stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלפלון דמוי-אלה
הפלישה למקומות שונים בעולם

קשה לשלוט בהתפשטות פלפלון דמוי-אלה כיוון שהוא שולח שורשים יונקים עמוק לתוך האדמה, והוא יוצר שורשים חדשים אם גודעים את הגזע. כמו כן, פירות הצמח מופצים על ידי ציפורים למרחקים ניכרים מצמח האם (אורניתוכוריה), וכך נוצרים מוקדי פלישה חדשים. לאחר שנשתל כעץ קישוטי מחוץ לבית הגידול המקורי שלו, הפלפלון דמוי-האלה הפך לצמח מבוקש ברחבי העולם והפך בהדרגה למין פולש באזורים סוב-טרופיים רבים בעלי כמות משקעים בינונית עד גבוהה, כולל חלקים של אוסטרליה, בהאמה, ברמודה, דרום הרפובליקה העממית של סין, קובה, פיג'י, פולינזיה הצרפתית, גואם, מלטה, איי מרשל, מאוריציוס, קלדוניה החדשה, ניו זילנד, נורפוק, פוארטו ריקו, ראוניון, דרום אפריקה, ארצות הברית (בעיקר פלורידה והוואי). העץ גדל גם באזורים יבשים יותר, כגון ישראל ודרום קליפורניה.
הפלפלון דמוי-האלה הובא לפלורידה ככל הנראה בשלהי 1981. העץ התפשט בפלורידה במהירות, תפס את מקומם של המינים המקומיים, והתפרש על פני אלפי אקרים. העץ מותאם במיוחד לאכלוס של שטחים מופרים והוא יכול לגדול הן בתנאי יובש והן בתנאי לחות. אופי הגדילה שלו מאפשר לו לטפס מעל עצים נמוכים ולפלוש לחופות העצים הבוגרים, וכך לדחוק מינים אחרים בתחרות על האור. בארצות הברית נחקק חוק שלפיו אסור למכור את הצמח או לשתול אותו, והוא מסווג בקטגוריית המזיקים I של מועצת הצמחים המזיקים האקזוטיים (EPCP). פלפלון דמוי-אלה כלול ברשימת 100 האורגניזמים הפולשים ביותר בעולם על פי ה-IUCN. על מנת למנוע את התפשטות הצמח נקבעו קווים מנחים שלפיהם יש להשמיד את אוכלוסיית הפלפלון דמוי-האלה היכן שהדבר מתאפשר.
פלפלון דמוי-אלה בישראל

הפלפלון דמוי-האלה ניטע רבות בישראל כצמח גינון עירוני, והתאקלם בה היטב באזורים מושקים. הפירות של הפרטים הנטועים מופצים למרחקים על ידי ציפורים פרוגיבוריות (כגון בולבולים), ונובטים בקלות במקומות לחים. מנגנון זה של הפצה למרחק אף הביא לכך שהצמח מופיע לעיתים כמין פולש בשטחים טבעיים, בעיקר בבתי גידול לחים.
המוקדים העיקריים בשמורות עין נמפית ובכרי נעמן שבעמק עכו, ובעמק בית-שאן בשמורות תל-סהרון ועין-יהודה. הצמח נפוץ למדי בעמק בית שאן. כמו כן נמצא לאחרונה במעיינות באזור נאות הכיכר. הוא גדל כצמח נוי בקריית שמונה וביוקנעם המושבה.
פלפלון דמוי-אלה נחשב כמין פולש בקצב איטי, נזקיו משמעותיים, ובעל פוטנציאל לנזקים חמורים. בבתי גידול בהם הוא פולש הוא מסוגל לצור מקבצים צפופים מאוד עם תת-יער חשוך, ובכך לדחוק את המינים המקומיים. בנוסף, תכונותיו האָלֵלוֹפַּתְיות פוגעות במיני הצמחים המקומיים והוא נחשב צמח פולש משנה סביבה. העלים והפרי שלו משחררים תרכובות המונעות נביטתם של מיני צמחים אחרים הנמצאים בסביבה הקרובה של העץ. העלים של הצמח רעילים לסוסים ולבקר. מגע ישיר עם מוהל העץ יכול לגרום לגירויי עור. לאור עוצמת הפלישה של צמח זה באזורים ים תיכוניים שונים בעולם מומלץ לבער את המוקדים הקיימים בשמורות הטבע בישראל כול עוד אלה אינם גדולים מדי.
פנולוגיה

