בלי סודות
קטעים חוזרים

פרקי הסדרה היו עשויים לרוב בתבנית אחידה, שכללה לימוד שתי אותיות חדשות בניקוד משותף. פרק רגיל היה בנוי משני מערכונים, אחד לכל אות, שבהם מוצגים חפצים שהאות הנלמדת נמצאת בשמם, וחזרה על ההברה ודוגמאות לשימוש האות במילה.
בנוסף לדמויות הידועות ולמערכונים בכיכובן, היו גם קטעים חוזרים בכל פרק שנועדו לשינון האות, ומאז הפכו חלקם לנכס צאן ברזל בתרבות הפופולרית בישראל.
שלושה ריבועים עם הברה אחת ועוד ריבוע אחד עם הברה נוספת ניצבים משני צדיו של עיתונאיש, ועליו לזהות את יוצא הדופן, לעיתים בסיוע אחד מחבריו. קטע חוזר דומה היה כאשר עיתונאיש הדביק על לוח המודעות ארבעה צלילים כאשר אחד מהם תמיד היה שגוי. אושיק היה מודיע לו כי "משהו כאן לא שייך".
שתי צלליות (בדרך כלל של חני נחמיאס ובן זוג) החוזרות על אחת המילים שנלמדו במערכון הקודם תוך כדי פירוק המילה לשתי הברות, ואז חזרה על המילה פעמיים. קטע זה בולט במיוחד, בעיקר כי הוא אחד הקטעים המזוהים ביותר עם התוכנית. שבירת מילה להברותיה וחזרה עליה בטונים שונים, היא סממן מזהה של התוכנית, הקטע נוצר בהשראת קטע דומה מהתוכנית האמריקאית "The Electric Company" והיה הפעם הראשונה שלימדו מילים וקריאה כך בארץ, דבר שהתפתח והמשיך אחר כך לתוך מערכי הלימוד של בתי הספר ומשרד החינוך.
דמות הפלסטלינה של אלפי יוצרת את דמויות המילים שנלמדו במערכון המקדים. קול ילדים נשמע קורא את המילה, אך במקרים מסוימים דמות הפלסטלינה נעה ומורידה את הניקוד מהמילה, דבר שמוביל את הקולות לקרוא "מה היא / הוא עושה? איך אפשר לקרוא את זה? אההה, X נשאר X!" (כאשר X הוא המילה הנלמדת). גם חזרה זו נחשבת לסממן של התוכנית. במספר פרקים הופיעה עמו ביתי.
בסוף הפרק, יוצאות הדמויות מהמערכון האחרון ששודר, ומטיילות באולפן, שלפעמים עדיין נמצאים בו אביזרי הבמה של המערכה הראשונה.
חני ונתן לימדו מילים חדשות על ידי איחודם של צלילים שונים מן המילים שהוצבו על לוח המודעות. כמעט בכל המקרים היה מדובר ב-2 מילים אצל כל אחד מהם. לאחר לימוד המילה החדשה הושר עליה שיר שעיקרו הוא האופן שבו יצרו אותה. אחרי כן, הציגו מספר הברות על פני המסך שאותם הילדים קראו ואז הייתה נוצרת מילה חדשה אחרי שנענו בהסכמה לשאלתה של חני לילדים "אתם רוצים מילה חדשה?". קטע אחר שהוצג בפינות הראשונות הציג שלוש הברות שמתחברות למילה ואחרי כן הוצג משפט שקשור למילה.
בתוכניות שעסקו בחולם חני ונתן קוראים בדיחה שמופיעה על גבי רצועת עלילון בעיתון, כאשר הם מגלמים את שתי הדמויות שמשוחחות זו עם זו.
בפרקי הביניים היה סיפור קצר. הסיפור היה לרוב מורכב מבעיה ופתרון שהיה רק מסבך את הבעיה בדרך זו או אחרת. לדוגמה: באחד הסיפורים היה על מלך שעמד כל הזמן (אושיק לוי), מכיוון שלא היה לו כיסא מפואר לשבת עליו. ואחרי שבנו לו כיסא, הוא לא היה יכול לשבת עליו מכיוון שאף אחד לא יוכל לראות את הכיסא, וכך עדיין המשיך הוא לעמוד.
בפרקי הביניים של הקמץ-פתח נהגו להציג ילדים משחקים משחק שקשור למילים.
במספר פרקים חנן היה מתלונן תמיד לפני נתן שהיה מציע לו לחשוב על נושא בהתאם לתלונה שלו וחנן תמיד היה חושב על האסוציאציות שקשורות לאותו נושא, לדוגמה: שחנן לא הצליח לישון, נתן אמר לו לספור כבשים והוא חשב מיד על האסוציאציות שקשורות לכבשים כמו רועה, צמר וחלב.
יד כותבת במצבע אדום הברה או מילה שמקדימה את הקטע שבא אחריה, לדוגמה: בתוכנית האחרונה היא כותבת את המילה "סיום" ואחרי הקטע מגיע שיר הסיום של התוכנית.
בפרקים הראשונים של התוכנית נהגו חנן ואושיק לחבר שתי קוביות כחולות שבראשונה הייתה תמיד הצליל הנלמד ובשנייה הייתה הסוף של המילה והם היו קוראים אותה.
במספר תוכניות נהגו חני או נתן (לעיתים בתור עיתונאיש) לקרוא עם הצופים מילים שהופיעו בפינה השמאלית של המסך לפני שהן נעלמו. בתוכניות מאוחרות יותר נתן ואושיק עשו זאת יחד, כשבסיום היה תמיד משפט עם המילים שנלמדו בקטע.
בתוכניות הראשונות של בלי סודות אחת התעלומות של גשש בלש הייתה לפענח את ההודעה הלא ברורה ששולה תמיד קיבלה (שהייתה קשורה לצליל שנלמד) ולאחר מכן היה מסיק שאותו צליל הוא חלק ממילה ואחריו היה תמיד שיר עם כל משתתפי התוכנית למילים שקשורות לאותו צליל.
אחד השירים שחזרו בתוכנית הוא השיר "זה לא קשה". כשאחד הקטעים שחזרו על עצמם בו, זה שחני תמיד חיפשה מילים שמתחרזות לשיר שלה וכל פעם שהיא אמרה שם של חיה מפחידה (כגון: נחש), הוא הקפיץ מפחד את הבנים.
בתוכניות שעסקו בשווא כיכבה הפנטומימאית והשחקנית דורין כספי בקטעי פנטומימה שבאו אחרי פינת הספורט של אושיק, שהציגו בהם את הפעלים בלשון נקבה.
בתוכניות שעסקו בשורוק הוצג סרט אילם קומי בכיכובם של כוכבי התוכנית.
אושיק בתור בעל דוכן כלשהו (כגון: דוכן מציאות), כשחני הייתה הלקוחה שלו.