stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכון ברנקו וייס
דרכי הפעולה של ברנקו וייס > בתי הספר האתגריים לנוער בסיכון

המכון מפעיל 17 בתי ספר לנוער בסיכון: ברנקו וייס אופק - מעלה אדומים, ברנקו וייס אור יהודה, ברנקו וייס אילת, ברנקו וייס באר שבע – בית אריאל, ברנקו וייס אתגרי בית שמש, ברנקו וייס בת-ים – ע"ש ז'קלין כהנוב, ברנקו וייס טבריה, ברנקו וייס מח"ט טבריה, ברנקו וייס מעוף - מודיעין, ברנקו וייס מרום הגליל, מרכז אלון, ברנקו וייס מגשימים - קריית שמונה, ברנקו וייס רמלה, ברנקו וייס מח"ט פתח תקווה, ברנקו וייס כפר קרע.
בתי הספר האתגריים הם בתי ספר תיכוניים ציבוריים (ט'-י"ב), קטנים (90–150 תלמידים), שנועדו לתלמידים שלא מצאו את מקומם במוסדות חינוך אחרים.
בתי ספר אלה פועלים על פי מודל פדגוגי שפותח בברנקו וייס, המושתת על עקרונות של תפיסה הוליסטית של צורכי התלמיד, מסגרות עבודה קטנות ופרטניות, הצבת ציפיות לימודיות והתנהגותיות גבוהות, ובמקביל - פיתוח ולמידה מתמדת של הצוות החינוכי.
כ-1,900 תלמידים לומדים בשנת תשפ"ג בבתי הספר האתגריים.
דרכי הפעולה של ברנקו וייס > בתי הספר השש-שנתיים

המכון מפעיל 16 בתי ספר שש-שנתיים: ברנקו וייס ע"ש אנה פרנק - סאסא, ברנקו וייס ע"ש הרצוג - גזר, ברנקו וייס איתן - מקיף דרומי, קריית חינוך ברנקו וייס ע"ש רבין - מזכרת בתיה, ברנקו וייס קשת (משלב) - מזכרת בתיה, ברנקו וייס עין ראפה – עין נקובא, ברנקו וייס - בית שמש, ברנקו וייס מיתרים, ברנקו וייס כוכבי המדבר, ישיבה תיכונית ברנקו וייס -שערי רחמים, ברנקו וייס אור - צור הדסה, ברנקו וייס דרור משלב - צור הדסה, ברנקו וייס מיתרים - רעננה, ישיבה תיכונית ברנקו וייס מיתר, ברנקו וייס מרכז תמר, ברנקו וייס בית ברל.
כ-9,000 תלמידים לומדים בבתי ספר אלה.
תפיסת בתי הספר השש שנתיים של ברנקו וייס נשענת על עיקרון הפרסונליזציה בחינוך ועל חינוך מבוסס למידה. בראייה הזו נבנית ומותאמת תוכנית למידה אישית לכל נערה ונער על פי צורכיהם בקצב הלמידה, ברמת הלמידה, בעניין, באופן הלמידה ובפיתוח כישורים אישיים.
דרכי הפעולה של ברנקו וייס > ליווי רשויות מקומיות בתחומי החינוך

ברנקו וייס מלווה כ-30 רשויות מקומיות, לקידום החינוך בתחומן. זאת מתוך הנחה כי פיתוח רשת מנהיגות חינוכית מקומית, אשר יודעת למפות וליישם את המרכיבים החשובים לקידום מוביליות חברתית, וגם מפתחת מומחיות ואחריות על תכלול מהלכים אלו, יכולה להביא שינוי משמעותי ביישוב, ולהוות מודל ליישובים נוספים באזור, בהובלת תהליכים למוביליות ולצמצום פערים - הן מבחינת הילד והן ברמה המערכתית.
דרכי הפעולה של ברנקו וייס > תוכניות לליווי והעצמה של צוותי חינוך

ברנקו וייס מפעיל תוכניות ליווי לצוותי בתי ספר, בדגש על בתי ספר בפריפריה החברתית והגאוגרפית. תוכניות אלה מלוות את הצוותים החינוכיים בפיתוח מודלים למינוף יכולות בית-ספריות ולהקניית כלים להובלת תהליכי למידה לתלמיד.
בין התוכניות לצוותי חינוך שברנקו וייס מוביל: תוכנית כתיבה לשם הבנה בבתי ספר יסודיים, תוכנית מישרים לקידום בתי ספר תת-משיגים ותוכנית מחוזית למורי מתמטיקה.
דרכי הפעולה של ברנקו וייס > תוכניות להעצמת תלמידים בפריפריה החברתית והגאוגרפית