פריחת פלפלון דמוי-אלה מתרחשת באותו הזמן שנה אחר שנה. הפריחה כמעט ואינה מתרחשת בעת התחדשות העלווה. הפריחה מתחילה בספטמבר ועד אמצע אוקטובר ורובה נפסקת בתחילת נובמבר.
חלק קטן מהאוכלוסייה (כ-10%) פורח בחודשים מרץ עד מאי. חלק מהעצים המאחרים הם עצים שלא פרחו באוקטובר, אך לרוב הפריחה האביבית הזאת היא תקופת פריחה שנייה.
הבשלת הפירות באה אחרי הפריחה, ועיקרה בין דצמבר לפברואר. מרבית פיזור הזרעים מתרחש זמן קצר לאחר מכן, אך חלק מהעצים עדיין משמרים פרי בשל עד סוף יולי או אוגוסט.
הנביטה מתרחשת בנובמבר-אפריל, אך עיקרה בינואר-פברואר. היובש הוא הגורם הראשי לתמותת הנבטים בישראל.
שימושים

פלפלון דמוי-אלה נחשב לעץ קטן ואטרקטיבי, שתפוצתו כעץ קישוט רחבה מאוד באזורים החמים של דרום אמריקה בזכות העלווה המרשימה והפירות שלו. אף על פי שהפלפלון אינו פלפל אמיתי (שם מדעי Piper), פירותיו המיובשים נמכרים לעיתים קרובות כגרגרי פלפל ורודים. במינון הנכון, הזרעים משמשים כתבלין ומוסיפים טעם דמוי פלפל למזון. אולם, בכמויות גדולות הזרעים עלולים להיות רעילים. בדומה למינים אחרים במשפחת האלתיים, לפלפלון דמוי-האלה יש מוהל תא שיכול לגרום לתגובה עם העור אצל אנשים אלרגיים.
תמונות להמחשה

פראח עם אבקנים מבצבצים מבין עלי הכותרת
עלים של פלפלון דמוי-אלה
פרחים זכריים
פרחים זכריים של פלפלון דמוי-אלה
לקריאה נוספת

Gogue, G. J., Hurst, C. J., & Bancroft, L. 1974. Growth inhibition by Schinus terebinthifolius. HortScience 9 (3): 301.
הערות שוליים

1 2  Schinus terebinthifolia Raddi, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏10-2023
↑  Schinus terebinthifolia Raddi, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏4-2022
1 2  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 240-241
↑  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 422
↑  .Schinus L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  פלפלון דמוי-אלה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  .Schinus terebinthifolia var. acutifolia Engl, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏10-2023
↑  Schinus terebinthifolius at Instituto de Pesquisas e Estudos Florestais
↑  Florida Departament of Environmental Protection
1 2  ד"ר ז'אן-מארק דופור-דרור, פלפלון דמו-אלה, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל, ‏21-8-2023
↑  Schinus terebinthifolius - Brazilian Peppertree, NatureServe, ‏9-1-2023
| עשבי תיבול ותבלינים קולינריים |
| --- | --- | --- |
| עשבי תיבול | ריחן מצוי (בזיליקום) • עלי דפנה • תמכה (צ'רוויל) • שום העירית (צ'ייבס) • כוסברה • עלי קארי • שמיר • אזוביון (לבנדר) • עשב לימון (למון גראס) • לואיזה לימונית • לאושטיאן • אזוב תרבותי (מָיוֹרָם) • נענע • אורגנו • פטרוזיליה • רוזמרין • מרווה (סייג') • צתרה (סייבורי) • חומעה (סורל) • לענה (טרגון) • קורנית (תימין) |  |
| תבלינים | פלפל אנגלי • אניס • פלפל שחור • פלפל ברזילאי • כרוויה (קימל) • הל (אנ') • פלפל חריף (פלפל קאיין • צ'יפוטלה • פלפל אדום כתוש(אנ') • חלפניו • טבסקו) • קינמון • ציפורן • כמון (קצח תרבותי) • שבת ריחני (שמיר) • שומר • גרגרנית יוונית • גלנגל • שום • זנגביל • חזרת הגינה • לימון פרסי • שוש קירח (ליקוריץ) • מסטיקא • מחלב • קצח תרבותי • מוסקט • אבקת בצל(אנ') • פפריקה • פלפל פרואני • זרעי רימון • זרעי פרג • זעפרן • שומשום • פלפל סצ'ואן • כוכב אניס • אוג (סומאק) • תמרהינדי • טונקה • כורכום • ואסאבי • יוזו • גרידת פרי הדר |  |
| תערובות | בהרט • ברבר • בוקה גרני • צ'אט מסאלה • אבקת קארי • דקה • תערובת חמשת התבלינים • גאראם מסאלה • אבקת שום(אנ') • מלח שום(אנ') • אריסה • חוויאג' • ארב דה פרובאנס •  חמלי סונלי • פלפל לימון • Mixed Spice • פאמפקין ספייס • ראס אל חנות • שארנה סול • טאביל • טנדורי מסאלה(אנ') • זעתר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291066305171  LCCN: sh00002652 
עלה ותפרחת חיקית של פלפלון דמוי-אלה
עלה מורכב-מנוצה של פלפלון דמוי-אלה
תקריב של זוג פרחים זכריים
פרגרין (משימה)

