stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליסון פרננדז
קריירה

בשנת 2011 החלה פרננדז לגלם את זארה אמארו, בתו של ניק אמארו בעונה ה-13 של הסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד", תפקיד אותו שבה לגלם מדי פעם בעונות 14–16.
בשנת 2013 גילמה את אווה, בתה הקטנה של האסירה אליידה דיאז בסדרה הדרמה-קומית "כתום זה השחור החדש" שיצרה ג'נג'י כהן לשירות הסטרימינג של נטפליקס. את הופעת הבכורה שלה בסרט קולנוע עשתה בשנת 2014 בסרט "צבי הנינג'ה" בתפקיד רוזה מנדז. בשנת 2016 היא קיבלה תפקידים אורחים במספר סדרות טלוויזיה, ביניהם "חמוץ מתוק", "פרק זמן אחר" ו"ג'יין הבתולה".
בשנת 2017 היא התארחה בעונה השישית של סדרת הפנטזיה של רשת ABC, "עד עצם היום הזה" כלוסי, בתו של הנרי. בעונה השביעית של הסדרה דמותה הפכה לחלק מצוות השחקנים הראשי. בהמשך שיחקה את דמותה של דליילה בסרט גיבורי-העל "לוגאן - וולברין" המבוסס על חוברת הקומיקס "לוגאן הזקן".
בשנת 2018 פרננדז שיחקה לצדה טיירה בנקס ופרנסיה רייסה בסרט הטלוויזיה "בובה אמא 2", סרט ההמשך ל"בובה אמא", ועלה בדצמבר בערוץ Freeform. בשנת 2019 קיבלה פרננדז את התפקיד הראשי, בתור אמבר בסדרה "אני עם קיילי" של נטפליקס.
בשנת 2020 גילמה את פפר פן בסרט המקורי של ערוץ דיסני "קסם בלתי נשלט" שמבוסס על סדרת הספרים "קסם לא נורמלי". לפני כן, התארחה בסדרה "סידני במקסימום", גם היא של דיסני.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | צבי הנינג'ה | רוזה מנדז | ללא קרדיט |
| 2014 | Most of My Memoirs Are Plagiarized | איימי גרסיה |  |
| 2016 | רק אתמול | טאיקו אוקג'ימה הצעירה | דיבוב |
| 2017 | לוגאן - וולברין | דליילה |  |
| 2019 | Devil's Whisper | אליישה |  |
פילמוגרפיה > סדרות טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015-2011 | חוק וסדר: מדור מיוחד | זארה אמארו | תפקיד חוזר; (עונות 16-13); 10 פרקים |
| 2012 | Celebrity Ghost Stories | לטיסיה | פרק: "Dick Cavett/Monica Keena/Ace Young/Paul Iacono" |
| 2013, 2015 | כתום זה השחור החדש | אווה דיאז | 4 פרקים |
| 2016 | קלרנס | גארוטינה | דיבוב; פרק: "Clarence & Sumo's Rexcellent Adventure" |
| 2016 | חמוץ מתוק | שרלין | 2 פרקים |
| 2016 | פרק זמן אחר | את'אני | פרק: "Servants' Disease" |
| 2017-2016 | בא בדוב | דמויות שונות | דיבוב; 5 פרקים |
| 2017-2016, 2019 | ג'יין הבתולה | ג'יין ויאנואבה | 4 פרקים |
| 2017 | An American Girl Story: Summer Camp, Friends for Life | פאז | סרט מקורי של פריים וידאו |
| 2018-2017 | ערפדינה | דמויות שונות | דיבוב; 2 פרקים |
| 2018-2017 | עד עצם היום הזה | לוסי וידיו / לוסי מילס | תפקיד אורח (עונה 6); תפקיד ראשי (עונה 7); 24 פרקים |
| 2018 | בובה אמא 2 | לקס רוברטס | סרט טלוויזיה של Freeform |
| 2020-2019 | אני עם קיילי | אמבר | תפקיד ראשי; 20 פרקים |
| 2019 | לטובת הכלל | אמה קולינס | פרק: "One Big Happy Family" |
| 2020 | סידני במקסימום | קלואי | פרק: "The Lunch Club" |
| 2020 | קסם בלתי נשלט | פפר פן | סרט מקורי של ערוץ דיסני |
אינברקרגיל

