stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דומיניק מפהאם
ביוגרפיה > חיים אישיים

מפהאם נשוי לגווינת' מפהאם ולהם שני ילדים.
פרסים ומועמדויות

פרסי הקולנוע והטלוויזיה האירים (2009) מועמדות לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי בסדרה "The Clinic"
פרסי עולם ברודוויי (2011) מועמדות לשחקן הטוב ביותר במחזה "Journey’s End".
הערות שוליים

↑  "The Ridings Arts Centre and The Bristol Old Vic Theatre School". אורכב מ-המקור ב-8 במאי 2010. נבדק ב-2010-06-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dominic Mafham
↑  The Fragile Heart (1996– ) Awards
↑  Our Mutual Friend (1998– ) Awards
↑  Heart of Lightness (2014)
↑  Sniper: Legacy (2014)
↑  http://www.dominicmafham.com/Review_Quotes.html
↑  "Kim Cattrall returns to London stage in Linda". BBC News. 17 ביולי 2015. נבדק ב-18 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kim Cattrall pulls out of London play on doctors' advice
↑  The Merchant of Venice On a national and international tour then playing a limited run in the Globe Theatre
↑  Many sides of Shylock from Jonathan Pryce in this 'Merchant of Venice'
↑  Review: ‘The Merchant of Venice’ With Extra Fog, Moral and Atmospheric
↑  BBC Home Front website
↑  6.11. THE JIGSAW WAR
↑  2.06. THE DALEK CONTRACT
↑  http://www.insitefilms.com/In_Site_Films.html
↑  Dominic Mafham Awards
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345656805171  PLWABN: 9810683513505606  GND: 13491922X  LCCN: no2002101027  VIAF: 3406152684013923430008   WorldCat (עם VIAF): 3406152684013923430008
האוניברסיטה העממית-יהודית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  9 ביוני 1918 – 1920 
 מיקום
 מדינה:  הרפובליקה העממית של אוקראינה הרפובליקה העממית של אוקראינה
 
האוניברסיטה העממית יהודית הייתה מוסד להשכלה גבוהה בקייב שפעל בתקופת הרפובליקה העממית של אוקראינה. האוניברסיטה התקיימה שנתיים וחצי מ-9 ביוני 1918 ועד סוף שנת 1920. היא הייתה המוסד להשכלה גבוהה היחיד בהיסטוריה שבו ההוראה התנהלה בשפת היידיש.
תקציב האוניברסיטה התבסס בעיקר מכספי ה"קולטור-ליגע", ממשלת אוקראינה, מועצת העיר קייב, וכן מתרומות של קהילת יהודי קייב.
שכר הלימוד היה 100 רובל בשנה. בשנת 1919, כלל תקציב האוניברסיטה הגיע ל־120 אלף רובל. הסטודנטים היו מעל גיל 16, ומסלול הלימודים תוכנן לשנתיים. מערכת השעות הייתה בין 14–16 שעות שבועיות. יותר ממחצית מהסטודנטים היו פועלים. בתוספת לכך, קורסים מיוחדים, סמינרים ושיעורים מעשיים אורגנו למי שרצה ללמוד דיסציפלינה בצורה יסודית יותר.
הרקטור של האוניברסיטה היה משה זילברפרב (1876–1934) – איש פוליטי וציבורי ידוע, דוקטור למדעים, חבר הוועד המרכזי של "הקולטור ליגע", שר (המזכיר הכללי) לענייני יהודים בראדה המרכזית. הוא היה ממייסדי ממפלגת פועלים סוציאליסטית ציונית (SERP).
פקולטות

האוניברסיטה כללה שלוש פקולטות:
הפקולטה למדעים ומתמטיקה: מתמטיקה, מכניקה, פיזיקה, כימיה, גאולוגיה, גאוגרפיה פיזיקלית ומטאורולוגיה, אסטרונומיה, בוטניקה, זואולוגיה, אנטומיה ופיזיולוגיה של האדם, היגיינה.
הפקולטה למדעי הרוח: כלכלה פוליטית, גאוגרפיה, היסטוריה של אוקראינה, היסטוריה של רוסיה, היסטוריה כללית, משפטים, ספרות, סוציולוגיה, היסטוריה של הפילוסופיה, לוגיקה, פסיכולוגיה.
הפקולטה ליודאיקה: ספרות יהודית, שפה וספרות עברית עתיקה, היסטוריה יהודית, תולדות היהודים במזרח אירופה, ביקורת תנ"ך ומקרא, תולדות התרבות היהודית, תולדות השלטון העצמי היהודי.
מספר תלמידים

