stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקזוטיקה
דוגמאות לביטויי האקזוטיקה בתרבות המערבית

ניתן לראות ביטויים של תהליך הפיכת אובייקט לאקזוטי בתחומים שונים של התרבות המערבית:
ספרות - יצירות ספרויות רבות מביאות לידי ביטוי רעיונות אקזוטיים. כבר מראשית דרכו, האקזוטיזם נתן השראה ליצירות מערביות רבות מתוך עולמות התוכן תרבויות רחוקות, כמו סיפורי אלף לילה ולילה, אשר העשירו את יצירותיהם ודימוייהם של יוצרים מערביים ברעיונות מתוך אגדות של תרבויות רחוקות. דוגמה אחת מבין רבות היא ג'יין אייר, בה דמות ג'מייקנית מתוארת בעיניים מערביות כ"גסה, לא טהורה, מושחתת, ובעלת מוח נפשי", ועל אחת הדמויות בספר מתואר כיצד נכשלה בניסיונה "לביית" את הילידים בהודו. מקרים נוספים הן יצירות הנכתבות על ידי סופרים ממוצא אקזוטי, לקהל יעד מערבי, כגון רודף העפיפונים של חאלד חוסייני, או ארץ הגאות והשפל של אמיטאב גוש.
מוזיקה קלאסית - האופרה מאדאם באטרפליי של ג'אקומו פוצ'יני.
מוזיקה פופולרית - מוזיקת עולם, מוזיקה אתנית.
סגנון אסתטי ותרבותי - ג'פוניזם, אוריינטליזם, הכנענים.
אופנה - אפנת הרחוב היפנית, אופנה אפריקאית.
קולנוע - מלון מריגולד האקזוטי (2011).
יופי - דוגמניות ממוצא שאינו מערבי, למשל, דוגמניות כהות עור, כמייצרות מוקד עניין ותשומת לב.
דוגמאות לביטויי האקזוטיקה בתרבות המערבית > אקזוטיקה ותיירות

בתעשיית התיירות משתמשים רבות במושג האקזוטיקה, כאשר התייר מחפש חוויה "אקזוטית" שתהייה חדשה עבורו. פעמים רבות האטרקציות התיירותיות במקומות המרוחקים, שאליהם יגיע התייר כדי לספוג תרבות אקזוטית חדשה, הן למעשה בעלות ציביון מערבי לחלוטין, בהן האלמנטים האקזוטיים מוגשים בצורה בה אינם מהווים איום. כך למשל, נערכים במדינות רבות מופעי בידור של פולקלור מקורי המיועדים באופן ספציפי לתיירים.
חוקרים שונים מצביעים על כך שגם תיירים אשר מנסים באופן מכוון להימנע מאטרקציות תיירותיות בניסיון לגלות את התרבות המקומית האותנטית, רודפים גם הם אחר מיתוס מערבי על המקומות האקזוטיים, שכביכול נותרו טהורים וללא שינוי. על פי גישה זו, תיירים מערביים מגיעים אל התרבות הרחוקה עם תרבות מערבית, שהוזנה במשך שנים רבות בתפיסות שמגדירות את האחר מזווית ראייה מערבית, ולכן הם למעשה אינם מסוגלים לחוות תרבויות אחרות בצורה 'נקייה' מדימויים מערביים.
דוגמאות לביטויי האקזוטיקה בתרבות המערבית > אקזוטיקה והגוף

היופי והאסתטיקה של השונה, והמשיכה אל האקזוטיות שהוא מייצג, מהווים ניגוד לתופעה המוכרת של רתיעה וסלידה ממראה שונה או זר. גם בכל הנוגע לתפיסת היופי, הנראות הפיזית של בני תרבות שונה מתקבלת כלגיטימית, ואפילו כיָפה, רק כאשר היא מתאימה עצמה לקנה המידה המערבי ליופי, מה שמבטא באופן סמוי את התפיסה בדבר עליונות ערכי היופי והאסתטיקה הגופניים של התרבות המערבית.
דוגמאות לביטויי האקזוטיקה בתרבות המערבית > צרכנות

תעשיית הצרכנות משמשת פעמים רבות בדימויים אקזוטיים לצורך שיווק. חברות שונות עשויות, למשל, לנסות ליצור עבור מוצר כלשהו רושם מסתורי וצבעוני על ידי כך שינתקו אותו מסביבתו הטבעית בתרבותו המקורית, בה נחשב למובן מאליו. במקרים אחרים, חברות מציגות לצרכנים חוויה של התקרבות אל תרבויות מרוחקות ואקזוטיות, כביכול טהורות וטבעיות, על ידי רכישת מוצרים מסוימים. במקרים רבים, חברות משתמשות בשמות שנשמעים אקזוטיים כדי למתג את המוצרים שלהן כך שייצרו אצל הלקוח את הרושם הרצוי.
השפעות האקזוטיקה על חברה ופוליטיקה

