" ו"כרמן" ואלבום של מוזיקה לחגים שעודנו פופולרי בשם "מנחה לחג המולד". כל אלה קיימים בתקליטורים.
פרייס המשיכה בסדרת הופעות מצליחה על בימות לונדון, עם "אאידה" בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ואחר ב"ארנה די ורונה", שתיהן ב-1958, וב-21 במאי 1960 בלה סקאלה, שוב כאאידה. מטיווילדה דובס הייתה האפרו-אמריקאית הראשונה ששרה שם, בשנת 1953, בתפקיד אלווירה ב"איטלקייה באלג'יר" של רוסיני.
מהומות גורדון

| --- | --- |

 תאריכי המאבק:  יוני 1780 
 מקום:  לונדון 
 
מהומות גורדון (Gordon Riots) היו מהומות אלימות בלונדון, בירת בריטניה במהלך השבוע הראשון של חודש יוני 1780.
לורד ג'ורג' גורדון, על שמו קרויים המאורעות, היה לורד (חבר בפרלמנט הבריטי), בנו של דוכס סקוטי וככל הנראה גם מעורער בנפשו (מאוחר יותר בחייו הוא התגייר והפך ליהודי שומר מצוות, מעשה שהוביל להחרמתו בידי הכנסייה). בעת המהומות, גורדון ראה לעצמו משימה להנהיג תנועת התנגדות כנגד הנצרות הקתולית והאפיפיור מחד, וממשלתו של הלורד נורת' בבריטניה מאידך.
גורדון זעם כשנודע לו שלקתולים בבריטניה ניתנה הקלה בחוק בדמות סילוק הסעיפים הדתיים משבועת הנאמנות שנדרשה ממגויסים לצבא. בעקבות כך החל גורדון לאגד ולשלהב את פועלי הדחק בשכונות העוני של לונדון כנגד הקתולים.
ב-2 ביוני 1780 נשא נאום בעניין בפרלמנט, נאומו כלל קריאה לחוסר סובלנות דתית בכלל ולביטול החוק בפרט. במהלך הנאום התגודד בחוץ המון תומכיו שזכה למספר שילהובים שהגיעו מצדו של גורדון. ההמון החל להשתולל ולחולל מהומות בכל רחבי לונדון. המהומות כללו ביזה והצתות של מבנים. ההתקפה כוונה נגד הקתולים וכמה אנשי שלטון לא אהודים. כמו כן היה שחרור כללי של אסירים מכמה בתי כלא. ההמון הוכנע לבסוף על ידי גדודי אזרחים-מתנדבים שהחזירו את המצב לקדמותו במחיר של 285 הרוגים, כ-200 פצועים ו-450 עצורים.
ההיסטוריון פרנקלין פורד טוען שהמהומות הביאו בסופו של דבר, בשילוב גורמים אחרים, לנטישת הניסיון להנהגת רפורמות ליברליות על ידי חברי הפרלמנט. פורד טוען שלמרות שהמהומות לא היו קשורות ישירות לניסיונות הרפורמה של חברי הפרלמנט, הם הביאו לחשש שכל דיון בנושא רפורמיסטי עלול להיות מסוכן, שכן האלימות המהפכנית, שממנה ביקשו חברי הפרלמנט להימנע, מבעבעת מתחת לפני השטח.
חסידי תזת עידן המהפכות (בתוכם ההיסטוריון ז'אק גודשו) רואים במהומות גורדון חלק ממכלול המהפכות שפקדו את אירופה בסוף המאה השמונה עשרה ורואים באירוע מרד עממי שלא רק על בסיס דתי.
מהומות גורדון מתוארות ברומן ההיסטורי של צ'ארלס דיקנס "בארנבי רודג'" (Barnaby Rudge).
לקריאה נוספת

De Castro, John Paul: The Gordon riots. London: H. Milford, Oxford University Press, 1926
Hibbert, Christopher: King mob: the story of Lord George Gordon and the riots of 1780. London: Longmans, Green & Co., 1958)
פרנקלין פורד (1970), אירופה 1780–1830, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
מאזדה CX-5

