stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חינוך משווה
חינוך משווה בישראל

במדינת ישראל הוקמה בשנת 2018 "האגודה הישראלית לחינוך משווה", אשר חרתה על דגלה קידום מחקר בתחום החינוך המשווה ואת ההוראה במוסדות אקדמיים בתחום זה. מטרת העל של האגודה היא קידום השיח והמחקר על סוגיות שונות בחינוך תוך התייחסות לממד הגלובלי, כל זאת תוך הסתכלות ובחינה של תחום המחקר בעזרת תחומי מחקר נוספים כמו: סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, פסיכולוגיה חינוכית, הוראה ולמידה, כלכלת החינוך והיבטים פוליטיים בחינוך. בעזרת המחקר, האגודה שואפת לשפר את החינוך, לקדם ההוראה בתחומי החינוך המשווה וליצור שיתוף פעולה בין קהילת החוקרים בארץ לעמיתיהם במדינות נוספות, והיא שואפת שהמחקר הישראלי בתחום יהווה את חזית המחקר המשווה העולמי. האגודה הישראלית לחינוך משווה משתייכת לאגודה העולמית לחינוך משווה – WCCES.
ראו גם

פילוסופיה של החינוך
לקריאה נוספת

Bray, M. (1995). Levels of Comparison in Education Studies. Harvard Educational Review, 472–491
Bray, M., Adamson, B., & Mason, M. (2007). Comparative Education Research Approaches and Methods. Hong Kong and Dordrecht: Springer
Bresler, l. (2006). International Handbook of Research in Arts Education. New York: Springer
.Cowen, Robert. "On history and on the creation of comparative education". International handbook of comparative education. Springer, Dordrecht, 2009. 7-1
Enrique Cardoso, M. (1957). Policy Evidence by Design: International Large-Scale. Comparative Education Review, 598
G. Hebert, D. (2021). Editorial Introduction: Global competence, decolonization, and Asian educational philosophies. Nordic Journal of Comparative and International Education, 1-7
Hauge, D., & Bakken, T. (2019). Advancing Music Education in Northern Europe. London: Routledge
lang, P. (2000). Comparative Education Methodology in Transition: Towards the Study of Complexity. Discourse Formation in Comparative Education, 3-52
, Mohammed, S. (2018). Elementary Teacher Education in the Top Performing European TIMSS Countries: A Comparative Study. International Education Studies, 152-160
Matusov, E. (1996). Non-Western Educational Traditions: Alternative Approaches to Educational Thought and Practice mind,culture and activity, 234
Peretz, B. (2000). Are We Postmodern Yet? Historical and Theoretical Explorations in Comparative Education. International Companion to Education, 153–175
Sabrin, M. (2018). Comparing the Costs and Benefits of Attending the Top Three U.S. Elementary Teacher Education Programs. 71-76
Wiseman, A., & Anderson, E. (2014). Annual review of comparative and international education 2014. International perspectives on education and society
הערות שוליים

↑  Bray, Mark, Levels of Comparison in Education Studies, Harvard Educational Review, 1995, עמ' 472-491
↑  Marc-Antoine Jullien de Paris (1775 - 1848), nie.edu.sg (באנגלית).
↑  Enrique Cardoso, Manuel, Policy Evidence by Design: International Large-Scale, Comparative Education Review, 1957, עמ' 598
↑  Mohammed, Sabrin, Elementary Teacher Education in the Top Performing European TIMSS Countries: A Comparative Study, International Education Studies, 2018, עמ' 152-160
↑  Sabrin , Mohammed, Comparing the Costs and Benefits of Attending the Top Three U.S. Elementary Teacher Education Programs, 2018, עמ' 71-76
↑  G. Hebert, David, Editorial Introduction: Global competence, decolonization, and Asian educational philosophies, Nordic Journal of Comparative and International Education, 2021, עמ' 1-7
↑  Matusov, Eugene, Non-Western Educational Traditions: Alternative Approaches to Educational Thought and Practice, mind,culture  and activity, 1996, עמ' 234
↑  Wiseman, Alexander; Anderson,  Emily, Annual review of comparative and international education 2014, International perspectives on education and society, 2014
↑  about cies, CIES, ‏2018
↑  ICES, האגודה הישראלית לחינוך משווה, ‏2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00563172  NKC: ph116265
זכויות להט"ב בצפון קפריסין

