stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ישראל–קמרון
היסטוריה מוקדמת של היחסים: כינון וניתוק > ניתוק היחסים בצל מלחמת יום הכיפורים

ב-1970 הקימו חברת סולל-בונה וקבוצת פרדמן את בית המלון המודרני הראשון ביאונדה הבירה. במהלך ועידת הפסגה של האיחוד האפריקאי ב-1971 הביע נשיא זמביה דאז, קנת קאונדה, את חששות ארצו שאם לא תתקבל החלטה ברורה נגד הכיבוש הישראלי ביהודה שומרון ועזה, "זמביה עלולה למצוא עצמה באותו המצב". קאונדה הציע כי על מדינות אפריקה להיות מעורבות יותר בסכסוך ישראלי-ערבי, וקרא לנשיא התורן של האיחוד להתייעץ עם מדינאים אפריקאים ותיקים במגמה לאלץ את ישראל לחתור להסכם שלום. ב-28 ביוני 1971 הודיעה מזכירות האיחוד על הקמת ועדה מיוחדת בשם "עשרת החכמים" (Ten Wise Men) בה היו חברים עשרה מנשיאי מדינות אפריקה, ובהם אחמדו אהידג'ו, נשיא קמרון. בכינוס הראשון של עשרת החכמים בקינשאסה (23-25 באוגוסט) הוחלט כי ארבעה מחברי הוועדה ובהם אהידג'ו יבקרו במצרים ובישראל. הארבעה התקבלו בישראל על ידי יושב ראש הכנסת ראובן ברקת ב-3 בנובמבר 1971. אהידג'ו ערך (ביחד עם שלושת הנשיאים האחרים: מובוטו, סנגור וגואון) פגישות עם נשיא המ­דינה זלמן שזר, ראש הממשלה גולדה מאיר, שר החוץ אבא אבן ושר הביטחון משה דיין.
ב-13 באוקטובר 1973 ניתקה קמרון באורח רשמי את יחסיה עם ישראל בעקבות לחצים ערביים להפגנת סולידריות חברתית עם מצרים, שלחמה נגד ישראל במלחמת יום הכיפורים. אולם גם בשנות הניתוק, בהיעדר יחסי מסחר רשמיים, התנהלה פעילות ענפה בתחום הכלכלי ובסיוע הצבאי. בכלל זה פעילותן של החברות סולל-בונה ומוטורולה, שהמשיכו את פעילותן בקמרון בחסות חברות אמריקאיות וצרפתיות זרות. גם לאחר ניתוק היחסים המשיך אהידג'ו את קשריו המעשיים עם ישראל במישור הכלכלי והמסחרי, אף כי בצורה מצומצמת ובצדודיות נמוכה. בין השאר המשיכה חברת סולל-בונה לפעול בקמרון בחסות חברה אמריקאית בשם "ריינולדס" ועסקה בבניית שיכונים, וחברת מוטורולה הישראלית פעלה בקמרון באותה תקופה בחסות חברה צרפתית.
חידוש היחסים

