stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכוחות המזוינים של איראן
רקע

צבא הקבע של איראן כפוף למטה הכללי של הכוחות המזוינים ומורכב מזרוע היבשה, זרוע האוויר, זרוע הים, זרוע ההגנה האווירית. לאחר המהפכה האיראנית הוקמו משמרות המהפכה כמענה נגדי לצבא מחשש שהצבא נשאר נאמן למנהיג הקודם. מצבו של הצבא האיראני היה קשה, והוא היה חלש מאוד. עיראק ניצלה עובדה זו, פלשה לאיראן שנה לאחר המהפכה, ובכך פתחה את מלחמת איראן–עיראק. עקב הנחיתות הטכנולוגית מול עיראק ולאור שאיפתה של איראן לחדש את ההגמוניה המסורתית שלה באזור המפרץ הפרסי ולהרחיבה בכל המזרח התיכון, החלה איראן לחזק את צבאה. משנות ה-90 של המאה ה-20 הצבא האיראני החל מתחמש במהירות, הן בעזרת תעשיות צבאיות מקומיות והן בעזרת רכש מסיבי מחוץ לאיראן. רוב הנשק שרוכשת איראן הוא מרוסיה, קוריאה הצפונית וסין (ראו: ציר הרשע). לאיראן תוכניות מורכבות ומתקדמות של מחקר, פיתוח ופריסה של סוגים שונים של נשק קונבנציונלי, נשק בלתי קונבנציונלי ונשק גרעיני.
מבנה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |  המנהיג העליון   המנהיג העליון      |  המנהיג העליון   המנהיג העליון      |  המנהיג העליון   המנהיג העליון      |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   |   |   |   |  משרד ההגנה   משרד ההגנה      |  משרד ההגנה   משרד ההגנה      |  משרד ההגנה   משרד ההגנה      |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   |   |   |   |  המטה הכללי   המטה הכללי      |  המטה הכללי   המטה הכללי      |  המטה הכללי   המטה הכללי      |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |    |   |   |   |   |   |
|  כוח אכיפת החוק   כוח אכיפת החוק      |  כוח אכיפת החוק   כוח אכיפת החוק      |  כוח אכיפת החוק   כוח אכיפת החוק      |   |  משמרות המהפכה   משמרות המהפכה      |  משמרות המהפכה   משמרות המהפכה      |  משמרות המהפכה   משמרות המהפכה      |   |  צבא איראן   צבא איראן      |  צבא איראן   צבא איראן      |  צבא איראן   צבא איראן      |
 
|   |   |   |    |  כוחות היבשה  כוחות היבשה     |  כוחות היבשה  כוחות היבשה     |  כוחות היבשה  כוחות היבשה     |    |  כוחות היבשה   כוחות היבשה      |  כוחות היבשה   כוחות היבשה      |  כוחות היבשה   כוחות היבשה      |
|   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |
|   |   |   |    |  חיל האוויר והחלל  חיל האוויר והחלל     |  חיל האוויר והחלל  חיל האוויר והחלל     |  חיל האוויר והחלל  חיל האוויר והחלל     |    |  חיל האוויר   חיל האוויר      |  חיל האוויר   חיל האוויר      |  חיל האוויר   חיל האוויר      |
|   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |
|   |   |   |    |  חיל הים  חיל הים     |  חיל הים  חיל הים     |  חיל הים  חיל הים     |    |  חיל הים   חיל הים      |  חיל הים   חיל הים      |  חיל הים   חיל הים      |
|   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |
|   |   |   |    |  כוח קודס  כוח קודס     |  כוח קודס  כוח קודס     |  כוח קודס  כוח קודס     |   |  חיל ההגנה האווירית   חיל ההגנה האווירית      |  חיל ההגנה האווירית   חיל ההגנה האווירית      |  חיל ההגנה האווירית   חיל ההגנה האווירית      |
|   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |
|   |   |   |   |  הבסיג'  הבסיג'     |  הבסיג'  הבסיג'     |  הבסיג'  הבסיג'     |  |  |  |  |
כוח אדם ותקציב

נכון ל-2019 הצבא הסדיר האיראני כולל כ-420,000 חיילים, מהם כשני שלישים מגויסים. כל אזרח איראני מחויב לשרת בצבא לתקופה של בין 3 ל-5 שנים. בנוסף לצבא הקבע יש לאיראן עוד כ-190,000 חיילים המשרתים במשמרות המהפכה האסלאמית. תפקידם המיועד של משמרות המהפכה הוא שמירה על הממשל האיראני ולא הגנה צבאית מפני מדינות אחרות, אך יחידותיו נחשבות לכוחות עילית ואיראן עושה בהן שימוש מגוון.
להלן פירוט כוח האדם נכון לשנת 2019:
| צבא איראן> זרוע | צבא איראן> כוח אדם | משמרות המהפכה> זרוע | משמרות המהפכה> כוח אדם |
| --- | --- | --- | --- |
| כוחות היבשה | 350,000 | כוחות היבשה | 150,000 |
| חיל הים | 18,000 | חיל הים | 20,000 |
| חיל האוויר | 37,000 | חיל האוויר והחלל | 15,000 |
| חיל ההגנה האווירית | 15,000 | כוח קודס | 5,000 |
| סה"כ פעילים | 420,000 | סה"כ פעילים | 190,000 |
סה"כ פעילים: 610,000
סה"כ כולל מילואים: 1,060,000
רמטכ"ל הצבא האיראני הנוכחי הוא הגנרל מוחמד בגהרי, ומפקד הצבא הנוכחי הוא הגנרל עבדולרחים מוסאווי.
כוח אדם ותקציב > תקציב

