stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשב"ם
חיבוריו > פירושיו לתלמוד

רשב"ם, נכדו של רש"י, היה מראשוני בעלי התוספות, ושילב ביצירתו את דרכו הפרשנית של רש"י ואת דרך המשא-ומתן האופיינית לבעלי התוספות. רשב"ם עצמו כתב רק פירושים, אולם בתוכם הטמיע חידושים רבים, לפעמים כאלו שאינם נוגעים במישרין לדברים אותם הוא מפרש, וחידושים אלו מצוטטים רבות בדברי בעלי התוספות שלאחריו.
פירושו המפורסם ביותר של הרשב"ם לתלמוד הוא על מסכת בבא בתרא. פירוש רש"י על מסכת זו נקטע בפרק שלישי (דף כט ע"א), ואת מקומו תפס פירוש רשב"ם, שמשמש כפירוש העיקרי על מסכת בבא בתרא, והודפס בכל מהדורות הש"ס. ככל הנראה פירוש זה הקיף את כל המסכת, אבל החלק המקביל לפירוש רש"י לא הגיע לידינו בדפוס פיזארו נדפס נוסח שונה של פירוש רשב"ם, והוא באמת אינו פירוש רשב"ם. כמו כן הוסיף רשב"ם השלמות והערות לפירוש רש"י על חלקה הראשון של מסכת בבא בתרא, והם מסומנות בסימן "תוספת" או חתומות במילה תומ"ש (ראשי תיבות תוספת מורנו שמואל).
בפרק 'ערבי פסחים', הפרק האחרון של מסכת פסחים, מופיעים זה לצד זה פירוש רש"י ופירוש רשב"ם. ככל הנראה, פירוש רש"י לא היה מעובד כל הצורך ונותר כטיוטה בלבד, ורשב"ם חפץ שעל המסכת יהיה פירוש מושלם. כשהתוספות מזכירים את ה'קונטרס' ב'ערבי פסחים' הם מתכוונים לרשב"ם, כאשר כינוי זה מתייחד בדרך כלל לפירוש העיקרי שעל המסכת (בדרך כלל פירוש רש"י, ובחלקה השני של מסכת בבא בתרא - פירוש רשב"ם).
רשב"ם כתב גם פירושים למסכתות אחרות, כמו עירובין, גיטין, בבא קמא, פרקי אבות, חולין ונדה, אולם הם אבדו ולא נותרו מהם אלא אזכורים בדברי חכמי הדורות הבאים (בעיקר בתוספות). קטעים מפירושו לעבודה זרה נדפסו בשיטת הקדמונים על ידי חיים משה יהודה בלוי. שרידים נוספים מפירוש זה נערכו על ידי הלל גרשוני. מפירושו למסכת מכות הגיעו לידינו חלקים מפרק ג', מכיוון ש"רש"י על הרי"ף" הוא למעשה ליקוט מפירוש רשב"ם. אהרן ארנד פרסם פירוש למסכת סוכה וייחס אותו לרשב"ם.
פירושי רשב"ם לתלמוד מאופיינים באריכות יתר מזה של רש"י. הוא מתייחס לסוגיה בהרחבה, ולעיתים מציין פסק הלכה. נטייתו הפשטנית בפירושיו למקרא נראית גם בפירושיו לתלמוד.
חיבוריו > תוספות אלפס

בנוסף לחיבורו על התלמוד, רשב"ם חיבר 'תוספות' על ספרו של הרי"ף. א"א אורבך ציין שככל הנראה הוא הראשון בצפון צרפת שהרבה להשתמש בספר ההלכות של הרי"ף, וגם הוא החל להתעסק בספרי הרי"ף רק בשלב מאוחר בחייו, שכן אינו מצטטו כלל בפירושיו לב"ב ופסחים. רשב"ם העריך מאוד את הרי"ף, כמו שרואים בתשובה שלו: ”הגאון רבי יצחק האלפסי שהוא כעין הלכות גדולות” (שו"ת מהר"ם, דפוס קרימונה סימן צא). אמנם הערכתו לא מנעה ממנו לחלוק על הרי"ף בלשון חריפה, כגון: "חס ושלום, לא תהא כזאת בישראל להכשיר הטריפה בהערמה". אמנם בשונה מחיבוריו האחרים שהשפיעו רבות על אחרים, תוספותיו לרי"ף כמעט ואינן מוזכרות בשום מקום, והיחידים שמצטטים מהם הם הגהות מיימוניות, ראבי"ה ומרדכי. הסיבה לכך היא כנראה חוסר ההתעניינות בספרו של הרי"ף בצפון צרפת בתקופה הזאת. כמה מתוספותיו חדרו לתוך הספר ונדפסו בתוך דברי הרי"ף. חלק מתוספותיו נדפסו בשנת תשל"ו על ידי שמא פרידמן.
חיבוריו > פירושיו למקרא

