stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עספיא
היסטוריה

לפי שרידים ארכאולוגיים, המקום מיושב מאז תקופת הברונזה. ההתיישבות הדרוזית הנוכחית החלה בעספיא לפני כ-400 שנה בתקופתו של הנסיך הדרוזי-לבנוני, פח'ר א-דין השני. הנסיך, שמרכז שלטונו היה בהר הלבנון, מרד באימפריה העות'מאנית והקים נסיכות. עספיא היה אחד מתוך 17 כפרים שהוקמו בתקופתו בהרי הכרמל לביצור גבולה הדרומי של הנסיכות. רק שני כפרים שרדו ברבות השנים והם עספיא ודלית אל-כרמל השכנה.
בשנת 1960 נמצא במקום מטמון מטבעות כסף גדול, הוא מטמון עספיא, שמתוארך למאה הראשונה לספירה. בין השאר מצויים במקום שרידי כפר יהודי בשם חוסיפה שהתקיים בתקופה הביזנטית, בהם פסיפס גלגל מזלות בשרידי בית הכנסת שנמצא במקום ועליו השם "חוסיפה". ייתכן שמקור השם בעובדה שהיישוב חשוף לאיתני הטבע מחמת מיקומו ברכס הכרמל, ועקב כך הוא נראה לעין מעמק יזרעאל. ייתכן ששם הכפר בשפה הערבית מקורו דומה ונגזר מהשורש הערבי "עסף", ופירושו "סוער" ומתאר את מזג האוויר בחורף במקום.
הכפר חוסיפה מוזכר יחד עם חיפה בקינות על חורבן כפרים יהודיים באזור, שאירע כנראה בשלהי התקופה הביזנטית בארץ ישראל.
בשנת 1940 תואר הכפר על ידי מבקר יהודי:
בשנת 1935 ואילך, בתקופת המרד הערבי הגדול, סבלו תושבי הכפר מידי כנופיות ערביות ופנו לשכניהם בקיבוץ יגור לקבלת עזרה. דרך אנשי יגור הגיעו הדרוזים בכרמל לפוליטיקאי היהודי-ארצישראלי אבא חושי, שהיה אז מזכיר מועצת פועלי חיפה, לבקשת עזרה. בעקבות כך סוכם על שיתוף פעולה עם ארגון "ההגנה" - הדרוזים מסרו מידע מודיעיני וההגנה סיפקה נשק ותחמושת. חושי זכה לכינוי "אל ראיס" ("המנהיג"). כמה שנים מאוחר יותר, הסתתר אבא חושי בזמן מה שכונה מבצע "השבת השחורה" במשך כשלושה חודשים אצל השייח' לביב חוסיין אבו רוכן, מוח'תאר הכפר, כאשר נמלט מהבריטים. לבסוף, הוברח בבגדי אישה לקיבוץ יגור הסמוך.
מעספיא יצאה במלחמת העצמאות מחלקת המתנדבים הראשונה של מגויסים דרוזים שהתנדבו לצה"ל. 8 מבני הכפר נהרגו בקרבות שחרור הגליל.
בשנת 1956 הפך הגיוס בצה"ל לחובה אך ורק על הגברים הדרוזים. שני קצינים מאנשי הכפר, כארם מנסור ומונה אסמעיל קבלאן (שהגיע במסגרת גדוד המתנדבים הדרוזים מסוריה) הם הקצינים הדרוזים הראשונים בצה"ל.
בשנת 2003, אוחדה המועצה עספיא עם המועצה השכנה דלית אל-כרמל תחת השם "עיר הכרמל" - לעיר ערבית-דרוזית אחת. שטח השיפוט שלה היה 5,000 דונם. בנובמבר 2008 אושר בכנסת חוק אשר ביטל את האיחוד בין עספיא לדלית אל-כרמל, והשיב את המצב לקדמותו החל ב-1 בדצמבר 2008. ניהול היישוב המאוחד תחת ועדה קרואה זמנית בראשותו של גבי אופיר בוטל.
ב-18 באוגוסט 2009 התקיימו בחירות ביישוב, אולם בית המשפט המחוזי בחיפה הורה על ביטול התוצאות בשל זיופים שנתגלו ועל עריכת בחירות חדשות, בבחירות החוזרות אשר התקיימו ב-16 בספטמבר 2009 ניצח המועמד וג'יה כיוף בהפרש 898 קולות את המועמד בהיג' מנסור.
ב-2 בדצמבר 2010 פונו אלפים מתושבי עספיא עקב השרפה בכרמל.
בינואר 2018 המליצה הוועדה הגאוגרפית חיפה על הרחבת שטח השיפוט של עספיא, שעמד על כ-7000 דונם, בעוד כ-3900 דונם. המלצות הוועדה אומצו על ידי משרד הפנים ביוני 2022.
היסטוריה > ראשי המועצה

