stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאבל פאבליוצ'נקו
תארים

דניפרו מוהילב
אליפות הליגה הראשונה בבלארוס: 2016
דינמו ברסט
אליפות בלארוס: 2019
זכייה בגביע בלארוס: 2017/18
זכייה בסופר קאפ הבלארוסי: 2018, 2019
הערות שוליים

↑  Кого купят «Зенит», «Спартак» и остальные топ-клубы России?
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פאבל פאבליוצ'נקו".
פאבל סרניצ'ק

פאבל סרניצ'ק (בצ'כית: Pavel Srníček;‏ 10 במרץ 1968 - 29 בדצמבר 2015) היה כדורגלן צ'כי ששיחק בעמדת השוער.
קריירת משחק

סרניצ'ק התחיל את הקריירה הבוגרת בשערה של באניק אוסטרבה מליגת העל הצ'כוסלובקית במדיה רשם 30 הופעות בין השנים 1989–1991.
בינואר 1991 חתם בניוקאסל יונייטד מליגת המשנה של הפוטבול ליג שאותה אימן ג'ים סמית'. סמית' עזב את הקבוצה כעבור חודשיים, ותחת המאמן החדש אוסבלדו ארדילס קיבל סרניצ'ק את אפודת השוער הראשון. ב-15 המשחקים הראשונים ספג סרניצ'ק 32 שערים, שישה מתוכם במשחק אחד נגד טרנמיר רוברס, וארדילס החליט להושיבו על הספסל ולהחליפו בטומי רייט. יכולתה הדלה של ניוקאסל הובילה לחילופי מאמנים פעם נוספת, והפעם מונה קווין קיגן שהשאיר את הקבוצה בליגה במחזורי הסיום של העונה. את עונת 1992/1993 פתחה ניוקאסל היטב עם 11 ניצחונות רצופים, ולאחר המחזור ה-14 שב סרניצ'ק אל בין הקורות. את העונה סיימה ניוקאסל ראשונה והעפילה לפרמייר ליג. בפרמייר ליג, נאלץ סרניצ'ק להיאבק על מקומו בהרכב מול מספר שוערים לאורך שנותיו בניוקאסל אך התמיד ובמהלך שנות התשעים שבר שיא כשהיה לשחקן הזר המשחק הכי הרבה שנים בניוקאסל. בעונת 1996/1997 הגיע עם ניוקאסל לרבע גמר גביע אופ"א אך זו הודחה על ידי מונקו.
ב-1998 שב לבאניק אוסטרבה ושיחק במדיה שישה משחקים בליגה הצ'כית, ולאחר מספר ימי מבחן בשפילד ונסדיי הצטרף למועדון האנגלי ואת הופעת בכורה ערך נגד קבוצתו לשעבר ניוקאסל במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. בשנת 2000, לאחר ששפילד נשרה לליגה הראשונה, עזב סרניצ'ק את הקבוצה ובקיץ חתם בברשה מהסרייה א'.
באחד ממשחקי הקבוצה נגד רג'ינה פגע בסרניצ'ק אביזר פירוטכני שהושלך מהיציע והמשחק הופסק. חפצים נוספים שהושלכו לכר הדשא אילצו את השופט פיירלואיג'י קולינה לסיים את המשחק לפני המועד החוקי. בשנותיו בברשה, סיימה הקבוצה פעם אחת בסמוך לקו האדום ופעמיים במרכז הטבלה במקום המוליך לגביע האינטרטוטו.
בראשית עונת 2003/2004 הצטרף סרניצ'ק לעולה החדשה לפרמיירליג פורטסמות' בהעברה חופשית וכשוער משנה, ערך את הבכורה במדי הקבוצה רק בדצמבר 2003. בפברואר 2004 הושאל לחודש לוסטהאם יונייטד מליגת המשנה כדי להחליף את שוערה המורחק, ובהמשך עבר אליה בהעברה חופשית וחתם בה עד תום העונה. כששוערה הראשון של הקבוצה שב מההרחקה, מיעט סרניצ'ק לשחק ועזב את וסטהאם בתום העונה.
את קיץ 2004 העביר סרניצ'ק באימונים ובמבחנים בקבוצות שונות ולבסוף חתם בביירה מאר מהליגה הראשונה בפורטוגל. ביירה מאר סיימה את עונת 2004/2005 במקום האחרון ונשרה לליגת המשנה, ובעונה הבאה סרניצ'ק העפיל עמה בחזרה לליגה הראשונה.
בספטמבר 2006 חזר לניוקאסל וחתם על חוזה עד סוף השנה כגיבוי לשוער שיי גיבן, ולאחר שזה נפצע באחד המשחקים, זכה סרניצ'ק לתשואות רמות מהקהל כשעלה מהספסל במקומו של גיבן. חוזהו של סרניצ'ק הוארך עד סוף העונה ובתומו שוחרר מהקבוצה.
בנבחרת צ'כיה

