stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקניקייה
אופן הכנה והגשה

נקניקייה תעשייתית עוברת תהליך בישול בקיטור במהלך הייצור ולכן אין חובה לבשלה טרם האכילה, אלא לשם חימומה וקבלת טעם עשיר יותר. לצורך העשרת הטעמים ניתן לבשלה, לטגנה, לצלותה או לאפותה. נקניקיות ״מסורתיות״ כדוגמת אלו אשר נמכרות אצל קצבים אינן מבושלות מראש אלא עטופות במעיים ויש לבשלן טרם האכילה.
יש הנוהגים להגיש נקניקייה בלחמנייה, עם סלטים ורטבים שונים. לעיתים קרובות נקניקיות אלו נמכרות בדוכני מזון מהיר.
אליפות העולם בייצור נקניקיות

איגוד יצרני בשר הבוטיק בגרמניה מקיים תחרות על טיב הנקניקייה אחת לשלוש שנים, במסגרת יריד תעשיית הבשר ותחליפיו. ב-2022 זכה הישראלי דובי פורת בשש מדליות זהב מדליית כסף וגביע האליפות בתחרות שהתקיימה בפרנקפורט.
ראו גם

נקניק
משה בתיבה (מאכל)
מרגז
נקניקיית קארי
צ'וריסו
קרפדה במאורה
בנגרז אנד מאש
נקניקיית קאמברלנד
עסבנה
הערות שוליים

↑    ישראל מושקוביץ, נקניקיית ווינר, באתר "ידיעות אחרונות", 21 במאי 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ד. ה. ברנהם ושות'

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  שיקגו 
 
ד. ה. ברנהם ושות' (באנגלית: D. H. Burnham & Company) הייתה חברת אדריכלים (אנ') בשיקגו, אילינוי, אשר פעלה בשנים 1891–1912. כיורשת של ברנהם ורוט (אנ'), השם שונה לאחר שג'ון ולבורן רוט מת ב-1891. רוט היה האדריכל היועץ הראשי של התערוכה הקולומביאנית העולמית (1983). לאחר מותו של רוט, דניאל הדסון ברנהם לקח את התואר הזה יחד עם התפקיד של ראש הבנייה.
היסטוריה

ד. ה. ברנהם ושות' המשיכו לקבל הזמנות תכנון. הפרויקטים כללו את בניין כיכר אליקוט (אנ') בבפאלו, ניו יורק, פיקוח על השימור והרחבת בניין מרשל פילד ושות' (אנ') בשיקגו בין השנים 1893 ל-1914, תכנון ובניית בניין סילברסמית', כיום מלון סילברסמית' (אנ') במרכז העסקים הראשי של שיקגו, בשנות ה-90 המאוחרות, תחנת פנסילבניה בפיטסבורג (1903), תחנת יוניון (אנ') באל פאסו (1906), תחנת יוניון (אנ') בוושינגטון הבירה (1907) ובניין הלאומי (אנ') בשיקגו (1907).
בשנים 1894–1895 היה ברנהם נשיא המכון האמריקאי לאדריכלים (AIA) והתבקש לערוך תוכניות לערים: וושינגטון די. סי. (1902), קליבלנד (1903) וסן פרנסיסקו (1905).
תוכנית ברנהם

תוכנית ברנהם (אנ') (1909) הייתה תוכנית תכנון ערים לעיר שיקגו. התוכנית שמרה על שמורות יער לאורך ובסמוך לגדת האגם של העיר, כדי להבטיח את שימורן במקרה של התפוצצות אוכלוסין.
כאשר ברנהם מת ב-1912 החברה הועברה לעובד מהימן ותיק, אשר מאוחר יותר שינה את השם לגראהם, ברנהם ושות' (אנ').
ראו גם

אסכולת שיקגו (אדריכלות)
ביבליוגרפיה

Carl W. Condit, The Chicago School of Architecture: A History of Commercial and Public Building in the Chicago Area, 1875–1925, University of Chicago Press; Revised ed., 1998, pp. 108–115. מסת"ב 978-0226114552
Smith, Carl, The Plan of Chicago: Daniel Burnham and the Remaking of the American City, University of Chicago Press; 1st Edition, 2006. מסת"ב 978-0226764719
Hines, Thomas S., (Author), Harris; Neil, (Introduction), Burnham of Chicago: Architect and Planner, University of Chicago Press; 2nd ed., 2008, pp. 268–311. מסת"ב 978-0226341729
סופרקילן

