stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סומלי
היסטוריה > תחילת המאה העשרים

בתחילת שנת 1889 החל מרד רחב באזור סומליה הגדולה, המרד שהחל בסומלילנד הבריטית התרחב וכלל לחימה כנגד כוחות אתיופיה ואיטליה, המורדים הסומלים שכונו בשם דרווישים הושפעו מהמרד בסודאן והונהגו על ידי מוחמד עבדאללה חסן (שכונה "מולה המשוגע") החלו לגרום לבריטים ולאתיופים להילחם כנגדם בכל רחבי צפון סומליה ואזור אוגדן מרד זה זכה לכינוי המלחמה האנגלו-סומלית, לאחר מותו של מנליק השני, הקיסר שסיפח האזור לאתיופיה מונה קיסר חדש, נכדו ייאסו החמישי (1913–1916) ששינה את מדיניות אתיופיה ותמך במרד הסומלי ואפילו שלח כלי נשק ללוחמים, למרות כל זאת המלחמה הסתיימה בניצחון בריטי ב-1920.
במהלך תקופה זו הגבולות של האזור הוסדרו שוב, בהסכם בין אתיופיה לבריטניה הוסדר הגבול בין אתיופיה לבין מזרח אפריקה הבריטית ובאזור סומלי בפרט הסכם זה נחתם ב-1907, שנה לאחר מכן נחתם הסכם חדש עם איטליה על שינוי גבולות בסומלילנד האיטלקית. בעקבות מות מושל הררג ראס מקונן ירש אותו בנו יאלמה ב-1906, יאלמה נפטר שנה לאחר מכן ושוב מונה מושל חדש, בן נוסף של ראס מקונן טפרי מקונן ששלט על המחוז עד שנת 1913 השנה בה הוכתר ליורש-העצר ולסגן הקיסרית זאודיתו במקומו מונה בנו אראיה יוהנס.
במהלך הפלישה האיטלקית לאתיופיה ב-1935 התחוללו באזור שני קרבות עיקריים בין אתיופיה ואיטליה הקרב הראשון קרב גאנלה דורי שהתרחש בין 12 בינואר - 20 בינואר 1936 בקרב זה האתיופים הפסידו הפסד צורם לאיטלקים הקרב השני של המלחמה שהתחולל בחזית הזו היה קרב אוגדן שהתחולל בין 14 באפריל - 25 באפריל 1936 קרב זה כמו קודמו גרם לאתיופים אבדות כבדות, ב-9 במאי האיטלקים שכבר כבשו את אתיופיה כארבעה ימים לפני הקימו את מזרח אפריקה האיטלקית מאיחודם של קולונית אריתריאה וסומלילנד האיטלקית יממה לאחר מכן האיטלקים ביתרו את אתיופיה לשישה מחוזות ואזור סומליה חולק בין שני מחוזות, חלק בצפונו של המחוז סופח למחוז הרר ורוב שטחו אוחד עם סומלילנד האיטלקית ונקרא מחוז סומליה. השלטון האיטלקי בקרן אפריקה החזיק מעמד חמש שנים, כוחות בעלות הברית בייחוד מדינות חבר העמים הבריטי, האימפריה הבריטית וכוח עילת אתיופי הצליחו לכבוש את אתיופיה מחדש במלחמת השחרור האתיופית, במהלך מלחמה זו, התרחש באזור זה מספר קרבות הכוח העיקרי שפעלו באזור זה היו צבא דרום אפריקה, כוח זה הצליח להביס את האיטלקים וכבש את האזור במהלך החודשים ינואר - אפריל 1941, סיום הלחימה באזור באופן מעשי התרחשה כאשר הערים הרר ודירה דאווה נכבשו.
אף על פי שכל אזור מזרח אפריקה האיטלקית שוחרר, בריטניה החלה לעשות במדינות האזור ככל העולה על רוחה ואזור סומלי היה תחת שלטון בריטי מלא, מאז חזרת הקיסר היילה סלאסי לאתיופיה ב-5 במאי אותה השנה הבריטים הערימו קשיים על האתיופים עד ששני הצדדים חתמו על הסכם הריבונות האתיופית, אחד מהנקודות העיקריות בהסכם זה היה שאזור סומלי יחד עם קו הרכבת ג'יבוטי-אדיס אבבה יהיה תחת שלטון בריטי (במה שנקרא "אזורים שמורים"). במהלך השנים הבאות החלו להישמע קולות מבריטניה על האפשרות שאזור זה יאוחד עם סומלילנד הבריטית וסומלילנד האיטלקית למדינה עצמאית אחת סומליה, הפחד ממדינה סומלית-אסלאמית מאוחדת מזרחית מאתיופיה והשאיפה לחזור לימי הזוהר של האימפריה האתיופית, הובילו את הקיסר האתיופי להכריז על סומלילנד האיטלקית כ"מחוז האבוד" ולנסות לספח את האזור לאתיופיה כך שאתיופיה תגבול באוקיינוס ההודי. במקביל החלה להתפתח באזורי סומליה הגדולה האידאולוגיה הכלל סומלית לאיחוד כל שטחי הסומלים כולל אלו שבאתיופיה תחת ליגת הנוער הסומלית.
היסטוריה > אמצע המאה העשרים

