stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמונה כוזבת

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  ג'פרי ארצ'ר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מתח
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת מקמילן, סנט מרטין פרס 
 הוצאה בשפת המקור:  St. Martin's Press
 תאריך הוצאה:  2005
 מספר עמודים:  359
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מודן הוצאה לאור
 תרגום:  בועז וייס
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-1-4050-3255-1
 הספרייה הלאומית:  002547484
 
תמונה כוזבת (באנגלית: False Impression) הוא ספר מסוגת ספרות בלשית של הסופר ג'פרי ארצ'ר. הספר יצא לאור ב-2005 ותרגומו העברי יצא ב-2007 בהוצאת מודן.
הסיפור (בדיוני לחלוטין) מתרחש במדינות שונות וכולל מידע היסטורי אודות פיגועי 11 בספטמבר בניו יורק במגדלי התאומים, מקום ממנו נמלטה הפרוטגוניסטית אנה פטרסקו אחרי שפוטרה על ידי הבנקאי ברייס פנסטון. עלילת הספר המתפרסת ביבשות שונות סבה סביב ניסיונה של ד"ר פטרסקו לעזור לארבלה ונטוורת, ליידי בריטית, לשקם את ההון המשפחתי על ידי מכירת ציור של ואן גוך תוך התמודדות עם רוצחת שכירה ותוך שהיא נעזרת בסוכן FBI.
עלילה

ברייס פנסטון (נולד ברומניה בתור ניקו מונטיאנו), יושב ראש בנק "פנסטון פיננסים" שלח את ד"ר אנה פטרסקו, מומחית לזרם הציור האימפרסיוניסטי לאחוזה באנגליה על מנת להעריך את שוויו של אוסף אמנות של ויקטוריה ונטוורת, נצר למשפחת אצולה בריטית מאז 1815, שירשה אחוזה עמוסת חובות. ורצתה לשעבד את האוסף כבטוחה להלוואה שתיקח מבנק פנסטון פיננסים.
ב-10 בספטמבר 2001 הגיעה ויקטוריה ונטוורת להחלטה למכור את אחד הציורים העתיקים שברשותה, ציורו של ואן גוך "דיוקן עצמי עם אוזן חבושה" אולם קרנץ, רוצחת שכירה, התגנבה לחדרה, רצחה אותה וכרתה את אוזנה השמאלית אותה היא שלחה לפנסטון. בבוקר היא התגלתה כמתה ואת ההודעה על כך קיבלה אחותה התאומה ארבלה.
ד"ר אנה פטרסקו, שהיגרה לארצות הברית מרומניה ב-1987 בהיותה בת 17, יצאה לריצת הבוקר הקבועה שלה בסנטרל פארק. את הדוקטורט על התנועה הפוביסטית כתבה באוניברסיטת פנסילבניה. ג'ק דלייני, סוכן FBI, עקב אחרי אנה פטרסקו כחלק מחקירה נגד פנסטון שהתחילה אחרי שהסתבר ששלושה בעלי חוב לבנק נרצחו ועקף אותה בזמן שרצה בפארק.
בבוקר 11 בספטמבר 2001 אנה הגיעה לעבודה ופנסטון פיטר אותה בטיעון ששלחה דו"ח לוויקטוריה ונטוורת בלי אישורו. בזמן שהמתינה למעלית פגע המטוס הראשון בקומה ה-94 של המגדל הצפוני. אנה ירדה במדרגות הבניין. פנסטון ועורך הדין קרל ליפמן יצאו עוד קודם לפגישה בוול סטריט וכשראו את ההרס במגדלי התאומים שכרו משרדים בבנין טראמפ. אנה הגיעה לביתה של טינה פורסטר, מזכירתו של פנסטון שלא הגיעה לעבודה כי תכננה ללכת לרופא שיניים. טינה סיפרה לה שפנסטון ארגן את איסוף הציור של ואן גוך מביתה של ויקטוריה.
טינה הלכה לביתה של אנה לאסוף משם את המזוודה שאנה הכינה, סוכני ה-PBI ראו אותה וג'ק הגיע למסקנה שאנה בחיים ומתחבאת אצל טינה.
אנה נסעה לקנדה והמריאה משם ללונדון. בבוקר הבא ליפמן טס במטוס פרטי ללונדון. אנה הצליחה להגיע ראשונה אל הציור ולקחה איתה לבוקרשט את התיבה שבה היה הציור. פנסטון שכר את קרנץ, הרוצחת השכירה, על מנת שתהרוג את אנה ותביא את הציור. אנה המשיכה ליפן ועל אותה טיסה היו גם ג'ק והרוצחת שעקבו אחריה, כל אחד בנפרד.
ליפן הביאה איתה כמתנה לתעשין היפני נקמורה, ציור של סטודנטית רומניה שלומדת אצל אחד מחברי העבר שלה, פרופסור אנטון תאודורסקו, ניהלה עם נקמורה משא ומתן למכירת הציור של ואן גוך וחזרה לבוקרשט. משם טסה ללונדון. וחזרה לארצות הברית. בינתיים אנטון הכין זיוף של הציור, הזיוף הגיע לניו-יורק על תקן ציור האמיתי והציור האמיתי נשאר כל אותו הזמן באחוזה באנגליה. פנסטון גילה את הזיוף ושלח את קרנץ לאחוזה.
קרנץ ניסתה להרוג את אנה, אבל נכשלה. הציור הגיע ליפן, אנה וג'ק הפכו לזוג והאחוזה ניצלה מפשיטת רגל.
שער הפרחים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שער העיר, מבנה אדריכלי, אטרקציה תיירותית 
 כתובת:  העיר העתיקה 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1539–הווה (כ־485 שנים)
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אסלאמית 
 קואורדינטות:  31°46′59″N 35°14′02″E﻿ / ﻿31.783°N 35.23375°E﻿ / 31.783; 35.23375
  (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) שער הפרחים(למפת ירושלים העתיקה רגילה) שער הפרחים(למפת ירושלים רגילה) שער הפרחים(למפת ירושלים מוגדלת) שער הפרחים he
 
