stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאט בון
סופר

בון הוא גם סופר פורה. ספרו הראשון, Twixt Twelve and Twenty, שיצא לאור ב-1958 (שנת סיום לימודיו באוניברסיטת קולומביה) בהוצאת Prentice-Hall הגיע בשלב מסוים למקום הראשון ברשימת רבי המכר של אותה תקופה ונמכר היטב גם שנים לאחר מכן. בתחילת שנות ה-60 הוא החל לכתוב סדרת ספרים לעזרה עצמית לבני נוער, אשר נמכרו היטב. להלן רשימה חלקית של ספריו:
Twixt Twelve and Twenty: Pat talks to Teenagers (1958) Prentice Hall
The Solution to Crisis-America (1970) F. H. Revell Co, ISBN 0-8007-8081-7
A Miracle Saved My Family (1971) Oliphants, ISBN 0-551-00640-4
The Real Christmas (1972) F. H. Revell Co, ISBN 0-8007-0546-7
Joy! (1973) Creation House, ISBN 0-88419-060-9
My Brother's Keeper? (1975) Victory Press, ISBN 0-85476-237-X
My Faith (1976) C. R. Gibson Co, ISBN 0-8378-1764-1
To Be or Not to Be an SOB: A Reaffirmation of Business Ethics (1979) Wordware Publishing, Incorporated, ISBN 0-89015-737-5
The Honeymoon Is Over (1980) Creation House, ISBN 0-88419-130-3
Marrying for Life: A Handbook of Marriage Skills (1982) HarperCollins Publishers, ISBN 0-86683-674-8
Pray to Win (1982) Putnam Pub Group, ISBN 0-399-12494-2
Pat Boone's Favorite Bible Stories (1984) Creation House, ISBN 0-88419-245-8
Pat Boone's Favorite Bible Stories for the Very Young (1984) Random House of Canada, Limited, ISBN 0-394-85891-3
A Miracle a Day Keeps the Devil Away (1986) Revell, ISBN 0-8007-0693-5
New Song (1988) Impact Books, ISBN 0-86608-003-1
Miracle of Prayer (1989) Zondervan, ISBN 0-310-22131-5
The Human Touch: The Story of the National Easter Seal (1990) Certification Review, ISBN 0-914373-22-6
Jesus Is Alive (1990) Thomas Nelson Inc, ISBN 1-55894-219-X
Double Agent (2002) Publish America, Incorporated, ISBN 1-59129-469-X
Goodnight, Whatever You Are!: My Journey with Zacherley, the Cool Ghoul (2006) Tradeselect Limited, ISBN 1-933384-03-4
Pat Boone's America: A Pop Culture Treasury of the Past Fifty Years (2006) B&H Publishing Group, ISBN 0-8054-4376-2
Culture-Wise Family: Upholding Christian Values in A Mass-Media World (2007) Gospel Light Publications, ISBN 0-8307-4355-3
The Marriage Game (2007) New Leaf Press, Inc., ISBN 0-89221-114-8
Questions About God: And the Answers That Could Change Your Life (2008) Lighthouse Publishing, ISBN 1-935079-13-1
Pat Boone Devotional Book (2009) G. K. Hall, ISBN 0-8161-6630-7
פילנתרופ ופעיל פוליטי שמרן

החל מ-1977 מארח בון מדי שנה טורניר גולף לסלבריטאים, אשר כל הכנסותיו מוקדשות לעזרה לילדי משפחות במצוקה. ב-2010 הוא סייע לכריית באר מים נקיים ולהקמת מרכז רפואי בטנזניה, ומאז המשיך והביא אלפי תושבים של מזרח אפריקה למאה העשרים ואחת, כדבריו, על ידי הקמת מרפאות קטנות ואספקת מים נקיים לכפריהם שם.
בון הוא נוצרי אדוק וסירב לשיר שירים, או להשתתף בסרטים, אשר תוכנם עמד לדעתו בניגוד לערכיו, כך גם סירב לשחק בתפקיד שחייב אותו לסצנת אהבים עם מרילין מונרו. בסרטו April Love סירב להעניק נשיקה במהלך הסרט לשירלי ג'ונס שהופיעה לצידו כיוון שהייתה נשואה אותה עת.
בון ממשיך גם כיום להופיע ואף להרצות, ומשמש בתוכניות רדיו וטלוויזיה שונות כפרשן פוליטי שמרן. הוא תמך בשעתו ברונלד רייגן, הן במרוציו למישרת מושל קליפורניה והן לאחר מכן בשני המרוצים לנשיאות ארצות הברית ובשנות האלפיים תמך בג'ורג' בוש (הבן) ולאחר מכן במועמדות ג'ון מקיין שהפסיד לברק אובמה. בון תמך במלחמת וייטנאם ובשנות האלפיים במלחמת עיראק. בפברואר 2011, בוועידה ה-38 של השדולה השמרנית האמריקאית (CPAC) קיבל בון פרס מפעל חיים מיוחד בגין תרומתו למטרות השמרניות.
אוהד ישראל

