stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סינסטרו
ביוגרפיה בדיונית > גאי גרדנר

טבעת הכוח המקורית של סינסטרו נגנבה בידי גאי גרדנר מהקריפטה של חיל הפקחים הירוקים באואה. במהלך העימות ביניהם, סינסטרו השתלט על גופו של ג'ון סטוארט ותקף את גרדנר, אך רוחו לא הייתה חזקה דיה להתגבר על כוח רצונו של גרדנר. משום שטבעת הכוח הצהובה "דיברה" בשפתו המקומית של סינסטרו, גרדנר לא יכול היה לתקשר עימה, אם כי נדמה כי היא הבינה אותו ברמה מסוימת. גרדנר ענד את טבעת הכוח הצהובה לתקופה קצרה עד אשר היא הושמדה בידי ג'ורדן, עליו השתלט פאראלקס.
ביוגרפיה בדיונית > פאראלקס

בינתיים, שובם של שומרי היקום מביא להקמתו מחדש של החיל, אם כי זמנו של חיל חדש זה קצוב הודות להתערבותם של שר המלחמה מונגול והאנק הנשאו, קיבורג שהתחזה לסופרמן. כחלק ממזימתם להפוך את כדור הארץ לגרסה משודרגת של ספינת המלחמה של מונגול, "עולם המלחמה", מונגול וסייבורג השתמשו במתקנים גרעיניים כדי להשמיד את קוסט-סיטי, עיר הולדתו של האל ג'ורדן. כאשר דעתו נטרפה עליו מרוב צער על אובדן עירו ובעקבות אדישותם של שומרי היקום לבקשתו, כוח רצונו של ג'ורדן התנפץ לרסיסים. עקב כך, פאראלקס יכול היה להשתלט עליו ולגרום לו לצאת למסע רצחני אשר השמיד את שומרי היקום פרט לאחד ואת חיל הפקחים הירוקים. פאראלקס התכוון לשאוב את סוללת הכוח הראשית לתוך ישותו.
כניסיון נואש אחרון לעצור את ג'ורדן אחוז הטירוף, השומרים שחררו את סינסטרו מתוך סוללת הכוח הראשית ושלחו אותו לעצור את ג'ורדן. למרות שג'ורדן שבר את מפרקתו של סינסטרו לאחר הקרב, התברר מאוחר יותר שמה שהשומרים חילצו מסוללת הכוח הראשית היה מבנה אנרגטי של סינסטרו שנוצר על ידי פאראלקס ופעל בידיו של סינסטרו עצמו מתוך הסוללה. לבסוף, פאראלקס השמיד כליל את חיל הפקחים הירוקים על ידי כך שספג את אנרגיית הסוללה לתוך עצמו. עם השמדתה של סוללת הכוח, סינסטרו השתחרר וירד למחבוא, כשהוא עד להפיכתו של ג'ורדן לדבר אותו תמיד שנא בסינסטרו - בוגד ורוצח שהוקע מתוך מעגל חבריו לחיל. כאשר אחרון שומרי היקום נתן את טבעת הכוח האחרונה לקייל ריינר, סינסטרו החל להיות אובססיבי עם הפקח הירוק הצעיר והבין כי למרות נפילתו של ג'ורדן, תוכניתו למפלתו של החיל נכשלה.
ביוגרפיה בדיונית > שובו

בסופו של דבר, סינסטרו חשף את דבר התרמית למותו כאשר ריינר גילה אודות פאראלקס לחץ הירוק ולליגת הצדק, וכאשר כמעט גרם למותם. הוא נעצר בידי ג'ורדן, שחזר לתחייה, השיב לעצמו את טבעת הכוח והשתחרר מאחיזתו של פאראלקס. השניים נלחמו לאורך מערכות הכוכבים עד אשר נוצר שוויון ביניהם, וסינסטרו נמלט חזרה ליקום האנטי-חומר כשטבעת הכוח שלו נפגמה בקרב.
באירועים שקדמו לאירועי המשבר האינסופי, סינסטרו חוטף את ליידי קווארק מהחברה הסודית של נבלי-העל - ארגון אליו השתייך בעבר. הוא משחק תפקיד מרכזי בטבח הפרידום פייטרס, אשר חקרו את מקום מפגשם של נבלי על נוספים אך נקלעו למלכודת.
ביוגרפיה בדיונית > מלחמת חיל סינסטרו