| --- | --- |
אינברקרגיל
אינברקרגיל
 מדינה:  ניו זילנד ניו זילנד
 חבל ארץ:  סאות'לנד
 ראש העיר:  טים שאדבולט
 תאריך ייסוד:  1853
 שטח:  491 קמ"ר
 גובה:  0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  50,200 (30 ביוני 2020)
  ‑ צפיפות:  110 נפש לקמ"ר (2014)
 קואורדינטות:  46°24′47″S 168°20′51″E﻿ / ﻿46.41306°S 168.34750°E﻿ / -46.41306; 168.34750
 אזור זמן:  UTC +12
 http://www.icc.govt.nz/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ניו זילנד מוגדלת) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' ים טסמןאינברקרגיל(למפת ניו זילנד רגילה) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' ים טסמןאינברקרגיל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אינברקרגיל (באנגלית: Invercargill, במאורית: Waihōpai) היא העיר הדרומית והמערבית ביותר בניו זילנד, ואחת הערים הדרומיות ביותר בעולם. נכון לשנת 2014 אוכלוסיית העיר מונה 53,700 תושבים. אינברקרגיל היא האזור המסחרי הראשי של חבל סאות'לנד, באי הדרומי של ניו זילנד. מקומה של העיר הוא בתוך אזור חקלאי פורה, הגובל בשמורות טבע יבשתיות וימיות, ביניהן הפארק הלאומי פיורדלנד המכסה את פינתו הדרומית-מערבית של האי הדרומי, ואזור החוף של הקייטלינס.
רחובות רבים בעיר, במיוחד במרכז העסקים העירוני, נקראים על שמם של נהרות בסקוטלנד.
היסטוריה

האדמות אשר עליהן בהמשך נבנתה אינברקרגיל נקנו בשנת 1853 על ידי וולטר מאנטל מתושבים מאורים מקומיים. האזור באותה עת נחשב חלק מחבל אוטאגו ויועד להתיישבות על ידי תנועה של הכנסייה הפרסביטריאנית הסקוטית. ב-1856 נפלה החלטה להקים נמל ימי בבלאף, דרומית לאינברקרגיל. באותה עת נקבע גם השם של העיר - Inver מהמילה הגאלית סקוטית Inbhir שמשמעה "שפך הנהר", ו־Cargill לכבוד הקפטן ויליאם קרגיל, שהיה הנציב של חבל אוטאגו.
אוכלוסיית האזור גדלה משמעותית בתקופת בהלת הזהב באוטאגו בשנות ה-60 של המאה ה-19, אך בהמשך המאה חוותה ירידה הדרגתית עקב מצב כלכלי קשה שנבע מחוסר היכולת לנהל משקים חקלאיים קטנים ותנועת הגירה צפונה, לעבר מרכזי אוכלוסייה גדולים יותר. בשנות ה-80 של המאה ה-19 החלה התפתחות של יצוא חקלאי שהתבסס על חמאה וגבינה מה שעודד את התפתחות ענף הרפתנות באזור.
בדצמבר 1905, בעקבות הצבעה שנערכה, נאסרה מכירת אלכוהול בתחומי העיר. האיסור היה בתוקף 40 שנה, עד שבוטל בלחץ תושבים שחזרו לעיר לאחר שלחמו בחזית מלחמת העולם השנייה.
אינברקרגיל עלתה לכותרות בניו זילנד עם היבחרו של טים שאדבולט לראשות העיר. שאדבולט מוכר בניו זילנד כדמות צבעונית וכיהן קודם לכן כראש עיר בפרברי אוקלנד.
חינוך

מוסד ההשכלה הגבוהה הראשי בעיר הוא המכון הדרומי לטכנולוגיה. ייחודו הוא בכך שהיה הראשון במדינה שהנהיג פטור משכר לימוד לאזרחי ניו זילנד ותושבי הקבע שלה, שנדרשו לשלם רק על חומרי הלימוד. המכון תרם גם להצערת העיר, בתקופה שבה חוותה פיחות קבוע באוכלוסייה.
כלכלה

הענף הכלכלי הראשי בעיר היא תעשיית יצור החלב, הגבינה והחמאה. ענף זה התפתח במיוחד במהלך העשור הראשון של שנות ה-2000 עקב ביקוש גובר למוצרי חלב מניו זילנד.
תחום משמעותי נוסף בכלכלה של העיר הוא התיירות. מיקומה של העיר על דרך הנוף הדרומית (Southern Scenic Route) הופכת אותה לנקודת יציאה נוחה לסיורים לאי סטיוארט, קווינסטאון, הפארק הלאומי פיורדלנד ואחרים.
תחבורה

אינברקרגיל יושבת על צומת דרכים בין הכביש הארצי מס' 1 אשר חוצה מצפון לדרום את שני האיים הראשיים של ניו זילנד, לבין הכביש הארצי מס' 6 שעובר לאורך החוף המערבי של האי הדרומי.
שדה התעופה של אינברקרגיל משרת את העיר וממנו מופעלות מספר טיסות ביום לקרייסטצ'רץ', ולינגטון וגם לאי סטיוארט.
אינברקרגיל היא הקצה הדרומי של קו הרכבת הדרומי הראשי, אשר מחבר בינה לבין קרייסטצ'רץ', דרך דנידין. העיר הייתה בין הראשונות בניו זילנד שזכתה לשירות רכבתי, אך כיום משמש הקו בלעדית לרכבות משא, כשרכבות נוסעים מגיעות לעיר באירועים מיוחדים בלבד.
עד שנת 2002, בה בוטל שירות רכבות הנוסעים לעיר, נחשבה תחנת הרכבת של אינברקרגיל לתחנה הדרומית ביותר בעולם הזוכה לשירות סדיר.
תושבים ידועים

