stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'פרי סי. הול
הזכייה בפרס נובל > גילוי הגן האחראי על פעילות השעון הביולוגי

בשנת 1984, שני החוקרים ג'פרי סי. הול ומייקל רוסבאש, שעבדו בשיתוף פעולה הדוק באוניברסיטת ברנדייס, יחד עם מייקל יאנג, באוניברסיטת ניו יורק, הצליחו לבודד ולזהות את הגן השולט במקצב הביולוגי. החוקרים עשו שימוש בזבובי פירות בתור מודל, והצליחו להראות כי גן זה מקודד חלבון המצטבר בתאים במהלך שעות הלילה, ומתפרק במהלך שעות היום, במחזור של 24 שעות, ובסנכרון מלא עם המקצב הצירקדי. בעקבות כך, הם גילו רכיבי חלבונים נוספים המרכיבים את המערכת הזו, תוך חשיפת המנגנון השולט בשעון הביולוגי בתוך התאים עצמם.
הזכייה בפרס נובל > חשיבותה של התגלית

השעון הביולוגי ביצורים החיים משפיע על ויסות תפקודים חיוניים בגוף, ביניהם: טמפרטורת הגוף, הפרשת הורמונים, חילוף חומרים ומצבי ערנות ושינה.
בריאותם של האורגניזמים קשורה ביכולת להשיג איזון בין הסביבה החיצונית לשעון הביולוגי הפנימי. יש רמזים לכך שחוסר איזון כרוני בין אורח החיים לבין המקצב המוכתב על ידי השעון הפנימי קשור לסיכון מוגבר להפרעות בתפקוד הקוגניטיבי, הפרעות ביפולריות, בעיות זיכרון, הפרעות שינה, דיכאון, ואף להתפרצותם של זיהומים, ומגוון מחלות שונות לרבות סרטן ומחלות ניוון.
מכאן סבורה ועדת הפרס, כי התגליות אודות השעון הביולוגי, עשויות להוביל למציאת דרכי אבחון ומניעה, ולסייע בפיתוח תרופות (ראו: תרופה ביולוגית) שבכוחן יהיה למנוע מחלות, ולסייע בהצלת חיי אדם.
פרסים נבחרים

פרס שאו במדעי החיים והרפואה (2013)
פרס ויילי (Wiley) במדעים ביו-רפואיים (2013)
פרס נובל בפיזיולוגיה או רפואה (2017)
ברנרדו ארבאלו

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1958 (בן 65) מונטווידאו, אורוגוואי 
 מדינה:  גואטמלה 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת אוטרכט 
 מעסיק:  Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Guatemala, Interpeace 
 תפקיד:  נשיא גואטמלה (15 בינואר 2024) 
 מפלגה:  מובימיינטו סמילה
 השקפה דתית:  נצרות 
 פרסים והוקרה:  מסדר העיט האצטקי (1995) 
 חתימה:   
 
ססאר ברנרדו ארבאלו דה לאון (בספרדית: César Bernardo Arévalo de León; נולד ב-7 באוקטובר 1958) הוא פוליטיקאי ודיפלומט גואטמלי, המשמש כנשיא גואטמלה ה־52 במספר. הוא כיהן בעבר כשגריר גואטמלה בספרד.
ביוגרפיה

ארבאלו נולד במונטווידאו, אורוגוואי. בנו של חואן חוסה ארבאלו, נשיא גואטמלה בין השנים 1945–1951, ושל אשתו השנייה, מרגריטה דה לאון. בעת לידתו, המשפחה התגוררה באורוגוואי בשל ההפיכה הפרו-מערבית שהתרחשה במדינה (בסיוע של ה־CIA כחלק ממבצע PBSUCCESS).
המשפחה עזבה את אורוגוואי כאשר הוא היה בן פחות משנתיים ומשם עברה לוונצואלה ולאחר מכן למקסיקו ולצ'ילה. לארץ מולדתו, גואטמלה, הגיע לראשונה רק כשהיה בן 15, שם למד בבית ספר קתולי פרטי בגואטמלה סיטי. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, החל ללמוד סוציולוגיה באוניברסיטה העברית בישראל ולאחר מכן המשיך לדוקטורט בפילוסופיה ובאנתרופולוגיה חברתית באוניברסיטת אוטרכט בהולנד.
ביוגרפיה > קריירה דיפלומטית

ארבאלו הצטרף לשירות החוץ במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 ובין השנים 1984 ל-1986 כיהן כקונסול בשגרירות גואטמלה בישראל. בסוף שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 כיהן בשלל תפקידים במשרד החוץ של גואטמלה, ב-1994 מונה לסגן שר החוץ ושנה לאחר מכן, ב-1995, מונה לשגריר גואטמלה בספרד. ב-1996 התפטר מתפקידו ועזב את עבודתו בשירות החוץ.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