| --- | --- |

קפריסין הצפונית
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 2014
 טרנסג'נדריות:  אין נתונים
 שירות צבאי:  להט"בים אינם מורשים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  איסור אפליה מוחלט על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים, אימוץ על ידי יחידים מותר ללא קשר לנטייה מינית מאז 2014
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין אינה מדינה חברה באו"ם
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בצפון קפריסין מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות גברית הועברה אי-הפללה בשטח המדינה מאז 6 בפברואר 2014 בעוד שחוקים קודמים הטילו שלוש שנות מאסר על נאשמים, על פי סעיפים 171 ו-173 לחוק הפלילי. המעצרים האחרונים באישום הומוסקסואליות התרחשו לאחרונה בשנת 2011. הומוסקסואליות נשית היא חוקית מאז ומעולם.
מעמד בחוק

החוקים האנטי-הומוסקסואלים בשטחי המדינה היו מורשת של השלטון הקולוניאליזם הבריטי, שנותרו לאחר שהאי קיבל עצמאות בשנות השישים. בעוד שרפובליקה של קפריסין הפכה הומוסקסואליות לחוקית בשטחה בשנת 1998 על מנת להצטרף לחברות באיחוד האירופי (האיחוד האירופי) בשנת 2004, ההכרה השנויה במחלוקת בצפון קפריסין פירושה שהיא נמצאת מחוץ לתחום השיפוט של האיחוד האירופי ולפיכך, הומוסקסואליות גברית נותרה פלילית בשטחה.
ביטול ההפללה של הומוסקסואליות גברית החלה להיות מוגדרת בבחינה רצינית מאז שנת 2006. באוקטובר 2011 טענה חברת הפרלמנט האירופי מרינה יאנקודאקיס הידועה בתמיכתה בזכויות להט"ב כי במהלך ביקור בצפון קפריסין הבטיח לה הנשיא דרביש ארוגלו כי יתיר הומוסקסואליות בחוק עבור התאמתה של צפון קפריסין לחוק בטורקיה (אשר התיר הומוסקסואליות מאז 1858), הרפובליקה של קפריסין ושאר יבשת אירופה. בדצמבר 2011 נודע כי בשל לחץ גובר מצד חברי הפרלמנט, מחוקקים בצפון קפריסין יבטלו את החוק הפלילי כלפי הומוסקסואליות. הנשיא ארוגלו, מנהיג הממשלה המכהן, הביע כי יחתום על הצעת החוק בבואו.
חקיקת אי-ההפללה התעכבה עד שהובאו שני תיקים נגד צפון קפריסין לבית המשפט החוקתי הצפון קפריסאי ובית הדין האירופי לזכויות אדם (ECTHR). מיד לאחר שהוגשה התיק לבית הדין האירופי, מרכז התיאום של האיחוד האירופי ערכך יחד עם ראש ממשלת המדינה תיקון באפריל 2013 לביטול סעיפים 171, 172 ו-173 בפרק 154 של החוק הפלילי. התיקון היה צפוי להיות מאושר, אך עוכב. דיווחים קבעו כי אם החקיקה לא הייתה עוברת, בית הדין האירופי לזכויות אדם היה דן בנושא התיק וקובע כי הפללת יחסים הומוסקסואלים בהסכמה בשטחי המדינה היא הפרה של סעיף 8, בהתאם לתיק דדג'ון נגד בריטניה אשר היה תיק של בית הדין האירופי לזכויות אדם, שקבע כי סעיף 11 לחוק התיקון בחוק הפלילי 1885 אשר הפליל מעשים הומוסקסואליים בין גברים באנגליה, ויילס וצפון אירלנד מפרים את האמנה האירופית לזכויות אדם.
ב-27 בינואר 2014 הצביעה עצרת רפובליקת הפרלמנט הצפוני קפריסאי, לביטול הוראות החוק הפלילי שהוציאו יחסים הומוסקסואלים בין גברים מחוץ לחוק. הצעת החוק נחתמה בכתב העת הרשמי ב-7 בפברואר 2014 ונכנסה לתוקף עם פרסומה.
הכרה בזוגיות חד מינית

