stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלוויר אדג'מונסי
הערות שוליים

↑  Adjamonsi Elvire , AfroCine
↑  Elvire Adjamonsi, Viadeo
↑  Elvire Adjamonsi SPLA
↑  ELVIRE ADJAMONSI : « NOUS NE FAISONS PAS TÉNI- TÉDJI POUR LE MAIRE DE PORTO- NOVO MAIS POUR LES POPULATIONS », Agence DEKart, 13 DÉC 2016
↑  Elvire Adjamonsi : « le théâtre africain devient de plus en plus compétitif… » Culture Ebène, 19 février 2012
דיאן ליין

| --- | --- |

ליין, 2011
 לידה:  22 בינואר 1965 (בת 60) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מקום לימודים:  תיכון האנטר קולג'  בית ספר המקצועי לילדים  Savannah Christian Preparatory School 
 בן או בת זוג:  ג'וש ברולין (2004–2013)  כריסטופר למברט (1988–1994) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס קריסטל (2003) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דיאן קולין ליין (באנגלית: Diane Colleen Lane; נולדה ב-22 בינואר 1965) היא שחקנית קולנוע ודוגמנית אמריקאית. הייתה מועמדת לשני פרסי גלובוס הזהב, לפרס אמי ולפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט "בוגדת" משנת 2002.
ראשית חייה

ליין נולדה בניו יורק לקולין לי פרינגטון וברטון יוג'ין ליין, מורה לדרמה. הוריה נפרדו כאשר הייתה בת 13 חודשים, אמה עזבה למקסיקו ואת המשמורת עליה קיבל אביה שגידל אותה. במשך מספר שנים גרה ליין עם אביה במלונות בניו יורק ונאלצה להצטרף אליו מדי יום לעבודתו כנהג מונית. בגיל 15 עזבה ליין את ביתה ואת אביה ועברה במשך שבוע להוליווד עם חברה השחקן כריסטופר אטקינס. בגיל 16, אמה חזרה ולקחה אותה איתה לג'ורג'יה, בעקבות זאת אביה של ליין עתר לבית המשפט וליין חזרה לחזקת אביה בניו יורק לאחר 6 שבועות. ליין לא דיברה עם אמה במשך 3 שנים בעקבות המקרה, אולם לאחר מכן הן השלימו.
חיים אישיים

ליין פגשה את השחקן כריסטופר לאמברט בפריז במסע לקידום סרטה "מועדון הכותנה", והזוג היה במערכת יחסים קצרה. שנתיים לאחר מכן נפגשו שוב ברומא כשעבדו על סרט משותף, מערכת היחסים המחודשת הובילה לחתונה שנערכה ב-1988 בסנטה פה. לזוג נולדה בת. הזוג התגרש ב-1994.
ב-2004 התחתנה ליין עם השחקן ג'וש ברולין. בסוף שנה זו הזעיקה ליין משטרה וברולין נעצר ונלקח לחקירה בעוון התפרעות ואלימות במשפחה. ב-2013 התגרשה ממנו.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1979 | "ניצני אהבה" | לורן |  |
| 1980 | "סומכת על אהבה" | קארן |  |
| 1982 | "גבירותיי ורבותיי, הכתם המופלא" | קורין בארנס |  |
| 1982 | "אריזת שישיה" | בריני |  |
| 1983 | "נערי הכרך" | צ'רי וולאנס |  |
| 1983 | "ראסטי ג'יימס" | פאטי |  |
| 1984 | "רחובות לוהטים" | אלן איים |  |
| 1984 | "מועדון הכותנה" | ורה ציצרו |  |
| 1987 | "מעקב חולני" | קאטיה יארנו |  |
| 1987 | "אורות הכרך" | לורי דיין |  |
| 1989 | "יונה בודדה" | לורנה ווד | סדרת טלוויזיה |
| 1992 | "מהלכי צריח" | דבי דנבר |  |
| 1992 | "האקדח החדש שלי" | דבי בנדר |  |
| 1992 | "צ'פלין" | פאולט גודרד |  |
| 1993 | "קיץ אינדיאני" | בת' וורדן קלייר אברטי |  |
| 1995 | "השופט דרד" | השופטת הארשי |  |
| 1996 | "ג'ק" | קארן פאוול |  |
| 1996 | "חולה הדק" | גרייס אברלי |  |
| 1997 | "האהבה מנצחת" | קתרין |  |
| 1997 | "רצח ב-1600" | נינה צ'אנס |  |
| 1998 | "גרייס וגלוריה" | גלוריה גרינווד | סרט טלוויזיה |
| 1999 | "בקיץ שהלכו על הירח" | פרל קאנטרוביץ' |  |
| 2000 | "הכלב סקיפ" | אלן מוריס |  |
| 2000 | "הסופה המושלמת" | כריסטינה קוטר |  |
| 2001 | "משחק חזק" | אליזבת וילקס |  |
| 2001 | "בית משפחת גלאס" | ארין גלאס |  |
| 2002 | "בוגדת" | קוני סאמנר |  |
| 2003 | "תחת שמש טוסקנה" | פרנסס |  |
| 2005 | "אנשים פראיים" | ליז ארל |  |
| 2005 | "חייב לאהוב כלבים" | שרה |  |
| 2006 | "הוליוודלנד" | טוני מאניקס |  |
| 2008 | "ללא עקבות" | ג'ניפר מארש |  |
| 2008 | "ג'אמפר" | מארי רייס |  |
| 2008 | "לילות ברונדטה" | אדריאנה ויליס |  |
| 2009 | "קיל שוט" | כרמן קולסון |  |
| 2010 | סקרטריאט | פני צ'ני |  |
| 2011 | משפחה אמריקאית | פאט לאוד | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2014 | כל דבר סודי | הלן מאנינג |  |
| 2016 | טרמבו | קליאו טרומבו |  |
| 2017 | פריז יכולה לחכות | אן לוקווד |  |
| 2017 | האיש שהפיל את הבית הלבן | אודרי פלט |  |
| 2018 | שושלת רומנוב (אנ') | קתרין פורד | 2 פרקים |
| 2019 | מים שקטים | קונסטנס |  |
| 2020 | תן לו ללכת | מרגרט |  |
| 2021 | Y: האיש האחרון | ג'ניפר בראון | סדרת טלוויזיה |
| 2023 | גבר במלואו | מרת'ה קרוקר | מיני-סדרה |
| 2023 | אקסטרפולציות (אנ') | מרת'ה ראסל | 2 פרקים |
| 2024 | אויבות: קפוטה נגד הנשים | סלים קית' (אנ') | תפקיד ראשי; 8 פרקים  זוכת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה בסדרה, מיני סדרה וסדרה מוגבלת, או סרט קולנוע שנעשה לטלוויזיה (2025) מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2024) |
| 2024 | סטודיו לחלומות | אמא | דיבוב; 4 פרקים |
| TBA | Anniversary | אלן | סרט עתידי |
הערות שוליים

