stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחל ערוגות

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  31 קילומטרים
 יובלים:  נחל אבישי 
 שפך:  ים המלח 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הר חברון מוגדלת) נחל ערוגות(למפת הר חברון רגילה) נחל ערוגות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל ערוגות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל ערוגות
 
"המפל הנסתר" בנחל ערוגות
נַחַל עֲרוּגוֹת הוא נחל במרכז מדבר יהודה. אורכו כ-46 ק"מ, יובליו העליונים מתחילים ממזרח לגוש עציון והר חברון והוא נשפך אל ים המלח מצפון לקיבוץ עין גדי. הוא נחל איתן במורדו התחתון, עקב מספר נביעות מקומיות בערוצו.
גאוגרפיה

נחל ערוגות הוא נחל גדול בעל אגן ניקוז של יותר מ-230 קמ"ר. ראשיתו של הנחל באזור אפרת, מגדל עוז ובית פג'אר, משם ממשיך הנחל מזרחה כ-8 ק"מ עד שנכנס לרמת המדבר, באזור היישוב תוקוע הפלסטיני, שם פונה הנחל לכיוון דרום-דרום-מזרח וממשיך במגמה זו עוד כ-30 ק"מ, אוסף לאגן הניקוז שלו נחלים רבים עד לשלב בו הוא מגיע לבמת השוליים המזרחיים, שם הנחל פונה ממש מזרחה, לכיוון ים-המלח והבקע הסורי אפריקני. בקטע זה הוא הופך לקניוני עוד יותר ובקילומטרים האחרונים שלו לפני ים המלח הוא נופל אל קניון עצום, שעמקו מעל 500 מטר וזורמים בו מי מעיינות כל השנה.
בערבית יש לנחל ערוגות שמות אחדים לפי הקיטועים הבאים:
חלקו העילי היורד מהר חברון אל רמת המדבר נקרא ואדי ג'חר (وادي جحر) שפירושו- "הנחל הנחבא בחורו"- זהו קטע קניוני עמוק ובו מערות שבהן שרידי פעילות של האדם הקדמון. חלקו התיכון, החוצה את רמת מדבר יהודה, נקרא ואדי אלע'ר (وادي الغر)-שפירושו "נחל שיח אברהם" ע"ש שיחי אברהם הרבים שגדלים בו. חלקו האחרון, העמוק ביותר בנחל נקרא ואדי אלעריג'ה (وادي العريجة) שפירושו "הנחל שסטה מדרכו". שם זה הוא 'שימור שם' ונקבע על ידי ועדת השמות הממשלתית כנחל ערוגות.
הקטע האחרון בנחל מתחיל בנקיק צר ועמוק הנקטע במפל גבוה (מפל ערוגות). בהמשך, לרגלי מפל ערוגות, נובע עין ערוגות ומשם ואילך הנחל הוא נחל איתן שלאורכו צומחת צמחיית מים עשירה- הכוללת עצי ערבה, צפצפת הפרת, קנה מצוי, עבקנה, סלוודורה פרסית, עצי שיזף מצוי ועוד. בחלקו האיתן של הנחל חיים עדרי יעלים, להקות גדולות של שפני סלע.
בקניון האחרון עובר מסלול טיול, שמתחיל מחניון השמורה עד ל"מפל הנסתר" ו"הבריכות העליונות" שבנחל. כמו כן, מתחברים אל הנחל שני מסלולים אתגריים שיורדים מההרים שמעל: מעלה בני המושבים מצפון ומעלה האיסיים מדרום.
הערות שוליים

