stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתקפת הנגד במחוז חרקיב 2022
מתקפת נגד > התקדמות

ב-6 בספטמבר, לאחר ריכזו את כוחותיהם צפונית לבלקלייה, פתחו כוחות אוקראינים במתקפת נגד במחוז חרקוב, אשר הבריחה את הכוחות הרוסיים בחזרה לגדה השמאלית של הנהרות סברסקי-דוניץ וסרדניה-בלקלייקה. באותו יום, כוחות אוקראינים כבשו את ורביבקה, פחות מ-3 ק"מ צפונית-מערבית לבלקלייה. מספר מקורות רוסים דיווחו כי כוחות רוסים הרסו גשרים בפאתי בלקלייה כדי למנוע התקדמות נוספת של אוקראינה. כוחות אוקראינים יצאו אז למתקפה לכיוונים של בלקלייה, וולוחיב יאר (או'), שבצ'נקובה, קופיאנסק והמחוזות סאווינצי ו - קוניה, הממוקמים מזרחית לבלקלייה. לפי מקורות רוסים בקו מגע זה, האוקראינים נהנו מהתנגדות קלה של כוחות המיליצייה של דונבאס, בעוד שמקורות אוקראינים אמרו כי הכוחות באזור זה היו חיילים רוסים מקצועיים, לא מגויסים מדונבאס.
עד למחרת, הכוחות האוקראינים התקדמו כ 20 קילומטרים (12 מיל) לתוך שטח הכיבוש הרוסי, תוך כיבוש מחדש של כ - 400 קילומטרים רבועים (150 מילים רבועים), ולהגיע לעמדות צפונית-מזרחית לאיזיום. מקורות רוסים טענו כי הצלחה זו נבעה ככל הנראה מהעברת הכוחות הרוסיים לחרסון, בתגובה למתקפה האוקראינית שם.
עד 8 בספטמבר, הכוחות האוקראינים התקדמו 50 קילומטרים (31 מיל) עמוק לתוך עמדות הגנה רוסיות מצפון לאיזיום. יחידות SOBR של כוחות המשמר הלאומי הרוסי איבדו את השליטה בבלקלייה, כ-44 ק"מ צפונית-מערבית לאיזיום, אם כי אוקראינה לא השיגה את השליטה בעיר עד 10 בספטמבר. סמוך לעיר, כוחות אוקראינים כבשו מחדש את בסיס אחסון התחמושת הגדול ביותר של מנהלת הרקטות והתותחנים המרכזית של הכוחות המזוינים של אוקראינה. הכוחות האוקראינים גם חזרו לשלוט על יותר מ-20 יישובים.
ב-9 בספטמבר הורה הממשל הרוסי על "פינוי" האוכלוסייה מאיזיום, קופיאנסק, ווליקי בורלוק. מאוחר יותר באותו היום הגיעו כוחות אוקראינים לקופיאנסק, מרכז תחבורה חיוני בצומת של כמה קווי הרכבת הראשיים המספקים חיילים רוסים בחזית. המכון לחקר המלחמה אמר שהוא מאמין שקופיאנסק תיפול ככל הנראה ב-72 השעות הקרובות.  בתגובה להתקדמות האוקראינית, נשלחו יחידות מילואים רוסיות כתגבורת הן לקופיאנסק והן לאיזיום.
ב-10 בספטמבר, קופיאנסק ואיזיום נכבשו על ידי כוחות אוקראינים וכוחות אוקראינים התקדמו לפי הדיווח לעבר לימן. יועצת של ראש המועצה האזורית חרקוב, נטליה פופובה, פרסמה בפייסבוק תמונות של חיילים אוחזים בדגל אוקראיני מחוץ לבית העירייה של קופיאנסק. גורמי ביטחון ומשטרה אוקראינים עברו ליישובים שנכבשו מחדש כדי לבדוק את זהותם של אלה שנשארו תחת כיבוש רוסי. מאוחר יותר באותו יום, טען מושל מחוז לוהנסק, סרהיי היידאי, כי חיילים אוקראינים התקדמו לפאתי ליסיצ'נסק, בעוד שפרטיזנים אוקראינים הצליחו לכבוש חלקים מקרמינה.
ב-10 בספטמבר, דובר משרד ההגנה הרוסי, איגור קונשנקוב, אמר כי הכוחות הרוסיים באזור בלקליה ואיזיום "יתאגדו מחדש" באזור דונייצק "על מנת להשיג את המטרות המוצהרות של המבצע הצבאי המיוחד לשחרור דונבאס". נשיא אוקראינה זלנסקי אמר כי "הצבא הרוסי בימים אלה מפגין את הטוב ביותר שהוא יכול לעשות - מראה את גבו. וכמובן, זו החלטה טובה עבורם לרוץ" וטען כי אוקראינה כבשה מחדש 2,000 קילומטרים רבועים (770 מילים רבועים) מאז תחילת מתקפת הנגד.
משחק לא שיתופי

