stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חנוך אריאל
ביוגרפיה

חנוך סטריקובסקי נולד בארץ ישראל להורים מיהדות פולין במשפחה בת חמישה ילדים. גדל בקריית מוצקין וסיים את לימודיו בבית הספר "אחדות" שם. הצטרף לפלמ"ח במסגרת הכשרת חולתה. במלחמת העצמאות לחם כחבלן בשורות הגדוד השלישי בחטיבת יפתח, והשתתף בקרבותיה באזור הכנרת ובמבצע דני. אחיו אריה נהרג במלחמה, ובעקבות זאת, שינה לימים את שם משפחתו ל"אריאל". סיים את שירותו בצה"ל בשנת 1949. במסגרת שירות המילואים, שירת כאיש מודיעין, ובהמשך כשופט צבאי.
אריאל סיים את לימודי התואר הראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בשנת 1953, ובשנה שלאחר מכן הוסמך לעורך דין. עבד עד 1958 כעורך דין במשרד עורכי דין מייבלום בחיפה. מאותה שנה שימש כיועץ משפטי בלשכה המשפטית של המוסד לביטוח לאומי בחיפה.
בשנת 1979 מונה לשופט בית המשפט המחוזי, תחילה בנצרת עילית, ומשנת 1984 בחיפה, בה כיהן כשופט עד פרישתו לגמלאות בשנת 1999. משנת 1997 כיהן כסגן נשיא בית המשפט בחיפה.
בשנת 1988 מונה לכהן במשך מספר חודשים כשופט בפועל בבית המשפט העליון, ובין השאר ישב בהרכב שדן בפרשת קרולין ברונה. מונה שנית לשופט בפועל בבית המשפט העליון בשנת 1998, ובין השאר ישב בהרכב שדן בערעורים על הרשעת יגאל עמיר, חגי עמיר ודרור עדני בקשירת קשר לרצח יצחק רבין, ובדעת מיעוט הציע להחמיר עם הנאשמים יותר מחבריו להרכב השופטים.
לימד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. באמצע העשור השני של המאה ה-21 שימש כמרצה לדיני נזיקין במכללת נתניה.
אריאל נישא בראשונה למרים לבית אלכסנדרוני, ולאחר פטירתה נישא לשלומית לבית רוזנברג. לאריאל שלוש בנות, והוא התגורר בחיפה. בשנת 2015 הוענק לו התואר "יקיר העיר חיפה".
נפטר ב-30 בינואר 2019.
הערות שוליים

↑  חידושים בביטוח לאומי, דבר, 4 ביוני 1972
↑  הודעה על מינוי שופטים, ילקוט הפרסומים 2596, עמ' 778
↑  יצחק בן חורין, שופט בנצרת לא קיבל עדויות של 3 עדי מדינה, מעריב, 24 בספטמבר 1980
פרשת הצתת הילד תידון בדלתיים סגורות, מעריב, 25 באוקטובר 1981
↑  הודעה על מינוי סגני נשיא, ילקוט הפרסומים 4599, עמ' 981
↑  הודעה על מינוי שופט, ילקוט הפרסומים 4649, עמ' 3835
↑  ע"פ 8019/96 יגאל עמיר נ' מדינת ישראל, ניתן ב־22 ביוני 1998
↑  פרסום נישואין, הצופה, 8 ביוני 1953
↑  רעיתו ז"ל, דבר, 2 באוקטובר 1967
↑  סרטון על הענקת התואר לחנוך אריאל באתר יוטיוב
| שופטים לשעבר בבית המשפט העליון |
| --- | --- | --- |
| נשיאים | זמורה • אולשן • אגרנט • זוסמן • לנדוי • כַהן • שמגר • ברק • ביניש • גרוניס • נאור • חיות |  |
| שופטים | דונקלבלום • חשין • אסף • זילברג • ברנזון • גויטיין • ויתקון • כהן • מני • הלוי • קיסטר • עציוני • שרשבסקי • בן-פורת • אשר • אלון • בכור • בייסקי • לוין • כהן • כהן • לוין • בך • נתניהו • חלימה • גולדברג • מלץ • אור • מצא • חשין • זמיר • דורנר • טל • שטרסברג-כהן • קדמי • טירקל • אנגלרד • ריבלין • פרוקצ'יה • לוי • ארבל • זילברטל • רובינשטיין • ג'ובראן • דנציגר • שהם • מלצר • מזוז • הנדל • קרא • ברון • פוגלמן |  |
| שופטים במינוי זמני | בקר • זהר • לוין • צלטנר • כהן • בן-עתו • שילה • שינבוים • אבנור • וייס • בן דרור • וינוגרד • ולנשטיין • אריאל • אלוני • בן יאיר • גולדברג • אלון • אילן • זועבי • ברלינר • עדיאל • חשין • שוחט |  |
ראו גם: שופטים מכהנים
אלי קרן-אסף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במאי 1990 (בת 34) ארצות הברית לוס אנג'לס, ארצות הברית
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 פרופיל ב-IMDb
 