↑  Rashayida to Wadi al-Ghar, Palestine Trails (באנגלית)
↑  מסלול טיול אל בריכת המפל הנסתר בנחל ערוגות | מפל ובריכה | מדבר יהודה, באתר מסלולים
|  שמורות טבע בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן | אירוס הביצות נוב • אלי על • בריכת בראון • גמלא • הר אביטל • הר חרמון • הר חרמונית • הר פרס • הר שיפון • יער אודם • יער יהודיה • נחל גילבון • נחל משושים • נחל הבניאס • מג'רסה • סוסיתא |  |
| צפון | אבוקה • אלון • אלונה • אלוני אבא • אלוני בית קשת • נחל בית העמק • בריכת פסוטה • אלוני ברעם • אלוני יצחק • בוריקה • גאון הירדן •  החולה • הר ארבל • הר חורשן • הר יונה • הר מירון • הר שכניה • חוטם הכרמל • חוף דור-הבונים • חורבת קרתא • חורשת טל • חי-בר כרמל • מערת פער •  נחל בזק • נחל בצת • נחל דישון • נחל הקיבוצים • נחל כזיב • נחל מערות • נחל עמוד • נחל ראש פינה • נחל שניר • נחל שרך • נחל תבור • נחל תות • נחל עיון • עין אפק • עין ארובות • עין נוטרה • עין נימפית • עין תאו • פארק הכרמל • ראש הנקרה • רמות מנשה • תל דן • תל אנפה • תל סהרון • תל שמרון |  |
| מרכז | ביצת זיתא • בני ציון (חרוצים) • בריכת דורה • בריכת יער • גבעת האירוסים • גדור • געש • האירוסים • הדסים • המסרק • חולות ניצנים • מבוא אשדוד • חורבת מדרס • חורבת סעדים • מערת אבשלום • מערת התאומים • נאות קדומים • נחל דולב • נחל כפירה • נחל פולג • נחל קטלב • נחל שורק • נחל התנינים • עינות גיבתון • שער פולג |  |
| יהודה | אלוני שמואל • אל כנוב • הר הטייסים • ואדי מכוך • נחל אוג • נחל בזק עילי • נחל פרת • עינות צוקים • קנה וסמר |  |
| השומרון | הר כביר • יער אום צפא • יער ריחן • נבי רביח • נחל פצאל • נחל קנה • עינות זרקא • רכס טמון • ביצת ואדי מלחה • בור הציפורים • נחל שילה עילי |  |
| הנגב | בקעת תמנע • בתרונות רוחמה • גבעות להב • הבשור • המכתש הגדול • המכתש הקטן • הר הנגב • הר חירן • הר עמשא • הרי אילת • חולות משאבים • חולות סמר • חוף האלמוגים • חי-בר יטבתה • מכתשים בנגב • מצוק הצינים • נחל גרר • נחל ערוגות • נחל עשוש • נחל צין • עין גדי • ערבת עברונה • פארק הלס • פורה |  |
| שמורות ימיות | איי חוף ראש הנקרה • ים ראש הנקרה-אכזיב • שקמונה • ים ראש הכרמל • ים דור-הבונים • ים שקמה • איי חוף דור-מעגן מיכאל • ים גדור • ים האלמוגים • חוף האלמוגים • הים הדרומי • הפרעת פלמחים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475797405171  GND: 4581574-4  VIAF: 316747200   WorldCat (עם VIAF): 316747200 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יעלים נוביים
מבט פנורמי על ערוץ נחל ערוגות
הדומה המחוזית של נובגורוד

| --- | --- |
 מדינה:  רוסיה 
 משכן
  
 אתר אינטרנט
 new.novoblduma.ru
 
הדומה המחוזית של נובגורוד (ברוסית: Новгородская областная дума) הוא הפרלמנט המחוזי במחוז נובגורוד, רוסיה.
הפרלמנט מורכב מ-25 צירים שנבחרים לכהונה של 5 שנים. מושב הפרלמנט נמצא בעיר נובגורוד.
הרכב

| מפלגה | מושבים |
| --- | --- |
רוסיה המאוחדת: 23
רוסיה הוגנת – למען האמת: 3
המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית: 2
המפלגה הליברלית הדמוקרטית של רוסיה: 1
האנשים החדשים: 1
מפלגת הגמלאים הרוסית: 1
מצליח ונוביק

| --- | --- |
 מנחים:  ירון דקל (2021-2015) עמית סגל (2015 - דצמבר 2019) חיים לוינסון (2020 - 2 ביוני 2022) עקיבא נוביק (2021-הווה)  טלי מורנו (15 בספטמבר 2022 - 29 בדצמבר 2022) רינה מצליח (23 ביוני 2022 - הווה)
 שידור
 רשת שידור בישראל:  גלי צה"ל (2015-2019)  כאן ב' (2019-)
 תקופת שידור מקורית:  2015–הווה
 
מצליח ונוביק (בעבר מורנוביק, נוביקסון, דקלוינסון ודקלסגל) היא תוכנית אקטואליה שבועית שמוגשת על ידי עקיבא נוביק ורינה מצליח ומשודרת בכאן ב'. התוכנית עוסקת בענייני פוליטיקה ואקטואליה. היא כוללת ראיונות עם אישים בולטים בתחומים חדשותיים וחברתיים.
עד ינואר 2019 שודרה בתחנת גלי צה"ל. עד דצמבר 2019 הגישו את התוכנית ירון דקל ועמית סגל, ולאחר מכן ירון דקל וחיים לוינסון. לאחר יציאתו של דקל לשליחות בקנדה, החליף אותו בתפקיד עקיבא נוביק ושונה שם התוכנית ל"נוביקסון", עד אשר לוינסון עזב את התוכנית ביוני 2022. בספטמבר 2022 הצטרפה אליו טלי מורנו אך מספר חודשים אחרי הצטרפותה חזרה רינה מצליח (שהגישה ביחד עם נוביק מיוני עד ספטמבר אותה שנה).
היסטוריה > דקלסגל

