stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Superunknown
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי כריס קורנל (למעט היכן שמצוין אחרת).
| Superunknown> מס' | Superunknown> שם | Superunknown> מילים | Superunknown> לחן | Superunknown> משך | Superunknown>  | Superunknown>  | Superunknown>  | Superunknown>  | Superunknown>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Let Me Drown  |   |   | 3:51 |  |  |  |  |  |
| 2. | My Wave  |   | קורנל, קים ת'איל | 5:12 |  |  |  |  |  |
| 3. | Fell on Black Days  |   |   | 4:42 |  |  |  |  |  |
| 4. | Mailman  |   | מאט קמרון | 4:25 |  |  |  |  |  |
| 5. | Superunknown  |   | קורנל, ת'איל | 5:06 |  |  |  |  |  |
| 6. | Head Down  | בן שפרד | שפרד | 6:08 |  |  |  |  |  |
| 7. | Black Hole Sun  |   |   | 5:18 |  |  |  |  |  |
| 8. | Spoonman  |   |   | 4:06 |  |  |  |  |  |
| 9. | Limo Wreck  |   | קמרון, ת'איל | 5:47 |  |  |  |  |  |
| 10. | The Day I Tried to Live  |   |   | 5:19 |  |  |  |  |  |
| 11. | Kickstand  |   | ת'איל | 1:34 |  |  |  |  |  |
| 12. | Fresh Tendrils  | קורנל, קמרון | קמרון | 4:16 |  |  |  |  |  |
| 13. | 4th of July  |   |   | 2:14 |  |  |  |  |  |
| 14. | Half  | שפרד | שפרד | 2:14 |  |  |  |  |  |
| 15. | Like Suicide  |   |   | 7:01 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 70:13 |  |  |  |  |  |
| רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי> מס' | רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי> שם | רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי> משך | רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי>  | רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי>  | רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי>  | רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי>  | רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי>  | רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי>  | רצועת בונוס בשחרור הבינלאומי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. | She Likes Surprises  | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 73:33 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים > להקה

מאט קמרון – תופים, כלי הקשה, מלוטרון (רצועה 4), ניגון על סירים ומחבתות (רצועה 8)
כריס קורנל – שירה, קולות רקע, גיטרת קצב
קים ת'איל – גיטרה מובילה
בן שפרד – בס, תופים, כלי הקשה (רצועה 6), קולות רקע (רצועה 8), שירה וגיטרה (רצועה 14)
קרדיטים > מוזיקאים נוספים

אפריל אצ'ווז - ויולה (רצועה 14)
"ארטיס דה ספונמן" (Artis the Spoonman) – נגינה בכפיות (בשיר "Spoonman" - רצועה 8)
מייקל ביינהורן - פסנתר (רצועה 1)
פרד צ'ליינור - הכוונה הרמונית (רצועה 9)
ג'סטין פוי - צ'לו (רצועה 14)
גרג קפלינגר - תופים וכלי הקשה (רצועה 6)
נטשה שניידר - קליבנט (רצועה 12)
קרדיטים > הפקה

מייקל ביינהורן - הפקה
דייוויד קולינס - מסטרינג
ג'ייסון קורסרו - תכנות
אדם קספר - עוזר תכנות
קלק - עיצוב אריזה קדמית
גרג קפלינגר - עוזר הפקת אולפן
טוני מסינה - עוזר הפקת אולפן
ברנדן אובר'יין - מיקסינג
רייזרט - מערכים
סאונדגארדן - הפקה
קווין ווסטנברג - צילום להקה
סוזן סילבר - ניהול
Till Forever Falls Apart

Till Forever Falls Apart (בעברית: עד שהנצח יתמוטט) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית אש בהשתתפות הזמר-יוצר האמריקאי פיניאס או'קונל. השיר יצא לאור ב-2 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים "Mom + Pop", כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלה Ashlyn
רקע וקידום

