stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברוקלין
ממשל

מאז איחודה של ברוקלין עם העיר ניו יורק בשנת 1898, עיריית ניו יורק אחראית לנושאי החינוך, השיטור והלוחמה בפשע, הספריות, ביטחון הציבור, שירותי הנופש והפנאי, שירותי התברואה, שירותי הספקת המים ושירותי הרווחה ברובע.
בשנת 1898 נוצר התפקיד של נשיא הרובע על מנת לשמר חלק מהסמכויות של השלטון המקומי ברבעים השונים. לכל אחד מנשיאי רובעי ניו יורק היה קול אחד בוועדת התקציבים של עיריית ניו יורק. בשנת 1989 קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי מצב זה מפר את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית שכן לנשיא רובע ברוקלין (הרובע רב התושבים בניו יורק) אותו משקל בהחלטות כמו לנשיא רובע סטטן איילנד (הרובע עם מספר התושבים הנמוך ביותר). בעקבות החלטה זו, ניתנו סמכויות רבות יותר לנשיא הרובע בסוכנויות שונות של עיריית ניו יורק.
ב-100 השנים האחרונות נבחרו נשיאי רובע מטעם המפלגה הדמוקרטית בלבד.
בשנת 2001 נבחר לתפקיד מרטי מקרוויץ, שנבחר בשנים 2001, 2005 ו-2009.
בשנת 2013 נבחר לתפקיד אריק אדמס, שנבחר שוב ב-2017. ב-2021 התמודד ונבחר לראשות עיריית ניו יורק.
בשנת 2021 נבחר לתפקיד אנטוניו ריינוסו.
| שנה | המפלגה הרפובליקנית | המפלגה הדמוקרטית |
| --- | --- | --- |
| 2016 | 17.5% – 141,044 | 79.5% – 640,553 |
| 2012 | 16.9% – 124,551 | 82.0% – 604,443 |
| 2008 | 20.0% – 151,872 | 79.4% – 603,525 |
| 2004 | 24.3% – 167,149 | 74.9% – 514,973 |
| 2000 | 15.7% – 96,605 | 80.6% – 497,468 |
| 1996 | 15.1% – 81,406 | 80.1% – 432,232 |
| 1992 | 22.9% – 133,344 | 70.7% – 411,183 |
| 1988 | 32.6% – 230,064 | 66.3% – 368,518 |
| 1984 | 38.3% – 285,477 | 61.3% – 328,379 |
| 1980 | 38.4% – 200,306 | 55.4% – 288,893 |
| 1976 | 31.1% – 190,728 | 68.3% – 419,382 |
| 1972 | 49.0% – 373,903 | 50.8% – 387,768 |
| 1968 | 32.0% – 247,936 | 63.1% – 489,174 |
| 1964 | 25.0% – 229,291 | 74.8% – 684,839 |
| 1960 | 33.5% – 327,497 | 66.2% – 646,582 |
| 1956 | 45.2% – 460,456 | 54.7% – 557,655 |

נכון לשנת 2017, 89% מהמצביעים הרשומים ברובע ברוקלין הם תומכי המפלגה הדמוקרטית, ובמשך 60 השנים האחרונות מועמדי המפלגה הדמוקרטית לתפקיד נשיא ארצות הברית זכו לרוב ברובע.
ברובע מצויים חמישה אזורי בחירה לקונגרס ארצות הברית.
ברובע ברוקלין, כמו ביתר רובעי ניו יורק, ישנו תובע מחוזי העומד בראש מערכת התביעה של הרובע. התובע נבחר על ידי תושבי הרובע בבחירות ישירות. מהשנים 1989–2013 כיהן בתפקיד מועמד המפלגה הדמוקרטית צ'ארלס ג'י היינס. ב-2013 נבחר לתפקיד קייט תומפסון וכיהן בתפקיד בין השנים 2014 ועד מותו ב-2016.
לאחר מותו של תומפסון מינה מושל ניו יורק, אנדרו קואומו את אריק גונזלס, יועצו הבכיר של תומפסון, לתפקיד התובע בפועל עד סוף תקופת הכהונה. בבחירות 2017 נבחר גונזלס לכהונה מלאה לתפקיד מבלי שהוצב נגדו מועמד מטעם המפלגה הרפובלקנית. הוא הלטיני הראשון המכהן בתפקיד.
| מפלגה | 2005 | 2004 | 2003 | 2002 | 2001 | 2000 | 1999 | 1998 | 1997 | 1996 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המפלגה הדמוקרטית | 69.7 | 69.2 | 70.0 | 70.1 | 70.6 | 70.3 | 70.7 | 70.8 | 70.8 | 71.0 |
| המפלגה הרפובליקנית | 10.1 | 10.1 | 10.1 | 10.1 | 10.2 | 10.5 | 10.9 | 11.1 | 11.3 | 11.5 |
| ללא הזדהות | 16.5 | 16.9 | 16.1 | 16.2 | 16.3 | 16.5 | 15.9 | 15.5 | 15.4 | 15.2 |
| מפלגות אחרות | 3.7 | 3.9 | 3.8 | 3.6 | 2.9 | 2.8 | 2.5 | 2.8 | 2.3 | 2.3 |
כלכלה