| --- | --- |

תיאור הנחתת
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 מפעיל:  Astrobotic Technology 
 יצרן:  Astrobotic Technology 
 תאריך שיגור:  8 בינואר 2024 
 משגר:  וולקן קנטאור
 אתר שיגור:  נמל החלל קייפ קנוורל
 משימה
 סוג משימה:  חקר הירח כולל נחיתה
 משך המשימה הכולל:  8 בינואר 2024 – 18 בינואר 2024 (11 ימים) 
 מידע טכני
 משקל:  1,283 ק"ג
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  58751
 מאגר המידע הלאומי:  2024-006A
 
פרגרין  (באנגלית:Peregrine Mission One - הייתה משימה אמריקאית לכיוון הירח. החללית שוגרה ב-8 בינואר 2024 והייתה צריכה לנחות על הירח. בגלל בעיות טכניות החללית לא הגיע ליעד.
משימה

בשנת 2016 חברת Astrobotic Technology חתמה הסכם עם United Launch Alliance על שיגור חללית לירח בשנת 2021. בשנת 2019 החברה קיבלה חוזה עם נאס"א להעברת מטען מדעי לירח.
ביוני 2021 בגלל בעיות בפיתוח משגר המשימה נדחתה. בסופו של דבר השיגור עבר בהצלחה ב-8 בינואר 2024. זה היה השיגור הראשון בעזרת משגר מדגם "וולקן קנטאור". לאחר סיום עבודת המשגר החללית היית הצריכה לצאת לטיסה לכיוון הירח בעזרת מדחפים שלה. התכנון היה לבצע נחיתה באזור אוקיינוס הסערות ב-23 בפברואר.
מדיווח שהתקבל התברר שקיימות בעיות בפתיחת פאנל סולארי ודליפות דלק. ב-14 בינואר היה ברור שחללית לא יכולה להגיע לירח.
תיאור החללית

החללית נבנתה מסגסוגת אלומיניום וכללה 5 מדחפים.
משקל הנחתת היה 450 ק"ג והיא כללה מכשירים מדעיים, מכלי דלק ו-12 מדחפים לביצוע נחיתה מוצלחת. חשמל היה מסופק מפאנל סולארי וסוללת מצברים. הנחתת הייתה מתוכננת לפעול עד לתחילת לילה ירחי.
על הנחתת הותקנו:
רכב חלל Colmena שנבנה במקסיקו.
רכב חלל Iris שנבנה באוניברסיטת קרנגי מלון
Laser Retroreflector Array של נאס"א. היה צריך לתת מדידות מדויקות של מיקום למשימות עתידיות
מספר ספקטרומטרים של נאס"א שפועלים בתחומים שונים.
רגש קרינה מתוצרת גרמניה
רגש לידאר של נאס"א
צבי הירש דרנבורג

אין תמונה חופשית
צבי הירש (הַארְטְוִויג) דֶרֶנְבּוּרג (לעיתים נכתב דירינבורג; בתעתיק של זמנו: דערנבורג) היה סופר עברי שפעל במאה ה-18. נודע בשל הקומדיה שחיבר – יושבי תבל, שראתה אור בשנת תקמ"ט (1789) באוֹפֶנְבַּך.
ידוע שמוצאה של המשפחה בעיירה דֶרֶנְבּוּרג שליד הלברשטאדט, בסקסוניה, ושמשם נדדו לאופנבך, לפרנקפורט ולבסוף הגיעו למיינץ. מההקדמה לספר, שבה מעיד על עצמו המחבר ”מלמד להועיל בבית הקצינה [...] מ' [=מרת] ברענדלי [...] מק"ק מיינץ”, עולה כי בעת פרסום החיבור כבר ישב דרנבורג במיינץ.
צבי הירש בן יעקב דרנבורג נקבר במיינץ; על מצבתו לא מצוינת שנת פטירתו.
"יושבי תבל: ויכוח במליצה בין בעלי מִדות טובות ורעות"