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מאזדה
 שנות ייצור:  2011-הווה
 מודל קודם:  Mazda Tribute 
 סיווג:  רכב שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 מפרט טכני
 קשר:  מאזדה CX-8 (דור שני)
 
מאזדה CX-5 (באנגלית: Mazda CX-5) היא קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, המיוצרת על ידי מאזדה משנת 2011. היא הוצגה בתערוכת הרכב של פרנקפורט בשנת 2011 והגיעה לישראל בשנת 2012.
דורות > דור ראשון (2017-2011)

הדור הראשון יוצר בין השנים 2017-2011. הדור הראשון כלל מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-155 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.1 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 187 קילומטרים לשעה.
דורות > דור ראשון (2017-2011) > מתיחת פנים שנת 2015

בשנת 2015 עברה ה-CX-5 מתיחת פנים שכללה עיצוב חיצוני ופנימי חדש ושדרוג קל למנוע שהוסיף 10 כוחות סוס. מתיחת הפנים הגיעה לישראל בשנת 2015.
דורות > דור שני (2017-הווה)

בשנת 2017 הציגה מאזדה את הדור השני ל-CX-5. הדור השני כלל עיצוב מודרני אך המנועים נשארו כמו מלפני הדור השני. הדור השני הגיע לישראל בשנת 2017.
דורות > דור שני (2017-הווה) > שדרוגים (2019 ,2020, 2021)

בשנת 2019 קיבלה ה-CX-5 שדרוג קל באבזור הרכב.
בשנת 2020 קיבלה ה-CX-5 שדרוג קל בעיצוב הרכב.
בשנת 2021 קיבלה ה-CX-5 תיבת הילוכים חדשה עיצוב מחודש ושדרוג קל באבזור הרכב.
דורות > מתיחת פנים שנת 2021

בספטמבר 2021 חשפה מאזדה את מתיחת הפנים ל-CX-5, מתיחת הפנים כוללת שדרוגים בעיצוב ובבטיחות, בתחום ההנעה הדגם ממשיך עם מנועי בנזין בנפחי 2.0 ליטר 165 כ"ס, 2.5 ליטר 195 כ"ס ובשוק האמריקאי הדגם משווק גם עם מנוע 2.5 ליטר טורבו עם 250 כ"ס (או 230 כ"ס עם אוקטן 95).
מכירות בישראל

נתוני מכירות בישראל על פי נתוני קארזון:
| שנה | יחידות שנמכרו |
| --- | --- |
2012: 2,091 יחידות
2013: 3,141 יחידות
2014: 3,764 יחידות
2015: 3,095 יחידות
2016: 2,759 יחידות
2017: 3,831 יחידות
2018: 3,839 יחידות
2019: 3,868 יחידות
2020: 3,248 יחידות
2021: 1,662 יחידות
גלריה

דור ראשון
מתיחת פנים 2015
דור שני
שדרוג 2019
הערות שוליים

↑  מאזדה cx-5 החדש נחשף לראשונה, באתר קארטיוב, ‏02 באוגוסט 2011
↑  מאזדה CX-5 בישראל – מחיר החל מ-161,000 שקל, באתר קארטיוב, ‏19 בנובמבר 2012
↑  2015 מאזדה CX-5 החדש – מתיחת פנים, באתר קארטיוב, ‏20 בנובמבר 2015
↑  דגמי 2015 החדשים של מאזדה 6 ומאזדה CX-5 בישראל, באתר קארטיוב, ‏04 ביוני 2015
↑  מאזדה חושפת את ה- CX-5 החדש לשנת 2017, באתר קארטיוב, ‏19 בנובמבר 2017
↑  מאזדה CX-5 החדש בישראל – מחיר החל מ- 167,000 שקל, באתר קארטיוב, ‏12 ביולי 2017
↑  2019 מאזדה CX-5 המחודש בישראל - מאובזר ובטוח יותר, באתר קארטיוב, ‏23 במאי 2019
↑  מקצה שדרוגים: 2020 מאזדה CX-5 המחודש, באתר קארטיוב, ‏22 ביוני 2020
↑  2021 מאזדה CX-5 בישראל - מקצה שדרוגים מקיף, באתר קארטיוב, ‏17 בפברואר 2021
↑  cartube, מתיחת פנים: 2022 מאזדה CX-5 החדש נחשף - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  מאזדה CX-5, באתר קארזון
מאלמה תעופה

