stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סית'
חוק השניים > אגדות מלחמת הכוכבים

לאחר קרב רוסאן, בסביבות שנת 1,000 BBY הסית' הושמדו לחלוטין לכאורה. אך היה שורדים אחדים. אדון הסית' דארת' ביין היה בין השורדים הבודדים וארגן את כוחות הסית' מחדש תחת הארגון "אחוות האופל". למעשה ביין ניצל את הארגון כדי לרכז את הסית' השורדים ולהביא להשמדתם. הוא האמין כי הסיבה לחולשת הסית' היא לא כישוריהם או יכולות הג'דיי, אלא הסכסוכים הפנימיים שלהם שגורמים להם להילחם אחד בשני במקום בג'דיי. עקב כך הם מאבדים לוחמים מיומנים ונחוצים, וגם מבזבזים כוח וזמן יקרים על נושאי שוליים. כמו כן סבר כי מלחמות פנימיות הן טבעו של הצד האפל ועל כן ישנה רק דרך אחת למנוע את הסכסוכים, נאמנות מוחלטת המושגת בידי כך שיש רק אדון סית' אחד ותלמידו, שיירש אותו כחזק ממנו בבוא העת. ביין דאג להשמיד את הסית' והכריז על עצמו כ"סית'ארי - אדון סית'. הוא לקח לעצמו תלמידה וקרא לה דארת' זאנה וקבע את חוק השניים כלשונו: רק שני סית', מאסטר ושוליה, יכולים להתקיים בכל זמן נתון.
חוק השניים > הפרות של החוק > בקאנון

דארת' מול התאמן תחת סידיוס כאשר דארת' פלייגוס כנראה היה עוד בין החיים. הרוזן דוקו אימן את אסאג' וונטרס ומאוחר יותר את סבאג' אופרס תחת הדרכתו של סידיוס
חוק השניים > הפרות של החוק > באגדות מלחמת הכוכבים

למרות היותו של החוק עיקרון חשוב וכלל ברזל בהתנהלות הסית', הוא הופר פעמים רבות כחלק מגחמות של אישים שונים.
למרבה האירוניה ההפרה הראשונה הגיעה מצדו של דארת' ביין עצמו, אשר חש כי תלמידתו זאנה איננה חזקה מספיק על מנת לרשת אותו ולקח לו תלמידה נוספת וקרא שמה דארת' קוגנוס. לבסוף הצליחה זאנה לגבור על ביין ולהרגו לקחה את קוגנוס כתלמידתה שלה.
דארת' פלייגוס היה תלמידו של דארת' טנברוס. לאחר שבגד במורו, גילה פלייגוס כי למעשה היה למורו עוד תלמיד חשאי בשם דארת' ונמיס, אשר אומן במקביל. הוא חוסל בידי פלייגוס עצמו שנותר הסית' היחיד בגלקסיה. לאחר שפלייגוס לקח לעצמו את דארת' סידיוס כתלמיד, סידיוס פנה אל האם טאלזין בבקשה להצטרף אליו, אך משסרבה, לקח את בנה העולל, דארת' מול (לעתיד) עמו על מנת לאמנו בדרכי הסית'. הדבר לא נסתר זמן רב מעיניו של פלייגוס, שהיה ער לסית' החדש, אך לא נקף אצבע בעניינו. ייתכן כי סידיוס בחר לאמן את מול רק כלוחם סית', אשר משתמש בצד האפל אך לא חוקר את הפילוסופיה ואספקטים הרחבים שלו לעומק ועל כן אינו משתווה לסית' אמיתי. למעשה, פלייגוס נותר לעיוור לתוכניתו של תלמידו לבגוד בו ושמש כאדון הסית' הבכיר עם מול כחניכו. זו הפעם הראשונה בו המפר של החוק היה התלמיד ולא האדון.
דוגמה נוספת הייתה כאשר דארת' ויידר הציע לבנו לוק לעבור לצד האפל ולשלוט לצידו בעידודו של הקיסר. דארת' ויידר ראה בכך הזדמנות להפיל את אדונו ולשלוט לבדו עם בנו. הקיסר ראה בכך בשורה מרעננת, כשתוכניתו היא לגרום לוויידר ולוק להילחם ולמנצח מביניהם לשרת אותו, כך שלמעשה הדבר נעשה מתוך אינטרסים אישיים מתנגשים ולא מתוך כוונה להפר את חוק השניים.
במשחק "The Force Unleashed" מתואר בחור צעיר, בן של ג'די, גאלן מארק (סטארקילר), אשר נלקח כתינוק להיות תלמידו של דארת' ויידר עד אשר הקיסר גילה את הדבר ומארק נבגד בידי ויידר שלאחר מכן הקים לתחיה שיבוט צייתני שלו. זוהי הפרה בוטה ביותר של החוק המדובר.
גזע הסית' (אגדות מלחמת הכוכבים)

