stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hyacinth House
הלחנה והקלטה

בניגוד לכל רצועות האלבום האחרות שהוקלטו במכונת הקלטה בעלת שמונה רצועות, "Hyacinth House" הוקלט במכונה בת 4 רצועות. מוריסון הקליט את שירתו בחדר האמבטיה של האולפן עבור הבידוד שהוא סיפק ולהדהוד של קירות האריחים.
בדומה לשירים האחרים באלבום L.A. Woman, בקרדיטים של האלבום מופיעים כותבי השירים כ-the Doors; אבל ארגון זכויות הביצוע ASCAP מציג את הכותבים כחברי הדלתות בנפרד. עם זאת, המוזיקה מיוחסת גם לקלידן ריי מנזרק, המזכיר את הפולונז בלה במול מז'ור של פרדריק שופן, אופוס 53 במהלך סולו העוגב, ואת המילים למוריסון, שנכתבו בזמן שמוריסון שהה בבית החוף של הגיטריסט רובי קריגר.
הלחנה והקלטה > מילים

השיר מתייחס ליקינתון המיתולוגי, שהיה נער יפה ומאהב של האל היווני אפולו. על פי המיתוס, אפולו הרג בטעות את יקינתון בתחרות זריקת דיסקוס כאשר יקינתון רץ לתפוס את הדיסקוס של אפולו במאמץ להרשים את האל. לאחר המוות המצער, סירב אפולו לתת להאדס לתבוע את הנער. במקום זאת, מדמו של המת, אפולו יצר את היקינתון, צמח עם אשכול פרחים ריחני.
"Hyacinth House" מכיל אנלוגיות לתהפוכות בחייו האישיים של מוריסון ובמערכות היחסים שלו. השורה "מישהו שלא צריך אותי", מתייחסת לצרות שלו עם חברתו פמלה קורסון. לדברי קריגר, השורה שנשמעה בגשר של השיר: "I see the bathroom is clear" היא התייחסות להתרחשות שבה חברו של מוריסון, בייב היל, עזב את חדר האמבטיה של האולפן כדי שמוריסון יוכל להשתמש בו כדי להקליט את שירתו. קריגר אמר גם כי השורה "To please the lions" נוצרה בהשראת מוריסון שהיה בביתו של קריגר וראה בובקט תינוק שקריגר שמר כחיית מחמד. הדלתות, ג'ון דנסמור, אמר על הפרשנות והמילים של מוריסון: "הוא בחן מחדש, אבל לא בחרטה. לקראת הסוף, ג'ים אמר, 'בטח בפעם הבאה, אני אהיה קצת בודד, גנן זן שעובד בגינה שלו'. אני לא מפרש את זה כחרטה, אבל הייתה לו תחושת בטן".
משתתפים

בהוצאה מחודשת של חוברת התקליטור של L.A. Woman משנת 2007:
הדלתות
ג'ים מוריסון - שירה
ריי מנזרק - אורגן האמונד
רובי קריגר - גיטרה
ג'ון דנסמור - תופים
מוזיקאים נוספים
ג'רי שף - גיטרה בס
הערות שוליים

