stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיר פרחי
הערות שוליים

↑  קורות חייו של מפקד שייטת 13 היוצא, אלוף-משנה אמיר פרחי, באתר דובר צה"ל, ‏10 ביולי 2023
↑   עמוס הראל, הניצחון הדחוק של סינוואר מהווה תמרור אזהרה לחמאס לפני הבחירות ברשות, באתר הארץ, 12 במרץ 2021
↑  גל פרל פינקל, יוזמה היא משחק סכום אפס, באתר זמן ישראל, 18 בינואר 2021
↑  יואב לימור, המותחן הלילי של השייטת, באתר ישראל היום, 15 ביולי 2016.
↑  אמיר בוחבוט, אנשי הדממה מדברים: אנחנו איפה שקשה, באתר nrg‏, 19 באפריל 2010
↑  רוני דניאל, לוחמי השייטת: ראינו רצח בעיניים, חדשות ערוץ 2, ‏ 10 ביוני 2010.
↑  שי לוי, ‏לוחמי מילואים בשייטת על המלחמה בעזה: "לא פעלנו בהיקף כזה", באתר ‏מאקו‏, 26 בינואר 2024
↑  לא כולם יודעים שמאחורי כל רמטכ"ל מצליח - עומד רל"ש תותח, דף הפייסבוק של דובר צה"ל, 19 ביולי 2019
↑  טקס החלפת מפקדים בעוצבת חיצי האש באתר מורשת הצנחנים
↑  טקס החלפת פיקוד בשייטת 13, אתר חיל הים, 15 ביוני 2021
↑   מפקד חדש לשייטת 13, באתר צה"ל, 10 ביולי 2023.
↑  הודעת שר הביטחון עם סיום כהונתו של אל"ם אמיר פרחי כמפקד שייטת 13, עמוד הפייסבוק של שר הביטחון יואב גלנט, ‏ 11 ביולי 2023.
↑   הרמטכ"ל העניק צל"ש לסיירת מטכ"ל ושייטת 13, באתר צה"ל, 2 ביולי 2023
↑   אלו היחידות שיקבלו את אות ההערכה המבצעי - האם שלכם ברשימה?, באתר צה"ל, 11 בנובמבר 2022.
מסטיסלב רוסטרופוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1927 באקו, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן 
 פטירה:  27 באפריל 2007 (בגיל 80) מוסקבה, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1942 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה, האקדמיה הרוסית למוזיקה על שם גנסין 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון, Erato Records, דקה רקורדס, Warner Classics, מלודיה, EMI קלאסיקס, פיליפס רקורדס 
 בן או בת זוג:  גלינה וישנבסקאיה 
 צאצאים:  Elena Rostropovich 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין, דרגה 2 (1951)  פרס ארנסט פון סימנס (1976)  ליטריס אט ארטיבוס (1984)  פרס לאוני סונינג למוזיקה (1981)  פרימיום אימפריאל (1993)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לאוול (1983)  פרס קטלוניה הבין-לאומי (1992)  פרס וולף לאמנויות (2004)  מדליית הזהב של החברה הפילהרמונית המלכותית (1970)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פריז-סורבון (10 ביוני 1994)  פרסי נסיכת אסטוריאס להסכמה (1997)  פרס גרמופון למפעל חיים (1997)  אזרחות כבוד (1993)  אזרח כבוד של וילנה (2000)  מפקד מסדר האמנויות והספרות  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  פרס מרכז קנדי  פרס לנין  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית  מסדר התהילה של אזרבייג'ן  פרס דיטסון לניצוח  הצלב הגדול של מפקדים במסדר הדוכס גדימינאס הגדול הליטאי  דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת חיפה  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הרווארד  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פרדריק שופן למוזיקה  עיטור ההצטיינות של הרפובליקה של פולין בדרגת מפקד  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב  מסדר היידר אלייב  מסדר איסתיקלאל  הצלב הגדול דרגה ראשונה של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  מסדר המשחרר הגנרל סן מרטין  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית  מפקד במסדר האריה של הולנד  מפקד במסדר שארל הקדוש  מדליית החירות הנשיאותית  אמן העם של ברית המועצות  מסדר פרנסיסקו דה מירנדה  מנהיגות במסדר דנבורג  עיטור מסדר המולדת דרגה ראשונה  מפקד במסדר איזבלה הקתולית  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית  קצין גבוה בלגיון הכבוד  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  הצלב הגדול של מסדר החרב של יעקב הקדוש  עיטור ארבע החירויות - חירות הדיבור  מדליה על הכשרת קרקעות בתולות  Commander of the Order of Adolphe of Nassau  קצין בכיר במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  מפקד במסדר ההצטיינות של דוכסות לוקסמבורג  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  הצלב הגדול במסדר ההצטיינות של הונגריה  מדליית מגן רוסיה החופשית  קצין גבוה במסדר הארז  מדליה להנצחת 60 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 850 שנים לייסוד מוסקבה  Classic Brit Awards 
 פרופיל ב-IMDb
 
