stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמר חבלה
הערות שוליים

↑  אילנה קוריאל, קריסה מרהיבה: צפו בפיצוץ סלע של 800 טונות, באתר ynet, 27 באפריל 2010.
↑  וידאו וידיעה, mako, ‏ 6 בנובמבר 2012.
↑  נועם דביר, היסטוריה בתל אביב: גשר מעריב פוצץ, באתר ynet, 21 באוגוסט 2015,
nrg חדשות, תיעוד: פיצוץ גשר מעריב ממעוף הציפור, באתר nrg.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שרה גרואן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1969 (בת 55 בערך) ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  קנדה
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוטווה 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  רומן רומנטי 
 יצירות בולטות:  מים לפילים, בית הקופים
 פרסים והוקרה:  פרס המאה ה-21 (2006) 
 saragruen.com
 
שרה גרואן (באנגלית: Sara Gruen; נולדה בשנת 1969 בוונקובר), היא סופרת קנדית-אמריקאית. ספריה עוסקים לרוב בבעלי חיים, והיא תומכת בארגוני צדקה רבים התומכים בבעלי חיים וחיות בר.
ביוגרפיה

גרואן נולדה בוונקובר, בקולומביה הבריטית שבקנדה. היא גדלה בלונדון, אונטריו, ולמדה ספרות אנגלית באוניברסיטת קרלטון באוטווה. לאחר סיום לימודיה, המשיכה להתגורר באוטווה במשך עשר שנים.
בשנת 1999 עברה גרואן לארצות הברית והחלה לעסוק בכתיבה טכנית. כשפוטרה, שנתים לאחר מכן, החליטה לנסות לכתוב ספרות בדיונית. כאוהבת בעלי חיים, עוסקים ספרה הראשון, "שיעורי רכיבה", וספרה השני, "שינויי תעופה", בסוסים. ספרה השלישי, "מים לפילים", עוסק בקרקס בשנות ה-30; וספרה הרביעי, "בית הקופים", מתמקד בקופי הבונובו.
גרואן מתגוררת בצפון קרולינה עם בעלה, שלושה ילדים, וכן סוסים, כלבים, חתולים ועז.
ספריה > ספרים שתורגמו לעברית

מים לפילים, ספר המספר על מערכת היחסים בין ג'ייקוב בן התשעים ומשהו, מרלנה, כוכבת מופע הסוסים בקרקס, והפילה רוזי, בקרקס בשנות ה-30, נדחה בתחילה על ידי ההוצאה, דבר שגרם לה לחפש הוצאה לאור אחרת. משיצא לאור שהה הספר 12 שבועות ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס, וכך גם הופק סרט על פיו, בו מככבים רוברט פטינסון, ריס וית'רספון וכריסטוף ואלץ.
בית הקופים, ספר המספר על עיתונאי החוקר פרשה ובה מעבדה לשונית של קופי אדם בה מתקשרים קופי בונובו עם החוקרים בשפת הסימנים האמריקאית מתפוצץ בפעולה חבלנית, שלאחריה מופיעים הקופים בתוכנית מציאות. הזכויות על הספר נקנו ב-5 מיליון דולר על בסיס תקציר בן 12 עמודים שהוגש למו"ל שפיגל וגראו.
ספריה > ספרים נוספים

Riding Lessons,
Flying Changes, המשך לספרה הקודם.
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה באתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291232305171  PLWABN: 9810593983305606  BnF: cb14633792h (data)  CiNii: DA16723889  GND: 12957760X  ICCU: RMSV722070  ISNI: 0000 0000 7370 2442  LCCN: n2005014370  NDL: 01136544  NKC: xx0085826  NLK: KAC200800765  NTA: 277177553  SUDOC: 087881144  VIAF: 56867365   WorldCat (עם VIAF): 56867365
שמוליק מזרחי

| --- | --- |

מזרחי באוגוסט 2017
 לידה:  2 במרץ 1988 (בן 36) חולון, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  עיתונאי, שדרן ספורט, שדרן רדיו, מגיש טלוויזיה
 מעסיק:  ערוץ הספורט, ידיעות אחרונות, רשת שוקן, ההתאחדות לכדורגל בישראל, רדיו חיפה, ערוץ ONE
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  shmulik.mizrachi.3
 טוויטר:  ShmulikMizrachi
 
שמוליק מזרחי (במרכז) משדר מאצטדיון קרני רעננה את המשחק המרכזי בליגת העל לנשים בכדורגל
שמוליק מזרחי (נולד ב-2 במרץ 1988) הוא עיתונאי, שדר ומגיש ספורט ברדיו ובטלוויזיה.
חיים אישיים