ב-2015, השתתף בהפגנות שקראו להתפטרותו של אוטו פרס מולינה, זמן קצר לאחר תחילת המחאה, ארבאלו היה חלק מקבוצת אינטלקטואלים שהקימו את צוות החשיבה סמילה שהפך תוך זמן קצר למפלגת מובימיינטו סמילה. בבחירות שנערכו ב-2019 נבחר ארבאלו לקונגרס ונכנס לתפקידו ב-14 בינואר 2020. הוא כיהן במספר ועדות והנהיג את סיעתו בקונגרס. ב-2022 נבחר למזכ"ל המפלגה.
ביוגרפיה > הבחירות לנשיאות ב-2023

ב-22 בינואר 2023 הכריזה מפלגת מובימיינטו סמילה כי ארבאלו הוא מועמד המפלגה בבחירות לנשיאות הקרובות. הוא נרשם רשמית כמועמד ב-16 בפברואר 2023. הקמפיין של ארבאלו התמקד בעיקר בהבטחה לטיפול בשחיתות, להחזרת הביטחון לרחובות ובמלחמה בשינוי האקלים.
במאי-יוני 2023 סקרים שנערכו הראו כי התמיכה בארבאלו מזערית ונעה סביב 2% בלבד אך בסיבוב הראשון של הבחירות, שנערך ב-25 ביוני, ארבאלו הגיע למקום השני לאחר שזכה ב-600,000 קולות, והגעתו למקום השני תוארה על ידי התקשורת המקומית והעולמית כ"הפתעה".
לאחר שאף מתמודד לא זכה ב-50% מהקולות בבחירות לנשיאות, הוכרז כי ייערך סיבוב שני ב-20 באוגוסט, בין שני המתמודדים המובילים – ארבאלו והמועמדת סנדרה טורס (אשתו של הנשיא לשעבר, אלווארו קולום). עם זאת, אישור התוצאות התעכב לאחר ערעור שנוי במחלוקת שהוגש לבית המשפט לחוקה על ידי תשע מפלגות ימניות, כולל מפלגת השלטון, ואמוס, בטענה ל"אי סדרים" ו"הונאת בחירות" לטובת ארבאלו ודרשו לערוך את הבחירות מחדש. בית המשפט הורה לבצע בדיקת חוזרת של תוצאות הבחירות, אך לא נמצאו ממצאים חריגים. בית המשפט דחה את הערעור של המפלגה על החלטה זאת, והסמיך את בית המשפט העליון לבדוק ולנסח את תוצאות הבחירות מחדש. ב-12 ביולי קבע בית המשפט העליון את תוצאות הבחירות באופן רשמי: הוכרז על השעייתה של מפלגת סמילה עקב חשד לזיוף חתימות במהלך הקמת המפלגה ב-2017. ארבאלו הצהיר בראיון ל-CNN כי הוא יערער על ההשעיה בטענה שלבית המשפט אין מספיק ראיות כדי להוציא את הצו. יום לאחר ההשעיה, בית המשפט לחוקה ביטל את השעייתה של המפלגה, מה שאפשר למפלגה ולארבאלו לרוץ כמועמדה בסיבוב השני של הבחירות. בסיבוב השני של הבחירות, שנערך ב-20 באוגוסט, ניצח ארבאלו וגרף כ-60.9% מהקולות. הוא נכנס לתפקידו כנשיא גואטמלה ה־52 ב-15 בינואר 2024.
חיים אישיים

ארבאלו נישא שלוש פעמים. ב-1983 הוא נישא לאזרחית ארגנטינאית טרזה לפין גנמן; הם נפרדו בשנת 1992. שנה לאחר מכן, ארבאלו נישא לאווה ריברה פיגוארואה, דיפלומטית עמיתה, איתה יש לו שתי בנות. מאז 2011, ארבאלו נשוי ללוקרסיה פיינדו. יש לו שישה ילדים. בנוסף לשפת האם הספרדית, ארבאלו מדבר אנגלית, עברית, צרפתית ופורטוגזית.
הערות שוליים

↑  "Guatemala's high court steps into election, suspends release of official results". AP News. 2 ביולי 2023. נבדק ב-10 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Menchu, Sofia (13 ביולי 2023). "Guatemala top court reverses ban on anti-graft presidential candidate". Reuters. נבדק ב-14 ביולי 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15016156d (data)  CiNii: DA1275452X  GND: 1056722711  ISNI: 0000 0000 3324 7473  LCCN: n98112880  NTA: 250643197  RERO: 02-A012589548  SUDOC: 084002492  VIAF: 34733702   WorldCat (עם VIAF): 34733702
בקרת גודש מפורשת