בעת ההכרזה על השיר, אמרה אש כי "Till Forever Falls Apart" הוא אחד השירים האהובים עליה בהשתתפות אחד האנשים האהובים עליה. "אם למדתי משהו מ'Moral of the Story', זה שקבלת האמת הקשה מנחמת באופן מוזר." אש סיפרה כי "פיניאס הוא אחד האנשים המוכשרים ביותר שאני מכירה, והולם להוציא את השיר הזה עם מישהו שאני כה אוהבת. אני בת מזל שהכרתי אותו ואני מקווה שלעולם לא אאבד אותו." פיניאס הגיב על דבריה ואמר כי אש היא בעיניו "אומנית נצחית". "המוזיקה שלה תהיה רלוונטית וחשובה גם בעוד כ-30 שנה. יצירת מוזיקה איתה תמיד הייתה בשבילי הדרך להרחיב את הידידות שלנו."
ב-3 במרץ 2021, ביצעו אש ופיניאס או'קונל את השיר בתוכנית "ג'ימי קימל לייב!".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אש ב-2 במרץ 2021. הקליפ בוים על ידי סם בנט. בקליפ ניתן לראות את אשלין ריי וילסון ופיניאס או'קונל במדבר בקליפורניה בו הם רוקדים ב"סגנון סווינג וינטאג' סלוניים" בהשראת ג'ינג'ר רוג'רס.
קרדיטים וצוות

כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מ-טיידל.
אשלין ריי וילסון – שירה, כתיבה
פיניאס או'קונל – שירה, כתיבה, הפקה
לירוי קלאמפיט – כתיבה, הפקה
ג'ון גרינהאם – הנדסה (מוזיקלית)
מני מרוקווין – מיקסינג
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 87 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי רוק & אלטרנטיביים | 19 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 27 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 2 במרץ 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | Mom + Pop |  |
| ארצות הברית | 8 במרץ 2021 | מוזיקה עכשווית למבוגרים | Mom + Pop |  |
| ארצות הברית | 9 במרץ 2021 | רדיו אלטרנטיבי | Mom + Pop |  |
| ארצות הברית | 9 במרץ 2021 | רדיו להיטים עכשוויים | Mom + Pop |  |
הערות שוליים

↑  אשלין ריי וילסון, פיניאס או'קונל, לירוי קלאמפיט
1 2  Ashe & FINNEAS – Till Forever Falls Apart Lyrics, genius, ‏2021-03-02
↑  Ashe and Finneas Team Up for Epic Duet ‘Till Forever Falls Apart’, rollingstone
1 2 3  Finneas & Ashe Embrace an Unshakable Love in 'Till Forever Fall Apart' Duet, billboard, ‏2021-03-02
↑  Ashe & FINNEAS - Till Forever Falls Apart (Official Video), נבדק ב-2021-03-02
↑  Ashe, Finneas / Till Forever Falls Apart / Credits, tidal (באנגלית)
↑  Till Forever Falls Apart by Ashe, Finneas (באנגלית)
↑  Future Releases: Hot/Modern AC (באנגלית)
↑  Alternative: Future Releases (באנגלית)
↑  Top 40/M: Future Releases (באנגלית)
| פיניאס או'קונל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Optimist |  |
| מיני-אלבומים | Blood Harmony |  |
| סינגלים | "New Girl" • "Im in love without you" • "Break My Heart Again" • "Heaven" • "Life Moves On" • "Landmine" • "Hollywood Forever" • "College" • "Luck Pusher" • "Let's Fall in Love for the Night" • "Claudia" • "I Lost a Friend" • "Angel" • "Shelter" • "I Don't Miss You at All" • "What They'll Say About Us" • "Cant Wait to Be Dead" • "Where the Poison Is" • "Another Year" • "American Cliche" • " Till Forever Falls Apart" • "A Concert Six Months from Now" • "The 90s" • "Naked" • "Mona Lisa, Mona Lisa" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Goodnews Bay" • "Evermore" • "Come to Think" • "Hate to Be Lame" |  |
| משפחה | בילי אייליש (אחות) • מגי ביירד (אמא) |  |
The Art of Letting Go

The Art of Letting Go (בעברית: אומנות ההרפיה) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי, מתוך אלבומה ה-12 Me. I Am Mariah... The Elusive Chanteuse. השיר יצא כסינגל השני מהאלבום ב-11 בנובמבר 2013, ונכתב והופק על ידי קארי עצמה ורודני ג'רקינס.
השיר הגיע למקום התשעים במצעד הסינגלים הבריטי.
הוצאה

