stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארכאונים

| ארכאונים |
| --- | --- |

מיון מדעי
על־ממלכה:: ארכאונים
שם מדעי
 Archaea ‏ווז & Kandler & Wheelis, 1990
אַרְכֵאוֹנִים (שם מדעי: Archaea, בעברית "חיידקים קדמונים") הם יצורים המהווים את אחת משלוש העל-ממלכות הטקסונומיות בביולוגיה (לצד אאוקריוטים וחיידקים).
הארכאונים הם מיקרואורגניזמים פרוקריוטיים (חסרי גרעין ואברונים). ביולוגים החלו להפריד אותם במיון הטקסונומי מהחיידקים רק בשנות ה-70 של המאה ה-20; הרכבם ותנאי החיים הייחודיים של חלק מהם מעוררים עניין רב במחקר הביולוגי. הארכאונים "אלמוניים" יחסית לחיידקים, וזאת משלוש סיבות:
מספר המינים המוכרים של הארכאונים מצומצם בהרבה מזה של החיידקים;
בניגוד לחיידקים, הגורמים למספר רב של מחלות, לא נתגלו עדיין ארכאונים הגורמים למחלה כלשהי;
חלק מהארכאונים חיים בסביבות קיצוניות הנמצאות הרחק מסביבת האדם.
בין הארכאונים והחיידקים קיימים הבדלים ניכרים ומהותיים בהרכב התא (ובמיוחד בהרכב הממברנה) ובחומר התורשתי. בעבר ראו בארכאונים קבוצה של חיידקים והם נקראו archaebacteria, אולם הבדלים גנטיים (ב-RNA הריבוזומי) הביאו לפיצול החיידקים והארכאונים לשתי על-ממלכות, וכן להסקת מסקנה מרחיקת לכת (שיש כאלה החולקים עליה): הארכאונים קרובים יותר מבחינה אבולוציונית אל האיקריוטים (ובכללם האדם) מאשר לחיידקים. הפרדת החיידקים לשתי על-ממלכות יצרה את החלוקה המקובלת היום של שלוש על-ממלכות שאותה הציע לראשונה קרל ווז (אנ'): ארכאונים, איקריוטים וחיידקים.
היסטוריה של המחקר

הדיווח הקדום ביותר על מה שיסווג מאוחר יותר כזן מסוג ארכיאה, Halococcus morrhuae L.D. 3.1, מתוארך לשנת 1880, יותר ממאה שנה לאחר שמולר תיאר את המין הראשון של בקטריה מסוג  Aquaspirillum serpens, בשנת 1786, אף כי זו זוהתה כחיידק רק מאוחר יותר
בתחילת שנות ה-1900, למיקרוביולוגים הייתה גישה לערכת כלים מוגבלת מאד בהשוואה למיקרוביולוגים מודרניים. כתוצאה מכך, סיווגים מוקדמים, המבוססים בעיקר על מאפיינים פנוטיפיים, קיבצו ארכאונים וחיידקים יחד. מספר התקדמות מדעית וטכנולוגית במחצית השנייה של המאה העשרים, כולל פיתוח טכנולוגיות רצף DNA ופילוגניה מולקולרית, שינו בצורה יסודית את תחום המיקרוביולוגיה.
בשנת 1977, קרל ווז (אנ') וג'ורג' פוקס (אנ') זיהו את ארכיאה (שנקראה אז Archaebacteria) כעל-ממלכה שלישי של חיים, לצד חיידקים ואיקריוטים, וזאת באמצעות עצי RNA ריבוזומליים של תת-יחידות קטנות אוניברסליות (rRNA).
מאז, תוארו בספרות המדעית מאפיינים מרכזיים של הביולוגיה של הארכאים, כולל פיזיולוגיה, ביולוגיה של התא, הגיוון ואורחות החיים שלהם. המחקרים מדגישים את הייחודיות וההבחנה האבולוציונית שלהם מחיידקים ואיקריוטים. עם זאת, נכון לשנת 2021, בהשוואה לקבוצות מיקרוביאליות אחרות, הארכאות עוד לא נחקרו במידה ניכרת, והיבטים רבים של הביולוגיה שלהן נותרו מעורפלים.
מיון