בקרת גודש מפורשת (Explicit Congestion Notification; בראשי תיבות ECN) היא הרחבה ל-Internet Protocol ול-Transmission Control Protocol ומוגדר ב־RFC 3168 ‏(2001). ה-ECN מאפשר יידוע מקצה לקצה על גודש ברשת (Congestion) ללא איבוד חבילות מידע. ECN הוא יכולת אופציונלית שניתן להשתמש בה בין שני משתמשי קצה כאשר יש להם ולתשתית הרשת תמיכה בכך.
באופן מסורתי רשתות TCP/IP מיידעות על גודש ברשת באמצעות אובדן חבילות מידע. כאשר מופעל ECN בצורה מוצלחת, נתב התומך ב-ECN יכול לסמן גודש בפתיח חבילת המידע במקום לזרוק את החבילה. מקבל החבילה מידע את השולח על הגודש, שבעקבות זאת צריך להקטין את קצב שליחת המידע כאילו אבדה חבילת המידע. בעבר לא הייתה תמיכה מלאה בבקרת גודש מפורשת ברשתות, ולעיתים ציוד רשת היה מגיב בצורה שגויה לחבילות בהן היה סימון הגודש (ECN) למשל באמצעות איבוד החבילות המסומנות או שיבושן. על פי מדידות שנעשו ב-2015 בשרתים ברשת האינטרנט הכללית שעבורם הגדרת ECN מנעה חיבור רשת, פחת לפחות מ־1%.
תמיכה פסיבית בהרחבה קיימת במערכת ההפעלה אובונטו מאז גרסה 12.04, ובמערכת ההפעלה Windows Server מאז 2012. התמיכה הפסיבית באתרים הפופולריים עלתה מ-8.5% ב-2012 ליותר מ־70% במאי 2017.
ב-2010 פותח אלגוריתם Data Center TCP (DCTCP) אשר עושה שימוש ב-ECN כדי לשפר את התמודדות TCP עם גודש ברשת ברשתות של מרכזי נתונים.  האלגוריתם משתמש ב-ECN כדי לאמוד את מידת הגודש ברשת ולהתאים את קצב השידור בהתאם.
הערות שוליים

↑  Steven Bauer; Robert Beverly; Arthur Berger (2011). "Measuring the State of ECN Readiness in Servers, Clients, and Routers" (PDF). Internet Measurement Conference 2011.
↑  Alberto Medina; Mark Allman; Sally Floyd. "Measuring Interactions Between Transport Protocols and Middleboxes" (PDF). Internet Measurement Conference 2004.
↑  "TBIT, the TCP Behavior Inference Tool: ECN". Icir.org. נבדק ב-2014-03-22.
↑  Brian Trammell; Mirja Kühlewind; Damiano Boppart; Iain Learmonth; Gorry Fairhurst; Richard Scheffenegger (2015). "Enabling Internet-Wide Deployment of Explicit Congestion Notification" (PDF). Proceedings of the Passive and Active Measurement Conference 2015. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-06-15. נבדק ב-14 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  David Murray; Terry Koziniec; Sebastian Zander; Michael Dixon; Polychronis Koutsakis (2017). "An Analysis of Changing Enterprise Network Traffic Characteristics" (PDF). The 23rd Asia-Pacific Conference on Communications (APCC 2017). נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mohammad Alizadeh, Albert Greenberg, David A. Maltz, Jitendra Padhye, Parveen Patel, Balaji Prabhakar, Sudipta Sengupta, Murari Sridharan, Data center TCP (DCTCP), Proceedings of the ACM SIGCOMM 2010 conference, SIGCOMM '10, Association for Computing Machinery, 2010-08-30, עמ' 63–74 doi: 10.1145/1851182.1851192
↑  Stephen Bensley, Dave Thaler, Praveen Balasubramanian, Lars Eggert, Glenn Judd, Data Center TCP (DCTCP): TCP Congestion Control for Data Centers, 2017-10
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בטחרית

