stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיחות צילום אמריקאיות בסיני 1970
רקע

בתקופת מלחמת ההתשה הייתה ארצות הברית ספקית הנשק העיקרית והפכה בהדרגה לבת ברית לישראל.
לאחר ההסלמה בקרבות וריבוי ההתנגשויות בין צה"ל לחיל המשלוח הסובייטי שהוצב על אדמת מצרים יזמה וסייעה ארצות הברית לחתימה על הסכם הפסקת אש לסיום המלחמה. במהלך המגעים וניסיונות הגישור עלה החשש בישראל שהמצרים יפרו את ההסכם ויקדמו אמצעי לחימה אל תוך רצועת 50 הקילומטרים מהתעלה שאותם התחייבו שלא לעבות בכוחות צבא. לנוכח החשש מהפרות ההסכם הודיעה ארצות הברית כי בכוונתה לבצע גיחות צילום משני צידי התעלה בשטח ישראל ומצרים לאחר הפסקת האש. המשבר הפוליטי סביב הסכמי הפסקת האש שהביאו לפירוק ממשלת הליכוד הלאומי שקמה ערב מלחמת ששת הימים, והמחלוקת העמוקה בין מרכיבי הממשלה שהשתייכו כולם ל'מפלגת העבודה', עמדו ברקע העובדה שבמשרד הביטחון התקבלה החלטה על דעת שר הביטחון בלבד, להודיע לאמריקנים על התנגדות ישראל לגיחות צילום של החזית. על פי עדותו של יצחק רבין, שהיה אז שגריר ישראל בארצות הברית, "נספח צה"ל בארצות הברית, אלי זעירא, קיבל מברק מגורם בכיר מאוד במערכת הביטחון של ישראל [בו] נצטווה להודיע לאמריקנים, כי ישראל מתנגדת לצילום מצב הפתיחה במועד הקבוע להפסקת-האש [...ו]שישראל תיירט את המטוסים האמריקניים אם ינסו לבצע את צילומיהם". רבין הגדיר מהלך זה "בלשון זהירה, לא כפי שצריך ולא כפי שאפשר היה לנהל. היה ברור כי יהיה קושי אובייקטיבי לקבוע אם המצרים יפרו את הפסקת האש". בהמשך הדברים הסביר רבין את ההחלטה המשונה הזו כנובעת "מהמבוכה וחוסר האונים שנשתררו בישראל".
הגיחות

ארצות הברית החליטה לבצע גיחות צילום על אף התנגדות ישראל וללא תאום עמה, אך רק לאחר כניסת הפסקת האש לתוקף. ב-9 באוגוסט 1970 יומיים לאחר חתימת הסכם הפסקת האש בין ישראל למצרים בוצעה גיחת הצילום הראשונה של מטוס הריגול U-2 אמריקאי מעל מערב סיני. המטוס יצא מבסיס חיל האוויר הבריטי בקפריסין לעבר מפרץ סואץ בגובה רב של 70,000 רגל והמשיך לכוון נחל ים. המטוס זוהה על ידי מערך הבקרה הישראלי. בתגובה הזניק חיל האוויר זוג מטוס פנטום מטייסת 201. מטוסי הפנטום נסקו במהירות והתמקמו מאחורי המטוס האמריקני והצליחו להגיע לעמדת שיגור טיל עליו. אולם לא ניתנה לטייס פקודת ירי.
גיחה שנייה נערכה יומיים לאחר מכן ב-11 באוגוסט המטוס טס הפעם בגובה רב עוד יותר - 75,000 רגל מעל סיני ומצרים. שוב הזניק חיל האוויר זוג מטוסי פנטום שהצליחו להגיע לעמדת ירי טיל אולם שוב לא ניתנה פקודת ירי.
ב-29 באוגוסט בוצעה גיחת הצילום השלישית והאחרונה. הפעם המריא המטוס מבסיס נאט"ו בטורקיה וטס בגובה רב מעל תעלת סואץ.
ממצאי הגיחות ותוצאות

הגיחות הביאו למתיחות רבה בין ישראל לארצות הברית.
הצילומים שהופקו מהגיחות האמריקאיות הוכיחו כי מצרים הפרה באופן ברור את הסכם הפסקת האש.
לקריאה נוספת

דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה, הוצאת באוויר - פרסומי תעופה, כרך ב' עמ' 1118 - 1120
הערות שוליים

↑  בנקו אדר, מפלגה אחת - שתי דרכים, תל אביב 2004; אבירם ברקאי, משק כנפי הטעות, המרכז למורשת המודיעין
↑  יצחק רבין, פנקס שירות - כרך א', תל אביב 1979, עמ' 300
Love On