ארגונים לא ממשלתיים קראו ללגליזציה של נישואים חד מיניים בצפון קפריסין לאורך השנים. בשנת 2012 הציעה מפלגת הדמוקרטיה הקומוניאלית חוק אשר יתיר נישואים חד-מיניים בשטחי המדינה, אם כי החקיקה נפסקה עקב התנגדותה של מפלגת האחדות הלאומית אשר הוגדרה בשלטון.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 2014)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז 2014)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה:  (מאז 2014)
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים:  (מאז 2014)
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה):  (מאז 2014)
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
אימוץ על ידי יחידים ללא קשר לנטייה מינית: 
להט"בים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק:  אין נתונים
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: (לא חוקי עבור הטרוסקסואלים גם כן)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב בקפריסין
זכויות להט"ב באקרוטירי ודקליה
הערות שוליים

1 2  Northern Cyprus to Decriminalize Homosexuality | Care2 Causes, web.archive.org, ‏12 בפברואר 2015
↑  London MEP says North Cyprus president promised to repeal anti-gay laws, PinkNews - Gay news, reviews and comment from the world's most read lesbian, gay, bisexual, and trans news service, ‏20 באוקטובר 2011 (באנגלית)
↑  Dan Littauer, Northern Cyprus to legalize gay sex, Gay Star News, ‏12 באפריל 2013 (באנגלית)
↑  "Northern Cyprus becomes last European territory to decriminalize gay sex". Reuters (באנגלית). 2014-01-27. נבדק ב-2021-10-19.
↑  Eşcinsellik Suç Değil - Kıbrıs'ın Online Haber PortalıKıbrıs'ın Onlin…, archive.ph, ‏8 במרץ 2014
↑  Northern Cyprus votes to repeal gay sex ban, PinkNews - Gay news, reviews and comment from the world's most read lesbian, gay, bisexual, and trans news service, ‏27 בינואר 2014 (באנגלית)
↑  Zeynep GÜRCANLI-ANKARA, KKTC'de eşcinsel evlilik gündemde, www.hurriyet.com.tr (בטורקית)
יוזף גולר

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1868 דכאו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  29 במאי 1947 (בגיל 79) אוברמנציג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 תחום יצירה:  ויטראז', גרפיקה 
 זרם באמנות:  אר נובו 
 
יוזף גולר (בגרמנית:  Josef Goller‏; 25 בינואר 1868 – 29 במאי 1947) היה צייר זכוכית וגרפיקאי גרמני.
ביוגרפיה

לאחר התמחות כצייר זכוכית במכון לאמנות, השתתף יוסף גולר בקורסי ערב בבית הספר לאמנות שימושית במינכן. בין השנים 1887 עד 1890 הועסק בסדנת זכוכית לאמנות בזיטאו. לאחר מכן הוא השתלט על הניהול האמנותי של המכון לציור זכוכית אורבן בדרזדן (לימים הפך לאורבן וגולר).
בשנת 1905 השתתף גולר בתחרות על עיצוב פרסום יחד עם לודוויג סטולברק ואוטו הנקל. העיצוב שלו הומלץ על ידי השופטים לרכישה תמורת 200 מארק. משנת 1909 היה כפרופסור, ועמד בראש החוג לציור זכוכית בבית הספר לאמנויות יישומיות בדרזדן, שם היו אוטו גריבל ואוסקר פריץ בייר בין תלמידיו המפורסמים ביותר. מאוחר יותר הוא גם פנה יותר לעיצוב ואיור ספרים ולעיצוב כרזות והיה המורה של פרידריך קורט פידלר.
יצירה

