stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתרחסיס
עלילה

אחרי 40 שנה של עבודה קשה, האלים הזוטרים, שעבדו את הארץ שעליה מלך האל אנליל, התמרדו. במקום להעניש אותם, האל אנכי (אל המים והחוכמה) הציע פתרון ליצור את בני האדם שיעבדו במקום האלים. האלה נינתו (שמה השומרי, באכדית מאמי) מקבלת את המשימה, ומערבבת צלמיות חרס עם בשר ודם של האל גשטו(אנ') ('אוזן' או 'חוכמה') שנרצח.
במהלך 1200 שנה בני האדם התרבו ונוצרה התפוצצות אוכלוסין. בשל התפוצצות האוכלוסין והרעש, אנליל מצווה על מגפות. אנכי עוזר לאתרחסיס ואומר לו להביא מנחה לאל המגפה נַמְתָר ולא לעבוד את שאר האלים עד שתעבור המגפה, מה שאכן מעביר את הצרה. לאחר 1200 שנה נוספות, התהליך חוזר על עצמו, אנכי מצווה על רעב ובצורת ואנכי אומר לאתרחסיס איך להנצל מהצרה על ידי הגשת מנחה לאדד. לאחר עוד 1200 שנה, כאשר התהליך חוזר בפעם השלישית, אנליל מצווה בצורת קשה אף יותר, אך גם אז אנכי עזר לבני האדם והם ניצלו. לבסוף אנליל מצווה להביא מבול על העולם ומשביע את כל האלים לא להזהיר את בני-האדם ולא לעזור להם. אנכי לא יכול להזהיר את אתרחסיס, אף על פי שהוא רוצה לעשות זאת. כדי להתגבר על מכשול זה, מספר אנכי לקירות הסוכה את העתיד להתרחש. אתרחסיס מקשיב לנאמר ובונה תיבה.
אחרי שבעה ימים תם המבול, ואתרחסיס יוצא מהתיבה ומקריב קורבן לאלים, שכבר היו רעבים וצמאים, כי אחרי שכל בני-האנוש מתו, אף אחד לא האכיל את האלים. כדי למנוע את הישנות המצב שהיה לפני המבול קובעים אנכי ונינתו שמעתה והלאה שליש מהנשים לא ילדו, ויהיו גם נזירות שייאסר עליהן ללדת.
משמעות האפוס

החלקים החשובים בסיפור הם: סיבת בריאת האדם, וסיבת הבאת המבול, שלפי האלים, אחד גרם לשני.
סיפורי מבול אחרים בתרבות המסופוטמית

באפוס של גלגמש, לוח 11, סיפורו של אוּתְנַפִּישְׁתִים ('מצא/מצאתי חיים') דומה מאוד לאתרחסיס.
סיפור שומרי: גיבור המבול השומרי זֶיאוּסוּדְרַה (Ziusudra).
גם ברוסוס כתב על המבול המסופוטמי.
קישורים למבול אוניברסלי

בתרבויות שונות בעולם מצויים סיפורי מבול, כמו הסיפור של תיבת נח מהתנ"ך.
עם זאת, יש חוקרים הסוברים שהשוואה בין הסיפורים מעלה הבדל מהותי: בעוד בסיפורו של אתרחסיס המבול נובע מתועלתם ונוחותם של האלים ששנתם מופרעת, המבול המקראי מתואר כעונש על שחיתותה המוסרית של האנושות. גם סיבת ההצלה שונה. אתרחסיס ניצל בזכות ידידותו עם האל אנכי, וכן ממניע תועלתני, כפי שאנכי מסביר בסוף הסיפור, ואילו נוח ניצל בזכות מעלתו המוסרית. גם ההסבר המקראי לעבודה הקשה ולסבל האנושי מעלה פער משמעותי: באפוס המסופוטמי העבודה הקשה היא גזירת גורל הנובעת מטבע העולם, ואף האלים כפופים לה, והאדם נועד מבריאתו לסבול במקומם. בתנ"ך לעומת זאת, האדם נידון לעבודה קשה רק באשמת חטאו בסיפור גן עדן.
ראו גם

אותנפישתים
המבול
לקריאה נוספת

ש. שפרה, יעקב קליין, בימים ברחוקים ההם, אנתולוגיה משירת המזרח הקדום, הוצאה עם עובד, 1996.
א. גבאי, המיתולוגיה הבבלית, מפה הוצאה לאור, 2003.
.Lambert and Millard, Atrahasis: The Babylonian Story of the Flood, Oxford, 1969
הערות שוליים