סרניצ'ק זומן לראשונה לנבחרת צ'כיה ב-1994. ביורו 1996 הוא נמנה עם סגל הנבחרת בהדרכתו של דושאן אוהרין שסיימה כסגנית האלופה ושימש שוער מחליף. בהמשך, הפך לשוערה הראשון של הנבחרת ועמד בין קורותיה בגביע הקונפדרציות 1997 שבו סיימה צ'כיה במקום השלישי וביורו 2000. לאחר שצ'כיה לא הצליחה להעפיל למונדיאל 2002, ולאחר שרשם במדיה 49 הופעות, פרש סרניצ'ק מהנבחרת.
לאחר הפרישה

לאחר הפרישה הקים סרניצ'ק במולדתו בית ספר לשוערים לאימון שוערים צעירים מרחבי העולם. ב-2012 הצטרף לצוות המקצועי של ספרטה פראג.
בדצמבר 2015 שב לטיינסייד כדי לקדם את המכירות של האוטוביוגרפיה שהוציא לאור, "פאבל הוא ג'ורדי" ("Pavel is a Geordie"). ב-20 בדצמבר לקה בדום לב במהלך ריצת אימון. הוא אושפז בבית חולים באוסטרבה כשהוא נמצא בתרדמת וב-29 בדצמבר נפטר.
עונת 1981/1982 בגביע קוראץ'

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  6 באוקטובר 1981
 תאריך סיום:  18 במרץ 1982
 מספר משתתפות:  37 
 זוכה:  צרפת לימוז' (זכייה ראשונה)
 סגנית:  יוגוסלביה שיבנקה שיבניק
 → 1980/19811982/1983 ←
 
עונת 1981/1982 בגביע קוראץ' הייתה המהדורה ה-11 של תחרות פיב"א לקבוצות כדורסל אירופיות, שנערכה בין 6 באוקטובר 1981 ל-18 במרץ 1982.
לימוז' מצרפת ניצחה בגמר את שיבנקה שיבניק מיוגוסלביה וזכתה בטורניר בפעם הראשונה.
סיבוב ראשון

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה פורטיטודו בולוניה | 173–158 | יוון היראקליס | 86–56 | 87–102 |
| יוון פאוק סלוניקי | 201–164 | אוסטריה ולס | 103–72 | 98–92 |
| ישראל הפועל עפולה/העמק | 150–160 | בלגיה ורוויה-פפינסטר | 66–69 | 84–91 |
| הונגריה (1957–1989) ואשאש | 123–115 | טורקיה פינאר קרשיאקה | 65–51 | 58–64 |
| איטליה רייטי | 149–146 | צרפת אביניון | 88–70 | 61–76 |
| הולנד דונר חרונינגן | 199–182 | אנגליה סולנט סטארס | 107–77 | 92–105 |
| ספרד פרול | 187–140 | פורטוגל סנגליוס | 108–72 | 79–68 |
| לוקסמבורג ספרטה ברטראנז' | 122–205 | בלגיה אנדרלכט | 56–104 | 66–101 |
| יוון אולימפיאקוס | 139–156 | בלגיה מאס פילס | 79–60 | 60–96 |
| לוקסמבורג דודלאנז' | 139–200 | צרפת לימוז' | 83–92 | 56–108 |
סיבוב שני

