stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יניב קטן
תארים

אליפות ליגת העל: 6 (2000/2001, 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005, 2008/2009, 2010/2011)
גביע הטוטו: 2 (2002/2003, 2007/2008)
מלך הבישולים של ליגת העל הישראלית: 2004/2005
מלך השערים של מכבי חיפה במפעלים האירופיים (15; יחד עם אלון מזרחי)
שיאן ההופעות של מכבי חיפה במפעלים האירופיים (70)
סגן שיאן ההופעות של מכבי חיפה בליגה עם 440 הופעות
סגן מלך שערי הליגה של מכבי חיפה בליגה (ביחד עם דני רום) עם 78 שערים
שיאן הבישולים של מכבי חיפה בליגה בכל הזמנים עם 88 בישולים
בכל הקריירה שלו, קטן מעולם לא הורחק בכרטיס אדום.
הערות שוליים

1 2  תודה לך, קפטן!, באתר הרשמי של מכבי חיפה, 19 ביוני 2014
↑  איציק יצחקי‏, חיפה נפרדה מיניב קטן בטקס מרגש: "מודה לכל אחד ואחד מהאוהדים", באתר וואלה, 5 באפריל 2015
↑  שמעון אלבז, מכבי חיפה ערכה טקס פרידה ליניב קטן, באתר ynet, 5 באפריל 2015
↑  כנס אילת לעיתונות: פרסי רדיו לשדרים המצטיינים של השנה, באתר אייס, 19 בנובמבר 2024
קטן, 2006
תקנת המקוואות של בעל התניא

תקנת המקוואות של בעל התניא היא תקנת רבי שניאור זלמן מלאדי, מייסד חסידות חב"ד במטרה להנהיג טבילה במקווה כשר ומהודר לפי כל הדעות גם במים חמים ונעימים לרחיצת הגוף, כדי שיוכלו לטבול ביישוב הדעת כראוי. תקנה זו היא אחת משלוש התקנות העיקריות שתיקן רבי שניאור זלמן מלאדי, והנחשבות ביותר בעיניו ובעיני גדולי ישראל ופוסקי הדור.[דרוש מקור]
רקע

מצוות הטבילה לטמאים רגילים אינה דורשת "מים חיים" דווקא (שהם מי נביעה מהקרקע ולכמה שיטות גם ימים), אלא די בטבילה במים טבעיים המחוברים לקרקע. הללו יכולים להיות גם היקוות של מי גשמים שנאספו בקרקע. גם מקום הטבילה צריך להיות מחובר בקרקע ולא כלי שהאדם יצר. משום כך מים שנשאבו מהקרקע והוכנסו לכלי - פסולים לטבילה. כמו כן מי גשמים או "מים חיים" שלא נשאבו אלא נאספו ישירות לתוך כלי פסולים לטבילה, שכן אין לטבול בתוך כלי.
דרישות אלה של ההלכה יצרו קשיים, במאה ה-18 בצפון אירופה, לבנות מקווה כשר לטבילה שבו מים חמים. הטבילה התקיימה על פי רוב במעיינות, וזאת מפני סיבות שונות, הקשורות לכשרות המקווה, ובעיקר בשל מגבלות טכניות. בין השאר מכיוון שהיו מקומות רבים שבהם לא היו מי גשמים, וממילא לא ניתן לבנות מקווה על ידי מי גשמים שיורדים ישירות לתוך המקווה, ולא הייתה קיימת אפשרות לחמם את מי המעיין, הזורמים ומתחלפים בקביעות. לכן הטבילה התקיימה בדרך כלל במים קרים.
רבים ממנהיגי היהדות באירופה הצפונית (האזורים הקרים) רצו שהמים שבמקווה יהיו נעימים לטבילה, כדי שנשים לא יימנעו מלטבול במקווה, וכן לאפשר לנשים לטבול במתינות, ושיוכלו לשהות במקווה בנחת, ולפשט את קמטי הגוף קודם הטבילה כהלכה, כדי שהטבילה תהיה כשרה ומהודרת לפי כל הדעות.
הפתרון שנמצא הוא לחבר מעל מעיין הטבילה חבית גדולה, בעלת נפח של 350–700 ליטר ("ארבעים סאה"). את החבית חיברו בשרשרת לקרקעית המעיין. מי המעין נכנסו דרך חור בחבית, בלי שאיבה. בחבית עצמה נקבו שני חורים: הראשון היה כדי שלא תיחשב החבית ל"כלי", שהרי הטבילה בכלי פסולה, ואף המים שבתוכה הם מים פסולים, בהיותם מים שאובים. נקב נוסף היו עושים בגודל "שתי אצבעות על שתי אצבעות" ("שפופרת הנוד"), כדי לטהר את המים השאובים שהיו בחבית קודם שעשו בה חור, על ידי השקה למעיין. לאחר סיום בניית החבית וקביעתה במעיין, סתמו היטב את החבית, כדי שהמים שבתוכה לא יחשבו ל"זוחלין" הפוסלים את המקווה, וטבלו בה.
על טבילה בחבית כזו קמו מערערים רבים. הם טענו שטבילה בחבית זו פסולה, מכיוון שחבית היא "כלי". אמנם, במסכת בבא קמא, מוזכר כי כלי שקבעו בקרקע ורק אחר כך נהפך לכלי (מושג הלכתי שנקרא "קבעו ולבסוף חקקו") - מותר, אך רבים מהפוסקים כתבו כי לקבוע בקרקע ולאחר מכן לחקוק בו כלי פותר רק את בעיית "מים שאובים", אבל עדיין זו נקראת טבילה בכלי, ואינה נקראת טבילה בקרקע כפי שנדרש בתורת כוהנים ”מה מעיין בקרקע אף מקווה בקרקע”. בנוסף, טענו רבים מהפוסקים, כי אין כלי זה נחשב ל"קבעו ולבסוף חקקו", מכיוון שהוא לא נקבע כלל בקרקע אלא הוא תלוי ועומד בתוך מי המעיין. החתם סופר, אחד מגדולי הפוסקים בדורו, הורה להכריז משמו שהמקוואות פסולים לטבילה אף בדיעבד.
על רקע זה התקין רבי שניאור זלמן מלאדי פתרון הנדסי הלכתי - מבנה של מקווה שיהיה כשר לטבילה לפי כל הדעות. מקווה זה התקבל בקהילות רבות באירופה, היה מקובל על כל הפוסקים ואף אחד לא ערער על כשרותו. אף החתם סופר סמך את ידו על מקוואות אלו, והורה כי מדובר בתקנה מיוחדת ומהודרת.
התקנה

