stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפי רון-אל
ביוגרפיה > תחילת דרכו

רפי רון-אל נולד בחיפה כחודשיים לפני קום מדינת ישראל להורים שנמלטו מהשואה בגרמניה. למרות יכולותיהם הכלכליות המוגבלות, ההורים שלחו אותו לבית הספר הפרטי "הריאלי" בחיפה. רון-אל סיים את התיכון במגמה הביולוגית בהצטיינות. המשיך את דרכו לצבא, בחיל רגלים וסיים את שירות החובה כקצין, מדריך בבית ספר לקצינים (בה"ד 1).
לאחר השירות הצבאי החל ללמוד רפואה. הוא סיים את לימודיו בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב בשנת 1977. הוא התמחה במיילדות וגינקולוגיה במחלקת נשים ויולדות בבית החולים "אסף הרופא". במסגרת התמחותו, עשה מחקר בסיסי במכון ויצמן למדע במשך שנה (1982–1983), שם רכש את הידע והניסיון בטכנולוגיות עבודה במעבדת מחקר שסייעו לו בהמשך דרכו במחקר בתחום האמבריולוגיה. ביולי 1983 חזר לעבוד במחלקת נשים יולדות במרכז הרפואי "אסף הרופא" וצורף לצוות הרופאים ביחידת הפוריות של המחלקה. בהמשך אותה שנה נפצע בפיגוע בצור, בלבנון. למרות פציעתו, המשיך בפעילותו כסגן מפקד פלוגת רפואה ועל כך זכה בצל"ש[דרוש מקור]. נסע בשנת 1985 לוינה, להשתלמות ראשונה בתחום ההפריה החוץ גופית אצל פרופ' פייכטינגר וקמטר.[דרוש מקור] שנה אחר כך עשה קורס לכירורגיה מיקרוסקופית בשיקום חצוצרות בלוון בלגיה. ובאותה שנה השתלם ביחידה בגרמניה, בבית החולים האוניברסיטאי של בון בתהליכי מעבדה בהפריה חוץ גופית כולל הקפאה והפשרת עוברים.
ביוגרפיה > מנהל יחידת המבחנה באסף הרופא

עם שובו לישראל, החל ליישם את הדברים שלמד ביחידת ההפריה החוץ גופית שנפתחה ב"מרכז הרפואי אסף הרופא". בשנת 1987 מונה רון-אל למנהל יחידת המבחנה באסף הרופא, כשבשנים הראשונות טיפלה ב-200 -250 מחזורי טיפול בשנה.
בשנת 1992 נסע רון-אל לשנה וחצי לשבתון ביחידת ההפריה המובילה בעולם בבריסל. שם למד את הטכנולוגיות החדשות שפותחו ביחידה זו: מיקרומניפולציה - הזרקת הזרע לתוך הביצית (ICSI), ניתוחים באשך הגבר להפקת זרע מגברים שהוגדרו קודם לכן עקרים. בתקופת שהייתו שם, השתתף במחקרים רבים שנערכו בבריסל והכיר מקרוב את הרופאים האירופאים המובילים בתחום. הכרות זו הביאה בהמשך להרבה שיתופי פעולה בין המרכז בבריסל ובמקומות נוספים באירופה לבין המרכז באסף הרופא. יישום שיטת המיקרומניפולציה נעשה בארץ לראשונה ביחידה באסף הרופא וקידמה את יחידת ההפריה.
היחידה באסף הרופא בניהולו של פרופ' רון-אל נותנת שירותים בכל תחומי הפוריות שקיימים בהפריה חוץ גופית, מיקרומניפולציה, שימור פוריות מסיבות אונקולוגיות, IVM, שימור פוריות מסיבות סוציאליות, תרומת ביציות, כל מגוון הניתוחים שקיימים בתחום הגבר, TESE, MicroTESE, PESA, ו TESA. כמו כן בדיקות גנטיות שנעשות בעוברים ובביציות, PGS, PGD .
ביוגרפיה > פרופסור ונציג בוועדות