היחסים הדיפלומטיים בין ישראל וקמרון חודשו ב-26 באוגוסט 1986. יממה לאחר הביקור, ערך ראש ממשלת ישראל דאז שמעון פרס ביקור בקמרון ונועד עם נשיא קמרון פול בייה ובתומו חתם על הסכם, דמוי הסכם שלום, עם ההנהגה הקמרונאית. ב-7 באוקטובר אותה שנה, ראש הממשלה פרס הצהיר במליאת הכנסת כי ישראל חידשה את יחסיה עם קמרון.
קמרון הייתה המדינה הרביעית שחידשה את יחסיה עם ישראל, כשנה לאחר חוף השנהב. בעוד שבמשרד החוץ הביעו אכזבה מחוף השנהב על כך שלא הקדימה לחדש את יחסיה קודם לכן, לגבי קמרון הייתה הפתעה לטובה בשירות החוץ הישראלי כיוון שהמוסלמים מהווים כ-30% מהאוכלוסיית המדינה והייתה להם השפעה פוליטית ניכרת. יתר על כן, קמרון הייתה חברת הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי וקיבלה סיוע גם מהבנק האסלאמי לפיתוח (שמרכזו בערב הסעודית), הנותן הלוואות ומענקים למדינות החברות בארגון בלבד. ההתחייבויות הכספיות של מדינות ערב לקמרון בשנים 1974-1981 היו גדולות: 213.3 מיליון דולר אמריקני ניתנו כהלוואות בתנאים נוחים ו-48.8 מיליון דולר בתנאים רגילים.
בין הגורמים שהניעו את ממשלת קמרון להיות בין המדינות הראשונות שחידשו את יחסיהן הדיפלומטיים והבילטרליים עם ישראל היה שינוי שיטת הממשל. ב-1983 התפטר הנשיא אהידג'ו בשל בריאות רופפת, ובמקומו נבחר מי שכיהן תחתיו כראש הממשלה, פול בייה הנוצרי. ב-1984, לאחר שני ניסיונות הפיכה שנועדו להפיל את ממשלו של בייה (הראשון על ידי תומכי אהידג'ו והשני על ידי חיילי משמר הנשיא), פנה בייה לישראל בבקשה לשקם את שירותי המודיעין ההרוסים שלו וכן לאמן ולצייד יחידה עילית בכוחותיה המזוינים של ארצו ואת המשמר הנשיאותי, שהורכב ברובו מנוצרים. פניותיו של בייה לישראל נעשו בעידודו של איש העסקים הישראלי מאיר מיוחס, שפעל רבות לקידום יחסי ישראל עם קמרון במישורים הביטחוניים והאזרחיים (ושהוסיף לחתור למען חידוש יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו-ישראל הודות לקשריו עם הנשיא מובוטו).
קמרון גילתה עניין רב בחידשו היחסים עם ישראל כיוון שנהנתה מהסיוע הביטחוני שהעניקה לה ישראל בתקופת היעדר היחסים. דוגמה לכך הייתה היעתרותה של ישראל לבקשתה של בייה לשלוח לארצו קציני צה"ל אחדים. בד בבד אישר בייה הקמת משרד אינטרסים ישראלי בראשות ממונה על היחסים, שפעל בחסות שגרירות בלגיה ביאונדה. ב-1986 נפתחה השגרירות הישראלית ביאונדה מחדש. לנשיא בייה, כמו לרבים מהאוכלוסייה הנוצרית בקמרון, ישנו יחס מיוחד ליהדות ולארץ הקודש, ואף קיבל שיעורים בתורה ובקבלה מהרב יהודה ליאון אשכנזי (מניטו) שהגיע מישראל. ב-1987 ביקר בקמרון ראש הממשלה דאז יצחק שמיר.
היחסים במאה ה-21 (מאז 2000)

בשלהי דצמבר 2014 הפעילה שגרירות ישראל ביאונדה מיזם ספורט, ביחד עם תוכנית הפיתוח של האו"ם ונציבות האו"ם לפליטים, במסגרתו אומנו כ-3,000 ילדים על ידי מאמנים ישראליים לצד מאמנים מקומיים אחדים. ב-13 ביולי 2016 שלחו המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי ומשרד החקלאות ופיתוח הכפר 200 ערכות מלאות של חליפות מגן במסגרת הענק סיוע הומניטרי לממשלת קמרון המתמודדת עם שפעת העופות.
בשנים האחרונות קמרון היא אחת המדינות שהכי פחות תומכות בהחלטות אנטי-ישראליות המתקבלות באו"ם, ונוהגת לרוב להימנע בהן.
היחסים במאה ה-21 (מאז 2000) > יחסים צבאיים

לפי מקורות זרים ישראל אימנה את יחידת הBIR או Bataillon d'Intervention Rapide אשר מואשמת בהפרת זכויות אדם ,ענויים ושריפת כפרים.
היחסים במאה ה-21 (מאז 2000) > נציגויות דיפלומטיות

שגרירה הנוכחי של ישראל בקמרון הוא רן גידור, שמונה לתפקידו ב-17 בינואר 2016. שגרירה של קמרון בישראל הוא הנרי אטונדי אסומבה, המשמש כזקן הסגל הדיפלומטי בישראל. אסומבה הגיע לישראל תחילה כממונה על היחסים בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20. בתוך זמן קצר הועלה בדרגו הדיפלומטי והתמנה לשגרירה הראשון של קמרון בישראל, תפקיד בו הוא מכהן מאז ועד היום (2018).
היחסים במאה ה-21 (מאז 2000) > יחסים כלכליים

