stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טניס באולימפיאדת פריז (1900)
תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 6 טניסאיות מ-4 מדינות. הטניסאיות שהפסידו במשחק חצי הגמר זכו במדליית ארד.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |   בריטניה שרלוט קופר |   בריטניה שרלוט קופר | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   צרפת מרגריט פוריה |   צרפת מרגריט פוריה | 2 | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   צרפת מרגריט פוריה |   צרפת מרגריט פוריה | 2 | 0 |   |   |   |   בריטניה שרלוט קופר |   בריטניה שרלוט קופר | 6 | 7 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   בריטניה שרלוט קופר |   בריטניה שרלוט קופר | 6 | 7 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   ארצות הברית מריון ג'ונס |   ארצות הברית מריון ג'ונס | 2 | 5 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ארצות הברית מריון ג'ונס |   ארצות הברית מריון ג'ונס |  |  |   |   |   |   ארצות הברית מריון ג'ונס |   ארצות הברית מריון ג'ונס | 2 | 5 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ארצות הברית מריון ג'ונס |   ארצות הברית מריון ג'ונס |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |    |    |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   בריטניה שרלוט קופר |   בריטניה שרלוט קופר | 6 | 6 |   |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   צרפת אלן פרבו |   צרפת אלן פרבו | 1 | 4 |   |
|   |   צרפת אלן פרבו |   צרפת אלן פרבו | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ארצות הברית ג'ורג'ינה ג'ונס |   ארצות הברית ג'ורג'ינה ג'ונס | 0 | 1 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ארצות הברית ג'ורג'ינה ג'ונס |   ארצות הברית ג'ורג'ינה ג'ונס | 0 | 1 |  |   |   |   צרפתאלן פרבו |   צרפתאלן פרבו | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   צרפתאלן פרבו |   צרפתאלן פרבו | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   בוהמיה הדוויגה רוסנבאומובה |   בוהמיה הדוויגה רוסנבאומובה | 1 | 1 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   בוהמיההדוויגה רוסנבאומובה |   בוהמיההדוויגה רוסנבאומובה |  |  |  |   |   |   בוהמיה הדוויגה רוסנבאומובה |   בוהמיה הדוויגה רוסנבאומובה | 1 | 1 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   בוהמיההדוויגה רוסנבאומובה |   בוהמיההדוויגה רוסנבאומובה |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |    |    |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 8 זוגות מ-3 מדינות. במשחק הגמר לורנס דוהרטי ורג'ינלד דוהרטי (בריטניה בריטניה) נפגשו עם בסיל ספלדינג דה גרמנדיה (ארצות הברית ארצות הברית) ומקס דקוז'י צרפת (צרפת) וניצחו אותם ב-3 מערכות.
במקום השלישי זכו זוג צרפתי וזוג בריטי שהפסידו בחצי הגמר.
תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 6 זוגות מ-4 מדינות. במשחק הגמר שרלוט קופר ורג'ינלד דוהרטי (בריטניה בריטניה) נפגשו עם אלן פרבו (צרפת צרפת) והרולד מהוני (בריטניה בריטניה) וניצחו אותם בשתי מערכות.
לורנס דוהרטי
שרלוט קופר
הרי הדסון

ערך זה עוסק בשלוחה הררית באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ויליאם לברת' הדסון 
 גובה:  749 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  74°20′00″S 99°25′00″W﻿ / ﻿74.333333333333°S 99.416666666667°W﻿ / -74.333333333333; -99.416666666667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי הדסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי הדסון
 
הרי הדסון (באנגלית: Hudson Mountains) הם קבוצת הרים חרוטיים געשיים, המהווים נונאטאקים מעל גיליון הקרח האנטארקטי, במערב ארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
ההרים מצויים בסמוך ממזרח למפרץ קראנטון ולמפרץ פיין איילנד, בקצה המזרחי של ים אמונדסן.
ההרים גובלים בצפונם במדף הקרח קוסגרוב ובדרומם בקרחון פיין איילנד.
אורכה של קבוצת ההרים 112 קילומטרים.
שיא גובה ההרים 749 מטרים מעל פני הים.
בשנת 1974 נצפה קיטור באזור, וכן בהתבסס על תצלומי לווין משנת 1985 מהם ניתן להניח שאירעה התפרצות געשית, יש הסוברים כי מדובר בהרי געש פעילים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההרים

ההרים התגלו על ידי חברי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בטיסות שיצאו מאוניית צי ארצות הברית בר (USS Bear) פברואר 1940.
היקף שטח הרים מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בדצמבר 1946.
ההרים מופו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1966.
היסטוריה > מקור השם

שמם של ההרים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההרים נקראו על שמו של קפטן ויליאם לוורת' הדסון (William L. Hudson), רב החובל של אוניית צי ארצות הברית פיקוק (USS Peacock), שהפליגה מצפון לאזור במרץ 1839, במסגרת משלחת החקר של ארצות הברית.
לקריאה נוספת

Corr, H., & Vaughan, D.(2008). A recent volcanic eruption beneath the West Antarctic ice sheet. Nature Geoscience, Vol. 1(no. 2), p.122-125. doi:10.1038/ngeo106
Corr H F J, Vaughan D G, 2008. A recent volcanic eruption beneath the West Antarctica ice sheet. Nature Geosci, 1: 122-125.
Craddock C, Bastien T W, Rutford R H, 1964. Geology of the Jones Mountains area. In: Adie R J (ed) Antarctic Geol, Proc 1st Internatl Symp Antarctic Geol, Amsterdam: Elsevier, p 172-187.
Dort W, 1972. Late Cenozoic volcanism in Antarctica. In: Adie R J (ed) Antarctic Geol and Geophys, IUGS Ser-B(1): 645-652.
LeMasurier W E, 1972. Volcanic record of Cenozoic glacial history Marie Byrd Land. In: Adie R J (ed) Antarctic Geol and Geophys, IUGS Ser-B(1): 251-260.
LeMasurier W E, Thomson J W (eds), 1990. Volcanoes of the Antarctic Plate and Southern Oceans. Washington, D C: Amer Geophys Union, 487
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4  מידע גאוגרפי וולקנולוגי
↑  מידע היסטורי על מיפוי ההרים
טריגווה לי

טריגווה לי (בנורווגית: Trygve Halvdan Lie; ‏16 ביולי 1896 – 30 בדצמבר 1968) היה פוליטיקאי נורווגי. בין השנים 1946–1952 כיהן כמזכיר הכללי הנבחר הראשון של האומות המאוחדות (לאחר שקודמו, גלאדווין ג'ב, כיהן כמזכ"ל בפועל).
יחיאל צגאי

יחיאל הבטמו צגאי (נולד ב-29 בינואר 1983) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בני יצ'אלאל רחובות המשחקת בליגה ג'.
קריירה

צגאי, יליד אתיופיה, עלה לישראל במבצע משה, והחל לשחק כדורגל בישראל בקבוצת בית"ר באר שבע. בעונת 2001/2002 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, אך באותה העונה הוחלט על פירוקה של הקבוצה וצגאי עבר להפועל באר שבע, הקבוצה הבכירה בעיר. בעונתו הראשונה הושאל לקבוצת מועדון ספורט אשדוד בה לא זכה לדקות משחק רבות. בעונה לאחר מכן, הושאל צגאי לקבוצת הכח רמת גן ששיחקה אז בליגה הלאומית, הליגה השנייה בישראל, ובה צבר דקות משחק. בעונת 2004/2005 חזר צגאי להפועל באר שבע כשזו שיחקה בליגת העל אך הושאל שנית לקבוצת מועדון ספורט אשדוד בה צבר במהלך העונה שבע הופעות בלבד בכל המסגרות.
בקיץ 2005 חזר להפועל באר שבע, אז הייתה הקבוצתה בליגה הלאומית. בבאר שבע שיחק צגאי שתי עונות והחל לצבור דקות משחק וניסיון. במהלך עונת 2006/2007 נעצר צגאי עם מספר שחקני הקבוצה בחשד לקבלת שוחד והטיית משחקים. לאחר המעצר לא שיחזר את יכולתו מלפני הפרשה, כאשר משחקי העונה הנותרים שוחקו במקביל להמשך החקירות.
לפני עונת 2007/2008 ביקשה קבוצת מכבי נתניה, סגנית האלופה הטרייה, לרכוש את צגאי מבאר שבע. לאחר משא ומתן קיבלה הפועל באר שבע את אופיר חיים ללא דמי שחרור ובתמורה הורידה באר שבע את דרישותיה על שחרור צגאי וזה חתם במכבי נתניה. במכבי נתניה לא זכה להרבה דקות משחק אך סיים את העונה עם ארבעה שערים ושישה בישולים (המוביל הקבוצתי). עם הגעתו של המאמן לותר מתאוס למועדון הגיע גל שחרורי שחקנים מהקבוצה שביניהם היה צגאי, שחתם בבני סכנין. את עונת 2008/2009 פתח בתצוגות טובות במדי סכנין אך תפקודו באימונים גרם לו לבלות יותר זמן על הספסל.
בעונת 2009/2010 חתם צגאי בהפועל אשקלון והוביל אותה לליגת העל כשהוא כובש 13 שערים ומוסיף תשעה בישולים (המוביל הקבוצתי), מה שזיכה אותו בסוף העונה בתואר השחקן המצטיין בליגה הלאומית. בעונת 2010/2011 חתם בקבוצה הקפריסאית אפופ קיניראס, אך בדצמבר 2010 עזב את הקבוצה וכחודש לאחר מכן חתם בהפועל באר שבע.
בקיץ 2011 חתם צגאי בקבוצת סקציה נס ציונה מהליגה הלאומית. כעבור שנה, באוקטובר 2012, חזר להפועל אשקלון. בתום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה א', ולאחר עונה נוספת במועדון עבר למכבי יפו מאותה הליגה. את עונת 2016/2017 בליגה א' החל בקבוצת בני אזור ואחרי תקופה קצרה עבר לבני יפו, במדיה רשם הופעה אחת לפני שחתם בדצמבר 2016 בקבוצת הפועל באקה אל-גרבייה. בקיץ 2017 חתם בקבוצת הפועל בית שאן מליגה א'. בינואר 2018 חתם באחווה עראבה.
ביולי 2018 חתם בצעירי טייבה, אותה עזב בסיום העונה. בינואר 2020 חתם בבני יצ'אלאל רחובות מליגה ג'.
חיים אישיים