במהלך העשור שבין 1944–1954 אתיופיה החלה לעשות מאמצים רבים לסיפוח רשמי של האזור לאתיופיה מידי הבריטים, ולטרפד את התוכנית לאיחוד כל שטחי הסומלים. ב-1944 אתיופיה ובריטניה חתמו על הסכם אנגלו-אתיופי נוסף. בהסכם זה, שהוא המשכו של ההסכם מ-1942, נקבע שיש לחדש את ריבונות אתיופיה.
האתיופים דרשו במעמד ההסכם את סיפוח האזור לאתיופיה, אך נתקלו בסירוב מבריטניה שתכננה ליצור באזור את סומליה הגדולה. אתיופיה ניסתה את המהלך פעם נוספת, הפעם במהלך ועידת לונדון של בעלות הברית לסיפוח האזור, אך גם במקרה זה המדינות המשתפות בוועידה דחו את בקשת אתיופיה. למרות הסירובים החוזרים, האתיופים לא ויתרו, ומאמציהם העיקשים לא היו לשווא, ונשאו פרי ב-1948, כאשר הבריטים הסכימו לסיפוח אזור האאד ואזור הגבול עם סומלילנד הצרפתית לאתיופיה.
הבריטים, שנסוגו מצפון סומלי, גרמו להפגנות של סומלים באזור העיר ג'יג'יגה, הפגנות שהאתיופים דיכאו בצורה אכזרית. כדי להשליט סדר באזור אתיופיה, הוצאה אל מחוץ לחוק ליגת הנוער הסומלית הלאומנית. במקביל, החלה אתיופיה לוותר על רעיון הסיפוח של סומלילנד האיטלקית לאתיופיה, בתואנה של כיבוד האו"ם לאחר שזה הפך את סומלילנד האיטלקית לטריטורית חסות איטלקית ב-1949. הסיפוח המלא של כל אזור אוגדן לאתיופיה הסתיים ב-1954, לאחר שהבריטים נסוגו מהאזור וויתרו על הרעיון של סומליה גדולה. סיפוח זה למעשה החזיר את גבולותיה של אתיופיה לימים שלפני הפלישה האיטלקית ב-1935.
פוליטיקה > סקירה ורקע

בבחירות הראשונות שנערכו במדינה ביוני 1992, המפלגה אשר זכתה ברוב המושבים בבית הנבחרים המקומי הייתה החזית הלאומית לשחרור אוגדן, מפלגה זו זכתה להרכיב את ממשלת סומלי והנשיא הראשון היה עבדולאי מוחמד סעיד ממשלה זו החזיקה מעמד בקושי שנה, שני הנשיאים הבאים היו גם ממפלגה זו, מפלגה זו שהוליכה את המדינה לכישלון נכשלה כמעט בכל התחומים החל מכלכלה ועד תשתיות, למרות זאת מפלגה ייצרה אידאולוגיה חדשה של פירוד מאתיופיה והכרזה על עצמאות, מהלכים בדלניים אלו הובילו את ממשלת המעבר האתיופית להתערבות במדינה במהלך פברואר 1994. הממשלה הפדרלית החלה לעודד את הקולות המתונים ובכך הצליחה לעורר פוליטיקאים מקומיים שייצרו את הליגה האתיופית-סומלית הדמוקרטית מפלגה זו הייתה למעשה מפלגת לווין של מפלגת השלטון הפדרלי האיחדג, היחסים הטובים בין הממשל הפדרלי למפלגת השלטון האזורית נמשכה עד ל-1997 כאשר הממשל הודיע על אי תמיכתו במפלגה בגלל הקולות של הבדלניים, המפלגה התפרקה והבדלניים נעלמו בחזית אוגדן, הפלגיים אשר נשארו בליגה הדמוקרטית ייצרו מפלגה חדשה בשם המפלגה העממית-דמוקרטית הסומלית וזכו לתמיכה מהממשל הפדרלי, מפלגה זו הצליחה לגרוף את כל קולות הבוחרים בבחירות לבית הנבחרים המקומי ב-2002 ומאז סומלי נשלטת על ידה.
פוליטיקה > מבנה הממשל