שער הפרחים בשנות ה-40
שער הפרחים ב-2011
שער הפרחים בשנת 2007
שער הפרחים (בערבית: باب الساهرة תעתיק: "באב א (ל) סאהרה"), ידוע גם בשם שער הורדוס, הוא אחד משערי ירושלים, ונמצא בחלק הצפוני של חומות ירושלים. סמוך לשער מבחוץ נמצאת שכונת באב א-זהרה, כשמו הערבי של השער, וכן מוזיאון רוקפלר.
בניית השער

השער, שהוא אחת הכניסות לרובע המוסלמי, נבנה על ידי סולימאן המפואר בשנת 1539, והכניסה המקורית אליו הייתה זוויתית - הכניסה לבית השער הייתה ממזרח, והנכנסים פנו שמאלה לתוך העיר. בראשית המאה ה-19 נחסם השער באבנים, אך בשלהי אותה מאה נפתח השער שוב לבקשת יושבי שכונת באב אל-חוטה הסמוכה שבתוך ירושלים. נראה כי השלטון העות'מאני הסכים לפתיחת השער, כדי לאפשר גם את החלפת גדודי הצבא העות'מאני ששמרו על העיר.
שמות השער

השם 'שער הפרחים' הוא שיבוש השם הערבי מימי הביניים 'באב אל-סאהרה', "שער המהלכים בלילה" (הסהרורים), כשמו של בית קברות מוסלמי הנמצא מול השער, א־סאהרה. בשולי בית הקברות ניצב תותח הרמדאן, היורה מדי ערב בחודש הרמדאן כדי לציין את תום הצום. שם בית הקברות מתייחס למתים שיקומו לתחייה באחרית הימים, ככתוב בקוראן 'ואולם רק תקע (בשופר) אחד... והנה הם בא־סהרה'.
שיבוש הגייה בין האותיות ס' ו-ז' הפך את שם השער ל'באב א־זאהרה' שפירושו "שער הפרחים", ומכאן הטעות. הטענה כאילו מקור השם הוא בעיטורי הפרחים שעל השער אינה נכונה, שכן כל שערי החומה מעוטרים בפרחים.
השם המקובל בלשונות אירופה לשער הפרחים הוא "שער הורדוס", בשל האמונה השגויה כי בתקופת הבית השני ניצב ביתו של הורדוס אנטיפס בקרבת מקום.
חפירות ארכאולוגיות

בשלהי שנות ה-90 של המאה ה-20 ערכה רשות העתיקות סדרה של חפירות ארכאולוגיות ממזרח לשער הפרחים. החפירות התרכזו בשלושה שטחים נפרדים הצמודים לקו החומה, ובהם נתגלו תשע שכבות ארכאולוגיות, החל מתקופת הברזל ועד סוף התקופה העות'מאנית. בין הגילויים המשמעותיים ביותר היו מבנים משלהי תקופת בית שני, קטע שלם מהחומה הביזנטית ושרידי בנייה מסיביים מתחת לקו החומה העות'מאנית. שרידים אלה זוהו כשרידי ביצורים מהתקופה המוסלמית הקדומה ומימי הביניים. ממצאים אלו מדגישים את חולשתה האסטרטגית של החומה הצפונית של ירושלים, ממנה תמיד פרץ האויב אל העיר, עד פריצת הצנחנים הישראלים לעיר העתיקה דווקא ממזרח במלחמת ששת הימים ב-1967.
שער הפרחים בתרבות והאומנות

