stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק מלמד

לוחית על הבניין ברחוב מלמדה 10 ועליה הכיתוב: "יצחק מלמד, הגיבור והלוחם בגטו ביאליסטוק, נהרג כאן על ידי הרוצחים הנאצים ב-8 בפברואר 1943. לכבודו."
רחוב מלמד ביהוד על שם יצחק מלמד פינת רחוב לוחמי הגטאות.
יצחק מלמד (1903-1943) היה גיבור יהודי, אסיר בגטו ביאליסטוק.
בינואר 1943 החלה אקציה בגטו ביאליסטוק. כאשר הגרמנים נכנסו לבניין ברחוב קופייצקה 29 (כיום רחוב מלמד, על שמו), יצחק מלמד שפך חומר חומצתי על קצין נאצי. מהבהלה, הנאצי ירה לכל עבר והרג בשוגג חייל גרמני. במהלך המהומה הצליח מלמד לברוח.
בתגובת נקם, הגרמנים אסרו מעל 100 יהודים, גברים נשים וילדים, מהבניין ההוא ומדירות בבניינים הסמוכים וירו בהם ברחוב שלחנסקה 19 (Szlachenska, רחוב שלא קיים היום, עמד בניצב לרחוב צ'נסטוחובה).
גופת הקצין הגרמני הובאה לבניין היודנראט שעמד באותו רחוב, על מנת להראות לראש היודנראט אפרים ברש מה נעשה. במקביל, הנאצים גם הודיעו על אולטימטום, אם מלמד לא יסגיר את עצמו תוך 24 שעות הם ירצחו את כל יהודי הגטו. מלמד הסגיר את עצמו.
מרדכי טננבוים, מראשי המחתרת היהודית בגטו תיאר ביומנו את אומץ לבו של מלמד. לשאלה מדוע הרג את החייל הגרמני, הוא השיב: "אני שונא אתכם. אני מצטער שרצחתי רק אחד. לנגד עיניי הוריי נרצחו. עשרת אלפים יהודים בסלונים חוסלו לפני. אין לי חרטות".
הנאצים עינו את מלמד כל הלילה ולמחרת תלו אותו בסמוך לכיכר בה אירע האירוע. חיילים גרמנים טשטשו את גווייתו של מלמד בכדורים, לאחר שהחבל נשבר והגופה נפלה על האדמה. לאחר מכן הם תלו אותה במשך 48 שעות נוספות.
ההקרבה העצמית של מלמד לא הועילה כמובן. גטו ביאליסטוק על כל יהודיו הושמד כבר באותה שנה, 1943.
בעיר יהוד, בקריית ביאליסטוק, ישנו רחוב על שמו, רחוב אשר מתחיל בבית הכנסת על שם הרב מוהליבר, הרב של ביאליסטוק במאה ה-19.
הערות שוליים

↑  Wydarzenia z lutego 1943 roku w getcie białostockim
w świetle pism Mordechaja Tenenbauma-Tamarofa
יחסי אוקראינה–בלגיה

| יחסי אוקראינה–בלגיה |
| --- | --- |
אוקראינה: בלגיה


אוקראינה: בלגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 30,528
אוכלוסייה
38,139,491: 11,743,761
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 632,217
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,687: 53,834
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אוקראינה–בלגיה הם יחסי חוץ בין בלגיה לאוקראינה. יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1992. אף על פי שמבחינה פוליטית שתי המדינות אינן קשורות קשר הדוק, יש להן היסטוריה ארוכה של אינטגרציה כלכלית ומסחר, כאשר ההשקעה הבלגית משחקת תפקיד בכלכלה האוקראינית העכשווית.
היסטוריה

קשרי מסחר בין רוס של קייב ופלנדריה הוקמו כבר במאה ה-11. בשנת 1600 התפתח המסחר בין שני האזורים באופן מלא, במיוחד המסחר בטקסטיל ובתכשיטים. סוחרים מקייב הגיעו לפלנדריה עם פרוות ורכשו טקסטיל. בתמורה העבירו סוחרים תכשיטי צמר וענבר ללבוב בתמורה לפרוות, משי ותבלינים מהמזרח.
יחסים כלכליים

