stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
להיט רדום
דוגמאות ללהיטים רדומים > במוזיקה

השירים "Just Dance" ו-"Poker Face" של הזמרת ליידי גאגא יצאו לאור בשנת 2008, ולא זכו להצלחה עד לסוף שנה זו.
השיר "Truth Hurts" של הזמרת ליזו יצא לאור בספטמבר 2017, וזכה להצלחה רק בשנת 2019, לאחר שהושמע בסרט "Someone Great".
השיר "Lights Down Low" של הזמר MAX יצא לאור באוקטובר 2016, וזכה להצלחה רק שנה לאחר יציאתו המקורית.
השיר "Feel It Still" של הלהקה פורטוגל. דה מאן יצא לאור במרץ 2017, וזכה להצלחה רק שמונה חודשים לאחר יציאתו המקורית.
השיר "Play Date" של הזמרת מלאני מרטינז יצא לאור באוגוסט 2015, וזכה להצלחה רק 5 שנים לאחר יציאתו המקורית.
השיר "Trap Queen" של הזמר פטי ואפ יצא לאור באפריל 2014, וזכה להצלחה רק שנה לאחר יציאתו המקורית.
השיר "Thrift Shop" של הצמד מאקלמור וראיין לואיס בשיתוף הזמר ואנז (אנ') יצא באוגוסט 2012, וזכה להצלחה רק חצי שנה לאחר יציאתו המקורית.
השיר "Let Her Go" של הזמר פסנג'ר יצא ביולי 2012, וזכה להצלחה שנה וחצי לאחר תאריך יציאתו המקורי.
השיר "Sail" של הלהקה Awolnation יצא בנובמבר 2010, וזכה להצלחה שנתיים וחצי לאחר תאריך יציאתו המקורי.
השיר "Lights" של הזמרת אלי גולדינג הוקלט בשנת 2009, יצא בפברואר 2011, וזכה להצלחה בשנת 2012, שנה וחצי לאחר תאריך יציאתו המקורי.
השיר "Heat Waves" של הלהקה גלאס אנימלס יצא ביוני 2020, וזכה להצלחה שנה לאחר תאריך יציאתו המקורי.
השיר "Love Tonight" של הלהקה האוסטרלית Shouse יצא בשנת 2017, אך זכה להצלחה רק בשנת 2021, שלוש וחצי שנים לאחר תאריך יציאתו המקורי.
השיר "Infinity" של ג'יימס יאנג (אנ') יצא לאור בשנת 2017, אך זכה להצלחה רק בשנת 2021, כ-4 שנים לאחר תאריך יציאתו המקורי.
דוגמאות ללהיטים רדומים > משחקי וידאו

המשחקים "Pocket Monster Red and Green", שעובדו מחדש ויצאו מאוחר יותר כפוקימון אדום וכחול.
המשחק "Among Us" זכה להכרה גדולה רק אחרי שנתיים מיציאתו להורדה.
הערות שוליים

↑  John Berra, Declarations of independence : american cinema and the partiality of independent production, Bristol, UK ; Chicago, IL, USA : Intellect, 2008, ISBN 978-1-84150-218-2
↑  William McCathie, Say So, TikTok, and the ‘Viral Sleeper Hit, Cherwell
↑  Ethan Millman, Inside TikTok's Hidden Hit Machine, Rolling Stone
↑  Lady Gaga Superstar, epubli. (באנגלית)
↑  How Lizzo's 'Truth Hurts' Became the No. 1 Song in America, PAPER, ‏2019-09-03 (באנגלית)
↑  "Glass Animals: How Heat Waves became the ultimate sleeper hit". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-04-08. נבדק ב-2021-09-07.
↑  Honey's Anime, Top 10 Sleeper Hit Games List [Best Recommendations], Honey's Anime, ‏2018-01-02 (באנגלית)
| זמרה, שירים וכתיבה |
| --- | --- | --- |
| סוגי שיר | שיר תשובה • שיר אמנותי • בלדה (בלדת הוצאה להורג • בלדת רצח • בלדה סנטימנטלית) • שיר מכונית • שיר ילדים (שיר מדורה • שיר מצטבר • שיר שחוזר על עצמו) • מזמור חג המולד (שיר הציפייה) • שיר שתייה • להיט (להיט רדום • להיט קיץ) • שיר רשימה • שיר אהבה (שיר לפידים • שיר פרידה) • שיר גימיק (שיר שטותי) • שיר להג • שיר פשוט (ניגון מזמור) • שיר פוליטי או מהפכני (שיר קמפיין • שיר חופש • שיר מחאה • שיר מלחמה) • שיר מחזמר (שיר "אני רוצה") • שיר חותם • שיר ספורטיבי (שיר קרב • שיר כדורגל) • שיר נושא • שיר טרגדיה • שיר עבודה (שיר מלחים) |  |
| סוגי זמרה | א-קפלה • שירה בחדר הרחצה • טכניקה מורחבת (שירה גרונית • שירת צלילים עיליים) • שירה עילאית • ראפ • שירת סקאט • שירה מתוזמנת • שירה בציבור (קריוקי • ליפ סינק) • כלי הקשה קוליים (ביטבוקס) |  |
| ערכים קשורים | מחזור שיר • מבנה השיר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לס בראונלי