פיטר ארנט - עיתונאי אמריקאי ממוצא ניו זילנדי. זוכה פרס פוליצר.
נתן כהן - חותר יהודי ניו זילנדי, אלוף אולימפי ופעמיים אלוף העולם.
מרטון קסוקס - שחקן קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדי.
ארנסט גודוורד - ממציא.
ברט מנרו - מתחרה במרוצי אופנועים, שיאן עולם.
גרפילד טוד - ראש ממשלת דרום רודזיה בשנות ה-50 של המאה ה-20.
סר ג'וזף וורד - ראש ממשלת ניו זילנד ה-17.
ערים תאומות

יפן קומאגאיה, יפן
אוניברסיטת סנגקיונקואן

| --- | --- |


 אוניברסיטה פרטית
 תקופת הפעילות:  1953–הווה (כ־71 שנים) 
 סטודנטים
 :  36,136 
 מיקום
 מדינה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 קואורדינטות:  37°35′14″N 126°59′39″E﻿ / ﻿37.587222222222°N 126.99416666667°E﻿ / 37.587222222222; 126.99416666667
 www.skku.edu
 he
 
אוניברסיטת סנגקיונקואן (ידועה בראשי תיבות SKKU) היא אוניברסיטת מחקר פרטית בקוריאה הדרומית. שורשיו ההיסטוריים של המוסד הם בסנגקיונקואן, מוסד חינוכי מוביל בקוריאה אשר נוסד בשנת 1398. המוסד ממוקם במרכז סיאול. כמוסד החינוך החשוב ביותר בשושלת ג'וסון, הוא נוהל על פי תקנון ממשל המדינה, בהסכמה מלכותית. המוסד עבר ארגון מחדש והפך לאוניברסיטה מקיפה בסוף המאה ה-19, ומאז הרחיב עד מאוד את היצע מסלולי הלימוד בו. הוא נחשב לאחת האוניברסיטאות הפרטיות היוקרתיות ביותר בקוריאה הדרומית ובולט בזכות בוגריו הנמצאים בעמדות השפעה רבות במדינה, דגש מחקרי חזק ושותפות הדוקה עם תאגיד הענק סמסונג.
האוניברסיטה משקיעה רבות במחקר ופיתוח, בעיקר בחסות סמסונג, יונדאי וסוכנויות ממשלתיות, ובין בוגריה מדענים בולטים, בהם פרופסור להנדסת כימיה פארק נאם-גיו, שהיה מועמד לפרס נובל לכימיה בשנת 2017 ופרופסור לפיזיקה לי יאנג-הי, מנהל המרכז לפיזיקת ננו-מבנים משולבת במכון למדעי יסוד של ממשלת קוריאה. שני מדענים פרסמו רבות בכתב העת Nature.
מיקום המוסד

קמפוס מדעי הרוח והחברה של האוניברסיטה, בו גם המחלקות לאמנויות, נמצא במרכז סיאול על אותה גבעה בה נמצאים הארמונות המלכותיים צ'אנגדאוקונג וצ'אנגג'יאונגונג. הקמפוס סמוך לתחנת הרכבת התחתית הייואה בקו 4 של הרכבת התחתית של סאול.
קמפוס מדעי הטבע, ובו נלמדות התוכניות במדעי הטבע, הנדסה, רפואה וספורט, נמצא במרחק הליכה מתחנת המטרו של אוניברסיטת סנגקיונקואן בצפון מערב סוואן. הקמפוס, אשר שטחו 1,010 דונם, שוכן 45 ק"מ דרומית לסיאול, והוקם בשנת 1978.
שותפות עם סמסונג

חברת סמסונג חברה לאוניברסיטת SKKU בין השנים 1965–1977 וחידשה את השותפות בשנת 1996. השותפות סייעה ל-SKKU לקדם את חזונה בחיפוש אחר גלובליזציה וטיפוח בוגרים מוכשרים. באמצעות השותפות פיתחה SKKU תשתית מחקר איכותית והעלתה את איכות ניהול משאבי האנוש. השותפות אפשרה גם ל-SKKU לפתח תוכניות אקדמיות מובילות בעולם בפיתוח תוכנה, הנדסת תקשורת סלולרית, הנדסת אנרגיה, ננוטכנולוגיה, עסקים, רפואה ומשפטים.
באמצעות תוכנית המלגות העולמית של סמסונג (GSP), נבחרים כל שנה 15–25 סטודנטים ללימודי הנדסה באוניברסיטה הלאומית בסיאול או בבית הספר לעסקים של SKKU. לסטודנטים מצטיינים ניתנת אפשרות ללמוד סמסטר באחת האוניברסיטאות בארצות הברית עימן SKKU מקיימת שיתופי פעולה (בתי הספר לעסקים ב-MIT, אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת מישיגן, דארטמות' קולג' או אוניברסיטת אינדיאנה).
דירוגים ומוניטין