"Love On" הוא שיר של הזמרת-יוצרת סלינה גומז. הסינגל יצא לאור ב-23 בפברואר 2024 על ידי אינטרסקופ רקורדס.
רקע

הזמרת-יוצרת סלינה גומז הוציאה לאור את הסינגל "Single Soon" ב-25 באוגוסט 2023. ארבעה חודשים לאחר מכן, ב-7 בדצמבר חשפה גומז שאלבום האולפן הבא שלה עתיד לצאת לאור במהלך פברואר 2024. בינואר 2024, הודיעה גומז שזהו יהיה האלבום האחרון שלה. ב-14 בפברואר, פרסמה גומז קישור ובו מנעול בצורת לב וקוד גישתו "222"; רמז לתאריך שחרורו של הסינגל. למחרת, היא הכריזה על "Love On" ברשתות החברתיות.
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט (ים) | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל עולם | 23 בפברואר 2024 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מדיה | אינטרסקופ |  |
| איטליה | 23 בפברואר 2024 | איירפליי | יוניברסל |  |
הערות שוליים

↑  Chiu, Melody (25 באוגוסט 2023). "Selena Gomez Celebrates Flying Solo on Empowering New Dance Track "Single Soon"". People. נבדק ב-15 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McIntyre, Hugh (7 בדצמבר 2023). "Selena Gomez Casually Announces A New Album". Forbes. נבדק ב-15 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bailey, Alyssa (2 בינואר 2024). "Selena Gomez Reveals She May Retire From Music After Her Next Album". Elle. נבדק ב-15 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סלינה גומז: "אני לא רוצה לעשות מוזיקה יותר, אולי עוד אלבום אחד", באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2024
↑  Gonzalez, Rebekah (14 בפברואר 2024). "Selena Gomez Teases New Song As Fans Await New Album". WLTW. נבדק ב-15 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  @selenagomez. "Wait 'til I turn my love on. Pre-save my new song "Love On" out 2.22" (Tweet). נבדק ב-15 בפברואר 2024 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dailey, Hannah (22 בפברואר 2024). "Selena Gomez Turns Her 'Love On' for New Song & Video: Stream It Now". Billboard. נבדק ב-23 בפברואר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Vitali, Giacomo (23 בפברואר 2024). "Selena Gomez - Love On (Radio Date: 23-02-2024)". EarOne (באיטלקית). נבדק ב-23 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
| סלינה גומז |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים • וידאוגרפיה • סיבובי הופעות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים • וידאוגרפיה • סיבובי הופעות |  |
| אלבומי אולפן | Stars Dance • Revival • Rare • I Said I Love You First |  |
| אלבומי אוסף | For You |  |
| מיני-אלבומים | Another Cinderella Story EP • Selena × Votes • Revelación |  |
| סינגלים | "Tell Me Something I Don't Know" • "Magic" • "Send It On" • "Come & Get It" • "Slow Down" • "The Heart Wants What It Wants" • "Good for You" • "Same Old Love" • "Hands to Myself" • "Kill Em with Kindness" • "It Ain't Me" • "Bad Liar" • "Fetish" • "Wolves" • "Back to You" • "I Can't Get Enough" • "Lose You to Love Me" • "Look at Her Now" • "Rare" • "Boyfriend" • "Past Life" • "Ice Cream" • "De Una Vez" • "Baila Conmigo" • "Selfish Love" • "999" • "Let Somebody Go" • "Calm Down" • "My Mind & Me" • "Single Soon" • "Love On" |  |
| שיתופי פעולה | "Whoa Oh! (Remix)" • "I Want You to Know" • "We Don't Talk Anymore" • "Hands" • "Trust Nobody" • "Taki Taki" • "Anxiety" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Shake It Up" • "Me & the Rhythm" • "Feel Me" |  |
| שירים אחרים | "Birthday" • "Stars Dance" • "Like a Champion" • "Forget Forever" • "Revival" • "Sober" • "Me & My Girls" • "Only You" • "Dance Again" • "Vulnerable" • "People You Know" • "She" |  |
| סיבובי הופעות | Stars Dance Tour • Revival Tour |  |
| ערכים קשורים | המכשפים מווייברלי פלייס • סלינה גומז & הסצנה • רק רוצחים בבניין • Selena + Chef •‏ Selena Gomez: My Mind & Me |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f2ec9776-0a65-4962-a8a5-24e6852370fc
ארון קרח

