stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאן אורט

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1900 פרנקר, הולנד 
 פטירה:  5 בנובמבר 1992 (בגיל 92) ליידן, הולנד 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  הולנד
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חרונינגן 
 מנחה לדוקטורט:  Pieter Johannes van Rhijn 
 מוסדות:  אוניברסיטת ליידן (6 במאי 1930)  אוניברסיטת ליידן (1 ביוני 1935)  אוניברסיטת ליידן (8 בנובמבר 1945–21 במאי 1970) 
 תלמידי דוקטורט:  מרטן שמידט, Vincent Icke, Cornelis Johannes van Houten, Pieter van der Kruit, לודוויק ולטג'ר, Adrianus N. Hulsbosch, Elly M. Berkhuijsen, Jeannette Kate Merkelijn, Ernst Raimond, Adrianus Jan Jasper van Woerkom, William Whitney Shane, Gerrit Willem Rougoor, Gijsbert van Herk, William Butler Burton, Leendert Binnendijk, Titus Adrianus Thomas Spoelstra 
 פרסים והוקרה:  פרס בלצן (1984)  פרס וטלסן (1966)  מדליית ז'נסן (1946)  פרס פייר ז'נסן (1947)  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1946)  קולמוס האווז המוזהב (1960) 
 הערות:  אסטרואיד 1691 אורט(1691 Oort)
 תרומות עיקריות
 מחלוצי רדיואסטרונומיה, עננת אורט.
 
שלט על בית הולדתו של יאן אורט
יאן הנדריק אורט  (בהולנדית: Jan Hendrik Oort;‏ 28 באפריל 1900 – 5 בנובמבר 1992) היה אסטרונום הולנדי, מחלוצי מדע הרדיו-אסטרונומיה.
חייו

אורט נולד בעיר פרנקר בפריסלנד ולמד באוניברסיטת חרונינגן. נושא הדוקטורט שלו היה The stars of high velocity. בשנים 1922–1924 עבד באוניברסיטת ייל. בשנת 1927 הוא אימת את תאוריית התנועה הסיבובית של שביל החלב. בשנת 1935 התמנה לתפקיד פרופסור במצפה הכוכבים של אוניברסיטת ליידן. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא היה בין חלוצי תחום חדש באסטרונומיה - רדיו-אסטרונומיה. בתמיכתו ובהנחיותו נבנה רדיו-טלסקופ ב-Dwingeloo שבמזרח הולנד.
בשנת 1970 נבנה רדיו-טלסקופ נוסף בווסטברוק. הוא כולל 12 טלסקופים קטנים.
בשנת 1946 הוא קיבל מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה. בשנים 1958–1961 היה נשיא האיגוד האסטרונומי הבינלאומי. בשנת 1987 קיבל את פרס קיוטו.
נפטר בליידן בגיל 92.
גילויים של יאן אורט

1924 - גילוי קבוצת כוכבים באזור שביל החלב אך מחוץ לטבעת הראשית.
1927 - ביצוע חישובים המוכיחים שמרכז שביל החלב נמצא 19,200 שנות אור מכדור הארץ.
הוכחה שמסת שביל החלב גדולה פי 100 מיליארד ממסת השמש.
1950 - מציע תאוריה לפיה כל כוכבי השביט יוצאים ממקום מסוים במערכת השמש - עננת אורט
מצא שאור מערפילית הסרטן הוא אור מקוטב
יאן אורל ביסק

יאן אורל לוג'ר ביסק (בגרמנית: Yann Aurel Ludger Bisseck; נולד ב-29 בנובמבר 2000 בקלן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הבלם באינטר.
קריירת מועדונים

ביסק גדל במחלקת הנוער של פ.צ. קלן. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הבונדסליגה.
בהמשך הושאל ביסק לקבוצות הולשטיין קיל מהבונדסליגה השנייה, רודה מליגת המשנה ההולנדית, לקבוצת המילואים של ויטוריה דה גימארייש, ולאורהוס גימנסטיקפוינין מליגת העל הדנית.
ב-1 ביולי 2022 חתם על חוזה קבוע באורהוס גימנסטיקפוינין.
ב-12 ביולי 2023 חתם באינטר האיטלקית.
קריירה בינלאומית

ביסק נכלל בסגל נבחרת גרמניה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2022.
תארים

אליפות: 2023/2024
יוחנן החמישי (אפיפיור)

האפיפיור יוחנן החמישי (בלטינית: Ioannes V; ‏635 – 2 באוגוסט 686) היה האפיפיור מ-23 ביולי 685 עד מותו בשנת 686. הוא היה האפיפיור הראשון של האפיפיורות הביזנטית שהוכתר ללא הסכמתו המוקדמת של הקיסר הביזנטי, והשני בשורה של עשרה אפיפיורים רצופים ממוצא מזרחי. האפיפיורות שלו התבטאה בפיוס בין העיר רומא לבין האימפריה.
ביוגרפיה