רשב"ם כתב, ככל הנראה, פירושים לכל ספרי המקרא. רובם לא שרדו, ומהם קיימים היום:
פירושו לתורה, שנשמר כמעט בשלמותו בכתב-יד אחד ויחיד שנמצא בבית המדרש לרבנים בברסלוי (ורוצלב) שבפולין. כתב היד אבד במהלך השואה. הוא היה חסר בתחילתו ומתחיל רק בפרק י"ח של ספר בראשית. באמצע הפירוש חסרה פרשת פינחס, ובסופו חסר חלק מפרשת וזאת הברכה מפרק ל"ג, י"ג עד הסוף. כתב היד כולל שני העתקים שונים של הפירוש לפרשיות ואתחנן, עקב וראה. בסוף כתב יד אחר נמצא העתקה של פירושו של רשב"ם לבראשית א', א'-ל"א, והוא פורסם בידי אברהם גייגר ב-1854. בשנת 1882 (ה'תרמ"ב), הוציא דוד רוזין מהדורה מדעית דיפלומטית, של כתב היד. רוזין ערך תיקונים בטקסט, הוסיף הערות וציין במספר מקומות קטעים שככל הנראה הוספו לפירוש שלא על ידי רשב"ם. בשנת 1984 פרסם מ' סוקולוב את פירוש רשב"ם על חלק מפרק ל"ד בספר דברים, לפי כתב יד שמצא. בשנת 2020 הוציא לאור הלל נובצקי שחזור של החלקים החסרים של הפירוש בספר בראשית (פרקים א-יז). .
פירושיו על קהלת ושיר השירים יצאו לאור ב-1855 יצא לאור על ידי אהרן ילינק. אמנם יש חוקרים שפקפקו ביחוס הפירוש על שיר השירים לרשב"ם, על כל פנים הפירוש בעל זיקה לרשב"ם. פירושים אלו יצאו לאור במהדורות מדעיות: על קהלת בשנת 2000 על ידי שרה יפת ורוברט סולטרס, ועל שיר השירים בשנת תשס"ח על ידי שרה יפת. הם יצאו מחדש בתוך "תורת חיים" בהוצאת מוסד הרב קוק (תשע"א-ב).
פירושיו על רות ועל איכה יצאו לאור ב-1855 על ידי אהרן ילינק, מתוך כתב יד המלקט מפירושיו ומפירושי רש"י ור"י קרא. פירושים אלה יצאו מחדש בתוך "תורת חיים" בהוצאת מוסד הרב קוק (תשע"א-ב).
ליקוטים מפירושו לאסתר יצאו גם כן בשנת 1855 על ידי ילינק, בתוך פירוש המלקט מפירושיו ומפירוש ר"י קרא. הפירוש יצא במהדורה חדשה על ידי מוסד הרב קוק בתוך "תורת חיים" (תשס"ו).
פירוש רשב"ם למשלי יצא לאור על ידי דוד פרנקל בכתב העת "עלים".
פירוש לספר איוב נמצא בשנת 1931 בבית המדרש לרבנים באמריקה, ויצא לאור במהדורה מדעית על ידי שרה יפת בשנת תש"ס.
פירוש רשב"ם לספר תהילים נחשב כאבוד, אולם פרופ' אהרן מונדשיין זיהה פירוש אנונימי על פרקים מ"ב-קמ"ג לתהלים כפירוש רשב"ם, והוציא חלק ממנו לאור.
קיימות עדויות לקיומם של פירושים של רשב"ם על ספרים אחרים. מעט מפירושיו לנביאים שרדו בציטוטים של פרשנים אחרים שהזכירו אותו, כגון ב'ערוגת הבושם' של רבי אברהם ברבי עזריאל שחי בבוהמיה (אזור צ'כיה של היום) במאה ה-13. ב'ערוגת הבושם' יש גם מובאות מפירושיו של רשב"ם לתהילים ולאיוב. ציטוטים נוספים מפירוש רשב"ם לתהילים מופיעים בספרים אחרים של חכמי צרפת.
חיבוריו > פירושיו למקרא > תפוצה

פירושיו של רשב"ם לתורה ולשאר התנ"ך לא זכו לתפוצה רבה. פירושו לתורה היה נפוץ בין חכמי צרפת, ומוזכר בפירושו של רבי יוסף בכור שור, אך ככל הנראה, הרמב"ן, שחי בספרד ובארץ ישראל לא ראה את פירוש הרשב"ם, ומכך ניתן להסיק שהפירוש לא הגיע לספרד וארץ ישראל.
הסברים שונים ניתנו לתפוצה המוגבלת של פירושו של רשב"ם על התורה. ש"א פוזננסקי ציין את פירוש רש"י לתורה כגורם שהאפיל על פירושים אחרים שנכתבו בצרפת בימי הביניים. אחרים ציינו את הפופולריות של פירוש רד"ק כגורם שמנע את התפשטות פירושו של רשב"ם. היו שציינו את דרך הפשט של רשב"ם, שהרשה לעצמו לפרש בניגוד לדעת חז"ל, כגורם שהרתיע את הלומדים משימוש בו. כמו כן, המעבר להתמקדות ללימוד התלמוד הבבלי, במיוחד בין יהודי צרפת, פגע ככל הנראה בתפוצה של פירוש רשב"ם.
חיבוריו > פירושיו למקרא > שיטתו הפרשנית

