stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכפלה חופשית
כפתרון בעיה אוניברסלית

יהיו  G,H שתי חבורות. נרצה להציג חבורה (יחידה)  U, עם הומומורפיזמים  i:G\to U,j:H\to U כך שלכל חבורה  K ולכל שני הומומורפיזמים  \phi :G\to K,\psi :H\to K קיים ויחיד הומומורפיזם  L:U\to K כך ש- L\circ i=\phi ,L\circ j=\psi . כלומר, רוצים שהדיאגרמה הבאה תתחלף:
במילים אחרות, רוצים למצוא אובייקט אוניברסלי, הכולל חבורה ושתי העתקות  i,j,U עבור הבעיה האוניברסלית הנ"ל. מציאת אובייקט כזה פירושה שההעתקות מ- G,H לחבורה נוספת נקבעות על ידי האובייקט האוניברסלי. מתכונות של אובקייטים אוניברסליים, נובע שאם נמצא אחד כזה, הוא יהיה יחיד עד כדי איזומורפיזם (כלומר, החבורה תהיה יחידה עד כדי איזומורפיזם והמפות יהיו מתואמות עם האיזומורפיזם של החבורות).
הגדרה מפורשת

נביט בקבוצת הסדרות מאיברי  G,H ועליה נגדיר יחס שקילות - ניקח את יחס השקילות המינימלי המקיים את ארבעת התנאים:
\forall g_{1},g_{2}\in G:(...,g_{1},g_{2},...)=(...,g_{1}g_{2},...) - קיבוץ איברים מ- G.
(...,a,1_{G},b,...)=(...,a,b,...) - ביטול איבר היחידה מ- G.
\forall h_{1},h_{2}\in H:(...,h_{1},h_{2},...)=(...,h_{1}h_{2},...) - קיבוץ איברים מ- H.
(...,a,1_{H},b,...)=(...,a,b,...) - ביטול איבר היחידה מ- H.
את קבוצת מחלקות השקילות המתקבלת נסמן על ידי  G*H, ועליה נגדיר את פעולת שרשור המילים. איבר היחידה הוא המילה הריקה.
בדיקות ישירות מראות כי מבנה זה על  G*H מוגדר היטב ומהווה חבורה, הנקראת המכפלה החופשית של  G ו- H.
ההעתקות  i:G\to U,j:H\to U מוגדרות על ידי  i(g)=(g),j(h)=(h) (כלומר הן שולחות כל איבר למחלקה של המילה שהוא יוצר); העתקות אלו מהוות שיכונים של  G,H לתוך  G*H. יותר מכך, כל החבורה  G*H נוצרת על ידי התמונות  i(G),j(H).
כעת, כדי לפתור את הבעיה האוניברסלית, בהינתן חבורה והומומורפיזמים כנ"ל, נגדיר  L:G*H\to K על איברי  i(G),j(H) (היוצרים את החבורה), באופן הבא:  L((g))=\phi (g),L((h))=\psi (h). בדיקות ישירות מראות כי כל התנאים שנדרשו מתקיימים. בפרט רואים כי הגדרת  L נכפית כך שהדיאגרמה תתחלף, ולכן ההעתקה יחידה.
ייצוג על ידי יוצרים ויחסים

ניתן לתת ייצוג מפורש של המכפלה החופשית על ידי יוצרים ויחסים. פורמלית, אם  G=\langle S_{1}\mid R_{1}\rangle ,H=\langle S_{2}\mid R_{2}\rangle , אז מתקיים:
כעת גם רואים מדוע החבורה נקראת מכפלה חופשית - זו החבורה הכללית ביותר המכילה את  G,H ומקיימת את היחסים שלהן (בנפרד) ורק אותם. לפי משפט גרושקו (אנ'), מספר היוצרים המינימלי של המכפלה החופשית הוא סכום מספרי היוצרים המינימליים של שני הגורמים.
תכונות