בתורת המשחקים, משחק לא שיתופי הוא משחק בו אין כללים חיצוניים או הסכמים מחייבים המחייבים שיתוף פעולה בין שחקנים. משחק לא שיתופי משמש בדרך כלל במודלים של סביבה תחרותית. המונח צוין במאמרים שונים כשהבולט שבהם הוא מאמרו של ג'ון פורבס נאש משנת 1951 בכתב העת Annals of Mathematics.
ניתן להשתמש במודלים של משחק לא שיתופי במודלים של משחק שיתופי ולהפך. ניתן להשתמש במודלי משחקים לא שיתופיים, במצבי סכסוכים כלכליים, לקביעת יציבותם וקיימותם של קרטלים וקואליצייות: שבאים לידי ביטוי בחבירות לצורך קביעת מחירים או סילוק מתחרים מהשוק, במצבי שיתוף פעולה כאינטרסים עצמיים משותפים ואי-אמון לאור אינטרסים מנוגדים.
לפי ג'ון פון נוימן כל זמן שהשחקנים מחזיקים באינטרסים מנוגדים לחלוטין, תמיד יתקיים מהלך פעולה רציונלי במשחקים שבין 2 צדדים. הוכחה לטיעון נמצא במשפט המינימקס בו נעשה שימוש במשחקי חברה שונים כמו: איקס מיקס דריקס ועד שחמט.
פתרון למשחק לא שיתופי ניתן למצוא בשיווי משקל נאש, ופתרונות נוספים שפותחו ממנו כמו משפט המינימקס של ג'ון פון נוימן.
אלמנטי ניתוח המשחק הלא שיתופי

מספר השחקנים.
הפעולות הזמינות לכל שחקן בכל מצב נתון של המשחק.
הפונקציה שכל שחקן מנסה למקסם.
סדר הזמן של הפעולות (במידת הצורך).
כיצד המידע נרכש על ידי השחקנים.
האם יש אקראיות במשחק.
ההנחות מקובלות בדרך כלל בהתייחס לשחקנים:
זיכרון ושליפה מושלמת: כל שחקן זוכר את ההחלטות והמידע הידוע שלו.
אינטרס עצמי: כל שחקן אינו מתחשב בהשפעת הפעולות על האחרים אלא רק בפני עצמו. לא יתעוררו חרטות בלב השחקנים במהלך המשחק על מהלכיהם והשלכות מהלכיהם.
רציונליות: כל שחקן מעוניין למקסם את התועלת או התמורה שלו.
מידע מלא: כל שחקן מכיר את ההעדפות והאסטרטגיות של השחקנים האחרים.
לכל שחקן יש את אותה הבנה לגבי אופן המשחק.
שחקנים רציונליים

אמיל בורל היה הראשון שפרסם מאמר בנושא שחקנים רציונליים בתורת המשחקים ואחריו ג'ון פון נוימן. בורל טען כי האסטרטגיה הטובה ביותר היא להיות רציונלי ולהניח כי כך ינהגו גם יריבך, תוך הסתמכות על הנתונים שקיימים אצלך. כשקיימים מספר סיבות לשחק משחק רציונלי:
משחק בשביל הכיף, ללא הקדשת מחשבה לזכייה או הפסד.
משחק בפזיזות, בתקווה לזכייה – "מקסימום נצליח".
משחק מתוך הנחה שהיריב טיפש, תוך ניסיון לנצל טיפשות זו.
לפי ויליאם פאונדסטון (אנ') שחקן רציונלי ישאף לזכות במשחק ותו לא, ואלו מכונים גם לעיתים לוגיקנים ואף כתוכנת מחשב כעץ מינימקס, כבדיחה.
אסטרטגיית ההדק

