stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרין
גזעים בקרין > קנדרים

הקנדרים, בדומה לגמדים, נוצרו מגזע הנומים על ידי חפץ מסתורי שקרוי "האבן האפורה". הופעתם החיצונית של הקנדרים מזכירה את זאת של ילדים אלפים, אך הם נמוכים מהם בהרבה, וגובהם הממוצע הוא בסביבות 1.20 מטר.
הקנדרים ניחנים בזריזות מופלאה ובסקרנות אין קץ. תכונות אלה גורמות לכך, שלעיתים קרובות חפצים אישיים של אנשים אחרים מוצאים את דרכם אל כיסיהם של קנדרים, דבר שהקנה להם תדמית של גנבים, אף על פי שהם לא מתכוונים להזיק, ואם יאשימו קנדר בגנבה הוא ייעלב עמוקות. כאשר מישהו יעורר את תשומת לבם, הם ישושו להחזיר את החפצים לבעליהם המקוריים. הם אינם מסוגלים לחוש פחד, והחקרנות הבלתי פוסקת שלהם הופכת אותם למפגע טורדני. ישנה אמירה מפורסמת הגורסת כי בכל העולם כולו אין דבר מסוכן יותר מקנדר משועמם.
הקנדרים הם בעלי תאוות נדודים חזקה. הקנדרים גדילן קוץ-רגל, דוד פורץ-מנעולים ודוד פורץ מלכודות הם הקנדרים המפורסמים ביותר. כל שני קנדרים שנפגשים מיד מחפשים את הקשרים המשפחתיים שלהם לאחד מן השלושה ובכך הופכים לחברים הכי טובים אחד של השני.
כלי הנשק המקובל על הקנדרים הוא מטה ההופאק, מקל מחודד בקצה אחד ומפוצל בקצה השני שדרכו יורים הקנדרים אבני קלע על ידי תקיעתו באדמה ושיגור אבנים על הקלע שבחובר לקצה המפוצל. רוב הקנדרים שלא נודדים גרים בקנדרמור, עיר מולדתם.
גזעים בקרין > דרקונים

הדרקונים הם מהגזעים העתיקים ביותר בקרין, והם מתחלקים לשני סוגים: דרקונים טובים (אלו דרקוני המתכת) שנוצרו על ידי אל הטוב פלאדין (שבעצמו דרקון פלטינה), ודרקונים זדוניים (אלו הדרקונים בעלי הצבעים) שנוצרו על ידי מלכת האופל טאקיזיס.
דרקוני הטוב - דרקוני זהב, כסף, ארד, נחושת ופליז.
דרקוני הזדון - אדומים, כחולים, ירוקים, שחורים ולבנים.
דרקוני קרין חיים אלפי שנים, והם נחשבים לחזקים ביותר מבני התמותה, וזאת כתוצאה מכוחם הפיזי הרב, לצד יכולת קסם אדירה במיוחד יחסית לקסמם של שאר בני-התמותה. קסם זה משתנה מדרקון לדרקון, אך תכונה אחת שניחנו בה כל הדרקונים היא פחד הדרקון (בעזרתו הם שולחים גלי פחד אשר משתקים את אויביהם), תכונה שבעזרתה מסוגלים הדרקונים לנצח את אויביהם ללא כל טרחה רבה.
הדרקונים היו חלוצי המלחמה בעימותי האלים (בעיקר בין מלכת האופל טאקיזיס שניסתה להשתלט על העולם בעזרת דרקוני הזדון, כאשר לעומתה התייצב פלאדין עם דרקוני הטוב) ולאורך ההיסטוריה (לפני החורבן) התרחשו שלוש מלחמות דרקונים גדולות שהכריעו את עליונות האלים בעולם.
המלחמה המפורסמת ביותר היא המלחמה השלישית, בה אביר צעיר בשם הומא רועץ-דרקון גילה בעזרת פלאדין נשק מיוחד בשם "רומח הדרקון" שתכונותיו הקסומות הסבו נזק רב לדרקוני הזדון. בסוף מלחמה זו, נכלאה טאקיזיס מלכת האופל במצולות, ודרקוניה נאלצו לעזוב את קרין. כדי לשמור על האיזון בין הטוב לרע, גם דרקוני הטוב עזבו את קרין ונכנסו לתרדמת עמוקה, כך עם השנים הפכו הדרקונים לסיפורי אגדות, עד לתקופת מלחמת הרומח.


