stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראסווט
תיאור המודול

מודול נבנה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה בהתאם למפרט של רוסקוסמוס. הוא מיועד לעגינה של חלליות מדגם פרוגרס או סויוז. כמו כן מודול כולל מנעול אוויר ליציאה מתחנת החלל לפעילות חוץ רכבית. מודול נבנה מפלדה ואלומיניום. אורכו 6.0 מ' וקוטר עד 2.2 מ'.  הנפח הפנימי הוא כ-17.4 מ"ק. בבנייתו נלקחו בחשבון לקחים מבנייה וניצול של מודול "פירס".
השם המקורי של המודול היה MIM-1 (מודול מחקר קטן, Малый исследовательский модуль). הוא קיבל את שמו הנוכחי בשנת 2010 זמן קצר לפני שיגורו.
בהתאם לחוזה שהיה קיים בין רוסקוסמוס לבין נאס"א לרוסים הייתה אפשרות לשגר מטען לתחנת החלל בעזרת מעבורת חלל. בשנת 2010 תקופת שירות של מעבורות חלל הייתה קרובה לסיום ולכן הוסכם לנצל משימה STS-132 למטרה זו.
לאחר סיום בניית המודול הוא הועבר לארצות הברית והוצב בתא המטען של המעבורת.
ב-18 במאי 2010 הוא חובר למודול "זאריה". צוות משלחת מס' 23 החל בקליטת המודול ושילובו במערכות תחנת החלל.
ב-29 ביוני 2010 חללית סויוז TMA-19 שהייתה מחוברת למודול "זבזדה" התנתקה ממנו וחוברה בהצלחה למודול החדש. מאז מודול מנוצל לחיבור חלליות מאוישות רבות.
במודול הותקנה מערכת מתקדמת לטיפול במים.
ביחד עם המודול שוגרה יחידה ליציאת צוות לחלל לפעילות חוץ רכבית. בשנת 2023 היא הועברה למודול "נאוקה. באותה תקופה הועבר למודול "נאוקה" מחליף חום.
על המודול מותקנת יחידה רזרבית של זרוע רובוטי ERA שנבנה בסוכנות החלל האירופית.
אחריות על פעילות המודול הייתה עד לשנת 2021. היא הוארכה עד לשנת 2024.
תיאור מערכות המודול
ראסול גוליאב

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1947 (בן 76) Qazançı, אזרבייג'ן 
 מדינה:  ברית המועצות, אזרבייג'ן 
 מפלגה:  מפלגת עתיד אזרבייג'ן, מפלגת אזרבייג'ן החדשה, המפלגה הדמוקרטית של אזרבייג'ן, המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות 
 www.rasulguliyev.org
 חתימה:   
 
רסול באיירם אוגלו גולייב (באזרית: Rəsul Bayram oğlu Quliyev; נולד ב-20 בדצמבר 1947, מחוז נחצ'יבאן, אזרבייג'ן) הוא פוליטיקאי אזרי.
ביוגרפיה

ראסול גוליאב נולד ב-20 בדצמבר 1947 בכפר קטן בנחצ'יבאן שבאזרבייג'ן הסובייטית למשפחת מנהל חשבונות. בהיותו בן 9 אביו נפטר והוא היה צריך לעזור בפרנסתה משפחה מרובת ילדים. בשנת 1965 הוא סיים את לימודי בית הספר ועבר לבאקו בה החל ללמוד במכון לנפט. בשנת 1970 ראסול גוליאב סיים אותו עם תואר מהנדס והחל לעבוד בתעשיית הנפט הענפה באזור. בהדרגה הוא התקדם לתפקידים ניהוליים ובשנת 1981 התמנה למנהל מפעל זיקוק בבאקו.
לאחר תחילת הפרסטרויקה, ראסול גוליאב נכנס לתחום הפוליטי ובשנת 1990 נבחר לפרלמנט של הרפובליקה הסובייטית. לאחר קבלת העצמאות, בדצמבר 1992 הוא התמנה לנשיא חברת הנפט הלאומית. בשנת 1993 הוא התמנה לסגן ראש הממשלה.
בנובמבר 1993 ראסול גוליאב נבחר ליושב ראש הפרלמנט של אזרבייג'ן. בשנת 1995 הוא נבחר מחדש. במהלך 1996 החלו בעיות ביחסים בינו לבין היידר אלייב. בהמשך השנה הוא הואשם בפעילות לא תקינה וקבלת שוחד. מספר משפטנים בולטים לרבות אילהאם רחימוב פעלו להגנתו בטענה שלא ניתן לשפוט אותו בהיותו חבר פרלמנט. בסופו של דבר ראסול גוליאב נאלץ לעזוב את המדיה ועבר לארצות הברית.
בהיותו בארצות הברית ראסול גוליאב פסרם מספר ספרים והמשיך בפעילות נגד הממשל במדינתו. בשנת 2005 לפי בקשת השלטונות האזרים הוא נעצר באוקראינה, אך בלחץ בינלאומי שוחרר.
ראס עלי

