stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליטל ביג
היסטוריה

הלהקה הכריזה על הקמתה לראשונה ב-1 באפריל 2013, כשהיא מוציאה לאור את הקליפ "Every Day I'm Drinking" ביוטיוב. כבר ב-2 ביולי 2013 במועדון "A2" הלהקה ערכה את הופעתה הציבורית הראשונה במופע הפתיחה של Die Antwoord. האלבום הראשון של הלהקה With Russia From Love יצא ב-17 במרץ 2014.
לאורך כל קיומה, ליטל ביג יוצאת להופעות באירופה וברוסיה
ב-9 בספטמבר 2015 יצא סרטון לשיר "GIVE ME YOUR MONEY" בהשתתפות טומי קאש, המקורב בסגנון לאמן האסטוני. במקביל ליציאת הסרטון, הופיע פרק פיילוט של סדרת המיני-סדרה American Russians.
ב-19 בדצמבר 2015 הלהקה הוציאה את אלבומם השני - Funeral Rave, שתפס את המקום השמיני במצעד iTunes הרוסי בשבוע ה-52 של 2015 ובמקום החמישי ב-Google Play‏.
ב-21 במאי 2016, הוצגו קטעי הווידאו של הלהקה בטקס פרסי הווידאו למוזיקה של ברלין 2016.
ב-31 במרץ 2017, ערב יום הולדתם הרביעי, הוציאה הלהקה את הסינגל "Rave On"‏ וסרטון עם אותו שם. ב־25 באוגוסט 2017 יצא הסינגל "חיי לילה", שהוקלט בשיתוף עם הלהקה האלקטרונית הגרמנית אסקימו קאלבוי . ובפברואר 2018 זכה הקליפ LollyBomb במועמדות הסרטון הטוב ביותר למוזיקה בטקס פרסי פסטיבל הסרטים העולמי בלוס אנג'לס.
ב-1 באפריל 2018, הודיעה אחת הסולניות, אולימפיה איוולאבה, על פרישתה מהלהקה. "במשך חמש שנים עברנו דרך ארוכה יחד עם אולימפיה - צילמנו 14 מיליון סרטונים פלוס, ניגנו כ-300 הופעות, טיילנו במספר עצום של ערים בערימה של מדינות והצלחנו להפוך מפרויקט יוטיוב קטן ללהקת מוזיקה מכובדת ברחבי רוסיה ואירופה," נאמר בהודעה הרשמית.
ב-8 במאי 2018, הלהקה הוציאה את החלק הראשון של האלבום Antipositive‏ ואת הקליפ "Punks Not Dead", ב-5 באוקטובר - החלק השני של האלבום Antipositive‏. ואת הקליפ החדש Skibidi.‏ האחרון הפך לוויראלי לאחר שהתפשט אתגר אינטרנטי לחקות את הריקוד שמופיע בו.
ב-2 במרץ 2020 הוכרז כי הלהקה תייצג את רוסיה בתחרות האירוויזיון 2020 ברוטרדם (הולנד) עם השיר Uno. ברם התחרות עצמה בוטלה בהמשך בעקבות מגפת הקורונה. עם זאת, השיר הפך לפופולרי מאוד והקליפ שלו צבר מעל ל-270 מיליון צפיות, מה שהפך אותו לסרטון הפופולרי בערוץ היוטיוב של האירוויזיון.
ב-1 במרץ 2021 הודיעה הלהקה על פטירתה של אחת המייסדות, הזמרת אנה קאסט. בהמשך אותו החודש פרסמה את הסינגל "Sex Machine" והודיעה שאין בכוונתה לייצג את רוסיה באירוויזיון אותה שנה. ב-6 באוגוסט 2021, הוציאה הלהקה את הסינגל "Moustache", בהשתתפות הזמרת הישראלית נטע ברזילי. באותה שנה יצאה סינגל "Turn It Up" ביחד עם אוליבר טרי.
בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה שני הסולנים בלהקה, פרוסיקין וטאיורסקאיה היגרו ללוס אנג'לס, קליפורניה במרץ 2022. הם הצהירו כי היו ברשימות השחורות של הממשלה וכי לא הורשו להופיע ברוסיה. כשנשאלו האם בכוונתם לשוב לרוסיה השיבו שהדבר יהיה אפשרי רק "כשפוטין יעזוב". ביוני 2022 הלהקה פרסמה את הסינגל "Generation Cancellation" הנושא מסרים כנגד המלחמה. הקליפ מצייר את המלחמה בדמותו של פוליטיקאי זקן ותאב בצע המשחק שח-מט בחיילים.
הרכב > חברי הלהקה