צגאי עלה ארצה מאתיופיה עם הוריו בגיל שלוש, גדל והתחנך בבאר שבע. אביו היה פעיל עלייה של המוסד ואף ריצה תקופת מאסר בכלא הסודני. לו שני אחים ואחות הקטנים ממנו. אחיו, דניאל צגאי, השתתף בסדרת הטלוויזיה התיעודית "מתחילים מאפס".
צגאי גרוש ואב לבן.
הערות שוליים

↑  רטה צגאי מב"ש סופר את הימים עד שבת: "מחכה לתבשילי העוף המיוחדים", באתר mynetbeersheva, ‏2020-06-11
↑  מתחילים מאפס - פרקים מלאים לצפייה ישירה | כאן, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑   איתי שטרן, "חברים קיבלו פיצוצים משוטרים, וזה נראה לי נורמלי לגמרי", באתר הארץ, 26 באוגוסט 2020
יחסי הודו – חוף השנהב

| יחסי הודו – חוף השנהב |
| --- | --- |
הודו: חוף השנהב


הודו: חוף השנהב
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 322,463
אוכלוסייה
1,454,183,987: 32,128,398
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 78,789
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 2,452
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה

נשיא חוף השנהב אלסאן ואטארה (מימין) עם מקבילו ההודי פרנב מוקהרג'י בעת ביקור האחרון בחוף השנהב, 2016
היחסים הדו צדדיים בין הרפובליקה של הודו לרפובליקת חוף השנהב התרחבו במידה ניכרת בשנים האחרונות כאשר הודו מבקשת לפתח שותפות מסחרית ואסטרטגית נרחבת באזור מערב אפריקה. הנציגות הדיפלומטית ההודית באביג'אן נפתחה בשנת 1979. חוף השנהב פתחה את הנציגות שלה בניו דלהי בספטמבר 2004.  שתי המדינות מטפחות כיום מאמצים להגדיל את המסחר, ההשקעות ושיתוף הפעולה הכלכלי.
יחסים מסחריים וכלכליים

