stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פדרו פרואנסה
קריירת שיפוט

פרואנסה החל לשפוט בליגת העל הפורטוגזית בשנת 1998, ובמפעלים של פיפ"א ושל אופ"א החל לשפוט בשנת 2003.
ב-10 באוגוסט 2003 פרואנסה שפט במשחק הסופר קאפ הפורטוגזי, שהיה למשחק הגמר הראשון ששפט בפורטוגל. בשנת שלאחר מכן שפט בשלושה משחקים באליפות אירופה עד גיל 19, כולל משחק הגמר בין ספרד לטורקיה.
בדצמבר 2004 שפט פרואנסה במשחק הראשון שלו במסגרת גביע אופ"א, בו שיחקו א.א.ק. אתונה וגוריצה. ב-27 במאי 2007 הוא שפט במשחק גמר הגביע הפורטוגזי, בו ניצחה ספורטינג ליסבון את בלננסש.
לאחר שנתיים בהן שפט במשחקי מוקדמות ליגת האלופות, בשנת 2007 הוא שפט במשחקו הראשון בשלב הבתים של ליגת האלופות, בו פ.ס.וו. איינדהובן ניצחה 1-2 את צסק"א מוסקבה.
ב-22 במרץ 2008 היה פרואנסה לשופט הראשון ששפט במשחק גמר גביע הליגה הפורטוגזית. בגמר זה ויטוריה סטובאל ניצחה את ספורטינג ליסבון בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר משחק ללא שערים. בשנת 2010 שפט בפעם השנייה בגמר הגביע הפורטוגזי, כאשר בפעם זו פורטו ניצחה 1-2 את שאבס. בשנת 2011 שפט פרואנסה בפעם השנייה בגמר גביע הליגה הפורטוגזית. במשחק זה בנפיקה ליסבון ניצחה 1-2 את פאסוס די פריירה.
ב-19 במאי 2012 שפט פרואנסה בגמר ליגת האלופות 2012, בו צ'לסי ניצחה את באיירן מינכן 3-4 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 1-1 ב-120 דקות. פרואנסה נבחר לסגל השופטים ששפטו ביורו 2012. הוא שפט במשחקי שלב הבתים בין ספרד לבין אירלנד, ובין שוודיה לבין צרפת. בנוסף הוא שפט במשחק רבע הגמר בין אנגליה לבין איטליה. ב-29 ביוני פרואנסה שפט במשחק גמר יורו 2012, בו ניצחה ספרד 0-4 את איטליה, ובכך הפך לשופט הפורטוגלי הראשון ששפט בגמר אליפות אירופה. פרואנסה הפך לשופט הראשון ששפט באותה שנה גם בגמר ליגת האלופות וגם בגמר אליפות אירופה. פרואנסה נבחר לשפוט במונדיאל 2014, שם שפט במשחקי שלב הבתים בין קמרון וקרואטיה, ובין יפן וקולומביה. הוא שפט גם במשחק שמינית הגמר בו ניצחה הולנד את מקסיקו, מבעיטת עונשין שפרואנסה שרק לזכות הולנד בדקה ה-94.
ב-22 בינואר הודיע פרואנסה על פרישה משיפוט כדורגל. שישה חודשים לאחר מכן מונה לנשיא הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני.
עין ספרה

| --- | --- |

 מדינה:  אלג'יריה אלג'יריה
 גובה:  1,081 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  52,320 (2008)
 קואורדינטות:  32°45′N 0°35′W﻿ / ﻿32.750°N 0.583°W﻿ / 32.750; -0.583
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלג'יריה מוגדלת) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תוניסיה לוב ניז'ר מאלי מאוריטניה הים התיכוןעין ספרה(למפת אלג'יריה רגילה) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תונ. לוב ניז'ר מאלי מאור. הים התיכוןעין ספרה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
עין ספרה (בערבית: عين الصفراء) היא עיר במחוז נעמה שבאלג'יריה בפתחו של מדבר סהרה.
גאוגרפיה

העיר עין ספרה שבמחוז נעמה באלג'יריה, נמצאת בקצהו הצפוני של מדבר סהרה, ומכאן כינויה "השער למדבר". גובהה כ-1,000 מטרים מעל פני הים, והיא מוקפת בהרי האטלס. בעיר חיים נכון לסוף העשור השני של המאה ה-21 כ-35,000 תושבים.
אקלים