מזרחי נשוי ואב לשתי בנות. מתגורר בראש העין. בת דודתו היא השחקנית והקומיקאית מיקי קם.
שמוליק מזרחי (מימין) משדר את משחקי מונדיאל 2022 באולפני כאן עם זאב זלצר
שרפות היער של השבת השחורה

| --- | --- |

 סוג:  שרפת יער
 תאריך התחלה:  7 בפברואר 2009 
 תאריך סיום:  14 במרץ 2009 
 משך האסון:  7 בפברואר 2009 – 14 במרץ 2009 (36 ימים) 
 במדינות או באזורים:  ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה אוסטרליה אוסטרליה
 גורם:  מזג אוויר קשה, חום של 46 מעלות צלזיוס, רוח במהירות 100 קמ"ש
 הרוגים:  231 
 פצועים:  414 
 חסרי קורת גג:  7,562
 נזק:  4.4 מיליארד דולר אוסטרלי
 שטח שנשרף:  4,500 קמ"ר.
 בניינים שקרסו או נשרפו:  2,030 בתים ו-3,500 מבנים אחרים
 קואורדינטות:  37°34′52″S 141°38′29″E﻿ / ﻿37.58102778°S 141.64133333°E﻿ / -37.58102778; 141.64133333
 מפת המקומות שנפגעו בשרפות ומספר הקורבנות בהם
 
שרפות היער של השבת השחורה (באנגלית: Black Saturday Bushfires) היו סדרה של כ-400 שרפות יער אשר התחוללו במדינת ויקטוריה שבדרום מזרח אוסטרליה בשבת, 7 בפברואר 2009 וגרמו לאובדן הגבוה ביותר בחיי אדם בהיסטוריה של שרפות היער באוסטרליה, מדינה בה שכיחות שרפות היער היא גבוהה: 231 הרוגים ו-414 פצועים. שטח השרפה הכולל היה כ-4,500 קמ"ר. ההערכות הן כי קרוב למיליון בעלי חיים נשרפו למוות.
השרפות הרסו כליל 2,030 בתים וכ-3,500 מבנים אחרים. לפי ההערכות, עשרות אלפי מבנים נוספים ניזוקו אך לא נהרסו. היישובים קינגלייק, מאריסוויל, נרבט'ונג, סטרט'אוון ופלאוורדייל נהרסו, לצד 73 יישובים נוספים שנפגעו. כ-7,562 תושבים נאלצו לעזוב את בתיהם לצמיתות. הנזק הכלכלי הוערך ב-4.4 מיליארד דולר אוסטרלי.
השרפות התרחשו בתנאי מזג אוויר קשים (חום כבד של 46 מעלות צלזיוס ורוח במהירות של כ-100 קמ"ש) לאחר חודשיים יבשים במיוחד, בצורת שנמשכה בעשור שקדם לשרפות, ועליה בטמפרטורה הממוצעת ב-50 השנה האחרונות באותו אזור.
הסיבות למרבית השרפות היו חוטי חשמל שנקרעו וקרסו כתוצאה מהרוחות העזות שנשבו. חקירות כתוצאה מהאירוע החלו מיד לאחריו, לרבות זיהוי הקורבנות, מציאת הסיבות לאירוע ובדיקת אחריות הרשויות. רשויות האכיפה אף פתחו בהליכים כנגד מציתים וכנגד מי שהיו מעורבים בביזה לאחר האירוע. כמו כן, הוקמה ועדה מלכותית שתפקידה היה לסכם את האירוע.
ראו גם

גל השרפות באוסטרליה (2019–2020)
שפת קוינה

שפת קוֹינֶה (Koiné) הוא מושג מתחום הבלשנות המציין ניב סטנדרטי שנוצר עקב מגע ממושך בין דוברי ניבים שונים של אותה שפה ומשמש לתקשורת בין-קהילתית. במרבית המקרים מבוססת שפת הקוינה על ניב אחד דומיננטי שעבר פישוט וקלט לתוכו תופעות מניבים אחרים. כיוון שהניבים שמהם מתהווה הקוינה משתייכים לאותה שפה ומקיימים ביניהם שותפות לקסיקלית, דקדוקית ותחבירית משמעותית, תהליך היווצרותה של שפת קוינה אינו כרוך בפישוט קיצוני מעין זה המאפיין שפות קריאוליות ושפות פידג'ין.
מקור המושג

מקור המושג "קוינה" בטיפוס מסוים של היוונית העתיקה, יוונית-קוינה. הקוינה היוונית שימשה כשפת הממשל והתרבות בתקופה ההלניסטית, ומאוחר יותר, בכל חלקה המזרחי של האימפריה הרומית. את ניצניה ניתן לזהות כבר במאה ה-5 לפנה"ס, כאשר כתוצאה מעליית האימפריה האתונאית גברו המגעים בין יוונים דוברי דיאלקטים שונים. מגעים אלו הובילו להתפתחותו של ניב יווני חדש, המבוסס על היוונית האַטית, אך כולל מרכיבים דוריים, איוליים ובייחוד יוֹניים.
כבר במחצית הראשונה של המאה ה-20 החל המושג "קוינה" לשמש כמושג בלשני, אך רק בשנות השבעים נעשו לראשונה ניסיונות משמעותיים להגדירו באופן מדויק יותר ולהבהיר את היחס בין שפות קוינה לסוגים אחרים של שפות המשמשות לתקשורת בין קהילות לשוניות שונות.
מאפיינים