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  22 ביוני 2012 
 מיקום
 מדינה:  דנמרק דנמרק
 מיקום:  קופנהגן 
 קואורדינטות:  55°42′03″N 12°32′34″E﻿ / ﻿55.700830725873°N 12.542700176371°E﻿ / 55.700830725873; 12.542700176371
  (למפת קופנהגן מוגדלת) סופרקילן(למפת קופנהגן רגילה) סופרקילן he
 
תוכנית הפארק
סופרקילן הוא גן ציבורי ברובע נורברו בקופנהגן, דנמרק. הפארק נועד להפגיש בין קהילת המהגרים והתושבים המקומיים, ולקדם סובלנות. אזור הפארק כולל את אחת הקהילות המגוונות ביותר מבחינה אתנית בדנמרק. הפארק הוא מקום מפגש עבור תושבים מקומיים, אך מהווה גם אטרקציה תיירותית לקופנהגן. הוא עוצב על ידי קבוצת האמנויות Superflex בשיתוף פעולה עם האדריכל ביראק אינגלס ו-Topotek1, חברת אדריכלות נוף גרמנית, ונפתח רשמית ביוני 2012. שמו של פארק, שהוא כמעט באורך קילומטר, מתייחס לצורתו, "קילן" שפירושה "טריז".
רקע

הפארק נבנה כחלק מתוכנית להתחדשות עירונית של עיריית קופנהגן בשותפות עם ריאלדניה, ארגון פילנתרופי פרטי. המטרה הייתה לשדרג את שכונת נורברו לרמה גבוהה של פיתוח עירוני שיעורר השראה גם לערים ומחוזות אחרים. הוא נוצר כמעין תערוכה עולמית לתושבים המקומיים, הבאים מיותר מ-60 לאומים, שהצליחו לתרום לפרויקט את רעיונותיהם וחפצי אמנות שלהם.
נורברו היא שכונת עוני שאזורים ממזרח וממערב למיקום הפארק נותקו משאר חלקי העיר על ידי שני כבישים מהירים. האזור היה מוקד להתפרעויות בשנת 2006 בעקבות פרשת קריקטורות מוחמד. האדריכלים הם תושבי קופנהגן שחוו את הוונדליזם והאלימות של הפרות סדר ברחובות מחוץ למשרדם, מיד לאחר תכנון מסגד במרכז העיר, והחליטו להתמקד ביצירת מרחבים עירוניים לקידום אינטגרציה בין עדות, דתות, תרבויות ושפות שונות.
המעצבים רואים בפארק לא פרויקט סופי אלא "יצירות אמנות בתהליך". התכנון מבוסס על חלומות שיכולים להפוך לאובייקטים ונועד לגרום לאנשים מרקעים מגוונים להרגיש בבית. הוא משתמש בהומור כדי לייצג את התרבויות השונות בצורה מכובדת.
הפרויקט הוזמן מהאדריכלים ביוני 2008, תהליך התכנון נמשך מינואר 2009 עד פברואר 2010 והבנייה בין אוגוסט 2010 ליוני 2012. הפרויקט עלה 8,879,000 דולר.
פרסים

הפרויקט זכה בפרס AIA בשנת 2013, בקטגוריית העיצוב האזורי והעירוני על ידי המכון האמריקאי לאדריכלים. היה בין רשימת המועמדים לתכנון השנה של מוזיאון העיצוב בלונדון ולפרס האיחוד האירופי לאדריכלות עכשווית. סופרקילן היה גם אחד משישה הזוכים בפרס אגא חאן לאדריכלות לשנת 2016, והוכר על קידום אינטגרציה של הקבוצות הדתיות והעדות השונות המתגוררות באזור.
מבנה

אורכו של הפארק הוא כ-750 מטר, הוא ממוקם משני צידי מסלול לרוכבי אופניים ומשתרע על שטח כולל של כ-30,000 מ"ר. הוא מורכב משלושה אזורים עיקריים: האזור אדום, השחור והפארק הירוק.
האזור אדום, צבוע באדום עז, כתום וורוד, ומתמקד בבילוי ובחיים מודרניים, האזור השחור במרכז הוא הכיכר הקלאסית עם מזרקה בה שכנים יכולים להיפגש, מעין "סלון עירוני". בפארק הירוק, יש גבעות, עצים וצמחים המתאימים לפיקניקים, לספורט ולטיולי כלבים.
רבים מהחפצים בפארק יובאו או הועתקו במיוחד מעיצובים זרים. הם כוללים נדנדות מעיראק, ספסלים מברזיל, מזרקה ממרוקו ופחי אשפה מאנגליה. ישנם שלטי ניאון מכל רחבי העולם המפרסמים כל דבר, החל ממלון רוסי ועד מכון יופי סיני. אפילו מכסי הביוב מגיעים מזנזיבר, גדנסק ופריז. בסך הכל ישנם 108 צמחים וחפצי אמנות המדגימים את המגוון האתני של האוכלוסייה המקומית. חפצים אלה מסייעים לסמל את הבעלות המשותפת של התושבים בפארק.
לוחית על הקרקע ליד כל פריט מתארת אותה בדנית ואת שפת מדינתה, והמבקרים יכולים להוריד אפליקציה כדי ללמוד עוד על כל אובייקט.
תמונות

