stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האמבר
מקור השם

מקור השם של הנהר בתקופה האנגלו סקסית ומופיע בכתבי התקופה בצורה זו או בצורה הלטינית: Humbri. ככל הנראה משמעות המילה "נהר" בקלטית.
ג'פרי ממונמות' מציין בספרו "ההיסטוריה של מלכי בריטניה" כי הנהר נקרא על שם המלך האגדי האמבר ההוני אשר ניסה לפלוש לאנגליה והוטבע בנהר.
גאוגרפיה

ראשיתה של לשון הים בטרנט פולז שבסמוך לפלאקספליט, במפגש הנהר אוז, והנהר טרנט. ההאמבר מהווה את הגבול בין אזור מזרח רידינג שביורקשייר שבגדתו הצפונית של ההאמבר לבין אזור צפון לינקולנשייר וצפון מזרח לינקולנשייר.
במהלכה נפגש ההאמבר עם תעלת מארק וייטון שבגדתו הצפונית ועם נהר אנקהולם בגדתו הדרומית. ההאמבר נשפך אל הים הצפוני בין קלית'ורפס שבלינקולנשייר בין ראש ספרן.
גשר האמבר החוצה את הנהר היה בעבר הגשר התלוי הגדול בעולם. כיום הגשר הוא הרביעי בגודלו בעולם.
היסטוריה

בתקופת עידן הקרח היה ההאמבר נהר מים מתוקים שזרם בין המישורים המהווים כיום את הים הצפוני. בתקופה האנגלו-סקסונית, היווה ההאמבר את הגבול בין ממלכת נורת'מבריה מצפון לבין ממלכות אנגליה מדרום. מקור השם "נורת'מבריה" הוא בשמו של הנהר - צפונית לנהר ההאמבר.
הוצאת גרנד סנטרל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־18 שנים) 
 מיקום המטה:  ניו יורק 
  
 grandcentralpublishing.com
 
הוצאת גרנד סנטרל (באנגלית: Grand Central Publishing) היא חטיבה של קבוצת הספרים האשט (אנ'), לשעבר "ספרי וורנר".
הוצאת גרנד סנטרל הוקמה במרץ 2006 לאחר שוורנר מדיה מכרה את קבוצת הספרים "טיים וורנר" להאשט ליב (אנ').
מלבד הוצאת גרנד סנטרל עצמה, יש לחטיבה ארבע הוצאות:
Twelve
Grand Central Life & Style
Forever
Forever Yours
הערות שוליים

↑  "Lagardère to buy Time Warner books". The New York Times. נבדק ב-13 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Book publisher Hachette brings down the ax"
↑  "Warner Books Morphs into Grand Central Publishing". אורכב מ-המקור ב-13 בדצמבר 2014. נבדק ב-13 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Publishing Groups - Hachette Book Group". אורכב מ-המקור ב-2013-01-06. נבדק ב-13 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Grand Central to Launch Digital Romance Imprint". PublishersWeekly.com. נבדק ב-13 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Breaking News: Grand Central Publishing Is Expanding Its Romance Imprints". נבדק ב-13 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9552 865X  LCCN: no2015126873  VIAF: 311379728   WorldCat (עם VIAF): 311379728
הבנק המרכזי של מצרים

| --- | --- |


 מטה מרכזי:  מוחמד פריד 147, קהיר, מצרים
 הקמה:  1898 
 נגיד:  טארק עאמר
 מדינה:  מצרים מצרים
 קוד ISO 4217:  ‏EGP
 www.cbe.org.eg
 
הבנק המרכזי של מצרים (בערבית: البنك المركزي المصري; באנגלית: Central Bank of Egypt; ראשי תיבות: CBE) נוסד ב-1961 ומפקח על המדיניות המוניטרית במצרים. נגיד הבנק הנוכחי הוא טארק עאמר.
תפקידי הבנק

הענקת רישיון הפעלה לסניפי הבנקים השונים ופיקוח עליהם
גיבוש ומימוש מדיניות בנקאית, המוניטרית ואשראי
הנפקת שטרות של הלירה המצרית
הסדרה וניהול של רזרבות הזהב השייך למצרים
הסדרה וניהול של שוק המט"ח במצרים
הסדרת מערכת התשלומים
הסדרת התשלומים הבינלאומיים למדינות אחרות
נגידי הבנק