1 2 3 4  Botnick, Bruce (2007). L.A. Woman (40th Anniversary edition CD booklet). The Doors. Rhino Records. R2-101155.
↑  Bell, Max, "L.A. Woman and the last days of Jim Morrison"
↑  Alan Paul published, Interview: The Doors' Robby Krieger Discusses Some of the Best Tracks on Reissued 'L.A. Woman' Album, guitarworld, ‏2012-05-07 (באנגלית)
↑  Stephen Davis, Jim Morrison: LIfe, Death, Legend, Penguin, 2005, עמ' 395–396, ISBN 978-1-59240-099-7. (באנגלית)
1 2 3 4 5  Rich Weidman, The Doors FAQ: All That's Left to Know About the Kings of Acid Rock, Rowman & Littlefield, 2011, עמ' 189, ISBN 978-1-61713-114-1. (באנגלית)
↑  ACE Repertory, www.ascap.com
↑  McLee, David (2003). Legacy: The Absolute Best (CD booklet). Rhino Records. R2-73889.
1 2 3 4  Jim AllenJim Allen, 4/19 The Stories Behind the Songs of the Doors' Last Hurrah, 'L.A. Woman', Ultimate Classic Rock, ‏2016-04-19 (באנגלית)
↑  Narendra Kusnur, On his 50th Death Anniversary: The Underrated Gems of Jim Morrison, Rolling Stone India, ‏2021-07-03 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  "L.A. Woman: Track List", LA Weekly
↑  Rob SmithRob Smith, The Doors’ ‘L.A. Woman’: The Story Behind Each Track, Ultimate Classic Rock, ‏2021-04-19 (באנגלית)
| הדלתות |
| --- | --- | --- |
ג'ים מוריסון • ריי מנזרק • רובי קריגר • ג'ון דנסמור
| אלבומי אולפן | The Doors‏ (1967) • Strange Days‏ (1967) • Waiting For The Sun‏ (1968) • The Soft Parade‏ (1969) • Morrison Hotel‏ (1970) • L.A. Woman‏ (1971) • Other Voices‏ (1971) • Full Circle‏ (1972) • An American Prayer‏ (1978) |  |
| אלבומי הופעה | Absolutely Live‏ (1970) • Alive, She Cried‏ (1983) • Live at the Hollywood Bowl‏ (1987) • In Concert‏ (1991) |  |
| אלבומי אוסף | 13‏ (1970) • Weird Scenes Inside the Gold Mine‏ (1972) • The Best of the Doors‏ (1973) • Greatest Hits‏ (1980) • The Doors Classics‏ (1985) • The Best of The Doors‏ (1985) • Essential Rarities‏ (1999) • The Best of The Doors‏ (2000) • The Very Best of The Doors‏ (2001) • Legacy: The Absolute Best‏ (2003) • The Very Best of The Doors‏ (2007) • The Future Starts Here: The Essential Doors Hits‏ (2008) • The Platinum Collection‏ (2008) • The Singles‏ (2017) |  |
| אלבומי פסקול | The Doors‏ (1991) • When You're Strange: Music from the Motion Picture‏ (2010) |  |
| סינגלים | "Break on Through (To The Other Side)" / "End of the Night"‏ • "Light My Fire" / "The Crystal Ship"‏ • "People Are Strange"‏ • "Love Me Two Times" / "Moonlight Drive"‏ • "The Unknown Soldier" / "Waiting For The Sun"‏ • "Hello, I Love You" / "Love Street"‏ • "Touch Me"‏ • "Wishful Sinful"‏ • "Tell All the People"‏ • "Runnin' Blue"‏ • "You Make Me Real" / "Roadhouse Blues"‏ • "Love Her Madly" / "Riders on the Storm"‏ • "The Mosquito" / "Treetrunk"‏ • "Gloria" / "Moonlight Drive"‏ |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | הדלתות • פמלה קורסון • פול רוטשילד |  |
דיסקוגרפיה של הדלתות • שירי הדלתות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: b877a0e6-6b52-4ec7-a9bb-9bb27d406ee6
בן מקלמור

| --- | --- |

2024
 לידה:  11 בפברואר 1993 (בן 31) סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטרים
 מספר:  16
 מכללה:  אוניברסיטת קנזס
 דראפט:  בחירה שביעית, 2013 סקרמנטו קינגס
 קבוצות כשחקן
 2013–2017 2017–2018 2018–2019 2019–2021  2021 2021–:  סקרמנטו קינגס ממפיס גריזליס סקרמנטו קינגס יוסטון רוקטס לוס אנג'לס לייקרס פורטלנד טרייל בלייזרס
בן אדוארד מקלמור השלישי (באנגלית: Ben Edward McLemore III; נולד ב-11 בפברואר 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
קריירת תיכונים ומכללות

