stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלריית דגלי אפריקה
דגלים בינלאומיים

| דגל | תאריך אימוץ | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 14 בספטמבר 1960 | דגל אופ"ק | הדגל בצבע תכלת, עם לוגו הארגון בלבן במרכזו. |
|  | 28 ביוני 2011 | דגל הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי | הדגל לבן, עם סמל הארגון במרכזו. הסמל מורכב מסהר ירוק החובק גלובוס, שבמרכזו אבן הכעבה. |
|  | 31 בינואר 2010 | דגל האיחוד האפריקאי | הדגל ירוק, במרכזו מפת אפריקה בירוק על רקע שמש לבנה, וסביבה 53 כוכבים המייצגים את המדינות החברות באיחוד. |
|  | 8 במרץ 1945 | דגל הליגה הערבית | דגל ירוק שבמרכזו חותם הליגה הערבית וכן שרשרת זהב בת 22 חוליות המסמלות את 22 חברות הליגה בעת אימוץ הדגל. במרכז הסמל שם הארגון בערבית. |
|  | 2008 | דגל הקהילייה המזרח אפריקנית | הדגל בעל רקע כחול שמסמל את אגם ויקטוריה שמייצג את האחדות בין החברות בקהילייה, הצבעים האחרים (לבן, שחור, ירוק, צהוב ואדום) מסודרים בפסים אופקיים המייצגים את הצבעים בדגלים של החברות בקהילייה. במרכז הדגל סמל הקהילייה. |
|  | 28 באוגוסט 1995 | דגל קהיליית הפיתוח הדרום אפריקאית | הדגל בעל רקע כחול כהה, המסמל את השמיים והאוקיינוסים שמספקים מים להישרדות, במרכזו עיגול ירוק, המסמל את הצמחייה העשירה באזור ואת הפוטנציאל החקלאי שבו, עם לוגו הקהילייה בזהב במרכזו. |
דגלים בינלאומיים > דגלי לאומים וקבוצות אתניות

| דגל | תאריך אימוץ | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 13 באוגוסט 1920 | הדגל הכלל אפריקאי | טריקולור בעל שלושה פסים אופקיים צבועים בצבעים הכלל-אפריקאיים: אדום, שחור וירוק. |
דגלי מדינות עצמאיות > דגלי טריטוריות

| דגל | תאריך אימוץ | שימוש | חלק ממדינה ריבונית | תיאור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 11 במאי 2013 | דגל אסנשן | הממלכה המאוחדת | נס כחול מושחת בסמל אסנשן. |
|  | 16 באוגוסט 1982 | דגל האיים הקנריים | ספרד | טריקולור צהוב, כחול ולבן, הפס הכחול מוטען בסמל הטריטוריה. |
|  | 28 ביולי 1978 | דגל מדיירה | פורטוגל | מכיל שלושה פסי צבע אנכיים, בצבעים כחול, צהוב וכחול. במרכז הדגל מופיע צלב מסדר ישו הפורטוגלי. |
|  |  | דגל מיוט (לא רשמי) | צרפת | סמל מיוט על שדה לבן ושם הטריטוריה באדום מעליו. |
|  |  | דגל מלייה | ספרד | סמל מלייה על שדה כחול בהיר. |
|  |  | דגל סאוטה | ספרד | סמל סאוטה על שדה גירוני שחור ולבן. |
|  | 4 באוקטובר 1984 | דגל סנט הלנה | הממלכה המאוחדת | נס כחול מושחת בסמל סנט הלנה. |
|  |  | דגל ראוניון (לא רשמי) | צרפת | ציור כחול המסמל את הר הגעש באי, שמש צהובה המגיחה מאחוריו. |
דגלי מדינות עצמאיות > דגלי מדינות מוכרות חלקית או שאינן מוכרות

| דגל | תאריך אימוץ | שימוש | מדינה טוענת | תיאור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 14 באוקטובר 1996 | דגל סומלילנד | סומליה | טריקולור אופקי בצבעים ירוק, לבן ואדום. הפס הירוק מוטען בשהאדה בלבן, בעוד שהפס הלבן מוטען בכוכב שחור. |
|  | 27 בפברואר 1976 | דגל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית | מאוריטניה, מרוקו | טריקולור אופקי בצבעים שחור, לבן וירוק, ומשולש אדום צמוד לתורן. הפס הלבן מוטען בסהר וכוכב בצבע אדום. |
ראו גם