תפיסות אקזוטיות של המערב על תרבויות שונות השפיעו רבות על התפתחותן של תרבויות אלה. במקרים אחרים, התפיסות האקזוטיות של המערב על התרבויות המרוחקות השפיעו דווקא על המערב עצמו. כך למשל, הספרות האקזוטית יצרה דימוי אשר מופיע לעיתים במערב, לפיו תרבויות הנחשבות פרימיטיביות מוצגות באידיאליזציה כתרבויות "חופשיות, מאושרות ואורגניות", דבר שעשוי ליצור בקרב אנשים מערביים כמיהה אל אלמנטים מסוימים בתרבות המרוחקת, אף על פי שהיא למעשה מיתוס.
השפעות האקזוטיקה על חברה ופוליטיקה > הספרות האקזוטית כמעצבת זהות לאומית

במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 צברה תאוצה ברחבי העולם תופעה של לאומיות, בה קבוצות שונות הגדירו עצמן מבחינה אתנית, לרוב במטרה ליצור לעצמן מדינת לאום בה יחיו.
הספרות האקזוטית של אותה התקופה, שירתה לא פעם את האינטרסים הלאומיים והזהותיים של תרבויות שחיו תחת כיבוש קולוניאליסטי, ושאפו ליצור לעצמן זהות אתנית-לאומית תחתיה יוכלו להתאחד כנגד הכובש החזק. ספרות זו הפיצה פעמים רבות מסרים סביב נושא אי-השוויון הכלכלי, בעיקר בין הכובשים לילידים, הקוראים לפיזור מחדש של הכוח. פעמים רבות כאשר בן לתרבות תחת כיבוש כתב ספר, נתפס הספר כמייצג את הזהות התרבותית כולה, נגד הכובש רב-העוצמה, שמנסה כביכול להגדיר מבחוץ את תרבותו של האחר.
בימי המרוץ לאפריקה תיארו לעיתים הכובשים האירופאים ובעלי העבדים האמריקאים את האפריקאים תחת המונח האקזוטי "התרבות האפריקאית", אולם מונח זה נתפס בקרב האפריקאים עצמם כמבטל את זהותם, מכיוון שאפריקה מורכבת ממגוון עשיר של תרבויות רבות השונות זו מזו. הרישום האירופאי של המנהגים האפריקאים שימר את תרבותם בה בעת שהוא עיוות אותה, ורישומים שיפוטיים מגוונים הפכו בהדרגה לספרות מונומנטלית, שהגדירה מחדש תרבויות אפריקאיות. מנהיגים וקבוצות שצמחו תחת הזהות התרבותית החדשה, הפכו בעיני המקומיים לאופוזיציה אותנטית לשלטון הזר, כאשר קראו לאנשיהם לשוב וליצור לעצמם את אותה התרבות הנוסטלגית שהם מכירים מהספרות. הספרות האקזוטית לקחה חלק בתופעה בה הזהויות התרבותיות והלאומיות של האפריקאים, לכשקיבלו את עצמאותם מהאימפריות באמצע המאה ה-20, היו שונות במקרים רבים מהזהויות התרבותיות והלאומיות שנכבשו כמאה שנים קודם לכן.
מחקרים שונים מראים שבאמריקה הלטינית לספרות היה תפקיד מכריע בעיצוב הזהות הלאומית, בתקופה בה החלו להתגבש ביבשת אמריקה הלאומים שונים. המחקרים ממחישים, למשל, כיצד ספרות אירופאית אקזוטית שעסקה בברזיל, השפיעה על הנראטיבים הלאומיים של ברזיל.
במקרים אחרים, זהות תרבותית עשויה להיווצר גם כתגובת דחייה לתופעות תרבותיות אשר עוברות דמוניזציה, כך שהתרבות המתהווה מגדירה את עצמה בראש ובראשונה על פי מה שהיא איננה. זוהי דרך נוספת בה ספרות אקזוטית עשויה להשפיע על היווצרות זהות תרבותית.
השפעות האקזוטיקה על חברה ופוליטיקה > אקזוטיקה ותאוריות פוסטקולוניאליות

