stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמיון מוגילביץ'
הערות שוליים

↑  שקד זיכלינסקי, ‏5 מיליון דולר לראש: הפושעים המבוקשים ביותר בעולם, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2012
1 2  Guy Faulconbridge (2008-01-25). "Russia detains crime boss wanted by FBI". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2023-10-28.
↑  Peters, Justin (2013-08-05). "This Obese Mob Boss Is Twice the Villain Whitey Bulger Ever Was". Slate (באנגלית אמריקאית). ISSN 1091-2339. נבדק ב-2023-10-19.
1 2  Mark Rachkevych, U.S. official: Austrian bank’s ties to RosUkrEnergo suspicious - Dec. 03, 2010, Kyiv Post, ‏2010-12-02
↑  "UKRAINE, VANCO ENERGY, AND THE RUSSIAN MOB". Jamestown (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-10-19.
↑  Michael Weiss, Married to the Ukrainian Mob – Foreign Policy, web.archive.org, ‏2020-07-11
↑  Peter Byrne, New and conflicting details emerge over Mogilevich’s alleged involvement in nation - Dec. 10, 2010, Kyiv Post, ‏2010-12-09
1 2 3 4 5  שוש מולא, הגיע הזמן שתכירו את הישראלי הכי מסוכן בעולם, באתר ynet, 4 באוקטובר 2019
1 2  Harding, Luke (2008-01-25). "Russia's most notorious mafia boss arrested in Moscow". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-10-19.
↑  Mogilevich: FBI behind Russia scandal - UPI Archives, UPI (באנגלית)
↑  Tuesday, 17 February 2009, 5:29 pm Press Release: Margie Burns, More on Mogilevich's business connections in US | Scoop News, www.scoop.co.nz
↑  Suspected Mob Chief Arrested, www.occrp.org, ‏05 February 2008 (באנגלית בריטית)
↑  Mary Dejevsky, Russian mafia `laundered $10bn at Bank of New York' p, The Independent, ‏1999-08-19 (באנגלית)
↑  שירות, ניו-יורק, ‏נבדקת מעורבות בנקים אירופיים בהברחות כספי קרן המטבע מרוסיה לבנק ניו-יורק, באתר גלובס, 25 באוגוסט 1999
↑  Peter Grant, Organized Crime, Intelligence Services, and the Bank of New York Money Laundering Scandal, Medium, ‏2022-12-06 (באנגלית)
↑    שוש מולא, מי הבוס, באתר "ידיעות אחרונות", 3 באוקטובר 2019
↑  יוסי מלמן, חקירה בינ"ל מובילה לאיש עסקים ישראלי, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2003
↑  "Russia frees crime boss wanted by U.S." Reuters (באנגלית). 2009-07-27. נבדק ב-2023-10-29.
↑  FBI — Top Ten (Mogilevich) - Press Room - Headline Archives 10-21-09, web.archive.org, ‏2010-10-08
↑  FBI, State Department Announce $5 Million Reward for Fugitive Semion Mogilevich, FBI, ‏April 6, 2022
ספיחה

ערך זה עוסק במונח מתחום הכימיה. אם התכוונתם למאכל, ראו .
המודל של ברונאר (Brunauer), אמט (Emmett) וטלר (Teller) לספיחה רבת שכבות, הוא התפלגות אקראית של מולקולות החומר.
ספיחה היא היצמדותם של אטומים, יונים, ביומולקולות או מולקולות גז, מוצק מומס או נוזל אל משטח. תהליך זה יוצר שכבה של חומר המצטבר על המשטח (פילם). התהליך שונה מתהליך הספיגה, שבו חומר מחלחל או מומס על ידי מוצק או על ידי נוזל, שכן הוא מתרחש על פני השטח.
הערות שוליים

↑  "Glossary".  The Brownfields and Land Revitalization Technology Support Center. Retrieved 2009-12-21.
↑  "absorption (chemistry)".  Memidex (WordNet) Dictionary/Thesaurus. Retrieved 2010-11-02.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292943605171  GND: 4000536-7  LCCN: sh85001022  NDL: 00567353  NKC: ph118263 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סריקת ספר

