stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרף רגולרי
הערות שוליים

↑  Chen, Wai-Kai (1997). Graph Theory and its Engineering Applications. World Scientific. pp. 29. ISBN 978-981-02-1859-1.
1 2 3  Stanic, Zoran, 2, Regular Graphs : A Spectral Approach, Berlin/Boston, GERMANY, 2017, עמ' 15-16, ISBN 978-3-11-035128-6
↑  צד אחד של ההוכחה נובע ממשפט פרון-פרובניוס.
| נושאים בתורת הגרפים |
| --- | --- | --- |
| הגדרות | צומת • קשת • דרגה • מסלול • מרחק |  |
| מבנים | גרף • גרף ממושקל • מעגל • גרף מקרי • היפרגרף • מולטיגרף • עץ • קומפלקס |  |
| בניות וטיפוסים | גרף משלים • גרף קיילי • גרף שלם • גרף תחרות • עץ פורש • רשת זרימה • שידוך |  |
| תכונות | גרף n-צביע • גרף דו-צדדי • גרף מישורי • גרף מרחיב • גרף רגולרי • גרף קשיר • עץ בינומי • עץ פורש מינימלי |  |
גרף פטרסן הוא דוגמה לגרף רגולרי מדרגה 3 (אנ') - שהוא גם גרף רגולרי-חזק
האיילות

האיילות (בצרפתית: Les biches) הוא בלט בן מערכה אחת, למוזיקה מאת פרנסיס פולנק וכוריאוגרפיה מאת ברוניסלבה ניז'ינסקה. הבלט בוצע לראשונה על ידי בלט רוס ב-6 בינואר 1924 בסאל גארנייה במונטה קרלו.ניז'ינסקה רקדה את התפקיד הראשי של המארחת. לבלט אין עלילה, והוא מתאר את הקשרים האקראיים שנוצרים בקבוצה של אורחים, צעירים ברובם, באחר-צהריים של קיץ.
הבלט הוצג בפריז ובלונדון תוך שנה מאז הבכורה, והוא חוזר ועולה על הבמה בערים אלה לעיתים קרובות; בניו יורק לא הופק הבלט עד 1950. ניז'ינסקה ביימה הפקות מחודשות של הבלט לכמה להקות בעשורים שלאחר יצירתו. "האיילות", בעיצובים מחודשים של התלבושות והתפאורה של מארי לורנסין, שומר על מקומו ברפרטואר של בלט האופרה של פריז, הבלט המלכותי ועוד להקות. המוזיקה שימשה בבלטים מאוחרים יותר, אם כי הם לא תפסו את מקומם ברפרטואר הקבוע כמו הבלט שיצרה ניז'ינסקה.
המוזיקה לבלט המקורי מכילה שלושה קטעי מקהלה. פולנק קבע, שתפקידי המקהלה יהיו נתונים לבחירה כאשר ערך מחדש את הפרטיטורה בשנים 1940-1939, והיצירה מושמעת על פי רוב בליווי תזמורתי מלא. המלחין יצר סוויטה בת חמישה פרקים מן היצירה, לביצוע קונצרטי. הסוויטה מוקלטת על תקליטים אריכי-נגן ועל תקליטורים מאז 1950.
רקע