הרכב נוכחי
איליה פרוסיקין - שירה (2013—)
סרגיי מקארוב - DJ גיבוי ווקאלי, מפיק צלילים (2013—2022)
אנטון ליסוב - שירה, גיטרה (2014—2022)
סוניה טאיורסקאיה - שירה (2016—)
חברים לשעבר
אנה קאסט - שירה (2013—2014)
אולימפיה איוולאבה - שירה (2013—2018)
גלריית תמונות

איליה פרוסיקין
אולימפיה איוולאבה
אנטון ליסוב
סוניה טאיורסקאיה
הרכב ליטל ביג בשנת 2016
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: With Russia From Love
2015: Funeral Rave
2018: Antipositive, Pt. 1
2018: Antipositive, Pt. 2
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2019: Live in St. Petersburg
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2017: Rave On
2019: Skibidi
2019: Go Bananas
הערות שוליים

↑  Группа Little Big будет представлять Россию на конкурсе "Евровидение" ערוץ 1 הרוסי
↑   משה קוטנר, "ליטל ביג" מציגים את רוסיה האחרת, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2013
1 2  Die Antwoord vs Little Big // Собака.ru
↑  Ильич и Гокк (LITTLE BIG) — Интервью (Тула 31.10.2014)
1 2  "Страница альбома WITH RUSSIA FROM LOVE на офф. сайте Little Big". אורכב מ-המקור ב-2018-04-21. נבדק ב-2016-05-11.
↑  Вероника Мечкивская (2016-04-06). "Илья Прусикин: «Little Big – музыкальное отражение общества»". Роккульт. אורכב מ-המקור ב-2016-07-27. נבדק ב-2018-03-04.
↑  Афиша Daily: Little Big: как самая гадкая группа России пришла к успеху
↑  "LITTLE BIG TOUR". אורכב מ-המקור ב-2016-05-23. נבדק ב-2016-05-11.
↑  Little Big: знаменитые дикие русские, НГС Афиша, 22.12.2015
↑  Плейлист American Russians на канале Little Big.
↑  Песня Ёлки про аутизм попала в чарты российского iTunes, lenta.ru «Официальные чарты российского iTunes за 52-ю неделю 2015 года: <…> Альбомы <…> 8. Little Big — Funeral Rave»
↑  "Чарты, рейтинги, хит-парады". Intermedia. 2015-12-31. נבדק ב-2017-09-23.
↑  Вероника Мечкивская (2016-04-06). "Илья Прусикин: «Little Big – музыкальное отражение общества»". Роккульт. אורכב מ-המקור ב-2016-07-27. נבדק ב-2018-03-04.
↑  Berlin Music Video Awards 2016 — So the 2016 Winners are…
↑  Berlin Music Video Awards 2016 — Meet the nominees (ארכיון)
↑  Little Big — Rave On на iTunes
↑  "Альбом в iTunes: The Scene (Eskimo Callboy)". iTunes. נבדק ב-2017-06-10.
↑  Global Film Festival Awards 2018
↑  Наш клип «LollyBomb» выиграл в номинации Best Music Video…
↑  Официальная группа Little Big «ВКонтакте»: «Друг, у нас для тебя есть важные новости».
↑  Antipositive, Pt. 1 на iTunes
↑   ליטל ביג, בביצוע Punks Not Dead, סרטון  באתר יוטיוב
↑  Antipositive, Pt. 2 на iTunes
↑  Little Big (2018-10-05). "LITTLE BIG - SKIBIDI (official music video)". נבדק ב-2018-10-05.
↑  "Альбом «Skibidi» (Little Big)". נבדק ב-2019-02-26.
↑  The internet is going bonkers over the Macarena-like #skibidichallenge, Dailydot.com, ‏15 באוקטובר 2018
↑  Группа Little Big будет представлять Россию на конкурсе "Евровидение" Первый канал
↑  Little Big’s “Uno” is now the most watched video EVER on the official Eurovision YouTube channel
↑  "Страница альбома FUNERAL RAVE на офф. сайте Little Big". אורכב מ-המקור ב-2018-03-14. נבדק ב-2016-05-11.
↑  Antipositive, Pt. 1 на iTunes
↑  Antipositive, Pt. 2 на iTunes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010312735105171  ISNI: 0000 0004 7043 7582  MusicBrainz: cbe51088-e4d8-463e-9f4e-e83fa64d3f5e  VIAF: 44151302855848661885   WorldCat (עם VIAF): 44151302855848661885
כנסיית סן סלבדור

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  ישו 
 כתובת:  עיריית ונציה-מוראנו-בוראנו 
 מיקום:  ונציה 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1141
 תאריך פתיחה רשמי:  1141 
 חומרי בנייה:  לבנה 
 אדריכל:  טוליו לומברדו, Giorgio Spavento, Giuseppe Sardi 
 סגנון אדריכלי:  רנסאנס 
 קואורדינטות:  45°26′12″N 12°20′11″E﻿ / ﻿45.4366°N 12.3365°E﻿ / 45.4366; 12.3365
 www.chiesasansalvador.it
 he
 
