stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וי אדמסון
אלזה וגוריה

אדמסון התפרסמה בעיקר הודות למאמצי השימור של אלזה הלביאה. ב-1956 שהו אדמסון ובעלה במחוז הצפון-מזרחי בקניה, במסגרת עבודתו של בעלה כפקח בשמורה. במהלך עבודתו ירה והרג לביאה משום שסיכנה אותו ואת עמיתו. לאחר הירי גילה אדמסון שהלביאה גוננה על הגורים שלה שנמצאו בקרבת מקום. הוא לקח את הגורים הביתה, והזוג גידל אותם במשך תקופה קצרה שבסופה הועברו שני הגורים הגדולים ביותר לגן החיות ברוטרדם, משום שהתקשו לגדל את השלושה יחד. הקטנה ביותר, שקיבלה את השם אלזה, גודלה על ידי בני הזוג.
לאחר תקופת מה החליטה אדמסון להחזיר את אלזה לחופשי במקום לשלוח אותה לגן חיות, והיא בילתה חודשים רבים באימונים כדי ללמדה כיצד לצוד ולשרוד בכוחות עצמה. בסופו של דבר הצליח התהליך ואלזה הייתה האריה הראשון שחזר לטבע, יצר קשר לאחר חזרתו והביא צאצאים בטבע. לאחר שנולדו לאלזה גורים שמרו בני הזוג מרחק מאלזה וגוריה, אך עדיין היו קרובים מספיק כדי לתעד את חייהם.
בינואר 1961 מתה אלזה ממחלה הנובעת מקרציה. שלושת הגורים הצעירים שלה הפכו למטרד ונהגו לטרוף בהמות של חקלאים מקומיים. בני הזוג אדמסון, שחששו שהחקלאים המקומיים יהרגו את הגורים, הצליחו ללכוד אותם והעבירו אותם לטנזניה, שם הובטח להם בית בפארק הלאומי סרנגטי.
כתיבה ופרסום

את הספר על אלזה שלחה אדמסון לכמה מוציאים לאור, עד שבסופו של דבר נקנה הספר על ידי הרוויל פרס, מבית ההוצאה לאור הארפר-קולינס. המהדורה הראשונה הודפסה ב-1960. הספר הפך לרב-מכר, ובמשך 13 שבועות דורג בראש רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, וכמעט שנה הופיע ברציפות ברשימה בדירוגים שונים. הצלחתו של הספר נבעה הן מהסיפור הייחודי וכן הודות לתצלומים הרבים שתיעדו את חייה של הלביאה לאורך כל הדרך. צילומים רבים עיטרו גם את הספרים הבאים שבאו בעקבותיו. לחופש נולדה קיבל ביקורות חיוביות. אדמסון עבדה בשיתוף פעולה כדי לקדם את הספר, מה שתרם לפרסומה הבינלאומי. בעקבות הפופולריות של הספר יצא ספרה הבא, חיים בחופש, שעסק באלזה וגוריה ולנצח חופשייה, שסיפר את סיפור שחרורם של שלושת הגורים של אלזה: גופה, ג'וזפה ואלזה הקטנה.
לצד עיסוקה בכתיבה עסקה אדמסון רבות במגוון פרויקטי שימור, ואת עשר שנותיה האחרונות בילתה במסעות ברחבי העולם, בהרצאות על הסכנות העומדות בפני חיות הבר באפריקה וכן בגיוס כספים עבור חיות בר. ספר של ציוריה, "אפריקה של ג'וי אדמסון" יצא לאור בשנת 1972. בנוסף לאלזה, היא שיקמה צ'יטה ונמר אפריקאי. פיפה הצ'יטה גודלה כחיית מחמד, וניתנה לאדמסון בגיל שבעה חודשים בתקווה שתחזור לטבע בהמשך. לפני מותה של פיפה היא המליטה ארבעה גורים. אדמסון כתבה את הספרים The Spotted Sphinx והאתגר של פיפה אודות פיפה וגוריה. בהמשך, הגשימה אדמסון שאיפה בת שנים רבות, והשיגה בשנת 1976 גורת נמרים אפריקאית שכונתה פני. פני הייתה בת שמונה שבועות כשסייר של ג'ורג' אדמסון מצא אותה. פני המליטה שני גורים, ואדמסון כתבה אודותיה את ספרה האחרון מלכת שבא.
בנוסף, במשך שנים רבות הייתה אדמסון פנליסטית בתוכנית רדיו פופולרית של ה-BBC בשם "עשרים שאלות". בנוסף לספריה של ג'וי אודות חתולים גדולים, ספר של עבודות האמנות שלה יצא כאוטוביוגרפיה בשם הרוח המחפשת. האוטוביוגרפיה השנייה של ג'ורג' אדמסון, השמחה והגאווה שלי (משחק מילים על המילה "joy", כינויה של אדמסון), יצאה בשנת 1986.
הערות שוליים

