stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גילה אדרעי
הערות שוליים

1 2  שרה ליבוביץ-דר, אשת הברזל: יו"ר ועד הרכבת לא עוצרת, באתר nrg‏, 24 בפברואר 2012
↑  שחר הזלקורן, סוף תקופה - האיש החזק של רכבת ישראל פורש, באתר ynet, 25 בפברואר 2009
↑  ליאור גוטמן, רשמית: בומברדייה הקנדית תספק 78 קרונות חדשים לרכבת ישראל, באתר כלכליסט, 10 באוקטובר 2010
↑  רכבת ישראל ורשות מקרקעי ישראל חתמו היום על הסכם מהפכני, רשות מקרקעי ישראל
↑  שחר הזלקורן, התגעגעתם? עובדי הרכבת שוב מאיימים לשבות, באתר ynet, 12 בפברואר 2012
↑  שיבושים ברכבת; הנוסעים: "הפכנו לאסירים", באתר ynet, 13 בפברואר 2012
↑  הלל פוסק וגלעד מורג, עובדי הרכבת: מהלילה שביתה עד להודעה חדשה, באתר ynet, 13 בפברואר 2012
↑  יו"ר ועד הרכבת בכנסת: "המוצא האחרון שלנו זה לפגוע בנוסעים", באתר nrg, מעריב, 15 בפברואר 2012
↑  יוסי ניסן, ‏לאחר רבע שעה - התפוצצה הפגישה בין כץ לעיני על הרכבת; עיני: "כץ יצר משבר ולא אנהל מו"מ כך", באתר גלובס, 16 בפברואר 2012
↑  גיא קצוביץ', ‏הנהלת הרכבת חתמה על הסכם תחזוקה לקרונות החדשים, באתר גלובס, 19 בפברואר 2012
↑  שי ניב, ‏כץ ועיני סיכמו על מתווה שימנע השבתת הרכבת; אדרעי רותחת: "שביתה מיד!", באתר גלובס, 20 בפברואר 2012
↑  אורית-קלייר ארזי, ‏הסוציאליזם החזירי של אדרעי, באתר גלובס, 15 בפברואר 2012
↑  ההפרטה, העוקץ
↑  שי ניב, ‏חשיפה: הנהלת הרכבת עקבה אחרי עובדים, באתר גלובס, 1 במאי 2013
↑  אבי בר-אלי והילה ויסברג, בית הדין לעבודה הטיל קנסות אישיים על ראשי ועד הרכבת, באתר הארץ, 15 בפברואר 2012
↑  שי ניב, ‏ועד עובדי הרכבת מכחיש נחרצות ניסיון הדחת גילה אדרעי, באתר גלובס, 20 בפברואר 2012
↑  עונש לוועד הרכבת לשעבר: אדרעי תעוכב בדרגה לשנתיים, באתר גלובס, 12 בספטמבר 2012
↑  שי ניב, ‏אדרעי הודחה מיו"ר ועד עובדי הרכבת: "חצתה כל גבול", באתר גלובס, 27 ביוני 2012
↑  רן רימון, "כוח לעובדים" עובר לשחק במגרש של הגדולים, באתר ynet, 9 ביולי 2012
↑  מיקי פלד, תבוסה לגילה אדרעי: ההסתדרות נשארת הארגון היציג של עובדי הרכבת, באתר כלכליסט, 13 בדצמבר 2012
↑  ליאור גוטמן, רכבת ישראל השעתה את גילה אדרעי מהעבודה ל-4 חודשים, באתר כלכליסט, 11 ביולי 2013
↑  שי ניב, ‏נדחתה תביעת גילה אדרעי בסך 2 מיליון שקל נגד הנהלת הרכבת, באתר גלובס, 7 באוקטובר 2013
↑  עמליה דואק, כתבת כלכלה, ‏גילה אדרעי שוב זומנה לשימוע, באתר ‏מאקו‏, 11 בפברואר 2014
↑  אסנת ניר, גילה אדרעי נגד ההסתדרות: "מונעת בחירות לוועד הרכבת מאחר שהיו"ר תומך בניסנקורן", באתר כלכליסט, 16 בפברואר 2017
↑  אסנת ניר, הישג לגילה אדרעי ועובדי הרכבת: בחירות לוועד יתקיימו ב-15 בספטמבר, באתר כלכליסט, 22 בפברואר 2017
↑  ניצן צבי כהן, ‏גילה אדרעי נבחרה אמש (ג'), שנית, ליושבת ראש ועד עובדי הרכבת, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 27 בספטמבר 2017
↑   דניאל שמיל, אחרי שתי קדנציות: גילה אדרעי פורשת מתפקיד יו"ר ועד עובדי הרכבת, באתר TheMarker‏, 20 במרץ 2023
פאבל מאהרר

פאבל מאהרר (בצ'כית: Pavel Mahrer;‏ 23 במאי 1900 – 18 בדצמבר 1985) היה כדורגלן יהודי צ'כי ששיחק בנבחרת הכדורגל של צ'כוסלובקיה. בתקופת השואה שיחק בליגת טרזין בקבוצת "הקצבים".
ביוגרפיה

