stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנסס ברני
המשוטטת

שנה לאחר הניתוח הורשתה ברני לחזור לאנגליה יחד עם בנה, שהיה כעת בן 17 ויועד ללמוד בקיימברידג'. ד'ארבלה נותר בצרפת. כשחזרה השלימה ופרסמה ברני את הרומן האחרון שכתבה, "המשוטטת: או, קשיים נשיים" ( The Wanderer, or, Female Difficulties), עליו היא עבדה במשך יותר מעשור. הרומן עוסק בקשיים של נשים בחברה המודרנית, ביחסי הכוחות בין נשים לגברים, הסכנות שאורבות לנשים, היעדר הזדמנויות לעבודה הוגנת עבור נשים, הממשקים בין מין למעמד, והמעצורים החברתיים שפועלים נגד שיח פתוח וכן. זהו רומן היסטורי, שעלילתו מתרחשת בזמן שלטון הטרור במהלך המהפכה הצרפתית. כמו בכל הרומנים של ברני, במרכז העלילה נמצאת דמות נשית, ג'ולייט גראנוויל. הרקע של ג'ולייט מוסבר בשליש האחרון של הספר: היא נולדה מנישואים סודיים בין אריסטוקרט לבין אישה ענייה ממעמד נמוך, שמתה זמן קצר אחרי הלידה. כשאביה התחתן בשנית הוא שלח אותה עם סבתה לצרפת, עם הבטחה כתובה שנכסיו יחולקו לאחר מותו בצורה שווה בין כל ילדיו. אולם, לאחר שהאב מת בתאונה, סירבו קרוביו להכיר בה. בתוך אירועי המהפכה אבדו המסמכים של ג'ולייט. היא נופלת קורבן לגבר שמוצא אותם, ומאלץ אותה להתחתן עימו, תוך איום שבישוף שקרוב לליבה יישלח לגיליוטינה אם לא תעשה כן. עלילת הרומן נפתחת כשג'ולייט בורחת לאנגליה בתקווה להינצל מבעלה ולמצוא לה סיוע. היא מסתירה את זהותה על מנת למנוע מבעלה לאתר אותה, אך מסתבר שהיעדר רקע חברתי ומעמד הוא מכשול שחושף את ג'ולייט לסכנות רבות. היא הופכת קורבן לגחמות של אחרים ולאלימות מינית מצד גברים בסביבתה, כולל ניסיון אונס ממנו היא ניצלת ברגע האחרון. למרות הכל, ג'ולייט נותרת איתנה, ולבסוף היא מוצאת ביטחון בנישואים לגבר היחיד שהתייחס אליה ברגישות ובאנושיות.
"המשוטטת" הוא ספר ארוך מאוד, עלילתו סבוכה, והוא דורש לא מעט מהקוראים. המהדורה הראשונה של הספר אזלה במהירות, אך במהרה הופיעו מספר ביקורות עוינות, והמכירות של המהדורה השנייה לא ענו על הציפיות. ג'ון וילסון קרוקר כתב מאמר ביקורת ארוך שבו הוא דימה את התפתחות היצירה של ברני לאורך חייה לתהליך ההזדקנות של גופה, וטען שהרומן חסר כל מקוריות. ב-1815 פרסם ויליאם הזליט ביקורת באדינבורג רוויו, שהוכיחה עצמה קטלנית להמשך הפופולריות של הרומן. הוא התלונן על כך שברני כותבת תמיד מנקודת מבט נשית, ובהתייחס לכותרת המשנה של הרומן כתב ש"הקשיים שבהם היא [ברני] מערבת את הגיבורות שלה הם 'קשיים נשיים' מידי; - הם קשיים שנוצרים מכלום". לא כל הביקורות היו אכזריות כמו אלה של קרוקר והזליט, וחלקן אף הביעו הערכה לספר, אך באופן כללי הרומן לא נחל הצלחה, לאכזבתה של ברני.
ווטרלו וביוגרפיה של דוקטור ברני