בעל התניא, התקין או חידש תהליך שהוא פתרון הנדסי הלכתי לבניית מקווה-חבית כשרה ומהודרת בתהליך שלא יגדיר אותה כ"כלי" ברגע יצירתה. נתאר כאן את השלבים ואת הטעמים ההלכתיים:
שלב ראשון: מייצרים את ארבע דפנות החבית בנפרד מהקרקעית.
שלב שני: מנקבים את הקרקעית בנקב גדול שנקרא בלשון ההלכתית "כמוציא רימון" כלומר גודל כזה שהוא שלושה רימונים אחוזים זה בזה לפי שיטה אחת, שלפי מה ששיער בעל התניא, השיעור הוא כ'טפח על טפח', כך שגם לאחר חיבור הקרקעית לדופני החבית, אין החבית נחשבת לכלי.
שלב שלישי: קובעים את קרקעית החבית בתוכה באופן מדויק ובמהודק לדפנות החבית, ללא שיהיה חור באמצע (כדי שלא יכנסו מים קרים דרך חור זה לחבית, ויקלקלו את כל מטרת בניית המקווה).
שלב רביעי: קובעים בקרקעית המקווה נסר עץ גדול שמחובר לקרקעית המקווה היטב על ידי מסמרים של ברזל (כך שהוא נחשב כחלק מהקרקע על פי ההלכה), ואליו מחברים את קרקע החבית העליונה, כך שיסתום את החור שבגודל רימון, כדי שתהא ראויה לטבילה. למרות זאת, אין הסתימה נחשבת לעשות את דין הכלי ל"כלי", מכיוון שהיא נעשית לכלי על ידי חלקה התחתון שהוא מהקרקע ואינו נחשב לחלק מהכלי, כך שמצד הכלי אי אפשר להחשיבו ל"כלי" שהרי יש בו נקב גדול שנסתם רק על ידי הקרקע.
שלב חמישי: שופכים סיד לתוך החור שהוא "כמוציא רימון", ומעמידים שומר שישגיח שלא יכנסו לבור מים שאובים עד שיכנסו לתוך החבית מאליהם מים בשיעור של "ארבעים סאה", כך שכאשר יכנסו המים לחבית, יתקשה הסיד ויסתום היטב את החור. לאחר שנכנסו לחבית ארבעים סאה של מים כשרים, מותר גם להוסיף מים שאובים, והמקווה אינו נפסל, לפי כל הדעות.
התקנה > המעלות ההלכתיות

במקווה כזה, בשונה מהמקוואות הישנים, החבית מחוברת לקרקע המעיין, ובכך היא מוגדרת לכל הדעות ככלי ש"קבעו ולבסוף חקקו", שאינו נחשב לכלי, אינו פוסל את מימיו להפוך אותם למים שאובים, ומותרת בו הטבילה.
במקווה כזה, שניקבו את הכלי "כמוציא רימון" עוד לפני שחיברו את החבית לקרקע המקווה, וגם לפני החיבור למקווה, היה מדובר בחבית שלא נחשבה לכלי מעולם, כך שגם לפני שקבעו את הכלי במקווה וגם לאחריה לא היה לחבית דין "כלי" מחמת עצמה, עד לחיבור לנסר המחובר לקרקע, שהוא כבר נחשב לחלק מהקרקע ואינו חלק מהכלי.
התקנה > התייחסויות הלכתיות