רומר לסלי "לס" בראונלי (באנגלית: Romer Leslie "Les" Brownlee;‏ נולד ב-11 ביולי 1939) הוא איש ממשל וקצין צבא אמריקאי לשעבר, שכיהן כתת-מזכיר הצבא של ארצות הברית מנובמבר 2001 ועד דצמבר 2004, ובתוך זאת כמזכיר הצבא בפועל ממאי 2003 ועד נובמבר 2004.
ראשית חייו וקריירה צבאית

לס בראונלי נולד בפמפה, טקסס. ב-1962 הוא הוצב כלוטננט בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית באמצעות תוכנית האימונים לקציני מילואים שבאוניברסיטת ויומינג. הוא סיים בהצטיינות קורס של יחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית ואת הקורס המתקדם לקציני חיל רגלים ואת הקולג' לפיקוד ומטה של הצבא. הוא גם בוגר קורס צניחה ומכללת המלחמה של צבא ארצות הברית. בראונלי שירת בשני סבבים בווייטנאם. בארבע השנים וחצי האחרונות שלו בשירות הוא שירת בפנטגון, מתוכם הוא שירת שנתיים וחצי הוא שירת כראש המטה הצבאי של תת-מזכיר הצבא, ג'יימס אמברוז.
במהלך שירותו הצבאי עוטר בראונלי בכוכב הכסף עם עיטור ענף עץ אלון, כוכב הארד עם שני עיטורי עץ אלון ובלב הארגמן. הוא השתחרר משירותו ב-1984 בדרגת קולונל. בראונלי מחזיק בתואר מוסמך אוניברסיטה במנהל עסקים מאוניברסיטת אלבמה.
קריירה ממשלתית

החל מינואר 1987 שימש בראונלי כראש צוות הרפובליקנים בוועדת הכוחות המזוינים של הסנאט, הן תחת הסנאטור סטרום ת'ורמונד והן תחת הסנאטור ג'ון וורנר. במרץ 1996 הוא מונה כראש צוות הוועדה על ידי יושב הראש שלה ת'ורמונד ושימש בתפקיד זה עד למינויו למחלקת הצבא. במסגרת תפקידיו אלו הוא היה אחראי על התוכניות של הצבא ושל חיל הנחתים, על הכוחות המיוחדים ועל המלחמה בנגע הסמים בכוחות המזוינים. בנוסף, כסגן מנהל הצוות של הוועדה הוא היה מעורב באופן משמעותי בתוכניות ובמדיניות הקשורים להגנהה מפני טילים בליסטיים, התרעה אסטרטגית, אסטרטגיה ימית, בניית ספינות ומערכות נשק.
בנובמבר 2001 מונה בראונלי על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש כתת-מזכיר הצבא. החל ממאי 2003 ועד נובמבר 2004 הוא כיהן גם כמזכיר הצבא בפועל. כתת-המזכיר הוא סייע למזכיר הצבא למלא את משימות הגיוס, ארגון, אספקה, הצטיידות, אימונים וניוד של צבא ארצות הברית, לצד ניהול תקציב שנתי של 98.5 מיליארד דולר ו-1.3 מיליון איש בשירות פעיל, אנשי המשמר הלאומי, כוחות המילואים וכוח אדם אזרחי. בדצמבר 2004 הוא התפטר מתפקידו.
כוחות ההגנה של פינלנד