חודש ינואר נחשב לחודש קר במיוחד, בו הטמפרטורה הממוצעת עומדת על 14 מעלות צלזיוס. בקיץ הטמפרטורה הממוצעת היא כ-38 מעלות.
אקלים > שלג

בשנים 1979, 2017, 2018 ו-2021 תועדו אירועי שלג בעיר. בשנת 1979 הייתה בעיר סופת השלגים קשה שגרמה לעצירת התנועה. ב-20 בינואר 2017 השלג צבר עובי של מטר.
עמוד הניצחון של ברלין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  עמוד ניצחון, אנדרטת מלחמה 
 על שם:  ניצחונות צבא פרוסיה
 כתובת:  טירגארטן 
 מיקום:  מיטה 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1873
 תאריך פתיחה רשמי:  1873 
 חומרי בנייה:  גרניט, גרניט, גרניט, ארד, פסיפס, גרניט, Obernkirchen sandstone, שיש, עלי זהב 
 יוצר:  אנטון פון ורנר, Friedrich Drake, קארל קייל, אלברט וולף, אלכסנדר קלנדרלי, מוריץ שולץ 
 אדריכל:  היינריך שטראק 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 מידות
 אורך:  25.3 מ' 
 רוחב:  25.3 מ' 
 גובה:  67 מ' 
 גובה מעל פני הים:  67 מ' 
 קואורדינטות:  52°30′52″N 13°21′00″E﻿ / ﻿52.51451°N 13.350111°E﻿ / 52.51451; 13.350111
  (למפת ברלין מוגדלת) עמוד הניצחון של ברלין(למפת ברלין רגילה) עמוד הניצחון של ברלין
 
פסל ויקטוריה
עמוד הניצחון (בגרמנית: Siegessäule; זיגסזוילֶה) של העיר ברלין הוא אחד האתרים הידועים בעיר. העמוד תוכנן על ידי היינריך שטראק במטרה להנציח את ניצחון צבא פרוסיה בשנת 1864 במסגרת מלחמת שלזוויג השנייה. העמוד נחנך ב-2 בספטמבר 1873 - לאחר ניצחונה של פרוסיה על אוסטריה במסגרת מלחמת שבעת השבועות בשנת 1866 ולאחר ניצחונה על צרפת במסגרת מלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870–1871, והוחלט שהעמוד ינציח אף ניצחונות אלה. 
בשל הניצחונות המאוחרים שונתה תוכנית העמוד והוחלט שבראשו יוצב פסל של ויקטוריה, אלת הניצחון.
העברת העמוד ממקומו

בעת הקמתו ניצב העמוד מול בניין הרייכסטאג בקֶניגספלאץ (Königsplatz) - הנקראת כיום כיכר הרפובליקה (Platz der Republik). בשנת 1939 בעקבות התכנון המחודש של העיר ברלין על ידי המפלגה הנאצית ובמסגרת עבודות ההכנה לקראת הפיכת העיר ברלין לעיר בשם "גרמאניה" שעתידה הייתה להפוך, על פי התכנון הנאצי, לבירת העולם, הוחלט להעביר את העמוד לכיכר הכוכב הגדול בו הוא נמצא כיום באמצע רחוב ה-17 ביוני.
העמוד, שגובהו היה אז 50.66 מטרים בלבד הוגבה ב-7.5 מטרים נוספים (לגובה של 66.89 מטרים), והועבר לכיכר שנבנתה בשנת 1941 בתכנונו של אלברט שפר. ארבע מנהרות להולכי רגל נבנו על מנת לאפשר גישה לעמוד במרכז כיכר הנמצאת במרכז פארק הטירגארטן.
ככל הנראה, העברת העמוד למקומו הביאה לכך ששרד את מלחמת העולם השנייה. בעוד שבניין הרייכסטאג נפגע קשות בקרבות כיבוש ברלין והאזור ממול הבניין נהרס לחלוטין, האזור בו נמצא העמוד שרד את המלחמה.
תיאור העמוד

