stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבי הופשטיין
פרסים

1986 - מכון ויצמן למדע- פרס צ'ארלס קלור עבור הכרה בשירות המדע לחברה (ביחד עם ד"ר רות בן צבי)
2014 - פרס ACE-CEI החברה האמריקאית לכימיה עבור 25 שנות עבודה על הקיימות (תעשייה כימית בישראל מחקר ופיתוח)
2016 - פרס של החברה האמריקאית לכימיה ACS על הישגים במחקר על הוראת ולמידת כימיה
2017 - פרס DCRA המוענק על ידי NARST האיגוד הבינלאומי למחקר בתחום הוראת המדעים: פרס המדען המוערך על תרומתו להוראת המדעים באמצעות מחקריו
הערות שוליים

↑  Hofstein, A., & Kesner, M., Industrial chemistry and school chemistry: Making chemistry studies more relevant., International Journal of Science Education 28 (9), 2006, עמ' 1017-1039
↑  Dr. Yael shwartz, מכון ויצמן למדע, ‏26 בנובמבר 2024
↑  Nae, A. Hofstein, &  D. Samuel., The chemical industry in the high school curriculum - a new interdisciplinary course, Journal of Chemical Education 57, 1980, עמ' 366-368
↑  Hofstein, A, The laboratory in chemistry education: Thirty years of experience with developments, implementation and evaluation. Chemistry Education, Research and Practice in Europe (CERP) (3)5, 2004
↑  Rachel Mamlok-  Naaman, An interview with Avi Hofstein,
Department of Science Teaching at
the Weizmann Institute of Science
in Israel, Eurasia Journal of Mathematics, Science & Technology Education, (2)4, 2008, עמ' 183-189
↑  אבי הופשטיין, רלי שור, מירה קיפניס,, מתן הזדמנות לתלמידי כימיה בחטיבה העליונה לפתח מיומנויות למידה המתאימות לעבודה במעבדות חקר – A case study, INTERNATIONAL JOURNAL OF SCIENCE Vol 26 no 1, ינואר 2004, עמ' 47-62
↑  אבי הופשטיין, רלי שור, מירה קיפניס ותמי לוי נחום, למידת כימיה בדרך החקר (עמ' 27), ‏פברואר 2003
↑  אבי הופשטיין מרים כרמי ורות בן-צבי, פיתוח מנהיגות בקרב מורי הכימיה בישראל, International Journal of Science and Mathematics Education, 1, 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276959305171  BIBSYS: 13014176  GND: 1076838731  ISNI: 0000 0004 3907 201X  LCCN: n84029021  NKC: ntk2014850166  NTA: 380727102  RERO: 02-A024841232  SUDOC: 259873519  VIAF: 311370313   WorldCat (עם VIAF): 311370313
טיסה 311 של תאי איירווייז

| --- | --- |

המטוס שהיה מעורב בתאונה, כשלושה חודשים לפני התקרית
 תאריך:  31 ביולי 1992
 שעה:  07:00
 מיקום:  שמורת לנגטאנג, נפאל נפאל
 גורם:  טיסה נשלטת לתוך הקרקע 
 קואורדינטות:  28°03′09″N 85°27′03″E﻿ / ﻿28.0525°N 85.4508°E﻿ / 28.0525; 85.4508
 הרוגים:  113
 פצועים:  0 
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

 כלי טיס:  איירבוס A310-304
 מספר זנב:  HS-TID
 מוצא:  נמל התעופה הבינלאומי דון מואנג, בנגקוק, תאילנד
 יעד:  נמל התעופה הבינלאומי טריבהוואן, קטמנדו, נפאל
 מפעיל:  תאי אירווייז
 נוסעים:  99
 אנשי צוות:  14
 הרוגים:  113
 ניצולים:  0
 he
 
טיסה 311 של תאי איירווייז הייתה טיסה שהמריאה מנמל התעופה דון מואנג בבנגקוק במטוס האיירבוס A310. המטוס התרסק בצלע הר, במרחק של 37 קילומטרים צפונית מקטמנדו, עת שניסה לנחות בנמל התעופה הבינלאומי טריבהוואן בקטמנדו, בבוקר יום שישי ה-31 ביולי 1992. כל 99 הנוסעים ו-14 אנשי הצוות שהיו על סיפון המטוס נספו. זו הייתה התאונה הקטלנית הראשונה במטוס האיירבוס A310.
אנדרטה לזכר הנספים בכפר קקני, נפאל
המטוס

טיסת הבכורה של המטוס התרחשה ב-2 באוקטובר 1987, ונכנס לשירות בחברת התעופה וורדאייר הקנדית תחת הרישום C-FGWD. בשנת 1989 נרכשה וורדאייר על ידי חברת התעופה קנדיאן איירליינס, והחל מ-15 בינואר 1990 נכנס לשירות בחברה (תחת אותו רישום טיס). זמן מה לאחר מכן נמכר המטוס לחברת תאי איירווייז וקודד מחדש תחת רישום הטיס HS-TID.
התאונה

