stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב (2003)
הפיגוע

ב-5 בינואר 2003, בשעה 18:30, פוצצו עצמם שני מחבלים מתאבדים במרחק 500 מטר ובהפרש של 30 שניות בלבד זה מזה, בשני רחובות מקבילים באזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב. האחד התפוצץ במדרחוב נווה שאנן, בפינת רחוב ראש פינה; השני התפוצץ ברחוב הגדוד העברי, המקביל למדרחוב. שני המחבלים נשאו מטענים רבי-עוצמה עם ברגים ואומים ממתכת, שגרמו לנפגעים רבים ולנזק רב לרכוש בסביבה. 23 בני אדם נרצחו, ויותר ממאה נפצעו. בין ההרוגים היו אדם בן 75, שש נשים, צעירות ומבוגרות, וכן פועלים זמניים, שניים מסין ואחד מגאנה. בין ההרוגים היו עולים חדשים מברית המועצות לשעבר כמו גם ישראלים ותיקים.
זמן קצר לאחר הפיגוע נטלו גדודי חללי אל-אקצא, הזרוע הצבאית של הפת"ח, אחריות. בהודעה שפרסמו ציינו כי מבצעי הפיגוע הם סאמר נורי, בן 19, ובוראק חילפי, בן 21, שני תושבי שכם, אולם בלילה לאחר מכן פרסמו הודעה נוספת, לפיה המחבלים הם לא מאנשי התנועה. גם אנשי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני נטלו אחריות לפיגוע בשיחות עם כתבים, אולם ראשי התנועה לא ידעו לאשר את מעורבות אנשיהם באירוע.
העמדה לדין

ב-24 בינואר 2005 הואשם נהג תושב יפיע בעבירות אחדות ובראשן סיוע לרצח, עקב הסעת המחבלים מאום אל-פחם לתל אביב, ונגזר עליו עונש של 42 שנות מאסר בפועל. בערעור לבית המשפט העליון קוצר עונשו ל-30 שנות מאסר.
הערות שוליים

↑  הפיגוע בתחנה המרכזית, סיפורי ההרוגים, באתר ynet, 7 בינואר 2003
↑  מדינת ישראל נגד מואפק בן נאיף עירוק, באתר פסקדין
↑  אלי אשכנזי, 42 שנות מאסר לערבי ישראלי שהסיע מתאבדים לת"א, באתר הארץ, 3 במרץ 2005
↑  ע"פ 3767/05 פלוני נ' מדינת ישראל, ניתן ב־21 ביולי 2008
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
להישאר בחיים (סרט, 1983)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  סילבסטר סטאלון 
 הופק בידי:  רוברט סטיגווד 
 תסריט:  סילבסטר סטאלון, נורמן ווקסלר 
 עריכה:  מארק ורנר 
 שחקנים ראשיים:  ג'ון טרבולטה ג'ויס הייסר פרנק סטאלון פטריק סווייזי סילבסטר סטאלון ג'נט ג'ונס קורטווד סמית' Steve Inwood ג'ולי בובאסו סינתיה רודוס פינולה יוז מייקל היגינס 
 מוזיקה:  בי ג'יז 
 צילום:  ניק מקלין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 באוקטובר 1983 
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט דרמה, סרט רומנטי 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הכנסות באתר מוג'ו:   stayingalive
 סרט קודם:  שיגעון המוזיקה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
להישאר בחיים (באנגלית: Staying Alive) הוא סרט ריקודים אמריקאי משנת 1983 בכיכובו של ג'ון טרבולטה כרקדן טוני מנרו, עם סינתיה רודוס, פינולה יוז, ג'ויס הייסר, ג'ולי בובאסו, והרקדנים ויקטור מנואל וקווין מורו. זהו סרט ההמשך לסרט "שיגעון המוזיקה" מ-1977. הסרט בוים על ידי סילבסטר סטאלון, שגם השתתף בכתיבת התסריט.
שלא בדומה לסרט שיגעון המוזיקה, הסרט לא זכה להצלחה, ויש לו ציון של 0% באתר Rotten Tomatoe. עם זאת, הסרט זכה להצלחה בקופות והרוויח 127 מיליון דולר.
צבא איטליה

