stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיסה פפה מרצ'לי
הערות שוליים

↑  Lockwood, Lewis, et al. "Palestrina". Grove Music Online.
↑  Burkholder, J. Peter, Grout, Donald J., and Palisca, Claude. A History of Western Music. Norton, 2006, p. 220.
↑  Monson, Craig. "The Council of Trent Revisited". Journal of the American Musicological Society 55 (2002), pp. 1-37.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431816405171  GND: 300117345  LCCN: n84089514  MusicBrainz work: 15e9d772-6411-4063-9bfa-1fbdd3dd4de5  VIAF: 174540674   WorldCat (עם VIAF): 174540674
מליצה

מליצה – לשון גבוהה, פיוטית, שאינה נמצאת בשימוש יום-יומי בדרך כלל, ומאפיינת את הלשון המקראית ולשון השירה והספרות. ספר "משלי" מדבר על "לְהָבִין מָשָׁל, וּמְלִיצָה; דִּבְרֵי חֲכָמִים, וְחִידֹתָם". בתקופת ההשכלה הרבו להשתמש בלשון המליצה, ובמהלך הזמן נתפסה פעמים רבות הלשון המליצית כציון לגנאי.
המליצה בתקופת המקרא ובשירת ימי הביניים

בטקסט המקראי ובשירת ימי הביניים שלטה המליצה בשירה ובפרוזה כאחד.
מגילת "שיר השירים", למשל, ושירת הנביאים משופעים בשפה גבוהה, מליצית, פיוטית עם שפע של מילים יחידאיות "הִנֵּה יָמִים בָּאִים, נְאֻם-ה', וְנִגַּשׁ חוֹרֵשׁ בַּקֹּצֵר, וְדֹרֵךְ עֲנָבִים בְּמֹשֵׁךְ הַזָּרַע; וְהִטִּיפוּ הֶהָרִים עָסִיס, וְכָל-הַגְּבָעוֹת תִּתְמוֹגַגְנָה" היא דרך פיוטית מליצית לומר שהחלקאות תפרח באחרית הימים. "ציּוֹן, הֲלֹא תִשְׁאֲלִי לִשְׁלוֹם אֲסִירַיִךְ, דּוֹרְשֵׁי שְׁלוֹמֵךְ וְהֵם יֶתֶר עֲדָרָיִךְ?" היא בקשתו של יהודה הלוי לציון שתזכור גם את ההולכים בגולה.
דוד ילין מונה אפיונים רבים ומגוונים למליצה, וביניהם:
תפארת הפתיחה: "הַאֲזִינוּ הַשָּׁמַיִם, וַאֲדַבֵּרָה; וְתִשְׁמַע הָאָרֶץ, אִמְרֵי-פִי"
תפארת החתימה: "אוֹ יַעֲלֶה מֶרְכָּב, אוֹ יַעֲלֶה מִשְׁכָּב – אוֹיָה לְאִישׁ עָנִי, נוֹלַד בְּלִי כוֹכָב!"
פניית השאלה: "אָנָה הָלַךְ דּוֹדֵךְ, הַיָּפָה בַּנָּשִׁים; אָנָה פָּנָה דוֹדֵךְ, וּנְבַקְשֶׁנּוּ עִמָּךְ"
פניית הקריאה: "הוֹי גּוֹי חֹטֵא, עַם כֶּבֶד עָו‍ֹן--זֶרַע מְרֵעִים, בָּנִים מַשְׁחִיתִים"
חזרה: "וַיִּבְרָא אלֹהִים אֶת-הָאָדָם בְּצַלְמוֹ, בְּצֶלֶם אֱלֹהִים בָּרָא אֹתוֹ: זָכָר וּנְקֵבָה, בָּרָא אֹתָם"
תקבולת: "הַשָּׁמַיִם, מְסַפְּרִים כְּבוֹד-אֵל; וּמַעֲשֵׂה יָדָיו, מַגִּיד הָרָקִיעַ"
דימוי: "שָׁאוּל וִיהוֹנָתָן, הַנֶּאֱהָבִים וְהַנְּעִימִם בְּחַיֵּיהֶם, וּבְמוֹתָם לֹא נִפְרָדוּ; מִנְּשָׁרִים קַלּוּ, מֵאֲרָיוֹת גָּבֵרוּ"
מילים בעלות צליל דומה ומשמעות שונה או דומה: "גָּד, גְּדוּד יְגוּדֶנּוּ; וְהוּא, יָגֻד עָקֵב.", וכיוצא בזה
המליצה בתקופת ההשכלה והתחייה