| --- | --- |
בתי הכפר הצופים אל נחל ציפורי
שם בערבית: رأس علي
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: חיפה
מועצה אזורית: זבולון
גובה ממוצע: ‎63 מטר
תאריך ייסוד: 1927
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 663 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎1.1% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) ראס עלי(למפת הגליל המערבי רגילה) ראס עלי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ראס עלי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ראס עלי32°46′20″N 35°09′17″E﻿ / ﻿32.7723340828649°N 35.1547058646636°E﻿ / 32.7723340828649; 35.1547058646636  heמפת היישובים של מועצה אזורית זבולון (in English: Zevulun Regional Council) באדום - ראס עלי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 2 מתוך 10

ראס עלי (בערבית: رأس علي) הוא כפר ערבי מוסלמי הנמצא על גבעה קטנה דרומית לשפרעם. הגבעה מוקפת כמעט מכל צדדיה על ידי אפיקו של נחל ציפורי. הכפר משתייך למועצה אזורית זבולון.
הכפר נוסד בשנת 1927 ותושביו הם כנראה יוצאי כפרי האריסים אל-מג'דל וכופרתא (היום כפר אתא), שחזרו לאזור לאחר שאדמותיהם נקנו ממשפחת סורסוק הלבנונית בשנת 1925. על שרידי אל-מג'דל הוקמה מאוחר יותר חוות הצופים ליד קיבוץ רמת יוחנן.
בכפר יש בית ספר משותף לראס עלי ואל-ח'וואלד, שבו לומדים ילדים מגן חובה ועד כיתה ח'.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  דוד גרוסמן, הכפר הערבי ובנותיו, הוצאת יד יצחק בן־צבי ירושלים, 1994 עמ' 71 :"בגבעת עליל (ראס עלי) עצמה השתכנו האריסים שפונו מכופרתא."
↑  דוד גרוסמן, הכפר הערבי ובנותיו, הוצאת יד יצחק בן־צבי ירושלים, 1994 עמ' 67 ו-68. מג'דל, קרוי במפות מתקופת המנדט "ח'רבת מג'דל"" שהיה כפר של אריסים של משפחת סורסוק ובכן בהמשך כתוב שעם מכירת האדמות להתיישבות יהודית בשנים 1925 ו-1926 האריסים בני מג'דל וכופרתא (כפר אתא) הועברו לכפר א-דאמון (כ-3 ק"מ צפונית לטמרה) לאחר שקבלו פיצויים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588748705171
רומונגה

| --- | --- |
 מדינה:  בורונדי בורונדי
 מחוז:  מחוז רומונגה
 גובה:  790 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  35,931 (2008)
 קואורדינטות:  3°58′00″S 29°26′00″E﻿ / ﻿3.966667°S 29.433333°E﻿ / -3.966667; 29.433333 
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בורונדי מוגדלת) בוג'ומבורה גיטגה מויינגה בורורי רוייגי נגוזי רואנדה טנזניה קונגו אגם טנגניקהרומונגה(למפת בורונדי רגילה) בוג'ומבורה גיטגה מויינגה בורורי רוייגי נגוזי רואנדה טנזניה קונגו אגם טנגניקהרומונגה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רומונגה (בצרפתית: Rumonge) היא העיר הרביעית בגודלה בבורונדי. נכון לשנת 2008, בעיר מתגוררים כ־36,000 תושבים.
גאוגרפיה

העיר היא בירת מחוז רומונגה בדרום־מערב המדינה. גובהה הממוצע הוא 790 מטרים מעל פני הים. היא שוכנת לחופי אגם טנגניקה. העיר ממוקמת כ־20 קילומטרים מערבית לבורורי, כ־60 קילומטרים דרומית לבוג'ומבורה (בירתה הקודמת של המדינה) וכ־80 קילומטרים מדרום־מערב לבירת המדינה, גיטגה.
קסנתיפה

| --- | --- |

תחריט מאת Otho Vaenius המתאר את קסנתיפה מרוקנת סיר לילה על סוקרטס, 1607
 לידה:  המאה ה־5 לפנה״ס אתונה, אתונה העתיקה 
 פטירה:  המאה ה־4 לפנה״ס 
 מקום מגורים:  אתונה העתיקה 
 תקופת הפעילות:  המאה ה־5 לפני הספירה – המאה ה־4 לפני הספירה 
 בן או בת זוג:  סוקרטס 
 
קסנתיפה שופכת מים על סוקרטס  מאת לוקה ג'ורדאנו
קסנתיפֶּה (ביוונית: Ξανθίππη) הייתה אשת סוקרטס, ואם שלושת בניו: למפרוקלס, הקרוי על שם אביה, סופרוניסקוס, הקרוי על שם אביו של סוקרטס, ומנקסינוס.
ביוגרפיה