באזור דאונטאון ברוקלין נמצא אזור העסקים השלישי בגודלו בעיר ניו יורק. 44% מתושבי הרובע העובדים (410,000 עובדים) מועסקים בתחומי הרובע. היתרה – יותר ממחצית העובדים, מועסקים מחוץ לתחומי הרובע – בעיקר ברובע מנהטן.
בעבר מרבית העוסקים ברובע התפרנסו בתחומי התעשייה. מאז שנת 1975 חל גידול בתחום השירותים על חשבון התעשייה, וזאת בשל מגמת מעבר עסקים פיננסיים ממנהטן לרובע ברוקלין שהחלה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
נכון לשנת 2004 215,000 מתושבי הרובע עסקו בתחום השירותים לעומת 27,500 בתחום התעשייה (בעיקר תעשיית הרהיטים, ייצור המזון וההלבשה).
חברת התרופות פייזר שנוסדה בברוקלין הפעילה ברובע מפעל ייצור, שהעסיק בשיאו אלפי עובדים ושנסגר בשנת 2008.
כלכלה > מספנות

בשנת 1801 הוקמו ברובע המספנות הראשונות. מספנות אלה יצרו ספינות עבור צי ארצות הברית, ובהם הספינות המונטור שהשתתפה במלחמת האזרחים, המיין שטובעה לחוף הוואנה, אירוע שהביא לפתיחת מלחמת ארצות הברית–ספרד, והמיזורי, עליה נחתם הסכם הכניעה של יפן בתום מלחמת העולם השנייה. בתקופת מלחמת העולם השנייה העסיקו מספנות צי ארצות הברית שהיו ממוקמות ברובע, למעלה מ-70,000 עובדים. מספנות אלה היו המעסיק הגדול ביותר ברובע.
כיום משמש אזור המספנות כאזור נופש והסעדה, ופועלות בו 230 חברות המעסיקים כ-4,000 עובדים, בעיקר חברות עיצוב רבות וכן אמנים רבים.
מרבית עובדי הרובע מועסקים בעסקים קטנים. נכון לשנת 2000, 91% מ-38,704 העסקים הפועלים ברובע, העסיקו פחות מ-20 עובדים.
נכון לחודש מרץ 2006, שיעור האבטלה ברובע עמד על 5.9%.
אוכלוסין

לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2022 מתגוררים ברובע 2,736,073 תושבים. ברובע נמצאים 958,567 משקי בית ו-583,922 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 15,227 נפשות לקמ"ר.
| מבט השוואתי |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | ברוקלין | כלל העיר ניו יורק | מדינת ניו יורק |
| אוכלוסייה | 2,465,326 | 8,008,278 | 18,976,457 |
| צפיפות אוכלוסין | 13,481.4 נפשות לקמ"ר | 10,292 נפשות לקמ"ר | 155.18 נפשות לקמ"ר |
| הכנסה חציונית (1999) | $32,135 | $38,293 | $43,393 |
| הכנסה ממוצעת לנפש | $16,775 | $22,402 | $23,389 |
| אחוז בעלי תואר אוניברסיטאי | 22% | 27% | 24% |
| תושבים שלא נולדו ברובע | 38% | 36% | 20% |
| אחוז לבנים | 41% | 45% | 67% |
| אחוז שחורים | 36% | 27% | 16% |
| אחוז היספנים (גם לבנים וגם שחורים) | 20% | 27% | 15% |
| אחוז אסייתים | 8% | 10% | 6% |
מוצא תושבי המחוז הם: איטלקים 9.41%, אירים 3.70%, גרמנים 1.81% ובריטים 1.19%.
נכון לשנת 2005, 18% מתושבי הרובע דיווחו כי הם מדברים ספרדית כשפה ראשונה, 5.95% דיווחו על רוסית, 4.19% על צרפתית או קריאולית, 3.92% על סינית, 2.10% על איטלקית, 3.1% על יידיש, 1.42% על פולנית, 1.13% על עברית, 1.09% על פונג'בית ו-0.68% על אורדו.
אוכלוסין > יהודי ברוקלין