טיסה 311 המריאה מבנגקוק בשעה 10:30 בבוקר לפי השעון המקומי, וצפויה הייתה לנחות בקטמנדו ב-12:55 (שעון מקומי). לאחר שנכנסו למרחב האווירי הנפאלי יצרו הטייסים קשר עם מגדל הפיקוח בקטמנדו, ואלה אישרו להם לבצע נחיתה מכשירית (ILS) בתמרון של "נחיתה סיבובית" מכיוון דרום על מסלול 20. מגדל הפיקוח טרם צויד אז במכ"ם.
זמן קצר לאחר (שהורו על) ביצוע התמרון ביקשו הטייסים ניתוב מחדש לנמל התעופה בכלכותה, שבהודו, עקב "בעיות טכניות", אך טרם הספיקו להגיב ממגדל הפיקוח חזרו בהם הטייסים מבקשתם האחרונה. הטייסים קיבלו את אישור הנחיתה על מסלול 02 ונמסר להם להנמיך גובה. מספר פעמים ביקש הטייס לדעת על תנאי הרוחות ומזג האוויר, אך לשאלתו לא קיבל מענה ונאמר לו רק שמסלול 02 פנוי. בשל שפה לקויה ובעיות תקשורת בין הטייסים למגדל הפיקוח ואי ניסיון מצד הפקחים להתמודד עם מצבים כאלה נדמה היה לטייס כי במקום להנמיך הם אמורים להמשיך, לעשות עיקוף ולנחות על גבי המסלול מצדו השני. אך כאשר הרחיק המטוס לכת מאזור מסלול הנחיתה, נכנס לשטח הררי מסוכן.
רגעים ספורים לפני ההתרסקות בעודם מתקרבים להרים הופעל אות האזהרה. משהבחין בכך, הזהיר טייס המשנה את הטייס והפציר בו לסגת מהמסלול ולחזור לקטמנדו, אך הטייס טען כי אלה התרעות שווא. המטוס התרסק בצלע הר בשמורת הלנגטאנג בצפון נפאל בגובה של 3,505 מטרים.
חקירת התאונה

חוקרים מטעם רשות שדות התעופה של נפאל, מטעם איירבוס ומטעם המועצה לבטיחות התעבורה של קנדה, קבעו כי המטוס חווה תקלה מזערית במדפיו זמן קצר לאחר הגעתו לנקודת התמרון הסיבובית. עוד קבעו - בהתבסס על הקלטות מהקופסה השחורה - כי בשל החשש שלו לבצע תמרון נחיתה מכשירית (תמרון ניווט המסתמך על מכשירי המטוס) כה מורכב עם מדפים תקולים, ובשל תסכולו מתקשורת לקויה עם מגדל הפיקוח ועם טייס המשנה, החליט הקברניט לנתב את מסלול הטיסה לנמל התעופה בכולכתה. או אז החלו המדפים לעבוד, אך בשל חוסר יוזמה הדדית בין הטייסים, נאלץ הטייס להתגבר על הבעיות בעצמו. רק לאחר מספר ניסיונות עלה בידי הקברניט לקבל מידע על מזג האוויר ממגדל הפיקוח בקטמנדו, אך היה זה כשהמטוס כבר חלף מעל קטמנדו והתקדם לעבר הרי ההימלאיה.
מרשויות נפאל נמסר שהסיבות האפשריות שהובילו לתאונה כוללות:
חוסר מודעות הקברניט למצב
בעיות שפה ותקשורת ובעיות טכניות שגרמו לתסכולו של הטייס
אי ניסיון פקחי התעופה להתמודד במצבים כאלה ובכלל
תקשורת לקויה ואנגלית קלוקלת
שימוש לא הולם במערכת ניהול הטיס
חוסר הכשרת טייסים מטעם חברת התעופה בסימולטור טיסה כדי לאמן טייסים לתמרן בתנאים הרריים מאתגרים
על מנת להגיע לזירת התאונה, היה צורך בהליכה מפרכת של כמה ימים. בגלל הגובה הרב אליו נאלצו להגיע במהלך מסע החיפושים, סבל אחד מאנשי צוות החקירה מטעם איירבוס מהיפוקסיה, וכעבור זמן מה נפטר.
אסון תעופה זה סוקר בעונה 17 של סדרת הדוקו הקנדית תעופה בחקירה.
הרוגים

| מדינה | הרוגים | הערות |
| --- | --- | --- |
| תאילנד תאילנד | 35 | מתוכם 14 אנשי צוות |
| נפאל נפאל | 23 |  |
| יפן יפן | 17 |  |
| ארצות הברית ארצות הברית | 11 |  |
| בלגיה בלגיה | 4 |  |
| פינלנד פינלנד | 4 |  |
| גרמניה גרמניה | 3 |  |
| ספרד ספרד | 3 |  |
| בריטניה בריטניה | 2 |  |
| ישראל ישראל | 2 | נספה הקולנוען עוזי פרס |
| קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 2 |  |
| קנדה קנדה | 2 |  |
| אוסטרליה אוסטרליה | 1 |  |
| ניו זילנד ניו זילנד | 1 |  |
| סך הכול | 113 |  |
ראו גם