ארון קרח עם פתח עליון להכנסת הקרח (בארכיון רעננה)
ארון קרח עם פתח צידי להכנסת הקרח וברז לניקוז הנוזלים. דרדזן סביבות 1900
ארגז קרח הוא מקרר קומפקטי לא מכני שהיה מכשיר מטבח נפוץ בתחילת המאה העשרים לקירור ושמירה על טריות המזון. לפני התפתחות המקררים החשמליים, קופסאות קרח כונו על ידי הציבור "מקררים". רק לאחר המצאת המקרר החשמלי המודרני נודעו המקררים הלא-חשמליים המוקדמים בשם קופסאות קרח. המונחים קופסת קרח ומקרר שימשו לסירוגין בפרסום כבר בשנת 1848.
עיצוב

ארגז הקרח הומצא על ידי חקלאי אמריקאי ובונה ארונות בשם תומאס מור בשנת 1802. מור השתמש בארגז הקרח כדי להעביר חמאה מביתו במחוז מונטגומרי במרילנד, לאזור המסחר בג'ורג'טאון שבוושינגטון, מה שאפשר לו למכור חמאה מוצקה במקום חמאה רכה ומומסת שמכרו שאר הרוכלים באותה תקופה. העיצוב הראשון שלו כלל גיגית אליפסה מעץ ארז כשבתוכה מכל פח שבו הונח הקרח, ועטוף בפרוות ארנב לצורך בידוד.
בהמשך יוצרו ארונות קירור בעלי דופן כפולה ומצופה מבפנים באבץ או בזכוכית, ובמקררים יוקרתיים יותר בחרסינה, כדי להקל על הניקוי. בדפנות הוכנס שיער, צמר, כותנה, מוץ (אנ'), דיאטומיט או צמר זכוכית ששימשו לבידוד. לעיתים נעשה שימוש גם בבידוד זול יותר, כלוחות עץ, שעם, נסורת, כבול, קש או אצות.
מקור הקור היה קרח, שהונח בתא מיוחד – בדרך כלל מרופד בפח או בלוח אבץ או זכוכית, להגנה מפני קורוזיה – עם פתח ניקוז למים המומסים. הקרח סודר מעל תא המקרר (בדגמים צפון אמריקאים גם לידו) כדי לגרום לאוויר החם העולה לשקוע שוב על ידי קירורו.
על מנת להבטיח צריכת קרח נמוכה, המים המומסים לא נשארו במגע עם הקרח, אלא התנקזו למגירה תחתית. כדי לאפשר זרימת אוויר טובה בארגז הקרח, הונחו מוצרי הקירור על סורגי עץ או רשת ברזל.
בטמפרטורת סביבה של 19 מעלות צלזיוס, מקרר בנפח של 222 ליטר ומכל קרח בקיבולת של 16 ק"ג הצליח לקרר את התכולה ל-6.9°, עם צריכה יומית של 6 ק"ג.
בעבר, בתיבת הקרח הוכנס קרח טבעי שנאסף במרתפי אחסון מתאימים, שנקראו מרתפי קרח, כדי שיהיו זמינים גם בעונה החמה. בחנויות מיוחדות נמכרו בלוקי קרח, וכן נעשו משלוחים לבית מספר פעמים בשבוע על ידי חברות משלוחים מיוחדות, שנקראו לעיתים קרובות "אנשי קרח", בדומה לשירותי אספקה אחרים כגון חלבנים ומוכרי עיתונים. במקררים נוחים במיוחד, שהיו נפוצים בצפון אמריקה, היו ממלאים את הקרח מקיר הבית החיצוני, מבלי צורך שספק הקרח יכנס לבית. בתל אביב במשנת 1946 היו 28 תחנות לממכר קרח, ו-44 מחלקי קרח.
את מי ההפשרה היה צריך לרוקן כל יום, בדרך כלל דרך ברז קטן שהותקן בתחתית ארון הקרח. בגרסאות פשוטות יותר, המים טפטפו לתוך קערה מתחת לארון, שהיה צריך לרוקן אותה ידנית.
היסטוריה