בשטרות של סדרת השקל הישן ששימש בשנים 1980–1986, הנפיק בנק ישראל סדרת שטרות נוספת שנקראה בשם 'סדרת השערים'. על אחד משטרות אלה, שערכו היה מאה שקל, התנוסס בצידו האחד שער הפרחים.
רחוב שער הפרחים

"רחוב שער הפרחים" (נקרא גם "מעלות שער הפרחים") הוא רחוב המתחיל משער הפרחים ומסתיים ברחוב שער האריות. הרחוב חוצה את הרחובות: פונדק ההודים, אל מועזמיה, אל בוסטאמי, רימאן, שייח חסאן ושדאר.
ליד שער הפרחים, בצמוד לחומת העיר העתיקה נמצא מתחם שער הפרחים - מתחם של מספר בתים יהודיים.
בסמוך נמצאת שכונת באב אל חוטה, משכונות העוני של העיר העתיקה, ובה גרים מיעוטים שונים, ביניהם הצוענים. השכונה קרויה על שם אחד השערים הצפוניים של הר הבית הסמוך לשכונה. בצדו הפנימי של השער נמצא שוק קטן לירקות ופירות וכן זאווית אל-הונוד (אכסניית ההודים), מרכזה של קהילה מוסלמית-הודית קטנה בירושלים.
לקריאה נוספת

https://www.academia.edu/40074143/Excavations_East_of_Herod_s_Gate_Jerusalem_1998
זאב וילנאי, ירושלים בירת ישראל, העיר העתיקה א', הוצ' אחיעבר 1972
יהושע בן אריה, עיר בראי תקופה, ירושלים במאה ה-19, הוצ' יד בן צבי, ירושלים 1977
הערות שוליים

↑  יהושע בן אריה, 'עיר בראי תקופה', ירושלים במאה ה-19, עמ' 33-34
↑  Yuval Baruch, Excavations East of Herod’s Gate, Jerusalem, 1998, ANCIENT JERUSALEM REVEALED
| אתרי העיר העתיקה של ירושלים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 : 
שערי ירושלים
 שער האריות • שער הפרחים • שער שכם • השער החדש • שער יפו • שער ציון • שער האשפות • שער הרחמים • שערי חולדה: 
| רחובות מרכזיים בעיר העתיקה  |
| --- | --- | --- |
| הרובע הארמני | רחוב הפטריארכיה הארמנית • רחוב סנט ג'יימס •  רחוב אררט • רחוב הארמנים |  |
| הרובע היהודי | רחוב היהודים • רחוב הקארדו • רחוב משגב לדך • רחוב תפארת ישראל • רחוב בתי מחסה • רחוב חב"ד |  |
| הרובע המוסלמי | רחוב הגיא • רחוב שער האריות •  רחוב שער הפרחים • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה  • מעלות המדרשה • רחוב בית הבד |  |
| הרובע הנוצרי | רחוב דוד • רחוב השער החדש • רחוב הבורסקאים • רחוב הפטריארכיה הלטינית • רחוב הנוצרים |  |
| אתרי הרובע המוסלמי |
| --- | --- | --- |
| שכונות | באב אל חוטה |  |
| רחובות ושערים | שער האריות • שער הפרחים • שער שכם • הקארדו (ירושלים) • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה (רחוב) • רחוב הגיא • רחוב שער האריות • שער השלשלת • שער הכותנה • שער הברזל |  |
| אתרים ארכיאולגיים | מערת צדקיהו • בריכת הסטרותיון • קשת וילסון • מנהרות הכותל • שער וורן • בריכות הצאן |  |
| אתרים מוסלמיים | רבאט אל-מנצורי • מסגד הצריח האדום • רבאט אל-בציר • ספריית ח'אלדיה • ספריית אל-בודיירי • אל-מדרסה א-תנכיזיה |  |
| אתרים נוצריים | ויה דולורוזה • קפלת ההלקאה • קפלת ההרשעה וכפיית הצלב • מנזר האחיות ציון (העיר העתיקה) • כנסיית סנטה אנה • האכסניה האוסטרית • אכסניית סנט פאולוס • כנסיית גבירתנו הדואבת |  |
| אתרים יהודיים | הכותל הקטן • ישיבת עטרת ירושלים • בית המערבים • ישיבת אדרת אליהו • ישיבת שובו בנים • בית הכנסת ע"ש הרב גץ • בית הכנסת אוהל יצחק • ישיבת חיי עולם • ישיבת תורת חיים • בית הכנסת ציון המצוינת |  |
| מבני מגורים יהודיים | חצר רייסין • חצר גליציה • בית המערבים • מתחם שער הפרחים • בית ויטנברג • בית הצלם • חצר ראנד • בית חזון • בית דנון • חצר דיסקין |  |
| שונות | מוזיאון הכיכר הרומית • שוק הכותנה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285542105171  LCCN: sh00001894  VIAF: 3612153239462729450006   WorldCat (עם VIAF): 3612153239462729450006 
רחוב שער הפרחים
תמונה (תורת הקטגוריות)

