stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוונטין ברייס
הערות שוליים

↑  זאת, אף על פי שהשם קוונטין ניתן על פי רוב לבן הרביעי במשפחה
↑  Sex Discrimination Commissioner
↑  National Childcare Accreditation Council
| המושלים של קווינסלנד |
| --- | --- | --- |
| לפני איחוד אוסטרליה | בואן • בלאקאל • פיפס • קיירנס • קנדי • מוסגרייב • נורמן • קוקרן-ביילי |  |
| אחרי איחוד אוסטרליה | צ'רמסייד • תסיגר • מקגרגור • גולד-אדמס • נייתן • גודווין • ווילסון • לאווראק • סמית' • מנספילד • האנה • רמזי • קמפבל • פורדה • ארניסון • ברייס • וונסלי • ג'רזי • יאנג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AWR: AWE4213b  ISNI: 0000 0000 6579 2783  NLA: 35733407  VIAF: 93239212   WorldCat (עם VIAF): 93239212
קלקסיקו (קליפורניה)

| --- | --- |
חותם קלקסיקוחותם קלקסיקו
רחוב מרכזי בעיר
רחוב מרכזי בעיר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קליפורניה קליפורניה
 מחוז:  מחוז אימפריאל
 ראש העיר:  לואיס פצ'קו
 תאריך ייסוד:  1908
 שטח:  20.38 קמ"ר
 גובה:  0.91 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  38,633 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  1,680.1 נפש לקמ"ר (2009)
 קואורדינטות:  32°40′41″N 115°29′52″W﻿ / ﻿32.678055555556°N 115.49777777778°W﻿ / 32.678055555556; -115.49777777778 
 אזור זמן:  UTC -8
 https://www.calexico.ca.gov
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קלקסיקו(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קלקסיקו(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטקלקסיקו(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטקלקסיקו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קָלֵקְסִיקוֹ (באנגלית: Calexico) היא עיר במחוז אימפריאל שבמדינת קליפורניה, בקרבת הגבול עם מקסיקו. אוכלוסיית העיר מונה כ-39,000 תושבים (נכון לשנת 2009). במעבר הגבול היבשתי השוכן בקרבת העיר ומחבר בינה לבין העיר המקסיקנית מקסיקלי עוברים מדי יום כ-60,000 איש.
מקור השם "קלקסיקו" הוא בשילוב המילים "קליפורניה" ו"מקסיקו".
היסטוריה

תושביה הראשונים של קלקסיקו היו עובדים מקסיקנים שעבדו בחברת "אימפריאל לנד" - חברה שהכשירה את האדמה באזור למחיה וחפרה תעלות השקיה. בשנת 1900 הקימה החברה באזור עיר אוהלים עבור עובדיה, ועד מהרה הפכה עיר האוהלים למקום מגורי קבע - אשר הוכרז רשמית כעיר בשנת 1908. שגשוגה של העיר היה בעיקר בזכות הקרקע הפורייה שהכשירה חברת "אימפריאל לנד", שכן קודם לכן היה האזור מדברי ושומם ולא התאים כלל למחיה.
בתחילה הוצעו לעיירה השמות "סנטו טומאס" ו"טומאסוויל", אך בסופו של דבר הוחלט לקרוא לעיר "קלקסיקו" - שם המורכב מ"קליפורניה" ומ"מקסיקו", שתי המדינות ביניהן מפריד מעבר הגבול השוכן בקרבת העיר.
לאחר המהפכה המקסיקנית, בתחילת המאה ה-20, הגיע גל נוסף של מקסיקנים לעיר. כיום, כ-90% מתושבי העיר הם ממוצא מקסיקני, ובכך היא העיר האמריקאית בעלת האחוז הגבוה ביותר של תושבים מקסיקנים.
גאוגרפיה

קלקסיקו ממוקמת בקרבת הגבול עם מקסיקו בדרום מחוז אימפריאל שבמדינת קליפורניה. העיר ממוקמת מעט צפונית למקסיקלי שבמקסיקו, אשר נמצאת מעברו השני של הגבול.
קלקסיקו שוכנת 370 ק"מ דרום-מזרחית ללוס אנג'לס, 201 ק"מ דרום-מזרחית לסן דייגו ו-420 ק"מ מערבית לפיניקס.
העיר משתרעת על שטח של כ-20 קמ"ר.
תנועה ותחבורה