↑  ש. שפרה ויעקב קליין, בימים הרחוקים ההם: אנתלוגיה משירת המזרח הקדום, תל אביב: עם עובד, 1996, עמ' 102-121
↑  ש. שפרה, יעקב קליין, בימים הרחוקים ההם, אנתולוגיה משירת המזרח הקדום, הוצאת עם עובד, 1996, 97-98.
↑  ש. שפרה, יעקב קליין, בימים ברחוקים ההם, אנתולוגיה משירת המזרח הקדום, הוצאה עם עובד, 1996, 123-124.
↑  The Epic of Gilgamesh
↑  M. Civil, in: W.G. Lambert and A.R. Millard, Atrahasis: The Babylonian Story of the Flood, Oxford, 1969, 138-145.
↑  R.M. Best, Noah's Ark And the Ziusudra Epic, Fort Myers, Enlil Press, 1999.
↑  W.G. Lambert and A.R. Millard, Atrahasis: The Babylonian Story of the Flood, Oxford, 1969, 135-137.
↑  A. Dundes, The Flood Myth, Berkeley/Los Angeles/London, University of California Press, 1988.
↑  "וַיַּרְא אֱלֹהִים אֶת הָאָרֶץ וְהִנֵּה נִשְׁחָתָה: כִּי הִשְׁחִית כָּל בָּשָׂר אֶת דַּרְכּוֹ עַל הָאָרֶץ: וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים לְנֹחַ קֵץ כָּל בָּשָׂר בָּא לְפָנַי כִּי מָלְאָה הָאָרֶץ חָמָס מִפְּנֵיהֶם; וְהִנְנִי מַשְׁחִיתָם אֶת הָאָרֶץ". (בראשית ו יב-יג).
↑  "וַיֹּאמֶר ה' לְנֹחַ, בֹּא אַתָּה וְכָל בֵּיתְךָ אֶל הַתֵּבָה: כִּי אֹתְךָ רָאִיתִי צַדִּיק לְפָנַי בַּדּוֹר הַזֶּה" (בראשית ז א)
↑  "וּלְאָדָם אָמַר כִּי-שָׁמַעְתָּ לְקוֹל אִשְׁתֶּךָ וַתֹּאכַל מִן הָעֵץ אֲשֶׁר צִוִּיתִיךָ לֵאמֹר לֹא תֹאכַל מִמֶּנּוּ אֲרוּרָה הָאֲדָמָה בַּעֲבוּרֶךָ, בְּעִצָּבוֹן תֹּאכְלֶנָּה כֹּל יְמֵי חַיֶּיךָ: וְקוֹץ וְדַרְדַּר תַּצְמִיחַ לָךְ; וְאָכַלְתָּ אֶת עֵשֶׂב הַשָּׂדֶה: בְּזֵעַת אַפֶּיךָ תֹּאכַל לֶחֶם, עַד שׁוּבְךָ אֶל הָאֲדָמָה כִּי מִמֶּנָּה לֻקָּחְתָּ: כִּי עָפָר אַתָּה וְאֶל עָפָר תָּשׁוּב". (בראשית ג יז-יט).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119215055  VIAF: 30341805   WorldCat (עם VIAF): 30341805
זפוריז'יה (מחוז)

מחוז זפוריז'יה (באוקראינית: Запорізька область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, ושוכן בדרום-מזרח המדינה. בירתו העיר זפוריז'יה.
גאוגרפיה

המחוז, ששטחו כ-27 אלף קמ"ר, מהווה כ-4.5% משטחה של אוקראינה, ומדורג במקום השביעי בגודלו במדינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,772,214 תושבים, נתון המדרג אותו במקום התשיעי באוקראינה. המחוז גובל בצפון במחוז דניפרופטרובסק, במזרח במחוז דונצק, בדרום בים אזוב, ובמערב במחוז חרסון.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, החל ממרץ 2022, כמחצית מהמחוז נשלט בידי כוחות בדלנים פרו-רוסיים וכוחות צבא רוסיה, שנישלו בכך מאוקראינה את הגישה לים אזוב. ב-30 בספטמבר 2022 הכריזה רוסיה על סיפוח האזור בלי לקבוע את גבולות השטח שסופח.
חלוקה אדמיניסטרטיבית

מיולי 2020, לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז זפוריז'יה מחולק ל-5 מחוזות משנה כדלהלן:
| שם בעברית  | שם באוקראינית | שטח (קמ"ר) | אוכלוסייה 2020 | מרכז מנהלי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מחוז משנה ברדיאנסק | Бердянський  ‏ | 4461 | 183,984 | ברדיאנסק |
| מחוז משנה ואסיליבקה | Василівський ‏ | 4287 | 188,667 | ואסיליבקה |
| מחוז משנה זפוריז'יה | Запорізький ‏ | 4674 | 874,150 | זפוריז'יה |
| מחוז משנה מליטופול | Мелітопольський ‏ | 7081 | 286,574 | מליטופול |
| מחוז משנה פולוהי | Пологівський‏ | 6762 | 172,461 | פולוהי |
חמלניצקי (מחוז)

