stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלומית עמיחי
הערות שוליים

↑  אור קשתי, שלומית עמיחי תמונה למנכ"לית משרד החינוך, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2007
↑  Speaker bio | The Teach For All Global Conference, nz2015.teachforall.org
↑  טלי חרותי סובר, ריאיון עם שלומית עמיחי,, ‏ספטמבר 2016
↑  גל ניסים, ‏מנכ"לית משרד החינוך לשעבר תפוצה ב-6,500 שקל על "פיטורים חפוזים", באתר גלובס, 2 בנובמבר 2004
↑  אור קשתי, שלומית עמיחי תמונה למנכ"לית משרד החינוך, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2007
↑  Moran Zelikovich, Shlomit Amichai to be appointed director-general of Education Ministry, Ynetnews, ‏2007-09-23 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011051871005171  VIAF: 8164906447917850838   WorldCat (עם VIAF): 8164906447917850838
שירות הגז לשעת חירום (רוסיה)

שירות הגז לשעת חירום (ברוסית: Аварийная газовая служба) הוא שירות חירום בערים רבות ברוסיה ובמדינות ברית המועצות לשעבר, שמטרתו להגיב לקריאות אזרחים במקרים של דליפת גז ולטפל בהם במהירות האפשרית. זהו אחד הגופים החשובים בתחום ההגנה האזרחית ברוסיה ומהוותיקים שבהם.
היסטוריה

ההיסטוריה של השירות החלה במאה ה-20 בתקופה הסובייטית. בברית המועצות הושקה אוגדה בכל הארגונים צבאיים של אנשי טיפול בגז (ונכללו בשירות הצלת הגז הכללי של התעשייה הכימית), הם הוצבו גם בגופים אזרחיים ופעלו בצמוד למשרד ההגנה ומשרד הפנים.
בשנת 1992, עם פירוק משרדי הממשל והמחלקות בברית המועצות, הופסקה פעילותם של המחלצים הצבאיים ואנשי יחידות הכרייה וההצלה, כאשר שירותי חילוץ גז של המפעלים הפכו לעצמאיים. עד 2003 יחידות הגז היו יחידות דמוי-צבאיות ובשנת 2003 הוכפפו כולם לרשויות המקומיות והיו מחויבות לפעול על פי תקנון שפרסם המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה.
חובות

יחידות הגז היו אחראיות ל:
לזהות מיד את הנסיבות שהתפתחו כתוצאה ממצב חירום של דליפת גז;
לנקוט בצעדים מיידיים לקביעת סיבת החירום ולנקוט באמצעים לחיסולם או מניעת התפשטותם.
שירותי הגז רשאים לבצע:
בדיקת צפיפות צינורות גז, מכשירי הגז והתקנים המשתמשים בגז בלחץ ההפעלה;
אריזה מחדש של מפרקי אוגן והברגה של התקני כיבוי תוך החלפת חומרי איטום.
טיפול בדליפות גז, כולל ביצוע עבודות שיקום במערכת אספקת הגז,
אימות עמידה בתקנים בעת התקנת מכשירי גז וציוד, בניית מתחמים, הנחת דרישות קוד לבניית צינורות גז, כללי תכנון והפעלה;
בדיקת צינורות לנוכחות לחץ;
בדיקת זמינות של גישה חופשית לצינורות גז, מכשירי גז, כמו גם במרתפים ובעליית הגג, שם הצינורות מונחים;
אימות התאמה לשימוש (הפעלה) של מכשירי גז ומכשירים והשבתת מכשירים שאינם מתאימים לשימוש.
הקריאה לשירותי הגז נעשית כאשר יש
ריח גז.
הפחתה או הגדלה של לחץ הגז.
כיבוי גז פתאומי או הפסקת גז למכשירי גז ללא התרעה על ידי עובדי חברת גז
הפעלת מכשירי גז באזור אחד המפריעה להפעלת מכשירי גז באזור אחר
פיצוץ או שרפה.
מוקד החירום

מספר הטלפון לשעת חירום בנושאי גז הוא 04 או 104, תלוי במיקום. מאז הכנסת מוקד החירום 112 גם מוקד זה מנתב בעת צורך שיחה למוקד הגז.
רכבי שירות הגז

