stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנקנשטיין הצעיר (מחזמר)
עלילה > מערכה ראשונה

בשנת 1934, הכפריים של טרנסילבניה הייטס חוגגים את הלווייתו של המדען המטורף, ד"ר ויקטור וון פרנקנשטיין. עם זאת, המפקח קמפ, שלו יד ימין ורגל שמאל עשויות מעץ, מספר לעיר על קיומו של נכדו של ויקטור: פרדריק, דיקן המחלקה לאנטומיה בבית הספר לרפואה על שם ג'ון, מרים ואנתוני הופקינס בניו יורק. שוטה הכפר, זיגי, משכנע את אנשי הכפר, כי אין סיכוי שדוקטור מניו יורק יגיע לטרנסילבניה, ובכך ממשיכים את החגיגה ("The Happiest Town").
בניו יורק, פרדריק פרנקנשטיין מתבייש להיות בן משפחת פרנקנשטיין. הוא מתעקש ששמו יבוטא "פרוֹנקנסטין", וכי הוא אינו מטורף אלא מדען. הוא מלמד את הסטודנטים שלו על המוח ("The Brain"). לאחר שנודע לו שהוא ירש את טירתו של סבו בטרנסילבניה, הוא נאלץ לפתור את בעיית הנכס. כאשר ארוסתו, אליזבת בנינג, רואה אותו, ברור כי מערכת היחסים שלהם רחוקה מלהיות פיזית. אליזבת מונה את כל הסיטואציות התאוותניות מהן היא נמנעת בשיר הלל על החזה שלה ("Please Don’t Touch Me").
פרדריק מגיע לטרנסילבניה הייטס, ופוגש את הגיבן איגור (מבוטא "אָיִיגור"), נכדו של העוזר של ויקטור, שמאוד נלהב לפגוש את פרדריק. איגור מנסה לשכנע אותו להיכנס לנעליו של סבו ("Together Again"). הוא כבר שכר את שירותיה של אינגה, עוזרת מעבדה עם תואר בלבורנטיות מהמכללה הקהילתית המקומית. במהלך רכיבה על עגלה לטירת פרנקנשטיין, אינגה שרה יודל לפרדריק על "להתגלגל בחציר" ("Roll in the Hay"). כאשר הם מגיעים לטירה, הם פוגשים את פראו בלוכר המסתורית, ששמה מפחיד את הסוסים.
בתוך סלון הטירה, פרדריק נרדם בזמן קריאת ספר ילדים, וחולם על סבו ואבותיו הקדמונים המעודדים אותו ליצור מפלצת ("Join the Family Business"). הוא מתעורר על ידי אינגה, ויחד עם איגור הם מוצאים את הכניסה הסודית של מעבדת הסבא מאחורי ספרייה ובליווי צליל כינור מצמרר. הם מגלים שנגן הכינור המסתורי היא פראו בלוכר, אשר מספרת על העבר שלה בפסטיבל משחקים עם ויקטור המנוח, ועל כך שהייתה יותר מעוזרת שלו ("He Vas My Boyfriend"). לאחר שבחן את הרישומים של סבו, פרדריק מחליט לערוך את הניסויים להחייאת המתים ומבקש מאיגור למצוא גופה גדולה וכן מוח של אדם מלומד. אנשי הכפר מתאספים לפגישה בבית העירייה המקומית, שם מזהירים אותם להיות על המשמר מפני שודדי קברים, כאשר פרדריק ואיגור עוברים בעיר עם גופה ("The Law"). איגור חוזר עם המוח, אבל מפיל אותו, ומחליף אותו בסתר עם מוח אחר. פרדריק יוצר את היצור ("Life, Life"), אשר נכנס להתקף אלים זמן קצר לאחר היקיצה. הדוקטור נחרד לגלות כי איגור סיפק מוח אחר, ששמו זכור לו כ-"Abby Normal" (נשמע כמו Abnormal, שמשמעותו לא נורמלי).
המפקח קמפ ותושבי הכפר באים לטירה כדי לחקור את המתרחש, אך מעמידים פנים שהם מברכים לשלום את פרדריק ("Welcome to Transylvania"). פרדריק והעובדים שלו מנסים לעכב את הכפריים ("Transylvania Mania"), בעוד פראו בלוכר משחררת את המפלצת בלי שפרדריק יודע. פאניקה מתפתחת כאשר המפלצת משתחררת מהבמה ובורחת דרך הקהל.
עלילה > מערכה שנייה

