stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דויד האנצקו
קריירת מועדונים

האנצקו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הסלובקית הבכירה עבור ז'ילינה במשחק נגד ז'פ ספורט פודרבזובה ב-12 במרץ 2016.
הוא נכלל על ידי אופ"א ברשימת הכישרונות המבטיחים לשנת 2018.
ב-14 ביוני 2018, הוכרז כי האנצקו חתם על חוזה ל-5 שנים בפיורנטינה. הוא שיחק במספר משחקי ידידות טרום עונה, אך ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו ב-22 בספטמבר 2018, בניצחון הביתי 0–3 על ספאל, כמחליף במחצית.
ב-31 ביולי 2022, ערך האנצקו את הופעתו ה-100 עבור ספרטה פראג.
ב-22 באוגוסט 2022, חתם האנצקו בפיינורד תמורת 6 מיליון אירו, וחתם על חוזה ל-4 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו 5 ימים לאחר מכן.
קריירה בינלאומית

ב-13 באוקטובר 2018 ערך האנצקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה, בהפסד 1–2 לנבחרת צ'כיה במסגרת ליגת האומות. ב-11 ביוני 2019 כבש האנצקו את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 5–1 על אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות יורו 2020. נכלל בסגל נבחרת סלובקיה ליורו 2020. נכלל בסגל נבחרת סלובקיה ליורו 2024.
הערות שוליים

↑  Hancko odehrál 100. zápas za Spartu, sparta
↑  Dávid Hancko tekent meerjarig contract bij Feyenoord, feyenoord
↑  UEFA.com, Slovakia-Czechia | UEFA Nations League 2019, UEFA.com (באנגלית)
↑  UEFA.com, Slovakia | Squad | UEFA EURO 2024, UEFA.com (באנגלית)
| נבחרת סלובקיה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 דוברבקה •  2 פקאריק •  3 ואוורו •  4 וליינט •  5 שטקה •  6 גרגוש •  7 וייס •  8 דודה •  9 בוז'ניק •  10 סוסלוב •   11 בנש •  12 קוציאק • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 הובוצ'ן • 16 האנצקו • 17 האמשיק • 18 הרסלין • 19 קוצקה • 20 מאק • 21 דיוריש • 22 לובוטקה • 23 רודאק • 24 קוסצלניק • 25 הרומאדה • 26 שראנץ • מאמן: קוזאק |  1 דוברבקה •  2 פקאריק •  3 ואוורו •  4 וליינט •  5 שטקה •  6 גרגוש •  7 וייס •  8 דודה •  9 בוז'ניק •  10 סוסלוב •   11 בנש •  12 קוציאק • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 הובוצ'ן • 16 האנצקו • 17 האמשיק • 18 הרסלין • 19 קוצקה • 20 מאק • 21 דיוריש • 22 לובוטקה • 23 רודאק • 24 קוסצלניק • 25 הרומאדה • 26 שראנץ • מאמן: קוזאק | סלובקיה |
| נבחרת סלובקיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 דוברבקה •  2 פקאריק •  3 ואוורו •  4 אוברט •  5 ריגו •  6 גיומבר •  7 סוסלוב •  8 דודה •  9 בוז'ניק •  10 קוצקה •   11 בנש •  12 רודאק • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 דה מרקו • 16 האנצקו • 17 הרסלין • 18 סטרלץ • 19 טופטה • 20 דיוריש • 21 ברו • 22 לובוטקה • 23 ראבאס • 24 סאוור • 25 קושה • 26 שראנץ • מאמן: קלצונה |  1 דוברבקה •  2 פקאריק •  3 ואוורו •  4 אוברט •  5 ריגו •  6 גיומבר •  7 סוסלוב •  8 דודה •  9 בוז'ניק •  10 קוצקה •   11 בנש •  12 רודאק • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 דה מרקו • 16 האנצקו • 17 הרסלין • 18 סטרלץ • 19 טופטה • 20 דיוריש • 21 ברו • 22 לובוטקה • 23 ראבאס • 24 סאוור • 25 קושה • 26 שראנץ • מאמן: קלצונה | סלובקיה |
טום רוטה

טום אלכסנדר רוטה (בגרמנית: Tom Alexander Rothe; נולד ב-29 באוקטובר 2004 ברנדסבורג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים

רוטה גדל במחלקת הנוער של זנקט פאולי, ובשנת 2021 עבר למחלקת הנוער של בורוסיה דורטמונד. ב-16 באפריל 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 6-1 על וולפסבורג במסגרת המחזור ה-30 בבונדסליגה לעונת עונת 2021/2022 בבונדסליגה. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-6 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהחליף את רפאל גריירו בניצחון 3-0 על פ.צ. קופנהגן במסגרת שלב הבתים לעונת 2022/2023.
הערות שוליים

↑  Profi-Debüt gegen Wolfsburg: Das ist BVB-Youngster Tom Rothe באתר ruhrnachrichten,‏ 11 במרץ 2022 (בגרמנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טום רוטה".
פיגוע הירי בבני ברק

| חלק מגל הטרור 2022, פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2022 |
| --- | --- |

