stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הונגריה–סלובקיה

| יחסי הונגריה–סלובקיה |
| --- | --- |
הונגריה: סלובקיה


הונגריה: סלובקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
93,028: 49,035
אוכלוסייה
9,665,063: 5,498,707
תמ"ג (במיליוני דולרים)
212,389: 132,794
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,975: 24,150
משטר
רפובליקה

בין הונגריה לבין סלובקיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה > ימי הביניים

במאה השמינית נוסדה המדינה הסלאבית הראשונה, נסיכות ניטרה, שמרכזה היה בעיר ניטרה שבמערב סלובקיה. נסיכות ניטרה התרחבה עם השנים וכללה בשיאה את רובה של סלובקיה ושטחים של הונגריה. בשנת 833 הובסה נסיכות ניטרה על ידי נסיכות מוראביה, והממלכה המשותפת כונתה מורביה הגדולה. אף על פי שלהלכה היו מאוחדות, זכו שליטי נסיכות ניטרה, שהיו מוראבים לאוטונומיה רבה על גבול העצמאות. החל מהמאה ה-11 סופחה סלובקיה לממלכת הונגריה ועקב פיתוחה היחסי לקחה חלק מוביל בממלכת הונגריה. למשך קרוב למאתיים שנה נוהלה סלובקיה כחבל אוטונומי בשם נסיכות ניטרה בתוך הממלכה ההונגרית. בתקופה זאת האוכלוסייה של ממלכת הונגריה התערבבה, כאשר סלובקים התיישבו בחלק הצפוני של הונגריה וגרמנים, ולאכים והונגרים התיישבו בסלובקיה. בשנת 1241 פלשו המונגולים לסלובקיה והביאו לרעב גדול שהוביל למות חלק ניכר מאוכלוסיית סלובקיה.
בשנת 1461 הקים מתיאש הוניאדי, מלך הונגריה אוניברסיטה בבראטיסלבה, אך האוניברסיטה לא האריכה ימים.
היסטוריה > שלטון בית הבסבורג

כאשר האימפריה העות'מאנית כבשה חלקים מהונגריה, עברה בירת ממלכת הונגריה לבראטיסלבה. עזיבת העות'מאנים את הונגריה במאה ה-18 הביאה לירידת קרנה של סלובקיה. בתחילת המאה ה-19 נכנסה סלובקיה ביחד עם ממלכת הונגריה לתוך האימפריה האוסטרית. במהלך אביב העמים בשנים 1848–1849, תמכו הסלובקים בקיסר אוסטריה, בתקווה לפרוש מהחלק ההונגרי (ממלכת הונגריה) של האימפריה האוסטרית, לתוך החלק האוסטרי, אולם הדבר לא עלה בידם. עם הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867 והכללת סלובקיה בתוכה, סבלו הסלובקים ממדיניות דיכוי שנועדה להטמיע את הסלובקים בתוך העם ההונגרי. בתי הספר התיכוניים בסלובקיה נסגרו בשנים 1874–1875, והשפה ההונגרית נכפתה על הסלובקים.
היסטוריה > צ'כוסלובקיה (1920-1938)

בעקבות תוצאות מלחמת העולם הראשונה פורקה האימפריה האוסטרו-הונגרית, וב-1918 צורפו סלובקיה ורותניה הקרפטית למוראביה ובוהמיה ליצירת צ'כוסלובקיה, וכך אף הוסכם בחוזה טריאנון (1920). ההסדר הותיר אוכלוסייה הונגרית נכבדה המתגוררת בשטח סלובקיה, ומיעוט סלובקי קטן בהרבה בהונגריה.
מיד לאחר היווסדה, קם בצ'כוסלובקיה קו אנטי-הונגרי חזק, שהתבטא בסגירת האוניברסיטה המדעית אליזבת, ופירוק מונומנטים היסטוריים רבים שייצגו את האימפריה האוסטרו-הונגרית.
המיעוט ההונגרי (ולמיעוטים האחרים, כגון, גרמנים ורוסינים) לא נוכחו באספה המכוננת, ומשום כך לא הייתה להם השפעה על החוקה הצ'כוסלובקית החדשה. עם זאת, על הנייר לפחות, הובטחו זכויות המיעוט והשימוש בשפות המיעוט במערכת החינוך ובייצוג המקומי. אולם בפועל, שוויון זה מעולם לא מומש, שכן אלפי הונגרים וגרמנים אולצו למכור את אדמותיהם, נכלאו או שרכושם הוחרם.
בשל הקו האנטי-ההונגרי בצ'כוסלובקיה, הייתה ירידה ברמת הייצוג שלהם באספה הלאומית, והשפעתם על הפוליטיקה של צ'כוסלובקיה נותרה מוגבלת.
היסטוריה > השלטון הקומוניסטי