גדולי הפוסקים התייחסו להלכות השונות בהלכות מקוואות, הנלמדות מסוג מקווה כזה.
המים שנכנסים לחבית מהמעיין, נכנסים אליה דרך חורים קטנים שבחבית, ושם הם גם מתחלפים, למים נקיים אחרים במשך הזמן. לכאורה, ישנה בכך בעיה הלכתית, שהרי אסור שמי מקווה יהיו "זוחלין" כלומר שהם יוצאים ממנו למקום אחר, וכאמור,”אין מקווה מטהר אלא באשבורן”. אף על פי שהמים בחבית זו יוצאים מהחורים הקטנים שבה, כשרה חבית זו לטבילה, מכיוון שהזחילה היא "זחילה שאינה ניכרת". מכאן נראה כי ההלכה היא כדעתו של הרשב"א, שפוסק שפסול "זוחלין" הוא רק בנקב גדול הגורם למים לזחול "זחילה ניכרת" במהירות כנהר, אך לא בסדק קטן.
דופני המקווה נאחזים על ידי מסמרי ברזל המעמידים את קרקעית המקווה במקומה. בימינו, התחבטו הפוסקים האם מותר לייצר מקווה המורכב מבטון שבו ישנם גם חלקי ברזל המחזקים את דופני המקווה. השאלה היא האם אין בכך חיסרון ב"הווייתו על ידי טהרה" - על מקווה להיעשות על ידי דברים שאינם מקבלים טומאה, וברזל הוא מהכלים שמקבלים טומאה גם אם אין להם בית קיבול. מהמקווה של הבעל התניא נראה לכאורה, כי כאשר הברזל רק מחזק ומעמיד את דופני המקווה במקומם (אך הוא לא הדופן עצמו) אין בעיה של "הוויתו על ידי טהרה".
תקנות הצמח צדק מליובאוויטש

רבי מנחם מנדל שניאורסון, הצמח צדק - נכדו של האדמו"ר רבי שניאור זלמן מלאדי, הוסיף פרטים להידור בתקנה זו:
לפי תקנת הרב בעל התניא, את חתיכת העץ הסותמת את החבית מלמטה, יש לחבר לקרקע במסמרים עבים. הצמח צדק הורה להדר, לחבר את העץ לקרקע בארבעה מסמרים, ואילו את החלק המחובר לחבית (שבו יש חור כמוציא רימון) לחבר רק בשני מסמרים, כך שאם ירימו את החבית מהקרקע, החבית לא תתנתק.
תקנת בור על גבי בור של הרש"ב מליובאוויטש

עם התפתחות הטכנולוגיה, שיטה זו של בעל התניא אינה נצרכת, שהרי ניתן להתקין בתוך המקווה עצמו מערכת חימום שמחממת את המים, מבלי לפסול אותם, המים אינם נכנסים לתוך כלי ואינם מים שאובים.
רבי שלום דובער שניאורסון, האדמו"ר החמישי בשושלת, התקין תקנה אחרת שמטרתה לבנות מקווה שגם יוכלו לחמם אותו, גם להחליף את מימיו, וגם לא תהיה בעיה של התערבות המים השאובים המושקים במי הגשמים זה בזה, וזאת על ידי תקנת ה"בור על גבי בור", לפיה בור הטבילה עומד על גבי בור מי הגשמים התחתון, כך שהמים מושקים באופן מהודר ביותר, מבלי שהם מתערבים זה בזה.
לקריאה נוספת