באפריל 1814 נפטר אביה של ברני, והיא החלה לאסוף חומרים לחיבור על חייו. באותו החודש הובס נפוליאון בונפרטה והוגלה לאי אלבה. בעקבות התפתחות זו חזרה ברני, בנובמבר אותה שנה לפריז, על מנת לפגוש את בעלה, שכעת היה גנרל במשמר האישי של לואי השמונה עשר, מלך צרפת. בפברואר ומרץ 1815 נמלט נפוליאון מגלותו וצעד לפריז עם צבא גדול. לואי ה-18 ברח לבלגיה (אז חלק מהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה) וד'ארבלה נקרא להמשיך איתו לשם. ברני עצמה נדדה גם כן לבלגיה, והזוג נפגש מחדש בבריסל, עד שנקרא ד'ארבלה לצאת ללוקסמבורג על מנת לנסות לגייס חיילים לצבא המלכותי. ביומנה מתארת ברני את החרדה שאחזה בה כתוצאה מההבנה שמהלך האירועים צפוי להסתיים במלחמה: "במהלך התקופה המלנכולית הזו, שעות הפנאי, שעד עתה היו לי לעונג, הפכו למטרד עבורי. לא הייתי יכולה להשתמש בכישורי השכליים לאף מין של שירות אינטלקטואלי; הכל היה ירוד, הושמד תחת השליטה המכריעה של החרדה מהאירועים הבאים".
היומן של ברני כולל תיאור מפורסם של אווירת הפחד והבלבול של החיים בבריסל בזמן קרב ווטרלו. הפרק על ווטרלו ביריד ההבלים של ויליאם מייקפיס תאקרי מבוסס על קטע זה ביומן של ברני. תיאור הדברים על פי ברני כולל גם שבוע ארוך לאחר הקרב שבמהלכו חיילים פצועים, גוססים ומתים עברו תחת חלונה בדרכם חזרה מהקרב.
בימים שלאחר הקרב הגיעה לברני הידיעה שבעלה נפצע. הוא נפצע ברגלו מבעיטה של סוס, ופציעתו החמירה בעקבות ניתוח לא מוצלח. ברני מתארת ביומנה כיצד היא הצליחה בסופו של דבר להגיע אליו מבריסל, למרות התנאים הקשים והחשש מאלימות בדרכים. לבסוף הם נפגשו בטריר. ד'ארבלה מעולם לא החלים לחלוטין מפציעתו. בשבועות הבאים טיפלה בו ברני, בעוד הוא משיג את שחרורו מהצבא. לאחר שהתארגנו, הם עזבו חזרה לאנגליה והתגוררו בבאת'. ד'ארבלה נפטר ב-1818, ככל הנראה מסרטן המעי הגס.
לאחר מות בעלה עברה ברני ללונדון, שם החלה לאסוף חומרים לביוגרפיה של אביה. התוצאה הייתה שלושה כרכים של "הזכרונות של דוקטור ברני: מאורגנים מהטיוטות שלו עצמו, ממסמכי המשפחה, ומזכורונת אישיים" (Memoirs of Doctor Burney: Arranged from His Own Manuscripts, from Family Papers, and from Personal Recollections) שיצאו לאור ב-1832. מלבד הזכרונות של אביה, מכיל הספר גם פרטים אוטוביוגרפיים על המחברת (שמתוארת בזכרונות כ"מחברת של אוולינה", כפי שהכירו אותה בני זמנה), ובמקומות מסוימים עיבתה וערכה ברני את העובדות כפי שהן תועדו ביומניה, ולעיתים הוסיפה להן בידיון.
שנים אחרונות ומותה

השנים האחרונות לחייה של ברני היו קשות, שכן כמעט כל בני משפחתה הקרובה וחבריה, למעט אחותה למחצה שרה, נפטרו לפניה. בנה אלכס מת בינואר 1837, אחרי תקופה של בעיות בריאות ופרקי דיכאון, ממחלה שהוגדרה כמחלת חום. ברני הלכה לעולמה בביתה בלונדון ב-6 בינואר 1840 בגיל 87. היא נקברה לצד בנה בכנסיית סנט סווית'ין בבאת'.
הערכה ומורשת