מסטיסלב רוסטרופוביץ (ברוסית: Мстисла́в Леопо́льдович Ростропо́вич;‏ 27 במרץ 1927 – 27 באפריל 2007) היה צ'לן ומנצח יהודי רוסי בעל אזרחות אמריקאית, הנחשב בין טובי הצ'לנים בכל הזמנים.
ילדות ונעורים

רוסטרופוביץ' נולד בבאקו, אזרבייג'ן (אז חלק מברית המועצות). אביו, לאופולד רוסטרופוביץ' היה מוזיקאי ידוע בן לאצולה פולנית. אימו הייתה פסנתרנית קונצרטים יהודייה רוסית. בגיל 4, למד נגינה בפסנתר אצל אמו. לנגן בצ'לו החל בגיל 10 עם אביו, שלמד אצל פבלו קזאלס, וגם הוא עצמו היה בן לצ'לן. בשנת 1943, בן 16, נכנס לקונסרבטוריון של מוסקבה, שם למד פסנתר וצ'לו, לצד ניצוח וקומפוזיציה. בין מוריו היו דמיטרי שוסטקוביץ' וסרגיי פרוקופייב. הוא למד שם עד 1948 והתמנה לפרופסור לצ'לו בשנת 1956. בשנת 1955 נשא לאשה את גלינה וישנבסקאיה, זמרת סופרן בתיאטרון בולשוי, לה היה נשוי עד יום מותו.
קונצרטים ראשונים

רוסטרופוביץ' הופיע לראשונה כצ'לן בשנת 1942. הוא זכה בפרס ראשון בתחרויות פראג ובודפשט (ביחד עם דניאיל שפרן) בשנים 1947, 1949 ו-1950. בשנת 1950, בגיל 23, זכנה במה שנחשב אז לאות ההצטיינות הגבוה ביותר בברית המועצות, פרס סטלין. אותו זמן כבר התפרסם רוסטרופוביץ' בארצו ובד בבד עם טיפוח הקריירה שלו כסולן, גם לימד בקונסרבטוריון של לנינגרד (כיום סנקט פטרבורג) וקוסרבטוריון מוסקבה.
הקריירה הבינלאומית שלו התחילה בשנת 1964 במה שהיה אז גרמניה המערבית. מאז יצא לכמה מסעות קונצרטים באירופה המערבית ופגש כמה מלחינים, ביניהם בנג'מין בריטן. בשנת 1967 ניצח על האופרה יבגני אונייגין של צ'ייקובסקי בבולשוי, ובכך נתן ביטוי למשיכה שלו הן לניצוח והן לאופרה.
גלות

רוסטרופוביץ' נאבק על אמנות ללא גבולות, חופש דיבור וערכים דמוקרטיים, ובכך הביא עליו נזיפה מן המשטר הסובייטי. ידידותו עם הסופר אלכסנדר סולז'ניצין ותמיכתו בדיסידנטים הובילו לגינוי רשמי בראשית שנות ה-70. נאסרה עליו הנגינה עם כמה הרכבים מוזיקליים ואזרחותו הסובייטית נשללה בשנת 1977 בגלל התנגדותו הפומבית להגבלות שהטילה ברית המועצות על החירות התרבותית. רוסטרופוביץ' עזב את ברית המועצות בשנת 1974 עם אשתו וילדיו והתיישב בארצות הברית.
המשך הקריירה