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה פורטיטודו בולוניה | 163–146 | צ'כוסלובקיה ברנו | 104–86 | 59–60 |
| יוון פאוק סלוניקי | 181–197 | יוגוסלביה ק.ק. זאדאר | 88–94 | 93–103 |
| בלגיה ורוויה-פפינסטר | 178–182 | טורקיה אפס פילזן | 91–90 | 87–92 |
| הונגריה (1957–1989) ואשאש | 166–156 | בלגיה פלורוס | 95–69 | 71–87 |
| איטליה רייטי | 163–157 | יוגוסלביה אולימפיה ליובליאנה | 86–82 | 77–75 |
| הולנד דונר חרונינגן | 187–189 | ספרד קוטוניפיסיו | 104–82 | 83–107 |
| צרפת אספו טור | 194–170 | ספרד פרול | 98–70 | 96–100 |
| בלגיה אנדרלכט | 165–169 | צרפת פו אורטז | 93–86 | 72–83 |
| ספרד ואיאדוליד | 171–157 | בלגיה מאס פילס | 100–79 | 71–78 |
| צרפת לימוז' | 183–165 | יוון אריס סלוניקי | 106–77 | 77–88 |
| ישראל הפועל תל אביב | 189–195 | יוגוסלביה שיבנקה שיבניק | 101–97 | 88–98 |
שלב הבתים

שלב הבתים נערך בארבעה בתים בני ארבע קבוצות, והקבוצה במקום הראשון בכל בית העפילה לחצי הגמר.
רייר ונציה, הכוכב האדום בלגרד, ספרטק לנינגרד, פלקנסטרו וארזה וחובנטוד בדאלונה, שזכתה במהדורה הקודמת, העפילו אוטומטית לשלב זה.
חצי גמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| יוגוסלביה ק.ק. זאדאר | 170–183 | צרפת לימוז' | 92–84 | 78–99 |
| יוגוסלביה הכוכב האדום בלגרד | 198–200 | יוגוסלביה שיבנקה שיבניק | 115–99 | 83–101 |
גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 במרץ 1982 | צרפת לימוז' | 90–84 | יוגוסלביה שיבנקה שיבניק | פאלאספורט סן לזארו, פדובה, איטליה |
|  | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: |  |
|  | אד מרפי (35) | (סיקור) | ברנקו מצורה (23) |  |
ישראל בתחרות

הפועל עפולה/העמק והפועל תל אביב, שסיימו במקום השלישי והחמישי בהתאמה בעונת 1980/1981 בליגה הלאומית בכדורסל, ייצגו את ישראל בתחרות.
הפועל עפולה/העמק הודחה בסיבוב הראשון על ידי ורוויה-פפינסטר לאחר שהפסידה 150–160 (66–69 במזרע ו-84–91 בוורוויה).
הפועל תל אביב הודחה בסיבוב השני על ידי שיבנקה שיבניק לאחר שהפסידה 189–195 (ניצחון 101–97 בתל אביב והפסד 88–98 בשיבניק).
סמנאן (פרובינציה)

| --- | --- |

 מדינה:  איראן איראן
 מחוזות (شهرستان‌ها) בפרובינציה:  8
 בירת הפרובינציה:  סמנאן 
 שפה רשמית:  פרסית, סמנאנית, סנגסרית, מאזנדראנית
 שטח:  97,491 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרובינציה:  702,360 (2016)
  ‑ צפיפות:  6 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  35°14′04″N 53°55′14″E﻿ / ﻿35.234444444444°N 53.920555555556°E﻿ / 35.234444444444; 53.920555555556 
 אזור זמן:  UTC +3:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פרובינציית סמנאן (בפרסית: استان سمنان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן, ובירתה היא העיר סמנאן.
שטחה 97,491 קמ"ר, כ-5.9 אחוזים משטח איראן, והיא נמצאת בצפון-מזרח המדינה. ב-2005 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה כ־590,512 תושבים.
באזור שוכן מרכז החלל סמנאן, שממנו משגרים טילים איראניים במסגרת ניסויי שיגור.
גבולות

פרובינציית סמנאן נמצאת במרכזה של איראן וגובלת עם הפרובינציות: קום, טהראן, מאזנדראן, גולסתאן, צפון ח'וראסאן, ח'וראסאן רזאווי, דרום ח'וראסאן ואספהאן.
אגמים

בפרובינציית סמנאן שני אגמי מלח. אגם נמכ (Namak Lake) - אגם מלח שהיה חלק מים שהתייבש מתקופת הפליסטוקן השוכן בקצה המערבי של הפרובינציה. האגם נפרש על עוד שתי פרובינציות: קום ואספהאן. שטחו כ-690 קמ"ר.[דרוש מקור]
אגם חאג' עלי-גולי (Haj Aligholi) – אגם מלח הנמצא באזור הצפון–מערבי של הפרובינציה.
פארקים לאומיים