תרשים המתאר סריקה ידנית טיפוסית של ספר
סריקת ספר הוא תהליך של המרת ספר מודפס לקובץ תמונה דיגיטלי, שלעיתים מפוענח גם לגרסת טקסט באמצעות מנוע OCR ממוחשב ובכך הופך הספר מספר מודפס לספר אלקטרוני. המרה זו עשויה להפוך ספריות שלמות למאגר מידע שבקלות ניתן למצוא בתוכו מחרוזת מבוקשת, ואף מקטינה את משקל הטקסט עשרות מונים. כך ניתן, למשל, להנגיש חומר שנכתב בכתב קטן לכבדי ראייה ואף לעיוורים, על ידי המרה לפלט קולי.
לאחר שהספר נסרק, הפצתו בפומבי נעשית במהירות ותוך ויתור על עלויות ההדפסה, הדיו והכריכה הכרוכים בתהליך הפקתו. האדם הסורק מכוונן את איכות הסריקה לפני או אחרי שבוצעה, על ידי חיתוך, הבהרה ויישור התמונה.
מיזמים רבים עוסקים בהעברה לפורמט דיגיטלי של ספרים שזכויות היוצרים עליהם פגו. עם המיזמים העוסקים בסריקה של ספרים נמנים ארכיון האינטרנט, גוגל ספרים, ספרי יזכור אונליין (מיזם של הספרייה הציבורית של ניו יורק) ומיזם HebrewBooks. במיזם פא"ר - פתיחת אוצרות רוח - של האוניברסיטה הפתוחה, הועלו לאינטרנט ספרי האוניברסיטה מ-50 קורסים שונים.
סאו טומה ופרינסיפה במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
סאו טומה ופרינסיפה
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  STP
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
סאו טומה ופרינסיפה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מסאו טומה ופרינסיפה לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מסאו טומה ופרינסיפה היא סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של סאו טומה ופרינסיפה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים אתלטיקה, טאקוונדו וקאנו/קיאק וסיימו במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. בדומה, לאולימפיאדת הנור סינגפור, המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים אתלטיקה, כדורעף חופים וקאנו/קיאק וההשתתפות הייתה סמלית.
ראו גם

סאו טומה ופרינסיפה במשחקים האולימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
סיגל סדצקי

| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1960 (בת 64) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  אפידמיולוגיה, קרינה מייננת, קרינה בלתי מייננת 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  הפקולטה למדעי הרפואה והבריאות, אוניברסיטת תל אביב  ארגון הבריאות העולמי  מכון גרטנר  משרד הבריאות 
 אתר רשמי
 
סִיגָל סַדֵצְקִי יעקבסון (נולדה ב־23 באפריל 1960) היא פרופסור מן המניין לרפואה בפקולטה למדעי הרפואה והבריאות, אוניברסיטת תל אביב, רופאה מומחית בבריאות הציבור ואפידמיולוגיה. במהלך השנים עסקה ביישום מדיניות בריאות במספר תחומים וביניהם: ניהול מצבי חירום, קידום בריאות ומניעת תחלואה, קביעת מדיניות חיסונים, מעבדות בריאות הציבור, בריאות הסביבה, תזונה ומזון. כחוקרת התמקדה בעיקר במחקרים שבחנו את ההשלכות הבריאותיות של חשיפה לקרינה מייננת ובלתי-מייננת, באטיולוגיה של סרטן ובאפידמיולוגיה גנטית.
בין השנים 2018–2019 הייתה מושאלת למטה ארגון הבריאות העולמי באירופה (World Health Emergency), שם עסקה בקביעת אסטרטגיות לניהול מצבי חירום ביולוגיים, כימיים וגרעיניים (BCRN) ובהכנת מדינות אירופה למשברים בריאותיים.
מפברואר 2019 עד יולי 2020 כיהנה כראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, במסגרת תפקידה זה נמנתה בשנת 2020 עם מובילי ההתמודדות עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
ביוגרפיה

