stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן-עמי גוב
ביוגרפיה

גוב נולד בירושלים למשפחת גודוביץ' ובילדותו עברה משפחתו לחיפה ולתל אביב, למד בתיכון חדש וסיים את לימודיו בשנת 1946, היה חבר בתנועת השומר הצעיר. במהלך לימודיו התיכוניים הצטרף לימיה של הפועל תל אביב ובסיום לימודיו הצטרף לארגון "ההגנה" ושירת בנוטרות בנמל תל אביב. לאחר מכן הצטרף להכשרה בקיבוץ עין המפרץ ובמלחמת העצמאות השתתף כנהג במבצע נחשון ובמבצע מכבי. בתקופת המצור על ירושלים לקח חלק בפעילות הגדוד הרביעי של חטיבת הראל ובמהלך ההפוגה הראשונה חזר לקיבוץ.
גוב נמנה עם מקימי קיבוץ סער ובספטמבר 1949 נישא לזהבה לבית הולצמן. בשנת 1950 הוא התגייס לשורות חיל האוויר והוכשר כטכנאי מטוסים בקורס בן שנתיים בארצות הברית. בשנת 1952 סיים קורס קצינים ובשנת 1959 הוסמך בטכניון בהנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות. באוגוסט 1960 מונה למפקד טייסת תחזוקה בדרגת רב-סרן. בסוף 1963 עבר למפקדת חיל האוויר כראש ענף מבצעי תחזוקה, ושירת בתפקיד זה גם במלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה מונה לראש פרויקט מטוס הכפיר ובשנת 1971 הוענק לו על כך פרס ביטחון ישראל. בשנת 1971, לאחר מסירת מטוס הכפיר הראשון לחיל האוויר, פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
לאחר סיום שירותו הצבאי הקים את הסניף הישראלי של חברת "טלדיין" ומונה למנכ"לו, ובהמשך לסגן נשיא החברה לשיווק בינלאומי (1982–1987). בשנת 1987 מונה למנכ"ל משרד התקשורת. גוב ביקש להגביל את המונופול של בזק לתחומי הפעילות הנוכחיים של החברה, אך עמדתו לא נתקבלה על ידי השר הממונה, גד יעקבי, ובעקבות זאת הוא התפטר מתפקיד המנכ"ל במאי 1988.
לאחר מכן היה יו"ר חברת "מנועי בית שמש", יו"ר חברת "טכנולוגיית לייזרים", יו"ר מפעל "פלדות עין חרוד", וכן דירקטור באינטל ישראל וחברות אחרות וחבר נשיאות התאחדות התעשיינים כיו"ר הוועדה לחדשנות.
ב-1994 נדון לחמישה חודשי עבודות שירות על העלמות מס בזמן תפקידו כמנהל טלדיין ישראל. ב-1 באוקטובר 1998 החליט נשיא המדינה, עזר ויצמן, על קיצור תקופת המחיקה של ההרשעה, ואישר מחיקה מידית.
בשנים האחרונות הוא מרכז בהתנדבות פרויקט למחשוב פנימיות לילדים בסיכון.
ספרים

מהרעם נסק הכפיר - כך פותח מטוס הקרב הישראלי הראשון, הוצאת טפר, 2023
הערות שוליים

↑  על הערוץ השני, טלוויזיה בכבלים - והמנכ"ל שמאחורי הפרוייקטים, מעריב, 29 בנובמבר 1987
↑  טל שחף, מנכ"ל משרד התקשורת התפטר מתפקידו, מעריב, 8 במאי 1988
מונופול הוא רק משחק נחמד, חדשות, 13 במאי 1988
↑  "בן עמי גוב, מנכ"ל משרד התקשורת לשעבר נדון ל-5 חודשי עבודות שירות על העלמות מס", הארץ, 12/09/1994
↑  מכתב מס' 61/50192 מלשכת נשיא המדינה, מ-21 באוקטובר 1998
בנות חוה

| --- | --- |

עטיפת האלבום "בנות חוה" בהוצאת הד ארצי, 1973
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  זמר עברי 
 חברים
 עידית חיים-הרפז, נגה אשד ותמר אשל
 
בנות חוה הוא הרכב מוזיקלי ישראלי נשי שהוקם בשנת 1969 על ידי המלחינה והמעבדת ציפי פליישר. ההרכב פעל בראשית שנות ה-70.
חברות ההרכב היו יוצאות צוות הווי של הנח"ל עידית חיים-הרפז, נגה אשד ותמר אשל. נעמי שמר היא שהפגישה את השלוש עם פליישר.
בשנת 1973 הוציאו בחברת הד ארצי תקליט שנקרא אף הוא בנות חוה, שכלל שירים של מיטב המשוררים והפזמונאים וכן קטעי מקורות, שהולחנו על ידי פליישר, מתי כספי, דפנה אילת ועוד.
בנות חוה השתתפו בתוכניות ובמופעים של רשות השידור, כגון: "דלת פתוחה", "מועדון הזמר", "יום השישי", "ממני מני", "פגישה מחודשת" ו"ניחוחי חציר תשל"ב". בנוסף, השתתפו בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ג (1973) כמלוות - יחד עם שלישיית אף אוזן גרון - בשירים "יעלה ויבוא" בביצוע גידי גוב ו"שיר בבוקר בבוקר" בביצוע שלמה ארצי.
השלישייה ביצעה גם תפקידי ליווי ורקע בהקלטות של זמרים סולנים, למשל בשיר "אמא לו" של יהורם גאון.
בית בצי

