stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השוד ברחוב הרצל (1942)

השוד ברחוב הרצל היה מעשה שוד שבוצע על ידי הלח"י במרכז תל אביב בשנת 1942. שוד זה היה שלישי מתוך שלושה מקרי שוד שבוצעו על ידי ארגון הלח"י, בבנקים בתקופת המנדט הבריטי, במטרה לממן את פעולותיהם. השוד נכשל ומבצעיו נתפסו, אך במנוסתם רדפו אחריהם שוטרים שהרגו שני יהודים מן הקהל שרדפו אחריהם גם הם.
כבר מתקופתה הראשונה של מחתרת הלח"י, בעת שנקראה עדיין "אצ"ל בישראל", נקטה מחתרת הלח"י בדרך של ביצוע מעשי שוד כדי לממן את פעולותיה הפעולה הראשונה, השוד בבנק אפ"ק, התרחשה ב-16 בספטמבר 1940, ובמסגרתה שדדו אנשי הלח"י, לאור היום, סכום כסף רב בבנק אנגלו-פלשתינה (כיום בנק לאומי לישראל), בסניף הבנק ברחוב בן-יהודה בתל אביב. בקיץ 1941 אזלו כספי השוד בבנק אפ"ק. חלקם הוצאו לקיום מנגנון הלח"י וחלקם לאימונים ולמבצעים. הלח"י החליט על ביצוע שוד נוסף. היעד היה "הבנק הערבי" בירושלים. ב-15 ביולי 1941. הפעולה סוכלה על ידי שוטרים בריטים ואחד ממבצעיה נתפס.
בראשית שנת 1942, חודש לפני הירצחו של אברהם שטרן (יאיר), ניסה הלח"י לבצע שוד נוסף, ניסיון שכשל וגרם לתוצאות טרגיות. ב-9 בינואר 1942 התנפלו שני אנשי לח"י על פקיד המשביר המרכזי, בשעה שיצא מסניף בנק הפועלים ברחוב הרצל בתל אביב, חטפו מידיו תיק ובו 1,000 לירות וניסו להימלט. הקהל שהיה במקום פתח במרדף אחרי השודדים. אחד מהם, שנמלט לסמטאות נוה צדק, נתפס על ידי שוטרים בריטים. השני נמלט אל תוך המחסן של קולנוע עדן. במהלך המרדף במחסן קולנוע עדן, בניסיון לפגוע בנרדף, ירה השוטר הבריטי לתוך הקהל והרג שנים. שני ההרוגים היו מתתיהו פדרמן נהג קטר בן 19, בן יחיד להוריו, ואברהם בן אברהם גר צדק בן ארבעים, סבל באגד, שהניח אחריו שישה ילדים ואישה בהריון.
שני אנשי לח"י שנתפסו היו יהושע בקר בן 21 וניסים ראובן בן 19. ב-23 בינואר 1942 הובאו השניים בפני שופט חוקר, שפסק כי יש להעמיד את השניים לדין על עבירות של שוד ורצח. משפטם החל בבית המשפט בירושלים ב-25 בפברואר בפני שני שופטים בריטים והשופט היהודי מני. הסנגור היה עורך הדין מקס קריצמן, מעורכי הדין הידועים בארץ ישראל באותה עת, שהיה סנגורם של רבים מאסירי המחתרות. ב-8 במרץ הרשיע בית המשפט את הנאשמים. נסים ראובן נדון ל-14 שנות מאסר ועל יהושע בקר הוטל עונש מוות. ערעורם בפני בית המשפט העליון המנדטורי, בהרכב של שני שופטים בריטים והשופט היהודי גד פרומקין, נשמע עוד באותו חודש ונדחה. בני משפחתו של יהושע בקר השתדלו למען הצלת חייו, ובעת שהנציב העליון נסע לאנגליה, חתם סגנו וממלא מקומו ב-21 באפריל 1942 על המרת עונשו למאסר עולם והוא נכלא בכלא עכו. הוא היה בין האסירים שנמלטו מכלא עכו במהלך הפריצה לכלא עכו ב-4 במאי 1947, והסתתר עד קום המדינה. לימים החליף את שמו ליהושע ישראלי.
נסים ראובן ("ניצ'קו") ברח ב-20 בפברואר 1948 ביחד עם  11 אסירי לח"י ואצ"ל מבית הסוהר המרכזי בירושלים דרך מנהרה שנחפרה למערכת הביוב.
לקריאה נוספת