בשונה מפרשני ספרד, הצרפתים לא נהגו לכתוב הקדמה המצהירה על שיטת הפירוש, סגנונו או מטרתו, אך הצהרות על שיטתם נמצאות בתוך פירושיהם. רשב"ם מצהיר על עקרונות מתודולוגיים במקומות שונים, למשל:
בראשית, א', א': ”יבינו המשכילים, כי כל דברי רבותינו ודרשותיהם כנים ואמתים, וזהו האמור במסכת שבת (סג, א): הוינא בר תמני סרי שנין, ולא ידענא דאין מקרא יוצא מידי פשוטו. ועיקר ההלכות והדרשות יוצאין מיתור המקראות או משינוי הלשון, שנכתב פשוטו של מקרא בלשון שיכולין ללמוד הימנו עיקר הדרשה, כמו "אלה תולדות השמים והארץ בהבראם" (בראשית, ב', ד'), ודרשו חכמים (ב"ר י"ב, ט): 'באברהם', מאריכות הלשון, שלא היה צריך לכתוב בהבראם.”
בניגוד לדרשן שמתייחס לכל אות ולכל מילה, אצל פרשן הפשט הצורה הכללית של הפרשה וניתוחה הספרותי הם החשובים, ולכן רשב"ם עצמו אינו מפרש לפי דרש חז"ל (גם לא במקום שאותו הוא מזכיר בדבריו שבו הפכו חז"ל את המילה "בהבראם" ל"באברהם"). דבריו לפיהם דברי חז"ל בדרשותיהם הם "כנים ואמיתיים" הם מעין התנצלות על סירובו ללכת בעקבותיהם ואזהרה ל"משכילים" שאין להסיק מתוך היצמדותו לפשט שהוא בא להמעיט בערך הדרש.
התחלת התורה בבריאת העולם עוררה בעיה אצל פרשנים רבים, משום שתפקידה של התורה, לדעתם, להורות מצוות ולא לספר סיפורים או ללמד פיזיקה ופילוסופיה, על כן שואלים הפרשנים מדוע מכילה התורה את סיפור הבריאה. רש"י ענה תשובה 'לאומית' – "כח מעשיו הגיד לעמו" – אם הגויים יטענו באוזני ישראל על היותם גנבים, בשל נטילתם את הארץ בכוח, ישיבו להם בני ישראל שלה' הארץ – הוא בראה וימסרנה למי שירצה. רמב"ן עונה תשובה 'תאולוגית': כדי לקיים מצוות צריך להכיר את הבורא וזוהי מטרת סיפור הבריאה. תשובתו של רשב"ם שונה – סיפור הבריאה משמש בסיס למצוות השבת הכתובה בספר שמות ”כִּי שֵׁשֶׁת-יָמִים עָשָׂה ה' אֶת-הַשָּׁמַיִם וְאֶת-הָאָרֶץ אֶת-הַיָּם וְאֶת-כָּל-אֲשֶׁר-בָּם וַיָּנַח בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי עַל-כֵּן בֵּרַךְ ה' אֶת-יוֹם הַשַּׁבָּת וַיְקַדְּשֵׁהוּ” (שמות, כ', י"א). כלומר – סיפור הבריאה מהווה הקדמה. ברעיון זה מרבה הרשב"ם להשתמש. כאשר פסוק מופיע במקום שלכאורה אינו נחוץ בו, מסביר רשב"ם שהוא משמש הקדמה לנושאים שיוזכרו בעתיד.
בראשית, ל"ז, ב':
"ישכילו ויבינו אוהבי שכל מה שלימדונו רבותינו, כי אין מקרא יוצא מידי פשוטו. אף כי עיקרה של תורה באה ללמדנו ולהודיענו ברמיזת הפשט וההגדות וההלכות והדינין ועל ידי אריכות הלשון ועל ידי שלושים ושתים מידות של ר' אליעזר בנו של ר' יוסי הגלילי וע"י שלש עשרה מידות של ר' ישמעאל והראשונים מתוך חסידותם נתעסקו לנטות אחרי הדרשות שהן עיקר ומתוך כך לא הורגלו בעומק פשוטו של מקרא.
ולפי שאמרו חכמים: אל תרבו בניכם בהגיון. וגם אמרו: העוסק במקרא מדה ואינה מדה, העוסק בתלמוד אין לך מדה גדולה מזו ומתוך כך לא הורגלו כל כך בפשוטן של מקראות וכדאמרינן במסכת שבת: הוינא בר תמני סרי שנין וגרסינן כולה תלמודא ולא הוה ידענא דאין מקרא יוצא מידי פשוטו."
חיבוריו > חיבורים נוספים