בתורת הקטגוריות, תמונה של מורפיזם היא מורפיזם בעל תכונות מסוימות (אם קיים כזה), המכליל את מושג התמונה של פונקציה.
בקטגוריה C, מונומורפיזם  h:I\to Y הוא תמונה של המורפיזם  f:X\to Y, אם:
קיים מורפיזם  g:X\to I כך ש f=hg.
לכל אובייקט Z ולכל מורפיזם  k:X\to Z ומונומורפיזם  l:Z\to Y כך ש f=lk קיים מורפיזם יחיד  m:I\to Z כך ש k=mg ו h=lm.
מן התכונה השנייה, הנקראת "אוניברסליות", נובע שאם התמונה קיימת אז היא יחידה עד כדי איזומורפיזם.
התמונה של f מסומנת לעיתים קרובות ב- \mathrm {Im} (f).
דוגמאות

בקטגוריה של קבוצות התמונה של מורפיזם  f:X\to Y היא ההכלה של התמונה 
 \{f(x)|x\in X\} לתוך Y.
בקטגוריות רבות, כגון הקטגוריה של חבורות, הקטגוריה של חבורות אבליות והקטגוריה של מודולים התמונה של מורפיזם היא התמונה של המורפיזם המתאים בקטגוריה של קבוצות (לאחר הפעלת הפונקטור השוכח).
תיאודור מיימן

| --- | --- |

 לידה:  11 ביולי 1927 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 פטירה:  5 במאי 2007 (בגיל 79) ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית וונקובר.
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולורדו בולדר (1949)  אוניברסיטת סטנפורד (1955) 
 מנחה לדוקטורט:  ויליס לם 
 מוסדות:  אוניברסיטת נורת'איסטרן  יוז איירקראפט 
 פרסים והוקרה:  מדליית סטיוארט באלנטין (1962)  פרס רוברט וו. ווד (1976)  פרס יפן (1987)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (1984)  פרס אוליבר באקלי (1966)  פרס וולף לפיזיקה (1983)  honorary Fellow of the Royal College of Surgeons (1994)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 תרומות עיקריות
 המציג והמדגים הראשון של הלייזר.
 
תיאודור הרולד "טד" מיימן (באנגלית: Theodore Harold "Ted" Maiman‏; 11 ביולי 1927, לוס אנג'לס, קליפורניה - 5 במאי 2007, ונקובר, קולומביה הבריטית) היה פיזיקאי יהודי אמריקאי, ממציא הלייזר (Light Amplification by Stimulated Emission of Radiation).
על המצאה זו זכה מיימן בפרסים רבים ובעיטורים שונים, ואף היה מועמד פעמיים לקבלת פרס נובל לפיזיקה. כתב ספר בשם "אודיסאת הלייזר" (The Laser Odyssey), המתאר כיצד המציא את הלייזר.
קורות חיים

מיימן נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה. בצעירותו חסך כסף עבור לימודי השכלה גבוהה ועבד בתיקון מכשירים אלקטרוניים. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון נרשם לאוניברסיטת קולורדו וקיבל ב-1949 תואר ראשון בפיזיקה להנדסה (Engineering physics). לאחר קבלת התואר עבר מיימן ללמוד באוניברסיטת סטנפורד בה למד לתואר שני בהנדסת חשמל (1951) ולדוקטורט בפיזיקה (1955). עבודת הדוקטורט שלו עסקה בתחום הפיזיקה הניסויית, בהנחייתו של ויליס לם ובחנה את פיצול הקווים הספקטרליים באטומי הליום מעוררים.
לאחר סיום עבודת הדוקטורט ניגש מיימן לראשונה לחקר הלייזר. במהלך מחקרו המציא את לייזר האודם, קרן לייזר המבוססת על גבישי אודם מלאכותיים אשר אותם גידל ד"ר ראלף ל. הוצ'סטון. ההמצאה הוצגה לראשונה על ידי מיימן ב-16 במאי 1960 ב-HRL Laboratories שבמליבו, קליפורניה.
המצאתו נחלה הצלחה רבה וגררה התלהבות רבה בעולם המדע. לאחר שהציג את קרן הלייזר הראשונה, פיתחו מדענים רבים קרני לייזר אחרות ואף הרחיבו את תורת הלייזר.
לאחר שעזב את מעבדות יוז איירקראפט הצטרף מיימן למעבדות Quantatron שם היה אחראי על פעולות קרני לייזר.
מיימן היה מועמד לקבלת פרס נובל פעמיים על המצאתו. במהלך עבודתו על הלייזר התקבל לאקדמיה הלאומית למדעים ולאקדמיה הלאומית להנדסה. ב-1966 קיבל את הפרס "Oliver E. Buckley Condensed Matter Prize". מיימן היה חתן פרס וולף בפיזיקה לשנת 1984. בנוסף, קיבל מיימן את פרס יפן. אוניברסיטאות רבות העניקו למיימן תואר לשם כבוד, כשהאחרון שקיבל היה מטעם אוניברסיטת סיימון פרייזר שבוונקובר, קנדה, והוא ניתן לו ב-2002.
מיימן נפטר בשנת 2007 ממסטוציטוזה מערכתית (Systemic mastocytosis).
הערות שוליים