שמה של קסנתיפה, שידועים עליה יותר סיפורים מעובדות, לקוח מן המילים ξανθός "קסאנתוס" (בהיר שיער/בלונד) ו‘ιππος "היפוס" (סוס). "היפוס" הוא שם יווני עתיק המאפיין מורשת אצילית. עדות נוספת למוצאה קסנתיפה היא כי בכורה לא נקרא על שם אביו של סוקרטס. היה זה מנהג יווני עתיק לקרוא לבכור הבנים על שם הסבא המהולל מבין השניים. לכן ניתן להניח כי למפרוקלס, הבכור, נקרא על שם אביה של קסנתיפה, נקרא למפרוקלס, וכי אביה היה בעל מעמד רם יותר באצולה האתונאית.
קסנתיפה הייתה ככל הנראה צעירה מסוקרטס בהרבה, ייתכן שבארבעים שנה, ותוארה על ידי אפלטון (בחיבורו "פיידון") כלא פחות מאם ואישה מסורה. קסנופון (בחיבורו "ממורביליה"), מתארה באור דומה, אם כי הוא מתאר תלונות של למפרוקלס על קשיחותה. ניתן לטעון כי זהו דפוס השקפות טיפוסי של נער מתבגר על הורה קפדן. רק ב"סימפוסיום" לקסנופון נראה כי סוקרטס מסכים שהיא (במילותיו של אנטיסתנס) "הקשה ביותר להתמודד עמה מכל הנשים הקיימות" ואף על פי כן סוקרטס מוסיף כי בחר בה בדיוק בשל רוחה הווכחנית:
ייתכן שתמונה זו של קסנתיפה צמחה מאנטיסתנס ההיסטורי, מתלמידיו של סוקרטס, כיוון שבתחילה מכניס קסנופון השקפה זו לפיו, אך קסנתיפה מתוארת כאישה מרשעת גם על ידי דיוגנס לארטיוס, אף על פי שאין אנו יודעים את מקורותיו. נראה שתיאורה על ידי קסנופון היה המשפיע ביותר (נראה שדיוגנס לארטיוס, למשל, מצטט מהסימפוסיום, למרות שאין הוא מציין את קסנופון בשמו).
כיום שמה נרדף לאדם מעצבן ונזעף, בייחוד נשים מרשעות.
סופרים מאוחרים, כדוגמת דיוגנס לארטיוס, טוענים כי קסנתיפה הייתה אשתו השנייה של סוקרטס, וכי הראשונה נקראה מירטו. דיוגנס לא מצטט את מקורו. פלוטרכוס מתאר תיאור דומה, מציין כי הסיפור נלקח מעבודה בשם "לידה טובה", אשר נכתבה, או לאו, על ידי אריסטו. למרות זאת, בגרסתו של פלוטרכוס, סוקרטס, אשר היה כבר נשוי, דאג לחששותיה הכספיות של מירטו כאשר זו נהפכה לאלמנה. הדבר לא הוביל לחתונה. ייתכן שמקורו של דיוגנס היה דומה, או לא עדיף. כיום אין הוכחה מוצקה בנושא זה.
האסטרואיד 156 Xanthippe (אנ') נקרא על שמה.
ראו גם

בנות קסנטיפה
קרב נהר היברוס

קרב נהר היברוס (באנגלית: Battle of Ebro River) נערך בקיץ 217 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית השנייה, בין צי קרתגי לצי רומי בשפך הנהר היברוס (אֶבְּרוֹ) בהיספניה (ספרד). ההתנגשות הייתה חלק מן המאבק בין הצדדים על השליטה בספרד, שהייתה בסיס הכוח והאספקה של חניבעל הנלחם באיטליה. ניצחון הצי הרומאי בקרב, שהושג בהתקפת פתע, העניק לרומאים את השליטה במימי ספרד וזירז את השתלטותם עליה.
רקע היסטורי