סרגיי דיאגילב, בעלי הבלט רוס, יצר קשר עם פולנק בנובמבר 1921 עם הצעה להזמנת יצירה. (לדברי הביוגרף של ולנק, קארל בץ שמידט, ייתכן שהיה זה ז'אן קוקטו, הכוח המניע בקבוצת השישה, שהעלה את הרעיון לפני דיאגילב, אבל ייתכן גם שקוקטו הגזים בראייה לאחור במידת התרומה שהייתה לו בנושא. התוכנית המקורית הייתה, שפולנק יכתוב מוזיקה לעלילת בלט שכותרתה "העלמות", שכתבה מעצבת האופנה ז'רמיין בוננאר. ביולי הבא התברר, שבונאר אינה מעוניינת להמשיך בתוכנית; פולנק כתב אל ידידו ועמיתו לקבוצת "השישה", דריוס מיו, "במקום זה, אכתוב כנראה סוויטת מחולות ללא לברית." בערך באותו זמן אמר פולנק לאיגור סטרווינסקי, שלאחר התייעצות עם דיאגילב ועם המעצבת מארי לורנסין, "יש לי מושג ברור של הבלט שלי, שלא יהיה לו נושא - פשוט מחולות ושירים."
שמות הקטעים בפרטיטורה מלמדים, שפולנק היה נאמן לתוכניתו, אבל שימר בכל זאת שני מאפיינים חשובים של היצירה שהציע בונגאר: אלמנט כוראלי, שבו זמרים סמויים מן העין מפרשים את המתרחש, ו"העלמות". בניתוח שהתפרסם ברבעון המוזיקלי ב-2012, תיאר כריסטופר מור את הראשון כתזכורת לפולצ'ינלה של סטרווינסקי, ואת השני כ"ריקודי להקה של צעירות פלרטטניות". לצורך הטקסט, בילה פולנק זמן ניכר בספרייה הלאומית של צרפת, בחיפוש טקסטים לקטעי המקהלה. הוא מצא את מה שהביוגרף שלו, קארל ב. שמידט, מתאר כ"טקסטים שיש בהם מעט מן הזימה, מן המאה השמונה-עשרה", שבהם השתמש בשלושה מן הקטעים ביצירה.
פולנק התלבט במציאת השם המתאים לבלט, ולבסוף עלה בדעתו הרעיון לקרוא לו "האיילות", הד לשמו של הבלט הקלאסי הסילפידות. השם שבחר, Les biches, הודה פולנק, איננו בר-תרגום לשום שפה אחרת. בלונדון, ציין בהקשר זה, נקרא הבלט "אורחים במסיבה". התרגום המקובל למילה הצרפתית biche הוא "איילה"; היא שימשה גם כמילת עגה לאישה עוגבנית. מור מרחיב בשאלת ההגדרה: "כפי שצוין לעיתים קרובות, המילה biches כשלעצמה נושאת משמעות כפולה, המתייחסת בבירור לאיילות, אך גם, בעגת העולם התחתון הפריזאי, לאישה (או, באירוניה, לגבר) בעלת נטיות מיניות מפוקפקות. מילון האקדמיה הצרפתית נותן הגדרות אלה נוסף להגדרה הזואולוגית: "Fam. Terme d'affection adressé à une fillette ou à une femme. Vieilli et fam. Élégante demi-mondaine, femme entretenue. Les biches du Second Empire" (Familiar: (מילת חיבה לנערה או אישה; "מיושנת, מוכרת"; אשת חברה אלגנטית, אישה מוחזקת. "איילות" הקיסרות הצרפתית השנייה
באמצע 1923 השלים פולנק את הגרסה הראשונה של הפרטיטורה, לאחר עזרה מסוימת בפרטי התזמור ממורו, שארל קושלין. בסוף אוקטובר נסע, לבקשת דיאגילב, למונטה קרלו לעזור בפיקוח על ההפקה. המלחין היה מרוצה מעבודת הכוריאוגרפית, ניז'ינסקה, שאותה תיאר כ"מקסימה"; הוא כתב למיו, שהיא באמת הבינה את המוזיקה שלו. בין נובמבר 1923 להצגת הבכורה בינואר 1924, צפה פולנק, יחד עם ניז'ינסקה, להערכתו ב"לפחות 72 חזרות או קרוב ל-250 שעות עבוזה." בלט "האיילות" זכה להצלחה מיידית, תחילה במונטה קרלו בינואר 1924 ואחר בפריז, במאי, בהנהגת אנדרה מסאז'ה, ונשאר אחת מיצירותיו המוכרת ביותר של פולנק. תהילתו החדשה של פולנק לאחר הצלחת הבלט הייתה הגורם הלא-צפוי להתרחקותו מאריק סאטי, שפרש עליו בעבר את חסותו: בין החברים החדשים שפולנק רכש היה לואי לאלוי, סופר שסאטי רחש לו איבה גלויה. גם ידידו של פולנק, ז'ורז' אוריק, שנהנה אותו זמן מהצלחה דומה עם הבלט של דיאגילב "Les Fâcheux", נדחה על ידי סאטי על שום התחברותו עם לאלוי.
מוזיקה

פולנק ערך תיקונים מקיפים בתזמור בשנים 1940-1939) (יצאו לאור ב-1947). הוא יצר סוויטה בת חמישה הפרקים מפרטיטורת הבלט המלאה 1948), תוך השמטה של האוברטורה וחמשת הפרקים הכוראליים. הפרטיטורה כפי שיצאה לאור מפרטת את הכלים הבאים:
כלי נשיפה מעץ: פיקולו, 2 חלילי צד, 2 אבובים, קרן אנגלית, 2 קלרינטות, קלרינט בס, 2 בסונים, קונטרבסון;
כלי נשיפה ממתכת: 4 קרנות, 3 חצוצרות, 3 טרומבונים, טובה;
כלי הקשה: תוף בס, תוף צד, גלוקנשפיל, תוף צעידה (סנר), מצילות תלויות, טמבורין תוף טנור, משולש; צ'לסטה;
כלי מיתר
הערות שוליים

↑  "biche", Dictionnaire de l'Académie française מילון האקדמיה הצרפתית]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599717505171  BnF: cb139170481 (data)  GND: 300899076  MusicBrainz work: 58dc9cb0-1f76-4dc7-9987-46bb0f93ce50  VIAF: 180229838   WorldCat (עם VIAF): 180229838 
סרגיי דיאגילב
דן אורין

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1966 (בן 58) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
דן אורין (נולד ב-18 במרץ 1966) הוא דיפלומט ישראלי. בין השנים 2021-2015 היה שגריר ישראל (לא תושב) במקדוניה הצפונית.
ביוגרפיה

