stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית"ר ירושלים
קהל אוהדים > אוהדי בית"ר ירושלים בתרבות הישראלית

מספר סקרים שנעשו בסוף העשור השני של המאה ה-21 מצאו שבית"ר ירושלים היא אחת הקבוצות האהודות ביותר במדינת ישראל.
לבית"ר ירושלים אוהדים מפורסמים בתרבות ובאמנות הישראלית, חלקם אף מגיעים למשחקי הקבוצה.
בתחום הזמר המזרחי ניתן למצוא אוהדים רבים של המועדון, כגון: אייל גולן, ליאור נרקיס, דודו אהרון (כתב מספר שירים המזוהים עם המועדון), מושיקו מור, תמיר גל, אבי ביטר, עופר לוי, איציק קלה, לי פישמן, שלומי שבת, עידן עמדי, אליעד נחום, ג'קי מייקה, אהובה עוזרי ועוד. חלקם אפילו שרו או כתבו שירי אליפות וגביעים למועדון כגון: עידן עמדי (שיר הזכייה בגביע בעונת 22/23) אייל גולן ("מגרש השדים"), אבי ביטר ("צהוב בעיניים"), ג'קי מייקה (שיר האליפות של 1987) ואהובה עוזרי (שיר הזכייה בגביע הראשון ב-1976).
גם בתחום הבידור, תרבות והספורט הצהירו רבים על אהדתם לקבוצה, ביניהם שלום מיכאלשווילי, אסי ישראלוף, ציון ברוך, שלומי קוריאט, עמוס תמם, שאנן סטריט, חנן סביון, גיא עמיר, אנדי רם, ירון אילן, גורי אלפי, שי נובלמן, איל פלד ושדרן הרדיו אלעד עמדי. חלקם הגדול אף תרמו למיזם עמותת האוהדים בשנת 2012/2013. גם מספר אנשי תקשורת מזוהים כאוהדי בית"ר כגון אראל סג"ל, ינון מגל, אבישי בן חיים, דני רופ, קותי סבג ואלי סהר. בין אוהדי בית"ר בפוליטיקה בישראל ניתן למנות את אהוד אולמרט, אביגדור ליברמן, איתמר בן גביר, רובי ריבלין, רוני בראון ובנימין נתניהו.
בית"ר נחשבת קבוצה "עממית", ולכן ניתן לה הכינוי "הקבוצה של המדינה" או "הדגל של המדינה", כיוון שמסורתית בתחילת דרכה הייתה מזוהה עם אוהדים משכבה סוציו-אקונומית נמוכה וכלל האוכלוסייה הפשוטה יכלה להזדהות עם מאפייניה. כתוצאה מכך התגבשו סביבה לאורך השנים סטריאוטיפים שליליים רבים, כגון אלימות פיזית ומילולית מצד אוהדיה.
ניתן לראות זאת בתרבות ובאמנות הישראלית. דוגמאות לכך מופיעות אצל שלישיית "מה קשור", להקת "הדג נחש", "הגשש החיוור" ועוד. למשל במערכון "שירים, שערים וטכנאים" של הגשש החיוור:
מהן בדיוק הדרישות שלכם כאוהדים?
אנחנו רוצים לקבוע מי יהיו השופטים, אם לא - אנחנו נשרוף את המועדון.
אנחנו גם רוצים לקבוע, מי יהיה השחקנים, מי יהיה המאמנים, מי יהיה התוצאה, ומי יהיה מזג אוויר.
- ואם זה לא יינתן לכם?
נשרוף את המועדון.
כמו כן, שלישיית "מה קשור" שיחקו את אוהדי בית"ר באופן סאטירי וקומי במספר תוכניות ("היכל התרבות", "אנחנו במפה", "בובה של לילה"). האוהדים מוזכרים בכמה משירי להקת "הדג נחש", למשל בשיר "הנה אני בא" שכולל את המילים: "יאללה בית"ר, יאללה חיים בכפר".
באופן מסורתי נחשב שוק מחנה יהודה במרכז ירושלים, כמעוז האוהדים של בית"ר שאליו עד היום הולכים שחקנים ואנשי צוות בקבוצה על מנת לקבל את אהבת הקהל ולהתחכך באוכלוסייה המקומית.
לרוב חגיגות התארים הרשמיות של הקבוצה נערכות בכיכר הסמוכה לבניין עיריית ירושלים, כיכר ספרא ובשנים היותר מאוחרות גם בגן סאקר הממוקם בקרבת מרכז העיר ירושלים.
קהל אוהדים > ארגוני אוהדים > גוב האריות

ארגון האוהדים "גוב האריות" הוקם בקיץ 2002, לקראת עונת 2002/2003 והיה למעשה הגוף הראשון שפעל בצורה מאורגנת ביציעי בית"ר מאז יום היווסדה. מטרת הארגון הייתה לחזק את התיאום בין יציעי טדי ולשפר את העידוד במשחקי הקבוצה.
כבר עם פרסום אמנת הארגון נכתב שהתארגנות זו משלבת בין אהדה לקבוצה ובין הזדהות פוליטית מסוימת לימין אשר כונתה "צביון ימני". במשך כשנתיים פעל הארגון ביציע המזרחי באצטדיון טדי ודאג להשתמש באמצעי עידוד ופירוטכניקה, אך בעקבות חילוקי דעות בסוף עונת 2003/2004, התפרק הארגון. רק לאחר שנה הוקם ארגון חדש בשם "לה פמיליה".
יריבויות > היריבות העירונית

