stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלן אולדריג'
ביוגרפיה

אולדריג' נולד ברובע מייל אנד, לונדון. הוא עזב את בית הספר בגיל 14 והחל לעבוד במגוון עבודות- במספנה, במכירות, באטליז וכסוכן ביטוח.
קריירה

באמצע שנות ה-60  אולדריג' התקבל לעבודה כאמן וצייר נופים לתפאורות בתיאטרון אולד ויק שבלונדון. בזמנו הפנוי אולדריג' צייר ציורי דיוקן. בהמשך התקבל לעבודות איור ועיצוב כריכות ספרים בספרי פינגווין ובסאנדיי טיימס. ב-1965 קיבל חוזה העסקה על ידי העורך הראשי של ספרי פינגווין- טוני גודווין ,כמנהל האומנותי של  ההוצאה. הוא התמקד בעיצוב כריכות ספרי מדע בדיוני והחל לפתח את סגנונו האישי שהתכתב עם רוח התקופה.
בשנת 1968 הקים משרד עיצוב גרפי בשם INK והחל לעצב לביטלס ולתאגיד אפל קורפס (Apple Corps Ltd).
בשנות ה-60-70 עיצב אלבומי תקליטים רבים וסגנונו השפיע על כל התקופה. בעיקר נודע בשל עריכת שני ספרים של הביטלס בשם 
" The Beatles Illustrated Lyrics" שבהם יש שילוב של מילים בעיקר של ג'ון לנון ופול מקרטני ואיורים. בספר השתתפו אמנים וצלמים רבים.
לאולדריג' לא הייתה הכשרה רשמית באמנות או בעיצוב. הוא היה נון קונפורמיסט ועבודתו הייתה יצירתית, תוססת ומשעשעת. עם החשיבה החופשית שלו הוא הוביל את העיצוב והאיור לעידן חדש. גישתו העניקה השראה לרבים. כלי עבודתו העיקרי היה באיירבראש תוך שימוש בצבעים עזים וססגוניים.
בשנת 1973 פרסם יחד עם הארי וילוק סדרה של איורי האנשה של חרקים ויצורים אחרים בספר בשם The Butterfly's Ball, and the Grasshopper's Feast על שם פואמה מאת ויליאם רוסקו.
ב-1975 עיצב את האלבום התשיעי של אלטון ג'ון בשם Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy שמבוסס על הטריפטיכון של הצייר ההולנדי הירונימוס בוש בשם גן התענוגות הארציים.
אולדריג' יצר את הלוגו של בית הקפה הארד-רוק קפה.
לאולדריג' שמונה ילדים משלוש נשים שונות ו-11 נכדים.
הערות שוליים

↑  Paul Sexton, Kaleidoscope Eyes: Alan Aldridge, Designer For Beatles, Who, Elton John, U discover music, ‏8/7/23
↑  Sarah Dawood, Remembering Alan Aldridge: the revolutionary graphic designer of the “swinging sixties”, ‏פברואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007376244605171  BnF: cb12405779j (data)  GND: 115706232  ISNI: 0000 0001 0922 6362  LCCN: n50037324  MusicBrainz: 46d7662d-1f03-44b4-ae32-547c0bf1b09a  NKC: jn20000600105  NLA: 36062647  NTA: 069923833  RKD: 1017  SUDOC: 033163197  ULAN: 500016367  VIAF: 88073812   WorldCat (עם VIAF): 88073812
אליפות גרמניה בכדורגל 1954

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  2 במאי 1954 – 21 במאי 1954 (20 ימים)
 מספר משתתפות:  6
 הזוכה:  הנובר 96
 מספר משחקים:  7 
 → 19531955 ←
 
אליפות גרמניה בכדורגל 1954 הייתה העונה ה-44 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1953/1954 בכדורגל הגרמני.
התחרות הסתיימה בניצחון של הנובר 96, וזאת בפעם השנייה בתולדות המועדון.
ארגון האליפות

