stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוגד טסיות
ראו גם

נוגד קרישה
הערות שוליים

↑  ד"ר איתי גל, מפתיע: מחקר נרחב מצא - אספירין לא מונע התקפי לב או שבץ, באתר ynet, 28 באוגוסט 2018
נמל התעופה הבין-לאומי אסלאמאבאד

נמל התעופה הבינלאומי אסלאמאבאד (באורדו: اسلام آباد بین الاقوامی ہوائی اڈہ, באנגלית: Islamabad International Airport) הוא נמל התעופה החדש של אסלאמאבאד בירת פקיסטן.
הנמל נפתח סופית ב-3 במאי 2018 והוא החליף את נמל התעופה בנזיר בוטו אשר כיום משמש כחלק מבסיס חיל האוויר הפקיסטני.
נמל זה הוא היחיד במדינה אשר מסוגל לטפל במטוס איירבוס A380.
מתקני הנמל

בנמל קיים טרמינל יחיד ושני מסלולי המראה/נחיתה מקבילים.
נמל התעופה הבין-לאומי אלכסנדריה א-נוזהה

נמל התעופה הבין-לאומי אלכסנדריה א-נוזהה (בערבית: مطار النزهة, באנגלית: El Nouzha Airport או Alexandria International Airport) הוא נמל התעופה המשני של העיר אלכסנדריה והוא ממוקם 7 קילומטרים דרומית-מזרחית למרכז העיר.
הנמל שימש כנמל התעופה הבינלאומי של העיר עד שהתנועה ממנו הועברה לנמל התעופה בורג' אל ערב והוא צפוי להיסגר בקרוב.
ראו גם

נמל התעופה הבינלאומי בורג' אל ערב
מצרים
אלכסנדריה
נאסר-א באסיר

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ארץ ייצור:  איראן איראן
 תקופת השירות:  2014–הווה (כ־10 שנים)
 משתמשים:  משמרות המהפכה האסלאמית
 ביצועים
 טווח:  35 ק"מ
 ראש קרב והנחיה
 הנחיה:  שגר ושכח
נאסר-א באסיר (בפרסית: نصر بصیر) הוא טיל שיוט איראני נגד ספינות שנחשף ב-24 באוגוסט 2014 במהלך תערוכה בטהראן, יחד עם ציוד צבאי נוסף כמו טיל הקאדר והכטב"מים מוהאג'ר וכראר.
ראו גם

נור
ח'ליג' פארס
הורמוז 2
הערות שוליים

↑  Navy of Iran test fires new generation of Naval anti-ship cruise missile, navyrecognition.com
נאסר אל-ווחיישי

אל-ווחיישי (שני מימין) יחד עם מנהיגים נוספים.
נאסר עבדול כארים אל-ווחיישי (בערבית: ناصر عبد الكريم الوحيشي;‏ 1 באוקטובר 1976 – 12 ביוני 2015) כונה גם אבו באסר, (בערבית: بأبو بصير) היה טרוריסט מוסלמי תימני, חבר ארגון "אל-קאעידה", ומנהיג השלוחה התימנית שלו, שמאוחר יותר הפכה ל-"אל-קאעידה בחצי האי ערב" (AQAP). נחשב לאחד מהפושעים המבוקשים ביותר בערב הסעודית ובתימן, וב-2014 הגדילה ארצות הברית את הפרס על ראשו לכדי 10,000,000 דולר. ב-12 ביוני 2015 נהרג מפגיעת מזל"ט במחוז חצרמוות שבתימן, הידיעה אושרה בידי דוברי אל-קאעידה.
ביוגרפיה