"נמל תעופה הבינלאומי קלקסיקו" הממוקם בפאתי העיר משמש בעיקר לתעופה כללית.
בעיר עוברת מסילת רכבת של חברת הרכבות "יוניון פסיפיק", המחברת אותה לכל הערים הראשיות של קליפורניה, ומגיעה לפורטלנד, אורגון.
קלקסיקו (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  טוסון 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 סוגה:  קאנטרי אלטרנטיבי, רוק שורשי, אינדי פולק 
 חברת תקליטים:  EMI, Quarterstick Records 
 www.casadecalexico.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קלקסיקו (באנגלית: Calexico) היא להקת אינדי רוק מטוסון שבאריזונה, הידועה בסגנון האקלקטי שלה. חבריה העיקריים הם ג'ואי ברנס וג'ון קונברטינו. הצליל של הלהקה מושפע ממוזיקה מקסיקנית וכן מהמוזיקה של דרום-מערב ארצות הברית. שם הלהקה בא מהעיירה קלקסיקו שבקליפורניה (על גבול מקסיקו) וכמו כן הוא הלחם בין קליפורניה לבין מקסיקו, דבר המתאים לסגנון הלהקה המשלב אמריקנה ומוזיקה לטינית.
ברנס וקונברטינו יחדיו לראשונה בלוס אנג'לס כחלק מהלהקה "ג'יאנט סאנד", ואחר כך הקימו להקה בשם "חבריו של דין מרטינז". לאחר התפרקות הלהקה, הם ניגנו כחוליית קצב עבור אמנים שונים, ביניהם ויקטוריה ויליאמס, בטרם הקימו את קלקסיקו.
קלקסיקו הוציאו את אלבומם הראשון, "Spoke", ב-1997. האלבום השני, "The Black Light", יצא ב-1998, וזכה לביקורות אוהדות ביותר. גרסאות אחדות של האלבום הזה מכילות גם את השיר "The Chrystal Frontier", שיר מהיר מקצב הכולל ריף של חצוצרה, שמבוסס על ספרו של הסופר הדרום אמריקני קרלוס פואנטס.
קלקסיקו תרמו שיר לאלבום של ננסי סינטרה ב-2004. באלבומם משנת 2006, "Garden Ruin", אימצו קלקסיקו סגנון הקרוב יותר לפופ, תוך הדגשה של הגיטרה והשירה על חשבון כלי הנשיפה. ב-2012 יצא לאור אלבומם השמיני, "Algiers". ב-2015 יצא אלבומם התשיעי, "Edge of the Sun".
קלקסיקו זוכה להצלחה בישראל והגיעה לשלושה ביקורים: בקיץ 2009 הופיעה פעמיים במועדון הבארבי, עם הופעת אורח מפתיעה של אהוד בנאי. בשנת 2013 הופיעה שוב פעמיים במועדון הבארבי, ב-28 בפברואר וב-1 במרץ. בשנת 2015 הופיעה בתיאטרון גשר ב-16 בנובמבר ובמועדון הבארבי ב-17 בנובמבר. ב-30 ביולי 2022 הופיעה הלהקה בפארק אריאל שרון.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Spoke (1996)
The Black Light (1998)
Hot Rail (2000)
Feast of Wire (2003)
Garden Ruin (2006)
Carried to Dust (2008)
Algiers (2012)
Edge of the Sun (2015)
The Thread That Keeps Us (2018)
Years to Burn (with Iron & Wine) (2019)
Seasonal Shift (2020)
El Mirador (2022)
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

Descamino (2000)
Even My Sure Things Fall Through (2001)
Convict Pool (2004)
In the Reins with Iron & Wine (2005)
iTunes Live Sessions (2006)
דיסקוגרפיה > פסקול

The Guard Original Soundtrack (2011)
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

Scraping (2002)
World Drifts In (2004)
The Book And The Canal (2005)
Ancienne Belgique (2008)
Spiritoso (2013)
Ancienne Belgique Vol. 2 (2013)
קרחון מואה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  77°43′00″S 162°47′00″E﻿ / ﻿77.71666667°S 162.78333333°E﻿ / -77.71666667; 162.78333333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מואה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מואה
 
קרחון מואה (באנגלית: Moa Glacier) הוא קרחון בגבעות קוקרי, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לכיוון צפון מגבעות קוקרי, לעבר עמק טיילור, ומסתיים במרכז העמק, בסמוך לדופן הדרומית של העמק.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