לאחר סיום המלחמה הוקמה צ'כוסלובקיה מחדש, והוחזרו לה כל שטחיה משנת 1938, למעט רותניה הקרפטית שנמסרה לברית המועצות.
בסוף שנות ה-40 הפכו שתי המדינות למדינות קומוניסטיות המקורבות לברית המועצות, ושתיהן אף היו חברות בברית ורשה.
היסטוריה > השלטון הקומוניסטי > סכרי נאג'מארוש-גאבצ'יקובו

"אמנת בודפשט" משנת 1977, בין הונגריה לצ'כוסלובקיה, הייתה תוכנית להקמת סכרים על הדנובה ולהקמת תחנת כוח הידרואלקטרית. הפרויקט המשותף נועד לכסות שטח של כ-150 ק"מ, לאורך הגבול בין סלובקיה להונגריה, מגאבצ'יקובו, סלובקיה, במערב, לנאג'מארוש, הונגריה, במזרח. הבנייה החלה בתקופת קריסת ברית המועצות בשנת 1991, אבל רק בצד הסלובקי. בשנת 1989 הונגריה השעתה את השתתפותה, ובשנת 1992 נסוגה מן האמנה, תוך התייחסות לסוגיות סביבתיות. הדבר עורר מחלוקת בינלאומית שטרם נפתרה בין סלובקיה להונגריה.
היסטוריה > סלובקיה

השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה הופל במהפכת הקטיפה בשנת 1989, ובאותה שנה נפתחו גם הגבולות בהונגריה ובשנת 1990 נערכו במדינה בחירות חופשיות. בשנת 1992 הוביל ראש ממשלת סלובקיה ולדימיר מצ'יאר מהלך של הפרדה מהרפובליקה הצ'כית, ובעקבותיו פוצלה המדינה הפדרלית של צ'כיה וסלובקיה, בדרכי שלום, באופן רשמי ב-1 בינואר 1993.
בשל סירובה של הונגריה לחתום על אמנה בהכרת הגבולות ההדדיים, וגם מפני שהונגריה הכריזה על כוונתה להתערב בעניינים הפנימיים של סלובקיה במטרה להגן על המיעוט ההונגרי, היו היחסים בין שתי המדינות מתוחים.
בשנת 1995 נכנס לתוקף בסלובקיה חוק הלשון הסלובקית, אשר דרש מעובדי מדינה לדבר רק בסלובקית, והטיל קנסות על השימוש בשפות זרות במסמכים ציבוריים או בשידורים ללא תרגום לשפת המדינה. אמנם, המיעוטים הלאומיים היו פטורים מכמה מהוראות החוק. בשנת 1999 פסק בית המשפט העליון הסלובקי כי הקנסות אינם חוקתיים, ובעקבות כך בוטלו הקנסות.
מאחר שסלובקיה והונגריה שאפו להיכנס לאיחוד האירופי, חתמו בשנת 1995 ראש ממשלת הונגריה גיולה הורן, יחד עם עמיתו הסלובקי ולדימיר מצ'יאר על הסכם דו-צדדי, ובו נכללו אמצעים להבטחת זכויות המיעוט בשתי המדינות, כמו גם התחייבות שלא לשקול את הטיפול במיעוט ההונגרי בסלובקיה כעניין פנימי, ולהפך, אמנם מההתחייבות האחרונה התעלמו בשתי המדינות, ובשנת 1997 אף נשקלה אפשרות לחילופי אוכלוסין בין שתי המדינות.
בשנת 2009 נחקק בסלובקיה חוק השפה הקובע שימוש מועדף בשפה הסלובקית בכל מוסדות המדינה. כמו כן, כל המסמכים בבתי הספר של המיעוטים צריכים להיות משוכפלים בשפה הסלובקית, וכן החוק קובע כי שמות הרחובות והבניינים בכל מקום בסלובקיה חייבים להיות מוצגים גם בשפה הסלובקית. בהונגריה זעמו על ההחלטה האוסרת שימוש בשפות המיעוט במוסדות השלטון, וטענו כי הוא פוגע בזכויות המיעוט במדינה.
באותה שנה היה אמור נשיא הונגריה לאסלו שויום לבקר במשך יום אחד בעיר קומרנו בסלובקיה ולחנוך פסל של אישטוון הקדוש בעיר. אולם בעקבות סירובו להיפגש עם צירים סלובקים, ועיתוי הביקור שהיה ביום השנה לפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, אסרה ממשלת סלובקיה את כניסתו לתחומיה, ובעקבות כך הגישה ממשלת הונגריה תלונה לבית הדין של הנציבות האירופית.
ב-26 באוגוסט 2009 נזרקו כמחאה על ההתנהלות הסלובקית שני בקבוקי תבערה לעבר השגרירות הסלובקית בבודפשט, אך הם לא התלקחו, ולמחרת הותקף השגריר הסלובקי בהונגריה, אולם כמחווה של רצון טוב לא התלוננה ממשלת סלובקיה על המקרים.
בשנת 2010 הועבר חוק בפרלמנט ההונגרי, שנותן אזרחות הונגרית גם למדיארים שאינם חיים בהונגריה. בעקבות כך נוצרה תסיסה חזקה בסלובקיה, בשל טענתה שבעקבות כך ייווצר פתח לתביעה הונגרית לספח שטחים מסלובקיה המיושבים בהונגרים רבים, ומשום כך הוחלט בסלובקיה על ביטול האזרחות הסלובקית למי שיקבל אזרחות הונגרית.
יחסים כלכליים