אלי קרן אסף (נולדה ב-17 במאי 1990) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

קרן-אסף השתתפה במספר סדרות טלוויזיה ישראליות. דיבבה בתוכנית "שמורת הזהב" כאשר הייתה בת שמונה. משנת 2003 השתתפה בקומדיית המצבים "הפיג'מות" של ערוץ הילדים, בתפקיד רוני מנדלבאום, בתו של גרי מנדלבאום (יניב פולישוק). למדה בתיכון עירוני ה' (תל אביב).
בשנת 2005 גילמה את דמותה של שירה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "לתפוס את השמים". בשנת 2006 גילמה את שרית בסדרת הנעורים "ראש גדול", ששודרה ב-Yes. בשנת 2010 שיחקה בספין אוף של הסדרה הפיג'מות, "מנדלבאום בלש פרטי".
בשנת 2012 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "גאליס", בתפקיד שחקנית מהפסטיכיף.
בשנים 2013–2016 שיחקה בסדרת הנעורים "החממה" את דמותה של איימי בלום.
ב-2013 שיחקה בסדרה "שולחן לשישה" בערוץ 10.
בשנת 2015 שיחקה בסרט "נדיה - שם זמני", בבימויה של טובה אשר.
בנובמבר 2019 נולד בנה הבכור.
קרן-אסף היא אחותה למחצה של השחקנית ורד פלדמן.
פילמוגרפיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2003–2015 | הפיג'מות | רוני מנדלבאום |
| 2005 | לתפוס את השמיים | שירה |
| 2006 | ראש גדול | שרית |
| 2009–2010 | מנדלבאום בלש פרטי | רוני מנדלבאום |
| 2012–2016 | החממה | איימי בלום |
| 2013 | שולחן לשישה | אוסי |
| 2015 | נדיה - שם זמני | יעלי |
הערות שוליים

↑  גרי מנדלבאום סבא, בעמוד הפייסבוק של תרבות ובידור ynet, 20 בנובמבר 2019
↑  לכבוד יום המשפחה: המשפחות של הסלבס באתר פרוגי, 19 בפברואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414115505171  VIAF: 9154327887226850157   WorldCat (עם VIAF): 9154327887226850157 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלי

ערך זה עוסק בטוסט. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם 
 מרכיבים עיקריים:  plain bread, שמן חמניות 
 
קלי לחם לבן
כריך קלוי
מקלה
לֶחֶם קָלוּי (נקרא גם טוֹסְט) הוא פרוסת לחם שהושחמה משני צידיה באמצעות חשיפתה לחום יבש ותוכה נותר רך. הקלייה מחממת את הלחם וכך משפרת את טעמו עבור חלק מהאנשים. קלי הוא פריך, כך שממרחים נספגים בו בקלות. קליית לחם מאפשרת גם שימוש בלחם שאינו בשיא טריותו, ואחרת ייתכן שלא ניתן היה להגישו. קלי מוגש במדינות רבות בארוחת בוקר או שעת התה, בישראל יש המגישים אותו גם לארוחת ערב.
צְנים (או פַּכְסָם) אינו קלי, בניגוד למה שנהוג לחשוב. צנים הוא פרוסה הנאפית פעמיים והיא יבשה ופריכה מבפנים ומבחוץ.
המקלה (הטוסטר) הביתי, שהומצא ב-1913, הוא האמצעי הנפוץ לקליית לחם. פרוסות הלחם מוכנסות לחריצים בראש המקלה ומורדות כלפי מטה. בחלק מהדגמים ניתן לבחור את דרגת הקלייה הרצויה. כשהקלי מוכן הוא נדחף כלפי מעלה. ברוב הדגמים ישנם שני חריצים - לשתי פרוסות לחם שנקלות בו זמנית.
שיטות קלייה אחרות הן תחת הגריל, בתנור אפייה או בטוסטר אובן (תנור מַקלֶה). ניתן לקלות לחם גם מעל להבה פתוחה (אך לא ישירות על הלהבה) של כיריים או גזייה. למטרה זו קיימים מזלגות קלייה מיוחדים.
נהוג לאכול קלי עם ממרחים כגון חמאה, מרגרינה, ריבה, גבינה וכו'. בבריטניה נהוג לאכול גם שעועית אפויה על קלי. יש מדינות שבהן מורחים על קלי ממרחי שמרים כמו מרמייט.
"קלי קינמון" הוא קלי שנמרח בחמאה ופוזרה עליו תערובת של סוכר וקינמון.
בישראל קלי עשוי לשמש כתחליף ללחם בארוחות הכוללות ביצים וירקות. המונח טוסט משמש בישראל לרוב לא ביחס לפרוסת לחם קלויה אלא לכריך קלוי של שתי פרוסות לחם שביניהן גבינה צהובה; הוראה זו אינה מקורית. אחת הגרסאות ל"טוסט" הישראלי הוא בייגל טוסט - כריך קלוי מבייגל, עם גבינות וירקות.
קלי משמש כבסיס למאכל ביצה בקן - ביצת עין המטוגנת בתוך חור בקלי.
קיימים סוגים שונים של צנימים תעשייתיים, חלקם עשויים מפרוסות לחם קלויות וחלקם מבצק שנאפה ישירות כצנים.
ניתן לקלות גם קוביות לחם; המוצר המתקבל נקרא "קרוטונים" ומשמש כתוספת לסלטים ומרקים.
בניגוד למיתוס תזונתי - קליית לחם אינה מפחיתה את כמות הקלוריות שבו, שכן הקלייה גורמת רק לאיבוד מים שהם חסרי ערך קלורי. אם הקלי נשרף, החלקים המפוחמים הם בעלי ערך קלורי נמוך יותר, אך הם גם אינם אכילים. מזון מפוחם נחשד כמסרטן.
קלי נחשב מזון מומלץ לסובלים מבעיות במערכת העיכול, למשל לסובלים משלשול ולנשים הרות הסובלות מבחילה.
בלשון המקרא פירוש המילה קָלִי שונה במקצת: גרגירי דגן (שיבולים) קלויים המיועדים למאכל.
ראו גם