| --- | --- |

 מדינה:  פינלנד פינלנד
 תקופת הפעילות:  25 בינואר 1918 – הווה (106 שנים)
 זרועות בצבא:  צבא פינלנד, חיל האוויר הפיני והצי הפיני
 סוגי נשקים:  200 טנקי לאופרד 2,  כ-50 מטוסי קרב F/A-18 סופר הורנט  30 BAE סיסטמס הוק
 מנהיגות
 המפקד העליון:  נשיא פינלנד 
 ראש הצבא:  ראש ההגנה (פינלנד)
 ראש ההגנה (פינלנד):  הגנרל טימו קיבינן
 כוח אדם
 סוג שירות:  חובה לגברים, התנדבותי לנשים
 גיל הגיוס:  18
 זמינות לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  1,155,368 גברים  1,106,193 נשים (נכון ל-2010)
 מתאימים לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  955,151 גברים  912,983 נשים (נכון ל-2010)
 גודל מחזור שנתי המגיע לגיל הגיוס:  32,599 גברים  31,416 נשים (נכון ל-2010)
 כוחות פעילים:  21,500 (נכון ל-2021)
 כוחות מילואים:  900,000
 תקציב
 תקציב שנתי:  4.873 מיליארד אירו (נכון ל-2021)
 אחוזי תמ"ג:  2.15%
 מלחמות שהשתתף בהן
 מלחמת האזרחים הפינית  מלחמת לפלנד  מלחמת האזרחים בלבנון  מלחמת ההמשך  First Soviet-Finnish War  מלחמת החורף  מלחמת אפגניסטן 
 puolustusvoimat.fi
 
הדגל הצבאי של פינלנד
רונדל חיל האוויר הפיני
כוחות ההגנה של פינלנד או כוחות ההגנה הפינים (בפינית: Puolustusvoimat, בשוודית: Försvarsmakten) הם הכוחות החמושים של פינלנד, הכוללים בעיקר את צבא פינלנד, חיל האוויר הפיני והצי הפיני. הם אחראים על שלמותה הטריטוריאלית של פינלנד וכמו כן בחילוץ והצלה, שמירה על הסדר והביטחון במדינה ובנוסף לסיוע במשברים בינלאומיים.
נשיא פינלנד הוא המפקד העליון של כוחות ההגנה. הגנרל טימו קיבינן הוא מפקד העומד בראש כוחות ההגנה.
טנק לאופארד 2 של הצבא הפיני
בפינלנד קיים גיוס חובה לגברים, ונשים יכולות לשרת בהתנדבות. בזמן שלום, כוחות ההגנה הפיניים מעסיקים כ-12,000 איש. כ-4,000 מהם הם אזרחים. כוחות ההגנה הפיניים מכשירים מדי שנה כ-22,000 מתגייסים. ולאחר גיוס מילואים בזמן מלחמה מספר זה יכול לצמוח עד לכ-900,000 (קרביים ולא קרביים). ציוד הצבא כולל כ-200 טנקי לאופרד 2, כ-50 מטוסי קרב F/A-18 סופר הורנט שבעתיד יוחלפו במטוסי F-35A ו-30 BAE סיסטמס הוק. כוחות ההגנה של פינלנד לוקחים חלק פעיל בארגון נאט"ו.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
היסטוריה > מלחמת האזרחים

לאחר הכרזת העצמאות של פינלנד ב-6 בדצמבר 1917, המשמר הלבן הוכרז כגוף הצבאי של הממשלה החדשה ב-25 בינואר 1918 ולאחר מכן מונה לוטננט-גנרל של הצבא הקיסרי הרוסי קארל גוסטף אמיל מנרהיים למפקד העליון של הכוחות הללו למחרת. קרבות בין המשמר הלבנים והמשמרות האדומים כבר פרצו כשבוע לפני בסביבות ויפורי, במה שנודע כמלחמת האזרחים הפינית.
בתחילת המלחמה נראה כי לשני הצדדים היו 50,000-90,000 חיילים. בצבא האדומים היו רוב החיילים מתנדבים. היו אלו אזרחים צעירים (בני 15–17) שחומשו ויצאו לקרב. חיילים אלו לא היו מקצועיים וחלשים במיוחד נגד מתקפות נגד של הלבנים. לצבא הלבנים לעומת זאת, היו רק 11,000-15,000 מתנדבים ורוב חייליהם היו מגויסים. ללבנים היו שני יתרונות מרכזיים על צבא המתנדבים של האדומים: ללבנים הייתה הנהגה צבאית טובה יותר - 84 קצינים שוודים התנדבו לצבא הלבנים. היתרון השני הוא היגרים: קבוצה עילית בצבא הפיני בת 1,300 חיילים, שהוכשרו על ידי גרמניה ונלחמו לצידה בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה.
בתחילת המלחמה השתלטו האדומים על המובלעת הלבנה הלסינקי ב-28 בינואר 1918 וכן החלו במתקפה שנסתיימה עד אמצע מרץ. אולם האדומים לא השכילו לתרגם את יתרונותיהם להישגים בשטח. המפקדים האדומים התחלפו מספר פעמים וצבא המתנדבים של האדומים לא היה יעיל כנגד מתקפות הנגד של הלבנים. הלבנים קבעו את ואסה כבירתם ב-29 בינואר לאחר נפילת הלסינקי. בואסה גם שכנו מפקדותיהם של הלבנים. הלבנים החלו באמצע מרץ מתקפת נגד שהצליחה למוטט את צבא האדומים וגרמה לפאניקה בצבאם. הגרמנים הנחיתו כוחות בדרום המדינה בתחילת אפריל ומשחתות גרמניות הפגיזו עמדות של האדומים. חיילים גרמנים כבשו את הלסינקי ב-13 באפריל. פינלנד הלבנה חגגה ניצחון ב-16 באפריל.
היסטוריה > תקופת בין המלחמות