↑  בתרגום הראשון לעברית ב-1964, בהוצאת י. מרכוס, נקרא הספר בעברית, "לחופש יולד סיפורה של לביאה"
↑  מאיר שניצר, מלודרמה מלוקקת, חדשות, 24 באוגוסט 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257459405171  PLWABN: 9810650588105606  BIBSYS: 90207953  BNE: XX1171765  BnF: cb12380279f (data)  CiNii: DA02290604  DSI: 12422  GND: 104530138  ICCU: RAVV009518  ISNI: 0000 0003 6861 0158  KulturNav: 66998866-ffbb-48ef-a0f8-34373b01904b  LCCN: n80063044  LNB: 000016251  NDL: 00430994  NKC: jn20000600035  NLA: 36287579  NLG: 74640  NLK: KAC199600163  NTA: 073491381  SELIBR: 322134  SNAC: w6qc0q0t  SUDOC: 060161981  Trove: 1242236  ULAN: 500127901  VIAF: 19758839   WorldCat (עם VIAF): 19758839
אנאיס נין

| --- | --- |

אנאיס נין בשנות ה-70
 לידה:  21 בפברואר 1903 ניי-סיר-סן, סן, צרפת 
 פטירה:  14 בינואר 1977 (בגיל 73) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Ángela Anaïs Juana Antolina Rosa Edelmira Nin Culmell 
 מדינה:  קובה, ארצות הברית, צרפת 
 מקום קבורה:  מפרץ סנטה מוניקה 
 שפות היצירה:  אנגלית, צרפתית, ספרדית 
 יצירות בולטות:  הדלתה של ונוס 
 בן או בת זוג:  יו פרקר גילר (1923–1977)  רופרט פול (1955–1966) 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד  גביע הכסף לנשות השנה של לוס אנג'לס טיימס 
 חתימה:   
 
אנאיס נין (בספרדית: Angela Anaïs Juana Antolina Rosa Edelmira Nin y Culmell; ‏21 בפברואר 1903 - 14 בינואר 1977) הייתה סופרת שנולדה בצרפת להורים קובנים. היא התגוררה בספרד ובקובה וחייתה רוב חייה בארצות הברית, שם התבססה כסופרת. היא כתבה יומנים (לאורך יותר מ-60 שנה, החל מגיל 11 ועד קרוב למותה), רומנים, כתבים ביקורתיים, מאמרים, סיפורים קצרים, וארוטיקה. חלק גדול מכתביה פורסם לאחר מותה.
ביוגרפיה

אנאיס נין נולדה בניי-סיר-סן, צרפת, להורים אמנים. אביה, חואקין נין, היה פסנתרן ומלחין קובני ממוצא קטלאני, ואמה הייתה זמרת קובנית בעלת הכשרה קלאסית. סבו של אביה נמלט מצרפת בעת המהפכה הצרפתית והגיע לקובה, שם עזר לבנות את מסילת הרכבת הראשונה במדינה.
נין התחנכה כנוצרית קתולית, ובילתה את ילדותה ונעוריה באירופה. אחרי שהוריה נפרדו, אמה העבירה את אנאיס ואת שני אחיה לברצלונה, ומשם לניו יורק. לפי יומניה, נין עזבה את מערכת החינוך הפורמלית בגיל 16 ומאוחר יותר החלה לעבוד כדוגמנית ציור. אחרי מספר שנים באמריקה, נין שכחה איך לדבר ספרדית, אך המשיכה לשלוט בצרפתית ולמדה לדבר אנגלית שוטפת.
ב-3 במרץ 1923, בהוואנה, קובה, נישאה לבעלה הראשון, יו פרקר גילר (1898–1985), בנקאי ואמן, שנודע מאוחר יותר כיוצר הקולנוע הניסיוני איאן הוגו. הזוג עבר לגור בפריז, שם עבד גילר בבנקאות ונין החלה לפתח את העניין שלה בכתיבה. ביומניה היא מזכירה כי באותה תקופה למדה ריקודי פלמנקו. יצירתה הראשונה שיצאה לאור הייתה סקירה על ד"ה לורנס, שכתבה ב-16 יום.
טיפול פסיכואנליטי שעברה אצל הפסיכיאטר היהודי אוטו ראנק השפיע עליה מאוד. ראנק היה גם המטפל שלה וגם המאהב שלה. בביקורה השני אצל ראנק, נין הרהרה על תשוקתה "להיוולד מחדש" כאישה וכאמנית.
בשלהי קיץ 1939, כשתושבים זרים רבים עזבו את צרפת בשל המלחמה המתקרבת, נין עזבה את פריז וחזרה לניו יורק עם בעלה (לפי בקשתו, אזכורים של גילר הושמטו ברובם מיומניה שיצאו לאור בימי חייה).
חיים אישיים