טיסה 965 של אמריקן איירליינס
הערות שוליים

1 2  Confusion caused Kathmandu A310 crash
↑  113 Feared Dead in Nepal Crash; 100 Die in China : Air disaster: Thai jetliner slams into Himalayan hillside during heavy monsoon rains., latimes.com, ‏1 באוגוסט 1992 (באנגלית)
מנטיס (מארוול קומיקס)

| --- | --- |

מנטיס, כפי שהופיעה בחוברת Guardians of the Galaxy Vol.4 #5 מפברואר 2016. אמנות מאת ולריו שיטי.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Avengers #112 (יוני 1973)
 יוצרים:  סטיב אנגלהרט דון הק
 גילום הדמות:  פום קלמנטיף ("שומרי הגלקסיה: חלק 2", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק", "שומרי הגלקסיה: חלק 3")
 מידע
 שם אמיתי:  לא ידוע
 כינויים:  המדונה השמיימית, מנדי סלסטיין, האחת, הערבה, לורליי
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  הואה 
 מקצוע:  זונה, מלצר
 כוחות:  טלפתיה, אמפתיה ושליטה/תמרון ברגשות, מסע אסטראלי, חיזוי, פירוקינזיס, שליטה בצמחים, עמידות על-אנושית, יכולת ריפוי עצמי, מיומנות באמנויות לחימה וקרב פנים אל פנים, שליטה במערכת העצבים
 חברה בקבוצה:  חיל ראשומקום
 חברה לשעבר בקבוצה:  האוונג'רס שומרי הגלקסיה האוונג'רס מהחוף המערבי יחידת הקומנדו של סטאר לורד
 אזרחות:  וייטנאמית
 דמויות קשורות
 משפחה:  גוסטב ברנדט (אב) לואה/לאו ברנדט (אם, מתה) קרול (דוד, מת) ז'אק דוקיין (בעל) סקויה (בן)
 
מנטיס (באנגלית: Mantis, גמל שלמה) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס ושומרי הגלקסיה ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #112 מיוני 1973 ונוצרה על ידי הכותב סטיב אנגלהרט והמאייר דון הק.
את דמותה של מנטיס בסרטי הלייב אקשן "שומרי הגלקסיה: חלק 2", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק" ו״שומרי הגלקסיה: חלק 3״ מגלמת השחקנית פום קלמנטיף. בגרסה זו, מנטיס מוצגת כחוצנית שמקורה מגזע דמוי חרק, שהפרטים בו בעלי כוחות אמפתיה. מנטיס התייתמה מהוריה כזחל ואומצה בידי אגו, שנעזר בה כדי להירדם. בהמשך, בגדה מנטיס באגו לאחר ששומרי הגלקסיה חשפו את תוכניתו הזדונית, סייעה להם נגדו והצטרפה אליהם בהרפתקאותיהם.
המנון גרמניה

| --- | --- |

נוסח המנון גרמניה בכתב יד
 מדינה:  גרמניה גרמניה גרמניה המערבית גרמניה המערבית (בית שלישי בלבד) גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (רק בית ראשון) רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר (כל הבתים)
 שפה:  גרמנית
 מילים:  אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרסלבן
 לחן:  יוזף היידן
 תאריך מעמד רשמי:  1922
 שמות נוספים:  שיר גרמניה (Deutschlandlied) 
 ‏האזנהקובץ:Deutschlandlied-novocals.ogg‏Ⓘ‏
התווים של ההמנון
יוזף היידן, מלחין ההמנון
שירם של הגרמנים (בגרמנית: Das Lied der Deutschen או Deutschlandlied) הוא ההמנון הלאומי של גרמניה. השיר נכתב על ידי אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרסלבן והולחן על ידי יוזף היידן.
ההיסטוריה של ההמנון