מקלמור נולד בעיר סנט לואיס שבמיזורי, ובין השנים 2007–2010 למד ב"תיכון ולסטון" המקומי. בשנתו האחרונה בתיכון עבר ללמוד ב"אקדמיית אוק היל" אשר במדינת וירג'יניה, בה למדו לאורך השנים עשרות שחקני NBA, בהם ג'רי סטקהאוס, כרמלו אנתוני, ראז'ון רונדו וקווין דוראנט.
בשנת 2012/2013 למד באוניברסיטת קנזס, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל ביל סלף. בעונתו היחידה בקבוצה רשם ממוצעים של 15.9 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
קריירה מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2013 נלקח מקלמור בבחירה השביעית, על ידי סקרמנטו קינגס. במהלך עונת הרוקי שלו נבחר להשתתף בתחרות ההטבעות, בה זכה ג'ון וול. במשחק האחרון של אותה עונה קלע שיא קריירה של 31 נקודות מול פיניקס סאנס. לאורך עונתו השנייה, 2013/2014, פתח בכל 82 המשחקים של קבוצתו ורשם שיא קריירה של 12.1 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 2017/2018 חתם מקלמור על חוזה בממפיס גריזליס.
לאחר שנה אחת בממפיס הועבר בטרייד בחזרה לסקרמנטו, יחד עם דיונטה דייוויס, בתמורה לגארט טמפל. בפברואר 2019, לאחר 19 משחקים עם הקינגס, שוחרר מקלמור מהקבוצה.
לקראת עונת 2019/2020 חתם על חוזה ביוסטון רוקטס. ב-3 באפריל 2021 שוחרר מהקבוצה.
ב-6 באפריל 2021 חתם בלוס אנג'לס לייקרס.
באוגוסט 2021 חתם מקלמור על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013/2014 | סקרמנטו | 82 | 55 | 26.7 | 0.376 | 0.320 | 0.804 | 2.9 | 1.0 | 0.5 | 0.2 | 8.8 |
| 2014/2015 | סקרמנטו | 82 | 82 | 32.6 | 0.437 | 0.358 | 0.813 | 2.9 | 1.7 | 0.9 | 0.2 | 12.1 |
| 2015/2016 | סקרמנטו | 68 | 53 | 21.2 | 0.429 | 0.362 | 0.718 | 2.2 | 1.2 | 0.8 | 0.1 | 7.8 |
| 2016/2017 | סקרמנטו | 61 | 26 | 19.3 | 0.430 | 0.382 | 0.753 | 2.1 | 0.8 | 0.5 | 0.1 | 8.1 |
| 2017/2018 | ממפיס | 56 | 17 | 19.5 | 0.421 | 0.346 | 0.828 | 2.5 | 0.9 | 0.7 | 0.3 | 7.5 |
| 2018/2019 | סקרמנטו | 19 | 0 | 8.3 | 0.391 | 0.415 | 0.667 | 0.9 | 0.2 | 0.3 | 0.2 | 3.9 |
| 2019/2020 | יוסטון | 71 | 23 | 22.8 | 0.444 | 0.400 | 0.746 | 2.2 | 0.8 | 0.6 | 0.2 | 10.1 |
| קריירה |  | 439 | 256 | 23.6 | 0.421 | 0.366 | 0.779 | 2.4 | 1.1 | 0.7 | 0.2 | 9.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | יוסטון | 11 | 0 | 11.8 | 0.375 | 0.389 | 0.000 | 1.0 | 0.5 | 0.4 | 0.0 | 4.0 |
| קריירה |  | 11 | 0 | 11.8 | 0.375 | 0.389 | 0.000 | 1.0 | 0.5 | 0.4 | 0.0 | 4.0 |
הערות שוליים

↑  מקלמור נלחם בעוני בדרך לבמה המרכזית ב-NCAA, באתר USA Today,‏ 27 בפברואר 2013
↑  סטטיסטיקות המכללות של מקלמור, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2013, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין סקרמנטו לפיניקס, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות הקריירה של מקלמור ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  מקלמור חותם על חוזה בממפיס, באתר הקבוצה, 7 ביולי 2017
↑  סקרמנטו מצרפת את מקלמור ודייוויס, באתר הקבוצה, 17 ביולי 2018
↑  סקרמנטו מצרפת את סווניגן ומשחררת את מקלמור, באתר הקבוצה, 7 בפברואר 2019
↑  מקלמור חותם על חוזה ביוסטון, באתר הקבוצה, 23 ביולי 2019
↑  Rockets Sign Armoni Brooks to Two-Way Contract, NBA.com. April 3, 2021
↑  Lakers Sign Ben McLemore. NBA.com. April 6, 2021
חומצה אולאית

| --- | --- |

מולקולת חומצה אולאית
 
 שם סיסטמטי:  (9z) -octadec-9-enoic acid
 שמות נוספים:  Oleic acid, cis-9-Octadecadienoic acid
 כתיב כימי:  C₁₈H₃₄O₂ 
 מסה מולרית:  282.4614 גרם/מול
 מראה:  נוזל שמנוני צהבהב
 מספר CAS:  112-80-1
 צפיפות:  0.895 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  נוזל
 מסיסות:  אינו מסיס במים, מסיס במתנול
 טמפרטורת היתוך:  13-14 °C   272.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  360 °C   633.15 K
 מקדם שבירה:  1.4582
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  124- ~ קילוג'ול למול
 NFPA 704:       1 ‏ 0 0 
 
