stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיט סטובר
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  קייטי רוג'רס וג'ונתן מרטין, ‘We’re Sending Them the Hell Back,’ Trump Says of Securing the Country’s Borders, באתר הניו יורק טיימס, 20 ביוני 2018 (באנגלית)
↑  ג'ושוע ג'יימרסון, In a Challenging Year for House Republicans, Party Sees Hope in Minnesota, באתר וול סטריט ג'ורנל, 10 באוגוסט 2018 (באנגלית)
↑  סיימון פת'ה, Radinovich Will Face Stauber in Top GOP Pickup Opportunity in Minnesota, באתר Roll Call (באנגלית)
↑  ג'ינג'ר גיבסון, Democrat struggles to keep hold on teetering Minnesota district, באתר רויטרס, 2 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  סוכנות הידיעות הצרפתית, ארה"ב: הדרך לניצחון בבחירות עוברת בארץ הכורים, באתר ynet, 11 באוקטובר 2018
↑  לב פצ'ר, These Republicans campaigned on a bold drug-pricing pledge. Since they won, they’ve gone silent, באתר STAT‏, 24 במאי 2019 (באנגלית)
↑  The Lugar Center - McCourt School Bipartisan Index House Scores 116th Congress First Session (2019), מסמך מאת מרכז לוגאר ובית הספר מקורט למדיניות ציבורית (באנגלית)
↑  Tracking Congress In The Age Of Trump, באתר FiveThirtyEight‏, 13 בינואר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019052962  US Congress: S001212  VIAF: 9499155566473713380001   WorldCat (עם VIAF): 9499155566473713380001 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פיט סטובר".
חואן סיסקומני

חואן גוואדלופה סיסקומני השלישי (באנגלית: Juan Guadalupe Ciscomani III; נולד ב-31 באוגוסט 1982) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת אריזונה. סיסקומני, חבר המפלגה הרפובליקנית, שימש טרם היבחרו לקונגרס יועץ למושל אריזונה דאג דוסי וסגן יושב ראש מועצת מקסיקו-אריזונה.
ביוגרפיה

סיסקומני נולד בעיר ארמוסיו שבמדינת סונורה במקסיקו, ובצעירותו היגר לארצות הברית. הוא גדל בטוסון שבאריזונה. תחילה למד במכללה הקהילתית של פימה ולאחר מכן באוניברסיטת אריזונה, והיה לבן משפחתו הראשון שהשלים לימודים גבוהים. בתום לימודיו אלה הוא עבד באוניברסיטת אריזונה כמומחה לפיתוח תוכניות.
בשנת 2008 התמודד סיסקומני ללא הצלחה אל בית הנבחרים של אריזונה. לאחר הפסדו בבחירות אלה הצטרף ללשכת המסחר ההיספנית של טוסון ושימש כסגן נשיא לענייני דיפלומטיה ציבורית. הוא גם כיהן במועצה המייעצת לזכויות האזרח של אריזונה ובמועצת מחוז פימה למינויים משפטיים.
במהלך בחירות 2022 התמודד סיסקומני לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של אריזונה. באוגוסט אותה שנה נבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית בבחירות מקדימות, בהן גרף 47.1% מכלל הקולות. בבחירות הכלליות גבר על מועמדת המפלגה הדמוקרטית קריסטין אנגל בפער דחוק של 5,232 קולות (1.4%). הוא החל את כהונתו בראשית ינואר 2023, עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  לייסי לאטץ', 1st Republican joins southern Arizona congressional race to succeed Ann Kirkpatrick, באתר Arizona Republic‏, 3 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  בריאן פאוול, Juan Ciscomani carries governor’s message throughout southern Arizona, Mexico, באתר Flinn Foundation‏, 9 במאי 2017 (באנגלית)
↑  Arizona Sixth Congressional District Primary Election Results, באתר הניו יורק טיימס, אוגוסט 2022 (באנגלית)
↑  בוב כריסטי, Republican Juan Ciscomani wins Arizona U.S. House seat, באתר AP‏, 15 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: C001133
דייל סטרונג

דייל ויטני סטרונג (באנגלית: Dale Whitney Strong; נולד ב-8 במאי 1970) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת אלבמה. סטרונג, חבר המפלגה הרפובליקנית, מייצג מחוז החולש על רוב שטחיה הצפוניים של אלבמה, בהם שוכנת העיר האנטסוויל. בשנים 2012–2023 היה יושב ראש מועצת מחוז מדיסון, בנוסף לשירותו במועצה כחבר מן המניין מאז 1996.
ביוגרפיה

