stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרטן הערמונית
לקריאה נוספת

ד"ר רוברט ברקוב (עורך ראשי), מֶ‏רְק - המדריך הרפואי השלם, בהוצאת כנרת זמורה ביתן דביר והד ארצי, 2002, עמ' 1060-1061
הערות שוליים

↑  יום מודעות סרטן הערמונית 2011, באתר האגודה למלחמה בסרטן
↑  "IARC Worldwide Cancer Incidence Statistics—Prostate". JNCI Cancer Spectrum. Oxford University Press. 19 בדצמבר 2001. {{cite web}}:  (עזרה) Retrieved on 2007-04-05 through the Internet Archive
↑  Overview: Prostate Cancer–What Causes Prostate Cancer? American Cancer Society (2006-05-02). Retrieved on 2007-04-05
↑  Prostate Cancer FAQs. State University of New York School of Medicine Department of Urology (2006-08-31). Retrieved on 2007-04-05
↑  Potosky A, Miller B, Albertsen P, Kramer B (1995). "The role of increasing detection in the rising incidence of prostate cancer". JAMA. 273 (7): 548–52. doi:10.1001/jama.273.7.548. PMID 7530782.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  משרד הבריאות מפרסם נתונים על סרטן הערמונית בישראל, באתר משרד הבריאות, ‏2022
↑  Gine Kolata (15 ביוני 2008). "New Take on a Prostate Drug, and a New Debate". NY Times. נבדק ב-15 ביוני 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Potosky A, Miller B, Albertsen P, Kramer B (2008). "Finasteride Does Not Increase the Risk of High-Grade Prostate Cancer: A Bias-Adjusted Modeling Approach". Cancer Prevention Research. Published Online First on May 18, 2008 as 10.1158/1940-6207.CAPR-08-0092. doi:10.1158/1940-6207.CAPR-08-0092.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Michael Bretthauer, Paulina Wieszczy, Magnus Løberg, Michal F. Kaminski, Tarjei Fiskergård Werner, Lise M. Helsingen, Yuichi Mori, Øyvind Holme, Hans-Olov Adami, Mette Kalager, Estimated Lifetime Gained With Cancer Screening Tests: A Meta-Analysis of Randomized Clinical Trials, JAMA internal medicine, 2023-08-28, עמ' e233798 doi: 10.1001/jamainternmed.2023.3798 (באנגלית)
↑  Richard Warry (22 ביולי 2008). "Drug for deadly prostate cancer". BBC. נבדק ב-23 ביולי 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  בתוך שעה וחצי הגידול נעלם, באתר כלכליסט, 3 באפריל 2016
↑  "תוקד", תרופה לטיפול בסרטן הערמונית מבית מכון ויצמן למדע, באתר מכון ויצמן למדע, ‏2019
↑  לוטציום (177Lu) אוקסודוטראוטיד, באתר האגודה למלחמה בסרטן
↑  טיפולים חדשניים ויעילים בסרטן הערמונית, באתר BEOK, ‏2020
↑  רותם אליזרע, תחליף לכימו: הטיפול החדש והיעיל לסרטן ערמונית, באתר ynet, 4 באפריל 2017
↑  מידע על קסופיגו באתר האגודה למלחמה בסרטן
↑  הודעת ה-FDA האמריקאי על אישור קסופיגו לסרטן הערמונית
↑  הודעת EMA האירופית על אישור קסופיגו לסרטן הערמונית
↑  "Detailed Guide: prostate cancer". American Cancer Society webpage.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541096505171  BnF: cb12647583w (data)  GND: 4047511-6  LCCN: sh85107606  NDL: 00575400  NKC: ph135009 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בלוטת הערמונית
מצב מוגדל של הערמונית
בדיקה ידנית של הערמונית
הקרנה חיצונית באמצעות LINAC
גוארני