העיר מתחילה לחפש את המפלצת, בעוד פראו בלוכר מנסה להחזיר אותו באמצעות המוזיקה של הכינור, אך ללא הועיל ("He's Loose"). אינגה מדברת אל הדוקטור החרד ("Listen to Your Heart"). פראו בלוכר ואיגור מוצאים את השניים, משלימים את מה איגור מכנה "ניסוי עם האנטומיה הנשית".
אליזבת מגיעה באופן בלתי צפוי לטרנסילבניה, עם פמליה גדולה ("Surprise") ומוצאת את פרדריק ואינגה העירומים, שאומרים לה שלא קרה שום דבר ביניהם. בינתיים, המפלצת מוצאת נזיר עיוור בשם הרולד, אחרי פריצת קיר ביתו ("Please Send Me Someone"). בסופו של דבר, לאחר שהרולד בטעות שופך מרק חם על ברכיי המפלצת, ומצית את האגודל שלו (כי טועה לחשוב שהוא סיגר), כאב המפלצת מוביל אותו לפרץ השתוללות נוסף, והוא עוזב. פרדריק נועל את עצמו בחדר עם המפלצת, ולאחר התגברות על הפחדים שלו, הוא אומר למפלצת שהוא גבר נאה ואהוב, ויבורך על ידי כולם ("Man About Town").
המפלצת מוצג בתיאטרון, לבוש כמו ג'נטלמן, לראשונה הולך על פי פקודה, ולאחר מכן רוקד לשירו של אירווינג ברלין ("Puttin' On the Ritz"). כאשר הוא משתחווה בסיום, כמה אורות במה מתפוצצים ומפחידים אותו. אליזבת נחטפת על ידי היצור, ונלקחת למערה, שם הוא כופה את עצמו עליה. עם זאת, היא רואה לפתע צד אחר של המפלצת ומגלה למה היא כמהה כל חייה ("Deep Love"). פרדריק מפתה את המפלצת בחזרה לטירה באמצעות המוזיקה של קרן יער. פרדריק מנסה לבצע העברת אינטליגנציה אל המפלצת, אך הוא אינו מתעורר, וגרוע מכך, המפקח קמפ והכפריים הזועמים (שמאמינים שאליזבת כבר נהרגה על ידי המפלצת) פורצים אל הטירה ומביאים את פרדריק אל הגרדום. הרופא נתלה לאחר שסוף סוף מקבל את שם המשפחה שלו ("Frederick's Soliloquy").
היצור שב, לא רק כאשר הוא מסוגל לדבר באופן רהוט, אלא גם לאחר העברת הכישורים הרפואיים החדשים. הוא מגלה שפרדריק לא מת, אלא רק חסר הכרה והוא מסוגל להחיות אותו. בדיוק כאשר הקהל עומד לתלות שוב את פרדריק ואת המפלצת, אליזבת מגיעה. המפלצת מציע נישואים לאליזבת ("Deep Love"), וירח מלא זורח מעל הזוג המאורס החדש, פרדריק ואינגה ("Finale Ultimo").
עלילה > הבדלים מהסרט המקורי

אף על פי שרוב העלילה נותרה זהה, ישנם מספר שינויים מהסרט המקורי. השיר "The Happiest Town in Town" לא מבוסס על שום סצנה מתוך הסרט. אליזבת מגיעה לטרנסילבניה מוקדם יותר בסרט, לעומת המחזמר בו היא מגיעה לאחר "Puttin' on the Ritz", שיר המבוצע בסרט רק על ידי פרדריק והמפלצת. במחזמר, הוא מושר על ידי כל הדמויות, מלבד אליזבת ותושבי הכפר. הסצנה מתוך הסרט עם הילדה הקטנה הושמטה במחזמר. בסרט, המפלצת פותה לא באמצעות קרן יער אלא באמצעות כינור, והוא מעורר במעבדה מיד לאחר העברת המוח. במחזמר, התושבים תולים את פרדריק לפני שהמפלצת מתעוררת ומצילה אותו, וכתוצאה מכך הסיום הרבה יותר רחב.
שירים > רשימת השירים בגרסת ברודוויי > מערכה ראשונה

| מס' | שם השיר | ביצוע |
| --- | --- | --- |
| 1 | אוברטורה | תזמורת |
| 2 | The Happiest Town | זיגי ותושבי הכפר |
| 3 | The Brain | פרדריק והסטודנטים לרפואה |
| 4 | Please Don't Touch Me | אליזבת והנוסעים |
| 5 | Together Again | פרדריק ואיגור |
| 6 | Roll in the Hay | אינגה, פרדריק ואיגור |
| 7 | Join the Family Business | ויקטור והמדענים המטורפים |
| 8 | He Vas My Boyfriend | פראו בלוכר |
| 9 | The Law | קמפ ותושבי הכפר |
| 10 | Life, Life | פרדריק, איגור, אינגה ופראו בלוכר |
| 11 | Welcome to Transylvania | קמפ וקוורטט הכפר |
| 12 | Transylvania Mania | איגור, פרדריק, אינגה ותושבי הכפר |
שירים > רשימת השירים בגרסת ברודוויי > מערכה שנייה