השיר נחשף לראשונה דרך הרשת החברתית פייסבוק ולאחר מכן שוחרר באופן רשמי להורדה דיגיטלית. הרעיון של להפיץ את השיר בפייסבוק היה של המנהל שלה והראפר ג'רמיין דופרי על מנת לעניין את התעניינותם של "מעריצים מתים" בה.
לבסוף, הגרסה שאותה הפיצה קארי בפייסבוק שלה, הייתה גרסת דמו ולא הגרסה הסופית של השיר, קארי מחקה את השיר מהפייסבוק לאחר כמה שעות והעלתה אותו מחדש בגרסה המקורית תוך כדי שהיא מתנצלת על מה שקרה. הרולינג סטון עשו על השיר סיקור מקיף.
ניתוח מוזיקלי

מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר R&B וגוספל אשר מושפע ממוזיקה ישנה יותר. פסנתר וגיטרת מיתרים היו כלי הנגינה העיקריים בהם השתמשו להכנת השיר. מבחינה לירית השיר מדבר על הכוח של אנשים להפרות ולשחרר את הדברים הקשים והרעים בחיינו.
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אשר השוו אותו לסינגל הבכורה שלה "Vision of Love", בעקבות ההפקה המינימליסטית והיכולות הווקאליות שלה. אך בשל היעדר קליפ השיר לא זכה להצלחה בעולם כאשר נכנס למצעדים של מספר מדינות מועטות וגם בהם לא הגיע למיקומים גבוהים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013-14)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013-14)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013-14)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013-14)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 82 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 63 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 96 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B\היפ הופ | 46 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 90 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 29 |  |
|  צרפת | SNEP | 84 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 66 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 11 בנובמבר 2014 | פרימיירת פייסבוק | איילנד • וירג'ין • יוניברסל מיוזיק |  |
| ארצות הברית | 11 בנובמבר 2014 | הורדה דיגיטלית | איילנד • וירג'ין • יוניברסל מיוזיק |  |
אדווין א. לוק

| --- | --- |

 לידה:  5 בינואר 1938 (בן 86) 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה, הנעה, התנהגות ארגונית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת קורנל 
 מוסדות:  אוניברסיטת מרילנד 
 פרסים והוקרה:  פרס עמית ג'יימס מקין קטל (2006) 
 
אדווין א. לוק (באנגלית: Edwin A Locke; נולד ב-5 בינואר 1938) הוא פסיכולוג אמריקאי ופרופסור אמריטוס למנהיגות ומוטיבציה בפקולטה למנהל עסקים, באוניברסיטת מרילנד.
לוק הוא מהכותבים הפוריים ביותר בהיסטוריה של הפסיכולוגיה הארגונית. הוגה תאוריית הצבת המטרות (Goal Setting), חבר בארגונים אקדמיים רבים, וכותב בכיר עבור מכון איין ראנד.
קריירה אקדמית

לוק קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת הרווארד ב-1960. את התואר השני בפסיכולוגיה תעשייתית קיבל ב-1962 מאוניברסיטת קורנל, וב-1964 קיבל באותו מוסד את תואר הדוקטורט. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה היחסים בין כוונות לבין מוטיבציה ורגש.
בשנים 1964-1970 שימש כחוקר במכון האמריקאי למחקר. ב-1967 החל ללמד באוניברסיטת מרילנד כעוזר הוראה בחוג לפסיכולוגיה. ב-1970 קיבל משרת הוראה כמרצה למנהל עסקים באוניברסיטת מרילנד, ומ-1972 עד 2001 שימש כפרופסור למנהל עסקים ופסיכולוגיה באוניברסיטה. בשנים 1984-1996 היה יו"ר ומנהל הסגל באוניברסיטה, ומ-1998 עד 2000 היה דיקן למנהיגות ומוטיבציה. החל מ-2001 לוק משמש כפרופסור אמריטוס באוניברסיטת מרילנד.
לוק חבר בארגונים רבים, ביניהם אגודת הפסיכולוגים האמריקאית (APA), החברה לפסיכולוגיה ארגונית ותעשייתית, החברה להתנהגות ארגונית, האקדמיה לניהול והחברה הפסיכולוגית האמריקאית.
גישה תאורטית

