stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוה מדז'יבוז'-לוי
הערות שוליים

↑  מינויים במוזיאון ישראל: סוזן לנדאו כמ"מ מנהל; אוה מדז'יבוז'-לוי כמנכ"לית, באתר ynet, 6 בספטמבר 2023
↑  תיאטרון - 13 נשים יקבלו את אות "אשת העיר" מעיריית ת"א, באתר www.habama.co.il, ‏27/02/2006
↑  אוה מדז'יבוז' היא אשת השיווק של נובמבר 2018, באתר איגוד השיווק הישראלי, ‏2018-11-28
↑  הרשות לקידום מעמד האישה, "המלצות הוועדה לגיבוש תוכנית לאומית למאבק בתופעת ההטרדות המיניות בחברה הישראלית", ינואר 2019
↑  יואב בירנברג, מנכ"לית מוזיאון ישראל הודיעה על התפטרותה לאחר כשנה וחצי בתפקיד, באתר ynet, 25 בפברואר 2025
↑  אורית מרלין-רוזנצוייג, אוה מדז'יבוז' על ההורות לילד אוטיסט והצעת הנישואים בגיל 49, באתר Xnet‏, 9 באוגוסט 2020
| יושבי הראש ומנכ"לי של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו |
| --- | --- | --- |
| יושבי הראש | יהודה לנקרי • יוסי פלד • גדעון דורון • מרדכי שקלאר • מוסקו אלקלעי (ממלא מקום) • מנשה סמירה (ממלא מקום) • נורית דאבוש • אמנון נדב • אילן אבישר • אוה מדז'יבוז' • שפיק עבד (ממלא מקום) • יוליה שמאלוב-ברקוביץ' |  |
| מנהלים כלליים | נחמן שי • שמואל שם-טוב • מרדכי שקלאר • מנשה סמירה • שי באב"ד • ניר שוויקי (מנכ"ל בפועל) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010984644605171  VIAF: 10164600602437672875   WorldCat (עם VIAF): 10164600602437672875
אברהם בקשי דורון

| --- | --- |

 לידה:  1947 (בן 78 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  משרד התקשורת 
 מספר צאצאים:  4 
 
אברהם (אבי) דורון (נולד ב-1947) הוא איש תקשורת, עיתונות ומשפט ישראלי. כיהן כמנכ"ל משרד התקשורת, יו"ר המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין, חבר מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, דירקטור בדירקטוריון חברת החדשות, חבר מליאת רשות השידור, וחבר במועצה לביקורת סרטים ומחזות. בעל עיטור יקיר העיר ירושלים לשנת תשפ"ג.
ביוגרפיה

אברהם דורון נולד בירושלים לבן-ציון ולטובה.
את דרכו בתקשורת החל דורון כבר בגיל 15, ככתב נוער ב"קול ישראל לילדים ונוער" מעריב לנוער ובמחנה גדנ"ע. בגיל 16 הצטרף דורון לצוות העיתון ידיעות אחרונות ככתב במקומון הירושלמי "ידיעות ירושלים", שצורף אז כמוסף באמצע השבוע. הישגו העיתונאי יוצא הדופן, חשיפת כוונתו של מנהיג נטורי קרתא עמרם בלוי להתחתן עם הגיורת רות בן-דוד עורר בשנת 1963 סערה ציבורית עזה בקרב אנשי נטורי קרתא והעדה החרדית, בשל היות הכלה המיועדת קתולית לשעבר.
שירת בצה"ל ככתב העיתונים במחנה, במחנה נח"ל ובמחנה גדנ"ע. במלחמת ששת הימים נלווה דורון ככתב צבאי לחטיבת שריון. ביום השלישי לקרבות, נקלע הזחל"ם אליו הצטרף למארב במוצב אבוריך ושניים מנוסעיו נהרגו. לאחר סיום שירותו הצבאי החל לשמש עיתונאי וחבר מערכת בידיעות אחרונות.
בזמן לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים ערך דורון את עיתון הסטונדטים הירושלמי פי האתון.
עם הצטרפותו לקול ישראל בשנת 1969 כעורך בכיר וכמנהל בחטיבת האומר ובחטיבת החדשות, פעל דורון לקידום היהדות, הדת והמורשת, והיה מראשי המדור להווי ומסורת יהודית. ערך תוכניות דת ומסורת, בהן התוכנית "קבלת שבת" ששודרה מדי יום שישי, ובה הגיש הרב עובדיה יוסף את פינת ההלכה שהיוותה בסיס לסדרת ספריו יחוה דעת.
בשנת 1990 מונה למנכ"ל משרד התקשורת עד לפרישתו בשנת 1992. בתקופת כהונתו כמנכ"ל, גיבש, עיצב והוביל רפורמה היסטורית שהביאה לפתיחת שוק הטלפוניה הסלולרית לתחרות, במסגרתה החלו לפעול מפעילים סלולריים נוספים פרט לחברת פלאפון תקשורת שהייתה עד אז המפעיל הסלולרי היחיד בישראל. במקביל, בין השנים 1991–1993, כיהן דורון כיו"ר המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין. ב-2005 מונה לחבר במליאת רשות השידור.. מאז 2002, חבר דורון במועצה לביקורת סרטים ומחזות.
דורון הוא טוען רבני.
בשנת 2023 קיבל דורון את עיטור יקיר ירושלים על "תרומתו לתקשורת בשימור והנחלת ההווי הירושלמי".
חיים אישיים

