stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סאלי הוקינס
קריירה

לאחר סיום לימודיה, הוקינס התגלתה על בימות התיאטרון בקומדיות שקספיריות כדוגמת "מהומה רבה על לא דבר" ו"חלום ליל קיץ" ובעיבוד המודרני למחזה "בית ברנרדה אלבה" של פדריקו גארסיה לורקה.
בשנת 2002 הופיעה לראשונה בסרט קולנועי - בדרמה הבריטית של מייק לי "הכל או כלום".
ב-2004 הופיעה בסרטו של לי "וירה דרייק" בתור סוזן, צעירה בריטית העוברת אונס במהלך דייט לילי ונכנסת להריון, ונאלצת לעבור הפלה. הוקינס שהופיעה בסרט לצדה של אימלדה סטאונטון שיחקה עמה גם בשנה שלאחר מכן במיני סדרה "פינגרסמית'". בנוסף השתתפה גם בדמותה של סליישר בסרט הפשע הבריטי "לאייר קייק".
ב-2007 הופיעה בתפקידי משנה בתור קייט בסרט הפשע של וודי אלן "חלומה של קסנדרה" ובמותחן המשטרה האלים "waz".
ב-2008 שיחקה בדרמה הקומית "חופשייה ומאושרת" בתפקידה השלישי תחת בימויו של מייק לי. בסרט גילמה את פאולין "פופי" קרוס מורה בבית ספר יסודי אופטימית במיוחד, מלאת חיים והומור שמאמינה כי יש ליהנות מהחיים ולנצל כל רגע להנאה ולבידור. על תפקידה זה זכתה הוקינס בפרס דוב הזהב לשחקנית הטובה ביותר במסגרת פסטיבל ברלין, כן זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט קומי/מוזיקלי.
ב-2009 השתתפה בדרמה הביוגרפית "פרח המדבר" העוסק בדמותה של ואריס דירי. הוקינס שיחקה בתפקיד מרלין, לונדונית מוכרת בחנות בגדים הנוטלת תחת חסותה את הפליטה הסומלית דירי ונותנת לה מקלט בביתה. הוקינס שיחקה גם תפקיד קטן בדרמה "לחנך את ג'ני" בתור שרה אשתו ואם ילדו של דייוויד גולדמן (פיטר סארסגארד).
ב-2010 כיכבה בקומדיה התקופתית "איזה מין שוויון" על אודות השביתה המפורסמת שהתרחשה בשנת 1968 במפעל המכוניות "פורד".
בשנת 2013 שיחקה הוקינס בדרמה של וודי אלן "יסמין הכחולה" בתפקיד ג'ינג'ר, אחותה של יסמין פרנסיס (קייט בלאנשט), תפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה הבריטי "מודי" לצד אית'ן הוק וקארי מאצ'ט.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | הכל או כלום | סמנת'ה |  |
| 2004 | וירה דרייק | סוזן וולס |  |
| 2004 | לאייר קייק | סלאשר |  |
| 2007 | חלומה של קסנדרה | קייט |  |
| 2007 | משוואת פרייס | אלי קרפנטר |  |
| 2008 | חופשייה ומאושרת | פופי קרוס | פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (2008) פרס דוב הכסף לשחקנית הטובה ביותר בפסטיבל ברלין (2008)  פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי (2008)  מועמדת פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית הטובה ביותר (2008)  מועמדת פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (2008) |
| 2009 | לחנך את ג'ני | שרה גולדמן |  |
| 2009 | פרח המדבר | מרילין |  |
| 2009 | Happy Ever Afters | מאורה |  |
| 2010 | It's a Wonderful Afterlife | לינדה / גיטלי |  |
| 2010 | לעולם אל תתן לי ללכת | מיס לוסי |  |
| 2010 | איזה מין שוויון | ריטה אוגריידי | מועמדת פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית הטובה ביותר (2010)  מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי (2010) |
| 2010 | צוללת | ג'יל טייט | מועמדת פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2010) |
| 2011 | Love Birds | הולי |  |
| 2011 | ג'יין אייר | מיס ריד |  |
| 2012 | תקוות גדולות | מיס ג'ו |  |
| 2013 | הכל בוהק | אולגה |  |
| 2013 | יסמין הכחולה | ג'ינג'ר | מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2013) מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2013)  מועמדת פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה (2013)  מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2013)  מועמדת פרס סטלייט לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנוע (2013) |
| 2013 | הכפיל | פקידת קבלה |  |
| 2013 | שיחת הטלפון | הת'ר | סרט קצר |
| 2014 | גודזילה | ד"ר ויוויאן גראהם |  |
| 2014 | X+Y | ג'ולי אליס | מועמדת פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2014) |
| 2014 | הדוב פדינגטון | מארי בראון |  |
| 2017 | מודי | מוד לואיס |  |
| 2017 | צורת המים | אלייזה אספוסיטו | מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (2017) מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (2017)  מועמדת פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי (2017)   מועמדת פרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר (2017)  מועמדת פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר (2017) |
| 2017 | פדינגטון 2 | מארי בראון |  |
| 2019 | גודזילה: מלך המפלצות | ד"ר ויוויאן גראהם |  |
| 2019 | יופי נצחי | ג'יין | מועמדת פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית הטובה ביותר (2019) |
| 2021 | ספנסר | מגי |  |
| 2021 | חבטה מנצחת (אנ') | ג'ין פליטקרופט |  |
| 2021 | ניקולס | האם וודול |  |
| 2022 | The Lost King | פיליפה לנגלי (אנ') |  |
| 2023 | וונקה | אמא של וילי |  |
| TBA | הממלכה של קנסקי | האם | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | נפגעים | אמה ליסטר | פרק: "To Have and to Hold" |
| 2000 | רופאים | שרה קרני | פרק: "Pretty Baby" |
| 2002 | מגעים אסורים | זינה בלייק | מיני-סדרה |
| 2003 | Promoted to Glory | ליסה | סרט טלוויזיה של ITV |
| 2003 | The Young Visiters | רוזלינד | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2003 | ביירון | מרי שלי | סרט טלוויזיה של BBC Two |
| 2003 - 2005 | הממלכה הקטנה | קטי | 3 פרקים |
| 2005 | Fingersmith | סוזן טרינדר | מיני-סדרה |
| 2005 | Twenty Thousand Streets Under the Sky | אלה | מיני-סדרה |
| 2006 | Shiny Shiny Bright New Hole in My Heart | נטלי | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2006 | H. G. Wells: War with the World | רבקה וסט | סרט טלוויזיה של BBC Two |
| 2006 | Man to Man with Dean Learner | דמויות שונות | 3 פרקים |
| 2007 | הטיית לב | אן אליוט (אנ') | סרט טלוויזיה של ITV |
| 2011 | Little Crackers | אמא | פרק: "Barbara Windsor's Little Cracker: My First Brassiere" |
| 2012 | טרמפ על מטאטא | הציפור | דיבוב; סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2016 | הכתר החלול | אלינור קובהאם | פרק: "Henry VI, Part I" |
| 2022 | דם חם | לו | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
מתיו מקונוהיי