רשימת נגידי הבנק משנת 1951-הווה:
| שם | שנים |
| --- | --- |
אחמד זאכי: 1951–1952
מוחמד פקרי: 1952–1955
אחמד זאכי: 1956–1957
עבד אל-ג'ליל אל עֹמְרִי: 1957–1960
עבד אל-חכים אל ריפאעי: 1960–1964
אחמד זנדו: 1964–1967
אחמד נזמי: 1967–1971
אחמד זנדו: 1971–1976
מוחמד איברהים: 1976–1982
מוחמד שלבי: 1982–1985
עלי נג'ם: 1985–1986
מחמוד חאמד: 1986–1993
אסמאעיל חסן: 1993–2001
מוחמד אבו אל-עיון: 2001–2003
פארוק אל אוקדה (אנ'): 2003–2013
הישאם רמז: 2013–2015
טארק חסן עאמר: 2015–הווה
הערות שוליים

↑  "CBE Governors". www.cbe.org.eg (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2018-12-30. נבדק ב-2019-03-31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601852305171  ISNI: 0000 0001 2172 0611  LCCN: n82150372  SUDOC: 112944132  VIAF: 141921523   WorldCat (עם VIAF): 141921523 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנקים ובנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הגה (פונטיקה)

הגה (ברבים: הגאים או הגיים) הוא צליל יחיד המופק בתקשורת הלשונית המדוברת. ההגה הוא יחידת הדיבור הקטנה ביותר בשפה ואינו נושא משמעות משל עצמו.
הבדל בין שני הגאים בשפה שיוצר הבדל במשמעות בין שתי מילים נקרא פונמה (או הֶגיין). הפונמה היא "הגה מבחין", אשר החלפתו בהגה אחר תיצור מילה בעלת משמעות שונה.
הפקת הגאים

לצורך הגיית כל ההגאים האוויר זורם מהריאות כלפי חוץ ועובר דרך איברי הדיבור.
קיימים שני סוגים של הגאים, אשר יחדיו יוצרים את המילים הדבורות:
עיצורים – הגאים שבשעת הפקתם זרם האוויר נעצר במידה כלשהי במקום כלשהו בחלל הפה.
תנועות – הגאים שבשעת הפקתם האוויר נע בחופשיות ללא כל עצירה.
הגאים בשפות שונות

לכל שפה יש אוסף הגאים משלה. כלל ההגאים בשפה מסוימת הוא אוסף התנועות והעיצורים הקיימים בה בזמן נתון. ההגאים ומספרם משתנים לאורך השנים בתהליך שנקרא מעתק הגאים. בבלשנות תחום המחקר של ההגאים בשפה מסוימת נקרא פונולוגיה (תורת ההגה) ואילו חקר אוניברסלי של כלל ההגאים האפשריים בכל השפות נקרא פונטיקה (תורת ההיגוי).
ייצוג גרפי של הגאים

כאמור, ההגאים מושמעים בקול בלשון הדבורה. בנוסף, בשפות שיש להן כתב אלפביתי יש להם גם ייצוג בסימנים חזותיים.
בעברית מיוצגים העיצורים על ידי האותיות והתנועות מיוצגות על ידי סימני הניקוד ואמות הקריאה.
ייצוג גרפי של הגאים > השוני בין מערכת הדיבור והכתב

בעקבות שינויי הגייה שמתרחשים במשך הדורות, לא תמיד ישנה התאמה מלאה בין מערכת ההגאים הדבורים ומערכת הסימנים הכתובים. זאת משום שהכתב הוא בעל אופי שמרני יותר ואינו משתנה באותה מהירות שבה משתנה ההגייה.
כמות ההגאים בשפה יכולה להיות שונה מכמות הסימנים הגרפיים שמייצגים אותן. כך למשל, בעברית המקראית יש 23 עיצורים המיוצגים באמצעות 22 אותיות, מאחר שהאות שי"ן משמשת לשני עיצורים שונים (שׁ ימנית ו-שׂ שמאלית) שמבדילה ביניהם נקודה דיאקריטית. באנגלית לעיצור [ʃ] (שי"ן ימנית) אין ייצוג באות אחת אלא רק בשתיים – sh. בעברית הישראלית נוספו לשפה עיצורים חדשים משפות זרות (כגון צ', ג', ז') ומנגד התאחדה הגיית עיצורים אחרים ומרבית הדוברים הוגים באופן זהה א/ע, ט/ת, כּ/ק ועוד.
גם בתנועות אין התאמה בין מספר ההגאים למספר הסימנים הגרפיים. בשנות האלפיים, יש כמה סימני ניקוד המייצגים אותה תנועה. כך למשל קמץ, פתח וחטף פתח מייצגים תנועת a, ומנגד סימן הקמץ מייצג גם תנועת o (קמץ קטן).
ראו גם

