stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת יהודי נובוזיבקוב
רבנים וישיבות

קהילת נובוזיבקוב זכתה לפרסום רב בזכות העובדה שהרב יחיאל מיכל אפשטיין, בעל "ערוך השולחן" נשא בתפקיד רב הקהילה בשנים 1864–1874 (ה'תרכ"ד - ה'תרל"ד). בנובוזיבקוב הוא כתב והוציא לאור את ספרו הראשון "אור לישרים". כהונתו של רב מרקע "מתנגדי" לרבה של קהילה חסידית מובהקת עורר הדים. לפי מספר מקורות זמן קצר לאחר בואו לנובוזיבקוב נסע ללובביץ' לבקשתם של בני קהילתו כדי לפגוש את רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק), אדמו"רם של חסידי חב"ד (יש המפקפקים באמינות הסיפור). כמו כן, לספרו "אור לישרים" צירף הסכמות מאדמו"רי חסידות צ'רנוביל, שגם להם היו חסידים רבים בעיירה, דבר שהוביל לכך שמתנגדים קנאים מבני הקהילה פרצו לביתו ותלשו את דף ההסכמה מן הספרים.
בשנות מלחמת העולם הראשונה, הגיע לעיר כפליט הרב אהרן יוסף בקשט, וכיהן כרב בית הכנסת של פליטי המלחמה, עד 1916.
בשנת ה'תרס"ט התמנה לרבה של נובוזיבקוב הרב אברהם חן, רב חב"די ופעיל ציוני, שנבחר ברוב גדול הן על ידי החסידים והן על ידי המשכילים, שתמכו בו בזכות תעודת הבגרות שלו. בנובוזיבקוב הוא כתב את ספרו "היהדות והדם" שסייע במשפט בייליס. הרב חן סירב להצעת רבנות בקהילה גדולה יותר בעת שבתו בנובוזיבקוב. בשנת ה'תרע"ט נמלט מרוסיה לגרמניה בעטיין של פרעות פטליורה והמהפכה הבולשביקית. את מקומו מילא לתקופה קצרה הרב נחום שמריהו ששונקין. בה'תרפ"ג התמנה לרב העיר ידידו של הרב חן, הרב שלמה יוסף זוין שכיהן לפני כן כרב בעיירה הסמוכה קלימאון. בשנת ה'תרצ"א (1931) הוא ייסד בנובוזיבקוב ישיבה מרשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש. הישיבה החזיקה מעמד למשך כשנה, עד לקיץ ה'תרצ"ב (1932). בקיץ ה'תרצ"ג (1933) נפתחה הישיבה שוב על ידי קבוצה קבוצה קטנה של בחורים, שלמדו בה עד לל"ג בעומר ה'תרצ"ד (1934). בשבתו כרב העיר, ייסד מחדש בשנת ה'תרפ"ח יחד עם הרב יחזקאל אברמסקי מסלוצק את הקובץ התורני יגדיל תורה, באישור מיוחד מהממשלה הסובייטית.
אחד מרבני העיר היה הרב יוסף אליהו הלוי רייז, מאבות משפחת מובשוביץ.
בשואה