באוקטובר 2008, שתי המדינות השתלבו עוד יותר במגזר החקלאי כאשר חברת Rattlerow Seghers הבלגית וחוות אליטה האוקראינית חתמו על הסכם להשבחת חזירים באוקראינה. Rattlerow Seghers העביר את מלאי הרבייה המשלוח הראשון המורכב מ-192 חזירים מבלגיה לחוות אליטה באוקראינה בינואר 2009. Rattlerow Seghers ייצאה את חיות הרבייה הראשונות לאוקראינה בשנת 2004 וחזירים שווקו בהצלחה באמצעות מלאי בלגי מתחילת 2005, והיו עדים לביקוש ולחץ גובר להפעיל חוות חזירים גדולות יותר במדינה. ההסכם בשנת 2009 נעשה לאחר משא ומתן צמוד בין מכוני הממשלה בשתי המדינות ודמויות חשובות במגזר החקלאי, הן מבחינה פוליטית באמצעות ייצוג והן בתוך הענף עצמו. אישים בולטים בהסכם כללו את שר החקלאות של אוקראינה, מלניק יוריי פדורוביץ'. ההסכם מספק לא רק מלאי רבייה אלא גם ידע מומחה מבלגיה ותוכניות הכשרה לשיפור היעילות של תעשיית החזירים האוקראינים ולהקל על צמיחה וייצור לאחר תקופה של ירידה כלכלית.
יחסים פוליטיים

ב-23 במרץ 2009. נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו וראש הממשלה יוליה טימושנקו נסעו לבריסל לוועידת השקעות בינלאומית כדי לדון במודרניזציה של מערכת העברת הגז באוקראינה ואספקה.
יחסי תרבות

בנוסף ניצחה התזמורת הסימפונית האקדמית של הפילהרמונית הלאומית של אוקראינה על ידי המנצח הבלגי רונלד זולמן.
נציגויות דיפלומטיות

בלגיה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב.
אוקראינה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל ושתי קונסוליות כבוד באנטוורפן ובמונס.
ירון דייסלבלום

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא שימש כשר האוצר עד 2017 ומאז ספטמבר 2022 משמש כראש העיר של איינדהובן.
יֶרוּן רנה ויקטור אנטון דייסלבלום (בהולנדית: Jeroen Dijsselbloem; נולד ב-29 במרץ 1966) הוא פוליטיקאי הולנדי ממפלגת העבודה (PvdA). הוא כיהן כשר האוצר בממשלת הולנד תחת ראש הממשלה דאז  מארק רוטה מנובמבר 2012 ועד אוקטובר 2017.  במקביל הוא כיהן כנשיא היורוגרופ (פורום שרי האוצר באיחוד האירופי) מינואר 2013 וכנשיא חבר הנאמנים של מנגנון היציבות האירופאי (ESM) מאז פברואר 2013. מאז ספטמבר 2022 הוא משמש כראש העיר של איינדהובן.
יחסי קוסובו–קטר

| יחסי קוסובו–קטר |
| --- | --- |
קוסובו: קטר (מדינה)


קוסובו: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
10,887: 11,586
אוכלוסייה
1,682,095: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
10,438: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,206: 76,916
משטר
רפובליקה: מונרכיה אבסולוטית

יחסי קוסובו–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קוסובו לבין מדינת קטר. שתי המדינות נהנות מיחסים ידידותיים.
היסטוריה

סוגיית קוסובו נידונה בוועידה של הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי שהתרחשה בקטר בשנת 1998. ב-7 בינואר 2011 הפכה קטר למדינה ה-73 שמכירה בקוסובו. זמן לא רב אחר כך, היא הצביעה בעד חברות קוסובו בבנק העולמי. בחודש מאי 2015 ביקר שר החוץ הקוסוברי בקטר, הוא שוחח עם מספר בכירים קטרים על האפשרות לשיתופי פעולה בין שתי המדינות בתחומי החינוך והכלכלה. ישנם עובדים צעירים קוסוברים המועסקים בקטר, בעיקר בתחום השירותים.
נציגויות דיפלומטיות

קטר אינה מיוצגת בקוסובו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
קוסובו אינה מיוצגת בקטר, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. לקוסובו מסדרון בשגרירות של אלבניה בדוחה.
יצחק מכמל

| --- | --- |

 לידה:  1875 ה'תרל"ב בגדאד, עיראק
 פטירה:  1951 (בגיל 76 בערך) ה'תשי"א ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה
 מקום פעילות:  בגדאד
 תקופת הפעילות:  ?–1951 
 תחומי עיסוק:  עיבור השנים, לוחות שנה וחינוך
 
הרב יצחק צאלח מכמל (1875–1951) היה מחנך יהודי-עיראקי שעסק בחכמת עיבור השנים ולוחות שנה.
ביוגרפיה