הברה
הערות שוליים

↑  הֶגֶה, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  אשר לאופר, "פרקים בפונטיקה וברישום פונטי", מאגנס, ירושלים 2008, עמ' 1.
1 2 3 4 5 6  שרה אבינון (2000). עיין ערך: לשון, הבנה והבעה. תל אביב: מט"ח – המרכז לטכנולוגיה חינוכית.
הבנק המרכזי של קטר

| --- | --- |

 מטה מרכזי:  דוחה 
 הקמה:  5 באוגוסט 1993 
 מדינה:  קטר 
 מטבע:  ריאל קטרי 
 www.qcb.gov.qa
 
הבנק המרכזי של קטר (בערבית: مصرف قطر المركزي; בתעתיק מדויק: מצרף קטר אלמרכזי) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי באמירות קטר.
הבנק נוסד במקור במטרה להחליף את "הסוכנות המוניטרית של קטר", אשר היא עצמה החליפה את "מועצת המטבע של קטר ודובאי", אשר נוסדה ב-13 במאי 1973, זמן קצר לאחר שדובאי הצטרפה לאיחוד האמירויות הערביות וניתקה עצמה מהמדיניות המוניטרית הבריטית שהתקיימה בעבר באזור.
בתאריך 5 באוגוסט 1993, הסוכנות המוניטרית של קטר הפכה לבנק המרכזי של קטר.
ראו גם

ריאל קטרי
הערות שוליים

↑  http://www.bis.org/publ/bppdf/bispap17j.pdf
↑  http://www.pjsymes.com.au/articles/Qatar.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0700 6796  LCCN: no95034615  VIAF: 146247053   WorldCat (עם VIAF): 146247053 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנקים ובנושא קטר. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הוצאת דבר

הוצאת דבר הייתה הוצאת ספרים עברית ישראלית. ההוצאה נוסדה בחודש יוני שנת 1925 על ידי ברל כצנלסון ומשה ביילינסון במטרה להוציא לאור את העיתון "דבר" וספרי הגות, ומאוחר יותר כתבי עת של "דבר" בהם: "דבר הפועלת", "דבר לילדים", "הגה".
עובדי דפוס דבר 1964
ההוצאה הוציאה ספרי עיון, שירה, לקסיקונים וספרי ילדים. עד ייסוד הוצאת עם עובד ב-1942 הייתה הוצאת דבר ההוצאה הרשמית של פועלי ארץ ישראל ויצאו בה כ-80 כותרים בית הדפוס של ההוצאה היה בית הדפוס של "הפועל הצעיר".
רב-המכר של ההוצאה הוא ספר שירי רחל המשוררת, שיצא בלמעלה משלושים מהדורות. עוד יצאו בהוצאה כתבי נתן אלתרמן, דוד בן-גוריון ואחרים.
ההוצאה סגרה את שעריה בשנות ה-90 של המאה ה-20.
הערות שוליים

↑  יוסף אוליצקי, אמנות הדפוס, מסדה, 1973, עמ' 185.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הוצאת הגפן

ערך זה עוסק בהוצאת הגפן. אם התכוונתם להוצאת הספרים גפן, ראו .
הוצאת הגפן היא הוצאה לאור בישראל ועמותה רשומה העוסקת בספרות מגוונת, ובכללותה פרשנויות לספרי התנ"ך והברית החדשה, ספרי לימוד משיחיים, ספרות ילדים והנוער וספרות כללית. הגפן הוציאה לאור את התרגום של התנ"ך לעברית מודרנית המותאמת לבני הנעורים. התרגום נקרא סדרת "העדות" וקיים בחמישה כרכים.
ההוצאה מפרסמת את כל ספריה באתר האינטרנט שלה, וגם מידע על פעילות ההוצאה.
הערות שוליים

↑  סדרת "העדות"
האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים באוסטריה

זוהי רשימה של האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים באוסטריה לפי נתונים שפורסמו ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרי (IFPI Austria).
האלבום הנמכר ביותר בכל הזמנים הזמנים באוסטריה הוא אלבום האולפן השישי של מייקל ג'קסון, Thriller ‏(1982).
תארים

איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרי (IFPI Austria) מעניק "תארים" למכירת אלבומים, בדומה לאלה של ה-RIAA. חלוקת התארים השתנתה ב-2001, וכן הלאה.
| תאריך | זהב | פלטינה |
| --- | --- | --- |
| לפני 2001 | 25,000 | 50,000 |
| 2001–2002 | 20,000 | 40,000 |
| 2003–2006 | 15,000 | 30,000 |
| 2007–2012 | 10,000 | 20,000 |
| מאז 2013 | 7,500 | 15,000 |
הערות שוליים