חומצה אולאית היא חומצת שומן חד-בלתי רוויה. בטמפרטורת החדר החומר הוא נוזל שקוף או צהוב בהיר, חסר ריח. זוהי חומצה קרבוקסילית שלה שרשרת בת 18 פחמנים שבה קשר כפול בעמדה 9 (כאשר סופרים את פחמן 1 בצד המתיל הרחוק מהקבוצה הקרבוקסילית) נוסחתה: CH3(CH2)7CH=CH(CH2)7COOH. השם oleic פירושו "קשור או מופק משמן זית".
תפוצה

חומצה אולאית היא המרכיב העיקרי בשמן זית. רוב החומצה קשורה בטריגליצרידים ועד 2% מהחומצה בשמן נמצא כמולקולות חופשיות (שאינן קשורות לגליצרול). ריכוז גבוה יותר של מולקולות חופשיות הופך את השמן בלתי ראוי למאכל.
שמנים אחרים המכילים ריכוז גבוה של חומצה אולאית כוללים שמן אבוקדו (70%), שמן אגוזי פקאן (59%–75%), ושמן בוטנים (36%–67%). שמנים המכילים חומצה אולאית בטווח הריכוזים 15%–20% כוללים שמן שומשום, שמן זרעי ענבים ושמן היפופיאה.
ניתן לקבל את חומצת השומן גם מפירות המכילים שמן בציפתם, כגון אבוקדו וזיתים.
חומצה אולאית היא הנפוצה ביותר ברקמת השומן האנושית.
תכונות החומר

לחומצה אולאית תכונות אופייניות של חומצה קרבוקסילית ושל אלקנים. החומצה מסיסה בתמיסה בסיסית ומתקבלים ממנה מלחי אולאט. על הקשר הכפול ניתן לספוח יוד והוא מתחמצן לאט באוויר בתהליך הנקרא רנסידיפיקציה (rancidification). ספיחת מימן על הקשר הכפול והפיכתו לקשר בודד (הידרוגנציה) בחומצה האולאית נותנת את חומצת השומן הרוויה הנקראת חומצה סטארית. חיזור של הקבוצה הקרבוקסילית נותן כוהל הנקרא אולאיל אלכוהול (oleyl alcohol).
שימושים

חומצה אולאית היא תוסף למוצרי קוסמטיקה ומשמשת כאמולסיפייר וכממס בתרסיסים.
השפעה בריאותית

חומצה אולאית (כשמן זית) עשויה לסייע בהורדת לחץ דם ובמניעת סרטן השד וייתכן שהחומר מעכב התקדמות מחלת ALD (אדרנולויקודיסטרופיה)[דרוש מקור] ומצמצם את הסיכוי לשבץ בגיל מבוגר.
הערות שוליים

↑  רות"ם מכוני מחקר
↑  האגודה לבריאות הציבור - שמן הזית ובריאות
↑  doctorsonly.co.il/2011/06/12545/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539125505171  GND: 4327477-8  LCCN: sh87004196
דסטין מוסקוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  22 במאי 1984 (בן 40) גיינסוויל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  Vanguard High School 
 
עמוד הבית של פייסבוק כפי שנראה לגולשים לא מחוברים או לא רשומים
דסטין מוסקוביץ (באנגלית: Dustin Moskovitz; נולד ב-22 במאי 1984) הוא יזם אינטרנט יהודי-אמריקאי, אחד מחמשת מייסדי הרשת החברתית המקוונת הגדולה בעולם "פייסבוק", והבעלים והמנכ"ל הנוכחי של חברת "אסאנה".
ביוגרפיה