נולד בבגדאד שבעיראק ב-12 באוקטובר 1875 (י"ג בתשרי ה'תרל"ו) לפרחה ולצלאח יצחק יעקב מכמל. בילדותו למד במדרש תלמוד תורה, ומשם המשיך לישיבת מדרש בית זלכה, שם למד אצל הרב דוד מעתוק, הרב שמעון אגסי והרב יהודה פתיה. בשנת 1898 (ה'תרנ"ח) התייתם מאביו.
בשנת 1905 (ה'תרס"ה) עלה לארץ ישראל עם משפחתו והשתכן איתה בירושלים, אולם בשל מצבו הבריאותי, חזר עם משפחתו לבגדאד לאחר מספר חודשים.
בשנת 1906 (ה'תרס"ו) החל לשמש כמורה לתלמוד, תנ"ך ועברית וכמפקח על ההוראה ב"מדרש תלמוד תורה". בשנת 1918 (ה'תרע"ח) החל להכשיר מורים במוסד, והחל משנת 1926 (ה'תרפ"ו) שימש גם כמורה לשיעורי עברית, דקדוק ותולדות עם ישראל בכיתת ערב.
עם פטירת הרב עזרא דנגור בשנת 1930 (ה'תר"ץ) מילא את תפקידו בסידור לוח העיבור השנתי של בגדאד.
בשנת 1942 (ה'תש"ב) עמד בראש ועדה לקביעת שיעורי יהדות בבתי הספר היהודיים בעיראק שהוקמה באותה שנה, והכשיר בהתנדבות מורים שהתנדבו ללמד יהדות ועברית בשעות אחר הצהריים בבתי הספר היהודיים.
במסגרת עליית יהודי עיראק, עלה שוב לישראל בחודש יולי 1950 (אב ה'תש"י) יחד עם משפחתו והשתכן במעברה, שם הורע מצבו הבריאותי בשל התנאים הקשים ששרו במעברה.
הלך לעולמו ב-8 ביוני 1951 (ד' בסיוון ה'תשי"א) ונקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים.
נכדו היה מוטי שלם.
חיבוריו

דבר בעתו - דרושים למועדים שונים, חלקם דרש בעצמו באירועים שונים, שני חלקים
נתיבות יצחק - חכמת העיבור ולוח השנה, ירושלים ה'תרפ"ג
ספר התכונה - על כוכבים במהלכם
ספר המשווה - השוואת ספירת ימי השמש עם ספירת ימי הירח
סידור שלם - סידור ללוחות שנתיים לשנים רבות
מענה לשון - דקדוק עברי
המשקל השווה - אוסף חלקי פסוקים ואימרות המסתיימות בחרוזים עבור מחברי שירים ומליצות
ספר רפואות - תרופות מצמחים שונים שקיבץ מספרי רופאים פרסים בעיקר למחלות עור, בשפה הערבית
סלוך אל עדל - ענייני דרך ארץ, תורה ומסורת, בשפה הערבית
בספר ישיבות בגדאד, נספחים ומקורות, נספח כז, הובאו שרידים מחיבוריו וכתביו שעדיין לא נדפסו.
יחסי איראן–לבנון

| יחסי איראן–לבנון |
| --- | --- |
איראן: לבנון


איראן: לבנון
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 10,400
אוכלוסייה
91,781,231: 5,816,885
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 17,937
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 3,084
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה פרלמנטרית

יחסי איראן–לבנון (בפרסית: روابط ایران و لبنان, בערבית: العلاقات اللبنانية الإيرانية) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה הלבנונית.
היסטוריה