העשייה הכלכלית של ישראל בקמרון הייתה ועודנה רחבה ומשמעותית. בניית שיכונים בכלל ובתי מגורים בפרט על ידי חברת סולל-בונה, פעילות ביטחונית מצד חברות כתעש מערכות והתעשייה האווירית לישראל ופעילות חברות אחרות כדוגמת תעשיות רכב נצרת עילית, תדיראן ומוטורולה ישראל סיפקו ציוד לכוחות המזוינים של קמרון. חברת תה"ל הקימה חוות גידול עופות, גידול תירס ובוטנים. נוסף על כך, בקמרון פעלו חברת נטפים בתחום ההשקיה וחברת "דגם" בתחום שירותית הדואר. ב-2008, היצוא הישראלי לקמרון ב-18 מיליון דולר אמריקני וייבאה ממנה בהיקף של חצי מיליון דולר. ב-2009, השנה בה המשבר הכלכלי העולמי גאה, עלה באופן מפתיע היקף הייצוא הישראלי ל-24.3 מיליון דולר ואילו הייבוא ירד למאה אלף דולר בלבד. קמרון, ביחס לשאר שכנותיה באפריקה, מצליחה לשמור על איזון ושקט פוליטי, ובעקבות זאת פיתחה את אחת הכלכלות החיוביות באפריקה. הדבר אפשר את פיתוח את פיתוח החקלאות, התחבורה ותעשיית הנפט, אך הבירוקרטיה הלא-יעילה דוחה משקיעים רבים מישראל בפרט ומהעולם בכלל.
משרד החוץ מפעיל, באמצעות המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי, קורסים מקומיים וכן שליחת משתלמים כמפורט דלהלן:
| שנה | 2007 | 2005 | 2004 | 2003 | 2002 | 2001 | 1998 | 1997 | 1995 | 1994 | 1993 | 1991 | 1990 | 1989 | 1988 | 1987 | 1986 | 1973 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר המשתלמים | 40 | 26 | 37 | 38 | 45 | 51 | 48 | 43 | 54 | 53 | 40 | 54 | 34 | 48 | 59 | 3 | 50 | ניתוק היחסים הדיפלומטים |
גלריה

שרת החוץ גולדה מאיר בחברתו של נשיא קמרון אחמדו אהידג'ו בירושלים, 16 במאי 1963
שגריר ישראל בקמרון אלחנן גפני מדליק סיגריה לנשיא קמרון אחמדו אהידג'ו במסגרת ביקורו של האחרון בישראל
נשיא קמרון אחמדו אהידג'ו (במרכז) משוחח עם ראש המטה הכללי צבי צור (משמאל) ומפקד חיל האוויר הישראלי עזר ויצמן (מימן), בעת ביקורו בארץ
ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון משוחח עם אהידג'ו, 16 במאי 1963
לקריאה נוספת

אריה עודד, אפריקה וישראל: ייחודיות ותהפוכות ביחסי החוץ של ישראל, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2010
דב בן-מאיר, מדיניות החוץ: תולדות, משימות, שליחות, ידיעות ספרים, 2011
משה יגר יוסף גוברין אריה עודד, משרד החוץ: 50 השנים הראשונות , כתר ספרים, 2002
משה ליבה, סוגיות ביחסי ישראל-קמרון, בתוך "משרד החוץ: 50 השנים הראשונות", 2002
אריה עודד, הפעילות האסלאמית של מדינות ערב באפריקה, הוצאת מרכז דיין, 1984
אפקט ליידנפרוסט

טיפת ליידנפרוסט מרחפת על פני משטח
סרטון המדגים את אפקט ליידנפרוסט
אפקט ליידנפרוסט (באנגלית: Leidenfrost Effect) הוא תופעה פיזיקלית, אשר מתרחשת כאשר נוזל בא במגע עם משטח (לרוב מוצק, אך יכול להיות גם נוזלי) חם מאוד ביחס לטמפרטורת הרתיחה שלו. כאשר התופעה מתרחשת, מתחת לטיפת הנוזל נוצרת שכבת אד מבודדת אשר מגנה עליה מפני חום המשטח ומאריכה בעשרות שניות את זמן החיים של הטיפה עד לרתיחה. הטיפה מרחפת על פני שכבת האד, מה שמאפשר לה לנוע על פני המשטח כמעט ללא חיכוך. קיים גם אפקט ליידנפרוסט הפוך, כאשר חפץ חלק חם מונח בתוך נוזל קר.
ניתן לראות את האפקט בקלות במטבח, כאשר טיפות מים המותזות על מחבת בטמפרטורה גבוהה מספיק (בין 200 ל-300 מעלות צלזיוס, תלוי בחומר ממנו עשויה המחבת) ירקדו על פני המחבת למשך זמן מה עד שיתאדו. ניתן גם לראות אותו כאשר חנקן נוזלי או קרח יבש (אשר מבצע המראה) באים במגע עם משטח בטמפרטורת החדר.
התיאור המודרני הראשון של האפקט נכתב בשנת 1732 על ידי המדען ההולנדי הרמן בורהאאב(אנ') מהעיר ליידן אשר הבחין כיצד אלכוהול הנשפך על גבי משטח, במקום להתלקח, נהפך ל"טיפה מבריקה דמוית כספית". עם זאת, האפקט קרוי על שם המדען הגרמני יוהאן גוטלוב ליידנפרוסט אשר תיאר בהרחבה את התופעה בשנת 1756.
תיאור התופעה > היווצרות אפקט ליידנפרוסט

