stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטו ראנק
ביוגרפיה > מותו

אוטו ראנק ורעייתו טולה התגרשו ב-1934, והיא פתחה קליניקה משלה בבוסטון. ב-1935 עבר ראנק לניו יורק והכיר את אסתל בואל, אמריקאית ממוצא שווייצרי; הם נישאו שלושה חודשים לפני מותו. לקראת מותו סבל ראנק מזיהום בכליות ואלח דם, ומת בגיל 55 בניו יורק.
לאחר מותו פורסמו מקבצי מאמרים וכתבי יד שהותיר אחריו, חלקם ב-"The Journal of the Otto Rank Association", כתב עת שיצא פעמיים בשנה בין השנים 1966-1983 ובו כתבי עת של ראנק וכתביהם של פסיכולוגים שהכירו אותו וכתבו על עבודותיו. ב-1996 פורסם גם לקט מהרצאותיו בארצות הברית, בספר "פסיכולוגיית השינוי".
לקריאה נוספת

Lieberman E. James (1985), Acts of Will: the Life and Work of Otto Rank, New York, Free Press
ראנק (עומד, ראשון משמאל) בתצלום מ-1922 עם עמיתיו הפסיכואנליטיקאים, בהם פרויד (יושב, ראשון משמאל)
אדם ריינר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  פברואר 1977 (בן 47) אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרהאם 
 בן או בת זוג:  לוסי בראון 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדם ריינר (באנגלית: Adam Rayner; נולד ב-28 באוגוסט 1977) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

ריינר נולד בשרוסברי שבאנגליה. אמו היא אמריקאית ואביו אנגלי והוא בעל אזרחות כפולה; אמריקאית ובריטית.
קריירה

ריינר הופיע בטלוויזיה בסדרה "מאהבות" בדרמה הקומית "At Home with the Braithwaites" ובסדרת הדרמה "Making Waves". על הבמה שיחק בשנת 2004 במחזה "The Rivals" בתיאטרון "בריסטול אולד ויק", ב-2006 השתתף ב"רומיאו ויוליה" בתיאטרון רויאל שייקספיר וכן הופיע במחזה "מהומה רבה על לא דבר" בתיאטרון נובלו.
הופעתו הראשונה של ריינר בתפקיד ד"ר גייל בסיטקום "מירנדה" היה בפרק ספיישל חג המולד "The Perfect Christmas", לצדם של סאלי פיליפס, מירנדה הארט, טום אליס, שרה הדלנד, ופטרישה הודג'. הוא חזר והופיע עם אותה דמות בעונה השלישית של הסדרה בפרק "Je Regret Nothing".
בנובמבר 2012 הוכרז כי ריינר לוהק לתפקיד סיימון טמפלר (גיבור הסדרה "המלאך") בפיילוט לסדרה חדשה המבוססת על הדמות. הצילומים החלו ב-17 בדצמבר 2012 בפסיפיק פליסיידס שבקליפורניה. אבל כיוון שהמפיק רוג'ר מור לא הצליח למכור את הסדרה, ריינר לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה של FX Networks "הרודן". השידור הראשון של "הרודן" היה ביוני 2014, וריינר גילם שוב את הדמות בעונה השנייה של הסדרה.
בשנת 2015 שיחק בסרט "עוקבים" (Tracks) בתפקיד ראשי לצד טיילור לאוטנר ומרי אבג'רופולוס.
חיים אישיים