| שם | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| לביב חוסיין אבו רוכן | 1951 | 1959 | התפטר עקב בחירתו לכנסת הרביעית |
| נג'יב מנסור | 1959 | 1965 |  |
| רסלאן אבו רוכן | 1965 | 1988 | גיסו של לביב חוסיין אבו רוכן |
| קנג' מנסור | 1988 | 1998 |  |
| שריף אבו רוכן | 1998 | 2003 | בנו של רסלאן אבו רוכן |
| אכרם חסון | 2003 | 2008 | ראש עיריית עיר הכרמל (איחוד רשויות מקומיות לשעבר של עספיא עם דלית אל-כרמל) |
| גבי אופיר (זמני) | 2008 | אוקטובר 2009 | ראש ועדה קרואה לעיר הכרמל בטרם פירוקה בחזרה לשני גורמיה |
| וג'יה כיוף | אוקטובר 2009 | אוקטובר 2019 |  |
| בהיג' מנסור | 22 באוקטובר 2019 | 19 במרץ 2024 | בנו של קנג' מנסור |
| מוניב סאבא | 19 במרץ 2024 | הווה |  |
אוכלוסייה

במפקד האוכלוסין המנדטורי משנת 1931 נמנו בכפר 742 דרוזים, 187 ערבים-נוצרים ו-176 ערבים-מוסלמים.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בעספיא 13,208 תושבים, מתוכם 13,168 תושבי ישראל (מקום 153 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+0.4% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 90.5%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 9,425 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). מהם כ־75% דרוזים, כ-15% ערבים-נוצרים, כ-10% ערבים מוסלמים - שרובם המכריע בדואים, וכמה משפחות וכן וסטודנטים ישראלים באוניברסיטת חיפה השוכרים דירות בשולי היישוב. עספיא היא אחד היישובים המגוונים מבחינת אתנו-דתית בישראל.
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות של 2018 בעספיא הוקמה לראשונה בחברה הדרוזית-ערבית של ישראל רשימה פמיניסטית נשית מוניצפלית, בשם "ניו עספיא", שהכניסה בתום הבחירות אישה בת הכפר כנציגה הראשונה למועצה המקומית.
אוכלוסייה > בצבא ובמערכת הביטחון

בני עספיא מילאו תפקידים במערכות הביטחון הישראלית מאז מלחמת העצמאות. הקצינים הדרוזים הראשונים בצה"ל היו אנשי הכפר, כארם מנסור ואיסמעיל קבלאן. לדרגה הבכירה ביותר הגיע אלוף כמיל אבו רוקן ראש המנהל האזרחי. מעספיא יצאו גם החובל הדרוזי הראשון בחיל הים, הנווט הדרוזי הראשון בחיל האוויר, אחד ממפקדי יחידת שלדג, מזכירו הצבאי של נשיא המדינה רובי ריבלין, תא"ל ד"ר עלא אבו רוקן, שהיה גם נספח צה"ל בסין, תא"ל אמל אסעד שהיה מפקד חטיבת ג'נין ומפקד מנהלת תיאום וקישור, אל"ם ראאד מנסור ואל"ם וליד מנסור (מפקד חטיבת אילת).
בכפר נמצא בית קברות צבאי גדול.
כלכלה וחקלאות

מקורות הפרנסה העיקריים של תושבי הכפר הם עבודות מחוץ לכפר (למעלה מ-50 אחוז מכוח העבודה), שירותי הביטחון, שירותים קהילתיים, עסקים מקומיים ומעט חקלאות (חמישה אחוזים לעומת 90 אחוז שעסקו בחקלאות בשנת 1950). בעספיא שירותי תיירות פנים רבים, ובהם מסעדות וחנויות מסוגים שונים.
תחבורה

כביש 672 חוצה את עספיא לאורכה. קטע הכביש שבתוך הכפר הוא צר ואינו בר הרחבה עקב המבנים הנמצאים משני צדדיו, מה שמביא להיווצרות פקקי תנועה בשעות הבוקר, בחגי ישראל ובסופי שבוע קיציים וגורם מספר תאונות גבוה.
ביישוב תחבורה ציבורית פנימית ולדליית אל כרמל המסופקת על-ידי חברת סופרבוס. סופרבוס מבצעת גם שירות לתחנת מרכזית המפרץ בחיפה ולמסוף התחבורה ביקנעם עילית.
תחבורה ציבורית לחיפה דרך האוניברסיטה מבוצעת על ידי חברת אגד. בנוסף פועלות ביישוב מוניות שירות.
חינוך, תרבות וספורט > תיאטרון ושירה

ביישוב פועל תיאטרון אל-נקאב. התיאטרון הוקם ביוזמה של המחזאי והבמאי סאלח עזאם שיצירותיו זכו בפרסים בפסטיבלים בישראל ובעולם. בתיאטרון מוצגות מחזות ערביים ועבריים ומתקיימת בו פעילות לנוער וילדים.
מעספיא יצאו מספר רב של משוררים ומשוררות. המשוררת הבולטת מביניהם היא היאם קבלאן, אחת המשוררות המובילות בארץ בשפה הערבית. עוד סופרים ואנשי רוח מבני הכפר שספריהם התפרסמו הם מסעוד חמדאן, רמזי ג'ודיה, רדא מנסור, סאלח עזאם ופהים אבו רוכן.
חינוך, תרבות וספורט > גני ילדים ובתי ספר