יוני 1918 – 62;
ספטמבר – 140;
דצמבר – 183;
בקיץ 1919 – 250.
דרך הצליינים

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  192 ק"מ 
 קואורדינטות:  51°17′00″N 0°04′00″E﻿ / ﻿51.2833°N 0.0666667°E﻿ / 51.2833; 0.0666667
 he
 
דרך הצליינים (באנגלית: Pilgrims' Way) הוא המסלול ההיסטורי אשר מניחים שעברו עולי הרגל מווינצ'סטר בהמפשייר, אנגליה, אל מקדש תומאס בקט בקנטרברי בקנט. שם זה, שנטבע יחסית לאחרונה, מוחל על נתיב עתיק מוכר, שתוארך על ידי ממצאים ארכאולוגיים ל-450–600 לפני הספירה, אבל כנראה קיים מאז תקופת האבן. המסלול הפרהיסטורי הלך בעקבות ה"מסלול הטבעי" ממזרח למערב במורדות הדרומיים של ה־North Downs.
המסלול הוכתב על ידי הגאוגרפיה הטבעית: הוא ניצל את קווי המתאר של הטופוגרפיה, נמנע מהחמר הדביק של האזורים הנמוכים יותר, אך גם מה"חימר עם שבבי הצור" העדין יותר, המכסה את הפסגות. יש מקומות בהם ניתן גם מסלול על הרכס וגם על טרסה; המסלול בו השתמשו היה משתנה בהתאם לעונה, אך לא ירד מתחת לקו הגידול העליון. הנתיב עבר לכל אורך ה-North Downs, מוביל אל פולקסטון וממנה: עולי הרגל היו צריכים לנטוש אותו ולפנות צפונה לאורך העמק של Great Stour ליד צ'ילהאם, כדי להגיע לקנטרברי.
היסטוריה

הנתיב הפרהיסטורי נמשך רחוק יותר מהדרך הנוכחית, וחיבר את החלק הצר ביותר של תעלת למאנש אל המתחמים הדתיים החשובים של Avebury ו-Stonehenge, בווילטשייר, שם הוא ידוע בשם Harroway. הדרך הייתה אז "מסדרונות תנועה רחבים ולא מוגדרים היטב, שרוחבם עד חצי מייל" ולא נתיב אחד מוגדר היטב. המסלול עדיין שימש עורק תחבורה בתקופה הרומית, תקופה של שימוש מתמשך של יותר מ-3000 שנים.
מאז הקנוניזציה של תומאס בקט ב-1173, ועד לפירוק המנזרים ב-1538, הפך מקדשו בקנטרברי לחשוב ביותר במדינה. הוא תואר בתור "אחרי רומא...המקדש הראשי בנצרות", והוא משך אליו עולי רגל מכל עבר. ווינצ'סטר, מלבד היותה מרכז כנסייתי בפני עצמו (המקדש של סנט סוויטין), הייתה מוקד אזורי חשוב ונקודת כינוס לנוסעים שהגיעו דרך נמלי הים בחוף הדרומי. חוקרים רבים סבורים שזה היה המסלול שעשה הנרי השניכאשר עלה לרגל כדי לכפר על מותו של הבישוף תומאס, מצרפת לקנטרברי ביולי 1174, אך אחרים סבורים כי הוא עבר דרך לונדון במקום. נוסעים מווינצ'סטר לקנטרברי השתמשו באופן טבעי בדרך העתיקה, שכן זו הייתה המסלול הישיר, ומחקר של היסטוריונים מקומיים סיפק פירוט רב - לפעמים מקושט - על מסעותיהם של עולי הרגל. כמויות התעבורה בדרך לקנטרברי בנתיב זה לא נרשמו. נערכה אחת, של ההיסטוריון הקנטי ויליאם קולס פינץ' היא כי עברו בה מעל 100,000 עולי רגל בשנה. הערכה נמטכה יותר, המבוססת על אקסטרפולציה לפי התיעוד של מנחות עולי הרגל במקדש - טוענת שהמספר קרוב יותר לאלף. דרך אחרת (שהרישומים אודותיה מהימנים יותר) לקנטרברי מלונדון הייתה דרך רחוב ווטלינג, כמסופר בסיפורי קנטרברי מאת ג'פרי צ'וסר.
לעומת זאת, הרעיון של נתיב יחיד בשם "דרך הצליינים" לא יכול להיות עתיק יותר ממפת הסקר הוויקטוריאני של סארי, שהמודד שלו, אדוארד רנוארד ג'יימס, פרסם ב-1871 עלון בשם הערות על דרך הצליינים במערב סארי. בעודו מודה כי הנתיב "לא נחקר כמעט" וכי "אנשים רבים מאוד בסביבה לא היו מודעים אליו", הוא בכל זאת גרם להכנסת השם למפת הסקר, תוך קבלה רשמית של השערתו. סופרים רומנטיים כמו הילייר בלוק היו להוטים להמשיך בדרכו. הם הצליחו ליצור "אגדה מ...מקור מודרני" כדי להסביר את קיומה של הדרך. למעשה, הנתיב, כפי שהוא מוצג במפות מודרניות לא רק שאינו מתאים לתנועה המונית של מטיילים אלא גם הותיר מעט עקבות לפעילותם. ההיסטוריה הרשמית של הסקר מכירה ב"טעות ארכאולוגית מתמשכת", ומאשימה את ההתלהבות מההיסטוריה של המנהל, הגנרל סר הנרי ג'יימס. עם זאת, FC Elliston-Erwood, היסטוריון קנטי, מציין כי רישומי מעשר המתוארכים לפני 1815 משתמשים בשם המבוסס "דרך הצליינים" כדי להתייחס ולאתר חלקי אדמה. עוד קודם לכן, מסמכים ששרדו מהמאה השלוש-עשרה מראים "דרך צליינים" ליד חומות טירת תורנהאם, קנט, על מה שנחשב היום לנתיב.
דרך הצליינים נמצאת במרכז הסרט של פאוול ופרסבורגר A Canterbury Tale, כאשר המצלמה סוקרת את מפת המסלול בתחילת הסרט.
מסלול