חוקרים שונים טוענים כי לימודי הפוסטקולוניאליזם, המהווים בעשורים האחרונים תחום אינטלקטואלי ואקדמי, אינם שונים ממוצרי צריכה חומריים שמקורם מתרבויות אחרות. על פי טענות אלו, גורמים שונים המעוניינים לייצר ביקורת כנגד תרבות המערבית, משתמשים בחומרי הגלם מתרבויות פוסטקולוניאליות, והופכים אותם לתוצר מוגמר של ספרים והרצאות, המשווק על ידי גורמים במערב אל קהל מערבי. לדוגמה, רבי מכר המבוססים על סיפורי חיים אוטוביוגרפיים וסמי-ביוגרפיים, שנכתבים בתרבויות לא-מערביות עבור קהל מערבי, מנותחים באמצעות תאוריות פוסטקולוניאליות מערביות, המנסות להבין את מושג האחרות התרבותית. תהליך זה ממחיש את הפרקטיקה האקזוטית - הוא מפקיע את הטקסטים מההקשר התרבותי המקורי שלהם, אל ההקשר התאורטי המערבי, ומתגמל את קוראיו בחוויה המדומיינת של הכרת האחרות.
ראו גם

אוריינטליזם
לקריאה נוספת

Oshinsky, Sara J. “Exoticism in the Decorative Arts.” In Heilbrunn Timeline of Art History. New York: The Metropolitan Museum of Art, 2000
Kuehn, Julia. Exoticism in 19th-century literature. In: Discovering Literature: Romantics & Victorians. London, The British Library,  2014
Sheppard, W. Anthony. "Exoticism". Oxford Bibliographies, 2016
הערות שוליים

↑  מילון עברי-עברי, באתר מילוג - המילון העברי החופשי ברשת
1 2  Exoticism in 19th-century literature, British Library
1 2  עמרי הרצוג ודביר צור, סוגיות במעברים ובמגעים בין תרבויות - מדריך למידה, האוניברסיטה הפתוחה, 2009, עמ' 125-127 ,111-123
1 2 3 4 5  From exoticism to diversity: the production of difference in a globalized and fragmented world, Scielo
1 2 3  Japanese-German Relations, 1895-1945: War, Diplomacy and Public Opinion (עמ' 101-100)
↑  מערכת אתר בנין ודיור, בתים בעיצובים אוריינטלים, באתר בנין ודיור
↑  יעל רגב, הרג'וקו סטייל: אופנת הרחוב הצבעונית בעולם, באתר Xnet‏, 2 ביוני 2014
↑  דנה פרימן, טל אלבלנסי פרבר, היבשת שכובשת: איך האופנה האפריקאית משתלטת על העולם, באתר Xnet‏, 3 באוגוסט 2017
1 2  Gilman Sander, Making the Body Beautiful, New York: Princeton University Press, 1999, עמ' 85-111
1 2  Huggan, Graham. "Transformations of the Tourist Gaze". in: The Post Colonial Exotic., London: Routledge, 2001. 177-193.
1 2 3 4 5  Exotic Nations: Literature and Cultural Identity in the United States and Brazil, 1830-1930 (עמ' 245-244)
↑  Mestizo Nations: Culture, Race, and Conformity in Latin American Literature (עמ' Introduction XII)
↑  Huggan, Graham. "Writing at the Margins: Postcolonialism and the Politics of Cultural Value". in: The Post Colonial Exotic., London: Routledge, 2001. 1-33.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532415705171  GND: 4015993-0  LCCN: sh96009832 
פול גוגן 1892- נערה מטהיטי מתכופפת (Crouching Tahitian Girl) עיפרון פחם וצבעי פסטל
בוראן (להקה)

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 סוגה:  מוזיקה אירית, מוזיקה סקוטית, מוזיקה מזרחית 
 
להקת בוראן היא להקה ישראלית, המשלבת בנגינתה מוזיקה אירית וסקוטית עם מוזיקה ים תיכונית.
הלהקה נוסדה בשנת 2000. בין חבריה שלושה בני משפחת קורנברג - האב ישראל המנגן על כלי הקשה ובהם על תוף הבוראן האירי (שעל שמו נקראת הלהקה) והבנים טל, המנגן בחליליות איריות ובחמת חלילים אירית וחמת חלילים סקוטית ואסף, המנגן בתופים. חברים נוספים בלהקה (נכון לשנת 2007): מעיין כרמלי - כינור, יעקב חוטר - גיטרה אקוסטית וחשמלית, דתו שלום - גיטרה בס ומרסי שראייר - חליל צד ושירה.
בהופעות הלהקה משתתף גם הרקדן יאיר ורדיגר מלהקת טריקוטרה הרוקד בסגנון אירי מסורתי ועכשווי. במופע אש קלטיתמשנת 2007 משולבים גם אלמנטים ים-תיכוניים, הן במוזיקה והן בריקודי הבטן של הרקדנית אביגיל קליין.
הלהקה אירחה במסגרת הופעותיה את הרקדן האירי, קולין ראיין, מריוורדאנס.
ארוחה של החיים