בתורת המשחקים, אסטרטגיית ההדק (אנ') היא תגובת ענישה אסטרטגית המופעלות במשחק לא שיתופי חוזר ונשנה (לפי המשפט העממי). שחקן המשתמש באסטרטגיית ההדק משתף פעולה בתחילה אך מעניש את היריב אם נצפית רמה מסוימת של עריקה או בגידה על ידו (כלומר, לחיצה על הדק). רמת הענישה והרגישות על ההדק משתנות באסטרטגיות הדק שונות. כשלרוב חוסר הגיונות מתמשכת תביא לתגובה קשה יותר ככל שתימשך, אלא אם יצליח הבוגד ליצור קואליציית משתפי פעולה או אדישים כרוב למתרחש כנגד למי שנתפס כמיעוט באותו משחק או תחום משחק.
במשחק סכום אפס אם קיים "מחלק עוגה" והעוגה נחתכת בצורה מרושלת ולא בחלוקה הוגנת, לא תהיה למחלק ברירה אלא בפעם הבאה לחתוך ביתר דיוק – כפעולת מניעה "מקסימום מינימלי" של התחזית הגרועה ביותר. שכן אחרת, ימשיך הבוחר הראשון לקחת לעצמו את החלק הגדול יותר ויתר השחקנים עלולים להביא לסיום תפקידו של המחלק לאור כך. איטלו קאלווינו המחיש זאת בספרו "נוסע בליל חורף" במשפט: "אתה יודע שהמיטב שאתה יכול לצפות לו הוא הימנעות מהגרוע ביותר".
ההבדל מהמשחק השיתופי

במשחק השיתופי קיימת אפשרות לחבירה ויחסי גומלין בין השחקנים השונים ויצירת קואליציות או קרטלים, וזאת בצורת מטרה ואינטרסים משותפים, כשלכל שחקן משתתף יש כישורים ו"משהו מספיק לתת" משלו המספקים כוח לקואליציה. כדוגמת: משחק N משתתפים בו הרוב המאוגד יכולים לחבור, מתוך טובת הנאה או שוחד שיכולים גם לא להיות שם מלכלתחילא טרם ההתאגדות אלא לבוא רק מתוך הבסת המיעוט (כסוג של משחק מיקוח, או קנוניה), ולגרום הפסד למיעוט שפוטנציאלית יכול להיות רוב בהתהוות בהתאגדות (כסוג של משחק הדיקטטור והמשחק של גנרל בלוטו). אך לאור אי התאגדותו נמצא במצב חלוקה למיעוטים לא מאוגדים ומכאן חלש ומופסד לעומת הרוב המאוגד.
במקרי 2 שחקנים כהימורים ביכולת המהמר לשחד שחקן אחד להפסיד בכוונה, על מנת לשחק הימור בטוח על השחקן השני. במשחק הלא שיתופי כל שחקן פועל באופן עצמאי, ללא שיתוף פעולה או תקשורת עם אף אחד מיתר המשתתפים. במשחק הלא שיתופי תמיד יהיו מנצחים ומפסידים. ביכולתו הכי טובה של כל שחקן היא פשוט להכיר את כלל מהלכי היריב שתוכננו השכלתית, הכשרתית, ברקע או באימונים למשחק, ובכך לדעת למה לצפות ממנו ואיך להגיב. כדוגמת: הכרת אסטרטגיות האויב בריגול בכדורגל וכדורסל.
במשחק הלא שיתופי לכל שחקן קיים משהו לתרום לחברה, ואילו במשחק השיתופי לשחקנים קיימת אפשרות לתרום לחברה רק כשלם.
לפי משפט המינימקס לכל משחק סכום אפס סופי ל-2 שחקים קיים פוטנציאל לפתרון רציונלי בצורת אסטרטגיה מעורבת או בסיסית. לפי משפט זה תמיד קיים פתרון רציונלי לקונפליקט מוגדר בין 2 אנשים שהאינטרסים שלהם מנוגדים זה לזה לגמרי, לעיתים על השחקן הרציונלי לסטות מאסטרטגיית תורת המשחקים בכדי לנצל אי-רציונליות של שחקן אחר. לדוגמה: אם שחקן נוטה לבחור במשחק עץ או פלי לרוב בעץ, באפשרותך גם כן לעשות זאת (כסוג של דיבור זול). אולם אז האסטרטגיה בה חל שינוי כבר אינה האסטרטגיה האופטימלית וחושפת אותך לניצול אפשרי: על ידי שחקן שלישי, חיצוני או יריב לא-רציונלי – אז זה "מתפקח" לרגע. בשיטת "שניים רבים השלישי לוקח" או "צפה לזה בזמן הכי פחות צפוי".
דוגמאות למשחק לא שיתופי

אבן נייר ומספריים
מלחמת המינים
התאמת פניים (אנ')
דוגמאות למשחק לא שיתופי > משחק רמאים

