stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וילהלם קנריס

| --- | --- |
וילהלם קנריס, 1940
וילהלם קנריס, 1940
 לידה:  1 בינואר 1887 אפלרבק, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 הוצאה להורג:  9 באפריל 1945 (בגיל 58) פלוסנבירג, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  בוואריה 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  Steinbart-Gymnasium  Naval Academy at Mürwik 
 השתייכות:  הצי הגרמני הקיסרי הצי הגרמני הקיסרי רייכסמרינה רייכסמרינה קריגסמרינה קריגסמרינה גרמניה הנאצית אבווהר
 תקופת הפעילות:  1905–1944 (כ־39 שנים)
 דרגה:   אדמירל (קריגסמרינה)
 תפקידים בשירות
 מפקד האבווהר
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה קרב קורונל  קרב איי פוקלנד  קרב מאס א טיירה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   צלב הכבוד   הצלב הגרמני בכסף
 
אדמירל וילהלם פרנץ קנריס (בגרמנית: Wilhelm Franz Canaris;‏ 1 בינואר 1887 – 9 באפריל 1945) היה ראש האבווהר, שירות המודיעין הצבאי של גרמניה במלחמת העולם השנייה, ומראשי הפעילים במסגרת ההתנגדות הגרמנית לנאציזם.
שנותיו הראשונות ומלחמת העולם הראשונה

קנריס נולד בעיירה אפלרבק ליד דורטמונד שבווסטפאליה, בן לתעשיין אמיד, קארל קנריס. בנעוריו האמין כי הוא צאצא לאדמירל היווני, גיבור מלחמת העצמאות היוונית קונסטנטין קנריס ולאמונה זו הייתה השפעה על החלטתו להצטרף לצי הגרמני. בשנת 1938 חקר ומצא כי שורשי משפחתו בצפון איטליה (לומברדיה) וכי שמה המקורי "קנריזי", והמשפחה היגרה לגרמניה במהלך המאה ה-17 ושם המירה את דתה מנצרות קתולית ללותרניזם.
בשנת 1905 התגייס קנריס, והוא בן 17, לצי הקיסרי הגרמני, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה שירת על סיפון הסיירת 'דרזדן' כקצין מודיעין. הסיירת הזו הייתה היחידה שהצליחה להתחמק מהצי הבריטי במהלך קרב איי פוקלנד, בדצמבר 1914, במידה רבה הודות לטקטיקות ההונאה שיזם קנריס. בקרב מאס א טיירה נלכדה 'דרזדן' והושמדה. רוב אנשי הצוות הושמו בהסגר בצ'ילה, אך קנריס נמלט באוגוסט 1915 תוך שהוא משתמש בידיעתו השוטפת בשפה הספרדית. קנריס דיבר ספרדית ואנגלית שוטפות, וכן ארבע שפות פרט לגרמנית. הוא הצליח לשוב לגרמניה בסיועם של סוחרים גרמנים.
עם שובו לגרמניה הוצב בתפקידי מודיעין ונשלח לספרד, שם שרד ניסיון התנקשות בריטי בחייו. עם שובו לשירות פעיל הוא סיים את המלחמה כמפקד צוללת וצבר לזכותו שמונה עשרה הטבעות, אותן השיג על הצוללות U-38‏, UC-27‏, U-47 ו-U-34.
ב-1919 נישא לאריקה ואג, גם היא בת לתעשיין עשיר. לזוג נולדו שתי בנות, אווה ובריגיטה.
בין מלחמות העולם