כאמור לעיל, זוהי החבורה הכללית ביותר המכילה את שתי חבורות הבסיס ונוצרת על ידי איבריהן.
מכפלה חופשית של שתי חבורות לא טריוויאליות היא בעלת מרכז טריוויאלי.
חבורה חופשית ביוצר אחד היא  F_{1}\cong \mathbb {Z} , וחבורה חופשית בכמות סופית של יוצרים ניתן לכתוב על ידי  F_{n}=F_{n-1}*F_{1}. מתקיים גם  F_{n}*F_{m}\cong F_{n+m}.
האבליניזציה כל מכפלה חופשית היא המכפלה הישרה של האבליניזציות, כלומר  Ab(G*H)=Ab(G)\times Ab(H).
לפי משפט תת-החבורות של קורוש (1933), כל תת-חבורה של מכפלה חופשית G אפשר לפרק בעצמה למכפלה חופשית, שבה כל מרכיב הוא או ציקלי אינסופי, או צמוד (ב-G) לתת-חבורה של אחד המרכיבים. לפי משפט האיזומורפיזם למכפלות חופשיות, שגם אותו הוכיח קורוש ב-1933, אם אפשר להציג חבורה G כמכפלה חופשית בשתי דרכים, אז המרכיבים בשתי ההצגות איזומורפיים עד כדי סדר. לפי משפט העידון (Baer ולוי, 1936), אם אפשר להציג מכפלה חופשית בשתי דרכים, אז יש הצגה נוספת כך שכל גורם משתי ההצגות הראשונות הוא מכפלה חופשית של גורמים ממנה.
ראו גם

חבורה חופשית
הצגה על ידי יוצרים ויחסים
מכפלת היתוך
מוקסין מקסיקני

| מוקסין מקסיקני |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: מוקסין
מין:: מוקסין מקסיקני
שם מדעי
 Agkistrodon bilineatus ‏גינטר, 1863
תחום תפוצה


מוקסין מקסיקני (שם מדעי: Agkistrodon bilineatus) הוא מין נחש ארסי ממשפחת הצפעיים מהסוג מוקסין המצוי במקסיקו ובאמריקה המרכזית עד לקוסטה ריקה.
מאפיינים

אורך הנחש עד 60 ס"מ והוא בעל קשקשים כהים עם פסים לבנים דהויים לאורך הגוף. הראש גדול וחום עם פסים חומים סביב העיניים וסביבם 2 פסים לבנים דקים. החוטם נראה כמו חנית.
הוא מצוי בביצות ויערות גשם טרופיים במקסיקו ומרכז אמריקה. הנחש צייד לילי הניזון בעיקר מדו-חיים ומדגים. הוא צד את טרפו בעזרת הארס הקטלני שלו. הצעירים מפתים את הטרף להגיע אליהם באמצעות זנב מתפתל המושך אליו צפרדעים.
נחש זה משריץ צאצאים חיים.
תת-מינים

Agkistrodon bilineatus bilineatus
Agkistrodon bilineatus howardgloydi
Agkistrodon bilineatus russeolu
Agkistrodon bilineatus taylori
הערות שוליים

↑  מוקסין מקסיקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
מוקסין מונגולי

| מוקסין מונגולי |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: Gloydius
מין:: מוקסין מונגולי
שם מדעי
 Gloydius intermedius ‏שטראוך, 1868

מוקסין מונגולי (שם מדעי: Gloydius intermedius) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים החי בצפון אסיה.
תיאור

מוקסין מונגולי מגיע לאורך של 33.5–71 ס"מ, אם יכול להגיע גם לאורך 78 ס"מ. הוא בעל מבנה גוף כבד יחסית ובעל ראש גדול וחרטום מעוגל ונמוך. צבעו משתנה בין חום, כתום או צבע שמנת המוקף בפסים אנכיים עבים שצבעם חום כהה עד שחור. הנקבות אינן מטילות ביצים אלא משריצות צאצאים חיים.
הוא חי בטבע בין אזרבייג'ן, צפון איראן, דרום טורקמניסטן, צפון-מערב אפגניסטן, בדרום רוסיה, חצי האי קוריאה, בצפון-מערב סין ובמונגוליה.
הנחש מצוי באזורים הרריים, במדבריות מסוימים ולעיתים גם סמוך למקווי מים. את טרפו הוא צד ממארב ולוכד מכרסמים ועופות שונים.
ארסו לא נחקר דיו וגם לא ידוע אודות נפגעים ממנו, אם כי הוא עשוי להיות דומה לזה של מוקסין יפני.
תת-מינים

Gloydius intermedius caucasicus
Gloydius intermedius intermedius
Gloydius intermedius stejnegeri
הערות שוליים

↑  מוקסין מונגולי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מייקל מאיירס (שופט)

סר מייקל מאיירס
סר מייקל מאיירס (באנגלית: Michael Myers;‏ 7 בספטמבר 1873 – 8 באפריל 1950) היה נשיא בית המשפט העליון השישי של ניו זילנד בין השנים 1929 – 1946. בין השנים 1930 – 1941 הוא שימש מתוקף תפקידו לתקופות קצרות כמנהלן של ממשלת ניו זילנד, כלומר כממלא מקום המושל הכללי של ניו זילנד בתקופות שבין כהונת מושל כללי למשנהו. מאיירס היה היהודי הראשון ששימש בתפקיד זה. ב-1936 הוא ישב בראש הוועדה השיפוטית של המועצה המלכותית.
חייו