לפי לורנה קלארק, "ניתן לתאר את עלילת התפתחות המוניטין [של ברני] מאז מותה ב-1840 כנתיב עולה של תהפוכות מוקדמות עתורות ניצחון בסופו של דבר". היא השאירה אחריה מאות מכתבים וקטעי יומנים, אותם היא הורישה לאחייניתה. רבים מהטקסטים האלו פורסמו זמן קצר לאחר מותה.
ב-1842 פרסם ג'ון קרוקר ביקורת קשה על ברני, על הרומנים שכתבה, הביוגרפיה של אביה ועל יומניה ומכתביה. קרוקר כתב שברני הייתה חסרת כל כישרון והגחיך את דמותה כפי שהיא עולה מהמכתבים והיומנים. לפי קלארק "המוניטין של ברני בקושי השתקם במשך מאה". מי שיצא באופן חלקי להגנתה היה תומאס בבינגטון מקולי. הוא הסכים עם קרוקר שסגנון הכתיבה של ברני הידרדר עם השנים וביקר חלק ניכר מיצירתה, אך שיבח את יכולת בניית הדמויות שהפגינה ואת ההומור בכתיבתה. קוראים אחרים הדגישו לחיוב את היומנים, שהתאימו לרוח הריאליזם של המאה ה-19. ב-1889 פורסמה מהדורה מחודשת של היומנים המוקדמים של ברני, כולל פריטים מתוך היומנים שטרם פורסמו לפני כן, מה שסייע מעט לשיקום מעמדה.
קיימת כיום הכרה בכך שלברני הייתה השפעה ניכרת על הספרות האנגלית בתחילת המאה ה-18, במיוחד על ג'יין אוסטן. בקטע מתוך מנזר נורת'אנגר, שמה אוסטן תשבחות לספריה של ברני בפי אחת מהדמויות: "'ומה את קוראת גברת--?' 'הו! זה רק רומן!' עונה העלמה הצעירה, בעוד היא מניחה את ספרה במפגן אדישות, או מתוך בושה רגעית. 'זה רק ססיליה, או קמילה או בלינדה'; או, בקיצור, רק איזו יצירה שבה הכוחות הטובים ביותר של השכל מופגנים, שבה הידע היסודי ביותר של הטבע האנושי, השרטוט המשמח ביותר של גווניו, הפעפוע מלא החיים ביותר של שנינות והומור, מובא לעולם בשפה הטובה ביותר שבה ניתן לבחור". עם זאת, ההשוואה לאוסטן לא תמיד סייעה למוניטין של ברני, ובמהלך המאה ה-19 היא נתפסה לעיתים קרובות כמעין גרסה פחותה של הסופרת המאוחרת יותר.
בתחילת המאה ה-20 החל עניין מחודש בכתיבה של ברני, במיוחד בהקשר של העניין בכתיבה של נשים באופן כללי כנושא לדיון ומחקר ספרותי. וירג'יניה וולף, במאמר ביקורת על ספר מאת ר. ברימלי ג'ונסון, הכתירה את ברני בתור "האמא של הסיפורת האנגלית". במאמר כתבה וולף שהעבודה של ברני לא קיבלה את השראתה מהניסיון להביע מחאה על עוול יחיד, אלא מהסצנה האנושית שעמה נפגשה ברני בבית של אביה. לפי וולף, ברני נאלצה להתמודד עם ההתנגדות של החברה לכתיבה של נשים. ב-1929 פרסמה וולף את המאמר "מסיבת הערב של דוקטור ברני", שבו היא מתייחסת לכתיבה של ברני בהקשר של משפחתה וההוויה החברתית סביבה.
בחצי השני של המאה העשרים, עם הפרסום של מחקרים חדשים על ברני, אוספים חדשים של כתביה, ומהדורות מודרניות של הרומנים באנגלית, חלה תפנית חיובית בהתייחסות לברני. בשנות ה-70, כותבות פמיניסטיות החלו להתעניין מחדש באופן בו כתיבתה מתייחסת ומגיבה למצבן של הנשים במאה ה-18. החוקרת הקנדית מרגרט דודי פרסמה ב-1988 ביוגרפיה חדשה של ברני, שבין השאר כללה הערכה מחדש של הכתבים המאוחרים של ברני. עד העשורים האחרונים של המאה ה-20 הדעה המקובלת הייתה שהסגנון ואיכות הכתיבה של ברני הלכו והידרדרו עם הזמן, ושהרומן האחרון שכתבה, "המשוטטת", משקף את עומק ההידרדרות הזו. דודי ואחרים החלו לחשוב מחדש על תפיסה זו, ולהראות שהכתיבה של ברני עברה תהליך של רדיקליזציה עם הזמן.
ראו גם

צ'ארלס ברני
בלוסטוקינג
חדר משלך
לקריאה נוספת

אוולינה, קריאה חופשית בגוגל בוקס (באנגלית)
הוויטלינגס: קומדיה מאת אחות מהמסדר, באתר pseudopodium.org,‏ 1779 (באנגלית)
הוויטלינגס: אדפטציה לקהל בן זמננו, עיבוד מאת פטריק יאנג, אוניברסיטת טורונטו במיסיסוגה, 2014 (באנגלית)
ססיליה; או, זכרונותיה של יורשת, באתר פרויקט גוטנברג, כרך 1, כרך 2, כרך 3 (באנגלית)
קמילה: או תמונת נעורים, באתר הספרייה הדיגיטלית של אוניברסיטת פנסילבניה, 1796 (באנגלית)
אהבה ואופנה (מחזה קומי), עריכה והקדמה מאת ג'סיקה ריצ'רד, 1799.
וירג'יניה וולף, מסיבת הערב של דוקטור ברני, באתר befrois.com,‏ 12 במאי 2017, פורסם לראשונה בשנת 1929 (באנגלית)
Margaret Anne Doody, Frances Burney: The Life in the Works (Cambridge University Press: 1989)
Kate Chisholm, Fanny Burney: Her Life (Chatto and Windus: 1998)
Claire Harman, Fanny Burney: A Biography (HarperCollins: 2000)
Peter Sabor (editor), The Cambridge Companion to Frances Burney (Cambridge University Press: 2007)
קינג קונג (זיכיון)

