stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריאן מגי
חיים אישיים > מותו

מגי מת ב-26 ביולי 2019, בגיל 89, בבית החולים סנט לוק שבהדלינגטון, אוקספורד. הוא הותיר אחריו את בתו, ילדיה ונכדיה. הלווייתו התקיימה רק ב-15 באוגוסט.
סיפרו האחרון שיצא לאור במהלך חייו - "להפיק מזה את המרב" (2018) - נחתם כך:
"אם היה ניגלה לי בוודאות, שהחיים הם חסרי משמעות, וכשאמות מנת חלקי תהיה להיות שרוי בנשיה נצחית, והייתי אז נשאל: 'ביודעך דברים אלו, ולו הבחירה הייתה ניתנת בידך, האם היית בוחר להיוולד?', תשובתי הייתה נצעקת 'כן!'. אהבתי לחיות. אפילו אם התרחיש הגרוע ביותר הוא זה האמיתי, מה שהיה לי היה טוב לאין שיעור מכלום. למרות מה שהיה שגוי בחיי, ולמרות משהיה שגוי בי, אני אסיר תודה באופן בל יתואר על שחייתי. זה נורא ומחריד שנצטרך למות, אבל אפילו האפשרות של איון נצחי היא מחיר ששווה לשלם כדי לחיות".
פילמוגרפיה חלקית

אנשי הגות (1978)
הפילוסופים הגדולים (1987)
ביבליוגרפיה > ספרים > תורגמו לעברית

בריאן מאגי, אנשי הגות, תרגום: מאיר ויזלטיר, הוצאת עם עובד, 1983.
בריאן מגי, הפילוסופים הגדולים, תרגום מאנגלית: ד"ר אורה גרינגרד, ד"ר דן דאור, ד"ר יהודה מלצר. הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, ספרי עליית הגג, 1997.
בריאן מגי, וידויו של פילוסוף, תרגום: רינה מרקס וויולה זולטי, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2001.
ביבליוגרפיה > ספרים > באנגלית

(חלקם ניתנים להשאלה באתר Open Library)
Crucifixion and Other Poems, 1951, Fortune Press, ASIN: B0039UQCKK
Go West, Young Man, Eyre And Spottiswoode, 1958, בריאן מגי, באתר OCLC (באנגלית)
To Live in Danger, Hutchinson, 1960 (softcover Random House ISBN 0-09-001700-5)
The New Radicalism, Secker & Warburg, 1962, ASIN B0006D7RZW
The Democratic Revolution, Bodley Head, 1964, ISBN 978-0-370-00314-6
Towards 2000: The world we make, Macdonald & Co, 1965, ASIN B0000CMK0Y
One in Twenty: A Study of Homosexuality in Men and Women, Stein and Day, 1966. בריאן מגי, באתר OCLC (באנגלית) (later published as The Gays Among Us)
The Television Interviewer, Macdonald, 1966, ASIN B0000CN1D4
Aspects of Wagner, Secker and Warburg, 1968; rev. 2nd ed, 1988, Oxford University Press, 1988, ISBN 0-19-284012-6
Modern British Philosophy, Secker and Warburg, 1971, ISBN 0-436-27104-4; Oxford University Press, ISBN 0-19-283047-3 [Available for loan on Internet Archive]
Karl Popper, Penguin, 1973, ISBN 0-670-01967-4 (Viking Press, ISBN 0-670-41174-4; also titled Popper, and later titled Philosophy and the Real World, 1985)
Facing Death, William Kimber & Co Ltd, 1977, ISBN 0-7183-0135-8
Men of Ideas: Some Creators of Contemporary Philosophy, Oxford University Press, 1978 ISBN 0-19-283034-1 (later titled Talking Philosophy: Dialogues With Fifteen Leading Philosophers)
The Philosophy of Schopenhauer, Oxford University Press, 1983 (revised and expanded, 1997), ISBN 0-19-823722-7
The Great Philosophers: An Introduction to Western Philosophy, BBC Books 1987, Oxford University Press, 2000, ISBN 0-19-289322-X
On Blindness: Letters between Bryan Magee and Martin Milligan, Oxford University Press, 1996, ISBN 0-19-823543-7 (also published as Sight Unseen, Phoenix House, 1998, ISBN 0-7538-0503-0)
Confessions of a Philosopher, Random House, 1997, reprinted 1998, ISBN 0-375-50028-6
The Story of Thought: The Essential Guide to the History of Western Philosophy, The Quality Paperback Bookclub, 1998, ISBN 0-7894-4455-0 (later titled The Story of Philosophy, 2001, ISBN 0-7894-7994-X)
Wagner and Philosophy, Penguin, 2001, ISBN 0-14-029519-4 (also published as The Tristan Chord: Wagner and Philosophy, Owl Books, 2001 ISBN 0-8050-7189-X)
Clouds of Glory, Pimlico, 2004, ISBN 0-7126-3560-2
Growing up in a War, Pimlico, 2007, ISBN 1-84595-087-9
Ultimate Questions, Princeton University Press, 2016, ISBN 978-0-691-17065-7
Making the Most of It, Studio 28, 2018, ISBN 978-1980636137
ביבליוגרפיה > מאמרים