רכבי שירות הגז הרוסיים צבועים בדרך כלל בצבע צהוב לימוני כולל דלתות אדומות, פגושים אדומים, פסים אנכיים אדומים מלפנים ומאחור ופס אופקי אדום.
ניידת גז מדגם UAZ-3909
אוטובוס פיקוד מדגם PAZ-672 במוסקבה
משאיות ZiL-130 של שירותי החירום לטיפול בגז באוקראינה. המשאית השנייה היא מדגם זיל-131
הערות שוליים

↑  "Положение о газоспасательных формированиях".
↑  "Газоспасательная служба".
↑  "Положение о газоспасательной службе и добровольной спасательной дружине на предприятиях металлургического комплекса России".
של מי החיים האלה לעזאזל? (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה של בריאן קלארק
 בימוי:  ג'ון בדהאם
 הופק בידי:  לורנס בכמן
 תסריט:  רג'ינלד רוז
 עריכה:  פרנק מוריס
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד דרייפוס ג'ון קסאווטס
 מוזיקה:  ארתור ב. רובינסטיין
 צילום:  מריו טוסי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 בדצמבר 1981
 משך הקרנה:  119 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  11,500,000 דולר
 הכנסות:  2,200,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   whoselifeisit,anyway
 דף הסרט ב־IMDb
 
של מי החיים האלה לעזאזל? (באנגלית: Whose Life Is It Anyway?) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1981, בבימויו של ג'ון בדהאם, עם ריצ'רד דרייפוס וג'ון קסאווטס בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי רג'ינלד רוז והוא מבוסס על המחזה "של מי החיים האלה לעזאזל?" של בריאן קלארק שהופק ב-1972 כסרט טלוויזיה וב-1978 הועלה בברודוויי בהפקה שהייתה מועמדת לפרס טוני גם כן עם ריצ'רד דרייפוס בתפקיד הראשי.
העלילה היא על פצוע תאונה משותק בכל גופו שמבקש להפסיק את הטיפול בו כדי שיוכל למות ולהפסיק את מצבו הבלתי נסבל. זו דרמה המעלה שאלות מוסריות קשות על זכות האדם על גופו והחופש להחליט על חייו ומותו.
ב-2019 הועלתה גרסה נשית למחזה בתיאטרון חיפה, עם אסי לוי בתפקיד הראשי.
תקציר העלילה

קן הריסון (ריצ'רד דרייפוס) הוא פסל שנפגע קשה בתאונת דרכים לאחר שבהיסח דעת נכנס עם רכבו מתחת למשאית. בגלל שבר בעמוד השדרה הצווארי הוא משותק בארבעת גפיו וגם זקוק לטיפולי דיאליזה לאחר שכליותיו נכרתו.
חברתו פאט (ג'אנט אילבר) מבקרת אותו מדי יום אבל לאחר שמנהל המחלקה ד"ר אמרסון (ג'ון קסאווטס) מגלה לו כי אין סיכוי לשיפור במצבו הנוירולוגי, הוא מגיע להחלטה שאין לו רצון לחיות כך והוא מבקש ממנה שלא תבקר אותו יותר.
קן שומר על חוש ההומור שלו ונקשר לד"ר סקוט (כריסטין לאטי) לאחות מרי ג'ו (קאקי הנטר) ולסניטר הג'יימקני ג'ון (תומאס קרטר). האחות והסניטר מחבבים אותו ומסדרים לו בסתר במרתף בית החולים, הופעת להקת רגאיי ונותנים לו לעשן ג'וינט.
ד"ר אמרסון מתנגד לבקשת קן בטענה שהוא בדיכאון עמוק שפוגע בכושר השיפוט שלו.
קן נפגש עם העורך דין שלו, קרטר היל (בוב בלבן) ומשכנע אותו להגיש תביעה למשפט.
בגלל מצבו מתנהל המשפט בבית החולים. קן טוען כי אינו רוצה שימיתו אותו אלא רוצה פשוט להשתחרר מבית החולים כי זאת זכותו הבסיסית וכי הדיכאון אינו פתולוגי אלא תגובתי למצבו ולא פוגע בכושר השיפוט שלו.
לאחר דיון מחליט השופט (קנת מקמילן) לאשר את בקשתו של קן. ד"ר אמרסון מתיר לו להמשיך להישאר בבית חולים ללא טיפול עד שימות.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד דרייפוס | קן הריסון | פסל |
| ג'ון קאסאווטס | ד"ר אמרסון | מנהלה מחלקה |
| כריסטין לאטי | ד"ר סקוט | רופאה |
| בוב בלבן | קרטר היל | עורך דין |
| קאקי הנטר | מרי ג'ו | אחות |
| ג'אנט אילבר | פאט | חברתו של קן |
| תומאס קרטר | ג'ון | סניטר |
| קנת מקמילן | השופט ויילר |  |
הערות שוליים