המאפיין הבסיסי ביותר של שפות קוינה הוא עובדת היווצרותן מתערובת של דיאלקטים. על פי רוב, שפת הקוינה מתבססת על ניב סטנדרטי אחד, שקלט לתוכו מרכיבים מן הניבים האחרים. אך לעיתים קשה להצביע על ניב אחד ששימש כמצע להיווצרות שפת הקוינה, והיא מצטיירת כתערובת דיאלקטלית.
את אופן היווצרותן של שפות קוינה נהוג להסביר באמצעות תאוריית האקומודציה של הווארד גיילס (Giles). גיילס עמד על כך שאנשים הדוברים דיאלקטים או סוציולקטים של אותה שפה נוטים לשנות את אורח דיבורם ככל שהחשיפה ללהג האחר נמשכת לאורך זמן. השינוי עשוי לבוא לידי ביטוי בהדגשה יתרה של ההבדלים בין הלהגים, אך לעיתים קרובות הוא מתבטא דווקא בטשטוש ההבדלים על ידי אימוץ אורחות הדיבור של הזולת והעדפה ניכרת לאוצר מילים ולמבנים דקדוקיים ותחביריים המשותפים לשני הלהגים. תהליך זה מכונה על ידי גיילס "אקומודציה".
בשלב הראשון של תהליך התגבשותו של קוינה מתקשרים זה עם זה דוברי להגים שונים כל אחד בשפתו, כך שצורות שונות משמשות במקביל ובאופן בלתי סדיר. בהמשך, כתוצאה מהנטייה לאקומודציה, מתרחש תהליך של הסדרה והשתוות, אשר במסגרתו נדחקים החוצה הגאים נדירים, ביטויים פנים-דיאלקטיים וצורות דקדוקיות חריגות. לבסוף מתחילות להתקבע נורמות פונולוגיות, לקסיקליות ומורפולוגיות חדשות, המבוססות על מרכיבים השאולים מן הלהגים השונים.
תהליכי השתוות מעין אלה עשויים בתנאים מסוימים לגרום להתמזגות של כמה ניבים לכלל שפה אחת. אך במקרה של שפות קוינה, מתרחשת ההשתוות רק ברמת התקשורת הבין-קהילתית, ואינה משפיעה (או משפיעה באופן חלקי בלבד) על הלהגים שמהם התהווה הקוינה.
מטבע הדברים, תהליך הקוינאיזציה כרוך תמיד בפישוט: שפת הקוינה תמיד סדירה ומצומצמת יותר מן הלהגים שמהם היא נוצרה. צורות חריגות, כפילויות מיותרות והגאים נדירים נדחקים אל מחוץ לשיח הבין-קהילתי ומוחלפים בצורות הפשוטות, המשותפות והשקופות ביותר. עם זאת, כיוון שהקוינה מבוססת על להגים שמקיימים ביניהם הבנה הדדית, אין מדובר בפישוט קיצוני מעין זה המאפיין שפות קריאוליות ושפות פידג'ין. הניבים השונים שמהם נוצר הקוינה כוללים לקסמות ומבנים דקדוקיים ותחביריים משותפים, כך שהתהוות הקוינה אינה כרוכה בסירוס קיצוני של המבנה הדקדוקי ובצמצום מרבי של אוצר המילים. לפיכך, בניגוד לשפות פידג'ין, הקוינה הוא תמיד ניב שמקיים הבנה הדדית עם הלהגים שמהם הוא מורכב.
לקריאה נוספת

H. Guiles, "Social Psychology and Applied Linguistics: Towards an Integrated Approach" ITL Review of Applied Linguistics 35 (1977), 28-34.
J. Siegel (ed.), Koines & Koineization: International Journal of the Sociology of Language, 99:1 (1993).
J. Siegel, "Koines and Koineization" Language in Society, 14:3 (1985) 357-78.
P. Trudgill, Dialects in Contact (Oxford 1986).
שמואל פרלמן (מאמן)

שמואל (שמוליק) פרלמן (22 במאי 1926 – 23 בספטמבר 2003) היה כדורגלן ומאמן ישראלי, הזכור כאחד מגדולי המאמנים של קבוצת מכבי נתניה.
כשחקן, פרלמן שיחק בעמדת המגן השמאלי, והעביר את כל קריירת הבוגרים שלו במדי מכבי נתניה. כמאמן, הוביל את מכבי נתניה לעונת השיא שלה בהיסטוריה, כשזכתה בכל התארים האפשריים של עונת 1977/1978, וכמו כן אימן בנבחרות הנערים והנוער של ישראל.
קריירה