| שנה | סכום במיליארדי דולרים | אחוז מהתמ"ג |
| --- | --- | --- |
| 2011 | 24.3 | 3.9 |
| 2012 | 27.4 | 4.6 |
| 2013 | 19.9 | 3.8 |
| 2014 | 16.9 | 3.2 |
| 2015 | 19.5 | 4.3 |
| 2016 | 19.9 | 4.1 |
| 2017 | 23.9 | 5.3 |
| 2018 | 27.3 | 6.1 |
תעשייה צבאית

איראן שמה דגש רב על פיתוח תעשייה צבאית מקומית כדי להפחית את תלותה במקורות חוץ וכדי להתחרות במעצמות הנשק בעולם ולהגדיל את הייצוא שלה. תוכנית זו מבוססת על הלקחים שהופקו ממלחמת איראן–עיראק.
עיקר עיסוקה של התעשייה הצבאית האיראנית היא בייצור טילים בליסטיים, כדוגמת השיהאב 3 (במקורו הטיל הוא צפון קוראני, איראן מייצרת אותו באופן עצמאי), ופאתח 110 שידע ליצורו הועבר לסוריה. לאחרונה התפשטה התעשייה גם לתחום המטוסים עם ההכרזה ב-2007 על כניסתו לשירות של סאעקה, מטוס קרב סילוני חד מושבי מתוצרת איראן. המטוס מבוסס, ככל הנראה, על נורת'רופ F-5 האמריקני, אך חלק ממאפייניו החיצוניים דומים דווקא לאלה של ה-F-18.
בתחום טילי הקרקע-אוויר - ב-2 במרץ 2017, איראן פרסמה סרטון אודות ניסוי מוצלח בטיל בוואר-373 הדומה ל-S-300.
התעשייה הצבאית האיראנית כוללת גם ייצור של מערכות נגד טנקים, כדוגמת RPG-7 (העתק איראני), נשק זה מופעל כנגד הכוחות האמריקאים בעיראק, והופעל גם כנגד השריון הישראלי במלחמת לבנון השנייה.
סדר הכוחות

| --- | --- |
 חיל שריון כ-480 טנקים מדגם T-72.  כ-75 טנקים מדגם T-62.  כ-250 טנקים מדגם T-54.  כ-200 טנקים מדגם צ'יפטיין.  כ-150 טנקים מדגם M60 פטון.  כ-150 טנקים מדגם M47 פטון.  100 טנקי ז'ולפיקאר - יצור איראני עצמי.  מספר לא ידוע של טנקים מדגם T-80 ארטילריה כ-60 תומ"תים 120 מ"מ מדגם 2S1.  כ-180 תומ"תים 155 מ"מ M-109  כ-10 תומ"תים 170 מ"מ M1978  כ-30 תומ"תים 175 מ"מ M107  כ-30 תומ"תים 203 מ"מ M110  מספר לא ידוע של תומ"תים מייצור עצמי.:  חיל האוויר כ-65 מטוסי קרב F-4 פנטום.  כ-60 מטוסי קרב F5.  כ-25 מטוסי קרב F-14 טומקט.  כ-25 מטוסי קרב F-7.  כ-70 מטוסי קרב מיג 29, ככל הנראה רוב מטוסי מיג-29 של האיראנים לא כשירים לטיסה.  כ-7 מטוסי קרב סוחוי 25. נלקח שלל מעיראק במלחמת עיראק איראן  כ-50 מטוסי קרב סוחוי 24.  כ-24 מטוסי קרב מיראז' F1.  כ-12 מטוסי קרב מיג 23.  מספר לא ידוע של מטוסי סוחוי 22.  מספר לא ידוע של מטוסי J6.  כ-200 מסוקי קרב AH-1 קוברה (זהו המספר המקורי שנרכש, מתוכם כ־70 שמישים כיום).  מספר לא ידוע של מסוקי מיל מי-24  מספר לא ידוע של מסוקי מיל מי-17  מספר לא ידוע של מסוקי בל UH-1  מספר לא ידוע של מסוקי CH-47 צ'ינוק  מספר לא ידוע של מסוקי CH-53 סי סטאליון  מספר לא ידוע של מערכות בוואר-373 חיל הים 4 צוללות מסוג SSK.  3 צוללות מסוג SS.  2 ספינות מסוג MK5.  2 ספינות מסוג PF103.  5 ספינות טילים מסוג CAT14.  10 ספינות טילים מסוג HOUDONG.  11 ספינות טילים מסוג Combattante II.  11 צוללות מסוג גדיר.
ברשות חיל הים האיראני ספינות סיור נוספות וכלי שיט כמו נחתות ושולות מוקשים שלא הוזכרו. כמו כן פיתחו בחיל הים האיראני את הצוללות נהנג וגדיר, החל משנת 2006 החל חיל הים האיראני להשתמש בטורפדו מייצור עצמי הידוע בשם חות.
החל משנת 2004 החל הצבא האיראני להשתמש ברובה סער ח'ייבר KH2002 בקליבר 5.56 מילימטר מתוצרת איראן.
לאיראן מספר רב של אמצעי לחימה אמריקנים, אך בעקבות החרם האמריקני והקפאת יחסי איראן-ארצות הברית, אמצעי הלחימה האמריקנים באיראן לא מתוחזקים היטב ועקב זה עם השנים הם נהרסים ויוצאים משירות צבא איראן.
טילים בליסטיים