על פי יומניה, בתקופתה בפריז ניהלה נין אורח חיים ביסקסואלי, בוהמייני וסוער עם נשים רבות וגברים שונים, הבולט שבהם היה הסופר הנרי מילר. יומניה (שנערכו לאחר מותה בידי בעלה השני), מספרים כי יחסיה עם מילר היו מלאי תשוקה עזה ופיזיים מאוד.
נין האמינה שההיריון שהסתיים ב-1934 בהפלה היה מהנרי מילר. ב-1947, כשהייתה בת 44, פגשה את השחקן רופרט פול במעלית במנהטן, בדרכה למסיבה. השניים פיתחו קשר רומנטי. פול היה צעיר מנין ב-16 שנים. ב-17 במרץ 1955, בעודה נשואה לגילר, היא נישאה לפול באריזונה, ועברה לחיות איתו בקליפורניה. גילר נשאר בניו יורק ולא ידע על נישואיה השניים של נין עד מותה ב-1977.
ב-1966 נין ביטלה את נישואיה עם פול, בעקבות בעיות משפטיות שעלו מכך שגם גילר וגם פול ניסו לרשום אותה כרעייתם בטפסי מס ההכנסה שלהם. על אף ביטול נישואיהם, נין ופול המשיכו לגור יחדיו כאילו היו נשואים, עד מותה ב-1977.
אחרי מותו של גילר ב-1985, פול הזמין את הוצאתם לאור של היומנים המלאים של נין. חמישה כרכים יצאו לאור באנגלית. פול מת ביולי 2006.
נין הזכירה כהשפעות את הסופרת ג'ונה בארנס, מחלוצות הספרות הלסבית, ואת הסופר ד״ה לורנס. בכרך הראשון של יומניה ציינה כי היא כותבת בהשראתם של מרסל פרוסט, אנדרה ז'יד, ז'אן קוקטו, פול ואלרי וארתור רמבו.
בנוסף לעבודתה ככותבת, נין הופיעה במספר סרטי קולנוע. דמותה מופיעה גם בסרט "הנרי וג'ון".
קריירה ספרותית > יומנים

עבודותיה החשובות ביותר של נין, הן לפי דעתה והן לפי דעתם של חוקרים, הן יומניה.
היומנים, המקיפים עשרות שנים, מספקים תובנות מעמיקות לחייה וקשריה האישיים. נין הכירה באופן אינטימי מספר סופרים, אמנים, פסיכואנליטיקאים ודמויות בולטות אחרות, וכתבה עליהם לעיתים קרובות, במיוחד על אוטו ראנק. לאור מעמדה כסופרת המתארת קבוצת ידוענים גברית בעיקרה, יומניה של נין נחשבים למשמעותיים כי סיפקו נקודת מבט מ״הצד השני״.
קריירה ספרותית > כתבים אירוטיים

