stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולאי דוברוליובוב
קריירת המבקר

דוברוליובוב נפטר משחפת כבר בגיל 25 וזאת לאחר שהוא היה באירופה במשך שנה. למרות חייו הקצרים הוא פרסם הרבה. בדרך כלל מאמריו התפרסמו במגזין סוברמניק. רק במהלך שנת 1858 הוא פרסם כ-75 מאמרים ותגובות ליצירות ספרותיות שונות. חלק מיצירותיו לא התפרסמו עקב הוראת הצנזורה. גם יצירותיו שהיו מאמרים בנושא הספרות היו בעלי אופי פוליטי מובהק.
מאמרים שהיו בעלי חשיבות רבה, הם מאמרים שהוקדשו לרומנים של איוואן טורגנייב ואיוון גונצ'רוב ומחזות של אלכסנדר אוסטרובסקי. בתקופת ברית המועצות וגם היום מאמריו הם חלק של תוכנית הלימודים בבית הספר.
בשנת 1860 הוא נשלח למשך שנה לאירופה במטרה לשפר את מצב בריאותו. הדבר לא הצליח, הוא חזר לסנקט פטרבורג ונפטר בסוף 1861. הוא נטמן בבית הקברות בסנקט פטרבורג.
הוא נחשב עד היום לאחד המנהיגים של התנועה המהפכנית באימפריה הרוסית בשנות ה-60 של המאה ה-19. יחד עם זאת, אלכסנדר הרצן ראה בו קנאי שרק מפריע לקידום השינויים ברוסיה. פיודור דוסטויבסקי האשים אותו בזלזול בחשיבות האישיות באמנות.
הערות שוליים

↑  הביוגרפיה של ניקולאי דוברוליובוב (ברוסית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278235905171  PLWABN: 9810703173505606  BIBSYS: 90322040  BnF: cb119002890 (data)  CiNii: DA00470423  GND: 118679945  ISNI: 0000 0001 2149 1791  LCCN: n50059894  LNB: 000060994  NDL: 00438024  NKC: jn20000700411  NLA: 35038674  NSK: 000169859  NTA: 07028492X  RERO: 02-A000052236  RSL: 000052892  SELIBR: 183892  SUDOC: 026833387  Trove: 808701  VIAF: 120725045   WorldCat (עם VIAF): 120725045
ליגת העל השווייצרית

| --- | --- |

 כינוי:  קרדיט סוויס סופר ליג
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל השווייצרית 
 מדינות:  שווייץ שווייץ ליכטנשטיין ליכטנשטיין
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  10
 תקופת הפעילות:  1897–הווה (כ־127 שנים)
 אלופה נוכחית:  יאנג בויז ברן (2023/2024)
 מירב הזכיות:  גראסהופרס ציריך (27)
 מפעל מקביל:  הגביע השווייצרי
 מפעל נמוך:  הליגה השווייצרית השנייה
 www.sfl.ch
 
סמל הליגה בעבר
ליגת העל השווייצרית (Swiss Super League) היא ליגת הכדורגל הבכירה בשווייץ. הליגה הוקמה בשנת 1897 כאשר זוכת הליגה הראשונה הייתה גראסהופרס. בתום כל עונה הקבוצה הפחות טובה בטבלה יורדת לליגה השנייה ואילו הקבוצה הטובה בליגה השנייה עולה לליגה הראשונה. כמו כן, הקבוצה השנייה מסוף הטבלה בליגה הראשונה והקבוצה השנייה בטבלת הליגה השנייה משחקות שני משחקי פלייאוף ירידה שבסיומם המפסידה משחקת בעונה לאחר מכן בליגה השנייה ואילו המנצחת משחקת בליגה הראשונה. בעקבות כך שבליכטנשטיין אין ליגה, הקבוצות ממדינה זו משחקות בליגות השווייצריות. הבכירה שבהן היא ואדוץ.
עד עונת 2003/2004 הונהגה בשווייץ משך מספר שנים שיטת הקיזוז, אך בוטלה בשל טענות לחוסר ספורטיביות מצד הקבוצות.
היסטוריה