| --- | --- |
 מדינות:  עומאן
 אזורים:  מחוז זופר
 דוברים:  פחות מ-100 (2013)
 כתב:  אין, לעיתים האלפבית הערבי
 משפחה:  שפות אפרו-אסיאתיות שפות שמיות שפות שמיות דרומיות שפות דרום-ערב החדשות בטחרית
 לאום:  שבט בטאחרה
 קוד שפה:  גלוטולוג: bath1244  ELP: Baṭḥari
 קוד ISO 639-3:  bhm
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
שפות דרום-ערב החדשות, בטחרית בוורוד
בטחרית (Baṭḥari, בערבית: بطحرية "בַּטְחַרִיָה", וגם: בַּטַחַרי, בוֹטַחַרי, בַטְחַרַה) היא שפה שמית דרומית בסכנת הכחדה קשה, המדוברת בפי בני שבט בטאחרה בעומאן, בחוף הדרום-מזרחי הפונה לאיי ח'ורייה מורייה (נ"צ 17°40′46″N 55°22′19″E). השפה דומה מאוד לשכנתה מהרי, וחלק מהבטחרים מדברים מהרי ולא בטחרית. בטחרית משתייכת לקבוצת שפות דרום-ערב החדשות, בענף השמי הדרומי של המשפחה השמית, במשפחת-העל האפרו-אסיאתית.
האדם המערבי הראשון שפגש בבטחרית היה ברטרם תומאס, ב-1929. השפה עדיין לא נחקרה דיה, אך צעד משמעותי לקראת דקדוק תיאורי מקיף של בטחרית נעשה על ידי גספריני (2018).
פונולוגיה

הטעם נופל תמיד על ההברה הארוכה האחרונה בבטחרית, אלא אם יחידת-הטעם מורכבת רק מהברות קצרות. במקרה זה, ההברה הראשונה מוטעמת.
מורפולוגיה-תחביר

בדומה לשפות דרום-ערב חדשות אחרות, בשמות עצם בבטחרית יש שני מינים דקדוקיים – זכר ונקבה, ושלושה מספרים – יחיד, זוגי ורבים, אך כנראה שהזוגי יוצא משימוש, על פי הדיווחים.
הסופית "-(תנועה)ת" [-(V)t] מסמנת שמות עצם בנקבה, מלבד מילים שאולות מערבית שמסתיימות ב"ה" [-h].
סיווג

חלק מהבלשנים (כמו סימאון-סנל) מסווגים את בטחרית כשפה עצמאית, אך קשורה קשר הדוק למהרי, יחד עם חרסוסית. אחרים (כמו סטרומר) מגדירים את בטחרית כניב של מהרי (עמ' xii), וג'ונסטון (Johnstone) כלל כמה מילים בטחריות בלקסיקון מהרי ובלקסיקון שחרית שפרסם ב-1981.
סכנת הכחדה

בטחרית בסכנת הכחדה קשה, ולמעשה כמעט נכחדה לגמרי, אך אין מספר מדויק של דוברים שנותרו. בנוסף לאיום מצד ערבית, השפה השלטת באזור, גם מהרי מאיימת להחליף את בטחרית, משום שמהרי נתפסת כיוקרתית יותר. נראה כי בני השבט הבטחרי עצמם מתמעטים. השפה מאוימת גם על ידי ממערכת החינוך המשתמשת בערבית בלבד. חוקרים מאוניברסיטת סלפורד העריכו ב-2015 את מספר הדוברים הנותרים מתחת ל-100. ב-2016, הבלשנית ג'נט ווטסון מ-SOAS אמדה את מספר הדוברים ב-12–20 (ב"שפה, תרבות וסביבה"). ב-2019, העיתון The National באיחוד האמירויות אמד את מספר הדוברים שוטף על 12–17 בלבד, בנוסף לכמה עשרות דוברים בגיל העמידה, שמשתמשים בה במעורבב עם ערבית.
הערות שוליים

↑  "MSAL Project Information" (PDF). University of Salford. Archived from the original (PDF) on 15 March 2016. Retrieved 30 April 2015.
↑  Steska, Mike. "DICE Questionnaire - BHM" (PDF). University of Missouri. נבדק ב-30 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Stroomer, Harry; Johnstone, Thomas M. (2004). Harsusi Texts from Oman: Based on the Field Materials of T.M. Johnstone. Otto Harrassowitz Verlag. p. 1. ISBN 9783447050975.
↑  Gasparini, Fabio. "The Baṭḥari Language of Oman - Towards a Descriptive Grammar" (PDF). LFSAG - Laboratorio di Fonetica Sperimentale "Arturo Genre". נבדק ב-5 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Where on earth do they speak Bathari?".
↑  Kaye, Alan S. (2001-01-01). "Review of Mehri Texts from Oman (Based on Field Materials of T. M. Johnstone)". Journal of the American Oriental Society. 121 (3): 506–507. doi:10.2307/606691. JSTOR 606691.
↑  "MSAL Project Information" (PDF). University of Salford. אורכב מ-המקור (PDF) ב-15 במרץ 2016. נבדק ב-30 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hall, Joe. "The National Newspaper". No. Volume 12: Issue 220. נבדק ב-29 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
בקרת גישה מנדטורית