ביישוב ישנם גני ילדים, ארבעה בתי ספר יסודיים, בית ספר תיכון שש שנתי אורט רונסון עספיא, מנהלת התיכון ד"ר סועאד אבו רוקן. בית ספר חט"ב ותיכון אלאשראק. מסגרות חינוך מיוחד ומרכז פיסג"ה (פיתוח סגלי הוראה) של משרד החינוך.
חלק מילדי היישוב לומדים במסגרות לימוד שונות בחיפה.
חינוך, תרבות וספורט > מועדוני ספורט תחרותי

בעספיא פעלות קבוצות ספורט בהן מכבי עספיא בכדורגל שהייתה אחת מקבוצות הכדורגל החזקות והמפורסמות בשנות השמונים והתשעים, כמו כן בית ספר לכדורגל ששייך למועדון שכולל מאות ילדים מגיל ילדים עד בוגרים
קבוצת כדורעף מכבי נוהאד עספיא שהעפילה לליגת הכדורעף הבכירה בארץ כקבוצה הראשונה מהמגזר הערבי בכלל והדרוזי בפרט.
כמו כן מתעמלי קראטה שהגיעו לחגורה שחורה ודאן 6.
פולחן דתות

עספיא היא כפר ערבי עם מגוון זרמים של דתות אברהמיות שונות. מצויים בו שלושה ח'ילוואת (מקומות קדושים דרוזיים), שתי כנסיות קתוליות (אחת מלכיתית ואחת מרונית), מנזר סטלה כרמל, ואף מסגד אחד.
מנזר אחיות הכרמל של יוסף הקדוש בעספיא נוסד ב-2 באוקטובר 1921, ובאוקטובר 2021 חגג 100 שנה להיווסדו.
בכפר שוכן מבנה מקאם לשייח' אבו עבדאללה, שנמנה עם מייסדי הדת הדרוזית.
רז הרשקו

רז הרשקו (נולדה ב-19 ביוני 1998) היא ג'ודוקא ישראלית המתחרה בקטגוריית המשקל מעל 78 ק"ג, סגנית האלופה האולימפית מפריז 2024, וזוכת מדליית ארד קבוצתית מאולימפיאדת טוקיו 2020 בקטגוריית הנבחרות המעורבות כחלק מנבחרת ישראל. הרשקו מחזיקה במדליית ארד מאליפות העולם (2023) והיא אלופת אירופה (2024).
ביוגרפיה

הרשקו נולדה בנתניה ללילך ולאיציק. דודהּ, שני הרשקו, הוא מאמנה והמאמן הראשי של נבחרת הנשים בג'ודו של ישראל.
היא החלה להתאמן בג'ודו בגיל 4 ובילדותה התאמנה גם בכדורסל. בגיל 12 החליטה להתמקד בג'ודו. עוד בנערותה הצטרפה לנבחרת הבוגרת. מאז, היא מתאמנת במכון וינגייט ומשתייכת למועדון הג'ודו "מיטב נתניה".
הרשקו למדה בתיכון חוף השרון. שירתה בצה"ל במחנה 80 על תקן ספורטאית מצטיינת.
קריירה בג'ודו > השנים הראשונות

בגיל 14 וחצי זכתה הרשקו לראשונה באליפות ישראל לבוגרים בקטגוריית המשקל שלה ולאחר מכן החלה להתחרות בטורנירים בינלאומיים. בשנת 2015, בגיל 17, זכתה במדליית זהב באליפות אירופה לקדטים שנערכה בסופיה שבבולגריה. בשנת 2017 זכתה במדליית הכסף באליפות אירופה עד גיל 23 ושנה לאחר מכן זכתה במדליית הארד באותה התחרות.
באוקטובר 2018 זכתה הרשקו במדליה הראשונה שלה בתחרות בוגרים, כאשר זכתה בזהב בתחרות מסוג 'European Cup' במלאגה שבספרד, לאחר ניצחון בגמר על שרה אלברס הספרדייה. ביולי 2019 זכתה במדליית כסף בגראנד פרי מונטריאול לאחר שהגיעה עד לקרב הגמר בו הפסידה ליפנית שרה אסהינה, אלופת העולם המכהנת.
קריירה בג'ודו > 2021

בשנת 2021 זכתה הרשקו בארבע מדליות בתחרויות מהסבב העולמי; מדליית זהב בגראנד סלאם אנטליה, מדליית זהב בגראנד סלאם פריז, מדליית ארד בגראנד סלאם באקו ומדליית ארד בגראנד סלאם אבו דאבי. באפריל 2021 זכתה במדליית זהב בגראנד סלאם אנטליה לאחר ניצחון בגמר על שיאן סו הסינית והבטיחה מעשית את מקומה באולימפיאדת טוקיו 2020. בגראנד סלאם פריז היוקרתי ניצחה בגמר את ליה פונטיין הצרפתייה בזכות עונשים.
קריירה בג'ודו > 2021 > מדליה אולימפית קבוצתית