הסית'ים האמיתיים הם גזע נכחד, דמוי אדם בעלי עור אדום שהתפתח בקוריבן ובזיאוסט אשר בקצה הגלקסיה עשרות אלפי שנים לפני מסדר הסית'. כל הידע והמיומנויות של מסדר הסית' מבוססים על גזע הסית'. במשך שנים רבות היו בני הגזע חברים מובילים והשליטים של המסדר עקב משיכתם הטבעית אל הצד האפל ועוצמתם בו, אך כמו כן גם שיוכם וייחוסם ההיסטורי. הם שלטו בחלקים המרוחקים ממרכז הרפובליקה באמצעות "אמיפריית הסית' שנשלטה בידי מספר שליטים וביניהם מארקה רגנוס, נאגה סדאו ווישייט. במשך רוב תקופת קיומה של אימפריית הסית' שלט בה האדון וישייט (ואלקוריון) שכונה "קיסר הסית'". בשנת 5000 BBY יצא נאגה סדאו לקרב כנגד הרפובליקה אשר כלל לא ידעה כי אימפריית הסית' קיימת. עד מהרה כוחותיו נהדפו והוא ברח לגלות ונפתחה בפני וישייט ההזדמנות לעלות לשלטון. הוא העביר את נשמתו לגופים שונים, חזר במופעים שנים ושלט למעלה מ-1,300 שנים. עקב מלחמות רבות וחסרות תוחלת ירדה קרנה של האימפריה ותבוסתו של מסדר הסית' בקרב רוסאן בסביבות שנת אלף שנים לפני הקרב על יאבין הביאה גם לקץ קיומו של הגזע עצמו.
אדוני סית' ידועים > אדוני הסית' הקאנוניים

דארת' מול
דארת' סידיוס
דארת' ויידר
דארת' פלייגוס
דארת' טיראנוס
דארת' ביין
דארת' נהיילוס
דארת' רייבן
דארת' מלגוס
קיילו רן(למרות שלא לגמרי מוגדר כסית')
סנוק
אדוני סית' ידועים > אדוני הסית' על פי התקופה בה חיו (אגדות מלחמת הכוכבים)

שו-שאן
אג'ונטה פול
מרקה רגנוס
טולאק הורד
נאגה סאדאו
טנבריי/וישייט/ ואלקוריון (קיסר הסית')
פרידון נאד
אקסר קון
אוליק קֶל-דרומה
דארת' טרייה
דארת' רבאן
דארת' מאלאק
דארת' ניהילוס
דארת' מורטיס
דארת' מלגוס
דארת' מאר
דרת' ג'אדוס
דארת' ראברג'
דארת' באראס
דארת' ת'נטון
דארת' אסינה
דארת' וואורון
דארת' הדרה
דארת' אכארון
דארת' דסימוס
דארת' אנגרל
דארת' מאלורה
דארת נוקס/אימפיריוס/אוקלוס
דארת' צ'ארנוס
דארת' טלון
דארת' באנדו
דארת' סאיון
דארת' אלה
דארת' פובוס
דארת' זאנה
דארת' קוגנוס
דארת' ויקטיווס
דארת' מילניאל
דארת' גיין
דארת' גראביד
דארת' טנברוס
דארת' וונמיס
דארת' קיידוס
דארת' קרייט
קומפלקס (מבנה)

קומפלקס הברביקן בלונדון, המשלב מגורים עם אולמות תרבות
קומפלקס (על פי הגרמנית: Gebäudekomplex; מילולית: מבנה מורכב. בעברית: "מכלול", "מִשְלָב") הוא מונח באדריכלות המציין צבר מבנים וחללים הנתפסים כמבנה-על יחיד, כאשר כל מבנה כולל יחידה תפקודית מסוימת. הקומפלקס כולל מספר כניסות, וניתן לנוע בתוכו מבלי לצאת ממנו. הקומפלקס כולל מעברים בין היחידות המבנים השונים, וחללים משותפים לכל באי המקום, כגון מבואה משותפת ("פורום") או חצר פנימית ("אטריום"), נקודות גישה לתחבורה ציבורית וכדומה. קיימים קומפלקסים שנבנו לאורך תקופות זמן ארוכות, תוך הוספת מבנים עם הזמן, ויש קומפלקסים שתוכננו והוקמו ככאלה מלכתחילה. אחת ההגדרות המודרניות לקומפלקס היא, "הקומפלקס פועל כמערכת אורבאנית שלמה, שמחוברת מצד אחד למערכת התחבורה הציבורית בעיר ולהמשכיות חיי הרחוב, ומצד שני פועלת כמערכת אקולוגית-אורבאנית עצמאית בעלת מחזור חיים חסכוני באנרגיה".
יתרונות וחסרונות