הצבעים הכלל-אפריקאיים
דנוור

.
דנוור (באנגלית: Denver) היא עיר הבירה של מדינת קולורדו שבארצות הברית, וכן העיר הגדולה ביותר במדינה זו. אוכלוסיית העיר נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך בשנת 2020 מונה כ-715,522 תושבים והיא העיר ה-19 בגודלה בארצות הברית והשנייה בגודלה באזור הרי הרוקי. במטרופולין של דנוור מתגוררים כ-2.5 מיליון תושבים, כמחצית מאוכלוסיית מדינת קולורדו. דנבר מוגדרת גם כעיר עולם מסוג בטא מינוס.
דנוור היא בעלת אוכלוסייה מגוונת. מרביתם של התושבים בעיר עוסקים בספורט הנפוץ ביותר שם, סקי. סקי ניתן לעשות בכמה מוקדים תיירותיים בקרבת העיר, כשהנפוצים והיוקרתיים שבהם נמצאים בווייל ואספן. בשנת 2016 דירג מגזין U.S. NEWS& WORLD REPORT את דנוור כמקום המגורים הטוב ביותר בארצות הברית.
נמל התעופה הבינלאומי של העיר הוא הגדול בארצות הברית בשטחו.
בעיר נמצא המרכז היהודי הלאומי לרפואה ולמחקר, שמתמחה במערכת הנשימה, המערכת החיסונית ובמחקר וטיפול באלרגיות.
דנוור אירחה פעמיים את הוועידה הדמוקרטית הלאומית, בשנת 1908 ושוב ב-2008 . היא קידמה את העיר בשלב הלאומי, הפוליטי והחברתי-כלכלי. ב־10–15 באוגוסט 1993, דנוור אירחה את יום הנוער העולמי השישי של הכנסייה הקתולית, אליו הגיעו כ-500,000 איש, מה שהפך אותו למפגש הגדול ביותר בהיסטוריה של קולורדו.
היסטוריה

בשנת 1858, בשיא הבהלה לזהב בקולורדו הוקם במקום בו שוכנת כיום העיר דנוור יישוב קטן על ידי מספר כורים מקנזס שהחליטו לקרוא לו "מונטנה סיטי". היישוב שהוקם לא זכה להצלחה והחל לסבול מהגירה שלילית לאחר זמן קצר. תוך חצי שנה ננטש היישוב לחלוטין ותושביו עברו לערים שכנות כמו אורורה שהייתה מהעבר השני של המכרה.
בנובמבר באותה שנה החליט הגנרל ויליאם לרימר להקים במקום יישוב חדש. לרימר קרא למקום החדש "דנוור סיטי" על שמו של מושל טריטוריית קנזס, על מנת לקבל פריווילגיות ולנסות להפוך את המקום לעיר הבירה של המחוז. לאחר שקיבל בעלות על הקרקע הוא החל למכור אדמות לכורים. היישוב צמח במהרה ובשנת 1861 הפך לעיר.
בשנת 1870 חוברה העיר לראשונה למסילת רכבת מה שתרם לצמיחתה באופן משמעותי.
גאוגרפיה

דנוור שוכנת בצפון מדינת קולורדו למרגלות הרי הרוקי.
זו העיר הגדולה ביותר בקולורדו וה־24 בגודלה בארצות הברית. חיים בה נכון ל־2019 כ־727,211 אלף תושבים ו־2,932,415 מיליון באזור המטרופולין. היא גם העיר המאוכלסת ביותר ברדיוס של כ־900 קילומטר.
רוב רחובות העיר הם רחובות שתי וערב המקל על הניווט בעיר מחד, ומאידך יוצר בעיה שבחלק מהרחובות הישנים במרכז העיר אין מספיק אור שמש הגורם לכך שבימי החורף השלג לא נמס מהר מספיק.
דמוגרפיה

נכון ל־2010, חלוקת הגילאים בעיר הייתה 22.0% מתחת לגיל 18, 10.7% בין 18 ל־24, 36.1% בין 25 ל־44, 20.0% בין 45 ל־64 ו-11.3% שהיו בני 65 ומעלה. הגיל הממוצע הוא 33 שנים. בסך הכל היו 102.1 זכרים לכל 100 נקבות.
ההכנסה החציונית הייתה 45,438 $, ואת ההכנסה החציונית למשפחה היה 48,195 $. לזכרים הכנסה חציונית של 36,232 דולר לעומת 33,768 דולר לנשים. ההכנסה לנפש לעיר הייתה 24,101 דולר. 19.1% מהאוכלוסייה ו־14.6% מהמשפחות היו מתחת לקו העוני. מכלל האוכלוסייה, 25.3% מהאנשים מתחת לגיל 18 ו־13.7% מבין בני 65 ומעלה חיו מתחת לקו העוני.
נכון לשנת 2010 72.28% (386,815) מתושבי דנוור בני חמש ומעלה דיברו רק אנגלית בבית, בעוד 21.42% (114,635) דיברו ספרדית, 0.85% (4,550) וייטנאמים, 0.57% (3,073) שפות אפריקאיות, 0.53% (2,845) ) רוסית, 0.50% (2,681) סינים, 0.47% (2,527) צרפתים, ו־0.46% (2,465) גרמנים. בסך הכל 27.72% (148,335) מאוכלוסיית דנוור בגילאי חמש ומעלה דיברו שפה שאינה אנגלית.
נכון לשנת 2014, תוחלת החיים בעיר עומדת על ממוצע של 80.02.
| גזע | 1940 | 1970 | 1990 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| לבן | 97.3% | 89.0% | 72.1% | 68.9% |
| לבן- לא היספני | - | 74.5% | 61.4% | 52.2% |
| שחורים | 2.4% | 9.1% | 61.4% | 10.25 |
| אסיאתיים | 0.2% | 1.4% | 2.4% | 3.4% |
| היספני או לטיני | - | 15.2% | 23.0% | 31.8% |
אקלים

