stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציסטה בברך על שם בייקר
הערות שוליים

↑  Lisa A. Foris, Matthew Varacallo, Joshua P. Maddox, StatPearls, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2018
↑  William Morrant Baker, www.whonamedit.com
↑  Fred F. Ferri, Ferri's Clinical Advisor 2016 E-Book: 5 Books in 1, Elsevier Health Sciences, 2015-05-28. (באנגלית)
↑  Ferri, Fred F., Ferri's Clinical Advisor 2016 : 5 Books in 1., Saint Louis: Elsevier Health Sciences, 2015, ISBN 978-0-323-37822-2
1 2 3 4  ציסטה על שם בייקר, באתר מכבי שירותי בריאות
1 2 3  Matthew J. Hubbard,Bernard A. Hildebrand,Monica M. Battafarano,Daniel F. Battafarano, Common Soft Tissue Musculoskeletal Pain Disorders, Primary Care: Clinics in Office Practice 45, 2018-06-01, עמ' 289–303 doi: 10.1016/j.pop.2018.02.006
1 2  Matthew J. Hubbard, Bernard A. Hildebrand, Monica M. Battafarano, Daniel F. Battafarano, Common Soft Tissue Musculoskeletal Pain Disorders, Primary Care 45, 2018-6, עמ' 289–303 doi: 10.1016/j.pop.2018.02.006
↑  Alyssa M. Herman, John M. Marzo, Popliteal cysts: a current review, Orthopedics 37, 2014-8, עמ' e678–684 doi: 10.3928/01477447-20140728-52
↑  John M. Marzo, Alyssa M. Herman, Popliteal Cysts: A Current Review, Orthopedics 37, 2014-08-01, עמ' e678–e684 doi: 10.3928/01477447-20140728-52
↑  טיפול בציסטה על שם בייקר
ציסטת בייקר ב MRI אקסיאלי
ציסטת בייקר בMRI, חתך סגיטלי
גביע המלך הספרדי

ערך זה עוסק בטורניר הכדורגל. אם התכוונתם לטורניר הכדורסל, ראו .
| --- | --- |
סמל גביע המלך הספרדי משנת 2012
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1902 (לא רשמי)   1903 (רשמי)
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל הספרדית
 מספר מתמודדים:  83
 מדינות משתתפות:  ספרד ספרד
 שמות קודמים:  גביע מועצת העיר מדריד (1904-1903) גביע המלך אלפונסו ה-13 (1932-1905) גביע נשיא הרפובליקה (בזמן הרפובליקה הספרדית השנייה) גביע החנרליסימו (בזמן שלטונו של החנרליסימו פרנקו)
 זוכה:  אתלטיק בילבאו (24 זכיות)
 הכי הרבה זכיות:  ברצלונה   (31 זכיות)
 מפעל מקביל:  הליגה הספרדית
 אתר האינטרנט הרשמי
 
סמל גביע המלך הספרדי עד שנת 2012
גביע המלך (בספרדית: Copa del Rey, ידוע גם בתור La Copa, "הגביע". בעבר נקרא גביע נשיא הרפובליקה וגביע החנרליסימו) הוא המפעל השני בחשיבותו בכדורגל הספרדי, אחרי ליגת העל הספרדית. בטורניר משתתפות 83 קבוצות ספרדיות.
התחרות נוסדה באופן רשמי בשנת 1903, מה שהופך אותה לתחרות הכדורגל הספרדית הוותיקה ביותר. בדרך כלל, זוכת גביע המלך תשתתף בליגה האירופית, אלא אם כן היא העפילה לליגת האלופות.
אתלטיק בילבאו היא מחזיקת הגביע הנוכחית, לאחר שניצחה בגמר את מיורקה בפנדלים.
המשחק התקיים באצטדיון האולימפי שבסביליה.
שיטת המשחק

החל מהעונה הקרובה שיטת הגביע שונתה, בשלב המוקדמות מתמודדות קבוצות מהליגות הנמוכות (ליגה רביעית וליגות אזוריות) שהעפילו לגביע, כאשר בשלבים הבאים (החל מהשלב הראשון) מצטרפות כל קבוצות הליגה הראשונה, הליגה השנייה ומנצחות הבתים בליגה השלישית (ללא קבוצות מילואים), ארבע הקבוצות שהעפילו לסופר קאפ הספרדי שמצטרפות החל מהשלב השלישי. החל מהשלב השלישי ההגרלה היא בשיטת המזל כך שכל קבוצה יכולה לקבל קבוצה מאותה הליגה, אם שתי הקבוצות מליגות שונות המשחק יתקיים בביתה של הקבוצה מהליגה הנמוכה יותר ללא קשר להגרלה עצמה.
הגביע