יוחנן נולד באנטיוכיה, בשנת 635.
בגלל הידע שלו ביוונית, הוא מונה לנציג האפיפיור לועידת קונסטנטינופול השלישית בשנת 680.
יוחנן החמישי היה האפיפיור הראשון של האפיפיורות הביזנטית שהוכתר ללא אישור ישיר של הקיסר הביזנטי. קונסטנטינוס הרביעי סיים את הדרישה במהלך שלטונו של האפיפיור בנדיקטוס השני, קודמו של יוחנן, בתנאי ש"האחד שנבחר ל'אפיפיור' עשוי להיות מוסמך מרגע זה וללא דיחוי". בשובו ל"פרקטיקה העתיקה ", נבחר יוחנן החמישי לאפיפיור על ידי האוכלוסייה הכללית של רומא. הוא נבחר ביולי 685 קונסטנטינוס הרביעי היה בטוח שהאוכלוסייה והכמורה של רומא היו מזרחיים למדי, ואכן, עשרת האפיפיורים הבאים היו ממוצא מזרחי.
האפיפיורות של יוחנן החמישי ראתה המשך של שיפור היחסים עם ביזנטיון. הקיסר הפחית במידה ניכרת את המיסים על נציגי האפיפיור בסיציליה וקלבריה וביטל מיסים אחרים, כגון מס על תבואה ששולם רק בשנים האחרונות. מכתב מיוסטיניאנוס השני הבטיח ליוחנן החמישי כי "סינוד של פקידים בכירים אזרחיים וכנסייתיים", כולל אפוקריסיאריוס והצבא הביזנטי, קרא וחתם את נוסח המועצה השלישית של קונסטנטינופול, כדי למנוע כל שינוי בה קנוני. המכתב הופנה אל "יוחנן האפיפיור של העיר רומא", שנכתב בזמן שהקיסר האמין כי האפיפיור עדיין חי, אבל התקבל על ידי מחליפו, האפיפיור קונון.
כמו קודמיו, יוחנן החמישי היה נדיב כלפי הדיוקסיה של רומא, וחילק 1900 סולידוס לעניים, עבור "כל הכמורה, ונזירי הדיוקסיה".
לאחר תקופת שלטון של קצת יותר משנה, מת יוחנן במיטתו, וקונון נבחר במקומו.
הערות שוליים

↑  Miranda, Salvador. "Giovanni V", Cardinals of the Holy Roman Church, Florida International University
1 2  Ekonomou, 2007, p. 210.
1 2 3  Ekonomou, 2007, p. 215.
↑  Ekonomou, 2007, p. 247.
↑  Ekonomou, 2007, p. 217.
↑  Ekonomou, 2007, p. 219.
↑  Ekonomou, 2007, p. 239.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בנדיקטוס השני | אפיפיור (רשימת האפיפיורים) | הבא: קונון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397417805171  GND: 100950043  ISNI: 0000 0000 1078 2633  LCCN: nb2007024712  NKC: xx0025865  VIAF: 2823776   WorldCat (עם VIAF): 2823776
יוחנן המתבודד

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 454 ארמניה הקטנה
 פטירה:  7 בדצמבר 558  (בגיל 104) ירושלים
 חג:  30 במרץ, 13 במאי
 
יוחנן המתבודד, יוהנס המתבודד, יוהנס הסיכסטס (מילולית – יוחנן המתבודד בשתיקה), או אבא יוהנס (8 בינואר 454 - 7 בדצמבר 558) היה נזיר, אפיסקופוס, תלמידו של סבאס, מורו של קירילוס מסקיתופוליס ומראשי המאבק נגד האוריגניסטים (חסידי תורתו של אוריגנס).
בגיל 28 הוסמך כאפיסקופוס, תשע שנים מאוחר יותר פרש מתפקידו והתגורר בלאורה במשך 12 שנה, תקופה זו התחלקה בין 6 שנות התבודדות ושש שנות שירות. התבודד במדבר רובה במשך שש שנים נוספות ואז התבודד בתא שבלאורה במשך 48 שנים, נפטר בגיל 105.
תולדות חייו