אף על פי שאפקט ליינדפרוסט נחקר רבות בעבר, שאלות רבות לגבי התרחשותו עדיין פתוחות ולא קיימת דרך תאורטית מקובלת לחזות את טמפרטורת ליידנפרוסט מעליה האפקט מתרחש. על פי מרבית המחקרים, נראה שככל שהדיפוזיביות התרמית(אנ') של המשטח גבוהה יותר וככל שהוא חלק יותר, כך טמפרטורת ליידנפרוסט קרובה יותר לטמפרטורת הרתיחה של הנוזל. תלות זו היא צפויה, שכן נצפה שככל שהולכת החום לטיפה מהירה יותר כך שכבת האד תיווצר ותתקיים יותר בקלות וכן שבליטות במשטח יפריעו ליציבות השכבה. באמצעות משטח הידרופובי ניתן להוריד את טמפרטורת ליידנפרוסט קרוב מאוד לטמפרטורת הרתיחה, ובאמצעות משטח הידרופילי או מחוספס ניתן להעלות אותה.
תיאור התופעה > גאומטריה של האפקט > צורת הטיפה

טיפת ליידנפרוסט, המרחפת על פני אד, נמצאת בסיטואציה לא מרטיבה. לכן (כפי שניתן לראות תאורטית מקשר יאנג), טיפות קטנות יהוו בקירוב כדור המשיק למישור המשטח ואילו טיפות גדולות יותר ישוטחו על ידי כוח הכבידה (גם טיפות גדולות ישוטחו מעט סביב נקודת המגע). המעבר בין שני המצבים יתרחש כאשר האנרגיה הכבידתית של כדור נעשית גדולה מאנרגיית מתח הפנים שלו, מה שמתרחש כאשר רדיוס הטיפה קטן מהאורך הקפילרי(אנ'):
l_{c}={\sqrt {\frac {\gamma }{\rho g}}}
כאשר  g תאוצת הכבידה,  {\gamma } מתח הפנים,  \rho  צפיפות הנוזל. כאשר הטיפה שטוחה, עובייה יהיה פי שניים מהאורך הקפילרי. למעשה, גם הטיפות הגדולות לא יהיו שטוחות לחלוטין שכן האד החם יוצר כיס בתוך הטיפה (כפי שניתן לראות באיור). בטיפות גדולות במיוחד כיס זה עשוי להפוך בלתי יציב, לגדול וליצור "ארובה" של גז הבולטת מעל הטיפה, עד אשר תתפוצץ. לאחר הפיצוץ, הטיפה תיקח צורה זמנית של טורוס אשר יתכנס חזרה לטיפה. בטיפות גדולות עוד יותר, מסדר גודל של סנטימטרים שלמים, ייווצרו אף כמה ערובות שכאלה.
חישובים אלה נכונים עבור טיפה סטטית, אך למעשה גם הנוזל וגם הגז נעים. מלבד התנועה המרחבית של הטיפה מתקיימים בתוכה זרמים קונבקטיביים (בעקבות משיכת הגז והפרשי טמפרטורה בתוך הטיפה), וכן הגז בורח הצידה בעקבות לחץ הטיפה. אפקטים אלו קטנים ביחס לאפקטים הקלאסיים.
תיאור התופעה > גאומטריה של האפקט > שכבת הגז והולכת חום