התחרות כללה 6 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות:
אוברליגה צפון -הנובר 96
אוברליגה מערב - פ.צ. קלן
אוברליגה ברלין - ברלינר 92
אוברליגה דרום מערב - פ.צ. קייזרסלאוטרן
אוברליגה דרום - שטוטגרט, איינטרכט פרנקפורט
הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית נערכו שלושה משחקים בלבד. מנצחי הבתים נפגשו למשחק הגמר.
מטרת קיצור התחרות הייתה בהכנות למונדיאל 1954.
מהלך התחרות > בית א'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הנובר 96 | 2 | 2 | 0 | 0 | 5 | 2 | 4 |
| 2. | שטוטגרט | 2 | 1 | 0 | 1 | 4 | 3 | 2 |
| 3. | ברלינר 92 | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 5 | 0 |
מהלך התחרות > בית ב'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פ.צ. קייזרסלאוטרן | 2 | 2 | 0 | 0 | 5 | 3 | 4 |
| 2. | פ.צ. קלן | 2 | 1 | 0 | 1 | 6 | 6 | 2 |
| 3. | איינטרכט פרנקפורט | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 4 | 0 |
משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 במאי 1954 | הנובר 96 | 5 - 1 | פ.צ. קייזרסלאוטרן | פולקספארקשטדיון, המבורג צופים: 76,000 שיפוט: שמלצר |
| 23 במאי 1954 | האנס טקוץ  45'  ורנר קולמייר (שער עצמי)  48'  היינץ ואוואצק  77'  הלמוט קרול  81'  רולף פאץ  84' |  | הורסט אקל  13' | פולקספארקשטדיון, המבורג צופים: 76,000 שיפוט: שמלצר |
כדורגלנים מצטיינים

מספר כדורגלנים כבשו 3 שערים:
אוטו בייטינגר, שטוטגרט (עונה שלישית ברציפות).
רולף פאץ, הנובר 96
גאורג שטולנברג, פ.צ. קלן
אוגוסטוס וינסנט טאק

| --- | --- |

אוגוסטוס טאק, דיוקן אליהו רוט
 לידה:  9 בנובמבר 1870 פיטסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  יולי 1949 (בגיל 78) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק 
 תחום יצירה:  ציור 
 בן או בת זוג:  Agnes Gordon Fuller Tack 
 
אוגוסטוס וינסנט טאק (באנגלית: Augustus Vincent Tack; 9 בנובמבר 1870 –  יולי 1949) היה צייר אמריקאי של דיוקנאות, נופים וציור מופשט.
ביוגרפיה > שנים מוקדמות

טאק נולד בפיטסבורג שבפנסילבניה ועבר עם משפחתו לניו יורק בשנת 1883. לאחר שסיים את לימודיו במכללה בניו יורק בשנת 1890, למד טאק בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק עד 1895.
הוא הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריות קראושה בניו יורק בשנת 1896. בשנה שלאחר מכן עבר להתגורר במושבת אמנים בדירפילד, מסצ'וסטס, שם פגש ואחר כך התחתן עם אנייס גורדון פולר, בתו של האמן ג'ורג' פולר.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית

טאק החזיק סטודיו בניו יורק משנת 1894 ועד סוף ימיו. היו לו תערוכות תכופות בגלריות בניו יורק. משנת 1900 ועד שנות העשרים הוצגו עבודותיו באופן קבוע במוזיאון האמנות של וורסטר, בתערוכות הבינלאומיות של קרנגי בפיטסבורג ובאקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה בפילדלפיה.
הוא לימד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק בין השנים 1906 ל-1910 ובאוניברסיטת ייל בשנים 1910 עד 1913. הוא גם שיתף סטודיו עם חברו, עמיתו האמן ויל האצ'ינס בדירפילד, מסצ'וסטס במהלך שנות ההוראה האלה.
בשנים 1914 ו-1915 עבודתו משכה את תשומת לבו של אספן האמנות והמבקר דאנקן פיליפס, שהפך לחברו הקרוב ולפטרון הראשי שלו. פיליפס וטאק שיתפו פעולה גם בארגון סלון המלחמה של בעלות הברית בשנת 1918.
טאק נפטר בשנת 1949 בניו יורק.
סגנון