בראש העמוד ניצב פסל של אלת הניצחון המכונפת שגובהו 8.3 מטרים ומשקלו 35 טונות. הפסל עוצב על ידי פרידריך דראקֶה. הפסל מכונה בידי תושבי ברלין "גולדאֶלזֶה" (Goldelse) - אלזה המוזהבת.
הפסל ניצב בראש העמוד, העשוי ארבעה חלקים מאבן חול. שלושה מארבעת חלקי אבני החול מעוטרים בתותחים שנלקחו מאויביה של פרוסיה שנוצחו במלחמות. הרביעי מחלקי העמוד מעוטר בזר עשוי זהב. זר זה נוסף לעמוד בשנת 1938 בעת שהעמוד הובא למקומו הנוכחי.
העמוד ניצב על בסיס העשוי גרניט אדומה. הבסיס הוא אכסדרת עמודים שקירותיה מעוטרים בפסיפסים מעשי ידי אנטון פון ורנר.
בבסיס העמוד ארבעה תבליטי ברונזה המציגים את ניצחונותיה של פרוסיה בשלוש המלחמות ואת צעידת הכוחות המנצחים לברלין. התבליטים נוצרו על ידי הפסלים מוריץ שולץ, קארל קייל, אלכסנדר קלנדרלי ואלברט וולף.
התבליטים הוסרו לדרישת צרפת בשנת 1945 (בעיקר לאור העובדה שהם מנציחים את הניצחון על צרפת בשנת 1871). בשנת 1987 שוחזרו התבליטים לרגל יום השנה ה-750 לייסוד העיר ברלין. התבליטים נחנכו מחדש בנוכחות נשיא צרפת פרנסואה מיטראן.
העמוד בקולנוע ובתרבות

העמוד מופיע בסרטו של וים ונדרס "מלאכים בשמי ברלין" בתור המקום בו נוהגים המלאכים להתאסף. כמו כן פסל אלת הניצחון שבראש העמוד מופיע בקליפ "Stay (Faraway, So Close)" של להקת U2.
עינות זיף

| --- | --- |

עינות זיף, עין זיתון
 מיקום המעיין
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  יהודה (חבל ארץ)
 אזור:  זיף
 קואורדינטות:  31°29′5.71″N 35°8′33.83″E﻿ / ﻿31.4849194°N 35.1427306°E﻿ / 31.4849194; 35.1427306
 נתוני המעיין
 סוג זרימה:  מעיין איתן
 סוג נביעה:  מעיין שכבה
 גישה למעיין
 נגישות לציבור:  פתוח
  (למפת הר חברון מוגדלת) עינות זיף(למפת הר חברון רגילה) עינות זיף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עינות זיף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עינות זיף
עינות זיף הם שני מעיינות הנמצאים ליד שטח זיף המקראית ומכאן שמם.
מעיין נוקיס נובע לתוך ניקבה באורך כ-20 מטר, בפתח הניקבה קיימת קשת אבנים המתוארכת לתקופת בית שני. מי המעיין זורמים לבריכת אגירה עתיקה.
עין זיתון נובע למערה חצובה בסלע. מי המעיין מגיעים לגובה מטר. בצידו השני של עין זיתון נמצאת באר שעולה על גדותיה בתקופת הגשמים.
סמוך לעינות זיף נטוע עץ חרוב בודד בעל גזע ענק. החוקר והגאוגרף נתן שלם, שחקר את עינות זיף בשנות ה-30, ציין את העץ במחקריו.
גלריית תמונות

בור המים בסוף עין זיתון
נוף תל זיף הקדומה, סמוך למעיין
עין אום זיתון
הנקבה בעין אום א־נווקיס
לקריאה נוספת

אל המעיין - כל החלומות מתגשמים בספר אחד.
עין נקובא

| --- | --- |
עין נקובא
שם בערבית: عين نقوبا
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: ירושלים
מועצה אזורית: מטה יהודה
גובה ממוצע: ‎618 מטר
סוג יישוב: יישוב 2,000‏–4,999 תושבים
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף יולי 2024 (אומדן)
  - אוכלוסייה: 3,917 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎2.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) עין נקובא(למפת הרי ירושלים רגילה) עין נקובא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין נקובא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין נקובא31°47′36″N 35°07′12″E﻿ / ﻿31.7932630230601°N 35.1198653605666°E﻿ / 31.7932630230601; 35.1198653605666  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה יהודה (in English: Mateh Yehuda Regional Council) באדום - עין נקובא בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 2 מתוך 10