כמו שאר קולורדו, גם דנוור מאופיינת בשינויים שעשויים להיות פתאומיים במזג האוויר. רוב המשקעים בעיר יורדים בין אפריל לאוגוסט.
הקיץ בעיר נעים וחם עם טמפרטורות שיכולות להגיע גם אל מעבר ל-30 מעלות כאשר יולי הוא החודש החם ביותר, דצמבר הוא החודש הקר ביותר. החורפים מורכבים משילוב של ימים קרים ומושלגים לסירוגין עם ימים חמים ומתונים יותר בגלל אפקט של רוחות צ'ינוק.
במחקר שבחן אירועי ברד בערים עם למעלה מ-50,000 תושבים דירג את דנוור כעיר העשירית בסיכון למכות ברד כבדות בארצות הברית, למעשה, דנוור ספגה שלוש מעשר מכות הברד היקרות בתולדות ארצות הברית שהאחרונה שבהן במאי 2017.
כלכלה

בזכות המיקום הגאוגרפי שלה, במרכז ארצות הברית על הדרכים המחברות את צפון מזרח ארצות הברית עם המערב ועצם היותה העיר הגדולה ביותר בטווח של כ-900 קילומטרים, הפכה דנוור למרכז תפוצה ואחסון של מטען המיועד למשלוח לכל חלקי ארצות הברית.
בין היתר דנוור היא ביתם של חברות גדולות כמו AIMCO, שהיא חברת נדל"ן הגדולה בארצות הברית, Qwest שהיא חברת בת של ענקית התקשורת בל.
דנוור החלה את דרכה כעיירת כורים באזור עתיר משאבים כמו זהב ומינרלים. עד היום הכרייה מהווה חלק חשוב בכלכלת העיר וחברות כרייה ואנרגיה גדולות מיקמו בה סניפים ביניהן: נובל אנרג'י, האליברטון, סמית' אינטרניושנל, ריו טינטו (אנ'), אנדרקו ועוד.
חברות נוספות להן סניפים בדנוור: מדיה ניוז גרופ, ניומונט (אחת מחברות התכשיטים הגדולות בעולם), לוקהיד מרטין ויונייטד איירליינס.
לאחר העלייה באבטלה במיתון הגדול אחוז האבטלה בדנוור התאושש די במהירות והיה באחד משיעורי האבטלה הנמוכים במדינה עם 2.6% בלבד. בשנת 2015 דורגה העיר במגזין העסקים פורבס במקום הראשון ברשימת המקומות הטובים לעסקים ולקריירה.
תחבורה

דנוור שוכנת במרכז ארצות הברית בחיבור דרכים ראשיות המחברות את הצפון עם הדרום ואת המזרח עם המערב.
התחבורה הציבורית כוללת יותר מ-1,000 אוטובוסים, יותר מ-10,000 תחנות אוטובוס בכל 38 הרשויות המקומיות באזור המטרופולין של דנוור.[דרוש מקור]
בנוסף לכך ישנם חמישה קווי רכבת קלה עם 36 תחנות וסך הכל 56 ק"מ של מסילות.
היות שדנוור היא מרכז לוגיסטי חשוב לחברות משלוחים עוברות בה מספר מסילות חשובות. אמטרק מפעילה את קו הרכבת קליפורניה זפר המחבר בין שיקגו וסן פרנסיסקו.
נמל התעופה הבינלאומי דנוור נמצא 30 ק"מ מדנוור. זהו נמל התעופה העשירי בעולם מבחינת עומס והרביעי בארצות הברית. זהו גם נמל התעופה הגדול ביותר בארצות הברית ואף יותר גדול מהאי מנהטן בניו יורק. הנמל הוא נמל הבית של חברת התעופה פרונטייר איירליינס.
בניגוד לערים רבות בארצות הברית אשר יוצרות תלות ברכב בעקבות חוסר תכנון מדרכות ושבילי אופניים, דנוור היא עיר מאוד ידידותית להולכי רגל ורוכבי אופניים בפרט. רוב הרחובות במרכז העיר כוללים מסלולי אופניים מה שנתן לה את האות "עיר ידידותית לרוכבי אופניים" על ידי ליגת רוכבי האופניים של ארצות הברית.
באזור דנוור ישנם מעל 1,500 קילומטרים של שבילי אופניים.
ממשל ופוליטיקה