אל-ווחיישי נולד ככל הנראה בסביבות ה-1 באוקטובר 1976 בדרום תימן. על ילדותו לא ידוע דבר פרט לכך שהוא למד בבית ספר דתי ממוצע. הוא שימש כמזכירו האישי של אוסאמה בן לאדן מנהיג אל-קאעידה. לאחר פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001, נמלט מאפגניסטן לאיראן, אולם נתפס בידי המשטרה האיראנית ללא אישום והוסגר למולדתו תימן. הוא נכלא בבית כלא בצנעא, בירת תימן. ב-2006 הוא נמלט משם יחד עם עוד 23 טרוריסטים, הוא הצטרף אל השלוחה התימנית של אל-קאעידה שנקראה "אל-קאעידה בתימן". בינואר 2009 התמזג הארגון עם הארגון "אל-קאעידה בערב הסעודית", והשניים יצרו את "אל-קאעידה בחצי האי ערב" (AQAP). בסרטון שפורסם באינטרנט הודיע סגנו של בן לאדן איימן א-זוואהירי, שאל-ווחיישי מונה למפקד הרשמי של הארגון.
מאז הופיע אל-ווחיישי במספר סרטוני וידאו בהם קרא לג'יהאד ולטרור. הוא פרסם מאמר במגזין האינטרנט של הארגון, בו הוא כתב כי מחבלים צריכים לתקוף מדינות שמעורבות במלחמות במדינות אסלאמיות, בנוסף לבכירים פוליטיים ולאנשי ביטחון במזרח התיכון: "אתם לא צריכים להשקיע מאמץ גדול מדי או לבזבז כסף רב כדי להכין 10 גרמים של חומרי חבלה, פחות או יותר. אל תבזבזו זמן רב מדי בחיפוש אחרי חומרים שכבר נמצאים במטבח של אמא שלכם", כתב אל-ווחיישי. "תכינו את הפצצות בצורה של פצצה שניתן להשליך או לפוצץ באמצעות מנגנון השהיה או שלט רחוק או חגורת נפץ או כל מתקן חשמלי", הוסיף. אל-ווחיישי קרא לנאמני התנועה להשתמש בסכינים או במקלות כדי לתקוף "דמויות תקשורתיות חילוניות ובעלי טורים שמעליבים את חוקי הדת ואת מי שמקדמים ומצדיקים את פעולות השליטים הכופרים". "סכינים הן תרופה עבור חלק, בעוד שאחרים יש להכות באופן נמרץ עד שירותקו למיטה או יאבדו את אחד החושים", כתב, והוסיף כי "זו החובה של כל לוחם קודש מוסלמי להיות עסוק בתכנון כריתת הראש של הכופרים"
בכתבה מ-2010 תיאר אותו הניו יורק טיימס כ-"גבר קטן, שנראה יושב חסר תנועה בסרטונים, עיניו חסרות הבעה". בכתבה מתואר הכבוד הרב שרוחשים לו אנשיו. עיתונאי תימני תיאר אותו כלקוני אך בעל מוח חריף, הומור סרקסטי ויכולת יוצאת דופן לשלוף פסוקי קוראן להוכחת דבריו. במאמר מ-2007 בהבוסטון גלוב הוא תואר כגילומו המושלם של הדור הצעיר של אל-קאעידה – והקיצוני יותר.
ב-28 באוגוסט 2011 מסרו גורמים בצבא תימן שאל-ווחיישי נהרג, מנהיגי הארגון הכחישו זאת. ב-22 בדצמבר של אותה שנה דווח שאחיו, עבד אל-ווחיישי נהרג בידי צבא תימן. בשנת 2013 דווח שמנהיג אל-קאעידה החדש א-זוואהירי מינה אותו לסגנו, והועלו השערות שהוא עתיד גם לרשת אותו לאחר מותו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אל-קאעידה מאשר: ארה"ב חיסלה סגן המנהיג, באתר ynet, 16 ביוני 2015
↑  Al-Qaeda in the Arabian Peninsula
↑  Report: Ex-Gitmo Detainee Joins Al-Qaida in Yemen
1 2  Rewards for Justice - Reward Offers for Information on Al-Qaida in the Arabian Peninsula (AQAP) Leaders
1 2  פרסומת המבקשת מידע להסגרתו
1 2 3 4 5 6  יאסר עוקבי, ‏גורמים רשמיים בארה"ב מאשרים: חוסל סגן מנהיג אל-קעידה, באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2015
↑  Top al Qaeda leader reported killed in Yemen. באתר ה-CNN.
↑  Five key members of Al Qaeda in Yemen AQAP
1 2 3 4 5 6 7  גילי גוראל, שני האנשים החזקים של אל-קאעידה, באתר ynet, 8 באוגוסט 2013
↑  Yemen terrorism: Soft approach to jihadists starts to backfire as poverty fuels extremism
1 2  Al-Qaeda group in Yemen gaining prominence
↑  Yemen Attack Reveals Struggle Among Al-Qaeda's Ranks
↑  אל-קאעידה לפעיליו: תכינו פצצות בבית, באתר nrg באתר nrg.
↑  AQAP chief Nasir al Wuhayshi reported killed in southern Yemen
↑  AQAP denies emir Nasir al Wuhayshi killed in US airstrike
↑  Yemen kills brother of country's al-Qaeda leader
↑  Designations of Al-Qa'ida in the Arabian Peninsula (AQAP) and Senior Leaders
↑  Al Qaeda leaders 'wanted to do something big' on Muslim holiday, sources say
↑  יצחק בן-חורין, אל-קאעידה על הקו: שיחת הוועידה של הטרור, באתר ynet, 7 באוגוסט 2013
מרטין צ'לפי

| --- | --- |

מרטין צ'לפי במסיבת עיתונאים, דצמבר 2008
 לידה:  15 בינואר 1947 (בן 77) שיקגו, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  נוירוביולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת קולומביה  Niles East High School 
 מוסדות:  אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכימיה (2008)  חבר זר של החברה המלכותית (2018)  פרס רוזנסטיל (2005)  מדליית הזהב של לומונוסוב (2018)  מדליית א. ב. וילסון (2008)  פרס אווז הזהב 
 