היחסים הרשמיים בין המדינות החלו בתקופת שלטונו של נשיא לבנון כמיל שמעון בין 1952 ל-1958, אשר חפפו להקמת ברית בגדאד, אשר איראן הייתה חלק ממנה, ואשר נועדה להיות כוח נגדי לנוכח הרחבת השפעתו של הנשיא גמאל עבד אל נאצר. ברית זו תרמה להתקרבות לבנונית-איראנית והגיעה לשיאה בביקור השאה האיראני בלבנון בשנת 1957, ולאחריה בואו של האימאם מוסא א-צדר ללבנון בשנת 1958 בתיאום עם השאה, שכונן מערכת יחסים עם האגודה השיעית העולמית, וכן הקים את מסגד סאפא ביישוב ראס אל-נבה בביירות. האימאם א-צדר החל בפעילות לשינוי מעמד השיעים בלבנון, תוך שהוא נתמך בנשיאי לבנון כמיל שמעון, פואד שהאב ושארל חילו.
מעמדתו הדתית, הצליח צדר להגביל את השפעת המשחק הפוליטי וליצור תנועה פופולרית אל מול הכוח השיעי המסורתי של כאמל אל-אסד, במיוחד כשהאווירה השיעית הייתה נגד תנועות השחרור, והוא נתמך על ידי השאה, אשר מילא תפקיד מפתח בכך, כדי ליצור נוכחות איראנית בלבנון בעלת ממדים אזוריים. המהפכה האיראנית החלישה בתחילה את מערכת היחסים החדשה עם השיעים בלבנון, ושיעים רבים בלבנון לא התלהבו מהמהפכה הזו, מאחר שאחרי ניצחונו באיראן, התרכז האימאם חומייני במערכת היחסים עם הפלסטינים בלבנון, ובמיוחד עם הפת"ח בראשות יאסר ערפאת. בשנים 1979–1981 החלה מלחמת איראן–עיראק, ולאחר פרוץ המלחמה איראן החלה לתרום ליצירת חוגים שיעים לבנונים שיקדישו לה יותר תשומת לב, והחלה להתקרב אל דמויות שיעיות כמו מוחמד חוסיין פדלאללה, שייח' מוחמד מהדי שמס א-דין ואחרים, עד הפלישה הישראלית ללבנון בקיץ 1982, אז הגבירו האיראנים את פעילותם ביתר שאת ובאמצעות משמרות המהפכה שלחו כוחות לבקעת הלבנון, וסייעו להקמת חזבאללה.
בשנת 1983 נכנסו משמרות המהפכה האיראניים לפרברי ביירות, ובעקבות כך הנשיא, אמין ג'ומאייל, ניסה לפרק את התנועה האיראנית בפרברים הדרומיים ומחוצה לה, מה שגרם לעימות בינו ובין האיראנים אשר הביא לניתוק הקשר הדיפלומטי והוצאת השגריר האיראני ללבנון למשך כשנה, לפני שמערכת יחסים זו חזרה לקדמותה. מאחר שסוריה היוותה את נקודת המעבר העיקרית לאזור זה: שגרירות איראן בדמשק, אפילו באמצע שנות התשעים, הייתה אחראית לחזבאללה ולא שגרירות איראן בביירות, דבר זה מעיד על כך שההחלטה התבשלה בסוריה. כאשר התרחשו עימותים חמושים בין חזבאללה ואמל בפרברים הדרומיים, איקלים אל-תופאח והדרום, בהם נהרגו ונפצעו מאות אנשים, סכסוכים אלו היו תמונה של הסכסוך האיראני-סורי, אשר המשיכו עד שהאיראנים הכירו בתפקיד סוריה בלבנון.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה תמכו איראן וחזבאללה בבשאר אל-אסד, וכוחות של משמרות המהפכה וחזבאללה סייעו לו בכיבוש שטחים מידי המורדים. כו כן הכוחות הללו שיתפו פעולה בהעברת טילים וכלי נשק שונים לידי החזבאללה, ובעקבות כך הותקפו כמה וכמה פעמים על ידי ישראל.
סיוע צבאי

ב-28 בנובמבר 2010 ערך ראש ממשלת לבנון, סעד חרירי, ביקור של שלושה ימים באיראן, במהלכו נפגש עם שר ההגנה האיראני עלי חרירי, אשר הציע רשמית את עזרת טהראן לצבא לבנון. שר ההגנה האיראני, אחמד והידי, אמר בפגישה עם ראש ממשלת לבנון, סעד חרירי בטהראן, כי ארצו מוכנה לעזור ולתמוך בצבא לבנון, בתקופה בה ארצות הברית, המאשימה את איראן בהתערבות פוליטית וצבאית בלבנון, הודיעה על סיוע צבאי בשווי 100 מיליון דולר עבור לבנון.
עימות דיפלומטי

ב-7 באפריל 2011 האשים סעד חרירי את איראן בהתערבות בענייני מדינות ערב, ואמר כי לבנון ובחריין לא יהפכו למדינות חסות של איראן. חרירי אמר כי כאשר חזבאללה מגובה מאיראן, ובעלות בריתו נסוגו ממנו, התערבות איראן הייתה אחד האתגרים הגדולים ביותר שעמדו בפני מדינות ערב.
לבנון ומדינות ערב רבות במפרץ ומחוצה לה סובלות מבחינה פוליטית, כלכלית וביטחונית מההתערבות האיראנית בעולם הערבי. אחד האתגרים הגדולים העומדים בפני חברות ערביות, כולל לבנון, הוא ההפרות האיראניות הנוגדות את המרקם החברתי של האזור הערבי. "מדיניות איראנית זו אינה מקובלת יותר וההשתלטות ההדרגתית על חברות ערביות תחת סיסמה כלשהי לא תהיה האינטרס של איראן או האינטרס של יחסים ערבים-איראניים. אנו בלבנון לא מוכנים להיות תחת חסות איראנית, כמו שאיננו רוצים לראות אחינו בבחריין, כווית או כל מדינה אחרת תחת חסות איראנית."
יחסים דיפלומטיים

איראן מחזיקה בלבנון שגרירות בביירות בלבד, ואילו לבנון מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן בלבד.
יעף (תעופה)

מטוס בואינג B-17 ביעף הפצצה.
יַעַף בתעופה מתאר מצב שבו כלי הטיס (או החללית) נכנס למתאר טיסה מבצעי המתאים לשימוש במערכת לצורך ביצוע משימה בצמוד למטרה. לדוגמה, טיסה באזור, בגובה, בכיוון ובמהירות המתאימים לצורך צילום.
אטימולוגיה