לדברי שגריר הודו בחוף השנהב, הודו מתכננת להשקיע מיליארד דולר לפיתוח פרויקטים של נפט וכרייה בחמש השנים הבאות. בעשר השנים האחרונות סכום הסיוע ההודי לחוף השנהב היה יותר מ-10 מיליארד דולר. מנקודת מבט ביטחון האנרגיה של הודו, חוף השנהב התגלתה כיעד חשוב להזדמנויות השקעה בחיפושי פחמימנים ויהלומים. הדיווחים האחרונים של ה-BBC הפנו את תשומת הלב לחשיבות המתעוררת של אפריקה במדיניות הכלכלית הזרה של הודו ולתפקיד המיוחד שמילאה מערב אפריקה. הודו מקווה לנצל את עושר הנפט העצום של האזור על ידי גישה לקו החוף של מפרץ גינאה.
הפקת נפט בחוף השנהב עומדת על יותר מ-60,000 חביות ביום. ONGC של הודו כבר השקיעה 12 מיליון דולר כדי לחקור גוש ים באזור שנחקר כעת.
הודו מקלה גם על פיתוח פארק IT-cum טכנולוגי באביג'אן, על שמו של מהאטמה גנדי. שר המדינה המסחרי של הודו, ג'איראם ראמש, אמר כי שתי המדינות משתפות פעולה גם בתחומים חדשים כמו תרופות, תחבורה, אספקת מים וטלקומוניקציה. בהתייחסו לוועדת הסחר המשותפת השנייה של הודו–חוף השנהב, הצהיר שר המסחר ההודי כי הודו רוצה להקים "שותפות אסטרטגית" עם חוף השנהב לפיתוח כריית יהלומים, חיתוך וליטוש, שתציע תעסוקה לאוכלוסייה המקומית.
הודו טאטא פלדה ו-SODEMI (חברה ממשלתית איבורי לפיתוח מינרלים) התקשרו בהסכם מיזמים משותפים (JVA) לפיתוח מרבצי עפרות ברזל בהר נימבה בחוף השנהב (מערב אפריקה). המרבצים בהר נימבה, המשתרעים על פני 3 מדינות - ליבריה, גינאה וחוף השנהב, הוא אחד המרבצים הגדולים באפריקה. כאשר חוף השנהב עדיין שומרת על מעמדה כמעצמה הכלכלית של מערב אפריקה הצרפתית, הודו מחפשת לפתוח מפעלים חדשים במדינה. שר המכרות, האנרגיה והנפט של חוף השנהב, מונה ליאון, דחק גם בהודו להשתמש במשאבי המינרלים העצומים של חוף השנהב, כולל בוקסיט, גיר, עפרות ברזל, מנגן, ניקל, זהב ויהלומים שלא נחקרו באופן משמעותי. הקהילה העסקית של חוף השנהב הכריזה כי הודו, בהיותה הדמוקרטיה הגדולה בעולם, יכולה לסייע לחוף השנהב לבסס את הדמוקרטיה בארצם ולהביא לייצוב באמצעות תהליך כלכלי. הודו הייתה גם אחת התורמות הגדולות מהחיילים למשימת שמירת השלום של האו"ם בחוף השנהב.
הדיפלומטיה הכלכלית החדשה של הודו באפריקה

במטרה להרחיב את טווח ההגעה הכלכלי שלה, השיקה הודו בשנת 2004 יוזמה שנקראה הגישה הטכנולוגית-כלכלית לתנועה של אפריקה – הודו (TEAM – 9), יחד עם שמונה מדינות במערב אפריקה, כולל חוף השנהב, סנגל, מאלי, גינאה ביסאו, גאנה ובורקינה פאסו. על פי נתוני המשרד לענייני חוץ ההודי, היוזמה הייתה חלק ממדיניות רחבה יותר לעסוק במדינות המפותחות, אך עשירות במשאבים במערב אפריקה, אשר דרשו גם טכנולוגיה בעלות נמוכה וגם השקעה לפיתוח התשתית שלהן. במיוחד, הודו רוצה יותר ויותר למלא תפקיד חשוב בסיוע לחוף השנהב ולמדינות אחרות במערב אפריקה לנתב את משאבי האנרגיה שלהם בצורה יעילה יותר.
השגרירה שממה ג'יין גם מצהירה כי ישנו ביקוש גובר לקורסים של ITEC ו-SCAAP בנושא טכנולוגיות מידע, אשראי כפרי, תעשיות קטנות ובינוניות, יזמות נשים ובקרת איכות, היוצרת 'מחוז עניין' הוֹדוּ. באוגוסט 2006 הוביל שר החוץ של חוף השנהב יוסוף בקאיוקו משלחת של 110 חברים הכוללת יזמים מובילים ושרים ממשלתיים לישיבת ועדת הסחר של הודו–חוף השנהב בניו דלהי, שם ניסחו עשרות הסכמים שייחתמו בהמשך השנה.
בינואר 2009 העניקה חוף השנהב את העיטור הגבוה ביותר שלה לשר המדינה ההודי לענייני חוץ אנאנד שארמה. סגן שר החוץ של הודו שרמה בליווי השגריר שמאמה ג'יין ומשלחת בדרגה גבוהה דנו במכלול נושאים במהלך ביקורו בחוף השנהב עם הנשיא לוראן גבאגבו שכלל את הרפורמות של האו"ם, הרחבת מועצת הביטחון של האומות המאוחדות ועיצוב מחדש של הכספים העולמיים תַשׁתִית. חוף השנהב הביעה גינוי קולני על מתקפת הטרור במומבאי (2008) וחזרה על סולידריותה עם הודו במאבקה בטרור. הנשיא גבאגבו אישר מחדש את הערכת ממשלתו לתפקיד המנהיגות של הודו, לחוסנה הכלכלי ובעיקר לנכונותו לחלוק את מדינות אפריקה במומחיותה, בטכנולוגיה ובניסיון הפיתוח שלה. על רקע זה, במחווה שהדגישה את הקשרים המיוחדים עם הודו, העניק הנשיא לורן גבאגבו את מפקד המסדר הלאומי, את הפרס האזרחי הגבוה במדינה כהוקרה על תפקידו המובהק של שר החוץ ההודי בחיזוק היחסים של הודו עם חוף השנהב ואפריקה.
יחיאל רוזנצוויג