מרטין לי צ'לפי (באנגלית: Martin Lee Chalfie; נולד  ב-15 בינואר 1947) הוא מדען יהודי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2008 (יחד עם אוסאמו שיממורה ורוג'ר צין).
קורות חיים

צ'לפי נולד בשיקגו, אילינוי, הבכור משלושה בנים, להורים יהודים צאצאי מהגרים ממזרח אירופה. אביו, אלי צ'לפי (1910–1996) היה גיטריסט, בן להורים, שהיגרו מברסט ליטובסק, רוסיה, כיום בבלארוס, לסינסינטי, בה עבדו כטבחית וחייט. אמו, ויויאן (1913–2005) לבית פרידלן, הייתה בת לאב שהיגר ממוסקבה עם הוריו בהיותו בן חודש בלבד ואם ילידת שיקגו, שהקימה בכוחות עצמה בתקופת השפל הגדול בארצות הברית עסק משלה לתפירת בגדים. הוריו נפגשו בתקופת מלחמת העולם השנייה. אביו היה באותה עת נגן בחיל הים האמריקאי ואמו התנדבה לסיוע לחיילים יהודים וכך הכירו. צ'לפי מספר שאחד מזיכרונותיו המוקדמים ביותר הוא כשיצא יום אחד עם סבתו מדליין (אם אמו) מבית הכנסת, בתקופת החגים והיא העירה לגבי סיפור עקידת יצחק, שמדובר בסיפור מגוחך, משום ששום אדם שפוי לא יהיה מוכן להקריב את בנו, מכל סיבה שהיא. לדבריו, הייתה זו הפעם הראשונה בה עורר מישהו לידו שאלה בנוגע לדת ולכן הנושא נשאר תקוע בזכרונו עד היום.
כשהיה צ'לפי בן שמונה עברה המשפחה משיקגו, לעיירה סקוקי הסמוכה, בעיקר כדי ששלושת הבנים יוכלו ללמוד בבתי ספר טובים יותר מאשר בעיר שיקגו.
הרווארד, ייל, קיימברידג' ואוניברסיטת קולומביה

צ'לפי החל ללמוד לתואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת הרווארד ב-1965, אך עבר תוך כדי הלימודים לביוכימיה. בשנת הלימודים האחרונה לתואר הראשון התייאש במידה מסוימת מתחום זה וסיים ב-1969 את הדרישות לתואר על ידי השלמות מתחומים רבים נוספים, כמו משפטים, תיאטרון ואף ספרות רוסית. את עיקר מעייניו באותה תקופה הוא השקיע בנבחרת השחיה של האוניברסיטה ונבחר לקראת סוף לימודיו לקפטן הנבחרת.
עם תום הלימודים החל לעבוד בעבודות מזדמנות שונות, לרבות כמוכר בגדים בעסק של הוריו, עד שהתקבל למעבדה באוניברסיטת ייל, חזר לביוכימיה וב-1971 התפרסם מאמרו המקצועי הראשון בתחום זה. הפרסום היקנה לצ'לפי את הביטחון העצמי המספיק והוא חזר להמשך לימודים להרווארד, ב-1977 השלים את הדוקטורט בביוכימיה. לאחר מכן השתלם בסטטוס של פוסט דוקטורט ב-LMB, מעבדת מחקר בביולוגיה מולקולרית ידועה, בקיימברידג', אנגליה, שם התמקד במשך חמש שנים בחקר העצבים היוצרים את תחושת המגע אצל הנמטודה, סוג של תולעת נימית עגולה וזעירה. ב-1982 חזר צ'לפי לארצות הברית והצטרף לצוות המרצים של אוניברסיטת קולומביה בניו יורק, לפקולטה לביולוגיה, שם המשיך בחקר מוטציות מגע בנמטודות C. elegans.
צ'לפי נשוי לטולי הייזלריג, אף היא מרצה באוניברסיטת קולומביה ולהם בת אחת, שנולדה ב-1992.
פרס נובל