ב-14 ביוני 1927 הוקדשה כתבה בעיתון הצפירה לנושא התעופה ובה הופיע המושג מעבר ביעף (מעבר בטיסה); המילה יעף היא נגזרת מן המילה מעוף שהקדימה את המילה טיסה.
ב"מילון למונחי תעופה וטכניקה תשכ"א" המונחים יעף ומעוף מובאים כחלופות נרדפות למונח הצרפתי sortie, אך במקומם השתרש המונח גיחה בתחום התעופה הצבאית ונמצא בשימוש עד היום.
המונח מעוף נזנח, ואילו המונח יעף התקבל כחלופה העברית למונח האנגלי pass – מעבר מעל מטרה תוך ביצוע המשימה.
מאפיינים

המונח יעף משמש לרוב בתעופה צבאית ומתאר לרוב פרופיל טיסה או תמרון המאפשר שימוש במערכת או בחימוש. כניסה למתאר טיסה לצורך ירי תותח מכונה יעף צליפה. יעף שבו מוטלות פצצות מכונה יעף הפצצה, אם כי יעף הפצצה בגובה נמוך וכן יעף שבו נורות רקטות ייקרא לרוב יעף תקיפה. במתארים מבצעיים אלו המטוס עלול להימצא במצב מסוכן במהלך היעף שידרוש תמרון היחלצות.
המונח יעף משמש לציון מתאר טיסה גם בשימוש במערכות אחרות, דוגמת מצלמות, מערכות מודיעין אותות, מערכות לוחמה אלקטרונית ואף בזריעת עננים.
באמצעי חימוש המעופפים בצורה עצמאית, כגון טילי שיוט וחימוש משוטט, יעף הוא השלב הסופי של הטיסה של החימוש, שבו האמצעי נכנס למתאר שמאפשר פגיעה במטרה לאחר תמרונים אחרים דוגמת התחמקות או איתור מטרה.
בתעופת חלל יעף משמש לתיאור מעבר על פני גוף אסטרונומי, כגון כוכב לכת, ירח או אסטרואיד, לשם איסוף נתונים או צילום.
ראו גם

המראה (תעופה)
נחיתה
שיוט (תעופה)
הערות שוליים

↑  עורית בוגר, לטוס עברית, עמ' 31
↑  עורית בוגר, לטוס עברית, עמ' 98.
↑  עורית בוגר, לטוס עברית, עמ' 99.
יחסי בוליביה–קוסובו

| יחסי בוליביה–קוסובו |
| --- | --- |
בוליביה: קוסובו


בוליביה: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
1,098,581: 10,887
אוכלוסייה
12,455,579: 1,682,095
תמ"ג (במיליוני דולרים)
45,850: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,681: 6,206
משטר
רפובליקה

בין בוליביה לקוסובו אין יחסים דיפלומטיים רשמיים מכיוון שבוליביה אינה מכירה בקוסובו כבמדינה ריבונית.
היסטוריה

בפברואר 2008, נשיא בוליביה אבו מוראלס סירב להכיר בעצמאות קוסובו והשווה את הבדלנים של קוסובו למנהיגי ארבע המדינות במזרח בוליביה שדרשו מהממשלה הפדרלית אוטונומיה רבה יותר. בדיון שנערך ב־4 בדצמבר 2009 בבית הדין הבין־לאומי לצדק בהאג, המשלחת הבוליביאנית אמרה כי קוסובו היא חלק בלתי נפרד מסרביה, כי הרפובליקה של קוסובו אינה קיימת וכי "הכרזה חד־צדדית של עצמאות אינה יכולה לשנות את המשטר הבין־לאומי שהוקם על ידי החלטת מועצת הביטחון של האו"ם, או להחליט על תוצאות המשא ומתן".
יצחק מכנס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1886 פתח תקווה, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1 ביולי 1959 (בגיל 73 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בהרצליה 
 
יצחק מכנס (א' בניסן תרמ"ו, 6 באפריל 1886 – כ"ה בסיוון תשי"ט, 1 ביולי 1959) היה ממייסדי רמת גן והרצליה.
ביוגרפיה