עצי דקל
מסלול אופניים באזור האדום
הביתן הרוסי
התמנון היפני
שולחנות פיקניק ארמניים
מבט אל האזור האדום
מזרקה מרוקאית
הערות שוליים

1 2 3 4  יובל בן-עמי, העולם כגן ציבורי: מסע קטן בפארק סופרקילן, באתר "שיחה מקומית", 10 ביוני 2014
1 2 3  מיכאל יעקובסון, הגן הגלובלי: כל העולם נמצא בפארק החדש בקופנהאגן, באתר Xnet‏, 28 באוקטובר 2012
אגתה מוצנייצה

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1989 (בת 35) ריגה, ברה"מ 
 מדינה:  לטביה, רוסיה 
 השכלה:  המכון לקולנוע על שם גרסימוב (2012)  אוניברסיטת לטביה 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 בן או בת זוג:  פאבל פרילוצ'ני (2011–2020) 
 מספר צאצאים:  2 
 
אגתה מוצנייצה (בלטבית: Agata Muceniece, נולדה ב־1 במרץ 1989, ריגה) היא דוגמנית ושחקנית לטבית־רוסייה.
ביוגרפיה

היא נולדה ב־1 במרץ 1989 בריגה. אביה, אדגר, עבד כברמן (הלך לעולמו כשאגתה הייתה ילדה), אמה הייתה טבחית; אחותה הגדולה היא סנטה (ילידת 1987). בשנות הלימודים היא למדה באולפן התיאטרון "קסטה". לאחר סיום הלימודים היא עבדה כדוגמנית, פרסמה מותג נעליים איטלקי ונסעה למדינות אירופה רבות. כשחזרה לריגה נכנסה לאוניברסיטת לטביה ולמדה מנדרינית, בשנת 2008 עברה למוסקבה ונכנסה לפקולטה למשחק של מכון VGIK, אותו סיימה בהצטיינות בשנת 2012.
את הופעת הבכורה שלה בקולנוע עשתה ב־2007. התפקיד המפורסם ביותר הוא כשגילמה את דריה שטרקובה בסדרת הטלוויזיה "בית הספר הסגור". היא גילמה את דמותה של קייט המשרתת בסדרת הטלוויזיה של הערוץ הראשון "שלושת המוסקטרים" וגילמה דמות משנית בסרט ההיסטורי "טובול". היא כיכבה בפרסומות עבור Beeline, Nescafe, MegaFon, Eurose, Jardin, Savage, Sberbank ו־OBI. בנובמבר 2019 כיכבה בקליפ של הראפר מוטה לשירו "Crossroads" עם בעלה. מאז 1 בנובמבר 2019 – עובדת כמנחה בערוץ הטלוויזיה "פלנטה שלי" מבית VGTRK בפרויקט "מפחיד. מעניין" על הבידור הקיצוני ביותר בכל אזורי העולם.
חיים אישיים

על הסט של הסדרה "בית הספר הסגור", היא פגשה את השחקן פאבל פרילוצ'ני; ב־19 ביולי 2011, הם נרשמו בחשאי באחד ממשרדי הרישום במוסקבה כזוג נשוי. השחקנית אימצה את שם משפחתו של בעלה באופן רשמי ושם נעוריה מוצנייצה הפך לשם הבמה. ב־11 בינואר 2013 נולד להם בן, טימותי וב־3 במרץ 2016 לזוג נולדה בת, ששמה מיה. ב־24 בפברואר 2020 הודיעו בני הזוג על החלטתם להתגרש.
הערות שוליים

