stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב סלמיס שבקפריסין (497 לפנה"ס)
רקע היסטורי

המרד האיוני, שפרץ ב-500 לפנה"ס, התפשט עד מהרה מערי איוניה אל קאריה וההלספונטוס. הרודוטוס, ההיסטוריון היווני בן המאה ה-5, מספר כי בהשפעת אוֹנֶסילוֹס, אחיו הצעיר של גוֹרגוֹס, הטיראן של סלמיס שבקפריסין, הצטרפו גם כל תושבי האי למרד בדריווש, להוציא העיר אמתוס (אנ'). תגובת המלך הפרסי לא איחרה לבוא, ועוד קודם שנפנה להדביר את המורדים באיוניה, שלח צבא גדול מקיליקיה שבאסיה הקטנה אל סלמיס, מלווה באניות מן הערים הפיניקיות הנאמנות לו.
הקרב ותוצאותיו

הידיעות על הצבא הפרסי העושה דרכו בים אל עבר קפריסין הגיעו לאוזניו של אונסילוס, והוא פנה אל האיונים בבקשת עזרה. כך ארע, שעם בוא הצי הפיניקי ונחיתת הצבא הפרסי בחוף קפריסין הגיעו גם אניות הברית האיונית, כשעל סיפוניהן חיילים רבים.
משניתנה לאיונים האפשרות לבחור אם להילחם בצבא הפרסי בקרב יבשה או נגד אניות הפיניקים בים, בחרו הם באפשרות השנייה. שני הקרבות, הימי והיבשתי, התחוללו בעת ובעונה אחת. "בים התעלו האיונים וניצחו באותו יום את הפיניקים, וביניהם הצטיינו אנשי סאמוס". ביבשה, לעומת זאת, הכה צבא פרס את חילות הערים המורדות, ונפנה להטיל עליהן מצור.
האיונים, שראו כי אפסה כל תקווה לניצחון, עלו על האניות ושבו לאיוניה. בתוך חודשים אחדים נפלו ערי קפריסין בזו אחר זו לידי צבא דריווש ובתחילת 496 לפנה"ס הושלם דיכוי המרד. היה זה סימן מבשר רעות ליוונים אשר באיוניה, שידעו כי במוקדם או במאוחר ירגישו גם הם את נחת זרועו של מלך פרס.
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר ה, 105-104.
↑  הרודוטוס, ספר ה, 108.
↑  הרודוטוס, ספר ה, 109.
↑  הרודוטוס, ספר ה, 112 (בתרגום א' שור).
↑  הרודוטוס, ספר ה, 115.
שיר ערש (אלתרמן)

"שיר ערש" (הידוע גם במילותיו הראשונות "היכל ועיר נדמו פתע") הוא שיר ערש שחיברו נתן אלתרמן וסשה ארגוב עבור המחזמר "אסתר המלכה", שהועלה על הבימה לראשונה בשנת 1966. בהקשר המחזה שר ליצן החצר את השיר למלך אחשוורוש בלילה שבו נדדה שנת המלך. המחזמר לא זכה להצלחה, וירד מבימת תיאטרון הקאמרי עד מהרה (לאחר 38 הצגות). אולם השיר נותר בזיכרון הציבורי-תרבותי וזכה לביצועים רבים.
מבנה השיר

השיר נחלק לשישה בתים בני שש שורות כל אחד, וכמעט כולו מונולוג שנושא הלץ באוזני המלך. בשלוש שורות "מתערב" המלך בשיר הלירי בדברים פרוזאיים ונונסנסיים. בחלק מן הביצועים שורות אלה מדוברות ולא מושרות ("אולי בכל זאת רבע עוף" בבית השלישי, "שיעברו, אני ישן!" בבית הרביעי, ו-"שייכבו את הפנס" בבית האחרון). בגרסה הישנה של שמעון בר, גם ״הניחו לנו לכולנו״ בבית החמישי נאמר על ידי המלך, ו״שייכבו את הפנס״ הושר על ידי המלך.
ביצועים

