נטיית הפועל בגרמנית
זמנים ומודוסים בגרמנית

לפעלים בגרמנית יש מגוון צורות המביעות מספר וסטטוס חברתי:
גוף ראשון יחיד: ich, "אני"
גוף שני בלתי רשמי: du, "את/אתה" (כמו בפנייה אל חבר)
גוף שני בלתי רשמי: Du, "את/אתה" (כמו בפנייה אל חבר, צורה אפשרית במכתבים, באופן מסורתי משתמשים בה בכל סוגי הפּניות)
גוף שלישי: sie, er, es "היא, הוא, זה/it" (אותה הצורה בשביל שלושתם)
גוף ראשון רבים: wir, "אנחנו"
גוף שני רבים: ihr
גוף שני נימוסי: Sie "את/ה/ם/ן" (תמיד עם אות גדולה בהתחלה)
גוף שלישי רבים: sie "הם/ן" (בלי אות גדולה)
בגרמנית, הרבים בגוף ראשון ושלישי וצורת הרבים הנימוסית בגוף שני כולם זהים מבחינת נטיית הפועל. משתמשים ב־Sie בגוף שני כדי להתייחס לאיש אחד או יותר בעל מעמד גבוה.
להלן סיכום של הזמנים, המודוסים והאספקטים בשפה הגרמנית:
צורת ההווה בגרמנית מקבילה להווה הפשוט ("I walk to work every day") ולהווה הממושך (באנגלית: פרזנט פרוגרסיב, "I am walking to work right now") באנגלית. להווה הממושך אין מקבילה בגרמנית תקנית (ראו להלן בשביל חלופה במשלב הדיבור).
את צורת ההווה המושלם (באנגלית: פרפקט או פרזנט פרפקט, "I have gone to work") יוצרים ברובה, כמו באנגלית, בעזרת הפועל "to have" (בגרמנית: "haben") וצורת הבינוני (past participle) של הפועל שממוקמת בסוף הפסוקית. כמה פעלים עומדים שקשורים בתנועה או בשינוי לוקחים את המקבילה של הפועל be (בגרמנית: "sein") במקום את "haben". הדבר יכול להיות תלוי במשמעות המדויקת של המשפט. כדאי לציין שמשתמשים בשניהם בזמן ההווה, וששניהם פעלים חריגים.
Er hat das Buch gelesen ("הוא קרא את הספר/He has read the book")
Er ist ins Kino gegangen (תרגום: "הוא הלך לקולנוע/He has gone into the cinema", מילולי: "He is into the cinema gone")
עבר פשוט (באנגלית: אימפרפקט, "I closed the door"). הפועל יכול להיות רגיל או חריג.
העבר המושלם (באנגלית: פלופרפקט, "...I had read the book, when") זהה ברובו להווה המושלם. משתמשים בו בצורות של "haben" ו־"sein" המותאמות לעבר המושלם.
Er hatte das Buch gelesen ("הוא קרא את הספר/He had read the book")
Er war ins Kino gegangen ("הוא הלך לקולנוע/He had gone into the cinema")
העתיד הפשוט (באנגלית: פיוצ'ר טנס, "I will read the book או I'm going to read the book"). יוצרים אותו באמצעות צורת העתיד המתאימה של werden (להפוך ל־) ושם פועל (כמו באנגלית).
Ich werde das Buch lesen ("אני אקרא את הספר/I will read the book")
את הציווי (באנגלית: אימפרטיב, "פתח את הדלת!/!Open the door") יוצרים בעזרת הטיה ישירה של הפועל. הוא תלוי במספר ובמעמד של האנשים שאליהם מתייחסים, בניגוד לציווי באנגלית שמשתמש רק בשם הפועל.
Sei ruhig ("היה בשקט!/!Be quiet", כשמדברים לאדם יחיד), אבל Seien Sie ruhig כשמדברים לאיש בעל סמכות.
את התנאי (באנגלית: קונדישיונל, "I would do it") ניתן ליצור בעזרת הפועל würden (המקביל ל־would) ושם הפועל הרלוונטי שממוקם בסוף הפסוקית (clause).
(I would love her) Ich würde sie lieben
קיימות גם צורות נוספות של התנאי (הנקראות Konjunktiv I & II , בשביל נטיות ההווה והעבר). הן מקבילות לצורות באנגלית כגון If I were rich או If I loved him (אבל גם It would be great), והן קיימות בשביל כל פועל בנטיית ההווה והעבר. לעיתים קרובות אין משתמשים בהם כאשר מדובר בפעלים שאינם שכיחים. בשביל ליצור את התנאי בזמן עתיד, משתמשים בצורת התנאי של werden ובשם פועל.
If I were rich; Wenn ich reich wäre
If I had more money; Wenn ich mehr Geld hätte
It would be fantastic; Es wäre fantastisch
את צורת הסביל (באנגלית: פאסיב, "זה נעשה/It is done") ניתן ליצור בכל זמן. יוצרים אותה בעזרת צורת הבינוני (past participle) והצורה המתאימה של הפועל werden (להפוך ל־).
The lawn is being mowed; Der Rasen wird gemäht (מילולית, "The lawn becomes/is becoming mowed")
The lawn was mowed; Der Rasen wurde gemäht (מילולית, "The lawn became/was becoming mowed")
The lawn has been mowed; Der Rasen ist gemäht geworden
The lawn will be mowed; Der Rasen wird gemäht werden
The lawn would be mowed; Der Rasen würde gemäht werden
לפעמים משתמשים בצורת ההווה ביחד עם שם תואר כדי להביע עתיד:
Tomorrow, I am going to buy groceries; Morgen kaufe ich Lebensmittel (מילולית: Tomorrow, I buy groceries)