קיימות מספר מערכות (לעיתים מסווג כממלכות) של ארכאונים:
Crenarchaeota (אנ')
Euryarchaeota (אנ')
Korarchaeota (אנ')
Nanoarchaeota (אנ')
Thaumarchaeota (אנ')
ניתן לחלק את הארכאונים גם על פי סוג סביבת המחיה שאימצו להם. ארכאונים רבים חיים בסביבות קיצוניות. חלקם תרמופיליים וחיים במעיינות מים חמים ובאזורים געשיים במעמקי האוקיינוסים. אחרים הם הלופיליים (אוהבי מלח) וחיים בימות מלוחות. ויש החיים בסביבה חומצית.
המגוון הגנטי של הארכאונים לא ידוע במלואו והוא מתרחב בהדרגה. בשנת 2005, הערכות למספר המערכות הטקסונומיות נעות בין 18 ל-23, ומתוכן רק שמונה מערכות מופו וזוהו בוודאות.
נכון לשנת 2021 לאחר 40 שנות מחקר, המגוון של ארכיאות ידועות התרחב מ-2 מערכות לכ-30, הכוללות מעל מ-20,000 מינים. רוב המגוון הזה נחשף על ידי סקרי רצף גן אמפליקוני 16S rRNA סביבתיים, תוך שימוש במגוון רחב של פריימרים אוניברסליים וממוקדים.
מורפולוגיה

ארכאונים שונים בגודלם, וקוטרם נע מ-0.1 מיקרומטר (μm) ועד 15 מיקרומטר. הם מופיעים במגוון צורות שהנפוצות שבהן הן נקדים (ספרות), מתגים וספירלות, אולם ייתכנו גם צורות אחרות בהן ריבועים כבמין Haloquadra walsbyi, או מתגים מלבניים כבסוג Thermoproteus או Pyrobaculum. הצורות המיוחדות מוחזקות ככל הנראה על ידי דופן התא הפרוקריוטי. חלבונים הקשורים למרכיבי שלד התא באורגניזמים אחרים מופיעים גם בארכאונים, ובתוך התאים נוצרים סיבים, אך בשונה מאורגניזמים אחרים מבנים תאיים אלו לא מובנים היטב למדע בארכאונים.
מינים מסוימים של ארכאונים מתאגדים יחדיו לגושים או סיבים של תאים היכולים להגיע לאורך של 200μm, ואלו יכולים להיות חלק המרכיב ביופילם. דוגמה לכך הוא המין Thermococcus coalescens, שפרטים ממין זה יכולים להתמזג יחד בתרבית וליצור תאים ענקיים בודדים. דוגמה נוספת להתקבצות של ארכאונים היא בסוג Pyrodictium, שארכאונים השייכים אליו יכולים ליצור מעיין צינורות חלולים ארוכים ודקים הידועים כ-cannulae העשויים מתאים שנדבקו יחד. תפקידה של צורת ה-cannulae איננו ברור, אולם ייתכן שבצורה זו יכולים התאים לשתף חומרי מזון עם התאים השכנים. נצפו התקבצויות של ארכאונים גם ממינים שונים.
גנטיקה

לארכאונים יש לרוב כרומוזום מעגלי יחיד. הכרומוזום עשוי להגיע בגודלו עד ל-5,751,492 זוגות בסיסים במין Methanosarcina acetivorans, שהגנום שלו הוא הארוך ביותר שרוצף בין הארכאונים. כעשירית מאורך זה הוא אורכו של הגנום של Nanoarchaeum equitans, שאורכו 490,885 זוגות בסיסים בלבד, והוא הגנום הארכאוני הקטן ביותר שרוצף; מוערך כי בגנום זה יש רק 537 גנים המקודדים לחלבונים. חתיכות קטנות יותר של DNA, הנקראות פלסמידים, מופיעות גם כן בארכאונים. פלסמידים יכולים לעבור בין תאים שונים במגע פיזי, בתהליך הדומה לקוניוגציה בחיידקים.
ארכאונים יכולים להידבק בנגיפי DNA דו-גדילי, השונים משאר הנגיפים ויכולים להופיע במגוון צורות. עיקר המחקר של נגיפים אלו נעשה בנגיפים הפוגעים בארכאונים תרמופילים, ובפרט בסדרות Sulfolobales ו-Thermoproteales. לארכאונים מנגנוני הגנה נגד נגיפים אלו, בהם RNAi.
מבחינה גנטית, השונות בין הארכאונים לאיקריוטיים, מתבטאת ב-15% של חלבונים המקודדים בגנום של כל ארכאון שהם ייחודיים לארכאונים, אף על פי שלא ידוע תפקידם של חלבונים אלו. מבין הגנים הייחודיים לארכאונים שתפקידם ידוע, רובם קשורים למתאנוגנזה (ייצור מתאן). הגנים המשותפים לארכאונים ואיקריוטים אחראים לעיקר התפקוד של התא, ובהם גנים הקשורים לשעתוק ותרגום. מאפיינים נוספים של הגנום הארכאוני הם ארגון הגנים הקשורים לתפקיד מסוים באופרונים (כדוגמת אנזימים המזרזים שלבים שונים באותו מסלול מטבולי), ושינויים רבים בגנים של tRNA ובאנזימי האמינו-אציל tRNA סינתתאזות.
הקשר האבולוציוני בין ארכאונים לאיקריוטים לא ברור במלואו. מלבד הדמיון במבנה התא ותפקודו הפונקציונלי, יש הרבה מן המשותף מבחינה גנטית.
שעתוק ותרגום בארכאונים דומים יותר לתהליכים המקבילים באיקריוטים מאשר בחיידקים, וה-RNA פולימראז והריבוזומים של הארכאונים קרובים מאוד לאלו של האיקריוטים. אף על פי שלארכאונים סוג אחד בלבד של RNA פולימראז, מבנהו ותפקידו דומים לRNA פולימראז II האיקריוטי, עם הרכבים דומים של חלבונים (פקטורי שעתוק כללים; general transcription factors) המנחים את קשירת ה-RNA פולימראז לפרומוטר. פקטורי שעתוק אחרים של ארכאונים דומים יותר לאלו של חיידקים. מודפיקציה אחר שעתוק פשוטה יותר מזו של איקריוטים, מאחר שמרבית הגנים חסרי אינטרונים, אולם בגנים של tRNA ושל rRNA יש אינטרונים רבים, ואינטרונים מופיעים גם במספר גנים אחרים המקודדים לחלבונים.
מטבוליזם ופליטת מתאן