ברנקו וייס מפעיל תוכניות חינוכיות עבור משרד החינוך – תוכנית קדם עתידים לקידום תלמידים מצטיינים בפריפריה ועבור משרד המדע והחדשנות – תוכנית מדעניות העתיד לעידוד תלמידות מצטיינות בפריפריה למסלולי לימודים מדעיים אקדמיים; וכן את תוכנית ספייס להעצמה ולקידום הישגים של תלמידים יוצאי אתיופיה ואחרים עבור הפרויקט הלאומי של עולי אתיופיה.
ראו גם

בית הספר ברנקו וייס רמלה
בית הספר ברנקו וייס בית שמש
הערות שוליים

↑  הדר כהן‏, אביב קינן, מנכ"ל מכון ברנקו וייס: "אנחנו משפיעים על עשרות אלפי תלמידים בישראל", באתר וואלה, 19 בפברואר 2023
↑  לתת במה לאנשים שבדרך כלל לא מרצים, באתר ynet, 5 ביולי 2020
↑  הסיפור שלנו – התחלות, באתר המכון
↑  על ד”ר ברנקו וייס, באתר המכון
↑  מנהלי עבר ומייסדים, באתר המכון
↑  דוד רוזנטל‏, הפוליטיקה תחכה: זה התפקיד החדש של אביב כוכבי, באתר וואלה, 11 במרץ 2024
↑  שירה קדרי־עובדיה, אחרי ילדות לא פשוטה, נערים בסיכון מנסים להשלים עם עברם. האמצעי: פודקאסט, באתר הארץ, 3 באפריל 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304647205171 
ברנקו וייס עין נקובא - עין ראפה
מסיבת גן

| --- | --- |
סמליל התוכנית, ירון לונדון והילדים בפתיח התוכנית
סמליל התוכנית, ירון לונדון והילדים בפתיח התוכנית
 סוגה:  ילדים
 יוצרים:  מיכאל כהן אלורו
 בימוי:  שוקי לרר
 מנחים:  ירון לונדון ורבקה מיכאלי
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  5
 מספר פרקים:  100
 הפקה
 חברת הפקה:  עלמה הפקות
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  4 ביולי 1989 – 30 בינואר 1995
 
הקלטה של התוכנית "מסיבת גן" בנושא חינוך ונימוסין, בארכיון הטלוויזיה הישראלית
מסיבת גן היא תוכנית טלוויזיה לילדים ששודרה בערוץ הראשון מ-1989 ועד 1995, בהנחיית ירון לונדון שהנחה את התוכנית מ-1989 עד 1993, ומ-1994- 1995 בהנחיית רבקה מיכאלי.
בתוכנית שוחחו לונדון ומיכאלי עם ילדים על נושאים שונים, לצד שירים בביצוע הילדים וקטעי משחק מתאימים לנושא התוכנית. לתוכנית הופקו 100 פרקים.
שיר הפתיחה, "מסיבת גן", נכתב על ידי רוני ערן, הולחן על ידי גילה חסיד והושר על ידי חסיד, דודו זר ורינה שסקין. כל קטעי השירה בתוכנית הולחנו על ידי גילה חסיד, שלמה גרוניך ואריאל זילבר.
יוצר התוכנית, שאף שימש כמפיק ועורך בפועל הוא מיכאל כהן אלורו.
התוכנית הייתה ייחודית בהשוואה לתוכניות אחרות המיועדות לגיל הרך בישראל, בכך שהיא צולמה מול קהל חי.
פורמט

בתחילת כל תוכנית היה מערכון עם השחקן הקבוע או האורחים, לאחריו היו המנחים מגיעים ומזמינים את שלושת הילדים המשתתפים ומשוחחים עמם. נוסח הזמנת הילדים הקבוע של ירון לונדון, "אני רוצה להזמין לכאן את שלושת בני-שיחי", הפך למשפט קליט, ובאחת התוכניות קרא המנחה מכתב מילדה ששאלה "מדוע בכל תוכנית ירון מזמין את שלושת הנסיכים".
בסוף כל תוכנית הילדים המשתתפים קיבלו מדליות מצוות התוכנית, אלא אם כן הדיון עוד לא נגמר וצריך להמשיך אותו במסיבה הבאה.
משתתפים