↑  אתר "הבמה"
שלושה דורות (שיר)

"שלושה דורות" הוא שיר של הזמרת ירדנה ארזי המזוהה במיוחד עם יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
כתיבת השיר

השיר "שלושה דורות" שכתב אהוד מנור ללחן של ירוסלב יעקובוביץ' מתאר שלוש תקופות לחימה שונות בתולדות מדינת ישראל: דור תש"ח ומלחמת העצמאות, דור מלחמת יום כיפור וחיילי שנות התשעים של המאה העשרים, ימי ממשלת יצחק רבין, הסכמי השלום עם הפלסטינים ועם ירדן ובמקביל, תקופת הפיגועים.
מנור שכל את אחיו, יהודה וינר, בשנת 1968, ובאותה שנה נפל בן דודה של ארזי, סגן ישראל ארזי, במבצע כראמה בירדן. השיר נכתב בהשראת שני החיילים והוקדש לזכרם.
הלחן מורכב משלושה חלקים שונים. בחלקו השני של השיר יש רפרנס לשירים המזוהים עם מערכות ישראל ובהם "היה לי חבר היה לי אח", המנון הפלמ"ח, "זמר זמר לך", "הן אפשר", "אנחנו שנינו מאותו הכפר" ו"מחר". בחלקו השלישי של השיר מתוארת פניית הבן הנופל אל אביו החי ויש רפרנס לציווי התנ"כי "אל תשלח ידך אל הנער".
השיר ליווה את משדר יום הזיכרון של ערוץ הילדים בשנת 1995 ובהמשך היה לשיר הנושא הקבוע של שידורי רשת גימל ביום הזיכרון.
השיר צעד במצעדי הפזמונים השבועיים והגיע בשיאו למקום השני, אך לא נכנס למצעד הפזמונים השנתי 1995.
רונלה הייאטי

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1989 (בת 35) טירנה, אלבניה 
 מוקד פעילות:  אלבניה אלבניה
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  זמרת-יוצרת • רקדנית • נגנית
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אלבנית 
 כלי נגינה:  קול • פסנתר
 חברת תקליטים:  Key • Onima
 פרופיל ב-IMDb
 
רונלה הייאטי (באלבנית: Ronela Hajati; נולדה ב-2 בספטמבר 1989), ידועה בשמה הפרטי רונלה, היא זמרת-יוצרת ורקדנית אלבנית. היא נולדה וגדלה בטירנה, שם החלה להופיע בתחרויות ריקוד ושירה שונות.
שנותיה הראשונות

הייאטי נולדה למשפחה אלבנית בעיר טירנה ברפובליקה הסוציאליסטית העממית של אלבניה דאז. אמה נולדה בקורצ'ה ואביה, מראש הייאטי, נולד בשקודרה. בד בבד עם לימודיה בבית הספר היסודי המקומי, למדה אחר הצהריים נגינה על פסנתר ובלט. כנערה, השתתפה בתחרויות שירה וריקוד אלבניות רבות. לאחר תקופת התיכון השתתפה בתחרויות נוספות כמו "Top Fest" ו-"Kënga Magjike". במאי 2013 הוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "Mala Gata", שהפך אותה למוקד עניין בעיתונות ובכלי התקשורת בחבל הבלקן. בדצמבר 2015 פרסמה את השיר השני שלה, "A do si kjo", שהגיע למקום ה-13 במצעד הסינגלים האלבני. גם הסינגל הבא, "Marre", הגיע למקום ה-13 באותו המצעד.
קריירה