הנאצים כבשו את נובוזיבקוב במהלך מבצע ברברוסה ב-16 באוגוסט 1941. הם תפסו את בניין המרכז הרפואי והפכו אותו למפקדת הגסטאפו. כשני שלישים מהאוכלוסייה היהודית הצליחו להימלט מזרחה או גויסו לצבא האדום לפני הכיבוש הגרמני. לאחר הכיבוש בוצע רישום של היהודים, בתיהם סומנו במגן דוד, הם אולצו לשאת טלאי צהוב ונלקחו לעבודות כפייה שונות. באוקטובר או בנובמבר הגרמנים הורו על הקמת מעין גטו על פני חמישה רחובות, ובשבועות הכיבוש הראושנים הם הוציאו להורג מספר לא-ידוע של יהודים וקומוניסטים.
בתחילת 1942 הגיעו לנובוזיבקוב שמועות על רציחתם של יהודי קלינצי הקרובה בדצמבר 1941, ומעטים מהם הבינו שצפוי להם גורל דומה והצליחו להימלט מהעיר. מקורות שונים נוקטים בתאריכים שונים כיום השמדת יהודי נובוזיבקוב - חלקם מציינים את 18 בינואר (או 14 בינואר) 1942 וחלקם את 18 בפברואר באותה שנה. מהעדויות עולה שיום לפני ההשמדה לפחות 800 יהודים נלקחו למפעל גפרורים וננעלו על ידי הגרמנים ולמחרת הם נלקחו ליער קרחובסקי ושם נרצחו בבור הריגה, בסיוע של שוטרי עזר רוסיים. לצד היהודים נרצחו גם מיעוט של לא-יהודים ביער.
בשנת 1962 הקימו רשויות מחוז בריאנסק אנדרטת הנצחה באתר הטבח, שבה לא נזכר מוצאם היהודי של מרבית הקרבנות, וגם באנדרטה שהוקמה על גבי בניין הגסטאפו צוין שהקרבנות היו "פטריוטים סובייטים". מצבה חדשה, הכוללת שמות של 400 קרבנות יהודים שזוהו על ידי יד ושם, הוקמה בשנת 2016.
ב-1945 הגנרל היהודי-סובייטי דוד דרגונסקי, שאיבד עשרות רבות מקרוביו במהלך השואה, ביקר בכפר הולדתו הקרוב סביאטסק ובנובוזיבקוב ושלח מכתב על רשמיו מהביקור אל הוועד היהודי האנטי-פשיסטי. במכתב הוא תיאר את מצבן הגרוע של גופות היהודים שלא נקברו כראוי וביקש מהוועד שיפעל למען הקמת אנדרטאות לקורבנות, לכלל הקהילות החרבות ברחבי ברית המועצות. בעקבות המכתב, לאחר כשנתיים הועברו גופות קורבנות סביאטסק לבית הקברות היהודי בנובוזיבקוב והוקמה שם אנדרטה המנציחה אותם.
בני משפחת סופנוב, נוצרים מקומיים, הסתירו תשעה יהודים מפני הנאצים. הורי המשפחה, גריגורי ופרסקוביה, אף נרצחו. טטיאנה דוכנובה הסתירה גם היא יהודיה. כולם הוכרו על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם.
העיירה שוחררה על ידי הצבא האדום ב־25 בספטמבר 1943. מעט יהודים חזרו לגור בנובוזיבקוב, אך הקהילה לא המשיכה לתפקד.
לקריאה נוספת

הרב איתם הנקין, תקופת נובוזיבקוב פרק שני מתוך הספר "תערך לפני שלחן: חייו זמנו ומפעלו של הרי"מ עפשטיין בעל ערוך השולחן", הוצאת מגיד, ירושלים ה'תשע"ט, עמ' 51–64.
הערות שוליים

↑  ראו הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, ערוך השולחן, אבן העזר, סימן ק"כ, סעיף כ"ה.
1 2  נובוזיבקוב ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית)
1 2 3  קהילת יהודי נובוזיבקוב, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
1 2 3 4 5 6 7  נובוזיבקוב במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)
↑  למשל: הרב יהודה לייב פישמן מימון, "שרי המאה" חלק ו עמ' 100.
↑  מעשים בכל יום, המליץ, 30 ביולי 1879.
↑  ידיעה על קבורת רבה של קלימוב בנובוזיבקוב, הצפירה, 19 בפברואר 1913.
↑  הרב יצחק ניסנבוים, "עלי חלדי" עמ' 40.
↑  מודעה, המליץ, 5 בפברואר 1894.
↑  נדבות עבור רעבי א"י, המגיד, 11 בנובמבר 1874.
↑  עזרת סופרים: אתרוגי ארץ ישראל ג, המליץ, 29 בספטמבר 1892.
↑  כרוניקה עברית, הזמן, 14/02/1909.
↑  יהודה ליב גרויבארט, ימין ושמאל, לודז' ה'תר"ץ, עמ' קפב.
↑  חבצלת שנה 36 גיליון 8 ה' בכסלו תרס"ו, עמ' 61
1 2 3 4 5 6 7 8  אלכסנדר קרוגלוב (רו') וסוניה איסרד, נובוזיבקוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1809–1810), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
↑  דין אנטישמים בססס"ר, דבר, 21 בפברואר 1936
↑  ברוך עמרמי, דבר, 07/09/1938
↑  שמואל ליב ציטרון, השתקן הגדול, היום, 20/02/1925.
↑  ייתכן שהמהלך נבע לאחר שהתגלעה מחלוקת בין חסידי חב"ד לבין חסידי צ'רנוביל בנובוזיבקוב לאיזו מהקבוצות ישתייך הרב החדש, וכפשרה הוזמן רב מתנגד "נייטרלי" (ניסן וקסמן, הגאון בעל ערוך השולחן, בתוך "שנה בשנה" ה'תש"ם, עמ' 422).
↑  הרב ברוך הלוי אפשטיין, מקור ברוך חלק ג' פרקים כ-כב, פרק כג אות ב, פרק ל אותיות א, ג, לא-לב; הרב יהודה לייב פישמן מימון, אנשים של צורה עמ' קנג, מדי חודש בחדשו חלק ה עמ' 154, שרי המאה חלק ו עמ' 100.
↑  הרב יקותיאל אריה קמלהאר, דור דעה -גאוני הדור, עמ' עו-עז; הרב יהושע מונדשיין
↑  הד הזמן, י"ב באייר ה'תרס"ט.
↑  "זכרונותי"(תשמ"ח) עמ' 283.
↑  על פי יצחק גינזבורג, "ספר התמימים" עמ' צד.
1 2  סיפור רצח יהודי נובוזיבקוב ביער קרחובסקי במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)
1 2  סביאטסק במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)
↑  באתר יד ושם
↑  באתר יד ושם.
נובוזיבקוב בבקעת הקהילות, יד ושם.
אדוארדו בריסו