בדנוור יש ראש עיר ו-13 חברי מועצה כולל מבקר מדינה. מועצת העיר נבחרת מתוך 11 מחוזות. בחירות מתקיימות אחת לארבע שנים עם מקסימום שלוש קדנציות לכל נבחר.
לדנוור יש ראש עיר חזק \ ממשלה חלשה במועצת העיר. ראש העיר יכול לאשר או להטיל וטו על כל תקנות או החלטות שאושרו על ידי המועצה, כמו כן יכול לדואג שכל החוזים עם העיר יישמרו ויבוצעו, לחתום על כל איגרות החוב והחוזים, הוא אחראי לתקציב העיר, ויכול למנות אנשים למחלקות עירוניות שונות, ארגונים ועמלות. עם זאת, המועצה יכולה לעקוף את הווטו של ראש העירייה עם תשעה מתוך שלושה-עשר הצבעות מחבריה ויש לאשר את תקציב העיר וניתן לשנות אותו ברוב קולות של המועצה. המבקר בודק את כל ההוצאות ועשוי לסרב להתיר הוצאות ספציפיות, לרוב על סמך סיבות כספיות.
ממשל ופוליטיקה > פולטיקה

הדמוקרטים שלטו זה מכבר בפוליטיקה של העיר, רוב הפקידים ברחבי העיר הם הדמוקרטים. לשכת ראש העיר נכבשה על ידי דמוקרט מאז הבחירות לרשויות המקומיות ב-1963. כל מושבי העיר המחוקקים במדינה מוחזקים על ידי הדמוקרטים. דנוור אירחה פעמיים את הוועידה הדמוקרטית הלאומית, בשנת 1908 ושוב ב-2008 .
בבחירות הפדרליות, הדנוורטים נוטים גם להצביע למועמדים דמוקרטיים, ומצביעים בעד המועמד לנשיאות דמוקרטית בכל בחירות מאז 1960, למעט 1972 ו-1980.
בשנים האחרונות, דנוור נקטה עמדה בלעזור לאנשים שנמצאו חסרי בית, במיוחד תחת הממשלים של ראשי הערים ג'ון היקנלופר ו-וולינגטון ווב. בשיעור של 19 חסרי בית לכל 10,000 תושבים בשנת 2011 לעומת 50 ומעלה לכל 10,000 תושבים בארבעת אזורי המטרו עם שיעור חסרי הבית הגבוה ביותר, האוכלוסייה חסרת הבית של דנוור ושיעור חסרי הבית הם שניהם נמוכים משמעותית בהשוואה לערים גדולות אחרות במדינה. עם זאת, תושבי רחובות העיר סובלים מחורפי דנוור - שלמרות שהם קלים ויבשים בחלק ניכר מהזמן, יכולים להיות להם תקופות קצרות של טמפרטורות קרות במיוחד ושלג.
בשנת 2012, תיקון קולורדו 64 הוחתם לחוק על ידי המושל ג'ון הינקלופר ובתחילת 2014 הפכה קולורדו למדינה הראשונה שהתירה מכירת מריחואנה לשימוש פנאי.
חינוך

בדנוור פרוסים 73 בתי ספר ציבוריים המלמדים כ-80,000 תלמידים ו-15 אוניברסיטאות ומכללות.[דרוש מקור] המפורסמת בהן היא אוניברסיטת דנוור, בעיר נמצא מוזיאון דנבר לאומנות.
ספורט

לדנוור קבוצה בכל אחת מחמש הליגות המקצועניות הבכירות בספורט האמריקאי.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| קבוצה | ספורט | ליגה |
| דנוור נאגטס | כדורסל | ליגת ה-NBA |
| קולורדו רוקיז | בייסבול | American League |
| דנוור ברונקוס | פוטבול | National Football League |
| קולורדו אוולאנש | הוקי קרח | National Hockey League |
| קולורדו קראש | פוטבול באולם סגור | ליגת ה-AFL |
| קולורדו ראפידס | כדורגל | ליגת ה-MLS |

בשנת 1970 נבחרה העיר לארח את אולימפיאדת החורף של 1976 ובכך לחגוג את חגיגות מאה השנים להיווסדה של קולורדו, אך בנובמבר 1972 מצביעי קולורדו הצביעו נגד יוזמות הצבעה שהקצו כספי ציבור כדי לשלם עבור העלויות הגבוהות של המשחקים, והם הועברו לאינסברוק, אוסטריה. בכך דנוור הפכה לעיר הראשונה שסירבה לארח את המשחקים לאחר שנבחרה.
תרבות ובילוי