במהלך שנת 218 לפנה"ס, בעוד הרומאים סופגים מפלה אחר מפלה מידי חניבעל בצפון איטליה (טיקינוס, טרביה, טראסימנוס), נחל גנאיוס קורנליוס סקיפיו, מפקד הצבא הרומי בספרד, שרשרת השגים. משימתו הייתה להשתלט על ספרד, בסיס היציאה והכוח של חניבעל, על ידי רכישת נאמנותם לרומא של השבטים האיברים והשמדת צבא עזרובעל. ואומנם, לאחר שנחת עם צבאו בחוף אמפוריאי (אמפוריאס), ניצח את צבא הקרתגים בקרב קיסה, השתלט על ערי החוף שמצפון לנהר היברוס, והצליח להעביר לצדה של רומא רבים משבטי האיברים בלב הארץ, חלקם בכוח ואחרים בבריתות שלום.
בחודשי החורף, כששבתה הלחימה, ערך עזרובעל הכנות לסילוק הפולש. הצי שעמד לרשותו בתחילת המלחמה, ונועד למנוע נחיתה אפשרית של צבא רומי, כלל חמישים קווינקוורמות, שתי קוואדרירמות וחמש טרירמות, אך רק ל-32 קווינקוורמות ול-5 טרירמות היו צוותים מלאים. הוא הגדיל את מספר הקווינקוורמות הכשירות ל-40, ובאביב 217 לפנה"ס יצא מקרתגו החדשה להתקפה משולבת, ימית ויבשתית. הצי, בפיקוד חמילקרת, שט לאורך החוף אל סביבות הנהר היברוס, בעוד הצבא צועד במקביל לו לאורך החוף. סקיפיו, ששהה במחנה החורף שלו בטרקו (טרגונה), תכנן להתייצב אל מול הקרתגים ביבשה ובים כאחד, אך לאחר שקיבל ידיעות על גודלו העצום של צבא עזרובעל שינה את תוכניתו, העלה על שלושים וחמש אוניותיו את טובי הרגלים כדי שישמשו חיילי-צי, ויצא בראש הצי לקרב ים בלבד.
לאחר שני ימי הפלגה הגיעו אוניות הרומאים אל מעגן, המרוחק 10 מילין (כ-15 ק"מ) משפך ההיברוס. סקיפיו שלח לפניו שתי ספינות-סיור מאסיליות לתור אחר הקרתגים, אשר דיווחו לו בשובן כי אוניות האויב עוגנות בשפך הנהר. תוכניתו הייתה להפתיען, קודם שיספיקו להיערך לקרב, ועל כן יצא מיד לים.
מהלך הקרב

פוליביוס מספר, כי כשהתריאו הצופים על התקרבות הצי הרומאי, ערך עזרובעל את צבאו לאורך החוף, ופקד על החותרים, המלחים וחיילי הצי לעלות לאוניות. האות לקרב ניתן על ידו כשהיו ספינות האויב מרחק קצר מאוניותיו. הלחימה נמשכה זמן קצר בלבד. לאחר שאיבדו שתי אוניות על אנשיהן, את משוטי ארבע נוספות וחייליהן, נפלה רוחם של הקרתגים והם נסוגו לעבר החוף כשהרומאים בעקבותיהם. הם העלו את אוניותיהם על החוף, ומילטו את נפשם בחסות חיילי הצבא. הרומאים קשרו חבלים אל ירכתי האוניות הקרתגיות הנטושות ולכדו סך הכול עשרים וחמש מהן. פוליביוס תולה את כישלון הקרתגים בנוכחות צבאם בחוף; לדעתו, היו נלחמים בחירוף נפש אלמלא ניצבו חבריהם בחוף, נכונים להצילם במקרה של תבוסה.
תיאורו של ליוויוס את הקרב מפורט משל פוליביוס, והוא אינו חוסך מילים כדי להדגיש את גורם ההפתעה ואת מהומת הפתאום שקמה במחנה הקרתגים עם קבלת הידיעות על התקרבות הצי הרומאי. "הקריאה אל הנשק הושמעה ביבשה ובמחנה קודם שהגיעה אל הים והאוניות, שכן לא נשמעו משק המשוטים והרעשים האחרים שמקים צי אוניות, וצוקי החוף לא חשפו עדיין את מראהו. לפתע הגיעו בזה אחר זה פרשים שלוחים מאת עזרובעל אל האנשים המשוטטים על החוף או נחים באוהליהם – כי לא ציפו כלל לאויב או לקרב באותו יום – והורו להם לעלות מיד לאוניותיהם ולתפוס את נשקם, כי הצי הרומאי קרוב לנמל... עזרובעל בא מיד (אל החוף) עם כלל הצבא. רעש ומבוכה שררו בכל, החותרים אצו לעלות לאוניות והחיילים דמו לבורחים מן היבשה ולא לאנשים היוצאים לקרב. מיד עם עלותם לאוניות, ניתקו אחדים את חבלי הרתיקה לחוף והחלו מרימים את העוגנים, בעוד אחרים חותכים את חבלי העוגנים כדי למנוע כל עיכוב; החיילים, בהולים ונחפזים, הפריעו לעבודת אנשי הצוות, ואלה בבהילותם הפריעו לחיילים להכין את נשקם. תוך כדי כך התקרבו הרומאים ואף ערכו את אוניותיהם לקרב. התוצאה הייתה שהקרתגים, אשר התבלבלו יותר משום חפזונם שלהם מאשר בגין האויב והלחימה, הפנו את אוניותיהם ונסו לאחר מה שהיה למעשה רק תחילתו של קרב ולא קרב ממש."
ליוויוס מוסיף ומספר, כי בהסתערות הראשונה הצליחו הרומאים ללכוד שתי אוניות קרתגיות ו"להכריע" (על ידי ניגוח?) ארבע אחרות. את שאר האוניות העלו הקרתגים על החוף ונמלטו מהן אל החיילים הערוכים על שפת הים. הרומאים גררו בחבלים את אותן אוניות שחרטומן לא נשבר בחבטה בחוף או לא נתקעו במים הרדודים. 25 מתוך 40 אוניות הקרתגים נפלו לידי הרומאים.
אחרית הקרב

