stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרה רוברטסון
הערות שוליים

↑  Farr, Dorothy; Luckyj, Natalie (1975). From Women's Eyes: Women Painters in Canada. Kingston: Agnes Etherington Art Centre. p. 38.
↑  Evelyn Walters, The Beaver Hall Group and Its Legacy, Dundurn, 2017-02-11, ISBN 978-1-4597-3777-8. (באנגלית)
↑  Sarah Robertson, Alan Klinkhoff Gallery | Art Dealers & Appraisers (באנגלית)
↑  Jackson, A. Y. (1948-12-11). "Jackson pays tribute to Sarah Robertson". The Gazette. p. 25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7382 5776  RKD: 67369  ULAN: 500028619  VIAF: 95858427   WorldCat (עם VIAF): 95858427 
שרה רוברטסון, מנוחה 1926
שרה רוברטסון, יוסף ומריה לואיס, 1930
תקרית הטיסה בגשר מצודת לונדון

גשר מצודת לונדון
מטוס הוקר האנטר
תקרית הטיסה בגשר מצודת לונדון התרחשה ב-5 באפריל 1968. טייס חיל האוויר המלכותי, שמחה על מדיניות ממשלת בריטניה כלפי החיל, החליט לערוך מפגן אווירי בשמי לונדון במטוסו הצבאי ללא קבלת רשות. בשיא המפגן הוא טס דרך החלל שבין שני מגדלי גשר מצודת לונדון. הטייס שוחרר לאחר מכן משירותו בחיל האוויר המלכותי.
רקע

בשנות השישים, במסגרת שינוי במדיניות הביטחון שלה, הסיטה ממשלת בריטניה משאבים כספיים מפיתוח וייצור מטוסים צבאיים חדשים אל פיתוח וייצור של טילים מונחים. מדיניות זו גרמה לנסיגה כללית במצבה של תעשיית התעופה הבריטית ולירידה במורל טייסי חיל האוויר המלכותי. בשנת 1968 נוספה למורת הרוח נגד הממשלה בשל הפחתת השקעתה בחיל האוויר התמרמרות על כך שהיא החליטה שלא לקיים מפגן אווירי ביום השנה החמישים ליסודו של החיל, שחל ב-1 באפריל באותה שנה.
אחד מאלו שהביעו מורת רוח כלפי יחסה של הממשלה לחיל האוויר המלכותי היה הטייס סגן אלן פולוק (Alan Pollock), בן 32 ואב לארבעה ילדים, ששירת בטייסת מס' 1 של החיל. פולוק, ששירת כטייס מאז 1956 והיה בעל ניסיון בטיסה אווירובטית, החליט לערוך על דעת עצמו מפגן אווירי בשמי לונדון לרגל היובל להקמת החיל.
התקרית

ב-5 באפריל 1968 המריא הגף של פולוק משדה תעופה בקרבת פורטסמות' אל בסיסו במחוז נורפוק שבמזרח אנגליה, בנתיב שתוכנן לעבור על פני מטרופולין לונדון. הגף טס במטוסי קרב הפצצה סילוניים מדגם הוקר האנטר.
מיד לאחר ההמראה נפרד פולוק מהגף ועבר לטיסה בגובה נמוך. בהגיעו למרכז לונדון הקיף תחילה שלוש פעמים את בית הפרלמנט, כהפגנה נגד הממשלה בראשות הרולד וילסון. לאחר מכן חלף כמעט בגובה פני המים ליד אנדרטת חיל האוויר המלכותי שעל גדת נהר התמזה. הוא המשיך בטיסה מזרחה לאורך ערוץ הנהר עד שהתקרב אל גשר מצודת לונדון. אז הטיס את מטוסו דרך החלל שבין שני מגדלי הגשר. רוחב החלל היה מעט יותר מ-60 מטרים, והוא היה תחום גם אנכית על ידי הגשר עצמו - שעליו נמצאו כלי רכב והולכי רגל - ועל ידי הגשר להולכי רגל שמעליו, שביניהם הפרידו 43 מטרים בלבד. פולוק העיד אחר כך שעשה זאת ללא תכנון מראש ולאחר החלטה שקיבל בתוך מספר שניות בלבד. זו לא הייתה הפעם הראשונה שמטוס טס תחת הגשר, אבל הייתה זו הפעם הראשונה בה עשה זאת מטוס סילון.
פולוק הבין שהמפגן שערך יביא את הקץ על שירותו כטייס, ועל כן בדרכו לבסיסו ערך גם יעפים בגובה נמוך מעל שלושה שדות תעופה אחרים של החיל, כשמטוסו הפוך. זמן קצר לאחר שנחת בבסיסו הוא הוכנס למעצר.
לאחר התקרית