קנריס נותר בשירות הצבאי לאחר המלחמה. בתחילה הצטרף למיליציות הפרייקור ולאחר מכן לרייכסמרינה. הוא התקדם במהירות והגיע לדרגת קפיטן ב-1931, והיה הקצין הראשי בסיירת "ברלין" ולאחר מכן מפקד אוניית המערכה "שלזיין". בשלב זה היה מעורב שוב בעבודת מודיעין. במהלך שירותו יצר קשרים עם קצינים בכירים, פוליטיקאים ותעשיינים. בתקופת שירותו בפרייקור היה בקשר עם אישי ימין קיצוני כהורסט פון פפלוגק-הרטונג, שהואשמו בהתנקשויות פוליטיות במנהיגי השמאל, ואף הואשם במעשים אלו בעצמו, לרבות השתתפות ברציחתה של רוזה לוקסמבורג, אם כי נוקה מחשד. בתקופה זו צעד במסלול הפוליטי ובמסלול הקריירה של המנהיגים הנאצים הבכירים לעתיד, אם כי מעולם לא היה חבר במפלגה הנאצית.
ב-1 בינואר 1935 מונה קנריס לראש האבווהר, שירות המודיעין הצבאי הרשמי של גרמניה. מאוחר יותר באותה השנה מונה לסגן אדמירל. בשנים אלו יצר רשת מרגלים גרמנית בספרד תוך הפגנת שליטתו בשפה הספרדית. הוא היה הכוח המניע מאחורי ההחלטה הגרמנית לסייע לכוחותיו של פרנסיסקו פרנקו במהלך מלחמת האזרחים בספרד, על אף היסוסיו של היטלר מלהתערב בעניין. ב-1937 עדיין תמך בהיטלר, וסבר כי הוא התשובה לקומוניזם והתקווה לתחייה לאומית גרמנית. אך עד לשנת 1938 התפכח מראייה זו והבין כי תוכניותיו ומדיניותו של היטלר עלולים להוביל את גרמניה לאסון. הוא החל לקשור בחשאי כנגד המשטר. קנריס, וסגנו הגנרל הנס אוסטר, היו שניהם אנטי-נאצים מובהקים, וריכזו באבווהר חבורה של אנשים כהנס פון דוהנאני ודיטריך בונהופר, שהיו אנשי מצפון וניסו להפיל את המשטר.
כבר ב-1938 היה קנריס מעורב במזימה פעילה להפיל את היטלר מן השלטון אם זה יורה על פלישה לחבל הסודטים, שהייתה, לדעתו, גורמת לפריצתה של מלחמה, במאזן כוחות שנטה אז לרעת גרמניה. הצלחתו של היטלר לקבל לידיו את חבל הסודטים ללא קרב בועידת מינכן גרמה לכשלונו של הקשר. קנריס היה מעורב בניסיון נוסף מסוג זה בשנת 1939, שנכשל בנסיבות דומות.
דמותו של קנריס

אישיותו של קנריס נותרה במובנים רבים חידה. הוא היה פטריוט גרמני, ואדם יוצא דופן בהתנגדותו להיטלר ולמשטר הנאצי. באופן יחסי לחלקו בדרמה ההיסטורית, לא הוקדשה תשומת-לב מיוחדת לאישיותו בסרטים או ספרים. בשנות החמישים בוים סרט בשם "קנריס", ובשנת 1976, בסרט "הנשר נחת", הופיע השחקן אנתוני קווייל בתפקיד קנריס. בנובלה של פרדריק פורסיית' "תיק אודסה" מספר הגיבור (שמסתנן לשורות ארגון של חברי אס.אס לשעבר) כי השתתף בהוצאתו להורג של קנריס בירייה, למרות שכמעט ודאי שהוא נתלה.
הנס ברנד גיזביוס, שעבד תחת קנריס והיה אחד הקושרים בקשר העשרים ביולי ואחד העדים החשובים במשפטי נירנברג (בעיקר בעדות נגד הרמן גרינג), כתב בספרו האוטוביוגרפי Bis zum bitteren Ende ("עד הסוף המר") כי קנריס לא רק תיעב את היטלר ואת הימלר, אלא את כל המשטר הנאצי כתופעה פוליטית. הוא תיאר את קנריס כאדם מיוחד הנמצא "בכל מקום ובשום מקום", ומשאיר אחריו תמיד שובל של מסתוריות. לעיתים, הסביר גיזביוס, נדמה היה קנריס קטן-הקומה והשברירי כאדם מאיים, אך במציאות היה אדם משכיל מאוד, רגיש-ביתר, ובכל מובן "אאוטסיידר". בהתנהלותו ובאופן מחשבתו היה האדם "הבלתי מיליטריסטי ביותר מכל האנשים".
בתחילת אוגוסט 2009 התפרסם כי נציגי כפר חב"ד הגישו בקשה רשמית להנהלת "יד ושם" להעניק "אות חסיד אומות העולם" לווילהלם קנריס, בנימוק כי במהלך השואה הציל ממוות את האדמו"ר השישי של חסידות חב"ד עם כ-500 יהודים נוספים. ההיסטוריון הישראלי דני אורבך פנה בעבר ליד ושם בבקשה דומה אך נדחה, בטיעון שקנריס כראש המודיעין הנאצי נושא באחריות למותם של יהודים רבים, וכי יחידות שהיו תחת פיקודו עסקו בהשמדת יהודים באופן פעיל. עם זאת, יד ושם קיבל את בקשתו של אורבך להכיר ביועצו המיוחד של קנריס, ד"ר הנס פון דוהנאני, כחסיד אומות העולם.
לקריאה נוספת

ויליאם ל. שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, הוצאת שוקן, 1976.
ראובן עשור, בוגדים ומשתפי פעולה במלחמת העולם השנייה, הוצאת ירון גולן, 1997.
דני אורבך, ואלקירי - ההתנגדות הגרמנית להיטלר, הוצאת ידיעות אחרונות, 2009; מהדורה מתוקנת ומורחבת 2016.
הערות שוליים