התוכנית החלה את שידוריה בשנת 2015 בתחנת גלי צה"ל בימי חמישי בשעות 9–11 בבוקר בהגשת ירון דקל ועמית סגל תחת השם דקלסגל. לפני עלייתה שודרה במשבצת השידור שלה התוכנית מה בוער. אות הפתיחה לתוכנית הוא השיר "How Gee" של הבלאק מאשין. התוכנית כוללת את הפינה "שיחה בהפתעה" ובה נערכת שיחה עם מרואיין, כאשר מגישי התוכנית אינם יודעים את זהותו תחילה ומנסים לנחש את זהותו בתחילת הראיון. בשל מתכונת זו הם גם אינם נערכים לראיון מראש. בפינה "אדם מן היישוב" מראיינים דקל וסגל אדם לא מוכר העוסק במקצוע "רגיל" כגון דייג או נהג אוטובוס, ומראיינים אותו אודות מקצועו.
דקל החל להגיש את התוכנית בעת שהיה מפקד גלי צה"ל, והוא המשיך להגישה גם לאחר סיום תפקידו.
בתחילת פברואר 2019 בעקבות מעברו של דקל להגשת השבוע בכאן 11 של כאן, התוכנית עברה להיות משודרת בכאן ב' בימי חמישי בין השעות 8–10 בבוקר.
היסטוריה > שינויים בצמד המגישים

בסוף דצמבר 2019 הודיע עמית סגל בסוף השידור שהוא יפסיק להגיש את התוכנית עקב עומס עבודה. בינואר 2020 נודע כי חיים לוינסון יחליף את סגל בהגשת התוכנית. לאור השינוי שונה גם שם התוכנית לדקלוינסון.
בספטמבר 2021 עזב דקל את הגשת התוכנית לאחר יציאה לשליחות בקנדה מטעם הסוכנות היהודית, וחיים לוינסון החל להגיש את התוכנית יחד העיתונאי עקיבא נוביק. לאור השינוי שונה גם שם התוכנית לנוביקסון.
ביוני 2022 לוינסון סיים את תפקידו, לאחר שהגיש 99 תוכניות. לאחר עזיבתו התכנית הוגשה על ידי עקיבא נוביק ורינה מצליח עד ספטמבר 2022. לאור השינוי שונה גם שם התוכנית לנוביק ומצליח.
בספטמבר 2022 עקיבא נוביק החל להגיש את התוכנית יחד טלי מורנו. לאור השינוי שונה גם שם התוכנית למורנוביק.
באותה שנה, הוחלט כי מצליח תגיש את התוכנית באופן קבוע לצד עקיבא נוביק במקומה של טלי מורנו שתגיש את מהדורת שבע בימים שהיא מגישה את חדשות הערב. לאור השינוי, שונה גם שם התוכנית למצליח ונוביק.
הערות שוליים

↑  דוד אברהם‏, גלי צה"ל: עמית סגל וירון דקל יגישו תכנית משותפת, יעל דן תקוצר לשעה, באתר וואלה, 14 באפריל 2015
↑  איתי שטרן, ירון דקל יגיש את מהדורת שישי בכאן 11, "דקל סגל" עוברת מגל"צ לרשת ב', באתר הארץ, 4 בפברואר 2019
↑  תכנית הרדיו של עמית סגל וירון דקל עוברת לבית חדש, באתר "סרוגים", 4 בפברואר 2019
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏עמית סגל עוזב את "דקלסגל": "נאלץ לפרוש עקב עומס בלתי נסבל", באתר גלובס, 26 בדצמבר 2019
↑  אברהם בלוך, ‏זה האיש שיחליף את עמית סגל בתוכנית 'דקלסגל', באתר "סרוגים", 8 בינואר 2020
↑  חיים לוינסון נפרד: הזדמנות להרגיש עמית סגל, באתר "סרוגים", 6 ביוני 2022
יחסי גרמניה–סנגל

| יחסי גרמניה–סנגל |
| --- | --- |
גרמניה: סנגל


גרמניה: סנגל
שטח (בקילומטר רבוע)
357,022: 196,722
אוכלוסייה
84,431,715: 18,609,434
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,456,081: 31,014
תמ"ג לנפש (בדולרים)
52,777: 1,667
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי גרמניה–סנגל הם יחסי החוץ בין גרמניה לסנגל.
יחסים פוליטיים

גרמניה וסנגל נהנות מיחסים פוליטיים ידידותיים. סנגל היא אחת המדינות השותפות ביוזמת קומפקט עם אפריקה, שהושקה במהלך נשיאות גרמניה בארגון ה-G20 בשנת 2017 ומטרתה לקדם את הפיתוח הכלכלי ביבשת אפריקה על ידי שיפור תנאי המסגרת להשקעה.
שיתוף פעולה בפיתוח

מאז עצמאותה של סנגל בשנת 1960, הייתה גרמניה שותפה חשובה בפיתוח סנגל. עד היום[דרושה הבהרה] ממשלת גרמניה תמכה בסנגל בכך שהיא סיפקה התחייבויות כספיות ומימון פרויקטים בכ-900 מיליון אירו.
המיקוד הנוכחי של שיתוף הפעולה עם סנגל הוא הרחבת אנרגיות מתחדשות והגברת יעילות האנרגיה והגישה לאנרגיה, לצד פרויקטים רלוונטיים בתחום ההשכלה האוניברסיטאית וההכשרה המקצועית. גרמניה תומכת גם בפרויקטים ליצירת מקומות עבודה בסנגל.
יחסים כלכליים