מחוז חמלניצקי (באוקראינית: Хмельницька область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן במרכז המדינה, ובירתו העיר חמלניצקי. שני המקומות נקראים על שם בוגדן חמלניצקי.
שטח המחוז כ-20 אלף קמ"ר, מדורג במקום התשעה עשר בגודלו, ומהווה 3.4% משטח המדינה. בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,304,602 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-14 באוקראינה. המחוז גובל בצפון-מזרח במחוז ז'יטומיר, בדרום-מזרח במחוז ויניצה, בדרום במחוז צ'רנוביץ, במערב במחוז טרנופול, ובצפון-מערב במחוז רובנו.
לפני מלחמת העולם השנייה ברחבי המחוז היו עיירות יהודיות רבות. עם כיבוש האזור על ידי גרמניה הנאצית בעיירות רבות (למשל בקולצ'יני, נובה אושיציה, אנטוניני ודרז'ניה) הוקמו גטאות בהם רוכזו ונרצחו היהודים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חלוקה אדמיניסטרטיבית

מיולי 2020, לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז חמלניצקי מחולק ל-3 מחוזות משנה כדלהלן:
| שם בעברית  | שם באוקראינית | שטח (קמ"ר) | אוכלוסייה 2020 | מרכז מנהלי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מחוז משנה חמלניצקי | Хмельницький  ‏ | 10,768 | 687,000 | חמלניצקי |
| מחוז משנה קמניץ-פודולסקי | Кам'янець-Подільський	 ‏ | 4,525 | 291,100 | קמניץ-פודולסקי |
| מחוז משנה שפטיבקה | Шепетівський ‏ | 5,352 | 286,500 | שפטיבקה |
מחוז משנה קמניץ-פודולסקי כולל את הערים:
קמניץ-פודולסקי (מרכז מנהלי והעיר הכי גדולה)
דונייבצי
מחוז משנה חמלניצקי כולל את הערים:
חמלניצקי (מרכז מנהלי והעיר הכי גדולה)
סטרוקונסטנטינוב
וולוצ'יסק
קרסילוב
הורודוק
דרז'ניה
מחוז משנה שפטיבקה כולל את הערים:
שפטיבקה (מרכז מנהלי והעיר הכי גדולה)
נטישין
סלאוויטא
איזיאסלב
פולונה
מיוריאל ספארק

| --- | --- |
מיוריאל ספארק בשנות ה-60 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בפברואר 1918 אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  13 באפריל 2006 (בגיל 88) פירנצה, איטליה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת האריוט-ואט, James Gillespie's High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  אביבה של מיס ברודי, Territorial Rights, The Takeover, The Public Image, Loitering with Intent, Symposium, A Far Cry From Kensington, Aiding and Abetting, The Girls of Slender Means, The Ballad of Peckham Rye, The Mandelbaum Gate, The Bachelors, The Driver's Seat, The Comforters, Memento Mori, The Finishing School 
 תקופת הפעילות:  מ-1957 
 פרסים והוקרה:  פרס דייוויד כהן (1997)  Golden PEN Award (1998)  Lost Man Booker Prize (2010)  פרס ברם סטוקר לספר עיון (1987)  פרס סאלטייר (1987)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (15 בפברואר 1996)  פרס לזכר ג'יימס טיט בלק (1965)  עמית החברה המלכותית לספרות  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוקספורד  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אברדין  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית 
 www.murielspark.com
 
דיים מיוריאל ספארק (באנגלית: Muriel Spark;‏ 1 בפברואר 1918 – 13 באפריל 2006) הייתה סופרת סקוטית עטורת פרסים. בשנת 2008 דורגה במקום השמיני ברשימת "50 הסופרים הבריטיים הגדולים ביותר מאז 1945" של הטיימס.
ביוגרפיה

ספארק נולדה באדינבורו בשם שרה (מיוריאל) קאמברג, בתם של מהנדס יהודי, ברנרד קאמברג, ומורה אנגליקנית, שרה אליזבת מוד, מורה למוזיקה ולאנגלית. היא התחנכה בבית ספר לבנות של ג'יימס גילספי בין השנים 1923–1935, שם ספגה חינוך פרסביטריאני. בגיל 14 זכתה בפרס ראשון בתחרות שירה לציון מאה שנים למותו של וולטר סקוט. בין השנים 1934–1935 עברה קורס בכתיבה במכללת הריוט-וואט. למשך תקופה קצרה לימדה אנגלית ולאחר מכן עבדה כמזכירה בחנות כלבו.
ב-3 בספטמבר 1937 נישאה לסידני אוסוולד ספארק, ועברה איתו לרודזיה (זימבבואה). בשנת 1938 נולד בנם רובין. לאחר תקופה קצרה יחסיה עם בעלה התדרדרו, בשנת 1940 היא עזבה את בעלה ובנה ובתחילת 1944 שבה לבריטניה והתגוררה ב"מועדון הלנה" בלונדון. שנים מאוחר יותר המועדון היווה השראה לאחד מסיפוריה. בתקופה הזו ספארק שירתה במודיעין הבריטי עד לשוך מלחמת העולם השנייה. בנוסף, היא פירנסה את בנה באופן קבוע, והוא שב לאנגליה, תחילה עם אביו ולבסוף גדל אצל סבו וסבתו, מצד אמו.
ביוגרפיה > קריירת הכתיבה

