stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איתן גור
ביוגרפיה

גור נולד בישראל בשנת 1958, בוגר תלמה ילין במגמת תיאטרון.
בפסטיבל שירי הילדים של 1972, בגיל 14, הופיע איתן גור בשיר "בואו נשיר", לצידה של עדנה לב, שזכה במקום הראשון.
לאחר שירותו הצבאי שיחק בתיאטרון לילדים ונוער של אורנה פורת ובמקביל הופיע כתקליטן במועדונים בתל אביב (רפי'ס, סטודיו 73, וה-New Wave) עד סוף שנות ה-80. איתן היה מראשוני התקליטנים העצמאיים בישראל וממייסדי חברת “תטה עושים מוזיקה” ביחד עם רון בן יוסף וניר ברזילי.
בתחילת שנות ה-90 התקבל לקורס קריינים ומגישי רדיו במחלקת ההדרכה של רשות השידור ולאחריה החל לעבוד במחלקת הקריינים.
גור נפטר מדום לב ב-2019 בגיל 61.
תוכניות רדיו כמפיק ומגיש

תוכנית בוקר ב-88FM
"איזה לילה", רשת גימל - תוכנית מוזיקת ריקודים עדכנית כולל ביצועים מיוחדים, שודרה בין השנים 1990–1992 בימי שיישי בין השעות 22:00-1:00.
מועדון גימל, רשת גימל - שודרה בין השנים 2012–2017 בימי שישי בין השעות 22:00-1:00.
לאחר סגירת רשות השידור עלתה התוכנית לאוויר שוב ב"רדיו פלוס" בימי חמישי בין השעות 20:00-22:00.
ישיבה מזרחית, רדיו דרום - תוכנית יומית ששודרה בין השעות 16:00-18:00.
חיה של תוכנית, רדיו פלוס - שודרה בימי רביעי בין השעות 20:00 ל-22:00.
חפש אותי – המיטב השבועי, רדיו פלוס - שודרה בימי חמישי בין השעות 23:00-22:00.
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏הסיפורים שמאחורי השירים: כוכבי פסטיבל שירי הילדים חוזרים אחורה בזמן, באתר מעריב אונליין, 9 בינואר 2021
↑   בוא נשיר, בביצוע איתן גור, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
↑  "תטה עושים מוזיקה". facebook. נבדק ב-26 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ידיעה על פטירתו של איתן גור". ערוץ 20. נבדק ב-26 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "משדר מיוחד לזכר איתן גור". רדיו פלוס. נבדק ב-26 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "מועדון גימל עם איתן גור". רדיו פלוס. נבדק ב-27 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שדרן רשת ג' לשעבר איתן גור עובר לרדיו דרום 101.5FM, באתר אייס, 28 ביוני 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007368474705171  VIAF: 35151431536956300930   WorldCat (עם VIAF): 35151431536956300930 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איבון קוזלובסקי גולן

| --- | --- |
 לידה:  ירושלים
 ענף מדעי:  היסטוריה משפטית של עונש המוות בארצות הברית, היסטוריה כללית, היסטוריה של עם ישראל (שואה), חינוך טכנולוגי https://cris.haifa.ac.il/en/persons/yvonne-kozlovsky-golan
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת חיפה 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה  אוניברסיטת תל אביב  מכללת ספיר
 תרומות עיקריות
 מ 2011 הקימה וייסדה תוכנית לימודים ייחודית בינתחומית לתואר שני בתרבות וקולנוע.
 
איבון קוזלובסקי גולן (סוחייק) היא פרופסור חבר בתוכנית הבינתחומית לתואר שני בתרבות וקולנוע, הפקולטה למדעי הרוח, באוניברסיטת חיפה.
תחומי המחקר שלה הם: היסטוריה משפטית של ארצות הברית וקולנוע, מלחמת העולם השנייה, משפטי צבא, ופרשנות נרטיבית והיסטורית לשואה.
פרסמה שלושה ספרי שירה וחמישה ספרי עיון בהוצאות בינלאומיות, ומאמרים רבים על ההיסטוריה של המשפט, השואה, והמלחמה בקולנוע.
ביוגרפיה

קוזלובסקי גולן נולדה בירושלים. למדה במכללה ע"ש דוד ילין בירושלים לתעודת הוראה בהיסטוריה של עם ישראל. עם סיום לימודיה במכללת דוד ילין עברה עם משפחתה לתל אביב. בשנת 1995, נרשמה ללימודי תואר שני באוניברסיטת תל אביב בחוג להיסטוריה כללית, לימודי אמריקות. סיימה תואר שני עם תזה בנושא משפט הקופים וזכתה בפרס שזר לחקר תולדות ישראל על הצטיינות בלימודים. בשנת 2000, נרשמה ללימודים לתואר דוקטור באוניברסיטת חיפה וזכתה במלגה תלת שנתית. בשנים 2002–2010 לימדה היסטוריה וקולנוע, משפט וקולנוע, שואה, ג'נוסייד ושואות אחרות בחוגים לתקשורת וקולנוע במכללת ספיר בנגב.
בשנת 2011, פתחה בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת חיפה תוכנית מחקרית בינתחומית לתארים מתקדמים, היחידה מסוגה המשלבת בין חברה תרבות וקולנוע, הקיימת עד היום בהנהגתה. בשנת 2015, קבלה מעמד מרצה בכיר עם קביעות. בשנת 2021 קבלה את התואר פרופסור חבר מאוניברסיטת חיפה.
במהלך השנים, כתבה ופרסמה מאמרים רבים העוסקים בעיקר במלחמת העולם השנייה, בילדים ונשים בשואה וייצוגם בקולנוע, בדמות הקאפו, בסרטיו של קלוד לנצמן, בקולנוע ישראלי, במזרחים ומסורתיות ועוד.
פעילות ספרותית שירה ופואטיקה

בשנים 2007–2012 הייתה חברת מערכת כתב העת הספרותי "גג" של איגוד הסופרים הכללי בישראל ביחד עם פרופ' זיוה שמיר, דר' חיים נגיד ופרופ' גד קינר. ערכה, כתבה ופרסמה שירה עברית לסירוגין, והיא מרבה להופיע ולהקריא שירה באירועי תרבות.
קוזלובסקי גולן פרסמה שלושה ספרי שירה:
"שייט על גדות השפה", קובץ, הוצאת נירים, ירושלים, תשמ"א.
"כאב העונג", הוצאת רשפים, תל אביב 1994.
"דגל לבן", ספרי עיתון 77, תל אביב, 2023.
פעילות ציבורית

חברת האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
חברת אגודת הסופרות והסופרים העברים בישראל
חברת הנהלת קרן "מכבים", מייסודה של יהדות איראן בניו יורק
ספרים בעברית

"מסך של שכחה: על היעדר חוויית השואה של יהודי המזרח במדיה ובאומנות בישראל", 2017, רסלינג
"עד שתצא נשמתך: עונש המוות בארצות הברית, היסטוריה משפט וקולנוע", 2010, רסלינג
ספרים באנגלית

Search & Research, Lectures and Papers 9: The Shaping of the Holocaust Visual Image by the Nuremberg Trials – The Impact of the Movie “Nazi Concentration Camps”, Yad Vashem Online Store, 2006
The Death Penalty in American Cinema: Criminality and Retribution in Hollywood Film, Bloomsbury, (2014)
Site of Amnesia: The Lost Historical Consciousness of Mizrahi Jewry, Brill, (2019)
מאמרים נבחרים

מתוכנו באו, דיון בתפקיד הקאפו במחנות דרך עיני החברה הישראלית המדיה והקולנוע שלה. דפים לחקר השואה, גיליון 34/1
Interconnecting Narratives, The Biography of a Mizrahi Researcher of the European Jewish tragedy, the Holocaust. In Holocaust Literature and Representation Their Lives, Our Words, Eds. Phyllis Lassner and Judy Tydor Baumel-Schwartz, Bloomsbury Press, pp. 199-211
How Holocaust Documentaries Defined Documentary Cinema. In: Sources for Studying the Holocaust: A Guide for Students, Edited by Paul R. Bartrop, Routledge 194-208
Social and Cultural Changes in the Traditional Mizrahi Public as Reflected in Israeli Cinema at the Beginning of the 21st Century. Kesher Vol. 59 pp. 188-211 (Heb.).
Yvonne Kozlovsky Golan (2020) The gray zone: A discussion of the kapo’s role in the camps through Israeli society and cinema. (Heb.) The Journal of Holocaust Research (Formerly Known as Dapim: Studies on the Holocaust), Volume 34 Number 1 January 2020
"The “Gray Zone” in Cinema: Representations of the Kapo in Israeli Cinema", The Journal of Holocaust Research (formerly Dapim: Studies on the Holocaust). pp. 49-68 V.
"Childhood Memories from the Giado Detention and Forced Labor Camp in Libya: Fragments from the Oeuvre of Artist Nava T. Barazani", Shofar, an Interdisciplinary Journal of Jewish Studies, issue 38.1, pp. 1-37.
Through the Director’s Lens: Claude Lanzmann’s Oeuvre: Commemorating the First Anniversary of his Passing", Canadian Institute for the Study of Antisemitism (CISA), Antisemitism Studies, Vol. 4, No. 1 (Spring 2020), pp. 143-168.
“Lights! Camera! Fire! Australia’s Cinematic Representations of World War One in the Middle East Front, and its Palestine Campaign.” The Journal of the Royal Australian Historical Society 99/2, pp. 170-189.
"'Au revoir, les enfants': The Jewish Child as a Microcosm of the Holocaust as Seen in World Cinema," Shofar, an Interdisciplinary Journal of Jewish Studies, 30/1, pp. 53-75.
"Cinematic Love and the Shoah: Abnormal Love During Abnormal Times", Post Script: Essays in Film and the Humanities, 31/ 1, pp. 40-57.
"L'image visuelle de la Shoah et les procès de Nuremberg. Le Film Les camps de concentration Nazis et son impact." Revue d'histoire de la Shoah. Les écrans de la Shoah: La Shoah au regard de cinema, Memorial de la Shoah Musée, La revue Du centre de documentation juive contemporaine 195, pp. 61-103.
הערות שוליים

↑  המכללה האקדמית ספיר - מצויינות אקדמית בדגש על חדשנות ויזמות, באתר facebook-domain-verification, ‏2024-05-20
↑  "שייט על גדות השפה". הספרייה הלאומית. נבדק ב-2 אוקטובר 2024.
↑  "כאב העונג". הספרייה הלאומית. נבדק ב-2 אוקטובר 2024.
↑  "דגל לבן - איבון קוזלובסקי גולן". עיתון 77. נבדק ב-2 אוקטובר 2024.
↑  "דגל לבן, איבון קוזלובסקי גולן". הספרייה הלאומית. נבדק ב-2 אוקטובר 2024.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311432805171  BnF: cb16929495r (data)  GND: 136454151  ISNI: 0000 0000 6694 200X  LCCN: no95016724  NTA: 422506567  SUDOC: 195612108  VIAF: 26646440   WorldCat (עם VIAF): 26646440 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איבון קוזלובסקי גולן".
איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי

| --- | --- |

 שפה רשמית:  פורטוגזית
 מדינה:  ברזיל ברזיל
 מטה הארגון:  ברזיל
 תקופת הפעילות:  1958–הווה (כ־66 שנים)
 pro-musicabr.org.br
 
איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי (בפורטוגזית: Associação Brasileira dos Produtores de Discos) ידוע גם כ-Pro-Música Brasil, הוא ארגון סחר שמייצג את תעשיית ההקלטות בברזיל. באיגוד ישנן חברות תקליטים שונות אשר נכללות בו.
איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי הוקם באפריל 1958. איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי אחראי להכתרת אלבומי/סינגלים זהב, פלטינה או יהלום בברזיל.
רקע

איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי הוקם בשנת 1958. בשנת 2016, שונה השם Associação Brasileira dos Produtores de Discos לשם Pro-Música Brasil. בנוסף לכך, ישנם מצעדי "Brasil Hot 100 Airplay" אשר בהם מדורגים שירים ואלבומים שונים.
חלק משותפי האיגוד הם סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, יוניברסל מיוזיק גרופ, וורנר מיוזיק גרופ וכולי.
תעודה על מכירות

איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי מפעיל מערכת של הענקת פרסים לאלבומים שמכרו מספר רב של עותקים. המערכת החלה ב-1958, כאשר סינגלים ואלבומים שנמכרו בסכום מסוים זכו לתואר של זהב, פלטינה ויהלום. בשונה מאיגודי תעשיות נוספים כדוגמת איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי, איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי וכולי, איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי מעניק את תוארי הזהב, פלטינה ויהלום באופן שונה לאמנים בינלאומיים ולאמנים מברזיל.
תעודה על מכירות > מכירות

להלן התארים והמכירות אשר איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי מעניק לפני שנת 2000 ועד היום:
תעודה על מכירות > תארים דיגיטליים

מאז נובמבר 2008, הוסיף איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי תארים שניתנים על מכירות דיגיטליות:
זהב: 50,000
פלטינה: 100,000
יהלום: 500,000
הערות שוליים

1 2  ABPD | Associação Brasileira de Produtores de Disco, web.archive.org, ‏2009-03-31
↑  SOBRE NÓS – Pro-Música Brasil, pro-musicabr.org.br
↑  Top 100 |, web.archive.org, ‏2015-01-06
↑  ABPD | Associação Brasileira de Produtores de Disco, web.archive.org, ‏2009-04-04
1 2  ABPD | Associação Brasileira de Produtores de Disco, web.archive.org, ‏2010-12-23
1 2  "Níveis de Certificação". abpd.org.br. Associação Brasileira dos Produtores de Discos. אורכב מ-המקור ב-23 בדצמבר 2010. נבדק ב-1 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2006115815  VIAF: 128213956   WorldCat (עם VIAF): 128213956
איליה קובאלצ'וק

| --- | --- |

קובאלצ'וק, 2017
 לידה:  17 בספטמבר 1985  (בן 39) קלינין, ברית המועצות (כיום ברוסיה)
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 השכלה:  האוניברסיטה הממלכתית הרוסית לתיירות, נוער ספורט וחינוך גופני 
 משקל:  103 ק"ג 
 גובה:  1.89 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  הוקי קרח
 עמדה:  חלוץ אגף שמאלי
 נבחר בדראפט:  2001, מקום 1 כללי אטלנטה ת'ראשרס
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 מועדון:  ספרטק מוסקבה (1999—2001) אק בארס קאזאן (2005) חימיק מיטישצ'י (2005) אטלנטה ת'ראשרס (2005—2010) ניו ג'רזי דווילס (2010—2013) סק"א סנקט פטרבורג (2013—2018) לוס אנג'לס קינגס (2018—2019) מונטריאול קנדיאנס (2020) וושינגטון קפיטלס (2020) אוונגרד אומסק (2020—2021)
 הישגים
 פרסים והוקרה:  מדליה על הישגים למען המולדת דרגה שנייה (2009)  מדליית ארד (2005, 2007)  עיטור הידידות (רוסיה) (2018)  תואר של כבוד בספורט של רוסיה (2002)  מדלית כסף (2010, 2015)  מדליית ארד אולימפית (2002)  מדליית זהב (2008, 2009)  מדליית זהב אולימפית (2018)  גביע מוריס "רוקט" רישאר (2004) 
 
איליה ואלרייביץ' קובאלצ'וק (ברוסית: Илья́ Вале́рьевич Ковальчу́к; נולד ב-15 באפריל 1983) הוא שחקן הוקי קרח רוסי בעמדת חלוץ אגף שמאלי.
ביוגרפיה

קובאלצ'וק בוגר בית הספר להוקי קרח של ספרטק מוסקבה ובמשך 2 עונות שיחק בשורות הקבוצה הבוגרת בליגת העל הרוסית בהוקי קרח.
בשנת 2001 נבחר בדראפט ה-NHL בקבוצת אטלנטה ת'ראשרס ושיחק בשורותיה במשך 9 שנים. בפברואר 2010 עבר לניו ג'רזי דווילס
 בה שיחק במשך 4 עונות שבסיומן הודיע על עזיבתו את הליגה האמריקאית וחזרה למולדתו.
בקיץ 2013 עבר לקבוצת סק"א סנקט פטרבורג מליגת ההוקי הקונטיננטלית. בעבר שיחק ברוסיה במהלך השבתת ליגת ה-NHL כששיחק במשך עונה אחת בשורות אק בארס קאזאן הטטארית ובחימיק מיטישצ'י מה-KHL.
קובאלצ'וק הוא השחקן הראשון בתולדות ההוקי קרח הרוסי שנבחר ראשון בדראפט ה-NHL. חלק גדול מהקריירה שלו שיחק באטלנטה וזכה בפרס מוריס רישר ושלוש פעמים נטל חלק במשחק הכוכבים של ה-NHL והיה לחלוץ מרכזי בקבוצתו ועודנו נחשב למלך השערים ומלך ההופעות של הקבוצה.
בעונת 2011/2012 שיחק עם הניו ג'רזי דווילס בגמר גביע סטנלי, בסיום אותה עונה עבר לסק"א סנקט פטרבורג. בשורות סק"א זכה בעונת 2015 בגביע גגארין והיה למצטיין הפלייאוף. שנתיים לאחר מכן בעונת 2017, זכה שוב בגביע גגארין והשתתף ארבע פעמים במשחק הכוכבים של KHL. בדצמבר 2017 הפך למלך השערים הגדול ביותר בתולדות סק"א עם 150 שערים ו-192 מסירות, כשהוא חולף על פני מחזיק השיא הקודם מקסים סושינסקי.
בשורות נבחרת רוסיה בהוקי קרח לנוער זכה במדליות באליפות העולם בשנים 2000-2001. בשורות נבחרת רוסיה בהוקי קרח זכה באליפות העולם בהוקי קרח בשנים 2008, 2009, 2012, 2014 והוא משחק בשורותיה גם בטורנירי ההוקי קרח במסגרת משחקי החורף האולימפיים משנת 2002 וזכה עמה במדליית ארד באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) ובמדליית זהב באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) ואף הוכתר ל-MVP של הטורניר האולימפי.
לאחר שקבוצתו נכשלה להעפיל לגמר גביע גגארין בעונת 2018 הודיע על כוונתו לחזור לליגת ה-NHL וחתם בלוס אנג'לס קינגס ל-3 שנים תמורת 18 מיליון דולר. תקופתו בקינגס הסתיימה בכישלון - הקינגס שהו דרך קבע במקום האחרון בליגה ותרומתו של קובאלצ'וק הייתה מועטה. הוא נגרע סופית מסגל הקבוצה בנובמבר 2019, שוחרר ממנה כחודש לאחר מכן, והפך לשחקן חופשי.
בינואר 2020 חתם קובאלצ'וק לשנה אחת במונטריאול קנדיאנס, אך כעבור חודש מונטריאול ויתרה עליו והוא עבר לוושינגטון קפיטלס. בדצמבר 2020 חזר לרוסיה וחתם באוונגרד אומסק מליגת KHL, במדיה זכה בגביע גגארין בעונת 2020/2021. בתום העונה עזב.
הערות שוליים

↑  דוד רוזנטל‏, הוקי קרח: איליה קובלצ'וק עובר לניו ג'רזי, באתר וואלה, 5 בפברואר 2010
↑  דוד רוזנטל‏, ה-NHL דחתה את החוזה של קובלצ'וק, באתר וואלה, 21 ביולי 2010
↑  איזי עין דור, טורונטו, ‏מה עושים כשאין NHL? מחפשים אלטרנטיבות, באתר ONE‏, 5 באוקטובר 2012
↑  "Ковальчук стал лучшим бомбардиром в истории СКА". Спорт Экспресс.
↑  Ilya Kovalchuk traded to Washington, NHL.com
אייכמן (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  רוברט יאנג
 תסריט:  סנו וילסון
 עריכה:  ססקה סימפסון
 שחקנים ראשיים:  תומאס קרצ'מן   טרוי גאריטי   סטיבן פריי
 מוזיקה:  ריצ'רד הארווי
 צילום:  מייקל קונור
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברת הפקה:  ריג'נט רליסינג   היר! פילמס
 חברה מפיצה:  ריג'נט רליסינג
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ברזיל ספטמבר 2007   ארצות הברית אוקטובר 2010
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, עברית, גרמנית
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 הכנסות:  $2,706
 הכנסות באתר מוג'ו:   eichmann
 דף הסרט ב־IMDb
 
אייכמן הוא סרט קולנוע ביוגרפי המתאר את חקירתו של אדולף אייכמן ומבוסס עליה. הסרט בוים על ידי רוברט יאנג ומככבים בו תומאס קרצ'מן בתפקיד אייכמן וטרוי גאריטי בתפקיד פקד אבנר לס, חוקרו הישראלי של אייכמן. הסרט הוקרן לראשונה בברזיל בחודש ספטמבר 2007, ולאחר מכן בארצות הברית באוקטובר 2010.
עלילה

הסרט מבוסס על תמלילי החקירה של אדולף אייכמן לפני שהועמד למשפט והוצא להורג בישראל. אייכמן מספר על עברו כנאצי לחוקר ישראלי, פקד אבנר לס, שמתמודד עם משימתו לגרום לפושע להודות בפשע, בעוד מחוץ לכותלי הכלא דורש העם להוציא את אייכמן להורג.
שחקנים

תומאס קרצ'מן בתפקיד אדולף אייכמן
טרוי גאריטי בתפקיד אבנר לס
פרנקה פוטנטה בתפקיד ורה לס
סטיבן פריי בתפקיד השר תורמר
דלני ייטס בתפקיד מרים פרוכליך
תרזה סרבובה (Tereza Srbova) בתפקיד הברונית אינגריד פון איהמה
ג'ודית ויקטור בתפקיד אן מארי
סטפן גריף בתפקיד הנס ליפמן
לקריאה נוספת

משפט אייכמן
איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני

| --- | --- |

 תחום:  business and professional associations, unions 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 משרד ראשי:  ברלין
 מטה הארגון:  גרמניה
 חברים:  193 (נכון ל־1 בינואר 2022) 
 יושב ראש:  דיטר גורני
 מנכ"ל:  דיטר גורני
 תקופת הפעילות:  1975–הווה (כ־49 שנים)
 www.musikindustrie.de
 
איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני (בגרמנית: Bundesverband Musikindustrie; באנגלית: Federal Music Industry Association ובקיצור: BVMI) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בגרמניה. האיגוד הוקם בשנת 1975.
דיטר גורני הוא המנכ"ל והיו"ר של איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני מאז שנת 2009.
תעודות על מכירות

איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
תעודות על מכירות > (ציר זמן) > אלבומים

| תואר | לפני 24 בספטמבר 1999 | אחרי 24 בספטמבר 1999 | אחרי 1 בינואר 2003 | אחרי 1 ביוני 2014 | אחרי 29 ביוני 2023 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| זהב | 250,000 | 150,000 | 100,000 | 100,000 (ללא שינוי) | 75,000 |

| פלטינה | 500,000 | 300,000 | 200,000 | 200,000 (ללא שינוי) | 150,000 |

| זהב 3× | 750,000 | 450,000 | 300,000 | 300,000 (ללא שינוי) | 225,000 |

| פלטינה 2× | 1,000,000 | 600,000 | 400,000 | 400,000 (ללא שינוי) | 300,000 |

| זהב 5× | 1,250,000 | 750,000 | 500,000 | 500,000 (ללא שינוי) | 375,000 |

| פלטינה 3× | 1,500,000 | 900,000 | 600,000 | 600,000 (ללא שינוי) | 450,000 |

| יהלום | לא הוענק | לא הוענק | לא הוענק | 750,000 | 750,000(ללא שינוי) |
תעודות על מכירות > (ציר זמן) > סינגלים

| תואר | לפני 1 בינואר 2003 | מ-1 בינואר 2003 עד 1 ביוני 2014 | מ-1 ביוני 2014 | מ-29 ביוני 2023 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| זהב | 250,000 | 150,000 | 200,000 | 300,000 |

| פלטינה | 500,000 | 300,000 | 400,000 | 600,000 |

| זהב 3× | 750,000 | 450,000 | 600,000 | 900,000 |

| פלטינה 2× | 1,000,000 | 600,000 | 800,000 | 1,200,000 |

| זהב 5× | 1,250,000 | 750,000 | — | 1,500,000 |

| פלטינה 3× | 1,500,000 | 900,000 | 1,200,000 | 1,800,000 |

| יהלום | לא הוענק | לא הוענק | 1,000,000 | 1,500,000 |
תעודות על מכירות > (ציר זמן) > אלבומי וידאו

| תואר | מאז ינואר 2003 |
| --- | --- |

זהב: 25,000

פלטינה: 50,000
ראו גם

איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי
הערות שוליים

↑  Bundesverband Musikindustrie: Aufgaben + Ziele, web.archive.org, ‏4 באפריל 2010
↑  Bundesverband Musikindustrie: Aufgaben + Ziele, web.archive.org, ‏4 באפריל 2010
↑  Bundesverband Musikindustrie: Dieter Gorny als Vorstandsvorsitzender des BVMI bestätigt, web.archive.org, ‏16 באוגוסט 2010
1 2 3 4 5  "Neuer DIAMOND AWARD für die erfolgreichsten Singles und Alben in Deutschland" (בגרמנית). Bundesverband Musikindstie. אורכב מ-המקור ב-2014-06-26. נבדק ב-2014-05-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10345937-6  LCCN: no2010151082  VIAF: 138803952   WorldCat (עם VIAF): 138803952
אלכסנדר מסקוטלנד

| --- | --- |
 לידה:  21 בינואר 1264 ג'דבורג, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 בינואר 1284 (בגיל 20) 
 מקום קבורה:  מנזר דנפרמליין 
 בן או בת זוג:  Margaret of Dampierre (15 בנובמבר 1282–?) 
 
אלכסנדר מסקוטלנד (באנגלית: Alexander of Scotland;‏ 21 בינואר 1264 – 17 בינואר 1284) היה יורש העצר של סקוטלנד ובנם של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד ורעייתו מרגרט מאנגליה בתו של הנרי השלישי, מלך אנגליה.
ביוגרפיה

אלכסנדר נולד בג'דבורג ונשא לאישה את מרגרט מפלנדרס, בתם של גי מדמפייר, רוזן פלנדרס. הנישואים נערכו ב-14 בנובמבר 1282 ברוקסבורג. לבני הזוג לא נולדו ילדים, בשל מותו של אלכסנדר בשנת 1284 בעת היותו במנזר לינדורס. אלכסנדר נקבר במנזר דנפרמליין - מקום הקבורה המסורתי של בית המלוכה הסקוטי. מרגרט מפלנדרס נפטרה בשנת 1331.
מותו של אלכסנדר החל משבר ירושה בסקוטלנד. אחיו הצעיר, דייוויד מסקוטלנד נפטר בשנת 1281, ולמלך אלכסנדר השלישי לא היו בנים נוספים. בעקבות מותו, כינס המלך את הפרלמנט הסקוטי על מנת שיכריזו כי מרגרט, העלמה מסקוטלנד, נכדתו של המלך, ובתה של מרגרט מסקוטלנד, שהייתה נשואה למלך נורווגיה, תהיה יורשת העצר. המלך נשא לאישה את יולנד דה דרה ב-1 בנובמבר 1285 בתקווה שיוולדו לו בנים בכורים, אולם לאחר מותו הפתאומי של המלך הפילה יולנד את תינוקה. מותו של אלכסנדר, והעדר יורש עצר הביא לכך שאדוארד הראשון, מלך אנגליה המליך את ג'ון דה באליול כמלך סקוטלנד וכך החלו מלחמות העצמאות של סקוטלנד בניסיון הסקוטים להשתחרר משלטון אנגליה.
אוסאמה מלולי

אוסאמה מלולי (בערבית: أسامة الملولي; נולד ב-16 בפברואר 1984) הוא שחיין תוניסאי, הוא אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) ואלוף העולם (רומא 2009) במשחה ל-1500 מטר בסגנון חופשי והאלוף האולימפי (לונדון 2012) בשחייה במים פתוחים ל-10 ק"מ ואלוף העולם (ברצלונה 2013) בשחייה במים פתוחים ל-5 ק"מ.
ביוגרפיה

מלולי נולד בתוניס, אך את לימודיו התיכוניים השלים במרסיי. בשל הצטיינותו בשחייה קיבל מלגת לימודים באוניברסיטת דרום קליפורניה.
ביוגרפיה > 2003

ב-2003 הגיע להישג ראשון בזירה הבינלאומית, כשזכה במדליית הארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי באליפות העולם שנערכה בברצלונה בתוצאה של 4:15.36 דקות.
ביוגרפיה > 2004

ב-2004 זכה במדליית הזהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי באליפות העולם בבריכות קצרות שנערכה באינדיאנפוליס. בכך היה לשחיין התוניסאי הראשון שזוכה במדליית זהב בתחרות בינלאומית. כן זכה במדליית ארד במשחה לחצי המרחק. בהמשך אותה שנה, סיים במקום החמישי באולימפיאדת אתונה, תוך שהוא קובע שיא אפריקאי חדש - 4:14.49 דקות.
ביוגרפיה > 2005