מועדון הכדורגל הראשון שהוקם בשווייץ היה מועדון הקריקט והכדורגל לוזאן ב-1860 על ידי סטודנטים אנגלים שגרו במדינה. היה זה גם מועדון הכדורגל הראשון שהוקם מחוץ לאנגליה. התאחדות הכדורגל השווייצרית הוקמה ב-1895 והחלה לקיים תחרות רשמית של "אליפות שווייץ בכדורגל" (שנקראה גם ה"סרייה A") ב-1897. בעונת הבכורה זכתה קבוצת גראסהופרס ציריך שהיא שיאנית הזכיות עד היום. ב-4 עונות הראשונות היה המפעל למעשה טורניר במתכונת גביע נוקאאוט של מספר קבוצות מצומצם שלאחר מכן נוספו עוד קבוצות בהדרגה. ב-1901 הפך הטורניר להיות במתכונת של בתים אזוריים שממנה עלו הקבוצות במקומות הראשונים לפלייאוף להתמודד על האליפות. ב-1905 התקבלה ההתאחדות השווייצרית לקונפדרציית פיפ"א. ב-1907 ועד 1909 חזרה ההתאחדות לקיים פלייאוף אליפות בלבד ללא בתים. ב-1909/1910 ועד 1932/1933 התקיימו שוב בתים אזוריים ולאחר מכן טורניר פלייאוף שהתקיים בתחילה בנוקאאוט ולאחר מכן בבית גמר שקבע את אלופת שווייץ.
החל מ-1933 מקיימת ההתאחדות ליגה שווייצרית עליונה בשם "הליגה הלאומית השווייצרית A" שהיא ליגה אחת ללא בתים אזוריים. בעונת הבכורה היו 16 קבוצות בליגה הבכירה בה זכתה סרבט ז'נבה. לאחר מכן בשנים הבאות צומצמה הליגה ל-12 קבוצות ולאחר מכן הורחבה ל-14 קבוצות.
ב-1954 הצטרפה ההתאחדות השווייצרית לקונפדרציית אופ"א (באותה העונה גם אירחה שווייץ את מונדיאל 1954).
היסטוריה > שיטת הקיזוז

בעונת 1987/1988 החלה הליגה להתקיים במתכונת של שיטת הקיזוז: הליגה הורכבה מ-12 קבוצות ששיחקו שני סיבובים במתכונת בית-חוץ. לאחר מכן קוזזו הנקודות בחצי והליגה חולקה לפלייאוף האליפות בו מתחרות 8 הראשונות בשני סיבובי משחקים נוספים ולפלייאוף תחתון בו התחרו 4 האחרונות בליגה הראשונה ו-4 הראשונות בליגה השנייה על הזכות לשחק בעונה הבאה בליגת העל השווייצרית, כש-4 הקבוצות שסיימו ראשונות בפלייאוף זכו לכך. מעונת 1995/1996 הקבוצות קיבלו בליגה 3 נקודות על ניצחון במקום 2 נקודות עד כה.
בעונת 2001/2002 נוצר מצב ייחודי בליגה השווייצרית, בו משתתפת קבוצת ואדוץ מליכטנשטיין בליגה השווייצרית, שהיא לא במדינה שלה, מפני שהיא קבוצת הכדורגל המקצוענית היחידה במדינה ולא קיימת ליגה ליכטנשטיינית מקצוענית. לכן ביקשה ואדוץ מההתאחדות השווייצרית להשתבץ במערכת הליגות שלה. ההתאחדות נענתה לבקשתה אולם התנאי היחידי שהעמידה ההתאחדות ואופ"א על מצב ייחודי זה, הוא שואדוץ אינה יכולה לזכות בכרטיסים לאירופה מההתאחדות השווייצרית דרך הליגה. כלומר האפשרות היחידה שלה להשתתף בגביעי אירופה היא רק דרך הכרטיס לליגה האירופית בלבד של גביע ליכטנשטיין (בו היא זוכה רוב השנים ברציפות), ולמעשה היא איננה יכולה להגיע למפעל ליגת האלופות. בסיום עונת 2002/2003 שיטת הקיזוז בוטלה בשל טענות לחוסר ספורטיביות מצד הקבוצות.
החל מעונת 2003/2004 שונתה השיטה בליגה לחלוטין: הליגה הוקטנה ל-10 קבוצות בלבד, שיטת הקיזוז בוטלה ובמקומה ישנם 3 סיבובים בין כל הקבוצות בליגה. הקבוצה במקום העשירי יורדת לליגת המשנה בעוד הקבוצה במקום התשיעי מקיימת משחקי פלייאוף ירידה נגד הקבוצה שסיימה במקום השני בליגת המשנה. מ-2009 ועד 2017, זכתה פ.צ. בזל ב-8 אליפויות ברצף והיא שיאנית האליפויות הרצופות בליגת העל השווייצרית, אולם שיאנית הזכיות באליפות שווייץ היא גראסהופרס ציריך עם 27 זכיות לאורך ההיסטוריה.
בעונת 2023/24 השיטה השתנתה והליגה חזרה ל-12 קבוצות. כתוצאה מכך בעונת 2022/23 לא הייתה יורדת ישירה אלא הקבוצה האחרונה התמודדה נגד ירידה נגד המקום השלישי מליגת המשנה. ושני הראשונות מליגת המשנה עלו לליגה הראשונה. השיטה החל מעונת 2023/24 היא שלושה סיבובים שבהם הקבוצות נפגשות האחת נגד השנייה (33 מחזורים) לאחר מכן הליגה מפוצלת לשניים, קבוצת האליפות בה יהיו 6 הקבוצות הראשונות לאחר 33 מחזורים, וקבוצה הירידה בה יהיו 6 הקבוצות האחרונות. כל קבוצה תפגוש את 5 האחרות בקבוצה שלה ובסיומה תקבע האלופה והיורדות. בניגוד לעונות שלפני המעבר לליגה של 10 קבוצות, לא תופעל שיטת הקיזוז וכל קבוצה תמשיך לפיצול עם כל הנקודות שצברה עד למחזור ה־33.
הקבוצות והאצטדיונים לעונת 2024/2025

| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| בזל | בזל | זנקט יאקוב פארק | 37,994 |
| גראסהופרס ציריך | ציריך | אצטדיון לציגרונד | 26,103 |
| לוזאן | לוזאן | אצטדיון דה לה טולייר | 12,544 |
| לוגאנו | לוגאנו | סטאדיו קורנראדו | 6,390 |
| לוצרן | לוצרן | סוויספורארנה | 16,490 |
| סרבט ז'נבה | ז'נבה | סטאד דה ז'נב | 28,833 |
| סיון | סיון | אצטדיון טורבילון | 14,283 |
| סנט גאלן | סנט גאלן | קיבון פארק | 19,455 |
| וינטרטור | וינטרטור | אצטדיון שוטזנוייס | 8,400 |
| יאנג בויז ברן | ברן | סטאד דה סוויס ונקדורף | 31,120 |
| איוורדון | איוורדון-לה-בן | האצטדיון העירוני של איוורדון | 6,600 |
| ציריך | ציריך | אצטדיון לציגרונד | 26,103 |
אלופות הליגה לפי עונות

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע השווייצרי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
אליפויות לפי קבוצה

| מועדון | זכיות | סגנויות | מקום שלישי | עונות זכייה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גראסהופרס ציריך | 27 | 21 | 13 | (1897/1898), 1899/1900, 1900/1901, 1904/1905, 1920/1921, 1926/1927, 1927/1928, 1930/1931, 1936/1937, 1938/1939, 1941/1942, 1942/1943, 1944/1945, 1951/1952, 1955/1956, 1970/1971, 1977/1978, 1981/1982, 1982/1983, 1983/1984, 1989/1990, 1990/1991, 1994/1995, 1995/1996, 1997/1998, 2000/2001, 2002/2003 |
| פ.צ. בזל | 20 | 9 | 5 | 1952/1953, 1966/1967, 1968/1969, 1969/1970, 1971/1972, 1972/1973, 1976/1977, 1979/1980, 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005, 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017 |
| סרבט ז'נבה | 17 | 16 | 13 | 1906/1907, 1917/1918, 1921/1922, 1924/1925, 1925/1926, 1929/1930, 1932/1933, 1933/1934, 1939/1940, 1945/1946, 1949/1950, 1960/1961, 1961/1962, 1978/1979, 1984/1985, 1993/1994, 1998/1999 |
| יאנג בויז ברן | 17 | 19 | 13 | 1902/1903, 1908/1909, 1909/1910, 1910/1911, 1919/1920, 1928/1929, 1956/1957, 1957/1958, 1958/1959, 1959/1960, 1985/1986, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020 2020/2021, 2022/2023, 2023/2024 |
| פ.צ. ציריך | 13 | 9 | 8 | 1901/1902, 1923/1924, 1962/1963, 1965/1966, 1967/1968, 1973/1974, 1974/1975, 1975/1976, 1980/1981, 2005/2006, 2006/2007, 2008/2009, 2021/2022 |
| לוזאן | 7 | 8 | 8 | 1912/1913, 1931/1932, 1934/1935, 1935/1936, 1943/1944, 1950/1951, 1964/1965 |
| לוגאנו | 3 | 6 | 11 | 1937/1938, 1940/1941, 1948/1949 |
| לה שו-דה-פון | 3 | 3 | 7 | 1953/1954, 1954/1955, 1963/1964 |
| וינטרטור | 3 | 2 | 1 | 1905/1906, 1907/1908, 1916/1917 |
| אראו | 3 | 1 | 3 | 1911/1912, 1913/1914, 1992/1993 |
| נשאטל גזמאקס | 2 | 3 | 8 | 1986/1987, 1987/1988 |
| פ.צ. סיון | 2 | 2 | 7 | 1991/1992, 1996/1997 |
| סנט גאלן | 2 | - | 4 | 1903/1904, 1999/2000 |
| ביל/ביין | 1 | 2 | 2 | 1946/1947 |
| לוצרן | 1 | 2 | 2 | 1988/1989 |
| אטואל שו דפונדס | 1 | 1 | - | 1918/1919 |
| קנטונל נשאטל | 1 | - | 1 | 1915/1916 |
| אנגלו אמריקן | 1 | - | - | 1898/1899 |
| בריל סט. גאלן | 1 | - | - | 1914/1915 |
| AC בלינצונה | 1 | - | - | 1947/1948 |
הערות שוליים