באבטחת מחשבים, בקרת גישה מנדטורית (MAC, ראשי תיבות של: Mandatory Access Control) מתייחסת לסוג של בקרת גישה, שבאמצעותה מערכת ההפעלה או מסד הנתונים מגבילים את יכולתו של "נושא" או "יוזם" לגשת או לבצע פעולה כלשהי על "אובייקט". במקרה של מערכות הפעלה, "נושא" הוא בדרך כלל תהליך או תהליכון ו"אובייקט" הם מבנה כגון קבצים, ספריות (folder), יציאות TCP/UDP, קטעי זיכרון משותפים, התקני IO וכן הלאה. לכל הנושאים והאובייקטים קבוצה של תכונות אבטחה. בכל פעם שנבדק מנסה לגשת לאובייקט, כלל הרשאה שנאכף על ידי ליבת מערכת ההפעלה בוחן את מאפייני האבטחה הללו ומחליט אם הגישה מותרת. כל פעולה של נושא כלשהו על אובייקט כלשהו נבדקת על פי קבוצת כללי ההרשאה (authorization rules), המכונה "מדיניות" (policy), כדי לקבוע אם הפעולה מותרת. מערכת ניהול מסדי נתונים, במנגנון בקרת הגישה שלה, יכולה גם להחיל בקרת גישה מנדטורית. במקרה זה, האובייקטים הם טבלאות, תצוגות, פרוצדורות.
עם MAC, מדיניות האבטחה נשלטת באופן מרכזי על ידי מנהל מדיניות אבטחה; למשתמשים אין את היכולת לעקוף את המדיניות, למשל, להעניק גישה לקבצים שאחרת היו מוגבלים. לעומת זאת, בקרת גישה דיסקרטית (DAC), השולטת גם ביכולתם של נושאים לגשת לאובייקטים, מאפשרת למשתמשים לקבל החלטות מדיניות או להקצות תכונות אבטחה. (מערכת יוניקס המסורתית של משתמשים, קבוצות והרשאות קריאה-כתיבה-ביצוע היא דוגמה ל- DAC) מערכות המותאמות ל-MAC מאפשרות למנהלי מדיניות ליישם מדיניות אבטחה רחבה בארגון. תחת MAC (ובניגוד ל- DAC), משתמשים אינם יכולים לעקוף או לשנות מדיניות זו, בטעות או בכוונה. זה מאפשר למנהלי אבטחה להגדיר מדיניות מרכזית המובטחת (באופן עקרוני) לאכוף עבור כל המשתמשים.
היסטורית, MAC נקשר באופן הדוק עם אבטחה רב-שכבתית (MLS) ומערכות צבאיות מיוחדות. בהקשר זה, MAC מרמז על מידה רבה של קפדנות כדי לספק את האילוצים של מערכות MLS. לאחרונה, לעומת זאת, MAC חרג מהנישה של ה-MLS והחל להפוך למיינסטרים יותר. היישומים האחרונים של MAC, כגון SELinux ו- AppArmor for Linux ו- Mandatory Integrity Control עבור Windows, מאפשרים למנהלים להתמקד בנושאים כמו התקפות רשת ותוכנות זדוניות ללא הקפדה או אילוצים של MLS.
הערות שוליים

↑  Belim, S. V.; Belim, S. Yu. (בדצמבר 2018). "Implementation of Mandatory Access Control in Distributed Systems". Automatic Control and Computer Sciences (באנגלית). 52 (8): 1124–1126. doi:10.3103/S0146411618080357. ISSN 0146-4116. {{cite journal}}:  (עזרה)
גאון חישוב

גאון חישוב הוא אדם הניחן ביכולת חישוב יוצאת דופן. כלומר, ביכולתו לחשב פעולות חשבוניות רבות בעל פה, בזמן קצר וללא שימוש באמצעי עזר. כך לדוגמה, יכול אדם לברר באיזה יום בשבוע חל תאריך כלשהו בשנה מסוימת.
נהוג לייחס לגאונים מתמטיים ומדענים סגולה זו, אך גם אנשים בעלי קשיי התפתחות אינטלקטואלית או נוירולוגית, כגון אוטיסטים, יכולים להיות גאוני חישוב.
סיווג

קיימים שני סוגים עיקריים הנבדלים בגיל שבו פותח היכולת, ולאופן שבו היכולת נחשפה:
המשותף לאנשים עם יכולת זו היא שכולם שולטים היטב בארבע פעולות החשבון, כולם זוכרים ומפתחים נוסחאות מורכבות ולכולם יש יכולת מוגברת במוח בתחום הזיכרון לטווח קצר וארוך.
גאוני חישוב

