stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העיקרון האנתרופי
הטיעון

חסידי העיקרון האנתרופי טוענים כי אנו חיים ביקום המכוונן להפליא לאפשר חיים מלאים. אילו היה אפילו אחד מן התנאים הפיזיים שונה אפילו במעט, לא היו החיים כפי שאנו מכירים אותם אפשריים. טענות נוספות שהועלו גרסו כי העיקרון האנתרופי מסביר קבועים פיזיים כמו קבוע המבנה העדין ומספר הממדים של היקום וכן את הקבוע הקוסמולוגי.
לפי ג'ון ד. ברו ופרנק ג'. טיפלר, יש ביקום מספר עצום של צירופי מקרים שלא ייאמנו, שכולם, כך נדמה, התלכדו כדי לאפשר את קיומנו באופן הנוכחי, החל במצב האנרגטי המסוים של האלקטרון ועד לרמה המדויקת של הכוח הגרעיני החלש. לטענתם, אנו חיים ביקום התלוי במספר משתנים עצמאיים, וישנו רק סיכוי קלוש שאלו יתקבצו למבנה המאפשר חיים ובכל זאת, יש חיים.
לפי בארו וטיפלר, ישנן שלוש גרסאות של העיקרון:
הגרסה החלשה: הסבירות של התפתחות חיים מבוססי-פחמן ביקום בתנאים מתאימים נמוכה יחסית.
הגרסה החזקה: ביקום ישנן תכונות מסוימות המאפשרות התפתחות חיים בו בשלב מסוים.
הגרסה הסופית: עיבוד מידע אינטליגנטי חייב להתקיים ביקום וברגע שהוא קיים הוא לא ייעלם לעולם.
ביקורת

העיקרון האנתרופי עורר מחלוקת קשה, שהתמקדה בעיקר בארבע נקודות:
דילמה כוזבת: לפי מבקרי הטיעון האנתרופי, הוא אינו יותר מדוגמה לכשל לוגי מסוג דילמה כוזבת, שבו יש שימוש שגוי בסינקטגורמט "או" והצבת שתי ברירות במקום בו תיתכנה יותר. ספציפית, זהו מקרה של טיעון מן הבורות, או טיעון מהעדר דמיון, המניח כי משהו נכון או שגוי משום שהטוען אינו מסוגל להעלות על דעתו אפשרות אחרת. בפועל, דווקא ניתן להעלות אפשרויות אחרות.
יותר מקרי ממתוכנן: כמה מבקרים של הטיעון האנתרופי תקפו גם את ליבת הטיעון על כוונון דק ביקום. טענות הועלו כי מספר המשתנים הנדרש לקיום חיים אינו כה גדול כפי שסברו תומכי הטיעון ולמעשה, לדעת חלק מהמומחים, בכל כוכב בו יתקיימו תנאים מסוימים של חום וקור יתפתחו חיים. א' פאולי וס' רמפון טענו כי ממבנה היקום כפי שהוא לא ניתן להקיש כי ישנו בו תכנון אינטליגנטי. סטיבן הוקינג טען כי ישנו סיכוי גדול, על פי חישוביו, לקיומם של חיים אינטליגנטיים גם במקומות אחרים ביקום.
אין בסיס למסקנה: עבור רבים ממבקרי הטיעון האנתרופי, קשה להתייחס אליו ברצינות בגלל אופיו הספקולטיבי. לפי ניק בוסטרום, המידע והתאוריות הקוסמולוגיות הנוכחיות פשוט אינם מאפשרים הסקת מסקנות תצפיתיות ולבטח לא כה מרחיקות לכת והתאוריה האנתרופית מסתכמת בלא יותר מאפקט בחירה והטיית אישור אצל חסידי הטענה. התצפיות העומדות לרשותנו פשוט אינן מאפשרות הסקת מסקנות תצפיתיות.
טאוטולוגיה: חולשה בסיסית מכולן של הטיעון, לדעת מבקריו, הוא היותו טאוטולוגיה פשוטה, דרך מורכבת לומר "אילו היו פני הדברים שונים, פני הדברים היו שונים".
ראו גם