↑  מיכל גרונדלנד, ‏גם בשוייץ הבינו: ניסינו את הקיזוז והתחרטנו על כך, באתר ONE‏, 23 במאי 2010
↑  אליפות לא רשמית
| ליגות הכדורגל העליונות של אירופה (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | הפוטבול ליג (אנגליה) • ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
פולחן השטן במטאל

מאז היווצרות ההבי מטאל בתחילת שנות ה-70, נוצר קשר הדוק בין סגנון זה למוטיבים של השטן. אמני מטאל שונים השתמשו (ומשתמשים עד היום) בסמלים ומוטיבים "שטניים" בליריקה (מילות השירים), באסתטיקה, בעטיפות האלבומים ובהופעות החיות.
להקות מטאל רבות משתייכות לזרם השטניזם האתאיסטי; להקות אלו משתמשות בדמות השטן באופן אלגורי, בעיקר כמייצג ערכים ועקרונות המנוגדים לסדר העולם הנוצרי, ולדתות אברהמיות בכלל. לעומת זאת, שטניזם תאיסטי במטאל הוא נדיר בהרבה, וכמעט לא קיים בכלל מחוץ לז'אנר הבלאק מטאל.
היסטוריה

במהלך שנות ה-60 וה-70, מספר להקות רוק - בעיקר Coven ו-Black Widow, התאפיינו בליריקה ואסתטיקה שעסקו במפורש בנושאים של השטן וכישוף. למעשה, Coven מוכרת על ידי חובבי הארד רוק והיסטוריונים שונים בתור הלהקה הראשונה שהציגה את ה"מאנו קורנוטה" לתרבות הרוק, המטאל והפופ, כפי שניתן לראות באלבום הבכורה שלהם משנת 1969, Witchcraft Destroys Minds & Reaps Souls.
בשנת 1970 הוציאה הלהקה Black Sabbath את אלבום הבכורה שלה, Black Sabbath, אלבום שלעיתים קרובות נחשב לאלבום ההבי מטאל הראשון, ואף לאלבום פרוטו-דום. האלבום אופיין בליריקה ואווירה אפלה ופסימית אשר לא הייתה נפוצה בתקופה זו, והכיל אזכורים ללוציפר ולתורת הנסתר. בכך, הם קבעו את הסטנדרטים של ההבי מטאל. בשנות ה-80, נעשה שימוש רב וישיר יותר בדימויים שטניים פרובוקטיביים על ידי להקות מטאל רבות; הראשונה שאפשר להחשיב לשטנית של ממש היא Venom, שהוציאה את אלבום הבכורה שלה, Welcome to Hell, ב-1981.
היסטוריה > בלאק מטאל

בעוד שנושאי המוות, הרצח והאלימות הם נושאים שכיחים מאוד במטאל על כל סוגיו, להקות בלאק מטאל רבות מתיימרות לנגן מוזיקה "שטנית" ממש, מטיפות נגד הנצרות, ומרבות לדבר על קץ האנושות. למעשה, הבלאק מטאל נחשב לז'אנר המוזיקלי השטני ביותר בכל הזמנים.
המונח הסוגתי 'בלאק מטאל' הוגדר עם יציאתו של האלבום "Black Metal" של Venom הבריטית בשנת 1982. על אף שהמוזיקה הייתה קרובה יותר לספיד מטאל ולת'ראש מטאל, ניתן היה למצוא מרכיבים ומאפיינים רבים אשר הפכו לחלק אינטגרלי מהבלאק מטאל. העיסוק בטקסטים שטניים ובתורת הנסתר יחד עם הדימוי השטני שנלווה לכך גם במהלך הופעות וכן השימוש בכינויים מיסטיים של חברי ונום, הם כמה מהמאפיינים האומנותיים היותר בולטים בבלאק מטאל עד היום.
היסטוריה > בלאק מטאל > שטניזם אתאיסטי

מרבית להקות הבלאק מטאל השטניות הן אתאיסטיות, ומשתייכות לזרם השטניזם האתאיסטי; להקות אלו משתמשות בדמות השטן באופן אלגורי, בעיקר כמייצג ערכים ועקרונות המנוגדים לסדר העולם הנוצרי, ולדתות אברהמיות בכלל. אף על פי שחברי הלהקה Venom הכריזו על עצמם כשטניסטים, זה היה יותר מעשה של פרובוקציה מאשר ביטוי של מסירות אמיתית לשטן. פעולת הבלאק מטאל הראשונה שאימצה את השטניזם בצורה רצינית יותר הייתה Mercyful Fate, שכן סולנה, King Diamond, הצטרף לכנסיית השטן. דוגמה נוספת ללהקה כזו היא Dark Funeral, אשר הליריקה שלה נוטה להתמקד באנטי-נצרות ובחילול הקודש, וחלק מחבריה הם חברים בכנסיית שטן.
היסטוריה > בלאק מטאל > שטניזם תאיסטי