↑   "וילהלם קנריס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  וילהלם קנריס, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית)
↑  בעקבות חשיפת COL: הוגשה בקשה להעניק אות לבכיר הגרמני, אתר חב"ד און ליין
| ביון במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| בעלות הברית המערביות | בעלות הברית המערביות |  |
| גופים | MI9 • MI6 • MI5 • מנהלת המבצעים המיוחדים • ועדת XX • המשרד לשירותים אסטרטגיים • קבוצת הארמיות הראשונה / הארמייה ה-14 (ארצות הברית) |  |
| אישים | ארצ'יבלד וייוול • ג'ספר מסקליין • דאדלי קלארק • ג'ון גודפרי • יו דלטון • איאן פלמינג • ג'ון לה קארה • יואן מונטגיו • חואן פויול גארסיה • אדי צ'פמן • אלן טיורינג • אנשי סגל בלצ'לי פארק • פריץ קולבה • אלן דאלס • אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS) |  |
| מבצעים | מבצע ברקלי / מבצע קציצה • מבצע שומר ראש / מבצע פורטיטיוד |  |
| מושגים קשורים נוספים | אניגמה • אולטרה • PURPLE • מג'יק • התזמורת האדומה (טרפר) |  |
| ברית המועצות | ברית המועצות |  |
| גופים | נקוו"ד • ג.ר.או • סמר"ש • המשרד לביטחון המדינה |  |
| אישים | לברנטי בריה • ויקטור אבאקומוב |  |
| גרמניה | גרמניה |  |
| גופים | אבווהר • גסטפו • אס דה • המשרד הראשי לביטחון הרייך |  |
| אישים | וילהלם קנריס • הנס אוסטר • הנס ברנד גיזביוס • ארווין פון לאהוסן • הנס פון דוהנאני • ריינהרד היידריך • אוטו אולנדורף • ארנסט קלטנברונר • ולטר שלנברג |  |
| מבצעים | תקרית גלייביץ • פרשת ציצרו • מבצע פסטוריוס • מבצע בוליבאר • מבצע נורדפול (אנ') |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259191605171  PLWABN: 9810581044105606  BIBSYS: 90513615  BNC: 000460967  BNE: XX1169877  BnF: cb11943250h (data)  CANTIC: a10542887  GND: 118518755  ISNI: 0000 0001 1067 4082  LCCN: n79061381  LNB: 000116414  NDL: 00620449  NKC: jn20000700274  NLG: 316564  NTA: 070377022  RERO: 02-A010059797  SELIBR: 182723  SNAC: w60322gq  SUDOC: 027377806  VIAF: 63975769   WorldCat (עם VIAF): 63975769
ויליאם פיל

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1875 הקסהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  24 בפברואר 1945 (בגיל 69) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  קווינס קולג'  בית ספר סילקוטס 
 פרסים והוקרה
 אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית  אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 
ערך זה עוסק במושל קולוניאלי. אם התכוונתם למדינאי בריטי שעמד בראש ועדת פיל, ראו .
סר ויליאם פיל (באנגלית: Sir William Peel; בסינית: 貝璐;‏ 27 בפברואר 1875 – 24 בפברואר 1945) היה פקיד קולוניאלי בריטי אשר כיהן כמושל הונג קונג.
קורות חיים

פיל נולד בהקסהאם, בנורת'אמברלנד שבאנגליה, והיה בנו של הכומר וו. אי. פיל (W. E. Peel). פיל התחנך במכללת המלכה שבאוניברסיטת קיימברידג'.
הצטרף לשירות הקולוניאלי הבריטי בשנת 1897. זמן קצר לאחר קבלתו לשירות מונה למנהל המחוז של ניבונג טבאל בשנת 1898. שנה לאחר מכן מונה למנה מחוז בוקיט מרטאג'אם וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1901. בשנת 1902 נשלח לסינגפור וב-1905 שב לפנאנג על מנת לשרת כשופט שלום במושבה. בשנת 1908 מונה לתפקיד מבקר המושבה של פנאנג, והמשיך לכהן בתפקידים שונים בחצי האי המלאי. בשנת 1918 מונה למפקח העירוני של סינגפור. ב-1919 מונה לאחראי על התעסוקה בחצי האי המלאי ובמושבות המצרים.
ב-9 במאי 1930 מונה למושל הונג קונג. במהלך כהונתו כמושל נוסד קו התעופה בין סין לבין הונג קונג. כמו כן בתקופה זו נבנתה בקתת פאנלינג - בית הנופש של המושל בפאנלינג שבטריטוריות החדשות.
כיהן כמושל עד חודש מאי 1935.
פיל נפטר ב-24 בפברואר 1945 בלונדון.
משפחתו

פיל נשא לאישה את ויולט מרי דרייק (Violet Mary Drake) ולזוג נולדו שני בנים.
מורשתו

על שמו של פיל קרויים מספר רחוב בהונג קונג ושדרה בפנאנג, וכן שדרה בקואלה לומפור.
הרכבת התחתית של קייב

