stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי הירש דכוביץ
תולדות חייו > בארצות הברית

הרב דכוביץ התקבל כרב בבית הכנסת 'אגודת אחים אנשי ליובאוויטש' בשכונת בראונזוויל בניו יורק. הוא התמנה לרבנות כשבע שנים אחר פטירת רב הקהילה הקודם, הרב מנחם מנדל רובין. במשרה זו כיהן עד פטירתו בשנת 1953 בגיל 68.
מהר מאוד לאחר שהגיע לארצות הברית נהיה אחד ממנהיגיה של הקהילה האורתודוקסית בניו יורק ובארצות הברית. הוא היה פעיל בכנסת הרבנים, נבחר לסגן נשיא של אגודת הרבנים, נבחר ליושב ראש "ועד הרבנים דניו יורק רבתי" (Rabbinical Board of Greater New York), והיה פעיל בעזרת תורה.
בנובמבר 1925, הצטרף למשלחת מטעם כנסת הרבנים שנסעה לוושינגטון להיפגש עם נשיא ארצות הברית קלווין קולידג' להודות לו על נאומו "הסובלנות והליברליזם" מאוקטובר 1924, וגם לבקש הקלות על מכסות הגירת יהודי אירופה לארצות הברית. הרב דכוביץ השתתף גם בצעדת 400 הרבנים לוושינגטון ב-6 באוקטובר 1943, כפנייה לנשיא ארצות הברית פרנקלין דלנו רוזוולט שיפעל להצלת יהודי אירופה.
הרב דכוביץ היה דרשן מחונן שמשך בנאומיו קהל גדול מכל רחבי ניו יורק. הוא היה: פוסק שכתב שאלות ותשובות, מסדר גיטין, קידושין (ואף היתרי מאה רבנים), פיקח על כשרות ובר סמכא להתייעצויות בנושאים הלכתיים. מעל הכל היה בעל חסד שאסף כספי צדקה למגוון צרכים, ובמיוחד לתמיכה בתלמידי חכמים וישיבות ולהצלת יהודים מאירופה בזמן השואה.
הוא היה בקשר הדוק עם גדולי הדור בארצות הברית ומחוצה לה. עמיתיו בארגוני הרבנים היו הרב אליעזר סילבר, הרב יוסף קונביץ והרב גבריאל מרגליות. הוא היה בקשר והתכתב רבות עם הרב יעקב יצחק רודרמן, הרב יוסף דוב סולובייצ'יק, הרב פתחיה מנקין.
לרב דכוביץ היה קשר הדוק עם רבי יוסף יצחק שניאורסון, ועם חסידות חב"ד בכלל. בית הכנסת שלו, 'אגודת אחים אנשי ליובאוויטש' אירח את הרבי ואת חסידיו לימים נוראים בשנת תר"צ בעת ביקורו הראשון בארצות הברית. היה נואם קבוע בכנסים של חסידי ליובאוויטש, העביר שיעורים קבועים בישיבת תומכי תמימים, וגייס כספים עבור מוסדות חב"ד, ועבור הצלת תלמידי הישיבות באירופה בעת מלחמת העולם השנייה.
תולדות חייו > פטירתו

בתש"ח עבר התקף לב. לאחר החלמתו, חברי בית הכנסת 'אגודת אחים אנשי ליובאוויטש' ערכו דינר לכבוד 25 שנות הנהגתו. יום לפני פטירתו הספיד את החזון איש. בי' בכסלו, תשי"ד עבר התקף לב נוסף שגרם לפטירתו בו ביום, ונקבר בבית הקברות "בית דוד" באלמונט, ניו יורק.
תולדות חייו > משפחתו

לרב ורבנית דכוביץ נולדו שישה בנים ושלש בנות. שנים מבניו כהנו כרבנים: הרב אהרן דוב (רב ביה"כ תפארת תורה בבנסונהרסט ויושב ראש ועד הנהלת אגודת הרבנים), והרב פנחס (רב בית כנסת בפלטבוש). גם שנים מחתניו כיהנו כרבנים: בתו אסתר נישאה לרב יחזקאל קושיצקי (רב ביהכנ"ס באגודת אחים אנשי ליובאוויטש), ובתו מלכה נישאה לרב אברהם שלמה בלומנקרנץ (רב קהילת תלמוד תורה בברוקלין).
ספריו