בברוקלין מתגוררות אחת הקהילות היהודיות הגדולות ביותר בעולם. מעריכים כי מתגוררים ברובע כ-560,000 יהודים (2011) כ-23% מאוכלוסיית הרובע, מרביתם בשכונות בורו פארק, ויליאמסבורג, פלטבוש, גרייבסנד וקראון הייטס.
תחילת הנוכחות היהודית בברוקלין הייתה בשנות השלושים של המאה ה-19. מרבית היהודים המתגוררים ברובע הם יהודים חסידים או חרדים, וכן מרכז חב"ד העולמי – 770, מרכזה של חסידות חב"ד נמצא בשכונת קראון הייטס שברובע.
כחלק מהקשר הקיים בין הקהילות החרדיות בישראל ובעולם, כרתו עיריית בני ברק שבישראל ועיריית ברוקלין ברית ערים תאומות. בבני ברק ניטע פארק ברוקלין לציון ידידות זו.
בברוקלין יש נוכחות משמעותית של יהודים יוצאי חלב.
תרבות > אזכורים תרבותיים

ברוקלין אוזכרה ביצירות ספרותיות רבות. וולט ויטמן, מגדולי משוררי ארצות הברית, כתב את "חצייה במעבורת ברוקלין" (Crossing Brooklyn Ferry). המשוררת יוללי ספנס לימדה בברוקלין בין השנים 1927–1938 עת שכתבה את היצירות "Fool's Errand" ו-"Her", שהרובע היווה להן רקע. המשורר הארט קריין כתב את שירו "הגשר" (The Bridge), שגשר ברוקלין מהווה מוטיב וסמל מרכזי בו.
ספרה של בטי סמית' משנת 1943 "אילן גדל בברוקלין" והסרט שנעשה בעקבותיו (ונקרא באותו שם) הם מהידועות שביצירות האמנות שנכתבו על החיים בברוקלין. הרומן של ויליאם סטיירון "בחירתה של סופי" מתרחש בשכונת פלטבוש שברובע, וכך גם מחזהו של ארתור מילר משנת 1955 – "מבט מעל הגשר" וכן מחזהו של ניל סיימון משנת 1983 "יומן חוף ברייטון". התבגרות בברוקלין ושאיפה אל "העיר הגדולה", מנהטן, מתוארת בטרילוגיה האוטוביוגרפית של אלפרד קייזין.
ברוקלין ניצבת ברקע הסרטים "עישון" ו"מוציאים עשן", שתסריטם נכתב על פי סיפוריו של פול אוסטר.
הראפר נוטוריוס בי.איי.ג'י. גדל בברוקלין ונהג להזכיר את הרובע בשיריו ולייצג אותו בעולם הראפ. אהוד בנאי כתב את השיר "ברוקלין" המכיל, בין היתר את השורה: "אני לא מכאן – אבל לא ממש זר".
תרבות > מוזיאונים ומוסדות תרבות

ברובע פועל מוזיאון ברוקלין אשר זכה לשם עולמי בתערוכותיו ובמוצגיו. המוזיאון נפתח בשנת 1897 ובו למעלה מ-1.5 מיליון מוצגים, בהם יצירות ייחודיות שהתגלו במצרים העתיקה. ברובע פועלת אקדמיית ברוקלין למוזיקה הפועלת במתחם ובו אולם אופרה ובו 2,109 מושבים, אודיטוריום ובו 874 מושבים וכן מספר בתי קולנוע.
האגודה ההיסטורית של ברוקלין אשר נוסדה בשנת 1863 משמשת מרכז חינוכי ללימוד ההיסטוריה של ברוקלין ומפעילה מוזיאון היסטורי וספרייה גדולה.
בדרומה של ברוקלין התפתח בראשית המאה ה-20 אתר הנופש והבילויים העיקרי של תושבי העיר ניו יורק. פארק השעשועים שהוקם בקוני איילנד בראשית המאה ה-20 וכן מסלול המרוצים גרייבסנד ומסלול המרוצים שיפסהד ביי היו אתרי הנופש של החברה הגבוהה של ניו יורק בשנים אלה. הקמת הרכבת התחתית של ניו יורק וקישורה של ברוקלין למערכת זו איפשרה גם למעמדות התחתונים של ניו יורק להגיע לאתרי הנופש, וקוני איילנד הפך לפארק השעשועים הגדול הראשון שפעל בארצות הברית. רכבת ההרים ציקלון (Cyclone rollercoaster) שנבנתה בשנת 1927 הייתה הראשונה מסוגה בארצות הברית, ונחשבת כיום לאתר היסטורי לאומי של ארצות הברית. גלגל הענק שנבנה בשנת 1920 הפך לאחד מסמלי קוני איילנד בפרט וברוקלין בכלל. בשנות ה-70 ירדה הפופולריות של פארק השעשועים, אולם בראשית המאה ה-21 החלה עלייה בפופולריותו.
אתר תיירות ידוע נוסף בברוקלין הוא בית העלמין גרין-ווד שהחל לפעול בשנת 1838. בית עלמין זה, ששטחו 1.9 קמ"ר, הוא אחד מבתי העלמין הידועים בארצות הברית, וקבורים בו המאפיונר אלברט אנסטסיה, האמן ז'ן מישל באסקיט, המלחין ליאונרד ברנשטיין, הפסנתרן לואי מורו גוטשאק, ממציא הטלגרף סמואל מורס, הכתב אדוארד מורו, מרתה בולוך רוזוולט, אמו של נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט, מייסד חנות הצעצועים הנודעת פרדריק אוגוסט אוטו שוורץ והשחקן פרנק מורגן.
ברובע פועל מוזיאון התחבורה של ניו יורק המציג את התפתחות מערכת התחבורה של ניו יורק, ובעיקר את התפתחות הרכבת התחתית של ניו יורק. המוזיאון ממוקם בתוך תחנת רכבת תחתית שאינה בשימוש בברוקלין הייטס.
מוזיאון הילדים של ברוקלין הוא אחד ממוזיאוני הילדים הגדולים והידועים בעולם, והגנים הבוטניים של ברוקלין הם אחד מגנים הבוטנים הידועים בעולם. שטח הגנים כ-210,000 מ"ר והם כוללים גן ורדים ששטחו כ-4,000 מ"ר, גן יפני וגן ריחות לעוורים.
תקשורת