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  אוקראינה
 עיר:  קייב
 מפעיל:  קייבסקי מטרופוליטן
 מידע על ההקמה
 פתיחת המערכת:  1960
 מידע על המערכת
 אורך המערכת:  69.6 ק"מ
 רוחב המסילה:  1,520 מ"מ
 מספר נוסעים ביום:  0.765 מיליון (2020)
 מספר נוסעים בשנה:  162.2 מיליון (2022)
 מספר הקווים:  3
 מספר התחנות:  52
 www.metro.kyiv.ua
הרכבת התחתית של קייב (באוקראינית: Київський метрополітен – "קייבסקיי מטרופוליטן") היא מערכת הסעת המונים הפועלת בקייב מאז שנת 1960. נכון לשנת 2018 רכבת תחתית זו כוללת 52 תחנות ב-3 קווים שונים שאורכם הכולל מגיע ל-69.64 ק"מ.
היסטוריה

התכנון הראשוני של רכבת תחתית בקייב החל עוד בשנת 1938, אך הפלישה הגרמנית לברית המועצות ב-22 ביוני 1941 קטעה את התוכניות. עבודות התכנון חודשו רק בשנת 1949, אז לפי החלטת משרד התחבורה הסובייטי הוקמה חברת "קייבמטרוסטרוי" (Киевметрострой), אשר ריכזה את כל עבודות התכנון וההקמה של רכבת התחתית בקייב. עבודות ההקמה נמשכו כ-10 שנים וב-6 בנובמבר 1960 נפתח הקטע הראשון, אשר חיבר בין תחנות "ווקזלניה" ו"דנייפר". אורכו של הקטע היה 5.2 ק"מ והוא כלל 5 תחנות. כיום הקטע הזה הוא חלק מקו מס' 1 "סביאטושינסקו-ברוברסקה", אשר חוצה את העיר ממערב למזרח. הקטע הראשון היה כולו תת-קרקעי ונמצא כולו בגדה המערבית של נהר דנייפר, החוצה את העיר לשניים.
בשנת 1965 הושלמה בניית גשר מעל הנהר וקו הרכבת התחתית הגיע גם לגדה המזרחית. לעומת הרכבת התחתית של מוסקבה, בה חלק מהקווים הועברו מתחת לנהר, קטע קו הרכבת שחוצה את הנהר הוא עילי.
ב-17 בדצמבר 1976 הנפתח הקטע הראשון של הקו השני - "קורניבסקו-צ'רבונוארמייסקה". קו זה אינו חוצה את הנהר ולכן כולו תת-קרקעי.
עבודות הקמה של הקו השלישי ("סירצקו-פצ'רסקה") החלו בשנת 1981. הקטע הראשון נפתח לתנועה ב-31 בדצמבר 1989.
לאחר התפרקות ברית המועצות וכינון אוקראינה העצמאית הוחלפו שמות של חלק מהתחנות. השמות, שהיו מזוהים עם המשטר הקומוניסטי, הוחלפו בשמות אוקראיניים. השריד היחיד מהשמות ה"קומוניסטיים" הוא חלק משמה של קו 2 – "צ'רבונוארמייסקה" (פירוש המילה באוקראינית – של הצבא האדום). לא ברור מדוע הושאר השם, מכיוון שתחנת הרכבת התחתית בשם זה (שהיא חלק מהקו) נקראת כיום "ארמון אוקראינה" .
בשנת 1993 התחילו עבודות להקמת קו מס' 4 ("פודילסקו-ויגורובסקה"). כעבור שנתיים העבודות הוקפאו בשל קשיים כלכליים. העבודות חודשו בשנת 2003, הוקפאו שוב בשנת 2008 וחודשו שוב במאי 2010.
המערכת כיום

כיום כוללת המערכת 3 קווים פעילים עם 52 תחנות באורך כולל של 69.64 ק"מ, כאשר כ-10 ק"מ מהם נמצאים על פני הקרקע. מתוך כלל התחנות 6 הן עיליות, 26 תת-קרקעיות (נמצאות בעומק של 5–7 מטר) ו-20 עמוקות (נמצאות בעומק נמוך מ-20 מטר). התחנה העמוקה ביותר ברכבת התחתית של קייב היא תחנת "ארסנלניה" הנמצאת בעומק של 105 מטר מתחת לפני הקרקע. זוהי גם התחנה העמוקה ביותר באירופה.
לכל אחד מהקווים נקבעו שלושה אמצעי זיהוי: שם, מספר וצבע.
| שם הקו | מספר וצבע הקו | שם באוקראינית | נפתח | אורך | מספר   תחנות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סביאטושינסקו-ברוברסקה | 1 | Святошинсько-Броварська | 1960 | 22.75 ק"מ | 18 |
| קורניבסקו-צ'רבונוארמייסקה | 2 | Куренівсько-Червоноармійська | 1976 | 20.95 ק"מ | 18 |
| סירצקו-פצ'רסקה | 3 | Сирецько-Печерська лінія | 1989 | 23.9 ק"מ | 16 |
| פודילסקו-ויגורובסקה | 4 | Подільсько-Вигурівська | בהקמה | 16 ק"מ | 14-20 |
| בסך הכל: | בסך הכל: | בסך הכל: | בסך הכל: | 67.6 ק"מ | 52 |