נולד בגיינסוויל (Gainesville), פלורידה וגדל באוקלה. למד בתיכון ואנגארד (Vanguard) וסיים עם תעודת IB. לאחר מכן למד כלכלה באוניברסיטת הרווארד, אז חלק את מעונו ביחד עם מארק צוקרברג. ביוני 2004 נטלו צוקרברג ומוסקוביץ' שנת חופשה מלימודיהם, ביחד עם אדוארדו סברין, כריס יוז ואנדרו מקקולום, ועברו להתגורר בפאלו אלטו, קליפורניה, שם הקימו לראשונה את הרשת החברתית פייסבוק; הרשת נקראה במקור thefacebook.com, והיא היוותה בתחילת דרכה רשת חברתית לסטודנטים. מוסקוביץ' כיהן כמנהל הטכני הראשי הראשון של פייסבוק, ואחראי האסטרטגיה ופיתוח פייסבוק בטלפון הנייד.
ב-3 באוקטובר 2008 הודיע מוסקוביץ שהוא עוזב את פייסבוק ביחד עם ג'סטין רוזנשטיין, המהנדס הבכיר של פייסבוק. בכך היה האחרון ממייסדי פייסבוק שעזבו את החברה, וצוקרברג הוא היחיד שנותר בה.
ב-7 בפברואר 2011 הציגו מוסקוביץ ושותפו רוזנשטיין את "אסאנה" (Asana), תוכנת יישום שמשפרת את האופן בו אנשים משתפים פעולה בקבוצות עסקיות בניהול פרויקטים. "אסאנה" מופעלת על ידי "לונה", מסגרת אינטרנט מבוססת JavaScript שפותחה על ידי החברה. ההשקעה הראשונה של מוסקוביץ ורוזנשטיין ב"אסאנה" הייתה כ-9 מיליון דולרים. אסאנה עוררה עניין ציבורי גם כאשר מהנדסיה קיבלו 10,000 דולרים לשיפור הציוד במשרדיהם.
במרץ 2011 הוגדר מוסקוביץ כמיליארדר הצעיר ביותר בעולם בזכות עצמו. הוא החזיק ב-7.6% ממניות פייסבוק, שהוערכו בכ-6.4 מיליארד דולר. נכון לדצמבר 2024, הוא מדורג במקום 58 בעולם, ושוויו הנקי מוערך ב-30 מיליארד דולר לפי מדד המיליארדרים של בלומברג.
הערות שוליים

↑  Bloomberg billionaires index: Dustin Moskovitz
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איזבל מיי

| --- | --- |

 לידה:  21 בנובמבר 2000 (בת 24) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2018 
 פרופיל ב-IMDb
 
איזבל מיי (באנגלית: Isabel May; נולדה ב-21 בנובמבר 2000) היא שחקנית אמריקאית, הידועה מתפקיד בתור ורוניקה דאנקן בסדרה מבית CBS, "שלדון הצעיר" (2018–2020) ומתפקידה הראשי בתור קייטי קופר בסיטקום של נטפליקס, "אלכסה וקייטי" (2018–2020).
קריירה

בין השנים 2018–2020 שיחקה מיי בתפקיד ראשי בסדרת הסיטקום של נטפליקס, "אלכסה וקייטי". בשנת 2018 החלה לשחק גם בתפקיד חוזר בתור ורוניקה דאנקן בסדרת הטלוויזיה "שלדון הצעיר".
בשנת 2020 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "'Run Hide Fight". הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-10 בספטמבר 2020. .
בשנת 2021, מיי השתתפה בתור המספרת והגיבורה של סדרת הטלוויזיה "1883", בה היא מגלמת את אלזה דאטון, בתם בת ה-17 והילדה הבכורה של ג'יימס ומרגרט דאטון. תחילת המשלחת מתרחשת ביום הולדתה שכן חלפו שמונה עשרה שנים מאז סיום המלחמה בין המדינות. חלק גדול מהסיפור מסופר בקולה דרך הקריינות של היומנים שלה. צעירה, חסרת משמעת ותמימה, היא מצפה למשלחת כהרפתקה גדולה. הוריה ג'יימס ומרגרט מתווכחים באשר לאופן גידולה, האם עליה להיות אישה עצמאית חזקה, או עדינה. והיא גם הדמות המספרת של הסדרה "1923" שעלתה שנה לאחר מכן.
בשנת 2022, מיי הופיעה בתפקיד משנה בסרט הקומדיה הרומנטית "אני רוצה אותך חזרה" (אנ') מבית אמזון פריים וידאו. בספטמבר 2022 לוהקה מיי לתפקיד ראשי לצד קייסי אפלק בסרט המותחן העצמאי "The Smack".
באוקטובר 2024, מיי לוהקה לקומדיה הרומנטית "Love Language" בבימוי וכתיבה של ג'ואי פאוור.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Age of Summer | נערה נעדרת |  |
| 2019 | Let's Scare Julie | טיילור |  |
| 2021 | Run Hide Fight (אנ') | זואי האל |  |
| 2022 | אני רוצה אותך חזרה (אנ') | לייטון |  |
| 2022 | The Moon & Back | לידיה גילברט |  |
| 2026 | צעקה 7 | בתה של סידני פרסקוט |  |
| יפורסם בהמשך | The Smack | סאם |  |
| יפורסם בהמשך | Sunflower | יפורסם בהמשך |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018–2020 | אלכסה וקייטי | קייטי קופר | תפקיד ראשי (4 עונות), 43 פרקים |
| 2018–2020 | שלדון הצעיר | ורוניקה דאנקן | 9 פרקים |
| 2021–2022 | 1883 | אלזה דאטון | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2022–הווה | 1923 | אלזה דאטון | קריינית; 8 פרקים |
| 2023 | אדוני האוויר | מרג'ורי "מארג'" ספנסר | פרק: "Part One" |
הערות שוליים