| --- | --- |

 לידה:  1895 בלחטוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1943 (בגיל 48 בערך) טרבלינקה, גנרלגוברנמן 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 
יחיאל רוזנצוויג (בפולנית: Jechiel Rozencwajg; 1895 –  1943) היה מורה ומשורר עברי יהודי-פולני.
תולדות חייו ויצירתו

יחיאל רוזנצוויג נולד בשנת בבלחטוב שבאימפריה הרוסית (כיום בפולין), לצבי, חזן בבית כנסת מקומי, ולמטל. יחיאל היה משורר עברי ידוע ברחבי פולין, ופרסם מספר יצירות בעיתון היהודי "הצפירה" ובעיתונים נוספים. בנוסף, יחיאל לימד מספר שנים בגימנסיה הדו לשונית לבנים בלודז' שפתח וניהל מרדכי ברוידא ב-1912. בשנת 1908, כאשר יחיאל היה בן 13, פרסם לראשונה את השיר "לא בהיכלי מלכים" תחת השם י. ענף שושן בעיתון "הצעיר" שהתפרסם בפולין.
יחיאל, אשתו הלה ובנו זאב נשלחו לגטו ורשה, שם התגוררו ברחוב נובוליפקי. יחיאל המשיך בפעילותו ללימוד השפה העברית גם בגטו. במהלך מרד גטו ורשה, יחיאל ומשפחתו הועברו למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נרצח בשנת 1943. 
יחיאל היה מיודד שנים רבות עם המשורר המפורסם יצחק קצנלסון והכיר אותו במסגרת החוגים הספרותיים בלודז' ובוורשה שבהם הרבה להשתתף.
כתביו

יחיאל רוזנצויג, ישראל פיבישיס, לפי עוללים, ועד ההורים של הגמנסיה לנערות מיסוד החברה לבתי ספר עבריים, 1936.
יחיאל רוזנצויג, שירי ילדים, שפרירים, תרפ"א.
לקריאה נוספת

נורית גוברין, קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה, כרך ב', גוונים, 2002.
אלחנן אינדלמן, אודים, לקט דברי סופרים עברים, כרך א', עוגן, תש"ך.
יצחק קצנלסון, כתבים אחרונים - בגיטו ורשה ובמחנה ויטל, בית לוחמי הגיטאות, 1988.
טריגון ברוד

טְרִיגוֹן בָּרֹד (שם מדעי: Neotrygon kuhlii) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים החי במימי האזור האינדו-פסיפי בין חופי מזרח אפריקה ומדגסקר, דרך ים סוף להודו ועד דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה ולאורך האוקיינוס השקט, כשהוא מדרים עד חופי דרום אפריקה וצפונה עד לים הצהוב וים יפן. טריגון זה מכונה באנגלית: "bluespotted stingray", אך שם זה ניתן גם למין דומה - מחבטן הספירים. את שמו המדעי קיבל על שם החוקר הגרמני היינריך קאל (אנ') שחקר אותו לראשונה בג'אווה, אינדונזיה.
תיאור