סטרונג נולד במונרוביה שבאלבמה, ובשנת 1988 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון ספרקמן. הוא בנם של הוראס נ. סטרונג, חבר מייסד במחלקת ההצלה של מונרוביה, וג'ודי ווהן סטרונג. הוא החל את שירותו כלוחם אש מתנדב כבר בגיל 13. סטרונג קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת את'נס סטייט ורישיון טכנאי רפואת חירום מאוניברסיטת אלבמה בהאנטסוויל. בטרם כניסתו לפוליטיקה, עבד סטרונג כיחצ"ן עבור "First Alabama Bank" וכנציג מכירות עבור החברה "Solvay S.A". הוא גם שימש כמגיב ראשוני ומוקדן בשלוחת 911 בשירותי רפואת החירום של האנטסוויל. בשנת 1989 הוענקה לו "מדליית הגבורה לקצין בטיחות ציבורי" על שירותו בסופת טורנדו בכביש נמל התעופה של האנטסוויל.
סטרונג נבחר לראשונה למועצת מחוז מדיסון בשנת 1996. באותה עת הוא היה נבחר הציבור הרפובליקני הצעיר ביותר באלבמה. סטרונג ייצג במועצה את מחוז הבחירה הרביעי, כולל חלקים מהעיר הארוורסט ועיר הולדתו מונרוביה. במהלך כהונתו במועצה הוסיף להתנדב כלוחם אש. בשנת 2011 עבד על פיתוח מערכת התרעה מוקדמת לסופות טורנדו וסייע בתיאום תגובת המחוז לגל סופות הטורנדו בארצות הברית כולל מאמצים להבטחת מזון וצדקה. ב-14 בנובמבר 2012 החל את כהונתו כיושב ראש המועצה. במהלך כהונתו כיו"ר המועצה, התמקד סטרונג בשיפור הפיתוח הפיננסי באזור. בשנת 2018, אתר החדשות "Yellowhammer News" מנה אותו בין שלושת האנשים המשפיעים ביותר בצפון אלבמה בנימוק עבודתו ל"ייעול ממשלתי" ומיזמי תשתית במחוז מדיסון. במהלך כהונתו היה גם מעורב גם בגיוס סוכנויות פדרליות לעבודה במחנה הצבאי ארסנל רדסטון השוכן במחוז, בהן נאס"א וה-FBI.
במרץ 2021 הכריז סטרונג על התמודדותו למועמדות המפלגה הרפובליקנית בבחירות 2022 לבית הנבחרים הארצי במחוז הקונגרס החמישי של אלבמה. נציג המחוז המכהן, מו ברוקס, פרש מבית הנבחרים כדי להתמודד לסנאט. סטרונג היה המתמודד הראשון שהכריז על מועמדותו במחוז הקונגרס החמישי, הכולל את מחוז מדיסון. הוא גרס שהוא רוצה "להמשיך במאבק שהחל דונלד טראמפ". לפי האתר "AL.com," מועמדותו נצפתה כבר בידי מומחים פוליטיים בצפון אלבמה, שראו בו זה מכבר מועמד פוטנציאלי לתפקיד פדרלי. יריבו העיקרי בפריימריז הרפובליקני היה קייסי ורדינסקי, לשעבר עוזר מזכיר הצבא של ארצות הברית לענייני כוח אדם ומילואים. סטרונג הוביל משמעותית על ורדינסקי ואחרים בבחירות המקדימות מבחינת גיוס כספים, וחצה את רף מיליון הדולר באפריל 2022.
לאחר מאבק מר בין ורדינסקי לסטרונג, שנגרר לסיבוב שני בבחירות המקדימות, ניצח סטרונג ונבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית. בבחירות הכלליות גבר על מועמדת המפלגה הדמוקרטית קת'י וורנר-סטנטון, והושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023. הוא חבר בוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל, בוועדת ביטחון המולדת ובוועדת הכוחות המזוינים.
הערות שוליים