| מס' | שם השיר | ביצוע |
| --- | --- | --- |
| 1 | He's Loose | קמפ ותושבי הכפר |
| 2 | Listen to Your Heart | אינגה |
| 3 | Surprise | אליזבת, פראו בלוכר, איגור והפמליה |
| 4 | Please Send Me Someone | הנזיר |
| 5 | Man About Town | פרדריק |
| 6 | Puttin' On the Ritz | פרדריק, המפלצת, אינגה, איגור ולהקת מפלצות |
| 7 | Deep Love | אליזבת |
| 8 | Frederick's Soliloquy | פרדריק |
| 9 | Deep Love | המפלצת ותושבי הכפר |
| 10 | Finale Ultimo | כולם |
שירים > רשימת השירים בגרסת לונדון > מערכה ראשונה

| מס' | שם השיר | ביצוע |
| --- | --- | --- |
| 1 | אוברטורה | תזמורת |
| 2 | The Brain | פרדריק והסטודנטים לרפואה |
| 3 | Please Don't Touch Me | אליזבת והנוסעים |
| 4 | Together Again | פרדריק ואיגור |
| 5 | Roll in the Hay | אינגה, פרדריק ואיגור |
| 6 | He Vas My Boyfriend | פראו בלוכר |
| 7 | It Could Work | פרדריק, איגור, אינגה ופראו בלוכר |
| 8 | Hang Him Til He's Dead | קמפ ותושבי הכפר |
| 9 | He Vas My Boyfriend | פראו בלוכר |
| 10 | Welcome to Transylvania | קמפ וקוורטט הכפר |
| 11 | Transylvania Mania | איגור, פרדריק, אינגה ותושבי הכפר |
שירים > רשימת השירים בגרסת לונדון > מערכה שנייה

| מס' | שם השיר | ביצוע |
| --- | --- | --- |
| 1 | He's Loose | קמפ ותושבי הכפר |
| 2 | Listen to Your Heart | אינגה |
| 3 | Surprise | אליזבת, פראו בלוכר, איגור והפמליה |
| 4 | Someone | הנזיר |
| 6 | Puttin' On the Ritz | פרדריק, המפלצת, אינגה, איגור ולהקת מפלצות |
| 7 | Deep Love | אליזבת |
| 8 | Frederick's Soliloquy | פרדריק |
| 9 | Deep Love | המפלצת ותושבי הכפר |
| 10 | Finale Ultimo | כולם |
דמויות ושחקנים

| תפקיד | ברודוויי (2007 - 2009) | לונדון (2017) |
| --- | --- | --- |
| פרדריק פרנקנשטיין | רוג'ר בארט | האדלי פרייזר |
| אליזבת | מייגן מולאלי | דיאן פילקינגטון |
| אינגה | סאטון פוסטר |  |
המפלצת: שולר הנסלי
| פראו בלוכר | אנדריאה מרטין | לזלי ג'וזף |
| איגור | כריסטופר פיצג'רלד | רוס נובל |
| המפקח קמפ / נזיר | פרד אפלגייט | פטריק קלנסי |
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המקורית

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | פרס טוני | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | כריסטופר פיצג'רלד | מועמדות |
| 2008 | פרס טוני | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | אנדריאה מרטין | מועמדות |
| 2008 | פרס טוני | עיצוב התפאורה הטוב ביותר במחזמר | רובין וגנר | מועמדות |
| 2008 | Drama Desk Award | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | כריסטופר פיצג'רלד | מועמדות |
| 2008 | Drama Desk Award | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | שולר הנסלי | מועמדות |
| 2008 | Drama Desk Award | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | אנדריאה מראין | מועמדות |
| 2008 | Drama Desk Award | מילים השירים הטובות ביותר | מל ברוקס | מועמדות |
| 2008 | Drama Desk Award | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | סוזן סטרומן | מועמדות |
| 2008 | Outer Critics Circle Award | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | זכייה |
| 2008 | Outer Critics Circle Award | המוזיקה הטובה ביותר | מל ברוקס | מועמדות |
| 2008 | Outer Critics Circle Award | השחקן הטוב ביותר במחזמר | רוג'ר בארט | מועמדות |
| 2008 | Outer Critics Circle Award | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | כריסטופר פיצג'רלד | מועמדות |
| 2008 | Outer Critics Circle Award | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | שולר הנסלי | מועמדות |
| 2008 | Outer Critics Circle Award | הבמאי הטוב ביותר במחזמר | סוזן סטרומן | מועמדות |
| 2008 | Drama League Award | הפקת מחזמר יוצאת מן הכלל | הפקת מחזמר יוצאת מן הכלל | מועמדות |
| 2008 | Drama League Award | הופעה יוצאת מן הכלל | רוג'ר בארט | מועמדות |
| 2008 | Drama League Award | הופעה יוצאת מן הכלל | סאטן פוסטר | מועמדות |
| 2009 | פרס גראמי | אלבום המחזמר הטוב ביותר | אלבום המחזמר הטוב ביותר | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > הפקת לונדון המקורית