ערך זה עוסק בשפה גוואראני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 מדינות:  ארגנטינה, בוליביה, ברזיל, פרגוואי
 אזורים:  גוארני 
 דוברים:  6 מיליון
 כתב:  אלפבית לטיני 
 משפחה:  טופי טופי-גוארני גוארני גוארני
 לאום:  בוליביה בוליביה פרגוואי פרגוואי 
 מוסד:  האקדמיה ללשון הגוארני 
 קוד שפה:  gn 
 קוד ISO 639-1:  gn 
 קוד ISO 639-2:  grn 
 קוד ISO 639-3:  grn 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
גוארני (avañe'ẽ) היא שפה המדוברת בפי אינדיאנים ומסטיסים בפרגוואי, שבה היא שפה רשמית לצד הספרדית, וכן בארגנטינה, בוליביה ודרום-מערב ברזיל. היא שייכת למשפחת השפות טופי-גוארני.
על פי הערכה יש בערך שישה מיליון דוברי גוארני בכל העולם. גוארני היא השפה האינדיאנית הילידית היחידה, שרוב דובריה אינם צאצאים ישירים לאינדיאנים הילידים. השפה נותרה על כנה ואף התפשטה בקרב האוכלוסייה המעורבת. תופעה זו נחשבת כאנומליה ביבשת אמריקה, בה היה פיחות משמעותי, ולעיתים הכחדה, של שפות הילידים, כאשר הן באו במגע עם השפות הקולוניאליות האירופיות.
הספר הראשון על שפת הגוארני נכתב על ידי המיסיונר הישועי אנטוניו רואיז דה מונטויה בשנת 1639. הוא נקרא בספרדית Tesoro de la lengua guaraní (אוצר שפת גוארני) ותיאר בספרדית את השפה, כאשר מילים בגוארני נכתבו באלפבית לטיני אך באופן לא עקבי ולא מדויק. בשנת 1867 מינה נשיא פרגוואי, פרנסיסקו סולנו לופז, ועדה שתפקידה היה ליצור כתיב עקבי ותקני, אך הדבר לא יצא אל הפועל. בשנת 1950, ביוזמת הבלשן והרופא ריינאלדו דקו לרוסה (Reinaldo Decoud Larrosa), הותקן כתיב חדש פונטי ואחיד, אשר נמצא בשימוש עד היום.
הערות שוליים

↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2012-02-29
↑  גוארני באתר ethnologue.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543310805171  GND: 4158502-1  LCCN: sh85057601  NKC: ph278598 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות ובנושא אמריקה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמיסולפריד

| --- | --- |

מבנה אמיסולפריד
 
 שם IUPAC
 4-amino-N-[(1-ethylpyrrolidin-2-yl)methyl]-5-ethylsulfonyl-2-methoxybenzamide
 שמות מסחריים בישראל
 סוליאן, פרייד
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C17H27N3O4S 
 מסה מולרית:  369.48 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  48%
 קשירה לחלבונים:  16%
 מטבוליזם:  בכבד
 זמן מחצית חיים:  12 שעות
 הפרשה:  דרך הכליות (23-46%) והצואה
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, נכללת בסל הבריאות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C (אוסטרליה) 
 סיכון לתלות:  נמוך
 דרכי מתן:  פומית (בלבד). בארצות הברית גם (למניעת בחילות-והקאות-שלאחר-ניתוח(אנ'). להתוויה זו בלבד-) דרך הוריד
 אינטראקציות עם תרופות אחרות:  קברגולין, קוינגוליד, לבודופה, ציטאלופרם או אסציטלופרם
 מזהים
 קוד ATC:  N05AL05 
 מספר CAS:  71675-85-9
 PubChem:  2159
 ChemSpider:  2074
 
אמיסולפריד (בלועזית: amisulpride) היא תרופה ממשפחת התרופות האנטי-פסיכוטיות הלא טיפוסיות, המשמשת לטיפול בסכיזופרניה. בישראל התרופה נמכרת על ידי שתי חברות - בחברת סאנופי בשם סוליאן (solian) ובחברת אוניפארם בשם פרייד (התרופה הגנרית).
בישראל התרופה נמכרת להתוויה של סכיזופרניה או סכיזואפקטיב - גם לתסמינים שליליים של סכיזופרניה (עוד לא נמצאה תרופה המרפאת לגמרי תסמינים אלו, אך הוכח כי אמיסולפריד משפרת (חלקית) גם בתחום זה) במינונים נמוכים וגם לתסמינים חיוביים שלה במינונים היותר גבוהים - במבוגר, או בכל הפרעה פסיכוטית אחרת בקטין, אם כי התרופה נמצאה גם כבעלת השפעה אנטי דיכאונית וקיימים מחקרים המציעים להשתמש בה גם כטיפול משלים להפרעה אובססיבית-כפייתית (ocd). אך על אף המחקרים הנ"ל, כדי לקבל תרופה זו בישראל, חייבת להיות הבחנה של סכיזופרניה או סכיזואפקטיב, או כל הפרעה פסיכוטית אחרת אם המדובר בקטין, ובאם ישנה גם אבחנה של דיכאון או ocd, אזי שזה יועיל גם לזה. התרופה חייבת במרשם רופא.
שימוש קליני

ברוב מדינות העולם בהם נמכר אמיסולפריד, התרופה נמכרת לסכיזופרניה (הן למצבים אקוטיים והן למצבים כרוניים) ולהפרעות פסיכוטיות נוספות אחרות. יוצאת דופן היא ארצות-הברית המשווקת את התרופה, במינונים נמוכים מאוד דרך הוריד– גם למניעת בחילות והקאות שלאחר ניתוח (ponv)(אנ') וטיפול בהם (זריקה תוך-ורידית של 5 מיליגרם למניעה ו-10 מיליגרם בטיפול, כשה-ponv התחיל לאחר ההתאוששות מהניתוח).
פרמקולוגיה