| --- | --- |

 
 זרועות
  צבא איטליה
  הצי האיטלקי
  חיל האוויר האיטלקי
  קרביניירי
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורי הכוחות המזוינים של איטליה
 דרגות הכוחות המזוינים של איטליה
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של איטליה
 היסטוריה של איטליה
צבא איטליה (באיטלקית: Esercito Italiano) הוא זרוע היבשה של הכוחות המזוינים של איטליה. כל כוח האדם שלו מבוסס על שירות התנדבותי ובשנת 2012 מנה כ-105,000 חיילים.
כלי הרכב הקרביים הבולטים של הצבא הם: נגמ"ש הלחימה "דארדו" (Dardo), משחית הטנקים "קנטאורו" (Centauro) וטנק האריאטה (Ariete) וכלי הטיס הבולט שלו הוא מסוק התקיפה "מנגוסטה" (Mangusta), שלאחרונה הופעל במשימות של האו"ם.
המפקדה הראשית של המטה הכללי של הצבא ממוקמת ברומא, ליד הקווירינאלה, מעונו הרשמי של נשיא איטליה.
תולדותיו של צבא איטליה מתחילות מימי איחוד איטליה בשנות החמישים והשישים של המאה ה-19. הצבא היה מעורב במלחמות קולוניאליות בסין, במלחמה האיטלקית-עות'מאנית ב-1911–1912, בצפון איטליה כנגד האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה, באתיופיה לפני מלחמת העולם השנייה, באלבניה, ביוון, בצפון אפריקה ובאיטליה עצמה במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה הקרה צבא איטליה היה בכוננות להגנה מפני פלישה של כוחות ברית ורשה מהמזרח. מאז סוף המלחמה הקרה הוא ממלא משימות שמירת שלום אינטנסיביות ומבצע פעילויות קרביות באפגניסטן ובעיראק.
היסטוריה

מקורותיו של צבא איטליה הם בצבא המלכותי (Regio Esercito), שהיה קיים החל מהקמתה של ממלכת איטליה לאחר ההשתלטות על שטחי מדינת האפיפיור ואיחודה של איטליה. ב-1861, תחת הנהגתו של ג'וזפה גריבלדי, הוזמן ויטוריו אמנואלה השני מבית סבויה לעלות על כס המלכות של הממלכה העצמאית החדשה.
חילות המשלוח האיטלקים נשלחו לסין במהלך מרד הבוקסרים ב-1900 וללוב במהלך המלחמה האיטלקית-עות'מאנית ב-1911–1912.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

התנסותו הראשונה של צבא איטליה בלוחמה מודרנית של ממש הייתה במלחמת העולם הראשונה. רוב הקרבות התנהלו בחזית הצפונית והצבא המלכותי ספג 700,000 הרוגים. תדירותן של המתקפות שבהם השתתף הצבא בין מאי 1915 לבין אוגוסט 1917, אחת לשלושה חודשים, הייתה גבוהה יותר מתדירות הקרבות בחזית המערבית. המשמעת בצבא האיטלקי הייתה אף יותר קשה והעונשים על עבירות היו חמורים יותר מאלה שהיו נהוגים בצבאות גרמניה, צרפת ובריטניה.
בשנים שבין מלחמות העולם השתתף הצבא במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, סיפק חיילים וציוד במהלך מלחמת האזרחים בספרד שנלחמו בגיסות המתנדבים (Corpo Truppe Volontarie) לצדם של הכוחות הלאומנים של פרנקו, ושיגר את הפלישה האיטלקית לאלבניה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

