stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השכלה גבוהה בישראל
מכללות אקדמיות

המכללות האקדמיות הן מוסדות העוסקים במתן השכלה גבוהה אך אינם מוסמכים להעניק תואר דוקטור. במרבית המכללות הלימודים הם לתואר ראשון בלבד. תחומי הלימוד במכללות האקדמיות מגוונים ומשתנים בהתאם לסוגי המכללות. המחקר במכללות האקדמיות מצומצם יחסית למחקר באוניברסיטאות. בהתאם לחוק המועצה להשכלה גבוהה, מוסד ישראלי רשאי לתאר עצמו כמכללה אקדמית רק אם קיבל אישור לכך מהמועצה להשכלה גבוהה.
סוגי מכללות:
המכללות האקדמיות המתוקצבות - מרבית המכללות האקדמיות הציבוריות הוקמו במהלך שנות ה-90 במטרה לתת מענה לביקושים הגדלים להשכלה גבוהה ולחסמים שהציבו האוניברסיטאות למבקשים לבוא בשעריהן (מתוך 42% זכאי תעודת בגרות הצליחו להתקבל לאוניברסיטאות 23% בלבד). בתחילת דרכן הוקמו חלק מהמכללות תחת חסות אקדמית של האוניברסיטאות (הלימודים התקיימו במכללה, אך התואר הוענק על ידי האוניברסיטה) ולכן נקראו מכללות אזוריות, אך בשנת 2000 בחרו המכללות בעצמאות אקדמית ומלבד שתי מכללות אקדמיות, נכון לכתיבת שורות אלו כולן עצמאיות.
מכללות אקדמיות שאינן מתוקצבות, המכונות גם מכללות פרטיות - מממנות את פעילותן משכר לימוד ללא מסיוע ממשלתי, כתוצאה מכך שכר הלימוד בהן גבוה יותר מאשר באוניברסיטאות ובמכללות המתוקצבות. המכללות הפרטיות מתמקדות לרוב במסלולי לימוד מבוקשים, ובולטות בהן מגמות לכלכלה, ניהול, מדעי ההתנהגות, מדעי המחשב ומשפטים.
ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות (ור"מ), שהוקם ב-2006, הוא ארגון הגג של 21 המכללות הציבוריות. במסגרתו פועלות המכללות האקדמיות לקידום המוסדות, פיתוחן האקדמי,
מקיימות כנסים בנושאים שונים.
מכללות אקדמיות לחינוך - מכללות המתוקצבות על ידי משרד החינוך ולא על ידי הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת) של המועצה להשכלה גבוהה. הן מלמדות הוראה במסלולים שונים ומעניקות כמעט אך ורק תארים בהוראה (B.Ed לתואר ראשון ו-M.Ed ו-M.Teach לתואר שני). החל משנת 2014/15 נלמד במכללות לחינוך גם תואר שאינו בתחום החינוך אלא בתחום הטיפול באמצעות אמנות (M.A.A.T)
מכללות מקצועיות

המכללות המקצועיות עוסקות במתן השכלה אך אינן מוסמכות להעניק תואר אקדמי. המכללות המקצועיות מעניקות השכלה גבוהה שאינה אקדמית, ומקנות לבוגריהן הסמכות ותעודות, ובפרט תעודת טכנאי, תעודת הנדסאי או תעודת מקצוע. במכללות אלה ניתנים קורסים או הסמכות בתחומים שונים, כגון: רפואה משלימה, מחשבים, אומנות ומוזיקה, בנייה ותחזוקה, חשבונאות, בישול, מלונאות, חשמלאות, טכנולוגיה וקורסים טכנולוגיים ועוד.
המכללות המקצועיות הן מכללות שמתמקדות בדרך כלל בתחום מסוים ובו מעניקות השכלה והכשרה מקצועית על מנת לתת לסטודנט כלים תעסוקתיים-מקצועיים. הפיקוח על המכללות המקצועיות המכשירות טכנאים מוסמכים והנדסאים בלבד מופקד לרוב בידי המכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ובמדע (מה"ט) של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שמעניק אישורים לבוגרי המכללות שבפיקוחו. מכללות מקצועיות המכשירות בעלי מקצוע שאינם טכנאים והנדסאים מעניקות תעודות מקצועיות (דיפלומה), אך אינן מפוקחות על ידי משרדי הממשלה.
שיעורי השכלה באוכלוסייה