ארכאונים רבים מפיקים אנרגיה במסלולים ייחודיים; בחלק מהמקרים מדובר בנשימה תאית שבה קולט האלקטרונים הסופי אינו חמצן (כפי שמתרחש ביצורים אווירניים).
קבוצה מיוחדת של ארכאונים אל-אווירניים, שאינם שורדים באטמוספירה המכילה חמצן, מכונים ארכאונים מתאנוגניים. הם משתמשים במימן מולקולרי, H2, לחיזור מקור פחמן, למשל פחמן דו-חמצני (CO2) או חומצה אצטית (CH3COOH). תוצר החיזור הוא הגז מתאן (CH4). והתהליך בכללותו מכונה מתאנוגנזה (methanogenesis).
CO2 + 4H2 ⇒ CH4 + 2H2O
2CH3COOH + 2H2 ⇒ 2CH4 + 2CO2
המרבצים התת-קרקעיים של מתאן, שהאדם מנצל להפקת גז טבעי, נוצרו כתוצאה מפירוק בן אלפי שנים של יצורים שמתו, וכל זאת על ידי הארכאונים המתאנוגניים.
ראו גם

חיידקים
אאוקריוטים
היסטוריה אבולוציונית של החיים
ביולוגיה אבולוציונית
הערות שוליים

↑  חַיְדַּקִּים קַדְמוֹנִים במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Müller OF, Fabricius O, Müller CF. 1786. Animalcula Infusoria Fluviatilia et Marina Copenhagen: Typis Nicolai Mölleri
1 2 3 4  Tahon G, Geesink P, Ettema TJ. Expanding archaeal diversity and phylogeny: past, present, and future. Ann Rev Microbiol. (2021) 75:359–81. 10.1146/annurev-micro-040921-050212
↑  Woese CR, Fox GE 1977. Phylogenetic structure of the prokaryotic domain: the primary kingdoms. PNAS 74:5088–90
↑  Crenarchaeota
↑  Robertson CE, Harris JK, Spear JR, Pace NR (December 2005). "Phylogenetic diversity and ecology of environmental Archaea".
↑  Archaea and the origin of eukaryotes
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565951405171  BnF: cb12349885c (data)  GND: 4002825-2  LCCN: sh86006229  NDL: 001145941  NKC: ph1001642 
מושבות ארכאונים תרמופיליים צבעוניים בפארק ילוסטון
ארכאון Sulfolobus שהודבק בנגיף DNA דו-גדילי, STSV1
בימאן בנגלדש איירליינס

בימאן בנגלדש איירליינס (בבנגלית:  বিমান বাংলাদেশ এয়ারলাইন্স) או בימאן (בבנגלית: বিমান) היא חברת הדגל של מדינת בנגלדש. בסיס החברה הוא בנמל התעופה הבינלאומי שאהג'לאל ומשרדיה הראשיים ממוקמים בדאקה, בנגלדש. 
השם בימאן נגזר מהמילה הבנגלית בימאן, כלומר מטוס. מקור המילה נגזר מהמילה בסנסקריט - ווימאנה, שם הניתן למכונה מעופפת אשר מוזכר בכתבי סנסקריט ודית עתיקים.
תולדות החברה