ברובע פועלים מספר עיתונים מקומיים ובהם הברוקלין איגל, הביי קורנטס, ברוקלין ויו והברוקלין פייפר.
כמו כן פועלים ברובע עיתונים אתניים רבים המיועדים לקבוצות אתניות, כגון העיתון הקתולי "הטבלט" (The Tablet), מהדורה באנגלית של העיתון האורתודוקסי היהודי "המודיע", ומספר עיתונים האיטיים.
ברובע פועלת תחנת טלוויזיה מקומית המשדרת תוכניות מקומיות המיועדות לתושבי הרובע. תחנה זו מופעלת על ידי קבוצת התקשורת NYC.
השכלה

בתי הספר הציבוריים של הרובע מנוהלים על ידי רשות ההשכלה של עיריית ניו יורק. כמו כן פועלים ברובע מספר רב של בתי ספר פרטיים המנוהלים על ידי ארגונים דתיים יהודיים, קתוליים, פרוטסנטיים ומוסלמים.
ברובע פועלת מכללת ברוקלין, שהייתה הראשונה שאיפשרה לימודים משותפים לגברים ולנשים בעיר ניו יורק, ונחשבת לאחת המכללות הטובות בארצות הברית. כמו כן פועלת ברובע מכללת מדגר אוורס (על שם מדגר אוורס) שנוסדה בשנת 1970. בית הספר למשפטים של ברוקלין נוסד בשנת 1901 ואפשר הרשמה של נשים ושל שחורים בשנת 1909. המרכז הרפואי SUNY שנוסד כמכללה הסמוכה לבית חולים בשנת 1860 היה בית הספר הרפואי הראשון בארצות הברית שנפתח כבית ספר הצמוד לבית חולים. ברובע פועלת גם האוניברסיטה הפרטית – אוניברסיטת לונג איילנד.
ספורט

בברוקלין פעלו והתגוררו דמויות רבות מעולם הספורט האמריקאי ובהם מייקל ג'ורדן, וינס לומברדי, ג'ו פאטרנו, מייק טייסון, ג'ו פפיטון וג'ו טורה. הידועה בקבוצות שפעלו בברוקלין הייתה הברוקלין דודג'רז ששיחקה בשדה אבטס. בשנת 1947 שיחק בקבוצה ג'קי רובינסון – השחור הראשון ששיחק בקבוצת בייסבול מהליגה העליונה של ארצות הברית. בשנת 1955 זכתה הקבוצה באליפות הליגה העליונה של ארצות הברית למול הניו יורק יאנקיז. שנתיים לאחר מכן עברה הקבוצה ללוס אנג'לס.
בשנת 2001 החלה לפעול ברובע קבוצת הברוקלין סייקלונז מהליגה התחתונה. הקבוצה משחקת בפארק קיספן שבקוני איילנד.
קבוצת NBA: בשנת 2012 החלה לפעול ברובע קבוצת הברוקלין נטס שעברה לרובע מניו-ג'רזי ומשחקת בברקליס סנטר.
קבוצת NHL: בשנת 2016 עברה קבוצת ה-NHL ניו יורק איילנדרס, שהתבססה לפני כן בחלק המזרחי של לונג איילנד שמחוץ לגבולות העירוניים של ניו יורק, לברוקלין, ועברה לשחק גם היא בברקליס סנטר.
אתרים בברוקלין

| --- | --- |
 (לפי א–ב) גן החיות פארק פרוספקט  גשר ברוקלין  הגנים הבוטניים של ברוקלין  מרכז חב"ד העולמי – 770  מוזיאון הילדים היהודי  מוזיאון ברוקלין  ספריית חב"ד  פארק פרוספקט:  האקדמיה למוזיקה של ברוקלין  בית הקברות גרין ווד  בניין רובע ברוקלין  האקווריום של ניו יורק  מוזיאון הילדים של ברוקלין  מוזיאון התחבורה של ניו יורק  מוזיאון פורט המילטון  מנהרת שדרת אטלנטיק  ספריית ברוקלין  פארק פורט גרין
הערות שוליים