פאט בון נחשב לשגריר הנוצרי הרשמי לארץ הקודש.
ב-1960 כתב בון את המילים לנעימת הסרט אקסודוס, של אוטו פרמינגר. השיר היה המנון אהבה והערצה לעם ישראל ולזכותו על ארץ ישראל. הוא נקרא "זו ארצי, אלוהים נתן אותה, לי" - This Land Is Mine, God gave this land to me. מנגינת השיר נכתבה על ידי המלחין האמריקאי ממוצא יהודי אוסטרי ארנסט גולד.
בפברואר 2013 ביקר בון בישראל, במסגרת אחד מני רבים מביקוריו כאן. הוא עמד בראש קבוצה של כ-200 נוצרים אוונגליסטים אוהבי ישראל. במסגרת הביקור הוא מסר ל"יד ושם" גלויה ובה מילות השיר. הגלויה תוצג בעתיד במוזיאון יד ושם.
באחד מביקוריו הקודמים, בפברואר 2010, הוא עמד בראש קבוצה דומה של כ-170 נוצרים אוונגליסטים, יחד עם מייק האקבי, מושל ארקנסו לשעבר ומי שרץ למועמדות הרפובליקנים לנשיאות ארצות הברית ב-2008 וצולם חובש כיפה, ליד הכותל המערבי.
ב-1 במרץ 2016 הופיע בון לראשונה בישראל בהיכל התרבות בתל אביב.
ראו גם

Speedy Gonzales (שיר)
הערות שוליים

↑  Tom Simon, Pat Boone, December 2002
↑  James Robert Parish, Michael R. Pitts, Hollywood Songsters: Allyson to Funicello, pp. 97-104
↑  Pat Boone, Living what we believe, WND, 31.7.2010
↑  Boone Honored By CPAC Lifetime Achievement Award, פברואר 2011, באתר 60 Plus Association
↑  Pat Boone Donation to Israel Museum Includes Prophetic Twist, CarismaNews, February 2013
↑  מילות השיר בתרגום לעברית, ארבעה ביצועים שונים בעברית באתר שירונט
↑  בני דודקביץ', אליל הזמר הגדול של שנות ה-60 העניק ל"יד ושם" גלויה ובה מילות השיר שכתב לסרט המצליח "אקסודוס", רשת ב', 16 בפברואר 2013
↑  פברואר 2010, באתר All Voices
↑  עידו רוזן, פאט בון בהופעה: שימח את זקני ציון, באתר ynet, 2 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278464305171  PLWABN: 9810648892105606  BIBSYS: 90952828  BNE: XX828457  BnF: cb13891684k (data)  CiNii: DA13073211  GND: 118661671  ICCU: MODV292796  ISNI: 0000 0000 8403 4304  LCCN: n81090007  LNB: 000333233  MusicBrainz: 52e94208-f7c8-4e07-97ed-d5edeb0cfe60  NARA: 10570325  NDL: 001161357  NKC: xx0030019  NLA: 35020264  NLK: KAC201304606  NSK: 000068090  NTA: 07199727X  SELIBR: 42091  SNAC: w6n87qfn  SUDOC: 118750712  Trove: 794509  VIAF: 100250899   WorldCat (עם VIAF): 100250899
טריי ביירס

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1983 (בן 41) קנזס סיטי, קנזס, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קנזס  בית הספר לדרמה של ייל 
 בן או בת זוג:  גרייס גילי (14 באפריל 2016–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
טריי ביירס (באנגלית: Trai Byers; נולד ב־19 ביולי 1983) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בשל גילום דמותו של אנדרה ליון בסדרת הדרמה המצליחה "אימפריה" ברשת Fox.
ביוגרפיה

ביירס נולד בקנזס סיטי, קנזס. לאחר שנה בתיכון בקנזס סיטי, הוא סיים את לימודיו בתיכון בג'ורג'יה. לאחר מכן סיים לימודי תעודה בחוג לתיאטרון במכללת אנדרו לאמנויות ולאחר מכן נרשם ללימודי תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת קנזס. הוא גם למד באקדמיה המוזיקלית והדרמטית האמריקאית בלוס אנג'לס, ולמד לתואר שני בתיאטרון בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל.
קריירה