הקבוע הקוסמולוגי
בריאתנות
היסטוריה גדולה
לקריאה נוספת

John D. Barrow and Frank J. Tipler, The Anthropic Cosmological Principle, Oxford: Oxfort UP, 1986
מיטסוקה לייק

| --- | --- |

Mitsuoka Like
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Mitsuoka Motor Co., Ltd
 שנות ייצור:  2010–2012
 הרכבה:  יפן
 אורך:  3,570 מ"מ
 רוחב:  1,475 מ"מ
 גובה:  1,610 מ"מ
 משקל:  1,090-1,140 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,550 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי 47 קילוואט־שעה - הנעה ישירה מסוללה נטענת סוללת ליתיום-יון
 צריכת דלק:  טווח הטענה - 160 ק"מ
 קשר:  Mitsubishi i-MiEV
מיטסוקה לייק
מיטסוקה לייק (באנגלית: Mitsuoka Like) היא מכונית סופרמיני, 5 דלתות, בתצורת מכונית חשמלית אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית "Mitsuoka Motor Co., Ltd" בין השנים 2010–2012.
מיטסוקה לייק

דגם ה"מיסטוקה לייק" התבסס על דגם "Mitsubishi i-MiEV" של יצרנית הרכב היפני מיצובישי.
הטענת הסוללה בדגם "מיטסוקה לייק"  בשיטת "הנעה ישירה" מסוללה נטענת מסוג סוללת ליתיום-יון.
5 מקומות ישיבה
דגמי "מיטסוקה לייק"

דגם בסיס (מודל "ZAA-HA3W")
MITSUOKA LIKE G (מודל "ZAA-HA3WLDD")
MITSUOKA LIKE M (מודל "ZAA-HA3WLDDB")
ראו גם

מיטסוקה MC-1
מיטסוקה ויווט
מיטסוקה הימיקו
מיטסוקה רהי
דגמי מכוניות יצרנית הרכב "מיטסוקה" (2:01 דקות), יו-טיוב
הערות שוליים

↑  מיטסוקה לייק autoblog.it/post/26756/mitsuoka
↑  מיטסוקה לייק - דגמים carfromjapan.com/en/specifications/mitsuoka/like
↑  מיטסוקה לייק tradecarview.com/specifications/mitsuoka/like
↑  מיטסוקה לייק - נתונים טכניים goo-net-exchange.com/catalog/MITSUOKA__LIKE
בית הכנסת הטורקי בווינה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת שנחרב 
 מיקום:  וינה 
 מדינה:  אוסטריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1885–1887 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1887
 תאריך פירוק:  10 בנובמבר 1938 
 אדריכל:  הוגו פון וידנפלד 
 קואורדינטות:  48°12′57″N 16°23′02″E﻿ / ﻿48.2158°N 16.3839°E﻿ / 48.2158; 16.3839
  (למפת וינה מוגדלת) בית הכנסת הטורקי בווינה(למפת וינה רגילה) בית הכנסת הטורקי בווינה
 
בית הכנסת הטורקי בווינה (בגרמנית: Türkischer Temple) היה בית כנסת בווינה, אוסטריה, אשר נבנה במיוחד עבור קהילה של יהודים ספרדים, שהגיעו במקור מטורקיה לווינה. הבניין הוקם בין 1885 ל-1887 על פי תוכניותיו של האדריכל הוגו פון וידנפלד ברחוב צירקוס־גאססה 22, ברובע השני של וינה, לאופולדשטאדט.
רקע

קהילה יהודית-טורקית קטנה כבר הייתה קיימת בווינה ב-1736 וקיבלה הרשאות רבות. המסמך העתיק ביותר המעיד על קיומה של קהילה יהודית-טורקית בווינה הוא משנת 1778. הסכמים עם ממשלת האימפריה העות'מאנית הביאו לחופש תנועה גדול יותר של יהודי טורקיה, כך שלאחר 1848 ו-1867 הם הצליחו לשמור על חיי קהילה אוטונומיים. יהודי וינה הטורקים ראו עצמם כאליטה של היהדות ודאגו לשימור שפתם הספרדית ושמירה על מנהגים מספרד. במקביל, בני הקהילה שמרו על קשרים הדוקים עם האימפריה העות'מאנית. בית תפילה לקהילה הטורקית-יהודית נבנה לראשונה בשנת 1778, אם כי המיקום עדיין לא ידוע. בשנת 1824 נהרס בית התפילה באותה תקופה ונבנה בית כנסת אחר. אולם עם עלייה חדה במספר חברי הקהילה הטורקית-יהודית, רכשה הקהילה נכס ברחוב פוהרמנגאסה (היום צירקוסגאסה) 22 בווינה, והחלה בבניית בית תפילה חדש, שנפתח ב-1868. אולם מהר מאוד ניכרו ליקויי בנייה חמורים, כך שבסופו של דבר נאלצו להרוס את הבניין. האדריכל הוגו פון וידנפלד הוזמן לתכנן את הבניין החדש, והאדריכל לואיס פון ג'קומלי הגשים את רעיונותיו בין השנים 1885 ל-1887. עקב חוק חדש משנת 1890, איבדה הקהילה היהודית-טורקית את עצמאותה באותה שנה והייתה אמורה להתאגד בקהילה הדתית הישראלית. עם זאת, לאחר משא ומתן ממושך, הוענקה לקהילה הספרדית מידה מסוימת של אוטונומיה, כדי שתוכל, בין היתר, להמשיך לנהל את המנהגים שלה. מיכאל פאפו, שהגיע מסרייבו, עבד כרב בבית הכנסת עד 1918. לאחר מכן, תפקיד זה היה כמעט פנוי, שכן בנו, מנפרד פאפו עבד רק מדי פעם כרב בבית הכנסת הטורקי. לאחר מלחמת העולם הראשונה התמנה החזן הבכיר איזידור לויט, שיצר סגנון שירה משלו המבוסס על לחנים טורקיים-ספרדים.
בית הכנסת נהרס כליל על ידי הנאצים בליל הבדולח ב-9 בנובמבר 1938, יחד עם עוד 48 בתי כנסת בבירה האוסטרית.
בשנת 1988 תרמה עיריית וינה שלט הנצחה לבית הכנסת.
המבנה