דיוקנאותיו וציורי הקיר של טאק היו בסגנון מסורתי, אך הוא צייר גם נופים חצי-מופשטים מיסטיים ויצירות מופשטות בנושאים רוחניים. ציורים אלה, הביעו חקירות טבע סובייקטיביות ופיוטיות לא הצליחו מבחינה מסחרית. הציור "זמן ומחוץ לזמן" הוא דוגמה המציגה סגנון החצי מופשט של טאק במקרה זה עננים.
אף על פי שטאק המשיך לצייר דיוקנאות קונבנציונליים וציורי קיר בהשראה קלאסית בהמשך הקריירה שלו, הישגיו המקוריים ביותר נותרו ציורי הנוף החצי-מופשטים, שרבים מהם היו בהשראת תצלומי הנוף של המערב האמריקאי. אלה בוצעו כמעט אך ורק עבור פיליפס. משנת 1941 ואילך, טאק החזיק סטודיו בוושינגטון, שם הוא הפיק פורטרטים של מנהיגים פוליטיים וצבאיים, כולל אייזנהאואר וטרומן, תוך שהוא ממשיך לצייר את הציורים המופשטים הפיוטיים שלו.
ציוריו של טאק באוסף פיליפס דומות לציוריו של קליפורד סטיל וציירים אקספרסיוניסטים מופשטים ידועים יותר. הוא נחשב כמבשר חשוב לאקספרסיוניזם האמריקני המופשט.
המוזיאון לאמנות של ברוקלין, מוזיאוני האמנות של אוניברסיטת הרווארד, מוזיאון האמנות של הונולולו, המוזיאון המטרופוליטן לאמנות, הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון הבירה, אוסף פיליפס, וושינגטון הבירה ומוזיאון טלפייר לאמנות, (ג'ורג'יה) הם בין האוספים הציבוריים המכילים יצירות מאת אוגוסטוס וינסנט טאק.
הערות שוליים

↑  "Hutchins Biography"
↑  Green, Eleanor, Augustus Vincent Tack, 1870-1949: twenty-six paintings from the Phillips Collection, Augustus Vincent Tack
↑  Extensive description
↑  Augustus Vincent Tack exhibition catalogs, libmma.contentdm.oclc.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334596905171  GND: 119169347  ISNI: 0000 0000 6676 9825  LCCN: nr88007865  NTA: 323835813  RKD: 98043  SNAC: w6571w9z  ULAN: 500026877  VIAF: 42642166   WorldCat (עם VIAF): 42642166 
אוגוסטוס וינסנט טאק, רוח חזקה וגאות, 1929
אלן אופנהיים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בנובמבר 1937 (בן 86) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  עיבוד אותות ספרתי 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מנחה לדוקטורט:  Amar Bose 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 תלמידי דוקטורט:  Evangelos E. Milios, Evangelos Eleftherios Milios, Susan Roberta Curtis, Douglas Robert Mook, Andrew Loris Kurkjian, Michael Steven Wengrovitz, Cory Scott Myers, Webster Pope Dove, Avideh Zakhor, מאיר פדר, Michele Mae Covell, S. Hamid (Syed) Nawab, Michael Rodney Portnoff, Petros T. Boufounos, Thomas Anthony Baran, שי מימון, Thomas F. Quatieri, Joseph Siegel, Dan Edward Dudgeon, Ronald Eldon Crochiere, José Tribolet, Dennis Wei, Tae Hong Joo, Kambiz Casey Zangi, James Calvin Preisig, John Richard Buck, Maya Rida Said, Charles Kasimer Sestok, IV, Li Lee, יונינה אלדר, Russell Manning Mersereau, Ronald W. Schafer, Jae Soo Lim, Daniel Távora de Queiroz Cobra, Andrew Ian Russell, Richard John Barron, Kevin M. Cuomo, Jacek Jachner, Michael David Richard, Wade Patrick Torres, Gregory Wayne Wornell, Andrew Carl Singer, Steven Hamilton Isabelle, Shawn Matthew Verbout, Guolong Su 
 פרסים והוקרה:  מדליית החינוך של Institute of Electrical and Electronics Engineers על שם ג'יימס ה' מאליגן הבן (1988)  מלגת גוגנהיים  IEEE Centennial Medal  עמית IEEE 
 