באולימפיאדת טוקיו 2020 אשר נערכה בקיץ 2021, זכתה הרשקו במדליית ארד עם נבחרת ישראל בקטגוריית הנבחרות המעורבות. בתחרות האישית בקטגוריית המשקל של מעל 78 ק"ג, הרשקו הגיעה מדורגת במקום ה-16 מבין המתחרות והודחה בשלב שמינית הגמר. היא החלה את דרכה בסיבוב הראשון מול טהאני אלקטאני מערב הסעודית, וניצחה אותה באיפון בתוך דקה ו-42 שניות. בסיום הקרב הסכימה הסעודית ללחוץ את ידה של הרשקו. בשמינית הגמר הרשקו התמודדה מול אקירה סונה היפנית, והפסידה באיפון כדקה לפני סיום הקרב.
קריירה בג'ודו > 2022

באליפות אירופה 2022 שנערכה בסופיה שבבולגריה, זכתה הרשקו במדליית כסף לאחר 3 ניצחונות מתוך 4 קרבות. בסיבוב הראשון היא ניצחה באיפון את טינה ראדיץ' הקרואטית תוך 6 שניות מפתיחת הקרב. ברבע הגמר הרשקו ניצחה באיפון את הילאל אוזטורק הטורקייה בתוך כדקה וחצי כאשר הטילה את יריבתה ומשם המשיכה לריתוק. בחצי הגמר היא ניצחה שוב באיפון את האיטלקייה אסיה טבאנו בתוך קצת פחות מדקה כאשר כמו בקרב הקודם, הטילה את יריבתה ומיד המשיכה לריתוק. בגמר הרשקו הפסידה לרומן דיקו הצרפתייה. בגראנד סלאם מונגוליה ביוני 2022, זכתה בזהב כשניצחה את אדיאסורן אמארסאיחאן המונגולית.
באליפות העולם 2022 שנערכה בטשקנט, זכתה הרשקו במדליית ארד עם נבחרת ישראל בתחרות הקבוצתית לאחר ניצחונות על נבחרות אוזבקיסטן, דרום קוריאה והולנד. בתחרות האישית בקטגוריית המשקל מעל 78 ק"ג, סיימה הרשקו במקום החמישי לאחר שהפסידה בקרב על מדליית הארד לז'וליה טולופואה הצרפתייה.
קריירה בג'ודו > 2023 > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם 2023 שנערכה בקטאר, זכתה הרשקו במדליית הארד בקטגוריית המשקל מעל 78 ק"ג. היא הגיעה אל התחרות כשהיא מדורגת במקום השני בדירוג העולמי והחלה את דרכה בסיבוב השני נגד כריסטי-רוז פרטוריוס מזימבבואה, אותה ניצחה באיפון לאחר שיריבתה ספגה שלושה עונשים. בשמינית הגמר ניצחה באיפון את יריבתה הסינית שין סו בתוך דקה ו-10 שניות מפתיחת הקרב לאחר תרגיל סודה-צוריקומי-גושי. ברבע הגמר התמודדה הרשקו מול אקירה סונה היפנית, לה הפסידה בריתוק ונשרה לקרבות בית הניחומים. לאחר ניצחון בזכות עונשים על קאירה סאיט מטורקיה, עלתה לקרב על מדליית הארד, בו התמודדה מול סינית נוספת בשם שיאן שו וניצחה בווזארי, שוב לאחר תרגיל סודה-צוריקומי-גושי. באליפות אירופה 2023 שנערכה במונפלייה שבצרפת, זכתה הרשקו במדליית הכסף שנה שנייה ברציפות. אחרי שני ניצחונות באיפון בשלבים המוקדמים, היא התמודדה בחצי הגמר מול אסיה טבאנו האיטלקייה וניצחה תוך פחות מ-40 שניות לאחר שהטילה את יריבתה בווזארי ומשם המשיכה לריתוק שהעניק לה ווזארי שני ואיפון. בגמר היא התמודדה מול רומן דיקו הצרפתייה והפסידה באיפון.
בגראנד סלאם תל אביב 2023, זכתה הרשקו במדליית הזהב לאחר שניצחה את כל ארבעת קרבותיה באיפון, כאשר בגמר היא התמודדה מול קאירה סאיט הטורקייה וניצחה לאחר שיריבתה נפסלה לאחר 3 עונשים. במרץ 2023 זכתה במדליית זהב בגרנד סלאם טביליסי לאחר שבגמר ניצחה באיפון את שין סו הסינית בעזרת תרגיל בשם סודה-צוריקומי-גושי. ביולי 2023 דורגה על ידי איגוד הג'ודו העולמי במקום הראשון העולמי בקטגוריית המשקל שלה ואף החזיקה בניקוד הגבוה ביותר בשקלול של כל 7 קבוצות המשקל בתחרויות הנשים, והייתה לישראלית הראשונה בענף המחזיקה בהישג זה.
קריירה בג'ודו > 2024 > תואר אירופי