ועדת חקירה של חיל האוויר המלכותי הוקמה לבחינת התקרית. פיקוד החיל העדיף שלא להעמיד את פולוק למשפט צבאי על מעשיו, וזאת על מנת שלא לתת לו שם במה להעלאת טענותיו נגד ממשלת בריטניה ושלא לאפשר לו למשוך תשומת לב ציבורית. במקום זאת נוצלה העובדה שפולוק אושפז פעמיים בבית חולים בשל דלקת ריאות כדי לקבוע שהוא איננו כשיר לשרת בחיל האוויר. פולוק שוחרר משירותו בחיל האוויר בסוף חודש מאי 1968.
אלן פולוק פיתח בהמשך חייו קריירה מצליחה כיצואן.
הערות שוליים

↑  גבריאל שטרסמן, הצבא הבריטי יערוך בדק בית לאור מלחמת ששת הימים, מעריב, 3 בנובמבר 1967
↑  מוטת כנפי המטוס הייתה 10.26 מטרים.
תל אביב אחת

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  רון חולדאי
 אפיון:  רשימה מקומית בתל אביב-יפו
 אותיות:  תא
 שיא כוחה:  7 מנדטים (המועצה ה-21)
 שפל כוחה:  4 מנדטים (המועצה ה-18)
 
תל אביב אחת היא רשימה מוניציפלית במועצת העיר תל אביב-יפו. הרשימה הוקמה לקראת הבחירות ב-1998 על ידי ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי, בתמיכתה של מפלגת העבודה. עיקרי המצע של הרשימה היו: חיזוק תל אביב-יפו כמרכז כלכלי ותרבותי, הפיכת העיר לעיר כל תושביה, הגברת השקיפות בממשל העירוני ופיתוח סביבה עירונית אטרקטיבית.
בבחירות 2003 זכתה הרשימה לארבעה מנדטים וחברי המועצה שהתמנו מטעמה הם: רון חולדאי, שנבחר ברוב של 63% לכהן בשנית כראש העיר; דורון ספיר, שהתמנה לממלא מקום ראש העירייה וסגן ראש העירייה; שולה אגמי ושמואל מזרחי.
בבחירות 2008 התמודדה שוב הסיעה בראשות רון חולדאי, שהתמודד שוב לראשות העיר. הסיעה רצה ברשימה משותפת יחד עם מפלגת העבודה ומפלגת קדימה. חברת המועצה יעל דיין, שכיהנה כסגנית ראש העיר בקדנציה הקודמת מטעם מרצ, הצטרפה לרשימה לאחר שפרשה מהמפלגה. חולדאי זכה שוב בראשות העיר, והרשימה זכתה בחמישה מנדטים.
בבחירות 2013 התמודדה הסיעה בראשות רון חולדאי, עם שינוי של מספר חברים חדשים ברשימה, בין היתר אופירה יוחנן וולק, גל שרעבי דמאיו וליאור שפירא. חולדאי זכה שוב בראשות העיר, והרשימה זכתה בחמישה מנדטים.
בבחירות 2018 התמודדה הסיעה בראשות רון חולדאי בפעם הרביעית. חולדאי זכה בראשות העיר והרשימה זכתה בשבעה מנדטים.
בבחירות 2024 זכתה הסיעה ב-7 מושבים במועצת העירייה.
תל אביב אחת היא בעלת זיקה למפלגת העבודה הישראלית.
נציגי הרשימה במועצת העיר

המועצה ה-17 (1998)

5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי, גילה אלמגור
המועצה ה-18 (2003)

4 מנדטים (מתוך 31): רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי
המועצה ה-19 (2008)

5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי, יעל דיין
המועצה ה-20 (2013)

5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן-וולק, ליאור שפירא, גל שרעבי דמאיו
המועצה ה-21 (2018)

7 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן-וולק, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף
המועצה ה-22 (2024)

7 מנדטים: רון חולדאי, אסף זמיר, אריאלי חן, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף
תקרית וושינגטון (1952)

תקרית וושינגטון הייתה סדרה של דיווחים על תצפיות של עב"מים בין התאריכים 12 - 29 ביולי 1952 מעל לוושינגטון הבירה. התצפיות המתוקשרות ביותר אירעו בשני סופי שבוע רצופים, ב-19–20 ביולי וב-26–27 ביולי.
כרונולוגיה של האירועים > אירועי ליל ה-19 עד 20 ביולי 1952