| --- | --- |

סמליל התוכנית
 מבוסס על:  "Una vida, una cena" (ספרד)
 סוגה:  אירוח, אוכל
 בימוי:  במאית ראשית: בת דור אוז'לבו במאי עריכות: תמיר שפירא
 מנחים:  ענר בן רפאל פורמן
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מפיק:  אלי אוחנה
 מפיקים בפועל:  לי כהן תותי עומר הררי
 חברת הפקה:  Beyond Creative
 עורכים:  עורכת ראשית: בת דור אוז'לבו עורכת בפועל: מיה מרלנג'ון
 צלמים:  עומרי תקוע מיכאל צייטלין עמוס גואטה רועי קרן שי שרף
 בעלי תפקידים נוספים:  ליהוק: אוריה מולד
 אורך פרק:  42 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 פורמט (תמונה):  16:9, HDTV
 תקופת שידור מקורית:  27 ביוני 2023 – 3 באוקטובר 2023 (99 ימים)
 קישורים חיצוניים
 האתר הרשמי
ארוחה של החיים היא תוכנית אירוח ואוכל ישראלית המבוססת על הפורמט הספרדי "Una vida, una cena", שבמסגרתה השף ענר בן רפאל פורמן מארח אישיות ישראלית לארוחה המשקפת את סיפור חייהם. התוכנית שודרה החל מ-27 ביוני עד 3 באוקטובר 2023 בכאן 11.
פורמט

בכל פרק, השף ענר בן רפאל פורמן מארח אישיות ישראלית ומבשל להם ארוחה מיוחדת המותאמת ומשקפת את סיפור חייהם. במהלך הארוחה הם מספרים על הילדות, ההצלחות, הכישלונות, הפחדים והזיכרונות שלהם.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 6 | 6 | 27 ביוני 2023 | 3 באוקטובר 2023 |
סקירת הסדרה > פרקים

| מספר פרק | אורח/ת | תאריך שידור מקורי ישראל | מדרוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מאיה ורטהיימר | 27 ביוני 2023 |  |  |
| 2 | סאבלימינל | 4 ביולי 2023 |  |  |
| 3 | יבגניה דודינה | 5 בספטמבר 2023 |  |  |
| 4 | איילת שקד | 12 בספטמבר 2023 | 2.9% |  |
| 5 | אקי אבני | 26 בספטמבר 2023 | 1.7% |  |
| 6 | פאולה רוזנברג | 3 באוקטובר 2023 | 1% |  |
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
הפקה

התוכנית צולמה במהלך אוגוסט עד ספטמבר 2022.
ביקורת

נועם פתחי מעיתון "ישראל היום" כתב: ”כהשף פורמן, במקום להכין משהו לאכול, מתחיל בעצמו לאכול את הראש בשיחה אישית פסאודו פסיכולוגית, מפזר על כל מנה טונות של שמאלץ וחנופה, זה טיפה מאבד מהטעם”.
אסי גל מאתר "רשת 13" כתב: ”פורמן מראיין בסדר. ממש נחמד ומקשיב, אבל הוא לא רוני קובן או קובי מידן”.
אורן ברזילי מאתר "TimeOut" כתב על התוכנית ש”זו לא תכנית לראות אם אתם באמת מתעניינים באוכל”.
הערות שוליים

↑  ללא אתגר: הנתון המרהיב של חיים אתגר ו"המתחזים", באתר מעריב אונליין, 13 בספטמבר 2023
↑  אחרונים בכל החזיתות: הערב הקשה של ערוץ 13, באתר מעריב אונליין, 27 בספטמבר 2023
↑  סחף את הצופים? הנתון שהשיג סרטו של אביב גפן על אביו, באתר מעריב אונליין, 4 באוקטובר 2023
↑  ארוחה של פעם בחיים, בערוץ הטלגרם של רן בוקר, 6 בספטמבר 2022
↑  Wow וואוווו, באתר עמוד האינסטגרם של סאבלימינל, ‏22 באוגוסט 2022
↑  פוסט של המפיקה הקולינרית של התוכנית, ‏14 ביוני 2023
↑  נועם פתחי, התוכנית הזו יכולה להוציא הרבה יותר ג'וס מהמפורסמים שמתארחים בה, באתר ישראל היום, 5 ביולי 2023
↑  אסי גל, "ארוחה של החיים" מלאה בכוונות טובות – אבל לא ממש ממריאה, באתר חדשות 13, 28 ביוני 2023
↑  אורן ברזילי, ‏כאן 11 הביאו תכנית אוכל נהדרת, אם אתם לא באמת מתעניינים באוכל, באתר "Time Out ישראל", 28 ביוני 2023
ביבוי הלוי