הביצוע הראשון של השיר היה במחזמר המקורי על בימת הקאמרי על ידי שמעון בר בתפקיד ליצן החצר מונדריש ואברהם מור כאחשוורוש.
רוחמה רז ביצעה את השיר יחד עם צוות הווי פיקוד המרכז בתוכניתם המשותפת "צוות הווי פיקוד מרכז-עם רוחמה" (1976)
חוה אלברשטיין ביצעה את השיר בתקליטה "הלילה הוא שירים" (1977), ומאז הופיע ביצוע זה באוספים רבים משיריה ומשירי הארץ.
אריק איינשטיין ושם טוב לוי ביצעו את השיר בתקליט "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ד': משירי סשה ארגוב" (1980).
בשנת 1982 שולב השיר במופע ובתקליט שיצא בעקבותיו, מתתיהו ואלכסנדר: מתי כספי שר משירי סשה ארגוב. השיר היה אחד משיאי המופע, כאשר מתי כספי שר וארגוב המלווה אותו בפסנתר. ארגוב לא ידע לשיר, וכספי שילב אותו בדקלום "אולי בכל זאת רבע עוף?" בבית הראשון, ו"שיכבו את הפנס" בבית השני.
בהפקת 2005 של המחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" הוסיף מעבד המוזיקה בהפקה, יוני רכטר את השיר לתמונה בה אנשי השוק מרדימים את שלמה המחופש לשלמי ושרים לו "אם כתר הוא נושא או דלי, אין כל הבדל - בסוף יישן הוא".
בספיישל הפורימי של ערוץ הופ! ששודר ב-2004 ונקרא "המגילה החדשה של הופ", השיר בוצע על ידי אבי יקיר (בתור שלוק העורב שכיכב בתור המן) וז'יל בן דוד (בתור בליק שכיכב בתור אחשוורוש).
עוד ביצעו את השיר שולי רנד, גדי יגיל, אורה זיטנר, אסתר עופרים, רונית אופיר, אחינועם ניני, איטן גרינברג, דני מסנג, שילה פרבר, נתן סלור, חבורת זהו זה, רינת גבאי ואחרים. שלמה ארצי מספר שביקור כילד בהופעה של המחזה "אסתר המלכה", ובפרט השיר הזה, משכו אותו אל הבמה ואל קריירה כזמר. ביצוע נוסף הוא של אנדריאס שול בליווי תמר הלפרין על הפסנתר והשורות של המלך. השיר הוא גם פריט ברפרטואר של מקהלות וחבורות זמר רבות.
אורן שקדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1978 (בן 47 בערך) 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 עיסוק:  במאי, שחקן
 בת זוג:  דנה רוטנברג
 מספר צאצאים:  2
 
אורן שקדי (נולד ב-1978) הוא שחקן ובמאי טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

שקדי שירת בתור מדריך במגמת פיתוח הדרכה בחיל הקשר ופיקד על קורסי ייעודי לקצונה בשירותו בצה"ל. בוגר בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים בשנת 2004.
קריירה > קריירת משחק

שקדי זכה במלגת קרן בשנים 2001, 2003 על משחקו.
לפני היותו במאי שיחק בתפקידים קטנים בכמה סדרות וסרטים, שיחק את עמית ב"הכל דבש" (2007), נועם ב"סרוגים" (2008) ואת ניב ב"אולי הפעם" (2008).
השתתף בנוסף בכמה הצגות ביניהם, "במקל בסרגל" שהופיע בתיאטרון הקאמרי בתפקידים שונים, "מזריץ" בתפקיד לאון שהופיע בצוותא תל אביב, "הלב" הצגת ילדים שם שיחק ושר ו"הזמיר", "בן המלך והעני", "מיכאל" שהם הצגות ילדים שהופיעו בתיאטרון "גושן".
השתתף גם בכמה פרסומות ביניהם, "גולסטאר", "סלקום", "קרייזי ליין" ועוד.
קריירה > קריירת בימוי

בשנת 2007 החל את דרכו כבמאי, ביים וערך הרבה משדרים וסדרות טלוויזיה/אינטרנטיות ובניהם, ביים סדרת פרסומות אינטרנטית, ביים וכתב את הסרט הקצר "אין תפקידים קטנים" (בין שחקניו אוהד קנולר, סנדרה שדה וריקי בליך) וביים כמה קליפים לשירים ביניהם, "נעים בגב" ו"איש גדול מאוד".
בשנת 2007 היה עוזר במאי בסדרה "אולי הפעם" ובשנת 2008 ביים את הדרמה היומית של HOT, "חשופים". בשנים 2009–2010 ביים את סדרת הדוקו דרמה "גירושים נפלאים ששודרה ב-yes. ביים את צילומי החוץ של סדרת הנוער "האי" ששודרה בערוץ הילדים ובHOT.
בשנת 2010 עבד כבמאי יומי בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי, "האח הגדול" בקשת. בשנים 2010–2011 היה במאי ראשי בקומדיית המצבים "השועלים" לצד ירון ארזי.
בנוסף גם היה עוזר במאי בסדרות "פרשת רות", "ראש גדול", "לאהוב את אנה" ועוד.
שקדי גם ביים את כל שלוש העונות של הסדרה "אליפים" ששודרה ב־yes, ערוץ הילדים וכללה 180 פרקים. בנוסף גם ביים שני סרטי מחול בשנים 2012–2013. בנוסף גם במאי שותף את העונה השנייה והשלישית של הסדרה "החממה".
בשנת 2014 החל לביים את סדרת הנוער של גיורא חמיצר, "שכונה" שמשודרת בניקלודיאון של HOT, ובנוסף גם שיחק תפקיד אורח בשנת 2015 בסדרה בתור ברק, המורה הפרטי של אגם.
ב־2016 החל לביים את הקומדיה "צפוף" בערוץ זום לילדי הוט בהשתתפות אלי פיניש ואת הסדרה הקומית "שוסטר ושוסטר" של היוצר ירון ארזי ביים עבור כאן חינוכית.
במהלך 2018 ו-2019 ביים אורן סדרות נוספות: "קופה ראשית" עם שחקנים כמו קרן מור, דב נבון וקומיקאים נוספים עבור "כאן", סיטקום בשם "שב"ס" בהשתתפות שחקנים כמו יגאל עדיקא, יגאל נאור, מנשה נוי וקומדיה בהשתתפות מירי מסיקה עבור קשת 12 שנקראת "זה לא הגיל". ב-2021 ביים את הקליפ המבוסס על תצלומים של אלכס ליבק לשיר "אין מספיק זמן" של הזמר יוחאי בלום ("יושי"). בשנת 2024 ביים את הסדרה "אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו".
חיים אישיים