מאהרר, יליד טפליצה, צ'כיה נלכד ונשלח כשהיה בן 17, בתקופת מלחמת העולם הראשונה, למחנה שבויים באיטליה. במלחמת העולם הראשונה גויס כנגד רצונו לצבא האוסטרו-הונגרי. לאחר מכן נכנעה האימפריה ומאהרר נפל בשבי האנגלי. למזלו, הקצין האחראי על השבויים היה בעצמו שחקן כדורגל מהליגה המקצוענית באנגליה, שדאג לארגן טורנירי כדורגל בתוך המחנה וצירף את מאהרר לאחת הקבוצות. כשבאחד מהטורנירים זכתה קבוצתו של מאהרר לאחר שכבש את שער הניצחון. כאות הערכה, העניק לו הקצין את נעלי הכדורגל שלו, שאותן שמר עד יומו האחרון.
עם שובו מהשבי האנגלי, הצטרף פאבל ל-DFC, אחת מקבוצות הכדורגל המקצועניות של פראג. כישרונו יוצא הדופן העניק לו מקום בנבחרת צ'כוסלובקיה. ב-1923,לאחר ניצחון חוץ 5:2 בטורקיה, במשחק מוקדמות למשחקים האולימפיים בפאריס 1924, נכתב עליו בעיתון Prazsky Sport: "אל תשכחו את מאהרר, השחקן הסימפתי של DFC. בסיום המשחק, ארגנו לו קבלת פנים כיאה לאחד מהלוחמים הישרים וההוגנים ביותר המשחקים תחת הדגל הצ'כי".
בתקופת השואה

מאהרר נתפס בשעה שניסה להבריח מזון בשוק השחור. יחד עמו נתפסו עוד 11 גברים, 10 הורשעו והוצאו להורג, אך מאהרר ניצל מחוסר הוכחות. הוא הוחזק במשך כשנה בכלא הגסטפו, שם בעקבות ההתעללות של אנשי הגסטפו איבד את השמיעה באחת מאוזניו. לאחר מכן נשלח לגטו טרזיינשטט ושם שיחק בליגת טרזין בקבוצת הקצבים.
בניו ואשתו נכלאו במחנה שבויים. במקרה של מאהרר הגרמנים נאלצו לכבד את אמנות ז'נבה, שם נכתב כי לא יופרדו קטינים מהוריהם, ולכן אשתו של מאהרר ושני בניו ניצלו משילוח לאושוויץ, הסיבה שהגרמנים כיבדו את אמנת ז'נבה במקרה זה הייתה דיפלומטית: בנו הצעיר נולד בארצות הברית והיה בעל אזרחות אמריקאית ולכן הושארו אשתו ובניו של פאול במחנה וכך ניצלו והועברו לארצות הברית עוד בטרם הסתיימה המלחמה.
לאחר השואה

אשתו של פאול מאהרר ובניה עשו את דרכם לניו יורק.
רק בסיום המלחמה התאפשר לו ליצור קשר עם אשתו וילדיו, ובהמשך אף התאחד עם משפחתו בארצות הברית. שאר בני המשפחה המורחבת נשלחו אל מותם. הוא ניסה לעבוד בייצור חולצות, אך לא הצליח כי לא היו לו קשרים כפי שהיו לו בפראג. בסופו של דבר עבד עבור חברת דואר בניו יורק. לאחר מספר שנים סיפר לפרנטישק סטיינר, שכתב את הספר "כדורגל תחת הטלאי הצהוב": "עבורנו הכדורגל היה מעין סוג של נחמה בחדר ההמתנה לגיהנום".
מאהרר נפטר ב-18 בדצמבר 1985 בלוס אנג'לס.
לקריאה נוספת

קטלוג התערוכה "מכוכבים לנרדפים - כדורגלנים יהודים גרמניים בצל צלב הקרס", לורנץ פייפר - Lorenz Peiffer
הערות שוליים

↑  ניר רוזן-טל, ‏והוא רק רצה לשחק כדורגל, באתר ערוץ הספורט, 16 באפריל 2015
1 2  ניסן צור, מזרח אירופה, הכרה בליגת הכדורגל היהודית בטרזינשטט, באתר nrg‏, 2 באפריל 2013
↑  "How soccer kept the Mahrer family alive". Queens Chronicle. נבדק ב-2018-03-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1171002203  VIAF: 2447154198310820230004   WorldCat (עם VIAF): 2447154198310820230004
גיא גיסין

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1961 (בן 63) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל
 ידוע בשל:  ייצוג בעלי אג"ח בהסדרי חוב של חברות אפריקה ישראל, אי-די-בי, דלק נדל"ן ועוד. מינויו כמנהל זמני של חברת אורבנקורפ ובשל התיקים המורכבים בהם טיפל
 השכלה:  תואר ראשון במשפטים LLB מאוניברסיטת תל אביב
 מקצוע:  עורך דין, מרצה ומשפטן
 תואר:  עו"ד
 www.gissinlaw.co.il
 
גיא גיסין (נולד ב-15 באוקטובר 1961) הוא עורך דין, מייסד ושותף מנהל של משרד גיסין ושות', משפטן ומרצה בפורומים ומוסדות אקדמיים שונים. מוכר בשל הסדרי החוב, מיזוגים ורכישות שתרם להוצאתם לפועל, מינויו כמפקח על שותפות הגז בדלק קידוחים ולתקדימים המשפטיים אשר יצר. בין העסקאות והסדרי החוב שבהם טיפל ניתן למצוא את אפריקה ישראל השקעות, אי.די.בי, מכירת בנק כרמל לבנק איגוד ועוד.
ביוגרפיה