פרלמן נולד בתל אביב בשנת 1926, וכילד החל את דרכו בקבוצות הילדים והנוער של מכבי רמת גן (כיום הכח עמידר רמת גן). כשהיה בן 14 עבר לקבוצת הנוער של מכבי נתניה, ששילמה עבורו סכום של 30 לירות. הוא החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת בגיל 16, וב-25 במרץ 1944 כבש את שער הבכורה שלו בליגה הבכירה, בניצחון 0–2 על מכבי פתח תקווה. הישג השיא של פרלמן במדי הקבוצה היה העפלתה לגמר גביע המדינה בעונת 1953/1954, בו הובסה 0–4 על ידי מכבי תל אביב. משחקו האחרון של פרלמן כשחקן היה ב-18 בינואר 1958, במשחק בו הפסידה קבוצתו למכבי תל אביב בליגה בתוצאה 1–3.
לאחר פרישתו החל פרלמן בקריירת אימון, בקבוצת הפועל אבן יהודה מליגה ב'. לאחר עונה אחת מונה למאמן הנוער של מכבי נתניה. הוא נותר בתפקיד עד לשנת 1968, כשבשנת 1964 שימש גם כמנהל הקבוצה הבוגרת. לאחר שנה בה אימן את נבחרת הנערים, ולאחר שאימן בין היתר גם את הפועל חיפה ומכבי הרצליה, חזר לתפקידו כמאמן הנוער במכבי נתניה.
בשנת 1975 קודם פרלמן לתפקיד מאמן הקבוצה הבוגרת של מכבי נתניה, ובעונת 1977/1978 הוביל אותה לעונה הטובה בהיסטוריה שלה. נתניה, בה שיחקו באותה תקופה בין היתר מלך שערי הליגה עודד מכנס, גדי מכנס, משה גריאני, מרדכי שפיגלר, חיים בר, אלברט גזל ודוד לביא, זכתה באותה עונה בכל תואר אפשרי. היא זכתה באליפות המדינה, תוך שהיא מקדימה את בית"ר ירושלים בחמש נקודות, גברה על בני יהודה תל אביב בגמר גביע המדינה, וזכתה גם בראשות הבית שלה בגביע האינטרטוטו ובתואר אלוף האלופים.
אחרי הקדנציה הראשונה בנתניה, פרלמן הוסיף לאמן בליגה הראשונה, את הפועל חיפה ואחריה את מכבי יפו, אותה הדריך להישארות בליגה הבכירה. הוא חזר לאמן את מכבי נתניה בעונת 1981/1982. נתניה בהדרכת פרלמן הייתה הקבוצה האטרקטיבית ביותר בליגה, כשכבשה 63 שערים. היא ניצחה את מכבי תל אביב בתוצאה 0–6 ואת בית"ר ירושלים בתוצאה 1–6, מה שנתן לעונה זו של נתניה את הכינוי "עונת השישיות". למרות זאת, הקבוצה סיימה רק במקום השני, לאחר שבסיום העונה הפסידה את האליפות להפועל כפר סבא.
פרלמן עבר לאימון נבחרת הנוער למשך כשנתיים, והוסיף לאמן בליגות השונות עד לשנת 1989. בשנים אלו אימן בקבוצות הכח רמת גן, בית"ר נתניה, מכבי הרצליה והפועל יהוד. במהלך עונת 1992/1993 מונה שוב למאמן מכבי נתניה, ובעונה שלאחר מכן הוביל את הקבוצה למקום השישי בטבלה.
פרלמן לא המשיך לעונה נוספת, אך שישה מחזורים לסיום עונת 1994/1995, לאחר שהקבוצה נכשלה תחת ויקו חדד ותחת מחליפו עודד מכנס, הוחזר פרלמן לקבוצה. פרלמן לא הצליח להשאיר את הקבוצה בליגה, והיא נשרה לליגה הארצית (אז ליגת המשנה). לאחר עונה זו לא חזר פרלמן לאמן שוב.
מותו

ב-2 בספטמבר 2003, נפגעו פרלמן ורעייתו ציפורה ממונית בעת שחצו במעבר חצייה ברחוב שמואל הנציב בנתניה. הוא פונה לבית החולים לניאדו בעיר, ומשם הועבר לבית החולים בילינסון. לאחר שלושה שבועות, ב-23 בספטמבר, נפטר פרלמן מפצעיו בבית החולים. יומיים אחר כך הוצב ארונו של פרלמן באצטדיון הקופסה בנתניה, ולאחר מכן הובא למנוחות.
ב-16 בפברואר 2005 הורשע נהג המונית שפגע בזוג, יצחק בראנץ, בגרימת מוות ברשלנות. ביוני 2006 נחנכה ברחוב בו נפגע כיכר לזכרו, אותה מעטרת אנדרטה שהקים לזכרו בנו, צחי.
תארים כמאמן