כישרונו הניב יצירות מכמה וכמה מלחינים, כמו שוסטקוביץ', פרוקופייב, בריטן, אנרי דיטייה, ליאונרד ברנשטיין וקשישטוף פנדרצקי. יחד עם המלחין הסובייטי דמיטרי קבלבסקי השלים את הקונצ'רטינו לצ'לו של פרוקופייב אחרי מות המלחין, ורוסטרופוביץ' ניגן בהשמעת בכורה את שני הקונצרטים לצ'לו של שוסטקוביץ'. הוא הביא את הקונצרט הראשון של שוסטקוביץ ללונדון והחל בקשר עם בנג'מין בריטן, שכתב את הסונטה לצ'לו, 3 סוויטות לצ'לו סולו וסימפוניה לצ'לו מתוך מחשבה עליו.
משנת 1977 עד 1994 כיהן כמנהל מוזיקלי ומנצח של התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית בוושינגטון. הוא גם מנצח ומייסד של פסטיבלי מוזיקה רבים, למשל פסטיבל אלדבורו, שייסד בריטן ופסטיבל רוסטרופוביץ', ובמקביל המשיך להופיע עם מוזיקאים מפורסמים כמו סביאטוסלב ריכטר וולדימיר הורוביץ.
בליל ה-21 באוגוסט 1968 ניגן רוסטרופוביץ' בפסטיבל המוזיקה הפרומס בלונדון את הקונצ'רטו לצ'לו מאת המלחין הצ'כי דבוז'אק. באותו יום פלשה ברית המועצות לפראג ומחוץ לאולם התקיימו הפגנות. בנגינתו ובתומה הביע רוסטרופוביץ' סולידריות עם העם הצ'כי על הסיום האלים של האביב של פראג. כהדרן ניגן סרבנד מאת באך, באומרו שיצירה זו הוא מקדיש לאנשים בשעת עצב.
הופעתו הלא-מתוכננת בזמן נפילת חומת ברלין תוך כדי ההתרחשויות זיכתה אותו בתהילה בינלאומית ושודרה בטלוויזיה בכל העולם.
אזרחותו הרוסית הושבה לו בשנת 1990, אם כי הוא ומשפחתו היו כבר לאזרחי ארצות הברית .
רוסטרופוביץ' זכה בפרסים בינלאומיים רבים, ביניהם אות לגיון הכבוד הצרפתי, ותוארי דוקטור לשם כבוד מרוב האוניברסיטאות היוקרתיות בעולם. הוא היה פעיל במאבק לחופש הביטוי באמנות ובפוליטיקה.
בתפקידו כשגריר אונסק"ו תמך במפעלי חינוך ותרבות רבים. רוסטרופוביץ' ואשתו, גלינה וישנייבסקאיה, יזמו קרן, שמטרתה לקדם מיזמים ופעילויות בתחום החברתי. מוזיאון הבית של רוסטרופוביץ' נפתח ב-4 במרץ 2002 בבאקו, אזרבייג'ן.
רוסטרופוביץ' ניגן בצ'לו סטרדיוואריוס.
רוסטרופוביץ' הלך לעולמו בגיל 80, לאחר מאבק במחלה קשה ב-27 באפריל 2007.
פרסים ואותות הוקרה

פרס גראמי על הביצוע הטוב ביותר של מוזיקה קאמרית:
מסטיסלב רוסטרופוביץ' ורודולף סרקין על ברהמס: סונטה לצ'לו ופסנתר במי מינור, אופ. 38 וסונטה בפה מז'ור, אופ. 99 (1984).
פרס וולף באמנות (2004)
פרס נסיך אסטוריאס בשנת 1997
פרס ארנסט פון סימנס (1976)
גלריה

אנדרטה למסטיסלב רוסטרופוביץ (רו'), בכיכר על שמו, במרכז מוסקבה.
פרוטומה של מסטיסלב רוסטרופוביץ בקרונברג, הסן, גרמניה.
ג'ון רתרפורד (פוליטיקאי מווירג'יניה)

ג'ון רתרפורד (באנגלית: John Rutherfoord;‏ 8 בדצמבר 1792 –  3 באוגוסט 1866) היה פוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של וירג'יניה בשנים 1826–1834, וכמושל וירג'יניה בפועל בשנים 1841–1842.
ביוגרפיה

