קלאב מד
היסטוריה

את החברה הקים בשנת 1950 ז'ראר בליץ, שחקן כדורמים יהודי-בלגי. אתר הנופש הראשון נפתח באי הספרדי מיורקה, אשר בים התיכון, כמתחם של אוהלים שהוקם לקיץ באופן זמני. בליץ קידם את התפיסה של חופשה פעילה באתר מבודד, עבור תשלום אחד בו "הכול כלול", כולל מזון, לינה ותחבורה לאתר. אתר הנופש השני שהוקם היה מחנה אוהלים באי ג'רבה בתוניסיה. לאחר שהעסק נקלע לקשיים כספיים, ז'ילברט טריגנו, יהודי-צרפתי בן למשפחת סוחרים מאלג'יריה שהיה ספק האוהלים של החברה, הצטרף כמשקיע ב-1954, ובמשך שנים היה נשיא החברה יחד עם ז'ראר בליץ, (שניהם היו פעילים בתנועת ההתנגדות הצרפתית בתקופת מלחמת העולם השנייה). אחר כך בנו של ז'ילברט טריגנו, סרג' טריגנו שימש כמנכ"ל.
אתר הנופש הראשון שבנתה בעצמה חברת "קלאב מד" היה ב-1954 בסלרנו, איטליה. האתר הראשון היה פשוט, הנופשים שהו בבקתות קש לא מוארות על חוף הים, וחלקו מתקנים משותפים, כולל חדר אוכל וחדר כביסה. אחר כך הוחלפו בקתות קש בכפרי הנופש במבנים או צריפים מודרניים עם שירותים צמודים. ב-1956 הוקם כפר נופש חורפי ראשון, אתר סקי בלזאן, שווייץ.
החברה הייתה על סף פשיטת רגל בשנת 1961, וקיבלה מימון מהברון אדמונד אדולף דה רוטשילד, שהיה אז בן ה-35, לאחר שביקר באתר נופש של הרשת ונהנה מהשהייה שלו. עם המימון מרוטשילד, מספר כפרי הנופש גדל במהירות. ב-1965 אתר הנופש הראשון מחוץ לתחומי הים התיכון, בטהיטי. "קלאב מד" התרחבה לקהל חדש על ידי פתיחת כפרי נופש בקריביים ובפלורידה, שבהם אנגלית ולא צרפתית הייתה השפה העיקרית. במקור משך המועדון בעיקר רווקים וזוגות צעירים, מאוחר יותר הפך המועדון פנה בעיקר למשפחות, עם "המיני קלאב" הראשון הכולל פעילות לילדים שנפתח ב-1967.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, המועדון קנה מקלוד ללוש את סירת המפרש המהפכנית שלו Vendredi 13, היא הוצבה במרטיניק ושימשה לשייט של יום אחד עד מספר ימים. בעקבות ההצלחה שלה, בשנת 1976, החברה קנתה את ספינת מפרש ענקית ושינתה את שמה ל-Club Médiderranée אחר כך רכשה ספינת מפרש שנייה בשם "Club Med 2". בסוף שנות ה-80 הרשת הפעילה 105 כפרי נופש, בחמש יבשות, וההכנסות השנתיות שלה היו כ-1.2 מיליארד דולר.
בשנות ה-90 של המאה ה-20, הפופולריות של אתרי הנופש של החברה ירדה, מכיוון שמתחרים העתיקו את הקונספט שלה והנופשים דרשו אתרי נופש מתוחכמים יותר. לאחר שהחברה צברה הפסדים של 68 מיליון דולר במחצית הראשונה של 1997, בעלי המניות פיטרו את ז'ילברט וסרג' טריגנו והחליפו אותם בפיליפ בורגיניון, לשעבר מנכ"ל רשת נובוטל בארצות הברית. בורגיניון החליט לשנות את המועדון מחברת כפרי נופש לחברת שירותים. המועדון רכש רשת של חדרי כושר בצרפת, השיק מתחמי ברים ומסעדות בשם "קלאב מד וורלד" בפריז ובמונטריאול, והחל בשיווק נופש "הכול כלול" המיועד לצעירים.
בתחילת המאה ה-21, בעקבות המשבר בתיירות אחרי התקפת הטרור ב-11 בספטמבר 2001, נתקלה החברה בקשיים ונאלצה לסגור רבים ממועדוניה ברחבי העולם. נשיא החברה שמונה בשנת 2002, הנרי ז'יסקר ד'אסטן (בנו של נשיא צרפת לשעבר ז'יסקר ד'אסטן), ניסה להוביל קו אסטרטגי חדש להעלאת רמת האירוח של המועדונים לדרגה גבוהה, כך שתמשוך אליה אורחים בעלי אמצעים. בדצמבר 2005, הציגה רווח ראשון אחרי חמש שנים של הפסדים. מאז שנת 2015, קלאב מד נמצאת תחת שליטה של קבוצת פוסון הסינית. השליטה על ידי תאגיד הענק הסינית. עזרה לה לצמצם את ההפסדים בתקופת משבר הקורונה, ואף היא ממשיכה לפתח מועדונים חדשים. בעיקר באסיה.
| מדינה | מספר קלאבים של קיץ | מספר קלאבים של חורף | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- |
| מרוקו | 2 |  | 2 |
| תוניסיה | 1 |  | 1 |
| סנגל | 1 |  | 1 |
| צרפת | 5 | 15 | 20 |
| האיים המלדיבים | 1 |  | 1 |
| מאוריציוס | 2 |  | 1 |
| ספרד | 1 |  | 1 |
| פורטוגל | 1 |  | 1 |
| איטליה | 2 | 2 | 4 |
| יוון | 1 |  | 1 |
| טורקיה | 3 |  | 3 |
| תאילנד | 1 |  | 1 |
| מלזיה | 1 |  | 1 |
| אינדונזיה | 2 |  | 2 |
| מקסיקו | 2 |  | 2 |
| ארצות הברית | 1 |  | 1 |
| שווייץ |  | 2 | 2 |
| הרפובליקה הדומיניקנית | 2 |  | 2 |
| קנדה |  | 1 | 1 |
| ברזיל | 4 |  | 4 |
| גוואדלופ | 1 |  | 1 |
| מרטיניק | 1 |  | 1 |
| הרפובליקה העממית של סין | 4 | 3 | 7 |
| יפן | 2 | 4 | 6 |
| איי בהמה | 1 |  | 1 |
| איי טורקס וקאיקוס | 1 |  | 1 |
בסך הכל יש לקלאב מד 43 מועדונים של קיץ ו-27 מועדונים של חורף.