שווי הסחר הדו-צדדי הוא כ-150 מיליון אירו, כאשר גרמניה מייצאת משמעותית יותר לסנגל ממה שהיא מייבאת ממנה. הייצוא החשוב ביותר של סנגל לגרמניה הוא מזון וחומרי גלם. הייבוא העיקרי שלה מגרמניה הוא מכונות, כלי רכב, חלקי רכב ומוצרים כימיים.
הסכם הגנה על השקעות דו-צדדי קיים מאז 1966 והמשא ומתן על הסכם מיסוי כפול החל באפריל 2018.
מוזיקה טורקית

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  מוזיקה יוונית ·מוזיקה עות'מאנית · מוזיקה ארמנית
 כלים:  בגלמה · סאז · נאי · עוד ·  טנבור טורקי · קאנון · דף
 תת-סוגות
 מוזיקה ארבסקית
מוזיקה טורקית היא מוזיקה הכוללת בעיקר אלמנטים טורקיים, אך מושפעת גם ממוזיקה יוונית, מוזיקה עות'מאנית, מוזיקה ארמנית ומוזיקה בלקנית.
טורקיה היא מדינה בחוף הצפון מזרחי של הים התיכון, והיא מהווה צומת תרבויות בין אירופה, צפון אפריקה, המזרח התיכון, הקווקז ודרום ומרכז אסיה.
המוזיקה הטורקית מתחלקת לכמה ז'אנרים עיקריים:
מוזיקה טורקית קלאסית (מוזיקה עות'מאנית)
מוזיקה טורקית עממית
מוזיקה טורקית פופולרית (מוזיקת פופ טורקית)
מוזיקה ארבסקית
היסטוריה

שורשי המוזיקה המסורתית בטורקיה משתרעים על פני מאות שנים בתקופה בה השושלת הסלג'וקית נדדה לאסיה הקטנה ולפרס במאה ה-11 ומכילים אלמנטים של השפעות טורקיות וגם טרום טורקיות.
היסטוריה > המוזיקה הטורקית הקלאסית

ראשיתה של המוזיקה הטורקית התחילה עם המוזיקה הקלאסית העות'מאנית.
המוזיקה עות'מאנית התפתחה בארמונות, ובמסגדים. כיבוש איסטנבול הוביל את העיר להיות המרכז החדש של המוזיקה הטורקית. הנגנים ממרכזי האמנות בפרס, אזרבייג'ן ואנטוליה התכנסו באיסטנבול, הבירה החדשה של האימפריה העות'מאנית. בינתיים, מספר רב של לא מוסלמים הקימו גם מרכזים מוזיקליים משלהם באיסטנבול. תרומת המיעוטים מילאו תפקיד מרכזי במוזיקה הקלאסית העות'מאנית. וזה התחיל כתוצאה מתהליך משותף בין הטורקים למיעוטים שחיו לצדם כמו הביזנטים, היוונים, הפרסים, הערבים, היהודים והארמנים.
המוזיקה שולבה בחינוך לסולטנים, רבים מהם היו מלחינים או חובבי מוזיקה גדולים. הם היו מעורבים בזה אומנות ותרמו בפיתוח המוזיקה. הנגנים ויצרני הכלים קיבלו שכר באופן קבוע מהמלוכה. המוזיקה נלמדה בבית הספר המלכותי אנדרון. זה הגיע לתור הזהב בבית הספר הפרטי בארמון העות'מאני. אמנם, המוזיקה לא נשארה רק באיסטנבול. הייתה לה התפתחות גדולה בערים מרכזיות כמו אדירנה, איזמיר, סלוניקי, דמשק ובערים אחרות.
היסטוריה > המוזיקה הטורקית העממית

בעוד שהמוזיקה הקלאסית הטורקית הגיעה מבתי המלוכה העות'מאניים, המוזיקה העממית המסורתית התהווה והתפתחה בסביבת הכפר: כמו: שירי ערש, שירי רועים וציידים, שירי חתונות, צעדות הלוויה. כל שיר עם מספר סיפור, ולעיתים מספר סדרה של תקריות שהתרחשו לפני זמן רב.
המוזיקה העממית היוותה תוצר חברתי בחיי היומיום של האנשים, המשלבת את הערכים התרבותיים המובהקים של כל התרבויות שחיו באנטוליה. כל האירועים הטבעיים והחברתיים אותם חווה העם הם הנושא שלו, ובאים לידי ביטוי במגוון בצורות המוזיקליות, בכלים, במבצעים ובמצבם החברתי. זו מוזיקה שמשתנה מאזור לאזור. יש לה גם קשר עמוק יותר עם העם הטורקי שכן מקורותיהם של מרבית שירי העם מקורם בשורשים טורקיים מקוריים, תוך שילוב סגנון עם גזעים טורקיים אחרים.
המוזיקה טורקית העממית היה ז'אנר המוזיקה הפופולרי ביותר בעידן האימפריה העות'מאנית. לאחר הקמת הרפובליקה הטורקית ביקש אטאטורק, נשיא טורקיה הראשון, לבצע סיווג רחב וארכיון של המוזיקה הטורקית העממית, זה התחיל בשנת 1924 והסתיים ב-1953 עם אוסף של כ-10,000 שירי עם.
ב שנות ה-70 וה-80, עם עליית הפופולריות של הארבסק והמוזיקה הפופולרית הטורקית, המוזיקה העממית נחלשה קצת.
היסטוריה > המוזיקה הפופולרית והארבסק