ב-2011, עשה ביירס את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה באופרת הסבון של רשת ABC, "כל ילדיי", ואחרי שנה הופיע בדרמת הנוער "90210". הוא גילם את פעיל זכויות האזרח ג'יימס פורמן בסרט ההיסטורי "סלמה" משנת 2014.
בשנים 2015–2020 גילם את אנדרה ליון, אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה המוזיקלית "אימפריה" של רשת פוקס, לצדם של טרנס הווארד וטראג'י פ. הנסון אשר גילמו את הוריו. במשך כל ששת עונות הסדרה, ביירס גילם את אנדרה ליון, הבן הבכור של משפחת ליון ומנהל הכספים הראשי של "אימפריה בידור", הוא המשכיל היחידי במשפחה שסובל ממהפרעה דו-קוטבית. על תפקידו בסדרה, ביירס זכה לשבחים ולביקורות טובות ואף קיבל מועמדויות לפרסי בחירת הנוער ולפרסי NAACP Image.
חיים אישיים

בשנת 2015 התארס לשחקנית גרייס גילי, ששיחקה לצידו ב"אימפריה". השניים נישאו בטקס שנערך בגראנד קיימן ב-14 באפריל 2016.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Caesar and Otto's Summer Camp Massacre | צ'יפ |  |
| 2013 | Destination Planet Negro | בי-12 |  |
| 2014 | Jayhawkers | ניית'ן דייוויס |  |
| 2014 | סלמה | ג'יימס פורמן (אנ') |  |
| 2017 | Americons | תאו ג'ונס |  |
| 2018 | Bent | צ'אק |  |
| 2020 | The 24th | בוסטון | גם תסריטאי ומפיק |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | כל ילדיי | מוקי | 11 פרקים |
| 2012 | 90210 | אלק מרטין | 6 פרקים |
| 2015–2020 | אימפריה | אנדרה ליון | תפקיד ראשי (6 עונות); 102 פרקים |
| 2023 | הארלם (אנ') | קית' | 2 פרקים |
הערות שוליים

↑  Justin Kroll, Trai Byers Joins the Cast of ‘Selma’, MAY 16, 2014, Variety
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015148125  VIAF: 215144782714836952314   WorldCat (עם VIAF): 215144782714836952314
אליזבת רונה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במרץ 1890 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  27 ביולי 1981 (בגיל 91) אוק רידג', ארצות הברית 
 שם לידה:  Erzsébet Róna 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 מוסדות:  אוניברסיטת מיאמי  אוניברסיטת מיאמי 
 פרסים והוקרה:  Tennessee Women's Hall of Fame (2015)  פרס האיטינגר (1933) 
 
אליזבת רונה (באנגלית: Elizabeth Rona; בהונגרית: Róna Erzsébet; בודפשט, 20 במרץ 1890 – 27 ביולי 1981) הייתה כימאית גרעינית אמריקאית ממוצא יהודי-הונגרי, ידועה בעבודתה עם איזוטופים רדיואקטיביים.
תמצית

לאחר פיתוח שיטה משופרת להכנת דגימות פולוניום, זכתה רונה להכרה בינלאומית כמומחית מובילה בהפרדת איזוטופים והכנת פולוניום. בין השנים 1914–1918, במהלך לימודי הפוסט-דוקטורט שלה עם ג'ורג' דה הוושי, היא פיתחה תאוריה לפיה מהירות הדיפוזיה תלויה במסת הנוקלידים. מכיוון שזוהו אז רק כמה יסודות אטומיים, האישור שלה לקיומו של "אורניום-Y" (המכונה כיום בשם תוריום -231) הייתה תרומה מרכזית לכימיה הגרעינית. פרס האייטינגר (Haitinger Prize) הוענק לה ולשותפתה במחקר על ידי האקדמיה האוסטרית למדעים בשנת 1933.
לאחר שהיגרה לארצות הברית בשנת 1941 בגיל 51, הוענקה לה מלגת קרנגי (Carnegie Fellowship) כדי להמשיך במחקריה וסיפקה מידע טכני על שיטות הפקת הפולוניום שלה לפרויקט מנהטן. מאוחר יותר בקריירה שלה, הפכה לפרופסורית לכימיה גרעינית ב"מכון אוק רידג' ללימודי גרעין" (Oak Ridge Institute of Nuclear Studies) ואחרי 15 שנים שם עברה ל"מכון למדעי הים" (Institute of Marine Sciences) באוניברסיטת מיאמי. גם באוק רידג' וגם במיאמי המשיכה בעבודתה בנושא גאוכרונולוגיה של אלמנטים בקרקעית הים ובתיארוכים רדיומטריים. היא הוכנסה לאחר מותה להיכל התהילה של נשים בטנסי (Tennessee Women's Hall of Fame) בשנת 2015.
ביוגרפיה