בת זוגו של ריינר היא השחקנית לוסי בראון. יש להם בן שנולד ב-28 בדצמבר 2014 ובת שנולדה ב-11 ביולי 2017.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 |  | Making Waves | סם קוורטרמיין | סדרת טלוויזיה בריטית |
| 2006 | קו היופי | The Line of Beauty | ריקי | מיני-סדרה (פרק אחד) |
| 2006 | אהבה וצרות אחרות | Love and Other Disasters | טום / דייוויד | סרט קולנוע |
| 2007 |  | Straightheads |  | סרט קולנוע |
| 2007 | מלכודת מפלדה | Steel Trap | אדם | סרט קולנוע |
| 2007 | עור רגיש | Sensitive Skin | גרג | סדרת טלוויזיה |
| 2008 | דוקטור הו | Doctor who | רוג'ר קורבישלי | סדרת טלוויזיה (בפרק "החד-קרן והצרעה") |
| 2008–2010 | מאהבות | Mistresses | דומיניק מונטגומרי | סדרת טלוויזיה (16 פרקים) |
| 2010–2011 | הות'ורן (אנ') | Hawthorne | ד"ר סטיב שו | סדרת טלוויזיה |
| 2010, 2013 | מירנדה | Miranda | ד"ר גייל | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2011 |  | The Task | טיילור | סרט אימה בריטי |
| 2011 |  | Dragon Age: Redemption | קיירן | סדרת רשת בת 6 חלקים |
| 2011 | להעיר את המתים | Waking the Dead | פירס קנדי | סדרת טלוויזיה (בפרק "Solidarity") |
| 2012 | ניצודה | Hunted | איידן מארש |  |
| 2013 | המלאך | The Saint | סיימון טמפלר | סרט טלוויזיה |
| 2014 |  | The Whale | קפטן פולרד | סרט טלוויזיה |
| 2014–2016 | הרודן | Tyrant | באסאם בארי אל פאייד | 3 עונות; תפקיד ראשי |
| 2015 | עוקבים | Tracers | מילר |  |
| 2017 | המלאך | The Saint | סימון טמפלר | סרט |
| 2019 | התיקון | The Fix | מת'יו קולייר | סדרת טלוויזיה; 10 פרקים |
| 2021-הווה | סופרמן ולויס | Superman and Lois | מורגן אדג'/המכחיד | תפקיד ראשי; 20 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Dr Gail returns to Series 3".
↑  Andreeva, Nellie (2012-12-10). "Eliza Dushku To Co-Star In 'The Saint' Backdoor Pilot, Roger Moore To Co-Produce". Deadline.com. נבדק ב-2012-12-17.
↑  "Week One on the Set of The Saint". The Saint News. 2012-12-20. נבדק ב-2012-12-31.
↑  Ruben V. Nepales. "A palace built on strawberry fields". inquirer.net.
↑  "Instagram". Instagram.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5582890  BnF: cb167494009 (data)  GND: 1091588570  ISNI: 0000 0004 3071 0898  LCCN: no2015091802  NTA: 387122397  VIAF: 308178223   WorldCat (עם VIAF): 308178223
אולד פיית'פול

התפרצות הגייזר ב־1948

אולד פיית'פול (באנגלית: Old Faithful Geyser, כלומר "הזקן הנאמן") הוא גייזר באגן הגייזרים העילי שבפארק הלאומי ילוסטון, שנחשב לגייזר המפורסם בעולם. שמו ניתן לו בשנת 1870, וכך היה לגייזר הראשון בפארק בעל שם. הוא נקרא כך משום שהוא מתפרץ בהתמדה בתדירות גבוהה מאוד. הסיבה לכך היא שכמויות מים קבועות זורמות במרווחי זמן קבועים לתוך מאגרי המים של הגייזר, והוא אינו חולק את מאגר המים שלו עם שום גייזר אחר. גובהו כ־2,240 מטרים מעל פני הים.
בהתפרצויותיו, הגייזר פולט בין 14 ל־32 אלף ליטרים של מים רותחים לגובה של 30 עד 55 מטר למשך דקה וחצי עד חמש דקות. גובה ההתפרצות הממוצע שלו הוא 44 מטרים. נרשמו יותר מ־137,000 התפרצויות כאלו של הגייזר. הוא אינו הגייזר הכי גבוה או גדול בפארק (התואר הזה שמור לגייזר ספינת הקיטור), אך הוא הפופולרי ביותר בגלל תדירות ההתפרצויות הגבוהה שלו.
מרווח הזמן בין התפרצויותיו של הגייזר הוא כ־65 עד כ־92 דקות כשהממוצע הוא 91 דקות. בהתאם למשך ההתפרצות האחרונה, ניתן להעריך את מועד ההתפרצות הבאה, עד כדי סטייה של כ־10 דקות.
בין השנים 1983 ל־1994 הורדו ארבעה גשושים ומכשירי וידאו עם אמצעי מדידה של לחץ וטמפרטורה אל הבריכה של הגייזר. הטמפרטורה שהתקבלה בעומק של 22 מטר הייתה 118 מעלות צלזיוס. מכשירי הווידאו הורדו לעומק של כ־13 מטר כדי לראות את התעלה. חלק מהתהליכים נצפו בזמן יצירת ערפל. הסיבה לכך היא שהאוויר הקר מלמעלה, בתוספת האוויר החם מלמטה, יצרו מטען טעון של מים שהתרחב מלמטה ויצר קיטור ומים חמים מאוד בתעלה בטמפרטורה הנדירה של 129 מעלות צלזיוס.
ראו גם