בשנות ה-30 וה-40 הגיע ז'אנר הארבסק לטורקיה, בשל חיבת הציבור למוזיקה הערבית של מצרים ולבנון, אך נתקל בהתנגדות עזה מצד השלטונות הדתיים של אז, היות שהשירים שבמסגרת סגנון זה עוסקים בעיקר באהבה ובדיכוי מעמד הפועלים. התנגדות זו הגיעה לשיאה בשנות ה-60 כאשר הזמר איברהים טטליסס נכלא על כך ששר שירי ארבסק באירועים ציבוריים למרות התנגדות השלטונות. בעודו יושב במאסר, תחנות הרדיו של טורקיה מחו על המתרחש וקראו לעם לתרום את חלקו בקריאה לשחרורו של טטליסס. המהפכה הציבורית שמה קץ לדיכוי זה.
החל משנות ה-70 העלייה מאזורים כפריים דרום-מזרחיים ובעיקר לערים הגדולות ובמיוחד לאיסטנבול הולידה גלובליזציה תרבותית חדשה. זו שינתה את האופי המוזיקלי של איסטנבול. תושבים עירוניים חדשים אלה הביאו את טעמם המוזיקלי, מיישובם שהיה ממקור ים-תיכוני. הפופולריות המרכזית שלו עלתה כל כך בשנות השמונים, עם כוכבים עולים כמו פרדי טייפור ואיברהים טטליסס. שאף איימה על קיומו של הפופ הטורקי.
מוזיקת הפופ הטורקית איבדה פופולריות לטובת הארבסק בסוף שנות השבעים והשמונים, ואפילו כוכביה הגדולים, אג'דה פקאן וסזן אקסו, נפלו במעמדם. זו חזרה להיות פופולרית שוב בתחילת שנות התשעים, כתוצאה מכלכלה וחברה מפותחת. בעזרת אקסו, הפופולריות המחודשת של מוזיקת הפופ הולידה כמה כוכבי פופ טורקיים בינלאומיים כמו טרקאן וסרטאב ארנר.
בסוף שנות התשעים הופיעה גם מוזיקות מחתרת המייצרות מוזיקת רוק, אלקטרוניקה, היפ-הופ, ראפ וריקודים טורקיים אלטרנטיביים, לצד לסוגי הפופ השונים והארבסק המובילים, שלדעת רבים הפכו למסחריים מדי.
מוזיקה טורקית קלאסית

מוזיקה טורקית קלאסית (נקראת גם מוזיקה עות'מאנית, בטורקית: Osmanlı müziği) התפתחה באיסטנבול ובערים ועיירות עות'מאניות גדולות אחרות ובארמונות של האימפריה העות'מאנית. מעבר למוזיקה הווקאלית, המוזיקה העות'מאנית מלווה באופן מסורתי עם זמר סולו עם הרכב אינסטרומנטלי קטן.
כלי הנגינה כוללים, טנבור טורקי (לאוטה), נאי (חליל קנה), קמנצ'ה, כינור (קמאן), קאנון, סיטאר, וכלים אחרים. המוזיקה העות'מאנית מתוארת כמוזיקה מונופונית, אך מגוון הקישוטים והשונות בהרכב מחייבים את המונח המדויק יותר מוזיקה הטרופונית.
למוזיקה העות'מאנית מגוון רחב של מבנים וצורות מוזיקליות, שהם מהווים חלק מהפאסיל (Fasıl) הטורקי. הצורות הנפוצות הם, סאז סמאעי (Saz semâ'î), טקסים (Taqsim), בשארף (Peşrev).
בין מלחיניה הגדולים של המוזיקה ניתן למנות את,
טנבורי ג'מיל ביי (Tamburi Cemil Bey – 1871–1916)
איברהים אפנדי (1879–1948 – Mısırlı İbrahim Efendi)
טטיוס אפנדי (1913 - 1858 – Tatyos Efendi)
מוזיקה טורקית קלאסית > המקאם הטורקי