↑  ג'ויס אנדרסןו-מייפל, Two North Alabama leaders, Tommy Battle and Dale Strong to speak at UAH spring commencement, באתר אוניברסיטת אלבמה בהאנטסוויל, 23 באפריל 2019 (באנגלית)
↑  ברנדון מוזלי, Dale Strong takes Fifth Congressional District fundraising lead, באתר 1819 News‏, 21 באפריל 2022 (באנגלית)
↑  דילן סמית', Strong elected to Congress for state’s Fifth District, באתר Yellowhammer News‏, 8 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  מאמר מערכת, 2018 POWER & INFLUENCE: 14 powerful and influential leaders in their regions, באתר Yellowhammer News‏, 12 באוקטובר 2018 (באנגלית)
↑  ריי גארנר, Brainpower: Advanced workforce will play key role in FBI’s success in North Alabama, באתר Yellowhammer News‏, 5 באפריל 2021 (באנגלית)
↑  פול גאטיס, Loan lifts Dale Strong past $1 million in north Alabama congressional bid, באתר Al.com‏, 18 במאי 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: S001220
קית' סלף

קית' אלן סלף (באנגלית: Keith Alan Self; נולד ב-20 במרץ 1953) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת טקסס. הוא נבחר לראשונה לתפקידו בבחירות 2022 מטעם המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה

סלף נולד ב-1953 בבית חולים צבאי בפילדלפיה, ואת לימודיו התיכוניים השלים בתיכון טסקוסה השוכן באמרילו שבטקסס. לסלף תואר ראשון בהנדסה מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית אותו קיבל בשנת 1975.
בשנים 1975–1999 שירת סלף בצבא ארצות הברית. הוא לחם בכוחות המיוחדים של הצבא וביחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית. במהלך שירותו הצבאי הוצב במצרים, בקטר, באפגניסטן, בגרמניה ובבלגיה. מאוחר יותר שימש סלף כנציב מחוז קולין שבטקסס. במרץ 2022 נבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השלישי של טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית. בבחירות המקדימות אמנם סיים במקום השני אחרי ואן טיילור המכהן, אך השניים עלו לסיבוב מכריע. טיילור הודיע מאוחר יותר על פרישתו מהחיים הפוליטיים על רקע האשמות בבגידה, מה שהעניק לסלף את המועמדות. סלף זכה בבחירות הכלליות בנובמבר, והושבע לבית הנבחרים בינואר 2023.
ב-3 בינואר 2023, יום השבעת הקונגרס ה-118 של ארצות הברית, נערכו הבחירות לתפקיד יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. סלף מיאן לתמוך במנהיג סיעתו קווין מקארתי, והצביע תחילה לג'ים ג'ורדן ואחר כך לביירון דונלדס. בסיבוב ה-12 של ההצבעה בבחירות לתפקיד יושב הראש, סלף הצביע לבסוף בעד מקארתי והשתכנע לאחר משא ומתן עם חברי שדולת החירות בה הוא חבר. סלף נמנה בין 15 הרפובליקנים שלבסוף שינו את הצבעתם.
בעקבות העיכוב בבחירות היו"ר, הושבע סלף באורח רשמי רק ב-7 בינואר 2023.
הערות שוליים

↑  דימון סיילס, Keith Self: Ultra-conservative, military mindset describes county judge, באתר Star Local‏, 22 בפברואר 2011 (באנגלית)
↑  מרטין פנגלי, Texas Republican drops re-election bid after affair with woman once married to IS leader, באתר הגרדיאן, 2 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  קת'רין פאנג, Full List of House Republicans Who Voted Against Kevin McCarthy for Speaker, באתר ניוזוויק, 3 בינואר 2023 (באנגלית)
↑  ג'וזף מורטון, McCarthy elected Speaker of the House on 15th ballot, ending stalemate, באתר The Dallas Morning News‏, 6 בינואר 2023 (באנגלית)
↑  דן זאק ובן טריס, Does the House even exist right now?, באתר וושינגטון פוסט, 4 בינואר 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: S001224
מלאני סטנסברי

מלאני אן סטנסברי (באנגלית: Melanie Ann Stansbury; נולדה ב-31 בדצמבר 1979) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת ניו מקסיקו, שבתחומו נמצאים רוב העיר אלבקרקי ופרווריה. היא נבחרה לתפקיד בבחירות מיוחדות שהתקיימו בראשית יוני 2021, בעקבות התפטרותה של נציגת המחוז דב האלנד לשם מינויה לתפקיד מזכירת הפנים של ארצות הברית. כמו כן, בשנים 2019–2021 הייתה חברת בית הנבחרים המדינתי של ניו מקסיקו.
ביוגרפיה