על פי דירוג האוניברסיטאות הדרום קוריאניות המתפרסם מדי שנה על ידי העיתון היומי הלאומי JoongAng Daily, אוניברסיטת סנגקיונקואן מדורגת כאוניברסיטה השלישית בטיבה ביותר בקוריאה הדרומית אחרי האוניברסיטה הלאומית בסיאול והמכון המתקדם למדע וטכנולוגיה של קוריאה. זוהי אוניברסיטת המחקר הפרטית מספר הטובה בקוריאה הדרומית על פי דירוג US News & World Report.
SKKU מדורגת במקום ה-145 בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם לשנת 2021. בדירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education לשנת 2021, SKKU מדורגת במקום ה-101.
בדירוג QS לאוניברסיטאות באסיה, SKKU מדורגת במקום ה-16 לשנת 2021. המוניטין של האוניברסיטה נובע ממעורבותה הבינלאומית של SKKU, כולל תוכניות לימוד לטווח קצר במדינות אחרות ותוכניות לתארים כפולים, כמו גם שותפויות תעשייתיות שיצרה, והמוניטין של בוגריה, כפי שמעיד שיעור התעסוקה הגבוה של בוגרי SKKU.
בית הספר לרפואה של SKKU קשור למרכז הרפואי של סמסונג, בית החולים המחקרי המוביל בקוריאה.
בוגרים בולטים

האוון גו-האן (황교안), ראש ממשלת קוריאה הדרומית לשעבר ממלא מקום נשיא קוריאה הדרומית.
הערות שוליים

↑  SKKU Official Brochure
↑  Sungkyunkwan in the code of Gyeongguk Daejeon
↑  "The 2017 Clarivate Citation Laureates - Clarivate".
↑  "Always ahead of its time - Nature Index Supplements - Nature Index". www.natureindex.com.
↑  "Sungkyunkwan University (SKKU) – Our Organizing Partner". QS-APPLE. אורכב מ-המקור ב-2014-03-13. נבדק ב-24 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SNU tops university rankings again this year". Korea JoongAng Daily.
↑  "Sungkyunkwan University(SKKU)". 2021.
↑  "World University Rankings". 12 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "QS University Rankings: Asia 2021". 24 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 11260-4  ISNI: 0000 0001 2181 989X  LCCN: n82132202  SUDOC: 113483309  VIAF: 150122996   WorldCat (עם VIAF): 150122996
אלאריק השני

אלאריק השני (בגותית: 𐌰𐌻𐌰𐍂𐌴𐌹𐌺𐍃, אלאריקס, "שליט של הכל";  בלטינית: Alaricus; בערך 458/466 – אוגוסט 507) היה מלך הוויזיגותים מ-484 עד 507. הוא ירש את אביו אוריק כמלך הוויזיגותים בטולוז ב-28 בדצמבר 484;  הוא היה נינו של אלאריק הראשון המפורסם יותר, אשר בזז את רומא בשנת 410. הוא הקים את בירתו באייר-סור-ל'אדור (Vicus Julii) שבאקוויטניה. הנחלות שלו כללו לא רק את רוב היספניה (למעט הפינה הצפונית-מערבית שלה), אלא גם את גאליה אקוויטניה ואת החלק הגדול של גליה נארבוננסיס שעדיין לא הייתה מחולקת.
שלטונו