סחר הדדי ממלא תפקיד חשוב בכלכלת שתי המדינות. בשנת 2015 סלובקיה הייתה מדורגת במקום השלישי בסחר היצוא של הונגריה, ואילו הונגריה הייתה בין עשר המדינות החשובות ביותר בסחר של סלובקיה (יצוא: המקום השישי, יבוא: המקום השמיני). חברות הונגריות נחשבות למשקיעים הגדולים ביותר בסלובקיה, ובשנת 2012 סך ההשקעות ההונגריות בסלובקיה הגיע ל-2.096 מיליארד אירו
| אלפים (אירו) | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יְצוּא | 3,209,472 | 3,991,787 | 4,523,400 | 4,019,900 | 3,954,800 | 3,786,500 |
| יְבוּא | 2,049,302 | 2,194,750 | 2,143,000 | 2,633,700 | 2,816,700 | 3,165,500 |
| סה"כ | 5,258,774 | 6,186,537 | 6,666,400 | 6,653,600 | 6,771,500 | 6,951,000 |
נציגויות דיפלומטיות

הונגריה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה וקונסוליה כללית בקושיצה.
סלובקיה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט וקונסוליה כללית בבקשצ'בה.
לודוויג, דוכס מקלנבורג-שוורין

לודוויג, דוכס מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Ludwig, Herzog zu Mecklenburg-Schwerin; ‏6 באוגוסט 1725 - 12 בספטמבר 1778), היה נסיך הכתר של דוכסות מקלנבורג-שוורין.
ביוגרפיה

לודוויג נולד ב-6 באוגוסט 1725 בגרבוב שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לכריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין ולגוסטבה קרולינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ומריה, דוכסית מקלנבורג-גיסטרוב.
לאחר מות אביו בשנת 1756, עלה אחיו פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין לשלטון, ומכיוון שלא היו לו ילדים, התמנה לודוויג ליורש העצר של הדוכסות. אולם, לודוויג מת ב-12 בספטמבר 1778 כשאחיו היה חי, ובנו פרידריך פרנץ מונה במקומו ליורש העצר, וירש את השלטון בשנת 1785.
משפחתו

לודוויג התחתן ב-13 במאי 1755 עם שרלוטה סופיה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד, שהייתה בתו של פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד. לזוג נולדו 2 ילדים:
פרידריך פרנץ הראשון, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין (1756–1837).
סופיה פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (1758–1794).
כדורגל בארגנטינה

נבחרת נבחרת ארגנטינה בכדורגל בשנת 2009
כדורגל הוא ענף הספורט הפופולרי ביותר בארגנטינה. למעלה משניים וחצי מיליון אנשים משחקים אותו במדינה, מתוכם כ-300 אלף רשומים במוסדות פיפ"א.
הכדורגל הובא לארגנטינה לראשונה במחצית השנייה של המאה ה-19, על ידי מהגרים בריטים שהשתכנו בבואנוס איירס. הליגה הארגנטינאית הראשונה נוסדה ב-1891, והיא אחת מהראשונות שהוקמו מחוץ לממלכה המאוחדת. התאחדות הכדורגל הארגנטינאית (AFA) נוסדה בשנת 1893 והיא התאחדות הכדורגל השמינית הוותיקה בעולם.
נבחרת ארגנטינה נחשבת לאחת מהבכירות לאורך ההיסטוריה וזכתה שלוש פעמים בגביע העולם בכדורגל, בשנים 1978, 1986 ו-2022. היא מדורגת ראשונה בצוותא לאורוגוואי במספר הזכיות בטורניר היבשתי, "קופה אמריקה", עם חמש עשרה זכיות. מועדוני הכדורגל הארגנטינאים מחזיקים במספר הזכיות הגבוה ביותר בגביע הביניבשתי (תשע זכיות) ובגביע ליברטדורס (21 זכיות). ארגנטינה זכתה גם בשתי מדליות זהב בטורניר האולימפי, והנבחרת הצעירה מחזיקה בשיא של שש זכיות בגביע העולם עד גיל 20.
היסטוריה > ראשית המשחק