רב ביבוי (ביבי) הלוי היה גאון ישיבת סורא בשנים 777–788.
חייו

בנו של רב אבא (או רבא) מנהר פקוד. עלה על כס הגאונות בשנת 777. בסביבות שנת 785 תיקן, יחד עם עמיתיו מישיבת פומבדיתא, רב הונא מר הלוי ורב מנשה, ששעבוד נכסים יחול גם על מיטלטלין. תקנה זו משקפת את המצב הכלכלי החדש של יהודי בבל, שבו החקלאות כבר לא תפסה מקום עיקרי ורוב האנשים לא החזיקו קרקעות רבות.
יש המייחסים לו את ספר "בשר על גבי גחלים", אך הדעה הרווחת שוללת זיהוי זה.
לאחר פטירתו ב-788 התמנה רב הילאי בן מרי.
לקריאה נוספת

רב שרירא גאון, אגרת רב שרירא גאון, חלק ה פרק ג.
אנפילד 8000

| --- | --- |

Enfield 8000
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Enfield Automotive
 שנות ייצור:  1973
 הרכבה:  בריטניה
 מרכב:  רכב חשמלי מונע מצבר
 אורך:  2,840 מ"מ
 משקל:  975 ק"ג (המשקל גבוה ביחס לגוף וגודל הרכב, עקב הבטריות ששוקלות כ- 300 ק"ג)
 בסיס גלגלים:  1,725 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  חשמלי, 8.0 כ"ס (6kw) (סוג המנוע: 72 volt DC series wound)
 מהירות מרבית:  77 קמ"ש
אנפילד 8000 (באנגלית: Enfield 8000) הוא רכב חשמלי מונע מצבר, המיועד ל-2 נוסעים (נהג+נוסע), המוגדר כמכונית מיקרו,  שיוצר  בבריטניה על ידי חברת "Enfield Automotive" בשנת 1973.
יוצרו 120 רכבים מדגמי "אנפילד 8000", מתוכם 65 הוגדרו כרכב חשמלי מונע מצבר.
גוף הדגם בנוי מאלומיניום.
מתלי ה-"הילמן אימפ" הורכבו ברישיון בדגמי "אנפילד 8000".
חברת "Enfield Automotive"

חברת ייצור המכוניות החשמליות "Enfield Automotive" היא בבעלותו של היווני "Giannis Goulandris". בעל החברה, Giannis Goulandris איחד את חברת "Enfield Automotive"  עם חברת "Giannis Goulandris" אשר ממוקמת ביון ב-"Ermoupoli".
מנוע וסוללות דגם "אנפילד 8000"

מנוע 8.0 כ"ס (6kw) (סוג המנוע: 72 volt DC series wound).
8 סוללות - 12  וולט, 55 אמפר, (סוג הסוללה: Flooded lead acid 220Ah).
טווח הסוללה - 80-145 ק"מ.
תצורות "אנפילד 8000

גג סגור
קבריולה
תמונות

אנפילד 8000
אנפילד 8000
אנפילד 8000
אנפילד 8000
אנפילד 8000 (צולם ברחוב דאונינג 10, לונדון)
אנפילד 8000
אנפילד 8000 קבריולט
אנפילד 8000 קבריולט
ראו גם

רכב חשמלי מונע מצבר
מכונית מיקרו
לקריאה נוספת

אנפילד 8000
הערות שוליים

↑  אנפילד 8000 אתר flux-capacitor
↑  אנפילד 8000
↑  אנפילד 8000 The Rivals : Enfield Automotive 8000 - AROnline
ביאה דרך איברים

בהלכה ביאה דרך איברים היא כינוי למגע מיני שאינו "ביאה כדרכה" (יחסי אישות וגינאליים) ולא ביאה שלא כדרכה (יחסי מין אנאליים), אלא חיכוך איבר המין ושפיכת הזרע בכל מקום בגופה של האשה (שאינו הנרתיק או פי הטבעת).
ביאה דרך איברים אינה נחשבת לביאה על פי ההלכה. עם זאת, לדעת כמה פוסקים, במצבי דחק מסוימים בהם אין אפשרות לקיים את הביאה ואת מצות עונה בדרך הרגילה, ביאה זו מותרת ואינה נחשבת להוצאת זרע לבטלה.
מקור הדין

בתלמוד הבבלי מובא שביאה דרך איברים אינה נחשבת לביאה הלכתית, ולכן אדם שהזהיר את אשתו שלא להתייחד עם גבר זר שהוא חושד שהיא חוטאת עימו בביאה דרך איברים, ואשתו עברה על אזהרתו - אין היא נחשבת לאשה סוטה, אף שנהגה בפריצות:
"שכבת זרע" - פרט לדבר אחר. מאי דבר אחר?... אמר רבא: פרט לשקינא לה דרך אברים. א"ל אביי: פריצותא בעלמא היא, ופריצותא מי אסר רחמנא?... לעולם לשקינא לה דרך אברים, ומהו דתימא בקפידא דבעל תליא רחמנא, ובעל הא קא קפיד - קמשמע לן
מובאה נוספת המתייחסת לביאה דרך איברים משווה את הבא על אשה דרך איברים למוציא זרע לבטלה:
תנו רבנן: הגרים והמשחקין בתינוקות - מעכבין את המשיח... משחקין בתנוקות מאי היא? אילימא משכב זכור - בני סקילה נינהו! אלא דרך אברים - בני מבול נינהו!
מצבי היתר