לאיראן מספר סוגים של טילים בליסטיים שפותחו בייצור עצמי או בייצור משותף עם קוריאה הצפונית. על יחידת הטילים אחראי חיל האוויר של משמרות המהפכה.
הטווח המרבי שידוע של הטילים הוא 2,100 קילומטרים ואיראן מפתחת את הטיל הרביעי בסדרת טילי השיהאב, שיוכל להגיע לטווחים ארוכים יותר כשהוא נושא כמות רבה יותר של חומר נפץ. טיל חדש שפיתחה איראן, הידוע בשם "עשוראא'", פורסם ב-27 בנובמבר 2007 ומכונה גם סג'יל. חשיבות מערך הטילים של איראן הוא בעקבות מאמציה להשיג פצצת ביקוע גרעיני ויכולת הטילים הללו לשאת ראש קרב גרעיני עד למדינות אירופה וישראל.
טיל רעד-500 מסוגל להגיע לטווח של 500 ק"מ.
ראו גם

תוכנית הגרעין האיראנית
הערות שוליים

1 2  "2018 Iran Military Strength", Global Fire Power
↑  "Iran Military Expenditure (% of GDP)", Trading Economics
↑  "Military expenditure (% of GDP)", THE WORLD BANK
↑  2022 Iran Military Strength, globalfirepower.com
1 2  Iran Military Power 2019, DIA.mil
↑  , נענע10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0612 0732
מוג'תבא אמאני

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1963 (בן 61)
 מדינה:  איראן
 מקום מגורים:  ביירות
 פעילות בולטת:  שגריר איראן בלבנון
 השכלה:  תואר שני ביחסים בין-לאומיים, אוניברסיטת טהראן
 תקופת הפעילות:  מ-10 ביולי 2022
 מקצוע:  דיפלומט
 מעסיק:  משרד החוץ של איראן
 תפקיד:  שגריר איראן בלבנון
 השקפה דתית:  אסלאם שיעי 
 בת זוג:  Narges ghadirian
 מספר צאצאים:  2
 
מוג'תבא אמאני (בפרסית: مجتبی امانی, בתעתיק מדויק: מג'תבא אמאני; נולד ב-21 במרץ 1963) הוא דיפלומט איראני המשרת כשגריר איראן בלבנון.
השכלה וקריירה דיפלומטית

הוא בעל תואר שני ביחסים בין-לאומיים מאוניברסיטת טהראן, ודוקטורט במדעי המדינה מאוניברסיטת אזאד(אנ').
הוא שירת במשרד החוץ האיראני בתפקידים הבאים: מומחה במחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה, סגן הנציג האיראני בקהיר.
בשנת 2008 הוא מונה לראש משרד הנציגות האיראני בקהיר, ושירת בתפקיד זה בעת המהפכות שהיו במצרים בתקופת האביב הערבי.
שגריר איראן בלבנון

ב-10 ביולי 2022 מונה לשגריר איראן בלבנון. במהלך שירותו בלבנון הוא נפגש עם מנהיג ארגון חזבאללה חסן נסראללה.
ב-17 בספטמבר 2024 הוא נפצע, יחד עם שניים משומרי ראשו, בהתפוצצות זימוניות חזבאללה. הוא פונה לטיפול רפואי בבית חולים בביירות, ואחר כך הוחזר לאיראן לטיפול רפואי. מאוחר יותר פורסם כי בעקבות הפגיעה הוא איבד אחת מעיניו, ונפגע בעינו השנייה, בפיו ובידו.
בעקבות פציעתו התרבו הדיווחים על כך שלמעשה הוא איש משמרות המהפכה, זאת בעיקר בהסתמך על כך שרוב הנפגעים היו אנשי חזבאללה.
ב-12 בנובמבר אותה שנה דיווחה סוכנות הידיעות תסנים שאמאני "צפוי לשוב בקרוב" ללבנון.
חיים אישיים