בשנים 2017–2018 הוציאה הייאטי ארבעה סינגלים בזה אחר זה, "Mos ik",‏ "Sonte",‏ "Maje men" ו-"Do ta luj". ארבעת הסינגלים הגיעו לשלושים השירים הפותחים של מצעד הסינגלים האלבני. בדצמבר 2018 השתתפה שוב בפסטיבל "Kënga Magjike", עם השיר "Vuj", והגיעה למקום הרביעי. בשנת 2019 הוציאה מספר שירים שנכנסו למצעד, כשהבולט ביניהם הוא "MVP", שהגיע למקום הראשון. ביולי 2020 הפיקה את המנון מועדון הכדורגל האלבני קיי אף טירנה, לרגל ציון 100 שנה לפתיחתו.
במרץ 2021 חשפה הייאטי את מועד פרסום אלבום הבכורה שלה, RRON. הסינגל המוביל שלו, "Prologue", הגיע בשיאו למקום השני במצעד האלבני. בנובמבר 2021 חשפה רשות השידור האלבנית כי הייאטי תשתתף במהדורה ה-60 של פסטיבלי אי קנגס, ותתחרה על הזכות לייצג את המדינה באירוויזיון 2022 שיתקיים בטורינו, איטליה. ב-29 בדצמבר 2021 ביצעה הייאטי את שירה, "Sekret", וזכתה במקום הראשון בפסטיבלי אי קנגס. ב-10 במאי 2022 ביצעה את "Sekret" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 12 עם 58 נקודות.
אמנות

הייאטי ידועה בזכות סגנונות המוזיקה הרבים בהן היא מתמחה. ז'אנר הפופ הוא סוג השירה העיקרי שלה, אך היא התנסתה בז'אנרים נוספים דוגמת אר אנד בי, רגאיי ורוק. היא ציינה כי היא הושפעה רבות מיצירותיו של מייקל ג'קסון. הייאטי גם העריצה בילדותה את המוזיקאי הפוארטו ריקני ריקי מרטין. היא אף השתתפה בקונצרט שלו בניו יורק באוקטובר 2021.
חיים אישיים

הייאטי היא פעילה למען צמצום פערי המגדר בין נשים וגברים ולדיכוי דימויי גוף שלילים. היא לא מרבה להתראיין אודת חייה האישיים. בשנת 2015 פרסמה כי היא נמצאת במערכת יחסים עם המוזיקאי האלבני יאנג זרקה, איתו שיתפה פעולה במספר סינגלים לפני שנפרדו בשנת 2018. נכון לדצמבר 2021 היא גרה עם אמה בטירנה.
דיסקוגרפיה > אלבומים

2022: RRON
דיסקוגרפיה > סינגלים > כאמן ראשי

| שם | שנה | מקום במצעדים> ALB  | אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Requiem" (בהשתתפות אורגזה זאיימי) | 2006 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Me ty nuk shkoj" | 2007 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Shume Nice" | 2009 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Kam frikë te të dua" | 2009 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Harroje" | 2010 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Neles" (בהשתתפות ויזארי סקילז) | 2011 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Nuk ka më kthim" | 2012 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Mala Gata" | 2013 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Mos ma lsho" | 2013 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Veç na" (בהשתתפות אגון אמיגה) | 2014 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "A do si kjo" | 2015 | 13 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Amini" | 2016 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Marre" | 2016 | 13 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Syni i jemi" (בהשתתפות יאנג זרקה) | 2016 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Mos ik" | 2017 | 21 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Ladies" | 2017 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Sonte" (בהשתתפות ליריקל סאן) | 2017 | 22 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Diamanta" (בהשתתפות יאנג זרקה) | 2017 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Maje men" | 2018 | 24 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Do ta luj" | 2018 | 18 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Vuj" | 2018 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Pa dashni" | 2019 | 6 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Çohu" (בהשתתפות דון פנום) | 2019 | 7 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Lage" | 2019 | 6 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "MVP" | 2019 | 1 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Genjeshtar je X Pare" | 2020 | 16 | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Bardh e blu" | 2020 | — | סינגל שלא מתוך אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| "Prologue" | 2021 | 2 | RRON |  |  |  |  |  |  |  |
| "Shumë i mirë" | 2021 | 15 | RRON |  |  |  |  |  |  |  |
| "Aventura" | 2021 | 3 | RRON |  |  |  |  |  |  |  |
| "Alo" (בהשתתפות וויג פומה) | 2021 | 14 | RRON |  |  |  |  |  |  |  |
| "Leje" (בהשתתפות קלמנט) | 2021 | 13 | RRON |  |  |  |  |  |  |  |
| "Sekret" | 2021 | — | — |  |  |  |  |  |  |  |
"—" מסמן שיר שלא נכנס למצעד הסינגלים האלבני.
דיסקוגרפיה > סינגלים > כאמן משנה

| שם | שנה | אלבום |
| --- | --- | --- |
| "Ka je 2x" (אדריאן גג'ה בהשתתפות רונלה הייאטי) | 2017 | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "Dilema" (דון פנום בהשתתפות רונלה הייאטי) | 2019 | סינגל שלא מתוך אלבום |
רשימת המתנה