הפארק הלאומי ח'אר תוראן (Khar Turan National Park) - נמצא בצפון הפרובינציה ומשתרע על פני 1,400,000 דונמים (1,400 קמ"ר).[דרוש מקור] חלק קטן מהפארק נמצא בשטח פרובינציית גולסתאן. הפארק הוא בית גידול לאוכלוסייה מצומצמת של נמרים פרסיים ויש בו גם ריכוז גדול של איילות הודיות.
הפארק הלאומי מדבר (Desert National Park) - שטח הפארק מונה 44000 דונמים והוא ממוקם כ-60 ק"מ דרומית-מזרחית לטהראן.[דרוש מקור] הפארק נפרש על גבי ארבע פרובינציות: קום, טהראן, אספהאן וסמנאן. בעבר שימש הפארק מרחב מחיה עבור זברות אך הן נעלמו מהאזור ואף פרט לא נצפה כבר הרבה שנים. הפארק הוא אזור מחיה עבור מגוון רב של יונקים כגון נמר פרסי, צבוע מפוספס, קרקל, זאבים, שועלים, תנים, עזים וכבשי הר פראיות. ציפורים כגון חוגלות מקננות בפארק במשך כל השנה ואילו רק בעונות מסוימות מגיעות ציפורי הפלמינגו לקנן בה.
נגישות

המרחק בין בירת פרובינציית סמנאן, העיר סמנאן – אל בירת איראן, טהראן הוא כ-230 קילומטרים. את הדרך אפשר לעבור אך ורק עם כלי רכב דרך כביש 44, משך זמן הנסיעה הוא כשלוש שעות.
הערות שוליים

↑  מפות Google, באתר מפות Google
↑  מפות Google, באתר מפות Google (רוב המידע נאסף באמצעות ביקורות)
↑  מפות Google, באתר מפות Google
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4598863-8
פוד לקלרק

| --- | --- |

פוד לקלרק באירוויזיון 1958
 לידה:  1924 מונטלוקון, אוברן, צרפת צרפת
 פטירה:  20 בספטמבר 2010 (בגיל 86 בערך) בריסל, בלגיה בלגיה
 שם לידה:  פרננד אורבין דומיניק לקלרק
 מוקד פעילות:  בלגיה בלגיה צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-1945 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרננאן אורבֶּן דומיניק לקלרק (בצרפתית: Fud Leclerc מבטאים: לֶקלֶר ‏; 1924 – 20 בספטמבר 2010) היה זמר, סופר אקורדיניסט ופסנתרן בלגי. לקלרק היה הפסנתרן של הזמרת הצרפתייה, ז'ולייט גרקו.
קריירה

בשנת 1956 נבחר לקלרק על ידי רשות השידור הבלגית (RTBF) לייצג בלגיה באירוויזיון 1956 ביחד עם הזמרת הבלגית, מוני מארק. ב-24 במאי 1956, לקלרק הופיע על בימת האירוויזיון עם השיר "Messieurs les noyés de la Seine". מיקומו הסופי של לקלרק לא ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.
בשנת 1958 ניצח לקלרק בקדם הבלגי וזכה לייצג את ארצו בשנית באירוויזיון 1958 עם השיר "Ma petite chatte". לקלרק זכה במקום החמישי עם שמונה נקודות. בשנת 1960, לקלרק ניצח בקדם הבלגי לאירוויזיון 1960. לקלרק נבחר לייצג את בלגיה בפעם השלישית עם השיר "Mon amour pour toi". לקלרק זכה במקום השישי עם תשע נקודות. לקלרק ייצג את בלגיה באירוויזיון פעם נוספת בשנת 1962 עם השיר "Tom nom" וסיים במקום האחרון עם אפס נקודות.
מותו

לקלרק נפטר בבריסל, בירת בלגיה, בגיל 86.
הערות שוליים

↑  Eurovision 1958 Results: Voting & Points
↑  Eurovision 1960 Results: Voting & Points
↑  Eurovision 1962 Results: Voting & Points
↑  Belgium: Fud Leclerc passed away, גאפור סאהיטי, 21 בספטמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13831050c (data)  ISNI: 0000 0004 0683 1550  MusicBrainz: c9ee163e-64ba-4017-afc9-499dbd37d691
עיט מנוקד

| עיט מנוקד |
| --- | --- |
 עיט צפרדעים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: עיט מנוקד
מינים
 עיט צפרדעים עיט חורש עיט הודי
שם מדעי
 Clanga