אולד פיית'פול (קליפורניה)
הערות שוליים

↑  Old Faithful Geyser, Montana State University (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532390105171  LCCN: sh91004129  NARA: 10038492  VIAF: 315131747   WorldCat (עם VIAF): 315131747
אוצ'מצ'ירה (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 מושל:  מורמן יופו 
 בירת המחוז:  אוצ'מצ'ירה
 שטח:  1,868 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  24,868 (2011)
 קואורדינטות:  42°42′N 41°27′E﻿ / ﻿42.700°N 41.450°E﻿ / 42.700; 41.450
 אזור זמן:  UTC +4
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז אוצ'מצ'ירה (באבחזית: Очамчыра араион; בגאורגית: ოჩამჩირის რაიონი, אוֹצַ'מצ'יריס ראיוֹני; ברוסית: Очамчирский район) הוא מחוז באבחזיה, הרפובליקה הבדלנית של גאורגיה. העיר אוצ'מצ'ירה משמשת כעיר הבירה של המחוז האבחזי. אוכלוסיית המחוז מונה 24,868 תושבים. מחוז אוצ'מצ'ירה האבחזי קטן מנפת אוצ'מצ'ירה הגאורגית, כיוון שהחל משנת 1955, שוכן על חלק משטח הנפה מחוז טקווארצ'לי.
הרפובליקה של אבחזיה היא אוטונומיה דה פקטו שאיננה מוכרת בעולם. מכאן שגם החלוקה המנהלתית של אבחזיה למחוזות אינה מוכרת בעולם. מצד שני מוכרת החלוקה המנהלתית של גאורגיה, שעל פיה נחשבת אבחזיה עצמה למחוז בגאורגיה, וחלוקתה הפנימית לנפות, המקבילה כמעט לגמרי לחלוקת אבחזיה למחוזות, היא במעמד יתר נפות גאורגיה
אויגן יוכום

| --- | --- |

 לידה:  1 בנובמבר 1902 באבנהאוזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  26 במרץ 1987 (בגיל 84) מינכן, גרמניה המערבית 
 מקום קבורה:  Friedhof Nymphenburg 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 מקום לימודים:  Leopold Mozart Centre, האוניברסיטה למוזיקה ותאטרון של מינכן 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  עוגב, פסנתר 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 בן או בת זוג:  Maria Jochum 
 צאצאים:  Veronica Jochum 
 פרסים והוקרה:  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1981)  Romano Guardini award (1985)  מדליית הנס פון בילוב  מסדר ההצטיינות הבווארי  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  אביר מסדר כנסיית הקבר הקדוש  honorary golden medal of the state capital Munich  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אויגן יוכום
אויגן יוכום (בגרמנית: Eugen Jochum;‏ 1 בנובמבר 1902 – 26 במרץ 1987) היה מנצח גרמני.
ביוגרפיה

יוכום נולד בבאבנהאוזן, סמוך לאאוגסבורג, בגרמניה. הוא למד נגינה בפסנתר ובעוגב באאוגסבורג וניצוח במינכן. עבודתו הראשונה הייתה כפסנתרן חזרות באופרה של מינכן ואחר כך בקיל.
הופעתו הראשונה כמנצח הייתה עם הפילהרמונית של מינכן בשנת 1927, ובאותה שנה התמנה למנהל מוזיקלי בקיל. בתקופתו המוקדמת כמנצח הוא היה מנהל מוזיקלי בדואיסבורג, ברדיו ברלין, ומנצח באופרה של המבורג, שם ניצח על מוזיקה מאת מלחינים כמו פאול הינדמית ובלה בארטוק, שהנאצים אסרו על השמעתם בכל מקום אחר. פעילותו הסדירה במהלך תקופת השלטון הנאצי הדליקה נורה אדומה אצל שלטונות הכיבוש האמריקאים, והם עיכבו את מינויו למשרה במדינת בוואריה, שהייתה בתחום השלטון הצבאי האמריקאי. לאחר שלא נמצאה הוכחה שהייתה ליוכום זיקה כלשהי למפלגה הנאצית, ושלא נתן לשלטונות הנאצים להתערב בבחירותיו האומנותיות, הותר לו להתמנות למנצח המייסד של תזמורת רדיו בוואריה. בהמשך ניצח גם על תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם. בשנת 1975 התמנה למנצח כבוד של התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא הרבה לנצח בפסטיבל ביירוית ובפסטיבל זלצבורג.
יוכום זכור בעיקר בפרשנויותיו לאנטון ברוקנר. גם אחיו הצעיר, גיאורג לודוויג יוכום, היה מנצח.
אוברה (עיר)