כישורי יונתן ושמעון במערכות בית בצי הייתה נקודת המפנה, בה הבטיחו את מעמדם המדיני של מנהיגי החשמונאים ביהודה
בית בצי הוא אתר ארכאולוגי בספר מדבר יהודה, לא הרחק מבית לחם. במקום שרידים מהתקופות החשמונאית, הרומית, הביזנטית והממלוכית. נודע במיוחד בתקופת החשמונאים. ההתבצרות בו הייתה נקודת המפנה בה הממלכה הסלאוקית הפסיקה ללחום בחשמונאים והכירה בהם באופן לא רשמי.
מיקום

בית בצי ממוקמת בפאתי בית סחור (כ-3 קילומטרים מצפון להרודיון) בגובה של 656 מטרים מעל פני הים ומכונה כיום "ח'רבת בית בצי".
התקופה החשמונאית

בתקופת מרד החשמונאים, לאחר מותו של יהודה המכבי בשנת 160 לפנה"ס, התבצרו אחי יהודה, יונתן ושמעון, בבית בצי. המצביא הסלאוקי בקכידס שחזר ליהודה בשנת 156 לפנה"ס בראש צבא חזק לדכא את המורדים צר על היישוב תקופה ארוכה עם מכונות מצור, אך החשמונאים שהיו למודי ניסיון, הסירו את המצור במתקפת נגד מוצלחת.
בשל כישלונו במצור והכרה בעוצמתם של החשמונאים, שלא בנקל יהיה אפשר להכריעם, בקכידס החליט לעבור לערוץ פרגמטי והגיע להסכם עם יונתן על פיו יוענק לו מעמד מדיני כלשהו בתמורה לשקט בחבל הזה, כך שהשלטון הסלאוקי יתקיים ביהודה בלא שיהיה צורך לבזבז עליו משאבים צבאיים גדולים וקבועים. בהסכם זה קיבל יונתן רשות להתיישב במכמש כ-10 קילומטרים מצפון לירושלים ולקבל מעמד מדיני מסוים. בקכידס עזב את יהודה עם חילותיו, כאשר הוא מותיר בירושלים בחקרא חיל מצב סלאוקי.
התקופה הרומית

בתקופת מרד בר כוכבא מוצאו של ישוע בן גלגולא מבכירי מפקדיו של בר כוכבא (אולי מפקד ההרודיון) היה מבית בצי.
תעודת נישואין ביוונית משנת 124 (תעודה 115 ממורבעאת), שנמצאה במערות מורבעת (מערה מספר 2) מתעדת את נישואיהם של אליאס בן סימון וסלומי בת־ואנוס גלגולה, שמוצאה מהכפר בית בצי שבחבל הרודיון. הזוג בנה את ביתו בכפר בית ארדה שבחבל גופנה, ולפיכך הימצאותה של התעודה בוואדי מורבעאת מעידה על אפשרות שסלומי עזבה את ביתה במהלך מרד בר כוכבא, הצטרפה אל משפחתה שבבית בצי, ועמה הגיעה אל המערה. ייתכן שסלומי הייתה אחותו של ישוע בן גלגולה.
לקריאה נוספת

דוד עמית, "הקרב הנשכח על בית בצי", נקודה 81 (תשמ"ה), עמ' 16–17.
הערות שוליים

1 2  חנן אשל, "תולדות המחקר וסקירת הממצא ממערות המפלט במדבר יהודה", בתוך: חנן אשל ודוד עמית (עורכים), מערות המפלט מתקופת מרד בר-כוכבא, תל אביב תשנ"ט, עמ' 26.
↑  חנן אשל, "תולדות המחקר וסקירת הממצא ממערות המפלט במדבר יהודה", בתוך: חנן אשל ודוד עמית (עורכים), מערות המפלט מתקופת מרד בר-כוכבא, תל אביב תשנ"ט, עמ' 25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465874905171
בקול