נשוי לדנה רוטנברג, רקדנית, כוריאוגרפית ויוצרת. לזוג שני ילדים והם מתגוררים בתל אביב.
הערות שוליים

↑  Omny Studio is the complete audio management solution for podcasters, Radio Stations, הזמר יושי (יוחאי בלום): מכל התמונות בקליפ - האהובה עליי היא זאת שקמה לתחייה - כאן חדשות - Omny.fm, באתר omny.fm
פינלנד באירוויזיון

| --- | --- |

 מדינה:  פינלנד פינלנד
 רשת שידור:  YLE
 השתתפות ראשונה:  צרפת קאן, 1961
 זכיות:  יוון אתונה, 2006
 השתתפויות:  57
 היעדרויות:  6
 אירוח האירוויזיון:  פינלנד הלסינקי, 2007
 השתתפות אחרונה:  שוודיה מאלמה, 2024
מריון רונג בלוקסמבורג (1962)
ויקטור קלימנקו בנאפולי (1965)
פרדי וחברים בהאג (1976)
ג'רי סילאנפה באיסטנבול (2004)
לורדי באתונה (2006)
האנה פאקארינן בהלסינקי (2007)
טרסבטוני בבלגרד (2008)
קריסטה סיגפריד במאלמה (2013)
סופטאינג'ן בקופנהגן (2014)
PKN בווינה (2015)
סאנדייה בסטוקהולם (2016)
נורמה ג'ון בקייב (2017)
שרה אלטו בליסבון (2018)
דארוד & סבסטיאן ריימן בתל אביב-יפו (2019)
קרייה בליברפול (2023)
פינלנד השתתפה באירוויזיון כ-57 פעמים החל מהצטרפותה לראשונה ב-1961 והיא נעדרה מהתחרות 6 פעמים ב-1970, 1995, 1997, 1999, 2001 ו-2003.
פינלנד ניצחה בתחרות פעם אחת ב-2006 עם הלהקה "לורדי" ושירם "Hard Rock Hallelujah".
הישגים