הופמן פון פאלרסלבן כתב את המילים בשנת 1841. הלחן של היידן נכתב ב-1797 ושימש כהמנון האימפריה הרומית הקדושה. לאחר שהאימפריה פורקה על ידי נפוליאון בונפרטה היה השיר להמנון הלא רשמי של אוסטריה.
בעת פרסומו ניכר היה כי השיר מיועד להיות מושר לצלילי הלחן של היידן, מאחר שפון פאלרסלבן פרסם את המלים יחד עם תווי הלחן של היידן. הלחן של היידן החל את דרכו כשיר בשם Gott erhalte Franz den Kaiser, שהוקדש לפרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. היידן כתב את השיר ב-1797, וייתכן שהוא שילב בו חלקים משיר עם קרואטי בשם Stal se jesem. הגרסה המקורית נכתבה לקול בליווי גולמי לפסנתר. מעט לאחר מכן עיבד המלחין את היצירה לתזמורת, ומאוחר יותר ביסס עליו פרק וריאציות ברביעייה אופ' 76 מס' 3, המכונה כיום "הקיסר". גרסה זו היא כיום הגרסה המוכרת ביותר של השיר. ב-1799 פרסם היידן גם גרסה לפסנתר סולו של פרק הווריאציות מן הרביעייה.
השיר נכתב בימים בהם גרמניה לא הייתה מדינה מאוחדת אלא אוסף של הרבה מדינות קטנות, וביטא את שאיפתו של פון פאלרסלבן לגרמניה חזקה ומאוחדת. בעת כתיבתו נחשב הטקסט מהפכני ובעל קונוטציה ליברלית, מאחר שקריאה לאיחוד גרמניה לוותה בדרך כלל בקריאה לחופש העיתונות וזכויות אדם אחרות.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, ב-11 באוגוסט 1922, התקבלו כל שלושת בתי השיר כהמנון הלאומי של רפובליקת ויימאר של גרמניה. באזור הכיבוש הבריטי של חבל הריין נאסרה השמעת ההמנון ללא אישור השלטון הצבאי, מחשש להתעוררות סערת רגשות.
לאור מלחמת העולם השנייה ניתן אמנם לקבל מהבתים הראשונים של השיר קונוטציה של מסר מיליטריסטי חבוי, אך זו לא הייתה כוונתו הראשונית של פון פאלרסלבן. ב-1921 נכתב בית רביעי לשיר, אך הוא לא נתקבל כחלק מההמנון הלאומי.
בתקופה גרמניה הנאצית היה נהוג לשיר רק את הבית הראשון, שהתאים מבחינה אידאולוגית להשקפה הנאצית (לפיה האידאה של גרמניה חייב להיות אידיאל-על, שכל אידיאל אחר כפוף לו), ומיד אחריו את שיר הורסט וסל.
לאחר מלחמת העולם השנייה אסרו המנצחים על שירה בציבור של השיר, ובשנים הראשונות גרמניה המערבית הייתה מדינה ללא המנון. ב-29 באפריל 1952 ביקש הקאנצלר קונראד אדנאואר מנשיא גרמניה המערבית לאשר את השיר "Das Lied der Deutschen" כהמנונה הרשמי של גרמניה המערבית כאשר מושר הבית השלישי בהמנון בלבד.
ב-2 במאי 1952 אישר הנשיא תיאודור הויס את ההחלטה, אך לא באופן רשמי, כך שבאופן רשמי גרמניה המערבית נותרה חסרת המנון. במקרים בהם היה צורך בהמנון הושר הבית השלישי מתוך "Das Lied der Deutschen" לקול לחנו של היידן. עם איחוד גרמניה הפך השיר, עדיין באופן בלתי רשמי, להמנון גרמניה המאוחדת.
שני הבתים הראשונים של השיר לא מושרים בציבור עקב הקונוטציות הלאומניות שהם עשויים לעורר, אף שדבר זה שכיח בהמנונים לאומיים, עקב הרגישות הגרמנית לגילויי לאומנות. להעדפת הבית השלישי יש סיבה דיפלומטית. בבתים הראשונים מוזכרים תווים גאוגרפיים של גבולות גרמניה הרצויים כפי שנראו לפון פאלרסלבן באמצע המאה ה-19, לפני שהייתה מדינה גרמנית מאוחדת. לפי השורה
"Von der Maas bis an die Memel, Von der Etsch bis an den Belt", הגבול המזרחי הוא נהר ממל (כיום ניימן) הנשפך לים בעיר ממל (כיום קלייפדה בליטא), עמוק בתוך האזור הבלטי. הגבול המערבי נמתח בתוך בלגיה והולנד של היום, לאורך נהר המז; פון פאלרסלבן נמנע במתכוון מלהזכיר את נהר הריין על מנת שלא לגעת בנושא אלזס-לורן; הגבול הדרומי מקיף את דרום טירול שבשטח איטליה, והגבול הצפוני הוא כמעט ללא שינוי חוץ מהרצועה שמוזכרת בשיר, שהיא כיום בתחום דנמרק.
מילות השיר