↑  Муцениеце Агата Эдгаровна
↑  "Агата Муцениеце окончила ВГИК с красным дипломом!" (ברוסית). ctc.ru. 2012-07-02. נבדק ב-2014-06-08.
1 2  Правда ли..? на сайте telesem.ru, 13 июня 2012
↑  Павел Прилучный и Агата Муцениеце — татуированная любовь на всю жизнь!, krassotkam.ru, 15 мая 2011
↑  "Актеры «Закрытой школы» тайно поженились" (ברוסית). ДНИ.РУ. 2012-04-18. אורכב מ-המקור ב-2012-06-18. נבדק ב-2012-04-19.
↑  "Агата Муцениеце родила сына" (ברוסית). «Вокруг ТВ». 2013-01-12. אורכב מ-המקור ב-2013-01-21. נבדק ב-2013-01-13.
↑  Агата Муцениеце стала мамой во второй раз на сайте woman.ru, 5 марта 2016
↑  Стало известно, как Прилучный и Муцениеце назвали новорожденную дочь на сайте kasjauns.lv, 7 марта 2016
↑  «Он накотовасил»: Муцениеце назвала причину развода с Прилучным
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000309508
נטעלי גבירץ

| --- | --- |

 לידה:  6 בפברואר 1980 (בת 45) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופרת עיתונאית תסריטאית מאיירת
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות תל אביב
 שפות היצירה:  עברית
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 פרסים והוקרה:  פרס דבורה עומר (2017)
 
נטעלי גבירץ (נולדה ב-6 בפברואר 1980) היא סופרת ועורכת ישראלית.
עורכת ירחון הילדים "אדם צעיר".
עורכת ספרות הילדים והנוער בהוצאת ״עם עובד״.
ביוגרפיה

גבירץ גדלה בתל אביב, בתם של ראובן גבירץ ויעל גבירץ ואחותו של השחקן והתסריטאי ניתאי גבירץ. למדה בבית הספר לאמנויות. ממקימי מועדון "הפטיפון" בתל אביב והלייבל העצמאי פאסט מיוזיק. במסגרת הלייבל והמועדון יצרה עטיפות תקליטים, קליפים ופוסטרים, חלקם הופיעו בספרים ותערוכות בינלאומיות. בשנת 2022 הופיעה בסרט התיעודי "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" של עמית איצקר.
עבדה כעיתונאית ועורכת באתר "מאקו", כתבה תסריטים למגוון תוכניות בערוץ הופ!.
בת זוגו של אמיר שור ואם לשלושה. מתגוררת בתל אביב.
יצירתה > ספריה

"חלזונות על הכביש המהיר" (ספריה לעם, עם עובד), 2008
יולנדה דה מיאו (ספריית פועלים - הקיבוץ המאוחד), 2017
ינשופות 1: "הקייטנה להגשמת חלומות" (כתיבה משותפת עם בר בן יוסף, ואיור) (כתר), 2017
ינשופות 2: "המתכון הסודי ביותר בממלכה" (כתיבה משותפת עם בר בן יוסף, ואיור) (כתר), 2017 (נבחר מצעד הספרים של משרד החינוך, תשע"ט)
ינשופות 3: "בית ספר למבחנים" (כתיבה משותפת עם בר בן יוסף) (כתר), 2019
הנסיכה ההפוכה (ספריית פועלים), 2019 (נבחר מצעד הספרים של משרד החינוך, תשפ״ה)
הדרקון וסוד הענפים (ספריית פועלים), 2021 (הספר חולק בשנת תשפ״א במסגרת ספריית פיג'מה לכל גני החובה בישראל ותורגם גם לאנגלית, אוקראינית, ספרדית, פורטוגזית וגרמנית.)
ינשופות 4: ״טיול שנתי לירח״ (כתיבה משותפת עם בר בן יוסף) (כתר), 2021
המתנדבת (כתר), 2021.
העולם הבא (כתר), 2024.
פרסים והוקרה

הספר ״המתנדבת״ נכלל ברשימה הארוכה של פרס ספיר בשנת 2022.
פרס שרת התרבות והספורט בתחום היצירה הספרותית העברית לילדים ולנוער על שם דבורה עומר, על הספר "יולנדה דה מיאו", 2017
יוצרת הבית של המרכז האקדמי לוינסקי-וינגייט לשנת תשפ״ה.
רזידנסי בסטודיו לכתיבה בפרויקט "חדר משלך" של עיריית תל אביב, 2021.
הערות שוליים

