stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי לסוטו–קניה
משימות דיפלומטיות

ראש ממשלת לסוטו טום טבאנה טען כי בעבר הייתה משימה דיפלומטית בניירובי, ודיבר על כך ששתי המדינות הקימו מחדש משלחות במסרו ובניירובי.
סטפני (אונייה)

| --- | --- |
האונייה סטפני בשמה הקודם MAIN  בשנת 1974.
האונייה סטפני בשמה הקודם MAIN  בשנת 1974.
 תיאור כללי
 סימן זיהוי:  IMO 5217658
 סוג אונייה:  אוניית משא
 צי:  קפריסין
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  MAN GHH DOCK & SCHIFFBAU דואיסבורג גרמניה
 תקופת הפעילות:  1955–1983 (כ־28 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  433 טון
 אורך:  56 מ'
 רוחב:  8 מ'
 נתונים טכניים
 מספר תרנים:  2
סטפני הייתה אוניית סוחר קפריסאית שהובילה מחבלים פלסטינים לפיגוע בישראל ונלכדה על ידי סטי"ל של חיל הים הישראלי ממערב לראש הנקרה ב-28 במרץ 1979.
פרטי האירוע

האונייה יצאה ב-25 במרץ 1979 מנמל טריפולי שבלבנון כשהיא מובילה מטען מלט. שישה מחבלים יצאו בסירות גומי מטריפולי ומנהר אל-בארד ועלו על "סטפני" בלב ים. עקב תקלה במנוע הפליגה האונייה לקפריסין, ולאחר תיקון התקלה יצאה מלימסול לכיוון פורט סעיד.
בעקבות התרעות שהתקבלו בחיל הים הוגברו סיורי הבט"ש, וב-28 במרץ 1979 בלילה גילה הסטי"ל אח"י אילת, בפיקודו של סרן אודי דביר, את "סטפני", כ-50 מייל ממערב לראש הנקרה, והחל במעקב מרוחק אחריה. בשעות הבוקר, כאשר "סטפני" הגיעה למרחק של 60 מייל מחיפה, התקרבה אח"י אילת אליה לשם זיהויה.
לפי דרישת מפקד הסטי"ל הסיר רב החובל של "סטפני" כיסוי ברזנט שהיה על הסיפון, ומתחתיו התגלתה ספינת גומי עם מנוע. רב החובל טען שאחד מאנשי הצוות רכש את הסירה. מפקד הסטי"ל הורה לרב החובל לרכז את כל אנשי הצוות, שמונה במספר בקדמת הסיפון.
עם קבלת אישור להשתלט על האונייה בלב ים, עלה צוות של שבעה ימאים מהסטי"ל בפיקוד קצין הנשק עופר על האונייה. במהלך בדיקת אנשי הצוות הגיחו ממבנה בירכתיים חמישה מחבלים חמושים שהסגירו עצמם, ואחד מהם זוהה כמפקד החוליה.
חוליה של לוחמי שייטת 13 נשלחה במסוק לשם השלמת ההשתלטות על האונייה.
ממצאים

באונייה התגלו כמויות גדולות של אמצעי לחימה, ובהם רקטות נ.ט. מדגם M72 לאו, רקטות ומטול RPG-7, רובה M16 עם מטול רימונים M-203 ורובי קלשניקוב.
מפקד חוליית המחבלים הובל במסוק לחקירה בחוף. ויתר המחבלים הובלו באח"י אילת, לבסיס חיפה. האונייה הושטה על ידי צוותה והגיעה ולאחר חצות למפרץ חיפה.
מסקנות

התברר שהמחבלים תכננו פיגוע הרג המוני באחד מערי החוף של ישראל, עם שובו של ראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, מטקס החתימה על הסכם השלום בין ישראל למצרים, שנערך ב-26 במרץ בוושינגטון.
בעקבות לכידת האונייה, ובהתחשב בסיכונים השונים שבפעולה זו, קבע מפקד חיל הים, האלוף זאב אלמוג נהלים לעריכת השתלטות מסוג זה, ובהם הקביעה שבהשתלטות יעסקו לוחמי שייטת 13, המיומנים מכולם בפעולה זו.
גורלה

לאחר תפיסתה שימשה כאוניית מטרה לתרגול השתלטויות לשייטת 13, ומטרה לירי טילי גבריאל עבור ספינות הטילים. בשלהי שנת 1983, במהלך ירי אימון ניקב טיל גבריאל את התחתית והספינה טבעה לא הרחק מחופי הארץ.
לקריאה נוספת