עין נקובא (בערבית: عين نقوبا) הוא יישוב ערבי הממוקם ממערב לירושלים ושייך למועצה אזורית מטה יהודה.
בעין נקובא מתגוררים כ-3,700 תושבים (נכון לשנת 2022), והוא היישוב הגדול ביותר במועצה האזורית מטה יהודה.
היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1962 על ידי פליטים מהכפר בית נקובא שתושביו עזבו אותו במלחמת העצמאות, ולא הורשו לחזור אליו לאחריה (על מקומו נבנה המושב בית נקופה). תושבי בית נקובא התגוררו באבו גוש עד 1962, אז קיבלו שטח להקמת ישובם בצמוד לכפר עין ראפה (שמקור תושביו בכפר סובא). בשנת 1976 התפצל היישוב עין נקובא מעין ראפה והוכר כיישוב עצמאי.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588163305171  VIAF: 317132424   WorldCat (עם VIAF): 317132424 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית ספר ברנקו וייס עין נקובא - עין ראפה
אתר טבע עין חמד הנושק לבתי עין נקובא
עינוי דין

עינוי דין הוא התמשכות משפטו של אדם לאורך זמן ללא סיבה מוצדקת. דבר זה אסור במדינות רבות בעולם, כולל ישראל, והוא מעוגן במספר אמנות בינלאומיות ומוכר בתור הזכות למשפט מהיר.
בהלכה היהודית

בהלכה היהודית עינוי הדין אסור. חז"ל אף אמרו כי ”חֶרֶב בָּאָה לָעוֹלָם עַל עִנּוּי הַדִּין”.
במשפט העברי נדרש בית הדין לסיים פסיקה משפטית תוך יום אחד בלבד, ובדיני נפשות כשהדין נוטה להרשעה תוך יומיים בלבד.
מסיבה זו יש איסור להתחיל דיני נפשות ביום שישי, כדי שהדיון לא יידחה לראשון.
בעולם

בארצות הברית נאסר עינוי הדין על פי התיקון השישי לחוקה הקובע כי "בכל תביעה פלילית, לנאשם תהיה הזכות למשפט מהיר". אך עם זאת התיקון לא קובע זמן שנחשב לסביר לצורך בדיקת הראיות והגשת כתב האישום, ומותיר זאת לשיקול דעת בית המשפט. במקרה Barker v. Wingo (אנ') בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע ארבעה קריטריונים לפיהם תיבדק הסבירות של התמשכות ההליכים, המבחן כולל את משך העיכוב, הגורם לעיכוב, יחס הנאשם כלפי זכותו למשפט מהיר וקיומו של נזק מהתמשכות ההליכים. במקרה שהתבצע עינוי הדין עשוי האישום להתבטל. מדינות מסוימות בארצות הברית קבעו זמן מוגדר לצורך הגשת התביעה; ניו יורק, למשל, קבעה בחוק שעל כל עבירה למעט רצח על התביעה להיות מוכנה למשפט תוך שישה חודשים לכל היותר.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת אבות, פרק ה', משנה ח'
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
ערי המעבר

המיקום של אזור ערי המעבר במחוז לוס אנג'לס
אזור ערי המעבר (באנגלית: Gateway Cities), המכונה גם דרום-מזרח מחוז לוס אנג'לס (באנגלית: Southeast Los Angeles County), הוא אזור עירוני גדול בדרום-מזרח מחוז לוס אנג'לס, המשתרע בין העיר לוס אנג'לס, מחוז אורנג' והאוקיינוס השקט. מקבץ הערים זכה לכינוי "ערי המעבר" משום שהערים הללו משמשות כנקודת מעבר בין אזור לוס אנג'לס ואזור מחוז אורנג'. נכון ל-2021 האזור כולל כ-2 מיליון תושבים. האזור כולל כולל כמה מהאזורים העירוניים בעלי צפיפות האוכלוסייה הגבוהה ביותר בארצות הברית. בדומה לאזורים אחרים בלוס אנג'לס, גם הדמוגרפיה של אזור ערי המעבר מאופיינת באוכלוסייה בעלת מגוון אתני רב יחסית.
העיר הגדולה ביותר באזור זה היא לונג ביץ' עם 461,522 תושבים (נכון ל-2006) ואחריה נמצאת העיר לייקווד עם 79,345 תושבים (נכון ל-2006). האזור כולל בתוכו גם כמה ערים מאזורים אחרים בלוס אנג'לס כגון סאות' ביי ואיסט לוס אנג'לס.
בדומה לאזור דרום לוס אנג'לס גם בערי המעבר ישנה רמת פשיעה גבוהה, ואפילו גבוהה יותר והאזור מוצף בכנופיות רחוב, בייחוד בעיר קומפטון.
מבחינה היסטורית אזור ערי המעבר שימש כמרכז הייצור התעשייתי של אזור לוס אנג'לס רבתי ותהליך העיור של האזור החל במהלך העשור הראשון של המאה ה-20.
ערי המחוז