גיא גיסין נולד בעיר ראשון לציון. הוריו הם רחל גיסין (לבית דודזון), מייסדת ומנהלת מוזיאון ראשון-לציון, המוזיאון הראשון לתולדות ההתיישבות; ואלדד גיסין, מנהל חבל הנגב של הסוכנות היהודית ומשרד החקלאות. משפחות גיסין ודודזון הן ממייסדי ראשון לציון וממקימי ענף ההדרים בישראל.
את ילדותו העביר גיסין בעיר הולדתו ראשון לציון, שם למד בבית ספר היסודי חביב. לאחר מכן עברה המשפחה לבאר שבע ושם למד בבית ספר דגניה. לקראת התיכון חזרה שוב המשפחה לראשון לציון, בעקבות כך למד גיסין בבית ספר שלמון ובבית הספר התיכון הגימנסיה הריאלית על שם קררי בראשון לציון. עם סיום לימודיו התגייס לחיל הים לקורס חובלים, ובשנת 1981 סיים את מחזור מ"ג של קורס החובלים, לאחר סיום הקורס שימש כרב חובל של ספינת דבור ומדריך בשלב דבור בקורס. גיסין השתחרר משירות קבע בדרגת סרן ובמסגרת שירות המילואים בדרגת רב-סרן.
ב-1985, לאחר שחרורו מהשירות הצבאי, החל ללמוד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1991 קיבל את רישיון עריכת הדין.
קריירה משפטית

גיסין החל את הקריירה המשפטית שלו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, שם למד בין השנים 1985–1989. בסיום הלימודים קיבל את התואר הראשון במשפטים LLB. בעת לימודיו באוניברסיטה הקים את "פורום עסקים צעיר" שאיגד אנשי עסקים עד גיל 40, כאשר בשיאו עמד מספר חבריו על 4000 אנשי עסקים צעירים מכל רחבי המדינה.
בשנת 1989 החל את הקריירה המשפטית שלו כמתמחה במשרד זלצמן ושות'. לאחר התמחותו הפך לשותף במשרד וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1994.
בשנת 1994 הקים את משרד גיסין ושות', המתמחה במשפט מסחרי, דיני ניירות ערך, דיני חברות, חדלות פירעון, הסדרי חוב וליטיגציה מסחרית.
עורך דין גיסין הגיע לתודעת הציבור בשל ייצוג מחזיקי איגרות חוב (מוסדיים ופרטיים), במהלכים שליוו את קריסתם והליכי הבראתם של תאגידי ענק כגון אפריקה ישראל (בשנת 2010 ובשנת 2017–2018), סיביל אירופה (2010), אי.די.בי (בשנת 2013), חבס השקעות (בשנת 2013), ב.ס.ר אירופה (2013), פולאר השקעות, מטבחי טופז ועוד.
על פי העיתון כלכליסט, תקדימיו הציבו גבולות בפני ביצוע "תספורות" לחובות של בעלי שליטה לציבור המשקיעים באיגרות החוב, בפני מהלכים אגרסיביים שהובלו על ידי בעלי השליטה לרוקן חברות על חשבון הציבור ובהטלת אחריות לקריסת החברות על כתפי "שומרי הסף" – דירקטורים, רואי חשבון, בעלי שליטה, חתמים חברות דירוג ועוד. זאת באמצעות "אכיפה פרטית" אשר מתבצעת על ידי תביעות בעלי התפקידים. ב-2014 העיתון כלכליסט בחר בו לאחד מה "מוסקטרים-אנשים אשר מנסים לשנות את העולם".
במהלך הקריירה שלו, גיסין היה מעורב בהסדרי חוב ופירוקים מורכבים בשוק ההון הישראלי, שאפשרו לקבוע תקדימים משפטיים רבים, ופעמים רבות מונה על ידי בית המשפט ונושים כבעל תפקיד ונאמן בתאגידים רבים אשר נכנסו לחדלות פירעון.
בין התאגידים הללו ניתן למנות את חברת איי.די.בי שהייתה בבעלותו נוחי דנקנר, חברת אורבנקורפ וחברת אפריקה ישראל. מאז 2015 גיסין משמש כמפקח מטעם הציבור על פעילות שותפות חיפושי הנפט והגז דלק קידוחים.
פירמת עורכי הדין גיא גיסין דורגה במדד 100 החברות הבולטות של דן אנד ברדסטריט , דירוג החברות המובילות של BDI וגם למדד פירמות עריכת הדין המובילות בעולם IFLR.
קריירה משפטית > תיקים בולטים בהם היה מעורב