על ידי מספר להקות בלאק מטאל, נטען כי הן מאמינות בקיום ממשי של דמות השטן כאלוהות או ככוח אמיתי, ומכוונות את פולחנן, את הערצתן ואת הליריקה שלהן אליו. להקות בלאק מטאל המשתייכות לזרם השטניזם התאיסטי כוללות את Dissection,‏ Watain ו-Aosoth.
היסטוריה > דת' מטאל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > מוזיקאי בלאק מטאל > רציחתו של יורונימוס

אחד האירועים המכוננים בהיסטוריה והתרבות של הז'אנר היה הירצחו של יורונימוס, גיטריסט להקת מייהם.
לפני שחרור האלבום משנת 1993, וארג ויקרנס (באסיסט הלהקה באותה התקופה, והאיש שמאחורי הפרויקט בורזום) רצח את יורונימוס, הגיטריסט ומנהיג הלהקה בכך שדקר אותו 23 פעמים בביתו. הסיבות לרצח נותרו עלומות עד היום. ויקרנס טען שרצח את יורונימוס מתוך הגנה עצמית לאחר ששמע שזה מתכנן לחטוף אותו, להביא אותו ליער, להתעלל בו ולצלם את הכל. טענה זו הופרכה בבית המשפט וויקרנס נשפט ל-21 שנות מאסר, העונש המקסימלי בנורווגיה. הוא שוחרר ב-2009 אחרי שריצה 16 שנות מאסר.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > מוזיקאי בלאק מטאל > התאבדותו של Dead

עם תחילת שנות התשעים אין ספור אירועים נתקשרו במייהם ואחד המקרים הנודעים ביותר הייתה התאבדותו של סולן הלהקה השוודי פר אינגב אולין שכּוּנה Dead. בשנת 1991 ביצע אולין התאבדות בעזרת רובה ציד, (אותו קיבל יחד עם התחמושת מוארג ויקרנס) ולאחר שחתך את ורידי אמותיו בסכין. סופר כי Dead השאיר אחריו מכתב בו נכתב בפשטות "סליחה על כל הדם" ומספר מילות התנצלות על שהתאבדותו נעשתה בדלתיים סגורות. קיומו של המכתב אושר על ידי Hellhammer (המתופף של מייהם). גופתו של Dead נתגלתה על ידי יורונימוס שלא הזעיק את המשטרה ובמקום זאת נסע לאוסלו עם מנת לקנות מצלמה חד-פעמית, חזר למקום ההתאבדות וצילם את גופתו של Dead כאשר הוא הציב את הגופה במספר תנוחות. התמונות נגנבו מאוחר יותר ואחת מהן שימשה כעטיפת לאלבום הבוטלג "Dawn Of The Black Hearts" של מייהם, שהפך לאחד מאלבומי הבוטלג המופצים ביותר בתולדות הבלאק מטאל בפרט והמטאל בכלליותו. סביב התאבדותו של פר נפוצו שמועות רבות ביניהם שיורונימוס חתך חלק ממוחו ואכל ממנו ושחברי להקת מייהם הכינו מעצמותיו שרשראות לצוואר. השמועות הללו התבררו כשקריות.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > מוזיקאי בלאק מטאל > הצתת הכנסיות