אליפות המדינה: 1977/1978
גביע המדינה: 1977/1978
אלוף האלופים: 1977/1978
הערות שוליים

↑  משה גוזגל, הלם בנתניה: מאמן העבר שמוליק פרלמן נפצע בתאונה, באתר ynet, 3 בספטמבר 2003
↑  אריק רחמיאן, ‏מאמן העבר שמואל פרלמן נפטר בגיל 78, באתר ONE‏, 24 בספטמבר 2003
↑  משה גוזגל, נתניה: מאות ליוו את פרלמן בדרכו האחרונה, באתר ynet, 25 בספטמבר 2003
↑  רענן בן צור, הנהג שפגע במאמן הכדורגל הורשע בגרימת מוות, באתר ynet, 16 בפברואר 2005
↑  רומן רוזנבלט‏, מועמדות לם שוב עלתה בנתניה, באתר וואלה, 15 ביוני 2006
תאי מיקום

| --- | --- |
 שיוך:  תא עצב 
 מזהים
 קוד MeSH:  A08.675.790.500 
 מזהה MeSH:  D000071037 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C4277646 
 
תאי מיקום (באנגלית: Place cells) הם תאי עצב במוח יונקים המבצעים ירי נוירוני מוגבר כאשר בעל החיים נמצא באזורים מרחביים ספציפיים.
תאי המיקום נמצאו לראשונה על ידי ג'ון אוקיף ותלמידו ג'ונתן דוסטרובסקי בשנת 1971.
תאים דומים הנקראים תאי סריג (Grid cells) מבצעים מיפוי מלא של האזור בו נמצא בעל החיים, ואשר לפי התיאוריה מהווים מקור וקלט ליצירת תאי המיקום.
מקור תאי המיקום הם בעיקר באזור ההיפוקמפוס, אם כי נמצאו עדויות לקיומם באזורים נוספים.
הערות שוליים

↑  Xiaoyang Long & Sheng-Jia Zhang, [A novel somatosensory spatial navigation system outside the hippocampal formation A novel somatosensory spatial navigation system outside the hippocampal formation], Nature
תמר ירדני יפה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בפברואר 1918 רובנו, אוקראינה 
 פטירה:  30 בנובמבר 2005 (בגיל 87) מָעוֹז חַיִּים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  מעוז חיים 
 שפות היצירה:  עברית 
 בן או בת זוג:  אורי יפה 
 
תמר ירדני יפה (פברואר 1918 – 2005) הייתה מורה למוזיקה ומראשוני המטפלים באמצעות מוזיקה ובאמצעות תנועה בישראל, מקימת המרכז לטיפול באמנויות בעמק בית שאן.
ביוגרפיה

נולדה ברובנה, שהייתה תחת שליטת רוסיה. בת ליעקב ולדורה (דבורה) ברמן, רופא שיניים וגננת. המשפחה עלתה ארצה ב-1921, שינתה את שמה לירדני והתיישבה במרכז ירושלים. האב החל לעבוד כרופא שיניים מהראשונים באזור, וטיפל באנשים גם בבתיהם בעיר ובסביבותיה. בין השאר טיפל באמנים ומוזיקאים רבים, ששילמו לו בציורים - ואף בשיעורי נגינה. כך החלה תמר ללמוד לנגן בפסנתר כבר בגיל הגן. בירושלים נולדו אחיותיה גליה, הצעירה ממנה בשבע שנים שהייתה עורכת וסופרת, ואלישבע הצעירה ממנה בתשע שנים.
למדה בבית הספר למל לבנות ולאחר מכן בגימנסיה העברית בירושלים, ששכנה אז בשכונת הבוכרים. במקביל למדה באקדמיה למוזיקה ירושלים. בהמשך השתלמה גם בסמינר לגננות ובסמינר למוזיקה בתל אביב.
בנעוריה הצטרפה לתנועת מחנות העולים, ושם הכירה את אורי יפה שהיה לבן זוגה. ב-1937 ירדו בני הזוג יפה לסדום, לעבודה במפעל האשלג במסגרת הפלוגה המקובצת של הקיבוץ המאוחד. באותה שנה היו בין חברי הגרעין המייסד של קיבוץ מעוז חיים בעמק בית שאן, שבו חיו בני הזוג עד מותם. בשנותיה הראשונות בקיבוץ שימשה כגננת וכמורה למוזיקה.
ב-1958 הקימה את המרכז לטיפול באמנויות בבית שאן (שעבר בהמשך למתחם חומה ומגדל של המועצה האזורית עמק בית שאן, כיום עמק המעיינות). זה היה אחד המרכזים הראשונים בישראל לטיפול בתחום, וירדני יפה הייתה מהמומחים הראשונים שעסקו בנושא. בין השאר למדה את התחום בלונדון, ב-Guildhall School of Music, ב-1970–1971. ב-1971 הקימה בתוך המרכז לטיפול באמנויות את המרכז לתרפיה במוזיקה. המרכז שימש לאורך השנים את כל תושבי הצפון, ובכללם ילדים על הספקטרום האוטיסטי, ילדים עם לקויות ראייה או שמיעה ועוד, וסייע לאורך השנים גם להכשיר דורות נוספים של מטפלים.
לאורך השנים תיעדה ירדני יפה את עבודתה במספר ספרים שכתבה, ובהם "כלי זמר מעולם הצומח" (1964), "ביטוי ויצירה במוזיקה כתרפיה" (הקיבוץ המאוחד, 1981) ו"דרך הניגון - ביטוי, יצירה ותרפיה" (שראה אור רק לאחר מותה, ב-2006). במקביל ביימה סרטים בתחומי עבודתה, כגון "כלי זמר מעולם הצומח" (1970), וכן סרטים המתעדים את חיי הקיבוץ, כגון "בר מצווה בקיבוץ" (1966) ו"ילדי המקלטים" (1970).
לירדני יפה נולדו שלושה בנים ושתי בנות. אחד מבניה היה אלוף-משנה עמיר יפה שנספה בשנת 1977 בתאונת דרכים בעת שירותו הצבאי.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  המרכז לטיפול באמנויות עמק המעיינות
↑  Guildhall School of Music
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310579505171  ISNI: 0000 0000 6693 1140  LCCN: n88099024  VIAF: 58165248   WorldCat (עם VIAF): 58165248
שמוליק לוי (כדורגלן)