מנואל אדוארדו בריסו (בספרדית: Manuel Eduardo Berizzo; נולד ב-13 בנובמבר 1969) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמנה של לאון מליגת העל המקסיקנית.
ככדורגלן החל בריסו, שזכה לכינוי טוטו, את דרכו בניואל'ס אולד בויס, ובהמשך שיחק בריבר פלייט ובליגות הבכירות במקסיקו, צרפת וספרד. כמו כן, רשם בריסו 13 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.
כמאמן הוביל בריסו את או'היגינס הצ'יליאנית לאליפות צ'ילה הראשונה אי פעם בתולדותיה.
קריירת משחק

בריסו החל את דרכו המקצועית בשנת 1988 בקבוצת ניואל'ס אולד בויס מליגת העל הארגנטינאית. שנה אחר כך כבר תפס מקום של קבע במרכז ההגנה של הקבוצה. בעונת 1990/1991 הגיע לקבוצה המאמן מרסלו בייאלסה, תחתיו רשם בריסו את אחת מעונות השיא בקריירה שלו. ההגנה של ניואל'ס הייתה הטובה ביותר בטורניר האפרטורה, בו סיימה במקום הראשון, והשלישית בטיבה בטורניר הקלאוסורה, על אף שניואל'ס סיימה במקום השמיני. באותה עונה נקבעה האלופה בצמד מפגשים בין מנצחות האפרטורה והקלאוסורה, וניואל'ס גברה על בוקה ג'וניורס בתום בעיטות הכרעה כדי לזכות באליפות ארגנטינה. הקבוצה, עם בריסו במרכז ההגנה, הוסיפה תואר אליפות נוסף, לאחר שזכתה גם באליפות הקלאוסורה 1992.
בקיץ 1992 עבר בייאלסה לאמן את אטלס ממקסיקו, וכעבור שנה צירף אליו את בריסו. הוא היה לבלם הרכב קבוע במדי הקבוצה, הוסיף לשחק בה גם אחרי עזיבתו של בייאלסה. ב-1996 חזר בריסו לארגנטינה, כשחתם במדי ריבר פלייט אותה אימן אז רמון דיאס. היה לו חלק משמעותי בקבוצה שזכתה בשלושה תוארי אליפות רצופים, אפרטורה 1996, קלאוסורה 1997 ואפרטורה 1997. בנוסף לשני תארים אלו, הוסיפה ריבר וזכתה במהדורה העשירית והאחרונה של הסופרקופה סודאמריקנה, לאחר שגברה במפגש גמר כפול על סאו פאולו הברזילאית. בריסו פתח בהרכב ריבר בשני מפגשי הגמר.
לקראת עונת 1999/2000 עבר לראשונה לקבוצה אירופית, כשחתם במדי אולימפיק מרסיי הצרפתית. הקבוצה עברה עונה לא קלה בליגה הבכירה. סגנית האלופה המכהנת נאבקה באותה עונה כנגד הירידה, ובריסו לא הצליח להתאקלם בקבוצה. לאחר חצי עונה בה רשם 13 הופעות ליגה ושבע הופעות בליגת האלופות, הושאל בחזרה לריבר פלייט ממנה הגיע. באותה שנה הספיק לזכות עם ריבר בפעם השלישית באליפות, כשהקבוצה סיימה ראשונה בטורניר הקלאוסורה של שנת 2000.
בינואר 2001, במהלכה של עונת 2000/2001, הצטרף לסלטה ויגו מהליגה הספרדית. הוא הספיק לערוך 17 הופעות ליגה באותה עונה במדי הקבוצה. בעונתו המלאה השנייה במדי סלטה, עונת 2002/2003, היה לו חלק משמעותי בהעפלתה של סלטה לראשונה בתולדותיה לליגת האלופות, לאחר שרשם 27 הופעות ליגה בדרך למקום הרביעי בטבלה. במהלך עונת 2003/2004 השלימה סלטה את העפלתה לשלב הבתים, וצלחה גם אותו בדרך להדחה בשמינית הגמר על ידי ארסנל. בליגה הספרדית רשמה סלטה עונה חלשה מאוד, וסיימה מקום אחד לפני האחרון שהוביל אותה לליגת המשנה. גם בריסו, שרשם חמש הופעות עם הקבוצה בליגת האלופות, רשם עונה אישית חלשה בליגה, כשהורחק בכרטיס אדום ארבע פעמים במהלך העונה. בעונת 2004/2005 סגל הקבוצה השתנה משמעותית, אך בריסו נותר בקבוצה. על אף שהיה בשלהי קריירת המשחק, הוא רשם 11 הופעות ליגה בדרך למקום השני והחזרה המהירה לליגה הבכירה.
לאחר ההעפלה שוחרר מהקבוצה, ועבר בעונת 2005/2006 לעונת פרישה במדי קדיס, במדיה ירד שוב לליגת המשנה. בסיום העונה פרש בריסו ממשחק פעיל בגיל 37.
קריירת משחק > נבחרת ארגנטינה