עיט מנוקד (שם מדעי: Clanga) הוא סוג של עיט ממשפחת הנציים המכיל שלושה מינים: עיט חורש, עיט צפרדעים ועיט הודי. הסוג נחשב לחלק מהסוג עיט, עד לבדיקות גנטיות שגילו כי הוא קרוב יותר אל הסוג היחידי עיט גדול ציצית. שלושת המינים שוכנים באסיה, אירופה ואפריקה. המינים עיט חורש ועיט צפרדעים הם חורפים ונודדים בארץ ישראל. הם קטנים יותר מרוב המינים בסוג עיט. לפרטים הצעירים יש כתמים לבנים על הגב והכנפיים, מה שנתן להם את שמם.
מינים

| שם | שם מדעי | תמונה/איור | שימור: |
| --- | --- | --- | --- |
| עיט חורש | Clanga pomarina |  | שימור LC |
| עיט הודי | Clanga hastata |  | שימור VU |
| עיט צפרדעים | Clanga clanga |  | שימור VU |
ראו גם

עיט קטן
עיט לוחם
עיט נצי
הערות שוליים

↑  עיט חורש, באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  עיט צפרדעים, באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  עיט הודי, באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Andrea J. Helbig, Annett Kocum, Ingrid Seibold, Michael J. Braun, [https://repository.si.edu/bitstream/handle/10088/6276/2005B_Helbig_et_al.pdf A multi-gene phylogeny of aquiline eagles (Aves: Accipitriformes)
reveals extensive paraphyly at the genus level], Elsevier, ‏December 2004
פאיירה

| פאיירה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: חריתאים
תת־סדרה:: Characoidei
משפחה:: טטרות ערפדיות
סוג:: Hydrolycus
מין:: פאיירה
שם מדעי
 Hydrolycus scomberoides ‏קיווייה, 1819

איור של הטטרה הערפדית
פאיירה, טטרה שנחרבית או טטרה ערפדית (שם מדעי: Hydrolycus scomberoides) הוא מין של דג מים מתוקים מהמשפחה טטרות ערפדיות שבסדרת החריתאים. דג זה מצוי בטבע באגן האמזונאס שבאמריקה הדרומית. זהו מין אחד מבין ארבעה מינים בסוג Hydrolycus והראשון שסווג, כבר בידי ז'ורז' קיוויה ב-1819.
מאפיינים

דג זה מגיע לאורך 30 ס"מ ולעיתים עד 51 ס"מ. פרטים גדולים במיוחד הגיעו לאורך 1.15 מטר ולמשקל 17.5 ק"ג, אך נראה שמדובר בבלבול עם המין הקרוב Hydrolycus armatus. הטטרה הערפדית בעלת גוונים כסופים, בטן לבנה, כתם שחור מאחורי הזימים וסנפיר גב שחור והיא מזוהה בעיקר בזכות הניבים הארוכים שאורכם 10–15 ס"מ וצומחים מהלסת התחתונה שלה ופונים מעלה. העיניים גם גדולות ביותר ומשוות לה מראה מאיים. עם זאת היא אינה קטלנית לאדם ולא תתקוף ללא התגרות, רק דייגים שמוציאים אותה בחכה מותקפים.
הפאיירה משוטטת במימי האמזונאס ושם נעה במהירות אחרי דגים אחרים שהיא תופסת במלתעותיה, לרבות דגי פיראניה. הניבים המחודדים עוזרים לה לקרוע את הקורבן לחתיכות.
במקומות מסוימים מגדלים אותה באקווריום, אך רצוי לשים אותה לצד מינים דומים לה בגודלם, שאינם נחשבים עבורה לטרף.
הערות שוליים

↑  SeriouslyFish: Hydrolycus scomberoides. Retrieved 31 October 2015.
עיט נחשים פיליפיני

| עיט נחשים פיליפיני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: עיטי-נחשים
סוג:: עיט נחשים אסייתי
מין:: עיט נחשים פיליפיני
שם מדעי
 Spilornis holospilus ‏ויגורס, 1831

עיט נחשים פיליפיני (שם מדעי: Spilornis holospilus) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הנציים השייך לסוג עיט נחשים אסייתי והוא קרובו הרחוק של החיוויאי. הוא מצוי רק בפיליפינים.
מאפיינים

