stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריר ימי
אפקטים > בריאות ציבור

בעוד שריר ימי אינו רעיל לבני אדם, דאגות בריאות הציבור קשורות אליו. בשל ההרכב המורכב שלו, הריר הימי מכיל חיידקים פתוגניים ומעביר מחלות ימיות. רוב המחלות הללו משפיעות הן על חסרי חוליות ימיים והן על בעלי חוליות.
אפקטים > כלכלה

לרירית ימית הייתה השפעה על כלכלות ברחבי העולם, במיוחד אלה הסובבות סביב הים התיכון. ריר ימי נתפס זה מכבר כמטרד לתעשיית הדיג, שכן הוא סותם רשתות דיג. עיירות חוף הנשענות על תיירות סובלות ממים לא מושכים. ריר ימי מייצר ריח פוגע והופך את האוקיינוס לבלתי מתאים לרחצה.
אפקטים > סביבה

ריר ימי יכול לכסות את הזימים של יצורי הים המצויים בו, לנתק אותם מחמצן ולהרוג אותם. ריר ימי צף על פני השטח יכול גם להגביל באופן משמעותי את אור השמש שמזין אלמוגים וצמחייה.
אמצעי נגד

אמצעי הנגד כוללים איסוף ריר ימי מפני הים והנחת מחסומים על פני הים כדי למנוע את התפשטותו. אמצעי נגד ארוכי טווח כוללים שיפור הטיפול בשפכים, ויצירת אזורים מוגנים ימיים.
גישה נוספת כוללת משיכת פעילות כמו תיירות המונעת מהמים לקפוא לתקופות ארוכות.
הערות שוליים

1 2  Leppard, Gary G. (1995). "The characterization of algal and microbial mucilages and their aggregates in aquatic ecosystems". Science of the Total Environment. 165 (1–3): 103–131. Bibcode:1995ScTEn.165..103L. doi:10.1016/0048-9697(95)04546-d. ISSN 0048-9697. PMID 7754351.
↑  Climate Change and the Potential Spreading of Marine Mucilage and Microbial Pathogens in the Mediterranean Sea
↑  Jenkinson, Ian R.; Sun, Xiao Xia; Seuront, Laurent (2015). "Thalassorheology, organic matter and plankton: towards a more viscous approach in plankton ecology". Journal of Plankton Research (באנגלית): fbv071. doi:10.1093/plankt/fbv071. ISSN 0142-7873.
↑  hurriyetdailynews.com, Factory discharging untreated wastewater into Marmara Sea sparks debate, hurriyetdailynews.com, ‏11 ביוני 2021
↑  Häder, Donat-P.; Gao, Kunshan (2015). "Interactions of anthropogenic stress factors on marine phytoplankton". Frontiers in Environmental Science. 3: 14. doi:10.3389/fenvs.2015.00014. ISSN 2296-665X.
↑  Schrope, Mark (2011). "Oil spill: Deep wounds". Nature. 472 (7342): 152–154. Bibcode:2011Natur.472..152S. doi:10.1038/472152a. PMID 21490648.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ריר ימי".
נזלת ים - מבט מהיר על תכונותיו הריאולוגיות (ויסקו אלסטיות)
מבט עילי של נזלת ים שהצטברה בקבוצות גדולות מול החוף בים התיכון .
שווייבודז'יצה

כיכר בעיירה
בניין העירייה
שווייבודז'יצה (פולנית: Świebodzice; גרמנית: Freiburg in Schlesien) היא עיירה בצפון-מזרח פרובינציית שלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין.
היסטוריה

האזכור ההיסטורי הראשון לשווייבודז'יצה הוא מ-1203. בשנת 1293 נכללה העיירה בנסיכות ג'וורסקו שווידניצה וכעבור מאה שנה בצ'כיה. ב-1427 הוטלו שלושה מצורים על שווייבודז'יצה וב-1745 היא הפכה לחלק מפרוסיה. כעבור עשרים שנה פרצה שרפה ענקית בעיירה שכילתה אותה כמעט לחלוטין. אסון נוסף קרה בשנת 2002 כשהחריב את שווייבודז'יצה שיטפון גדול.
גאוגרפיה

העיירה ממוקמת בפרובינציית שלזיה תחתית במחוז שווידניצה. נכון לשנת 2002 השטח בעיירה הוא 30.45 קמ"ר, 4.1% מכלל המחוז, ובו: 11% מיוער ו-69% קרקע חקלאית.
דמוגרפיה

אוכלוסייה בעיירה לפי מין:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | גברים | נשים | סה"כ |
| אוכלוסייה | 11,000 (47.3%) | 12,233 (52.7%) | 23,233 (100%) |
הערות שוליים