תאוריית הצבת המטרות (Goal Setting) היא תאוריה שעוסקת במוטיבציה, ופותחה במקור על ידי לוק ב-1968, על מנת להסביר מניעים לפעולות אנושיות במצבי עבודה ספציפיים. ההנחה עליה מתבססת התאוריה היא שמטרות וכוונות הן קוגניטיביות ורצוניות, ושהן משרתות כמווסתות מיידיות של פעולות אנושיות.
שני הממצאים העיקריים של התאוריה הם שהצבת מטרות ספציפיות מביאה לרמות תפקוד גבוהות יותר מאשר מטרות כלליות (למשל הצבת המטרה "לשפר את ציון המבחן בהיסטוריה ב-10 נקודות" תביא למאמץ וביצוע טוב יותר של האדם מאשר מטרה כללית כמו "להצליח בלימודים"); ושמטרות קשות להשגה קשורות באופן ישיר לעלייה בביצוע (ככל שמטרה היא קשה יותר, האדם מתאמץ יותר להשיגה). השפעות אלה תלויות בשני תנאים - משוב על הביצוע, וקבלת המטרות על ידי המבַצֵע.
המונח "מטרה" מתייחס להשגת סטנדרט מסוים של יכולת במטלה מסוימת, בדרך כלל תחת מגבלת זמן מסוימת. למטרות יש שתי תכונות עיקריות: תוכן ואינטנסיביות. תוכן המטרה מתייחס לאובייקט או התוצאה שהפרט רוצה (למשל, שיפור ציון במבחן ב-10 נקודות); אינטנסיביות המטרה מתייחסת לכמות המשאבים הפיזיים והנפשיים שמוכלים לתוך יצירת המטרה או תוכנית הפעולה להגשמתה.
מודל הצבת המטרות המקורי, שהוצע על ידי לוק ב-1968, כלל חמישה צעדים עוקבים:
בשלב מאוחר יותר בקריירה שלו, טען לוק, כי שהצרכים והמטרות של האדם מתווכים על ידי הערכים שלו, שקובעים מה עדיף עבורו לעשות.
פרסים

ללוק הוענקו מספר פרסים חשובים, בהם פרס התרומה המדעית מטעם האקדמיה לניהול (מחלקת משאבי אנוש), פרס המרצה-חוקר המצטיין מטעם אוניברסיטת מרילנד, ופרס החבר ע"ש ג'יימס מק'קין קאטל מטעם האגודה למדע הפסיכולוגיה.
לקריאה נוספת

What Should We Do About Motivation Theory? Six Recommedations For The Twenty-First Century. Locke, E.A. & Lathem, G.P., Academy of Management Review, 2004, Vol. 29, No. 3, 388-403
Goal Setting. Erez, M., Encyclopedic Dictionary of Organizational Behavior, edited by N. Nickolson, Blackwell 1995
The Big Picture

The Big Picture (בתרגום חופשי מאנגלית: התמונה הכוללת) הוא אלבום האולפן ה־25 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור ב־1997. הוא כלל ארבעה סינגלים בעלי תפוצה עולמית: "Live Like Horses" (דואט עם לוצ'אנו פבארוטי, רק בגרסת הסינגל), "Something About the Way You Look Tonight" (יצא לאור כצד א' כפול עם "Candle in the Wind גרסת 1997"), "Recover Your Soul" ו־"If the River Can Bend".
רקע