דורון מתגורר בירושלים עם רעייתו, עטליה לבית ספרוני, גמלאית בנק ישראל, והוא אב לארבעה בנים.
שני אחיו הם הראשון לציון הרב אליהו בקשי-דורון והרב מאיר בקשי, יקיר העיר ירושלים.
הערות שוליים

↑  ענת באלינט‏, הממשלה אישרה המינויים החדשים ברשות השידור, באתר וואלה, 2 בספטמבר 2002
↑  ילקוט הפרסומים 5460, ‏23 בנובמבר 2005
↑  המועצה לביקורת סרטים: בעלי תפקידים, באתר משרד התרבות והספורט
↑  מאיר בקשי:יקיר העיר ירושלים לשנת 2019, באתר עיריית ירושלים
ישראל מאיר וייס

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1942 (בן 83) ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל 
 אב:  שמשון רפאל וייס 
 
ישראל מאיר וייס (נולד בכ' בטבת ה'תש"ג, 28 בינואר 1942) הוא רב מייסד וראש ישיבת נחלת הלויים.
ביוגרפיה

נולד ללאה ולרב שמשון רפאל וייס בארצות הברית, למד בישיבת מיר ונישא לגיטל בתו של ראש הישיבה הרב חיים שמואלביץ. לאחר נישואיו למד בכולל של ישיבת מיר. ב-1977 הצטרף כר"מ לצוות ישיבת עטרת ישראל שהוקמה אז בשכונת בית וגן.
ב-1986 יסד את ישיבת נחלת הלויים בשכונת נווה שאנן בחיפה בסיועם של תושבי השכונה, משפחת טופורוביץ. הישיבה נקראה על שם בני הזוג טופורוביץ שהיו לויים "נחלת הלויים". מאז הוא מעביר בקביעות שיעורים בישיבה, ומשמש מנהיג רוחני לקהילת בוגרי הישיבה.
מתגורר בשיכון חב"ד בירושלים. במשך שנים נסע בקביעות מדי יום מביתו לישיבה בחיפה, אך בעשור השני של המאה ה-21 עבר להתגורר עם אשתו בקרבת הישיבה בכל ימות השבוע, והוא שב לביתו בירושלים רק לחגים ובימי בין הזמנים.
בראש חודש חשון תש"ף מינה את בנו הרב אהרן לכהן לצדו בראשות הישיבה.
הרב וייס חבר נשיאות ועד הישיבות.
חיים אישיים

נשוי לגיטל (לבית שמואלביץ). מילדיהם:
הרב אהרן - ר"מ בישיבת מיר מודיעין עילית, ראש ישיבה לצד אביו בישיבת נחלת הלויים, וחתנו של הרב דוד לוי.
יהודית - נשואה לרב חיים אריה חדש, ראש ישיבות אור אלחנן ומחבר סדרת ספרי אהל תורה.
מלכה - נשואה לרב אריה גרבוז, ר"מ בישיבת מיר מודיעין עילית, מחבר הספרים "ביאורי עניינים", ובנו של הרב אברהם נח גרבוז.
ממאמריו

בעניין שלמי חגיגה ושלמי שמחה, מבי מדרשא, ד, ירושלים: ישיבת עטרת ישראל, תש"מ, עמ' 23–30
לעשות רצונך בלבב שלם, בתוך: "וזרח השמש: ייסודה ומשנתה של אגודת החרדים דגל התורה", תש"נ, עמ' 363–366.
הערות שוליים

↑  ראו למשל: מבי מדרשא, ד, ירושלים: ישיבת עטרת ישראל, תש"מ. עמ' 23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306252905171  ISNI: 0000 0004 0312 0972  VIAF: 299046755   WorldCat (עם VIAF): 299046755 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סלובודאן דראפיץ'

סלובודאן דראפיץ', 2018
סלובודאן דראפיץ' (בסרבית: Слободан Драпић; נולד ב-28 בפברואר 1965) הוא כדורגלן עבר סרבי-ישראלי.
קריירת משחק