אף שהתלמוד במסכת נידה משווה את מעשה הביאה דרך איברים להוצאת זרע לבטלה, כאשר הדבר לא נעשה מתוך רצון להשחית את הזרע אלא מאילוצים שונים, כגון במצבים שבהם ישנו איסור רפואי לקיים יחסי אישות תקינים, או כשיש מניעה טכנית המונעת אפשרות זו לזמן ממושך, ישנם פוסקים המתירים לקיים תשמיש דרך איברים.
אחד המקורות להיתר זה אלו דברי הרמב"ם בהלכות איסורי ביאה (על פי חלק מהנוסחאות):
אשתו של אדם מותרת היא לו, לפיכך כל מה שאדם רוצה לעשות באשתו עושה בועל בכל עת שירצה ומנשק בכל אבר ואבר שירצה, ובא עליה בין כדרכה, בין שלא כדרכה, בין דרך אברים
יש פוסקים שכתבו שבמצב של אילוץ רפואי המונע אפשרות לקיים יחסי אישות תקינים, מותר לקיים את היחסים באופן של 'דרך איברים', וזה אף עדיף על ביאה שלא כדרכה, שיש בה עינוי לאשה, והיא גם מגונה יותר.
ראו גם

ביאה שלא כדרכה
הערות שוליים

↑  רש"י מפרש ש'דרך איברים' הכוונה "מיעוך דדים ודש מבחוץ בשאר איברים". כלומר שפיכת הזרע באיברים אחרים מלבד בנרתיק (או בפי הטבעת, שזוהי ביאה שלא כדרכה).
↑  כלומר, חטאם כחטא אנשי דור המבול, שעל פי המדרש חטאו בהוצאת זרע לבטלה[דרוש מקור]
↑  ברוב גרסאות הדפוסים מופיעות המילים "ובלבד שלא יוציא זרע לבטלה", השוללות אפשרות זו. עם זאת, במהדורות המדויקות המבוססות על כתבי יד (למשל במפעל משנה תורה, במהדורת הרב יוסף קאפח וב'שינויי נוסחאות' של רמב"ם פרנקל).
↑  כגון במצב של שליית פתח.
↑  הרב שמואל קדר, קונטרס 'בגדרי הוצאת זרע לבטלה' ענף ג' אות ב';  שו"ת קדושת אמת י"ב; הרב אליהו בן סימון, חיי משפחה של סובלת מווגיניזמוס אמיתי, אסיא קיא-קיב, תשע"ט עמ' 165–211.
| חיי אישות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| סדר הנישואין היהודי | שידוך • אירוסים • שטר תנאים • קידושין • חופה וקידושין • ברכת אירוסין • כתובה • חדר ייחוד • שבע ברכות • בעילת מצווה • ברכת בתולים |  |
| מצוות והלכות בזוגיות | פרייה ורבייה • לידה בהלכה • שאר כסות ועונה • יחסי אישות • איסור משכב עם נידה • איסור עריות • לא תנאף • שיור • הוצאת זרע לבטלה • ביאה שלא כדרכה • ביאה דרך איברים |  |
| טהרת המשפחה | דם בתולים • דם חימוד • נידה • זבה • שומרת יום כנגד יום • יולדת  • פולטת שכבת זרע • רואה כתם • רואה מחמת תשמיש • פרישה סמוך לווסת • הפסק טהרה • שבעה נקיים • טבילה • בדיקת עד |  |
| צניעות | שמירת נגיעה • איסור הסתכלות בערווה • איסור ייחוד • כיסוי ראש לנשים |  |
| מסכתות בסדר נשים | יבמות • כתובות • נדרים • נזיר • סוטה • גיטין • קידושין |  |
ארתור לואיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בינואר 1915 קסטריז, סנט לוסיה
 פטירה:  15 ביוני 1991 (בגיל 76) ברבדוס
 ענף מדעי:  כלכלה
 עיסוק:  כלכלה דואלית
 מקום לימודים:  בית הספר לכלכלה של לונדון 
 מנחה לדוקטורט:  ארנולד פלאנט 
 מוסדות:  בית הספר לכלכלה של לונדון, אוניברסיטת איי הודו המערבית, אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר, אוניברסיטת פרינסטון
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכלכלה (1979)
 
סר ויליאם ארתור לואיס (באנגלית: William Arthur Lewis;‏ 23 בינואר 1915 – 15 ביוני 1991) היה כלכלן סנט לוסי-בריטי ופרופסור באוניברסיטת פרינסטון. זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 1979.
ביוגרפיה