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פרס אוליבייה | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | רוס נובל | מועמדות |
| 2018 | פרס אוליבייה | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | לזלי ג'וזף | מועמדות |
| 2018 | פרס אוליבייה | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "Hensley and Bart Put on the Ritz on the Road in Young Frankenstein", playbill.com, September 29, 2009
↑  Swain, Marianaka (6 באוקטובר 2017). "BWW Interview: Susan Stroman On Bringing YOUNG FRANKENSTEIN To London". Broadway World. נבדק ב-2017-10-06. And you've got one original cast member, Shuler Hensley? Yes, the entire cast is British other than Shuler! {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Evans, Greg (8 בינואר 2020). "ABC & Mel Brooks Will Team For 'Young Frankenstein Live!' This Fall – TCA". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Synopsis sources:Herald.net, 8/25/07 and Variety, 8/26/07
| סרטי מל ברוקס |
| --- | --- | --- |
| סרטים | המפיקים (1967) • שנים עשר הכיסאות (1970) • אוכפים לוהטים (1974) • פרנקנשטיין הצעיר (1974) • סרט אילם (1976) • מתח גבוה (1977) • ההיסטוריה המטורפת של העולם (1981) • שיגעון בחלל (1987) • החיים בזבל (1991) • רובין הוד: גברים בגטקעס (1993) • דרקולה מת ואוהב את זה (1995) |  |
| ראו גם | שירו שיר לפיהרר (1967) • להיות או לא להיות (1983) • המפיקים (מחזמר, 2001) • המפיקים (סרט מוזיקלי, 2005) • פרנקנשטיין הצעיר (מחזמר, 2007) |  |
חרב יפנית

חרבות מסורתיות השייכות לסמוראי
חרב יפנית (ביפנית: 日本刀, הגייה: ניהונטו) או קטאנה (ביפנית: 刀; かたな) היא מכלול החרבות המסורתיות אשר יוצרו ביפן. ישנם סוגים רבים של חרבות יפניות השונות אחת מהשנייה בגודל, צורה ושיטת הייצור. השם "קטאנה" ביפנית מתייחס לכל חרב שהיא אך בשימוש הנפוץ הכוונה היא לאוצ'יגטאנה - שהיא הקטאנה המפורסמת של הסמוראים.
תיאור

בתקופה המודרנית, אחד הסוגים הכי מוכרים של חרב יפנית היא הקטאנה - או ליתר דיוק, אוצ'יגטאנה (אוצ'י-קטאנה) - חרב המעוקלת בעלת להב יחיד, אשר שימשה את הסמוראים החל מהמאה ה-15. סוגים אחרים של חרבות יפניות כוללים את הצוגורי, חרב בעלת שני להבים; טאצ'י - חרב סמוראים ארוכה שקדמה לאוצ'יגטאנה; אודאצ'י, אשר היא סגנון ישן יותר של חרב ארוכה במיוחד בעלת להב אחד; ואקיזאשי, חרב קצרה בעלת להב אחד וטאנטו פגיון בעל להב אחד.
חרבות יפניות עדיין נפוצות כיום. חרבות עתיקות וחדשות עדיין ניתנות לקנייה בקלות יחסית. הנפחים היפנים עדיין מחשלים חרבות, אך תחת מגבלה מסוימת ההופכת אותן לנדירות ויקרות. חרב קטאנה מודרנית שחושלה בימינו נקראת שינקן ומשמשת בעיקר לאימוני לחימה בחרב ואימוני חיתוך, זו חרב חדה ומסוכנת. לצידה נפוצות חרבות אימון קהות (לא חדות) כמו הבוקן מעץ והאיאייטו מסגסוגת מתכת.
סוגי החרבות > אורך