באליפות אירופה 2024, שלושה חודשים לפני אולימפיאדת פריז, זכתה הרשקו לראשונה במדליית הזהב לאחר שניצחה את כל ארבעת קרבותיה. היא הגיעה לתחרות כמדורגת הבכירה והתחילה בשלב שמינית הגמר בו גברה באיפון על קרן סטיבנסון מהולנד. ברבע הגמר היא ניצחה בווזארי את אליס סטארצבה מרוסיה ובחצי הגמר ניצחה בזכות עונשים את קאירה אוזדמיר מטורקיה. בגמר התמודדה הרשקו מול ז'וליה טולופאווה מצרפת וניצחה באיפון לאחר שהטילה את יריבתה על גבה בתרגיל סיאו-אוטושי מוצלח.
קריירה בג'ודו > 2024 > סגנית האלופה האולימפית

באולימפיאדת פריז 2024 זכתה הרשקו במדליית הכסף בקטגוריית המשקל של מעל 78 ק"ג לאחר שניצחה 3 מתוך 4 קרבותיה. היא הגיעה אל התחרות מדורגת שנייה בעולם בקטגוריית המשקל שלה, החלה את דרכה בסיבוב השני נגד מריט קאמפס ההולנדית והטילה אותה בתרגיל סודה-צוריקומי-גושי ומשם המשיכה לריתוק. ברבע הגמר היא ניצחה את מיליצה ז'אביץ' הסרבית בזכות שני ניקודי ווזארי המשתווים לניקוד איפון ובחצי הגמר היא ניצחה בתוך 15 שניות את קאירה אוזדמיר מטורקיה, כאשר הטילה אותה על גבה בעזרת תרגיל בשם אוסוטו-אוטושי. בגמר היא התמודדה מול ביאטריס סוזה הברזילאית (5 בדירוג העולמי) והפסידה בווזארי. בטקס המדליות נכחה יו"ר הוועד האולימפי בישראל וחברת הוועד האולימפי הבין-לאומי יעל ארד, שהעניקה לרז את המדליה.
סיכום מדליות מהסבב העולמי

| שנה | תחרות | מיקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | גראנד פרי מונטריאול |  | מעל 78 ק"ג |
| 2021 | גראנד סלאם אנטליה |  | מעל 78 ק"ג |
| 2021 | גראנד סלאם פריז |  | מעל 78 ק"ג |
| 2021 | גראנד סלאם באקו |  | מעל 78 ק"ג |
| 2021 | גראנד סלאם אבו דאבי |  | מעל 78 ק"ג |
| 2022 | גראנד סלאם תל אביב |  | מעל 78 ק"ג |
| 2022 | גראנד סלאם אנטליה |  | מעל 78 ק"ג |
| 2022 | גראנד סלאם אולן בטור |  | מעל 78 ק"ג |
| 2022 | גראנד סלאם בודפשט |  | מעל 78 ק"ג |
| 2022 | גראנד פרי זאגרב |  | מעל 78 ק"ג |
| 2022 | טורניר המאסטרס |  | מעל 78 ק"ג |
| 2023 | גראנד סלאם תל אביב |  | מעל 78 ק"ג |
| 2023 | גראנד סלאם טביליסי |  | מעל 78 ק"ג |
| 2023 | גראנד סלאם אולן בטור |  | מעל 78 ק"ג |
| 2023 | גראנד סלאם באקו |  | מעל 78 ק"ג |
| 2023 | גראנד סלאם טוקיו |  | מעל 78 ק"ג |
| 2024 | גראנד סלאם פריז |  | מעל 78 ק"ג |
חיים אישיים

הרשקו הייתה בעבר בזוגיות עם חותרת הקיאקים נטע מלקינסון. היא אחייניתו של מאמנה הנוכחי שני הרשקו.
מיה שביט

| --- | --- |

שביט ב-2018
 לידה:  24 באפריל 1935 
 פטירה:  5 ביולי 2021 (בגיל 86) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
אות יקירת הפיקוח על החינוך המוזיקלי לשנת תש"ף
מיה שביט (24 באפריל 1935 – 5 ביולי 2021) הייתה מנצחת ומעבדת מוזיקלית ישראלית. היא ייסדה את מקהלת העפרוני וניצחה עליה בשנים 1980–2013.
לקריאה נוספת

מיה שביט, 'מקהלת נוער – הזדמנות לשילוב אמנויות ויצירתיות', מפתח (כתב-עת למורי המוזיקה) 4 (2002), 7–23.
ניל הנדל