פותח כדילמת האסיר על ידי מריל פלאד (אנ') ומרווין דארשר (אנ') בשנת 1951 ובו גנב יהלום מעוניין למכור את היהלום הגנוב לאיש עולם תחתון. הראשון מעוניין לקבל את הכסף בלי למסור את היהלום, השני מעוניין לקבל את היהלום ולהרוג את השני בלי לשלם על היהלום. המצב האופטימלי במצב זה עבור שניהם הוא לשחק "משחק הוגן" בו כל אחד יקבל את חלקו המובטח. המצב הגרוע ביותר הוא שהוא יהיה הפתי הדבק בהסכם בעוד השני הרמאי. התוצאה הטובה ביותר עבור 2 הצדדים תהיה שהצד השני יצא "הטיפש היחיד".
בדילמת האסיר מצבך תמיד טוב יותר כשאתה בוגד. כלומר, עליך לבגוד. אך אם 2 הצדדים רציונלים מספיק ששניהם ימצאו בוגדים ויבגדו מה שיוביל אותם אסטרטגית לשתף פעולה באופן הדדי. אלא אם קיים יתרון לבוגד הראשון, לדוגמה בעדות או הגשת תלונה במשטרה.
אוסקר מורגנשטרן הרחיב וזיהה דרך ספריו של ארתור קונאן דויל "הרפתקאותיו של שרלוק הולמס" שניתן ליישם מסקנות תוך הימור תמידי בתוקפנות, אך רק בזמן שאתה מחזיק בקלפים הטובים ביותר ויודע זאת. כשיש לך קלפים חלשים, לעיתים יש צורך בהעמדת פנים. שכן שחקן שלעולם לא מעמיד פנים מפסיד הרבה הזדמנויות לחשוף העמדות פנים של שחקנים אחרים. אם 2 השחקנים מחזיקים קלפים גרועים – זה שלא יתקפל ויעמיד פנים ינצח לוודאי וללא עימות. אם 2 השחקנים מעמידים פנים ניתן להשוות בצורה "הוגנת" בין הקלפים הגרועים של 2 השחקנים ולראות מי זכה.
באסטרטגיה גרעינית חוסר הרציונליות של שחקן אחד לעומת רציונליות של שחקן אחר מהווה יתרון לחסר הרציונליות, שכן הדבר יהווה הרתעה ועילה להסתייגות רציונלית של הרציונלי. הדבר נכון גם בחברות וקבוצות עם נטיות להכלה, שם דווקא חסר הרציונליות יקבל את מבוקשו. כבמקרי: מאזן אימה, משחק פחדנים ומשחק תפוח אדמה לוהט (אנ').
ראו גם

מונחים בתורת המשחקים
השמדה הדדית מובטחת
מידה כנגד מידה (תורת המשחקים)
שיווי משקל משוכלל
שיתוף פעולה של מתחרים
שליטה של אסטרטגיות
ציד האייל
אינדוקציה לאחור
הערות שוליים

↑  Nash, John (1951). "Non-Cooperative Games". Annals of Mathematics. 54 (2): 286–295.
↑  Başar, Tamer (26 January 2010). "Lecture Notes on Non-Cooperative Game Theory" (PDF). Hamilton Institute and CTVR in Trinity College, Dublin, Ireland.
1 2  Non-Cooperative Game Theory. Monographs in Mathematical Economics. Vol. 1. 2015.
↑  Aguirre, Iñaki. "Notes on Non-Cooperative Game Theory-Microeconomic Theory IV" (PDF).
↑  on Neumann, John; Morgenstern, Oskar (2007). Theory of Games and Economic Behavior (Commemorative ed.). Princeton University Press.
↑  Friedman, J. (1971). A non-cooperative equilibrium for supergames, Review of Economic Studies 38, 1–12.
↑  Hamidi, Maryam; Liao, Haitao; Szidarovszky, Ferenc (November 2016). "Non-cooperative and cooperative game-theoretic models for usage-based lease contracts". European Journal of Operational Research. 255 (1): 163–174.
↑  Nash, John (1997). "3. Non-Cooperative Games. Annals of Mathematics 54 (1951) 286-295". Classics in Game Theory. pp. 14–26.
↑  "Noncooperative Games". Encyclopedia.com.
↑  שלמה אהרונסון, נשק גרעיני במזרח התיכון 1948–2013, הוצאת אקדמון 2014.
גן עדן לכלבים 2