הדבר אשר לרוב מפריד בין החרבות השונות הוא האורך שלהן, אשר נמדד ביחידת המידה שאקו. החל משנת 1891, יחידת המידה שאקו שווה כמעט לרגל (11.93 אינצ'ים); וכאשר מחושבת ביחס לשיטה המטרית, 33 שאקו שווים ל-10 מטרים (30.30 ס"מ). למרות זאת, השאקו ההיסטורי היה מעט ארוך יותר (בערך 13.96 אינצ'ים או 53.45 ס"מ). מכך, לעיתים תהיינה אי הבנות או בלבולים בקשר לאורך הלהב, בהתבסס על איזה אורך נותנים לשאקו כאשר ממירים את אורכו לשיטת מדידה אחרת.
המחלקות העיקריות לאורכי הלהב הן:
טאנטו - שאקו או פחות (סכין או פגיון).
שוטו - בין שאקו אחד לשניים (ואקיזאשי).
דאיטו - בין שני שאקו לשלושה (אוצ'יקטאנה).
אודאצ'י - מעל שלושה שאקו; להבים גדולים במיוחד אלו אשר אורכם עולה על שלושה שאקו ונקראו לרוב אודאצ'י, מילה אשר משמעותה "להב גדול".
סוגי החרבות > רשימת סוגים

אוצ'יגטאנה – חרב ארוכה ומעוקלת, אולי החרב היפנית הידועה והמפורסמת ביותר
ואקיזאשי – חרב קצרה, חגירתה ביחד עם הקטאנה נקראת דאישו והיוותה סמל מעמד של הסמוראים
טאצ'י – חרב ארוכה ומעוקלת שקדמה לקטאנה
קודאצ'י – טאצ'י מוקטנת, ובדומה לה הייתה בשימוש לפני הכנסת הקטאנה לשימוש. מחוץ ליפן, רבים מתבלבלים בינה לבין הואקיזאשי עקב אורכן הדומה ושיטת האחיזה הזהה.
נודאצ'י – טאצ'י דו-ידנית גדולה במיוחד
טאנטו – פגיון
בוקן – חרב אימונים מעץ, מזכירה בצורתה את הקטאנה
איאייטו – חרב אימונים ממתכת, בעלת להב קהה, מזכירה בצורתה את הקטאנה
שינקן – חרב קטאנה מודרנית בעלת להב חד, משמשת בעיקר לאימונים מתקדמים
מבחר להבי חרבות יפניות
שירה באורדו

לשירה באורדו (באורדו: اُردُو شاعرى) יש מסורת ארוכת שנים ורבת סגנונות, והיא מהווה חלק חשוב ומרכזי בספרות האורדו. מקור רוב הצורות והמבנים הפואטיים של השירה באורדו הוא בשירה הערבית הקלאסית. כיום היא מהווה חלק חשוב בתרבות של דרום אסיה. שפת אורדו הגיעה לשיאה תחת הממשל הבריטי, אז קיבלה מעמד רשמי. בעקבות חלוקת הודו ב-1947, אנשי הרוח והמשוררים נחלקו לפי החלוקה הלאומית. עם זאת, השירה באורדו זוכה להערכה בשתי המדינות: גם המוסלמים וגם ההינדים ממשיכים להנות מן המסורת העשירה של השירה.
כינוס שירה בהיידראבאד, הודו
השירה באורדו היא ביסודה אמנות מוצגת ופומבית, שלעיתים מתקיימת במופעי שירה ציבוריים. לסרטי בוליווד יש תפקיד חשוב בהנגשת השירה באורדו לדורות הצעירים.
התפתחות השירה באורדו

שפת האורדו התחילה להתעצב תחת סולטנות דלהי, אך לא שימשה כשפת כתיבה או שירה עד המאה ה-14. בשלב הראשון שימשה הכתיבה באורדו בעיקר למטרות דתיות ולהפצת רעיונות האסלאם בתת-היבשת ההודית. רק במאה ה-18 החלו משוררים להשתמש באורדו לכתיבת שירה וספרות יפה. זו תקופתם של "ארבעת עמודי התווך" של האורדו: מירזא ג'אן ג'אנאן מט'הר (מת 1781), מוחמד רפיע סוודא (מת 1781), מיר דרד (מת 1785) ומוחמד תקי מיר (מת 1810). הם עידנו את שפת השירה באורדו ושכללו אותה במידה רבה. סביב כל אחד מהם התפתח מעין חוג ספרותי ותלמידים רבים שהלכו בעקבותיו. מרכזי שירה מרכזיים התהוו בדלהי ולאחר מכן באווד ובלאקנאו.
פריחה מחודשת בשירת אורדו התגלמה בשיריו של ע'אלב (מת 1869), הנחשב למשורר הנערץ ביותר בתרבות דוברי האורדו. ע'אלב מפורסם בזכות הע'זלים שלו, הנחשבים לפורצי דרך מבחינת תוכנם.
משוררים מאוחרים הניחו את היסודות לרפורמה בשירת אורדו, שתאמה את ההתפתחויות הפוליטיות והחברתיות של התקופה (סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20). סיר סייד אחמד ח'אן ומוחמד חוסיין אזאד הם שניים מהבולטים בדור משוררים זה.
לאחר חלוקת הודו, קיבלה השירה באורדו מימד פוליטי ולאומי הקושר אותה עם פקיסטן. הידוע מבין המשוררים המזוהים עם תקופה זו הוא מוחמד אקבאל. למרות שמת ב-1938 טרם החלוקה, הרי שהוא נחשב במידה רבה לאבי התנועה הלאומית של פקיסטן ולאחד ממעצבי התרבות באורדו.
מושגי יסוד בשירה באורדו