כל מי שצעד ב"דרך הצליינים" מווינצ'סטר היה מתחיל לאורך הדרך הרומית מזרחה בעקבות המסלול דרך ניו אלרספורד, פור מארקס, אלטון ובנטלי לפרנהאם. מסלול זה נמצא בערל לאורך כביש A31 המודרני.
הרחובות הראשיים העתיקים של העיירות לאורך התוואי מפרנהאם (שם מתלכד הנתיב הישן עם דרך הצליינים) דרך גילדפורד, דורקינג ורייגייט מכוונים ממערב למזרח, מה שמעיד בתוקף על כך שזהו התוואי החשוב ביותר שעבר דרכם. במפות סקר מודרניות, חלק מהמסלול מוצג מזרחה מפרנהאם דרך הגבעות ליד טירת גילפורד, ואז צפונית לכפר שר, צפונית לדורקינג, רייגייט, מרסטהאם, צ'אלדון, גודסטון, לימפפילד ווסטרהאם, דרך אוטפורד, קמסינג ו - וורת'ם, צפונית לטרוטיסקליף, לכיוון קקסטון (שם חצתה את נהר מדווי). דרומית לרוצ'סטר, דרך הצליינים עוברת דרך הכפרים בורהאם, בוקסלי ודטלינג וממשיכה בכיוון דרום-מזרח לצפון הכפרים הרייטשם ולנהאם. המסלול ממשיך דרומה-מזרחה לאורך פסגת הדאון על פני צ'רינג, לוויי ואז פונה צפונה כדי לעקוב אחר עמק ה־Great Stour דרך צ'ילהאם והלאה לקנטרברי.
לאורך כמה קטעים עזב נתיב הצליינים את הנתיב העתיק כדי לכלול אתרים דתיים. דוגמאות לכך הן Pewley Down, ליד גילפורד, שם הדרך המאוחרת עברה דרך גבעת סנט מרתה וקפלת הכנסייה של סנט קתרין, כ-500 מטרים דרומה. ברייגייט נבנו הקפלה של סנט תומאס מהמאה ה-13 והוספיס לשימושם של עולי הרגל, אף על פי שהם לא היו במסלול. Boxley Abbey, עם Rood of Grace הנערץ שלו, היה עוד מעקף מוכר.
שביל לאומי

השביל הלאומי North Downs Way מקביל לדרך הצליינים הישנה בין פרנהאם לקנטרברי. חלק גדול מהמסלול המסורתי של דרך הצליינים הוא כיום חלק מרשת הכבישים המודרנית והרמבלרס המליצו בעבר להולכים שמעוניינים ללכת בו להשתמש ב־St. Swithun's Way בין וינצ'סטר לפרנהאם ובדרך נורת' דאונס בין פרנהאם לקנטרברי כדרך חליפית.
המסלול מתחבר גם עם דרך South Downs בווינצ'סטר.
הערות שוליים