סיגל סדצקי נולדה בתל אביב ב־1960. שירתה בצה"ל כמאבחנת פסיכוטכנית, ובסיום קורס קצינות שובצה לתפקיד קצינת חיל נשים.
בשנת 1989 קיבלה תואר ד"ר ברפואה (M.D) מהטכניון, ובשנת 1994 קיבלה תואר מוסמך בבריאות הציבור (MPH) מהאוניברסיטה העברית. במסגרת עיסוקה ברפואה, סדצקי היא מומחית בבריאות הציבור ואפידמיולוגיה.
בשנת 2000 מונתה למנהלת היחידה לאפידמיולוגיה של סרטן ושל קרינה במכון גרטנר, במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא, וכיהנה בתפקיד זה עד פברואר 2018.
בשנת 2001 מונתה לחוקרת אחראית לאומית במכון הלאומי לחקר השלכות הטיפול בגזזת ע"ש ברוך מודן (במינוי משרד הבריאות), ובמסגרתו היא בוחנת את ההשפעות ארוכות הטווח של הקרינה שניתנה כטיפול נגד גזזת על בריאות המטופלים.
סדצקי היא פרופסור מן המניין בחוג לאפידמיולוגיה ורפואה מונעת, בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר של אוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2013–2019 שימשה כראש מרכז ידע תנודע — מרכז ידע לאומי להשפעת קרינה בלתי מייננת על הבריאות. מרכז תנודע הוקם בעקבות החלטת ממשלה, במטרה לשמש מקור ידע מקצועי ומוביל בתחום הקרינה הבלתי-מייננת. המרכז מנגיש מידע זה לקהלי היעד, ממליץ בפני מקבלי ההחלטות על אמצעים לצמצום סיכונים בריאותיים אפשריים, ומיידע את הציבור מהו שימוש מושכל בטכנולוגיה המערבת חשיפה לקרינה בלתי-מייננת.
בפברואר 2018 נשלחה מטעם משרד הבריאות לשנת השאלה בארגון הבריאות העולמי (WHO), שם שימשה כמדענית בכירה בתחום ניהול מצבי חירום באזור אירופה בייחוד בתחום ה-BCRN חשיפה לחומרים ביולוגיים, כימיים ולקרינה. בתפקידה זה עסקה בתמיכה במדינות אירופה למוכנות לחירום ובהקמת יחידה שתתמקד בממשק בין גורמי הבריאות והביטחון בניהול מצבי משבר מקומיים, לאומיים ובין לאומיים.
בתחילת 2019 מונתה לראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות. במסגרת תפקידה הייתה אחראית על לשכות הבריאות המחוזיות והנפתיות המפוזרות ברחבי ישראל.
ביוגרפיה > התמודדות עם התפרצות נגיף הקורונה