הרוויג וולפרם פותח את הפרק שלו על המלך הוויזיגותי השמיני, "שלטונו של אלאריק לא מופיע כמעט במקורות, והמעט שהם כן מכילים מואפלים על ידי מותו בקרב וואיל ונפילתה של ממלכת טולוז". דוגמה אחת היא התיאור של איזידור מסביליה על שלטונו של אלאריק: המורכב מפיסקה אחת, הוא בעיקר על מותו של אלאריק באותו קרב.
האירוע המתועד הקדום ביותר בתקופת שלטונו של אלאריק עסק במתן מקלט לסיאגריוס, השליט לשעבר של ממלכת סואסון (במה שכיום צפון מערב צרפת) שהובס על ידי כלוביס הראשון, מלך הפרנקים. על פי דיווחו של גרגוריוס מטור, אלאריק הופחד על ידי כלוביס למסור את סיאגריוס לכלוביס; לאחר מכן מוסיף גרגוריוס כי "הגותים הם גזע חששן". לאחר מכן כלאו הפרנקים את סיאגריוס, וברגע ששליטתו בממלכתו לשעבר של סיאגריוס הייתה בטוחה, כלוביס כרת את ראשו. עם זאת, וולפרם מציין כי בזמנו "כלוביס לא התרחק יותר מהסן; רק לאחר מספר שנים נוספות הצליחו הפרנקים לכבוש את שאר מדינת החיץ הגאלו-רומית מצפון ללואר". כל איום במלחמה שכלוביס יכול להשמיע יהיה יעיל רק אם הם היו שכנים; "לא כתוב בשום מקום שסיאגריוס נמסר ב-486 או ב-487".
למרות ההתקדמות הפרנקית בשנים שלאחר מכן, אלאריק לא פחד לקחת את היוזמה הצבאית כשצצה הזדמנות. בשנת 490, אלאריק סייע לחברו המלך הגותי, תיאודריך הגדול, בכיבוש איטליה על ידי שיגור צבא להסיר את המצור של אודואקר על פאביה, שם תיאודריך נלכד.  ואז כשהפרנקים תקפו את הבורגונדים בעשור שאחרי 500, אלאריק סייע לבית השלטון, ולפי וולפרם המלך הבורגונדי המנצח גונדובאד הסגיר את אביניון לאלאריק.  עד שנת 502 נפגשו כלוביס ואלאריק על אי בלואר ליד אמבואז לשיחות פנים אל פנים, שהובילו להסכם שלום.
בשנת 506 כבשו הוויזיגותים את העיר דרטוסה בעמק אברו. שם תפסו את פטר הרומאי והוציאו אותו להורג.
קרב וואיל ותוצאותיו

עם זאת, לאחר מספר שנים, הפר כלוביס את הסכם השלום שנחתם בשנת 502. למרות התערבותו הדיפלומטית של תיאודריך, מלך האוסטרוגותים וחותנו של אלאריק, כלוביס הוביל את חסידיו לטריטוריה וויזיגותית. אלאריק נאלץ על ידי שריו לפגוש את כלוביס בקרב וואיל (קיץ 507) ליד פואטייה; שם הובסו הגותים ואלאריק נהרג, על פי גרגוריוס מטור, על ידי כלוביס עצמו.
התוצאה החמורה ביותר של קרב זה לא הייתה אובדן נחלתם בגאליה לידי הפרנקים; עם עזרה אוסטרוגותית, חלק ניכר מהשטח הגאלי הוחזר, מציין הרוויג וולפרם, אולי עד לטולוז.  זה גם לא היה אובדן האוצר המלכותי בטולוז, שגרגוריוס מטור כותב שכלוביס לקח לידיו. כפי שמציין פיטר הת'ר, הממלכה הוויזיגותית הושלכה לאי סדר "על ידי מותו של מלכה בקרב".  יורשיו של אלאריק היו בנו הבכור, גסאלק הבלתי חוקי, ובנו הצעיר, אמאלריק הלגיטימי שעדיין היה ילד. גסאלק התגלה כבלתי כשיר, ובשנת 511 תפס המלך תיאודריך את כס המלכות לכאורה מטעם אמלאריק - הת'ר משתמשת במילה "נחטף" כדי לתאר את פעולתו. למרות שאמאלריק הפך בסופו של דבר למלך בזכות עצמו, ההמשכיות הפוליטית של הממלכה הוויזיגותית נשברה; "הירושה של אמלאריק הייתה תוצאה של מבני כוח חדשים, לא ישנים", כפי שמתאר זאת הת'ר. עם מותו של אמלאריק בשנת 531, הממלכה הוויזיגותית נכנסה לתקופה ממושכת של אי שקט שנמשכה עד עלייתו של לאוויגילד לכס המלוכה בשנת 569.
יכולת כמלך

אלאריק היה אריאני, כמו כל האצילים הוויזיגותים המוקדמים, אך הוא הקל מאוד את מדיניות הרדיפה של אביו אוריק כלפי הקתולים ואישר להם לקיים בשנת 506 את מועצת אגדה. הוא היה ביחסים לא פשוטים עם הבישופים הקתולים של ארלאטה (ארל המודרנית) כפי שהתגלמו בקריירה של קיסריוס הגלו-רומי, הבישוף של ארל, שמונה לבישוף ב-503. קיסריוס נחשד בקשירת קשר עם הבורגונדים, שמלכם התחתן עם אחותו של כלוביס, כדי לסייע לבורגונדים ללכוד את ארל. אלאריק הגלה אותו לשנה לבורדו שבאקוויטניה, ואז איפשר לו לחזור ללא פגע כשהמשבר חלף.
אלאריק הפגין חוכמה דומה בעניינים פוליטיים על ידי מינוי ועדה בראשות הממונה אנינוס להכנת תקציר של החוקים הרומיים והגזירות האימפריאליות, שיהוו את הקוד הסמכותי לנתיניו הרומאים. זה ידוע בדרך כלל בשם Breviarium Alaricianum או ספר החוקים של אלאריק.
מורשת