בין בית"ר ובין יריבתה העירונית, הפועל ירושלים, קיימת יריבות רבת שנים, הנובעת בעיקר מזיהויין הפוליטי של הקבוצות. בעבר, הייתה שייכת בית"ר לתנועת בית"ר, אשר היוותה חלק מהציונות הרוויזיוניסטית. לעומתה, הפועל ירושלים זוהתה כחלק מה"ממסד", והשתייכה להסתדרות. חלוקה פוליטית זו תקפה עד ימינו אלה: בעוד בית"ר מהווה את קבוצת הדגל של הימין - הפועל מזוהה עם הצד השמאלי של המפה הפוליטית. חלוקה זו בולטת במיוחד ביחס לערביי ישראל. בבית"ר ובקרב אוהדיה היחס כלפי ערבים שלילי ולעיתים אף עוין, ומעולם לא שיחק בשורותיה שחקן ערבי כלשהו; בניגוד מוחלט לעובדה זו, בהפועל שיחקו לאורך ההיסטוריה ומשחקים כיום שחקנים ערבים. במשך תקופות ארוכות לבשה היריבות גם אופי דמוגרפי עירוני, כשמרבית אוהדי בית"ר התגוררו בצפון העיר (נחלאות, רחביה, מחנה יהודה, מוסררה וכו'), בעוד שאוהדי הפועל הגיעו מדרום העיר (קטמון, המושבה הגרמנית, בקעה, קריית יובל, בית הכרם וכו'). חלוקה זו נבעה ממיקומם של אצטדיונם הביתי של שתי הקבוצות: ימק"א בצפון וקטמון בדרום. אף שגם כיום מעוזי האוהדים הם קטמון עבור אוהדי הפועל, ומחנה יהודה עבור אוהדי בית"ר, החלוקה בין מחנות האוהדים אינה כה ברורה כבעבר, ה"גבולות" הטשטשו, כאשר להפועל ירושלים קיימים אוהדים מכל חלקי העיר, ולבית"ר ירושלים שהפכה לפופולרית יותר קיימים אוהדים רבים מכל חלקי הארץ, לאו דווקא מירושלים.
יריבויות > היריבות עם הפועל תל אביב

בין בית"ר ירושלים ובין הפועל תל אביב איבה ותיקת שנים, בשל ניגודים סימבוליים בין המועדונים, כגון רוויזיוניסטים נגד סוציאליסטים וימין נגד שמאל. זוהי אחת היריבויות הוותיקות בספורט הישראלי, והסתיימה מספר פעמים בקטטות המוניות במגרשים. עם ירידת כוחה של היריבה העירונית הפועל ירושלים, יריבות זו תפסה מקום יותר גדול בקרב אוהדי בית"ר וסימנה את הפועל תל אביב כיריבה המרה ביותר כיום.
יריבויות > היריבות עם בני סכנין

בין בית"ר ירושלים לבין בני סכנין יש יריבות בעיקר על רקע השסע היהודי-ערבי בישראל. למרות ניסיונות הפישור והפיוס שנעשו על ידי ארקדי גאידמק ומאזן גנאים בשנות ה-2000 היריבות המרה נמשכה. יריבות זו החלה ב-2003, אז עלתה בני סכנין לראשונה לליגת העל והקבוצות ואוהדיה נפגשו, ואז משחקים אלו כללו עימותים רבים בין מחנות האוהדים מאז, שכללו התפרעויות בין מחנות האוהדים וגם בין האוהדים לבין משטרת ישראל.
תארים

ליגת העל:
אליפויות (6) : 1986/1987, 1992/1993, 1996/1997, 1997/1998, 2006/2007, 2007/2008
סגנות (6): 1971/1972, 1975/1976, 1977/1978, 1978/1979, 1983/1984, 1984/1985
גביע המדינה:
זכייה (8) : 1975/1976, 1978/1979, 1984/1985 (1:0), 1985/1986 (1:2), 1988/1989 (3:3 - 3:4פ), 2007/2008 (0:0 - 5:4פ), 2008/2009 (1:2), 2022/2023 (3:0)
סגנות (4): 1974/1975, 1998/1999, 1999/2000, 2017/2018
גביע הטוטו:
זכייה (3) : 1997/1998, 2009/2010, 2019/2020
סגנות (4): 1984/1985, 1993/1994, 1998/1999, 2000/2001
אלוף האלופים
זכייה (2) : 1976, 1986
סגנות (5): 1977, 1978, 1985, 1989, 2023
גביע ליליאן
זכייה (1): 1985/1986
גביע השלום
זכייה (1): 2000/2001
הישגים ושיאים > שיאים קבוצתיים