אמאני נשוי לנרג'ס גאדיריאן (החל מאוגוסט 2024 היא מפיצה בלבנון תעמולה איראנית), ואב לשני ילדים.
הערות שוליים

1 2  אלעלם, מי השגריר החדש של הרפובליקה האסלאמית של איראן בלבנון?, באתר alalam.ir, ‏2022 (בפרסית)
↑  معرفی سفیر, lebanon.mfa.gov.ir (בפרסית)
↑  Amani appointed new Iranian ambassador to Lebanon, Tehran Times, ‏2022-07-10 (באנגלית)
↑   ציוץ של מוג'תבא אמאני ברשת החברתית אקס (טוויטר), 6 באוגוסט 2022
↑  מיכל בקשי, דיווח: שגריר איראן בלבנון נפצע באירוע החריג בביירות, באתר עכשיו 14, ‏17.09.24
↑  אור הלר, חזי סימנטוב, מוריה אסרף, רביב דרוקר, מתקפה חסרת תקדים בלבנון: "אלפים נפצעו, 8 נהרגו", באתר חדשות 13, 17 בספטמבר 2024
↑  סמדר פרי, הטלפון השבור של נסראללה וחיזבאללה, באתר www.msn.com
↑  אוריאל לוי, ‏מכון המחקר 'עלמא': לחיזבאללה נגרם שיבוש משמעותי ברציפות התפקודית שלו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 בספטמבר 2024
↑  שגריר איראן בלבנון איבד עין בפיצוץ הביפרים, באתר www.makorrishon.co.il, ‏18/09/2024
1 2  Pagers Explode Across Lebanon in Apparent Attack on Hezbollah - The N…, archive.md, ‏2024-09-18
↑  David Israel, How Come Iran’s Ambassador to Lebanon Lost an Eye in Beeper Explosion?, ‏2024-09-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  i24NEWS, תיעוד של שגריר איראן בלבנון שנפצע במתקפת הביפרים, באתר i24NEWS, ‏2024-11-12
1 2  https://x.com/Nargesghadirian נרג'ס גאדיריאן ברשת החברתית טוויטר
↑  نرگس قدیریان narges ghadirian on X: "همسرم دکتر مجتبی امانی در حادثه …, archive.md, ‏2024-09-18
עבדול רזא שהלאי

| --- | --- |

 לידה:  1957 (בן 68 בערך) איראן
 מדינה:  איראן
 כינוי:  יוסוף אבו אל-קרח'  חאג'י יוסף
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 דרגה:  בריגדיר גנרל, גנרל 
 תפקידים בשירות
 פעיל ביחידת כוח קודס בעיראק  מפקד כוח קודס בתימן
 
עבדול רזא שהלאי (פרסית: عبدالرضا شهلایی; בתעתיק מדויק: עבדאלרצ'א שהלאיי; מכונה גם יוסוף אבו אל-קרח' וחאג'י יוסף) הוא מחבל איראני. פעל בעבר תחת גיס עיראק של משמרות המהפכה, וכיום הוא מפקד גיס תימן.
ב-11 באוקטובר 2011 הגדיר אותו משרד האוצר של ארצות הברית כטרוריסט בינלאומי.
ביוגרפיה

עבדול רזא שהלאי נולד ב-1957 באיראן.
ב-20 בינואר 2007 פיקד על יחידה שביצעה פיגוע בכרבלא בעיראק, בו נהרגו חמישה חיילים אמריקאים.
ב-2008, משרד האוצר של ארצות הברית סיווג את שהלאי כאיום על השלום והיציבות של עיראק ושל ממשלת עיראק, ובעקבות זאת נחסמו כל נכסיו והרכוש שברשותו.
ב-2011 מימן וניהל את הקנוניה שניסתה, ללא הצלחה, להתנקש בחייו של שגריר סעודיה לארצות הברית בוושינגטון הבירה.
בסך הכל בכל הפיגועים שניסה לבצע נהרגו 200 אנשים, אך רוב הפיגועים סוכלו.
ב-11 באוקטובר 2011, משרד האוצר של ארצות הברית הגדיר את שהלאי כטרוריסט בינלאומי, והציב על ראשו פרס של 15 מיליון דולר.
ב-2018 בחריין, האיחוד האירופי, ערב הסעודית והממלכה המאוחדת הגדירו אותו כטרוריסט.
ב-3 בינואר 2020 ביום בו ארצות הברית התנקשה בקאסם סולימאני היה גם ניסיון התנקשות נגד עבדול, אך הניסיון נכשל ועבדול נפצע.
כיום הוא משמש כמפקד כוח קודס בתימן.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  עבדול רזא שחלאי – Rewards For Justice
↑  Nziv, זירת הים האדום מתחממת: מפקד איראני חדש, מחסידי הקו הנוקשה, בתימן, באתר Nziv.net, ‏2022-01-14
↑  בן יניב, דיווח: ארה"ב ניסתה לחסל בכיר נוסף בכוח קודס, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 11 בינואר 2020
↑  שחר קליימן, חות'ים על הכוונת: אלה פני הבכירים בצמרת ארגון הטרור בתימן, באתר www.israelhayom.co.il
אג'יוויקה