לתוצאת הקרב הייתה השפעה מרחיקת לכת על מצבם של הקרתגים, שכן אובדן השליטה במימי ספרד משמעו היה ניתוק הקשר בין חניבעל שבאיטליה לבין בסיס האספקה והתגבורות שלו בספרד וערעור מעמדה של קרתגו בקרב השבטים האיברים. וכדברי ליוויוס, "לא מעשה זה (לכידת 25 אוניות), כי אם השליטה על כל אותו חוף-ים, שקנוה בקרב קל אחד, הייתה עטרתו של אותו ניצחון."
ראו גם

הזירה הימית במלחמה הפונית השנייה
לקריאה נוספת

פוליביוס. היסטוריה. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות: בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991
טיטוס ליוויוס. תולדות רומא. ספרים א, ב, כא, כב, ל. תרגמה מרומית: שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ב
Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1919-1959
Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922-1925. Digitized copy in: LacusCurtius
Walbank, F.W., A Historical Commentary on Polybius. Vol. 1: Commentary on books 1-6. Oxford, Oxford University Press, 1957 (reprinted 1970)
Morrison, J.S., Greek and Roman Oared Warships, 399-30 B.C.. Oxford, Oxbow Books. 1996
הערות שוליים

↑  פוליביוס, ספר שלישי, 76; ליוויוס, ספר עשרים ואחד, לב
↑  על גודל הצי הקרתגי בספרד בתחילת המלחמה: פוליביוס, ספר שלישי, 33; ליוויוס, ספר עשרים ואחד, כב. על גודל הצי הרומי בתחילת המלחמה: ליוויוס, ספר עשרים ואחד, יז.
↑  תיאור קרב היברוס והאירועים שקדמו לו: פוליביוס, ספר שלישי, 95-97; ליוויוס, ספר עשרים ושניים, יט-כ.
↑  שמו של מפקד הצי הקרתגי על פי פוליביוס (3.95.2) היה Άμίλκαρ, הנכתב בעברית "חמילקרת". ליוויוס (27.19.3) כותב ששמו היה Himilco, ובתרגום לעברית של שרה דבורצקי נכתב "חִמִלְכֹּת" (חימילכּוֹת, "אֲחִימֶלֶךְ"?). הבלבול בין שני השמות מתגלה פעם נוספת אצל שני ההיסטוריונים. במקום אחר כותב פוליביוס (8.1.8), כי מפקד הצי הקרתגי בסיציליה באחד משלבי המלחמה הפונית השנייה היה חמילקרת, ואילו ליוויוס (24.35.3) כותב כי שמו היה חימילכות. דעות החוקרים חלוקות באשר לשמו של מפקד הצי הקרתגי בקרב היברוס; מהם שהולכים אחר ליוויוס ואחרים בעקבות פוליביוס. ראו: Walbank, p. 431.
↑  מאסיליה (מרסיי), עיר יוונית בגאליה קיסאלפינה ויריבתה המסחרית של קרתגו באגן המערבי של הים התיכון, כרתה ברית רשמית עם רומא לאחר המלחמה הפונית הראשונה וסייעה לה במהלך מלחמתה בספרד, בין היתר באוניות מלחמה.
↑  Livius 22.19.7-11
↑  ליוויוס, ספר עשרים ושניים, כ
קרלוס טורה רפטו

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1904 מרידה, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 פטירה:  19 במרץ 1978 (בגיל 73) מרידה, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בין-לאומי 
 מדינה:  מקסיקו 
 
קרלוס טורה רפטו
קרלוס טורה רפטו (בספרדית: Carlos Torre Repetto;‏ 29 בנובמבר 1904, מרידה, יוקטן – 19 במרץ 1978, מרידה, יוקטן) היה שחמטאי מקסיקני בדרגת רב-אמן.
קריירה