↑  Brayley, Edward (1850). A topographical history of Surrey. Vol. 4. London: G Willis. p. 218. OCLC 4601837.
1 2 3 4 5 6  Margary, Ivan D (1948). Roman Ways in the Weald. London: J M Dent. pp. 260–263. ISBN 0-460-07742-2.
↑  Fagg, C. C.; Hutchings, G. E. (1928). "Prehistory".  In Ogilvie, Alan Grant (ed.). Great Britain: essays in regional geography. Tansley, A. G. Cambridge, England: Cambridge University Press. p. 29. OCLC 59447377.
1 2  Wright, Christopher John (1971). A Guide to the Pilgrims' Way. Constable and Co, London. מסת"ב 0-09-456240-7
↑  Encyclopædia Britannica (1998) Pilgrims' Way.
↑  Wooldridge, Sidney; Hutchings, Geoffrey (1957). London's Countryside : Geographical field work for students and teachers of geography. London: Methuen. p. 121. OCLC 788928682.
↑  Castleden, Rodney (1987). "The High Roads". The Stonehenge People: An Exploration of Life in Neolithic Britain, 4700-2000 BC. Routledge. p. 114. ISBN 0-7102-0968-1.
↑  Crawford, Osbert (1953). Archaeology in the Field. London: Phoenix House. p. 7. OCLC 30245154.
↑  Wright (1971: 16)
↑  Cartwright, Julia (1911). The Pilgrims' Way: From Winchester to Canterbury. London: John Murray. p. 5. OCLC 559472322.
↑  Finch, William Coles (1925). In Kentish pilgrim land, its ancient roads and shrines. London: Charles William Daniel. p. 77. OCLC 6213389.
↑  Hooper (1936) 44 "In their train have followed the host of guide-books and popular writers who have expanded and embellished ad libitum as fancy prompted".
↑  James, Edward Renouard (1871). Notes on the Pilgrims Way in West Surrey. London: Edward Stanford. p. 6. OCLC 560914994.
↑  Belloc, Hilaire (1904). The Old Road. London: John Constable. OCLC 70731922.
↑  Parker, Eric (1947). "The Pilgrims Way". Surrey. London: Hale. OCLC 4320463.
↑  Owen, Tim; Pilbeam, Elaine (1992). Ordnance Survey. Southampton, England: Ordnance Survey. p. 64. ISBN 0-319-00498-8.
↑  Hauser, Kitty (2007). "From Pilgrims' Way to the railway". Shadow Sites: Photography, Archaeology, and the British Landscape, 1927-1955. Oxford, England: Oxford University Press. pp. 256–261. ISBN 978-0-19-920632-2.
↑  Wright (1971: 134)
↑  Malden, Henry Elliot, ed. (1902). A history of the County of Surrey. Vol. 3. London: Constable. pp. 229–245. OCLC 2979914.
↑  Cartwright 1911: pp 147–149
↑  North Downs Way National Trail. Page archived (as at 2012-07-28) from the Ramblers' Association, accessed 2013-04-29
מפה של דרך הצליינים ליד Titsey בסארי. המסלול העליון, על מצחו של ה־North Downs, הוא הנתיב העתיק (שימו לב לממצאים הארכאולוגיים בצד שמאל למעלה); התחתון, כמעט בעמק, הוא התוואי המשוער לפי הסקר מהמאה ה-19
קטע מהמסלול התחתון, שהבליה הפכה אותו למדרון, בסארי
בימי הביניים נתיב הצליינים עזב את המסלול העתיק לטפס על גבעת סנט מרתה
על דרך הצליינים ליד Trottiscliffe, קנט
דומיניק סובוסלאי

דומיניק סובוסלאי (בהונגרית: Dominik Szoboszlai; נולד ב-25 באוקטובר 2000) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת הקשר בליברפול ובנבחרת הונגריה, בה הוא משמש כקפטן.
קריירת מועדונים

סובוסלאי ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בעונת 2017/2018, ב-21 ביולי 2017 בליפרינג מהליגה ההונגרית השנייה. את שערו הראשון כבש ב-4 באוגוסט.
קריירת מועדונים > רד בול זלצבורג

ב-27 במאי 2018, במהלך עונת 2017/2018, ערך את הופעת הבכורה שלו ברד בול במשחק מול אוסטריה וינה כשעלה כמחליף בדקה ה-57. הוא כבש את שערו הראשון במועדון בניצחון 0–6 על SC אגלו במסגרת הגביע האוסטרי. את שערו הראשון במסגרת הליגה כבש ב-17 במרץ 2019 נגד ואקר אינסברוק. ב-17 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה בליגת האלופות וכבש את שער הבכורה במפעל במשחק שהסתיים בניצחון רד בול 2-6.
ב-10 ביוני 2020 כבש שלושער בניצחון רד בול 1–5 נגד שטורם גראץ. הוא סיים את עונת 2019/2020 עם תשעה שערים ו-14 בישולים ב-27 הופעות. בסיום העונה נבחר לשחקן העונה בבונדסליגה האוסטרית.
קריירת מועדונים > רד בול לייפציג