בריסו רשם את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה תחת המאמן דניאל פסארלה ב-9 באוקטובר 1996 מול ונצואלה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998. כחצי שנה אחר כך, נכלל בריסו בסגלו של פסארלה לקופה אמריקה 1997, שם רשם הופעה אחת בלבד, בהפסד ברבע הגמר לפרו, במהלכו הורחק לאחר שצבר שני כרטיסים צהובים.
בריסו לא נכלל בסגל ארגנטינה למונדיאל 1998, שאחריו הוחלף פסארלה במאמנו לשעבר של בריסו, מרסלו בייאלסה. בריסו חזר לסגל של בייאלסה לקראת קופה אמריקה 1999, אך לא קיבל במהלכו דקות משחק.
הופעתו האחרונה של בריסו במדי ארגנטינה הייתה ב-15 בנובמבר 2000, כשנכנס כמחליף לשבע דקות בניצחון החוץ 0–2 על צ'ילה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. בריסו שבר את קרסולו בפברואר 2002, ובכך איבד סיכוי להשתתף בטורניר מונדיאל 2002 באותו הקיץ.
בסך הכל רשם בריסו 13 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.
קריירת אימון

ביולי 2007, כשנה לאחר פרישתו ממשחק, התמנה בריסו לתפקיד עוזרו של מאמנו לשעבר, מרסלו בייאלסה, בנבחרת צ'ילה, וליווה את המאמן במהלך טורניר מוקדמות מונדיאל 2010. במהלך הטורניר, ב-10 באוקטובר 2009, הוא הורחק מהספסל במהלך ניצחון החוץ 2–4 על קולומביה, ונקבע לו עונש הרחקה מארבעה משחקים. בעקבות העונש, הוא החמיץ את כל משחקי של צ'ילה במונדיאל 2010 בדרום אפריקה, ולמעשה סיים את תפקידו בנבחרת.
בפברואר 2011 התמנה לתפקיד ראשון כמאמן ראשי, בקבוצת אסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית. הוא החליף בתפקיד את אלחנדרו סאבלה, שהתפטר מתפקידו זמן קצר לפני פתיחת טורניר הקלאוסורה של אותה שנה. בריסו לא הצליח להוביל את הקבוצה להצלחה, והתפטר כבר בחודש מאי של אותה שנה, עוד בטרם סיום עונת הקלאוסורה, עקב התוצאות שהשיגה קבוצתו.
בתחילת שנת 2012 חזר לצ'ילה, הפעם כמאמן קבוצת או'היגינס. עונת הבכורה של בריסו על הקווים הייתה עונת האפרטורה 2012, במהלכה הוביל את או'היגינס למקום השני בטבלה, ומשם לגמר הפלייאוף - שם הפסידה קבוצתו את האליפות לאוניברסידד דה צ'ילה, לאחר בעיטות הכרעה בסיום מפגש הגמר הכפול. היה זה הישג השיא של הקבוצה בהיסטוריה עד אז. בעונת 2013/2014 סיימה הקבוצה בשוויון נקודות עם אוניברסידד קאתוליקה, מה שהוביל למפגש גמר בין הקבוצות על הזכייה בתואר האליפות. או'היגינס גברה על יריבתה 0–1 משער ניצחון של פדרו פבלו הרננדס, וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות צ'ילה. ב-3 במאי 2014 הוביל בריסו את קבוצתו לזכייה במפעל שנוסד שנה קודם לכן, הסופר קאפ הצ'יליאני. או'היגינס הייתה לקבוצה השנייה בהיסטוריה שזוכה בתואר.
לקראת עונת 2014/2015 זכה בריסו לתפקיד האימון הראשון שלו באירופה, כשהגיע לקבוצה בה שיחק בעברו, סלטה ויגו. הוא החליף בתפקיד את לואיס אנריקה, שעבר לאמן את ברצלונה. עונת הבכורה שלו בתפקיד עברה בהצלחה יחסית, כשהקבוצה סיימה במקום השמיני בטבלה, רק מקום אחד מתחת למקום המקנה השתתפות במפעל אירופי. מדובר היה בשדרוג של מקום אחד ממיקומה עונה קודם לכן תחת לואיס אנריקה. בין היתר השיגה קבוצתו במהלך העונה תוצאות מרשימות כמו ניצחון ביתי 0–2 על אתלטיקו מדריד, וניצחון חוץ 0–1 על ברצלונה בקאמפ נואו.
ב-27 במאי 2017 מונה למאמן סביליה. ב-21 בנובמבר, במהלך מחצית המשחק מול ליברפול במסגרת ליגת האלופות במצב של 0–3 לאנגלים, הודיע בריסו לשחקניו כי חלה בסרטן הערמונית. במחצית השנייה שבו שחקניו של בריסו מפיגור 0–3 לשוויון 3-3 בתוך תוספת הזמן של המשחק. מאוחר יותר אישר המועדון את דבר מחלתו של המאמן. ב-15 בדצמבר 2017 חזר בריסו לאמן את סביליה במשחק נגד לבאנטה שהסתיים ב-0-0. שבוע לאחר מכן פוטר מאימון הקבוצה.
ב-31 במאי 2018 מונה למאמן אתלטיק בילבאו. ב-4 בדצמבר פוטר מתפקידו לאחר ניצחון אחד ב-15 משחקים.
ב-18 בפברואר 2019 מונה לאימון נבחרת פרגוואי. ב-2022 מונה למאמנה של צ'ילה. ב-2024 מונה למאמנה של לאון מליגת העל המקסיקנית.
תארים > תארים כשחקן