↑  Baza Demografia: Stan ludności 2014, Ludność stan w dniu 30 VI, Ludność według płci i miast, Dolnośląskie
↑  שטח ומיקום - הפורטל הממשלתי
↑  נכון ל-30 ביוני 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007489689405171  GND: 4662794-7  LCCN: n2005041592  MusicBrainz: 9b3dbf4e-e615-4280-92e7-5b23db818ee5  NKC: ge801348  VIAF: 300799656   WorldCat (עם VIAF): 300799656
רצח אנואר סאדאת

רצח אנואר סאדאת אירע ב-6 באוקטובר 1981 במהלך מצעד הניצחון השנתי, שנערך בקהיר בירת מצרים לציון חגיגת מבצע בדר, שבמהלכו חצה צבא מצרים את תעלת סואץ והחזיר חלק קטן מסיני (שהיה נתון בשליטת ישראל) בראשית מלחמת יום הכיפורים. פתווה שאישרה את ההתנקשות בנשיא מצרים אנואר סאדאת, ניתנה בידי עומר עבד אל-רחמן, איש דת מוסלמי, שהורשע בארצות הברית שנים לאחר מכן על חלקו בפיגוע במגדלי התאומים ב-1993.
הרצח בוצע על ידי ארבעה פעילי הג'יהאד האסלאמי המצרי, ששירתו כחיילים בצבא מצרים.
רקע

בעקבות ביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל וחתימתו על הסכמי קמפ דייוויד, שהובילו לחתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים, הופנה זעם רב אל סאדאת ברחוב המצרי ובעולם הערבי. בעקבות כך גם הושעתה חברות מצרים בליגה הערבית.
בשנות כהונתו כנשיא פעל סאדאת בשונה מקודמו בתפקיד גמאל עבד אל נאצר, ואישר שחרור נרחב של אנשי האחים המוסלמים מבתי הכלא, במסגרת מהפכת התיקונים תוך ניסיון לשלבם בחברה המצרית, בחודשיו האחרונים כנשיא החלו התקוממויות עממיות כנגד, אך הוא דחה את הטענות בנוגע להתקוממויות, וטען כי מדובר בגורמי חוץ הרוצים לערער את שלטונו. ביוני 1981, לאחר ניסיון הפיכה צבאית כושל בראשות אבו אל-זומאר (אנ'), החל סאדאת בגל מעצרים נרחבים של חברי האופוזיציה ומתנגדיו.
ההתנקשות

ב-6 באוקטובר 1981 נערך מצעד ניצחון בקהיר לציון יום השנה השמיני לחציית תעלת סואץ במסגרת מבצע בדר. סאדאת היה מאובטח על ידי שמונה שומרי ראש, ותחת מעטפת הגנה רחבה. התהלוכה הצבאית הייתה צריכה להיות בטוחה ללא משתתפים חמושים, בשל כללי הבטיחות, האוסרים על החיילים במיצג לנוע עם נשק חי. במהלך המצעד חלפו מטוסי מיראז של חיל האוויר המצרי מעל הצופים, ופלטו פסי צבע כחלק מהתצוגה. דבר זה הסיח את הקהל אשר הביט לשמים. באותה העת כוחות הקרקע של הצבא המצרי, חיילים ומשאיות אשר גררו ארטילריה כתצוגת ראווה, התקרבו אל אזור הצפייה והטריבונה בו נכח הנשיא סאדאת. משאית אחת הכילה את כיתת המתנקשים בראשותו של סגן ח'אלד אל-אסלאמבולי. כאשר חלפה המשאית על פני הטריבונה שבה ישבו הצופים, פקד איסלמבול על הנהג לעצור באיומי נשק. משם ירדו המתנקשים, ואיסלאמבול התקרב לסאדאת עם שלושה רימוני יד חבויים מתחת לקסדתו. סאדאת קם על מנת לקבל את ההצדעה (אחיינו של אנואר, טלעת אל סאדאת, אמר מאוחר יותר, ”הנשיא חשב שהרוצחים היו חלק מההצגה כאשר הם התקרבו לירי, ולכן הוא הצדיע להם”). מיד לאחר שהגיע למרחק של כ-15 מטרים מהטריבונה, זרק אסלאמבולי את שלושת הרימונים שלו לכיוונו של סאדאת, אך רק אחד מהם התפוצץ. אז החל איסלאמבול בריצה חזרה לכיוון המשאית. לאחר מכן, שלושת המתנקשים הנוספים זינקו מהמשאית. תוך שהם יורים ללא אבחנה בעזרת רובי קלשניקוב לתוך היציעים עד אשר אזלה התחמושת שלהם ואז ניסו לברוח. אחרי שסאדאת נפגע ונפל ארצה, זרקו אנשים כיסאות סביבו, כדי להגן עליו מפני פגיעה נוספת.
ההתקפה נמשכה כשתי דקות. סאדאת ועשרה אחרים נהרגו באירוע, או שסבלו מפצעים קטלניים ונפטרו מאוחר יותר, בהם שגריר קובה במצרים, הגנרל העומאני והבישוף הקופטי הראשי. עשרים ושמונה בני אדם נפצעו, ביניהם סגן נשיא מצרים חוסני מובארכ, שר ההגנה האירי, ג'יימס טולי, מאבטח שב"כ שאבטח את השגריר הישראלי וארבעה קציני קישור צבאיים. כוחות הביטחון קפאו לרגע, אך הגיבו תוך 45 שניות. השגריר השוודי אולוב טרנסטרום שהיה סמוך לסאדאת הצליח להימלט ללא פגע. אחד מהמתנקשים נהרג בזירה, ושלושת האחרים נפצעו ונאסרו. סאדאת הועבר לבית חולים הצבאי בקהיר, שם טופל בידי 11 רופאים. הוא מת מפצעיו כמעט שעתיים לאחר שנלקח לבית החולים. מותו של סאדאת יוחס ל"זעזוע עצבי אלים ודימום פנימי בחלל החזה, שם נקרעה הריאה השמאלית וכלי הדם העיקריים שמתחתיה".
ההתנקשות > לאחר מותו