אזור גבעות קוקרי (ובכללן הקרחון) התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן ניתן לו בשנת 1998, על ידי המועצה הגאוגרפית של ניו זילנד.
הקרחון נקרא על שם ציפור המואה, ציפור ניו זילנדית נכחדת.
לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Charles Swithinbank, and Richard S. Williams, Jr., , U.S. Geological Survey Professional Paper
קרחון מולוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  79°S 160°E﻿ / ﻿79°S 160°E﻿ / -79; 160
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מולוק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מולוק
 
קרחון מולוק או קרחון מאלוק (באנגלית: Mulock Glacier) הוא קרחון בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
פני השטח של הקרחון מבוקעים.
הקרחון נשפך אל מפרצון מולוק בקצה הצפון מערבי של מדף הקרח רוס, 40 קילומטרים דרומית לקרחון סקלטון.
הקרחון בגובה של 583 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד.
הקרחון, כמו גם מפרצון מולוק, נקראים על שמו של סגן ג'ורג' מולוק, מהצי המלכותי הניו זילנדי, שהיה מודד של משלחת המחקר הניו זילנדית שחקרה את אזור זה.
לקריאה נוספת

תפקידו של ג'ורג' מולוק במשלחת דיסקברי.
• Swithinbank, C. (1964), , The Geographical Journal, 130(1), 32-48. doi:10.2307/1794263
• S. BANNISTER, B.L.N. KENNETT, , Terra Antartica 2002, 9(1),41-46
• MARK W. SEEFELDT AND JOHN J. CASSANO, THOMAS R. PARISH, , NOVEMBER 2007, PP 1933 - 1955
• Richard Levy, David Harwood, Fabio Florindo, Francesca Sangiorgi, Robert Tripati, Hilmar von Eynatten, Edward Gasson, Gerhard Kuhn, Aradhna Tripati, Robert DeConto, Christopher Fielding, Brad Field, Nicholas Golledge, Robert McKay, Timothy Naish, Matthew Olney, David Pollard, Stefan Schouten, Franco Talarico, Sophie Warny, Veronica Willmott, Gary Acton, Kurt Panter, Timothy Paulsen, Marco Taviani, and SMS Science Team, , PNAS first published February 22, 2016 https://doi.org/10.1073/pnas.1516030113
קרלו טאובה

| --- | --- |

קרלו טאובה. רישום ממחנה הריכוז טרזיינשטט
 לידה:  4 ביולי 1897 לודז', האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 באוקטובר 1944 (בגיל 47) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  Erika Taube 
 
קרלו זיגמונד טאובה (בגרמנית: Carlo Sigmund Taube;‏ 4 ביולי 1897, גליציה – 3 באוקטובר 1944, אושוויץ-בירקנאו) היה פסנתרן, מלחין ומנצח אוסטרי.
ביוגרפיה

קרלו טאובה נולד במחוז גליציה באוסטרו-הונגריה. הוא למד מוזיקה בווינה אצל פרוקיו בוסוני והתפרנס מהופעות בבתי קפה בווינה, ברנו ופראג. טאובה, אשתו אריקה ובנם גורשו מפראג אל טרזיינשטט ב-10 בדצמבר 1941.
באפריל 1942 ניהל את הופעת התזמורת הראשונה, והעלה לראשונה את הסימפוניה טרזין אותה הלחין. טאובה העביר מספר קונצרטי סולו וניצח על להקת ותזמורת טרזין. קרלו ואריקה טאובה וילדם גורשו לאושוויץ-בירקנאו בסביבות 1 באוקטובר 1944 (הגיעו לאושוויץ ב-3 באוקטובר 1944), שם נרצחו כולם.
יצירות

טאובה הלחין כמה יצירות בטרזין בנוסף לסימפוניה של טרזין. אלו כוללים:
שיר ערש בגטו (חלק מסוויטת הגטו לאלטו ותזמורת).
שיר, קפריס ומדיטציה, שלושה קטעים קצרים לכינור סולו.
Ein Jüdisches Kind (ילד יהודי), שיר ערש לסופרן ופסנתר (היצירה היחידה של טאובה ששרדה את מלחמת העולם השנייה) - הוקלטה על ידי אן סופי פון אוטר.
הערות שוליים