יוחנן נולד למשפחת אצולה נוצרית בניקופוליס אשר בארמניה הקטנה. בגיל 18, זמן מה אחרי שהוריו נפטרו והוא ירש את הונם, ייסד מנזר אליו צירף 10 נזירים וכן הקים כנסייה. בגיל 28 הוסמך כאפיסקופוס בעיר קולוניה. גם כאפיסקופוס המשיך לשמור על חיי הסתפקות במועט ונמנע ככל האפשר מרחצה מחשש שמישהו ואפילו הוא עצמו יראה את עירום גופו.
יוחנן הסתכסך בענייני מנהל וכספים עם פסיניקוס, מושל ארמניה שהיה גיסו (בעל אחותו מריה) ובגיל 37 החליט לפרוש ולעלות לרגל לירושלים.
בתחילה התגורר בבית זקנים שבנתה אודוקיה אולם המקום היה הומה מדי עבורו והוא העדיף מקום בו יוכל להתבודד. ב-491 הגיע אל הלאורה הגדולה בנחל קדרון מיסודו של סבאס, שם, כמו כל טירון עבד בהתחלה בעבודות השחורות אולם במהרה קודם לתפקיד מנהל האכסניה. אחרי שמילא תפקיד זה במשך זמן מה, קיבל תא בו התבודד בימות החול במשך 3 שנים והיה חלק מהקהילה בסופי השבוע.
בתום תקופת ההתבודדות מונה יוחנן לתפקיד מנהל המשק.
סבאס רצה להסמיך את יוחנן לכמורה ולשם כך הביא אותו לארכיאפיסקופוס אליאס. אליאס היה מוכן להסמיך אותו לכמורה באופן מיידי, אולם יוחנן התוודה כי לא רק שכבר קיבל הסמכה לכמורה אלא אף היה אפיסקופוס, וכי הגיע למדבר על מנת להתבודד. אליאס המופתע שחרר אותו מההסמכה והודיע לכולם שיוחנן רשאי להמשיך להתבודד. במשך ארבע השנים שלאחר מכן, התבודד יוחנן בתאו ואף לא בא בסופי שבוע לכנסייה. במהלך שנים אלו ראה רק נזיר אחד שמונה להביא לו אוכל. אחרי אותן ארבע שנים, עבר סבאס לבית שאן וכחלק מהשינויים עבר יוחנן (בגיל 50) למדבר רובה, שם התבודד במשך שש שנים נוספות.
על יוחנן סופרו סיפורים רבים, אחד מהם היה על נזיר שהגיע להתבודד עם יוחנן, לא החזיק מעמד בבדידות וכשהתקרב חג הפסחא רצה לחגוג את החג עם שאר הנזירים וכך גם לגוון במעט את התזונה המונוטונית שממנה התקיימו, תזונה שהורכבה מצמחים שגדלו במקום ודייסה לה הוסיף יוחנן מעט אפר ממחתת הקטורת. יוחנן העדיף להמשיך להתבודד והנזיר יצא לכיוון הלאורה אולם טעה בדרכו ולא הצליח למצוא את המקום. כשחזר כעבור שלושה ימים גילה כי אדם זר הביא בינתיים ליוחנן מזון טרי לרגל החג, המסר בסיפור הוא שיש לבטוח באל, כי ברצונו תהייה ארוחת חג גם במדבר. יש גם סיפור על אריה ששמר עליו במדבר מפני הסרקינים ויוחנן שלט בו כך שמנע מהאריה לתקוף שניים מתלמידיו וכן סיפורים על מעשי נסים רבים אותם חולל יוחנן.
בתום תקופת שש השנים, פנה סבאס שבנה ב-509 את הלאורה הגדולה אל יוחנן ושכנע אותו להצטרף אל הלאורה. שם זיהה אותו עולה רגל בשם איתיריוס מהפרובינקיה אסיה, וגילה לסבאס ואבות המנזר האחרים כי יוחנן הוא אפיסקופוס לשעבר. בהיות יוחנן בן 79, בשנה ה-24 להסתגרותו של יוחנן, נפטר סבאס ויוחנן היה זה שהכין את גופתו לקבורה
יוחנן הוכרז כקדוש עוד טרם הפיצול בין הכנסיות. יומו כקדוש אצל הקתולים הוא ה-13 במאי ואצל האורתודוקסים והאוניאטים ב-30 במרץ.
לקריאה נוספת

לאה די סגני, מבוא ותרגום, קירילוס מסקיתופוליס, חיי נזירים ממדבר יהודה, יד בן-צבי, 2005. עמ' 23, עמ' 223–237
אהרון לירון (אלטשולר), הנצרות וארץ הקודש - הוצאת צ'ריקובר, 1997 ISBN 965-16-0109-4. עמ' 252
הערות שוליים