סטנסברי נולדה בפרמינגטון שבצפון ניו מקסיקו, וגדלה באלבקרקי. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון סיבולה, בשנת 2002 השלימה סטנסברי במכללת סנט מרי של קליפורניה (Saint Mary's College of California) לימודי תואר ראשון באקולוגיה אנושית ובמדעי הטבע. לאחר מכן, בשנת 2007, קיבלה מאוניברסיטת קורנל תואר שני בסוציולוגיה חקלאית עם תחום התמחות משני במדעי עמים ילידים בארצות הברית. סטנסברי החלה את נתיבתה המקצועית כמדריכה אקולוגית במוזיאון להיסטוריה ומדע של ניו מקסיקו. כעמיתת הבית הלבן עבדה כיועצת מדיניות במועצה לשוויון אקלימי. מאוחר יותר הייתה יועצת במעבדות סנדיה הלאומיות וכבוחנת מיזמים במשרד הניהול והתקציב במהלך נשיאותו של ברק אובמה. בהמשך נמניתה בין חברי הסגל של ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע של הסנאט של ארצות הברית והייתה עוזרת אישית לסנאטורית מריה קנטוול.
בבחירות האמצע שהתקיימו בשנת 2018 התמודדה סטנסברי ללא התנגדות אל בית הנבחרים של ניו מקסיקו במחוז הבחירה ה-28. ביום הבחירות גברה על ג'ימי צ'ארלס הול, נציג המחוז המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית, בפער בן כעשרה אחוזים. בבחירות 2020 התמודדה פעם נוספת ללא התנגדות בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, ובבחירות הכלליות גברה על מועמד המפלגה הליברטריאנית רוברט וילנקורט ועל תומאס ר. סטול הרפובליקני. בבית הנבחרים המדינתי הציגה סטנסברי חקיקה לשיפור שימור האנרגיה וניהול משאבי המים של נוי מקסיקו.
לאחר מינויה של דב האלנד למזכירת מחלקת הפנים של ארצות הברית בידי הנשיא ג'ו ביידן, הכריזה סטנסברי על השקת מסע הבחירות שלה לבית הנבחרים האמריקאי לשם מילוי מקומה של האלנד. בסבב ההצבעה הראשון של חברי הוועד המנהל במפלגה הדמוקרטית המדינתית, סטנסברי הגיעה למקום השני אחרי אנטואנט סדילו לופז, חברת הסנאט של ניו מקסיקו, ואוטומטית העפילה לסיבוב שני. בסיבוב השני של ההצבעה ניצחה את סדילו לופז בפער של שישה קולות בלבד. מכיוון שאף רפובליקני לא ייצג את המחוז מאז 2009, העיתון "Santa Fe New Mexican" הצביע על סטנסברי כמועמדת הבטוחה לזכייה בבחירות המיוחדות. סטנסברי ניצחה את חבר הסנאט המדינתי מארק מורס הרפובליקני ב-1 ביוני, ונבחרה אל בית הנבחרים של ארצות הברית.
בשאלון שיצר המכון "Adelante Progressive Caucus", התחייבה סטנסברי לתמוך בחקיקות שיעניקו מדיקר לכל, והביעה תמיכה באיסור פדרלי על כלי נשק, במתן מעמד מדינה לוושינגטון הבירה, בביטול חובות הלוואות סטודנטים, בלגליזציה של סמים קלים ובמדיניות פרוגרסיביות אחרות. ב-14 ביוני 2021 סטנסברי הושבעה לתפקידה בקונגרס האמריקאי.
הערות שוליים

↑  סטפני אקין, Ex-Senate aide narrowly wins Democratic nod for Haaland seat in New Mexico, באתר Roll Call‏, 31 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  קרול א. קלארק, Rep. Stansbury Announces Critical Water Legislation, באתר Los Alamos Daily Post‏, 20 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  מילאן סימוניץ', An early contender emerges for Haaland's seat, באתר Santa Fe New Mexican‏, 19 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  דילון מולאן, Stansbury, Sedillo Lopez in runoff for Democratic nomination, באתר Santa Fe New Mexican‏, 30 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  מילאן סימוניץ', What a rally: Inside Stansbury's improbable victory, באתר Santa Fe New Mexican‏, 2 באפריל 2021 (באנגלית)
↑  סוזן מונטויה בריאן ומורגן לי, Democrat Melanie Stansbury wins US House race in New Mexico, באתר AP‏, 2 ביוני 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6sv8fcx  S2AuthorId: 98877249  US Congress: S001218
אנדריאה סלינאס