שני מהגרים שהגיעו מאנגליה, תומאס וג'יימס הוג, ארגנו מפגש בבואנוס איירס ב-9 במאי 1867 שבו הוחלט על הקמת מועדון כדורגל מקומי. המועדון קיבל אישור ממועדון הקריקט של העיר להשתמש במגרשו, שמיקומו היה בפלרמו. משחק הכדורגל הראשון שתועד בארגנטינה נערך ב-20 ביוני 1867 במגרש זה. במשחק התמודדו שתי קבוצות שהורכבו מסוחרים בריטים, ונקראו ה"ווייט קאפס" וה"רד קאפס".
אלכסנדר ווטסון האטון, מורה מגלאזגו, כונה "האבא של הכדורגל הארגנטינאי". בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 היה האטון הראשון שלימד כדורגל בארגנטינה, ב"בית הספר סנט אנדרו" שבבואנוס איירס. בפברואר 1884 הוא הקים את בית הספר האנגלי בבואנוס איירס, שם המשיך ללמד את תלמידיו על המשחק. ב-1891 ייסד האטון את "ליגת הכדורגל הארגנטינאית", שהייתה הליגה הראשונה שפעלה מחוץ לאיים הבריטיים. חמישה מועדונים התחרו בעונה היחידה לקיום הליגה.
באותה תקופה נוסדו בארגנטינה מספר מועדוני כדורגל נוספים על ידי עובדים של החברות הבריטיות הרבות שפעלו במקום. חלק ממועדונים אלו מתקיימים עד היום - כמה מהבולטים שבהם הם רוסאריו סנטרל וניואל'ס אולד בויס, המשחקים בליגה הארגנטינאית הבכירה כיום.
היסטוריה > התפתחות בעידן החובבני

ב-21 בפברואר 1893 הוקמה מחדש ליגת העל הארגנטינאית, ובמקביל נוסד ארגון חדש, התאחדות הכדורגל הארגנטינאית (AFA), שניהלה את הליגה ופיקחה על כלל הכדורגל במדינה. בשנים המוקדמות לקיום הליגה היו כמעט כל המועדונים מורכבים מיוצאי בריטניה.
הקבוצה המצליחה במדינה באותה תקופה, שרכשה אהדה רבה, נקראה "אלומני" והוקמה על ידי בוגרי ותלמידי בית הספר האנגלי של האטון. לקראת סוף המאה ה-19 המשחק צבר בהדרגה פופולריות בקרב מהגרים אחרים מאירופה, בעיקר איטלקים, אך מרבית הקבוצות עדיין נמנעו מלקבל לשורותיהן שחקנים מקומיים. כמחאה על מדיניות זו הוקמה ב-1899 "ארחנטינוס קילמס", הקבוצה הראשונה שנועדה עבור שחקנים ארגנטינאים. בעקבותיה נפתחו בראשית המאה העשרים מועדונים רבים בעלי צביון מקומי, שהחלו גם לשאת שמות בשפה הספרדית - השמות "Argentino" או "Argentinos" הפכו לנפוצים במיוחד בכדורגל הארגנטינאי.
ההתפתחות המהירה של המשחק בעשור הראשון של המאה ה-20 התבטאה בכך, שב-1907 כבר היו למעלה מ-300 קבוצות רשומות בארגנטינה. באותה תקופה הוקמו מרבית המועדונים הבכירים במדינה, כדוגמת ריבר פלייט ובוקה ג'וניורס, והם שיחקו בליגת החובבים הלאומית או בטורנירים מחוזיים. באותו זמן זכו משחקי הכדורגל לצפייה רבה, וככל שגברה הפופולריות של המשחק, ההשפעה של הבריטים עליו דעכה. בשנת 1912 שונה שם ההתאחדות הארגנטינאית לשם בשפה הספרדית, על אף שהמסורת של שמות אנגליים למועדונים המשיכה להישמר לאורך שנים רבות.
במהלך המאה ה-20 פופולריות הכדורגל התפשטה גם מחוץ לגראן בואנוס איירס, והחלו לפעול ליגות כדורגל חדשות רבות בערים ברחבי ארגנטינה, ובהן רוסאריו, קורדובה, סנטה פה, טוקומן, סן לואיס וסלטה.
את משחקה הרשמי הראשון קיימה הנבחרת הלאומית של ארגנטינה ב-16 במאי 1901 נגד נבחרת אורוגוואי, וניצחה בו בתוצאה 2-3. המשחק סימל את תחילת היריבות המסורתית בין שתי הנבחרות, מהבכירות בדרום אמריקה לאורך השנים. הגביע הראשון שבו זכתה הנבחרת היה ה"קופה ליפטון", משחק גביע מסורתי בין ארגנטינה לאורוגוואי, ב-1906. היא זכתה בטורניר המשמעותי הראשון שלה בשנת 1910, בטורניר בו התמודדה נגד אורוגוואי, ברזיל וצ'ילה.
בשנת 1916 התחרתה נבחרת ארגנטינה בטורניר הראשון של "קופה אמריקה", אליפות דרום אמריקה לנבחרות. ארגנטינה זכתה לראשונה בקופה אמריקה ב-1921, ומאז זכתה בטורניר 15 פעמים. ב-1928 השתתפה הנבחרת בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת אמסטרדם וזכתה במדליית הכסף. בשנת 1930 העפילה ארגנטינה למשחק הגמר של גביע העולם הראשון של פיפ"א, שם הפסידה לנבחרתה של אורוגוואי.
היסטוריה > העידן המקצועני