השימוש המתועד הראשון בטכנולוגיית קירור מתוארך לשנת 1775 לפנה"ס בעיר השומרית טרקה שם החל מלך האזור, זמרי-לים, בבניית בית קרח (אנ') משוכלל המצויד במערכת ניקוז מתוחכמת ובבריכות רדודות להקפאת מים בלילה. השימוש בקרח לקירור ושימור לא היה חדש באותה תקופה, בית הקרח היה מודל ראשוני לארון הקרח המודרני יותר. ארגז הקרח המסורתי במטבח מתוארך לתקופת קציר הקרח (אנ'), שהיה נפוץ מאמצע המאה ה-19 ועד להכנסת המקרר לשימוש ביתי בשנות ה-30 של המאה ה-20. רוב הקרח שנמכר בקמעונאות לצרכן נקצר בחורף מאזורים עמוסי שלג או אגמים קפואים, אוחסן בבתי קרח והופץ לצרכנים בתקופת הקיץ. בשנת 1827 הומצא חותך הקרח המסחרי, שהגדיל את הקלות והיעילות של קצירת קרח טבעי. המצאה זו הפחיתה את עלות השימוש בקרח, ובכך הפכה אותו לנפוץ יותר.
בשנות ה-40 של המאה ה-19, חברות שונות, כולל חברת "מקררי בולדווין" וחברת "מקררי רני", ומאוחר יותר גם חברת סירס, החלו לייצר קופסאות קרח ביתיות באופן מסחרי. בסקר שנערך בשנת 1907 על הוצאותיהם של תושבי העיר ניו יורק, נמצא כי 81% מהמשפחות שנסקרו החזיקו "מקררים" (ארגזי קרח) כשחלקם הקטן השתמש בגיגיות קרח. שווי התעשייה הזו בארצות הברית עלה מ-4.5 מיליון דולר ב-1889 ל-26 מיליון דולר ב-1919.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 החלו ליצר את המקרר המכני, המוכר לנו כיום בחברת פריג'ידר האמריקאית, והשם פריג'ידר שימש כשם גנרי בכל העולם משך שנים ארוכות לשמו של המקרר המכני, גם מה שיוצר בחברות אחרות.
ראו גם

מקרר
קירור
הערות שוליים

↑  בספר "תיאור הנוף של פריז" לונדון 1848
↑  המקרר של תומאס מור (באנגלית)
1 2  "לקסיקון של כל הטכנולוגיה" יצא לאור על ידי המהנדס אוטו לוגר (בגרמנית) בשנת 1894
↑  באנציקלופדיה של יוזף מאייר Meyers Konversations-Lexikon (בגרמנית)
↑  בית הקרח הראשון באמריקה? (באנגלית)
↑  40 אלף צרכני קרח בתל אביב, המשקיף, 10 ביוני 1946
1 2  ג'קסון, טום (2015). CHILLED: איך הקירור שינה את העולם, ואולי יעשה זאת שוב. ניו יורק: בלומסברי. עמ' 15–16. ISBN 9781472911438
↑  Lydia Bjornlund. "איך המקרר שינה את ההיסטוריה". מינסוטה 2015, עמ' 23–25. ISBN 9781629697710
↑  ההיסטוריה של חיי היומיום איליין לנדאו, ניו יורק (2006) (באנגלית) ISBN 0-8225-3808-3
↑  רמת החיים בקרב משפחות פועלים בניו יורק מהמחבר Chapin, Robert Coit, ניו יורק 1909. עמ' 136 בספר (158 בדיגיטל)
↑  ראה לדוגמה יוסף כנען, הפריג'ידר של משפחת רחמים, דבר, 11 באוגוסט 1961
A. ארגז קרח נורווגי. הקרח הונח במגירה למעלה. 
B. ארגז קרח ויקטוריאני טיפוסי, מעץ אלון עם מדפי פח או אבץ ודלתות מבודדות. 
C. ארגז קרח מעץ אלון שהותקן בבתים אמידים.
איש קרח מוכר בלוקי קרח. ברלין 1957
איור של ארגז קרח ששימש בבתי קפה בפריז בסוף המאה ה-19. A. דלת חיצונית. B. דלת פנימית. C. פתח למים. D. פתח להכנסת קרח. E. מכסה שיש. F. ברז לניקוז מים
אחמד יאסר

אחמד יאסר אל-מוחמדי (בערבית: أحمد ياسر المحمدي; נולד ב-17 במאי 1994) הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת הבלם בא-ריאן.
קריירה

יאסר נולד בדוחה למשפחה ממוצא מצרי. אביו היה כדורגלן בעברו במצרים בשנות ה-70 של המאה ה-20. אחיו הם הכדורגלן חוסיין יאסר ומוחמד יאסר. יאסר התחנך באקדמיה לכדורגל של אספייר ובשנת 2011 הצטרף לקבוצת הכדורגל לח'וויא. ב-8 באפריל 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אל-ח'ריתייאת. ב-1 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות האסיאתית בהפסד 3-0 לאל-אהלי. ב-2 בינואר 2014 הושעה מכדורגל עד לסיום העונה.
בקיץ 2017 לח'וויא התאחדה עם "אל-ג'יש" לא-דוחייל וזמן קצר לאחר מכן הושאל לקולטורל לאונסה מהליגה הספרדית השנייה בכדורגל. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 4-4 נגד ריאל ואיאדוליד. שבוע לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד וסקה.
באוגוסט 2018 יאסר הושאל לוויסל קובה מליגת העל היפנית.
בקיץ 2021 חתם בא-ריאן.
מעצמה מעניקת חסות