סמליל הארגון
בקול, ארגון כבדי שמיעה ומתחרשים, הוא עמותה של כבדי שמיעה, שהוקמה בישראל בשנת 1997 על ידי שלושה מייסדים: פרופ' ג'רי רייכשטיין, ד"ר בקי שוקן ואבי בלאו.
ארגון בקול מנוהל על ידי ועד של שבעה אנשים ונשים כבדי שמיעה, ופועל לשיפור איכות חייהם ולקידומם של כבדי השמיעה בישראל.
הירידה בשמיעה פוגעת ביותר מעשרה אחוזים של האוכלוסייה. מעל גיל 65 כל אדם שלישי הוא כבד שמיעה. הירידה בשמיעה משפיעה על כל חלקי האוכלוסייה, ומקשה על התקשורת ועל ההשתלבות בחברה.
בשיתוף עם גופים נוספים ובסיוע המוסד לביטוח לאומי, מקיים בקול מרכז נגישות לכבדי שמיעה בתל אביב, ובו מגוון מקיף של אביזרי עזר ופתרונות מתקדמים לשמיעה. במרכז זה ובמקומות נוספים בישראל, מקיים בקול הדרכות בנושא הירידה בשמיעה ובשימוש באביזרי עזר. בירושלים הוקם מרכז נוסף (בית זוסמן) בשיתוף עם עיריית ירושלים, הקרן לירושלים, משרד הרווחה והמוסד לביטוח לאומי.
בקול פועל לקידום החקיקה בתחום הנגישות לכבדי שמיעה, בעיקר במסגרת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ומקדם את נושא הנגישות במוסדות ציבור, ובהם מספר רב של תיאטראות ומוסדות אחרים, בצורת מסירת מידע והשאלת מכשירי הגברה על ידי מתנדבים מקרב חבריו. בקול מקיים אירועים כמו "יום השמיעה הארצי" ו"שירת האדם" – אירוע שנתי שבו שרים יחדיו כבדי שמיעה ושומעים.
בקול מקיים קו מידע ותמיכה טלפוני, המופעל על ידי מתנדביו, ומוציא ביטאון בשם "בקול קורא" המופיע אחת למספר חודשים. הוא מקיים קורסים והרצאות בליווי כתוביות, שמטרתם לעזור לאנשים להתמודד בצורה טובה יותר עם הירידה בשמיעה, ומפעיל בקרב מעסיקים תוכניות הסברה שנועדו לשנות את הדעה הרווחת בציבור כלפי העסקת עובדים כבדי שמיעה.
במכוני שמיעה בטבריה, חיפה, תל אביב, ראשון לציון ובאר שבע, נפתחו חמש תחנות מידע לכבדי שמיעה. התחנות מופעלות על ידי אנשים כבדי שמיעה בעצמם, ומספקות מידע ותמיכה.
בקול הקימה בשנת 2020 סיירת נגישות המופעלת על ידי מתנדבים. הסיירת מונה כיום כ- 30 מתנדבים שחלקם כבדי שמיעה, חירשים או הורים לילדים כבדי שמיעה. מטרת הסיירת, קידום נגישות עבור כבדי שמיעה ומתחרשים. הקבוצה פועלת בתחומי חיי היומיומיים: בריאות, תרבות, כתוביות בתקשורת, במגזר העסקי ועוד. המתנדבים מעלים מודעות, יוצרים שינוי תפיסה ועמדות הן במוסדות ציבוריים ואף בכנסת. בזכותם מוסדות תרבות רבים מונגשים עבור כל ציבור כבדי השמיעה כגון: בית האופרה תל אביב, מוזיאון מוז"א, מוזיאוני משרד הביטחון, בית ציוני אמריקה ועוד.
בקול עומד בקשר ישיר עם כ-10,000 כבדי שמיעה ואנשי מקצוע. צוות בקול מונה כ-15 עובדים וכ-30 מתנדבים פעילים.
מנכ"ל העמותה כיום, הוא אילן שני. לפניו כיהנו כמנכ"לים: דמיאן קלמן, ורדית דנציגר, עידו גרנות ואחיה קמארה.
בקבוק ביכנר