| --- | --- |

מקונוהיי, 2014
 לידה:  4 בנובמבר 1969 (בן 55) ארצות הברית יובלדי, טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  Matthew David McConaughey 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טקסס באוסטין  Gorokan High School  Longview High School  Moody College of Communication 
 בת זוג:  קמילה אלבס (אנ')
 צאצאים:  Livingston Alves McConaughey, לוי מקונוהיי 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (2 במרץ 2014)  פרס ברית עיתונאיות הסרטים לשחקן הטוב ביותר (2013)  פרס גלובוס הזהב (2014)  פרס סאטורן  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 http://www.matthewmcconaughey.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
מתיו דייוויד מקונוהיי (באנגלית: Matthew David McConaughey; נולד ב-4 בנובמבר 1969) הוא שחקן קולנוע אמריקאי, זוכה פרס אוסקר.
את תפקיד הפריצה שלו עשה בדרמה המשפטית של ג'ואל שומאכר "עת להרוג" (1996), לאחר מכן קיבל תפקידים ראשיים בסרט המדע-בדיוני של רוברט זמקיס "קונטקט" (1997), בדרמה ההיסטורית של סטיבן ספילברג "אמיסטאד", (1997) ובסרט המלחמה "צוללת U-571" (2000).
בשנות ה-2000, מקונוהיי כיכב בקומדיות רומנטיות ובהן "מארגנת החתונות" (2001), "איך להיפטר מבחור ב-10 ימים" (2003), "אין כמו בבית" (2006), "המרוץ לזהב" (2008) ו"אקסיות לכל הרוחות" (2009). בשנת 2011, לאחר הפסקה של שנתיים ממשחק קולנועי, מקונוהיי החל להופיע בתפקידים דרמטיים יותר, החל מהדרמה המשפטית "סנגור במבחן" (2011), הקומדיה האפלה "ברני" (2011) וסרט הפשע "קילר ג'ו" (2012). הוא זכה לשבחים רבים על תפקידיו בסרט הדרמה "מג'יק מייק" (2012) ובסרט ההתבגרות "הסיפור של מאד" (2012).
בשנת 2013 נבחר לגלם את רון וודרוף, קאובוי שאובחן כחולה איידס, בסרט הביוגרפי "מועדון הלקוחות של דאלאס", תפקיד שזיכה אותו בשבחים רבים, כולל פרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