טורה ניצח באליפות לואיזיאנה בתחרות שהתקיימה בניו אורלינס בשנת 1923. הוא ניצח בתחרות דטרויט בשנת 1924 לפני שמואל פקטור, ההלובום, נורמן וויטקר, שמואל רשבסקי ועוד. טורה חלק מקום ראשון עם ג'נינגס בתחרות רוצ'סטר 1924. בתחרות ניו-יורק באותה שנה הגיע טורה למקום השלישי (ניצח: אברהם קופצ'יק). בשנת 1925 הגיע טורה למקום העשירי בתחרות באדן-באדן (ניצח: אלכסנדר אלכין). באותה שנה חלק טורה מקום שלישי רביעי יחד עם פרנק מרשל אחרי אהרון נימצוביץ' ועקיבא רובינשטיין בתחרות מריאנבאד. בשנת 1925 חלק טורה מקום חמישי-שישי עם סבלי גריגורייביץ' טרטקובר בתחרות מוסקבה (ניצח: יפים בוגוליובוב). באותו שנה חלק מקום שני-שלישי בתחרות לנינגרד (ניצח: גוטהילף). בשנת 1926 חלק מקום שני-שלישי עם גזה מארוצי בתחרות שיקגו (ניצח: פרנק מרשל). בשנת 1926 ניצח טורה בתחרות מקסיקו סיטי לפני ג'וזה אראיזה.
הקריירה של טורה נקטעה באיבה עקב התמוטטות נפשית בגיל 22.
שמו מונצח בתאוריית הפתיחות בהתקפת טורה שמתחילה במסעים 1. ד4 פו6 2. פו3 ה6 3. רז5
טורה גם פיתח את ההגנה המקסיקנית בדו-קרב שקיים עם פרידריך זמיש בשנת 1925. המסעים הראשונים הם 1. ד4 פו6 2. ג4 פג6
דרגת רב אמן הוענקה לטורה בשנת 1977 על ידי פיד"ה.
תחרות זיכרון על שמו מתקיימת מדי שנה ביוקטן שבמקסיקו.
טחנת הרוח

במהלך תחרות מוסקבה בשנת 1925, הביס טורה את אלוף העולם לשעבר עמנואל לסקר לאחר שהקריב מלכה באופן מרהיב. התחבולה זכתה לשם "טחנת רוח" ונחשבת לאחת מהיפות ביותר.
העמדה לאחר המסע 24...מהב5

טורה ניצח על ידי הקרבת המלכה, כאשר הצריח והרץ יוצרים לחץ משותף שמוחץ את השחור על ידי סדרה של מסעי שח ומסעי שח נגלה. בסיום סדרת המסעים נותר טורה עם יתרון של שני רגלים ורץ (אם כי היה עליו להחזיר את הרץ בחזרה) וכך עבר לסיום זכוי.
המסע ה-25 רו6! משאיר את המלכה תלויה ומפעיל את טחנת הרוח. השחור חייב לקבל את ההקרבה, כיון שהמלכה השחורה לא מוגנת וכל ניסיון לעצור את טחנת הרוח יגרום לאיבוד המלכה הלבנה.
לאחר 25..מה:ח5 26. צ:ז7+ מח8 27. צ:ו7+ שח נגלה על ידי הרץ הלבן חוזר בפשטות על תבנית השח הישיר והשח הנגלה, ולוקח את כל הכלים האפשריים בעזרת הצריח.
27... מז8 28. צז7+ מח8 29. צ:ב7+ מז8 30. צז7+ מח8 31. צז5+ מח7 32. צ:ח5 והלבן השלים את טחנת הרוח על ידי לקיחת המלכה השחורה.
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1920

Edwin Ziegler Adams מול קרלוס טורה רפטו, Take my Wife, Please!
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1925

קרלוס טורה רפטו מול עמנואל לסקר, 25.11.1925,Lasker Against The Windmills - The Mexican Immortal!
הערות שוליים

↑  
1.d4 Nf6 2.Nf3 e6 3.Bg5 c5 4.e3 cxd4 5.exd4 Be7 6.Nbd2 d6 7.c3 Nbd7 8.Bd3 b6 9.Nc4 Bb7 10.Qe2 Qc7 11.O-O O-O 12.Rfe1 Rfe8 13.Rad1 Nf8 14.Bc1 Nd5 15.Ng5 b5 16.Na3 b4 17.cxb4 Nxb4 18.Qh5 Bxg5 19.Bxg5 Nxd3 20.Rxd3 Qa5 21.b4! Qf5 22.Rg3 h6 23.Nc4 Qd5 24.Ne3 Qb5
25.Bf6!! Qxh5 26.Rxg7+ Kh8 27.Rxf7+ Kg8 28.Rg7+ Kh8 29.Rxb7+ Kg8 30.Rg7+ Kh8 31.Rg5+ Kh7 32.Rxh5 Kg6 33.Rh3 Kxf6 34.Rxh6+ Kg5 35.Rh3 Reb8 36.Rg3+ Kf6 37.Rf3+ Kg6 38.a3 a5 39.bxa5 Rxa5 40.Nc4 Rd5 41.Rf4 Nd7 42.Rxe6+ Kg5 43.g3
והשחור נכנע.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3368 7110  LCCN: n96031248  NTA: 141536780  VIAF: 50950663   WorldCat (עם VIAF): 50950663 
תעודת רב אמן של קרלוס טורה רפטו משנת 1977
קונסטנדינוס קרמנליס