בימאן בנגלדש נוסדה ב-4 בינואר 1972 ואת טיסותיה הראשונות, תפעלה כבר בפברואר של אותה שנה במטוס דקוטה DC-3 מימי מלחמת העולם השנייה אשר נמסר לידי החברה מידי צבא בנגלדש. זמן מה לאחר מכן, נרכשו מטוסי בואינג 707 ופוקר F27 שיועדו לטיסות בינלאומיות.
ב-1996, נרכשו 2 מטוסי איירבוס A310-300.
באוגוסט 2006, הודיעה החברה על השההת מספר קווי טיסה בינלאומיים בגלל בעיות תקציב ואי יכולת לממן את תיקונם של 5 מתוך 13 מטוסיה אז. עד לקרקועו ב-2013, היה מטוס הפוקר F28 למטוס הישן ביותר בצי המטוסים.
מחשש לחוסר בטיחות במטוסיה הישנים, הגישה החברה מספר הצעות לממשלה לגבי רכישתם של מטוסי בואינג 777-300ER ובואינג 787-8 בשווי מיליארד דולר. רעיונות אלה לא יושמו בגלל חוסר משאבים תקציביים. אולם, ב-22 באפריל 2008, הודיעה החברה על הזמנתם של 4 מטוסי באוינג 777-300ER ובואינג 787-8.
בינואר 2010, עם הגעתו של בואינג 737-800 חדש, הציגה החברה סכמת צבעים חדשה וסמל חברה חדש. כמה חודשים לאחר מכן, סכמת הצבעים החדשה וסמל הטיסה הוסבו לצבעים הישנים.
ב-25 באוקטובר 2011, נמסר לידי החברה בואינג 777-300ER אשר היה גם למהדורת ה-300 של מטוס מסול זה. ב-22 בנובמבר 2011, הגיע מטוס הבואינג 777-300ER השני, הפעם עם סכמת צבעים חדשה. לראשונה, מושבי המטוס צוידו במסכים אישיים.
חברת בימאן הייתה לחברה האחרונה שהחזיקה במטוס המקדונל דאגלס DC-10 עד לטיסה האחרונה בשירות המטוס לברמינגהאם ב-2014. קו הטיסה הוחלף למטוס בואינג 777-300ER.
יעדים

החברה מפעילה מספר קווי טיסות פנימיים בתוך בנגלדש וקווים בינלאומיים לאסיה, אירופה והמזרח התיכון.
צי המטוסים

צי מטוסי חברת התעופה, נכון לדצמבר 2018:
| כלי טיס | בשירות | בהזמנה | נוסעים> J | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737-800 | 4 | — | 12 | 150 | 162 |  |
| בואינג 777-300ER | 4 | — | 35 | 384 | 419 |  |
| בואינג 787-8 | 2 | 4 | 24 | 247 | 271 |  |
| בומברדייה דאש 8 | 3 | 3 | — | 74 | 74 | שני מטוסי בחכירה ל-5 שנים מחברת Smart Aviation. |
| סה"כ | 13 | 7 |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  Fleet Information, www.biman-airlines.com
↑  "Biman Bangladesh Airlines Fleet Details and History". www.planespotters.net. נבדק ב-2018-07-14.
↑  "Biman Bangladesh Airlines Signs Deal to Lease Two Dash8-Q400 Aircraft for Huge Growth in its Domestic Operations". Aviationpros.com. 18 בפברואר 2015. אורכב מ-המקור ב-21 במאי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n88035768  VIAF: 151372561   WorldCat (עם VIAF): 151372561 
בואינג 787-8 של החברה נוחת
בחירות במקדוניה הצפונית

בחירות במקדוניה הצפונית מתקיימות לבחירת ראש ממשלה, נשיא וחברי פרלמנט. המדינה מאופיינת במערכת רב-מפלגתית, כאשר הנשיא נבחר ישירות על ידי העם לתקופת כהונה של חמש שנים. לרוב, אף מפלגה אינה מצליחה להשיג רוב מוחלט, מה שמוביל להקמת ממשלה קואליציונית.
בחירות אחרונות