לאחר הניצחון במלחמת האזרחים, אורגן הצבא הפיני בתקופה שבין המלחמות בשלוש דיוויזיות ובריגדה על ידי קצינים גרמנים מקצועיים. זה הפך למבנה הבסיסי ל-20 השנים הבאות. החוף הובטח על ידי ביצורי חוף צרים וספינות שנלקחו שלל ממלחמת האזרחים. וחיל האוויר שכבר הוקם במרץ 1918, נשאר תחת הצבא ולא הפך לזרועה עצמאי עד 1928. המשמר הלבן ( Suojeluskunta ) שיחק תפקיד מפתח במדיניות ההגנה הפינית בין המלחמות, בכך שהיה לכוחות מיליציה חצי עצמאי מקומית המפוזר לאורך הגבול ומוכן ליום פקודה.
הממשלה החדשה הנהיגה גיוס חובה לאחר מלחמת האזרחים והנהיגה גם מערכת גיוס וריענון חובה לחיילי מילואים. בנוסף לאקדמיות שהוקמו בתקופה הזו.
היסטוריה > מלחמת החורף

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
היסטוריה > מלחמת ההמשך ומלחמת לפלנד

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
היסטוריה > המלחמה הקרה ועד ימינו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  תרגמת בתיאור התמונות.
באפריל 2023 הצבא הפיני צורף רשמית לנאט"ו
חיילים פינים מלחמת החורף בשנת 1940
הצבא הפיני לאחר התחמשות כבדה בידי הגרמני – מלחמת ההמשך בשנים 1941 עד 1944
כיבוש מחדש של לפלנד בידי הצבא בפינלנד בסיוע סובייטי בשנים 1944 עד 1945
הערות שוליים

↑  The Finnish Defence Forces' Front Page - Puolustusvoimat The Finnish Defence Forces, puolustusvoimat.fi (באנגלית)
↑  The Lockheed Martin F-35A Lightning II is Finland's next multi-role fighter, Valtioneuvosto (באנגלית אמריקאית)
| נאט"ו ארגון האמנה הצפון-אטלנטית (NATO) |
| --- | --- | --- |
| הכוחות המזוינים של המדינות החברות | איטליה • איסלנד • אלבניה • אסטוניה • ארצות הברית • בולגריה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • מונטנגרו • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קנדה • קרואטיה • רומניה |  |
| פעולות צבאיות עיקריות | מלחמת המפרץ • מבצע משמר משותף • מבצע כוח מאוחד • מלחמת אפגניסטן • מלחמת עיראק • מבצע מגן האוקיינוס • התקיפה הצבאית הבינלאומית בלוב • מבצע המאמץ הפעיל • מבצע שומר הים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0340 0796  LCCN: n80061095  VIAF: 154460274   WorldCat (עם VIAF): 154460274
כוחות ההגנה של דרום אפריקה

| --- | --- |

 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־30 שנה) 
 הגוף הקודם:  South African Defence Force 
 זרועות בצבא:  חיל האוויר הדרום-אפריקאי  הצי הדרום-אפריקאי  צבא דרום אפריקה 
 מנהיגות
 המפקד העליון:  נשיא דרום אפריקה ג'ייקוב זומה
 ראש הצבא:  גנרל סולי שוק (Solly Shoke)
 שר ההגנה:  נוסיביווי מפיסה נקאקולה (Nosiviwe Mapisa-Nqakula)
 כוח אדם
 סוג שירות:  שירות התנדבותי. נשים זכאיות לשרת בשירות לא קרבי.
 גיל הגיוס:  18
 זמינות לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  בגילאי 16–49 (2010).   גברים: 13,439,781.   נשים: 12,473,641
 מתאימים לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  בגילאי 16–49 (2010).   גברים: 7,617,063.  נשים: 6,476,264.
 גודל מחזור שנתי המגיע לגיל הגיוס:  גברים: 482,122.   נשים: 485,017
 כוחות פעילים:  67,373
 כוחות מילואים:  15,107
 משמר אזרחי:  12,382. (2012)
 תקציב
 תקציב שנתי:  39.9 מיליארד ראנד דרום-אפריקאי (2012).
 אחוזי תמ"ג:  1.7%
 