| תרגום לעברית | תעתיק עברי | גרמנית |
| --- | --- | --- |
| גרמניה, גרמניה, מעל הכל,  מעל כל דבר בעולם,  כל עוד באחווה תמיד נדבוק  יחדיו להגנתה.  מהמאס ועד לממל,  מהאטש ועד לבלט,  גרמניה, גרמניה מעל הכל,  מעל כל דבר בעולם!    נשות גרמניה, נאמנות גרמניה,  יין גרמני, שירה גרמנית,  ישמרו ברחבי עולם  על צלילם הנושן והנעים,  למעשים אציליים יעוררונו  כל ימי חיינו.  נשות גרמניה, נאמנות גרמניה,  יין גרמני, שירה גרמנית!    אחדות, צדק וחירות  למולדת הגרמנית!  אליהם נשאף כולנו  באחווה בלב ובמעש!  אחדות צדק וחירות  הם הערובה לאושר;  פרחי, בזוהרו של זה האושר,  פרחי, מולדת גרמנייה. |  דויטשלנט דויטשלנט איבר אלס,  איבר אלס אין דר ולט,  ון אס שטטס צו שוץ אונט טרוטצה,  ברידרליך צוזאמנהאלט.  פון דר מאס ביס אן די ממל,  פון דר אטש ביס אן דן בלט,  דויטשלנט דויטשלנט איבר אלס,  איבר אלס אין דר ולט!    דויטשה פראואן, דויטשה טרויה,  דויטשר ויין אונט דויטשר זאנג  זולן אין דר ולט בהאלטן,  איהרן אלטן שנן קלאנג,  אונז צו אדלר טאט בגייסטרן  אונזר גאנצס ליבן לאנג.  דויטשה פראואן, דויטשה טרויה,  דויטשר ויין אונט דויטשר זאנג!    איינישקייט אונט רכט אונט פרייהייט  פיר דאס דויטשה פאטרלנט!  דנאך לאסט אונז אלה שטריבן  ברידרליך מיט הרץ אונט האנט!  איינישקייט אונט רכט אונט פרייהייט  זינד דס גליקס אונטרפפאנד;  בלי אים גלאנצה דיזס גליקס,  בליהי דויטשס פאטרלנט. | Deutschland, Deutschland über alles,  Über alles in der Welt,  wenn es stets zu Schutz und Trutze  brüderlich zusammenhält.  von der Maas bis an die Memel,  von der Etsch bis an den Belt,  Deutschland, Deutschland über alles,  Über alles in der Welt!    Deutsche Frauen, deutsche Treue,  deutscher Wein und deutscher Sang  sollen in der Welt behalten  ihren alten schönen Klang,  uns zu edler Tat begeistern  unser ganzes Leben lang.  Deutsche Frauen, deutsche Treue,  Deutscher Wein und deutscher Sang!    Einigkeit und Recht und Freiheit  für das deutsche Vaterland!  Danach laßt uns alle streben  brüderlich mit Herz und Hand!  Einigkeit und Recht und Freiheit  sind des Glückes Unterpfand;  Blüh im Glanze dieses Glückes,  blühe, deutsches Vaterland. |
מדיה

| --- | --- |
: מנגינת המנון גרמניה 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
ראו גם

דגל גרמניה
סמל גרמניה
משמר הריין
הערות שוליים

↑  יוטיוב, ביצוע של הגרסה לרביעיית מיתרים, בביצוע רביעיית מוזאיק.
↑  יוטיוב, ביצוע של הגרסה לפסנתר סולו, מנגן בפסנתר פטישים: רונלד בראוטיחם.
↑  חכוכים בחבל הריין, דבר, 1 בנובמבר 1928
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11967203c (data)  GND: 4127367-9  MusicBrainz work: 9f5f27a9-b337-3fa6-8bcd-b6efeb4d6575  SUDOC: 027681092  VIAF: 196937231   WorldCat (עם VIAF): 196937231
תהליך השלום באפגניסטן

תהליך השלום באפגניסטן הוא משא ומתן שהתקיים במטרה לסיים את מלחמת אפגניסטן.
אף על פי שנעשו מאמצים רבים לגשר בין הצדדים הלוחמים מאז תחילת המלחמה בשנת 2001, המשא ומתן ותנועת השלום התגברו רק בשנת 2018, על רקע השיחות בין טליבאן, הקבוצה העיקרית הנלחמת נגד ממשלת אפגניסטן, לבין ארצות הברית. מרבית השיחות שהתקיימו במסגרת הליך השלום התקיימו בדוחה, בירת קטר, בה ממוקם משרד הטליבן. מטרת העל של הליך השלום הייתה הסכם הדדי בין טליבאן לארצות הברית שבעקבותיו תסיג ארצות הברית את כוחותיה ויחלו שיחות שלום פנים-אפגניות. שותפות נוספות להליך השלום הן פקיסטן, סין, רוסיה וארגון נאט"ו.
התהליך הסתיים בהסכם דוחה בפברואר 2020, שבו הסכימה ארצות הברית לפנות את כוחותיה מהמדינה עד אפריל 2021. מאוחר יותר הודיעה ארצות הברית על דחייה של תאריך היעד לאוגוסט. עם זאת, באפריל החל הטליבאן במתקפה רחבה שהסתיימה בהשתלטות הארגון על רוב שטח המדינה, על קאבול ועל מוסדות השלטון. בעקבות זאת, פתחה ארצות הברית במבצע לפינוי כלל כוחותיה מאפגניסטן, שהסתיים ב-30 באוגוסט 2021.
הערות שוליים