קובי אסף - שיחק את קלומזו בפרקים הראשונים של התוכנית. לאחר מספר פרקים הודיע לירון שהוא עוזב, וג'וליאן שישב בקהל התנדב להחליפו.
נטע אורן - הפעילה את רגינה, בובה אשר הופיעה בעונה הראשונה של התוכנית, ב-1989
ג'וליאן שגרן – החליף את קלומזו ושיחק בשנים 1989–1991 ובשנים 1994- 1995 את הילד השובב שאוהב לעשות הכול ברוח ילדות, והיה גם מחלק המדליות.
מיקי קם – החליפה את שגרן בשנת 1992 בתפקיד האתנחתא הקומית, ושיחקה את התאומות איה ויויו.
דורי בן זאב – החליף את שגרן בשנת 1992 כמחלק המדליות, ואף כאתנחתא הקומית בחלק מהפרקים.
בובוש – החליף את מיקי קם ודורי בן זאב בשנת 1993 בתפקיד הגנן ומחלק המדליות.
דני שגב – שיחק בתפקידי אורח בשנים 1989–1991 ובתפקיד קבוע ביחד עם שגרן בשנים 1994- 1995.
יוסף המספר – הנחה פינה קבועה בין השנים 1989–1991 בה סיפר סיפורי עמים מכל העולם.
מחכים לגודיק

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ארי דוידוביץ׳ 
 הופק בידי:  אמיר הראל ואיילת קייט
 תסריט:  ארי דוידוביץ'
 עריכה:  טלי גולדנברג
 צילום:  נילי אצלן
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  למה הפקות, עבור הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
 הקרנת בכורה:  10 ביולי 2007 (במסגרת פסטיבל הקולנוע בירושלים)
 משך הקרנה:  60 דקות
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט תיעודי, סרט ביוגרפי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מחכים לגודיק הוא סרט תיעודי מוזיקלי, המגולל את סיפור עלייתו ונפילתו של המפיק והאמרגן גיורא גודיק, הנחשב "מלך מחזות הזמר בישראל". סרטו של ארי דוידוביץ' מביא את סיפורו הטרגי של גודיק על רקע סיפורה של התקופה בתרבות הישראלית ושל ז'אנר המחזמר הישראלי.
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הקולנוע ירושלים, במסגרת תחרות וולג'ין לקולנוע ישראלי, ב-10 ביולי 2007 ושודר בבכורה טלוויזיונית בערוץ 2, במסגרת הרצועה "הסיפור האמיתי" ב-25 במאי 2009.
על עשיית הסרט

לדברי ארי דוידוביץ', במאי הסרט, תרומתו הרבה של גודיק לתרבות הישראלית נשכחה, בין השאר בשל הדימוי שנוצר לו של עבריין נמלט. בקשתו של דוידוביץ' מעיריית תל אביב, להנציח את זכרו של גודיק על ידי קריאת רחוב על שמו, סורבה בשל היותו, לטענת חברי ועדת השמות העירונית, עבריין. דימוי זה גרם לבני משפחתו לחיות מחוץ לישראל ולא להילחם על הנצחתו או על שמו הטוב. לדברי דוידוביץ', היה עליו לרכוש את אמון אשתו של גודיק ובניו כדי לשכנעם להשתתף בסרט. סיבה נוספת לשיכחה של גודיק, היא לדברי דוידוביץ' נטייתה של הציונות להתרכז בעשייה ובהווה ולא להנציח את ההיסטוריה התרבותית שלה ואת התורמים לתרבות, כפי שקרה גם עם גיבורת סירטו התעודי "ציפור בחדר", תרצה אתר.
הערות שוליים

↑  לדברי דוידוביץ' במפגש איתו לאחר הקרנת סרטו, בדצמבר 2020.
מלאכי פלין

| --- | --- |

פלין בשנת 2018
 לידה:  9 במאי 1998  (בן 26) טקומה, וושינגטון, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.85 מטרים
 מספר:  18
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של וושינגטון אוניברסיטת המדינה של סן דייגו
 דראפט:  בחירה מספר 29, 2020 טורונטו ראפטורס
 קבוצות כשחקן
 2020–2023 2023–2024 2024–:  טורונטו ראפטורס ניו יורק ניקס דטרויט פיסטונס
מלאכי פלין (באנגלית: Malachi Flynn; נולד ב-9 במאי 1998) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בקבוצת דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
קריירת מכללות