רשב"ם כתב חיבור בנושא הדקדוק שנקרא 'דייקות מרבינו שמואל', אשר יצא לאור במהדורה מדעית על ידי רונאלה מרדלר בשנת ה'תש"ס. בתחילה יוחס הספר לר' שלמה, אחיו. ככל הנראה החיבור מבוסס על הספר 'הוריית הקורא' לרבי יהודה אבן בלעם.
על-פי ציטוטים מחכמים שונים מייחסים לרשב"ם גם ספר הלכות הכולל דיני יום-טוב, שחיטה ועוד.
בכתב יד 395 מאוסף יוסף גינצבורג מופיע חיבור על הלוח העברי שכתב רשב"ם בשנת ד'תת"ץ.
כתב מאמר קצר בחשבון. מייחסים לרשב"ם גם ספר העוסק בגימטריה.
מידותיו והנהגותיו

רשב"ם היה עניו מאוד. אחיו רבינו תם כתב עליו בספר הישר: ”אך ראיתי ענוונותו של רבנו שמואל.” במכתב אל הראב"ן כתב רשב"ם: ”הלא אתה מורי... ואני הצעיר שמואל בר' מאיר, לא בן חכמתו... כי קטנו עבה ממתני.”
בהגהות על ספר 'מרדכי' לרבי מרדכי בן הלל, מסופר כי מרוב חסידותו היה רשב"ם הולך תמיד כשעיניו מושפלות לארץ, ופעם אחת נזדמן לו לנסוע ממקום למקום, והתכונן לעלות לעגלה שהייתה רתומה לכלאיים, כשהוא אינו מבחין בדבר מחמת עיניו המושפלות מטה. באותו הזמן עבר במקום אחיו הצעיר, רבנו תם, וקרא אליו: ”אל תהא צדיק הרבה! שא למרום עיניך, הנה סוס ופרד לקראתך!” וכך נמנע מעבירה.
למרות ענוונותו וחסידותו היה רשב"ם תקיף בדעתו, ולא נשא פניו לאיש כשסבר שהוא צודק בדבריו.
משפחת רש"י > מקרא

- גיס
לקריאה נוספת

שרה יפת, פירוש ר' שמואל בן מאיר (רשב"ם) לשיר השירים, הוצאת מאגנס, 2008
David Rosin, R. Samuel b. Mëir als Schrifterklärer, Breslau: F. W. Jungfer, 1880. (גרמנית)
עיוני משפט

| --- | --- |

 מו"ל:  אוניברסיטת תל אביב 
 תאריכי הופעה:  1971–הווה (כ־53 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 ISSN:  0334-4576
 אתר רשמי
 
כרכי כתב-העת לאורך השנים
עיוני משפט הוא כתב עת משפטי בעברית של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. הוא אחד מכתבי-העת המשפטיים המובילים בישראל, ומתפרסמים בו מאמרים בכל תחומי המשפט. חברי המערכת והעורכים הם סטודנטים מצטיינים הלומדים בפקולטה, כשלצידם העורך הראשי, הנמנה עם סגל הפקולטה. כתב העת יוצא לאור פעם בשנה עם כרך חדש, המחזיק שני גיליונות.
בשנת 2018, כרך מב של כתב העת השיק את "פורום עיוני משפט״ הפלטפורמה המקוונת של כתב העת. מטרת פלטפורמה זו היא לשמש במה ייחודית ועצמאית לתכנים אקדמיים קצרים ועדכניים במתכונת שונה מאלה המתפרסמים בגרסה המודפסת.
היסטוריה

כתב העת נוסד בשנת 1970 ביוזמת פרופ' זאב צלטנר שהציע לנילי כהן, שהייתה אז סטודנטית לתואר ראשון, לערוך כתב-עת משפטי חדש, שיתבסס על שיתוף פעולה בין מרצים לסטודנטים בפקולטה, במסורת ה-Law Reviews האמריקניים המובילים, דוגמת Harvard Law Review. השניים ייסדו את כתב-העת יחד עם המרצים אמנון רובינשטיין (דיקן הפקולטה), דניאל פרידמן (סגן הדיקן) ויוסף גרוס. השם שנבחר לכתב-העת, "עיוני משפט", מחבר - בלשונה של נילי כהן - "בין העין המתבוננת של המשפט והעין המתבוננת על המשפט".
בשנותיו הראשונות של עיוני משפט ערכו אותו במשותף מרצה וסטודנט, והמערכת כללה מרצים וסטודנטים גם יחד. לאחר פטירתו של זאב צלטנר שונה המבנה של כתב-העת: המערכת כללה סטודנטים בלבד, שמיעוטם שימשו סגני-עורכים, ומרצה אחד שימש כעורך. מאוחר יותר שונתה המתכונת פעם נוספת, וכיום המערכת כוללת סטודנטים חברים, סטודנטים עורכים ומרצה המשמש כעורך ראשי.
בין חברי המערכת והמפרסמים בכתב העת נמנים שופטי בית המשפט העליון חנן מלצר, פרופ' יורם דנציגר ופרופ' דפנה ברק-ארז, שופט בית המשפט המחוזי בתל אביב גדעון גינת, נשיא בית-הדין הצבאי לערעורים בדימוס ושופט בית-המשפט המחוזי בתל אביב בהווה אלוף (מיל') שי יניב; הסניגור הציבורי הארצי לשעבר, פרופ' יואב ספיר (ששימש גם כסגן עורך), אנשי האקדמיה: פרופ' ישי בלנק, פרופ' ברוך ברכה, פרופ' משה בר ניב, פרופ' מיכאל בירנהק, פרופ' דיויד גילה, פרופ' מיכל (שיצר) גל, פרופ' איל גרוס, פרופ' מיגל דויטש, פרופ' שרון חנס, פרופ' נילי כהן, פרופ' ציפורה כהן, פרופ' אסף לחובסקי, פרופ'  מני מאוטנר, פרופ' סוזי נבות, פרופ' אריאל פורת, עורכי הדין: זאב הולנדר, דוד חודק, מאיר לינזן, ד"ר אביגדור קלגסבלד, וכן אנשי העסקים: נוחי דנקנר, עופר נמרודי ואבי פישר.
פורום עיוני משפט