2001 - מכירת בנק כרמל לבנק איגוד במסגרת מהלך פיצול תקדימי שבו אחזקות הבנק נמכרו לבנק איגוד ואילו נכסי הבנק נמכרו לחברת החזקות.
2004 - ייצוג משרד רו"ח ברייטמן-אלמגור, נאמן בעלי המניות של חברת הליסינג "קאר אנד גו" בהליך הפירוק ומכירת הנכסים החברה .
2009 - ייצוג נושים בעלי האג"ח בהסדר החוב של חברת אפריקה ישראל שהייתה בבעלותו של לב לבייב.
2010- ייצוג נושים בעלי האג"ח בהסדר החוב של חברת דלק נדל"ן בבעלות יצחק תשובה.
2013- ייצוג נושים בעלי האג"ח בהסדר החוב של חברת אי.ד.בי בבעלות נוחי דנקנר והגשת בקשה לפירוק החברה בשמם.
2016- השופט איתן אורנשטיין ממנה את עו"ד גיא גיסין לנאמן להסדר נושים של חברת הנדל"ן הקנדית אורבנקרופ, אשר גייסה בבורסת תל אביב 181 מילון ש"ח ולאחר זמן קצר הגישה בקשה להקפאת הליכים.
2017- הגשת תביעה כנאמן חברת סאני על סך 100 מיליון שקל כנגד הבעלים אילן בן דב וחברי דירקטוריון החברה.
קריירה משפטית > תקדימים משפטיים בתיקים בהם שימש כצד

| עא 2706/11 SYBIL GERMANY PUBLIC CO>  LIMITED נ' הרמטיק נאמנות (1975) בע"מ: | פסיקה תקדימית של בית המשפט העליון בנושא חדלות פירעון,  הקובעת כי ניתן להחיל על חברה זרה הליכי פירוק בתנאי שעיקר הנושים גרים בישראל |
| --- | --- |
תא (ת"א) 45609-07-11: ייצוג בעלי המניות בחברת אורליין: הטלת אחריות על הבורסה לניירות ערך בתל אביב, על המסלקה הפיננסית ועל החברה לרישומים כלפי בעל המניות בשל רשלנותם בהבטחת מסחר הוגן והפרת חובת הזהירות שגופים אלו חייבים עבור בעלי המניות.
פר"ק 11478-06-13: הסדר חוב אי.די.בי: מתן אפשרות לנושים של חברה ובעלי מניותיה להגיש בקשה להסדר נושים ואישורו גם ללא הסכמת החברה על פי סעיף 350 של חוק החברות התשנ"ט (1999).
פר"ק (ת"א) 10344-11-09: הסדר חוב אפריקה ישראל השקעות: הסדרת המחלוקות בין מחזיקי איגרות חוב של החברה לטווח הקצר והארוך של החברה בנוגע לפירוק החברה, ויצירת "מנגנון הון" שבמסגרתו יחולק לבעלי איגרות החוב לטווח הקצר חלק הארי מסך כלל המזומנים של החברה, ומחזיקי האג"ח לטווח ארוך יקבלו תשלום באמצעים אחרים.
פעילות חברתית וציבורית

מלבד עיסוקו כעורך דין, גיא גיסין משמש כדירקטור וכיועץ משפטי בהתנדבות של פורום יזמים צעירים ישראל, משמש כיו"ר האספה של המרכז ללימודים אקדמאים ומרצה במכללת נתניה ובכנסים מקצועיים שונים.
הערות שוליים

↑  אלבום משפחות - מוזיאון ראשון-לציון - גיסין אלדד, באתר www.gen-mus.co.il
1 2  Home | Gissin & Co., Home | Gissin & Co. (באנגלית) (ארכיון)
1 2  משה גורלי, גיא גיסין, עורך דין, ייצג מחזיקי אג"ח בהסדר אי.די.בי, באתר כלכליסט, 22 בספטמבר 2014
↑  "Dun's 100 - גיסין ושות', עורכי דין". Dun’s 100 אתר. נבדק ב-2018-01-30.
↑  © BDICode - גיסין ושות', עורכי-דין, באתר www.bdicode.co.il
↑  Gissin & Co | IFLR1000, www.iflr1000.com
↑  הדס מגן, ‏פרשת בנק כרמל: סוף המאבק, באתר גלובס, 25 ביוני 2001
↑  ערב קריסתה קיבלו ההתחייבויות של חברת הליסינג דירוג גבוה מאוד - ואז היא נהפכה לחדלת פירעון, באתר TheMarker‏, 5 בנובמבר 2004
↑  תני גולדשטיין, האם אפריקה ישראל בסכנת קריסה?, באתר ynet, 29 בנובמבר 2009
↑  דלק נדל"ן לא תתנגד לבקשת הפירוק, באתר nrg
↑   שלי אפלברג, "אי.די.בי בחדלות פירעון": בעלי האג"ח הגישו בקשה לפירוק החברה, באתר TheMarker‏, 1 ביוני 2016
↑  עומרי כהן, ‏אורנשטיין מינה מנהל מיוחד באורבנקורפ: "נמצאת באזור הדמדומים", באתר גלובס, 25 באפריל 2016
רצועת חוף תל אביב-יפו