דראפיץ' נולד וגדל בנובי סאד שביוגוסלביה דאז (כיום בסרביה). החל לשחק כדורגל בקבוצת FK נובי סאד. דראפיץ' שיחק במשך שנתיים במועדון ורשם 36 הופעות. בגיל 23 בשנת 1988 הגיע דראפיץ' לישראל, חתם בקבוצת מכבי נתניה במדיה שיחק עת תום עונת 1990/1991, כשאחריה עבר למכבי יפו מליגת המשנה. דראפיץ' שיחק עונה אחת במדי הקבוצה ועזב אותה, יחד עם שחקנים נוספים, עקב מצבה הכלכלי הקשה. לאחר מכן עזב להכוח רמת גן, גם היא מליגת המשנה, ובתום העונה חזר למכבי נתניה. בשנת 1995 הצטרף לבית"ר טוברוק ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
את הקריירה סיים בקבוצת בית"ר טוברוק. דראפיץ' קיבל אזרחות ישראלית בזכות אמו היהודייה, ואף זומן לנבחרת ישראל. את הופעתו היחידה במדי הנבחרת ערך ב-23 בנובמבר 1988, במשחק ידידות מול רומניה.
קריירת אימון

לאחר שפרש ממשחק פעיל, מונה דראפיץ' בשנת 1999 לעוזר מאמן מכבי נתניה ואף שימש לתקופה קצרה כמאמן זמני במועדון. משנת 2003 שימש כעוזרו של המאמן רוני לוי במכבי חיפה, וכאשר עזב לוי את המועדון, דראפיץ' עזב גם כן. בשנת 2008 אימן במשך עונה שלמה את קבוצת הפועל כפר סבא ובשנת 2009 את קבוצת מכבי הרצליה. ב-27 בספטמבר 2010 מונה למאמן בני סכנין. לאחר שנתיים במועדון עזב בשנת 2012 את ישראל, ומונה לעוזר מאמן פרטיזן בלגרד, אברהם גרנט.
בשנת 2013 מונה דראפיץ' למאמן בית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית ושם בעצם החל את שיתוף הפעולה הנרחב שלו עם שי ברדה, ולאחר שנתיים סיים את תפקידו במועדון. ב-7 ביוני 2015 מונה דראפיץ' למאמן בית"ר ירושלים. לאחר עונת בכורה מוצלחת כמאמן בית"ר ירושלים סיימה בית"ר את עונת 2015/16 במקום השלישי בטבלת ליגת העל המוליך למוקדמות הליגה האירופית. ב-1 ביוני 2016, סיים דראפיץ' את תפקידו כמאמן בית"ר ירושלים. למחרת חתם במכבי נתניה מהליגה הלאומית.
ב-28 באפריל 2017, העלה יחד עם שי ברדה את מכבי נתניה רשמית חזרה לליגת העל וזאת לאחר שגם התחילה את העונה עם מינוס 9 נקודות בעקבות עונש על פירוק המועדון, ובכך רשם הישג גדול עם המועדון בו תפקד גם כשחקן. בעונת 2017/2018 העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון וסיימה במקום החמישי בליגת העל. בעונת 2018/2019 הוביל דראפיץ' את נתניה למקום הרביעי בטבלה, וכן לגמר גביע המדינה, שם נוצחה קבוצתו בפנדלים על ידי בני יהודה. בעונת 2019/2020 הקבוצה כשלה ביחס לעונותיה הקודמות וסיימה במקום העשירי בלבד בפלייאוף התחתון. בעקבות זאת החתימה הקבוצה במקומם מאמן אחר והם סיימו את דרכם במכבי נתניה. ב-4 בספטמבר 2020 מונו דראפיץ' ושי ברדה למאמני בית"ר ירושלים וחזרו לקדנציה שנייה במועדון, אחרי חמש עונות מהקדנציה האחרונה שלהם.
ב-20 במרץ 2021, לאחר שלא הצליחו להעפיל לפלייאוף העליון, התפטרו דראפיץ' וברדה מתפקידם.
ב-9 בנובמבר 2021 מונה דראפיץ' למאמנה של עירוני קריית שמונה. בסיום העונה סיים את תפקידו.
ב-19 בספטמבר 2022 מונה למאמנה של הפועל תל אביב, לאחר פיטוריו של קובי רפואה. ב-10 בינואר 2023 התפטר מתפקידו לאחר התבוסה הגדולה בתולדות המועדון 0–6 להפועל באר שבע.
ב-14 בפברואר מונה שוב למאמנה של עירוני קריית שמונה. בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. ב-17 במאי 2023 מונה למאמן בני סכנין. ב-3 במרץ 2025 פוטר מתפקידו.
שיתוף הפעולה עם שי ברדה

בין השנים 2013–2022 שיתף פעולה עם עוזר המאמן שי ברדה, אשר קיבל סמכויות אימון נרחבות כמו של מאמן. בכל מחצית שנייה הוא זה שעומד בצידי המגרש ונותן הנחיות לשחקנים.
כשמונה דראפיץ' ב-2013 לאימון בית"ר תל אביב התנה את הגעתו בהחתמתו של ברדה. הצמד עברו יחדיו לבית"ר ירושלים ביוני 2015. בתום העונה השנייה בבית״ר התנה דראפיץ לבעלי בית״ר דאז, אלי טביב, את הישארותו בבית״ר בהשארת ברדה איתו. טביב סירב, והשניים עזבו כבר למחרת למכבי נתניה. לאחר שבית"ר ירושלים נרכשה על ידי משה חוגג, חזרו השניים לקבוצה. הם קיבלו החלטות באופן שיווני כשני מאמנים, ולא כמאמן ועוזרו. לאחר כישלונה של בית"ר ירושלים בעונת 20/21 התפטרו השניים מתפקידם ו"לקחו אחריות", כלשונם.
משנת 2022 נפרדו השניים לדרכים מקצועיות שונות. דראפיץ' מונה למאמנה של עירוני קריית שמונה ואילו ברדה מונה למאמנה של הפועל נוף הגליל. במשחק הראשון שלהם בנפרד, ניצחה קריית שמונה של דארפיץ' את נוף הגליל באימונו של ברדה בתוצאה 6–2.
חיים אישיים