מבקרי ספרות רבים מהללים את נין כאחת הכותבות הדגולות ביותר של ארוטיקה נשית. היא הייתה אחת הנשים הידועות הראשונות שחקרו את תחום הכתיבה הארוטית במלואו, ובהחלט הייתה האישה הבולטת הראשונה במערב שכתבה ארוטיקה. לפניה, ארוטיקה שנכתבה על ידי נשים הייתה נדירה.
לפי הכרך הראשון של יומניה, נין נתקלה לראשונה בכתיבה ארוטית כשחזרה לפריז עם בעלה, אמה ושני אחיה בסוף גיל ההתבגרות שלה. הם שכרו את דירתו של אמריקאי שנסע לחופשת הקיץ, ונין נתקלה בכמה ספרים בצרפתית, אותם קראה בזה אחר זה. ״מעולם לא קראתי ספרות ארוטית באמריקה״, כתבה, ״הייתי תמימה לפני שהתחלתי לקרוא בהם, אבל כשסיימתי את כולם, לא היה דבר שלא ידעתי על הרפתקאות מיניות״.
בשנות הארבעים, מתוך מצוקה כלכלית, החלו נין, הנרי מילר וכמה מחבריהם לכתוב ספרות ארוטית ופורנוגרפית עבור ״אספן״ אנונימי, תמורת דולר אחד לעמוד. הם עשו זאת כמקור פרנסה, נין מעולם לא תכננה לפרסם את כתביה, אך שינתה את דעתה בתחילת שנות השבעים והרשתה להוציאם לאור.
נין הייתה חברה קרובה (ולעיתים גם מאהבת) של אנשי ספרות ואמנות רבים, ביניהם הנרי מילר, ג'ון סטיינבק, אנטונן ארטו, גור וידאל, לורנס דארל ואחרים. הרומן והחברות שניהלה עם מילר השפיעו עליה מאוד, הן מינית והן ככותבת.
בכרך השלישי של יומניה המלאים, Incest (״גילוי עריות״), היא כתבה על אביה בצורה גלויה ומפורטת. כשאביה של נין שמע את כותרת הספר הבדיוני הראשון שלה, ״בית גילוי העריות״, הוא חשש כי היא חשפה בו את ההתעללות שעברה, כאשר למעשה, ההתעללות הוסוותה בספר היטב.
בשנת 1979, שנתיים לאחר מותה פורסם ספר סיפורים אירוטיים Little Birds. בשנת 2020 סופיה אל-מאריא יצרה סדרת טלוויזיה שמבוססת על הספר.
חייה המאוחרים והשפעתה

עלייתה של התנועה הפמיניסטית בשנות ה-60 העניקה לכתביה של נין נקודת מבט פמיניסטית, שהפכה את נין למרצה פופולרית באוניברסיטאות שונות. מנגד, נין עצמה תיעבה את המיליטנטיות של התנועה הפמיניסטית והתרחקה מאוד מהאקטיביזם הפוליטי שלה. "אני אוהבת גברים וגברים אינם האויב", אמרה. "גברים הם המין השני, והם הפרטנר ליצירת הבנה וגשר בין המינים".
החל משנת 1973 זכתה נין בהכרה ממסדית ופרסים רבים, בהם תוארי כבוד מאוניברסיטאות.
היא מתה בלוס אנג'לס ב-4 בינואר 1977, שלוש שנים אחרי שאובחנה כחולה בסרטן. גופתה נשרפה, ואפרה פוזר מעל מפרץ סנטה מוניקה. בעלה הראשון, יו גילר, מת ב-1985, ואפרו פוזר גם הוא באותו המקום.
רופרט פול הוציא מהדורות חדשות ומלאות של יומניה, החל מ-1985 ועד מותו ב-2006. חלקים גדולים של יומניה של נין עדיין לא יצאו בגרסה מלאה. הגרסאות המקוריות של היומנים נמצאות בספריית אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ב-1990 ביים פיליפ קאופמן את הסרט ״הנרי וג'ון״, המבוסס על הרומן של נין ״הנרי וג'ון: מתוך יומניה המלאים של אנאיס נין״. הסרט עסק ביחסיו של הנרי מילר עם אשתו ג'ון.
מספריה שתורגמו לעברית

הדלתה של ונוס (אדם, 1981, תרגמה נירה צפריר)
הנרי וג'ון (זמורה־ביתן, 1996, תרגמה מיה דבש)
גילוי עריות: מתוך ׳יומן של אהבה׳, היומן הבלתי מצונזר של אנאיס נין 1932-1934 (זמורה־ביתן, 2003, תרגם ישראל סמילנסקי)
אולטריס ארוטיקה (פרדס הוצאה לאור, 2020, תרגמה רינה ז'אן ברוך, ערכה עדי סלמור)
הערות שוליים

