stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליגטור אמריקני
גודל

האליגטור האמריקני הוא תנינאי בינוני-גדול.
משקלו הממוצע הוא 270 קילוגרם (600 ליברות), ואורכו 3.4–4.0 מטרים (11.2–13.1 רגל). אורכו המרבי של האליגטור הוא כ-5 מטרים (16 רגל) ומשקלו המרבי כ-500 קילוגרם (1,100 ליברות). לפי האתר של הפארק הלאומי אוורגליידס, האליגטור הגדול ביותר שנצפה אי פעם בפלורידה היה באורך של 5.3 מטרים (17 רגל). האליגטור הגדול ביותר שנצפה אי פעם בעולם היה באורך 5.8 מטרים (19 רגל), והוא נראה במארש איילנד (Marsh Island), לואיזיאנה, אך מאחר שלא נמדד מדעית, הערכה זו שנויה במחלוקת. אם היא נכונה, פרט זה שקל בסביבות טונה (כ-1,000 ק"ג). הנקבות קטנות יותר ואורכן הממוצע הוא כ-2.6 מטרים (8.5 רגל) ומשקלן עד כ-100 ק"ג.
האליגטור האמריקני הוא המין השני בגודלו במשפחת האליגטוריים, אחרי הקיימן השחור (אורכו הממוצע של האחרון הוא 4–5 מטר ומשקלו 300–500 ק"ג).
תזונה

האליגטור האמריקני אוכל כמעט הכל, אולם תזונתו מורכבת בעיקר מדגים, עופות, צבים ודו-חיים. תזונתם של האליגטורים הצעירים מורכבת בעיקר מחסרי חוליות, כמו חרקים, חלזונות, סרטנים, עכבישים ותולעים. בנוסף הם אוכלים דגים קטנים כאשר הם מצליחים לתפוס אותם. ככל שהם גדלים, הם ניזונים מדגים יותר גדולים, מרכיכות, מחסרי זנב שונים, וכן מיונקים קטנים כמו חולדות ועכברים. קרוב לבגרותם מגוון הטרף של האליגטורים יגדל, ויכלול בין היתר גם יונקים כמו דביבונים.
עם הגיעו לבגרות, האליגטור רואה בכל חיה שחיה במים או שמתקרבת למים כדי לשתות טרף פוטנציאלי. אליגטורים בוגרים יאכלו חזירי פרא (שהגיעו לאמריקה בידי האדם), אייליים, עופות שונים, זוחלים קטנים מהם וחיות מבויתות כמו בקר וחיות מחמד וייתכנו מקרים בהם הם יאכלו אליגטורים קטנים יותר וגם דגים. אליגטורים זכרים גדולים במיוחד תקפו בעבר פומות של פלורידה ודובים, מה שהפך אותם לטורפי-העל באזור תפוצתם.
למרות השיתוף הגדול יחסית של בתי הגידול של אליגטורים ובני-אדם, התקפות האליגטורים על האדם נדירות יחסית. מרבית האליגטורים פוחדים מהאדם בשל ציד; התקיפות הן לרוב על רקע של האכלה. הסיבה לכך כנראה נעוצה בעובדה שברגע שאליגטור מואכל על ידי אדם אחד, כאשר יראה אדם אחר הוא יצפה למזון גם ממנו.
בתי גידול

כיום, האליגטורים האמריקנים נפוצים בדרום-מזרח ארצות הברית; החל מהפארק Merchants Millpond שבצפון קרוליינה ועד לטקסס ודרומית לאוקלהומה. כמו בתקופת המזוזואיקון, האליגטורים חיים באגנים ירוקים, שכן בית-גידול זה חיוני להישרדות הממושכת שלהם. האליגטורים תלויים באגנים הירוקים, וגם האגנים הירוקים תלויים באליגטורים. כטורפי-על במארג המזון בבית הגידול, הם מסייעים בבקרה של אוכלוסיית המכרסמים וחיות אחרות שאוכלוסיותיהן עלולות להביא לניצול יתר של הצמחייה באדמות הביצה.
התרומה הגדולה ביותר של האליגטור האמריקני לאדמות הביצה ולבעלי החיים שבסביבה הם השקעים שפרטים בוגרים חופרים ומרחיבים במהלך תקופה של כמה שנים. הם חופרים את השקע בעזרת פיהם והטופרים שלהם על ידי עקירת צמחים כדי לנקות את החלל; אחרי כן הם מעמיקים את השקע על ידי תחיבה של האדמה והצלפה בעזרת זנבם. כך הם יוצרים שקע באדמה בו מצטברים מים בתקופה הגשומה, וכך הוא אוגר נוזלים לקראת התקופה היבשה. במהלך התקופה היבשה, ובמיוחד במהלך בצורות מתמשכות, שקעי האליגטורים מספקים מים חיוניים לדגים, לחרקים, לסרטנים, לנחשים, לצבים, לעופות ולחיות אחרות, וכן לאליגטורים עצמם.
רבייה