חוף תל אביב ממלון סטאי ביפו
מבט לילי על חוף תל אביב מ"גן הפסגה" ביפו
רצועת החוף המרכזית בתל אביב
חוף הילטון והחוף הנפרד
רצועת החוף של תל אביב במבט מהאוויר
רצועת חוף 1937: המתחם המרובע בשמאל התמונה הוא בית החרושת לעיבוד עורות של האחים לבקוביץ שהסליק בקרבו את מכון א' של ההגנה. מעליו 'הבית הכחול' מתוך 'ידידי מרחוב ארנון'. מימין ל'לבקוביץ' מסומן בחץ אדום, בית החרושת לאריגת משי, 'דלפינר-יוחננוף'. בימין התמונה, על הרכס, הבית האדום, לשמאלו, בית אגודת יורדי ים זבולון, (המבנה המלבני הלבן), ועל החוף אחד ממועדוני ה'טיר'
חוף הים של תל אביב
חוף גורדון בשנות ה-40
הטיילת, חוף מציצים (חוף בית הספר הימי זבולון)
טיילת חומות הים. בצד שמאל סימון מיקומה של חומת העיר
הטיילת וחוף הים של תל אביב
רחוב הירקון ורציף הרברט סמואל. למעלה נראית בריכת מלון שרתון תל אביב
מעגן רדינג
שביל אופניים נוסף לטיילת בתל אביב בשנת 2011
טיילת חוף יפו ממלון סטאי
רצועת חופי תל אביב-יפו היא חלק מחופי ישראל, מתמשכת לאורך כ-14 קילומטרים על שפת הים התיכון, ומהווה מרכיב מרכזי בחיי תושבי תל אביב-יפו ובדימויה כעיר חוף. חלק ניכר מרצועת החוף משמש לפעילויות פנאי ונופש הפתוחות לציבור הרחב, בעיקר כחופי רחצה, טיילות ופארקים. חלק קטן משמש לפעילויות אחרות, שבחלקן סגורות לציבור. רצועת החוף כוללת גם ארבע מעגנות (רדינג, נמלי תל אביב ויפו והמרינה).
רצועת החוף נחלקת לשלושה חלקים עיקריים:
הרצועה הצפונית – מגבול תל אביב-הרצליה בצפון ועד לנחל ירקון מדרום
רצועת החוף המרכזית – מהירקון ועד לטיילת חומות יפו
הרצועה הדרומית – מנמל יפו ועד לגבול יפו–רצועת חוף בת ים
רוב חופי הרחצה והטיילות מרוכזות ברצועה המרכזית. חופי תל אביב כוללים את חופי הרחצה הראשונים שהוסדרו בארץ ישראל, כבר בשנות ה-20 של המאה ה-20.
הטיילת והחופים מהווים אלמנט מרכזי בהווייתה של תל אביב ובדימויה כעיר חוף. הטיילת והחופים הומי אדם, ולעיתים מאורגנים בהם אירועים שונים. בעונת הרחצה מופעלות 12 תחנות הצלה בחופי העיר. העירייה מקדמת פרויקט לחיבור כל חופי העיר בטיילת רציפה והיא כמעט רציפה משפך הירקון ועד לנמל יפו. נעשים מאמצים לפנות מבני חוף שקוטעים את רצף הטיילת, כגון פינוי הדולפינריום. עם זאת, לאורך החופים מתוכננים מספר פרויקטים של בנייה גבוהה.
טופוגרפיה

מבחינה טופוגרפית, רצועת החוף של תל אביב כוללת מצוק כורכר מקוטע, המהווה חלק מרכס הכורכר השני לאורכה של רצועת החוף תל אביב-יפו. מנגד לחוף ניתן להבחין בתוך הים בטבלאות הגידוד – שרידי הרכס הראשון, למשל מול חוף גבעת עלייה, סלע אנדרומדה ומול רכס הכורכר הצפון-מערבי של תל אביב. המצוק מעל לחוף נמתח מרכס הכורכר הצפון-מערבי של תל אביב בין חוף הצוק מצפון לחוף וטיילת תל ברוך בדרום, שם נקטע הרכס בגלל נחל הירקון, ומתחדש בגן העצמאות. הרכס נקטע באזור כיכר אתרים, ומתחדש ביפו (המקטע נוצר בגלל תוואי קדום של נחל איילון שנשפך בעבר לים התיכון מצפון ליפו). מצוקי הכורכר מתנשאים עד לגובה של כ-40 מטרים, ומשפיעים על רוחבו של החוף ועל תכנונו.
חופי רחצה מרכזיים > הרצועה הצפונית

חוף הצוק היה בעבר בבעלות עיריית רמת השרון, הועבר לידי עיריית תל אביב ומתחלק לחוף צפוני ודרומי. בעבר, היה זה החוף היחיד בתל אביב שהכניסה אליו הייתה בתשלום (למעט לבעלי תעודת תושב).
חוף תל ברוך החוף הראשון בתל אביב בו נבנה שובר גלים כדי להרחיב את החוף. היה סגור לרחצה שנים רבות בשל זיהום המים, אך נוקה ונפתח מחדש בראשית שנות ה-90. במקום נבנתה טיילת שחוברה בתחילת שנת 2010 אל שפך הירקון ונמל תל אביב באמצעות גשר מעל למעגן רדינג. החוף היה מזוהה במשך שנים עם הזנות בתל אביב ושימש מוקד משיכה ליצאניות מה שאילץ את רשויות החוק להכניס שינויים במתווה החוף על מנת להילחם בתופעה.
חופי רחצה מרכזיים > הרצועה המרכזית