כוחות ההגנה הלאומיים של דרום אפריקה (באנגלית: South African National Defence Force – SANDF), הם הכוחות הצבאיים של דרום אפריקה. מפקד כוחות ההגנה ממונה על ידי נשיא דרום אפריקה מאחת מהזרועות והוא כפוף לשר ההגנה והווטרנים בממשלת דרום אפריקה.
כוחות ההגנה כפי שהם קיימים היום נוצרו ב-1994, בעקבות הבחירות הכלליות הראשונות בדרום אפריקה של העידן שלאחר האפרטהייד וכינון החוקה החדשה. כוחות ההגנה הלאומיים של דרום אפריקה החליפו את "כוחות ההגנה של דרום אפריקה" (South African Defence Force – SADF).
היסטוריה

לכוחות ההגנה הלאומיים של דרום אפריקה הועברו כוח האדם והציוד של כוחות ההגנה של דרום אפריקה ושל הכוחות המשולבים של מדינות הבנטוסטן, יחד עם כוח האדם של כוחות הגרילה לשעבר של כמה מהמפלגות הפוליטיות של דרום אפריקה, כמו הקונגרס הלאומי האפריקני, "חנית האומה" (Umkhonto we Sizwe),הקונגרס הפאן אפריקני של אזניה (Pan Africanist Congress of Azania), צבא השחרור של העם האזאני (Azanian People's Liberation Army) ויחידות ההגנה העצמית של מפלגת אינקטה (Inkatha Freedom Party).
נכון ל-2004 הושלם תהליך השילוב, תוך שמירת כוח האדם של כוחות ההגנה של דרום אפריקה (SADF), ששולבו במבנה ארגוני שמאוד דומה לזה הקודם. יחד עם זאת, עקב בעיות בתהליך השילוב, אילוצים תקציביים, ובעיות אחרות, כוחות ההגנה מתמודדים עם בעיות יכולת.
כוחות הקומנדו של דרום אפריקה (South African Commando System) היו כוחות מיליציה טריטוריאליים שהיו פעילים עד 2008 ומבוססים על יחידות מקומיות בסדר גודל של פלוגה או גדוד. בשנים האחרונות לפעילותם, תפקידם היה לשמש כוח סיוע למשטרת דרום אפריקה ככוח לביטחון פנים.
היסטוריה > התחמשות מחדש

ב-1999 הסתיים תהליך רכישת נשק על ידי ממשלת דרום אפריקה בעלות של 4.8 מיליארד דולר אמריקני והיו טענות שהתהליך היה נגוע בשחיתות. מנהל הרכש האסטרטגי של משרד ההגנה של דרום אפריקה רכש פריגטות, צוללות, מסוקים, מטוסי אימון ומטוסי קרב קלים מתקדמים.
משימות נוכחיות

כוחות ההגנה הלאומיים של דרום אפריקה מבצעים משימות שמירת שלום מטעם האו"ם בעיקר ביבשת אפריקה ושולחים משקיפים בבחירות מעת לעת.
משימות נוכחיות > משימות פנים

משימות הפנים של כוחות ההגנה הם:
שמירת הגבולות
סיוע באסונות טבע
בטיחות וביטחון.
ארגון ומבנה

בראש כוחות ההגנה של דרום אפריקה עומד מפקד כוחות ההגנה (CSANDF), שממונה מקרב הזרועות השונות והוא הקצין היחידי בכוחות ההגנה שנושא דרגת גנרל או אדמירל. הוא כפוף לשר ההגנה והווטרנים שעומד בראש משרד ההגנה.
מבנה כוחות ההגנה של דרום אפריקה הם:
משרד ההגנה
כוחות ההגנה של דרום אפריקה (SANDF) מורכבים
צבא דרום אפריקה (SA Army)
הצי הדרום-אפריקאי (SA Navy)
חיל האוויר הדרום-אפריקאי (SA Air Force)
השירות הרפואי הצבאי של דרום אפריקה (South African Military Health Service)
החטיבה למבצעים משולבים (Joint Operations Division)
החטיבה למבצעים משולבים אחראית על תיאום המבצעים המשולבים המשותפים לכל ארבע הזרועות או לחלקן.
מודיעין צבאי (Defence Intelligance)
המטה המשולב (Corporate Staff)
מדיניות ביטחון, אסטרטגיה ותכנון
כוחות המילואים
הכומר הצבאי הראשי
בריגדת הכוחות המיוחדים של דרום אפריקה (South African Special Forces Brigade) היא יחידה נפרדת שכפופה ישירות לחטיבה למבצעים משולבים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| חיילי צבא דרום אפריקה בתרגיל - 2011 | ספינת הצי הדרום-אפריקאי - נובמבר 2011 | מטוס הרקולס בשירות חיל האוויר הדרום-אפריקאי - אוקטובר 2011 |
ראו גם