אלן ויקטור אופנהיים (באנגלית: Alan V. Oppenheim; נולד ב-11 בנובמבר 1937) הוא פרופסור להנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, והחוקר הראשי במעבדה למחקר אלקטרוני בקבוצת עיבוד האותות במכון. אופנהיים הוא עמית IEEE "על תרומתו לעיבוד ספרתי של אותות ותקשורת באמצעות דיבור", וחבר באקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית "על מחקר יצירתי, כתיבה של ספרים חלוציים, והוראה בעלת השראה בתחום עיבוד ספרתי של אותות".
ביוגרפיה

אלן ו. אופנהיים נולד בניו יורק וסיים את לימודי התואר הראשון והשני בהנדסת חשמל במקביל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1961. את הדוקטורט קיבל מהמכון בשנת 1964. עבודת הדוקטורט Superposition in a Class of Nonlinear Systems נכתבה בהנחיית עמאר בוז.
אופנהיים הצטרף למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס כמרצה בכיר בשנת 1964, וקודם לדרגת פרופסור חבר ב-1969 ולפרופסור מן המניין בשנת 1976. משנת 1996 אופנהיים הוא גם מחזיק הקתדרה להנדסה על שם פורד במכון.
בשנת 2016 עמד אופנהיים בראש ועדה של המועצה להשכלה גבוהה לבחינת איכות לימודי הנדסת החשמל בישראל.
לאורך השנים פרסם אופנהיים יותר מ-220 מאמרים מדעיים ו-15 ספרים. ספרו Signals and Systems (אותות ומערכות) נחשב לספר הלימוד של התחום.
אופנהיים הנחה כ-50 סטודנטים לתואר שלישי, ביניהם הישראלים: מאיר פדר, יונינה אלדר ושי מימון.
פרסים והוקרות

אופנהיים הוא עמית לכל החיים ב-IEEE וחבר האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית. בשנת 1995 קיבל אופנהיים דוקטורט לשם כבוד מטעם אוניברסיטת תל אביב. הוא קיבל גם כמה פרסים של IEEE  וכן פרסים על הצטיינות בהוראה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
הערות שוליים

↑  IEEE Fellows Directory - Member Profile, services27.ieee.org
↑  Dr. Alan V. Oppenheim, NAE Website
1 2 3  Curriculum Vitae of Alan V. Oppenheim, MIT, ‏2022
↑  [https://che.org.il/wp-content/uploads/2018/07/דוח-כללי-הנדסת-חשמל-בישראל-2016.pdf Committee for the Evaluation of Electrical and Communication
System Engineering Study Programs], המועצה להשכלה גבוהה, ‏2016
↑  David J. Zahniser, John F. Brenner, Signals and systems, by A.V. Oppenheim, A.S. Willsky, and I.T. Young. Prentice-Hall, Englewood Cliffs, New Jersey, 1983, 796 pages, hardbound, $37.95, Cytometry 6, 1985-07, עמ' 392–392 doi: 10.1002/cyto.990060420
↑  ELE 301: Signals and Systems, www.princeton.edu
↑  הטכניון: אותות ומערכות, באתר הטכניון: אותות ומערכות
↑  IEEE-LEVEL AWARDS, IEEE
↑  IEEE JAMES H. MULLIGAN, JR. EDUCATION MEDAL RECIPIENTS, IEEE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459649905171  PLWABN: 9810639599005606  CANTIC: a10132405  CiNii: DA00049768  dblp: 56/1000  GND: 137466587  ISNI: 0000 0001 2031 3643  LCCN: n50003393  LNB: 000091831  MGP: 82829  NKC: utb2011648177  NLK: KAC2018O1512  NTA: 069141843  SELIBR: 317051  SNAC: w6cm3rgz  SUDOC: 060285060  VIAF: 98673833   WorldCat (עם VIAF): 98673833
אלקית

| אלקית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: אלקיים
סוג:: אלקית
שם מדעי
 Aethia ‏מרם, 1788

איור של ראשי אלקיות
אלקית (שם מדעי: Aethia) הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת האלקיים החיים באזור הארקטי שבצפון האוקיינוס השקט.
מאפיינים