שמוליק לוי (נולד ב-9 ביוני 1972 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ישראלי, קפטן העבר של בית"ר ירושלים, וכיום איש עסקים. הוא בנו של אברהם לוי, לשעבר מנהל בית"ר ירושלים.
קריירת משחק

את צעדיו הראשונים בכדורגל עשה לוי בגיל 12 במחלקת הילדים של בית"ר ירושלים בתפקיד מגן ימני, עמדה אותה אייש לאורך כל הקריירה. לאחר זימונו של לנבחרת הנערים של ישראל, מאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון, אליהו עופר העלה אותו לסגל הבוגרים בעונת 1987/1988 כאשר היה בן 16 בלבד. שתי עונות מאוחר יותר, שילבו זאב זלצר כשחקן הרכב קבוע. את הופעת הבכורה בהרכב הפותח ערך לוי בעונת 1989–1990 במשחק ביתי מול הפועל באר שבע. תרומתו באה לביטוי כבר בעונה הבאה בה, לצד אלי אוחנה ששב מבלגיה, כשלקח חלק בעלייתה של בית"ר לליגה הלאומית (הליגה הראשונה באותה עת).
במהלך הקריירה זכה ב-3 אליפויות עם בית"ר: לראשונה בעונת 1992/1993 ולאחר מכן בעונת 1996/1997. זכייתו השלישית הייתה בעונת 1997/1998, אז זכה להניף את צלחת האליפות ואת גביע הטוטו כקפטן הקבוצה.
לאורך השנים המשיך מנבחרת הנערים, בה שיחק לצד חיים רביבו, אייל ברקוביץ' ואבי נמני לנבחרת האולימפית של ישראל, וציין מעל 60 הופעות בנבחרות הנוער והילדים. ב-22 בינואר 1997, תחת המאמן שלמה שרף, שיחק לוי את משחקו היחיד בנבחרת ישראל הבוגרת נגד נבחרת יוון.
בעונת 2000/2001, כשהוא בן 28 בלבד, פרש לוי ממשחק פעיל בעקבות פציעה חוזרת בברכו וסיים את קריירת המשחק שלו, שבמהלכה שותף ב-218 משחקים, כבש 15 שערים ובישל 23. עוד במהלך הקריירה סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון באוניברסיטה העברית.
לאחר פרישתו

לאחר פרישתו פנה לוי לתחום העסקי והתמחה בשיווק ובפרט בספורט. הקים מספר מיזמי שיווק שהבולט בינם הוא השילוט התלת-ממדי במגרשי הכדורגל. בנוסף לכך כתב טור שבועי על בית"ר במקומון כל העיר הירושלמי והיה פרשן ברדיו ירושלים בתוכנית הספורט "נפגש במגרש".
באמצע עונת 2006/2007 מונה לוי למנהל השיווק של בית"ר. הוא הוביל רענון במיתוג הקבוצה ושינוי סמל המועדון (שילוב האריות שמזוהים עם העיר בסמל המועדון). בתקופת פעילתו נקבע שיא במספר מכירות המינויים (8,500) בתולדות המועדון ושיא הכנסות מספונסרים. לוי אחראי גם להקמת חנות המותג של הקבוצה, ופיתוח ושיווק המרצ'נדייז של הקבוצה.
לוי כיהן בעבר כחבר דירקטוריון בית"ר לצד תפקידו כאחד מראשי "עמותת אוהדי בית"ר ירושלים".
בשנים האחרונות משמש לוי כמנהלה הכללי של חברת "שווה שווה" המתמחה בהשתתפות קבוצתית במילוי טופסי הלוטו והטוטו, ובעלים של קבוצת כדורגל החופים בית"ר ירושלים (שנקראה בעבר "שווה שווה ירושלים").
הערות שוליים