סגנונות ומושגים מרכזיים בשירה באורדו הם:
חמד - (حمد) שיר שבח לאללה.
מנקבאת - (منقبت) מזמור צופי בשבח האמאמים או מורים צופיים.
מרת'יה - (مرثیہ) קינה, לרוב על מות חסן וחוסיין.
מת'נוי - (مثنوی) שיר הבנוי ממרובעים במשקל קבוע. המת'נוי עוסק בדרך כלל באהבה.
נעת - (نعت) שירת שבח לנביא מוחמד.
נט'ם - (نظم) שיר מחורז העוסק במגוון נושאים.
ע'זל - (غزَل) מורכב משני בתי שיר חורזים בעלי משקל קבוע. בכל ע'זל יש לפחות חמישה בתים. בית השיר הראשון צריך לכלול מעין פזמון, מילה או צירוף התואמים את החריזה בהמשך השיר.
רובאעי - (رباعی) שיר מרובע.
רח'תה - (رختہ) כינוי לשפה הפואטית באורדו.
תד'כירה - (تذکره) ביוגרפיה פואטית.
דיוואן - (دیوان) אסופה של ע'זלים.
כוליאת - (کلیات) אסופה הכוללת את כל השירים שנכתבו בידי מחבר אחד.
תח'לוצ - (تخلص) תַחַ'לֻצ. שם העט יכול להיות חלק משמו הפרטי של המשורר או כינוי שאימץ לעצמו. נהוג כי בסוף השיר המשורר מזהה את עצמו באמצעות שם העט.
סגנונות כתיב

בפקיסטן ובאזור דקאן בהודו, השירה באורדו נכתבת בסגנון הקליגרפי נסתעליק של הכתיב הפרסי-ערבי. בצפון הודו, שם השירה באורדו פופולרית מאוד, נהוג לתעתק את השירה לכתב הדוונגארי, כדי להקל על דוברי האורדו שאינם קוראים את הכתב הפרסי-ערבי. לעיתים מתעתקים את הכתוב באורדו לאותיות לטיניות.
לקריאה נוספת

R. Russell and Khurshidul Islam, Three Mughal poets: Mir, Sauda, Mir Hasan, London 1969
S.R. Faruqi, The secret mirror: essays on Urdu poetry, Delhi 1981
M.A.R Barker and S.A. Salam, Classical Urdu poetry, 3 vols. Ithaca 1977
M. Jamal, The Penguin book of Urdu poetry, Harmondsworth 1986
הערות שוליים

↑  Thomas Grahame Bailey, A history of Urdu literature, Calcutta: Association Press (Y.M.C.A.); London; New York: Oxford University Press, 1932, pp. 46-51.
↑  C. Shackle, “Urdū. 2. Literature”, in Encyclopaedia of Islam2, online edition, s.v.
↑  A. Schimmel, Classical Urdu literature, Harrassowitz, 1975, pp. 223-230.
↑  Schimmel, Classical Urdu literature, pp. 243-250.
↑  Bailey, A history of Urdu literature, pp. 2-4.
↑  ראו למשל את האתר רח'תה, המציג שירה באורדו בכתיב לטיני.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529769705171  NKC: ph487756 
אלפבית אורדו בנסתעליק ובדוונגארי
שימושא רבא

| --- | --- |

איור תפילין של ראש של שימושא רבא
 מידע כללי
 מאת:  רא"ש 
 סוגה:  הלכה 
 נושא:  תפילין 
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  שימושא רבא
 
שימושא רבא הוא חיבור קצר על הלכות תפילין, אשר חובר בתקופת הגאונים. חלקים מהחיבור הועתקו על ידי הרא"ש בסוף פסקיו על הלכות תפילין (המכונות הלכות קטנות) ומובא בדפוסי התלמוד, בסוף מסכת מנחות.
הרא"ש מקדים לחיבור את המילים: ”ועתה אכתוב הלכות תפילין הנמצאים על שם גאון ז"ל ונקרא שימושא רבא”.
החיבור מופיע גם באחדים מכתבי היד של הלכות גדולות כתוספת להלכות תפילין, בשם 'הלכות שימושי תפילין'.
כנראה שהספר כלל גם נושאים אחרים חוץ מתפילין שלא הגיעו לידינו.
מחברו