באתר JSTOR:
Richard Wagner Died 13 February 1883. Producing a New 'Ring' The Musical Times, vol. 124, no. 1680, 1983, pp. 86–89. [Interview with Peter Hall]
Schopenhauer and Professor Hamlyn Philosophy, vol. 60, no. 233, 1985, pp. 389–391.
A Note on J. L. Austin and the Drama. Philosophy, vol. 74, no. 287, 1999, pp. 119–121.
What I Believe Philosophy, vol. 77, no. 301, 2002, pp. 407–419..
Philosophy's Neglect of the Arts Philosophy, vol. 80, no. 313, 2005, pp. 413–422.
The Secret of Tristan and Isolde Philosophy, vol. 82, no. 320, 2007, pp. 339–346.
Intimations of Mortality Philosophy, vol. 86, no. 335, 2011, pp. 31–39.
ג'יידה אסנס הול

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1986 (גיל: 37) מילווקי, ויסקונסין, ארצות הברית
 שם לידה:  Jared Johnson
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  ווסט אליס, ויסקונסין
 ידועה בשל:  המרוץ לדראג של רו פול: עונה 12, המרוץ לדראג: אולסטארס: עונה 7
 עיסוק:  מלכת דראג
 https://jaidaehall.com/
ג'יידה אסנס הול היא דמות הדראג של ג'ארד ג'ונסון (באנגלית: Jared Johnson; נולד ב-9 בדצמבר 1986), מלכת דראג אמריקאית שידועה בעיקר בעקבות זכייתה בעונה ה-12 של המרוץ לדראג של רו פול, והשתתפותה בעונה השביעית של המרוץ לדראג: אולסטארס, עונת המנצחות הראשונה של הזיכיון. מאז זכייתה ב-2020, ג'יידה הייתה מרכיב מרכזי בכמה סיבובי הופעות מקומיים ובין-לאומיים בהשתתפות מתמודדי המרוץ לדראג, כולל "Werq the World", "A Drag Queen Christmas" ו-"Drive 'N Drag". באוקטובר 2020, היא השתתפה בתצוגת האופנה "Savage X Fenty Fashion Show Vol. 2" של ריהאנה.
ביוגרפיה

ג'ונסון נולד במילווקי, ויסקונסין. הוא המשתתף השלישי מהעיר שהשתתף במרוץ לדראג של רו פול והזוכה השני אחרי טריקסי מאטל. הוא מציין את תחושת הקהילתיות בוויסקונסין והגוון בדראג כהשפעות גדולות עליו. הוא הופיעה לאורך תקופה מסוימת ב-"Hamburger Mary's".
קריירה

ג'ידה התחילה לעסוק בדראג בתחילת שנות ה-2010. השם שלה הוא תוצר של אנקטודות אישיות וחוויות עם משמעות. חברה קראה לה "ג'יידה" כשהיא חבשה פאה בפעם הראשונה, והשם נשאר. "אסנס" (מהות) הגיע מהחבר שלה שקרא לה "מהות היופי" בהודעה. "הול" הוא שם המשפחה של משפחת הדראג שלה. אימהות הדראג שלה הן טאזמה הול ופראדה דיימונד, ואחיות הדראג שלה הן מרסדס אימן דיימונד, דידה ריץ' וקמורה הול.
היא זכתה להכרה בסצנת הדראג דרך תחרויות יופי וזכתה בתארים כמו מיס פייב, מיס גיי מדיסון, מיס וסקנסין קלאב ומיס סיטי אוף דה לייקס. היא גם הופיעה בהופעת המחצית המשחק של קבוצת הכדורסל המילווקי באקס ב-2019.
ג'יידה ידועה בעין שלה לעיצוב ומכינה הרבה מהתלבושות שלה. החבר שלה מכין את התכשיטים שלה. היא גם אומנית איפור והיא איפרה את סילקי נאטמג גנאש לגמר של העונה ה-11 של המרוץ לדראג.
ביולי ובאוגוסט 2020, הול הופיעה בסיבוב ההופעות "Drive 'N Drag", מופע דראג דרייב אין שהתקיים בחוץ בעקבות ההנחיות של הריחוק החברתי בגלל הקורונה. ג'יידה הופיעה על השער של גיליון ספטמבר 2020 של המגזין Attitude. באוקטובר 2020, היא השתתפה בתצוגת האופנה "Savage X Fenty Fashion Show Vol. 2" של ריהאנה.
בספטמבר 2021, היא הופיעה יחד עם כריסטינה אגילרה בפסטיבל ליידילנד. בחודש שלאחר מכן, היא הופיעה ב-PridetoberFest, ובסיבוב ההופעות השנתי העשירי של "Night of the Living Drag: The North American Halloween Tour".
בינואר 2022, ג'יידה החלה להשתתף בקאסט מתחלף של תריסר מלכות מהמרוץ לדראג ב-"RuPaul's Drag Race Live!", הופעה קבועה בלאס וגאס. במרץ, ג'יידה, יחד עם שאר המשתתפות במופע, הופיעה עם קייטי פרי בהופעה בלאס וגאס.
קריירה > המרוץ לדראג של רו פול