נושאי הדגל וחלוצי הבלאק מטאל האמינו בגישה אנטי-נוצרית חריפה ומאידך גיסא הזדהו חלקם עם האמונות הפגניות אותן הנצרות דיכאה והשמידה. כחלק מאותה אידאולוגיה נעשו למעלה מ-50 הצתות מכוונת כנגד כנסיות ברחבי נורווגיה, הן על ידי חברי הלהקות עצמן והן על ידי אנשים אשר הושפעו מהאידאולוגיה האנטי-נוצרית והנון-קונפורמיסטית של הבלאק מטאל. עיקר ההצתות התרחשו בין השנים 1992 ועד 1996 בנורווגיה והן נחשבו לקלימקס האידאולוגי של חברי הלהקות אשר ביטאו את זעמם וסלידתם מהנצרות על ידי הרס של מבנים נוצריים שחלקם היו בני כמה מאות שנים ואף הייתה להם חשיבות היסטורית מבחינת הנצרות בסקנדינביה.
אחד ממקרי ההצתה היותר מפורסמים הייתה הצתת כנסיית Fantoft stavkirke שעמדה ברובע פאנה שבעיר ברגן שבנורווגיה. על פי השערות המשטרה, היה זה וארג ויקרנס (המוכר גם מפרויקט היחיד שלו בורזום וכן בכינוי "קאונט גרינשך") שעשה זאת לבדו, אולם מחוסר ראיות לא היה ניתן להאשימו בדבר ואת זמנו בכלא הוא מעביר בעוון רציחתו של יורונימוס. רמז עבה שאולי מעיד על הקשר בין שריפת הכנסייה בברגן לבין ויקרנס היא העובדה כי עטיפת האלבום "Aske" שיצא ב-1993 תחת הפרויקט בורזום, היא בעצם תמונה של יסודותיה השרופים של הכנסייה.
וארג ויקרנס מעולם לא ריצה מאסר בכלא עקב שריפת כנסיות אך לעומתו סאמות' (Samoth) מאמפרור, שהצית כנסייה העונה לשם Skjod (סקיוד) באזור רוגלנד (Rogaland) נשפט ונכלא ל-16 חודשי מעצר בכלא הנורווגי. לפי חקירת המשטרה, באותה הצתה התלווה אל סאמות' וארג ויקרנס, אך סאמות' הוא זה שהצית את הכנסייה בעזרת בלוני גז שהבעירו את האש שכילתה את העץ הישן ממנו הייתה בנויה הכנסייה.
עם דעיכת הפעילות האידאולוגית של להקות הבלאק מטאל, הדעות חלוקות בקרב אמני הבלאק מטאל האם אותן פעולות אשר נתפסו כקיצוניות למדי, היו לגיטימיות ונכונות. Gaahl סולנה של גורגורות' אמר במספר ראיונות שהוא תומך באותן ההצתות וחושב שעשייתן היה נכונה ואף אומר שהצתות מכוונות עוד יקרו בעתיד, בעוד בלספמר, נגן הגיטרה המחליף של מייהם, טוען שאותן פעולות היו מטופשות היות שבמקומות בהן הוקמו הכנסיות היו בעבר מקדשים ומזבחים פאגאנים ובעצם שריפתם של הכנסיות ישנה פגיעה במסורת ובמורשת הפאגאנית לה רוחשים חברי להקות הבלאק מטאל כבוד רב.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > מוזיקאי בלאק מטאל > פרשיית הרצח של פאוסט

ב-21 באוגוסט 1992, בעת ביקור משפחתי בלילהאמר, ביקר פאוסט, בזמנו מתופף להקת אמפרור, בפאב מקומי. בדרכו חזור, עבר פאוסט ליד הפארק הלאומי (בו התקיימה אולימפיאדת החורף בשנת 1994), והחל לדבר איתו אדם זר. פאוסט הבין כי מדובר בהומוסקסואל שתוי שמנסה להתחיל איתו. לאחר שנשאל על ידי הזר האם הוא מעוניין ללכת איתו ליער, והסכים, לדבריו "כבר אז החלטתי שאני רוצה להרוג אותו, מה שהיה מאוד מוזר בגלל שאני לא כזה. אני לא סתם הולך ורוצח אנשים". בשלב מסוים בדרך, שלף פאוסט סכין שהייתה ברשותו למטרת הגנה עצמית במקום מגוריו, והחל לדקור את הזר. לאחר 37 דקירות בבטן, בצוואר ובפנים, המשיך פאוסט לבעוט בפניו כשהוא שוכב על הארץ. בסוף המעשה המשיך פאוסט לנהר סמוך, ושטף את הדם מפניו ומידיו. למשטרה לא הייתה יכולת לקשר את פאוסט לרצח, ועל כן היה פאוסט חופשי לשנה עד שנתפס. ככל הנראה, עלתה בעקבותיו המשטרה לאחר חקירה של סולן הלהקה, וגארד. לאחר שחרורו ממאסר, הקים פאוסט עם גיטריסט הלהקה, סאמות' (שנכלא בעצמו ל-16 חודשים בגין השתתפות בשריפת כנסיות), להקת בלאקנד דת' מטאל בשם Zyklon, שהתפרקה ב-2010. מאוחר יותר סיפר פאוסט כי הוא אינו מעוניין בקשר נוסף לסצנת הבלאק מטאל הנורווגית.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > מוזיקאי בלאק מטאל > ג'ון נודויט