אליזבת רונה נולדה ב-20 במרץ 1890 בבודפשט, הונגריה, לאידה (לבית מאהלר) ולשמואל רונה. אביה היה רופא יהודי משגשג שעבד עם לואי וויקהאם ועם הנרי-אוגוסט דומיניצ'י, מייסדי הטיפול ברדיום, כדי להציג את הטכניקות בבודפשט, והתקין שם את אחת ממכונות הרנטגן הראשונות. אליזבת רצתה להיות רופאה כמו אביה, אך שמואל האמין שקשה מדי לאישה להשיג תואר כזה בימים ההם. על אף שאביה נפטר כבר כשהייתה בשנה השנייה באוניברסיטה, הוא עודד אותה ודרבן את התעניינותה תמיד במדע כבר מגיל צעיר. היא נרשמה לפקולטה למדעים באוניברסיטת בודפשט, למדה כימיה, גאוכימיה ופיזיקה, וקיבלה את הדוקטורט (PhD) בשנת 1912.
קריירה מוקדמת

רונה החלה את הכשרתה בפוסט-דוקטורט בשנת 1912 במכון לפיזיולוגיה של בעלי חיים בברלין ובמכון אגודת הקייזר וילהלם, למדה על שמרים כחומר מגיב (מגיב או ריאגנט (באנגלית: Reagent) הוא כל חומר המשתתף בתגובה כימית). בשנת 1913 עברה למכון קרלסרוהה לטכנולוגיה, עבדה בהנחייתו של קאזימיר פאיאנס (כימאי ממוצא יהודי-פולני), מגלה האיזוטופים, במשך שמונת החודשים הבאים. במהלך הקיץ של 1914, למדה ביוניברסיטי קולג' לונדון, אך חזרה לבודפשט עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בקבלת מישרה בראש במכון לכימיה של בודפשט, היא השלימה מאמר מדעי על "הדיפוזיה של ראדון במים". בעבודה עם ג'ורג' דה הוושי התבקשה לאמת אלמנט חדש – שנקרא באותה תקופה אורניום-Y, המכונה כיום Th-231. אף על פי שאחרים לא הצליחו לאשר את היסוד, רונה הצליחה להפריד בין האורניום-Y מהאלמנטים המפריעים, והוכיחה שמדובר בפולט בטא (פליטת β) עם מחצית תקופת חיים של 25 שעות. האקדמיה ההונגרית למדעים פרסמה את ממצאיה. רונה טבעה לראשונה את המונחים תוויות איזוטופ (Isotope labels) ועקיבות (Isotopic tracer) במהלך מחקר זה, וציינה כי מהירות הדיפוזיה תלויה במסת הגרעינים. אף על פי שזה נכלל רק בהערת השוליים, זה היה הבסיס להתפתחותם של מחקרים של ספקטרומטר מסה והמים הכבדים שביצעו מאוחר יותר מדענים אחרים. בנוסף לבקיאותה המדעית, רונה דיברה אנגלית, צרפתית, גרמנית והונגרית.
כאשר הוושי עזב את בודפשט, בשנת 1918 הציע פרנץ טאנגל, ביוכימאי ופיזיולוג ידוע מאוניברסיטת בודפשט, משרת הוראה לרונה. היא לימדה כימיה סטודנטים נבחרים שטאנגל חש כי אין להם ידע מספיק כדי להשלים את עבודת הקורס, והפכה לאישה הראשונה שלימדה כימיה ברמה אוניברסיטאית בהונגריה.
הדירה בה התגוררה רונה עם אמה נתפסה עם הכרזת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בהונגריה בשנת 1919. בגלל חוסר היציבות הפוליטית והרדיפה של בעלי אהדה קומוניסטית במהלך "הטרור הלבן" הנגדי, אחרי נפילת הרפובליקה, העבודה הרבה במכון, שהלכה וגברה, נפלה על רונה. כאשר הוצע לה תפקיד, בשנת 1921, לחזור לדאהלם ולמכון אגודת הקייזר וילהלם על ידי אוטו האן, התפטרה רונה בבודפשט. היא הצטרפה לצוות של האן בברלין כדי להפריד בין יוניום (המכונה כיום Th-230) לבין אורניום. ההיפר-אינפלציה ברפובליקת ויימאר אילצה את מעבר שלה ל"מכון לסיבי הטקסטיל" של מכון הקייזר וילהלם, מכיוון שמחקר מעשי כזה הייתה העבודה היחידה שהותרה באותה עת. מחקר תאורטי ללא יישום חיוני לא היה בראש סדר העדיפויות. הכשרתה אפשרה לה לחזור להונגריה יציבה יותר פוליטית ולקבל משרה במפעל טקסטיל שם בשנת 1923. עבודה זו לא עיניינה אוחתה ועד מהרה עזבה. היא הצטרפה לצוות "המכון לחקר הרדיום בווינה" (Institut für Radiumforschung) בשנת 1924 לבקשתו של סטפן מאייר. המחקר שלה שם התמקד ב"מדידת הספיגה וטווח קרני המימן", וכן בפיתוח פולוניום כחומר רדיואקטיבי חלופי לרדיום.
אוסטריה