| --- | --- |
דגל אוברהדגל אוברה

מונומנט באוברה שנבנה לרגל יובל שנים להיווסדה
 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  מיסיונס מיסיונס
 חבל ארץ:  מסופוטמיה
 תאריך ייסוד:  1927 
 שטח:  155 קמ"ר
 גובה:  298 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  61,672 (2012)
  ‑ צפיפות:  400 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  27°29′00″S 55°08′00″W﻿ / ﻿27.483333333333°S 55.133333333333°W﻿ / -27.483333333333; -55.133333333333 
 אזור זמן:  UTC -3
 www.concordia.gob.ar
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אוברה(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אוברה(למפת מיסיונס רגילה) פוסאדאס אלדוראדו פוארטו איגואסו סן ויסנטה ברזיל קוריינ. פרגוואיאוברה(למפת מיסיונס מוגדלת) פוסאדאס אלדוראדו פוארטו איגואסו סן ויסנטה ברזיל קוריינ. פרגוואיאוברה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אוברה (בספרדית: Oberá) היא עיר בפרובינציית מיסיונס בארגנטינה. אוברה נמצאת במרחק של 95 קילומטרים מפוסאדאס, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 1,040 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.
היסטוריה

החל מתחילת המאה ה-20 היו ניסיונות של מהגרים אירופאים בעידוד הממשלה ליישב את האזור. הניסיון המוצלח הראשון היה של קבוצת שוודים ב-1913. בשנים שלאחר מכן התיישבו באזור מהגרים מעשרות מדינות שונות.
ב-1927 הוחלט לאחד את ההתיישבויות לעיירה אחת. לאחר שהמהגרים מהקבוצות השונות והארגנטינאים המקומיים רצו לקרוא לעיירה בשמות שונים, נמצאה פשרה לפיה השם יהיה אוברה, שמו של צ'יף מפורסם של אנשי גוארני באזור.
חינוך

בעיר נמצאות פקולטות של מספר אוניברסיטאות, כמו האוניברסיטה הלאומית של מיסיונס.
תרבות

הודות לגיוון במוצאיהם של תושבי העיר, בכל שנה בחודש ספטמבר נערך באוברה פסטיבל המהגרים הלאומי. הפסטיבל נועד כדי להציג את מגוון התרבויות של המהגרים בארגנטינה בכלל ובאוברה בפרט. הפסטיבל נערך בפארק האומות (Parque de las Naciones) בעיר, שנועד גם הוא כדי להנציח את המגוון באוברה וקיימים בו בתים המייצגים כל קבוצת מהגרים. בפסטיבל קבוצות ממוצאים אתניים שונים מציגות בו כל אחת את המנהגים והמסורות שלה.
תחבורה

אוברה נמצאת במסלולם של הכבישים הלאומיים 14, המקשר בין פרובינציית מיסיונס ופרובינציית אנטרה ריוס, ו-103, החוצה את פרובינציית מיסיונס ממזרח למערב.
פסטיבל המהגרים הלאומי באוברה ב-2014
אווארית

| --- | --- |

אלפבית בשפה האווארית
 מדינות:  רוסיה, אזרבייג'ן, גאורגיה 
 אזורים:  צפון הקווקז, אזרבייג'ן
 דוברים:  1,000,000 (2010)
 כתב:  אלפבית קירילי (כרגע) גאורגית, ערבית, לטינית (בעבר)
 משפחה:  השפות הצפון מזרח קווקזיות שפות אוואר-אנדיק אווארית
 לאום:  אווארים קווקזים
 קוד שפה:  av / ava - אווארית  oav - אוורית ישנה
 קוד ISO 639-1:  av 
 קוד ISO 639-2:  ava 
 קוד ISO 639-3:  ava 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
אווארית (באווארית: Авар мацІ; בתרגום חופשי: השפה של ההרים) היא שפה אשר שייכת למשפחת השפות הצפון מזרח קווקזיות, אשר נפוצות בדאגסטן ובאזרבייג'ן. היא מדוברת על ידי אווארים קווקזים, בעיקר בדאגסטן. ב-2010, היו כמיליון דוברי אווארית בדאגסטן ובשטחים נוספים ברוסיה.
התפלגות גאוגרפית