אג'יוויקה
סגפן של אג'יוויקה בפסל מגנדהארה של המהאפארינירוואנה, במאה ה-2–3 בקירוב לספירה
בצד שמאל: מהאקסיאפה  פוגש אג'יוויקה ולומד על הפארינירוואנה .
אג'יוויקה (בסנסקריט: आजीविक, ב-IAST (אנ')‏: Ājīvika) היא אחת מהנאסטיקה (אנ'), או האסכולות הכופרות במוסכמות של הפילוסופיה ההודית. משערים כי הוא נוסדה במאה ה-5 לפני הספירה על ידי מקאלי גוסאלה (אנ'), היא הייתה תנועה של שראמאנה (אנ') ומתחרה מרכזית של הדת הוודית (אנ'), הבודהיזם הקדום והג'ייניזם. האג'יוויקים היו סגפנים מאורגנים שהקימו חברות נבדלות. זהותם המדויקת של האג'יוויקים אינה ידועה היטב, ואף לא ברור אם הם היו כת שונה של הבודהיסטים או הג'יינים.
כתבי קודש מקוריים של אסכולת הפילוסופיה של אג'יוויקה אולי היו קיימים פעם, אך אלה אינם זמינים כעת וכנראה אבדו. עיקרי התורות שלהם הושגו מאזכורים של אג'יוויקים במקורות המשניים של הספרות ההודית העתיקה (אנ'). ניתן למצוא את התיאורים העתיקים ביותר של הפטליסטים האג'יוויקים ומייסד הפילוסופיה גוסאלה הן בכתבים הבודהיסטים והן בכתבי הקודש של הג'ייניזם של הודו העתיקה. חוקרים מטילים ספק האם הפילוסופיה של אג'יוויקה תומצתה בצורה הוגנת ומוחלטת במקורות משניים אלה, שכן הם נכתבו על ידי קבוצות (כגון הבודהיסטים והג'יינים) שהתחרו בפילוסופיה ובפרקטיקות הדתיות של האג'יוויקים. סביר להניח שחלק ניכר מהמידע הזמין על האג'יוויקים אינו מדויק במידה מסוימת, ויש להתייחס לאפיונים שלהם בזהירות ובביקורתיות.
אסכולת אג'יוויקה ידועה בתור "נייאטי" ("גורל") של פטליזם מוחלט או דטרמיניזם, הנחת היסוד שאין בחירה חופשית, שכל מה שקרה, מתרחש ויקרה, נקבע מראש לחלוטין והוא תוצאה של עקרונות קוסמיים. גורלם שנקבע מראש של יצורים חיים היה הדוקטרינה הייחודית העיקרית של האסכולה שלהם, יחד עם מניעת שיפוט על איך להשיג שחרור ("מוקשה") מהמעגל הנצחי של לידה, מוות ולידה מחדש, ובמקום זאת להאמין שהגורל יוביל אותנו לשם.
האג'יוויקים התייחסו לדוקטרינת הקארמה כאל רעיון מופרך. המטאפיזיקה של האג'יוויקה כללה את תורת האטומים, שאומצה מאוחר יותר על ידי אסכולת הוואיששיקה (אנ'), שבה הכל היה מורכב מאטומים, איכויות צצו ממקבצים של אטומים, אך הצבירה והטבע של אטומים אלו נקבעו מראש על ידי חוקים וכוחות קוסמיים.  האג'יוויקים נחשבו בעיקר כאתאיסטים (אנ'). הם האמינו שבכל יצור חי יש "אטמן"- הנחת יסוד מרכזית של הדת הוודית והג'ייניזם.
פילוסופיית אג'יוויקה, המכונה אחרת בשם אג'יוויקיזם במחקר מערבי, הגיעה לשיא הפופולריות שלה במהלך שלטונו של קיסר מאוריה בינדוסארה, בסביבות המאה הרביעית לפני הספירה. אסכולה זו ירדה מגדולתה, אך שרדה במשך כמעט 2,000 שנים עד המאות ה-13 וה-14 לספירה במדינות דרום הודו של קרנאטקה וטמיל נאדו. פילוסופיית האג'יוויקה, יחד עם פילוסופיית הצ'רוואקה (אנ'), פנו בעיקר למעמדות הלוחמים, התעשייתיים והסוחרים של החברה ההודית העתיקה.
אטימולוגיה ומשמעות