ג'יידה הוכרזה כמתמודדת בעונה ה-12 של המרוץ לדראג של רו פול ב-23 בינואר 2020. היא זכתה בשלושה אתגרים והתחרתה בליפ סינק על החיים פעם אחת. היא הוכרזה כמנצחת של העונה, באופן וירטואלי, ב-29 במאי 2020 אחרי שזכתה בליפ סינק משולש נגד ג'יג'י גוד וקריסטל מת'יד. ההופעה הזו העניקה לג'יידה מועמדות בקטגוריית מתחרה בתוכנית בפרסי בחירת הקהל ה-46.
היא חזרה לתוכנית בפרק ה-11 של העונה השישית של המרוץ לדראג: אולסטארס כמתנקשת ליפ סינק נגד יוריקה!, בו שתיהן זכו.
באפריל 2022, ג'יידה הוכרזה כמתמודדת בעונה השביעית של אולסטארס, עונת המנצחות הראשונה של הזיכיון. היא זכתה בשני אתגרים וניצחה בליפ סינק אחד. היא סיימה את העונה במקום השביעי.
חיים אישיים

ג'ונוסון מזדהה כקוויר. הוא גר בווסט אליס, ויסקונסין.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | תפקיד | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Savage X Fenty Show Vol. 2 | עצמה |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | משחק של המלווקי באקס | עצמה |  |  |
| 2020 | המרוץ לדראג של רו פול | מתמודדת | עונה 12, זכתה |  |
| 2020 | רופול: הכול בחוץ | מתמודדת | עונה 11, זכתה |  |
| 2020 | הדיילי שואו עם טרוור נואה | אורחת |  |  |
| 2021 | Watch What Happens Live with Andy Cohen | אורחת |  |  |
| 2021 | המרוץ לדראג של רו פול | אורחת | עונה 13 |  |
| 2021 | המרוץ לדראג: אולסטארס | מתנקשת ליפ סינק | עונה שישית, פרק 11: "The Charisma, Uniqueness, Nerve and Talent Monologues" |  |
| 2021 | רופול: אולסטארס: הכול בחוץ | מתנקשת ליפ סינק | עונה שלישית |  |
| 2022 | המרוץ לדראג של רו פול | אורחת | עונה 14, פרק 16: "Grand Finale" |  |
| 2022 | המרוץ לדראג: אולסטארס | מתמודדת | עונה שביעית, מקום שביעי |  |
| 2022 | רופול: אולסטארס: הכול בחוץ | מתמודדת | עונה רביעית, מקום שביעי |  |
| 2022 | Trixie Motel | אורחת |  |  |
| 2022 | The View | אורחת |  |  |
| 2022 | Countdown to All Stars 7: You’re a Winner Baby | אורחת | ספיישל של VH1 |  |
פילמוגרפיה > וידאו קליפים

| שנה | שם | אומן | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | "Legends Never Die" | אורוויל פק, שאניה טוויין |  |
| 2021 | "GAP" | היידי אן קלוזט |  |
| 2022 | "The Motto" (Official Drag Video) | אווה מקס וטייסטו |  |
פילמוגרפיה > סדרות רשת

| שנה | שם | תפקיד |  | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Cosmo Queens | אורחת |  |  |
| 2020 | Whatcha Packin' | אורחת |  |  |
| 2020 | Countdown to The Crown | אורחת |  |  |
| 2020 | The Pit Stop | אורחת |  |  |
| 2020 | Exposed | אורחת |  |  |
| 2020 | Bring Back My Ghouls | מנחה |  |  |
| 2020 | GAP Chat | אורחת |  |  |
| 2020 | BINGE | אורחת | פודקאסט |  |
| 2020 | Dragged Out | אורחת |  |  |
| 2020 | Hey Qween | אורחת |  |  |
| 2021 | Snatched! | אורחת | פודקאסט |  |
| 2021 | The Awardist | אורחת |  |  |
| 2022 | Drag Us Weekly | אורחת |  |  |
| 2022 | Around the Table | אורחת |  |  |
| 2022 | BuzzFeed Celeb | אורחת |  |  |
| 2022 | Friendship Test | אורחת |  |  |
| 2022 | Drip Or Drop? | אורחת |  |  |
| 2022 | Portrait of a Queen | אורחת |  |  |
גראנוס