↑  מרגו דוהרטי, Diane Lane, with a New Husband and No Fear of Flying, Takes Wing Again in Lonesome Dove : People.com, web.archive.org, ‏2016-05-18
↑  בישראל יצא למסכים בשם "ניצני אהבה", א. שובל,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'חדשות קולנוע (קטנה שהיא גדולה), מעריב, 6 בנובמבר 1980
↑  I. P. A. Admin, IPA Reveals Winners for the 29th Satellite Awards | International Press Academy (באנגלית אמריקאית)
| פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע |
| --- | --- | --- |
| דרמה (1996–2010, 2018–הווה) | פרנסס מקדורמנד (1996) ‏•‏‏ ג'ודי דנץ' (1997) ‏•‏‏ קייט בלאנשט (1998) ‏•‏‏ הילרי סוונק (1999) ‏•‏‏ אלן בורסטין (2000) ‏•‏‏ סיסי ספייסק (2001) ‏•‏‏ דיאן ליין (2002) ‏•‏‏ שרליז ת'רון (2003) ‏•‏‏ הילרי סוונק (2004) ‏•‏‏ פליסיטי האפמן (2005) ‏•‏‏ הלן מירן (2006) ‏•‏‏ מריון קוטיאר (2007) ‏•‏‏ אנג'לינה ג'ולי (2008) ‏•‏‏ שוהרה אע'דאשלו (2009) ‏•‏‏ נומי ראפאס (2010) ‏•‏‏ גלן קלוז (2018) ‏•‏‏ סקרלט ג'והנסון (2019) ‏•‏‏ פרנסס מקדורמנד (2020) ‏•‏‏ קריסטן סטיוארט (2021) ‏•‏‏ דניאל דדויילר (2022) ‏•‏‏ לילי גלדסטון (2023) ‏•‏‏ פרננדה טורס (2024) |  |
| מוזיקלי או קומדיה (1996–2010, 2018–הווה) | גווינת' פלטרו (1996) ‏•‏‏ הלן האנט (1997) ‏•‏‏ כריסטינה ריצ'י (1998) ‏•‏‏ ג'נט מק'תיר (1999) ‏•‏‏ רנה זלווגר (2000) ‏•‏‏ ניקול קידמן (2001) ‏•‏‏ ג'ניפר וסטפלדט (2002) ‏•‏‏ דיאן קיטון (2003) ‏•‏‏ אנט בנינג (2004) ‏•‏‏ ריס וית'רספון (2005) ‏•‏‏ מריל סטריפ (2006) ‏•‏‏ אליוט פייג' (2007) ‏•‏‏ סאלי הוקינס (2008) ‏•‏‏ מריל סטריפ (2009) ‏•‏‏ אן האת'וויי (2010) ‏•‏‏ אוליביה קולמן (2018) ‏•‏‏ אקוופינה (2019) ‏•‏‏ מריה בקלובה (2020) ‏•‏‏ אלנה חיים (2021) ‏•‏‏ מישל יאו (2022) ‏•‏‏ אמה סטון (2023) ‏•‏‏ דמי מור (2024) |  |
| סרט (2011–2017) | ויולה דייוויס (2011) ‏•‏‏ ג'ניפר לורנס (2012) ‏•‏‏ קייט בלאנשט (2013) ‏•‏‏ ג'וליאן מור (2014) ‏•‏‏ סרשה רונאן (2015) ‏•‏‏ איזבל הופר / רות נגה (2016) ‏•‏‏ סאלי הוקינס / דיאן קרוגר (2017) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457643105171  PLWABN: 9810630774705606  BIBSYS: 4005481  BNE: XX1333234  BnF: cb13954281h (data)  CANTIC: a11803666  CiNii: DA13481058  GND: 140590919  ISNI: 0000 0001 0938 9938  LCCN: n85138229  MusicBrainz: 8194a4c1-4eb1-4483-82aa-a6b06067004a  NDL: 00620974  NKC: xx0040182  NLK: KAC2020K8134  NTA: 073315869  SNAC: w6p27tr5  SUDOC: 060408804  VIAF: 117632032   WorldCat (עם VIAF): 117632032
בית הכנסת הגדול של רומא