כנסיית סן סלבדור (בונטית: San Salvador; באיטלקית: Chiesa di San Salvatore - "כנסיית סן סלבטורה") היא כנסייה הממוקמת במרקריה - רחוב הקניות המרכזי של העיר ונציה שבאיטליה.
היסטוריה

הכנסייה הראשונה באתר זה הוקמה בשנת 1177 על ידי האפיפיור אלכסנדר השלישי, זמן קצר לאחר עשיית השלום בינו לבין פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבזיליקת סן מרקו הסמוכה.
עבודות הקמת מבנה הכנסייה הנוכחי החלו בשנת 1508 בתכנונו של ג'ורג'ו ספאוונטו, ונמשכו, לאחר מותו של ספאוונטו בשנת 1509, בתכנונו של וינצ'נזו סקאמוצי ויאקופו סאנסובינו.
חזית הכנסייה נבנתה בשנת 1663 בתכנונו של ג'וזפה סארדי.
בסמוך למבנה נבנה מנזר (המשמש כיום כמשרדי חברת הטלפונים האיטלקית).
בכנסייה מספר יצירות אמנות ובהם "הבשורה" ו"ההשתנות" מעשה ידי טיציאן.
לחיות (סרט, 2010)

| --- | --- |

 בימוי:  יורי ביקוב 
 הופק בידי:  אלכסיי אוצ'יטל 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 הקרנת בכורה:  2010 
 משך הקרנה:  74 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חיות (ברוסית: Жить) הוא סרט דרמה רוסי משנת 2010 שנכתב ובוים על ידי יורי ביקוב, שזהו סרט הביכורים שלו כבמאי.
עלילה

בחיק הטבע הרוסי, מיכאיל יוצא לציד כשהוא נתקל באנדריי, עבריין שנמלט משלושה גברים שמנסים להרוג אותו. הם נאלצים לנסות לברוח יחד, תחילה במכוניתו של מיכאיל, אחר כך ברגל, בזמן שמתחולל מתח ביניהם, על רקע העולמות השונים שכל אחד מהם בא ממנו.
שחקנים ודמויות

ולדיסלב טולדיקוב בתפקיד מיכאיל
דניס שבדוב בתפקיד אנדריי
סרגיי בלייב כדייג
אלכסיי קומאשקו כסרגיי
סרגיי סוסנובסקי כזקן
קונסטנטין סטרלניקוב בתפקיד אולג
סרגיי ז'רקוב כאיוואן
ביקורת

ה"וראייטי" תיאר את הסרט כ"בכורה קולנועית בעלת ביטחון מרשים", תוך שהוא מצוין כי הסרט היה נושא למחלוקת בשל "מותה של חיה על המסך" (אם כי כותרות הסיום של הסרט קובעות כי שום חיה לא נפגעה בפועל).
פרסים ומועמדויות

פרס הסרט העלילתי הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי לזכויות אדם, 2010
הערות שוליים

↑  Юрий Семченков (2013-09-12). "Непрокатное кино Юрия Быкова". «О чём говорит Смоленск». אורכב מ-המקור ב-2016-09-24. נבדק ב-2015-02-16.
↑  Olga Artemyeva. "Бег зайца по полям. «Жить», режиссер Юрий Быков". Iskusstvo Kino.
1 2  Leslie Felperin, "Review: 'To Live'", Variety, June 20, 2010.
↑  "ИТОГИ XVI МЕЖДУНАРОДНОГО ФЕСТИВАЛЯ ФИЛЬМОВ О ПРАВАХ ЧЕЛОВЕКА "СТАЛКЕР"". Kinotavr. אורכב מ-המקור ב-2013-08-06. נבדק ב-2019-10-09.
| יורי ביקוב |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | לחיות (2010) • הברינקס (2012) • המייג'ור (2013) • השוטה (2014) • עצי אשוח 1914 (2014, נובלת "הדוב") • השיטה (2015) • מעבר לכוכבים (2017, חלקית) • רדומים (2017) • המפעל (2018) • השומר (2019) • אפס (2021) •  בעלים (2021) |  |
לוסי לטבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בינואר 1990 (בת 34) הרפורד, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 מדינה:  בריטניה
 השכלה:  אוניברסיטת צ'סטר 
 תקופת הפעילות:  יוני 2015 – יוני 2016 (כשנה)
 מעסיק:  Countess of Chester Hospital 
 