↑  Walters, Meg (2022-02-12). "The Stunning Transformation Of Isabel May". TheList.com. נבדק ב-2022-03-17.
↑  Davids, Brian (2022-01-28). "How 'Mayor of Kingstown' Turned Isabel May Into the Star of '1883'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-2022-03-17.
↑  Rankin, Kyle (2021-01-14), Run Hide Fight (Crime, Drama, Thriller), Isabel May, Radha Mitchell, Thomas Jane, Eli Brown, Bonfire Legend, Media Finance Capital, נבדק ב-2021-06-11
↑  Hipes, Patrick. "Isabel May To Star In Indie Real-Time Thriller 'Let's Scare Julie To Death'. In 2020 she starred in the action - thriller 'Run, Hide, Fight'". www.yahoo.com. Yahoo! Entertainment. נבדק ב-13 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pantoja, Kevin (15 בפברואר 2022). "I Want You Back: The Main Characters, Ranked By Likability". ScreenRant. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Swift, Andy (18 במאי 2022). "'Wonder Twins' Movie, Starring KJ Apa and Isabel May Cancelled at HBO Max". TV Line. נבדק ב-18 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kit, Borys (15 בספטמבר 2022). "'1883' Breakout Isabel May to Star Opposite Casey Affleck in Indie Thriller 'The Smack' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anthony D'Alessandro, Chloë Grace Moretz, Anthony Ramos, Manny Jacinto, Isabel May, Lukas Gage & Billie Lourd Have ‘Love Language’, Deadline, ‏2024-10-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Stahulak, Leanne (3 במרץ 2022). "'1883' Star Isabel May Says She's 'Bored' Now That Show's Over". Outsider. נבדק ב-27 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Anthony D'Alessandro, ‘Scream 7’: Isabel May Is Set To Play Sidney Prescott’s Daughter In Pic, Deadline, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Kit, Borys (19 בספטמבר 2022). "Alan Arkin, Kathy Bates, Teyana Taylor Join Casey Affleck in Heist Thriller 'The Smack' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1277083606  LCCN: no2022143911  VIAF: 862162368023125790008   WorldCat (עם VIAF): 862162368023125790008
יהודה המכבי (הנדל)

יהודה המכבי (באנגלית: Judas Maccabaeus) היא אורטוריה בשלוש מערכות מאת גאורג פרידריך הנדל, מס' 63 ברשימת יצירותיו, משנת 1746, המבוססת על לברית מאת תומאס מורל, שכתב בהמשך לבריות לעוד שלוש אורטוריות של הנדל ובשלהי חייו כתב תיאור מרתק של שיתוף הפעולה שלו עם הנדל. האורטוריה תוכננה כשבח לנסיך ויליאם, דוכס קמברלנד, עם שובו עטור ניצחון מקרב קלודן (16 באפריל 1746). מורל כתב בלברית המודפסת של האורטוריה הקדשה לדוכס קמברלנד מילים אלה: "דיוקן חיוור של מצביא חכם לאמיתו, אמיץ ובעל מידות טובות." קטלוגים אחרים של יצירות הנדל מתייחסים לאורטוריה כ-HG XXII; ו-HHA 1/24.
תקציר העלילה