זאב אלמוג, מפקד שייטת 13 - הפלגות חיי, כנרת, זמורה ביתן, 2014, עמ' 1074-1071.
הערות שוליים

↑  אודי ורטמן בעדכון שוטף
נשק ותחמושת שנמצאו באוניית המחבלים סטפני שנעצרה על ידי ספינות חיל הים, 29 מרץ 1979
יחסי ליכטנשטיין–רומניה

| יחסי ליכטנשטיין–רומניה |
| --- | --- |
ליכטנשטיין: רומניה


ליכטנשטיין: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
160: 238,391
אוכלוסייה
39,935: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
7,365: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
184,417: 18,485
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי ליכטנשטיין–רומניה הם יחסי החוץ בין ליכטנשטיין ורומניה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 בדצמבר 1997.
נציגויות דיפלומטיות

רומניה מיוצגת בליכטנשטיין באמצעות שגרירותה בברן, שווייץ, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בואדוז.
ליכטנשטיין לא מחזיקה משרד דיפלומטי ברומניה. הנציגות הדיפלומטית של ליכטנשטיין ברומניה מטופלת על ידי שגרירות שווייץ בבוקרשט. בנוגע לעניינים אירופיים, הנציגות הדיפלומטית של ליכטנשטיין ברומניה מטופלת על ידי משלחת ליכטנשטיין לאיחוד האירופי בבריסל, בלגיה.
סטפני, נסיכת בלגיה

סטפני קלוטילד לואיז הרמיני מארי שארלוט (Stéphanie Clotilde Louise Herminie Marie Charlotte‏; 21 במאי 1864 - 23 באוגוסט 1945) הייתה בתו של לאופולד השני, מלך הבלגים, ואשתו של רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה.
ביוגרפיה > ילדותה

סטפני נולדה ב-21 במאי 1864 בארמון המלכותי לייקין בבריסל שבבלגיה. אביה היה לאופולד, נסיך בלגיה בנו של לאופולד הראשון, מלך הבלגים. סבא רבא שלה מצד האב היה לואי פיליפ, מלך הצרפתים. אמה הייתה מריה הנרייטה, ארכידוכסית אוסטריה לבית הבסבורג, אשר הייתה נכדתו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ונינתו של קרלוס השלישי, מלך ספרד. ב-1865 הוכתר אביה כמלך הבלגים. אביה ואמה לא הסתדרו היטב, ואמה העבירה את מרבית זמנה בעיר ספא ליד הארדנים. לאופולד הזניח את סטפני ואחותה לואיז והתעניין בעיקר בבנו לאופולד, בעוד מריה הנרייטה התמקדה בבנותיה והעניקה להן חינוך מעולה.
ב-1869 מת אחיה לאופולד בגיל תשע. המוות הכניס את אביה להלם שממנו לא התאושש עוד. הוא התפייס עם אמה לזמן מה בניסיון ללדת בן זכר נוסף שיירש אותו, אולם התוצאה הייתה לידתה של בת נוספת, הנסיכה קלמנטין ב-1872. לאופולד איבד לחלוטין עניין במשפחתו, והשקיע את מרבית תשומת לבו בקונגו (אשר הייתה מושבה פרטית שלו) ובמספר פילגשים. ב-1895 אמה פרשה סופית מחצר המלוכה והתגוררה בעיר ספא למשך שארית חייה.
ביוגרפיה > נסיכת הכתר של אוסטריה