חוף מציצים (שרתון) – החוף שמדרום לנמל תל אביב, נקרא בעבר על שם מלון שרתון שעמד בסמוך ולפני-כן נקרא "חוף זבולון" על שם בית הספר הימי זבולון, בית הספר הימי הראשון בארץ ישראל (1928). החוף שופץ וחודש בשנים האחרונות. החוף זכה לפרסום רב כשצולם במקום הסרט "מציצים" בשנת 1972, ומאז נקרא "חוף מציצים" (באופן רשמי מכונה "חוף שרתון מעורב", להבדילו מהחוף הדרומי לו, "חוף שרתון נפרד"). בחוף טבלאות גידוד וסלעים ימיים.
החוף הנפרד (חוף נורדאו, מוכר גם בכינוי חוף שרתון נפרד) – חוף רחצה נפרד שמוקצה לאוכלוסייה הדתית, ובו מחולקים ימי השבוע לימי רחצה נפרדים לגברים ולנשים (ימים א', ג', ה' לנשים, ימים ב', ד', ו' לגברים).
חוף הילטון – החוף שמתחת ל גן העצמאות ולמלון הילטון. מתחלק לחוף צפוני, שמאופיין באוכלוסיית הלהט"ב שמתכנסים בו, בעיקר בסופי השבוע. ולחוף דרומי צר (בשל חסימת הסעת החולות שנגרמת על ידי המרינה), המוכר כחוף הגולשים. בין החוף הנפרד לחוף הילטון יש רצועה נוספת, לא מוכרזת, שבה מותר לשחרר כלבים המוכר כחוף הכלבים. בחוף טבלאות גידוד וסלעים ימיים. בחוף הילטון נרצח בשנת 1933 חיים ארלוזורוב. אנדרטה לזכרו הוצבה בטיילת חוף הילטון הדרומי.
חוף גורדון – מול רחוב גורדון, מדרום למרינה ולכיכר אתרים. מהחופים הרחבים ביותר (בגלל השינויים בהסעת החולות שנגרם על ידי המרינה). במקום הוצב לאחרונה לוח ציון לתחנת הרדיו ולספינת קול השלום שעגנה ממול, וגם לספינת המעפילים טייגר היל שנתפסה בסמוך. בשנת 2016 נשתלו בתחום החוף 22 עצי דקל כמניין שנותיו של סגן רועי פלס, שגדל בעיר ונפל במבצע צוק איתן. מול חוף גורדון נמצא אתר צלילה פופולרי. על רכס הכורכר מעל לחוף שכנה עד אמצע שנות ה-60 שכונת מחלול.
חוף פרישמן – מול רחוב פרישמן, במקום ציון למטה הפלמ"ח (הבית האדום) ששכן ממול קטע החוף שבין חוף גורדון לחוף פרישמן, ולוח ציון לאוניית האצ"ל פאריטה.
חוף בוגרשוב – מול רחוב בוגרשוב וגן לונדון. במקום אנדרטה לציון אנית האצ"ל אלטלנה.
חוף טרומפלדור – מול רחוב טרומפלדור.
חוף ירושלים (אלנבי) – חוף הרחצה הראשון של תל אביב, מול כיכר הכנסת. בעבר שכן במקום קזינו גלי אביב. בשנת 1987 הוסב שם החוף לחוף ירושלים, כמחווה לטדי קולק ולעיריית ירושלים, במלאת עשרים שנה לאיחודה של העיר.
חוף גאולה – סמוך לרחוב גאולה. עקב ביטול תחנת ההצלה בו נטמע בחוף ירושלים.
חוף אביב – מצפון לדולפינריום ולפארק צ'ארלס קלור, מוכר גם כחוף המתופפים/התופים, בשל פעילות שמתקיימת בו בימי שישי.
חוף צ'ארלס קלור – חוף צר, מול חלקו הדרומי של פארק צ'ארלס קלור, מהחופים הבודדים ללא שובר גלים.
חופי רחצה מרכזיים > הרצועה הדרומית (חופי יפו)

חוף גבעת עלייה – חוף הרחצה המוכרז היחיד של יפו, מול שכונת גבעת עלייה. במקום טיילת ססגונית. מהחופים הבודדים ללא שובר גלים.
אתרים לאורך החוף

מצפון לדרום:
רכס הכורכר הצפון-מערבי של תל אביב (מעל לחוף תל ברוך וחוף הצוק ועד להרצליה)
טיילת תל ברוך
תחנת הכוח רדינג
חצי האי הירקוני ושפך הירקון
נמל תל אביב
גן העצמאות
מלון הילטון תל אביב
כיכר אתרים – מלון קרלטון תל אביב
בריכת גורדון
מרינה תל אביב
שכונת מחלול
מלון שרתון תל אביב
מלון דן תל אביב
טיילת להט – הטיילת המרכזית של תל אביב, המוליכה מחוף גורדון ועד לחוף אביב. צמודה לרציף הרברט סמואל. הטיילת נחנכה בשנת 1939, כטיילת צרה ומוגבהת מעל הים. הטיילת הוזנחה והתפוררה, ובשנות ה-80 נהרסה לקראת בניית טיילת חדשה. בשנת 1982 נחנך המקטע הראשון בטיילת החדשה. הטיילת החדשה רחבה ומרוצפת בחלוקי נחל. היא מופרדת מהחוף ברצועה צרה של צמחי חוף. הטיילת כוללת מספר פסלים (למשל "מעבר לגבולות") ולוחות הנצחה. בשנת 1998 נקראה על שם ראש העירייה שלמה להט, שבתקופת כהונתו נבנתה. בשנת 2011 שופצה הטיילת ונוסף בה שביל לאופניים.
כיכר לונדון
מלון דיוויד קמפינסקי
כיכר הכנסת
דן פנורמה תל אביב
מלון דייוויד אינטרקונטיננטל
פארק צ'ארלס קלור
טיילת יפו הטיילת שמקשרת בין פארק קלור ליפו. נחנכה בשנת 1999. המשכה מגיע עד נמל יפו, לאורך רחוב רציף עליה שנייה ומתחת לגבעת יפו. הטיילת כוללת סימון של תוואי חומת יפו הקדומה.
נמל יפו
מדרון יפו
מרכז פרס לשלום ולחדשנות
בתרבות