אורין נולד וגדל בירושלים. נכדו של פרופ' בן-ציון לוריא. למד בבית הספר התיכון עירוני ג'.
בשנת 1984 ייצג את מדינת ישראל במשלחת נוער מטעם משרד החוץ.
התגייס לצה"ל בשנת 1984 ושירת בחיל המודיעין.
אורין הוא בעל תואר ראשון ושני בלימודים רוסיים וסלאביים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המאסטר שלו עסקה בנושא "איחוד גרמניה מזווית הראיה הרוסית." (נכתבה בעת שליחותו למוסקבה).
בנוסף, בעל תוארי מאמן ומאמן בכיר ממכון מכון וינגייט. הוא עוסק בהתעמלות קרקע.
בשנת 1991 השתתף באליפות העולם בדיבייט לסטודנטים בטורונטו.
קריירה במשרד החוץ

בשנת 1991 התחיל את קורס הצוערים של משרד החוץ.
בשנים 1994–1999 עבד באגף מזרח אירופה.
בשנים 1999–2004 שימש כנספח תרבות בשגרירות ישראל במוסקבה.
בשנים 2004–2007 היה ראש מדור ספרות באגף קשתו"ם במשרד החוץ.
בשנים 2008–2013 כיהן כסגן שגריר ישראל בדנמרק.
מאז 2014 הוא מנהל מחלקת הבלקנים באגף אירו-אסיה במשרד החוץ.
בשנת 2015 מונה לשגריר ישראל במקדוניה, לימים רפובליקת מקדוניה הצפונית. ביחד עם עיריות ביטולה וסקופיה, הוביל אורין בכל שנה את "מצעד החיים של מקדוניה", ביום בו גורשו יהודי מקדוניה ויזם את שיפוץ בית הקברות היהודי בביטולה.
היה מרכז התנדבות של עובדי משרד החוץ במרכז הקליטה במבשרת ציון, וכיום מתנדב בארגון החלמה חלומית בבית החולים הדסה בירושלים.
ספרי ילדים שכתב

כשאבא יהיה גדול (2008, הוצאת קוראים) - פורסם בשפות: עברית, דנית, סרבית, ערבית, ספרדית, מונטנגרית, אלבנית, מקדונית וקרואטית. ובנוסף גם בכתב ברייל בשפות מקדונית ואלבנית בשיתוף עם ארגון USAID.
מטבעות הזהב (2010) - ספר לילדים עם קשיים מיוחדים.
הערות שוליים

↑    איתמר אייכנר, פליקֿ־פֿלאק מדיני, באתר "ידיעות אחרונות", 12 בינואר 2019
↑  שירי לב-ארי, אבשלום עובר את האלפים, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2007
↑  יצחק טסלר, השואה המושתקת של יהודי מקדוניה: "אמרו לי, מה לספרדים ולשואה", באתר ynet, 2 במאי 2019
↑  איתמר אייכנר, השריד היחיד לקהילה: השחקנים למען בית הקברות היהודי, באתר ynet, 22 באוגוסט 2017
דני ליבגוט

דני ליבגוט (נולד ב-18 ביוני 1971) הוא שחקן כדוריד ישראלי ששיחק בתפקיד פיבוט וכיום מאמן קבוצת הנוער של א.כ. נס ציונה.
קריירה

ליבגוט נולד בריגה, לטביה ועלה לישראל בגיל שמונה. הוא החל את דרכו כשחקן כדוריד בבית הספר לכדוריד של הפועל ראשון לציון.
בהמשך שיחק במחלקות הנוער של האגודה ובנבחרת בית הספר עמית עמל, במסגרתה זכה פעמיים באליפות המדינה והשתתף עם בית הספר באליפות העולם בשוודיה בשנת 1988. בשנים 1988–1989 שיחק במקביל לקבוצת הנוער של המועדון גם בקבוצת הבוגרים והיה שותף לזכייה בשני גביעים ואליפות אחת.
בשנת 1990 הושאל ליבגוט לעונה אחת לאגודת א.כ. נס ציונה ולאחר מכן לארבע עונות באגודת מכבי רחובות במהלכן זכה פעם אחת בתואר מלך השערים של הליגה. בשנת 1995 חזר דני לקבוצת הפועל ראשון לציון ושיחק בה במשך שבע שנים.
בין הישגיו הבולטים בשנים אלו נמנות שש זכיות באליפות המדינה, חמש זכיות בגביע מדינה, מעל 40 משחקים בגביע אירופה, שלוש השתתפויות בליגת האלופות האירופית ובהן העפלה אחת לרבע הגמר (כולל ניצחונות על קבוצות העל האירופאיות קיל ולשקו). בשנת 2003 עבר לקבוצת א.כ. נס ציונה ושיחק בה במשך שלוש עונות יחד עם אחיו טולי ליבגוט, המשחק כשוער. בשנים אלו הקבוצה העפילה פעמיים לחצי גמר הפלייאוף ופעם אחת לגמר גביע המדינה.
בשנת 2005 עבר (ביחד עם אחיו טולי) לשחק בקבוצת מ.כ. חולון (קריית שרת בעבר) למשך ארבע עונות. בתקופה זו העפילה הקבוצה פעמיים לפלייאוף העליון של הליגה.
שיחק גם במדי נבחרת ישראל בכדוריד והיה שותף להישג ההיסטורי של העפלה לאליפות אירופה בשוודיה בשנת 2002. ביוני 2009 התקיים טקס פרידה של הנבחרת מליבגוט במשחק נגד נבחרת גרמניה.
ליבגוט שיחק לרוב בחולצה מספר 13 (פרט לנבחרת ישראל שבה שיחק עם המספר 20).
בשנת 2008 סיים ליבגוט בהצלחה את לימודיו בקורס מאמני כדוריד של מכון וינגייט.
דני מונה למאמן קבוצת מכבי קריית שרת חולון לעונת 2009/2010. בעונת 2013\2014 נבחר למאמן העונה כאשר הגיע עם קבוצתו מ.כ חולון למקום השישי בליגה עם ניצחונות רבים. בעונת 2014\2015 התפטר מקבוצת מ.כ חולון כאשר הייתה בתחתית.
ובעונת 2015\2016 מונה למאמן הנוער של הפועל ראשון לציון, עמה זכה באליפות.
בשנת 2020ֶ עבר ליבגוט לאמן את קבוצת הנוער של א.ס. רמת השרון. בשנת 2022 החל לאמן את קבוצת הנוער של מועדון הכדוריד א.כ. נס ציונה.
דני ליבגוט נשוי לעדי ואב לשלושה בנים.
דני לצה