גולר נחשב לנציג חשוב של אר נובו. בסקסוניה הוא יצר ויטראז'ים רבים לחלונות בבית העירייה, בתי ספר, כנסיות ותחנות רכבת, כגון האולם של התחנה המרכזית בלייפציג, [5] וארבעה חלונות למשרד הרישום של בית העירייה בנירנברג. יש גם עבודה שלו בעיריית רדבול.
בדרזדן ובסביבתו עבד בעיקר עבור כנסיות: כנסיית חיל המצב של סנט מרטין, כנסיית לותר רדבול, כמו גם עבור בית הכנסת בגורליץ. חלונות הארמון הקיסרי שנחרב עוצב מחדש, חלונות זכוכית עם גלגל המזלות בבית הספר לושוויץ ועיצוב מחודש של מבואת האופרה סמפר משנת 1912. הוא גם ביצע עבודות לגן החיות של דרזדן ובבית העירייה החדש. כמו כן עיצב את התערוכה הגדולה בדרזדן.
גולר יצר את הפסיפס של ישו, בכניסה לכנסיית ישו בישופסוורדה בשנת 1907 יחד עם וילרוי ובוך.
בקמניץ נשתמרו עבודות במרתף המועצה, ציור בכחוס בחדר השתייה ועבודות בבית הספר התיכון קמניץ-זיגמר ובכנסיית צ'מניץ-אובה.
הוא תכנן את חלון התקרה בספרייה של טירת ולדנבורג.
כאמן גרפי, וכליתוגרף היו המומחיות שלו. כרזות הקריקטורה שלו, שנמצאות כעת במוזיאון לאמנות דקורטיבית בפראג, מזכירות בעיצובן את אדמונד אדל.
בשנותיו המאוחרות הוא חזר ושוב לציורי שמן בתערוכות אמנות בדרזדן בגלריה לאמנות בבניין ליפיוס על ברוהל.
הערות שוליים

↑  Josef Ludwig Fischer, Handbuch der glasmalerei für forscher, sammler und kunstfreunde, wie für künstler, architekten und glasmaler, Leipzig, K. W. Hiersemann, 1914
↑  Alex (Alexander) Koch, Deutsche kunst und dekoration, Darmstadt : A. Koch
↑  Stadt Crimmitschau - Die St. Johanniskirche, www.crimmitschau.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 124368638  ISNI: 0000 0000 1918 0452  NKC: xx0147370  RKD: 348228  VIAF: 45233429   WorldCat (עם VIAF): 45233429 
יוזף גולר, ויטראז' בדרזדן.
חור האוקסיאניון

בכניסה לחור האוקסיאניון (בשחור), נמצאים אמידים (בכחול) עם קשרי מימן. האמידים שייכים לפפטידים המרכיבים את האנזים. באמצעות קשרי המימן מיוצב המטען החשמלי השלילי של הסובסטרט (באדום). הסובסטרט נמצא במצב מעבר
חור האוקסיאניון הוא כיס במבנהו של האנזים הבנוי לרוב מאמידים או שיירים טעונים חיובית.  תפקידו לייצב אטום חמצן או אלכולאט ( חומצה מצומדת של כוהל ) שנמצאים במצב מעבר לאחר שנלקח מהם פרוטון. ייצוב מצב המעבר מוריד את אנרגיית השפעול הדרושה לתגובה ובכך מקדם קטליזה. לדוגמה, פרוטאזות כגון כימוטריפסין מכילות חור אוקסיאניון כדי לייצב מתווך אניוני שנוצר בזמן פרוטאוליזה.
דרך נוספת בה החור האוקסיאניוני מתפקד היא על ידי איפשור הצבה ואף החדרת סובסטרט שמפאת גודלו לא היה יכול להיקשר לכיס (הפרעה סטרית) כמו במקרה של 2,3-ביספוספוגליצרט (BPG) בהמוגלובין.
אנזימים שמזרזים לתגובות רב-שלביות יכולים להכיל מספר חורים אוקסיאניוניים שייצבו מצבי מעבר שונים בשלבים שונים של התגובה
.
ראו גם

