stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאוגרפיה רגיונלית
מחקרי הגאוגרפיה הרגיונלית בישראל > אחרית המחקר הרגיונלי בישראל

כפי שצוין בראשית הערך, הפרדיגמה של הגאוגרפיה הרגיונלית הלכה ונעלמה מהמחקר העולמי עקב השתנות תפיסת העולם במקצוע. מגמה זו חדרה גם לישראל, ותוכניות הלימודים באוניברסיטאות החלו להכניס יותר קורסים סיסטמטיים על חשבון קורסים רגיונליים. התהליך הביא ליוזמה לערוך כנס מדעי בשנת 1975. בכנס ניסו מצדדי הגישה הרגיונלית לעשות חשבון נפש מקצועי. במבט לאחור על הדברים שנאמרו בכנס, תוך ידיעת ההתפתחות שהתרחשה בעולם הגאוגרפיה מאז – נראה כי הכנס היה שירת הברבור לרעיון הרגיונלי כגישת מחקר מדעית מרכזית של הגאוגרפיה בישראל. את הכנס יזם פרופ׳ דב ניר שהיה מחשובי הרגיונליסטים בארץ, שכל חייו דגל בגישה הרגיונליסטית וכתב ספרים אחדים בנושא, ובכללם ספר העיון המרכזי בשיטות המחקר בגאוגרפיה רגיונלית. למרות מה שנאמר לעיל, על גסיסתה והיעלמותה של הגאוגרפיה הרגיונלית מליבת הפארדיגמה הגאוגרפית, המשיך להיות ביקוש לטקסטים ותאורים רגיונליים, שעל חלקם כבר הצביעו בכנס. כך, לדוגמה, הצביע פרופ׳ ברוך קיפניס, על הצורך בגאוגרפיה רגיונלית בתהליכי תכנון אזוריים, שהתגלגלו לימים לסקרים וחוות דעת רגיונליות לוועדות תכנון ארציות. פרופ' ארנון סופר, אף הוא מחסידי הגאוגרפיה הרגיונלית, ראה בהעלמות התחום כאופנה זמנית בעולם המחקרי, וקרא להמשיך לחקור ללמד ולפרסם בגישה זאת.
באותה העת הורגש צורך בקרב גאוגרפים להמשיך לתאר ולחקור את אזורי הארץ שלא נכללו בעבודות המחלקה לגאוגרפיה בירושלים. היוזמה לכך הייתה של פרופ' אבשלום שמואלי מאוניברסיטת תל אביב, שהביא להופעתם של כמה סדרות של מחקרים רגיונליים, אותן ערך עם עמיתים מאוניברסיטאות אחרות. הסדרות, שהופיעו במהלך שנות השמונים, קבלו את שמות האזורים שנחקרו: ארצות הגליל, מחקרי יהודה ושומרון, ספר הנגב, אגן הים התיכון.
לסיכום אפשר לומר כי גם בישראל, כמו בארצות רבות בעולם המערבי, המחקר הרגיונלי האקדמי נעלם תוך כדי שינוי תפיסת העולם המדעית של המקצוע. עם זאת הוא ממשיך להיות קיים ובולט במערכת החינוך, בה הגישה הרגיונלית משרתת צרכים של חינוך לאומי וקשר עם הארץ. יש לשער כי הוראת הגאוגרפיה בשיטה הרגיונלית מקבעת גם את הדימוי השכיח של הגאוגרפיה כמקצוע מדעי, דימוי ששונה לחלוטין מהמחקר המדעי הנערך במחלקות לגאוגרפיה בישראל ומחוצה לה.
גירוי עצבי חשמלי במעבר עורי

מכשיר TENS
גירוי עצבי חשמלי במעבר עורי (באנגלית: Transcutaneous electrical nerve stimulation, בראשי תיבות: TENS או TNS) מוגדר כהעברה של זרם חשמלי דרך העור כדי לעורר גירוי עצבי. לרוב, השימוש במונח TENS מזוהה עם מכשיר לטיפול בכאב הנשען על עקרונות אלו של העברת זרם חשמלי דרך העור. מדובר בהתקן בלתי פולשני, תלוי סוללה ומחובר לעור, בדרך כלל, באמצעות שתי אלקטרודות. התקן זה בעל יכולת לווסת את רוחב הפולסציה החשמלית, תדירותה ועוצמתה בהתאם להמלצת מטפל או רגישות המשתמש. המכשיר ניתן לרכישה ללא מרשם רופא, ונועד לסייע בהקלת כאב אקוטי וכאב כרוני. מכשירי TENS נמצאים בשימוש בקרב בעלי מקצוע שונים בתחום הרפואה מזה מספר עשורים. על אף זאת, יעילות המכשיר שנויה במחלוקת, בעיקר עקב כמות בלתי מספקת של מחקרים קליניים בסטנדרט גבוה. ישנם מחקרים המציגים הקלה בכאב בקרב המשתמשים, בעוד שאחרים מציגים יעילות נמוכה מאוד עד אפסית. התיאוריות המרכזיות בבסיס השימוש במכשיר נוגעות לתאוריית שליטת השער בכאב ושחרור של אופיאטים אנדוגניים.
שימושים רפואיים