בפברואר 2019 מונתה לראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות. במסגרת תפקידה זה נמנתה בשנת 2020 עם מובילי ההתמודדות עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
בסוף דצמבר 2019 ותחילת ינואר 2020 סברה סדצקי כי פוטנציאל התפשטות התחלואה החריגה שדווחה בסין לשאר מדינות העולם גבוהה, והנהיגה מדיניות מחמירה להשתלטות על התחלואה שכללה בין היתר, אזהרות מסע מוקדמות לאזורי ההתפשטות, מניעת כניסת זרים לישראל ובידוד קפדני של ישראלים השבים ארצה מארצות עם תחלואה גבוהה. זאת לצד בניית ארגז כלים להתמודדות עם המגפה שכלל בין היתר הכנת המעבדה המרכזית לנגיפים (ובהמשך מעבדות נוספות) לאבחון וירוס ה-COVID19 ופרסום נהלים והנחיות להתמודדות עם הנגיף.
ב-18 במרץ 2020 אמרה סדצקי שהמחלה אינה נפוצה ואין צורך במספר בדיקות גבוה: "בתוך כמה ימים נגיע ל-5,000 בדיקות ביום, שזו כמות מעל ומעבר לצרכים". דובר על חשיבות של מניעת התקהלויות וחקירות אפידמיולוגיות. בהמשך שינתה את עמדתה והוציאה הנחיות להסגר על עשרות אלפי ישראלים לשם מניעת התפשטות המחלה.
בדיון בבג"ץ ב-16 באפריל אמרה סדצקי כי לדעתה יש להרחיב משמעותית את השימוש באמצעי המעקב של השב"כ. אמירה זו, ששיקפה את עמדת הממשלה, עוררה דיון ציבורי מפני החשש שמא הפעלת אמצעים לשעת חירום תהפוך לשגרה.
במסגרת השיח על הגבלות והנחיות, התייחסה סדצקי לשילוב בין הדרג הפוליטי לעמדות המקצועיות, "אני מקבלת לחלוטין ובאופן מלא את תפקידו של הדרג הפוליטי, שמקבל בסופו של דבר את ההחלטה הסופית. זו המשמרת שלהם ועל כך הם אמונים. הם מחליטים על האיזון בין ההחלטות המקצועיות של משרד הבריאות, שבעיניי נשמעות בצורה יפה מאוד למרות הוויכוח, לבין ההחלטה הנכונה שמביאה בחשבון שיקולים נוספים, זה לגיטימי ומוצדק בעיניי"./
ביוני 2020 הועלתה ביקורת על התנהלותה של פרופ' סדצקי בניהול משבר הקורונה. .
ב-7 ביולי 2020 הודיעה פרופ' סדצקי על עזיבת תפקידה בעקבות מחלוקות מקצועיות. סדצקי טענה כי הפתיחה המהירה של המשק לאחר סיום גל התחלואה הראשון, ואי שמירה על ההתוויות כפי שהומלצו על ידי משרד הבריאות, יביאו לעליית תחלואה ולעלייה במספר החולים הקשים והנפטרים. "מזה כמה שבועות מצפן הטיפול במגפה איבד כיוון... בתנאים החדשים שנוצרו ובהם דעתי המקצועית לא מתקבלת - אין ביכולתי עוד לסייע להתמודדות אפקטיבית לבלימת התפשטות הנגיף". מנכ"ל משרד הבריאות חזי לוי ניסה לגרום לה לחזור בה מההתפטרות.
ביוגרפיה > ועדות מקצועיות

פרופ' סדצקי ייצגה את משרד הבריאות בוועדות ודיונים לאומיים ובינלאומיים לקביעת מדיניות בריאות, והשתתפה בוועדות מומחים שונות, כגון מועצת הבריאות, המועצה הלאומית לדימות והמועצה הלאומית למניעה, אבחון וטיפול במחלות ממאירות.
להלן מספר דוגמאות לוועדות בהן לקחה סדצקי חלק פעיל בשנים האחרונות:
ועדת המומחים של המרכז הלאומי לפיצוי נפגעי גזזת
הוועדה המייעצת של ארגון הבריאות העולמי בנושא שדות אלקטרומגנטיים, EMF (נציגת משרד הבריאות)
ועדה לבחינת נחיצות בדיקת משטח צוואר הרחם משלימה ואחרונה בגיל 60 לקבוצת הנשים אסימפטומטיות (המועצה הלאומית לרפואת נשים, נאונטולוגיה וגנטיקה. משרד הבריאות)
יו"ר הוועדה המדעית המלווה של מחקר הניטור האפידמיולוגי לאזור מפרץ חיפה, אוניברסיטת חיפה (שר הבריאות, משרד הבריאות)
חברת הצוות המייעץ למשרד להגנת הסביבה בנושא אפר פחם (המדענית הראשית, המשרד להגנת הסביבה)
ועדה בנושא הגנת הנבדק והצוות הרפואי (המועצה הלאומית לדימות, משרד הבריאות)
נציגת משרד הבריאות לצוות הבינמשרדי בנושא השלכות בריאותיות הנובעות מהכנסת ציוד תקשוב למוסדות חינוך (משרד הבריאות)
צוות מקצועי להערכת ההשפעה של הקמת מכרה בשדה בריר על בריאות הציבור (מנכ"ל משרד הבריאות)
חברה בצוות בדיקה בנושא חשד לעודף תחלואה ממארת בחיילי חטיבת הנח"ל (קצין רפואה ראשי)
ועדה לבדיקת הקשר הסיבתי שבין מחלות מסוימות, בהתאם להנחיית הלשכה לשיקום נכים, לנרדפותם של ניצולי השואה בזמן מלחמת העולם השנייה (הלשכה לשיקום נכים, משרד האוצר)
הוועדה להגנה מקרינה בחשיפה רפואית.
ביוגרפיה > חיים אישיים