ביום שבת, 19 ביולי 1952, בסביבות השעה 23:30 בקר הטיסה אדוארד נוג'נט בשדה התעופה האזרחי של וושינגטון הבחין לראשונה בשבעה אובייקטים בלתי מזוהים על גבי מסך המכ"ם. העב"מים הופיעו בתחילה כ-24 קילומטרים דרומית מערבית לוושינגטון הבירה ולפי ההערכות מהירותן נעה בין 160 ל-500 קמ"ש. בקר הטיסה הארי בארנס, אשר היה הממונה של נוג'נט, הבחין בהמשך בעב"מים בראדר. בארנס ציין על כך בהמשך "ידענו מיד שקיים מצב מאוד מוזר... תנועותיהם היו רדיקליות לחלוטין בהשוואה לתנועות מטוסים רגילים." עם זאת, המכ"ם בבסיס חיל האוויר אדוארדס לא הצליח באותה העת לזהות את העב"מים ברדאר שלהם. בהמשך טייס של קפיטל איירליינס דיווח כי ראה הבחין במספר אובייקטים בלתי מזוהים בין וושינגטון הבירה ומרטינבורג (בווירג'יניה המערבית). בהמשך העב"מים טסו מעל לבית הלבן ובניין הקפיטול. בעקבות כך הוזעקו למקום מטוסי קרב אך העב"מים הצליחו להתחמק במהירות מהמקום וכמו גם ממסכי הראדר והמכ"ם. עם זאת, לאחר שמטוסי הקרב עזבו העב"מים חזרו לטוס מעל לשמי וושינגטון הבירה. בעקבות כך נשלחו בשנית מטוסי קרב לאזור בו ריחפו העב"מים, אך גם הפעם העב"מים הצליחו להתחמק במהירות מהמקום וכמו גם ממסכי הראדר והמכ"ם. העב"מים המשיכו להופיע ולהיעלם פעמים מרובות עד חמש לפנות בוקר. תושבי רבים בעיר, וכמו גם טייסי קרב, מפעילי המכ"ם בשדה התעופה האזרחי של וושינגטון, ומפעילי המכ"ם בבסיס חיל האוויר אנדרוס היו כולם עדים לתצפית העב"מים בשמי העיר. האובייקטים זוהו לאחרונה באמצעות מכ"ם בשעה 5:30 לפנות בוקר.
כרונולוגיה של האירועים > אירועי ליל ה-26 עד 27 ביולי 1952

ביום שבת 26 ביולי 1952 בשעה 20:15 טייס ודיילת בטיסת של נשיונל איירליינס שטסה מעל לוושינגטון הבירה הבחינו במספר אובייקטים בוהקים שטסו מעל למטוסם. מספר דקות לאחר מכן בקרים בנמל התעופה האזרחי של וושינגטון ובבסיס חיל האוויר אנדרוס הבחינו גם הם בעב"מים במכ"מים. גם הפעם העב"מים טסו מעל וושינגטון הבירה, אך הצליחו להתחמק במהירות מהמקום וכמו גם ממסכי הראדר והמכ"ם כאשר הוזעקו למקום מטוסי קרב.
אחרית דבר

הדיווחים זכו לסיקור נרחב בכלי התקשורת.
במהלך מסיבת עיתונאים שנערכה ב-29 באוגוסט 1952 ציין הגנרל האמריקני ג'ון סמפורד (אנ') שהסיבה לתצפיות היא תופעת היפוך טמפרטורות (אינוורסיה). את ההסבר דחו מספר עדי ראייה שהתעקשו כי הם הבחינו בבירור ב"צלחות מעופפות" מתכתיות ולא בעננים יוצאי דופן, או בהשתקפות של הבזקי אור.
בתרבות הפופולרית

הפרק "The Washington Merry-Go-Round", אשר היה הפרק העשירי והאחרון של העונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "Project Blue Book" בערוץ ההיסטוריה, עסק כולו בתקרית.
הערות שוליים