צ'לפי זכה בפרס נובל בגין מחקרו על GFP - חלבון הזוהר בירוק - Green fluorescent protein. יחד עמו זכו בפרס שני חוקרים אחרים של חלבון זה. אוסאמו שיממורה, היה החוקר שבודד את החלבון הזוהר בירוק בפעם הראשונה מתוך בעל חיים כלשהו, ה- Aequorea Victoria, שהיא סוג של מדוזה. שיממורה גילה שהחלבון הזה זוהר באור ירוק כאשר הוא מואר באור אולטרה סגול. רוג'ר צין, גילה את פרטי התהליך הביוכימי הגורם לחלבון להאיר. צין גם הרחיב את מגוון הצבעים בהם זוהר החלבון הזה, לצבעים נוספים, בנוסף לירוק, דבר שאיפשר לחוקרים לגרום לחלבונים שונים בתא לזהור בצבעים שונים. מגוון הצבעים מאפשר לעקוב אחר מספר תהליכים ביולוגיים נפרדים, בו זמנית באותו תא חי.
צ'לפי עצמו היה החוקר שהראה איך ניתן להשתמש ב-GFP בתור תגית גנטית מאירה. כתוצאה מכך ניתן כיום לחקור בעזרתו תופעות ביולוגיות שונות. באחד הניסויים הראשונים שערך, הוא האיר שישה תאים אינדיבידואלים בנמטודה, התולעת הנימית העגולה Caenorhabditis elegans, בסיוע ה-GFP. כיום משתמשים בתגית הגנטית המאירה הזו לצורך חקר מחלת אלצהיימר, סוגי סרטן שונים, מחלת פרקינסון, התפתחות תאים בעובר, התפתחות תאי עצב במוח, ועוד.
ראו גם

חלבון
שיטות חלבונים
נשכן

תינוק לועס את סופי הג'ירפה
נשכן הוא צעצוע המיועד להקל על תופעות הלוואי של בקיעת שיניים.
רוב הנשכנים המודרניים עשויים סיליקון. חומרים נפוצים אחרים הם עץ וגומי. חלק מהנשכנים מלאים בנוזל או בג'ל שניתן להקפיא או לקרר. נשכנים נבדלים ממוצצים בכך שהם מיועדים להניע פעולת לעיסה ולא יניקה.
נשכנים מגיעים במגוון צורות. הם עשויים לסייע בהקלה על כאבי בקיעת שיניים ולעזור לשיניים חדשות לחדור לחניכיים, וכן להעסיק את התינוק במידת מה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בריאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משחת נעליים

מבחר צבעי משחת נעליים
משחת נעליים היא מוצר המשמש לצחצוחם של נעליים, מגפיים ושאר אביזרים העשויים מעור. למשחה, על פי רוב משחת שעווה או קרם שעווה, תפקיד חשוב בהארכת חייהם של מוצרי עור, בשימור חזותם האסתטית, ובעמידותם בפני מים.
חומרים רבים ושונים שימשו במשך מאות שנים כמשחת נעליים. בדרך כלל, חומרים טבעיים דוגמת שעווה וחלב נרות. נוסחת המשחה המודרנית המוכרת כיום הוצגה לראשונה בתחילת המאה ה-20. במספר מוצרים מאותה תקופה, דוגמת משחות קיווי (Kiwi) שהחלו להימכר עוד בשנת 1906, משתמשים גם כיום.
משחות הנעליים מורכבות כיום על פי רוב מתערובת של חומרים טבעיים וסינתטיים הכוללים נפטא, טרפנטין, צבע וגומי ערבי, תוך עירובם של החומרים הללו בתהליכים כימיים מתקדמים. משחות נעליים עלולות להיות רעילות, ושימוש לקוי בהן אף עלול לגרום לכתמי עור.
היסטוריה > לפני המאה ה-20

מאז ימי הביניים נעשה שימוש במשחות שעווה למוצרי עור במטרה לרכך עורות ולהפכם לחסינים מפני מים, אמצעי שלא איפשר מצד שני להבריק אותם. המשחה יוצרה משעווה טבעית ושמן. מוצרי עור הפכו לפופולריים במהלך המאה ה-18, והגימור המלוטש והברק הפכו לחשובים יותר, במיוחד במוצרי הנעלה דוגמת נעליים ומגפיים. במרבית המקרים נעשה שימוש במגוון משחות ביתיות במטרה לספק את הליטוש הזה, ועל פי רוב באמצעות לנולין או דונג ששימשו כבסיס למשחה.
במאה ה-19 פותחו סוגים שונים של משחות נעליים, אך רק למעטות מאוד מביניהן התייחסו כמשחות להברקה. תחת זאת, הן נקראו על פי רוב משחירות (בעיקר כשעורבבו עם פחם), או שפשוט המשיכו להגדיר אותן כמשחה למוצרי עור.
לפני שנת 1906 לא היו משחות הנעליים מוכרות כמוצר שניתן לרכישה והן גם לא נחשבו למוצר מתוחכם במיוחד. המכירות לא היו גבוהות במיוחד, אולם מספר מותגים, כמו Nugget, נמכרו לצרכנים במהלך המאה ה-19. ענף התעסוקה בו עבדו אנשים כמצחצחי נעליים הלך והתרחב, ונערים רבים החלו לעסוק במשלח היד הזה ברחובות הערים, תוך שימוש במשחת נעליים בסיסית או בצחצוח באמצעות מטלית.
היסטוריה > משחת נעליים מודרנית