הפלטפורמה המקוונת הושקה בשנת 2018/9 בכרך מב, ונועדה לשמש כבמה ייחודית בשיח המשפטי בישראל, שבמסגרתה יוכלו כותבות וכותבים לפרסם בצורה שאינה נכנסת למשבצות המוכרות במרבית כתבי העת. פורום עיוני משפט לא נועד לפרסום מאמרים מחקריים מלאים, אלא לתת מקום לסוגות חשובות אחרות, ולאפשר זאת בקצבי זמן קצרים מהנהוגים בכתבי העת המודפסים, בדומה לנהוג בפלטפורמות המקוונות של כתבי העת המובילים בארצות הברית (למשל Harvard Law Review Forum, Yale Law Journal Forum, ו-Stanford Law Review Online).
כתבי היד המוגשים לפורום עיוני משפט אינם מוגבלים לנושא מסוים, מתודולוגיה, או גישה מחקרית, וניתן לכתוב אותם במתכונת של ז'אנרים שונים, ובפרט:
מסה: שעיקרה רעיון חדשני ביחס לתאוריה או לדוקטרינה משפטית, ואשר הדיון הרעיוני בו מקבל נפח רב יותר לעומת היישום והפיתוח המחקרי המלא והמעמיק.
הערת חקיקה: ניתוח חקיקה קיימת או הצעת חוק שנמצאת בשלבים מתקדמים ויש בה עניין משפטי, תאורטי או מעשי רב.
הערת פסיקה: ניתוח פסק דין מרכזי או משמעותי הכולל תזה או רעיון קצרים ומקוריים.
ביקורת ספרות: התייחסות ביקורתית (גם אם אוהדת) לספר או למאמר שיש להם חשיבות ועניין תאורטי לשיח המשפטי.
הרצאות: גרסאות ערוכות ומעובדות של הרצאות שהועברו
חשיבות אקדמית > עיוני משפט בדירוגים האקדמיים השונים

עיוני משפט נחשב לכתב העת המשפטי המוביל בעברית, ולו כתב-העת מקביל באוניברסיטה העברית - משפטים. מבין כתבי-העת המשפטיים בישראל, לעיוני משפט ול"משפטים" מיוחסת ההשפעה הרבה ביותר על השיח האקדמי. בדירוגים אקדמיים הנערכים מעת לעת, עיוני משפט, ביחד עם משפטים, נמצא תמיד בראש הדירוג.
במחקר מקיף משנת 2019, אשר סקר את מרבית כתבי העת המשפטיים בעולם ודירג אותם בתוך קטגוריות מובחנות, זכה עיוני משפט לציון A, שהוא הציון הגבוה ביותר שאליו הגיעו כתבי עת בעברית.
מחקר שערך פרופ' רונן פרי ב-2005 מצביע על תחרות צמודה בין עיוני משפט ל"משפטים". פרי סקר במחקרו מאמרים בכל כתבי-העת המשפטיים שנכתבים בעברית ועדיין פעילים, ולאחר מכן בדק כמה פעמים אוזכר כל כתב-עת. עיוני משפט ניצב בראש הפירמידה והוביל על "משפטים" ב-18.6%. ללא ספירת האזכורים העצמיים - כלומר אזכורים של כתב-עת בתוך עצמו - "משפטים" הוביל על עיוני משפט בכ-4%. עם זאת, בדיקת האזכורים רק בחמש השנים שקדמו למחקר מעלה שבכולן עיוני משפט הוביל על "משפטים" (ובהתעלם מהאזכורים העצמיים - כמעט בכולן).
חשיבות אקדמית > גיליון נושאי