דני לצה (בגרמנית: Danny Latza, נולד ב-7 בדצמבר 1989) הוא כדורגלן גרמני, המשחק בעמדת הקשר בשאלקה 04.
קריירת מועדונים

לצה החל את קריירת הכדורגל שלו ב-1995, בגיל 5, כשהצטרף לקבוצת ילדים מקומית DJK ארמיניה אוקנדורף. אחרי שלוש שנים, עבר למחלקת הנוער של המועדון שאלקה 04. את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון ערך ב-14 בפברואר 2009, במשחק בונדסליגה מול בוכום, לאחר שנכנס כמחליף במקומו של הגיאורגי לבאן קוביאשווילי. בעונת 12–2011, לצה הצטרף לקבוצת דרמשטאדט 98, ששיחקה בליגה השלישית. ב-22 במאי 2013, הוכרז שדואיסבורג החתימה את השחקן. למרות כל זאת, עקב השעיה מהליגה שקיבלה דואיסבורג באותה עונה, המעבר בוטל. במקום זאת, לצה חתם בקבוצת בוכום מהבונדסליגה השנייה. בעונת 16–2015, חתם לצה במועדון הבונדסליגה מיינץ 05.
גירל פאוור

גירל פאוור (באנגלית: Girl power) היא סיסמה המעודדת העצמת נשים. המצאת הסלוגן מיוחסת לזכותה של להקת הפאנק האמריקאית ביקיני קיל, לאחר שפרסמה את Bikini Kill #2: Girl Power‏ בשנת 1991.‏ באותה תקופה, להקת הבנות הבריטית, ספייס גירלז, השתמשה במונח באמצע שנות ה-90.‏ לפי המגזין רולינג סטון, השימוש בסיסמה על ידי הספייס גירלז היה אחד מאבני הבוחן התרבותיות שעיצבו את דור ה-Y‏.
היסטוריה

ב-1990, להקת הפאנק האמריקאית, ביקיני קיל, החלה לייצר פנזין פמיניסטי משלהם. כותרת המשנה של הגיליון הראשון היה A color and activity book‏. שנה לאחר מכן פרסמה הלהקה את הגיליון השני של הפנזין, עם כותרת המשנה Girl Power‏. סולנית הלהקה, קתלין האנה, אמרה כי הסיסמה הגיעה בהשראת הסיסמה בלאק פאוור. המונח צבר תאוצה ונהיה לפופולרי בתרבות הפאנק בתחילת שנות ה-90. באנציקלופדיית הרולינג סטון של הרוק אנד רול נכתב כי: "בפנזין הפמיניסטי של ביקיני קיל, הם ניסחו אג'נדה לנשים צעירות במוזיקה ומחוצה לה; הלהקה מימשה את הרעיונות האלה לפועל. ביקיני קיל זכתה למוניטין במחתרת הפאנק על עמידה בסטנדרטים מסוימים של הז'אנר הזה; למשל, לבקש מאנשים לטרוק בצד הבמה, כדי שנשים לא יידחקו לחזית, והזמנת נשים לקחת את המיקרופון ולדבר על התעללות מינית".
לעיתים, הביטוי נכתב עם שגיאת כתיב מכוונת (אנ') כ-"grrrl power", בהתבסס על האיות של "riot grrrl".
בין האמנים המוזיקליים שהשתמשו בסיסמה היו הלהקה הוולשית, הלן לאב (אנ') (הסיסמה מופיעה בפזמון של השיר "Formula One Racing Girls"),‏ וצמד הפופ-פאנק האנגלי, שמפו (אנ') (הסיסמה מופיעה באלבום האולפן השלישי של הלקה, Girl Power, ובשיר "Girl Power").‏
ספייס גירלז