רְשִׁימַת הַמְתָּנָה היא רשימה של אנשים הממתנים לקבלת שירות או טיפול, שאין אפשרות לקבלו מיד, בשל ביקוש העולה על ההיצע.
רשימת המתנה מכילה את המידע האישי של הלקוחות או המשתמשים שטרם קיבלו שירות, תוך התחשבות בזכות לפרטיות. אם לא ניתן לשמור על רשימות המתנה מסיבות ארגוניות, ייווצרו תורים.
עקרונות ארגוניים

רשימות המתנה נשמרות כחלק מניהול תהליכים עסקיים הן במגזר הפרטי והן במגזר הציבורי, ברגע שלא ניתן לשרת מיד את כל האנשים שזקוקים לשירות. מארגני רשימות ההמתנה אינם מחויבים לפעול לפי סדר הרשימה. המארגנים יכולים לקבוע את סדר העדיפויות לפי שיקול הדעת או קריטריונים שנקבעו מראש.
בבריאות

חדר ההמתנה לרופא הוא יישום ארגוני של רשימת המתנה. מטופלים מתאספים בו עד שמגיע התור שלהם.
בבתי חולים, סדר העדיפות מתבסס על מצב המטופלים, כאשר ניתוחים דחופים מבוצעים באופן מיידי, ואילו ניתוחים לא חיוניים נמצאים ברשימת המתנה. גורם שמגביל מאוד את רשימת ההמתנה בבתי החולים הוא מספר מיטות האשפוז.
בתעופה אזרחית

בתעופה אזרחית, רשימות המתנה הן רשימות נוסעים שנוצרו עבור חברות תעופה במהלך הרישום לטיסה, אשר נדרשים לוותר על הטיסה או לא להופיע. במקרה של סטנד ביי (אנ'), לאחר שזמן הרישום לטיסה הסתיים, חברות התעופה יכולות למכור במחיר נמוך או לתת מושב לנוסעים ללא הקצאת מושב שממתינים בשער העלייה למטוס. כאשר ישנו ביקוש גבוה למושבים בטיסה, רשאית חברת התעופה ליצור רשימת המתנה, כאשר לקוחות עם סטטוס נוסע מתמיד או עובדי חברת התעופה יכולים לקבל עדיפות.
חדר ההמתנה בשדות תעופה, כמו חדר ההמתנה לרופא, הוא יישום ארגוני של רשימת המתנה. הנוסעים מתאספים בו עד שנקראים לעלות למטוס.
רשימות המתנה בשירות הציבורי

עקרון השוויון הכללי חל על רשימות המתנה ציבוריות, כך שתתאפשר ביקורת שיפוטית על קיום רשימות ההמתנה. זה חל במיוחד על קבלה לאוניברסיטאות, קבלה לגני ילדים, תרומת איברים וכן לקבלת זיכיון.
ראו גם

רשימה קצרה
הערות שוליים

↑  Johann-Matthias von der Schulenburg/Wolfgang Greiner, Gesundheitsökonomik, 2007, S. 78 (ארכיון)
↑  D J Worthington, Queuing Models for Hospital Waiting Lists, in: Journal of he Operational Research Society 38 (5), 1987, S. 414
↑  Walter Linden (Hrsg.), Dr. Gablers Verkehrs-Lexikon, 1966, Sp. 1739 (ארכיון)
↑  BVerfG, Beschluss vom 3. April 1974, Az. 1 BvR 282/73; 1 BvR 305/73; - Bonus-Malus-Regelung
↑  VG München, Beschluss vom 4. Oktober 2010
↑  Stellungnahme des Europäischen Datenschutzbeauftragten zum Vorschlag für eine Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates über Qualitäts- und Sicherheitsstandards für zur Transplantation bestimmte menschliche Organe, ABl. C 192 vom 15. August 2009, S. 6–13
שושנה שילוני

| --- | --- |

הסופרת ואשת החינוך שושנה שילוני (יולי 2011)
 לידה:  6 בדצמבר 1932 בוצ'אץ', גליציה המזרחית, פולין (בימינו אוקראינה) 
 פטירה:  22 באוגוסט 2023 (בגיל 90) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  יהודי
 מקום קבורה:  בית עלמין גני אסתר 
 עיסוק:  סופרת ילדים ונוער
 שפות היצירה:  עברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1963 
 