במהלך השנים נוספו למונח "מליצה" משמעויות נלוות ששמעון הלקין חילק לשלוש קבוצות
לשון שאין קשר בינה לבין התוכן שהיא מייצגת. משמע, תוכן דל לעומת גודש הלשון. הכותב בהתלהבותו כאילו שופך מילים ללא צורך כדי להעשיר את התוכן.
לשונה של ספרות ההשכלה, בנוסף לסופרים או משוררים מסוימים מתקופת התחייה – הייתה מליצית ברובה, ועובדה זו נתפסה במהלך השנים כטעם לפגם. לדוגמה: יעקב כהן הרבה לכתוב בלשון מליצית, לעומת ביאליק שמיעט להשתמש בה. גם בקבוצה זו הכבירו המשתמשים במילים ומליצות, שלא הוסיפו הרבה לתוכן הטקסט.
שימוש בלשון מקראית, דהיינו בפסוקים וחלקי פסוקים. כביכול עיין הכותב בקונקורדנציה ושאב משם פסוקים, במקום לכתוב בלשונו, ובכך הוא בעצם יוצר המתהדר בשפת התנ"ך, ולא בסגנונו שלו.
תקופת ההשכלה נזקקה למליצה, טוען הלקין, כדי להביע את היפה שבאדם. כביכול התהדרו הדמויות הנעלות במחלצות המליצה. אך החל משנות השישים של המאה התשע עשרה החלו לזלזל במליצות. הסופר מנדלי מוכר ספרים היה בין הראשונים שהתנערו מהמליצה המקראית ואימצו לעצמם אוצר מילים ותחביר שהתבססו גם על ספרות חז"ל מחד גיסא ועל לשון היידיש המדוברת מאידך גיסא. בכך הוא יצר סגנון קולח ועשיר שהתבסס על כל הרבדים ההיסטוריים של העברית והכיל פתגמים ומטבעות לשון בלשון חז"ל, בשילוב עם מאפיינים תחביריים משפות אירופאיות.
פרץ סמולנסקין הזהיר במכתבו: "דמיון המבקשים עולם אחר בהמליצה הוא כאלה מבני אצות הקדם אשר יאכלו חאשיש למען יחזו מחזות נעימים, מחזות שוא וכאשר יצאו מעולם הדמיון לעולם האמת יראו עולם הפוך רע ומשחת ויקוצו בחייהם" אחד העם ציפה "שגבּוֹרי המליצה ישתתקו", ואילו ביאליק ציין לזכות את אחד העם ש "היה מן הפּובליציסטים המעטים הראשונים, שהסתלקו מן המליצה ההולכת סחור סחור"
הפובליציסטיקה, שהתפתחה במיוחד בשנות השישים של המאה התשע עשרה הייתה כמין שתדלנות או הטפה לשמה. מעין לשון משובצת של מליצות ריקות מתוכן, מפני שהן חוזרות תמיד על אותם עניינים, ואילו העיתונות התחילה לכתוב חצאי פסוקים כמו משוררים מדרגה שנייה ושלישית, טוען הלקין. דוד פרישמן האשים את כותבי המאמרים בכך ש"יש אשר בהתלהבות דמיונם ירכיבו מליצה על גבי מליצה ופסוק על גבי פסוק, עד כי לא נדע עוד את העיקר".l
דוגמה לטקסט השופע מליצות ניתן למצוא במאמרו של מנחם מנדל דוליצקי: "ולמען ירושלים לא אשקוט" שפורסם בעיתון "המליץ", 1882.
מה תהי אחריתך ישראל?! - פה עמוד נא עטי! התפוצץ לרסיסים טרם תמצה דמי לבבי! היה לאבק דק בידי בעוד לא תושקה ממח עצמותי! הרפו הרפו כל חושי ובגדו בי רעיוני! כי מוקדי עולם בלבי, אש תיקד בי כל היום! לא יכבוה דמעות עיני ודמי הרוגי עמי! חנוני חנוני אתם רעי! הניחו רגע לעיף! תנו מרגוע לאבד באובדן עמו! הרפו ממנו וירוח לו או יחריש ויגווע...
גם משוררים רבים ששוררו לציון הכבירו מליצות ותרמו לשם הרע שנקשר למושג: "לשון מליצית". עם זאת, יש לזכור שהשפה העברית הייתה חסרה עדיין מילים רבות כדי לבטא את רחשי לבם של הכותבים, והם פנו אל התנ"ך ואל לשון המליצה, שבתקופת ימי הביניים אפיינה את שירת המשוררים.
ראו גם

משלב
תחיית הלשון העברית
לקריאה נוספת

שמעון הלקין, מוסכמות ומשברים בספרותינו, מוסד ביאליק, תש"מ
ישראל חיים טביוב, החריפות והחידוד שבתנ"ך, פרויקט בן-יהודה
משה צבי סגל, "המליצה של המקרא", מבוא המקרא, קריית ספר, תשכ"ז, עמ' 51 - 74
הערות שוליים