אנדריאה רוז סלינאס (באנגלית: Andrea Rose Salinas; נולדה ב-6 בדצמבר 1969) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת אורגון. טרם שירותה בקונגרס של ארצות הברית, ייצגה סלינאס את מחוז הבחירה ה-38 בבית הנבחרים של אורגון בין השנים 2017–2023. סלינאס, חברת המפלגה הדמוקרטית, היא הנציגה הראשונה של מחוז הקונגרס השישי של אורגון בבית הנבחרים האמריקאי, בו שוכנת בירת אורגון סיילם.
ביוגרפיה

סלינאס נולדה בסן מטאו (אנ') שבקליפורניה וגדלה בעיר פלזנט היל (אנ'). אביה היגר לארצות הברית ממקסיקו. היא הייתה הסטודנטית הראשונה ממשפחתה שהשלימה לימודים גבוהים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 2004 נרשמה סלינאס כשדלנית פדרלית מטעם איגוד עובדי האוצר הלאומי. במשך שנתיים עבדה בתחום השדלנות בטרם עברה לפורטלנד, שם המשיכה לעסוק במקצוע זה.
לאחר שהשלימה את לימודיה בברקלי, התמחתה סלינאס כעוזרת פרלמנטרית עבור חבר הסנאט של ארצות הברית הארי ריד וחברי הקונגרס פיט סטארק (אנ') ודרלין הולי (אנ'). לאחר מכן עבדה כמנהלת החקיקה של המועצה הסביבתית באורגון. היא עזבה את המועצה על מנת לפתוח משרד ייעוץ חקיקתי משלה. בהמשך הייתה סגנית נשיא מאורגון בחברת הייעוץ הפוליטי "Strategies 360".
בספטמבר 2017 מונתה סלינאס למלא את מקומה של אן לינינגר בבית הנבחרים של אורגון כנציג מחוז הבחירה ה-38. היא השלימה את שארית כהונתה של לינינגר ולאחר מכן נבחרה מחדש לבית הנבחרים המדינתי בבחירות 2018 ובבחירות 2020. באספה ה-81 של בית המחוקקים של אורגון הייתה מצליפת הרוב. היא גם הייתה יו"ר ועדת בית הנבחרים לטיפולי בריאות. בשנת 2022 נתנה את חסותה להצעת החוק שחייבה מתן תשלום שעות נוספות לעובדי חקלאות באורגון.
בנובמבר 2021 הכריזה סלינאס על מועמדותה לייצוג מחוז הקונגרס השישי והחדש של אורגון בבית הנבחרים של ארצות הברית. הכרזה זו גררה אחריה מחלוקת ציבורית מכיוון שלא התגוררה בשטחי המחוז, אם כי מגורים במחוז אינם תנאי להתמודדות לקונגרס מטעמו. עם זאת, היא הצהירה כי אם תיבחר לקונגרס תעבור להתגורר במחוז.
ב-8 בנובמבר 2022 זכתה סלינאס בבחירות עם 50.1% מקולות הבוחרים, וגברה על מועמד המפלגה הרפובליקנית מייק אריקסון. לאחר הבחירות הגיש אריקסון תובענה ייצוגית בגין תשדיר תעמולה שפרסמה סלינאס; בתחילה ביקשה התביעה למנוע את השבעתה לתפקיד מכוח חוק מדינתי המאפשר לשופט לבטל את תוצאות הבחירות לו יקבע המותב שהצהרה שקרית של המנצח סחפה את הבוחרים ברמה מספקת דיה כדי להטות את תוצאות הבחירות. במהלך דיון שהתקיים בדצמבר 2022 גרס אריקסון באמצעות עורך דינו כי הוא אינו מעוניין לבטל את תוצאות הבחירות, אך עדיין דורש פיצויים בסך מאות אלפי דולרים בגלל תשדיר התעמולה של סלינאס שהציגו אותו כמי שהואשם בהחזקת סמים.
סלינאס הושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2023. בקונגרס ה-118 היא חברה בוועדת החקלאות ובוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים.
הערות שוליים