ככלל, עיוני משפט הוא כתב-עת אשר מפרסם מאמרים בכל תחומי המשפט, ללא קו נושאי הקושר בין הגיליונות השונים במכוון. עם זאת, על פי המסורת מקובל להקדיש גיליון אחד בכל כרך לנושא חשוב אחר בתחום המשפט, ולערוך בו סימפוזיון בהשתתפות בכירי החוקרים בתחום. לאורך השנים התפרסמו גיליונות נושאים במגוון נושאים, שביניהם ניתן למנות סימפוזיון על דיני חקיקה, גיליון נושאי על גבריות במשפט, גיליון על חקר אמפירי של המשפט, ועוד כהנה כהנה נושאים.
בכרך מג של כתב העת חזרה המסורת של הגיליון הנושאי לאחר כמה שנים של הפסקה, ובשנת 2019 נערך כנס "עזה במשפט", שבו התארחו מבכירי המשפטנים בישראל לדיון מקיף במצבה המשפטי של רצועת עזה לקראת העשור השלישי של המאה ה-21, דיון שלא נערך לפני כן באורח אקדמי מסודר. הכנס נערך לקראת פרסום הגיליון הנושאי במהלך שנת 2020.
חשיבות אקדמית > פרויקט האדפטציה

החל מכרך מא של כתב העת, החל לפעול "פרויקט האדפטציה", שבמסגרתו כתב העת פונה באופן יזום לחוקרי משפט ישראליים בכירים אשר פרסמו בעת האחרונה מאמר חשוב בכתב-עת מוביל באנגלית, ובמסגרת הפרויקט מתורגם המאמר לעברית ונוסף לו חלק המבטא את רלוונטיות הטיעון למשפט הישראלי, וכן מוזמנים חוקרים נוספים להגיב על המאמר. מדובר בתרומה חשובה לשיח האקדמי-משפטי העברי בתוך השיח המשפטי-אקדמי הכללי, אשר מתנהל רובו באנגלית.
חשיבות אקדמית > "פתח דבר"

החל משנת 2012 החלה מסורת פתיחת הכרך במאמר "פתח דבר". זאת בהשראה ממסורת ארוכת שנים בכתבי עת יוקרתיים בעולם, ובפרט זו של Harvard Law Review, לפיה מוזמן מאמר פתיחה מאת חוקר משמעותי העוסק בהתפתחויות מכוננות בעולם המשפט שהתרחשו בשנה הקודמת לפרסום הכרך. כהמשך למאמר המוזמן, מוזמנות גם מספר תגובות מאת חוקרים נוספים מהתחום או מתחומים משיקים, וזאת לשם יצירת שיח ער, עדכני ורלוונטי אודות ההתפתחויות המכוננות בעולם המשפט. השיח מגיע לשיאו בערב חגיגי המתקיים בסמוך לפרסום החוברת הראשונה בכרך ובו מתקיים דיון פתוח אודות המאמר והתגובות בנוכחות הכותבים ואנשי מפתח בעולם המשפט.
חשיבות אקדמית > "הערות במשפט"

תחת חסותו של כתב-העת פועל פרויקט "הערות במשפט" (לשעבר "הסמינר"), פרויקט המעודד כתיבה משפטית צעירה. את מערכת "הערות במשפט" מרכיבים כמה מחברי מערכת עיוני משפט ואחד מעורכיו של כתב-העת. בכל שנה נבחרת עבודה סמינריונית מצטיינת, אשר זוכה לליווי צמוד ולביקורת במטרה לשפר את איכותן. כחלק מתהליך זה הכותבים ממשיכים את מלאכת הכתיבה ואת מלאכת המחקר בהנחיית חבר סגל המתמחה בתחום. בסיום התהליך מוקדש מפגש בפקולטה לכל אחת מן העבודות. במפגש זה העבודה מוצגת בפני מרצים וסטודנטים ונערך לגביה דיון ביקורתי.
לקריאה נוספת

נילי כהן, "'עיוני משפט' בן שלושים", עיוני משפט ל, עמ' 5–7.
אמנון רובינשטיין, "דברים מאת דיקן הפקולטה", עיוני משפט א, עמ' 7–8.
"על חידת הצלחתם של כתבי עת בעריכה סטודנטיאלית" עיוני משפט לה 257 (2012).
הערות שוליים

↑  פורום עיוני משפט, אתר אוניברסיטת תל אביב
↑  חברי המערכת לדורותיהם, אתר עיוני משפט
↑  Michael Birnhack, Oren Perez, Ronen Perry, Doron Teichman, Ranking Legal Publications: The Israeli Inter-University Committee Report, 2019-07-18
היינריך קרויץ

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1854 זיגן, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  13 ביולי 1907 (בגיל 52) קיל, הרייך הגרמני 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בון 
 מנחה לדוקטורט:  אדוארד שנפלד 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיל 
 
היינריך קרל פרידריך קרויץ (באנגלית: Heinrich Carl Friedrich Kreutz;‏ 8 בספטמבר 1854 – 13 ביולי 1907) היה אסטרונום גרמני. הבולט ביותר מבין מחקריו הוא על מסלוליהם של מספר שביטים מחככי שמש, שחשף כי כולם עצמים קשורים, שנוצרו כאשר שביט מחכך שמש גדול מאוד התפצל כמה מאות שנים קודם לכן. הקבוצה ידועה כיום בשם שביטי קרויץ, ויצרה כמה מהשביטים הבהירים ביותר שנראו אי פעם, כולל X/1106 C1 ושביט איקייה-סקי. ייתכן שמקור הקבוצה היה השביט הגדול משנת 371 לפנה"ס.
קרויץ נולד בזיגן ב-1854, וקיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת בון ב-1880 על מסלול השביט C/1861 J1. ב-1882 עבר לקיל, ועבד שם במצפה הכוכבים ובאוניברסיטה. ב-1896 הוא הפך לעורך ה-Astronomische Nachrichten (Astronomische Nachrichten), כתב העת האסטרונומי המוביל של אותה תקופה, ושימש בתפקיד עד מותו ב-1907.
כוכב הלכת המינורי קרויץ 3635 (3635 Kreutz), שהתגלה על ידי לובוש קוהואוטק ב-1981, נקרא על שמו.
ביבליוגרפיה