מערכת השלטון במדינה מקיימת הפרדת רשויות, ממשלת המדינה הנקראת "הוועדה המבצעת" היא הרשות המבצעת, בית הנבחרים המקומי הנקרא "מועצת המדינה" היא הרשות המחוקקת כולל בתוכו 183 מושבים אשר נשלטים על ידי המפלגה העממית-דמוקרטית הסומלית וכן קיימת במדינה מערכת בתי משפט "הרשות המחוקקת" ובראשה "בית המשפט העליון המדינתי". בנוסף לכך לסומלי ישנם 27 נציגים באספה הפדרלית, ארבעה מהם המייצגים את הלאום הסומלי במועצת הפדרציה ו-23 בבית הנבחרים הפדרלי. כולם מייצגים את מפלגת השלטון המקומית.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | נשיאי סומלי | כהונה | מפלגה |
| 1 | עבדולאי מוחמד סעיד | 1993–1994 | החזית הלאומית לשחרור אוגדן |
| 2 | חסם ג'ירה קלינה | 1993–1994 | החזית הלאומית לשחרור אוגדן |
| 3 | עוגז עבדולרמן עבדוקאנו | 1994–1995 | החזית הלאומית לשחרור אוגדן |
| 4 | יד טשיר פרח | 1995–1997 | הליגה האתיופית-סומלית הדמוקרטית |
| 5 | מוחמד מעלין עלי | 1997–2000 | הליגה האתיופית-סומלית הדמוקרטית |
| 6 | עבדול רשיד דולנה | 2000–2003 | המפלגה העממית-דמוקרטית הסומלית |
| 7 | עבדול ג'יבריל | 2003–2005 | המפלגה העממית-דמוקרטית הסומלית |
| 8 | עבדולאי חסן מוחמד | 2005 - מכהן | המפלגה העממית-דמוקרטית הסומלית |
פוליטיקה > חלוקה מנהלית

סומלי מחולקת בחלוקה המנהלית הראשונית לתשעה מחוזות ובחלוקה המשנית ל-19 נפות.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  אפדר אפדר  ברה  נפת צארטי  דולובאי  אלקארה  גורדמולה  מערב למי |  ג'יג'יגה אווברה  בביללה  גורסום  חרסין  ג'יג'יגה  כביר באיה |  שינילה אפדם  עיישה  דמבאל  אראר  מיאסו  שינילה |  דגאבור אוורה  דגאבור  דגאמדו  מערב גשכמו  גונגדו |
דמוגרפיה

על פי הנתונים של הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה של אתיופיה לשנת 2005, אוכלוסיית סומלי היא 4,329,001 (רק כ 6% מאוכלוסיית אתיופיה).
כ 2,325,001 מהאוכלוסייה הם גברים ו 2,004,000 הם נשים.
3,594,000 או 83% מהאוכלוסייה היא כפרית, ורק 735,000 או 17% מהאוכלוסייה היא עירונית.
עם שטח של 279,252 קמ"ר (כרבע משטחה של אתיופיה) סומלי מדורגת שנייה ורק מדינת אורומיה מקדימה אותה, הצפיפות הממוצעת במחוז היא כ־15 אנשים לקמ"ר אחד.
דמוגרפיה > הרכב אתני

ההרכב האתני של סומלי כולל ברובו סומלים (כ-96.23%) אשר מסווגים בתור "אתיו-סומלים" ("אתיופים - סומלים"), מונח המתאר סומלים בעלי אזרחות אתיופית החיים בפדרציה האתיופית, זהות אשר התגבשה בשנים שלאחר הקמת סומלי. המושג "אתיו-סומלים" גורם להתנגדות של הבדלניים הרואים את אתיופיה כמדינה כובשת ולכן מתנגדים להגדרה זו. השבט הסומלי העיקרי היושב בסומלי הוא אוגדן. בנוסף לכך קיימים מספר קבוצות אתניות אחרות, האורומו (כ-2.25%) וקבוצות אחרות המונות פחות מאחוז האמהרים (כ-0.69%) היושבים בעיקר בצפון המדינה יחד עם הגורגים (כ-0.14%) היושבים גם הם בצפון, סמוך לגבול עם דירה דאווה.
דמוגרפיה > התפלגות דתית