פרי שלמה – דרשות למועדים ולימים נוראים, ניו יורק, תרפ"ו.
הגיוני ושרעפי – דרשות על חמישה חומשי תורה, חלק ראשון ספר בראשית, ניו יורק תר"צ.
הצבי והצדק – כתבי הרב צבי הירש דאכאוויטץ, נערך על ידי נינו, גיל צבי דויטש, כולל: "צבי תפארה" – מאמרים בהלכה ושו"ת (מכתבי יד ומאמרים שיצאו לאור בחייו); "פרי שלמה" – דרשות למועדים ולימים נוראים (במהדורה חדשה); "הגיוני ושרעפי" – דרשות על בראשית ושמות (דרשות שמות מכתב יד); תולדות חייו בעברית ובאנגלית
הערות שוליים

↑  עיין שמעון שפורן, "תולדות חייו של הרב צבי הירש דאכאוויטץ", עמ' 428,

בתוך "הצבי והצדק: כתבי הרב צבי הירש דאכאוויטץ זצ"ל".
↑  עיין שמעון שפורן, "תולדות חייו של הרב צבי הירש דאכאוויטץ", עמ' 429 הערה 4, בתוך "הצבי והצדק: כתבי הרב צבי הירש דאכאוויטץ זצ"ל", מכתב שבו החפץ חיים מבקש מהרב דאכאוויטץ להיות נציגו למכירת ספריו בארצות הברית.
↑  צעדת הרבנים בוושינגטון - עשי"ת תש"ד
↑  Rav Congregation Agudath Achim Anshei Libowitz
↑  עיין שמעון שפורן, "תולדות חייו של הרב צבי הירש דאכאוויטץ", עמ' 432, 433, 440 ,בתוך "הצבי והצדק: כתבי הרב צבי הירש דאכאוויטץ זצ"ל".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310199405171  ISNI: 0000 0004 0235 761X  VIAF: 297508308   WorldCat (עם VIAF): 297508308
בית הדין הקבוע לבוררות

| --- | --- |

מושב בית הדין - ארמון השלום ("Vredespaleis"), האג
 מדינה:  הולנד 
 מטה הארגון:  האג 
 תקופת הפעילות:  1899–הווה (כ־126 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס בטלר לשלום (1998) 
 www.pca-cpa.org
 
בית הדין הקבוע לבוררות (באנגלית: Permanent Court of Arbitration) הוא ארגון בין-ממשלתי שאינו של האו"ם שמרכזו בארמון השלום בהאג, הולנד. בניגוד לבית משפט שיפוטי במובן המסורתי, בית הדין הקבוע לבוררות מספק תמיכה מנהלית בבוררויות בינלאומיות המערבות שילובים שונים של מדינות, ישויות מדיניות, ארגונים בינלאומיים וגורמים פרטיים. התיקים בהם עוסק בית הדין משתרעים על מגוון נושאים משפטיים הכוללים: גבולות טריטוריאליים וימיים, ריבונות, זכויות אדם, השקעות בינלאומיות וסחר בינלאומי ואזורי. בית הדין הוקם באמצעות שתי אמנות רב-צדדיות נפרדות עליהם חתמו 124 צדדים שונים (מדינות וארגונים). בית הדין אינו סוכנות של האו"ם,  אלא הוא בעל מעמד של משקיף של האו"ם מאז 1993.
בית הדין הוקם על פי האמנה ליישוב סכסוכים בינלאומיים באוקיינוס השקט, שנחתמה בהאג ב-1899 במהלך ועידת האג הראשונה לשלום ב-1899.  הוועידה התכנסה ביוזמתו של הקיסר ניקולאי השני מרוסיה "במטרה לחפש את האמצעים האובייקטיביים ביותר כדי להבטיח לכל העמים את היתרונות של שלום אמיתי ומתמשך, ומעל לכל, של הגבלת הפיתוח של חימוש מתקדם".
המטה של בית הדין, ארמון השלום, נבנה בין השנים 1907 ל-1913.
ארגון