| --- | --- |
 יוצר:  מריאן ס. קופר
 סרטים וטלוויזיה
 סרטים:  קינג קונג, קינג קונג נגד גודזילה, קינג קונג, קונג: אי הגולגולת, גודזילה נגד קונג
 
קינג קונג (באנגלית: King Kong) הוא זיכיון סרטים בהם נראית דמותו של קינג קונג - מפלצת ענק דמוית גורילה. הזיכיון נוצר בידי מריאן ס. קופר מחברת RKO - כיום חלק מסרטי יוניברסל והוא כולל עד כה 12 סרטים. כיום מרבית הסרטים בזיכיון מיוצרים באולפני לג'נדרי, הכולל את יקום המפלצות של אולפני לג'נדרי המפגיש בין גודזילה לקינג קונג.
זיכיון זה בדומה לזיכיון גודזילה מכיל סרטים רבים שאינם קשורים בעלילתם אלא רק בגיבור/נבל העיקרי שלהם - קינג קונג, לרוב כיריבה של האנושות או של מפלצות ענק אחרות.
סרטי הזיכיון > קינג קונג (1933)

הסרט קינג קונג סרט מפלצות בשחור-לבן משנת 1933 על גורילה ענקית בשם "קונג" וכיצד הוא נתפס על אי פרהיסטורי מבודד, ובעל כורחו מובא אל לב הציוויליזציה האנושית. הסרט הופק על ידי RKO ונכתב במקור על ידי רות רוז וג'יימס אשמור קרילמן, על פי רעיון מאת מריאן ס. קופר. קרדיט על הכתיבה של הסיפור ניתן גם לאדגר וואלאס, מבלי שכתב מילה, משום שחלה ונפטר זמן קצר לאחר הגעתו להוליווד, אבל קופר הבטיחה להעניק לו קרדיט. עיבוד של התסריט לרומן מאת דלוס וו. לאבלייס התפרסם כבר בשנת 1932, כשנה לפני צאת הסרט לאקרנים, והוא כולל מספר סצנות שלא הופיעו בסרט.
את הסרט ביימו מריאן ס. קופר וארנסט ב. שדסאק ומככבים בו פיי ריי (כמושא אהבתו של הקוף), רוברט ארמסטרונג וברוס קאבוט, והוא כולל אנימצית סטופ מושן פורצת דרך מאת וויליס אובריין ופרטיטורה מאת מקס שטיינר. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בניו יורק ב-2 במרץ 1933, ברדיו סיטי מיוזיק הול.
סרטי הזיכיון > סרטים קשורים

בשנת 1933 יצא סרט יפני בשם "Wasei Kingu Kongu" ("קינג קונג היפני") אשר עלילתו התבססה על עלילת הסרט קינג קונג שיצא באותה שנה. כיום לא ידוע על אף עותק של הסרט ששרד וישנה השערה שכל עותקי הסרט הושמדו בהפצצת יפן במלחמת העולם השנייה.
בשנת 1938 יצא סרט יפני בשם "King Kong Appears in Edo" אשר הציג את דמותו של קינג קונג. הסרט, שהופק ללא אישור מאולפני RKO, הוקרן בבתי קולנוע ביפן בלבד וככל הנראה הושמדו כל עותקיו בהפצצת יפן במלחמת העולם השנייה.
בשנת 1976 יצא סרט בריטי בשם "Queen Kong" המהווה פרודיה על הסרט קינג קונג המקורי מ-1933. הסרט נאסר להקרנה בבריטניה בטענה שהיווה פגיעה בזכויות היוצרים על החידוש של קינג קונג שיצא לאקרנים באותה שנה. הסרט זכה להפצה מוגבלת באיטליה ובגרמניה המערבית.
בשנת 1976 יצא סרט בהפקה אמריקאית-דרום קוריאנית אשר הופץ במערב תחת הכותרת "A*P*E". הסרט, העוסק גם הוא בגורילת ענק הזורעת הרס, נועד להתלבש על ההצלחה של החידוש של "קינג קונג" שיצא באותה שנה ולמרות העובדה שאינו קשור עלילתית ל"קינג קונג" הופץ הסרט בקוריאה הדרומית תחת הכותרת "King Kong eui daeyeokseup" ("התקפת הנגד הגדולה של קינג קונג"). סרט נוסף שהתלבש על ההצלחה של "קינג קונג" מ-1976 ויצא לאקרנים בשנת 1977 הוא הסרט "The Mighty Peking Man".
בשנת 1998 הפיקו אולפני האחים וורנר את סרט האנימציה מייטי קונג. סרט זה יצא ישירות לחנויות וידאו ודובב גם לעברית.
בשנת 2005 יצא ישירות ל-DVD סרט אנימציה בשם "קונג: מלך אטלנטיס" המבוסס על סדרת הטלוויזיה קונג: הסדרה המצוירת.
קינג קונג בסדרות טלוויזיה