הר אלאריק (צר'), ליד קרקסון, נקרא על שמו של מלך הוויזיגותים.  השמועה המקומית מספרת שהוא השאיר אוצר עצום קבור במערות שמתחת להר.
תעלת אלאריק (צר') (תעלת מים) במחוז הפירנאים העליונים נקראת על שמו.
הערות שוליים

↑  Kelsie B. Harder, Names and their varieties: a collection of essays in onomastics, American Name Society, University Press of America, 1984, pp. 10–11
↑  Herwig Wolfram, History of the Goths, translated by Thomas J. Dunlap (Berkeley: University of California, 1988), p. 190.
1 2  Wolfram, History of the Goths, p. 191
↑  Isidore of Seville, Historia de regibus Gothorum, Vandalorum et Suevorum, chapter 36. Translation by Guido Donini and Gordon B. Ford, Isidore of Seville's History of the Goths, Vandals, and Suevi, second revised edition (Leiden: E. J. Brill, 1970), pp. 17f
1 2  Gregory of Tours, Decem Libri Historiarum, II.27; translated by Lewis Thorpe, History of the Franks (Harmondsworth: Penguin, 1974), p. 139
↑  Wolfram, History of the Goths, pp. 281f
↑  Wolfram, History of the Goths, p. 291
↑  Gregory of Tours (1976). A History of the Franks (trans. Lewis Thorpe ed.). Penguin. p. 150.
↑  Collins, Roger. Visigothic Spain, 409–711. Oxford: Blackwell Publishing, 2004, p. 35.
↑  Wolfram, History of the Goths, pp. 292f
↑  Wolfram, History of the Goths, p. 245
↑  Peter Heather, The Goths (Oxford: Blackwell, 1996), p. 215
↑  Heather, The Goths, p. 277
↑  "Wace, Dictionary".
↑  "The legend of the treasure of Alaric". אורכב מ-המקור ב-27 בדצמבר 2017. נבדק ב-12 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Montagne d’Alaric (אורכב 02.04.2015 בארכיון Wayback Machine)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007360305705171  BNE: XX1517075  GND: 119503948  ISNI: 0000 0000 7862 7170  LCCN: nr92030597  NKC: jo2015864663  NTA: 131731629  RERO: 02-A026764297  SUDOC: 034413936  VIAF: 42649883   WorldCat (עם VIAF): 42649883 
דיוקן דמיוני של אלאריק השני מאת קרלוס אסקוויל אי ריבאס. שמן על בד (1856)
ממלכת הוויזיגותים תחת אלאריק השני
אליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23

| --- | --- |
 ענף:  אתלטיקה
 תאריך ייסוד:  1992
 ארגון מפעיל:  התאחדות האתלטיקה האירופאית
 הכי הרבה זכיות:  רוסיה (83 מדליות זהב ו-206 מדליות בכללי)
 אתר רשמי
 
אליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23 היא תחרות שמאורגנת על ידי התאחדות האתלטיקה האירופאית (European Athletics). באליפות, שמתקיימת אחת לשנתיים, מתחרים אתלטים ואתלטיות אירופאים עד גיל 23 (בני 23 ומטה ב-31 בדצמבר בשנת התחרות). בעת הקמתה הייתה ידועה התחרות כגביע אירופה באתלטיקה עד גיל 23, והמדינות המשתתפות חולקו לשתי תחרויות נפרדות לפי דרגים. בשנת 1997 שונה שמה לאליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23, וכל המדינות רוכזו לתחרות אחת.
מבחינה היסטורית, האליפות מתקיימת במדינות צפון-מזרח אירופה (המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות) או במדינות מרכז אירופה.
האליפויות > גביע אירופה

| תחרות | שנה | דרג | מארחת | מדינה | אלופת גברים | אלופת נשים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1992 | A | גייטסהד | בריטניה בריטניה | גרמניה גרמניה | בריטניה בריטניה |
| 1 | 1992 | B | וילנב-ד'אסק | צרפת צרפת | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | צרפת צרפת |
| 2 | 1994 | A | אוסטרבה | צ'כיה צ'כיה | גרמניה גרמניה | רוסיה רוסיה |
| 2 | 1994 | B | לילהאמר | נורווגיה נורווגיה | פולין פולין | אוקראינה אוקראינה |
האליפויות > אליפות אירופה