פרופ' רון-אל הוא מורה למיילדות וגיניקולוגיה בבי"ס לרפואה באוניברסיטת ת"א. קיבל את דרגת פרופסור חבר בשנת 1995 ומאז שנת 2001 משמש כפרופסור מן המניין במסלול הרגיל. היה יושב ראש האגודה הישראלית לחקר הפוריות בשנים 2003–2005. פרופ' רון-אל משמש כחבר בוועדות שונות מטעם משרד הבריאות[דרוש מקור], חבר בוועדה של משרד הבריאות לחידוש רישיונות ליחידות הפריה חוץ גופית ובקרת פעילותן של היחידות הקיימות. יזם ותרם להקמת "מסד הנתונים הארצי" לתוצאות ההפריה החוץ גופית שיצא לדרכו בספטמבר 2013.
רון-אל מונה בשנת 2004 לשמש נציג רופאי הפוריות בוועדת הלסינקי העליונה למחקרים בתחום הגנטיקה והרביה. על פני השנים ארגן רון-אל כנסים בינלאומיים באסף הרופא אליהם הגיעו המובילים בתחום מאירופה וארצות הברית. ביניהם היה גם פרופ' בוב אדוארד, ממציא ההפריה החוץ גופית שזכה גם לפרס נובל בתחום.
בשנת 2012 סיים קורס בן שנתיים באולטרסאונד במיילדות וגיניקולוגיה של אוניברסיטת ת"א. הידע הנרחב שרכש בתחום האולטרסאונד מסייע לו בעבודתו היומיומית בפוריות ובהריונות ברי סיכון.
ב-2013 נעצר ברומניה בחשד לסחר בביציות.
הערות שוליים

↑  דן אבן, מנהל יחידת ההפריה באסף הרופא נעצר ברומניה בחשד לסחר ביציות, באתר הארץ, 19 בפברואר 2013
↑  רופא ישראלי בכיר נעצר ברומניה בחשד לסחר בביציות, באתר ישראל היום
שדרה חברתית

שדרה - בצרפתית ETAT - היא שכבה חברתית בעלת סטטוס חוקי מיוחד, שהתקיימה ברוב מדינות אירופה בימי הביניים. חברת שדרות היא חברה המורכבת ממספר שדרות שיש ביניהן מדרג (היררכיה). השדרה היא מבנה חברתי הנמצא בין קאסטה למעמד. בחברה של קסטות אין אפשרות ליחיד לעבור מקסטה לקסטה. בחברת שדרות ישנה אפשרות לעבור, בנסיבות מסוימות, משדרה אחת לאחרת אך כל שדרה כפופה לחוקים הייחודיים לה. בחברת מעמדות ניתן ליחיד לעבור ממעמד אחד לשני אך החוק הוא שווה לגבי כל המעמדות.
צורות מסוימות של שדרות התקיימו בחברות גם מחוץ לאירופה אך הדוגמה הבולטת לסוג זה של חברה היא אירופה של ימי הביניים.
בימי הביניים, כתוצר של הפאקס דאי, החברה האירופית התחלקה לשלוש שדרות:
שדרת המתפללים (Oratores) או אנשי הכנסייה
שדרת הלוחמים (Bellatores) או האצולה
שדרת העובדים (Laboratores) או האיכרים
במאה ה-11, נתווספה עוד שדרה, היא שדרת הסוחרים והאומנים שתפסה מקום בין שדרת האצולה לשדרת האיכרים.
שדרת אנשי הכנסייה הייתה שדרה מיוחדת, יחסית לאחרות. היות שאנשי הכנסייה התחייבו לצליבט, כלומר לפרישות מחיי משפחה, ולא היו להם ילדים, השדרה הזו הייתה חייבת לגייס אנשים משדרות אחרות. למשרות הנמוכות גויסו אנשים משדרת האיכרים ואילו למשרות הכנסייתיות או הנזירות הגבוהה, גויסו האנשים משדרת האצולה או הסוחרים. שדרה זו הייתה כפופה לחוק הכנסייה, הוא המשפט הקאנוני.
מדינת-שדרות

בין המאות 13-17 התקיימו ברובה של אירופה "מדינות-שדרות". במדינת-שדרות הסמכות העליונה נתונה בידי השליט, לכאורה. השליט יכול להיות מלך, נסיך, דוכס וכו'. סמכות עליונה זו הוגבלה על ידי הפריבילגיות שניתנו לשדרות כגון זכויות יתר מסוימות ואפשרות להיות צד מחליט בהחלטות המדיניות השונות. במדינות מסוימות, כמו שוודיה ונורווגיה, ניתנו פריבילגיות שונות לכל אחת מהשדרות אך בשאר הארצות, רק לחלק מהן. בכל מדינות השדרות התקיים מוסד אספת השדרות בה השתתפו נציגי השדרות בעלות הפריבילגיות הפוליטיות. נציגי השדרות באספה דאגו לשמר את זכויות היתר של שדרתם, לזכות בזכויות יתר נוספות ולתבוע השתתפות בשלטון בכל ההחלטות הנוגעות לאותה שדרה. זכויותיה וכוחה של שדרה מסוימת השתנו ונעו בהתאם לכוחה של אותה שדרה יחסית לאחרות ובכוחו של השליט להשפיע על השדרה או לשלוט בה. מאזן כוחות עדין זה השתמר לאורך זמן רב בחלק מהמדינות. מאידך, היו מדינות בהן המאזן הופר:
המדינות שבהן המאזן נשמר לאורך זמן התפתחו, לבסוף, למדינות בעלות משטר חוקתי (למשל אנגליה)
במדינות בהן הופר האיזון לטובת השליט התפתחה המלוכה האבסולוטית (למשל צרפת)
במדינות בהן הופר המאזן לטובת השדרות, התפתחו רפובליקות אוליגרכיות (למשל בשווייץ)
ראו גם