להקת הבנות הבריטית, ספייס גירלז, הביאה את הסיסמה למיינסטרים באמצע שנות ה-90.‏ גרסת הספייס גירלז ל-"גירל פאוור" התמקדה בחשיבות של חברות חזקה ונאמנה בין נשים, עם מסר של העצמה שפונה לנערות צעירות, מתבגרות ונשים בוגרות. לפי המגזין בילבורד, הלהקה הפגינה ידידות נשית אמיתית, לא תחרותית.
בסך הכל, ההצגה הממוקדת והעקבית של "גירל פאוור" היוותה את מרכז המשיכה שלהם כלהקה. חלק מהמבקרים טענו כי השימוש בסיסמה על הספייס גירלז חיזקה את הופעת הפמיניזם במיינסטרים בשנות ה-90, כאשר הסיסמה "גירל פאוור" שימשה שער לפמיניזם עבור מעריציהם הצעירים. מצד שני, חלק מהמבקרים טענו כי השימוש בסיסמה על ידי הלהקה היה לא יותר מאשר טקטיקה שיווקית רדודה. כמו כן, חלק מהמבקרים הדגישו את המראה הפיזי, ודאגו על ההשפעה הפוטנציאלית על צעירים מודעים לעצמם. כפי שציינה הפמיניסטית האמריקאית, ג'ניפר פוזנר (אנ'), זו הייתה "כנראה הנחה הוגנת לומר ש-'זיג-א-זיג-אה' אינו קיצור של ספייס [גירלז] "לחתירת נגד הפרדיגמה השלטת". ללא קשר למבקרים, הסיסמה נהייתה לתופעה תרבותית, ואומצה כסיסמה למיליוני בנות, ואף הופיעה במילון האנגלי של אוקספורד. לסיכום הרעיון, הסופר ריאן דוסון אמר כי: "הספייס גירלז שינו את התרבות הבריטית מספיק כדי שגירל פאוור תיראה כעת חסרת ערך".
בשנת 2018, המגזין רולינג סטון דירג את המותג של הספייס גירלז כ-"גירל פאוור" במקום השני ב-The Millennial 100, רשימה של 100 אבני בוחן תרבותיות ותנועות שעיצבו את דור ה-Y.
באקדמיה

בספרה של סוזן הופקינס מ-2002, Girl Heroes: The New Force in Popular Culture, הציעה המחברת כי ישנו קשר עמוק בין הסיסמה לספייס גירלז. בספרה של רבקה היינס מ-2019, Growing Up With Girl Power, נכתב כי הקישור בין הסיסמה "גירל פאוור" לספייס גירלז היה יותר שיווקי מאשר קידום העצמת נשים בפועל.
הסיסמה נבדקה גם בהקשר של התחום האקדמי, וכן בלימודי באפי (אנ').‏ קתלין רו קרלין, במאמרה "Scream, Popular Culture, and Feminism's Third Wave: I'm Not My Mother", ואיירין קראס, במאמרה "The Third Wave's Final Girl: Buffy the Vampire Slayer" כי יש קשר בין באפי ציידת הערפדים לגל השלישי של הפמיניזם. פרנסס ארלי וקתלין קנדי, ב-"Athena’s Daughters: Television’s New Women Warriors", טענו כי יש קשר בין הסיסמה "גירל פאוור" לבין הדימוי של נשים לוחמות בתרבות הפופולרית.
ביקורת

ד"ר דבי ג'ינג, מהאוניברסיטה העירונית של דבלין (אנ'), מתחה ביקורת על הסיסמה, וקשרה אותו למיניזציה של ילדים צעירים יותר, ובפרט ילדות. ד"ר איימי מקלור, מאוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, טענה כי לסיסמה אינן אלמנט של העצמה. לדבריה, "אידאולוגיה המבוססת על צרכנות לעולם לא יכולה להיות תנועה חברתית מהפכנית. העובדה שנראה שמדובר בתנועה מהפכנית היא שקר מסוכן שלא רק משווקים מוכרים לנו אלא שאנו לרוב מוכרים לעצמנו בשמחה". ד"ר רבקה היינס, מאוניברסיטת סיילם (אנ'), מתחה ביקורת על תפקידו המסחרי של המונח, וטענה בכתב העת האקדמי הפמיניסטי, Women's Studies in Communication (אנ'), כי הסיסמה "מערערת את העבודה האמיתית למען שוויון, משרת את האינטרסים הארגוניים על חשבון האינטרסים האישיים של הנשים", וכינתה את הסיסמה כ-"גרסה מעודכת של 'פמניזם מסחרי' (אנ')."
חברות מדיה וצעצועים יכולים להציג הגדרה מצומצמת של ילדה, כמו הברבי של מאטל. ניתן לטעון כי על אף שהברבי מייצגת את ה-"גירל פאוור", הברבי מציגה רק מבחר מצומצם של אפשרויות שבהן בנות יכולות להזדהות, ובכך מגבילה את הפוטנציאל של "גירל פאוור".
בנוסף לחששות מההשלכות של הסיסמה על בנות, חלק מהמבקרים הטילו ספק בשימוש בסיסמה על ידי נשים. לדוגמה, האנה ג'יין פרקינסון, מהגרדיאן, מתחה ביקורת על הסיסמה "גירל פאוור", באמרה כי: "[רק] נשים צעירות [שהן] מרגישות בטוחות יותר לגבי הפמיניזם שלהן ועל עמידה על עקרונות של שוויון" צריכות להשתמש בסיסמה. בנוסף, היא גינתה את ההכללה של "גירל" ("ילדה"), בטענה שהסיסמה מעודדת לקרוא לנשים בוגרות "ילדה".
דן או'הרליהי