ג'ון רתרפורד נולד בריצ'מונד, וירג'יניה. ב-1816 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון, למד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין. הוא שירת ביחידת מיליציה שנקראה ארטילריית ריצ'מונד פאייט, והתקדם בסולם הדרגות מקפטן ועד למפקד רגימנט בדרגת קולונל.
הוא היה לנשיא של החברה לביטוח הדדי, חברת הביטוח הראשונה של וירג'יניה. כמי שמלכתחילה היה איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, לאחר מכן ויגי, ולבסוף דמוקרט, הוא כיהן בבית הנבחרים של וירג'יניה מדצמבר 1826 ועד מרץ 1834. בשנים 1839–1841 היה רתרפורד חבר מועצת המדינה.
ב-1841 התפטר מושל וירג'יניה תומאס גילמר מתפקידו כדי לאייש מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. במקומו הושבע כמושל ג'ון פטון, שהיה ראשון בסדר הירושה כחבר הבכיר במועצת המדינה. פטון כיהן בתפקיד 12 ימים בלבד עד להתפטרותו. כמי שהיה הבא בתור בסדר הירושה אחריו, הושבע רתרפורד במקומו כמושל.
רתרפורד כיהן כמושל במשך שנה, ממרץ 1841 ועד מרץ 1842. הוא הוחלף בחבר מועצה אחר, ג'ון מנפורד גרגורי, שהשלים את תקופת כהונתו המתוכננת של גילמר. לאחר התפטרותו מתפקיד המושל, שב רתרפורד לעסקיו הפרטיים.
ג'ון רתרפורד נפטר בריצ'מונד ב-3 באוגוסט 1866. נטמן בבית הקברות שוקואו היל שבעיר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1640
קליבלנד

ערך זה עוסק בעיר בארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קליבלנד (באנגלית: Cleveland) היא עיר במדינת אוהיו שבארצות הברית. קליבלנד היא גם בירת מחוז קויאהוגה, שנחשב למחוז הגדול ביותר במדינת אוהיו. העיר ממוקמת בצפון-מזרח אוהיו, על החוף הדרומי של ימת אירי, בערך 97 ק"מ מערבית מהגבול עם פנסילבניה. העיר הוקמה בשנת 1796 על שפת נהר קויאהוגה, והפכה למרכז ייצור בשל מיקומה על שפת הנהר, כשהיא מחוברת למספר רב של תעלות וקווי רכבת.
לפי מפקד של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך ב-2020, חיים בעיר כ-372,624 אנשים, מה שהופך את קליבלנד לעיר ה-54 בגודלה בארצות הברית, והעיר השנייה בגודלה באוהיו, אחרי קולומבוס.
ב-3 בינואר 2022, נכנס ג'סטין ביב לתפקיד ראש העיר של קליבלנד, לאחר שזה החליף את פרנק ג'קסון שהיה בתפקיד במשך 18 שנים, ולאחר שהביס את קווין ג'יי קלי עם הכרעה של 62% מהקולות, והפך לראש העיר האפרו-אמריקאי הרביעי בקליבלנד וראש העיר השני הצעיר ביותר.
גאוגרפיה > נוף עירוני

לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, השטח הכולל של העיר עומד על 213.60 קמ"ר, כש-201.24 קמ"ר מהווים יבשה, ו-12.35 קמ"ר ים. הגדה של ימת אירי נמצאת כ-170 מטר מעל פני המים.
גאוגרפיה > ארכיטקטורה

הארכיטקטורה בדאון טאון של קליבלנד מאוד מגוונת. לא מעט מהבניינים במרכז העיר, כגון בית העירייה, בית המשפט, הספרייה העירונית, והאודיטורים הציבורי, נבנו בסגנון האדריכלי הנאו-קלאסי. עד 1964, מגדל טרמינל שבקליבלנד היה לבניין הגבוה ביותר בצפון אמריקה, והגבוה ביותר בעיר עד 1991. שני גורדי השחקים שבעיר - מגדל המפתח, ו-200 פובליק סקוור, נבנו בסגנון אר דקו עם עיצובים של אדריכלות פוסט-מודרנית.
גאוגרפיה > אקלים