נולד בפתח תקווה לאהרון לייב מכנס, איש העלייה הראשונה וממייסדי פתח תקווה, ולחיה שרה, בת אשר זליג בלום, אף הוא ממייסדי פתח תקווה, ולו 10 אחים ואחיות. אחת מהן היא האתלטית יוכבד מכנס. למד ב"חדר" ולאחר מכן בישיבת תורת חיים בירושלים. מגיל 15 החל לעסוק בחקלאות בפתח תקווה.
בתחילת שנות ה-20 יזם את פיתוחם החקלאי של שטחים שמדרום-מערב לפתח תקווה והיה החלוץ הראשון שתקע יתד באדמת "עיר גנים", לימים רמת גן. היה חבר הוועד הראשון של המתיישבים. אולם לאחר שהמקום התפתח כיישוב עירוני ולא חקלאי עזב את המקום. בשנת 1926 היה בין קבוצת אנשי "בני בנימין" שהתיישבו בהרצליה והצטרפו לקבוצת קהילת ציון מייסדי העיר. בתקופה הראשונה שימש מדריך חקלאי של חברי "בני בנימין". לאחר מכן בנה את ביתו בהרצליה ובמשך מספר שנים היה חבר ועד המושבה.
במשך שנים היה מפעילי הציבור בהרצליה, ממקימי בית הכנסת הגדול והגבאי הראשי שלו.
בשנת 1946, במלאת עשרים וחמש שנה ליסוד רמת גן, הוענקה לו "תעודת מייסד".
נפטר בשנת 1959 ונטמן בבית העלמין בהרצליה.
בנו אריה מכנס ונכדיו עודד וגד מכנס היו כדורגלנים.
הערות שוליים

↑  יצחק מכנס באתר GRAVEZ
יעקב באסין

| --- | --- |

 לידה:  28 באוגוסט 1939 מינסק, ברה"מ 
 פטירה:  17 בפברואר 2022 (בגיל 82) 
 מדינה:  ברית המועצות, בלארוס, ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה לרפואה של בלארוס 
 פרסים והוקרה:  Badge "Excellence in Healthcare of the USSR" 
 yazib.org
 
יעקב זִינוֹבְיֶיביץ' בַּאסִין (ברוסית: Яков Зиновьевич Басин; בבלארוסית: Якаў Зіноўевіч Басін; 28 באוגוסט 1939 - 17 בפברואר 2022) היה היסטוריון, חוקר תרבות, פובליציסט יהודי-בלארוסי, פעיל בקהילה היהודית בבלארוס, פעיל זכויות אדם וממנהיגי היהדות המתקדמת.
קורות חיים

באסין,  סיים את המכון לרפואה במינסק והיה רופא פעיל במשך 34 שנים עד לשנת 1998. היה מחברם של ספרים על ההיסטוריה של היהודים ברוסיה הלבנה, ועל השואה והאנטישמיות. התגורר בעיר מינסק. בשנת 2010 עלה לישראל והתיישב בירושלים.
יענקל אדלר

| --- | --- |

צילום דיוקן של האמן  מ-1924 מאת אוגוסט זנדר
 לידה:  26 ביולי 1895 טושין, רפובליקת פולין 
 פטירה:  25 באפריל 1949 (בגיל 53) Whitley Cottage, הממלכה המאוחדת 
 לאום:  יהודים 
 תחום יצירה:  ציור, הדפס 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם, אסכולת פריז 
 
"הקטועים" (1942–1943), מאוסף גלריית טייט
יענקל אדלר (בפולנית: Jankiel Adler; ‏26 ביולי 1895 - 25 באפריל 1949) היה צייר ואמן הדפס יהודי-פולני.
אודות

נולד כשביעי מבן עשרה ילדים בעיירה טושין, פרבר של העיר לודז' בפולין. בשנת 1912 החל ללמוד תחריט אצל דודו בבלגרד. בשנת 1914 עבר לגרמניה שם התגורר זמן מה עם אחותו בבארמן (Barmen, כיום כלולה בעיר וופרטל) ולמד שנים במכללה לאמנות ולאומנות.
בשנים 1918–1919 חזר ללודז' שם היה לקח חלק פעיל בקבוצה של אמני אוונגרד צעירים. בשנת 1920 הוא שב לגרמניה. בשנת 1922 עבר לדיסלדורף, שם החל ללמד באקדמיה המקומית לאמנות. בדיסלדורף אדלר נפגש עם פאול קלה, אשר ממנו הושפע בהמשך. בשנת 1928 זכה ציורו של אדלר במדליית זהב בתערוכת אמנות גרמנית בדיסלדורף. שם גם הצטרף לקבוצת האמנים יונג ריינלנד.
בשנים 1929 ו-1930 הוא יצא לסיורי לימוד במיורקה ובאתרים נוספים בספרד. בעת מערכת הבחירות בגרמניה בחודש יולי 1932 הוא פרסם יחד עם קבוצה של אמנים ואינטלקטואלים פעילי שמאל מנשר נגד המדיניות של המפלגה הנאצית ובתמיכה ברעיונות הקומוניזם. עם עליית היטלר לשלטון בשנת 1933 הוצגו שתיים מיצירותיו על ידי המפלגה הנאצית בתערוכה שנערכה במרכז האמנות במנהיים כדוגמאות לאמנות מנוונת. אדלר עזב את גרמניה ומצא מקלט בפריז תוך שהוא יוצא לביקורים רבים בפולין, יוגוסלביה, צ'כוסלובקיה, רומניה וברית המועצות. בשנת 1937 הוחרמו 25 מיצירותיו בגרמניה מאוספים ציבוריים וארבע מהן נכללו בתערוכה הנודדת על אמנות מנוונת עת הוצגה במינכן.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב אדלר לצבא הפולני. בשנת 1941 שוחרר מן השרות מסיבות בריאות והגיע כפליט לסקוטלנד, שם התגורר ב-Kirkcudbright. בשנת 1943 עבר ללונדון ונהיה מעורב בעולם האומנות המקומי. הוא נפטר בוויטלי קוטג'  (Whitley Cottage) באלדבורן שבאנגליה בשנת 1949. כל תשעת אחיו ואחיותיו נספו בשואה.הוא הובא לקבורה בבית העלמין בושי שבמחוז הרטפורדשייר.
יצירתו