מאיירס נולד במוטואקה שבצפון האי הדרומי, התחנך בבית הספר בתורנדון שבפרברי ולינגטון, למד בקולג' ולינגטון ואת התואר הראשון במשפטים הוא קיבל מאוניברסיטת קנרטרבי ב-1897. לאחר מהן הוא נכנס לאינר טמפל.
ב-1945 יצא מאיירס לוועידת סן פרנסיסקו שבה נחתמה מגילת האומות המאוחדות והוא השתתף בניסוח חוקת בית הדין הבינלאומי לצדק. ב-6 בספטמבר אותה שנה הוא התפטר מתפקידו זה אך מונה מחדש בשנה שלאחר מכן והתפטר שוב ב-7 באוגוסט 1946. מייקל מאיירס מת בוולינגטון ב-1950 בגיל 76.
משפחתו

ב-2 באוגוסט 1899 נשא מאיירס לאישה את אסטל מרים סאלום, בתו של מוריס סאלום, יהודי ספרדי שהיה חבר המועצה המחוקקת של אוסטרליה הדרומית ואיש עסקים תושב אדלייד.
מופרים שאקור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בן 57 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  מוריס הארדינג
 שם במה:  חומני
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 סוגה:  היפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 www.mopremeshakur.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מוריס שאקור (באנגלית: Maurice Shakur; נולד ב-16 באוגוסט 1967), הידוע גם בשם הבמה מופרים שאקור (באנגלית: Mopreme Shakur) ובשם וויקד (Wycked), הוא ראפר אמריקאי.
הוא היה חבר בהרכב ההיפ-הופ ת'אג לייף והוא אחיו החורג של הראפר טופאק שאקור. הוא גם היה חבר בהרכב אאוטלוז תחת השם "חומני" (Komani) (על שם מנהיג המהפכה האיראנית, רוחאללה ח'ומייני), אבל מאוחר יותר עזב את ההרכב בגלל אי הסכמה כלכלית עם חברת התקליטים דת' רואו רקורדס.
קריירה

מופרים ביצע את הופעת הבכורה שלו תחת שם הבמה מוצדס (Mocedes) בסינגל "Feels Good" של ההרכב טוני טוני טונה שיצא לאור ב-1990. הוא הופיע עם אחיו החורג טופאק ב-"Papa'z Song", סינגל מתוך האלבום "Strictly 4 My NIGGAZ" משנת 1993.
מופרים הצטרף להרכב הראפ ת'אג לייף (של טופאק שאקור) בשנת 1993. ב-1994 ההרכב הוציא לאור את אלבומו היחיד, Thug Life: Volume 1, שזכה בתואר אלבום זהב. מופרים כתב שירים רבים באלבום הזה. הוא גם היה חבר בהרכב אאוטלוז, אך עזב את ההרכב.
בשנת 2007, הוא הוציא לאור יחד עם די ג'יי קינג אססין (אנ') מיקסטייפ בשם "Black & Brown Pride". הוא הופיע בפסקול של הסרט העלילתי Intoxicating, בכיכובם של קירק האריס, ג'ון סאבאג' ואריק רוברטס.
דיסקוגרפיה > אלבומי שיתוף פעולה

Thug Life Vol. 1 - יחד עם ת'אג לייף (26 בספטמבר 1994)
הגיע למקום 42 במצעד בילבורד 200
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

Black & Brown Pride (עם די ג'יי קינג אססין) (2007)
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

Thug Life: Demo Tape (עם ת'אג לייף) (1994)
Evolution of a Thug Life NIGGA Vol. 1.1 (בשנת 2005)
Evolution of a Thug Life NIGGA Vol. 1.2 (בשנת 2005)
הערות שוליים

↑  Feels Good (12" Party Mix), Genius
↑  Mopreme 'Komani' Shakur is Pac's stepbrother, Capital XTRA
↑  Thug Life, איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי
↑  ACE Repertory: Writer=Maurice Harding, ASCAP
↑  Where Are 2Pac's Outlawz Now?, Complex Networks
↑  "INTOXICATING". American World Pictures. נבדק ב-23 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: d0d172ea-89ac-4227-8aa7-3082343f1a33
מי פו

| --- | --- |

 לידה:  1051 קיסרות סין
 פטירה:  1107 (בגיל 56 בערך) קיסרות סין
 תחום יצירה:  ציור, קליגרפיה 
 יצירות ידועות:  Calligraphy on Szechwan Silk 
 צאצאים:  Mi Youren, Mi Youzhi 
 