דרנבורג מבקש לציין ”ועל טוב יזכר אדוני האלוף והקצין התורני ר' שמעון פיורדא [Fürth] יצ"ו [=ישמרהו צוּרוֹ ויחיהו] בפ"פ [=פרנקפורט]”, שבביתו בפרנקפורט גר דרנבורג ולימד את בנו, והמחזה מוקדש ”לכבוד אהובי ידידי, האלוף והקצין התורני, כ"ה זלמונא פיורדא מפ"פ יצ"ו, במענץ, אומר אני מעשי לשוני ועטי; הירש דערנבורג”.
המחזה מחקה את "לישרים תהילה" למשה חיים לוצאטו (רמח"ל), ודרנבורג מעיד בהקדמה: ”הן ידעתי כי כבר קדמני אדם גדול בענקים לא הניח אחריו כמוהו יודע לדבר צחות, המליץ הגדול מוהר"ר משה חיים לוצאטו זצ"ל בספרו לישרים תהילה. [...] חכו ממתקים וכלו מחמדים אין בו נפתל ועקם ושמו נודע בשערים בלעדי עדותי”.
בעמוד השער מסופר:
יושבי תבל יבינו וישכילו למאוס ברע ולבחור בטוב כי יבואו בעלי המדות [כלומר: הטיעונים לטוב ולרע] וישחקו לפניהם, ילבשו רוח חיים וילחמו זה עם זה: הנדיב יתיעץ על נדיבותו, והכילי על אכזריותו, הגאוה תודיע רעתה, והענוה – את חכמתה, וכמוהם רבים אשר יתוכחו יחד להודיע רעת הרשע וטובת המישיר לכת.
המחזה בנוי מדיאלוג בין שמונה דמויות, שכל אחת מהן מייצגת מידה רעה או חטא, ש"רודף שלום", המייצג את המנהיג הרוחני של הקהילה, מגנה.
דרנבורג נמנע מלציין שמות, ומסתפק בכינויים גנריים ("הכילי", "שונא בצע", "מחרחר ריב") – כפי שעשה גתה, למשל, במחזה "הבת הטבעית" (Die natürliche Tochter;‏ 1803); אך כמו במקרה של גתה, הדמויות המציאותיות שמסתתרות מאחורי האנונימיות של הדמויות שעל הבמה ניתנות לזיהוי, כך שבני זמנו של דרנבורג ודאי זיהו במחזה את חברי הקהילה היהודית של מיינץ הזוכים לתוכחה מפי "רודף שלום" (ר' נח חיים הירש).
המחזה "יושבי תבל" הוא היצירה היחידה שפרסם דרנבורג.
משפחתו

צאצאיו של צבי הירש היו:
בכורו של צבי היה יעקב דרנבורג (נולד ב-1794 במיינץ - 1878, דרמשטאדט), עורך דין. (ראה להלן)
בן זקוניו של צבי היה יוסף נפתלי דרנבורג (1811-1895) שהיה מזרחן.
בנו של יוסף נפתלי דרנבורג היה צבי הארטוויג דרנבורג (אנ') (1844–1908) שאף הוא היה מזרחן.
למשפחת דרנבורג ממיינץ היה ענף של יהודים מתנצרים בגרמניה שכלל את:
יעקב הרטויג דרנבורג (1794 - 1878) - שימש כפרופסור למשפטים. התנצר ב-1841.
היינריך דרנבורג (אנ') (1829-1907) - בנו של יעקב הרטויג, שימש כמשפטן בברלין
פרידריך דרנבורג (1833-1911) בנו של יעקב הרטויג, שימש כמשפטן, עיתונאי ועסקן.
ברנרד דרנבורג (אנ') (1860-1937) בנו של פרידריך דרנבורג, שימש ככלכלן, בנקאי ומדינאי
ז'וטה (כדורגלן)

ז'ואאו פדרו נבש פיליפה (בפורטוגזית: João Pedro Neves Filipe; נולד ב-30 במרץ 1999 בליסבון שבפורטוגל), הידוע בכינוי ז'וטה (בפורטוגזית: Jota), הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית.
קריירת מועדונים

ז'וטה גדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון, ובשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-25 בפברואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על צ'אווס במסגרת המחזור ה-23 בליגת העל הפורטוגלית בעונת 2018/2019. בסך הכל ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-5 באוקטובר 2020 הושאל ז'וטה למשך עונה אחת לריאל ואיאדוליד מהלה ליגה. ב-22 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על גרנדה במסגרת המחזור העשירי בליגה לעונת 2020/2021. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד.
ב-1 בספטמבר 2021 הושאל ז'וטה למשך עונה אחת לסלטיק מליגת העל הסקוטית. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על רוס קאונטי במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-23 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על ריית' רוברס במסגרת גביע הליגה הסקוטית. ב-3 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 2-1 על אברדין במסגרת המחזור השמיני בליגה. בסך הכל ערך 29 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע עשרה שערים. ב-1 ביולי 2022 חתם על חוזה קבוע לחמש עונות במועדון.
תארים