מופעו של קינג קונג - סדרת אנימציה לילדים אשר שודרה בערוץ ABC בין השנים 1966 ו-1969.
קונג: הסדרה המצוירת - סדרת אנימציה לילדים אשר שודרה בערוץ BKN בשנת 2000.
קונג: מלך הקופים - סדרת אנימציה לילדים משנת 2016 שדובבה לעברית באולפני אולמן מדיה.
אי הגולגולת - סדרה עתידית המבוססת על הסרט קונג: אי הגולגולת מ-2017.
הערות שוליים

↑  Goldner, Orville; Turner, George E. The Making of King Kong, Ballantine Books, 1975.
| יקום המפלצות של אולפני לג'נדרי |
| --- | --- | --- |
| סרטים | גודזילה (2014) • קונג: אי הגולגולת (2017) • גודזילה: מלך המפלצות (2019) • גודזילה נגד קונג (2021) • גודזילה נגד קונג: האימפריה החדשה (2024) |  |
| מפלצות | גודזילה • קינג קונג • קינג גידורה • מכה-גודזילה • מות'רה • רודאן • מוטו |  |
| זיכיונות קשורים | גודזילה • קינג קונג |  |
קוד ספגטי

קערת ספגטי נראית סבוכה ומבולגנת ומכאן מקור השם קוד ספגטי
קוד ספגטי הוא כינוי גנאי לקוד של תוכנית מחשב הכתוב באופן לא מובנה, כך שלקורא הנתקל בקוד לראשונה קשה מאוד להתמצא בו, והפקודות הכתובות בו מעורבבות זו בזו כספגטי בצלחת. בשל היותו קוד לא קריא, קשה לשימוש חוזר ומורכב לתחזוקה, הגישה הרווחת היא שקוד הספגטי אינו מקובל ואף מעיד על כישלון מסוים של המתכנת ליצור קוד ברור.
קוד ספגטי נוצר לעיתים קרובות במערכות תוכנה מורכבות, בעקבות יצירת גרסה ראשונית (גם כזו שכתובה היטב) של התוכנה ולאחר מכן הוספת תכונות, ללא אפשרות של תכנון מחדש של קוד מערכת התוכנה (בעיקר עקב אילוצי זמן).
מאפיין טיפוסי של קוד הספגטי הוא שימוש נרחב בפקודת goto (לפני שתכנות מובנה הפך לנורמה מקובלת), המורה למעבד המחשב "לקפוץ" לפקודה הנמצאת בשורה מסוימת, שלא לפי סדר השורות בקוד. ה"קפיצה" הזו עשויה ליצור לולאות תכנותיות - לרוב מותנות, על ידי פקודת if - או שגרות (רוטינות) מלאכותיות, באופן שייקשה לזהותן. אם ממשיכים לעשות שימוש בשיטה הזו לאורך זמן, במהלך תחזוקת אותו קוד, הולכים ונוצרים בו טלאים רבים של פקודות goto, ה"מקפיצים" את המעבד הלוך ושוב ברחבי הקוד, אשר נעשה מסובך ומפותל. בשנת 1968, פרסם אדסחר דייקסטרה את מאמרו המפורסם Structured Programming with go to Statements, בו שלל את השימוש בפקודה זו, ובעקבותיו המושג תכנות מובנה הלך ותפס מאז תאוצה. כיום, השימוש בפקודת goto נחשב לבעייתי בהנדסת התוכנה, ומשתמשים בה רק במקרים חריגים (כגון יציאה מלולאה מקוננת).
על מנת למנוע מקרים של קוד ספגטי בדרך כלל מוסיפים לקוד "comments" - הערות שניתן לכתוב בקוד, אשר המחשב אינו קורא אותן וכך ניתן לכתוב הסבר בכל אורך רצוי על כל פעולה בקוד.
הקשר שבו מקובל ואף יעיל להשתמש בקוד ספגטי, הוא במקרה שבו הבלגן הוא חלק מהמטרה: קוד המכונה של וירוסים נפוצים רווי בדרך כלל בפקודות קפיצה אקראיות למראה, או אפילו אקראיות ממש. טכניקה זו מקשה על איתור הווירוס ועל הניתוח של דרך פעולתו. בנוסף, ישנן תחרויות כתיבת קוד בלתי קריא (למשל Obfuscated C Code); גם כאן, פקודות goto מעלות את מידת האי-קריאות של הקוד.
דוגמה לקוד ספגטי