דראפיץ' נולד לאם יהודייה וקיבל אזרחות ישראלית עם הגעתו לישראל.
דראפיץ' נשוי לאניטה ולזוג ארבעה ילדים. בנם הבכור, דולב, הוא כדורסלן.
הערות שוליים

1 2  יניב טוכמן‏, סלובודן דראפיץ' בראיון חג: "בישראל אני סרבי, בכל העולם אני ישראלי", באתר וואלה, 9 במאי 2019
↑  כל אנשי השנה, חדשות, 11 בספטמבר 1991
↑  מאיר ריפמן, מכבי יפו I "יפה לעין", מעריב, 12 בספטמבר 1991
↑  אשר גולדברג, מכירת חיסול כמבי נתניה, חדשות, 16 באפריל 1992
↑  אייל נעמן, אוחנה וחרזי איכזבו, חדשות, 23 באוגוסט 1992
↑  יוסי אחאבן, יובל אפללו הורחק לשלושה משהקים. רדיוס ע"ת להכח, חדשות, 10 בדצמבר 1992
↑  ⁨זה מה שחסר להם⁩ | ⁨חדשות⁩ | 29 אוגוסט 1993 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
1 2  ירון אשר, סלובודאן דראפיץ': "מאמנים אחרים צחקו עליי", באתר nrg‏, 10 במרץ 2016
↑  סלובודאן דראפיץ' חתם לעונה בבית"ר ירושלים, באתר ONE‏, 7 ביוני 2015
↑  מוטי פשכצקי, ‏סלובודאן דראפיץ' חתם לשנתיים במכבי נתניה, באתר ערוץ הספורט, 2 ביוני 2016
↑  מערכת ספורט 5, ‏מכבי נתניה הבטיחה את חזרתה לליגת העל, באתר ערוץ הספורט, 28 באפריל 2017
↑  גיא בן זיו, ‏זעזוע: דראפיץ' וברדה התפטרו מבית"ר ירושלים, באתר ONE‏, 20 במרץ 2021
↑  שלמה וייס‏, סלובודן דראפיץ' מונה למאמן עירוני קריית שמונה, באתר וואלה, 9 בנובמבר 2021
↑  אופיר סער‏, דראפיץ': "חיכיתי להצעה הזו". בוקסנבוים: "לא הייתה לי בעיה עם קובי", באתר וואלה, 19 בספטמבר 2022
↑  סלובודן דראפיץ' ועומר בוקסנבוים עזבו את הפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 10 בינואר 2023
↑  שלמה וייס‏, קדנציה שנייה: דראפיץ' מונה רשמית למאמן עירוני קריית שמונה, באתר וואלה, 14 בפברואר 2023
↑  אופיר סער‏, דראפיץ' וברדה בראיון חג: "סיפור גוטמן לא מפתיע. לבד זה טירוף", באתר וואלה, 4 באוקטובר 2016
↑  מאור רחמני, ‏המלטש: דראפיץ' ינסה לעצור את הנדנדה בנתניה, באתר ONE‏, 11 באוגוסט 2017
↑  דראפיץ' הביס את ברדה: קריית שמונה דרסה את נוף הגליל 2:6 בחוץ, באתר וואלה, 8 בינואר 2022
סלובודן דראפיץ' ושי ברדה בתדרוך משותף של שחקני מכבי נתניה
מעיל