עונת הרבייה מתחילה באביב. אף שלאליגטורים אין מיתרי הקול, הזכרים מסוגלים להשמיע שאגות על ידי שאיפת אוויר לריאותיהם ונשיפתו בשאגות קטועות בעלות טון נמוך. מטרתן של השאגות היא כפולה. הראשונה היא למשוך נקבות, והשנייה היא אזהרה לאליגטורים אחרים בה בעת.
הנקבה בונה קן מצמחים, מקלות, עלים ובוץ במקום מוגן במים או לידם. היא מטילה 20 עד 50 ביצים לבנות שגודלן הוא כגודל ביצת אווז. היא מכסה אותן בצמחייה נוספת, שבעת התסיסה מחממת את הביצים ובכך מסייעת בשמירת החום של הביצים. בנוסף, הצמחייה שומרת על הלחות, ובכך שומרת על הביצים פן תתייבשנה. הטמפרטורה בה מתפתחות ביצי האליגטורים קובעת את זוויג (זכר או נקבה) הוולדות. מביצים שהתפתחו בטמפרטורה של 32.2–33.8 מעלות צלזיוס יבקעו זכרים, בעוד שמביצים שהתפתחו בטמפרטורה של 27.7–30 מעלות צלזיוס יבקעו נקבות. בטמפרטורות שבין הטווחים הנ"ל בוקעים לרוב שני המינים בשילובים שונים. הנקבה תישאר בסמוך לקן במהלך שישים וחמישה ימי הדגירה, על-מנת להגן על הביצים מפני טורפים כמו דביבונים, בואשים או אנפות. כאשר הוולדות מתחילים לבקוע מהביצים, הם משמיעים קול צורמני, וכך הנקבה מוציאה אותם במהירות מהקן. לאחר הבקיעה, הם מוצאים את דרכם במהירות אל מקור המים הקרוב. למשך מספר ימים מקור התזונה שלהם יהיה מאגר של חלמון שנמצא בבטנם.
אצל המין צב קוטר פלורידה, חלק מהנקבות, המחפשות מקום מקלט לביציהם, חופרות בקן האליגטור ומטילות ביצים בתוכו (במרחק מביצי האליגטור) ואז מסתלקות מהר.
האליגטור האמריקני מגיע לבגרות מינית בין גיל שמונה לגיל 13, כאשר אורכם נע בין 1.8 ל-2.1 מטרים. החל מגיל זה, קצב גדילתם יורד. אורכם של זכרים בוגרים יכול להגיע ל-4.2 מטרים (14 רגל) ומשקלם ל-510 ק"ג, וזאת בזמן חיים בן 30 שנים.
האליגטורים והאדם

אליגטורים אמריקאים מסוגלים להרוג בני אדם. זיהוי מוטעית המוביל לתקיפה אפשרי תמיד, במיוחד במים עכורים החביבים על האליגטורים או בסמוך להם. בניגוד לתניני היאור ותניני הים, שהרבה יותר תוקפניים ויותר גדולים מהאליגטור ולכן יכולים לטרוף אדם בוגר, מקרי ההרג של האליגטור נובעים בעיקר מנשיכתו החזקה, היכולה להוביל לזיהום קטלני, גם כאשר ניתן לאדם המותקף טיפול רפואי.
ככל שאוכלוסיית האדם בפלורידה מתקרבת יותר למתחמי המחיה של האליגטורים, מפגשים של האדם עם האליגטורים הם בלתי נמנעים. לפי כתבה שפורסמה ב-CNN, בין 1948 ל-2016 אירעו 257 תקיפות מתועדות על בני אדם בפלורידה, אשר הצריכו טיפול רפואי של האדם המותקף. מתוכם 23 גרמו למוות, מהם 8 מקרים היו של ילדים מתחת לגיל 16. רק תשע התקפות קטלניות התרחשו בארצות הברית במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, אך האליגטורים האמריקאים הרגו 12 בני אדם בין השנים 2001–2007 כאשר בחודש מאי 2006 הרגו התנינים האמריקאים שלושה תושבי פלורידה תוך פחות משבוע. לפחות 28 התקפות קטלניות של אליגטורים אמריקאים התרחשו בארצות הברית מאז 1970.
תוכנית השיקום

כתוצאה מציד ומאובדן בתי גידול, מרבית האליגטורים נעלמו מאדמות ארצות הברית. ב-1967, מעמד האליגטור הפך לשל מין בסכנת הכחדה בכול חלקי תפוצתו, או לפחות בחלק גדול מהם. מאמצים משותפים של השירות האמריקאי לדגים ולחיות בר (United States Fish and Wildlife Service) ושל אגודות של חיות בר בדרום ארצות-הברית הביאו ליצירתן של חוות אליגטורים מסחריות וגדולות, ובכך להצלת החיה הייחודית. ב-1973 נחקק חוק בארצות הברית שאסר בין היתר על ציד של אליגטורים, ובכך איפשר למין להתרבות באזורים רבים מהם הוא נעלם. מצב המין הלך והשתפר, וחלק ממדינות ארצות הברית הקימו תוכניות לניטור מצבם של האליגטורים על מנת להבטיח שמספרם ממשיך לגדול. ב-1987 הודיע שירות הדגים וחיות הבר כי המין השתקם לחלוטין, וכתוצאה מכך הסירו אותו מרשימת המינים הנמצאים בסכנת הכחדה. עם זאת, השירות עדיין מפקח על הסחר בעורות אליגטורים ועל המוצרים שמופקים מהם.
כיום אוכלוסיית האליגטורים בדרום ארצות הברית מונה, לפי ההערכה, בין 2 ל-3 מיליון פרטים, דבר שהופך אותה לאחד ממיני התנינאים הנפוצים ביותר.
בישראל ניתן לראות אליגטורים בתנאי שבי בחוות התנינים בחמת גדר, המרכז הזואולוגי תל אביב-רמת גן ("הספארי"), בגן החיות חי-כיף בראשון לציון, בגן הזואולוגי (נגב Zoo) בבאר שבע, בגן החיות חי פארק בקריית מוצקין ובפינת החי בקיבוץ עין גדי.
גלריה