ב-22 בדצמבר 2010, באספה כללית יוצאת דופן של התאחדות הכדורגל הספרדית, סביליה ביקשה רשות מההתאחדות לשמור את הגביע בו הם זכו בגמר 2010, להנצחת זכייתה של נבחרת ספרד בגביע העולם בכדורגל באותה שנה בדרום אפריקה. היה לכך תקדים; ריאל מדריד הורשותה לשמור את גביע הרפובליקה האחרון (1936), סביליה, את גביע הגנרל הראשון (1939), ואתלטיקו מדריד, את גביע הגנרל האחרון (1976).
גביע חדש נעשה על ידי התכשיטן ממדריד פדריקו אלגרה. הגביע, עשוי מכסף, שוקל 15 ק"ג, והוא בגובה של 75 ס"מ. ב-21 באפריל 2011, ריאל מדריד הפכה לראשונה שזוכה בגביע החדש. במהלך החגיגות שלאחר המשחק, בכיכר פלאסה דה סיבלס, שחקן ריאל מדריד סרחיו ראמוס, הפיל בטעות את הגביע מראש אוטובוס דו-קומתי, והאוטובוס דרס אותו. עשר חתיכות נאספו על ידי אנשי כוחות החירום, לאחר שהרימו אותו מהקרקע. המועדון קיבל עותק שמוצג באצטדיון סנטיאגו ברנבאו.
זכיות לפי קבוצות

| קבוצה | זכיות | סגנויות | שנות זכייה | שנות סגנות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברצלונה | 31 | 12 | 1910, 1912, 1913, 1920, 1922, 1925, 1926, 1926, 1928, 1951, 1952, 1953, 1957, 1959, 1963, 1968, 1971, 1978, 1981, 1983, 1988, 1990, 1997, 1998, 2009, 2012, 2015, 2016, 2017, 2018, 2021 | 1902, 1919, 1932, 1936, 1954, 1974, 1984, 1986, 1996, 2011, 2014, 2019 |
| אתלטיק בילבאו | 24 | 16 | 1903, 1904, 1910, 1911, 1914, 1915, 1916, 1921, 1923, 1930, 1931, 1932, 1933, 1943, 1944, 1945, 1950, 1955, 1956, 1958, 1969, 1973, 1984, 2024 | 1905, 1906, 1913, 1920, 1942, 1949, 1953, 1966, 1967, 1977, 1985, 2009, 2012, 2015, 2020, 2021, |
| ריאל מדריד | 20 | 20 | 1905, 1906, 1907, 1908, 1917, 1934, 1936, 1946, 1947, 1962, 1970, 1974, 1975, 1980, 1982, 1989, 1993, 2011, 2014, 2023 | 1903, 1916, 1918, 1924, 1929, 1930, 1933, 1940, 1943, 1958, 1960, 1961, 1968, 1979, 1983, 1990, 1992, 2002, 2004, 2013 |
| אתלטיקו מדריד | 10 | 9 | 1960, 1961, 1965, 1972, 1976, 1985, 1991, 1992, 1996, 2013 | 1921, 1926, 1956, 1964, 1975, 1987, 1999, 2000, 2010 |
| ולנסיה | 8 | 10 | 1941, 1949, 1954, 1967, 1979, 1999, 2008, 2019 | 1934, 1937, 1944, 1945, 1946, 1952, 1970, 1971, 1972, 1995, 2022 |
| ריאל סרגוסה | 6 | 5 | 1964, 1966, 1986, 1994, 2001, 2004 | 1963, 1965, 1976, 1993, 2006 |
| סביליה | 5 | 4 | 1935, 1939, 1948, 2007, 2010 | 1955, 1962, 2016, 2018 |
| אספניול | 4 | 5 | 1929, 1940, 2000, 2006 | 1911, 1915, 1941, 1947, 1957 |
| ריאל אוניון | 3 | 1 | 1918, 1924, 1927 | 1922 |
| ריאל סוסיאדד | 3 | 6 | 1909, 1987, 2020 | 1905, 1910, 1913, 1928, 1951, 1988 |
| ריאל בטיס | 3 | 2 | 1977, 2005, 2022 | 1931, 1997 |
| דפורטיבו לה קורוניה | 2 | 0 | 1995, 2002 | – |
| ארנאס קלוב | 1 | 3 | 1919 | 1917, 1925, 1927 |
| מיורקה | 1 | 3 | 2003 | 1991, 1998, 2024 |
| ביסקאיה | 1 | 1 | 1902 | 1907 |
| לבאנטה | 1 | 0 | 1937 | – |
| סלטה ויגו | 0 | 3 | – | 1948, 1994, 2001 |
| חטאפה | 0 | 2 | – | 2006, 2007 |
| ריאל ואיאדוליד | 0 | 2 | – | 1950, 1989 |
| ספורטינג חיחון | 0 | 2 | – | 1981, 1982 |
| אספניול דה מדריד | 0 | 2 | – | 1909, 1910 |
| דפורטיבו אלאבס | 0 | 1 | – | 2017 |
| אוססונה | 0 | 2 | – | 2005 ,2022 |
| רקראטיבו ולבה | 0 | 1 | – | 2003 |
| ריאל מדריד קסטיליה‡‡ | 0 | 1 | – | 1980 |
| לאס פאלמס | 0 | 1 | – | 1978 |
| דפורטיבו קאסטיון | 0 | 1 | – | 1973 |
| אלצ'ה | 0 | 1 | – | 1969 |
| גרנדה | 0 | 1 | – | 1959 |
| ראסינג פרול | 0 | 1 | – | 1939 |
| סבאדל | 0 | 1 | – | 1935 |
| קלוב אירופה | 0 | 1 | – | 1923 |
| אספניה דה ברצלונה | 0 | 1 | – | 1914 |
| ראסינג אירון‡ | 0 | 1 | – | 1913 |
| ריאל חימנסטיקה | 0 | 1 | – | 1912 |
| ריאל ויגו ספורטינג | 0 | 1 | – | 1908 |
‡ התאחד עם "אירון ספורטינג קלוב" בשנת 1915, למועדון הכדורגל ריאל אוניון.
‡‡ קבוצת המילואים של ריאל מדריד. השתתפותן של קבוצות מילואים בגביע המלך נאסרה בפעם הראשונה בעונת 1990/91.
הכובשים המצטיינים בכל הזמנים