בעידן החמישי, לאחר עזיבת האלים והקסם בסוף מלחמת הכאוס, הגיעו לקרין דרקונים מפלצתיים וענקי ממדים (פי כמה וכמה מדרקונים רגילים) אשר ניצלו את כוחם וגודלם הרב כדי לשלוט על שטחי ענק בקרין. בנוסף הם גילו כי אחרי שהם הורגים ואוכלים דרקונים רגילים, הם גדלים והופכים לחזקים יותר, מה שהוביל למלחמת טיהור הדרקונים במהלכה נהרגו דרקונים רבים (בעיקר דרקוני טוב) על ידי דרקוני הענק. כך הפכה קרין למגרש משחקים של מספר דרקוני ענק כאשר הידועים והחזקים שבהם היו מאליסטריקס הדרקונית האדומה, בריל הדרקונית הירוקה, וכלנדרוס (הקרוי גם שחק) הדרקון הכחול.
פרט לכך, כאוס יצר אף הוא סוג דרקונים-דרקוני האש אשר מטרתם ללעוג ולחסל כל סוג דרקון שהוא.
גזעים בקרין > דרגונים

בתקופת מלחמת הרומח הצליחה טאקיזיס לגנוב בעזרת דרקוני הזדון שלה את ביציהם של דרקוני הטוב המתכתיים, ובעזרת קסם אפל השחיתה אותם. לאחר שגילו דרקוני הטוב כי טאקיזיס בעצם משחיתה את ביציהם והופכת אותם ליצורי זדון בשם דרגונים, הם נכנסו חזרה לקרין, הצטרפו למלחמה נגדה ועזרו לבלום את כוחותיה.
הדרגונים הם יצורים אינטליגנטים ובעלי יכולות פיזיות בלתי רגילות ואורך חיים ארוך כמעט כמו דרקונים. הם בעלי מבנה דמוי אנוש, אך בעלי עור כשל דרקונים, טלפיים, כנפיים וזנב. היות שנוצרו תחת פיקוחה של מלכת האופל, כמעט כולם נאמנים לה באופן מוחלט.
במהלך מלחמת הרומח היו הדרגונים עמוד השדרה של צבאות הדרקונים הודות ליכולותיהם המיוחדות. מכיוון שהדרגונים נוצרו מביצי דרקוני טוב ממינים שונים, יש חמישה סוגי דרגונים: אוראקים (שנוצרו מדרקוני זהב, בצבע ירקרק-זהוב) ובוזאקים (שנוצרו מדרקוני ארד) המטילים קסמים (כמו דרקוני הזהב המקוריים) ומתפוצצים במותם; סיבאקים משני צורה (שנוצרו מדרקוני כסף, שיכולים לשנות צורה) שיכולים לעוף גבוה יחסית לשאר הדרגונים (אשר מסוגלים רק לדאות); הקאפקים המתנקשים (שנוצרו מדרקוני נחושת) אשר הופכים לחומצה במותם; והבאאז הקטנים (שנוצרו מדרקוני פליז הקטנים מכולם) אשר הופכים לאבן במותם.
מפקדי הדרגונים במלחמת הרומח החליטו להגביל את התפתחות הדרגונים מפני שפחדו מפניהם ולכן מחליטים לא לייצר נקבות דרגונים. בעקבות התפתחויות בספר "צבא האבדון" הדרגונים מגלים ביצי דרגונים ממין נקבה וכך מבטיחים את המשכיות גזעם על-פני האדמה.
דת בעולם קרין

קיימים שבעה אלים בעולם קרין לכל שלוש הנטיות: הטוב, הזדון והנייטרליות. בנוסף עליהם ישנם עוד מספר ישויות אלוהיות אשר מופיעות בספרים השונים, שלא קשורות להגדרות הנ"ל. כוכבי שמי קרין מייצגים את האלים האלה- כמזלות או כוכבים בודדים. שלושת אלי הקסם מיוצגים על ידי ירחים.
בראש פנתאון האלים של קרין עומדים שלושת האלים-אחים הראשיים אשר בראו את העולם: פלאדין (הטוב), טאקיזיס (הזדונית) וגיליאן (הנייטרלי).
הערות שוליים

↑  זעמן, על פי התרגום של אופוס
| רומח הדרקון |
| --- | --- | --- |
| ספרים עיקריים | דרקונים של דמדומי הסתיו • דרקונים של ליל החורף • דרקונים של שחר האביב • עת התאומים • מלחמת התאומים • מבחן התאומים • דור ההמשך • דרקוני להבת קיץ • דרקונים של שמש גוועת • דרקונים של כוכב אבוד • דרקונים של ירח נעלם • ענבר ואפר • ענבר וברזל • ענבר ודם • דרקונים של מעמקי הגמדים • דרקונים של שחקי שרת הדרקונים • דרקונים של מג שעון החול • ספרים נוספים |  |
| עולם | קרין  • ההיסטוריה של קרין • דמויות • אלים |  |
| דמויות עיקריות | גדילן קוץ-רגל • חלמיש כור-אש • טיקה ויילן מאז'ר • לאורנה קנן • מי-נהר • סהר-פז • סער בהיר-להב • קיטיארה אות-מאטר • קרמון מאז'ר • רייסטלין מאז'ר • תניס חצי-אלף |  |
| דמויות נוספות | אריאקס • אלהנה צפריר  • דאלאמר ארג'נט • הומא רועץ-דרקון • לורד סות' • פאלין מאז'ר • פיסטנדנטילוס • קריסניה |  |
סרט האנימציה • טרייסי היקמן • מרגרט וייס
מוות וחיים

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  גוסטב קלימט 
 תאריך יצירה:  1910 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  2,005 מ"מ 
 גובה:  1,805 מ"מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  אר נובו 
 מספר יצירה:  LM 630 (מוזיאון לאופולד) 
 מיקום:  מוזיאון לאופולד
 