בית הדין אינו בית משפט בהבנה המקובלת של מונח זה, אלא ארגון מנהלי שמטרתו להחזיק באמצעים קבועים וזמינים לשמש כמרשם למטרות של בוררות בינלאומית והליכים קשורים אחרים, לרבות ועדות חקירה ופישור.
"המועצה המנהלית הקבועה של בית הדין" היא גוף המורכב מכל הנציגים הדיפלומטיים של הצדדים המתקשרים, בראשה עומד שר החוץ של הולנד, שהוא גם צד מתקשר. היא אחראית ל"הכוונה והבקרה" של הלשכה הבינלאומית, מנהלת את תקציב הארגון ומדווחת על פעילותו.
הלשכה הבינלאומית היא המזכירות של בית הדין ובראשה עומד המזכיר הכללי. הוא מספק תמיכה לשונית, מחקרית, מנהלית ופיננסית לבוררויות בבית הדין.
האורגן השלישי של בית הדין הם "חברי בית המשפט". כל צד מתקשר רשאי למנות עד ארבעה אנשים "בעלי כשירות מוכחת בתחום המשפט הבינלאומי, בעלי המוניטין המוסרי הגבוה ביותר ובעלי רצון לקבל את חובות הבוררים" לתקופה של 6 שנים הניתנת לחידוש. בנוסף להרכבת פאנל של בוררים פוטנציאליים, חברי בית המשפט מכל צד מתקשר מהווים "קבוצה לאומית", שזכאית להציע מועמדים לבחירה לבית הדין הבינלאומי לצדק . חברי בית המשפט (יחד עם שופטי בית הדין הבינלאומי לצדק ) נמנים עם קומץ קבוצות הזכאיות להציע מועמדים לפרס נובל לשלום.
צדדים לסכסוך רשאים, אך אינם חייבים, לבחור בוררים מרשימת חברי בית המשפט.
ה-PCA לפעמים מתבלבל עם בית הדין הבינלאומי לצדק, שגם הוא יושב בארמון השלום.  ה-PCA אינו חלק ממערכת האו"ם, מחזיק במעמד משקיף בעצרת הכללית של האו"ם מאז 1993.
הערות שוליים

↑  "Services - PCA-CPA". ארכיון מ-2016-06-22.
↑  "History". PCA. ארכיון מ-27 באוגוסט 2016. נבדק ב-2 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Contracting Parties". PCA. נבדק ב-3 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "United Nations stresses separation from Hague tribunal". ארכיון מ-2016-07-16. The United Nations clarified on its Chinese microblog yesterday that the tribunal that ruled against China's historic claims over the disputed South China Sea was not a UN agency.
↑  "Intergovernmental Organizations". www.un.org. ארכיון מ-2017-05-23.
↑  Schofield, Garth (2021),  Lim, C. L. (ed.), "The Permanent Court of Arbitration: From 1899 to the Present", The Cambridge Companion to International Arbitration, Cambridge Companions to Law, Cambridge University Press: 349–388, doi:10.1017/9781108635752.023, ISBN 978-1-108-48059-8
↑  Article 49
↑  "International Bureau". PCA. אורכב מ-המקור ב-27 באוגוסט 2016. נבדק ב-2 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Members of the Court". PCA. אורכב מ-המקור ב-27 באוגוסט 2016. נבדק ב-2 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "International Court of Justice". ICJ. אורכב מ-המקור ב-2016-07-14. נבדק ב-2016-07-14. The International Court of Justice (ICJ) wishes to draw the attention of the media and the public to the fact that the Award in the South China Sea Arbitration (The Republic of the Philippines v. The People’s Republic of China) was issued by an Arbitral Tribunal acting with the secretarial assistance of the Permanent Court of Arbitration (PCA). The relevant information can be found on the PCA’s website (www.pca-cpa.org). The ICJ, which is a totally distinct institution, has had no involvement in the above mentioned case and, for that reason, there is no information about it on the ICJ’s website.
↑  "Arbitral court not a UN agency". אורכב מ-המקור ב-16 ביולי 2016. נבדק ב-20 ביולי 2016. ... they confuse the PCA with the UN’s International Court of Justice (ICJ). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "A/RES/48/3 29th plenary meeting 13 October 1993". United Nations General Assembly. ארכיון מ-24 בינואר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "General Assembly of the United Nations - Observers". UN. ארכיון מ-2017-06-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568970605171  BnF: cb117140209 (data)  GND: 501681-2  ISNI: 0000 0001 2172 7493  LCCN: n85088396  NKC: kn20040518008  SUDOC: 061434213  VIAF: 142506469   WorldCat (עם VIAF): 142506469 
מדינות החברות בבית הדין הקבוע לבוררות - בירוק
אולם בית הדין
טיסה 110 של טאקא איירליינס

| --- | --- |

המטוס שהיה מעורב בתאונה אחרי תיקונו, כשנה לאחר התקרית
 תאריך:  24 במאי 1988
 מיקום:  ניו אורלינס, לואיזיאנה
 גורם:  השבתת שני המנועים כתוצאה מבליעת משקעים אטמוספיריים
 קואורדינטות:  30°00′43″N 89°55′11″W﻿ / ﻿30.0119°N 89.9196°W﻿ / 30.0119; -89.9196
 הרוגים:  0
 פצועים:  1
 נעדרים:  0
 ניצולים:  45
 המעורבים באסון

 סוג:  בואינג 737-3T0
 מוצא:  נמל התעופה הבין-לאומי של אל סלבדור (אנ')
 יעד:  נמל התעופה הבין-לאומי ניו אורלינס לואי ארמסטרונג
 חניות ביניים:  נמל התעופה הבין-לאומי פיליפ ס. וו. גולדסון (אנ')
 מפעיל:  אוויאנקה אל סלוודור (אנ'), אז טאקא איירליינס
 נוסעים:  38
 אנשי צוות:  7
 he
 
טיסה 110 של טאקא איירליינס הייתה טיסה מסחרית וסדירה של חברת אוויאנקה אל סלוודור (אנ') שנקראה אז טאקא איירליינס. ב-24 במאי 1988 כבו שני מנועי מטוס הבואינג 737-3T0 שהפעיל את הטיסה והיא נאלצה לבצע נחיתת חירום על רצועת דשא השייכת לנאס"א. כל 45 הנוסעים ואנשי הצוות שרדו את התקרית ללא פציעות חמורות.
רקע > הצוות

קברניט הטיסה היה קרלוס דארדנו. הוא היה בן 29 בזמן התאונה ובעת התקרית הוא צבר כ-13,410 שעות טיסה, ביניהן כ-11,000 כקברניט. מוקדם יותר בקריירה שלו הוא איבד את עינו השמאלית במלחמת האזרחים באל סלוודור, לאחר שנפגע מכדור תועה בעת שהטיס מטוס מטען מדגם DC-3 דקוטה. למרות זאת הוא הצליח להנחית את המטוס בשלום ולקבל אישור מרשות התעופה הפדרלית להטיס מטוסים למרות מגבלתו.
טייס המשנה היה דיוניסיו לופז, בעל מעל 12,000 שעות טיסה. בתא הטייס היה גם מדריך הטיסה ארתורו סולי, שבחן את ביצועיו של מטוס הבואינג 737 החדש.
רקע > המטוס

המטוס שהיה מעורב בתקרית היה מטוס בואינג 737-3T0 עם המספר הסידורי 23838. הוא היה הבואינג 737-3T0 ה-1,505 שיוצר וטיסת הבכורה שלו התקיימה ב-26 בינואר 1988.
התקרית > לפני השבתת המנועים

בעת שהטיסה הנמיכה מגובה 11,000 מטר, בגישה הסופית לנמל התעופה הבין-לאומי ניו אורלינס לואי ארמסטרונג, הבחין צוות הטיסה בסופת רעמים לפניהם, שנראתה על מכ"ם מזג האוויר שלהם. הם זיהו אזורים של משקעים קלים עד מתונים לאורך נתיבם, שהופיעו על המכ"ם כאזורים ירוקים וצהובים, וכן מספר אזורים אדומים, המצביעים על משקעים כבדים. צוות הטיסה ניסה לטוס בין שני אזורים אדומים שנראו במכ"ם כדי להימנע מהסופה.
התקרית > השבתת המנועים

בגובה של כ-9,100 מטר הטיסה נכנסה לעננים כבדים, מה שגרם להגבלת הראות. צוות הטיסה הפעיל את המערכת נגד התקרחות במנועים. למרות הניסיון לטוס בין שני האזורים האדומים המוצגים במכ"ם, הטיסה נכנסה לסופת רעמים כבדה ונתקלה במערבולות, בגשם ובברד כבדים.
מספר דקות לאחר מכן, כשהטיסה בגובה של כ-5,000 מטר, כבו שני מנועי מטוס הבואינג 737-3T0. זמן קצר לאחר מכן צוות הטיסה הפעיל את יחידת כוח העזר (אנ') או ה-APU. הפעלת היחידה החזירה למטוס את הכוח החשמלי וההידראולי שלו. לאחר מספר ניסיונות כושלים, הצליח לבסוף צוות הטיסה להתניע מחדש את המנועים, אולם הם לא הפיקו מספיק דחף. כאשר צוות הטיסה ניסה להגביר את הדחף במנועים הם התחממו יתר על המידה ואילצו אותו לכבות אותם.
התקרית > נחיתת החירום

טייס המשנה דיוניסיו לופז שידר לבקרה האווירית קריאת מיידיי. תחילה הבקרה האווירית הציעה לנחות נחיתת חירום בנמל תעופה אזורי בלייקלנד, אולם צוות הטיסה הבין כי אין למטוס מספיק גובה ומהירות כדי להגיע לשם. צוות הטיסה גם סירב להצעה לנחות נחיתת חירום על כביש מהיר, משום שזה היה עלול לסכן את הנוסעים ואנשי הצוות וכן אנשים על הקרקע. האפשרות היחידה שנותרה לצוות הטיסה הייתה לבצע נחיתת חירום בתעלת מים רחבה.
לפתע הבחין טייס המשנה לופז ברצועת דשא ארוכה מימין לתעלה. אורכה של הרצועה היה כ-1,818 מטר ורוחבה כ-36 מטר. הוא הציע לקברניט קרלוס דארדנו לנחות שם והוא הסכים. צוות הטיסה ביצע נחיתת חירום מוצלחת על רצועת הדשא והקברניט דארדנו לחץ בעדינות על הבלמים כדי לא להחליק. לא פרצה שרפה במטוס וכל 45 הנוסעים ואנשי הצוות התפנו בהצלחה דרך מגלשות החירום עם פציעה אחת קלה בלבד.
התקרית > תמצית תמליל התקשורת עם הבקרה האווירית בזמן האירוע

טיסה 110: מיידיי, מיידיי, טאקא 110... איבדנו מנוע.
בקרה אווירית: הבנתי שאיבדתם מנוע, זה נכון?
טיסה 110: שני המנועים אדוני, שני המנועים.
בקרה אווירית: מובן, שני המנועים.
טיסה 110: אני מכריז על מצב חירום כאן...
טיסה 110: אין לי מנועים, בסדר? אין מנועים.
טיסה 110: אנחנו דואים מטה, בסדר?
בקרה אווירית: הבנתי, אתם דואים מטה, טאקא 110, קיבלתי.
טיסה 110: אני לא חושב שנצליח להגיע.
טיסה 110: אני מניח שאנחנו צריכים לנחות. אנחנו צריכים לנחות.
המקור באנגלית
: Mayday, mayday,
... we lost an engine
Air traffic control: I understand you have lost an engine, is that correct?
Flight 110: Both engines sir, both engines.
Air traffic control: Understand, both engines.
Flight 110: I'm declaring an emergency here...
Flight 110: I don't have any engines. OK? Any engines.
Flight 110: We gliding down, OK?
Air traffic control: I understand. you're gliding down Flight 110, roger.
Flight 110: I don't think that I will make it.
: So I guess we gotta go down. We gotta go down.
החקירה

התקרית נחקרה על ידי ה-NTSB. החקירה קבעה כי הטיסה טסה בטעות בסופת רעמים בדרגה 4. בליעת משקעים אטמוספיריים וברד, שלא הוצג על מכ"ם מזג האוויר שלהם משום שהוא יבש, גרמו להשבתת שני מנועי המטוס. מנועי CFM אינטרנשיונל CFM56 (אנ') לא עמדו בתקני רשות התעופה הפדרלית ולא הצליחו לספוג את המשקעים. כדי למנוע בעיות נוספות בעתיד, יצרן המנועים CFM אינטרנשיונל (אנ') הוסיף חיישן במנועים כדי לגרום למנועים להמשיך לפעול גם בתנאי משקעים כבדים, בהתאם להמלצות ה-NTSB. בנוסף, בוצעו שינויים בחרטום המנוע ובמרווח בין להבי המנוע כדי להטות ברד הרחק מחרטום המנוע. נוספו גם פתחים נוספים לניקוז מים מהמנועים.
אחרית דבר

למטוס נגרם נזק קל מברד ומנועו הימני ניזוק מהתחממות יתר. תחילה תוכנן לפרק את הכנפיים ולהעביר את המטוס לתיקון באמצעות דוברה, אולם מהנדסי בואינג וטייסי ניסוי החליטו להחליף את אחד המנועים במקום. המטוס נגרר למתקן ההרכבה מישו (אנ') של נאס"א, הסמוך לאתר הנחיתה, שם תודלק לכמות המינימלית הנדרשת. ב-6 ביוני 1988, כ-13 ימים לאחר התקרית, הוא הוטס לנמל התעופה הבין-לאומי ניו אורלינס לואי ארמסטרונג, שם בוצעו תיקונים נוספים.
במרץ 1989 המטוס נרכש על ידי חברת אוויאנקה גואטמלה (אנ'), ולאחר מכן נרכש על ידי אמריקה ווסט איירליינס (אנ'). הוא נרכש לבסוף על ידי חברת מוריס אייר (אנ') ולאחר מכן על ידי סאות'ווסט איירליינס. בדצמבר 2016 הוא הוצא משירות והועבר לאחסון באריזונה, ארצות הברית.
בתרבות הפופולרית

פרק 11 בעונה ה-11 של הסדרה תעופה בחקירה סקר את התקרית. הפרק נקרא בעברית "אין מקום לנחות".
הערות שוליים

1 2  ¡Misión cumplida! Se jubila el histórico piloto salvadoreño Carlos Dárdano, Noticias de El Salvador - Noticias de El Salvador, noticias internacionales, salvadoreños por el mundo, economia, negocios, politica, deportes, entretenimiento, tecnologia, turismo, tendencias, fotos, videos, redes sociales (בספרדית)
↑  Unbelievable Aviation Story: TACA Flight 110, www.toolify.ai, ‏2023-11-29 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  Suguayani, TACA Flight 110, Accident Information
1 2  Gastón Sena, «Mission Accomplished»: Carlos Dardano, the one-eyed pilot who landed a Boeing 737 in the mud, retired, Aviacionline - Últimas noticias de aviación en Latinoamérica y el Caribe, España y el mundo, ‏2023-09-04 (בספרדית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Luke Peters, 34 Years Ago This Week - The Miracle Of TACA Flight 110, Simple Flying, ‏2022-05-22 (באנגלית)
1 2 3 4 5  TACA Deadstick Landing on Grass Levee (New Orleans, 1988) » Christopher Bartlett's blog for, Christopher Bartlett's blog for (באנגלית אמריקאית)
↑  Cheap flights from New Orleans to Lakeland (MSY to LAL) - Expedia, Expedia.com (באנגלית)
↑  Air Crash Daily (2022-05-24), TACA Flight 110 ATC Recording (With Subtitles), נבדק ב-2024-12-25
↑  Tim Wolochatiuk, Mark Mainguy, Mayday - Apple TV (CA), Apple TV, ‏2003-09-03 (ב־Canadian English)
↑  Nowhere to Land, 2012-11-11, נבדק ב-2024-12-07
↑  NatGeo TV, National Geographic - תעופה בחקירה ע.23, באתר www.natgeotv.com
| --- | --- |
ערך טוב: 
סופה דרך מכ"ם מזג אוויר דומה לזה שהיה בטיסה 110
איור של המטוס בסופה
אתר הנחיתה של הטיסה
צוות הטיסה ליד המטוס אחרי נחיתת החירום 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
נזק לאף המטוס מהברד
נזק לאחד המנועים של טיסה 110 מבליעת המשקעים
המטוס בשירות חברת אוויאנקה גואטמלה (אנ')
מיילס אנדרסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוקטובר 1947 (בן 77) רודזיה הדרומית, האימפריה הבריטית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1969) 
 http://www.milesanderson.us
 פרופיל ב-IMDb
 
מיילס אנדרסון (באנגלית: Miles Anderson; נולד ב-23 באוקטובר 1947) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה בריטי, יליד זימבבואה.
ביוגרפיה

אנדרסון נולד בשנת 1947 ברודזיה הדרומית, כיום זימבבואה. הוא למד שם בבית הספר "הנסיך אדוארד". אביו פיקד על צבא רודזיה ואימו דפני כתבה ספר זכרונות על ילדותה הקשה ברודזיה.
אנדרסון הופיע בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "מחשבות פליליות", וכן הופיע בתפקיד קולונל איידן דמפסי בסדרה "Ultimate Force". בשנים 1991 ו-1992 שיחק בסדרה "Soldier Soldier" של רשת ITV בתפקיד לוטננט קולונל דן פורצ'ון. ב-1982 זכה בפרס חוג מבקרי התיאטרון של לונדון לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו במחזה "The Twin Rivals" ובמחזה "The Witch of Edmonton".
בטלוויזיה הופיע אנדרסון במגוון רחב של תפקידים בין השאר בדרמה "Fall of Eagles", בסדרה "Z-Cars", בסדרה המשטרתית "The Sweeney", בסדרת המתח "קמפיון", במיני-סדרה "בית הקלפים", בסדרה "מסעות אוליבר" ובסדרה הרפואית "הולבי סיטי". עוד השתתף אנדרסון בשני פרקים בסדרה "רציחות במידסומר" "Death In Disguise" ו-"Last Year's Model". באופרת הסבון של ה-BBC "רופאים" הוא מופיע בתפקיד מרטין מילאר.
ב-1997 דיבב את דמותו של פוסידון בעיבוד הטלוויזיוני לאודיסיאה. הוא הופיע בתפקיד מייג'ור מרצ'בנקס בסרט הטלוויזיה "סאלי לוקהארט: מסתרי אבן האודם" עיבוד לספרו של פיליפ פולמן. ב-2007 שיחק בפרק בסדרה הבלשית "להעיר את המתים". ב-2008 השתתף בתפקיד אדוארד טונטול באופרת הסבון "איסטאנדרס" של ה-BBC. הוא היה הקריין בסרט הדוקומנטרי "The Lion Man" של הטלוויזיה הניו זילנדית. עוד הופיע בפרק בסדרה "A Touch of Frost". ב-2010 שיחק אנדרסון בתפקיד הראשי במחזה "טירופו של המלך ג'ורג'" בבימויו של אדריאן נובל בתיאטרון אולד גלוב בסן דייגו. על תפקיד זה זכה בפרס חוג המבקרים של סן דייגו לשחקן הטוב ביותר.
ב-2011 גילם את דמותו של פרוספרו במחזה "הסערה" ואת סליירי במחזה "אמדאוס", שניהם בבימויו של נובל. ב-2013 זכה שוב בפרס המבקרים של סן דייגו על הופעתו בתפקיד שיילוק בהפקה של אדריאן נובל למחזה "הסוחר מוונציה". ב-2015 שיחק בתפקיד רנרד בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "המוסקטרים" בפרק "השיבה" בעונה השנייה של הסדרה.
בקולנוע הופיע אנדרסון בין השאר בסרטים "39 המדרגות" (1978), "The Shillingbury Blowers" (מ-1980), "Sky Bandits" (מ-1986) וב-"Cry Freedom" (מ-1987).
ביוגרפיה > חיים אישיים

אנדרסון הוא עמית ב-RADA (האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה). הוא נשוי לשחקנית בלה מרלין, והוא אביהם של השחקן ג'ו אנדרסון ושל מקס אנדרסון.
הערות שוליים

↑  Kilkelly, Daniel (3 באפריל 2012). "'Deal Or No Deal'". Digital Spy. Hearst Magazines UK. נבדק ב-6 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  milesanderson.us
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404128105171  PLWABN: 9810657289105606  BnF: cb15574982s (data)  ISNI: 0000 0001 1499 5799  LCCN: no2003090177  MusicBrainz: 1a07a24c-7a74-41b2-94b9-1c0741664ff2  NKC: mzk2003214535  NTA: 098193201  SUDOC: 157336336  VIAF: 37234235   WorldCat (עם VIAF): 37234235
אורביטר 4

אורביטר 4 הוא כלי טיס בלתי מאויש טקטי ממשפחת אורביטר של חברת אירונאוטיקס, בעל יכולת נשיאת שני מטע"דים בו זמנית. האורביטר 4 נועד לפעול כ"להקה" של מספר כלי טיס אשר משמשים כרשת מתואמת אשר אוספת מידע יחד.
היסטוריה > פיתוח

האורביטר 4 פותח כהמשך להתפתחות קו האורביטר והארוסטאר אשר חולקים יחד את אותה פלטפורמה עם יכולות מוביל, משימה ורב-תכליתיות.
היסטוריה > שירות בצה"ל

בדצמבר 2019 זכתה רפאל יחד עם אירונאוטיקס במכרז לפרויקט "ענני סערה" מול חברת אלביט לאחר שהתעשייה האווירית ויתרה על ההתמודדות.
הכטב"ם הוא חלק ממערך "ענני סערה" אשר עתיד לקום בצה"ל ומשותף לזרוע האוויר ולזרוע היבשה. בצה"ל מכונה הכטב"ם בשם "ניצוץ".
באוגוסט 2022 נפתחה מחדש טייסת 144 כטייסת כטב"ם בבסיס חצור, והיא הטייסת הראשונה המפעילה את "ניצוץ". בנובמבר 2023, במלחמת חרבות ברזל נכנסו כלי הטיס לפעילות מבצעית ברצועת עזה במטרה לחשוף מחבלים ולאסוף מודיעין.
מאפיינים