בקבוק ביכנר
משפך ביכנר המחובר לבקבוק באמצעות מתאם אלסטומר שחור. הזרוע הצדדי בתוך דופן הבקבוק מחובר באמצעות צינור ואקום למקור ואקום. יש להדק את הבקבוקון לפני השימוש אחרת הצינור עלול לגרום לו להתהפך.
חתך של בקבוק ביכנר. שימו לב לזרוע הצדדי המכוון ימינה לחיבור מקור ואקום.
בקבוק ביכנר (Büchner על שם הכימאי ארנסט ביכנר (אנ')) הידוע גם בתור בקבוק ואקום, בקבוק קיטסאטו (על שם הבקטריולוג קיטסאטו שיבסבורו) או בקבוק בונזן (נקרא גם בקבוק מסנן ובקבוק יניקה) הוא בקבוק ארלנמייר בעל דופן עבה עם צוואר קצר וזרוע זכוכית בולטת במרחק כ-2–3 סנטימטר מתחת לגובה צווארו. הצינור הקצר וזרוע צדדית מתפקדים כמתאם שעליו ניתן לשים קצהו של צינור גמיש כדי ליצור חיבור לבקבוק. את הקצה השני של הצינור ניתן לחבר למקור ואקום כמו משאבת ואקום או ואקום ביתי. רצוי שהדבר יעשה באמצעות מלכודת שנועדה למנוע חזרת נוזל מהשאיפה לבקבוק ביכנר.
הדופן העבה של בקבוק ביכנר מספק לו את הכוח לעמוד בהפרש הלחצים תוך כדי הימצאות ואקום בתוכו. כלי זה משמש בעיקר יחד עם משפך ביכנר המותאם אליו דרך גומי או מתאם אלסטי (טבעת ביכנר) המורכבת בצוואר על גבי הבקבוק לסינון דגימות. משפך ביכנר מחזיק את הדגימה מבודדת מהיניקה על ידי שכבת נייר סינון. במהלך הסינון, התסנן נכנס ונשאר בבקבוק בעוד שהשאריות המוצקות נשארות על נייר הסינון במשפך.
בקבוק ביכנר יכול לשמש גם כמלכודת ואקום בקו ואקום כדי להבטיח שלא יועברו נוזלים מהשאוב או משאבת הוואקום (או מקור ואקום אחר) אל המכשיר אליו מוזרם הוואקום או להפך.
הערות שוליים

↑  שימוש במושג "בקבוק ואקום" גורם לפעמים בלבול עם תרמוס
בקה פיצפטריק

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1979 (בת 45) סנטרוויל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בריגהם יאנג 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  רומן רומנטי 
 יצירות בולטות:  דממה 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 חתימה:   
 
בקה פיצפטריק (באנגלית: Becca Fitzpatrick; נולדה ב-3 בפברואר 1979) היא סופרת אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות ספרה "מלאך משמיים".
היא נולדה וגדלה בסנטרוויל, במדינת יוטה שבארצות הברית. למדה באוניברסיטת בריגהאם יאנג.
ב-2009 התפרסם ספרה הראשון ובו התחילה סדרת ספרי פנטזיה, והוא נקרא "מלאך משמיים" בתרגום העברי. הספר השני התפרסם ב-2010 ונקרא "מלאכים באפלה" בתרגום העברי. הספר השלישי התפרסם ב-2011 ונקרא "על כנפי מלאך" בתרגום העברי. הספר הרביעי והאחרון התפרסם ב-2012 ונקרא "המלאך האחרון" בתרגום העברי.
בית הכנסת מגן דוד (קולקטה)

| --- | --- |

בית הכנסת מגן דוד
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 שימוש:  בית כנסת
 מיקום:  קולקטה
 מדינה:  הודו
 זרם:  יהדות בגדאד
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 11 בספטמבר 1884
 תאריך פתיחה רשמי:  1884 
 סגנון אדריכלי:  רנסאנס איטלקי
 מידות
 גובה:  43 מטר
 קואורדינטות:  22°34′40″N 88°21′07″E﻿ / ﻿22.57768059°N 88.35194397°E﻿ / 22.57768059; 88.35194397
  (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיבית הכנסת מגן דוד(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיבית הכנסת מגן דוד
 
בית הכנסת מגן דוד הוא בית כנסת הממוקם בצומת רחוב ברבורן וקאנינג שבקולקטה, מערב בנגל, הודו. "מגן דוד" הוא אחד משני בתי הכנסת הפעילים בעיר, והשני הוא בית הכנסת "בית אל" ברחוב פולוק.
היסטוריה וארכיטקטורה

בית הכנסת נבנה ב-1884 על ידי אליאס דוד עזרא לזכרו של אביו דוד יוסף עזרא, אשר עסק בסחר נדל"ן בעיר. דוד יוסף עזרא מזוהה עם כמה מהבניינים הידועים ביותר בקולקטה, כולל אחוזת אספלנדה, אחוזת עזרא ואחוזת צ'ארוונגי. רחוב עזרא נקרא על שמו.
בית הכנסת נבנה בסגנון הרנסאנס האיטלקי, עם גימור אדום של לבנים. הכניסה למתחם בית הכנסת מוסתרת מאחורי דוכנים מאולתרים שמספקים תכשיטים שונים. לבית הכנסת דלת המעוטרת במגן דוד ובכיתוב בעברית. שני הקירות הצדדיים כוללים לוחות זיכרון המוקדשים ליהודי קולקטה. אף על פי שפעילותו של בית הכנסת הופסקה לפני זמן רב, הוא עדיין מטופח להפליא. רצפת השיש המשובצת, הנברשות הנוצצות, חלונות הזכוכית הצבעוניים ועמודי הפרחים המעוטרים, משפרים את המראה של בית הכנסת. מזבח בית הכנסת מעוטר בחצי כיפה המשובצת כוכבים, שמייצגת את השמיים. הלוח הגדול שבמרכז מכיל את עשרת הדיברות, כולל גם כמה כתובות בעברית ועוד כמה פריטים אחרים של איקונוגרפיה יהודית, כולל המנורה. במרכז המסדרון עומד דוכן מוגבה במקום שבו בעבר הטיף הרב. שני גרמי מדרגות המובילים למרפסות העליונות בצידי האולם, שמורים לעזרת נשים.
היסטוריה וארכיטקטורה > כיום