מלאמה תעופה (בשוודית: Malmö Aviation) היא חברת תעופה שוודית, בסיסה במאלמה והיא מעסיקה כ-500 עובדים. החברה נוסדה בשנת 1981, ובשנת 1991 החלה להפעיל טיסות בינלאומיות.
החברה הפסיקה לפעול בשנת 2020.
צי המטוסים

| מטוס | בשירות | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A220-100 | — | 10 | לא נקבע | כניסה לשירות:2020. |
| בריטיש אירוספיס אברו RJ85 | 2 | — | 95 |  |
| בריטיש אירוספיס אברו RJ100 | 10 | — | 112 |  |
| סה"כ | 12 | 10 |  |  |
הערות שוליים

↑  אודות החברה (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 135450749   WorldCat (עם VIAF): 135450749 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאלמה תעופה".
מהומות הלחם (מצרים)

מהומות הלחם הוא כינויה של התקוממות עממית ספונטנית שזיעזעה את הערים הגדולות במצרים ב-18 וב-19 בינואר 1977. במהומות אלה השתתפו כמיליון וחצי מצרים מהמעמד הנמוך, במחאה על החלטת שר הכלכלה להפסיק את התמיכה הכספית במוצרי המזון בסיסיים. בהפגנות נהרגו כ-79 איש, והן הסתיימו רק לאחר התערבות הצבא המצרי.
מאז עלייתו לשלטון בתחילת העשור, ביקש הנשיא סאדאת להנהיג מדיניות כלכלית ליברלית. בשנת 1976 ביקש סאדאת הלוואות מהבנק העולמי על מנת להקל על נטל החוב של המדינה, אולם הבנק מתח ביקורת על מדיניות הממשלה לסבסד מוצרי מזון בסיסיים. בעקבות זאת הכריז סאדאת בינואר 1977 על קיצוץ של 250 מיליון דולר בסובסידיה לקמח, לאורז ולשמן לבישול וכן על ביטול הבונוסים לעובדי המדינה.
ב-18 וב-19 בינואר התפרעו בני המעמד הנמוך שהיו צפויים להיפגע בצורה הקשה ביותר מביטול התמיכה. המהומות פרצו בכל רחבי הארץ, מאסואן במצרים העילית ועד לאלכסנדריה שעל שפת הים התיכון. במשך יומיים תקפו המתפרעים מטרות שסימלו את השחיתות של המשטר ואת השגשוג של בני המעמד הבינוני. הושמעו סיסמאות כגון: "יא בטל אלעבור, פין אלפטור?" ("גיבור הצליחה, איפה ארוחת הבוקר שלנו?"), ו"גנבי האינפיתאח (קרי, מדיניות הפתיחות הכלכלית), העם רעב ללחם". נשמעו גם קריאות "נאצר, נאצר". כ-79 בני אדם נהרגו ו-800 נפצעו במהלך המהומות.
המהומות אילצו את סאדאת ואת סגנו חוסני מובארכ לבטל את המדיניות החדשה. לדעת משקיפים, המהומות גם הובילו את סאדאת למסקנה שאין טעם לחסוך מפת לחמם של הנתינים עבור תקציבי הביטחון והכנות למלחמה עם ישראל, וכי הגיעה העת להגיע עמה להסדר.
הערות שוליים

↑  גיא בכור, סודו של הנילוס, ומד המרדנות במזרח התיכון, 19 בינואר 2008
מגדל עדר (מקום מקראי)