באפקט ליידנפרוסט הטיפה ממלאת תפקיד כפול וייחודי - היא גם מייצרת את הגז וגם מרחפת על פניו. ככל שהטמפרטורה תעלה, כך שכבת האד תיווצר יותר בקלות אך שכבה עבה יותר תקשה על מעבר חום לטיפה. בפועל, בעין נראה שאורך החיים של טיפת ליידנפרוסט יעלה במהרה כתלות בטמפרטורה עד נקודה מסוימת ממנה הוא יתחיל לרדת. תחתית הטיפה נמצאת בטמפרטורת רתיחה. באמצעות נוסחאות הולכת חום והנחה כי הגז הבורח מהטיפה מקיים זרם פואזיי, ניתן למצוא את עובי השכבה במצב סטציונרי (קצב ההתאדות שווה לקצב פליטת הגז):
h\sim {\sqrt {R{\sqrt {\frac {\kappa \Delta T\eta _{v}}{L\rho _{v}\rho gl_{c}}}}}}
כאשר  \kappa  מוליכות החום,  \Delta T ההפרש בין טמפרטורת המשטח לטמפרטורת הרתיחה,  \eta _{v} צמיגות האד,  L החום הכמוס,  \rho _{v} צפיפות האד,  R רדיוס הטיפה. בהצבת גדלים נפוצים לפרמטרים, מתקבל שעבור טיפה ברדיוס כמה מילימטרים עובי שכבת הגז הוא בערך 100 מיקרומטרים. ניתן להציב בחזרה במשוואת הולכת החום ולקבל את קצב איבוד המסה של הטיפה
{\dot {M}}\sim {\frac {\kappa \Delta T}{hL}}R^{2}
עבור אותם פרמטרים מהחישוב הקודם, מתקבל כי קצב האידוי הוא בערך מיליגרם לשנייה וכי זמן החיים הוא בסדר גודל מאה שניות. ניתן כך לחשב גם את מהירות הגז הנפלט. למעשה, ההתנהגות האמיתית מסובכת יותר שכן רדיוס הטיפה (ועל כן גם עובי שכבת באד) משתנה ככל שהמסה יורדת. ניתן להציב בנוסחה לקצב ההתאדות את היחס בין הרדיוס לבין המסה ולפתור את המשוואה הדיפרנציאלית המתקבלת. בנוסף, עבור טיפות קטנות מתרחשת התאדות משמעותית על כל פני הטיפה, לא רק בתחתית שלה.
תיאור התופעה > דינמיקה של טיפות ליידנפרוסט

חוסר המגע של טיפת ליידנפרוסט עם המשטח מייצרת אפקטים אשר נצפו גם במצבים סופרהידרופוביים. טיפות אלו נעות כאמור כמעט ללא חיכוך והן מקפצות כאשר הן פוגעות במשטח.
ישנם שני גורמי חיכוך עיקריים עבור טיפת ליידנפרוסט. הראשון הוא חיכוך פנימי עקב צמיגות הגז הנפלט, והשני הוא חיכוך עם האוויר החיצוני. ניתן לחשב ולראות כי האפקט של הסוג הראשון הוא זניח ביותר, בסדר גודל של 0.1% ממשקל הטיפה. החיכוך עם האוויר הוא המשמעותי יותר, פי 10 מהחיכוך הפנימי - עדיין רק 1% ממשקל הטיפה אך מספיק כדי לגרום לטיפה לעצור אחרי מעבר של כמה מטרים. כאשר כדור חם נופל בתוך נוזל קר, אפקט ליידנפרוסט ההפוך, חוסר החיכוך יכול לקצר פי כמה את זמן הנפילה.
אפקט ליידנפרוסט לא רק מפחית חיכוך בתנועה קיימת, ניתן אף לנצל אותו על מנת לייצר הנעה עצמית של הטיפה. באמצעות משטח משונן, ניתן ליצור אסימטריה בשכבת הגז כך שהגז ייפלט בכיוון אחד ויניע את הטיפה בכיוון האחר במהירות של עשרות סנטימטרים בשנייה.
חשיבות פרקטית

הבנה של אפקט ליידנפרוסט חיונית עבור מערכות קירור, שכן הוא מונע מעבר אנרגיה ומפחית דרסטית את יעילות הקירור. הדבר חשוב ביותר עבור קירור מהיר של רכיבים בהתחממות יתר במערכות אנרגיה גבוהה, כגון כורים גרעיניים במהלך תאונה. כאמור, התגלה כי באמצעות פרישת שריג הידרופילי או מחוספס ניתן למנוע את אפקט ליידנפרוסט.
מנגד, המוביליות הגבוהה של טיפות ליידנפרוסט, חוסר המגע שלהם עם משטחים וההנעה העצמית שלהם מאפשרת הובלה מהירה של נוזלים (ואף חומרים אחרים המושהים בנוזל), ללא ספיחת מזהמים מהסביבה. בניסוי אחד, החוקרים אף הצליחו לגרום לעגלה קטנה עם מטען לרחף באמצעות אפקט ליידנפרוסט. עם זאת, הטיפה כן "מטאטאת" את הלכלוך במעין אפקט לוטוס. זוהי עוד תופעה משותפת לאפקט ליידנפרוסט ולחומרים הידרופוביים.
הערות שוליים