צבא דרום אפריקה
הצי הדרום אפריקאי
חיל האוויר הדרום אפריקאי
הערות שוליים

1 2  מתוך ספר העובדות העולמי של ה-CIA
↑  "South Africa". DefenceWeb.
↑  ספר התקציב לשנת 2013-2014
1 2  חוקת דרום אפריקה משנת 1993 סעיף 224
↑  L B van Stade (1997). "Rationalisation in the SANDF: The Next Challenge". Institute for Security Studies.
↑  Andre Wsssels, The South African National Defence Force, 1994-2004: A Historical perspective
↑  U.S. Embassy The Hague, 05THEHAGUE2973 Netherlands/Africa: DASD Whelan's visit to The Hague, 1 November 2005, via Wikileaks United States diplomatic cables leak
↑  Buthelezi, Mangosuthu (22 November 2007). "Mangosuthu Buthelezi's Weekly Newsletter to the Nation". Ifp.org.za. Inkatha Freedom Party
↑  מאמר בהגרדיאן מיום 10 בינואר 2007
↑  "Fact file: The Joint Operations Division".
לאונרד ברטלקובסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 באוגוסט 1916 גרמניה גרמניה
 פטירה:  1 בינואר 1953  (בגיל 36) גרמניה ברלין, גרמניה
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מקצוע:  מתרגם 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (4 בספטמבר 1979) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  לאונרד ברטלקובסקי
 
לאונרד ברטלקובסקי (בגרמנית: Leonard Bartlakowski;‏ 31 באוגוסט 1916 – 1 בינואר 1953) היה חסיד אומות העולם גרמני, שהציל ארבעה יהודים בזמן מלחמת העולם השנייה.
קורות חייו

ברטלקובסקי נולד בשנת 1916 בגרמניה, כבן למשפחת מהגרים מפולין. כחייל בחיל האוויר הגרמני, הלופטוואפה, הוא השתתף במצור על ורשה בשנת 1939 אך ערק בצניחה מהמטוס. הוא הגיע ללבוב באוקראינה בתחפושת, שם נכלא על ידי הסובייטים. לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות ביוני 1941, נכבשה לבוב בידי הגרמנים והאסירים הפוליטיים, ביניהם ברטלקובסקי, שוחררו. לאחר שחרורו, הוא הציג את עצמו בשם רוברט קריסינסקי והוצב בעיר הסמוכה רווה רוסקה כמתורגמן גרמנית-פולנית של יחידת הגסטפו המקומית, שם פגש אותו אברהם וינפלד.
פעילותו להצלת יהודים בשואה

ברטלקובסקי, שכונה באותה תקופה קריסינסקי, שמר יחד עם חייל גרמני על היהודים שעמדו בתור לקבלת לחם. למחרת, כשנכנס לבית המרקחת של וינפלד, ביקש ברטלקובסקי חבילה של להבי גילוח. וינפלד אמר לו שיחזור למחרת והביא לו חבילת להבים מביתו ללא תשלום. כך התפתחה ידידות בין השניים. ברטלקובסקי הגיע לבקר בבית המרקחת מדי יום והשניים שוחחו על המצב הפוליטי. ברטלקובסקי הציג את עצמו כרוברט קריסינסקי וסיפר לווינפלד כי הוא עובד כמתרגם מגרמנית לפולנית.
בעיר רווה רוסקה, עברו רכבות השילוחים שהובילו יהודים פולנים למחנה ההשמדה בלז'ץ, ששכן במרחק של כ-30 קילומטרים משם. מיקום משרדו של ברטלקובסקי בתחנת הרכבת, אפשר לו להשיג מידע מוקדם על פשיטות ושילוחים. מידע זה היה נמסר לווינפלד שהעביר אותו באופן מוצפן ליודנראטים בסביבה. בדרך זו סייעו ההודעות ליהודים להסתתר במועד הנכון וכך למעשה ניצלו.
יום אחד נודע לברטלקובסקי כי יחידת הגסטפו המקומית קיבלה הוראה ממטה הגסטפו בלבוב, להעביר אליהם משאיות ריקות, שהיו מוכנות לשילוחם של יהודי רווה רוסקה לבלז'ץ. הוא מסר את המידע מיידית לווינפלד אך גם נכנס לגטו בעצמו בתחפושת, כדי להזהיר את האנשים בתוכו. הוא הציע מחסה בביתו לחברו ולאשתו, אך וינפלד, שעדיין היה לו מקום מסתור חלופי בבית המרקחת, סירב וביקש ממנו להסתיר את גיסתו, רומנה קסלר, ואת ד"ר סטפניה רייכר. עברו מספר חודשים עד שמשפחת וינפלד הצטרפה אליהם, באמצע יוני 1943. ברטלקובסקי בעצמו עזר לשניים להתחפש ולעבור לביתו. בשלב זה גילו המסתתרים כי שמו האמיתי הוא לאונרד ברטלקובסקי וכי הוא טייס לשעבר, בן להורים פולנים. מדי פעם רומנה או סטפניה יכלו לצאת החוצה. מאחר שלא היו מוכרות ברווה רוסקה, הן נהגו להציג עצמן כנוצריות וברטלקובסקי היה מציג אותן כבנות דודות שלו.
הארבעה הסתתרו יחד בדירה הקטנה עד לשחרור רווה רוסקה ב-27 ביולי 1944. המחסה שלהם היה חור באדמה שנחפר מתחת למיטה של ברטלקובסקי. רכישת מזון עבורם הייתה משימה קשה במיוחד, שכן ברטלקובסקי לא יכול היה לקנות אוכל בכמויות שיספיקו לחמישה אנשים בלי לעורר חשד. על כן, הוא נאלץ לגנוב ממקום עבודתו בתחנת הרכבת. פעם אחת השמועות שהוא מסתיר יהודים בביתו, התפשטו עד כי הגסטפו בא לבדוק את הבית בליווי כלב. הכלב לא הרגיש בהם מתחת לסחבות מלוכלכות שכיסו את הבור בו הסתתרו וברטלקובסקי הציע לגסטפו ליקר. החיילים עזבו רק לאחר כמה שעות. מאוחר יותר העיד וינפלד כי "לבו ועצביו היו ודאי עשויים מפלדה, והיה לו האומץ הדרוש לטייס כדי לשרוד כל כך הרבה חודשים איתנו בלי להתמוטט פסיכולוגית".
הכרה והנצחה