אורביטר 4 הוא כטב"ם טקטי ייחודי, פועל בצורה שקטה ובעל יכולת לשהות באוויר כ-25 שעות ברציפות – שהות ארוכה במיוחד, שאפשר היה להשיג עד לאחרונה (נכון ל-2022) רק בכלים יקרים וגדולים יותר. ממדיו הקטנים יחסית (מוטת כנף של 5.4 מטרים) מקשים על האיתור והיירוט שלו מעל שטח עוין, לעומת כלים מסורתיים שמסוגלים לשהות יותר מיממה רצופה באוויר.
הכטב"ם יכול לשאת בו זמנית שילוב של מטע"ד אלקטרו-אופטי עם מכ"ם SAR, מכ"ם סיור ימי MPR או סנסורים נוספים, מה שמרחיב את יכולות ה-ISTAR שלו. המערכות מאפשרות אחיזת שטח על אזורים רחבים תוך התמקדות בתאי שטח נבחרים. קל ומהיר להשתמש בו והוא מופעל על ידי צוות קטן של 3 אנשים. את האורביטר ניתן לשגר במספר דרכים אשר כולן אינן מצריכות מסלול:
שיגור ממסילה בשטח, ונחיתה בעזרת מצנח.
שיגור ממסילה בשטח, ונחיתה לתוך רשת איסוף.
המראה ונחיתה אנכית באמצעות סט שמותקן על האורביטר והמכיל רוטורים אנכים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  Orbiter 4,‏ באתר היצרן אירונאוטיקס (באנגלית)
↑  Orbiter 4 brochure, עלון המוצר באתר היצרן "אירונאוטיקס" (באנגלית)
1 2  אמיר בוחבוט‏, חושפים מחבלים ואוספים מודיעין: הכטמ"מים החדשים החלו לפעול בעזה, באתר וואלה, 9 בנובמבר 2023
↑  יובל אזולאי, ‏רפאל מערכות זכתה במכרז מסווג בהיקף של מיליארדי שקלים, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2019
↑  עמי רוחקס דומבה, ‏צה״ל פותח טייסת מל״טים חדשה לתמיכה בזרוע היבשה, באתר "IsraelDefense‏", 4 באוגוסט 2022
↑   מסדר הקמת טייסת "עוף החול", באתר צה"ל, 1 באוגוסט 2022
↑  אודי עציון, לא דרושים טייסים: חיל האוויר חנך את טייסת המל"טים החמישית שלו, באתר כלכליסט, 4 באוגוסט 2022
↑  אודי עציון, המל"ט הטקטי החדש של אירונאוטיקס טס 25 שעות ברציפות, באתר כלכליסט, 15 בדצמבר 2019
↑  Orbiter 4, Aeronautics (באנגלית אמריקאית)
פסק דין בוסטוק נגד מחוז קלייטון

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון של ארצות הברית
 תאריך טענות:  8 באוקטובר 2019
 תאריך החלטה:  15 ביוני 2020
 מראה מקום:  590 U.S. 2020 WL 3146686
 החלטה
 מעסיק שמפטר אדם רק בגלל זהותו המינית או המגדרית, מפר את חוק זכויות האזרח משנת 1964.
 חברי המותב
 נשיא בית המשפט:  ג'ון רוברטס
 חברי המותב:  קלרנס תומאס, רות ביידר גינסבורג, סטיבן ברייר, סמואל אליטו, סוניה סוטומיור, אלנה קגן, ניל גורסץ', ברט קוואנו
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  גורסץ' מצטרפים לדעת הרוב: רוברטס, גינסבורג, ברייר, סוטומיור, קגן
 דעות נוספות:  דעת מיעוט: אליטו מצטרף לדעת המיעוט: תומאס דעת מיעוט (נפרדת): קוואנו
 חוקים אליהם התייחס בית המשפט
 חוק זכויות האזרח (1964)
 
פסק דין בוסטוק נגד מחוז קלייטון (באנגלית: Bostock v. Clayton County, מראה מקום 590 U.S. ____ (2020)) [דרושה הבהרה] הוא פסק דין תקדימי של בית המשפט העליון של ארצות הברית, הקובע כי חוק זכויות האזרח (1964) מגן על עובדים מפני אפליה בגלל זהותם המינית או המגדרית.
התובע, ג'רלד בוסטוק, פוטר לאחר שהביע עניין בליגת סופטבול גאה בעבודה. הערכאות התחתונות עקבו אחר התקדים של בית המשפט לערעורים ה-11 לפיו חוק זכויות האזרח לא מגן מפני אפליה בעבודה על רקע נטייה מינית. התיק אוחד עם אלטיטוד אקספרס נגד זארדה, מקרה דומה של אפליה בגלל נטייה מינית שבו בית המשפט לערעורים ה-2 קבע שחוק זכויות האזרח כן מגן מפני אפליה כזו, דבר שהוביל לפיצול בין בתי המשפט לערעורים, סיבה נפוצה לדיון בבית המשפט העליון. טענות בעל-פה נשמעו ב-8 באוקטובר 2019, לצד אר. ג'י. את ג'י. אר. האריס בתי לוויות נגד נציבות שוויון ההזדמנויות בתעסוקה, תיק דומה שעסק באפליה על בסיס זהות מגדרית.
ב-15 ביוני 2020, קבע בית המשפט ברוב של שישה כנגד שלושה המכסה את שלושת המקרים כי אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית נופלת תחת אפליה "בגלל מין", ולכן אסורה לפי חוק זכויות האזרח.
פסק הדין נחגג כאחת ההחלטות המשפטיות החשובות ביותר עבור זכויות להט"ב בארצות הברית, יחד עם פסק דין לורנס נגד טקסס (2003) ופסק דין אוברגפל נגד הודג'ס (2015).