↑  Carlson, Peter; Carlson, Peter (21 July 2002). "50 Years Ago, Unidentified Flying Objects From Way Beyond the Beltway Seized the Capital's Imagination". The Washington Post.
↑  "Saucers Full of Secrets".
↑  THE DAILY PRESS (selected U.S. newspaper stories from July 1952; URL accessed March 14, 2007
↑  "UFOs Fly Directly Over Washington DC" from the Washington Post, July 28, 1952; URL accessed March 14, 2007
↑  "Alien Armada!" by Peter Carlson, וושינגטון פוסט, 2002; URL accessed March 14, 2007
↑  "Page 2 Project Blue Book - UFO Investigations - Fold3". Minutes of Press Conference Held By Major General John A. Samford Director of Intelligence, U.S. air Force 29 July 1952 - 4:00p.m. - Room 3E-869, The Pentagon.
↑  "Project Blue Book | TV Guide". TVGuide.com. נבדק ב-9 יולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| עב"מולוגיה ועב"מים |
| --- | --- | --- |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הראשון | תצפית העב"ם של הטייס קנת' ארנולד (1947) • תקרית מנטל (1948) • תקרית וושינגטון (1952) • תצפית העב"ם של הטייס רולנד יוז (1952) • תקרית קקסבורג (1965) • תקרית טהראן (1976) • היעלמותו של פרדריק ולנטיץ' (1978) • תקרית יער רנדלשם (1980) • התצפית בעב"מים במהלך טיסה 1628 של ג'פאן איירליינס (1986) • גל תצפיות העב"מים בבלגיה (1990) • אורות פיניקס (1997) • סרטוני העב"מים של הפנטגון (2004, 2014, 2015 ו-2019) • התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר (2006) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השני | הבעירות הספונטניות בעיירה קנטו (סיציליה) (2003-2005) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השלישי | תקרית אורורה (1897) • תקרית רוזוול (1947) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הרביעי | חטיפתו של אנטוניו וילאס בואס (1957) • חטיפתם של בטי ובארני היל (1961) • חטיפת פסקגאולה (1973) • חטיפתו של טרוויס וולטון (1975) |  |
| גזעי חוצנים | אפורים • רפטיליאנים • אינסקטואידים (איש העש) • פליאדיאניים |  |
| תאוריות קשר בולטות | אזור 51 • גברים בשחור |  |
| שונות | חוצנים • חטיפה בידי חוצנים • נתיחת גופת חוצן (סרטון תרמית) • כדור ברק • בילי מאייר • בוב לזר • דייוויד גראש • הסיווג של היינק • פרויקט הספר הכחול • מעגלי תבואה |  |
תומאס אטווד

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1765 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  24 במרץ 1838 (בגיל 72) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  קתדרלת סנט פול בלונדון 
 מוקד פעילות:  ממלכת בריטניה הגדולה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 
תומאס אטווד (באנגלית: Thomas Attwood; ‏23 בנובמבר 1765 - 24 במרץ 1838) היה מלחין ונגן עוגב אנגלי.
חייו

אטווד נולד בלונדון, בן לנגן בתזמורת המלכותית. בגיל תשע הצטרף למקהלת הקאפלה המלכותית. בשנת 1783 נשלח ללמוד מחוץ לאנגליה במימון הנסיך מוויילס (בהמשך ג'ורג' הרביעי), שהתרשם לטובה מכישורי הנגינה שלו בצ'מבלו. אחרי שנתיים בנאפולי, המשיך אטווד לווינה, שם היה לאחד מבחירי תלמידיו של מוצרט. בשובו ללונדון בשנת 1787 החזיק לזמן קצר במשרת נגן בהרכב הקאמרי של הנסיך מוולס. ב-1796 נבחר לנגן העוגב של קתדרלת סנט פול ובאותה שנה היה למלחין הקאפלה המלכותית. קשריו עם חצר המלוכה התחזקו עוד יותר הודות למינויו למורה למוזיקה לדוכסית מיורק ובהמשך, לנסיכה מוויילס. להכתרת ג'ורג' הרביעי חיבר את מזמור התפילה "שמחתי". המלך, שהסיר את חסדו ממנו לשנים אחדות מחמת קשריו עם הנסיכה מוויילס, האיר אליו שוב פנים ומינה אותו ב-1821 לנגן עוגב בקאפלה הפרטית שלו בברייטון. זמן קצר לאחר ייסוד האקדמיה המלכותית למוזיקה, בשנת 1823, נבחר אטווד לאחד ממוריה. כמו כן היה אחד החברים המקוריים באגודה הפילהרמונית המלכותית, שנוסדה בשנת 1813. הוא כתב את המזמור O Lord, Grant the King a Long Life, שבוצע בהכתרת ויליאם הרביעי, ועסק בחיבורה של יצירה דומה להכתרת המלכה ויקטוריה כשמת בביתו בצ'לסי, לונדון, ב-24 במרץ 1838. אטווד נקבר מתחת לעוגב בקתדרלת סנט פול.
חיבוריו של אטווד, שניכרת בהם השפעת מורו מוצרט, נשכחו ברובם הגדול, פרט לכמה מזמורים קצרים, בהם "O God who by the leading of a star",, "Teach me, O Lord" ."Turn Thy face from my sins" ,"Come, Holy Ghost. תומאס אטווד היה מורם של ג'ון גוס, צ'יפריאני פוטר ובן-סנדקותו תומאס אטווד ולמיזלי, ובשנותיו האחרונות התיידד עם מנדלסון.
וידאו קליפ

Psalm 50 Anglican Chant by King's College Choir
תוכן הערך הזה לקוח מן האנציקלופדיה בריטניקה מהדורת 1911, שהיא נחלת הציבור.
לקריאה נוספת