| תחרות | שנה | מארחת | מדינה | מס' תחרויות | אלופה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1997 | טורקו | פינלנד פינלנד | 43 | רוסיה רוסיה |
| 2 | 1999 | גטבורג | שוודיה שוודיה | 43 | גרמניה גרמניה |
| 3 | 2001 | אמסטרדם | הולנד הולנד | 44 | גרמניה גרמניה |
| 4 | 2003 | בידגושץ' | פולין פולין | 44 | רוסיה רוסיה |
| 5 | 2005 | ארפורט | גרמניה גרמניה | 44 | רוסיה רוסיה |
| 6 | 2007 | דברצן | הונגריה הונגריה | 44 | רוסיה רוסיה |
| 7 | 2009 | קובנה | ליטא ליטא | 44 | רוסיה רוסיה |
| 8 | 2011 | אוסטרבה | צ'כיה צ'כיה | 44 | רוסיה רוסיה |
| 9 | 2013 | טמפרה | פינלנד פינלנד | 44 | רוסיה רוסיה |
| 10 | 2015 | טאלין | אסטוניה אסטוניה | 44 | גרמניה גרמניה |
| 11 | 2017 | בידגושץ' | פולין פולין | 44 | גרמניה גרמניה |
| 12 | 2019 | יבלה | שוודיה שוודיה | 44 | גרמניה גרמניה |
| 13 | 2021 | טאלין | אסטוניה אסטוניה | 44 | איטליה איטליה |
| 14 | 2023 | אספו | פינלנד פינלנד | 44 | בריטניה בריטניה |
| 15 | 2025 | ברגן | נורווגיה נורווגיה | 44 |  |
שיאניות המדליות

הטבלה כוללת מדליות מ-1997 ועד 2023.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה |   |   |   | סך הכל |
| 1 | רוסיה רוסיה | 83 | 66 | 57 | 206 |
| 2 | גרמניה גרמניה | 68 | 90 | 73 | 231 |
| 3 | בריטניה בריטניה | 64 | 58 | 45 | 167 |
| 4 | פולין פולין | 51 | 40 | 47 | 138 |
| 5 | צרפת צרפת | 48 | 42 | 60 | 150 |
| 6 | ספרד ספרד | 30 | 31 | 35 | 96 |
| 7 | איטליה איטליה | 26 | 29 | 38 | 93 |
| 8 | אוקראינה אוקראינה | 24 | 40 | 30 | 94 |
| 9 | בלארוס בלארוס | 22 | 21 | 20 | 63 |
| 10 | טורקיה טורקיה | 19 | 13 | 6 | 38 |
שיאניות המדליות > אתלטים ישראלים זוכי מדליות

| שנה | מדליה | שם | מקצוע |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 (אנ') |  | דמיטרי קרויטר | קפיצה לגובה (אנ') |
| 2019 (אנ') |  | טדסה גטהון | ריצת 10,000 מטר (אנ') |
| 2023 (אנ') |  | בלסינג אפריפה | ריצת 200 מטר (אנ') |
אזור הצפון הרחוק (קמרון)

| --- | --- |

 מדינה:  קמרון קמרון
 מושל:  מידג'איאווה באקארי
 בירת האזור:  מרואה
 תאריך ייסוד:  1983 
 שטח:  34,263 קמ"ר
 גובה:  321 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ באזור:  3,993,007 (2015)
 קואורדינטות:  10°35′41″N 14°19′34″E﻿ / ﻿10.594722222222°N 14.326111111111°E﻿ / 10.594722222222; 14.326111111111 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת אזור הצפון הרחוק מוגדלת) מרואה קאלה יגואה לוגון-בירני מקארי אזור הצפון צ'אד ניגריההצפון הרחוק(למפת אזור הצפון הרחוק רגילה) מרואה קאלה יגואה לוגון-בירני מקארי אזור הצפון צ'אד ניגריההצפון הרחוק tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אזור הצפון הרחוק (בצרפתית: Région de l'Extrême-Nord) הוא אזור בקמרון.
באזור מתגוררים 3,993,007 תושבים (נכון ל-2015). בירת האזור היא מרואה.
נפות

מבחינה מנהלית אזור הצפון הרחוק מחולק ל-6 נפות.
| שם הנפה | שם בצרפתית | בירת הנפה | אוכלסייה (נכון ל-2005) |
| --- | --- | --- | --- |
| דיאמרה | Diamaré | מרואה | 642,227 |
| לוגונה-א-צ'ארי | Logone-et-Chari | קוסרי (אנ') | 486,997 |
| מאיו-דאנאי | Mayo-Danay | יגואה | 529,061 |
| מאיו-קאני | Mayo-Kani | קאלה | 404,646 |
| מאיו-סאווה | Mayo-Sava | מורה | 348,890 |
| מאיו-טסנגה | Mayo-Tsanaga | מוקולו (אנ') | 699,971 |
אייזיאה וייטהד