↑  לפי קירולוס מסקיתופוליס, עמ' 237
↑  על סמך פסוק מתהילים ק"ב י' "כי אפר כלחם אכלתי ושקוי בבכי מסכתי"
↑  קירילוס מסקיתופוליס, חיי יוהנס ההגמון, עמ' 231
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 203857208  VIAF: 4968150749011416420006   WorldCat (עם VIAF): 4968150749011416420006
יונאס פאולביציוס

| --- | --- |

 לידה:  1898 ליטא 
 פטירה:  1 במאי 1952 (בגיל 54 בערך) 
 מדינה:  ליטא 
 בן או בת זוג:  Antanina Paulavičienė 
 צאצאים:  Kęstutis Paulavičius, Danutė Paulavičiūtė 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (7 במרץ 1983) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  יונאס פאולביציוס
 
יונאס פאולביציוס (בליטאית: Jonas Paulavicius;‏ 1898 – 1 במאי 1952, קובנו ) נולד בליטא ועבד בחייו כרפד ונגר. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הציל שנים עשר יהודים ושני אסירי מלחמה רוסים, ועוטר כחסיד אומות אולם.
קורות חיים

יונאס פאולביציוס נולד בשנת 1898 בליטא, למשפחה כפרית ענייה והיה אח שלישי מתוך שישה. בגיל 14 הוא החל לעבוד כרפד, לאחר שלמד מספר שנים בבית ספר יסודי. לאחר מלחמת העולם הראשונה, כשליטא קיבלה את עצמאותה, קנה פאולביציוס חלקת אדמה בפרברי העיר קובנה, ליד נהר הניימן.
הוא נישא לאישה בשם אנטוניה ונולדו להם בן ובת, קסטוטיס ודנוטה. המשפחה התגוררה בבית שבנה יונאס בעצמו על האדמה שרכש. הוא עבד כנגר עבור מסילות הברזל הליטאיות.
פאולביציוס התנגד לשלטון הנאצי ופיתח קשרים הדוקים עם קומוניסטים ליטאים, אך לא הצטרף לתנועת ההתנגדות באופן רשמי.
הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

פאולביציוס החל בהצלת היהודים בשנת 1944, כשלוש שנים לאחר כיבוש ליטא בידי הגרמנים. הראשון שהסתיר היה ילד בן ארבע מגטו קובנה. הוריו של הילד, יצחק ולנה שאמס, רצו נואשות להציל את בנם ופנו למכר ליטאי. אותו מכר היה חבר של פאולביציוס והוא פנה אליו בבקשה לקחת אליו הביתה את הילד. לאחר התייעצות עם אשתו, הוא נענה בחיוב לבקשה.
במהלך התקופה בה שהה הילד בביתו, פאולביציוס דאג להתגנב למקום עבודתה של לנה, אמו של הילד, כדי למסור לה דרישות שלום מבנה.
הילד התגעגע מאוד להוריו ולאחר מספר חודשים הוא החל לבכות לעיתים קרובות ולגשת לחלון לחפש את הוריו. הסיכוי שיגלו אותו גדל, אולם חזרתו של הילד לגטו קובנה לא באה בחשבון שכן פאולביציוס הבין שסיכוייו להישאר שם בחיים, קלושים. פאולביציוס החליט שלא נותרה ברירה אלא להזמין את הזוג שאמס להצטרף לבנם. לנה שאמס שלא יכלה להשאיר את אמה מאחור בגטו ביקשה לצרפה למחבוא ומספר המסתתרים בבית פאולביציוס הגיע לארבעה.
פאולביציוס החליט שבכל מקרה הוא מסכן את עצמו ובקש להציל יהודים נוספים. הוא רצה לנסות להציל בעיקר אקדמאים, רופאים ומהנדסים, על מנת שהקהילה היהודית תוכל להשתקם לאחר שתסתיים המלחמה. לשם כך הוא ביקש מיצחק שאמס לאתר עבורו יהודים מתאימים. יצחק הציע מיד את זוג חבריו הפיזיקאים טניה וחיים איפ, שחיו בגטו קובנה ותכננו להתאבד. חיים איפ חשד בהתחלה וחשש שזו מלכודת אך הוא וטניה הסכימו להיפגש עם פאולביציוס. במהרה הם גילו שהוא אדם טוב וישר ובאפריל 1944 ברחו מהגטו לביתו.
פאולביציוס החל בעזרת בנו קסטוטיס בבניית מקלט מתחת לביתם. הם חפרו באדמה חלל בגודל של כ-8.5 מ"ר, הוסיפו לוחות כקירות ודאגו לפתח צר החוצה- לאוורור. בחלל שנוצר הושמו מיטות קומתיים, שולחן, סיר לילה לצרכים, רדיו ומפה עם המצב בחזית, על מנת לאפשר למסתתרים להישאר מעודכנים. מיד עם סיום הבנייה, עברו משפחת שאמס והזוג איפ למקלט החדש.
לאחר שעברו החליט פאולביציוס כי יש מקום ליהודים נוספים ובחר להוסיף את המהנדס גרשנמן, בן דודו של שאמס, ואת אשתו מוסיה.
כדי לספק אוכל ליהודים שהסתיר, פאולביציוס מכר מעילים צבאיים משומשים שהשיג ואת הכסף שקיבל נתן לאשתו. היא קנתה בעזרתו קמח במקומות שונים, על מנת שכמות גדולה מדי לא תעורר חשד, והכינה לחם עבור המסתתרים. החום במקלט היה כבד מאוד, בייחוד בחודשי הקיץ של 1944, והמסתתרים שהו בו עירומים למחצה. פעם במספר ימים איפשר להם פאולביציוס לעלות לביתו להתרחץ.
במהלך תקופה זו הוא גם החליט לשכור חדר בקובנה עבור בתו דנוטה, על מנת שאם היהודים יתגלו, לפחות היא תוכל להינצל.
באוגוסט 1944 נוספה למסתור יהודיה נוספת בשם מרים קרקינובסקי. מרים הצליחה לחמוק מטור של יהודים שהועברו ממחנה עבודה ליד קובנה בו שהתה. היא החלה ללכת לאורך שפת נהר הניימן. לפתע גילתה כי עוקב אחריה אדם בסירה. אותו אדם היה פאולביציוס והוא הוביל אותה לביתו והוסיף אותה למסתור.
היהודים במסתור זה לא היו היחידים שפאולביציוס הציל. היו מסתתרים נוספים במקומות אחרים בביתו והוא דאג לכך שהמסתתרים השונים לא ידעו אלו על אלו, על מנת שאם מישהו יתגלה לא יוכלו להוציא ממנו מידע על האחרים, גם לא בעינויים. בין המסתתרים הנוספים היה יוחנן פיין שלמד עם קסטוטיס בנו של פאולביציוס לפני המלחמה והיה מוכשר בנגינה על כינור.פאולביציוס החשיב גם הנער לאינטלקטואל, עקב כשרון הנגינה המופלא שלו.
בסך הכל הציל פאולביציוס במהלך המלחמה שנים -עשר יהודים ושני אסירי מלחמה רוסים.
לאחר המלחמה