↑  Karas, Joža (1990). Music in Terezín, 1941-1945. Pendragon Press. p. 127. ISBN 978-0-918728-34-0.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313748205171  BIBSYS: 13006243  BnF: cb16710906z (data)  GND: 135592003  ISNI: 0000 0001 1650 296X  LCCN: no98009383  MusicBrainz: 404fe5d1-d736-400e-9dfc-ee0418844e25  NKC: xx0177870  VIAF: 57833854   WorldCat (עם VIAF): 57833854
קלר ברוויצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 ביוני 1913 ניסה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  10 במרץ 1989 (בגיל 75) מיינינגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקצוע:  נזירה 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (20 במרץ 1991) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  קלר ברוויצקי
 
קלר ברוויצקי (בגרמנית: Cläre Barwitzky;‏ 1913, ניסה (אנ') – 1989, מיינינגן), הייתה פעילה רוחנית (Seelsorgehelferin) קתולית וחסידת אומות העולם מגרמניה.
קורות חיים

ברוויצקי נולדה להורים קתוליים אדוקים בעיר ניסה (אנ'), שבשלזיה העלית (אז בגרמניה וכיום בפולין). אביה היה פועל רכבת עני שעבד בדויטשה רייכסבאן. ברוויצקי ביקשה להיות מורה אך זנחה רעיון זה עקב מצבה הכלכלי. בשנת 1932 סיימה את לימודיה וקיבלה משרה בליון בתור מזכירתו של כומר קתולי שהנהיג תנועת שלום דתית בשם "עמיתי פרנסואה הקדוש" (Compagnons de Saint François) (צר'). ברוויצקי הצטרפה לתנועה זו ונסעה לפרייבורג, שם למדה שנתיים על מנת לקבל הכשרה בתור מסייעת רוחנית (Seelsorgehelferin).
בשנת 1935 שבה ברוויצקי לצרפת והוצבה לשרת בוויאני (אנ').
קורות חיים > בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, נחשפה ברוויצקי לסכנת פגיעה מצד תנועת ההתנגדות הצרפתית עקב מוצאה הגרמני. עקב הסכנה לביטחונה עברה לסנט אטיין שם הועסקה בקליניקה קתולית לטיפול במשפחה ושמרה על דבר מוצאה הגרמני בסוד. ארגון הצדקה שבו עבדה סייע גם למשפחות יהודיות נרדפות, רובן חסרות אזרחות צרפתית. בני משפחות אלה הסתתרו כדי להינצל מגירוש למזרח ואת ילדיהם הביאו למוסד הקתולי. המוסד בו עבדה ברוויצקי העסיק יהודי שתפקידו היה להסתיר יהודים במקומות מסתור ארעיים בקרב האוכלוסייה המקומית. בהמשך, ולאור הסכנה הגוברת לשלומם של הילדים, אוכסנו ילדים אלה במחנה קיץ שהשתייך למוסד הקתולי ליד שאמוני. שם שהו במשך שנה, מקיץ 1943 עד קיץ 1944, תחת חסותם של שני אנשי צוות מהמוסד, אחת מהן הייתה ברוויצקי, ועוד שתי יהודיות.
הטיפול בילדים היה מתיש ותובעני, והסכנה לגילוי זהותם של הילדים הייתה רבה. כל מגע עם השלטונות חייב זהירות רבה. כל אלה גבו מחיר נפשי מהצוות. בנוסף לפעילותה זו שלחה ברוויצקי שליחים לליון בעת שזו הופצצה, כדי לחלץ משם שתי תינוקות יתומות.
קורות חיים > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הגיעה ברוויצקי לפריז ומשם עברה לעבוד בלייפציג. ב-1947 החלה לעבוד בסאלפלד (אנ') שבתורינגיה ולאחר מכן במיינינגן. בשנת 1969 פרשה מטעמי בריאות. עוד בחייה נודע על פעילות ההצלה שלה, אך היא ביקשה לקבל הכרה לא בתור פעילה אנטי-פשיסטית אלא בתור פעילת שלום.
הכרה