↑  עטרה אופק, ״המתלהבת״, הנסיכה ההפוכה, באתר hamitlahevet
↑  יוני ליבנה, "המתנדבת": ספר מתח ישראלי שנון ומבריק, באתר ynet, 14 בדצמבר 2021
↑  איילת קליין כהן, "המתנדבת": לרוץ יחפה בשדות - ביקורת ב״ישראל היום״, באתר www.israelhayom.co.il
↑  יוני ליבנה, ספרה החדש של נטעלי גבירץ מתחיל מבטיח, אבל אז משהו בו מסתבך, באתר ynet, 24 בספטמבר 2024
↑   צליל אברהם, "העולם הבא": רומן מלא חיים על משפחה המתמודדת עם מותה של האם, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2024
↑  רעות גזבר, "העולם הבא": המינון המדויק בין איכות להנאה בכתיבת ספר, באתר www.makorrishon.co.il, ‏2024-11-08
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304803105171  BnF: cb15851812q (data)  GND: 135771064  ISNI: 0000 0000 7850 0970  LCCN: no2008119133  VIAF: 76650599   WorldCat (עם VIAF): 76650599
אלטו נייטס

| --- | --- |
 בימוי:  בארי לוינסון
 הופק בידי:  ארווין וינקלר ג'ייסון סוסונוף
 תסריט:  ניקולס פילגי
 שחקנים ראשיים:  רוברט דה נירו דברה מסינג קתרין נרדוצ'י קוסמו ג'רוויס
 צילום:  דנטה ספינוטי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Winkler Films
 חברה מפיצה:  אולפני האחים וורנר
 הקרנת בכורה:  21 במרץ 2025
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  פשע
 תקציב:  45 מיליון
 דף הסרט ב־IMDb
 
ויטו ג'נובזה
אלטו נייטס (באנגלית: Alto Knights) הוא סרט פשע אמריקאי בבימויו של בארי לוינסון, ונכתב על ידי ניולס פילגי. בסרט מככב רוברט דה נירו בתפקיד כפול של ראשי המאפיה של שנות החמישים - ויטו ג'נובזה (אנ') ופאנק קוסטלו (אנ').
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-21 במרץ 2025, תחת הפצת אולפני האחים וורנר.
רקע עלילתי

העלילה עוקבת אחר רקע סיפורם של ויטו ג'נובזה (אנ') ופאנק קוסטלו (אנ') כראשי מאפיה.
הפקה

הסרט היה בתהליכי ההפקה כבר משנות ה-70, אך במהלך כמה עשורים הועבר לאולפן אחר. באוגוסט 2022, אולפני האחים וורנר אישרו שהסרט יעלה לאקרנים ושנמצא בתהליכים. לאחר מכן נמסר שניקולס פילגי יכתוב את התסריט, ובארי לוינסון יביים את הסרט בכיכובו של רוברט דה נירו שבתפקיד כפול. באוקטובר 2022, דברה מסינג וקתרין נרדוצ'י הצטרפו לצוות השחקנים. בינואר 2023, קוסמו ג'רוויס הצטרף לצוות השחקנים.
הפקת הסרט השתמשה בעטיפות ויניל על מכוניות ומשאיות מתקופת שנות ה-50, דבר שיגרום לרכבים להיראות חדשים. צילומי הסרט החלו בדצמבר 2022 באוהיו. באוקטובר 2023, חודש שמו של הסרט "אלטו נייטס".
הפצה

במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-15 בנובמבר 2024. לאחר מכן, התעתד לעלות לאקרנים ב-2 בפברואר 2023, יחד עם עלייתו לאקרנים של הסרט "טוטו". אולם המגזין "וראייטי" דיווח ב-24 באוקטובר 2023, שבשל שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו, אולפני האחים וורנר שקלו לדחות את עליית הסרט לאקרנים במהלך 2025 יחד עם הסרט "ביטלג'וס 2". לאחר שלושה ימים, הסרט נדחה והוקדם רשמית לתאריכו הרשמי הראשון. לאחר מכן עליית הסרט נדחתה ל-21 במרץ 2025.
הערות שוליים