מקונוהיי נולד ביובלדי, טקסס שבארצות הברית. הצעיר מבין ילדיהם של מרי קתלין (לבית מקייב), סופרת וגננת בגן ילדים, ושל ג'יימס דונלד "ג'ים" מקונוהיי, יליד מיסיסיפי אשר גדל בלואיזיאנה, שם ניהל עסק לאספקת צינורות נפט; אשר מאוחר יותר שיחק פוטבול באוניברסיטת קנטקי ובאוניברסיטת יוסטון. הוא נבחר במקום ה-27 בדראפט של 1953 על ידי גרין ביי פאקרס, אך שוחרר לפני תחילת העונה ומעולם לא שיחק במשחק פוטבול רשמי ב-NFL.
הוריו של מקונוהיי נישאו זה לזה שלוש פעמים, לאחר שהתגרשו פעמיים. יש לו שני אחים גדולים יותר, מייקל ופטריק (שאומץ). מייקל, המכונה "תרנגול", הוא מיליונר שכיכב בסדרת הדוקו של CNBC "‏West Texas Investors Club" ובתוכנית המציאות "Rooster & Butch" משנת 2018 בערוץ A&E.
לאחר שהוריו התגרשו כשהיה בן 10, עבר לעיר לונגוויו שבמזרח טקסס, ולאחר שסיים את לימודיו התיכוניים עבר להתגורר למשך שנה באוסטרליה, שם עבד כעוזר עורך דין וכפקיד בנק.
לאחר שובו לארצות הברית למד לתואר ראשון בלימודי קולנוע באוניברסיטת טקסס באוסטין וסיים את לימודיו ב-1993.
קריירה

מקונוהיי החל את קריירת המשחק שלו ב-1991 כאשר הופיע בסרטי סטודנטים ובפרסומות טלוויזיה בטקסס. לאחר מכן הוא לוהק לסרטו הראשון, הקומדיה "טריפ נעורים", כשלצידו הופיעו בסרט עוד שני כוכבים עתידיים: בן אפלק ומילה יובוביץ'. לאחר מכן הופיע בתפקידי משנה במספר סרטים, אך הפריצה הגיעה כשגילם עורך דין ב"עת להרוג" (1996), עיבוד לספרו של ג'ון גרישם. מאז רכש מוניטין והחל להופיע בתפקידים ראשיים, בסרטים כדוגמת "קונטקט", "אמיסטאד", "החיים בשידור חי" ו-"U-571". הוא גם כיכב במספר קומדיות רומנטיות, וביניהן "מארגנת החתונות", "איך להיפטר מבחור ב-10 ימים" ו"אין כמו בבית".
בשנת 2005, כיכב מקונוהיי בסרט "סהרה" (שגרף הכנסות של כ-130 מיליון דולר).
בשנת 2006 כיכב בדרמת הספורט "כולנו מארשל" של ג'וזף מק'גינטי ניקול.
בשנת 2008, הופיע מקונוהיי בסרט "המירוץ לזהב" וב"רעם טרופי".
בשנת 2009 כיכב בסרט "אקסיות לכל הרוחות".
ב-2012 זכה מקונוהיי בפרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר על הופעתו הפרובוקטיבית בתור הרוצח השכיר ג'ו קופר במותחן האימה "קילר ג'ו". מקונוהיי זכה גם בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בתור החשפן דאלאס בדרמה הקומית של סטיבן סודרברג "מג'יק מייק".
ב-2013 הופיע בתפקיד רון וודרוף, בוקר הומופוב הנדבק במחלת האיידס בסרט "מועדון הלקוחות של דאלאס", תפקיד עליו זכה בפרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית השחקן הטוב ביותר.  באותה שנה שיחק בסרטו של מרטין סקורסזה, "הזאב מוול סטריט",לצידו של לאונרדו דיקפריו.
ב-2014 כיכב בסדרה הפשע "בלש אמיתי" ברשת HBO האמריקאית.
באותה שנה כיכב בסרטו של כריסטופר נולאן "בין כוכבים" שזכה לביקורות חיוביות וגרף מעל 670 מיליון דולר.
בשנת 2016 שיחק בסרטו של גאס ואן סנט, "ים של עצים" (The Sea of Trees).
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה "מכורים לזהב", באותה שנה שיחק גם בסרט "המגדל האפל".
בשנת 2020 פרסם מקונוהיי את זיכרונותיו בספר Greenlights .
חיים אישיים