דלקת פרקים
צירי לידה
כאבי מחזור ואנדומטריוזיס
כאבים ממקור אורתופדי: ברכיים, צוואר וגב
פציעות ספורט
בשימושים מסוימים ברפואת שיניים
היסטוריה

השימוש בגירוי חשמלי לשליטה בכאב החל לראשונה ברומא העתיקה, בשנת 63 לספירה. הוא תועד על ידי סקריבוניוס לארגוס שתיאר איך אדם דרך בכף רגלו היחפה על דג חשמל בחוף הים, והדבר גרם להקלה בכאב. בין המאה ה-16 למאה ה-18 מספר מכשירים אלקטרוסטטיים שימשו לטיפול בכאבי ראש וסוגי כאב נוספים. אחד התומכים בשיטה זו להקלה בכאב היה בנג'מין פרנקלין. במאה ה-19 מכשיר שנקרא electreat ומכשירים מבוססי חשמל נוספים החלו להיות בשימוש נרחב יותר להקלה בכאב ואף בניסיון לטפל בסרטן. רק ה-Electreat נותר בשימוש במאה ה-20, אך חסרונותיו בלטו היות שמדובר היה במכשיר נייח ובעל אפשרות מוגבלת לשליטה על הגירוי החשמלי. פיתוחו של מכשיר ה-TENS המודרני הנוירוכירורג קלייד נורמן שילי (אנ').
מכשיר ה-TENS הנייד המודרני, הומצא בארצות הברית בשנת 1974. בתחילה, הוא נועד לבדוק את הסיבולת של מטופלים עם כאב כרוני לגירוי חשמלי, טרם השתלת אלקטרודות בעמוד השדרה כטיפול דפנטיבי.
האלקטרודות חוברו למקלט שהושתל בגוף המטופל, אשר הוטען על ידי אנטנה שהולבשה על פני העור.
באופן זה, על אף שמטופלים רבים היו מיועדים להשתלת אלקטרודות, הם חשו הקלה כה רבה מהטיפול ב-TENS כך שמעולם לא חזרו להשתלה עצמה.
מספר חברות החלו לייצר יחידות של TENS לאחר ההצלחה המסחרית של חברת מדטרוניק, שהצלחתה בתחום החלה להתפרסם.
בחברת מדטרוניק עצמה, הצוות הנוירולוגי המפתח פיתח יישומים נוספים להשתלת מכשירים לגירוי חשמלי עצבי לטיפול באפילפסיה, פרקינסון ועוד הפרעות של מערכת העצבים.
כיום, רבים מבלבלים את המכשיר TENS עם המכשיר EMS (גירוי חשמלי שרירי). הם נראים דומים, בשניהם ישנו שימוש באלקטרודות, אך יש להבחין בין הפעולות השונות – מכשיר הTENS נועד לחסום את הכאב בעוד EMS נועד לגרות את השרירים על ידי העברת הזרם החשמלי.
אופן פעולת מכשירי גירוי עצבי חשמלי עורי