↑  כתבה ב"ברוקלין רייל"
↑  החלטה בעניין ועדת התקציבים של העיר ניו יורק נ' מוריס
↑  נתוני תעסוקה ברובע ברוקלין נכון לשנת 2004.
↑  פרופיל ההעסקה ברובע
↑  נתוני שפות אם בארצות הברית, שנת 2000 ו-2005
↑  Daily News, Nearly one in four Brooklyn residents are Jews, new study finds, ‏June 26th, 2012
↑  "ברוקלין של קודש, ברוקלין של חול", אתר בחדרי חרדים, 4.6.2009
↑  https://www.jewishgen.org/Sephardic/AleppoJews.htm?
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564220505171  BnF: cb14434078x (data)  GND: 4224069-4  LCCN: n80040311  MusicBrainz: a71b0d32-7752-49e9-8594-2247ad6ac12c  NARA: 10046368  NKC: ge427821  SUDOC: 258012579  VIAF: 131953847   WorldCat (עם VIAF): 131953847 
מפת הקרב על לונג איילנד שנערך במקום בו נמצאת היום ברוקלין
ברוקלין בסוף המאה ה-19, ליתוגרפיה מאת קורייר ואייבס
גשר ברוקלין בשנת 1890 – שבע שנים לאחר פתיחתו
מבט על מנהטן מתוך שכונת וילאמסבורג בברוקלין
אזור דאונטאון ברוקלין הוא אזור העסקים השלישי בגודלו בעיר ניו יורק.
ברובע ברוקלין מספר התושבים הגבוה ביותר מבין רובעי ניו יורק מאז שנות ה-20 של המאה ה-20. (מקרא: האוכלוסייה במיליונים. הברונקס, ברוקלין, מנהטן, קווינס, סטטן איילנד)
מוזיאון ברוקלין נחשב לאחד ממוזיאוני האמנות המובילים בארצות הברית.
גן הוורדים בגנים הבוטניים של ברוקלין.
פארק קיספן בקוני איילנד
מנהרת הטמפלרים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנהרה 
 על שם:  מסדר אבירי היכל שלמה 
 מיקום:  עכו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־12
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־12 
 מידות
 אורך:  350 מ' 
 גובה:  2 מ' 
 קואורדינטות:  32°55′13″N 35°04′01″E﻿ / ﻿32.920333333333°N 35.066805555556°E﻿ / 32.920333333333; 35.066805555556
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מנהרת הטמפלרים(למפת הגליל המערבי רגילה) מנהרת הטמפלרים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מנהרת הטמפלרים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מנהרת הטמפלרים
 
מנהרת הטמפלרים היא מנהרה תת-קרקעית הנמצאת מתחת לרחובותיה של עכו העתיקה. המנהרה הובילה מארמון הטמפלרים שחרב ב-1291 ושקע בים במערב, עד לנמל עכו במזרח.
היסטוריה

המנהרה הוקמה לקראת סוף המאה ה-12 כנתיב תת-קרקעי אסטרטגי על ידי אנשי המסדר הטמפלרי אשר התמקמו בתקופה זו בעכו לאחר כיבוש ירושלים על ידי צלאח א-דין. אורך המנהרה כ-350 מטר והיא משתרעת מתחת לרוב הרובע הפיזאני ההיסטורי של העיר. המנהרה חצובה בחלקה התחתון בסלע הטבעי ובחלקה העליון היא בנויה כקמרון חבית ארוך עשוי אבן גזית.
המנהרה התגלתה רק בשנת 1994 באופן אקראי לאחר שדיירי בית הנמצא מעליה התלוננו על ביוב סתום ובבדיקת הבעיה התגלתה המנהרה על ידי הבודקים. לאחר חפירות ארכאולוגיות נפתח חלקה המערבי של מנהרה לציבור בחודש אוגוסט 1999 ובהמשך נוסף לה קטע קצר בצידה המערבי. לאורך המנהרה הותקנו רצפת עץ ותאורה וכן מערכת משאבות המפנות באופן קבוע מי תהום המציפים אותה. גובה המנהרה הוא כשני מטרים ובקטעים מסוימים ממנה, יחד עם הרצפה המוגבהת גובהה הוא פחות ממטר וחצי, דבר המצריך מהעוברים להתכופף. שתי הכניסות למנהרה אינן הכניסות המקוריות ובכל אחת מהן הוקמו מדרגות המובילות אליה והכניסה היא בתשלום. כניסה אחת נמצאת בסמוך לחניון המערבי שליד הנמל והשנייה בסמוך לחאן אל-עומדאן שבדרום-מרכז העיר העתיקה.
הכנסייה האורתודוקסית הרומנית
ארגון הכנסייה