אחד מיתרונותיו המרכזיים של הקומפלקס הוא מתן סביבה נוחה לתפקוד ותנועה של כמות גדולה של בני אדם, לכל אורך השנה, כשהוא מוגן ומבודד, ומאפשר תפקוד יעיל מבלי להיחשף לתנאי מזג אוויר. החללים המשותפים מאפשרים לבאי המקום להיפגש אלו עם אלו, ולייצר סביבה נוחה למפגשים. כאשר קיים קנה מידה גדול ומגוון של שימושים הפועלים לאורך היממה, יכול קומפלקס להיות מוקד משיכה לאוכלוסייה שאינה בהכרח ממוקמת בטווח ההשפעה המידי שלו. מכאן נובעת הגישה התכנונית לשלב מתקני בידור וספורט עם משרדים על מנת לקיים פעילות לכל שעות היום ולכל אורך השנה, מבלי להותיר "פיל לבן" שיהיה שומם חלק מהזמן ולנצל תשתיות משותפות באופן מיטבי.
עם החסרונות נמנים עלות תחזוקה גבוהה לשמירת תקינות ונקיון של שטחים בנויים בהיקף גדול מאוד, בפרט מערכות אוורור, חימום ומיזוג אוויר, תאורה ומתקני פינוי פסולת; אתגרי שינוע יעיל מן המקום ואליו בתחבורה ציבורית ופרטית (שטחי חנייה) ואתגרים בתחום השילוט וההכוונה על מנת שהמקום לא יהפוך למבוך עבור מבקריו.
מבחינת קיימות הקומפלקס הופך את העיר ל"קומפקטית" יותר וחוסך זיהום אוויר תעבורתי בהתניידות מאתר לאתר. מאידך, יש לשמור על כך שטביעת הרגל האנרגטית של קומפלקס בודד לא תעלה על טביעת הרגל האנרגטית המצרפית של כל יחידה תפקודית בנפרד, דבר הניתן לביצוע תוך תכנון וניטור.
דוגמאות

דוגמאות נפוצות לבניית קומפלקסים הן קמפוסים של אוניברסיטאות (כגון קמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים), מנזרים, בתי חולים, מוזיאונים, קריות שלטון (למשל קומפלקס הקפיטול של ארצות הברית), מרכזי קונגרסים ותערוכות, מקבצי מתקני ספורט ואימונים (כגון קומפלקס הספורט אולימפיסקי במוסקבה), קומפלקסי מגורים (כגון הביטאט 67' במונטריאול), מכלולים רב-תפקודיים מעורבי שימושים (למשל מגורים, תיירות ומסחר כגון אבראג' אל-בית במכה או מגורים ותרבות כגון הברביקן בלונדון), מרכזי תחבורה ציבורית ובהם שילובים של תחנות מרכזיות של רכבת, אוטובוס ואמצעי תחבורה אחרים, ועוד.
הערות שוליים

↑  גל רינגל, "אסתטיקה של אדריכלות אקולוגית בגורדי שחקים ומבנים גבוהים", תגית כלימור (עורכת), קיימות בראיה כוללת, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, 2014 עמ' 322 סעיף 4.3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4200442-1
יוניון סקוור קפה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסעדה 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1985
 תאריך פתיחה רשמי:  1985 
 קואורדינטות:  40°44′12″N 73°59′28″W﻿ / ﻿40.73679°N 73.99106°W﻿ / 40.73679; -73.99106
 unionsquarecafe.com
 he
 
יוניון סקוור קפה
יוניון סקוור קפה (באנגלית: Union Square Cafe) היא מסעדה בניו יורק הממוקמת ברחוב East 19th מספר 101.
מסעדת יוניון סקוור קפה נוסדה באוקטובר 1985 בידי דני מאייר והשף עלי ברקר, כיום היא בבעלותם של דני מאייר והשף מיכאל רומנו. המסעדה מגישה מטבח אמריקני עם השפעות מהמטבח האיטלקי. המסעדה זכתה בפרסים רבים מאז פתיחתה,

בכלל זה בחירתה ל"מסעדה האהובה ביותר בניו יורק" במדריך זגאט בשנים 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2004 ו-2008.
המסעדה לא זכתה בכוכב במדריך מישלן האדום, מה שהביא להשערה שהמדריך מוטה כלפי המטבח הצרפתי או מסעדות ש"מדגישות רשמיות והדר".
מעצב המסעדה הוא הארכיטקט לארי בוגדנוב.
רשימת הפרסים

1992, שירות מצטיין, קרן ג'יימס בירד
1997, מסעדה מצטיינת, קרן ג'יימס בירד
1997–2001, נבחרה בסקר זאגאט כמסעדה האהובה ביותר בניו יורק
1998–1999, שלושה כוכבים מהניו יורק טיימס
1999, שירות היין המצטיין, קרן ג'יימס בירד
2000, מיכאל רומנו נכלל ב"מי ומי ביין ובמשקה", קרן ג'יימס בירד
2000–2002, שלושה כוכבים מהמגזין פורבס
2001, השף הטוב ביותר בעיר ניו יורק לפי קרן ג'יימס בירד – מיכאל רומנו
2004, פרס המצוינות מהוויין ספקטייטור
1997–2002, 2004, 2008, 2009, המסעדה האהובה ביותר בניו יורק לפי סקר זאגאט
1996–2011, שלושה כוכבים מהמגזין פורבס
1994, 1996, 2003, 2005–2007, 2010 המסעדה השנייה הכי אהובה בניו יורק לפי סקר זאגאט
2006, פרס המצוינות של מגזין וויין ספקטייטור
הערות שוליים