כיום פעיל בית הכנסת רק לעיתים בימי החגים. בין חברי הקהילה מתחולל ויכוח באשר לעתיד בית הכנסת. בעוד חלק תומכים בהעברתו לירושלים, אחרים מעוניינים בהשארתו בהודו למען זכר הקהילה.
יהדות קולקטה

יהודי קולקטה הם בעיקר יהודי בגדאד שהגיעו לקולקטה למטרות סחר. בנקודת זמן מסוימת, אף כללה הקהילה כ-6,000 יהודים, אם כי 60 שנה לאחר הקמת מדינת ישראל, ב-2010 נותרו בעיר רק כ-30 יהודים. המהגר היהודי הראשון שהגיע לקולקטה הוא שלטון כהן, שהגיע ב-1798 מחלב שבסוריה. המשפחה היהודית המשפיעה ביותר בקרב יהודי העיר הייתה משפחת עזרא, שמלבד בית הכנסת בנתה גם את בית הספר היהודי לבנות.
לקהילה היהודית היו בעבר חמישה בתי כנסת, מתוכם פועלים בימינו שניים בלבד: מגן דוד ובית אל[דרוש מקור].
הערות שוליים

↑  רוי, נישיט רנג'אן (1990). Saswata Kolkata, Ingrej Amaler Sthapotho. p. 38.
↑  אהרון דניאל, יהדות הודו, באתר the-south-asian, ‏מרץ 2001 (באנגלית)
↑  תכשיטים יהודיים, באתר The Telegraph, ‏25 באפריל 2010
↑  יובל נעמן, קולקטה-המיידן וסביבתו, באתר יובל נעמן - לראות את העולם בדרך אחרת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 122525139   WorldCat (עם VIAF): 122525139
בית החולים הדסה בבאר שבע

| --- | --- |

הכניסה לבית החולים הדסה, באר שבע, 2013
 מאפייני הארגון
 סוג:  בית חולים כללי
 בעלים:  ההסתדרות הציונית הדסה
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1949 (נסגר ב-1960)
 שירותים
 מיטות:  120
 גאוגרפיה
 מיקום:  באר שבע
 קואורדינטות:  31°14′30″N 34°47′27″E﻿ / ﻿31.241586111111°N 34.790961111111°E﻿ / 31.241586111111; 34.790961111111
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) בית החולים הדסה בבאר שבע (למפת באר שבע רגילה) בית החולים הדסה בבאר שבע (למפת צפון הנגב רגילה) בית החולים הדסה בבאר שבע (למפת צפון הנגב מוגדלת) בית החולים הדסה בבאר שבע   he בית החולים הדסה בבאר שבעhe בית החולים הדסה בבאר שבעמפת  __ באר שבע (in English: Beersheba) [‌צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) ממזרח: __ עומר (יישוב) (in English: Omer, Israel), __ תל שבע (in English: Tel Sheva) מדרום: __ שגב שלום (in English: Shaqib al-Salam), __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    העיר העתיקה בבאר שבע (ניתן להקיש על אתרים שונים כדי להגיע לערכים מורחבים המפרטים אודותם) 
 
בית החולים הדסה לנגב על שם ד"ר חיים יסקי היה בית חולים כללי, שפעל בעיר באר שבע משנת 1949 ועד 1960.
הקמת בית החולים

בימי מלחמת העולם הראשונה הוקמה בעיירה באר שבע מרפאה של הצבא הטורקי והגרמני, שהתמקמה בה במספר מבנים בחלק הידוע היום כעיר העתיקה של באר שבע. לאחר כיבוש העיר על ידי הבריטים הוסיפה המרפאה לשרת את תושבי העיירה. במלחמת העולם השנייה היא שימשה כמרפאה צבאית בריטית. לאחר כיבוש באר שבע על ידי צה"ל באוקטובר 1948 שימשה המרפאה כבית חולים צבאי.
זמן קצר לאחר כיבוש באר שבע פנתה ממשלת ישראל להסתדרות הציונית הדסה בבקשה שתקים בה בית חולים, ומנכ"ל ההסתדרות המדיצינית הדסה ד"ר עלי דייויס, שכיהן באותה תקופה גם כמנכל בית החולים הדסה, נענה להצעה ופעל במלוא מרצו להקמת בית החולים. המוסד הוקם באתר שבו שכן בית החולים הצבאי (אשר העביר לידי המוסד האזרחי את כל תכולת בית החולים). באמצעות חסימת מעברים בין בניינים בלבנים הוקם עבור בית החולים מתחם גדול שבו נכללו מספר מבנים. המתחם כלל גם חצר ובה עצים ובריכת מים משושה קטנה.
בית החולים החל לפעול ב-19 בדצמבר 1949, ונחנך בטקס רשמי ב-13 באפריל 1950. בית החולים נקרא על שמו של ד"ר חיים יסקי, מנהל בית החולים הדסה הר הצופים, שנהרג בהתקפה על שיירת הדסה באפריל 1948.
פעולת בית החולים