| --- | --- |
 תרבות:  התרבות הקלטית
 אלים מקבילים:  מוגונס 
 
גראנוס (Grannus או Granus) הוא אל המעיינות החמים (והמעיינות בכלל), השמש, האש והרפואה במיתולוגיה הקלטית.
מרכזו הפולחני העיקרי היה באקווה גראני (Aquae Granni - כיום באאכן שבגרמניה). שמעו של המרכז הפולחני יצא למרחוק, ובשנת 215 ביקר באתר הקיסר הרומי קרקלה.
מרכזי פולחן רבים נוספים התגלו באלצאי, ארנהיים, אאוגסבורג, במברג, בון, מנגן, ארפ, שפייר, טריר, ביטברג ופינינגן (כולם בגרמניה של ימינו), וכן באתרים רבים בגאליה (צרפת של ימינו) ובהם האתר בלימוז', באינוורסק שבסקוטלנד, אסטורגה שבספרד, ברומא שבאיטליה, בווסטרוס שבשוודיה, בלנדורף שבאוסטריה, בתטפורד בנורפוק שבאנגליה וכן בהונגריה ורומניה.
על פי הכתובות שהתגלו ניתן לראות כי במהלך המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית זוהה האל גראנוס עם האל אפולו מהמיתולוגיה הרומית בשל תפקידו כאל המרפא ואל השמש. בטריר זוהה גראנוס עם אפולו פיבוס.
לרוב גראנוס מזוהה עם אלים נוספים - באאוגסבורג הוא מלווה בדיאנה וסירונה, ברומא, ביטברג ובמברג מלווה אותו סירונה, במנגן הוא מלווה בנימפות, בלאונגן הוא מלווה בהיגיאה ובסיבלה, בגראנד שבצרפת הוא מלווה בסול, בלימוז' הוא מלווה במרס ובאסטורגה שבספרד הוא מלווה בסראפיס, איזיס ומרס.
לקריאה נוספת

John T. Koch, Celtic Culture: A Historical Encyclopedia, Santa Barbara, California, ABC-CLIO, 2006, ISBN 1851094407, ISBN 9781851094400.
| המיתולוגיה הקלטית |
| --- | --- | --- |
| אלים כלל-אירופאיים | אוגמיוס • אווטה • אזוס • איאלונוס • אלאונוס • אליסאנוס • אנדארטה • אנקאסטה• אנקסטיומארוס • אפונה • ארטיו • ארקורה • בורוו • בלאטו-קאדרוס • בלנוס • בליסאמה • בריגנטיה • בריטניה • גראנוס • דאמונה • דיאה מטרונה • דיס פאטר • ויסוקיוס • וירוטוטיס • טאוטאטיס • טאראניס • לוגוס • ליטאוויס • לנוס • מאטרס • מאפונוס • מוגונס • נאנטוסואלטה • נמטונה • סגומו • סוקלוס • סירונה • קאמולוס • קונדאטיס • קיקולואיס • קיסוניוס • קרנונוס • רוזמרטה |  |
| אלים ייחודיים לבריטניה | אבנדינוס • איוגה  • אלייסיאגאה  • אנדרסטה • וטריס • ורביה  • לאטיס • נודנס • סאטיאדה • סנונה • סוליס • קוונטינה  • קוקידיוס • ריקאגומבדה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה אקוויטניה | אבליו  • פאגוס |  |
| אלים ייחודיים לגאליה בלגיקה | אבנובה • איוואנטוקארוס  •  אינטאראבוס • אינקיונה • איקוולאונה  • אנקאמנה • ארדואינה • ארוורנוס • ווסגוס • וינדונוס • וראודונוס  • קסולסיגיאה  • ריטונה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה קלטיקה | אטפומארוס • איקאוניס • בריקטה • טלו • לוקסוויוס • מוריטאסגוס • מולו • סוקונה • סמרטריוס • סקוואנה • רובור |  |
| אלים ייחודיים לגאליה נרבוננסיס | אמביסאגרוס • בוקסנוס • לרו • לרינה • נמאוסוס • קטובודואה • רודיאנוס |  |
| אלים ייחודיים לגרמאניה | אופאניה • גבריניוס • נהלניה |  |
גאולה (אוניית מעפילים)

