מכתב 5000
תגובות > תגובת התקשורת

ברוב התקשורת הרוסית והזרה, הגשת הערעור על מכתב 5000 מוצגת כפעולה אנטישמית. עם זאת, אף אמצעי תקשורת לא פרסם את טקסט המכתב עצמו. גרסאות שונות למקור המכתב הועלו כ"פרובוקציות" של ה-CIA או ה-FSB, "שהופנו נגד הנשיא פוטין." אתר הוצאת "הרעיון הרוסי", שעורכו הראשי הוא מיכאיל נזרוב, יוזם המכתב, אסף מבחר מהדעות המגוונות ביותר לגבי מכתב זה.
עיתון איזבסטיה, בהעירו על החלטת משרד התובע בסנקט פטרבורג בתביעות הקשורות למכתב זה, כתב: "המכתב השערורייתי לפרקליטות הרוסית הקורא לאסור על פעילויות של ארגונים יהודיים אינו יכול להיחשב אנטישמי. למסקנה זו הגיע משרד התובע של סנקט פטרבורג." הנוסח של מסמכי משרד התובע אינו מופיע בחומר של איזווסטיה. איזווסטיה הצליחה לגלות שמשרד התובע כלל מומחים ליחסים בין-אתניים בעבודה בנושא זה. אחת מהן, ולנטינה אוזונובה, חוקרת בכירה במוזיאון לאתנוגרפיה ואנתרופולוגיה של האקדמיה הרוסית למדעים, אישרה בפני איזווסטיה כי היא רואה סימנים של הסתה לשנאה אתנית בפרסומי העיתונים הרוסים האורתודוקסיים ועיתוני רוסיה. ולנטינה אוזונובה לא הצליחה למסור פרטים מכיוון שלדבריה, "התיק עדיין לא הסתיים" ואין לה שום זכות למסור מידע עליו. לטענת אוזונובה, משרד התובע ראה בפרסומים סימנים לפשע תחת סעיף 282 לחוק הפלילי.
מספר מקורות, ובמיוחד מרכז המידע האזורי הסיבירי Babr.ru, "נובאיה גאזטה" ומתאמת סיעת המפלגה הקומוניסטית בדומה, ליודמילה אלכסייבה הודו כי החלטת התובע הכללי דווקא מוכיחה כי המכתב כשלעצמו אינו מהווה אנטישמיות כפי שטענה התקשורת. עם זאת, החלטת משרד התובע אינה אומרת דבר על נוכחות או היעדר אנטישמיות במכתב.
יאיר שלג כתב בעיתון הארץ כי "אין ספק שבהלכה היהודית, בוודאי זו המבוטאת בתלמוד, יש יחס שונה ליהודים ולא-יהודים. הדבר בולט בספר "משנה תורה" של הרמב"ם... הספרות הקבלית, וזו של ההוגים שהושפעו ממנה, מלאה באבחנות מהותיות בין יהודים לגויים." "דווקא ה"שולחן ערוך", כותב שלג, "נחשב "נקי" יחסית מביטויים ופסיקות מסוג זה." שלג גם מצטט את פרופסור ישראל יעקב יובל, שאמר כי "זו הפעם הראשונה שאני נתקל בפולמוס כנגד ה'שולחן ערוך'". שלג מסכם כי "את הדיון על דמותה של התאולוגיה וההלכה היהודית יכולים היהודים לנהל ללא התערבותו של התובע הכללי ברוסיה; מולו ראוי שיגיבו כאילו מדובר בחזרתו של איום אנטישמי מהסוג האפל ביותר."
המהדורה הגרמנית של Netzeitung ציטטה את חבר הכנסת מהמפלגה השמאלנית-ליברלית, "הבחירה הדמוקרטית" רומן ברונפמן, לפיה חקירה זו היא תגובה להתחזקותה המהירה מאוד של הקהילה היהודית ברוסיה, כמו גם להשפעה הרבה של הרב הראשי ברל לזר ופעילותה של תנועת חב"ד. ברונפמן מאמין ש:"רוסים רבים ככל הנראה לא יכולים לקבל את הפלורליזם שהוקם לאחרונה." לדבריו, כמו נוצרים או מוסלמים, גם טקסטים דתיים יהודיים מכילים כמה מושגים גזעניים, אך תאולוגים, ולא אוכפי החוק צריכים לעסוק בהם. ניתן להעריך את כל זה יחד, להערכתו, כחזרה לרוסיה של האנטישמיות. אך עם זאת, "למרות החקירה המדאיגה שהחלה, האנטישמיות הכללית ברוסיה אינה הולכת וגוברת, כפי שמדווחים חלק מהתקשורת." בפרסום עצמו רואים באירועים אלה דמיון ל"תקופה הסטליניסטית", כתב עיתון שהשווה את המכתב עם הזיוף האנטישמי הידוע, הפרוטוקולים של זקני ציון.
במספר פרסומים מוזכרת חקירת משרד התובע, אך לא נכתב נוסח ההחלטה של משרד התובע.
במערכת "The New York Sun" נמתחה ביקורת קשה על התובע הכללי הרוסי ולדימיר אוסטינוב וחמש מאות חתימות על המכתב, וכן העלו טענות כלפי ממשלת רוסיה, "שלא נקטה צעדים דחופים להורדת אוסטינוב מתפקידו". ב"בולטימור סאן" כתבו על אנטישמיות גוברת ברוסיה ובפוליטיקה הרוסית.
ביקורת כלפי המכתב נמתחה גם על ידי מספר פרסומים בבריטניה. מגזין "האקונומיסט" השווה את טקסט המכתב עם "מודל התעמולה האנטישמית" - הפרוטוקולים של זקני ציון. ה-BBC והדיילי טלגרף מקשרים את המכתב עם מדיניות האנטישמיות הממלכתית ברוסיה, לטענתם.