שחקנים שעדיין פעילים - מודגש.
| דירוג | מדינה | שחקן | שנים | קבוצות (שערים) | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ספרד | תלמו סארה | 1939–1957 | אתלטיק בילבאו (81) | 81 |
| 2 | ספרד | ז'וזפ סמיטייר | 1919–1934 | ברצלונה (65), ריאל מדריד (4) | 69 |
| 3 | ספרד | גיירמו גורוסטיסה | 1929–1946 | ראסינג דה פרול (3), אתלטיק בילבאו (37), ולנסיה (24), לוגרונייס (1) | 65 |
| 4 | ארגנטינה | ליונל מסי | 2004–2021 | ברצלונה (56) | 56 |
| 5 | ספרד | אדמונדו סוארס | 1939–1950 | ולנסיה (54) | 54 |
| 5 | ספרד | רמון פולו | 1920–1935 | סלטה ויגו (54) | 54 |
| 7 | ספרד | קיני | 1968–1987 | ספורטינג חיחון (36), ברצלונה (14) | 50 |
| 8 | הונגריה ספרד | פרנץ פושקש | 1958–1966 | ריאל מדריד (49) | 49 |
| 8 | צ'כיה הונגריה ספרד | לאסלו קובאלה | 1951–1964 | ברצלונה (49), אספניול (0) | 49 |
| 8 | ספרד | סנטיאנה | 1970–1988 | ראסינג סנטנדר (0), ריאל מדריד (48) | 49 |
| 11 | ספרד | ססאר רודריגס אלברס | 1939–1960 | גרנדה (3), ברצלונה (36), אלצ'ה (8) | 47 |
| 12 | ספרד | קמפנאל | 1928–1946 | ספורטינג חיחון (2), סביליה (43) | 45 |
| 12 | ספרד | רוחליו טאפיה | 1925–1932 | סלטה ויגו (45) | 45 |
| 14 | ספרד | פרודן | 1935–1950 | סלאמנקה (5), אתלטיקו אוויאסיון (7), ריאל מדריד (29), פלוס אולטרה (3) | 44 |
| 15 | ארגנטינה ספרד | אלפרדו די סטפנו | 1956–1966 | ריאל מדריד (40), אספניול (3) | 43 |
שיאים אישיים

מירב השערים: 81 – תלמו זארה
מירב ההופעות: 108 – אנדוני זוביזרטה
מירב השערים בגמרים: 9 – ליונל מסי
הכי הרבה גמרים בהם הבקיע: 7 – ליונל מסי
הכי הרבה בישולים בגמרים: 6 – ליונל מסי
הכי הרבה פרסי איש המשחק בגמרים: 3 – ליונל מסי
הכי הרבה הופעות בגמרים: 10 – ליונל מסי, סרחיו בוסקטס
הכי הרבה זכיות: 7 – חוסה מריה בלאוסט, אגוסטין גאינצה, ליונל מסי, סרחיו בוסקטס, ג'רארד פיקה
הערות שוליים