הבחירות לנשיאות התקיימו באפריל ובמאי 2019.
| מועמד | מועמד | מפלגה | סיבוב ראשון> הצבעות | סיבוב ראשון>  % | סיבוב שני> הצבעות | סיבוב שני>  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סטבו פנדרובסקי | Social Democratic Union of Macedonia | 322,581 | 44.75 | 435,656 | 53.58 |
|  | גורדנה סיליאנובסקה-דבקובה | VMRO-DPMNE | 318,341 | 44.16 | 377,446 | 46.42 |
|  | בלרים רקא | עצמאי | 79,888 | 11.08 |  |  |
| הצבעות לא חוקיות / ריקות | הצבעות לא חוקיות / ריקות | הצבעות לא חוקיות / ריקות | 32,696 | --- | 30,406 | --- |
| סך הכול | סך הכול | סך הכול | 753,520 | 100 | 843,508 | 100 |
| מצביעים רשומים / אחוז הצבעה | מצביעים רשומים / אחוז הצבעה | מצביעים רשומים / אחוז הצבעה | 1,808,131 | 41.67 | 1,808,131 | 46.65 |
מקור: SEC
בחירות אחרונות > נשיאותי

הסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות התקיים ב-21 באפריל 2019. אחוז ההצבעה עמד על 41.67% מכלל בעלי זכות הבחירה. מכיוון שאף מועמד לא השיג רוב מוחלט (מעל 50%) מקולות המצביעים הרשומים, נדרש סיבוב שני. זה התקיים ב-5 במאי 2019, בהתאם לחוק הבחירות במקדוניה הצפונית.
בחירות אחרונות > פרלמנטרי

הבחירות לפרלמנט המקדוני הצפוני התקיימו ב-11 בדצמבר 2016. בבחירות אלה, מפלגת השלטון דאז, VMRO-DPMNE, זכתה במקום הראשון עם 39.39% מהקולות, שהקנו לה 51 מושבים מתוך 120 בפרלמנט. במקום השני הגיע האיחוד הסוציאל-דמוקרטי של מקדוניה (SDSM), שהשיג 37.38% מהקולות ו-49 מושבים. המפלגה האלבנית המובילה, האיחוד הדמוקרטי לאינטגרציה (DUI), קיבלה 7.72% מהקולות וזכתה ב-10 מושבים, בעוד המפלגה האלבנית השנייה בגודלה, לביז'ה בסה, השיגה 5.01% מהקולות, שתורגמו ל-5 מושבים בפרלמנט.
אריה לייב גלמן

| --- | --- |

אריה לייב גלמן תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1887 
 פטירה:  1971 (בגיל 84 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה 
 פרסים והוקרה:  פרס שפירא 
 
אריה לייב גֶלמַן (נכתב לעיתים גלמאן; ביידיש: געלמאן; כ"ד אב ה'תרמ"ז, 5 באוגוסט 1887 – כ"א באדר ב' ה'תשל"א, 1971) היה עסקן, עיתונאי יידיי, סופר ופובליציסט, נשיא תנועת המזרחי העולמית. חבר הסוכנות היהודית, חבר המגבית היהודית המאוחדת ומגבית קרן היסוד.
ביוגרפיה