מעצמה מעניקת חסות (ידוע גם ככוח מגן) היא מדינה ריבונית המייצגת מדינה ריבונית אחרת במדינה אשר אין לה בה ייצוג דיפלומטי. מקובל להשתמש באמצעי זה כאשר בין המדינה המיוצגת והמדינה שבה מתקיים הייצוג לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים. המעצמה המייצגת אחראית לדאוג לרכוש של המדינה המיוצגת ולאזרחיה במדינה המארחת. אם היחסים הדיפלומטיים ינותקו במקרה של מלחמה, המעצמה המייצגת תהיה אמונה על שלום שבויי המלחמה ותטפל באינטרסים של האזרחים.
מוסד המעצמה מעניקת החסות התקיים במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870 ועוגן באמנת ז'נבה בשנת 1929. סמכויות המעצמות מעניקות החסות מאושרות בכל ארבע האמנות מאז שנת 1949. בנוסף, הצלב האדום הבינלאומי רשאי למנות עצמו למעצמה מעניקת חסות על פי פרוטוקול I (משנת 1977). הנוהג של בחירת מעצמה מעניקת חסות בימי שלום הפך לפורמלי בשנת 1961 באמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים.
דיפלומטיה

מעצמה מעניקת חסות ממונה על ידי המדינה השולחת ועליה להיות מקובלת גם על המדינה המארחת, ולפיכך עליה לקיים יחסים דיפלומטיים עם שתי המדינות. בעתות מלחמה, האמנה מחייבת את המעצמה המייצגת להיות נייטרלית. האחריות וההסדרים הספציפיים מתקבלים בהסכמת המעצמה, המדינה המארחת והמדינה המיוצגת.
במקרה מורחב, על המעצמה לנהל את כל הנהלים הדיפלומטיים מטעם המדינה השולחת. הדבר הכרחי כאשר לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות, וסף העוינות כה גבוה עד כדי מצב בו אין כל נציג של המדינה השולחת במדינה המארחת. לדוגמה, נכון לשנת 2019, שוודיה מייצגת את ארצות הברית, קנדה ואוסטרליה בקוריאה הצפונית.
במקרים אחרים, שתי המדינות ניתקו ביניהן את היחסים הדיפלומטיים, אך בכל זאת מוכנות להחליף ביניהן כוח אדם באופן לא פורמלי. במקרה זה, המעצמה מעניקת החסות מתפקדת כמנגנון בשימוש המדינה המיוצגת. שגרירות המדינה המיוצגת מאוישת על ידי אנשיה שלה אך מכונה "אגף אינטרסים " (באנגלית: interests section). בין השנים 1991 ו-2015 אגף האינטרסים הקובני תפס את בניין השגרירות הקובנית הישנה בוושינגטון, אך רשמית הוא הוכרז כאגף של שגרירות שווייץ בארצות הברית. הדבר ניתן לשינוי, ובמקרים של יחסים מתוחים יותר מהרגיל, האגף מאויש על ידי נציגים מהמעצמה המייצגת. כך למשל במלחמת המפרץ הפכה פולין למעצמה המייצגת של ארצות הברית בשטחי עיראק. בראש אגף האינטרסים האמריקאי עמד אז דיפלומט פולני.
אין חובה ששתי המדינות תבחרנה במעצמה זהה לצורך ייצוגן אחת אצל השנייה, אם כי הדבר נוח יותר בתקשורת. כל מדינה רשאית למנות כל מעצמה שתבחר, ובתנאי שהיא תהיה מקובלת על שני הצדדים. כמו כן אין חובה כי רק מדינה אחת תייצג את המדינה השולחת. לדוגמה, במהלך מלחמת העולם השנייה מינתה יפן את ספרד, שוודיה ושווייץ להיות המעצמות המייצגות שלה בארצות הברית.
היסטוריה > במקור