השופט ניל הנדל בטקס הצהרת אמונים בפני נשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג, כמשנה לנשיאת בית המשפט העליון. באירוע השתתפו נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות ושר המשפטים הישראלי גדעון סער, 18 באוגוסט 2021
ניל הנדל (נולד ב-27 באפריל 1952) הוא משפטן ישראלי. כיהן כשופט בבית המשפט העליון, כמשנה לנשיאת בית המשפט העליון, כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בבאר שבע, כחבר הוועדה לבחירת שופטים וכיו"ר הוועדה לאישור עורכי דין הרשאים לייצג בבתי הדין הצבאיים (ועדה לאישור סנגורים). בדצמבר 2019 מונה ליושב־ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת העשרים ושלוש.
ביוגרפיה

את לימודיו התיכוניים עשה הנדל בישיבה דפלטבוש בניו יורק, ולאחר מכן למד באוניברסיטת ניו יורק סוציולוגיה ומדעי היהדות. כמו כן למד בישיבה יוניברסיטי אצל הרב יוסף דב סולובייצ'יק, ולאחר מכן סיים לימודיו לתואר שני במשפטים באוניברסיטת הופסטרה. בשנים 1976–1983 עסק בעריכת דין בניו יורק, ובשנת 1983 עלה לישראל.
הוא עבד בפרקליטות מחוז דרום בשנים 1983–1988, ולאחר מכן מונה לשופט בבית משפט השלום בבאר שבע. לאחר 5 שנים בתפקיד הוא מונה לרשם בית המשפט המחוזי בבאר שבע, בשנת 1997 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי, וב-2006 מונה לסגן-נשיא בית המשפט המחוזי בבאר-שבע.
ביוגרפיה > מינויו לבית המשפט העליון

בנובמבר 2007 הועלתה מועמדותו לבית המשפט העליון. אף על פי שהנשיאה דורית ביניש אסרה על השופטים להיפגש עם הפוליטיקאים בוועדה לבחירת שופטים, נפגש הנדל עם חברי הבלוק הימני בה, השר יעקב נאמן, ח"כ דוד רותם, אורי אריאל וגלעד ארדן. הנדל אמר להם: "אני לא עם הקו של המערכת, לכן אין סיכוי שהם ייתנו למישהו כמוני להיות בעליון". לטענת הנדל, לא הייתה ידועה לו ההנחיה של דורית ביניש.
באוגוסט 2009, לאחר דיונים ממושכים בין חברי הוועדה למינוי שופטים, הוא נבחר פה אחד יחד עם עוזי פוגלמן ויצחק עמית לשופט בבית המשפט העליון. ב-14 באוקטובר 2009 נכנס לכהן בתפקיד.
פורסם כי מינויים של הנדל ועמית היה שלא על פי נוהג (שאינו מוגדר בחוק) על פיו שופטים היו מתמנים רק על סמך הסכמת נשיא בית המשפט העליון. בנוסף, המינוי היה תקדימי גם כי הם לא כיהנו במינוי זמני בבית המשפט העליון, אלא מונו לתפקידם היישר מבית המשפט המחוזי.
ב-11 בדצמבר 2019 מונה ליושב־ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת העשרים ושלוש.
ב-9 באוגוסט 2021, נבחר הנדל למשנה לנשיאת בית המשפט העליון.
ב-27 באפריל 2022 עם הגיעו לגיל 70, פרש הנדל מבית המשפט העליון עם למעלה מ-28 שנות שיפוט ו-12 שנות כהונה בבית המשפט העליון.
במאי 2022 זכה בתואר אביר איכות השלטון לשנת 2021. ובהמשך השנה זכה באות יקיר המשפט העברי על שם מנחם אלון.
באוגוסט 2022 מונה לפרופסור חבר בבית הספר למשפטים של המכללה האקדמית ספיר.
פסיקותיו > משפט פלילי