מבחינת דת רוב אזרחי סומלי הם מוסלמים סונים (כ-98.7%), למרות שהמדינה מוגדרת חילונית, הדת תופסת מקום מרכזי בחיים של אזרחי המדינה, הסומלים. האסלאם הסוני היא הדת הנפוצה ביותר אשר הגיעה לאזור במאה ה-10 עם הגעתם של סוחרים ערבים לאזור יחד עם הגירה מחצי האי ערב. התושבים הנוצרים של המחוז הם בעיקר הלא סומלים, הנצרות במחוז היא בעיקר נצרות אורתודוקסית (כ-0.9%) והיא נחלתם של האמהרים אשר הגיעה לאזור במהלך המאה השישית, בנוסף קימות במדינה דתות אחרות המונות פחות מאחוז (כ-0.3%).
דמוגרפיה > שפות המדינה

חוקת אתיופיה קובעת ששפתה הרשמית של אתיופיה היא האמהרית אך מדינות הפדרציה יכולות לקבוע שפות רשמיות משלהם, כך שבמדינה זו הסומלית היא השפה הנפוצה ביותר (כ-95.9%), שפות נוספות המדוברות במחוז הם האמהרית (כ-0.92%) אורומו (כ-2.24%) וגורגית (כ-0.033%).
ראו גם

היסטוריה של סומליה
קרן אפריקה בתחילת המאה ה-16.
ראס מקונן כבש את אוגדן ומונה למושל האזור מטעם הקיסר.
החלוקה המנהלית של מזרח אפריקה האיטלקית.
רשת מיון

איור 1: רשת מיון פשוטה לארבעה קלטים בעלת ארבעה חוטים וחמש יחידות השוואה.
במדעי המחשב, רשת השוואה היא מבנה מתמטי הכולל רשת של "חוטים" שעליהם "זורמים" ערכים, ושל יחידות השוואה המחברות בין זוגות חוטים ומחליפות בין הערכים שבהם כדי לסדרם, אם יש צורך. כאשר רשת השוואה מסוימת מצליחה לסדר כל קבוצת ערכים המוכנסת אליה כקלט היא נקראת רשת מיון.
מיון בעזרת רשתות מיון שונה משיטות מיון אחרות בכך שכל רשת יכולה למיין מספר קבוע מראש של קלטים. כלומר אי אפשר לקחת רשת ולהשתמש בה לכל בעיית מיון. היתרון הגדול של רשת מיון הוא שהיא נוחה למיקבול (כלומר לחלוקה למשימות היכולות להתבצע במקביל). כך, כשהמיון נעשה על מחשב המאפשר ביצוע מקבילי ניתן להגיע באופן מעשי לביצועים של  O(log^{2}n), להבדיל מהגבול הנמוך האפשרי עבור מיון טורי של  O(n\ log\ n). ישנן גם רשתות הנותנות סיבוכיות תאורטית טובה יותר (לוגריתמית) אך עם קבועים גבוהים מדי כדי לאפשר שימוש מעשי.
רשתות מיון הוצגו לראשונה ב-1954 על ידי ארמסטרונג, נלסון, ואו-קונור שהוציאו פטנט על הרעיון.
הגדרה

רשת השוואה כוללת שני סוגי רכיבים - חוטים ויחידות השוואה. על החוטים ניתן לחשוב כמעבירים ערכים ה"זורמים" עליהם בו זמנית משמאל לימין. כל יחידת השוואה מקשרת שני חוטים. כשזוג ערכים "מגיע" ליחידת השוואה, היחידה מחליפה את הערכים אם ורק אם הערך הגבוה גדול מהערך הנמוך (במילים אחרות, יחידות ההשוואה מעבירות ערכים גבוהים למטה וערכים נמוכים למעלה).
בעזרת נוסחה ניתן להגדיר שאם החוט העליון נושא ערך  x והתחתון ערך  y אז אחרי המפגש עם יחידת ההשוואה הערכים על החוטים יהיו  x'=min(x,y) ו  y'=max(x,y) בהתאמה. רשת השוואה כזאת שתצליח להוציא (בצד ימין) ערכים ממוינים עבור כל סדר של ערכי קלט (בצד שמאל) נקראת רשת מיון.
הפעלה מלאה של רשת מיון פשוטה מופיעה באיור להלן. קל לראות שרשת זו תצליח למיין כל קלט אפשרי של ארבעה מספרים. שימו לב שארבע יחידות ההשוואה הראשונות "ישקיעו" את הערך הגדול למטה ו"יציפו" את הערך הקטן למעלה. היחידה האחרונה פשוט ממיינת את שני הערכים האמצעיים.
הגדרה > עומק ויעילות

היעילות של רשת מיון יכולה להמדד ב"גודלה" - כלומר במספר יחידות ההשוואה שבה, או ב"עומקה" - כלומר במספר המקסימלי של יחידות ההשוואה שערך כלשהו עלול להזדקק לעבור דרכם. חלק מההשוואות ברשת יכולות להתבצע במקביל - כפי שמסומן על ידי יחידות השוואה הממוקמות על אותו קו אנכי. אם מניחים שכל השוואה לוקחת יחידת זמן אזי ניתן לראות שעומק הרשת שווה לזמן הדרוש לבצוע המקבילי של המיון.
הגדרה > בניית רשת מיון על ידי הוספת ערכים או על ידי בחירתם