דוגמה למקטע קוד ספגטי "קלאסי" בשפת פורטרן:
10 IF (X.GT. 0.000001) GO TO 20
X = -X
11 Y = X*X - SIN(Y)/(X+1)
IF (X .LT. 0.000001) GO TO 50
20 IF (X*Y .LT. 0.000001) GO TO 30
X = X-Y-Y
30 X = X+Y
...
50 CONTINUE
X = A
Y = B-A + C*C
GO TO 11
...
כאשר עוברים על הקוד מלמעלה למטה, ניתן לקבל את הרושם שהשורות בין 10 ל-20 מבצעות יחד פעולה בעלת משמעות. אולם בהמשך ניתן לראות כי ישנה פקודות קפיצה אל פקודה 11, הנמצאת באמצע הקבוצה הזאת.
ראו גם

תכנות פרוצדורלי
הערות שוליים

↑  מתוך הספר Concepts In Programming Lanuages מאת John C. Mitchell
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קומפלמנטציה

קומפלמנטציה (מילולית: השלמה) היא התהליך בגנטיקה בו הכלאה בין שני זנים בעלי פנוטיפ זהה, השונה מזן הבר, נותנת צאצאים בעלי פנוטיפ של זן הבר. הכלאה של הזנים, כל זן בתוך עצמו, תיתן תמיד את הפנוטיפ המוטנטי, לגן מוטנטי רצסיבי. הכלאה בין שני הזנים שנותנת צאצאים בעלי פנוטיפ שונה מעידה על קיום תכונת הקומפלמנטציה. משמעות הדבר תהיה שהמוטציה בכל אחד מהזנים נמצאת במקום (Locus, לוקוס) שונה בגנום של האורגניזם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000346112 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קולין ליקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בדצמבר 1933 קיימברידג', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  2018 (בגיל 84 בערך) 
 ענף מדעי:  בוטניקה 
 מקום לימודים:  בית ספר גרשם  אוניברסיטת איי הודו המערבית 
 אתר רשמי
 
קולין לואיס אברן ליקי (אנגלית: Colin Louis Avern Leakey;‏ 13 בדצמבר 1933 - 29 בינואר 2018) היה מהבוטנאים המובילים באנגליה, חבר אקדמיה בקינג'ס קולג' ובמכון לביולוגיה, וכן סמכות עולמית בנושא הסוג שעועית.
רקע

קולין ליקי נולד בקיימברידג' ללואיס ליקי, ארכאולוג אפריקאי, ולפרידה ליקי מהניוהאם קולג'. אחיו למחצה הם ריצ'רד ליקי, הפלאונטולוג הקנייתי, ופיליפ ליקי, הפוליטיקאי הקנייתי. הפלאונטולוגיות מייב ליקי ולואיז ליקי הן גיסתו ואחייניתו.
לימודים

לאחר לימודיו בבית הספר גרשם בהולט, נורפוק, ליקי ביצע שירות לאומי בשירות התנדבותי בצי המלכותי הבריטי, ובכלל זה שירת שנה בצוותו של לואי מאונטבאטן שפיקד על הצי בים התיכון. לאחר מכן למד פיזיולוגיה, ביוכימיה, בוטניקה והיסטוריה ופילוסופיה של המדע לתואר ראשון באוניברסיטת קיימברידג' במדעי הטבע. לאחר מכן התמחה בחקלאות טרופית ופתלוגיה של צמחים טרופיים באוניברסיטת אקסטר ובאוניברסיטת איי הודו המערבית בטרינידד.
ב-1972, לאחר שכבר הדריך דוקטורנטים באוניברסיטת מקררי באוגנדה, הוא קיבל את תואר הדוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'.
נפטר ב-29 בינואר 2018.
ראו גם