המקאם, במוזיקה הטורקית הקלאסית, ובטורקית העממית, הוא מערכת של כללים, המגדירים צורה ומבנה מלודי, תוך כדי התפתחות מלודית, בהתאם למקאם.
המקאם משמש גם במוזיקה הטורקית הקלאסית, וגם במוזיקה הטורקית העממית, אמנם באחרונה הוא נקרא בשם Ayak.
בתאוריה של המוזיקה הטורקית, האוקטבה מתחלקת ל-53 מרווחים שווים. שכל אחד מהם נקרא קומה (Comma).
זאת בניגוד למוזיקה המערבית שבה האוקטבה מתחלקת ל-12 חלקים שווים, של חצאי טונים. וכן בשונה מהמוזיקה הערבית הקלאסית שבה מחולקת האוקטבה ל-24 חלקים של רבעי טונים.
כל טון שלם שווה ערך ל 9 קומות.
מוזיקה טורקית עממית

המונח Türkü (טורקו), הוא שם שניתן לשירי העם הטורקיים בניגוד ל-Şarkı (שרקי).
משמעויות המלים Türkü ו-Şarkı כיום: Türkü מתייחס לשירי עם שמקורם במסורות מוזיקליות בטורקיה ואילו Şarkı מתייחס לכלל השירים האחרים, ומוזיקה זרה.
נהוג לחלק את ה-Türkü לשתי קטגוריות בהתאם למנגינות שלהם:
Kırık havalar: למנגינות קצביות במבנה קבוע, ומוגדר מראש.
Uzun havalar: למנגינות ללא מבנה קצבי סימטרי וקבוע, אלא ספונטני ומאולתר.
הסולמות במוזיקה העממית נקראים 'אייק' (ayak). זה מקביל ל'מקאם' (makam), במוזיקה העות'מאנית.
אך אף על פי שחלק מהסולמות (ayak) הנמצאים בשימוש בלחנים של המוזיקה הטורקית העממית דומים בחלקם לסולמות ה'מקאם' (makam) של המוזיקה הטורקית הקלאסית (עות'מאנית). לא כל סולמות המוזיקה העממית מקבילים למוזיקה הקלאסית, ויש הבדלים משמעותיים בין שני המושגים. ה'מקאם' (makam) של המוזיקה הקלאסית, הוא לא רק סולם מוזיקלי פשוט, אלא יש לו כללי התקדמות מלודית, שבמקרים מסוימים די מורכבים, ובמהלך ההתפתחות המלודית משתמשים בכל מנעד הסולם של המקאם. בשירים עממיים טורקיים רבים משתמשים רק בחלק מהסולם.
במוזיקה טורקית עממית משתמשים בעיקר בשתי צורות המוזיקה הדיאטוניות העיקריות מז'ור ומינור, אך פעמים רבות משתמשים בצלילים הנוספים ל-12 חצאי הטונים של המוזיקה המערבית. במוזיקה עממית טורקית, למשל, ישנם סולמות הכוללים תו הנמצא בערך באמצע בין סי (B) ל-סי במול (Bb).
מוזיקה ארבסקית (ארבסק)

ארבסק (בטורקית Arabesk müzik) הוא מונח שנוצר על ידי מוזיקולוגים טורקיים המתייחס למוזיקה בסגנון ערבי שנוצרה בטורקיה. הז'אנר היה פופולרי בטורקיה במיוחד בין שנות ה-60 עד שנות ה-90. לחני המוזיקה הארבסקית היא בעיקר בסולם מינורי, בדרך כלל בצורת הסולם פריגי, והמילים נוטים להתמקד בנושאי געגוע, ואהבה.
הזמרים הבולטים בארבסק הם איברהים טטליסס ופרדי טייפור.
מוזיקה טורקית פופולרית

המוזיקה הפופולרית בשונה מהז'אנרים המסורתיים, מתייחסת לסגנונות שנכנסו למוזיקליות הטורקית לאחר נפילת האימפריה העות'מאנית, בין אם בגלל ניסיונות של מודרניזציה לאומית משנת 1924 ואילך, פתיחת הרפובליקה הטורקית להשפעות מוזיקליות מערביות או מיזוגים מודרניים וחידושים מהאמנים עצמם.
מוזיקת פופ טורקית הייתה התחלתה של המוזיקה הפופולרית בשנות ה-50 עם גרסות כיסוי טורקיות של מגוון רחב של סגנונות פופולריים חדשים, כמו רוק אנד רול, טנגו, וג'אז. ככל שיותר סגנונות נכנסו, הם אומצו גם, כגון היפ הופ, רוק כבד ורגאיי.
למוזיקה הפופולרית מגוון רחב של אמנים, ביניהם גולשן, האנדה ינר, סילה גנסוגלו, טרקאן, קנן דואולו, ג'אן בונומו ומוסטפא סנדל. אמנים טורקים החלו לייצר גרסאות כיסוי באנגלית לשירים ולכתוב גם בעצמם.
להקת מוזיקה עות'מאנית, המאה ה-18
מרווח בין דו לרה, כשבניהם חלוקה של קומות.
שלמה הירשל