נשואה לאלי, מורה להנדסת מערכות ומחשבים בגימנסיה העברית "הרצליה". זוג לשתי בנות, מתגוררים יחדיו בתל אביב.
מחקרים

במסגרת תפקידה כמנהלת היחידה לאפידמיולוגיה של סרטן ושל קרינה במכון גרטנר, עסקה סדצקי במחקר אפידמיולוגי רחב היקף, בתחום הסרטן ובתחום הקרינה. תוצאות מחקרים אלו פורסמו בלמעלה מ-150 מאמרים, במגוון כתבי עת מדעיים.
מחקרים > מחקרים בתחום הקרינה המייננת

מחקרי הגזזת – במסגרת מינויה לחוקרת אחראית לאומית במכון הלאומי לחקר השלכות הטיפול בגזזת, ערכה סדצקי מחקרים רבים לבחינת הקשר בין חשיפה לקרינה מייננת במינון נמוך-בינוני בילדות (טיפול בקרינה נגד מחלת הגזזת) והתפתחות תוצאים בריאותיים. המחקרים עוסקים בהערכת הסיכון לפתח סרטן (גידולי מוח, בלוטת התריס, סרטנים המטולוגים, רגישות משפחתית וגנטית לקרינה, זיהוי גנים המעורבים ברגישות לקרינה ועוד). כמו כן בחנה את הסיכון לפתח מחלות כרוניות אחרות (מחלות קרדיו-וסקולריות, סוכרת ועוד) לאחר חשיפה לקרינה מייננת בילדות וכן בסיכון לפגיעה בתפקודים קוגניטיביים ומנטליים כתוצאה מהחשיפה לקרינה. תוצאות מחקרים אלו פורסמו בכ־20 מאמרים במגוון כתבי עת מדעיים וסוכמו בספר.
אחד מתוצרי מחקרים אלה הוא חוזר מנכ"ל בנושא "החוק לפיצוי נפגעי גזזת התשנ"ד–1994 - רקע, השלכות בריאותיות ונוהל מעקב וטיפול באוכלוסייה שנחשפה לקרינה מייננת בשנות ה-50, כטיפול במחלת הגזזת", אותו גיבשה סדצקי. מטרת החוזר להעלות את מודעות הרופאים לקיום ואיתור אוכלוסיית מטופלים שנחשפו לקרינה מייננת במסגרת טיפולים שניתנו בשנות ה-50 למחלת הגזזת, לעדכן את עיקרי הידע הרפואי שהצטבר בעקבות המחקרים השונים בדבר השלכות בריאותיות אפשריות של טיפול זה, ולידע את הרופאים המטפלים לגבי התוויות והמלצות לגילוי מוקדם של תחלואה באוכלוסיית המוקרנים שגובשו בעקבות ידע זה.
בשנת 2018 פורסם ספר "הגזזת – היבטים היסטוריים, רפואיים וחברתיים של הטיפול במחלה" - בעריכתן של פרופ' שפרה שוורץ ופרופ' סיגל סדצקי. הספר מציג לראשונה קובץ מחקרים ישראלים ובינלאומיים בנושא ההקרנות שניתנו כטיפול נגד מחלת הגזזת בישראל ובעולם. המחקרים מתארים את ההתמודדות של מדינות שונות עם מגפת הגזזת באמצעות טיפול המוני בקרינה. חלקו השני של הספר סוקר את המחקר ארוך השנים בנושא הטיפול הקרינתי נגד מחלת הגזזת במדינת ישראל, בהשפעות ארוכות הטווח של הקרינה שניתנה כטיפול נגד גזזת על בריאות המטופלים בישראל, בחוק הייחודי לפיצוי נפגעי הגזזת, ובאופן בו התקשורת ומוקרני הגזזת בישראל ובעולם רואים סיפור זה.
מחקרים > מחקרים בתחום הקרינה הבלתי-מייננת