כריך טוסט
פרנץ' טוסט (לחם מטוגן)
מצה מטוגנת
סכין חמאה
פרנסזיניה
רמה מסינגר

| --- | --- |

מסינגר, 2012
 לידה:  3 בספטמבר 1968 רמת אפעל, ישראל
 פטירה:  18 באוגוסט 2015 (בגיל 46) תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1991–2015 (כ־24 שנים)
 עיסוק:  שירה, דיבוב, בימוי
 מקום לימודים:  תלמה ילין  בית צבי 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס התיאטרון הישראלי על תפקיד משנה - "קול קטן" (1999) פרס התיאטרון הישראלי על תפקיד ראשי - "סוביניר" (2012)
 פרופיל ב-IMDb
 
רָמָה מֶסינגר (3 בספטמבר 1968 – 18 באוגוסט 2015) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, מדבבת, קומיקאית וזמרת ישראלית. זוכת שני פרסי התיאטרון הישראלי.
ביוגרפיה > תחילת דרכה

מסינגר נולדה וגדלה ברמת אפעל (כיום חלק מרמת גן) כאמצעית מבין שלושה ילדים. היא נקראה על שמו של דודה מצד אמה, טייס חיל האוויר הישראלי רמי גיל (מוגילניק), שנפל בעת מילוי תפקידו כשנה לפני שנולדה.
בנעוריה למדה בתיכון תלמה ילין לאמנויות הבמה בגבעתיים. בצה"ל שירתה בלהקת פיקוד דרום לצדם של עינת ארליך, חיה סמיר וירון כפכפי. לאחר שסיימה את שירותה הצבאי למדה בבית הספר למשחק בית צבי ועבדה תקופה באולפני הקלטות בקנדה.
ביוגרפיה > קריירה > קריירת תיאטרון ושירה

מסינגר שיחקה בתפקידים ראשיים רבים בתיאטראות שונים בישראל, בעיקר בתיאטרון הלאומי "הבימה", בהצגות: "סולו", "חלון בלהות", "הופס והופלה" (1991), "שלוש אחיות", "המפקח בא", "קוקוריקו", "סיראנו", "כנר על הגג" (2008) וכן "משרתם של שני אדונים" - תפקיד עליו זכתה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה ובפרס תמרה רובינס.
בתיאטרון בית ליסין שיחקה בהצגות "פיאף" (2003), "רק אתמול נולדה" (2004), ו"קול קטן" (1999) - תפקיד עליו זכתה בפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית שחקנית השנה. כמו כן שיחק בתיאטרון חיפה ב"אמדאוס" ו"אילוף הסוררת", ובתיאטרון באר שבע בהצגות "מכתבי אהבה" (2001) ו"המפתח לשניים". בנוסף הופיעה בהצגת הבידור "המופע של טל ורמה".
כשהשחקן היידי שמוליק עצמון זכה בפרס התיאטרון הישראלי על מפעל חיים הופיעה מסינגר לצד חני נחמיאס, מיכל ינאי ויעל בר זוהר במחרוזת שירי יידיש ידועים.
מסינגר השתתפה גם בהפקות רבות בהן ביטאה את כישרונה בשירה. היא הופיעה בתפקידים ראשיים במספר מחזות זמר, בהן "הברווזון" בתיאטרון הבימה (2000), "אירמה לה דוס" בתיאטרון חיפה, ו"צלילי המוסיקה" (2005).
כן השתתפה במופע "קולות", במופע "שלושה בשירה אחת" (2008) לצד דרור קרן ואורי לשמן, וב"אומרים שהיא קוקו" (2009) לצד שרית וינו-אלעד במסגרת יום התרמה לשדולת הנשים בישראל. כמו כן, הופיעה עם תזמורות גדולות בארץ, ובהן תזמורת הג`אז של חולון בערב משירי ג'ורג' גרשווין; התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון בשיתוף המשכן לאמנויות הבמה בתל אביב בקונצרט שנסונים; תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית ב"שבעת החטאים" במסגרת פסטיבל ישראל; וכן עם התזמורת הסימפונית ירושלים, בתיאטרון בית ליסין הופיעה בתפקיד הראשי במחזה "עקר בית" לצד דב נבון.
ב-2006 התנסתה לראשונה בבימוי, וביימה את ההצגה "מוארים", אותה כתבו אמיר רותם ויעל נאמן, במסגרת פסטיבל "פותחים מסך". בהצגה השתתפו בין היתר אמיר פיי גוטמן, אושיק לוי, אושרי כהן, טל מוסרי.
ב-2012 הוציאה את אלבום הבכורה "רמה" ובו היא כתבה את כל מילות השירים ובן זוגה הלחין אותם. דניאל סלומון עיבד והפיק את האלבום.
ביוגרפיה > קריירה > קריירה בטלוויזיה ובקולנוע