Obituary - 1907, Publications of the Astronomical Society of the Pacific, v. 19, p. 248
הערות שוליים

↑  Marsden B.G. (1967), "The Sungrazing Comet Group", The Sungrazing Comet Group I, vol. 72, The Astronomical Journal, p. 1170, Bibcode:1967AJ.....72.1170M, doi:10.1086/110396
↑  Marsden B.G. (1989), "The Sungrazing Comet Group II", The Astronomical Journal, 98: 2306, Bibcode:1989AJ.....98.2306M, doi:10.1086/115301
↑  Hockey, Thomas (2009). The Biographical Encyclopedia of Astronomers. Springer Publishing. ISBN 978-0-387-31022-0. Retrieved August 22, 2012.
↑  Schmadel, Lutz D. (2006). ((2006) (3635) Kreutz (1.79, 0.08, 19.2) In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. doi:10.1007/978-3-540-34361-5. ISBN 978-3-540-34361-5.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447170505171  GND: 116528672  ISNI: 0000 0000 8134 3275  LCCN: n86867818  MGP: 78207  NTA: 282995366  SUDOC: 155389963  VIAF: 54902447   WorldCat (עם VIAF): 54902447
איזו ריבולטה IR 300

| --- | --- |

Iso Rivolta IR 300, שנת 1964
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "Iso Autoveicoli S.p.A" (אנ')
 שנות ייצור:  1970–1962
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל אחריו:  Iso Lele (אנ')
 סיווג:  מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,760 מ"מ
 רוחב:  1,752 מ"מ
 גובה:  1,425 מ"מ
 משקל:  1,580 ק"ג (ריק), 1,840 ק"ג (כולל כושר מעמס מקסימלי)
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים 5,350 סמ"ק המפיק 295 כ"ס ב-5,000 סל"ד, יחס דחיסה 10.5:1 (מנוע שברולט)  V8 צילינדרים 5,350 סמ"ק המפיק 335 כ"ס ב-6,000 סל"ד, יחס דחיסה 11.25:1 (מנוע שברולט)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות מסוג "Borg Warner" (אנ')  תמסורת ידנית  - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  218 קמ"ש (מנוע 5,350 סמ"ק המפיק 295 כ"ס)  228 קמ"ש (מנוע 5,350 סמ"ק המפיק 335 כ"ס)
 מעצב:  Giorgetto Giugiaro (אנ') מקבוצת ברטונה (אנ')
איזו ריבולטה IR 300 (באיטלקית: Iso Rivolta IR 300) היא מכונית ספורט קופה בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית Iso Autoveicoli S.p.A (אנ'),
אשר יוצרה בין השנים 1970–1962 באיטליה.
ממאפייני "איזו ריבולטה IR 300"

שלדה: מפלדה על מסגרת פלדה מרותכת
2 דלתות
2+2 נוסעים
מנוע V8 צילינדרים 5,350 סמ"ק, מחזור ארבע פעימות, מתוצרת שברולט סדרה "Chevrolet small-block engine" (אנ')
תיבת ארבעה הילוכים עם משמרת רצפה, הנעה אחורית, דיפרנציאל מוגבל החלקה
קירור מנוע: קירור מים עם משאבה ותרמוסטט. נפח קירור של 18 ליטר
בלם הידראולי סרוו-רגל, בלמי דיסק מלפנים ומאחור (דיסקים אחוריים המותקנים על הדיפרנציאל), בלם יד מכני על הגלגלים האחוריים
מתלה קדמי: עצם משאלה כפולה עם מוט מייצב, קפיצי סליל, מתלה אחורי: ציר דה-דיון (De-Dion) עם חוליית וואטס וקישורים נגררים כפולים, קפיצי סליל
ממאפייני "איזו ריבולטה IR 300" > דגמים

"איזו ריבולטה 300", תאוצה בין 0–100 היא 8.4 שניות.
"איזו ריבולטה 340", תאוצה בין 0–100 היא 7.9 שניות.
גלריה

"איזו ריבולטה IR 300"
"איזו ריבולטה IR 300"
"איזו ריבולטה IR 300", שנת 1964
"איזו ריבולטה IR 300", שנת 1964
"איזו ריבולטה IR 300", שנת 1966
"איזו ריבולטה IR 300" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