אדלר הושפע בעבודתו באופן בולט מיצירותיהם של פיקאסו ולז'ה. הוא נהנה לנסות שילובי חומרים שונים, כך למשל, הוא שילב ביצירותיו תערובות חול. רבות מיצירותיו עוסקות בנושאים יהודים ומעטות מהן יצירות מופשטות. יצירותיו של אדלר מוצגות במוזיאונים בולטים באנגליה, סקוטלנד, ארצות הברית, פולין, גרמניה וניו זילנד. רבות מיצירותיו נמכרו לאורך השנים במכירות פומביות, חלקן בעשרות אלפי דולר
הנצחה

ב- 17.6.1975, הנפיק השירות הבולאי  סדרה של שלושה בולי דאר שנקראה אמנות הציור 1975, שבה נכלל  בול של ציור של אדלר שכותרתו משחק פורים שהוצג במוזיאון  תל אביב.  השירות הבולאי מכר  785.000 בולים  של בול זה עד להפסקת המכירה ב-24.10.1975  .
הערות שוליים

↑  Jankel Adler. Artcylopedia
↑  Jankel Adler. Christie's
↑  יעקב צחור (עורך), בולי ישראל תש"ח -  תשכ"ב,  קטלוג מס' 12, רשות הדאר - השירות הבולאי, הוצאת כרטא, 1989, עמ' 163-164
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 269983  NLI: 987007257571205171  PLWABN: 9810683840205606  AAG: 1353  BNE: XX5308607  BnF: cb12001096j (data)  GND: 118647024  ISNI: 0000 0000 6640 7664  LCCN: n87902089  NGV: 6873  NLA: 36010054  NTA: 071528679  RKD: 475  SNAC: w60g4t4w  SUDOC: 02811129X  TePapa: 38  Trove: 1183851  ULAN: 500027359  VIAF: 2480239   WorldCat (עם VIAF): 2480239
יחסי בוסניה והרצגובינה – בלארוס

| יחסי בוסניה והרצגובינה – בלארוס |
| --- | --- |
בוסניה והרצגובינה: בלארוס


בוסניה והרצגובינה: בלארוס
שטח (בקילומטר רבוע)
51,197: 207,600
אוכלוסייה
3,158,147: 9,041,765
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,055: 71,857
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,567: 7,947
משטר
רפובליקה

יחסי בוסניה והרצגובינה–בלארוס הם יחסי החוץ בין בוסניה והרצגובינה לבלארוס.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של בלארוס ובוסניה והרצגובינה כוננו ב-22 בנובמבר 1993. מאז מרץ 2014 שגרירות בלארוס בהונגריה מוסמכת לבוסניה והרצגובינה. בדצמבר 2008, בהזמנת הצד הבלארוסי, ביקרה בבלארוס משלחת פרלמנטרית רשמית של בוסניה והרצגובינה בראשות יו"ר בית הנבחרים של האספה הפרלמנטרית של בוסניה והרצגובינה. ביוני 2017, חברי הפרלמנט של BiH השתתפו במושב של האספה הפרלמנטרית של OSCE במינסק. ביוני 2019 ערך יו"ר נשיאות בוסניה והרצגובינה, מילורד דודיק, את ביקורו הראשון בבלארוס כדי להשתתף בטקס הפתיחה של המשחקים האירופיים השניים. מ. דודיק נפגש עם נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו ועם ראש הממשלה סרגיי רומאס. ב-19 בספטמבר 2019 ביקרה במינסק המשלחת מרפובליקה סרפסקה, בראשות סגן ראש הממשלה.
נציגויות דיפלומטיות