בשנים 1929–1930 חלה ירידה חדה ברמת הענף, שהתבטאה בביטולי משחקים רבים ואף בהדחתן של מספר קבוצות מהליגה באמצע העונה. כתוצאה מכך עזבו 18 קבוצות את הליגה הישנה, והקימו במקומה ליגה מקצוענית ראשונה במדינה לקראת עונת 1931.‏ הליגה המקצוענית הפכה לטורניר המרכזי בענף, ועל אף שהליגה החובבנית המשיכה להתקיים במקביל, היא נסגרה ב-1934. מרבית קבוצותיה הפכו גם הן למקצועניות והקימו את ליגת המשנה בארגנטינה. הקמת הליגה המקצוענית עצרה את היציאה ההמונית לאירופה של שחקנים ארגנטינאים מצטיינים.
בשנת 1964 זכתה קבוצת אינדפנדיינטה בגביע ליברטדורס, אליפות דרום אמריקה למועדונים, והייתה הקבוצה הארגנטינאית הראשונה שעושה זאת. הייתה זו הזכייה הראשונה מתוך 21 זכיות של קבוצות ארגנטינאיות בטורניר לאורך ההיסטוריה, שהעניקו לארגנטינה את המקום הראשון בדירוג המדינות הזוכות בטורניר. אחריה מגיעה ברזיל, שמועדוניה זכו בטורניר 13 פעמים.‏ בשנת 1967 הייתה ראסינג קלוב לקבוצה הארגנטינאית הראשונה שזוכה בגביע הביניבשתי. ארגנטינה מדורגת ראשונה בדירוג הזכיות גם בטורניר זה, עם תשע זכיות של מועדוניה לאורך ההיסטוריה.
נבחרת ארגנטינה זכתה לראשונה בגביע העולם בטורניר של 1978, שאותו ארגנטינה ארחה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת הולנד בהארכה. כעבור שנה זכתה הנבחרת הצעירה של ארגנטינה, בהובלת דייגו מראדונה, לראשונה בגביע העולם עד גיל 20, והמשיכה לשיא של שש זכיות בטורניר בהיסטוריה. מראדונה היה גם כוכב הנבחרת הלאומית, שזכתה בגביע העולם השני שלה בטורניר של 1986.
החל משנות ה-90, טורניר הכדורגל במשחקים האולימפיים הפך לטורניר בהשתתפות נבחרות עד גיל 23, בהן מותר לכלול בסגל שלושה שחקנים מעל גיל זה. באולימפיאדת אתונה ב-2004 זכתה הנבחרת האולימפית של ארגנטינה במדליית הזהב הראשונה שלה, ושמרה על התואר באולימפיאדת בייג'ינג ב-2008. בכך הפכה ארגנטינה לראשונה שזוכה פעמיים ברציפות בטורניר הכדורגל האולימפי, מאז הונגריה ב-1968.
כדורגל מועדונים > ליגות מקומיות