ספארק החלה לכתוב לאחר המלחמה תחת שמה מהנישואין. תחילה כתבה שירה וביקורת ספרות. בשנת 1947 הפכה לעורכת המגזין "Poetry Review" (ביקורת שירה). בשנת 1953 נטבלה לנצרות בכנסייה האנגליקנית, אך בשנת 1954 נמלכה בדעתה והמירה את דתה לכנסייה הקתולית. אמונתה החדשה הייתה מכרעת, לטענתה, בהפיכתה לסופרת ובחייה בכלל. ספארק חשה מבוכה וחוסר ביטחון על רקע מורשתה המשפחתית החצויה וחינוכה הפרסביטריאני (דמותה של ג'ין ברודי, אחת האנטגוניסטיות החשובות ביצירתה, הושוותה על ידי מבקרים רבים לאלוהים הקלוויניסטי).
בין השנים 1955–1965 היא התגוררה בדירת חדר ברחוב בולדווין קרסנט בקמברוול בדרום מזרח לונדון. בשנת 1957 יצא לאור רומנה הראשון, "The Comforters", שעסק בדת הקתולית ובהמרה לקתוליות. עם זאת, הנושא העיקרי סבב סביב אישה צעירה שהופכת להיות מודעת לכך שהיא דמות ברומן.
ספארק חייתה בניו יורק במשך מספר שנים, ולאחר מכן עברה לרומא. בשנת 1968 פגשה את האמנית והפסלת פנלופה ג'רדין. השתיים היגרו יחד לאיטליה והתיישבו בבית משותף בטוסקנה. שנה לפני מותה, בשנת 2005, זכתה שם ספארק לאזרחות כבוד.
ספריה של ספארק הושפעו ישירות ממקרים בחייה. רומנה השלישי "ממנטו מורי", עסק בילדותה, בה גילתה על זקנה וחולשה אנושית באופן ישיר בזמן שטיפלה בסבתה הגוססת. במרכז הרומן אנשים מבוגרים שבזה אחר זה מקבלים שיחת טלפון מסתורית עם מסר פשוט: ”זכור, אתה חייב למות”, הרומן מתמודד עם המוות אליו נחשפה בילדותה.
בין ספריה של מיוריאל, "אביבה של מיס ברודי" הוא המשפיע ביותר שעובד לבמה ולקולנוע. בשנת 1969 הופק הסרט האביב של מיס ברודי שבו זכתה מגי סמית' בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על גילום דמותה של ג'ין ברודי. השחקנית ונסה רדגרייב גילמה את הדמות בתיאטרון בלונדון ב-1966.
ספארק זכתה במספר פרסים, בהם פרס דייוויד כהן לספרות בשנת 1997, והוענק לה תואר גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית בשנת 1993.
ספארק נפטרה בביתה בטוסקנה באפריל 2006 והיא בת 88.
חיים אישיים

ב-3 בספטמבר 1937 נישאה לסידני אוסוולד ספארק ועברה איתו לרודזיה (זימבבואה). ב-1938 נולד בנם רובין. ב-1940 עזבה את בעלה ובנה באפריקה ושבה לבריטניה. ספארק גרה בלונדון, שירתה במודיעין הבריטי עד סוף מלחמת העולם השנייה ופירנסה את בנה, שחזר לבריטניה אך חי וגדל אצל הוריה. בתחילת שנות ה-60 היגרה לארצות הברית וחייתה בניו יורק שנים אחדות. בשנת 1968 פגשה את האמנית והפסלת פנלופה ג'רדין. השתיים היגרו יחד לאיטליה והתיישבו בבית משותף בטוסקנה. שנה לפני מותה, בשנת 2005, זכתה שם ספארק לאזרחות כבוד. השמועות הכבדות על נטיותיה המיניות של ספארק הוכחשו על ידי בני משפחתה וקרוביה.
ספריה שתורגמו לעברית

שוטטות בכוונה תחילה, מאנגלית – דורון קורן, תל אביב: ספרית מעריב, 1983
נא לא להפריע, מאנגלית – כרמלה דגן, תל אביב: אור עם, תשמ"ד 1984
חילופי משמרות, מאנגלית – כרמלה דגן. תל אביב: אור עם, תשמ"ד 1984
אביבה של מיס ברודי, מאנגלית – כרמלה דגן, תל אביב: חמו"ל, תשמ"ז 1986
היו זמנים בקנסינגטון, מאנגלית – משה זינגר, תל אביב: ספרית מעריב, תשמ"ט 1989
ממנטו מורי, מאנגלית – שפי פז, תל אביב: ספרית מעריב, תשנ"ב 1992
מושב הנהג (1970), מאנגלית – תומר בן אהרון, תל אביב: הכורסא, 2019
הערות שוליים