Nicholas Temperley: "Attwood, Thomas", Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed 28 June 2005), http://www.grovemusic.com
ניקולאס טמפרלי: "אטווד, תומאס", מילון גרוב המקוון בעריכת ל. מייסי
תזמורת הרדיו ההולנדית

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1985
 תאריך פירוק:  2005
 מדינה:  הולנד הולנד
 
תזמורת הרדיו ההולנדית (באנגלית: Netherlands Radio Symphony Orchestra) נוסדה בשנת 1985 אחרי מיזוג של תזמורת הטיילת ותזמורת הרדיו (Omroep Orkest).
התזמורת השתתפה בהפקות אופרה שונות ובמיזמים מוזיקליים מיוחדים, כמו גם בתחרויות בינלאומיות. היא שימשה כתזמורת הליווי הקבועה של כיתות האמן לניצוח על שם קיריל קונדראשין, "תחרות אוסקר בק" ותחרות הזמרים הבינלאומית. התזמורת הופיעה בפסטיבל הולנד, ב"שבוע גאודאמוס" ובכמה מיזמים חינוכיים.
מנצחיה הראשיים של תזמורת הרדיו ההולנדית היו קס בקלס וארי קלאס (1996 - 2003). קלאס התמנה למנצח אורח עליון בעונת 2003-04 הנס פונק החזיק בתואר מנצח ראשי בעונת 2003-04 והיה מנצחה הראשי האחרון של התזמורת. מחלת ניוון העצבים של פונק אילצה אותו לנצח על כמה מן הקונצרטים מכיסא גלגלים. עוד מנצחים אורחים היו ייז'י קוט, יאנוש פירסט, סטניסלב סקרובצ'בסקי, יאפ ואן זביידן ואלכסנדר חלאזארב, וכן מארק זאוסטרוט, ארמין ז'ורדן וז'אן ברנאר פומייה.
תזמורת הרדיו ההולנדית שימשה גם כתזמורת האופרה בכמה הפקות, בהן "אלקו" של רחמנינוב, "העיר המתה" של אריך וולפגנג קורנגולד ואופרות אחדות של דוניצטי. כמו כן ניגנה בביצוע הבכורה ההולנדי של "שלוש אחיות" של פטר אטווש, בקופרודוקציה עם להקת האופרה הנודדת של הולנד.
בשנת 2005 פורקה תזמורת הרדיו ההולנדית ונגניה נקלטו בתזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד ובתזמורת הרדיו הקאמרית של הולנד. הקונצרט האחרון של תזמורת הרדיו ההולנדית התקיים ב-7 ביולי 2005.
הערות שוליים

↑  van Laar, Jan (2006-09-20). "Klassieke muziek: Tegendraadse dirigent". Elsevier Weekblad. נבדק ב-2009-02-28.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347657205171  BnF: cb13972913w (data)  CiNii: DA11337855  ISNI: 0000 0001 2169 9234  LCCN: n82149145  MusicBrainz: 40457498-7ff6-4b32-85cf-d1d89557a3a2  NKC: xx0068562  SUDOC: 146633946  VIAF: 248145857942023021246   WorldCat (עם VIAF): 248145857942023021246
תסמונת החלוק הלבן

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 MeSH:  D059466
 סיווגים
 ICD-11:  MC80.00 
 
חלוק לבן, המשמש את הצוות הרפואי
תסמונת החלוק הלבן היא מונח בתחומי הרפואה והפסיכולוגיה, המתייחס למצב בו לחץ הדם עולה באופן זמני בסביבה קלינית ובנוכחות אנשי מקצוע מתחום הבריאות, כמו רופא או אחות, אך תקין במסגרות אחרות. התופעה שכיחה, וניתן למצוא אותה בקרב 10%-20% מהאוכלוסייה.
ג'וזפה מאנסיה ועמיתיו טבעו את שם התסמונת בשנת 1983. במחקרם נמצא כי לחץ הדם הסיסטולי והדיאסטולי של נבדקים עלה בממוצע ב-27 וב-15 מילימטר כספית בהתאמה, כאשר רופא נכנס לחדר בו שהו.
משערים כי המתח והחרדה הנלווים לשהות במוסד רפואי הם המובילים לתסמונת. ניתן להסביר את הופעתה גם במושגי למידה: המטופל חווה בעבר ביקור לא־נעים או מכאיב אצל רופא, אשר גרם, בין היתר, לעלייה בלחץ הדם. בתהליך של התניה קלאסית, למד המטופל לקשר בין ההרגשה הרעה לחלוק הלבן של הרופא שטיפל בו. מאז עולה לחץ הדם שלו כאשר הוא נתקל בגורמים רפואיים.
לחץ דם אמבולטורי בשעות היום משמש כנקודת התייחסות כיוון שהוא לוקח בחשבון רמות שגרתיות של מתח יומיומי. 
ניתן להשתמש במונח "יתר לחץ דם סמוי" לתיאור התופעה המנוגדת, בה לחץ הדם גבוה בחיי היומיום, אך לא בעת מדידה בסביבה קלינית.
אבחון