הרכבת התחתית פועלת בין השעות 5:30 בבוקר עד 1:00 בלילה.
ביום 24 בפברואר 2022 תקפה רוסיה את קייב. תושבי העיר נכנסו למנהרות רכבת התחתית על מנת להתגונן מפני ההפגזות מהאויר.
כרטיסי נסיעה

הרכבת התחתית של קייב לא מחולקת לאזורים, כך שתעריף הנסיעה הוא אחיד לכל הקווים. לאחר שאדם נכנס לתחומי התחנה הוא חופשי לנסוע בכל קו ולהחליף לכל קו ללא תשלום נוסף עד שהוא יוצא מתחומי הרכבת.
תשלום על נסיעה בודדת מתבצע בעזרת אסימון. האסימונים נמכרים בקופות בתחנות הרכבת ובמכונות אוטומטיות לממכר אסימונים. עלות נסיעה בודדת 8 הריבניה (כ-שקל ועשר אגורות).
אפשרות אחרת לתשלום היא כרטיס למספר נסיעות. זהו כרטיס מגנטי, שניתן להטעינו ל-10 עד 50 נסיעות. הטעינה מתבצעת בקופה או בעמדות טעינה ממוחשבות, שקיימות רק בחלק מהתחנות. את הכרטיס עצמו אפשר לקבל בקופה תמורת פיקדון של 7 הריבניה (כ-1 שקל).
קיים גם כרטיס נסיעה חודשי וחצי-חודשי, המאפשר נסיעה חופשית ברכבת בתקופה הנקובה בכרטיס.
נתונים סטטיסטיים

(נכון ל-1 בינואר 2018)
כמות נוסעים כוללת בשנת 2017 — 498 מיליון
הכמות הממוצעת של נוסעים ביממה — 1.37 מיליון נוסעים.
האורך הכולל של המערכת — 67.6 ק"מ.
מספר תחנות — 52
מספר דרגנועים — 115
כמות קרונות בשימוש — 814
המרחק הארוך ביותר בין שתי תחנות – 3046 מטר
המרחק הקצר ביותר בין שתי תחנות – 766 מטר
גלריה

תחנת "ארמון אוקראינה" (לשעבר "תחנה על שם הצבא האדום"). על קיר אולם הנוסעים ניתן לראות שריד מתקופת ברית המועצות - פסיפס עם דמותו של חייל סובייטי במדים מתקופת מלחמת האזרחים
תחנת "מאידאן נזאלז'נוסטי"
תחנת ויסטבקובי צנטר
לובי תחנת אוניברסיטת
ראו גם

תחנת המטרו שער הזהב
אסימונים של הרכבת התחתית של קייב
וישהראד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבצר גבעה, חורבות, מוצב 
 מיקום:  וישהראד 
 מדינה:  צ'כיה 
 מבקרים בשנה:  45,878 (נכון ל־2021)
 מידות
 גובה מעל פני הים:  232 מ' 
 קואורדינטות:  50°03′52″N 14°25′04″E﻿ / ﻿50.064427188°N 14.417644214°E﻿ / 50.064427188; 14.417644214
 www.praha-vysehrad.cz
  (למפת פראג מוגדלת) וישהראד(למפת פראג רגילה) וישהראד
 
מבט על וישהראד מכיוון נהר הוולטאבה
וישהראד (בצ'כית: Vyšehrad) היא טירה בפראג, צ'כיה. היא נבנתה במהלך המאה ה-10, על גבעה בגדה המזרחית של נהר הוולטאבה, החוצה את העיר. בשטח הטירה ניצבת כנסיית פאולוס ופטרוס הקדושים, שבתחומה בית הקברות וישהראד. בבית העלמין קבורים צ'כים חשובים רבים.
כנסיית פאולוס ופטרוס הקדושים המזוהה עם המצודה
קברים בבית הקברות וישהראד.
היסטוריה