↑  M. Zeuner, K. Schwark, C. Hanisch, M. Ziese, Leidenfrost effect studied by video analysis, European Journal of Physics 40, 2019-10, עמ' 065101 doi: 10.1088/1361-6404/ab37d6
↑  Benjamin Sobac, Alexey Rednikov, Stéphane Dorbolo, Pierre Colinet, Leidenfrost Drops, Droplet Wetting and Evaporation, 2015-01-01, עמ' 85–99 doi: 10.1016/B978-0-12-800722-8.00007-2
↑  David Quéré, Leidenfrost Dynamics, Annual Review of Fluid Mechanics 45, 2013-01-03, עמ' 197–215 doi: 10.1146/annurev-fluid-011212-140709
זהורית

תהליך ייצור זהורית מתאית
זְהוֹרִית (בלועזית: וִיסְקוֹזָה; בצרפתית: Viscose, באנגלית: Rayon) הוא נוזל אורגני צמיג שמשמש בייצור סיב הזהורית (rayon) וצלופן. סיב הזהורית הוא סיב דמוי משי ומשמש לייצור שמלות, מכנסיים וחולצות של גברים ושל נשים, ופרטי לבוש קלים אחרים.
היסטוריה

הממציא הצרפתי אילר דה שרדונה, שהמציא גם את הסיב הסינתטי הראשון, ייצר את הזהורית לראשונה ב־1891. שנה לאחר מכן, שני המדענים הבריטיים צ'ארלס קרוס (Charles Cross) ואדוארד ביוון (Edward Bevan) רשמו פטנט על המצאה זו. ב־1896 הם הקימו את חברת British Viscoid Co. Ltd כדי לממש את התהליך ולהתחיל לייצר את הזהורית. ב־1917 הזהורית שימשה כבסיס לייצור הצלופן. בתחילת שנות ה־20, עקב הביקוש הגובר לזהורית, התרחב הייצור לרחבי העולם ויוצר בשש מדינות בהן ארצות הברית ויפן.
ב־1924 יוצר סיב הזהורית (rayon) ממנו החלו לייצר בגדים. במשך כל אותה תקופה הזהורית יוצרה מעצים. מדענים רבים ניסו לייצר את התאית ממולקולות סינתטיות אולם רק ב־1938 הצליחו בכך. מאז רוב הזהורית מיוצרת באופן סינתטי.
ב־1958 הקים ישראל רוגוזין מפעל לייצור זהורית באשדוד. המפעל נסגר ב־1998.
תהליך ייצור

בשלב הראשון מכניסים נסורת של עצים לנתרן הידרוקסידי למשך זמן. כאשר תקופת ההשריה של הנסורת בנתרן ההידרוקסידי תקבע את הצמיגות. ככל שהנסורת מושרית זמן רב יותר כך הצמיגות פוחתת. לאחר מכן משרים את התרכובת בפחמן דו-גופרי עד שנוצרת תאית צהובה בשם קסנטאט (xanthate). לאחר מכן משרים את התרכובת פעם נוספת בנתרן הידרוקסידי.
הנוזל שנוצר הוא צמיג מאד, מעבירים אותו בלחץ דרך משחלה (מכשיר עם חרירים), וכך נוצרים הסיבים. השם "ויסקוזה" שהוא אחד מהשמות שניתנו לאריגים מסיבים אלה, נגזר מהמילה "צמיג" באנגלית – viscous.
בגלל השימוש בתהליך הייצור בפחמן דו-גופרי, שהוא חומר מזהם, וכן בשל חומרים מזהמים נוספים שנוצרים בתהליך, הצטמצם בשנים האחרונות היקף הייצור של הזהורית.
הערות שוליים

↑  אמנון דרור, כשמלך הזהורית מדבר אל "נייטיבס", למרחב, 14 במרץ 1958
י. רוגוזין הגיעה לארץ לטפל בהקמת המפעל לזהורית ב-14 מיליון דולר, הארץ, 14 במאי 1957
↑  שי שלו, ‏רוגוזין מפסיקה את פעילותה באשדוד; תפטר 117 עובדים, באתר גלובס, 16 בנובמבר 1998
↑  דור גפני, "היסטוריה באשדוד: הורסים ומפנים את אתר רוגוזין", כאן אשדוד, 12 ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541428005171  BnF: cb12307091s (data)  GND: 4188413-9  LCCN: sh85143856
אהרן מונדשיין

| --- | --- |

 לידה:  1944 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  10 בספטמבר 2020 (בגיל 76 בערך) 
 ענף מדעי:  התנ"ך, פרשנות יהודית למקרא 
 מקום מגורים:  פתח תקווה 
 מקום לימודים:  ישיבת מרכז הרב  אוניברסיטת בר-אילן 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 צאצאים:  פנחס מונדשיין 
 