לואיס נולד ב-23 בינואר 1915 בסנט לוסיה, שהייתה בתקופה זו תחת שלטון האימפריה הבריטית. לואיס הוא הרביעי מבין חמישה ילדים להורים שהיגרו מאנטיגואה וברבודה. אביו נפטר כשהיה בן 7 ואמו של לואיס גידלה אותו לבד. לואיס היה מחונן וסיים את לימודיו בגיל 14. לואיס החל ללמוד בבית הספר לכלכלה של לונדון, והיה האדם השחור הראשון שהחל ללמוד במוסד. בתקופה זו למד אצל ליונל רובינס, פרידריך האייק וג'ון היקס. בשנת 1940 סיים את הדוקטורט בלונדון.
בשנת 1947 התחתן ונולדו לו שתי בנות. באותו השנה החל לואיס לעבוד בסגל אוניברסיטת מנצ'סטר, שם עבד כעשר שנים. כיום קרוי על שמו אחד ממבני האוניברסיטה.
לואיס שימש כיועץ כלכלי לממשלות רבות באפריקה ובקריביים, ובהן ניגריה, גאנה (שלה סייע בשנותיה הראשונות), טרינידד וטובגו, ג'מייקה וברבדוס. בשנת 1959 חזר לואיס לקריביים כאשר נבחר לכהן כסגן נשיא אוניברסיטת איי הודו המערבית בג'מייקה. בשנת 1963 החל לואיס לעבוד כפרופסור באוניברסיטת פרינסטון, שם עבד כ-20 שנה עד לפרישתו בשנת 1983.
אנפת זיגזג

| אנפת זיגזג |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: Zebrilus
מין:: אנפת זיגזג
שם מדעי
 Zebrilus undulatus ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


אנפת זיגזג (שם מדעי: Zebrilus undulatus) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים החיה באמריקה הדרומית והיא המין היחיד בסוג Zebrilus, הקרוב מעט לאנפית ולאנפה המסורטטת. האנפה חיה לאורך ביצות טרופיות וביערות גשם, בעיקר סביב האמזונאס וממזרח להרי האנדים. מצב השימור של האנפה מוגדר קרוב לסיכון עקב הפגיעה בבית גידולה.
אנפת זיגזג חיה בבוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, גיאנה הצרפתית, גיאנה, פרו, סורינאם וונצואלה כשהטווח נע בעיקר עד לנהר האורינוקו במזרח ונהר הטפז'וס בדרום. במערב הטווח מגיע עד למרומי הרי האנדים.
מאפיינים

זוהי אנפה קטנה מאוד שאורכה 28 עד 30 ס"מ ומשקלה הממוצע 123 גרם. הזוויגים דומים במראה ובגודל. צבעה של האנפה חום עם גב וכנפיים כהים בעלי פסים אורכיים בצבע חום-שמנת. הראש כהה וציצה זקורה שחורה המשווה מראה גדול יותר לראש. תחתית הבטן בעלת גוון קרם-בהיר. המקור חום וקצר יחסית, העיניים צהובות ואזור העיניים צהוב בהיר.
זוהי אנפה נחבאת אל הכלים החיה לבדה ומחפשת מזון בין הענפים הנמוכים של היערות והביצות הטרופיות. כאשר היא מבחינה בדג היא מקשתת את צווארה ומתקרבת לעבר המים, אז היא מכה בעוצמה בדג. בדרך זו היא תופסת גם חרקים ויצורים קטנים בין הענפים. האנפה ניזונה בין הענפים וכמעט שלא יורדת לקרקע.
הערות שוליים

↑  אנפת זיגזג באתר הרשימה האדומה של IUCN
בוראלוזאורוס

| בוראלוזאורוס> תקופה |
| --- | --- |
קרטיקון עליון 95–90 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: טיטאנוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: סלטזאוריים
סוג:: בוראלוזאורוס
מין:: Borealosaurus wimani
שם מדעי
 Borealosaurus

בוראלוזאורוס (שם מדעי: Borealosaurus) הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הזאורופודים הענקיים שחי בסוף תור הקרטיקון לפני 90–95 מיליון שנה. מאובניו נמצאו בליאונינג שבצפון סין.
הבוראלוזאורוס היה שייך לקבוצת הטיטאנוזאוריה בעלת המינים הענקיים כמו הארגנטינוזאורוס והפוארטזאורוס מאמריקה הדרומית, אך היה קטן יחסית אליהם. הוא הגיע על פי הערכות לאורך של 12 מטרים ושקל מעל 10 טונות. על חלק מהחוליות שנמצאו יש מחלוקת אם הן שייכות לסוג אופיסטוקוליקאודיה ממרכז אסיה.
בעבר חלק מהמינים היו משויכים לסוג טיטאנוזאורוס שהרבה ממיניו עברו לסוגים אחרים.
בתרבות