על הנייר היה הצבא המלכותי של איטליה אחד מכוחות היבשה הגדולים ביותר שלחמו במלחמת העולם השנייה, אך במציאות הוא לא היה מסוגל להכניס לקרבות את המספרים שטען שיש ברשותו. הצבא האיטלקי היה אחד הצבאות הראשונים שהפעיל צנחנים. יחסית לגודלם הקטן, רבות מהדיוויזיות האיטלקיות תוגברו בקבוצת תקיפה (Gruppo di Assalto) של שני גדודים מארגון החולצות השחורות.
ברוב המקרים נדחו הדיווחים על תעוזתו של צבא איטליה במלחמת העולם השנייה. תפיסה זו הייתה תוצאה של התקיפה הרת האסון של האיטלקים במצרים ושל ביצועיו של הצבא במלחמת איטליה–יוון. ההכנות לשתי המערכות הללו לקו מאוד בחסר והן בוצעו באופן כושל. בראשית המערכה בצפון אפריקה ביצעה הארמייה העשירית של צבא איטליה את הפלישה האיטלקית למצרים אך נכנעה לאחר שנהדפה אחורה ללוב והושמדה על ידי כוח קטן ממנה פי חמישה במבצע מצפן.
מנהיגות צבאית בלתי מוכשרת החריפה את בעיית הציוד הצבאי, שברובו היה מתקופת מלחמת העולם הראשונה ולא עמד בסטנדרטים של צבאות בעלות הברית ולא של גרמניה הנאצית. לדוגמה, דוקטרינת השריון האיטלקית הסתמכה בעיקר על הטנקים הקלים והבינוניים מסוג L3/35 פיאט M11/39, פיאט M13/40, פיאט M14/41 ופיאט M15/42, שהיו בנחיתות מוחלטת מול טנקי השרמן האמריקנים. באופן מכריע יותר, איטליה סבלה ממחסור חמור בציוד מכל הסוגים והפיקוד האיטלקי העליון לא לקח בחשבון אפשרויות של תבוסה בקרבות ולא נקט באמצעים הדרושים לתת את התמיכה הלוגיסטית הדרושה לכוחות השדה שלו. כלי הנשק נגד-מטוסים היו מעטים מדי, כלי הנשק נגד-טנקים היו מיושנים מדי ומספר המשאיות היה קטן עד מאוד.
חיל המשלוח האיטלקי לרוסיה נלחם תחת פיקודו של גנרל ג'ובאני מסה, שהכיר במגבלות הגיס שעמד בראשו ובציודו העלוב והוא הועבר מתפקידו ב-1 בנובמבר 1942. כאשר החלה המתקפה הסובייטית במבצע סטורן קטן ב-12 בדצמבר 1942, קרסה עד מהרה הארמייה השמינית האיטלקית. רק כשליש מחייליה הצליחו להימלט מהתופת הרוסית, כשהדיוויזיות הבולטות ביותר שלה היו שלוש דיוויזיות אלפיניות שלחמות בעקשנות עד כמעט להשמדתם המוחלטת כדי לחמוק מהכיתור הסובייטי.
בצפון אפריקה נלחמו הדיוויזיה המשוריינת ה-132 והדיוויזיה המוטסת ה-185 עד להשמדה מוחלטת בקרב אל-עלמיין השלישי. ההתנגדות הנחושה של החיילים האיטלקים בקרב בקרן, שבאריתריאה, אף על פי שהוא היה אבוד, מהווה חלק חשוב במורשת הקרב של צבא איטליה עד היום.
לאחר תבוסת מדינות הציר בתוניסיה, המורל של החיילים האיטלקים היה ירוד וכאשר בעלות הברית נחתו בסיציליה ב-10 ביולי 1943, רוב הדיוויזיות האיטלקיות שישבו על החופים פשוט התפרקו. המורל הירוד הוביל להדחתו של הרודן האיטלקי בניטו מוסוליני על ידי המלך ויטוריו אמנואלה השלישי 15 ימים מאוחר יותר.
בספטמבר 1943 חתמה איטליה על הסכם שביתת הנשק והארץ חולקה לרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, שהייתה למעשה ממשלת בובות בחסות גרמניה בצפון, ולשטח שהיה תחת שלטונו של פייטרו באדוליו בדרום. בדרום נותרו כוחות הצבא המלכותי (Esercito Cobelligerante Italiano), שנלחמו לצדן של בעלות הברית לאחר שביתת הנשק. חייליו של צבא זה כבר לא נלחמו למענו של מוסוליני, אלא למענו של המלך ושל "מרשל איטליה" באדליו.
היסטוריה > המלחמה הקרה

ב-1946 הוקמה הרפובליקה של איטליה במקום ממלכת איטליה ו"הצבא המלכותי" שינה את שמו ל'"צבא איטליה". בראשיתו היו בצבא איטליה חמש דיוויזיות חיל רגלים. בעקבות הקמתה של נאט"ו, צבא איטליה צורף לפיקוד של דרום אירופה והיה בכוננות לפלישה ממזרח דרך יוגוסלביה. פיקוד כוחות היבשה של דרום אירופה בנאט"ו (LANDSOUTH), החל לפעול ב-10 ביולי 1951 ותפקידו היה להגן על צפון-מזרח איטליה. מפקדת הפיקוד הוצבה בוורונה ובראשה הועמד לוטננט גנרל מצבא איטליה. שלוש דיוויזיות רגלים ושלוש בריגדות היו הכוח היחידי שעמד לרשות הפיקוד להגן על צפון-מזרח איטליה.
היסטוריה > לאחר המלחמה הקרה