↑   ליאת אלקיים, אנאיס נין שוזרת בספרה את הביוגרפיה הסוערת שלה בסיפורים ארוטיים, באתר הארץ, 1 באפריל 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265917905171  PLWABN: 9810623204405606  BIBSYS: 98026781  BNE: XX1148076  BnF: cb119177329 (data)  CANTIC: a10130615  CiNii: DA02320840  GND: 118588192  ISNI: 0000 0001 2121 4137  LCCN: n79041785  LNB: 000029494  MusicBrainz: b95d8dea-e54c-4074-a625-34e18dbe871d  NDL: 00451376  NKC: jn20000701323  NLA: 36012840  NLG: 71025  NLK: KAC199620261  NSK: 000180974  NTA: 068353707  RERO: 02-A003642147  SELIBR: 207655  SNAC: w6t72h6b  SUDOC: 02704839X  Trove: 1185365  ULAN: 500257487  VIAF: 14774462   WorldCat (עם VIAF): 14774462
Mañana Será Bonito (Bichota Season)

Mañana Será Bonito (Bichota Season) הוא מיקסטייפ השני של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י. המיקסטייפ יצא לאור ב-11 באוגוסט 2023, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס וביצ'וטה רקורדס.
האלבום נתמך על ידי שני סינגלים: "S91" ו-"Mi Ex Tenía Razón". המיקסטייפ זכה להצלחה מסחרית והפך לאלבום השני בשפה הספרדית על ידי אישה שהגיע לטופ 3 במצעד בילבורד 200, אחרי צאת האלבום שלה Mañana Será Bonito, שזכה ל-67,000 יחידות שוות ערך לאלבום בשבוע הראשון שלו.
האלבום זכה בפרס אלבום המוזיקה האורבנית הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי הלטיני לשנת 2024.
רקע

לאחר צאת אלבום האולפן הרביעי שלה, Mañana Será Bonito‏ (2023), הכריזה קרול ג'י על צאת הסינגל "S91" ברשתות החברתית שלה. השיר יצא ב-13 ביולי 2023, כסינגל המוביל של המיקסטייפ. בסוף הסרטון הנלווה ל-"S91", הוכרז על צאת המיקסטייפ Mañana Será Bonito (Bichota Season). ב-31 ביולי 2023, הכריזה קרול ג' על תאריך היציאה של המיקסטייפ לצד שמו ועטיפתו. המיקסטייפ יצא לאור ב-11 באוגוסט 2023, במקביל לתחילת סיבוב ההופעות שלה Mañana Será Bonito Tour, שהחל יממה קודם לכן.
ב-7 באוגוסט 2023, קרול ג'י חשפה את רשימת הרצועות למיקסטייפ, הכולל הופעות אורח של פסו פלומה, כריס אם ג'יי, ריאן קסטרו, קאלי אוצ'יס, דיי V, יונג מיקו וטייסטו. האלבום יצא לאור ב-11 באוגוסט 2023, לצד הסינגל השני מהמיקסטייפ, "Mi Ex Tenía Razón".
קונספט

הפרויקט נחשב לראשונה למהדורת דלוקס עבור אלבום האולפן הרביעי הקודם שלה, Mañana Será Bonito, לפני שההחלטה שונתה. בראיון לאפל מיוזיק, היא חשפה:
עד אז, גרסת הדלוקס לא הייתה הגיונית. התחלתי להאזין למוזיקה שוב והתחלתי לראות אותה כקסטה עם צד א' וצד ב'. Mañana Será Bonito הייתה יפה מאוד, במיוחד לאחר שחייתה תהליך של מעבר, שינוי ואבולוציה. עם Bichota Season, אני מרגישה יותר חופשיה, בטוחה בעצמי ומועצם. אני רוצה להראות את הכוח שלי ואת הגרנדיוזיות של מה שהשגתי עם כל כך הרבה הקרבה ועבודה. זו עונת ביצ'וטה עבורי, האבולוציה.
קונספט > שם