המבצר נבנה במקור במהלך המאה ה-10 לספירה. לאור העובדה כי אין תיעוד היסטורי מהימן על המאה ה-10 בצ'כיה, נוצרו (ככל הנראה כבר במאה ה-12) אגדות המתארות את וישהראד כהתיישבות הראשונה במקום שנהפך מאוחר יותר להיות פראג. האגדות, שהתקבעו כמעין תחליף מקובל להיסטוריה המבוססת על עובדות, מתארות את וישהראד כמרכז חשוב גם אחרי שהתיישבה שושלת פשמישל - ששלטה בצ'כיה במשך מאות שנים - במקום המוכר כיום כמצודת פראג. בעת המלחמות הבוהמיות נכבשה וישהראד בידי ההוסיטים.
כאשר קארל הרביעי, מלך בוהמיה שהיה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, החל לבנות את מצודת פראג בצורתה הנוכחית (במאה הארבע עשרה), חדלה וישהראד לשמש בית מלכותי.
טירת וישהראד שופצה במהלך המאה ה-17, לאחר שבית הבסבורג השתלט על אדמות צ'כיה בעקבות מלחמת שלושים השנים. היא אף שמשה מרכז אימונים לצבא האוסטרי.
וישהראד והאזור שמסביבה נהפכו לחלק מן הבירה פראג בשנת 1883.
וייל (קולורדו)

| --- | --- |
דגל ויילדגל וייל
אזור סקי בווייל
אזור סקי בווייל
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קולורדו קולורדו
 תאריך ייסוד:  1966 
 שטח:  11.70 קמ"ר
 גובה:  2,445 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,835 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  387.30 נפש לקמ"ר (2000)
 קואורדינטות:  39°38′09″N 106°21′47″W﻿ / ﻿39.635833333333°N 106.36305555556°W﻿ / 39.635833333333; -106.36305555556 
 אזור זמן:  UTC -7
 http://www.vailgov.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה וייל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה וייל(למפת קולורדו רגילה) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.וייל(למפת קולורדו מוגדלת) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.וייל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וייל (Vail) היא עיירת סקי פופולרית בהרי הרוקי, בקולורדו, ארצות הברית.
וייל ממוקמת על כביש I-70 שהוא כביש ראשי בין-מדינתי (Interstate).
בסמוך לווייל נמצאות אבון, ביוור קריק, אדוארד ועוד כמה עיירות קטנות ואתרי סקי נוספים.
בעונת הקיץ העיירות מלאות במטיילים מכל רחבי העולם הבאים לשחק גולף, להלך במסלולי ההליכה המרובים, לרכוב על אופניים ובעיקר לרפטינג בנהר הקולורדו.
אתר הסקי של וייל הוא אחד מאתרי הסקי הנחשבים לטובים ויוקרתיים ביותר בארצות הברית. הוא נמצא בשטחו של הפארק הלאומי White River National Forest. באתר מספר פסגות גבוהות מאוד (סביב 3,500 מטר) ולכן תנאי השלג אופטימליים מאחר שהשלג נשמר קל ויבש לאורך כל שעות היום. האתר מתאים לגולשים ברמה גבוהה.
בפברואר 2015 אירחה וייל ביחד עם ביוור קריק את אליפות העולם בגלישת סקי אלפיני. בווייל נערכה התחרות הקבוצתית. מיקיילה שיפרין ילידת העיירה זכתה באליפות זו במדליית הזהב.
בווייל קהילה יהודית קטנה, בנוסף לקהילה מוסלמית ונוצרית.  במקום בית תפילה קטן המשותף לכל הדתות. כל קהילה משתמשת במקום ביום אחר.
וייטקה (מחוז משנה)

מחוז משנה וייטקה (בבלארוסית: Веткаўскі раён) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז הומל בבלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר וייטקה.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה וייטקה 18,766 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 88.79% בלארוסים,  8.5% רוסים ו-1.53 אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (60.31%) ורוסית (38.5%).
ווחשי בן חרב

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־7 חצי האי ערב, ערב הסעודית 
 פטירה:  שנות ה־60 של המאה ה־7 חצי האי ערב, ערב הסעודית 
 מדינה:  ח'ליפות ראשידון 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
איור של ווחשי הורג לכאורה את אחד מאויביו באחד הקרבות בהם השתתף.
ווחשי בן חרב (בערבית: وحشي بن حرب) היה אחד מהצחאבה. ידוע כאדם שהרג את חמזה בן עבד אלמוטלב, דודו של הנביא מוחמד, לפני כניסתו לאסלאם.
בקרב אוחוד

לפני קרב אוחוד, ווחשי היה עבד, והינד בנת עתבה (אנ') הבטיחה לשחרר אותו אם הוא יהרוג אחד משלושה אנשים: מוחמד, עלי בן אבי טאלב, או חמזה בן עבד אלמוטלב. היא הגישה לו את ההצעה הזאת מפני שהיא רצתה לנקום את מות אביה, שנפל בקרב בדר. ווחשי ענה להצעה של הינד כך "אני בכלל לא יכול להתקרב למוחמד מכיוון שחבריו קרובים אליו יותר מכל אחד אחר. גם עלי הוא ערני במיוחד בשדה הקרב. לעומת זאת, חמזה זועם כל כך שכאשר הוא נלחם, הוא לא שם לב למתרחש סביבו, וייתכן שאצליח לגרום לו ליפול על ידי טריק כלשהו או על ידי ניצול חוסר הזהירות שלו". הינד הסתפקה בכך והבטיחה שאם יצליח לבצע את המשימה היא תשחרר אותו. ווחשי הצליח להרוג את חמזה בקרב אוחוד, דבר שהוציא אותו לחופשי וסיים את עבדותו.
כניסתו לאסלאם