מכשיר ה-TENS מבוסס על מספר אלקטרודות משתנה אשר יוצרות שדה אלקטרו-מגנטי בתדירויות ועוצמות מגוונות. המטען בשדה האלקטרומגנטי גורם לדה-פולריזציה ויצירת מתח פעולה של קבוצות עצבים עוריות ותת עוריות אשר מקושרות להרפיית כאב.
מבנה העצבים הסנסוריים
החישה הסנסורית מורכבת מקבוצות סיבי עצבים אפרנטיים (Afferent) וממספר של נוסיצפטורים. בתוכם, קבוצה סיבים בשם סיבי עצב מקבוצה A. סיבים אלו מחולקים, באופן מסורתי, למספר קבוצות כאשר החלוקה הבסיסית של סיבי העצב הסנסוריים היא ל-Aα, Aβ, Aδ ו-C. הפרמטרים השונים בין הסיבים מובאים בטבלה:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג עצב | חלוקה לפי ארלנגר-גסר | דיאמטר | נוכחות מיאלין | מהירות הולכה | רצפטורים סנסוריים המקושרים לעצב |
| Ia | Aα | 13–20 μm | יש | 80–120 m/s | אחראים על פרופריוספציה |
| Ib | Aα | 13–20 μm | יש | 80–120 m/s | אברון הגיד על שם גולג'י |
| II | Aβ |  6–12 μm | יש | 33–75 m/s | רצפטורים שניוניים לכשרון השריר, מכנורצפטורים תת-עוריים ונוסיצפטורים |
| III | Aδ | 1–5 μm | שכבה דקה | 3–30 m/s | קצוות עצב חופשיים לחישת מגע ולחץ, נוסיצפטורים ועצבי חישת קור |
| IV | C | 0.2–1.5 μm | ללא | 0.5–2.0 m/s | נוסיצפטורים ועצבי חישת חום |
מכשיר ה-TENS עובד על ידי גירוי העצבים הסנסורים וחלק מועט של עצבים מוטוריים פריפריים כך שהמנגנונים השונים משפיעים על תחושת הכאב אצל המטופל. שני המנגנונים העיקריים בהם מכשיר זה עובד הם גירוי הנוירונים הסנסורים המתחרים בשער חישת הכאב וכן עירור תגובה אופיאטית.
הקלה בכאב בעקבות שער חישת הכאב – התיאוריה גורסת כי מתוך סך סיבי הנוירונים הסנסוריים הפריפריים, ישנם שני סוגים אשר מהווים מתווכי כאב; סיבי Aβ וסיבי C. האחרונים מקושרים באופן ישיר לחישת כאב בעוד שהראשונים מקושרים לתחושות עדינות יותר (לחץ, מגע). אותם הסיבים מתחרים ביניהם על שליחת המסרים למוח, ובכך שהמכשיר משדר בתדירות המתאימה לסיבי איי בטא ויוצר קליטת מסר תחושתי עדין, הוא מעכב את התדר העצבי האחראי לקליטת הכאב. סוגי מכשיר אלו יפעלו בטווחי תדירויות של בין 90–130 הרץ
הפעלת המערכת האופואידית – מכשירים העובדים בשיטה זו, יעבדו בטווח תדרים נמוך של 3–5 הרץ, ויעבדו על סיבי Aδ. סיבים אלו, כשמגורים, מפרישים חומרים אופיאטים אשר מעכבים גם הם את שדרי תחושת הכאב ויוצרים אפקט של הקלה
סוגי מכשיר ה-TENS

הסוגים השונים של המכשיר מתבססים על הפרמטרים הבאים: אורך גל, תדירות, עוצמה (המושפעת ממשרעת הגל) ומטרת הטיפול. הטבלה הבאה מפרטת את סוגי המכשירים השונים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | פרמטרים חשמליים | התחושה המקבלת אצל המטופל | מיקום האלקטרודות | מטרת הטיפול | הוראות טיפול | אופן שיכוך הכאב |
| Conventional TENS | משרעת נמוכה ותדירות גבוהה (10–200 pps) | תחושה חזקה אך לא כואבת של נימול עם פעילות שריר מינימלית | על גבי העור, באזור הכאב | לעורר את סיבי עצב עם קוטר רחב, Aβ, כדי ליצור הקלה מקומית בכאב | שימוש לפי צורך | בדרך כלל הקלה מהירה בכאב בזמן הטיפול עצמו ולאחריו |
| AL-TENS | משרעת גבוהה ותדירות נמוכה (1–5 שידורים של 100 pps) | תחושה חזקה ונוחה של עיוות שרירים | על גבי השריר באזור השריר הכואב, כדי להפעיל עצבים מוטוריים | לעורר סיבי עצב עוריים בעלי קוטר צר וכן סיבים מוטוריים, Aδ, כדי ליצור הקלה בכאב במרחב הסגמנטלי סביב האזור הכואב | שימוש מוגבל בזמן של בין 20 ל-30 דקות כל פעם | ייתכן ותהיה תגובה מושהית |
| Intense TENS | משרעת גבוהה | תחושה כואבת של נימול חשמלי באזור | על גבי העור, פרוקסימאלית לאזור הכאב | לעורר סיבי עצב עוריים בעלי קוטר צר,Aδ, וליצור גירוי נגד (שיקל על הגירוי הקיים) | שימוש קצר טווח של בין 5 ל-15 דקות בכל פעם | תגובה מהירה בטווח הטיפול ומושהית לאחריו |
בטיחות שימוש במכשיר