הרב ירמיה כ"ץ, מקווה מים, חלק א', "מקווה על פי תקנות בעל התניא"
הערות שוליים

↑  ראו שו"ת דברי יציב חלק יורה דעה.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ס"ז, עמוד א'.
↑  דעת הראב"ד, הריטב"א והרא"ש בתשובה, מובא בשו"ת צמח צדק סימן קע"א
↑  פרשת שמיני
↑  מקווה מים חלק א' עמ' קס"ב.
↑  ראו כל המקורות ב"מקווה מים" חלק א' עמ' קס"ג.
↑  במשנה שבמסכת כלים נפסק כי שיעור "מוציא רימון" הוא כשלושה רימונים אחוזים זה בזה, ונחלקו הראשונים האם הכוונה היא שצריך שהחור יהיה בגודל של שלושה רימונים, שאם לא כן הוא עדיין מסוגל להחזיק בתוכו רימונים צפופים האחוזים זה בזה על ידי הצפיפות, או שמדובר בסימן על סוג הרימונים שגדלים שלושה יחד.
↑  ראו בשו"ת צמח צדק קע"ו ח"ג ס"א, מובא בספרו של הרש"ב לוין, עמ' כ"ג.
↑  רבי הלל מפאריטש הקשה מה בכך שיהיה כלי לאחר שנקבע בארץ, הרי מדובר בכלי שנעשה כלי לאחר שקבעו אותו בארץ, שבאופן זה הוא נחשב ל"קבעו ולבסוף חקקו" שאינו פוסל את המקווה (בבא קמא ס"ז.) ותירץ הצמח צדק שדין זה ש"קבעו ולבסוף חקקו" עוזר רק לדין מים שאובים, אבל לא לדין טבילה בקרקע, כמבואר בגמרא שם שדווקא לדין שאובים שהוא דרבנן הקלו (שו"ת צמח צדק סימן ק"ב)
↑  מובא בתשב"ץ ח"א סי' י"ז
↑  שו"ת צמח צדק יורה דעה סימן קע"ו, וסימן קסד, א
↑  מקווה מים ח"א עמ' ק"ס.
| רבי שניאור זלמן מלאדי מייסד חסידות חב"ד |
| --- | --- | --- |
| פעילות ציבורית ומושגים | קופת מעות ארץ הקודש • כולל חב"ד • תקנת המקוואות של בעל התניא • חג הגאולה • פדה בשלום |  |
| ספריו | ספר התניא • שולחן ערוך הרב • סידור אדמו"ר הזקן • תורה אור ולקוטי תורה • מאמרי אדמו"ר הזקן • אגרות קודש אדמו"ר הזקן • שו"ת אדמו"ר הזקן |  |
| ניגונים שידוע שחיבר | ניגוני רבי שניאור זלמן: "ארבע בבות" • "אלי אתה" • "אבינו מלכנו" • "קול דודי"  • "שלוש תנועות" • "ניגון דבקות לתפילות ראש השנה" • "ניגון צאינה וראינה" • "ניגון לקראת שבת" • "ניגון דבקות חב"ד לתפילות שבת" • "כאיל תערוג" • "ניגון ישן" |  |
| רבו ומשפחתו | המגיד ממזריטש (רבו) • ישראל ברוך פוזנר (אביו) • סטערנא (אשתו) • דובער שניאורי (בנו ממשיכו, ה־2 בשושלת) • חיים אברהם שניאורי (בנו) • משה שניאורי (בנו) • דבורה לאה (בתו) • פרידא (בתו) • רחל (בתו) • יהודה לייב מינוביץ' (אחיו) • מנחם מנדל שניאורסון (נכדו שגידל, ממשיכו וה־3 בשושלת) • משפחת שניאורסון |  |
לואיס אנריקה

לואיס אנריקה מרטינס גרסיה (בספרדית: Luis Enrique Martínez García, הידוע בשמו הפרטי, לואיס אנריקה, נולד ב-8 במאי 1970 בחיחון שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי. כיום מאמן את פריז סן-ז'רמן מהליגה הצרפתית.
לואיס אנריקה החל את קריירת המשחק שלו בספורטינג חיחון שבעיר הולדתו. ב-1991 עבר מחיחון לריאל מדריד, שם שיחק חמש שנים, אז הצטרף לברצלונה, עמה שיחק עד פרישתו ב-2004. לואיס אנריקה ייצג גם את מדינתו במדי נבחרת ספרד, עמה השתתף ביורו 1996 ובשלושה מונדיאלים: 1994, 1998 ו-2002, וכן זכה עם הנבחרת האולימפית במדליית זהב באולימפיאדת ברצלונה.
כשחקן, היה רב-גוני ביותר, ופרט לעמדות השוער והבלם שיחק בכל עמדה על המגרש. שיא תרומתו היה בעמדות הקשר ההתקפי או הקשר הימני. משחקו התאפיין בפיזיות רבה, משחק ראש מפותח ובעיטה רבת עוצמה. מעל כל אלה אפיין אותו אופיו העקשני והלוחמני במהלך המשחק. כינויו של לואיס אנריקה הוא "לוצ'ו", שמשמעו בספרדית "לוחם".
לאחר פרישתו ממשחק, החל לעבוד כמאמן כדורגל. תחילה היה מאמנה של קבוצת המשנה של ברצלונה, ברצלונה אתלטיק, ובהמשך אימן לתקופות קצרות את רומא ואת סלטה ויגו, לפני שהפך למאמנה של ברצלונה. כמאמן ברצלונה זכה עם הקבוצה בטרבל בעונת 2014/2015, זכייה בשלושת התארים המרכזיים: אליפות ספרד, הגביע הספרדי וליגת האלופות. בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה בדאבל - באליפות ובגביע הספרדיים.
ביוגרפיה > ספורטינג חיחון

לואיס אנריקה נולד וגדל בחיחון, ובילדותו הצטרף למערכת הנוער של הקבוצה המקומית, ספורטינג חיחון. כששיחק בנוער קיבל את הכינוי "לוצ'ו", על שם כינויו של לואיס פלורס, חלוץ מקסיקני ששיחק בקבוצה הבוגרת. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך לואיס אנריקה בגיל 19, כשנכנס כמחליף במשחק הליגה בו הפסידה חיחון 1:0 למאלגה ב-24 בספטמבר 1989. הייתה זו הופעתו היחידה לעונת 1989/1990. בעונה הבאה צורף לואיס אנריקה לסגל הקבוצה הבוגרת באופן מלא, והוא הפך במהרה לשחקן משמעותי בקבוצה, בעיקר כחלוץ. ב-9 בספטמבר 1990 נכנס לואיס אנריקה כמחליף במשחק נגד ריאל ואיאדוליד, כבש את שער הבכורה שלו בחיחון ועזר לקבוצתו לנצח 4:0. בהמשך הדרך פתח בהרכב ונכנס כמחליף לסירוגין. ב-24 בפברואר 1991 נכנס כמחליף כשאתלטיק בילבאו מובילה 1:0 על חיחון. לואיס אנריקה כבש צמד שהעניק ניצחון לקבוצתו. ב-2 ביוני, במחזור לפני האחרון, כבש שלושער בניצחון 3:0 על אספניול, ובמחזור האחרון שבוע מאוחר יותר כבש את השער היחיד בניצחון 1:0 על ולנסיה במסטאיה, ניצחון שבזכותו הגיעה חיחון למקום ה-5 והעפילה לגביע אופ"א. סך הכול בעונת 1990/1991 כבש לואיס אנריקה 14 שערים במהלך 35 משחקים בהם השתתף, 27 מהם בהרכב.
ביוגרפיה > ריאל מדריד