קונסטנדינוס גאורגיו קרמנליס (ביוונית: Κωνσταντίνος Γεώργιου Καραμανλής ‏, 8 במרץ 1907 פרוטי, מערב מקדוניה - 23 באפריל 1998 אתונה) היה פוליטיקאי יווני, אחד המנהיגים הבולטים של יוון במחצית השנייה של המאה ה-20, כיהן ארבע פעמים כראש ממשלת יוון בשנים 1963-1955 ובשנים 1980-1974 ופעמיים כנשיא יוון (הרפובליקה היוונית השלישית) בשנים 1985-1980 ובשנים 1995-1990. הוא היה עורך דין בהכשרתו.
ילדותו ולימודיו

קונסטנדינוס קרמנליס נולד ב-1907 בעיירת שוק בשם קיפקוי, בסנג'ק סירוז, אז באימפריה העות'מאנית, בימינו פרוטי, על יד העיר סרס, במרכז חבל מקדוניה היוונית. הוא היה הבכור מבין שבעה ילדים: 4 אחים ו-3 אחיות. אביו, גאורגיוס קרמנליס (1932-1880), היה מורה בבית ספר יסודי ולאחר מכן מגדל טבק. הוא השתתף ב"מלחמה המקדונית" נגד הפרטיזנים הבולגרים ונגד הצבא העות'מאני בשנים 1904–1908. הוא נפל בשבי פעמיים, בידי הבולגרים ובידי הטורקים. האם נקראה פוטיני דולולו (Δολόγλου;‏ 1940-1888). קונסטנדינוס, הפך לאזרח יווני בשנת 1913 אחרי שבעקבות מלחמת הבלקן השנייה חולקה מקדוניה בין יוון, בולגריה וסרביה. אחרי לימודים יסודיים ביישוב הולדתו, למד קרמנליס שתי כיתות בגימנסיה בנאה זיכני ולאחר מכן בבית הספר התיכון של העיר סרס. באותן השנים זכתה המשפחה לסיוע מצד המחנך והפוליטיקאי המקומי אתנסיוס ארגיריס, חבר בפרלמנט שכיהן אחרי שנת 1920 כשר בממשלת דמטריוס גונריס.
ארגיריס דאג לרשום את קרמנליס לתיכון מגארואוס בשכונת פנגראטי באתונה ובגימנסיה מס' 8 בשכונת קיפסלי כהכנה ללימודי משפטים אותם התחיל ב-1925 באוניברסיטת אתונה. קרמנליס סיים את התואר במשפטים ב-13 בדצמבר 1929. לאחר מכן שירת ארבעה חודשים בצבא, שירות מקוצר עקב היותו בן תומך למשפחה מרובת ילדים.
תחילת הקריירה הפוליטית

לאחר סיום התואר בשנים 1930–1935 עבד קרמנליס כעורך דין בעיר סרס. החל משנת 1932 הוא החליט להיכנס לפוליטיקה. הוא הצטרף ל"המפלגה העממית" השמרנית של קונסטנדינוס צלדאריס. בשנת 1935, בגיל 28, הוא נבחר לפרלמנט באתונה מטעם מפלגה זו. הוא נבחר שוב בבחירות בינואר 1936, אולם הקמת משטר הדיקטטורה של יואניס מטקסס ב-4 באוגוסט 1936 גרמה לקרמנליס להתרחק זמנית מהפוליטיקה ולשוב לעבודתו כעורך דין בסרס. עם זאת ב-1939 בבחירות האחרונות שהתקיימו לפני מלחמת העולם השנייה נבחר שוב לפרלמנט. הוא לא השתתף במלחמה היוונית-איטלקית בגלל בעיות בריאות. 
בשנים 1944-1941 עבד כעורך דין באתונה, תחת הכיבוש האיטלקי ואחר כך הגרמני. בשנים 1942–1943 השתתף בחוג הרעיוני "האיחוד הסוציאליסטי" בראשות קונסטנדינוס צאצוס לצידם של פוליטיקאים ובנקאים כמו פטרוס גרופוליאס, אנגלוס אנגלופולוס וקסנופון זולוטס.
אחרי מלחמת העולם השנייה