ככלל, המכשיר נחשב למכשיר בטוח ללא תופעות לוואי רבות כאשר הוא בשימוש בצורה נכונה. מדובר במכשיר קטן, ניתן לנשיאה ולהפעלה בידי המטופל עצמו. הוראות השימוש כוללות הן התוויות נגד לשימוש בשדה חשמלי והן מיקומים נקודתיים בהם אסור להפעיל את המכשיר.
התוויות נגד לשימוש במכשיר:
אין להשתמש במכשיר, אלא אם אובחנה סיבת הכאב על ידי רופא
אם ישנם גידולים או גרורות סרטניות אסור להשתמש במכשיר באזורים אלו, מכיוון שהאותות החשמליים עלולים להשפיע עליהם
אם העור פצוע או מזוהם
אסור להשתמש במכשיר אם ישנם מכשירים חשמליים אחרים על המטופל (קוצב לב, דפיברילטור נייד, מכשירים חשמליים לניטור) מכיוון שהאותות ממכשיר ה-TENS עלולים לשבש את פעולתם התקינה
מטופלים עם חום גבוה, דלקת, או כל מצב אחר המצריך מהם הורדת חום
לנשים בהריון אסור להשתמש במכשיר, מכיוון ולא הוכחה בטיחות לעובר
מיקומים בהם לא ניתן להניח את האלקטרודות:
צוואר קדמי מכיוון שהשדה החשמלי עלול ליצור גירוי לסינוס הקרוטידי ולעורר את עצבי הלרינקס שיוביל ללרינגוספאזם
מעל העיניים מכיוון שזה יגביר את הלחץ התוך עיני
כל שימוש שהוא לא חיצוני (וגינלי, אנאלי, דנטלי) למעט במקרים בהם המכשיר מיועד ספציפית לכך על ידי הרופא
על החזה אם יש מכשירי ויסות קוצבי
הערות שוליים

↑  Kathleen A. Sluka, Deirdre Walsh, Transcutaneous electrical nerve stimulation: basic science mechanisms and clinical effectiveness, The Journal of Pain: Official Journal of the American Pain Society 4, 2003-04, עמ' 109–121 doi: 10.1054/jpai.2003.434
↑  TENS (transcutaneous electrical nerve stimulation), NHS, ‏2017-10-24 (באנגלית)
↑  J. E. Jensen, R. R. Conn, G. Hazelrigg, J. E. Hewett, The use of transcutaneous neural stimulation and isokinetic testing in arthroscopic knee surgery, The American Journal of Sports Medicine 13, 1985-01, עמ' 27–33 doi: 10.1177/036354658501300105
↑  Transcutaneous Electrical Nerve Stimulation: Side Effects, MedicineNet (באנגלית)
↑  Dac Teoli, Jason An, StatPearls, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2020
↑  Medical device automatic start-up upon contact to patient tissue (באנגלית), נבדק ב-2020-10-18
↑  David Tauben - MD, Brett R Stacey - MD, Approach to the management of chronic non-cancer pain in adults, Up To Date, ‏16/06/2020
↑  Hall, John E. (John Edward), 1946-, Guyton and Hall textbook of medical physiology, Twelfth edition, Philadelphia, Pa., עמ' 563, ISBN 978-1-4160-4574-8
↑  Physiopedia, Transcutaneous Electrical Nerve Stimulation‏ (TENS)
↑  O Tashani, M Johnson, Transcutaneous Electrical Nerve Stimulation (TENS). A Possible Aid for Pain Relief in Developing Countries?, Libyan Journal of Medicine 4, 2008-12-10, עמ' 77–83 doi: 10.4176/090119
↑  Rs Medical, How to Compare TENS Units – A Review of 5 Signal Types, Rs Medical, ‏25/04/2019
↑  Mark Johnson, Transcutaneous Electrical Nerve Stimulation: Mechanisms, Clinical Application and Evidence, Reviews in Pain 1, 2007-08, עמ' 7–11 doi: 10.1177/204946370700100103
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546199405171
ספריית גן לוינסקי

#invoke:תבנית מידע
הספרייה המוארת בלילה
הארון הנמוך עבור הילדים שדלתותיו משמשות משטח קריאה
ספריית גן לוינסקי היא ספרייה ומרכז חברתי ותרבותי שהוקם ביוזמת עמותת אַרְטִים. הספרייה ממוקמת בגינת לוינסקי בשכונת נווה שאנן בתל אביב והפעלתה נעשית בהתנדבות במטרה לשרת את תושבי שכונות דרום תל אביב, ובייחוד את קהילות מבקשי המקלט ומהגרי העבודה באזור.
הספרייה ממוקמת כמתקן פתוח בסמוך לתחנה המרכזית בפינת שדרות הר ציון ורחוב לוינסקי, במטרה להגיע לציבור היעד שלה הממוקם באזור. היא פועלת בשעות אחר הצהריים והערב, בכל ימות השבוע.
פעילות והפעלה