לוסי לטבי (באנגלית: Lucy Letby; נולדה ב-4 בינואר 1990) היא רוצחת סדרתית בריטית, אשר רצחה שבעה תינוקות בין השנים 2015–2016, בעת שעבדה כאחות מוסמכת בבית החולים הרוזנת צ'סטר (אנ'), באמצעות הזרקת אינסולין ואוויר לדמם, והזנת יתר בכפייה באמצעות זונדה. היא נעצרה ב-2018 בעקבות סדרת מקרי מוות אשר נותרו בלתי מפוענחים עד אותה עת ושוחררה בערבות, אולם נעצרה בשנית ב-2019 ובשלישית ב-2020, בעקבות חשדות חוזרים ונשנים על אודות פגיעה מכוונת בילודים שהיו תחת השגחתה. מתוך תשעה עשר סעיפי האישום השונים שהוגשו נגדה הורשעה בשלושה עשר בסך הכול, שבעה מהם בגין רצח ושישה בגין ניסיון לרצח, פשעים אשר התרחשו לאורך תקופה בת כשנה. ב-21 באוגוסט 2023 נגזר עליה מאסר עולם.
ביוגרפיה

לוסי לטבי נולדה כבת יחידה ב-4 בינואר 1990 בהרפורד, אנגליה, הממלכה המאוחדת, והתחנכה בכמה בתי ספר ומוסדות לימודים שונים ברחבי העיר, ביניהם בקולג' החטיבה העליונה של הרפורד (אנ'). לאחר מכן המשיכה את חינוכה האקדמי באוניברסיטת צ'סטר (אנ'), בה פנתה ללימודי סיעוד שארכו כשלוש שנים, במהלכן עבדה גם כאחות-מתמחה בבתי חולים ומוסדות רפואיים רבים, כגון בית החולים לנשים של ליברפול (אנ') ובית החולים רוזנת צ'סטר (אנ'). היא סיימה את לימודיה בהצלחה ב-2011.
עם סיום לימודיה החלה לטבי לעבוד כאחות מוסמכת במחלקת הילודים של בית החולים רוזנת צ'סטר בצ'סטר, צ'שייר, ובפרופיל שפרסמה אודות עצמה ב-2013 הצהירה כי תחת אחריותה נמצאו ”מספר רב של תינוקות אשר דרשו רמות שונות של תמיכה וסיעוד” וכי נהנתה ”לצפות בהתקדמותם ולתמוך במשפחותיהם”. כמו כן נטלה חלק בקמפיין מימון שנועד לגייס כסף ותרומות עבור מחלקת ילודים חדשה בבית החולים. בעקבות תלונות בדבר התנהלותה הועברה לתפקיד משרדי ב-2016, בו נותרה עד למעצרה ב-2018.
מעצר

בעקבות שיעור תמותה גבוה ובלתי מוסבר ביחידה לטיפול נמרץ ביילוד בבית החולים הרוזנת צ'סטר, החליטה הנהלת המוסד ביולי 2016 להפסיק לקבל עוברים ופגים אשר נולדו בלידה מוקדמת קודם לשבוע השלושים ושניים של ההריון, ובמקום זאת הפנו אותם לבתי חולים אזוריים אחרים בצפון-מערב אנגליה, כגון בית החולים לילדים אלדר היי (אנ'). דוח מאת הארגון MBRRACE-UK שפורסם באותה העת דיווח כי מצא את שיעור התמותה עבור תקופה בת שנה בין יוני 2015 ליוני 2016 גבוה מהציפיות בכעשרה אחוזים.
סדרת חקירות מקדימות נפתחו בניסיון לקבוע את הסיבה לזינוק בשיעור התמותה, ונערכו במקביל לקבלת ביקורות עצמאיות מטעם גופים רפואיים נוספים כגון הקולג' המלכותי לרפואת ובריאות ילדים (אנ') והקולג' המלכותי לסיעוד (אנ'). על אף שהממצאים שאותרו הצביעו על ”התנהלות לא הולמת” במידה מסוימת מצד סגל האחים והאחיות של בית החולים, לא עלה בידי החוקרים לקבוע סיבה חד משמעית עבור שיעור התמותה, כאשר הדוחות של הארגונים החיצוניים אשר פעלו מחוץ לחקירה לא מצאו אף הם ראיות כלשהן, והצהירו בפירוש, ”לא זוהו אף גורם או סיבה שבעזרתם ניתן להסביר את העלייה המסתמנת באחוזי התמותה”.
לטבי נעצרה לבסוף ב-3 ביולי 2018 בעקבות חקירה שהתנהלה לאורך השנה החולפת והעלתה חשדות מוצקים נגדה בדבר שמונה מקרי רצח ושישה ניסיונות לרצח, לכל הפחות. חיפוש נערך בביתה, והחקירה אף הורחבה לבתי חולים אחרים בהם הועסקה לאורך הקריירה שלה, על אף שלא התגלו בהם כל ממצאים חריגים נוספים.
היא שוחררה בערבות כעבור שלושה ימים, ב-6 ביולי, בשעה שכוחות המשטרה המשיכו בחקירתם, ונעצרה בשנית כעבור קרוב לשנה, ב-10 ביוני 2019, בגין שמונת אישומי הרצח המקוריים ושלושה אישומים נוספים של ניסיון לרצח. לאחר מכן שוחררה בשנית, אך נעצרה שוב ב-10 בנובמבר 2020, ולמחרת היום הורשעה באופן רשמי בכלל אישומי הרצח אשר עמדו על מספרם הראשוני, ואישומי הניסיון לרצח אשר המשיכו לגדול ועמדו על כעשרה מקרים שונים. בקשתה לשחרור בערבות נדחתה והיא נותרה תחת משמורת המשטרה.
ביאורים