אהרן מונדשיין (30 ביולי 1944 – כ"א באלול תש"פ, 10 בספטמבר 2020) היה חוקר תנ"ך ומרצה בחוג למקרא באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב למרדכי שמואל וחיה (לבית שטיין). למד בישיבת מרכז הרב, בפרט אצל הרב הנזיר.
את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1973 סיים בהצטיינות תואר ראשון בתנ"ך ולשון. בשנת 1977 סיים תואר שני בתנ"ך, אף הוא בהצטיינות, ובשנת 2001 סיים את לימודי הדוקטורט בתנ"ך בציון מעולה. את הפרופסורה קיבל בשנת 2011.
הדיסרטציה שלו עסקה במחקרים במשנתם הפרשנית של רש"י ושל ר' אברהם אבן עזרא והתזה שלו עסקה בפירוש הקצר של אבן עזרא לספר דניאל. לאורך שנים פרסם ספרים ומאמרים רבים על הגותו של האבן עזרא.
בשנים 1979–2003 לימד באוניברסיטת תל אביב בחוג למקרא. משנת 1988 הרצה לתנ"ך במכללת תלפיות ומשנת 2012 במכללת גבעת וושינגטון ללימודי תואר שני. בעבר לימד במכללה האקדמית לחינוך ע"ש א"מ ליפשיץ, ירושלים. שימש חוקר בכיר ב"מכון לפרשנות המקרא היהודית" וכמרצה מן החוץ לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.
התגורר בפתח תקווה. נפטר בכ"א באלול תש"פ, 10 בספטמבר 2020, בגיל 76.
חיים אישיים

בשנת ה'תשכ"ו נישא לאילה לבית ליברמן.
אחותו תמימה הייתה נשואה לרב יעקב משה סלומון. אחיו היה החוקר וההיסטוריון הרב יהושע מונדשיין.
בנו הוא הרב פנחס מונדשיין, דיין בבית הדין הרבני האזורי נתניה, ששימש כר"מ בישיבת מרכז הרב ומחבר סדרת הספרים 'שערי עיון'.
חיים אישיים > עץ משפחתי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין |   |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין | מרדכי שמואל מונדשיין |   |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון |   |   | תמימה סולומון | תמימה סולומון | תמימה סולומון | תמימה סולומון | תמימה סולומון | תמימה סולומון |   |   | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין |   |   | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין |
|   |   |   |   | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון | יעקב משה סלומון |   |   | תמימה סולומון | תמימה סולומון | תמימה סולומון | תמימה סולומון | תמימה סולומון | תמימה סולומון |   |   | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין | אהרן מונדשיין |   |   | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין | יהושע מונדשיין |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| שלמה שפירא | שלמה שפירא | שלמה שפירא | שלמה שפירא | שלמה שפירא | שלמה שפירא |   |   | דבורה שפירא | דבורה שפירא | דבורה שפירא | דבורה שפירא | דבורה שפירא | דבורה שפירא |   |   |   |   |   |   | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין |  |  |  |  |  |  |  |  |
| שלמה שפירא | שלמה שפירא | שלמה שפירא | שלמה שפירא | שלמה שפירא | שלמה שפירא |   |   | דבורה שפירא | דבורה שפירא | דבורה שפירא | דבורה שפירא | דבורה שפירא | דבורה שפירא |   |   |   |   |   |   | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין | פנחס מונדשיין |  |  |  |  |  |  |  |  |
כתביו

מחקרים במשנתם הפרשנית של רש"י ושל ר' אברהם אבן עזרא, רמת גן תשס"א (מהדורה שנייה של הדיסרטציה)
שיעורי מורנו הרב ר' דוד כהן ('הנזיר') בספר אורות הקודש - סיכום שיעורים מהשנים תשכ"ד-תשכ"ה, ירושלים, תשע"א, 251 עמודים.
פירוש 'אסתר' לחכם [פרובנסלי] קדמון לא נודע שמו, מהדורה ביקורתית בצירוף מבוא והערות. רואה אור לראשונה על פי כתב-יד פריס, הספרייה הלאומית Ms. Heb. 249, מאת אהרן מונדשיין, סייע בידו צבי מונדשיין, המכללה האקדמית 'גבעת וושינגטון', סדרת מקורות ומחקרים, תשע"ט (כריכה רכה).
בהכנה מתקדמת: מהדורתו של פירוש רשב"ם לתהלים (עליו הרצה בקונגרס העולמי למדעי היהדות לפני מספר שנים), בהוצאת האיגוד העולמי למדעי היהדות.
הערות שוליים