לאורך השנים מסינגר הנחתה ושיחקה תוכניות טלוויזיה שונות. ב-1996 הנחתה יחד עם איתי שגב את התוכנית "שובו של השריף" בטלוויזיה החינוכית. באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "סקס, שקרים וארוחת ערב" לצידם של מיכאלה עשת ודני שטג. בהמשך הנחתה את השעשועון "מלכת הלבבות" בערוץ "ויוה" לצדו של יובל סגל.
ב-1997 שיחקה בסדרות הטלוויזיה הקומיות "צה"ל 1", "שתוק שואו", "שירי טלעד", "ספי", "פרפר נחמד", ובפינת האמנות של "זהו זה!".
ב-2000 השתתפה בשירה ומשחק בקלטת הילדים של דתיה בן דור "מחסן השטוזים של דתיה", לצד רמי ברוך מיכל צפיר ודדי זהר.
ב-2005 שיחקה בסדרות הילדים "האיגלו של טרלה" ב"ערוץ הופ!", ו"הלב של עמליה" ב-"HOT".
ב-2008 החלה להנחות בטלוויזיה החינוכית את התוכנית "זו ילדותי", העוסקת בשירי ילדים בולטים ומוכרים בישראל וביוצריהם. ב-2009 שיחקה בסדרה הדרמה "גירושים נפלאים".
ב-2011 שיחקה בעונה הראשונה של הדרמה היומית של Yes "אליפים" בערוץ הילדים בתפקיד אשת ראש הממשלה ואמו החורגת של גיבור הסדרה, רוני מצגר (יותם קושניר).
ב-2012 שיחקה את דמותה של דניאלה כספי בסדרה "משפחת כספי" והופיעה בערב מחווה ליפה ירקוני שערך איגוד אומני ישראל והשתתפה בחגיגות 40 שנה לעמותת ער"ן.
בסוף שנת 2014 שיחקה בסדרה "כוכב הצפון" של ערוץ דיסני ב-YES בתפקיד איריס, אמא של דניאל (איאן פינקוביץ'). בנוסף גילמה עובדת בשגרירות בסרט על גג העולם שהפיקה דינה פרלשטיין לנשיים חרדיות לצדה השתתפו גם ורד פלדמן ועמית פרקש.
באפריל 2015 שודרה בערוץ 10 המיני-סדרה "אם וכאשר", בה גילמה מסינגר את כרמלה, ובאותו חודש הנחתה מסינגר לצד נתן דטנר את טקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-67. זו הייתה הופעתה הטלוויזיונית האחרונה.
ביוגרפיה > קריירה > קריירת דיבוב