לאחר השחרור, הקריירה הפוליטית של קרמנליס זינקה במהירות. בשנת 1946 נבחר שוב לפרלמנט. נהנה מתמיכתו של עמיתו למפלגה וידיד קרוב, למברוס אפטקסיאס, שכיהן כשר החקלאות בממשלה של קונסטנדינוס צלדאריס. בשנים 1946-1947 כיהן בעצמו לראשונה כשר העבודה, התחבורה ואחר כך הרווחה בממשלת צלדאריס. הוכיח עצמו כאדם החלטי, חרוץ ובעל ראייה לטווח ארוך. הפך לאחד ממקורביה של המלכה פרדריקה, אשתו של המלך פבלוס. .בהמשך בשנים 1952–1955 קיבל את תיק הסביבה, התכנון הציבורי והעבודות הציבוריות בממשלת "ההתלכדות היוונית" של אלכסנדרוס פפגוס. באותן השנים תרם לבניית עורקי תחבורה מרכזיים ברחבי המדינה, הקמת תחנות כוח, שימור מונומנטים היסטוריים, יצירת תשתית לפיתוח התיירות, הבטחת אספקת מים זורמים, שיפוצים באזורי אתונה וסלוניקי רבתי.
זכה לשבחים מהשגרירות האמריקאית באתונה על יעילותו בבניית תשתית הכבישים ובאופן שבו ניהל את כספי הסיוע האמריקאי.
כהונתו הראשונה כראש ממשלה

כשבשנת 1955 מת פפגוס בעקבות מחלה קצרה, מינה המלך פבלוס את קרמנליס בן ה-48 לראש הממשלה. המינוי, שככל הנראה נהנה מתמיכת ארצות הברית, הפתיע מכיוון שהתעלם משני פוליטיקאים ותיקים ממנהיגי "ההתלכדות", סטפנוס סטפנופולוס ופניוטיס קנלופולוס, שנחשבו לבעלי הסיכוי הטוב ביותר לרשת את מעמדו של פפגוס. קרמנליס נהנה מתמיכת חלק מחברי הפרלמנט ממפלגתו של פפגוס המנוח "ההתלכדות היוונית" (אלניקוס סינאגרמוס) ומהבסיס האלקטורלי שלה .
אחרי שנכנס לתפקיד, ארגן קרמנליס מחדש את "ההתלכדות היוונית" במפלגה חדשה שנשאה את השם "האיחוד הלאומי הרדיקלי". אחד החוקים הראשונים שקידם היה החוק האלקטורלי שהעניק זכויות הצבעה מלאה לנשים, שלא יושם עדיין אף על פי שאושר עוד בשנת 1952. קרמנליס זכה להמשיך לנהל את הממשלה בעקבות ניצחון בשלוש מערכות בחירות רצופות בפברואר 1956, במאי 1958 ובאוקרטובר 1961.
כהונתו הראשונה כראש ממשלה > במדיניות הפנים

בשנת 1959 הודיע על תוכנית חומש (1964-1960) שנועדה לקדם את כלכלת יוון, על ידי שיפור התפוקה בחקלאות ובתעשייה, השקעות גדולות בתשתיות ועידוד התיירות.
ממשלתו השיגה הכפלת התוצר הלאומי הגולמי, צמיחה כלכלתי שנתית של 6.25 % בממוצע, עלייה בהכנסה מ-305$ ל 565 $ לתושב, והורדת שיעור האינפלציה ל-2 %. קודם הייצור, חוזקה התוצרת המקומית, התפתחו הספנות, גברו ההשקעות של הון זר.
עם עבודות התשתית החשובות שנערכו באותן השנים נמנתה הכביש פטרס-אתונה-סלוניקי-אבזוני. בתחם הרווחה הוקם ארגון הקצבאות בחלקאות.
ב-1959 הודיע קרמנליס על השקת תוכנית חומש (1964-1959) לכלכלת יוון, עם דגש על שיפור התוצרת החקלאית והתעשייתית, השקעות כבדות בתשתיות, קידום תיירות, שהיוו בסיס ל"נס הכלכלי היווני אחרי המלחמה".
כהונתו הראשונה כראש ממשלה > במדיניות החוץ

בזירה הבינלאומית קרמנליס שיפר את היחסים עם יוגוסלביה.
היחסים עם טורקיה ועם הממלכה המאוחדת נותרו מתוחים על רקע המתח הבינאתני בקפריסין.
מתוך רצון לשים קץ לסכסוך ולשפר את הקשר בין יוון לשאר חברות נאט"ו נטש קרמנליס את היעד האסטרטגי הקודם של הממשלה - האיחוד ("אנוסיס") עם קפריסין והתחיל לתמוך בעצמאותה של קפריסין.
בשנת 1958 התחיל במשא ומתן עם בריטניה וטורקיה שהניב בשנת 1959 את הסכם ציריך לפיו גובשה תוכנית לקידום עצמאותה של קפריסין. התוכנית נכפתה כ"עובדה מוגמרת" על המנהיגים של היוונים והטורקים באי. בסופו של דבר היא קיבלה באותה שנה בלונדון גם את אישורו של המנהיג הקפריסאי-יווני, הארכיבישוף מקאריוס.
קרמנליס הואשם על ידי האופוזיציה בבגידה בעניין הלאומי היווני ובכניעה לאינטרסים של ברית נאט"ו ושל ארצות הברית.
קרמנליס חיזק את יחסי ארצו עם הברית נאט"ו ועם העולם הערבי