במחקרים, תסמונת החלוק הלבן יכולה להיות מוגדרת כנוכחות של לחץ דם ממוצע גבוה בסביבה קלינית אבל לא בבית.
האבחון נעשה קשה כתוצאה מהמדידות הלא אמינות שנדגמו על ידי השיטות המקובלות לזיהוי יתר לחץ דם (ראה: אטיולוגיה). שיטות אלה כרוכות לעיתים קרובות במפגש עם אנשי מקצוע מתחום הבריאות ולעיתים קרובות התוצאות מושפעות על ידי רשימה של גורמים, כולל השתנות בלחץ הדם של האדם, אי דיוקים טכניים, חרדה של המטופל, צריכה של חומרים כימיים שונים טרם הבדיקה, ודיבור, בקרב גורמים רבים נוספים.
האמצעי הנפוץ ביותר למדידת לחץ דם הוא בעזרת מכשיר לא פולשני הנקרא מד לחץ דם. "בסקר שנערך התגלה כי 96% מרופאי המשפחה נוהגים להשתמש בשרוול בגודל קטן מדי", דבר המוסיף לקושי בקבלת אבחנה מושכלת.
מסיבות כגון אלו, תסמונת החלוק הלבן לא יכולה להיות מאובחנת רק על ידי ביקור קליני סטנדרטי. ניתן לצמצם את התופעה (אך לא לבטלה לחלוטין) עם מדידות לחץ דם אוטומטיות לאורך 15-20 דקות בחלק שקט של המשרד או המרפאה, בתקווה שהדבר יאפשר התרגלות למצב והפחתת החרדה.
חולים עם תסמונת החלוק הלבן אינם מציגים את סימנים המעידים על חשש ויתר לחץ הדם שלהם לעיתים קרובות לא מלווה בטכיקרדיה. עובדה זו נתמכת על ידי מחקרים המצביעים שוב ושוב כי 15% -30% מאלו שנחשבו כבעלי יתר לחץ דם קל כתוצאה ממדידות במרפאה או במשרד, מציגים לחץ דם תקין ואינם בעלי תגובה בלתי רגילה לגירוי לחץ. אנשים אלה לא הראו שום מאפיינים ספציפיים כמו גיל שעשויים להצביע על רגישות גבוהה יותר לתסמונת החלוק הלבן.
ניטור לחץ דם אמבולטורי ומדידה עצמית של המטופל באמצעות ניטור לחץ דם בעזרת מכשיר ביתי נמצאים בשימוש יותר ויותר כדי להבדיל את אלו הסובלים מתסמונת החלוק הלבן מאלו עם יתר לחץ דם כרוני. זה לא אומר ששיטות אלו הן ללא דופי; ערכים אמבולטוריים בשעות היום, למרות לקיחה בחשבון של לחצים של חיי היומיום כאשר נלקחו במהלך השגרה של החולה מדי יום, עדיין רגישים להשפעות של משתנים יומיומיים כמו פעילות גופנית, מתח ומשך השינה. ניטור אמבולטורי כבר נמצא להיות השיטה המעשית והאמינה יותר באיתור מטופלים עם תסמונת החלוק הלבן ולצורך חיזוי של נזק לאיבר מטרה. 
החשודים כסובלים מהתסמונת מתבקשים בדרך כלל למדוד באופן עצמאי את לחץ הדם בביתם, מספר פעמים ביום, ולתעד את התוצאות בתוך יומן מסודר. לאחר כשבועיים, משווים את המדידות הביתיות לאלו שנעשו במסגרת הרפואית. ניתן אף לבצע רישום של ערכי לחץ הדם באמצעות מכשיר הולטר העוקב אחר המצב במשך 24 שעות.
למרות כל זאת, האבחון והטיפול בתסמונת החלוק הלבן נשארים שנויים במחלוקת.
השלכות על טיפול