הכותרת Mañana Será Bonito (Bichota Season) מתייחסת לשני פרויקטים קודמים של קרול ג'י: האלבום שלה, Mañana Será Bonito, ו-"Bichota", סינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, KG0516.
המשפט "Mañana Será Bonito" (בספרדית למחר יהיה יפה), הגיע מקרול ג'י שחוזרת עליו כל יום כשהיא לא הרגישה טוב. בראיון למגזין "רולינג סטון" היא חשפה: "שם האלבום הוא משפט שחזרתי על עצמי כל הזמן כששום דבר לא הרגיש מצוין. זאת אומרת, עברתי את הרגע הכי טוב בקריירה שלי, אבל אישית הייתי ממש מנותקת ממנו. בעצמי ומהחברים שלי לא הייתי אומללה, אבל גם לא הייתי מאושרת אז כל יום הייתי אומרת לעצמי, 'זה בסדר, מאניה סרה בוניטו, מחר יהיה יפה."
המילה "Bichota" באה מהסלנג הפורטוריקני "ביצ'וטה". "ביצ'וטה" הוא אדם שבשל עמדתו הכלכלית או הפוליטית, נחשב חשוב או בעל השפעה, הקשור בדרך כלל למכירת סמים. למרות זאת, קרול ג'י העניקה למילה משמעות חדשה לשיר שלה, וקבעה: "זה רגע של הרגשה סקסית, פלרטטנית, תעוזה, חזקה, מועצמת, ובמידה מסוימת, מתורגם למוטיבציה אישית וביטחון עצמי. אנחנו הכל סופר 'ביצ'וטס' בפנים זה קשור להאמין ולעבוד כדי שגם שאר העולם יוכל לראות את זה."
הוצאה וקידום

האלבום יצא לאור ב-11 באוגוסט 2023 על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס וביצ'וטה רקורדס. ב-4 באוגוסט 2023, קרול ג'י עמד בראש פסטיבל המוזיקה לולהפלוזה בשיקגו, שם ביצעה את "S91" בפעם הראשונה. ב-10 באוגוסט 2023, יצאה קרול ג'י לסיבוב ההופעות "Mañana Será Bonito Tour", וקידמה את האלבומים Mañana Será Bonito (Bichota Season) ו-Mañana Será Bonito. סיבוב ההופעות בוצע באצטדיונים אשר נמשך עד 23 ביולי 2024.
הוצאה וקידום > סינגלים

"S91" יצא לאור ב-13 ביולי 2023, כסינגל המוביל של האלבום. הוא הגיע לחמישים הראשונים של מצעד בילבורד הוט 100, במקום ה-45. השיר הגיע גם לעשירייה הראשונה במצעד השירים הלטיניים.
"Mi Ex Tenía Razón" יצא לאור כסינגל השני ב-11 באוגוסט 2023, לצד יציאת האלבום. הוא הגיע למקום ה-22 במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשיר הספרדי הגבוה ביותר של סולנית. השיר הגיע גם למקום הראשון במצעד השירים הלטיניים.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי הלטיני | 14 בנובמבר 2024 | אלבום השנה | מועמדות |  |
| פרס גראמי הלטיני | 14 בנובמבר 2024 | אלבום המוזיקה האורבנית הטוב ביותר | זכייה |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 12 בדצמבר 2024 | אלבום לטיני מוביל | מועמדות |  |
רשימת רצועות

| Mañana Será Bonito (Bichota Season)> מס' | Mañana Será Bonito (Bichota Season)> שם | Mañana Será Bonito (Bichota Season)> משך | Mañana Será Bonito (Bichota Season)>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season)>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season)>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season)>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season)>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season)>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Bichota G  | 2:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Oki Doki  | 2:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Mi Ex Tenía Razón  | 2:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | S91  | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Qlona (ביחד עם פסו פלומה)   | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Una Noche en Medellín (Remix) (ביחד עם כריס אם ג'יי וריאן קסטרו)   | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Me Tengo Que Ir (ביחד עם קאלי אוצ'יס)   | 4:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Gatita Gangster (ביחד עם דיי V)   | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Dispo (ביחד עם יונג מיקו)   | 3:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Provenza (Remix) (ביחד עם טייסטו)   | 3:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 30:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית> מס' | Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית> שם | Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית> משך | Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית>  | Mañana Será Bonito (Bichota Season) — מהדורה פיזית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. | Un Clásico  |   |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 86 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 3 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים הלטיניים | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 1 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 118 |
|  צרפת | SNEP | 139 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 77 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 12 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 174 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים הלטיניים | 15 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 15 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 103 |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | 8× פלטינה | 480,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 480,000 |
דראגוטין יסיך

| --- | --- |

הכומר ד"ר דראגוטין יסיך  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  8 במאי 1895 סטנייבץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  27 בנובמבר 1944 (בגיל 49) שצ'יטארייבו, המדינה העצמאית של קרואטיה 
 מדינה:  ממלכת יוגוסלביה 
 מקצוע:  כומר 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (1 בספטמבר 1992) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  דראגוטין יסיך
 