ערך זה עוסק ביישוב מקראי. אם התכוונתם ליישוב יהודי ששכן באזור גוש עציון, ראו .
מגדל עדר הוא יישוב בקרבת בית לחם המוזכר בספר בראשית.
אזכורים

במקרא נזכר מגדל עדר כמקום שסמוך לו קבע יעקב את מושבו לאחר לידת בנימין, מות רחל וקבורתה בדרך אפרת: ”וַיִּסַּע יִשְׂרָאֵל וַיֵּט אָהֳלֹה מֵהָלְאָה לְמִגְדַּל עֵדֶר”.
בנוסף נזכר השם מגדל עדר בנבואת מיכה ”וְאַתָּה מִגְדַּל עֵדֶר עֹפֶל בַּת צִיּוֹן” אך אין הכרח שמדובר במקום זה ופרשני המקרא במקום הסבירו את השם כמטאפורה לירושלים.
בעקבות אופיים של דברי מיכה נוספו למקום מאפיינים משיחיים שמובאים במספר מקומות במדרשי חז"ל.
במשנה נזכר מגדל עדר במסכת שקלים כמקום בקרבת ירושלים שבהמה הנמצאת בין ירושלים למגדל עדר חזקה עליה שהיא בהמת קודשים:
בהמה שנמצאת מירושלים ועד מגדל עדר,
וכמידתה לכל רוח,
זכרים, עולות.
נקבות, זבחי שלמים.
שם המקום

המגדל בשמו של המקום מרמז ככל הנראה על מקום מבוצר, כמו במקומות נוספים במקרא הנקראים על שם המגדל שבתוכם, המשמש לשמירה ומחסה עבור רועי הבקר.
זיהוי

זיהוי המקום לא ברור ואין לזיהויו אלא השערות בלבד. פרופ' שמואל קליין הניח, כי המקום קשור לשדה הרועים המוזכר בברית החדשה. יש המזהים את מקומו של מגדל עדר עם הגבעה אום א-טלע מצפון לעמק ברכה[דרוש מקור].
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק ל"ה, פסוק כ"א.
↑  ספר מיכה, פרק ד', פסוק ח'.
↑  ר"א אבן עזרא: "ואתה - אמר יפת: מגדל דוד, והנכון לירושלים שהיא כמגדל לעדר שהם ישראל" וכן ביארו בעל המצודות והמלבי"ם.
↑  תרגום יונתן בן עוזיאל על בראשית פרק לה, פסוק כא וכן במדרש שכל טוב פרשת וישלח.
↑  "אפשר ולשדה הרועים על יד בית לחם הנזכר בברית החדשה (לוקס ב ח) יש איזה קשר עם מגדל עדר" (ארץ יהודה: מימי העלייה מבבל עד חתימת התלמוד עמ' 89).
ליזוזום

ערך זה עוסק באברון בתא. אם התכוונתם לאנזים, ראו .
| --- | --- |

 שיוך:  membranous cytoplasmic organelle, lytic vacuole 
 תיאור ב:  האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה (1926–1947) 
 מזהים
 FMA:  63836 
 קוד MeSH:  A11.284.430.214.190.875.190.550 סוכנות 
 מזהה MeSH:  D008247 
 
ליזוזום (באנגלית: Lysosome; מיוונית: ליזיס - פירוק, סומה - גופיף) הוא אחד האברונים בציטופלסמה של התאים האאוקריוטיים.
מבנה