כ-400 מועדוני כדורגל רשומים משחקים במערכת הליגות של התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. המערכת מחולקת לשמונה ליגות, ומסתיימת בדרגה השלישית מבין הליגות המקיפות את בואנוס איירס רבתי ושאר המדינה, אינטריור. מתחת לליגה זו ישנן 249 ליגות אזוריות המסונפות להתאחדות הארגנטינאית, שהקבוצות שבהן מתחרות על הזכות להיכנס לדרגה הנמוכה של מערכת הליגות בשנה שלאחר מכן.
ליגת העל הארגנטינאית היא הדרגה הגבוהה של כדורגל המועדונים בארגנטינה. מראשית שנות התשעים ועד לסוף שנת 2014 שוחקו בה שתי עונות בנות 19 משחקים מדי שנה, בשיטת האפרטורה וקלאוסורה הנהוגות ברחבי אמריקה. החל ב-2015 עברה הליגה לטורניר שנתי אחד, עם 30 קבוצות המשחקות ביניהן בסיבוב אחד בלבד. בסוף כל עונה, הקבוצות המצליחות ביותר משיגות השתתפות בגביע ליברטדורס או בגביע סודאמריקנה, והקבוצות הכי פחות מצליחות יורדות לליגה השנייה, פרימרה B נסיונל. שתי ליגות אלה הן היחידות הנערכות ברמה הכלל-לאומית במערכת הליגות הארגנטינאית.
מתחת לפרימרה B נסיונל, מערכת הליגות מחולקת לשלושה דרגים נוספים עבור האזור המטרופוליני של בואנוס איירס, ולשלושה טורנירים אזוריים המכסים את שאר מדינת ארגנטינה.
מאז תחילת העידן המקצועני של הליגה הארגנטינאית ב-1931, 15 קבוצות זכו באליפות ארגנטינה, כאשר ריבר פלייט מחזיקה במספר הזכיות הרב ביותר עם 37 זכיות. בין השנים 1931 ו-1967, זכו באליפות ארגנטינה חמש קבוצות בלבד, שכונו "חמש הגדולות" (ריבר פלייט, בוקה ג'וניורס, אינדפנדיינטה, ראסינג קלוב וסן לורנסו). שליטה זו נפסקה בשנת 1967 עם זכייה של אסטודיאנטס לה פלאטה, ובמהלך ההיסטוריה זכו באליפות תשע קבוצות נוספות. הקבוצות היחידות מחוץ לאזור בואנוס איירס רבתי שזכו באליפות הן רוסאריו סנטרל וניואל'ס אולד בויס מרוסאריו, ואסטודיאנטס מלה פלאטה.
כדורגל מועדונים > מבנה הליגות לעונת 2019/2020

| דרג | ליגה | ליגה |
| --- | --- | --- |
ראשונה: סופר ליגה ארגנטינה 24 קבוצות
שנייה: פרימרה נסיונל   32 קבוצות מחולקות ל-2 בתים של 16
| שלישית | פרימרה B מטרופוליטנה 18 קבוצות | פדראל A 30 קבוצות מחולקות ל-2 בתים של 15 |
| רביעית | פרימרה C מטרופוליטנה 19 קבוצות | פדראל  אזורי חובבני 189 קבוצות מחולקות ל-53 בתים המחולקים על פי אזורים גאוגרפים |
| חמישית | פרימרה D מטרופוליטנה 14 קבוצות | ליגות אזוריות  הכוללות מספר בלתי מוגבל של קבוצות  |
כדורגל מועדונים > גביעים לאומיים בעבר ובהווה

לאורך השנים התקיימו בארגנטינה טורנירי גביע לאומיים (Copas Nacionales) רבים בפורמטים שונים. הקבוצה המובילה במסגרות אלו היא ראסינג קלוב עם 12 זכיות. ההתאחדות מפרסמת טבלה רשמית שמקבצת את כל התארים הללו והזוכות בהם. להלן רשימת גביעי העבר:
| גביע | שנים |
| --- | --- |
קופה דוקטור קרלוס איברגורן: (1913-1925, 1937-1958)
קופה דה אונור: (1905-1920)
קופה דה קומפטנסיה ג'וקיי קלוב: (1907-1933)
קופה דה קומפטנסיה: (1913-1914, 1920, 1924-1916, 1932-1933)
קופה אסטימולו: (1920, 1926, 1929)
קמפאונטו פורטניו: (1926)
קופה בקאר ורלה: (1932-1933)
קופה אסקובר: (1939-1949)
קופה דה לה רפובליקה: (1943-1945)
קופה דה קומפטנסיה בריטניקה: (1944-1946)
קופה סואסיה: (1958)
קופה סנטנריו: (1993)
קופה קמפאונטו: (2013/14)
גביע ביסנטנריו: (2016)
גביע הסופרליגה הארגנטינאית: (2019)
טרופאו דה קמפאונס דה לה סופרליגה: (2019)
סופרקופה אינטרנסיונל: (2023)
נכון לשנת 2023 נערכים ארבעה טורנירי גביע לאומיים:
גביע ארגנטינה (Copa Argentina) - שבעבר פעל במשך שנתיים (1969-1970), ולאחר מכן הוחלט לבטלו. היה זה גביע שנוסד על מנת להכריע אלו קבוצות ישתתפו במפעל בינלאומי משני, ועל כן הקבוצות המובילות בטבלה (כמו ריבר פלייט וולס סרספילד) שהעפילו לגביע הבינלאומי העיקרי, גביע ליברטדורס, לא השתתפו בו. הזוכה היחידה בגביע עבר זה היא בוקה ג'וניורס, מכיוון שבשנת 1970 לא נקבעה זוכה למפעל. בשנת 2011 החליטה ההתאחדות לייסד מחדש טורניר בשם זהה והוא משוחק בהשתתפות קבוצות מ-7 ליגות הכדורגל המקצועניות בארגנטינה (270 קבוצות בשנת 2011). כיוון שהפורמט שונה, קיים ויכוח אם הטורניר הנוכחי וטורניר העבר הם אותו טורניר.
כמו כן נוסד באותה שנה גביע לאומי נוסף, מפעל הסופר קאפ הארגנטינאי (Supercopa Argentina) שמפגיש את האלופה עם הזוכה בגביע.
בשנת 2019 הוקם במקביל לליגה שאורגנה על ידי מנהלת ה"סופרליגה ארגנטינה" גביע לאומי חדש, גביע הסופרליגה הארגנטינאית (Copa de la Superliga Argentina). הגביע נוסד בעקבות הליגות הקצרות (25 מחזורים בעונת 2018/19, 23 מחזורים בעונת 2019/20), שהסתיימו כמה חודשים לפני פגרת אמצע השנה. גביע זה נערך לאחר הכתרת אלופת העונה הסדירה. 
במהדורתו הראשונה הפגיש המפעל את כל משתתפות ליגת העל הארגנטינאית במשחקי פלייאוף בשיטת בית וחוץ (מלבד הגמר). מהדורתו השנייה, שהתחילה במרץ 2020 ונועדה להיערך במסגרת בתים ופלייאוף החל משלב חצי הגמר, בוטלה לאחר מחזור אחד, עקב התפרצות מגפת הקורונה בארגנטינה. 
בעקבות המגפה, בעונת 2020/21 לא התקיימה בארגנטינה ליגה כלל. תחת זאת אורגנו שני טורנירי גביע הליגה הארגנטינאית (Copa de la Liga Profesional, על שם הגוף המארגן החדש שהחליף את הסופרליגה), האחד, החל באוקטובר 2020, כשמשחק הגמר התקיים בינואר 2021; והשני, החל בפברואר 2021 והסתיים במאי. טורניר בשם זה התקיים גם ב-2022 וצפוי להתקיים ב-2023.
החל משנת 2021, אלופת גביע הליגה מתמודדת מול אלופת הליגה על "טרופאו דה קמפאונס דה לה ליגה פרופסיונל" (Trofeo de Campeones de la Liga Profesional).
כדורגל מועדונים > הרמה הבינלאומית