↑  משלי, פרק א', פסוק ו'
↑  עמוס, פרק ט', פסוק י"ג
↑  יהודה הלוי, ציון הלא תשאלי, באתר פרוייקט בן יהודה
↑  דוד ילין, כתבים נבחרים, כר' ב': לתורת המליצה בתנ"ך והשירה העברית בימי הביניים., ועד היובל למלאת שבעים שנה לרבי דוד ילין, תרצ"ו-תרצ"ט
↑  דברים, פרק ל"ב, פסוק א'
↑  אברהם אבן עזרא, אשכים לבית השר, באתר פרוייקט בן יהודה
↑  שיר השירים, פרק ו', פסוק א'
↑  ישעיהו, פרק א', פסוק ד'
↑  בראשית, פרק א', פסוק כ"ז
↑  תהילים, פרק י"ט, פסוק ב'
↑  שמואל ב', פרק א', פסוק כ"ג
↑  בראשית, פרק מ"ט, פסוק י"ט
1 2  שמעון הלקין, מוסכמות ומשברים בספרותינו, מוסד ביאליק, תש"מ, עמ' 38 - 44
↑  פרץ סמולנסקין, מכתב שלישי (לרד"ק), באתר פרוייקט בן יהודה
↑  אחד העם, כוח המעשים, באתר פרוייקט בן יהודה (ארכיון)
↑  חיים נחמן ביאליק, ביאליק על אחד העם, באתר פרוייקט בן יהודה
↑  דוד פרישמן, גם זה לנו מאסף, באתר פרוייקט בן יהודה
↑  מנחם מנדל דוליצקי, ולמען ירושלים לא אשקוט, באתר עיתונות יהודית היסטורית, ‏המליץ, 12 בינואר, 1882
מספר מעושר

מספר מעושׂר הוא מספר מצולע מסדר 10, משמע מספר  D כך שניתן לסדר  D עצמים בצורת מעושר (מצולע בעל 10 צלעות) משוכלל. המספר המעושר ה-n-י נתון על ידי הנוסחה  D_{n}=n(4n-3). הנוסחה היא מקרה פרטי של הנוסחה הכללית למספר מצולע.
עשרת המספרים המעושרים הראשונים הם:
1, 10, 27, 52, 85, 126, 175, 232, 297 ו-370.
תכונות

המספר המעושר ה-n-י זוגי כאשר n זוגי ואי-זוגי כאשר n אי-זוגי.
השיטה הסטנדרטית למציאת מספרים שהם מספרים מצולעים משני סדרים שונים היא באמצעות פתרון משוואות פל. משיטה זו נובע שאין מספר מעושר שהוא מספר ריבועי (למעט המקרה הטריוויאלי  D_{1}=1^{2}=1). מספרים מעושרים הם המספרים המצולעים מהסדר הקטן ביותר שטענה זו תקפה לגביהם.
D_{n} הוא מספר המחלקים השונים של המספר  48^{n-1}. זאת משום שהפירוק לגורמים שלו הוא  48^{n-1}=2^{4n-4}\cdot 3^{n-1}, ולכן לפי הנוסחה הידועה לפונקציית המחלקים:
אם מתחילים את ספירלת אולם מהמספר 0, במקום מ-1 כמקובל, המספרים המעושרים מופיעים ברצף בשורה האמצעית, המתחילה מ-1 והולכת ימינה.
בתורת הגרפים, אינדקס וינר של גרף הוא סכום של מרחקים בין כל זוגות הצמתים בגרף.  D_{n} הוא אינדקס וינר של הגרף המורכב משני עותקים של הגרף השלם  K_{n}, המחוברים ביניהם בקשת אחת. תוצאה זו מתקבלת מחישוב ישיר פשוט: יש  n(n-1)+1 זוגות של צמתים שהמרחק ביניהם הוא 1;  2(n-1) זוגות עם מרחק 2; ו- (n-1)^{2} זוגות עם מרחק 3. בסך הכל אינדקס וינר יוצא:
הערות שוליים

↑  Numbers n such that there is no square n-gonal number greater than 1 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
מיסה לרוסיני

מיסה לרוסיני היא מיסת רקוויאם שהולחנה ביוזמתו של ג'וזפה ורדי על ידי 13 מלחינים איטלקיים לזכרו של המלחין ג'ואקינו רוסיני. המיסה הייתה אמורה להתבצע לראשונה ביום השנה לפטירתו של רוסיני שנפטר בשנת 1868, אך בשל סכסוכים בין מארגני הפרויקט הביצוע לא יצא אל הפועל, ובכורה של המיסה לרוסיני התבצעה רק בשנת 1988.
היסטוריה