בעת פתיחת בית החולים היו בו 48 מיטות והוא הפעיל חדר מיון, חדר ניתוח, חדר לידה ומכון רנטגן. צוותו מנה ארבעה רופאים, 17 אחיות ו-17 עובדים אחרים. למנהל בית החולים התמנה ד"ר אליהו להמן.
בשנת 1952 היו בבית החולים 100 מיטות וב-1955 עלה מספרן ל-120. באותה עת נולדו בבית החולים בממוצע 200 ילדים בחודש, ועד אז התאשפזו בו 26 אלף איש. נפתחו בו מחלקת יולדות (ב-1951) ומחלקת ילדים. בית החולים השתתף בטיפול בפצועי צה"ל במלחמת סיני.
בבית החולים ביקרו נשיא המדינה יצחק בן-צבי ואלינור רוזוולט, אלמנת נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט.
במהלך שנות קיומו טופלו בבית החולים 150 אלף איש ונולדו בו 15 אלף ילדים.
סגירת בית החולים

הגם שבית החולים התרחב במהלך שנותיו גדלו אוכלוסיות באר שבע והנגב במהירות רבה יותר. ב-1952 היו בבאר שבע 14,500 תושבים ובנגב כולו 26 אלף. בסוף שנות ה-50 הגיע מספר תושבי העיר והנגב ל-150 אלף.
ב-1953 גיבש ראש מועצת באר שבע דוד טוביהו תוכנית להקמת קומה שנייה בבנייני בית החולים, כדי להגדיל את תכולתו ל-200 מיטות. הוא פנה אל ארגון הדסה בבקשה לממן את הבנייה. הארגון הביע נכונות לעשות זאת – אך רק 10 שנים לאחר מכן, לאור ההוצאה הכבדה שהתחייב לה במסגרת הקמת בית החולים הדסה עין כרם בירושלים.
באמצע העשור פנתה הממשלה אל קופת חולים של ההסתדרות הכללית על מנת שתקבל על עצמה את הקמתו של בית חולים חדש בבאר שבע. לאחר התלבטות אישרה קופת חולים את התוכנית ב-1956, תוך הסכמה עם הממשלה כי היא תקים בית חולים באשקלון (לימים בית החולים ברזילי).
ב-1959 נפתח בית החולים המרכזי לנגב (לימים המרכז הרפואי סורוקה), ובאביב 1960, לאחר הפעלתו המלאה, נסגר בית החולים הדסה. לקראת הסגירה נחתם הסכם בין ועד עובדי בית החולים הישן לבין הנהלת קופת החולים של ההסתדרות והנהלת בית החולים החדש בנוגע למתן עדיפות לראשונים בקבלה לעבודה בבית החולים החדש. ד"ר להמן מונה למנהל מחלקה פנימית א' בבית החולים החדש.
שימור מתחם בית החולים

לאחר סגירתו של בית החולים התמקם משרד קצין העיר באר שבע בחלק ממבני המתחם ששימש אותו, ולבסוף פינה גם הוא אותו.
תוכנית בניין עיר שאושרה בבאר שבע ב-1985 לא ייעדה אף אחד ממבני המתחם לשימור. בשנות ה-90 נהרסו חלק מהמבנים במתחם ואחרים נמכרו ליזמים פרטיים. לאחר מאבק אושרה תב"ע אחרת מ-2006. זו ייעדה שלושה מבנים לשימור ואת הנותרים להריסה, כדי להקים תחתיהם מבנים חדשים. מבנים אלו נהרסו במהירות אף ללא הוצאת היתר בנייה למבנים החדשים.
ב-2011 החליטה העירייה לשמר את כל המבנים שנותרו במתחם בית החולים, במטרה להקים בהם מוזיאון לתולדות הצילום בבאר שבע.
שלט הכניסה המקורי למתחם בית החולים כלול באוסף דוד טוביהו, הנשמר באוניברסיטת בן-גוריון.
במאי 2012 התקיים במתחם בית החולים מפגש בין אנשי צוות שעבדו בו לבין אמהות שילדו בבית החולים וילדים שנולדו ושטופלו בו.
בקארי קונה (כדורגלן מבורקינה פאסו)

בקארי קונה (נולד ב-27 באפריל 1988) הוא כדורגלן עבר מבורקינה פאסו המשחק בעמדת הבלם.
קריירה