באופן כללי, בקרב אנשים הסובלים מתסמונת החלוק הלבן תחלואה נמוכה יותר בהשוואה לחולים עם יתר לחץ דם מתמשך, אך תחלואה גבוהה יותר מאשר אלו שאינם סובלים מהתופעה.
עם זאת, יש לזכור כי כל המחקרים שפורסמו על ההשלכות של לחץ דם גבוה ועל יתרונות הטיפול בו מבוססים על מדידה חד פעמית במסגרות קליניות ולא קריאות מעט נמוכות יותר המתקבלות בדרך כלל מניטור אמבולטורי.
הדיון והרעיונות הסותרים בנושא סובבים סביב השאלה האם יהיה אפשרי לטפל בתסמונת החלוק הלבן, היות שעדיין אין ראיות חותכות כי לעלייה זמנית בלחץ דם במהלך ביקורים קליניים יש השפעה שלילית על הבריאות.
רבים מאמינים כי בחולים עם יתר לחץ דם הנגרם עקב תסמונת החלוק הלבן אין צורך בטיפול אפילו במינונים קטנים של תרופות להורדת לחץ דם היות שהדבר עלול לגרום לתת לחץ דם, אבל עדיין יש לנהוג בזהירות כיוון שהחולים עלולים להראות סימנים של שינויים בכלי הדם ובסופו של דבר עלולים לפתח יתר לחץ דם כרוני.
הערות שוליים

↑  Pickering, T.G., James, G.D., Boddie, C., Harshfield, G.A., Blank, S. & Laragh, J.H. How common is white coat hypertension? JAMA 259, pp. 225-228, 1988.
↑  Mancia, G., Bertinieri, G., Grassi, G., Parati, G., Pomidossi, G., Ferrari, A. et al., effects of blood-pressure measurement by the doctor on the patient's blood pressure and heart rate. Lancet 2(8352). 1983.
↑  ^ Jump up to: a b Pickering T (1994). "Blood pressure measurement and detection of hypertension". Lancet 344 (8914): 31–5. doi:10.1016/S0140-6736(94)91053-7. PMID 7912303.
תעלת דנובה–הים השחור (אוקראינה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תעלת מים 
 מיקום:  מחוז אודסה 
 מדינה:  אוקראינה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 מידות
 אורך:  162 ק"מ מטר
 עומק:  7.2 מטר
 קואורדינטות:  45°21′13″N 29°41′58″E﻿ / ﻿45.3536°N 29.6995°E﻿ / 45.3536; 29.6995
  (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםתעלת דנובה–הים השחור(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםתעלת דנובה–הים השחור
 
תעלת דנובה-הים השחור (באוקראינית: Глибоководний судновий хід Дунай — Чорне море) הידועה גם כתעלת ביסטרי (באוקראינית: бистрий היא תעלת שיט בשטח אוקראיני המאפשרת שיט בין הדנובה ובין הים השחור.
התעלה, שהעבודות לחפירתה החלו ב-2004, היא בת 162 קילומטרים ומיועדת לכלי שיט עם שוקע של עד 7.2 מטרים. התעלה מתחרה מסחרית בתעלת סולינה הסמוכה, ברומניה, לכן חפירתה הובילה למתיחויות בין שתי המדינות.
בשנות החמישים של המאה העשרים היו בחלק האוקראיני של דלתת הדנובה שתי תעלות שיט, התעלה הזו ותעלת פרורווה, הראשונה נועדה לצרכים צבאיים והשנייה לצרכים מסחריים. בגלל תחזוקה לקויה נחסמה תעלת ביסטרי ב-1959 ותעלת פרורווה ב-1994 והאוניות האוקראיניות נאלצו לשוט דרך תעלת סולינה הרומנית, מה שחייב אותן בתשלום דמי מעבר ותשלום גרירה.
תבחין קונדורסה

פונקציית בחירה חברתית מקיימת את תבחין קונְדוֹרְסֶה (על-שם המרקיז דה קונדורסה) אם השיטה בוחרת את "מנצח קונדורסה" בכל הזדמנות שבה קיים מועמד כזה. מנצח קונדורסה הוא מועמד המנצח כל מועמד אחר בהתמודדות ראש בראש. כלומר, אם A הוא מנצח קונדורסה, אזי לכל מועמד אחר, B, רוב הקבוצה מעדיפה את A על B. במצב כזה, שיטת קונדורסה היא שיטה המבטיחה כי A יבחר.
תבחין קונדורסה נחשב לקריטריון רצוי ביותר בשיפוט ההשוואתי של שיטות בחירות. עם זאת, הוספת רכיבי קונדורסה עשויה לשנות את המנצח לפי קונדורסה, דבר המחליש את עוצמתו האינטואיטיבית של הצורך לבחור דווקא במנצח כזה.
לפעמים שקלול של קולות המצביעים מוביל למעגל העדפות פרדוקסלי, ואז לא קיים מנצח קונדורסה. שיטות שונות המקיימות את תבחין קונדורסה נבדלות זו מזו באופן בהן הן מכריעות במצבים בהם אין מנצח קונדורסה.
בין שיטות ההצבעה הידועות, שיטת שולצה מקיימת את תבחין קונדורסה, בעוד ששיטת בורדה אינה מקיימת אותו.
דוגמאות