פלין נולד וגדל בעיר טקומה שבוושינגטון, ובשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של וושינגטון. לאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת המדינה של סן דייגו, ובעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל שלה העמיד ממוצעים של 17.6 נקודות, 5.1 אסיסטים, 4.5 ריבאונדים ו-1.8 חטיפות למשחק. בסיום אותה עונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות ("Second-team All-American").
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2020 נבחר פלין על ידי טורונטו ראפטורס, בבחירה ה-29. מתוך 48 המשחקים הראשונים של הראפטורס שותף פלין ב-23 בלבד, וקלע 2.3 נקודות בממוצע למשחק; ב-24 המשחקים הנותרים עד לסיום העונה הציג שיפור משמעותי, ותרם 12.5 נקודות, 4.5 אסיסטים ו-4.0 ריבאונדים למשחק. בשני המשחקים האחרונים של עונת הרוקי שלו שבר את שיאו האישי, עם 26 ו-27 נקודות, בהתאמה.
בדצמבר 2023 נשלח מטורונטו לניו יורק ניקס, יחד עם אוג׳י אנונובי ופרשס אוצ׳יווה, תמורת אר. ג׳יי. בארט, עמנואל קוויקלי, ובחירת דראפט בסיבוב השני. לאחר מכן, כחלק מטרייד נוסף, הועבר לדטרויט פיסטונס. ב-4 באפריל 2024 קלי שיא אישי של 50 נקודות בהפסד קבוצתו לאטלנטה הוקס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | טורונטו | 47 | 14 | 19.7 | 0.374 | 0.321 | 0.804 | 2.5 | 2.9 | 0.8 | 0.1 | 7.5 |
| 2021/2022 | טורונטו | 44 | 5 | 12.2 | 0.393 | 0.333 | 0.625 | 1.4 | 1.6 | 0.5 | 0.1 | 4.3 |
| 2022/2023 | טורונטו | 53 | 2 | 13.0 | 0.360 | 0.353 | 0.758 | 1.4 | 1.3 | 0.4 | 0.1 | 4.6 |
| 2023/2024 | טורונטו | 31 | 0 | 15.3 | 0.409 | 0.350 | 0.773 | 2.1 | 2.4 | 0.6 | 0.2 | 5.1 |
| 2023/2024 | ניו יורק | 14 | 0 | 4.3 | 0.391 | 0.308 | 0.818 | 0.4 | 0.4 | 0.1 | 0.0 | 2.2 |
| 2023/2024 | דטרויט | 24 | 0 | 14.3 | 0.430 | 0.316 | 0.684 | 1.8 | 2.1 | 0.8 | 0.1 | 8.0 |
| קריירה | קריירה | 213 | 21 | 14.2 | 0.387 | 0.334 | 0.745 | 1.7 | 1.9 | 0.5 | 0.1 | 5.5 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | טורונטו | 6 | 0 | 6.0 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.5 | 0.5 | 0.2 | 0.0 | 0.0 |
| קריירה |  | 6 | 0 | 6.0 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.5 | 0.5 | 0.2 | 0.0 | 0.0 |
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של פלין בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2020, באתר basketball-reference.com
↑  אנונובי עובר לניקס, בארט וקוויקלי לראפטורס, באתר ONE‏, 30 בדצמבר 2023
↑  [https://www.nba.com/pistons/news/
detroit-pistons-acquire-quentin-grimes-evan-fournier-malachi-flynn-ryan-arcidiacono-two-future-second-round-draft-picks-and-cash-considerations-from-new-york DETROIT PISTONS ACQUIRE QUENTIN GRIMES, EVAN FOURNIER, MALACHI FLYNN, RYAN ARCIDIACONO, TWO FUTURE SECOND ROUND DRAFT PICKS AND CASH CONSIDERATIONS FROM NEW YORK], www.nba.com (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מניווה

מניווה (ביפנית: 真庭市) היא עיר במחוז אוקיאמה שביפן.
גאוגרפיה

העיר נמצאת כ-49.5 ק"מ מבירת המחוז אוקיאמה, אוקיאמה (אנ'), וכ-544 ק"מ מבירת יפן, טוקיו. בנוסף, העיר נמצאת ליד הפארק הלאומי דייסן-אוקי (אנ').
אקלים

| אקלים במניווה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים במניווה> ינואר.7.2.-1.8.52.2 | אקלים במניווה> פברואר.8.3.-1.6.67.5 | אקלים במניווה> מרץ.12.5.0.8.109.0 | אקלים במניווה> אפריל.19.5.5.5.116.0 | אקלים במניווה> מאי.24.3.10.7.151.6 | אקלים במניווה> יוני.27.5.16.2.193.6 | אקלים במניווה> יולי.30.9.20.9.248.2 | אקלים במניווה> אוגוסט.32.4.21.6.114.8 | אקלים במניווה> ספטמבר.27.7.17.3.168.6 | אקלים במניווה> אוקטובר.21.8.10.3.91.0 | אקלים במניווה> נובמבר.15.5.4.6.65.6 | אקלים במניווה> דצמבר.9.8.0.2.53.4 | אקלים במניווה> שנה.19.78.8.73.1,431.5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: השירות המטאורולוגי של יפן
ערים תאומות

אוסטרליה ויקטור הארבור, אוסטרליה הדרומית, אוסטרליה (מ־26 במאי 2000)
הרפובליקה העממית של סין רויג'ין (אנ'), הרפובליקה העממית של סין (מ־16 בינואר 2001)
גלריה

לשכת השירות הכללי של המחוז אוקיאמה, מניווה
בית העירייה של מניווה
הספרייה המרכזית של מניווה
הערות שוליים