"The Big Picture" יצא כשבוע לאחר יציאת הסינגל הנמכר בהיסטוריה (מאז החלו רישומי המצעדים) "Candle in the Wind", שיצא בגרסה חדשה לזכרה של דיאנה, הנסיכה מוויילס, והושר בהלווייתה המסוקרת מאוד. "Candle in the Wind" יצא כסינגל צד א' כפול עם אחד משירי האלבום, "Something About the Way You Look Tonight".
שיטת עבודתו של ג'ון עם ברני טופין הייתה מעט שונה באלבום זה. השניים עדיין עבדו בחדרים נפרדים, אבל כשג'ון חשב ששורות מסוימות קשות להלחנה או לשירה, הוא ביקש מטופין לשכתב את אותם חלקים, בשונה מהעבר – אז פשוט מחק את אותן שורות. נוסף על כך, בשונה מהעבר ג'ון גם ביקש את חוות דעתו של טופין על כל שיר שסיים.
"The Big Picture" הוא אלבום מתוזמר מאוד. את עיבודי כלי המיתר עשו גאי בבילון – הקלידן המחליף של ג'ון באותם ימים – ואן דאדלי (אנ')‏. הוא גם אחד מאלבומיו הפחות קליטים של ג'ון והפחות מסחריים שלו, אלבום בלדות מורכבות ואיטיות, שתואר כאינטרוספקטיבי, מופנם ואפל.
ג'ון הקדיש את האלבום לזכרו של מעצב האופנה ג'אני ורסאצ'ה, שנרצח כמה חודשים לפני צאת האלבום לאור. זהו האלבום האחרון, נכון להיום, בהפקתו של  כריס תומאס (אנ'), שעבד עם ג'ון כמעט ללא הפסקה מאז The Fox (אנ') ‏(1981)‏. זהו האלבום היחיד בו אף לא אחד מבין שני הנגנים דייווי ג'ונסטון (אנ') והבסיסט בוב בירץ' (אנ') (במהלך התקופה בה עבד במשרה קבועה אצל ג'ון, בשנים 1992–2012) סיפק קולות רקע. המתופף צ'רלי מורגן (אנ') שוחרר מהלהקה זמן קצר לאחר יציאת האלבום לאור והוחלף במהרה על ידי קורט ביסקרה והמתופף הוותיק נייג'ל אולסון (אנ'), שנשאר בהרכב עד היום.
בעקבות ההצלחה הגדולה של "נר ברוח 1997" חלה קפיצה חדה במכירות אלבומי האוסף שקדמו ל־"The Big Picture", ‏Love Songs (אנ') ‏(1995) ו־Greatest Hits 1976–1986 (אנ') ‏(1992) (ובארצות מסוימות, כמו אוסטרליה, גם במכירות ‏The Very Best of Elton John (אנ') ‏(1990)). היה זה מכיוון שהציבור זיהה אותם עם הסינגל המצליח. גם "The Big Picture" הגיע למעמד אלבום פלטינה בכמה מדינות ובכל זאת, יחסית לעלייה החדה במכירות אלבומי האוסף (וכל שכן יחסית למכירות "נר ברוח 1997"), הייתה זאת הצלחה צנועה. הועלו השערות שהסיבות לכך היו שמדובר באלבום חדש (ובעל אופי לא מסחרי), שהציבור לא הכיר, וכן שג'ון התחרה בעצמו: מכירות סינגל הצדקה המצליח "נר ברוח 1997" ואלבומי האוסף המוכרים לציבור פגעו במכירות האלבום החדש. נוסף על כך, ג'ון לא טרח במיוחד בקידום האלבום. לפי דרישת הציבור הוא ביצע בהופעות בתקשורת, מן האלבום החדש, בעיקר את "Something About the Way You Look Tonight". התקשורת אומנם הזכירה את האלבום החדש, אך לא עסקה בו. ג'ון אף עסק בקידום הסרט הדוקומנטרי עליו, "Tantrums & Tiaras" (אנ'), שיצא גם הוא בספטמבר 1997. המחזמר "מלך האריות" החל להיות מוצג גם הוא באותה תקופה, וג'ון היה עסוק גם בעבודה על המחזמר "אאידה".
ג'ון בחר שירים שעניינם מערכות יחסים. השיר היחיד שלא עוסק בנושא זה, Live Like Horses", נכתב עבור אלבום האולפן הקודם, "Made in England", אך לא נכלל בו – ג'ון כלל אותו באלבום הנוכחי משום שהיה אהוב על מעריצים (הוא סיפר שמעריצים הציגו בהופעותיו כרזות עם בקשות לשיר אותו, וכן כתבו לו מכתבים בבקשה לכלול אותו באלבום הבא).
המוזיקאי ג'ון ג'ורגנסון (אנ'), שניגן גיטרה באלבום, סיפר שהסינגל "נר ברוח 1997" גרם לשינוי חד ביחס הקהל לג'ון:
ההופעות לאחר מותה של דיאנה התרוממו לרמה אחרת לגמרי מבחינת תגובת הקהל. זה גרם לקהל להבין איזה אוצר היה אלטון ולא לקחת אותו כמובן מאליו.
ביקורת