מזג האוויר בקליבלנד הוא מזג אוויר טיפוסי לאזור הימות הגדולות. מזג האוויר בקליבלנד הוא אקלים ממוזג לפי שיטת קפן. הקייצים בקליבלנד חמים ואווריריים, כאשר החורפים בעיר קרים ושלג הוא תופעה שכיחה.
הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה היא פעם בקליבלנד היא 40 מעלות ב-25 ביוני 1988, ואילו הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה בקליבלנד היא -29 מעלות ב-19 בינואר 1994. יולי הוא החודש החם ביותר בקליבלנד עם טמפרטורה ממוצעת של 23.1 מעלות, וינואר הוא החודש הקר ביותר עם ממוצע של -2.1 מעלות. כמות המשקעים הממוצעת השנתית בקליבלנד היא 990 מ"מ, על-פי מחקר שנערך בין 1981 ל-2010. בצד המערבי של קליבלנד יורדים יחסית יותר משקעים מאשר בפרברים המזרחיים של העיר. סופות רעמים מגיעות הרבה פעמים לקליבלנד באביב ובתחילת הקיץ.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין של 2010, חיים בעיר כ-396,500 תושבים. ישנם 167,000 בתים בנויים בעיר, ו-89,291 משפחות מתגוררות בקליבלנד. צפיפות האוכלוסייה היא 5,100 נפשות לקמ"ר. ישנם כ-207,000 יחידות דיור. אחוזי הגזעים בעיר: 53.3% אפרו-אמריקנים, 37.3% לבנים, 1.8% אסייתים, 4.4% מגזעים אחרים, ו-10% היספנים או לטינים.
לפי המפקד, 167,400 תושבים מחזיקים בבעלות בתים בעיר, כאשר 29.7% מהם הורים לילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 22.4% מהם זוגות נשואים שחיים ביחד, 25.3% הם נשים שחיות ללא בעל, 6% גברים שחיים ללא אישה ו-46.4% הם יחידים. הגיל החציוני בעיר עמד על 35.7 שנים. 24.6% מהתושבים היו מתחת לגיל 18, 11% מהתושבים היו בין גיל 18 ל-24, 26.1% היו בגילאים 25 עד 44, 26.3% היו בגילאים 45 על 64, 12% היו בני 65 ומעלה. אחוזי המגדר בעיר עומדים על 48% גברים ו-52% נשים.
דמוגרפיה > שפות

ב-2010, 88.4% (337,658) מתושבי קליבלנד בני 5 ומעלה דוברי אנגלית כשפת אם, בזמן ש-7.1% (27,262) דוברי ספרדית, 0.6% (2,200) ערבית ו-0.5% (1,960) דוברים סינית. בנוסף, 0.9% מדברים בשפות סלאביות (1,279 - פולנית, 679 - סרבו-קרואטית, 485 - רוסית). בסה"כ - 11.6% מתושבי קליבלנד שהם בני 5 ומעלה דוברים בביתם שפות אחרות שאינם אנגלית.
דמוגרפיה > יהדות קליבלנד

היהודי הראשון להגיע לעיר, היה שמשון טהארמאן, שהגיע מבוואריה. אחריו הגיעו מבוואריה עוד יהודים, שיסדו בשנת 1839, חברה יהודית לתפילה משותפת שמנתה עשרים חברים. בשנת 1842 הם הקימו את קהילת "אנשי חסד" ואחר כך בנו בית כנסת. בשנת 1850 הוקמה בקליבלנד קהילה שנייה, שנקראה "תפארת ישראל", שרכשה מגרש להקמת בית כנסת בעזרת תרומה מעזבונו של יהודה טורא. תוך 25 שנים, ב-1865, היו בקליבלנד כ-1,200 יהודים. באותה שנה הקימו מהגרים יהודים מהונגריה קהילה נוספת בשם "בני ישרון". בשנת 1868 הקימו בני ברית בית יתומים גדול בעיר. בשנת 1892 הוקם בעיר תלמוד תורה בו למדו כ-50 נערים. בשנת 1893 היו בעיר כ-15,000 יהודים, 3,000 מהם ממזרח אירופה שהצטופפו יחד והקימו בתי כנסת רבים משלהם, והשאר מגרמניה והונגריה.
בשנת 1913 היו בעיר מעל 30,000 יהודים.
עדויות מספרות כי היהודים התגוררו בשכונת גלנביל שבחלק המזרחי של קליבלנד, שם היו קיימים מספר בתי כנסת.
בשנת 2012 חיו כ-80,800 יהודים במטרופולין כולו, רובם בפרוורים בחלק המזרחי של העיר, כאשר שכונות האייטס מהוות את הליבה של ההווי הקהילתי עם ריכוז של כ-27,000 יהודים. משרדיו של השבועון היהודי בקליבלנד, Cleveland Jewish News, שוכנים בפרוור ביצ'ווד.
נכון ל-2023, מספר היהודים במטרופולין קליבלנד מוערך ב-100,000.[דרוש מקור] כיום פועלים 5 בתי ספר יהודיים בקליבלנד, בחלק מהם קיימים גם ישיבות. בעיר גם 50 בתי כנסת, מקוואות ועוד. חיים בעיר כ-1,000 ניצולי שואה. יהודים מפורסמים שגדלו בקהילה היהודית בקליבלנד הם אבא הלל סילבר, דייוויד בלאט, מורטון מנדל, פול נוימן ותמיר גודמן.
בעיר שוכן מבנה ישיבת טלז, אחת הישיבות החשובות והמוכרות מהישיבות המסורתיות שהיו באירופה ושמקורה בליטא, שעם סיום מלחמת העולם השנייה עברה למשכנה בקליבלנד.
כלכלה