גלמן נולד ביאמפולה שבווהלין, רוסיה (אוקראינה) ליוסף ומרים אטל. למד ב"חדר" ובבית המדרש שבעיירה, ואצל סבו הרב משה גלמן, תלמיד חכם נחשב ששימש שו"ב בעיירה. מאוחר יותר המשיך בישיבה המקומית עד חתונתו.
מצעירותו היה ציוני נלהב. ביום הבר-מצווה שלו פרסם את מאמרו הראשון והתחיל בארגון תנועת המזרחי בעיירה.
בתמוז תרס"ה (1908) נישא לרבקה (בקי) בת יוסף דב שפארגאל.
בהיותו כבן 23 בשנת תר"ע היגר לארצות הברית עם הוריו והתיישב בסנט לואיס, שבה נעשה עד מהרה פעיל ראשי בחיי הקהילה היהודית בעיר. בשנים 1911–1917 היה מנהל בתי הספר העבריים בעיר. כאן גם הוצעה לו משרה רבנית, אך הוא סירב לה.
באייר תרע"ד (1914) התקיימה בסינסינטי הוועידה הראשונה של המזרחי באמריקה, ובה נבחר הרב דוב בר אברמוביץ לנשיא הראשון של המזרחי וגלמן למזכיר הראשי של התנועה. פעילותו הנמרצת הביאה להעברת מרכז התנועה לסנט לואיס. בתוך שנה (1915) הוא נבחר לנשיא המזרחי באמריקה.
יחד עם פעילותו הנמרצת בתנועת המזרחי, מילא גם תפקידים שונים אחרים כחבר הסוכנות היהודית, חבר המגבית היהודית המאוחדת, קרן היסוד ועוד.
ב-1917 מונה לעורך העיתון "דער יידישער רעקאָרד", ושימש בתפקיד למעלה מ-25 שנים. בהמשך אף קנה את העיתון והפך גם למו"ל שלו. במקביל ערך גם את עיתון "המזרחי וועג". גלמן השתתף בפרסומים שונים במאמריו הפובליציסטיים שבהם הטיף לרעיון המזרחי והציונות, ואף ניהל פולמוס חריף בכתב ובעל פה עם מתנגדי הציונות והמזרחי.
מיד עם קום מדינת ישראל מיהר לקיים את אשר הטיף כל ימיו ועלה להתיישב בארץ. בט"ז בכסלו ה'תש"י, (4 בנובמבר 1949), הגיע גלמן לארץ וקבע את מושבו לירושלים עד יום מותו. הוא נבחר ל'נשיא המזרחי העולמי'. ממשרדו שב'בית מאיר' בירושלים חלש על פעילות התנועה. במקביל גם היה פעיל במיזמים נוספים, שימש יושב ראש ארגון מפעל התורה שתמך בישיבות. שימש כיו"ר בישיבת כרם ביבנה, והיה יו"ר הוועדה העליונה של האנציקלופדיה התלמודית וגם היה פעיל באוניברסיטת בר-אילן ברמת גן.
בשנת תשכ"ז הוענק לו פרס שפירא למחשבת הציונות הדתית. בהנמקת חבר השופטים נאמר בין השאר כי "עשייתו הרבה למעשה ולהלכה בעל פה ובכתב, כרוכים ירדו בכל מלוא מעופו רב הממדים. יחד עם מסכת מפעליו החשובים בעשייה היום יומית בתנועה, עשה רבות גם בשדה ההסברה בהפצת מעיינותיו חוצה ושר לה שירת הלל וזימרה בכל מלוא כוח הבעתו בנאומיו ובכתביו".[דרוש מקור]
נפטר בתל אביב, ונקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים. על פי צוואתו, במקום הספדים, קראו בהלווייתו קטעים מתוך הספר אורות הקודש שנבחרו על ידי הרב צבי יהודה קוק.
כתבים ופרסומים

גלמן כתב למעלה מעשרה ספרים, שהציגו את עמדות תנועת המזרחי והציונות הדתית. רובם הגדול של ספריו ראו אור בהוצאת מוסד הרב קוק.
בשנת תשי"ז, כאשר הונחה אבן הפינה להיכל הרפורמי בירושלים, פרסם גלמן את החוברת "על פשעי התנועה הרפורמית". כעבור כמה שנים, פורסם החיבור שוב לרגל פתיחת הוועידה הרפורמית הראשונה בירושלים.
גלמן היה מעריץ של תנועת החסידות שכמה מאדמו"ריה המפורסמים חיו ופעלו ביאמפולה, מקום לידתו. כך גם נקשר בדמותו של רבי יחזקאל לנדא ה'נודע ביהודה', שעליו כתב את ספרו הגדול 'הנודע ביהודה ומשנתו'.
אינ’ם קאמף פאר דער אידישער מדינה: געזאמעלטע שריפטען, ניו יורק: מזרחי אָרגאניזאציע פון אמעריקא, תש"ח. (הספר, בארכיון האינטרנט) (ביידיש)
היהדות במאבקה: עיונים במחשבת ישראל ובבעיות המדינה, ירושלים: מוסד הרב קוק שעל יד המזרחי העולמי, תשט"ז.
על פשעי הריפורמה: (חמשה מאמרים), ירושלים: המחלקה להסברה של המרכז העולמי של המזרחי והפועל המזרחי, תשי"ז. (חוברת) (נדפסה שוב בשנת תשכ"ח תחת הכותרת "על פשעי התנועה הרפורמית, או, היהדות המתקדמת")
נצח האומה ... : עיונים במחשבת ישראל בנצחיות האומה ובבעיות המדינה, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ח.
המדינה והיהדות הדתית: נאומים והרצאות, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ט.
הנודע ביהודה ומשנתו: (לאור פסקיו ודרושיו), ירושלים: מוסד הרב קוק, תש"ך. (מהדורה חדשה נוספת ומתוקנת: תשכ"ב; הספר, באתר היברובוקס) (מהדורה ג נוספת ומתוקנת, בצירוף דרושי הצל"ח: בסיוע מוסד הרב קוק, המרכז העולמי של המזרחי והמפלגה הדתית לאומית, תש"ל)
בשבילי היהדות: עיונים בבירור יסודות היהדות, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשכ"ז.
בדרכי נועם: בירורים ועיונים במחשבת היהדות ובבעיות המדינה, ירושלים: (דפוס ווייס); בסיוע מוסד הרב קוק, תשכ"ט.
כתבים ופרסומים > בעריכתו