↑  אישים ומוסדות, הצופה, 29 ביולי 1966, עמ' 8
↑  סיכומי שיעוריו מתורת רבו הרב הנזיר נדפסו בתוך חוג הראי"ה, כרך א, מכון נזר דוד, ירושלים תשע"ח, עמ' שצא-תקכב; חוג הראי"ה, כרך ב, ירושלים תשע"ט, עמ' תלט-תקלד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265394505171  GND: 1193753368  ISNI: 0000 0000 6692 9980  LCCN: n78090631  VIAF: 52952001   WorldCat (עם VIAF): 52952001
שנות ה-40 של המאה ה-16

שנות ה-40 של המאה ה-16 היו העשור החמישי של המאה ה-16, החלו ב-1 בינואר 1540 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1549.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

29 באוגוסט 1541 – הטורקים העות'מאנים כובשים את בודה, בירת ממלכת הונגריה
24 בנובמבר 1542 – הכוחות האנגליים של הנרי השמיני מביסים את הצבא הסקוטי בקרב סולווי מוס
21 בפברואר 1543 – קרב ויינה דגה בין כוח אתיופי-פורטוגלי נוצרי לבין כוחות סולטנות אדאל המוסלמית, עם תיגבורת עות'מאנית
11 באפריל 1544 – קרב קרסולה – כוחות צבא צרפתים בפיקודו של פרנסואה דה בורבון והרוזן מאנגין מנצחים את כוחות האימפריה הרומית הקדושה וספרד בפיקודם של אלפונסו ד'אבלוס ד'אקינו והמרקיז דל ואסטו.
20 ביולי 1546 – פורצת המלחמה השמלקלדית – מלחמת הדתות בגרמניה
24 באפריל 1547 – קרב מילברג, סיום המלחמה השמלקלדית, מלחמת הדתות בגרמניה
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

6 בינואר 1540 – הנרי השמיני נושא לאישה את אן מקליווס
27 בספטמבר 1540 – אגודת ישו (הישועים) מקבלת צ'רטר מידי האפיפיור פאולוס השלישי
12 בפברואר 1541 – ייסוד העיר סנטיאגו בצ'ילה
8 במאי 1541 – ארננדו דה סוטו הופך לאירופאי הראשון שרואה את נהר המיסיסיפי
1541 – נציגיה של האימפריה הפורטוגזית במזרח אפריקה מקבלים את הכרתו של מלך מוטאפה (אנ').
18 באוגוסט 1541 – ספינה פורטוגזית נסחפת לחופי הפרובינציה העתיקה היגו (Higo) שביפן
11 בספטמבר 1541 – שבטים של ילידים מחריבים את סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה
9 בנובמבר 1541 – המלכה קתרין הווארד נאסרת במצודת לונדון
15 בפברואר 1542 – ייסוד העיר גוואדלחרה במקסיקו
1542 – במשלחת מטעם האפיפיור, מגיע פרנסיסקו חאווייר לגואה, ומקים בה מכללה להכשרת כמרים, שמפיצים את הנצרות להודו ויפן במהלך המשך העשור, ועשורים רבים לאחר מכן
28 בספטמבר 1542 – חואן רודריגס קבריו הוא האירופי הראשון המגיע לשטח המזוהה עם קליפורניה כיום
14 בדצמבר 1542 – הנסיכה מרי מוכתרת כמרי מלכת הסקוטים
9 בספטמבר 1543 – מרי סטיוארט מוכתרת "מלכת הסקוטים", בהיותה בת 9 חודשים
16 בינואר 1547 – איוון האיום מוכתר לצאר הרוסי
28 בינואר 1547 – אדוארד השישי בן ה-9 הופך למלך אנגליה עם מות אביו, הנרי השמיני
20 בפברואר 1547 – אדוארד השישי מוכתר למלך אנגליה במנזר וסטמינסטר
אירועים בולטים בעולם > כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
28 ביולי 1540 – תומאס קרומוול, אחת הדמויות הפוליטיות החשובות ביותר בזמן שלטונו של הנרי השמיני, מוצא להורג בהוראת המלך על בגידה באותו יום נושא הנרי את אשתו החמישית קתרין הווארד
13 בפברואר 1542 – קתרין הווארד, מלכת אנגליה ואשתו של הנרי השמיני, ובת לווייתה ג'יין בוליין מוצאות להורג
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.