דראגוטין יסיך (בסרבו-קרואטית: Dragutin Jesih‏; 8 במאי 1895 – 20 בנובמבר 1944) היה כומר קתולי, חסיד אומות העולם קרואטי, אשר פעל להצלת יהודים בשטחי המדינה העצמאית של קרואטיה, והוצא להורג בעקבות פעילותו.
קורות חייו

יסיך נולד בכפר סטנייבץ (בקרואטית: Stenjevec) אשר לימים הפך לפרבר של העיר זאגרב. הוא יצא ללימודי תאולוגיה בארצות הברית והוסמך לכמורה ב"סמינר סיינט פרנסיס" (אנ') אשר בוויסקונסין. הוא כיהן בשורת משרות כמורה בארצות הברית, ופרסם ספרים ומאמרים בנושאים תאולוגיים. ב-1933 שב ליוגוסלביה וכיהן במשרות כמורה באזור קרואטיה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הפלישה ליוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת המדינה העצמאית של קרואטיה סייע באופן פעיל למשפחות יהודיות להסתתר מפני רדיפות האוסטאשה ושילוחן למחנות ההשמדה. בין השאר הציל את דן ברעם ומשפחתו כאשר מצא להם מסתור במרתף כנסייה בכפר שצ'יטארייבו (בקרואטית: Šćitarjevo), בו כיהן ככומר. ברעם עלה לימים לישראל וכיהן כתת ניצב במשטרת ישראל. בנוסף, העניק יסיך מסתור לפצועים מקרב כוחות הפרטיזנים של טיטו.
בנובמבר 1944, כתוצאה מהלשנה, פשטו על ביתו אנשי אוסטאשה. יסיך הובל לכפר הסמוך לנהר סאווה, שם נרצח באכזריות בנשק קר וגופתו הושחתה. גופתו נמצאה שלושה שבועות לאחר הירצחו, והוא נקבר בחשאי באותו היום.
ביוזמתו של דן ברעם הכיר ב-1 בספטמבר 1992 ארגון יד ושם בדראגוטין יסיך כחסיד אומות העולם.
הערות שוליים

1 2  דראגוטין יסיך, באתר יד ושם (באנגלית).
↑  The story of a Catholic priest who, with the help of Archbishop Stepinac, saved a Jewish boy and was declared Righteous Among the Nations, באתר bitno.net (בקרואטית).
הסוכנות לביטחון לאומי (ליבריה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ליבריה 
 תחום שיפוט:  ליבריה ליבריה
 משרד אחראי:  ממשלת ליבריה
 תאריך הקמה:  1974
 www.nsa.gov.lr
 
הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) היא סוכנות הביון של הרפובליקה של ליבריה, שכפופה לנשיא ליבריה. הסוכנות אחראית לניטור, איסוף, ועיבוד של מידע ונתונים על מודיעין זר ולמנוע חדירה לרשתות תקשורת ומערכות מידע. הסוכנות לביטחון לאומי מסתמכת על מגוון רחב של אמצעים כדי לבצע את משימותיה, רובן חשאיות.
הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) הוא תולדה של מיזוג בין הלשכה הלאומית לחקירות (NBI) אשר הייתה אחראית על תחום חקירות, ביטחון גלוי וביטחון, ולבין הלשכה לפעולה ביצועית (EAB) שהייתה אחראית על מבצעים חשאיים. במתכונתה הנוכחית הסוכנות הוקמה ב-1974.
משימה

הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) היא הגוף המוביל בממשלת ליבריה בתחום ההצפנה וכולל תפקידי מודיעין אותות (סיגינט) ואבטחת מידע (IA) ומנטר את תשתיות המחשוב הממשלתיות.
גאבור דלנקי