פאקס דאי
קאסטה
מעמדות
המהפכה הצרפתית
קרן נפתלי

| --- | --- |
תצפית מקרן נפתלי אל עבר מאגר עינן (בקדמת התמונה) ושמורת החולה
תצפית מקרן נפתלי אל עבר מאגר עינן (בקדמת התמונה) ושמורת החולה
 מידע כללי
 גובה:  510 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הגליל העליון
 רכס הרים:  הרי נפתלי
 קואורדינטות:  33°05′28″N 35°33′47″E﻿ / ﻿33.09111°N 35.56306°E﻿ / 33.09111; 35.56306
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) קרן נפתלי(למפת אצבע הגליל רגילה) קרן נפתלי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קרן נפתלי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קרן נפתלי
קֶרֶן נַפְתָּלִי הוא הר בגובה של 510 מטרים מעל פני הים, השוכן בהרי נפתלי שבגליל העליון המזרחי, בין בקעת קדש מצפון ובקעת יחמור מדרום. מורדותיו המזרחיים של ההר משתפלים בתלילות בתוך כקילומטר מפסגתו עד לעמק החולה, שגובהו למרגלותיו הוא 80 מטרים מעל פני הים; ומההר נשקף מראה אל העמק ואל רמת הגולן והחרמון מעבר לו.
על פסגתו של ההר התגלו שרידיה של מצודה מהתקופה ההלניסטית, מצודת קרן נפתלי. בחפירות במקום נמצאו גם שרידים  התיישבות מצומצמת מתקופת המקרא. ושל מקדש הלניסטים-רומי גדול יותר שהוקדש לאלה אתנה. עוד נמצאו במקום כתובת ביוונית אודות פלוני שתרם לתחזוקתו של המקום, בורות מים, חומות אבנים, מערות קבורה ושרידי רצפת פסיפס. ייתכן שראש ההר שימש כמאחז במערך ההגנה של תל קדש שמצפון־מערב לו.
החשמונאים כבשו את המקום, ומציאת אבנים גדולות במשקל של יותר מ־100 ק"ג, אשר ייתכן ודורדרו במורד ההר לעבר חיילי אויב, רומזת לכך שבמקום ניטש קרב קשה. במלחמת העצמאות שכנה על ההר עמדה של ההגנה אשר הגנה על היישוב רמות נפתלי, השוכן כקילומטר צפונית־מערבית לפסגת ההר. העמדה נודעה בשמה הערבי "חירבת אל־הראווי".
על מורדותיו הצפוניים של ההר ניטע יער על שם היישוב הנטוש נבי יושע שבו בעיקר עצי אורן, ומורדותיו המערביים והדרומיים נמצאים בתהליך הכרזה כגן לאומי. שביל ישראל חולף על פסגתו של ההר.
דרך עפר משולטת, טובה לרכב גבוה ולטרקטורונים, יוצאת מכביש 886 ומגיעה לתצפית קרן נפתלי שם הותקן מצפור על שם רמי ברטל. מהמצפור מראה מרהיב (בימים בהירים ובשעות אחה"צ) על עמק החולה ובו מאגר עינן, שמורת החולה ואגמון חולה.
שדראק אקולו

שדראק אקולו אבבה (בצרפתית: Chadrac Akolo Ababa; נולד ב־1 באפריל 1995) הוא כדורגלן המשחק בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובקבוצת סנט גאלן.
קריירת מועדונים

אקולו נולד ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובגיל 14 היגר עם משפחתו לשווייץ והתחיל לשחק כדורגל בפ.צ. סיון המקומית. ב־15 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 2-0 לסנט גאלן.
בפברואר 2016 הושאל לנשאטל גזמאקס מליגת האתגר השווייצרית. ב־12 במרץ 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 3-1 לפ.צ. ויל. ב־27 באפריל הבקיע שלושער בניצחון 2-4 נגד לה מון. בסיום העונה חזר לסיון והבקיע 15 שערים.
ב־10 ביולי 2017 חתם לארבע שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה.
ביולי 2019 הצטרף לאמיין מליגת העל הצרפתית. בפברואר 2021 הושאל לפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה.
ב-3 ביולי 2022 אקולו חתם בסנט גאלן.
קריירה בין־לאומית