השפה מדוברת בעיקר בחלקים המערביים והדרומיים של רפובליקת דאגסטן בקווקז הרוסי, באזורי העיר בלקן ובאזורי זקטלה שבצפון מערב אזרבייג'ן. קיימים אווארים שחיים באזורים אחרים של רוסיה. ישנן גם קהילות קטנות של דוברים החיים ברפובליקה הרוסית של צ'צ'ניה וקלמיקיה; בגאורגיה, קזחסטן, אוקראינה, ירדן, ומחוז המרמרה בטורקיה. היא מדוברת על ידי כ-762,000 איש ברחבי העולם. אונסק"ו מסווגת את השפה כשפה שעלולה להיכחד.
סטטוס

זוהי אחת משש השפות הרשמיות של דאגסטן, בה היא מדוברת לא רק על ידי האווארים, אלא גם משמשת כשפת התקשורת בין קבוצות אתניות שונות.
הערות שוליים

↑  Redirected, Ethnologue, ‏2019-11-19 (באנגלית)
↑  UNESCO Atlas of the World's Languages in danger, www.unesco.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295829905171  GND: 4143737-8  LCCN: sh85010497  LNB: 000334830  NDL: 00560036  NKC: ph487771 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוטו מולדן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במרץ 1918 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  15 ביוני 2002 (בגיל 84) פאפוס, קפריסין 
 מדינה:  אוסטריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה 
 מעסיק:  המשרד לשירותים אסטרטגיים 
 בן או בת זוג:  Laurence Dutoit (1953–1983)  Koschka Hetzer (1984–?) 
 פרסים והוקרה:  צלב הכבוד של מדינת טירול  תואר מקצועי פרופסור  אות כבוד להוקרה על שירות הרפובליקה האוסטרית  אות הזהב לשירות העיר וינה  אות השירות למען השחרור של אוסטריה 
 
פרופסור אוטו מולדן (גרמנית: Otto Molden‏; 13 במרץ 1918 - 15 ביוני 2002) היה פובליציסט וסופר אוסטרי. אמו הייתה פאולה מולדן ואביו היה ד"ר ארנסט מולדן, ממייסדי העיתון האוסטרי היומי "Die Presse" (אנ').
חייו

מולדן נולד מיד לאחר מלחמת העולם הראשונה, ועם פריצתה של זו השנייה היה ממקימי תנועת ההתנגדות האוסטרית לנאצים - ה-05. במהלך המלחמה שיתף פעולה עם המשרד לשירותים אסטרטגיים של ארצות הברית. לאחר המלחמה למד באוניברסיטת וינה, ונושא הדוקטורט שלו היה תנועות ההתנגדות האוסטריות לנאצים.
בשנת 1945 הקים את 'סמינר הקיץ הבינלאומי של אגודת המכללות האוסטרית' יחד עם סיימון מוזר, שהפך לפורום האירופי אלפבך, למטרת קידום אחדות אירופה, ושימש כנשיא הפורום שנים רבות. המטרה העיקרית של מולדן הייתה תהליך האיחוד האירופי, אותו רצה לקדם על ידי הקמת המפלגה הפדרליסטית האירופית, או הפדרליסט האירופי הבינלאומי, בשנת 1960. כיום משתתפים בפורום מדי שנה אלפי אנשים.
מולדן נפטר בשנת 2002 בפאפוס שבקפריסין.
הערות שוליים

↑  EUROPEAN FORUM ALPBACH, Otto Molden (1918-2002)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280524805171  PLWABN: 9810590009905606  CiNii: DA07072826  GND: 122967836  ISNI: 0000 0001 0897 1563  LCCN: n80159080  NKC: mzk2012683185  NTA: 175863911  RERO: 02-A003601911  SNAC: w62p2j9r  SUDOC: 087100363  VcBA: 495/182124  VIAF: 47657531   WorldCat (עם VIAF): 47657531
אויגן זנגר

אויגן זנגר (גרמנית: Eugen Sänger, ‏ 22 בספטמבר 1905 - 10 בפברואר 1964) היה מהנדס חלל אוסטרי הידוע בשל התרומות שלו לתאוריה של מטוסים עם גוף המייצר עילוי (lifting body theory) ולטכנולוגיה של מנועי מגח סילון (Ramjet engines). בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא ניסה להוביל פרויקט מקביל לזה שהוביל ורנר פון בראון, פרויקט אשר מטרתו לפתח מפציץ אשר יוכל הגיע לאמריקה וחזרה.
קונספט המפציץ התת-מסלולי