התרופה היא נגזרת של בנזמיד(אנ').
התרופה פועלת בעיקר כאנטגוניסט של קולטני D2(אנ') ו-D3(אנ'), וכן על קולטנים נוספים.
במינונים היותר גבוהים המשמשים לטיפול בפסיכוזה נפעל עיכוב בהעברת תאי עצבים דופמינרגיים ברמה הבתר-סינפטית (אחרי הסינפסה; קרי - חסימת העברת תאי המטרה הקולטים את שידור הדופמין, ובכך קליטה יותר איטית של דופמין והורדת כמות הדופמין במוח, אשר בעת פסיכוזה הם גבוהים במיוחד; על ידי כך התרופה מסלקת את הפסיכוזה), ובמינונים נמוכים - מעכבת את העברת התאים הפרה-סינפטיים (לפני הסינפסה, בתאי העצבים המשדרים. בכך האמיסולפריד גורם לשידור הדופמין בקליטה וספיגה יותר טובה, שלא כבתופעות השליליות של סכיזופרניה (ולדעת משרד הבריאות האיטלקי - גם בדיסתימיה) הנגרמות מאי ספיגה טובה של הדופמין במוח).
האמיסולפריד פעילה בחסימת קולטן הסרוטונין 5HT7(אנ'), הקשורה אף היא להשפעה אנטי דיכאונית.
אמיסולפריד פועל גם כאנטגוניסט חזק של קולטן HT2B, אך טרם ברור אם יש לכך השפעות קליניות (ובאם כן - מה הם). אין הוכחות לכך שפעולה זו מתווכת את אחת מההשפעות הטיפוליות של אמיסולפריד.
פרמקולוגיה > יעילות

במחקר שנערך בשנת 2013 והשווה בין יעילותם של 15 תרופות אנטי-פסיכוטיות בטיפול בתסמינים סכיזופרניים, דורג אמיסולפריד במקום השני והפגין יעילות גבוהה: יעיל יותר מ-11% מאולנזפין (שלישי), 32–35 אחוזים יעיל יותר מהלופרידול, קווטיאפין ואריפיפרזול, ו-25% פחות יעיל מקלוזפין (במקום הראשון), אף על פי שעל פי מחקרים אחרים נראה כי יש לו יעילות דומה לאולנזפין בטיפול בסכיזופרניה. הגדלת מינון אמיסולפריד, (בדומה להגדלת סולפיריד(אנ')) נחשבה כאפשרות טיפול בר-קיימא (אם כי הדבר מבוסס על עדויות באיכות נמוכה) במקרים של סכיזופרניה עמידה לטיפול-של-קלוזפין. מחקר אחר הגיע למסקנה כי אמיסולפריד הוא טיפול קו ראשון המתאים לניהול פסיכוזה חריפה.
פרמקולוגיה > החומרים הבלתי-פעילים בתרופה

מלבד החומר הפעיל בתרופה, התרופה מכילה גם: Microcrystalline cellulose, Lactose monohydrate, Sodium starch glycolate, Hydroxypropyl methylcellulose, Magnesium stearate, Coating blend white.
פרמקולוגיה > אמיסולפריד ולקטוז

כל טבליה של 100 מיליגרם אמיסולפריד מכילה 22.7 מיליגרם לקטוז (סוג של סוכר); כמות הלקטוז גדולה יותר כשמדובר במינון גבוה יותר, כשבכל כמות נוספת של אמיסולפריד יש בהתאם גם כמות נוספת של לקטוז.
במקרים של סוכרת חמורה הרופא ימנע לעיתים מלתת אמיסולפריד למטופל. כמו כן יש לדווח לפסיכיאטר שרושם את התרופה לפני הטיפול באמיסולפריד אם ישנה רגישות לסוכרים מסוימים, כמו אי-סבילות ללקטוז. אין להשתמש בתרופה באם המטופל סובל מחוסר ספיגת גלוקוז או חוסר ספיגת גלקטוז או במקרה של חוסר בלקטאז.
פרמקולוגיה > משך הזמן עד להשגת תוצאות

התרופה מתחילה להשפיע כבר בשבוע הראשון, אך את מלוא ההשפעה מקבלים רק לאחר 4–6 שבועות. אצל מטופלים מסוימים יורגש ההשפעה רק לאחר 7–8 שבועות.
מינון ותדירות

התרופה קיימת בטבליות של 100 ו-400 מיליגרם.
התרופה משמשת הן לתסמינים השליליים של סכיזופרניה (כגון: חוסר הנאה וחוסר מוטיבציה) והן לתסמינים החיוביים (כגון: הזיות ומחשבות השווא); לתסמינים השליליים - מתחילים, לעיתים, ממינון התחלתי של 50 מיליגרם (והרופא יכול להמליץ להתחיל ממינון גבוה יותר), על מנת להגיע למינון האופטימלי של לפחות 100 מיליגרם ולכל היותר עד 300 מיליגרם. לתסמינים חיוביים - לכל הפחות 400 מיליגרם-800 מיליגרם ולא יותר מ-1200 מיליגרם ביום. מינון של יותר מ-400 מיליגרם יש ליטול במחולק לשתי מנות ביום; עד 400 מיליגרם - בפעם אחת ביום.
בקשישים או בבעלי תפקוד כלייתי לקוי - המינון המקובל מופחת בכחצי.
מינון ותדירות > מינון יתר