בית הכנסת נבנה בסגנון טורקי, כמעט אסלאמי, עם כיפה.
הוא נבנה על ידי הוגו פון וידנפלד בסגנון מורי, לפי דגם אלהמברה. בית הכנסת נבנה בין כמה בתים סמוכים, כך שניתן היה להגיע לכניסה רק דרך חצר. דרך מסדרון נכנסו מבקרי בית הכנסת לחדר התפילה המרובע עם כיפתו המתומנת בגובה 12 מטר. המבנה נתמך על ידי קירות בגובה 17 מטר והוא היה מואר על ידי צוהר ותאורה. כמו רוב הפנים, ארון התורה עם ספר התורה היה מכוסה בשיש או טיח מעוטר ומעוטר בזהב ובצבעים נוספים. גלריית העוגב הייתה ממוקמת מול הקודש. בחדר התפילה היו 314 מקומות ישיבה בקומת הקרקע, והיה מקום לעוד 360 מאמינים בגלריות שהיו מחוברות לשלושה צדדים של החדר. הגלריות הציעו 250 מקומות עמידה ו-110 מושבים. בחלק של בית הכנסת הפונה לרחוב היה גם חדר תפילת חורף ובו 105 מקומות ישיבה בקומה הראשונה.
גלריה

החלק החיצוני של בית הכנסת הטורקי בשנת 1900
מבט על פנים בית הכנסת 1890
לוחית בווינה היכן שעמד בית הכנסת, 2006
תרשים בית הכנסת שנוצר על ידי האדריכל הוגו פון ווידנפלד
ראו גם

הקהילה היהודית וינה
בית הכנסת הפולני בווינה
לקריאה נוספת

בוב מרטנס, הרברט פיטר: "בתי הכנסת ההרוסים של וינה - טיולים וירטואליים בעיר". וינה: LIT Verlag, 2011.
מ. אונגרפלד, קהילת וינה, מחניים, גיליון ק"כ, מרחשוון תשכ"ט, ההוצאה לאור של משרד הביטחון
הערות שוליים

↑  כיום, אז נקרא פוהרמנגאסה
אנדנדינו (אלבום)

"אנדנדינו" הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין, שבו שיתפה פעולה עם השחקן אמנון מסקין. האלבום מורכב כולו משירי ילדים, והוא יצא לאור בשנת 1969 בהוצאת חברת התקליטים CBS ישראל.
את כל שירי האלבום כתבה לאה נאור והלחין נחום היימן. העיבודים הם של אלברט פיאמנטה, ובשירה משתתפת חבורת ילדים שכללה את הילדים רותי עציוני, דורית גולדברג, מיכל שמידט וריקי קפלן.
בעיצוב העטיפה ניכר שימוש במוטיבים צבעוניים וילדותיים, התורמים לאווירה הקלילה של האלבום. העטיפה מתארת בקצרה את עלילת הסיפור שבבסיס האלבום, וכוללת איורים המציגים דמויות מצוירות של ילדים ובעלי חיים, לצד אלמנטים כמו פרחים, פרפרים ושמש מחייכת. כל אלו מאפיינים את עולם הדמיון והמשחק של ילדים ומשלבים היטב עם תוכן האלבום, שמבוסס על שירי משחק עממיים וקליטים. הטקסטים שמופיעים על העטיפה, כמו שמות השירים ומידע נוסף, כתובים בכתב יד בצבעים שונים ובפונטים מגוונים. בראש העטיפה מופיעות גם תמונותיהם של אלברשטיין ומסקין.
רשימת רצועות