לכל מספר נתון של קלטים ניתן לבנות רשת מיון עם מספר מתאים של חוטים באופן רקורסיבי על ידי הוספת חוט לרשת קטנה יותר. נניח שנתונה רשת מיון עם  n חוטים (כלומר המצליחה למיין כל קלט של  n מספרים). ניתן להרחיב את הרשת (בהשראת מיון הכנסה) על ידי הוספת חוט נוסף ובצוע סדרה של השוואות על החוטים שמוינו על ידי הרשת הנתונה (ראו איור 4). ניתן גם להשיג את המטרה (בהשראת מיון בועות) על ידי "השקעה" מוקדמת של הערך המינימלי ואחר כך מיון שאר הערכים בעזרת הרשת הנתונה (ראו איור 5).
המבנה של שתי הרשתות המתקבלות הוא דומה. למעשה אם מסדרים את ההשוואות הניתנות לבצוע מקבילי זו מעל זו אזי ניתן לראות ששתי הרשתות למעשה זהות. ראו איורים 6–8.
איור 6: הרשת המתקבלת בהשארת מיון הכנסה.
איור 7: הרשת המתקבלת בהשארת מיון בועות.
איור 8: מיקבול הפעולות מראה ששתי הרשתות שקולות.
לרשתות האלה יש עומק של  2n-3. זהו שיפור על הסיבוכיות של לפחות  \ \Omega (n\log n) פעולות השוואה הדרושות למיון טורי במקרה הגרוע. למעשה ניתן לבנות רשתות מיון עם סיבוכיות טובה אף יותר ובעלות עומק של  O(log^{2}n) כפי שיתואר להלן.
הגדרה > עקרון אפס-אחד

בכמה מקרים, כמו בבניית רשת על ידי הוספת ערכים או על ידי בחירתם כפי שתואר למעלה, קל להראות שרשת ההשוואה הנוצרת היא רשת מיון. למרות זאת, לגבי רשת כללית ההוכחה שהרשת ממיינת בהצלחה כל קלט אפשרי היא משימה קשה. ברשת בעלת  n חוטים יש לבדוק  n! סידורים אפשריים של ערכים על החוטים. אפשר להקטין מספר זה במידה משמעותית ל  2^{n} בעזרת עקרון אפס-אחד. זהו עדיין מספר אקספוננציאלי של בדיקות אך הוא קטן מ- n! לכל  n\geq 4, וההבדל הולך וגדל עם  n.
נראה שלא תמצא דרך יעילה יותר לבעיית הבדיקה אם רשת השוואה היא רשת מיון, אלא אם יסתבר ש־P=NP, כיוון שבעיה זאת ידועה כבעיה co-NP-שלמה.
עקרון אפס-אחד קובע שאם רשת השוואה מצליחה למיין את כל  2^{n} סידורי הקלטים עם הערכים 0 ו 1, אזי היא גם תצליח למיין קלטים עם כל ערך בכלל. הוכחת העיקרון בקווים כלליים מראה שאם  f היא פונקציה מונוטונית אזי לכל זוג ערכים  x ו- y מתקיים  min(f(x),f(y))=f(min(x,y)) וגם  max(f(x),f(y))=f(max(x,y)).
מכאן נובע שאם רשת ממפה את ערכי הקלט  x ו- y ל  x' ו- y', אזי היא גם תמפה את  f(x) ו- f(y) ל  f(x') ו- f(y'). אפשר להכליל טענה זאת באינדוקציה ללמה הטוענת שאם רשת ממפה את הקלטים  a_{1},...,a_{n} ל  b_{1},...,b_{n}, אזי היא גם תמפה את  f(a_{1}),...,f(a_{n}) ל  f(b_{1}),...,f(b_{n}). המשך ההוכחה הוא בדרך השלילה. נניח שהרשת שמצליחה למיין כל סדרת קלטים של 0 ו-1 לא מצליחה למיין את הסדרה  a_{1},...,a_{n}, כלומר קיימים זוג ערכים כך ש  a_{i}<a_{j} והרשת מחליפה את ערכיהם שלא כראוי. אם כך, הרשת גם תמיין לא כראוי את סדרת הערכים  f(a_{1}),...,f(a_{n}) עבור הפונקציה המונוטונית:
זאת בסתירה להנחה שהרשת ממיינת נכון כל סדרת ערכי 0 ו-1. ומכאן שההנחה שעקרון אפס-אחד לא מתקיים אינה נכונה.
עקרון אפס-אחד שימושי גם לבניות של רשתות מיון כיוון שבכל שלב מספיק לוודא שהרשת מצליחה למיין קלטים של 0 או 1.
בניית רשת מיון יעילה

