אבורה
אתרים באבורה

המקדש הרומי - שריד יוצא דופן מהתקופה הרומית (ראו לעיל), המוקדש ככל הנראה לקיסר אוגוסטוס ולא לאלה דיאנה כפי שסברו בטעות. המקדש הרומי עמד על תילו אחרי רעידת האדמה ב-1755 ושוקם בשנת 1870 אחרי ששימש כמחסן נשק, כתיאטרון ואחר כך כזירה להוצאות להורג ובית מטבחיים. הוא נמצא ברחבת קונדה וילה פלור (Largo Conde Vila Flor). באותה רחבה נמצאים גם המנזר לויוש וארמון הדוכסים דה קאדאבל, כמו כן מוזיאון העיר והספרייה העירונית ומוזיאון הכרכרות.
מנזר לויוש (Convento dos Loios) – נבנה במאה ה־15. בשנת 1965 הפך ל"פוסדה", מלון יוקרתי. על ידו כנסיית המנזר Os Loios הנקראת גם יוחנן הקדוש San João Evangelista.
ארמון הדוכסים של קדאבאל Palacio dos Duques de Cadaval – נבנה ממצודה עתיקה שנשרפה בשנת 1384. מתאפיין בסגנון מורי-מנואליני ויש לו מגדל הקרוי "מגדל חמשת המגינים".
המוזיאון של אבורה – שוכן בארמון לשעבר של הארכיבישופים. בו נמצא אוסף ציורים פורטוגזים ואירופיים מהמאה ה-15–16, חפצי קרמיקה, כתובות מהתקופה הרומית, תכשיטים בימי הביניים ומתקופת הבארוק. יכולים לראות שם פסל אבן אלגורי של התגליות הגאוגרפיות, את סמלה של פורטוגל וקבר שיש של מושל ברזיל, דום דוארטה קושטה.
הקתדרלה סה Sé (מריה הקדושה) - בניין מרשים בעל תכונות של מבצר, בעיקר בסגנון רומנסקי-גותי ועם קישוטים לפי הטרנד פלטרסקי מספרד. בולטת אסימטריית הצריחים והפורטל המקושט במאה ה-14 בפסלים ביניהם דמויות שליחיו של ישו. נבנה באבן גרניט בין השנים 1186–1250 לכבוד מריה הקדושה ונחנך רשמית בשנת 1204. בפנים הקתדרלה עוצבה במאה ה־17 - 18. בתוך הקתדרלה בקומה עליונה נמצא מוזיאון לאמנות דתית.
כנסיית גברתנו רבת החסד (La Igreja Nossa Senhora de Graça) -או "מנזר (Convento) גברתנו רבת החסד ", בפי העם ידועה כ־Igreja dos Meninos da Graça (כנסיית ילדי החסד) בנויה בסגנון רנסאנס איטלקי עם אלמנטים רומנסקים, במימונם של המלך ז'ואאו השני והרוזנים דה וימיוזו. ארון הקודש עם חלונות משיש מאסטרמוס מגולפים על ידי ניקולאס דה שאנטרן (1537). כאן נקברה ב 1595 המשוררת פובליה הורטנסיה דה קסטרו.
כנסיית המנזר סן פרנסישקו (La Igreja de San Francisco) - נחשבת מלאכת מחשבת של הסגנון הגותי מנואליני. הוקמה בעיצומו של עידן התגליות הגאוגרפיות בשנים 1480–1510 לפי תוכניות האדריכלים מרטים לורנסו ופרו דה טיליו, עם קישוטים פרי עבודתם של הציירים המלכותיים אנריקש, ז'ורז'ה אלפונסו ופרננדש. בכנסייה נמצאת קפלת העצמות Capela dos Ossos מהמאה ה-17 שקירותיה מכוסים ב-5000 עצמות וגולגולות ואף כמה שלדים שלמים שחלקם השתייכו לנזירים. כתובת על הקיר פונה אל המבקרים: "עצמותינו הנמצאות כאן מחכות לעצמותיכם" (Nos ossos que aqui estamos pelos vossos esperamos).