המיקום הגאוגרפי של קליבלנד ליד נהר קויאהוגה וימת אירי שימש כתפקיד מפתח לצמיחה של העיר. תעלת אירי התמזגה עם מספר פסי רכבת, מה שעזר לקליבלנד להפוך למרכז כלכלי חשוב בארצות הברית. פלדה ופחם הם רק חלק מהיצורים הרבים שמספקת העיר קליבלנד. העיר קליבלנד גיוונה את כלכלתה בנוסף למגזר התעשייה שלה. העיר קליבלנד משמשת כבית למשרדים של מספר גדול של חברות בארצות הברית, ואף חברת החלל נאס"א מפעילה בעיר את מרכז החקר גלן על-שם האסטרונאוט והפוליטיקאי ג'ון גלן. ג'ונס דיי, אחד ממשרדי עורכי הדין הגדולים ביותר בארצות הברית, התחילה את פעילותה בקליבלנד.
קליבלנד קליניק, בית החולים המקומי, היא המעסיק הגדול ביותר בעיר עם כוח אדם של למעלה מ-37,000 עובדים. בית החולים הזה נחשב לאחד מבתי החולים הטובים ביותר בארצות הברית. מנהיגי העיר קידמו משמעותית את הצמיחה של מגזר הטכנולוגיה בעיר בעשור הראשון של המאה ה-21. ראש העיר לשעבר, ג'יין ל. קאמפבל, הורתה על בניית משרדי היי-טק רבים ותשתיות רשת רחבות בעיר, ובכך הובילה להגעתם של חברות רבות למקם את עצמן במשרדים האלו, במרכז העיר של קליבלנד. ב-2005, חברת אינטל בחרה את קליבלנד, טקסס, פילדלפיה, פנסילבניה וטייפי לפרויקט מיוחד של "קהילה דיגיטלית". בפרויקט זה ערכה אינטל מחקר על צריכת הרשת של כל אחת מהמדינות והערים האלו. עיריית קליבלנד קיבלה על הפרויקט סכום של 12 מיליון דולר אותם השקיעה בשיווק להרחבת הטכנולוגיה באזור אוהיו.
השכלה גבוהה

ברובע ה-University Circle שבמזרח העיר נמצא הקמפוס של אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב, אוניברסיטה פרטית גדולה שנוסדה ב-1826 וממוקמת במזרח קליבלנד החל מ-1880. אוניברסיטה זו היא אחת הטובות בארצות הברית (חברה באיגוד אוניברסיטאות העילית איגוד האוניברסיטאות האמריקניות) ומצטיינת בבית הספר לרפואה ובבית הספר להנדסה שלה. לידה נמצאים בית החולים האוניברסיטאי של העיר (קליבלנד קליניק) ומכונים לאמנות ולמוזיקה.
במרכז העיר נמצאת אוניברסיטת המדינה של קליבלנד (Cleveland State University (CSU) וקמפוס המכללה הציבורית של המחוז, Cuyahoga Community College.
תחבורה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ספורט