לאחר מותו מונה באופן זמני לתפקיד נשיא מצרים, יושב ראש הפרלמנט המצרי סופי אבו טאלב, אך לאחר כשמונה ימים מונה סגן הנשיא חוסני מובארכ לתפקיד הנשיא. בהלווית סאדאת השתתפו נציגי מדינות רבות, ביניהם גם מנחם בגין ושלושה נשיאי ארצות הברית לשעבר. אולם, מקרב חברות הליגה הערבית שלחו רק סומליה, עומאן וסודאן נציגים. ג'עפר נומיירי, נשיא סודאן, היה מנהיג המדינה הערבי היחיד שהשתתף בהלוויה.
ההתנקשות > גורל המתנקשים

המתנקש נעצר מיד לאחר הרצח וכן נעצרו 23 קושרים נוספים. כולם הועמדו לדין בפני בית משפט צבאי. ח'אלד אל-אסלאמבולי ו-3 קושרים נוספו נידונו למוות והוצאו להורג בפני כיתת יורים ב-15 באפריל 1982. בעקבות הוצאתו להורג הכריז שליט איראן על איסלמבולי כשהיד.
ראו גם

ח'אלד אל-אסלאמבולי
הערות שוליים

↑  דובר השב"כ, חילוץ שגריר ישראל במצרים מאזור ההתנקשות בנשיא סאדאת, ההתנקשות בסאדאת, 5 באוקטובר 1981
לחיצת יד משולשת בין ראש ממשלת ישראל מנחם בגין (מימין), נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר ונשיא מצרים אנואר סאדאת, לאחר טקס חתימת חוזה השלום בין ישראל למצרים על מדשאות הבית הלבן בוושינגטון, ארצות הברית, 26 במרץ 1979
שירות המכס הפדרלי של רוסיה

| דגל | סמל |
| --- | --- |
דגל שירות המכס הפדרלי: 
מטה שירות המכס הפדרלי במוסקבה. 2006.
שירות המכס הפדרלי של רוסיה (ברוסית: Федеральная таможенная служба) הוא הזרוע הממשלתית ברוסיה המופקדת על פיקוח המכס ויישום מדיניות הממשל בנושאי מטבעות ומאבק בהברחות בלתי חוקיות. רוסלן דווידוב הוא ראש שירות המכס הפדרלי הנוכחי מאז פברואר 2023.
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – המחלקה לאיסוף המכס
גוף המכס הראשון ברוסיה הוקם לראשונה בתקופת האימפריה הרוסית בשנת 1865 בתור המחלקה לאיסוף המכס ובאוקטובר 1893 הפכה לגוף משמר הגבול של משרד האוצר. אחריות הטלת המכסים נותרה כחלק מתפקידיו של גוף משמרות הגבול גם בתקופת ברית המועצות ועד שנת 1990 הועברו תפקידי המכס לידי ועדת המכס הממלכתית שאך הוקמה והוכפפה לממשלת רוסיה.
ב-9 במרץ 2004 בצו נשיאותי מספר 314 הוקם שירות המכס הפדרלי מתוך ועדת המכס הממלכתית שפורקה. מאז הקמת השירות בשנת 2004 ועד 2006 היה הגוף כפוף למשרד לפיתוח כלכלי, כאשר בשנת 2006 הועבר לאחריותה הישירה של הממשלה. בינואר 2016 הוחלט להעביר את שירות המכס הפדרלי לאחריות משרד האוצר הרוסי.
ראשי שירות המכס הפדרלי