בסיומה של תקופת המלחמה הקרה ב-1989 כלל צבא איטליה 26 בריגדות מבצעיות: 4 בריגדות שריון, 10 בריגדות חיל רגלים ממוכן, 5 בריגדות חיל רגלים ממונע, 5 בריגדות אלפיניות, בריגדת תותחנים אחת ובריגדה מוטסת אחת.
ב-1991 החל הצבא לצמצם את כוחותיו. פורקו 7 בריגדות ומספר רב של יחידות קטנות. ב-1997 המשיכה מגמת הצמצום בצבא ופורקו יחידות קטנות נוספות ובאותה שנה בוצע ארגון מחדש בכל הצבא. יחידות קטנות אוחדו ופורקו 6 בריגדות נוספות. בוצעו העברות של יחידות לבסיסים חדשים, הרכבי הכוחות שונו והוגדרו מחדש המשימות. ב-2002 פורקו 2 בריגדות נוספות. ב-2011 בוצעו שינויים נוספים ורבות מהיחידות הועברו לדרום איטליה ולסיציליה. ב-2013 בוצע בצבא שינוי רב היקף וכעת היקף הכוחות הקרביים שלו עומד על 9 בריגדות. נכון להיום סדר הכוחות של הצבא עומד על 2 בריגדות כבדות המצוידות בטנקים, משחיתי טנקים, נגמ"שי לחימה ותותחים מתנייעים, 2 בריגדות בינוניות המצוידות בנגמ"שי לחימה, 4 בריגדות קלות המצוידות במשחיתי טנקים, נגמ"שים ותותחים נגררים ובריגדה מוטסת אחת המצוידת במשחיתי טנקים, נגמ"שים ובמסוקי תקיפה ותובלה. כל יחידות ההדרכה מתוכננות להיות תחת פיקוד מאוחד שמרכזו ברומא.
משימות

צבא איטליה השתתף בפעולות סיוע לאוכלוסייה האזרחית במקרים של אסונות טבע. המשימות העיקריות מסוג זה שהוא מילא במשך השנים הן: בנפת דרום טירול ב-1967, בסרדיניה ב-1992, בסיציליה ב-1992 ובקלבריה ב-1994. נכון להיום הוא עוסק בהגנה על אתרים רגישים בכל רחבי איטליה מאז פיגועי 11 בספטמבר. הצבא גם עוסק בביצוע משימות מחוץ לאיטליה בחסות האו"ם, נאט"ו ומשתתף בכוחות רב-לאומיים, כמו בלבנון מאז 1982, בנמיביה מאז 1989, באלבניה מאז 1991, בכורדיסטן מאז 1991, בסומליה מאז 1992, במוזמביק מאז 1993, בבוסניה מאז 1995, במזרח טימור מאז 1999, בקוסובו מאז 1999, ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו מאז 2001, בדארפור מאז 2003, באפגניסטן מאז 2002, בעיראק מאז 2003 ושוב בלבנון מאז 2006. למעשה, בין השנים 1980 עד 2009, הייתה איטליה המדינה השלישית בעולם, לאחר ארצות הברית ובריטניה במספר משימות שמירת השלום שהיא ביצעה.
הקרביניירי שהיה בעבר הגוף הגדול ביותר בצבא, הוא כיום זרוע עצמאית לצד הצבא והצי האיטלקי וחיל האוויר האיטלקי ומספק שירותי משטרה צבאית לכל זרועות הכוחות המזוינים של איטליה.
ציוד > נשק קל

אקדח ברטה 92 בקוטר 9 מ"מ
רובה סער ברטה AR70/90 בקוטר 5.56 מ"מ
רובה סער ברטה ARX 160 בקוטר 5.56 מ"מ
תת-מקלע MP5 בקוטר 9 מ"מ
תת-מקלע MP7 בקוטר 4.6 מ"מ
רובה Franchi SPAS-12 בקוטר 7 מ"מ
רובה Franchi SPAS-15 בקוטר 7 מ"מ
רובה צלפים Sako TRG-42 בקוטר 8.58 מ"מ
רימון OD-82
מטול רימונים M-203 בקוטר 40 מ"מ
מקלע FN Minimi בקוטר 5.56 מ"מ
מקלע MG 42/59 - MG3 בקוטר 7.62 מ"מ
מקלע כבד M2 בראונינג בקוטר 12.7 מ"מ
נשק נגד טנקים Panzerfaust 3
טיל מונחה נגד טנקים BGM-71 טאו
טיל נגד טנקים מילאן
טיל נגד טנקים ספייק
טיל כתף נגד מטוסים FIM-92 סטינגר
ציוד > ציוד הכוחות המיוחדים

אקדח Glock בקוטר 9 מ"מ
רובה סער הקלר וקוך HK416 בקוטר 5.56 מ"מ
רובה סער רובה M4 בקוטר 5.56 מ"מ
תת-מקלע FN P90 בקוטר 5.7 מ"מ
רובה צלפים ארקטיק וורפר בקוטר 7.62 מ"מ
רובה צלפים Accuracy International AWM בקורט 8.58 מ"מ
רובה צלפים בארט M82A1 בקוטר 12.7 מ"מ
ציוד > כלי רכב קרביים