במרץ 1880 ביקר בבריסל רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה, בנם של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה והנסיכה סיסי. באותו זמן הופעל על רודולף לחץ כבד מצד הוריו להינשא ולהעמיד יורש, אולם תנאי הנישואים ההבסבורגיים קבעו שאשתו של יורש העצר צריכה להיות קתולית, ובת למשפחת אצולה אשר שולטת או שלטה בעבר על אזור באירופה. לאחר שרודולף נדחה על ידי כמה נסיכות ספרדיות ופורטוגזיות, לא נותרו לו הרבה אפשרויות. הוא פגש את סטפני, ומצא אותה מתאימה מבחינתו. ב-7 במרץ הוא ביקש את ידה והודיע על אירוסיהם. אביו היה מרוצה למדי, אולם אמו, סיסי, התאכזבה מכך שבנה, אשר היה בן לשתיים מהשושלות העתיקות ביותר באירופה (ויטלסבאך והבסבורג) בחר להינשא לבת למשפחת המלוכה הבלגית החדשה. יתרה מכך, כאשר סטפני נשלחה לווינה כדי ללמוד את נימוסי החצר, גילתה סיסי לתדהמתה שהיא רק בת 15, וכלל לא כשירה להינשא לבנה. לפיכך הוחלט לדחות את הנישואים, וסטפני המושפלת חזרה לבלגיה.
ב-10 במאי 1881, כמה שבועות לפני יום הולדתה ה-17, נישאה סטפני לנסיך הכתר בכנסיית אוגוסטינוס הקדוש בווינה. בחתונה נכחו בין היתר הנסיך אדוארד מבריטניה ווילהלם, נסיך פרוסיה. לרגל חתונתם, האסטרואיד 220 Stephania נקרא על שמה. השם ניתן על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה והאסטרואיד התגלה על ידי יוהאן פאליזה.
בחצר המלוכה האוסטרית פנו אליה בתואר "הוד מעלתה הקיסרית והמלכותית". הנישואים היו מוצלחים בתחילה, אולם עד מהרה התגלעו חיכוכים בין רודולף וסטפני. אמו של רודולף, הקיסרית סיסי, לא עזרה לשיפור יחסיהם כאשר זלזלה בסטפני במופגן. ב-1883 נולדה בתם היחידה אליזבת מריה, ארכידוכסית אוסטריה. עם לידתה, נפרדו בני הזוג, התאמצו להשיג אישור מהקיסר להתגרש, והחלו לנהל פרשיות אהבים. ב-1889 נמצא רודולף מת יחד עם פילגשו האחרונה מרי וטסרה, בנסיבות שנותרו לא ברורות לחלוטין עד ימינו.
ביוגרפיה > אחריתה

ב-22 במרץ 1900 נישאה סטפני בטירת מירמרה לרוזן ההונגרי אלמר לונלאיי דה נאגי לוניה. הנישואים הוגדרו כנישואים מורגנטיים, כיוון שדרגתו האצילית של אלמר הייתה נמוכה במידה ניכרת מזו של סטפני. עם זאת, ב-1917 העלה קרל הראשון, קיסר אוסטריה את אלמר לדרגת נסיך. הם התגוררו בטירתו של אלמר במערב הונגריה (כיום בסלובקיה). לא היו להם ילדים. ב-1935 היא רצתה לפרסם את זיכרונותיה, אולם הדבר עורר שערורייה באוסטריה, ולפיכך הם פורסמו מחוץ לאוסטריה תחת השם "Ich sollte Kaiserin werden" ("הייתי אמורה להיות קיסרית"). עם התקדמות הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה, נאלצו בני הזוג להימלט מטירתם. סטפני נפטרה בעיר פנונהלמה שבהונגריה ב-23 באוגוסט 1945 בגיל 81.
הערות שוליים

↑  Schmadel, Lutz D. (2007). Dictionary of Minor Planet Names – (220) Stephania. Springer Berlin Heidelberg. p. 35. ISBN 978-3-540-00238-3. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268292005171  PLWABN: 9810583802305606  BNE: XX5066610  BnF: cb12140652b (data)  GND: 118574221  ICCU: CUBV094132  ISNI: 0000 0001 2139 2435  LCCN: no98127585  NKC: ola2002159403  NTA: 137673442  RERO: 02-A012708496  SUDOC: 029871514  VcBA: 495/321590  VIAF: 33034978   WorldCat (עם VIAF): 33034978
יחסי לסוטו–צ'ילה

| יחסי לסוטו–צ'ילה |
| --- | --- |
לסוטו: צ'ילה


לסוטו: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
30,355: 756,102
אוכלוסייה
2,343,924: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,046: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
873: 16,956
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי לסוטו–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת לסוטו לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת לסוטו לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין לסוטו לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-25 באוגוסט 1998.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בלסוטו אינם זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן אלא לאשרה אלקטרונית (eVisa). לעומת זאת, אזרחי לסוטו שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת בלסוטו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה, על לסוטו הסמוכה.
לסוטו אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי לסוטו–מקסיקו

| יחסי לסוטו–מקסיקו |
| --- | --- |
לסוטו: מקסיקו


לסוטו: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
30,355: 1,964,375
אוכלוסייה
2,343,924: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,046: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
873: 13,642
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית

יחסי לסוטו–מקסיקו הם יחסי החוץ בין ממלכת לסוטו והמדינות המקסיקניות המאוחדות. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