זרז
אתר פעיל
סרין פרוטאז#מנגנון קטליזה
הערות שוליים

↑  ספר Biochemistry 2002 פרק 9: אסטרטגיות קטליטיות
↑  במבנה מולקולרי טטראהדרי
↑  מאמר בעיתון Biochemistry מתאריך 1.12.2002  The Catalytic Cycle of Biosynthetic Thiolase:  A Conformational Journey of an Acetyl Group through Four Binding Modes and Two Oxyanion Holes
יוזף ברם

| --- | --- |

יוזף ברם
 לידה:  3 במאי 1914 מנבאך, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  21 באוקטובר 1998 (בגיל 84) מונטריאול, קנדה קנדה
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1935–1945 (כ־10 שנים)
 דרגה:   אוברסט לוטננט (ורמאכט)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   אות הפציעה בזהב
 
יוזף ברם (בגרמנית: Josef Bremm;‏ 3 במאי 1914 – 21 באוקטובר 1998), היה קצין בצבא גרמניה הנאצית שקיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

ברם נולד ב-3 במאי 1914 במנבאך, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לאדולף ברם, שהיה מורה בבית ספר יסודי, ולמריה לבית מילר. ב-1 בנובמבר 1935 התגייס ברם לוורמאכט, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-7, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-8, ובשנת 1936 היווה את הבסיס להקמת הדיוויזיה ה-28. ב-31 באוקטובר 1938 הוא שוחרר מהשירות הצבאי בדרגת לויטננט, וצורף לרגימנט הרגלים ה-425, ולמחרת הוא הצטרף למפלגה הנאצית.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה מונה ברם למפקד מחלקה ברגימנט הרגלים ה-453, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-253, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת, שם קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, ובאוקטובר 1940 הוא מונה לשליש בגדוד ה-3 של רגימנט הרגלים ה-426. במבצע ברברוסה הוא שוב פיקד על מחלקה, ובתחילת יולי נפצע לראשונה מרסיסים. ב-5 באוגוסט 1941 הוא מונה למפקד הפלוגה ה-5 ברגימנט הרגלים ה-426, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-126, ובאוקטובר הוא הועלה לדרגת אובר לויטננט. במהלך קרבות החורף של 1941-42 הצליחו ברם ופלוגתו החלשה להדוף מתקפה רוסית כבדה, ועל כך הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-18 בפברואר 1942. באביב 1942 נפצע ברם בזרוע, ולאחר התאוששותו הוא מונה ב-28 בספטמבר 1942 למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-426. בסוף ספטמבר 1942 הצליחה היחידה שלו להחזיק בעמדות ההגנה מדרום-מזרח לאגם אילמן, ועל כך הוענק לו ב-23 בדצמבר 1942 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בינואר 1943 נפצע ברם שוב וקיבל את אות הפציעה בזהב, ולאחר מכן הוא נשלח כמדריך באקדמיה הצבאית. ב-1 בפברואר 1943 הועלה ברם לדרגת מיור, וב-15 במרץ 1944 הוחזר על פי בקשתו לחזית, ומונה למפקד גדוד הרובאים בדיוויזיה ה-712 בחזית המערבית. לאחר הפלישה לנורמנדי הוא מונה באוגוסט 1944 למפקד רגימנט הגרנדירים ה-990, שהיה חלק מדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-277, וב-1 בנובמבר 1944 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. לאחר הנסיגה מצרפת ומבלגיה נפצע שוב מרסיסים ב-16 בדצמבר 1944, היום הראשון לקרב הארדנים, אך נשאר עם יחידתו. באפריל 1945 לחם ברם עם יחידתו כחלק מדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-326 בקרב קאסל, ועל פעולותיו בקרב הוענק לו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ומיד לאחר מכן הוא נפל בשבי האמריקני.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הוא התחתן עם אגנס שטפנס, ועבר לגור במונטריאול, שם חי עד מותו ב-21 באוקטובר 1998.
הערות שוליים