עם ההתפתחות הטכנולוגית בתחום התקשורת בעשורים האחרונים, התעורר חשש באשר להשלכות הבריאותיות האפשריות של חשיפת הציבור לקרינה הבלתי-מייננת (כמו זו הנפלטת מטלפונים סלולריים, טאבלטים, Wi-Fi ועוד). מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה פרופ' סדצקי שותפה במספר מחקרים אפידמיולוגיים בינלאומיים שבחנו את ההשלכות הבריאותיות האפשריות של השימוש בטלפונים סלולרים ומכשירי תקשורת נוספים על בריאות האדם, בין הסוגיות שנבחנות:
הקשר האפשרי בין שימוש בטלפונים סלולריים לבין התפתחות סרטן. במסגרת מחקר חלוצי זה הובילה סדצקי את החלק הישראלי של מחקר ה–INTERPHONE הבינלאומי אשר בדק קשר אפשרי בין השימוש בטלפונים סלולריים לבין התפתחות גידולי מוח, גידולי עצב השמע וגידולי בלוטת הרוק במבוגרים.
הקשר האפשרי בין חשיפה לקרינה הנפלטת מטלפונים סלולריים בתקופת הילדות וההתבגרות ופיתוח גידולים במערכת העצבים המרכזית (מחקר ה-MOBIKIDS, במימון האיחוד האירופי).
שיטות חדשניות לחקר חשיפה לשדות אלקטרומגנטיים (מחקר GERoNiMo) – המחקר מרחיב את מגוון החשיפות, אוכלוסיות המחקר ושיטות המחקר, במטרה להציע דרכים להפחתת החשיפה לשדות אלקטרומגנטיים (ממחקר להערכת סיכון ותמיכה בניהול סיכונים).
מחקרים > תחומי מחקר נוספים

גורמי סיכון להתפתחות גידול מוחי / אטיולוגיה של גידול מוחי (הבסיס הגנטי לגידולים מוחיים תורשתיים).
סרטן השד – אטיולוגיה, גורמי סיכון, היארעות, הישנות ותמותה, התפתחות ופרוגנוזה של סרטן השד באוכלוסיות מיוחדות (לפי רמת דתיות), שימוש בשירותי בריאות ואיכות חיים של שורדות סרטן השד בישראל.
קשר אפשרי בין חשיפה תעסוקתית והתפתחות סרטן ומחלות אחרות.
בשנים בהן ניהלה סדצקי את היחידה לאפידמיולוגיה של סרטן ושל קרינה, שימשה גם כיועצת למנכ"ל משרד הבריאות ותמכה בהתוויית מדיניות בריאות בנושאי סרטן וקרינה ובנושאים אחרים בתחומי התמחותה.
הערות שוליים