↑  רשימת הפרסים של יוניון סקוור קפה
↑  סטיבן קורוץ, "היא היפה ביותר בעיר, אבל הצרפתים אדישים", הניו יורק טיימס, 13 בנובמבר 2005
↑  ויליאם גריימס, "לארי בוגדנוב, בן 64, נפטר, עיצב מסעדות נעימות", הניו יורק טיימס, 29 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n94004482  VIAF: 125640706   WorldCat (עם VIAF): 125640706
ווקסהול מוטורס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  אלכסנדר וילסון
 תקופת הפעילות:  1857–הווה (כ־167 שנים) 
 חברת אם:  סטלנטיס 
 חברות בנות:  רכבי בדפורד 
 מיקום המטה:  הממלכה המאוחדת לוטון
 בעלות:  קבוצת PSA
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב, בניית כלי רכב 
 מוצרים עיקריים:  מכונית, רכב מסחרי 
 הכנסות:  3,162,800,000 לירה שטרלינג (נכון ל־2019) 
 רווח תפעולי:  70,700,000 לירה שטרלינג (נכון ל־2019) 
 רווח:  59,500,000 לירה שטרלינג (נכון ל־2019) 
 הון עצמי:  −386,200,000 לירה שטרלינג (נכון ל־2019) 
 עובדים:  4,029 (נכון ל־2011) 
  
 www.vauxhall.co.uk
 
ווקסהול מוטורס (באנגלית: Vauxhall Motors) היא חברת ייצור והפצת כלי רכב בריטית שבסיסה בלוטון שבבדפורדשייר שהייתה חברת-בת של חברת ג'נרל מוטורס. חברת הבת השנייה של ג'נרל מוטורס הייתה אופל הגרמנית, שתיהן מייצרות מכוניות כמעט זהות אבל הלוגו שונה. כיום ווקסהול היא מותג הרכב השני בגודלו בבריטניה. משנת 2017 שייכת, כמו החברה האחות אופל, לקבוצת PSA הצרפתית (פג'ו, סיטרואן, DS).
החברה מייצרת ומוכרת מכוניות נוסעים ורכבים מסחריים תחת המותג "ווקסהול", ובעבר מכרה גם רכב כבד: אוטובוסים ומשאיות, תחת המותג "בדפורד".
היסטוריה

ווקסהול נוסדה ב-1857 בידי אלכסנדר וילסון, בשכונת ווקסהול ברובע למבת' בלונדון כחברה לייצור מערכות הנעה ימיות. החברה נרכשה בשנת 1863 על ידי אנדרו בטס בראון, וב-1903 החלה בייצור מכוניות. מ-1925 הייתה החברה בבעלות ג'נרל מוטורס ומ-2017 בבעלות PSA.
ב-1930 הוקמה "בדפורד" כחברת בת של ווקסהול, במטרה לייצר כלי רכב מסחריים.
בזמן מלחמת העולם השנייה הפסיקה החברה לייצר כלי רכב, וייצרה טנק שהיה קרוי "טנק צ'רצ'יל". נבנו יותר מ-5,600 יחידות. בתום מלחמת העולם השנייה התחדשו ייצור מכוניות נוסעים.
עד מלחמת העולם השנייה נתפסה ווקסהול מוטורס כמותג מכוניות יוקרה, אך לאחר המלחמה פנתה יותר ויותר לשוק ההמוני. מאז 1980, מוצרי ווקסהול זהים לאלו של אופל, חברת הבת הגרמנית של ג'נרל מוטורס, ורוב הדגמים מתוכננים בעיקר ברוסלסהיים, גרמניה.
כיום, חלק ניכר מכלי הרכב של ווקסהול מיוצרים במפעלי אופל בגרמניה, בספרד ובפולין. בבריטניה ממוקמים שני מפעלים, מפעל ליד העיר ליברפול, המייצר את דגם "האסטרה" עובר שני המותגים "אופל" ו"ווקסהול", ביכולת ייצור של כ-100,000 יחידות לשנה, ומפעל לרכב מסחרי בלוטון.
שיווק ווקסהול בישראל

חברת ווקסהול מוטורס שיווקה בישראל מספר דגמים, החל משנות הארבעים של המאה ה-20. משנות החמישים ועד שנות השבעים, שווקו מספר דגמים על ידי "חברת המזרח למכוניות ומסחר", באולמות תצוגה בתל אביב, חיפה וירושלים. הדגמים הדומיננטיים היו: ווקסהול ויקטור ו- ווקסהול ויוה. לדוגמה: מחירה של הווקסהול ויוה המסחרית בשנת 1966 היה 11,995 ל"י. בשנת 1962 מכרה "חברת המזרח למכוניות" 350 רכבי ווקסהול.
בשנות החמישים שימשה מכונית ווקסהול קטנה כרכב השרד של דוד בן-גוריון, שהחליפה לפי בקשתו רכב מפואר מדגם קרייזלר.
דגמי מכוניות שיוצרו על ידי ווקסהול בבריטניה ועל ידי אופל בגרמניה