אליפות ארגנטינה (2): 1990/1991, 1992 (קלאוסורה)
אליפות ארגנטינה (4): 1996 (אפרטורה), 1997 (קלאוסורה), 1997 (אפרטורה), 2000 (קלאוסורה)
סופרקופה סודאמריקנה (1): 1997
תארים > תארים כמאמן

אליפות צ'ילה: 2013 (אפרטורה)
הסופר קאפ הצ'יליאני: 2014
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988/1989 | ניואל'ס אולד בויס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 2 | 0 |
| 1989/1990 | ניואל'ס אולד בויס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 29 | 1 |
| 1990/1991 | ניואל'ס אולד בויס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 37 | 4 |
| 1991/1992 | ניואל'ס אולד בויס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 32 | 3 |
| 1992/1993 | ניואל'ס אולד בויס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 26 | 2 |
| 1993/1994 | אטלס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 32 | 3 |
| 1994/1995 | אטלס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 35 | 6 |
| 1995/1996 | אטלס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 27 | 1 |
| 1996/1997 | ריבר פלייט | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 34 | 1 |
| 1997/1998 | ריבר פלייט | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 30 | 1 |
| 1998/1999 | ריבר פלייט | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 30 | 1 |
| 1999/2000 | אולימפיק מרסיי | צרפתליג 1 | 13 | 0 |
| 1999/2000 | ריבר פלייט | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 16 | 2 |
| 2000/2001 | ריבר פלייט | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 14 | 0 |
| 2000/2001 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 17 | 1 |
| 2001/2002 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 20 | 1 |
| 2002/2003 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 27 | 2 |
| 2003/2004 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 27 | 2 |
| 2004/2005 | סלטה ויגו | ספרדליגה אדלנטה | 11 | 0 |
| 2005/2006 | קדיס | ספרדלה ליגה | 14 | 0 |
| סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | 473 | 31 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ארגנטינה> שנה | נבחרת ארגנטינה> הופעות | נבחרת ארגנטינה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1996 | 3 | 0 |
| 1997 | 3 | 0 |
| 1998 | 2 | 0 |
| 1999 | 4 | 0 |
| 2000 | 1 | 0 |
| סה"כ | 13 | 0 |
הערות שוליים