↑  Fleming, Mike Jr (August 23, 2022).
"The Batman Director Matt Reeves Sets Multi-Year First Look Film Deal At Warner Bros. & Re-Ups With Warner Bros Television". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation.
1 2  Ritman, Alex (January 24, 2023).
"Cosmo Jarvis to Star Alongside Robert De Niro in Barry Levinson's Gangster Drama 'Wise Guys' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. Retrieved January 25, 2023.
↑  "Zaslav's Hamptons-Hollywood Vanity Project". August 19, 2022. Retrieved February 23, 2023.
↑  Kit, Borys (August 16, 2022).
"Robert De Niro, Barry Levinson Team for Warner Bros. Gangster Drama Wise Guys (Exclusive)". The Hollywood Reporter. Retrieved August 16, 2022.
↑  D'Alessandro, Anthony (October 12, 2022).
"Debra Messing In Advance Talks To Join Robert De Niro In Warner Bros Barry Levinson Mob Pic Wise Guys". Retrieved October 26, 2022.
↑  D'Alessandro, Anthony (October 26, 2022).
"Kathrine Narducci Reteaming With Robert De Niro & Barry Levinson For Warner Bros Mob Pic Wise Guys". Retrieved October 26, 2022.
↑  "Tri-State man gets shot to show his talents on Hollywood screen". (Video). Fox19. Retrieved December 14, 2022.
↑  "De Niro movie films in Warren County". Fox19. Retrieved December 19, 2022.
1 2 3  Murphy, J. Kim (October 27, 2023). "Aquaman 2 Bumped Two Days, Robert De Niro's Wise Guys Renamed Alto Knights in Move to November 2024". Retrieved October 27, 2023.
↑  D'Alessandro, Anthony (April 5, 2023). "Aquaman 2 Shifts Release Date Five Days Earlier, Warner Bros Dates The Wise Guys, Minecraft". Deadline Hollywood. Retrieved April 6, 2023.
↑  Rubin, Rebecca (October 24, 2023). "Movie Theaters Brace for Holiday Season Blues and More Delayed Blockbusters as Strike Drags On". Variety. Retrieved October 25, 2023.
↑  D'Alessandro, Anthony (12 במרץ 2024). "The Batman 2 From Matt Reeves Heads To Fall 2026; Paul Thomas Anderson-Leonardo DiCaprio Movie Gets Summer 2025 Date". Deadline Hollywood. ארכיון מ-12 במרץ 2024. נבדק ב-12 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
סולניים

| סולניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סולנאים
משפחה:: סולניים
שם מדעי
 Solanaceae ‏ז'יסייה, 1789
תחום תפוצה

סולָנִיִים (שם מדעי: Solanaceae) היא משפחה רחבת היקף של צמחים בעלי פרחים מסדרת הסולנאים (Solanales), שלה ערך כלכלי רב כגידולי שדה וכצמחי מרפא, תבלין ובושם. המשפחה מונה כ-102 סוגים וכ-2,715 מינים, הגדלים באזורים טרופיים וממוזגים ברוב רחבי העולם, בהם אמריקה, אסיה, אירופה, אפריקה, אוסטרליה, גינאה החדשה ואיים באוקיינוס השקט. מרבית המינים במשפחה הם צמחים עשבוניים או מטפסים, אבל היא כוללת גם שיחים ועצים בעיקר בסוג הגדול ביותר סולנום, שכולל כמעט מחצית ממיני המשפחה, עם 1,238 מינים. לאחריו עם הרבה פחות מינים, הסוג צסטרום (Cestrum), עם מספר קטן בהרבה של מינים, הוא השני בגודלו עם 172 עד 230 מינים ואילו ליציאנתס (Lycianthes) הוא השלישי בגודלו, עם 131 מינים ל-156 מינים, בהתאם להשקפות בוטנאים שונים.
סולנום מטפס
שימושים

משפחת הסולניים היא בעלת חשיבות כלכלית רבה. נמנים עליה ירקות שונים המהווים מרכיב יסודי בסל המזונות והתבלין של האדם, כגון חציל, דודא, פלפלת, עגבנייה, שלפח ופטוניה. ערך תזונתי רב נודע לתפוח אדמה שהפקעות משמשים למאכל שלו, וערך כלכלי לצמח הטבק כמקור לעישון ולהרחה.
משפחה זו מהווה מקור חשוב לאדם לא רק כמקור למזון, ולתבלינים, אלא גם לתרופות ולצמחי נוי. דוגמה בולטת לכך היא שיח הנוי הפופולרי בישראל ליציאנתס רנטונט, המוכר גם בשם סולנום רַנְטוֹנֶט. במהלך ההיסטוריה, חלק ממיני המשפחה שימשו כצמחי מרפא מצד אחד וכצמחי רעל מאידך. חלק מהמינים במשפחה מכילים אלקלואידים, כמו סולנין (Solanine), הידועים בפעילותם הביולוגית. במינונים מסוימים, חומרים אלה עלולים להפוך לרעילים לבני אדם ולבעלי חיים, לגרום לגירויים ואף להוביל למוות.
מקורם של רבים ממיני הסולניים הוא ביבשת אמריקה. המינים הללו נכנסו לשימוש נרחב באירופה רק לאחר מסעות קולומבוס במאה ה-15, והשפעתם על התרבות הקולינרית והכלכלית הייתה אדירה.
מאפיינים