אג'יוויקה פירושו "חסיד של דרך החיים". "אג'יוויקה" (בפראקריט: 𑀆𑀚𑀻𑀯𑀺𑀓, ājīvika; בסנסקריט: आजीविक, ב-IAST (אנ')‏: ājīvika) או "אדיוויקה" (בפראקריט: 𑀆𑀤𑀻𑀯𑀺𑀓, ādīvika) שניהם נגזרים מסנסקריט आजीव (אג'יווה) שפירושו המילולי "מחיה, לכל החיים, מצב חיים". המונח אג'יוויקה פירושו "אלו המיישמים כללים מיוחדים לגבי מחיה", לפעמים פירושו "קבצנים דתיים" בטקסטים עתיקים בסנסקריט ופאלי.
השם אג'יוויקה לפילוסופיה שלמה מהדהד עם האמונה הבסיסית ב"חוסר הקיום של בחירה חופשית" וב"נייאטי" מוחלט, פשוטו כמשמעו "סדר דברים פנימי, שליטה עצמית, פרה-דטרמיניזם (אנ')", המוביל להנחת היסוד שחיים פשוטים טובים אינם אמצעי לישועה או "מוקשה", רק אמצעי למחיה אמיתית, מקצוע ודרך חיים שנקבעו מראש. השם בא לרמוז לאותה אסכולה של הפילוסופיה ההודית של חיים פשוטים וטובים של מחיה דמויי קבצנים כחלק מאמונותיה הפרה-דטרמיניסטיות, ולא למען החיים שלאחר המוות או מונעת מסיבות סוטריולוגיות (אנ') כלשהן.
כמה חוקרים מאייתים את אג'יוויקה כאג'יוואקה.
היסטוריה > ביוגרפיה של מקאלי גוסלה

מקאלי גוסאלה (פאלי; סנסקריט Gośala Maskariputra, סביב 484 לפנה"ס) נחשב בדרך כלל כמייסד תנועת האג'יוויקה. חלק מהמקורות קובעים שגוסאלה היה רק מנהיג של קהילת אג'יוויקה גדולה של סגפנים, אך לא מייסד התנועה בעצמו. האינדולוג השוודי יארל שרפנטייה (אנ') ואחרים משערים שמסורת האג'יוויקה התקיימה בהודו הרבה לפני לידתו של מקאלי גוסאלה, בהתבסס על ציטוטים ממגוון טקסטים הודיים עתיקים.
על פי ההערכה, גוסאלה נולד בטירופאטור שבמחוז טירוצ'יראפאלי בטאמיל נאדו והיה בנו של "מאנקה" (Mankha), קבצן מקצועי ושל בהאדה (Bhaddā). שמו גוסאלה "רפת" מתייחס למקום הולדתו הצנוע.
בזמן שבהאדה הייתה בהריון, היא ובעלה מנקאלי, המאנקה, הגיעו לכפר... סארוואנה, שם התגורר בעל בית עשיר גובהולה. מנקאלי השאיר את אשתו ואת חפציו... ברפת (gosālā) של גובהולה ... מאחר שלא מצא מחסה במקום אחר, המשיכו בני הזוג להתגורר בפינת הרפת, ושם ילדה בהאדה את בנה".
גוסאלה מתואר בטקסטים עתיקים כבן זמנם של מאהאווירה, הטירתנקרה (אנ') ה-24 של הג'ייניזם, ושל גאוטמה הבודהה. הטקסט הג'ייני "בהגוואטי סוטרה (אנ')" מתייחס אליו כגוסאלה מנקאליפוטה ("בנו של מנקאלי"). הטקסט מתאר את גוסאלה כתלמידו של מאהאווירה במשך תקופה של שש שנים, ולאחר מכן השניים הסתכסכו ונפרדו. על פי ה"בהגוואטי סוטרה", מקאלי גוסאלה נפגש עם מאהאווירה שוב מאוחר יותר בחייו, אך גוסאלה טען בפני מאהאווירה שהוא לא אותו אדם. מקאלי גוסאלה התייחס לדוגמה של צמח שומשום ש"נמשך כלפי מעלה ומת באופן זמני, אבל הוא נשתל מחדש ובכך התעורר מחדש, והפך שוב לחי, בעוד שבעת התרמילים התפתחו". גוסאלה הכריז שגוסאלה המקורי, שהיה בן לוויה של מאהאווירה, היה פעם מת ושהנשמה השוכנת כעת בגוסאלה הנראה לעין מולו היא של גוסאלה מחודש ושונה. טיעון זה הוכרז כסוג של התחכמות על ידי מאהאווירה, וזה הוביל לניתוק משמעותי ביחסים בין השניים.
היסטוריה > כתובות ומערות

מספר מערות חצובות השייכות לאג'יוויקים מתוארכות לתקופתו של קיסר מאוריה אשוקה (שלט 273 לפנה"ס עד 232 לפנה"ס). אלו הם מקדשי המערות העתיקים ביותר ששרדו בהודו העתיקה, ונקראים מערות בראבר (אנ') במחוז ג'הנאבאד (אנ') במדינת ביהר. מערות בראבר נחצבו בגרניט, הקירות בתוכן מלוטשים היטב, וכל אחת מורכבת משני חדרים, הראשון הוא אולם מלבני גדול, השני חדר קטן, עגול ותקרה בצורת כיפה. אלה שימשו כנראה למדיטציה.
הקדשות של אשוקה לאג'יוויקים בכמה מערות בראבר נחרטו במהלך השנה ה-12 וה-19 למלכותו (בערך 258 לפנה"ס ו-251 לפנה"ס בהתאמה, על סמך תאריך ההכתרה של 269 לפנה"ס). בכמה מקרים, המילה "אג'יוויקים" (𑀆𑀤𑀻𑀯𑀺𑀓𑁂𑀳𑀺‏, Ādīvikehi) הושחתה מאוחר יותר על ידי אזמל, כנראה על ידי יריבים דתיים, בתקופה שבה כנראה הכתב הבראהמי עדיין היה מובן, כלומר לפני המאה ה-5 (ייתכן לפני המאה ה-5 לספירה). עם זאת, הכתובות המקוריות חרוטות עמוק, הן נותרות ניתנות לפענוח בקלות.
מערת סודאמה, המוקדשת לאג'יוויקים על ידי אשוקה. מערות בראבר, המאה ה-3 לפני הספירה.
מערת ויסוואקארמה, המוקדשת לאג'יוויקים על ידי אשוקה. מערות בראבר, המאה ה-3 לפני הספירה.
מערת גופיטה, המוקדשת לאג'יוויקים על ידי דשאראתה מאוריה (אנ'). מערות בראבר, המאה ה-3 לפני הספירה.
מערות ודאתיקה וופייאקה, המוקדשות לאג'יוויקים על ידי דשאראתה מאוריה (אנ'). מערות בראבר, המאה ה-3 לפני הספירה.
היסטוריה > הדעיכה

לאחר שקיעתה של אימפריית מאוריה במאה ה-2 לפני הספירה, יש רק אזכורים מזדמנים לאג'יוויקים בספרות הסנסקריט, ולא נראה שהם היו יריבים רציניים לכתות אחרות. הגרסה הסופית של כתבי הקודש הבודהיסטים והג'ייניים נערכה בתקופה מאוחרת יותר, אך תיאורם של האג'יוויקים בטקסטים אלה מייצג ככל הנראה את התנאים בתקופת מאוריה והקדם-מאוריה. המונח "אג'יוויקים" נמצא לעיתים קרובות מחוק כמעט בכל הכתובות במערות בראבר מתקופת מאוריה. נראה שבתקופת שלטונו של המלך אננטברמן משושלת מאוקרי (אנ'), כאשר במערות אלו הותקנו פסלי אלילים של קרישנה ושיווה, המונח הזה נמחק, מה שהוביל לירידה בהשפעת האג'יוויקים.
בצפון הודו, ייתכן שהאג'יוויקים הפכו לחסרי חשיבות בתקופת שונגה (המאה הראשונה לפני הספירה), אם כי ייתכן שהם שרדו עד המאה ה-15, כיוון שיש התייחסויות מפוזרות אליהם בטקסטים שונים. הפניות בוואיו פוראנה (אנ') מצביעות על כך שבתקופת גופטה (המאה הרביעית עד המאה השישית לספירה) השתנו הפולחנים של האג'יוויקים באופן מהותי, והכת שלהם הלכה ודעכה במהירות.
הבריהאט ג'טאקה (אנ') של וראהאמיהירה (אנ') (המאה ה-6) מזכיר את האג'יוויקים (בין קבוצות סגפנות עיקריות אחרות) בהקשר אסטרולוגי, וקובע שאדם שנולד תחת השפעה פלנטרית מסוימת הופך לסגפן אג'יוויקה. לפי הפרשן אוטפאלה (אנ') מהמאה ה-9–10, "אג'יוויקה" בהקשר זה מתייחס לסגפנים וישנואיזמים. עם זאת, לפי ההיסטוריון אג'אי מיטרה שאסטרי, וראהאמיהירה אכן מתייחס לאג'יוויקים, שאולי התקיימו ככת משפיעה במאה ה-6. ארתור באשם (אנ') מציין שיש כמה מקרים כאלה של אג'יוויקים שהתבלבלו ביניהם לבין כתות מרכזיות אחרות: למשל, הפרשן של אצ'ארה-סארה מאמין שהם בודהיסטים, ובאפוס הג'ייני ניילקסי (אנ'), מנהיג אג'יוויקי מבהיר שאין לטעות שחסידיו משתייכים לזרם הג'ייני של הדיגאמבארה (אנ'). לפי בשאם, הדבר מעיד על כך שהאג'יוויקים ששרדו אימצו כמה מהאמונות והמנהגים של הדתות הפופולריות יותר ואולי התמזגו איתן.
הפרשן הג'ייני מאליסנה, שכתב את סיאדוואדה-מנג'ארי (1292 לספירה), רומז שהאג'יוויקים היו קיימים בתקופתו; ייתכן שהוא היה מודע לאג'יוויקים של דרום הודו. לפחות 17 כתובות מדרום הודו מצביעות על כך שהוטל מס על אג'יוויקים או אקובים (משערים שזוהי צורה טמילית של אג'יוויקים). כתובות אלו נעות מימי המלך סימהאווארמן השני (אנ') משושלת פלאווה (בסביבות 446 לספירה) ועד למאה ה-14. אחרונת הכתובות הללו מתוארכת לשנת 1346 לספירה, שנמצאה בשלושה מקומות שונים מסביב לקולאר (אנ'). אוגין הולץ ורודולף הורנלה העלו השערה שהמונח אג'יוויקה (אקובה) מתייחס לג'יינים בהקשר זה, וכמה אחרים – כגון א. צ'קראוורטי - מפקפקים בזהות המונחים "אג'יוויקה" ו"אקובה". עם זאת, בשאם סבור כי כתובות אלו אכן מתייחסות לאג'יוויקים וכי ייתכן שהן שרדו שם עד המאה ה-15, כפי שמוזכר בטקסט האסטרולוגי ג'טאקה פריג'אטה (אנ'). ייתכן שהאג'יוויקה דעכה לחלוטין בגלל ההשפעות ההינדיות, הבודהיסטיות והג'ייניות הגוברות.
הטקסט סרווה-דרסאנה-סנגראהה (אנ') מהמאה ה-14, שהוא אוסף של המערכות הפילוסופיות ההודיות, אינו מזכיר את האג'יוויקים, מה שמעיד על דעיכת הכת שלהם.
אמינות המקורות