↑  ובכך היה לאחרון שקיבל את עיטור זה
יון ניסטור

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1876 Bivolari, דוכסות בוקובינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  11 בנובמבר 1962 (בגיל 86) בוקרשט, הרפובליקה העממית הרומנית 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, הרפובליקה העממית הרומנית, ממלכת רומניה, רומניה 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת צ'רנוביץ  אוניברסיטת אודסה 
 מפלגה:  המפלגה הלאומית ליברלית 
 
יון ניסטור (ברומנית: Ion Nistor; ‏16 באוגוסט 1876 – 11 בנובמבר 1962) היה היסטוריון ופוליטיקאי רומני. ניסטור היה פרופסור באוניברסיטת בוקרשט ובאוניברסיטת צ'רנוביץ, וכן כיהן כשר במשרדים שונים בממשלת רומניה בין 1918 ל-1940.
ביוגרפיה

ניסטור נולד בויקובו דה סוס (אנ'), אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא למד בבית ספר ברדאוץ הסמוכה וב-1897 השיג את תעודת הבגרות. בין 1898 ל-1900 למד באוניברסיטת צ'רנוביץ ספרות ופילוסופיה. לאחר מכן שירת בצבא האוסטרו-הונגרי. באפריל 1919 מונה ניסטור כמושל בוקובינה.
הערות שוליים

↑  דוד שערי, יהדות בוקובינה בין שתי מלחמות העולם, תל אביב: המרכז לחקר התפוצות, 2004, עמ' 46
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276354905171  PLWABN: 9810681583805606  BNE: XX1238118  BnF: cb15092873m (data)  GND: 119066920  ISNI: 0000 0001 0922 2310  LCCN: n84012889  NKC: jo2015862224  NLG: 105652  NTA: 073044091  SUDOC: 030417244  VcBA: 495/137641  VIAF: 87005215   WorldCat (עם VIAF): 87005215 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יגואר F-טייפ

| --- | --- |
יגואר F-טייפ לאחר מתיחת פנים, ראשון לציון, ישראל
יגואר F-טייפ לאחר מתיחת פנים, ראשון לציון, ישראל
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יגואר
 שנות ייצור:  2013-הווה
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  יגואר E טייפ
 חברת אם:  טאטא
 סיווג:  מכונית ספורט
 מרכב:  קופה 2 דלתות  רודסטר 2 דלתות
 פלטפורמה:  שני מושבים (קופה)  שני מושבים (רודסטר)
 אורך:  4,470מ"מ
 רוחב:  1,923 מ"מ
 גובה:  1,308 מ"מ
 משקל:  1,625 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,622 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  3.0 ל' 340/380 כ"ס V6 5.0 ל' 510 כ"ס V8 (בגרסת R)
 הילוכים:  אוטומטית. 8 הילוכים
 מהירות מרבית:  250 קמ"ש  275 קמ"ש (בגרסת S)  305 קמ"ש (בגרסת R)
 מעצב:  Ian Callum 
 
יגואר F-טייפ בחולון
יגואר F טייפ (באנגלית: Jaguar F-Type) היא מכונית ספורט בריטית מתוצרת יגואר.
המכונית נחשפה בשנת 2010 תחת השם C-X15 ובשנת 2011 היא הוצגה באותו העיצוב אך תחת השם יגואר F-Type.
נתונים טכניים