פינלנד נטלה חלק בתחרות כ-57 פעמים: מתוכן פעם אחת ניצחה בתחרות, ועל כן, נכון ל-2025, היא נמצאת בטבלת הניצחונות של התחרות יחד עם אזרבייג'ן, אסטוניה, לטביה, פורטוגל, יוון, יוגוסלביה, טורקיה, מונקו, בלגיה, סרביה ורוסיה, כשלפניהן נמצאות אירלנד עם שבעה ניצחונות, שוודיה עם שישה ניצחונות, לוקסמבורג, צרפת, בריטניה והולנד עם חמישה ניצחונות, ישראל עם ארבעה ניצחונות, נורווגיה, דנמרק, איטליה ואוקראינה עם שלושה ניצחונות וגרמניה, אוסטריה, שווייץ וספרד עם שני ניצחונות.
עד לניצחונה של פינלנד בתחרות ב-2006, הישגיה בתחרות האירוויזיון היו נמוכים והיא כשלה להתברג למקומות מכובדים בתחרות. טרם ניצחונה של פינלנד בתחרות, היא התמקמה כשמונה פעמים במקום האחרון בתחרות, שלוש פעמים בהן היא לא קיבלה ולו נקודה אחת בתחרות (נכון ל-2025, נורווגיה מחזיקה בתואר "מדינת הנול פואה", כלומר המדינה שהתמקמה במקום האחרון בתחרות הכי הרבה פעמים, עם לא פחות מ-11 פעמים בהן היא התמקמה במקום האחרון בתחרות וארבע פעמים בהן היא לא קיבלה ולו נקודה אחת בתחרות, ומעולם לא סיימה את התחרות בתור אחת מחמש המדינות המובילות בגמר התחרות.
עם זאת, בניגוד לפינלנד, נורווגיה ניצחה פעמיים במקום הראשון בתחרות טרם קיומה של התחרות ב-2006 ושלוש פעמים במצטבר) נכון ל-2025, פינלנד התמקמה כ-11 פעמים במקום האחרון בתחרות (9 פעמים בגמר ופעמיים בחצי-הגמר) ושלוש פעמים היא לא קיבלה ולו נקודה אחת בתחרות.
על אף חוסר הצלחותיה של פינלנד בתחרות, ב-2006, היא שברה את שיא הנקודות שקיבל שיר כלשהו בתחרות, כאשר קיבלה 292 נקודות בגמר התחרות. פינלנד החזיקה בשיא עד התחרות ב-2009, בה קיבל השיר של נורווגיה "Fairytale" כ-387 נקודות בגמר התחרות.
פינלנד נחשבת לאחת המדינות הפחות מוצלחות בתחרות האירוויזיון ומראשית ימיה בתחרות ועד ימינו כמעט ולא הצליחה להתברג למקומות מכובדים בתחרות ולעיתים קרובות אף כשלה להעפיל לגמר התחרות משלב חצאי-הגמר. פינלנד הצליחה להעפיל לגמר התחרות משלב חצאי-הגמר החל מ-2004 תשע פעמים ב-2006, 2008, 2009, 2011, 2013, 2014, 2018, 2021 ו-2022. ב-2007 פינלנד העפילה ישירות לגמר התחרות בעקבות אירוח התחרות וניצחונה בשנה הקודמת. השיגה הגרוע ביותר של פינלנד בגמר תחרות אירוויזיון הוא המקום ה-25 אליו היא הגיעה פעמיים בתולדותיה בתחרות: בפעם הראשונה ב-2009 עם השיר "Lose Control" שסיים את גמר התחרות עם 22 נקודות ובפעם השנייה ב-2018 עם השיר "Monsters" שסיים את גמר התחרות עם 46 נקודות.
אחד מסמליה של פינלנד בתחרות האירוויזיון הוא המנצח אוסי רונה אשר ניצח על כל שיריה של פינלנד בתחרות מ-1966 ועד 1989 עם שתי הפוגות קצרות: ב-1970 כאשר פינלנד פרשה מהתחרות עקב התוצאה השנויה במחלוקת בתחרות בשנה הקודמת וב-1981 כאשר ניצח על התזמורת הפינית הנריק אוטו דונר.
הישגים > ניצחונה ב-2006

פינלנד ניצחה בפעם היחידה בתולדותיה ב-2006 עם להקת "לורדי" ושירם "Hard Rock Hallelujah". לורדי היא להקת הארד רוק וחברי הלהקה לובשים בהופעותיהם תחפושות, עוטים מסיכות ואיפור כבד בהשראת סרטי אימה, מפלצות ושדים והם אינם חושפים את מראה פניהם בפרהסיה. לורדי הפכה לחברת להקת הארד רוק הראשונה בתחרות וחבריה למתחרים הראשונים אשר מופיעים על במת התחרות רעולי פנים. לורדי נבחרה כנציגתה של פינלנד על ידי בחירה ארצית, ואף על פי כן, ניצחונה התקבל ברגשות מעורבים בדעת הקהל הפיני; הלהקה הואשמה בקידום כת השטן והצגת דימוי שלילי של המדינה ברחבי העולם ואכן המשלחת הפינית לתחרות התקבלה בקבלת פנים קרה של המארגנים היוונים. עם זאת, הופעתה ציינה אבן דרך בהיסטוריית התחרות בעקבות המורכבות של האמצעים הדרושים להופעתה, הפירוטכניקות וזוויות הצילום והראייה של המצלמות אשר מחייבות ניהול מלא באמצעות מחשבים. הופעתם הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריית התחרות בה הופעה של מדינה נוהלה באופן מלא, מתחילתה ועד סופה, על ידי מחשבים. במהלכה השוטף של הופעתה לורדי קיבלה חוות דעת מעורבת מפרשני המדינות. רובם הביעו ספקות לגבי יכולתה של הלהקה לנצח בתחרות והתייחסו אליה כאל בדיחה; הפרשן הבלגי, ז'אן-פייר הוט'יר, הרחיק לכת באומרו "אם הקבוצה הזו תנצח, אני הולך להפוך לעטלף!" והפרשנים הצרפתים מישל דרוקר וקלודי סיאר, אמרו מילים קשות שהכעיסו את צופי רשות השידור הצרפתית והמשלחות של המדינות האחרות. לאחר תום התחרות, שניהם חויבו להתנצל בפומבי על אמירותיהם.
הישגים > הצבעות