ג'ון נודויט היה מוזיקאי שוודי, והוא ידוע ביותר בתור הסולן והגיטריסט של הלהקה Dissection. ב-1997 התפרקה Dissection עקב כניסתו של נודויט לכלא, לאחר שרצח הומוסקסואל. הלהקה חזרה לפעול לאחר שחרורו של הסולן מהכלא בסוף שנת 2004 עם הרכב חדש לגמרי (למעט נודויט). האלבום השלישי והאחרון של הלהקה, Reinkaos, מכיל ליריקה המבוססת על העקרונות והאמונות של MLO,(אנ') ארגון שטניסטי-תאיסטי אוקולטיסטי ומיזנתרופי, הדוגל ב"שטניזם אנטי-קוסמי" וב"כאוס-גנוסטיות", אשר נודויט היה חבר בו. נודויט היה חבר גם בארגון הפשע המאורגן Werewolf Legion. ב-16 באוגוסט 2006 התאבד נודויט בירייה בראשו במהלך טקס פולחני, כאשר הוא מוקף בטבעת נרות ובכתביה של MLO.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > מוזיקאי בלאק מטאל > הרשעתו של גאהל בתקיפה ובעינויים

בשנת 2002, גאהל, בזמנו סולן הלהקה Gorgoroth, נידון ל-12 חודשי מאסר בגין תקיפה שהתרחשה בשנת 2000, והוא חויב לשלם לקורבן 158,000 NOK. בשנת 2006 ישב גאהל עוד תשעה חודשים (מתוך ארבעה עשר חודשי מאסר) בכלא. הוא הואשם בתקיפה בנסיבות מחמירות ועינויים של אדם במשך שש שעות, תוך כדי איסוף דמו לתוך כוס, ואיום להכריח אותו לשתות אותו. גאהל חויב לשלם לקורבן 190,000 NOK, אך הוא ממשיך לטעון שהוא פעל מתוך הגנה עצמית.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > רצח ה-Dari Mart

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > רצח אליזה פהלר

אליזה פהלר (24 באפריל 1980 - 22 ביולי 1995) הייתה קורבן רצח שהוריה ניסו לתבוע את להקת הת'ראש מטאל סלייר (Slayer), בטענה שהמוזיקה של הלהקה תרמה למותה של בתם.
אליזה נרצחה בקיץ 1995, כאשר שלישיית הרוצחים פיתו את אליזה מביתה מתוך כוונה מוצהרת להרוג אותה כחלק מטקס ופולחן שטני, אף על פי שהפשע נושא רבים מסימני ההיכר של רציחות דומות על רקע מיני, וככל הנראה כלל נקרופיליה ואונס של גופתה. להגנתם, הנאשמים אמרו שהם היו צריכים להקריב "קורבן לשטן" כדי לתת ללהקת ההבי מטאל שלהם, Hatred, את ה"טירוף" בשביל "להתמקצע" ולנגן טוב יותר. שלושת הרוצחים כלואים ומרצים מאסר עולם.
דייוויד וליזאן פהלר, הוריה של אליזה, טענו שהשירים של סלייר "Postmortem" ו-"Dead Skin Mask" (מהאלבומים Reign in Blood ו-Seasons in the Abyss, בהתאמה) נתנו לשלושת הרוצחים הנחיות מפורטות "לעקוב, לאנוס, לענות, לרצוח ולבצע מעשי נקרופיליה" על בתם. התביעה הוגשה במקור בשנת 1996 אך נדחתה עד שנת 2000 כאשר משפטם של הרוצחים הסתיים. התיק הראשוני נזרק במקור, והשופט קבע, "אין אפשרות לנקוט עמדה משפטית שתהפוך את סלייר אחראי למותה של הילדה".
בני הזוג פהלר לא נרתעו, ופתחו בתביעה שנייה בטענה שסלייר "הפיצו ביודעין חומר מזיק לקטינים". גם תיק זה נדחה, כאשר השופט קבע: "אני לא מחשיב את המוזיקה של סלייר למגונה או מזיקה לקטינים".
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > יארנו אלג

יארנו סבסטיאן אלג (נולד ב-1975) הוא שטניסט פיני מוצהר שנידון למאסר עולם בגין רצח גבר בן 23, אכילת חלק מחלקי גופו, והסתת אחרים להשתתף בטקס שכלל עינויים של הקורבן תוך כדי האזנה לשירים מתוך The Cainian Chronicle, אלבום של להקת הבלאק מטאל Ancient, ב-21 בנובמבר 1998, בהיווינקה. המקרה תואר בדרך כלל כרצח הנורא ביותר בהיסטוריה הפינית, ונאמר שהוא "הושפע מאוד משטניזם". ב-2014 אלג השתחרר על תנאי.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > חיות השטן