מעילים אלגנטיים של ג'נטלמנים מן 1872
חיילות פלמ"ח לבושות במעילי שינל כבדים, 1946
מעיל ספורטיבי מודרני, הנוחות והגמישות לא באה על חשבון רמת ההגנה הגבוהה מהקור.
אישה לבושה במעיל אדום
מְעִיל הוא בגד עליון, המיועד לכיסוי פלג הגוף העליון או לגוף כולו מחוץ לבית. למעיל יש שרוולים (בשונה משכמיה) ואין לו מכנסיים (בניגוד לחליפת סקי כגון חרמונית). המעיל יכול להיות עשוי ממגוון חומרים.
המעיל מורכב בדרך כלל מביטנה, שהוא הבד הקרוב לגוף הלובש ובד חיצוני שהוא בדרך כלל עמיד לרטיבות. הבד החיצוני נראה מבחוץ ועל כן הוא בעל צבע ודוגמה נאים. בין הבטנה לבד החיצוני נמצא לרוב ריפוד מבודד. ישנם מעילים הקרויים על שם החומר החיצוני כמו מעיל פרווה או מעיל עור.
יש מעילים המיועדים להגן על הגוף מפגיעה פיזית או מתנאים קיצוניים אחרים, כגון מעיל אופנוענים המשלב הגנה מרוח עזה וריפוד מפני נפילה וחיכוך עם הכביש.
מעילים יכולים גם להעיד על השתייכות לקבוצה או על מעמד מסוים כגון: מעילי שרד המהווים חלק מתלבושת רשמית של קצינים או נושאי תפקיד ממלכתי או דתי. או קפוטה - מעיל ארוך, לרוב בצבע שחור, שאותו נוהגים ללבוש יהודים חסידים בכל ימות השנה. בעבר היה נהוג גם "מעיל סטודנטים" (מעיל צמר באורך הברך, לרוב משובץ, ללא ריפוד) שאפיין קבוצת אוכלוסייה זו ו"מעיל שחור ארוך" ("טרנץ'", כנ"ל, אך שחור) שאפיין בלשים בסרטי קולנוע.
היותו של המעיל בגד מגן גדול ועבה גורמת לכך שהתנועה בו עלולה להיות מסורבלת. במיוחד אמורים הדברים לגבי אנשים השוהים זמן רב בחוץ כחלק מפעילותם כחיילים, פועלים וכדומה. לפיכך, התקדמות הטכנולוגיה פועלת לכיוון של הפיכת המעיל לקל-משקל, גמיש, עמיד ונוח יותר. נעשה שימוש בבדים וסיבים סינתטיים ליצירת מעילים שרמת ההגנה שלהם מפני הקור לא תהיה כרוכה בעובי ובסירבול (כפי שקורה במעילים מחומרים טבעיים כצמר, מילוי נוצות וכדומה). כך תופס מקום אריג הפליס כפתרון ליצירת מעילים מודרניים.
סוגי מעילים

סוגי מעילים רבים מותאמים להגנה על הגוף מפגעי מזג אוויר קר בסביבות שונות (מעיל גשם, מעיל רוח, מעיל לטמפרטורות נמוכות).
סוגי מעילים > מעיל רוח

מעיל רוח הוא מעיל דק שמגן מפני קירור הרוח ומפני גשם דק. הוא עשוי לרוב מבד סינתטי עמיד למים ובמקרים רבים הוא יכלול גם ברדס. חלקים שונים (כגון קצות השרוולים) יכולים להיות גמישים כדי לעזור מההגנה מהרוח.
סוגי מעילים > דובון

מעיל דובון הוא מעיל עמיד, מרופד, בעל בטנה מניילון וכיסוי בד חיצוני אטום למים שביניהם שכבת מילוי מבודדת מסיבים סינתטיים. למעיל ברדס. המעיל מתאים לשוהים בחוץ זמן ארוך בימים קרים כגון חיילים ופועלים. שמו הרשמי ברישומי האפסנאות: "מעיל מארב מרופד". נקרא "דובון" עקב גִזרתו העבה המקנה ללובש אותו מראה מגושם, מנופח ודמוי דוב.
סוגי מעילים > justaucorps

justacorps או justaucorps הוא מעיל רחב באורך הברך מן המאה-ה18 לספירה-האזרחית שנפוץ בעיקר בקרב אצולת יבשת אירופה. המילה "justaucorps" היא גם שם נוסף או כינוי לבגד גוף.
המעיל במקורות

המעיל היה אחד מבגדי הכהונה אותם לבש הכהן גדול בבית המקדש.
מלבד זאת מופיע המעיל במקרא כבגד חשוב שלבשו אותו מלכים, נסיכים ואנשים חשובים נוספים.
על שמואל הנביא מספור שאמו הייתה עושה לו מעיל כל שנה: ”וּמְעִיל קָטֹן תַּעֲשֶׂה לּוֹ אִמּוֹ וְהַעַלְתָה לוֹ מִיָּמִים יָמִימָה בַּעֲלוֹתָהּ אֶת אִישָׁהּ לִזְבֹּחַ אֶת זֶבַח הַיָּמִים” (שמואל א' פרק ב' פסוק י"ט), וגם אחרי מותו נאמר שבעלת האוב מעין דור ראה אותו כ: ”אִישׁ זָקֵן עֹלֶה וְהוּא עֹטֶה מְעִיל” (שמואל א' פרק כ"ח פסוק י"ד)
על שאול המלך מסופר שהיה לבוש במעיל: ”וַיָּקָם דָּוִד וַיִּכְרֹת אֶת כְּנַף הַמְּעִיל אֲשֶׁר לְשָׁאוּל בַּלָּט” (שמואל א פרק כ"ד, פסוק ד').
על דוד המלך מסופר שהיה לבוש במעיל: ”וְדָוִיד מְכֻרְבָּל בִּמְעִיל בּוּץ” (דברי הימים א פרק ט"ו, פסוק כ"ז).
על יהונתן בן שאול מסופר שהיה לבוש במעיל: ”וַיִּתְפַּשֵּׁט יְהוֹנָתָן אֶת הַמְּעִיל אֲשֶׁר עָלָיו וַיִּתְּנֵהוּ לְדָוִד” (שמואל א פרק י"ח, פסוק ד').
על תמר בת דוד מסופר שהייתה לבושה במעיל: ”וְעָלֶיהָ כְּתֹנֶת פַּסִּים כִּי כֵן תִּלְבַּשְׁןָ בְנוֹת הַמֶּלֶךְ הַבְּתוּלֹת מְעִילִים” (שמואל ב פרק י"ג, פסוק י"ח).
כבגד עוטף ומחמם יש למעיל גם משמעות רוחנית כגון בפסוק:
שוש אשיש ביהוה, תגל נפשי באלהי--כי הלבישני בגדי-ישע, מעיל צדקה יעטני: כחתן יכהן פאר, וככלה תעדה כליה.
גם הכיסוי לספר תורה מכונה "מעיל".
תחליפי מעילים