ב-17 בדצמבר 2020 נרכש על ידי הקבוצה הגרמנית רד בול לייפציג, אליה עבר בינואר 2021 לאחר ששילמה את סעיף שחרורו שעמד על 25 מיליון אירו. עם זאת,לא השתתף באף משחק של ר.ב. לייפציג בעונת 2020/21 עקב פציעה ארוכה. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-7 באוגוסט 2021 במשחק במסגרת הגביע הגרמני מול ס.ו. זנדהאוזן. הוא נכנס כמחליף בדקה ה-78, ושלוש דקות מאוחר יותר כבש את השער השלישי בניצחון קבוצתו 0–3. ב-15 באוגוסט ערך הופעת בכורה בבונדסליגה בהפסד קבוצתו 0–1 למיינץ. ב-20 באוגוסט כבש שערי בכורה כשכבש צמד שערים בניצחון 0–4 על שטוטגרט.
קריירת מועדונים > ליברפול

ב-2 ביולי 2023 חתם בליברפול מהפרמיירליג על חוזה עד שנת 2028.
הוא ערך הופעת בכורה בקבוצה ב-13 באוגוסט בתיקו 1-1 עם צ'לסי. ב-3 בספטמבר כבש שער בכורה בפרמייר ליג, בניצחון 0–3 על אסטון וילה.
קריירה בינלאומית

סובוסלאי היה הקפטן של נבחרת הונגריה U17 במהלך אליפות אירופה 2017 בה כבש הקשר שני שערים. לאחר מכן היה גם קפטן הנבחרת U19 במהלך אליפות אירופה עד גיל 19 וב-1 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת U21 נגד נבחרת גרמניה.
ביוני 2017 זומן לראשונה לנבחרת הונגריה הבוגרת אך לא שותף. ב-21 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת במסגרת במסגרת מוקדמות יורו 2020 נגד סלובקיה. הוא כבש את שערו הראשון במדים הלאומיים מול אותה יריבה, סלובקיה, גם כן במסגרת מוקדמות יורו 2020.
בנובמבר 2020 בפלייאוף ליגת האומות כבש שער ניצחון בדקה ה-90 נגד איסלנד, שער אשר נתן לנבחרת הונגריה את הכרטיס ליורו 2020, בו לא שותף בשל פציעה.
תארים > קבוצתיים > רד בול זלצבורג

אליפות אוסטריה: 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
גביע אוסטרי: 2018/2019, 2019/2020
ר.ב. לייפציג
הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023
תארים > אישיים

נבחרת העונה בליגה האוסטרית השנייה: 2017/2018
שחקן העונה בבונדסליגה האוסטרית: 2019/2020
ספורטאי השנה בהונגריה: 2020, 2023
הערות שוליים

↑  nemzetisport.hu, Ausztria: Szoboszlai gólpasszt adott, csapata nyert - NSO, NSO.hu, ‏21 ביולי 2017 (בהונגרית)
↑  K. D, Videó: Szoboszlai góllal kezdte a Bajnokok Ligája-idényt! - NSO, NSO.hu, ‏17 בספטמבר 2019 (בהונגרית)
↑  H. D, Légiósok: Szoboszlai Dominikot választották meg az idény legjobbján, NSO.hu, ‏5 ביולי 2020 (בהונגרית)
↑  רשמי: דומיניק סובוסלאי חתם בליברפול, באתר ערוץ הספורט, 2 ביולי 2023
↑  nemzetisport.hu, Válogatott: Szoboszlait valóban behívta Storck – megvan a légiósker, NSO.hu, ‏19 במאי 2017 (בהונגרית)
↑  UEFA.com, Croatia-Azerbaijan | European Qualifiers, UEFA.com (באנגלית)
| נבחרת הונגריה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גולאצ'י •  2 לאנג •  3 באלוג •  4 סאלאי •  5 פיולה •  6 אורבן •  7 נגו •  8 א. נאג' •  9 אדם •  10 סובוסלאי •   11 קרקז •  12 דיבוס • 13 שאפר •  14 בולה • 15 קליינהייזלר • 16 גזדאג • 17 סטיילס • 18 ז'. נאג' • 19 ורגה • 20 שאלאי • 21 בוטקה • 22 סאפאנוש • 23 צ'ובוט • 24 דרדאי • 25 הורבאט • 26 קטה • מאמן: רוסי |  1 גולאצ'י •  2 לאנג •  3 באלוג •  4 סאלאי •  5 פיולה •  6 אורבן •  7 נגו •  8 א. נאג' •  9 אדם •  10 סובוסלאי •   11 קרקז •  12 דיבוס • 13 שאפר •  14 בולה • 15 קליינהייזלר • 16 גזדאג • 17 סטיילס • 18 ז'. נאג' • 19 ורגה • 20 שאלאי • 21 בוטקה • 22 סאפאנוש • 23 צ'ובוט • 24 דרדאי • 25 הורבאט • 26 קטה • מאמן: רוסי | הונגריה |
דסטין תרנגול ההודו

| --- | --- |

 סוג:  בובת יד
 הופעה ראשונה:  "The Den"
 הופעה אחרונה:  עדיין מופיע
 מידע
 תאריך לידה:  13 בנובמבר 1988 
 מקום לידה:  דבלין 
 גזע:  תרנגול הודו מבוית
 מין:  זכר
 מקצוע:  זמר
 אזרחות:  אירלנד אירלנד
 