כבר בשנת 1926 כתב מאייר לאירן ז'וליו-קירי והציע לרונה לעבוד איתה כדי ללמוד כיצד המעבדה שלו בווינה תוכל להכין דגימות פולוניום משלה. ברגע שהנס פטרסון (1888–1966) שהיה פיזיקאי ואוקיינוגרף שוודי הצליח להבטיח כספים לתשלום הוצאותיה של רונה, ז'וליו-קירי איפשרה לה לבוא וללמוד הפרדת פולוניום במכון קירי בפריז. רונה פיתחה שיטה משופרת להכנת מקורות פולוניום וייצור פליטת אלפא (קרינת α). וזכתה להכרה כמומחית בתחום,  היא הביאה את הכישורים הללו למכון רדיום יחד עם דיסק קטן של פולוניום. דיסק זה אפשר לרונה ליצור דגימות מעבדה של פולוניום, ששימשו בחלק ניכר מהמחקרים הבאים של המכון.
הכישורים שלה היו מבוקשים מאוד והיא יצרה שיתופי פעולה רבים בווינה. עבדה עם אוולד שמידט על שינוי שיטת אידוי הפולוניום של פול בונה-מורי (Paul Bonét-Maury); עם מריאטה בלאו על "תחליבי צילום של קרני מימן" ועם הנס פטרסון. בשנת 1928 ביקש ממנה פטרסון לנתח דגימה של משקעים בקרקעית הים כדי לקבוע את תכולת הרדיום שלה. מכיוון שהמעבדה שעבדה בה בווינה הייתה מזוהמת לבדיקה, היא לקחה את הדגימות למעבדה האוקיינוגרפית על "תחנת המחקר הימי בורנו" (Bornö hydrografiska fältstation) על האי Stora Bornö בפיורד Gullmarsfjorden, בשוודיה, אשר תהפוך ליעד המחקר הקיץ שלה במשך 12 השנים הבאות. הניתוחים שלה עם הפיזיקאית האוסטרית ברטה קרליק (Berta Karlik) על מחצית תקופת החיים של אורניום, תוריום ואקטיניום, זיהוי תיארוך רדיומטרי וטווחי חלקיקי אלפא אלמנטריים. בשנת 1933, רונה וקרליק זכו בפרס הייטינגר של האקדמיה האוסטרית למדעים.
בשנת 1934 חזרה רונה לפריז ולמדה אצל ז'וליו-קירי שגילתה את הרדיואקטיביות מלאכותית (Induced radioactivity). זמן קצר לאחר מכן נפטרה קירי וגם רונה חלתה, אך היא הצליחה לחזור לווינה בסוף השנה שלאחר מכן כדי לחלוק את מה שנלמד עם קבוצת חוקרים המורכבת מפטרסון, אליזבת קארה-מיכאילובה וארנסט פוין, ששימש כעוזר של המדענית הנורווגית אלן גלדיץ' באותה תקופה. מחקריהם התמקדו בההשפעה הנגרמת מהפצצת רדיונוקלידים בנייטרונים. בשנת 1935 רונה איחדה חלק ממערכות היחסים הזו, עבדה על האי סטורה בורנו, אחר כך ביקרה את גלידיץ' באוסלו, אחר כך נסעה לקופנהגן כדי לפגוש את הוושי, ומאוחר יותר לקאלהובודט (Kålhuvudet) בשוודיה כדי להיפגש עם קרליק ופטרסון. אחד הפרויקטים שעליהם עבדה הקבוצה במשך כמה שנים היה לקבוע אם יש קשר בין עומק המים לתכולת הרדיום, ומחקר מי הים שלהם העריך את ריכוז היסודות במי הים שנאספו ממקומות שונים.
לאחר האנשלוס בשנת 1938 עזבו רונה ומריאטה בלאו את מכון רדיום בגלל מורשתם היהודית והרדיפה האנטישמית שחוו במעבדה. רונה חזרה לראשונה לבודפשט ועבדה במעבדה תעשייתית, אך תוך מספר חודשים התפקיד בוטל. היא עבדה מאוקטובר עד דצמבר 1938 בשוודיה, ואז קיבלה משרה זמנית, למשך שנה, באוניברסיטת אוסלו, אותה הציעה לה גלדיץ'. רונה לא רצתה אז לעזוב את מולדתה ובסיום שנתה באוסלו, חזרה לבודפשט. היא מונתה לתפקיד בבית החולים לרדיום-סרטן בבודפשט, להכנת רדיום למטרות רפואיות.
הגירה