ווקסהול ויוה - אופל קדט (דגם A) (1963)
ווקסהול ויקטור - אופל רקורד (דגם D) (1972)
ווקסהול שבט - אופל קדט (דגם C) (1975)
ווקסהול Cavalier - אופל אסקונה (דגם B) (1975)
ווקסהול קרלטון - אופל רקורד E (1977)
ווקסהול Viceroy - אופל קומדור (דגם C) (1978)
ווקסהול Cavalier (דגם 2) - אופל אסקונה (דגם C) (1981)
ווקסהול נובה - אופל קורסה (דגם A) (1983)
ווקסהול אסטרה (דגם 2) - אופל קדט (דגם E) (1984)
ווקסהול קרלטון (דגם 2) - אופל אומגה (דגם A) (1986)
ווקסהול בלמונט - (1986–1991)
ווקסהול Cavalier (דגם 3) - אופל וקטרה (דגם A) (1988)
ווקסהול VX220 - אופל Speedster (שנת 2001)
ווקסהול ויוה - אופל קארל (2015)
דגמי מכוניות שיוצרו על ידי ווקסהול בבריטניה ועל ידי אופל בגרמניה > דגמי מכוניות שיוצרו על ידי ווקסהול בבריטניה ועל ידי ג'נרל מוטורס בדרום אפריקה

ווקסהול פירנצה (1970-1975)
דגמי מכוניות שיוצרו על ידי ווקסהול בבריטניה ועל ידי אופל בגרמניה > מכוניות שרירים שיוצרו על ידי "ווקסהול מוטורס"

ווקסהול VXR8
דגמי מכוניות שיוצרו על ידי ווקסהול בבריטניה ועל ידי אופל בגרמניה > מכוניות קונספט שיוצרו על ידי "ווקסהול מוטורס"

ווקסהול XVR (1966)
ווקסהול SRV (1970)
ווקסהול אקווס (1978)
דגמי מכוניות המיוצרות על ידי "ווקסהול מוטורס" (נכון לשנת 2016) > מכוניות משפחתיות

ווקסהול אדם - מכונית עירונית
ווקסהול אנטרה - קרוסאובר
ווקסהול אסטרה - מכונית משפחתית
ווקסהול טורר - מכונית קופה
ווקסהול קסקדה - דגם קבריולה
ווקסהול קומבו - רכב פנאי
ווקסהול קורסה - מכונית סופר מיני
ווקסהול אינסיגניה - מכונית מנהלים
ווקסהול קרוסלנד - קרוסאובר
ווקסהול מוקה - Sport utility vehicle - Subcompact crossover SUV)
ווקסהול ויוה - מכונית עירונית
ווקסהול זאפירה (דגם MPV)
דגמי מכוניות המיוצרות על ידי "ווקסהול מוטורס" (נכון לשנת 2016) > מכוניות מסחריות

ווקסהול קורסה VN (ואן)
ווקסהול קומבו (ואן)
ווקסהול Vivaro (ואן)
ווקסהול Movano (ואן)
תמונות

ווקסהול 6, שנת 1904
ווקסהול 12, שנת 1935
ווקסהול 10, שנת 1938
טנק צ'רצ'יל, דגם 1
טנק צ'רצ'יל, דגם 7
ווקסהול Wyvern, שנת 1950
ווקסהול קרסטה, שנת 1956
ויוה ווקסהול, שנת 1966
ווקסהול קרסטה, שנת 1966
ווקסהול ויקטור, שנת 1967
ווקסהול ויקטור - מבט לתא הנהג
בדפורד CA, שנת 1970
ווקסהול שבט
ווקסהול סנאטור, שנת 1993
ווקסהול Zafira, שנת 1999
ווקסהול איניסניה
ווקסהול Agila, שנת 2003
ווקסהול מונרו, 2005
ווקסהול VX220
ווקסהול VX220 מבט לתא הנהג
ווקסהול VXR8
ראו גם

ג'נרל מוטורס
ווקסהול 10
ווקסהול 12
ווקסהול 14
ווקסהול פרינס הנרי
ווקסהול ויוה
ווקסהול ויקטור
ווקסהול קרסטה
ווקסהול שבט
ווקסהול מגנום
בדפורד CA
לוטוס קרלטון
הערות שוליים

↑  "על חברת "ווקסהול מוטורס"About Vauxhall". General Motors UK Limited. Archived from the original on 6 August 2012. Retrieved 30 July 2012.
↑  ווקסהול מוטורסft.com/topics/organisations/Vauxhall_Motors_Ltd
↑  ווקסהול מוטורסvauxhallcivicsociety.org.uk
↑  Georgano, N. (2000). Beaulieu Encyclopedia of the Automobile. HMSO. ISBN 1-57958-293-1.
↑   אחרי 90 שנה: ג'נרל מוטורס מוכרת את אופל לפז'ו, באתר TheMarker‏, 6 במרץ 2017
↑  דניאל סקלי, אופל אסטרה (1998-1992), באתר הארץ, 22 באפריל 2004
↑  ווקסהול 1956 נהיגת יד, על המשמר, 29 ביולי 1956
↑  ווקסהול בשנות השבעים, דבר, 13 באוגוסט 1971
↑  סוכנות חדשה לשיווק ווקסהול , הַבֹּקֶר, 24 בדצמבר 1963
↑  פרסומת  לווקסהול ויוה, פורום טכני לרכב
↑  בקרוב מכונית ווקסהול קטנה, למרחב, 13 במרץ 1963
↑  ב.ג.ויתר על ה"קרייזלר", מעריב, 19 בפברואר 1956
↑  "ווקסהול מוטורס" vauxpedianet.uk2sitebuilder.com/vauxhall-93000
שארל הצעיר