פינלנד נוהגת להעניק מספר נקודות רב לשכנותיה המדינות הסקנדינביות; שוודיה, נורווגיה, דנמרק ואיסלנד. בשנים האחרונות, נוהגת פינלנד להעניק מספר נקודות רב גם למדינות הבלטיות; אסטוניה ולטביה. ב-2004 פינלנד העניקה לשוודיה את מספר הנקודות הגבוה ביותר וב-2005 העניקה לנורווגיה את מספר הנקודות הגבוה ביותר. בפעם הראשונה בהיסטוריית התחרות, ב-2006, שוודיה העניקה לפינלנד את מספר הנקודות הגבוה ביותר, ועשתה זאת שנית בשנה שאחריה. הדבר דומה למדינות רבות אשר יש להן קשרים כמו יוון וקפריסין ומדינות ברית המועצות לשעבר. באופן מפתיע, פינלנד נוהגת להעניק מספר נקודות רב בתחרות לאיטליה, מדינה שפרשה מהתחרות בין השנים 1998-2010.
ניתן לומר כי על פי רוב, הצבעת חבר השופטים משפיעה לרעה על מיקומה הסופי של פינלנד בתחרות. בהתחשב בעובדה כי שלוש פעמים, ב-2010, 2015 ו-2017, בהן פינלנד לא עלתה לגמר התחרות משלב חצאי-הגמר היו בשל הצבעת השופטים כאשר הצבעת הצופים העלתה אותה לשלב הגמר. תוצאותיה הטובות ביותר של פינלנד, גם כאשר ניצחה, היו בשל הצבעת הצופים.
הישגים > היעדרויות

פינלנד נעדרה מ-6 תחרויות לאורך השנים:
היעדרותה הראשונה של פינלנד התרחשה ב-1970. באותה שנה, החליטה פינלנד לא ליטול חלק בתחרות עקב התוצאה השנויה במחלוקת בתחרות אירוויזיון 1969 שנערכה במדריד, ספרד, בה ניצחו ארבעה שירים בתחרות. כתוצאה מכך, מספר מדינות, ביניהן פינלנד, אוסטריה, נורווגיה, שוודיה ופורטוגל, החליטו לא ליטול חלק בתחרות ב-1970.
במהלך שנות ה-90 ושנות ה-2000 המוקדמות, פינלנד הייתה אחת המדינות המושפעות ביותר בתחרות מהחלטתו של איגוד השידור האירופי לפסול מדינות שהגיעו להישגים נמוכים בתחרות בשנים קודמות, כדי לאפשר למדינות חדשות להצטרף לתחרות. נבע הדבר מריבוי המדינות שביקשו לקחת חלק בתחרות, דבר שחייב את איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות. שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים לקחת חלק בתחרות. באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות שלוקחות חלק על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים. זאת, כתוצאה מהצורך לנפות את מספרן הגדל של המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות בשל תוצאות נמוכות בתחרות, פינלנד לא לקחה חלק בתחרויות האירוויזיון בשנים 1995, 1997, 1999, 2001 ו-2003. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור הלוקחות חלק בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל משנת 2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר.
אירוח האירוויזיון

| שנה | העיר המארחת | מקום התחרות | מנחים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | פינלנד הלסינקי | ארטוואל ארנה | חצאי גמר וגמר: יאנה פלקונן ומיקו לפילאמפי |
מגישי הניקוד מטעם פינלנד

| שנה | מגיש |
| --- | --- |
2006: נינה טפיו
2007: לאורה ווטילאיינן
2008: מיקו לפילאמפי
2009: 
2010: גוה'נה פירטילאהטי
2011: סוזן אהו
ראו גם

שוודיה באירוויזיון
נורווגיה באירוויזיון
דנמרק באירוויזיון
איסלנד באירוויזיון
הערות שוליים

↑  Finns shocked by Eurovision band באתר BBC News,‏ 20 באפריל 2006
↑  במהלכה של הצבעת המדינות נעשו מספר טעויות בשלב חלוקת הנקודות אשר תוקנו לאחר שידור התחרות. הן מגישי הניקוד של יוון והן של צרפת שכפלו מספר נקודות והעניקו את אותו מספר נקודות למספר מדינות. מבין חלוקת הניקוד של יוון נוכתה נקודה אחת מבריטניה, הולנד, אוסטריה ופינלנד, ומבין חלוקת הניקוד של צרפת נוכתה נקודה אחת מאוסטריה, גרמניה, איטליה, פורטוגל וישראל. התיקונים לא השפיעו על מיקומן הסופי של המדינות בתחרות.
↑  ב-2009 העפילה פינלנד לגמר בזכות בחירת השופטים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 1c75c89f-d66b-4b70-98b7-c9f710124a38
סלמיס (קפריסין)

| --- | --- |

 היסטוריה
 נבנה:  המאה ה־11 לפנה״ס 
 מיקום
 מדינה:  הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין, קפריסין 
 קואורדינטות:  35°11′00″N 33°54′00″E﻿ / ﻿35.183333333333°N 33.9°E﻿ / 35.183333333333; 33.9
  (למפת קפריסין מוגדלת) ניקוסיה לימסול לרנקה לפקושה פמגוסטה פאפוס קירניה הים התיכוןסלמיס(למפת קפריסין רגילה) ניקוסיה לימסול לרנקה לפקושה פמגוסטה פאפוס קירניה הים התיכוןסלמיס
 