לסוטו ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 בנובמבר 1975. הקשרים התפתחו בעיקר במסגרת פורומים רב-צדדיים.
בנובמבר 2010 שלחה ממשלת לסוטו משלחת בת 12 חברים להשתתף בכנס לשינוי האקלים של האו"ם בקנקון.
במאי 2013, נשיא המכון הלאומי, אנריקה יעקב רושה, ערך ביקור עבודה בלסוטו, כדי לקדם את מועמדותו של ד"ר הרמיניו בלאנקו עבור ההנהלה הכללית של ארגון הסחר העולמי, מלווה על ידי שגריר מקסיקו בדרום אפריקה, הקטור ואלצי. באותה הזדמנות הם נפגשו עם שר המסחר והתעשייה של לסוטו, טמקי טולו ושר העבודה הממונה על ענייני החוץ, לבזה מאלוי.
נציגויות דיפלומטיות

לסוטו מיוצגת במקסיקו באמצעות שגרירותה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית.
מקסיקו מיוצגת בלסוטו באמצעות שגרירותה בפרטוריה, דרום אפריקה.
יחסי לסוטו–צרפת

| יחסי לסוטו–צרפת |
| --- | --- |
לסוטו: צרפת


לסוטו: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
30,355: 643,801
אוכלוסייה
2,343,924: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,046: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
873: 45,527
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי לסוטו–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת לסוטו לבין הרפובליקה הצרפתית.
היסטוריה

היחסית בין לסוטו וצרפת החלו במשלחות המיסיונריות של צרפת לאזור בשנת 1820. בשנת 1868 ייעצו המיסיונרים הצרפתים למלך מושואשואה הראשון שממלכתו הייתה מאוימת על ידי האפריקאנרים ההולנדים לקרוא לממלכה המאוחדת להשתלט על לסוטו ולהפוך אותה לפרוטוקרט שלה. בכך, לסוטו עברה את המאה העשרים ללא שלטון אפרטהייד.
היחסים הפוליטיים של לסוטו עם צרפת הם יחסים מוגבלים יחסית. בניין האליאנס פרנסייז במסרו מאכלס שתי קונסוליות כבוד - הגרמנית והצרפתית. ללסוטו אין שגרירות או שגריר המיועד במיוחד לצרפת. היחסים בין שתי המדינות מתמקדים בעזרה ובתמיכה בארגונים בינלאומיים. צרפת תרמה ללסוטו מיליוני אירו דרך הקרן האירופית לפיתוח.
ב-11 בספטמבר 2007 ביקרה שרת שיתוף הפעולה והפרנקופוני ז'אן-מרי בוקל בלסוטו. ביקור זה היה הביקור הרשמי הצרפתי הראשון מאז שלסוטו קיבלה את עצמאותה והראשון ביחסים הבילטרליים.
נציגויות דיפלומטיות

צרפת אינה מיוצגת בלסוטו בדרג השגרירות. צרפת מיוצגת בלסוטו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה במסרו, בירת המדינה. השגרירות המייצגת של צרפת בלסוטו היא זו המצויה בפרטוריה, בירת דרום אפריקה.
לסוטו אינה מיוצגת בצרפת בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של לסוטו בצרפת נמצאת בברלין, בירת גרמניה.
סולתיים

| סולתיים |
| --- | --- |
 סולה לבנת בטן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: סולתיים
שם מדעי
 Sulidae ‏רייכנבאך, 1849

סולתיים (שם מדעי: Sulidae) היא משפחה של עופות ימיים בינוניים מסדרת הסולתאים החיים בקרבת האוקיינוסים וצוללים כדי לתפוס דגים וטרף דומה. לעיתים משייכים אותם לסדרה נפרדת מהשקנאים הנקראת סולתאים (Suliformes) יחד עם הפריגטות, הנחשונים והקורמורנים.
מאפיינים

אורכן של הסולות 60 - 85 ס"מ ומוטת כנפיהן 140 - 175 ס"מ. כנפיהן ארוכות ביותר ומכונסות לגוף במהלך צלילה כדי שלא ייפגעו. מקורן הארוך ונחיריהן נסתמים למים וכיס עור מתחת לצוואר סופג את הפגיעה במים. הן בדרך כלל צדות בחבורות. כמו רוב בני הסדרה, הסולות מאופיינות בקרום שחייה בין רגליהן והן מתהדרות בהם ובצבעיהם במהלך ריקודי החיזור המוזרים שלהם, שנתנו להן את הכינוי "עופות ליצן" או בספרדית "boobies".
הסולות מקננות במושבות צפופות בעיקר באיים מרוחקים בלב האוקיינוס, כמו גלאפגוס, ניו זילנד או אסנשן.
מיון