בסיום המלחמה, כשהגיעו הרוסים לאזור, הודיע פאולביציוס למסתתרים כי הם יכולים לצאת, והם יצאו מהמסתור בו חלקם שהו חודשים. הניצולים נשארו בקשר קרוב עם פאולביציוס ובני משפחתו עד שעזבו את ליטא בשנת 1946 כדי לעלות לארץ. גם לשם כך הם נעזרו בפאולביציוס בהשגת האישורים הדרושים.
גורלו של פאולביציוס היה מר. ביתו נהרס מהצפות מנהר הניימן וביתו דנוטה נפטרה משחפת. הוא עצמו נרצח בשנת 1952 על ידי ליטאים אנטישמיים שהתנגדו לקומוניסטים ולהצלת היהודים.
הכרה והנצחה

בישיבה ב-7 במרץ 1983 ביד ושם, הוחלט להכיר בפאולביציוס, באשתו ובשני ילדיהם שהיו בני למעלה מגיל 12 ומודעים במהלך המלחמה, כחסידי אומות עולם. ב-5 ביולי 1984 ניטע עץ לכבודם. בשלב זה הקשר בין הניצולים לאנטוניה וקסטוטיס פאולביציוס כבר היה מנותק והיה קשה מאוד להשיג אותם בליטא, שהייתה אז חלק מברית המועצות. בכל זאת בשנת 1988 לאחר מאמצים רבים הצליחו ליצור קשר עם אנטוניה והיא הובאה לארץ. בטקס מרגש ביד ושם עם הניצולים היא קיבלה מדליית חסידי אומות עולם. שנה לאחר מכן הצליחו להביא את הבן קסטוטיס וגם הוא קיבל מדליה.
הערות שוליים

1 2 3 4  Mordecai Paldiel, Saving the Jews: Amazing Stories of Men and Women who Defied the "final solution”, Rockville, Marryland: Schreiber Publishing, 2000, עמ' 90
↑  Paulavicius, Jonas, Yad Vashem
1 2  מרדכי פלדיאל, כל המקיים נפש אחת, ירושלים: יד ושם, תשנ"ג, עמ' 88
↑  יונאס ואנטונינה פאולביציוס וילדיהם קסטוטיס ודנוטה, באתר יד ושם
↑  יוחנן פיין, נער עם כינור, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2008
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יונאס פאולביציוס".
טמרין חום-ראש

| טמרין חום-ראש |
| --- | --- |
 טמרין חום-ראש
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: קופים רחבי אף
משפחה:: מרמוסטיים
סוג:: טמרין גב-אוכף
מין:: טמרין חום-ראש
שם מדעי
 Saguinus fuscicollis ‏שפיקס, 1823
תחום תפוצה