כיכר ז'רלדו (Praça do Giraldo) - קרויה ככל הנראה לפי האביר ז'דלדו סם פבור, משחרר העיר מידי המורים, היא הכיכר המרכזית של היישוב. בולטות בצידה המזרחי ארקדות בסגנון מורי. כמו כן כאן נמצאת מזרקה שנבנתה על ידי האדריכל אלפונסו אלבארס בשנת 1571 בימי המלך סבשטיאו וכנסיית אנטאו (אנטון) הקדוש שהוקמה ב-1557 על ידי החשמן - אינפנטה אנריקה. כאן בנה המלך דוארטה ארמון קיץ Estaus Palacio בסגנון גותי. בכיכר זו נכח המלך ז'ואאו השני בעריפת ראשו של הדוכס מברגנסה בשנת 1483 ובשנת 1573 התקיים auto da fe אוטו-דה-פה בפקודת האינקוויזיציה המקומית.
המזרקה בסגנון רנסאנס מלארגו דאש פורטאש דה מורה - נמצאת בכיכר שערי החומה המורית, שבה בתי קפה חביבים על הסטודנטים. יצירתו של דיוגו דה טוראלבה (Diogo de Torralba) מ-1556 בסגנון רנסאנס המשלב את אמנות מודחאר עם העיצוב המנואליני.
בקרבת הכיכר נמצא בניין מכללת הרוח הקדושה שנפתחה כאוניברסיטה בשנת 1559 בידי אחיו של המלך ז'ואאו השלישי, החשמן אנריקה, ומנזר הרוח הקדושה. הקירות בכיתות האוניברסיטה הישנה מעוטרים ב"אזולז'וש" המציגים תמונות לימודים מימי אפלטון ואריסטו.
מנזר סאן בראש (Ermida de San Bras) - נבנה בשנת 1480 בימי המלך ז'ואאו השני והבישוף של אבורה, גרסיה דה מנסש, בסגנון מעורב מודחארי מנואליני עם תמכים צילינדריים וחריכי ירי.
ארמון הרוזנים בשטו Palácio dos Condes de Basto – במקור מבנה מתקופת המורים, בו התגוררו מלכים מהבית האלפוניסני. הקיר בתערובת סגנונות גותי-מודחארי-מנואליני-רנסאנס. ציורי קיר בקומת קרקע מנציחים מחזות מהפלישה לתוניס של חיילי קרל החמישי, ביניהם גם יחידה פורטוגזית בפיקודו של האינפנטה לויס, אחיו של המלך ז'ואאו השלישי. יש גם ציורים בנושאים מיתולוגיים של הצייר פרנסישקו דה קמפוש (1578).
האקוודוקט הקרוי "מימי הכסף" – מבנה מרשים של אדריכל העיר, פרנסישקו דה ארודה (Francisco de Arruda), שבנה גם את מגדל בלם בליסבון. האקוודוקט נבנה בין השנים 1531–1537 בימי המלך ז'ואאו השלישי ואורך הקטע ששרד הוא 9 ק"מ. האקוודוקט מתואר אף ב"לוזיאדה" של קמואש, האפופיאה הלאומית של פורטוגל.
הארמון של מנואל הראשון – נבנה במקור על ידי בית אביש במאה ה-16 בסגנון גותי-מודחארי-מנואליני. הארמון חרב עם השנים עד שנעלם בשנת 1895, ובמקומו משתרע גן ציבורי. בכל זאת נותרו ממנו "גלריית הגברות" (Galeria das Damas) וכן ביתן ששוחזרו במאה ה-20. זה המקום שבו מינה המלך מנואל הראשון את ואסקו דה גאמה למפקד של הצי הפורטוגזי בהודו.
הארמון של ואסקו דה גאמה – בו התגורר ואסקו דה גאמה בין השנים 1519–1524 נותר מנזר מנואליני עם ציורי קיר.
החומות – קיימת חומה פנימית מבוצרת שנבנתה בימי הרומאים ("החומה הישנה" - Cerca Velha). לחומות הרומיות תוספות של המורים מימי הביניים. שער ערבי נתן את שמו לרחבה לרגו דה פורטה דה מורה. במאה ה-14 נבנתה חומה חדשה (Cerca nova) חיצונית ביוזמת המלך פרננדו הראשון ובה 40 מגדלים ו־10 שערים. אחרי שנת 1640, שנת העצמאות המחודשת של המדינה, שהצליחה להיפרד מספרד, הקים המלך ז'ואאו הרביעי במעגל חיצוני זה ביצורים חזקים נגד סכנת פלישה מכיוון ספרד. ואכן החומות שבנה עמדו איתן בפני מצור ספרדי בשנת 1663.