עונות בליגה הראשונה: 55 (כולל עונת 2023/2024)
המיקום הנמוך ביותר: מקום 10 בליגת המשנה (אז ליגה א', בעונת 1955/1956)
ניצחון הליגה הגבוה ביותר בליגה כלשהי: 0-8 (נגד הפועל רמלה, עונת 1949/1950, בליגה המיוחדת של מחוז ירושלים)
הניצחון הגבוה ביותר בליגה הבכירה: 8–1 (נגד מכבי הרצליה, בעונת 1994/1995)
הניצחון הגבוה ביותר בכל הזמנים: 9–0 (נגד בית"ר רמלה, בעונת 1992/1993, סיבוב ח' בגביע המדינה)
הניצחון הגבוה ביותר בגביע הטוטו: 0-8 (נגד מועדון ספורט אשדוד, בעונת 2010/2011)
ההפסד הגבוה ביותר בכל הזמנים: 0–7 (נגד מכבי תל אביב, בעונת 2000/2001 בליגת העל; ונגד הפועל רמת גן בגביע המדינה בעונת 1949/1951)
רצף ניצחונות הליגה הארוך ביותר בליגה הבכירה: 9 (בעונת 1996/1997, בין ה־1 בנובמבר 1996 ל־9 בפברואר 1997)
רצף ניצחונות הליגה הארוך ביותר בכל הזמנים: 19 (בעונה הכפולה 1966/1968)
רצף משחקי ליגה בהם הקבוצה הבקיעה (שיא ליגה): 43 (22 באפריל 2017 – 27 באוגוסט 2018)
שיא ניצחונות בעונה אחת: 22 (בעונת 1992/1993)
שיא הפסדים בעונה אחת: 20 (בעונת 1990/1991)
שיא צבירת נקודות בעונה אחת: 71 (בעונת 1992/1993)
שיא הבקעת שערים בעונה אחת: 75 (בעונת 1993/1994 ובעונת 2017/2018)
שיא ספיגת השערים בעונה אחת: 66 (בעונת 1993/1994)
שיא ספיגת השערים הנמוכה ביותר בעונה אחת: 14 (בעונת 1977/1978)
שיא הפרש שערים בעונה אחת: 42 (בעונת 1996/1997)
שיא הפרש שערים שלילי בעונה אחת: 22 - (בעונת 1954/1955)
שיא דקות משחק בליגה הראשונה ללא ספיגת שער: 928 דקות (בעונת 1973/1974)
הישגים ושיאים > הופעות באירופה > שיאי המועדון, במסגרת משחקיו במפעלים אירופאיים שונים

הישג השיא של המועדון: שלב הפלייאוף במוקדמות של הליגה האירופית (בעונת 2016/2017)
הניצחון הגבוה ביותר: 1-5 (נגד פלוריאנה, בעונת 1995/1996, במוקדמות גביע אופ"א)
ההפסד הגבוה ביותר: 6-0 (נגד בנפיקה ליסבון, עונת 1998/1999, מוקדמות ליגת האלופות)
מספר השערים הגבוה ביותר, אשר נכבשו במשחק אחד: 7 שערים (4-3 נגד ואשאש, עונת 2017/2018, מוקדמות הליגה האירופית)
שיאן ההופעות במסגרות האירופאיות: איציק קורנפיין, 23 הופעות
מלך השערים במסגרות האירופאיות: סטפן שאלוי, 12 שערים
הישגים ושיאים > שיאים אישיים

שיאן ההופעות בכל הזמנים (במסגרת ליגה בלבד): אורי מלמיליאן, 423 הופעות
מלך השערים בכל הזמנים (במסגרת ליגה בלבד): אלי אוחנה, 142 שערים
מלך השערים בכל הזמנים (במסגרת גביע המדינה בלבד): אורי מלמיליאן, 29 שערים
שיא שערים למשחק רשמי אחד: סימון אלפסי, 6 שערים (בניצחון 8–1 על קבוצת דגל ציון תל אביב ב-29 בנובמבר 1947)
שיא הבקעת שערים לשחקן בעונה אחת (30 משחקים): אלי מיאלי, 18 שערים
שיאן אי-ספיגה (דקות ללא ספיגת שער ברציפות כשוער): יוסף (יוז'י) סורינוב, 928 דקות
כובש השער המבוגר ביותר: ארנסט וינברגר, בן 40 שנים ו-363 ימים (כבש במשחקו האחרון בקבוצה, ב-30 במרץ 1957, נגד מכבי רחובות, בליגה א')
השחקן המבוגר ביותר ששיחק במדי הקבוצה: ארנסט וינברגר, בן 40 שנים ו-363 ימים (משחקו האחרון בקבוצה היה ב-30 במרץ 1957 נגד מכבי רחובות בליגה א')
כובש השער המהיר ביותר לזכות הקבוצה: מרקוס רומולו, 17 שניות מהפתיחה (ב-2 במרץ 2008, נגד הפועל כפר סבא, בליגת העל)
כובש השער מהמרחק הרב ביותר לטובת הקבוצה: אודי רובוביץ', מכ-70 מטרים (בעונת 1966/1968 נגד הפועל לוד, בליגה א')
ספיגת השער המהירה ביותר לחובת הקבוצה: ליאור אסולין, 13 שניות מהפתיחה (ב-6 בדצמבר 2003, נגד בני סכנין, בליגת העל)
הישגים ושיאים > שיאים אישיים > שיאני ההופעות במדי המועדון