הספרייה מכילה אלפי ספרים למבוגרים וילדים ב-16 שפות. עם מתנדביה ויוזמיה מקבוצת ארטים נמנים האמנים הדס עפרת, רומי אחיטוב ומרית בן ישראל, האוצרת טלי תמיר והאדריכל יואב מאירי, שתכנן ועיצב את הספרייה. שותפים להפעלתה ארגון מסיל"ה המסייע לקהילות הזרות בתל אביב, וגורמים ממסדיים כדוגמת מנהלת שנת המאה ומפעל הפיס.
בספרייה מתקיימות פעילויות שונות המחולקות על ידי מנהלי הספרייה ל"מסגרות":
המרכז החינוכי-קהילתי המציע קורסי ערב לחברי קהילות מבקשי המקלט ומהגרי העבודה. המרכז מנוהל על ידי קבוצת מנהיגות המורכבת מפעילים מקרב מבקשי המקלט ומהגרי העבודה. מטרת קורסי הערב לספק למשתתפים הכשרה מקצועית שתסייע להם למצות הזדמנויות בשוק העבודה, להרחיב את הכרותם את החברה הישראלית ולהכיר את הזכויות שלהם בישראל. בנוסף לכך, המרכז מציע מסגרות לקידום מנהיגות מקומית. בכל שנה, מעל ל-1500 תלמידים ותלמידות משתתפים בקורסי הערב של המרכז. הקורסים כוללים לימודי שפה  (עברית, אנגלית וצרפתית), מחשבים (טכנאות מחשבים, תכנות, פוטושופ ועריכת וידאו), צילום, תפירה ועיצוב גזרות. הקורסים מפותחים על ידי צוות הארגון על מנת שיתאימו לצרכים של הקהילות. מורי המרכז מלמדים בו בהתנדבות. רבים התחילו כתלמידים במרכז והתקדמו להוראה.
המרכז הקהילתי לילדים ונוער המשרת מעל 150 מילדי השכונה הבאים לספרייה לשחק, ליצור וללמוד. המרכז מקיים שעות סיפור, משחקים, הצגות והופעות מוזיקליות, בעברית ובשפות נוספות. בנוסף, המרכז עוסק בסיוע להורים במימוש של זכויות ילדיהם מול הרשויות. במסגרת זאת, הספרייה מפעילה שתי תוכניות סנגור קהילתיות לקידום זכויות ילדים:
התכנית הראשונה הנה פורום הורים המבוסס על גישה קהילתית-שיתופית שמערבת הורים מבקשי מקלט ומהגרי עבודה בקידום זכויותיהם של ילדיהם לחינוך. הפורום מקדם את הקמתם של ועדי הורים בבתי ספר ובגני ילדים, מספק מידע על זכויותיהם החינוכיות של הילדים, נותן ייעוץ משפטי להורים ומקדם הפצת מידע בנוגע לזכויות ילדים.
התכנית השנייה הנה קידום מדיניות בתחום החינוך בדגש על עבודה מול עיריית תל אביב, משרד החינוך ומשרד הרווחה. באמצעות כלים משפטיים, הספרייה מקדמת נושאים כגון הפרדה במערכת החינוך, גישה ליום לימודים ארוך, הפחתת כמות התלמידים בכל כיתה, והכשרות ייעודיות לצוותים החינוכיים.
המבנה

המבנה הוא במכוון קבוע-ארעי שניתן לפרקו ואין לו קירות או דלתות המצריכות שומר בכניסה. הוא החל כ"קיוסק" לספרים הבנוי ממעין קופסה קלה מאורכת עשויה ממתכת ועץ העומדת על רגליים דקיקות שנוצרו על מנת שלא יפגעו בדשא ויעניקו לה תחושת קלילות. הקופסה נפתחת לקיר ספרים הצמוד למקלט ציבורי בו שני ארונות, ארון גבוה שקוף למבוגרים המואר מבפנים, כך בשעות הלילה הספרים מוארים ובולטים על רקע הגן. ומולו מבנה ארוך נמוך עבור הילדים, שדלתותיו מורדות כלפי מטה ויוצרות אפקט של רצפת פרקט עליה הם יכולים לשבת ולעיין בספרים.
המבנה מכוסה בחופה קבועה המשתרעת מעל המבנים ומספקת מחסה מהשמש ומהגשם ומגנה על הספרים והמבקרים. בין הארונות ישנה רחבה המיועדת ליצירה, עיון, קריאה ומשחק ובה גם מתקיימים מפגשים חברתיים.
הערות שוליים