בישראל שיעורי השכלה אקדמית מהגבוהים בעולם. בשנת 2015 47% מילידי ישראל בגילאים 25–34 למדו בשלב כלשהו במוסד אקדמי. בשנת 1990 עמד נתון זה על 20% בלבד. בין השנים 1980–2015 חל גידול משמעותי בשיעור ההשכלה הגבוהה בישראל. בשנים אלו מספר הסטודנטים צמח בכ-350% לעומת גידול של 116% באוכלוסייה וגידול של 83% במספרם של בני ה-20–24. עיקר הגידול נבע הרחבת היצע המוסדות האקדמיים באמצעות המכללות האקדמיות. בקרב בני 25–64 היו בעלי השכלה אקדמית בשנת 2015 49%, שיעורי השכלה אקדמית גבוהים יותר היו רק בקנדה וביפן. לעומת זאת שיעורי ההכשרה המקצועית העל-תיכונית בישראל הם מהנמוכים בקרב מדינות ה-OECD. אחד הגורמים לשילוב נתונים זה הוא הפיכתם של מספר מקצועות מכאלה הדורשים הכשרה מקצועית לכאלה הדורשים הכשרה אקדמית בישראל. כך למשל, ההכשרה להוראה בבית ספר יסודי הפכה ממקצועית לאקדמית בישראל.
בנתוני ספר התרשימים של פורום קהלת לכלכלה לשנת 2018 נמצא כי קיימת בישראל השכלה עודפת, כאשר היצע בעלי ההשכלה האקדמית גבוה משמעותית מהביקוש להשכלה כזו מצד המעסיקים. בסקר PIAAC של ה-OECD הגיעה ישראל למקום השני מבין 34 מדינות בשיעור בעלי הסמכת-יתר ביחס לעיסוקם, 32% מבעלי ההשכלה האקדמית דיווחו כי במקום עבודתם לא נדרשת השכלה כזו. שיעור גבוה במיוחד של השכלה עודפת נמצא בקרב בוגרי מדעי הרוח. כמו כן נטען כי הפרמיה להשכלה בישראל, כלומר, יתרון התשואה בשכר לבעלי השכלה אקדמית על פני מי שלא רכשו כזו הוא נמוך, ובמיוחד בקרב בעלי השכלה עודפת.
מחקר שבדק פערים בנגישות ההשכלה הגבוהה בין מעמדות חברתיים שונים, הראה שמשנת 1995 ועד 2018 הצטמצם הפער העדתי בנגישות לאוניברסיטה, כך שילדיהם של הורים בעלי אמצעים הצליחו להגיע ללימודים גבוהים ללא קשר למוצאם העדתי. נוסף על כך, אפיינו החוקרים שינוי משמעותי נוסף, זאת על רקע המהפכה המגדרית שניכרת במוסדות אקדמיים במדינות המערב במחצית השנייה של המאה ה-20. בדומה למדינות מערביות אחרות, החל משנות ה-70 ישנה עלייה של אחוז הנשים באקדמיה, ובשנות ה-90 חל מהפך בהקשר זה, כאשר אחוז הנשים בעלות תואר ראשון ומעלה עלה על אחוז הגברים. מגמה זו ניכרת גם בקרב נשים המגיעות ממשפחות חסרות אמצעים, שסיכוייהן להגיע לתואר ראשון הכפילו את עצמן בתוך 13 שנים, זאת לעומת גברים ממשפחות חסרות אמצעים שעדיין מתקשים להגיע להשכלה גבוהה.
שיעורי השכלה באוכלוסייה > השכלה גבוהה בחברה החרדית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 2011 היו 5,500 סטודנטים חרדים, ובשנת 2016 היו 11,500. המועצה להשכלה גבוהה מפעילה תוכנית רב-שנתית לשילוב חרדים באקדמיה. בשנת הלימודים תש"פ 2019/20 למדו במוסדות להשכלה גבוהה 13,400 סטודנטים חרדים, 84% לתואר ראשון ו-16% לתארים מתקדמים.
שיעורי השכלה באוכלוסייה > השכלה גבוהה בחברה הערבית והבדואית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המועצה להשכלה גבוהה והוועדה לתכנון ותקצוב מפעילות את תוכנית "שער לאקדמיה" כדי להרחיב את הנגישות להשכלה גבוהה לאוכלוסייה הערבית בישראל.
הסכם השלום בין ישראל לירדן הגביר את נגישות ההשכלה הגבוהה עבור האוכלוסייה הערבית בישראל.
לקריאה נוספת

ברק מדינה, רענן הר-זהב, דיני השכלה גבוהה 1999.
אמנון רובינשטיין ויצחק פשה, סדקים באקדמיה: חופש אקדמי, עצמאות האוניברסיטה, מעמד הסטודנט והזכות להשכלה גבוהה , הוצאת נבו והוצאת דביר, 2014.
פנחס חליווה, המערכת האקדמית בישראל: תמורות ושינויים בעקבות מהפכת המכללות ושלוחות האוניברסיטאות, תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, 2021.
עמי וולנסקי, אקדמיה בסביבה משתנה: מדיניות ההשכלה הגבוהה של ישראל 1952–2004, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005.
עמי וולנסקי, מדינית ההשכלה הגבוהה של ישראל 2000–2023, הוצאת מאגנס, 2024.
הערות שוליים