להלן עשרת השחקנים ששיחקו הכי הרבה משחקי ליגה במדי בית"ר ירושלים, נכון ל-1 ביולי 2009
*בשני העשורים הראשונים לא התקיימו רישומים מדויקים דיים כדי להכלילם בטבלה.
הישגים ושיאים > שיאים אישיים > מלך השערים במדי המועדון

להלן עשרת השחקנים שכבשו את מספר שערי הליגה הרב ביותר במדי בית"ר ירושלים, נכון ל-1 ביולי 2009.
*בשני העשורים הראשונים לא התקיימו רישומים מדויקים דיים כדי להכלילם בטבלה.
הישגים ושיאים > שיאים אישיים > זוכים בתואר מלך השערים של ליגת העל במדי המועדון

שחקני הקבוצה זכו 3 פעמים בתואר מלך השערים העונתי בישראל לליגה הבכירה המפורט לפי הטבלה הבאה:
| עונה | שם השחקן | שערים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1978/1979 | אלי מיאלי | 18 | יחד עם עודד מכנס ממכבי נתניה |
| 1985/1986 | אורי מלמיליאן | 14 | יחד עם דורון רבינזון ממכבי פתח תקווה |
| 2008/2009 | ברק יצחקי | 14 | יחד עם שמעון אבו חצירא מהפועל פתח תקווה ואלירן עטר מבני יהודה |
הישגים ושיאים > שיאים אישיים > זוכים בתואר כדורגלן העונה בישראל במדי המועדון

שחקני הקבוצה זכו 8 פעמים בתואר כדורגלן העונה בישראל לליגה הבכירה המפורט לפי הטבלה הבאה:
| עונה | שחקן | תארים קבוצתיים | הערות | סיקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1975/1976 | אורי מלמיליאן | גביע המדינה |  |  |
| 1983/1984 | אלי אוחנה | סגנות |  |  |
| 1986/1987 | אורי מלמיליאן | אליפות |  |  |
| 1992/1993 | רונן חרזי | אליפות | כבש 15 שערים |  |
| 1996/1997 | אלי אוחנה | אליפות |  |  |
| 1997/1998 | יוסי אבוקסיס | אליפות |  |  |
| 2006/2007 | מיכאל זנדברג | אליפות | כבש 4 שערים ובישל 12 |  |
| 2007/2008 | גל אלברמן | דאבל | כבש 7 שערים ובישל 4 |  |
הישגים ושיאים > שיאים אישיים > שיאים אישיים של שחקני הקבוצה בנבחרת ישראל

השחקן הראשון מהקבוצה ששיחק עבור נבחרת ישראל: שמעון צ'רנוחה, ב-10 בינואר 1968 נגד נבחרת בלגיה
השחקן הראשון מהקבוצה שהבקיע שער עבור נבחרת ישראל: אורי מלמיליאן, ב-9 בפברואר 1977 נגד נבחרת תאילנד
שיאן ההופעות בנבחרת ישראל כשחקן הקבוצה: אורי מלמיליאן, 62 הופעות
מלך השערים בנבחרת ישראל כשחקן הקבוצה: רונן חרזי, 18 שערים
הישגים ושיאים > שיאי קהל