שמות ערי המחוז לפי סדר האלפבית האנגלי:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ארטסיה  בל  בל גרדנס  קריטוס  קומרס  קומפטון  קדהיי  דאוני |  הוואיין גרדנס  הנטינגטון פארק  לה הברה הייטס  לה מירדה  לייקווד  לונג ביץ'  לינווד  מייווד  מונטבלו |  נורווק  פרמאונט  פיקו ריברה  סנטה פה ספרינגס  סיגנל היל  סאות' גייט  ורנון  ויטייר |
הערות שוליים

↑  "Demographics of the Gateway Cities COG Region". Gateway Cities Site Selector.
| דגל קליפורניה מדינת קליפורניה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סקרמנטו |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק אנטלופ • העמק המרכזי של קליפורניה • החוף המרכזי של קליפורניה • דרום קליפורניה • איי התעלה של קליפורניה • רכסי החוף של קליפורניה • עמק אימפריאל • עמק קואצ'לה • עמק קונחו • עמק המוות • מדבר מוהאבי • עמק אוונס • עמק פומונה • עמק סקרמנטו • חצי האי סן פרנסיסקו • עמק סן פרננדו • עמק סן גבריאל • עמק סנטה קלרה • עמק סנטה קלריטה • עמק סן חואקין • סיירה נבדה • עמק הסיליקון • ערי המעבר • אזור מפרץ סן פרנסיסקו • לוס אנג'לס רבתי • מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו • רצועת החוף המרכזית של קליפורניה • מדבריות קליפורניה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לוס אנג'לס • סן דייגו • סן חוזה • סן פרנסיסקו • פרזנו • סקרמנטו • לונג ביץ' • אוקלנד • בייקרספילד • אנהיים • סנטה אנה • ריברסייד • סטוקטון • צ'ולה ויסטה • אירוויין • פרימונט • סן ברנרדינו • מודסטו • אוקסנארד • פונטנה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קליפורניה |  |
עין סוכות

| --- | --- |
המעיין
המעיין
 מיקום המעיין
 מחוז:  מחוז יהודה ושומרון
 אזור:  בקעת הירדן
 קואורדינטות:  32°21′53″N 35°32′53″E﻿ / ﻿32.36467°N 35.54796°E﻿ / 32.36467; 35.54796
 גובה:  2 מטרים (קוטר 20 מטר)
 נתוני המעיין
 סוג נביעה:  מעיין שכבה
 גישה למעיין
 דרך גישה:  נוסעים צפונה בכביש 90, אחרי הפניה למחולה פונים ימינה לשביל אספלט. השביל מתעקל עד לפיצול הצמוד לגדר הגבול. ממשיכים ימינה כ-500 מטר ומגיעים לשביל עפר שמגיע עד המעיין.
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) עין סוכות(למפת צפון השומרון רגילה) עין סוכות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין סוכות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין סוכות
 
עין סוכות (בערבית: עין סָכּוּת) הוא מעיין שכבה הנובע מזרחית לכביש 90, בסמוך לגדר הגבול באזור שבין מחולה לשדמות מחולה. מי המעיין מתנקזים לתוך בריכה טבעית בקוטר של כ-20 מטר ומוקפת קנה מצוי.
שם המעיין