טריגון זה הוא דג קטן יחסית, באורך 70 סנטימטרים לרבות הזנב ורוחב סנפירי החזה שלו עד 47 סנטימטרים. הוא בעל גוני ירוק-כהה עד חום בהיר שעליו כתמים כחולים המזהירים טורפים, אך מרבית הגוף מתאים להסוואתו על רקע החול או הבוץ הימי. בקצה הזנב ישנו עוקץ משונן עם ארס חזק.
הטריגון חי על קרקעית הים או בין סלעים ואלמוגים והוא נפוץ במימי חופים ושוניות אלמוגים עד עומק 90 מטרים. לעיתים הוא יימצא בקבוצות קטנות אך לרוב הוא חי בבדידות. הטריגון הוא טורף הניזון מחסרי חוליות ימיים כמו תולעים, צדפות וסרטנים שונים וכן דגים קטנים שהוא חופר בעזרת פיו מהחול. שיניו השטוחות עוזרות לו לרסק גם טרף קשיח ביעילות.
הטריגון ארסי ואין לו הרבה טורפים. הטורפים העיקריים שלו בטבע הם הפטישניים הלוכדים טרף מהקרקעית. הוא ניצוד גם בידי אנשים למטרות סחר בחיות מחמד ומגודל באקווריומים שונים. בנוסף משתמשים בעורו כדי לייצר תופים לאורך חופי המזרח התיכון.
הערות שוליים

↑  טריגון ברוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
טירנונאוסטס

| טירנונאוסטס |
| --- | --- |

תקופה
יורה תיכון 165 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תנינאים
משפחה:: מטריורינכוסיים
סוג:: טירנונאוסטס
מין:: Tyrannoneustes lythrodectikos
שם מדעי
 Tyrannoneustes lythrodectikos

טירנונאוסטס (שם מדעי: Tyrannoneustes; משמעות השם: "טירן שוחה") הוא סוג של זוחל נכחד ממשפחת המטריורינכוסיים, אשר שחה לחופי אירופה במשך היורה התיכון שלפני 165 מיליון שנה.
המאובנים שלו התגלו ב-"Marnes de Dives" שלחופי נורמנדי שבצרפת ובתצורות חימר אוקספור (Oxford Clay Formation) שבדורסט, דרום אנגליה שם התקיים במשך היורה וממצאיו נחשפו ב-1906 עד 1907 למדע. עם זאת הוא תואר רק ב-2013 בידי Mark T. Young ועמיתיו ונכלל בו מין יחיד – Tyrannoneustes lythrodectikos, שפירושו: "נושך דם".
זוחל זה היה תנין שוכן ים מובהק שלא יכל לעלות ליבשה כנראה. בדומה לקרוביו, הפלסיוסוכוס או הדקוזאורוס הוא היה גדול ביותר, באורך של 3.2 מטרים, אף שכמה דגימות שלו היו גדולות יותר באורך של 4.65 עד 5 מטרים, מה שהופך אותו לטורף-על בתקופתו. מבנה לסתותיו היה מוארך ומהודק עם שיניים דמויות להבים לחיתוך וקריעת בשר בעוצמה גבוהה, מה שאיפשר לו גם להרוג טרף גדול ממנו שכלל זוחלים ימיים אחרים ואולי כרישים ושאר דגים.
ז'אן דה דונואה

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1402 ממלכת צרפת 
 פטירה:  24 בנובמבר 1468  (בגיל 66) ממלכת צרפת 
 שם לידה:  Jean 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Basilica of Our Lady, Cléry 
 תפקיד:  Grand Chamberlain of France (21 ביולי 1439) 
 בן או בת זוג:  Marie Louvet  Marie d'Harcourt 
 
ז'אן מאורליאן, רוזן דונואה (‏; 23 בנובמבר 1402 - 24 בנובמבר 1468) הידוע בתור "ז'אן דה דונואה", היה בן אצולה ומצביא צרפתי. הוא היה בנו הלא חוקי של לואי הראשון, דוכס אורליאן - בנו של שארל החמישי, מלך צרפת, וכונה לפיכך "הממזר מאורליאן" (בצרפתית: bâtard d'Orléans). הוא התפרסם בעיקר במהלך מלחמת מאה השנים, אשר בה לחם במספר קרבות חשובים לצדה של ז'אן ד'ארק. ב-1439 הוא מונה בידי אחיו שארל הראשון, דוכס אורליאן לרוזן דונואה. בהמשך הוא מונה גם לרוזן לונגוויל בידי שארל השביעי, מלך צרפת.
ביוגרפיה