האלקיות הם קרובותיה של אלקית קסין (Ptychoramphus aleuticus) שעברה לסוג עצמאי מסוג זה והן קרובות רחוקות של הסוג תוכי ים (Fratercula). הן קטנות מאוד ויכולות להגיע לאורך של 15 ס"מ ולמשקל 85 גרם בלבד אצל המין אלקית ננסית. בכך הן הקטנות שבבני משפחתם. רובן בעלות ציצה בולטת לבנה על ראשם ועיניהם לבנות. המקור כתום וחרוטי.
האלקיות יכולות לעוף בצורה מגושמת ומעדיפים לשחות במים. בעודם חוזרים לחופים הם מתקהלים יחדיו, מה שעוזר להם להתגונן מטורפים כמו בז ארקטי, בז נודד, שועלי שלג וחמסנים.
הם דגות בים מיני סרטנים וקריל וגם מדוזות ומסרקניות.
מינים

אלקית מצוייצת (Aethia cristatella)
אלקית דררתית (Aethia psittacula)
אלקית ננסית (Aethia pusilla)
אלקית משופמת (Aethia pygmaea)
אלן אולסון

אלן אינגוור אולסון (באנגלית: Allen Ingvar Olson;‏ ‏נולד ב־5 בנובמבר 1938) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כתובע הכללי ה-25 של מדינתו בשנים 1973–1980, וכמושל דקוטה הצפונית ה-28 בשנים 1981–1985.
ראשית חייו

אלן אולסון נולד בעיירה רולה שבדקוטה הצפונית. הוא קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת דקוטה הצפונית, שם היה חבר באחוות למבדה-כי-אלפא, ושירת בצבא ארצות הברית כתובע צבאי. ב-1967 כיהן כשופט ראשי במינכן, גרמניה המערבית. בשנים 1967 – 1969 שירת כעוזר המנהל לוועדת המחקר החקיקתי, שניהלה את המחקר המדינתי הראשון על כרייה בשכבות, בנק הקרקעות ואחזור קרקע. ב-1969 החל אולסון לעבוד בעריכת דין במגזר הפרטי במשרד עורכי הדין "קונמי, רוזנברג, לוקאס ואולסון". ב-1972 התמודד בבחירות למשרת התובע הכללי של דקוטה הצפונית, ניצח, וכיהן בתפקיד בשנים 1973 – 1980.
מושל דקוטה הצפונית

ב-1980 התמודד אולסון בבחירות למשרת מושל דקוטה הצפונית מול המושל המכהן ארתור לינק, ונבחר. הוא כיהן בתפקיד מ-6 בינואר 1981 ועד 1 בינואר 1985. הישגיו במהלך תקופת כהונתו כללו את הקמת מחלקת שירותי האנוש המדינתית ואת הקמתו של הפארק המדינתי קרוס ראנץ' (אנ'). הוא גם עבד בשיתוף פעולה עם כוח המשימה בנושא הנהיגה בשכרות ותמך בתוכנית שימור ההטיה של גריסון. במהלך תקופת כהונתו כמושל הוגשה תביעה משפטית שנויה במחלוקת נגד המדינה על ידי אגודת האזרחים בעלי הצרכים המיוחדים. ב-1984 התמודד אולסון בבחירות על תקופת כהונה שנייה, אך נוצח על ידי מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'ורג' סינר.
לאחר פרישתו

לאחר תום כהונתו כמושל, שב אולסון לעריכת דין במגזר הפרטי בביסמרק למשך שנה, ואז עזב למינאפוליס, שם הוא הצטרף למשרד עורכי הדין "פרדריקסון וביירון". ב-1987 הוא עזב את המשרד הזה והיה לאחד הבעלים של חברת יציקות ברזל בניו הופ, מינסוטה. הוא גם ניהל בנק קהילתי במשך שנים רבות. אולסון שימש כחבר בוועדת הגבול המשותפת (International Joint Commission) לגבול ארצות הברית–קנדה, תפקיד אליו הוא מונה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש ב-2002.
באוקטובר 2010 הכריז אולסון על תמיכתו במועמד מפלגת העצמאות טום הורנר למשרת מושל מינסוטה.
הערות שוליים

↑  Allen Ingvar Olson (North Dakota Historical Society)
↑  Ex-North Dakota governor adds name to Horner supporter list (Capitol Chatter) Archived July 7, 2011, at the Wayback Machine October 4, 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119325826X  LCCN: n88156639  SNAC: w6j1310p  VIAF: 53244867   WorldCat (עם VIAF): 53244867
אליפות גרמניה בכדורגל 1957