שיא מנויים לעונה: 8,606 מנויים (בעונת 2019/20)
שיא ממוצע קהל ביתי לעונה: 13,122 צופים למשחק (בעונת 2007/08)
שיא קהל במשחקי גביע למשחק אחד: 55,000 צופים (ב-16 ביוני 1976 בגמר גביע המדינה נגד מכבי תל אביב, אצטדיון רמת גן)
שיא קהל במשחקי ליגה למשחק אחד: 31,000 צופים (ב-21 באוקטובר 2013 בליגת העל נגד הפועל תל אביב, אצטדיון טדי)
שחקנים בולטים ששיחקו במועדון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | שחקני בית ישראל אבי כהן  ישראל אבירם ברוכיאן  ישראל אהוד פדרמן  ישראל אהרן אמינוף  ישראל אהרון חסון  ישראל אודי אשש  ישראל אודי רובוביץ'  ישראל אופיר שמואלי  ישראל אורי מלמיליאן  ישראל אילן אלהרר  ישראל איתן מזרחי  ישראל אלי אוחנה  ישראל אלי מיאלי  ישראל אשר ברנבלום  ישראל דוד ישי  ישראל דוד דוידוף  ישראל דוד קלטינס  ישראל דן איינבינדר  ישראל דני נוימן  ישראל חי מזרחי  ישראל חיים אזולאי  ישראל חנן אזולאי  ישראל יוסי אברהמי  ישראל יוסי אמינוף  ישראל יוסי חכם  ישראל יוסי מזרחי  ישראל יחזקאל ישראל  ישראל יעקב שוורץ  ישראל יצחק ג'אנו  ישראל יצחק מונסה  ישראל מאיר קדוש  ישראל משה בן הרוש  ישראל סימון אלפסי  ישראל סמי מלכה  ישראל עמית בן שושן  ישראל צביקה זוכוביצקי  ישראל ציון שלום  ישראל קובי מויאל  ישראל רענן דרעי  ישראל שאול מזרחי  ישראל שלומי אברהמי  ישראל שמוליק לוי  ישראל שמעון צ'רנוחה |   | שחקני רכש ישראל אבי נמני  ישראל אהוד כחילה  ישראל איציק זוהר  ישראל איציק קורנפיין  ישראל איתי שכטר  ישראל אלון מזרחי  ישראל אסי דומב  ישראל אריק בנדו  ישראל ארצי בן-יעקב  ישראל בוריס קליימן  ישראל ברק יצחקי  ישראל גיורא אנטמן  ישראל גל אלברמן  ישראל דוד אמסלם  ישראל ויקטור לוי  ישראל ז'אן טלסניקוב  ישראל טוטו תמוז  ישראל טל בנין  ישראל יואב זיו  ישראל יוסי אבוקסיס  ישראל יוסי בניון  ישראל יוסף סורינוב  ישראל יעקב אסייג  ישראל מיכאל זנדברג  ישראל ניר סביליה  ישראל ניסים אלמליח  ישראלארגנטינה סמואל רזניק  ישראל עומר אצילי  ישראל עידן ורד  ישראל עידן טל  ישראל ערן לוי  ישראל ראובן עטר  ישראלפרו ראול גלר  ישראל רונן חרזי  ישראל שייע גלזר  ישראל שמעון גרשון  ישראלקרואטיה טברטקו קאלה  ישראלאנגליה גרי ונדרמולן |   | זרים ברזיל אינדיו פריירה  הונגריה אישטוון האמר  הונגריה אישטוון פישונט  הונגריה אישטוון שאלוי  קרואטיה ג'ובאני רוסו  סרביה דושאן מאטוביץ'  גאנה דרק בואטנג  ארגנטינה דריו פרננדס  אלבניה ויקטור פאצ'ו  רוסיה ולדימיר גרשנייב  צרפת ז'רום לרואה  ספרד חסוס רואדה  צ'ילה כריסטיאן אלברס  ברזיל מרקוס רומולו  אוסטרליהאוקראינהישראל ניקיטה רוקאביציה  אוקראינהישראל סרגיי טרטיאק  ספרד ססאר ארסו  ברזיל קלאודמיר פריירה  הונגריה תמאש שנדור |
ראו גם: רשימת כדורגלני בית"ר ירושלים בעלי ערך בוויקיפדיה
מאמנים

לפחות 57 מאמנים שונים (במעל ל-80 קדנציות) הדריכו את שחקני מועדון הכדורגל הירושלמי מהקמתו.
להלן רשימת המאמנים של בית"ר ירושלים לאורך שנותיה:
מחלקת הנוער והאקדמיה לכדורגל

מאז הקמתה, התבססה הקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים על "שחקני בית", כלומר: שחקנים שהתאמנו במחלקת הנוער של המועדון, ובהגיעם לבגרות שיחקו בקבוצה הבוגרת. שחקני בית אלו הובילו את בית"ר לתאריה הראשונים. למרות זאת, עד אמצע העשור הראשון של שנות ה-2000, זכתה קבוצת הנוער בתואר אליפות בליגה החובבנית לנוער. תואר זה הושג בעונת 1971/1972, כשבשורותיה שיחקו אורי מלמיליאן, דני נוימן, יוסי מזרחי, אלי מיאלי ועמנואל כהן, ומאמן הקבוצה היה סמואל רזניק.
עם הגעת מאיר פניג'ל, ששון שם טוב והאחים מאיר ושאול לוי לקבוצה - הושקעו משאבים רבים בפיתוח מחלקת הנוער, מתוך כוונה להצמיח כישרונות צעירים, שיהוו את שלד הקבוצה לעונות הבאות.
שם הקבוצה "בית"ר "אורן" ירושלים" נקראת על שמו של בנו של מאיר פניג'ל, אורן פניג'ל, שנהרג בנובמבר 1998, במהלך שוד מזוין שהתרחש במקום עבודתו - חנות המפעל של אביו. מאיר ביקש להנציחו באמצעות מחלקת הנוער, ובקשתו היחידה בעת מכירת הקבוצה לארקדי גאידמק הייתה, ששם הנצחה זה יישאר שמה של קבוצת הנוער של המועדון.

עם רכישת הקבוצה על ידי גאידמק, הוקמה בבית"ר אקדמיית כדורגל לנוער, ומתקן האימונים הצמוד לשכונת בית וגן שודרג, לרבות חדרי ההלבשה, המתחם עצמו והדשא. בעונת 2005/2006, זכתה הקבוצה לראשונה בתואר רשמי - גביע המדינה לנוער. בעונת 2006/2007, מונה גיא עזורי למאמן קבוצת הנוער, שזכתה תחת הדרכתו בדאבל הנוער. בעונת 2007/2008, זכתה הקבוצה באליפות שנייה ברציפות. בעונת 2015/2016, ירדה הקבוצה לליגה הלאומית לנוער, לראשונה אחרי עונות רבות בהן נשארה בליגת העל לנוער. בעונת 2016/2017, עלתה הקבוצה חזרה לליגת העל לנוער.
בשנת 2018, לאחר מעבר המועדון לידי משה חוגג הורחבו חדרי ההלבשה, חדר האספות, וחדר האוכל, ושודרגו חדר הכושר והטיפולים של השחקנים. בנוסף, גם משרדי הנהלת המועדון עברו שיפוץ, והוצבו מצלמות במתחם ובסביבתו, כולל המגרשים עצמם, בין היתר על מנת לשדר בשידור חי את משחקי הנוער ואימוני הבוגרים לחברי מועדון האוהדים. בחלקו הדרומי של המתקן, מוצבים מתקני מחלקת הנוער הכוללים חדרי הלבשה של קבוצות המחלקה, משרדי הנהלה של המחלקה וחנייה של כ-30 מקומות.
מחלקת הנוער והאקדמיה לכדורגל > קבוצות מחלקת הנוער לעונת 2024/2025