אין לקחת יותר מהמנה המומלצת על ידי הרופא, ובכל מקרה לא יותר מ-1200 מיליגרם ביום, מחולק לשתי מנות. באם לוקחים מינון יתר, עלולות להופיע תופעות לוואי לא-רצויות הבאות: הרגעת יתר (וכתוצאה ממנה גם פגיעה בערנות), ישנוניות, ירידה בלחץ דם, תופעות אקסטרפירמידליות - בעיקר רעד וקישיון שרירים, וכניסה לקומה. באם נלקח בטעות מינון יתר (מעבר למינון המקסימלי המומלץ), ובמיוחד באם כתוצאה מזה נגרמה אחת התופעות האמורות לעיל - יש לפנות בדחיפות לרופא המטפל או לחדר מיון.
מינון ותדירות > אופן וזמן הנטילה

יש ליטול את התרופה עם הרבה מים, עדיף לפני הארוחה בערב (ובאם המטופל לוקח בשתי מנות - בכל מקרה עדיף לפני הארוחה שאז התרופה נספגת יותר טוב).
תופעות לוואי > מידע כללי ותופעות מיוחדות

ככלל, אמיסולפריד ברוב המקרים נקלטת היטב, ללא תופעות לוואי משמעותיות. בפרט לעומת התרופות האנטי פסיכוטיות הטיפוסיות אך גם לעומת רוב אלו הלא טיפוסיות, היא גורמת (בהילקח מינון מקובל) לפחות תופעות לוואי אקסטרפירמידליות(אנ') (=תופעות לוואי האופייניות לטיפול האנטי-פסיכוטי) כמו דיסקינזיה, אקתיזיה ופרקינסוניזם (אף שזה מצב אפשרי), אך עלולה לגרום (גם במינונים נמוכים ובלי הבדלים בין המינונים[דרוש מקור][מפני ש...]) לעלייה משמעותית ברמות ההורמון פרולקטין (הבאה לידי ביטוי בהפרשת חלב מהשד או הגדלת נפח השד, גם בקרב גברים (בנוגע להפרשה - לעיתים נדירות בלבד), הפרעה בזקפה בגברים והפרעות במחזור החודשי בקרב נשים ולתופעות לא רצויות נוספות הנובעות מיתר פרולקטין בדם אשר עלולה להיגרם מהתרופה). על כן יש לעשות מדי פעם (לפי החלטת הרופא; בדרך כלל - פעם בחצי שנה[דרוש מקור]) בדיקת רמת פרולקטין בדם.
במטופלים עם היסטוריה אישית/משפחתית של סרטן השד (אשר נמצא שישנו קשר בין היווצרות סרטן השד לרמות פרולקטין גבוהות, "היפרפרולקטינמיה") או גידול-תלוי-פרולקטין אחר (כדוגמת - פרולקטינומה) - לעיתים קרובות יותר. (במרבית המקרים הרופא ימנע מלתת אמיסולפריד במטופל הסובל (בעצמו, אך לא אם מישהו ממשפחתו) מסרטן השד (באם זה נגרם מפרולקטין גבוה) ופרולקטינומה. רק לעיתים רחוקות כשהרופא שקל את הסיכונים מול התועלת והכריע כן לתת אמיסולפריד למטופל זה, יידרש מהמטופל מעקב-פרולקטין צמוד.)]. במקרים נדירים לאחר שימוש ממושך באמיסולפריד נגרמת פרולקטינומה, גידול שפיר בבלוטת יותרת המוח. דרך האבחון היא בדרך כלל באם התוצאה בבדיקת דם של פרולקטין היא לפחות 1000 ננוגרם למיליליטר. כאשר התוצאה נמוכה מאלף, כמעט תמיד לא מדובר בפרולקטינומה אלא בהיפרפרולקטינמיה בלבד. (השוני בין היחס להיפרפרולקטינמיה לפרולקטינומה הוא, שבפרולקטינומה נדרש הפסקת טיפול לצמיתות, בשונה מהיפרפרולקטינמיה שייתכן שדי בהפסקת טיפול ל-72 שעות בלבד על מנת להחזיר את רמת הפרולקטין לאיזון.)
באם אכן המטופל נבדק ונגרמה עלייה משמעותית ברמות הפרולקטין (מדובר בעלייה למספר של מאות ואפילו אלפים!), התופעה מחייבת התייחסות רפואית וייתכן שהרופא (פסיכיאטר או אולי גם, בחלק מהמקרים, רופא המשפחה) ימליץ להפסיק את השימוש בתרופה (באופן מיידי או הדרגתי, לפי דחיפות העניין) או באם אי אפשר אחרת והמטופל חייב להמשיך את הטיפול עם תרופה זו - הרופא ירשום תרופה נוספת המורידה את רמות הפרולקטין, אך זאת בתנאי שמדובר בתרופה ללא אינטראקציות-שליליות עם אמיסולפריד [כמו קברגולין]
בנוסף עלולה אמיסולפריד להוביל במקרים נדירים לתופעה מסוכנת המחייבת טיפול דחוף הנקראת בשם תסמונת נוירולפטית ממאירה, המלווה בחום גבוה, נוקשות שרירים, ירידה בהכרה, וכן האצה בקצב הלב או אי סדירות שלו והזעה מרובה. באם אכן זה הופיע, תידרש הפסקה מיידית של הטיפול באמיסולפריד (כמצוין גם ברשימה ממאירויות).
כמו כן במקרים מסוימים ובפרט בקשישים, עלולה אמיסולפריד לגרום ללחץ דם נמוך או לפגיעה בערנות. החשש גודל שבעתיים (ולא רק בקשישים) כשנלקח מינון-יתר מהתרופה. (תופעות נוספות היכולות להיגרם ממינון יתר - מצוינות בקטע מינון יתר).
תופעות לוואי > מצבים הדורשים דיווח לרופא עליהם לפני תחילת הטיפול, על מנת למנוע תופעות לוואי