| --- | --- |

 מבוסס על:  גן עדן לכלבים מאת דון בלות'
 בימוי:  פול סבלה
 הופק בידי:  ג'ונתן דארן פול סאבלה קלי וורד מארק יאנג
 תסריט:  קלי וורד, מארק איצ'יסון יאנג 
 מדבבים:  צ'ארלי שין שינה איסטון ארנסט בורגניין דום דה-לואיז ביבי ניווירת'
 מוזיקה:  מרק ווטרס, בארי מאן 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Metro-Goldwyn-Mayer Animation, A. Film A/S 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 29 במרץ 1996
 משך הקרנה:  84 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט פנטזיה, סרט מוזיקלי, סרט חבר'ה, סרט הרפתקאות 
 מקום התרחשות:  סן פרנסיסקו 
 הכנסות:  8.6 מיליון דולר (ארצות הברית)
 הכנסות באתר מוג'ו:   alldogsgotoheaven2
 סרט קודם:  גן עדן לכלבים
 סרט הבא:  מזמור חג המולד של הכלבים 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
גן עדן לכלבים 2 (באנגלית: All Dogs Go to Heaven 2; בתרגום חופשי: כל הכלבים מגיעים לגן עדן 2) הוא סרט אנימציה אמריקאי משנת 1996 המהווה סרט המשך ל"גן עדן לכלבים" משנת 1989.
תקציר העלילה

צ'ארלי ואיצ'י חוזרים לכדור הארץ כדי למצוא ולהחזיר את קרן היער של גבריאל שקארפייס גנב מגן עדן ואיבד איפשהו בסן פרנסיסקו. בדרך הם פוגשים בילד בשם דייוויד שברח מהבית ובכלבתו סאשה ומנסים לעזור להם, אבל השעון מתקתק והם חייבים לשוב בזמן לגן עדן אולם הם נתקלים בחתול ענק ומרושע בשם רד אשר זומם לגנוב את קרן היער של גבריאל ולכלוא את כל הכלבים מגן עדן בכלא אלקטרז. למרבה המזל צ'ארלי מנגן בקרן היער ומחזיר את כל הכלבים לגן עדן ואילו רד נשלח לגיהנום ולקח את קארפייס איתו (כי קארפייס סגר עם רד עסקה עבור נשמתו) לאחר האירועים צ'ארלי ואיצ'י חזרו לגן עדן, לצ'ארלי קיבל הזדמנות לחזור הביתה אולם איצ'י רצה להישאר בגן עדן. לבסוף צ'ארלי חזר לביתו בכדור הארץ והתאחד מחדש עם סשה ועם דייוויד, ובנוסף דייוויד התאחד מחדש עם הוריו ואמו מסבירה לו: שאם יש לה תינוק חדש זה לא אומר שהיא לא אוהבת אותו ודייוויד שמח ויחד הם אימצו את צ'ארלי וסשה, ושני הכלבים התאהבו ועברו לחיים חדשים בביתו של דייוויד.
דמויות ומדבבים

צ'ארלי בארקין - צ'ארלי שין (דיאלוג), ג'סי קורטי (שירה)
איצ'י - דום דה-לואיז
סשה - שינה איסטון
דייוויד - אדם ווילי
רד - ג'ורג' הירן
אנאבל - ביבי ניווירת'
בולדוג - ארנסט בורגניין
דמויות ומדבבים > מדבבים בעברית

עמי מנדלמן - צ'ארלי בארקין / בולדוג
גיורא קנת - איצ'י
ענת ניב - אנאבל
דורון בן-עמי - דייוויד
אפי בן ישראל - סשה
מיכה אוזין סליאן - רד
עוזי פוקס - רד (שירה)
ניר רון
נבחרת איטליה בכדורסל

| --- | --- |
איטליה

 מידע כללי
 הצטרפות:  1932
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 דירוג פיב"א (25 בפברואר 2025):  14      
  - ניקוד פיב"א:  638.6
 מאמן:  ג'אנמרקו פוצקו
 אתר רשמי
 
 משחק בינלאומי ראשון
 איטליה איטליה 23 - 17 צרפת צרפת מילאנו, איטליה; 4 באפריל 1926
 הניצחון הכי גדול
 איטליה איטליה 128 - 49 אירלנד אירלנד אדינברו, סקוטלנד; 3 במאי 1976
 ההפסד הכי גדול
 איטליה איטליה 62 - 108 קרואטיה קרואטיה סראגוסה, ספרד; 3 ביולי 1992
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  10 (הראשונה ב-1963)
 ההישג הטוב:  מקום רביעי (1970, 1978)
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  13 (הראשונה ב-1948)
 ההישג הטוב:  כסף: 1980, 2004
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  38 (הראשונה ב-1935)
 ההישג הטוב:  זהב: 1983, 1999,   כסף: 1937, 1946, 1991, 1997,  ארד: 1971, 1975, 1985, 2003
 