הכנסייה האורתודוקסית הרומנית מאורגנת בתוך רומניה כפטריארכיה. הסמכות העליונה ההיררכית, הקאנונית והדוגמטית של הכנסייה היא הסינוד הקדוש שלה. מבחינה גאוגרפית הכנסייה חולשת על שש מיטרופוליות, 12 ארכיבישופויות ו-15 בישופויות,עם סך כל של 13,527 כנסיות רובע (פרוכיות) וכנסיות קטנות אחרות, שבהן מכהנים 14,513 כמרים ודיאקונים המשרתים ב-15,218 כנסיות ומנזרים. לרומנים המתגוררים בארצות אחרות באירופה (פזורה) ישנן שלוש מיטרופוליות (המורכבות מ-3 ארכיבישופויות ו-6 בישופויות). קיימת ארכיבישופות אחת באמריקה ובישופות רומנית של אוסטרליה וניו זילנד. בשנת 2004 פעלו ברומניה 15 אוניברסיטאות תאולוגיות אורתודוקסיות שבהן למדו מעל עשרת אלפים סטודנטים, בתוכם גם סטודנטים מבסרביה, מצפון בוקובינה ומסרביה שנהנו ממלגות לימודים רומניות. בשנת 2006 פעלו ברומניה 631 מנזרים, שבהם חיים 3,500 נזירים ו-5,000 נזירות.
להלן פירוט המיטרופוליות של הפטריארכיה האורתודוקסית הרומנית בשטח רומניה:
המיטרופוליה של מונטניה ודוברוג'ה;
המיטרופוליה של מולדובה ובוקובינה;
המיטרופוליה של ארדיאל (טרנסילבניה);
המיטרופוליה של קלוז', מרמורש וסלאז';
המיטרופוליה של באנאט;
המיטרופוליה של אולטניה.
ארגון הכנסייה > המיטרופוליה של מונטניה ודוברוג'ה

כוללת 5 ארכיבישופויות:
בוקרשט (הארכיבישוף שלה הוא הפטריארך הראשי של רומניה);
טרגובישטה;
טומיס (מושב הארכיבישוף בעיר קונסטנצה);
ארג'ש ומוסצ'ל (מושב הארכיבישוף בעיר קורטיה דה ארג'ש);
דנובה התחתית (מושב הארכיבישוף בעיר גאלאץ)
5 בישופויות:
בוזאו ווארנצ'ה (מושב הבישוף בעיר בוזאו);
סלובוזיה וקלראש (מושב הבישוף בעיר סלובוזיה);
אלכסנדריה וטלאורמן (מושב הבישוף בעיר אלכסנדריה);
ג'ורג'יו;
טולצ'ה.
ארגון הכנסייה > מיטרופוליית מולדובה ובוקובינה

2 ארכיבישופויות:
יאש
סוצ'אבה ורדאוץ (מושב: בעיר סוצ'אבה)
2 בישופויות:
רומן;
הוש.
ארגון הכנסייה > המיטרופוליה של ארדיאל

כוללת ארכיבישופות אחת:
סיביו
ובישופות אחת:
קובאסנה והרגיטה (מושב הבישוף בעיר מיירקוריה צ'וק)
ארגון הכנסייה > המיטרופוליה של קלוז', אלבה, קרישאנה ומרמורש

2 ארכיבישופויות:
ואד, פליאק וקלוז' (מושב: בעיר קלוז'-נפוקה)
אלבה יוליה
2 בישופויות:
אוראדיה, ביהור וסלאז' (מושב הבישוף בעיר אוראדיה)
מרמורש וסטמר (מושב הבישוף בעיר באיה מארה)
היסטוריה > התחלות הנצרות באזור דאקיה; המסורת של שליחי ישו

לפי מסורת שאין לה עד עכשיו בסיס עובדתי התחלת הנצרות בשטחי רומניה של ימינו התרחשה עוד במאה הראשונה עם הגעתם של השליח אנדראס הקדוש ושל חניכיו לחבל דוברוג'ה, שהיה ידוע אז כסקיתיה מינור או דאקיה הפונטית (Dacia Pontica). השליח אנדראס (ברומנית:אנדריי) שהפך לימים לפטרון של רומניה (לצד ארצות אחרות, כמו רוסיה וסקוטלנד) סיים את חייו כקדוש מעונה שנצלב בפטרס ביוון. בשנת 1997 הוכרז אנדריאס הקדוש על ידי הכנסייה האורתודוקסית הרומנית לקדוש פטרון של רומניה.
ייתכן כי הנצרות חדרה לשטחי דאקיה ומואסיה עוד לפני נסיגתם של הלגיונות והמנהל הרומי מן האזור בשנים 271–272.
היא הופצה קרוב לוודאי על ידי מטיפים, מיסיונרים, וגם על ידי אנשי צבא רומאים שמוצאם במזרח, ועל ידי נוסעים וסוחרים.
מסורות נוספות ייחסו פעילות מיסיונרית נוצרית ב"סקיתיה" גם לשליח אחר של ישו, פיליפוס הקדוש, שלפי כתובת שנמצאה במאה הרביעית על לוח שנה גותי היה לדמות פולחן מצפון לדנובה.
היסטוריה > התקופה שלפני ועידת ניקאה 100–325