מסינגר השתתפה בהפקות דיבוב של סרטי הנפשה רבים של חברת וולט דיסני, פיקסאר ואחרים לעברית. בין השאר: בשנת 1993 החלה לדבב את הנסיכה יסמין בטרילוגיית סרטי "אלאדין" של דיסני ("אלאדין", "שובו של ג'אפר" ו"אלאדין ומלך הגנבים") ובסדרת הטלוויזיה, ואת קיילי בסרט "החרב הקסומה". עוד באותה שנה דיבבה את פרפרה בסרט "אצבעונית". בשנת 1996 החלה לדבב את אמו של אנדי בסרטי "צעצוע של סיפור": "צעצוע של סיפור", "צעצוע של סיפור 2" ו"צעצוע של סיפור 3".
בנוסף דיבבה את אמא של קלימרו בסדרת הטלוויזיה "קלימרו", את אריאל בסדרת הטלוויזיה "בת הים הקטנה" ובסרט ההמשך "בת הים הקטנה 2: השיבה לים" (במקומה של שלומית אהרון), את רוזי בסרט "באג לייף", ואת פוקהונטס בסרט ההמשך "פוקהונטס 2: מסע לעולם חדש" (במקומה של ריטה).
בשנת 2000 דיבבה את מומינאמא בסדרת הטלוויזיה "המומינים", וכמו כן דיבבה מספר דמויות נשיות בסרט "גופי הולך לקולג'".
ב-2001 דיבבה את סיליה בסרט "מפלצות בע"מ".
ב-2003 דיבבה את דוגי (דורי) בסרט "מוצאים את נמו".
ב-2004 דיבבה את הפיה הסנדקית בסרט "שרק 2", ואת גרייס הפרה בסרט "מרד החיות".
ב-2007 דיבבה את אלה בסרט "אגדה ש'מגדה".
ב-2010 דיבבה בתפקיד ראשי את קיטי גלור בסרט "כלבים נגד חתולים: נקמתה של קיטי".
ב-2013 דיבבה את אוגה בסרט "הקרודים".
מותה

ב-18 באוגוסט 2015, שבועיים לפני יום הולדתה ה-47, נפטרה מסינגר בבית החולים איכילוב בתל אביב לאחר מאבק בן שש שנים במחלת הסרטן. היא הובאה למנוחות בבית העלמין במושב בני עטרות, שם התגוררה עם בעלה, המלחין והמוזיקאי אריק אביגדור ושלושת ילדיה.
פרסים

פרס קרן שרת ב-1991
פרס מרים ברנשטיין-כהן
פרס תיאטרונטו לשנת 1994 על ההצגה "צריך סוף לסיפור אהבה"
פרס התיאטרון בקטגוריית שחקנית השנה לשנת 1999 על תפקידה ב"קול קטן"
פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2012 לשחקנית הראשית עבור תפקידה כפלורנס פוסטר ג'נקינס בהצגה "סוביניר" בתיאטרון באר שבע
פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה ופרס תמרה רובינס על ההצגה "משרתם של שני אדונים"
הערות שוליים

↑  רמי גיל (מוגילניק) באתר יזכור.
↑  השחקנית רמה מסינגר הלכה לעולמה, באתר ynet, 18 באוגוסט 2015
↑  אתר פרס התיאטרון הישראלי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574760605171  VIAF: 317286951   WorldCat (עם VIAF): 317286951
ועדת שטרום

הוועדה להגברת התחרותיות בשירותים בנקאיים ופיננסיים נפוצים או ועדת שטרום היא ועדה ציבורית בראשות עו"ד דרור שטרום, לשעבר הממונה על ההגבלים העסקיים. הוועדה הוקמה ביוני 2015 על ידי שר האוצר משה כחלון ונגידת בנק ישראל קרנית פלוג, לשם בחינת דרכים להגברת התחרותיות בשירותים הבנקאיים בישראל, באמצעות הכנסת מתחרים חדשים לתחרות, בין היתר באמצעות הפרדת הבעלות של חברות כרטיסי האשראי מן הבנקים וצעדים משלימים נוספים.
כתב המינוי

הוועדה הוקמה ב-3 ביוני 2015 על ידי שר האוצר משה כחלון ונגידת בנק ישראל קרנית פלוג, בניסיון למציאת דרכים להגברת התחרותיות בשירותים הבנקאיים בישראל, הפועלים בשוק המאופיין בריכוזיות גבוהה.
בכתב המינוי שלה נאמר:
הרינו למנות אתכם בזה כחברי הוועדה להגברת התחרות בשירותים בנקאיים ופיננסיים נפוצים. אספקת שירותים אלה מאופיינת בריכוזיות גבוהה ובכוח שוק, במיוחד כלפי משקי בית ועסקים שאינם גדולים. על רקע זה נדרשים צעדים להגברת התחרות ולהפחתת הריכוזיות בתחום זה.
הועדה תמליץ בפנינו בנושאים אלה:
הכנסת שחקנים חדשים לתחרות באספקת שירותים בנקאיים ופיננסיים נפוצים, לרבות באמצעות הפרדת הבעלות בחברות כרטיסי האשראי מן הבנקים.
צעדים משלימים הנדרשים והסרת חסמים לקידום התחרות כאמור לעיל.
בהתאם לכתב המינוי, נקבע כי על הוועדה להגיש את מסקנותיה עד ל-11 בספטמבר 2015. בסופו של דבר הוגשו המסקנות הסופיות שנה לאחר מכן, בחודש ספטמבר 2016, לאור כובד ומורכבות הסוגיות שהונחו על שולחן הוועדה.
חברי הוועדה