המעיין קיבל את שמו מהעיר סוכות המוזכרת במקרא. העיר סוכות מזוהה עם העיירה הירדנית דיר עלא שנמצאת בשפך היבוק, כ-20 קילומטרים דרומית לעין סוכות. כמו כן, בקרבת המעיין מצויה חורבת הכפר הערבי חרבת א-סכות - ומכאן הגיע שמו של המעיין.
היסטוריה ופעילות אנושית

בעבר שימש המעיין את תושבי הכפר הסמוך ברדלה לצורך השקיית גידולים וחיות משק אולם בשנת 1997 הוא נכלל בשטחים שהוגדרו כשטח צבאי סגור. בשנת 2002 הצטמצם השטח שהוכרז כסגור, אך הגישה למעיין נותרה מוגבלת ליהודים בלבד. בשנת 2015 עתרו בעלי קרקעות פלסטינים לבג”ץ בתביעה להשיב להם את אדמותיהם, והמדינה הכריזה שבכוונתה להגיע איתם להסכמה ולבטל את השטח הצבאי הסגור. בית המשפט פסק לטובת הכרעה זו בינואר 2020, אולם מתנחלים עדיין מנסים להרחיק פלסטינים מהמעיין, לעיתים בגיבוי של חיילי צה"ל.
תושבי מחולה הציבו ליד הבריכה שולחנות פיקניק וסככה. בנוסף הוצבו במרכז הבריכה עזרי ציפה (פלציבים).
לקריאה נוספת

365 מקורות מים ומעיינות, מעיין לכל יום, הוצאת "מסלולים" - בערך עין סוכות.
אורי מאור, ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמודים 32 - 33
הערות שוליים

↑  עין סוכות באתר טיולי.
↑  אורי מאור, ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמוד 32
↑  "אל המעיין", דו"ח של המשרד לתיאום עניינים הומניטריים של האו"ם, עמ' 24
↑  דוד שולמן, 21.10.20 עין סוכות, באתר תעאיוש, אוקטובר 2020
↑  עין סוכות
↑  "מאחורי ההר"
| מעיינות השומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון ומרכז השומרון | מעיין הגבורה • עין עוז • מעיין כפיר (עין אל-כבירה) • בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • מעיין עטרת • עין קנה • מעיין אייל |  |
| מזרח השומרון ובקעת הירדן | חמאם אל-מליח • עין סמיה • עינות פצאל • עין סוכות • עין מצב • עין ברווז (עין גבול) |  |
| דרום השומרון ובנימין | עינות זרקא (נחל נטוף) • עין בובין (מעיין דני) • מעיין הקשת (מעיין מאיר) • מעיין טלמון • עיינות ענר • עין אגוז |  |
עריים

| עריים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: עראים
משפחה:: עריים
שם מדעי
 Lauraceae ‏ז'יסייה, 1789
עַרִיִים (שם מדעי: Lauraceae) היא משפחה בסדרת העראים, הנקראת בעקבות שם הסוג ער. זהו גם הסוג היחיד במשפחה שמיוצג בצמחיית הבר של ארץ ישראל על ידי מין אחד, ער אציל המכונה 'דפנה'.
מקור השם 'ער' נגזר מהכינוי 'ערירי, בודד' שכן השם הלטיני של הסוג ער, Laurus, מגיע מהמילה לאורה שפירושה מקום התבודדות לנזירים.
המשפחה כוללת כ-45-55 סוגים, ו-2500-2000 מינים, לפי הערכות שונות. מיניה נפוצים באזורים טרופיים וסובטרופיים, בעיקר. דרום-מזרח יבשת אסיה ויערות הגשם של ברזיל מהווים מוקדי התמיינות עיקריים של משפחה זו.
מורפולוגיה

בני משפחה זו הם עצים או שיחים. כיאה למשפחה טרופית, מרבית המינים ירוקי-עד בעוד מינים שתפוצתם באזורים ממוזגים יותר נשירים.
ארומטיות מאפיינת את עליהם וחלקיהם המעוצים של מיני משפחה זו. לתכונה זו חשיבות בערכם הכלכלי של חלק ממיני המשפחה. העלים מסודרים באופן מסורג על הגבעול, כאשר העלים לרוב פשוטים ונוקשים במקצת ('גלדניים').
התפרחות מתפתחות בדדך-כלל מחיק העלים. הפרחים אינם בולטים, כשצבעי עלי הכותרת הנפוצים של הם ירוק, צהוב ולבן. מספר האבקנים משתנה, וקיים מעבר בין אבקנים פוריים לבין סטמינודים (קשקשים דמויי-אבקן). זהו אחד מסימני הפרימיטיביות של המשפחה, כלומר, שהיא ממוקמת נמוך בסולם הפילוגנטי.
שחלת הפרח היא עילית, ואיברי הרבייה הנקביים בודדים: מגורה אחת, ביצית אחת, עלי אחד. הפרי של בני משפחה זו הוא מטיפוס ענבה או בית-גלעין.
חשיבות עבור האדם