צמחי משפחת הסולניים כוללים עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים, שיחים, מטפסים ולעיתים רחוקות עצים קטנים.
הגבעולים זקופים או מטפסים. מבחינה אנטומית המשפחה מאופיינת בנוכחות שיפה פנימית בגבעול. במינים מסוימים אפשר להבחין בצורת זיגזג מובהקת של הגבעולים.
העלים חסרי ריח, מסורגים על פי רוב או נגדיים בקרבת התפרחות או כולם מרוכזים בשושנת, כפי שניתן לראות בדודא רפואי. שושנת עלים (Rosette)היא תוצאה של גבעול מקוצר ומרווחי מפרקים מצומצמים בבסיס הצמח. העלים הנגדיים בסולניים אינם באמת עלים נגדיים במובן הטהור, אלא תוצאה של מיזוג סימפודיאלי (Concaulescence). להרחבה על העלים ועל מבנה הזיגזג של גבעולים ראו הסתעפות הגבעולים בסולניים והופעת עלים בודדים, זוגיים או בקבוצות.
בבסיס הפטוטרת אין לוואים, הטרף בעל שפה משוננת, שסועה או מחולקת לאונות, ולעיתים רחוקות תמימה, כמו אצל מיני האטד, הספלה והפטוניה. בחלק מהמינים, העלים שעירים.
התפרחות בצמחים ממשפחת הסולניים יכולות להופיע בשלושה אופנים: מחוץ לחיק (extra-axillary), ממול בסיס הפטוטרת (leaf-opposed), או חיקיות (axillary). שני האופנים הראשונים, מחוץ לחיק וממול בסיס הפטוטרת, הם אופייניים לסוג סולנום ולסוגים נוספים במשפחה. לעומת זאת, בסוגים אחרים במשפחה, כגון ליציאנתס, התפרחות הן חיקיות, כלומר הן יוצאות ישירות מחיק העלה.
הפרחים יחידים או ערוכים בתפרחות דו-קרניים. הם כרגיל דו-מיניים, נכונים (סימטריים) או בלתי נכונים.
הגביע בעל 5 אונות.
הכותרת מאוחת עלים ובעלת 5 אונות.
האבקנים חמישה, כמספר עלי הכותרת, לעיתים אחד מהאבקנים או יותר חסר או מנוון. האבקנים מאוחים בצינור הכותרת וקבועים בין עלי הכותרת.
השחלה עילית, בת 2 עד 5 מגורות. עמוד השחלה עם צלקת אחת או יותר יוצא מראש השחלה.
השיליה זוויתית על פי רוב עם ביציות מרובות.
הפרי הוא ענבה כמו אצל עגבנייה ודודא, אך לעיתים רחוקות בית גלעין או הלקט, כפי שנראה בדטורה ובפלפלת הצ'ילי. ההלקט נבקע או נסדק בעת הייבוש, ומשחרר את הזרעים. קיימות שתי דרכים עיקריות לפתיחת ההלקט: פתיחה לרוחב באמצעות מכסה (לדוגמה, בשיכרון) או פתיחה בקשוות (שסעים או נקבים) בראש ההלקט (לדוגמה, בטבק).
הזרעים מרובים, לרוב עגולים ושטוחים וקוטרם נע בין 2 ל-4 מ"מ בקירוב.
אנטומיה

במבנה האנטומי של מרבית הצמחים הווסקולריים (בעלי צינורות הובלה), כולל צמחי משפחת הסולניים, השיפה ממוקמת בדרך כלל חיצונית לעצה. תפקידה של השיפה הוא להוביל מוצרי הטמעה (סוכרים), הנוצרים בתהליך הפוטוסינתזה בעלים, אל שאר חלקי הצמח, כגון שורשים, פירות ופרחים. מנגד, העצה אחראית על הובלת מים ומינרלים מהשורשים אל חלקי הצמח העליונים.
עם זאת, במשפחת הסולניים קיימת תכונה ייחודית: חלק מהשיפה ממוקם גם בצדה הפנימי של העצה, כלומר כלפי מרכז הגבעול. מאפיין זה אינו נפוץ ונמצא גם במשפחות צמחים נוספות, כגון ההדסיים, ההרדופיים, החבלבליים והמורכבים.
הסתעפות הגבעולים בסולניים והופעת עלים בודדים, זוגיים או בקבוצות