קונה התחיל את הקריירה שלו בשנת 2005 עם אטואל פילנטה וכעבור שנה עזב לאירופה כאשר חתם בגנגאן הצרפתית לאחר שנתיים בקבוצת המילואים הצטרף לקבוצה הראשונה.
ב-11 באוגוסט 2011 חתם לחמש שנים באולימפיק ליון תמורת 3 מיליון אירו דמי העברה. ב-24 באוגוסט 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליון במסגרת מוקדמות ליגת האלופות נגד רובין קאזאן.
ב-27 ביוני 2016 חתם קונה במאלגה הספרדית.
ב-26 באוגוסט 2017 הושאל לשטרסבורג.
ב-30 ביולי 2018 חתם קונה באנקרגוצ'ו הטורקית.
ב-28 בינואר 2019, קונה חתם בארסנל טולה מליגת העל הרוסית. במדי ארסנל טולה, רשם רק משחק ליגה אחד וב-2 בדצמבר 2019, שוחרר מהמועדון.
ב-21 באוקטובר 2020, קונה חתם בקרלה בלסטרס מהסופר ליג ההודי.
קריירה בינלאומית

לזכותו של קונה, 42 הופעות במדי נבחרת בורקינה פאסו עימה השתתף בגביע אפריקה לאומות בשנים: 2010, 2012, 2013, 2015 ו-2017.
אקואושן

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־22 שנים) 
 www.ecoocean.org
 
אקואושן היא עמותה שהוקמה על ידי משפחת וייל וקבוצה של מדענים ישראלים בשנת 2002. מטרת הארגון היא לקדם את שמירת הסביבה הימית והחופית באמצעות מחקר, חינוך ופעילות קהילתית נרחבת.
פעילות העמותה > מחקר

ידע מדעי הוא עמוד תווך חשוב בקידום נושאים סביבתיים בסדר היום הציבורי והשפעה על מקבלי ההחלטות לצורך שינויי מדיניות לשיפור והגנת הסביבה הימית והחופית של ישראל. אקואושן תומכת במגוון רחב של פרויקטים מחקריים המתמקדים בחקר וניטור בריאותם של בתי גידול ימיים.
העמותה מפעילה את ספינת המחקר ה-R/V Mediterranean Explorer. הספינה מצוידת בציוד מתקדם למחקר ימי ומעמידה לרשות החוקרים רובוט תת-ימי מתוחכם (ROV) המאפשר תיעוד ואיסוף דוגמאות מעומק הים. ספינת המחקר לקחה חלק במספר רב של פרויקטים מחקריים בישראל ומחוצה לה, מאריתריאה שבדרום הים האדום ועד הים השחור בצפון, בשיתוף חוקרים מרחבי העולם.
העמותה פועלת על מנת לאפשר לחוקרים בעלי משאבים מוגבלים גישה לכלי מחקר מתקדמים. כל חוקר אקדמאי וגוף מדעי יכולים להגיש בקשה לשימוש בספינה, אשר נבחנת על ידי ועדה מדעית הנותנת עדיפות לסיוע למחקרים התואמים למטרות הסביבתיות של העמותה. גובה הסבסוד נקבע על ידי הוועדה על פי קריטריונים ברורים.
בנוסף, העמותה לוקחת חלק פעיל בפרויקטים מחקריים בין לאומיים ומפעילה סדנאות בינ"ל לתלמידי מחקר.
פעילות העמותה > מחקר > TASCMAR

פרויקט מחקר במסגרת תוכנית הורייזן 2020 למחקר ופיתוח של האיחוד האירופי, הכולל חוקרים ממגוון מוסדות מחקר ותעשייה מובילים באירופה, תאילנד וישראל ומנוהל על ידי המרכז הלאומי למחקר מדעי בצרפת (CNRS). המחקר נועד לבחון התכנות של שימוש בתרכובות כימיות, המצויות בחסרי חוליות, חיידקים ואצות בתעשיית התרופות, ליצירת תרופות ומוצרים קוסמטיים, בעיקר לצורך טיפול במחלות ההזדקנות.
מרבית המחקר נעשה במים עמוקים, שם קיים פוטנציאל רב לאיתור אורגניזמים שטרם נחקרו לצורך מציאת מקורות חדשים להפקת חומרי טבע. בבסיס בפרויקט, ובהתאם למדיניות הקהילה האירופאית, עומדת חשיבה סביבתית, שנועדה להכיר ולשמר את המגוון הביולוגי שבים ולנצלו בצורה שתבטיח את המשך קיומו ושגשוגו. עמותת אקואושן לוקחת חלק בתהליך האיסוף הרגיש והסלקטיבי של בעלי החיים מהים וכן בפיתוח והטמעת אמות המידה הסביבתיות של הפרויקט.
פעילות העמותה > מחקר > ODYSSEA