לאחר מותו של ג'ואקינו רוסיני ב-13 בנובמבר 1868, הציע ג'וזפה ורדי למוציא לאור שלו לאסוף מלחינים ולהלחין ביחד מיסת רקוויאם לזכרו של רוסיני. ביצוע הבכורה של הרקוויאם נועד להתבצע בבולוניה, בה חי רוסיני חלק ניכר מחייו, ביום השנה הראשון לפטירתו. מועצת העיר של בולוניה החליטה לתמוך בפרויקט זה ומינתה ועדה שחילקה את הרקוויאם לחלקים וגייסה מלחין שילחין כל חלק. ורדי עצמו הלחין את ה"ליברה מה", הפרק החותם את הרקוויאם. כמיקום הבכורה נבחרה בזיליקת פטרוניוס הקדוש והמנצח המיועד היה אנג'לו מריאני. הלחנת היצירה הסתיימה בקיץ של אותה השנה.
התוכנית לבצע את היצירה נתקלה בקשיים. מריאני היה אחראי על הנצחתו של רוסיני בפזארו, עיר הולדתו של רוסיני, ובקשתו מורדי להגיע לקונצרט שם נענתה בסירוב, דבר שהביא למתח בין השניים. באותו הזמן בקשת הוועדה מהאופרה של בולוניה להשאיל תזמורת, סולנים ומקהלה לצורך הבכורה ב-13 בנובמבר 1869 נדחתה, זאת בשל החשש של מנהל האופרה שביצוע הרקוויאם יפגע לו בעונת האופרה. הקשיים הביאו למתחים בין מארגני הפרויקט, ובייחוד בין ורדי למריאני. ורדי התנגד בכל תוקף לשינוי מקום או זמן של הבכורה ורמז שמריאני אשם במצב. בסופו של דבר, ארבעה ימים לפני יום השנה לרוסיני, בוטלה הבכורה והרקוויאם נזנח.
ורדי השתמש בליברה מה שהלחין לצורך המיסה לרוסיני, בתיקונים קלים, ברקוויאם שהלחין לזכרו של אלסנדרו מנצוני בשנת 1874.
לאחר כישלון ביצוע הרקוויאם הוא נגנז, ונתגלה מחדש בשנת 1970 על ידי המוזיקולוג דייוויד רוזן. ביצוע הבכורה של הרקוויאם נערך בשנת 1988, ומאז בוצע כמה פעמים ואף הוקלט.
הרכב וביצוע

הרקוויאם הולחן לחמישה סולנים (סופרן, אלט, טנור, בריטון ובס), מקהלה של 6 קולת (ברוב הפרקים מתפקדת כמקהלה של 4 קולות), ותזמורת הכוללת: פיקולו, 2 חלילים, 2 אבובים, קרן אנגלית, 2 קלרינטים, קלרינט בס, 4 בסונים, 4 קרנות, 4 חצוצרות, 3 טרומבונים, אופיקלאידה, 4 תופי טימפני, תוף בס, מצילה, טם טם, עוגב וסקיצת כלי קשת הכוללת: כינור ראשון ושני, ויולות, צ'לי וקונטרבסים (כלי הקשת מנגנים לעיתים באוניסון ולעיתים כסולנים).
זמן ביצוע ממוצע של היצירה הוא כ-110 דקות.
סדר הפרקים ומלחיניהם

| מלחין | קטע מן הרקוויאם | פרק מן היצירה | הרכב |
| --- | --- | --- | --- |
| אנטוניו בוזולה  (1815–1871) | I. Introitus | Requiem וה-Kyrie | מקהלה |
| אנטוניו בציני  (1818–1897) | II. Sequence | 1. Dies Irae | מקהלה |
| קארלו פדרוטי  (1817–1893) | II. Sequence | 2. Tuba mirum | בריטון ומקהלה |
| אנטוניו קאניוני  (1828–1896) | II. Sequence | 3. Quid sum miser | סופרן ואלט |
| פדריקו ריצ'י  (1809–1877) | II. Sequence | 4. Recordare | סופרן, אלט, בריטון ובס |
| אלסנדרו ניני  (1805–1880) | II. Sequence | 5. Ingemisco | טנור ומקהלה |
| ריימונדו בושרון  (1800–1876) | II. Sequence | 6. Confutatis Oro supplex | בס ומקהלה |
| קארלו קוקיה  (1782–1873) | II. Sequence | 7. Lacrimosa Amen | מקהלת אקפלה ומקהלה |
| גאטנו גספרי  (1808–1881) | III. Offertorium | Domine Jesu Quam olim Abrahae Hostias Quam olim Abrahae | סופרן, אלט, טנור, בס ומקהלה |
| פייטרו פלטניה  (1828–1907) | IV. Sanctus | Sanctus Hosanna Benedictus Hosanna | סופרן ומקהלה |
| לאורו רוסי  (1810–1885) | V. Agnus Dei | Agnus Dei | אלט |
| תאודולו מבליני  (1817–1897) | VI. Communio | Lux aeterna | טנור, בריטון ובס |
| ג'וזפה ורדי  (1813–1901) | VII. Responsorium | Libera me Dies Irae Requiem aeternam Libera me | סופרן ומקהלה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb140077292 (data)  GND: 300602847  LCCN: n90698899  MusicBrainz work: d7db859e-29ca-440b-b9d9-5b9226ba6a23  NLP: a0000002639582  VIAF: 174252993   WorldCat (עם VIAF): 174252993
מנזר סנט אוגוסטין

ערך זה עוסק במנזר במחוז קנט באנגליה. אם התכוונתם לקתדרלה במחוז בריסטול שבעבר נקראה בשם זה, ראו .
שער המנזר
מנזר סנט אוגוסטין (אנגלית: St Augustine's Abbey) היה מנזר בנדיקטי בקנטרברי, קנט, הממלכה המאוחדת.
היסטוריה > ההיסטוריה המוקדמת

בשנת 597 הגיע סנט אוגוסטין לאנגליה, לאחר שנשלח לשם על ידי האפיפיור גרגוריוס הראשון לצורך שליחות מיסיונרית. מלך קנט בתקופה זו היה את'לברט, שבמקרה היה נשוי לברטה שהייתה נוצרית. לא ברור האם אשתו השפיעה עליו, אך את'לברט התיר לאוגוסטין לייסד מנזר במרחק קצר מחומות העיר קנטרברי. באתר שבו הקים אוגוסטין את הכנסייה כבר היו שלוש כנסיות אחרות שהוקדשו לקדושים פנקרס, פטרוס ופאולוס, ולבסוף למרים, אם ישו. כיום ניתן למצוא במקום שרידים מהתקופה הסקסונית של כנסיית סנט פנקרס, ואילו שתי הכנסיות האחרות אוחדו על ידי הנורמנים למבנה אחד. אחת הסיבות לבניית הכנסייה במיקום זה הייתה הכוונה להפוך אותה לאתר קבורה למלכי קנט ולארכיבישופים מקנטרברי. ב-978 בניין גדול יותר הוקדש על ידי הארכיבישוף דאנסטן לקדושים פטרוס, פאולוס ואוגוסטין.
היסטוריה > המאה ה-12

עד ל-1100 כל שרידי המבנה האנגלו סקסוני המקורי נעלמו תחת מבנה גדול שנבנה בסגנון האדריכלות הרומנסקית, וב-1154 נבנה בצמוד למקום בית מחסה לעניים. מלבד עבודת בנייה מחדש ב-1168 כתוצאה משרפה, לא היו אירועים משמעותיים נוספים במנזר במהלך המאה ה-12.
היסטוריה > המאה ה-13

החל משנת 1250 בקירוב והלאה המנזר היה פעיל שוב. הקלויסטר, חדר הרחצה, הרפקטוריום והמטבח נבנו מחדש. בנוסף, נבנו מגורים גדולים וחדשים עבור ראש המנזר. שטח המנזר הוגדל גם כן על מנת לבנות היכל גדול.
היסטוריה > המאה ה-14

ב-1309 נבנה שער חדש כחלק ממערכת הביצורים של המנזר ובכך הושלמה החצר הפנימית. בצד הצפוני הנזירים סיפחו יותר שטח למנזר, פעולה שתוצאתה הייתה יותר מקום עבור חצר חיצונית חדשה שבה היה מתחם באחריותו של נזיר האחראי על מרתפים, מבשלת שיכר, מאפייה, וב-1320 כרם מגודר. כמו כן, המנזר התרחב גם בכיוון מזרח ובכיוון זה נבנו מבני מגורים ביחד עם גן חדש. רעידת אדמה ב-1382 גרמה לצורך בעבודת בנייה נוספת, וב-1390 נבנה בית השער שקיים עד היום (2007). המבנה האחרון שהוקם היה קפלת הגבירה, שנבנתה ממזרח למנזר.
ב-1500 המנזר כבר היה גדול מאוד, והספרייה שלו הכילה כ-2,000 ספרים, מספר מכובד מאוד ביחס לאותה תקופה. רוב הספרים הללו נכתבו בסקריפטוריום של המנזר עצמו.
היסטוריה > הפירוק

ב-1535 הנרי השמיני ציווה לפזר את כל המנזרים שהרוויחו פחות ממאה לירות שטרלינג בשנה. המנזר שרד את סיבוב הסגירות הראשון, כיוון שהכנסתו הייתה 1733 לירות. אולם, ב-30 ביולי 1538 גורלו של המנזר נחתם כאשר המנזר נקלע לתהליך פיזור המנזרים של הנרי. המנזר פורק במהלך חמש עשרה השנים שלאחר מכן, למרות שחלק מהאתר הומר לארמון, כהכנה להגעתה של אן מקליווס מצרפת.
היסטוריה > ההיסטוריה המודרנית

הארמון הוחכר לשורה של אצילים, ובראשית המאה ה-17 היה בחזקתו של אדוארד לורד ווטון, שהעסיק את ג'ון טראדסקנט האב על מנת לבנות גנים רשמיים מסביב לארמון. ארמון זה שרד ככל הנראה עד הסערה הגדולה ב-1703, שגרמה נזק כבד למבנה הרעוע של המנזר.
ב-1988 האתר הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו, והשרידים החשובים הללו של המנזר שנבנה על ידי סנט אוגוסטין נמצאים באחריותה של חברת המורשת הבריטית.
השרידים שנותרו כיום (2007) נמצאים ממזרח לקתדרלה, ולמעשה בשיא פריחתו המנזר היה בגודל דומה לזה של קתדרלת קנטרברי.
מים שקופים

מים שקופים הוא שיר של הזמר עומר אדם, מתוך אלבומו השישי, Omer, אשר יצא לאור ב-1 בינואר 2020, ביחד עם שאר שירי האלבום, ויצא כסינגל ב-2 בפברואר.
רקע וכתיבה

השיר, בדומה לשאר שירי האלבום, הוא בסגנון הפופ המזרחי. השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי דרור, והוא מתאר מערכת יחסים בין בני זוג שהתפרקה. אוחיון ודרור יצרו עבור אדם גם את השיר "לשון הרע לא מדבר אליי" מתוך האלבום Omer.
הצלחה

עם צאת האלבום, זכה השיר להצלחה בסטרימינג, תוך שהגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד שירי הספוטיפיי הישראליים השבועי, וצבר באותו השבוע כ-53,947 השמעות. נכון לספטמבר 2020, הוא עומד על כ-1.7 השמעות בפלטפורמה, וכ-7 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ ואתר ynet הגיע השיר למקום ה-40.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | היטליסט | 37  |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 40 |  |
מיקומי שיא > "יהיה טוב & מים שקופים"

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | היטליסט | 1 |  |
|  ישראל | העשירייה | 3 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
|  ישראל | היטליסט | 21 |  |
הערות שוליים

↑  ערוץ 7, עומר אדם באלבום חדש: "לשון הרע לא מדבר אלי", באתר ערוץ 7, 1 בינואר 2020
↑  מצעד שירי הספוטיפיי הישראליים השבועי, באתר ספוטיפיי, 9 בינואר 2020
↑  מים שקופים, באתר ספוטיפיי
↑   עומר אדם - מים שקופים, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:09)
↑  ynet, העם אמר את דברו: "שלמים" של עידן חביב הוא שיר השנה, באתר ynet, 17 בספטמבר 2020
↑  היטליסט – מצעד המוזיקה הרשמי של ישראל, באתר מאקו, ‏26 בדצמבר 2023
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר web.archive.org, ‏2 באוקטובר 2023
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים | היטליסט, באתר web.archive.org, ‏26 בספטמבר 2023
↑  כאן גימל, אושר כהן עדיין בפסגה ועומר אדם עם שני שירים חדשים במצעד!ומה יקרה בשבוע הבא? הצביעו עכשיו לעשירייה והכריעו 🗳, באתר אינסטגרם, ‏28 בספטמבר 2023
| עומר אדם |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נמס ממך • ילד טוב ילד רע • מוזיקה ושקט • מודה אני  • אחרי כל השנים • Omer • סוף העולם |  |
| מיני אלבומים | 5 בום! • The 8 • ‏3 • לכאורה • חמישה לילות |  |
| אלבומי הופעה | מהפכה! (Live) • אחרי כל השנים (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • אסף אטדגי • כוכב נולד |  |
| עומר אדם - שירים |
| --- | --- | --- |
| נמס ממך | "להאבד ברוח" • "אל תבכי" • "את בליבי" • "נמס ממך" • "הופה" |  |
| ילד טוב ילד רע | "מאושרת" • "קסם" • "מיליון נשיקות" • "בואי עכשיו" • "ילד טוב בגוף של ילד רע" • "בניתי עלייך" |  |
| מוזיקה ושקט | "מאמי זה נגמר" • "וואי לי" • "מתקרבת מתרחקת" • "נסיכה" • "כמו בימים" • "כובשת" • "תל אביב" • "תרחמי עליי" • "שקט" • "לבדי" |  |
| מודה אני | "נועצת מבט" • "מהפכה של שמחה" • "אחי" • "אז הלכתי" • "בוקרשט" • "היא רק רוצה לרקוד" • "עצוב לי שזה ככה" |  |
| אחרי כל השנים | "אחרי כל השנים" • "שדות של תירוצים" • "סיפור ישן" • "פוליטיקה וסקס" • "מביט מהצד" • "בסוף הכל חולף" |  |
| 5 בום! | "טמפרטורה" • "תיתן לה פרחים" • "שיר הרווק" • "תגידו לה / אהבה מטורפת" • "יום השישי" |  |
| Omer | "פעם בחיים" • "שני משוגעים" • "חברות שלך" • "אוהבת אותי אמיתי" • "בחורים טובים" • "רחוק מכולם" • "מאושרת בלעדיי" • "תגידי לי שטוב לך" • "חברות שלך 2" • "יעשו לנו כבוד" • "ניפגש בשמחות" • "כתבתי עלייך שיר" • "Beg" • "מים שקופים" • "שגרה מפוארת" |  |
| The 8 | "פסקול חיי" • "מה שנפל מהידיים" |  |
| סוף העולם | "אני" • "התעוררתי עם נמר" • "DXB to TLV" |  |
| חמישה לילות | "מבת ים ועד הנצח" ‏•‏‏ "אקדח" ‏•‏‏ "כסף או דמעות" ‏•‏‏ "לילות וקללות" ‏•‏‏ "רק שלך" |  |
| סינגלים אחרים | "Paradise" • "מזל" • "ככה זה מרגיש להתאהב" • "לא הפסקתי לחפש אותך" • "לרקוד ולזוז" • "לעולם בעקבות השמש" • "הלב שלי" • "יש לנו את הכוח" • "יש דברים שלא עושים" • "שירו של שפשף" • "קוקוריקו" • "תמחל לי" • "הנשיקות שלי" • "על מה בנות חושבות בלילה" • "פרצופים" • "Dale Mami" • "קאקדילה" • "יהיה טוב & מים שקופים" • "תרקוד לנצח" • "ואיך שלא" • "צמוד צמוד" • "ראיתי עולם" • "עברנו הכל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "השתגע העולם" |  |
| שירים אחרים | "אהבתי לך" |  |
מפולת הבוץ באוסו

| --- | --- |
מראה אווירי של המפולת, 29 במרץ 2014
מראה אווירי של המפולת, 29 במרץ 2014
 סוג:  מפולת בוץ
 תאריך התרחשות:  22 במרץ 2014 
 שעה:  10:45
 משך האסון:  פחות מדקה
 במדינות או באזורים:  העיירה אוסו במדינת וושינגטון בארצות הברית
 נפח ההתפרצות:  10 מיליון מ"ק
 הרוגים:  43
 פצועים:  4
 נזק:  49 בתים נהרסו
 קואורדינטות:  48°16′57″N 121°50′53″W﻿ / ﻿48.28256°N 121.84800°W﻿ / 48.28256; -121.84800
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מפולת הבוץ באוסו(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מפולת הבוץ באוסו(למפת וושינגטון רגילה) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט מפולת הבוץ באוסו(למפת וושינגטון מוגדלת) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט מפולת הבוץ באוסו
 
מפולת הבוץ באוסו הייתה מפולת בוץ שהתרחשה ב-22 במרץ 2014 בשעה 10:45 בסמוך לעיירה אוסו במדינת וושינגטון בארצות הברית. חלק גדול מגבעה במרחק 6.5 ק"מ מאוסו התמוטט וכמויות גדולות של בוץ, עצים, עפר וסלעים גלשו במהירות במורד הגבעה לנהר סטילגואמיש.
המפולת שהשתרעה לאורך 460 מטר במורד הגבעה ולרוחב 1,300 מטר קברה תחתיה שכונה ובה 49 בתים וגרמה ל-43 הרוגים ו-4 פצועים. שטח של 260 קמ"ר ניזוק מהמפולת וההצפות.
כתוצאה מהמפולת נסכר נהר סטילגואמיש ונחסם כביש 530, ציר התנועה המרכזי לתושבי האזור. קריאות רבות לעזרה לא נענו היות שמפקד הכבאים המקומי החליט שמסוכן מדי לצאת לאזור הטובעני.
לגבעה שהתמוטטה יש היסטוריה של אי יציבות. ב-45 הימים שקדמו להתמוטטות, ירדו באזור משקעים בכמות פי שלושה מהרגיל, מה שהחליש מאוד את אחיזת הקרקע. שטח של 2.6 קמ"ר התמוטט לגמרי במה שתואר על ידי עדי ראייה כ"קיר של בוץ נע במהירות". כל הבתים מעברו השני של הנהר ממול ההתמוטטות כוסו בבוץ בגובה של 9 עד 12 מטרים.
גאולוגים מקומיים תיארו את המפולת כאחת הגדולות שנראו בוושינגטון.
ראו גם

מפולות הבוץ באפגניסטן (2014)
מפולת הבוץ בקולומביה (2015)
מוקדמות יורו 1992

מוקדמות יורו 1992 הוא טורניר כדורגל שנערך באירופה ב-1990 וב-1991, ובמסגרתו התמודדו 34 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על שבעה מקומות ביורו 1992 שנערך בשוודיה.
הנבחרות חולקו לשבעה בתים, ובסיום הטורניר שבע הנבחרות שסיימו בראש כל בית העפילו, יחד עם שוודיה המארחת שהעפילה אוטומטית, לטורניר הגמר.
הגרלת הבתים