בשנת 1991 הכיר יד ושם בברוויצקי כחסידת אומות העולם.
קוסטא דחיותא

קוּסְטָא דְּחַיּוּתָא דְּלִבָּא (בתרגום מארמית: מידת החיים של הלב) או בקיצור קוסטא דחיותא, הוא ביטוי של מיסטיקה יהודית, המתאר חלק קטן של הנשמה, שנותרת בגוף בזמן השינה. רק בזכות חלק קטן זה של נשמה, האדם יכול להקיץ בבוקר משנתו.
מקור הביטוי בספר הזוהר, ולאחר מכן עבר התפתחות בתנועת החסידות להיבטים רחבים יותר, המקבילים בין השינה לבין מצבו הקשה של עם ישראל. היכולת של גוף האדם להקיץ מהשינה, והגאולה הצפויה לעם ישראל - תלויים ב"קוסטא דחיותא", שבמישור הלאומי הוא האמונה של עם ישראל.
המקור בספר הזוהר

הביטוי מופיע לראשונה בספר הזוהר
... נפשא דבר נש כד סליק לערסיה נפקת מניה וסלקא לעילא, ואי תימא דכלהו סלקאן, לאו כל חד וחד חמי אפי מלכא, אלא נפשא סלקא, ולא אשתאר בה בהדי גופא בר חד רשימו דקסטא דחיותא דלבא.
... נפש האדם, בעת שעולה לישון על מיטתו, יוצאת ממנו ועולה למעלה. ואם תאמר שכולם עולים אינו כך, כי לאו כל אחד ואחד רואה פני המלך, אלא הנפש עולה אל המלך, ולא נשאר
אז עם הגוף רק רשימה אחת, שהיא מידת החיים של הלב
התפיסה המקובלת במיסטיקה היהודית היא שהנשמה היא מעין יחידה רוחנית בפני עצמה, ובשעת השינה מתנתקת מהגוף ומופקדת בידי האל, וחוזרת לגוף בסיום השינה. "קוסטא דחיותא דלבא" הוא מידת החיים המינימלית - חלק קטן מהנשמה, שבזכותה הגוף מתקיים בזמן השינה, למרות שרוב הנשמה נטשה אותו.
בתנועת החסידות

רבי אברהם יהושע השיל מאפטא (ה"אוהב ישראל") הרחיב את המשמעות מנשמה של אדם למושג השכינה. כשם שהנשמה יוצאת מגוף האדם בשינה, כך השכינה הסתלקה מהעולם בגלל ה"רשעים" שהקימו את מגדל בבל ואשר גרמו להמבול. כשם שלגוף נדרש "קוסטא דחיותא דלבא" כדי להתקיים בכל זאת בזמן השינה - כך מצוות שקיים יעקב, בהן מצוות יישוב הארץ הביאו ניצוצות קודש לעולם - וזה בבחינת "קוסטא דחיותא".
הרב שמחה בונים מפשיסחה מקביל בין החטאים לבין השינה (או המוות), וההתגברות על החטאים ויכולת להגיע לגאולה ולתחיית המתים
היא כמו התגברות על השינה - בזכות "קוסטא דחיותא" שיש לכל אדם בישראל.
רבי יהודה אריה ליב אלתר (ה"שפת אמת") התייחס לחודש ניסן שהוא "ראש חדשים" (שמות י"ב, ב'), הוא החודש שבו מתחדש העולם ובו התרחשו בריאת העולם ויציאת מצרים, ולכן חודש ניסן הוא בכוח שמאיר את כל חודשי השנה, כשם ש"קוסטא דחיותא" היא מקור החיים לגוף בשינה. לשם כך הוא משתמש בדמיון בין המלים "שנה" ו"שינה".
רבי ישראל הופשטיין מקוז'ניץ (המגיד מקוז'ניץ) מרחיב את הנושא לעם ישראל כולו. איך יעשה אלוהים נס גדול לרומם קרן ישראל מכל צרותיהם ? הגאולה ותחיית המתים יתקיימו בזכות "קוסטא דחיותא" לאומי של עם ישראל - שארית חיות שתהווה בסיס לתחיית העם, כשם שחזרת הנשמה לגוף בסוף השינה מתקיימת בזכות "קוסטא דחיותא" של הגוף.
האדמו"ר מסלונים רבי שלום נח ברזובסקי ("נתיבות שלום") מקביל בין גרעין הזרע שנמצא זמן רב באדמה, ומתחיל להירקב ובכל זאת יש בו "קוסטא
דחיותא", שבזכותו הוא מתחיל לצמוח. הזרע לא יכול לצמוח בלי הריקבון שקדם לצמיחה. בכל זאת - לא ריקבון מוחלט, כי אז לא יוותר יותר "קוסטא דחיותא" והזרע לא יצמח. כך גם עם ישראל במצרים היה במצב כמו הזרע הרקוב, ורק בזכות "קוסטא דחיותא" שנותרה בעם ישראל, היא האמונה - הם זכו להיגאל. כך גם גאולת המשיח תלויה באותה אמונה היא ה"קוסטא דחיותא" שיש בעם ישראל למרות מצבו הקשה.
וזהו סוד הגאולה של הכלל והפרט, וכל אורו של משיח תלוי באי ההשלמה של כלל ישראל, שבהירות האמונה שיש לישראל בכל יום בביאת המשיח היא הקוסטא דחיותא להצמיח אורו של משיח.
קרור