צורתו העגולה מזכירה אגס שטוח, והוא מכיל בתוכו חומרים חומציים. אברון זה הוא אברון העיכול התאי, ותפקידו העיקרי הוא פירוק התרכובות הנכנסות לתא ועיכול של גופים זרים ואברונים ישנים. האנזימים שבו פועלים רק ב- pH חומצי (5).
הליזוזום מפרק בעזרת האנזימים חלבונים, מבנים תאיים עצמיים או זרים מזיקים, פגומים או לא-תקינים. ברוב המקרים, החומרים המיועדים לפירוק מובאים אל הליזוזום באמצעות וסיקולות.
הליזוזום מעכל לעיתים את התא בו הוא מצוי, כאשר אנזימים מפרקים על פי הוראה את ממברנת הליזוזומים וכך משחררים את האנזימים המעכלים שבו אל הציטופלזמה התאית. כך, לדוגמה, מושמד זנבו של הראשן בהפיכתו לצפרדע. תהליך ההשמדה העצמית יכול להיגרם גם על ידי מחלות שונות או כאשר מסיבה כלשהי נוצרת תקלה באנזימי הפירוק הנמצאים בליזוזום.
תקלה אחרת היא חסר או ירידה בפעילות אחד האנזימים המצויים בליזוזום. מצב זה יגרום להצטברות הסובסטרט אותו היה אמור לפרק האנזים החסר. הצטברות הסובסטרט בליזוזום תגרור פגיעה בתא שתוביל לפגיעה ברקמה ובאיבר כולו. מצב זה מכונה מחלת אגירה ליזוזומלית.
הליזוזום גם מסייע לפגוציטים בבליעה וחיסול של גופים זרים (חיידקים וכו') לאחר שאלו מועברים אליו בידי האנדוזום.
ראו גם

יושינורי אוסומי
| חלקי התא ואברוניו |
| --- | --- | --- |
| אברונים | גרעין התא • רשתית תוך-פלזמית • גולג'י • כלורופלסט • מיטוכונדריון • ליזוזום •  פרוקסיזום • בועית מתכווצת |  |
| חלקים נוספים | ציטופלזמה • קרום התא • דופן התא • שלד התא • חלולית • ריבוזום • MTOC (צנטריול) • מזוזום |  |
| מבנים בגרעין | גרעינון • ספלייסוזום |  |
מהומות האורז של 1918

מבנה סוזוקי שוטן בקובה שנשרף במהומות האורז
מהומות האורז של 1918 (ביפנית: 米騒動 – "קוֹמֶה סוֹדוֹ") היו סדרה של מהומות אזרחיות אלימות שהתפרצו ברחבי יפן מיולי עד ספטמבר 1918, שגרמו לנפילת ממשלו של טראוצ'י מסטאקה. מהומות אלה היו הגדולות והאלימות ביותר שידעה יפן במאה ה-20.
עלייה תלולה במחיר האורז גרמה למצוקה כלכלית קיצונית, בייחוד באזורים הכפריים שם היה אורז מרכיב מרכזי בתזונה. איכרים, שהשוו את המחירים הנמוכים שקיבלו בשל הפיקוח הממשלתי עם מחירי השוק הגבוהים, חשו עוינות רבה כלפי סוחרי האורז ופקידי הממשלה שאפשרו למחיר לצרכן להמריא בלא שליטה. עליית מחיר האורז באה בשיאה של האינפלציה שלאחר מלחמת העולם הראשונה שהשפיעה על רוב מחירי המצרכים ושכר הדירה, ומשום כך הייתה גם לתושבי הערים סיבה מוצדקת להתמרמרות. ההתערבות הצבאית של יפן בסיביר לטובת הצבא הלבן במלחמת האזרחים ברוסיה כנגד הצבא האדום, החמירה את המצב עוד יותר. הממשלה היפנית קנתה את כל המלאי הקיים של האורז על מנת לתמוך בצבא היפני בסיביר, דבר שהוביל לעליית מחירים נוספת. הממשלה נכשלה בניסיון להתערב בפעילות הכלכלית, והמחאות שהחלו בכפרים התפשטו לעיירות ולערים.
מהומות האורז היו אירועים חסרי תקדים בהיסטוריה היפנית המודרנית במונחי היקף, גודל ואלימות. המחאה הראשונית התרחשה באואוזו, עיירת דייגים קטנה במחוז טויאמה, ב-23 ביולי 1918. המחאות הראשונות החלו כהפגנה שקטה, והתדרדרו במהירות למהומות, שביתות, ביזה, הצתות של תחנות משטרה ומשרדי ממשלה, כמו גם בתיהם של פקידי ממשלה וסוחרים, וכן אירעו התנגשויות מזוינות. עד לאמצע ספטמבר 1918 התחוללו מעל ל-623 מהומות ב-38 ערים, 153 עיירות ו-177 כפרים, שבהם השתתפו מעל ל-2 מיליון איש ונהרגו כ-130 איש ומאות נפצעו. כ-25,000 איש נאסרו. מתוכם הורשעו כ-8,200 בפשעים שונים, כשגזרי הדין נעו בין קנסות קלים לעונש מוות, אשר נגזר על שניים מן הנאשמים.
ב-29 בספטמבר 1918 התפטרה ממשלת יפן בראשות טראוצ'י, שנטל אחריות להתמוטטות הסדר הציבורי.
הקשר בין אירועים אלו להתפתחות האימפריאליזם היפני מוטל בספק. חוקרים טוענים כי על מנת לפתור את הביקוש לאורז שהיה גדול מכושר הייצור של יפן באותה תקופה, הוגדל קצב יצור האורז בקולוניות של יפן בקוריאה ובטאיוואן.
לקריאה נוספת