מאחר שאמיסולפריד עלול להגדיל את רמות הפרולקטין, יש לדווח לרופא אם המטופל סובל מגידולים תלויי פרולקטין כסרטן השד ופרולקטינומה.
קשישים אמורים לדווח לרופא על גילם המבוגר, מפאת הסיכוי הגבוה שלהם לפתח כתוצאה מהתרופה לחץ דם נמוך ופגיעה בערנות.
במקרים מסוימים (כמו ברדיקרדיה (דופק איטי הנמוך מ-55 פעימות בדקה), רמת אשלגן נמוכה (היפוקלמיה), הארכה מולדת של מרווחי QT וכן שימוש בתרופות הגורמות למצבים אלו או להפרעות הולכה תוך-לבביות), עלולה אמיסולפריד לגרום להופעת הפרעה בקצב הלב או להחמיר תופעה קיימת כזו. במקרים אלו, יש לדווח לרופא על קיום התופעות, על מנת למנוע תופעות לוואי לבביות.
יש דיווחים על היווצרות קרישי דם בקרב מטופלים בתרופות אנטי-פסיכוטיות, כולל אמיסולפריד, בפרט בקרב מטופלים שסובלים או שסבלו בעבר - הם או בני משפחתם - מקרישי דם. באם המטופל אכן סבל בעבר/סובל מקרישי דם (או שמישהו מבני משפחתו סבל/סובל מקרישי דם), יש לדווח לרופא המטפל (בדרך כלל - הפסיכיאטר שרושם את התרופה אמיסולפריד למטופל) על כך לפני תחילת הטיפול באמיסולפריד, על מנת למנוע היווצרות קרישי דם נוספות העלולות לפעמים להוביל למצבים מסוכנים של תסחיף ריאתי ושבץ מוחי.
מלבד זה, ישנם מצבים נוספים שיש לדווח עליהם לרופא לפני תחילת הטיפול באמיסולפריד, על מנת למנוע הופעת תופעות לוואי. המצבים הם, מטופל הסובל מאחד מהמצבים הבאים:
גורמי סיכון לשבץ מוחי, אפילפסיה, פרקינסון, סוכרת או גורמי סיכון לסוכרת, ליקוי בתפקוד הלב או כלי הדם. כמו כן, יש לדווח באם קיים ליקוי בתפקודי הכליה או במערכת השתן, ובמיוחד בקשישים הסובלים מאי ספיקת כליות - הרופא בדרך כלל יפחית את המינון, ועל כן יש לדווח על כך לרופא לפני תחילת הטיפול.
בנוגע לדיווח לפני הטיפול על הבעיות הבאות: אי-סבילות ללקטוז, חוסר ספיגת גלוקוז או חוסר ספיגת גלקטוז או חוסר בלקטאז - ראו: אמיסולפריד ולקטוז.
תופעות לוואי > רשימת תופעות הלוואי ושכיחותם