ערך זה עוסק ביחידת מניה. אם התכוונתם לפעולה של הורדת טמפרטורה, ראו .
קְרוֹר (באנגלית: Crore, kodi, khokha, karod, karor או koti) היא יחידת מניה בשימוש במערכות מספור בדרום אסיה השווה לעשרה מיליון (10,000,000). באזורים אלו המספר נכתב כך: 1,00,00,000.
קרור שווה למאה לאק (באנגלית Lakh) המייצג מספר השווה למאה אלפים אשר נכתב כך: 1,00,000. קרור בשימוש נרחב בהודו, בנגלדש, פקיסטן ונפאל, אפגניסטן, בהוטן, מיאנמר וסרי לנקה.
מאה מיליון רופיות יכתבו באנגלית כך: Crore‏ ₹10
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרחון מארש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  82°52′00″S 158°30′00″E﻿ / ﻿82.8667°S 158.5°E﻿ / -82.8667; 158.5
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מארש(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מארש
 
קרחון מארש (באנגלית: Marsh Glacier) הוא קרחון בסמוך לרכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 110 קילומטרים.
הקרחון זורם לכיוון צפון מהרמה הקוטבית שבין רכס מילר, ורכס המלכה אליזבת.
הקרחון נשפך אל קרחון נמרוד.
גובה הקרחון 1,402 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי הקרחון

הקרחון התגלה בשנת 1958 על ידי המחלקה הניו זילנדית של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את האזור בשנים 1956–1958.
היסטוריה > מקור השם

הקרחון נקרא על שמו של ג'י. וו. מארש (G.W. Marsh), שהיה חבר במחלקה הניו זילנדית של המשלחת הטראנס-אנטארקטית.
לקריאה נוספת

• G. W. Grindley (1967), , New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 10:2, 557-598, DOI: 10.1080/00288306.1967.10426756
• Edmund Stump, Brian Gootee, Franco Talarico, , Fütterer, D K, Damaske, D, Kleinschmidt, G, Miller, H & Tessensohn, F (eds.), Antarctica contributions to global earth sciences, Springer, Berlin, Heidelberg, New York, 45-54 http://dx.doi.org/10.1007/3-540-32934-X
קרל השלושה עשר, מלך שוודיה

פסל של קרל השלושה עשר מאת אריק גוסטף גתה בסטוקהולם
קרל השלושה עשר (בשוודית: Karl XIII;‏ 7 באוקטובר 1748 – 5 בפברואר 1818) היה מלך שוודיה מ-1809 ועד מותו ומלך נורווגיה מ-1814 ועד מותו. הוא היה בנם השני של אדולף פרדריק, מלך שוודיה ושל רעייתו, לואיזה אולריקה מפרוסיה, אחותו של פרידריך השני, מלך פרוסיה.
אף על פי שהוא ידוע בשוודיה כקרל השלושה עשר, הוא למעשה המלך השוודי השביעי ששמו היה קרל, עקב העובדה שאחד מקודמיו, קרל התשיעי, מלך שוודיה (מלך בשנים 1604–1611), אימץ את המספור הנ"ל על פי היסטוריה אגדית של שוודיה.
ראשית חייו