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1995 (בן 29) ברוקלין, ארצות הברית 
 עמדה:  קלע 
 גובה:  1.93 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת סיטון הול (2014–2016)
 דראפט:  בחירה 42, 2016 יוטה ג'אז
 קבוצות כשחקן
 2016–2018 2017–2018 2018–2019 2019 2019 2020–2021 2021–2022 2022–2023 2023 2023–:  ברוקלין נטס ← לונג איילנד נטס לוקומוטיב קובאן גרנד ראפידס דרייב אסטנה מורנר בר בשיקטש ריזן לודוויגסבורג בשיקטש עירוני נס ציונה
 הישגים כשחקן
 אליפות קזחסטן (2019)
 
אייזיאה וייטהד (באנגלית: Isaiah Whitehead; נולד ב-8 במרץ 1995) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בעירוני נס ציונה מליגת העל בכדורסל.
קריירת תיכונים ומכללות

וייטהד שיחק בבית הספר התיכון אברהם לינקולן בברוקלין, ניו יורק, בה נולד, ונבחר למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ול-Jordan Brand Classic ב-2014. בעונתו האחרונה במכללות נבחר למר כדורסל של מדינת ניו יורק המוענק לשחקן התיכונים המצטיין במדינה. הוא דורג על ידי ESPN כשחקן ה-14 וכקלע השני בטיבו בכל ארצות הברית במחזור שלו, אחרי דיאנג'לו ראסל ולפני דווין בוקר. הוא קיבל הצעות לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת סנט ג'ון, אוניברסיטת פיטסבורג ואוניברסיטת מינסוטה, אך ב-19 בספטמבר 2013 בחר בסיטון הול.
בעונתו הראשון בסיטון הול זכה וייטהד בתואר רוקי העונה באזור ביג איסט ונבחר לחמישיית הרוקיז באזור לאחר שהעמיד ממוצעים של 12 נקודות, 3.9 ריבאונדים, 3.5 אסיסטים ו-1.4 חטיפות למשחק.
בסיום עונת 2015/16 נבחר וייטהד פה אחד לחמישיית העונה בביג איסט וזכה בפרס האגרטי המוענק לשחקן המצטיין של חטיבה I באזור ניו יורק לאחר שהעמיד ממוצעים של 18.2 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-5.1 אסיסטים למשחק. וייטהד הוביל את סיטון הול לאליפות הביג איסט הראשונה שלהם מזה 23 שנים לאחר ניצחון בגמר הטורניר על אוניברסיטת וילאנובה ונבחר לשחקן המצטיין שלו. הפיירטס העפילו לטורניר אליפות המכללות בכדורסל לראשונה מזה 10 שנים, אך הודחו כבר בסיבוב הראשון על ידי אוניברסיטת גונזגה.
ב-25 במאי 2016 הכריז וייטהד על מועמדותו לדראפט ה-NBA ובכך ויתר על השנתיים האחרונות שלו במכללות.
קריירה מקצועית > ברוקלין נטס (2016–2018)

ב-23 ביוני 2016 נבחר וייטהד על ידי יוטה ג'אז בבחירה ה-42 בדראפט ה-NBA ‏2016, ולמחרת הועבר בטרייד לברוקלין נטס. ב-8 ביולי הצטרף לנטס בליגת הקיץ של ה-NBA וב-27 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA כשרשם אסיסט וריבאונד בארבע דקות בהפסד 117–122 לבוסטון סלטיקס. ב-6 בינואר 2017 הוא רשם דאבל דאבל ראשון בקריירה עם 10 נקודות ו-10 ריבאונדים בהפסד 108–116 לקליבלנד קאבלירס. ב-10 במרץ 2017 הוא קלע שיא קריירה של 24 נקודות בהפסד 96–105 לדאלאס מאבריקס. ב-8 באפריל השווה וייטהד שיא מועדון בכל הזמנים לחסימות לגארד בעונה בודדת עם 36, שנקבע על ידי דרווין קוק בעונת 1980/1981.
ב-27 בנובמבר 2017 השווה וייטהד את שיא הקריירה שלו עם 24 נקודות בהפסד 103–117 ליוסטון רוקטס. במהלך עונת 2017/2018 שיחק גם בלונג איילנד נטס מליגת הפיתוח של ה-NBA, וב-30 משחקים במדיה העמיד ממוצעים של 22.3 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים ב-28.7 דקות למשחק. הוא הועבר בטרייד לדנוור נאגטס בתמורה לקנת' פאריד ודרל ארתור, אך שוחרר מהקבוצה.
קריירה מקצועית > לוקומוטיב קובאן (2018–2019)

ב-6 באוגוסט 2018 חתם וייטהד בלוקומוטיב קובאן הרוסית מהליגה המאוחדת של VTB והיורוקאפ, במדיה העמיד ממוצעים של 11.3 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק. ב-7 בינואר 2019 שוחרר מהקבוצה.