↑  ארגנטינה: אדוארדו בריסו מאמן אסטודיאנטס, באתר ynet, 7 בפברואר 2011
↑  אדוארדו בריסו סיכם לשנתיים כמאמן סביליה, באתר ערוץ הספורט, 8 ביוני 2017
↑  מאמן סביליה לשחקנים: חליתי בסרטן הערמונית, באתר ONE
↑  סביליה אישרה: אדוארסו בריסו חולה בסרטן הערמונית, באתר וואלה, 22 בנובמבר 2017
↑  חוזר לספרד: בריסו מונה למאמנה של בילבאו, באתר ערוץ הספורט
| נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 1997 |
| --- | --- | --- |
|  1 באסדס •  2 בריסו •  3 ברטי •  4 קלדרון •  5 רודולפו קרדוסו •  6 ראול קרדוסו •  7 קרוס •  8 דלגאדו •  9 גז'ארדו •  10 גונסאלס •   11 אוסאין •  12 לופס • 13 מרטינס •  14 מונסראט • 15 אוחדה • 16 פלגרינו • 17 פינדה • 18 פוסה • 19 רואה • 20 רוצ'ן • 21 ויוואס • 22 ספאטה • מאמן: פסארלה |  1 באסדס •  2 בריסו •  3 ברטי •  4 קלדרון •  5 רודולפו קרדוסו •  6 ראול קרדוסו •  7 קרוס •  8 דלגאדו •  9 גז'ארדו •  10 גונסאלס •   11 אוסאין •  12 לופס • 13 מרטינס •  14 מונסראט • 15 אוחדה • 16 פלגרינו • 17 פינדה • 18 פוסה • 19 רואה • 20 רוצ'ן • 21 ויוואס • 22 ספאטה • מאמן: פסארלה | ארגנטינה |
| נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 1999 |
| --- | --- | --- |
|  1 בורגוס •  2 אז'אלה •  3 סורין •  4 איבארה •  5 סימאונה •  6 סמואל •  7 בארוס שלוטו •  8 זאנטי •  9 פלרמו •  10 אורטגה •   11 לופס •  12 ביסארי • 13 ויוואס •  14 פוצ'טינו • 15 בריסו • 16 גוגליילמינפייטרו • 17 אוסאין • 18 קניה • 19 קלדרון • 20 איימר • 21 גונסאלס • 22 ריקלמה • מאמן: ביילסה |  1 בורגוס •  2 אז'אלה •  3 סורין •  4 איבארה •  5 סימאונה •  6 סמואל •  7 בארוס שלוטו •  8 זאנטי •  9 פלרמו •  10 אורטגה •   11 לופס •  12 ביסארי • 13 ויוואס •  14 פוצ'טינו • 15 בריסו • 16 גוגליילמינפייטרו • 17 אוסאין • 18 קניה • 19 קלדרון • 20 איימר • 21 גונסאלס • 22 ריקלמה • מאמן: ביילסה | ארגנטינה |
| נבחרת פרגוואי – קופה אמריקה 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 סילבה •  2 פיריס •  3 גומס •  4 בלבואנה •  5 ולדס •  6 ארסמנדיה •  7 איטורבה •  8 ח. רוחאס •  9 קרדוסו •  10 גונסאלס •   11 סנטאנדר •  12 פרננדס • 13 אלונסו •  14 אסקובר • 15 מ. רוחאס • 16 ס. אורטיס • 17 פרס • 18 ר. אורטיס • 19 דומינגס • 20 טורס • 21 רומרו • 22 אגילר • 23 אלמירון • מאמן: בריסו |  1 סילבה •  2 פיריס •  3 גומס •  4 בלבואנה •  5 ולדס •  6 ארסמנדיה •  7 איטורבה •  8 ח. רוחאס •  9 קרדוסו •  10 גונסאלס •   11 סנטאנדר •  12 פרננדס • 13 אלונסו •  14 אסקובר • 15 מ. רוחאס • 16 ס. אורטיס • 17 פרס • 18 ר. אורטיס • 19 דומינגס • 20 טורס • 21 רומרו • 22 אגילר • 23 אלמירון • מאמן: בריסו | פרגוואי |
| נבחרת פרגוואי – קופה אמריקה 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 סילבה •  2 רוחאס •  3 אלדרטה •  4 בלבואנה •  5 חימנס •  6 אלונסו •  7 גונזאלס •  8 סאנצ'ס •  9 אוואלוס •  10 אלמירון •   11 רומרו •  12 אגילאר • 13 אספינולה •  14 קובאס • 15 גומס • 16 קרדוסו • 17 גמארה • 18 סאמודיו • 19 ארזמנדיה • 20 באריירו • 21 רומרו • 22 אורטיס • 23 ויאסנטי • 24 ויאסנטי • 25 אוחדה • 26 פיריס • 27 מורל • 28 אנקיסו • מאמן: בריסו |  1 סילבה •  2 רוחאס •  3 אלדרטה •  4 בלבואנה •  5 חימנס •  6 אלונסו •  7 גונזאלס •  8 סאנצ'ס •  9 אוואלוס •  10 אלמירון •   11 רומרו •  12 אגילאר • 13 אספינולה •  14 קובאס • 15 גומס • 16 קרדוסו • 17 גמארה • 18 סאמודיו • 19 ארזמנדיה • 20 באריירו • 21 רומרו • 22 אורטיס • 23 ויאסנטי • 24 ויאסנטי • 25 אוחדה • 26 פיריס • 27 מורל • 28 אנקיסו • מאמן: בריסו | פרגוואי |
בריסו כמאמן או'היגינס, 2012
ישראל באירוויזיון 2020