ג'ורג' פארקר בידר (1806–1878), אחד המהנדסים המבריקים באנגליה במאה ה-19.
שקונטולה דווי (Shakuntala Devi) (1929-2013), ילדת פלא הודית שיכלה לכפול מספרים גדולים, להוציא שורשים ולבצע חישובי לוח שנה. כונתה "המחשב האנושי".
זכריה דייס, גאון חישוב גרמני שיכול לבצע פעולות חישוב עם מספרים גדולים בשניות.
זרח קולבורן
אלכסיס למייר, קבע "שיא עולם" בחישוב השורש ה-13 של מספרים בני 100 ו-200 ספרות.
תומאס פולר, עבד אפריקאי שהתגלה כגאון חישוב בשלהי המאה ה-18.
ראו קטגוריה:גאוני חישוב.
אזכורים תרבותיים

בסרט "איש הגשם", שזכה בארבעה פרסי אוסקר, מגלם דסטין הופמן דמות של אוטיסט גאון חישוב.
בסרט "הכוכבים של שלומי", הדמות הראשית היא גאון חישוב.
ראו גם

ילד פלא
תסמונת סוואנט
לקריאה נוספת

א. סלמן, חישובי פלא, הוצאת טכניקה ומדע, 1954
ג'וליה רובינסון

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1919 סנט לואיס, ארצות הברית 
 פטירה:  30 ביולי 1985 (בגיל 65) ברקלי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Julia Hall Bowman 
 ענף מדעי:  תורת המספרים, תורת הרקורסיה, מתמטיקה 
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון בסן דייגו (1936)  אוניברסיטת סן-דייגו (1939)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1949) 
 מנחה לדוקטורט:  אלפרד טרסקי 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1976–1985)  מכון ראנד (1949–1950) 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור (1983)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (1985) 
 בן או בת זוג:  רפאל רובינסון (1941–?) 
 
ג'וליה הול בומן רובינסון (באנגלית: Julia Hall Bowman Robinson;‏ 8 בדצמבר 1919 - 30 ביולי 1985) הייתה מתמטיקאית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל עבודתה בתחום בעיות הכרעה ובפרט בשל תרומתה לפתרון הבעיה העשירית של הילברט. זכתה במלגת מקארתור, ושירתה כנשיאה האישה הראשונה של האגודה האמריקאית למתמטיקה.
ביוגרפיה

ג'וליה רובינסון נולדה בשנת 1919 בסנט לואיס, מיזורי, בת לרלף בוארס בומן והלן בומן. כשהייתה בת שנתיים נפטרה אמהּ, ואביה נישא בשנית. אחותה הבכורה הייתה סופרת המדע הפופולרי קונסטנס ריד, ואחותה הצעירה היא בילי קומסטוק. בגיל 9 חלתה, ועקב כך החמיצה שתי שנות לימודים, וכשהחלימה השלימה את החסר בעזרת מורה פרטית. למדה בתיכון בסן דייגו, ובמבחן IQ קיבלה ציון 98, מעט פחות מהממוצע. חרף זאת, בלטה בבית הספר כתלמידה היחידה בכיתות המתקדמות למתמטיקה ופיזיקה, וסיימה את לימודיה בתיכון עם תעודת הצטיינות במדעים.
בשנת 1936 החלה ללמוד באוניברסיטת המדינה של סן דייגו. כיוון שלא הייתה מרוצה מתוכנית הלימודים במתמטיקה שם, עברה להשלמת לימודיה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 1937, טרם מעבר זה, אביה התאבד מחמת קשיים כלכליים. אחד ממוריה בברקלי היה רפאל רובינסון (אנ'), והיא נישאה לו בשנת 1941, שנה לאחר שקיבלה תואר ראשון.
המשיכה ללמוד בברקלי לתואר שני, ותוך כדי לימודיה הייתה עוזרת הוראה במחלקה למתמטיקה ואחר כך במעבדה לסטטיסטיקה של יז'י ניימן, עבודה שהובילה למאמרה הראשון,  "A Note on Exact Sequential Analysis". בשנת 1948 קיבלה תואר דוקטור על עבודה שכותרתה "Definability and Decision Problems in Arithmetic", שנעשתה בהנחייתו של אלפרד טרסקי.
עברה למכון ראנד, ובו עסקה בבעיה העשירית של הילברט, שביקשה למצוא אלגוריתם שיקבע האם למשוואה דיופנטית פולינומית נתונה יש פתרון במספרים טבעיים. מחקריה הובילו לשיתוף פעולה עם מרטין דייוויס, הילרי פטנאם ויורי מאטיאשביץ', שהוכיח ב-1970 שהאלגוריתם המבוקש אינו קיים.
בשנת 1951 פרסמה מאמר בתורת המשחקים בשם "An Interactive Method of Solving a Game", שבו הראתה שמשחק פיקטיבי מתכנס לשיווי משקל נאש בתכסיס מעורב במשחק סכום אפס לשני שחקנים.
בהתאם לכלל של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, לפיו בני זוג לא יעבדו באותה מחלקה, נמנעה ממנה משרה במחלקה למתמטיקה שם (שבה לימד בעלה), והיא הצטרפה למחלקה לסטטיסטיקה. בשנת 1973 בעלה פרש לגמלאות, ובשנת 1976 היא מונתה לפרופסור במחלקה למתמטיקה. עוד קודם לכן צורפה כחברה לאקדמיה הלאומית למדעים, והייתה למתמטיקאית הראשונה שזכתה לכך.
בשנת 1982 הוענק לה פרס נתר (אנ') מטעם איגוד הנשים במתמטיקה (אנ'). באותה שנה מונתה לנשיאת האגודה האמריקאית למתמטיקה, והייתה אישה ראשונה במשרה זו.
בשנת 1985 נבחרה כחברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בשנת 1984 אובחנה כחולה בלוקמיה, והיא נפטרה 30 ביולי 1985.
הערות שוליים