↑  אליזבת הייז, Oregon Rep. Andrea Salinas on how lobbying led to lawmaking, באתר Portland Business Journal‏, 17 ביוני 2019 (באנגלית)
↑  גורדון ר. פרידמן, Salinas sworn in as newest state representative, באתר The Oregonian/OregonLive‏, 18 בספטמבר 2017 (באנגלית)
↑  נייג'ל ג'אקיס, State Rep. Andrea Salinas Will Run for Oregon’s New Congressional Seat, באתר Willamette Week‏, 9 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  סם סטיטס, Race for Oregon’s new, sixth U.S. House seat comes into focus, באתר Oregon Public Broadcasting‏, 9 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  ג'יליאן פלאקוס, Democrat Andrea Salinas wins US House seat in Oregon’s newly created 6th District, באתר Statesman Journal‏, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  ג'וליה שאמוויי, Lawsuit lingers as Salinas prepares to be sworn into Congress, באתר Oregon Capital Chronicle‏, 3 בינואר 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: S001226 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנדריאה סלינאס".
לויד סמאקר

לויד קנת' סמאקר (באנגלית: Lloyd Kenneth Smucker; נולד ב-23 בינואר 1964) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של קהיליית פנסילבניה מאז 2017. בשנים 2017–2019 ייצג סמאקר את מחוז הקונגרס ה-16, אך לקראת בחירות 2018 בארצות הברית הורה בית המשפט העליון של פנסילבניה על שינוי מפת מחוזות הבחירה במדינה ומחוזו נספר מחדש כמחוז ה-11. טרם היבחרו לקונגרס היה סמאקר חבר הסנאט המדינתי של פנסילבניה.
ביוגרפיה

סמאקר נולד בלנקסטר שבפנסילבניה, בנם של דניאל וארי סמאקר. הוא נולד למשפחת אמישית. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון מנוטי שבלנקסטר ב-1981, למד סמאקר במכללת עמק לבנון ובמכללת פרנקלין ומרשל. במשך 25 שנה שימש כנשיא "חברת סמאקר" (Smucker), ארגון לבנייה מסחרית בבעלות משפחתית.
בטרם שירת שתי תקופות כהונה כמפקח עירוני בעיירה וסט לאמפטר (West Lampeter Township), היה סמאקר חבר בוועדת התכנון העירוני של היישוב. בשנת 2008, לאחר שגיב ארמסטרונג המכהן, החליט לפרוש אחרי 23 שנה בסנאט של פנסילבניה, נכנס סמאקר לבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית וגרף 47% מהקולות תוך שהוא גובר על ארבעה יריבים אחרים. בבחירות הכלליות הוא ניצח את יריבו חבר מועצת העיר לנקסטר ומועמד המפלגה הדמוקרטית, חוסה א. אורדנטה, ברוב בן 57% לעומת 43%.
ב-8 בנובמבר 2016 ניצח סמאקר את כריסטינה הרטמן במירוץ להחלפתו של ג'ו פיטס בקונגרס של ארצות הברית. ב-3 בינואר 2017, עם התכנסות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית, סמאקר הושבע לתפקידו כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של פנסילבניה.
לקראת בחירות 2018, הורה בית המשפט העליון של פנסילבניה על מפה חדשה של מחוזות הקונגרס במדינה. בעקבות זאת, מחוזו של סמאקר נספר מחדש כמחוז ה-11. המחוז היווה רסיסים ממחוז לנקסטר ששכן בעבר במחוז הקונגרס השביעי, תוך שהוא מאבד את חלקיו במחוזות צ'סטר וברקס. כדי לפצות על אובדן האוכלוסייה, בוסס המחוז במערב המדינה ונספח אליו רוב החלק המזרחי והכפרי יותר של מחוז יורק. מחוז הקונגרס ה-16 הישן הישנה היה אחת המחוזות הרפובליקניים ביותר בפנסילבניה, אך המגמה הדמוקרטית במחוזות הסמוכים יותר לפילדלפיה הביאה את המרוצים לנשיאות ארצות הברית לצמודים במיוחד. ג'ון מקיין זכה במחוז זה עם 51 אחוז מהקולות בבחירות 2008, ואילו מיט רומני זכה בו עם 52% בבחירות שלאחר מכן. דונלד טראמפ רשם בבחירות לנשיאות ב-2016 תוצאה דומה לזו של מקיין. על פי העיתונאי נייט קון מ"הניו יורק טיימס", שינויים אלה הותירו את סמאקר בעמדת נחיתות ביחס לבחירות הקודמות בהן התמודד.
חרף השינויים הדמוגרפיים במחוזו, נבחר סמאקר לתקופת כהונה שנייה עם 59% מקולות הבוחרים.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  Lloyd Smucker beats Christina Hartman, Shawn House in 16th Congressional District race, באתר LancasterOnline‏, 9 בנובמבר 2016 (באנגלית)
↑  The New Pennsylvania Congressional Map, District by District, באתר הניו יורק טיימס, 19 בפברואר 2018 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: S001199 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לויד סמאקר".
יפה ירקוני