| אנדנדינו> מס' | אנדנדינו> שם | אנדנדינו> משך | אנדנדינו>  | אנדנדינו>  | אנדנדינו>  | אנדנדינו>  | אנדנדינו>  | אנדנדינו>  | אנדנדינו>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אנדנדינו - פתיחה  | 0:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אליק בליק בום  | 1:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | איזה יום נפלא היום  | 2:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | אליק בליק בום 2  | 1:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | בואו תקנו פה  | 3:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | אולי הוא קוסם  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | הדרך הכי קצרה  | 4:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | איזה מזל  | 4:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | יש מכונות שמדברות  | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | אנדנדינו  | 2:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | איך להסביר דבר פשוט  | 4:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | לילה טוב  | 3:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 37:50 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  חוה אלברשטיין, אמנון מסקין וחבורת ילדים, "אנדנדינו", CBS, ‏ 1969.
| חוה אלברשטיין |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | "האבן מיר א ניגונדל" • "שירי עם ביידיש" • "בשירים עבריים" • "צעצועיה של אסנת" • "מות הפרפר" • "שירי רחל" • "אנדנדינו" • "מארגאריטקעלעך" • "מירדף" • "משירי ארץ אהבתי" • "לאט, לאט, לאט..." • "חוה ועודד בארץ הקסמים" • "לו יהי" • "חוה אלברשטיין והפלטינה" • "כמו צמח בר" • "טיקיליטון" • "צוללת צברית" • "הלילה הוא שירים" • "קרוסלה" • "התבהרות" • "קרוסלה 2" • "קרסולה לחגים" • "מה קרה בארץ מי" • "אני הולכת אליי" • "חוה זינגט יידיש" • "שיר במתנה" • "קולות" • "שירו אחרי" • "נמל בית" • "מהגרים" • "עוד שירים ביידיש" • "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" • "לונדון" • "האהבה מאלתרת" • The Man I Love • "מארגאריטקעלעך" • "דירה אחת" • "יונת האהבה" • The Well‏ • Foreign letters • "מוצאי חג" • "קוקוס" • "לעמעלע" • "שביל החלב – שירי ערש" • "טבע האדם" • "ברוך הבא" • "ילדת טבע" • "ואיך אצלך" • "סרנדה" • "בוא המורה" • "ערב אחר" |  |
| מיני-אלבומים | "התגלית החדשה בשירי נחום היימן" • "אין יידישע פאלקס-לידער" • "צעצועיה של אסנת" • "ירושלים של זהב" • "טוביה ושבע בנותיו" • "הבובה ימימה" |  |
| אלבומי אוסף | "להיטי זהב" • "משירי ארץ אהבתי – האוסף הראשון" • "החיטה צומחת שוב – האוסף השני" • "אדבר איתך" • Crazy Flower: A Collection‏ • Yiddish Songs • "תיכף אשוב" • "סיפור אינטימי" • "עץ הכוכבים" • "סיפור חיים – אנתולוגיית שירי משוררים" |  |
| אלבומי הופעה | "בתכנית יחיד – חלק א'" • "בתכנית יחיד – חלק ב'" • "חוה והגיטרה – הופעה חיה בצוותא" • "בהופעה חיה – מבחר שירים מתוך המופע "לונדון"" • "בהופעה" • "חוה שרה ושלומי מנגן – בהופעה (Live)" |  |
| מארזי תקליטורים | "האוסף" • "חוה אלברשטיין שרה לילדים" • "השנים הראשונות" |  |
| חוה אלברשטיין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1960 | "בא אלי נער" |  |
| שנות ה-1970 | "מירדף" • "עץ הכוכבים" • "משירי ארץ אהבתי" • "שחמט" • "אליעזר בן-יהודה" • "שבע" |  |
שנות ה-1980: 
שנות ה-1990: 
שנות ה-2000: 
שנות ה-2010: 
שנות ה-2020: 
| סינגלים אחרים | "נחל התנינים" • "נשים רוקדות" • "ליידי גודייבה" • "הנביא" • "שיר לאוהבים הנבונים" • "לא ידע איש מי היא" • "נפט" • "אמא אל תהיי עצובה" • "לו ידעת" • "ספינתנו" • "תרגיל בהתעוררות" • "אין לך זכות חנינה בעולם" |  |
| שירים | "רבנו תם" • "מקהלה עליזה" • "פרח הלילך" • "כנרת" • "פנס בודד" • "פרחי זהב" • "מה שיש לי לומר לך" • "ירושלים של זהב" • "מות הפרפר" • "חיוכים" • "כפל" • "בשביל אל הבריכות" • "רק על עצמי" • "בגני נטעתיך" • "עקרה" • "אני" • "זמר נוגה" • "אל ארצי" • "מתי" • "ספר שירי" • "שי" • "הבובה ימימה" • "ילדי איננו ילד עוד" • "אישה באבטיח" |  |
טוביה ושבע בנותיו (מיני-אלבום)