ישנם מספר אלגוריתמים לבניית רשתות מיון פשוטות ויעילות בעלות עומק של  O(\log ^{2}n) (ולכן גם גודל של  O(n\ \log ^{2}n)) כמו מיון ביטוני, מיון מיזוג זוגי-אי-זוגי של בטשר, מיון של, ורשת מיון בזוגות(אנ'). ברשתות אלה נעשה שימוש מעשי.
אפשר גם תאורטית לבנות רשתות מיון עם עומק מעריכי (לוגריתמי) לכל מספר של קלטים, בעזרת מבנה המכונה רשת AKS, על שם מגליו Ajtai, Komlós, Szemerédi. זאת הייתה תגלית חשובה אך ללא חשיבות מעשית בשל הקבועים החבויים בנוסחת הסיבוכיות שהם בגודל של "הרבה הרבה אלפים". זאת, בין השאר, בשל השימוש בגרף מרחיב. גרסה פשוטה יותר של רשת AKS הוצגה על ידי פטרסון אך גם כאן הקבועים מונעים כל שימוש מעשי. גודריך הציע בניה של רשת מיון בעלת עומק  O(n\ log\ n). הקבועים הפעם קטנים בהרבה מאשר ברשתות AKS, אך עומק של  O(n\ log\ n) לא נותן יתרון לבצוע מקבילי.
בניית רשת מיון יעילה > רשתות מיון אופטימליות