נבחרת איטליה בכדורסל (באיטלקית: Nazionale di pallacanestro dell'Italia) היא נבחרת הכדורסל הלאומית של איטליה. מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל האיטלקית. הדירוג הנוכחי של נבחרת איטליה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-14 בעולם, נכון ל-25 בפברואר 2025, ללא שינוי לעומת דירוג קודם.
נבחרת איטליה נחשבת לאורך השנים לאחת מנבחרות הכדורסל החזקות באירופה. הנבחרת זכתה פעמיים באליפות אירופה בכדורסל (בשנים 1983, 1999), אך לא הגיעה להישגים רבים באליפות העולם בכדורסל, כאשר שיאה היה המקום הרביעי (בשנים 1970, 1978).
בנוסף זכתה פעמיים במדליית כסף במשחקים האולימפיים (1980 ו-2004).
בשנים האחרונות חלה נסיגה ברמתה של נבחרת איטליה, האיטלקים לא הצליחו להעפיל לרבע גמר אליפות אירופה באליפויות של 2005 ו 2007 ולא הצליחו להעפיל לאליפות אירופה של 2009 לראשונה מאז 1961.
בשנת 2013 הצליחה איטליה לראשונה מזה כעשור להעפיל לרבע גמר היורובאסקט והיא סיימה את האליפות הזאת במקום השמיני.
שנתיים מאוחר יותר הצליחה נבחרת איטליה להעפיל שוב לרבע גמר יורובאסקט 2015 ולסיים במקום השישי.
כל האולימפיאדות

| כדורסל במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| גרמניה הנאצית 1936 | מקום שביעי | 6 | 4 | 2 |
| בריטניה 1948 | מקום 17 | 8 | 4 | 4 |
| פינלנד 1952 | מקום 17 | 4 | 2 | 2 |
אוסטרליה 1956: לא העפילה
| איטליה 1960 | מקום רביעי | 8 | 4 | 4 |
| יפן 1964 | מקום חמישי | 9 | 6 | 3 |
| מקסיקו 1968 | מקום שמיני | 9 | 5 | 4 |
| גרמניה המערבית 1972 | מקום רביעי | 9 | 5 | 4 |
| קנדה 1976 | מקום חמישי | 7 | 5 | 2 |
| ברית המועצות 1980 | מקום שני | 8 | 4 | 4 |
| ארצות הברית 1984 | מקום חמישי | 8 | 6 | 2 |
קוריאה הדרומית 1988: לא העפילה
ספרד 1992: לא העפילה
ארצות הברית 1996: לא העפילה
| אוסטרליה 2000 | מקום חמישי | 7 | 4 | 3 |
| יוון 2004 | מקום שני | 8 | 5 | 3 |
הרפובליקה העממית של סין 2008: לא העפילה
בריטניה 2012: לא העפילה
ברזיל 2016: לא העפילה
| יפן 2020 | מקום חמישי | 4 | 2 | 2 |
צרפת 2024: לא העפילה
ארצות הברית 2028: 
| סך הכל | 13 הופעות | 95 | 56 | 39 |
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ארגנטינה 1950: פרשה
ברזיל 1954: לא העפילה
צ'ילה 1959: לא העפילה
| ברזיל 1963 | מקום שביעי | 9 | 2 | 7 |
| אורוגוואי 1967 | מקום תשיעי | 8 | 4 | 4 |
| יוגוסלביה 1970 | מקום רביעי | 9 | 5 | 4 |
פרגוואי 1974: לא העפילה
| הפיליפינים 1978 | מקום רביעי | 10 | 6 | 4 |
קולומביה 1982: לא העפילה
| ספרד 1986 | מקום שישי | 10 | 7 | 3 |
| ארגנטינה 1990 | מקום תשיעי | 8 | 7 | 1 |
קנדה 1994: לא העפילה
| יוון 1998 | מקום שישי | 9 | 5 | 4 |
ארצות הברית 2002: לא העפילה
| יפן 2006 | מקום תשיעי | 6 | 4 | 2 |
טורקיה 2010: לא העפילה
ספרד 2014: לא העפילה
| הרפובליקה העממית של סין 2019 | מקום עשירי | 5 | 3 | 2 |
| הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023 | מקום שמיני | 8 | 4 | 4 |
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | 10 הופעות | 82 | 47 | 35 |
כל אליפויות אירופה