1 2  Maniwa, Maniwa (באנגלית)
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c10d2228-6d62-4268-bcae-206558e10005  NDL: 01198641  VIAF: 254287955   WorldCat (עם VIAF): 254287955 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ביפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיכל הלפרין

מיכל הלפרין (נולדה בשנת 1966) היא עורכת דין ישראלית ויזמת חברתית, אשר כיהנה כממונה על התחרות בשנים 2016–2021 ומאפריל 2024 משמשת כדירקטורית בבנק הפועלים.
ביוגרפיה

הלפרין גדלה בירושלים. הוריה נולדו בגרמניה ועבדו באוניברסיטה העברית: אביה שימש כפרופסור לכימיה, ואמה כדוקטור לפיזיקה. סיימה ב-1990 תואר ראשון בהצטיינות במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. את ההתמחות עשתה אצל שופט בית המשפט העליון גבריאל בך. בשנת 1991 החלה לעבוד במשרד עורכי הדין "ארדינסט, בן נתן ושות'" ובשנים 1996 עד 2000 הייתה שותפה במשרד. היא התמחתה במשפט אזרחי ובפרט בדיני תאגידים, הגבלים עסקיים, תובענות ייצוגיות ובמשפט מנהלי. בשנים 2000–2001 עבדה במשרד עורכי הדין "Mintz, Levin, Cohn, Ferris, Glovsky, and Popeo" בבוסטון שבארצות הברית.
בינואר 2002 מונתה לסגנית ראש הרשות להגבלים עסקיים והיועצת המשפטית לרשות, כיהנה בתפקיד זה עד 2006. בתחילת 2007 הצטרפה כשותפה למשרד עורכי הדין "מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם, טל ושות'", הקימה ועמדה בראש מחלקת ההגבלים העסקיים במשרד. במסגרת זו הלפרין ייצגה בין השאר את שותפות חיפושי הגז "ישראמקו" מול הרשות להגבלים עסקיים, בנושאים הקשורים למתווה הגז.
ב-2006 הצטרפה למועצה הציבורית של ארגון "אמון הציבור" וכיהנה כראש ועדת המשפטנים של הארגון עד למינויה לממונה על ההגבלים העסקיים ב-2016.
ביוגרפיה > כממונה על ההגבלים העסקיים > בוועדת הריכוזיות

מתוקף תפקידה עמדה הלפרין בראש ועדת הריכוזיות, שבה חברים גם מנכ"ל משרד האוצר וראש המועצה הלאומית לכלכלה. בעקבות החלטת ועדת הריכוזיות שלא לאפשר לקבוצת עידן עופר לרכוש תחנת כוח נוספת, נאלץ עופר למכור את מלוא החזקותיו בתחום התקשורת, ובכלל זה את החזקותיו ב"רשת מדיה", והתחייב שלא להיכנס לתחום התקשורת כל עוד הוא מחזיק בפעילות בתחום האנרגיה בישראל.
ועדת הריכוזיות אף אילצה את IDE טכנולוגיות למכור את אחד ממתקני ההתפלה שלה על מנת שתוכל לגשת למכרז להקמת מתקן התפלה נוסף.
בוועדת המינויים
באוגוסט 2022, מונתה לכהן בוועדת המינויים של נציבות שירות המדינה. במסגרת תפקידה, התנגדה למינויו של אבי שמחון לראשות המועצה הלאומית לכלכלה עקב עדויות אודות התנהגות בלתי הולמת כלפי נשים, לרבות עמדות מטעמו הגורסות כי נשים נחותות יותר בהשוואה לגברים מבחינה אינטלקטואלית. המינוי אושר על אף התנגדותה.
ביוגרפיה > לאחר פרישתה מרשות התחרות

עם סיום תפקידה כממונה על התחרות עברה לאוניברסיטת הרווארד שם היא עמיתת מחקר בכירה במרכז Mossavar – Rahmani למנהל ועסקים של בית הספר למדיניות ציבורית. הלפרין חוקרת וכותבת על תחרות במערכת הבריאות, ובאופן ספציפי על תחרות בין קופות חולים וכן על אתגרי התחרות של ענקיות הטכנולוגיה (big-tech).
בנובמבר 2023 נבחרה לדירקטורית חיצונית בבנק הפועלים.
עשייה חברתית

בשנת 2023, הקימה הלפרין את 'הזנק 800 בע"מ', חברה לתועלת הציבור העוסקת בחינוך לערכים של רב תרבותיות בגיל הצעיר במסגרות החינוך הבלתי פורמלי, כאופציית המשך לחינוך הפורמלי.
חיים אישיים