גאבור דלנקי (בהונגרית: Delneky Gábor; בודפשט, 29 במאי 1932 – אורלנדו, 26 באוקטובר 2008) היה סייף הונגרי (חרב) אלוף אולימפי. הוא היה מהנדס במקצועו.
קורות חיים

בשנת 1952, הוא החל להתחרות באופן תחרותי באיגוד הספורט ואשאש. ב-1956 עבר להונבד בודפשט, ומ-1958 ועד פרישתו התחרה שוב בוואשאש.
בשנת 1959, הוא היה חלק מהנבחרת מדליסטית הכסף של אליפות העולם שהתקיימה בבודפשט. הוא השיג את הצלחתו הגדולה ביותר באולימפיאדת רומא (1960), שם זכה באליפות האולימפית (מדליית זהב) כחבר בנבחרת הסיף ההונגרית בחרב - לצד אלדר גרביץ', זולטאן הורבאט, רודולף קרפאטי, פאל קובאץ' וטמאש מנדלני. ב-1961 לקח את המקום השלישי הקבוצתי באליפות העולם בטורינו. לאחר 1963 כבר לא היה חבר בנבחרת הלאומית בשל גילו. הוא פרש מספורט פעיל ב-1970. דלנקי זכה שמונה פעמים באליפות הונגריה הקבוצתית בחרב ופעם אחת במדליית כסף (בין השנים 1955 ועד 1967).
לאחר פרישתו נסע לחו"ל, התגורר באורלנדו ועבד כמהנדס ראשי של מפעלים ציבוריים.
תוצאותיו בספורט

אלוף אולימפי קבוצתי (חרב) (1960)
אליפות עולם קבוצתי (חרב) מקום שני. (1959)
אליפות עולם קבוצתי (חרב) מקום שלישי (1961)
אליפות גביע אירופה מקום שני (קבוצתי, חרב). (1966, 1967, 1968)
שמונה פעמים אלוף הונגריה קבוצתי (חרב) (1955, 1961–1967)
לקריאה נוספת

Ki kicsoda a magyar sportéletben?: I. kötet (A–H). Szekszárd: Babits. 1994. 253. o. ISBN 963-495-008-6 (ני זה מי בחיי הספורט בהונגריה)
הערות שוליים

↑  "Elhunyt Delneky Gábor". hunfencing.hu. 2008-10-27.
וורונז' (נהר)

וורוֹנֶז' (ברוסית: Воронеж; נהגה: וַארוֹנֶז', ולפעמים: וַארוֹנֶשׁ) הוא נהר באובלסטים טמבוב, וורונז' וליפצק שברוסיה, יובל שמאלי של נהר דון. אורכו של וורונז' 342 ק"מ, עם אגן הניקוז של 21,600 קמ"ר. הנהר קופא במחצית הראשונה של דצמבר ונשאר תחת הקרח עד סוף מרץ. הערים וורונז' וליפצק שוכנות לאורך הנהר.
במעלה הנהר הוא יוצא מנהר הדון דרומית לעיר וורורנז' ועולה צפונה במקביל ומזרחית לדון לאורך כ-150 קילומטרים. מערבית לעיר מוצ'ורינסק הנהר פונה מזרחה ומתפצל לשני הנהרות לסנוי ופולנוי וורונז' (וורונז' היער, וורונז' השדה). אלו עולים צפונה כ-75 קילומטרים עד גבול האובלסט ריאזאן.
הנהר קרוי על שם עיירה שנהרסה על ידי המונגולים בעת פלישתם לרוסיה דאז.
ראו גם

מכ"ם וורונז'
ג'ונתן ספרן פויר

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1977 (בן 47) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון, Georgetown Day School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  הכול מואר, קרוב להפליא ורועש להחריד 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 בן או בת זוג:  ניקול קראוס (יוני 2004–2014) 
 פרסים והוקרה:  פרס ברלין (2007)  פרס גארדיאן לספר בכורה (2002) 
 
ג'ונתן ספרן פויר, 2007
ג'ונתן ספרן פויר (באנגלית: Jonathan Safran Foer; נולד ב-21 בפברואר 1977) הוא סופר יהודי־אמריקאי. ספרן פויר מלמד כתיבה יוצרת באוניברסיטת ניו יורק.