| תמונה | שם | ארץ מוצא | ייעוד | כמות   בשירות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אריאטה | איטליה   איטליה | טנק מערכה | 200 |
|  | B1 Centauro | איטליה   איטליה | משחית טנקים | 400 |
|  | Dardo | איטליה   איטליה | נגמ"ש לחימה | 200 |
|  | Freccia | איטליה   איטליה | נגמ"ש לחימה | 249 |
|  | M-113  | ארצות הברית   ארצות הברית | נגמ"ש | מעל 3000 |
|  | Bandvagn 206 | שוודיה   שוודיה | נגמ"ש | 189 |
|  | Puma 4X4 | איטליה   איטליה | נגמ"ש | 250 |
|  | Puma 6X6 | איטליה   איטליה | רכב סיור משוריין | 310 |
|  | Cougar | ארצות הברית   ארצות הברית | רכב גילוי מוקשים | 6 |
|  | Buffalo | ארצות הברית   ארצות הברית | רכב גילוי מוקשים | 6 |
|  | VM90/Armored VM90 | איטליה   איטליה | רכב הובלת לוחמים | 1280 |
|  | VTLM Lince | איטליה   איטליה | רכב הובלת לוחמים | 1260 |
|  | AR90 | בריטניה   בריטניה | רחב ממוגן קל | 2700 |
|  | VAB NBC | צרפת   צרפת | רכב סיור ממוגן | 15 |
|  | AAV7-A1 | ארצות הברית   ארצות הברית | רכב תקיפה אמפיבי | 35 |
|  | לאופרד 1 Bergepanzer | גרמניה   גרמניה | טנק חילוץ | 136 |
|  | לאופרד 1 Pionierpanzer | גרמניה   גרמניה | טנק חילוץ | 40 |
|  | לאופרד 1 Biber | גרמניה   גרמניה | טנק גישור | 64 |
|  | ACTL 4x4/6x6/8x8 | איטליה   איטליה | רכב לוגיסטי | מעל 3000 |
|  | Iveco ACM 80/90 | איטליה   איטליה | רכב לוגיסטי | מעל 3000 |
ציוד > ארטילריה

70 תותחים מתנייעים Panzerhaubitze 2000 155 מ"מ
96 תותחים מתנייעים M-109 155 מ"מ
72 תותחים נגררים FH-70 155 מ"מ
60 תותחים נגד מטוסים מתנייעים SIDAM 25 25 מ"מ (ארבע קני)
22 משגרי רקטות M-270 MLRS
180 מרגמות F1 120 מ"מ
מעל 300 מרגמות Hirtenberger M6C-210 60 מ"מ
50 טילי קרקע-אוויר Skyguard
6 טילי קרקע אוויר SAMP/T
ציוד > כלי טיס

12 מסוקים רב -תכליתיים Agusta A109
56 מסוקי תקיפה Agusta A129 Mangusta
42 מסוקי תובלה בל UH-1
39 מסוקי תובלה בל 212
31 מסוקי תובלה בל 412
21 מסוקי תובלה NHI NH90
14 מסוקי תובלה CH-47 צ'ינוק
3 מטוסי תובלה Dornier Do 228
3 מטוסי תובלה Piaggio P.180 Avanti
ראו גם

הכוחות המזוינים של איטליה
הצבא המלכותי (איטליה)
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263379305171  ISNI: 0000 0001 2177 7183  MusicBrainz: 3b55bfeb-a600-4ac5-af86-0f00ba358c68 
חיילים אלפינים של צבא איטליה במלחמת העולם הראשונה
קרב מונטה קסינו
ויין קלוז

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1883 מחו פוטנאם, טנסי, ארצות הברית  
 פטירה:  19 בפברואר 1944 (בגיל 60) פרנקלין, טנסי, ארצות הברית ארצות הברית (48 כוכבים) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קמברלנד 
 מפלגה:   המפלגה הרפובליקנית
 
ויין פ. קלוז (באנגלית: Wynne F. Clouse‏; 29 באוגוסט 1883 – 19 בפברואר 1944) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי.
ביוגרפיה

קלוז נולד ב-29 באוגוסט 1883 בגופטון, ליד קוקוויל, טנסי, והיה בנם של תומאס ג'פרסון ויונטה זינה בומבלו קלוז. הוא למד בבתי הספר הציבוריים וסיים את לימודיו באקדמיה של קליבלנד היל, טנסי, ב-1898. הוא התחתן עם ליני שיין דאוול ב-23 בדצמבר 1907 ונולדה להם בת, יונטה קלוז.  הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קמברלנד, לבנון, טנסי, בשנת 1911, שם למד משפטים בבית הספר למשפטים של קמברלנד. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1911 והחל לעסוק במקצוע בקוקוויל, טנסי, ב-1912. הוא שימש כציר לוועידות הלאומיות של הרפובליקנים בשנים 1916 ו-1924.
קלוז נבחר כרפובליקני לקונגרס ה-67, וכיהן מ-4 במרץ 1921 עד 3 במרץ 1923.  הוא לא הצליח להיבחר מחדש בשנת 1922 לקונגרס ה-68, וחידש את עריכת הדין בעיר נאשוויל.
הוא מונה ככונס הנכסים של חברת הרכבות המרכזית של טנסי, ושימש כעוזר מיוחד של התובע הכללי של ארצות הברית ב-1924. הוא מונה לשופט בפשיטת רגל עבור חטיבת נאשוויל במחוז המרכזי של טנסי וכיהן עד להתפטרותו בינואר 1940.
קלוז מת בפרנקלין, טנסי, ב-19 בפברואר 1944, ונקבר בבית הקברות מאונט הופ.
הערות שוליים