במספר יישובים בחבל דוברוג'ה ובקרבת הדנובה בשטח רומניה של היום נותרו עקבות מהנצרות הקדומה וכן של קדושים מעונים נוצרים.
בערך בשנת 290, בימי הקיסר דיוקלטיאנוס, מתו בדוברוג'ה למען האמונה הנוצרית שני "עושי נפלאות", הכומר אפיקטטס והצעיר אסטיון, שמוצאם היה באסיה הקטנה. מקום מותם שנמצא בשנת 2001 היה המבצר הלמיריס - הנמצא בשטח הכפר דוּנָביצֶל דה ז'וס (Dunăvițel de jos) בתחום הכפר מוריגיול במחוז טולצ'ה. סיפורם נמסר בספר בשפה הלטינית שנקרא "מות הקדושים של אפיקטטס ואסטיון" ושנותר בעותק מן המאה ה-15 (הנשמר בארכיב כנסיית הגואל באוטרכט).
ביישוב ניקוליצל (Niculițel), גם הוא בדוברוג'ה שברומניה, על יד העיר איסאקצ'ה (אז נוביודונום) נמצא בשנת 1971 קבר שתוארך לשנים 304–305 ובו קבורים ארבעה קדושים מעונים נוצרים: זוטיקוס, אטאלוס, קמאסיס ופיליפוס. לצד קברם נמצא קבר נוסף, ישן יותר, של שני קדושים מעונים אחרים - מונטאנוס ואשתו מקסימה. גם הם היו קורבנות "הרדיפה הגדולה" של דיוקלטיאנוס בשנים 303–311.
ההוכחה הלשונית להיות הנוצרים הראשונים באזור דוברי לטינית היא שהמלים הבסיסיות המתייחסות לדת בשפה הרומנית הן ממקור לטיני: Dumnezeu = Dominus Deus (אלוהים),cruce = crux, crucis (צלב), Christianus = creștin (נוצרי), credens = credință (אמונה), basilica = biserică (כנסייה), rogare= rugă rugăciune (תפילה), botez = baptisma (טבילה לנצרות),angelus = înger (מלאך), păgân = paganus (עובד אלילים), sanctus = sânt, sfânt (קדוש) ועוד.
בשנת 311 העניק הקיסר גלריוס חופש דת, וב-313 הוציא הקיסר קונסטנטינוס הגדול את צו מילאנו שאפשר את פריחת הדת הנוצרית באימפריה, לרבות בחוף הדרום-מערבי של הים השחור בסקיתיה מינור, שלהבדיל משאר דאקיה, נותרה בתחומי האימפריה הרומית.
היסטוריה > התקופה הניקאית 325–451