חופי הים בתל אביב שימשו מקור השראה ליוצרי קולנוע ישראלים, כגון אורי זוהר ("מציצים", "הצילו את המציל"), וחוני המעגל ("נערי החוף", "חוף מבטחים", "בין פרישמן וגורדון", "התקווה") שראו בחופים אלה את תמצית ההוויה התרבותית-ישראלית.
לרגל חגיגות המאה לתל אביב, יזמה עיריית תל אביב את פרויקט "חוף הים התל אביבי" בארבע ערים מרכזיות בעולם – ניו יורק, פריז, וינה וקופנהגן. בערים אלו הוקם מתחם מלאכותי של מעין חוף ים בסגנון תל אביבי, עם חול ים, כיסאות נוח של כתר פלסטיק כדי להשרות אווירה ישראלית.
מבחר תמונות

שיפוץ והרחבת הטיילת בחוף פרישמן בתל אביב בשנת 2013
חוף ירושלים
חוף ירושלים
פסל בן-גוריון בחוף בוגרשוב
חוף בוגרשוב
מראה מגבעת יפו
מבט מהים על רכס תל ברוך
רצועת החוף של תל אביב-יפו
22 הדקלים שנשתלו לזכר סגן רועי פלס בחוף גורדון
נקודת החיבור בין פארק צ'ארלס קלור וטיילת יפו
חוף גורדון
ראו גם

שוברי הגלים בחופי תל אביב
שדרות בתל אביב
רצועת חוף בת ים
רצועת חוף אילת
לקריאה נוספת

מעוז עזריהו, תל אביב העיר האמיתית: מיתוגרפיה היסטורית, 2005, הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, עמודים 271–301.
אורי דביר, נקודת חן תל אביב יפו, מהדורה מעודכנת, תל אביב: מודן, תשנ"ב 1991.
יעל זילברשטיין, אתגרים בשמירה על חופי מחוז תל אביב, החברה להגנת הטבע – קהילת תל אביב-יפו והסביבה, ספטמבר 2012
הערות שוליים

↑  לדברי ההיסטוריונים יעקב שביט וגדעון ביגר, תפיסה זו אינה מדויקת: "לאמיתו של דבר, תל אביב לא נבנתה כשגבה אל הים, מתנכרת אליו לכאורה, או אפילו חוששת מפניו. בניגוד לערי חוף היסטוריות רבות לא הפרידה חומה בין בתי העיר לבין הים והגישה לחוף כמעט מכל נקודה בתל אביב הייתה קלה. אמנם כבר ב־1932 מתח ביאליק ביקורת על 'הקלקלה הגדולה של העלמת הים מכמה רחובות', והציע להרחיב את שפת הים כדי 'ליצור טיילת כמו באירופה', אך רק משנות ה-50 ועד שנות ה-70 תוארה תל אביב כעיר, שעשתה הכול כדי להסתיר את הים" (יעקב שביט וגדעון ביגר, ההיסטוריה של תל אביב, א': משכונות לעיר (1909–1936), תל אביב: רמות – אוניברסיטת תל אביב, תשס"א 2001, עמ' 38). ראו גם אגדה לילדים בנושא זה: עמרי יבין, "הים האכזר, או: מדוע נבנתה העיר העברית הראשונה כשגבה אל הים?", תל אביב עיר אגדה: 11 אגדות תל אביביות, איורים: אבנר כץ, רמת גן: כנרת, 1989.
↑  הפרדתה של תל אביב מיפו על מנת להקטין החיכוך בין האוכלוסייה הערבית ליהודית ובמטרה לאפשר את פיתוחה העצמאי של תל אביב, תהליך שהחל בשנת 1921 והסתיים רשמית ב-11 במאי 1923, כאחד מלקחי שלטונות המנדט ממאורעות תרפ"א ביפו (לקח נוסף היה הטלת מכסות על העלייה היהודית בהתאם לכושר הקליטה הכלכלי של היישוב וזאת לאחר שמאוקטובר 1920 היו שערי הארץ פתוחים לרווחה לכל מספר של עולים), לא הייתה מושלמת. בתל אביב לא נתכוננה עירייה כי אם מועצת עיר (Township), שהייתה כפופה בכמה עניינים ליפו. ראו מאמרו של ביגר גדעון התפתחות השטח הבנוי של תל אביב בשנים 1934-1909.
↑  צורת אזור חוף תל־אביב תשתנה כליל תוך 3 שנים, דבר, 3 ביוני 1969
↑  אבי אשכנזי ונתיב נחמני, המשטרה נגד היצאניות: חוף תל ברוך - הסוף, באתר nrg‏, 22 באפריל 2010
↑  אבי אשכנזי, היצאניות הורחקו מחוף תל ברוך בתל אביב, באתר nrg‏, 1 בינואר 2012
↑  צביקה גרוניך, ‏החוף הנפרד "שרתון" נפתח לרחצה, באתר כיכר השבת, 6 באוגוסט 2015
↑  רועי יולדוס רוזנצוייג, ‏לוהט: חוף הילטון בתל אביב - אחד מעשרת החופים השווים בעולם לגייז, באתר ‏מאקו‏, 1 ביולי 2012
| תל אביב-יפו |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | יפו • היסטוריה • תחבורה • אדריכלות • בנייה לגובה • רחובות ושדרות • רבעים • צפון תל אביב • דרום תל אביב |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | יפו העתיקה • אחוזת בית • העיר הלבנה • חוף תל אביב • העירייה ומועצת העיר • סמל העיר |  |
| קטגוריה ראשית | פורטל תל אביב-יפו |  |
מבט אל חוף הים מחוף בוגרשוב
כיסאות כתר פלסטיק פזורים ב"חוף תל אביב" על גדת הדנובה בעיר וינה
פנטגון (להקה)