↑  "Wynne F. Clouse". Ancestry.com. נבדק ב-5 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wynne F. Clouse". Govtrack US Congress. נבדק ב-5 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ויין קלוז, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  "Wynne F. Clouse". The Political Graveyard. נבדק ב-5 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: C000532
ג'ייקוב אלורדי

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1997 (בן 27) אוסטרליה בריזביין, קווינסלנד, אוסטרליה 
 שם לידה:  ג'ייקוב נת'ניאל אלורדי
 מדינה:  אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 מקום לימודים:  St Kevin's College  St Joseph's College, Nudgee 
 בן או בת זוג:  אוליביה ג'ייד ג'יאנולי (21 בדצמבר 2021–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייקוב נת'ניאל אלורדי (באנגלית: Jacob Nathaniel Elordi; נולד ב-26 ביוני 1997) הוא שחקן ודוגמן אוסטרלי. נודע בזכות תפקידו בתור נואה פלין בסדרת הסרטים "דוכן הנשיקות", וכן בתור נייט ג'ייקובס בסדרת הדרמה "אופוריה".
ביוגרפיה

אלורדי נולד בעיר בריזבן שבאוסטרליה. התחנך בבתי ספר תיכון קתוליים.
קריירה

תפקיד המשחק הראשון שלו היה בהפקת תיאטרון מקומית למחזמר "Seussical". הופעת הבכורה הקולנועית שלו הייתה בגיל 17, כניצב בסרט "שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאר". בשנת 2015 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון.
אלורדי זכה לחשיפה משמעותית בעקבות תפקידו כנואה פלין בסרט הנעורים של נטפליקס "דוכן הנשיקות", שיצא לאור ב-11 במאי 2018.
ביוני 2018 נודע כי אלורדי צפוי לככב בעיבוד האמריקאי לסדרה הישראלית "אופוריה". הסדרה עלתה לראשונה ברשת הטלוויזיה האמריקאית HBO ב-16 ביוני 2019. HBO חידשו את הסדרה לעונה שנייה, אך בשל מגפת הקורונה הושהתה הפקת הסדרה.
בחודש מאי 2020 השתתף אלורדי בפרק בסדרת הרשת "Acting for a Cause", בו השתתף בהקראה של הרומן "גאווה ודעה קדומה" מאת ג'יין אוסטן לצד מדליין פטץ'. הוא ביצע את תפקידו של מר דארסי.
בפברואר 2019 נודע כי הוא צפוי לחזור ולגלם את דמותו של נואה פלין בסרט ההמשך "דוכן הנשיקות 2".
בנוסף להיותו שחקן, אלורדי הוא גם תסריטאי.
הסרט "דוכן הנשיקות 2" יצא לאור בנטפליקס ב-24 ביולי 2020. ימים בודדים לאחר צאת הסרט נודע כי סרט ההמשך, "דוכן הנשיקות 3", בתהליכי פוסט-פרודקשן וצפוי לצאת בשנת 2021. ב-16 באוקטובר 2020 יצא לאור הסרט הרומנטי "שני לבבות" בכיכובו של אלורדי לצד השחקנית טירה סקובי. הוא משחק בסרט "מים עמוקים" לצד בן אפלק ואנה דה ארמס שעתיד לצאת לאקרנים בשנת 2022.
אלורדי היה פרזנטור למותגי הלבשה כגון קלווין קליין והופיע על שערי מגזינים רבים, בהם V, VMan ו-GQ.
בספטמבר 2024, פורסם כי מרגו רובי ואלורדי יככבו בעיבוד של אמרלד פנל לרומן הקלאסי "אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה. רובי תגלם את דמותה של קתרין ארנשו, ואלורדי יגלם את הית'קליף. הסרט צפוי להתחיל צילומים ב-2025 בבריטניה.
חיים אישיים