במשפחה ישנם שלושה סוגים ועשרה מינים.
סולת גנט (Morus )
סולה צפונית (Morus bassanus)
סולת הכף (Morus capensis)
סולה אוסטרלית (Morus serrator)
מין יחיד סולת אבוט (Papasula abbotti)
סולה (Sula )
סולת המסיכה (Sula dactylatra)
סולת נסקה (Sula granti)
סולה לבנת-בטן (Sula leucogaster)
סולה כחולת-רגל (Sula nebouxii)
סולה אדומת-רגל (Sula sula)
סולה פרואנית (Sula variegata)
סולתאים

| סולתאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
תת־מחלקה:: עופות בתראים
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחות
 Sulidae  Fregatidae  Phalacrocoracidae  Anhingidae  Plotopteridae - נכחדה
שם מדעי
 Suliformes ‏שרפ, 1849

סולתאים (שם מדעי: Suliformes) היא סדרה של עופות מים הקרובים לסדרת השקנאים (Pelecaniformes). חוקרים מהארגון International Ornithologists' Union, החליטו שסדרת השקנאים כוללת מספר משפחות בעלי שונות מסוימת משאר השקנאים ויש לשייכם לסדרה עצמאית. אך לא כל החוקרים קיבלו את החלוקה החדשה. בנוסף הם החליטו להפריד את משפחת הפתוניים (Phaethontidae) לסדרה עצמאית (Phaethontiformes).
מינים אלו חיים בקרבת המים ורובם מסוגלים לעוף ולצלול לתוך הימים או האגמים, למעט הפרגטות. הם בעלי מקור ארוך וחזק העוזר לתפוס את קורבנם. חלקם מתקהלים בקבוצות גדולות ולחלקם תצוגות ראווה מיוחדות בהם הם מושכים נקבות באמצעות ריקודים ומחוות.
המזון העיקרי שלהם הוא דגים שונים, אך גם מדו-חיים קטנים, ביצים והפריגטות יחטפו גם עופות ימיים קטנים יותר או צבי ים צעירים. בנוסף הפריגטות מציקות לעופות אחרות כדי לחטוף את שללם.
מיון

סדרה סולתאים (Suliformes)
משפחת נחשוניים (Anhingidae)
משפחת פרגטיים (Fregatidae)
משפחת קורמורניים (Phalacrocoracidae)
משפחת סולתיים (Sulidae)
משפחת Plotopteridae - נכחדה. בה הקופיפטריקס
גלריה

סולה צפונית
פרגטה הדורה
נחשון אמריקאי
קורמורן ג'אווה
סולת המסיכה

| סולת המסיכה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: סולתיים
סוג:: סולה
מין:: סולת המסיכה
שם מדעי
 Sula dactylatra ‏לסון, 1831
תחום תפוצה


Sula dactylatra
סולת המסיכה (שם מדעי: Sula dactylatra) היא עוף ים, ממשפחת הסולתיים, החיה בימים הטרופיים בכל האוקיינוס, למעט במזרח האוקיינוס האטלנטי. נצפתה בישראל פעם אחת בקיץ 2004. סולה זו דומה לסולת נסקה בצבעים וגם בטווח התפוצה, אך סולת נסקה בעלת פנים כתומים יותר. בעבר היא נחשבה לתת-מין של סולת המסיכה.
מאפיינים

סולה זו היא הגדולה בבני הסוג סולה ויכולה להגיע למשקל 1.2-2.35 ק"ג ולמוטת כנפיים של 137–165 ס"מ. צבעם לבן עם קצוות כנפיים שחורים ופנים צהובים עם עיניים גדולות כחולות. המקור גדול וחד וצבעו צהוב. אין הבדלים גדולים בין הזכר לנקבה.
הסולות חיות בימים טרופיים ומחפשות דגים קטנים ודינונים שמתקהלים סמוך לפני המים. הסולות צוללות לעבר טרפם מהשמיים במהירות.
הם מקננים באיים חוליים ומטילים שתי ביצים. ואולם ביצה אחת בוקעת לפני השנייה והאפרוח הבוגר מציק לקטן במקרים רבים ופוצע אותו קשה עד שהוא מת או שהוא דוחף אותו מהקן לעבר השמש החשופה ושם הוא מת או נטרף. המנהג האכזרי דואג שההורים יוכלו לספק מספיק מזון לצאצאים שיהיו חזקים.
הערות שוליים

↑  סולת המסיכה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ערד בן דוד, סולת המסיכה, באתר הצפרות הישראלי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548601405171
ירופאחה