| --- | --- |

 סוגה:  רוק אלטרנטיבי 
 חברים
 מתי גרג'י, אלון כיירא, שמוליק ברדוב, יובל סאס, אסף וינטר
 
פנטגון היא להקת רוק אלטרנטיבי ישראלית שהוקמה בשנת 2010 על ידי מתי גרג'י ואלון כיירא. בשנת 2018 יצא לאור אלבום הבכורה של ההרכב: "DARK MATTER".
היסטוריה

שירי הלהקה מאופיינים בטקסטים חשופים ולחנים מלודיים בניחוח בריטי, בעלי אפיוני צליל עשיר ועמוק, ובשילוב אלקטרוניקה, מחשב וסינתיסייזר, ליצירת סגנון עכשווי ייחודי.
הלהקה החלה את פעילותה בתחילת שנת 2010. בתחילת הדרך הצטרף המתופף שמוליק ברדוב ובהמשך הצטרפו והשלימו את ההרכב הגיטריסט יובל סאס והקלידן אסף וינטר.
ההרכב מנגן חומרים מקוריים הכתובים ברובם בשפה האנגלית. אלבום הבכורה "DARK MATTER" הולחן על ידי מתי גרג'י, נכתב על ידי לינדה יכבס ומתי גרג'י ועובד מוזיקלית על ידי כל חברי הלהקה.
במסגרת הופעותיה במהלך השנים אירחה הלהקה אמנים שונים, כדוגמת הזמרת קרן הכט והמוזיקאי ג'נגו (עמיר רוסיאנו).
הסינגלים שהוציאה הלהקה, אשר אוגדו לאלבום בשנת 2018, בד בבד עם הקלטת השיר החותם את האלבום "Dreams Of Tomorrow", הושמעו בתוכניות רדיו שונות בתחנת 88fm ובתחנות נוספות. כמו כן, נוגנו חלק משירי הלהקה במסיבות רוק גדולות במועדונים נחשבים בתל אביב.
בשנת 2012 יצא לאור הסינגל הראשון של הלהקה: "Lies". השיר הושמע ברדיו ונוגן במועדונים.
בשנת 2013 יצא לאור הסינגל השני של הלהקה: "Emptiness". השיר הושמע רבות ברדיו וגרר אירוח של הלהקה בתוכנית הרדיו ג'אם 88.
בשנת 2014 יצא לאור הסינגל השלישי של ההרכב: "Memories Of Me", בהפקתו היה מעורב הזמר והיוצר דודי לוי. השיר היה שיר השבוע בתחנת הרדיו 88fm.
בשנת 2016 יצא לאור הסינגל הרביעי של ההרכב: "Wild Butterfly".
בסוף שנת 2017 חברה פנטגון ללייבל ההולנדי "Imass Music". מתחילת שנת 2018 שירי הלהקה מופצים גם בחו"ל.
בחודש מאי 2018 יצא לאור האלבום הראשון של ההרכב "DARK MATTER", מתוכו יצא לרדיו הסינגל "Dreams of Tomorrow".
בינואר 2021 הוציאה הלהקה את הסינגל Broken mess בשיתוף הזמרת לינוי קנטור והמפיק עופר מאירי. כחודשיים לאחר מכן יצא הסינגל Second to none גם כן בשיתוף פעולה עם לינוי קנטור ועופר מאירי. שני הסינגלים זכו להשמעות רבות ברדיו ולמאות אלפי ההאזנות וצפיות ברשתות השונות.
חברי פנטגון:
מתי גרג'י - שירה, גיטרה;
אלון כיירא - גיטרה בס;
יובל סאס - גיטרה מובילה;
אסף וינטר - קלידים, מחשב.
שמוליק ברדוב - תופים, קולות; (היה חבר פעיל בהרכב עד שנת 2022)