שרידים בסלמיס
סלמיס (ביוונית עתיקה: Σαλαμίς; ביוונית: Σαλαμίνα - "סאלאמינה") הייתה עיר-מדינה עתיקה לחופו של מפרץ מאוסה שבים התיכון, במזרחו של האי קפריסין. שרידי העיר שוכנים סמוך לשפך הנהר פדיאוס, כשבעה קילומטרים מצפון לעיר פמגוסטה (גזימאוסה) ברפובליקה הטורקית של צפון קפריסין.
מיתולוגיה

לפי המיתולוגיה היוונית נוסדה סלמיס בידי טאוקרוס (אנ') בנו של טלאמון, מלך האי סלמיס שבמפרץ הסרוני, ואחיו של איאס גיבור מלחמת טרויה. טאוקרוס הגיע לקפריסין לאחר המלחמה, הקים בה מקדש לזאוס ונשא לאישה את בתו של המלך קינירס. בהמשך הקים טאוקרוס עיר חדשה לה קרא על-שם האי ממנו הגיע, והיה למלכה הראשון.
היסטוריה > התקופה הקלאסית

הממצאים המוקדמים ביותר באתר, בדמות מעגן ונקרופוליס, הם מהמאה ה-11 לפנה"ס, וקבורת ילדים בכדים כנעניים מעידה על השפעה פיניקית. העיר החלה לגדול במאה ה-8 לפנה"ס בזכות הסחר המשגשג עם ערי הלבנט, במיוחד הפיניקיות, אסיה הקטנה ומצרים העתיקה; באותה תקופה היה האי נתון תחת שלטונה ההגמוני שלל צור. בתחילת המאה הבאה נחלשה אחיזת צור באי, והאימפריה האשורית החדשה קיבלה את השליטה עליו; מלכי האי, וביניהם כיסו/כישו מלך סלמיס השמי, העלו מס וחומרי בנייה לאסרחדון, וכן באו לאשורבניפל להגיש לו מנחות ולנשק את רגליו, והוא הכריחם ללוותו עם כוחותיהם ואניותיהם את חייליו בים וביבשה.
טקסטים וכתובות מצביעים על כך שבתקופה הקלאסית הייתה סלמיס לעיתים בתחרות עם כתי, אחת המעצמות המקומיות העיקריות.
החל במאה ה-6 לפנה"ס הלכה סלמיס והפכה לעיר החשובה בקפריסין, והייתה הראשונה שטבעה מטבעות משלה, החל בשנת 515 לפנה"ס. העיר לקחה חלק חשוב במרד האיוני נגד הפרסים, וקרב סלמיס הימי והיבשתי התחולל סמוך לה בשנת 497 לפנה"ס, והכריע את גורל המרד. חודשים ספורים לאחר הקרב השתלטו הפרסים על האי. אוגורס הראשון, מלך סלמיס בין השנים 410-374 לפנה"ס, היה בן בריתן של אתונה העתיקה ושל מצרים. הוא נלחם, ככל הנראה, יחד עם הפפים בקרב ימי ויבשתי גדול בכתי (ששימשה בסיס עורפי למצור של ארתחששתא על סלמיס), מכיוון שביקש להגדיל את שטחיו על האי והיה היריב הקבוע של מלך כתי. כתי ניצחה בקרב, ואף שלא הגדילה את שטחיה, היא שמה קץ להתערבות מלך סלמיס, חיזקה את בעלי הברית של הפרסים באי וביססה את ההגמוניה הפרסית במזרח הים התיכון, כפי שהוגדרה בשלום אנטלקידס. אוגורס הצליח להתנער משלטון פרס, השתלט על האי כולו ושעבד את צור וצידון, ואולי אף את דור. בשנת 343 לפנה"ס, בימי בנו, אוגורס השני, שב ארתחשסתא השלישי, מלך פרס, וכבש את קפריסין.
בשנת 332 לפנה"ס כבש אלכסנדר הגדול את האי, ובתחילת מלחמות הדיאדוכים, לאחר קרב עזה, קיבל תלמי סוטר לידיו את השלטון על קפריסין, וביטל את הממלכות המקומיות בה; ניקוקראון מלך סלמיס, שימש כמלך בובה באי עד 311 לפנה"ס, עת תלמי הראשון אילצו להתאבד יחד עם בני משפחתו. תלמי העביר את מוקד השלטון בקפריסין לפאפוס שבדרום-מזרחו של האי, וסלמיס ירדה מגדולתה. במסגרת מאבקו של אנטיגונוס מונופתלמוס לשליטה על האי, בשנת 306 לפנה"ס התחולל מול חופי העיר קרב ימי (אנ') שבמהלכו הביס דמטריוס פוליורקטס בן אניטוגונוס את צבא תלמי ונטל את השליטה על כל קפריסין בשם אביו, אולם מעט לאחר מכן חזרה השליטה לבית תלמי בקביעות.
היסטוריה > התקופה הרומית והביזנטית