לאחר המלחמה שב ברטלקובסקי לגרמניה והתאחד עם אמו ואחותו בברלין. הוא נפטר בטרם עת בשנת 1953, בגיל 36, ממחלת השחפת, אשר נדבק בה בבית הסוהר הסובייטי בלבוב. משפחת וינפלד, שהיגרה לאוסטרליה, שמרה איתו על קשר זמן מה, עד שנודע לה שהוא נפטר.
ב-4 בספטמבר 1979, יד ושם הכירו בלאונרד ברטלקובסקי כחסיד אומות העולם. בנוסף, ניטע על שמו עץ בשדרת חסידי אומות העולם ביד ושם. מדליית כבוד ותעודה הוענקו למשפחתו של ברטלקובסקי ביוני 2008, לאחר שנמצאו קרובי משפחה שלו.
הערות שוליים

1 2  לאונרד ברטלקובסקי, באתר יד ושם
1 2  מתוך עדותם של אברהם ואנה וינפלד (ארכיון יד ושם)
↑  תעודת הכבוד שקיבל לאונרד ברטלקובסקי מיד ושם
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לאונרד ברטלקובסקי".
לארס פאבורג-אנדרסן

לארס פאבורג-אנדרסן (בדנית: Lars Faaborg-Andersen; ‏22 ביוני 1956 - 2 ביוני 2021) היה דיפלומט דני, כיהן כראש משלחת האיחוד האירופי לישראל בין השנים 2013-2017
ביוגרפיה

פאבורג-אנדרסן היה בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת קולומביה (1982) ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת קופנהגן (1984).
בשנת 1984 החל לעבוד במשרד החוץ הדני. בשנים 1987–1990 היה יועץ למשלחת דנמרק לאו"ם. לאחר מכן עבד במחלקת פיתוח המדיניות במשרד החוץ הדני. בשנים 1994–1998 כיהן כסגן שגריר דנמרק בדרום אפריקה. לאחר מכן שימש כסגן מנהל מחלקת אסיה במשרד החוץ בארצו, ובשנים 2000–2003 כיהן כמנהל מחלקת המזרח התיכון ואמריקה הלטינית במשרד זה, כולל בעת שדנמרק שימשה נשיאה תורנית של האיחוד האירופי בחדשים יולי-דצמבר 2002. בתוקף כך היה שותף לניסוח תוכנית מפת הדרכים מטעם הקוורטט לענייני המזרח התיכון.
בשנים 2003–2008 שימש כסגן שגריר דנמרק לאו"ם. לאחר מכן ועד 2013 שימש כשגריר דנמרק בוועדת הפוליטיקה והביטחון של האיחוד האירופי. באותה שנה מונה לראש משלחת האיחוד האירופי לישראל במקום אנדרו סטנדלי. כיהן עד ספטמבר 2017, עת הוחלף על ידי עמנואל ז'ופרה.
ב-28 בפברואר 2016 פתחו מתנחלים בקמפיין נגד אנדרסן תחת הכותרת "לרסן את אנדרסן". בתגובה לקמפיין המשווה בינו לבין הרוצח הסדרתי הבדיוני חניבעל לקטר, פרסם האיחוד האירופי הודעת גינוי חריפה.
פאבורג-אנדרסן היה נשוי ואב לשניים.
בשנת 1976 ביקר בישראל ועבד כמתנדב בקיבוץ נאות מרדכי.
הערות שוליים