דסטין תרנגול ההודו (באנגלית: Dustin the Turkey) הוא בובת יד של תרנגול הודו וכוכב טלוויזיה אירי מפורסם המככב מאז 1990 בתוכניות ילדים של רשת השידור הממלכתית האירית RTÉ, ונציגה של אירלנד באירוויזיון 2008.
הקריירה הטלוויזיונית

דסטין פרץ לתודעת הציבור האירי ב-1990 בתוכנית הילדים "The Den" של ה-RTÉ, בה כיכבו באותה עת צמד הבובות של האחים החייזרים זיג וזאג מכוכב הלכת זוֹג. זאג, שניסה להתקבל לחברה הגבוהה, השתתף בתחרות גולף בה הגיע למקום אחרון וזכה כפרס בתרנגול הודו לסעודת חג המולד ובפגישה עם כוכב הקולנוע דסטין הופמן. אולם בסופו של דבר התברר כי הוא זכה בתרנגול הודו חי בשם דסטין הופמן, שבניגוד לכוכב הקולנוע הוא בעל חברת בנייה ומבטא דבלינאי בולט. למרות זאת זיג וזאג התכוונו לאכול אותו לסעודת חג המולד, ושינו את דעתם רק כאשר הם קיבלו חוות דעת טקסונומית מאחד מאורחי התוכנית שדסטין הוא בעצם הכלאה בין תרנגול הודו לבין נשר, ולכן הוא לא ראוי למאכל בני אדם, או בני זוֹג.
עם עזיבתם של זיג וזאג את התוכנית ב-1993 הפך דסטין לכוכב הבלתי מעורער שלה. בנוסף לכך הוא מרבה בהופעות אורח בתוכניות שונות של הערוץ. ב-2005 קיבל דסטין תוכנית משלו במסגרת The Den שנקראה DDN ‏(Dustin's Daily News), בה הוא הגיש חדשות וראיין אורחים יחד עם מגישה אנושית, וכיום הם מגישים תוכנית שבועית במסגרת זו בשם "The Once a Week Show".
הקריירה המוזיקלית

למרות קולו הצורמני, והעובדה שתרנגול הודו אינו ציפור שיר, לדסטין יש קריירה מוזיקלית משגשגת באירלנד, המבוססת ברובה על פרודיות לשירי עם או שירים פופולריים. דסטין שר עם אמנים מפורסמים, בעיקר איריים, בהם בוב גלדוף, בויזון וכריס דה ברג, כבש כמה פעמים את ראש מצעד הפזמונים האירי, והוציא 6 אלבומים:
Not Just A Pretty Face (1994)‎
Dustin: Unplucked (1996)‎
Faith Of Our Feathers (1997)‎
Poultry In Motion (1999)‎
Dustin's Greatest Hits (2001)‎
Bling When You're Minging (2005)‎
ההופעה באירוויזיון

בעקבות כישלונה של אירלנד לזכות באירוויזיון מאז 1996, והמקום האחרון בו היא סיימה באירוויזיון 2007, החליט דסטין להתגייס להצלת כבודה האבוד של מולדתו, שבעבר זכתה בשבע תחרויות אירוויזיון - יותר מכל מדינה אחרת, ולהחזיר עטרה ליושנה על ידי זכייה באירוויזיון 2008. לשם כך הוא הציג את מועמדותו בקדם האירוויזיון האירי, עם השיר "Irelande Douze Pointe" אותו כתב יחד עם דארן סמית וסימון פיין. בשירו הוא מבכה את מצבה העגום של אירלנד באירוויזיון ("Oh I come from a nation what knows how to write a song\
Oh Europe where oh where did it all go wrong? ‎ ") מכה על חטאי ארצו ("Give us another chance, we’re sorry for Riverdance"), ומתחנף למצביעים בארצות שונות, ובייחוד בבלוק מדינות מזרח אירופה (השורה "Eastern Europe we love you do you like Irish stew? ‎" שאחריה השיר מונה את שמות מדינות מזרח אירופה) כל זאת על רקע מוזיקת דאנס וקריאות חוזרות ונשנות בצרפתית קלוקלת "Irelande Douze Pointe".
ב-23 בפברואר 2008 השיר זכה בתחרות קדם האירוויזיון האירי (Eurosong 2008) שערך ה-RTÉ בלימריק וגבר על חמישה מתחרים אחרים. למרות הניצחון בקולות המצביעים בבית, התקבל השיר באולם בצורה מעורבת, שכללה קריאות בוז רמות, לצד מחיאות כפיים נלהבות. גם פאנל המומחים שחיווה את דעתו אחרי כל שיר היה חלוק בדעתו, כאשר דנה, הזוכה הראשונה מטעם אירלנד באירוויזיון, ב-1970, אף אמרה שעדיף שאירלנד תפרוש מהתחרות מאשר תשלח אליה תרנגול הודו.
השיר הצליח לגרום לתקרית דיפלומטית, משום שבין המדינות אותן הוא מונה נמצאה מקדוניה בשמה זה, ולא כ"רפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה" כפי שיוון דרשה שיקראו למדינה. בעקבות כך ביקשו המארגנים מהמשלחת האירית לשנות את מילות השיר.
דסטין לא נכלל בין עשרת המקומות הראשונים בחצי הגמר הראשון שנערך ב-20 במאי 2008, ולכן לא עלה לשלב הגמר.
הקריירה הפוליטית

דסטין הביע מספר פעמים עניין בקריירה פוליטית, והכריז על קמפיינים מדומים בבחירות שונות, מטעם "מפלגות" כמו "Fianna Fowl" ו-"Poultry Party" (‏Fowl ו-Poultry הן מילים באנגלית לעוף, ו-"Fianna Fowl" מתייחס לפיאנה פול - "Fianna Fáil" - המפלגה הגדולה באירלנד). ב"מסעות בחירות" אלה דסטין נתן הבטחות כגון לקשר את דינגל שבמערב אירלנד לרשת הרכבות המטרופוליטנית של דבלין, ולהעניק לכל צעיר באירלנד זכות לדייט עם אחת מבנות הספייס גירלז לפי בחירתו.
על אף שדסטין לא העמיד את מועמדותו באופן רשמי, בכל מערכת בחירות באירלנד מופיעים מאות ואף אלפי פתקים בהם הבוחרים כתבו את שמו.
מאז 2009 הוא מעורב בפעילויות יוניסף-אירלנד ובמסגרת זו גם נסע בנובמבר אותה שנה לדרום אפריקה לפגוש ילדים שנפגעו ממחלת האיידס.
מאפייניו

דסטין הוא עוף חסר מעצורים. הוא מגהק ונופח בקול, לועג לפוליטיקאים ולסליבריטאים אירים, לאורחים בתוכניתיו, ולמארחיו בתוכניות טלוויזיה בהן הוא משתתף. כדבלינאי, הוא לועג לכל אירי שמגיע מחוץ לאזור דבלין כ-"culchie" (כינוי גנאי לאירים מאזורים חקלאיים), וארס מיוחד שמור לכל מי שקשור למחוז ליטרים, בצפון מערב המדינה. המחסום היחידי לעלבונותיו הוא מחסום הגיל - הוא לא לועג לכל מי שגילו קטן מ-14.
כמצופה מהסטריאוטיפ של קבלן בניין באירלנד, דסטין מרבה בהפסקות תה ממושכות, ומפזר רמזים על נכונותו לנהל עסקאות מפוקפקות עם כל מי שיציע אותן, ובייחוד עם פוליטיקאים.
דסטין מדובב על ידי ג'וני מוריסון שאחיו הגדול, קיירן, יצר ודיבב את זיג וזאג.
הארמון הקיסרי של טוקיו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון מלכותי 
 כתובת:  〒100-8111 東京都千代田区千代田1番1号 
 מיקום:  Chiyoda 
 מדינה:  יפן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1868
 תאריך פתיחה רשמי:  1868 
 קואורדינטות:  35°40′57″N 139°45′08″E﻿ / ﻿35.6825°N 139.7521°E﻿ / 35.6825; 139.7521
 אתר רשמי
  (למפת טוקיו מוגדלת) הארמון הקיסרי של טוקיו(למפת טוקיו רגילה) הארמון הקיסרי של טוקיו
 
תצלום פנורמי של הארמון
מפת הארמון
הארמון הקיסרי של טוקיו (ביפנית: 皇居 - "קוקיו") הוא ארמון מוקף גנים בלב טוקיו בירת יפן, המשמש כמעון המגורים הרשמי של קיסר יפן ושל משפחתו.
תיאור הארמון