התופעות לוואי השכיחות הם (השכיחות יורדת מהפסקה הראשונה לשנייה):
רעד, עוויתות, תנועות חריגות לא רצוניות, הפרשת רוק מרובה מהרגיל
הפרשת יתר של פרולקטין (היפרפרולקטינמיה). בשרירים: נוקשות בצוואר, משבר עיני סיבובי(אנ') (=מצב בו העיניים מקובעות כלפי מעלה והצידה, למשך דקות או אפילו שעות), דיסטוניה חריפה (=כיווץ חזק של שרירי הלסתות). ישנוניות. במצב הנפשי: נדודי שינה, חרדה, עצבנות. תופעות אנטיכולינרגיות שונות: עצירות, בחילה, הקאה, יובש בפה. ירידה בחשק המיני בנשים (בלי תלות ברמת הפרולקטין)
תופעות הלוואי שאינן שכיחות אך גם אינן נדירות הן:
תנועות בלתי רצוניות של הלשון או הפנים
פרכוסים
היפרגליקמיה (עודף סוכר בדם)
האטה (בלי הפרעה) בקצב הלב
עלייה באנזימי כבד
תגובות אלרגיות (פרט לפריחה, אשר שכיחותה אינה ידועה. ראו בקטע תופעות נוספות ששכיחותן אינה ידועה, אך באם נגרמו - יש לדווח עליהם מיידית לרופא)
תופעות הלוואי הנדירות הם:
תסמונת נוירולפטית ממארת - דורש הפסקת טיפול מיידית. אם מופיע קשיון שרירים ובעיות בהכרה יחד עם חום בלתי מוסבר, ככל הנראה מדובר בתסמונת זו, ויש להפסיק מיד את הטיפול באמיסולפריד ולפנות לרופא לטיפול בתסמונת/לבירור האם אכן מדובר בתסמונת זו.
תפקוד לקוי של הכליה - דורש הפחתה במינון
תופעות לוואי ששכיחותן אינה ידועה (-טרם נקבעה):
היפרטריגליצרידמיה(אנ') (עלייה ברמות הטריגליצרידים) והיפרכולסטרולמיה (כולסטרול גבוה)
היפונתרמיה (רמות נתרן נמוכות בדם) ותסמונת SIADH (הפרשת יתר של הורמון נוגד-השתנה וזופרסין. כתוצאה מתסמונת זו עלול להיווצר נזק בכליות)
ישנן תופעות נוספות ששכיחותן אינה ידועה, אך באם נגרמו - יש לדווח עליהם מיידית לרופא:
חום בלתי מוסבר שמופיע יחד עם הפרעות נוירולוגיות (אך ללא בעיות בהכרה וקשיון שרירים, שהם תופעות יותר נדירות המעידים בדרך כלל על תסמונת נוירולפטית ממארת
אובדן הכרה
הפרעות קצב (עלול לגרום למוות)
בעיות שונות ברגליים: נפיחות, כאב ואודם ברגליים; קרישי דם בורידים (בעיקר בורידי הרגליים אך לא רק. ראו קרישי דם) היכולים לעבור בכלי הדם ולהגיע לריאה (ועל ידי כך לגרום לכאבים בחזה וקשיי נשימה), או לשבץ מוחי ובכך לסכן חיים
נפיחות פתאומית בפנים או בצוואר (אנגיואדמה) העלולה להוביל לקשיי נשימה ולסכן חיים
פריחה אדומה ומגרדת בעור (ראו: התוויית נגד, שתופעה זו יכולה להעיד על אלרגליה לחומר-הפעיל בתרופה (אמיסולפריד) ולהצריך הפסקת טיפול)
לויקופניה, נויטרופניה או אגרנולוציטוזיס (ירידה במספר תאי הדם הלבנים). בזה האחרון - יש לעשות בדיקות דם מיד (ראו: זיהום)
בלבול
הפרעות ראייה וכאבי ראש - עלולות להיות סימפטומים המעידים על גידול שפיר בבלוטת יותרת המח (גידול שעלול להחמיר עד כדי סכנת חיים כתוצאה מהשימוש באמיסולפריד, ועל כן תופעת לוואי זו דורשת תשומת לב מיוחדת ודיווח על כך לרופא, באם התופעה/ות חוזרת/ות על עצמה/ם)
(לגבי תופעות לוואי המופיעות ביילוד שאימו נטלה אמיסולפריד בשלושת החודשים האחרונים להיריון - ראו בקטע התוויית נגד בפסקה: היריון והנקה.)
בדיקות ומעקבים בזמן השימוש בתרופה > לפני תחילת הטיפול

יש לבצע בדיקת אק"ג (באם לא נעשתה בזמן הסמוך לתחילת נטילת אמיסולפריד) כחלק מהערכה ראשונית. זאת משום שבחלק מהמשתמשים עלולה התרופה לגרום להפרעות בקצב הלב (כמפורט בסעיף תופעות לוואי).
בדיקות ומעקבים בזמן השימוש בתרופה > בעת השימוש