הלפרין נשואה לאבנר הלפרין (אנ') ואם לארבעה.
הערות שוליים

↑  דיאנה בחור ניר, "כשאני מאחרת מתכווץ לי הלב, ואני נזכרת באבא אומר: 'חברה מוצלחת קמה ונופלת על דיוק בזמנים'", באתר כלכליסט, 3 באוגוסט 2017
↑   אבי בר-אלי, חשיפה: הקשר החסוי בין הממונה על ההגבלים למונופול הגז, באתר TheMarker‏, 10 במאי 2016
↑   יסמין גואטה, הסדר ניגוד העניינים של מיכל הלפרין: לא תעסוק בתנובה, בתעופה ובכל הלקוחות של משרד עוה"ד הגדול בישראל, באתר TheMarker‏, 14 בפברואר 2016
↑  הרפורמה בחוק ההגבלים העסקיים אושרה בקריאה ראשונה בכנסת, באתר הכנסת
↑  תומר גנון ונורית קדוש, ניתוח כלכליסטהמונופולים כבר מתגעגעים למיכל הלפרין, באתר כלכליסט, 25 במאי 2021
↑  תומר גנון, הקנס הסופי של קוקה קולה על ניצול לרעה של כוח מונופוליסטי: 36 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 6 ביולי 2023
↑  הטיפול במונופולין ובריכוזיות בענף המזון, באתר מבקר המדינה
↑  הילה ויסברג, ‏מבקר המדינה: הריכוזיות בענף המזון חוגגת, פערי המחירים מהעולם מתרחבים, אבל לא מוכרזים מונופולים חדשים, באתר גלובס, 18 במאי 2021
↑  נווית זומר, הממונה על רשות התחרות פורשת: "הורדת יוקר המחייה דורשת מאמץ כלל ממשלתי", באתר ynet, 23 במאי 2021
↑  אריאל ויטמן, הממונה: מיכל הלפרין נלחמת במונופולים ושומרת על הכיס שלכם, באתר מידה, 25 בדצמבר, 2018
↑   נתי טוקר, ראש רשות התחרות החדשה הצהירה שתהיה אקטיביסטית. כך עליה לפעול, באתר TheMarker‏, 1 בינואר 2022
↑  ליאור גוטמן, עידן עופר מוכר את כל אחזקותיו ברשת ולא יפעל בתחום התקשורת במשך 25 שנה, באתר כלכליסט, 2 בינואר 2019
↑  ליאור גוטמן, IDE תוכל להשתתף במכרז ההתפלה בשורק - אם תמכור אחזקותיה במתקן אחר, באתר כלכליסט, 22 באוגוסט 2018
↑   נתי טוקר, למרות התבטאויות נגד נשים: הממשלה תתבקש לאשר את מינוי שמחון לראשות המועצה הלאומית לכלכלה, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2023
↑  למרות התלונות נגדו: אושר מינוי אבי שמחון ליו"ר המועצה הלאומית לכלכלה, באתר MSN
↑  ליאל קייזר ליאל קייזר, למרות פניית הבכירות: אושר מינוי שמחון בממשלה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 29 בינואר 2023
↑  M-RCBG Senior Fellows, באתר Harvard Kennedy School
↑  עירית אבישר, ראש רשות התחרות לשעבר מיכל הלפרין תמונה לדירקטורית בבנק הפועלים, באתר כלכליסט, 8 בנובמבר 2023
↑  הזנק 800 בע"מ (חל"צ) | גיידסטאר - אתר התאגידים של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
מסעודין אל-עזאזמה

| --- | --- |
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
סוג יישוב: שבט בדואי
 (למפת באר שבע מוגדלת) מסעודין אל-עזאזמה(למפת באר שבע רגילה) מסעודין אל-עזאזמה(למפת צפון הנגב רגילה) מסעודין אל-עזאזמה(למפת צפון הנגב מוגדלת) מסעודין אל-עזאזמה31°11′48″N 34°48′53″E﻿ / ﻿31.1966452948264°N 34.8146590127639°E﻿ / 31.1966452948264; 34.8146590127639