"טוביה ושבע בנותיו" הוא מיני-אלבום משותף של חוה אלברשטיין ויהורם גאון. הוא יצא בשנת 1968 דרך חברת התקליטים CBS ישראל, כפסקול הסרט "טוביה ושבע בנותיו". הוא מורכב מארבע רצועות, אחת בביצוע גאון, אחת בביצוע אלברשטיין ושתיים בשירה תזמורתית.
שירים

"העיירה של טוביה" מתאר מסע פנימי של חיפוש אחר שורשיו של אדם בשם טוביה. המסע מוביל אל עבר העיירה הישנה, מקום של זיכרונות ושל כאב. הוא נע בין חלומות של שמחה לבין מציאות קשה של עוני ורעב. לאחר שירתו של גאון מתנגן קטע מעבר בשם "ריקוד זוגות", המושר בסגנון תזמורתי.
שירה של אלברשטיין נקרא "אהוב לבי נסע", והוא עוסק בתחושת געגוע וכמיהה לאהוב שנעדר, בזמן שהקיץ מביא עמו אור, יופי ופיתויים חדשים. הדוברת מתמודדת עם סערת רגשות שנגרמת מהעדרו של אהובה ומהופעתו של נער אחר, כשהיא נקרעת בין הנאמנות ובין הרצון לברוח מהבדידות. לאחר רצועה זו יש קטע מעבר תזמורתי נוסף בשם "ריקוד האיכרים".
רשימת רצועות