↑  Arteam, צוות אמנות בין תחומית
1 2  מרית בן ישראל, ב-1.1 לא יהיו יותר ספרים, באתר "העוקץ", 3 בנובמבר 2011
גסטרוגרפיה וירטואלית

גסטרוגרפיה וירטואלית.
גסטרוגרפיה ממוחשבת (CT), נקראת גם   גסטרוסקופיה וירטואלית   ( VG ), הוא הליך לא פולשני לאיתור ממצאים חריגים בקיבה. באמצעות מכשיר CT, קרני רנטגן מרובות משמשים ליצירת תמונה תלת־ממדית של הקיבה, ומאפשרת לאתר ממצאים חריגים בקיבה. למרות השימוש הנרחב בבדיקות גסטרוסקופיה כיום, בדיקה זו שימושית כהליך לא פולשני ושימושי לאיתור פגמים מבניים בקיבה ובאזור שלה, וכן מראה או מבנה חריג של רקמת הקיבה.
יתרונות

הבדיקה היא מהירה ולא פולשנית. בבדיקה ניתן לזהות גידולים שפולשים מעבר לתחום רקמת הקיבה, הגדלת קשרי לימפה מקומית, וכן גרורות במקרה של סרטן הקיבה. חומר הניגוד, בשילוב עם אמצעי ההדמיה המתקדמים, מאפשרים הדמיה טובה של הרקמה הפנימית שמצפה את הקיבה, וכן ממצאים חריגים על גבי רקמה זאת.
התוויות

הסיבות לשימוש בבדיקה זאת כוללות: גילוי מוקדם של סרטן הקיבה, בחינת פגמים מבניים בקיבה (כגון בקע בסרעפת, פוליפים וכיבי קיבה), וכן הערכה לאחר ניתוח של הקיבה.
טכניקה

הנבדק צם במשך 8 שעות לפני בדיקה זאת. הסיבה לכך היא שתנועות מעיים חריגות או כיווץ מעיים עשויות לשבש את תוצאות הבדיקה. מיד לפני הבדיקה, הנבדק בולע חומר ניגוד, אשר מרחיב את הקיבה ומאפשר לצפות בכיווצה או הרחבתה וכן במבנה שלה. במקביל, חומר נוסף שמשפר את הניגודיות של החומר הנבלע מוזלף לוריד של הנבדק.
ביצוע הבדיקה

סריקת CT מבוצעת באופן אידיאלי בטומוגרפיה ממוחשבת מרובת גלאים (MDCT) עם התנגשות דקה. מכשיר ה־CT מפרש מספר רב של קריאות דו-ממדיות לתמונה תלת־ממדית.
ראו גם

בדיקות סי.טי.
הערות שוליים

↑  https://radiopaedia.org/articles/computed-tomographic-ct-gastrography
1 2  Jung Hoon Kim, Hyo Won Eun, Jae Ho Choi, Seong Sook Hong, Diagnostic performance of virtual gastroscopy using MDCT in early gastric cancer compared with 2D axial CT: focusing on interobserver variation, AJR. American journal of roentgenology 189, 2007-8, עמ' 299–305 doi: 10.2214/AJR.07.2201
1 2  Peggy P. W. Yen, Giles Stevenson, Two- and Three-Dimensional Examination of the Stomach (Virtual Gastroscopy): Technical Note, Canadian Association of Radiologists Journal 61, 2010-02-01, עמ' 41–43 doi: 10.1016/j.carj.2009.10.008(הקישור אינו פעיל)
↑  Chiao-Yun Chen, Yu-Ting Kuo, Chien-Hung Lee, Tsyh-Jyi Hsieh, Differentiation between malignant and benign gastric ulcers: CT virtual gastroscopy versus optical gastroendoscopy, Radiology 252, 2009-8, עמ' 410–417 doi: 10.1148/radiol.2522081249
↑  K. Inamoto, K. Kouzai, T. Ueeda, T. Marukawa, CT virtual endoscopy of the stomach: comparison study with gastric fiberscopy, Abdominal Imaging 30, 2005-7, עמ' 473–479 doi: 10.1007/s00261-004-0278-0
ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה

| --- | --- |

 סיווגים
 ICD-10:  K05.00
ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה (באנגלית: "Plasma cell gingivitis"), היא מחלת פה נדירה ולא קטלנית המופיעה כאדמומיות כללית ונפיחות של הג'ינג'יבה המחוברת (בחניכיים המחוברות לעצם). לעיתים מחלה זאת מלווה בצ'יליטיס (נפיחות בשפתיים) או בגלוסיטיס (נפיחות בלשון). ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה היא דלקת המתרחשת בג'ינג'יבה (חניכיים). מעבר לכך, עלולות להיות מעורבות גם התפתחויות/מחלות נוספות כמו צ'יליטיס של תאי פלזמה (Plasma cell cheilitis) בשפתיים ועוד כמו בריריות ("Plasma cell ortifacial mucositis") או ג'ינג'יבוסטומטיטיס של תאי פלזמה (Plasma cell gingivostomatitis)במקרה בו מספר גורמים בחלל הפה מעורבים. על השפתיים המחלה מופיעה בצורה בולטת מאוד, בצורה של פלאק (רובד נגיפי) אדום כהה ומודלק עם כיסוי מבריק (דמוי זיגוג שקוף) על כל האזור האוראלי המעורב.
היסטוריה

ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה תואר לראשונה בסביבות שנות ה-60' המאוחרות/ שנות ה-70' המוקדמות.
שכיחות הלוקים במחלה באותה תקופה גברה וזאת בעיקר כתוצאה מתגובות אלרגיות לרכיבים שהיו בשימוש בגומי לעיסה באותה תקופה. מאז, מספר המקרים ירד וממשיך להיות במגמת ירידה אך לעיתים ישנם דיווחים על מקרים של ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה.
סיווג

בהתאם לסימפטומים ולמידת ההתפשטות- מחלה זאת יכולה להיחשב כסוג של ג'ינג'יביטיס כללי (דלקת חניכיים סטנדרטית) וגם כסוג של צ'יליטיס/ גלוסיטיס/סטומטיטיס. לעיתים השפתיים, החניכיים והלשון עלולות ללקות במחלה באופן סימולטני. יש חוקרים אשר הגדירו תופעה זאת כסינדרום (בשם "ג'ינג'יבוסטומטיטיס בתא פלזמה"). בנוסף, הריריות של איברי המין יכולות ללקות במחלה מסוג דומה הנקראת "בלניטיס של תאי פלזמה" או "וולויטיס של תאי פלזמה".
סוגים שונים של מחלות דומות שלא הוזכרו קודם יכולים להיות: ג'ינג'יביטיס לא טיפוסי, ג'ינג'יביטיס כתוצאה מאלרגיה, דלקת חניכיים אידיופטית וג'ינג'יבוסטומטיסטיס לא טיפוסי. חלק ממונחים/מחלות אלו הם היסטוריים. ג'ינג'יביטיס בתאי פלזמה שויך לשלושה סוגים בהתבססות על הגורם למחלה. שלושת הסוגים הללו נקראים: ג'ינג'יבטיס מאלרגיה, ג'ינג'יביטיס ניופלסטי וג'ינג'יביטיס ללא גורם ידוע.
אפידמיולוגיה

ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה היא מחלה נדירה בעוד שצ'יליטיס של תאי פלזמה היא מחלה נדירה אף יותר. רוב האנשים הסובלים מצ'יליטיס של תאי פלזמה הם קשישים.
היסטולוגיה

היסטולוגיה של רקמה הלוקה בג'ינג'יביטיס של תאי הפלזמה מראה בעיקר תאי פלזמה. לכן לצורך האבחון ראשית מתרכזים בהבדל האיבחוני בין לוקמיה חריפה ומיאלומה נפוצה (Multiple myeloma) לכן, מבצעים בדיקות דם שלעיתים קרובות מטרתן לשלול מחלות אחרות שאינן ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה. בנוסף, בדרך כלל לוקחים ביופסיה ולעיתים קרובות גם בדיקות לאלרגיה מהאזור הנגוע.
הנראות ההיסטולוגית מאופיינת בפיזור ובהסתננות דלקתית תת-אפיתלית (Sub-epithelial plasma cell inflammatory infiltration) לתוך הרקמה המחברת. בנוסף, האפיתל מפתח ספוגיוזיס (באנגלית: Spongiosis). יתר על כן, יש הטוענים כי הגידול בתאי הפלזמה הוא חלק מספקטרום המחלה של צ'יליטיס של תאי פלזמה .
גורמי סיכון

ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה וצ'יליטיס של תאי פלזמה הן תגובות שנוצרות מרגישות יתר לאנטיגן או לאנטיגנים מסוימים. מקורות אפשריים של אנטיגנים כוללים רכיבים מסוימים במשחות שיניים, הרגל של לעיסת מסטיק/סוכריות מנטה או פלפל וסוגים מסוימים של אוכל כמו אוכל חריף. מעבר לכך, חומרי טעם ממשפחת הקינמון (Cinnamaldehyde) עלולים במיוחד לגרום ולהחריף ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה. למרות זאת, כיום, הגורמים המדויקים למחלה ברובם אינם ידועים.
תסמינים