↑  Adult education level - Tertiary, % of 25-64 year-olds, 2018 or latest available - OECD Data, theOECD (באנגלית)
↑  אפרת זמר-ברונפמן, דוח: למעלה משליש לא מסיימים תואר ראשון, באתר nrg‏, 8 באוקטובר 2010
↑  אורי ארבל-גנץ, דוד נחמיאס וידידיה שטרן, רגולציה - הרשות המפקחת, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2003, בעמ' 84
↑   חוק המועצה להשכלה גבוהה, תשי"ח-1958, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  הוועדה לתכנון ותקצוב, באתר המועצה להשכלה גבוהה
↑  נחמיה שטרסלר, גם הסטודנטים צריכים לשלם, באתר הארץ, 1 במאי 2007
↑  פורום קהלת לכלכלה דרכה של ישראל לשגשוג כלכלי וחברתי, עורכים: איתמר יקיר ומיכאל שראל, פורום קהלת, אדר תשעח - מרץ 2018. עמ' 30-36
↑  פורום קהלת לכלכלה דרכה של ישראל לשגשוג כלכלי וחברתי, עורכים: איתמר יקיר ומיכאל שראל, פורום קהלת, אדר תשעח - מרץ 2018. עמ' 36-40
↑  המרוויחות הלא-צפויות ממהפכת המכללות, באתר "שקוף", 18 במרץ 2019
↑  התכנית הרב-שנתית לשילוב חרדים באקדמיה
↑  דגנית לוי, שילוב חרדים בהשכלה הגבוהה, מכון ירושלים, 2021
↑  ד"ר דפנה הרן, דנה כהן, ארוא מג'אדלה, ד"ר יונתן אייל, תוכנית "שער לאקדמיה" להשתלבות צעירים בדואים בנגב בהשכלה הגבוהה, מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל
↑  שער לאקדמיה, אוניברסיטת בן-גוריון
↑  רוקחים ערבים בשוק העבודה בישראל, באתר מרכז טאוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007472084305171 
משכנו הראשון של הטכניון בשכונת הדר הכרמל, בצילום משנת 1913
אלן טיורינג

| --- | --- |
טיורינג ב-1951
טיורינג ב-1951
 לידה:  23 ביוני 1912 מיידה וייל, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 התאבד:  7 ביוני 1954 (בגיל 41) וילמסלו, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Alan Mathison Turing 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  בריטניה
 מקום קבורה:  Woking Crematorium 
 מקום לימודים:  Hazlehurst Community Primary School (1926)  בית הספר שרבורן (1931)  קינגס קולג' (1934)  אוניברסיטת פרינסטון (1938) 
 מנחה לדוקטורט:  אלונזו צ'רץ' 
 מוסדות:  אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר (מרץ 1948–1952)  אוניברסיטת קיימברידג' (1934–1937)  GCHQ (1938–1945)  המעבדה הלאומית לפיזיקה (1945–1947) 
 תלמידי דוקטורט:  Robin Gandy, Beatrice Helen Worsley 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1951)  קצין במסדר האימפריה הבריטית (24 ביוני 1946)  פרס סמית' (1936) 
 בן או בת זוג:  Christopher Morcom 
 הערות:  פרס טיורינג קרוי על שמו.
 www.turingarchive.org
 תרומות עיקריות
 ממניחי היסודות למדעי המחשב. היה הדמות המרכזית בפיצוח מכונת ההצפנה "אניגמה". הוגה הרעיונות החשובים של מכונת טיורינג ומבחן טיורינג.
 חתימה:   
 
אלן מת'יסון טיורינג (באנגלית: Alan Mathison Turing;‏ 23 ביוני 1912 – 7 ביוני 1954) היה מתמטיקאי בריטי, ממניחי היסודות למדעי המחשב.
טיורינג הגיע להישגים יוצאי דופן בצד התאורטי ובצד המעשי של מדעי המחשב: בצד התאורטי הנחיל לעולם את מכונת טיורינג – מודל מופשט למכונת חישוב אוניברסלית, שמתאר את אופן פעולתו של המחשב, ואת מבחן טיורינג – מבחן הבודק האם למכונה כלשהי יש בינה מלאכותית שלא תאפשר להבחין בינה לבין אדם. טיורינג נחשב לאבי מדעי המחשב והבינה המלאכותית.
בצד המעשי היה טיורינג דמות מרכזית במאמץ הבריטי במלחמת העולם השנייה: הוא היה אחד השותפים העיקריים לפיצוח ה"אניגמה" – מכונת הצפנה של הצבא הגרמני – מאמץ שתרם תרומה מכרעת לניצחונן של בעלות הברית. הוא גם פיתח מכונת פיענוח שכונתה "בומב", שמיכנה והאיצה את תהליך הפענוח של הודעות האניגמה המוצפנות.
ביוגרפיה