רם אורן, ימים אדומים. הוצאת קשת, 2006. עמ' 180 - 181.
יהושע ישראלי, בבגדים אדומים (זיכרונות אישיים של נידון למוות). הוצאת שמחה ברמץ, 1974.
הערות שוליים

↑  אושר פסק דינם של בקר וראובן, דבר, 24 במרץ 1942
ואג (הונגריה)

ואג (בהונגרית: Vág) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בואג מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 652 תושבים, ובשנת 2019 רק 452 תושבים.
יהודי ואג

בואג חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 36 | 1,133 |
| 1910 | 21 |  |
| 1920 | 9 |  |
| 1930 | 5 |  |
| 1941 | 6 | 1,231 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת צ'ורנה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | צ'ורנה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • צקוהאזה • דר • אגייד • פאראד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד  • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סאן • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • ואג |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ואסילי רץ

ואסילי (לאסלו) קרלוביץ' רץ (באוקראינית: Василь (Ласло) Карлович Рац, בהונגרית: Rácz László; נולד ב-25 במרץ 1961) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ממוצא הונגרי ששיחק בעמדת הקשר, לאחר פרישה ממשחק פעיל עסק באימון.
ואסילי רץ נולד בכפר פנצ'יקובו שבמחוז זקרפטיה במשפחה הונגרית. מגיל 10 למד בבית הספר לכדורגל בעיר וינוהרדיב ובהמשך - בפנימייה לספורטאים מחוננים בעיר לבוב. למד חינוך גופני במכללה בלבוב, במקביל ללימודים שיחק בקבוצות כדורגל מהליגה השנייה בברית המועצות. בשנת 1981 זומן לסגל קבוצת דינמו קייב, אז קבוצה בליגה הסובייטית הבכירה, בה שיחק את מרבית שנות הקריירה שלו. זכה עם הקבוצה ב4 אליפויות וב4 גביעי ברית המועצות. בשנת 1989 שיחק כמה חודשים בקבוצת אספניול הספרדית. את סוף הקריירה שלו עשה בקבוצת פרנצווארוש ההונגרית.
ואסילי רץ שיחק גם בנבחרת ברית המועצות והשתתף עמה בשתי אליפויות עולם ובאליפות אירופה. במונדיאל 1986 לקח חלק בשלושה מתוך ארבעת משחקי הנבחרת בטורניר והבקיע שער אחד – במשחק נגד צרפת בשלב הבתים. ביורו 1988 השתתף בכל חמשת משחקי הנבחרת בטורניר והבקיע שער אחד – במשחק מול הולנד בשלב הבתים. במונדיאל 1990 השתתף במשחק אחד בלבד. היה זה גם משחקו האחרון במדי הנבחרת.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל עסק בתקופות יחסית קצרות באימון – היה עוזר מאמן של פרנצווארוש ההונגרית ושל דינמו קייב. בשנת 2011 היה ממלא מקום מאמן של קבוצת אובולון קייב.
תארים

מקום שני באליפות אירופה - 1988
גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986
אליפת ליגת העל הסובייטית - 1981, 1985, 1986, 1990
גביע ברית המועצות - 1982, 1985, 1987, 1990
אליפות הונגריה - 1991/1992
גביע הונגריה- 1991, 1993
הקורפוס השמיני (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1934   20 ביולי 1943 – 31 בינואר 1943   8 במאי 1945
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה הפלישה לפולין  המערכה על צרפת  מבצע ברברוסה  קרב סטלינגרד  מבצע ויסלה-אודר
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס השמיני (בגרמנית: VIII. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > הקמה ראשונה

הקורפוס הוקם בברסלאו ב-1 באוקטובר 1934 בשם "הקורפוס השמיני", והועמד תחת פיקודו של אוואלד פון קלייסט, שהוחלף ב-4 בפברואר 1938 על ידי ארנסט בוש. במהלך ההשתלטות על צ'כוסלובקיה במרץ 1939 השתלט הקורפוס על אוסטרבה.
בפרוץ המלחמה היה בוש מפקד הקורפוס ה-8 שהיה חלק מהארמייה ה-14 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ופיקד עליו בפלישה לפולין. ב-25 באוקטובר 1939 מונה ולטר הייץ למפקד הקורפוס ה-8, במקום ארנסט בוש שמונה למפקד הארמייה ה-16. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות A, והובילו באופן אישי בחציית נהר האואז ב-10 ביוני 1940. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, והשתתף עמו בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק, ובקרב על מוסקבה.
לאחר התרעננות בצרפת השתתף הקורפוס במתקפת הקיץ הגרמנית ב-1942 כחלק מהארמייה השישית, ולחם עימה בקרב סטלינגרד. הייץ שהיה נאצי קנאי, הורה לירות בכל מי שינסה להיכנע לאויב. ב-31 בינואר נכנע הקורפוס יחד עם כל שרידי הכוחות שהיו בכיס הדרומי בסטלינגרד וחייליו נלקחו לשבי.
היסטוריה > הקמה שנייה

במרץ 1943 הוקם קבוצת הקרב ההנה, בפיקודו של גוסטב ההנה, שהשתייכה לארמייה ה-16, וב-20 ביולי 1943 הפכה קבוצת הקרב לקורפוס השמיני החדש. ב-1 באפריל 1944 מונה יוהנס בלוק למפקד הקורפוס, והקורפוס הועבר תחת פיקוד הארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-15 באפריל 1944 מונה הנס שלמר למפקד הקורפוס, וב-12 במאי חזר ההנה לפקד על הקורפוס. באוגוסט הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה התשיעית, וב-10 בספטמבר 1944 מונה ולטר הרטמן למפקד הקורפוס. בינואר 1945 לחם הקורפוס במהלך מבצע ויסלה-אודר, ובפברואר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-17, ולחם עימה בקרב על שלזיה. ב-19 במרץ 1945 מונה פרידריך ויזה למפקד הקורפוס, וב-20 באפריל החליפו הורסט פון מלנתין, שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.
מפקדים > הקמה ראשונה

אוואלד פון קלייסט (10 באוקטובר 1934 - 2 בפברואר 1938)
ארנסט בוש (2 בפברואר 1938 - 25 באוקטובר 1939)
ולטר הייץ (25 באוקטובר 1939 - 31 בינואר 1943)
מפקדים > הקמה שנייה

גוסטב ההנה (מרץ 1943 - 1 באפריל 1944)
יוהנס בלוק (1 באפריל 1944 - 15 באפריל 1944)
הנס שלמר (15 באפריל 1944 - 12 במאי 1944)
גוסטב ההנה (12 במאי 1944 - 10 בספטמבר 1944)
ולטר הרטמן (10 בספטמבר 1944 - 19 במרץ 1945)
פרידריך ויזה (19 במרץ 1945 - 20 באפריל 1945)
הורסט פון מלנתין (20 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)
סדר הכוחות > המערכה בפולין

במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הפאנצר ה-5
הדיוויזיה ה-8
הדיוויזיה ה-28
הדיוויזיה ה-239
רגימנט האס אס גרמניה
סדר הכוחות > המערכה בצרפת

במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-8
הדיוויזיה ה-28
הדיוויזיה ה-87
הדיוויזיה ה-267
סדר הכוחות > מבצע ברברוסה

במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-8
הדיוויזיה ה-28
הדיוויזיה ה-161
סדר הכוחות > קרב סטלינגרד

בקרב סטלינגרד כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-76
הדיוויזיה ה-113
סדר הכוחות > מבצע ויסלה-אודר

במבצע ויסלה-אודר כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-251
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-6
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-45
הערות שוליים

↑  דמויות בהפיכה הצ'כו-סלובקית, הארץ, 16 במרץ 1939
↑  הייץ פיקד על הקורפוס במשך למעלה מ-3 שנים, מכיוון שעל אף שהיה מפקד מצוין, נחשב כמבוגר מכדי לקבל תפקידים יותר בכירים
↑  אמנם ב-29 בינואר לקראת סיום הלחימה, נתן הייץ יד חופשית לפקודיו להיכנע
המשרד להעצמה נשית והגנת ילדים של אינדונזיה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  אינדונזיה 
 תחום שיפוט:  אינדונזיה אינדונזיה
 תאריך הקמה:  1978 
 שר:  א גוסטי איו בינטנג דרמאוואטי
 מטה מרכזי:  Jalan Medan Merdeka Barat No. 15    Jakarta Pusat 10110   Jakarta, Indonesia
 www.kemenpppa.go.id
 קואורדינטות:  6°10′43″S 106°49′16″E﻿ / ﻿6.1786963°S 106.8211828°E﻿ / -6.1786963; 106.8211828
 he
 
משרד העצמת נשים והגנת ילדים (MoWECP) של רפובליקת אינדונזיה, לשעבר משרד העצמת הנשים, הוא המשרד הממשלתי האחראי על זכויתהן ורווחתן של נשים וילדים של אינדונזיה.
היסטוריה

המשרד נוסד בשנת 1978 בשם משרד האישה. בשנת 1998 שונה שמו למשרד לענייני נשים. בשנת 1999 שוב שונה שמו למשרד להעצמת נשים. בשנת 2009, השם שונה שוב לשמו הנוכחי. השר הנוכחי, יוחנה ימביסף מכהן מאז 26 באוקטובר 2014.
שרים

|  | התחלת כהונה | סיום כהונה | שר בממשלה | שם המשרד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 19 במרץ 1983 | 1987 | לסיה סוטנטו | משרד האישה |
| 2 | 1987 | 17 במרץ 1993 | סולסקין מרפרטומו | משרד האישה |
| 3 | 17 במרץ 1993 | 16 במרץ 1998 | מיאן סוגנדי | משרד האישה |
| 4 | 14 במרץ 1998 | 21 באוקטובר 1999 | טוטי עלאוויה | משרד לענייני נשים |
| 5 | 26 באוקטובר 1999 | 23 ביולי 2001 | חופיפה אינדאר פרוואנסה | משרד העצמת נשים |
| 6 | 10 באוגוסט 2001 | 20 באוקטובר 2004 | סרי רדג'קי סומרג'וטו | משרד העצמת נשים |
| 7 | 21 באוקטובר 2004 | 20 באוקטובר 2009 | מאוטיה האטה סוואסונו | משרד העצמת נשים |
| 8 | 22 באוקטובר 2009 | 20 באוקטובר 2014 | לינדה עמליה סארי | משרד העצמת נשים והגנת ילדים |
| 9 | 26 באוקטובר 2014 | 22 באוקטובר 2019 | יוחנה ימביס | משרד העצמת נשים והגנת ילדים |
| 10 | 23 באוקטובר 2019 | נוכחי | א גוסטי איו בינטנג דרמאוואטי | משרד העצמת נשים והגנת ילדים |
השוד המושלם

| --- | --- |

עטיפת הסרט
 מבוסס על:  השוד המושלם 
 בימוי:  ג'ון מקטירנן 
 הופק בידי:  פירס ברוסנן 
 תסריט:  לסלי דיקסון, קורט וימר 
 עריכה:  ג'ון רייט 
 שחקנים ראשיים:  פירס ברוסנן, רנה רוסו, דניס לירי ופיי דאנאוויי
 מוזיקה:  ביל קונטי 
 צילום:  טום פריסטלי הבן
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס, Irish DreamTime, מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 באוגוסט 1999
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן, פעולה, רומנטיקה
 הכנסות:  124 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   thomascrownaffair
 פרסים:  Blockbuster Entertainment Award for Favorite Actor - Drama/Romance
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
השוד המושלם (באנגלית: The Thomas Crown Affair) הוא סרט פשע אמריקני משנת 1999 בכיכובם של פירס ברוסנן, רנה רוסו, דניס לירי ופיי דאנאוויי. הסרט הוא רימייק לסרט בשם זהה משנת 1968. הסרט גרף 124 מיליוני דולר בקופות הכרטיסים ונחשב להצלחה מסחרית ואומנותית.
תקציר העלילה

הסרט מגולל את פרשת חייו של נער שעשועים עשיר (ברוסנן) שהוא גם אספן אומנות המשעשע את עצמו בגנבת אומנות מתחת לאפו של מערך אבטחה משוכלל במוזיאונים, ואף ללא ידיעתם, ואת ניסיונות פענוח המקרה על ידי חוקרת מטעם חברות הביטוח (רוסו). בסרט מופיעה גם פיי דאנאוויי, שבסרט המקורי גילמה את תפקיד החוקרת, אולם בגרסה זו היא בתפקיד פסיכיאטרית.
צוות השחקנים

פירס ברוסנן – מר תומאס קראון
רנה רוסו – העלמה קתרין בנינג
דניס לירי – הבלש מייקל מק'קאן
פריץ ויבר – מר דזשון ריינולד
פרנקי פייסון – הבלש פארטי
בן גזארה – מר אנדרו וולאס
מארק מרגוליס – מר אנדרו קונטסהורן
אסתר קניאדאס – מרת טירול-קונטסהורן
פיי דאנאוויי – פסיכיאטרית
מייקל לומבארד – מר בובי מק'קינלי
סיימון דזשונס – רואה חשבון
סינתייה דארלו – העלמה דארייה
את הסרט מלווה השיר The Windmills of Your Mind בביצועו של סטינג.
המשרד לחקירת תאונות תחבורה יבשתית (צרפת)

| --- | --- |
 תחום:  administration publique générale, חקירת תאונות 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 אתר רשמי
 
המשרד לחקירת תאונות תחבורה יבשתיות (בצרפתית: Bureau d'Enquêtes sur les Accidents de Transport Terrestre, BEA-TT) הוא ארגון חקירות ממשלתי בצרפת הכפוף לממשלת צרפת ועוסק בחקירת תאונות יבשתיות ותאונות בדרכי מים (כגון תעלות).
היסטוריה

המשרד הוקם ב-26 בינואר 2004. קודם להקמת המשרד כל חקירת התאונות היבשתיות נעשו באמצעות ועדות חקירה זמניות שנתמכו על ידי המועצה הראשית להנדסה אזרחית (Conseil général des ponts et chaussées - ארגון ותיק שקיים כבר מה-25 באוגוסט 1804). בשל כך הוחלט להקים ארגון חקירות עצמאי שיעסוק בחקירת תאונות יבשתיות וב-2002 יצא לדרך חוק על חקירות טכניות בפרלמנט הצרפתי והמשרד קיבל סמכויות גישה לכל תחום שהוא על מנת לחקור גורמים לתאונות יבשתיות והנפקת המלצות בטיחות.
ראו גם

המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית (צרפת)
המשרד לחקירת תאונות ימיות (צרפת)
הקטור מורנו

הקטור אלפרדו מורנו אררה (בספרדית: Héctor Alfredo Moreno Herrera; נולד ב-17 בינואר 1988) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק באל-ע'ראפה. את נבחרת מקסיקו ייצג בשלושה גביעי עולם: 2010, 2014 ו-2018, וכן בקופה אמריקה 2016.
קריירה

מורנו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אוניברסידד נסיונל בשנת 2006 עלה לקבוצה הבוגרת. אחרי שזכה עם נבחרת הנוער בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 בשנת 2005 זכה להזדמנות בהרכב של המועדון. ב-12 בדצמבר 2007 חתם מורנו ל-4 שנים וחצי בא.ז. אלקמאר. במשחקו ה-8 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו. בעונת 2008/2009 זכה עם הקבוצה באליפות הולנד. ב-7 בפברואר 2010 הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-87 עבור קבוצתו. ב-22 ביוני 2011 עבר מורנו לאספניול. ב-28 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד מאיורקה. ב-26 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 1–3 נגד לבאנטה. בסיום עונת 2011/2012 נבחר ל"שחקן העונה" באספניול. ב-15 באוגוסט 2015 חתם בפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית. ב-13 ביוני 2017 חתם ברומא האיטלקית. ב-31 בינואר 2018 חתם לשלוש וחצי שנים בריאל סוסיאדד. ב-29 ביולי 2018 חתם לשלוש שנים באל-ע'ראפה הקטרית.
בצעירותו מורנו שיחק בנבחרות הנוער של מקסיקו. בשנת 2005 זכה עם נבחרת הנוער בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17. ב-17 באוקטובר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 2–3 נגד גואטמלה. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010, וזכה עם הנבחרת בגביע הזהב 2011. ב-12 ביוני 2012 בניצחון 1–2 נגד אל סלוודור.
סטטיסטיקה > מועדונים

| מידע על המועדון> עונה | מידע על המועדון> מועדון | מידע על המועדון> ליגה | ליגה> משחקים | ליגה> שערים | גביע> משחקים | גביע> שערים | יבשתי> משחקים | יבשתי> שערים | סה"כ> משחקים | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מקסיקו | מקסיקו | מקסיקו | ליגה | ליגה | גביע | גביע | צפון אמריקה | צפון אמריקה | סה"כ | סה"כ |
| 2005/2006 | אוניברסידד נסיונל | ליגת העל המקסיקנית | 6 | 1 | - | - | 4 | 0 | 10 | 1 |
| 2006/2007 | אוניברסידד נסיונל | ליגת העל המקסיקנית | 16 | 0 | - | - | - | - | 16 | 0 |
| 2007/2008 | אוניברסידד נסיונל | ליגת העל המקסיקנית | 22 | 1 | - | - | - | - | 22 | 1 |
| הולנד | הולנד | הולנד | ליגה | ליגה | גביע | גביע | אירופה | אירופה | סה"כ | סה"כ |
| 2007/2008 | א.ז. אלקמאר | אראדיוויזי | 8 | 1 | - | - | - | - | 8 | 1 |
| 2008/2009 | א.ז. אלקמאר | אראדיוויזי | 15 | 0 | 1 | 1 | - | - | 16 | 1 |
| 2009/2010 | א.ז. אלקמאר | אראדיוויזי | 30 | 4 | 1 | 0 | 6 | 0 | 37 | 4 |
| 2010/2011 | א.ז. אלקמאר | אראדיוויזי | 27 | 1 | - | - | 8 | 0 | 35 | 1 |
| ספראד | ספראד | ספראד | ליגה | ליגה | גביע | גביע | אירופה | אירופה | סה"כ | סה"כ |
| 2011/2012 | אספניול | לה ליגה | 35 | 3 | 4 | 0 | – | – | 39 | 3 |
| 2012/2013 | אספניול | לה ליגה | 32 | 2 | 1 | 0 | – | – | 33 | 2 |
| 2013/2014 | אספניול | לה ליגה | 30 | 1 | 5 | 0 | – | – | 35 | 1 |
| 2014/2015 | אספניול | לה ליגה | 19 | 1 | 10 | 0 | – | – | 29 | 1 |
| 2015/2016 | פ.ס.וו. איינדהובן | ארדיוויזי | 29 | 4 | 2 | 1 | 8 | 1 | 39 | 6 |
| 2016/2017 | פ.ס.וו. איינדהובן | ארדיוויזי | 32 | 7 | 6 | 0 | 1 | 0 | 39 | 7 |
| 2017/2018 | רומא | סרייה א' | 5 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 |
| סה"כ | מקסיקו | מקסיקו | 44 | 2 | - | - | 4 | 0 | 48 | 2 |
| סה"כ | הולנד | הולנד | 80 | 6 | 2 | 1 | 14 | 0 | 96 | 7 |
| סה"כ | ספרד | ספרד | 97 | 5 | 10 | 0 | - | - | 107 | 5 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 221 | 13 | 12 | 1 | 18 | 0 | 251 | 14 |
סטטיסטיקה > בנבחרת

| נבחרת לאומית | שנה | משחקים | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| מקסיקו | 2007 | 1 | 0 |
| מקסיקו | 2008 | 1 | 0 |
| מקסיקו | 2009 | 1 | 0 |
| מקסיקו | 2010 | 12 | 0 |
| מקסיקו | 2011 | 14 | 0 |
| מקסיקו | 2012 | 8 | 1 |
| מקסיקו | 2013 | 12 | 0 |
| מקסיקו | 2014 | 8 | 0 |
| מקסיקו | 2015 | 7 | 0 |
| מקסיקו | 2016 | 10 | 1 |
| מקסיקו | 2017 | 13 | 1 |
| סה"כ | סה"כ | 87 | 3 |
תארים

אלקמאר
אליפות הולנד: 2008/2009
הגביע ההולנדי: 2008/2009
אליפות הולנד: 2015/2016
מגן יוהאן קרויף: 2016
מקסיקו
גביע העולם בכדורגל עד גיל 17: 2005
גביע הזהב: 2011
הקטור יסאלדה

הקטור קסימירו יסאלדה (בספרדית: Héctor Casimiro Yazalde;‏ 29 במאי 1946 – 18 ביוני 1997) היה כדורגלן ארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ.
יסאלדה היה כובש שערים מחונן ששיחק וזכה בתארים בארגנטינה, פורטוגל וצרפת. יסאלדה זכה בנעל הזהב האירופית לעונת 1973/1974, כששיחק בספורטינג ליסבון.
קריירת משחק

יסאלדה גדל בשכונה ענייה באבז'אנדה, והחל את קריירת המשחק ב-1962, כשביקר חבר ששיחק בקבוצה החובבנית אתלטיקו פיראניה מבואנוס איירס. יסאלדה הצטרף לאימון, ובאותו היום הרשים וחתם על חוזה בקבוצה.
ב-1967 עבר יסאלדה לקבוצת אינדפנדיינטה מליגת העל הארגנטינאית. כבר בשנה הראשונה שלו בקבוצה הפגין יכולת ויעילות בהתקפה, וכבש עשרה שערים בעשרה משחקי ליגה. כבר באותה שנה, זכה יסאלדה עם קבוצתו באליפות טורניר הנסיונל. יסאלדה המשיך לכבוש כמות שערים דו-ספרתית בכל שנה, ולשיאו בקבוצה הגיע בשנת 1970, כשכבש 23 שערים ב-35 משחקים והוביל את קבוצתו לזכייה בטורניר המטרופוליטנו. באותה שנה חולק לראשונה תואר כדורגלן השנה בארגנטינה, ויסאלדה היה לזוכה הראשון בתואר.
לקראת עונת 1971/1972, עבר יסאלדה לספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית. בעונת הבכורה שלו, כבש יסאלדה תשעה שערים ב-20 הופעות. עונה אחר כך, סייע יסאלדה לקבוצתו לזכות בגביע הפורטוגלי, אך אף על פי שכבש 19 שערי ליגה, הקבוצה סיימה במקום החמישי בלבד. בעונת 1973/1974 הגיע יסאלדה לשיא האישי והקבוצתי שלו עם ספורטינג. הקבוצה זכתה בדאבל המקומי, ויסאלדה כיכב עם 46 שערי ליגה ב-29 משחקים בלבד, שהקנו לו, בנוסף לתואר מלך השערים המקומי, את נעל הזהב האירופית. הוא היה לארגנטינאי הראשון שזוכה בתואר, והיחיד עד שליונל מסי זכה בו 36 שנים אחר כך. עונה לאחר מכן קטף יסאלדה פעם נוספת את תואר מלך השערים בליגה הפורטוגלית עם 30 שערים. בסך הכל, בארבע עונות במדי ספורטינג, כבש יסאלדה בממוצע שער בכל משחק ליגה - 104 שערים ב-104 הופעות.
בעונת 1975/1976 עבר יסאלדה לצרפת, כשחתם במדי אולימפיק מרסיי. כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה, סייע לה לזכות בגביע הצרפתי. לאחר עונה וחצי, חזר יסאלדה לארגנטינה, כשחתם במדי ניואל'ס אולד בויס. לאחר ארבע שנים בקבוצה, בהן כבש 54 שערי ליגה, עבר לעונת פרישה בהוראקן, במדיה שיחק רק פעמיים עד שפרש ממשחק פעיל בגיל 36, לאחר שכבש מעל ל-250 שערי ליגה במהלך הקריירה.
ב-1986 שימש לתקופה קצרה כמאמנה הזמני של הוראקן, הקבוצה שבמדיה פרש.
קריירת משחק > נבחרת ארגנטינה

למרות יכולת הכיבוש של יסאלדה בקבוצותיו השונות, הוא לא זכה להזדמנויות רבות במדי נבחרת ארגנטינה. הוא החל את דרכו במדיה בשנת 1969, וכשל להעפיל עימה ממוקדמות מונדיאל 1970. בשנים 1972–1973, למרות יכולת טובה במדי ספורטינג ליסבון, לא זכה יסאלדה להכרה במדי הנבחרת ולא שיחק כלל.
לאחר עונת השיא שלו במדי ספורטינג, בה זכה בנעל הזהב, הוא זומן על ידי ולדיסלאו קאפ לסגל ארגנטינה למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית. הוא לא שותף בהפסד 3-2 לפולין, אך נכלל בהרכב למשחק מול איטליה, שהסתיים בשוויון 1-1. הוא שמר על מקומו בהרכב מול האיטי. בדקה ה-15 העלה יסאלדה את ארגנטינה ליתרון 1-0, ובדקה ה-68 השלים צמד וקבע את תוצאת המשחק, 4-1. היו אלה שעריו היחידים במדי ארגנטינה. יסאלדה רשם הופעה אחת נוספת בטורניר, בתבוסה 4-0 להולנד בפתיחת שלב הבתים השני.
בסך הכל רשם יסאלדה 10 הופעות במדי ארגנטינה, בהן כבש פעמיים.
חיים אישיים

בעת ששיחק בספורטינג ליסבון, הכיר יסאלדה את השחקנית והדוגמנית כרמן דה דאוס (שנודעה בשם הבמה בריט ניקולס). השניים נישאו בארגנטינה ב-16 ביולי 1973, ולהם בן אחד.
ב-18 ביוני 1997 נפטר יסאלדה בביתו שבבואנוס איירס כתוצאה מדימום ואי-ספיקת לב, והוא בן 51.
תארים

אליפות ארגנטינה (2): 1967 (נסיונל), 1970 (מטרופוליטנו)
אליפות פורטוגל: 1973/1974
הגביע הפורטוגלי: 1972/1973, 1973/1974
הגביע הצרפתי: 1975/1976
נעל הזהב האירופית: 1973/1974
כדורגלן השנה בארגנטינה: 1970
מלך השערים של ליגת העל הפורטוגלית (2): 1973/1974, 1974/1975
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ארגנטינה> שנה | נבחרת ארגנטינה> הופעות | נבחרת ארגנטינה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1969 | 4 | 0 |
| 1970 | 1 | 0 |
| 1971 | 1 | 0 |
1972: 0
1973: 0
| 1974 | 4 | 2 |
| סה"כ | 10 | 2 |