הצלחתו תפסה את עיניה של הקבוצה ריאל מדריד, מהקבוצות הבכירות בליגה הספרדית. בקיץ 1991 שילמה ריאל מדריד לספורטינג חיחון 250 מיליון פסטות תמורת העברת לואיס אנריקה לשורותיה. בתחילת דרכו במדריד, הציבו מאמני הקבוצה רדומיר אנטיץ' ובניטו פלורו את לואיס אנריקה בעיקר בתפקידים הגנתיים, כמגן ימני או כקשר ימני. בעונתו הראשונה במדריד, עונת 1991/1992, פתח לואיס אנריקה ב-18 משחקים ונכנס כמחליף ב-11 נוספים. הוא כבש 4 שערים, הראשון שבהם היה בניצחון 0–3 על לוגרונייס ב-27 באוקטובר 1991, והרביעי בדרבי של מדריד נגד אתלטיקו מדריד ב-16 במאי 1992, בו ניצחה ריאל 2–3. על אף שהובילה את הליגה במרבית מחזוריה, הפסידה מדריד במשחק האחרון נגד טנריפה, בו נכנס לואיס אנריקה כמחליף, וברצלונה זכתה באליפות. בגביע אופ"א הגיעה קבוצתו לחצי הגמר, שם הודחה על ידי טורינו. בשני משחקי חצי הגמר עלה לואיס אנריקה כמחליף. עונתו השנייה במדריד התנהלה באופן דומה לקודמתה. בליגה כבש לואיס אנריקה פעמיים, במהלך 20 משחקים כשחקן הרכב ו-15 כמחליף. ריאל מדריד הובילה את הטבלה במחזוריה האחרונים של העונה, אך הפסד לטנריפה במחזור האחרון פעם נוספת הביא לכך שברצלונה זכתה באליפות. לואיס אנריקה הבקיע שער בודד בגביע אופ"א, וקבוצתו הגיעה לרבע גמר הטורניר, שם הודחה על ידי פריז סן-ז'רמן. ריאל מדריד זכתה בגביע המלך, אך לואיס אנריקה לא שותף במשחק הגמר נגד ריאל סרגוסה.
בעונת 1993/1994, במהלכה פוטר פלורו והוחלף על ידי ויסנטה דל בוסקה, השתפר במידת מה מעמדו של לואיס אנריקה. בליגה פתח ב-27 משחקים, בהם כבש פעמיים, וקבוצתו סיימה במקום ה-4. בדצמבר 1993 היה שותף עם מדריד בזכייתה בסופר קאפ הספרדי, אחרי שגברה על ברצלונה בתוצאה המצטברת 4:2. בגביע המחזיקות הודחה מדריד ברבע הגמר. בקיץ 1994 התמנה חורחה ולדאנו לתפקיד מאמן הקבוצה, ועמו השתפר הן מצבה של הקבוצה והן מצבו של לואיס אנריקה. ולדאנו הציב את לואיס אנריקה לרוב בצד הימני של הקישור ההתקפי. הקבוצה זכתה באליפות לראשונה מזה 5 שנים. לואיס אנריקה פתח ב-34 משחקי ליגה וכבש 4 שערים. אחד מהשערים היה בקלאסיקו בו הביסה ריאל מדריד את ברצלונה 5:0 ב-7 בינואר 1995.
עונת 1995/1996 הייתה מנוגדת לקודמתה, כשקבוצתו חוותה צניחה ספורטיבית. ברמה הקבוצתית, היא התקשתה בליגה במשך רוב שלביה, ולדאנו פוטר בינואר והוחלף במאמן זמני, והקבוצה סיימה במקום ה-6 בלבד. בליגת האלופות, בה השתתף לואיס אנריקה לראשונה בקריירה, הודחה ריאל מדריד ברבע הגמר על ידי יובנטוס. ברמה האישית, לפני פיטוריו של ולדאנו, הידרדרה מערכת היחסים של השניים לאחר שהמאמן לא זימן את לואיס אנריקה למשחק ליגה נגד אלבסטה באוקטובר. לאחר נקודה זו החזיר ולדאנו את לואיס אנריקה לסגל הקבוצה ושיתף אותו במספר משחקים, אך בדצמבר גרע אותו באופן מוחלט, ובחודש ינואר פוטר כאמור. ויסנטה דל בוסקה שב לאמן את הקבוצה, אך כעבור זמן קצר הוחלף על ידי אסנסיו איגלסיאס. חוזהו של לואיס אנריקה במדריד היה עד יוני 1996, ובמהלך העונה כשלו הצדדים להגיע להסכם לגבי חודש החוזה, ככל הנראה בשל מערכת היחסים העכורה עם ולדאנו. במרץ עלו דיווחים בתקשורת שלואיס אנריקה עבר בדיקות רפואיות וסיכם על חוזהו הבא דווקא ביריבתה המרה ברצלונה, מה שהביא לתגובות מחאה אלימות מהקהל המדרידאי, כגון שריקות בוז וקללות בעת משחקים ואף ריסוס כתובות נאצה בכניסה לבניינו. אף על פי כן, המשיך לואיס אנריקה לשחק ברוב משחקי הקבוצה ובסך הכול הבקיע באותה עונה 3 פעמים, האחרון שבהם היה שער ניצחון ב-5 במאי נגד דפורטיבו לה קורוניה.
קריירת נבחרות > תחילת הדרך