אלן טיורינג נולד במחוז פדינגטון בלונדון ב-23 ביוני 1912 והוא הוטבל ב-7 ביולי באותה שנה. גאונותו, בצד התנהגות חברתית חריגה, ניכרה בו כבר בילדותו.
אביו עבד בשירות המדינה במדראס שבהודו הבריטית. סבו היה איש דת ממשפחה סקוטית של סוחרים. אמו הייתה בתו של המהנדס הראשי בחברת מסילות רכבת שפעלה בדרום הודו. עבודתו של אביו אילצה את הוריו לשהות בהודו, אולם שניהם הסכימו שהם רוצים שילדיהם יגדלו בבריטניה. הוריו נסעו תכופות להודו והשאירו את טיורינג ואחיו בלונדון, יחד עם זוג מטפלים, קולונל וגברת וורד.
הוריו רשמו אותו בגיל 6 לבית הספר היסודי סנט מייקלס, כדי שילמד לטינית. המנהל זיהה את כישרונו בשלב מוקדם, כפי שעשו רבים ממוריו הבאים. בגיל 10 רשמו אותו הוריו לבית ספר פרטי בשם הייזלהרסט. בגיל 13 נשלח לבית ספר פרטי. הנטייה הטבעית של טיורינג למתמטיקה ומדע לא הוסיפו לו כבוד בקרב חלק ממוריו, בתקופה שבה החינוך הציב יותר דגש על המקצועות ההומניים. חרף זאת טיורינג המשיך להתקדם בצורה מרשימה בלימודיו. הוא אף פתר תרגילים מסובכים בלי ידע בסיסי בחשבון.
בבית הספר קשר ידידות חזקה עם תלמיד לספסל הלימודים, כריסטופר מורקום. בפברואר 1930 נפטר מורקום. מותו ניפץ את האמונה הדתית של טיורינג והוא הפך לאתאיסט. הוא סבר שכל התופעות, כולל דרך הפעולה של המוח האנושי, חייבות להיות חומריות.
ביוגרפיה > תרומה לתאוריה של מדעי המחשב

טיורינג נחשב לאחד מאבות מדעי המחשב. הוא למד מתמטיקה בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. עוד מימיו כסטודנט (1931–1934) נמשך למחקר התאורטי.
טיורינג פיתח את רעיון מכונת טיורינג באופן עצמאי, בניסיון לענות על שאלות העוסקות ביסודות המתמטיקה שהועלו על ידי דויד הילברט, ופרסם אותו באפריל 1936. המטרה הייתה ליצור הגדרה מתמטית מדויקת של אלגוריתם או "תהליך מכני". עוצמתו של הרעיון נעוצה בפשטות הקיצונית של המודל (בהשוואה למורכבותם של מחשבים אמיתיים). תזת צ'רץ'-טיורינג קובעת כי מכונת טיורינג, חרף פשטותה, מסוגלת לבצע כל חישוב או אלגוריתם שהוא בר-ביצוע במחשב כלשהו. מבחינה זו, מכונת טיורינג שקולה לכל מחשב, ולכן משמשת עד היום במדעי המחשב, בעיקר בתורת הסיבוכיות ובתורת החישוביות, כבסיס לחקר יכולותיו ומגבלותיו של המחשב (מחשב כלשהו, תוך התעלמות מתכונותיו של מחשב מסוים זה או אחר).
בשנים 1936–1938 למד באוניברסיטת פרינסטון שבארצות הברית, ובשנת 1938 השלים את הדוקטורט שלו, בהדרכת אלונזו צ'רץ'. ג'ון פון נוימן הזמין אותו להצטרף למכון למחקר מתקדם אך הוא העדיף לחזור למולדתו.
טיורינג הוכיח כי בעיית העצירה אינה ניתנת להכרעה על ידי מכונת טיורינג. במאמרו "On Computable Numbers, With an Application to the Entscheindungsproblem" משנת 1936 הוכיח טיורינג כי קיימות בעיות שלא ניתנות לפתרון באמצעות חישוב או "אלגוריתם". במאמר טיורינג תיאר את המודל החישובי החדש שהציע, שבדיעבד נקרא על שמו "מכונת טיורינג", והראה באמצעותו כי מספר הבעיות שלא קיים להן פתרון גדול משמעותית ממספר הבעיות שניתן למצוא להן פתרון. הוכחה זו נעזרת בשיטת הלכסון שבבסיס האלכסון של קנטור להוכחה כי קבוצה אינסופית אחת גדולה מהקבוצה האינסופית השנייה.
במאמר (אנ') שפרסם בכתב העת Mind בשנת 1950, טיורינג הציע את מבחן טיורינג, כדרך לוודא האם למכונה יש בינה מלאכותית.
ביוגרפיה > פיצוח האניגמה במלחמת העולם השנייה