סינסטרו חוזר ליקום האנטי-חומר, עורך עסקה עם אנטי-מוניטור, ומאמץ את דוקטרינת התפשטותו של הפחד. חיל הפקחים הירוקים מוקם מחדש, הפעם כשהאל ג'ורדן שוב נמנה בין חברי החיל. סינסטרו מחליט להקים את חיל סינסטרו, ומעניק את טבעות הכוח הצהובות ללוחמים מטילי המורא והאלימים ביותר ביקום. מתגלה כי הוא גם עמד מאחורי מות אמו של קייל ריינר, בכך שהדביק אותה בוירוס התבונתי דספוטליס מתוך מטרה לשבור את רוחו ולאפשר לפאראלקס להשתלט עליו.
מלחמת חיל סינסטרו מתחילה באואה, כשסינסטרו עצמו חוזר לקורוגר כדי להתעמת עם בתו, סוראניק נאטו. הוא מביס אותה, אך מראה זאת כאילו היא הביסה אותו, בכך מבטיח שהיא תישאר בקורוגר ותמלא את חובותיה כמושיעתו של הכוכב. לאחר מכן, הוא חוזר לקווארד ומצטרף ללחימה המתרחשת שם. הוא נלחם בפקחים הירוקים של הארץ ועוקב אחריהם לעולמם. הוא מגלה להם כי הוא מתכוון להפוך את כדור הארץ לבסיסם החדש של חיל סינסטרו ואת קוסט-סיטי לבית קברות ענקי, "מכת הפחד". במהלך הקרב, שומרי היקום משכתבים את החוקים הכתובים בספר של אואה, כשהראשון שבהם מאשר להם להשתמש בכוח קטלני. סינסטרו טוען כי הוא השיג את מטרתו הכללית, כעת שחיל הפקחים הירוקים משליט פחד ללא כל ביקורת. ג'ורדן וריינר מביסים את סינסטרו בקרב פנים מול פנים, והוא נכלא במתקני הכליאה שבאואה תחת גזר דין מוות. חרף הבסתו, סינסטרו טוען כי ניצח - הוא עזר להשחיז את חיל הפקחים הירוקים לכדי כוח אימתני המסוגל להשליט פחד - כעת עם חוקיו החדשים, בדיוק כמו צבאו של סינסטרו.
כאשר המצוד אחר חברי חיל סינסטרו הופך לעדיפות ראשונה של חיל הפקחים הירוקים, רבים מהם נלכדים ומוחזקים במתקני הכליאה של אואה, כשטבעות הכוח מוחזקות יחדיו. כאקט סימבולי, סינסטרו מסמן את תא כלאו בדם סמל החיל שלו, מה שמוביל את חברי חילו לעשות דבר דומה, וטבעות הכוח שלהם מגיבות באלימות ומאיימות להשתחרר מכלאן הקוסמי.
ביוגרפיה בדיונית > זעמם של הפקחים האדומים

גזר דינו של סינסטרו מתרחש בקורוגר, עולם ביתו. במהלך הובלתו לשם, חברי החיל שלו מנסים לשחררו. בהמשך, אטרוסיטוס וחיל הפקחים האדומים מתערבים, מתקיפים את שני החילות וחוטפים את סינסטרו. בעיצומו של הקרב, חבר חיל הפקחים הכחולים, סיינט ווקר, אומר לג'ורדן כי הישרדותו של סינסטרו חיונית כדי לעצור את הלילה האפל ביותר. סינסטרו נלקח לאיסמאולט והוא ממוסמר לצלב בהמתנה לגזר דינו בידי אטרוסיטוס, שרוצה לגרום לו סבל. בין מטרותיו הנוספות של אטרוסיטוס נמנים גם קורוגר ובתו של סינסטרו, סוראניק נאטו. סינסטרו נמלט מכלאו ושם פעמיו לעולם ביתו.
ביוגרפיה בדיונית > מלחמת האור

לאחר בריחתו מחיל הפקחים האדומים, סינסטרו מגיע לקורוגר ומתעמת מול סוראניק נאטו. הוא מגלה לה כי אשתו לקחה את סוראניק ועזבה אותו בזמן עלייתו לכוח. הוא הצליח למצוא את בתו וסימן אותה בסמל משפחתו, בנוסף למכשיר שמסוגל לאתר אותה. הוא ביקר אותה במהלך חייו, כאשר הוא משתמש בטבעת הכוח כדי לשנות את מראהו. בנוסף, הוא אומר לה שהוא גאה בה על כי הצליחה היכן שהוא לא הצליח - להביא סדר לקורוגר כחברת חיל הפקחים הירוקים. לבסוף, הוא אומר לה ששניהם חייבים לעבוד יחדיו כדי לעצור את הלילה האפל ביותר. לאחר שהוא עוזב את קורוגר, סינסטרו מבקר את קברו של אבין סור ומתכנן פלישה לעולמן של כוכבות הספיר.
ביוגרפיה בדיונית > הלילה האפל ביותר

סינסטרו נתקל בקרול פריס, המחזיקה בו במבנה אנרגטי ומאלצת אותו לחזות מחדש במות אשתו ארין סור, אחותו של אבין סור. מלא זעם, סינסטרו פורץ את המחסום ומתקיף אותה. אולם, חיל הפקחים השחורים בראשותו של אמון סור פולש לכוכב. ג'ורדן מופיע יחד עם אינדיגו-1 ונלחם בהם. אינדיגו-1 משגרת את החבורה לקורוגר, כדי שסינסטרו יתעמת סופית מול מונגול, שאחראי לגזילת חיל הפקחים הצהובים מידיו של סינסטרו. סינסטרו מביס אותו בכך שמצליח לעקוף את כוחות טבעותיו, כולא אותו בסוללת הכוח הצהובה ומתכוון לשמרו בחיים ולענות אותו עד אשר יסתיים הלילה האפל ביותר. בנוסף, סינסטרו מציין את עצמו כמי שהוביל את הקואליציה נגד הפקחים השחורים. חגיגתם מופסקת בחטף כאשר חללית ובה נמצאים הפקחים השחורים אבין סור וארין סור מתרסקת בסביבתם.
כשהם מתקיפים, סינסטרו מושפע מהופעתה של ארין סור, שמתעמרת בו ואף משנה את צורתה לדמותה החיה של אשתו וקוראת לו בשמו המלא, שמתגלה לראשונה כת'אאל סינסטרו. טבעות הכוח השחורות של אבין סור וארין סור מושמדות, וג'ורדן וסינסטרו מתלבטים אם לזמן את חיל הפקחים הכחולים או האדומים, בהתאמה. סינסטרו מורה לחילו כי קיימת שביתת נשק זמנית בין חילות הפקחים, והוא מגיע עם השאר לכוכב הלכת אודים, שם מתאספים יחדיו מנהיגי החילות. הם עוקבים אחר סוללת הכוח השחורה לכדור הארץ, במקום שבו נקרון קם לתחיה. בהנחייתה של אינדיגו-1, מנהיגי החילות משלבים את טבעות הכוח שלהם, בחושבם כי המעשה ישמיד את מקור כוחם של הפקחים השחורים, אך המעשה נכשל. מתוך ניסיון להעצים את כוחם, שומר היקום לשעבר גאנטת משכפל את טבעות הכוח של המנהיגים ושולח אותן לחפש אחר מועמדים מתאימים. טבעת הכוח הצהובה של סינסטרו מוצאת את הדחליל, יריבו מטיל המורא של באטמן. הספקטר, שהפך לפקח שחור, מתקיף את הקבוצה, וכדי להילחם בו, ג'ורדן משחרר את פאראלקס מכלאו ומבקש שזה האחרון ישתלט עליו בשנית. סינסטרו מוחה על כך ודורש שיהיה זה הוא, אך כל נסיונותיו עולים בתוהו. לאחר מעשה, הספקטר ששב לתחיה מפריד בין ג'ורדן לפאראלקס, שנמשך בידי כוח מסתורי.
במהלך הקרב, נקרון הורג שומר יקום ומשתמש בדמו כדי לזמן דמות לבנה ממעמקי כדור הארץ. גאנטת מיידע אותם כי מדובר ביצור הידוע בשם "הישות", התגלמות כוח החיים כולם ביקום. מתברר כי כדור הארץ הוא המקור בו החלו החיים לראשונה, עובדה אותה הסתירו שומרי היקום כדי להגן על הישות. סינסטרו נתקף זעם על כי רצונם של שומרי היקום להשליט סדר גרם למותו של אבין סור, והוא דוקר את גאנטת עם טבעת הכוח שלו. ג'ורדן מבין כי הישות זקוקה למוח אשר ינחה את מעשיה, ומחליט לעבור דרכה ולהתמזג עימה, אך סינסטרו עוצר בעדו ועובר במקומו. הוא מגיח מן הישות כשהוא לבן לגמרי ומצהיר כי הוא עומד להראות ליקום עד כמה הוא הפקח הגדול ביותר שאי פעם נראה.
במהלך העימות עם נקרון, סינסטרו נהרג על ידו, אך מוחזר לחיים בידי כוחה של הישות הלבנה. הוא מצהיר כי הוא מצוי בהרמוניה עם כל יצור חי ביקום ונולד מחדש כשומר יקום אמיתי. אולם, סינסטרו אינו מסוגל לשלוט בכוחה של הישות בגלל אישיותו מונעת האגו, ונקרון מצליח להפריד ביניהם. ג'ורדן מבין כי למרות שנקרון הקים לתחייה גיבורי על מתים כפקחים שחורים, הם אלה אשר בסופו של דבר החליטו לחיות מחדש. גילוי זה מוביל אותו ואת חברי החילות לעבור בישות הלבנה ולהפוך לפקחים לבנים, להקים לתחייה את היד השחורה ולשבור את רסנו של נקרון מעל היקום. כאשר החילות השונים נפרדים לדרכם, סינסטרו שם לב לכך שלארפליז, הסוכן הכתום, השתנה והוא השיב את לקס לות'ר לקדמותו במקום להמשיך ולהשתמש בו ככוח גיבוי.
ביוגרפיה בדיונית > מלחמת הפקחים הירוקים

לאחר מאורעות הלילה האפל ביותר, סינסטרו מגלה סוללת כוח לבנה במכתש בכדור הארץ, וכי היא מחפשת אחר האל ג'ורדן. הוא ושאר חברי החילות רודפים אחר קרונה, שומר יקום לשעבר שסרח ואשר מנסה ללכוד את כל ישויות הרגש. כמו כן, סינסטרו מצוות לקייל ריינר ולחיל הפקחים הירוקים בהצלתה של סוראניק נאטו מידיו של תושב קווארד שאחראי ליצירת טבעת הכוח הצהובה המקורית של סינסטרו.
בקשת הסיפור "מלחמת הפקחים הירוקים", סינסטרו ויתר 'השומרים החדשים' נלכדים בספר השחור בידי ליסה דראק בזמן שהם מנסים להשיב את ישויות הרגש מידיו של קרונה. רק האל ג'ורדן מצליח להימלט וברשותו טבעות הכוח של מנהיגי החילות השונים. מאוחר יותר, ג'ורדן משתמש בטבעת הכוח הצהובה של סינסטרו כאשר פאראלקס חוזר לסוללת הכוח הראשית, דבר שמאפשר לקרונה להשתלט על כל הפקחים הירוקים. כמה מחברי הפקחים הירוקים - ביניהם ג'ורדן, סטוארט, גרדנר, ריינר וקילווג - הצליחו להתחמק מהשפעה זו עקב חסינותם לטומאה הצהובה. ריינר מצליח לשחרר את השומרים החדשים. טבעת הכוח של סינסטרו מנסה לחזור אליו, אך היא מבוטלת בידי קרונה, שעונד את כל טבעות הכוח השונות בניסיון להשיג לעצמו יותר כוח. כשהאל ג'ורדן נלחם בקרונה, סינסטרו שומע אותו מכריז על נאמנותו למטרתם של הפקחים הירוקים, והוא מקבל מכך השראה להצטרף לאויבו הוותיק בקרב נגד קרונה. טבעת כוח ירוקה מגיעה לרשותו במהלך הקרב, והופכת את סינסטרו לפקח ירוק בשנית. סינסטרו אינו מעוניין להפוך לפקח ירוק, אך שומרי היקום משכנעים אותו להצטרף לחיל. כאשר חברי חיל הפקחים הירוקים נמצאים במחלוקת בינם לבין עצמם, הם מבקשים להרוג את סינסטרו ופורצים לתאי הכלא של אואה. הם מגלים כי שומרי היקום כלאו את סינסטרו בניסיון להסיר ממנו את טבעת הכוח הירוקה, אך זו אינה יורדת ממנו. בפגישה בין חיל הפקחים הירוקים לבין שומרי היקום, ניתנה להם בחירה בין משמעת למען המשך המלחמה לבין התחלתו של מרד.
ביוגרפיה בדיונית > ה-52 החדשים

שומרי היקום מחליטים כי סירובה של טבעת הכוח הירוקה לרדת מאצבעו של סינסטרו היא משום שהיא בחרה בו על מנת שיכפר על חטאיו. סינסטרו מוסר בתגובה כי אינו בוחר בדרך הכפרה וימצא דרך להסיר את הטבעת. למרבה הפלא, שומרי היקום משחררים אותו לדרכו. סינסטרו מבולבל מעצם המעשה ודורש לדעת מה הם רוצים ממנו. כתגובה, הם אומרים לו כי הם רוצים ממנו את מה שהם רוצים מכל הפקחים הירוקים - שהוא יגן על הסקטור שלו בחלל. סינסטרו עושה את דרכו לקורוגר ומגלה כי חיל סינסטרו שיעבד את תושבי הכוכב בהיעדרו. כשאחד מחברי החיל מוצא אותו, סינסטרו נאלץ להרוג אותו ולהשמיד את טבעתו כדי למנוע את דבר גילויו משאר חברי החיל. סינסטרו שב לכדור הארץ ומתעמת עם האל ג'ורדן חסר הכוחות. הוא אומר לו שאם הוא מעוניין בטבעת הכוח הירוקה שלו חזרה, עליו לעשות כדבריו.
סינסטרו מתעמר בג'ורדן על כך שחייו חסרי משמעות כעת כשהוא לא עונד את טבעת הכוח. הוא אומר לו שהיה באפשרותו ליצור כל דבר אשר היה חפץ בו, אך הדבר היחידי שעליו ג'ורדן לא חשב היה הרצון בעולם טוב יותר. סינסטרו ממשיך ומשווה את הממשלות החלוקות והתרבויות המנוגדות של כדור הארץ לאיחוד של עולם ביתו, קורוגר. לאחר מכן, סינסטרו יוצר טבעת כוח ירוקה מטבעתו ומוסר אותה לג'ורדן. כעת כשכוחותיו חזרו אליו, ג'ורדן תוקף את סינסטרו, אך ללא הועיל. סינסטרו מודיע לו כי מכיוון שהטבעת היא תוצר מחשבתו יש לו שליטה מלאה עליה וכי ביכולתו לכבות אותה כרצונו. בטרם סינסטרו מסביר לג'ורדן מדוע הוא צריך אותו, זה האחרון עוזב כדי להציל אזרחים מגשר מתמוטט. כשג'ורדן מציל אישה בעת נפילתה, סינסטרו מכבה את טבעת הכוח שלו, והאשה ממשיכה בנפילתה. ג'ורדן דורש מסינסטרו להפעיל מחדש את טבעתו, אך זה מסרב. ג'ורדן תוקף את סינסטרו, אך זה מכניע אותו ומשתמש בטבעת הכוח שלו כדי להציל את יתר האזרחים. השניים מגלים כי הדבר שמוטט את הגשר היה התרסקותו של גורגור, חבר חיל סינסטרו אשר איתר את סינסטרו בכדור הארץ. ככל הנראה נודע דבר "בגידתו" של סינסטרו לחברי החיל, והוחלט כי מי שיביא למותו ישלוט בחיל. סינסטרו הורג את גורגור ומשמיד את טבעתו. הוא מכריז כי חברי החיל נכנעו לטבעם האלים ובכך נטשו את הקוד המוסרי אותו הנחיל להם. לאחר מכן, הוא אומר לג'ורדן שעליו לעזור לו להשמיד את חיל סינסטרו.
כאשר הם מגיעים לקורוגר, סינסטרו אומר לג'ורדן לעוף לתוך סוללת הכוח הצהובה כשהוא נושא סוללת כוח ירוקה, אשר האנרגיה שלה תשתק את כל טבעות הכוח הצהובות, בעוד סינסטרו עצמו ילחם בחברי החיל כדי להעניק לג'ורדן זמן לבצע את משימתו. הכל מתרחש כשורה עד אשר ג'ורדן נכנס לסוללת הכוח הצהובה ומתחיל להתפורר במקום לשתק את טבעות הכוח הצהובות. לפני מותו לכאורה, הוא אומר שסינסטרו סידר אותו. באותו זמן, סינסטרו חש במותו של ג'ורדן ונראה מופתע. למרות שבסופו של דבר, ג'ורדן שורד את עוצמתה של סוללת הכוח הצהובה, הוא וסינסטרו נלכדים בתאי מעצר שחסינים לכוח הטבעות הירוקות. ג'ורדן משתמש בכוחה האחרון של טבעתו כדי ליצור את דמותה של קרול וסינסטרו מוצא את עצמו בחדר המלא בקורוגרים, כולל ארסונה, הסגן שלו לשעבר והיחידה שהגנה על ימי הדיקטטורה שלו בכוכב. ג'ורדן מציע לסינסטרו לנצל את עוצמתה הנמוכה של טבעתו כדי ליצור שכפולים לטבעת ובכך לתת להם הסחת דעת שתעזור להם להימלט.
סינסטרו משיב את ג'ורדן לכדור הארץ ללא כוחות, והוא עד לנבואתם של שומרי היקום המבקשים להחליף את חיל הפקחים הירוקים ב"צבא שלישי". הוא נאלץ להחזיר לג'ורדן את טבעת הכוח שלו כדי שיעזור לו למנוע משומרי היקום לבצע את תוכניתם, אך נלכד בידי שבט אינדיגו, שמאמין כי על סינסטרו להפוך לאחד מהם כעונש על פשעיו.
שבועת חיל סינסטרו

כאשר הם טוענים את טבעות הכוח שלהם, חברי חיל סינסטרו מדקלמים את השבועה הבאה:
| --- | --- |
   ביום אפל, בליל בהיר, הישמרו מפחדיכם הנחשפים לאוויר, לאלה המנסים לעצור את שנכון, הישרפו כמו כוחי... סינסטרו והאון!  — סינסטרו, Green Lantern: Sinestro Corps Special #1 (יוני 2007) :    In blackest day, in brightest night, Beware your fears made into light   Let those who try to stop what's right, Burn like my power... Sinestro's might
הערות שוליים

↑  Mark Strong will channel his inner David Niven for 'Green Lantern', Brian Truitt, April 6th 2010
↑  Top 100 Comic Book Villains of All Time: #15 - Sinestro
↑  Secret Origins of Super-Villains 80-Page Giant #1, 1999
↑  Green Lantern: Sinestro Corps Secret Files & Origins #1
↑  Green Lantern Corps Vol.2 #14, July 2007
↑  Green Lantern Vol.4 #23, September 2007
↑  Green Lantern Vol.4 #24, October 2007
↑  Green Lantern Vol.4 #25, December 2007
↑  Final Crisis: Rage of the Red Lanterns, October 2008
↑  Green Lantern Vol.4 #36, December 2008
↑  Green Lantern Vol.4 #45, August 2009
↑  Green Lantern Vol.4 #46, September 2009
↑  Green Lantern Vol.4 #47, October 2009
↑  Blackest Night #5, November 2009
↑  Blackest Night #6, December 2009
↑  Green Lantern Vol.4 #50, January 2010
↑  Green Lantern Vol.4 #51, February 2010
↑  Blackest Night #7, February 2010
↑  Green Lantern Vo0l.4 #52, March 2010
↑  Blackest Night #8, March 2010
↑  Brightest Day #0, April 2010
↑  Green Lantern Corps Vol.2 #53, October 2010
↑  Green Lantern Vol.4 #64, March 2011
↑  Green Lantern Vol.4 #65, April 2011
↑  Green Lantern Vol.4 #67, July 2011
↑  War of the Green Lanterns: Aftermath #1, July 2011
↑  War of the Green Lantern: Aftermath #2, August 2011
↑  Green Lantern Vol.5 #1, September 2011
↑  Green Lantern Vol.5 #2, October 2011
↑  Green Lantern Vol.5 #3, November 2011
↑  Green Lantern Vol.5 #5, January 2012
↑  Green Lantern Vol.5 #6, February 2012
↑  Green Lantern Vol.5 #7, March 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017034279  VIAF: 296149066784065602681   WorldCat (עם VIAF): 296149066784065602681 
עטיפת חוברת Green Lantern Vol.4 #21 מספטמבר 2007, בה נראה סינסטרו וחיל הפקחים הצהובים שלו. אמנות מאת אייבן רייז ואוקלייר אלברט.
לוגו חיל סינסטרו
אילן דר

| --- | --- |

 לידה:  30 בינואר 1937 (בן 88) י"ח בשבט ה'תרצ"ז תל אביב, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 שם לידה:  אילן בלווייס 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1958
 עיסוק:  שחקן, במאי
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 בן או בת זוג:  רות דר 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר תל אביב-יפו (2018)  פרס אריק איינשטיין (2023) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אילן דר בסרטו של רפאל נג'ארי "תהילים", 2007
אילן דר, ביחד עם יעקב בודו ומוניקה ורדימון בהצגה "ספסל הזהב", תיאטרון יידישפיל
אילן דר (שמו המקורי: אילן בלוויס; נולד ב-30 בינואר 1937) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה, מתרגם ובמאי תיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

אילן דר נולד בתל אביב, בשם "אילן בלווייס", להורים ילידי פולין. למד בנעוריו במגמת הדרמה בגימנסיה הרצליה אצל המורים אברהם ניניו, שרגא פרידמן ומנחם גולן. החל את קריירת המשחק שלו בתפקידים זוטרים בסרטי קולנוע, בין היתר בתפקיד ה"אשכנזי" בסרטי בורקס שונים. בנוסף לקח דר חלק גם בהפקות טלוויזיוניות שונות, ולאורך השנים שילב את העשייה הטלוויזיונית עם תפקידיו בתיאטרון.
בשנת 1958 הצטרף לתיאטרון האהל, שם שיחק עד לשנת 1962. גילם את קלייב בהצגה "תרגיל בחמש אצבעות", והשתתף בהצגות "החייל האמיץ שווייק", "המכשפה" ו"שנת הבגרות".
באוקטובר 1961 הצטרף לצוות השחקנים המייסד של תיאטרון חיפה, שיחק באנדורה, "הלילה לאיש" בו גילם את מחלון, גילם את סימון ב"מעגל הגיר הקווקזי", ושיחק את השבוי ב"בן ערובה". בתחילת 1964 שיחק את אחד הבנים ב"אמא קוראז' וילדיה", אולם נעדר חלק מהזמן מכיוון ששבר את רגלו. בהמשך גילם סילביו במשרתם של שני אדונים, את הגבר בהצגה "הגברת עם הכלבלב", את טוזנבאך בהצגה "שלוש אחיות", את וניה בהצגה "הדוד וניה" ואת צ'רכס בהצגה "שיץ".
בשנת 1978 הצטרף דר לתיאטרון הקאמרי והשתתף בהצגות: "כרגע לא פנוי"; גילם את ג'ורג' שניידר בהצגה "פרק ב'", גילם את בלדד בהצגה "יסורי איוב", גילם את מוניה בהצגה "אורזי מזוודות", גילם את גולגלביץ' בהצגה "כולם רוצים לחיות", גילם את אדולף אייכמן בהצגה "קסטנר", גילם את לותר ואת העו"ד בהצגה "מיכאל קולהאס", גילם כומר בהצגה "אמא קוראז'", גילם את הרבסט בהצגה "שירה", גילם את אייק ואת לנארד בהצגה "זמנים אחרים", גילם את בקינגהאם בהצגה "ריצ'רד השלישי", גילם שישה תפקידים שונים בהצגה "מלאכים באמריקה", גילם את צוקר בהצגה "מבקר המדינה", גילם תפקיד אורח בהצגה "רצח", גילם את אורי בהצגה "אורי מורי" והשתתף בהצגה "אדון וולף". כמו כן תרגם את המחזה "איש עם קשרים" עבור תיאטרון הקאמרי.
בשנת 1995 פרש ממשחקו בקאמרי ועבר לשחק בתיאטראות אחרים, ביניהם תיאטרון בית ליסין, הבימה ותיאטרון באר שבע.
בתיאטרון בית ליסין השתתף בין היתר בהצגות "קידוש", "חמץ", "שבעה" (כחלק מטרילוגיה ישראלית שכתב שמואל הספרי), "סתיו ימיו", "המים זוכרים", "שבר ענן" מאת מרים קיני, "אחרון ימיה" מאת גדי ענבר, "אנדה" מאת הלל מיטלפונקט, "אמא מאוהבת" מאת גורן אגמון, "אילוף הסוררת" מאת ויליאם שייקספיר ו"הקומה השלישית" מאת אשכול נבו. השתתף גם בהעלאת המחזה "אוסלו", מאת ג'י.טי. רוג'רס, בתפקיד שמעון פרס.
ב־1979 העלה בתיאטרון צוותא הצגת יחיד בשם "כמו כדור בראש", אשר הוצגה כ-400 פעם ברחבי הארץ במשך כ-10 שנים, ואף הועלתה בתרגום לאנגלית בפסטיבל אדינבורו.
בתיאטרון באר שבע השתתף בהצגה "כשאת אומרת לא".
בתיאטרון הבימה השתתף בהצגות "זמן אמת" ו"מועדון האלמנות העליזות".
כבמאי, ביים את המחזה "הבט אחורה בזעם" בתיאטרון הספרייה, וביים ותרגם את המחזה "הא הא" עבור תיאטרון הספרייה.
ביוגרפיה > קריירה בטלוויזיה ובקולנוע

ב-1963 השתתף בסרטו של אריה אליאס "אף מילה למורגנשטיין". ב-1972 גילם את גדעון רוגוב בסרטו של שמואל אימברמן "שתי דפיקות לב". ב-1973 גילם את ד"ר לוקס בסרטו של עמי ארצי "הבלש האמיץ שוורץ", וגילם את ד"ר אבישר בסרטו של יונה דאי "אדם". ב-1976 גילם את אלכסנדר בסרטו של זאב רווח "רק היום". ב-1977 גילם דוידזון בסרטו של זאב רווח "הגונב מגנב פטור", וגילם את פלדמן בסרטו של שמואל אימברמן "בוא נפוצץ מיליון". ב-1978 שיחק כברמן בסרט "שרגא קטן". ב-1979 השתתף בסרטו של זאב רווח "לא לעלות יותר". ב-1980 השתתף בסרטו של זאב רווח "פצעי בגרות 80". ב-1982 גילם את אבא של איה בסרטה של מיכל בת-אדם "בן לוקח בת". לחשיפה המשמעותית ביותר עד אז זכה דר בתפקידו בסדרת הטלוויזיה "קרובים קרובים", שעלתה לאוויר בשנת 1983. בסדרה גילם דר את אילן, בעלה של תיקי (תיקי דיין), סוכן ביטוח מניפולטור ובעל נטיות לקמצנות. ב-1984 גילם את יורם טל שיר בסרטו של חיים גיל "כאסח". ב-1994 גילם את השופט בנימין הלוי בסדרת הטלוויזיה שביים אורי ברבש "משפט קסטנר" המהווה עיבוד למשפט קסטנר. ב-1997 גילם את ראש השב"כ אברהם שלום בסדרת הטלוויזיה שביים אורי ברבש "קו 300" המבוססת על אירועי קו 300. ב-2003 גילם את צבי לזר בסדרת הטלוויזיה שיצרו אורי ובני ברבש "מיי פירסט סוני" ושיחק בסרט הטלוויזיה "באמצע הסרט". ב-2005 גילם את ראובן בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "החיים זה לא הכל" ובאותה השנה חזר לגלם את אילן בפרק האיחוד של "קרובים קרובים". ב-2007 גילם את חיים, ראש המוסד, בסרט "המוסד הסגור" של אלון גור אריה וכן השתתף בסרט "תהילים" של רפאל נג'ארי. ב-2010 גילם את סבא עמוס בסדרת הטלוויזיה המשודרת בערוץ 10 "כאן גרים בכיף" ובשנת 2011 השתתף בסדרת הטלוויזיה "החולמים" בערוץ הילדים שם גילם את ליאון מנהל בית האומנה, אשר מת בתחילת הסדרה בעקבות הרעלתו. בשנת 2014 שיחק בסרט "מיתה טובה" שזכה בארבעה פרסי אופיר ובסרט פריז על המים שזכה בפרס אחד. ב-2015 גילם את גדעון, סבה של מאיה (אריאל מורטמן) בסדרת הנוער "כוכב הצפון". באותה שנה גילם דר את שמואל בודנהיימר, אביו של גידי (עפר שכטר) בסדרת הטלוויזיה "שנות ה-80". ב-2016 גילם את פרופסור שכטר בסדרה "בנות הזהב" בערוץ 10, הופיע בסדרה "האחיות המוצלחות שלי", ובתפקיד עצמו בסדרה "צומת מילר". ב-2017 שיחק בסרט "דרייבר". ב-2019 שיחק בסרטים "אהבה בשלייקס" של יוחנן ולר, בסרטו של אלון גור אריה "המוסד", שבו חזר לגלם את דמותו של חיים ראש המוסד ו"בשורות טובות" של ארז תדמור. באותה שנה הופיע בסדרה "אבא משתדל" בכאן 11.
דר מתגורר בתל אביב. הוא נשוי לתפאורנית רות דר ואב לבת.
פרסים ואותות הוקרה בהם זכה

בשנת 1989 זכה דר בפרס על שם חנה רובינא ובפרס עיריית תל אביב על שם אברהם בן-יוסף על תפקידו כהרבסט בהצגה "שירה" בתיאטרון הקאמרי.
בנובמבר 2012 העניק לו איגוד אמני ישראל אות הוקרה על תרומתו לתרבות הישראלית לאורך השנים.
בשנת 2018 הוענק לו תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
בינואר 2023 זכה בפרס אריק איינשטיין לאומנויות.
פילמוגרפיה