| אליפות אירופה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| שווייץ 1935 | מקום שביעי | 4 | 2 | 2 |
| לטביה 1937 | מקום שני | 5 | 3 | 2 |
| ליטא 1939 | מקום שישי | 7 | 2 | 5 |
| שווייץ 1946 | מקום שני | 5 | 4 | 1 |
| צ'כוסלובקיה 1947 | מקום תשיעי | 6 | 3 | 3 |
מצרים 1949: פרשה
| צרפת 1951 | מקום חמישי | 9 | 6 | 3 |
| ברית המועצות 1953 | מקום שביעי | 10 | 3 | 7 |
| הונגריה 1955 | מקום שישי | 10 | 4 | 6 |
| בולגריה 1957 | מקום עשירי | 10 | 7 | 3 |
| טורקיה 1959 | מקום עשירי | 8 | 5 | 3 |
יוגוסלביה 1961: לא העפילה
| פולין 1963 | מקום 12 | 9 | 4 | 5 |
| ברית המועצות 1965 | מקום רביעי | 9 | 5 | 4 |
| פינלנד 1967 | מקום שביעי | 9 | 5 | 4 |
| איטליה 1969 | מקום שישי | 7 | 4 | 3 |
| גרמניה המערבית 1971 | מקום שלישי | 7 | 5 | 2 |
| ספרד 1973 | מקום חמישי | 7 | 5 | 2 |
| יוגוסלביה 1975 | מקום שלישי | 7 | 4 | 3 |
| בלגיה 1977 | מקום רביעי | 7 | 5 | 2 |
| איטליה 1979 | מקום חמישי | 8 | 4 | 4 |
| צ'כוסלובקיה 1981 | מקום חמישי | 8 | 4 | 4 |
| צרפת 1983 | מקום ראשון | 7 | 7 | 0 |
| גרמניה המערבית 1985 | מקום שלישי | 8 | 6 | 2 |
| יוון 1987 | מקום חמישי | 8 | 7 | 1 |
| יוגוסלביה 1989 | מקום רביעי | 5 | 2 | 3 |
| איטליה 1991 | מקום שני | 5 | 4 | 1 |
| גרמניה 1993 | מקום תשיעי | 6 | 2 | 4 |
| יוון 1995 | מקום חמישי | 9 | 5 | 4 |
| ספרד 1997 | מקום שני | 8 | 7 | 1 |
| צרפת 1999 | מקום ראשון | 9 | 7 | 2 |
| טורקיה 2001 | מקום 11 | 4 | 2 | 2 |
| שוודיה 2003 | מקום שלישי | 7 | 4 | 3 |
| סרביה ומונטנגרו 2005 | מקום תשיעי | 4 | 2 | 2 |
| ספרד 2007 | מקום תשיעי | 6 | 2 | 4 |
פולין 2009: לא העפילה
| ליטא 2011 | מקום 20 | 5 | 1 | 4 |
| סלובניה 2013 | מקום שמיני | 11 | 6 | 5 |
| צרפתקרואטיהגרמניהלטביה 2015 | מקום שישי | 8 | 5 | 3 |
| פינלנדישראלרומניהטורקיה 2017 | מקום שביעי | 7 | 4 | 3 |
| צ'כיהגאורגיהאיטליהגרמניה 2022 | מקום שמיני | 7 | 4 | 3 |
| קפריסיןפינלנדפוליןלטביה 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | 38 הופעות | 276 | 161 | 115 |
סגל הנבחרת

סגל הנבחרת בטורניר גביע העולם בכדורסל 2023 (עמודת 'קבוצה' מתייחסת למועדון בו שיחק השחקן בזמן הטורניר):
| שם | גובה | עמדה | קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| מרקו ספיסו | 1.84 | PG | איטליה רייר ונציה |
| אלסנדרו פאג'ולה | 1.94 | PG | איטליה וירטוס בולוניה |
| מתאו ספניולו | 1.94 | PG/SG | גרמניה אלבה ברלין |
| סטפאנו טונוט | 1.96 | SG | איטליה אולימפיה מילאנו |
| גבריאלה פרוצ'ידה | 2.00 | SG/SF | גרמניה אלבה ברלין |
| ג'יאמפאולו ריצ'י | 2.00 | PF | איטליה אולימפיה מילאנו |
| סימונה פונטקיו | 2.01 | SF | ארצות הברית יוטה ג'אז |
| לואיג'י דאטומה | 2.03 | SF/PF | שחקן חופשי |
| לוקה סבריני | 2.04 | PF | איטליה דרטונה באסקט |
| אקילה פולונארה | 2.05 | PF | איטליה וירטוס בולוניה |
| ניקולו מלי | 2.05 | PF/C | איטליה אולימפיה מילאנו |
| מוחמט דיוף | 2.08 | C | ספרד בראוגן |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
ישמח חתני