השייח'ים של שבט עזאזמה. ביניהם מושל נפת באר שבע, עארף אל-עארף. ברקע המסגד הגדול בבאר שבע. שנות השלושים של המאה העשרים
מסעודין אל-עזאזמה (בערבית: مسعودين العزازمة) המכונה גם אל עזאזמה (العزازمة) הוא שבט בדואי בנגב.
בני השבט פזורים בין באר שבע בצפון ומצפה רמון בדרום. אל השבט מצורפים גם שבטים קטנים ביניהם: אלזיאדין, אבוחסאן, זנון, קשחר, אבן חמיד, דנפירי, אבו קרדוד ועוד מספר נוספים.
לפני קום המדינה היה אזור הר הנגב בתחום השליטה של מטה עזאזמה שהיה מורכב כולו מ-12 שבטים עצמאיים, הר הנגב מכונה במפות ה PEF ג'בל אל עזאזמה. בעקבות מלחמת העצמאות רוב בדואיי העזאזמה עזבו את הנגב - כולל הר הנגב. שבט מחמדיין כולו עזב ורק מעטים מבני השבטים סראחין, עסיאת, וגונאביב נשארו וחלקם חזרו לנגב ב-1954. הם נתפקדו ליד עבדת על ידי הממשל הצבאי, קיבלו תעודות זהות ישראליות וצורפו לשבט עזאזמה בראשות השייח' עודה אבו מועמר.
ב-17 במרץ 1954, 12 מחבלים בהובלתו של בן השבט, סעיד אבו בנדק רצחו באכזריות 12 נוסעים באוטובוס אגד בדרכו מאילת לתל אביב, בהם גם נשים וילדים. האירוע מכונה טבח מעלה עקרבים.
בספטמבר 1959 נרצח מפקד סיירת צנחנים יאיר פלד בעת תרגיל ניווט בדד בנגב. שני הרוצחים, בני שבט סאראחין של מטה אל-עזאזמה, הוסגרו על ידי בני שבטם והוצאו להורג ללא משפט בידי חיילי צה"ל. יומיים לאחר הרצח הורה אלוף פיקוד הדרום, אברהם יפה על "מבצע הגר", במסגרתו פונה הר הנגב מבני שבט הסאראחין. משתפי הפעולה ביניהם פונו לאזור דימונה והאחרים אולצו לעבור לסיני לאחר שמקורות המים שלהם נתפסו.
מתחם אוהלים ובתים של השבט בין באר שבע לשגב שלום הוכר על ידי מדינת ישראל כיישוב, אך עדיין ללא מעמד מוניציפלי.
סעיד אלחרומי בן השבט היה חבר כנסת מטעם מפלגת רע"מ וכיהן כיו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה.
בית הספר היסודי אל-עזאזמה

בית הספר אל-עזאזמה הוקם בתקופת המנדט הבריטי. נכון ל-2004 למדו בו 1400 תלמידים והוא היה בית הספר היסודי הגדול בישראל. בעקבות עתירת ועד ההורים באותה שנה לבג"ץ בדרישה לפצל את בית הספר, הקים משרד החינוך חומה בלב המוסד.
הערות שוליים

↑  עפרי שובל, בשנת 59' נרצח יאיר פלד, מפקד סיירת צנחנים. אבל מי רצח את רוצחיו? חשיפה, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2010.
↑  מורן אזולאי, חסן שעלאן, אילנה קוריאל, ח"כ סעיד אלחרומי מרע"מ הלך לעולמו בגיל 49, באתר ynet, 25 באוגוסט 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465879405171
מחכים לגופמן

| --- | --- |

 בימוי:  כריסטופר גסט 
 הופק בידי:  קארן מרפי 
 תסריט:  כריסטופר גסט, יוג'ין לוי 
 עריכה:  אנדי בלומנטל
 שחקנים ראשיים:  כריסטופר גסט יוג'ין לוי קתרין אוהרה פארקר פוזי פרד ווילארד בוב בלבן
 מוזיקה:  ויליאם רוס 
 צילום:  רוברטו שיפר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Castle Rock Entertainment
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Classics
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  31 בינואר 1997
 משך הקרנה:  84 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה מוקומנטרי
 תקציב:  4 מיליון דולר
 הכנסות:  2.8 מיליון דולר (ארצות הברית)
 הכנסות באתר מוג'ו:   waitingforguffman
 סרט הבא:  הכי טוב בשלג 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מחכים לגופמן (באנגלית: Waiting for Guffman) הוא סרט קומדיה מוקומנטרי שנכתב ובוים על ידי כריסטופר גסט ויצא לאקרנים בשנת 1997. בנוסף לגסט, צוות השחקנים כולל גם את קתרין אוהרה, יוג'ין לוי, פרד ווילארד ופארקר פוזי.
שם הסרט הוא אזכור למחזה מאת סמואל בקט, מחכים לגודו. כמו בסרטים מוקונטריים אחרים בכיכובו של גסט, כגון ספיינל טאפ, רוב הדיאלוג מאולתר. בגלל שעלילת הסרט היא על הפקת מחזמר, הוא כולל גם כמה וכמה קטעים מוזיקליים מקוריים.
עלילה