בשנות ה-80 של המאה ה-18 נפתח אולם האופרה הראשון בעיר, דנוור והסביבה המשיכו עם השנים להתרבות בבתי אופרות ולתמוך בתרבות. בשנת 1988 אישרו תושבי העיר והמטרופולין שלה תמיכה באמצעות כספי מיסים להרחבה ובנייה של מתקני תרבות ומדעיים שונים ברחבי העיר והסביבה. בעיר ישנם מוזיאונים בעלי שם בינלאומי, מוזיאון האמנות של דנוור והמרכז לאומנויות הבמה השני בגודלו במדינה אחרי מרכז לינקולן שבניו יורק. השכונות בעיר מלאות בברים, מסעדות ומועדונים וב-2006 הוכרה במשך 2 שנים רצופות כעיר הטובה ביותר למגורים עבור רווקים.
בגלל קרבתה להרים ומזג האוויר השמשי בדרך כלל, דנוור צברה מוניטין של היותה עיר פעילה מאוד עם אוריינטציה חיצונית. רבים מתושבי דנוור מבלים את סופי השבוע בהרים; סקי בחורף וטיולים רגליים, טיפוס, קיאקים וקמפינג בקיץ.
בדנוור ובערי הסביבה נמצאים מספר גדול של מבשלות בירה מקומיות ולאומיות. ברבים מהמסעדות באזור יש מבשלות בירה באתר, וכמה מבשלות גדולות יותר מציעות סיורים, כולל Coors ו-New Brewing Company . העיר מקבלת בברכה גם מבקרים מרחבי העולם כאשר היא מארחת את פסטיבל הבירה האמריקאי הגדול בארצות הברית בכל סתיו.
דנוור הייתה בעבר מרכז סחר מרכזי לבשר בקר ובעלי חיים, כאשר החקלאים היו מסיעים (או מאוחר יותר מובילים) בקר למגורי הבירה של דנוור יוניון. כחגיגה של ההיסטוריה ההיא, דנוור אירחה במשך למעלה ממאה שנים את התערוכה השנתית במלאי המערבי, ומשכה אליה עד 10,000 בעלי חיים ו-700,000 משתתפים. המופע מתקיים בכל ינואר במתחם המערבי הלאומי צפונית-מזרחית לעיר.
בדנבר יש את אחת האוכלוסיות הגדולות במדינה של אמריקאים מקסיקנים והיא מארחת ארבע חגיגות אמריקאיות מקסיקניות גדולות : סינקו דה מאיו (עם יותר מ-500,000 משתתפים), במאי; El Grito de la Independencia, בספטמבר; מופע ה-Lowrider השנתי, ותערוכות האמנות Dia De Los Muertos בשכונת היילנד הצפונית של דנוור, ושכונת לינקולן פארק באזור המקורי של מערב דנוור.
הגנים הבוטניים של דנוור הוא גן בוטני ציבורי הממוקם בצ'יזמן פארק בעיר. בפארק, גן בוטני וגן יפני, מכיל חממה, מגוון גני שעשועים ואמפיתיאטרון, המארח קונצרטים שונים בקיץ.
פסטיבל סירות הדרקון ביולי, פסטיבל הירח בספטמבר השנה הסינית החדשה הם אירועי שנים בדנבר עבור הסינים וקהילות אסיה-האמריקנית. הפיצה הסינית החמה (הו גואו) ומסעדות ברביקיו קוריאניות הולכות וגדלות בפופולריות. באזור דנוור יש 2 עיתונים סיניים, "פוסט האמריקאי הסינית" ואת "הידיעות הסיניות קולורדו" . כמו כן, דנוור נחשבת למקום סובלני לקהילה של לסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים וקווירי (להט"ב). ניתן למצוא ברים רבים בשדרת קולפקס ובסאות 'ברודוויי המיועדים בעיקר לקהילה. בכל יוני, דנוור מארחת את אירוע הגאווה השנתי של חודש הגאווה בפארק Civic Center, הפסטיבל הגדול ביותר בחודש זה באזור הר הרוקי.
ערים תאומות

מונגוליה אולן בטור, מונגוליה
איסלנד אקוריירי, איסלנד
בול ארנה (לשעבר "פפסי סנטר"), אולם ספורט רב תכליתי המשמש מספר קבוצות בעיר:  דנוור נאגטס בכדורסל, קולורדו אוולאנש בהוקי קרח, קולורדו מאמות' בלקרוס, וקולורדו קראש מליגת ה-Arena Football League
פסלו של הפסל הישראלי לאון ברונשטיין "Stary Stary Night" המוצג בגנים הבוטניים של דנוור. הגנים הבוטניים של דנוור מציעים תערוכות חוץ רבות המציגות צמחים ממערב ארצות הברית, במיוחד מאזור ההר הרוקי
תמונת פנורמה של דנוור
שאר ישוב כהן

| --- | --- |

הרב שאר ישוב כהן בטקס חגיגת ל"ג בעומר בבית משפחת עבו, תשס"ז 2007
 לידה:  4 בנובמבר 1927 ט' בחשוון ה'תרפ"ח ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  5 בספטמבר 2016 (בגיל 88) ג' באלול ה'תשע"ו חיפה, ישראל 
 מקום קבורה:  חלקת הנביאים, בית הקברות בהר הזיתים
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ירושלים, חיפה
 תקופת הפעילות:  ? – 5 בספטמבר 2016 
 השתייכות:  ציונות דתית
 רבותיו:  אביו הרב דוד כהן, הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג
 אב:  דוד כהן 
 