אף מילה למורגנשטיין (1963)
שתי דפיקות לב (1972)
הבלש האמיץ שוורץ (1973)
אדם (1973)
סיפור יעקב ויוסף (1974)
רק היום (1976)
הגונב מגנב פטור (1977)
בוא נפוצץ מיליון (1977)
יום חופש (1977)
שרגא קטן (1978)
לא לעלות יותר (1979)
פצעי בגרות (1980)
אישה ושמה גולדה (1982)
בן לוקח בת (1982)
כאסח (1984)
גרין (1984)
מה קרה? (1988)
לא תנאף (2001)
ברונו מאוהב (2006)
המוסד הסגור (2007)
תהילים (2007)
מיתה טובה (2014)
פריז על המים (2014)
דרייבר (2017)
רעבעצן (2018)
המוסד (2019)
אהבה בשלייקס (2019)
בשורות טובות (2019)
הערות שוליים

↑  ד. ארבל,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'"תרגיל בחמש אצבעות"  ב"אהל", קול העם, 27 בפברואר 1959
חיים גמזו,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'תרגיל בחמש אצבעות ־ ב<<אהל>>, הארץ, 27 בפברואר 1959
דיוקנו של צעיר זועם, על המשמר, 27 בפברואר 1959
↑  טלילה בן זכאי,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'קביעות לוותיקי התיאטרון החיפאי, מעריב, 11 בדצמבר 1966
↑  אורי חפר,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'החלו החזרות למחזה אנדורה, חרות, 24 בדצמבר 1961
ראובן בן צבי,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'ההכנות נשלמו - המסך עולה, מעריב, 13 בפברואר 1962
↑  נחמן בן עמי,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'בתחילת קציר שעורים, מעריב, 4 ביולי 1962
↑  מעגל הגיר הקווקזי, על המשמר, 21 בנובמבר 1962
↑  בן ערובה בחיפה, הַבֹּקֶר, 3 במאי 1963
↑  תילה עופר,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'אין לגנוז את ברכט, הַבֹּקֶר, 14 בפברואר 1964
↑  לא ללכת - אלא להוליך, מעריב, 27 בדצמבר 1964
↑  יעקב העליון,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'הצגת "הגברת עם הכלבלב" - ממחר בתיאטרון החיפני, מעריב, 30 באוגוסט 1965
↑  שכול וכשלון רוסי, על המשמר, 2 במאי 1969
↑  החיים לא נותנים לחיות, מעריב, 27 בפברואר 1977
↑  ערב מהנה מההתחלה ועד הסוף, מעריב, 8 במרץ 1979
↑  כוכבים ולילות, דבר, 5 באפריל 1981
↑  כוכבים ולילות, דבר, 23 באוקטובר 1983
↑  הנהלת הקאמרי, חדשות, 7 באפריל 1985
↑  הערב בכורה, מעריב, 11 ביולי 1985
↑  זהרירה חריפאי תהיה אמא קוראז' ב'קאמרי', מעריב, 13 בדצמבר 1987
1 2  אילן דר: פרס ראשון (בחיים), מעריב, 8 בספטמבר 1989
↑  שוש אביגל,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'תיאטרון /  תאונת עבודה - "איש עם קשרים" - נוסח עברי ובימוי: אילן דר, חדשות, 23 במרץ 1993
↑  אורי חפר,'"`UNIQ--nowiki-0000001D-QINU`"'מזלו של מורגנשטיין, חרות, 28 בנובמבר 1961
↑  nrg מעריב,'"`UNIQ--nowiki-00000020-QINU`"'11 אמנים יקבלו אות הוקרה מיוחד, באתר nrg‏, 28 באוקטובר 2012
↑  יקירי תל אביב-יפו : תשע"ח - 2018, באתר האינטרנט של עיריית תל אביב-יפו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007571824205171  BnF: cb17081882d (data)  GND: 1061734749  ISNI: 0000 0004 5976 0573  LCCN: no2017138827  VIAF: 311651388   WorldCat (עם VIAF): 311651388
מליסה ויסיניור

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1987 (בת 37) ויטייר, ארצות הברית 
 שם לידה:  Melissa Anne Villaseñor 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  Ramona Convent Secondary School  קולג' פלורינטון 
 https://www.melissavillasenor.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
מליסה ויסיניור (באנגלית: Melissa Villaseñor; נולדה ב-9 באוקטובר 1987) היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית, הידועה בעיקר על השתתפותה בתוכנית סאטרדיי נייט לייב. ויסיניור הצטרפה לתוכנית בשנת 2016 בעונה ה-42, ועזבה אותה בשנת 2022 בעונה ה-47, לאחר שש עונות כחברה בצוות השחקנים.
ביוגרפיה > ראשית חייה

ויסיניור נולדה ב-9 באוקטובר 1987 במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה. היא ממוצא מקסיקני. ויסיניור החלה להופיע בגיל 15 בקומדיית סטנד-אפ במחנה Laugh Factory בהוליווד.