על אף שמעצמות מעניקות חסות היו קיימות מאז המאה ה-16, מקובל לקבוע את תחילת קיומו של המוסד בשנת 1870 במהלך מלחמת פרוסיה–צרפת. במהלך המלחמה הוכרז על מצב חירום בכל המדינות הלוחמות, דבר שחייב גירוש דיפלומטים והצבת מגבלות על אזרחי האויב. על מנת להתגבר על קשיים אלו, שימשה ארצות הברית כנציגתה של הקונפדרציה הצפון-גרמנית וכן כמה מדינות גרמניות קטנות יותר, בעוד שווייץ שימשה כנציגתן של באדן, ממלכת בוואריה, ורוסיה ייצגה את וירטמברג. מצדה של צרפת, שימשה בריטניה כנציגתה.
פעולותיו הנמרצות של שגריר ארצות הברית בצרפת באותה עת, אליהו ב. וושברן קבעו תקדים וייסדו את רעיון המעצמה מעניקת החסות בעת מלחמה. הדגל האמריקאי הונף מעל שגרירות גרמניה בפריז, וארכיוני השגרירות הועברו למשמורתה של ארצות הברית. במהלך ימיה הראשונים של המלחמה דאג וושברן לפינוי 30 אלף נתינים גרמנים מצרפת. כראש המשימה הדיפלומטית היחיד שנשאר בעיר במהלך המצור הגרמני, הוא הואשם בהגנה על שבע קונסוליות מאמריקה הלטינית וכן היה אחראי על תזונתם של 3,000 נתינים גרמנים שנתקעו בעיר.
לאחר המלחמה, מינוי מעצמה זרה שתייצג מדינה אחרת הפך למנהג מקובל. במלחמות שלאחר מכן הרחיבו המעצמות הזרות את סמכויותיהן בהסכמת שני הצדדים בכל מקרה. במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה בחרו שני הצדדים בארצות הברית כמעצמה המייצגת שלהם, וביססו את הרעיון של מנדט הדדי. במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד ביקשה ארצות הברית לראשונה בדיקה נייטרלית של שבויי המלחמה.
מכיוון שהמוסד לא הפך לרשמי באמנה כלשהי, התגלעו מחלוקות על הסמכויות והזכויות שלו. במהלך מלחמת הבורים השנייה, בחרה הממלכה המאוחדת בארצות הברית כנציגתה, אולם הבורים סירבו לקבל העברות כספים בריטיות דרך ארצות הברית. הולנד, ששימשה כנציגתם של הבורים, לא הצליחה מצידה להבטיח הסכם להחלפת שמות שבויי מלחמה. זמן קצר לאחר מכן, במלחמת רוסיה–יפן הסכימו שני הצדדים להעביר ביניהם רשימות של שמות השבויים, תוך שהם מסתייעים בצרפת כמעצמה מעניקת החסות של רוסיה ובארצות הברית כמעצמה מעניקת החסות של יפן. הנוהג של החלפת שמות שבויים הפך מאז לנוהג ולבסוף נכלל באמנת ז'נבה השלישית (1929).
היסטוריה > מלחמות העולם

בתחילתה של מלחמת העולם הראשונה הייתה ארצות הברית בחירה פופולרית עבור המדינות שחפצו בשירותיה כנציגה. בשיא ייצגה ארצות הברית חמש מדינות במקביל: בריטניה, צרפת, אוסטרו-הונגריה, גרמניה והאימפריה העות'מאנית. בסך הכול בין השנים 1914 ו-1917 קיבלה ארצות הברית 54 מנדטים (מנדט אינו מייצג בהכרח מדינה) למעצמה מעניקת חסות. עם כניסתה של ארצות הברית למלחמה מצד בעלות הברית, הועברו מנדטים אלו למדינות נייטרליות קטנות יותר, ובהן הולנד, ספרד ושווייץ.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם פורסם רשמית תפקידה של מעצמה מעניקת חסות בהתאם לאמנת ז'נבה השלישית משנת 1929. סמכויותיה נקבעו כך שנציגיה הורשו לבדוק שבויי מלחמה, לראיינם באופן פרטי, לתקשר עמם בחופשיות ולהעביר ספרים לספריית הכלא בו הם שוהים. עם זאת, נדחתה הצעת הוועד הבינלאומי של הצלב האדום לשמש כאחראי על יישום האמנה.
גם בראשית מלחמת העולם השנייה הייתה ארצות הברית בחירה פופולרית עבור המדינות, והיא קיבלה 75 מנדטים מטעם בעלות הברית בין השנים 1939 עד 1941. עם זאת, היא כבר לא נתפסה כנייטרלית חסרת עניין במהלכי המלחמה, ולא נעשתה אף פנייה מצד מדינות הציר במטרה שארצות הברית תשמש כנציגתה. היקפה הגדול של המלחמה מנע גם משתי בחירות פופולריות נוספות במלחמת העולם הראשונה לשמש כנציגות. כך ספרד תחת הנהגת פרנסיסקו פרנקו נותרה נייטרלית עם נטייה למדינות הציר, והולנד נכבשה על ידי גרמניה. במקומן, שווייץ ושוודיה הפכו לפופולריות. שווייץ קיבלה 219 מנדטים מ-35 מדינות, וייצגה באופן לא רשמי עוד שמונה מדינות, ואילו שוודיה קיבלה 114 מנדטים מטעם 28 מדינות.
אמנת ז'נבה הרביעית משנת 1949 התייחסה לנזקים שנגרמו במהלך המלחמה. בעוד לפני המלחמה מינוי מעצמה זרה היה רשות, כעת הוא הפך לחובה. כן נקבעו תפקידי ההגנה על סמכויותיה כלפי אזרחים. המעצמה גם נדרשה למנות ממלאת מקום במקרה שאיבדה את מעמדה כצד נייטרלי.
היסטוריה > המלחמה הקרה