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1919 וקספורד, אירלנד 
 פטירה:  17 בפברואר 2005 (בגיל 85) מליבו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1947 
 מקום לימודים:  הקולג' הנוצרי לבנים מונקסטאון  אוניברסיטת קולג' בדאבלין 
 צאצאים:  גייבן או'הרליהי 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל או'הרליהי (באנגלית: Daniel O'Herlihy;‏ 1 במאי 1919 - 17 בפברואר 2005) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי שהיה מועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בשנת 1955 על הופעתו בתפקיד רובינזון קרוזו בסרט "הרפתקאותיו של רובינזון קרוזו".
זכה לפרסום עבור הופעותיו בסרטי הפעולה "רובוקופ" ו"רובוקופ 2" בתפקיד נשיא תאגיד OCP "האיש הזקן".
ביוגרפיה

או'הרליהי נולד בעיירה וקספורד, אירלנד ובילה את רוב ילדותו בדבלין שם למד ב"מכללת האחים הנוצרים מונקסטון פארק" וב"אוניברסיטת דבלין" משם סיים בהצלחה יתרה את לימודיו עם תואר באדריכלות.
היה אחיו הבוגר של הבמאי והמפיק האירי מייקל או'הרליהי (אנ').
קריירת משחק

או'הרליהי קיבל תפקידי משחק ראשונים בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 מאורסון וולס בעיבודו למחזה "מקבת'" שם שיחק או'הרליהי בתפקיד מקדף, ומקרול ריד בסרטו "האיש המוזר בחוץ".
בשנת 1954 שידרג או'הרליהי את מעמדו כשחקן קולנוע בזכות הופעה מרשימה בעיבודו של לואיס בוניואל לרומן ההרפתקאות "רובינזון קרוזו". על הופעתו בתפקיד רובינזון קרוזו בסרט "הרפתקאותיו של רובינזון קרוזו" הועמד או'הרליהי לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. המשיך בשנות ה-50 את התנופה שקיבל מהמועמדות לאוסקר כאשר שיחק בדרמה של מרווין לרוי "הביתה לפני החשיכה" בתפקיד פרופסור ארנולד ברון בעלה של שארלוט ברון המעורערת בנפשה (ג'ין סימונס), בדרמה "חיקוי לחיים" בתור דייוויד אדוארדס הסוכן של הכוכבת לורה מרדית' (לנה טרנר), בדרמה ההיסטורית "המלכה הבתולה" של הנרי קוסטר בתפקיד הלורד דארי ובמערבון "אדמה צעירה" בתפקיד השופט מילארד אישהם.
ב-1964 שיחק או'הרליהי בסאטירה המלחמתית של סידני לומט "זעקת שווא" בתפקיד גנרל חיל האוויר האמריקאי וורדן בלאק. ב-1969 השתתף במערבון "100 רובים". ב-1970 שיחק או'הרליהי בסרט המלחמה התקופתי של סרגיי בונדרצ'וק "ווטרלו" בתור גיבור המלחמה הצרפתי מישל נה. ב-1974 הופיע או'הרליהי בדרמה הקומית של בלייק אדוארדס "זרע התמרינד" בתור השר הבריטי פרגוס סטפנסון. ב-1977 גילם את דמותו של נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט בדרמה הצבאית של ג'וזף סרג'נט "מקארת'ור".
בשנת 1982 הופיע בסרט השלישי בסדרת סרטי "ליל המסכות", ליל המסכות 3: עונת המכשפה" בתפקיד קונאל קוקראן, הבעלים של חברת צעצועים המוכרת מסכות בליל כל הקדושים. ב-1984 שיחק בסרט ההרפתאות המדע בדיוני "אחרון לוחמי החלל" בתור הנווט גריג. או'הרליהי לפרסום נרחב בשנת 1987 בזכות תפקידו בלהיט הפעולה של פול ורהובן "רובוקופ" בתור "האיש הזקן", נשיא התאגיד המסחרי "OCP". באותה שנה הצטלם גם לסרטו של ג'ון יוסטון "המת" בתפקיד מר בראון. בשנת 1990 חזר על תפקיד האיש הזקן בסרט "רובוקופ 2" שהיה פחות מוצלח מקודמו, בנוסף שיחק בסדרת המתח של דייוויד לינץ' "טווין פיקס" בתפקיד אנדרו פאקרד.
את הופעתו האחרונה כשחקן עשה או'הרליהי בשנת 1998 בתור ג'וזף קנדי בדרמה המוזיקלית של רוב כהן "חבורת העכברושים".
חיים אישיים

או'הרליהי היה אב לחמישה ילדים, מביניהם השחקן גאוון או'הרליהי (אנ') מנישואיו לאלסה בנט.
או'הרליהי נפטר ב-17 בפברואר 2005 במאליבו מנסיבות טבעיות בגיל 85.
פילמוגרפיה נבחרת