קבוצות הספורט המובילות של קליבלנד הם קליבלנד גארדיאנס (בייסבול, MLB), קליבלנד בראונס (פוטבול, NFL) וקליבלנד קבאלירס (כדורסל, NBA). תשתיות הספורט בעיר הן מהגדולות בעולם, והיא מכילה את אצטדיון הבייסבול פרוגרסיב פילד, שמכיל כ-39,000 מקומות. בעיר קיימים גם היכל הכדורסל והכנסים קוויקן לואנס ארנה ואצטדיון פירסט אנרג'י המיועד למשחקי פוטבול (68,000 מקומות).
האינדיאנס, ששינו את שמם לגארדיאנס החל מ-2022, הגיעו בפעם האחרונה לוורלד סיריס ב-2016. הפעם האחרונה בה ניצחו האינדיאנס את הוורלד סיריס הייתה ב-1948. בין 1995 ל-2001, אצטדיון פרוגרסיב פילד (שהיה ידוע אז כג'ייקובס פילד) מכר את כל כרטיסיו ל-455 משחקים רצופים, שיא שהחזיק בליגת ה-MLB עד שנשבר ב-2008. קבוצת הכדורסל של העיר, קליבלנד קאבלירס זכתה פעם אחת באליפות ה-NBA ב-2016 וארבע פעמים נוספות העפילה לסדרת הגמר. קבוצת הפוטבול של העיר, קליבלנד בראונס, זכתה בשמונה אליפויות NFL, לאחרונה זכתה בסופרבול ב-1964. מתקני הספורט של קליבלנד אירחו חמש פעמים את משחק האולסטאר של ה-MLB ופעמיים את משחק האולסטאר של ה-NBA. כישלונה של העיר לזכות בתואר כלשהו בין 1964 ל-2016 הביאה את התקשורת לכנות את הספורט בקליבלנד "מקולל".
אתלט מפורסם שהגיע מקליבלנד הוא ג'סי אוונס, האצן והקופץ לרוחק שגדל בעיר וזכה ב-4 מדליות זהב באולימפיאדת ברלין ב-1936.
ערים תאומות

לקליבלנד 22 ערים תאומות:
מצרים אלכסנדריה, מצרים
אתיופיה באהיר דאר, אתיופיה
הודו בנגלור, הודו
רומניה בראשוב, רומניה
סלובקיה ברטיסלאבה, סלובקיה
אנגליה קליבלנד, אנגליה
גינאה קונאקרי, גינאה
אלבניה פייר, אלבניה
פולין גדנסק, פולין
גרמניה היידנהיים, גרמניה
ישראל בית שאן, ישראל
ניגריה איבדאן, ניגריה
ליטא קלייפדה, ליטא
פרו לימה, פרו
סלובניה ליובליאנה, סלובניה
הונגריה מישקולץ, הונגריה
צרפת רואן, צרפת
אל סלוודור סגונדו מונטס, אל סלוודור
טאיוואן טייפה, טאיוואן
איטליה ויצ'נצה, איטליה
רוסיה וולגוגרד, רוסיה
אירלנד מחוז מאיו, אירלנד
הערות שוליים

1 2  קליוולאנד, בתוך אנציקלופדיה אוצר ישראל (איזנשטין, יהודה דוד, עורך), כרך ט', תשי"ב, עמ' 188, באתר היברובוקס
↑  קליוולאנד, 24 אוקטאבר, 1892, הפסגה, 11 בנובמבר 1892
↑  זעליג ברודנא, קליוולאנד, המליץ, 21 ביולי 1893
↑  קליוולאנד, העברי, 3 בדצמבר 1893
| דגל אוהיו מדינת אוהיו |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | קולומבוס |  |
| אזורים גאוגרפיים | רמת אלייני • מישורי גליישל טיל • ימת אירי • הביצה השחורה הגדולה • המטרופולין של טולידו |  |
| היישובים הגדולים ביותר | קולומבוס • קליבלנד • סינסינטי • טולידו • אקרון • דייטון • פארמה • קנטון • ינגסטאון • לוריין • המילטון • ספרינגפילד • קטרינג • אליריה • לייקווד • קויאהוגה פולס • אוקליד • מידלטאון • מנספילד • ניוארק |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אוהיו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547797005171  BnF: cb119512925 (data)  GND: 4010292-0  LCCN: n79086863  MusicBrainz: 7b2ca1e7-e7f6-4155-881d-c660a45c11e8  NARA: 10045424  NDL: 00628443  NKC: ge316468  SUDOC: 027482960  VIAF: 147735082   WorldCat (עם VIAF): 147735082 
מבט על קו הרקיע של קליבלנד
מגדל ה-Key Tower
גשר מואר על שפת נהר קויאהוגה בקליבלנד.
אזור התעשייה של קליבלנד
קוויקן לואנס ארנה במהלך משחק של קליבלנד קאבלירס
שחר סורק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בדצמבר 1975 (בן 48) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1997–2008 (כ־11 שנים)
 עיסוק:  מפיק
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מנצ'סטר 
 פרופיל ב-IMDb
 