מחברו עדיין לא ידוע לנו, אם כי רוב הראשונים מייחסים אותו לראשית תקופת הגאונים, כנראה לתקופת ר' שמעון קיירא, בעל הלכות גדולות.
יש אומרים שמחברו הוא רבי שר שלום גאון.
תוקפו ההלכתי

רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני העתיק כנראה את החיבור כולו, או את רובו לספר 'העיתים' שלו, בחלק שלא הגיע לידינו, ושם השיג על כמה מהלכותיו וכתב שאולי לא רבוואתא קמאי (רבנים קדמונים) כתבוהו לעצמם אלא אחד מן התלמידים בשם רבותיו או שיש בו טעויות סופר. גם את השגה זו העתיק הרא"ש והביאה מיד לאחר החיבור. טענות המפקפקים נובעות מכך שיש בו הלכות שאינן כתובות בתלמוד.
גם במחזור ויטרי טען כי אין לסמוך על החיבור כשהוא נוגד את התלמוד.
לעומתם רבנו תם ראה בו ספר מחייב להלכה, והוא מרבה לצטט אותו בכל הנוגע להלכות תפילין. ובעקבותיו רוב חכמי אשכנז וגם ספרד שאחריו ראו בו חיבור בר סמכא ומרבים לצטטו.
תפילין דשימושא רבא

תפילין שנכתבו לפי הסדר המופיע בספר 'שימושא רבא' מכונות 'תפילין דשימושא רבא'. לדעת התוספות (תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ל"ד, עמוד ב') סדר הפרשיות בתפילין אלו הוא כדעת רש"י, אמנם לדעת ספר העיטור "והלכות גדולות" זו שיטה שלישית, לפי דעה זו, אכן הוא כדעת רש"י, אך לא כפי שנראה מצד הקורא העומד מול המניח כשיטת רש"י, אלא כפי הנראה מצד המניח.
ישנם חידושים נוספים בתפילין לפי שיטת השימושא רבא: א. בתגין – שלפי שיטתו מתייגים אותיות נוספות (אפילו מאותיות 'מלאכ"ת סופ"ר'), ומוסיפים תגין (יותר מ-3 תגין לאותיות 'שעטנ"ז ג"ץ', ויותר מתג 1 לאותיות בד"ק חי"ה). ב. גודל התפילין צריך להיות "אצבעיים על אצבעיים" (=4 ס"מ על 4 ס"מ). אחד ההיכרים לתפילין ד"שמושא רבא" הוא מקום יציאת "שער עגל. מקום יציאת השער הוא מפרשת והי' אם שמוע לכיוון פרשת קדש, ובתפילין דשמושא רבא זה יוצא שהם יוצאים בין הבית האחרון מימין הקורא לזה שלפניו.
בניגוד להלכות אחרות שנזכרו בספר שימושא רבא ואינן מקובלות להלכה כיום, יש שהקפידו להחמיר ולהניח גם את התפילין על פי הנפסק בשימושא רבא. הנוהגים להניח תפילין אלו, היו מניחים אותן בתפילת מנחה.
מסופר על מקובלים כרבי חיים ויטאל שהיו מניחים זוג תפילין אלו, אחרי שהיו מניחים תפילין דרש"י ותפילין דר"ת. כיום כמעט ואין מניחים תפילין אלו.
ישנם חסידי חב"ד שנוהגים להניח ארבעה זוגות תפילין, כולל תפילין לפי דעת רש"י, דעת רבנו תם, דעת שימושא רבא והראב"ד. נוהגים אצלם ליצור רק תפילין של ראש מיוחדות לפי דעות שימושא רבא והראב"ד, ובתפילין של יד משאירים את של רש"י (בשעה שמניח תפילין של שימושא רבא) ושל ר"ת (בשעה שמניחים תפילין של הראב"ד), ולכן מניחים של שימושא רבא קודם רבינו תם.
לקריאה נוספת

הרב זמרוני ציק, ספר תפילין של ימות המשיח, הוצאת "האגודה למען הגאולה האמיתית והשלימה", ה'תשע"ד
משמרת שלום סימנים ד'-ו' (סדר הפרשיות לפי השימושא רבא, וכן שמאל /ימין)
שו"ת רמ"ע מפאנו סימן ק"ז
ליקוטי לוי יצחק (אגרות קודש) דף תכ"ב
הערות שוליים