1 2 3  Best-selling albums in Austria
| האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים |
| --- | --- | --- |
| אסיה | אינדונזיה • הפיליפינים • הרפובליקה העממית של סין • טאיוואן • טורקיה • יפן • ישראל (בין-לאומי • מקומי) • קוריאה הדרומית |  |
| אירופה | אוסטריה • איטליה • גרמניה • הממלכה המאוחדת • ספרד • פורטוגל • פינלנד • צרפת |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית (לטיני) • מקסיקו • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אמריקה הדרומית | ארגנטינה • ברזיל • צ'ילה • קולומביה |  |
| ערכים קשורים | אלבומי רמיקס • המאה ה-21 • אלבומים מהירים • לפי מדינה • בידי נשים • לטיני |  |
דגל אוסטריה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל אזרחי, דגל הצי האזרחי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  1230, הוחזר לשימוש ב-1 במאי 1945
 מוטיבים עיצוביים:  טריבנד בורדו-לבן-בורדו
 שם המעצב:  פרידריך השני מבבנברג
 גרסאות נוספות

 
  דגל מדיני וצבאי, דגל הצי המדיני והצבאי
דגל אוסטריה (גרמנית: Flagge Österreichs) הוא דגל בעיצוב טריבנד אופקי המורכב משלושה פסים בצבע אדום, לבן ואדום. הדגל אומץ על ידי פרידריך השני מבבנברג, שהיה דוכס אוסטריה במאה ה-13.
עיצוב

עיצובו הבסיסי של הדגל, מפורט תחת סעיף 1 תת-סעיף 8a של החוקה האוסטרית הקובע כי ”צבעי הרפובליקה האוסטרית הם אדום-לבן-אדום. הדגל מורכב משלושה פסים אופקיים רחבים וזהים, כאשר האמצעי לבן, והעליון והתחתון אדומים”.
היסטוריה > דוכסות אוסטריה

לאחר תבוסת הנוצרים בקרב קרני חיטין, וכתגובה לכיבוש ממלכת ירושלים וכיבוש ירושלים בידי צבאותיו של צלאח א-דין, יצאו הנוצרים למסע הצלב השלישי ובמסגרתו יצא גם לאופולד החמישי מאוסטריה, אשר השתתף במסע בעקבות הזמנתו של האפיפיור קלמנס השלישי. לפי המסורת, עיצובו של הדגל הומצא על ידי לאופולד החמישי אשר היה מעורב בקרב עז, ככל הנראה במצור על עכו במהלך אותו מסע צלב. לאחר הקרב, מעילו היה מגואל כולו בדם. כשהוריד את חגורתו הוא נוכח לראות שחלק המעיל שהיה תחתיה נותר נקי מדם. הוא כל כך הושפע מהמראה עד שהחליט לאמץ אותו בתור דגל הדוכסות. על פי אותה מסורת נשמר המעיל המגואל בדם במשך למעלה מ-400 שנה בכנסיית "Maria auf der Had" אולם לאחר פלישת הטורקים בשנת 1683 אבדו עקבותיו. על פי סברה אחרת הוענק הדגל ללאופולד החמישי בידי המלך היינריך השישי בעקבות אותו הקרב.
העדות הראשונה לשימוש בעיצובו של שלט האצולה האוסטרי ובדגל היא מתקופתו של פרידריך השני, דוכס אוסטריה, משנת 1230. פרידריך ניסה להשיג עצמאות גדולה יותר מהקיסרות הרומית הקדושה, אשר שלטה במרכז אירופה, והוא עשה זאת על ידי עיצוב מחדש של שלט האצולה שלו בצורה הדומה לעיצוב הדגל הנוכחי. עם שקיעתה של שושלת בבנברג עברה השליטה על הדוכסות לידיה של שושלת הבסבורג אולם השימוש במוטיב הפסים לציון הדוכסות נמשך.
היסטוריה > הקיסרות הרומית הקדושה