לואיס אנריקה השתתף עם נבחרת ספרד הצעירה במוקדמות אליפות אירופה לנוער 1992. בסוף 1990 ובתחילת 1991 הוא שיחק ב-4 משחקים בשלב המוקדמות ובמשחק ידידות נוסף, ונבחרתו סיימה במקום ה-3 בביתה ולא העפילה לטורניר הגמר.
ב-17 באפריל 1991 ערך לואיס אנריקה את הופעת הבכורה בנבחרת ספרד הבוגרת במשחק ידידות נגד רומניה, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה, תחת המאמן לואיס סוארס. לואיס אנריקה לא שותף באף משחק במוקדמות יורו 1992, ונבחרתו כשלה להעפיל לטורניר הגמר.
לואיס אנריקה היה בסגל הנבחרת האולימפית באולימפיאדת ברצלונה שנערכה בקיץ 1992. במשחק הראשון בשלב הבתים נגד קולומביה כבש לואיס אנריקה את שערה הרביעי של נבחרתו, שניצחה 4:0. הוא פתח בהרכב הנבחרת גם ביתר חמשת משחקיה באולימפיאדה בדרכה לזכייה במדליית זהב, אחרי שניצחה במשחק הגמר את פולין בתוצאה 3:2.
קריירת נבחרות > 1994–1998: עם קלמנטה

לואיס אנריקה החל להיות משמעותי במדי הנבחרת במהלך מוקדמות מונדיאל 1994, תחת המאמן חאבייר קלמנטה. המשחק הרשמי הראשון בו שותף היה במשחק המוקדמות נגד אירלנד ב-13 באוקטובר 1993. הוא עלה כמחליף במשחק זה ובמחזור הבא במוקדמות, נגד דנמרק, בשניהם ניצחה נבחרתו, והיא העפילה לטורניר הגמר, שנערך בארצות הברית. לואיס אנריקה נכלל בסגל הנבחרת ופתח בשני המשחקים הראשונים בשלב הבתים, נגד קוריאה הדרומית וגרמניה, שהסתיימו בתוצאות תיקו. במשחק השלישי לא שותף, נבחרתו ניצחה ועלה לשמינית הגמר. בשמינית הגמר נגד שווייץ, ב-2 ביולי 1994, הבקיע לואיס אנריקה שער ראשון במדי הנבחרת. היה זה השני מבין שלושת שערי נבחרתו, שניצחה 3:0 ועלתה לרבע הגמר. גם ברבע הגמר נגד איטליה פתח בהרכב. במהלך המשחק פגע מאורו טאסוטי האיטלקי בפניו של לואיס אנריקה עם מרפקו ובכך שבר את אפו. השופט לא התייחס למאורע, כשלפי חוקי המשחק הייתה צריכה להיפסק בעיטת עונשין לזכות ספרד. אף על פי כן, לאחר המשחק הושעה טאסוטי על ידי פיפ"א לשמונה משחקים. איטליה ניצחה 2:1 במשחק והדיחה את ספרד מהמונדיאל.
לאחר המונדיאל הפך לואיס אנריקה לשחקן קבוע בסגל הנבחרת והוא הרבה לפתוח במשחקיה. במהלך מוקדמות יורו 1996 הבקיע לואיס אנריקה פעמיים, בניצחונות ספרד על דנמרק ב-16 בנובמבר 1994 ועל בלגיה ב-17 בדצמבר. לואיס אנריקה פתח ב-8 משחקים מתוך 10 בשלב המוקדמות וסייע לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר מהמקום הראשון בביתה. ביורו, שנערך באנגליה, פתח לואיס אנריקה בשני המשחקים הראשונים בשלב הבתים, הראשון מול בולגריה והשני מול צרפת, שניהם הסתיימו בתיקו 1:1. קלמנטה, מאמן הנבחרת, החליט לא לשתף את לואיס אנריקה בהמשך הטורניר. בלעדיו, ניצחה ספרד במשחק השלישי ועלתה לרבע הגמר, בו הודחה על ידי אנגליה בדו-קרב בעיטות עונשין.
לואיס אנריקה הוסיף להיות פעיל במדי הנבחרת גם במוקדמות מונדיאל 1998. במחזור הראשון, ב-4 בספטמבר 1996, כבש את השער הראשון בניצחון ספרד 6:2 על איי פארו. במחזור השלישי ב-13 בנובמבר נגד סלובקיה כבש שער נוסף שעזר לנבחרתו לנצח 4:1. ב-11 באוקטובר 1997 כבש צמד לרשתה של נבחרת איי פארו, וספרד ניצחה 3:1. בסך הכול בשלב המוקדמות, מתוך 10 מחזורים, פתח לואיס אנריקה ב-8 ונכנס כמחליף באחד נוסף. נבחרת ספרד העפילה למונדיאל, שנערך בצרפת, מהמקום הראשון בביתה. לואיס אנריקה פתח בשלושת משחקיה של ספרד בשלב הבתים. במשחק הראשון הפסידה לניגריה, בשני סיימה בתיקו עם פרגוואי. במשחק השלישי נגד בולגריה היה ללואיס אנריקה תפקיד משמעותי. הוא הבקיע שער, בישל נוסף ועבירה שבוצעה עליו הביאה לבעיטת עונשין לזכות נבחרתו. ספרד ניצחה 6:1, אך ספרד סיימה במקום ה-3 בלבד והודחה מהטורניר כבר בשלב זה.
קריירת נבחרות > 1998–2002: עם קמאצ'ו