ליו"ר הוועדה מונה עו"ד דרור שטרום, אשר כיהן בין השנים 2001–2005 כממונה על ההגבלים העסקיים. יחד עמו מונו האנשים הבאים כחברים בוועדה:
| שם | תפקיד |
| --- | --- |
פרופ' אבי בן בסט: פרופסור מן המניין בחוג לכלכלה של האוניברסיטה העברית בירושלים (נציג הציבור)
אמיר לוי: הממונה על התקציבים במשרד האוצר
יעל מבורך: סגנית הממונה על התקציבים במשרד האוצר
ד"ר נדין בודו-טרכטנברג: המשנה לנגידת בנק ישראל
פרופ' דייוויד גילה: הממונה על ההגבלים העסקיים (לשעבר)
אבי ליכט: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (כלכלי-פיסקאלי)
פרופ' נתן זוסמן: מנהל חטיבת מחלקת המחקר בבנק ישראל
פעולת הוועדה > חילוקי דעות בין בנק ישראל לוועדה

במהלך עבודתה של הוועדה, אשר החלה ביוני 2015, נתגלעו מספר נקודות מחלוקת מרכזיות בין בנק ישראל לנציגי הוועדה. המחלוקת הראשונה נגעה לאחת השאלות המרכזיות בהן עסקה הוועדה והיא מתן אפשרות לבנקים להנפיק כרטיסי אשראי חדשים. עמדתו של בנק ישראל הייתה כי ללא מתן אפשרות זאת, לא יוכל הציבור ליהנות ממסגרות אשראי בבנקים, דבר שיוביל להתייקרות האוברדרפט. מנגד, טענו חברי הוועדה האחרים כי מתן האפשרות לבנקים להנפיק כרטיסים תרוקן מתוכן את הפרדת חברות האשראי מהבנקים, שכן הבנקים יצליחו למשוך את לקוחות כרטיסי האשראי בחזרה אליהם ובכך להחזיר את שליטתם הבלעדית בחברות האשראי.
סוגיה נוספת בה היו חלוקים חברי הוועדה נגעה לזהות המפקחים על שוק האשראי החדש שיוקם. לפי עמדתו של בנק ישראל, קיים הצורך בפיקוח על חברות האשראי הגדולות (אלו הקיימות כיום) כחלק מהפיקוח של בנק ישראל על הבנקים, אך לא קיימת חובה כזו בכל הנוגע לחברות אשראי קטנות (שיקומו לאחר הרפורמה). לטענת המתנגדים, הפרדה שכזו בין גופים קטנים וגדולים, תשאיר חלק גדול מן הפיקוח בידיו של בנק ישראל, אשר לפי חלק מהמתנגדים, אינו מעודד תחרות במשק.
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים

ב--14 בדצמבר 2015, הציגה הוועדה את דוח הביניים שגיבשה, עמדה על כך כי שירותי הבנקאות למשקי בית ולעסקים קטנים בישראל סובלים מחוסר תחרות מובהק, ומחירים גבוהים יחסית לסיכון הכרוך במתן אשראי להם והציגה את המלצותיה לגבי השינויים הנדרשים בענף. המלצתה העיקרית של הוועדה היא לחייב את בנק הפועלים ולאומי למכור את חברות האשראי שבבעלותם תוך 3 שנים (ישראכרט ולאומי קארד בהתאמה). עוד מוצע, כי לאחר תקופת ניסיון בת 4 שנים תיבחן האפשרות לחייב גם את בנק דיסקונט והבנק הבינלאומי למכור את חברת האשראי כ.א.ל שבבעלותם (הצעה לה מתנגד בנק ישראל בשלב זה). בנוסף המליצה הוועדה לאפשר לצרכנים לבחור בשירותי בנקאות גם לא מן הבנק שלהם, באמצעות בנקאות פתוחה ויישום פתרונות טכנולוגיים המאפשרים לצרכן לקבל השוואות בין הצעות אשראי (מה שמכונה "זאפ פיננסי").
ההמלצות הנוספות שעלו מדוח הביניים הן כדלקמן:
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > אשראי צרכני ושירותים בנקאיים ופיננסיים נפוצים

הפסקת הנפקת כרטיסי אשראי חדשים על ידי הבנקים (לא כולל כרטיסי אשראי חוץ בנקאיים וכרטיסי דביט לחיוב מיידי) למשך 4 שנים. עם זאת, יוכלו הבנקים להמשיך להפיץ כרטיסי אשראי[דרושה הבהרה].
הצבת דרישות הון מקלות לאגודות אשראי שיעסקו במתן אשראי בהיקף מוגבל של כ-200 מיליון שקל, בתוך 6 חודשים.
יצירת מערכת השוואת מחירים, באמצעותה יוכל הצרכן להשוות בין ספקי האשראי השונים ולבחור בחברה המתאימה לו (אשר כונתה "זאפ פיננסי").
הקמת לשכת שירות למערכות מחשוב למתן שירותים בנקאים פיננסים.
יצירת מדרג רגולטיבי למתחרים חדשים וקטנים בשוק האשראי ובשוק השירותים הבנקאיים והפיננסיים הנפוצים.
התאמת דרישות ההון משחקנים חדשים בהתאם לסטנדרטים הבינלאומיים.
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > אשראי קמעונאי