יש אנשים שמעדיפים ללבוש גלימה, שכמיה, פונצ'ו או צעיף גדול במקום המעיל המסרבל את תנועותיהם. היו תקופות שרק אצילים, אנשי כמורה או עשירים יכלו להרשות לעצמם קנית מעיל, בעוד העניים הסתפקו בצעיפים גדולים ועוטפים.
מיחזור משביח למעילים

עם קום המדינה נפוץ בארץ השיר 'גלגולו של מעיל' מאת קדיה מולודובסקי. המעיל עובר מיד ליד במשפחה ומדי פעם גורעים ממנו קטע פגום. מעילים תמיד היו בגד יקר מאוד. לכן הורישו או שינו אותם, שינו את צבעם או השתמשו בבדים שלהם למשהו אחר. מעילי גברים הפכו למעילי נשים.
הערות שוליים

↑  דיק טרייסי, המפקח קלוזו, המפרי בוגרט בתפקידו כריק ב"קזבלנקה", פיטר פאלק כקולומבו, האריסון פורד ב"בלייד ראנר" ובסרט ה"מטריקס"
↑  Donna Lawson, Old leather and New paint, Oldies but goodies , How to restyle yesterday`s clothing and castoffs into eciting new fashions for today, 1977, New York: Butterick, 1977, עמ' 176. (באנגלית)
↑  Norman Airey (ע), Making your clothes New Again, Restyling your Wardrobe, כרך Resyling Your Wardrobe, 1976, London: TIME-LIFE, 1976, The Art Of Sewing, עמ' 11. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNC: 000000028  GND: 4297433-1
התפתחות היכולת הנרטיבית

היכולת הנרטיבית (באנגלית: Narrative competence) היא היכולת האנושית לספר ולהבין סיפורים. היא נרכשת באופן טבעי בתהליך החִיבְרוּת (סוציאליזציה) במהלך שנות הילדות סביב גיל שנתיים וחצי-שלוש בזמן החשיפה לתקשורת השפָתית של הסביבה. במהלך השנים היא מושפעת גם מהאזנה לסיפורים כתובים וגם מהלימוד בבית הספר בהמשך. לסיפור אישי דָבוּר (סיפור לא ספרותי שמסופר בעל פה) יש מאפיינים ייחודיים, בעיקר משום שהוא נוצר בזמן אמת (on-line) מול קהל. המטלה של יצירת סיפור לפני קהל מעמידה אתגר כפול: מצד אחד ארגון וגיבוש הסיפור; ומצד אחר התייחסות למאזינים. בתהליך נדרשות היכולות להמליל ולשקף סדרת אירועים ולארגן אותם בסדר כרונולוגי וסיבתי; למקד את קו המחשבה סביב רעיון מלכד שיוביל את מערך האירועים אל נקודת שיא – הפואנטה; ולהתחשב בידע, במידת הריכוז ובמידת העניין של המאזינים לסיפור.
בשל מורכבות המשימה רק חלק מהידע הנרטיבי נרכש בשנות הגן. הידע הנרטיבי ימשיך להתפתח ולהשתכלל במהלך כל שנות בית הספר עד הבגרות.
מאפייני השיח הסיפורי