מוות וחיים (בגרמנית: Tod und Leben) הוא שמו של ציור שמן מאת גוסטב קלימט, עליו עבד בין השנים 1910/1911 ו-1915/1916. גודלו של הציור הוא 180.8 × 200.6 ס"מ.
היסטוריה

קלימט החל בהכנת רישומי הכנה לציור כבר בשנת 1908; יצירה זו נחשבת לחלק מהתקופה ה"זהובה" שלו. בשנת 1911 זכה בפרס הראשון, שחולק עם תשעה אמנים נוספים, בתערוכה הבין-לאומית לאמנות ברומא, עבור הציור שהוצג בביתן האוסטרי ונשא אז את השם "הפחד מפני המוות". בשנת 1912 הוצג הציור בתערוכת אמנות בדרזדן, אז כבר נשא את שמו הנוכחי.
הגרסה המקורית של 1911/1912

הציור הוצג בתערוכות נוספות ברחבי אירופה, בהן בודפשט ומנהיים (1913), פראג (1914), ברלין (1916), סטוקהולם (1917), קופנהגן (1917/1918), ציריך (1918) וכן מספר פעמים בווינה החל משנת 1923. כמו כן, הוצג בוונציה (1958) ובלונדון ובניו יורק (1965).
בשנת 1915, לאחר חמש התערוכות הראשונות של היצירה, ביצע קלימט שינויים בציור. הוא שינה את הרקע מזהוב לאפור והוסיף אלמנטים דמויי פסיפס. היצירה נחשבת לחלק מזרם האר נובו ונמצאת כיום במוזיאון לאופולד שבמתחם מוזיאון קוורטיר (MQ) בווינה.
תיאור היצירה

הנושא "חיים ומוות" היה מרכזי בעבודותיהם של קלימט, אדוורד מונק ואגון שילה. בניגוד לשילה, אצל קלימט ניכרת תקווה רבה יותר. דמות המוות, המוצגת כקוצר מאיים, מופיעה באופן מרומז בלבד. הדמויות האנושיות בציור, המייצגות את כל שלבי החיים, נראות שקועות בשינה ומתעלמות מקיומו של המוות. הן גם תופסות חלק גדול יותר במרחב הציור.
הציור נותח והוסבר על ידי מומחים רבים, ביניהם טוביאס ג'. נאטר. בשנת 2016 הכין מיכאל ולדיקה דוח מפורט על היצירה.
מחאת האקלים

ב-15 בנובמבר 2022 שפכו פעילים מקבוצת "הדור האחרון" שמן על הציור במהלך מחאת אקלים במוזיאון לאופולד. הציור עצמו לא ניזוק, מאחר שהיה מוגן בזכוכית מגן.
הערות שוליים

↑  "Gustav Klimt, Death and Life" (באנגלית). Leopold Museum. נבדק ב-2013-04-07.
גרסה מקורית מ-1911/1912
הציור במוזיאון לאופולד לאחר מחאת האקלים ב-15 בנובמבר 2022
מרדכי אדלר

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1915 דונאיסקה סטרדה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 במאי 2000 (בגיל 84) חולון, ישראל 
 שם לידה:  Mátyás 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  17 ביולי 1944
 מפלגה:  תנועת המזרחי, מפלגת פועלים השומר הצעיר, המפלגה הפרוגרסיבית 
 בת זוג:  הדסה אדלר (הדויג רוזנקרנץ)
 צאצאים:  אורי אדלר, עמיר (עמי) אדלר
 פרסים והוקרה:  אות המציל היהודי
 
מרדכי אדלר (בהונגרית: Adler Mátyás;‏ 9 באוקטובר 1915 – 7 במאי 2000) היה חבר בשומר הצעיר ובמהלך מלחמת העולם השנייה סייע לעשרות חברי תנועתו וליהודים אחרים לעבור את הגבול להונגריה, בשנת 2022 קיבל את אות המציל היהודי.
ביוגרפיה