שושנה שִילוֹנִי (6 בדצמבר 1932 בוצ'אץ', גליציה המזרחית, פולין – 22 באוגוסט 2023, ראשון לציון, ישראל) הייתה סופרת ילדים ונוער ואשת חינוך ישראלית, אשר כתיבתה התמקדה בתיעוד ובהנצחת השואה.
ביוגרפיה > ילדותה בפולין

שילוני נולדה לרחל ומאיר בְּרֶכֶר בעיר בוצ'אץ', אשר מצויה בימינו בשטח אוקראינה, בעת שהייתה תחת שליטת פולין. סבה גדליהו שירת בצבא האימפריה הרוסית ולאחר מלחמת רוסיה–יפן ערק מהצבא והיגר לפולין. בספטמבר 1939 פלש הצבא האדום לשטחי פולין מתוקף הסכם ריבנטרופ–מולוטוב והעיר בוצ'אץ' נכבשה. ב-22 ביוני 1941 תקפו הגרמנים את כוחות הצבא האדום במסגרת מבצע ברברוסה, בראשית יולי נפלה בוצ'אץ' לידי הוורמאכט ומיד החלו ברדיפת יהודי העיר.
כל משפחתה: הוריה, אחותה רבקה, אחיה אברהם, סבה גדליהו וסבתה לאה נספו בשואה. שושנה ניצלה, מאחר שהועברה קודם לכן על ידי הוריה לכפר אוקראיני בשם פושקובצה, שם הוסתרה בעליית גג על ידי בת משפחה נוצרית. במרץ 1944 שחרר הצבא האדום את האזור.
ביוגרפיה > בישראל

במאי 1946 עלתה דרך נמל קונסטנצה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער. היא התחנכה בבית הספר מקוה ישראל, שם פגשה את בעלה יצחק, והשניים נישאו ב-1950. שילוני עבדה שנים רבות כמזכירה במוסדות חינוך שונים, ובמקביל פרסמה שבעה ספרי ילדים ונוער, העוסקים בתיעוד ובהנצחת השואה, ומהווים חומר עזר להוראת השואה במוסדות החינוך בישראל. סיפוריה התפרסמו גם בעיתוני הילדים: "דבר לילדים", "הארץ שלנו" ו"זרקור". שילוני תמיד שמחה להרצות ולספר את סיפורה האישי. היא הייתה חברת הסומליו"ן (ארגון של סופרי הילדים והנוער בישראל).
ב-2002 הוזמנה יחד עם משפחתה לנאום בכנסת ולספר את קורותיה, תוך ציון לשבח על תרומתה לזיכרון והוראת השואה. בשנת 2018 רואיינה על ידי אהרן ברנע לערוץ הכנסת, וכן הוזמנה להדליק משואה בטקס העירוני ליום הזיכרון לשואה ולגבורה בראשון לציון.
שילוני התגוררה בראשון לציון עד פטירתה בשנת 2023. הותירה אחריה בעל, שני בנים, 6 נכדים ו-6 נינים.
ספריה

אחת ממשפחה, הוצאת יהושע צ'צ'יק, 1963. (נוער)
הנסיעה הגורלית, הוצאת יבנה, תל אביב, 1967, ציורים: אבא פניכל. (ילדים)
בוצ'אץ', הוצאת משרד החינוך והתרבות, 1970. (תלמידי בתי ספר-נוער)
גיבורי החדר הלבן, הוצאת יזרעאל, תל אביב, 1973, איורים: בינה גבירץ. (ילדים)
פנימיית הניצולים, הוצאת יזרעאל, תל אביב, 1979. (נוער)
סולם במחבואים, הוצאת תמוז, תל אביב, 1994, ציורים: יפעת נחשון. (ילדים)
חגים במסתור, הוצאת באר, ראשון לציון, 2005, איורים: גני דורין. (ילדים)
שיגעון הצבעונים