↑  הפטנטים של ארצות הברית - פטנט מספר 3353115 (באנגלית)
↑  גוהונסון, ג'ור ג'., תיאודור מיימן יוצר את קרן הלייזר הראשונה בגיל 32, לוס אנג'לס טיימס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007422493505171  PLWABN: 9812033581105606  GND: 1080703802  ISNI: 0000 0000 5751 4468  LCCN: nr2001025911  NKC: nlk20030129655  NSK: 000717682  SNAC: w6tt5gc5  VIAF: 84844903   WorldCat (עם VIAF): 84844903
תמונה באבן

תושב השכונה קורא את השיר מהאבן
תמונה באבן הוא מיזם ירושלמי, שבמסגרתו מונצחות המשפחות שבנו את שכונת "אוהל משה", שהיא חלק משכונת "נחלאות", אחת השכונות הראשונות שנבנו מחוץ לחומות, בשלהי המאה ה-19.
את המיזם יזמה דבורה אבי-דן. למימושו פנתה לצאצאיהם של מייסדי שכונת "אוהל משה", בבקשה לקבל תמונות מהאלבום המשפחתי. מתוך כ-600 תמונות שנאספו, נבחרו עשרים לתלייה על בתי השכונה. המעצב עופר קוטלר עיצב את המיזם. בשלב הראשון הוגדלו תמונות אלה, נצרבו באבן, ונוסף להן תקציר קורות חייהן של המשפחות. מרביתן נתלו על בתי המשפחות המתאימות. את השלב הזה מימן עוזי הלוי, נכדו של ר' בנימין הלוי שהיה ממייסדי השכונה.
בינואר 2006 מומש השלב השני של "תמונה באבן", 17 תמונות קטנות יותר נתלו בסמטה שעל יד בית הכנסת הגדול של אוהל משה. השלב השני מומן על ידי הצאצאים של המשפחות המופיעות בתצלומים. בפתח השלב השני נקבע שירו של אלישע פורת, "פחיתה", העוסק, בדומה למיזם כולו, בשלשלת הדורות. וסוגר את המיזם התרגום לאנגלית של השיר.
בכוונת היזמית להקים גם בשכונת "אבן ישראל" ובשכונות הכורדים "זיכרון יוסף" מפעל דומה.
עם המשפחות המונצחות נמנית משפחת נבון שאחד מבניה היה נשיא המדינה יצחק נבון, ומשפחות נכבדות נוספות.
ראו גם

אבן נגף
הערות שוליים

↑  השלט על קיר ביתה של משפחת נבון  מתוך אתר שלטי רחובות, אתרים ומספרי בתים האולטימטיבי
תצורה רשתית

| --- | --- |
 שיוך:  zone of neuraxis, ישות אנטומית מסוימת 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (784) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  formatio reticularis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.00.021 
 TA2 (2019):  5367 
 מזהה נרולוקס:  nlx_143558 
 מזהה נרוניימס:  1223 
 FMA:  77719 
 קוד MeSH:  A08.186.211.132.772 
 מזהה MeSH:  D012154 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0035284 
 
התצורה הרשתית (TA: Formatio reticularis) היא אזור במוח הממוקם בגזע המוח ומכיל 90 גרעינים ורשתות סבוכות של תאי עצב. 
התצורה הרשתית מעוררת את קליפת המוח להיות קשובה לגרייה חדשה ושומרת על ערנות המוח אפילו בזמן שינה.
בהתאם לכך, פגיעה חמורה בתצורה הרשתית מובילה רבות למצב של תרדמת.
מיקום וקישורים לחלקים אחרים במערכת העצבים