בעוד שברמה הלאומית שולטת ריבר פלייט, הקבוצה הארגנטינאית המצליחה ביותר ברמה הבינלאומית היא בוקה ג'וניורס, שזכתה ב-18 תארים בינלאומיים רשמיים של CONMEBOL ברמות שונות ובארבעה אליפויות ריופלטנסיות (אינדפנדיינטה זכתה ב-20 תארים בסך הכל, וריבר פלייט ב-18). שלושה מבין התארים של בוקה הגיעו בשלוש הזכיות שלה בגביע הביניבשתי בשנים 1977, 2000 ו-2003.
מועדון אינדפנדיינטה מחזיק בשיא הזכיות בטורניר היבשתי החשוב ביותר, גביע ליברטדורס, עם שבע זכיות בו, ארבע מהן רצופות (בשנים 1972-1975). הישגים אלו העניקו לו את הכינוי "מלך הגביעים" (Rey de copas). מספר קבוצות ארגנטינאיות נוספות זכו בגביע ליברטדורס. שתי קבוצות זכו בו ארבע פעמים, אסטודיאנטס לה פלאטה (שלוש זכיות ברצף, 1968-1970 ונוספת ב-2009) וריבר פלייט (1986, 1996, 2015 ו-2018). כמה קבוצות זכו בו פעם אחת: ראסינג קלוב (1967), ארחנטינוס ג'וניורס (1985), ולס סרספילד (1994) וסן לורנסו (2014).
קבוצות ארגנטינאיות זכו גם בתארים רבים במפעלים בינלאומיים אחרים של CONMEBOL: סופרקופה סודאמריקנה, גביע סודאמריקנה, רקופה סודאמריקנה, גביע אינטראמריקנה, גביע מרקוסור, גביע קונמבול וגביע סורוגה בנק.
כדורגל מועדונים > יריבויות

ישנן יריבויות כדורגל מקומיות רבות ("דרבי" או "קלאסיקו" בשפה המקומית) בכדורגל הארגנטינאי. הדוגמה המפורסמת ביותר היא משחק "הסופר קלאסיקו", המפגיש בין שתי הקבוצות המצליחות והפופולריות ביותר בארגנטינה, ריבר פלייט ובוקה ג'וניורס המגיעות שתיהן מבואנוס איירס. העיתון האנגלי "האובזרבר" דירג את הסופר קלאסיקו הארגנטינאי בראש רשימת "50 דברי הספורט שאדם חייב לעשות לפני מותו".. בנוסף, כל אחד מהמפגשים בין "חמש הגדולות" (ריבר פלייט, בוקה ג'וניורס, אינדפנדיינטה, ראסינג קלוב וסן לורנסו) נחשב ל"קלאסיקו".
היריבות השנייה בחשיבותה בכדורגל הארגנטינאי היא הקלאסיקו של אבז'אנדה, המפגיש בין קבוצות העיר אבז'אנדה, אינדפנדיינטה וראסינג. משחקי דרבי מפורסמים נוספים הם הדרבי בין קבוצות הורקאן וסן לורנסו, הדרבי של רוסאריו בין ניואלס אולד בויס לרוסאריו סנטראל, הדרבי של לה פלאטה בין אסטודינטס לה פלאטה וחימנסיה לה פלאטה ועוד רבים אחרים.
הערות שוליים