↑  רשימת 50 הסופרים הבריטיים הגדולים ביותר מאז 1945, אתר הטיימס (באנגלית)
↑  Stannard, Martin, 1947-, Muriel Spark : the biography, 1st American ed, New York: W.W. Norton & Co, 2010, ©2009, עמ' 1
↑  הספד למיוריאל ספארק, באתר הניו יורק טיימס (באנגלית)
↑  Winners, David Cohen Prize for Literature (באנגלית)
↑  מתה הסופרת הבריטית מיוריאל ספרק - וואלה חדשות, באתר וואלה, 15 באפריל 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268458605171  PLWABN: 9810681211605606  BIBSYS: 90073097  BNE: XX844531  BnF: cb11925313n (data)  CANTIC: a11663066  CiNii: DA0033226X  GND: 118798197  ICCU: CFIV114461  ISNI: 0000 0001 2146 8612  LCCN: n80038438  LNB: 000057829  MusicBrainz: a4f8ae34-5ef7-4218-824a-e48300933828  NDL: 00457240  NKC: jn19990008094  NLA: 36176168  NLK: KAC199626033  NSK: 000007011  NTA: 068947224  RERO: 02-A003851764  SELIBR: 226686  SNAC: w6wn1jgq  SUDOC: 027145832  Trove: 341420  VIAF: 108218531   WorldCat (עם VIAF): 108218531
צורה גאומטרית

צורות דו-ממדיות: מלבן, עיגול, משולש ומחומש משוכלל
צורות תלת-ממדיות: 1 - כדור; 2 - פירמידה; 3 - קובייה; 4 - טורוס; 5 - גליל חלול; 6 - גליל; 7 - חרוט; 8 - קשר;
צורה גאומטרית (או צורה הנדסית) הוא שם כללי לקבוצות של נקודות במישור או במרחב התלת-ממדי (במקרה הזה נהוג גם השם גוף גאומטרי או גוף הנדסי). בדרך כלל המונח מתייחס לקבוצה קשירה שהיא סגורה וחסומה.
ניתן להגדיר צורות גאומטריות דו-ממדיות רבות על ידי קבוצה של נקודות או קודקודים וקווים המחברים את הנקודות בשרשרת סגורה, כמו גם הנקודות הפנימיות המתקבלות. צורות כאלה נקראות מצולעים וכוללות משולשים, ריבועים ומחומשים. צורות אחרות עשויות להיות חסומות על ידי עקומות כגון עיגול או אליפסה.
ניתן להגדיר צורות גאומטריות תלת־ממדיות רבות על ידי קבוצה של קודקודים, קווים המחברים את הקודקודים ופאות דו־ממדיות המוקפות בקווים אלה, כמו גם הנקודות הפנימיות המתקבלות. צורות כאלה נקראות פאונים וכוללות קוביות וכן פירמידות כמו טטרהדרונים. צורות תלת־ממדיות אחרות עשויות להיות חסומות על ידי משטחים מעוקלים, כגון האליפסואיד והכדור.
צורה גאומטרית היא קמורה אם כל הנקודות בקטע קו בין כל שתי נקודות שלה הן גם חלק מהצורה.
ממד

לצורות גאומטריות פשוטות יש ממד. להלן דוגמאות נפוצות לצורות, בהתאם לממד שלהן:
צורות חד-ממדיות: קטעים, עקומות (כגון ציקלואידה ופרבולה).
צורות דו-ממדיות: עיגולים, אליפסות, מצולעים.
צורות תלת-ממדיות: כדורים, פאונים, חרוטים.
צורות מממד גבוה יותר: טסרקט הוא הכללה למרחב ארבע-ממדי של הקובייה המוכרת בגאומטריה של המרחב התלת-ממדי.
פרקטלים הם צורות גאומטריות מורכבות, בעלות תכונות הנראות חריגות למי שמורגל בצורות הפשוטות. כך, למשל, הממד של פרקטל אינו תמיד מספר שלם, והוא קרוי ממד האוסדורף. הממד של פתית השלג של קוך, פרקטל המשוכן במרחב דו-ממדי, הוא 1.262 בקירוב.
גודל

מאפיין נוסף של צורה גאומטרית הוא הגודל שלה. לצורה חד-ממדית מאפיין זה הוא אורך הצורה. בצורה דו-ממדית נתעניין בהיקף הצורה ובשטחה. בצורה תלת-ממדית נתעניין בשטח הפנים של הצורה ובנפחה.
בנייה

בגאומטריה הקלאסית בנייה של צורה גאומטרית נעשית באמצעות סרגל ומחוגה בלבד. מגבלה זו מאפשרת בנייה רק של חלק מהצורות. בנייה של מעגל או ריבוע נעשית בקלות רבה. מצולע משוכלל ניתן לבנות אם ורק אם כל הגורמים הראשוניים האי-זוגיים של מספר הצלעות הם מספרי פרמה שונים. לורנצו מסקרוני הוכיח, בספר שפרסם בשנת 1797, שכל צורה שניתן לבנות בסרגל ומחוגה ניתן לבנות גם על ידי מחוגות בלבד. קוואדרטריקס הוא דוגמה לעקום שאי אפשר לבנות באמצעות סרגל ומחוגה בלבד.
שקילות בין צורות