הנס המלכותי של הקיסרות הרומית הקדושה. 
 מימין במאה ה-14 ומשמאל במאות 15–19
דוכסות אוסטריה הייתה חלק מתוך האימפריה הרומית הקדושה אשר התקיימה בין המאה ה-10 ועד לשנת 1806. לקיסרות לא היה דגל לאומי אלא הצבעים שחור וזהב שימשו כצבעי הקיסר והופיעו בנס המלכותי של הקיסר: עיט שחור על רקע זהב. עיצובו של הנס שונה מעט בסוף המאה ה-13 או בתחילת המאה ה-14 כאשר מקור העיט וטלפיו נצבעו באדום. מתחילת המאה ה-15 הפך העיט לדו-ראשי. אולם, השימוש בדגל האדום-לבן-אדום לציונם של נחלאותיו האוסטריות של הקיסר הרומי הקדוש נמשך, הן כדגל והן כמטען בשלטים ההרלדיים.
בשנת 1804 הכריז נפוליאון בונפרטה על כינונה של הקיסרות הצרפתית הראשונה. ובמהלך העשור שלאחר מכן, בתקופה שנקראה בשם המלחמות הנפוליאוניות שונו פניה הפוליטיים של אירופה. הקיסרות הרומית הקדושה חדלה מלהתקיים ופרנץ השני משושלת הבסבורג הכריז על נחלתו כאימפריה האוסטרית ומעתה נקרא פרנץ הראשון מאוסטריה.
גם צבעי האדום והלבן היו משמעותיים באותה התקופה. כאשר השתתפה האימפריה הרומית הקדושה במסעי הצלב, דגל קרב הונף לצד הנס האימפריאלי השחור-צהוב. דגל זה, הידוע בשם צלב גאורגיוס הקדוש היה צלב לבן על רקע אדום – הצבעים ההופכיים אשר בשימוש בדגל אנגליה.
היסטוריה > האימפריה האוסטרית

עם קריסתה של הקיסרות הרומית הקדושה בשנת 1806, הוקמה על חורבותיה האימפריה האוסטרית אשר הייתה למעשה, לאחר מאות שנים יחידה עצמאית ולה דגל לאומי רשמי, הוא הדגל האדום-לבן-אדום. הבחירה במוטיב באדום-לבן-אדום הייתה ברורה, קשירת האימפריה החדשה לגבורתו של לאופולד החמישי בקרבות מסע הצלב בעודו מוכתם בדמם של הכופרים (המוסלמים). בנוסף לו, הונפו גם צבעי השושלת השליטה – בית הבסבורג כציון לשלטון האוסטרי. אף על פי שהדגל המציג את הצבעים המלכותיים לא היה בשימוש נפוץ, כונתה האימפריה בעקבות השימוש בצבעים הללו לעיתים בשם "המלוכה השחורה-צהובה". הטריבנד האדום-לבן-אדום הוסיף להיות הדגל של האימפריה, ואף כמוטיב מרכזי בשלט האצולה המלכותי של האימפריה.
בשנת 1786 נקבע דגל טריבנד אדום-לבן-אדום אשר הושחת בסמל האוסטרי המוכתר על הפס הלבן בשליש הפנימי של הדגל כדגל הצי האזרחי. דגל זה הפך לדגל הצי הקיסרי האוסטרי בשנת 1869 ועד לשנת 1914.
במהלך שנות קיומה של האימפריה האוסטרית ניסו שליטיה לבצע רפורמות חוקתיות, אולם הכישלון ביישום הרפורמות החליש את האימפריה ואף גרם להסכם הפשרה אשר הוביל לממלכה הדואלית האוסטרו-הונגרית בשנת 1867 תחת שלטונו של פרנץ יוזף, ומתן מעמד שווה לטריטוריות ההונגריות באימפריה החדשה.
היסטוריה > האימפריה האוסטרו-הונגרית

דגל האימפריה האוסטרו-הונגרית היה למעשה דגל מחולק לשני חלקים, הראשון היה הטריבנד האוסטרי בצבעי אדום-לבן-אדום, והשני הטריקולור הונגרי בצבעי אדום-לבן-ירוק, ושניהם הוטענו בסמלי הממלכות בהתאמה.
היסטוריה > הרפובליקה הראשונה

הרפובליקה האוסטרית הראשונה הוקמה על חורבותיה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. הרעיון אשר עמד בפניהם של המחוקקים אשר הכריזו על הדגל האוסטרי כדגל הלאומי הייתה יצירת אנטיתזה למלוכה השחורה-צהובה של בית הבסבורג והמשכיות של ההיסטוריה המפוארת של אוסטריה מימיו של בבנברגר. הדגל הוכרז כדגל הלאומי ב-12 בנובמבר 1918 בפני הפרלמנט אשר התכנס בווינה.
היסטוריה > האוסטרופאשיזם

לאחר שהקנצלר אנגלברט דולפוס הפך את אוסטריה לדיקטטורה בפועל במאי 1933, דגל אוסטריה המדיני הוטען בעיט דו-ראשי, בדומה לעיט האוסטרו-הונגרי, והחליף את סמל הרפובליקה. במקביל, מפלגת חזית המולדת האוסטרית הוקמה והפכה לתנועה הלאומית של הדיקטטורה ודגלה, דגל אוסטריה המוטען במרכזו בצלב הקביים ועם שברון ירוק, הוכרז בחוק כ"שקול ערך" לדגל הלאומי האוסטרי.
היסטוריה > האנשלוס וגרמניה הנאצית