| שמות |
| --- | --- |
סינית:: 米黻
פין-יין::  Mǐ Fú
שם כבוד:: Yuán Zhāng‏ (元章)
ידוע גם כ:: מי המשוגע (米顛)
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
מִי פֿוּ (בסינית: 米黻, בפין-יין: Mǐ Fú‏; 1107-1051) היה קליגרף, משורר וצייר סיני שנולד בטָאיְוֵאן שבמחוז שאנשי בתקופת שושלת סונג. כצייר התפרסם בסגנונו בציור נופים מעורפלים. סגנון זה כונה סגנון "מי פו", והתבסס על שימוש בנקודות לחות גדולות של דיו שנוצרו בעזרת מכחול שטוח. סגנון השירה שלו התבסס על סגנון השירה של לי באי והקליגרפיה שלו על זו של וָאנְג שִׂיגְ'ה. בחצר שושלת סונג היה מי פו בלתי-רצוי בשל סגנונו שלוח הרסן.
הוא ידוע בעיקר בזכות הקליגרפיה שלו, ונחשב לאחד מארבעת הקליגרפים הגדולים של תקופת שושלת סונג. סגנונו מבוסס על סגנונם של קליגרפים מהשושלות הקודמות, עם חותם אישי משלו.
כאישיות היה מי פו ידוע בהתנהגותו האקסצנטרית. הוא זכה לכינוי "מי המשוגע", משום שהיה אחוז בולמוס לאיסוף אבנים, ואפילו הכריז על אחת האבנים כעל אחיו. מכאן שנהג להשתחוות לאבן "אחיו", סוג של מתן כבוד לאח בוגר. הוא היה ידוע גם כשתיין כבד. גם בנו, מי יוז'ן, היה צייר ידוע שעשה שימוש בסגנון האמנותי של אביו. שלא כאביו זכה מי יוז'ן לחיים ארוכים ומת בגיל 79.
ביוגרפיה

על פי המסורת היה מי פו ילד פיקח שגילה עניין באמנויות ובספרות, ובעל יכולת מדהימה של שינון. בגיל שש היה מסוגל ללמוד 100 שירים ביום, ולאחר שעבר עליהם בשנית היה מסוגל לדקלם את כולם מהזיכרון. אמו שירתה את אשת הקיסר זֶ'נְדְזונְג משושלת סונג, והוא החל בחצר הקיסרות את הקריירה שלו כמבקר ספרים, אחר כך היה מורה לציור וקליגרפיה בבירה, מזכיר משרד הטקסים והמושל הצבאי של חְווָאייָאנְג. החלפה תכופה זו של משרות ציבוריות נבעה מלשונו החריפה של מי פו והביקורת הגלויה על המנהל הציבורי. נאמר כי היה מנהל מוכשר מאוד, אך כיוון שלא ציית לכללים המוסכמים, והפגין עצמאות, נגרמו לו קשיים רציניים.
מי פו היה ייחודי ביותר במנהגיו ובדרך בה נהג להתלבש. לאן שהלך משך אחריו קהל. הוא היה גם נקיין כפייתי. הוא נהג לשמור כד מים לצדו בזמן שעבד משום שנהג לרחוץ את פניו מדי פעם. הוא לא התרחץ בכלי שנעשה בו שימוש על ידי אדם אחר ולא לבש בגדים שאדם אחר לבש לפניו.
מי פו פיתח תאווה מיוחדת לאיסוף ציורים וכתבי יד עתיקים. גם כאשר התבזבז העושר המשפחתי על תמיכה בשארי בשר המשיך מי פו להוסיף פריטים לאוסף והקריב כל קורבן אפשרי על מנת להשיג את הפריטים בהם חשק. בהדרגה הפך האוסף שלו לאוצר גדול, וביתו הפשוט למקום מפגש של המלומדים הגדולים של תקופתו. חלק מהקליגרפיות באוסף שלו היה ירושה וחלק רכש. הוא גם נהג להיפטר מהקליגרפיות הטובות פחות על מנת לרכוש חדשות טובות יותר. הוא כתב "כשאדם בן ימינו רוכש פריט כה ישן הוא נראה לו חשוב יותר מחייו, וזה מגוחך. זהו הטבע האנושי, שדברים המהנים את העין, כאשר מביטים בהם זמן רב מתחילים לשעמם, ולכן יש להחליפם בדוגמאות חדשות, המהנות כפליים. זוהי הדרך האינטליגנטית לעשות שימוש בציורים."
מי פו היה אובססיבי לגבי הגנה, ניקוי והצגה של הציורים שלו. הוא חילק את האוסף שלו לשני חלקים, האחד שנשמר בסוד או שהוצג למספר ידידים מצומצם, והשני שהיה מראה למבקר רגיל.
רקע היסטורי