↑  אמהות ותינוקות: הפחתת סיכון באמצעות מבדקים וחקירות חסויות ברחבי הממלכה המאוחדת (Mothers and Babies: Reducing Risk through Audits and Confidential Enquires across the UK).
↑  לטבי ניסתה לרצוח כמה מבין עשרת התינוקות מספר פעמים, לפיכך מספר סעיפי אישום הנוגעים לניסיון לרצח עשויים להתקיים במקרה של תינוק אחד בלבד.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, ‏ביהמ"ש הבריטי גזר מאסר עולם על האחות לוסי לטבי שרצחה שבעה תינוקות שזה עתה נולדו, באתר מעריב אונליין, 21 באוגוסט 2023
↑  מי היא רוצחת התינוקות הסדרתית לוסי לטבי, תאגיד השידור הבריטי, פורסם במקור ב-18 באוגוסט 2023, אורכב מהמקור ב-18 באוגוסט 2023. (באנגלית)
↑  פרופיל – לוסי לטבי, צ'סטר סטנדרט, פורסם במקור ב-28 במרץ 2013, אורכב מהמקור ב-5 בדצמבר 2022. (באנגלית)
↑  חיפוש נערך בביתה של רוצחת הילדים מצ'סטר, צ'סטר סטנדרט, פורסם במקור ב-4 ביולי 2018, אורכב מהמקור ב-27 באוקטובר 2022. (באנגלית)
↑  חשיפה: כיצד מנהלי הקרן התעלמו מדאגות שהועלו בדבר התנהלותה של לטבי, כתב העת של שירות הבריאות הלאומי (אנ'), פורסם במקור ב-18 באוגוסט 2023, אורכב מהמקור ב-18 באוגוסט 2023. (באנגלית)
↑  פרשת התמותה בצ'שייר: המשטרה מרחיבה את החקירה לבית חולים נוסף, הגרדיאן, ג'וש האלידיי, נאזיה פארווין, פורסם במקור ב-4 ביולי 2018, אורכב מהמקור ב-4 ביולי 2018. (באנגלית)
↑  האחות המוסמכת לוסי לטבי נעצרה בגין תמותת התינוקות בבית החולים בצ'סטר, תאגיד השידור הבריטי, פורסם במקור ב-4 ביולי 2018, אורכב מהמקור ב-5 ביולי 2018. (באנגלית)
↑  חקירת המשטרה אודות תמותת התינוקות בבית החולים בצ'סטר הובילה למעצר נוסף של האחות, הגרדיאן, ג'וש האלידיי, פורסם במקור ב-10 ביוני 2019, אורכב מהמקור ב-27 באוקטובר 2022. (באנגלית)
↑  תמותת התינוקות בבית החולים בצ'סטר: האחות המוסמכת לוסי לטבי נעצרה שוב, תאגיד השידור הבריטי, פורסם במקור ב-10 בנובמבר 2020, אורכב מהמקור ב-27 באוקטובר 2022. (באנגלית)
↑  האחות המוסמכת לוסי לטבי מואשמת ברצח לאחר תמותת התינוקות בבית החולים בצ'סטר, הגרדיאן, פורסם במקור ב-11 בנובמבר 2020, אורכב מהמקור ב-15 באוקטובר 2022. (באנגלית)
↑  נדחה שחרורה בערבות של האחות מהרפורד לוסי לטבי, הרפורד טיימס, פורסם במקור ב-13 בנובמבר 2020, אורכב מהמקור ב-18 בנובמבר 2022. (באנגלית)
↑  משפטה של לוסי לטבי עתיד להתחיל בקרוב בגין מעורבותה בפרשת תמותת התינוקות בבית החולים הרוזנת צ'סטר במסגרת עבודתה בו כאחות מוסמכת, צ'סטר לייב, אלכס מקינטייר, פורסם במקור ב-30 בספטמבר 2022, אורכב מהמקור ב-19 באוגוסט 2023. (באנגלית)
1 2  בית המשפט שמע עדות שטענה כי לוסי לטבי עוררה תחושה של "נוכחות מרושעת" במחלקת הילודים, הגרדיאן, ג'וש האלידיי, פורסם במקור ב-10 באוקטובר 2022, אורכב מהמקור ב-12 באוקטובר 2022. (באנגלית)
↑  מי הם התינוקות שנרצחו על ידי האחות המוסמכת לוסי לטבי, איי טי וי, פורסם במקור ב-14 באוקטובר 2022, אורכב מהמקור ב-19 באוגוסט 2023. (באנגלית)
↑  משפטה של לוסי לטבי: האחות תיארה את מקרי המוות של התינוקות כדבר עצוב ואכזרי, הגרדיאן, ג'וש האלידיי, פורסם במקור ב-27 באוקטובר 2022, אורכב מהמקור ב-27 באוקטובר 2022. (באנגלית)
↑  האחות המוסמכת לוסי לטבי נמצאה אשמה ברצח שבעה תינוקות בבית החולים בצ'סטר, הגרדיאן, ג'וש האלידיי, פורסם במקור ב-18 באוגוסט 2023, אורכב מהמקור ב-18 באוגוסט 2023. (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות‏, האחות הבריטית שרצחה שבעה תינוקות נשלחה למאסר עולם: "אכזרית וסדיסטית", באתר וואלה, 21 באוגוסט 2023
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לוסי לטבי".
לייט נייט (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  נישה גנטרה 
 הופק בידי:  בן בראונינג, מינדי קלינג, ג'סי הנדרסון, הווארד קליין 
 תסריט:  מינדי קלינג 
 עריכה:  אלינור אינפנטה 
 שחקנים ראשיים:  אמה תומפסון ג'ון ארלי דניס או'הר מקס קסלה מגלין אצ'יקונווק איימי ראיין פול וולטר האוזר יו דנסי ריד סקוט מינדי קלינג ג'ון לית'גו אנאלי אשפורד 
 מוזיקה:  לזלי בארבר 
 צילום:  מתיו קלארק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  FilmNation Entertainment, Imperative Entertainment, 30West 
 חברה מפיצה:  אולפני אמזון, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בינואר 2019 
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה 
 תקציב:  4 מיליון דולר
 הכנסות:  15.4 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   latenight
 www.latenight.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
לייט נייט (באנגלית: Late Night) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 2019 בבימויה של נישה גנטרה על פי תסריט מאת מינדי קלינג. בסרט מככבים אמה תומפסון, קלינג, מקס קסלה, יו דנסי, ג'ון לית'גו, דניס או'הר, רייד סקוט, ואיימי ראיין. העלילה עוקבת אחר מנחה של תוכנית אירוח לילית אשר מנסה יחד עם כותבת חדשה בצוות שלה להציל את הקריירה שלה.
ב-2016 הוכרז הפרויקט בהפקת Fox 2000 Pictures לפי תסריט של קלינג, ובבימויו של פול פייג. באוגוסט 2017 החליפה גנאטרה את פייק וההפקה הועברה ל־FilmNation Entertainment. באפריל 2018 לוהקו רוב השחקנים והצילומים החלו חודש אחר כך בעיר ניו יורק. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-25 בינואר 2019.
"לייט נייט" יצא לאקרנים בארצות הברית ב-7 ביוני 2019. הסרט זכה לביקורות חיוביות, וקיבל שבחים על הסאטירה החברתית שבו, וכן שיבחו את הופעתה של תומפסון.
תקציר עלילה