↑  השם הרשמי המלא של הגביע כיום הוא "Campeonato de España-Copa de Su Majestad el Rey", שפירושו "אליפות ספרד – גביע הוד מלכותו" (או "אליפות ספרד – גביע המלך"). בשנים 1932–1936, חלק מתקופת הרפובליקה הספרדית השנייה, נקרא הגביע "Copa del Presidente de la República", כלומר "גביע נשיא הרפובליקה". בשנים 1939–1976, ימי שלטונו של החנרליסימו פרנסיסקו פרנקו (והשנה שאחרי מותו), נקרא "Copa del Generalísimo", כלומר "גביע החנרליסימו".
↑  Spain - Cup 1902, באתר www.rsssf.com‏
↑  El Levante, a un paso de la Copa... de 1937, באתר אל פאיס‏, 25 בספטמבר 2007
↑  El Sevilla se queda en propiedad con la Copa del Rey gracias a España, באתר מארקה‏ 22 בדצמבר 2010
↑  60 אלף אוהדים חגגו כל הלילה, גביע המלך נדרס, באתר ‏מאקו‏, 21 באפריל 2011
↑  אור קיסר, ‏המזכרת של ראמוס: גביע המלך המקורי עדיין שבור, באתר ONE‏, 2 ביוני 2011
1 2 3 4 5 6  לא רשמי.
↑  Ranking Goles Copa del Rey, באתר BDFutbol
| כדורגל בספרד ספרד |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל הספרדית • מנהלת הליגות • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | לה ליגה • ליגת המשנה • הליגה השלישית • הליגה הרביעית • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | גביע המלך הספרדי • הסופר קאפ הספרדי • גביע הפדרציה הספרדית • גביע הליגה הספרדית (חדל להתקיים) |  |
| כדורגל נשים | ליגת העל לנשים • הליגה השנייה לנשים • גביע המלכה בספרד |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
| טורנירי גביע לאומיים בכדורגל (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • ליכטנשטיין • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
גביע המלך של עונת 2013/14
קבוצת XT

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־18 שנים)
 משרד ראשי:  חיפה
 שליטה בחברה:  50% עידן עופר, 50% אודי אנג'ל
 ענפי תעשייה:  החזקות והשקעות
 יו"ר:  אודי אנג'ל
 מנכ"ל:  אודי אנג'ל
  
 https://www.xtholdings.com
 
אקס.טי. הולדינגס בע"מ (באנגלית: XT Holdings; לשעבר: "עופר הולדינגס גרופ") הידועה כ"קבוצת XT" היא חברה פרטית ישראלית, שנוסדה בנובמבר 2007 ועוסקת בהשקעות והחזקת חברות.
לחברה משרדים בפארק מת"ם שבחיפה, ובתל אביב. יושב ראש דירקטוריון החברה והמנכ"ל שלה הוא איש העסקים אודי אנג'ל.
בעלי השליטה בחברה הם אנשי העסקים אודי אנג'ל ועידן עופר אשר כל אחד מהם מחזיק בכ-50% ממניות החברה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חברת "אקס.טי. הולדינגס" הוקמה בנובמבר 2007 תחת השם "עופר הולדינגס גרופ". בדצמבר 2007 רכשה כ-22.5% בחברת הנדל"ן חבס.
עד שנת 2012 החברות שבקבוצה נקראו על שם משפחת עופר. הן מותגו מחדש בשם XT על מנת למנוע בלבול באמצעי התקשורת עם חברות אחרות מקבוצת "עופר השקעות" שנמצאת בשליטתה של אשת העסקים ליאורה עופר.
ב-27 במרץ 2018 מכרה החברה כ-2.25% (מלוא החזקותיה) ממניות החברה לישראל.
תחומי פעילות

בעבר פעלה החברה בתחומי הנדל"ן, והחזיקה כ-22.5% ממניות קבוצת חבס.
ספנות - XT ספנות מפעילה אוניות מכולה, אוניות צובר ונושאי מכוניות. ב-24 במאי 2011 נכללה החברה ברשימה של חברות שעליהן הוטלו סנקציות על ידי ארצות הברית, באשמת הפרה של איסור הסחר עם איראן. בספטמבר 2011 יצאה מרשימה זו.
תעופה - XT תעופה הייתה מעורבת בליסינג מטוסים ובניהול צי של כלי טיס.
הייטק - ל-XT היי-טק החזקות בחברות הזנק בשלבים שונים. בעבר החזיקה עופר הולדינגס בבעלות מלאה את Naiot Venture Accelerator - חממה טכנולוגית להשקעות בשלבים מוקדמים (Seed) בתחומי מכשור רפואי, טכנולוגיות המידע, תוכנה ומדעי החיים, שישבה ביקנעם.
מילניום השקעות אלעד - (15%)
החברה לישראל - חברת החזקות הפועלת בענפי הכימיקלים והזיקוק.
בזן - חברה ציבורית העוסקת בתחום זיקוק נפט גולמי ובייצור וייצוא מוצרי דלק בישראל
כימיקלים לישראל - חברה ציבורית העוסקת בהחזקת חברות המפיקות אשלג, כימיקלים, פוספטים ודשנים
בטר פלייס - הייתה חברה שפעלה בתחום כלי הרכב החשמליים.
עד שנת 2015 החזיקה בחברות:
או.פי.סי אנרגיה - חברה העוסקת בהקמה ותפעול של תחנות כוח ומתקני ייצור חשמל בישראל.
קורוס אוטו - חברה לייצור כלי רכב בסין.
צים - חברה ישראלית הפועלת בתחום הספנות
טאואר סמיקונדקטור - חברה ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור מוליכים למחצה ומעגלים משולבים לתעשיית האלקטרוניקה.
עד מרץ 2018 החזיקה במניות החברה לישראל באופן ישיר
ראו גם