ג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה כפי שמתואר כאן מופיע כהחרפת דלקת חניכיים עדינה שעלולה להתפשט משולי החניכיים אל הרקמה המחברת של החניכיים. לפעמים ההגדלה בדלקת עלולה להיגרם מרובד החיידקים (פלאק) ולעיתים הדלקת לא תגיע אל השוליים החופשיים של החניכיים ותופיע רק ברקמת החיבור של החניכיים בצורה של אדמומיות (כמו בתמונה התחתונה). במקרים מסוימים המטופל לא ירגיש או ידווח על סימפטומים ורופא השיניים עלול למצוא דלקת למרות זאת.
סימנים וסימפטומים לג'ינג'יבטיס של תאי פלזמה כוללים חניכיים אדומות, שבריריות ורגישות או לפעמים בעלות מרקם גרגירי. בנוסף, לעיתים החניכיים עלולות לדמם בקלות במקרה של פציעה/טראומה. בנוסף, סימפטום נוסף העלול לקרות הוא שהקשיחות הנורמלית תאבד גם כן. למרות זאת, בדרך כלל אין אובדן של התקשרות החניכיים (החיבור הפריודונטלי). מעבר לכך, במקרים מסוימים פצע בפה יכול להתפתח בעקבות המחלה ועם התפתחות הפצע גם הכאב מתפתח ויכול להחריף. החרפה שכזו עלולה להתרחש בעקבות שימוש במשחות שיניים מסוימות או אוכל חריף/מתובל מדי. בנוסף, גבול המחלה יכול להתפשט ולהגיע גם עד לחך. הצ'יליטיס של תאי הפלזמה יופיע בדרך כלל עם תחום ברור, מודלק ובעל פלאק בצבע אדום כהה ועם שכבה מבריקה מעל האזור הדלקתי אשר נראה למתבונן כדמוי לקה. הצ'יליטיס של תאי הפלזמה בדרך כלל נמצא גם בשפה תחתונה. בנוסף, סימפטום נוסף להיווצרות של צ'יליטיס תאי פלזמה הוא יובש בשפתיים. צ'יליטיס זוויתי ("זאדה זוויתית") יכולה להיות נוכח גם כן. נוסף על כך, כאשר המחלה מערבת גם את הלשון עלול להיגרם אובדן הציפוי של גב הלשון.
בדיקות מעבדה ובדיקות עזר

אבחון ובדיקת המחלה מבוצעת על ידי רופא שיניים כללי או פריודונט (רופא שיניים המומחה במחלות חניכיים). הרופא יכול לאבחן את המחלה על פי ביופסיה כחלק מתהליך שלילת מחלות אחרות/נוספות או על פי תיאור והופעת הסימפטומים עצמם.
טיפול

טיפול מניעתי: הטיפול בג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה מתבטא במניעה מחשיפה לאנטיגנים בעלי פוטנציאל לגרימת המחלה.
טיפול תרופתי: בטיפול התרופתי משתמשים בתרופות כמו Tacrolimus ו-Clobetasol propionate אשר משמשות לטיפול בצ'יליטיס של תאי פלזמה.
מניעה

הטיפול בג'ינג'יביטיס של תאי פלזמה מתבטא במניעת חשיפה לאנטיגנים בעלי פוטנציאל לגרימת המחלה ובשמירה על היגיינה אוראלית תקינה.
לקריאה נוספת

Palmer, R. M., and J. W. Eveson. "Plasma-cell gingivitis." Oral Surgery, Oral Medicine, Oral Pathology 51.2 (1981): 187-189.
Sollecito, Thomas P., and Martin S. Greenberg. "Plasma cell gingivitis: report of two cases." Oral surgery, oral medicine, oral pathology 73.6 (1992): 690-693.
Kerr, Donald A., Kenneth D. McClatchey, and Joseph A. Regezi. "Idiopathic gingivostomatitis: Cheilitis, glossitis, gingivitis syndrome; atypical gingivostomatitis, plasma-cell gingivitis, plasmacytosis of gingiva." Oral Surgery, Oral Medicine, Oral Pathology 32.3 (1971): 402-423.
Marker, P., and A. Krogdahl. "Plasma cell gingivitis apparently related to the use of khat: report of a case." British dental journal 192.6 (2002): 311.
Serio, Francis G., Michael A. Siegel, and Brenda E. Slade. "Plasma cell gingivitis of unusual origin. A case report." Journal of periodontology 62.6 (1991): 390-393.