זנגר הסכים להוביל קבוצת פיתוח רקטות באזור Lüneburg Heath ב-1936. הוא בהדרגה הגה את הרעיון של מזחלת עם הנעה רקטית שתוכל לשגר מפציץ בעזרת המנוע הרקטי שלה אשר לאחר מכן יטפס לשפת החלל ויקפץ לאורך האטמוספירה העליונה - לא ייכנס למסלול, אבל יהיה מסוגל לכסות מרחקים אדירים בסדרה של גיחות תת-מסלוליות (בדומה לאבן המקפצת על פני המים). התכנון יוצא הדופן הזה נקרא "ציפור הכסף" (בגרמנית: Silbervogel) והיה אמור להסתמך על גופו עצמו כדי לייצר עילוי ולשאת אותו לאורך נתיבו התת-מסלולי. זנגר נעזר בתכנון באשתו המתמטיקאית איריין ברדט. זנגר תכנן גם את המנועים הרקטיים שמטוס החלל ישתמש בהם, אשר יידרשו לייצר דחף של 1 מגהניוטון.
ב-1942 ביטל משרד התעופה הגרמני את הפרויקט יחד עם פרויקטים שאפתניים אחרים לטובת התרכזות בטכנולוגיות מוכחות, וזנגר נשלח לעבוד במקומות אחרים.
בהמשך המלחמה הוא עשה עבודה חלוצית על הטכנולוגיה של מנועי מגח סילון, ועבד עד סוף המלחמה על פרויקטים כמו המיירט Skoda-Kauba Sk P.14.
לאחר המלחמה

זנגר הגה את הרעיון התאורטי של הנעה פוטונית - שימוש בפוטונים להנעה לצורך מסע בין כוכבי. לפי נוסחת ציאולקובסקי, המהירות הסופית אליה תגיע רקטה יחסית למהירות הפליטה של חומר ההנעה (במהירויות לא יחסותיות), וכיוון שהפוטון נע במהירות המרבית האפשרית - מהירות האור - מנוע אידיאלי כזה מספק את הנצילות המרבית האפשרית. הוא הגה גם את השימוש בהנעת לייזר ופיתח קונספטים ומשוואות בנושא, וקידם את התאוריה של השימוש במפרש סולארי.
עבודתו על ציפור הכסף הוכיחה חשיבות רבה בעבור מטוסי ה-X-15, ה-בואינג X-20 דיינה-סור, ובסופו של דבר עבור תוכנית מעבורות החלל.
אברהם לינקולן (CVN-72)

| --- | --- |
סמל נושאת המטוסים "אברהם לינקולן (CVN-72)")
"אברהם לינקולן (CVN-72)"
"אברהם לינקולן (CVN-72)"
 תיאור כללי
 מוטו:  Shall Not Perish
 סוג אונייה:  נושאת מטוסים גרעינית  (נושאת על)
 צי:   צי ארצות הברית
 דגל הצי:  
 סדרה:  נושאות המטוסים מסדרת נימיץ
 סדרה קודמת:  נושאות המטוסים מסדרת קיטיהוק
 סדרה עוקבת:  נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד
 אוניות בסדרה:  10. "אברהם לינקולן (CVN-72)" מספר 5 בסדרה
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  "Newport News Shipbuilding" (אנ'), ניופורט ניוז, וירג'יניה
 הוזמנה:  27 בדצמבר 1982
 תחילת הבנייה:  3 בנובמבר 1984
 הושקה:  13 בפברואר 1988
 תקופת הפעילות:  11 בנובמבר 1989 – הווה (34 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  105,783 טון
 אורך:  332 מטר  317 מטר (קו מים)
 רוחב:  76.8 מטר  40.8 מטר (קו מים)
 שוקע:  11.3 מטר (הגבלה: 12.5 מטר)
 נתונים טכניים
 מהירות:  30 קשר (56 קמ"ש)
 גודל הצוות:  3,200 מלחים וצוות ים + 2,480 אנשי צוות אוויר (סך הכל 5,680 אנשי צוות)
 טווח שיוט:  בלתי מוגבל (עד שנתיים שירות לפני טיפול בכור הגרעיני)
 הנעה:  2 כורים גרעיניים מדגם "A4W reactor" (אנ')  4 טורבינות קיטור; 260,000 כ"ס  4 צירים (4 × shafts)
 אמצעי לחימה
 חימוש:  2 מערכות משגרים טילי קרקע (סיפון) - אוויר מסוג "Mk 57 Mod"  2 מערכות משגרים טילי קרקע (סיפון) - אוויר מסוג "RIM-116 Rolling Airframe Missile" (אנ')  2 מערכות פלנקס (מערכת נשק)
 אמצעי גילוי ול"א:  חיישנים ומעבד: SPS-48E 3-D air search radar (אנ')  SPS-49A(V)1 2-D air search radar (אנ')  SPQ-9B fire control radar (אנ')  "AN/SPN-46" (אנ')  SPN-43C air traffic control radar  SPN-41 instrument landing system radar  3× Mk 91 NSSM guidance systems  3× Mk 95 radars לוחמה אלקטרונית מערכת ל"א מסוג "AN/SLQ-32 Electronic Warfare Suite" (אנ')  מערכת ל"א אמצעי נגד טורפדו מסוג "AN/SLQ-25 Nixie" (אנ')
 מטוסים:  90 מסוקים ומטוסים
אברהם לינקולן (CVN-72) (באנגלית: USS Abraham Lincoln (CVN-72)) היא נושאת מטוסים מסדרת נימיץ המשרתת בצי ארצות הברית, שייכת לפיקוד כוחות צי ארצות הברית, ומונעת באנרגיה גרעינית על ידי שני כורים גרעיניים.
נושאת המטוסים "אברהם לינקולן (CVN-72)" קרויה על שמו של אברהם לינקולן שהיה הנשיא ה-16 של ארצות הברית, ממרץ 1861 ועד הירצחו באפריל 1865.
"אברהם לינקולן (CVN-72)" הייתה נושאת המטוסים השנייה שנקראה על שם נשיא לשעבר.
נושאות המטוסים מסדרת נימיץ