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אלכסנדר ג'ריחוב | 2004–2006 |  |
| אנדריי בליאנינוב | 2006–2016 |  |
| ולדימיר בולאווין | 2016–2023 |  |
| רוסלן דווידוב | 2023–2024 |  |
| ולרי פיקליוב | 2024– |  |
הערות שוליים

↑  http://kremlin.ru/events/president/news/51175
↑  http://government.ru/media/files/iZMUEC7ABwNw4uzLndS04et8ddJE6CTc.pdf
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שון פריס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במרץ 1982 (בן 42) יוסטון, טקסס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Sean Hardy Faris 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  Padua Franciscan High School  Barbizon Modeling and Acting School 
 פרופיל ב-IMDb
 
שון פריס (באנגלית: Sean Faris; נולד ב-25 במרץ 1982) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי.
ביוגרפיה

פריס נולד ב-25 במרץ 1982 ביוסטון, טקסס, בנם של  קתרין מילר ווורן סטיבן פריס. משפחתו הייתה ממעמד הפועלים והתגוררה בבית קטן ביוסטון; הוא עבר לאוהיו בגיל 12, שם למד בתיכון פדובה פרנציסקני בעיר פארמה ובבית ספר לדוגמנות ומשחק ברביזון (אנ') בקליבלנד.
לאחר סיום לימודי התיכון עבר ללוס אנג'לס על מנת לפתח את קריירת המשחק שלו.
קריירה

בשנת 2001 הופיע בתפקיד קטן בסרט המלחמה של מייקל ביי, "פרל הארבור" ובתפקיד הראשי בסרט האימה "The Brotherhood II". בנוסף, שיחק במשך ארבעה פרקים בסדרה "לא לבושה" ברשת MTV.
בשנת 2004 שיחק בסרט הנעורים "מסיבת פיג'מות" לצד שרה פקסטון. מ-2004 ועד 2005 שיחק בתפקיד הראשי בדרמת הנעורים "Life as We Know It" המבוססת על רומן מאת מלווין ברג'ס.
בשנת 2005 שיחק בקומדיה המשפחתית "שלי, שלך, שלנו".
בשנת 2008 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "לעולם אל תיכנע". באותה שנה גילם שחקן רוגבי בדרמת הספורט "חזק לנצח".
בשנת 2010 שיחק במספר פרקים של סדרת הטלוויזיה "יומני הערפד".
בשנת 2011 דיבב דמות במשחק הווידאו "Need for Speed: The Run" מסדרת "Need for Speed".
בשנת 2013 החל לשחק בעונה הרביעית והחמישית של הסדרה "שקרניות קטנות", בתפקיד השוטר גבריאל הולברוק. באותה שנה שיחק בתפקיד הראשי בסרט הפשע "מהלך גורלי" (אנ'). ב-2014 התארח בסדרה "על טבעי".
בשנת 2017 שיחק בסרט הטלוויזיה "The Joneses Unplugged" לצד מישה ברטון.
חיים אישיים