מרדכי אדלר נולד בעיר דונאיסקה סטרדה באוסטרו-הונגריה (כיום בסלובקיה) למשה ושרה אדלר. משפחתו הייתה אמידה, בעלת בית דפוס. בילדותו למד בחדר ובישיבה, בנוסף ללימודים בבית ספר הכללי ובתיכון. כשהיה בן 14 הורע מצבה הכלכלי של המשפחה עקב המשבר הכלכלי העולמי של 1929. בעקבות זאת עזב מרדכי את הישיבה והחל לעבוד בבית הדפוס המשפחתי. בנוסף, החל ללמוד את מקצוע הדפוס בברטיסלאבה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם סיפוח העיירה להונגריה בבוררות וינה הראשונה התגברה בה האנטישמיות. ב-1942 החל גירוש היהודים שלא היו אזרחי הונגריה. בתקופה זו היה אדלר פעיל במחתרת החלוצית בהונגריה ועסק בהצלת עשרות רבות של יהודים והברחתם מאזור ברטיסלאבה לאזור בודפשט. ב-30 באפריל 1942 גילו הגרמנים את כתובתו, והוא נעצר על ידי המשטרה והובא לחקירה. הוא נחקר בעינויים על פעילותו כמבריח גבולות ובחשד להיותו קומוניסט, עקב הימצאות מטפחת אדומה בתיקו. על אף העינויים הקשים שעבר שתק אדלר בחקירתו. הוא שוחרר אך נעצר שוב כעבור כמה ימים בדרך למרכז של השומר הצעיר בבודפשט ונחקר במשך ארבעה ימים ולילות. אביו נלקח לחקירה אף הוא, אך לא ידע פרטים כיוון שלא היה שותף פעיל בהברחות. השניים נפגשו כעבור כמה ימים בבית המאסר. למרות ההלשנות נגדו, ביניהם שמש בית הכנסת, הגרמנים האמינו לו מאחר שעמד זמן רב בעינויים, שבמהלכם נקרע עור התוף באחת מאוזניו, ולא סיפר דבר על פעילות חברי התנועה.
אדלר היה האחרון מחברי התנועה שנעצר, והוא הועבר יחד עם אביו למחנה גאראן (הו') שם אוזנו קיבלה טיפול מרופא יהודי שהיה בין העצורים. הוא שהה במחנה כ-3 חודשים, במהלכם עבד בשדה בחקלאות ולמד עברית מרופא פולני שלימד אותו ואת חבריו. כעבור 3 חודשים הועבר למחנה קומארום שהכיל כ-500 אסירים יהודים בלבד, שם הועבד בעבודת כפייה. אדלר, שהיה למוד ניסיון ממחנה גאראן הדריך את האסירים האחרים איך לשרוד ולאכול גם אם האוכל לא כשר. הוא שהה במחנה כשנה ושוחרר עקב החורף לשלושה חודשים. לאחר שלושה חודשים, חזר אל המחנה ושהה בו עד קיץ 1943. בשלושת החודשים מחוץ למחנה נפגש מדי יום ראשון עם חברי המחתרת בהרים בזכות ניירות אריים מזויפים בהם החזיק.
לאחר מכן הועבר לנמל בודפשט ועבד שם בסבלות. בנמל התקיימה מעין אוטונומיה יהודית שניהלה את החיים של האסירים. בימי ראשון היה מתגנב החוצה מהנמל ונפגש עם חברי המחתרת למרות האיסור החמור. אז הוא קיבל את הכינוי "תלך", שמשמעותו הייתה לדידם 'בא והולך'. כינויו המחתרתי נגזר מכך, "תלך מתיאש".
המצב נהיה גרוע יותר עם כניסת הגרמנים להונגריה במרץ 1944 (מבצע מרגרטה) ונהיה קשה יותר לברוח ולהיפגש עם חברי המחתרת. הקשר איתם נעשה דרך בת דודתו אילונה באום שיכלה להסתובב בחופשיות מכיוון שהייתה בלונדינית. ביולי 1944 הוחלט שהוא צריך לברוח במסגרת פרויקט להברחת יהודים מהונגריה לרומניה ב"מבצע טיול". אדלר קיבל מסמכים מזויפים חדשים עם השם שליסל. בתחנת הרכבת חיכה לו ולשניים מחבריו רפי בנשלום, ממנהיגי המחתרת, ומסר להם את כרטיסי הרכבת. בגבול רומניה חיכה להם איכר הונגרי שהעביר אותם את הגבול לרומניה. הם בחרו מקום בו הרכבת לבוקרשט מאטה עקב סיבוב מסוכן וקפצו עליה. בבוקרשט הצטרף לנוספים שחיכו לעלות לארץ ישראל.
מבוקרשט, אדלר נשלח לנמל קונסטנצה בים השחור ומשם היה אמור להפליג באחת הספינות של המוסד לעליה ב'. הוא היה מיועד להפליג ב-3 באוגוסט בספינה בשם מפקורה (שבהמשך נודע לו שהוטבעה על ידי פגזים מצוללת גרמנית ורק 5 מנוסעיה ניצלו). הוא פגש במקרה אדם שאדלר העביר מסלובקיה להונגריה ובתור הכרת תודה קיצר לו את התור והעלה אותו על האונייה קזבק שהפליגה ב-6 ביולי. האונייה עגנה כעבור יומיים באיסטנבול, שם התקבלה על ידי אנשים מהקהילה היהודית במקום. מטורקיה הנסיעה הייתה ברכבת דרך סוריה ולבנון עד למעבר ראש הנקרה.
ביוגרפיה > ארץ ישראל

לאחר הגיעו לגבול נעצר על ידי הבריטים וב-17 ביולי 1944 הועבר למחנה עתלית בו שהה כשבועיים עד להגיעו לקיבוץ העוגן. בקיבוץ הכיר את אשתו הדסה לבית רוזנקרנץ, שעלתה לארץ כמה שנים לפניו. הם עזבו את הקיבוץ במאי 1946 ועברו לתל אביב, שם נישאו ביוני של אותה השנה. באוקטובר 1946 עבר הזוג לחולון.
ביוגרפיה > שירות צבאי