התצורה הרשתית נמתחת מחלקו העליון של המוח האמצעי, עוברת דרך הפונס ומגיעה עד לתחתית המוח המוארך.
התצורה הרשתית שולחת אקסונים לחלקים רבים במערכת העצבים, במסילות עולות (לעבר קליפת המוח) ויורדות (לאורך חוט השדרה).
התצורה הרשתית מקבלת מידע רב מקליפת המוח הקדם-מוטורית וממספר אזורים תת-קורטיקלים, כמו האמיגדלה, ההיפותלמוס וגרעיני הבסיס.
התצורה הרשתית שולחת מידע חושי לתלמוס, אשר בתורו מתעל את המידע לעיבוד במקומות המתאימים בקליפת המוח. למשל, המידע המגיע מן העיניים מתועל לאזורים האחראיים על הראיה.
תפקידים

התצורה הרשתית ממלאת תפקיד חשוב בשליטה על מנגנונים הקשורים לעוררות ושינה. 
בין השאר, התצורה הרשתית מווסתת העברה של מידע המגיע ממערכות החוש, ומשתתפת בקביעה האם יועבר למוח הגדול ויגיע למודעות.
התצורה הרשתית חיונית להיבטים מסוימים של התפקודים הניהוליים.
מבנים בתצורה הרשתית מעורבים גם בשליטה מוטורית. התצורה הרשתית חיונית לתנועה של העיניים, הראש והגפיים.
שליטה מוטורית מאפשרת קואורדינציה.
התצורה הרשתית קשורה גם לוויסות טמפרטורה.
הערות שוליים

1 2 3  גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
1 2 3 4  Mark R. Rosenzweig, Arnold L. Leiman, S. Marc Breedlove (1999). Biological psychology: an introduction to behavioral, cognitive, and clinical neuroscience. 2nd ed. Sunderland, Massachusetts: Sinauer Associates.
↑  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
↑  Brown, T. E. (2005). Attention deficit disorder: The unfocused mind in children and adults. Yale University Press.
↑  Mai, J. K., & Paxinos, G. (Eds.). (2012). The human nervous system. Academic Press.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A14.1.00.021 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שישים ריבוא

| --- | --- |
 כתיב עשרוני:  600,000
 במילים:  שש מאות אלף, שישים ריבוא
 מספר סודר:  השש מאות אלף
 גימטריה:  ת"ר אלפים
 גורמים ראשוניים:   2^{6}\cdot 5^{5}\cdot 3
 כתיב רומי:   \ {\bar {D}}{\bar {C}}
 כתיב בינארי:  10010010011111000000
 כתיב הקסדצימלי:  927C0
שישים ריבּוֹא (600,000) הוא מספר החוזר מספר פעמים בתורה, ויש לו משמעויות הלכתיות ואגדתיות. ביטוי זה של המספר מופיע רק מתקופת התנאים ואילך, בתורה מופיע מספר זה בביטוי 'שש מאות אלף'.
במקרא

המספר שש מאות אלף מוזכר מספר פעמים במקרא. בראשונה הוא מוזכר בתיאור יציאת מצרים, כמספר בני ישראל (הגברים מגיל עשרים) שיצאו ממצרים: ” וַיִּסְעוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל מֵרַעְמְסֵס סֻכֹּתָה כְּשֵׁשׁ מֵאוֹת אֶלֶף רַגְלִי הַגְּבָרִים לְבַד מִטָּף” (ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ל"ז).
בעוד בפרשנות המסורתית מקובל לראות במספר זה תיאור מדויק, בחקר המקרא מקובל לראות במספר זה מספר טיפולוגי-סימבולי בלבד המסמל כמות אנשים עצומה, ולדעתם מספר העברים שיצאו ממצרים היה כנראה רק אלפים או רבבות לכל היותר, דבר היכול להסביר את נדודיהם במדבר, ויוצר מתאם טוב עם סדרי הגודל של העולם העתיק.
בשני המפקדים בספר במדבר, המספר הכללי של בני ישראל קרוב מאוד למספר זה.
אֵלֶּה פְּקוּדֵי בְנֵי יִשְׂרָאֵל לְבֵית אֲבֹתָם כָּל פְּקוּדֵי הַמַּחֲנֹת לְצִבְאֹתָם שֵׁשׁ מֵאוֹת אֶלֶף וּשְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים וַחֲמֵשׁ מֵאוֹת וַחֲמִשִּׁים
אֵלֶּה פְּקוּדֵי בְּנֵי יִשְׂרָאֵל שֵׁשׁ מֵאוֹת אֶלֶף וָאָלֶף שְׁבַע מֵאוֹת וּשְׁלֹשִׁים
בהלכה > הגדרת רשות הרבים לעניין שבת