עופר השקעות
הערות שוליים

↑  האות X מאפיינת גדילה, צמיחה והכפלת כוח, והיא האות ה-24 באלפבית האנגלי, המסמלת את רצף הפעילות של הקבוצה מסביב לשעון. האות T - transportation (הובלה), מסמלת את החלק העיקרי של פעילות הקבוצה
↑  אור ברקת‏, פרשת האחים עופר: כל מה שרציתם לדעת, באתר וואלה, 1 ביוני 2011
↑  גולן חזני, בלעדי ל"כלכליסט" - עופר הייטק מתכננת: אקזיטים בהיקף של 527 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 25 בפברואר 2010
משה הכהן נהר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אזמיר
 פטירה:  1894 כ"ב בתמוז ה'תרנ"ד צפת
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית
 מקום פעילות:  אזמיר, תירייא, בורון אבאד, טבריה, צפת
 חיבוריו:  כסא דברכתא
 אב:  רבי דניאל הכהן נהר
 צאצאים:  רבקה
 מספר צאצאים:  2
 
 חתימה:   
 
שער החיבור "כסא דברכתא", לר' משה הכהן נהר, שנדפס יחד עם מהדורת "קריית ספר", איזמיר תרכ"ג (1863).
הרב משה הכהן נהר, המכונה אבא (תקפ"ה, 1825 בערך - כ"ב בתמוז תרנ"ד, 26 ביולי 1894), היה רב באזמיר, בטבריה ובצפת ורבה של תירייא (Tire) הסמוכה לאזמיר. מחבר ספר כסא דברכתא.
תולדותיו

נולד באזמיר, לרבי דניאל הכהן נהר, מחבר ספר יד הנהר, ולקדן חנולה, בתו של ר' רחמים אריה אברהם הכהן ארייאש. נישא לג'וייא, בתו של רבי אברהם פאלאג'י, שמזכיר אותו רבות בספריו ומכנהו "חתני החכם השלם והכולל נז"י [=נעים זמירות ישראל] כמה"ר משה הכהן נהר". רבי חיים פאלאג'י, מזכירו בספריו ומשבח אותו מאד:
סופר מהיר נכדי החכם השלם והכולל עצום ורב נעים זמירות ישראל כמה״ר משה הכהן נהר נר״ו דבספרים שכתב עושה וי״ו דשלום חסר העוקץ...
.
שימש כרב של הכפר בורון אבאד הסמוך לאיזמיר, משם שלח רבי משה שאלות לרבי חיים פלאג'י. לאחר מכן כיהן כרבה של תירייא הסמוכה לאזמיר. עלה לארץ ישראל והתיישב בטבריה. דן עם חכמי דורו, וביניהם רבי משה בארקי, ורבי חיים בנימין פונטרימולי בספרו פתח הדביר שכותב לרב משה ”אהבת עולם אהבתיך” (פתח הדביר, כסא דחיי (סימן ק"ץ)). הוציא לאור את ספר קרית ספר לרבי מנחם המאירי בשתי מהדורות עם הקדמה ממנו.
בתר"י עזב את טבריה ועבר לגור בצפת. שב לאיזמיר ושם נפטר בכ"ב בתמוז התרנ"ד (1894). רבי יוסף פלאג'י ספד לו.
נהג לחתום 'אמנ"ה', ראשי תיבות "אבא משה נהר הכהן".
תולדותיו > צאצאיו

בתו שרה נישאה לרב ישמעאל הכהן, רבה של צפת. בתו רבקה נישאה לאליהו בן מאיר הכהן ובנם היה דוד רחמים הכהן, שנפטר בה' בטבת תרמ"ד בימי אביו וסבו בעודו מאורס אך טרם נישא. בת אחרת (ששמה לא נודע) נישאה לרב שמואל ממן מטבריה.
ספרו

קונטרס כסא דברכתא (בתוך 'קרית ספר' אזמיר תרכ"ג) - ט"ז סימנים: שו"ת ובירורי הלכה בענייני מידות, שעורים וספק ברכות וכן קונטרס בנושא כתיבת סת"ם. אותו הדפיס יחד עם ספר קרית ספר לרבי מנחם המאירי. כתב גם את ההקדמה לספר יד הנהר לאביו, רבי דניאל.
הערות שוליים