הלברית של מורל מבוססת על ספר מקבים א', פרקים ב'-ח'), עם מוטיבים שנוספו מ"קדמוניות היהודים" מאת יוספוס פלביוס.
האירועים המתוארים באורטוריה לקוחים מן התקופה של 160-170 לפנה"ס, כאשר ארץ יהודה הייתה תחת שלטון הממלכה הסלאוקית, שהציבה לה למטרה להשמיד את הדת היהודית. היהודים הצטוו לעבוד את זאוס, ורבים מהם צייתו מאימת הרדיפות, אך היו שסירבו להיכנע לגזרה. אחד המתקוממים היה הכוהן הקשיש מתתיהו, שהרג יהודי אחר, כשזה עמד לעבוד עבודה זרה. אחרי שהרס מזבח אלילי, נמלט מתתיהו אל הגבעות וקרא אליו את מי שהיו מוכנים להילחם על אמונתם.
המוזיקה של הנדל מתארת את הלכי הרוח המשתנים של היהודים כשמצבם מתחלף ממורא ודכדוך לחגיגת ניצחון. שינויים שנעשו באורטוריה בהפקות מאוחרות יותר נטו להדגיש את היסודות חוגגי הניצחון והצבאיים שבה על פני העתירות לפיוס ולשלום, שמורל שילב בלברית ברוב מחשבה והנדל שקד על הלחנתן.
תקציר העלילה > חלק ראשון

העם מתאבל על מות מנהיגו מתתיהו, אך בנו שמעון משתדל לאושש את אמונתם וקורא להם לקחת נשק לידיהם  ( "Arm, arm ye "brave)" "אל הנשק, גיבורים!"). אחיו של שמעון, יהודה המכבי, מקבל עליו את תפקיד המנהיג ומעודד את בני עמו בהרהורי חירות וניצחון בכוח האמונה באל.
תקציר העלילה > חלק שני

בני ישראל נוחלים ניצחון, אך יהודה חושש שגאוותם תגרום להם לייחס את הניצחון לעצמם. כאשר נודע להם, שמפקד הסלאוקים גורגיאס מכין את צבאו לפעולת נקם, הופכת צהלת האנשים לנהי ומספד. ("Ah! wretched Israel!" "אה! בני ישראל האומללים!"). יהודה מפיח שוב רוח לחימה וגבורה באנשים ("Sound an alarm" "תקעו בשופר") ודורש להרוס את מזבחות הכופרים ולהתנגד לדת הכוזבת.
תקציר העלילה > חלק שלישי

היהודים נחלו סוף סוף ניצחון ("!See, the Conqu’ring Hero Comes" "הנה הוא בא עם צבא חילו, בשופר נריע לו!"). בשורה מגיעה, כי ממלכת רומי מוכנה לכרות ברית עם יהודה נגד האימפריה הסלאוקית. העם חוגג את בוא השלום המיוחל לארצו ("O lovely peace" "אה, שלום, מה יפית").
ביצוע ראשון

האורטוריה בוצעה לראשונה ב-1 באפריל 1747 בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, ו"יהודה המכבי" הייתה לאחת האורטוריות הפופולריות ביותר של הנדל.
המבצעים בהפקה המקורית מ-1747 היו:
יהודה: ג'ון בירד, טנור
איש יהודי: קטרינה גאלי, מצו סופרן
אישה יהודייה: אליזבטה דה גמבריני, סופרן
שמעון, אחיו של יהודה: תומאס ריינולד, בס
אאופולמוס, השגריר היהודי לרומא: תומאס ריינולד, בס
קטע המקהלה המפורסם "הנה הוא בא!" חובר בקיץ 1747 לאורטוריה הבאה של הנדל, "יהושע". לאור הפופולריות שזכה לה, צירף אותו הנדל, כנראה ב-1751, ל"יהודה המכבי", והוא מהווה חלק לגיטימי בשתי האורטוריות.
שימוש פופולרי