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  25 במאי 1957 – 23 ביוני 1957 (30 ימים)
 מספר משתתפות:  9
 הזוכה:  בורוסיה דורטמונד
 מספר משחקים:  26
 → 19561958 ←
 
אליפות גרמניה בכדורגל 1957 הייתה העונה ה-47 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1956/1957 בכדורגל הגרמני.
התחרות הסתיימה בניצחון של בורוסיה דורטמונד, וזאת בפעם השנייה בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות.
ארגון האליפות

התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות:
אוברליגה צפון - המבורג, הולשטיין קיל
אוברליגה מערב - בורוסיה דורטמונד, דיסבורג
אוברליגה ברלין - הרטה ברלין
אוברליגה דרום מערב - פ.צ. קייזרסלאוטרן, פ.צ. זארבריקן
אוברליגה דרום - נירנברג, קיקרז אופנבך
תחילה, קיקרז אופנבך והולשטיין קיל התחרו על המקום השמיני בתחרות. קיקרז אופנבך ניצחו 3:2 בהארכה.  הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר.
מהלך התחרות > בית א'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | המבורג | 3 | 2 | 1 | 0 | 5 | 3 | 5 |
| 2. | דיסבורג | 3 | 1 | 2 | 0 | 6 | 4 | 4 |
| 3. | נירנברג | 3 | 0 | 2 | 1 | 5 | 6 | 2 |
| 4. | פ.צ. זארבריקן | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 7 | 1 |
מהלך התחרות > בית ב'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בורוסיה דורטמונד | 3 | 3 | 0 | 0 | 7 | 4 | 6 |
| 2. | קיקרז אופנבך | 3 | 2 | 0 | 1 | 8 | 4 | 4 |
| 3. | פ.צ. קייזרסלאוטרן | 3 | 1 | 0 | 2 | 17 | 8 | 2 |
| 4. | הרטה ברלין | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 19 | 0 |
משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביוני 1957 | בורוסיה דורטמונד | 4 - 1 | המבורג | HDI ארנה, הנובר צופים: 82,000 שיפוט: דוש |
| 23 ביוני 1957 | אלפרד קלבסה  16', 25'   אלפרד נפקלו  26', 78' |  | הרהרד קרוג  24' | HDI ארנה, הנובר צופים: 82,000 שיפוט: דוש |
כדורגלנים מצטיינים

אלפרד נפקלו, בורוסיה דורטמונד כבש 5 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השנייה ברציפות.
אלשובדאס

| --- | --- |
סמל אלשובדאססמל אלשובדאס
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת סיקסו
 מושל:  János Szemán
 שטח:  22.91 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,543 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°14′23″N 20°54′14″E﻿ / ﻿48.239619444444°N 20.903930555556°E﻿ / 48.239619444444; 20.903930555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.alsovadasz.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אלשובדאס(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אלשובדאס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אלשובדאס (בהונגרית: Alsóvadász) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
באלשובדאס התגוררו מעט יהודים ובמקום קיים בית עלמין יהודי נטוש.
תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 61 |  |
| 1880 | 61 | 1,473 |
| 1910 | 48 |  |
| 1920 | 38 |  |
| 1930 | 17 |  |
| 1941 | 19 | 1,704 |
אלן סנדרנס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בדצמבר 1939 יר, צרפת 
 פטירה:  25 ביוני 2017 (בגיל 77) Peyrelevade, צרפת 
 מסעדות:  ל'ארשסטראט, סנדרנס
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד (2004)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (1999) 
 
אלן סנדרנס (בצרפתית: Alain Senderens;‏ 2 בדצמבר 1939 – 25 ביוני 2017) היה שף צרפתי בולט, שהיה בעליה של מסעדה ידועה בפריז שנשאה את שמו.
חייו