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 
אנטרטיינמנט ויקלי: C‏
לוס אנג'לס טיימס: 
רולינג סטון: חיובית
סטיבן תומאס ארלוויין, מבקר "AllMusic", כתב שהאלבום בעל השראה: "ב־'Made in England', ג'ון ושותפו ברני טופין גילו סימני חיים, והם ממשיכים את רצף הניצחונות כאן. יכול להיות שאין שום דבר חדש ב־"The Big Picture", אבל זה פופ מקצועני מעוצב במיומנות, הממחיש את הכישרון של ג'ון למכות וו פופ קליטות ואת הדרך שלו עם בלדה". ארלוויין מסכם שזוהי ”יצירה מוצקה מאחד מאומני הפופ המהימנים ביותר”.
טום לנהאם מ"אנטרטיינמנט ויקלי" כותב שבאלבום אין את אותה "השראה עמוקה", שליוותה את ג'ון בחידושו ל־"Candle in the Wind", אותו ביצע בהלוויית הנסיכה דיאנה. לנהאם מחמיא לאלבום האולפן הקודם, "Made in England", כדי לומר שבשונה ממנו, "בבלדות המעוטרות והמכאיבות שב־'The Big Picture' כל צבע וניחוח הולכים לאיבוד". לנהאם מוסיף שרק כמה שירים "מלבלבים באופן שמתקרב בכלל ל־'Candle'". אליסה גרדנר מ"לוס אנג'לס טיימס" כתבה ש־"The Big Picture" חסר את האופי, הרעננות וה"תיאטרליות עגמומית" של העבודות הקלסיות המוקדמות של ג'ון וברני טופין, ושבמקום להתפתח יצירתית, צמד הכותבים "העביר את עצמו לאמצע הדרך".
דייוויד פרייק מ"רולינג סטון" כתב שהאלבום הוא הפופ העדכני ביותר, ששם דגש על בלדות גדולות וחסר מתח גולמי, והכולל ”שירי אהבה מעוצבים במיומנות”. המחברת אליזבת' רוזנטל כותבת כי האלבום כולל שירי אהבה שפונים לכיוונים חדשניים, בדומה לשירי האהבה שבאלבומים "Blue Moves" ו־"Goodbye Yellow Brick Road", אך "The Big Picture" מגובש יותר מהם בקונספט ובצליל.
פול סקסטון מאתר uDiscoverMusic כתב ששיר הפתיחה, "Long Way From Happiness", כולל "עיטורי פסנתר מרשימים" ו"לחן מלבב". הוא מפנה את תשומת לב המאזינים לסולו הקלידים ב־"Love’s Got A Lot To Answer For" ולעיבוד ה"משגע" של "January". המתופף צ'רלי מורגן מצוטט באותו אתר טוען שמהלכי האקורדים חדשניים בכמה מן השירים. על "If The River Can Bend" אמר שהוא "גוספל מעורר השראה" ועל "Love’s Got A Lot To Answer For" אמר שהוא "ממש סרקסטי".
רשימת השירים

מילות השירים נכתבו על ידי ברני טופין, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אלטון ג'ון.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Long Way from Happiness  | 4:47 |
| 2. | Live Like Horses  | 5:02 |
| 3. | The End Will Come  | 4:53 |
| 4. | If the River Can Bend  | 5:23 |
| 5. | Love's Got a Lot to Answer For  | 5:02 |
| 6. | Something About the Way You Look Tonight  | 5:09 |
| 7. | The Big Picture  | 3:45 |
| 8. | Recover Your Soul  | 5:18 |
| 9. | January  | 4:02 |
| 10. | I Can't Steer My Heart Clear of You  | 4:10 |
| 11. | Wicked Dreams  | 4:39 |
| משך כולל: | משך כולל: | 52:08 |
צדדי ב'

| שם השיר | פורסם ב |
| --- | --- |
"Big Man in a Little Suit": "Recover Your Soul"
"I Know Why I'm in Love": "Something About the Way You Look Tonight"
"You Can Make History (Young Again)": "Something About the Way You Look Tonight"
"No Valentines": "Recover Your Soul"
השמטות