בעוד שנמצאו ברחבי העולם מספר מוצרים שמטרתם להאריך את חייהם של מוצרי עור שונים (לרבות משחת ה- Punch האירית שיוצרה לראשונה בשנת 1851, ומשחת ה-Erdal הגרמנית שנמכרה בשנת 1901), Kiwi האוסטרלית הייתה משחת הנעליים הראשונה המזכירה את סוגי משחות הנעליים המודרניות - כלומר, כזו שמטרתה בראש ובראשונה להבריק את הנעליים.
ויליאם רמזי והמילטון מק'אלן הסקוטים החלו לייצר "משחות מגפיים" בבית מלאכה קטן בעיר מלבורן שבאוסטרליה. הנוסחה שלהם הייתה שיפור ניכר בהשוואה למשחות נעליים קודמות. היא שימרה את עור הנעל, הבריקה אותו ושחזרה את צבעו. שמה המסחרי של המשחה עם הוצאתה לשוק בשנת 1908 היה Kiwi Dark Tan (חום כהה), והיא כללה מרכיבים נוספים שהוסיפו לעור הנעל גמישות ועמידות בפני מים. משחות הנעליים שיוצרו באוסטרליה באותה תקופה נחשבו לטובות בעולם. משחות אלה הפכו למוצר צרכני לכל דבר, והחלו לייצאן לבריטניה, לאירופה ולניו זילנד.
מותג מתחרה באותם ימים היה משחת הנעליים "קוברה" שיוצרה בעיר סידני שבאוסטרליה. המשחה אף צוינה במספר סדרות פרסום בעיתון המקומי The Sydney Bulletin עוד בשנת 1909, תוך שימוש בדמות הקרויה בשם Chunder Loo of Akim Foo (כאשר המילה Chunder משמעה "להקיא", וההקשר שלה נוגע כנראה לסלנג המקומי).
היסטוריה > התרחבות השוק

לקראת סוף המאה ה-19, עם התפתחות הייצור המתועש של נעליים ושאר מוצרי עור, הפכו אלה נפוצים יותר וזמינים לכול. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, הובילה הדרישה לנעליים צבאיות לעלייה גוברת בביקוש למוצר שיאפשר להבריק ולצחצח נעליים באופן מהיר, יעיל וקל. הצחצוח נעשה גם לשם הברקתם של חגורות עור, נרתיקי אקדח ואוכפי סוסים. הביקוש הגובר הוביל לעלייה ניכרת במכירות של משחות הנעליים. הפופולריות של משחת הנעליים Kiwi הלכה והתרחבה בכל רחבי העולם האנגלו-סכסי, לרבות ארצות הברית.
עם הזמן החלו להופיע משחות מתחרות דוגמת Shinola מארצות הברית, Cherry Blossom מאנגליה, Parwa מהודו, Jean Bart מצרפת ורבות אחרות. מסעות הפרסום התרחבו, וכללו שימוש בדמויות בדיוניות או היסטוריות במטרה להגביר את המודעות למוצרים שפרסמו. גם מלחמת העולם השנייה הביאה לזינוק חד בביקוש למשחת נעליים, והיא נמצאה בכל מקום שבו נמצאו יחידות צבאיות.
סיפור המרמז על העלייה בחשיבותה העולמית של משחת הנעליים מסופר על ידי ג'ין ויליאמס, אזרח ניו זילנד שחי ביפן בזמן כיבוש בעלות הברית את יפן לאחר מלחמת העולם השנייה. החיילים האמריקנים היו מאוכזבים לגלות עד כמה מחבלות נעליהם המהוהות בניסיונותיהם להכיר בחורות יפניות. כשכוחות הכיבוש הבריטיים הגיעו ליפן, כשנעליהם מבריקות ומצוחצחות ברמה שטרם הייתה ידועה לכוחות האמריקניים, החלו החיילים האמריקנים לגלות דאגה של ממש לנעליהם. הסוד נמצא לא רק ברקק ובהברקה, אלא גם במשחת הנעליים האוסטרלית, מצרך שהפך עד מהרה בקרב האמריקנים למוצר עובר לסוחר. קופסאות סיגריות רבות נסחרות תמורת קופסה אחת בודדת של משחת נעליים מתוצרת Kiwi.
לאחר שחזרו לארצות הברית, המשיכו החיילים המשוחררים להשתמש במשחות תוך הגברת הפופולריות שלהם בקרב קהל הצרכנים בארצם. מספר שנים לאחר מלחמת העולם השנייה, פתחה חברת Kiwi מפעל בפילדלפיה לייצור אריזות של משחת נעליים בצבעים שחור, חום ונייטרלי.
היסטוריה > בימינו