פ' חורגין, א"ל געלמאן (עורכים), מזרחי: קובץ יובל למלאות כ"ה שנה לקיומה של הסתדרות המזרחי באמריקה (תרע"א–תרצ"ו), ניו יורק: דפוס פאזי-שאולזון, תרצ"ז. (הספר, בארכיון האינטרנט)
א.ל. געלמאן, הרב מרדכי קירשבלום, מרדכי נאדלער, קארגע צוויי יאר מזרחי: איבערבליק איבער ציוניסטישע און אָרגאניזאציאָנס-עניינים זינט דער לעצטער קאָנווענשאן פון דער מזרחי אָרגאניזאציע פון אמעריקא ..., ניו יורק: מזרחי אָרגאניזאציע אין אמעריקא, [תש"ג 1943]. (25טער קאָנווענשאן, ז-ט אדר ב תש"ג) (ביידיש)
גדליהו בובליק, כתבים נבחרים; בעריכת א"ל גלמן ואהרן פצ'ניק; תרגם מיידיש י"א זיידמן, כרך א: מן המיצר: (עיונים בבעיות היהדות), ירושלים: הוועד לכתבי גדליה בובליק; בסיוע קרן א"י של המזרחי בירושלים ומועצת "ישראל הצעיר" בארצות הברית, תשכ"ב.
אריה ליב גלמן (עורך), עיירה בלהבות / א שטעטל אין פלאמען: פנקס יאמפאלא (פלך ווהלין), מוקדש אל הקדושים והטהורים אנשי העיירה, שנרצחו ונטבחו על ידי מרצחי עמנו .., (ירושלים: דפוס ווייס), [תשכ"ד]. (ספר יזכור) (עברית ויידיש)
לקריאה נוספת

אהרן בן-ציון שורין, "הרב אריה לייב גלמן", קשת גבורים: דמויות באופק היהודי של דור אחרון, כרך ד; ערכה והביא לדפוס: גאולה בת-יהודה, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשס"ח 2008, עמ' 58–61.
אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ו; עורך ראשי יצחק רפאל, ירושלים: מוסד הרב קוק, עמ' 268–272,
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה של הציונות הדתית, אישים, עמ' 268
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308363405171  ISNI: 0000 0000 6696 0769  LCCN: n83163832  NTA: 298380846  SUDOC: 097727083  VIAF: 28451772   WorldCat (עם VIAF): 28451772
בית הקברות של המושבה האמריקאית בהר הצופים

| --- | --- |

 מיקום:  הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק 
 קואורדינטות:  31°47′34″N 35°14′29″E﻿ / ﻿31.79274722°N 35.24135556°E﻿ / 31.79274722; 35.24135556
   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    
 
בית הקברות של המושבה האמריקאית בהר הצופים הוא בית קברות קטן הממוקם בגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק במורדותיו הדרומיים של הר הצופים, בשטח האוניברסיטה העברית בירושלים. בסמוך אליו נמצא בית הקברות של משפחת בנטוויץ'.
בית הקברות בנוי בצורת שביל ישר שבשני צידיו שורות קברים, ועליהם מצבות קטנות הנושאות את שמות הנפטרים ובנויות בצורת עמודים קטועים. בית קברות נוסף של המושבה האמריקאית בירושלים נמצא בהר ציון.
ארץ וטבע

כריכת אחד הגיליוניות
ארץ וטבע הוא מגזין גאוגרפי ישראלי העוסק בכל תחומי ידיעת הארץ.
המגזין הוקם בשנת 1987 על ידי חברת המגזינים "ארץ הצבי" בשיתוף רשות שמורות הטבע. דרכיהן של השתיים נפרדו ב-2002, ומאז יוצא המגזין לאור על ידי "ארץ הצבי" באופן בלעדי.
בראשיתו נקרא בשם "אֶרֶץ" והוגדר כמגזין לידיעת הארץ. בטרם הוצאת הגיליון הרביעי בחורף 1988 שוּנה שמו ל"ארץ היעל". ב-1994 חוברו "טבע וארץ" הוותיק ו"ארץ היעל" ל"ארץ וטבע", ששימש אף הוא כדבר החברה להגנת הטבע.
במשך 21 שנים ערך את המגזין יעקב שקולניק, וב-2008 החליף אותו ידין רומן שהמשיך במקביל לתפקד כעורך הראשי של החברה.
טווח הנושאים שבהם מתמקד "ארץ וטבע" נע בין גילויים ארכאולוגיים עדכניים, מוזאונים חדשים וישנים על תערוכותיהם המשתנות, מסלולי טיולים המתאימים לתקופת הדפסת הגיליון, פסטיבלים בישראל ועוד. מאמרים רבים מוקדשים לפרקי היסטוריה מנקודות מבטם של כותבים שונים.
ראו גם