אלו הן אוניות המלחמה הגדולות ביותר שנבנו אי פעם, והן מן האוניות הגדולות ביותר שנבנו בכלל. כל אונייה נושאת עליה כוח אווירי גדול ומודרני, והן מהוות את אחד הסממנים לעוצמתה של ארצות הברית כמעצמת על. בצי ארצות הברית ניתן לאוניות אלה הסימול CVN, שמורכב מ-CV שהוא הקוד שמציין נושאת מטוסים ו-N שמציין גרעינית, ומספריהן הסידוריים הם 68 והלאה.
"אברהם לינקולן (CVN-72)" היא נושאת המטוסים החמישית בסדרה (מתוך עשר), לפי תאריך השקתה.
"אברהם לינקולן (CVN-72)"

מחיר - 4.726 מיליארד דולר.
עלות שנתית - כ-160 מיליון דולר.
כינוי נושאת המטוסים - "Abe".
עד שנת 2012 הייתה "אברהם לינקולן (CVN-72)" ספינת הדגל של "Carrier Strike Group 9" (אנ') תחת פיקוד "Carrier Air Wing Two" (אנ').
באוגוסט 1998 השתתפה "אברהם לינקולן (CVN-72)" במבצע "Operation Infinite Reach" (אנ').
מ-20 ביולי 2002 השתתפה "אברהם לינקולן (CVN-72)" במלחמת אפגניסטן (2001–2014) כולל מבצע "Operation Southern Watch" (אנ').
במלחמת עיראק שהחלה ב-20 במרץ 2003, מטוסי הקרב של נושאת המטוסים ביצעו -16,500 גיחות.
מתאריך 12 במאי 2017 עברה "אברהם לינקולן (CVN-72)" שיפוץ מקיף ב-"Newport News Shipbuilding" (אנ').
מאוגוסט 2018 "אברהם לינקולן (CVN-72)" מהווה חלק של "Carrier Air Wing Seven" (אנ'), כשטייסת הקרב "VFA-125" (אנ') פועלת ממנה, כולל מטוסים מסוג מטוס קרב חמקן F-35 לייטנינג II.
תמונות

"אברהם לינקולן (CVN-72)"
"אברהם לינקולן (CVN-72)"
"אברהם לינקולן (CVN-72)"
"אברהם לינקולן (CVN-72)"
"אברהם לינקולן (CVN-72)"
"אברהם לינקולן (CVN-72)"
"אברהם לינקולן (CVN-72)"
"אברהם לינקולן (CVN-72)"
פקחי הטיסה ב"אברהם לינקולן (CVN-72)"
ראו גם