1 2  הדף על פרופ' סדצקי באתר מכון גרטנר
↑  משרד הבריאות, שני מינויים בכירים במשרד הבריאות, ‏17 בינואר 2019
↑  אדריאן פילוט, פרופ' סיגל סדצקי: "אין עשרות אלפי חולי קורונה בישראל", באתר כלכליסט, 18 במרץ 2020
↑  יעל פרידסון, משרד הבריאות בשידור החי מבג"ץ: האיכון של שב"כ יתרחב לקראת היציאה מהסגר, באתר ynet, 16 באפריל 2020
↑   מאמר המערכת, מדינת שב"כ בדרך, באתר הארץ, 17 באפריל 2020
↑  פרופ' סיגל סדצקי: "הלימודים לא יחזרו אחרי פסח, לא נפתח הכול", באתר ynet, 6 באפריל 2020
↑  "גורמים שהשתתפו בניהול משבר הקורונה: סדצקי טרפדה יוזמות קריטיות והסתירה מידע:".
↑   "הארץ כולה בוערת": מכתב ההתפטרות המלא של פרופ' סיגל סדצקי, באתר TheMarker‏, 7 ביולי 2020
↑  עידו אפרתי, ראש שירותי בריאות הציבור סיגל סדצקי הודיעה על סיום תפקידה, באתר הארץ, 7 ביולי 2020
סיגל סדצקי, מתווה הטיפול הרצוי במגפת הקורונה, 7 ביולי 2020
↑  כאן חדשות, דיווח של קטי דור, באתר Twitter, ‏7 ביולי 2020
↑  החוק לפיצוי נפגעי גזזת התשנ"ד-1994 - רקע, השלכות בריאותיות ונוהל מעקב וטיפול באוכלוסייה שנחשפה לקרינה מייננת בשנות ה-50, כטיפול במחלת הגזזת, באתר משרד הבריאות, 5 בינואר 2009
↑  מחקר האינטרפון
| מגפת הקורונה בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| חלק ממגפת הקורונה העולמית | חלק ממגפת הקורונה העולמית |  |
| גופים ממשלתיים וארגונים | משרד הבריאות • משרד האוצר • משרד הביטחון • קבינט הקורונה • מערכת הבריאות בישראל • מגן דוד אדום • מפקדת "אלון" • ועדת הקורונה • מרכז המידע והידע הלאומי למערכה בקורונה • מכון גרטנר • המכון למחקר ביולוגי בישראל • המטה לביטחון לאומי • מגן ישראל |  |
| חיסונים | לתת כתף • חיסון פייזר • חיסון מודרנה • פיתוח חיסון במכון הביולוגי |  |
| תקנים | התו הסגול • מתווה הרמזור • התו הירוק |  |
| טכנולוגיות למניעת הדבקה | המגן (אפליקציה) • הכלי |  |
| חקיקה | תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • צו בריאות העם (בידוד בית) • חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש |  |
| בעלי תפקידים עד 17 במאי 2020 | ראש הממשלה, בנימין נתניהו • שר הבריאות, יעקב ליצמן • שר האוצר, משה כחלון • שר הביטחון, נפתלי בנט • מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב • המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, איתמר גרוטו • ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, סיגל סדצקי |  |
| בעלי תפקידים החל מ-17 במאי 2020 | ראש הממשלה, בנימין נתניהו • ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון, בני גנץ • שר הבריאות, יולי אדלשטיין • שר האוצר, ישראל כ"ץ • מנכ"ל משרד הבריאות, חזי לוי (משה בר סימן טוב עד 18 ביוני 2020) • הממונה הלאומי לנגיף הקורונה, נחמן אש (רוני גמזו עד נובמבר 2020) • המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, איתמר גרוטו (עד  פברואר 2021) • ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, שרון אלרעי פרייס (סיגל סדצקי עד יולי 2020) |  |
| בעלי תפקידים החל מ-13 ביוני 2021 | ראש הממשלה, נפתלי בנט • ראש הממשלה החלופי ושר החוץ, יאיר לפיד • שר הבריאות, ניצן הורוביץ • שר האוצר, אביגדור ליברמן • שר הביטחון, בני גנץ • מנכ"ל משרד הבריאות, נחמן אש (חזי לוי עד 11 ביולי 2021) • הממונה הלאומי לנגיף הקורונה, סלמאן זרקא (נחמן אש עד 14 ביולי 2021) • המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, ספי מנדלוביץ' (מ-5 בספטמבר 2021) • ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, שרון אלרעי פרייס |  |
| שונות | השפעת מגפת הקורונה על ישראל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394121205171  ORCID: 0000-0002-4610-8725  VIAF: 65153288357132652495   WorldCat (עם VIAF): 65153288357132652495
ניקולאי מיקלוחו-מקלאי