↑  על חלקו של כל אחד מארבעה חוקרים אלה בדרך להוכחה ראו בערך הבעיה העשירית של הילברט
↑  Yuri Matiyasevich, My Collaboration with JULIA ROBINSON, The Mathematical Intelligencer, vol.14, no.4, 1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007319518205171  BnF: cb13750802q (data)  CiNii: DA10773512  dblp: 14/2997  GND: 119500280  ISNI: 0000 0001 1652 1191  LCCN: n96048698  MGP: 32658  NKC: uk20211115758  NTA: 167257137  SELIBR: 238513  SNAC: w6446z26  SUDOC: 083203583  VIAF: 59264404   WorldCat (עם VIAF): 59264404
בטונג צפוני

| בטונג צפוני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קנגורו
משפחה:: קנגוריים חולדתיים
סוג:: בטונג
מין:: בטונג צפוני
שם מדעי
 Bettongia tropica ‏Wakefield, 1967
תחום תפוצה


בטונג צפוני או בטונג טרופי (שם מדעי: Bettongia tropica) הוא מין כיסאי קטן ונדיר בסוג בטונג שאנדמי ליערות הגשם של צפון יבשת אוסטרליה. זהו יונק דמוי חולדה המקפץ בדומה לקנגורו, והוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1967 על ידי הביולוג האוסטרלי נורמן ארתור וייקפילד (Norman Arthur Wakefield). הבטונג הצפוני בעל טווח תפוצה מצומצם במיוחד, והוא המין המאוים ביותר בסוגו.
תיאור

הבטונג הצפוני הוא יונק קומפקטי ועגלגל עם ראש חרוטי ואוזניים קצרות וזקופות. הגולגולת שלו רחבה וקצרה, חוטמו ריבועי וארובות עיניו גדולות. רגליו האחוריות ארוכות ושריריות, ורגליו הקדמיות קטנטנות ובעלות טפרים חדים. הזנב שלו ארוך, עבה וגמיש, ומשמש לאיסוף חומרים לקן, לייצוב בעמידה או לאיזון בקפיצה. אורך ראשו וגופו של הבטונג הצפוני: 43-29 סנטימטרים, אורך זנבו: 35-27 סנטימטרים, ומשקלו: 1.4 קילוגרם.
הפרווה של הבטונג הצפוני קצרה, צפופה וזיפית. צבעו הכללי אפור בהיר המנומר בשערות לבנות, כאשר הגב הכתפיים ופלג הגוף האחורי נוטים לאפור כהה ועמום והמותניים חיוורות יותר. צידו התחתון (הבטן, החזה והמפשעה) בצבע לבן בוהק.
על הירכיים יש לעיתים סימונים לבנים עמומים, אך לרוב הם אינם קיימים. ראשו של הבטונג אפרפר חיוור, ולו גוון חום או אפור כהה במצח ובחרטום עם סנטר לבן. סביב העיניים ישנן טבעות לבנות דהויות, והן מחוברות לעיתים קרובות בפס לבן דהוי החוצה את החרטום ויוצר מעין משקפיים בהירות.
האוזניים קירחות וכתמתמות בצידן הפנימי ואפורות בצידן החיצוני. האף גם הוא קירח, וצבעו סגלגל עד שחור. כפות הידיים והרגליים בצבע ורוד, והזנב חום-אפרפר בצידו העליון ולבן בצידו התחתון עם ציצה שחורה בקצה (לחלק מבטונגים ציצה לבנה).
תפוצה