| --- | --- |

אונית המעפילים "גאולה"
 ארגון:  המוסד לעלייה ב'
 קורות ההפלגה
 נמל המוצא:  נמל בורגס
 מספר מעפילים:  1,388
 רב החובל:  רודולף (רודי) פצרט
 מפקד האונייה:  מוקה לימון
 גדעוני:  מנחם קלר ובנימין קלברש
 יום היציאה:  26 בספטמבר 1947
 נתוני האונייה
 שם קודם:  פָּדוּקָה (Paducah)
 תאריך רכישה:  (נחכרה)
 תפוסה:  600 טון
מסלול ההפלגה של "גאולה"
גאולה היא אוניית מעפילים שיצאה מנמל בורגס שבבולגריה ב-26 בספטמבר 1947 ואורגנה על ידי המוסד לעלייה ב', כשעל סיפונה 1,388 מעפילים מרומניה. היא נקראה על שם מושג הגאולה בתרבות היהודית.
"גאולה" נתפסה על ידי הבריטים וב-2 באוקטובר נגררה לנמל חיפה בלווי משחתות בריטיות. מרבית מעפיליה גורשו למחנות המעצר בקפריסין ומקצתם הועברו למחנה המעצר בעתלית.
תולדותיה > בשירות ארצות הברית

נבנתה בשנת 1907 ויועדה לספינת משמר חופים של הצבא האמריקאי; ממונעת על ידי שני מנועי קיטור ושני מדחפים, ומסוגלת למהירות 8–9 קשר. שמה לפני הרכישה היה פָּדוּקָה (Paducah). כשמה של עיר נמל בארצות הברית, במפגש נהרות אוהיו וטנסי; גלגול שמו של מנהיג אינדיאני בשם פַּדוּקֶה (Paduke) אשר עסק בבניין סירות וספינות. במלחמת העולם הראשונה והשנייה שימשה לסיור חופים ואימון תותחנים.
תולדותיה > אוניית מעפילים > רכישה והכנה להפלגה

האונייה הוצאה למכירה, ונרכשה בארצות הברית על ידי חברת Weston Trading Co, חברה מסחרית רשומה ששימשה את פעילות המוסד לעלייה ב'.
הכנת האונייה להפלגת העפלה, החלה בארצות הברית, ובכלל זאת בניית הקונסטרוקציה על הסיפון. במאי 1947, יצאה מנמל מיאמי בדגל פנמה, מצוידת במזון ובולי עץ, לאירופה. עברה בנמל הורטה (Horta), נמל ליסבון והגיעה לנמל ביון במפרץ בסקיה, בחוף המערבי של צרפת. ב-4 באוגוסט הגיעה האונייה לנמל בורגס בבולגריה. היא משכה את תשומת לבם של סוכני הבולשת הבריטית, שמסרו עליה לשולחיהם. בעקבות זאת, במחצית אוגוסט 1947 נתקבלה התראה על האונייה בנציגויות הקונסולריות הבריטיות ברומניה ובבולגריה, כחשודה בהעברת פליטים יהודים לארץ ישראל.
"גאולה" הוכנה להפלגת העפלה על ידי מתנדבים יהודים מארצות הברית, במקביל להכנות של "מדינת היהודים". שתי האוניות הוכנו במקביל באותה המספנה.
היא צוידה בשתי סירות הצלה, 16 רפסודות, סליק למכשירים שהוכן מימין לתא השרשרת, וסליק גדול לבני אדם שהוכן בתוך טנק בחרטום. האחראי להכנות היה גדעון שוחט (גדע). ערב ההפלגה, האונייה הייתה מסודרת ונקייה, והיה בה מלאי גדול של ציוד רפואי ומזון.
מפקד האונייה היה איש הפלי"ם מוקה לימון, ולצדו חיים וינשלבוים (סולל) איש הפלי"ם גם הוא, והגדעונים היו מנחם קלר ובנימין קלברש. לרשותם עמד מכשיר גלים קצרים תוצרת ארצות הברית, שעוצמתו 13W. רב החובל היה אזרח אמריקאי, קפטן רודולף (רודי) פצרט (Capt. Rudolph W. Patzert). ולצדו צוות ימאים מבני אומות אחדות ובהם שני ספרדים ושני יהודים אמריקנים מתנדבי מח"ל העפלה סידני אברהמס ואליהו ברגמן.
המעפילים, כ-1,388 נפש, היו יהודים שבאו מרומניה. חלקם השתייכו לארגונים ולמפלגות: 'דרור', 'בורוכוב', 'משמר', 'העובד', 'הפועל הציוני', 'מזרחי', בני עקיבא, ואגודת ישראל. כמאתיים מהם היו ילדים ונערים, וחלק מהנשים היו הרות.
האונייה היא אחת מתוך 10 אוניות המעפילים המכונות "האוניות האמריקאיות" של מפעל ההעפלה – אוניות שנרכשו בארצות הברית/קנדה ואשר גודלן יחסית לספינות שנרכשו באירופה אפשר שינוי משמעותי בהיקף ההעפלה אחרי מלה"ע (מורי גרינפילד – מתנדב באחת מהן – כתב עליהן ספר בשם "הצי הסודי של היהודים").
תולדותיה > אוניית מעפילים > הרקע המדיני להפלגה