 תפקידים נוספים:  חבר מועצת הרבנות הראשית
 
הרב אליהו יוסף שְׁאָר יָשׁוּב כהן (ט' בחשוון ה'תרפ"ח, 4 בנובמבר 1927 - ג' באלול ה'תשע"ו, 5 בספטמבר 2016) היה רב דתי לאומי, רבה האשכנזי של חיפה בשנים 1975–2011 וחבר מועצת הרבנות הראשית. נשיא מכון הארי פישל, מכון אריאל, המדרשה הגבוהה לתורה ומכון נזר דוד.
עמדותיו

הרב כהן היה בעל השקפות דתיות-לאומיות. הוא התנגד למסירת שטחי ארץ ישראל לערבים. הוא יצא נגד תוכנית ההתנתקות, ותקף את ממשלת ישראל על החלטתה: "מי שעוקר יישובים יהודיים מארץ ישראל וחס וחלילה יביא גם להריסת בתי כנסת ועקירת קברות, לא יינקה, לא בעולם הזה ולא בעולם הבא... זו רשעות ואכזריות שאין למעלה ממנה". "אינני יכול להעלות על הדעת מעשה יותר אכזרי ויותר מרושע מאשר עשתה ממשלת ישראל השבוע בגוש קטיף, ככה ביד אחת. עצם ההתפרצות לבית הכנסת זה דבר שלא נשמע כמוהו באומות העולם... אין פשע גדול מזה".
קרא לשינוי מנהג האשכנזים לפיו אין לברך ברכת כהנים בימי חול בחיפה ובגליל.
תמך בתרומת איברים על פי פיקוח רבני והנחיית אחד מחברי מועצת הרבנות הראשית, ונשא עמו לכל מקום כרטיס אדי, כפי עדותו בשיעור שמסר בנושא השתלת איברים.
תמך בדיאלוג בין-דתי כחלק מתפקידו כיו"ר הוועדה לדיאלוג בין-דתי בשליחות הרבנות הראשית, וראה בעין חיובית תהליכים שעברה הכנסייה הקתולית במסגרתם חדלה מלהטיף למיסיון יהודים והכירה בחטאי האנטישמיות והשואה, וסבר שיש חשיבות לקיום שיחות במטרה לקדם ערכים משותפים, תוך הקפדה שהשיחות לא יפגעו בבידול והייחודיות של עם ישראל.
בהתאם למשנתו של אביו היה צמחוני.
כיהן כנשיא מכון אורות הירושלמי - תלמודה של ארץ ישראל. בשנת ה'תשס"ד יצא בקריאה לעולם התורה הדתי-לאומי להתמסר ללימוד התלמוד הירושלמי, בעקבות קריאותיו של הרב קוק לשוב לתורת ארץ ישראל. לדבריו, לימוד זה יניב התחדשות רוחנית, ששיאה יהיה בהתחדשות הנבואה.
סבר שניתן להתיר את העליה להר הבית על פי ההלכה, אך אין לעשות זאת בניגוד לעמדתה של הרבנות הראשית.
משפחתו

הרב שאר ישוב כהן היה נשוי לד"ר נעמי כהן, בתו של הרב ד"ר חיים שמשון גולדשטיין, שהיה נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה, ונכדתו של הנדיב הארי פישל, ולהם בת אחת - אלירז קראוס, שניהלה את אגף חברה ורוח במזכירות הפדגוגית במשרד החינוך עד שנת 2021 (הייתה נשואה למאיר קראוס). אחותו היא צפייה גורן, אשתו של הרב שלמה גורן.
ספרים וחיבורים שחיבר

חקרי הלכה - קובץ תשובות, פסקים וקונטרסי הלכה - דברים שכתב, חיבר ופרסם במשך שנות כהונתו ברבנות העיר חיפה
שי כהן - שיעורים, תשובות, ברורים וחקרי הלכה, הארות במשפט התורה ובמחשבת ישראל (שני כרכים)
אהבת שי - ביאור על שיר השירים ועל המדרש שיר השירים רבה.
חיבורים לעילוי נשמת הוריו:
משנת הנזיר - עיקרי משנתו ותולדות חייו של הרב דוד כהן (אביו של הרב שאר ישוב כהן), מתוך יומניו, עם מבואות ופרקי זכרונות
בסתר המדרגה - דברים מתוך משנת מרן נזיר אלקים הרב דוד כהן ומבואות לשיטתו
יונתי בחגוי הסלע - חיבור שחיבר לעילוי נשמת אמו, הרבנית שרה כהן
שלושה שותפים - להארת דמותם של: רבו הרב אברהם יצחק הכהן קוק, אביו הנזיר הרב דוד כהן ואמו הרבנית שרה כהן
חיבורים שיצאו לאור לאחר פטירתו
ובאת שמה: ריבונות וחידוש מקום תפילה בהר הבית / בתורתו של הרב אליהו יוסף שאר ישוב כהן. ירושלים: מכון נזר דוד להוצאת כתבי הרב הנזיר רבנו דוד כהן זי"ע, מיסודם של מסודות אריאל - מפעלי תורה וחברה, ה'תשפ"ב
ראו גם