עמותת אקואושן לוקחת חלק בפרויקט במסגרת תוכנית הורייזן 2020 למחקר ופיתוח של האיחוד האירופי, אשר מטרתו לפתח פלטפורמה אינטגרטיבית ו'ידידותית למשתמש', המשלבת רשת של מערכות תצפית וחיזוי ברחבי אגן הים התיכון, הן בים הפתוח והן באזור החוף. כיום נתוני תצפית אלה עדיין מקוטעים מאוד, או אפילו חסרים באזורים מסוימים של הים התיכון, בפרט בחלקו הדרומי. לחלק מהנתונים קיים קושי לגשת ולעשות שימוש בנתונים, בין שאר בגלל יוזמות ומערכות רבות וחוסר אחידות בין הפלטפורמות השונות.
הרשת תשאב את הנתונים שלה מתוך המאגרים הרבים המופעלים על ידי סוכנויות, רשויות ציבוריות, מוסדות מחקר ואוניברסיטאות של האיחוד האירופי, הים התיכון ומדינות שאינן חברות באיחוד האירופי, ותשמש פלטפורמת 'גג' של תחנות הניטור והרשתות הקיימות בים התיכון. פערי מידע יגושרו באמצעות פיתוח והפעלה של תשע תחנות ניטור אזוריות ורשתות מדע אזרחי. הקונסורטיום מורכב מ- מ-29 שותפים (8 שותפים אקדמיים, 3 חב' טכנולוגיה, 7 מפתחי שירותי מידע ומחשוב, 6 ארגונים לא ממשלתיים 2 מומחים למדיניות ו-2 גופים שיעסקו בניהול פרויקט מורכב זה) מ-14 מדינות (יוון, טורקיה, ישראל, איטליה, ספרד, פורטוגל, בריטניה, צרפת, גרמניה, הולנד, תוניסיה, מרוקו, אלג'יריה ומצרים).
פעילות העמותה > חינוך

אקואושן פועלת למעלה מעשור למען החינוך הסביבתי הימי בישראל. יחידת החינוך של הארגון שמה לה למטרה לקדם ולטפח את הסביבה הימית והחופית באמצעות פעילויות חינוך והסברה.
עיקר הפעילויות מתקיימות במרכז 'מגלים', מרכז ייעודי ללימוד מדעי הים והסביבה הפועל בקיבוץ שדות ים. המרכז מציע מגוון רחב של פעילויות חינוכיות העוסקות בנושאי ביולוגיה ואקולוגיה ימית, שימור הסביבה החופית והימית, חקר ימי ועוד. במרכז קיימים בינוקולרים, שולחן מים, ציוד אור קולי וציוד ייעודי נוסף המשמשים להוראת מדעי הים והסביבה החופית והימית. צוות ההדרכה מורכב מאקדמאים וסטודנטים בתחום הביולוגיה והסביבה הימית.
לצד הפעילות במרכז 'מגלים' מפעילה העמותה תוכניות חינוך הכוללות סדרת מפגשים בנושא הסביבה הימית בבתי הספר ברחבי הארץ.
פעילות העמותה > תוכניות FEE

ארגון Foundation for Environmental Education) FEE) הוא ארגון לא-ממשלתי ללא מטרות רווח המקדם פיתוח בר קיימא באמצעות חינוך סביבתי.
FEE הוא ארגון גג לארגונים סביבתיים לא ממשלתיים מ-73 מדינות שונות. הארגון פעיל בעיקר דרך חמשת תוכניותיו החינוכיות – סביבתיות: הדגל הכחול, בתי ספר אקולוגיים, כתבי סביבה צעירים, לומדים על היערות וגרין קי.
אקואושן היא הנציגה הבלעדית של הארגון בישראל ומפעילה את תוכנית 'הדגל הכחול', 'כתבי סביבה צעירים' ו'גרין קי'.
פעילות העמותה > תוכניות FEE > הדגל הכחול

תוכנית הדגל הכחול היא תוכנית ייחודית, וולונטרית- סביבתית לחופים ומרינות. הדגל הכחול הוא תו איכות בינלאומי המוכר בעולם.
הדגל הכחול ניתן לחופים ומרינות אשר עומדים בקריטריונים בינלאומיים בנושאי חינוך ומידע, איכות מים, בטיחות ושירותים וניהול סביבתי. הדגל הכחול הפך סימן למצוינות המוכר על ידי תיירים ואנשי מקצוע ויכול לעזור לקידום התיירות בחוף או במרינה.
מטרת התוכנית היא לעורר מודעות סביבתית בקרב המשתמשים בחופים, מנהלי החופים והקהילות החיות בסמוך לחופים ולעודד ניהול סביבתי נכון. הקריטריונים נקבעו בהתדיינות משותפת עם כל נציגי בעלי העניין הרלוונטיים במשרדי הממשלה השונים, ברשויות המקומיות ובקהילות.
בעונת רחצה 2017 הוענקו דגלים כחולים ל-48 חופים באילת, אשקלון, אשדוד, ראשון לציון, תל אביב, הרצליה, נתניה, חיפה, קריית ים והכנרת וכן למרינה הרצליה ומרינה תל אביב.