מיולי 1947 החלו מגעים בין שליחי המוסד לעלייה ב' בבולגריה שייקה דן ואפרים שילה עם שלטונות בולגריה במטרה למצב את בולגריה כאתר יציאה להעפלה מאירופה. הם הסתייעו בד"ר ברוך קונפינו, אשר לו היו קשרים ענפים במנגנוני הביטחון הבולגריים. בניגוד לעמדתו של משרד החוץ הבולגרי אשר חשש מהסתבכות פוליטית עם בולגריה, שיתפו ראשי מנגנוני ביטחון הפנים פעולה עם אנשי המוסד לעלייה ב', בין השאר משום שהוצעה להם תמורה בסך 20 דולרים אמריקניים בגין כל מעפיל. סוכם ש-4,000 מעפילים מרומניה יגיעו לנמל ג'יורג'יו, ממנו יעברו לרוסה ומשם ברכבות יגיעו לנמל בורגס ויועלו על שתי אוניות מעפילים. סוכם שהתשלום יועבר לממשלה הבולגרית באמצעות סטפן בוגדאנוב ראש הריגול הנגדי הבולגרי ואנשיו. טרייצ'ו קוסטוב סגן ראש ממשלת בולגריה והממונה מטעמה על העלייה לישראל אישר את ההסכם ובהמשך הוא אושר גם על ידי גאורגי דימיטרוב, ככל הנראה בהסכמת ברית המועצות
דו"ח בריטי מ-12 בנובמבר 1947, קובע כי עקב החסות שברית המועצות נתנה למבצע, העברת המעפילים הייתה מאורגנת בקפידה, ובכלל זאת, הסעתם מתחנת הרכבת של בוקרשט לנמל בורגס. ממסקנות הדו"ח עולה שה-נ.ק.וו.ד פיקח על המבצע. יש לשער, כי ברית המועצות תמכה ולקחה חלק בארגון ההעפלה כדי להביך את ממשלת בריטניה, והאונייה הפליגה מהנמל בפיקוח הרוסים ובידיעתם. הבריטים עקבו בדקדקנות אחר כל מהלך המבצע החל מתחנת הרכבת בבוקרשט, וידעו על הפעילות השוטפת באונייה במשך שבעת ימי ההפלגה.

 שלטונות בולגריה הודיעו לשייקה דן, ככל הנראה בהנחיית הסובייטים, כי לא יאפשרו לאוניות בריטיות לפטרל בקרבת מי החופים הבולגריים ולסכל את ההפלגה.
תולדותיה > אוניית מעפילים > נתיב ההפלגה

"גאולה" הפליגה ב-26 בספטמבר בשעה 5:00. בצוותא יחד עמה הפליגה האונייה "מדינת היהודים". נתיב ההפלגה המתוכנן מנמל בורגס, כלל שיט לכיוון מיצר הבוספורוס, לשם הגיעה ב-27 בספטמבר בערב. משם נעה לכיוון מיצרי הדרדנלים, שאליהם הגיעה ב-28 בספטמבר. באותו יום, אחר הצהרים, הגיע מברק עם הוראה לשנות את שם האונייה ל"גאולה". כאשר יצאה מהדרדנלים, המתינה לה משחתת בריטית ואליה הצטרפו משחתות נוספות; מה-29 בספטמבר נלוו ל"גאולה" שלוש משחתות: L-75, R-90, R-91 וב-30 בספטמבר הצטרפה R-53.
"גאולה" המשיכה בשיט דרך הים האגאי. במיצר רודוס – סקרפנטו (Karpathos) נפרדו מ"מדינת היהודים" שהמשיכה לכיוון תל אביב, ואילו "גאולה" המשיכה לכיוון חיפה. המוסד לעלייה ב' תכנן ואף הורה להעביר את מעפילי "גאולה" לאונייה מדינת היהודים בלב ים, אולם התוכנית לא יצאה לפועל בגלל הצפיפות הרבה. המפעילים תודרכו להתנגד באופן פעיל לתפיסת האונייה, אבל להפסיק את ההתנגדות אם תהיה סכנה לחיי אדם. המעפילים נצטוו להימנע משימוש בנשק חם ואף להסתירו מעיני הבריטים כאשר יעלו על הסיפון. וכן, להתנגד לבריטים באופן סביל בנמל חיפה בעת ההעברה לאונית הגירוש לקפריסין.
בסמוך להגעתה לנמל חיפה, הגיעו חמש משחתות בריטיות, ואחת מהן נגחה באונייה. הבריטים השתלטו עליה ללא התנגדות, נתנה הוראה להניח לחיילים הבריטים לעלות, אך לנסות להתחמק דרומה, או לחיפה. ב-2 באוקטובר נגררה האונייה לנמל חיפה בליווי 7 משחתות. מעפילי האונייה שידרו לאו"ם וליישוב היהודי על נסיבות תפיסתם.