ב-5 בספטמבר 1998, במשחק הראשון במוקדמות יורו 2000, בו פתח לואיס אנריקה בהרכב, הפסידה ספרד לקפריסין. בעקבות הפסד זה פוטר קלמנטה מאימון הנבחרת ומונה במקומו חוסה אנטוניו קמאצ'ו. ב-5 ביוני 1999 הבקיע לואיס אנריקה שלושער ראשון ויחיד במדי הנבחרת, במשחק בו הביסה ספרד את סן מרינו 6:0. ב-4 בספטמבר כבש שער לרשתה של אוסטריה ועזר לספרד לנצח 3:1. לואיס אנריקה פתח ב-6 מ-8 משחקי שלב המוקדמות ועזר לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר מהמקום הראשון בבית. מנובמבר 1999 ספרד החלה להתכונן ליורו באמצעות מספר משחקי ידידות, בהם פתח לואיס אנריקה, עד שנפצע ונותח במרץ 2000. בשל השיקום מהניתוח, שנמשך מספר חודשים, נאלץ להיוותר מחוץ לסגל נבחרתו לטורניר.
מעמדו של לואיס אנריקה בנבחרת החל לדעוך לאחר היורו, בעיקר בשל פציעות שהתמודד עמן. במהלך מוקדמות מונדיאל 2002 פתח לראשונה בהרכב הנבחרת רק במחזור ה-5, נגד בוסניה ב-2 ביוני 2001. לאחר מכן פתח בשני משחקים ועלה כמחליף במשחק נוסף, ועזר לנבחרתו להעפיל למונדיאל מהמקום הראשון בביתה פעם נוספת. לואיס אנריקה אמנם לא השתתף במשחקי הידידות שלקראת הטורניר, שנערך בקוריאה הדרומית ויפן, מכיוון שהיה פצוע, אך קמאצ'ו הכליל את לואיס אנריקה בסגל הנבחרת בכל זאת. בשלב הבתים, בו ניצחה ספרד את כל 3 משחקיה, פתח לואיס אנריקה בשני המשחקים הראשונים ונכנס כמליף בשלישי. בשמינית הגמר נגד אירלנד שיחק לואיס אנריקה במשך כל המשחק, שלאחר שהסתיים בתיקו 1:1 בתום הזמן החוקי, המשיך להארכה ולדו-קרב בעיטות עונשין, בו ניצחה ספרד 3:2. ברבע הגמר נגד קוריאה הדרומית נכנס כמחליף בדקה ה-80. גם משחק זה המשיך להארכה, אחרי 0-0 בתום 90 הדקות. בדו-קרב בעיטות העונשין שנערך לאחר ההארכה הפסידה ספרד 5:3 והודחה מהטורניר.
לאחר ההדחה מהמונדיאל הודיע לואיס אנריקה על פרישתו מהנבחרת. בסך הכול, במשך 11 שנים, הופיע לואיס אנריקה ב-62 משחקים והבקיע 12 שערים, כולם במשחקים רשמיים.
קריירת אימון > ברצלונה ב'