| --- | --- |

יפה ירקוני מופיעה בנח"ל דקלה, יולי 1969
 לידה:  24 בדצמבר 1925 ז' בטבת תרפ"ו גבעתיים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  1 בינואר 2012 (בגיל 86) ו' בטבת תשע"ב תל אביב-יפו, ישראל
 שם לידה:  יפה אברמוב
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1933–2008 (כ־75 שנים)
 סוגה:  זמר עברי, פופ, שירי ילדים
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי, התקליט חיפה, אחים ראובני
 שיתופי פעולה בולטים:  חיים חפר, חיים גורי, אריק איינשטיין, בעז שרעבי, חוה אלברשטיין, ליאור פרחי, מאיר סויסה, צביקה פיק, אתניX, שושנה דמארי
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1998) 
 פרופיל ב-IMDb
 
יפה ירקוני (24 בדצמבר 1925 – 1 בינואר 2012) הייתה זמרת ושחקנית ישראלית, אשר נודעה גם בכינויה "זמרת המלחמות" והייתה מהבולטות והחשובות שבזמרות ישראל. כלת פרס ישראל לזמר עברי לשנת תשנ"ח (1998), המזוהה עם תקופת קום המדינה וכן עם שנות החמישים והשישים.
ביוגרפיה

נולדה בשם יפה אברמוב בדרום תל אביב, למלכה אַלחַסוב ולאברהם אברמוב, סוחר בדים ושטיחים. הוריה היו יהודים קווקזים מבאקו (כיום באזרבייג'ן), שעלו לארץ ישראל במפנה המאה ה-20, הכירו בארץ ואף נישאו ב-1920. יפה הייתה האמצעית במשפחה בת שלושה ילדים, ולה אחות גדולה, תקוה (ילידת 1921), ואח קטן, בנימין (יליד 1927). כשהייתה בת שמונה התגרשו הוריה, אביה ירד מהארץ לרודזיה (שם ישבה קהילה יהודית קטנה), ומשפחתה חיה מצוקה כלכלית קשה. בשנות ה-30 עברה עם אמה ואחיה לגבעת רמב"ם (כיום שכונה בגבעתיים), שם פתחה אמה בית קפה–מסעדה בשם "צליל", שזכה לפופולריות, בעיקר בקרב אנשי ביטחון ואמנים.
את דרכה האמנותית החלה בגיל צעיר, כשהופיעה יחד עם אחותה ואחיה בבית הקפה המשפחתי בגבעת רמב"ם. ההרכב שיצרו, "בָּמָתִי" (ראשי תיבות של שמות ארבעת בני המשפחה - בנימין, מלכה (האם), תקווה, יפה) – תקוה הזמרת, יפה הרקדנית ובנימין הפסנתרן – זכה להצלחה בקרב באי בית הקפה, ובהמלצת הזמר והשחקן שמואל פישר היא התקבלה ללימודים בסטודיו למחול קלאסי של גרטרוד קראוס, שם גם למדה לנגן בפסנתר, וכעבור שנים ספורות התקבלה גם ללהקת הרקדניות של קראוס, שפעלה ליד האופרה הארצישראלית העממית. היא הופיעה עם הלהקה במשך 12 שנה, עד שבאחד המופעים בשנת 1945 נפצעה ברגלה ונאלצה לזנוח את קריירת הריקוד.
ב-21 בספטמבר 1944 נישאה ליוסף גוּסְטין. גוסטין (במקור גורטין), יליד 1918, היה חבר תנועת הנוער "גורדוניה" בעירו לוּצְק (אז בפולין, כיום באוקראינה), ולאחר הכשרה עלה לארץ ישראל ב-1938 והצטרף לגרעין שהקים את קיבוץ נווה ים. השניים נישאו מקץ היכרות בת שנתיים, ויום לאחר נישואיהם הוא התנדב לשירות בצבא הבריטי (הימים ימי מלחמת העולם השנייה) וצורף עם חבריו לבריגדה היהודית. גוסטין נהרג ב-29 במרץ 1945 במערכה על נהר סֶניוֹ, בזירה האיטלקית. השיר "אוּרי", שביצעה יפה גוסטין האלמנה, נכתב לזכרו על ידי רפאל קלצ'קין והולחן על ידי יששכר מירון. ב-1945 שינו גם אמה של ירקוני ואחיה הצעיר את שם משפחתם ל"גוסטין", כמחווה לחתנה שנפל חלל.