| --- | --- |
 לידה:  772 
 פטירה:  4 בדצמבר 811 (בגיל 39 בערך) בוואריה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
שארל הצעיר או שארל מאינגלהיים (בסביבות 772 – 4 בדצמבר 811) היה בן לשושלת הקרולינגית, בנו השני של קרל הגדול והראשון מאשתו השנייה, הילדגרד משוואביה ואחיהם של לואי החסיד ופפין קרלומן. כאשר קרל הגדול חילק את האימפריה שלו בין בניו, בנו שארל הוגדר כמלך הפרנקים.
ביוגרפיה

אחיו למחצה הבכור, פפין הגיבן, נשלח למנזר פרום בשנת 792 לאחר שהיה מעורב במרד נגד אביהם, קרל הגדול.  מבין אחיו הצעירים, קרלומן (ששמו פפין) ולואי החסיד, מונו למשנה למלך של איטליה ואקוויטניה.
שארל היה עסוק בעיקר בברטונים, שחלק עימם גבול משותף ואשר מרדו לפחות בשתי הזדמנויות והוכנעו בקלות, אך הוא גם נשלח נגד הסקסונים במספר הזדמנויות. אולם אביו של שארל האריך ימים אחריו, והממלכה כולה הלכה לאחיו הצעיר לואי החסיד, גם פפין מת לפני אביהם.
בסביבות שנת 789 הוצע על ידי קרל הגדול ששארל הצעיר יתחתן עם בתו של אופה, מלך מרסיה אלפלד. אופה התעקש שהנישואים יוכלו להתקדם רק אם בתו של קרל הגדול ברטה תתחתן עם בנו של אופה אקפרית. קרל הגדול נעלב, ניתק קשר וסגר את נמליו לסוחרים אנגלים. בסופו של דבר, היחסים התקינים שוקמו, והנמלים נפתחו מחדש. רק כמה שנים מאוחר יותר, בשנת 796, סיכמו קרל הגדול ואופה את ההסכם המסחרי הראשון הידוע בהיסטוריה האנגלית.
אביו הציב את שארל בממשלת פרנסיה וסקסוניה בשנת 790, והציב אותו כשליט הדוקאטוס קנומניקוס (המקביל לדוכסות מן המאוחרת יותר) בתואר המלך. שארל הוכתר למלך הפרנקים ברומא ב-25 בדצמבר 800, באותו יום שבו הוכתר אביו כקיסר.
הוא הרג את הדוכס הסורבי מילידוך ואת הקניאז הסלאבי נוסיטו (נסיטה) ליד וייסנפלס של ימינו במערכה פרנקית בשנת 806.
ב-4 בדצמבר 811, בבוואריה, שארל לקה באירוע מוחי ומת. הוא לא הותיר ילדים.
| השושלת הקרולינגית |
| --- | --- | --- |
| שבט פפין | פפין הזקן (580–640) • גרימואלד הזקן (616–656) • כילדברט המאומץ (מת ב-662) |  |
| שבט ארנולף | ארנולף ממץ (582–640) • כלודולף ממץ (מת ב-696 או 697) • אנסגיסל (מת לפני 679) • פפין האמצעי (635–714) • גרימואלד הצעיר (מת ב-714) • דרוגו משמפאן (670–708) • תאודואלד (708–741) |  |
| השושלת הקרולינגית | קרל מרטל (686–741) • קרלומן (מת ב-754) • פפין הגוץ (714–768) • קרלומן הראשון (751–771) • קרל הגדול (מת ב-814) • לואי החסיד (778–840) |  |
| לאחר הסכם ורדן (843) | לותאר הראשון (795–855) • קרל הקירח (823–877) • לואי הגרמני (804–876) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 137950845  VIAF: 86112479   WorldCat (עם VIAF): 86112479
ישראל פרידמן (ניו יורק)

| --- | --- |

הרב פרידמן תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  28 בנובמבר 1936 
 פטירה:  1 באפריל 2020 (בגיל 83) 
 
הרב ישראל יצחק פרידמן (ו' בטבת תרצ"ו, 1936 – ז' בניסן תש"ף, 2020) היה ראש ישיבת אהלי תורה בשכונת קראון הייטס, שבניו יורק.
ביוגרפיה