תשלובת המבנים והאגפים של הארמון משתרעים על שטח של כ-3.41 קמ"ר ומהווים ריאה ירוקה בלבה של טוקיו. הטירה מוקפת תעלות מגן ומגדלי שמירה, וחורשות עבותות. בארמון עובדים כיום כ-1,000 עובדים ובהם טבחים, גננים, אנשי המשמר המלכותי, מוזיקאי החצר, דייגי החצר, והממונים על עצי הבונסאי ועל האורוות.
בין גני הארמון הנרחבים נמצא גן עם כ-350 עצי בונסאי ננסיים בני מאות שנה (אחד מהם בן 600 שנה, ואחרים בני 400 ו-250 שנה).
בארמון נערכים טקסים רשמיים, ובהם טקסי קבלת שגרירים. מבקרים יכולים לבקר בגנו המזרחי של הארמון (בו נמצא מוזיאון המציג את האוספים הקיסריים), וכמו כן בארמון הנפתח לציבור יומיים בשנה - ביום הולדתו של הקיסר (23 בדצמבר) וב-2 בינואר.
היסטוריה

טירה הוקמה במקום במאה ה-17 ושמשה כמבצרם של השוגונים לבית טוקוגאווה. הקיסר מיג'י עבר מקיוטו לטירת אדו (לימים טוקיו) ב-1869, ומאותה עת (ועד שנת 1948) כונתה הטירה בשם "ארמון הטירה" (宮城), מבנה הארמון המקורי הוקם בגני הארמון של השוגון, באזור המהווה כיום את הגן המזרחי של הארמון. הארמון נהרס בהפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. הארמון הנוכחי נבנה ב-1968, בסגנון מודרניסטי, עם אזכורים ארכיטקטוניים יפניים. נכון ל-2019 מתגורר בארמון הקיסר הנוכחי, ה-126 במספר בשושלת הקיסרים, נארוהיטו.
השער הראשי
גשר ניג'ובאשי
גני הארמון
חפיר הארמון
האוסף של אתניקס

האוסף של אתניקס הוא אלבום האוסף הראשון של הלהקה הישראלית אתניX, המסכם חצי עשור של פעילות. באלבום נכללו 3 שירים חדשים: "שיר ישן" שהוקלט בהופעה ששודרה באותה שנה בערוץ 1, "אם את יכולה" ו"לחיות בניו זילנד", שנכתב על ידי זאב נחמה, ומבוסס על טקסט שנכתב על ידי טומי לפיד. כמו כן נכלל באוסף השיר "אגדת השמש והירח" – דואט של הלהקה עם הזמרת ריטה. השיר נכתב על ידי אהוד מנור ובוצע במסגרת הפסטיגל בשנת 1990.
לאלבום צורף ספר הכולל את מילות השירים ותמונות של הלהקה.
רשימת השירים

אם את יכולה
תותים – מתוך האלבום: יללת תן
ג'סיקה – מתוך האלבום: אדם ונחש
אגדת השמש והירח
שיר ישן (בהופעה חיה)
ציפור מדבר – מתוך האלבום: אתניX
לא לבד – מתוך האלבום: אתה
לחיות בניו זילנד
מסאלה (מיקס 95) – מתוך האלבום:  מסאלה
מקדש האהבה – מתוך האלבום: אדם ונחש
כמו האלים – מתוך האלבום: אתניX
בובה – מתוך האלבום: אדם ונחש
כתם הפרי – מתוך האלבום: מסאלה
אין לאן ללכת – מתוך האלבום: אתניX
בדיסק נוסף גם "שיר הטרטע" שנוצר יחד עם חבורת "הקומדי סטור", בגרסת הקלטת נוסף גם הקטע "באובב", מתוך האלבום: אדם ונחש
| אתניX |
| --- | --- | --- |
זאב נחמה • תמיר קליסקי • גל הדני • יורם פויזנר • גלעד פסטרנק
יועד נבו • גיל אלון • נדב וולפסון
| אלבומי אולפן | אתניקס (1990) • מסאלה (1991) • יללת תן (1992) • אדם ונחש (1993) • אתה (1994) • האוסף של אתניקס (1995) • פופ (1996) • ברוכים הבאים לישראל (1998) • מוריס (1999) • המופע המשותף (2000) • מקסימום אתניקס (2000) • בדרך שלך (2001) • 13 (2002) • אמריקה (2005) • טוטובל - חינם באינטרנט (2008) • געגועים (2011) • אהבת חינם (2012) • הטוב קורה (2015) • בטוח (2017) |  |
הארמון הקיסרי בשניאנג

הארמון הקיסרי בשֶׁניָאנְג (במנדרינית תקנית: 瀋陽故宮, בפין-יין: Shěnyáng Gùgōng), הידוע גם כארמון מוקדן, הוא ארמון ששימש את הקיסרים הראשונים של שושלת צ'ינג בסין.
הארמון נבנה ב-1625 והתגוררו בו שלושת הקיסרים הראשונים של שושלת צ'ינג בין 1625 ל-1644. הארמון שוכן כיום בלב העיר שניאנג בירת מחוז ליאונינג, לשעבר מוקדן במנצ'וריה.