אל מול ההתמודדות עם הקומוניזם מחד גיסא והמעורבות הנאצית בהונגריה במלחמת העולם השנייה מאידך גיסא, בתחילת 1941 השיגה רונה אשרת תייר וברחה לארצות הברית. במשך שלושה חודשים הייתה מובטלת ואף נחשדה שהיא מרגלת, על אף שביקשה עזרה ממדענים שעבדה איתם באירופה כדי למצוא עבודה. בפגישה של האגודה הפיזיקלית האמריקאית היא פגשה את הפיזיקאי היהודי-אוסטרי קרל הרצפלד, שעזר לה להשיג משרת הוראה ב"אוניברסיטת טריניטי וושינגטון" (Trinity Washington University) בוושינגטון הבירה. במהלך תקופה זו הוענקה לה מלגת קרנגי למחקר במכון קרנגי למדע במעבדה הגאופיזית בעבודה על ניתוח מי ים ומשקעים. בין השנים 1941–1942 היא ניהלה עבודות בקרנגי בשיתוף עם המכון האוקיינוגרפי בוודס הול, ומדדה את כמות הרדיום במי הים ובמי הנהר. המחקר שלה, שהושלם בשנת 1942, הראה כי היחס בין רדיום לאורניום היה נמוך יותר במי ים וגבוה יותר במי הנהרות.
לאחר שחזרה מביקור קיץ בלוס אלטוס בקליפורניה, קיבלה רונה מברק מעורפל ממכון האופטיקה של אוניברסיטת רוצ'סטר בעניין עבודות למען המלחמה ובנושא הפולוניום, אך לא נמסרו לה פרטים על המטלה. כשרונה הגיבה, כי היא תהיה מעוניינת לעזור במאמץ המלחמתי, אך יש לה בעיות הגירה, הופיע במשרדה איש שהזדהה כבריאן אובראין והסביר את מהות העבודה הסודית: פרויקט מנהטן. הם הציעו לקנות את שיטת הפקת הפולוניום שלה ונתנו הוראות ספציפיות לסוג העוזרים שהיא תשתמש בהם. מעמדה ללא אזרחות אמריקאית לא מנע ממנה לעבוד במשרד למחקר ופיתוח מדעי (OSRD), לו העניקה את שיטותיה ללא תמורה. לפני פרויקט מנהטן, נעשה שימוש בפולוניום רק בדגימות קטנות, אך הפרויקט הציע להשתמש הן בפולוניום והן בבריליום כדי ליצור תגובה שמאלצת נייטרונים להיפלט ולהצית את תגובת הביקוע הנדרשת לנשק גרעיני (פצצת האטום). מפעלי פלוטוניום הוקמו על בסיס המפרט שלה לגבי הדרוש לעיבוד האלמנטים. הם נבנו במדבר ניו מקסיקו במעבדה הלאומית לוס אלמוס, אך לרונה לא נמסרו פרטים.
מאוחר יותר

רונה המשיכה ללמד עד שנת 1946 בטריניטי. בשנת 1947 החלה לעבוד במעבדה הלאומית ארגון. עבודתה שם התמקדה בתגובות לחילוף יונים והיא פרסמה כמה עבודות עבור הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית.  בשנת 1948 היא הפכה לאזרחית אמריקאית. בשנת 1950 החלה בעבודת מחקר במכון אוק רידג' ללימודי גרעין בתור כימאית וכמדענית בכירה במחקרי גרעין. במהלך תקופה זו שיתפה פעולה עם אוניברסיטת טכסס A&M בנושא הגאוכרונולוגיה של משקעי קרקעית הים, ותיארכה דגימות ליבה על ידי אומדן ההתפרקות הרדיואקטיבית שלהן. היא פרשה מאוק רידג' בשנת 1965 ועברה לעבוד באוניברסיטת מיאמי בתפקיד הוראה ב"מכון למדעי הים" שם עבדה במשך עשור. רונה פרשה בפעם השנייה בשנת 1976 וחזרה לטנסי בסוף שנות ה-70.
היא הוציאה ספר בשנת 1978 על שיטות מעקב הרדיואקטיביות שלה. שמה צוין בציר זמן של נשים במדע (Timeline of women in science(אנ'))
רונה נפטרה ב-27 ביולי 1981 באוק רידג', טנסי.
מורשת