מספטמבר 1938 עבד טיורינג במשרה חלקית עבור בית הספר לקידוד והצפנה. ב-1938 השלים את מחקריו באוניברסיטת פרינסטון והוסמך כדוקטור מטעם אוניברסיטה זו. טיורינג התייצב בבלצ'לי פארק שמצפון ללונדון ב-4 בספטמבר 1939, והצטרף למטה התקשורת הממשלתית, יום אחרי שבריטניה הכריזה מלחמה על גרמניה הנאצית.
הצוות שאליו הצטרף טיורינג הופקד על אחת המשימות הסודיות והחשובות ביותר במאמץ המלחמתי נגד גרמניה הנאצית: בניית מכונה שתפענח את הצופן הצבאי הגרמני. הגרמנים השתמשו במכונת הצפנה ששם הקוד שלה היה "אניגמה", ובאמצעותה הפכו מברקים לרצפים אקראיים של סימנים, שרק מכונת אניגמה שנייה יכולה לתרגם בחזרה לטקסט בשפה רגילה. כדי לפענח את הצופן היה צורך לבנות מחשב שאליו יוזנו המברקים המוצפנים ויפוענחו בעזרת חישובים מסובכים.
על בסיס התפיסה המתמטית של טיורינג, פיתחה המחלקה את המחשב האלקטרוני-ספרתי הראשון, שנקרא "קולוסוס". המחשב הענק, שהושלם והוכנס לפעילות בדצמבר 1943, סייע לבריטים לפענח חלק גדול מתשדורות האלחוט המוצפנות של הצבא הגרמני, ולהפיק מהן מידע בעל חשיבות אסטרטגית עצומה. הידע שנצבר בפרויקט זה שימש בסיס לפיתוח טכנולוגיית המחשבים בבריטניה ובארצות הברית. בנוסף לכך, במהלך המלחמה, שימש ראש "בקתה 8", האגף שהיה אחראי על קריאת האותות של הצי הגרמני. לאחר המלחמה, טיורינג הירבה לעסוק בבינה מלאכותית.
במהלך עבודתו בבלצ'לי פארק, החל להתרועע עם ג'ואן קלארק, שעבדה שם כמתמטיקאית ומפענחת. טיורינג ארגן את המשמרות שלהם שיהיו באותן שעות, כדי שאת הזמן הפנוי שלהם יוכלו לבלות יחד. בשנת 1941 הציע נישואין לג'ואן, אולם לאחר שהודה בפניה שהוא הומוסקסואל, החליט לבטל את אירוסיהם.
ביוגרפיה > תרומה לתחומי מחקר אחרים

טיורינג חקר כבר בשנת 1948 מודלים של רשתות עצביות מלאכותיות, אולם מאמרו התפרסם רק ב-1968, אחרי שאחרים פיתחו את התחום בנפרד.
בשנת 1949 התמנה למנהל מעבדת החישובים באוניברסיטת מנצ'סטר, ועסק בפיתוח תוכנה לאחד המחשבים הראשונים. במאמר שהתפרסם בשנת 1950 העלה את הרעיון של "מבחן טיורינג".
טיורינג היה הראשון להשתמש בסימולציות ממוחשבות על-מנת לחקור התפתחות בעלי-חיים. בתחילת שנות החמישים, בשנות חייו האחרונות, עסק טיורינג במחקר חלוצי על מורפוגנזה – תהליך עיצוב צורת העובר במהלך התפתחותו. טיורינג סבר באופן רדוקציוניסטי כי ניתן להסביר לעיתים את צורתם המורכבת של יצורים חיים באמצעות תהליכים כימיים פשוטים. במאמרו על "הבסיס הכימי של מורפוגנזה" הוצגה תאוריה שפיתח על מערכת ריאקציה-דיפוזיה (Reaction–diffusion system), שיכולה להסביר את היווצרותם של פסים, כתמים וספירלות בטבע, למשל, על עורם של בעלי-חיים.
לאחר מלחמת העולם השנייה התאמן טיורינג באופן מקצועי בריצת מרתון, ויצר תוכנת מחשב (Turochamp) שמסוגלת לשחק שחמט ברמה בסיסית נגד מתחרה אנושי.
ביוגרפיה > אחרית ימיו