הבוראלוזאורוס מופיע בפרק השלישי בסדרה פארק פרהיסטורי של נייג'ל מארוון, בה הוא נחשב כטיטנוזאורוס. בפרק נראית להקה גדולה שלו שצועדת לעולם המודרני יחד עם נייג'ל.
בוראן (כלי הקשה)

בוראן בקוטר 14 אינץ' עליו מתוח עור עז; לצידו מקוש דו-ראשי
בּוֹרַאן (Bodhrán; יש לבטא כמו Bow-run באנגלית), המכונה גם תוף אירי, הוא כלי הקשה. מוצאו של הבוראן מאירלנד וזהו אחד מכלי הנגינה המזוהים ביותר עם המוזיקה האירית.
קוטרו של הבוראן נע בין 25 ו-66 ס"מ, אך בדרך-כלל בין 35 ו-46 ס"מ. צידו האחד של הבוראן חלול, ובו מניח הנגן את ידו ומשנה בעזרתה את גובה הצליל המופק. הנגינה מתבצעת בדרך-כלל בישיבה ובעזרת כף היד עצמה או מקוש מעץ. למקוש בדרך-כלל שני ראשים, דבר המאפשר לנגן במהירות רבה.
הבוראן התפשט מאירלנד לאזורים קלטיים אחרים: סקוטלנד, בריטני, ויילס וניופאונדלנד (קנדה). בתרבויות אחרות (אצל הערבים, למשל) קיימים כלי נגינה דומים, הנקראים בהכללה 'תופי מסגרת' (Frame Drums). עור הבוראן מתוח פחות מבתופים אלה ולכן צלילו נמוך יותר.
מקורו של השם אינו ידוע; משערים כי זהו קיצור של טמבורין. למרות שככל הנראה מדובר בכלי נגינה עתיק, הרי שתולדותיו אינן ידועות; לא קיים תיעוד שלו מלפני תחילת המאה ה-20, והוא זכה להכרה עולמית רק בשנות ה-60 של המאה.
ראו גם

בוראן (להקה)
אנפת יער

| אנפת יער |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: Zonerodius
מין:: אנפת יער
שם מדעי
 Zonerodius heliosylus ‏לסון & Garnot, 1828
תחום תפוצה


אנפת יער (שם מדעי: Zonerodius heliosylus) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים והיא המין היחיד בסוג Zonerodius. האנפה אנדמית ליערות הגשם של גינאה החדשה וקרובה לסיכון עקב הפגיעה ביערות בהם חיה.
תיאור

האנפה קטנה יחסית ודומה מעט לאנפה מסורטטת או אנפה נמרית. היא מגיעה לאורך 70 ס"מ ובעלת מקור ארוך באורך 9 ס"מ. שני הזוויגים דומים יחסית ללא הבדלים גדולים במראה. צבע האנפה אפור-צהוב חיוור מפוספס בפסים חומים רחבים לאורך הגב, הבטן, החזה, הכנפיים והצוואר. הראש כהה בעל עיניים צהובות עם אזור לבן סביב העיניים והרגליים צהובות בהירות.
האנפה חיה לאורך יערות גשם עד לגובה 1,450 מטרים, סביב לענפים הנמוכים ובקרבה למקווי מים כמו נהרות בגינאה החדשה וגם בכמה איים קרובים ובין מנגרובים סמוך לחוף. עם זאת היא נפגעת מבירוא יערות במקום חיותה. האנפה היא ציידת ממארב המחפשת במים דגים, צפרדעים, נחשים, לטאות, סרטנים וחיפושיות מים כשהיא ניזונה בבדידות בין ענפים.
לא ידוע הרבה על מנהגי הרבייה אך כנראה שהם מתרחשים סמוך לעונה הגשומה בגינאה החדשה והקן נבנה בין הענפים, כנראה לצד אנפות אחרות.
הערות שוליים

↑  אנפת יער באתר הרשימה האדומה של IUCN
אקוודוקט (פסל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  מנשה קדישמן
 תאריך יצירה:  1968–1970
 טכניקה וחומרים:  פלדת אל חלד וזכוכית
 ממדים בס"מ
 גובה:  155
 נתונים על היצירה
 מיקום:  אוסף אדוארד בלייר מדינת ניו יורק שבארצות הברית
"אַקְוָדוּקְט" (בלטינית: אמת מים) הוא פסל מאת האמן הישראלי מנשה קדישמן.
שמו של הפסל מתייחס אל אמות המים הפזורות ברחבי אירופה ואף בארץ ישראל, ואשר נבנו בתקופת האימפריה הרומית.
הפסל, עשוי פלדת אל חלד המעוצבת כמבנה אמת מים. אמה זו נחצת לשניים וחלקיה חוברו בעזרת לוח זכוכית שקוף.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.