משחות נעליים נחשבות כיום למוצר זול. הביקוש אינו משתנה וכמעט שאינו מושפע משינויים במחירן, ומחזורי המכירות נמוכים על פי רוב. מכירות שוק משחות הנעליים מתפלגות כדלקמן: 26% מהמכירות כוללים משחות, 24% כוללים קרמים, 23% כוללים מזלפים ו- 13% כוללים נוזלים. בשנים האחרונות הביקוש היה סטטי ואף הלך וירד. אחת הסיבות היא ההחלפה ההולכת וגוברת של הנעליים הרשמיות בנעלי ספורט גם בעבודה, בתי ספר וכדומה.
כיום קיימים מוצרים רבים להברקה ולצחצוח נעליים, לרבות חנויות שמתמחות בתחום. ישנם שני קהלי יעד מרכזיים למכירות של משחות נעליים: האחד, הציבור הרחב, והשני, העוסקים בתחום וחוגי המסחר דוגמת הסנדלרים. אחוזי המכירות בין השניים דומים למדי. בהודו, נערים רבים עובדים כיום כמצחצחי נעליים, בעיקר בתחנות רכבת.
משחת הנעליים Kiwi עודנה משחת הנעליים המוכרת והנפוצה ביותר בעולם ומוצריה של החברה נמכרים ביותר מ-180 מדינות תוך החזקת נתח שוק של יותר מ-53% מהענף העולמי. כיום, המשחות מיוצרות באוסטרליה, קנדה, צרפת, הודו, פקיסטן, דרום אפריקה, ספרד, בריטניה ובארצות הברית. חברות אחרות המייצרות משחות נעליים הן Shinola, Lincoln Shoe Polish, Meltonian ו-Cherry Blossom.
Kiwi נרכשה על ידי החברה האמריקנית Sara Lee לאחר רכישתה את החברות Knomark בשנת 1987 ו-Reckitt and Colman' בשנת 1991. בשנת 1994 קבעה המועצה לסחר לאומי שעל חברת Sara Lee לוותר על בעלותה בחברות הללו, שאם לא כן, תוכרז כמונופול. מאז הפסיקה Sara Lee לרכוש נכסים או חברות אחרות הקשורות למוצרי טיפוח לענף ההנעלה בארצות הברית בטרם עריכת בדיקה וקבלת אישור מהמועצה. המועצה לתחרות בבריטניה בדקה אף היא את פוטנציאל המונופול של החברה בענף.
ייצור > הרכב

משחות נעליים מורכבות מאמולסיה קולואידית דמוית שעווה, חומר המורכב ממספר נוזלים ומוצקים שאינם מתערבבים זה בזה. על פי רוב הן מיוצרות מחומרים דוגמת נפטא, לנולין, טרפנטין, שעווה (בדרך כלל מסוג קרנובה), גומי ערבי, אתילן גליקול, ובמידת הצורך, גם מחומרי צבע דוגמת פחמן שחור.
בדרך כלל משקלן הסגולי הוא 0.8, והן אינן מסיסות במים. הן מורכבות מ-65% עד 77% חומרים נדיפים, לרוב נפטא. הכמות הגדולה של החומרים הנדיפים גורמת לכך שמשחת הנעליים תתייבש ותתקשה לאחר פעולת המריחה, בעוד שהיא משמרת את הברק שלה.
לנולין, גריז הידרופילי שמופק מצמר בעלי חיים דוגמת כבשים ועיזים, פועל הן כשעווה חסינת מים והן כדבק, שני מאפיינים שמעניקים למשחת הנעליים את התחושה והמרקם השמנוניים והחלקים. כמו כן, הוא גם מונע מהנפטא להתאדות עד שהמשחה נמרחת על פני שכבה דקה ושלמה של משטח עור.
רכיב מרכזי במשחת הנעליים הוא החומר המעבה שבלעדיו משחת הנעליים תהיה נוזלית מדי, דבר שיקשה על השימוש בה. בגומי הערבי, מרכיב שמקורו בשני מינים של עצי שיטה הגדלים בחלקו הדרומי של מדבר סהרה, נעשה על פי רוב שימוש במטרה להגביר את הצמיגות והדביקות של המשחה.
ייצור > תהליך הייצור