לאחר התנופה הגדולה של ציור הנוף, נוצרו ציורים כלליים יותר באופיים והם כללו מלבד ציורי נוף, נושאים ארוטיים או דתיים, ציורי ציפורים, פרחים וציורי חזרן. ליצירות אלו היו אחראים מלומדים שציור לא היווה עבורם עיסוק מקצועי אלא רק אחת הדרכים בהן יכלו לבטא את התחושות שלהם כאינטלקטואלים לחוויות החיים והטבע באמצעות סמלים חזותיים. שירה וכתיבה יוצרת היו במידת מה חשובים להם יותר מציור, והם התפרנסו כפקידי ממשל בולטים פחות או יותר או שהסתמכו על העושר המשפחתי. אפילו אם חלקם היו אמנים של ממש בציור בדיו כמו גם בקליגרפיה, הם נמנעו מהמעמד והכבוד שלהם זכו אמנים מקצועיים והיו ידועים כ"אדונים-ציירים". עיסוקים אמנותיים כדוגמת ציור או קליגרפיה היוו עבורם פעילויות שיש לבצען בשעות הפנאי מחובותיהם הרשמיות או מעיסוקים מעשיים אחרים. עם זאת, הבסיס ליכולת הטכנית שלהם היה בכתיבה, כשהם מתאמנים בקליגרפיה שאפשרה להם להביע את הגיגיהם בסמלים טבעיים באותה הקלות בה הביעו אותם בתווים של הכתב הסיני. אמנותם הפכה לסוג מיוחד מאוד של הבעה אישית, או כתיבת-דעה כפי שנקראה אמנות זו בתקופות מאוחרות יותר. היופי של אמנות זו קשור במישרין לקלות המוחשית שבה נוצרה, אבל בסופו של דבר לא הייתה מושגת בלא אימונים ארוכים ומחשבה מעמיקה.
מי פו היה אחד מהמוכשרים ביותר בין הציירים-אדונים. הוא לא היה משורר או פילוסוף, אך היה אינטלקטואל מבריק. כישרון ההתבוננות האמנותית החד שלו יחד עם חוש ההומור ויכולתו הספרותית העניקו לו מקום של כבוד בין ההיסטוריונים-אמנים הסיניים. לתרומותיו בשטח זה יש עדיין הערכה רבה, משום שהיו מבוססות על מה שראה בעיניו ולא על דברים עליהם שמע או למד מקודמיו. למי פו היה האומץ לבטא את דעותיו, גם כשהיו שונות מהמקובל או מהקו הרשמי. היסטוריונים של האמנות מוצאים עניין רב ברשימותיו על ציור וקליגרפיה, משום שהיו ביטויים ספונטניים של ההבחנות שלו ושל דעותיו העצמאיות ועזרו לאפיין אותו, כמו גם את האמנים שבעבודותיהם דן.
לקריאה נוספת

Rhonda and Jeffrey Cooper (1997). Masterpieces of Chinese Art (page 76), by Rhonda and Jeffrey Cooper, Todtri Productions. ISBN 1-57717-060-1.
Xiao, Yanyi, "Mi Fu". Encyclopedia of China (Arts Edition), 1st ed.
Barnhart, R. M. et al., Three thousand years of Chinese painting. New Haven, Yale University Press. (1997). Page 373. ISBN 0-300-07013-6
הרים ואורנים באביב (חלקי), מוזיאון הארמון הלאומי (טאיפה)
שׁוּ סוּ טְיֵה (חלקי), דיו על משי מוזיאון הארמון הלאומי (טאיפה)
שירים בספינתו של ווּדְזְה (חלקי), דיו על ניר, אוסף פרטי בניו יורק
מלון שבע הקשתות

| --- | --- |

 מיקום:  הר הזיתים, ישראל
 דירוג:  4 כוכבים
 סוג המלון:  מלון נופש
 חדרים:  197
 קומות:  3 
 בעלות:  האפוטרופוס הכללי של מחוז ירושלים
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  20 במרץ 1964
 אדריכל:  וילאם טאבלר
 קואורדינטות:  31°46′32″N 35°14′36″E﻿ / ﻿31.775689°N 35.243389°E﻿ / 31.775689; 35.243389
 http://www.7arches.com
 he
 
חזית המלון
מלון שבע הקשתות (באנגלית: Seven Arches Hotel; לשעבר אינטרקונטיננטל ירושלים) הוא בית מלון בירושלים השוכן בפינה הדרומית של פסגת הר הזיתים, מעל בית הקברות היהודי. בעברו נחשב מלון הפאר הבולט ביותר במזרח ירושלים, אך כיום הועם זוהרו.
מבנה המלון