הסיפור הוא סוג הטקסט המוכָּר והשימושי ביותר שבו ילדים נעזרים על מנת לארגן ולתאר את עולם החוויות שלהם.
הסיפור הוא אחת מהסוגות הקרויות בשם הכללי 'שִיחַ' (discourse). סוגי השיח השונים נבנים סביב מארג של משפטים אשר מתאגד, מצד אחד, באמצעות קשר לשוני (למשל באמצעות מילות קישור [כמו: ו, ש, כי] או באמצעות אזכורים המתייחסים לישויות שהופיעו קודם בסיפור או יופיעו בהמשך); ומצד אחר באמצעות קשר תוכני המתבטא בנושא משותף לכל היחידות.
הייחוד של הטקסט הנרטיבי הוא שההתגבשות שלו נעשית בדרך של ארגון סדרת אירועים (פעולות) ברצף. בתשתית של סיפור מינימלי מצויות שתי אבני יסוד: כל אירוע מבוסס על התרחשות כלשהי, ובין אירוע לאירוע מתקיים שרשור (chaining). השרשור מדביק את האירועים זה לזה לפי סדר הזמנים שלהם, כך שהאחד קודם לאחר בזמן ההתרחשות, ובנוסף מקשר ביניהם בקשר של סיבה ותוצאה. הסיפור הדָבוּר הקלאסי הוא פיתוח של הסיפור המינימלי, ואפשר לציין בו שישה רכיבים לפי סדר הופעתם: תמצית (הצהרה על עיקר התוכן), רקע (הצגת דמויות ומצבים), סיבוך (השתלשלות העניינים), נקודת השיא (הפואנטה), תוצאה (המצב הסופי) קודה (הערת סיום). בין כל אלה משובצות 'הערות הערכה' (evaluation) שתפקידן להוסיף ערך ועניין לסיפור, לערב תחושות ולכוון את השומע אל התכלית שלו (כגון: "וזה לא כל כך חשוב" או "וזה היה מפחיד ממש"). לסיפור הקלאסי יש מבנה צפוי ופריטים צפויים ללא תלות בהתרחשות ספציפית כלשהי, כך שלסיפור על חופשה במילנו למשל או לסיפור על אירוע בסופרמרקט יהיה אותו מבנה.
מאפייני היכולת הנרטיבית

היכולת הנרטיבית היא היכולת האנושית להבין ולהפיק סיפורים. ההבנה מתבטאת ביכולת לעבד, לשחזר ולתמצת סיפור בהתאם לקטגוריות המבניות של הסיפור, להקיש מידע חסר ממידע נתון ולהתייחס לנקודות מבט משתנות; ואילו ההפקה מתבטאת גם ביכולת להתמודד עם פעולת סיפור הסיפור (storytelling) המחייבת לקחת בחשבון את הידע, את הקשב ואת דרגת המעורבות הרצויה של השותפים בעיצוב השיח הסיפורי.
ליכולת הנרטיבית שלושה רכיבים:
רכיב טקסטואלי – מתייחס לארגון קו המחשבה סביב רעיון מרכז ומלכד תוך שליטה באמצעים הקושרים בין חלקי הטקסט, כמו האזכורים השומרים על אחדות הדמויות והעצמים לאורך הופעתם בסיפור.
רכיב נרטיבי – מתייחס לדרישות הייחודיות לסוגה הנרטיבית: להמליל (לקודד במילים) רצף של אירועים כך שסדר הקידוד ישקף את רצף הזמן של התרחשותם; ובנוסף לארגן את האירועים גם בקשרי סיבה כך שישקפו את ההנעה (מוטיבציה) של הדמות להשיג מטרה באמצעות שרשרת הפעולות שמבטאים האירועים. הידע הנרטיבי מתכנס למבנה מנטלי ייחודי הקרוי 'סכמה נרטיבית' (narrative schema). בסכמה אגור ידע על הרכיבים האופציונליים לתבנית של סיפור וכן ידע על המאפיינים של הרכיבים. הסכמה גם מסדירה את הקשרים ההיררכיים בין הרכיבים באמצעות מערך המכונה 'מבנה פעולה' (action structure), הכולל: רקע (כגון: מקום, דמויות, זמן) ויסודות המְקַדמים את העלילה (בהם: אירוע המניע לפעולה, ואפיזודות - ניסיונות להשיג מטרה). סיפור בָּשֵל כולל גם אמצעי הבעה הנקראים 'הערכה' (evaluation). תפקידם ללוות את האירועים ברקע על ידי הבעת עמדות או תחושות ודברי פרשנות של המספר או הדמויות, ובכך לעזור למאזין לעצב את התוכן הרעיוני.
רכיב לשוני – מתייחס ליכולת של המספר לגייס אמצעים לשוניים לצורך עיצוב הסיפור בכמה מישורים: קישור בין משפטים ואפיזודות; שמירה על בהירות בזהות הישויות; ארגון מבנה האירועים; הוספת מידע רלוונטי באופן בהיר ומפורט; הוספת אמצעי הערכה מגוּונים ושילוב סגנון אישי של המספר; שימוש בביטויים ייחודיים לסוגה (כגון: "פעם אחת"; "היה היה"; "באחד הימים"; "לפתע פתאום"; "לבסוף").
שלבים בהתפתחות היכולת הנרטיבית