אלורדי הכיר את השחקנית האמריקאית-יהודייה ג'ואי קינג, בתחילת שנת 2017 בעת שצילמו את הסרט "דוכן הנשיקות" בו כיכבו זה לצד זו. באוגוסט 2017 אישרו כי הם במערכת יחסים, אולם בשלהי 2018 נפרדו השניים.
בספטמבר 2020 החל במערכת יחסים עם הדוגמנית קאיה גרבר, אך הם נפרדו בנובמבר 2021.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאר | סנט מרטינס | ללא קרדיט |
| 2018 | דוכן הנשיקות | נואה פלין |  |
| 2018 | ספארי מתנדנד | רוסטר |  |
| 2019 | אוסף בית הלוויות | ג'ייק |  |
| 2020 | דוכן הנשיקות 2 | נואה פלין |  |
| 2020 | שני לבבות | כריסטופר "כריס" גרגורי |  |
| 2020 | האחד והיחיד מר דנדי | צ'ייס הוגאן |  |
| 2021 | דוכן הנשיקות 3 | נואה פלין |  |
| 2022 | מים עמוקים | ריצ'רד |  |
| 2023 | פריסיליה | אלביס פרסלי |  |
| 2023 | סלטברן | פליקס קאטון |  מועמד פרס האקדמיה האוסטרלית הבינלאומית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר (2024)  מועמד פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה (2024) |
| 2023 | The Sweet East | איאן |  |
| 2024 | On Swift Horses | יוליוס |  |
| 2024 | Oh, Canada | לאונרד פייפ בצעירותו |  |
| 2025 | פרנקנשטיין | המפלצת של פרנקנשטיין |  |
| יפורסם בהמשך | He Went That Way | בובי |  |
| יפורסם בהמשך | אנקת גבהים | הית'קליף |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019-הווה | אופוריה | נייט ג'ייקובס | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
פרסים ומועמדויות

2019: שחקן הטלוויזיה של השנה של מגזין GQ אוסטרליה.
פרסים ומועמדויות > הופעות ברשימות

2025: פורבס 30Under30
הערות שוליים

↑  https://www.youtube.com/watch?v=IPWs2Of3Uos
↑  Clevver News, 7 Things You Didn't Know About 'The Kissing Booth' Star Jacob Elordi, יוטיוב, ‏4 ביולי 2018
↑  זנדאיה תככב בגרסה האמריקנית של "אופוריה", באתר ynet, 6 ביוני 2018
↑  עידו ישעיהו‏, "מיינד האנטר", "GLOW", "בוורלי הילס 90210": מדריך סדרות קיץ 2019, באתר וואלה, 1 ביולי 2019
↑  "All the Shows and Movies Shut Down or Delayed Because of Coronavirus". Variety (באנגלית אמריקאית). 2020-03-12. נבדק ב-2020-07-27.
↑  Jacob Elordi, Kat McNamara, and More Young Stars to Live Stream ‘Pride and Prejudice’ Reading, Decider, ‏8 במאי 2020 (באנגלית)
↑  בידור - "דוכן הנשיקות 2": כל מה שצריך לדעת לקראת הסרט, באתר פרוגי, ‏22 באוקטובר 2019
↑  בידור - חדשות הקולנוע: לג'ייקוב אלורדי נמאס לגלם תלמידי תיכון, באתר פרוגי, ‏16 ביולי 2020
↑  Joey King Reveals Release Date For ‘The Kissing Booth 2′!, Just Jared Jr (באנגלית)
↑  נטפליקס, The Kissing Booth 3 Exclusive Sneak Peek | Netflix, יוטיוב, ‏26 ביולי 2020
↑  Mike Fleming Jr, Mike Fleming Jr, Netflix Puts Liplock On Vince Marcello-Directed ‘Kissing Booth 3;’ Pic Is Already Shot With Original Cast Back, Deadline, ‏26 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  Watch 'Euphoria' star Jacob Elordi and Tiera Skovbye find love in '2 Hearts' trailer, EW.com (באנגלית)
↑  Freestyle’s Romantic Drama ‘2 Hearts’ Heads To October, Deadline, ‏13 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  ‘Deep Water’: Lil Rel Howery, Jacob Elordi & Dash Mihok Among Cast To Join Ben Affleck & Ana De Armas In Adrian Lyne Thriller, Cameras Roll, Deadline, ‏14 בנובמבר 2019 (באנגלית)
↑  כישרון טבעי: כוכב "אופוריה" מדגמן לקלווין קליין, באתר ‏מאקו‏, 15 באוגוסט 2019
↑  Eyes On Euphoria | V Magazine, vmagazine.com
↑  Jacob Elordi's Life in Overdrive | V Man, vman.com
↑  Jacob Elordi Is GQ Australia's July/August 2020 Cover Star, GQ, ‏11 ביולי 2020 (באנגלית)
1 2  Angelique Jackson, Margot Robbie and Jacob Elordi to Star in Emerald Fennell’s ‘Wuthering Heights’ Film, Variety, ‏2024-09-23 (באנגלית אמריקאית)
↑   ברוס פרטס, סוד הקסם של הלהיט הטלוויזיוני של הקיץ, באתר הארץ, 16 ביולי 2018
↑  ענבל חננאל, דיווחים בחו"ל: קאיה גרבר וג'ייקוב אלורדי נפרדו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 18 בנובמבר 2021
↑  Jacob Elordi Is 2019's GQ Australia TV Actor Of The Year, GQ, ‏28 בנובמבר 2019 (באנגלית)
↑  Forbes 30 Under 30 2025: Celebrities, Forbes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb180190804 (data)  ISNI: 0000 0005 0141 6857  LCCN: no2020054625  NTA: 431385661  SUDOC: 270008268  VIAF: 160158858112244490003   WorldCat (עם VIAF): 160158858112244490003
שדה וקטורי