אליפות פורטוגל (1): 2018/2019
הסופר קאפ הפורטוגלי (1): 2019/2020
אליפות סקוטלנד (1): 2021/2022
גביע הליגה הסקוטית (1): 2021/2022
אליפות אירופה עד גיל 19 (1): 2018
אליפות אירופה עד גיל 17 (1): 2016
הערות שוליים

↑  JOTA REFUERZA EL ATAQUE באתר הרשמי של ריאל ואיאדוליד, 5 באוקטובר 2020 (בספרדית)
↑  Celtic transfer news: Benfica winger Filipe Jota joins on season-long loan באתר הרשמי של סקיי ספורטס, 1 בספטמבר 2021 (באנגלית)
↑  Jota: I fell in love with Celtic and now I’m here to stay באתר הרשמי של סלטיק, 1 ביולי 2022 (באנגלית)
וולקן קנטאור

וולקן-קנטאור (באנגלית: Vulcan Centaur) הוא משגר דו שלבי, אשר יוצר על ידי לוקהיד מרטין ומופעל על ידי United Launch Alliance. המשגר צריך להחליף משגים ותיקים אטלס 5 ודלתא 4.
תיאור המשגר

בשנת 2014 הממשל האמריקאי החליט להפסיק בהדרגה שימוש במנועים מתוצרת רוסיה RD-180 שנוצלו לטובת שיגורי משגר מדגם אטלס 5. הפרויקט הועבר לULA. בספטמבר 2014 הוכרז שחברת בלו אוריג'ין תפתח עבור המשגר מנוע חדש שיחליף את המנוע הרוסי. כמו כן הוחלט לפתח גרסה חדשה של שלב שני של המשגר קנטאור V1. הוכרז ששנת 2021 תהיה היעד לשיגור ראשון וזה יהיה משימה Peregrine Mission One לכיוון הירח. ממספר סיבות לרבות השלכות מגפת הקורונה השיגור נדחה ובוצע בהצלחה בינואר 2024.
המשגר יכול להיות מופעל במספר גרסאות בהתאם למספר מאיצים (עד 6). בהתאם לכך משתנה יכולת המשגר. למשל לתחנת החלל הבין-לאומית הוא יכול להביא מ-8,800 ק"ג בגרסה קלה ועד ל-25,600 ק"ב בגרסה עם 6 מאיצים. למסלול מסונכרן-שמש המשגר יכול להביא עד 22,300 ק"ג.
גובה המשגר תלויה במטען ויכול להגיע ל-67 מטר.
מתוכנן לבצע שדרוג של תכנון המשגר כך ששלב ראשון יהיה מוכן לשימוש חוזר.
לשיגור המשגר הותאמו שני כני שיגור SLC-41 בקייפ קנברל ו-SLC-3E בבסיס חיל האוויר ונדנברג.
עלות השיגור היא כ-100 מיליון $
הערות שוליים