סנדרנס נולד בעיר לורד שבפירנאים בדרום-מערב צרפת. בין השנים 1957 עד 1959 החל בתקופת חניכותו במטבח במלון אמבסדור שבלורד. בגיל עשרים ואחד עבר לפריז. ב-1963 התקדם מאחראי מזווה לשף צלייה ראשי בלה טור דארז'אן, והצטרף ב-1964 למסעדת לוקא-קארטון כשף רטבים תחת השף Marc Soustelle's. ב-1965 עבר למסעדת ברקלי כשף דגים ראשי ולאחר מכן ב-1966 כעוזר שף באורלי הילטון שזה עתה נפתחה.
ב-1973 סנדרנס פתח את מסעדתו שלו בפריז וקרא לה ל'ארשסטראט, כמחווה למשורר והגורמה בן יוון העתיקה L'Archestrate.
ב-1985 עזב את ל'ארשסטראט ללוקא-קארטון (Lucas Carton), מסעדה שנוסדה ב-1860, בה הוא מחזיק עד לימינו. ב-1978 זכה בתואר הרם ביותר בעולם הגסטרונומיה בצרפת - שלושה כוכבים במדריך מישלן ושמר עליו עשרים ושמונה שנים עד שנת 2005, כשהחליט שהוא רוצה מסעדה קלילה, כיפית, בלי הלחצים של המטבח העילי וזולה יותר עבור הסועדים ושינה את שם המסעדה לסנדרנס. המישלן העניק לו שני כוכבים (עליהם הוא שומר נכון ל-2011). הייתה אתר עלייה לרגל לשמנה וסלתה של הנובליטי העולמית מזה שנים רבות. מסעדת סנדרנס מצויה גם במדריך השולחנות הגדולים בעולם כאחת ממאה וארבעים וארבע המסעדות הטובות בעולם. 

במסעדתו מקום לתשעים סועדים, ובה שישים אנשי צוות. תלמידו הבולט ביותר הוא אלן פאסאר, אשר רכש את ל'ארשסטראט ב-1985 מידי מורו והביאה לשלושה כוכבים ותלמידו הידוע של פאסאר הוא פסקל ברבו, בעל מסעדת "ל'אסטראנס" בפריז, שלה שלושה  כוכבים במדריך מישלן.
תאריו ואותותיו

סנדרנס היה מזכיר כללי של המטבח העילי הצרפתי. ב-1990 נהיה נשיא המועצה הלאומית לאומנויות הקולינאריה, ב-2004 נהיה הממונה על קשרי העיתונות באקדמיה ליין הצרפתית.
1978 - Chevalier de l'Ordre National du Mérite
1988 - Médaille Vemil de la Ville de Paris
1993 - Chevalier de la Légion d'Honneur & dans l'Ordre des Palmes Académiques
2004- Officier dans l'Ordre National de la Légion d'Honneur
מטבחו וחידושיו

סנדרנס הוא אחד משלושת האבות של הנובל קוויזין, ביחד עם מישל גראר והאחים טרואגרו. שטומן בחובו מטבח מודרני, קליל, מנות טריות ועונתיות, יצירתיות ויפהפיות, דלות שומן ורטבים וממעטות בטיגון. הוא יצר מנות חדשות ומקוריות רבות, תוך שימוש בתבלינים וחומרי גלם מכל קצוות תבל. פרט לכך הוא גם חידש את המטבח הרומי העתיק. סנדרנס שהתמחה בהתאמת יין למנה יצר משנה חדשה בגסטרונומיה: בחירת יין והמצאת מנה המתאימה לו.
תבשילים שהמציא

שארלוט גויאבה חמה עם רוטב קיווי, צ'יפס מלון עם רוטב תות שדה, כבד אווז בכרוב, אלתית במעטפת חומר, ברווז ובזיליקום עם תימוס עגל חם ופטריות ספ נאות, סלט סרטנים במנגו, לובסטר בווניל, ברווז עם דבש וקורנית, צלעות עגל עם תה ומלפפון.
חידושיו במטבח הרומי העתיק כוללים את המנות: קאנל ארנבת, צדפות חמות עם כרישה, רגל כבש, ברווז אפיסיוס.
ספריו

Le Vin et la Table d'Alain Senderens. Editions de la Revue du Vin de France, 1999
L'Atlier d'Alain Senderens. Editions Hachette, 1997
The Table Beckons: Thoughts and Recipes from the Kitchen of Alain Senderens, Alain Senderens and Izhar Cohen. Ferrar Straus & Giroux, September 1993
Manger, cést la sante, Editions J.C. Lattes, 1992
Figues Sans Barbarie et autres propos de tables et recettes (Collection "les Mets et les mots"). L'Express 1991
La Cuisine Réussie. Alain Senderens and Eventhia Senderens. J.-C. Lattés, September 1990.
The Cuisine of Alain Senderens. Alain Senderens and Caroline Conran, Pan Macmillan, September 1987
The Three-Ster recipes of Alain Senderens, William Morrow and co., september 1986
La Grande Cusine á petits Prixs (Les Recettes Originales de--). R. Laffont, 1984.
ביבליוגרפיה