נניח שקבוצת המצביעים מונה שלושה אנשים, המדרגים שלושה מועמדים באופן הבא:
מצביע 1: מעדיף את A על פני B ואת B על פני C
מצביע 2: מעדיף את B על פני A ואת A על פני C
מצביע 3: מעדיף את C על פני A ואת A על פני B
אז מצביעים 1 ו-3 מעדיפים את A על B, ומצביעים 1 ו-2 מעדיפים את A על C, ולכן A הוא מנצח קונדורסה.
לא תמיד קיים מנצח קונדורסה, למשל במקרה הבא:
מצביע 1: מעדיף את A על פני B ואת B על פני C
מצביע 2: מעדיף את B על פני C ואת C על פני A
מצביע 3: מעדיף את C על פני A ואת A על פני B
ראו גם

פרדוקס ההצבעה
הצבעת אישור
שיטת שולצה
תזמורת חיל האוויר

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  חיל האוויר הישראלי חיל האוויר הישראלי
 סוג:  תזמורת צבאית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1948–הווה (כ־76 שנים)
 פיקוד
 מפקדים:  אריך טייך
 
אריך טייך עם תזמורת חיל האוויר, שנות ה-50
תזמורת חיל האוויר היא תזמורת קלה (בדומה להרכב ביג בנד) אשר הוקמה בשנת 1948 על ידי המוזיקאי והמנצח אריך טייך שהיה מייסדה ומפקדה הראשון של התזמורת במשך 35 שנה.
במאי 1948 ייסד טייך את תזמורת חיל האוויר. הסולנית הראשונה של התזמורת הייתה כרמלה ביזמן-קורן. התזמורת הופיעה בבסיסי חיל האוויר, במסדרי כנפיים, במועדון לחיילים "תיבת נח" ועוד. כבר בשנותיה הראשונות גיבשה התזמורת את סגנונה שהושפע מסגנון הג'אז וכללה גם שירי לכת, שירים פופולריים ואלתורים. בין היתר, ניגנה התזמורת גם במסיבות ובאירועים חגיגיים של חיל האוויר. אריק טייך המשיך לנצח על התזמורת עד מותו ב-1983. לאחר מכן ניצח על התזמורת ננסי ברנדס, שעשה זאת במשך 13 שנים.
בדומה ללהקות הצבאיות האחרות, גם תזמורת חיל האוויר עברה בהופעותיה מבסיס לבסיס ברחבי ישראל, סיני, יהודה ושומרון וחבל עזה.
מוזיקאים ידועים רבים ניגנו בתזמורת חיל האוויר, חלקם כחיילי מילואים. ביניהם, אהרלה קמינסקי, ירון גוטפריד, דני גוטפריד, אודי שפילמן, איציק בדר, איתמר לובצקי, שי כץ, איתן מסורי, אלכס וייס, אלון הלל, ארז נץ, אריה וולניץ, דוד קריבושי, עומר אביטל, דודי לוי, כרמלה קורן, מישה סגל, משה לוי, עדנה גורן, רינת גבאי, פרדי דורה, נועם וזאנה, יעל נעים, ערן ראמי ואילן רכטמן.
כיום, בנויה תזמורת חיל האוויר ממספר הרכבים המנגנים ושרים בסגנונות שונים, כגון מוזיקה אתנית, מוזיקת עולם ורוק אנד רול. בשנות האלפיים בלטו בהופעותיהם בה המוזיקאים שי גבסו, סשה גרישקוב ונעמה לוי - יוצאי התוכנית "כוכב נולד".
הערות שוליים

↑  ראיון עם כרמלה קורן, הישראלית הראשונה באירוויזיון, נבדק ב-2023-01-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301813205171  MusicBrainz: 09b7ed6a-54ef-42a0-a80b-05c802379278  VIAF: 149466787   WorldCat (עם VIAF): 149466787
תבחין נשיפה

תבחין הנשיפה אן מבחן הנשיפה הוא תהליך דיאגנוסטי מהיר הנועד לזיהוי הדבקה בחיידק הליקובקטר פילורי (Helicobacter pylori), חיידק ספירלי הקשור במחלות: גסטריטיס, כיב קיבה וכיב פפטי.
התבחין מתבסס על יכולתו של החיידק הליקובקטר פילורי להמיר שתנן (אוּרֵאַה) לאמוניה ולפחמן דו-חמצני. תבחיני הנשיפה מומלצים על ידי הנחיות החברה המייצרת אותם כדרך המועדפת והלא-פולשנית לבדיקת המצאות החיידק לפני ואחרי טיפול תרופתי בו. יצוין שזיהוי מדויק יותר של החידק יכול להיעשות בבדיקת גסטרוסקופיה, והיא מומלצת בחולים סימפטומטים.