"Live Like Horses" הוקלט ב־1994 ויועד להכלל באלבום האולפן הקודם, "Made in England", אך עקב חוסר זמן לא נכלל בו לבסוף. גרסת הסינגל יצאה ב־1996 כדואט עם לוצ'אנו פבארוטי, אך ב־"The Big Picture" השיר הוא ביצוע סולו של ג'ון. גרסת הדואט עם פבארוטי נכללה לימים בתקליטור הבונוס (התקליטור השלישי) במהדורה בגרסה בת שלושת התקליטורים של אלבום האוסף של ג'ון, Greatest Hits 1970–2002 (אנ').
"Past Imperfect" וגרסה אלטרנטיבית ל־"Recover Your Soul" הושלמו על ידי ג'ון ונועדו להכלל ב־"The Big Picture", אך לא נכללו בו לבסוף. שני השירים עדיין לא יצאו לאור באופן רשמי.
משתתפים

אלטון ג'ון – זמרה, פסנתר, עוגב אלקטרוני (1, 4, 5, 7, 8, 11)
גאי בבילון – קלידים (1–9, 11), עיבוד כלי מיתר
פול קאראק (אנ') – עוגב אלקטרוני (6)
מתיו ווֹן – קלידים וכלי הקשה (10)
דייווי ג'ונסטון (אנ') – גיטרה
ג'ון ג'ורגנסון (אנ') – גיטרה
בוב בירץ' (אנ') – גיטרה בס
צ'רלי מורגן (אנ') – תופים, כלי הקשה
פול קלרוויס – טאבלה (8)
אן דאדלי (אנ') – עיבוד תזמורתי וניצוח.
קרול קניון (אנ') – זמרת רקע (1, 6, 8)
ג'קי רו – זמרת רקע (6, 8)
מקהלת Angel Voices (מקהלת ליברה) (אנ') – מקהלה (2)
‏ מקהלת East London Gospel – מקהלה (4)
משתתפים > הפקה

הפקה –  כריס תומאס (אנ')
הוקלט באולפני Townhouse (אנ') שבלונדון
כלי מיתר הוקלטו ב־Air Lyndhurst (אנ') שבלונדון
טכנאי קול – פט לואיס
עוזרי טכנאי קול – אנדי גרין, בן גאורגיאדס, ג'יי ריינולדס
תיאומי אולפן – אדריאן קולי ופט מילס
תיאומי סשן – מורין הילייר, ראני לואיס, דרק מקילופּ
ניהול — ג'ון ריד (אנ')
עיצוב – ריק לקואט וג'וליאן שנאבל
ציור וצילום טבע דומם (Still life photography) – ג'וליאן שנאבל
דיוקן – מריו טסטינו
מיקומי שיא במצעדים > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעד שבועי (1997)> מדינה |   ‏‏‏  מצעד שבועי (1997)> מצעד |   ‏‏‏  מצעד שבועי (1997)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 5 |
|  אירופה | מצעד האלבומים האירופאי | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 9 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 8 |
|  דנמרק | היטליסטן | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 8 |
|  הונגריה | Mahasz | 13 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 3 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 3 |
|  יפן | אוריקון | 19 |
|  מלזיה | RIM | 10 |
|  נורווגיה | VG-lista | 2 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 7 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 5 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 4 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 10 |
|  צרפת | SNEP | 4 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 14 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 2 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |
מיקומי שיא במצעדים > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  מצעד שנתי (1997)> מדינה |   ‏‏‏  מצעד שנתי (1997)> מצעד |   ‏‏‏  מצעד שנתי (1997)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 30 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 61 |
|  דנמרק | היטליסטן | 12 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 37 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 45 |
נתוני מכירות

| מדינה | הסמכה | יחידות מאושרות / מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה (IFPI אוסטריה) | זהב | 25,000* |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000^ |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000^ |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 300,000^ |
| הונג קונג (IFPI הונג קונג) | זהב | 10,000* |
| נורווגיה (IFPI נורווגיה) | פלטינה | 50,000* |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 7,500^ |
| ספרד (PROMUSICAE)  | פלטינה | 100,000^ |
| פינלנד (Musiikkituottajat) | זהב | 21,006 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 142,800 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 100,000^ |
| שוודיה (GLF) | זהב | 40,000^ |
| שווייץ (IFPI שווייץ) | פלטינה | 50,000^ |
סיכום
| אירופה (IFPI) | פלטינה | 1,000,000* |
^אומדן היחידות המופצות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד *אומדן המכירות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד
ביאורים