הבטונג הצפוני אנדמי לצפון אוסטרליה; הוא מוגבל לצפון-מזרח קווינסלנד, שם הוא מצוי על מורדות רכסי ההרים בגבהים של 1,200-800 מטר מעל פני הים. נכון לשנת 2019, ידוע על שלושה מקומות שבהם הוא מצוי בוודאות: הצד המערבי של רכס לאמב, הקצה המערבי של הר קרבין, ורכס הקואן; המקומות הללו נמצאים בסמוך לעיירות: דייוויס קריק, אמו קריק וטינארו בהתאמה. הבטונג עשוי להיות נוכח גם בהר וינדזור טבלילנד, והוא נעלם במהלך המאה ה-20 מאזור רבנשו ועמק דוסון. כיסאי אחר דומה המצוי בתחום המחייה שלו הוא הקנגורו החולדתי האדמוני.
בית הגידול של הבטונג הצפוני שוכן לאורך רצועה דקה של יערות סקלרופיליים (בעלי צמחייה קשת-עלים ונמוכה) הממוקמים בשוליים המערביים של הפארקים הטרופיים הגשומים בקווינסלנד באקוטון שבין סוואנה גשומה ליער גשם טרופי. היערות הללו מורכבים ממגוון מיני אקליפטוס ואלוקזוארינה, כאשר באזורים הגבוהים והגשומים העצים הדומיננטיים הם אקליפטוס אדום ואקליפטוס הורד, ובאזורים הנמוכים והיבשים יותר בעיקר אקליפטוס לימוני ואקליפטוס פלטיפילה.
אקולוגיה

הבטונג הצפוני הוא יונק בודד ולילי. הוא מבלה את היום בשינה בתוך קן מוסתר היטב שנבנה מתחת לסלעים, שיחים, גזעי עצים או בבורות. הקן נבנה מקש, עשב וזרדים, והבטונג משתמש בזנבו הגלילי על מנת להביא חומרי בנייה. תהליך הבנייה של הקן לוקח כשלושה לילות במצטבר, ויש בו פתח יחיד. הבטונג עשוי לבנות עד כשלושה קינים בשטחו בהם הוא משתמש לסירוגין. הבטונג חי בשטח מחיה קבוע שגודלו 50–60 דונם, אשר לעיתים עשוי להגיע לגודל 120 דונם; בדרך כלל, שטחו של הזכר גדול משל הנקבה.
הבטונג הצפוני ניזון בעיקר מפטריות וכמהין (35 מינים בסך הכול) אשר מהוות 60-30% מתזונתו במיוחד בעונת הגשמים; הוא מאתר אותם באמצעות חוש הריח וחפירה עם טפריו ברקבובית אדמה או בסמוך לגזעי עצים. הצורך שלו בכמהין, מוביל אותו לנוע למרחקים משמעותיים במהלך הלילה בחיפוש אחר משאב זה שמופץ באופן לא סדיר. כאשר הכמהין הופכות לנדירות במהלך העונה היבשה, הבטונג ניזון בעיקר מפקעות תת-קרקעיות של עשב קקדו (Alloteropsis semialata). שאר התזונה שלו מורכבת משורשים, פקעות, זרעים וחסרי חוליות. הבטונג שותה מים לעיתים נדירות, ונמנע מלאכול עשבים ועלים.
שריפות בר קטנות חיוניות עבור הבטונג הצפוני, בשל חידוש הצמחייה ועלייה בשכיחות הפטריות בעקבותיהן. במחקר משנת 2000 שבחן כיצד הבטונג מתמודד עם שרפה, נמצא שהבטונג לא עוזב את שטחו בגללה, ולא מתרחשת תמותה ישירה או עקיפה ממנה. דפוסי הפעילות והתנועה של הבטונג השתנו בבירור מיד לאחר השרפה: הוא החל במאמץ אינטנסיבי לאיתור פטריות בקרקעית היער, ושיעורי ההצלחה שלו באיתורן עלו במיוחד בהשוואה לאזורים שלא חוו שרפה. שריפות הבר הקטנות לא מחקו לחלוטין את כיסי הסבך, והנטייה של המין לבנות קינים מתחת לסלעים מנעה את הריסתם.
נקבת הבטונג ממליטה צאצא אחד בכל פעם, ועם תנאים סביבתיים אופטימליים מסוגלת להביא 3 צאצאים בשנה. ההיריון נמשך 20–23 ימים, והוולד הזעיר זוחל בכוחות עצמו לכיס. הוא מבלה בתוכו במשך 3.5 חודשים, ונגמל בגיל 6-5.5 חודשים. הנקבה מגיעה לבגרות בגיל 10 חודשים והזכרים בגיל 15 חודשים. תוחלת החיים בטבע 4–6 שנים, ועם טיפול מתאים בשבי הוא עשוי להאריך ימים עד גיל 15 שנים.