משפחת ליקי
קלשצ'לה

| --- | --- |
סמל קלשצ'להסמל קלשצ'לה

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 מחוז:  היינווקה
 שטח:  46.71 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,128 (31 במרץ 2021)
  ‑ צפיפות:  28 נפש לקמ"ר (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  52°34′23″N 23°19′31″E﻿ / ﻿52.57314°N 23.32539°E﻿ / 52.57314; 23.32539 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.kleszczele.fr.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקלשצ'לה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקלשצ'לה(למפת פרובינציית פודלסיה רגילה) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לו. ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהקלשצ'לה(למפת פרובינציית פודלסיה מוגדלת) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לובלין ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהקלשצ'לה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קלשצ'לה (בפולנית: Kleszczele) היא עיירה במחוז היינווקה שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

קלשצ'לה נזכרת לראשונה בראשית המאה ה-16, ובשנת 1525 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום פרוסיה.
יהודי קלשצ'לה

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-750 יהודים. עם כיבושה בידי הסובייטים בספטמבר 1939, נאסרה בה הפעילות הציבורית היהודית.
ב-23 ביוני 1941, ביום השני למבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, והמשטרה המקומית שהוקמה בה החלה בביצוע מעשי רצח ביהודי המקום, ובחטיפתם לעבודות כפייה. בד בבד, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב והגבלות תנועה.
בספטמבר 1941 רוכזו כ-600 היהודים שנותרו בעיירה בגטו שהוקם בה, אשר נשמר בידי שוטרים פולנים. בתחילת נובמבר 1942 הועברו לגטו שבעיירה כ-1,000 מיהודי מילייצ'יצה, וב-6 בחודש הועברו כל יושבי הגטו למחנה מעבר ליד ביאליסטוק, בו שולחו לאחר מספר ימים בתנאי מחיה קשים ביותר למחנה ההשמדה טרבלינקה.
קפטן יוניברס

| --- | --- |

גלגולו הנוכחי של קפטן יוניברס, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Avengers Vol.5 #6 מפברואר 2013, אמנות מאת דסטין ויבר.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Micronauts #8 (אוגוסט 1979)
 יוצרים:  ביל מנטלו מייקל גולדן
 מידע
 שם אמיתי:  תמרה דבו מארחים בולטים נוספים: פיטר פארקר, ברוס באנר, סוזן סטורם, מאט מורדוק, נורין ראד, לורה קיני, קיין מארקו, קאלארק
 כינויים:  הגיבור שיכול להיות אתה, שומרו של אטרניטי, המלאך הנוקם, הכוח האוניברסלי
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  כוח, מהירות וסיבולת על-אנושיים, העצמת כוחות וחושים, פרצי אנרגיה, תעופה, ראיה אוניברסלית (מיקרוסקופית, רנטגן וטלסקופית), טלקינזיס, מסע בזמן.
 חברוּת בקבוצה:  האוונג'רס (בדרך כלל עצמאי)
קפטן יוניברס (באנגלית: Captain Universe, "קפטן היקום") הוא דמות בדיונית של גיבור-על שמופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Micronauts #8 מאוגוסט 1979, ונוצרה על ידי הכותב ביל מנטלו והמאייר מייקל גולדן. הדמות משמשת כשומרת ומגנה על הישות הקוסמית אטרניטי. בניגוד לשכיחות בה לדמות יש אישיות אחת, קפטן יוניברס מתמזג עם מארחים רבים במהלך שנות פרסומו, כאשר המארחת האחרונה היא אפרו אמריקנית בשם תמרה דבו.
הכוח האוניברסלי הוא כוח חוץ-ממדי שמשתלט על אחדים (ובמקרה מסוים גם תאומים) ברגעי משבר והופך אותם לקפטן יוניברס. בתור קפטן יוניברס, אותו אדם שומר על אישיותו וחזותו הייחודית, אם כי מוטבעים על תלבושתו סממנים אופייניים של קפטן יוניברס. הכוח האוניברסלי עצמו נובע מכוח אניגמה, אשר טבעו נותר בגדר תעלומה (ומכאן שמו, אניגמה). האמונה רווחת שמקורו של הכוח הוא מהמיקרו-יקום, מקום מושבם של המיקרונאוטים. למרות הכוח האוניברסלי מעצים לרוב את כוחם של בני אנוש רגילים, הוא השתלט בעבר גם על דוקטור סטריינג' וספיידרמן בין היתר. מקביליו ביקומים חלופיים כללו את קפטן מאר-וול, מיסטר פנטסטיק ואת קוואזר. עקב מקור כוחו הבלתי נדלה, הוא הפך למחוז חפצם של רבים אשר חשקו בו, ביניהם ארגוני טרור (A.I.M), נבלי-על (דוקטור דום) וסוכנויות אוכפות חוק (S.H.I.E.L.D).
קפטן יוניברס הראשון היה אסטרונאוט אנושי בשם קפטן ריימונד קופין. מאז, מארחיו הרבים כללו את פיטר פארקר (ספיידרמן), ברוס באנר (הענק הירוק), סוזן סטורם (האישה הבלתי-נראית), מאט מורדוק (דרדוויל), נורין ראד (הגולש הכסוף), קיין מארקו (ג'אגרנוט), קאלארק מאימפריית השי'אר ולורה קיני (X-23, אשר הייתה המוטאנטית הראשונה לשאת את הכוח האוניברסלי), גלגולו הנוכחי של קפטן יוניברס הוא אשה אפרו-אמריקנית בשם תמרה דבו, אשר נפגעה בתאונת דרכים ונותרה בתרדמת למשך עשור. כאשר היא גססה, הכוח האוניברסלי החל לחפש אחריה, מאחר שגם הוא עמד בפני כיליון.
קולין וודל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בדצמבר 1991 (בן 32) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  בית ספר לאמנויות הבמה של אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
קולין טוד ג'רארד ווּדֵל (באנגלית: Colin Todd Gerard Woodell; נולד ב-20 בדצמבר 1991) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר מתפקידיו כריק בטנקורט בסדרה "הטיהור" (2018), מהופעתו בתור צ'ארלי וור בסדרה "הדיילת" (2020) בתור מטיאס או'בריאן בסרט "הסר חבר: רשת אפלה" משנת 2018, ובתור צ'ארלס בסרט "קול קדומים" משנת 2020.
ביוגרפיה