פרס זיו
לקריאה נוספת

יחיאל פריש וידידיה הכהן, האיש על העדה: סיפור חייו ופועלו של הרב אליהו יוסף שאר-ישוב כהן, קריית שמואל: שאנן המכללה האקדמית הדתית לחינוך, תשע"ג
מאיר ושרה אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה, ינואר 1993
הרב הראל דביר, ובאת שמה – ריבונות וחידוש מקום תפילה בהר הבית בתורתו של הרב שאר ישוב כהן זצ״ל, מעלין בקודש מד (אלול תשפ"ב) עמ' 180-179
הערות שוליים

↑  טלי פרקש, הנזיר היהודי: הצדיק המסתורי שרצה להיות נביא, באתר ynet, 22 באוגוסט 2012
↑  האי"ש על העדה, ביוגרפיה
↑  הוסמכו 105 עורכי־דין חדשים, מעריב, 28 בנובמבר 1956
↑  י .קריב יתפטר מעיריית ירושלים, חרות, 9 באוגוסט 1956
1 2  ב. מיכאל, ילד טוב פוליצר - טכס חלוקת פרס זיו ל"עיתונות חיובית", חדשות, 10 באפריל 1984
↑  ראובן בן צבי, תקנות חדשות של שר הדתות דחו את הבחירות לרבני חיפה, מעריב, 1 בינואר 1975
↑  נבחרו רבני חיפה, דבר, 28 במאי 1975
↑  הרב ר' מרדכי אליהו והרב ר' אברהם שפירא נבחרו כרבנים ראשיים, הפרדס, אייר תשמ"ג, עמוד 29, באתר היברובוקס
↑  אביעד גליקמן, הרב הראשי של חיפה יועמד לדין על שוחד, באתר ynet, 10 בפברואר 2011
↑  אביעד גליקמן, מילה של רב: נסגר תיק השוחד נגד הרב של חיפה, באתר ynet, 1 במאי 2011
↑  יקי אדמקר, "לא היו לי כוחות נפשיים למשפט" • ראיון ראשון, באתר בחדרי חרדים, 3 במאי 2011
↑  הרב הראשי בחיפה, הרב שאר ישוב הכהן, הלך לעולמו בגיל 89, באתר ynet, 5 בספטמבר 2016
↑  שיעור הרב שאר ישוב כהן ערב ביצוע תוכנית ההתנתקות
↑  שיעור הרב שאר ישוב כהן תוך ביצוע תוכנית ההתנתקות
↑  ברכת כהנים בזמן הזה בצפון הארץ באתר מכון אריאל
↑  שיעור באתר כליקיט של אורט - קובץ MP3.
↑  איש על העדה, עמ' 257-259
↑  על ההיתר לאכילת בשר, מרדכי גולדשטיין, דף שבועי אוניברסיטת בר-אילן
↑  משה אופנהיים, ירושלמי לעם, באתר ערוץ 7, 2 בספטמבר 2004
↑  https://www.youtube.com/watch?v=FBISZwOFWvY&list=PLOml9y-3v8x5nJitrNbXU7l5TsfXp-nkN&index=13
↑  שי כהן – ספריית אסיף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305564405171  GND: 1136430229  ISNI: 0000 0000 6692 9278  LCCN: n91111937  SNAC: w6r79zwq  VIAF: 48413072   WorldCat (עם VIAF): 48413072 
עם הרב אברהם אלקנה שפירא בישיבת מרכז הרב
הרב שאר ישוב כהן קורא את שיר המעלות במעמד טקס הסכם השלום בין ישראל לירדן
ויקטור איקפבה

ויקטור נוסה איקפבה (באנגלית: Victor Nosa Ikpeba; נולד ב-12 ביוני 1973 בבנין סיטי) הוא כדורגלן עבר מניגריה.
קריירה

איקפבה שיחק 30 משחקים וכבש שלושה שערים במדי נבחרת ניגריה. עם ניגריה שיחק איקפבה באליפויות העולם ב-1994 וב-1998, זכה בגביע אפריקה לאומות ב-1994 ובאולימפיאדת אטלנטה (1996).
איקפבה התגלה על ידי מועדון כדורגל ליאז' מבלגיה במהלך אליפות העולם עד גיל 17 ב-1989 ועבר לקבוצה בה שיתף פעולה עם בן ארצו סאנדיי אוליסה. בעונת 1992/1993 הוא כבש בליגה הבלגית 17 שערים. משם עבר למונקו אותה הוביל לאליפות צרפת כשהוא כובש 13 שערים. בשנת 1997 זכה בתואר כדורגלן השנה באפריקה. ב-1999 הוא עבר לבורוסיה דורטמונד מגרמניה אך לא השתלב. בשנת 2005 עבר לשחק בקטר.
פיודור אושקוב