לפי "מעשי השליחים" הטיף פאולוס בעיר:
”והמה המשלחים על ידי רוח הקדש ירדו אל סלוקיא ומשם באו באניה אל קפרוס׃ ויבאו אל עיר סלמיס ויגידו את דבר האלהים בבתי הכנסיות אשר ליהודים ויהי להם גם יוחנן למשרת.” (מעשי השליחים 13, 4-5)
לפי המסורת הנוצרית, ברנבא אשר הביא את הנצרות לקפריסין ונחשב למייסד הכנסייה הקפריסאית, נסקל למוות בסלמיס בשנת 61. ברנבא היה חברו של פאולוס ובן האי, ומעל קברו שממערב לשרידי העיר, הוקמו במאה ה-5 כנסייה ומנזר הקרויים על-שמו. כנסייה זו נהרסה והמבנה הנוכחי במקום הוא מהמאה ה-18. בשנת 115 פרץ מרד התפוצות של היהודים נגד הקיסר טראיאנוס. יהודי קפריסין התקוממו בראשותו של ארטמיון, וסלמיס חרבה. לפי דיו קסיוס 240,000 מתושבי האי היוונים מצאו את מותם במרד, ולאחריו נאסרה ישיבת יהודים בקפריסין. בשנים 332 ו-342 חרבה העיר ברעידות אדמה, ובשנייה פגע בה גם גל צונאמי.
קונסטנטיוס השני בנה עיר חדשה וקטנה יותר על חורבות סלמיס המקורית, והעניק לה את השם "קונסטנטיה". העיר הפכה למושב בישוף בסוף המאה ה-4, והידוע שבנושאי תפקיד זה היה אפיפניוס מסלמיס שהתמנה בשנת 367 וכיהן במשרה עד מותו בשנת 402. במאה ה-6 שיפצו יוסטיניאנוס הראשון ואשתו תאודורה את העיר ובנו בה מספר בניני ציבור. במאה ה-7, בעקבות אסונות טבע וכיבוש האי בידי מועאויה הראשון בשנת 649 ננטשה העיר וחרבה. כפר הדייגים הסמוך, ארסינואה (לימים פמגוסטה/גזימאוסה), ירש את מקומה והפך לעיר נמל.
האתר

החפירות בסלמיס החלו בשנת 1952 ונמשכו עד פלישת טורקיה לקפריסין ב-1974. חלק מהממצאים שנחשפו באתר, שמורים במוזיאון שבמנזר ברנבא הקדוש, כ-2.5 קילומטרים דרומית-מערבית לשרידי העיר.
האתר > שרידי העיר

רוב הממצאים בסלמיס הם מהתקופה הרומית, אם כי שרידי מקדש זאוס שנחשפו באתר הם מסוף התקופה ההלניסטית (הקמת מקדש זה יוחסה במיתולוגיה למועד ייסודה של העיר במאה ה-11 לפנה"ס). המרכז העירוני של סלמיס בתקופה הרומית שכן בקצה הצפון-מזרחי של העיר, מקום בו נחשפו גימנסיון ותיאטרון ששוחזרו באופן מקיף, וכן אמפיתיאטרון, בית מרחץ ואצטדיון. הגימנסיון מלבני ובמרכזו ניצב פסלו של הקיסר אוגוסטוס. המוסד כלל בתי שימוש ובריכת שחייה קטנה. במקום ניצבים מספר פסלים, רובם חסרי ראש, וחלקם הועברו לכאן מהתיאטרון לאחר רעידת האדמה שהחריבה את העיר במאה ה-4. התיאטרון שפונה לכיוון צפון-מערב הוקם בימי אוגוסטוס והיו בו מקומות ל-15,000 צופים. ממצאים נוספים מהעת העתיקה כוללים שתי אגורות, האחת הלניסטית והשנייה רומית, ושרידי אמת מים שהובילה מים אל העיר מקיתראה (Κυθραία) שלמרגלות הרי קירניה.
מהתקופה הביזנטית נחשפו שרידי בזיליקה שהוקמה במאה ה-4 בידי אפיפניוס מסלמיס והיא חרבה במאה ה-7 בידי הערבים. בבזיליקה שהייתה הגדולה בקפריסין, התגלו שרידי בפטיסטריום ופסיפסים, ובחלקו הדרומי של האפסיס קבור הבישוף אפיפניוס.
האתר > הנקרופוליס

הנקרופוליס של העיר משתרע ממערב לה על-פני שטח נרחב. הקבורה במקום החלה לפחות במאה ה-11 לפנה"ס ונמשכה עד לתקופה הרומית. למרות שרוב הקברים נשדדו בחלק מהם התגלו ממצאים רבים המלמדים כי המתים נהגו להיקבר עם כל רכושם, לעיתים אפילו עם עבדיהם. הקבר הידוע ביותר באתר הוא "קבר 79" שנחשף בשנת 1966, ובו מנחות קבורה יקרות ערך, בין היתר ממצרים ומסוריה. בקבר זה נמצאו גם מרכבות ושרידי סוסים. כלי קדרות יווניים בעלי עיטורים גאומטריים שנמצאו בקברים שונים, מעידים על קשרי המסחר של סלמיס עם העולם האגאי. סמוך מדרום לנקרופוליס, מצידו הדרומי של נהר פדיאוס, שוכנים שרידיה של העיר אנקומי (אנ') (Έγκωμη), עיר מתקופת הברונזה, ששימשה, אולי, כבירת ממלכת אלשיה הקדומה.
הערות שוליים