הסתעפות הענפים בעת הצמיחה במשפחת הסולניים (Solanaceae) היא בתחילתה חד-בדית (monopodial growth), אך עם תחילת הפריחה, הופכת לדו-בדית (sympodial growth). בצמיחה חד-בדית, הגבעול הראשי מתפתח ומתארך באופן רציף מניצן אמירי אחד, ללא הפסקה. זהו דפוס צמיחה פשוט יחסית ובעל מבנה מרכזי ברור. נוסף על הניצן האמירי, קיימים ניצנים חיקיים (צדדיים), שעשויים להישאר רדומים לעונות מסוימות או שנים רבות, וענפים צדדיים מוגבלים בגידולם מתפתחים מהם לפי הצורך. בצמחים שבהם הניצן האמירי נשאר פעיל לאורך חייו, הסתעפות הגבעול נקראת חד-בדית (monopodial Growth).
בצמחים רבים, לאחר פרק זמן של התארכות הגבעול והצמחת עלים, הניצן האמירי עשוי להתנוון או לפתח פרח. במקרים אלה עובר תפקיד הגדילה לניצנים הצדדיים, והם הופכים להיות הגבעול העיקרי החדש. הסתעפות כזו מכונה דו-בדית (סימפודיאלית). בצמיחה דו-בדית (sympodial), כל גבעול או ענף מסתיים בתפרחת, והצמח מוסיף לגדול מניצן חיקי אחד או יותר. כאשר הצמיחה נעשית מניצן חיקי יחיד, נוצרת הסתעפות חד-צירית (monochasial); ואילו משני ניצנים חיקיים נוצרת הסתעפות דו-צירית (dichasial).
במבנה דו-בדית, כל גבעול צדדי מהווה יחידה סימפודיאלית (sympodial unit) חדשה, הכוללת עלים (המסודרים באופן ספירלי) ותפרחת אמירית בקצה. יחידות אלו הן יחידות הצמיחה הבסיסיות של הצמח, כאשר כל אחת מהן מתפתחת מניצן חיקי של קודמתה. במינים מסוימים אפשר להבחין בצורת זיגזג מובהקת של הגבעולים, הנובעת מן השינוי בזווית הגבעולים במהלך הצמיחה הסימפודיאלית.
מאפיין ייחודי נוסף בסולניים הוא הופעת עלים בודדים, בזוגות (Geminate leaves) או בקבוצות באותו הצומת. במינים רבים בסולניים, מידת הדיכוי (suppression) או העיכוב של הצירים הסימפודיאליים היא הגורם המרכזי לאופן הופעתם של העלים בצמח – יחידים, זוגיים או בקבוצות. תופעה זו מוסברת בין היתר על ידי Concaulescence – תהליך של מיזוג התפתחותי בין צירים סימפודיאליים או בין ציר אחד לאחר. במקרים שבהם ציר סימפודיאלי חדש אינו מתארך כראוי או מדוכא, העלים שלו מופיעים קרובים מאוד לעלים של היחידה הקודמת; כך מתקבל הרושם של זוג עלים (ואף יותר) במפרק. למעשה, חלק ממה שנראה כעלים "נגדיים" במפרק, הם עלים משתי יחידות סימפודיאליות סמוכות שהתמזגו בהתפתחותם. עלים זוגיים (Geminate leaves) יכולים להיות דומים בגודל ובצורה, או דומים בצורה אך שונים בגודל. העלים הנגדיים בסולניים אינם באמת עלים נגדיים במובן הטהור, אלא תוצאה של מיזוג סימפודיאלי (Concaulescence).
מנגנון אי-תאימות עצמית בסולניים

במשפחת הסולניים (Solanaceae) המנגנון הנפוץ ביותר של אי-תאימות עצמית הוא אי-תאימות גמטופיטית (Gametophytic Self-Incompatibility, GSI). במנגנון זה אי-תאימות התלויה בתגובה שבין פני השטח של הצלקת או רקמת השחלה לבין נחשון הנביטה נובע מהגנים של גרגר האבקה עצמו (הגמטופיט). כלומר, במנגנון זה, יכולתו של גרגר האבקה להפרות את הביצית תלויה בגנום העצמי של גרגר האבקה (הגמטופיט) ולא רק במקור הרקמתי (הספורופיטי) שממנו האבקה הופצה. לפיכך, אם גרגר האבקה נושא אלל S זהה לאלל (או לאללים) הנמצא בצלקת, תהליך ההפריה נבלם בדרך כלל בשלב צמיחת הנחשון, עוד לפני הגעה לביציות.