ב-13 במרץ 1938 סופחה אוסטריה לרייך השלישי בצעד שנקרא אנשלוס, ודגלה בוטל והוחלף בדגל צלב הקרס הנאצי אשר הוכרז כדגל הרייך ב-15 בספטמבר 1935 כשנה לאחר מותו של נשיא הרייך פאול פון הינדנבורג וקידומו העצמי של היטלר למדרגת פיהרר.
דגל צלב הקרס עוצב בידי היטלר עצמו בקיץ 1920 כדגל התנועה: דגל אדום עם דסקה לבנה ומרכזה צלב קרס שחור. הבחירה בשילוב הצבעים שחור-לבן-אדום לא הייתה מקרית, הצבעים הללו שימשו את דגל האימפריה הגרמנית והיוו ”את ההרמוניה המזהירה ביותר בעולם”. אך בנוסף לקשר ההדוק בין הצבעים האימפריאליים, לצבעי הדגל הנאצי הייתה משמעות נוספת; בספרו של היטלר מיין קמפף מוסבר כי ”באדום אנו רואים את הרעיון החברתי של התנועה, בלבן את הרעיון הלאומי, בצלב־הקרס את שליחות המאבק למען ניצחון האדם הארי”.
הגרסה הימית לדגל צלב הקרס כללה את הדסקה הלבנה מוזחת לשמאל בעבור כלי שיט אזרחיים אשר הפליגו תחת דגל הרייך וכדגלון החרטום בעבור ספינות המלחמה של הקריגסמרינה (הצי הנאצי).
עם נפילתו של המשטר הנאצי וסיום מלחמת העולם השנייה באירופה, נכבשו שטחי גרמניה ואוסטריה על ידי כוחות בעלות הברית ואוסטריה לארבעה אזורי כיבוש. החוק הראשון שהעבירה מועצת השליטה המאוחדת היה ביטולם והחלפתם של כל החוקים הנאצים ובכללם איסור הנפתם והצגתם של דגלים וסמלים נאציים, תהליך הדה-נאציפיקציה. הצגתם של דגלים נאציים נחשבת עד היום בלתי חוקית ברוב ארצות המערב ובייחוד בגרמניה.
ראו גם

סמל אוסטריה
המנון אוסטריה
גלריית דגלי מדינות אוסטריה
לקריאה נוספת

פורד, פרנקלין ל. (1970) אירופה 1780–1830. תורגם מאנגלית על ידי חדוה ארליך, האוניברסיטה הפתוחה (1984)
ויליאם שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי תורגם על ידי חיים גליקשטיין, הוצ' שוקן, ירושלים תל אביב (1976)
תומסון, דייוויד (1962) אירופה מאז נפוליאון. תורגם מאנגלית על ידי אריה חשביה, הוצ' זמורה, ביתן מוציאים לאור (1995) ISBN 965-03-0124-0
הערות שוליים

↑  [חוקת אוסטריה – סעיף 1 תת-סעיף 8a
1 2 3 4  ד"ר פטר דיאם, אדום, לבן ואדום במשך מאות שנים סיפורם האמיתי של הצבעים האוסטרים. (בגרמנית)
↑  דגל אוסטריה באתר Lotus (באנגלית)
1 2  מקורותיו של דגל אוסטריה באתר דגלי העולם (באנגלית)
1 2  דגל אוסטריה באתר בריטניקה (באנגלית)
↑  Carol P.Shaw, Flags (1994). Collins Gem, p. 92 (באנגלית)
1 2  האימפריה הרומית הקדושה (962–1806) באתר דגלי העולם (באנגלית)
↑  המלוכה השחורה-צהובה באתר דגלי העולם (באנגלית)
↑  יליאם ל. שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, 1976, עמ' 36
↑  ויליאם ל. שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, 1976, עמ' 36–37
↑  מצוטט אצל שיירר, עמ' 37
↑  ממשלת הרייך הגרמני – הוראה בדבר דגל הצי של הרייך (20 בדצמבר 1933) (בגרמנית)
↑  מועצת השליטה המאוחדת – חוק מס' 1. ביטולם של החוקים הנאצים (30 באוגוסט 1946) (באנגלית)
| דגלי אוסטריה |
| --- | --- | --- |
| דגלים לאומיים | אוסטריה הדגל הלאומי •  הנס הנשיאותי |  |
| מדינות אוסטריה | אוסטריה עילית אוסטריה עילית • אוסטריה תחתית אוסטריה תחתית • בורגנלנד בורגנלנד •  וינה • זלצבורג זלצבורג • טירול טירול • פורארלברג פורארלברג • קרינתיה קרינתיה • שטיריה שטיריה |  |
| דגלי מדינות אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • בריטניה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ותיקן • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אולדרני • אולנד • איי פארו • גגאוזיה • גיברלטר • ג'רזי • גרנזי • דרום אוסטיה • האי מאן • הרם • טרנסניסטריה • סרק • קוסובו • קטלוניה • צפון קפריסין |  |
| נוספים | דגל אירופה • דגל הסאמים |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הדרומית • אמריקה הצפונית
תבנית עיצובו של הדגל
פרידריך השני מקבל את הדגל מידיו של הקיסר היינריך השישי
דגל הקרב של האימפריה הרומית הקדושה
הדגל הדו-צבעי אשר שימש את השושלת ההבסבורגית מהמאה ה-17 ועד לשנת 1918.
דגל הצי האוסטרי האזרחי 1786–1869, והצי האוסטרי הצבאי 1869–1914
דגל האימפריה האוסטרו-הונגרית (צבאי ומדיני)
דגל האימפריה האוסטרו-הונגרית (אזרחי)
דגל מפלגת חזית המולדת האוסטרית
דגל אוסטריה, 1934–1938 (צבאי ומדיני)
דגל המפלגה הנאצית 1920–1945 ודגל גרמניה הנאצית 1935–1945
דגל האיחוד האירופי
דרוונגרד