אורכו של עיט הנחשים 47–53 ס"מ, מוטת כנפיו 105–120 ס"מ ומשקלו 600–670 גרם בזכרים ו־690–1,600 גרם בנקבות. העיט חום עם כנפיים כהות, זנבו ארוך וראשו מצויץ בעל פנים ערומות צהובות ומקור מעוקל גדול. עיניו צהובות והטפריו חדים. החזה ורוד והראש אפור. במראהו הוא מזכיר את המין עיט נחשים מצויץ (Spilornis cheela) המצוי באותו אזור.
העיט מעופף מעל יערות גשם, ביצות פתוחות והרים מיוערים ברחבי הפיליפינים. הוא צייד יומי המחפש בעיקר נחשים ולטאות וכן דו־חיים. הוא יאכל גם מכרסמים ועופות אם ייתקל בהם, אך הוא מעופף איטי יחסית.
תת-מינים

Spilornis holospilus holospilus
Spilornis holospilus panayensis
הערות שוליים

↑  עיט נחשים פיליפיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמנגאן

| --- | --- |

סטופה בודהיסטית במחוז סמנגאן
 מדינה:  אפגניסטן אפגניסטן
 חבל ארץ:  הינדו-כוש
 מושל:  מוחמד דאוד קלקני
 בירת המחוז:  אייבאכ
 שפה רשמית:  דארי, פשטו
 שטח:  11,262 קמ"ר
 גובה:  2,202 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  387,900 (2021)
 קואורדינטות:  36°15′00″N 68°01′00″E﻿ / ﻿36.25°N 68.0167°E﻿ / 36.25; 68.0167 
 אזור זמן:  UTC+4:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סמנגאן (בפרסית/דארי/פשטו: سمنگان) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז מצא בצפון-מרכז אפגניסטן. בירת המחוז היא העיר אייבאכ. האוכלוסייה של המחוז מונה 387,900 איש (נכון לרישום משנת 2012) ושטחו 11,262 קילומטרים רבועים.
גאוגרפיה

מחוז סמנגאן ממוקם בצפון-מרכז אפגניסטן, בין מחוזות בלח', בגלאן, באמיאן, סר-י פול ומסדרון קטן עם מחוז קונדוז. דרום המחוז ממוקם על הרכס ההררי של הינדו-כוש המאפשר גידולים חקלאיים עשירים עם ירידת המים הנצברים הגשמים מההרים אל עבר העמקים. מצפון ממוקם מדבר מיר עלם. במחוז פרדסים נרחבים של אפרסק, פיסטוק, שקדים ומשמש.
אוכלוסייה

במחוז סמנגאן כוח אדם מיומן לטפל בגידולים החקלאיים ובתעשיית אריגת השטיחים שגדלה עם הזמן. העיר סמנגאן (לשעבר נודעה בשם אייבק) היא בירת המחוז ומשחק הספורט בוזקאשי הידוע במרכז אסיה פופולרי בקרב רוב תושבי המחוז. במחוז יש מזג אוויר קר ויבש והטמפרטורה הגבוהה ביותר במהלך הקיץ ממריאה בין 25 -30 מעלות צלזיוס ואילו הטמפרטורה הנמוכה ביותר בחורף יורדת מ-5 ל-10 מעלות צלזיוס.
הקבוצות האתניות הגדולות במחוז הם אוזבקים, פשטונים, טג'יקים, טורקמנים, איימאקים, ערבים ועדות מיעוטים אחרות. סמנגאן עשיר בממצאים ארכאולוגים, כולל מערות של תקופות קדומות, בהם הבודהיסטיות והזורואסטריות שהתגלו בנפת הזרת סולטן. היסטוריונים סבורים שהמילה סמנגאן נגזרת מהמילה הבודהיסטית, שפירושה תושבי מערות.
ביטחון

דיווחים על פעילות הטליבאן במחוז הסתיימו במהלך שנת 2018. מספר קבוצות חמושות בלתי חוקיות אחרות, כמו גם מיליציות פרו-ממשלתיות, פעלו גם הן בסמנגאן. למעט נפה (יחידה שלטונית) אחת, כל המחוז נמצא תחת שליטה ממשלתית מלאה, מה שהופך אותו לאחד המחוזות הבטוחים ביותר באפגניסטן מבחינת יציבות שלטונית. דווח על 43 תקריות הקשורות למורדים בתקופה ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 0.7 אירועים בשבוע). האירוע הצבאי המרכזי היה כאשר הטליבאן כיוון לפגוע במוצבי כוח הביטחון האפגני בנפת דרה סוף בלה הדרומית במהלך שנת 2018.
תועדו 46 נפגעים אזרחיים (19 הרוגים ו-27 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 11 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 21% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו הטלות מטעני חבלה, ואחריהם רצח ממוקד ופיגועים במרכזים אזרחיים. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 997 אנשים נעקרו ממחוז סמנגאן, רובם הועברו למקומות אחרים במחוז עצמו או שהועברו למחוז קאבול.
חלוקה מנהלית

מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז סמנגאן ואוכלוסייתן.
סמנגאן – 85,427
דרה סוף בלה – 52,473
דרה סוף פיין – 55,858
פירוז נחצ'יר – 11,701
הזרת סולטן – 36,690
ח'ארום-א סארבק – 30,704
רואי דו אב – 40,358
ראו גם

הינדו-כוש
בוזקאשי
עיט נחשים מדגסקרי

| עיט נחשים מדגסקרי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: עיטי-נחשים
סוג:: Eutriorchis
מין:: עיט נחשים מדגסקרי
שם מדעי
 Eutriorchis astur ‏שרפ, 1875

עיט נחשים מדגסקרי (שם מדעי: Eutriorchis astur) הוא מין של עוף דורס גדול החי רק באי מדגסקר ומצוי בסכנת הכחדה. זהו המין היחיד בסוגו.
זהו דורס בינוני בעל זנב ארוך וכנפיים מעוגלות העוזרות לו לעוף ביער הגשם הסבוך. הוא מזכיר בצורתו החיצונית נץ גדול כהה עם ציצה ומגיע לאורך 57–66 ס"מ ומוטת כנפיו 90–106 ס"מ. הנוצות אפורים כהים על הראש והגב והצוואר וחזה אפורים בהירים כשהבטן לבנה. הגוף מפוספס מעט בפסים דקים לאורך הבטן וכן לאורך החזה. הראש גדול ובעל מקור חזק וקצר, העיניים צהובות ומאחורי הראש ציצה גדולה אפורה. הזנב שחור עם מעט פסים לבנים והרגליים צהובות.
אקולוגיה

עיט זה חי אך ורק בצפונה ובמזרחה של מדגסקר. הוא מצוי בעיקר ביערות הטרופיים ורק לעיתים נדירות עולה אל מעל 550 מ'. הוא דואה במהלך היום ומעופף לבדו ביער. כשהוא מחפש טרף הוא עשוי לשבת על ענף גבוה ולהשקיף על היצורים מתחתיו ואז לצלול במהירות ולהרוג אותם עם טפריו החזקים. הוא ניזון בעיקר מנחשים שונים, אך גם מלמורים, עטלפים, עכברים, עופות  אחרים, לטאות וצפרדעים.
עיט זה נחשב שנכחד כבר ב-1930 ואז הוא התגלה מחדש ב-1993. עם זאת הוא עדיין בסכנה גדולה מצד כריתת יערות וכן מהתרבות מאוד איטית ונמוכה. ככל הנראה חיים היום בטבע 250-1,000 פרטים בוגרים.
ראו גם

הפארק הלאומי מרוג'ג'י
הערות שוליים

↑  עיט נחשים מדגסקרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
סנקט פנקרץ

| --- | --- |
סמל סנקט פנקרץסמל סנקט פנקרץ
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  קירכדורף אן דר קרמס
 שטח:  47.1 קמ"ר
 גובה:  531 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  362 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  47°45′54″N 14°12′34″E﻿ / ﻿47.765°N 14.209444444444°E﻿ / 47.765; 14.209444444444 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.st-pankraz.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהסנקט פנקרץ(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.סנקט פנקרץ(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגסנקט פנקרץ(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגסנקט פנקרץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סנקט פנקרץ (בבווארית: Sankt Pankraz) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה

העיירה סנקט פנקרץ שוכנת באזור המנהלי טראונפירטל. כ-70% מאדמות העיירה מיוערים, ו-9% הם אדמות חקלאיות.
פודו

| פודו |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
תת־משפחה:: איילי העולם החדש
סוג:: פודו
מינים
 פודו דרומי  פודו צפוני
שם מדעי
 Pudu ‏גריי, 1852