היריבות בין ארצות הברית וברית המועצות במהלך המלחמה הקרה הובילה לשינויים במבנה הנוהג. ארצות הברית, שקיבלה למעלה מ-200 מנדטים כמעצמה זרה לפני 1945 כבר לא נתפסה כצד שלישי והצליחה לקבל אחד בלבד לאחריה. במקום זאת, ארצות הברית נדרשה למנות מעצמות זרות שייצגו את האינטרסים שלה עצמה תריסר פעמים מאז 1945. לעומת ארצות הברית, שווייץ ושוודיה שמרו על מעמדן כנייטרליות וסירבו להצטרף לכל ברית צבאית, ובכך נותרו פופולריות. מאז 1945 מחזיקה שווייץ ב-24 מנדטים בו-זמנית.
רעיון אגף האינטרסים נוסד לאחר הכרזת העצמאות של רודזיה, כאשר תשע מדינות אפריקאיות ניתקו את יחסיהן עם בריטניה עקב כך. המעצמות שייצגו את בריטניה הודיעו לאותן מדינות כי דיפלומטים בריטים מהווים חלק מהמשלחת הדיפלומטית שלהן. כתוצאה מכך, שמרו אותם הדיפלומטים על חסינותם ויכלו להישאר בשגרירות לשעבר שהועברו תחת אחריותה של המעצמה המייצגת. החידוש אומץ באופן נרחב לאחר מלחמת ששת הימים שהתרחשה מספר שנים אחר כך. מדינות ערב אפשרו לדיפלומטים אמריקאים להישאר בבירותיהן כאגף אינטרסים של המעצמה המייצגת, בעוד ישראל אישרה לדיפלומטים סובייטים לשמור על אגף אינטרסים בשגרירות פינלנד.
במהלך המלחמה הקרה התרחשו פעמים רבות מלחמות אזרחים שהעמידו את רעיון המעצמה מעניקת החסות בבעיה, לדוגמה במלחמת וייטנאם. מאחר שכל אחד מהצדדים טען שהוא הנציג הלגיטימי של המדינה, וסירב לקיים יחסים דיפלומטיים עם מדינות שהכירו בצד השני, הוחלט לפתור את הבעיה על ידי הוספת פרוטוקול (1977) I לאמנות ז'נבה, ובו נקבע כי על הלוחמים למנות את הוועד הבינלאומי של הצלב האדום כנציגם. כך הצלב האדום ניהל מגעים עם מדינות שתמכו בשני הצדדים מבלי שהם עצמם נדרשו לדון זה עם זה ישירות.
היסטוריה > לאחר המלחמה הקרה > שווייץ ביחסי ארצות הברית-איראן

ב-1980 כאשר ארצות הברית ניתקה את היחסים עם איראן בעקבות ההכרזה העצמית של המדינה כרפובליקה אסלאמית, וסטודנטים כבשו את שגרירות ארצות הברית בטהרן לקחו מספר דיפלומטים אמריקאים כבני ערובה. שווייץ שימשה כמתווכת במהלך המשבר בין שתי המדינות. מאז 1980 שווייץ מייצגת את האינטרסים של ארצות הברית באיראן ומטפלת בכל עניינים הקונסולריים של ארצות הברית באיראן, כולל בקשות לדרכונים, שינויים במעמד האזרחי או הגנה קונסולרית על אזרחי ארצות הברית.
מעצמות מעניקות חסות כיום