אליגטור לבקן
אליגטורים בחמת גדר
אליגטורים בשטח הספארי ברמת גן
אליגטור מניח ראשו על צב בביצות הפארק והשמורה ההיסטוריים לאומיים ז'אן לאפיט (אנ') בפאתי ניו אורלינס
אליגטור אמריקאי לצד תנין אמריקאי, בתוך הפארק הלאומי אוורגליידס. אלו שני המינים הצפוניים ביותר של תנינים באמריקה ולעיתים הם נלחמים על אזורי מחיה, אם כי לרוב יתרחקו זה מזה
הערות שוליים

↑  אליגטור אמריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  http://www.alligatorfur.com/alligator/alligator.htm
↑  Disney alligator attack: Resort to add warning signs, source says, CNN, ‏16 ביוני 2016
↑  גורדון גריג ודייוויד קירשנר, Biology and Evolution of Crocodylians, פרק 13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294071905171  BnF: cb122584821 (data)  LCCN: sh85004286  NKC: ph885331
חוק האזרחות הפולני

דגל פולין
סמל פולין
חוק האזרחות הפולני הוא החוק הקובע מי נחשב כאזרח פולין. חוק זה מבוסס על עקרונות דין הדם (Jus sanguinis).
החוק עבר ארבעה גלגולים: החוק הראשון נכנס לתוקף ב-31 בינואר 1920, הוחלף בחוק שני ב-19 בינואר 1951, שהוחלף לחוק שלישי ב-21 באוגוסט 1962, ולזה נוסף החוק הנוכחי ב-15 באוגוסט 2012.
ילדים שנולדו להורים פולנים רוכשים בדרך כלל אזרחות בלי קשר למקום הולדתם. לעומת זאת, אנשים שנולדו בפולין להורים זרים בדרך כלל לא יהיו אזרחים פולנים, אלא אם אזרחות ההורים לא ידועה.
אדם הזכאי לאזרחות פולנית בהתאם לחקיקה הרלוונטית לגביו אינו נחשב בעיני רשויות פולין כבעל אזרחות נוספת, אם ישנה.
עיקרי החוק > אזרחות פולנית ודרכון פולני

אזרחים שעזבו את פולין לפני שנים רבות וצאצאיהם יכולים לאשר וגם להשיב את אזרחותם. גם אדם שנולד מחוץ לפולין יכול לאשר את אזרחותו ישירות, תוך דילוג על כל הדורות הקודמים.
אישור אזרחות משמעו שהרשויות בפולין מאשרות שהמבקש נולד פולני, לפי החוק. להשיב אזרחות יכול רק מי שנולד פולני ואיבד את אזרחותו במהלך חייו לפי החוק.
ישנם שלושה סוגים שונים של מתן אזרחות:
מתן אזרחות - על ידי נשיא פולין
השבת אזרחות שאבדה - על ידי שר הפנים הפולני על-פי החוק החדש מ-2012
אישור האזרחות הפולנית שמעולם לא אבדה - על ידי מושל המחוז בפולין או בערעור בערכאה ראשונה בפני משרד הפנים או בערכאה שנייה בבית-המשפט. רק סוג אחרון זה של מתן אזרחות יאפשר הורשתה לצאצאי הפולני עד סוף הדורות.
לעניין אישור האזרחות הפולנית וקבלת דרכון פולני, שהוא דרכון של האיחוד האירופאי, יש להוכיח לרשויות הפולניות שני דברים:
שאחד מאבות המבקש, אדם שעל-פי החוק המבקש יורש ממנו את אזרחותו, היה אזרח פולני
שאזרח מקורי זה ואף אחד מצאצאיו בשרשרת הדורות עד למבקש הדרכון לא איבד את אזרחותו הפולנית.
עם זאת, אם אובדן האזרחות של אחת מחוליות השרשרת התרחש לאחר שמלאו לילדו 18 שנים, הדבר לא ינתק את שרשרת האזרחות.
עיקרי החוק > אובדן אזרחות פולנית