המלון מורכב מבניין מרכזי ובו שבע קשתות שעל שמן הוא קרוי כיום, ומשני אגפים, מצפון ומדרום למבנה המרכזי, המחוברים אליו על ידי מסדרונות על גבי עמודים. במבנה המרכזי של המלון מצויה עמדת הקבלה, חדר האוכל ואולם כנסים, ובשני האגפים, הצפוני והדרומי, מצויים חדרי האירוח. מצדו המערבי נשקף נופה של ירושלים והר הבית, ומזרחית למלון משתרעת רחבה שממנה נשקף נוף מדבר יהודה הצפוני, וכן היישובים אבו דיס, אלעזריה ומעלה אדומים.
המלון תוכנן על ידי האדריכל האמריקאי וילאם טאבלר (William Tabler). האדריכל דוד קרויאנקר כותב שבניין המלון נבנה במתכונת האופיינית לאדריכלות הסימטרית של רבים מבתי המלון האמריקאיים שנבנו בשנות ה-60: "מלון אופקי נמוך המעוצב בצורה סימטרית, במרכזו חללים ציבוריים, המודגשים כלפי חוץ באמצעות שבע קשתות ייצוגיות ומשני צידיו אגפי חדרים" שבע הקשתות מייצגות את שבע הקשתות של הגשר שיופיע באחרית הימים לפי המסורת המוסלמית בין הר הזיתים לחארם א-שריף ועליו יעברו הצדיקים בדרכם להר בו בזמן שהרשעים יפלו ממנו לגיהנום (ואדי אל נאר).
היסטוריה

המלון נבנה בתחילת שנות השישים של המאה העשרים, ביוזמת בית המלוכה הירדני, והוא נחנך ב-20 במרץ 1964. המלון נבנה על פסגת הר הזיתים, ודרך הגישה אליו נסללה על קברים של בית הקברות היהודי, לאחר בדיקה של חברה קדישא וחוקר ארץ ישראל זאב וילנאי הם אישרו שהמלון עצמו לא נבנה בתחומי בית הקברות. המלון תופעל על ידי רשת המלונות הבינלאומית אינטרקונטיננטל, ששיוקה אותו לציבור היהודי בארצות הברית ובריטניה, באמצעות פרסם בכתבי עת יוקרתיים דוגמת ההניו יורקר והאקונומיסט.
בשנות השישים נחשב המלון למפואר שבמלונות ירושלים הירדנית ואורחים רמי דרג התארחו בו. ב-28 במאי 1964 נערכה במלון ועידת היסוד להקמת ארגון אש"ף בראשות אחמד שוקיירי.
לאחר מלחמת ששת הימים עבר המלון לידי האפוטרופוס לנכסי נפקדים, הכפוף למשרד האוצר, לאחר שבעליו המקוריים, בית המלוכה הירדני, הוכרזו נפקדים. מאז ועד היום מצוי המלון תחת אחריותו של האפוטרופוס הכללי של מחוז ירושלים. באוגוסט 1967 רשת אינטרקונטיננטל הגיעה להסכמה עם ממשלת ישראל לתיקון הנזקים שנגרמו למלון בזמן המלחמה, ונחתם הסכם, לפיו הושכר המלון למשך שנתיים לחברה, תמורת דמי שכירות קבועים של 18,000 דולר. בנובמבר 1967, הורה ראש הממשלה לוי אשכול, להרוס את הכביש המוביל למלון, לחשוף ולשקם את הקברים שניזוקו.
בדצמבר 1968, לאחר שהמלון פעל בהצלחה, נחתם הסכם חדש, לפני תום תקופת החוזה הקודם, לתקופה של עשרים שנה. ההסכם קבע את שיטת חלוקת הרווחים, לפי המקובל בהסדרים עם רשתות המלונות הבינלאומית האחרות שפעלו בישראל אז (שרתון והילטון). מרב הרווחים עמדו לרשות האפוטרופוס על נכסי נפקדים ומיעוטם לרשת אינטרקונטיננטל. והוסכם כי לא ישולמו שום דמי ניהול לחברה עבור כל שנה אשר לא תסתיים ברווח. כמו כן החליט האפוטרופוס להרחיב את המלון ב-100 חדרים נוספים, להקים שתי מסעדות ולהגדיל את אולם הקבלה. ועדה ציבורית בחרה באדריכל דוד רזניק לתכנן את ההרחבה, שמועד התחלתה נקבע לאוקטובר 1969. בפברואר 1969 הוחלט לבסוף לא להרחיב את המלון.
בשנת 1989, לאחר שהאינתיפאדה הראשונה הביאה להידרדרות חדה בתיירות לישראל בכלל ולירושלים בפרט, החליטה רשת אינטרקונטיננטל לא לחדש את חוזה הניהול שפג לאחר עשרים שנה. בעקבות שינויי הניהול, שונה שם המלון לשבע הקשתות, על שם שבע הקשתות היוצרות את המבנה המרכזי שלו.
היסטוריה > בשנות ה-2000