| --- | --- |

 שמות נוספים:  Küstendorf, Mećavnik
 מדינה:  סרביה סרביה
 מחוז:  זלטיבור
 שפה רשמית:  סרבית 
 תאריך ייסוד:  2004, על ידי אמיר קוסטוריצה
 קואורדינטות:  43°47′44.25″N 19°30′29.13″W﻿ / ﻿43.7956250°N 19.5080917°W﻿ / 43.7956250; -19.5080917
 אזור זמן:  UTC +1
 mecavnik.info
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי דרוונגרד(למפת סרביה רגילה) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי דרוונגרד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דרוונגרד (בסרבית קירילית: Дрвенград; משמעות השם היא "עיר העץ") הוא כפר מסורתי בסרביה, שהוקם על ידי במאי הקולנוע הסרבי אמיר קוסטוריצה לטובת צילום סרטו "החיים הם נס" בשנת 2004, ומשמש מאז ככפר נופש וכמקום מגוריו של קוסטוריצה עצמו. הכפר ממוקם במחוז זלטיבור, כ-200 קילומטרים דרום-מערבית לעיר בלגרד, בירת סרביה. הכפר ידוע גם בכינוי הגרמני Küstendorf (קוסטנדורף), וכן בשם Mećavnik. הקמת הכפר זיכתה את קוסטוריצה בשנת 2005 בפרס האירופאי לאדריכלות על שם האדריכל פיליפ רותייה (Philippe Rotthier).
רעיון הקמת הכפר

אמיר קוסטוריצה הצהיר בשנת 2004:
איבדתי את עירי במהלך המלחמה. זו הסיבה שרציתי להקים כפר משל עצמי. הוא קרוי בשם גרמני: קוסטנדורף. אארגן בו סמינרים, עבור אנשים המעוניינים ללמוד את אמנויות הקולנוע, ההופעות המוזיקליות, הקדרות, הציור. יהיה זה המקום בו אתגורר, ואליו אנשים יוכלו להגיע מעת לעת. יתגוררו בו כמובן אנשים נוספים שיעבדו. אני חולם על מקום פתוח עם גיוון תרבותי, אשר מכוון נגד הגלובליזציה.
תיאור הכפר

מרבית המבנים בדרוונגרד בנויים מעץ, בסגנון המסורתי הנהוג באזור. בכפר קיימים המבנים הבאים:
ספרייה, הנקראת על שם איוו אנדריץ', סופר יוגוסלבי זוכה פרס נובל לספרות
גלריה בשם "מצולה" (Macola), המוקדשת לפסל דראגן יוביצ'ביץ'
בית קולנוע על שם סטנלי קובריק
בית מרכזי ובו אולם קולנוע, חצר, בריכת שחייה, חדר כושר, סאונה וחדרים פרטיים עבור משפחת קוסטוריצה
אולם ספורט
מסעדה
חנות מזכרות
כנסייה המוקדשת לקדוש סאבה, ממקימי הכנסייה האורתודוקסית הסרבית
בקרבת הכפר נמצא אתר סקי ובו ארבעה מסלולים, וכן בית מלון.
רחובות הכפר נקראים על שם אישים שזכו להערכתו של קוסטוריצה: ניקולה טסלה, ארנסטו צ'ה גווארה, דייגו מראדונה, פדריקו פליני, אינגמר ברגמן, ג'ו סטראמר, נובאק ג'וקוביץ' ואיוו אנדריץ' - על שמו נקרא הרחוב הראשי בכפר.
פסטיבל קולנוע ומוזיקה