ערך זה עוסק ברב הראשי הראשון של בריטניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
רבי שלמה הירשל ברלינר (באנגלית: Solomon Hirschell; י"ט בשבט ה'תקכ"ב, 12 בפברואר 1762 - כ"ז בחשוון ה'תר"ג, 31 באוקטובר 1842) היה הרב הראשי הרשמי הראשון של בריטניה הגדולה.
ביוגרפיה

נולד לרב צבי הירש לוין שכיהן כרבה של לונדון וערים אחרות. בצעירותו כיהן כרבה של פרנצלאו ובשנת ה'תקס"ב (1802) התמנה כרבה של בריטניה הגדולה, משרה בה כיהן במשך ארבעים שנה עד פטירתו בכ"ז בחשוון ה'תר"ג, 31 באוקטובר 1842. הוא כיהן גם כרבה של הקהילה האשכנזית בלונדון וקשר קשרי ידידות עמוקים עם רבה של הקהילה הספרדית ופורטוגזית בעיר - רפאל מילדולה. רבי שלמה היה מראשי הלוחמים ברפורמים בבריטניה; חרם שהטיל בקיץ 1841, שנה לפני פטירתו, על ראשי ההנהגה הרפורמית במטרה לבלום את התנועה, נכשל, לאחר שיורשו הרב נתן מרקוס אדלר לא הצליח לאכוף אותו בשנים שלאחר פטירתו.
ספרייתו שהייתה עשירה בכתבי יד, נקנתה לאחר פטירתו מיורשיו בידי הקהילה בלונדון.
משפחתו

לרבי שלמה נולדו ארבע בנים וארבעה בנות. הוא הוריש לבניו סכום כסף גדול, אך ציווה עליהם בצוואתו שלא ישתקעו בלונדון אלא בפולין. שנים מהם גרו תקופה בקרקוב ובהמשך עלו לארץ ישראל:
בנו ר' דוד טעבלי גר בקרקוב לתקופה ועלה לארץ ישראל בשנת ה'תקצ"ח, 1838. היה ממנהיגי קהילת ה"פרושים" בירושלים וגזבר חורבת רבי יהודה חסיד. הוא נפטר בט"ז בחשוון ה'תרי"ב.
בנו ר' שאול נשא לפראדל בת ר' יעקב שפירא מקראטאשין בגליל פוזנא ונתיישב בסמוך לשם בעיר זאנדמישל (אנ'). נזכר במכתב שכתב הגאון רבי עקיבא איגר לאביו רבי שלמה. נפטר בשנת תקצ"ב בגיל ל"ג.
בנו ר' אפרים לונדון היה חתן הג"מ מרדכי ראללער אבד"ק חאדרוב, והיה גר בטיסמניץ.
בנו ר' צבי הירש עלה אף הוא מקרקוב לארץ ישראל בשנת ה'תרי"ג לאחר פטירת אחיו. הוא היה מבוני ירושלים, ואחד ממקימי בתי מחסה. נפטר ביפו בד' באב ה'תרל"ב ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
הערות שוליים

↑  דוד הלחמי, רבי שלמה ברלינר מלונדון, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' רע"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  קובץ עץ חיים שנה י"ח חוברת א' (מ"א), עמוד ט"ז.
↑  הפרטים על בניו: אליעזר ריבלין, הערה בספר תולדות חכמי ירושלים, ח"ג, עמ' 243–244, של אריה ליב פרומקין, באתר היברובוקס.
| הרבנים הראשיים לאנגליה |
| --- | --- | --- |
| הרבנים האשכנזיים | (לא רשמיים): אורי פייבוש המבורגר (אהרן הרט) • צבי הירש לוין • דוד שיף (רשמיים): שלמה הירשל • נתן מרקוס אדלר  • נפתלי הרמן אדלר • יוסף צבי הרץ • ישראל ברודי • עמנואל יעקובוביץ • יונתן זקס • אפרים מירוויס |  |
| רבני הקהילה הספרדית-פורטוגלית | יעקב ששפורטש • יהושע דה סילבה • יעקב אבנדנה • שלמה אאיליון • דוד ניטו • יצחק ניטו • משה גומז דה מסקיטה • רפאל מילדולה • רפאל ד'אזבדו • בנימין ארטום • משה גסטר • שלמה גאון • אברהם לוי • יוסף דוויק הכהן (בפועל) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262687205171  GND: 13648140X  ISNI: 0000 0001 1607 9145  LCCN: n83220162  VIAF: 23526255   WorldCat (עם VIAF): 23526255 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוגדה 440

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  עוצבת חלמיש
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  חיל השריון חיל השריון
 בסיס האם:  רפיח
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1973–1985 (כ־12 שנים)
 מלחמות:    מלחמת יום הכיפורים
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  חיילי מחלקת ההדרכה והמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה
 ציוד עיקרי:  טנקי טירן-4 וטירן-5
 פיקוד
 יחידת אם:    פיקוד הדרום
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
אוגדה 440 (עוצבת חלמיש) הייתה אוגדת שריון מילואים בצה"ל שהורכבה מטנקי שלל.
היסטוריה