ב-5 בספטמבר 2017, פריס והשחקנית שרי דיילי הודיעו שהם נישאו במהלך חגיגות הברנינג מן של אותה שנה. בנובמבר 2021, הם הודיעו באינסטגרם שהם מצפים לילד ראשון[דרושה הבהרה].
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Twisted | פרננדו קסטיו |  |
| 2001 | פרל הארבור | אקדוחן |  |
| 2001 | The Brotherhood II: Young Warlocks | ג'ון ואן אוון |  |
| 2004 | מסיבת פיג'מות (אנ') | סטיב פיליפס |  |
| 2005 | שלי, שלך, שלנו (אנ') | וויליאם בירדסלי |  |
| 2008 | לעולם אל תיכנע | ג'ק טיילר |  |
| 2008 | Forever Strong | ריק פנינג |  |
| 2009 | Ghost Machine | טום |  |
| 2010 | מלך הלוחמים | קיו קוסאנאגי (אנ') |  |
| 2011 | Freerunner | ריאן | גם מפיק בפועל |
| 2012 | בית המצבור | דייוויד נאש |  |
| 2013 | Lost for Words | מייקל | גם מפיק בפועל |
| 2013 | מהלך גורלי (אנ') | ניק |  |
| 2013 | NYC Underground | לוגן מונטגומרי |  |
| 2015 | Adulterers | סמואל | גם מפיק |
| 2016 | Female Fight Club | פוטר |  |
| 2017 | Gangster Land | ג'ק מקגורן |  |
| 2017 | Surprise Me! | ג'ף באצ'מן |  |
| 2019 | I Am Not for Sale: The Fight to End Human Trafficking | מיקל |  |
| 2020 | Algorithm: Bliss | ויק |  |
| 2022 | The Bay House | קאם ברוקס |  |
| 2023 | Sparkle: A Unicorn Tale | קארל |  |
| 2023 | A Gettysburg Christmas | ניק |  |
| TBA | Barefoot Warriors |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | לא לבושה (אנ') | דארן | 4 פרקים |
| 2002 | אצל סטיבנס (אנ') | סקוט ברוקס | פרק: "Where in the World Is Pookie Stevens?" |
| 2002 | סמולוויל | ביירון מור | פרק: "Nocturne" |
| 2003 | איב (אנ') | צ'יפ | פרק: "Player Down" |
| 2003 | מגרש ביתי | תיכוניסט | פרק: "The Search for Something More" |
| 2004 | בוסטון פאבליק (אנ') | טרוי מאני | פרק: "Chapter Seventy-Nine" |
| 2004–2005 | Life as We Know It (אנ') | דינו ויטמן | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2005–2006 | Reunion | קרייג ברוסטר | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2010 | יומני הערפד | בן מקיטריק | 3 פרקים |
| 2011 | העוקץ | שלי | 2 פרקים |
| 2011 | The Lost Valentine | לוקאס תומאס | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2012 | Christmas with Holly | מארק | סרט טלוויזיה של ABC |
| 2013–2015 | שקרניות קטנות | גבריאל הולברוק | 15 פרקים |
| 2014 | על טבעי | ג'וליאן דובאל | פרק: "Bloodlines" |
| 2016 | White Hot | באק מרצ'נט | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2017 | An Uncommon Grace | לוי | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2017 | The Joneses Unplugged | מת'יו ג'ונס | סרט טלוויזיה של Up TV |
| 2018 | A Veterans Christmas | ג'ו פטרסון | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2019 | Psycho Nanny | טוד | סרט טלוויזיה של Lifetime |
רשימה (בחירות)

רשימת מועמדים בבחירות המוניציפליות במדריד, 2015
רשימה (באנגלית: Electoral List) היא כלי פוליטי-מנהלי המשמש במסגרת ניהול מערכות בחירות מסוימות. אלו הן בחירות פרלמנטריות או מוניציפליות שאינן מבוססות על בחירה אישית בלבד במועמדים – קרי, בחירות בשיטה היחסית או בשיטת הטופס הכללי. היא מאפשרת בחירה במועמדים על בסיס קבוצתי, אך בגרסאות שונות שלה מאפשרת גם לתת תמיכה אישית למועמדים מתוך אותה קבוצה.
השיטה

בשיטת הרשימה מעמידות מפלגות או קבוצות המעוניינות להכניס את אנשיהן לבית נבחרים או לרשות מקומית רשימה של מועמדים מטעמן. הבוחר נותן את קולו למפלגה או לקבוצה מסוימות באמצעות תמיכה ברשימה שהגישו.
בבחירות בשיטה היחסית, המפלגות או הקבוצות שהגישו רשימות מועמדים זוכות למספר מסוים של מושבים באותו בית נבחרים בהתאם למספר הקולות שקיבלה כל אחת מהן, על פי מפתח חלוקה יחסי כלשהו (למשל שיטת ויקטור ד'הונד). מועמדי המפלגה או הקבוצה המדורגים במקומות הגבוהים ביותר ברשימה שהגישה מאיישים את המושבים שניתנו להן בבית הנבחרים. הם יוצרים במסגרתו את הסיעה מטעמן של אותה מפלגה או קבוצה. בהמשך חיי אותו בית נבחרים (עד הבחירות הבאות לאיושו) מהווה הרשימה עתודה לאותה סיעה, באופן שאם נפסקת חברותו בבית הנבחרים של אחד מחבריה מסיבה כלשהי ייכנס לשם במקומו המועמד הבא בתור ברשימה.
היתרון העיקרי של שימוש ברשימות מועמדים הוא במניעת הצורך לפצל את המדינה או הרשות המקומית שבה נערכות הבחירות לאזורי בחירה מרובים, שבכל אחד מהם ייבחר מועמד אחד על בסיס אישי. שימוש ברשימות מועמדים מאפשר לפצל את מרחב הבחירות לאזורי בחירה מעטים, שלכל אחד מהם יוקצו מושבים בבית הנבחרים הרלוונטי ובכל אחד מהם תיערך התמודדות על בסיס רשימתי. ניתן גם להותיר את מרחב הבחירות כאזור בחירה כללי אחד שבו יתמודדו רשימות המועמדים, כנהוג למשל בישראל.
השיטה > רשימה פתוחה או סגורה