W.G. Beasley,  Japanese Imperialism 1894–1945, Oxford University Press, 1991, ISBN 0521557925
WJ MacPherson, The Economic Development of Japan 1868–1941, Cambridge University Press, 1995, ISBN 0521557925.
Michael Smitka,  Japanese Prewar Growth (Japanese Economic History 1600–1960), Routledge, 1998 ISBN 0815327056
שילוני, בן-עמי, יפן המודרנית, הוצאת שוקן, ירושלים ותל אביב, 2002. עמ' 162.
הערות שוליים

↑  MacPhearson, The Economic Development of Japan 1868–1941
↑  Smitka, Japanese Prewar Growth (Japanese Economic History 1600–1960), page 192
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544159405171  LCCN: sh89002071
לשכת השלום הבין-לאומית בשווייץ

לשכת השלום הבין-לאומית בשווייץ (בצרפתית: Bureau international de la paix) היא ארגון בין-לאומי שבסיסו בעיר ז'נבה בשווייץ. הארגון נוסד בברן ב-1891 וזכה בפרס נובל לשלום לשנת 1910.
מטרות הלשכה הן לתאם בין פעילויות של ארגוני שלום שונים, ולקדם את התפיסה של פתרון סכסוכים בין-לאומיים בדרכי שלום. בשנות פעילותה הראשונות הייתה הלשכה מזוהה עם התנועה הפציפיסטית שפעילותה גברה באותן שנים באירופה. חברי הלשכה פעלו כדי לייסד בית משפט בין-לאומי לבוררות וקראו לשיתוף פעולה והידברות בין מדינות. ביחד עם ארגונים דומים שקמו באותה תקופה, ניסתה הלשכה להשפיע על מדינאים, כמו גם על אזרחים, לשאוף לשלום ולקדם רעיונות שהובילו להקמת חבר הלאומים.
בשלהי המאה ה-20 איבדה הלשכה מכוחה, ולאחר מלחמת העולם השנייה הוקמה מחדש בעזרת חקיקה מיוחדת בשווייץ ובסיסה הועבר לז'נבה. כיום הארגון ממשיך לפעול למען מימוש מטרותיו.
פרס נובל

בשנת 1910 זכתה הלשכה בפרס נובל לשלום כהכרה על פעילותה. בנוסף, מספר חברים בארגון הוכרזו גם הם כחתני הפרס במהלך השנים:
1902: אלי דוקומון, נשיא הלשכה, ושארל אלבר גובאט, מזכיר ולאחר מכן נשיא הלשכה.
1905: ברטה פון זוטנר, נשיאת כבוד.
1908: פרדריק באייר, נשיא כבוד.
1913: אנרי לה פונטן, נשיא הלשכה.
מאליק פתחי