לאחר קרב אוחוד, ווחשי המשיך לחיות במכה, אך לאחר כיבושה בידי המוסלמים, הוא עבר לטאיף, אך גם לשם האסלאם הגיע. על פי דבריו, הוא שמע שאללה מוכן למחול לאדם על כל חטאיו אם הוא מביע חרטה עליהם, אז הוא הלך לפגוש את מוחמד ואמר לו את השהאדה. לאחר שהוא אמר את השהאדה, מוחמד שאל אותו "אתה הרגת את חמזה?", ווחשי ענה "כן", אז מוחמד אמר בתגובה "אם כך, אתה יכול שלא להראות לי יותר את הפרצוף שלך?".
ראו גם

אבו בכר
עומר בן אל-ח'טאב
לקריאה נוספת

השאם אבן עבד אל מאלכ, חַיֵּי מֻחַמָּד: ספר תולדותיו, מערבית: יוסף יואל ריבלין, תל אביב: מצפה 1932
הערות שוליים

↑  Wahshi-Ibn-Harb-Lambert-Surhone, amazon
↑  Āyatullah Ja‘far Subḥānī, The Message, Islamic Seminary Publications, 1984, ISBN 978-0-941724-38-8. (באנגלית)
↑  peoplepill.com, About Wahshi ibn Harb: Killer (0700 - 0660) | Biography, Facts, Career, Wiki, Life, peoplepill.com (באנגלית)
↑  Hazrat Hamzah, www.rafed.net
↑  Sahih al-Bukhari 4072 - Military Expeditions led by the Prophet (pbuh) (Al-Maghaazi) - كتاب المغازى - Sunnah.com - Sayings and Teachings of Prophet Muhammad (صلى الله عليه و سلم), sunnah.com
התקופה הפלאוליתית

שחזור אמנותי של חיי האדם הניאנדרטלי בתקופה הפלאוליתית התיכונה
אבני יד כלי האבן האופייני של התרבות האשלית, התקופה הפלאוליתית התחתונה
התפשטות האדם המודרני (הומו ספיינס) ברחבי העולם, החל בתקופה הפלאוליתית התיכונה. המספרים מציינים את מועד הגעת האדם המודרני לכל אזור, בשנים לפני זמננו. אוכלוסיות מודרניות (אדום) החלו לצאת מאפריקה לפני כ-100,000 שנה, החליפו את הניאנדרטלים (צהוב) ומיני אדם קדומים אחרים (ירוק), וכן יישבו אזורים חדשים (לבן).
בארכאולוגיה, התקופה הפלאוליתית (או תקופת האבן הקדומה) (מקור השם מיוונית; παλαιός פלאיוס = ישן, λίθος ליתוס = אבן) היא תקופה פרהיסטורית, החלק הראשון והארוך ביותר של תקופת האבן. תחילת התקופה הפלאוליתית (והארכאולוגיה בכלל) מוגדרת מתחילת ייצור כלי אבן על ידי הומינידים באפריקה לפני כ-2,600,000 שנה. שלבי המשנה של התקופה הפלאוליתית מוגדרים על פי סגנונות ושיטות שונים לסיתות כלי אבן, שהם השריד העמיד והנפוץ ביותר באתרים הארכאולוגיים. התקופה מכסה בקירוב את התור הגאולוגי פליסטוקן ומסתיימת במעבר לתור ההולוקן, או מעט לפניו, לפני כ-20,000 עד 11,000 שנים.
האבולוציה של האדם התרחשה ברובה בתקופה הפלאוליתית, ובמהלכה ידועים מספר מינים בסוג אדם, כגון הומו ארקטוס, הומו היידלברגנסיס, האדם הניאנדרטלי והאדם המודרני. אוכלוסיות האדם בתקופה הפלאוליתית עברו תמורות משמעותיות ביותר, כגון התפתחות השפה, השליטה באש, היציאות מאפריקה והתפשטות האדם לכל חלקי העולם הישן, והתפתחות האדם המודרני. המכנה המשותף לאנשים שחיו בתקופה זאת הוא אורח חיים של ציידים-לקטים נוודים, ברוב המקרים.
התקופה הפלאוליתית מחולקת למספר תת-תקופות: התקופה הפלאוליתית התחתונה, התיכונה והעליונה. בכל תת-תקופה רווח סגנון אחר של סיתות כלי אבן. התקופה הפלאוליתית התחתונה היא זמנם של טיפוסי אדם קדם-מודרניים, כהומו ארקטוס והומו היידלברגנסיס. האדם המודרני הופיע (באפריקה) בתקופה הפלאוליתית התיכונה (במקביל לאדם הניאנדרטלי באירופה) ואוכלוסיותיו התפשטו לכל העולם במהלך התקופה הפלאוליתית העליונה.
התקופה הפלאוליתית הסתיימה עם המעבר לאורח חיים חדש, כאשר קבוצות הולכות וגדלות של ציידים-לקטים החלו להתיישב בכפרי קבע ולייצר מזון. במזרח התיכון ובאגן הים התיכון המעבר לחיי קבע ולחקלאות החל בתקופה האפיפלאוליתית וביתר שאת בתקופה הנאוליתית. בארכאולוגיה של צפון אירופה מקובל לקבוע את סוף התקופה הפלאוליתית לסוף הפליסטוקן, שאחריו החלה התקופה המזוליתית.
חלוקת התקופה