המחשת שדה וקטורי
במתמטיקה שדה וקטורי הוא פונקציה חלקה בין יריעה לבין האגד המשיק ליריעה, כך שלכל נקודה מותאם וקטור משיק באותה הנקודה. במילים אחרות שדה וקטורי הוא חתך חלק מעל האגד המשיק של היריעה.
מקרה פרטי נפוץ, עבור יריעות שהן תתי-קבוצות של מרחב אוקלידי הוא פונקציה המשייכת וקטור לכל נקודה במרחב. שדה וקטורי הוא למעשה הרחבה של שדה סקלרי. בזמן ששדה סקלרי הוא פונקציה המוגדרת  f:\mathbb {R} ^{n}\to \mathbb {R} , שדה וקטורי מוגדר  f:\mathbb {R} ^{n}\to \mathbb {R} ^{n}
שדות וקטוריים תלת־ממדיים

שדות וקטוריים, בעיקר בתלת-ממד שבו  n=3, הם דבר שימושי בפיזיקה למידול של תופעות כגון זרימה של נוזלים: שדה וקטורי מתאים עבור כל נקודה את גודל הזרם וכיוונו, או שדות כח (חשמלי, מגנטי...) בהם הווקטור הוא הכוח.
שדה וקטורי בתלת-ממד אשר מיוצג בקואורדינטות קרטזיות הוא למעשה שלוש פונקציות סקלריות ונרשם כ-
שדה וקטורי פרמטרי

השדה הווקטורי יכול גם להיות פרמטרי, אם הנעלמים הם פונקציה של נעלמים אחרים. במקרה של הדוגמה הנ"ל, השדה הוא פרמטרי אם כל הנעלמים הם פונקציה של אותו הנעלם  t :
שטף של שדה וקטורי

באופן אינטואיטיבי, השטף של שדה וקטורי הוא "כמות" השדה הווקטורי העוברת דרך משטח מסוים ליחידת זמן. שטף כזה נהוג להגדיר עבור שדה חשמלי ושדה מגנטי וכן עבור שדות כוח נוספים.
אם קיים שדה וקטורי קבוע  {\vec {v}} ונדרש לדעת כמה שדה וקטורי עובר דרך משטח מרובע (מסגרת ריבועית מלאה) בעל שטח A, אזי השטף מוגדר להיות:
כאן:
הווקטור  {\vec {A}} הוא וקטור המשטח, שגודלו הוא כשטח המשטח, וכיוונו הוא ניצב למשטח (וקטור נורמל).
הזווית   \theta \! היא הזווית שבין וקטור השדה לווקטור המשטח.
כאשר וקטור השדה ווקטור המשטח מקבילים זה לזה, השטף הוא מקסימלי ומרב העוצמה בוקעת דרך המשטח. לעומת זאת, כאשר השדה הווקטורי מאונך לווקטור המשטח, השטף שווה לאפס ואז לא עוברת שום עוצמה דרך המסגרת.
מהגדרה זו מקבלים כי יחידות השטף הן היחידות של הווקטור  {\vec {v}} כפול יחידות שטח.
כאשר עוסקים במשטח כלשהו ושדה וקטורי שאיננו אחיד במרחב, מגדירים שטף דיפרנציאלי בכל אלמנט שטח של המשטח ואז מבצעים אינטגרציה על פני המשטח:
משפט חשוב מאוד לגבי שטף הוא משפט גאוס (הקרוי גם "משפט הדיברגנץ") הקובע שאינטגרל של השטף על משטח סגור שווה לאינטגרל הנפחי על דיברגנץ השדה בתוך הנפח הכלוא על ידי המשטח. כלומר:
יחידת המידה הסטנדרטית למדידת שטף מגנטי היא ובר וסימולו Wb.
ראו גם

שדה סקלרי
שדה (פיזיקה)
איור הממחיש את מושג השטף. כאן הטבעת השחורה מסמלת את שפת המשטח ואילו החיצים האדומים מסמנים את השדה הווקטורי.