פיודור אושקוב
פיודור אושקוב (ברוסית: Фёдор Фёдорович Ушаков;‏ 24 בפברואר 1745 - 14 באוקטובר 1817) היה מצביא רוסי, אדמירל, בהתאם להחלטת הכנסייה האורתודוקסית הוכרז קדוש.
אושקוב נולד בכפר במחוז ירוסלבל במשפחת אצילית לא עשירה. בשנת 1766 סיים את בית הספר הימי בסנקט פטרבורג והחל את השרות בצי הבלטי. בשנת 1769 הועבר לדרום במסגרת תגבור הכוחות המשתתפים במלחמת רוסיה-טורקיה (1774-1768). בשנת 1772 התמנה למפקד ספינת סיור. בשנת 1775 התמנה למפקד פריגטה. בשנת 1780 קיבל פיקוד על היכטה המלכותית, אך ביקש להעבירו לפיקוד על אוניית קו. כבר באותה שנה קיבל את המינוי והועבר לצי שבסיסו היה בים השחור. היה פעיל בהתרחבות בסיסי הצי בחרסון וסבסטופול. בתחילת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792) היה מפקד של ספינת "הפאבל הקדוש" - אוניית הדגל של הצי.
פעילות במלחמה

במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792) הוא היה המפקד של הצי בים השחור. הוא ניהל את המלחמה תוך ניצול שיטות לחימה חדשות שפיתח. ההיכר העיקרי של שיטת הלחימה שלו - התקרבות לצי האויב ללא שינוי סדר האוניות ומיקוד הקרב מול אוניות הדגל. הוא תמיד דאג להפריש עתודה שנוצלה לאש תותחים מדויקת ומרדף לאחר האויב הנסוג.
בשנת 1790 ו-1791 ניצח את הצי הטורקי במספר קרבות.
בשנת 1798 התמנה למפקד הצי הרוסי בים התיכון. מטרת הצי הייתה לתמוך בברית מדינות שלחמו עם צרפת. במסגרת התפקיד הוא הראה את עצמו כמפקד צבאי ופוליטיקאי מוצלח. הוא היה בין יוזמי להקמת רפובליקת שבעת האיים, הצליח לכבוש מספר איים בים האגאי ותמך בכוח היבשתי במצור על רומא, נאפולי וג'נובה. במהלך המערכה היו לו ויכוחים עם הוריישו נלסון בהקשר לצורת ניהול המערכה. בשנת 1799 קודם לדרגת אדמירל. בשנת 1800 הכוח שבפיקודו חזר לסבסטופול.
השנים האחרונות

הקיסר אלכסנדר הראשון לא העריך את אושקוב. הוא מינה אותו לתפקיד משני בצי הבלטי ובשנת 1807 הוא עזב את השירות. במהלך מלחמת רוסיה–צרפת (1812) הוא התמנה למפקד צבא מתנדבים של מחוז טמבוב, אך סירב לאור מצב בריאותו.
הוא נפטר באוקטובר 1817 באחוזתו במורדוביה של היום. ביולי 2018 הועברו שרידיו לקבורה בקרונשטאדט.
זיכרון

בנוסף לפאבל נחימוב, פיודור אושקוב מהווה דמות שקשורה עם מסורת ותהילה של הצי הרוסי. על שמו נקראו מספר אוניות הצי - אוניית נושא שריון שהוטבע בקרב צוסימה, אוניית קו של הצי הסובייטי שהייתה פעילה בשנים 1953-1987 וסיירת גרעינית מסדרת קירוב שנמצאת בשרות כיום.
בשנת 1944 נוסד עיטור על שם אושקוב בעל שתי דרגות ומדליית אושקוב.
עיטור אושקוב מדרגה ראשונה
קואורדינטות מוכללות

במכניקה אנליטית, קואורדינטות מוכללות הן סט של פרמטרים המתארים את המיקומים של כל החלקיקים במערכת באופן חד־ערכי ביחס למצב ידוע מראש. המהירויות המוכללות הן הנגזרות של הקואורדינטות המוכללות לפי הזמן. ישנן אפשרויות רבות לתיאור מערכת באמצעות קואורדינטות מוכללות, ומתוכן נעשה ניסיון לבחור קואורדינטות המפשטות את תיאור המערכת ואת פתרון משוואות התנועה.
מספר הקוארדינטות המוכללות שאינן תלויות אחת בשנייה הוא מספר דרגות החופש של המערכת. ניתן לתאר את תנועת המערכת באמצעות מספר גבוה יותר של קואורדינטות מוכללות, אולם במקרה כזה, הקואורדינטות תהיינה תלויות אחת בשנייה.
השילוב של קואורדינטות מוכללות עם התנעים הקנוניים הצמודים להם מניב סט של קואורדינטות קנוניות במרחב הפאזה.