התקופה הפלאוליתית מחולקת בדרך כלל לשלוש תקופות משנה: התחתונה (Lower Paleolithic), התיכונה (Middle Paleolithic) והעליונה (Upper Paleolithic), על פי סוגי כלי האבן שסותתו. באפריקה שמדרום לסהרה מקובל להשתמש במינוח מקביל של תקופת האבן המוקדמת, האמצעית והמאוחרת (Early, Middle and Late Stone Age; שלבים אלה מקבילים בקירוב לתקופה הפלאוליתית התחתונה, התיכונה והעליונה). זמן המעבר בין התקופות משתנה מאזור לאזור. להלן יינתנו התאריכים הנהוגים ברוב אגן הים התיכון ובכלל זה גם בארץ ישראל.
חלוקת התקופה > התקופה הפלאוליתית התחתונה

התקופה הקדומה והארוכה ביותר בתולדות האדם. נמשכה מהעדויות הראשונות לכלי אבן מסותתים, 2,600,000 (במזרח אפריקה) ו-1,500,000 שנים לפני זמננו באגן הים התיכון, ועד 250,000 שנה לפני זמננו. האתרים הארכאולוגיים הקדומים ביותר שייכים לתרבות האולדובאית, המתאפיינת בסיתות נתזים פשוטים ומקצצים. לאחר מכן (בערך מיליון וחצי שנים לפני זמננו) מופיעה התרבות האשלית, המצטיינת בסיתות של אבני יד. תרבויות אלה נוצרו בידי מיני אדם קדם-מודרניים כהומו הביליס, הומו ארקטוס והומו היידלברגנסיס. האתרים הקדומים ביותר התגלו במזרח ודרום אפריקה. לפני כ-1,800,000 שנה החלה נדידת אוכלוסיות של הומו ארקטוס מחוץ לאפריקה והתבססות במזרח התיכון, בדרום אירופה ובדרום אסיה. כמעט שאין בתקופה זאת עדויות משכנעות לקבורה, לפולחן ולאמנות.
חלוקת התקופה > התקופה הפלאוליתית התיכונה

נמשכה מ-250,000 עד 45,000 שנים לפני זמננו. בתקופה זו מופיעים האדם הניאנדרתלי, כמו גם בני אדם מודרניים מבחינה אנטומית (הומו ספיינס). אתרים מהתרבות המוסטרית, המתאפיינת לעיתים בשימוש נרחב בטכניקת לוולואה לסיתות כלי צור דקים שצורתם מוקפדת, כגון חוד, מקרצף, סכין ומשונן. אפריקה מאוכלסת בתקופה זאת על ידי האדם המודרני ובאירופה מקובל לזהות את כל בני האדם המאכלסים את היבשת בתקופה זו עם הניאנדרטאלים. בישראל המצב מורכב יותר בגלל נוכחותם של אנשים מודרניים מבחינה אנטומית לצדם של הניאנדרטאלים. לראשונה מופיעה קבורה מכוונת (אצל שני מיני האדם) וגם עדויות מעטות לשימוש בצבע ולייצור חרוזים. בארץ ישראל כמה מאתרי המפתח של התקופה, בהם התגלו קבורות של ניאנדרטלים ואדם מודרני: מערת תנור ומערת הגדי בנחל מערות בכרמל, מערת כבארה בכרמל, מערת קפזה בהר הקפיצה בנצרת, מערת היונים ליד כרמיאל ומערת עמוד בנחל עמוד. מוסכם כי בפרק זמן זה האדם שלט באש וצד פרסתנים גדולים כעניין שבשגרה. עם זאת, קיים ויכוח אם מדובר כבר באוכלוסיות מודרניות לחלוטין מבחינה קוגניטיבית, כפי שרואים בתקופות המאוחרות יותר.