ליגואר F טייפ יש שלושה סוגי מנועים:
מנוע 3.0 ל' עם 340 כ"ס ו-45 קג"מ (0–100 קמ"ש ב-5.3 שניות).
מנוע 3.0 ל' בגרסת S, בעל תפוקה מרבית של 380 כ"ס שמגיע מ-0 ל-100 קמ"ש ב-4.8 שניות.
מנוע 5.0 ל' V8 עם 550 כ"ס (0–100 ב-4.2 ש'). מנוע זה הוא המנוע הגדול ביותר מבין השלושה ומצוי רק בגרסת ה-R.
האבזור כולל מושבי עור, בקרת נהיגה עם 25 מצבים, מערכת שמע משוכללת תוצרת 'מרידיאין', בקרת אקלים דו-אזורית, בלוטות', פנסי מטל הליד, בקרת שיוט עם מגביל מהירות אוטומטי, בקרת סטייה מנתיב, גלגל הגה מחומם ובמהדורות בכירות (V6S ו-V8), ערכת פליטה אקטיבית עם ווסת שמעצים את שאון היחידה מעל 3,000 סל"ד.
בשנת 2014 עברה ה-F טייפ עדכון שבמסגרתו התווספה תיבת הילוכים ידנית בעלת 6 הילוכים קדמיים לגרסה הבסיסית ולגרסת ה-S. לגרסת ה-S בעלת התיבה האוטומטית מבית היוצר של 'ZF' בעלת 8 הילוכים התווספה הנעה כפולה לכל הגלגלים (AWD), תוספת שהתווספה גם לגרסת ה-R.
ה-F טייפ מוצעת בשתי תצורות מרכב: קופה ורודסטר. המנועים והמכלולים משותפים, אך הניהוג של גרסת הקופה נחשב לחד יותר, בעיקר עקב שלדה קשיחה ב-70% לעומת גרסת הרודסטר.
ביקורת

ה-F טייפ זכתה לביקורות טובות והכתירו אותה כממשיכת דרכה של ה-E טייפ.
גלריה

מבט כללי מצד שמאל
תקריב על חזית הרכב
עמם מערכת הפליטה
מבט כללי מצד ימין
קנסולת הנהג
חישוקים מסיבי פחמן
טקסטרון

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (22 בדצמבר 1947–TXT) 
 מייסדים:  רויאל ליטל 
 תקופת הפעילות:  1923–הווה (כ־101 שנים) 
 חברות בנות:  Bostitch  Gorham Manufacturing Company  בל הליקופטר  Textron Systems (United Kingdom)  Textron Marine & Land Systems  Avco  Lycoming  ססנה איירקראפט קומפני  תאגיד AAI 
 מיקום המטה:  פרובידנס 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 הכנסות:  3,500,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2018) 
 עובדים:  40,000 
  
 www.textron.com
 
טקסטרון (באנגלית: Textron‏, NYSE: TXT) הוא תאגיד אמריקאי תעשייתי. קבוצת חברות הבת שלה כוללת את בל הליקופטר, ססנה איירקראפט קומפני, גרינלי (אנ'), ביצ'קראפט ועוד. היא נוסדה על ידי רויאל ליטל (אנ') בשנת 1923 בשם "Special Yarns Company" כחברת טקסטיל. המשרדים הראשיים נמצאים בפרובידנס, רוד איילנד, ארצות הברית.
שווי השוק שלה (יוני 2015) מוערך בכ-12.5 מיליארד דולר והיא מעסיקה כ-40,000 עובדים.
יוזף גלינק

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1758 Sedlec, צ'כיה 
 פטירה:  13 באפריל 1825 (בגיל 66) וינה, האימפריה האוסטרית 
 מוקד פעילות:  האימפריה האוסטרית 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
יוזף גלינק (בצ'כית: Josef Gelinek או Josef Jelinek‏, 3 בדצמבר 1758 – 13 באפריל 1825), ידוע גם כ"אב גלינק" או ה"אבאט גלינק", היה פסנתרן ומלחין אוסטרי ממוצא צ'כי, יליד בוהמיה, כומר קתולי בהכשרתו.
קורות חייו