הצבעוני "סמפר אוגוסטוס", שנמכר במחיר עתק
מדד מחירי הצבעונים 1636–1637
שיגעון הצבעונים (בהולנדית: Tulpenmanie; טוּלִיפּמַאנְיָה) היה תופעה בתקופת תור הזהב של הולנד בשנים 1636–1637 שבמהלכה חלה גאות מתגברת במסחר בבצלי פרח הצבעוני, שהגיע לראשונה להולנד, ומחירם עלה באופן לא־פרופורציונלי לערכם. בשיא שיגעון הצבעונים, בפברואר 1637, הגיע מחירם של פריטים מסוימים ליותר מפי עשרה מההכנסה השנתית של בעל מלאכה מיומן. הבועה הכלכלית גברה עקב מסחר ממניעים ספקולטיביים, ובסוף חורף 1637 היא התפוצצה ומחירי בצלי הצבעונים ירדו בחדות.
שיגעון הצבעונים נחשב לבועה הספקולטיבית (או הבועה הכלכלית) הראשונה, ולעיתים משתמשים כלכלנים ואנשי שוק ההון במושג "שיגעון הצבעונים" (Tulipmania) בתור דוגמה לבועה כלכלית. עבודות מחקר בנושא מעידות כי השימוש במילה "שיגעון" אינו מבוסס.
רקע היסטורי

הגעת הצבעוני לאירופה מיוחסת לרוב לאוגייר דה ביזבק, שגרירו של פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. דה ביזבק נשלח אל הסולטאן העות'מאני ושב עם הבצלים ועם הזרעים הראשונים של הצבעונים, שנשלחו מן האימפריה העות'מאנית אל וינה בשנת 1554. הצבעונים הופצו במהרה מווינה אל אאוגסבורג, אל אנטוורפן ואל אמסטרדם. הפופולריות והטיפוח שלהם ברפובליקה ההולנדית צברו תאוצה בשנת 1593 ככל הנראה, לאחר שהבוטנאי הפלמי קארולוס קלוסיוס (Carolus Clusius) חקר באוניברסיטת ליידן את הצבעונים. הוא שתל מינים אחדים של צבעונים ומצא שהם מסוגלים לסבול את תנאי השטח הקשים של ארצות השפלה. זמן קצר לאחר מכן החלו הצבעונים לצבור פופולריות.
הבועה

בשל עליית הביקוש ואי־התאמתו של ההיצע נסק מחירו של הצבעוני. רבים מהשכבות העניות שאפו גם הם ליהנות מהמגמה של עליית המחירים ולצבור רווחי הון. מכירה וקנייה פומביות של הפרחים ושל בצליהם התנהלו בפונדקים באמסטרדם ובהארלם ובערים אחרות. המסחר התנהל לרוב בצבעונים מסוג ב[דרושה הבהרה], שהביקוש להם בקרב שכבת האצולה היה נמוך ולכן היה מחירם נמוך בהרבה. הסחר התנהל לרוב בחוזים עתידיים על פרחים – אנשים סחרו בזכויות על פרחים שעדיין לא פרחו. התשלום לא בוצע מיידית אלא היה מבוסס על הלוואות. סוחרים קנו חוזים עתידיים על פרחים ומכרו אותם למחרת במחיר גבוה יותר, בהלוואה, מבלי ששילמו או קיבלו כסף, ומחירם המשיך לעלות לשיאים חדשים.
השיגעון הגיע לסופו בחורף של שנת 1637, כאשר לא נמצא קונה לזכויות על צבעונים מסוימים באחד מפונדקי העיר הארלם. הידיעה המרעישה התפשטה לשאר הערים של הפרובינציות הפלמיות, ומחירם של הצבעונים מסוג ב ירד בחדות. החל תהליך של התנפצות הבועה, שלבסוף הותירה את המשקיעים כאשר ערכי הנכסים שבידיהם – בצלי הצבעונים או החוזים לרכישתם – היו נמוכים בהרבה מהמחיר שבו נקנו. ארמון הקלפים שנבנה על מתן הלוואות קרס, ומרבית השותפים פשטו את הרגל מכיוון שלא יכלו להחזיר את ההלוואות שנטלו לרכישת הנכסים.
הסברים חלופיים