האיש המוזר בחוץ (1947)
מקבת' (1948)
הצעיף הכחול (1952)
הפלישה לארצות הברית (1952)
זה יכול להיות הלילה (1957)
הרפתקאותיו של רובניזון קרוזו (1954)
המגן השחור של פולוורת' (1954)
גשר בנגלי (1954)
המסכה הסגולה (1955)
המלכה הבתולה (1955)
הבייתה לפני החשיכה (1958)
האדמה הצעירה (1959)
חיקוי לחיים (1959)
אל-כשל (1964)
100 רובים (1969)
ווטרלו (1970)
הטיפול של קארי (1972)
זרע התמרינד (1974)
מקארת'ור (1977)
ליל המסכות 3: עונת המכשפה (1982)
אחרון לוחמי החלל (1984)
המתים (1987)
רובוקופ (1987)
רובוקופ 2 (1990)
חבורת העכברושים (1998)
טלוויזיה

"טווין פיקס" (1990–1991)
גרף קשיר

גרף לא קשיר: אין מסלול המקשר את הקודקודים A ו-B. לגרף יש שני מרכיבי קשירות. הערה: יש לשים לב שב"הצטלבות" במרכז הגרף אין קודקוד, כך שלמעשה אין זו הצטלבות, אין קשר בין הצלעות בה.
בתורת הגרפים, גרף בלתי מכוון נקרא קשיר אם קיים מסלול בין כל שני צמתים בגרף. גרף מכוון נקרא קשיר היטב (או קשיר חזק) אם קיים בו מסלול מכוון מכל צומת לכל צומת אחר.
פורמלית, גרף  G=\left(V,E\right) ייקרא קשיר אם לכל זוג צמתים  v_{i}\, ו- v_{j}\, ב- V\, קיימת סדרה של קשתות  e_{1},e_{2},\ldots ,e_{k} ב- E\, כך שאם  e_{\ell }=(v_{a_{\ell }},v_{b_{\ell }}) לכל  \ell \in \mathbb {N}  אז:
א.  a_{1}\,=i. דהיינו, המסלול מתחיל בצומת  v_{i}\,.
ב.  b_{k}\,=j. דהיינו, המסלול מסתיים בצומת  v_{j}\,.
ג. לכל  \ell  מתקיים  b_{\ell }=a_{\ell +1}. דהיינו, סדרת הקשתות מהווה מסלול בגרף.
גרף שאינו קשיר היטב: אין מסלול מכוון מ- B ל- A. אם מבטלים את הכיווניות של הגרף, הוא הופך להיות קשיר
יש לשים לב כי ההגדרה הנ"ל משתנה קלות כאשר מדובר בגרפים לא מכוונים או בגרפים מכוונים. במקרה הראשון, קשת היא קבוצה בת שני צמתים, ואילו במקרה השני, קשת היא זוג סדור של שני צמתים.
במתמטיקה באופן כללי, ובעיקר בטופולוגיה, קשירות של קבוצה מציינת שכל הקבוצה היא "בחתיכה אחת". בתורת הגרפים קשירות מתבטאת בכך שכל צומתי הגרף מחוברים יחד, במובן זה שניתן להגיע מכל צומת לכל צומת אחר. קשירות היא דרישה בסיסית מגרפים, על מנת שיקיימו תכונות נוספות. למשל, כדי שיהיה בגרף מסלול אוילרי, הכרחי שהוא יהיה קשיר (עד כדי צמתים שאינם מחוברים כלל לקשתות). קשירות היא גם דרישה בסיסית מעץ.
רכיבי קשירות

רכיב קשירות של גרף הוא תת-גרף קשיר מקסימלי, כלומר, קבוצת קודקודים שיש מסלול בין כל שני קודקודים שלה, והכוללת עם כל קודקוד גם את השכנים שלו; יחד עם הקשתות המחברות את הקודקודים האלה. כל גרף מתפרק באופן יחיד לרכיבי קשירות.
דרך נוספת להגדיר רכיבי קשירות היא: נתבונן ביחס על הקודקודים בגרף "יש מסלול ביניהם" זהו יחס שקילות (כאשר בין קודקוד לעצמו יש תמיד את המסלול הריק) אז רכיב קשירות הוא מחלקת שקילות.
רכיב קשיר היטב

גרף מכוון נקרא קשיר היטב (או קשיר בחוזקה) אם קיים מסלול מכל צומת שבו אל כל צומת אחר. עבור גרף מכוון כללי, ניתן תמיד לפרק את הגרף לרכיבים קשירים היטב - תתי-גרפים מקסימליים של הגרף המקורי (גם: רק"ח - רכיבי קשירות חזקה), שכל אחד מהם הוא גרף קשיר היטב בפני עצמו. פירוק זה מהווה חלוקה של הגרף למחלקות זרות - שני רכיבים שונים לא יכולים להכיל צומת משותף.
גרף מכוון חסר מעגלים (גמ"ל - DAG): גרף בו כל צומת (וקשתותיו היוצאות) מהווה רק"ח יחיד, ויש קשת מכוונת בין שני צמתים אם ורק אם יש קשת בין הרכיבים בגרף המקורי.
אלגוריתמים רבים בתורת הגרפים מניחים שהגרף עליו הם פועלים קשיר היטב, ועל כן מפעילים אותם על כל רכיב קשיר היטב בנפרד.
גרף מכוון בו עבור כל שני קדקודים  u,v\in V קיים מסלול מ- u ל- v או מ- v ל- u נקרא קשיר למחצה.
גרף מכוון הנעשה קשיר לאחר הסרת הכיווניות נקרא קשיר חלש.
רכיב קשיר היטב > אלגוריתם למציאת רכיבים קשירים היטב