1,347 מעפילים גורשו למחנות המעצר בקפריסין באונייה בריטית, 41 מעפילים הועברו למחנה המעצר בעתלית.
תולדותיה > בצי הסוחר הישראלי

לאחר הקמת המדינה שופצה האוניה והונף עליה בטקס ממלכתי דגל ישראל.
היא צורפה לצי הסוחר הישראלי והמשיכה להביא עולים חדשים לישראל.
 לאחר שנים הושבתה האונייה, והוצאה לגריטה.
ראו גם

מבצע מבוכה
הערות שוליים

↑  ראו: סקירתם של בנימין ושרה אורן ספינת המעפילים גאולה.
↑  מוקה לימון היה לימים מפקד חיל הים, ואחר כך מתכנן מילוט ספינות שרבורג.
↑  רודי פצרט, אשר גויס על ידי המוסד לעלייה ב', ראה בעבודתו זו שליחות אנושית; ראו בזיכרונותיה של רעייתו טרי פצרט: This is the Way it Was.
↑  על "האוניות האמריקאיות" של מפעל ההעפלה והמתנדבים לצוותן ראו: מח"ל בהעפלה
1 2  ראו: שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עלייה והעפלה מבולגריה ודרכה בשנים 1939–1949, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2004, עמ' 226–227, 348.
גאולה (שכונה)

| --- | --- |
רח' מלכי ישראל, מכיוון כיכר השבת
רח' מלכי ישראל, מכיוון כיכר השבת
 מידע
 עיר:  ירושלים
 תאריך ייסוד:  1926
 מייסדים:  אברהם חסידוף, יוסף אליהו ואברהם חיים שלוש (האחים שלוש)
 קואורדינטות:  31°47′23.8″N 35°12′48″E﻿ / ﻿31.789944°N 35.21333°E﻿ / 31.789944; 35.21333
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) גאולה(למפת ירושלים רגילה) גאולה(למפת הרי ירושלים רגילה) גאולה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) גאולה
 
שכונת גאולה היא שכונה בירושלים. אך השם משמש גם ככינוי לגוש שכונות בצפון ירושלים, המשמש כמרכז השכונות החרדיות בעיר.
מקור השם

השם לקוח מספר ויקרא:
וּבְכֹל, אֶרֶץ אֲחֻזַּתְכֶם, גְּאֻלָּה, תִּתְּנוּ לָאָרֶץ.
יזם השכונה, אברהם חסידוף, קרא לה על שם בתו גאולה.
מבנה השכונה

שכונה חרדית במרכז ירושלים בגובה כ־780 מ' מעל פני הים. בגבול השכונה עובר רחוב מלכי ישראל, רחוב שהפך ברבות הימים להיות מרכז המסחר של שכונות כרם אברהם, זיכרון משה, בתי הורנשטיין, שכונת אחוה ויגיע כפיים. לעיתים מכונה כל גוש השכונות הזה בשם "גאולה", ומעטים זוכרים היכן נמצאת השכונה המקורית.
שכונת גאולה המקורית גובלת מדרום ברחוב מלכי ישראל (והמשכו ברחוב מאה שערים), ממזרח בשכונות שערי פינה ונחלת צבי, מצפון בשכונת הבוכרים, וממערב בכרם אברהם - שכונה קטנה ודומה שהוקמה במקביל. בשנת 1941 אוחדו שתי השכונות לשכונה אחת.
רחובותיה של שכונת כרם אברהם-גאולה קרויים על שמות הנביאים: נחמיה, עזרא, הושע, יואל, עמוס, מיכה, נחום, יונה, עובדיה, חבקוק, צפניה, חגי, זכריה ומלאכי. רחובות שכונת אחוה, יגיע כפיים, וזיכרון משה, קרויים כולם על שמות רבנים, פוסקי הלכה, ואישי ציבור נודעים.
היסטוריה