למקונוהיי היו בעבר מערכות יחסים עם השחקניות סנדרה בולוק, אשלי ג'אד ופנלופה קרוז, שהייתה בת זוגו למעלה משנתיים, לאחר שזו נפרדה מטום קרוז.
ב-2006 הוא החל לצאת עם הדוגמנית הברזילאית קמילה אלבס (אנ'); הוא ואלבס התארסו ב-25 בדצמבר 2011, ונישאו בטקס קתולי פרטי ב-9 ביוני 2012 באוסטין, טקסס, שם הם מתגוררים. יחד, יש להם שלושה ילדים: לוי (נולד ב-7 ביולי 2008), וידה (נולדה ב-3 בינואר 2010) וליווינגסטון (נולד בדצמבר 2012).
באוקטובר 1999, נעצר מקונוהיי על ידי המשטרה בביתו שבאוסטין, באשמת החזקת קנאביס והתנגדות למעצר. המעצר הסתיים לבסוף בלא משפט.
חיים אישיים > מעורבות פוליטית

מקונוהיי מחזיק ערוץ יוטיוב, בו הוא מביע את דעותיו בנושאים שונים, ובחודש מרץ 2021, הודיע, שהוא שוקל לרוץ למשרת מושל טקסס, בשנת 2022.
ביוני 2022 נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן גייס את מקונוהיי לקמפיין להגברת הפיקוח על נשיאת נשק אזרחי. מקונוהיי נאם ב-6 ביוני בחדר התדרוכים של הבית הלבן והביע התנגדות חריפה למצב הנוכחי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Chicano Chariots |   | סרט קצר; במאי |
| 1993 | החבר שלי חזר | בחור #2 |  |
| 1993 | טריפ נעורים | דייוויד וודרסון |  |
| 1994 | מלאכים באזור השער | בן ויליאמס |  |
| 1995 | המנסרים מטקסס: הדור הבא | וילמר סויר |  |
| 1995 | גברים בצד | אייב לינקולן |  |
| 1995 | גלורי דייז | בחור |  |
| 1995 | Scorpion Spring | "אל רוחו" |  |
| 1996 | כוכב בודד | באדי דידס |  |
| 1996 | עת להרוג | קארל לי היילי |  |
| 1996 | גדול מהחיים | טיפ טאקר |  |
| 1997 | קונטקט | ג'ס פאלמר |  |
| 1997 | אמיסטאד | רוג'ר ס. בולדווין (אנ') |  |
| 1998 | נערי ניוטון | וויליס ניוטון |  |
| 1998 | Making Sandwiches | באד | סרט קצר; גם מפיק |
| 1998 | The Rebel |   | סרט קצר; במאי, תסריטאי ומפיק |
| 1999 | החיים בשידור חי | אד פיקורני |  |
| 2000 | צוללת U-571 | אנדרו טיילר |  |
| 2001 | מארגנת החתונות | סטיב אדיסון |  |
| 2001 | סדוק | פנוטון / אדם מייקס |  |
| 2002 | 13 שיחות על דבר אחד | טרוי |  |
| 2002 | שלטון האש | דנטון ואן זאן |  |
| 2003 | איך להיפטר מבחור ב-10 ימים | בנג'מין בארי |  |
| 2003 | משפחה קטנה שלי | סטיבן |  |
| 2005 | סהרה | דירק פיט (אנ') | גם מפיק בפועל |
| 2005 | Magnificent Desolation: Walking on the Moon 3D | אלן בין | דיבוב; סרט דוקומנטרי |
| 2005 | כוח הכסף | ברנדון לאנג |  |
| 2006 | אין כמו בבית | טריפ |  |
| 2006 | כולנו מארשל | ג'ק לנגייל (אנ') |  |
| 2008 | המרוץ לזהב | בן "פין" פינגן |  |
| 2008 | רעם טרופי | ריק פק |  |
| 2008 | Surfer, Dude | סטיב אדינגטון | גם מפיק |
| 2009 | אקסיות לכל הרוחות | קונור מיד |  |
| 2011 | סנגור במבחן | מיקי האלר (אנ') |  |
| 2011 | ברני | דני באק דוידסון |  |
| 2012 | קילר ג'ו | ג'ו קופר "קילר" | מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2012) |
| 2012 | הסיפור של מאד | מאד |  |