במדינות העולם קיימות גרסאות רבות להצבעה על בסיס רשימות מועמדים. הן נבדלות ביניהן במידה שבה יש לבוחר אפשרות להשפיע על זהות המועמדים שייבחרו מתוך רשימת מועמדים מסוימת.
הצבעה ברשימה סגורה משמעה שלבוחר אין כל אפשרות להשפיע על זהות המועמדים שייבחרו מעבר לעצם תמיכתו ברשימה. למעשה – ובכך חסרונה של השיטה – עליו לתת תמיכה קולקטיבית לכל קבוצת המועמדים הנכללת ברשימה, גם אם היה מעדיף שלא לתת את תמיכתו לכל אחד מהם באופן אישי. יתרונה של השיטה הסגורה הוא בפשטותה והיא נוהגת בעשרות מדינות בעולם.
הצבעה ברשימה פתוחה מתקיימת בגרסאות רבות ומעניקה לבוחר אפשרות – צרה או רחבה – להשפיע על זהות המועמדים שייבחרו מתוך רשימת מועמדים. כך, הבוחר יכול להצביע עבור רשימה ובנוסף ניתן לו מספר מסוים של קולות העדפה (אחד או יותר) שהוא מעניק למועמדי הרשימה על בסיס אישי. לעיתים אין לבוחר קול עבור רשימה אלא קולות העדפה בלבד. המשמעות של הצבעת הבוחר נקבעת על פי נוסחאות קבועות מראש, המכריעות באיזו מידה יכולה תמיכה אישית במועמד מסוים להתגבר על סדר המועמדים ברשימה כפי שנקבע מראש. הצבעה בשיטה זו עשויה להביא למתן עדיפות למועמדים הנמצאים במקומות נמוכים ברשימה עד כדי בחירתם על פני מועמדים הממוקמים במיקום גבוה משלהם. בגרסאות הפתוחות ביותר של השיטה קובעים קולות הבוחרים בלבד את זהות המועמדים שייבחרו מתוך רשימה מסוימת, כאשר לדירוג הרשימתי המקורי שלהם אין משקל והוא משמש רק להכרעה בין שני מועמדים שזכו בשיעור תמיכה שווה. בשיטה הפתוחה ביותר, הנקראת Panachage, ניתן לבוחר מספר קולות כמספר המושבים לבחירה בבית הנבחרים, והוא רשאי לחלק אותם בין מועמדים בכל רשימות המועמדים העומדות לבחירה, ואף לתת למועמד אחד מספר קולות. שיטה זו נוהגת במדינות אחדות באירופה ובאמריקה.
בישראל

בבחירות הכלליות בישראל נוהגת שיטת בחירות ארציות בהן מתמודדות רשימות ארצית (ללא מחוזות בחירה) וסגורה, כלומר ללא מתן אפשרות לבוחר להשפיע על סדר המועמדים ברשימה. הפעלתה מוסדרת במסגרת חוק הבחירות לכנסת. השיטה היחסית הנוהגת להקצאת מושבים בכנסת לרשימות השונות היא שיטת בדר-עופר, המעוגנת גם היא בחוק הבחירות לכנסת.
החוק מסדיר את הנושאים הבאים:
דרך הגשת הרשימות לוועדת הבחירות המרכזית
פרסום רשימות המועמדים לשם הבאתן לידיעת ציבור הבוחרים
כללי הזכאות להיכלל ברשימת מועמדים, לרבות הכללים שבהתקיימם מנוע אדם מלהיכלל בה
הטעמים לבקשה לפסילת מועמדותה של רשימה מסוימת ודרכי הדיון בבקשה.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל נוהגת גם כן שיטת הרשימות במסגרת הבחירות למועצות הרשויות המקומיות (ראשי הרשויות נבחרים בבחירה אישית).
בישראל > הרכבת רשימות המועמדים

חוק הבחירות לכנסת איננו מכיל הוראות בנוגע לאופן הרכבת הרשימה מטעמה של קבוצה או מפלגה מסוימת.
משנת 1992 רשאיות רק קבוצות שנרשמו כמפלגות להגיש רשימות מועמדים לבחירות. מספר מפלגות רשאיות להגיש יחד רשימת מועמדים משותפת שיש בה נציגים של כמה מפלגות, אך מפלגה אחת לא רשאית לשלוח נציגים לכמה רשימות מועמדים. מאז מוסדר נושא הרכבת הרשימות במסגרת חוק המפלגות. חוק זה קובע כי מפלגה תקבע את מועמדיה לבחירות לכנסת בהליך שיוגדר בתקנון המפלגה, כלומר שההליך נתון לבחירתה של כל מפלגה.
השיטות לאיוש רשימות מועמדים לכנסת שנהגו במפלגות בישראל במהלך השנים היו שונות:
איוש על ידי ועדה מסדרת
איוש על ידי ראש המפלגה
איוש על פי החלטות מועצות הרבנים של מפלגות דתיות
בחירה על ידי חברי הוועידה או המרכז של המפלגה
בחירות מקדימות על ידי חברי המפלגה.
חוק המפלגות קובע כי במידה ומפלגה בחרה להרכיב את רשימת מועמדיה לבחירות במסגרת בחירות מקדימות, עליה לערוך אותן בהתאם להוראות חוק בחירות לגופים ציבוריים, תשי״ד–1954.
משמעות מסירת אופן הרכבת הרשימה לכנסת לשיקולה של כל מפלגה היא כי מפלגה רשאית להרכיב את הרשימה תוך הותרת מועמדים של קבוצות מסוימות מחוץ לה. כך לדוגמה נוהגות חלק מהמפלגות הדתיות בישראל שלא לכלול נשים ברשימות המועמדים שלהן לכנסת.
הערות שוליים