איזו פידיה
איזו גריפו
הערות שוליים

↑  היסטוריה של איזו ריבולטה (באיטלקית) web.tiscalinet.it/isorivolta/Isorivolta
↑  "איזו ריבולטה IR 300", שנת 1963 מעוצב על ידי ברטונה bonhams.com/auctions
↑  מדגמי Iso Autoveicoli S.p.A / ראו: "איזו ריבולטה" lov2xlr8.no/brochures
↑  איזו ריבולטה IR 300 petrolicious.com/articles/escaping-budapest-with-the-italian-style-and-american-horsepower-of-an-iso-rivolta-ir300
↑  איזו ריבולטה IR 300 uniquecarsandparts.com.au/car_info_iso_rivolta
↑  איזו ריבולטה IR 300 שנת 1967 bonhams.com/auctions/23262
↑  ריבולטה IR 340, שנת 1969 hymanltd.com/vehicles/5815-1969-iso-rivolta-ir-340-coupe
↑  ריבולטה IR 340, שנת 1964 - מבחן דרך drive-my.com/1964-iso-rivolta-ir-340-giant-road-test
רולס-רויס קורניש 2000

| --- | --- |

Rolls-Royce Corniche (2000), שנת 2002
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Rolls-Royce Motors
 שנות ייצור:  2002 – 2000
 יחידות שיוצרו:  374
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  רולס-רויס קורניש
 מודל אחריו:  Rolls-Royce Phantom Drophead Coupé (אנ')
 סיווג:  מכוניות  סלון יוקרה בתצורת קבריולה
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית
 אורך:  5,405 מ"מ
 רוחב:  2,050 מ"מ
 גובה:  1,455 מ"מ
 משקל:  2,735 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  3,061 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 6,750 סמ"ק המפיק 330 כ"ס ב-4,000 סל"ד (מגדש טורבו)
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מתוצרת ג'נרל מוטורס מסוג "GM 4L80-E transmission" (אנ')
 מהירות מרבית:  217 קמ"ש
 צריכת דלק:  19.6 ליטר ל-100 ק"מ
רולס-רויס קורניש 2000 באנגלית: Rolls-Royce Corniche (2000)) היא מכונית סלון יוקרתית, בתצורת קבריולה מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית רולס-רויס אשר יוצרה בין השנים 2002–2000 בבריטניה.
נתונים

יוצרו 375 יחידות.
2 דלתות.
4-5 מושבים.
מנוע קדמי מתוצרת "רולס רויס" ("Rolls-Royce V8 engine" (אנ')).
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע קירור מים.
קיבולת מכל דלק - 100 ליטר.
יחס כוח / משקל: 124.48 כ"ס ל-1,000 ק"ג.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.5 שניות.
מחיר היחידה בשנת 2000 (דגם בסיסי) עמד על 359,900 דולר.
ראו גם

רולס-רויס קורניש (אנ')
רולס-רויס סילבר דאון
רולס-רויס סילבר סראף
רולס-רויס ריית (2013)
הערות שוליים

↑  "רולס-רויס קורניש 2000" rrab.com/rcor5
↑  "רולס-רויס קורניש 2000" - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
↑  "רולס-רויס קורניש 2000" autoevolution.com/cars/rolls-royce-corniche-v-2000
↑  "רולס-רויס קורניש 2000" - תמונות cars-data.com/en/rolls-royce-corniche-2000
ציקלון ציקלונט

| --- | --- |

Cyklon Cyklonette, שנת 1904
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Cyklon Maschinenfabrik GmbH
 שנות ייצור:  1902–1923
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 סיווג:  תלת-אופן
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, 450 סמ"ק המפיק 3.5 כ"ס  2 צילינדרים, 750-1,290 סמ"ק המפיק 10 כ"ס
ציקלון ציקלונט (בגרמנית: Cyklon Cyklonette) היה רכב פתוח בתצורת תלת אופן מתוצרת יצרנית כלי הרכב (אופנועים, תלת-אופן ומכוניות 4 גלגלים) הגרמנית Cyklon (שם רשמי: Cyklon Maschinenfabrik GmbH) אשר יוצר בין השנים 1902–1923.
היסטוריה

ה-"ציקלון ציקלונט" בעל שלושה גלגלים. בחזית גלגל אחד כדי לנווט, ולספק הנעה ממנוע 1 צילינדרים 450 סמ"ק המפיק 3.5 כ"ס, רכוב ישירות, בדגמים הראשונים. המנוע מוקם מעל הגלגל הקדמי, והיה בעל הנעה קדמית. ה-"ציקלון ציקלונט" נבנה עם 2 מושבים במקביל.
הדגם נבנה ללא תיבת הילוכים, היה מונע על ידי חגורה, מאוחר יותר על שרשרת מתוצרת "רולר", שהניעה את הגלגל הקדמי. מנוף ארוך עם כבל מצערת והתאמת הצתה שימש כדי לנווט את הרכב.
דגמים מאוחרים יותר היו מצוידים במנוע 2 צילינדרים, 750-1,290 סמ"ק שהפיקו 10 כ"ס. יוצרו דגמים שונים עם שניים או ארבעה מושבים, 2-4 דלתות.
משנת 1920 ייצר היצרן דגמים בעלי 4 גלגלים.