ישראל תכננה להשתתף באירוויזיון 2020, שנועד להתקיים באולם אהוי רוטרדם בעיר רוטרדם שבהולנד, אך עקב מגפת הקורונה אירוויזיון 2020 בוטל.
ישראל שובצה לחצי הגמר ה-1 שהיה אמור להיערך ב-12 במאי 2020. זו הייתה צריכה להיות ההשתתפות ה-43 של ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון. התוכנית "הכוכב הבא" בחרה בפעם השישית את עדן אלנה להיות נציגת ישראל באירוויזיון, השיר "Feker Libi" שהייתה צריכה לבצע אלנה באירוויזיון נבחר לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות "השיר הבא לאירוויזיון" ששודרה ב-כאן 11 ב-3 במרץ 2020.
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע

המבצע נבחר על ידי תוכנית המציאות הכוכב הבא לאירוויזיון 2020 שהופקה על ידי טדי יזמות והפקות ושודרה בקשת 12. הזוכה בתחרות זו ייצג את ישראל באירוויזיון 2020.
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע > שלב הגמר

שלב הגמר שודר ב-4 בפברואר 2020 ובסיומו נבחרה נציגת ישראל לאירוויזיון 2020.
ב-3 בפברואר שודר משדר מיוחד לבחירת השיר לגמר ולאחר סיומו של המשדר נפתחה הצבעה מוקדמת, שהסתיימה עם תחילת משדר הגמר והיא שתקללה יחד (10%) עם הניקוד הסופי לבחירת הזוכה של התחרות. במשדר זה, השופטים בחרו במורן אהרוני להפקת סינגל וקליפ חדש במימון של טדי יזמות והפקות.
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע > שלב הגמר > סיבוב ראשון

בסיבוב הראשון, מכל דו-קרב, המתמודד עם הציון הגבוה ביותר עבר לשלב הבא של התחרות. בשלב זה לכל שופט הייתה אפשרות להעניק 3% מההצבעה.
בתום הסיבוב הראשון הצופים הצילו מהדחה את אחד מתוך שני המתמודדים על ידי הצבעה ביישומונים Mako וכאן.
בפתיחת הערב שרו כל ארבעת המתמודדים את "Hall of Fame". בנוסף, הופיעה נועה קירל עם השיר "פאוץ'".
| דו קרב | סדר | שם המבצע | שם השיר | הצבעת השופטים> אמדורסקי | הצבעת השופטים> סטטיק ותבורי | הצבעת השופטים> מימון | הצבעת השופטים> פלס | הצבעת השופטים> לוי | ציון | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I | 1 | עדן אלנה | "Where Have You Been" |  |  |  |  |  | 66% | נבחרה על ידי הצופים |
| I | 2 | אור עמרמי ברוקמן | "אבא" |  |  |  |  |  | 73% | סיבוב שני |
| II | 3 | אלה לי להב | "Into You" |  |  |  |  |  | 75% | סיבוב שני |
| II | 4 | גאיה שאקי | "My Immortal" |  |  |  |  |  | 61% | מקום 4 |
| --- | --- |
עדן אלנה: 62%
גאיה שאקי: 38%
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע > שלב הגמר > סיבוב שני

בסיבוב השני התמודדו שלושת המבצעים הנותרים מול השופטים והקהל. במהלך כל הופעה הקולות הועברו רק על ידי הצופים באמצעות אפליקציית mako וכאן הרשמית, ללא ציונים המופיעים על המסך. לאחר ההופעה האחרונה, כל שופט מסר את הצבעתו על ידי מתן 8, 10 ו-12 נקודות לשלושת המתמודדים הנותרים; 8 נקודות לאהוב עליהם פחות ו-12 נקודות לאהוב עליהם יותר. בנוסף, ארבע קבוצות שופטים התבקשו להצביע באותה שיטה. ההצבעה התחלקה בצורה שווה בין הקהל והצופים 50% לכל אחד, סך כל הנקודות שניתנו לשופטים לחלק בין שלושת המבצעים הוא 300 וכך גם לקהל הצופים.
חברי ארבע קבוצות השופטים היו:
קבוצה 1: שופטי כוכב נולד – גל אוחובסקי, מרגלית צנעני, צדי צרפתי.
קבוצה 2: נציגת ישראל באירוויזיון 2018 וזוכת האירוויזיון – נטע ברזילי.
קבוצה 3: כותבי ומלחיני שירים שזכו באירוויזיון – קובי אשרת ("הללויה"), יואב גינאי וצביקה פיק ("דיווה").
קבוצה 4: מפיקים מוזיקליים – סתיו בגר (מפיק השיר "Toy"), ג'ורדי.
בנוסף, הופיעו השופטים מימון ולוי במאשאפ ("ויטני" / "קירות" / "השקט שנשאר" / "שתישרף האהבה" / "אהבה קטנה" / "פתאום אהבה"). מאוחר יותר, הופיעו השופטים סטטיק ותבורי עם השיר "Further Up (Na, Na, Na, Na, Na)".
| סדר | שם המבצע | שם השיר | שופטים | צופים | ניקוד סופי | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אור עמרמי ברוקמן | "האם להיות בך מאוהב" | 98 | 60 | 158 | 3 |
| 2 | אלה לי להב | "Roar" | 92 | 90 | 182 | 2 |
| 3 | עדן אלנה | "Halo" | 110 | 150 | 260 | 1 |
| שם המבצע | אמדורסקי | סטטיק | תבורי | מימון | פלס | לוי | קבוצה 1 | קבוצה 2 | קבוצה 3 | קבוצה 4 | ניקוד השופטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אור עמרמי ברוקמן | 8 | 8 | 8 | 10 | 12 | 10 | 10 | 10 | 10 | 12 | 98 |
| אלה לי להב | 12 | 10 | 10 | 8 | 8 | 8 | 8 | 12 | 8 | 8 | 92 |
| עדן אלנה | 10 | 12 | 12 | 12 | 10 | 12 | 12 | 8 | 12 | 10 | 110 |
לפני האירוויזיון > בחירת השיר