ערך זה עוסק בפיוט יהודי-מזרחי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ישמח חתני הוא פיוט יהודי-מזרחי המושר לרוב לכבוד החתן בחתונה. בקהילות יהודיות רבות נהוג לשיר בשבת חתן את השיר בעת שהחתן עולה לקרוא בתורה.
תוכן הפיוט

פיוט זה קצר יחסית לפיוטים אחרים וכולל שני בתים ופזמון חוזר בין הבתים.
השיר מבקש מאלוהים לברך את החתן בברכות שיגנו עליו וייסיעו לו בהצלחה. חלק מן הברכות שאובות מפסוקים מהתנ"ך שבמקור נועדו לנחם ולברך את עם ישראל, אך בפיוט זה הן מכוונות אל החתן הנמצא בתוך קהל המאמינים בעם ישראל.
השפעה

הפיוט נחשב לפיוט הנפוץ ביותר בחתונות ובעיקר בקרב יהדות המזרח.
השיר התפרסם ב־1981 בביצוע חברי להקת "צלילי הכרם", שכללו את גרסתם לשיר באלבומם "יום שישי הגיע". בשנת 2016 יצא לאקרנים הסרט "ישמח חתני", בכיכובו של אביב אלוש. שרית חדד הקליטה ביצוע מחודש לפיוט אשר שימש כשיר הנושא של הסרט.
יהדות מרוקו

| --- | --- |

חתונה יהודית במרוקו (1839). הציור מוצג במוזיאון הלובר בפריז
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 מרוקו מרוקו 3,503–3,510  ישראל ישראל 900,000 (472,800 מהם נולדו במרוקו, או שיש להם אב יליד מרוקו)  צרפת צרפת 50,000  קנדה קנדה 27,000  ספרד ספרד 11,600  ונצואלה ונצואלה 6,000  ברזיל ברזיל 6,000  ארגנטינה ארגנטינה 3,500
 שפות
 צרפתית • ערבית • לאדינו • מרוקאית יהודית • ערבית יהודית • חכיתיה
 דת
 יהדות
 קבוצות אתניות קשורות
 יהדות ארצות האסלאם • יהדות צפון אפריקה • יהדות אמריקה הלטינית • יהדות צרפת
יהדות מרוקו היא הקהילה היהודית הגדולה בארצות ערב. ראשית ההתיישבות היהודית במרוקו מתוארכת, על פי עדויות ארכאולוגיות, למאה ה-2 לספירה. בעת העתיקה התגוררו רוב היהודים בערי החוף של צפון אפריקה המערבית, ועסקו בעיקר במסחר. בתחילת המאה ה-8 אימצה מרוקו את האסלאם. תחת השושלות המוסלמיות ידעו יהודי מרוקו תקופות של פריחה תרבותית וכלכלית אך גם תקופות של רדיפות קשות. היחס ליהודים השתנה בין שליט לשליט, והם סבלו בעיקר בתקופות של אי-יציבות. לאחר גירוש ספרד בשנת 1492 הגיעו המוני מגורשים למרוקו, ושימשו בתפקידים משמעותיים בניהול מסחר החוץ והדיפלומטיה של הממלכה. לאחר הפיכת מרוקו למדינת חסות של צרפת בשנת 1912, נהנו היהודים על פי רוב מביטחון גדול יותר, וממעמד חברתי וכלכלי משופר.
לאורך הדורות הייתה יהדות מרוקו מרכז ליצירה תרבותית, ספרות ענפה ושירה עברית חוברו בה על ידי דורות של מלומדים יהודים. מורשת יהדות ספרד של ימי הביניים השתלבה בתרבות של יהודי מרוקו לאחר גירוש ספרד, והשפעתה ניכרת במסורות המוזיקה, הלשונות, הפסיקה ההלכתית, האמנות ועוד.
יהודי מרוקו שמרו על זיקה חזקה לארץ ישראל לאורך הדורות, וקבוצות של יהודים עלו לארץ והיוו חלק משמעותי מהיישוב הישן. ניצני הפעילות הציונית המודרנית הופיעו החל מראשית המאה ה-20, ואיתם החלה להתגבר העלייה ממרוקו. גורמים חיצוניים, כגון פרעות נגד יהודים, גם כן האיצו את קצב העלייה. לאחר הקמת מדינת ישראל ב־1948 ועד שנת 1967 עלו אליה למעלה מ-250,000 יהודים ממרוקו, בעוד אחרים היגרו לארצות אירופה, בעיקר לצרפת, ולצפון אמריקה. בראשית המאה ה-21 נותרו במרוקו עצמה כ-2,500 יהודים.