בגאומטריה אין מתעניינים בתכונות של צורה המשתנות לאחר שמזיזים, מסובבים או משקפים אותה (כפי שעושה מראה). שתי צורות שניתן להגיע מן האחת לשנייה על ידי שימוש בפעולות אלו (מבחינה פורמלית, יש איזומטריה המעתיקה את האחת על השנייה) נקראות חופפות, ונחשבות מבחינה גאומטרית כצורות זהות. פורמלית, ניתן להגדיר צורה כמחלקת שקילות של יחס החפיפה על תת-קבוצות במרחב.
יחס חזק פחות מיחס החפיפה הוא יחס הדמיון. שתי צורות הן דומות אם ניתן לכווץ או לנפח צורה אחת כך שתהיה חופפת לצורה השנייה. בהקשרים מסוימים צורות דומות נחשבות זהות.
שתי שקילויות חשובות נוספות שניתן להגדיר על צורות מגיעות מתחום הטופולוגיה. תחום זה אינו מתעניין בתכונות של צורות שמשתנות לאחר עיוותים רציפים. שקילויות אלו הן ההומיאומורפיות (החזקה יותר) וההומוטופיות (החלשה יותר). מבחינה טופולוגית כדור וקובייה נחשבים זהים, אבל הם שונים למשל מן הטורוס.
הערות שוליים

↑  גדי אלכסנדרוביץ', אז מתי אפשר לבנות מצולע משוכלל עם סרגל ומחוגה, ומה הקשר למספרי פרמה?, באתר "לא מדויק", 15 בפברואר 2009
↑  Geometric Construction with the Compass Alone, באתר Cut the Knot
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4139878-6 
בניית משושה משוכלל באמצעות סרגל ומחוגה
פלפול

ערך זה עוסק במונח נפוץ בתלמוד ובספרות הפרשנית. אם התכוונתם לשיטת לימוד שהתפתחה בימי הביניים, ראו .
ערך זה עוסק בשיטה ללמידת התלמוד. אם התכוונתם לניגון חב"ד, ראו .
פִּלְפּוּל הוא מונח נפוץ במשנה ובתלמוד, המתאר חריפות יתרה והבנה עמוקה בדברי הלכה. בניגוד לשיטת הפלפול לה קמו מתנגדים רבים במהלך ההיסטוריה היהודית, הפלפול מובא בתלמוד לרוב בהקשרים חיוביים. המילה "פלפול" מציינת חריפות, ומקובל לחשוב כי מקורה האטימולוגי הוא מהמילה פלפל, כפי שנכתב במסכת סופרים: ”נמשלה התורה כמלח והמשנה כפלפלין” (פרק ט"ו); אך דעה זו כנראה שגויה, והמשמעות של הביטוי הוא "פל-פל", כלומר, צמד הברות המבטאות היפוך לכאן ולכאן; הלוך ושוב, קושיה ותירוץ, הבעת דעה וחזרה ממנה.
מאפייני הפלפול המדרשי

הפלפול לבש צורות שונות ומאפיינים שונים לאורך הדורות. הפלפול התנאי-מדרשי אופיין בדרך חשיבה הפכפכה; כשמו כן הוא, "פל-פל", הטיית הדעה אנה ואנה. צורת חשיבה שאינה מתמקדת במהותם של הדברים, אלא ביכולת הלוגית המופשטת לטעון אותם, וכתוצאה מכך לכל A תמיד ניתן לטעון לא-A. ביטוי נפוץ בספרות התנאית המדגים צורת חשיבה זו הוא "או אינו אלא"... או ביטוי דומה אחר: "או כלך בדרך זו"; שני ביטויים המדגימים את היכולת האינטלקטואלית לחשוב את היפוכה של ה"הוא-אמינא" (בארמית, בתרגום חופשי: 'ההנחה המוקדמת'). מאפיין עיקרי נוסף, הוא שהדיון בשורשו לרוב הכיל יסוד מעשי והושתת על שאלה הלכתית פרקטית - בניגוד לפלפולים המאוחרים - אך באמצעו ובמהלכו סטה המפלפל ממטרתו המקורית ודן בשאלות תאורטיות, אך לבסוף כמעט תמיד נקבעה הלכה למעשה.
חומרי הגלם של פלפול זה היו לרוב פסוקים, בעיקר מהמקרא אך גם בתנ"ך, וכן סתירות בין סוגיות הלכתיות שונות.
פלפול בעל מאפיינים מעט שונים, שנפוץ במשנה ובתלמוד, התבסס בעיקרו על מעין שעשוע בדברי הלכה; כלומר, שימוש בנימוקים אנטי-הלכתיים באופן שברור היה כי על-אף שהם עוסקים בנושא מעשי - אין כל ספק שאין ביכולתם לשנות הלכה פסוקה, כך לדוגמה: ”רבי מאיר היה אומר על טמא - טהור, ומראה לו פנים, ועל טהור - טמא, ומראה לו פנים” (מסכת עירובין, דף י"ג, ב'). לכולם היה ברור כי הטמא - טמא והטהור - טהור, אך לשם הפלפול השתמש רבי מאיר בחריפותו כדי להבהיר את ההפך, המעשי - כביכול. דוגמה נוספת המדגימה שעשוע אינטלקטואלי לשמו, היא טיהור השרץ: ”תנא, תלמיד ותיק היה ביבנה, שהיה מטהר את השרץ בק"נ טעמים” (מסכת עירובין, דף י"ג, ב').
פלפול כשבח