עבור מספר קטן של קלטים ניתן לבנות רשתות מיון עם עומק אופטימלי (לבצוע המקבילי ביותר האפשרי) או עם גודל אופטימלי (מספר יחידות ההשוואה). רשתות אלה יכולות לשמש כדי לשפר ביצועים של רשתות גדולות יותר שנבנו באופן רקורסיבי, למשל בשיטת בטשר (ראה מעלה) על ידי עצירה מוקדמת של הרקורסיה והכנסת הרשת האופטימלית.
הטבלה להלן מסכמת את התוצאות האופטימליות המוכרות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| n | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| עומק | 0 | 1 | 3 | 3 | 5 | 5 | 6 | 6 | 7 | 7 | 8 | 8 | 9 | 9 | 9 | 9 | 10 |
| גודל, גבול עליון | 0 | 1 | 3 | 5 | 9 | 12 | 16 | 19 | 25 | 29 | 35 | 39 | 45 | 51 | 56 | 60 | 71 |
| גודל, גבול תחתון (אם שונה) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 33 | 37 | 41 | 45 | 49 | 53 | 58 |
שש-עשרה הרשתות בעלת עומק מינימלי מופיעות בספר "The Art of Computer Programming" של דונלד קנות' במהדורת 1973. האופטימליות של שמונה הרשתות הראשונות הוכחה על ידי פלויד וקנות' בשנות ה-1960, ושל שאר הרשתות רק ב 2014 (הרשתות של 9 ו-10 קלטים הוכחו כאופטימליות ב 1991).
רשתות מיון בעלות גודל מינימלי ידועות עד 10 קלטים. עבור יותר קלטים ידוע גבול עליון של הגודל כפי שמצוין בטבלה. כל עשר הרשתות הנ"ל היו מוכרות כבר משנת 1969 ושמונה הראשונות היו ידועות כאופטימליות מאז עבודתם של פלויד וקנות', אבל האופטימליות של הרשתות של 9 ו-10 קלטים הוכחה רק בשנת 2014.
נעשו גם ניסיונות לבנות רשתות מיון בעזרת אלגוריתמים גנטים: קנות' מזכיר שרשתות מיון עבור 9 ו-11 קלטים נמצאו כך על ידי לורן שוויברט ב-2001.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Knuth, D. E. (1997). The Art of Computer Programming, Volume 3: Sorting and Searching (Second ed.). Addison–Wesley. pp. 219–247. ISBN 0-201-89685-0. Section 5.3.4: Networks for Sorting.
1 2 3 4 5  Corman, Thomas H.; Leiserson, Charles E.; Rivest, Ronald L. (1990) Introduction to Algorithms (1st edition ed.). MIT Press and McGraw-Hill. פרק 28.
↑  Parberry, Ian (1991). On the Computational Complexity of Optimal Sorting Network Verification. Proc. PARLE '91: Parallel Architectures and Languages Europe, Volume I: Parallel Architectures and Algorithms, Eindhoven, The Netherlands. pp. 252–269.
↑  Corman, Thomas H.; Leiserson, Charles E.; Rivest, Ronald L. (1990) Introduction to Algorithms (1st edition ed.). MIT Press and McGraw-Hill. עמ' 650-642.
↑  Corman, Thomas H.; Leiserson, Charles E.; Rivest, Ronald L. (1990) Introduction to Algorithms (1st edition ed.). MIT Press and McGraw-Hill. עמ' 651.
↑  Ajtai, M.; Komlós, J.; Szemerédi, E. (1983). An  n\ log\ n sorting network. STOC '83. Proceedings of the fifteenth annual ACM symposium on Theory of computing. pp. 1–9. doi:10.1145/800061.808726. ISBN 0-89791-099-0.
↑  Paterson, M. S. (1990). "Improved sorting networks with  O(log\ n) depth". Algorithmica. 5: 75–92. doi:10.1007/BF01840378.
↑  Goodrich, Michael (במרץ 2014). "Zig-zag Sort: A Simple Deterministic Data-Oblivious Sorting Algorithm Running in  O(n\ log\ n) Time". Proceedings of the 46th Annual ACM Symposium on Theory of Computing - STOC '14. arXiv:1403.2777. doi:10.1145/2591796.2591830. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Parberry, Ian (1991). "A Computer Assisted Optimal Depth Lower Bound for Nine-Input Sorting Networks" (PDF). Mathematical Systems Theory. 24: 101–116. doi:10.1007/bf02090393. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-03. נבדק ב-2018-05-15.
↑  Codish, Michael; Cruz-Filipe, Luís; Ehlers, Thorsten; Müller, Mike; Schneider-Kamp, Peter (2015). Sorting Networks: to the End and Back Again.
1 2 3  Codish, Michael; Cruz-Filipe, Luís; Frank, Michael; Schneider-Kamp, Peter (2014). Twenty-Five Comparators is Optimal when Sorting Nine Inputs (and Twenty-Nine for Ten). Proc. Int'l Conf. Tools with AI (ICTAI). pp. 186–193. arXiv:1405.5754.
↑  Bundala, D.; Závodný, J. (2014). "Optimal Sorting Networks". Language and Automata Theory and Applications. Lecture Notes in Computer Science. 8370: 236–247. arXiv:1310.6271. doi:10.1007/978-3-319-04921-2_19. ISBN 978-3-319-04920-5.
| אלגוריתמי מיון |
| --- | --- | --- |
| רקע תאורטי | תורת הסיבוכיות • סימון אסימפטוטי • סדר מלא • רשימה • אלגוריתם תוך-מקומי • מיון יציב |  |
| אלגוריתמי מיון | אקראי • בועות • בחירה • בסיס • הכנסה • מהיר • מיזוג • מנייה • מסרק • סלים • ערימה • רשת מיון • שייקר • של |  |
| שונות | מיון טופולוגי • בעיית סידור הפנקייקים של גודמן |  |
איור 2: הדגמה של הפעלה של יחידת השוואה ברשת השוואה.
איור 4: הרחבה רקורסיבית של רשת מיון המוסיפה ערך נוסף לאחר המיון (בהשראת מיון הכנסה).
איור 5: הרחבה רקורסיבית של רשת מיון המוסיפה ערך נוסף על ידי "השקעת" הערך המינימלי ואז הפעלת הרשת המקורית (בהשראת מיון בועות).
כוכב מיכאל

| --- | --- |
הכניסה למושב כוכב מיכאל שובל
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: חוף אשקלון
גובה ממוצע: ‎95 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,101 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) כוכב מיכאל(למפת השפלה רגילה) כוכב מיכאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כוכב מיכאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כוכב מיכאל31°37′44″N 34°40′10″E﻿ / ﻿31.6287522852483°N 34.6693096313028°E﻿ / 31.6287522852483; 34.6693096313028  heמפת היישובים של מועצה אזורית חוף אשקלון (in English: Hof Ashkelon Regional Council) באדום - כוכב מיכאל בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

כּוֹכַב מִיכָאֵל הוא מושב חקלאי במישור החוף הדרומי, בין קריית גת ואשקלון, המשתייך למועצה אזורית חוף אשקלון.
היסטוריה