למספר מינים ממשפחה זו חשיבות כלכלית עבור האדם, כאשר מינים ממשפחה זו משמשים באופן מגוון למדי את צורכי המין האנושי.
השימוש רחב-ההיקף ביותר, בייחוד בישראל, הוא בפרי הנאכל של האבוקדו (Persea americana), וכן מין זה משמש כעץ נוי בגנים.
תבלין הקינמון מקובל כתוספת למאכלים מתוקים. הקינמון מופק מקליפת העץ; זהו אחד משני הגידולים החקלאיים היחידים שלקליפתם ערך מסחרי- השני הוא אלון השעם.
עליו היבשים של הער האציל משמשים לתיבול.
טעמה של בירת שורשים הופק במקור מצמח ממשפחת העריים.
מספר בלתי-מבוטל של מינים נוספים משמש את האדם לבושם, רוקחות, רפואה עממית, הפקת שמני מאכל, שמנים אתריים ועוד.
לקריאה נוספת

נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 188 (הספר בקטלוג ULI)
אביבה רבינוביץ-וין, החי והצומח של ארץ ישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 70-71.
עדני רובאי

| עדני רובאי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עדניים
סוג:: עדני רובאי
שם מדעי
 Ptiloris

עדני רובאי (שם מדעי: Ptiloris) הוא סוג של ציפורי שיר טרופיות ממשפחת העדניים החיים ביערות גינאה החדשה ואוסטרליה.
אורך העדני 22–31 ס"מ ומשקלו 100–130 גרם. הזכרים בעלי שכמייה שחורה גדולה וכנפיים מעוגלות היכולות להיפרש כמו קשת. לכמה מינים ישנו גם חזה בתכלת. הזנב קצר והמקור אפור-כחול עם חיך כתום עז הבולט כשהזכר שר לנקבה. הנקבה בעלת צבעים חומים ומנומרים.
העדני יכול לפרוש את כנפיו לצורה מעוגלת הפרושה לעיני הנקבה הקטנה יותר ולהראות לה את לועו הכתום עז כששאר הפנים עולים למעלה.
כמו רוב העדניים הוא איננו עוזר לנקבה כלל בקינון וגידול הגוזלים.
מינים

רובאי מהודר (Ptiloris magnificus)
Ptiloris intercedens
Ptiloris paradiseus
Ptiloris victoriae
תורת הצמצום

תורת הצמצום היא מושג יסודי בקבלה, העוסק בתהליך שקדם לבריאת העולם והכשיר אותו, אשר במהלכו "פינתה האלוהות מקום". שכן, על מנת לאפשר בריאה, ראשית יש ליצור חלל פנוי רוחני שלתוכו יבראו. מושג הצמצום פותח במיוחד בקבלת האר"י ובמשנותיהם של ממשיכי דרכו, אך הוא בעל מקורות קדומים יותר.
הצמצום הלוריאני > הסבר על תורת הצמצום

נקודת המוצא של קבלת האר"י (ר' יצחק לוריא) מן המאה ה-16 היא שהאין סוף "שורה בכל, והוא הכל, אין בלתו ואפס זולתו". לאור קביעה זו, עולה השאלה: כיצד מתהווים העולמות מתוך אין סוף (להלן: א"ס) או בתוכו, והיכן, אפוא, מקומם? כדי לענות על כך פיתח האר"י את תורת הצמצום.
הצמצום הלוריאני > האר"י אל מול המקובלים הראשונים