| טוביה ושבע בנותיו> מס' | טוביה ושבע בנותיו> שם | טוביה ושבע בנותיו> משך | טוביה ושבע בנותיו>  | טוביה ושבע בנותיו>  | טוביה ושבע בנותיו>  | טוביה ושבע בנותיו>  | טוביה ושבע בנותיו>  | טוביה ושבע בנותיו>  | טוביה ושבע בנותיו>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | העיירה של טוביה  | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ריקוד זוגות  | 1:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | אהוב לבי נסע  | 2:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ריקוד האיכרים  | 1:40 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  טוביה ושבע בנותיו (מיני-אלבום) באתר סטריאו ומונו
↑  עיתון מעריב, תקליט 7" יהורם גאון שר "העיירה של טוביה" שבוע עשירי במצעד הפזמונים העברי, להשיג בכל חנויות התקליטים (מודעת פרסומת של תקליטי סיביאס), מעריב, 6 בפברואר 1968
↑   יהורם גאון העיירה של טוביה, סרטון בערוץ "YEHORAM GAON", באתר יוטיוב, 5 ביוני 2013
↑   אהוב ליבי נסע - חוה אלברשטיין, סרטון בערוץ "רחל פרומן קומלוש", באתר יוטיוב, 23 בנובמבר 2013
| חוה אלברשטיין |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | "האבן מיר א ניגונדל" • "שירי עם ביידיש" • "בשירים עבריים" • "צעצועיה של אסנת" • "מות הפרפר" • "שירי רחל" • "אנדנדינו" • "מארגאריטקעלעך" • "מירדף" • "משירי ארץ אהבתי" • "לאט, לאט, לאט..." • "חוה ועודד בארץ הקסמים" • "לו יהי" • "חוה אלברשטיין והפלטינה" • "כמו צמח בר" • "טיקיליטון" • "צוללת צברית" • "הלילה הוא שירים" • "קרוסלה" • "התבהרות" • "קרוסלה 2" • "קרסולה לחגים" • "מה קרה בארץ מי" • "אני הולכת אליי" • "חוה זינגט יידיש" • "שיר במתנה" • "קולות" • "שירו אחרי" • "נמל בית" • "מהגרים" • "עוד שירים ביידיש" • "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" • "לונדון" • "האהבה מאלתרת" • The Man I Love • "מארגאריטקעלעך" • "דירה אחת" • "יונת האהבה" • The Well‏ • Foreign letters • "מוצאי חג" • "קוקוס" • "לעמעלע" • "שביל החלב – שירי ערש" • "טבע האדם" • "ברוך הבא" • "ילדת טבע" • "ואיך אצלך" • "סרנדה" • "בוא המורה" • "ערב אחר" |  |
| מיני-אלבומים | "התגלית החדשה בשירי נחום היימן" • "אין יידישע פאלקס-לידער" • "צעצועיה של אסנת" • "ירושלים של זהב" • "טוביה ושבע בנותיו" • "הבובה ימימה" |  |
| אלבומי אוסף | "להיטי זהב" • "משירי ארץ אהבתי – האוסף הראשון" • "החיטה צומחת שוב – האוסף השני" • "אדבר איתך" • Crazy Flower: A Collection‏ • Yiddish Songs • "תיכף אשוב" • "סיפור אינטימי" • "עץ הכוכבים" • "סיפור חיים – אנתולוגיית שירי משוררים" |  |
| אלבומי הופעה | "בתכנית יחיד – חלק א'" • "בתכנית יחיד – חלק ב'" • "חוה והגיטרה – הופעה חיה בצוותא" • "בהופעה חיה – מבחר שירים מתוך המופע "לונדון"" • "בהופעה" • "חוה שרה ושלומי מנגן – בהופעה (Live)" |  |
| מארזי תקליטורים | "האוסף" • "חוה אלברשטיין שרה לילדים" • "השנים הראשונות" |  |
| חוה אלברשטיין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1960 | "בא אלי נער" |  |
| שנות ה-1970 | "מירדף" • "עץ הכוכבים" • "משירי ארץ אהבתי" • "שחמט" • "אליעזר בן-יהודה" • "שבע" |  |
שנות ה-1980: 
שנות ה-1990: 
שנות ה-2000: 
שנות ה-2010: 
שנות ה-2020: 
| סינגלים אחרים | "נחל התנינים" • "נשים רוקדות" • "ליידי גודייבה" • "הנביא" • "שיר לאוהבים הנבונים" • "לא ידע איש מי היא" • "נפט" • "אמא אל תהיי עצובה" • "לו ידעת" • "ספינתנו" • "תרגיל בהתעוררות" • "אין לך זכות חנינה בעולם" |  |
| שירים | "רבנו תם" • "מקהלה עליזה" • "פרח הלילך" • "כנרת" • "פנס בודד" • "פרחי זהב" • "מה שיש לי לומר לך" • "ירושלים של זהב" • "מות הפרפר" • "חיוכים" • "כפל" • "בשביל אל הבריכות" • "רק על עצמי" • "בגני נטעתיך" • "עקרה" • "אני" • "זמר נוגה" • "אל ארצי" • "מתי" • "ספר שירי" • "שי" • "הבובה ימימה" • "ילדי איננו ילד עוד" • "אישה באבטיח" |  |
הלן מזוז

הלן מזוז (נולדה ב-1987) חברה במועצת העיר ומכהנת כמשנה לראש העיר רעננה. מחזיקת תיק מנהל קהילה וקליטת עלייה. הלן היא האישה החרדית הראשונה שנבחרה למועצה מקומית, ועשתה היסטוריה כאשר נכנסה למועצת העיר רעננה בבחירות המוניציפליות בפברואר 2024, במסגרת סיעת באמונה - סיעה ציונית דתית ומונתה למשנה לראש עירית רעננה.
ביוגרפיה

מזוז נולדה וגדלה בראשון לציון, בבית מסורתי.
היא שרתה בצה"ל בחיל הים ולאחר השירות הצבאי עברה לתל אביב שם פגשה את בעלה, עולה חדש מצרפת, שניהל אורח חיים חרדי.
מזוז בוגרת תואר ראשון בממשל ומשפט במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט.
ב-2007, בעקבות אירועי ההתנתקות שנתיים קודם, הצטרפה למפלגת הליכוד והפכה לפעילת שטח בקרב הקהילה הצרפתית.
ב-2015 הקימה מזוז את הפורום הצרפתי בליכוד. בהמשך, בכנסת העשרים הקימה את השדולה למען עולי צרפת בכנסת והייתה שותפה לקידום חקיקה למען העולים. בין היתר הכרה בתארים אקדמאיים, הכרה ברישיונות נהיגה וקידום תוכניות מול משרדי הממשלה השונים. הייתה חברת ועדת הבחירות המרכזית לכנסת לכנסת העשרים וארבע מטעם הליכוד. מכהנת כחברת ציר בקונגרס הציוני העולמי.
מזוז ניהלה את קמפיין הבחירות לקהילה הצרפתית בישראל במספר מערכות בחירות שונות עבור מפלגת הליכוד.
ב-2024 רצה לבחירות המקומיות למועצת העיר רעננה מטעם סיעת "באמונה הסיעה הדתית המאוחדת". מזוז נתמכה על ידי קבוצת פעילות חרדיות שפעלו להריץ מועמדות חרדיות למועצות ברחבי הארץ באותה מערכת בחירות. מתוך 14 מועמדות חרדיות ברחבי הארץ היא המועמדת היחידה שנבחרה לכהן במועצת העיר, ובכך הפכה לחברת המועצה החרדית הראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל.
פעילות התנדבותית