| 2012 | מג'יק מייק | דאלאס | פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר (אנ') (2012) |
| 2012 | העיתונאי | וורד ג'נסן |  |
| 2013 | מועדון הלקוחות של דאלאס | רון וודרוף | פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (2014) פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (2014) פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2013) פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2013) |
| 2013 | הזאב מוול סטריט | מארק האנה |  |
| 2014 | בין כוכבים | ג'וזף קופר |  |
| 2015 | ים של עצים | ארתור ברנן |  |
| 2016 | מדינת ג'ונס החופשית | ניוטון נייט (אנ') |  |
| 2016 | קובו: אגדה של סמוראי | ביטל | דיבוב |
| 2016 | לשיר | באסטר מון | דיבוב |
| 2016 | מכורים לזהב | קני וולס | גם מפיק |
| 2017 | המגדל האפל | רנדל פלאג (אנ') |  |
| 2018 | ריק ילד לבן | ריצ'רד וורשי האב |  |
| 2019 | מים שקטים | בייקר דיל |  |
| 2019 | The Beach Bum | מון-דוג |  |
| 2019 | בין שני שרכים: הסרט | עצמו |  |
| 2020 | הג'נטלמנים | מיקי פירסון | גם מפיק |
| 2021 | לשיר 2 | באסטר מון | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | תעלומות בלתי פתורות | לני דיקנס | פרק: "#5.12" |
| 1999 | המלך היל | ראד | דיבוב; פרק: "The Wedding of Bobby Hill" |
| 2000 | סקס והעיר הגדולה | עצמו | פרק: "Escape from New York" |
| 2003 | Freedom: A History of US | אלכסנדר סטיבנס / אנדרו ג'ונסון / מארק טוויין / דמויות שונות | 6 פרקים |
| 2010 - 2012 | על הפנים | רוי מק'דניאל | 3 פרקים |
| 2014 | בלש אמיתי | ראסטין ספנסר "ראסט" קול (אנ') | תפקיד ראשי (עונה 1); 8 פרקים מועמד פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (2014) מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לסדרת הדרמה הטובה ביותר (2014, בתור מפיק) מועמד פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (2015) מועמד פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (2015) |
| 2023 | מרגל ושמו אלביס (אנ') | אלביס פרסלי | דיבוב; 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  ציפי שמילוביץ, תפקיד חייו? מהאוסקר ללשכת מושל טקסס, ידיעות אחרונות, 21.4.2021, גיליון 25075, עמ' 32
↑  ארז לין מתיו מקונוהיי "השתלט" על הבית הלבן: הקרב על רפורמת הנשק יוצא לדרך ישראל היום 8 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410634505171  PLWABN: 9810574530105606  BIBSYS: 99027392  BNE: XX1266570  BnF: cb14003860h (data)  CANTIC: a11301788  GND: 131532901  ISNI: 0000 0001 0920 2803  LCCN: no97043850  LNB: 000287063  MusicBrainz: 6c7d78f6-afb2-4784-b236-bccee5278839  NKC: js20050919020  NLA: 42379125  NLK: KAC2020K7617  NSK: 000779414  NTA: 181463296  RERO: 02-A009439562  SUDOC: 067185495  Trove: 1457799  VIAF: 84238805   WorldCat (עם VIAF): 84238805
ג'ק ניקולסון