המקובלים הראשונים, אשר הושפעו מהמחשבה הנאו-אפלטונית, תיארו את התהוות העולמות כהשתלשלות ישירה מאין סוף, כמתוך מבוע, ממנו פורצת חיות, נמשכת ממנו ומתפשטת, תוך שהיא מתרחקת מהמקור, ודרגותיה משתלשלות זו מזו במבנה היררכי ברור. כל שלב שמתגלה והולך בסדר התפשטות זה הוא שלב מובחן ומצומצם יותר, ביחסו לקודמיו בסדר ההשתלשלות.
האר"י שונה שוני מהותי מהמקובלים הראשונים בהבנתו את התהליך האמור. הוא אינו מדבר על התפשטות ישירה מתוך המקור האלוהי הנעלם, אלא על תהליך דיאלקטי מורכב המבוסס על מתיחות מתמדת בין הסתלקות להתפשטות (קרי התגלות). המחשבה הקבלית הקדומה גורסת, אפוא, כי תהליך ההתפשטות הוא תהליך התהוות, כשכל מדרגה היא סיבה למדרגה שעתידה להתגלות מתוכה, שעתידה לצאת מהכוח (שבו היא נמצאת מלכתחילה) אל הפועל, ולקנות לעצמה הוויה גמורה בפני עצמה. לעומתה, לפי קבלת האר"י, הסתלקות האור קודמת בהכרח להתפשטותו, למעט ההתפשטות הראשונה בעולם אין סוף, הקודם לצמצום. לשון אחר, כל התגלות חדשה כרוכה בהסתלקות, אשר קודמת לה קדימה הכרחית. הסתלקות זו היא סוד הצמצום.
אופן היווצרותו של החלל שבו ישכנו העולמות, בכללם העולם הזה על כל הווייתו, התרחש באופן הבא: האינסוף צמצם את עצמו "מעצמו אל עצמו", כלומר לצדדיו, והותיר בתוכו חלל ריק ופנוי; בתוך חלל זה נבראו העולמות. יוצא, אפוא, כי "הצמצום מציין, את הסתלקות האור האלוהי, שנסוג ונגנז בחביוניו הנעלמים".
הצמצום הלוריאני > ה"טהירו" וה"רשימו"

אותו חלל פנוי שנוצר כתוצאה מהצמצום מכונה בשפתו של האר"י בשם "טהירו". מונח זה מושאל מספר הזוהר ופירושו "זוהר" העוטף את הא"ס (=אין סוף) מאז ומעולם, זוהר אשר אינו כולל כל צמצום כלל ועיקר. בדברי האר"י המונח קיבל משמעות הפוכה, חדשה ומקורית. בעוד שבספר הזוהר ה"טהירו" מסמל את ספירת הכתר, את הספירה הראשונה המקיפה את הא"ס כמעין הילה שסובבת סביבו, את בחינת הגילוי שבא"ס, בדברי האר"י מייצג הטהירו את ההפך הגמור - את החלל הפנוי שנוצר כתוצאה מהסתלקותו של הא"ס ועילומו המוחלט. אותו "טהירו", כאמור, הוא מקומם של כל העולמות כולם, עליונים ותחתונים גם יחד.
עיון מדוקדק בכתבי האר"י וכן בכתביהם של ר' חיים ויטאל ור' יוסף אבן טבול מגלה כי אין חלל זה ריק לחלוטין מאורו של האינסוף אלא שנשתיירו בו חלקיקי אור א"ס שנצטמצם, הנקראים "רשימו" (=רושם, או זיכרון ממציאות האור הגדול שהיה בחלל זה). יש להעיר שמושג הרשימו אינו מופיע בתיאור הראשוני של הצמצום אצל ר' חיים ויטאל ומופיע רק אחרי שלב ההאצלה מהאין סוף, בניגוד לתפיסתו של אבן טבול.
חשוב לציין כי חוקרים רבים ראו בדברי רבי חיים ויטאל סתירה לתפיסה הקבלית המוקדמת לו, לפיה "לית אתר פנוי מיניה" (ארמית: "אין מקום הריק ממנו [מאלוהים]"), גם במדרגות הנמוכות ביותר של ההוויה. בכל מקום מצויה הארה אלוהית. בכל מקום אפשר להתקשר עם הארה זו ולדבוק בה. ברור כי תפישת החלל הריקני מכל אור אינה מוצאת את מקומה לצד ההנחה המיסטית היסודית לפיה אין מקום פנוי ממנו.