↑  משגר מחפש לקוחות מסחריים
| משגרי לוויינים וחלליות |
| --- | --- | --- |
| בשימוש | ארצות הברית אטלס 5 • טאורוס • מינוטואר • אלקטרון • אנטארס • פאלקון 9 • פאלקון כבד • פגאסוס • SLS‏ • וולקן קנטאור • פיירפליי אלפה   רוסיה סויוז 2 • אנגרה • פרוטון (פרוטון M)   הרפובליקה העממית של סין צ'אנגג'נג (2C‏ • 2D‏ • 2F‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 4B‏  • 4C‏ • 5 • 6 • 7 • 8 • 11) • קואיג'ואו • קינטיקה 1 • קרס 1 • Zhuque • Jielong ‏• גרביטי • היפרבולה  הודו GSLV‏ • PSLV‏ •  SSLV • LVM-3‏  יפן H-II‏ (H-IIA)‏ • H-3‏ • אפסילון   איראן סימורג • Qaem  האיחוד האירופי וגה צרפת אריאן 6 קוריאה הדרומית נורי קוריאה הצפונית אונחה ישראל שביט |  |
| יצאו משימוש | ארצות הברית אטלס (1 • 2 • 3 • אג'ינה • אייבל • קנטאור • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E/F‏ • G‏ • H‏ • LV-3B‏ • SLV-3) •  אתנה • ג'ונו 2 • דלתא (0100 • 2 • 3 • 4 • 1000 • 2000 • 3000 • 4000 • 5000 • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E‏ • G‏ • J‏ • L‏ • M‏ • N)‏ • ואנגארד • טיטן (טיטן 2 23G‏ • טיטן 2 GLV‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 3D‏ • 3E‏ • טיטן 3 מסחרי • 4‏ • 34D) • ליטל ג'ו • סטורן (1 • 5 • IB‏ • INT-21) • פאלקון 1 • רדסטון • תור (אג'ינה • אייבל • אייבלסטאר • בורנר • דלתא • תוראד-אג'ינה • DSV-2 • DSV-2U)‏ • Launcher One • סקאוט  ברית המועצות ספוטניק • לונה • ווסטוק (ווסטוק K • ווסטוק 2 • ווסטוק 2M) • קוסמוס (קוסמוס 2 • קוסמוס 3M) • מולניה • ווסחוד • סויוז (סויוז • סויוז FG • סויוז U) • פרוטון (פרוטון • פרוטון K) • רוקוט • זניט (זניט 2 • זניט-3SL) • דנייפר • ציקלון (ציקלון 2 • ציקלון 3) הרפובליקה העממית של סין פנג באו 1 • צ'אנגג'נג (1 • 2 • 3)  יפן N-1‏ • N-II‏ • H-I‏ • H-IIB‏ • Mu‏  הודו GSLV‏ (Mk I)‏ • צרפת דיאמנט • אריאן (1 • 2 • 3 • 4 • 5) • איראן סאפיר • קוריאה הדרומית נרו 1 |  |
| בפיתוח | ניו גלן • אירטיש • סויוז SPG • סטארשיפ • צ'אנגג'נג 9 • צ'אנגג'נג 12 • טיאנלונג-3 |  |
| פיתוחם בוטל | ארס 1 • ארס 5 • K-1‏ • Sea Dragon‏ • STAR 460 Stratolaunch |  |
דגל האומות המאוחדות

| --- | --- |

 יחס אורך/גובה:  2:3, 3:5
 הונף לראשונה:  7 בדצמבר 1946
 קבלת מעמד רשמי:  20 באוקטובר 1947 
 מוטיבים עיצוביים:  סמל האומות המאוחדות  על רקע תכלת
 שם המעצב:  דונל מקלאוגלין (אנ')  (סמל בלבד)
 
דגל האומות המאוחדות אומץ ב-20 באוקטובר 1947.
הדגל מורכב מסמל האומות המאוחדות בצבע לבן על רקע כחול. הסמל מורכב מהטל אזימוטלי שווה מרחק (אנ') של מפת העולם המוקפת בענפי זית (אנ'). ענפי הזית הם סמל לשלום, ומפת העולם מסמלת את כל תושבי העולם.
דגלים נגזרים > סוכנויות וארגונים

| תמונה | ראשי תיבות | שם הישות | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | IAEA | הסוכנות הבין־לאומית לאנרגיה אטומית | לסבא"א יש דגל עם אותם צבעים וענפי זית כמו האו"ם. הסמל המרכזי הוא מודל האטום של בוהר של הבריליום עם ארבעה אלקטרונים. סבא"א אינה תלויה אך מדווחת לאומות המאוחדות. |
|  | ICAO | הארגון הבין־לאומי לתעופה אזרחית | סמל האו"ם עם כנפי טיס משולבות. |
|  | ILO | ארגון העבודה הבין־לאומי | סמל האו"ם, אבל מחליף את המפה בגלגל שיניים מקוטע שבתוכו האותיות "ILO". |
|  | IMO | ארגון הימאות הבין־לאומי | לוקח את דגל האו"ם, מכווץ את תמונת המפה ומציב מאחוריה שני עוגנים כבולים בשלשלאות. |
|  | ITU | איגוד הטלקומוניקציה הבין־לאומי | יש לו את הלוגו של ITU – גלובוס, ברק והאותיות "ITU". |
|  | UNESCO | אונסק"ו | בעל אותם צבעים כמו האו"ם; הסמל שלו הוא מקדש יווני (אולי הפרתנון), המייצג מדע, למידה ותרבות. ששת העמודים עשויים מאותיות שם הארגון. |
|  | UNICEF | קרן החירום הבין־לאומית של האומות המאוחדות לילדים | עלים וכדור של דגל האו"ם אבל עם שיבוץ אם וילד במקום מפת העולם. |
|  | UPU | איגוד הדואר העולמי | סמל האו"ם כחול עם לוגו הארגון בלבן. |
|  | WFP | תוכנית המזון העולמית | יש את עלי הזית של דגל האו"ם, עם יד אוחזת דגנים במרכז, במקום הגלובוס. הצבעים הלבנים/כחולים של דגל האו"ם הפוכים בדגל ה-WFP. |
|  | WHO | ארגון הבריאות העולמי | זהה לדגל האו"ם, עם מטה אסקלפיוס, סמל מסורתי של הרפואה. |
|  | WMO | ארגון המטאורולוגיה העולמי | הדגל הוא של האו"ם עם שושנת הרוחות והאותיות "OMM/WMO" על גבי הגלובוס. |
דגלים נגזרים > דגלים לאומיים