↑  "HPC welcomes Khalilzad's efforts for intra-Afghan talks". pajhwok.com.
↑  "US, Russia, China, Pakistan urge Taliban to agree for ceasefire, begin talks with Afghan govt". @businessline.
↑  "not excluded from peace process in Afghanistan: China". India Today.
↑  כדי למנוע את חדירת טליבאן: אפגניסטן מטילה עוצר ברחבי המדינה, באתר וואלה, 25 ביולי 2021
↑  הטליבאן ממשיך בכיבוש אפגניסטן; נשיא המדינה: "נסייע לעקורים", באתר מעריב אונליין, 14 באוגוסט 2021
↑  גיא אלסטר‏, בקאבול נערכים למתקפה של טליבאן: "ארה"ב בגדה בנו", באתר וואלה, 13 באוגוסט 2021
↑  מחיר הנסיגה: הטליבאן בדרך להשתלט על אפגניסטאן, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  בשערי קאבול: טליבאן כבש את כל הערים המרכזיות באפגניסטן, באתר וואלה, 15 באוגוסט 2021
9 בנובמבר

9 בנובמבר הוא היום ה-313 בשנה בלוח הגרגוריאני (314 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה נשארו עוד 52 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1494 – בית מדיצ'י מאבד את השלטון בפירנצה
1541 – המלכה קתרין הווארד נאסרת במצודת לונדון
1729 – ספרד, צרפת ובריטניה חותמות על אמנת סביליה
1799 – נפוליאון בונפרטה תופס את השלטון בצרפת בהפיכת 18 בברימר ובכך למעשה מסתיימת תקופת המהפכה הצרפתית
1848 – הוצא להורג המנהיג הליברלי רוברט בלום, פעולה שנתפסה לעיתים קרובות כאירוע הסמלי לכישלון האולטימטיבי של מהפכות 1848 בנסיכויות הגרמניות
1887 – ארצות הברית מקבלת חזקה על פרל הארבור בהוואי
1888 – נרצחת מרי ג'יין קלי, הקורבן האחרון שמיוחס לג'ק המרטש
1918 – מתמוטט "הרייך השני" (אשר נוסד ב-1871) וקמה רפובליקת ויימאר
1918 – קורט אייזנר מכריז על בוואריה כעל רפובליקה
1923 – הפוטש במרתף הבירה נכשל: במינכן מדכאים כוחות משטרה וצבא את הניסיון הראשון של המפלגה הנאצית לתפוס את השלטון בגרמניה
1937 – חמישה חברי גרעין "במעלה" נרצחים על ידי ערבים סמוך לקריית ענבים. לזכרם מוקם שם היישוב מעלה החמישה
1938 – מת מפצעיו ארנסט פום ראט שנורה בידי הרשל גרינשפן יומיים קודם לכן ומותו מהווה אמתלה לאירועי ליל הבדולח באותו לילה
1948 – נפתחת התערוכה הראשונה של קבוצת "אופקים חדשים"
1949 – יגאל ידין מתמנה לרמטכ"ל השני של צה"ל
1953 – קמבודיה זוכה בעצמאות מצרפת
1965 – רוג'ר אלן לפורט מצית עצמו מול בניין האומות המאוחדות במחאה על מלחמת וייטנאם
1965 – הפסקת החשמל הגדולה בצפון מזרח אמריקה שנמשכה 12 שעות על פני 207,000 קמ"ר
1967 – תוכנית אפולו: נאס"א משגרת את החללית הנסיונית (לא-מאוישת) אפולו 4 מקייפ קנדי
1975 – מרד על הפריגטה סטורוז'בוי של הצי הסובייטי
1987 – הוקם היישוב נופית
1989 – איחוד גרמניה: נפילת חומת ברלין
1993 – בעיר מוסטר שבבוסניה מתמוטט הגשר הישן, "סטארי מוסט" שנבנה בשנת 1566, לאחר כמה ימי הפצצה
2005 – עמיר פרץ נבחר ליושב ראש מפלגת העבודה, לאחר מערכת בחירות בה התמודד כנגד שמעון פרס ובנימין בן אליעזר
2005 – אל-קאעידה מבצע פיגועים בשלושה בתי מלון אמריקאים בעיר עמאן בירת ירדן. בפיגועים אלו נהרגו כ-60 בני אדם ונפצעו יותר מ-100 אנשים
2020 – הסכם שביתת נשק נחתם בין אזרבייג'ן, ארמניה ורוסיה, בכך תמה מלחמת נגורנו קרבאך השנייה
נולדו