ייצור המשחות נעשה במכלים גדולים ודורש תנורי חימום. אין שיטה אחת ויחידה לייצורן של המשחות, אך רובן דורשות ייצור בלחץ של שתי אטמוספירות במטרה להבטיח שהנפטא לא תרתח ושהטמפרטורה לא תעלה מעל 85 מעלות צלזיוס.
השלב הראשון בייצורה של משחת הנעליים הוא התכת השעווה בעלת נקודת ההיתוך הגבוהה ביותר, בתנור חשמלי. בהמשך מתווספים לה סוגי שעוות נוספים, על פי רוב בסדר יורד של נקודות ההיתוך של שאר השעוות. בעוד שהשעווה מוחזקת בטמפרטורה קבועה ויציבה, האמולסיה – תערובת של מספר סוגים של נפט ואם נדרש, גם של שמנים — מחוממת בנפרד בטמפרטורה של כ-85 מעלות צלזיוס. האמולסיה המחוממת מועברת לשעווה יחד עם מים מזוקקים.
כאשר התערובת מגיעה לטמפרטורה של 80 מעלות צלזיוס, מוסיפים לה טרפנטין. תערובת זו עוברת לאחר מכן ערבול ובחישה במשך שלושים דקות. צבעים, דוגמת carbon black (פחם שחור שהוא תוצר בערה חלקית של דלק, ומשמש כצבע וכמחזק בגומי), מתווספים לשמן האלה במידה והמוצר אינו מיועד להיות בעל צבע נייטרלי. הטמפרטורה הגבוהה מורדת אט אט לטמפרטורה של 50 מעלות צלזיוס, וככל שהצמיגות והדביקות שלה עולה, שופכים אותה דרך צינור סגור לחדר קירור.
על התערובת שנשפכה להתקרר לאיטה, תוך הפיכתה לבעלת מרקם וצבע גמישים ואחידים בכל תוכנה. התהליך נחשב לתהליך פשוט וקל, והציוד הנדרש לביצועו זמין ונוח לרכישה.
משחות הנעליים נארזות, על פי רוב, בקופסאות שטוחות ועגולות במשקל של 60 גרם, ומצוידות במנגנון המקל על סגירתן בתום השימוש ופתיחתן מחדש. הואיל וכמות המשחה הנדרשת לצחצוח בודד היא קטנה, ומאחר שהמשחה נוטה להתייבש בקלות בשל מרכיביה הנדיפים, דוגמת הנפטא, מארז גדול עתיד להתייבש עוד בטרם ייעשה במשחה שימוש מלא. הקופסאות השטוחות והעגולות הפכו, על כן, למוצר המזוהה כמעט לחלוטין עם משחות נעליים.
שימוש

צחצוח נעליים במשחה נעשה בעזרת מטלית או מברשת. משחת נעליים אינה חומר ניקוי, ולכן על הנעל להיות גם נקייה וגם יבשה בטרם תימרח עליה משחת הנעליים. פעולת הברשה נמרצת לניקוי, מלווה בליטוש קל לאחר מכן באמצעות מברשת או מטלית יבשה ונקייה, מניבה על פי רוב תוצאות טובות. טכניקה אחרת גורסת צחצוח ושפשוף לתוך העור באמצעות מטלית יחד עם מספר טיפות מים או רוק. הטכניקה הזו מניבה מראה שקוף, מבריק וחלק, המוכר ומוערך במסגרות צבאיות.
במשחות המורכבות משעוות דונג ניתן לעשות שימוש כשכבת מגן במטרה להאריך את חיי הנעל ולשפר את חזותה. שיטה נוספת ומהירה יותר להשגת מראה שקוף ומצוחצח היא ליטוש פני המשחה, לאחר שנמרחה והתייבשה, באמצעות גרב ניילון.
ישנה משחת נעליים שאינה מחייבת שימוש במטלית, והשימוש בה נעשה באמצעות טכניקה שנקראת בעגה המקצועית בשם משום. מספר יצרני מוצרי הנעלה משווקים גם משחות נעליים נוזליות בבקבוקי פלסטיק לחיצים שבחלקם העליון נמצא ספוג קטן. המשחות בבקבוקים הללו מאופיינות בכמות קטנה יחסית של שעווה, כדי לעשותן צמיגיות פחות ונוזליות יותר.
ישנם מוצרים נוספים המשמשים לטיפוח נעליים, אך אינם מוגדרים כ"משחת נעליים". בכללם ניתן למנות כימיקלים כגון חומרי הלבנה לנעליים לבנות, וכן מגוון תרסיסים ומזלפים שמטרתם ניקוי נעליים והקניית עמידות מפני רטיבות למוצרי עור רך מעובד ("זמש").
אף שמשחת הנעליים מיועדת בראש ובראשונה לנעלי עור, ישנם מספר יצרנים המציינים כי ניתן לעשות שימוש במשחות המיוצרות על ידם גם על מצע חומרים שאינם נקבוביים דוגמת ויניל. צבע המשחה יכול להידמות לצבע הנעליים עליהן היא עתידה להימרח, או לחלופין להיות נייטרלי ונטול כל צבע מהותי. בשל צמיגותה ושמנוניותה, ניתן לעשות גם שימוש במשחת הנעליים כחומר סיכה לעת מצוא.
רעילות