ענבר, אביטל. תענוגות פאריס. תל אביב: אביטל ענבר והוצאת בבל, מארס 2003; עמ' 63, 69, 149, 168, 220, 278, 336.
אביטל ענבר, תענוגות פרובאנס, אביטל ענבר, ירושלים, 2000; עמ' 372, 394, 395.
אביטל ענבר, התענוגות של צרפת, א. ניר, תל אביב, 1997; עמ' 15, 23, 24, 36, 96, 173, 394, 395.
אביטל ענבר, התענוגות של יינות בורדו, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 54-53.
.Larousse Gastronomique. president Gastronomic Comitee: Joel Robuchon, Calrkson Potter, random House, 2001, p. 1076.
Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 31, 78, 81, 210, 221.
הערות שוליים

↑  מסעדת סנדרנס במדריך השולחנות הגדולים בעולם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11924409f (data)  GND: 1049813227  ISNI: 0000 0000 8164 5396  LCCN: n82055411  NTA: 070891664  SUDOC: 027132013  VIAF: 91928491   WorldCat (עם VIAF): 91928491
אוצר הספרות

אוֹצַר הַסִּפְרוּת היה שנתון לספרות יהודית שיצא לאור בין השנים ה'תרמ"ז–1887 לה'תרנ"ו–1896, בירוסלב ובהמשך בקרקוב. השנתון, שנוסד על ידי שאלתיאל אייזק גרבר (גראבער), יצא בחמישה כרכים, ופורסמו בו קטעי ספרות יפה, ביקורת ספרות ומאמרים בחכמת ישראל.
שלושת הכרכים הראשונים של השנתון יצאו מדי שנה, ואילו הרביעי והחמישי לאחר שנתיים ויותר. בנוסף למייסד גרבר השתתפו בעריכת העיתון ראובן אשר ברודס, יעקב רייפמן, אברהם אפשטיין, דוד קאופמן, שמואל פוזננסקי, לאון גורדון ושלמה מנדלקרן.
בשנת ה'תרס"ב–1902 יצא לאור בקרקוב בשנית כירחון, אך רק גיליון אחד התפרסם ממנו. עורכי הגיליון היו גרבר ומשה מרגל. בגיליון זה התפרסמה הפואמה "ברוך ממגנצא" מאת שאול טשרניחובסקי.
לקריאה נוספת

""אוצר הספרות"", האנציקלופדיה העברית (כרך ב, עמ' 108), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשי"א.
הרמן רוזנטל ושלום אוכזר, ‏"אוצר הספרות", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
אליפות גרמניה בכדורגל 1958

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  19 באפריל 1958 – 18 במאי 1958 (30 ימים)
 מספר משתתפות:  9
 הזוכה:  שאלקה 04
 מספר משחקים:  15
 → 19571959 ←
 
אליפות גרמניה בכדורגל 1958 הייתה העונה ה-48 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1957/1958 בכדורגל הגרמני.
התחרות הסתיימה בניצחון של שאלקה 04, וזאת בפעם השביעית בתולדות המועדון. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות.
להמבורג זה היה ההפסד השני ברציפות במשחק הגמר.
ארגון האליפות

התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות:
אוברליגה צפון -המבורג, איינטרכט בראונשווייג
אוברליגה מערב - שאלקה 04, פ.צ. קלן
אוברליגה ברלין - טניס בורוסיה ברלין
אוברליגה דרום מערב - פירמסנס, פ.צ. קייזרסלאוטרן
אוברליגה דרום - קרלסרוהה, נירנברג
תחילה, פ.צ. קלן ופ.צ. קייזרסלאוטרן התחרו על המקום השמיני בתחרות. קיקרז אופנבך ניצחו 3:0 במשחק נוסף.  הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית המשחקים נערכו במגרש נייטרלי, תוך מפגש יחיד בין הקבוצות. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר.