stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סולדד פסטורוטי
ביוגרפיה > 2002: בתיאטרו קולון ו-Soledad y Horacio: Juntos por única vez

ב-21 באוגוסט 2002, פסטורוטי הופיעה ב"תיאטרו קולון", הסמל התרבותי ובית האופרה של העיר בואנוס איירס, ארגנטינה. המופע קם בסיועה הכספי של הקרן "Felices Los Niños".
באותה שנה, פסטורוטי החליטה להעלות מופע מחווה להורסיו גוארני, אחד מהכותבים המשפיעים ביותר בהתחלת הקריירה שלה ואחת מחלוציה של המוזיקה הפופולרית בארגנטינה. הם ביצעו יחדיו מופע ב"אצטדיון לונה פארק" וביצעו את שיריהם. המופע המשותף שלהם הפך לאלבום הופעה חיה בשם Sole y Horacio juntos por única vez.
ביוגרפיה > 2003–2004: פינת אור ו-Adonde vayas

בחודש אפריל 2003, פסטורוטי לקחה חלק בפסטיבל בשם "Festival Argentino en Miami" ובנוסף, ביצעה שירים והופעות בלוס אנג'לס שבקליפורניה ווסט פאלם ביץ' שבפלורידה, ארצות הברית.
קריירת המשחק של פסטורוטי החלה בגיל 23, בשנת 2003, כאשר שיחקה בתפקיד הראשי בשתי העונות של הטלנובלה הארגנטינאית של המפיקה והיוצרת כריס מורנה, "פינת אור", לצדם של מריאנה אספוסיטו, אגוסטין סיירה, גסטון סופריטי, סטפנו דה גרגוריו, קנדלה וטראנו, נטליה מלקון ונדיה די צ'לו. שחקני הטלנובלה "פינת אור" הגיעו לסיבוב הופעות במדינות שונות ברחבי העולם. בין השאר, בשנת 2004, במהלך חול המועד פסח, שחקני הטלנובלה נחתו בישראל על מנת להופיע ב"היכל מנורה מבטחים" (או בשמו המוכר והמסורתי: היכל הספורט יד אליהו) בעיר תל אביב-יפו שבישראל, עם קיבולת של יותר מ-11,000 מושבים. יחד איתם, נחתו גם שחקני הסדרה "המורדים"; לואיסנה לופילטו, בנחמין רוחאס, קמילה בורדונבה ופליפה קולומבו, על מנת להעלות כ-20 הופעות במהלך חג הפסח. כמו כן, הופעתם של שחקני "פינת אור" בישראל הייתה מיוחדת ובלעדית, שכן בארגנטינה הטלנובלה לא נחלה הצלחה כפי שהיא נחלה הצלחה בישראל. הצלחתה של הטלנובלה בישראל נחשבה להישג חסר תקדים, שכן מדובר בהפקה ארגנטינאית אשר מדוברת בשפה שאינה השפה הרשמית במדינת ישראל. עם זאת, ובניגוד להצלחה הפושרת שנחלה הטלנובלה בארגנטינה, במדינות שונות ברחבי אמריקה הדרומית כמו אורוגוואי, פרגוואי ופרו, היא זכתה לנתוני רייטינג מרשימים. בנוסף, שחקני הטלנובלה התארחו בישראל בתוכניות אירוח שונות, ביניהן תוכנית הילדים של חני נחמיאס, "בחדר של חני", בה התארחו פסטורוטי ומריאנה אספוסיטו.
חודשים מספר לאחר הופעתם של שחקני הטלנובלה בישראל, פסטורוטי נבחרה לזמרת הלטינית הטובה ביותר של רדיוס 100FM, כאשר היא מתחרה בגלוריה אסטפן, טליה ורוסריו פלורס.
יחד עם פבלו סנטוס, הבסיסט והמנהל המוזיקלי של להקתה, היא הפיקה את אלבום האולפן השישי שלה, Adonde vayas, בו ישנם שבעה שירים שנכתבו על ידה.
לאחר שפסטורוטי הופיעה ברחבי העולם עם סיבוב ההופעות של "פינת אור", היא הציגה את אלבום האולפן החדש שלה, Adonde vayas, בשלושה קונצרטים ב"אצטדיון לונה פארק" אשר נמצא בלב העיר בואנוס איירס שבארגנטינה. בשל התגובות החמות והמקבלות שקיבלה על אלבומה החדש, היא הצטרכה להמשיך ולהציג את האלבום במספר ערים חשובות ברחבי העולם; ביניהן רוסאריו, קורדובה וסנטיאגו דה צ'ילה.
ביוגרפיה > 2005: Diez años de Soledad

באוגוסט של אותה שנה, 2005, פסטורוטי ציינה דרך חדשה בקריירה שלה כאשר יצא לאור אלבום האולפן השביעי שלה והאלבום הכפול הראשון אשר מורכב משני דיסקים שונים ונפרדים, Diez años de Soledad. על הפקת האלבום היה אחראי אפו ורדה, מנכ"ל Sony Music של ספרד ואמריקה הלטינית. הדיסק הראשון של האלבום הוקלט באולפן והוא מורכב מאחד עשר שירי אולפן, בו פסטורוטי מציגה את בגרותה כזמרת, מבצעת ומלחינה, כפי שעשתה באלבומה הקודם. כמו כן, האלבום מכיל שיר בשם "Brindis", אותו כתב אפו ורדה, מנכ"ל Sony Music של ספרד ואמריקה הלטינית, במיוחד עבורה, כי הוא מסכם את עשר שנות הקריירה האינטנסיביות של פסטורוטי. עם הזמן, השיר "Brindis" הושמע במספר מדינות בהם לא נהוג היה להשמיע את שיריה של פסטורוטי. כמו כן, חמש שנים מאוחר יותר, בשנת 2010, הזמרת המקסיקנית טליה הקליטה קאבר לשירה של פסטורוטי.
הדיסק השני הוא דיסק של הופעות חיות, עם עשרה שירים שהוקלטו במיוחד באולפנים של ערוץ הטלוויזיה הארגנטינאי, "Telefe" שבעיר בואנוס איירס. ב-26 בנובמבר, פסטורוטי התבקשה להופיע בפתיחת אצטדיון "Pepsi Music", בו היא הציגה את אלבום האולפן השביעי שלה, Diez años de Soledad. שם האלבום מהווה משחק מילים המתייחס לספר "מאה שנים של בדידות" של הסופר הקולומביאני גבריאל גארסיה מארקס. כבר באותו ערב, פסטורוטי התבשרה שהאלבום הגיע למעמד של אלבום זהב במעמד "פרסי CAPIF". הופעתה באצטדיון "Pepsi Music" הוקלטה, נערכה וה-DVD הראשון שלה, En vivo en Obras, יצא לאור בשנת 2006.
ביוגרפיה > 2010: Vivo en Arequito

באוגוסט 2010, ביום השנה למותו של המצביא, הגנרל, המדינאי ומהאישים הבולטים של מלחמת העצמאות של ארגנטינה חוסה דה סן מרטין, פסטורוטי הופיעה בקוריינטס שבארגנטינה, ושרה את גרסתה הפולקלורית להמנון ארגנטינה.
כמו כן, ב-10 באוקטובר 2010, בעיר ארקיטו, עיר הולדתה של פסטורוטי, היא העלתה קונצרט שהוקלט מראש בהופעה חיה על מנת לחגוג את יום הולדתה ה-30 החל יומיים לאחר מכן ואת יום השנה ה-15 לקריירה המצליחה שלה בתעשיית המוזיקה הארגנטינאית. כך נוצר אלבום ההופעות החיות השביעי שלה, Vivo en Arequito. החל מסוף שנות ה-90 מתקיים מנהג בו מעריציה של פסטורוטי מתאספים באופן ספונטני על מנת לברך אותה לכבוד יום הולדתה, לכן פסטורוטי החלה לשדר בכל שנה בשידור חי ביום הולדתה לכבוד מעריציה. הקונצרט התקיים בתחנת הרכבת של העיר ארקיטו, אל מול קהל של יותר מ-15,000 איש. כמו כן, מלבדה הופיעו בקונצרט גם חורחה רוחאס, לאנדרו לובאטו, להקת "Banda XXI" ואחותה, נטליה פסטורוטי.
האלבום, Vivo en Arequito, הוא קיבוץ של כ-15 שירים פופולריים שפסטורוטי תמיד רצתה לשיר; "Esta Vida" של הזמר הקולומביאני חורחה סלדון, "Mi Credo" של אנריקה גוסמן והשיר "Tu Cárcel" של הזמר המקסיקני מרקו אנטוניו סוליס, קלאסיקות פולקלור; השיר "Lucerito del Alba" ו-"Chacarera para mi Vuelta" ושירים מסורתיים ומוכרים שלה כמו "Brindis" ו-"Tren del Cielo". האלבום הכיל, בנוסף, גם גרסה פולקלורית של המנון ארגנטינה ומאחורי הקלעים של הקונצרט ב-DVD.
אלבומה, Vivo en Arequito, היה מועמד בקטגוריית "אלבום הפולקלור הטוב ביותר" לשנת 2011 בטקס פרס גראמי הלטיני, אולם פסטורוטי לא זכתה.
כמו כן, ב-26 באוגוסט 2013 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב בארגנטינה.
ביוגרפיה > 2011–2013: הצלחה בקולנוע, בתיאטרון ובטלוויזיה

בשנת 2011, בנוסף להופעות וביצועים בארגנטינה וברחבי העולם, להופיע ב-"Festival de Cosquín", להנחות את תוכנית הטלוויזיה הארגנטינאית "Ecos de Mi Tierra" ולהיות אחת מהאורחים הבינלאומיים בהפקתו של האלבום של הזמר והמלחין הונצואלי פרנקו דה ויטה, En primera fila, פסטורוטי המשיכה לקחת חלק בפרויקטים חדשים, חשובים ומוצלחים:
Soledad y Larguirucho
פסטורוטי, יחד עם יוצר הקריקטורות הארגנטינאי, מנואל גרסיה פֵרֵה, יצרו את הסרט "Soledad y Larguirucho" בו פסטורוטי משחקת בתפקיד עצמה. הסרט היא שילוב של דמויות אנימציה ודמויות אמיתיות.
Canciones a la carta
הפרויקט השני של פסטורוטי נקרא בשם "Canciones a la carta". רעיונו המהפכני של המופע, שהציבור בוחר אילו שירים הוא רוצה לשמוע אותה שרה, יוצר קרבה יותר אינטימית בינו לבין האמנית המופיעה. כמו כן, על הבמה ישנו סלון קטן ואינטימי, בו פסטורוטי שרה לאדם הנבחר את השיר אותו רצה לשמוע. עם הפורמט המהפכני פסטורוטי הופיעה במספר ערים מרכזיות ברחבי ארגנטינה, ובעזרת המופע ישנה הזדמנות לפגוש אותה בדרך אינטימית ושונה מהמקובל. כמו כן, בכל הופעה לא הוכנסו יותר מ-1000 אנשים וזאת על מנת לשמור על האינטימיות והקרבה הרצויות בינה לבין הקהל.
כמו כן, בשנת 2011, פסטורוטי הוזמנה שוב להופיע בחגיגות יום המהפכה בארגנטינה ב-25 במאי. באותה שנה, היא הייתה אחראית, יחד עם דייגו טורס, לחגיגות טקס פתיחת קופה אמריקה 2011 בעיר לה פלאטה שבארגנטינה, עם תצוגה של יותר מ-250 אנשים שהופיעו על הבמה. הטקס עצמו התחיל בשעה 20:30 (השעון המקומי) עם השיר "Creo en América" שבוצע על ידי דייגו טורס, איווטי סנגלו ולהקת "ChocQuib Town", שהוצג בהאובליסק של בואנוס איירס חודשים מספר טרם קיומו של האירוע. כמו כן, פסטורוטי נבחרה לשיר את המנון ארגנטינה מול קהל של כ-50,000 אנשים ומול קהל של מיליוני צופים בטלוויזיה.
בשנת 2012, פסטורוטי הופיעה יותר מ-30 פעמים בפסטיבלי הקיץ בארגנטינה, כאשר השיא היה כאשר הופיעה בעיר מאר דל פלאטה מול כ-150,000 צופים. כמו כן, בסיבוב הופעותיה ברחבי המדינה היא הציגה את רעיונה המהפכני, "Canciones a la carta".
La Voz Argentina
ערוץ הטלוויזיה הארגנטינאי, "Telefe", הציע לפסטורוטי לקחת חלק בפורמט המוצלח "The Voice" בתור שופטת ומנטורית, יחד עם מירנדה!, אקסל וחוסה לואיס רודריגס, וזאת הסכימה. הזוכה במקום הראשון בתוכנית La Voz Argentina היה גוסטבו קורבלאן, המועמד של פסטורוטי לגמר.
ב-28 ביולי 2013 הופיעו ושרו פסטורוטי ואקסל, יחד עם מרטין ולברדה, בסוף מיסת הסגירה של יום הנוער העולמי 2013, שנערכה בשכונת קופקבנה שבריו דה ז'ניירו. יום הנוער העולמי 2013 היה אירוע מאסיבי שמאורגן על ידי הכנסייה הקתולית מדי מספר שנים, ומספר המבקרים באירוע הוערך בין 2 ל-3 מיליון איש. יום הנוער העולמי באותה שנה נחשב ליום היסטורי על שהתקיים במסגרת הטיול הראשון של האפיפיור פרנציסקוס מחוץ לארצו בחודש החמישי בלבד לכהונתו כאפיפיור, וכמו כן, האפיפיור פרנציסקוס היה העומד בראשו של האירוע. פסטורוטי שרה את השיר "Nadie te ama como yo" של הזמר מרטין ולברדה, על החוף בקופקבנה מול קהל של כ-3 מיליון איש. כמו כן, באירוע המכונן נאמר כי בעת האירוע האפיפיור פרנציסקוס נתן את ברכתו לבתה הקטנה של פסטורוטי, רחינה.
כמו כן, ב-2 באוגוסט של אותה שנה עשתה פסטורוטי רסיטל בעיר מונטריאול ויום למחרת, ב-3 באוגוסט עשתה רסיטל בעיר טורונטו שבקנדה. מספר ימים לאחר הרסיטלים שעשתה במונטריאול וטורונטו, היא שבה למולדתה, ארגנטינה, וב-15 באוגוסט לקחה חלק, יחד עם אבל פינטוס, ב-"Fiesta Nacional del Dorado" אשר התקיים בקוריינטס.
ביוגרפיה > 2016: Veinte años de Soledad

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אמנותיות > השפעות מוזיקליות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

מימין: מרסדס סוסה, הורסיו גוארני וז'ואן מנואל סראט. השפיעו על פסטורוטי.
פסטורוטי ציינה את האמנים מרסדס סוסה, הורסיו גוארני וז'ואן מנואל סראט כאמנים והיוצרים שהשפיעו רבות עליה, אשר מאופיינים בשירת פולק וכתיבת מוזיקה לטינית. אודות מרסדס סוסה היא אמרה כי "עם מרסדס סוסה שרתי יחדיו וזה היה נפלא כאשר היה הזמינה אותי להקליט עמה באלבומה האחרון. פסטורוטי VS מרסדס סוסה תמיד היה מוקד עניין בארגנטינה על אף שמעולם לא היה בינינו עימותים ותמיד התייחסנו בכבוד אחת לשנייה. הקריירה שבנתה מרסדס סוסה הייתה ייחודית. אני מעריצה ומעריכה את מרסדס". בערב מחווה למרסדס סוסה והורסיו גוארני, פסטורוטי אמרה לגוארני כי "אני מודה לך שאהבת אותי כך, בצורה חסרת מנוחה. תודה לך על קבלת שנות העשרים שלי והמתנתך לשנות הבגרות שלי".
אמנותיות > סוגה מוזיקלית

פסטורוטי שרה, יוצרת ומלחינה בסגנונות המוזיקה לטינית, פופ לטיני ופולק.
חייה האישיים > משפחה

פסטורוטי היא בתם הבכורה של גריסלדה היידי זקינו ועומר אלברטו פסטורוטי.
יש לה אחות צעירה בשם נטליה פסטורוטי שנולדה ב-15 באוגוסט 1982, גם היא זמרת ארגנטינאית מפורסמת, ובהכשרתה המקצועית היא עורכת דין וכותבת בקשות.
חייה האישיים > חתונה

ב-21 באפריל 2007 פסטורוטי נישאה בטקס אזרחי לבן זוגה, חרמיאס אדוגליו בעיר ארקיטו, סנטה פה, ארגנטינה, לאחר כשבע שנות זוגיות.
שבוע לאחר מכן, ב-28 באפריל, הם נישאו בטקס דתי בכנסיית "Nuestra Señora del Rosario" (בתרגום חופשי: גבירתנו מרוסאריו) מול כ-800 אורחים.
חייה האישיים > ילדים

בסוף שנת 2009 נחשף בתקשורת הארגנטינאית כי פסטורוטי בהריון עם ילדה הראשון.
בשנת 2010, כאשר ארגנטינה ציינה, כמו ברוב מדינות אמריקה הלטינית, 200 שנה לעצמאותה ולעצמאות מדינות שונות ברחבי אמריקה הלטינית מהעול הקולוניאלי הספרדי, נבחרה פסטורוטי, למרות הריונה המתקדם, להופיע מעל הבמה המרכזית של האירועים בשדרת 9 ביולי. פסטורוטי הופיעה ב-25 במאי 2010 מול יותר מ-1.5 מיליון ארגנטינאים, ובהופעה שרה את מיטב להיטיה המצליחים וכן את המנון ארגנטינה.
ב-10 ביוני 2010, בשעה 19:37 (השעון המקומי) בעיר רוסאריו, סנטה פה, ארגנטינה, היא ילדה את בתה הבכורה; אנטוניה אדוגליו פסטורוטי.
ב-10 באוגוסט 2012, פסטורוטי אישרה דרך חשבון הטוויטר שלה כי היא בהריון שני.
ב-19 בפברואר 2013, בשעה 10:30 (השעון המקומי) בעיר רוסאריו, סנטה פה, ארגנטינה, היא ילדה את בתה השנייה; רחינה אדוגליו פסטורוטי.
חייה האישיים > תאונת דרכים

ב-15 במאי 2015 נסעה פסטורוטי בקרוואן עם בנותיה, קרובי משפחה נוספים, חברי להקתה וצוותה לקונצרט בעיר לה פמפה שבארגנטינה. בכביש רוסאריו-קורדובה התנגשה בהם משאית.
בתאונת דרכים זו נפצעה אחותה, נטליה פסטורוטי, באורח קל, וכך גם בנותיה ושאר בני משפחתה. התאורן של פסטורוטי נפצע באורח קשה אך החלים.
עקב התאונה ופציעתו הקשה של התאורן, נאלצה פסטורוטי לדחות את סיבוב הופעותיה "Vivir es hoy" בארגנטינה וברחבי אמריקה הלטינית.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1996: Poncho al viento
1997: La Sole
1999: Yo sí quiero a mi país
2000: Soledad
2001: Libre
2003: Adonde vayas
2005: Diez años de Soledad
2008: Folklore
2014: Raíz (עם לילה דאונס ונינה פסטורי)
2015: Vivir es Hoy
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

1998: A mi gente
2002: Soledad y Horacio: Juntos por única vez
2005: Diez años de Soledad 2
2006: En vivo en Obras
2006: Grandes en el Salón Blanco
2009: La Fiesta: Juntos de verdad
2010: Vivo en Arequito
2016: 20 años
דיסקוגרפיה > אלבומי להיטים

2000: Mis grandes canciones (רק בספרד)
2003: Serie Diamante: Soledad
2007: La Nación Nuestro Folklore: Soledad
2008: Colección Clarín: Grandes ídolos de la música popular argentina: Soledad
2012: 20 éxitos originales
דיסקוגרפיה > מהדורות מיוחדות

1998: La Sole: Los sueños de todo el mundo
2002: Libre: reedición
2006: Diez años de Soledad: Pide un deseo
דיסקוגרפיה > פסקול

2003: פינת אור
דיסקוגרפיה > אלבומים לא מקוטלגים

1994: Pilchas gauchas
פילמוגרפיה > קולנוע

1999: La edad del sol (קומדיה)
2009: Cantora, un viaje íntimo (דוקומנטרי)
2012: Soledad y Larguirucho (אנימציה-קומדיה)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

2003: פינת אור (קומדיה)
2004: Los pensionados (קומדיה)
2004: El llamado final (ראליטי)
2007: High School Musical: la selección (ראליטי)
2008: Boca, Una Historia de Amor (ספורט)
2012: La voz argentina (ראליטי)
2015-2008: Ecos de Mi Tierra
2014: Tu cara me suena (ראליטי)
2015: Elegidos (ראליטי)
DVD

1 במרץ 2003: פינת אור
3 במרץ 2006: Música en el Salón Blanco
26 בנובמבר 2006: En vivo en Obras
2 ביולי 2009: La fiesta: juntos de verdad
7 בדצמבר 2010: Vivo en Arequito
3 במאי 2014: Corazón, Live From Mexico: Live It To Believe It
בשמים

1999: Emoción
תרגומים לעברית

השיר גרון עם חול, Yo Sí Garganta Con Arena בוצע בשנת 2008.
השיר היכן צועדת האהבה, Por donde va el amor בוצע בשנת 2003.
השיר רכבת השמיים, Tren Del Cielo בוצע בשנת 2001.
השיר עוצמת החלומות, El Poder De Los Sueños בוצע בשנת 2001.
השיר אני כן אוהבת את ארצי, Yo Sí Quiero a Mi País בוצע בשנת 1999.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי הלטיני | 2024 | אלבום הפולק הטוב ביותר | Raíz Nunca Me Fuí (עם ניניה פסטורי ולילה דאונס) | זכייה |  |
הרצח המשולש באור יהודה

המתנס העירוני באור יהודה, אותו בנו הפועלים שנרצחו
ב-8 באוגוסט 1988, קצת אחרי עשר בערב הוצת צריף מגורים של פועלי בניין עזתים באור יהודה, שלושת הפועלים שישנו בצריף נלכדו באש ונפטרו מפצעיהם מספר ימים לאחר מכן.
הרצח

בליל 8 באוגוסט 1988 הוצת צריף לינה של פועלי בניין עזתים באור יהודה, אשר עבדו באותה תקופה על הקמת המתנס העירוני. דלת הצריף ננעלה מבחוץ והרוצח או הרוצחים שפכו בנזין על הצריף והציתו אותו.
שלושת הפועלים, חליל מוסטפא אל-עבדנא (בן 41 ממחנה הפליטים ח'אן יונס), נזים איברהים עבד (בן 26 ממע'אזי) ובן דודו סעיד איסמעיל עבד (בן 19 מרפיח), שישנו בצריף נפצעו אנושות והובהלו לבית החולים תל השומר. חליל נפטר מפציעותיו באותו לילה, סעיד נפטר יומיים אחר כך ונזים נפטר שישה ימים אחרי האירוע.
חקירת הרצח

בתחילה המשטרה טענה שמדובר בתאונה אך בתחקיר של מכבי האש התברר שהצריף היה נעול מבחוץ ולכן לא מדובר בתאונה. בקרב תושבי אור יהודה הועלו כמה השערות בנוגע למי ולמה ביצעו את הרצח: השערה מסוימת גרסה שאולי מדובר ברצח לאומני שבוצע על ידי יהודים, משום שהרצח התרחש במהלך האינתיפדה הראשונה. השערה אחרת טענה שאולי היה זה רצח לאומני שבוצע על ידי ערבים כיוון שהפועלים עבדו עבור יהודים. ההשערה השלישית הייתה שמדובר ברצח על רקע פלילי ושבוצע כנקמה בקבלן. המשטרה התמקדה בחקירה בחבורת עבריינים מקומית, שלכאורה דרשו, יומיים לפני הרצח, דמי חסות מהקבלן וסורבו. חמישה חשודים נעצרו, ועוד אחד הסגיר עצמו למשטרה כשלושה שבועות אחר כך. אחד מהחשודים הסכים לחתום על הסכם טיעון, אך חזר בו לאחר שנפגש עם אשתו. המשטרה טענה שהאליבי שלהם הופרך, והם נכשלו במבחן פוליגרף. ב-4 באוקטובר 1988 הושלך רימון לעבר תחנת המשטרה בה הוחזק אחד העצורים וניזוקה ניידת, לכאורה כדי להניאו מחתימת הסכם טיעון. ב-12 באוקטובר 1988 התקיימה הפגנה אלימה של משפחות העצורים מול בניין עיריית אור יהודה. לאחר 40 ימי חקירה של משטרת מסובים, הועבר התיק לטיפול מפלג התשאול ביחידה המרכזית של המשטרה. לאחר 60 עד 98 ימי מעצר שוחררו בהדרגה כל החשודים ולא הוגשו כתבי אישום נגדם.
ב-1990 הודיע העיתונאי גבי ניצן שבידו עדות של אדם שהיה מוכן להעיד שחברו אמר לו שהוא ביצע את הרצח, והוא מסר את המידע למשטרה.
תגובות לרצח

ב-24 באוגוסט 1988, 16 ימים לאחר המקרה, ביקר ראש עיריית אור יהודה, יצחק בוכובזה ברצועת עזה, ניחם את משפחות הנרצחים ונתן להם כסף מכיסו האישי. על ביקור זה זכה בוכובזה באות הסובלנות של התנועה למען ארץ ישראל טובה. ארבע שנים אחר כך קרובי משפחה של קורבנות הרצח באו לביקור גומלין באור יהודה.
ב-11 בספטמבר 1988 נתפרסמה בעיתון "דבר" עצומה שדרשה שהנשיא חיים הרצוג ייגנה את הרצח, אך דובר הנשיא טען שהנשיא דווקא כן גינה את הרצח.
לאחר הרצח קיימו עיתונאים ראיונות עם כמה מתושבי העיר, שחלקם הביעו עמדות קיצוניות ותמיכה ברצח.
העיתונאי גבי ניצן כתב רבות על הרצח בטוריו ב"כותרת ראשית" וב"חדשות", והביע ביקורת רבה על המשטרה והתקשורת.
בתרבות

דליה רביקוביץ כתבה שיר בהשראת הרצח בשם "הסיפור על הערבי שמת בשריפה" שפורסם בשנת 1992 בספר השירים "אמא עם ילד".
יהונתן גפן כתב על המקרה "פעם רצינו להיות אור לגויים, אבל היום אנחנו אור יהודה".
הערות שוליים

↑  באור יהודה לא אוהבים ערבים, חדשות, 29 בספטמבר 1989
1 2  בוקי נאה, לאחר מעצר ארוך שוחררו החשודים בהצתת צריף באור יהודה. אין ראיות, חדשות, 30 בנובמבר 1988
↑  עמי כברי ואבי מורגנשטיין, את שניהם שרפו לי. את אחי ואת בעלי, מעריב, 2 בספטמבר 1988
1 2  שמעון אלקבץ, "דם של אדם הוא ערך עליון", חדשות, 25 באוגוסט 1988
↑  גדעון מרון, תיק מס' ‭:3642/88 ‬ המשטרה עוד מקווה, מעריב, 16 בדצמבר 1988
1 2 3  גבי ניצן, אליבי - עמי פופר נכלא, והוא מסתובב חופשי באור-יהודה, חדשות, 8 ביוני 1990
↑  אהרון דולב, אור־יהודה: לעשות אותנו כפרה - זה דבר חמור, מעריב, 26 באוגוסט 1988
↑  גדעון מרון, חשוד זרק רימון לתחנת משטרה כדי להשתיק עד מאור יהודה, מעריב, 6 באוקטובר 1988
↑  טלי בן עובדיה, בני משפחות עצורי הצריף שהוצת התפרעו ונעצרו, חדשות, 13 באוקטובר 1988
↑  גבי ניצן, אליבי, הבולשת חוקרת, חדשות, 6 ביולי 1990
↑  גבי ניצן, אליבי - הבולשת חוקרת (פרק 276), חדשות, 13 ביולי 1990
↑  עטרה מוסקוביץ', אות הסובלנות לראש עיריית אור יהודה עו"ד יצחק בוכובזה, מעריב, 20 בספטמבר 1988
↑  אמיר בנבג'י, גברת עבד מבקשת לבדוק מי שרף את הבן שלה, חדשות, 9 בדצמבר 1992
↑  הנשיא חיים הרצוג - הצתת הצריף באור יהודה, באתר ארכיון המדינה
↑  יניב גולן, שנאה בוערת, חדשות, 17 באוגוסט 1988
↑  גבי ניצן, בגבו למצלמה - משהו נשרף, כותרת ראשית, 17 באוגוסט 1988
↑   סיון בסקין, גדולתה של דליה רביקוביץ, באתר הארץ, 12 בינואר 2017
↑  יהונתן גפן, אור ליהודה, מעריב, 2 בספטמבר 1988
| --- | --- |
ערך טוב:
יואב רומנו

יואב רומנו (נולד ב-13 ביוני 2004) הוא שחיין ישראלי. חבר נבחרת ישראל בשחייה.
ביוגרפיה

רומנו שחיין מכבי שוהם ומתאמן בהדרכתו של אייל עילם.
ביוגרפיה > 2022

באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה באוגוסט סיים במקום 11 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:45.21 דקות, במקום 18 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:11.02 דקות, ובמקום 25 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:54.42 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות אירופה שנערכה בבלגרד שבסרביה ביוני סיים במקום 13 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:57.58 דקות, במקום 16 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.45 דקות, ובמקום 52 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.26	שניות. בנוסף, סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בשיא ישראל חדש של 3:27.02 דקות, ביחד עם אלכסיי גליבינסקי, אנסטסיה גורבנקו ואנדראה מורז, ובמקום הרביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 25.10 שניות (2024)
100 מטר חופשי: 49.77 שניות (2024)
200 מטר חופשי: 1:48.25 דקות (2024)
400 מטר חופשי: 3:52.42 דקות (2024)
800 מטר חופשי: 8:01.11 דקות (2023)
1500 מטר חופשי: 15:22.04 דקות (2022)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 24.57 שניות (2022)
100 מטר חופשי: 50.11 שניות (2023)
200 מטר חופשי: 1:47.31 דקות (2022)
400 מטר חופשי: 3:45.19 דקות (2022)
800 מטר חופשי: 7:52.79 דקות (2022)
1500 מטר חופשי: 15:19.49 דקות (2022)
רוית יעקב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בינואר 1977 (בת 47)
 שם לידה:  רוית יעקב
 סוגה מועדפת:  קומדיה, מחזמר
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוית יעקב כהן (נולדה ב-19 בינואר 1977) היא שחקנית, קומיקאית, חקיינית, מדבבת וזמרת ישראלית.
קריירה > כמדבבת

יעקב דיבבה בסדרות וסרטים רבים, ביניהם "אגדות אנדרסן", "שרק לנצח", "עולם הווינX" בתפקיד מלכה, "פלא של פארק" שבו דיבבה את גרטה, "אגדה עם זנב" ו"הסוד של לילי" שם דיבבה את ונסה. היא גם דיבבה בסרט הקולנוע לילדים "אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה..." שיצא לאקרנים באוגוסט 2021.
קריירה > כשחקנית > לצד רינת גבאי

יעקב ידועה גם בתור גילומה של דמותה של הבובה מימי בהפקות הילדים של רינת גבאי במקום איריס פן וכיכבה לצידה בתפקיד זה בקלטות והצגות רבות: השתתפה בהצגת הילדים "רינת בארץ השירים", והשתתפה פעמיים במופע החנוכה "מותק של פסטיבל", "פנטזיה", "השירים המשחקים" משירי עוזי חיטמן, "רינת בעולם האגדות" ו"אצלנו בחצר" משירי נעמי שמר. כמו כן גילמה את שושנית בסדרת הטלוויזיה שגבאי הובילה "גינת הפלאים של רינת" ששודרה בערוץ הופ!.
קריירה > כשחקנית > מופעים וסדרות נוספות

רוית הייתה חלק מהלהקה במחזמר "עלובי החיים" שהועלה בתיאטרון "הבימה". יעקב למדה משחק באופן מקצועי בבית צבי.
יעקב גם שיחקה בסדרה "גן חיות" לצד אודי ואביעד. בשנת 2020 גילמה את דורין בסדרה "צומת מילר". יעקב שרה קולות רקע בקלטת "עולמו של יובל המבולבל". בשנת 2007 שיחקה בקלטת "התנ"ך לילדים – סיפורים ושירים". בשנת 2006 שיחקה יעקב בקלטת "גינת השטוזים של דתיה" שם החליפה את רמה מסינגר בתפקיד שטוזית.
קריירה > כחקיינית וקומיקאית ברשת

יעקב ידועה גם כחקיינית במסגרת סרטוני חיקויים שהועלתה לערוץ היוטיוב שלה ובין החיקויים שביצעה של אופירה אסייג, בטי רוקוואי, חנה לסלאו, עדי אשכנזי, מירי מסיקה וניקול ראידמן, בעקבות כך הפכה יעקב לקומיקאית ובזכות הסרטונים הגיעה להתארח במספר תוכניות אירוח שם ביצעה כמה מהחיקויים הויראלים.
פילמוגרפיה > דיבוב

| שם הסדרה | דמות |
| --- | --- |
אגדות אנדרסן: דמויות שונות
שרק לנצח: קולות רקע
עולם הווינX: טינקרבל
פלא של פארק: גרטה
אגדה עם זנב: אחות שלישייה 2 / אחות שלישייה 3
הסוד של לילי: ונסה
סינדרלה והנסיך הסודי: המכשפה
אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה...: שומרת נסטריאנית / דמויות שונות
פלאמלים: מאלי
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם הסדרה | דמות |
| --- | --- | --- |
|  | רינת בעולם האגדות | הבובה מימי |
|  | גינת הפלאים של רינת | שושנית |
|  | גן חיות | סתמית לוי |
|  | צומת מילר | דורין |
|  | עלומים | גאולה |
| 2022 | ספיידרז | קטי |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | שם ההצגה | דמות | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- |
|  | אצלנו בחצר עם רינת גבאי משירי נעמי שמר |  |  |
|  | השירים המשחקים עם רינת גבאי משירי עוזי חיטמן |  |  |
|  | פנטזיה | הבובה מימי |  |
|  | עלובי החיים |  | הבימה |
| 2008 | רינת בארץ השירים עם רינת גבאי | הבובה מימי | משגב עורי + חסידה הפקות |
| 2009, 2012 | מותק של פסטיבל | הבובה מימי |  |
| 2022 | ינטל |  | הבימה |
מיכאל לייטרובסקי

נבחרת ישראל בשחייה שהשתתפה באליפות העולם ובאליפות אירופה בשחייה לנוער 2019. עומדים מימין: מירון חרותי, יונתן קופלב, רון פולונסקי, מיכאל לייטרובסקי, לאה פולונסקי, איתי גולדפדן, יעקב טומרקין, המאמן ניקיטה שקילנקו, המאמן חנן שטרלינג, המאמנת לודמילה זליצ'ונוק. יושבים מימין: דניאל נמיר, תומר פרנקל, אנדראה מורז, אנסטסיה גורבנקו, דניס לוקטב וגל כהן גרומי
מיכאל לייטרובסקי (נולד ב-15 באוגוסט 1999) הוא שחיין ישראלי. ייצג את ישראל באליפות העולם (קוואנגג'ו 2019) ודורג במקום 12 בעולם במשחה ל-50 מטר גב.
ביוגרפיה

לייטרובסקי נולד וגדל בקריית ביאליק. הוא התאמן בקבוצת מכבי קריית ביאליק בהדרכתה של לודמילה זליצ'ונוק. בספטמבר 2016 עבר להתאמן בפנימייה בווינגייט ומ-1 בספטמבר 2018 מתאמן בקבוצת הפועל דולפין נתניה בהדרכתו של דימה רבינסקי.
ביוגרפיה > 2017

באליפות אירופה לנוער שנערכה בווינגייט ב-1 ביולי 2017 סיים לייטרובסקי במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.69 שניות.
באליפות ישראל שנערכה בווינגייט בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.50 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 56.05 שניות ובמקום תשיעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.54 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא חדש של 26.28 שניות ועלה שישי למשחה הגמר.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינגייט בסוף דצמבר אותה שנה הוא סיים פעמיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.00 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי דחש של 24.60 שניות. נוסף לכך, הוא ניפסל במשחה ל-100 מטר גב.