"אגודת המקהלה של הליפאקס" מחזיקה בכתב יד, המתיימר להיות תזמור מחדש של האורטוריה מאת מוצרט.
בטהובן חיבר ב-1796 שתים-עשרה וריאציות על "הנה הוא בא!", לפסנתר וצ'לו. ב-1884 כתב הסופר השווייצרי אדמונד לואי בודרי מילים חדשות בצרפתית לאותו קטע מקהלה, ויצר את המזמור לפסחא " À toi la gloire, O Ressuscité!", שתורגם לאחר מכן לאנגלית כ-Thine Be the Glory. "הנה הוא בא!" בצורתו המקורית הוכר גם כנעימה, שניגנו בקביעות תזמורות כלי נשיפה ממתכת בפתיחת מסילות ברזל ותחנות רכבת חדשות בבריטניה במשך המאה ה-19, והוא אומץ כפרק ב"פנטזיה על שירי ים בריטיים" של סר הנרי ווד, המבוצעת בפרומס של שירות השידור הבריטי.
קטע המקהלה "See the conquering hero comes" מהאורטוריה שימש ללחן בשיר הבה נרימה שכתב לוין קיפניס (הָבָה נָרִימָה  נֵס וַאֲבוּקָה -יַחַד פֹּה נָשִׁירָה שִׁיר-הַחֲנֻכָּה.).
תזמור

זה התזמור שכתב כריסאנדר בהוצאה של אגודת הנדל משנת 1866:
כינורות ראשונים ושניים
ויולות
צ'לי
קונטרבסים
חליליות (רקורדר) ראשון ושני
קרנות ראשונה ושנייה
אבובים ראשון ושני
חלילי צד ראשון ושני
חצוצרות ראשונה, שנייה ושלישית
בסונים ראשון ושני
טימפאני
עוגב
כלי מקלדת.
הנפשות הפועלות

יהודה המכבי (טנור)
שמעון, אחיו (בס)
אישה יהודייה (סופרן)
איש יהודי (מצו-סופרן)
אאופולמוס, השגריר היהודי לרומא (אלט)
שליח ראשון (אלט)
שליח שני (בס)
מקהלת בני ישראל
מקהלת ילדים
מקהלת בתולות
הערות שוליים

1 2 3 4  אנתוני היקס, "יהודה המכבי" בערך "גאורג פרידריך הנדל" 10 במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  http://news.bbc.co.uk/1/hi/entertainment/1219851.stm  חדשות בי.בי.סי]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010254527305171  BnF: cb13913109f (data)  GND: 300064837  LCCN: n82159318  MusicBrainz work: 54c55f97-7fbb-4f2f-9c39-5c02b0624131  VIAF: 174965030   WorldCat (עם VIAF): 174965030
ברנאר ארנו

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1949 (בן 75) רובה, צרפת 
 שם לידה:  Bernard Jean Étienne Arnault 
 מדינה:  צרפת צרפת
 מקום מגורים:  פריז, Clairefontaine-en-Yvelines, סן טרופה, איי בהאמה 
 השכלה:  Lycée Faidherbe  אקול פוליטקניק 
 תפקיד:  נשיא-מנכ"ל (ינואר 1989)  director (2022)  מנהיג (1984)  נשיא-מנכ"ל  נשיא-מנכ"ל (1947–1976) 
 בן או בת זוג:  Hélène Mercier-Arnault (23 בספטמבר 1991–?)  Anne Dewavrin (5 במאי 1973–1990) 
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  מפקד מסדר האמנויות והספרות (2002)  אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (2012)  מדליית פושקין (2017)  קצין בכיר במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (2006)  צלב גדול של לגיון הכבוד (29 בדצמבר 2023) 
 
ברנאר ארנו (בצרפתית: Bernard Arnault; נולד ב-5 במרץ 1949) הוא איש עסקים, משקיע, אספן אמנות ומיליארדר צרפתי. הוא המייסד, היו"ר והמנכ"ל של תאגיד LVMH, חברת מוצרי היוקרה הגדולה בעולם.
בשנת 2022 הוערך לראשונה כ"האיש העשיר בעולם". בסוף דצמבר 2022, הפך ארנו לאיש העשיר בעולם עם הון של מעל 187 מיליארד דולר, בעוקפו את אילון מאסק וג'ף בזוס. נכון לדצמבר 2024, הונו מוערך בכ-233 מיליארד דולר, על פי פורבס, ו-179 מיליארד דולר לפי מדד המיליארדרים של בלומברג.