↑  תפנית: הפועל ירושלים מסרבת לשחרר את מאיה לבית"ר, מעריב 26 בנובמבר 1989
תמר לוטן

אין תמונה חופשית
תמר לוטן (1934 – 29 בדצמבר 2011) הייתה עורכת ומפיקת טלוויזיה, מראשוני הטלוויזיה החינוכית הישראלית ואחראית על תוכניות כגון "לשון המראות" אודות הספרות העברית לפי ספריו של גרשון שקד, "תיק תקשורת", "זהו זה!" ו"ערב חדש".
ביוגרפיה

לוטן נולדה בשנת 1934 כתמר קרצ'מר, אמה הייתה רחל בתו של הרבי מרדכי מנחם מנדל קאליש מוורקא. היא התחנכה בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון בצפון תל אביב. בשנת 1952 יצאה כחניכת התנועה המאוחדת להכשרה בניר עם, ושנה לאחר מכן הצטרפה לקיבוץ יפתח, שם פגשה את מיכאל לוטן, ונישאה לו.
ב-1956 עזבו את הקיבוץ ועברו לבית ברל, שם שימשה לוטן כמורה לספרות. בשנת 1967 הצטרפה לצוות ההקמה של "הטלוויזיה הלימודית" (שמה של הטלוויזיה החינוכית דאז) ועיצבה את תוכניות העשרת המבוגרים. יחד עם תרצה יובל אלחנתי מגלי צה"ל גיבשה את תוכניות "אסכולה" למדע פופולרי.
הערות שוליים

↑  על אסכולה, באתר הטלוויזיה החינוכית הישראלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312495605171  VIAF: 299260156   WorldCat (עם VIAF): 299260156
שירים שהוקלטו על ידי אד שירן

שירן מופיע בסיבוב ההופעות Tour +,‏ 2013.
הזמר-יוצר האנגלי אד שירן הקליט שירים לחמישה אלבומי אולפן ו-17 מיני-אלבומים.
לפני שהוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, פרסם שירן שמונה מיני-אלבומים מבלי להיות חתום על ידי חברת תקליטים, בשמות The Orange Room‏, Ed Sheeran‏, Want Some?‏, You Need Me‏, Loose Change‏, Songs I Wrote with Amy‏, Live at the Bedford‏ ו-No.5 Collaborations Project, כאשר האחרון זכה לתשומת לב והצלחה, שכן הגיע למקום השני במצעד האייטונס, ונמכרו מעל 7,000 מעותקיו בשבוע הראשון. מאוחר יותר באותה שנה, הוחתם שירן בחברת התקליטים אסיילום רקורדס.
בשנת 2011, יצא לאור "The A Team", כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן הראשון של שירן, + (מבוטא "Plus"), משנת 2011. בהמשך, יצאו הסינגלים "You Need Me, I Don't Need You", "Lego House", "Drunk", "Small Bump" ו-"Give Me Love".
בשנת 2014, פרסם שירן את אלבום האולפן השני שלו, x (מבוטא "Multiply"). מתוך האלבום יצאו הסינגלים "Sing"‏, "Don't"‏, "Thinking Out Loud"‏, "Bloodstream"‏ ו-"Photograph", וכן השיר "I See Fire", שנכלל גם בפסקול לסרט השני של סדרת סרטי ההוביט.
אלבום האולפן השלישי של שירן, ÷ (מבוטא "Divide"), יצא בשנת 2017. בטרם יציאתו, פורסמו הסינגלים "Castle on the Hill" ו-"Shape of You", ולאחריו יצאו הסינגלים "Galway Girl"‏, "Perfect" ו-"Happier". סיבוב ההופעות לשיווק האלבום, Tour ÷, הפך לסיבוב ההופעות הרווחי ביותר בכל הזמנים.
ההמשך למיני האלבום שלו משנת 2011, No.6 Collaborations Project, יצא בשנת 2019. שירן שיתף פעולה עם אמנים שונים בכל רצועות האלבום. באלבום נכללו הלהיטים "I Don't Care" בהשתתפות ג'סטין ביבר, "Beautiful People" בהשתתפות חאליד ו-"South of the Border" בהשתתפות קמילה קביו וקארדי בי.
בשנת 2021, הכריז שירן על אלבום הסולו הרביעי שלו, = (מבוטא "equals"), שייצא ב-29 באוקטובר 2021. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "Bad Habits"‏ ו-"Shivers".
שיטת הקול הנייד