כנערה התנדבה בעמותה נגד אלימות.
בגיל 22 הקימה פורום בשם "אהבת חינם", שנועד לגשר בין חרדים לחילונים באמצעות שיח.
התנדבה בפעילות "שמים סוף לסמים ולאלימות".
בעקבות אירועי 7 באוקטובר ומלחמת "חרבות ברזל" הקימה את חמ"ל ההסברה ברעננה שפעל בשיתוף פעולה עם משרד ההסברה הלאומי.
חיים אישיים

מזוז נשואה לג'וליאן, עולה מצרפת, והיא אם לשמונה ילדים. חיה ברעננה. ילדיה לומדים במוסדות חינוך חרדיים ברעננה.
הערות שוליים

1 2 3 4  ארז הראל‏, "אם יש תקרת זכוכית - צריך לפרוץ אותה": החרדית שנבחרה למועצת העיר רעננה, באתר וואלה, 28 בפברואר 2024
1 2 3 4 5 6 7 8  תחיה ברק, החרדית הראשונה שנבחרה למועצה ברשות מקומית: "לא ידעתי שאני עושה היסטוריה", באתר ynet, 18 במרץ 2024
↑  רועי אזולאי, הלן מזוז מונתה היום למשנה לראש עיריית רעננה, באתר ליכודניק, ‏16.05.2024
↑  אגף קשרי חוץ בליכוד מחזק את הזירה הצרפתית, באתר ליכודניק, ‏25 בדצמבר 2020
↑  הרכב ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-24, באתר הבחירות לכנסת העשרים וארבע
↑  הכירו את הלן מזוז מספר 2 ברשימה הדתית המאוחדת – סיעת באמונה רעננה
1 2  הדר גלברג, הלן מזוז בציוץ של נבחרות, באתר X, ‏22 בפברואר, 2024
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הלן מזוז".
איאן סטיוארט (מתמטיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1945 (בן 79) קנט, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  תורת הקטסטרופות, מדע פופולרי, מדע בדיוני, אלגברת לי, מתמטיקה, ספרות מדע בדיוני 
 מקום לימודים:  קולג' צ'רצ'יל  אוניברסיטת ווריק  The Harvey Grammar School 
 מנחה לדוקטורט:  בריאן הארטלי 
 מוסדות:  אוניברסיטת ווריק  גרשאם קולג' 
 תלמידי דוקטורט:  Gabriela Gomes, Ian Melbourne, ג'רמי גריי, Andrea M. Mumford, Peter J. McInerney, Peter Howard Mason, Miriam Garcia Manoel, Martyn Parker, David Andrew Wood, Paolo Sousa, G. Keith Still, Martin Heinrich Peters, Sofia Castro Gothen, Angela Maria Sitta, Elvina Rosas, Andrew S. Hill, Toby Elmhirst, Falih Amran Mohammed Aldosray, S. George Brazier, Isabel Salgado Labouriau, Peter Ashwin, Hermann Haaf, Ralph K Amayo, Anthony Graham Brown, M. Esmeralda Sousa-Dias, Jorge Sebastiao de Lemos Carlos Carvalhão Buescu, Ana Paula da Silva Dias, Costa Andrew Christodoulou, John William Aldis 
 פרסים והוקרה:  Christopher Zeeman Medal for Communication of Mathematics (2008)  פרס פיאנו (2006)  Forder Lectureship (1997)  פרס מייקל פאראדיי (1995) 
 
איאן ניקולס סטיוארט (באנגלית: Ian Nicholas Stewart;‏ נולד ב-24 בספטמבר 1945) הוא מתמטיקאי בריטי, פרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטת ווריק. נודע בתרומתו לתורת הקטסטרופות וככותב של ספרי מדע פופולרי ומדע בדיוני.
ביוגרפיה