1 2  (אזמיר תרמ"ד)
↑  ספר ויקרא אברהם, סדר ויקרא, פרשה ראשונה.
↑  למשל:"שמעתי מפי נכדי הרב ועצום ספרא רבה ויקירא כמהר"ר משה הכהן נהר נר"ו בעל ספר "כסא דברכתא". (נפש כל חי מערכת מי את ס'). במקום אחר החבי"ף מכנהו 'ידי"ן החה"ש נכדי הפוסק ה"י'. וראה: פתח הדביר ח"א או"ח סימן קצ, דף ריד, ע"ב בכסא דחיין. ראה עוד ב "חיים לראש" בסוף הספר דף ק"י ע"א. מועד לכל חי סימן ל"א אות פ"א ובמקומות נוספים.
↑  רוח חיים חלק א' או"ח סימן תרפ"א אות א', דף קח
↑  מזכרת משה, סימן ה'
↑  או"ח סימן קל"ב, וכן שם בסימן ק"ץ
↑  אזמיר תרכ"ג, אזמיר תרמ"ד
↑  יוסף את אחיו, מערכת ד'
↑  שני חתניו מוזכרים בהספדו: ספר שמו אברהם, ח"ב, דרוש י"א להספד, דף סט, ע"א.
כתמתמים

| --- | --- |
 כותבים:  דקלה קידר
 מדבבים בעברית:  עמי ויינברג, אילן סביר
 משתתפים:  איקי גלעד
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 הפקה
 עורכים:  מיכל ריידלר
 צלמים:  גרג סולומון, מקסים סטולבוב, איציק אסף
 מוזיקה:  גורן אגמון, צליל בירן, לירון זייד, לירון כרקוקלי
 אורך פרק:  10 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  2000–2006
 
כתמתמים היא סדרת טלוויזיה ישראלית חינוכית לילדים המשודרת בערוץ הופ!.
עלילה

בכל פרק, כתם, צבע ופחית מארחים אמנים. בעזרת חומרים זמינים בכל בית, הם יוצרים משחקים, קישוטים ואביזרים שונים.
הדמויות והשחקנים

עמי ויינברג - כתם
אילן סביר - צבע / פחית
איקי גלעד - מנחה סדנאות אמנות
מדינת הגמדים (תוכנית טלוויזיה)

ערך זה עוסק בתוכנית טלוויזיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מבוסס על:  Newzoids 
 סוגה:  סאטירה, סדרת טלוויזיה קומית 
 כותבים:  אייל נאור (ראשי)   הדר לוי   גיא אדלר   יאיר ניקוליבסקי   דור כאהן   יותם בקר   אריאל ויסמן   אריאל פלקסין
 בימוי:  בן בכר
 מדבבים:  עידו מוסרי   קובי מאור   יפית אסולין   עומר עציון
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  23 
 תוכנית מקור:  ניוזוידס
 הפקה
 מפיקים בפועל:  לאון צימן
 עורכים:  אבי כהן
 אורך פרק:  28 דק'
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 פורמט (תמונה):  HDTV 1080i
 תקופת שידור מקורית:  20 באוקטובר 2017 – 1 במאי 2018
 קישורים חיצוניים
 https://www.kan.org.il/program/?catid=1173
 
מדינת הגמדים היא תוכנית סאטירה ישראלית, ששודרה בערוץ כאן 11 מ-20 באוקטובר 2017 ועד 1 במאי 2018.
התוכנית התבססה על הפורמט הבריטי הסאטירי של ITV "ניוזוידס" (Newzoids) ונערכה על ידי אבי כהן. הדמויות יוצרו באמצעות הדפסה תלת־ממדית על פי קריקטורות של עציון גואל ודובבו על ידי עידו מוסרי, קובי מאור, יפית אסולין ועומר עציון. התוכנית נהגה להשתמש ב"שבירת הקיר הרביעי", כאשר דמותו של אהוד ברק שימשה כמגיש שהעביר בין הקטעים או הודיע על שינויים בשעת השידור. מאז אמצע העונה הראשונה, גם דמותה של מירי מסיקה שברה את הקיר הרביעי ושוחחה תדירות עם אהוד ברק, אבל לא השתתפה בהגשת התוכנית עצמה.
על התוכנית נמתחה ביקורת ציבורית רחבה לאור תקציבה הגבוה (400 אלף ש"ח לפרק, 12 מיליון ש"ח ל-30 פרקים), כיוון שהיא אינה מניבה נתוני רייטינג גבוהים (2.2% לאחר פיצול ערוץ 2).
פוליטיקאים רבים הוצגו בתוכנית, ביניהם: בנימין נתניהו, אביגדור ליברמן, אבי גבאי, יצחק הרצוג, איילת שקד, גלעד ארדן, מירי רגב, סתיו שפיר, דונלד טראמפ, יצחק רבין ושמעון פרס; וכן אנשי בידור ותרבות, כגון: אייל גולן, אביב גפן, פבלו רוזנברג, עמוס עוז והצמד סטטיק ובן אל תבורי.
בסוף ינואר 2018 יצאה התוכנית לחופשה של חודש וחצי "משיקולי הפקה", והיא חזרה ב-6 במרץ להמשך העונה.
בפרק 15 חוללה התוכנית סערה לאחר שנטען כי בשיר הפתיחה, המבוסס על "היי הקשיבו, הם שרים" מהמחזמר "עלובי החיים", הייתה הסתה לרצח ראש הממשלה בשל השורה "ראש ממשלה מחליפים בקלפי או אקדח".
בתחילת אפריל 2018 פורסם כי התוכנית לא תשוב לעונה שנייה עקב נתוני רייטינג נמוכים מאוד ועלות גבוהה לכל פרק. התוכנית ירדה מהמסך ב-1 במאי 2018.
ב-19 באפריל 2018 שודר ספיישל מיוחד של התוכנית לכבוד יום העצמאות ה-70 למדינת ישראל.
ראו גם