דגל האו"ם הוא מקורה של משפחה (אנ') של דגלים לאומיים. בגלל הקשר של האו"ם לשלום ולשיתוף פעולה, דגלים בהשראת האו"ם מאומצים לרוב על ידי מדינות שחוות עימות או חוסר יציבות. מדינות רבות עם דגלים בהשראת האו"ם היו או היו חלק מטריטוריות הנאמנות של האומות המאוחדות.
| תמונה | ישות | תיאור |
| --- | --- | --- |
|  | קמבודיה (1992–1993) | הדגל של רשות המעבר של האו"ם בקמבודיה (אנ') משתמש בצבעי האו"ם עם מפה לבנה של קמבודיה עם המילה "קמבודיה" בכתב חמרי (אנ'). |
|  | קפריסין | דגל קפריסין משתמש במפה וענפי זית בהשראת דגל האו"ם. |
|  | אריתריאה (1952–1962) | הדגל הראשון של אריתריאה שמשתמש ב-UN כחול וענפי זית. |
|  | אריתריאה (1993–הווה) | הדגל הנוכחי של אריתריאה משתמש פחות בכחול של האו"ם אך שומר על ענפי הזית. |
|  | מיקרונזיה | דגל מיקרונזיה נגזר מהדגל לשעבר בהשראת האו"ם של דגל טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט (אנ'), שהוא היה חלק ממנו. |
|  | איי מריאנה הצפוניים | הדגל של איי מריאנה הצפוניים נגזר מהדגל לשעבר בהשראת האו"ם של טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט, שהוא היה חלק ממנו. |
|  | סומליה (1954–הווה) | על דגל סומליה יש כחול-לבן של האו"ם, והוא שימש לראשונה בתקופת הטריטוריה של האומות המאוחדות של סומלילנד (אנ'). |
|  | טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט | הדגל של טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט משתמש בכחול של האו"ם ואומץ במהלך תקופה של מעבר לעצמאות בניהול האו"ם. |
|  | טורקמניסטן | דגל טורקמניסטן משתמש בענפי זית של UN מתחת לחמשת דוגמאות השטיח. |
בסטיה (כדורגל)

ספורטינג קלוב דה בסטיה (בצרפתית: Sporting Club de Bastia) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר בסטיה, קורסיקה. המועדון משחק בליגת המשנה הצרפתית.
היסטוריה

בעונת 2004–2005, בסטיה ירדה לליגה השנייה בצרפת אחרי שסיימה במקום ה-19 בליגה הצרפתית הראשונה.
בעונת 2005–2006, המועדון סיים במקום ה-6 בליגה השנייה, ושנה אחר כך במקום התשיעי.
בעונת 2009–2010 סיימה בסטיה במקום האחרון בליגה השנייה וירדה, אבל זכתה באליפות הליגה השלישית ובעונה לאחר מכן, 2011–2012, חזר המועדון לליגה הראשונה לאחר זכייה באליפות הליגה השנייה.
בעונת 2016–2017 לאחר ארבע עונות בליגה הראשונה הקבוצה סיימה במקום ה-18 בליגה הראשונה וחזרה לליגה השנייה.
ב-22 ביוני 2017 בעקבות אי סדרים כספיים המועדון הורד לליגה השלישית. לאחר שה-DNCG (אנ') המליץ שהקבוצה תורד עוד ליגה הקבוצה זומנה לבדיקת ספרי החשבונות שלה. הבדיקה העלתה שאף על פי שהמועדון הבטיח שיש לו מספיק תקציב כדי להתחרות בליגה השנייה בפועל לא היה לו מספיק תקציב כדי להתחרות בליגה השנייה. באותו היום ה-DNCG הוציא הצהרה שבה נאמר שבעקבות אי הסדרים הכספיים שנמצאו בבדיקה הוחלט להוריד את הקבוצה באופן זמני לליגה הרביעית. באוגוסט 2017 המועדון הורד ליגה נוספת לאחר שנמצאו אי סדרים כספיים נוספים במועדון הוחלט להוריד אותו לליגה החמישית.
בעונת 2018–2019 המועדון עלה חזרה לליגה הרביעית.
בעונת 2019–2020 המועדון עלה חזרה לליגה השלישית לאחר שהעונה קוצרה בעקבות מגפת הקורונה.
הישגים