ז'אן נולד ב-23 בנובמבר 1402, כבנו הלא-חוקי של לואי הראשון, דוכס אורליאן - בנו של שארל החמישי, מלך צרפת מפילגשו מרגרט ד'אנגיאן. בשנת 1407 נרצח לואי. שמונה שנים לאחר מכן, אחיו למחצה, שארל הראשון, דוכס אורליאן נפל בשבי בקרב אז'נקור ונותר בשבי האנגלי במשך עשרים וחמש שנים. בשל כך, ז'אן נותר הזכר היחיד מבית אורליאן והפך למנהיג הבית למרות מעמדו כממזר.
במהלך מלחמת האזרחים בצרפת בתקופת שארל השישי, תמך ז'אן בסיעת ארמניאק וב-1418 נפל בשבי הבורגונדים. הוא שוחרר שנתיים לאחר מכן, והצטרף לצבא הצרפתי כחלק מהכוח שבפיקוד הדופין שארל ולחם במלחמת מאה השנים. הוא הגן על אורליאן במהלך המצור על אורליאן, ובעזרתה של ז'אן ד'ארק גרש את האנגלים מהעיר. לאחר מכן הוא לחם ביחד עם ז'אן ד'ארק במערכת הלואר והשתתף בהכתרתו של הדופין שארל כשארל השביעי, מלך צרפת.
ב-1436 הוא השתתף בלכידת פריז וב-1439 העניק לו שארל הראשון, דוכס אורליאן את התואר רוזן דונואה שארל השביעי מינה אותו לרוזן לונגוויל. בשלבים האחרונים של מלחמת מאה השנים הוא השתתף בכיבוש גואן ונורמנדי. ב-1440 הוא השתתף במרד הפרגואריה נגד שארל השביעי, וב-1465 הפך למנהיג הברית למען הציבור אשר התנגדה לשלטונו הריכוזי של לואי האחד עשר, מלך צרפת. בשני המקרים, הוא התפייס בסופו של דבר עם המלך. הוא נפטר ב-24 בנובמבר 1468.
טריגון (סוג)

| טריגון |
| --- | --- |
 טריגון דיפטרורה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טריגוניים
סוג:: טריגון
שם מדעי
 Dasyatis ‏רפינסק, 1810

טריגון (שם מדעי: Dasyatis; מלטינית: "בטאי מרקד") הוא סוג של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים.
הטריגונים הם בעלי גוף שטוח עם עיניים בולטות, בעלי זנבות דקים, לרוב ארוכים, דמויי שוט שבקצותיהם נמצא קוץ משונן שבסופו בלוטות ארס. סוגי דג הטריגון שונים בגודלם, לדוגמה הזן טריגון אטלנטי, שרוחבו המלא הוא בין 25 ל-75 ס"מ לעומתו הזן טריגון קצר זנב האוסטרלי אשר מגיע לרוחב מקסימלי של כשני מטרים ואורך של כארבעה מטרים.
למרות גודלו של הטריגון, עדיין נטרף על ידי חיות ים גדולות יותר בעיקר על ידי כרישים, כאשר פעמים רבות נמצאו עוקץ זנביהם של טריגונים בפיהם של כרישים. עקיצה מזנב הטריגון היא רעילה ומתבטאת בפציעה פיזית שתחושתה כדקירת סכין ובתגובה של עור אדום וכואב. הכאב מהפציעה יכול להיות עז ואף עלול לגרום למוות.
דגי הטריגון חיים בימים טרופיים כשכמה מינים חיים בימים ממוזגים יותר. חלק מהמינים עולים לשפכי נהרות וחלקם אף חיים הרבה זמן במים מתוקים. הם ניזונים בעיקר מתולעים, דגים, רכיכות וחסרי חוליות ימיים הקבורים בחול הימי.
בשנת 2016 הוחלט למיין מחדש את בני הסוג ולהעביר חלק מהמינים לסוגים: Bathytoshia‏, Fontitrygon,‏ Hemitrygon, ‏Hypanus, ו-Telatrygon.
מינים