ב־5 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בתיקו 2-2 נגד תוניסיה. השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019. ב־13 באוקטובר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-1 לחוף השנהב.
ריצ'רד רמירז

| --- | --- |

 לידה:  29 בפברואר 1960 אל פאסו, טקסס, ארצות הברית
 פטירה:  7 ביוני 2013 (בגיל 53) גרינבריי (אנ'), מחוז מארין (אנ'), קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  גופתו נשרפה
 השכלה:  בית הספר התיכוני ג'פרסון (אנ')
 השקפה דתית:  שטניזם
 בת זוג:  דורין ליאוי (1996–2009) אישה אלמונית (?–2013)
רִיקַרְדּוֹ "רִיצַ'רְד" לֶייבַה מוּנְיוֹז רָמִירֶז (באנגלית: Ricardo "Richard" Leyva Muñoz Ramirez,‏ 29 בפברואר 1960 – 7 ביוני 2013) היה רוצח, אנס סדרתי, נקרופיל, גנב ופורץ אמריקאי, אשר הטיל את אימתו על מדינת קליפורניה שבארצות הברית בעקבות מסע קטל שערך באזור בין השנים 1984–1985, במהלכו רצח כשישה עשר קורבנות ותקף רבים נוספים. לאחר מעצרו נשפט ונידון למוות אולם נפטר בעקבות סיבוכים של מחלת הסרטן ב-2013 בבית הסוהר סן קוונטין טרם ביצוע גזר הדין. נודע לשמצה גם בכינויים הצייד הלילי, הרוצח הפולש, ומסיג הגבול מהעמק.
בתרבות > קולנוע וטלוויזיה

סרט הטלוויזיה האמריקאי מצוד: החיפוש אחר הצייד הלילי מ-1989 בבימויו של ברוס סת' גרין (אנ') מבוסס על חייו ופשעיו של רמירז.
בסדרת הטלוויזיה "אימה אמריקאית: 1984" מגלם השחקן זאק וייה את דמותו של רמירז.
סרט האימה הצייד הלילי מ-2002 בבימויו של כריס פישר (אנ') מבוסס בצורה חלקית על חייו ופשעיו של רמירז.
סרט האימה הצייד הלילי מ-2009 בבימויו של אולי לומל (אנ') מבוסס בצורה חלקית על חייו ופשעיו של רמירז.
סרט הטלוויזיה הצייד הלילי (אנ') מ-2016 בבימויה של מייגן גריפית' (אנ') מבוסס על חייו ופשעיו של רמירז.
חברת נטפליקס פרסמה את סדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית בחשכת הלילה: המצוד אחר רוצח סדרתי (אנ') ב-2021, הכוללת צילומים אמיתיים מתוך תיק החקירה וכן ראיונות עם גורמי הביטחון שהובילו ללכידתו של רמירז.
בתרבות > ספרות

ספר הפשע האמיתי הצייד הלילי: חייו ופשעיו המצמררים של ריצ'רד רמירז מ-1996 מאת פיליפ קרלו (אנ') מסקר את חייו המוקדמים, פשעיו, מעצרו ומשפטו של רמירז, ונחשב למקור השופע והאמין ביותר אודות הנושא.
בתרבות > מוזיקה

להקת הפולק רוק האמריקאית סון קיל מון (אנ') פרסמה את השיר "ריצ'רד רמירז מת היום בנסיבות טבעיות" כחלק מאלבומה בנג'י (אנ') מ-2014.
בתרבות > הסכתים

הפודקאסט הישראלי בואי נדבר רצח מאת שלי שמורק וקרן סיאורדיה שידר את פרק מספר 158 ב-24 בנובמבר 2019 אשר עסק ברמירז.
לקריאה נוספת > מקורות עיקריים

Carlo, Philip; The Night Stalker: The Disturbing Life And Chilling Crimes Of Richard Ramirez; Kensington Publishing, New York, 1996 (ISBN 1-57566-030-X, ISBN 978-0806538419, ISBN 978-1575660301)
Gilks, James; Ultimate Richard Ramirez Collection; Lulu Publishing, 2016 (ISBN 1365570991, ISBN 978-1365570995)
Smith, Jack; Serial Killer True Crime Books; Book XII: The Night Stalker Killer: Life Of Serial Killer Richard Ramirez; Maplewood Publishing, 2016.
H. K. Marquis; Letters From The Night Stalker: A Decade Of Correspondence With Richard Ramirez; Self Publishing, 2020 (ISBN 979-8668486335)
Richmond, James; Night Stalker Richard Ramirez: The Horrifying True Crime Story Of The Infamous Serial Killer; Self Publishing, 2021 (ISBN 979-8592868757)
Claux, Nico; Legions Of The Night Stalker: Friends, Fans And Lovers Of Richard Ramirez; Self Publishing, 2022 (ISBN 979-8804622689)
לקריאה נוספת > כתבי עת ומגזינים