הפוסקים חלוקים בדעתם בשאלה האם על מנת שמקום יוגדר כרשות הרבים לעניין איסור הוצאה בשבת, עליו להיות מקום שעוברים בו ששים ריבוא איש ביום, בדומה למחנה ישראל במדבר סיני, או שאין זו דרישה מחייבת. ולפסיקה זו השלכות רבות הלכה למעשה.
לדעת רבי יעקב בן אשר מחבר ארבעה טורים, בעל ספר התרומה, ובעל ספר הרוקח, וראשונים נוספים, זהו תנאי הכרחי. הלכה זו מתבססת על פירוש רש"י במסכת עירובין. לפי שיטה זו מקום עירוני הרחב 16 אמות על 16 אמות אך אין בו שישים ריבוא אנשים מוגדר ככרמלית. מנגד, פוסקים רבים חולקים על שיטה זו, היות שהתנאי של ששים ריבוא איש לא נזכר במפורש בתלמודים, ולא בדברי הרי"ף והרמב"ם. מבין הפוסקים החולקים נמנים רשב"ם, רמב"ן, רשב"א, ריטב"א, ר"ן, ריב"ש, בעל ספר מגיד משנה, רבי מנחם המאירי, מהרש"ל, ומחבר שו"ת משאת בנימין.
רבי יוסף קארו בספרו שולחן ערוך הביא בסתם את הדעה שמקום מוגדר כרשות הרבים גם אם לא נמצאים בו שישים ריבוא אנשים, והוסיף שיש אומרים שרק מקום שיש בו שישים ריבוא יכול להיחשב לרשות הרבים. הפוסקים נחלקו בדעתו, להבנת רבי אברהם גומבינר מחבר ספר מגן אברהם, נפסק בשולחן ערוך כדעה שזהו תנאי נדרש. לעומתו, רבי חיים בנבנישתי, רבי ישראל מאיר הכהן מראדין מחבר ספר משנה ברורה ועוד אחרונים נקטו שהמחבר הכריע כדעה שיש דין רשות הרבים גם ללא שישים ריבוא.
גם בדעת רבי משה איסרליש נחלקו הפוסקים: רבי דוד הלוי סגל מחבר 'טורי זהב' כתב שדעת רמ"א לפסוק שהתנאי נדרש,  אך רבי מאיר פוזנר ואחרים כתבו שאין ראייה שכך אכן פסק הרמ"א.
ההשלכה העיקרית של המחלוקת נוגעת לשאלה האם ניתן להתיר טלטול על ידי עירוב המורכב מצורות הפתח, שלסוברים שמדובר ברשות הרבים גמורה - אי אפשר להתיר טלטול בדרך זו, אך לסוברים שכל מקום שאין בו שישים ריבוא אינו אלא כרמלית - מותר.
במשנה ברורה נכתב שכל בעל נפש יש לו להחמיר כשיטה שיש רשות הרבים מהתורה גם ללא שישים ריבוא, אך הוסיף שאין למחות ביד המקילים כשיטה השנייה. וכך כתבו רבי שניאור זלמן מלאדי בשולחן ערוך הרב, רבי אברהם דנציג בחיי אדם, ורבי משה לוי בספרו מנוחת אהבה.
בהלכה > ברכת חכם הרזים

בעת ראיית ששים ריבוא יהודים יחדיו בארץ ישראל, מברכים את ברכת חכם הרזים.
בהלכה > תוקף חובת המצוות התלויות בארץ

הדעה המקובלת על רוב הפוסקים היא שחובת חלק מן המצוות התלויות בארץ חלה מדאורייתא רק כאשר רוב ישראל בארץ, (כלשון הגמרא, 'כל יושביה עליה'). בכלל זה מצוות הפרשת תרומות ומעשרות, הפרשת חלה, ומצוות נוספות. לדעת רוב הפוסקים לשם כך צריך שרוב העם היהודי יתגורר בתחומי ארץ ישראל, אך פוסקים אחדים, ובכללם רבי אליעזר ולדנברג, ורבי ישראל יהושע מקוטנא כתבו שדי בכך ששישים ריבוא יהודים יגורו בארץ ישראל על מנת שתחול החובה מן התורה. לפי שיטתם, תוקף המצוות הללו במדינת ישראל היום הוא מן התורה, שכן גרים בה כעת הרבה מעל שישים ריבוא יהודים.
באגדה

במספר מקורות במדרש מובא המספר שישים ריבוא כביטוי לציבור עצום.
במסכת גיטין בתלמוד הבבלי מסופר בשם רב אסי:
ששים רבוא עיירות היו לו לינאי המלך בהר המלך, וכל אחת ואחת היו בה כיוצאי מצרים - חוץ משלש שהיו בהן כפלים כיוצאי מצרים.

...