↑  איתמר אייכנר, שגריר האיחוד האירופי היוצא: "לישראל יש מה ללמוד מאיתנו על מלחמה בטרור", באתר ynet, 22 באוגוסט 2017
↑  Nir Levitan, Denmark's Engagement in the Oslo Peace Process, Israel Studies Review 38, 2023-06-01, עמ' 48–66 doi: 10.3167/isr.2023.380205
לואיס וולפרט

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1929 יוהנסבורג, דרום אפריקה 
 פטירה:  28 בינואר 2021 (בגיל 91) 
 ענף מדעי:  ביולוגיה התפתחותית, ביולוגיה של התא, אמבריולוגיה, zootomy 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויטווטרסראנד  אימפריאל קולג'  קינגס קולג' לונדון 
 מוסדות:  יוניברסיטי קולג' לונדון  קינגס קולג' לונדון 
 תלמידי דוקטורט:  ג'יימס קת'ברט סמית 
 פרסים והוקרה:  מדליית וודינגטון (2015)  פרס מייקל פאראדיי (2000)  המדליה המלכותית (2018)  עמית החברה המלכותית  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  עמית החברה המלכותית לספרות 
 צאצאים:  דניאל וולפרט 
 
לואיס וולפרט (19 באוקטובר 1929 - 28 בינואר 2021) היה ביולוג התפתחותי בריטי יליד דרום אפריקה, וכן סופר ושדרן. וולפרט פרסם את מודל הדגל הצרפתי (אנ') להתפתחות עוברית, תוך שימוש בצבעי הדגל הצרפתי ככלי עזר חזותי כדי להסביר כיצד תאים עובריים מפרשים קוד גנטי לביטוי מאפיינים של אורגניזמים חיים והסביר כיצד בשלב מוקדם המורפוגנזה, איתות בין תאים יכול להודיע לתאים עם אותה רשת גנטית על עמדתם ותפקידם.
הוא כתב מספר ספרי מדע, ומדע פופולרי כולל: Triumph of the Embryo (1991), The Unnatural Nature of Science (1994) Malignant Sadness (1999), Six Impossible Things Before Breakfast: the Evolutionary Origins of Belief (2006), ו־How We Live And Why We Die: The Secret Lives of Cells (2009).
מודל הדגל הצרפתי

וולפרט ידוע בעיקר בזכות מודל הדגל הצרפתי של התפתחות עוברית, אותו תיאר במאמר משנת 1969 בשם Positional Information and the Spatial Pattern of Cellular Differentiation ב-Journal of Theoretical Biology. המודל משתמש בדגל הטריקולור הצרפתי כדי לתאר חזותית כיצד תאים עובריים מפרשים קוד גנטי כדי ליצור את אותן דפוסים, אפילו כאשר חלקים מסוימים מהעובר מוסרים. המודל מסביר עוד כיצד ניתן להשתמש באיתות בין תאים בשלב מוקדם במורפוגנזה כדי ליידע תאים בעלי אותה רשת רגולטורית גנטית על מיקומם ותפקידם. המודל התבסס על מחקריו של וולפרט על ביצי קיפוד ים ונתן מסגרת למחקר על גסטרולציה, התהליך העוברי שבמהלכו מתבססת תוכנית הגוף של אורגניזם חי. לוולפרט מיוחס הציטוט: "זה לא לידה, נישואים או מוות, אלא גסטרואציה שהיא באמת התקופה החשובה ביותר בחייך."
תרומתו לביולוגיה כוללת פיתוח ודוגל של הרעיונות של מידע מיקום וערך מיקום: אותות מולקולריים ותגובות תאיות פנימיות אליהם, המאפשרות לתאים לעשות את הדבר הנכון במקום הנכון במהלך ההתפתחות העוברית. המהות של מושגים אלו היא שקיימת קבוצה ייעודית של מולקולות לתיאום מרחבי של תאים, זהה על פני מינים רבים ועל פני שלבי התפתחות ורקמות שונות. גילוי קודי הגנים של Hox בזבובים ובעלי חוליות הצדיק במידה רבה את תפיסת הערך המיקומי של וולפרט, בעוד שזיהוי של מורפוגנים של גורמי גדילה במינים רבים תמך בתפיסה של מידע מיקום.