טיורינג מעולם לא הסתיר את עובדת היותו הומוסקסואל; אבל בבריטניה של ראשית שנות ה-50 שררה אווירה פרנואידית והומופובית, במיוחד לאחר ששני הומוסקסואלים הואשמו בריגול וערקו לברית המועצות.
בינואר 1952, החל טיורינג מערכת יחסים עם ארנולד מוריי, מובטל בן 19. זמן קצר לאחר מכן, נפרץ ביתו ומוריי סיפר לטיורינג שהפורץ הוא מכר שלו. טיורינג הגיש תלונה במשטרה, ובמהלך החקירה הודה במערכת יחסים מינית עם מוריי. בעקבות כך השניים הועמדו לדין והורשעו ב-Gross indecency (אנ') – 'חוסר מהוגנות חמור', עבירה לא מוגדרת ששימשה בין היתר להרשעת גברים שקיימו יחסים מיניים עם גברים, אך לא היו ראיות להרשעתם במעשה סדום. בגזר הדין ניתנה לו האפשרות לבחור בין עונש מאסר לבין המרתו במאסר על תנאי שיכלול טיפול הורמונלי לסירוס כימי, וטיורינג בחר באפשרות השנייה. הטיפול כלל זריקות הורמונים נשיים, על מנת לדכא את יצרו המיני. טיורינג שם קץ לחייו כעבור שנתיים, ב-7 ביוני 1954, ככל הנראה בשל תופעות הלוואי של ההורמונים (צמיחת שדיים, השמנה ודיכאון).
על-פי דו"ח המשטרה, טיורינג מת מהרעלת ציאניד, כשלצידו תפוח חצי-אכול, טבול בציאניד. ככל הנראה כמחווה לסרט האהוב עליו, "שלגיה ושבעת הגמדים". אמו לא קיבלה את הטענות בדבר ההתאבדות, וטענה שמותו היה תוצאה של רשלנות בטיפול בכימיקלים במעבדה (אף שטיורינג לא היה כימאי). הביוגרף אנדרו הודג'ס העלה השערה שטיורינג דאג לכך שנסיבות המוות לא תהיינה חד־משמעיות, כדי לתת לאמו את האפשרות להכחיש שהתאבד.
לאחר מותו

ב-2009, בעקבות עצומה שיזם ג'ון גרם-קמינג ושעליה חתמו למעלה מ-30 אלף בריטים, פרסם ראש ממשלת בריטניה, גורדון בראון, הודעת התנצלות רשמית "בשם ממשלת בריטניה, וכל מי שבזכות עבודתו של אלן חי בחופש", על "היחס המחריד שנהגו כלפי טיורינג" מוסדות השלטון הבריטי. בהצהרה הכיר בראון בטיורינג כ"הקורבן המפורסם ביותר של ההומופוביה בבריטניה" וכתב:
אין זו הגזמה לומר שבלעדי תרומתו יוצאת הדופן, ההיסטוריה של מלחמת העולם השנייה הייתה יכולה להיות שונה מאוד. הוא אחד הבודדים שניתן להצביע על תרומתם האישית לשינוי תוצאות המלחמה. התודה העצומה שאנו חייבים לו הופכת את היחס הבלתי אנושי שלו זכה לנורא עוד יותר.
בדצמבר 2013 העניקה לו אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת חנינה לאחר המוות.
הנצחתו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרס טיורינג, שהוא הפרס החשוב ביותר במדעי המחשב, קרוי על-שמו של אלן טיורינג. הפרס מחולק מאז 1966 על ידי אגודת ACM.
ב-1986 הועלה המחזה "לשבור את הצופן" (אנ') על חייו של טיורינג, מאת המחזאי יו ויטמור (אנ') (הוצג בישראל בתיאטרון הקאמרי ב-1988, ובתיאטרון הספרייה ב-1994).
בשנת 2012 צוין יום הולדתו המאה של טיורינג במסגרת אירועי ליל המדענים והמדעניות האירופי.
בשנת 2014 הופק הסרט "משחק החיקוי", דרמה בריטית המבוססת, באופן חופשי למדי, על פרטים עיקריים מהביוגרפיה של טיורינג. הסרט בבימוי מורטן טילדום, ובכיכובם של בנדיקט קמברבאץ' וקירה נייטלי, זכה בפרס בחירת הקהל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
בשנת 2015 הוקם מכון אלן טיורינג בלונדון, בריטניה, כאות הוקרה ולהנצחת הישגיו של המדען. באותה שנה גם יצאה לאור בעברית הביוגרפיה "אלן טיורינג: האניגמה".
בשנת 2019 פורסם כי שטר הנושא את דמותו ייכלל במסגרת סדרת שטרות חדשים בבריטניה. בשנת 2021 הונפק שטר בן חמישים לירות שטרלינג הנושא את דיוקנו של טיורינג ומכונת ה"בומב" שפיתח. השטר הושק ביום הולדתו – 23 ביוני.
רחובות נקראו על שמו בקיימברידג' שבאנגליה ובהרצליה.
ראו גם

חוק אלן טיורינג
לקריאה נוספת

דייוויד לוויט, האיש שידע יותר מדי: אלן טיורינג והמצאת המחשב, מאנגלית: יעל סלע-שפירו, הוצאת אריה ניר, 2007. (הספר בקטלוג ULI)
אנדרו הודג'ס, טיורינג, 1912-1954: פילוסוף לפי טבעו, מאנגלית: אורה גרינגרד, הוצאת ידיעות אחרונות, 2001. (הספר בקטלוג ULI)
אנדרו הודג'ס, אלן טיורינג: האניגמה, מאנגלית: מיכאל אליעזר, הוצאת דיונון, 2015. (הספר בקטלוג ULI)
אודיסאה, גיליון 14, ינואר 2012 - מוקדש לטיורינג. (הספר בקטלוג ULI)
B. Jack Copeland (ed.), Colossus: The Secrets of Bletchley Park's Codebreaking Computers, Oxford University Press, 2006 (הספר בקטלוג ULI)
B. Jack Copeland (et al), Alan Turing's Electronic Brain: the Struggle to build the ACE, the World's Fastest Computer, Oxford University Press, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
S.B. Cooper, Alan Turing: His Work and Impact, Elsevier, 2013 (הספר בקטלוג ULI)
Christof Teuscher (ed.), Alan Turing: the Life and Legacy of a Great Thinker, Springer, 2004 (הספר בקטלוג ULI)
B. Jack Copeland (ed.), Alan Turing's Automatic Computing Engine: the Master Codebreaker's Struggle to Build the Modern Computer, Oxford University Press, 2005 (הספר בקטלוג ULI)
Andy Clark, Peter Millican (eds.), The Legacy of Alan Turing, Clarendon Press, 1996 (הספר בקטלוג ULI)
Sara Turing, Alan M. Turing, Cambridge University Press, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
Simon Lavington (ed.), Alan Turing and his Contemporaries: Building the World's First Computers, British Computer Society, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
Andrew W. Appel (ed.), Alan Turing's Systems of Logic: the Princeton Thesis, Princeton University Press, 2014 (הספר בקטלוג ULI)
S. Barry Cooper, Andrew Hodges (eds.), The Once and Future Turing: Computing the World, Cambridge University Press, 2016 (הספר בקטלוג ULI)
Chris Bernhardt, Turing's Vision: the Birth of Computer Science, MIT Press, 2016 (הספר בקטלוג ULI)
דייוויד גולדברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בינואר 1934
 פטירה:  5 בספטמבר 2024 (בגיל 90) 
 שם לידה:  David Paul Brandes Goldberg
 ענף מדעי:  פסיכיאטריה ופסיכולוגיה
 מקום מגורים:  הממלכה המאוחדת
 עיסוק:  פסיכיאטר, אפידמיולוג, מרצה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד
 מוסדות:  אוניברסיטת מנצ'סטר. בית החולים דרום מנצ'סטר   המכון הפסיכיאטרי – קינגס קולג' לונדון – בית החולים מודסלי
 פרסים והוקרה:  תואר אבירות   פרס למפעל חיים מהקולגיום המלכותי של הפסיכיאטרים הבריטים
 תרומות עיקריות
 שאלון הבריאות הכללית  GHQ, גישה פסיכוסוציאלית
 
סר דייוויד פול ברנדס גולדברג (באנגלית: Sir David Paul Brandes Goldberg, 28 בינואר 1934 - 5 בספטמבר 2024) היה פסיכיאטר ופסיכולוג יהודי-בריטי, שהצטיין במחקריו בתחום האפידמיולוגיה הפסיכיאטרית והיה ממובילי הגישה ביו-הפסיכו-סוציאלית בפסיכיאטריה.
נודע בעריכת מבחן General Health Questionnaire ‏(GHQ) להערכת הבריאות הכללית ואיכות החיים תוך דגש על זיהוי הפרעות הפסיכיאטריות לא פסיכוטיות באוכלוסייה הכללית ובמטופלים בשירותים האמבולטוריים. כיהן כפרופסור באוניברסיטת מנצ'סטר ואחר כך בקינגס קולג' בלונדון, כיום פרופסור אמריטוס.
קורות חיים