Murder Casebook Magazine, Issue 101; The Night Stalker; Marshall Cavendish, 1991.
Real Life Crimes And How They Were Solved, Issue 6; Richard Ramirez, The Night Stalker; Eaglemoss Publications, 1993.
לקריאה נוספת > פסקי דין ומסמכים משפטיים

מדינת קליפורניה נגד רמירז S004698-24738, פורסם במקור ב-14 ביוני 1990, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023. (באנגלית)
ארצות הברית נגד רמירז 96-1469, פורסם במקור ב-4 במרץ 1998, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023. (באנגלית)
מדינת קליפורניה נגד רמירז S012944, פורסם במקור ב-7 באוגוסט 2006, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023. (באנגלית)
ביאורים

↑  הכינוי מסיג הגבול מהעמק (Valley Intruder) נגזר מהפשעים הרבים שביצע באזור הידוע בשם עמק סן פרננדו במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה.
הערות שוליים

↑  מצוד: החיפוש אחר הצייד הלילי, בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023. (באנגלית)
↑  Meet the American Horror Story: 1984 Characters: Who's Who Among the Star-Studded Cast, E! Online, ‏2019-09-18
↑  הצייד הלילי, בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים, אורכב מהמקור ב-27 בדצמבר 2020. (באנגלית)
↑  הצייד הלילי, בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023. (באנגלית)
↑  הצייד הלילי, בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023. (באנגלית)
↑  בחשכת הלילה: המצוד אחר רוצח סדרתי, בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023. (באנגלית)
↑  הצייד הלילי: חייו ופשעיו המצמררים של ריצ'רד רמירז, גודרידס, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023. (באנגלית)
↑  ריצ'רד רמירז מת היום בנסיבות טבעיות, ג'יניוס, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023. (באנגלית)
↑  בואי נדבר רצח: פרק 158 – ריצ'רד רמירז, ספוטיפיי, פורסם במקור ב-11 בנובמבר 2019, אורכב מהמקור ב-16 בדצמבר 2023.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812454494405606  BnF: cb16015542q (data)  GND: 1286775043  ISNI: 0000 0000 5356 9875  LCCN: no96022373  NKC: mzk20221168302  SNAC: w6cp9jnp  VIAF: 6983777   WorldCat (עם VIAF): 6983777
קרב רפיח (1956)

קרב רפיח היה מערכה שהתנהלו בה קרבות בין אוגדה 77 לבין כוחות של צבא מצרים. הקרבות שנערכו במהלך מלחמת סיני ("מבצע קדש") במתחם פתחת רפיח, במזרח סיני, הסתיימו בניצחון ישראלי. הקרב החל ב-31 באוקטובר בשעות הצהריים, והסתיים ב-1 בנובמבר בצהריים.
רקע

בזמן מלחמת העולם השנייה הוקמו מדרום מערב לרפיח, מחנות גדולים של הצבא הבריטי. הנקודה המרכזית באזור הייתה צומת רפיח, אשר בה מצטלבים כביש עוקף עזה (המשכו של כביש 4) הממשיך לכיוון אל עריש וכביש רפיח – עוג'ה אל-חפיר.
מיקומה האסטרטגי של הפתחה כמעבר המועדף בין ארץ ישראל וחצי האי סיני הביא לכיבושו בידי כוחות צה"ל במבצע חורב, במהלך מלחמת העצמאות. אולם כוחות צה"ל הוסגו בהוראת הדרג המדיני בעקבות לחץ בינלאומי כבד. בשנים שחלפו מאז מלחמת העצמאות חיזק הצבא המצרי את מערכיו באזור פתחת רפיח, ואלו כללו 17 מוצבים חפורים היקפית ומוקפים במיקוש שנהנו מחיפוי ארטילרי ונשק נ"ט. בגזרה זו החזיקו המצרים בין היתר גדוד תותחים 25 ליטראות, 17 משחיתי טנקים ארצ'ר, תותחי ללא רתע 105 מ"מ, חטיבה משוריינת פלסטינית 87 עם 2 גדודים, חטיבה 5 המצרית עם 2 גדודים וגונדת מרגמות כבדות. באזור אל עריש היו כוחות נוספים שהיו עשויים לתגבר את מתחם רפיח. מולם הציב צה"ל את אוגדה 77 בפיקוד חיים לסקוב שכללה את חטיבת גולני (מתוגברת בגדוד מילואים 115 מחטיבה 11) בפיקוד בנימין גיבלי וחטיבת שריון 27 בפיקוד חיים בר-לב. כמו כן, כלל הכוח הישראלי יחידות נ"ט ומרגמות.
התוכנית הישראלית, שהוכנה במשותף עם הצרפתים והבריטים, הייתה לתקוף את שני מתחמי ההגנה העיקריים בסיני, אבו עגילה ופתחת רפיח, רק לאחר ההתקפה האנגלו-צרפתית על בסיסי המצרים בתעלת סואץ (מבצע מוסקטר). תוכנית זאת הסתמכה על הסטת חלק מהכוח המצרי מערבה, לסיוע בהגנה על תעלת סואץ, ותקיפת המערכים מדוללי הכוחות על ידי ישראל. הצרפתים אף סייעו לתקיפה הישראלית על ידי הפגזה ימית של מחנות הצבא של רפיח בליל 31 באוקטובר - 1 בנובמבר (ואחרי יממה הפגיזו בצורה דומה גם את אל עריש).
הקרב