אנרגיה גרעינית
הערות שוליים

↑  "הֶדְחֵק" הוא משקל נפח המים שהיא דוחקת כאשר היא טעונה במלואה ומכלי הדלק שלה מלאים. ההדחק שווה למשקל האונייה כולה, מאחר שגוף צף דוחק מים שמשקלם שווה למשקלו
↑  "אברהם לינקולן (CVN-72)" navy.mil/local/cvn72
↑  "אברהם לינקולן (CVN-72)" public.navy.mil/AIRFOR/cvn72
↑  "אברהם לינקולן (CVN-72)" navsource.org/archives/02/72
↑  "אברהם לינקולן (CVN-72)" web.archive.org/web
↑  "אברהם לינקולן (CVN-72)" globalsecurity.org/military/agency/navy/batgru-72
↑  "אברהם לינקולן (CVN-72)"  navysite.de/cvn/cvn72deploy
↑  "אברהם לינקולן (CVN-72)" dvidshub.net/unit/USSAL-CVN72
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n99254692  VIAF: 154956778   WorldCat (עם VIAF): 154956778
אדוניס (רומן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אריה סיון
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  רומן מתח
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  1992
 מספר עמודים:  201
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001221171
"אדוניס" הוא מותחן מצליח פרי עטו של אריה סיון, אשר יצא לאור בהוצאת "עם עובד" בשנת 1992. עלילת הרומן כוללת סיפור מסגרת וסיפור פנימי. עלילת סיפור המסגרת, שגיבורה הוא אריה סיון עצמו, מתרחשת בשנת 1991. מסופר בה על מציאת מזוודה ובה מחברות המכילות את הסיפור הפנימי, שהוא סיפור בלשי מסובך ומתוחכם. עלילת הסיפור הפנימי מתרחשת בתל אביב בשנת 1931, וחייבה את המחבר להקפיד על שימוש בלשון התקופה.
בסיפור הפנימי נ., פעיל במפלגת פועלים, מטיל על הבלש הפרטי אבנר בן-חורין למצוא את זכריה יולין, בליין תל אביבי נודע ובסתר חבר המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה, שעקבותיו נעלמו. בן-חורין מתחיל בחיפושים, ומקבל רמז ראשון בשיר שכתב משורר צעיר. בהמשך חיפושיו הוא נעזר בחברתו הסוציאליסטית מרים, ובשתי מאהבות של יולין – אלישבע, שאותה הוא פוגש רק דרך יומניה שהגיעו לידיו, ופרידה, ציירת שאותה הוא פוגש בביתה.
הספר "אדוניס" תורגם לגרמנית, לאסטונית ולסינית.
בספטמבר 2016 זכה "אדוניס " בפרס "תדהר" לספרות בלשים ומסתורין מופתית בעברית בכנס על ספרות בלשים ומסתורין מטעם מגזין הרשת "יקום תרבות ".הנימוקים היו "זהו אחד הרומנים הבלשיים הבולטים של הספרות העברית, המתאר בעוצמה, בתחכום, ובריאליזם היסטורי המבוסס על מחקר מעמיק, את סיפורו של אבנר בן-חורין, בלש פרטי בתל אביב המנדטורית של שנות שלושים. בן-חורין חוקר תעלומה מוזרה, ובמהלך החקירה הוא מסייר ברחבי העיר תל אביב, ופוגש דמויות היסטוריות ידועות. סיוון יצר בספר זה "נואר- תל אביבי" שגיבורו, הבלש אבנר בן-חורין, אינו נופל במאומה מגיבורי סופרי הבלשים של התקופה המתוארת בחו"ל"."
פרשנות > שם הספר

הספר קרוי על שמו של אדוניס, מדמויות המיתולוגיה היוונית, המקביל לתמוז  במיתולוגיה המסופוטמית. על אדוניס התגלע סכסוך בין אפרודיטה, אלת האהבה והיופי, לפרספונה, מלכת השאול. בפשרה שהושגה נקבע שאדוניס יהיה שליש מהשנה עם אפרודיטה, שליש עם פרספונה, ושליש יהיה חופשי לנפשו. בספר שלפנינו אדוניס הוא משל לזכריה יולין, שאותו מנסה לאתר הבלש אבנר בן-חורין, באמצעות מידע משתי נשים החושקות ביולין – אלישבע ופרידה. כל השלושה מופיעים בציור שציירה פרידה, המסבירה לבן-חורין את המשל והנמשל שבציור.
פרשנות > עטיפת הספר

על עטיפת הספר מופיע תצלום שצולם בשנת 1932 ומשתרע על שני צדי העטיפה, ובו רואים את הילד אריה סיון ואביו יושבים לכאורה במכונית פאר עם גג פתוח, ומאחוריהם כביש מתפתל. למעשה זו תמונת סטודיו, שצולמה בצלמניה (חנות צילום) ברחוב הירקון בתל אביב. את ההסבר לפעלול צילום זה פוגש הקורא בתוך הספר: