stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2010 באסטרונאוטיקה
שיגורי לוויינים > שיגורים ב-20 בנובמבר 2010

השיגור בוצע מכן שיגור LP1 בנמל החלל הפסיפי - אלסקה בעזרת משגר מינוטאור 4. שוגרו 9 לוויינים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| חללית | NSSDC ID | משקל, ק"ג | הערות |
| ארצות הברית USA-217‏ | 2010-062A | 190 | ניסוי טכנולוגיה צבאית חדשה |
| ארצות הברית USA-218‏ | 2010-062B | 28 | חקר יונוספירה |
| ארצות הברית USA-219‏ | 2010-062C | 5.5 | ניסויים בתחום ביולוגיה |
| ארצות הברית  USA-220‏ | 2010-062D | 140 | ניסוי טכנולוגיות של מעבדת חיל האוויר של ארצות הברית. שחרר לוויין עזר |
| ארצות הברית  USA-221‏ | 2010-062E |  | ניסוי טכנולוגיות של אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית |
| ארצות הברית  USA-222‏ | 2010-062F | 15 | ניסוי של אוניברסיטת טקסס, חובבות רדיו מסוג OSCAR |
| ארצות הברית  STP-S26 Ballast A‏ | 2010-062J |  | לוויין לבדיקת פעילות משגר |
| ארצות הברית STP-S26 Ballast B‏ | 2010-062K |  | לוויין לבדיקת פעילות משגר |
| ארצות הברית NanoSail-D2‏ | 2010-062L | 4 | חקר פעילות השמש שוחרר על ידי "USA-220" |
| ארצות הברית  USA-228‏ | 2010-062M | 15 | חובבות רדיו מסוג OSCAR |
שיגורי לוויינים > שיגורים ב-8 בדצמבר 2010

השיגור בוצע מכן שיגור LC40 בנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9. שוגרו 10 לוויינים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| חללית | NSSDC ID | משקל, ק"ג | הערות |
| ארצות הברית Dragon C1‏ | 2010-066A |  | ניסוי חללית דרגון |
| ארצות הברית QbX-2‏ | 2010-066B | 5 | ניסוי טכנולוגיה עבור NRO |
| ארצות הברית  SMDC-ONE 1‏ | 2010-066C | 4 | ניסוי בתחום התקשורת של צבא ארצות הברית |
| ארצות הברית  Perseus 003‏ | 2010-066D | 1.5 | ניסוי טכנולוגיות של המעבדה הלאומית בלוס אלמוס |
| ארצות הברית  Perseus 001‏ | 2010-066E | 1.5 | ניסוי טכנולוגיות של המעבדה הלאומית בלוס אלמוס |
| ארצות הברית  QbX-1‏ | 2010-066F | 5 | ניסוי טכנולוגיה עבור NRO |
| ארצות הברית  Perseus 002‏ | 2010-066G | 1.5 | ניסוי טכנולוגיות של המעבדה הלאומית בלוס אלמוס |
| ארצות הברית Perseus 000‏ | 2010-066H | 1.5 | ניסוי טכנולוגיות של המעבדה הלאומית בלוס אלמוס |
| ארצות הברית CAERUS‏ | 2010-066J | 5 | ניסוי טכנולוגיה של נורת'רופ גראמן ואוניברסיטת דרום קליפורניה |
חקר גרמי השמיים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מועד שיגור | חללית | מטרה | פעילות במהלך שנת 2010 |
| 15 באוקטובר 1997 | האיחוד האירופיארצות הברית קאסיני-הויגנס | חקר שבתאי וסביבתו | הגשושית עברה בקרבתו המרחק הקרוב ביותר היה כ-1000 ק"מ. כמו כן כ-100 ק"מ מריאה,  כ-1,800 ק"מ מהלנה, כ-9,500 ק"מ ממימס, כ-500 ק"מ מדיוני וכ-100 ק"מ מאנקלדוס |
| 17 בפברואר 2007 | ארצות הברית תמיס | סדרת לוויינים לחקר השדה המגנטי לרבות חקר השדה של הירח | מעבר בקרבת הירח, הצבה בנקודת לגראנז' של הירח ב-25 באוגוסט וב-6 באוקטובר |
| 2 ביוני 2003 | ארצות הברית מארס אקספרס | חקר מאדים וסביבתו | מעבר בקרבת פובוס (הקרוב היה 67 ק"מ ב-3 במרץ) |
| 9 במאי 2003 | יפן היאבוסה | חקר איטוקוואה | 13 ביוני - נחיתה מוצלחת של דגמי החומר מאסטרואיד על כדור הארץ |
| 2 במרץ 2004 | האיחוד האירופי רוזטה | חקר שביט צ'וריומוב-גרסימנקו | 10 ביולי - מעבר כ-3,100 ק"מ מ-21 לוטטיה |
| 12 בינואר 2005 | ארצות הברית פגיעה עמוקה | חקר שביט טמפל 1 | 4 בנובמבר - מעבר כ-700 ק"מ מאסטרואיד 103P/Hartley |
| 1 באוקטובר | הרפובליקה העממית של סין צ'אנג-אה 2 | חקר הירח | 6 באוקטובר - הגעה למסלול סביב הירח ותחילת פעילות |
| 20 במאי | יפן אקאצוקי | חקר נגה | 7 בדצמבר - תקלה בהגעה למסלול סביב נגה |
| 20 במאי | יפן איקרוס | חקר נגה | 8 בדצמבר - הגעה למסלול בעזרת מפרש שמש |
סיכומים שנתיים > לפי מדינה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מדינה | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיה | 31 | 31 | 30 |  |
| ארצות הברית | 15 | 15 | 0 |  |
| יפן | 2 | 2 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין | 15 | 15 | 0 |  |
| האיחוד האירופי | 6 | 6 | 0 |  |
| הודו | 3 | 1 | 2 |  |
| ישראל | 1 | 1 | 0 |  |
| Sea Launch | 0 | 0 | 0 |  |
| קוריאה הדרומית | 1 | 0 | 1 |  |
| קוריאה הצפונית | 1 | 0 | 1 |  |
סיכומים שנתיים > לפי אתר שיגור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אתר | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיהקזחסטן קוסמודרום בייקונור | 24 | 23 | 1 |  |
| רוסיה קוסמודרום פלסצק | 6 | 6 | 0 |  |
| רוסיה קוסמודרום סבובודני | 0 | 0 | 0 |  |
| רוסיה אתר שיגורים יאסני | 1 | 1 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל קייפ קנוורל | 8 | 8 | 0 |  |
| ארצות הברית מרכז החלל קנדי | 3 | 3 | 0 |  |
| ארצות הברית מתקן הטיסות וולופס | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית בסיס חיל האוויר ונדנברג | 3 | 3 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל הפסיפי - אלסקה | 1 | 1 | 0 |  |
| ארצות הברית אתר ניסויים רייגן | 0 | 0 | 0 |  |
| צרפת מרכז החלל הגיאני | 6 | 6 | 0 |  |
| יפן מרכז החלל אוצ'ינורה | 0 | 0 | 0 |  |
| יפן מרכז החלל טנגשימה | 2 | 2 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן | 4 | 4 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג | 8 | 8 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים טאיואן | 3 | 3 | 0 |  |
| הודו מרכז החלל שריחאריקוטה | 3 | 1 | 2 |  |
| Sea Launch | 0 | 0 | 0 |  |
| ישראל בסיס פלמחים | 1 | 1 | 0 |  |
| קוריאה הדרומית מרכז החלל נרו | 1 | 0 | 1 |  |
הערות שוליים

↑  מהם 3 בעזרת משגר שנבנה באוקראינה
1 2  מיזם בין לאומי שהשתמש במשגר מתוצרת אוקראינה
↑  שימוש במשגר של האיחוד האירופי
גשושית יפנית היאבוסה החזירה דגמי החומר מאסטרואיד איטוקוואה
דורה דיאמנט

| --- | --- |

דורה דיאמנט מתוך אוסף לסק  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  4 במרץ 1898 פביאניצה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  15 באוגוסט 1952 (בגיל 54) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  East Ham (Marlow Road) Jewish Cemetery 
 מדינה:  פולין 
 בן או בת זוג:  פרנץ קפקא 
 
דורה (דבורה) דיאמנט (בפולנית: Dworja Diament וגם Dymant;‏ 4 במרץ 1898 – 15 באוגוסט 1952) הייתה שחקנית, מורה ופעילה פוליטית יהודיה פולניה. דיאמנט הייתה אהובתו של פרנץ קפקא וזו ששמרה כמה מכתביו האחרונים. היא הייתה האישה היחידה שניהלה עם קפקא חיים משותפים תחת קורת גג אחת. מאז פטירתו, חייה היו רצופים סבל ותלאות. כיהודיה קומוניסטית, היא נרדפה על ידי הנאצים ובשנת 1933 פשטו אנשי הגסטפו על ביתה והחרימו עשרות מכתבים ומחברות של קפקא ששמרה אחרי מותו.
תחילת דרכה

דורה דיאמנט נולדה בעיר פביאניצה שבפולין הקונגרסאית לצבי הרש דיאמנט ופריידל דיאמנט, משפחה חסידית אמידה. לאחר פטירת אמה ב-1912, עברה משפחתה להתגורר בעיר בנדין הסמוכה לגבול הגרמני. עם תום מלחמת העולם הראשונה, לאחר שסייעה לגדל את עשרת אחיה ואחיותיה במשך עשור והבהירה לאביה, הרשל דיאמנט, שנישא בשנית, כי אין לה כל רצון להינשא, שלח אותה אביה להכשרה כגננת בקרקוב. לאחר זמן מה עברה לברלין ועבדה בקהילה היהודית כמורה. באותה עת היא החליטה לשנות את האיות של שמה מ־Diament ל־Diamant.
לאחר פטירתו של קפקא

לאחר פטירתו של קפקא, עברה דורה דיאמנט להתגורר בעיר דיסלדורף. היא החלה ללמוד באקדמיה למשחק דומונט והתפרנסה למחייתה כשחקנית. בשנת 1930 הצטרפה למפלגה הקומוניסטית בגרמניה ובשנת 1932 התחתנה עם לוץ לסק (Lutz Lask) מי שהיה עורך העיתון "הדגל האדום", שהוציאה לאור המפלגה הקומוניסטית. שנתיים מאוחר יותר, ב-1 במרץ 1934, נולדה בתם המשותפת פרנצ'סקה מריאן, שנקראה על שמו של פרנץ קפקא.
לאחר פטירתו של קפקא > חיים בצל מלחמת העולם השנייה

עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933, פשטו אנשי הגסטפו על ביתה של דיאמנט, בשל היותה יהודייה וקומוניסטית כאחד, והחרימו עשרות מכתבים ומחברות של קפקא ששמרה שם אחרי מותו. בשנת 1936, נמלטה דיאמנט עם בתה לברית המועצות והצטרפה לבעלה שהיגר לשם עוד קודם לכן. בשנת 1937, נעלם לסק באחד מהגולאגים, במסגרת הטיהורים הגדולים שביצע סטלין בארצו. דיאמנט ובתה הצליחו להימלט לפראג ובשנת 1939, שבוע לפני שהגרמנים פלשו לפולין, הצליחה לאחר מאמץ רב, להשיג עבורה ועבור בתה, אשרת כניסה לאנגליה. כשהגיעה לאנגליה כתושבת גרמניה לשעבר, היא ובתה נעצרו בין השנים 1940–1941, והעוברו למחנה לנשים ממדינות אויב באי מאן. לאחר שחרורן, הקימה דורה את ביתה בלונדון, שם עסקה במשחק ובהחייאת שפת היידיש ותרבותה.
לאחר פטירתו של קפקא > נסיעה לארץ ישראל

ב-1949, הגשימה דיאמנט את החלום המשותף שלה ושל קפקא וערכה ביקור בישראל שתועד ביומנה: "החלום של פרנץ היה להביא ילד לעולם ולבוא לפלשתינה. יש לי עכשיו ילדה בלי פרנץ ואני מבקרת בפלשתינה בלעדיו, אבל הודות לכספו אני רוכשת את הכרטיס" (מקס ברוד היה אחראי לכך שדיאמנט תקבל תמלוגים מספריו של קפקא).
במהלך הביקור בארץ נפגשה עם אחיה דוד ועם שרה אחותה למחצה, עם מקס ברוד ועם פליקס ולטש - סופר ופילוסוף מפראג, שהיה אחד מחבריו הקרובים של קפקא. לאחר מספר שבועות נסעה דיאמנט לקיבוץ עין חרוד במטרה לפגוש את דוד מלץ, שלימד אותה עברית בנעוריה בעיר בנדין. בתום הביקור שנמשך 4 חודשים, החליטה דורה לעלות לישראל ולהצטרף כחברה בקיבוץ עין חרוד. לאחר שובה ללונדון, התערער מצבן הבריאותי שלה ושל בתה, והן נאלצו להתאשפז בבתי חולים בלונדון.
בשנת 1952, כתבה דורה צוואה בה ביקשה להיקבר לצידו של קפקא בבית העלמין בפראג, אך גם משאלה זו לא התגשמה. חמישה חודשים לאחר כתיבת הצוואה, נקברה דורה בגיל 55 כאלמונית בבית הקברות היהודי בלונדון.
לאחר פטירתה

לוץ לסק שוחרר בשנת 1953 מן הגולאג הסובייטי ויצא מברית המועצות למזרח גרמניה.
בשנת 1973, בהיות לוץ לסק בן 70, הוא הורשה לצאת את מזרח גרמניה ולבקר את בתו, אותה לא ראה 40 שנה. לאחר מפגש שנמשך מספר ימים בלונדון, חזר לוץ לסק לגרמניה ונפטר זמן קצר לאחר מכן בברלין ב-14 בדצמבר 1973. בתו פרנצ'סקה מריאן, נפטרה בלונדון בחודש ספטמבר 1982.
בעקבות המחקר שערכה קתי דיאמנט, אותרו בישראל בשנת 1988 שניים מבני משפחתה של דורה דיאמנט: אחיינה צבי דיאמנט ואחותה למחצה, שרה, שלא ידעו האחד על קיומה של השנייה. ב-15 באוגוסט 1999, 49 שנים לאחר פטירתה של דורה דיאמנט, הונחה אבן מצבה על קברה. על המצבה, נחקקו בשפה האנגלית, מילותיו של רוברט קלופשטוק, שנכתבו יום לאחר מותו של קפקא" : "מי שמכיר את דורה יודע מה זו אהבה" ("Who Knows Dora, Knows What Love Means").
יומניה של דורה דיאמנט

יומניה של דיאמנט הועברו לאחר מותה, על ידי בתה, לרוברט מרטי - המתרגם של כתבי קפקא לצרפתית - נותר בין דפיו הפרטיים, עד שהתגלה שוב בפריז בשנת 2000 עם 15 מכתבים שכתבה אליו בין השנים 1950–1951. ביומן זה כתבה כי הגיע הזמן "לומר את מה שמוכרחים לומר על קפקא" וכי דבריה סובבים על מערכת היחסים בין מה שהיא חושבת על כתיבתו של קפקא לבין מה שקפקא חושב על כתיבתו, וכי כל ההגזמות שנכתבו אודותיו, נובעות מנקודת מבטה האישית. זו הסיבה לדעתה, לעזוב את רשימותיה כך, אלא אם כן היא תמצא דרך אחרת לומר את הדברים. מכל מקום, היא מקווה כי מה שיש לה לומר יגיע לידיעת הציבור.
שנתיים מאוחר יותר התגלה יומן נוסף שכתבה דורה דיאמנט, על ידי חוקר כתבי קפקא, קלאוס וגנבך (Klaus Wagenbach) בארכיון בברלין, ובינואר 2000, נמצאו 35 עמודים נוספים שכתבה בארכיון המרכזי של המפלגה הקומוניסטית במוסקבה.
ביוגרפיה על דורה דיאמנט

בשנת 2003, יצאה לאור ביוגרפיה באנגלית של דורה דיאמנט מאת קתי דיאמנט (Kathi Diamant) (כנראה ששם המשפחה הזהה הוא מקרי, ר' להלן)‏ - Kafka's Last Love: The Mystery of Dora Diamant - שהקדישה שנים בחיפוש אחר כתביו האבודים של קפקא ואחר רשימותיה של דורה דיאמנט. היא מצאה בארכיב הגרמני בברלין, מכתבים שכתבה דורה ביידיש ורשימות מיומניו של קפקא, מהם שאבה פרטים רבים על חייהם של דיאמנט וקפקא.
בהקדמה לספר נכתב כי קתי דיאמנט, הצליחה להאיר את דמותה של דורה דיאמנט, כאישה שהצליחה ללכוד את לבו של קפקא בזכות רוחה העצמאית ונטייתה למרוד במוסכמות שרווחו בשנים המוקדמות של המאה העשרים.
היה זה צירוף מקרים שהביא את קתי דיאמנט, ששם משפחתה זהה לשם משפחתה של דורה דיאמנט, לכתוב ביוגרפיה זו, כך העידה בהקדמה לספרה ובראיונות שקיימה עם עיתונאים. במהלך 1971, למדה קתי דיאמנט ספרות גרמנית בשפת המקור באוניברסיטת ג'ורג'יה. באחד השיעורים, תרגמו הסטודנטים את סיפור הגלגול שכתב קפקא. במהלך השיעור, פנה אליה לפתע המרצה ושאל אותה אם היא קרובת משפחה של דורה דיאמנט אהובתו של קפקא. קתי דיאמנט ששמעה אז לראשונה את שמה של דורה דיאמנט מפי המרצה, הניחה כי קיימת סבירות לקשר משפחתי, כיוון שעד כה מעולם לא פגשה בשם זה מחוץ למעגל קרובי משפחתה. היא הבטיחה למרצה כי תערוך מחקר שבעקבותיו, כך היא מקווה, תוכל לענות על שאלתו.
עם תום כתיבת הספר, אמרה קתי דיאמנט, כי הצליחה למצוא מענה לשאלות רבות באשר לחייהם של דורה דיאמנט ופרנץ קפקא, אך באשר לשאלתו של המרצה אודות קשר משפחתי בינה ובין דורה דיאמנט, היא טרם מצאה תשובה.
לקריאה נוספת

Diamant, K: Kafka's Last Love: The Mystery of Dora Diamant; Pub: Basic Books, 2003 ISBN 0-465-01550-6
ביתם השכור של פרנץ קפקא ודורה דיאמנט בברלין
לוץ לסק בעלה של דורה דיאמנט ואמו ברטה, מתוך אוסף לסק
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
דורה ובתה מריאן פרנצ'סקה, 1934, מתוך אוסף לסק
המצבה שהונחה על קברה של דורה דיאמנט - 15 באוגוסט 1999
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
דף מס' 9 מיומנה של דורה דיאמנט
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מר שועל המהולל (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר בסדרת מרגנית
 מידע כללי
 מאת:  רואלד דאל
 איורים:  רוס, טוני, קוונטין בלייק 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר ילדים
 מקום התרחשות:  האזור הכפרי האנגלי 
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי פינגווין, אלן ואונווין 
 הוצאה בשפת המקור:  אלן ויונווין (Allen & Unwin, בריטניה), אלפרד קנופף (ארצות הברית)
 תאריך הוצאה:  1970
 מספר עמודים:  103
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת זמורה ביתן
 תאריך:  2005
 תרגום:  בינה אופק
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003375264, 001874999, 002497167
 
מר שועל המהולל (באנגלית: Fantastic Mr. Fox) הוא ספר ילדים שנכתב על ידי הסופר האנגלי רואלד דאל ואויר על ידי קוונטין בלייק, על בסיס הספר, יצא סרט באותו השם מר שועל המהולל בשנת 2009.
הספר יצא לאור בשנת 1970, ותורגם לעברית על ידי בינה אופק. הספר יצא לאור בעברית כחלק מסדרת "מרגנית" הוצאת זמורה ביתן.
הדמויות העיקריות

מר שועל. שועל נשוי ואב לארבעה, נוהג לגנוב עופות מחוותיהם של בוגיס, באנס ובין, כדי לאוכלם.
גברת שועל. אשתו של מר שועל המהולל, אמם של ארבעת ילדיהם.
ארבעת השעלולים. ילדיהם של מר וגברת שועל. תמימים וחמודים.
בוגיס. איכר שמן מאוד המגדל תרנגולות. נוהג לאכול 3 תרנגולות ביום. ממנו שודד מר שועל את התרנגולות מהן הוא ומשפחתו ניזונים.
באנס. איכר גמד וכרסתן, המגדל אווזים וברווזים. אוכל תמיד אך ורק סופגניות ממולאות בממרח כבד-אווזים. גם אותו שודד מר שועל.
בין. איכר רזה מאוד והחכם ביותר מבין האיכרים. מגדל תרנגולי-הודו ובעל מטע תפוחים. אינו אוכל כלל אלא רק שותה סיידר תפוחים, אותו הוא מכין מהתפוחים שגידל.
עלילה

מר שועל נוהג, לקראת כל ערב, להתגנב אל אחת מחוותיהם של שלושת האיכרים ולקחת ממנה כמה עופות, כמזון לו ולבני-ביתו. בוגיס, באנס ובין זועמים על הגנבות החוזרות ונשנות ומחליטים לתפוס את השועל ולהורגו. הם מנסים לתפסו במגוון דרכים: תחילה דרך מארב וירייה ברובים, אחרי-כן חפירה באתים במאורתו של השועל, ולבסוף בעזרת דחפורים ממונעים. לאחר שנכשלו, החליטו האיכרים לצור על ביתו של השועל, כך שימות מרעב. אולם, השועל, יחד עם ילדיו וכן חיות אחרות (גירית, ארנב), מצליח לפרוץ דרך תת-קרקעית אל מחסני המזון של האיכרים, לשדוד אותם ולצאת בלא פגע. האיכרים ממשיכים להמתין בפתח המאורה, ואילו השועל, משפחתו ושאר חיות היער, חיים מעתה מתחת לפני הקרקע, אך אינם סובלים מבעיה כלשהי.
עיצוב, מראה ופרטים טכניים

אורכו של הספר בעברית 103 עמודים (בהם איורים בשחור-לבן). הספר מחולק ל-18 פרקים, וכריכתו קשה וצבעונית.
| יצירותיו של רואלד דאל |
| --- | --- | --- |
| ספרי ילדים | ג'יימס והאפרסק הענק (1961) • צ'ארלי והשוקולדה (1962) • אצבע הקסם (1966) • מר שועל המהולל (1970) • צ'ארלי ומעופפלית הזכוכית (1972) • דני אלוף העולם (1975) • התנין הענקי (1978) • העי"ג (1982) • המכשפות (1983) • הג'ירף השקנאי וגם אני (1985) • מטילדה (1988) • בצ בצ רקי (1989) |  |
| ספרי מבוגרים | דודי אוסוולד (1979) • סיפורי הפתעה (1979) • עור וסיפורים נוספים (1980) |  |
| שירים לילדים | שירים עליזים וחרוזים פוחזים (1989) |  |
| סרטים ע"פ ספריו | וילי וונקה ומפעל השוקולד (1971) • העי"ג (1989) • המכשפות (1990) • ג'יימס והאפרסק הענק (1996) • מטילדה (1996) • צ'ארלי בממלכת השוקולד (2005) • מר שועל המהולל (2009) • העי"ג (2016) • טום וג'רי: וילי וונקה ומפעל השוקולד (2017) • המכשפות (2020) • מטילדה (2022) • וונקה (2023) • הסיפור המופלא של הנרי שוגר (2023) • הברבור (2023) • לוכד העברושים (2023) • רעל (2023) |  |
| מחזות זמר ע"פ ספריו | מטילדה (2010) • צ'ארלי ומפעל השוקולד (2013) |  |
| תסריטים לסרטים | אתה חי רק פעמיים (1967) • צ'יטי צ'יטי בנג בנג (1968) • וילי וונקה ומפעל השוקולד (1971) |  |
| ערכים קשורים | פטרישיה ניל • אוליביה דאל • אופליה דאל |  |
השפעות בריאותיות של אכילת בשר

בשר הוא מרכיב מרכזי בתזונה של מרבית בני האדם. צריכת בשר מהווה נושא שנוי במחלוקת: מחד, זהו מצרך בסיסי בעל חשיבות תרבותית ודתית, שיש לו חשיבות רבה בכלכלה העולמית והוא מקור לחלבונים וחומרים מזינים חשובים; מאידך, יש אנשים שמאמינים שצריכת בשר אינה בריאה, ויש טיעונים מוסריים נגד אכילת בשר מסוגים שונים ונגד גידול בעלי חיים ושחיטתם לצורך אכילת בשר.
רוב סוגי הבשרים עשירים בחלבון. בשרם של יונקים, ובעיקר אלה המגודלים בחקלאות מודרנית (בשר בקר, כבש, חזיר) מכיל גם כמויות ניכרות של שומן ובפרט שומן רווי. כמו כן בשר מכיל ויטמינים ומינרלים כגון ברזל, אבץ, וויטמינים מקבוצת ויטמין B. בנוסף, בבשר יש פחמימות המאוחסנות כגליקוגן. לפי ארגון הבריאות העולמי, בשר מעובד (בשר שעבר תהליכים כימיים לצורך שימור לתקופה ארוכה) מוגדר כגורם מסרטן, ובשר אדום (רקמת שריר של יונקים מכל הסוגים) מוגדר כחשוד כמסרטן.
השפעות חיוביות

צריכת חלבון מהחי קשורה בעקביות לעלייה במסת השריר.
בנוסף, מחקרים רבים הראו כי תזונה עתירת חלבון הכוללת בשר מגבירה את קצב חילוף החומרים, ומפחיתה את הרעב.
הברזל, המצוי בכמות גבוהה בבשר אדום ובשר עוף, הוא יסוד חשוב לגוף. הדרך היעילה ביותר לספוג מינרל זה היא באמצעות תרכובת "הֶם", הנמצאת בבשר בלבד.
בשר מכיל כמויות גדולות של חלבון, ורוב סוגי הבשר מכילים את כל סוגי חומצות האמינו הדרושות לגוף כדי לפתח שרירים באופן תקין.
בשר הוא מקור מובהק לוויטמין B12. הימנעות מצריכת בשר מגדילה את הסיכוי למחסור בוויטמין B12, העשוי להתבטא בירידה ביכולת החשיבה, שינויים באישיות, אנמיה ובילדים גם פגיעה בהתפתחות.
השפעות שליליות

ארגון הבריאות העולמי פרסם ב-26 באוקטובר 2015 דו"ח לפיו בשר אולטרא-מעובד הוא מסרטן ודאי, ולכן נכלל בקבוצת הגורמים המסרטנים הגבוהה ביותר (קבוצה 1) לצד הסיגריות, האזבסט, האלכוהול והארסן. המושג 'בשר מעובד' מתייחס לכל בשר (בקר, עוף, חזיר, כבש, הודו וכן הלאה) שעבר תהליכי שימור כגון המלחה, עישון, תסיסה, או הוספת כימיקלים לצורך הארכת חיי המדף שלו. דוגמאות לבשר מעובד הן נקניקיות, נקניקים, פסטרמה, המבורגר וקבב. לפי הדו"ח, הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן בחנה כ-800 מחקרים שבדקו את הקשר בין צריכת בשר מעובד לבין הסיכון ללקות בסרטן, ונמצא קשר מובהק בין צריכה של בשר מעובד לבין הסיכון ללקות בסרטן המעי הגס (הסרטן השני בשכיחותו בישראל, השלישי בשכיחותו בעולם המערבי, והשני בגורמי המוות הסרטניים בעולם המערבי). עליית הסיכון הוערכה ב-18% עבור צריכה יומית של 50 גרם בשר מעובד. התמותה העולמית הקשורה לצריכת בשר מעובד הוערכה בכ-34 אלף מקרי מוות בשנה (לעומת 600 אלף מקרים כתוצאה מצריכת אלכוהול, ומיליון מקרים כתוצאה מעישון).
בשר אדום קוטלג על ידי ארגון הבריאות הלאומי בקבוצת סיכון אחת מתחת לקבוצה 1, בקבוצת 2A, כגורם שמוגדר 'ככל הנראה מסרטן'. לפי הדו"ח, בשר אדום תורם ככל הנראה להתפתחות סרטן בעיקר סרטן המעי הגס, אך גם לסרטן הלבלב וסרטן הערמונית. המחקרים הקשורים לצריכת בשר אדום הראו רמת מובהקות נמוכה יותר.
ארגון הבריאות העוולמי נמנע מפרסום המלצות ספציפיות לכמויות מומלצות של בשר מעובד או בשר אדום, או הצבעה על שיטות עיבוד מסוימות כמסוכנות יותר מאחרות.
מחקרים תצפיתנים ספציפיים מצאו מתאם בין צריכת בשר מעובד או אדום ומספר מחלות. במחקרים מסוימים נמצא שאצל אנשים שאוכלים בשר מעובד יש שיעור מעט יותר גדול של מחלות לב, שבץ, וסרטן המעי.
בניגוד לבשר מעובד או אדום, מחקרים תצפיתנים לא מראים קשר חיובי בין צריכת דגים ומחלות. לא נמצא קשר בין צריכת דגים וסוגים שונים של סרטן כגון סרטן הערמונית, סרטן המעי, וסרטן הקיבה.
השפעות שליליות > בשר וסרטן

קיימת טענה כי אכילת בשר מעלה את הסיכון לסרטן. עם זאת, רמת הסיכון כנראה תלויה בסוג הבשר ובאופן הבישול שלו; ככל הנראה, מקור הגורם המסרטן אינו בבשר עצמו, אלא באופן בישולו.
כאשר צולים או מעשנים בשר בטמפרטורות גבוהות, השומן המשתחרר ומטפטף על משטחי בישול חמים עשוי להישרף וליצור תרכובות רעילות.
תרכובות כאלה יכולות להיווצר כאשר חלק מהחומרים בבשר מגיבים עם חלק ממרכיביו האחרים בטמפרטורות גבוהות מאד.
בעוד שבשר אדום שבושל בטמפרטורות גבוהות עשוי להעלות את הסיכון לסרטן, נמצא קשר בין צריכת בשר עופות להפחתת הסיכון לסרטן מעי הגס.
ראו גם

תזונה וסרטן
בשר בקר
הפרדוקס הצרפתי
הפרדוקס הישראלי
יונת הבית

יונים מקננות על מדף אבן של בית בהודו
יונת הבית (שם מדעי: Columba livia domestica) היא תת-מין של יונת הסלע, אשר בוית לצורכי מאכל, ייצור דשן ודואר. כיום, אף שאינה מגודלת עוד כחיית משק, היא נפוצה בערים ואזורים הומי אדם באזורים רבים בעולם. במקרים רבים היונה היא גם חיית מחמד נוחה לגידול בכלוב או בשובך. במקומות רבים בעולם היונים אינן מפחדות כלל מהאדם ואף ניזונות מכף היד שלו, למשל בוונציה, שם חיות אלפי יונים.
לפי מקורות היסטוריים, היונה בויתה כנראה לפני יותר מ-3,000 שנה במסופוטמיה ובמצרים.
באזורים מסוימים היונים מהוות מטרד כבד עקב המחלות שהן מעבירות. כדי להילחם בהן משתמשים בדוקרני יונים, מכסים את הגגות ויורים בהן. בין הקניונים של ניו יורק בהם חיות מאות יונים, הגיעו בזים נודדים התופסים וטורפים אותן בקלות ומאזנים את התרבותן של היונים. טורפים נוספים שלהן הם נצים כמו נץ מצוי, ינשופים וחתולי בית.
תיאור המין

הצבע הנפוץ ביותר של יונת הבית אפור-כחלחל, כתם הצוואר בעל ברק ירוק וסגול. הבטן אפורה. הזנב כחול-אפור ובקצהו פס שחור רחב. סוככות הכנף התחתונות בהירות. צבעי הנקבה עמומים מעט מצבעי הזכר ולנוצותיה ברק מתכתי קל. קשתית העין כתומה, המקור אפור-שחור והדונגית לבנבנה. הרגליים אדומות.
אורך הגוף 30–35 ס"מ, מוטת כנפיים 62–68 סנטימטרים (24–27 אינץ'). קיימות גם יונים בצבעים חום שחור ולבן ובצבעים מעורבים. היונים הלבנות מסמלות במקרים רבים את השלום.
בישראל

יונת הבית היא אחת העופות הנפוצים ביותר בישראל. בספירת הציפורים בשנת 2020 הגיעה יונת הבית למקום השלישי במניין הפרטים שנצפו. היונים נפוצות בעיקר באזורים בנויים, שם הן מקננות בחללים של קירות בתים ומרפסות. יונת הבית שמרה על המקום השלישי גם בספירה שנערכה בינואר 2024, לאחר שהופיעה ב-52.6% מהדיווחים במסגרת ספירת הציפורים השנתית (אחרי העורב האפור, והמיינה).
שימושים

היונים משמשות לאדם למספר דברים:
בראש ובראשונה היונים בויתו בשביל בשרם המשובח.
את ביצי היונים ניתן לאכול.
הנוצות שימשו לריפוד דברים כמו כרים
שליחת דואר על ידי יונים.
כיום אנשים מגדלים יונים למטרות נוי ומחמד.
ביהדות הן כשרות להקרבה על המזבח, ונמנות כחלק ממצוות הקרבנות בספר ויקרא.
במהלך הזמן האדם פיתח זני יונים שונים בעלי מראה משונה אחד ממשנהו. סוגי יוני בית מיוחדים הם יונת יעקובין (אנ'), יונת להור (אנ'), יונת צווארון אנגלי (אנ') ויונת הטווס (אנ').
לקריאה נוספת

יונת הבית, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה
הערות שוליים

↑  Larson, G., & Fuller, D. Q. (2014). The Evolution of Animal Domestication. Annual Review of Ecology, Evolution, and Systematics, 45, 115-136.
↑  מילון מושגים אתר הצפרות הישראלית
↑  תוצאות ספירת הציפורים - 2020, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה
↑  אילנה קוריאל, הספירה השנתית: אלו 10 הציפורים הנפוצות בישראל, באתר ynet, 8 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4023817-9
עשנור הקמח

| עַשְׁנוּר הַקֶּמַח |
| --- | --- |
 עש הקמח ההודי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: עשנוריים
סוג:: Plodia
מין:: עשנור הקמח
שם מדעי
 Plodia interpunctella ‏Guenée, 1845

עַשְׁנוּר הַקֶּמַח או עש הקמח ההודי (שם מדעי: Plodia interpunctella) הוא מין עש בעל תפוצה עולמית ממשפחת העשנוריים. מין זה הוא כנראה המזיק הנפוץ ביותר ברחבי העולם למוצרים מאוחסנים כגון דגנים ובעיקר גרגירי חיטה ואורז.
תיאור

בוגרי עשנור הקמח קטנים יחסית; אורכם נע בין שמונה לעשרה מ"מ, ומוטת כנפיהם בין שישה עשר לעשרים מ"מ. צבעם השליט אפרפר מוכתם, והמחצית האחורית של כנפיהם חומה כהה עם כתמי חלודה או נחושת. כתמים אלו מאפשרים זיהוי קל של המין ומבדילים אותו משאר מיני העשים. אורך הזחלים הוא כ-12 מ"מ, וצבעם קרם שלפעמים נוטה לירוק או צהוב; ראשם חום כהה. לרוב נמצאים קרוב למקור המזון. הזחלים מתגלמים בתוך פקעת קורים דלילה ושוכנים בחריצים. צבע הגולם חום כהה. קוטר הביצים כמחצית המ"מ, והן מוטלות על ידי הנקבה – על האוכל או בסמוך לו.
מחזור החיים

מחזור החיים של עש הקמח ההודי נע בין 30–300 ימים ויכול להתנהל כולו בתחומי הבית. הנקבה מטילה בין 60–400 ביצים על מקור המזון והן בוקעות לאחר כ-2–14 יום. הזחלים ניזונים מהמזון במשך 2–41 שבועות עד שמחליטים להתגלם בהתאם לטמפרטורה וטיב המזון. הבוגרים אינם ניזונים ולכן חיים בין שבוע לשבועיים, בתקופה זו הם מזדווגים והנקבות מטילות את הביצים. בשנה אחת יכולים להתקיים 3–4 מחזורי חיים.
נזקים ובקרה

עש הקמח ההודי ניזון ממגוון גדול של מוצרים ממקור צמחי כגון מוצרי דגן, אורז, לחם, פסטה, תבלינים, פירות יבשים, אגוזים וזרעי צ'יה. כמו כן ניתן לפעמים למצוא אותם גם בפולי קקאו, שוקולד, ופולי קפה, עוגיות, קמח ועוד. המזון יהיה לרוב מכוסה קורים דקים אשר הזחלים טווים לקראת התגלמות.
לזחלים הצעירים יש יכולת להידחק גם לחורים הקטנים ביותר ולהיכנס לשקיות מזון וכלי פלסטיק שאינם סגורים הרמטית. ברגע שהבית נגוע קשה מאוד להיפטר מהעש, וכדי למנוע את התפתחותו יש לזרוק את כל מקורות המזון שחשודים כנגועים. אוכל נקי אפשר לאפסן במקרר ולהשתמש במוצרים דוחי עש כדי להרחיק את העשים הקיימים. יש לחכות לפחות מחזור חיים אחד לפני שמחזירים את האוכל למקום שהיה נגוע.
זחל