משחות נעליים רבות מורכבות מכימיקלים רעילים שיכולים להיספג בגוף דרך העור או באמצעות שאיפה. למרות שישנם יצרני משחות נעליים שטוענים שהמשחות המיוצרות אצלם אינן רעילות, רבים מהם אינם מציינים את המרכיבים מהם עשויה המשחה. בעת השימוש במשחת נעליים, הטוב ביותר הוא ללבוש כפפות, להימנע משתיית אלכוהול (היות שהדבר עלול להגביר את השפעותיהם של כימיקלים מסוימים), ולשהות באזור מאוורר.
על משחות הנעליים להיות מאוחסנות במקום שרחוק מהישג ידם של ילדים ובעלי חיים. הן מאוד רעילות לציפורים. הן עלולות להכתים את העור לאורך זמן ממושך למדי, ואף לגרום לגירוי בעיניים במידה ונוצר מגע ישיר עם החומר.
מצחצח נעליים במומביי
מצחצח נעליים במקסיקו
מצחצח נעליים במדריד
משחת נעליים עם מברשת נעליים
שימוש בקליפת בננה לנקיון וצחצוח נעליים
מנגנון הפתיחה של קופסת משחת נעליים אופיינית
נעליים צבאיות ישראליות מצוחצחות
משחת נעליים נוזלית בבקבוק פלסטיק לחיץ עם ספוג.
נמל התעופה הבין-לאומי אלכסנדריה - בורג' אל-ערב

נמל התעופה הבינלאומי בורג' אל ערב (בערבית: مطار برج العرب الدولي, באנגלית: Borg El Arab International Airport) הוא נמל התעופה הבינלאומי של העיר אלכסנדריה המשמש כבסיס לחברות התעופה איג'יפטאייר ואייר עראביה איג'יפט.
הנמל ממוקם 40 ק"מ דרומית מערבית לאלכסנדריה ומאז 2010 משמש כנמל התעופה היחיד של העיר - לאחר סגירת נמל התעופה א-נוזהה.
מתקני הנמל

בנמל התעופה בניין טרמינל יחיד בנוסף לבניין מנהלה וכן שני מסלולי המראה/נחיתה.
תקריות ואירועים

ב-29 במרץ 2016 נחטפה טיסה 181 של איג'יפטאייר שהמריאה מהנמל בדרכה לנמל התעופה בקהיר, המטוס נחת בנמל התעופה הבינלאומי בלרנקה ולאחר מספר שעות שוחררו כל הנוסעים ללא פגע.
נכל

| --- | --- |
אחד מהמזמורים החוריים מאוגרית, המוקדש לאלה נכל
אחד מהמזמורים החוריים מאוגרית, המוקדש לאלה נכל
 תרבות:  מיתולוגיה כנענית 
 אלים מקבילים:  נינגל 
 בן או בת זוג:  ירח 
 
נִכַּל (באכדית: Nikkal, וכך גם בחורית, חתית ואוגריתית) או נִכַּל ואִב (באוגריתית: 𐎐𐎋𐎍𐎟𐎆𐎛𐎁) היא אלה בפנתאונים קדומים בסהר הפורה, אשת אל הירח.
מקור השם "נִכַּל" הוא בשם אלת הירח השומרית NIN.GAL (אנ') (במשמעות "הגבירה הגדולה"), במעתק הג' לכ' ובהידמות הנ' לכ' העוקבת. באוגריתית מופיעה האלה לעיתים בצורת שם כפול, נכל־ואִב; משמעות המלה "אִב" איננה ודאית, אך סביר שנובעת מהמלה "יב"/"הב" (בחילופי י־ה־א), פיל או ביתר דיוק שן הפיל הלבנה, שנהב – הדומה לסהר הירח במולדו. סברות אחרות מקשרות את "אִב" ל"אִבּוֹ" (איוב, ח', י"ב), "אִבֵּי הנחל" (שיר השירים, ו', י"א) או "אִנְבֵּה" (דניאל, ד', י"ח) במקרא, או למלה ebbu ("טהורים").
בשירה האוגריתית מופיעה נכל ואִב בשיר חתונת ירח ונכל, בו מבקש האל ירח מחֿרחֿב (אנ') מלך הקיץ את בתו נכל לאישה, ולאחר שמתעקש על כנות כוונותיו ומשלם את המוהר, נושא אותה בחגיגה ובברכת הכושרות, ונכל הרה. בכתבי אוגרית מופיעה נכל בסמיכות לאל ירח בלוחות פולחניים כאלה המקבלת קרבנות; וכן מופיעה במזמורים החוריים מאוגרית.
ראו גם

אל ירח
חתונת נכל וירח
המזמורים החוריים מאוגרית
ביאורים

↑  עם דגש חזק בכ', המורה על הכפלת העיצור
↑  כך קרה גם עם מלה השומרית E.GAL, שנעתקה לאכדית כ־ēkallu (ובעברית "היכל")