הפרופסור האמריקאי פיטר גארבר טוען שאין לקרוא לאירוע זה "בועה", מכמה סיבות:
הצבעונים שבאמת נמכרו במחירי שיא, כגון הצבעוני "סמפר אוגוסטוס", היו בעלי היצע נמוך במיוחד משום שהם היו מוצרים בתחילת דרכם בשוק ההולנדי. תמחור מוצרים במחיר גבוה בשלב השקתם, ולאחר מכן הפחתת המחיר עם חדירתם לשוק, מקובלים גם בימינו. לדוגמה, מחירו של גאדג'ט אלקטרוני יורד בצורה משמעותית לאחר שהוא חודר לשוק, ועם זאת אין לקרוא "משוגעים" לקונים טלפון סלולרי משודרג.
עוד טוען גארבר שהסחר השתולל לרוב בשולי החברה ההולנדית. אומנם מחירם של הצבעונים זינק לשיאים חדשים בכל ערב מסחר, אך הסיכון היה ידוע לשותפים שסחרו בהימור. כל מי שמשחק בלוטו יוצא מההנחה שהוא עלול להפסיד, ולמרות זאת תעשיית ההימורים הזאת מגלגלת מיליונים (אם לא יותר) ואין זה משפיע על המצב הכלכלי של המדינה. לפי גארבר יכול להיות שהמסחר השתולל בשל מגפת הדבר, שהייתה אז בשיאה. ההולנדים, שהיו חסרי תקווה לחיות, שיחקו משחק שתייה שבו הם קנו ומכרו צבעונים בהגזמה.
הערות שוליים

↑  Earl A. Thompson, "The tulipmania: Fact or artifact?" (2007)
↑  Peter M. Garber, "Who put the mania in tulipmania?"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555912605171  BnF: cb15672610s (data)  LCCN: sh85138519  SUDOC: 125142447
שלומית עוזיאל

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1970 (בת 54) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים  האוניברסיטה הפתוחה 
 עיסוק:  עורכת, מחברת ובלוגרית בתחום הלשון העברית
 
שלומית עוזיאל (נולדה ב-29 בינואר 1970) היא עורכת, מחברת ומרצה ישראלית בתחום הלשון העברית.
ביוגרפיה

נולדה ב-1970, בת לגילה רז ולטייס הקרב זאב רז. למדה באוניברסיטה העברית (BA בביולוגיה) ובמכון כהן באוניברסיטת תל אביב (MA בהיסטוריה ופילוסופיה של המדע). במקביל למדה לשון ובלשנות באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטה הפתוחה.
כיהנה כעורכת גליליאו – כתב עת למדע ולמחשבה (2006–2008) וכעורכת ביואינפורם, כתב עת לקהילת מדעי החיים והביוטכנולוגיה בישראל (2010–2011). עורכת בהוצאת למדא עיון של האוניברסיטה הפתוחה, ועורכת, עורכת מדעית וכותבת במכון דוידסון לחינוך מדעי ובקרן הלאומית למדע (ISF).
ספרה "מוציאה לשון: הפתעות מהמגירה הסודית של העברית" ראה אור בשנת 2021 בהוצאת עם עובד.
כותבת ומגישה את הפינה "מוציאה לשון", העוסקת בסוגיות לשוניות בספרות, ב"מה שכרוך", מגזין הספרות היומי של רדיו "כאן תרבות".
עורכת סדרת "למדא מארחת" – הרצאות וימי עיון בתחום השפה ומלאכת הספר באוניברסיטה הפתוחה.
כותבת הבלוג "הקוראת הראשונה", העוסק בשפה, בלשון העברית ובעריכה.
חיים אישיים

מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה, הכותב, היוצר והעורך אוהד עוזיאל (בנו של העיתונאי והסופר מאיר עוזיאל), ועם שני ילדיהם.
הערות שוליים

↑  עיון, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2007
↑  ביואינפורם, כתב עת לקהילת מדעי החיים והביוטכנולוגיה בישראל, בקטלוג האוניברסיטה הפתוחה
↑  עריכה ותרגום, באתר האוניברסיטה הפתוחה
↑  צוות האתר, באתר "קול המדע"
↑  הוצאת ספרים עם עובד, עם עובד - מוציאה לשון / שלומית עוזיאל, באתר www.am-oved.co.il
↑  טרנד ה-NFT מגיע לעולם הספרות – מתוך ההסכת (פודקאסט) "מה שכרוך" | כאן, נבדק ב-2021-10-14
↑  עורכים מארחים: לתרגם ספרות ערבית בישראל של 2020: הסיפורים הקטנים שמאחורי הכותרים הגדולים, 16.6.2020, נבדק ב-2021-10-14
↑  הקוראת הראשונה, באתר hakoret-harishona.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513316405171  BnF: cb17770729f (data)  ISNI: 0000 0001 0452 6905  LCCN: no2010145607  VIAF: 156363857   WorldCat (עם VIAF): 156363857