הפודו (שם מדעי: Pudu), הוא סוג של אייל קטנטן בתת-משפחת איילי העולם החדש הכולל שני מינים החיים באזורים נפרדים באמריקה הדרומית. הפודו הוא האייל הקטן ביותר במשפחת האייליים, אך עם זאת ישנם מעלי גרה ננסיים יותר ממנו כגון האיילון, אנטילופה מלכותית ודלקרן המושק. מבחינה גנטית מיני האיילים הקרובים אליו ביותר הם בני הסוג מזאמה, ובמיוחד הצ'וני הקטנטן שזהה כמעט לגמרי לפודו במראהו החיצוני.
מאפיינים

הפודו הוא האייל הקטן ביותר במשפחת האייליים. הוא מתאפיין בגוף חסון ועגלגל המתאים להליכה מהירה בצמחייה סבוכה ובאזור הררי, ברגליים קצרות ודקות, ובפרווה עבה ונוקשה המגנה עליו מפני מזג אוויר קפוא בבית גידולו. העיניים והאף שלו קטנים ושחורים, והאוזניים קצרות ומעוגלות. הפנים קצרות ואלכסוניות יותר מאיילים אחרים. בשונה מיתר האיילים, לפודו יש רק לעיתים רחוקות סיעופים בקרניים ובדרך כלל הן נראות כקרני דוקרן פשוטות. הזכרים והנקבות דומים למדי בחזותם, וניתן להבדיל ביניהם על ידי הקרניים המצויות אצל הזכרים בלבד.
תפוצה ואקולוגיה

תפוצתו של הפודו היא במדינות: אקוודור, קולומביה, ארגנטינה, פרו, וצ'ילה. הפודו חי ביערות גשם בסבך במבוק צפוף המגן עליו מפני טורפים, עם זאת מדי פעם הוא יוצא לשטחים פתוחים כדי לרעות. הפודו מאכלס בעיקר אזורים הרריים גבוהים, אולם יש כאלה הנמצאים גם במקומות נמוכים ליד החוף.
הפודו הוא בעל חיים יחידאי, הפעיל בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות, ושעות הצהריים והערב. הפודו מייצר לעצמו בצמחייה הצפופה רשת של שבילים ומנהרות קטנות המובילות לאזורי אכילה נוחים, ואורכם עשוי להשתרע עד ל-40 - 60 דונם. לעיתים קרובות נמצאים בצדדי השבילים ערימות זבל, ככל הנראה באזורים שבהם הוא עוצר לאכול ולנוח.
הפודו הוא יונק חששן וביישן, ומדי פעם הוא עוצר או עומד על רגליו האחוריות ומרחרח את האוויר; אף על פי כן, במקומות רבים ניתן להתקרב אליו עד למרחק מטרים בודדים. כאשר הפודו נרדף הוא נמלט בזגזוגים מהירים כדי להקשות על הטורפים לתפסו, והוא עשוי לקפוא על עומדו בצמחייה בתום ריצה קצרה עקב הסיבולת הנמוכה שלו. בשל גודלו הקטן, אויביו של הפודו בטבע הם רבים וביניהם ניתן למנות את שועל קולפאו, נמרון, חתול בר, עופות דורסים גדולים ובמיוחד פומת ההרים. תזונתו של הפודו כוללת עלים ענפים וקליפות של עצים, שיחים, זרעים, ופרות. בשל גודלו הזעיר הוא נאלץ מדי פעם לעמוד על רגליו האחוריות או לקפוץ על גזעי עצים שנפלו, כדי להגיע לצמחייה גבוהה יותר.
משך החיים הארוך ביותר שתועד אצל הפודו הוא 15 שנים ותשעה חודשים, תוחלת חיים היא 8 - 10 שנים.
מצב

מצבם של מיני הפודו נע בין קרוב לסיכון (NT) לפגיע (VU), בעיקר עקב כריתת יערות לצורך שטחי מרעה או למטעי פירות. ציד, תאונות דרכים, תפיסה על ידי תיירים או ציידים למכירה כחיית מחמד, הכנסת מין פולש כמו אייל אדום, תמותה גבוהה בקרב העופרים, ורגישות למחלות וטפילים - גורמים אף הם לצניחה משמעותית במספרי הפודו בטבע. למרות מאמצי השימור כדוגמת אמנת וושינגטון האוסרת סחר בבעלי חיים בסכנת הכחדה, ציד הוא עדיין בעיה רצינית. נכון לשנת 2016, האוכלוסייה בצ'ילה מתייצבת מהירידה שחוותה בעקבות הרס בית גידול, והן בצ'ילה והן בארגנטינה הוקמו פארקים מוגנים כדי לשמר את הפודו, לצד מספר גרעיני רבייה בגני חיות.