דייוויד גולדברג נולד בשנת 1934 במשפחתו של פול גולדברג (1897–1961), איש מנהל ממוצא יהודי, עוזר שר העבודה הבריטי, אחראי על מרכזים לחינוך מקצועי וליחידות לשיקום תעסוקתי אחרי מלחמת העולם השנייה ושל רובי דורה לבית ברנדס. גולדברג למד בבית הספר ויליאם אליס ובמכללת הרטפורד באוקספורד, בה סיים ב-1957 תואר שני MA בפסיכולוגיה. התמחה בהמשך בבית החולים סיינט תומאס בלונדון ובעידוד אביו, למד רפואה באוניברסיטת אוקספורד וסיים תואר דוקטור לרפואה בשנת 1959. בשנת 1961 סיים תואר ראשון ברפואה.
עבודת הדוקטורט שלו ברפואה (MD) (1969) התבססה על המיזם הדיגיטלי הניהולי שהביא אותו לעריכת השאלון המפורסם שלו GHQ משנת 1974 להערכת הבריאות הכללית, לרבות בריאות הנפשית ואיכות החיים. גולדברג עבד בבית החולים הלאומי בקווינס סקוור ובבית החולים ברומפטון. בשנים 1962–1969 התמחה בפסיכיאטריה בבית החולים מודסלי תחת הדרכתו שלאוברי לואיס. למשך שנההשתלם בפילדלפיה בארצות הברית. ב-1971 סיים תואר שני במדעים באוניברסית מנצ'סטר. שנים 1972–1992 לימד כפרופסור באוניברסיטת מנצ'סטר ובבית החולים דרום מנצ'סטר. בשנים 1992–2001 פעל במכון לפסיכיאטריה בקינגס קולג' בלונדון. בשנים 1993–1999 היה פרופסור (עד 1997), מנהל מחקר ופיתוח ומנהל חינוך במכון. בשנת 1995 יזם את הקמת הקדתרה לסיעוד פסיכיאטרי במכון הפסיכיאטרי של לונדון. בשנים 1999–2001 שקד על הקמת בניין חדש שנועד למחקר בשירותי הבריאות שנפתח בלונדון בפברואר 2001 ונקרא לפי שמו – המרכז דייוויד גולדברג.
בשנת 1997 יזם פרסום סדרת החוברות Maudsley Discussion Papers שנועדו להפרות את הדיונים בתחום בריאות הנפש לגבי הסוגיות הכי חשובות ושנויות המחלוקת. הראשונה בסדרה בעריכתו שלו ושל קווין גורניי, הוקדשה ל"רופא הכללי, הפסיכיאטר ומעמסת הטיפול בבריאות הנפש"
.
כתב ספרים, בין היתר "Depression" (הדיכאון, 1984), Psychiatry in Medical Practice (פסיכיאטריה בפרקטיקה הרפואית, 1987), The Origins and the Common Course of Mental Disorders (המקורת והמהלך השכיח של ההפרעות הנפשיות, 2005)
יחד עם פיטר האקסלי הציע גולדברג את המושג "פילטר" המעריך את המידה שבה אנשים קשישים מקבלים שירותים בתחום בריאות הנפש.
הפילטר הראשון מתייחס למיהו היוזם של הייעוץ, הפילטר השני – אם מאובחנת הפרעה נפשית על ידי הרופא הראשוני, הפילטר השלישי – אם הופנה
המטופל למומחה בתחום הנפש או הגריאטריה.
קורות חיים > חיים פרטיים

משנת 1966 נשוי גולדברג לאילפרה ג'וי פינק
לזוג נולדו ארבעה ילדים:פול וילפרד, אילפרה שרלוט, קתרין אנה, ואמה אלכסנדרה.
פרסים ואותות הוקרה

1968 – מדליית הזהב על שם גסקל של הקולגיום המלכותי של הפסיכיאטרים
1996 – תואר האצולה של אביר ממלכת בריטניה
2000–2003 – חבר באקדמיה למדעי הרפואה
פרס דוריס אודלם של איגוד הבריטי לרפואה
2009 – הפרס למפעל חיים של הקולגיום המלכותי של הפסיכיאטרים בבריטניה
ספרים

Mental Illness in the Community (Social Science Paperbacks)
1984 – Depression
1987 – Psychiatry in Medical Practice
2005 – The Origins and the Common Course of Mental Disorders
לקריאה נוספת

William D. Rubinstein, Michael A.Jolles, Hillary L. Rubinstein The Palgrave Dictionary of Anglo-Jewish History, Palgrave-Macmillan, London 2011, p.332
הערות שוליים

↑  Palgrave Dictionary of Anglo-Jewish History עמ' 332
1 2  Who's Who in UK 2020
1 2  אתר קינגס קולג' בלונדון 12 באוקטובר 2009
↑  Kevin
Gournay Ch.2 Nursing within Health Services Research Department inPsychiatric and Mental Health Nursing ed. Stephen Tilley, Blackwelll Science 2005 p.18
↑  Kevin Gournay Ch.2 Nursing within Health Services Research Department, in Psychiatric and Mental Health Nursing ed.Stephen Tilley, Blackwelll Science 2005 p.24
↑  A.Scott Henderson Epidemiology of Psychiatric Disorders in Geriatric Psychiatry in Kaplan & Sadock's Comprehensive Textbook, 7th Edition vol.2 of Psychiatry Lippincott Williams Wilkins, Philadelphia 2000 p.2997
↑  נתונים ביוגרפיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2420 8656  NKC: xx0320417