| מעצמה מעניקת חסות | מדינה מיוצגת | מדינה מארחת | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| קנדה קנדה | ישראל ישראל | קובה קובה |  |
| קנדה קנדה | ישראל ישראל | ונצואלה ונצואלה |  |
| צ'כיה צ'כיה | ארצות הברית ארצות הברית | סוריה סוריה |  |
| שווייץ שווייץ | ארצות הברית ארצות הברית | איראן איראן |  |
| שווייץ שווייץ | איראן איראן | מצרים מצרים |  |
| שווייץ שווייץ | רוסיה רוסיה | גאורגיה גאורגיה |  |
| יוון יוון | מצרים מצרים | קטר (מדינה) קטר | ראו גם: יחסי מצרים–קטר |
| איטליה איטליה | קנדה קנדה | איראן איראן |  |
| עומאן עומאן | איראן איראן | קנדה קנדה |  |
| פקיסטן פקיסטן | איראן איראן | ארצות הברית ארצות הברית |  |
| רומניה רומניה | אוסטרליה אוסטרליה | סוריה סוריה |  |
| רומניה רומניה | קנדה קנדה | סוריה סוריה |  |
| רומניה רומניה | צרפת צרפת | סוריה סוריה |  |
| רומניה רומניה | מולדובה מולדובה | סוריה סוריה |  |
| ספרד ספרד | ונצואלה ונצואלה | ישראל ישראל |  |
| שוודיה שוודיה | ארצות הברית ארצות הברית | קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית |  |
| שוודיה שוודיה | קנדה קנדה | קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית |  |
| שוודיה שוודיה | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | איראן איראן |  |
| טורקיה טורקיה | ונצואלה ונצואלה | ארצות הברית ארצות הברית |  |
הערות שוליים

↑  אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים, האומות המאוחדות, 1961
↑  7 FAM 1021 TREATY AUTHORITY
↑  אודות השגרירות, שגרירות שוודיה בקוריאה הצפונית
↑  Former Polish Director of U.S. Interests Section in Baghdad Krzysztof Bernacki Receives the Secretary's Award for Distinguished Service, באתר מחלקת המדינה האמריקאית, 23 בפברואר 2003
1 2 3 4  Protecting power mandates, www.eda.admin.ch (באנגלית)
↑  In first since 1973, Israeli minister in ‘private’ visit to Cuba, Times of Israel, Raoul Wootliff, October 3 2017
↑  Canada will Represent Israel in Venezuela: Minister, The Dominion, Anthony Fenton, march 3 2009
↑  Canada to represent Israel in Venezuela, Jewish Telegraphic Agency, Jesmina Kelemen, April 21 2009
↑  U.S. Interests Section, באתר שגרירות הרפובליקה הצ'כית בדמשק
↑  Canada-Iran Relations, באתר canadainternational
↑  Oman to represent Iran's Canada interests, רויטרס, 22 באוקטובר 2013
↑  Interests Section of the Islamic Republic of Iran
↑  Romanian Embassy in Syria, באתר מחלקת יחסי החוץ והסחר של אוסטרליה
1 2 3  Romania to represent Canada’s interests in Syria, Romania-Insider.com, Irina Marica, 10 December 2014
↑  Venezuela: Spain Will Represent Our Interests in Israel, Haaaretz, The Associated Press, 16 בספטמבר 2009
↑  Why Trump Needs the Swedes in Pyongyang, Foreign Policy, Emily Tamkin, 25 באפריל 2018
↑  Explained: Why Justin Trudeau thanked Sweden after North Korea released Canadian pastor, Global News, Amy Minsky, 11 באוגוסט 2017
↑  Sweden to be 'protecting power' for UK in Iran, The Local, 13 ביולי 2012
↑  Venezuela proposes Turkey as 'protecting power', Daily News, 16 במאי 2019
קסת דיו

.
מערכת פורצלן לשולחן כתיבה, כוללת שתי קסתות דיו ושני פמוטים, מעוטרת בכרובים. תוצרת גרמניה, 1765
קסת דיו למסעות, עם אביזרים נלווים וקומפנדיה, אנגליה, 1851
קסת כסף בדמות ארמדילו
מערכת כתיבה של אברהם לינקולן, תוצרת טיפאני, מכסף סטרלינג. מוצגת בספריית הקונגרס
קסת דיו יהודית; אוסף מוזיאון בארדו, בתוניס, בירת תוניסיה
קֶסֶת דיו (בעברית ארכאית: דְּיוֹתָה) היא צנצנת או מכל קטן, עשויה לרוב זכוכית, חרסינה, כסף, פליז או פיוטר ומיועדת לאחסון דיו במיקום נוח עבור הכותב. הכותב או האמן טובל מכחול, קולמוס או עט ציפורן בדיו לפי צרכיו, או משתמש בקסת כמקור למילוי המכל של עט נובע.
לקסת דיו יש לרוב מכסה (מחובר באמצעות ציר או מתברג) שנועד למנוע את זיהום הדיו, התאיידותו, שפיכתו בשוגג וחשיפת יתר שלו לאוויר.
במשך מאות שנים, עד המצאת העט הנובע, הייתה קסת הדיו כלי חיוני לכתיבת כתב יד. כשהוחלפה באמצעי כתיבה אחרים חדלה מלהוות כלי יומיומי והפכה למושא אספנות.