איאן סטיוארט נולד בקנט, אנגליה. מורהו למתמטיקה בבית הספר התיכון עמד על כישרונו המתמטי, וטיפל בקבלתו לאוניברסיטת קיימברידג', שבה קיבל סטיוארט תואר ראשון במתמטיקה. הוא המשיך לדוקטורט באוניברסיטת ווריק, שבה קיבל תואר דוקטור בשנת 1969, הצטרף לסגל האקדמי שלה, ובה הוא מכהן כפרופסור למתמטיקה. בסוף שנות ה-60 ערך את כתב העת המתמטי של האוניברסיטה, "Manifold". במשך שנים אחדות כתב טור בשם "שעשועים מתמטיים" בירחון "סיינטיפיק אמריקן".
היה פרופסור אורח באוניברסיטאות בגרמניה, בניו זילנד ובארצות הברית.
בשנת 1995 הוענקה לו מדליית מייקל פאראדיי ובשנת 1997 נשא את הרצאות חג המולד של המכון המלכותי. בשנת 2001 נבחר לעמית של החברה המלכותית.
יחד עם ג'ק כהן וטרי פראצ'ט חיבר שלושה ספרי מדע פופולרי המבוססים על "עולם הדיסק" של פראצ'ט. בשנת 1999, בטקס שבו קיבל פראצ'ט תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ווריק, מינה פראצ'ט את כהן וסטיוארט ל"קוסמי כבוד של האוניברסיטה הנעלמת".
סטיוארט פרסם יותר מ-140 מאמרים מדעיים, בהם סדרה של מאמרים רבי השפעה ביחד עם ג'יימס קולינס מאוניברסיטת בוסטון.
פרסם כשלושים ספרי מדע פופולרי, מרביתם עוסקים במתמטיקה, שני ספרי מדע בדיוני וארבעה ספרי לימוד במתמטיקה. אחדים מספריו תורגמו לעברית:
המספרים של הטבע - המציאות הלא מציאותית של המתמטיקה (1999). תרגמה: תמר עמית, בהוצאת הד ארצי
סימטריה נוראה - האם אלוהים הוא גאומטריקן? (2001, יחד עם מרטין גולוביצקי)
תיבת האוצרות המתמטיים של פרופסור סטיוארט (2012)
לאלף את האינסוף - סיפורה של המתמטיקה (2012), תרגום: נצה מובשוביץ-הדר, בהוצאת ידיעות אחרונות
מטמון האוצרות המתמטיים של פרופסור סטיוארט, כנרת, זמורה-ביתן (2016)
בשנת 1970 נישא לאווריל, אותה הכיר במסיבה בעת שלמדה להיות אחות, ולהם שני בנים.
הערות שוליים

↑  Interview with Ian Stewart on the Science of Discworld series
↑  Terry Pratchett Receives Honorary Degree from University of Warwick, University of Warwick
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462862605171  PLWABN: 9810705469105606  BIBSYS: 7063192  BNE: XX982761  BnF: cb12040641h (data)  CANTIC: a10296906  CiNii: DA00125822  dblp: 00/5352  GND: 124091598  ICCU: UFIV033040  ISNI: 0000 0001 0801 021X  LCCN: n50023086  LNB: 000068238  MGP: 29339  NDL: 00457718  NKC: skuk0005412  NLA: 36532646  NLG: 180392  NLK: KAC200803383  NSK: 000013147  NTA: 069205590  ORCID: 0000-0002-3759-0142  RERO: 02-A003864627  SELIBR: 334261  SUDOC: 028604288  VIAF: 64096103   WorldCat (עם VIAF): 64096103
צבי סבר

| --- | --- |

 לידה:  5 באוקטובר 1951 (בן 73) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  זואולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 מנחה לדוקטורט:  היינריך מנדלסון
 מוסדות:  אוניברסיטת אינדיאנפוליס 
 מספר צאצאים:  3 
 
צבי סבר (נולד ב-5 באוקטובר 1951) הוא זואולוג וחוקר בתחום האקולוגיה ההתנהגותית, בעיקר את הקשר שבין התנהגות החיה לבין תנאי הסביבה. בעל דוקטורט בזואולוגיה מאוניברסיטת תל אביב. סבר היה פרופסור חבר במחלקה לביולוגיה באוניברסיטת אינדיאנפוליס, אינדיאנה, שבארצות הברית, בשנים 2003–2012.