אדלר הצטרף לארגון ההגנה והיה חבר פעיל עד פירוקו. במלחמת השחרור צורף לחטיבת אלכסנדרוני. בשנת 1948, בהיותו בשירות פעיל, שבר את ידו והועבר מתפקיד לחימה לתפקיד של תומך לחימה בסדנת הרכב החטיבתית. השתתף גם במבצע קדש כאיש מילואים. שירת מספר שנים במילואים בדפוס הצבאי ואחר כך בהג"א (לימים פיקוד העורף).
ביוגרפיה > קריירה

לאחר שעזב את הקיבוץ החל לעבוד במקצוע הדפוס. בתחילה עבד בשני בתי דפוס בתל אביב ובשלב מאוחר יותר החל לעבוד בעיתון ההונגרי "אוי קלט". בשנת 1952 פתח בית דפוס שהיה ידוע בהדפסות המיוחדות בעזרת מכונה ייעודית שהובאה מארצות הברית. התמחותו המיוחדת הייתה בתחום הייעול המשרדי בתקופה טרם המצאת המחשב.
אדלר עבד בבית הדפוס עד פרישתו לגמלאות בגיל 81. עם יציאתו לגמלאות התמסר לתחביב שפיתח בעשר השנים האחרונות לחייו, הכנת תמונות תבליט בשיטה שפיתח.
ביוגרפיה > שיוך מפלגתי

בנערותו היה חבר בתנועת המזרחי. לאחר התרחקותו מהדת הצטרף לשומר הצעיר. בארץ ישראל המשיך להיות חבר במפלגת פועלים השומר הצעיר עד לאיחודה בשנת 1948 עם התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון, איחוד שהביא להקמת מפ"ם. בשנות ה-50, הצטרף למפלגה הפרוגרסיבית. בהמשך הוא תמך במפלגה הליברלית הישראלית והיה שייך לזרם המרכזי במפלגת גח"ל.
חיים אישיים

היה נשוי להדסה (הדוויג Hedwig) לבית רוזנקרנץ. הזוג התגורר בחולון ונולדו להם שני ילדים. אדלר נפטר מקריש דם במוח ונקבר בחלקת ההגנה בבית העלמין הדרום בחולון.
הערות שוליים

↑  טקס הענקת אות המציל היהודי
↑  מרדכי אדלר, באתר הגבורה
↑  תעודת אות המציל היהודי למרדכי אדלר
↑  הטיול, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
↑   מרדכי אדלר באתר מעפילים
שפיץ יפני

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  יפן
 קבוצה:  כלבי שפיץ
 תכונות
 משקל:  6–8 ק"ג
 גובה כתפיים:  כ-30 ס"מ
 גובה:  30 ס״מ 
 תוחלת חיים:  10–16 שנים
 
שפיץ יפני הוא כלב המשויך לקבוצת כלבי שפיץ. השפיץ היפני נחשב ככלב אינטליגנטי מאוד וקל לאילוף. הוא מתאים למשפחות בשל אהבתו הגדולה לבני האדם, נאמנותו והסתגלותו המהירה למשפחה, לרבות ילדים.
היסטוריה של הגזע

כלבי השפיץ היפני נחשבים מרשימים ביופיים, הם מגזע קטן ושימשו לאורך השנים ככלבי בית ולוויה. הם הופיעו במקורות לראשונה בסוף שנות ה-40, אולם, במקור התפתחו מגזע השפיץ הגרמני הגדול, והופיעו כבר בתחילת שנות ה-20, אז שימשו בעיקר ככלבי מזחלות.
מבנה ומראה כללי

כלבי שפיץ יפני הם כלבים קטנים. במראם החיצוני, כלבי השפיץ דומים לכלב מסוג סמוייד, אך קטנים מהם. זנבו של השפיץ היפני מורם ומסתלסל מעל גבו, אוזניו חדות וזקופות ופרוותו לבנה מלאה ונוחה להברשה ולטיפול. באזור הרגליים וכפות הרגליים ישנה פחות פרווה מאשר על שאר הגוף. לשפיץ עיניים כהות ומעט מלוכסנות עם ריסים לבנים, פניו של השפיץ בצורת יתד.
משקלו של השפיץ היפני בממוצע הוא 6 קילו וגובהו כ-30 ס"מ.
אופי והתנהגות

כלבי השפיץ היפני ידועים באופיים הידידותי והמהימן. כלבי שפיץ ידועים כאינטליגנטים ובעלי קליטה מהירה, כך שאילוף שפיץ יפני לא יימשך זמן רב. הכלבים הם ערניים, ומזהירים את בעליהם מכל רעש חשוד. בנוסף לכך הם דואגים מאוד לבעליהם. שפיץ יפני יסגל את עצמו לאורח החיים ולרמת הפעילות הפיזית של בעליו, משחקים כמו משיכה בחבל והחזרת מקל הם מהאהובים עליו, כמו כן, השפיץ נהנה לרוץ חופשי ללא רצועה.
בריאות

כלבי שפיץ יפני מוכרים ככלבים בריאים שכמעט ולא סובלים מבעיות גנטיות, מלבד בעיה אופיינית מאוד לגזע שהיא לחות רבה בעיניים, מה שמצריך במקרים מסוימים טיפול. כלבי שפיץ יפני אינם גורמים לבעיות אלרגיה של אבק ופרווה ואינם מזילים רוק מפיהם.
דלדול עצם

| --- | --- |

 תחום:  ראומטולוגיה 
 טיפול:  כולקלציפרול  ביספוספונטים 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  330598 
 MeSH:  D010024
 סיווגים
 ICD-11:  FB83.1 
 