צעדים ראשונים של התארגנות כנסייתית בשטחי רומניה של ימינו התרחשו לראשונה במאה הרביעית לספירה.
במאות 4–5 המרכז האזורי העיקרי של הכנסייה הנוצרית היה טומיס (קונסטנצה של ימינו). בטומיס ישב בישוף נוצרי, שהועלה בהמשך לדרגת מיטרופוליט. מיטרופוליית טומיס כללה לפחות 14 דיוקסיות. הבישוף הראשון הידוע בטומיס היה אוונגליקוס, שככל הנראה, נרצח על קידוש שם האמונה הנוצרית. ידוע גם על מותם כקדושים מעונים של בישופים נוספים מטומיס - אפרם (תלמיד של הבישוף הרמון מירושלים), טיטוס, גורדיאנוס ואחרים.
ב-325 בוועידת ניקאה - הוועידה הראשונה של הכנסייה הנוצרית - השתתפו לפי עדותו של אוסביוס מקיסריה בישוף אחד מדאקיה (לפי עדות בארמית סורית - שמו היה מרקוס, אולם במקורות אחרים מרקוס מייצג אזור אחר - קלבריה), ועוד בישוף "סקיתי", שאולי נהנה מהשפעה גם בדוברוג'ה.
בסביבות 360 פעל כבישוף בטומיס בטרניון, שנאבק בכפירה האריאנית.
במאות ה-4–5 היה אזור דאקיה נתון לפלישות תכופות של עמים נודדים. עמם נמנו הוויזיגותים, ההונים, האווארים, הסלאבים, הבולגרים, הפצ'נגים והקומנים. בקרב הוויזיגותים שהתנצרו עלתה השפעת הכפירה האריאנית שהתנגדה לנצרות ה"אורתודוקסית" ואף רדפה אותה.
ידוע על תאופיל, "בישוף של גותיה", ממוצא גותי, שפעל מצפון לדנובה, במחצית הראשונה של המאה ה-4. זיקתו במקור הייתה לקונסטנטינופול ובמשך הזמן בחר בכפירה האריאנית. הוא היה מורו של אולפילס, מתרגם כתבי הקודש לגותית.
פרט לתאופיל ייתכן שפעלו גם מצפון לדנובה "חוראפיסקופים" - "בישופים של כפרים" וממלאי מקום נוודים ("פריאודאוטס") שפעילותם נזקקה לאישורם של בישופים של אפרכיות או של בישופים "פריחורטים" (מיסיונרים).
אחת הדמויות הנוצריות החשובות שהוצאו להורג בגלל דתם באזור היה סאווה הגותי. הוא היה בן למשפחה גותית שהתיישבה באזור בוזאו שברומניה של ימינו, והוא הוכרז במאה ה-20 לקדוש מעונה של הכנסייה האורתודוקסית הרומנית. הוא עבר עינויים קשים וטוּבַּע למוות בנחל בוזאו בימי המלך אתאנריק בשנת 372.
הבישוף גרונטיוס של טומיס השתתף ב-381 בוועידה האקומנית הראשונה בקונסטנטינופול ותרם להפצת הנצרות והתפתחות הנזירות הנוצרית בדוברוג'ה.
פעלו אחריו בחבל דוברוג'ה הבישוף תאוטימוס, ששמו מוזכר על ידי הירונימוס הקדוש, סוזומנוס ואחרים.
בתחילת המאה ה-5 פעל שם גם גרמנוס האדוק, שמת ברומא. באזור זה נולד הקדוש יוחנן קסיאנוס (אנ') שמת במסיליה (מרסיי של ימינו).
גם יוחנן קסיאנוס וגרמנוס הוכרו בשנות ה-90 של המאה ה-20 כקדושים של הכנסייה האורתודודקסית הרומנית.
הבישופים המקומיים בדוברוג'ה הוסמכו על ידי הבישופים מקונסטנטינופול. למשל, הבישוף תאוטימוס של טומיס הוסמך על ידי הקדוש יוחנן כריסוסטומוס. שפת הכנסייה גם במזרח הייתה עדיין הלטינית עד למאה ה-7, כשהוחלפה על ידי היוונית.
מדרום לדנובה (הפרובינקיה הרומית שנקראה באותה תקופה "דאקיה") נוצרים דוברי לטינית וסלאבים קיבלו שרות דתי בחסות הארכיבישופים מסירמיום, שהיו בפיקוחו של הבישוף מרומא - האפיפיור. אחרי חורבנה של סירמיום על ידי ההונים, עברה הארכיבישופות לסלוניקי. אחרי שנת 733 ארכיבישופות זו הפכה לבת חסות של הפטריארכיה בקונסטנטינופול.
היסטוריה > התקופה הביזנטית 451–1300

דמות כנסייתית נוספת שנולדה בדוברוג'ה וטבעה את חותמה בתולדות הנצרות היה דיוניסיוס אקסיגואוס שהמציא את שיטת ספירת השנים החל מלידתו של ישו, שהתקבלו בלוחות השנה של הנוצרים.
פלישות האווארים והסלאבים הרסו את הבישופות העתיקה של טומיס. ייתכן כי במקומה קם בצפון דוברוג'ה, אולי בדינגטיה - גרוואן, מרכז נוצרי חדש. שבו נתגלו כאמור כנסייה וחפצי פולחן נוצרי.
תגליות ארכאולוגיות מעידות על המשך חיי הדת הנוצרית גם בסוף המחצית הראשונה של האלף הראשון ובאמצעו נמצאו שש כנסיות קטנות בנויות בסלע ביישוב בסאראב (Basarabi) שבמחוז קונסטנצה. ייתכן מאוד כי מדובר ביישוב מנזרי מן המאות 9–11, ולפי היסטוריונים אחדים - אולי אפילו מן המאה 4–12. יסודות של שתי כנסיות בצפון דוברוג'ה, אחת בניקוליצל (המאות 10–12), אחרת בגרוואן, דינוגטיה לשעבר, יוחסו לאותה תקופה. מסביב לשרידים בגרוואן נמצאו שרידי ציורים, חפצי פולחן נוצרי וקטעי פעמון שהוא העתיק ביותרשנמצא בשטח רומניה. צלבים ותבניות לייצור צלבים נמצאו באזורים שונים של רומניה, גם מעבר לנהר פרוט. יסודות כנסיות נמצאו גם בכפר דָבָּקָה (Dăbâca), כ-30 ק"מ צפונית-מערבית מקלוז' (המאות 10–11), ואחרים, מתחת לכנסיות קתוליות מאוחרות יותר באלבה יוליה ובפרז'מר במחוז בראשוב.