| --- | --- |

ניקולסון, 2001
 לידה:  22 באפריל 1937 (בן 87) ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית 
 שם לידה:  John Joseph Nicholson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1955–2010 (כ־55 שנים) 
 מקום לימודים:  אולפן השחקנים  Manasquan High School  The Center for Early Education 
 בן או בת זוג:  אנג'ליקה יוסטון (1973–1990)  Rebecca Broussard (1989–1994)  Sandra Knight  Winnie Hollman  סוזן אנספק 
 צאצאים:  Jennifer Nicholson, Lorraine Nicholson, Ray Nicholson, Honey Hollman, Caleb Goddard, Tessa Gourin 
 פרסים והוקרה:  3 פרסי אוסקר   6 פרסי גלובוס הזהב   3 פרסי באפט"א   1 פרס גראמי   1 פרס גילדת שחקני המסך
 פרופיל ב-IMDb
 
כוכבו של ניקולסון בשדרת הכוכבים של הוליווד
ניקולסון בפסטיבל קאן, 2002
ג'ון ג'וזף "ג'ק" ניקולסון (באנגלית: John Joseph "Jack" Nicholson; נולד ב-22 באפריל 1937) הוא שחקן, תסריטאי, במאי ומפיק קולנוע אמריקאי. זוכה שלושה פרסי אוסקר (השחקן שזכה במספר הגדול ביותר של פרסי אוסקר, יחד עם דניאל דיי-לואיס וולטר ברנן), שישה פרסי גלובוס הזהב, שלושה פרסי באפט"א, פרס גראמי ופרס גילדת שחקני המסך. ידוע במיוחד בגילום דמויות ציניות, נוירוטיות, עצבניות ולעיתים גם מטורפות. ניקולסון היה מועמד 12 פעמים לפרס האוסקר וזכה בו שלוש פעמים, בסרטים קן הקוקייה, תנאים של חיבה והכי טוב שיש.
ביוגרפיה

ניקולסון נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-קתולית. גדל בעיר נפטון, ניו ג'רזי. כילד מחוץ לנישואים, גודל על ידי סבתו אך סבר כי היא אמו; אמו התחזתה לאחותו הגדולה. רק בבגרותו נחשף לאמת.
הוא החל את הקריירה שלו כשחקן, כותב ומפיק קולנוע עם הבמאי רוג'ר קורמן שנודע ביצירת סרטים פשוטים וזולים, שהעניקו נקודת זינוק לשחקנים וליוצרים מתחילים.
פריצת הדרך שלו באה בגיל מאוחר יחסית, כאשר גילם תפקיד משנה בסרט "אדם בעקבות גורלו" בשנת 1969, וזכה במועמדות ראשונה לפרס האוסקר לשחקן משנה. בהמשך שיחק בתפקיד משנה בסרט "ביום בהיר אפשר לראות לנצח" מ-1970. באותה שנה קיבל בפעם הראשונה מועמדות לפרס האוסקר לתפקיד הראשי על משחקו בסרט "רסיסי חיים" בבימויו של בוב רפלסון. הוא המשיך ושיחק בתפקידים ראשיים בסרטים נועזים יותר, כמו "ידע הבשרים" מ-1971.
ביוגרפיה > שנות השיא בקריירה

פריצת הדרך החשובה ביותר שלו באה בסרט "צ'יינהטאון" של רומן פולנסקי משנת 1974, בו גילם את תפקיד הבלש ג'ק גיטיס. שני סרטים חשובים נוספים בהם שיחק באותן שנים היו "קן הקוקייה" של מילוש פורמן משנת 1975 ו"הניצוץ" של סטנלי קובריק משנת 1980. הסרט הראשון קיבע את הדמות הצינית, חדת הלשון, שניקולסון חזר אליה פעמים רבות. שני האחרים קיבעו את דמותו האחרת, כאדם על סף הטירוף, שאליה שב פעמים רבות עוד יותר.
ניקולסון חזר מספר פעמים לשחק גם בתפקידים שנראו שונים ממכלול הדמויות הרגיל שלו, של גברים בגיל העמידה, שגילם ניכר בהם, כשהוא מאמץ לצורך תפקידים אלו סגנון משחק מאופק בהרבה, כמו ב"תנאים של חיבה" משנת 1983, "הכבוד של פריצי" (1985) ו"אודות שמידט" (2002). במקביל, המשיך ניקולסון לגלם דמויות נוירוטיות או על סף הטירוף בסרטים כמו "באטמן" (1989), "המכשפות מאיסטוויק" (1987), "הכי טוב שיש" (1997) או "סדנה לעצבים" (2003).
בזכות תפקידו כ"ג'וקר" בסרט "באטמן" הפך ניקולסון לשחקן שהרוויח הכי הרבה על סרט, שכן שכרו של ניקולסון כלל גם תמלוגים על ההכנסות ממכירת מוצרים נלווים לסרט (מרצ'נדייז).
בשנת 1990 ביים את הסרט "ג'ק וג'ק", שהיה סרט המשך שאפתני ל"צ'יינהטאון", שלא זכה להצלחה.
בשנת 1994 השתתף ניקולסון לצד השחקנית מישל פייפר בסרטו האפל של הבמאי מייק ניקולס, "זאב", אשר עסק בחוויה האורבנית כחוויה אפלה ובודדת. בסרט זה הופך ניקולסון בעקבות נשיכת זאב מסתורית לזאב בלילות, ומשליט צדק בסביבה הקרובה אליו באמצעות כוחותיו החדשים.
ביוגרפיה > שנות ה-2000 ואילך