מנהל מקצועי מחלקות הנוער: חיים "בנדה" בן-דוד
| שם הקבוצה | ליגה | מאמן |
| --- | --- | --- |
| בית"ר ירושלים אורן | הליגה הלאומית לנוער | ציון צמח |
| בית"ר ירושלים אורן | נערים א' ארצית דרום | אורי כהן |
| בית"ר ירושלים שמואל | נערים ב' ארצית דרום | תומר מסיקה |
| בית"ר ירושלים גדי | נערים ג' דרג 1 | סמי מלכה |
| בית"ר ירושלים צפון | נערים ג' מרכז | ליאון מיאלי |
| בית"ר ירושלים צפון | ליגת ילדים א' מרכז 1 | אביאל אלמלך |
| בית"ר ירושלים | ליגת ילדים א' דרג 1 | משה מור |
| בית"ר ירושלים "צו פיוס" | ליגת ילדים ב' דרג 1 | סימנטוב כהן |
| בית"ר ירושלים צפון | ליגת ילדים ב' דרג 2 - דרום | סימו פרץ |
| בית"ר ירושלים 1 "צו פיוס" | ליגת ילדים ג' דרג 1 | ישראל צברי |
| בית"ר ירושלים "צו פיוס" | ליגת ילדים טרום א' דרג 1 | דוד פרויד |
| בית"ר ירושלים 1 | ליגת ילדים טרום ב' מרכז | לי-אור קן דרור |
מחלקת הנוער והאקדמיה לכדורגל > תארים והישגים

אליפות המדינה לנוער (3):1971/1972(*), 2006/2007, 2007/2008
גביע המדינה לנוער (2): 2005/2006, 2006/2007
(*) האליפות בעונת 1971/1972 הייתה לפני הפיכתה של ליגת העל לנוער לליגה מקצוענית ב-1994.
(**) כמו כן, זכתה קבוצת הנוער בטורניר נייקי בקטרגל, בשנת 2007.
מחלקת הנוער והאקדמיה לכדורגל > שחקנים ידועים יוצאי מחלקת הנוער של בית"ר ירושלים

אודי רובוביץ'
דוד דוידוף
דוד ישי
חי מזרחי
חיים אזולאי
יוסי אמינוף
יוסי חכם
יצחק ג'אנו
יצחק מונסה
שאול מזרחי
שמעון צ'רנוחה
אבי כהן
אורי מלמיליאן
איתן מזרחי
אלי אוחנה
אלי מיאלי
דני נוימן
חנן אזולאי
יוסי מזרחי
יעקב שוורץ
סמי מלכה
שמוליק לוי
אבירם ברוכיאן
אריאל הרוש
אבי ריקן
דן איינבינדר
חן עזריאל
עידן ורד
עמית בן שושן
קובי מויאל
שלומי ארבייטמן
אופיר קריאף
אלי דסה
דוד קלטינס
טל כחילה
סגל הקבוצה > צוות מקצועי

| --- | --- |
מנהל מקצועי: ישראל אלמוג כהן
מאמן ראשי: ישראל ברק יצחקי
עוזר מאמן: ישראל משה אוחיון
מאמן כושר: ישראל אודי בן שמחון
מאמן שוערים: ישראל דוד בן הרוש
ראו גם

בית"ר (תנועת נוער)
בית"ר (אגודת ספורט)
בית"ר ירושלים (כדורסל)
מאמני בית"ר ירושלים
כדורגלני בית"ר ירושלים
לקריאה נוספת

דני נוימן, דני דבורין, אני דני נוימן, קפטן בית"ר ירושלים, הוצאת שלגי, 1979, 40 עמודים
אורי מלמיליאן, אלי עזור, הנער מממילא, הוצאת מוניטין, 1984, 125 עמודים
חיים ברעם, אדום צהוב שחור, הוצאת ספריית מעריב, 2004, 134 עמודים
רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר: תולדות בית"ר ירושלים, הוצאת מדיה, 2007, 278 עמודים.
זוהיר בהלול, רמי ברוש, יגאל ביטון, האנציקלופדיה לכדורגל ישראלי, כרך ג', עמ' 120 - 139, הוצאת ישראגול, 2011
מוסך הפלאים: מגרוטאות ליצירות מופת