↑  ע"פ רישומי פיפ"א
↑  rsssf, Argentina 1891
↑  rsssf, "Early History of Football in Argentina'"
↑  "Buenos Aires English High School"
↑  Observer Sport Monthly (June 4 2006) - "Salvation army
↑  EFD Deportes
↑  rsssf, 1931 in Argentine football
↑  rsssf, Argentine 2nd division champions
↑  rsssf, Copa Libertadores
↑  rsssf, Intercontinental Cup
↑  הפגיש את אלופת הסופרליגה עם זוכת גביע הסופרליגה
↑  הפגיש את זוכת הטרופאו דה קמפאונס עם הראשונה בטבלה השנתית. המשך התחרות בשנים הבאות מוטל בספק
↑  שמו הוחלף, עם מותו של דייגו מראדונה בנובמבר 2020, לגביע מראדונה.
↑  כשם שבעונת 2019 הפגיש "טרופאו דה קמפאונס דה לה סופרליגה" את אלופת הסופרליגה וזוכת גביע הסופרליגה
↑  Argentine football statistics PDF
↑  50 sporting things you must do before you die
| כדורגל בארגנטינה ארגנטינה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל הארגנטינאית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | הליגה הראשונה • ליגה שנייה • ליגה שלישית (מטרופוליטנה) • ליגה שלישית (פדראל) • הליגה הרביעית (מטרופוליטנה) • הליגה הרביעית (פדראל) • הליגה החמישית |  |
| תחרויות גביע | גביעים לאומיים בעבר ובהווה • גביע ארגנטינה • הסופר קאפ הארגנטינאי • גביע הליגה הארגנטינאית • טרופאו דה קמפאונס |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • עד גיל 20 • עד גיל 17 • נבחרת הנשים |  |
האתר שבו נערך משחק הכדורגל המתועד הראשון בארגנטינה
אלומני, מהקבוצות החשובות בשנים הראשונות של הכדורגל הארגנטינאי, בשנת 1910
כריסטופר ז'וליין

כריסטופר ז'וליין (בצרפתית: Christopher Jullien; נולד ב-22 במרץ 1993 בלאני-סור-מארן שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם במונפלייה.
קריירת מועדונים > אוסר

ז'וליין גדל במחלקת הנוער של US טורסי, ממנה יצא גם כוכב נבחרת צרפת פול פוגבה. בשנת 2005 עבר למחלקת הנוער של אוסר. ב-24 באוגוסט 2012 ערך ז'וליין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על לאוואל במסגרת המחזור החמישי בליגת המשנה הצרפתית. ב-28 באוגוסט הבקיע ז'וליין את שער הבכורה שלו במועדון, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 1–2 על דיז'ון במסגרת גביע הליגה הצרפתית. ב-21 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-82 בניצחון 1–2 על קלרמון פוט במסגרת המחזור ה-14. ז'וליין ערך 25 הופעות ליגה בעונת 2012/2013, בהן הבקיע שני שערים.
קריירת מועדונים > בורוסיה מנשנגלדבך

בקיץ 2013 חתם ז'וליין בפרייבורג מהבונדסליגה בהעברה חופשית. ז'וליין בילה את רוב תקופתו במועדון בקבוצת המילואים. ב-16 בדצמבר 2014 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-72 בהפסד 0–2 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור ה-16.
קריירת מועדונים > ההשאלה לדיז'ון

את עונת 2015/2016 בילה ז'וליין בהשאלה לדיז'ון מליגת המשנה הצרפתית. ב-31 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד אז'אקסיו במסגרת המחזור הראשון. ב-14 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-54 בהפסד 1–2 לבורג-פרונס במסגרת המחזור השלישי. הוא ערך 34 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע 9 שערים.
קריירת מועדונים > טולוז

ב-10 ביוני 2016 חתם ז'וליין בטולוז מליגת העל הצרפתית. ב-14 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אולימפיק מרסיי. ב-20 באוגוסט כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–4 על בורדו. בקבוצה היה שחקן הרכב קבוע במשך שלוש עונותיו.
קריירת מועדונים > סלטיק

ב-28 ביוני 2019 חתם ז'וליין לארבע שנים בסלטיק.
קריירת מועדונים > מונפלייה

ב-23 באוגוסט 2022 חתם במונפלייה.
קריירה בינלאומית

ז'וליין היה חלק מנבחרת צרפת עד גיל 20 שזכתה בגביע העולם עד גיל 20 בשנת 2013.