מאליק דניז פתחי (בגרמנית: Malik Deniz Fathi, נולד ב-29 באוקטובר 1983 בברלין המערבית שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא טורקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. שיא הקריירה של פתחי היה כאשר שיחק בהרטה ברלין. לזכותו של פתחי שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים

פתחי שיחק כנער בהרטה ברלין, ובשנת 2003 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2003/04, ערך פתחי 14 הופעות ליגה. בעונת 2004/05 הפך פתחי לשחקן הרכב קבוע, ושיתף פעולה בהגנה עם ארנה פרידריך, מרקו רהמר ויוסיפ שימוניץ'. עונה זו הייתה עונה מצוינת עבור פתחי והרטה ברלין, שהיו להגנה הטובה ביותר בבונדסליגה, שספגה 31 שערים בלבד. הרטה ברלין ופתחי סיימו את העונה הזו במקום הרביעי בליגה, והעפילו לגביע אופ"א. בעונת 2005/06 המשיך פתחי עם היכולת הטובה בליגה, שהקנתה לקבוצה את המקום השישי, אך נחל עם הקבוצה אכזבה בגביע אופ"א, לאחר שהקבוצה עברה את שלב הבתים, אך הדחה בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי ראפיד בוקרשט. בעונת 2006/07 שוב נחלו פתחי והרטה אכזבה בגביע אופ"א, כאשר אפילו לא הגיעו לשלב הבתים, והודחו במוקדמות על ידי אודנזה בולדקלוב. בליגה סיימה הקבוצה במקום העשירי. באותה עונה הבקיע פתחי את שער הליגה הראשון שלו, בהפסד 4-2 לבאיירן מינכן. פתחי החל את עונת 2007/08 בהרטה ברלין, ופתח בהרכב כמעט בכל המשחקים עד לחודש מרץ 2008. בחודש זה התחדשה ליגת העל הרוסית, ופתחי חתם על חוזה בספרטק מוסקבה.
פתחי שיחק שתי עונות בספרטק מוסקבה, 2008 ו-2009, בכל אחת מהן הבקיע שלושה שערי ליגה. בעונת 2008 סיים פתחי עם ספרטק מוסקבה במקום השמיני בליגה, ובעונת 2009 סיים עם הקבוצה במקום השני. על אף זאת, הושאל פתחי בחורף 2010 למיינץ 05 מהבונדסליגה, שם פתח כמעט בכל המשחקים וסייע לקבוצה לסיים את עונת 2009/10 במקום התשיעי בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בהגנה עם יאן קירכהוף. השאלתו של פתחי למיינץ הוארכה בעונה נוספת, ובעונת 2010/11 ערך פתחי 19 הופעות ליגה, כשהוא מסייע למיינץ לסיים במקום החמישי המפתיע. בתום עונה זו, עבר פתחי למיינץ באופן קבוע, ובעונת 2011/12 ערך 17 הופעות ליגה. מיינץ סיימה עונה זו במקום ה-13 בליגה. בעונת 2012/13 פתחי המשיך להשתייך למיינץ אך לא שיחק כלל בקבוצה. למעשה לאורך כל עונה זו הוא היה מושאל. בחצי העונה הראשון פתחי היה מושאל לקייסריספור הטורקית, ובחצי העונה השני הושאל למינכן 1860 מהבונדסליגה השנייה, עמה סיים את העונה במקום השישי. בעונת 2013/14 חזר פתחי למיינץ, אך כמעט שלא שיחק, ואף ערך מספר הופעות בקבוצת המילואים.
בעונת 2014/15 עזב פתחי את מיינץ וחתם באתלטיקו בלארס מהליגה הספרדית השלישית, אותה אימן הגרמני כריסטיאן ציגה. בעונה זו ערך שמונה הופעות ליגה וסיים עם הקבוצה בחלק התחתון של הטבלה. בעונת 2015/16 פתחי ואתלטיקו בלארס סיימו את העונה במקום התשיעי, כשפתחי עורך 24 הופעות ליגה ומבקיע שער אחד. פאתחי שיחק במועדון עונה אחת נוספת, ושוחרר מהמועדון במהלך שנת 2017. ביולי 2018 הצהיר פתחי על פרישה מכדורגל.
קריירה בינלאומית