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1846 יזיקובו-רוז׳דנסטבנסקויה, מחוז נובגורוד, רוסיה
 פטירה:  14 באפריל 1888 (בגיל 41) סנקט-פטרבורג, רוסיה
 שם לידה:  Николай Николаевич Миклуха 
 ענף מדעי:  אתנוגרפיה, אנתרופולוגיה, ביולוגיה
 מקום מגורים:  ניו סאות' ויילס, גינאה החדשה, טרנאטה (עיר), אירלנד החדשה, רוטומה, אפיה, מנילה, ג'קרטה, הונג קונג, אמבון (עיר), מקאסאר, Seram Laut Island, טהיטי, אי הפסחא, פלימות', אוסטנדה, גותה, Mangareva, פונשל, ריו דה ז'ניירו, כף ורדה, ולפראיסו, פונטה ארנס, ינה, אמבון (עיר), סינגפור, סינגפור, סואץ, מלבורן, סידני, בריזבן, ג'נובה, ברלין, סנקט פטרבורג, פריז, אמסטרדם, בוגור, ארכיפלג לואיסיאד, נומאה, חצי האי המלאי, בנגקוק, חצי האי המלאי, New Hebrides, סירבון, Astrolabe Bay, גינאה החדשה, סידני, סינגפור, אנגליה, האג, המבורג, מדריד, ינה, מרקש, ינה, פריז, דנמרק, שוודיה, נורווגיה, איטליה, גותה, מסינה, אלחסירס, ארסיפה, היער השחור, היידלברג, סנקט פטרבורג, סנטה קרוס דה טנריפה, ינה, ליסבון, בורדו, פונשל, סינטרה, ברלין, אלכסנדריה, סואץ, לונדון, ליידן, גותה, קהיר, ברלין, שצ'צ'ין, לייפציג, קופנהגן, סנקט פטרבורג, סנקט פטרבורג, ינה, Samara Governorate, סואכין, מאסאווה, ג'דה, מוסקבה, סואץ, פורט סעיד, אלכסנדריה, סראטוב, אודסה, ינה 
 מקום קבורה:  ליטרטורסקיה מוסטקי 
 עיסוק:  אתנוגרף, אנתרופולוג, ביולוג ומגלה ארצות
 מקום לימודים:  גימנסיה של סנט אנה (16 באוגוסט 1859)  The Second Saint Petersburg Gymnasium (27 ביוני 1863)  אוניברסיטת סנקט פטרבורג (27 בפברואר 1864)  אוניברסיטת פרידריך שילר (1868)  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת לייפציג 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרידריך שילר (1868) 
 בן או בת זוג:  מסטיסים 
 
ניקולאי ניקולאייביץ׳ מִיקְלוּחוֹ-מַקְלַאי (ברוסית: Никола́й Никола́евич Миклу́хо-Макла́й;‏ (17 ביולי 1846 – 14 באפריל 1888) היה אתנוגרף, אנתרופולוג, ביולוג ונוסע רוסי שחקר את האוכלוסייה הילידית של דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה ואוקיאניה, כולל הפפואנים בחוף הצפון-מזרחי של גינאה החדשה, אשר ידוע בספרות הרוסית כ"חוף מקלאי". חיבר כ-160 עבודות מדעיות שפורסמו לרוב בגרמנית ובאנגלית.
ידוע כמגן העמים הילידיים בדרום-מזרח אסיה ובאוקיאניה, שהתנגד באופן פעיל לסחר בעבדים. כמדען, הוא דבק בעקביות בעקרון אחדות המין האנושי, ודחה תיאוריות פופולריות בזמנו שלפיהן גזעים שחורים, כולל אבוריג'ינים אוסטרליים ופפואנים, הן מין מעבר מקוף לאדם. במקביל, הוא ראה בחוף הצפון-מזרחי של גינאה החדשה "שמורה אתנוגרפית" וטען לבעלות עליה. זה דחף אותו להרפתקנות פוליטיות ולקריאה להתיישבות רוסית בחוף מקלאי והקמת "איחוד פפואני", מדינה עצמאית שהוא שאף לעמוד בראשה. לאחר שממשלת רוסיה דחתה את הפרויקט, הוא הציע לבריטניה ולאימפריה הגרמנית להקים שם מדינת חסות. בפנייתו לאוטו פון ביסמרק, מיקלוחו-מקלאי קרא לגרמניה להיות ערבה לכך שהמקומיים לא ייפגעו. בשנת 1884 חוף מקלאי הפך למושבה גרמנית.
יום הולדתו של מיקולוחו-מקלאי נחוג ברוסיה באופן לא רשמי ברוסיה כחג המקצועי של האתנוגרפים.