↑  בבחירות לסנאט של ארצות הברית, לדוגמה, נבחרים הסנאטורים על בסיס אישי, כאשר מחוז הבחירה שלהם הוא המדינה שאותה הם מבקשים לייצג, בשלמותה.
↑  בנושא זה חלות הוראות חוק הרשויות המקומיות (בחירות), תשכ״ה–1965 וחוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות), התשנ״ד–1994.
↑  סעיף 4 לחוק הבחירות לכנסת.
↑  סעיף 16 לחוק המפלגות.
↑  סעיף 17 לחוק המפלגות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1082241 
טופס הצבעה לפרלמנט במחוז הבחירה המזרחי של לוקסמבורג, 2009. בטופס שבע רשימות מועמדים. בידי הבוחר היו שישה קולות. הוא היה רשאי לתת את כולם לרשימה אחת על ידי סימון העיגול שמעליה, או לחלקם בין המועמדים ברשימות השונות ולתת 1-2 קולות למועמד
שחף האנדים

| שחף האנדים |
| --- | --- |
 שחף האנדים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיים
סוג:: כרויקוצפלוס
מין:: שחף האנדים
שם מדעי
 Chroicocephalus serranus ‏טשודי, 1844
תחום תפוצה


שחף האנדים (שם מדעי: Chroicocephalus serranus) הוא מין של שחף החי בדרומה של אמריקה הדרומית. ראשו של שחף האנדים שחור, והוא שייך לסוג כרויקוצפלוס.
מאפיינים

השחף חי באזור הרי האנדים כפי ששמו מרמז. הוא נמצא בארגנטינה, בוליביה, צ'ילה, קולומביה, אקוודור ופרו. בשונה מרוב השחפים, שחף זה חי בדרך כלל באזורים יבשתיים ומקנן בין ההרים. הוא נפוץ גם בשדות מרעה, בריכות, נהרות ואגמים.
זהו השחף הגדול ביותר בסוגו, והוא מגיע לאורך 45–48 ס"מ בממוצע. הוא בעל ראש שחור, מקור אדום, רצועה אדומה מסביב לעיניים ורגליים אדומות. הנוצות לבנות-ואפורות בכנפיים והקצוות שחורים.
השחף ניזון מדגים, חרקים, זוחלים קטנים, תולעים, אפרוחים של עופות אחרים ונבלות, והוא גם מחטט באשפה.
שאולי הלוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במאי 1977 (בן 47)
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  דיבוב
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 
שאולי הלוי (נולד ב-20 במאי 1977) הוא במאי דיבוב, מפיק דיבוב ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

הלוי נולד בישראל. הוא בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב בירושלים.
ב-1997 החל הלוי לדבב באולפני תומיתות לצד המדבבים דן שצברג, אסף אבידן וגדי לוי. בין הסדרות בהן דיבב נכללות "בוב הבנאי" (מאק ורולי), "נדב ידי זהב" (פיליפס), "הדרדסים" (גרגמל), "דן הדוור" (מר כהן ופקד משה), "פנדה ג'ין ג'ין" (גרימסטר), "פימפה" (ארמנדו), "רחוב החיות 64", "הילדים מארץ עוץ" ו"שלוש, שתיים, אחת - פינגווינים!" (קווין).
בשנת 2000 ביצע שירי פתיחה כגון "רולי פולי אולי", "צ'רלי צוק", "בית משותף" ו"בידאמן".
חיים אישיים