שחר סורק (נולד ב-28 בדצמבר 1975) הוא מפיק ושחקן ישראלי.
קורות חייו

סורק גדל בירושלים.
אלוף ישראל בטאקוונדו 5 פעמים. הוא מחזיק בדרגת דאן 4.
בעל תואר ראשון ושני במנהל עסקים, הראשון משלוחת אוניברסיטת מנצ'סטר.
ב-1997 גילם דוגמן פרסומת בסרט "מר באום", גילם את שלומי בסדרה "רמת אביב גימל" ושיחק בסרט הטלוויזיה "בחצות הלילה".
ב-1998 השתתף בסרט הסטודנטים "ארבעה נכנסו לפרדס".
ב-1999 הנחה  בערוץ הילדים, וגילם את פחפח במחזמר הקוסם!.
ב-2007 גילם את התפקיד הראשי "פישקה" בסרט "מלך של קבצנים" שביים אורי פסטר. סורק הפיק, יצר לו את הכוריאוגרפיה וביים את קטעי הלחימה.
ב-2008 גילם בחור בדייט עם שירה בסדרה אולי הפעם, ב-2010 הופיע בסרט האמריקאי '‏Bunraku (אנ')'.
מתגורר בלוס אנג'לס.
הערות שוליים

↑  ראובן וייס, ליטא, ליטא בידינו, באתר ynet, 26 באוקטובר 2004
↑  דאני 4 - מסטרים באתר "טאקוונדו רעננה ותל אביב"
↑  ראובן וייס, ליטא, ליטא בידינו, באתר ynet, 26 באוקטובר 2004
ולדימיר ליאחוב

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1941 מחוז לוהנסק, ברית המועצות
 פטירה:  19 באפריל 2018 (בגיל 76) אסטרחן
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות סובייטי/רוסיה רוסיה
 השכלה:  אקדמיית חיל האוויר ע"ש גגארין (1975) 
 עיסוקים נוספים:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1967–1995 (כ־28 שנים)
 דרגה:  קולונל
 זמן שהייה בחלל:  333 ימים, 7 שעות, 17 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  3
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  4 שעות, 8 דקות
 משימות
 סויוז 32, סויוז T-9, סויוז TM-6
 עיטורים
  (פעמיים)  (פעמיים)  
 
ולדימיר אפנסייביץ' ליאחוב (ברוסית: Владимир Афанасьевич Ляхов; 20 ביולי 1941 –  19 באפריל 2018) היה קוסמונאוט סובייטי ממוצא רוסי, שטס לחלל בשלוש משימות כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6 וסאליוט 7.
ביוגרפיה

ולדימיר ליאחוב נולד בעיירה אנטרצית במחוז לוהנסק (אז בברית המועצות) למשפחה ממעמד הפועלים ממוצא רוסי. אביו נהרג במלחמת העולם השנייה. לאחר סיום בית הספר הוא התקבל לבית ספר לטייס, והחל משנת 1964 שירת בחיל האוויר הסובייטי.
בשנת 1967 נכלל ליאחוב ביחידת הקוסמונאוטים. במהלך המחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה חבר של צוותי משנה של מספר משימות חלל.
בשנת 1979 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז 32 לצד ואלרי ריומין. החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 6 ובכך החלה לפעול משלחת מס' 3 לתחנת חלל זו. במהלך טיסה זו שנמשכה 174 ימים הוא ביצע גם פעילות חוץ-רכבית, שלא הייתה מתוכננת מראש לצורך תיקון אנטנה.
בשנת 1983 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז T-9 ליאחוב היה מפקד צוות. החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 7, עברה תחנת החלל בובכך החלה לפעול משלחת מס' 2. גם במהלך טיסה זו הוא פעמיים עשה פעילות חוץ-רכבית לצורך תיקונים.
בשנת 1988 נערכה הטיסה השלישיתצ בחללית סויוז TM-6. החללית התחברה לתחנת החלל מיר לביקור שנמשך כ-7 ימים. בזמחם טיסת חזרה בחללית סויוז TM-5 לכדור הארץ התרחשה תקלה במערכת נחיתה והיה צורך לעקב את הנחיתה ב-29 שעות. בסופו של דבר נחיתה בוצע בהצלחה.
ולדימיר ליאחוב היה בצוות קוסמונאוטים עד לשנת 1995 ואחר כך המשיך לעבוד במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.
ליאחוב נפטר ב-19 באפריל 2018.