בשנת 2002 כיכב בקומדיה "אודות שמידט" שפתחה את פסטיבל הקולנוע בקאן באותה שנה. בשנת 2003 כיכב בקומדיה, "באהבה אין חוקים". באותה שנה כיכב בקומדיה נוספת, "סדנה לעצבים", לצד אדם סנדלר, שזכתה להצלחה בקופות.
בשנת 2006 גילם את פרנק קוסטלו, בוס במאפיה האירית, בסרטו זוכה-האוסקר של מרטין סקורסזה, "השתולים".
בשנת 2007 גילם ניקולסון את אדוורד פרימן קול, חולה סרטן עשיר לצידו של מורגן פרימן, בסרט "מתים על החיים" בבימוי רוב ריינר; הסרט זכה לביקורות נלהבות בעולם והצליח בקופות.
בשנת 2010 השתתף בסרטו האחרון "איך אתם יודעים", קומדיה רומנטית בבימוי ג'יימס ל. ברוקס.
בשנת 2013, דיווח המגזין "סטאר" כי ניקולסון סובל מאובדן זיכרון והפסיק למעשה להשתתף בסרטים, בלי שהודיע על כך רשמית. לאחר שבמשך עשור הוא הופיע בשלושה סרטים בלבד. אך ניקולסון טען מצדו כי הוא רק מפגין בררנות רבה יותר בבחירת התסריטים. בשנת 2017 הוכרז שניקולסון חוזר לשחק ויככב בעיבוד האמריקאי לסרט הגרמני "טוני ארדמן". אך הפקת סרט זה בוטלה.
באוקטובר 2024, פורסם שניקולסון יקבל פרס על ידי היכל התהילה של הכדורסל וייכנס ל-"James F. Goldstein SuperFan Gallery" של ההיכל. ניקולסון יקבל את ההוקרה על תמיכתו בקבוצת הלוס אנג'לס לייקרס.
חיים אישיים

בחייו הפרטיים, ניקולסון ידוע לשמצה בחוסר יכולתו "להתיישב", הוא נכלל ברשימת "10 אגדות המין המובילות בעולם" של מגזין הגברים מקסים. הוא הוליד שישה ילדים מחמש נשים למרות שהיה נשוי פעם אחת בלבד. נישואיו היחידים של ניקולסון היו לשחקנית סנדרה נייט מ-1962 עד 1968, אם כי הם נפרדו כבר ב-1966. לבני הזוג הייתה בת אחת.
השחקנית סוזן אנספק, טענה שניקולסון הוא אבי בנה כיילב, יליד 1970. בשנת 1984, ניקולסון הצהיר כי אינו משוכנע שהוא אביו של כיילב, אך בשנת 1996, כיילב הצהיר כי ניקולסון הכיר בו כבנו, ושבין 1988 ל-1994, ניקולסון סיפק סיוע כספי לו למימון לימודיו בקולג'. ב-1998 בראיון למגזין "רולינג סטון" ניקולסון הכיר לראשונה בפומבי בכיילב כבנו והצהיר שהם מסתדרים "יפה עכשיו".
בשנים 1971 ו-1972 ניקולסון היה במערכת יחסים עם הזמרת מישל פיליפס, אשתו לשעבר של חברו הטוב דניס הופר, שבמהלכן היא סבלה מהפלה טבעית. מערכת היחסים הארוכה ביותר של ניקולסון הייתה 17 שנים עם השחקנית אנג'ליקה יוסטון, מ-1973 עד 1990. אם כי מערכת היחסים כללה מספר תקופות של חפיפה עם נשים אחרות, כולל נערת הבונד לשעבר ג'יל סנט ג'ון והדוגמנית הדנית ויני הולמן, איתה ניקולסון הוליד כביכול בת, אם כי ניקולסון מעולם לא הכיר בפומבי בילדה.
הקשר עם יוסטון הסתיים כאשר ניקולסון ניהל רומן והוליד ילד עם השחקנית רבקה ברוסארד. נולדו להם שני ילדים: הבת לוריין (נולדה ב-16 באפריל 1990) והבן ריימונד (נולד ב-1992). ניקולסון וברוסארד נפרדו ב-1994; באוגוסט של אותה שנה, לניקולסון הייתה לכאורה בת עם המלצרית ג'נין גורין. ניקולסון מעולם לא הכיר בילדה בפומבי.
החל מסוף שנות ה-90, ניקולסון היה ביחסים עם השחקנית לארה פלין בויל. השניים נפרדו בתחילה בשנת 2000, לאחר מכן ניקולסון נקשר לדוגמנית העל האנגלית קייט מוס. בשנת 2006, כשהיה בן 69, ניקולסון יצא עם השחקנית פז דה לה הוארטה, הצעירה ממנו ב-47 שנים.
ניקולסון הוא מעריץ של קבוצת הבייסבול ניו יורק יאנקיז וקבוצת הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס. הוא מחזיק בכרטיס מנוי של לייקרס מאז 1970, כאשר במשך 25 שנים מושבו הוא ליד ספסלי היריב, והוא החמיץ מעט מאוד משחקים.
בשנת 2008 הביע תמיכה פומבית בהילרי קלינטון בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית.
פרסים והוקרה