הנדל ידוע כשופט סנגורי ושמו נקשר למספר זיכויים של נאשמים באשמת רצח, בחלק מהמקרים בניגוד לדעתם של חבריו למותב. בהיותו סגן נשיא בית המשפט המחוזי בבאר שבע היה חבר בהרכב השופטים שזיכה מחמת הספק את הנאשמים ברצח שקד שלחוב, החלטה אשר נהפכה בבית המשפט העליון. בהיותו בהרכב שדן את סלימאן אל-עביד ברצח חנית קיקוס הוא כתב פעמיים דעת מיעוט שתמכה בזיכוי מכל אשמה, אף לא רק מחמת הספק - דעה שהתבררה מאוחר יותר כסבירה יותר אף לדעת בני משפחת קיקוס.
בבית המשפט העליון קיבל ביחד עם אליקים רובינשטיין, כנגד דעתה החולקת של אילה פרוקצ'יה, ערעור של אדם שהורשע ברצח בבית המשפט המחוזי וזיכה אותו מחמת הספק, באומרו:
במקרה אחר, נותר הנדל בדעת מיעוט בבקשו לבטל הרשעה ברצח של אדם שהשתתף בתקיפת אדם שמת, אולם טען בערעור שהוא לא היה שותף לרצח.
הנדל מתייחס בהסתייגות רבה להודאות של נאשמים. הוא אישר בערעור, יחד עם השופט אשר גרוניס, את זיכויו של אדם בבית המשפט המחוזי, כנגד דעתה של השופטת עדנה ארבל אשר ביקשה להרשיעו. בפסק הדין, הנדל ניתח את האמרה אין אדם משים עצמו רשע וטען שהודאתו של הנאשם ברצח, ממנה חזר בעת משפטו, אינה מספקת כדי לבסס את הרשעתו. במקרה אחר ביקש הנדל לזכות, בדעת מיעוט, אדם שהרשעתו בקבלת שוחד התבססה על הודאתו, בקובעו שלא ניתן לשלול את האפשרות שההודאה ניתנה מפני שהנאשם חש מאוים.
בפסק דין רחב היקף ביקש הנדל לקבוע שאי קיום חקירה נגדית של נאשם על עבירה בה הוא מואשם תביא לזיכויו מעבירה זו. עמיתיו להרכב לא קיבלו את דעתו.
באחד מפסקי הדין שלו, שהוגדר על ידי עמיתיו כמקיף ומאלף, העמיד על כנה הרשעה ברצח של נאשם, אף על פי שהקורבן נפטרה רק 10 חודשים לאחר התקיפה, תוך שהוא עורך השוואה בין שיטות משפט שונות בסוגיה.
הנדל קבע בדעת רוב כי נטל ההוכחה של נאשם הטוען להיעדר כשירות לעמוד לדין הוא להעלאת ספק סביר, ואין צורך להוכיח את אי הכשירות במאזן הסתברויות.
הנדל גורס גישה מצמצמת ודווקנית לכלל הרס גסטה בניגוד לרבים מעמיתיו העושים בכלל שימוש נרחב יותר לצורך קבלת עדויות שמיעה.
בהערת אגב לפסק דין של זיכוי מחמת הספק יצא הנדל כנגד סימון באות קין על ידי בית המשפט של נאשמים שזוכו מחמת הספק. לדבריו,
הנדל שב והזכיר דברים אלו בפסק דין נוסף, בשל מה שהוא מגדיר כחשיבות הנושא.
פסיקותיו > מעצר

הנדל קבע בדעת רוב שחמשת ימי מעצר הגישור בעקבות הצהרת תובע יחושבו ככוללים את היום בו מתקיים הדיון ולאחריו יש לספור ארבעה ימים שלמים המסתיימים בחצות, בניגוד לדעת מיעוט של דוד מינץ שסבר שבסמכות השופט לקבוע מעצר גישור של עד 120 שעות משעת הדיון.
פסיקותיו > ענישה

לעומת עמדתו הסנגורית יחסית בהתייחס להרשעה, הנדל אינו מתבלט כמקל בענישה. כך, במקרה בו ביקש השופט יורם דנציגר להקל על נאשם שהיה שיכור בעת ביצוע תקיפה, התנגד הנדל לכך וסבר שאין להתערב בעונש החמור שנקבע בבית המשפט המחוזי. עם זאת, במקרה אחר הסכים עם השופט דנציגר על הקלה בעונש, בניגוד לעמדת המיעוט שגרסה שאין מקום להקלה.
בהתייחס לעונש המופחת על עבירת רצח, לפי סעיף 300א לחוק העונשין, טען הנדל שהשימוש בסעיף צר מידי וראוי להרחיב את השימוש בו במקרים המתאימים.
פסיקותיו > דיני ראיות וחקירת עדים

בפסק דין אשר דחה את ערעורו של נאשם בעבירת אינוס, והחמיר בעונש שגזר עליו בית המשפט המחוזי, ייחד הנדל מספר מילים באשר לסעיף 2א לחוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים), תשי"ח-1957, הקובע כי אין לחקור נפגע עבירת מין בדבר עברו המיני, אלא אם עלול הדבר לגרום לנאשם עיוות דין. בחוות דעתו, חידש הנדל וציין שנקודת המוצא היא האיסור בחקירה שכזו, תוך הדגשה שהתרת שאלות בדבר עברו המיני של הקרבן היא החריג. ברמה הכללית ציין הנדל כי:
עוד סיפק הנדל לאנשי אכיפת החוק מצפן המורה את דרכם:
פסיקותיו > אזרחי

הנדל היה בדעת מיעוט שפושט רגל אינו זכאי לצו הפטר על חוב הנובע מערבות למזונות.
פסיקותיו > נזיקין