1414 – אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (נפטר ב-1486)
1455 – יוהאן החמישי, רוזן נסאו-דילנבורג (נפטר ב-1516)
1719 – דומניקו לורנצו פונציאני, משפטן, כומר ושחמטאי איטלקי (נפטר ב-1796)
1841 – אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת (נפטר ב-1910)
1871 – פלורנס סאבין, מדענית רפואית אמריקאית (נפטרה ב-1953)
1914 – צביה לובטקין, מלוחמות מרד גטו ורשה (נפטרה ב-1978)
1914 – הדי לאמאר, שחקנית וממציאה אוסטרית (נפטרה ב-2000)
1922 – דורותי דנדרידג', שחקנית וזמרת אפרו-אמריקאית (נפטרה ב-1965)
1918 – ספירו אגניו, סגן נשיא ארצות הברית (נפטר ב-1996)
1924 – רוברט פרנק, צלם, צלם קולנוע ובמאי (נפטר ב-2019)
1927 – שלמה "צ'יץ'" להט, ראש העיר השמיני של תל אביב-יפו (נפטר ב-2014)
1928 – אן סקסטון, משוררת אמריקאית (התאבדה ב-1974)
1929 – אריק תומפסון, שחקן, מנחה טלוויזיה ומפיק אנגלי (נפטר ב-1982)
1929 – אימרה קרטס, סופר הונגרי-יהודי, זוכה פרס נובל לספרות (נפטר ב-2016)
1930 – אפרים דובק, דיפלומט ישראלי וראש המועצה המקומית בית שאן
1932 – פרנק סלבי, כדורסלן אמריקאי (נפטר ב-2024)
1934 – קרל סייגן, אסטרונום אמריקאי (נפטר ב-1996)
1934 – תנגיז סיגואה, פוליטיקאי גאורגי שכיהן כראש ממשלת גאורגיה (נפטר ב-2020)
1934 – רונלד הארווד, מחזאי, שחקן, תסריטאי ומפיק בריטי (נפטר ב-2020)
1934 – שולמית לפיד, סופרת ומחזאית ישראלית
1936 – מיכאל טל, שחמטאי ואלוף עולם בשחמט (נפטר ב-1992)
1940 – רודני פוקס, מפיק סרטי תעודה אוסטרלי ששרד תקיפה של כריש לבן
1944 – הרברט וימר, כדורגלן גרמני
1945 – זבולון אורלב, חבר הכנסת
1948 – שרון סטודר, שחיינית אמריקאית, אלופה אולימפית ושיאנית עולם (נפטרה ב-2013)
1952 – ג'ק שוסטק, ביולוג מולקולרי קנדי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
1960 – אנדראס ברמה, כדורגלן גרמני (נפטר ב-2024)
1961 – ג'יל דנדו, עיתונאית, קריינית ומגישת טלוויזיה בריטית ברשת BBC (נפטרה ב-1999)
1962 – ירון אילתי, שחיין ישראלי
1962 – סרחיו בטיסטה, כדורגלן ומאמן כדורגל ארגנטינאי
1965 – דוד קיגלר, שחקן וקומיקאי ישראלי
1967 – אלון בן דוד, פרשן צבאי, עיתונאי וכתב בטלוויזיה
1970 – כריס ג'ריקו, מתאבק קנדי
1971 – נדב אסולין, שחקן ישראלי
1972 – אריק דיין, שחקן אמריקאי
1973 – אליסון קורט, שחקנית ומדבבת קנדית
1974 – אלסנדרו דל פיירו, כדורגלן איטלקי
1977 – מאיה בוסקילה, זמרת ושחקנית ישראלית
1977 – ארז קו-אל, תסריטאי ויוצר טלוויזיה וקולנוע
1982 – מיכל ויצמן, שחקנית וסופרת ילדים ישראלית
1984 – פרנץ' מונטנה, ראפר, זמר ופזמונאי מרוקאי-אמריקאי
1993 – פיט דאן, מתאבק ב-WWE
1994 – עדי קונסטנטינוס, כדורגלן ישראלי
1999 – קרול סבייה, שחקנית, זמרת ויוטיוברית מקסיקנית
נפטרו