החרצופים
Spitting Image
מאחורי הפרגוד
הערות שוליים

↑  מיכל ישראלי, ‏רעש מהומה, באתר ‏מאקו‏, 22 באוקטובר 2017
↑   נתי טוקר, התאגיד ישלם 400 אלף שקל לפרק של "מדינת הגמדים"; וכמה יקבל בוריס קרסני?, באתר TheMarker‏, 19 באוקטובר 2017
↑  נועה פרייס‏, אחרי הביקורת הציבורית: "מדינת הגמדים" בסכנת ביטול, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2017
↑  חזקי ברוך, ח"כ בוקר תוקפת: "הסתה לרצח בתאגיד", באתר ערוץ 7, ‏8 במרץ 2018
↑  נועה פרייס‏, סופית: מדינת הגמדים לא תחזור לעונה שנייה, באתר וואלה, 2 באפריל 2018
↑  מערכת כאן, מדינת הגמדים | ספיישל עצמאות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 19 באפריל 2018
פרטנר תקשורת

.
| --- | --- |
לוגו המותג פרטנר
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב, נאסד"ק
 סימול:  פרטנר
 מוטו:  HELLO FUTURE
 מייסדים:  חברת "האצ'יסון ומפואה"   אלביט בע"מ, מת"ב בע"מ, עדי בירן
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־28 שנים)
 מיקום המטה:  ראש העין 
 משרד ראשי:  פארק התעשייה אפק, ראש העין
 שליטה בחברה:  אמפיסה אחזקות
 ענפי תעשייה:  תעשיית הטלקומוניקציה 
 מוצרים עיקריים:  שירותי תקשורת סלולרית שירותי אינטרנט סיבים אופטיים שירותי טלפוניה מקומית ובינלאומית (באמצעות 012 סמייל) שירותי טלוויזיה פתרונות לעסקים ציוד קצה חשמל
 שווי שוק:  4.74 מיליארד ש"ח (27 בינואר 2025)
 הכנסות:  3.35 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  264 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  163 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  1.96 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  4.83 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  שלמה רודב
 מנכ"ל:  אבי גבאי
 עובדים:  2,650 (דצמבר 2023)
  
 www.partner.co.il
 
חברת פרטנר תקשורת בע"מ היא קבוצת תקשורת המפעילה רשת סלולרית בישראל תחת המותג "Partner 5G" (נודעה עד תחילת 2016 כחלק מהמותג הרב לאומי אורנג') לכ-3 מיליון לקוחות. כמו כן, מספקת שירותי טלפוניה מקומית ובינלאומית, שירותי אינטרנט בתשתית סיבים אופטיים, שירותי טלוויזיה, פתרונות תקשורת לעסקים, ציוד קצה וחשמל.
בנובמבר 2013, חתמה החברה על הסכם שיתוף רשתות עם חברת HOT mobile, לאיחוד מערכי האנטנות של החברות לרשת אנטנות משותפת. בעקבות ההסכם, פרטנר והוט מובייל מפעילות החל מאפריל 2016 רשת אנטנות משותפת באמצעות חברת תפעול משותפת (PHI), הנמצאת בבעלות שווה של פרטנר והוט מובייל, כאשר כל חברה ממשיכה להפעיל את ליבת הרשת שלה בנפרד ולשרת את לקוחותיה בנפרד.
בשנת 1997 התמודדה קבוצת פרטנר במכרז כמפעיל סלולרי שלישי במדינת ישראל. עדי בירן הוביל את קבוצת היזמים למכרז כנציג חברת אלביט. לאחר שנים שהייתה בשליטת תאגיד ההשקעות ההונג-קונגי האצ'יסון ומפואה נמכרה בשנת 2009 לחברת סקיילקס (יבואנית מכשירי הסלולר של סמסונג) ובשנת 2013 לאיש העסקים הישראלי-אמריקאי חיים סבן. ב-2022 עברה החברה לשליטת אמפיסה אחזקות.
ב-16 בפברואר 2016 הופסק השימוש במותג אורנג' בישראל, והחל מיתוג חדש-ישן עם השם המקורי של החברה, Partner.
ב-2017 הודיעה פרטנר כי היא נכנסת לשוק הטלוויזיה תחת השם "פרטנר TV", כמו כן היא חתמה עם קבוצת RGE ומשלבת את ערוצי הספורט (ערוץ הספורט) וערוצי הילדים (ערוץ הילדים ולוגי) של הקבוצה. בהמשך חתמה החברה גם עם חברת צ'רלטון המחזיקה בערוצי ספורט 1. כמו כן חתמה פרטנר עם חברת נטפליקס לשיווק חבילות משותפות.
באוגוסט 2017 הודיעה החברה על מיזם הסיבים האופטיים שלה, המאפשר חיבור לרשת האינטרנט במהירויות גבוהות. נכון לאמצע 2024, לחברה מעל ל-400 אלף משקי בית המחוברים לשירותי הסיבים האופטיים של החברה.
היסטוריה