לפי התלמוד במסכת שבת, דף ל', עמוד א', אחת השאלות שאדם נשאל לאחר מותו היא ”פלפלת בחכמה?”. כלומר הפלפול אינו רק שבח אלא אפילו חובה.
בתלמוד מופיעים סיפורי-הלל על אודות חכמים לאורך ההיסטוריה שהפליאו לפלפל. כך לדוגמה נכתב על עתניאל בן קנז: ”אלף וארבע מאות קלין וחמורין, וגזרות שוות, ודקדוקי סופרים, נשתכחו בימי אבלו של משה, והחזירן עתניאל בן קנז בפלפולו” (מסכת תמורה, ט"ז, א'). תנא שבלט בחריפותו היה רבי מאיר, שעליו נאמר: ”שלא יכלו חבריו לעמוד על סוף דעתו, שהוא אומר על טהור טמא ועל טמא טהור ומראה לו פנים” (מסכת עירובין, י"ג, ב'). מגמה זו של הצגת פנים הפוכות מן ההלכה הפסוקה, נמצאת בתלמוד באותו מקום גם לגבי סומכוס, תלמידו של רבי מאיר: ”אמר רבי אבהו אמר רבי יוחנן (רבי אבהו בשמו של רבי יוחנן): תלמיד היה לו לרבי מאיר וסומכוס שמו, שהיה אומר על כל דבר ודבר של טומאה ארבעים ושמונה טעמי טומאה ועל כל דבר ודבר של טהרה ארבעים ושמונה טעמי טהרה. תנא: תלמיד ותיק היה ביבנה שהיה מטהר את השרץ במאה וחמשים טעמים.” (תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף י"ג, ב').
כך גם, כאשר רבי חייא ורבי חנינא התווכחו זה עם זה, אמר רבי חנינא לרבי חייא: אם תשתכח תורה מישראל, יכול אני להחזירה על ידי פלפול.
תורת ארץ ישראל

כמה מן ההוגים החשובים ביהדות דיברו על המושג 'תורת ארץ ישראל', כמציין את שיטת הלימוד המקורית הממעטת בפלפול. הראי"ה קוק פיתח את הנושא, וקרא לשוב לשיטת הלימוד הזו. הוא הזהיר שאם לא תהיה השקעה בפיתוח הסגנון הארץ-ישראלי ותלמידי החכמים שבארץ ימשיכו ללמוד בסגנון הלימוד המסורתי, לא תהיה להם הצלחה בלימוד.
הערות שוליים

↑  חנוך ילון, "פלל, פלפל בעברית ובארמית", תרביץ (כרך ו'), ה'תרצ"ה.
↑  דב רפל, הוויכוח על הפלפול (עמ' 11 - 12).
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ג, עמוד ב'
↑  אורות התורה פרק יג
אלוק שארמה

אלוק שארמה (נולד ב-7 בספטמבר 1967) הוא פוליטיקאי בריטי המכהן כשר בממשלת הממלכה המאוחדת ועמד בראש ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים COP26.
ביוגרפיה

שארמה נולד למשפחה הינדית באגרה שבמדינת אוטר פרדש בהודו. הוריו היגרו לאנגליה כשהיה בן חמש והשתקעו בעיר רדינג. אביו, פרם, היה מעורב בפוליטיקה השמרנית ברדינג, עמד בראש מחוז ברקשייר של המפלגה השמרנית וסייע בהקמת השדולה הפרלמנטרית לידידות עם הודו.
שארמה למד בבית ספר תיכון עצמאי ולאחר מכן סיים תואר ראשון בפיזיקה יישומית ואלקטרוניקה באוניברסיטת סלפורד. הוא הוסמך כרואה חשבון לאחר התמחות בחברת דלויט במנצ'סטר, ועבד כיועץ פיננסי בחברת SMBC היפנית ו-SEB השוודית.
קריירה פוליטית