בנוסף, להקמת חברות אשראי עצמאיות אשר אמורות להוות תחרות לבנקים, תתאפשר הקמת חברות אשראי קמעונאי חדשות, כגון חברות מימון ישיר וחברות פינטק, המעניקות הלוואות עמית לעמית.
מתן אישור לגופים מוסדיים לפעול בתחום האשראי הקמעונאי, בכפוף לעמידה בתנאים שיציב משרד האוצר.
מתן אפשרות לבעלי שליטה בגופים מוסדיים להקים חברות בנות (חברות אחיות לגופים המוסדיים) לשם מתן אשראי קמעונאי.
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > מימון

חברות כרטיסי האשראי יוכלו לגייס מקורות מימון לא רק מהבנקים, אלא גם באמצעות הנפקות אג"ח ובקווי אשראי מגופים מוסדיים.
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > הלוואות ופנסיה

שינוי היקף ההלוואות שהחוסכים לפנסיה יוכלו ליטול מקופות הגמל שלהם. הוועדה ממליצה לאפשר לחוסכים ליטול אשראי מבלי לפרוע אותו, על חשבון כספי הפנסיה, ולהיוותר עם קצבה חודשית מקרן הפנסיה בתוספת קצבת זקנה מביטוח לאומי ובתוספת קצבאות פנסיה אחרות בסכום של 3,800 שקל לפחות.
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > סליקת אשראי

הגברת התחרות בשוק הסליקה על ידי קביעת תנאים מקלים למתן רישיון סולק ולהסדיר מעמד של "סולק מתארח" לגורמים שהגישו בקשה לרישיון סולק אך טרם קיבלו אישור של חברות כרטיסי האשראי הבינלאומיות (ויזה, מאסטרקארד וכדומה).
הפחתת העמלות הצולבות (עמלות המשולמות לחברות האשראי על ידי חברות הסליקה) עד לשנת 2018.
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > שירותי בנק אוטומטיים

שינוי מבנה הבעלות על חברת שב"א (שירותי בנק אוטומטיים), חברה המספקת שירותי תקשורת ומחשוב בתחום הבנקאות, אשר נמצאת כיום בבעלות חמשת הבנקים הגדולים. המלצת הוועדה היא לאפשר לחברות כרטיסי האשראי להחזיק בנתח מהחברה ולהבטיח להן ייצוג בה (לאחר שהבנקים ימכרו חלק מהחזקותיהם בחברה).
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > אוברדרפט

העברת מידע על האוברדרפט של לקוחות מהבנקים לחברות חוץ-בנקאיות באופן יומיומי, על מנת לאפשר לאותן חברות לכסות את האוברדראפט של הלקוחות ולהתחרות בבנקים גם במקטע זה וזאת בתנאי שהלקוח העניק הרשאה לבנק לשתף את המידע האמור.
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > שעבוד נוסף לעסקים

מתן אפשרות ללקוח לבצע שעבוד נוסף על נכסיו (כמו דירות) לטובת עסקים קטנים ובינוניים וזאת כדי לאפשר לעסקים לגוון את מקורות האשראי שלהם.
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > ביטוח פקדונות

חיוב כל הבנקים בביטוח פקדונות שבידי הציבור באמצעות רשות מבטחת. לפי המלצות הוועדה, צוות משותף של בנק ישראל ומשרד האוצר יציע מתווה מפורט של ביטוח פיקדונות, כדי להתאים את המשק לסטנדרטים בינ"ל בנושא, לחזק את היציבות של המערכת הבנקאית כולה ולהפחית חסמי תחרות.
פעולת הוועדה > מסקנות הביניים > הסדרת שוק שירותי התשלום

הסדרת מכלול שירותי התשלום שתתבסס על הסדרה בינלאומית בתוך דגש על ההסדרה האירופית בהתאם לעקרונות ה-PSD ובהתאמה לשוק המקומי. מטרת ההסדרה היא לקבוע דרישות אחידות לגופים אלו, לעודד את התחרות בתחום שירותי התשלום בישראל ולאפשר כניסתם של שחקנים חדשים לשוק.
דוח הביניים אינו מתייחס למספר סוגיות במחלוקת, דוגמת שאלת הפיקוח על חברות האשראי ומתן האפשרות לבנקים להמשיך ולמכור מוצרים פיננסים נלווים (דוגמת מוצרי ביטוח).
דו"ח מסקנות הביניים פורסם לציבור ב-6 בינואר 2016.
פעולת הוועדה > תגובות למסקנות הביניים