בליל 31 באוקטובר תקפו כוחות צה"ל את מערכי רפיח. חטיבת גולני תקפה בחלקו הדרומי של המתחם עם שלושת גדודיה כשגדוד 115 מחטיבה 11 נמצא בעתודה וחטיבה 27 תקפה בחלקו הצפוני של המתחם. לאחר קרב קשה, שכלל לחימה פנים אל פנים בתעלות המוצבים, הצליחו כוחות צה"ל לכבוש את צומת רפיח בבוקר 1 בנובמבר. על אופן ניהול הקרב חלוקות הדעות: מאיר פעיל, שפיקד בקרב על גדוד 51 של גולני וכתב מאוחר יותר מחקר שהשווה את קרבות רפיח במלחמת העצמאות ובמלחמת סיני, כתב: "בקרב רפיח במבצע "קדש" - קשה למצוא ולו מפקד אחד שפעל באותו יום בדיוק לפי התוכנית. כמעט כל התוכניות השתבשו במהלך הקרב, אולם על אף זאת בוצעו כל המשימות בשלמות ובמהירות". לעומתו, ההיסטוריון מוטי גולני טען כי "במלחמת סיני, זה שאני מגיע לדיין עצמו ולהתנהגות שלו כרמטכ"ל במלחמה, היה קרב אחד מוצלח שהיה מתוכנן וגם בוצע על פי התכנון, עם פיקוד אוגדתי כמו שצריך, זה הקרב של אוגדה 77 של לסקוב, מה שנקרא "קרב רפיח", שבו חטיבה 27 של בר-לב, נעה קדימה עם השריון ובעקבותיה באה חטיבת חיל רגלים גולני ועשו שם איזשהו קרב מסודר שבאמת הסתיים יחסית מהר" .
לאחר מכן

לאחר כיבוש המתחם התקדמו כוחות האוגדה במהירות ברחבי סיני, חטיבה 27 פרצה דרך המוצבים, ובמהלך 1 בנובמבר כבשה את מתחם הג'יראדי. למחרת כבשה החטיבה את אל עריש והמשיכה להתקדם בציר הצפוני עד למרחק 15 ק"מ מתעלת סואץ, שם התייצבה בצהרי יום שישי, 2 בנובמבר.
ב-12 בנובמבר התחולל בעיר טבח רפיח.
הערות שוליים

↑  אל"ם מיל' בני מיכלסון, פריצת הדרך המדינית שהובילה לפריצת הדרך הצבאית, "שריון" - ביטאון עמותת יד לשריון, גיליון מס' 24, אוקטובר 2006, עמ' 34–37
↑  Motti Golani,‏ Israel in search of a war: The Sinai Campaign, 1955-1956, עמודים 153–156, בהוצאת Sussex Academic Press,‏ 1998
↑  מוטי גולני בכנס על משה דיין, מוסד הרצל, באתר אוניברסיטת חיפה
משחית טנקים ארצ'ר של הצבא המצרי, שננטש בפאתי רפיח במהלך מבצע קדש, 1956
רפי קוצר

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1924 ניטרה, סלובקיה 
 פטירה:  23 במרץ 2005 (בגיל 80)
 מדינה:  ישראל 
 ידוע בשל:  מקים ארגון נכי צה"ל
 
רפאל (רפי) קוצר (8 בנובמבר 1924 - 23 במרץ 2005) היה ממקימי ארגון נכי צה"ל.
לחם בהגנה ובצה"ל במלחמת העצמאות ובסוף המלחמה נפצע. לאחר פציעתו הקים את ארגון נכי צה"ל ועמד בראשו. בשנות החמישים והשישים מילא מגוון תפקידים בקיבוץ הארצי ובמפ"ם ואחר כך עסק בתפקידי ניהול שונים.
קורות חייו

קוצר נולד בניטרה שבסלובקיה. בתחילת מלחמת העולם השנייה עלה לארץ ישראל עם הוריו, והצטרף לחברת נוער בקיבוץ שער הגולן.
שירותו בהגנה ובצה"ל