קתרין ניוברי היא מנחה מהוללת של תוכנית אירוח ובעלת קריירה ארוכה כקומיקאית, אבל הרייטינג של תוכניתה צונח בעקביות. מנהלת הרשת, קרוליין מורטון, אומרת לקתרין שהיא צריכה לשפר את התוכנית, אחרת מישהו אחר יחליף אותה. בניסיון לשפץ את התוכנית היא מתחילה להעסיק כותבת חדשה בשם מולי פאטל, בעיקר בשל היותה אישה הודית, ואילו רוב הכותבים בצוות הם גברים לבנים. על אף שמולי מתקשה בהתחלה להתאקלם, היא מוכיחה את עצמה, ומספקת לקתרין חומר טוב להעלות בתוכנית, כמו גם רעיונות כיצד להגיע לקהל רחב יותר. התוצאות מוכיחות שהעסקתה של מולי השתלמה.
קתרין מגלה שקרוליין רוצה להחליף אותה בדניאל טננט, קומיקאי פופולרי, אבל קתרין חושבת שהקומדיה שלו היא וולגרית וגובלת בשנאת נשים. בעזרת הגיבוי של צוות כותבי התוכנית, קתרין ממרה את דרישות הרשת, ומחליטה להמשיך ולהנחות את התוכנית בעצמה.
יום אחד מודלף אימייל של אחד הכותבים, צ'ארלי, ומתברר שלקתרין היה איתו רומן, בתקופה שבעלה וולטר אובחן כחולה פרקינסון. בעיצומה של הדרמה, מפטרת קתרין את מולי, ואומרת לה שהיא מתנהגת גרוע בעקבות החדשות. לבסוף קתרין מתפייסת עם וולטר, וכן עם שאר הכותבים, אחר כך היא מתוודה על הרומן בפני הצופים. אבל הכנות שלה והתשוקה לתוכנית גורמים לקרוליין לשנות את דעתה, והיא מאפשרת לקתרין להמשיך להנחות את התוכנית. בהמשך קתרין מתנצלת בפני מולי ומעסיקה אותה מחדש.
שנה אחר כך הצוות הופך להיות למגוון יותר, מולי מקודמת לתפקיד כותבת מונולוגים, ותוכניתה של קתרין מצליחה יותר מתמיד.
צוות השחקנים