נולד בביישינקוביץ שבברית המועצות (כיום בבלארוס), ליעקב ולגיטל פרידמן, מצאצאי רבי ישראל פרידמן מרוז'ין ונקרא על שמו. בשנת תש"ז לאחר מלחמה העולם השנייה יצא מרוסיה עם משפחתו לצרפת ולמד בישיבת תומכי תמימים בברינואה.
בשנת תש"י עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישבו בכפר חב"ד והחל ללמוד בישיבת "אחי תמימים" בתל אביב, אצל המשפיע הרב חיים שאול ברוק. כעבור שנתיים עברה הישיבה ללוד, והוא עבר ללמוד שם אצל המשפיע הרב שלמה חיים קסלמן ואצל ראש הישיבה הרב ברוך שמעון שניאורסון.
בשנת תשי"ז נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים 770, בשנת תשי"ט נשלח על ידי הרבי מלובביץ' לשמש כראש ישיבת תומכי תמימים נוארק.
בסביבות תשכ"ב נישא לחנה לובא, בת ר' יעקב יוסף גורקוב משלוחי חב"ד בלונדון, והתיישב בשכונת קראון הייטס, בהמשך מונה לר"מ בישיבת אהלי תורה, כעבר כמה שנים התמנה לראש הישיבה גדולה, שם מסר שיעורים כללים בבקיאותו בנגלה ועוד. כן היה משפיע בשכונת קראון הייטס. במשך השנים העמיד תלמידים רבים, מהם רבנים המשמשים כשלוחי חב"ד ובעלי תפקידים בעולם הישיבות.
היה משתתף בקביעות בירחי כלה בשטחו של מחנה גן ישראל בניו יורק, בראשות הרב אברהם שם טוב והיה מראשי המדברים שם.
היה חבר בוועד המרכזי של רבני ליובאוויטש הכללי.
נפטר בז' בניסן תש"ף 2020 ממחלת הקורונה ונקבר בניו יורק בבית הקברות מונטיפיורי, בחלקת אגודת חסידי חב"ד.
הערות שוליים

↑  צפו: שישה ניגוני חסידים מפי הגה"ח ר' ישראל פרידמן, אתר col, ניסן תש"ף
↑  אבל בחב"ד: הגאון החסיד רבי ישראל פרידמן ע"ה - נפטר, באתר חב"ד און ליין, 1 באפריל 2020
↑  בתוך הכתבה יש מקור לכתבה עצמה
קתרין סאליבן

| --- | --- |
קתרין סאליבן
קתרין סאליבן
 לידה:  3 באוקטובר 1951 (בת 73) פטרסון ניו ג'רזי
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוטית בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית אמריקאית
 השכלה:  אוניברסיטת דלהוסי (1978)  אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז  תיכון ויליאם הווארד טאפט 
 עיסוקים נוספים:  גאולוג
 תקופת השירות:  ?–2017
 זמן שהייה בחלל:  22 ימים 04 שעות 49 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  1
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  3 שעות 29 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  קתרין סאליבן
 משימות
 STS-41-G STS-31 STS-45
   
 עיטורים
 היכל התהילה של נשות אוהיו (2002)  100 נשים (BBC) (2020)  היכל התהילה הבנילאומי של החלל (1985)  היכל התהילה הלאומי של התעופה (2023)  פרס נשים במדע החלל (2004)  היכל התהילה של האסטרונאוטים (2004)  פרס רייצ'ל קרסון (2016)  היכל התהילה ומוזיאון התעופה של ניו ג'רזי  נשים בתעופה בין-לאומית  Leif Erikson Awards 
 
קתרין סאליבן (באנגלית: Kathryn D. Sullivan נולדה ב -3 באוקטובר 1951) היא גאולוגית אמריקאית ואסטרונאוטית לשעבר של נאס"א. קתרין הייתה חברת צוות בשלוש משימות בחלל והאישה האמריקאית הראשונה שהלכה בחלל ב 11 באוקטובר 1984. היא עמדה בראש מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי, ולאחר מכן כיהנה כמופקדת הקתדרה על שם צ'ארלס לינדברג במוזיאון האוויר והחלל הלאומי של מכון סמית'סוניאן לשנת 2017 וכיהנה גם כעמיתה בכירה במכון פוטומאק למדיניות מחקרים. ב-7 ביוני 2020 הייתה קתרין סאליבן האישה הראשונה שצללה למעמקי תהום צ'לנג'ר. בשנת 1984 הייתה סליבאן האישה הראשונה שביצעה הליכת חלל. בכך הייתה סליבאן לאדם הראשון שביצע הליכת חלל וגם שהגיע למקום העמוק ביותר בכדור הארץ.
ראשית חייה והשכלה

סאליבן נולדה בפטרסון (ניו ג'רזי). היא בוגרת משנת 1969 של תיכון ויליאם הווארד טאפט הנמצא במחוז וודלנד, לוס אנג'לס, קליפורניה. הוענק לה תואר ראשון במדעי כדור הארץ מטעם אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז בשנת 1973, ודוקטורט בגאולוגיה מאוניברסיטת דלהאוזי בקנדה בשנת 1978. בעוד שהייתה בדלהאוזי, היא השתתפה במספר משלחות אוקיינוגרפיות שחקרו את הרצפות של האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט.
קריירה > קריירה צבאית

בשנת 1988 הצטרפה סאליבן לחיל המילואים הימיים של ארצות הברית כקצינת אוקיינוגרפיה, פרשה בדרגת קפטן בשנת 2006. היא שימשה כמדענית ראשית במנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי. לפני עבודתה בנאס"א, עבדה סאליבן באלסקה כאוקיינוגרפית.
קריירה > קריירה בנאס"א