הלוי נשוי והוא אב לשתיים, שאף הן עוסקות בדיבוב.
שטרלזונד

ערך זה עוסק בעיר בצפון-מזרח גרמניה. אם התכוונתם לסיירת קלה של הצי הקיסרי הגרמני, ראו .
שטרלזונד (בגרמנית: Stralsund) היא עיר בצפון-מזרח גרמניה. העיר נמצאת במדינה הפדרלית הגרמנית מקלנבורג-מערב פומרניה, על חוף הים הבלטי, כשמצר ים מפריד בינה לבין האי ריגן. כלכלתה של העיר מתבססת על ספנות ודיג. בנוסף, מתפתחת בה כלכלה המבוססת על תיירות.
בעיר נמצאים כנסיית מריה הקדושה, שנשאה את תואר הבניין הגבוה בעולם במשך כ-22 שנה, ואתר המורשת העולמית המרכזים ההיסטוריים בשטרלזונד-ובוויסמר.
מראה אווירי של שטרלזונד, מאי 2011
היסטוריה

ההתיישבות במקום החלה בימי הביניים ככפר דייגים ונמל. במאה ה-13 היגרו לכפר מתיישבים גרמנים, סוחרים ויורדי ים דנים והגדילו את מספר תושביה. לאחר שהוכרה כעיר, הייתה חלק מנסיכות רוגיה שהייתה כפופה לממלכת דנמרק. שמה ניתן לה בשנת 1240 על ידי הנסיך הבוחר לאחר שהגדיל את שטח השיפוט של העיר.
בשנים הבאות איימה התפתחותה של העיר על כוחה של ליבק, העיר החזקה באזור ובעימות שנוצר בשנת 1249 נשרפה שטרלזונד עד היסוד.
העיר נבנתה מחדש וכאמצעי זהירות נוספה לה חומה ובה 30 מגדלי שמירה ו-11 שערים.
לאחר שהמשיכה לגדול משמעותית, הצטרפה בשנת 1293 לברית ערי הנזה. ב-1370 נחתם בה חוזה שטרלזונד שהסדיר את זכויות סוחרי הברית מול דנמרק.
במאה ה-17 התרחש בעיר המצור על שטרלזונד (1628) במסגרת מלחמת שלושים השנים. תושבי העיר, שנתמכו על ידי חיל מצב דני-שוודי, נאלצו להתגונן מפני צבאה של האימפריה הרומית הקדושה שנזקק לשליטה בנמל, ולבסוף הוסר מעליהם האיום. לאחר קרב שטטין (1630) הפכה שטרלזונד לאחד משני המבצרים השוודים החשובים בדוכסות פומרניה, בנוסף לשטטין (כיום שצ'צ'ין).
לאחר שלום וסטפאליה סופחה שטרלזונד לשטחה של שוודיה.
ב-1807 וב-1809 הותקפה העיר על ידי צבאו של נפוליאון במסגרת המלחמות הנפוליאוניות ונשלטה על ידי צרפת לתקופות קצרות. בקונגרס וינה הוחזרה העיר לשליטת דוכסות פומרניה, הפעם כחלק מפרוסיה.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסר מידע על תקופת מלחמות העולם וביניהן.
משנת 1949 הייתה שטרלזונד בשטחי מזרח גרמניה. מאז איחוד גרמניה העיר היא חלק ממדינת מקלנבורג-מערב פומרניה שברפובליקה הפדרלית הגרמנית.
תושבים מפורסמים

יואכים ניקולאס אגרט
אנגלה מרקל
קרל וילהלם שלה
ערים תאומות

שוודיה מאלמה, שוודיה
לטביה ונטספילס, לטביה
שוודיה טרלבורג, שוודיה
פולין סטארגארד שצסינסקי, פולין
הערות שוליים

↑  Historic Centres of Stralsund and Wismar, באתר אונסק"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554824305171  BnF: cb11972286w (data)  CiNii: DA04115762  GND: 4057860-4  LCCN: n50027114  MusicBrainz: 2a975aa6-0e96-4c7e-a150-a3fc61588ce7  NKC: ge130964  NSK: 000759207  VcBA: 494/32997  VIAF: 146061010   WorldCat (עם VIAF): 146061010
שטרויזל

| --- | --- |

שטרויזל
 
 מאכלים
 סוג:  מזון 
 מוצא:  גרמניה 
 מרכיבים עיקריים:  חמאה, קמח, סוכר 
 
שטרויזל
שטרויזל (מגרמנית: Streusel) הוא ציפוי פירורים המקובל באפייה ומגדנאות שמקורו בגרמניה.
אטימולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מרכיבים

מרכיביו הבסיסיים של השטרויזל הם חמאה, קמח וסוכר. למתכון הבסיסי מקובל להוסיף תבלינים כמו קינמון או וניל, קקאו, לימון או אגוזים.
הכנה

בתחילה מעורבבים סוכר וחמאה רכה במעבד מזון. לאחר מכן מעורבב הקמח לתוך הבלילה עד להיווצרות פירורים ואלה מפוזרים על המאפה לפני אפייתו או במהלכה.
שימושים

בשטרויזל נהוג לצפות מאפינס, לחמים, פאיים ועוגות (עוגת פירורים).
ראו גם

קרמבל