↑  Nadav Na'aman, Sargon II and the Rebellion of the Cypriote Kings against Shilṭa of Tyre, Orientalia 67, 1998, עמ' 244
↑  Karen Radner, The many kingdoms of Cyprus, Assyrian empire builders (University College London), ‏2012
↑  Erle Leichty, The Royal Inscriptions of Esarhaddon, King of Assyria (680-669 BC), Eisenbrauns, 2011, עמ' 23–24 (הקטע חוזר גם בעמ' 46)
↑  Jamie Novotny, Joshua Jeffers, The Royal Inscriptions of Ashurbanipal (668–631 BC), Aššur-etel-ilāni (630–627 BC), and Sîn-šarra-iškun (626–612 BC), Kings of Assyria, Part 1, Eisenbrauns, 2018, עמ' 116–117 (הקטע חוזר בעמ' 141–142). יש לציין שחלק זה מהמסע הראשון של אשורבניפל לא מופיע בתיאורי המסע המוקדמים, והוא נוסף לאחר שהמלך ערך מחדש את ספרי שנותיו (על כך ראו בעמ' 107).
↑  Marguerite Yon, William A. P. Childs, Kition in the Tenth to Fourth Centuries B. C., Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1997, עמ' 11 doi: 10.2307/1357405
1 2  Marguerite Yon, William A. P. Childs, Kition in the Tenth to Fourth Centuries B. C., Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1997, עמ' 13 doi: 10.2307/1357405
↑  כפי שהונצח בכתובת KAI 288 על בסיס של טרופאיון. עוד על כך ראו:
Marguerite Yon, William A. P. Childs, Kition in the Tenth to Fourth Centuries B. C., Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1997, עמ' 12 doi: 10.2307/1357405;
Maria Giulia Amadasi Guzzo, José Ángel Zamora López, Pratiques administratives phéniciennes à Idalion, Cahiers du Centre d’Études Chypriotes, 2020, פסקה 9;
Paolo Xella, Le dieu B‘L ‘Z dans une nouvelle inscription phénicienne de Kition (Chypre), Studi Epigrafici e Linguistici 10, 1993, עמ' 61–69
↑  Maria Giulia Amadasi, José-Ángel Zamora, The Phoenician Name of Cyprus: New Evidence from Early Hellenistic Times, Journal of Semitic Studies 63, 2018, עמ' 87 doi: 10.1093/jss/fgx037
↑  Maria Giulia Amadasi, José-Ángel Zamora, The Phoenician Name of Cyprus: New Evidence from Early Hellenistic Times, Journal of Semitic Studies 63, 2018, עמ' 86 doi: 10.1093/jss/fgx037
↑  דיו קסיוס, 68, 32
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553586405171  BnF: cb11933184b (data)  GND: 4105213-4  LCCN: sh85116694  SUDOC: 027247708  VIAF: 315170415   WorldCat (עם VIAF): 315170415 
מפת ערי הממלכה בקפריסין
כלי קדרות מהמאה ה-7 לפנה"ס, המוצגים במוזיאון שבמנזר ברנבא הקדוש
מטבע מתקופת אווגוראס הראשון
תרשים העיר
גלולה

גלולות בצורת קפסולות (כמוסות)
גלולה  או כדור היא תערובת של חומרים פעילים עם חומרים מצמידים ומאגדים, בדרך כלל בצורה של אבקה הנדחסת למוצק בעיצובים שונים, בעיקר כטבלייה או בצורת קפסולה מג'לטין, לתוכה מוכנסת אבקה.
אופן הפעולה

תרופות בצורה של גלולה מתאימות בדרך כלל לבליעה דרך הפה ומיוצרות בצורות שונות כדי להקל את הבליעה. לגלולות יש בדרך כלל שכבת ציפוי המונעת מלטעום את הטעם של התערובת.
החומר שנמצא בגלולה מועבר למחזור הדם דרך מערכת העיכול. על פי רוב מחזור הדם יוביל את התרופה לכל תאי הגוף.
יוצאי הדופן הם חומרים שלא יכולים לעבור את מחסום הדם-מוח. כתוצאה מכך תרופות המכילות חומרים מסוג זה לא יכולות להשפיע על תאי המוח.
במקרים אלו יחפשו הרופאים דרכים אלטרנטיביות להשפיע על מערכת העצבים המרכזית, בהתאם למצב בו רוצים לטפל.