אליזבת רונה לא קיבלה הכרה מלאה על הישגיה בתקופת חייה. היא הוכנסה לאחר מותה להיכל התהילה של נשים בטנסי בשנת 2015. בשנת 2019 קיבלה סוף סוף הנצחה והספד בניו יורק טיימס, כחלק מהסדרה (Overlooked (obitation feature.
לקריאה נוספת

Brucer, Marshall (1982). "In Memoriam: Elizabeth Rona (1891?–1981)" (PDF). The Journal of Nuclear Medicine. Reston, Virginia: Society of Nuclear Medicine and Molecular Imaging. 23 (1). ISSN 0161-5505. נבדק ב-3 בינואר 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
Des Jardins, Julie (2010). The Madame Curie Complex: The Hidden History of Women in Science (PDF). New York City, New York: The Feminist Press. ISBN 978-1-558-61655-4.
Howes, Ruth H.; Herzenberg, Caroline L. (2003). Their Day in the Sun: Women of the Manhattan Project. Philadelphia, Pennsylvania: Temple University Press. ISBN 978-1-59213-192-1.
Radnóti, Katalin (בדצמבר 2014). "Götz Irén és Róna Erzsébet munkássága" (PDF). Nukleon (בהונגרית). Budapest, Hungary: Magyar Nukleáris Társaság, Eötvös Loránd University. 7 (171). {{cite journal}}:  (עזרה)
Rayner-Canham, Marelene F.; Rayner-Canham, Geoffrey W. (1997). Devotion to Their Science: Pioneer Women of Radioactivity. Montreal, Canada: McGill-Queen's Press – MQUP. ISBN 978-0-7735-6658-3.
Rayner-Canham, Marelene F.; Rayner-Canham, Marelene; Rayner-Canham, Geoffrey (2001). Women in Chemistry: Their Changing Roles from Alchemical Times to the Mid-twentieth Century. Philadelphia, Pennsylvania: Chemical Heritage Foundation. ISBN 978-0-941901-27-7.
Rentetzi, Maria (בספטמבר 2004). "Gender, Politics, and Radioactivity Research in Interwar Vienna The Case of the Institute for Radium Research". Isis. Chicago, Illinois: History of Science Society, University of Chicago Press. 95 (3): 359–93. doi:10.1086/428960. JSTOR 10.1086/428960. PMID 15747771. {{cite journal}}:  (עזרה)
Rentetzi, Maria (2008). Trafficking materials and gendered experimental practices: radium research in early 20th century Vienna. New York City, New York: Columbia University Press. ISBN 978-0-231-13558-0.
Vámos, Éva (2011). "Erzsébet (Elizabeth) Róna (1890–1981)".  In Apotheker, Jan; Sarkadi, Livia Simon (eds.). European Women in Chemistry. Weinheim, Germany: John Wiley & Sons. ISBN 978-3-527-63646-4.
הערות שוליים

↑  Knight, G. B.; Macklin, R. L. (1 בינואר 1949). "Radiations of Uranium Y". Physical Review. 75 (1): 34–38. Bibcode:1949PhRv...75...34K. doi:10.1103/PhysRev.75.34. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Rayner-Canham & Rayner-Canham 1997, p. 209.
1 2  Rentetzi 2004, p. 378.
1 2  Vámos 2011, p. 125.
1 2  Rayner-Canham & Rayner-Canham 1997, p. 210.
1 2 3  Brucer 1982, p. 78.
1 2 3 4 5 6 7  Brucer 1982, p. 79.
1 2 3  Rayner-Canham & Rayner-Canham 1997, p. 211.
↑  Vámos 2011, p. 126.
1 2  "2015 Inductee: Elizabeth Rona And Lizzie Crozier French". Nashville, Tennessee: Women's Economic Council Foundation. 2015. אורכב מ-המקור ב-1 בינואר 2016. נבדק ב-3 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Rentetzi 2004, p. 379.
↑  Rayner-Canham, Rayner-Canham & Rayner-Canham 2001, p. 94.
1 2 3  Rentetzi 2008, p. 182.
↑  Rentetzi 2008, p. 223.
↑  Rentetzi 2004, p. 383.
1 2 3  Rentetzi 2008, p. 186.
↑  Radnóti 2014, p. 4.
1 2 3  "Elizabeth Róna" (בגרמנית). Vienna, Austria: Österreichischen Akademie der Wissenschaften. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-5 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Rentetzi 2008, p. 211.
↑  Des Jardins 2010, pp. 130–131.
1 2 3 4  Howes & Herzenberg 2003, p. 89.
1 2  Howes & Herzenberg 2003, p. 90.
1 2  Des Jardins 2010, p. 131.
↑  Rona 1948.
↑  Rona 1949.
↑  Howes & Herzenberg 2003, p. 91.
↑  Rona, Gilpatrick & Jeffrey 1956.
1 2 3 4  Katalin, Radnóti. "Elizabeth Rona (Róna Erzsébet) The Polonium Woman". Fizikai Intézet. Budapest, Hungary: Eötvös Loránd University.
↑  "Overlooked No More: Elizabeth Rona, Pioneering Scientist Amid Dangers of War". New York Times. נבדק ב-3 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rayner-Canham & Rayner-Canham 1997, p. 295.
1 2  Rayner-Canham & Rayner-Canham 1997, p. 249.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb110338910 (data)  GND: 1013908651  ISNI: 0000 0000 5600 8547  VIAF: 172202557   WorldCat (עם VIAF): 172202557 
קאזימיר פאיאנס, בערך בשנת 1938, המנחה לפוסט דוקטורט של רונה
ג'ורג' דה הוושי, בערך בשנת 1913
עומדים, משמאל לימין: ג'ורג' דה הוושי, גברת גייגר, ליזה מייטנר, אוטו האן. יושבים, משמאל לימין: ג'יימס צ'דוויק, הנס גייגר, ארנסט רתרפורד, סטפן מאייר, קארל פז'יברם, בונסנטאגונג הבינלאומי לרדיואקטיביות במינסטר (16–19 במאי 1932)
המכון לחקר הרדיום, וינה
הרצח בגן מאיר