ב-2005 זכה בשתי מדליות ארד באליפות העולם שנערכה במונטריאול, במשחים ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:13.47 דקות וב-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.08 דקות. כן זכה ב-3 מדליות זהב במשחקי הים התיכון שנערכו באלמריה: במשחים ל-200 מטר ול-400 מטר מעורב אישי, ובמשחה ל-800 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה במלבורן ב-2007 זכה מלולי במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:46.95 דקות, ובמדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה 3:45.12 דקות. בנוסף, סיים במקום הרביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:11.68 דקות. עם זאת, בבדיקות לגילוי סמים, התברר כי נטל אמפטמין. בעקבות זאת נלקחו ממנו המדליות, והוא הושעה מפעילות ספורטיבית לתקופה של 18 חודשים שתחילתה ב-30 בנובמבר 2006, וכל הישגיו מאז נשללו ממנו.
ביוגרפיה > 2008 > אלוף אולימפי

תקופת ההשעיה הסתיימה ב-2008, ומלולי יכול היה להשתתף באולימפיאדת בייג'ינג. במשחה ל-1500 מטר חופשי הפתיע מלולי וזכה במדליית הזהב תוך שהוא קובע שיא אפריקאי חדש בתוצאה של 14:40.84 דקות. מלולי גבר על שיאן העולם והאלוף האולימפי גרנט האקט מאוסטרליה ועל ראיין קוקריין מקנדה, ששברו כבר בשלב המוקדמות את השיא האולימפי. בכך מנע מהאקט לעשות היסטוריה ולזכות שלוש פעמים ברציפות במשחה זה. בנוסף, הוא סיים במקום החמישי במשחה ל-400 מטר חופשי, וגם בו קבע שיא אפריקאי חדש (3:43.45 דקות).
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה ברומא ב-2009 זכה במדליית זהב במשחה 1500 מטר חופשי בתוצאה 14:37.28 דקות, התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה דאז לאחר שיאו של האקט. בנוסף קבע תוצאה טובה משיא העולם ב-800 מטר חופשי כשסיים את המשחה בזמן של 7:35.27 דקות, אך הגיע רק שני לאחר הסיני ז'אנג לין. במשחה ל-400 מטר חופשי זכה במדליית כסף בזמן של 3:41.11 דקות.
ביוגרפיה > 2010

באליפות העולם בשחייה בבריכת 25 מטר שנערכה בדובאי ב-2010 זכה מלולי במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי (14:24.16 דקות), במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (3:57.40 דקות) ובמדליות ארד במשחים ל-200 מטר חופשי (1:42.02 דקות) ול-400 מטר חופשי (3:38.17 דקות).
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 סיים מלולי במקום הרביעי במשחה ל-800 מטר חופשי, במקום השביעי במשחה ל-400 מטר חופשי, ובמקום ה-15 במשחה ל-1500 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה מלולי במדליית זהב בשחייה במים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:49:55.1 שעות, לפני תומאס לורץ מגרמניה (1:49:58.5 שעות) וריצ'רד ויינברגר מקנדה (1:50:00.3 שעות). שבוע לפני כן, הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה 14:40.31 דקות, אחרי סון יאנג מסין שקבע שיא עולם חדש של 14:31.02 דקות וראיין קוקריין מקנדה שקבע שיא אמריקה חדש של 14:39.63 דקות, ולא הצליח להגן על תוארו האולימפי. מלולי הוא השחיין הראשון בהיסטוריה שהצליח לזכות במדליה אולימפית הן בבריכה והן במים פתוחים.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה בשנת 2013 זכה מלולי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 53:30.4 דקות, לפני אריק הדלין מקנדה (53:31.6 דקות) ותומאס לורץ (53:32.2 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:49:19.2 שעות, אחרי ספירידון יאניוטיס מיוון (1:49:11.8 שעות) ותומאס לורץ (1:49:14.5 שעות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:52.79 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 7:50.77 דקות ועלה מהמקום החמישי ובמקום 11 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:07.89 דקות.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים מלולי במקום 20 במשחה מים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:56:33.3 שעות.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
אמוץ בכר

| --- | --- |

 לידה:  19 באפריל 1965 (בן 59)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 מעסיק:  החברה המרכזית לייצור משקאות קלים, מכון וינגייט, טבע נאות 
 
אמוץ בכר (נולד ב-19 באפריל 1965) הוא מהנדס תעשייה וניהול, מנכ"ל מכון וינגייט וטבע נאות לשעבר. מנכ"ל חברת "רושדי תעשיות מזון" לשעבר.