מאז שנת 2008 הכפר מארח פסטיבל שנתי לקולנוע ולמוזיקה, המציג סרטי קולנוע ויצירות מוזיקליות מרחבי העולם. הפסטיבל נודע בכך שאין בו שטיח אדום או כל סממן אחר של פסטיבלי הקולנוע בהוליווד. בשנת 2010 התארח בפסטיבל השחקן ג'וני דפ, ובשנת 2013 התארחה בו השחקנית מוניקה בלוצ'י.
הערות שוליים

↑  השם הוא שילוב בין כינויו של קוסטוריצה, Kusta, לבין הסיומת הגרמנית dorf שפירושה "כפר". כמו כן, פירוש המילה Küste בגרמנית הוא "חוף".
↑  אודות פרס האדריכלות שהוענק לקוסטוריצה, באתר הפרס
↑  קוסטנדורף, מתוך אתר האינטרנט של אמיר קוסטוריצה
↑  אתר הפסטיבל
↑  על ביקורו של ג'וני דפ בפסטיבל קוסטנדורף 2010
↑  על ביקורה של מוניקה בליצ'י בפסטיבל קוסטנדורף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge450563
הגלידות של פלדמן

| --- | --- |
לוגו הגלידות של פלדמן
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 מייסדים:  פדיה וברכה פלדמן
 תקופת הפעילות:  1945–הווה (כ־79 שנים)
 משרד ראשי:  ישראל רחובות, ישראל
 מוצרים עיקריים:  גלידות, טילונים ושלגונים
  
 "הגלידות של פלדמן"
 
הלוגו הישן של גלידות פלדמן
הגלידות של פלדמן היא חברה ציבורית לייצור גלידות שבסיסה ברחובות, ישראל.
היסטוריה

במהלך העלייה החמישית, בשנת 1935 עלו מפולין פדיה וברכה פלדמן והתמקמו במושבה רחובות. ב-1945 פתחו את בית הקפה המקומי קפולסקי ברחוב הרצל.
עם הצלחת בית הקפה במושבה הקטנה, החליטו בני הזוג על הקמת מפעל קטן לייצור גלידות בקומה העליונה של הבניין.
בשנת 1962 הציעה העירייה לבני הזוג לקנות שטח באזור התעשייה לטובת הקמת מפעל. שנה לאחר מכן, ב-1963, הקימו בני הזוג פלדמן מפעל גלידות: "פלקו בע"מ – גלידות פלדמן".
המפעל ברחוב היצירה, אשר משתרע על חמישה דונמים, מייצר מגוון רחב של גלידות, קרחונים, שלגונים, טילונים, גלידות דיאט, חטיפי גלידה, חבילות משפחתיות, גלידות לגלידריות וכן את "מנבו", סוג של קרמבו.
באוגוסט 2018 נרכשה החברה על ידי קרן גרין לנטרן והיזם ריצ'י האנטר. נכון ל-2019, לחברה עשרות חנויות ברחבי הארץ המוכרות את מוצרי החברה.
הערות שוליים

↑  גרין לנטרן רכשה השליטה בגלידות פלדמן לפי שווי של 65 מ' ש', באתר גלובס, 18 באוגוסט 2018
ההפגנות בירדן (2011)

ההפגנות בירדן (2011) הן סדרה של הפגנות ומחאות שהתרחשו בירדן ב-2011, כחלק מגל המחאות בארצות ערב של 2010–2011, כאשר הזרז המקומי בירדן היה אינפלציה במחירי המזון ושכר חודשי נמוך.
הפגנה משמעותית התרחשה ב-25 במרץ 2011, במהלכה הושמעו קריאות נגד השלטון ודרישה לרפורמות והחלפת ראש הממשלה. ההפגנות גלשו לעימות עם תומכי המלך ויידוי אבנים, עם הרוג אחד וכמאה פצועים.
בעקבות ההפגנות פיטר שליט ירדן, המלך עבדאללה את הממשלה הירדנית והטיל את הרכבת הממשלה החדשה על מערוף אל-בח'ית. באוקטובר 2011 שוב פוזר הקבינט הממשלתי ובמקום מערוף אל בחית' מונה השופט המוערך עון שווכת אל-ח'סאונה.
בעקבות ההפגנות נערכו תיקונים בחוקת ירדן והוקם בית המשפט החוקתי של ירדן.
הערות שוליים

↑  גלעד שילוח וסוכנויות הידיעות, מהומות גם בירדן: הרוג אחד ומאות פצועים בעימותים בכיכר המרכזית ברבת עמון, באתר nana10‏, 25 במרץ 2011
ערך זה הוא קצרמרבנושא ירדן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.