ביולי 1997 פרסם משרד התקשורת מכרז לבחירת מפעיל סלולרי שלישי בישראל. לקראת המכרז, יזם עדי בירן את הקמתה של קבוצת החברות שיצרו את פרטנר על מנת שתשתתף במכרז, שכללה את החברות: האצ'יסון, אלביט ודנקנר השקעות. בפברואר 1998 הוכרזה זכייתה של פרטנר במכרז, והרישיון הוענק לה ב-6 באפריל 1998. בעת שפורסם המכרז בו זכתה פרטנר, נטען[דרושה הבהרה] כי בישראל אין מקום לרשת סלולרית נוספת. לכן, בשונה מהמכרז שבעקבותיו הוקמה סלקום, במכרז זה השתתפו רק שלוש קבוצות, שכללו מפעיל זר וגופים מקומיים: פרטנר, קבוצה בשם "תפוז", קבוצת עורק וידיעות אחרונות. אחרי שפרטנר הוכרזה כזוכה הצטרפו להאצ'יסון ולשאר החברות גם יורוקום ואריסון מ״תפוז״.
בינואר 1999 הושקה הרשת שהייתה הראשונה בישראל בטכנולוגיית GSM, ובכך איפשרה ללקוחות ישראליים להשתמש במכשיריהם גם במקומות בעולם בהם הייתה רשת דומה.
החברה החלה את דרכה בשוק הסלולר עם הקידומת 054, ועם השנים נוספו לה הקידומות 055, 067 ו-066. כשהוחלט לאחד את קידומות המפעילים הסלולריים, קיבלה את הקידומת המקורית 054, ומאז, בשל החלת החוק לניידות מספרים, לחברה מנויים בכל הקידומות הסלולריות.
נכון לרבעון הראשון של 2023, לפרטנר יש נתח שוק של 25% עם כ-2.7 מיליון מנויי סלולר אשר מניבים לה הכנסה ממוצעת של 54 ש"ח לחודש למנוי, ולפיכך היא החברה השנייה מבחינת כמות המנויים לאחר סלקום. במהלך שנת 2012 איבדה פרטנר 200 אלף לקוחות, המספר הרב ביותר מבין חברות הסלולרי, מגמה שנמשכה גם ברבעון הראשון של 2013 בו איבדה פרטנר 44 אלף לקוחות - מה שהוביל בין היתר לצמצום כוח האדם בחברה ופיטורי יותר מ-2,500 עובדים.
בתחילת שנת 2014 החלה קבוצת עובדים בראשות קרן אופק בהליכי התאגדות בחברה, באמצעות ההסתדרות הכללית. במשך חצי שנה נאבקו העובדים על מנת שההנהלה תכיר ביציגות ועד הפעולה, וזאת בעקבות הצלחתם להחתים שליש מחתימות העובדים כפי שדורש החוק. בחודש ספטמבר של אותה שנה הכריזה ההנהלה כי היא מכירה ביציגות הוועד. לאחר משא ומתן שנמשך כשנה וחצי בין ועד העובדים להנהלה, נחתם בחודש מרץ 2016 הסכם קיבוצי ראשון בחברה. ההסכם שיפר את תנאי ההעסקה של העובדים וכלל הטבות שונות כמו תוספות שכר, הגדלת מכסת ימי החופשה, קרן השתלמות, הגדלת הפרשות לפנסיה ועוד. בחודש ספטמבר 2017 נערכו לראשונה בחירות לראשות הוועד בקרב כלל עובדי החברה, ובהן נקבע כי קרן אופק תמשיך לשמש כיו״ר הוועד. באוקטובר 2021 נבחרה לקדנציה נוספת.
במאי 2024 הטיל משרד התקשורת על פרטנר קנס בסך של כ-341 אלף ש"ח, בשל גבייה של חיובי יתר מלקוחות בניגוד להסכמי ההתקשרות ולהוראות הרישיון.
סמליל פרטנר שנעשה בו שימוש בעת המכרז
סמליל Orange (מ-1998 ועד 2016)
סמל Partner הנוכחי, לאחר הפרידה מאורנג' (2016 ועד היום)