טמרין חום-ראש (שם מדעי: Leontocebus  Fuscicollis) הוא מין של פרימט מסוג טמרין גב-אוכף. תפוצתו באקוודור, קולומביה, פרו, בוליביה וברזיל. טמרין זה הוא המין הקטן ביותר בסוג טמרין. כמו שאר הטמרין גם מין זה הוא שוכן עצים ופעיל יום. תפוצת מין זה היא הגדולה ביותר מבין הטמרין ותחום תפוצתו כמיליון ק"מ רבוע.
מיון טקסונומי

למין זה קיימים תריסר תת-מינים:
טמרין חום-ראש אווילה-פירס (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis avilapiresi).
טמרין חום-ראש קרוז-לימה (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis cruzlimai).
טמרין חום-ראש ספיקס (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis fuscicollis).
טמרין חום-ראש לסון (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis fuscus).
טמרין חום-ראש איליגר (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis illigeri).
טמרין חום-ראש אדום-אדרת (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis lagonotus).
טמרין חום-ראש אנדי (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis leucogenys).
טמרין חום-ראש מורה (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis mura).
טמרין חום-ראש ג'ופריי (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis nigrifrons).
טמרין חום-ראש פרימיטיבי (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis primitivus).
טמרין חום-ראש וודל (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis weddelli).
טמרין חום-ראש אוריאנטלי (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis orientalis).
תיאור

טמרין זה הוא המין הקטן בסוג טמרין. גופו מחולק לשלושה אזורי צבע. כתפיים וגפיים קדמיות שחורים או חומים כהים, מרכז הגב כתום או צהוב, גב תחתון וגפיים תחתונות חום בהיר או אדום. ראש שחור, אזור הפה לבן ואוזניים גדולות קירחות. תת-המינים מתחלקים לפי צבע שלושת האזורים (בטן, גב, ישבן).
טמרין חום-ראש אווילה-פירס (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis avilapiresi) - בטן וגפיים וזנב משויש (שחור וצהבהב), פנים שחורות ללא שיער לבן.
טמרין חום-ראש קרוז-לימה (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis cruzlimai) - בטן חום בהיר, שאר גוף כתום, זנב שחור, פנים כתומות גבות לבנות.
טמרין חום-ראש ספיקס (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis fuscicollis) - בטן וזרועות חומות, רגליים וזנב חום בהיר, פנים שחורות עם כתמים צהובים.
טמרין חום-ראש לסון (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis fuscus) - בטן שחורה, השליש הראשון עד שני שלישים חום, פנים שחורות.
טמרין חום-ראש איליגר (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis illigeri) - בטן וזרועות בורדו, רגליים וזנב אדמדמות, פנים שחורות.
טמרין חום-ראש אדום-אדרת (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis lagonotus) - בטן והזנב אדום, פנים שחורות.
טמרין חום-ראש אנדי (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis leucogenys) - בטן וזרועות חום או שחורות עם שיער ארוך, רגליים וזנב אדמדמות, פנים שחורות.
טמרין חום-ראש מורה (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis mura).
טמרין חום-ראש ג'ופריי (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis nigrifrons) - בטן וזרועות חום-אדמדם, רגליים וזנב חומות, הפנים חומות ובעלת מסגרת שחורה.
טמרין חום-ראש אוריאנטלי (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis orientalis) - חלק עליון חום בהיר, גב חום בהיר יותר, זנב שחור, פלג גוף תחתון לבן ללא שיער פנים לבן.
טמרין חום-ראש פרימיטיבי (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis primitivus) - צבע כל גופו אפור מלבד זנב שחור.
טמרין חום-ראש וודל (שם מדעי: Leontocebus fuscicollis weddelli) - בטן וזרועות חום בהיר, רגליים אדומות, גב אדמדם, זנב אדום, פנים שחורות.
תיאור > נתונים פיזיים

אורך הגוף 22 ס"מ.
אורך הזנב 36 ס"מ.
משקל הזכר 390 גרם ומשקל הנקבה 405 גרם.
מחזור החיים

טמרין חום-ראש חי בקבוצות מעורבות כאשר הם פוליאנדרים (נקבה אחת מזדווגת עם מספר זכרים). הכל להקה יש נקבה שלטת אחת שרק היא מתרבה. לאחר הריון של 140–150 ימים נולדים תאומים לא זהים. הלידות מתרחשות בין אוקטובר למרץ כאשר הנקבה נכנסת להריון כל שישה חודשים עד שנה. לאחר הלידה שני ההורים והאחים המבגרים עוזרים בטיפול בגורים. הגורים מגיעים לבגרות לאחר 18 חודשים.
תפוצה