חיות השטן (באיטלקית: Bestie di Satana) הוא שמה של כת שטניסטית איטלקית שחבריה הורשעו במספר רציחות שבוצעו בין השנים 1998 ל-2004. בין היתר, נטען כי חברי "חיות השטן" הושפעו ממטאל קיצוני, בעיקר דת' מטאל ובלאק מטאל. בתגובה לפשעים, הכומר דון אלדו בונאיטו קרא לאסור את דת' המטאל, ואמר "אם המוזיקה הופכת את עצמה לכלי של מעשים מרושעים ומוות, יש לעצור אותה". לאור הגילויים של חיות השטן, החקירה והמשפט, כמו גם הדאגה הציבורית הגוברת, המשטרה האיטלקית הצהירה על כוונתה להקים יחידה מיוחדת שתתמקד בכתות דתיות חדשות, במיוחד שטניסטים וקבוצות פולחניות אלימות אחרות. היא תתאם חקירות ארציות לגבי תנועות דתיות חדשות שעלולות להיות מסוכנות, ותכננה לכלול פסיכולוגים וכומר מומחה לתורת הנסתר.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > רודריגו אוריאס גלרדו

רודריגו אוריאס גלרדו הוא שטניסט מצ'ילה, שהרג ושיסף את גרונו של כומר קתולי איטלקי, ב-24 ביולי 2004. לאחר מכן הוא ניסה להתאבד, כאשר דקר את עצמו מספר פעמים באותה הסכין, ומרח את עצמו בדמו של הכומר. רודריגו היה בזמנו בן 25, בעוד הכומר היה בן 69. לרודריגו היו מספר קעקועים שטניים, כולל פנטגרם. נטען כי רודריגו, שהיה מעריץ בלאק מטאל, הושפע מלהקות כמו Dark Funeral ו-Marduk. כשנה לפני רצח, רודריגו נפגש עם חברי להקת Dark Funeral, כשהופיעו לראשונה בצ'ילה, וביקש מאמפרור מגנוס קאליגולה (בזמנו סולן הלהקה) לעשות צלב הפוך על זרועו עם סיגריה. אמפרור מגנוס קאליגולה, שהיה שיכור אז, הסכים. רודריגו סבל מסכיזופרניה פרנואידית; לבסוף, בית המשפט הכריז שלא ניתן להטיל עליו עונש, והפנה אותו לבית חולים פסיכיאטרי.
המאבק המשפטי נגד המטאל ומקרים בולטים > מקרי טבח וירי המוני

מספר מקרים של טבח, ירי המוני, ורצח המוני, קושרו ללהקות אקסטרים מטאל שונות, ולשטניזם של חלק מלהקות אלו, ו/או של המבצעים בעצמם.
הירי בוראניה היה מקרה של ירי המוני ורצח-התאבדות שהתרחש ב-3 ביוני 1993, בצריפים של חטיבת מורבה הדרומית של הצבא היוגוסלבי, וראניה, מחוז פצ'יניה. מבצע הירי, יוז'ף מנדר, היה חבר בלהקת דת' מטאל ובכת שטניסטית; הוא תואר בתור אדם אגרסיבי ואפל.
הירי בקובורג היה ניסיון לירי בבית ספר שבקובורג, בוואריה, גרמניה. המקרה התרחש בשעות הבוקר של ה-2 ביולי 2003. האירוע נגמר בכך שהמבצע, בן ה-16, ירה בירך של פסיכולוגית בית הספר כשהיא ניסתה לקחת ממנו את האקדח, ולאחר מכן התאבד בירייה בראשו. בתקשורת נטען כי המבצע היה חבר בכת השטן וכי בלילות הוא נהג להשתתף במיסות שחורות בבית קברות שבקובורג. הוא היה מעריץ בלאק מטאל, והתפרסמה תמונה שלו עם חולצה של Dark Funeral.
ב-17 באוגוסט 2008, תלמיד בן 18 תקף ארבעה אנשים עם חרב סמוראי, בבית ספר שבקרוגרסדורף, דרום אפריקה. תלמיד אחד נרצח. נאמר כי מבצע התקיפה היה מעורב בפעילויות שטניסטיות, ורכש תלבושות בהשפעת להקת הנו-מטאל הפופולרית Slipknot, אותה העריץ.
בשנת 2019, סגנון המטאל הקיצוני פורנוגריינד ראה תשומת לב בתקשורת המיינסטרים לאחר פיגוע הירי בדייטון, כשהתברר שהיורה, קונור בטס בן ה-24, היה הסולן של להקת פורנוגריינד מיזוגנית בשם Menstrual Munchies, וביצע את הגראולינג בה. הלהקה הוציאה שירים על אונס, רצח, נקרופיליה ומעשים מזוויעים אחרים נגד נשים. ג'סי קריקבאום, בן 25, היה חבר בלהקה והופיע יחד עם בטס. מאז שנודע לו על הטבח, קריקבאום מנסה למחוק באינטנסיביות את כל המוזיקה של הלהקה באינטרנט. אין הוכחה שלקונור בטס היה עניין ממשי בשטניזם; הוא אמנם היה חבר בלהקות מטאל קיצוניות ואלימות, אך לא בהכרח שטניסטיות.
ראו גם

כת השטן
בלאק מטאל
מאנו קורנוטה