בשנות ה-2000 החל המלון לשמש בעיקר קבוצות תיירים וצליינים ורמתו נמוכה יחסית לעברו המפואר. את מקומו כמלון המפואר במזרח ירושלים וכמוקד לפעילות דיפלומטית ירש מלון אמריקן קולוני.
לאחר שמבנה המלון הוזנח ומצבו התדרדר, שכר האפוטרופוס, במאי 2010, את משרד האדריכלים מילוסלבסקי-קאופן כדי לקדם תוכנית מפורטת לשיפוץ והרחבה ניכרת של שטח המלון, מכ-12 אלף מ"ר ליותר מ-20 אלף מ"ר. התוכנית כוללת בנייה 45 חדרים באגף הצפוני, 30 חדרים באגף הדרומי, אולם כנסים ואירועים ובריכת שחייה.
בשנת 2016, נערך שיפוץ מסיבי באגף הימני של המלון וכן בחדרי האוכל וחדרי הכינוס. כחלק מהשיפוץ נוספה גם מעלית. החל משנת 2017 החל לפעול קו אוטובוס של חברת אגד בין תחנת גבעת התחמושת לפסגת הר הזיתים למלון שבע הקשתות ולמפלס העליון של בית הקברות.
באוגוסט 2016, הודיע ראש עיריית ירושלים ניר ברקת כי הרכבל לכותל, הנמצא בתכנון, ימשיך ויגיע לתחנה נוספת שתיבנה ליד המלון.
הערות שוליים

↑  דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים, הבנייה המודרנית מחוץ לחומות 1948- 1990, עמ' 335
↑  גבריאל שטרן, במלון "שלי", על המשמר, 29 בספטמבר 1967
↑  מלון "אינטרקונטיננטל" פותח שעריו, מעריב, 24 באוגוסט 1967
↑  נשיא אינטרקונטיננטל-אירופה: השוק בת"א לא גדל כי לא הציע מלונות חדשים, באתר גלובס, 11 במאי 1999
↑  כשר למהדרין, למרחב, 8 בנובמבר 1964
↑  ברוך קימרלינג ויואל שמואל מגדל, פלסטינים : עם בהיווצרותו, ירושלים, כתר הוצאה לאור, 1999, עמוד: 194
↑  "הוועידה הפלשתינאית" נפתחה בעיר העתיקה, דבר, 29 במאי 1964
↑  מלון אינטרקונטיננטל ייפתח מחדש, על המשמר, 16 באוגוסט 1967
↑  אשכול הורה להרוס את הכביש שבהר"הזיתים, דבר, 15 בנובמבר 1967
↑  שלדי אדם לקבר אחים, למרחב, 9 בינואר 1968
↑  נחתם חוזה לניהול מלון אינטרקונטיננטל ל-20 שנה, למרחב, 25 בדצמבר 1968
↑  הוקפאה הרחבת "אינטרקונטיננטל", דבר, 11 בפברואר 1969
↑  דן ארקין, אינטרקונטיננטל שינה שמו למלון שבע הקשתות, מעריב, 3 בינואר 1989
↑  עקיבא אלדר, המדינה מקדמת תוכנית לבנייה בשטחו של מלון ירדני בהר הזיתים, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2010
↑  נעים להכיר: קו אוטובוס חדש בירושלים – 84, באתר mynetjerusalem.co.il (ארכיון)
↑   ניר חסון, ברקת מתכנן תחנת רכבל בסילוואן, כדי "להראות מי בעל הבית בעיר הזו", באתר הארץ, 24 באוגוסט 2016
מלילות

| --- | --- |
הכנסת ספר תורה במושב מלילות, שנות ה־80
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: שדות נגב
גובה ממוצע: ‎112 מטר
תאריך ייסוד: 1953
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 398 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎4.5% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) מלילות(למפת מערב הנגב רגילה) מלילות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלילות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלילות31°23′22″N 34°35′43″E﻿ / ﻿31.3895180003568°N 34.5952903082127°E﻿ / 31.3895180003568; 34.5952903082127  heמפת היישובים של מועצה אזורית שדות נגב (in English: Sdot Negev Regional Council) באדום - מלילות בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 6 מתוך 10