השכונה הוקמה בסוף שנות העשרים על ידי אברהם חסידוף, יזם מקרקעין ירושלמי, שרכש יחד עם האחים יוסף אליהו ואברהם חיים שלוש אדמות מבית היתומים הגרמני שנלר הסמוך, והקים עליהן את השכונה עבור זוגות צעירים (על פי המסופר קרא את שם השכונה בשם בתו הבכירה, גאולה, שנולדה בסמוך להשלמת הבנייה). חסידוף בנה את הבית הראשון בשכונה (היום רח' זכריה 4 פינת רח' מלאכי), והתגורר בו עם משפחתו עוד כשהיה בית בודד מוקף טרשים.
אחד מראשוני השכונה, שהיה לראש ועד השכונה בשנת 1930, זאב שפיגל, ביקש להקים בשכונה בית כנסת מרכזי, בנוסף על שלושת בתי הכנסת שכבר שכנו בה: אחד ספרדי ושניים אשכנזיים (לחסידים וליטאים). לפיכך פנה אל האחים שלוש בהצעה שיקדישו מגרש לבית כנסת מרכזי ובשכר זה תקרא השכונה "שכונת שלוש", אולם האחים לא קיבלו את ההצעה.
במשך השנים הפכה גאולה לשכונה המרכזית בחיים החרדיים בירושלים. בתי מסחר רבים נפתחו בה, ומוסדות תורה וחסידות רבים קבעו בה את משכנן. חסידות גור קבעה בה את מרכזה למשך שנים ארוכות, עד שעברה למחנה שנלר. לחסידויות אחרות ישנם מוסדות ושטיבלך בשכונה, כמו חסידות סאטמר, חסידות בויאן, חסידות באבוב, חסידות ראדזין, וחסידות אשלג. ישיבת חברון שכנה בשכונה שנים רבות עד שעברה למשכנה בגבעת מרדכי, ובמקומה נפתחה ישיבת חברון גאולה שנסגרה.
בתחומי השכונה נמצא בית הילדים ציון-בלומנטל, בית יתומים אשר נוסד בשנת 1917.
תחילת המאה העשרים ואחת

חלקה המזרחי של השכונה, הגובל בשכונת נחלת צבי, מזוהה עם שכונת מאה שערים. מרכזן של שכונות גאולה הוא רחוב מלכי ישראל בחלקו מכיכר השבת - המהווה צומת חשוב בירושלים, ומזוהה עם מאבקי השבת של שנות החמישים - ועד למחנה שנלר. התחבורה בשכונה פקוקה מאוד, ובפרט בערבי שבת וחג, אין מקומות חניה מסודרים כמעט, מרחוב יעקב מאיר הכביש הוא לתחבורה ציבורית בלבד, בעשור האחרון הפך צביון השכונה למסחרי מאוד, עד שנהיה מרכז הסחר החרדי הגדול בירושלים, ויש עזיבה של תושבים לטובת הפריפריה, ובשכונה מוקמים בתי עסק רבים, ישיבות ומוסדות ציבור.
גלריית תמונות

רחוב מלכי ישראל
כיכר השבת
מודעות אבל; מאפיין קירות
בונה השכונה; אברהם חסידוף
לקריאה נוספת

בנימין קלוגר, גאולה ושכנותיה השכונות שעשו את ירושלים החדשה, בהוצאת "המודיע", תשע"ט
הערות שוליים

↑  עו"ד שבתי זכריה, זכרונות משכונת "גאולה" בירושלים - מייסדיה ותושביה, באתר רחובות העיר ימלאו (ע"ר)
↑  מדוע נקראת שכונת 'גאולה' הידועה במרכז העיר ירושלים בשמה?, באתר חב"ד און ליין, ‏9 באוגוסט 2018
| שכונות חרדיות בירושלים |
| --- | --- | --- |
| תחילת היציאה מהחומות, לפני 1890 | בית ישראל • בתי ויטנברג • מאה שערים |  |
| בנייה בתקופה הטורקית, מ-1890 | בתי אונגרין • בתי הורנשטיין • בתי ורשה • בתי נייטין • בתי ברוידא • בתי ראנד • כנסת ישראל • זיכרון משה (התחרדה) • חצר שטרויס • שכונת אחווה (התחרדה) • גבעת שאול (התחרדה) • כרם אברהם (התחרדה) • שערי חסד • רוחמה |  |
| בנייה במנדט הבריטי | בתי מונקאטש • גאולה • מחניים • סנהדריה • שיכון פאג"י • תל ארזה (התחרדה) • בית וגן (התחרדה) • מקור ברוך (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית לפני מלחמת ששת הימים | קריית אונסדורף • קריית מטרסדורף • קריית צאנז • קריית שומרי אמונים • שיכון חב"ד • שמואל הנביא (התחרדה) • כרם • רוממה (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית אחרי מלחמת ששת הימים | גבעת משה • הר נוף • קריית איתרי • סנהדריה המורחבת • נוה יעקב מזרח • עזרת תורה • קריית בעלז • רמת אשכול (התחרדה) • רמות פולין • רמת שלמה • רמות אלון (התחרדה)  |  |
שכונות ירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007493932605171 
פרויקט המגורים החדש במתחם שנלר