אמה תומפסון – קתרין ניוברי
מינדי קלינג – מולי פאטל
ג'ון לית'גו – וולטר ניוברי
יו דנסי – צ'ארלי פיין
ריד סקוט – טום קמפבל
מקס קאסלה – בורדיט
דניס או'הר – בראד
איימי ראיין – קרוליין מורטון
פול וולטר האוזר – מנקוסו
ג'ון ארלי – ריינולדס
מגלין אצ'יקונווק– רובין
אייק ברינהולץ – דניאל טננט
אנאלי אשפורד – מימי מיסמץ'
הלסטון סייג' – זואי מרטין
מארק קודיש – בילי קסטנר
סת' מאיירס – בתפקיד עצמו
ביל מאהר – בתפקיד עצמו
ג'ייק טאפר – בתפקיד עצמו
מריה דיזיה – ג'ואן
סאקינה ג'פרי – גברת פאטל, אמה של מולי
הפקה

בספטמבר 2016 פורסם שחברת Fox 2000 קנתה את הזכויות לפרויקט שנכתב על ידי מינדי קלינג, ושהיא תככב לצדה של אמה תומפסון. בנובמבר 2016 חתם פול פייג על חוזה לבימוי הסרט. אבל באוגוסט 2017 פורסם שנישה גנטרה תביים את הסרט.
בפברואר 2018 דווח ש-30West ו-FilmNation Entertainment מממנים את הסרט ומוכרים את זכויות ההפצה. באפריל 2018 לוהקו לסרט השחקנים ג'ון לית'גו, יו דנסי, ריד סקוט, פול וולטר האוזר, דניס או'הר, ג'ון ארלי, מקס קאסלה ומגלין אצ'יקונווק. שלב הצילומים החל ב-23 באפריל 2018 בניו יורק. איימי ראיין הצטרפה לקאסט בחודש מאי.
יציאה לאקרנים

הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-25 בינואר 2019 בפסטיבל הסרטים סאנדנס. אחרי כן רכשו אמזון סטודיוס את זכויות ההפצה בארצות הברית תמורת 13 מיליון דולר.
בבתי הקולנוע בארצות הברית הוקרן הסרט החל מ-7 ביוני 2019 בלוס אנג'לס ובניו יורק. בשבוע שלאחר מכן הופץ לכל רחבי המדינה.
הערות שוליים