האוגדה התארגנה ב-1973, בעקבות התגברות המתח בחזית המצרית. האוגדה הוקמה כמפקדה טקטית על-חטיבתית לשליטה על כוח משימה שיוביל את מבצע אור ירוק – איגוף אמפיבי של הצבא המצרי על ידי הנחתת כוחות שריון וחי"ר מערבית לתעלת סואץ. היא התבססה על חיילי מחלקת ההדרכה והמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הופעלה האוגדה בפיקודו של מנחם מרון במשימה להגנת העורף הישראלי בחצי האי סיני, וב-9 באוקטובר קיבלה אחריות על הגזרה הדרומית בסיני מול הארמייה המצרית השלישית. על האוגדה הוטל ביצוע מבצע אור ירוק להנחתת אוגדת שריון בגדה המערבית של מפרץ סואץ, והיא החלה במימושו, אך המבצע בוטל.
לאחר המלחמה התארגנה כאוגדה קבועה שביעית בפיקודו של ברוך הראל. היא הורכבה מחטיבה 691 של טנקי טירן (שמספרה היה 274 עד המלחמה), ושתי חטיבות מילואים חדשות שחייליהן עברו הסבה לטירן, חטיבה 889 וחטיבה 265. טנקי הטירן-4 והטירן-5 של החטיבות הוסבו לדגמי "שריר" משופרים, שכללו, תוספת מרגמה 60 מ"מ, מדוכות עשן, מקלעי מא"ג בעמדת הטען והמפקד, מערכות מתקדמות לכיבוי אש ולאב"כ, מיגון ריאקטיבי "בלטן", ותאי זיווד גדולים על הצריח.
בנוסף כללה האוגדה את חטיבת 320 שהורכבה מ-2 גדודים על בסיס טירן 6, וגדוד נוסף על טירן 5.
בנוסף כללה האוגדה מסגרת סדירה בגודל של גדוד מוקטן ובהמשך פלוגה שהייתה אחראית על אימוני צוותי המילואים של כל חטיבות האוגדה. האוגדה מוקמה במחנות רפיח. בתחילת שנות ה-80 עברה ממחנה רפיח לבסיס קציעות.
ב-1985 פורקה האוגדה לאחר שאוחדה עם עוצבת סיני.
מפקדי האוגדה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מפקדי אוגדה 440
| מנחם מרון | יולי 1973-  אפריל 1974 | הקמת האוגדה |
| אברהם רותם | אפריל 1974-  ספטמבר 1974 | יסוד בסיס האוגדה במחנה רפיח |
| ברוך הראל | ספטמבר  1974- יולי 1977 |  |
| דב תמרי | יולי 1977 –  אפריל 1978 |  |
| יואל גונן | אפריל 1978 –  פברואר 1979 |  |
| יעקב לפידות | פברואר 1979  – נובמבר 1981 | מעבר האוגדה מרפיח לקציעות. |
| יאיר נפשי | נובמבר 1981  – ינואר 1983 | מעבר האוגדה מרפיח לקציעות. |
| עוזי לבצור | ינואר 1983 –  נובמבר 1984 |  |
| יצחק רבין | נובמבר 1984  – יוני 1986 |  |
| יוסי  מלמד | יוני 1986 –1987. | סגירת האוגדה |
גוסטבו קברל

גוסטבו דניאל קברל (בספרדית: Gustavo Daniel Cabral; נולד ב-14 באוקטובר 1985 באיסידרו קסנובה שבפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בשורות פצ'וקה.
קריירה

קברל החל לשחק בקבוצת ראסינג קלוב, במהרה הפך לשחקן הרכב ולאחד משחקניה החשובים של הקבוצה ולאחד מהבלמים הצעירים המבטיחים של ארגנטינה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב־2003 ושיחק בשורותיה עד ינואר 2008. למרות התעניינות גוברת מצידן של קבוצות מאירופה, בחר קברל לעבור לריבר פלייט. מחצית מכרטיסו נרכש על ידי סוכן שחקנים. ביוני 2010 עבר לאסטודיאנטס טקוס המקסיקנית. לאחר שנה חזר לארגנטינה וחתם בארסנאל סארנדי. ב-10 באוגוסט 2011 הושאל לקבוצה הספרדית לבנטה, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-3 בדצמבר נגד ברצלונה. ב-12 ביוני 2012 הושאל שוב והפעם לקבוצה סלטה ויגו. בקיץ 2013 הפך לשחקן קבוע. ב-14 ביוני 2019 לאחר שבע שנים בויגו חתם בפצ'וקה המקסיקנית לשנתיים.
קריירה > בנבחרת

קברל נחשב לאחד השחקנים הצעירים המבטיחים של ארגנטינה. הוא היה מהשחקנים המובילים של ארגנטינה הצעירה אשר זכתה במונדיאל הנוער ב-2005.
תארים

ארגנטינה הצעירה - מונדיאל הנוער (2005)