↑  ינואר 2022.
↑  נכון לינואר 2022.
↑  לדוגמה, "נר ברוח גרסת 1997" יצא לאור בספטמבר 1997. "Love Songs" יצא לאור בארצות הברית בנובמבר 1996. את הפלטינה הראשונה באותה מדינה קיבל במרץ 1997 (לפני "נר ברוח"), את הפלטינה השנייה קיבל בדצמבר 1998 ואת הפלטינה השלישית – באוגוסט 2000, כלומר פעמיים פלטינה לאחר פרסום "נר ברוח 1997". באותה מדינה, "Greatest Hits 1976–1986" (שיצא ב־1992) קיבל הסמכת זהב בינואר 1994, פלטינה באוקטובר 1995 (בהשפעת פסקול "מלך האריות", שיצא במאי 1994) ופלטינה שנייה באוגוסט 1998, בעקבות הצלחת "נר ברוח".
↑  בצפון אמריקה יצא האלבום בנובמבר 1996, כשנה לאחר צאתו בבריטניה.
↑  [מוזיקה] מתונה, שאינה קיצונית לשום כיוון, שווה לכל נפש".
Warcraft: Orcs & Humans

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  15 בנובמבר 1994 
 סוגה:  אסטרטגיה בזמן אמת
 מספר שחקנים:  –2
 פיתוח:  Blizzard Entertainment 
 הוצאה לאור:  Blizzard Entertainment 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 סדרה:  וורקראפט (סדרת משחקים)
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו לשחקן יחיד, משחק מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  DOS, Mac OS Classic, Microsoft Windows 
 אתר רשמי
 
Warcraft: Orcs & Humans (בתרגום חופשי לעברית: וורקראפט: אורקים ובני אנוש) הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת שפותח ופורסם על ידי חברת Blizzard Entertainment. המשחק יצא במקור לשווקים ב-15 בנובמבר 1994 למערכת ההפעלה MS-DOS. בתחילת 1996 יצא גרסה של המשחק למערכת ההפעלה Mac OS. זהו המשחק הראשון בסדרת משחקי וורקראפט הפופולרית.
המשחק מתרחש בעולם הבדיוני של אזרות' בו השחקנים יכולים לשלוט באחד משני הצדדים שנלחמים זה בזה - או בממלכה האנושית של אזרות', או באורקים שמנסים להביס את בני האנוש.
משחקיות

התצוגה של המשחק הייתה איזומטרית דו-ממדית. במשחק השחקן נדרש לנהל משאבים, לבנות מבנים, ולפקד על יחידות שונות של לוחמים ואיכרים שצריכים להשלים יעדים שונים. השחקנים אוספים במהלך המשחק משאבים שונים כמו זהב ועצים על מנת לבנות מבנים, להקים צבאות ולצאת להתקפות נגד יריביהם.
כאשר שולטים בבני האנוש חייבים להתמקד בהגנה על הממלכה האנושית של אזרות' מפני האורקים אשר מנסים כל העת לפלוש אליה. כאשר השחקן שולט באורקים הוא צריך לפקד על עדר אורקים ולכבוש את הטריטוריות של בני האנוש.
במשחק השחקנים יכולים לשלוט במגוון של יחידות, הן כאשר שולטים בבני האנוש והן כאשר שולטים באורקים, כולל חיילים רגליים, קשתים, ומכשפים (בני האנוש) או שמאנים (האורקים).
במצב המשחק המיועד לשחקן יחיד השחקן צריך להתמקד בהשלמת משימות שונות אשר כוללת בדרך כלל הקמת עיירה קטנה, קצירת משאבים, הקמת כוח צבאי, ולבסוף הובלת הכוח הצבאי אל הניצחון. במשחק מרובה המשתתפים, אשר היה זמין רק ברשת המקומית, המטרה תמיד הייתה להשמיד את כוחות שחקני האויב.
פיתוח

המשחק יצא במקור למערכת ההפעלה MS-DOS ובהמשך יצא גם לפלטפורמות אחרות, כולל Mac OS ו-Windows.
המשחק זכה להצלחה מסחרית, מכר לאורך השנים מיליוני עותקים וסייע רבות להפוך בשנים הבאות את חברת בליזארד לאחת מהחברות המובילות בתעשיית משחקי הווידאו.