גמר גביע אופ"א, 1978
הגביע הצרפתי, 1981
גביע האינטרטוטו, 1997
הערות שוליים

↑  Bastia (National 3) recrute trois joueurs sous contrat fédéral et un joueur avec le statut amateur, L'ÉQUIPE, ‏29 באוגוסט 2017 (בצרפתית)
↑  2=Football. Le SC Bastia promu en National, www.corsematin.com, ‏16 באפריל 2020 (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12532885t (data)  SUDOC: 034588523  VIAF: 127802346   WorldCat (עם VIAF): 127802346 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל צרפתי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוטון טאון

אצטדיון הקבוצה
מועדון כדורגל לוטון טאון (באנגלית: Luton Town Football Club) הוא מועדון כדורגל אנגלי מהעיירה לוטון. קבוצת הכדורגל ידועה בכינוי "כובענים", שכן הכנת כובעים הייתה המקצוע הראשי בעיירה בעבר. הקבוצה משחקת בצ׳מפיונשיפ, ליגת המשנה באנגליה, ומארחת את משחקייה באצטדיון קנילוורת' רואד, המונה כ-10,356 מקומות.
סגל שחקנים

נכון ל-1 באפריל 2024
תארים והישגים

גביע ה-FA :
סגנות (1): 1958/1959
גביע הליגה :
זכייה (1): 1987/1988
סגנות (1): 1988/1989
הערות שוליים

↑  בפעם הראשונה בתולדותיה: לוטון טאון עלתה לפרמייר-ליג, באתר ynet, 27 במאי 2023
↑  Luton Town FC | First Team & Staff, www.lutontown.co.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr2005004386  VIAF: 127141869   WorldCat (עם VIAF): 127141869
לטיפונדיה

לטיפונדיה (ביחיד latifundium, מלטינית lātus  שמשמעו רחב ידיים, מרווח ו- fundus  שמשמעו אחוזה), היא נכס קרקעי המשתרע על פני שטח גדול. הלטיפונדיות הרומיות  היו נחלות חקלאיות, אחוזות  שכללו קרקעות ניתנות לעיבוד ולעיתים כללו גם בתי מלאכה ומתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית כמו בית בד, טחנת קמח, יקב או גת.
כאשר כבשו הרומאים חבלי ארץ נוספים היו אלו מוכרזים כשטח המדינה (Ager publicu). כאדמות ציבור הוכרזו גם שליש מהאדמות של מחוזות שהרומאים השתלטו עליהם.  אדמות אלו חולקו למצביאים ולוחמים, אותם רצו לתגמל.
לטיפונדיות היו נפוצות ביוון הגדולה, סיציליה, מצרים, צפון אפריקה והיספניה בייטיקה. הן היו הדבר הקרוב ביותר לחקלאות מתועשת בעולם העתיק והתבססו לרוב על עבודת עבדים, וכשהתמעטו העבדים התמסד מעמד הקולונאט שעיבדו את אדמות אדוני האחוזה.
לטיפונדיות שהיו מחוץ לאזור העירוני נקראו גם וילה ובמרכזן עמדה וילה כפרית רומית בה התגורר אדון הלטיפונדיה, לעיתים בקביעות ולעיתים היה לו בית מגורים עיקרי בעיר והיה מגיע לאחוזתו רק בחופשות או בתקופות בהן סר חנו. 
בתקופה הקולוניאלית נעשה בדרום אמריקה שימוש במונח לטיפונדיה או פונדו (fundo) במקביל למונחים בעלי משמעות זהה: בספרדית: אסיינדה (hacienda), כשמה של נחלה שהוענקה למתיישב אירופאי ובפורטוגזית: פזיינדה (Fazenda), שהיו מטעי קפה נרחבים.
ראו גם

מנסוס
פרקריה
יחזקאל קויפמן

| --- | --- |

פרופ' יחזקאל קויפמן תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  17 בדצמבר 1889 פודוליה, ממלכת פולין 
 פטירה:  9 באוקטובר 1963 (בגיל 73) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברן 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1958)  פרס ביאליק (1956) 
 
יחזקאל קויפמן (17 בדצמבר 1889 – כ"א בתשרי תשכ"ד, 9 באוקטובר 1963) היה פרופסור, פילוסוף וחוקר מקרא, חתן פרס ישראל במדעי היהדות לשנת תשי"ח (1958) ושני פרסי ביאליק לחכמת ישראל. שימש ראש החוג למקרא באוניברסיטה העברית בירושלים והיה חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת 1959.