בשלהי שנת 1947 התגייסה ירקוני לארגון ההגנה כאלחוטאית, והמשיכה בכך עם פרוץ מלחמת העצמאות במסגרת חטיבת גבעתי. את ניסיונה הראשון כזמרת קנתה לה בלהקת "החישטרון" של החטיבה שהוקמה בזמן המלחמה והיא צורפה אליה. צמד היוצרים טולי רביב ובובי פנחסי כתבו ללהקה שירים "סלוניים" ששימשו מוזיקת רקע לריקודים וזוהו לאחר מכן עם ירקוני, בהם "אל נא תאמר לי שלום", "שחרחורת" ו"קרה זה רק הפעם". שני שירים ששרה באותה תקופה נהפכו לסמלי המלחמה הקשה: "האמיני יום יבוא" שהביא במיוחד בשבילה השחקן רפאל קלצ'קין והיא שרה אותו לראשונה בפני מלווי השיירות לירושלים, ו"באב אל ואד" שכתב חיים גורי לזכרם של מלווי השיירות כשנה לאחר תום הקרבות.
ב-1948 נישאה בשנית לשייקה ירקוני. ירקוני, יליד תל אביב 1920, בנו של משה ירקוני (שצ'ופק), ממנהלי המשביר, היה איש ההגנה (נכלא על ידי הבריטים כשנתיים במחנה המעצר בלטרון) וממייסדי החי"ש (ולימים מ"גיבורי" הפרשה שהייתה אחת העילות לתביעת הדיבה שהגיש עמוס בן-גוריון ידידו כנגד ארגון שורת המתנדבים), ואיש עסקים. השניים היו הורים לשלוש בנות. שייקה ירקוני נפטר ב-29 באוגוסט 1983.
ביוגרפיה > עשייה ציבורית, דעותיה הפוליטיות וחיים אישיים

ירקוני הייתה ידועה כמעורבת בחיי המדינה. היא ביצעה מאות הופעות לפני החיילים במלחמות ישראל ובין המלחמות, לא נרתעה מלהופיע ממש בחזית הקרבות וכך זכתה לכינוי "זמרת המלחמות", על אף שלא אהבה אותו והעדיפה להיקרא "זמרת החיילים".
היא נהגה להיות מעורבת גם בפוליטיקה, והשמיעה לא אחת את דעותיה הפוליטיות המזוהות עם השמאל הציוני. בשנת 2002, בעת מבצע חומת מגן, התבטאה ירקוני בתוכנית "מה בוער" של גלי צה"ל כנגד חיילים שסימנו מספרים על זרועותיהם של פלסטינים "אנחנו עם שעבר את השואה, איך אנחנו מסוגלים לעשות דברים כאלו?" אמרה. דבריה אלה התפרשו באמצעי התקשורת כהשוואה בין מעשי צה"ל בשטחים לבין מעשי הנאצים בשואה. לדבריה, היא לא ערכה השוואה כזו אלא רק ניסתה למחות על מעשה ספציפי. התבטאות זו גרמה לסערה תקשורתית תוך קריאה מאנשי ימין להחרימה. איומים ומכתבי נאצה רבים נשלחו אליה ואף בוטל ערב לכבודה שהפיקה אמ"י. לאחר זמן מה, כשהסערה שככה, הפיקה אמ"י ערב לכבודה ובדצמבר 2006 נערך לירקוני ערב הצדעה גדול בהיכל התרבות בהשתתפות אומנים רבים.
בשנת 2001 אובחנה ירקוני כחולה במחלת אלצהיימר,עם השנים החמיר מצבה, והיא נפטרה ב-1 בינואר 2012, בגיל 86, ונקברה לצד בעלה שייקה בבית העלמין קריית שאול.