עם שתים עשרה מועמדויות לפרסי אוסקר (שמונה לשחקן הטוב ביותר וארבע לשחקן המשנה הטוב ביותר), ניקולסון הוא השחקן הגברי המועמד ביותר בתולדות פרסי האוסקר. והוא זכה בשלושה פרסי אוסקר. הפרסים העיקריים האחרים שלו כוללים פרס גראמי, שלושה פרסי פרסי באפט"א ושישה פרסי גלובוס הזהב.
בשנת 2008 הוכנס ל"היכל התהילה של קליפורניה", מוסד שהוקם על ידי אשת המושל, מריה שרייבר, כדי לחלוק כבוד לדמויות שתרמו לעיצוב המדינה.
פילמוגרפיה חלקית

"The cry baby killer" (סרט, 1958)
"חנות קטנה ומטריפה" (1960) בתפקיד וילבור פורס.
"The wild ride" (סרט, 1960)
"Too soon to love" (סרט 1960)
"Studs lonigan" (סרט 1960)
"Broken land" (סרט 1962)
"זעקת העורב" (1963)
"האימה" (1963)
" "Thunder island" (סרט 1963)
"The shooting" (סרט, 1966)
"ride in the whirlwind" (סרט, 1966)
"מלאכי השאול על גלגלים" (1967)
"פסיכדלי" (1968)
"אדם בעקבות גורלו" (1969) בתפקיד ג'ורג' הנסן.
"ביום בהיר אפשר לראות לנצח" (1970) בתפקיד יד פרינגל.
"רסיסי חיים" (1970) בתפקיד ארואיקה רוברט דופי.
"מקום בטוח" (1971)
"ידע הבשרים" (1971) בתפקיד ג'ונתן
"מלך האיים" (1972) בתפקיד דייוויד סטייבלר.
"הפרט האחרון" (1973) בתפקיד בודוסקי.
"צ'יינטאון" (1974) בתפקיד ג'ייק (ג'יי ג'יי) גיטיס.
"זהות גנובה" (1975) בתפקיד דייוויד לוקה.
"טומי" (1975) בתפקיד רופא מומחה.
"קן הקוקייה" (1975) בתפקיד רנדל פ. מקמרפי.
"The passanger" (סרט, 1975)
"הטייקון האחרון" (1976)
"דו-קרב במיזורי" (1976)
"goin' south" (סרט, 1978)
"הניצוץ" (1980) בתפקיד הסופר ג'ק טוראנס.
"הדוור מצלצל פעמיים" (1981) בתפקיד פרנק צ'יימברס.
"אדומים" (1981) זכייה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה
"תנאים של חיבה" (1983) בתפקיד גארט ברידלאב.
"הכבוד של פריצי" (1985) בתפקיד צ'רלי פארטנה.
"צרבת" (1986) בתפקיד מקס פורמן.
"המכשפות מאיסטוויק" (1987) בתפקיד דריל ון הורן.
"משדרים חדשות" (1987)
"עשבי פרא" (1987)
"באטמן" (1989) בתפקיד ג'ק נאפייר/הג'וקר.
"ג'ק וג'ק (צ'יינהטאון 2)" (1990) בתפקיד ג'יי ג'יי ג'ייק גיטס.
"בחורים טובים" (1992) קולונל נייתן אר. ג'ייסוף.
"צרות עם גברים" (1992)
"הופה" (1992)
"זאב" (1994) בתפקיד ויל רנדל.
"שומר הדרך" (1995)
"כוכב של ערב" (1996)
"דם ויין" (1996) בתפקיד אלכס גייטס.
"הפלישה ממאדים" (1996) בתפקיד הנשיא ג'יימס דייל/ארטלנד.
"הכי טוב שיש" (1997) בתפקיד הסופר מלווין יודול.
"שבועה" (2001) בתפקיד השוטר ג'רי בלאק.
"אודות שמידט" (2002) בתפקיד האקטואר וורן שמידט.
"באהבה אין חוקים" (2003) בתפקיד הארי סנבורן.
"סדנה לעצבים" (2003) בתפקיד ד"ר באדי ריידל.
"השתולים" (2006) בתפקיד פרנק קוסטלו.
"מתים על החיים" (2007) בתפקיד אדוארד קול.
"איך אתם יודעים" (2010) בתפקיד צ'ארלס.