דוגמה לאופן ספירת הקולות:
ישנם 7 מצביעים ו־4 מועמדים A,‏ B,‏ C,‏ D, שמתמודדים על 2 מנדטים. כל שורה מייצגת את פרופיל ההצבעה של בוחר אחד.
בכל שורה ובכל ארבעת סיבובים הספירה (ההדגשה הכחולה האנכית), סכום כל המספרים שמעל העדפות הבחירה שווה לאחד. כלומר, לכל לכל הבוחרים יש כוח הצבעה שווה של קול אחד בדיוק, בלי קשר לאופן שבו הם מצביעים.
שיטת הקול הנייד (באנגלית: Single Transferable Vote, ובקיצור: STV) היא שיטת הצבעה, המיועדת לבחירת מספר נציגים לפרלמנט באותו אזור בחירה, תוך שקלול העדפות הבוחרים, הראשונות והמשניות.
השיטה הוצעה לראשונה בשנת 1821 על ידי תומאס רייט היל, מתמטיקאי ומנהל בית ספר אנגלי, ונעשה בה שימוש לראשונה בשנת 1855 בבחירות בדנמרק. כיום השיטה נהוגה באוסטרליה, באירלנד ובמלטה. קארל כריסטופר גאורג אנדרה פיתח שיטה דומה שנתיים קודם לכן.
תיאור השיטה > אופן ההצבעה

הבוחר מסמן את המועמד שהוא בוחר בעדיפות ראשונה, והוא רשאי לסמן גם את המועמדים שהוא בוחר בעדיפות שנייה, שלישית וכן הלאה. הבוחר רושם את הספרה 1 ליד שם המועמד העדיף עליו ביותר, 2 ליד המועמד השני בעדיפותו, וכן הלאה.
תיאור השיטה > אופן ספירת הקולות

חישוב הקולות מתבצע בתהליך הבא:
קובעים את מכסת הקולות הנדרשת לכהונה בפרלמנט, לפי החישוב הבא: (סך הקולות הכשרים באזור-הבחירה / (מספר המושבים המוקצים לאזור הבחירה בפרלמנט + 1)) + 1.
מועמד שבוחרים דירגו אותו בעדיפות ראשונה כמספר הפעמים שנקבע במכסה, או יותר ממספר זה – יכהן בפרלמנט.
אם מועמד קיבל יותר קולות מהמכסה הדרושה, זוקפים את הקולות העודפים לטובת המועמדים שדורגו בעדיפות הבאה בפתקי ההצבעה של בוחריו, באופן יחסי. למשל: אם המכסה היא 100 ומועמד א' זכה ב-120 קולות, כאשר ההעדפות השניות של מצביעיו התחלקו ביחס של 1:3 בין מועמדים ב' ו-ג', אזי מועמד ב' יזכה ל-15 קולות נוספים, ו-ג' ל-5 קולות נוספים.
בודקים שוב אם מישהו עבר את המכסה בעקבות ביצוע השלב הקודם. אם כן, חוזרים לשלב 3. וחוזר חלילה. אם אוישו כל המושבים, הספירה מסתיימת.
אם לאחר ביצוע השלבים הקודמים אין די מועמדים שעברו את המכסה, ונותרו מושבים פנויים, בודקים מי המועמד שדירגו הבוחרים בעדיפות ראשונה הכי מעט פעמים, מסירים את שמו מרשימת המועמדים, וזוקפים את קולות מצביעיו בעדיפות ראשונה – לטובת המועמדים שדורגו בעדיפות הבאה בפתקי ההצבעה שלו, כמפורט בשלב 3.
חוזרים על שלב 4.
אם עדיין אין די מועמדים שעוברים את המכסה הדרושה, ונותרים מושבים פנויים, חוזרים לשלב 5 – על המועמד הבא שזכה למספר הקולות המועט ביותר בעדיפות ראשונה, לאחר ההסרה הקודמת. וחוזר חלילה.
תהליך זה יחזור על עצמו, עד שמספר המועמדים שנותרו יהיה שווה למספר מושבי הפרלמנט שטרם אוישו, והמועמדים שנותרו יכהנו בפרלמנט, על אף שלא קיבלו את מספר הקולות שנקבע במכסה.
ראו גם

פונקציית רווחה חברתית
משפט ארו
שיטת שולצה
שרון חנס

| --- | --- |

 לידה:  1972 (בן 52 בערך) 
 ענף מדעי:  תורת המשפט 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 מספר צאצאים:  3 
 
שרון חנס (נולד ב-1972) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, וכיהן כדקאן הפקולטה ממרץ 2017 ועד מרץ 2022. תחומי המחקר וההוראה שלו הם ממשל תאגידי, דיני ניירות ערך וניתוח כלכלי של המשפט.