בתקופת הטיפול הרופא בדרך כלל יפנה לבדיקות-דם תקופתיות (בבדיקה יש לבדוק, בין השאר, אחר רמת הנתרן (שעלולה להיות לעיתים נמוכה מידי כתוצאה מהתרופה), את רמת ההורמון פרולקטין (עלול להיות גבוה מידי כתוצאה מהתרופה), את תפקודי הכליה) ולבדיקת אק"ג. את תדירות הבדיקה קובע הרופא המטפל (בדרך כלל ובאדם צעיר ובריא: פעם בחצי שנה[דרוש מקור]).
באם מופיע בזמן השימוש זיהום או חום בלתי מוסבר (החום עלול להעיד על קיום זיהום בגוף), יש לבצע בדיקות דם מיד גם באם נעשתה לפני פרק זמן קצר יחסית. זאת משום שהתרופה יכולה לגרום לירידה במספר תאי הדם הלבנים (המגנים את הגוף מפני זיהומים-פתוגניים). הבדיקה תעזור לזהות האם מקור הזיהום/החום הוא בירידת תאי הדם הלבנים כתוצאה מהתרופה, ובאם יתברר שאכן התרופה גרמה לזה והורידה את מספר תאי דם אלו לממדים מסוכנים (-ללא מספר תאי דם לבנים מספק - אין לגוף הגנה מפני זיהומים ובכך הזיהום עלול לגרום, בסופו של דבר, למוות) - יש להפסיק עם השימוש בתרופה מיידית
באם יש למטופל סוכרת או שהוא סובל מגורמי סיכון לסוכרת, יש לבדוק בבדיקת דם גם את רמת הסוכר בדם
במטופל עם היסטוריה אישית או משפחתית של סרטן השד (או במטופל הסובל מגידול-תלוי-פרולקטין אחר כפרולקטינומה) הנוטל אמיסולפריד, ראו מידע כללי ותופעות מיוחדות שיש לערוך מעקב צמוד יותר אחר רמות הפרולקטין בדם בזמן לקיחת התרופה
תסמיני גמילה

בעת הפסקת הטיפול עלולות להופיע תסמיני גמילה הבאים: נדודי שינה, בחילה, הקאה, תנועות גוף לא רצוניות (דיסטוניה אקאתיזיה ודיסקינזיה) והישנות של תסמינים פסיכוטיים. באם מפסיקים מאיזה סיבה מהטיפול, הרופא ימליץ בדרך כלל על הורדה הדרגתית במינון עד להפסקה מוחלטת.
אינטראקציות עם תרופות אחרות

לתרופה יכולה להיות אנטרקציות עם תרופות רבות. אין ליטול אמיסולפריד עם התרופות הבאות: קברגולין(אנ') וקוינגוליד(אנ') (תרופות לבעיות ייצור חלב בשד); לבודופה (תרופה לפרקינסון); ציטאלופרם (רסיטל) או אסציטלופרם (ציפרלקס) (לטיפול בדיכאון וחרדה).
ישנן תרופות רבות נוספות שכדאי בדרך כלל להימנע מלקיחתם עם אמיסולפריד (כמו חלק מהתרופות לפרקינסון, הרבה מהתרופות אנטי-פסיכוטיות הטיפוסיות, מתדון (תרופה לטיפול בהתמכרות לסמים או לתרופות מסוימות ובכאבים חזקים הנובעים מהגמילה) ועוד). מטופל הנוטל ליתיום יחד עם תרופה זו צריך להיות במעקב צמוד עקב היתכנות של תופעות לוואי ובפרט תסמונת נוירולפטית ממאירה.
שיווק

התרופה משווקת, מלבד בישראל, גם במדינות רבות נוספות, תחת שמות שונים: בכל רחבי אירופה, באוסטרליה, ניו זילנד, מקסיקו והודו - לסכיזופרניה ולפסיכוזה (ובאיטליה בלבד - גם לדיסתימיה). בארצות הברית, עד לפברואר 2020 התרופה לא אושרה לשימוש על ידי ה־Fda להפרעות פסיכיאטריות (ככל הנראה - משיקולים כלכליים) אך אושרה עד אז לשימוש, במתן דרך הוריד - למניעת בחילות והקאות שלאחר ניתוח(אנ') (-שימוש כזה קיים רק בארצות הברית, ובארצות האחרות שהתרופה משווקת - היא משווקת, כאמור, להפרעות סכיזופרניה ופסיכוזה בלבד (ובמתן פומי בלבד)).
בפברואר 2020, ניתן האישור לשיווק בארצות הברית על ידי המנהל למזון ותרופות האמריקאי (הfda).
התוויית נגד

ישנם מצבים רפואיים בהם יש להימנע מטיפול באמיסולפריד. אין להשתמש באמיסולפריד באחד מהמצבים הבאים:
באם מתגלית אלרגיה לאמיסולפריד. תסמינים המעידים על אלרגיה: פריחה, בצקת או בעיות בנשימה, התנפחות השפתיים, הפנים, הגרון או הלשון.
באם המטופל סובל מפאוכרומוציטומה (=סוג של גידול בבלוטת יותרת הכליה, הגורם בעיקר להפרשת חומרים מעלי לחץ דם ועוד תסמינים. - ראו בערך פאוכרומוציטומה).
(לגבי התוויית הנגד של מטופלים עם היסטוריה אישית או משפחתית של סרטן השד/פרולקטינומה וכל גידול תלוי פרולקטין אחר, ראו בקטע: מידע כללי ותופעות מיוחדות.)
התוויית נגד > הנקה והיריון