האג'יוויקים התחרו והתווכחו עם המלומדים מהדתות בודהיזם, ג'ייניזם והוודות. תנועת האג'יוויקה מוכרת בעיקר מאזכורים היסטוריים שהושארו מאחור במקורות ג'ייניים ובודהיסטיים, ולכן עשויים להיות עוינים כלפיה. לא ידוע באיזו מידה המקורות הלא-אג'יוויקיים הזמינים משקפים את האמונות והמנהגים הממשיים של האג'יוויקים. רוב מה שידוע עליהם נרשם בספרות של קבוצות יריבות, חוקרים מודרניים מטילים ספק באמינות המקורות המשניים, והאם הוכנסו לרשומות ביקורת ועיוותים מכוונים לדה-הומניזציה.
עבודות עדכניות יותר של חוקרים מצביעות על כך שהאג'יוויקה הוצגו אולי שלא כהלכה על ידי מקורות ג'ייניים ובודהיסטיים.
האוריינטליסט ההולנדי יהואנס ברונקהורסט (אנ') טען:
בעוד שהג'יינים מלמדים שאפשר גם לעצור את זרימת הקארמה החדשה וגם להיפטר מהקארמה הישנה באמצעות תרגול סגפני, גוסאלה לימד שאדם יכול רק לעצור את זרימת הקארמה החדשה. [...] תרגול סגפני יכול להיות יעיל במניעת זרימה קארמית נוספת, מה שעוזר להסביר את העובדה הבלתי מוסברת אחרת שהאג'יוויקים אכן תרגלו סגפנות. [...] [הפופולריות של דוקטרינת האג'יוויקה בימי קדם, כזו שיכולה להתחרות בזו של הג'ייניזם והבודהיזם כאחד, הגיונית גם אם דוקטרינה זו באמת לא הייתה שונה באופן קיצוני מהמסורות הללו כפי שהיא מוצגת במקורות הג'ייניים והבודהיסטיים.
האינדולוג הבריטי פול דנדאס (אנ') קבע שהטקסטים הג'ייניים והבודהיסטיים אינם יכולים להיחשב כמקור מהימן להיסטוריה ולפילוסופיה של האג'יוויקה, מכיוון ש"נראה ספק אם דוקטרינה [של האג'יוויקים] שדגלה באמת בחוסר היעילות של מאמץ אינדיבידואלי יכלה להוות בסיס לוויתור על הדרך לשחרור רוחני", וכי "החשד חייב להיות שהג'יינים והבודהיסטים עיוותו בכוונה את דוקטרינת אג'יוויקה למטרותיהם הפולמוסיות". לעומת זאת, חוקרים אחרים מציעים שלפחות ניתן לשקול את המרכיבים הנפוצים שנמצאו על האג'יוויקים בספרות הג'יינית והבודהיסטית, מכיוון שהג'ייניזם והבודהיזם היו שתי פילוסופיות שונות, מתחרות ומנוגדות בהודו העתיקה.