קוצר שירת בהגנה ובפרוץ מלחמת העצמאות נמנה עם ראשוני הלוחמים של חטיבת גולני. לחם בקרבות משמר העמק, גשר וצמח. כמו כן הקים את "מחלקת הקומנדו" של גדוד 12 (ברק), שהייתה גלגולה הראשון של סיירת גולני, ופיקד עליה במהלך קרבות סג'רה, הקרב על קיבוץ גשר ומבצע חירם. לקראת תום מלחמת העצמאות נפצע קוצר קשה ברגליו בקרבות באזור פתחת רפיח.
פעולתו במסגרת ארגון נכי צה"ל

בזמן ששכב בבית החולים הקים יחד עם קבוצת חברים את "ועד הפעולה של הנכים", גוף שניסה לטפל במצוקותיהם של נכי המלחמה. באותה תקופה נעדרה מדינת ישראל הצעירה תשתית ארגונית לטיפול ושיקום נכים, וצה"ל ומשרד הביטחון התקשו להתמודד עם מצוקות הנפגעים. בשנת 1949 נחקק בכנסת "חוק הנכים (תגמולים ושיקום)" וקוצר היה מגיע לישיבות ועדת העבודה והרווחה של הכנסת באלונקה כדי להשתתף בדיונים שליוו את ניסוח החוק. כיהן כיו"ר הראשון של ארגון נכי צה"ל עד שנת 1951.
פרסם את הספר "חזרה לחיים – מארגון נכי מלחמת השחרור לארגון נכי צה"ל".
לקריאה נוספת

רפי קוצר, "חזרה לחיים – מארגון נכי מלחמת השחרור לארגון נכי צה"ל", תל אביב: הוצאת ארגון נכי צה"ל, 2006.
בנימין עציוני (עורך), "אילן ושלח - דרך הקרבות של חטיבת גולני", הוצאת מערכות, 1950.
הערות שוליים

↑  רפי קוצר, "מחלקת הקומנדו". בתוך: בנימין עציוני (עורך), "אילן ושלח - דרך הקרבות של חטיבת גולני", הוצאת מערכות, 1950, עמודים 287-291.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007314174305171  ISNI: 0000 0003 6969 3100  LCCN: nr92013269  VIAF: 239703563   WorldCat (עם VIAF): 239703563 
רפאל קוצר בתעודת מפקד הקומנדו, 1948
רפי קוצר במבצע חירם
רכס הוואיוואש

| --- | --- |
נוף טיפוסי ברכס הוואיוואש
נוף טיפוסי ברכס הוואיוואש
 מידע כללי
 גובה:  6,635 מטרים
 מדינה:  פרו 
 מיקום:  פרו
 רכס הרים:  הרי האנדים
 אורך הרכס:  30 ק"מ
 קואורדינטות:  10°18′S 76°54′W﻿ / ﻿10.3°S 76.9°W﻿ / -10.3; -76.9
  (למפת פרו מוגדלת) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטרכס הוואיוואש(למפת פרו רגילה) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטרכס הוואיוואש
 המיקום של רכס הוואיוואש בפרו
 
רכס הוואיוואש (Huayhuash) הוא רכס הרים שמהווה חלק מהרי האנדים בפרו. הרכס ממוקם באזור מפגש המחוזות אנקאש (אנ'), לימה ווואנוקו (אנ'). ככל הנראה מקור השם וואיוואש בשפה קצ'ואה, מהמילה waywash שפירושה סמור, או מהמילה waywashi שפירושה סנאי. ב-2002 הרכס הוגדר כשמורת טבע.
גאוגרפיה

רכס הוואיוואש עובר מצפון לדרום ואורכו 30 ק"מ לערך. ברכס שבעה הרים שגובהם מעל 6,000 מטרים, ביניהם הר ירופאחה, שגובהו 6,635 מטרים והוא ההר השני בגובהו בפרו. הר ידוע נוסף, בגובה 6,345 מטרים, הוא הסיולה גראנדה (אנ'), שהתפרסם בספר Touching the Void (אנ') של מטפס ההרים ג'ו סימפסון (אנ'). הרכס מהווה חלק מקו פרשת המים של יבשת דרום אמריקה. המשקעים במדרון המזרחי זורמים מזרחה לנהר מרניון, אחד משני יובליו העיקריים של האמזונאס. המשקעים במדרון המערבי זורמים לכיוון האוקיינוס השקט דרך נהר פאטיוילקה (Pativilca) ויובליו. ברכס מצויים אגמיים קרחוניים רבים.
הרכס מאוכלס בדלילות. ישנם בתי חווה מעטים, רובם נמצאים עד גובה 4,000 מטרים (קו השלגים עובר בגובה 4,800 מטרים לערך). העיירות הקרובות ביותר לרכס הן צ'יקיאן (אנ') (3,400 מטרים) וקאחאטאמבו (אנ') (3,375 מטרים). מצפון לרכס עוברת דרך לא סלולה ששימשה את פעילות הכרייה באזור ומגיעה עד לגובה 4,750 מטרים. בשנת 2002 משרד החקלאות הפרואני הכריז על האזור כשמורת טבע ואסר על כרייה ושאר פעולות כלכליות באזור.
תיירות