דוד יעקובוביץ מובא לבית הדין, גיליון מעריב 19 בספטמבר 1949
גן מאיר
דוד יעקובוביץ בבית המשפט לאחר הרשעתו ברצח וגזירת דינו למוות, בדצמבר 1950
הרצח בגן מאיר הוא אירוע פלילי חמור שהסעיר את מדינת ישראל בסוף שנות הארבעים וקבע תקדים חשוב במשפט הפלילי הישראלי.
הרצח והאונס

גן מאיר בתל אביב, הגובל ברחוב המלך ג'ורג', ניטע בשנת 1944 לזכרו של ראש העיר מאיר דיזנגוף. בעיר מעוטת הגנים (בימים שלפני גן העצמאות ופארק הירקון), הפך הגן עד מהרה לאתר להתבודדות של זוגות אוהבים. ב-21 באוגוסט 1949, בשעה אחת לפנות בוקר, טיילו בגן שני צעירים, דניאל פקטורי ונעמי שטיין. דניאל פקטורי היה בן 25, מוזיקאי ומלחין, שהתגורר בקיבוץ גן שמואל, נשוי ואב לבת. נעמי שטיין הייתה בת 22. השניים היו אח ואחות מאותו אב, עורך דין נודע בשם מרדכי שטיין, שהקים את תנועת השמאל הרדיקלי הטרוצקיסטית "תנועת הכוח השלישי". פקטורי היה בנה של הביולוגית והמחנכת איטה פקטורית (אחותו של הבוטנאי אליעזר פקטורובסקי) ובנו החורג של הבוטנאי פרופ' אלכסנדר איג (אחותו מאמו, אליעזרה (לוסי) אֵיג-זקוב, היא זמרת אלט ומתרגמת מאנגלית).
לפי פסיקת בית המשפט, באותה עת שוטט בגן אדם בשם דוד יעקובוביץ. למרות שמו היהודי, היה האיש יווני נוצרי מקפריסין, ששמו המקורי היה כריסטוס ניקולאידס, אשר הגיע לארץ ישראל במסגרת הצבא הבריטי, הציג עצמו כיהודי, אימץ בהתאם את שמו היהודי ונשא לאשה צעירה יהודיה. האיש היה אנס שנהג לתקוף זוגות המתבודדים בגן, להניס את הגבר במכות מקל ולבצע מעשה אונס באשה.
יעקובוביץ ניגש לדניאל ונעמי, הכה במקל בראשם, גרר את נעמי, שנאבקה עמו, ואנס אותה בכוח. הפעם גרמה תקיפת הגבר לפגיעה חמורה בגולגולתו. דניאל פקטורי הגיע בשארית כוחותיו כשהוא פצוע קשה לבית אמו והוחש לבית חולים, שם נפטר למחרת היום.
יעקובוביץ הגיע לאחר מעשה האונס לבית החלוצות הסמוך והזעיק את השומר למקום האירוע, בתואנה שמצא אשה פצועה בגן. השומר התקשר טלפונית למשטרה ונלווה ליעקובוביץ אל הגן שבו שכבה נעמי הפצועה. תוך כדי כך הגיעה למקום ניידת משטרה שהעבירה את נעמי למגן דוד אדום ומשם לבית חולים.