↑  "LATE NIGHT (15)". British Board of Film Classification. 28 במאי 2019. נבדק ב-31 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Late Night – Financial Information". The Numbers. נבדק ב-13 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Late Night (2019)". Box Office Mojo. נבדק ב-5 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gabriella Geisinger (6 ביוני 2019). "Late Night reviews: 'Ludicrous comedy' 'has a lot of heart' and is full of 'INCISIVE barbs". Daily Express. נבדק ב-13 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fox 2000 Nabs Mindy Kaling's Hot Late-Night Talk Show Script (Exclusive)". hollywoodreporter.com. נבדק ב-16 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (28 בספטמבר 2016). "Mindy Kaling, Emma Thompson to Star in Late-Night Talk Show Film (EXCLUSIVE)". variety.com. נבדק ב-16 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lang, Brent (3 בנובמבר 2016). "Paul Feig in Talks to Direct Mindy Kaling Comedy (EXCLUSIVE)". variety.com. נבדק ב-16 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rebecca Ford (4 באוגוסט 2017). "Mindy Kaling Comedy 'Late Night' Taps 'Transparent' Director (Exclusive)". hollywoodreporter.com. נבדק ב-16 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (6 בפברואר 2018). "30West, FilmNation Back Mindy Kaling-Emma Thompson's 'Late Night'". variety.com. נבדק ב-7 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (16 באפריל 2018). "John Lithgow, Hugh Dancy & Others Join Mindy Kaling-Emma Thompson Comedy 'Late Night'". deadline.com. נבדק ב-16 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hipes, Patrick (24 באפריל 2018). "Denis O'Hare & More Round Out Cast Of 'Late Night'". deadline.com. נבדק ב-27 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (24 באפריל 2018). "Film News Roundup: Denis O'Hare, John Early Join Mindy Kaling's Comedy 'Late Night'". variety.com. נבדק ב-27 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreas Wiseman (2 במאי 2018). "Amy Ryan Joins Mindy Kaling And Emma Thompson In FilmNation-30West Talk Show Comedy 'Late Night'". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Debruge, Peter (28 בנובמבר 2018). "Sundance Film Festival Unveils 2019 Features Lineup". Variety. נבדק ב-28 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming Jr, Mike (26 בינואר 2019). "Amazon Closing Sundance Record $13M U.S. Rights Deal For 'Late Night'". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lang, Brent (28 בפברואר 2019). "Mindy Kaling's 'Late Night' Opening in June". Variety. נבדק ב-28 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (28 במאי 2019). "Mindy Kaling's 'Late Night' Will Go Wide A Week Later". Deadline Hollywood. נבדק ב-28 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
לי דה פורסט

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1873 קאונסיל בלאפס, ארצות הברית 
 פטירה:  30 ביוני 1961 (בגיל 87) הוליווד, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  טכנולוגיה, טלגרף אלחוטי, radiotelephony, מגבר מנורות, diode, היסטוריה של הטכנולוגיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות סן פרננדו של המיסיון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל  Northfield Mount Hermon School  בית הספר להנדסה ומדע שימושי של ייל  Sheffield Scientific School 
 מנחה לדוקטורט:  ג'וסיה וילארד גיבס 
 מוסדות:  המכון לטכנולוגיה של אילינוי 
 פרסים והוקרה:  מדלית אדיסון (1946)  פרס אוסקר לשם כבוד  מדליית ה-IEEE (1922)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (1977)  מדלית ג'ון סקוט (1929)  מדליית אליוט קרסון (1923)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  לגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  נורה סטנטון בלאץ' ברני (1908–1911)  מארי מוסקיני (1930–30 ביוני 1961)  לוסי שרדאון (1906–1906) 
 www.leedeforest.org
 תרומות עיקריות
 אודיון, טריודה, מגבר מנורות ושפופרת קתודית
 
לי דה פורסט (באנגלית: Lee De Forest;‏ 26 באוגוסט 1873 - 30 ביוני 1961) הוא ממציא אמריקאי שרשם במהלך חייו יותר מ-180 פטנטים. בין השאר נודע בשל המצאת האודיון (שפופרת ריק המגבירה זרמים אלקטרוניים), הטריודה, תוספות שונות לדיודה, מגבר מנורות ושפופרת קתודית, ועוד.
בבעלות דה פורסט היו 25 חברות. הוא הוציא חלק ניכר מכספו על תביעות משפטיות לגבי פטנטים. מספר שותפים בעסקיו הונו אותו, והוא נחשד כמי שהונה אחרים בעצמו.
הוא היה חבר ב"אגודת מהנדסי הרדיו" האמריקני, שהתמזג בהמשך ל-Institute of Electrical and Electronics Engineers. ב-1922 זכה לאות הוקרה מאגודה זו, מדליית ה-IEEE, על תרומתו להתפתחות הרדיו, וב-1946 קיבל את "מדליית אדיסון" של האגודה. על שמו נקראת מדליה חשובה של אגודה זו, "מדליית דה פורסט", המוענקת מדי שנה למהנדסים.
דה פורסט נישא ארבע פעמים במהלך חייו. ב-1906 נישא ללוסי שרדאון, אך הם התגרשו בהמשך אותה שנה. ב-1907 נישא למהנדסת והאדריכלית נורה סטנטון בלאץ' ברני, ונולדה להם בת בשם הארייט; הם התגרשו ב-1911. בסוף 1912 נישא למארי מאיו, וב-1919 נולדה בתם דינה; הם התגרשו ב-1930. בהמשך אותה שנה נישא לשחקנית הצעירה מארי מוסקיני, ששיחקה בסרטים אילמים, והם נותרו נשואים עד מותו ב-1961.
הרדיו הראשון של לי דה-פרוסט