| --- | --- |
 סוגה:  ריאלטי
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  48
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  14 בספטמבר 2018 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מוסך הפלאים: מגרוטאות ליצירות מופת (באנגלית: Car Masters: Rust to Riches) היא תוכנית מציאות אמריקאית, המשודרת בנטפליקס. התוכנית עלתה לשידור כהפקת מקור של נטפליקס במהלך ספטמבר 2018. "מוסך גותהם" הוא מוסך עוסק בבניית כלי רכב ייחודיים ובנה בעבר דגמי מכוניות לסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה. במהלך העונה מנסה צוות המוסך, בהובלתו של מארק טוול, לשפץ מכוניות קלאסיות ולשדרג אותם למראה מודרני על מנת להעלות את ערכן. המטרה היא להגיע מערך של 1,000 דולר ל-100,000 דולר.
בעונה הראשונה של התוכנית בכל פרק הייתה התמקדות בפרויקט בנייה ושיפור של מכונית אחת. בעונה השנייה, שעלתה לשידור במרץ 2020, הורחבה הפעילות למוסך נוסף ובכל פרק עובדים על מספר פרויקטים במקביל.
בעונה השנייה של התוכנית בנה הצוות העתק של פלימות' XNR, שנתרם בסופו של דבר למוזיאון פיטרסן בלוס אנג'לס.
בעונה השלישית של התוכנית הצוות מתמקד בנוסף לשיפוץ והחלפה, בבניית רכב הקונספט של המוסך אותו הגה במשך שנים מארק - הבעלים של המוסך. אל הרכב יתווסף בהמשך אופנוע תואם שאותו המוסך השיג באמצעות טויוטה פריוס משודרגת של המוסך. העונה נגמרת בזה שמארק לא מסכים לבצע את העסקה במכירה הפומבית על סך 225 אלף דולר שנעשתה בצורה ווירטואלית בשביל הרכב והאופנוע.
בעונה הרביעית, הצוות ממשיך לנסות למכור את רכבי הקונספט של מארק, וגם להתרכז בכמה פרויקטים מהצד. לאחר שמצליחים למכור את הרכבים בסכום של 285 אלף דולר, ממשיכים לצוד אחר פרויקטים גדולים. כאשר הם מוצאים לינקולן זפיר נדירה, הם מתחילים לעבוד עליה בתור הפרויקט הגדול הבא שלהם, ועוד כמה פרויקטים קטנים. בסוף העונה, סוכן הרכבים שקנה מהמוסך את רכבי הקונספט, מגיע לעבוד איתם ומצרף אליהם עוד שני מוסכניקים כדי שהרמה ותפוקת הרכבים תהיה טובה ומהירה יותר.
רשימת הפרקים > עונה 1

| מספר הפרק | שם הפרק בעברית | שידור מקורי |
| --- | --- | --- |
| 1 | ה"סמארט" שהערימה עליי | 14 בספטמבר 2018 |
| 2 | ירוק הוא השחור החדש | 14 בספטמבר 2018 |
| 3 | חיפושית לא זבל | 14 בספטמבר 2018 |
| 4 | יהלומים בין גרוטאות | 14 בספטמבר 2018 |
| 5 | פרנק-נ-בוס | 14 בספטמבר 2018 |
| 6 | בגודל מלא | 14 בספטמבר 2018 |
| 7 | שניים במחיר אחד | 14 בספטמבר 2018 |
| 8 | בחזרה לעתיד | 14 בספטמבר 2018 |
רשימת הפרקים > עונה 2

| מספר הפרק | שם הפרק בעברית | שידור מקורי |
| --- | --- | --- |
| 1 | מכונית דראג חשמלית | 27 במרץ 2020 |
| 2 | הרס טוטאלי | 27 במרץ 2020 |
| 3 | עד לחתונה זה יתחדש | 27 במרץ 2020 |
| 4 | התניעי, התניעי, סירתי | 27 במרץ 2020 |
| 5 | פני הוויידור | 27 במרץ 2020 |
| 6 | העורב | 27 במרץ 2020 |
| 7 | חתיכת דיל | 27 במרץ 2020 |
| 8 | כיאה לפיטרסן | 27 במרץ 2020 |
רשימת הפרקים > עונה 3

| מספר הפרק | שם הפרק בעברית | שידור מקורי |
| --- | --- | --- |
| 1 | נוסעים בדרך המלך | 3 באוגוסט 2021 |
| 2 | העבודה האיטלקית | 3 באוגוסט 2021 |
| 3 | נסיעה מהעפר | 3 באוגוסט 2021 |
| 4 | הגלגלים באוטובוס | 3 באוגוסט 2021 |
| 5 | ג'קוזי מכונת זמן | 3 באוגוסט 2021 |
| 6 | הימור ה"לואוריידר" | 3 באוגוסט 2021 |
| 7 | קונספט מוכח | 3 באוגוסט 2021 |
| 8 | הולכים הולכים... עוזבים? | 3 באוגוסט 2021 |
רשימת הפרקים > עונה 4