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  6,635 מ' 
 מדינה:  פרו 
 מיקום:  מחוז אנקש, פרופרו
 רכס הרים:  רכס הוואיוואש 
 העפלה ראשונה:  1950
 קואורדינטות:  10°16′08″S 76°54′19″W﻿ / ﻿10.268889°S 76.905278°W﻿ / -10.268889; -76.905278
  (למפת פרו מוגדלת) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטירופאחה(למפת פרו רגילה) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטירופאחה
 
ירופאחה (בספרדית: Yerupajá) הוא הר קרחוני-עד שממוקם ברכס הרי הוואיוואש, במרכז פרו, אמריקה הדרומית. זוהי הפסגה הגבוהה ביותר ברכס ההרים; גובהה 6,634 מ', מה שהופך אותה לשנייה בגובהה בפרו אחרי פסגת וסקראן, שהיא הגבוהה ביותר באגן האמזונס. העלייה הראשונה לפסגתו של ירופאחה נעשתה בשנת 1950 על ידי ג'ים מקסוול ודייוויד הארה.
מקור השם

השם ירופאחה מגיע משפת קצ'ואה ופירושו "שחר לבן" (yuraq, לבן; pajaj, שחר).
גאוגרפיה ואקלים

ההר ממוקם על משולש הגבולות של המחוזות אנקאש, ואנוקו ולימה. פסגת ההר היא הפסגה השנייה בגובהה בפרו, ומהפסגות הגבוהות בעולם. קשה מאוד להגיע לפסגתו, בשל הקצוות והקירות הכמעט אנכיים שלו, מה שהיה הופך אותו לאידיאלי לתרגול של טיפוס הרים מקצועי, אילו לא היה בגובה כה רב. מעטים הגיעו לפסגתו עד כה.
האקלים על פסגת ההר הוא אקלים אלפיני. על הפסגה נמצאים קרחוני עד. השילוב של קיום משקעים רבים ושל קור עד תמידי, גורם לסופות שלג קשות. גובהו הרב מקשה על הנשימה אצל מטפסים שאינם מורגלים בכך.
בולטות והשקפות

במבט מרחוק, ירוחפה הוא ענק ביחס להרים המושלגים האחרים המרכיבים את רכס ההרים. צידו המזרחי הוא התלול ביותר. הקצוות המרשימים שלו נראים מכל רכסי הסביבה.
בצידו המערבי הוא מעוצב כגרזן שקצהו, שהוא הפסגה, דבר הנותן את הרושם כי הרקיע עובר דרכו וחצוי לשני חלקים של כחול אינסופי.
מטפסים בולטים

1950 - טיפוס על האגף הדרומי על ידי דייוויד הארה וג'יימס מקסוול.
1966 - טיפוס על הצד המערבי, מסלול לאורך 13 ימים על ידי לייף פטרסון (Leif Patterson) וחורחה פטרק (Jorge Peterek‏).
1968 - טיפוס מהצד הצפון מזרחי על ידי כריס ג'ונס ופול דיקס (הגיעו לפסגה, 30 ביולי), בתמיכת דין קאלדוול ורוג'ר הארט.
1979 - העלייה המקסיקנית הראשונה, על ידי נאבור קסטיו, אנטוניו קרמונה וויסנטה אינוחוסה.
הערות שוליים

↑  Cardich: "Los yacimientos de Lauricocha"
1 2  Graber, Michael (בדצמבר 1995), "Yerupaja - The West Face Direct", Climbing Magazine (93): 30, ISSN 0045-7159 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Jones, Chris (1969).  H. Adams Carter (ed.). "Yerupaja - The Amazon Face". American Alpine Journal 1969. Philadelphia, PA, USA: American Alpine Club. 16 (43): 271–274.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 237449383   WorldCat (עם VIAF): 237449383 
ירופאחה - הצד הדרומי של ההר. השיפוע הכמעט אנכי שלו הוא מרכיב עיקרי בקושי לטפס עליו.
יחסי טנזניה–קניה

| יחסי טנזניה–קניה |
| --- | --- |
טנזניה: קניה


טנזניה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
947,300: 580,367
אוכלוסייה
69,055,333: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
79,158: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,146: 1,895

יחסי טנזניה–קניה הם היחסים הבינלאומיים, הדו-צדדיים, המדיניים, הפוליטיים והשיתופיים המתנהלים בין הרפובליקה המאוחדת של טנזניה לבין רפובליקת קניה. טנזניה היא שותפה בולטת של קניה בתחומים רבים, בעיקרם סחר, ביטחון (צבאי), חינוך, חקלאות ואנרגיה.
טנזניה מחזיקה בנציבות גבוהה בניירובי, וקניה בדאר א-סלאם.
היסטוריה