במסגרת דיון שהתקיים בתחילת ינואר 2016, דרשה ועדת הכספים לבטל את המלצת הוועדה לאפשר לקופות הגמל לתת הלוואות צרכניות לעמיתים. מספר חברי כנסת, בהם יו"ר מרצ זהבה גלאון (אשר יזמה את הדיון), טענו כי מתן האפשרות להלוואות צרכניות מתוך כספי החסכונות לפנסיה יעודד אנשים לקחת הלוואות למטרות שונות, גם במקרים בהם לא יוכלו לפרוע אותן - ובכך ייפגעו ביכולתם להתקיים בכבוד בעת הזקנה. עוד ציינה גלאון, כי ההמלצה לפיה במידה והלווה לא יוכל להחזיר את ההלוואה, יישאר ברשותו סכום של 3,800 ש"ח בחודש לפחות, היא בעייתית מאוד, שכן מדובר בסכום זעום שאינו מאפשר קיום בכבוד.
לאחר פרסום מסקנות הביניים בתחילת חודש ינואר 2016, קראה הוועדה לציבור ולכל גוף הנוגע לעניין להגיש את עמדותיו על המלצותיה, במסגרת שלב השימוע הציבורי, אשר עתיד להסתיים ב-7 בפברואר 2016. בנוגע להמלצת הוועדה להציב דרישות הון מקלות לאגודות אשראי שיעסקו במתן אשראי בהיקף מוגבל של כ-200 מיליון שקל, טענה התאחדות הסטודנטים כי יש לבטל את דרישות ההון העצמי לאגודות העומד על 75 מיליון ש"ח, שכן מדובר ברף גבוה מדי. בהקשר זה, טענה "העמותה לצמצום פערים חברתיים", כי יש לדרוש מהאגודות הון עצמי "הדרגתי", לפיו ההון הראשוני הנדרש יעמוד על 10 מיליון ש"ח, אשר יגדל בהתאם להתפתחות היקפי האשראי.
פעולת הוועדה > פרסום הדו"ח הסופי

בראשית חודש ספטמבר 2016 פורסם הדו"ח המסכם של הוועדה. רוב ההמלצות בדו"ח הביניים נשארו בעינן אך נוספה להן המלצה משמעותית בדבר הקמת בנקים חדשים, אשר לוותה במתווה חדש ומקל להקמת בנקים כאלה בכפוף להשלמות רגולטיביות מסוימות. מנגד, המליצה הוועדה בדו"ח המסכם שלה לשנות מהמלצות הביניים ולהימנע מאיסור על הבנקים מלהנפיק ללקוחותיהם כרטיסי אשראי, אך לצמצם את מסגרות האשראי על כרטיסים אלה ב-50% באופן מודרג בתוך שלוש שנים. בדו"ח המסכם יושבו חלק גדול מחילוקי הדעות בין חברי הוועדה.
המלצות הוועדה זכו לברכתה של הממשלה ובהמשך לכך הוגשה לכנסת הצעת החוק ממשלתית בנדון המצויה בדיונים בוועדת הרפורמות של הכנסת בראשותו של ח"כ אלי כהן.
יישום המלצות הוועדה

בהמשך לפעילות הוועדה, בינואר 2017 אושר בכנסת חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות בשוק הבנקאות בישראל.
בחוק שאושר נקבע כי המדינה תממן הקמת תשתית מחשוב שתעמוד לרשות בנקים חדשים במטרה לעודד הקמת בנקים כאלה שיתחרו בבנקים הקיימים. בחודש מרץ 2021 הושלמה הקמת תשתית המחשוב על ידי חברת TATA ובאותו חודש הודיע הבנק הדיגיטלי הראשון, בבעלות אמנון שעשוע על השקת פעילותו, למעלה מ-43 שנה לאחר שהוקם בנק חדש בישראל.
ביום 25.12.2022 קיבל בנק חדש שני רישיון מבנק ישראל - בנק "אש ישראל".
ביום 30.1.2023 אישרה ועדת הכספים של הכנסת, בהתאם לחוק להגברת התחרות וצמצום הריכוזיות בשוק הבנקאות בישראל (שחוקק לפי המלצות הוועדה) את הפרדתה של חברת כרטיסי האשראי "כאל" מבעלותו של בנק דיסקונט. זאת לאחר שוועדת היישום שהוקמה מכוח החוק האמור בדקה ומצאה שהפרדת חברות כרטיסי האשראי הפחיתה את הריכוזיות ואף תרמה לתחרות על הלקוחות הבנקאיים. בכך תושלם הפרדתן של כל חברות כרטיסי האשראי מן הבנקים הגדולים בישראל.