הופעתה הראשונה של סאליבן הייתה ב-11 באוקטובר 1984 בפעילות חוץ רכבית במעבורת החלל צ'לנג'ר STS-41-G. סאליבן ושותפה למשימה דייוויד ליסטמה ביצעו 3.5 שעות של הליכה בחלל שבה הפעילו מערכת שנועדה להראות שלוויין יכול להתדלק באמצעות המסלול הכבידתי שלו. במהלך שמונת ימי המשימה, הצוות פרס לוויין קרינה וערך השערות מדעיות על כדור הארץ באמצעות OSTA-3 pallet ופורמט גדול של מצלמות, שבה הראה הלוויין יכולות תדלוק באמצעות דלק ההידרזין במערכת התדלוק המסלולית. בנוסף הם ערכו ניסויים רבים תוך-רכביים כמו גם הפעלת שמונת מכלים ל"מבצעים מיוחדים". STS-41-G השלימה 132 הקפות מסלול סביב כדור הארץ ב-197.5 שעות לפני שנחתה במרכז החלל קנדי, פלורידה ב-13 באוקטובר 1984.
באפריל 1990 סאליבן שירתה בצוות STS-31 ששוגר ממרכז החלל קנדי שבפלורידה ב-24 באפריל 1990. במהלך חמשת ימי המבצע חברי הצוות שיגרו את מעבורת החלל דיסקברי שפרסה את טלסקופ החלל האבל וערכו מגוון ניסויים על חקר גדילת גביש החלבון, התפתחות ממברנת הפולימר, והשפעת חוסר משקל ושדות מגנטיים על קשת יונית. בנוסף הם הפעילו מגוון מצלמות לתצפיות מכדור הארץ.
ב-29 באפריל 1990, לאחר 76 הקפות מסלול סביב כדור הארץ ב-121 שעות, STS-31 נחתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס, קליפורניה.
ב-1985 היא הפכה לפרופסור חוץ במקצוע הגאולוגיה באוניברסיטת רייס.
סאליבן שירתה בתור מומחית מטענים בSTS-45, במשימת ספייסלאב הראשונה בהוקרה לMission to Planet Earth של נאס"א. במהלך תשעת ימי המשימה הצוות תפעל 12 ניסויים שהוו את המטען של ATLAS-I. ATLAS-I השיג מערך נרחב של מידות מפורטות בנוגע לכימיקלים באטמוספירה ונכסים פיזיקליים, שבעתיד יתרמו משמעותית להבנתנו על אקלים ואטמוספירה.
בנוסף, זו הייתה הפעם הראשונה שקרן מלאכותית של אלקטרונים שימשה גירוי של פריקה אאוראלית על ידי אדם.
ב-1993 עזבה סליבאן את נאס"א. היא טסה סה"כ בשלושה מבצעים במעבורות חלל ובילתה 532 שעות בחלל.
קריירה > קריירה אזרחית

לאחר שעזבה את נאס"א, סאליבן שירתה בתור נשיאה ומנכ"לית ב"COSI Columbus" -מרכז מדע בקולומבוס (אוהיו). בנוסף היא ניהלה את מרכז "Battelle" באוניברסיטת המדינה של אוהיו במתמטיקה וחינוך מדעי.
סאליבן התנדבה בתור יועצת מדע לCOSI. תחת עזרתה, COSI התחזקה והגדילה את השפעתה בלימודי המדע ואת המוניטין הלאומי שלה כממציאת משאבי מידע מדעיים מבוססי מחקר.בשנת 2004, סאליבן התמנתה למועצת המדע הלאומית על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
ב-2009, נבחרה לכהונה בת שלוש שנים כיושבת- ראש המחלקה על עניינים כלליים במדע והנדסה של האגודה האמריקנית לקידום המדע.
בראשון לינואר 2001, הבית הלבן שלח לסנאט את מועמדותה של סאליבן על ידי הנשיא ברק אובמה, להיות עוזרת מזכיר המסחר. סאליבן לראשונה התמודדה בדצמבר 2010, אך מפני שהסנאט לא אישר את מועמדותה ואת מועמדתם של שלל אחרים, הבית הלבן חידש את הבקשה הרשמית למעומדות.
ב-4 במאי 2011, סאליבן אושרה בהסכמת הרוב של הסנאט ומונתה על ידי הנשיא אובמה לעוזרת מזכיר המסחר עבור הבחנה סביבתית וסגנית מנהלת עבור המנהל הלאומי באוקיינוס ובאטמוספירה.
ב-28 בפברואר 2013, בעקבות התפטרותה של ג'יין לובצ'נקו, סאליבן הפכה למזכירת המסחר לאוקיינוס והאטמוספירה.
ב-1 באוגוסט 2013, מינה הנשיא אובמה את סאליבן לתפקיד נשיאת המסחר האוקיינוס והאוטמוספרה, והמינוי אושר על ידי הסנאט ב-6 במרץ 2014.