הרכס ידוע כאזור טרקים פופולרי. הטרק המקובל הוא טרק מעגלי בשם Huayhuash Circuit. הטרק לוקח 8-10 ימים, תלוי במסלול שבוחרים. רוב ההליכה ואתרי הלינה נמצאים מעל קו העצים שעובר ב-4,000 מטרים ובהתאם הנוף הררי ודליל בצמחייה. הטרק עובר לצד אגמיים קרחוניים ומעיינות חמים. ניתן לראות מגוון בעלי חיים, ביניהם קונדורים, למות, אלפקות, וויסקאשות. מקובל ללכת את הטרק בחודשי החורף היבשים, מאי - ספטמבר. נקודות המוצא לטרק הן העיר ואראס והעיירה קאראס (Caraz) שמצפון לרכס. העיירה צ'יקיאן (אנ') נחשבה בעבר נקודת הכניסה לרכס. כיום ניתן להיכנס ברכב פנימה לתוך הרכס ולהגיע עד לכפר יאמאק (Llamaq, גובה 3,300 מטרים) ולאתר הלינה Cuartelwain. טרק אחר, מאתגר יותר, הוא ה-Alpine Circuit. טרק זה, שעובר קרוב יותר לפסגות הרכס, לוקח 8-10 ימים וכולל טיפוס מצוקים והליכה על גבי קרחונים.
גלריה

הרכס, מבט מהדרך בין העיירות צ'יקיאן (Chiquián) וקונוקוצ'ה (Conococha)
הרכס
הכפר יאמאק (Llamaq) ברכס
פסגות הסיולה גראנדה (אנ') (משמאל) וירופאחה (אנ')
ה-Alpine Circuit. הפסגות משמאל לימין: ראסאק (אנ'), ירופאחה (אנ'), סיולה גראנדה (אנ') וסאראפו (אנ')
ראו גם

הרי האנדים
הערות שוליים

↑  Neate, Jill (1994). Mountaineering in the Andes: A Sourcebook for Climbers (PDF). Expedition Advisory Centre, Royal Geographical Society. pp. 21–25. ISBN 9780907649649.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531299305171  GND: 4216636-6  LCCN: sh85062750  VIAF: 237315482   WorldCat (עם VIAF): 237315482
שו"ת הרב הראשי

| --- | --- |

חלק ב במהדורה החדשה
 מידע כללי
 מאת:  הרב מרדכי אליהו
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  שאלות ותשובות 
 נושא:  הלכה 
 הוצאה
 הוצאה:  דרכי הוראה לרבנים 
 תאריך הוצאה:  ה'תשס"ט
 עורך:  הרב שמואל כ"ץ
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורה ראשונה:  תשס"ט - תשע"ג
 תאריך מהדורות נוספות:  תשע"ט
 
שו"ת הרב הראשי הוא סדרת ספרי שאלות ותשובות בהלכה מאת הרב מרדכי אליהו (4 כרכים). סדרת ספרים זו נערכה במקביל לסדרת ספריו שו"ת מאמר מרדכי. בסדרה זו ליקטו העורכים מבחר תשובות לשאלות שהופנו לרב מרדכי אליהו בעת כהונתו כרב הראשי לישראל בשנים תשמ"ג עד תשנ"ג.
בספרים אלו עונה הרב אליהו על יותר מאלף שאלות אקטואלית רבות בהלכה לדוגמה בנושא קול באשה ערווה, שירות לאומי לבנות, שאלות הנוגעות לחיילי צה"ל, עצירת טרמפים ועוד. שאלות אלו נשאלו על ידי שואלים שונים, דתיים וחילונים, החל מרבני ערים ומושבים, רבני קהילות מהארץ ומחו"ל, ראשי ישיבות, שרים, חברי כנסת, ראשי אולפנות, מנהלי בתי ספר, מורים, תלמידי ישיבות ואולפנות, תלמידי בתי ספר ואף אזרחים מן השורה שרצו לקבל תשובה לשאלתם.
על אף שהתשובות נכתבו הרבה שנים קודם לכן בעת כהונתו כרב הראשי לישראל, רק בשנת ה'תשס"ט יצא כרך א. בשנת ה'תש"ע יצא כרך ב'. וכרך ג' יצא בשנת ה'תשע"ג, כ-3 שנים לאחר פטירת הרב.