אין להשתמש בתרופה בעת הנקה. כמו כן - לא מומלץ להשתמש בעת ההיריון. מסיבה זו - אין להשתמש בנשים בגיל הפוריות, אלא אם הן משתמשות באמצעי מניעה נאותים.
אם המטופלת נטלה אמיסולפריד בשלושת החודשים האחרונים של ההיריון, התינוק שיוולד עלול לסבול מתסמיני גמילה הבאים (-השונים מתסמיני הגמילה הרגילים; ראו בקטע: תסמיני גמילה): רעד, קשיון או חולשת שרירים, ישנוניות, עצבנות ובעיות בנשימה ובהאכלה. יש להתייעץ עם הרופא אם המטופלת בהיריון והוא יחליט אם להמשיך/להתחיל בנטילת התרופה.
התוויית נגד > בקטין (מגיל 15 ועד 18)

אף שהתרופה מאושרת לשימוש גם בקטין ובכל פסיכוזה (גם כקו טיפול ראשון), השימוש אינו מומלץ עד לגיל 18. מגיל זה התרופה מאושרת, רק לסכיזופרניה או סכיזואפקטיב, ולא להפרעות פסיכוזה אחרות.
התוויית נגד > אלכוהול

כל זמן השימוש בתרופה, אסור לצרוך יין או משקאות חריפים.
התוויית נגד > התמכרות

אינה קיימת.
היסטוריה

התרופה הומצאה בשנות ה-90 על ידי חברת סאנופי-אוונטיס (סאנופי). תאריך הפטנט שלה פג תוקפו ב-2008, אז נרשם כתוצר כללי והוזל משמעותית עלות הייצור שלו.
בניו יורק, הוכרז על ידי חברת התרופות lb על ייצור תרופה בשם "lb-102”, אנטי פסיכוטי מבוסס אמיסולפריד המיועד במיוחד לארצות הברית והפועלת על קולטני D2(אנ') ו־d3(אנ') וכן על 5HT7(אנ') בדומה לאמיסולפריד. לפועל התכנית לא יצאה. אמיסולפריד ה"מסורתית" לא אושרה לשימוש בארצות-הברית על ידי ה־FDA לטיפול בסכיזופרניה, אלא רק למחלת ה PONV, עד לשנת 2020 שאז אושרה על ידי ה־FDA גם לסכיזופרניה.
ראו גם

סכיזופרניה
תרופות אנטי-פסיכוטיות לא טיפוסיות
תרופות אנטי-פסיכוטיות
קולורדו (נהר)
מסלול > יובלים עיקריים

לקולורדו נשפכים 25 יובלים משמעותיים. הגדול בהם הוא הנהר גרין, הן באורך והן בספיקה. הנהר גרין מנקז את רכס וינד ריוור של מרכז-מערב ויומינג, את הרי יואינטה ביוטה ואת הרי הרוקי של צפון-מערב קולורדו. הנהר חילה הוא השני באורכו ואגן הניקוז שלו גדול מזה של הנהר גרין, אבל ספיקתו נמוכה בהרבה בשל האקלים הצחיח יותר של אגן הניקוז ושאיבת המים ממנו בכמויות גדולות להשקיה ולמי שתייה. הן הנהר גניסון והן הנהר סן חואן, שמרבית מימיהם מגיעים מהפשרת השלגים בהרי הרוקי, תורמים לנהר יותר מים משתורם הנהר חילה.
| סטטיסטיקות של היובלים הגדולים ביותר של נהר הקולורדו> שם. | סטטיסטיקות של היובלים הגדולים ביותר של נהר הקולורדו> מדינה. | סטטיסטיקות של היובלים הגדולים ביותר של נהר הקולורדו> אורך.קילומטרים | סטטיסטיקות של היובלים הגדולים ביותר של נהר הקולורדו> אגן ניקוז.קילומטרים רבועים | סטטיסטיקות של היובלים הגדולים ביותר של נהר הקולורדו> ספיקה.מטרים מעוקבים בשנייה | סטטיסטיקות של היובלים הגדולים ביותר של נהר הקולורדו> מקורות. | סטטיסטיקות של היובלים הגדולים ביותר של נהר הקולורדו> . | סטטיסטיקות של היובלים הגדולים ביותר של נהר הקולורדו> . | סטטיסטיקות של היובלים הגדולים ביותר של נהר הקולורדו> . |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גרין | יוטה יוטה | 1,170 | 125,000 | 171.3 |  |  |  |  |
| חילה | אריזונה אריזונה | 1,044 | 151,000 | 7.0 |  |  |  |  |
| סן חואן | יוטה יוטה | 616 | 64,000 | 62.1 |  |  |  |  |
| קולורדו הקטן | אריזונה אריזונה | 573 | 69,000 | 12.0 |  |  |  |  |
| דולורס | יוטה יוטה | 400 | 11,850 | 17.9 |  |  |  |  |
| גניסון | קולורדו קולורדו | 264 | 20,500 | 73 |  |  |  |  |
| וירג'ין | נבדה נבדה | 260 | 33,700 | 6.8 |  |  |  |  |