בעיירה הקטנה והבדיונית בליין שבמדינת מיזורי, קומץ של תושבים הזויים נמצאים בתהליכי הפקה של מחזמר בתיאטרון הקהילתי בהנהגתו של הבמאי המוחצן, קורקי סיינט קלייר (כריסטופר גסט). המחזמר, אשר מתאר את ההיסטוריה של העיירה, נקרא "אדום, לבן ובליין" (Red, White and Blaine), אמור לעלות כחלק מחגיגות 150 שנות קיומה של העיירה.
המלוהקים הראשיים במחזמר הם רון ושילה אלברטסון (קתרין אוהרה ופרד ווילארד), זוג סוכני נסיעות ושחקנים חובבניים; ליבי מיי בראון (פארקר פוזי), עובדת בסניף מקומי של מסעדת דיירי קווין; קליפורד וולי (לואיס ארקט), תושב ותיק של העיירה בליין, ומפחלץ חיות בדימוס אשר משמש כקריין של המחזמר; ג'וני סאבאג' (מאט קיסלאר), מכונאי רכב חתיך ושכחן, שעבורו מוכן קורקי לעשות הכל כדי שישתתף במחזמר; ודוקטור אלן פרל (יוג'ין לוי), רופא שיניים, "מרובע" באופן טראגי, הנחוש לגלות את הבדרן החבוי בו. מורה התיכון, לויד מילר (בוב בלבן), הוא המנהל המוזיקלי המתוסכל של המחזמר.
קורקי ניצל את קשריו מעברו, במחזות שהוצגו אוף-ברודוויי, כדי להזמין את מורט גופמן, מפיק בברודוויי, כדי לכתוב ביקורת על המחזמר "אדום, לבן ובליין". קורקי מוביל את צוות השחקנים לחשוב שביקורת טובה של גופמן יכולה להוביל לכך שהמחזמר יגיע עד לתיאטראות ברודוויי.
דמויות

קורקי סיינט קלייר (כריסטופר גסט)
דוקטור אלן פרל (יוג'ין לוי)
רון אלברטסון (פרד ווילארד)
שילה אלברטסון (קתרין אוהרה)
ליבי מיי בראון (פארקר פוזי)
קליפורד וולי (לואיס ארקט)
ג'וני סאבאג' (מאט קיסלאר)
מומחה לעב"מים (דוד קרוס)
גברת פרל (לינדה קאש)
רד סאבאג' (בריאן דויל מרפי)
רוי לומיס (פול בנדיקט)
חטוף עב"מים (פול דולי)
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | מקבלי הפרס ומועמדים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרסי הנפש העצמאית Independent Spirit Awards | 1998 - פרסי הנפש העצמאית | הסרט הכי טוב | קרן מרפי | מועמדות |
| פרסי הנפש העצמאית Independent Spirit Awards | 1998 - פרסי הנפש העצמאית | שחקן ראשי הכי טוב | כריסטפור גסט | מועמדות |
| פרסי הנפש העצמאית Independent Spirit Awards | 1998 - פרסי הנפש העצמאית | תסריט הכי טוב | כריסטפור גסט יוג'ין לוי | מועמדות |
| פרסי הכוכב הבודד עבור קולנוע וטלוויזיה Lone Star Film & Television Awards | 1998 - פרסי הכוכב הבודד עבור קולנוע וטלוויזיה | סרט הכי טוב |  | זכייה |
| פרסי הכוכב הבודד עבור קולנוע וטלוויזיה Lone Star Film & Television Awards | 1998 - פרסי הכוכב הבודד עבור קולנוע וטלוויזיה | במאי הכי טוב | כריסטופר גסט | זכייה |
הערות שוליים

1 2  Waiting for Guffman - 1997, Box Office Mojo, אוכזר 14 באוגוסט 2015
מלון אליזבת (טבריה)

| --- | --- |

מלון אליזבת גינוסר (סביבות 1960). הכיפה של האגף הימני קרסה בשריפה ב-2001
 מידע כללי
 סוג:  בית מלון 
 מיקום:  טבריה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1929
 תאריך פתיחה רשמי:  1929 
 קואורדינטות:  32°47′55″N 35°31′48″E﻿ / ﻿32.79868889°N 35.53°E﻿ / 32.79868889; 35.53
 he
 
מלון אליזבט נכון לשנת 2014. ללא הכיפה שהתמוטטה בשנת 2001 ולאחר שיפוץ החזית
חזית המלון הנושא עדיין את שמו האחרון (אוג' 2014)
חזית קולנוע אלישבע (אוג' 2014)
מלון אליזבת הוא מתחם הכולל בית מלון ואולמות תיאטרון וקולנוע שנבנה בטבריה על ידי החלוץ והיזם שלמה פיינגולד. המבנה שהושלם ב-1929 נקרא על שמה של אשתו של פיינגולד. לאחר מותו של פיינגולד החליף המקום מספר בעלים שניסו לשקם ולתפעל אותו אך כל הניסיונות האלו כשלו והוא עומד היום בשיממונו. האתר הוגדר על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל כאתר מורשת.