בהיותו בן ימים ספורים קיבל הנסיך קרל מינוי של גרנד-אדמירל. הוא תואר כרקדן טוב במסגרת תיאטרון החובבים של חצר המלכות. על פי המדווח, לא היו לו יחסי קרבה עם אמו. המלכה גילתה העדפה לילדיה הצעירים יותר, סופיה אלברטינה ופרדריק אדולף. קרל, לעומת זאת, היה הבן החביב על אביו ובאישיות של שניהם היו קווי דמיון. הוא גם היה קרוב לאחיו גוסטב בתקופת ילדותם.
בשל היותו שני בסדר הירושה לאחר אחיו הבכור גוסטב, הוא סומן כבר מההתחלה ככלי שרת של האופוזיציה. כבר בשנות השישים של המאה ה-18, ניסו אנשי מפלגת "הכובעים" להסיתו כנגד אחיו נסיך הכתר, בנצלם את קשרי האהבה שלו לרוזנת בריטה הורן, בתו של איש מפלגת הכובעים, אדם הורן. לעומת זאת, גוסטב תמיד ניסה למנוע מהאופוזיציה לנצל את אחיו ומאמצים אלו הגיעו לשעת המבחן הראשונה שלהם במשבר בשנת 1768, כאשר קרל, בסופו של דבר לא אפשר למפלגת הכובעים לנצל אותו. ב-1770 הוא ערך מסע בגרמניה ובצרפת לבדו.
עוצר לגוסטב הרביעי אדולף

לאחר רצח גוסטב השלישי ב-1792, כיהן קרל כעוצר למלך שוודיה עד 1796 בשמו של אחיינו, גוסטב הרביעי אדולף, שהיה קטין כאשר אביו נורה בבניין האופרה המלכותית השוודית. גוסטב השלישי כבר הביע את רצונו שאחיו יהיה העוצר וכאשר הוא גסס, הוא שינה את צוואתו ובעוד שהוא השאיר את קרל כעוצר, הוא התנה שהוא לא יהיה שליט אבסולוטי, אלא כפוף לממשלה שחבריה היו מתומכיו של גוסטב השלישי. לאחר מותו של אחיו, ערער קרל על הצוואה ונתנה לו סמכות בלתי מוגבלת כעוצר יחיד.
כעוצר, לא רצה קרל והוא גם לא היה מסוגל לנהל את ענייני המדינה. תחת זאת הוא הפקיד את סמכויות המדינה בידי הממשלה ובידיו של יועצו הנאמן, גוסטב אדולף רויטרהולם, שהשפעתו עליו הייתה חזקה מאוד. ארבע השנים הללו נחשבו אולי לעלובות ולאומללות ביותר בהיסטוריה של שוודיה. רויטרהולם שימש למעשה כעוצר בפועל ללא עוררין במשך כל תקופת העוצרות. פסקי הדין המתונים של המעורבים ברצח גוסטב השלישי משכו תשומת לב ציבורית. המגעים להסדרת הנישואין למלך הצעיר פגעו ביחסים עם רוסיה והברית עם צרפת המהפכנית גרמו לסלידה מצדן של מעצמות אחרות.
עם הגיעו של גוסטב הרביעי אדולף לגיל בגרות בנובמבר 1796, הסתיימה תקופת העוצרות של קרל. יחסיו עם אחיינו היו לבביים, אם כי מעולם לא קרובים. ב-1797 ו-1798 ילדה אשתו שני ילדים שמתו בלידתם. לאחר מכן, יצאו קרל והדוויג למסע בגרמניה ובאוסטריה שנמשך עד 1799.
ב-1803, גרמה פרשת בוהמן לעימות בין גוסטב הרביעי לבין קרל והדוויג. ההיכרות בין בני הזוג לבין המיסטיקן קרל אדולף בוהמן (Boheman) החלה ביוזמתו של הרוזן מגנוס סטבוק כבר ב-1793 והייתה לו השפעה חזקה עליהם באמצעות ההבטחות שנתן להם לחשוף בפניהם סודות מדעיים של תורת הנסתר. בוהמן הכניס אותם לאגודת הסתרים, "הוורד הצהוב" ב-1801, שאליה התקבלו בני שני המינים. בוהמן נעצר על רקע ניסינו לצרף לאגודה את המלך, שהאשים אותו במהפכנות והגלה אותו. קרל והדוויג נחקרו באופן בלתי רשמי על ידי המלך והדוויג נחקרה גם בנוכחות חברי המועצה המלכותית. ב-1809 מונה קרל שוב להיות המפקד העליון במהלך שהותו של גוסטב הרביעי בפינלנד. גם אם הוא לא היה מעורב, הוא ככל הנראה ידע על התוכניות להדחתו של אחיינו מכס המלוכה ב-1809. הוא נותר פסיבי במהלך ההפיכה ומונה להיות העוצר על ידי חברי קבוצת הקושרים לאחר שהוא היה סמוך ובטח שהמלך המודח לא נמצא בסכנת חיים. בתחילה הוא לא היה מוכן לקבל על עצמו את הכתר, אך כאשר היה ברור שבנו של גוסטב הרביעי לא בא בחשבון לרשת אותו, הוא קיבל על עצמו להיות מלך.
מלך