טמרין חום-ראש אווילה-פירס - בצפון-מערב ברזיל בין נהרות פורוס ממזרח, אמזונאס מצפון, ז'ורואה ממערב ומדרום נהר טפאואה (אחד ממקורות נהר פורוס).
טמרין חום-ראש קרוז-לימה - בצפון-מערב ברזיל. תפוצתו המדויקת אינה ידועה אך מעריכים כי תפוצתו בין נהר פורוס ממזרח לבין נהר ז'ורואה ממערב. בצפון עד לנהר טפאואה ובדרום עד לגבול תפוצתו של תת-המין פרימיטיבי.
טמרין חום-ראש ספיקס - צפון מערב ברזיל בין נהרות ז'ברי ואמזונאס מצפון וממערב ועד לנהר ז'ורואה ממזרח ומדרום, במערב עד לגבול עם פרו.
טמרין חום-ראש לסון - דרום קולומביה וקצה דרום מערב ברזיל. תפוצתו תחומה בנהר ז'פורה מצפון ונהרות פוטומיו ואמזונאס מדרום. מהרי האנדים במערב ועד לקו רוחב 65 מזרח.
טמרין חום-ראש איליגר - צפון פרו. בין נהר אואלאגה ממערב עד נהר אוקיאלי ממזרח. בצפון עד נהר מורניון ועד לפוקאלפה בדרום.
טמרין חום-ראש אדום-אדרת - צפון פרו ומזרח אקוודור במשולש התחום בין נהר נאפו מצפון, נהר מרניון מדרום והרי האנדים ממערב.
טמרין חום-ראש אנדי - מרכז פרו. בין נהר מרניון מצפון וממערב לבין נהר אואלאגה ממזרח ובדקום עד לקו האורך של לימה. רוב תפוצתו היא בהרי האנדים ומכאן שמו.
טמרין חום-ראש מורה - תפוצתו בברזיל באזור מפגש הנהרות פורוס ומדיירה מדרום לאמזונאס. זהו שטחו של השבט האינדיאני מורה שנתן לו את שמו.
טמרין חום-ראש ג'ופריי - מזרח פרו בין נהר אוקיאלי במערב לנהר ז'ברי במזרח ובין נהר האמזונאס מצפון לבין מקור נהר פורוס מדרום.
טמרין חום-ראש פרימיטיבי - בצפון מערב ברזיל. בין נהרות פורוס ממזרח ודרום וז'ורואה ממערב. הפרימטולוג מרכוס ון רוסמלן מתעלם מתת מין זה וכולל את תחום התפוצה הזה לתת מין קרוז-לימה.
טמרין חום-ראש וודל - תפוצתו בצפון בוליביה, דרום מזרח פרו ובצפון מערב ברזיל. בין הרי האנדים ממערב ודרום (עד קו אורך 8), נהרות ממורה ומקדו ממזרח, נהר פורוס ממערב ועד לנהר איפיקסונה בצפון. זהו הטמרין אשר תחום תפוצתו הוא הגדול ביותר וכן היחידי שתפוצתו היא מדרום לנהר מדרה דה דיוס.
טמרין חום-ראש אוריאנטלי - תפוצתו בברזיל באזור מפגש הנהרות פורוס ומדיירה ואמזונאס.
כל תת-המינים חיים ביערות גשם טרופיים בעיקר משניים אך גם ראשוניים. הטמרין מדלגים מענף לענף ומשתמשים בצמחים מטפסים כדי לעבור מעץ לעץ. הטמרין נמצא לרוב בגובה על העצים בגבוהים שבין 4 ל-10 מטר מעל לגובה פני הקרקע. הם חיים בלהקות של בין 5 לבין 8 פרטים בשטח שבין 160 לבין 1000 דונם. צפיפות המין בין 3 לבין 28 פרטים לק"מ2.
מזון

טמרין זה כמו שאר מיני הטמרין אוכל חרקים, פירות ותפליטי עצים.
מצב שימור

אוכלוסיית מין זה לא נמצאת בסכנה בעיקר בגלל תפוצתו הרחבה.
הערות שוליים

1 2  טמרין חום-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
יונאס סואוטאמו

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1986 (בן 38) אספו, פינלנד 
 מדינה:  פינלנד 
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה 
 תקופת הפעילות:  2004–2015 (כ־11 שנים) 
 joonassuotamo.com
 