מטרופוליס (מגזין)
לקריאה נוספת

ידין רומן (עורך ראשי), יש מקום: מיטב הכתבות של ארץ וטבע - המגזין הגאוגרפי הישראלי : 2015-2006, תל אביב: ארץ וטבע - מגזין ארץ הצבי, 2016. (הספר בקטלוג ULI)
אתר הנצחה

אורדור-סור-גלאן היא עיירה שהפכה אתר הנצחה
אתר הנצחה הוא אתר או מקום שמיועד להנצחת אירוע או קבוצת אנשים. באתרי הנצחה ניתן למצוא בדרך כלל אחד או יותר מהאלמנטים הבאים: אנדרטה, מרכז מידע, מוזיאון, משרדים של עמותה המנהלת את האתר, אודיטוריום, אמפיתיאטרון, רחבה לעריכת טקסים, ועוד סממנים הקשורים למושא ההנצחה. אתרי הנצחה רבים נבחרים בשל הקשר שלהם לנושא המונצח. כך קיימים אתרי הנצחה לקרבות במקום בו התרחש הקרב או מקום משמעותי לקרב, ואתרי הנצחה לקבוצות אנשים במקום הקשור אליהם.
אתרי הנצחה יכולים להיות לאומיים ומורכבים מאוד (למשל, יד ושם), יכולים להיות אתרים שבאחריות עמותה (למשל יד לשריון). קיימים אתרי הנצחה, בדרך כלל קטנים יותר, להנצחת יחידים - אתרים כאלו מוקמים על פי רוב ביוזמת משפחת המונצח (למשל מצפה רן). בישראל, אתרי הנצחה ממלכתיים נקבעים על פי חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה.
ראו גם

פינת הנצחה
ארץ זיס

| --- | --- |

איור משנת 1870 שך הר פטרמן ושל קייזר פרנץ יוזף פיורד
 מידע כללי
 על שם:  אדוארד סוס 
 מדינה:  גרינלנד 
 מיקום:  הפארק הלאומי צפון מזרח גרילנד, גרינלנדגרינלנד
 קואורדינטות:  72°59′00″N 26°20′00″W﻿ / ﻿72.983333333333°N 26.333333333333°W﻿ / 72.983333333333; -26.333333333333
  (למפת גרינלנד מוגדלת) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור ארץ זיס(למפת גרינלנד רגילה) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור ארץ זיס
 
ארץ זיס או ארץ סוס (באנגלית: Suess Land) היא חצי אי, בארץ המלך כריסטיאן העשירי, באזור מזרח גרינלנד שבגרינלנד. מבחינה מנהלתית חצי האי ארץ זיסהוא חלק מהפארק הלאומי צפון מזרח גרינלנד.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי א. ג. נת'ורסט (A.G. Nathorst).
חצי האי נקרא על שם הגאולוג האוסטרי אדוארד סוס, בזמן המיזם שלו (בשנת 1899) לחיפוש אחר עקבות של משלחת אנדרה (Andrée expedition) האבודה. נת'ורסט תרגם בעבר ספר מאת אדוארד סוס לשוודית.
גאוגרפיה

לארץ זיס שטח הררי, אלפיני. חצי האי ממוקם ממערב ליימר (אי), מדרום לארץ אנדריי, מצפון לארץ לייל, ומצפון-מזרח לגלטשרלנד.
ארץ זיס גובלת במערבה בפיורד קיירולף;
ארץ זיס גובלת בצפונה בפיורד קייזר פרנץ יוזף;
ארץ זיס גובלת בצפון-מזרח במצר אנטארקטיק;
ארץ זי גובלת בדרומה בפיורד קמפה ובפיורד דיקסון;
מצר יבשה צר, בדרום-מערב ארץ זיס מקשר את ארץ זיס לארץ גודאנת'.
בחצי האי ארץ זיס מצויים מספר קרחונים, ובהם:
קרחון פולאך
קרחון סונקלאר
קרחון היסינגר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 480151837979620520006   WorldCat (עם VIAF): 480151837979620520006