אחרי 1962, ניתן לאבד את האזרחות הפולנית רק על-פי בקשה מפורשת.
לפני 1962 יש מקרים רבים וסבוכים שבעקבותיהם עלול אדם לאבד את אזרחותו. לעניין אובדן האזרחות, אלה רק עיקרי החוקים השונים:
מי שנולד לפני כניסת החוק של 1951 לתוקף, יכול לרשת את אזרחותו הפולנית של אביו בלבד, אם הוריו נשואים (או אביו הצהיר אל אבהותו בפולין!), או רק את של אמו - אם לאו.
אדם בגיר, שנרשם (גם אם לא שרת אף יום) לצבא זר או עבד במשרה ציבורית כלשהי מחוץ לפולין (הרשימה לא סגורה אבל כוללת אפילו מורה, דוור ורב ואפילו ללא מדינה למשל בפלשתינה) לפני כניסת החוק לתוקף ב-1951 איבד מיידית את אזרחותו, הוא, אשתו וילדיו עד גיל 18. חריג לכלל זה הוא שירות צבאי כחלק מבעלות הברית נגד מדינות הציר במלחמת העולם השנייה, אשר לא פוסל את האזרחות הפולנית.
כל אדם שקיבל אזרחות זרה (ללא "הגנת הבעל/אב". ראו בסעיף הבא. גם קטין!) איבד את הפולנית, אלא אם היה בטווח הגילים שלהם נקבע חובת שרות צבאי פולני.
ילדיו הקטינים ואשתו של פולני יהנו מהגנת האזרחות שלו, כלומר כל עוד הוא אזרח גם הם יישארו אזרחים. כלל זה תקף (ככל הנראה, לפי מצבור פסקי-דין אחרונים) אך ורק כל עוד הפולני חי. לאחר מותו, תוסר ההגנה, ומשפחתו של הפולני תאבד את אזרחותה לפי הכללים הנ"ל.
אם כך, גברים וגם נשים (מסתבר שגם עבורם היה חוק פולני של שירות צבאי מסוים!) שלא נהנים מ"הגנת הבעל/אב" לעיל וקיבלו אזרחות זרה לפני 1951 וגם אינם בתוך טווח הגילאים לשירות חובה בצבא פולין (גברים - 50 מאז שינוי חוק הצבא ב-29 במאי 1950), איבדו את אזרחותם.
אדם שרכש אזרחות זרה בנוסף לפולנית עקב שינויי הגבולות שלאחר מלחמת העולם השנייה, או ב-1951 היה בעל אזרחות רוסית, אוקראינית, ביילרוסית, ליטאית, לטבית או אסטונית, איבד את אזרחותו הפולנית (ראה סעיף 4 לחוק השני).  עם זאת, במידה ופולני לשעבר חזר לפולין לאחר מכן על פי ההסכמים השונים לחזרה למולדת (רפטריאציה), שנחתמו בין ברית המועצות לפולין (למשל ב-1945 וב-1956), חזר ורכש את אזרחותו הפולנית. למעשה, כל פולני שהפך לאזרח סובייטי ולא ניצל את הזדמנות החזרה לפולין, שפתחו ההסכמים הללו, איבד את אזרחותו הפולנית.
כדי לאשר את אזרחותו של אדם, שעזב לפני 1951, יקל להוכיח שעזב את פולין לאחר כניסת החוק הראשון לתוקף ב-1920. אחרת, יהיה קשה להוכיח את אזרחותו הפולנית. אם הוריו נותרו בפולין, זה יכול לעזור.
החוק של 1920 מאפשר לאב להכיר בילדו שנולד מחוץ לנישואין כל עוד לא הגיע לגיל 18, אולם הכרה כזאת חייבת הייתה להעשות בפולין או מול שלטונות פולין (בשגרירות למשל) ולכן יהיה קשה מאוד להוכיחה בדרך-כלל.
החוק של 1962 מאפשר את הורשת האזרחות מאב לילדו, אך ורק אם אבהות הילוד הוכרה תוך שנה מהולדת הילד. לפיכך, ילדים לאבות פולניים, שנולדו מחוץ לנישואין בתקופת תוקף החוק הזה, חייבים להראות שאביהם הפולני הצהיר על אבהותו לפני שמלאו להם שנה. ניתן להוכיח זאת באמצעות הצהרת האבהות עליה חותם האב בדרך כלל בביה"ח, כדי להרשם כאב הילוד בתעודת הלידה. ההצהרה נשמרת בארכיון משרד הפנים וניתן להשיג שם עותק ממנה.
עיקרי החוק > אזרחות מלידה

ילד שנולד להורה אזרח פולני הוא בדרך כלל אזרח פולני מלידה, בין אם נולד בפולין או מחוץ לה. אם רק אחד ההורים הוא אזרח פולני בעת הלידה, ניתן לבטל את אזרחותו הפולנית של הנולד בפנייה לקונסוליה הפולנית בבקשה לאמץ את אזרחותו של ההורה השני עבורו.
גם ילד, שהוריו ויתרו עבורו על אזרחותו הפולנית, יוכל לשוב ולרכוש אותה באמצעות תצהיר שיגיש לשלטונות פולין לאחר שמלאו לו 16 ובטרם מלאו לו 17 וחצי.
עיקרי החוק > אזרחות באמצעות אזרוח