ב-13 במרץ 1809 מינו אלו שהדיחו את גוסטב הרביעי אדולף את קרל כעוצר ובסופו של דבר הוא נבחר להיות המלך על ידי הפרלמנט. בנובמבר אותה שנה הוא לקה בהתקף לב ולא היה מסוגל להשתתף בדיוני הממשלה. החוקה החדשה שכוננה אז הקשתה על מעורבותו בפוליטיקה. ניסיון שנעשה בשנה שלאחר מכן להגדיל את סמכות המלך, לא צלח, בשל חוסר ההחלטיות שלו ובשל מצבו הבריאותי הרעוע.
בעת עלייתו לכס המלוכה היה קרל בן 60, תשוש וחולה. מצב זה הצריך חיפוש אחר יורש מתאים. הבחירה הראשונה נפלה על הנסיך הדני, כריסטיאן אוגוסטוס, שעם אימוצו על ידי קרל, שונה שמו לקרל אוגוסט. אך חודשים ספורים לאחר הגעתו לשוודיה מת הנסיך. אחד מהגנרלים של נפוליאון, ז'אן בפטיסט ברנדוט, נבחר להיות יורשו. נסיך הכתר החדש לקח על עצמו את תפקידי הממשל זמן קצר לאחר שהגיע לשוודיה ב-1810. מצבו הבריאותי של קרל התערער בהדרגה, בעיקר לאחר 1812 ולמעשה הוא רק נכח בדיוני הממשלה אך לא היה מעורב בהם. את הישיבות ניהל למעשה נסיך הכתר. קרל איבד את זיכרונו ולא היה מסוגל עוד לתקשר עם סביבתו.
עם כינונו של האיחוד השוודי-נורווגי ב-4 בנובמבר 1814, היה קרל למלך נורווגיה תחת השם קרל השני. לאחר שמונה שנים שבהן הוא היה מלך רק בתואר, מת קרל השלושה עשר ב-5 בפברואר 1818 מבלי להעמיד יורש טבעי. ברנדוט ירש את כסאו ומלך תחת השם קרל הארבעה עשר.
קפל העפעף

| --- | --- |

 שיוך:  Asian eyes 
 מזהים
 לטינית (TA98):  plica palpebronasalis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A15.2.07.028 
 TA2 (2019):  211 
 FMA:  59370 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0229249 
 
קפל העפעף הוא קפל עור בעפעף העליון המכסה את זווית העין הפנימית אשר גורם לעיניים להיראות מלוכסנות. שמו הלטיני של קפל העפעף הוא plica palpebronasalis.
גשר האף הוא אחד מתווי הפנים הראשיים המתקשר בדרך כלל באופן הדוק עם קפל העפעף. במצב בו בסיסו של גשר-אף נמוך יותר, גדלים הסיכויים להיווצרות קפל עפעף. ולהפך, הסיכויים להיווצרות קפל עפעף קטנים ככל שבסיס גשר האף ממוקם למעלה יותר. קיימים גורמים שונים המשפיעים על היווצרות קפל עפעף, ובהם המוצא הגאוגרפי, גיל ומצבים רפואיים מסוימים.
גורמים > תפוצה גאוגרפית

קפל העפעף מופיע בעיקר אצל בני אדם החיים במזרח אסיה, בדרום-מזרח אסיה, מרכז אסיה, צפון אסיה, חלקים מדרום אסיה (כגון בהוטן וצפון-מזרח הודו), אינואיטים גרינלנדים, עמים ילידים ביבשת אמריקה, בושמנים (שבט ה"סן"), ברברים, ולעיתים גם אצל אירופאים (כגון סקנדינבים, פולנים וסאמים).
האנתרופולוג קרלטון ס. קון אמר כי "חצי קפל" מופיע באוכלוסיות פיניות וסלאביות, בעוד ש"קפל עפעף פנימי מלא" מופיע באוכלוסיות ה"מזרח" ו"בצפון הרחוק".
גורמים > גיל

לרוב העוברים נעלם קפל העפעף במהלך ההיריון בין החודש השלישי לשישי.