Dasyatis acutirostra
Dasyatis akajei
טריגון אמריקאי (Dasyatis americana)
Dasyatis bennettii
טריגון קצר-זנב (Dasyatis brevicaudata)
Dasyatis brevis
טריגון מגובשש (Dasyatis centroura)
טריגון אטלנטי (Dasyatis chrysonota)
Dasyatis colarensis
טריגון דיפטרורה (Dasyatis dipterura)
Dasyatis fluviorum
Dasyatis geijskesi
Dasyatis gigantea
Dasyatis guttata
Dasyatis hastata
Dasyatis hypostigma
Dasyatis izuensis
Dasyatis laevigata
טריגון לטה (Dasyatis lata)
טריגון לונגה (Dasyatis longa)
Dasyatis margarita
Dasyatis margaritella
Dasyatis marianae
Dasyatis marmorata
Dasyatis matsubarai
Dasyatis microps
Dasyatis multispinosa
Dasyatis navarrae
Dasyatis parvonigra
טריגון חד-אף (Dasyatis pastinaca)
Dasyatis rudis
Dasyatis sabina
Dasyatis say
Dasyatis sinensis
טריגון תטידיס (Dasyatis thetidis)
טריגון טורטונזה (Dasyatis tortonesei)
Dasyatis ushiei
Dasyatis zugei
הערות שוליים

↑  The Editors of Encyclopaedia Britannica, Stingray | Definition, Species, Habitat, Size, & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  Peter K. Meyer, Stingray injuries, Wilderness & Environmental Medicine 8, 1997-02-01, עמ' 24–28 doi: 10.1580/1080-6032(1997)008[0024:SI]2.3.CO;2
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי הודו – כף ורדה

| יחסי הודו – כף ורדה |
| --- | --- |
הודו: כף ורדה


הודו: כף ורדה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 4,033
אוכלוסייה
1,454,183,987: 525,493
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 2,587
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 4,923
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה

שר הכלכלה והתעסוקה של כף ורדה ז'וזה דה סליבה גונסלבס (משמאל) בעת ביקור בניו דלהי, 2017
יחסי הודו–כף ורדה הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין כף ורדה להודו.
סקירה כללית

לאחר שכף ורדה הפכה למושבה פורטוגזית במאה ה-15, היא הפכה לנקודת מעבר חשובה לנתיבי מסחר מאירופה להודו ואוסטרליה. בשנת 1977 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. כף ורדה חתמה על הסכם המסגרת של ISA (International Solar Alliance) במרץ 2018.
שליח מיוחד של ראש הממשלה (SEPM) ושר המדינה לפיתוח הכפר, סודארשן בהגאט ביקר בכף ורדה בספטמבר 2015 כדי להזמין באופן אישי את נשיא כף ורדה להשתתף בפסגת הפורום של הודו אפריקה (IAFS-III).
משלחת מכף ורדה בראשות שר החוץ טולנטיני אראוז'ו ז'ורז'ה השתתפה ב-IAFS-III בין התאריכים 26–29 באוקטובר 2015. שר הכלכלה והתעסוקה של כף ורדה, ז'וזה דה סילבה גונסאלבס מלווה בז'וזה קוריה, יועץ משרד החוץ, השתתפו בכנס ה-12 של CII Eximbank שנערך בניו דלהי בין התאריכים 9–10 במרץ 2017. אולבו אוולינו גרסיה, שר האוצר של כף ורדה השתתף בפגישה השנתית ה-52 של AfDB בגנדהינגר במאי 2017. שר התעשייה, התעשייה והאנרגיה של כף ורדה, ד"ר אלכסנדר דיאס מונטירו, השתתף באספה הראשונה של ISA ו-2nd Re-Invest in Greater Noida‏ (3–5 בנובמבר 2018). ד"ר ז'וליו סזאר הרברט דוארטה לופס, שר המשנה לראש הממשלה לשילוב אזורי של כף ורדה השתתף בכנס CII-EXIM בנק הודו-מערב אפריקה באבוג'ה שבניגריה ב-8–9 באוקטובר 2018.
יחסי סחר

הייצוא של הודו לכף ורדה מורכב בעיקר מתרופות, דגנים, חלקי רכב ורכיבים חשמליים. הודו מייבאת בעיקר ברזל ופלדה ושאר גרוטאות מתכת, בעיקר נחושת ואלומיניום.
ב-3 במרץ 2017, שגרירות הודו ארגנה אירוע עסקי בשיתוף לשכת המסחר, התעשייה והשירותים של סוטאונטו (CCISS). ב-22 בפברואר 2018, שוב בשיתוף עם CCISS, שגרירות הודו ארגנה אירוע עסקי בהצטיינות בסמינר בפראיה. ב-17 בינואר 2019, השגרירות ארגנה אירוע עסקי במינדלו בשיתוף עם לשכת המסחר של ברלבנטו.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מיוצגת בכף ורדה באמצעות שגרירותה בדקר שבסנגל.
כף ורדה מחזיקה בהודו קונסוליית כבוד בניו דלהי.