| מספר הפרק | שם הפרק בעברית | שידור מקורי |
| --- | --- | --- |
| 1 | מחפשים בפחים | 27 ביולי 2022 |
| 2 | כולם במכונית המשפחתית | 27 ביולי 2022 |
| 3 | מוכנים להמראה | 27 ביולי 2022 |
| 4 | חיי אוטובוס המסיבות | 27 ביולי 2022 |
| 5 | אחוות אחים | 27 ביולי 2022 |
| 6 | רוכבים ביוקרה | 27 ביולי 2022 |
| 7 | הכל או כלום | 27 ביולי 2022 |
| 8 | משלוח מיוחד | 27 ביולי 2022 |
רשימת הפרקים > עונה 5

| מספר הפרק | שם הפרק בעברית | שידור מקורי |
| --- | --- | --- |
| 1 | מעלים את רמת הסיכון | 13 לדצמבר 2023 |
| 2 | לוחצים על הגז | 13 לדצמבר 2023 |
| 3 | קפטן איש-מערה | 13 לדצמבר 2023 |
| 4 | פרנקנ-טנק | 13 לדצמבר 2023 |
| 5 | לשפר ולשלם | 13 לדצמבר 2023 |
| 6 | נטישת ספינה | 13 לדצמבר 2023 |
| 7 | עיצוב אלוהי | 13 לדצמבר 2023 |
| 8 | בדרך לאשפתות | 13 לדצמבר 2023 |
הערות שוליים

↑  Car Masters Rust to Riches Review 2018 Tv Show Series Season Cast Crew Online, Hollywood Gossip, 28 September 2018
↑  When Will Car Masters Rust to Riches Come Back on Netflix?, The Cinemaholic, 4 March 2020
↑  Netflix's Car Masters: Rust to Riches Season 2 Premiere Recap, Screenrant.com. 2 April 2020
↑  XNR DONATION, באתר המוזיאון
שבט הרגל

| --- | --- |

סמלם המחודש של שבט הרגל, טביעת רגל המכוסה בדם
 סוג:  קבוצת נבלי-על
 הוצאה לאור:  מיראז' סטודיו (1984–1995, 2001–2010) אימג' קומיקס (1996–1999) IDW Publishing (2011 ואילך)
 הופעה ראשונה:  Teenage Mutant Ninja Turtles #1 (מאי 1984)
 יוצרים:  קווין איסטמן פיטר ליירד
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 בסיס:  ניו יורק
 חברוּת בקבוצה:  שרדר (מנהיג), קראי (סגנית המנהיג), טוקה וראזאר, קראנג, ביבופ ורוקסטדי, סיד ג'ונס,  קויה
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  אלופקס, המאטו יושי, אורוקו נאגי, בקסטר סטוקמן, סאטו, אושי
 דמויות קשורות
 אויבים:  צבי הנינג'ה 
 
שבט הרגל (באנגלית: Foot Clan) היא קבוצה בדיונית של נבלי-על המופיעה בחוברות הקומיקס צבי הנינג'ה. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת Teenage Mutant Ninja Turtles #1 ממאי 1984, ונוצרה על ידי צמד הכותבים והמאיירים קווין איסטמן ופיטר ליירד.
שבט הרגל הוא ארגון נינג'ות ופשע מאורגן, אשר הוקם בימי יפן הפיאודלית. שבט הרגל נוצר כפרודיה על ארגון היד של חברת מארוול קומיקס, בהנהגת אלקטרה. לוחמי שבט הרגל מומחים בנין ג'וטסו, אך גם במאגיה ובמכניקה.
היסטוריה בדיונית

שבט הרגל הופיע בכל הרצות צבי הנינג'ה.
היסטוריה בדיונית > מיראז' קומיקס

בהרצה המקורית, שבט הרגל נוסד בתקופת יפן הפיאודלית על ידי שני בחורים בשם "סאטו" ו"אושי", אשר למדו נין ג'וטסו מרפאל הנוסע בזמן. במהרה, השבט הפך לארגון רצחני ומאיים. בזמנים מודרניים, המאטו יושי ואורוקו נאגי היו חברים בארגון, עד שאהבתה של טאנג שן עמדה ביניהם ויושי רצח את נאגי. אורוקו סאקי הוביל את הארגון לארצות הברית, לשם יושי וחולדת המחמד עברו גם. סאקי רצח את יושי בשנתו, וחולדת המחמד של יושי ברחה לביוב, ובחשיפה למוטגן נהפך לספלינטר, אימץ ארבעה צבים מוטאנטים ואימן אותם בנין ג'וטסו. לאחר מותו לכאורה של סאקי - אשר השתלט על הארגון בזהות שרדר - הסניף האמריקאי פורק. קראי, מנהיגת סניף יפן, הגיעה לארצות הברית כדי לאחד את הארגון. בכרך ארבע של ההרצה, האוטרומים יצרו חוזה שותפות עם שבט הרגל, אשר הותקף על ידי לוחמים אצטקים.
היסטוריה בדיונית > אימג' קומיקס

בהרצה של אימג' קומיקס, שורר סכסוך בין סניף יפן לסניף ארצות הברית, ויש חשש כי קראי מתה. מועצת שבט הרגל של ניו-יורק נורתה למוות, ופורצת מלחמת כנופיות. רפאל עוטה את השריון של שרדר, וכך, מסיים את מלחמת הכנופיות. בסוף ההרצה, מתגלה כי האירועים הנזכרים הם מחוץ לקאנון של צבי הנינג'ה.