אלגוריתם Kosaraju (אנ') הוא דרך פשוטה יחסית למציאת הרכיבים הקשירים היטב בגרף שזמן ריצתו ליניארי בגודל הגרף. האלגוריתם מתבסס על שימוש כפול באלגוריתם חיפוש לעומק - פעם אחת על הגרף  \ G עצמו, ופעם על הגרף ה"משוחלף"  \ G^{T} המתקבל מהיפוך כל כיווני הקשתות.
תיאור האלגוריתם:
ראשית מפעילים את אלגוריתם חיפוש לעומק על  \ G, ועבור כל צומת זוכרים את זמן היציאה ממנו.
כעת מחשבים את  \ G^{T}. הדבר ניתן לביצוע בזמן ליניארי.
כעת מפעילים את אלגוריתם חיפוש לעומק שנית, הפעם על  \ G^{T}. מתחילים את ריצת האלגוריתם מהצומת בעל זמן היציאה הגבוה ביותר מבין אלו שחושבו בשלב 1, וכאשר האלגוריתם מסיים את הסריקה שהחלה מהצומת הזה ועליו לבחור צומת חדש, בוחרים את הצומת בעל זמן היציאה הגבוה ביותר מבין אלו שנשארו, וכן הלאה.
תוצאת האלגוריתם שהופעל בשלב 3 היא יער. כל אחד מהעצים שביער הוא אחד מהרכיבים הקשירים היטב שבגרף, וכולם מופיעים בו. מוציאים אותם כפלט, בהתאם למבוקש (תוצאות החיפוש לעומק בלבד אינן מספיקות, שכן הוא בוצע על הגרף המשוחלף).
הסיבה לכך שמובטח שהאלגוריתם יעבוד כהלכה היא זו: אם  \ C_{1},C_{2} הם שני רכיבים קשירים היטב בגרף כך שיש קשת מ- \ C_{1} אל  \ C_{2}, אז מובטח כי זמן היציאה שחושב בשלב 1 עבור צומתי  \ C_{1} גדול מזה שחושב עבור צומתי  \ C_{2} (לא קיימת קשת מ- \ C_{2} אל  \ C_{1}, שכן אז היו שני הרכיבים הללו מתמזגים לרכיב אחד).
על כן, בגרף המשוחלף  \ G^{T}, לא קיימת קשת מ- \ C_{1} אל  \ C_{2} (כי הקשתות הפכו את כיוונן). מכיוון שאלגוריתם החיפוש לעומק בשלב 3 מתחיל את ריצתו מהרכיב שמכיל את הצומת בעל זמן היציאה הגדול ביותר שהוא נמצא בהכרח ב-  \ C_{1}, ולכן מרכיב זה לא ניתן להגיע לרכיבים אחרים, והאלגוריתם יחשב אותו בלבד. לאחר שהאלגוריתם פעל על רכיב זה צמתיו מסומנים כך שהאלגוריתם לא ייכנס אליהם שוב, ולכן מובטח כי גם המשך פעולת האלגוריתם תחזיר את התוצאה הנכונה.
קשירות מרובה

גרף נקרא k-קשיר (בקודקודים) אם הוא נותר קשיר לאחר הסרת פחות מ-k קודקודים, ו-k-קשיר-קשתות אם הוא נותר קשיר לאחר הסרת פחות מ-k-קשתות. גרף "1-קשיר-קשתות" אינו אלא גרף קשיר. 
משפט מנגר קובע כי גרף הוא k-קשיר אם ורק אם בין כל שני קודקודים בגרף קיימים k מסלולים זרים בקודקודים והוא k-קשיר-קשתות אם ורק אם בין כל שני קודקודים בגרף קיימים k מסלולים זרים בקשתות.
| נושאים בתורת הגרפים |
| --- | --- | --- |
| הגדרות | צומת • קשת • דרגה • מסלול • מרחק |  |
| מבנים | גרף • גרף ממושקל • מעגל • גרף מקרי • היפרגרף • מולטיגרף • עץ • קומפלקס |  |
| בניות וטיפוסים | גרף משלים • גרף קיילי • גרף שלם • גרף תחרות • עץ פורש • רשת זרימה • שידוך |  |
| תכונות | גרף n-צביע • גרף דו-צדדי • גרף מישורי • גרף מרחיב • גרף רגולרי • גרף קשיר • עץ בינומי • עץ פורש מינימלי |  |
גרף שבו מסומנים הרכיבים הקשירים היטב