השיר נבחר באמצעות התחרות "השיר הבא לאירוויזיון", שהפיקה טדי יזמות והפקות בניהולו של יואב צפיר ושודרה בכאן 11 ב-3 במרץ 2020. את המשדר הנחתה לוסי איוב. התחרות כללה 4 שירים שאותם ביצעה עדן אלנה, המנצחת בתחרות "הכוכב הבא" ומתוכו נקודות השיפוט, הוועדה המקצועית והצופים בחרו את השיר לאירוויזיון "Feker Libi".
לפני האירוויזיון > בחירת השיר > רקע

ב-12 בינואר 2020 פרסם התאגיד קול קורא להגשת שירים לתחרות על ידי אמנים ויוצרים הרשומים באקו"ם עד לתאריך ה-11 בפברואר 2020. בין כותבי השירים, שהוגשו לתאגיד היו דורון מדלי עם עידן רייכל, סתיו בגר עם נתן גושן, דולב רם ופן חזות עם אבי אוחיון, דודי בר דוד עם מורן דוד, דנה לפידות, קרן פלס, נוי פדלון, חננאל אדרי, עילי בוטנר עם אורן יעקבי, קובי מרימי, ענבר ויצמן עם הנרי וזהר ברזילי (אחיה של המוזיקאית נטע ברזילי). ב-12 וב-13 בפברואר 2020 ישבה ועדה שבחרה ארבעה שירים, שיבוצעו במשדר לבחירת השיר מתוך 248 השירים שהוגשו לתאגיד.
הוועדה לבחירת ארבעת השירים למשדר, מנתה שישה חברים, שהם 50% גברים ו-50% נשים, כאשר ארבעה מתוכם נבחרו על ידי תאגיד השידור ושניים נוספים שייצגו את "טדי הפקות". מטעם תאגיד השידור ישבו בוועדה טל ארגמן, יובל גנור, סמדר שפר ורועי דלמדיגו – כולם עובדי חטיבת הרדיו של התאגיד. את "טדי הפקות" ייצגו טמירה ירדני וסיון יאנג. גנור ודלמדיגו שימשו בעבר כחברי ועדה יחד עם ירדני וצפיר גם בשנים קודמות (2018 ו-2019).
ב-13 בפברואר 2020 נחשפו שמות ארבעת השירים שנבחרו, ב-21 בפברואר 2020 הוגרל סדר השירים להופעה וב-27 בפברואר 2020 נחשפו השירים במשדר מיוחד בכאן גימל ובסיומו החלה ההצבעה בישומון כאן.
לפני האירוויזיון > בחירת השיר > השירים המשתתפים

| סדר | מבצע | שיר | שפה | מילים | לחן | עיבוד | ניקוד | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עדן אלנה | "Savior in the Sound" | אנגלית | אורן עמנואל, טליה לונדונר ואורי אבני | אורן עמנואל, טליה לונדונר ואורי אבני | אורן עמנואל, טליה לונדונר ואורי אבני | 94 | 4 |
| 2 | עדן אלנה | "Roots" | אנגלית | נתן גושן | נתן גושן וסתיו בגר | סתיו בגר | 205 | 2 |
| 3 | עדן אלנה | "Rakata" | אנגלית, עברית | גל ג'ו כהן, איל ישי וצליל קליפי | גל ג'ו כהן, איל ישי, צליל קליפי וערן קאשי | גל ג'ו כהן ואיל ישי | 139 | 3 |
| 4 | עדן אלנה | "Feker Libi" | אנגלית, עברית, אמהרית, ערבית, שפה מתוכננת | דורון מדלי ועידן רייכל | דורון מדלי ועידן רייכל | עידן רייכל וינון יהל | 282 | 1 |