יונאס ויליאמי סואוטאמו (בפינית: Joonas Viljami Suotamo; נולד ב-3 באוקטובר 1986) הוא שחקן קולנוע פיני ושחקן כדורסל מקצועני לשעבר. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כצ'ובאקה בסאגת מלחמת הכוכבים לאחר שהחליף את פיטר מייהו, תחילה ככפיל גוף, במלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר (2015) ולאחר מכן בתפקיד ראשי במלחמת הכוכבים: אחרוני הג'דיי (2017), סולו: סיפור מלחמת הכוכבים (2018) ובמלחמת הכוכבים: עלייתו של סקייווקר (2019).
ראשית חיים והשכלה

סואוטאמו נולד באספו, אווסיימה, פינלנד. בילדותו מילא תפקידים כשחקן במה. סואוטאמו למד באוניברסיטת פנסילבניה (PSU) ומילא את תפקיד הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת פיט סטייט ניטאני ליונס. עם התעניינות בילדות במוזיקה, אמנויות וסרטים הוא למד קולנוע בפנסילבניה והתמקד בפיתוח קריירה באמנויות הבמה. הוא עזב את השירות בצבא בדרגת סגן משנה.
קריירת כדורסל > קריירת מועדונים

הוא שיחק שבע עונות בליגות הכדורסל של פינלנד, כולל ארבע עונות בקוריסליגה, ליגת העל הפינית. במשך כמה שנים עבד גם במכירת ביטוחים.
קריירת כדורסל > קריירה בנבחרת

סוטאמו שיחק שלושה משחקים בנבחרת הכדורסל הלאומית הפינית ו-66 משחקים עבור נבחרות הנוער.
קריירת משחק

סואוטאמו ידוע בעיקר בזכות תפקידו כצ'ובאקה בזיכיון מלחמת הכוכבים, תפקיד בו הוא התחיל ככפיל גוף עבור שחקן צ'ובאקה המקורי פיטר מייהו במלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר, ככל שבריאותו של מייהו הידרדרה והיה לו קשה יותר לגלם את התפקיד (הוא מת לבסוף ב-30 באפריל 2019), סואוטאמו המשיך לגלם את הדמות בשאר סרטי הסדרה לרבות מלחמת הכוכבים: אחרוני הג'דיי, סולו: סיפור מלחמת הכוכבים (2018) ובסרט מלחמת הכוכבים: עלייתו של סקייווקר.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט / סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | מלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר | צ'ובאקה | תפקיד משותף עם פיטר מייהו |
| 2017 | מלחמת הכוכבים: אחרוני הג'דיי | צ'ובאקה |  |
| 2018 | סולו: סיפור מלחמת הכוכבים | צ'ובאקה |  |
| 2019 | מלחמת הכוכבים: עלייתו של סקייווקר | צ'ובאקה |  |
| 2024 | האקוליט | צ'ובאקה | 5 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Suotamo To Graduate Early; Forgo Final Year With Nittany Lion Basketball Program". Penn State Nittany Lions. 25 ספט' 2008. אורכב מ-המקור ב-2015-12-26. נבדק ב-2015-12-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://yle.fi/uutiset/3-5702811
1 2  "Joonas Suotaio- statistics". basket.fi. אורכב מ-המקור ב-2017-12-29. נבדק ב-17 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joonas Suotamo player profile". eurobasket.com. נבדק ב-2015-12-28.
↑  Entertainment (2016-01-05). "Joonas Suotamo: Chewbacca's double in 'The Force Awakens'". Business Insider. נבדק ב-2016-12-21.
↑  Parfitt, Orlando (18 דצמ' 2015). "JJ Abrams On The New Chewbacca, Episode 8 And That Daniel Craig Cameo". Yahoo! Movies. אורכב מ-המקור ב-2016-03-05. נבדק ב-2015-12-28. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018131955  VIAF: 1216159474290327661889   WorldCat (עם VIAF): 1216159474290327661889
יותם אבני

ערך זה עוסק במוזיקאי מטאל. אם התכוונתם למוזיקאי היפ הופ וטכנו, ראו .
| --- | --- |

יותם "דפיילר" אבני, 2016
 לידה:  3 בדצמבר 1982 (בן 41) נהריה
 שם לידה:  יותם אבני
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 עיסוק:  סולן וכותב שירים
 סוגה:  דת' מטאל מלודי, מטאל מתקדם
 סוג קול:  גראולינג
 כלי נגינה:  שירה
 חברת תקליטים:  Massacre Records
יותם "דיפיילר" ("Defiler") אבני (נולד ב-3 בדצמבר 1982) הוא זמר מטאל ישראלי, סולנה של להקת Prey For Nothing.