היכולת לספר סיפורים היא יכולת המבשילה מאוחר בתהליך של רכישת השפה. היא צומחת סביב גיל שלוש ומגיעה לבשלוּת רק בסוף גיל ההתבגרות. סדר הרכישה של המרכיבים הבונים את הסיפור מושפע מקשרי הגומלין בינם ובין רמת ההתפתחות של המסַפְּרים בתחום הקוגניטיבי, הפרגמטי-טקסטואלי, החברתי-תקשורתי והלשוני. ההתפתחות בתחומים אלה משפרת את יכולת המסַפֵּר הצעיר לארגן טקסט בהיר ומקושר גם למה שכבר נאמר וגם למה שעוד ייאמר; וכן לקחת בחשבון, תוך כדי בניית הסיפור, את הידע המשותף לו ולמאזין ולאמוד את ההבנה של המאזין לאורך התקדמות הסיפור.
כִיווּן ההתפתחות הכללי עובר מיכולת לתאר אירועים בודדים (סביב גיל שלוש-ארבע) אל יכולת לשרשר אירועים ברצף זמנים (סביב גיל חמש-שש) ואל יכולת להוסיף סיבתיות (סביב גיל שבע-שמונה) ומכאן אל יכולת להתבסס על מבנה פעולה (סביב גיל תשע-עשר). בגילי טרום-התבגרות ובגרות חל מעבר אל הסיפור הבשל המתאפיין בתגבור היסודות שמחוץ לאירועי העלילה (הרקע) באמצעות עלייה ושכלול ברמת הפירוט והדיוק של רכיבי הסיפור וכן בהגברה וגיוון של אמצעי ההערכה המלווים אותם.
שלבים בהתפתחות היכולת הנרטיבית > סיפורם של ילדי גן בוגרים (סביב גיל חמש-שש)

סביב גיל חמש רמת השליטה בלשון ורמת תפיסת הארגון הנרטיבי מאפשרות לארגן את האירועים המדוּוָחים בסיפור לפי סדר זמנים. הדבר מתבטא בשימוש בזמן דקדוקי עקבי (או עבר או הווה) ובמקביל גם בבחירה בסמני קישוריות המעידים על התקדמות בזמן (כגון: ואז, אחרי זה, ומייד, לפתע). הסיפור הבא הוא דוגמה מייצגת: "היא החזיקה את התפוח ביד שלה ופתאום החתול קפץ עליה ו... והפיל אותו לרצפה, ו... ואז היא התחילה לבכות". בגיל זה מתגבשת גם ההכרה באחדות הדמויות, כלומר הילד מסמן את הקשר בין דמויות או מצבים בהופעה החוזרת שלהם בסיפור (בדוגמה לעיל יש לכך ביטוי בקשר "היא-שלה-עליה-היא", ובקשר "תפוח-אותו").
סביב גיל שש רמת ההבשלה של ההתפתחות הקוגניטיבית מבססת יכולת להתייחס לקשרי סיבה ותוצאה בין אירועים. בגיל זה קשרי הסיבה עדיין מעטים והם "פיזיקליים" בעיקרם, כלומר הם נוגעים לעולם הסובב (כגון: "היא קיבלה פצע כי היא נפלה על הגדר"). קיימת התקדמות בשליטה באמצעי הלשון והיא באה לידי ביטוי בין היתר גם בהכרה בהבדלים ברמת הלשון (מִשלָב) בין השפה המשמשת לספר סיפור ובין שפת יום יום. היישום לכך מתבטא בהגבהת משלב הדיבור בעת הפקת סיפור, כגון בדוגמאות המתועדות בסיפורה של בת שש: "אימו של הקופיקו" (סמיכות כפולה), "דיברה עם בְּנָהּ" (כינוי חבור), "עוזרת היא לו" (שינוי סדר הרכיבים במשפט).
שלבים בהתפתחות היכולת הנרטיבית > סיפורם של ילדי בית הספר הצעירים (סביב גיל שבע-שמונה)

אצל בני שבע-שמונה מסתמנת יכולת לחבר אירועים בקשרים סיבתיים פסיכולוגיים המתייחסים להנעה (מוטיבציה) הגורמת לפעולה המדוּוחת בסיפור, כגון: "הוא טיפס על הסלע כדי להראות שהוא הכי גבוה" או "היא פחדה ממנו ובגלל זה היא הלכה מסביב". ככלל, ככל שעולה הגיל עולה היכולת להשתמש בקשרים סיבתיים כגורם המניע את העלילה כולה על ידי קביעת המטרה הדוחפת את הדמויות לתכנן ולבצע שרשרת של פעולות שעליהן נשען הסיפור המלא.
הצעירים בכיתות היסוד בבית הספר כבר יודעים להשקיע את עצמם במבנה הנרטיבי הטיפוסי: הם מקשרים בין האירועים המסופרים בקשרי זמן וסיבה; הם בוחרים דמות ראשית לעלילה ויודעים לאזכר את הופעותיה החוזרות בסיפור; והם כבר מעצבים את סיפורם סביב נושא מרכזי מלכד.
הם נמצאים בשלב הקרוי 'מלמעלה למטה' (top-down), כלומר הם יכולים לגבש את רכיבי הסיפור באמצעות רעיון מכליל. אולם ההתארגנות הזו יוצרת עומס מנטלי, וכתוצאה מכך מסתמנת אצלם פגיעה בדיוק בפרטים, בעושר הלשוני ובהתייחסות למצבים פנימיים של הדמויות בסיפור.