היישוב הוקם באוקטובר 1950 כמעברה על ידי עולים מעיראק. באותה תקופה נקרא המקום "כוכב", על פי שמו של הכפר הערבי (הנטוש) הסמוך כאוכבה.
בשנת 1957 התגלה נפט בשדות כוכב, מדרום ליישוב כיום, כחלק מהרחבת שדה הנפט חלץ הסמוך.
בשנת 1959 החליטה מחלקת ההתיישבות לפנות את המושב מתושביו עקב מצבו של המקום. בעקבות זאת עזבו במשך שנה זו רוב המשפחות, ונשארו רק 5-6 משפחות, ורק אדם אחד שעסק בחקלאות, חיים כהן.
בשנת 1960 הוחלט ליישב את המקום מחדש בגרעין של 40 צעירים בוגרי צבא, בני מושב נוגה, אך תוכנית זו לא יצאה לפועל.
בשנת 1963 יושב המקום מחדש, על ידי עולים מארגנטינה. בשנת 1964 הוחלט על ידי ועדת השמות הממשלתית לקרוא ליישוב "כוכב מיכאל" על שמו של סר מייקל סובל (Sir Michael Sobell) - נדבן מבריטניה.
בשנת 2005 הורחב המושב (הרחבה קהילתית) והוכשרו 118 מגרשים לבני המושב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  עיתון הבקר 23/6/59 המושב כוכב מתרוקן מיושביו; עיתון דבר 24/6/59 נוטשים מושב כוכב
↑  מפה שהודפסה ע"י מחלקת המדידות ב- 1959 (גליון GAZA 1:100,000) עם ציון שם הישוב 'כוכב', באתר הספרייה הלאומית, מאוסף ד״ר בנימין דניאל פונר הימן
↑  מפת האזור, 1918 עם סימון הכפר Kaukabah (גליון Faluje בהוצאת צבא בריטניה), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  יד הצבא כבר מורגשת במעברות, דבר, 23 בנובמבר 1950
↑  עיתון למרחב 12/6/60 האיש המסרב לעזוב את המושב
↑  עיתון על המשמר 4/11/60 צעירים יתישבו במושב נטוש
↑  הארץ 8/10/1963 גרעין ארגנטיני למושב כוכב
↑  עיתון קול העם 10/5/1964 מושב מסרב להקרא על שם עשיר מחו"ל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588267105171  VIAF: 317132542   WorldCat (עם VIAF): 317132542
טרי גאר

| --- | --- |

טרי גאר בתחילת שנות ה-70
 לידה:  11 בדצמבר 1944 לייקווד, אוהיו, ארצות הברית
 פטירה:  29 באוקטובר 2024 (בגיל 79) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם במה:  טרי הופ, טרי קאר, טרי גר, טרי גאר
 שם לידה:  Terry Ann Garr
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1963–2011 (כ־48 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון נורת' הוליווד  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  אוניברסיטת מדינת קליפורניה  בית הספר למשחק סטלה אדלר 
 בן או בת זוג:  רוג'ר בירנבאום (1979–1983) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  מועמדת פעמיים לפרס האוסקר
 פרופיל ב-IMDb
 
טרי גאר באירוע צדקה למלחמה באיידס, לוס אנג'לס, 1990
טרי אן גאר (באנגלית Terry Ann Garr;‏ 11 בדצמבר 1944 – 29 באוקטובר 2024), שנודעה בשם טרי גאר (Teri Garr), הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקנית. גאר התפרסמה בתפקידיה הקומיים והדרמטיים בסרטי קולנוע בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 ובקריירה טלוויזיונית משגשגת לאחר מכן. היא הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בסרטו של סידני פולאק "טוטסי" בשנת 1982.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים, קריירה מוקדמת

גאר נולדה בלייקווד, אוהיו. אביה, אדי גאר, היה שחקן וודוויל ממוצא אירי והופיע בתפקידים על במות ברודוויי. אמה, פיליס גאר, הייתה רקדנית ממוצא אוסטרי. בהיותה בת 11 מת אביה, ואמה של גאר המשיכה לפרנס את שלושת ילדי המשפחה לבדה. גאר סיימה את בית הספר הקתולי בעיירה רוקי ריבר, באוהיו, ולאחר מכן החלה בקריירת משחק.
את תפקידיה הראשונים קיבלה בזכות מראה הבלונדינית הכל-אמריקאית הצעירה שאפיין אותה בצעירותה. היו אלו תפקידים זעירים בקומדיות נעורים (הראשונה שבהן, "A Swingin' Affair" משנת 1963). היא הופיעה במספר סרטים של אלביס פרסלי בשנות ה-60, לרוב כרקדנית. בשנת 1968 הופיעה בתפקיד זעיר בסרטה של להקת המאנקיס "Head", כן הופיעה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה מצליחות רבות, בהן מ.א.ש, מסע בין כוכבים, "המופע של דיק ואן דייק", "מקלאוד" ו"הזוג המוזר". בתחילת שנות ה-70 הופיעה באופן קבוע בתפקידים קומיים ב"מופע של סוני ושר".