וודל נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה, שם למד במכינה הקדם אקדמית על שם איגנטיוס הקדוש בסן פרנסיסקו. את הכשרתו והופעותיו המקצועיות הראשונות הוא החל בקונסרבטוריון האמריקאי לתיאטרון (אנ'). הוא עבר ללוס אנג'לס, שם למד בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת דרום קליפורניה ורכש תואר ראשון באמנויות התיאטרון.
קריירה

וודל שיחק גם את איידן בסדרת הטלוויזיה "המקוריים", טיילר ריצ'מונד בסדרה  "השורד המיועד" ורונלד סטורגיס בסדרה "הסקס של מאסטרס" משנת 2013 עד 2016. כן גילם תפקידים קטנים בסרטים "חיפוש" בהפקת "סרטי סוני" ו-"Bazelevs" ו-"XOXO" המקורי של נטפליקס.
בתיאטרון הופיע וודל באוף ברודוויי במחזה "עיר גוססת" מאת כריסטופר שין (אנ'). המחזה הועלה בשנת 2019 על ידי קבוצת התיאטרון "Second Stage Theater" והיה מועמד לפרס פוליצר לדרמה. בשנת 2017 שיחק וודל בתפקיד אדמונד טיירון בהפקת המחזה "מסע ארוך אל תוך הלילה" של תיאטרון "Geffen Playhouse" בלוס אנג'לס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | XOXO (אנ') | ריי |  |
| 2016 | Seattle Road | גריי |  |
| 2018 | The Neighbor | אלכס |  |
| 2018 | לא שפויה (אנ') | מארק |  |
| 2018 | חיפוש | מוקדן משטרה | קול בלבד |
| 2018 | הסר חבר: רשת אפלה | מטיאס או'בריאן |  |
| 2020 | קול קדומים | צ'ארלס |  |
| 2022 | I Love America | ג'ון |  |
| 2022 | אמבולנס (אנ') | אמט סקוט |  |
| 2024 | קח אותי לירח (אנ') | באז אולדרין |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | מחשבות פליליות | טומי ברנס | פרק: "Route 66" |
| 2014 | CSI | בריסטה | פרק: "Boston Brakes" |
| 2014 | עוזרות בית נחושות | איתן סינקלייר | תפקיד ראשי (עונה 2); 13 פרקים |
| 2014, 2018 | המקוריים | איידן | 14 פרקים |
| 2015 | הסקס של מאסטרס | רונלד סטורגיס | 5 פרקים |
| 2016 | The Blaze with Lizzie and Kat | ברנדון וולש | פודאקסט; פרק: "087 Something in the Air" |
| 2016–2017 | השורד המיועד | טיילר ריצ'מונד | 2 פרקים |
| 2018 | הטיהור (אנ') | ריק בטנקורט | תפקיד ראשי (עונה 1); 10 פרקים |
| 2020–2022 | הדיילת | באקלי וור | תפקיד ראשי (עונה 1) תפקיד אורח (עונה 2); 9 פרקים |
| 2023 | הקונטיננטל | וינסטון סקוט | מיני-סדרה |
| TBA | Pulse | קסנדר פיליפס | סדרה עתידית של נטפליקס |