אוסטאופורוזיס- דלדול עצם
דִּלְדּוּל עֶצֶם או בשמו הלועזי אוֹסְטֵאוֹפּוֹרוֹזִיס (קיימת בעברית גם ההגייה השגויה אוסטאופרוזיס) היא מחלה של העצם שבה נפגע מבנה רקמת העצם ועובר דלדול, פוחתת דחיסות המינרלים בעצם והעצם נחלשת. עצמות הלוקות במחלה חשופות יותר לשברים. יש להבחין בין אוסטאופורוזיס לבין אוסטאומלאציה (ובילדים - רככת), שהיא תוצאה של חסר ויטמין D או פגיעה ישירה במשק הסידן. אומנם קיימות שיטות לטיפול במחלה, אך טיפול מונע עדיין נחשב כדרך היעילה ביותר למניעת שברים.
שכיחות המחלה עולה עם הגיל ומושפעת גם משינויים בהורמוני המין. לכן, לאחר גיל המעבר, שבו פוחתת רמת הורמון המין הנקבי אסטרוגן, יותר נשים לוקות במחלה מאשר גברים.
גורמים נוספים למחלה הם: שינויים הורמונליים נוספים, משקל גוף נמוך מאוד (למשל עקב אנורקסיה), עישון טבק, תרופות מסוימות (כגון שימוש בסטרואידים), זיהומים (החל מדלקת חניכיים ועד אלח דם) ומחלות כרוניות רבות (כגון דלקת פרקים).
אפידמיולוגיה

על פי הספרות המקצועית, לוקים במחלה זו בעיקר אנשים המבוגרים מגיל חמישים. סיכויי התחלואה הם אישה אחת מכל שלוש וגבר אחד מכל שנים עשר. מעריכים כי מספר החולים בארצות הברית הוא כעשרים וחמישה מיליון הסובלים מכ-1.3 מיליון שברים בשנה. למחלה זו גם השפעה כלכלית רבת היקף, בארצות הברית משקיעים מדי שנה כ-19 מיליארד דולר לטיפול במחלה ובאיחוד האירופי ההשקעה מגיעה לכדי 37 מיליארד יורו.
מחקר שערך המרכז הלאומי לבקרת מחלות בשנת 2003 העריך כי בישראל שיעור התחלואה במחלה בקרב נשים בגיל 45 - 54 עומד על כ-9%, ומעל גיל 65 שיעור זה עומד על כ-30%. סך הנשים מבוגרות מגיל 21 החולות בדלדול עצם, הוא כ-194,500.
השברים העיקריים נוטים להיות בעצם הרדיוס בשורש כף היד (נקרא גם Colle's fracture), שברים בחוליות ושבר בצוואר הירך, אם כי שברים יכולים להתהוות בכל מקום בגוף. קיים שוני מבחינת אפיון השברים עצמם - שבר בשורש כף היד נוטה להתרחש לפני גיל 50 ושכיחותו מתייצבת עד גיל 60 עם עליה צנועה בשכיחותו לאחר מכן. לעומת זאת, שבר בצוואר הירך עולה בשכיחותו באופן חד לאחר גיל 70 עם הכפלה בסיכון לשבר לכל 5 שנים נוספות.
אפידמיולוגיה > דלדול עצם בקרב גברים

דלדול עצם היא מחלה שאינה מאובחנת כיאות אצל גברים וכתוצאה מכך אינה מטופלת כראוי. תהליך האצת דלדול העצם אצל גברים מתחיל בגיל 70 לערך, לעומת 50 בקרב נשים. ירידה ברמת הורמון המין הגברי טסטוסטרון תגרום להאצת התהליך. שליש משברי צוואר הירך מופיעים אצל גברים ואחוז גבוה יותר של גברים לעומת נשים מתים בעקבות השברים. כ־40% אחוז מהגברים השוהים במוסדות סיעודיים סובלים משברים בצוואר הירך. אף שברים בחוליות עמוד השדרה נפוצים בקרב גברים אולם בניגוד לנשים, יורדת שכיחותם עם עליית הגיל. באופן מפתיע, מדדי צפיפות העצם (BMD) אצל חלק גדול מהגברים שסובלים משברים היא תקינה ואינה בטווח המעיד על דלדול עצם. לפיכך, על מנת להעריך את הסיכון לשברים יש לאתר סיבות נוספות לתהליך דלדול העצם אצל גברים.
הסיבות המשניות לדלדול עצם אצל גברים כוללות:
טיפול ארוך טווח בסטרואידים הניתנים דרך הפה.
ירידה בייצור ההורמון טסטוסטרון (היפוגונדיזם).
צריכה מופרזת של אלכוהול.
[דרוש מקור]
סיווג