הגרלת שלב הבתים נערכה ב-2 בפברואר 1990, עם 34 נבחרות שנכנסו להגרלה. ב-3 באוקטובר 1990, במהלך שלב הבתים, בעקבות איחוד גרמניה, הפסיקה גרמניה המזרחית את השתתפותה. הנבחרת המאוחדת החדשה, גרמניה, המשיכה את דרכה של גרמניה המערבית בטורניר, בעוד תוצאותיה של גרמניה המזרחית נמחקו מהחישוב. בהגרלת הבתים השתתפו לראשונה בתולדותיהן נבחרות איי פארו וסן מרינו.
משחקי המוקדמות, שהורכבו לבסוף מ-33 נבחרות, החלו ב-1990 והסתיימו ב-1991. הנבחרות התחלקו לשבעה בתים, מתוכם חמישה הכילו חמש נבחרות, ושני בתים הכילו ארבע נבחרות, שהוגרלו לפי קבוצות דירוג. בפעם האחרונה בתולדות הטורניר, ניתנו שתי נקודות על ניצחון, ולא שלוש כפי שנהוג מאז.
קבוצות הדירוג בהגרלה היו:
| קבוצה 1 | קבוצה 2 | קבוצה 3 | קבוצה 4 | קבוצה 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   הולנד    אנגליה    ספרד    איטליה    יוגוסלביה    גרמניה המערבית    רומניה |   ברית המועצות    אירלנד    צ'כוסלובקיה    דנמרק    בלגיה    סקוטלנד    פורטוגל |   גרמניה המזרחית    אוסטריה    הונגריה    צרפת    פולין    יוון    בולגריה |   איסלנד    שווייץ    ויילס    טורקיה    נורווגיה    צפון אירלנד    פינלנד |   מלטה    קפריסין    לוקסמבורג    אלבניה    סן מרינו    איי פארו |
בית 1

המשחק בין ספרד לאלבניה במחזור האחרון בוטל בעקבות מתיחות בין המדינות.
בית 3

נבחרת ברית המועצות הוחלפה בנבחרת חבר המדינות העצמאיות בטורניר הגמר בעקבות התפרקות ברית המועצות זמן קצר לאחר סיום טורניר המוקדמות.
בית 4

ב-30 במאי 1992, 11 ימים לפני פתיחת טורניר הגמר, הטילה מועצת הביטחון של האו"ם סנקציות על יוגוסלביה בעקבות המלחמות באזור. בעקבות כך, הושעתה יוגוסלביה על ידי פיפ"א מכל פעילות, מה שפסל את השתתפותה בטורניר הגמר. סגניתה בבית, דנמרק, הוזמנה להשתתף בטורניר במקומה.
בית 5

בהגרלת הבתים נכללו בבית זה נבחרות גרמניה המערבית וגרמניה המזרחית. עם ההחלטה על איחוד גרמניה ב-3 באוקטובר 1990, נגרעה נבחרת גרמניה המזרחית משלב הבתים, ומשחק הפתיחה שלה בטורניר מול בלגיה נמחק מטורניר המוקדמות ונחשב כמשחק ידידות. את מקומה של גרמניה המערבית תפסה הנבחרת המאוחדת של גרמניה.
מלך השערים

יוגוסלביה דרקו פנצ'ב (10 שערים)
צרפת ז'אן-פייר פאפן (9 שערים)
הולנד מרקו ואן באסטן (8 שערים)
הנבחרות המעפילות

| נבחרת | כרטיס | תאריך העפלה | הופעות קודמות ביורו1 |
| --- | --- | --- | --- |
| שוודיהשוודיה | נבחרת מארחת | 2 בפברואר 1990 | 0 |
| צרפתצרפת | מנצחת בית 1 | 12 באוקטובר 1991 | 2 (1960, 1984) |
| סקוטלנדסקוטלנד | מנצחת בית 2 | 13 בנובמבר 1991 | 0 |
| חבר המדינותחבר המדינות העצמאיות2 | מנצחת בית 3 | 13 בנובמבר 1991 | 5 (1960‏3, 1964‏3, 1968‏3, 1972‏3, 1988‏3) |
| דנמרקדנמרק | סגנית בית 4‏4‏ | 30 במאי 1992 | 3 (1964, 1984, 1988) |
| גרמניהגרמניה | מנצחת בית 5 | 20 בנובמבר 1991 | 5 (1972‏5, 1976‏5, 1980‏5, 1984‏5, 1988‏5) |
| הולנדהולנד | מנצחת בית 6 | 4 בדצמבר 1991 | 3 (1976, 1980, 1988) |
| אנגליהאנגליה | מנצחת בית 7 | 13 בנובמבר 1991 | 3 (1968, 1980, 1988) |

1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר
2 החליפה את ברית המועצות
3 כברית המועצות
4 החליפה את יוגוסלביה
5 כגרמניה המערבית