גלינק נולד בטאבור או בסדלצה, בדרום-בוהמיה. מקור שם משפחתו צ'כי, ככל הנראה, ילינק. הוסמך בגיל 28, בשנת 1786, לכמורה קתולית. הצטיין במיוחד כפסנתרן וירטואוז וכמלחין.
מורו הראשון למוזיקה היה אביו, שלימד בבית ספר, אחר כך למד אצל נגן העוגב והמלחין יוזף זגרט או זגר בפראג. מאוחר יותר למד אצל יוהאן גיאורג אלברכטסברגר בווינה.
מוצרט הבחין בכישרונו כששמע אותו מבצע וריאציות על נושא מאחת האופרות שלו בעת קונצרט בארמון הרוזן פיליפ קינסקי. הוא התרשם כל כך שהמליץ לרוזן קינסקי להעסיק את גלינק ככומר "קפלן" וכמורה לפסנתר ולמקצועות אחרים בארמון. ואכן גלינק עבד בהמשך כחמש עשרה שנה בשירות משפחת קינסקי. לאחר מכן החל משנת 1795 עבר לשרותו של הנסיך ניקולאוס אסטרהאזי. בקריירה הכנסייתית שלו הגיע לדרגת "אב של מנזר" ("אבאס", בגרמנית "אבט").
היה ידיד של יוזף היידן ושל בטהובן. שמו כפסנתרן הלך לפניו בווינה, אולם אחרי שקרא תיגר על בטהובן הצעיר במין "דו-קרב" של נגינה בפסנתר, נדהם מיכולותיו הטכניות והכיר בתבוסתו. 

ב-1822 נמנה עם הנענים להזמנתו של המלחין אנטון דיאבלי לכתיבת וריאציות על נושא. 
יצירותיו זכו בהצלחה מסוימת בחייו, חלקן הגדול נשכחו. אחד מתלמידיו בחצר הרוזנים קינסקי היה הגיטריסט הווינאי ונצל מתייקה (Matiegka).
גלינק היה מפורסם בווריאציות שכתב על נושאים מוזיקליים מאת מלחינים רבים.
משום כך הקדיש לו המלחין קארל מריה פון ובר את המכתם הבא:
גלינק נפטר בווינה בשנת 1825.
יצירות

120 קטעי וריאציות
פנטזיות
סונטות
שלישיות
ריקודים ושירי לכת
לקריאה נוספת

Thayer's Life of Beethoven, edited by Elliott Forbes. Princeton, New Jersey Princeton University Press, 1964
Carl Czerny Recollection from my life Musical Quarterly.1956; XLII: 302-317 (קרל צ'רני - זכרונות מחיי - ב"מיוזיקל קווטרלי" 1956, 42, 302-317)
Ernst Pauer - Dictionary of Pianists and Composers for Pianoforte
Novelo,Ewer and Co, Music primers and educational series 1895, London
הערות שוליים

↑  ‏Ernst Pauer (1895)- p.37‏
↑  באתר אודיאופיל אודישן ברשת, ציטוט מטאייר (1964)- ע' 139
↑  האתר האיטלקי גיטר- און-ליין
↑  האתר הקנדי ראפטוס אסוסיישן להערכת מוזיקה מאדמונטון, אלברטה, על חמשה קונצרטים לפסנתר של בטהובן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261651205171  PLWABN: 9810564495805606  BNE: XX1282966  BnF: cb13956554x (data)  GND: 11900853X  ICCU: CFIV150274  ISNI: 0000 0001 1024 7179  LCCN: no96047899  MusicBrainz: 9dbd1b88-e56b-4b0f-8fb0-0a8878582bcc  NKC: xx0007321  NTA: 073246263  SUDOC: 121169537  VcBA: 495/341005  VIAF: 34649731   WorldCat (עם VIAF): 34649731