אמר עולא: לדידי חזי לי ההוא אתרא ואפילו שיתין ריבוותא קני לא מחזיק. אמר ליה ההוא מינא לרבי חנינא: שקורי משקריתו! אמר ליה "ארץ צבי" כתיב בה; מה צבי זה - אין עורו מחזיק את בשרו, אף ארץ ישראל בזמן שיושבין עליה - רווחא, ובזמן שאין יושבין עליה - גמדא.
הסבר: עולא אמר שראה את הר המלך, ואין בו מקום אפילו לשישים ריבוא קנים. הגיע מין ואמר לרבי חנינא: שקרנים אתם. ענה לו רבי חנינא: ארץ ישראל קרויה "ארץ צבי", וכשם שצבי שפשטו את עורו, אין עורו מחזיק את בשרו, כך ארץ ישראל - כאשר היא מיושבת ביהודים, היא מתרווחת, וכאשר אינה מיושבת, היא מתכווצת.
על פי ספר הזוהר, יש שישים ריבוא אותיות לתורה. אולם בפועל מספר האותיות בתורה הוא כחצי מזה, 304,805 אותיות בלבד. לסתירה זו ניתנו מספר הסברים, בין השאר שדרך ספירת האותיות של הזוהר אינה דרך ספירת האותיות הפשוטה, ושכוונת ספר הזוהר להביע רעיון אגדי, ולא לספירה ממשית של האותיות.
בכתבי החסידות מובא המספר 600,000 כמספרם הכולל של נשמות ישראל.
בספר 'קול התור' שחיבר רבי הלל ריבלין על פי תורת הגר"א, מקושר מספר זה לגאולה:
אם יהיה אפשר להעביר לארץ ישראל שישים ריבוא בפעם אחת, צריכים לעשות זאת מיד, כי מספר זה של שישים ריבוא כחו גדול ושלם להכריע את הס"מ בשערי ירושלים.
גם הרב עקיבא יוסף שלזינגר מביא רעיון דומה, וכותב בספרו 'ברית עולם', שאם יהיו בארץ ישראל 600,000 יהודים, יתנו האומות ליהודים לשלוט בארץ (כמו שאכן קרה במציאות שהחלטת החלוקה התקבלה כשהיו בארץ ישראל כ-600,000 יהודים). [דרוש מקור]
לקריאה נוספת

יש שישים ריבוא אותיות לתורה, האומנם? ד"ר משה כץ, בתוך תחומין כ"א, עמוד 555.
הערות שוליים

↑  ארבעה טורים, אורח חיים, סימן שמ"ה
↑  ספר התרומה סימן ריד.
↑  ספר הרוקח סימן קעה.
↑  בספר בית יוסף שם, הביא מדברי ראשונים נוספים שסבורים כך.  ובספר ביאור הלכה שם ד"ה 'שאין ששם רבוא' הוסיף על הרשימה עוד כמה ראשונים הסבורים כך.
↑  רש"י, מסכת עירובין, דף נ"ט, עמוד א', ד"ה עיר
↑  ריטב"א עירובין נז עמוד א ד"ה עיר, ערוך השלחן אורח חיים סימן שמה סעיף טז.
↑  חידושי הרמב"ן על שבת נז א, (לקראת סוף העמוד). וביתר הרחבה בחידושיו על עירובין נט א ד"ה עיר.
↑  ביאור הלכה שם.
↑  שו"ת משאת בנימין סימן צב.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן שמ"ה, סעיף ז'
↑  מגן אברהם, אורח חיים, סימן שמ"ה, סעיף קטן ז'
↑  שיירי כנסת הגדולה אורח חיים סימן שמה הגהות בית יוסף סעיף ג.
↑  משנה ברורה, סימן שמ"ה, סעיף קטן כ"ג; ביאור הלכה שם ד"ה שאין ששים רבוא.
↑  טורי זהב, אורח חיים, סימן שמ"ה, סעיף קטן ו'
↑  בית מאיר אורח חיים סימן שמה על הט"ז ס"ק ו. ביאור הלכה שם.
↑  בית מאיר אורח חיים סימן שסד. ביאור הלכה סימן שסד.
↑  משנה ברורה על אורח חיים שמה – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  ספרי כ"ק אדמו"ר הזקן - שולחן ערוך - אורח חיים חלק ב - הלכות עירובין - שמה דין ארבע רשויות לשבת ובו... - יא | ספריית ליובאוויטש, באתר chabadlibrary.org
↑  שו"ת ציץ אליעזר חלק י סימן א.
↑  ישועות-מלכו, חידושים על משנה תורה לרמב"ם, הלכות תרומות פרק א, כא.
↑  הרב יעקב זיסברג, עצמאות ישראל בארצו - עצה או מצווה?, באתר דעת, ‏ה'תשס"ב
↑  זהר חדש צא א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  ספר המאמרים תרע"ח, עמ' שי"ב