אדם שאינו אזרח פולני על פי החוק ושמתגורר בפולין לפחות חמש שנים עם אישור תושבות קבע יוכל לבקש להתאזרח (לפי סעיף 8 לחוק) – מתן אזרחות יתאפשר לאחר הצגת ראיות מתאימות המצביעות גם על שחרור מאזרחות זרה במידת הצורך. כמו כן, ההכרה באדם כאזרח פולני בדרך של התאזרחות תחול גם ביחס לילדיו אשר מתגוררים בפולין (בתנאי שילדיו מצויים תחת חסותו). בנסיבות מיוחדות, גם אדם שאינו ממלא תנאי זה יוכל לבקש בקשה שכזו. ילדיהם הקטינים של הורים שהתאזרחו בדרך זאת יקבלו אזרחות פולנית גם כן.
20 ביוני

20 ביוני הוא היום ה-171 בשנה (172 בשנה מעוברת), בשבוע ה-25 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 194 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

840 – בעקבות מות לואי החסיד התחילה מלחמת ירושה בין בניו – לותאר הראשון, לודוויג הגרמני וקרל הקירח
1448 – קארל השמיני עולה לשלטון בשוודיה
1685 – מרד מונמות': ג'יימס סקוט, דוכס מונמות' ובנו הלא-לגיטימי של צ'ארלס השני, מלך אנגליה פותח במרד נגד ג'יימס השני, מלך אנגליה בטענה כי הוא המלך הלגיטימי של אנגליה, אירלנד וסקוטלנד
1756 – החור השחור של כלכותה, 123 חיילים בריטים מתו מחנק בתא צינוק אחד שגודלו 5.5 על 4.5 מ"ר
1768 – טבח אומן: המורדים ההיידמקים בראשות מקסים זליזניאק ואיוואן גונטה כובשים את העיר אומן ורוצחים למעלה מ-2,000 יהודים
1782 – הקונגרס האמריקאי אימץ את העיצוב הנוכחי של החותם הגדול של ארצות הברית
1837 – המלכה ויקטוריה עולה לכס המלוכה בבריטניה
1945 – ארצות הברית מאשרת העברת צוות מדעני הטילים שעבדו עבור גרמניה הנאצית בראשות ורנר פון בראון לצבאה
1938 – עלייה על הקרקע של קיבוץ אלונים
1948 – האוניה אלטלנה מגיעה לחופי ישראל
1960 – הפדרציה של מאלי זוכה בעצמאות מצרפת וממנה את נשיאה הראשון – מודיבו קייטה
1977 – מנחם בגין מציג את ממשלת ישראל השמונה עשרה בפני הכנסת, ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל
1991 – הפרלמנט הגרמני מחליט להעביר את התואר "בירת גרמניה" מבון לברלין המאוחדת
1997 – פיגוע טרור גדול שתוכנן להתבצע בחוף ירושלים בתל אביב סוכל ברגע האחרון כאשר מוטי אשכנזי, נרקומן וגנב המוכר למשטרה, גנב את התיק הנטוש שהכיל את המטען וכאשר הבין מה תכולת השלל שלו הוא הזעיק את המשטרה
2001 – פרווז מושארף מתמנה לראש ממשלת פקיסטן
2023 – פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי
נולדו

1510 – דונה גרציה נשיא, אשת עסקים, נדבנית ומדינאית אנוסה שחזרה להיות יהודייה (נפטרה ב-1569)
1763 – וולף טון, פטריוט אירי (התאבד ב-1798)
1819 – ז'אק אופנבך, מלחין (נפטר ב-1880)
1898 – נחום שדמי, חלוץ, מבכירי ארגון "ההגנה", אלוף-משנה בצה"ל, נשיא בית הדין הצבאי לערעורים (נפטר ב-1985)
1899 – ז'אן מולן, מנהיג המחתרת הצרפתית במלחמת העולם השנייה (נפטר ב-1943)
1905 – ליליאן הלמן, מחזאית אמריקאית ואחת מהרשימה השחורה של הוליווד (נפטרה ב-1984)
1909 – ארול פלין, שחקן (נפטר ב-1959)
1914 – זלדה, משוררת ישראלית, זוכת פרס ברנר, פרס ביאליק לספרות, ופרס ורטהיים (נפטרה ב-1984)
1918 – ליליאן לוקס, שחקנית, פזמונאית וזמרת יידיש אמריקאית (נפטרה ב-2005)
1922 – אליעזר שפיגל, כדורגלן ומאמן ישראלי (נפטר ב-2017)
1925 – אודי מרפי, גיבור מלחמה ושחקן קולנוע אמריקאי (נהרג ב-1971)
1926 – רחבעם זאבי, איש צבא ופוליטיקאי ישראלי (נרצח ב-2001)
1928 – אריק דולפי, נגן ג'אז, נגן על סקסופון אלט חליל וקלרינט בס (נפטר ב-1964)
1928 – מרטין לנדאו, שחקן (נפטר ב-2017)
1928 – נפתלי הלברשטאם, האדמו"ר מטשאקאווא (נפטר ב-2022)
1928 – ז'אן-מארי לה פן, פוליטיקאי לאומני צרפתי (נפטר ב-2025)
1930 – תמר אבידר, עיתונאית וסופרת ישראלית (נפטרה ב-2016)
1930 – מגדלנה אבקאנוביץ', פסלת ומחנכת פולנייה, חלוצה ונציגה בולטת של הפיסול באמצעות רקמות (נפטרה ב-2017)
1931 – מרי לו גוד, כימאית אי-אורגנית אמריקאית (נפטרה ב-2019)
1931 – אולימפיה דוקאקיס, שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרסי אוסקר, גלובוס הזהב, ו־BAFTA (נפטרה ב-2021)
1933 – דני איילו, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-2019)
1933 – קלייר טומלין, מחברת ועיתונאית אנגלייה
1937 – עודד תאומי, שחקן תיאטרון ישראלי (נפטר ב-2019)
1940 – ולדימיר קורנב, שחקן ומורה לקולנוע ותיאטרון סובייטי-רוסי (נפטר ב-2021)
1942 – בריאן וילסון, בסיסט וזמר בלהקת "הביץ' בויז"
1946 – דייוויד לינץ', במאי קולנוע אמריקאי
1946 – דוד קשדן, מתמטיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת הרווארד, חתן פרס ישראל ופרס שאו
1947 – ישראל מידד, עיתונאי ופובליציסט ישראלי
1949 – חיים עומר, פסיכולוג ופרופסור חבר בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב
1949 – ליונל ריצ'י, מוזיקאי
1950 – גרי גולדשטיין, אמן ישראלי ומורה לאמנות
1952 – ג'ון גודמן, שחקן אמריקאי
1954 – אילן רמון, האסטרונאוט הישראלי הראשון בחלל (נהרג ב-2003)
1956 – רינה מצליח, עיתונאית ושדרנית טלוויזיה ישראלית
1959 – ולדימיר פרידמן, שחקן ישראלי
1963 – חוסה בסואלדו, כדורגלן ומאמן כדורגל ארגנטינאי
1967 – ניקול קידמן, שחקנית קולנוע אוסטרלית וזמרת
1968 – רוברט רודריגז, במאי קולנוע אמריקאי
1969 – יובל סמו, שחקן וקומיקאי ישראלי
1970 – אורן סמדג'ה, ג'ודוקא ישראלי
1978 – פרנק לאמפרד, שחקן כדורגל אנגלי
1980 – עומר ברנע, שחקן ודוגמן ישראלי
1980 – אדם סנדרסון, במאי ותסריטאי קולנוע ישראלי
1982 – דינה אברמסון, עיתונאית, פובליציסטית ושחקנית ישראלית
1982 – גל פרציגר, שחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי
1984 – עמיר חדד, זמר-יוצר ישראלי-צרפתי
1987 – קיטו, מפיקה מוזיקלית, פזמונאית ותקליטנית אוסטרלית
1988 – ניצן לברטובסקי, שחקנית קולנוע ישראלית
2005 – נועם דדון, זמר ישראלי ונציג ישראל באירוויזיון הילדים 2018
נפטרו

840 – לואי החסיד, מלך הפרנקים (נולד ב-778)
1597 – וילם ברנץ, מגלה ארצות וקרטוגרף (נולד ב-1550 בערך)
1836 – עמנואל-ז'וזף סיאייס, איש כמורה ופוליטיקאי צרפתי (נולד ב-1748)
1837 – המלך ויליאם הרביעי (נולד ב-1765)
1925 – רוברט לה פולט, פוליטיקאי אמריקני רפובליקני (נולד ב-1855)
1947 – באגסי סיגל, גנגסטר (נולד ב-1906)
1952 – לואיג'י פגיולי, נהג מרוצים איטלקי (נולד ב-1898)
1961 – לי דה פורסט, ממציא אמריקאי (נולד ב-1896)
1965 – ברנרד ברוך, מומחה פיננסי ויועצם הכלכלי של הנשיאים וודרו וילסון ופרנקלין דלאנו רוזוולט (נולד ב-1870)
1966 – ז'ורז' למטר, אסטרופיזיקאי וכומר קתולי בלגי (נולד ב-1894)
1990 – לוין קיפניס, סופר ומשורר ילדים ישראלי, חתן פרס ישראל לספרות ילדים 1978 (נולד ב-1894)
1991 – יצחק וולפסון, איש עסקים ופילנתרופ יהודי-בריטי (נולד ב-1897)
1993 – ג'רג' שארושי, כדורגלן הונגרי (נולד ב-1912)
2002 – רעיה רדליך, פסלת ואמנית קרמיקה ישראלית (נולדה ב-1946)
2005 – ג'ק קילבי, ממציא המעגל המשולב וחתן פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1923)
2012 – אנדרו סאריס, מבקר קולנוע אמריקאי (נולד ב-1928)
2015 – אסתר ברנד, אתלטית דרום אפריקאית (נולדה ב-1922)
2015 – מרים שפירו, אמנית קנדית-אמריקאית, מחלוצות האמנות הפמיניסטית (נולדה ב-1923)
2020 – פיליפ לאת'אם, שחקן בריטי (נולד ב-1929)
2020 – נתן ברון, עיתונאי, דוקטור למשפטים וחוקר תולדות המשפט בארץ ישראל (נולד ב-1937)
2021 – אברהם דורון, פרופסור לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים (נולד ב-1929)
2021 – דניאל איבין, סופר, פוליטיקאי ופעיל זכויות אדם יוגוסלבי-קרואטי ממוצא יהודי (נולד ב-1932)
2021 – אריה מקל, דיפלומט ועיתונאי ישראלי (נולד ב-1946)
2022 – יוזף ולאשצ'יק, איש עסקים פולני וחסיד אומות העולם (נולד ב-1919)
2024 – אברהם נח גרבוז, ראש כולל "הר אפרים", מחבר סדרת הספרים "מנחת אברהם" (נולד ב-1933)
2024 – דונלד סאת'רלנד, שחקן קולנוע (נולד ב-1935)
חגים ואירועים החלים ביום זה

האימפריה הרומית – פסטיבל לכבוד סומאנוס, אל הרעם הלילי
לטביה העתיקה – זלו דיינה (Zalu Diena)
סנגל – יום העצמאות
ארצות הברית – היום לעיטם האמריקאי
האו"ם – יום הפליטים הבינלאומי
ישראל וארצות רבות נוספות – סיום שנת הלימודים ותחילת החופש הגדול ב-בתי ספר על יסודיים
19 ביוני – 21 ביוני
יוני
לוח אירועים שנתי
פלקו סומבטהי

מראה חיצוני של ההיכל הביתי
פלקו סומבטהי (בהונגרית: Falco-SZOVA KC Szombathely) היא קבוצת כדורסל הונגרית מהעיר סומבטהי, המתמודדת בליגת העל ההונגרית ובליגת האלופות בכדורסל.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1949. בסיום עונת 1991/92 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה. 
הקבוצה זכתה באליפות בעונת 2007/08. בעונת 2011/12, סיימה במקום הראשון בטבלה והגיעה לגמר הפלייאוף על האליפות והפסידה לקבוצת סולנוקי אולאי.
היסטוריה > במסגרת אירופאית

בעונת 1997/98 החלה הקבוצה להשתתף במסגרת אירופאית בשלב הבתים של גביע קוראץ'. בעונה שלאחר מכן, הגיעה לשלב הבתים פעם נוספת.
מאז שנת 2006, הקבוצה מארחת בהיכל הספורט החדש, ארנה סבאריה המכיל 4,000 מקומות ישיבה.
תארים והישגים

הליגה ההונגרית :
אליפות (4): 2008, 2019, 2021, 2022
מקום שני: 1999, 2012, 2017, 2018
הגביע ההונגרי :
זכייה (1): 2021
גמר: 1998, 2008, 2009, 2010, 2018, 2019
העולם האבוד (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מייקל קרייטון
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  איסלה סורנה 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת קנופף
 תאריך הוצאה:  1995
 מספר עמודים:  430
 סדרה
 סדרת ספרים:  פארק היורה
 ספר קודם:  פארק היורה
 הספר הבא:  Airframe 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-679-41946-2
 הספרייה הלאומית:  001746302
 
העולם האבוד הוא ספר מדע בדיוני שנכתב על ידי מייקל קרייטון וספר המשך לפארק היורה. הספר יצא לאור בשנת 1995 על ידי הוצאת קנופף. הספר מתאר "תקרית" נוספת המתרחשת באותה חברה של הנדסה גנטית, המכילה דינוזאורים משובטים.
בשנת 1997 סטיבן ספילברג יצר את הסרט פארק היורה: העולם האבוד המבוסס על הספר (אך בעל הרבה פרטים שונים).
עלילה

לאחר 6 שנים מעלילת הספר הקודם, איאן מלקולם (שנחשב למת מפצעיו בספר הקודם, אך מתברר כחי וסובל מצליעה בספר זה) והחוקר ריצ'רד לוין, חוקרים מקרים מוזרים של עצמות משונות בכמה איים לחופי קוסטה ריקה ומעריכים שישנם באיים אלה דינוזאורים החיים ב"עולם אבוד", בדומה לעלילת הספר של ארתור קונן דויל.
הם מחליטים למצוא בעצמם את "אתר B" של חברת "אינגן", בו נוצרו וגדלו הדינוזאורים עד שהעבירו אותם לאי "איסלא נובלר", אך לאחר קריסת החברה המדענים עזבו והאי ננטש. לוין יוצא לבדו לאי ונעלם, לכן מלקולם יוצא לחפש אותו יחד עם פרופסור דוק תורן ועוזרו אדי קאר למשימת הצלה וגם עם שני ילדים: ארבי בנטון וקייטי קורטיס, שמצטרפים אליהם ללא ידיעתם.
הקבוצה מגיעה לאי עם כלי נשק ושני מעונועים שחוברו יחד לאורך וצוידו כך שישמשו כמעבדה ניידת. הם מוצאים מתחם מבנים ומעבדה בבעלות אינג'ן, ובה מוצאים את לוין שמלקט חומרים מה״עולם האבוד״ הזה. במקביל אליהם מגיעה קבוצה נוספת של לואיס דודג'סון, הווארד קינג וג'ורג' בזלטון שמגיעים מטעם החברה היריבה לאינג'ן - חברת "ביוסיין" ומטרתם לצוד ולגנוב ביצי דינוזאורים ולהפציץ את האי לחלוטין. איתם נוסעת ד"ר שרה הרדינג, חברתו לשעבר של מלקולם וחוקרת בעלי חיים שאינה מודעת לחברי הקבוצה. לאחר שהיה בקצה הסיפון עם דודג'סון, הוא מפיל אותה לים והיא כמעט טובעת, אך מצליחה לחתור עד האי ושם מתאחדת עם מלקולם וחבריו.
מלקולם וחבריו מגלים שהקבוצה של דודג'סון מגיע לאי, גונבת מספר ביצי מאיזאורים ומנסה לגנוב ביצים של טירנוזאורוסים. אך הטרינוזאורוסים הורגים את בזלטון, ומפרידים בין דודג'סון וקינג שנפצעים ומאבדים את ההכרה. קינג מתעורר ומנסה לברוח לספינה שנמצאת על החוף.
מלקולם בודק את גור הטירנוזאורוס הפצוע ומבקש מאדי להרוג אותו אך ללא ידיעתו הוא מבריח אותו חזרה לקרוואן. כשמלקולם ושרה מגלים הם מחליטים לטפל בפצע שברגלו ונשארים לבדם לטפל בו בזמן ששאר חברי הקבוצה יוצאים לתצפית על הדינוזאורים. בלילה ולוצירפטורים שיוצאים לצוד הורגים את קינג. הורי הטירנוזאורוסים מוצאים את גורם בקרוואן של שרה ומלקולם והם מוציאים אותו החוצה אך הטירנוזאורוסים מפילים את הקרוואנים מהצוקים. אחד הקרוואנים נופל מהצוק אך דוק מציל את שרה ומלקולם שנפצע. בינתיים אדי, לוין והילדים מטפסים על מגדל שמירה גבוה אך הרפטורים מצליחים למשוך ולהרוג את אדי. ארבי נלכד על ידי הרפטורים בתוך כלוב סגור אך ניצל. הקבוצה בורחת ומוצאת מקלט בכפר העובדים של אינגן ושם ממתינים למסוק הצלה.
שרה עולה לפני השחר לחפש את המסוקים אך בדרכה עדר פכיצפלוזאורוסים עצבנים והיא נאלצת להסתתר תחת מכוניתה מנגיחותיהם. דודג'סון מגיע לרכב ומנסה להיכנס אך היא מפילה אותו והוא מסתתר גם מתחת הרכב, בעוד טירנוזאורוס מתקרב אליהם. כנקמה על הפלתה למים, שרה דוחפת את רגלו החוצה והטירנוזאורוס גורר את דודג'סון ונותן לגור שלו לטרוף אותו.
שרה מנסה להתקשר עם אנשי המסוק שהזמינו אך מאחרת. לאחר הימלטות במנהרה מלהקת רפטורים, הקבוצה מגיעה לחוף ומוצאת סירה בבעלות אינגן. הם עולים עליה ושבים חזרה ומלקולם עולה על מידע שחקר במעבדה: הדינוזאורים הטורפים של האי הואכלו בכבשים נגועות בפריון וכך המחלה עברה לדינוזאורים וקיצרה את חייהם אך המדענים הצליחו לחסל את המחלה. לאחר שהם נטשו את האי המחלה חזרה ומלקולם מעריך שהיא תחסל את כל הדינוזאורים על האי תוך זמן קצר.
דינוזאורים ויצורים נוספים המופיעים בספר

אפטוזאורוס (Apatosaurus).
קרנוטאורוס (Carnotaurus).
דריוזאורוס (Dryosaurus) או היפסילופודון (Hypsilophodon) - לא מוזכר בשמו אך נראה עדר של אוכלי עשב קטנים רצים, המזכיר את העדר מהספר הראשון.
מאיזאורה (Maiasaura).
מאוסזאורוס (Mussaurus).
פכיצפלוזאורוס (Pachycephalosaurus; מכונה בטעות גרבית'ולוס).
פרזאורולופוס (Parasaurolophus).
פרוקומפסוגנתוס (Procompsognathus).
סטגוזאורוס (Stegosaurus).
טריצרטופס (Triceratops).
טירנוזאורוס (Tyrannosaurus).
ולוצירפטור (Velociraptor) או דיינוניכוס (Deinonychus).
אורניתולסט (Ornitholestes) - נראה כגופה מוזרה שנסחפה ליבשת.
גלימימוס (Gallimimus) - ברשימה.
בנוסף מוזכרים גם היצורים: אותניליה, טרודון, קואגה, סמילודון ודודו.
ראו גם

פארק היורה (ספר)
פארק היורה (זיכיון)