הנדל תמך מספר פעמים בהשתת פיצויים גבוהים על נזקים נפשיים ולא ממוניים. בפברואר 2011, הוביל הנדל למתן פיצוי של 250,000 שקלים על פגיעה באוטונומיה, במקרה בו רופא לא שיתף את ההורים בכל המידע הרלוונטי במהלך הריון ונולדה ילדה בעלת תסמונת דאון, בפסק דין שהיה אחד מציוני הדרך בהעלאת היקף הפיצויים בראש נזק זה. במשך השנים הוביל הנדל לפסקי דין נוספים שהעניקו פיצוי של מאות אלפי שקלים על פגיעה באוטונומיה. בפסק דין אחר ביקש בדעת מיעוט לפצות חשוד אשר הוחזק במעצר במשך שלושה חודשים, סבל ממכות בחקירה וממחדלי חקירה של המשטרה ב-1.2 מיליון ש"ח (בניגוד לעמדת הרוב שהעניקה 200,000 ש"ח). כנגד עמדתו בפסק דין זה כתב עמיתו, השופט יצחק עמית: "איני מכיר אף פסק דין בנזיקין בו נפסק סכום כה נכבד ... בגין נכות נפשית בשיעור של 10%".
גישתו של הנדל ביחס לתביעות של חיילים כנגד קצין התגמולים הותירה אותו לא אחת בדעת מיעוט מול עמיתיו, ותוארה על ידי השופט מני מזוז כ"מותחת את הנטייה לפרש את החוק ברוחב לב ולא ביד קמוצה". בהתאם לגישתו, אף הביע עמדה המקילה על מתן רשות ערעור בקובעו: "לעיתים גם שאלת היישום עשויה לעורר שאלה משפטית שעומדת במבחן חניון חיפה". הנדל אף הביע תמיכה במתן רשות לחיילים לתבוע את המדינה על פי פקודת הנזיקין, על נזקים שנגרמו להם שאינם מכוסים על ידי חוק הנכים. גם לעמדתו זו התנגד מני מזוז.
מנגד, התנגד הנדל להרחבה של הפיצוי על נזק רגשי המתבטא בתחושות שליליות של תסכול, לחץ או צער, העומד לבדו, וכתב:
פסיקותיו > משפט מינהלי

בתחום המנהלי, הרחיב השופט הנדל בפסיקותיו על זכויות המיעוט, ובפרט על זכות ההשתתפות. זכות זו, שלא הורחב עליה בפסיקה הישראלית, קיבלה הכרה במספר פסקי דין של השופט הנדל, אשר מדגישים כי זכותו של המיעוט אינה רק זכות פרוצדורלית, אלא היא נמצאת בתשתית המבנה הדמוקרטי, והיא זו שמעניקה להחלטת הרוב את תוקפה הלגיטימי: "ההכרה בזכותו של המיעוט להיות שותף בהליך קבלת ההחלטות – ולא רק בזכותו הפוליטית לבחור את מקבלי ההחלטות – קיבלה דגש מיוחד בקרב פילוסופים פוליטיים רבים במחצית השנייה של המאה העשרים. ניתן לומר שזהו השלב השלישי בהתפתחות הרעיון הדמוקרטי. עקרון שבראשיתו – בפוליס היווני באתונה – משמעותו הייתה שלטון הרוב [פירוש המילה דמוס היא עם, המשמעות המקורית של הדמוקרטיה הייתה שלטון על ידי "העם" (rule of the people), בניגוד למשטרים מונרכיים ואוליגרכיים]. הדמוקרטיה הפכה בשלב השני לחובתו של הרוב להכיר בזכויות המיעוט, והשתכללה בשלב השלישי, להכרה בכך שאף המיעוט צריך להיות חלק אינטגרלי מהליך קבלת ההחלטות... ביסוד ההכרעה על פי הרוב ניצבת ההנחה, כי בהינתן הגיוון האנושי, המחלוקת היא דבר בלתי נמנע, ולא ניתן להגדיר הכרעה צודקת כשלעצמה- per se. לכן, ההליך חייב להעניק לגיטימציה למגוון הדעות והעמדות ולבטא כבוד הדדי גם לעמדות המיעוט".
הנדל טען בדעת מיעוט שמשרד החקלאות אינו רשאי להורות על המתה של קבוצה גדולה של בעלי חיים שנמצא בקרבם שיעור הידבקות גבוה בלישמניה אינפנטום, וכי על המדינה לחפש דרכים פוגעניות פחות בבעלי החיים כדי להתמודד עם המחלה.
פסיקותיו > זכויות מיעוטים

באוקטובר 2019 פסק, בעתירה מינהלית שהוגשה בשם פעיל בקהילה הארמית, בדרישה לחייב את המועצה האזורית שבה הוא מתגורר לממן הסעות לבית ספר יהודי בקיבוץ סאסא, בו לומדים שני ילדיו, כי אסור על המדינה לכפות על קבוצות מיעוט באיזו מסגרת חינוך ללמוד. בפסק הדין כתב כי "דווקא בשל היעדר מוסדות חינוך ייעודיים לבני הלאום הארמי יש לנקוט רגישות כלפי זכויותיהם – ולמנוע את כפיית הזהות הערבית על אלה מהם הסבורים כי ייקל עליהם לשמר את זהותם הייחודית במערכת החינוך הממלכתי דוברת העברית".