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, בית כנסת ראשי 
 כתובת:  Largo Stefano Gaj Taché - 00186 Roma (RM) 
 מיקום:  עיריית רומא 
 מדינה:  איטליה 
 נוסח תפילה:  נוסח איטליה (במניין הראשי)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1904
 תאריך פתיחה רשמי:  1904 
 אדריכל:  Osvaldo Armanni 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אקלקטית, ארכיטקטורת בו-אר 
 
 קואורדינטות:  41°53′31″N 12°28′41″E﻿ / ﻿41.89195°N 12.47799°E﻿ / 41.89195; 12.47799
 www.tempiomaggiore.roma.it
  (למפת רומא מוגדלת) בית הכנסת הגדול של רומא(למפת רומא רגילה) בית הכנסת הגדול של רומא
 
בית הכנסת הגדול של רומא
בשני הבולים נראית חזית בית הכנסת. באחד הבולים נראה גם עיטור מתוך בית הכנסת ובו המילה ונרוממה - תהילים, ל"ד, ד'
בית הכנסת הגדול של רומא (באיטלקית: Tempio Maggiore di Roma) הוא הגדול והמפואר בבתי הכנסת בעיר רומא שבאיטליה.
הקמת המבנה

בית הכנסת נחנך ב-28 ביולי 1904. שבועות אחדים קודם לחנוכתו ביקר בבית הכנסת מלך איטליה, ויטוריו אמנואלה השלישי. שלט זיכרון בסגנון מליצי המבטא את הרגשות של יהודי רומא נקבע באולם הכניסה לבית הכנסת. כך הצליחו יהודי רומא להכריז על עלייתם "מבירא עמיקתא לאיגרא רמא" וחרטו בכתובת האבן:
ביום 2 ביולי 1904, תוך כדי ביטוי מזהיר של (הכרה של) מלוא הזכויות האזרחיות (של יהודי איטליה), ביקר בהיכל זה, שהוקם לכבוד האל באותו רובע (TRASTEVERE) בגטו האומלל בו חיו בסגר (מאות שנים) יהודי רומא - בו הריעו (לכבוד) השחר החדש (ליהודים ברומא ובאיטליה כולה) ביום 20 בספטמבר 1870 כאזרחי איטליה. לזיכרון נצח ה"אוניברסיטה" (מועצת הקהילה) הציבה (לוח זיכרון זה).
[דרושה הבהרה]
המבנה הקודם של בתי הכנסת שירת את יהודי רומא עד שנת 1893. היו בו חמישה בתי כנסת עבור כל אחת מהעידות שהיו בעיר. המבנה הישן ניזוק קשה בשריפה שפרצה בו בשנת 1893 ונהרס סופית התוכניות בניין העיר. שרידים שניצלו מבית הכנסת, כולל ארונות הקודש, מצויים היום בבית הכנסת החדש. בתמונה משמאל, אפשר להבחין במסע  שהוביל שרידים אלה אל בית הכנסת החדש. בשטח שהתפנה מצויה כיכר הנושאת את שם בתי הכנסת, כיכר חמשת בתי הכנסת (Piazza dell Cinque Scole).
תיאור המבנה

המבנה תוכנן על ידי וינצ'נצו קוסטה ואוזוואלדו ארמאני בין השנים 1901–1904 על גדת נהר הטיבר. (המבנה בנוי בסגנון אקלקטי, והוא בולט למרחוק בשל סגנון זה).
בית כנסת בעל סגנון נאו-אשורי ובעל תוכנית נאו-ביזנטי וחזות כללית נאו-קלאסית.
כיפת האלומיניום המרובעת של המבנה היא הכיפה המרובעת היחידה ברומא, והיא ניתנת לזיהוי מכל חלקי העיר.
האולם הראשי של בית הכנסת משמש לתפילה (על פי מנהג איטליה). בקומת המרתף מצוי בית כנסת נוסף בו נערכות תפילות בנוסח הספרדים. בכניסה הנפרדת לבית הכנסת, בצידו של נהר הטיבר,  מצויים משרדי הקהילה של רומא (la Comunità Ebraica di Roma) וכן המוזיאון היהודי של רומא.
אירועים במבנה

בכניסה למבנה מצד נהר הטיבר, מצויים לוחות זיכרון ליהודים שנרצחו בשואה.
בשמיני עצרת ה'תשמ"ג (9 באוקטובר 1982), חמישה מחבלים פלסטיניים, מארגון אבו נידאל ככל הנראה, הטילו שלושה רימוני יד ופתחו באש מנשק אוטומטי בכניסה לבית הכנסת. ילד בן שנתיים נרצח, ו-37 איש נפצעו בפיגוע. בכניסה לבית הכנסת מצד הגטו הוצב לוח זיכרון להרוג הפיגוע. מאז הפיגוע נאסר לצלם בתוך המוזיאון או בתי הכנסת השונים במתחם מטעמי ביטחון. כמו כן, המקום נשמר באופן קבוע על ידי סיורים של הקרביניירי, ובכניסה אליו מוצב שוטר של הקרביניירי. הכניסה איננה חופשית בניגוד למוזיאונים רבים, והמבקרים מחויבים לעבור בדיקה ביטחונית בכניסה.
ב-13 באפריל 1986 ביקר האפיפיור יוחנן פאולוס השני בבית הכנסת, והתפלל עם הרב אליהו טואף - הרב הראשי הקודם של העיר רומא. ביקור זה היה הביקור הראשון של אפיפיור בבית כנסת מאז ומעולם. בהתאם לנוהג של יהודי איטליה, אם בית הכנסת אינו כולל ספרי תורה בהיכל, הוא אינו מקום קדוש.[דרושה הבהרה] ולכן, בטרם בקר האפיפיור בבית הכנסת הוצאו ממנו ספרי התורה.
ב-17 בינואר 2010 ביקר מחליפו בנדיקטוס השישה עשר בבית הכנסת. ביקור זה היה שנוי במחלוקת בשל כוונתו להכריז על פיוס השנים עשר כקדוש חרף שתיקתו בשואה ובשל פרשיות נוספות.
ב 2016, ביקר במקום האפיפיור פרנסיסקוס, הוא גינה את מעשי האלימות שמבוצעים בשמו של האל, הדגיש את התנגדותו "לכל צורות האנטישמיות" וקרא ליהודים "אחינו הגדולים".
חנוכיה בחצר בית הכנסת
חזית בית הכנסת לצד נהר הטיבר - כולל לוחות הנצחה לחללים
ביטאון עולי איטליה בישראל שיצא לכבוד 100 שנה לבית הכנסת. התמונה האמצעית מראה כיצד הועבר ציוד בית הכנסת מהבית הישן לבית החדש.
לקריאה נוספת

B. Migliau  and M. Procaccia, Lazio Jewish Itineraries , Marsilio Regione Lazio, 2001.
אטיליו מילאנו, גיטו רומא, (תרגום מאיטלקית: דינה מילאנו), תל אביב: הוצאת מעריב, תשנ"ב-1992.
לוצ'יאנו טאס, יהודי איטליה, תל אביב: הוצאת מעריב, 1978.
בצלאל רות, תולדות היהודים באיטליה, תל אביב: הוצאת מסדה, 1962.
יעקב פינקרפלד, בתי הכנסת באיטליה, ירושלים: מוסד ביאליק, תשי"ד-1954.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'אי-פי,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'פרנסיסקוס ביקר בבית הכנסת הגדול ברומא: "היהודים הם אחינו הגדולים", באתר הארץ, 17 בינואר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310806805171  GND: 4699880-9  VIAF: 258949852   WorldCat (עם VIAF): 258949852
אכרם אל-חוראני

| --- | --- |

 לידה:  1912 חמה, סוריה 
 פטירה:  24 בפברואר 1996 (בגיל 84 בערך) עמאן, ירדן 
 מדינה:  סוריה 
 השכלה:  אוניברסיטת דמשק 
 תפקיד:  שר ההגנה הסורי (28 בדצמבר 1949–4 ביוני 1950)  יושב ראש מועצת העם הסורית (14 באוקטובר 1957–20 ביולי 1960)  סגן נשיא סוריה (7 במרץ 1958–19 בספטמבר 1960)  סגן נשיא מצרים 
 מפלגה:  Arab Socialist Movement, בעת' 
 השקפה דתית:  אסלאם סוני 
 
אכרם רשיד מדי א-דין אל-חוראני (בערבית: أكرم رشيد محي الدين الحوراني; 1912 – 1996) היה פוליטיקאי סורי אשר שיחק תפקיד מרכזי באירועים רבים במאה ה-20. דמותו של אכרם אל-חוראני לוותה את סוריה לאורך המחצית השנייה של המאה ה-20, כדמות אשר התאימה את עצמה למציאות הפוליטית בתחכום רב. יש הרואים בו אופורטוניסט אשר שינה את גישתו על מנת להעלות את ערכו, אך יש הטוענים אחרת ורואים בו פוליטיקאי מבריק אשר קידם את האידאולוגיה שלו בצורה חכמה [דרוש מקור].
הוא נתפס בסוריה כראשון אשר הבין שהצבא עומד להפוך לעמוד התווך של החברה, והשכיל במהרה ליצור קשרים עם קצינים רבים [דרוש מקור]. מלבד זאת, הוא קידם תנועות נוער, זכויות נשים, שוויון ועוד. הנהיג בשנות ה-40 את מפלגת "א-שבאב" (הנערים), כאשר סחף אחריו צעירים רבים בשל הכריזמה והלהט האידאולוגי שלו. ב-1950 הוא הקים את המפלגה הסוציאליסטית הערבית, שהתאחדה עם מפלגת הבעת' ב-1953. מלחמתו הגדולה הייתה נגד המשפחות המסורתיות בעלי הקרקעות, בעיר חמאת. הוא קרא לבטל את הפיאודליזם, במסגרת רפורמה אגרארית.
1943-1954

חוראני נכנס לפרלמנט הסורי ב-1943, כנציג העיר חמאת. הוא השתתף במלחמת 1948 כנגד ישראל, וכך בנה לעצמו קשרים בתוך הצבא הסורי. את הקשרים הללו הוא ניצל והפעיל בצורה נרחבת בשנים שאחרי המלחמה, כאשר עמד מאחורי כל ההפיכות הצבאיות שבוצעו באותן שנים: הפיכת חוסני א-זעים (תחילת 1949), הפיכת סאמי חינאווי (אפריל 1949), הפיכת אדיב שישכלי (דצמבר 1949), והפלת שישכלי בפברואר 1954. ב-1950 זו הוא שינה את שמה של מפלגתו למפלגה הערבית הסוציאליסטית, וכאשר מפלגות פוליטיות הוצאו מחוץ לחוק בהוראת שישכלי ב-1952, הוא התאחד עם מפלגת הבעת'.
1954-1962

חוראני הפך לאחת הדמויות המרכזיות במפלגת הבעת'. הוא כיהן בתפקידים שונים, כגון יושב ראש הפרלמנט. כאשר כלל המפלגות הפוליטיות פורקו תחת שלטון הקע"ם (הקהילייה הערבית המאוחדת), בה סוריה ומצרים התחברו לישות פוליטית אחת, חוראני כיהן כסגן הנשיא תחת גמאל עבד אל נאצר. אולם, בשל התקפות מילוליות חריפות של נאצר כלפי מפלגת הבעת', חוראני התפטר מתפקידו וגלה ללבנון, שם הוא קידם את הפירוד ממצרים. פירוד זה התבצע בספטמבר 1961, וחוראני ברך עליו, דבר אשר הביא להדחתו ממפלגת הבעת'- מפלגה הדוגלת באחדות פאן ערבית.
סוף דרכו

מ-1963, כאשר התבצעה הפיכה של תומכים באיחוד עם מצרים, נשאר חוראני בגלות. בשל הטיהורים הפוליטיים שהתבצעו בסוריה עם ההפיכה, החליט חוראני שעדיף לו להישאר בגלות, והשפעתו על הפוליטיקה הסורית למעשה הסתיימה. את שנות חייו הנותרות הוא בילה בלבנון, צרפת, עיראק וירדן, שם הוא נפטר ב-1996.
וולטון גוגינס

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1971 (בן 53) ברמינגהאם, אלבמה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Walton Sanders Goggins, Jr. 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום ג'ורגיה  תיכון לית'יה ספרינגס 
 פרופיל ב-IMDb
 
וולטון סנדרס גוגינס ג'וניור (באנגלית: Walton Sanders Goggins Jr.; נולד ב-10 בנובמבר 1971) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, הוא שיחק במספר סדרות טלוויזיה, כולל דרמות הפשע "המגן" (2002–2008), "צדק פרטי" (2010–2015), הסדרה הקומית "סגני המנהל" (2016–2017), בקומדיה השחורה "משפחת ג'מסטון" (2019–הווה) ובסיטקום "יוניקורן" (2019–2021). הוא גם שיחק בסרטים, כגון "טורפים" (2010), "ג'אנגו ללא מעצורים" (2012), "שמונת השנואים" (2015), "הרץ במבוך: תרופת המוות", "טומב ריידר" ו"אנטמן והצרעה" (כולם מ-2018).
הוא גם מדבב את ססיל סטדמן בסדרה "בלתי מנוצח" מבית פריים וידאו (2021–הווה). הוא היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה בסדרת דרמה על עבודתו בסדרה "צדק פרטי" (2011). גוגינס אף כיכב בסרט הקצר "The Accountant", שזכה בפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר.
ביוגרפיה

גוגינס נולד בברמינגהם, אלבמה, בנם של וולטון סנדרס גוגינס האב ושל ג'נט לונג. הוא גדל ביישוב ליתיה ספרינגס (אנ') בג'ורג'יה, פרבר של העיר אטלנטה, וסיים שם את בית הספר התיכון ליתיה ספרינגס (אנ') ולאחר מכן למד באוניברסיטת דרום ג'ורג'יה (אנ') במשך שנה.
קריירה

בגיל 19, לאחר שהצטלם לסרט הטלוויזיה "רצח במיסיסיפי" (אנ'), עבר להתגורר בלוס אנג'לס ושם עבד במשך תקופה כמחנה רכבים במסעדות שונות ברחבי העיר.
בשנת 1994 גילם את צ'ארלי בסרט "הקראטה קיד הבא".
בשנת 1997 שיחק בתפקידים משניים בסרט הפשע "סוויצ'באק" ובסרט הדרמה "המטיף" של רוברט דובאל.
בשנת 2000 הופיע בקומדיית הפעולה "שנחאי נון" בתפקיד וואלס, המשתלט על הכנופיה של רוי אובנון (אוון וילסון).
בשנת 2001 גוגינס הפיק ביחד עם ליסה בלונט ושיחק בסרט הקצר זוכה פרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר "רואה החשבון".
השתתף בהופעות קטנות במותחן הפעולה "זהות כפולה" משנת 2002 ובסרט האימה "בית 1000 הגופות" משנת 2003 בתפקיד השוטר סטיב נייש.
בשנת 2002 זכה להכרה רחבה לראשונה בזכות תפקיד ראשי בסדרת הדרמה "המגן", בה שיחק במשך שבע עונות בתפקיד הבלש שיין ונדרל.
בשנת 2008 הופיע בסרט המלחמה של ספייק לי "נס בסנטה אנה" ובסרט הפשע "יצורים מכונפים".
בשנת 2009 שיחק בסרט העצמאי "שמש ערב" בתפקיד פול בנו של רבנר מיצ'ם (האל הולברוק).
בשנת 2010 שיחק גוגינס בסרט הפעולה המדע בדיוני "טורפים" בתור הנידון למוות סטנס.
בשנת 2011 שיחק במערבון המדע בדיוני "חייזרים וקאובויים" בתפקיד השודד האנט חברו של הפושע ג'ק לונרגן (דניאל קרייג). ב-2011 הועמד גוגינס לפרס אמי לתפקיד המשנה הטוב ביותר על הופעתו בסדרת הדרמה "צדק פרטי", בתפקיד בויד קרוודר. גוגינס גילם תפקיד של זונה טראנסג'נדרית בסדרה "ילדי האנרכיה" בעונות החמישית והשישית.
בשנת 2012 שיחק גוגינס במערבון של קוונטין טרנטינו "ג'אנגו ללא מעצורים" בתפקיד בילי קראש ולאחר מכן שיתף פעולה עם הבמאי בשנית בסרט "שמונת השנואים" בתור כריס מניקס. בנוסף, השתתף בדרמה של סטיבן ספילברג "לינקולן" בתפקיד איש הקונגרס הדמוקרטי וולס האטצ'ינס.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי במיני-סדרת האקשן "קומנדו 6" (אנ') אשר שודרה בערוץ ההיסטוריה.
בשנת 2018 גילם את האב מתיאס ווגל בסרט "טומב ריידר", עיבוד קולנועי נוסף למשחק הווידאו המפורסם.
בשנת 2019 החל לשחק בסדרת הקומדיה שחורה של רשת HBO, "משפחת ג'מסטון" (אנ'), בתפקיד של בילי הינוקא, לצד ג'ון גודמן, דני מקברייד ואדם דווין.
חיים אישיים

בשנת 2001 גוגינס התחתן עם ליאן קון, שהייתה בעלת עסק לטיולי כלבים בלורל קניון, קליפורניה, עד התאבדותה ב-12 בנובמבר 2004.
גוגינס נישא בשנית לקולנוענית נדיה קונרס באוגוסט 2011; ובאותה שנה נולד בנם, אוגוסטוס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | קולנוע | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | צעיר לנצח | דורמן |  |
| 1994 | הקראטה קיד הבא | צ'ארלי |  |
| 1997 | המטיף | סם |  |
| 1997 | סוויצ'באק | באד |  |
| 1998 | Major League: Back to the Minors | בילי אנדרסון |  |
| 2000 | העורב 3 | הבלש סטן רוברטס |  |
| 2000 | Red Dirt | לי טוד |  |
| 2000 | שנחאי נון | וואלאס |  |
| 2001 | מפגש סוער | טומי כריסטיאן |  |
| 2001 | לעולם אל תשחקו עם זרים | שוטר | ללא קרדיט |
| 2001 | The Accountant | טומי אוד'ל | סרט קצר; זוכה פרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר גם מפיק |
| 2002 | זהות כפולה | חוקר טכנולוגיה #1 |  |
| 2003 | בית 1000 הגופות | סטיב נאש |  |
| 2004 | Chrystal | לארי | גם מפיק |
| 2005 | החלום המהיר בעולם | מרטי דיקרסון |  |
| 2006 | הארכיטקט | ג'ו |  |
| 2007 | Randy and the Mob | טינו ארמני | גם מפיק |
| 2008 | אנשים שבורי כנפיים | זאק |  |
| 2008 | Miracle at St. Anna | נוקאס |  |
| 2009 | That Evening Sun | פול מיצ'האם | גם מפיק |
| 2009 | נזק | רינו |  |
| 2010 | טורפים | סטנס |  |
| 2011 | הפלישה למערב | האנט |  |
| 2011 | כלבי הקש | דניאל |  |
| 2012 | לינקולן | קליי הוקינס |  |
| 2012 | ג'אנגו ללא מעצורים | בילי קראש |  |
| 2013 | שוטר פצוע (אנ') | הבלש לוג |  |
| 2013 | ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון | נייג'ל ג'יימס |  |
| 2013 | מצ'טה קטלני | הזיקית |  |
| 2014 | Desiree | בלאנק |  |
| 2015 | Mojave | ג'ים |  |
| 2015 | אמריקן אולטרא | לואר |  |
| 2015 | Diablo | עזרא |  |
| 2015 | שמונת השנואים | כריס מניקס |  |
| 2017 | שלושה משיחים | ליאון |  |
| 2018 | הרץ במבוך: תרופת המוות | לורנס |  |
| 2018 | טומב ריידר | מתיאס ווגל |  |
| 2018 | אנטמן והצרעה | סוני בורץ' |  |
| 2019 | Them That Follow | למואל צ'ילדס |  |
| 2020 | מילים על קירות האמבטיה | פול |  |
| 2020 | Fatman | איש רזה |  |
| 2021 | ספיריט: לחופש נולד | הנדריקס | דיבוב |
| 2022 | חלומות גדולים (אנ') | ג'ו אמרסון (אנ') |  |
| 2025 | Queen of the Ring | ג'ק פפר (אנ') |  |
| TBA | The Uninvited |  |  |
| TBA | Press Your Luck |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | כחום הלילה | דארל / רובי ג'פריס / גארת' ווטקינס | 4 פרקים |
| 1990 | רצח במיסיסיפי (אנ') | לייל | סרט טלוויזיה של NBC |
| 1992 | בוורלי הילס 90210 | מייק מאצ'ין | פרק: "The Pit and the Pendulum" |
| 1992 | Stay the Night | ויין סיגרוב | סרט טלוויזיה של ABC |
| 1993 | Alex Haley's Queen | בחור צעיר | מיני-סדרה |
| 1993 | מחוץ לחוק | לאנס | פרק: "Wheel Man" |
| 1995 | ג'אג | מארינס | פרק: "Desert Son" |
| 1996 | Humanoids from the Deep | רוד | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 1996 | The Cherokee Kid | ג'ימי בוב | סרט טלוויזיה של HBO |
| 1996 | פסיפיק בלו | הרב | 2 פרקים |
| 1996 | סנטינל | מיק | פרק: "True Crime" |
| 1998 | NYPD Blue | טרי | פרק: "Honeymoon at Viagra Falls" |
| 2000 | Beyond the Prairie: The True Story of Laura Ingalls Wilder | אלמנזו וילדר | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2001 | Murder, She Wrote: The Last Free Man | בילי וובר | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2002 | Beyond the Prairie, Part 2: The True Story of Laura Ingalls Wilder | אלמנזו וילדר | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2002–2008 | המגן | שיין ונדרל | תפקיד ראשי (7 עונות); 88 פרקים |
| 2004 | Hawaii | הסוכן דייוויס | פרק: "Lost and Found" |
| 2007 | CSI | מרלון פרוסט | פרק: "Empty Eyes" |
| 2009 | מחשבות פליליות | ג'ון קולי | פרק: "Demonology" |
| 2009 | CSI: מיאמי | שון אקולס | פרק: "Dissolved" |
| 2010–2015 | צדק פרטי | בויד קרוודר | תפקיד ראשי (6 עונות); 74 פרקים |
| 2012 | Unsupervised | ברוס לינדזי | דיבוב; פרק: "The Magic of Science" |
| 2012 | Vanessa & Jan | אד | סדרת רשת; 3 פרקים |
| 2012–2014 | ילדי האנרכיה | ונוס ואן דאם | 6 פרקים |
| 2014 | קומיוניטי | מר סטון | פרק: "Cooperative Polygraphy" |
| 2016–2017 | סגני המנהל | לי ראסל | תפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים |
| 2017–2018 | קומנדו 6 | ריצ'רד "ריפ" טאגרט | 11 פרקים |
| 2017 | אבא אמריקאי | חנוך | דיבוב; פרק: "A Nice Night for a Drive" |
| 2018 | המפץ הגדול | אוליבר | פרק: "The Separation Triangulation" |
| 2019 | Deep State | ניית'ן מילר | תפקיד ראשי (עונה 2); 8 פרקים גם מפיק בפועל |
| 2019–2021 | יוניקורן | וייד פלטון | תפקיד ראשי (2 עונות); 31 פרקים גם מפיק |
| 2019–הווה | משפחת ג'מסטון | בייבי בילי פרימן | 12 פרקים |
| 2021 | Squidbillies | בובה | דיבוב; פרק: "Let 'er R.I.P." |
| 2021–הווה | בלתי מנוצח | ססיל סטדמן | דיבוב; 11 פרקים |
| 2022 | The Last Days of Ptolemy Grey | ד"ר רובין | מיני-סדרה |
| 2022–2023 | George & Tammy | ארל "חמאת בוטנים" מונטגומרי | מיני-סדרה |
| 2023 | Justified: City Primeval | בויד קרוודר | פרק: "The Question" |
| 2023 | אני מזל בתולה (אנ') | ג'יי וויטל | 5 פרקים |
| 2024–הווה | Fallout | קופר הווארד | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2025 | הלוטוס הלבן | ריק האטצ'ט | תפקיד מרכזי בעונה השלישית |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס ג'ות'הם לטלוויזיה | ההופעה הטובה ביותר בסדרת דרמה | Fallout | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה | Fallout | מועמדות |  |
| 2025 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה בסדרה, מיני סדרה וסדרה מוגבלת, או סרט קולנוע לטלוויזיה | Fallout | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  יעל אילן,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'"קודרת, ארוכה ומטורפת": כל מה שצריך לדעת על "הלוטוס הלבן" עונה 3, באתר ynet, 9 בפברואר 2025
↑  Lexi Carson, ‘Baby Reindeer,’ ‘Mr. & Mrs. Smith’ and ‘Colin From Accounts’ Take Top Prizes at 2024 Gotham TV Awards: Full Winners List, Variety, ‏2024-06-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jordan Moreau, Emmy Awards 2024 Winners List: ‘Shogun’ Dominates With 18 Wins, and ‘The Bear’ Cooks Up 11, Variety, ‏2024-09-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  AwardsWatch - 2024 International Press Academy Satellite Awards Nominations: ‘The Brutalist,’ ‘Shōgun’ Lead, AwardsWatch, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812425552105606  BIBSYS: 1465453924927  BNE: XX4415280  BnF: cb14639727h (data)  GND: 141510609  ISNI: 0000 0000 8102 723X  LCCN: no2008030739  MusicBrainz: 10addb39-2d15-4eab-94d6-9a18fd4541f0  NKC: xx0220841  NLK: KAC2020L8576  NTA: 431349738  SUDOC: 153529369  VIAF: 24402768   WorldCat (עם VIAF): 24402768
ישראל לוטן

| --- | --- |

 לידה:  1913 האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  3 באוקטובר 1997 (בגיל 84 בערך) ישראל ישראל
 תחום יצירה:  אדריכלות
 http://lotarc.com
ישראל לוטן (1913 – 3 באוקטובר 1997) היה אדריכל ישראלי.