פתחי שיחק בנבחרות גרמניה הצעירות, והשתתף עמן במונדיאל הנוער בשנת 2003, בו סיימה גרמניה אחרונה בשלב הבתים, ובאליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2006, שגם בה כשלה הנבחרת הגרמנית וסיימה אחרונה בבית שלה. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה הבוגרת, ערך פתחי באוגוסט 2006 בניצחון 3-0 על נבחרת שוודיה במשחק ידידות. פתחי החליף במשחק זה את מרסל ינסן במחצית. באוקטובר 2006 ערך פתחי את הופעתו השנייה והאחרונה במדי נבחרת גרמניה, בניצחון 2-0 על נבחרת גאורגיה במשחק ידידות שנערך בעיר רוסטוק שבגרמניה. פתחי החליף במשחק זה את תומאס היצלספרגר בדקה ה-75. לאחר משחק זה, פתחי לא לבש עוד את המדים הלאומיים.
חיים אישיים

פתחי החל את הקריירה הספורטיבית שלו דווקא כטניסאי בקבוצות הרטה צלנדורף ברלין ובורוסיה ברלין. פתחי עדיין עוסק בטניס כתחביב, וגם מרבה לשחק כדורסל.
מאלנה (זמרת)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בינואר 2007 (בת 17) ירוואן, ארמניה 
 שם לידה:  ארפיין מרטויאן
 מוקד פעילות:  ארמניה ארמניה
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 עיסוק:  זמרת
 שפה מועדפת:  ארמנית, אנגלית, רוסית 
 
ארפיין מרטויאן (בארמנית: Արփինե Մարտոյան; נולדה ב-10 בינואר 2007), ידועה בשם הבמה שלה מאלנה, היא זמרת ארמנית. היא ניצחה באירוויזיון הילדים 2021, שנערך בפריז בירת צרפת, עם השיר "Qami Qami".
קריירה

בשנת 2018 השתתפה מאלנה בקדם הארמני לאירוויזיון הילדים 2018, עם השיר "Par". היא כשלה בניסיון להעפיל לגמר הקדם כשהגיעה למקום השמיני בחצי הגמר.
החל משנת 2020 מאלנה עובדת עם חברת התקליטים TKN, שבסיסה בירוואן הבירה. בבניין החברה היא כותבת לצד המפיק טוקיונין את השיר הארמני לאירוויזיון הילדים 2020, לאחר שנבחרה על ידי רשות השידור הארמנית לייצוג המדינה בתחרות. טוקיונין כתב את השיר הארמני "Walking Out" של סרבוק, שייצגה את המדינה באירוויזיון 2019 בתל אביב-יפו. יחד הם כתבו את השיר "Why", אך בעקבות מלחמת נגורנו קרבאך השנייה הודיעה רשות השידור הממלכתית על פרישתה מהאירוע.
מאוחר יותר באותה השנה הכריזה רשות השידור הארמנית כי מאלנה תייצג את המדינה באירוויזיון הילדים 2021, עם השיר "Qami Qami".‏ השיר נכתב על ידי ורהאם פטרוסיאן, דייוויד צרוניאן, טוקיונין ומאלנה. ב-19 בדצמבר 2021 שודר אירוע הגמר של התחרות. בסופו זכתה מאלנה במקום הראשון עם 224 נקודות.
דיסקוגרפיה > סינגלים

| כותרת | שנה | אלבום |
| --- | --- | --- |
| "Par"‏ (Պար) | 2018 | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "Why" | 2020 | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "Qami Qami" (Քամի Քամի) | 2021 | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "Chem Haskanum" (Չեմ հասկանում) (בהשתתפות כריסטינה סי) | 2021 | סינגל שלא מתוך אלבום |