מחלת דלדול עצם ראשונית יכולה להתהוות עקב חידלון הווסת (סוג I), עקב זקנה (סוג II) או אדיופטית (ממקור לא ידוע). אף שתשעים וחמישה אחוזים ממקרי דלדול העצם הם ראשוניים, המחלה יכולה להגרם מסיבות אחרות.
דלדול עצם שניוני יכול להיות משני למחלות אחרות ומצבים שונים ובהם: מחלת ריאות חסימתית כרונית, דלקת מפרקים שיגרונית, מחלות מעי דלקתיות, סוכרת, ציסטיק פיברוזיס, פעילות יתר של בלוטות התריס או יותרת התריס, מחלות כבד, אי-ספיקת כליות כרונית, חוסר תנועה ושהות בתנאי חוסר משקל (כפי שחווים טייסי חלל)ת\, אנורקסיה, ומחלת צליאק. המחלה יכולה להופיע גם כמשנית לשימוש בתרופות, בעיקר עקב נטילה כרונית של קורטיקוסטרואידים וכן טיפולים המעכבים יצירת אסטרוגן הניתנים לחולות סרטן השד וטיפולים מעכבי יצירת טסטוסטרון הניתנים לחולי סרטן הערמונית.
דלדול עצם עקב חדלון הווסת (postmenopausal osteoporosis) אופייני לגילאים 51 עד 75 ומופיע עם הירידה בהפרשת אסטרוגן בנשים בגיל המעבר ובשיעור מופחת פי שישה בגברים שפחתה בהם הפרשת טסטוסטרון. הוא מתבטא בעיקר בפגיעה ברקמת עצם ספוגית ועקב כך בשברים של עצמות עשירות ברקמה ספוגית כגון גופי החוליות וחלקה המרוחק של החישור (שבר על שם Colles).
דלדול עצם עקב זקנה (senile osteoporosis) נגרם עקב הירידה הטבעית במסת העצם ופוגע ברקמות הצפופות והספוגיות של העצם. דלדול עצם עקב זקנה אופייני בגילאים מאוחרים משישים, בשיעור כפול בקרב נשים מאשר גברים, ובדרך כלל מופיע בנשים מבוגרות יחד עם דלדול עצם עקב חדלון הווסת. השברים האופייניים למחלה כוללים בנוסף לשברי דחיסה של חוליות גם שברים של צוואר הירך, האגן וחלקיהם המקורבים של עצם הזרוע והשוקה.
דלדול עצם אדיופטי הוא נדיר ומתרחש בילדים וצעירים משני המינים.
פתופיזיולוגיה

דלדול עצם מוגדר כירידה במסת העצם ללא שינוי ביחס בין החומרים האורגניים למינרלים בעצם (ירידה בכמות המינרלים ביחס לחומר האורגני מכונה רככת). על פי הגדרת ארגון הבריאות העולמי, ירידה בשתים וחצי סטיות תקן מממוצע שיא מסת העצם בצעירים מאותו מין וגזע מתארת דלדול עצם.
לכל אורך חייהן של עצמות מתקיימים בהן תהליכים מצומדים של בנייה ופירוק. אוסטאובלסטים (תאים בוני עצם) ואוסטאוקלסטים (תאים "שוברי" עצם, החיוניים לתחזוקת רקמת העצם וחידושה) פועלים במקביל ליצירת עצם ולספיגתה. תהליכים אלו מווסתים על ידי הורמון הפאראתירואיד (PTH), אסטרוגן, קלציטונין, ציטוקינים וויטמין D ומושפעים ממאמצים המופעלים על העצמות, תזונה, מצבי עקה (כגון זיהומים), שימוש בתרופות ועישון.
במשך העשורים הראשונים לחיים תהליך הבניה של העצם עולה על תהליך ספיגתה כך שסך מסת העצם של הגוף עולה, שיא מסת העצם נמצא בגילאים 25 עד 30 ומשפיע על ערכי מסת העצם בגיל מבוגר. ערכי שיא מסת העצם תלויים במין ובגזע, לנשים שיא מסת עצם הנמוך בשלושים אחוזים מזה של גברים, לשחורים ערכים גבוהים משל היספנים, וללבנים ואסיאתים הערכים הנמוכים ביותר.
במשך כעשור לאחר ההגעה לשיא מסת העצם, פעולת האוסטאובלסטים והאוסטאוקלסטים מאוזנת וערכי מסת העצם נשמרים. בעשור הרביעי לחיים, מופר בשנית האיזון ופעילות ספיגת העצם מתחילה לעלות על פעילות בנייתה. מסת העצם פוחתת מדי שנה בשלוש עשיריות עד ארבע עשיריות האחוז. התהליך מואץ בנשים שהגיעו לגיל המעבר ומגיע לקצב של שלושה עד חמישה אחוזים לשנה למשך חמש עד שבע שנים. היות ששיא מסת העצם בנשים היה נמוך מלכתחילה, שיעור הנשים הסובלות מדלדול עצם גדול משמעותית מזה של הגברים.
מסת עצם נמוכה מתבטאת בעליה בנקבוביות רקמת העצם הספוגית ובירידה בעוביה של רקמת העצם הצפופה. העצמות הופכות פריכות יותר ופגיעות יותר לשבר.
אסטרוגן פועל על תאים שונים בעצם, המבטאים רצפטורים אליו- הן אוסטאובלסטים והן אוסטאוקלאסטים, כמו תאי עצם ותאים רבים נוספים. נשים אשר נכנסות לחידלון ווסת (בממוצע, בגיל 51) חשופות למחסור באסטרוגן. כתוצאה מכך, יש יצור יתר של ליגנד המשפעל אוסטאוקלאסים (הנקרא גם RANKL), כלומר מביא לעליה בספיגת העצם, כמו גם ירידה בחומר הקרוי osteoprotegerin- השומר על העצם מפני תהליך הספיגה כאמור. כתוצאה מכך תהליך ספיגת העצם עולה ובנוסף לכך זמן החיים של תאים בוני עצם-אוסטאובלסטים- יורד. התהליך עצמו מתרחש בעיקר על פני שטח הפנים של העצם- ומכאן, שעצם טרבקולרית- כגון חוליות עמוד השדרה שהן בעלות שטח פנים גדול יותר- נוטה יותר לשברים המתווכים על ידי ירידה באסטרוגן. כתוצאה מכך, שברים בגופי החוליות הם השברים המוקדמים העיקריים הנובעים מירידה ברמות האסטרוגן.
גורמי סיכון