מְלִילוֹת הוא מושב דתי בנגב הצפוני-מערבי, ליד נתיבות.
המושב משתייך לארגון הפועל המזרחי, והוא חלק מיישובי השרשרות יחד עם גבעולים, מעגלים, שיבולים ושרשרת, המשתייך למועצה האזורית שדות נגב. שם המושב הוא סמלי, ומשמעותו - שיבולים בשלות שגרעיניהן יוצאים בקלות כשמוללים אותן.
המושב נוסד בשנת 1953 על ידי עולים מאיראן ומכורדיסטן, ונקרא בתחילה "שרשרת ג'". שטחו של המושב – 4,000 דונם, ותושביו עוסקים בעיקר בחקלאות.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מופיעה במקרא ”כִּי תָבֹא בְּקָמַת רֵעֶךָ וְקָטַפְתָּ מְלִילֹת בְּיָדֶךָ” ספר דברים, פרק כ"ג, פסוק כ"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588158405171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלילה הלנר-אשד

אין תמונה חופשית
מלילה הלנר-אשד (נולדה ב-1958 בירושלים) היא חוקרת קבלה, עמיתת מחקר בכירה במכון שלום הרטמן. מורה מן החוץ באוניברסיטה העברית בירושלים ובמכון שכטר.
הלנר-אשד היא תלמידתו של חוקר הקבלה יהודה ליבס. את עבודת הגמר שלה, העוסקת בתורת רבי דוד בן זמרה הגישה באוניברסיטה העברית בשנת תשמ"ז. את עבודת הדוקטורט, העוסקת בשפת החוויה המיסטית בספר הזוהר, הגישה בשנת תשס"א. בשנת 2005 יצא לאור ספרה "ונהר יוצא מעדן: על שפת החוויה המיסטית בזוהר", בהוצאת עלמא ועם עובד. הספר מבוסס על עבודת הדוקטורט והוא תורגם לאנגלית ויצא לאור בהוצאת אוניברסיטת סטנפורד בשנת 2009.
ב-2017 ראה אור ספרה "מבקשי הפנים: מסודות האדרא רבא שבספר הזוהר" העוסק באדרא רבא.
ב-2023 ראה אור ספרה "בדרך עץ החיים: שערים לספר הזוהר" בו יחד עם ד"ר עמרי שאשא חיברה מבוא מקיף ויסודי לזוהר בהוצאת ידיעות ספרים. הספר מנגיש את רעיונות הזוהר בשפה עכשווית יותר, ושם דגש על הרובד הספרותי בספר. ב-2024 הוציאה יחד עם ד"ר עמרי שאשא בבית אבי חי סדרת שיעורים המבוססת על ספר זה.
במכון הרטמן מרכזת הלנר-אשד את תוכנית "משכילות" לקידום דוקטורנטיות וכן תוכנית המפגישה תלמידים מבתי מדרש לרבנים בצפון אמריקה בשנת לימוד בישראל.
הערות שוליים

↑  Shalom Hartman Institute, מבקשי הפנים: מסודות האדרא רבא שבספר הזוהר | מאת מלילה הלנר אשד, באתר heb.hartman.org.il (ארכיון)
↑  ידיעות ספרים, בדרך עץ החיים: שערים לספר הזוהר | מאת מלילה הלנר אשד ועמרי שאשא, באתר ybook.co.il, ‏01-03-2023
↑  ישי אלמקייס, ל"ג בעומר: שני חוקרים מציעים כניסה נוחה לעולמו של הזוהר, באתר www.makorrishon.co.il, ‏09-05-2023
↑  בית אבי חי, בדרך עץ החיים: שערים לספר הזוהר, באתר youtube.com, ‏10-03-2024
↑  סגל אקדמי: מלילה הלנר אשר, באתר מכון שלום הרטמן(הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262426005171  BnF: cb15015873p (data)  GND: 141968389  ISNI: 0000 0000 7999 0852  LCCN: no2005077962  SUDOC: 261950347  VIAF: 61827233   WorldCat (עם VIAF): 61827233 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מי עשה זאת

איור של שרלוק הולמס חוקר מקרה רצח
סוגת מי עשה זאת (באנגלית: Whodunit) היא סוגה בספרות בלשית ובסרטים בלשיים, שבה מוקד העלילה הוא השאלה מי מבין חשודים אחדים עשה את הפשע הנחקר. לקורא או לצופה מסופקים הרמזים למקרה, מהם ניתן להסיק את זהותו של העבריין לפני שהסיפור מספק את הגילוי עצמו בשיאו. החקירה מתנהלת בדרך כלל על ידי בלש אקסצנטרי, חובב או חצי מקצועי.