בוסניה והרצגובינה מיוצגת בבלארוס באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
בלארוס מיוצגת בבוסניה והרצגובינה באמצעות שגרירותה בבודפשט, הונגריה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בפאלה.
ישיבת אונסדורף

ישיבת אונסדורף הייתה ישיבה בעיירה Huncovce (Hunsdorf בגרמנית) בהרי סלובקיה.
הכניסה לבית הכנסת באר שמואל בקריית אונסדורף בירושלים, על שם רבי שמואל רוזנברג
הישיבה עמדה תחת נשיאות הרב שמואל רוזנברג (1825–1918), רבה של אונסדורף.
הישיבה מתוארת על ידי אנו – מוזיאון העם היהודי כשנייה בחשיבותה באירופה אחרי ישיבת פרשבורג.
הישיבה הוכרה כמוסד להשכלה גבוהה על ידי השלטונות ההונגריים וגם על ידי הרפובליקה הצ'כוסלובקית. בשנים 1908–1910 למדו בה 300 תלמידים מכל העולם. כאשר עזב הרב יוסף הורוביץ, ראש הישיבה, את העיר בשנת 1931, נסגרה הישיבה.
הערות שוליים

↑  The Jewish Community of Huncovce – dbs.anumuseum.org.il ("The yeshiva was the second most important in Europe, after the Yeshiva of Pressburg.")
↑  The Jewish Community of Huncovce – dbs.anumuseum.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311663705171
יחסי אוקראינה–ארמניה

| יחסי אוקראינה–ארמניה |
| --- | --- |
אוקראינה: ארמניה


אוקראינה: ארמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 29,743
אוכלוסייה
38,139,491: 2,968,413
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 24,212
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,687: 8,157
משטר
רפובליקה

יחסי אוקראינה–ארמניה הם היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לארמניה. היחסים הדיפלומטיים נוצרו ב־25 בדצמבר 1991. נכון לעכשיו, יש באוקראינה את הקהילה הארמנית החמישית בגודלה בעולם. שגרירות ארמניה בקייב נפתחה בשנת 1993. שגרירות אוקראינה בירוואן נפתחה בשנת 1996. השגריר הנוכחי של ארמניה באוקראינה הוא אנדרניק מנוקיאן. השגריר הנוכחי של אוקראינה בארמניה הוא איוון חוקהטה.
שיתוף פעולה כלכלי

ייצוא מאוקראינה לארמניה כולל בשר, מוצרי חלב, ירקות ודגנים. ייצוא מארמניה לאוקראינה כולל מוצרים אלקטרו-טכניים, משקאות אלכוהוליים ומים מינרליים. במשך 9 חודשים בשנת 2015, מחזור המסחר בין המדינות הסתכם ב-94.2 מיליון דולר ארצות הברית, ואילו המסחר בסחורות הסתכם ב-76.7 מיליון דולר.
שגרירים > שגרירי אוקראינה בארמניה

אלכסנדר בוז'קו – (1996–2001)
ולדימיר טיגלו – (2 בפברואר 2002–יוני 2005)
אלכסנדר בוז'קו – (יוני 2005–22 ביולי 2010)
איוון חוקהטה – (22 ביולי 2010–הווה)
שגרירים > שגרירי ארמניה באוקראינה

אנדרניק מנוקיאן – (26 באפריל 2010–2 באוגוסט 2018)
טיגראן סיירניאן – (28 בדצמבר 2018–1 ביוני 2021)
ולדימיר קארפטיאן – (1 ביוני–הווה)
ביקורים רמי דרג > ביקורים של נשיאי ארמניה באוקראינה

לבון טר-פטרוסיאן – (יולי 1997)
רוברט קוצ'ריאן – (מרץ 2001)
סרז' סרקיסיאן – (28-29 ביולי 2008)
סרז' סרקיסיאן – (25 בפברואר 2010)
סרז' סרקיסיאן – (1–2 ביולי 2011)
סרז' סרקיסיאן – (1–2 ביולי 2012)
ביקורים רמי דרג > ביקורים של נשיאי אוקראינה בארמניה

ליאוניד קוצ'מה – (מאי 1996)
ליאוניד קוצ'מה – (10 באוקטובר 2002)
ראו גם

יחסי החוץ של אוקראינה
יצחק מינקובסקי

| --- | --- |
 לידה:  1788 תקמ"ח
 פטירה:  נובמבר 1851 (בגיל 63 בערך) ט' בחשוון תרי"ב
 תקופת הפעילות:  ?–1851 
 השתייכות:  יהדות ליטא
 חיבוריו:  קרן אורה
 
הרב יצחק מינקובסקי (תקמ"ח, 1788 – ט' בחשוון תרי"ב, נובמבר 1851) היה רבה של קרלין ומחבר הספר קרן אורה על התלמוד הבבלי.