↑  מחזור ויטרי, עמוד 234. הוא מביא בשם שימושא רבא טעם לקריאת ויחל בתעניות.
↑  ראו מגלה עמוקות אופן קעב. ורבי בנימין צבי אויערבאך, נחל אשכול, חלק שני, עמוד 84.
↑  מחזור ויטרי, עמוד 645.
↑  היום יום, עמ' פ.
| תפילין |
| --- | --- | --- |
| סוגי התפילין | תפילין של רש"י • תפילין של רבנו תם • תפילין דשימושא רבא |  |
| הנחת תפילין | תפילין של ראש • תפילין של יד • ברכת לשמור חוקיו |  |
| הפרשיות | קדש לי כל בכור • והיה כי יביאך • שמע ישראל • והיה אם שמוע |  |
| חלקי התפילין | קשר של תפילין • ארבע פרשיות (תפילין) • בית התפילין • רצועות התפילין |  |
| שונות | חינוך קטן לתפילין • כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות • מבצע תפילין • חבש פאר • בדיקת תפילין |  |
תפילין של ראש של שימושא רבא על פי שיטת ה"משמרת שלום" (השערות שכורכים בהן את הפרשיות יוצאות לכיוון פתיחת הפרשיות)
שוג נייט

| --- | --- |

נייט ב-2007
 לידה:  19 באפריל 1965 (בן 59) קומפטון, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  מריון יו נייט הבן
 שם במה:  Suge Knight 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1987–2015 (כ־28 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון לינווד, אל קמינו קולג', אוניברסיטת נבדה, לאס וגאס 
 סוגה:  היפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  דת' רואו רקורדס
 פרופיל ב-IMDb
 
מריון יו נייט הבן (באנגלית: Marion Hugh Knight Jr; נולד ב-19 באפריל 1965) מוכר גם בכינויים "שוג" או "שוג נייט" הוא מנהל תקליטים אמריקאי לשעבר ועבריין מורשע שהוא גם המייסד והמנכ"ל לשעבר של דת' רואו רקורדס (Death Row Records). נייט נחשב כדמות מרכזית בהצלחת הגנגסטה ראפ וסצנת ההיפ הופ בארצות הברית בשנות ה-90 לאור מעורבותו בהפקת האלבומים הראשונים של חברת התקליטים שהייתה בבעלותו; "The Chronic" של ד"ר דרה מ-1992, "Doggystyle" של סנופ דוג מ-1993, ו-"All Eyez On Me" של טופאק שאקור מ-1996. נייט מרצה כרגע עונש מאסר של 28 שנים בגין הריגה כחלק מפגע וברח בו היה מעורב עם הטנדר שלו.
לפני היווסדה של דת' רואו נייט שיחק פוטבול בצורה מקצועית ואף שיחק ב-NFL לתקופה קצרה ב-1987 עבור הלוס אנג'לס ראמס. ב-1995 נגזר על הראפר טופאק שאקור עונש של עד ארבע וחצי שנות מאסר בגין תקיפה מינית. נייט שחרר אותו בחודש אוקטובר של אותה שנה בזמן המתנה לערעורו על המשפט עבור ערבות של 1.4 מיליון דולר בתמורה לכך שיחתום בחברת התקליטים שלו והקלטה של שלושה אלבומים. בפברואר 1996 חברת התקליטים שחררה את האלבום המצליח ביותר של שאקור, "All Eyez On Me". בספטמבר של אותה שנה, נייט, שאקור ופמלייתם, תקפו את אורלנדו אנדרסון, חבר כנופיית הקריפס, בלובי של מלון ה-MGM Grand לאחר שיצאו מקרב אגרוף של מייק טייסון. כמעט כשלוש שעות אחר כך, נורו יריות אל המכונית בה נייט נהג כששאקור לצידו. נייט נפצע קל בראשו מרסיסים בזמן ששאקור נפצע אנושות.
ד"ר דרה עזב את חברת התקליטים זמן קצר לפני מותו של שאקור, וסנופ דוג כשנתיים אחר כך ב-1998. באותן שנים, עלו האשמות כלפי נייט כי מעבר להעסקת חברי כנופיה הוא גם משתמש באיומים ובאלימות בעסקיו. משנות ה-90 המאוחרות עד שנות ה-2000 המוקדמות נייט ישב מספר שנים בכלא עקב הרשעות תקיפה וכי הפר את תנאי השחרור שלו על תנאי ומאסר על תנאי. בספטמבר 2018 הורשע בהריגה מרצון (אנ') כחלק מעסקת טיעון בתאונת פגע וברח בו היה מעורב ב-2015. ההרשעה הזאת הכניסה לתוקף את חוק שלוש הפסילות (אנ') בקליפורניה לאור עברו של נייט. נגזר עליו כתוצאה מכך 28 שנות מאסר והוא יהיה זכאי לחנינה באוקטובר 2034 כשיהיה בן 69.
בשנת 2018 יצא לאקרנים סרט אודות חייו בו הוא גם מתראיין בהרחבה בשם American Dream/American Knightmare (אנ').