היסטוריה צבאית של אוסטרליה
אוסטרליה המאוחדת > תקופת המלחמה הקרה > מלחמת קוריאה 1950–1953

ב-25 ביוני 1950, חצה צבא קוריאה הצפונית את הגבול לקוריאה הדרומית והתקדם לכיוון הבירה סיאול שנפלה תוך שבוע. כוחותיה של קוריאה הצפונית המשיכו לכוון נמל פוסן ויומיים לאחר מכן הציעה ארצות הברית את סיועה לקוריאה הדרומית. בתגובה לכך, מועצת הביטחון של האו"ם ביקשה מחברותיה לסייע בהדיפת ההתקפה הצפון קוריאנית. תרומתה של אוסטרליה כללה בעיקר כוחות אוויריים של מפציצי P-51 מוסטנג וכוחות רגלים של הצבא. שניהם היו כבר מוצבים קודם לכן ביפן כחלק מכוח הכיבוש של חבר העמים הבריטי. בנוסף, שלחה אוסטרליה כוח נוסף לתגבור כוחות אלה. פריגטה ומשחתת הצי המלכותי האוסטרלי נשלחו אף הן לחזית. מאוחר יותר נושאת המטוסים "סידני" (HMAS Sydney) הצטרפה גם היא לכוחות.
עם הגעת כוח הרגלים לפוסן ב-28 בספטמבר, היו הצפון קוריאנים כבר במהלך נסיגה בעקבות הנחיתות באינצון. כחלק מכוח הפלישה בפיקודו של הגנרל דאגלס מקארתור, נע הגדוד צפונה והיה מעורב בקרב משמעותי ראשון ביונג'יו (Yongju) ליד פיונגיאנג ב-22 באוקטובר, לפני שהמשיך לכיוון נהר יאלו (Yalu). פעולות מוצלחות נוספות היו בקוג'ין (Kujin) ב-25 עד 26 באוקטובר 1950 ובצ'ונגז'ו (Chongju) ב-29 באוקטובר. האבדות של קוריאה הצפונית היו כבדות, בעוד אבדות האוסטרלים הסתכמו בקצין הרוג אחד. בינתיים, במהלך השבועות האחרונים של אוקטובר, הסינים שיגרו 18 דיוויזיות של צבא המתנדבים העממי שחצו את נהר יאלו כדי לתגבר את שרידי צבא קוריאה הצפונית. מבלי שיתגלו על ידי המודיעין של ארצות הברית ושל קוריאה הדרומית, העבירו בסופו של דבר הסינים 30 דיוויזיות שכללו 380,000 חיילים. כוח חיל הרגלים האוסטרלי השתתף לראשונה בקרב כנגד הסינים בפאקצ'ון (Pakchon) ב-5 בנובמבר. הלחימה גרמה לכוח לאבדות כבדות וההתערבות הסינית גרמה לתבוסה רצופה בכמה קרבות וכוח חיל הרגלים האוסטרלים נסוג מעבר לקו רוחב 38 צפון.
סדרה של קרבות התקיימו לאחר מבן באויג'אונגבו (Uijeongbu) ב-1 עד ה-4 בינואר 1951 כשכוחות בריטים ואוסטרלים תפסו עמדות הגנה כדי לנסות להבטיח את נתיב הגישה הצפוני לסיאול. התנגשויות נוספות אירעו בצ'ואם-ני (Chuam-ni) בין ה-14 ל-17 בפברואר 1951 בעקבות התקדמות נוספת של הסינים, ובהמשך במיהווה-סאן (Maehwa-San) בין ה-7 ל-12 במרץ 1951 כאשר כוחות האו"ם חידשו את המתקפה. כוחות אוסטרלים השתתפו בשני קרבות עיקריים נוספים ב-1951. הראשון היה קרב קאפיונג (Kapyong) ב-22 באפריל בו כוחות סינים תקפו את עמק קאפיונג ואילצו את המגינים הדרום קוריאנים לסגת. כוחות אוסטרלים וקנדים נקראו לעצור התקדמות סינית זו. לאחר ליל קרב קשה כבשו האוסטרלים מחדש את עמדותיהם במחיר של 32 הרוגים ו-59 פצועים. ביולי 1951 הגדוד האוסטרלי הפך לחלק מדיוויזיה משולבת של חבר העמים הבריטי שכללה כוחות קנדים, בריטים, אוסטרלים, ניו זילנדים והודים. הקרב המשמעותי השני נקרא מבצע קומנדו (Operation Commando) והחל לאחר שהסינים תקפו טריז בעיקול של נהר אימג'ין (Imjin). הדיוויזיה השיבה במתקפת נגד ב-3 באוקטובר והשתלטה על כמה גבעות במהלך הקרב על מריאנג-סאן (Maryang San). לאחר חמישה ימים נסוגו הסינים. אבדותיהם של האוסטרלים הסתכמו ב-20 הרוגים וב-104 פצועים.
בשלב זה נלכדו הצדדים הלוחמים במלחמת חפירות סטאטית בדומה לזו של מלחמת העולם הראשונה, בה חיו החיילים בתעלות, בביצורים ובעמדות שקי חול מעבר לקו הגנה של גדרות תייל. החל מ-1951 ועד לסוף המלחמה, גדוד חיל הרגלים האוסטרלי, החזיק בעמדות בגזרה המזרחית של הקו שתפסה הדיוויזיה על גבעות מצפון מזרח לנהר אימג'ין. ממולם ניצבו עמדות סיניות מבוצרות. במרץ 1952 הגדילה אוסטרליה את כוחותיה לשני גדודים. הגדוד הנוסף נשאר בקוריאה שנה והוחלף על ידי גדוד שלישי באפריל 1953. הקרב האחרון של האוסטרלים במלחמה התרחש בין ה-14 ל-26 ביולי 1953 לאורך נהר סמיצ'ון (Samichon) שעלה בחייהם של 5 אוסטרלים וב-24 פצועים. פעולות האיבה הסתיימו ב-27 ביולי 1953. 17,808 אוסטרלים השתתפו במלחמת קוריאה. מתוכם נהרגו בקרבות 341 חיילים, 1216 נפצעו ו-30 נפלו בשבי.