ב-2006 נבחר שארמה למועמד המפלגה השמרנית מטעם מחוז הבחירה רדינג מערב, ונכנס לראשונה לפרלמנט לאחר בחירות 2010. תפקידו הפרלמנטרי הראשון היה במסגרת ועדת המדע והטכנולוגיה בשנים 2010–2011. לאחר מכן מונה לתפקיד תחת שר האוצר מארק הובאן, ובמסגרת תפקידו היה שותף לניסוח רפורמות בתחומי הפנסיה והבנקאות. בשנים 2012–2015 כיהן כסגן יו"ר המפלגה השמרנית, וב-2014 עמד בראש השדולה של המפלגה לידידות עם הודו. בהמשך מונה להיות שליח מיוחד של ראש ממשלת בריטניה בהודו, וב-2016 נכנס למשרת תת-שר במשרד החוץ.
שארמה כיהן בממשלתה של תרזה מיי כשר השיכון בין השנים 2017 ל-2018 במקומו של גאווין בארוול שלא הצליח להיבחר מחדש לפרלמנט בבחירות הכלליות באותה שנה. חודש לאחר כניסתו לתפקיד נאלץ להוביל את התגובה הממשלתית לשריפה במגדל גרנפל, וזכה לתמיכה בציבור על ההזדהות שהביע בפרלמנט עם קורבנות האסון.
בתחילת 2018 מונה לתפקיד שר התעסוקה, ולאחר בחירתו של בוריס ג'ונסון לראשות הממשלה והתפטרותו של רורי סטיוארט מהתפקיד, עבר שארמה לעמוד בראש המשרד לפיתוח בינלאומי.
במסגרת חילופי הגברי בקבינט בשנת 2020 קודם לתפקיד שר העסקים, האנרגיה והאסטרטגיה התעשייתית, במקומה של אנדריאה לדסם שפוטרה, והיה אחד מנציגי הממשלה בתדרוכים היומיים לציבור בזמן מגפת הקורונה.
בינואר 2021 התפטר שארמה מתפקידו כדי לעמוד בראש ועידת האקלים COP26 אך המשיך להשתתף בישיבות הקבינט במעמד של שר.
חיים אישיים

שארמה מתגורר בקאוורשאם, נשוי לאינגלה ולזוג שתי בנות. ב-2019 נשא את שבועת האמונים שלו בפרלמנט כשידו מונחת על עותק של בהגווד גיטא.
הערות שוליים

↑  COP26: "ההסכם הסופי הוא בגידה", באתר ‏מאקו‏, 14 בנובמבר 2021
↑  Grenfell survivors heckle housing minister at televised meeting, the Guardian, ‏2017-06-28 (באנגלית)
↑   מעסיקים בבריטניה יעמדו לדין אם לא יגנו על העובדים מהידבקות, באתר TheMarker‏, 13 במאי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1268803316  UKPARL: FyvJWi3Q  VIAF: 778166479507107840001   WorldCat (עם VIAF): 778166479507107840001
אדואר פיליפ

אדואר פיליפ (בצרפתית: Édouard Philippe; נולד ב-28 בנובמבר 1970) הוא ראש עיריית לה האבר. כיהן כראש ממשלת צרפת. פיליפ, חבר הרפובליקנים, הוא מתון ונמצא במרכז שמקורב לאלן ז'ופה. בעברו גם היה חבר המפלגה הסוציאליסטית בשנות ה-90.
ביוגרפיה

פיליפ נולד ברואן שבצרפת, להורים שעסקו בהוראה וגדל בבית שמאלי פוליטית. לאחר שלוש שנות לימוד סיים תואר ראשון במכון למדע המדינה פריז ב-1992. לאחר מכן למד בבית הספר הלאומי למינהל (אנ') בשנים 1995–1997. בשנותיו במכון למדע המדינה תמך במישל רוקאר, שכיהן כראש ממשלת צרפת תחת הנשיא פרנסואה מיטראן, והושפע ממנו, וכן הזדהה עם מחנה תומכי רוקאר ועם המחנה הסוציאל-דמוקרטי במפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. כשסיים את לימודיו בבית הספר הלאומי למינהל עבר לעבוד במועצת המדינה של צרפת.
הוא שימש כראש עיריית לה האבר בשנים 2010–2017, וכן ייצג אזור בסן-מריטים באספה הלאומית עד יוני 2017, תפקידים מהם פרש לאחר מינויו לראש ממשלת צרפת.
לאחר בחירתו של עמנואל מקרון לנשיאות, הוא מינה ב-15 במאי 2017 את פיליפ לראש ממשלת צרפת תחתיו. הוא ירש בתפקידו את ברנאר קזנב מהמפלגה הסוציאליסטית. פיליפ הוביל בהצלחה את מפלגתו של מקרון, קדימה!, לצד בריתה עם מפלגת מודם (MoDem) מהמרכז בראשותו של פרנסואה ביירו, לרוב מוחלט בבחירות לפרלמנט הצרפתי 2017, עם כ-350 מושבים.
ביולי 2020 התפטר מתפקידו כראש ממשלת צרפת, עקב חילוקי דעות עם הנשיא מקרון, וזאת מספר ימים לאחר שניצח בבחירות לראשות העיר לה האבר.
פיליפ נשוי ואב לשלושה.