959 – קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-905)
1312 – אוטו השלישי, דוכס בוואריה (נולד ב-1261)
1918 – אלברט באלין, יזם גרמני ממוצא יהודי (נולד ב-1857)
1918 – גיום אפולינר, משורר צרפתי (נולד ב-1880)
1937 – רמזי מקדונלד, ראש ממשלת בריטניה (נולד ב-1866)
1940 – ארתור נוויל צ'מברלין, ראש ממשלת בריטניה (נולד ב-1869)
1952 – חיים ויצמן, נשיא מדינת ישראל הראשון (נולד ב-1874)
1953 – עבד אל עזיז אבן סעוד, מלכה הראשון של ערב הסעודית (נולד ב-1880)
1953 – דילן תומאס, משורר וולשי (נולד ב-1914)
1962 – איתן פרויד, שחיין ישראלי (נולד ב-1931)
1970 – שארל דה גול, נשיא צרפת (נולד ב-1890)
1991 – איב מונטאן, שחקן וזמר צרפתי (נולד ב-1921)
1997 – קרל המפל, פילוסוף של המדע (נולד ב-1905)
2000 – רפאל בשן, עיתונאי ומראיין ב"מעריב" ואחר כך ב"ידיעות אחרונות" (נולד ב-1930)
2001 – יגאל לב, סופר ועיתונאי ישראלי (נולד ב-1933)
2004 – סטיג לרסון, סופר, עיתונאי ופעיל פוליטי שוודי (נולד ב-1954)
2006 – מרקוס וולף, "האיש ללא פנים" – ראש השטאזי (נולד ב-1923)
2010 – עמוס לביא, שחקן קולנוע ישראלי (נולד ב-1953)
2011 – משה זילברמן, מחנך, אשר כיהן כראש העירייה הרביעי של באר שבע (נולד ב-1927)
2013 – דני ליטאי, במאי ופזמונאי ישראלי (נולד ב-1940)
2017 – ג'ון הילרמן, שחקן אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב ופרס אמי (נולד ב-1932)
2019 – אדה טרבאי, סופר, משורר, מתרגם ומחזאי יהודי-הונגרי (נולד ב-1932)
2021 – ג'רי דאגלס, שחקן יהודי-אמריקני (נולד ב-1932)
2022 – יואב רענן, קופץ למים ישראלי (נולד ב-1928)
2022 – גל קוסטה, זמרת ברזילאית (נולדה ב-1945)
2023 – רעננה מרידור, פרופסור חבר בחוג ללימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית (נולדה ב-1923)
2024 – לו דונלדסון, סקסופוניסט אלט (נולד ב-1926)
2024 – ראם נאראיאן, מוזיקאי הודי (נולד ב-1927)
חגים ואירועים החלים ביום זה

קמבודיה – יום העצמאות (1953)
ארצות הברית – יום החירות העולמית
ראו גם

9 בנובמבר בגרמניה
סיגליות – שיר בביצוע דויד ברוזה, ובו השורה "מי בתשיעי בכל נובמבר..."
8 בנובמבר – 10 בנובמבר
נובמבר
לוח אירועים שנתי
הערות שוליים

הדי לאמאר
קרל סייגן
קונסטנטינוס השביעי
חיים ויצמן
שארל דה גול
My Turn

My Turn הוא אלבום האולפן השני של הראפר האמריקאי ליל בייבי. האלבום יצא לאור ב-28 בפברואר 2020, על ידי חברות התקליטים קפיטול רקורדס, מוטאון רקורדס, וולף-פאק מיוזיק גרופ וקוואליטי קונטרול מיוזיק. האלבום מכיל הופעות אורח של גאנה, 42 דאג, פיוצ'ר, ליל עוזי ורט, ליל ויין, מאניבאג יו, יאנג ת'אג וריילו רודריגס. האלבום נתמך על ידי חמישה סינגלים: "Woah",‏ "Sum 2 Prove",‏ "Emotionally Scarred",‏ "All In" ו-"The Bigger Picture".
האלבום קיבל ביקורות חיוביות והגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, והפך לאלבום הראשון של ליל בייבי שהגיע להישג זה. מהדורת דלוקס, המכילה שש רצועות נוספות, יצאה לאור ב-1 במאי 2020.
רקע

באוקטובר 2019 חשף ליל בייבי את התוכניות להוציא את אלבום האולפן הבא שלו לפני סוף 2019, אך עוכב לשנה שלאחר מכן. עטיפת האלבום ותאריך צאתו נחשפו בינואר 2020. ליל בייבי הסביר בשידור חי באינסטגרם את שם האלבום:
קראתי לזה "My Turn" (בעברית: "התור שלי") כי אני מרגיש שלכולם הגיע תור. הגיע תורי עכשיו. כולם הוציאו את המיקסטייפים והאלבומים שלהם – מספר 1, מספר 2, מספר 3
המקור באנגלית
I called it My Turn 'cause I feel like everybody else had a lil' turn. It's my turn now. Everybody dropped their mixtapes, their albums – go number 1, number 2, number 3
קידום > סינגלים

הסינגל המוביל של האלבום, "Woah", יצא להורדה דיגיטלית ב-8 בנובמבר 2019. השיר הופק על ידי קוואי גלובל. הווידאו קליפ הנלווה לשיר פורסם ב-6 בדצמבר 2019.
הסינגל השני של האלבום, "Sum 2 Prove", יצא לאור ב-10 בינואר 2020. השיר הופק על ידי טווייסטד ג'יניוס. הקליפ הנלווה לשיר פורסם ב-18 בפברואר 2020.
"Emotionally Scarred" נשלח לרדיו הקצבי העכשווי כסינגל השלישי מהאלבום ב-15 באפריל 2020. הקליפ של השיר פורסם ב-30 באפריל.
הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "All In", יצא להורדה דיגיטלית ב-23 באפריל 2020. הקליפ הנלווה לו יצא בסמוך לצאת הסינגל.
הסינגל החמישי מתוך האלבום, "The Bigger Picture", יצא להורדה דיגיטלית ב-12 ביוני 2020, יחד עם קליפ נלווה.