בקיץ 2008 שב לואיס אנריקה לברצלונה. הוא מונה למאמן בקבוצת המשנה של המועדון, ברצלונה אתלטיק. ברצלונה אתלטיק עלתה בעונה שלפני כן מהליגה הרביעית לליגה השלישית תחת הדרכת המאמן ז'וזפ גוארדיולה, שמונה בעצמו לתפקיד מאמן הקבוצה הבוגרת. עונתו הראשונה כמאמן, עונת 2008/2009, החלה עם מספר קשיים והקבוצה אף הייתה במקום ה-19 מתוך 20 במהלך אוקטובר. אף על פי כן, הצליח לואיס אנריקה להדריך את הקבוצה במעלה הטבלה, והיא סיימה בעונה זו במקום ה-5, במרחק נקודה מפלייאוף ההעפלה להליגה השנייה. תחתיו בלטו בעונה זו שחקנים כגון פדרו, נוליטו, ז'פרן, טיאגו אלקנטרה, גיא אסולין ואנדראו פונטאס.
גם עונת 2009/2010 נפתחה עם מהמורות, וברצלונה אתלטיק הפסידה ב-3 מ-6 משחקי הליגה הראשונים. מנקודה זו יצרה הקבוצה רצף של 14 משחקים ללא הפסד, מתוכם ניצחה 12, ובזכות כך עלתה עד למקום ה-2. ברצלונה אתלטיק הצליחה לשמור על המקום ה-2 עד סוף העונה, ובזכות כך הגיעה לפלייאוף ההעפלה לליגה השנייה. הקבוצה גברה על 3 יריבותיה והיא הצליחה לשוב לליגה השנייה לאחר היעדרות של 11 שנים. בעונה זו נתן לואיס אנריקה תפקיד משמעותי לשחקנים כגון מרטין מונטויה, מארק בארטרה, פונטאס, סרג'י רוברטו, אוריול רומאו, נוליטו וג'ונתן סוריאנו, ולצד זה החל לשלב בקבוצה שחקנים כדוגמת ג'ונתן דוס סאנטוס ומארק מונייסה.
לקראת עונת 2010/2011 שונה שמה של קבוצת המשנה לברצלונה אתלטיק. לואיס אנריקה שמר על שלד הקבוצה ללא שינויים משמעותיים. הקבוצה פתחה את העונה היטב והייתה במקום ה-4 כעבור 11 מחזורים. אולם, בשלושת החודשים שלאחר מכן הצליחה הקבוצה לנצח פעם אחת בלבד מבין 12 משחקים והיא ירדה למקום ה-9. הקבוצה התאוששה ואף סיימה את העונה במקום ה-3 בליגה, הישג שיא בהיסטוריה של ברצלונה ב'. המקום ה-3 בליגה השנייה מוביל לפלייאוף העפלה לליגה הראשונה, אך החוקים בספרד לא מאפשרים לקבוצות משנה לשחק באותה הליגה כמו קבוצת האם ובשל כך גם להשתתף בפלייאוף. בנוסף לשחקנים שבלטו בעונת 2009/2010, ניתן למנות את כריסטיאן טייו שהצטרף לקבוצה בקיץ והחל להשתלב בה תחת הדרכתו של לואיס אנריקה.
קריירת אימון > רומא וסלטה ויגו

לואיס אנריקה עזב את ברצלונה ב' בתום העונה, וביוני 2011 חתם על חוזה לשנתיים כמאמן רומא. תחילת דרכו במועדון הייתה קשה. רומא הפסידה בפלייאוף ההעפלה לליגה האירופית אחרי הפסד 1:0 בחוץ ותיקו 1:1 בבית. לואיס אנריקה ספג ביקורת על כך שהותיר את קפטן הקבוצה פרנצ'סקו טוטי מחוץ להרכב במשחק הראשון ובגומלין החליף אותו במהלך המחצית השנייה. המשך הדרך הוסיפה להיות מסובכת עבור לואיס אנריקה ועבור הקבוצה, שהתקשתה לנצח באופן עקבי. רומא הודחה מהגביע האיטלקי ברבע גמר על ידי יובנטוס ובליגה הגיעה למקום ה-7, שאינו מספיק במטרה להעפיל למסגרת אירופית כלשהי. לואיס אנריק החליט לעזוב את הקבוצה בתום העונה, על אף שנותרה עונה נוספת בחוזהו בקבוצה.
כעבור הפסקה של שנה, ב-9 ביוני 2013 התמנה לואיס אנריקה לתפקיד המאמן בסלטה ויגו, מהליגה הספרדית, שם עוזרו היה חואן קרלוס אונסואה. בקבוצה שיחקו תחתיו מספר שחקנים שאימן בברצלונה ב' – נוליטו, ראפיניה, אנדראו פונטאס, לצד מספר שחקני מפתח נוספים כגון צ'ארלס, פביאן אורייאנה, אוגוסטו פרננדס וגוסטבו קברל. לואיס אנריקה השתמש ברוב משחקיו בסלטה ויגו במערך 4-3-3. חציה הראשון של העונה הייתה קשה, והקבוצה אף הייתה במקום ה-18, שמוביל לירידה לליגה השנייה, כעבור 18 מחזורים. בחציה השני התגברה הקבוצה על הקשיים, ולקראת סוף העונה רשמה ארבעה ניצחונות רצופים, אחד מהם היה ניצחון 2:0 על ריאל מדריד שהתמודדה על האליפות. לבסוף, הצליחה סלטה ויגו לסיים את העונה במקום התשיעי בליגה.