זיהומים ממושכים או חמורים.
עישון טבק וצריכת יתר של אלכוהול או קפאין.
קרוב משפחה מדרגה ראשונה הלוקה בדלדול עצם.
סיפור של שבר כמבוגר- באופן כללי, כל שבר אצל אדם המבוגר מגיל 50 צריך להיחשד כשבר אוסטאופורוטי.
מין מסוג נקבה.
מוצא אירופי או אסיאתי.
גיל מבוגר.
חוסר בפעילות גופנית.
מדד מסת גוף נמוך מאוד (רזון).
תזונה לא מאוזנת ובעיקר צריכה דלה של סידן, ויטמין D וויטמין Kי.
צריכת כמות מופרזת של ויטמין A בצורתו המובנית (רטינול).
ליקויים בהפרשת הורמוני מין כגון וסת ראשונה מאוחרת, הפסקת וסת ממושכת (אופיינית לספורטאיות מקצועיות וללוקות בהפרעת אכילה) חדלון וסת מוקדם (מתחת לגיל 45) ועקרות הייחודיים כגורמי סיכון לדלדול עצם מסוג I.
מחלות כרוניות רבות: בין היתר, מחלות אנדוקריניות שונות כגון תסמונת קושינג, סוכרת מסוג 1, היפר-פאראתירואידיזם, תסמונת טרנר, תסמונת קליינפלטר, הפרעות אנדוקריניות שונות, יתר פרולקטין בדם, אקרומגליה ואי ספיקת אדרנל, מחלות הקשורות בהפרעה בספיגה או בתזונה (הפרעות ספיגה, ניתוח להסרת קיבה, תת-תזונה), מחלות ראומטולוגיות שונות (דלקת מפרקים שגרונית, Ankylosing spondylitis), הפרעות במערכת הדם או ממאירויות שונות- כגון מיאלומה, לימפומה, לויקמיה, המופיליה, תלסמיה, מחלות הקשורות בעליה בסיכון לנפילות- פרקינסון, טרשת נפוצה ועוד, וכן מצבים כגון דמנציה. כמו כן קיימות מחלות רבות שונות נוספות המועברות בתורשה והמקושרות בסיכון לאוסטאופורוזיס.
שימוש בתרופות מקושר אף הוא לסיכון לאוסטאופורוזיס. הדוגמה הנפוצה ביותר היא שימוש בסטרואידים. דוגמאות נוספות כוללות שימוש בתרופות המורידות את רמות האסטרוגן (כגון Aromatase inhibitors המשמשים לטיפול בסרטן השד), תרופות המדכאות את פעילות מערכת החיסון והניתנות למשל לאחר השתלה או במחלות דלקתיות מסוימות כגון ציקלוספורין, תרופות נוגדות פרכוסים, הפרין, ליתיום ועוד.
אבחון

חולים בדלדול עצם עשויים שלא לסבול כלל מתסמינים במשך שנים רבות. מסת העצם עלולה לרדת בעשרות אחוזים לפני שיופיעו שברים ראשונים הגורמים לתסמינים שיאפשרו את אבחון המחלה.
טיפול בשלב זה של המחלה מוגבל להאטת קצב איבוד מסת העצם ואין ביכולתו לעשות לבניית עצם חדשה.
אבחון > סימנים ותסמינים

דלדול העצם כשלעצמו אינו גורם לתסמינים כלשהם. אמנם, דלדול עצם עלול להוביל לשברים לאחר חבלה מינמלית או ללא כל חבלה וכך לגרום לכאבים. האתרים האופייניים לשברים ללא חבלה הם חוליות עמוד השדרה נושאות המשקל (מהחוליה החזית השישית ומטה) המציגות שברי דחיסה. ריבוי שברי דחיסה בחוליות מתבטא בירידה בקומת הגוף ולעיתים בעיוות של עמוד השדרה (עקשת). שברים עקב חבלות קלות, המתרחשות בנפילות, עשויים להמצא בשורש כף היד ובצוואר הירך.