הנציבויות הגבוהות הראשונות של קניה בטנזניה ולהפך נפתחו לאחר שקניה זכתה בעצמאות. עם זאת, לאחר התפרקות הקהילייה המזרח-אפריקנית בשנת 1977, שתי המדינות ניתקו את הקשר המדיני. התפרקות ה-EAC הראשונה, שהוקמה בשנת 1967 הובלה על ידי הבדלים אידאולוגיים בין טנזניה לקניה. כפי שהיה במלחמה הקרה, מדינות אפריקה עמדו בפני החלטות האם להפוך לסוציאליסטיות או קפיטליסטיות. מנהיג קניה, ג'ומו קניאטה, התכוון לדאוג שקניה לא תהפוך לסוציאליסטית אלא תצטרף לזרם הקפיטליסטי. טנזניה, לעומת זאת, דגלה באוג'אמה, מדיניות סוציאליסטית מרכז-אפריקאית.
טנזניה וקניה חידשו את הקשרים הדיפלומטיים בשנת 1983. באותה תקופה, גורמים רבים האטו את הרעיון של אוג'אמה בטנזניה וביניהם המלחמה עם אוגנדה ועוד גורמים חברתיים רבים אחרים.
ב-7 ביולי 2000, טנזניה וקניה יחד עם אוגנדה הקימו מחדש את הקהילייה המזרח-אפריקנית (EAC). ה-EAC תרמה רבות בשיפור הסחר והיחסים הכלליים בין שתי המדינות.
כיום שתי המדינות נהנות מיחסים בריאים. שתי המדינות מאוכלסות באוכלוסיות דוברות סוואהילי מהגדולות בעולם. סוואהילי היא השפה הרשמית והלאומית בשתי המדינות. קניה וטנזניה חולקות קווי דמיון תרבותיים רבים.
היסטוריה > ביקורים מדרג גבוה

לאורך ההיסטוריה ביקרו נשיאי טנזניה וקניה פעמים רבות במדינות זה של זה.
סחר וכלכלה

בספטמבר 2014 הייתה טנזניה יעד הייצוא הגדול ביותר של סחורות מקניה בתוך מזרח אפריקה. סך היצוא של קניה לטנזניה בשנת 2011 הוערך בכ-488 מיליון דולר אמריקאי לעומת 390 מיליון דולר בשנת 2010. הייבוא לקניה מטנזניה הוערך ב-185.4 מיליון דולר בשנת 2011, עלייה מ-126 מיליון דולר בשנת 2010. בשנים שבין 2007–2008 היצוא הטנזני לקניה גדל ב -17%.
סחר וכלכלה > השקעת חוץ ישירה

בשנת 2009 הוערכה ההשקעה הקנייתית ביותר משני מיליארד דולר אמריקני, שהפכה את קניה למשקיעת החוץ הישירה השנייה בגודלה בטנזניה.
סחר וכלכלה > תשתיות

טנזניה וקניה קשורות בכביש ורכבת. סכום כסף אדיר הוקצה לשדרוג ותחזוקה של התשתית המחברת בין שתי המדינות. באותה עת ערך הנשיא אוהורו קניאטה את אחד מביקוריו בטנזניה בדרך.
ראו גם

הקהילייה המזרח-אפריקנית (EAC)
יחסי אוגנדה–טנזניה
יחסי החוץ של טנזניה
יעד 5 לפיתוח בר קיימא

יעד השוויון המגדרי הוא היעד החמישי ביעדי האו"ם לפיתוח בר קיימא. מטרת היעד היא להנחיל שוויון בין המינים ולפעול למען העצמה נשית ולטובת שוויון מגדרי בנושאי בריאות, חינוך וביטחון. זהו צורך בסיסי בזכויות אדם לשם שמירה על עולם שוחר שלום ומקיים, ומכאן נובעת גם חשיבתו. היעד מכוון להעלאת חשיבותה של העצמה נשית ברחבי העולם ובתיקון עוולות העבר. כמו כן, הוא הוכר עוד בשנת 2000 במסגרת יעדי פיתוח המילניום (MDGs) בתור קידום שוויון מגדרי והעצמה נשית, ולכן היה טבעי שיקבל מעמד של כבוד ביעדי הפיתוח החדשים של האו"ם. בנוסף, במטרה לגשת בצורה טובה ונכונה יותר לאתגרים ולמקד ולגשר את פעילויות האו"ם לטובת שוויון מגדרי, הוקמה ועידת UN Women  בשנת 2010, הוועידה החדשה ביותר באו"ם.
נתונים כלליים

כשני שלישים מהמדינות באזורים מתפתחים הגיעו לשוויון בין המינים בחינוך יסודי.
במזרח אסיה, רק 74 בנות התחנכו בבית ספר יסודי עבור כל 100 בנים בשנת 1990. עד שנת 2012, היחס בין תלמידים לתלמידות היה שווה.
באפריקה הדרומית למדבר סהרה, אוקיאניה ומערב אסיה, בנות עדיין נתקלות במגבלות להתחנך בבית ספר יסודי ובבית ספר תיכוני.
נשים בצפון אפריקה מחזיקה בפחות מאחת מתוך חמש משרות במגזר שאינו חקלאי. כמות הנשים שמועסקות מחוץ למגזר החקלאות גדלה מ-35% בשנת 1990 ל-41% בשנת 2015.
ב-46 מדינות, נשים מהוות יותר מ-30% מהמושבים בלפחות בית אחד של הפרלמנט הלאומי.
מטרות היעד

מטרות היעד כפי שהוגדרו הן:
סיום כל סוגי האפליה כנגד נשים ובנות בכל מקום.
הפסקת אלימות כנגד נשים ובנות במרחבים הפרטי והציבורי, לרבות סחר בנשים, אלימות מינית וניצול.
מניעת כל המנהגים הפוגעניים, כמו חיתון ילדים, נישואים מוקדמים וכפויים וברית מילה נשית.
קביעת נורמות חוקיות לקידום שוויון מגדרי והאדרה נשית לכל אישה ובת בכל הרמות.
אימוץ השימוש בטכנולוגיה בדגש על שיתוף מידע ועל טכנולוגיה מקשרת כדי לקדם העצמה נשית.
קידום רפורמות שיתנו לנשים זכויות כלכליות, יאפשרו זכויות קניין לנשים וינגישו שירותים פיננסיים לנשים.
הבטחת גישה אוניברסלית לשירותי בריאות האישה ומעקב רפואי אחר לידה, בהתאם לאמנות האו"ם בנושא.
לאפשר שוויון הזדמנויות למנהיגות ושילוב נשים בתפקידי קבלת החלטות בפוליטיקה, במגזר העסקי ובמגזר הפרטי.
לזהות ולהעריך עבודות ניהול משק בית דרך שירותים ציבוריים ולקדם שוויון בתחזוקת הבית והמשפחה.
מדדים

על מנת להעריך את ההתקדמות לכיוון היעד, נבחרו מספר מדדים בהם ייעשה שימוש:
מדד אי השוויון המגדרי (Gender In equality Index - GII) הוא מדד לבחינת הפער המגדרי שהוצג לראשונה בשנת 2010 בהוצאה מיוחדת לכבוד יום השנה ה-20 לוועדת הפיתוח האנושי של ה-United Nations Development Programme. לפי ה-UNDP, מדד זה מורכב ומאחד בתוכו את האובדן הכלכלי במדינה עקב אי שוויון בין המינים. המדד משתמש בשלושה ממדים כדי לעשות זאת: פוריות, העצמה והשתתפות בשוק העבודה.
מדדים נוספים הם פער מגדרי בשכר בין גברים ונשים בשוק העבודה, חלקן של נשים בתפקידי ניהול ובמועצות מנהלים של תאגידים לאומיים ושל תאגידים רב-לאומיים בכלל המגזרים, אחוז הנשים אשר אינן מייצרות הכנסה משלהן, שיעור הלידות בגיל ההתבגרות, אחוז הצעירים אשר מקבלים חינוך מיני מקיף ושכיחות הנשים שחוו אלימות פיזית בשנים עשר החודשים האחרונים.
מימון ותקציב

היקף ההשקעות הכספיות למימוש היעד עמד על 28 מיליארד בשנת 2013, כאשר סך ההשקעות הכספיות למימוש כל יעדי הפיתוח הבר קיימא היה 1.4 טריליון דולר לאותה השנה. גידול בהשקעת ארגוני נשים הוא משמעותי להשגת יעדי הפיתוח של שוויון מגדרי, ובכך לאפשר יותר זכויות לנשים. השקעה זו מהווה חלק אינטגרלי בתמיכה בצמיחה כלכלית מתמשכת שתביא לפיתוח ושגשוג בעולם בכלל. לכן ארגונים אלו משחקים תפקיד מרכזי בשינוי ובתמיכת השוויון המגדרי. הארגונים סבורים כי מימון יעיל לקידום זכויות הנשים דורש תקצוב דו-שנתי זמין וגמיש בהתאם לדרישות המשתנות.