כוחות ביטחון בזירת הפיגוע
 תאריך:   29 במרץ 2022
 תאריך עברי:  כ"ו באדר ב' ה'תשפ"ב
 מקום:  ישראל בני ברק, ישראל
 קואורדינטות:  32°05′38″N 34°50′09″E﻿ / ﻿32.093966680992°N 34.835753861433°E﻿ / 32.093966680992; 34.835753861433
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  רובה M16
 הרוגים:  5
 פצועים:  0
 מבצע:  חמאס חמאס דיא חמארשה
 מספר מפגעים:  1
 מניע:  לאומני
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) זירת פיגוע הירי בבני ברק(למפת גוש דן רגילה) זירת פיגוע הירי בבני ברק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום זירת פיגוע הירי בבני ברק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום זירת פיגוע הירי בבני ברק  he זירת פיגוע הירי בבני ברקhe זירת פיגוע הירי בבני ברקמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פיגוע הירי בבני ברק אירע ב־29 במרץ 2022, כאשר מחבל פלסטיני החל לירות בעוברי אורח בשכונת פרדס כץ בבני ברק. הפיגוע אירע כחלק מגל הטרור 2022, ובו נרצחו חמישה אנשים: שני יהודים אזרחי ישראל, שני עובדים זרים אזרחי אוקראינה, ושוטר ערבי-נוצרי שנלחם במחבל.
זהו הפיגוע הראשון בעיר מאז שנת 1990.
רקע

הפיגוע התרחש יומיים לאחר פיגוע הירי בחדרה ושבוע לאחר הפיגוע המשולב בבאר שבע. בשני הפיגועים הקודמים, שביצעו מחבלים ערבים-ישראלים מוסלמים תומכי דאעש, נרצחו שישה ישראלים. בסך הכל נרצחו בשלושת הפיגועים 11 בני אדם.
הפיגוע

פיגוע הירי החל קרוב לשעה 20:00 בערב. המחבל, דיא חמארשה, פלסטיני בן 26 מהכפר יעבד, שוהה בלתי חוקי שריצה בעבר עונש מאסר בגין השתייכות לארגון טרור, הגיע עם רכבו לרחוב ז'בוטינסקי פינת הרצל שם חנה ויצא רגלית לכיוון רחוב ביאליק בשכונת פרדס כץ כשהוא מצויד ברובה M-16 תוך כדי ניסיון לירות על רוכב אופניים שהצליח להימלט. משם נכנס בריצה לרחוב ביאליק וירד במורד הרחוב עד לקרן הרחובות "ביאליק" ו"השניים" ושם פתח באש. שני אזרחי אוקראינה, ויקטור (סשה) סורוקופוט ודימטרי (דימה) מיטריק, שישבו בפתח חנות מכולת, נהרגו מהירי. המחבל אף ביצע וידוא הריגה לאחר מכן.
לאחר שרצח את שני קורבנותיו הראשונים, המשיך המחבל בירי מטווח קצר לעבר הולך רגל ורוכב אופניים, אך הם הצליחו להימלט בלא פגע עקב מספר מעצורים בנשק שייתכן ונגרמו עקב שדרוג מאולתר של רובה הסער. בשלב זה הוא דרך את נשקו וכיוון אותו לעבר רכב שהגיע מרחוב השניים ופנה שמאלה לרחוב ביאליק כשהוא צועק לנהג "עמוד, עמוד" בעברית. הרכב ניסה להימלט ואז התקרב אליו המחבל ורצח את הנהג, יעקב ישראל שלום. לאחר מכן המשיך לרחוב הרצל 75 בעיר, ושם רצח את אבישי דוד יחזקאל, שהגן בגופו על בנו בן השנתיים, שלא נפגע. הוא המשיך לצעוד לכיוון הרצל פינת ז'בוטינסקי, ושם התפתח קרב יריות בינו לבין שני שוטרים רכובים על אופנוע. אחד מהם, רס"ם אמיר חורי, (ערבי־ישראלי נוצרי) שנהג באופנוע, נפצע אנושות ומת מפצעיו מאוחר יותר, והאחר, רס"ם עמוס בשירי, הרג את המחבל. חילופי הירי והריגת המחבל תועדו במצלמת הגוף של השוטר שהרג את המחבל.
מהלך הפיגוע צולם במצלמות אבטחה ובידי עוברי אורח ששיתפו אותם ברשת האינטרנט. יהונתן, גיסו של הנרצח יעקב שלום סיפר כי גילה על מותו דרך הסרטונים שהופצו בוואטסאפ ורק שעות לאחר האירוע קיבלו הודעה רשמית.
בעקבות הפיגוע > תגובות לפיגוע

בתגובה לפיגוע כינס ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט ישיבת הערכת מצב ביטחונית בקריה עם שר הביטחון בני גנץ, הרמטכ"ל אביב כוכבי, ראש השב"כ רונן בר והשר לביטחון פנים עומר בר-לב. בעקבות הפיגוע הורה המפקח הכללי של משטרת ישראל על העלאת רמת הכוננות בה לדרגה הגבוהה ביותר. צה"ל העביר כוחות נוספים ליהודה ושומרון ולגבול רצועת עזה.
ברחובות ג'נין ועזה חילקו ממתקים לעוברים ושבים כמנהג לאחר כל פיגוע כנגד יהודים. חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שיבחו את הפיגוע, וכן הביעו שמחה בכפר יעבד של המחבל. מאידך, אבו מאזן – נשיא הרשות הפלסטינית – גינה באופן חריג את הפיגוע, תוך הבהרה שהרג פלסטינים וישראלים רק ידרדר את המצב, והזהיר מפני "ניצול של האירוע לתקיפות פלסטינים".
בחריין ואיחוד האמירויות, שיחסיהן עם ישראל הפשירו בעקבות הסכמי אברהם, גינו את הפיגוע, כמו גם מצרים. הפיגוע ספג גינוי גם מצד טורקיה, ונשיא טורקיה ארדואן אף שלח תנחומים וכינה את הפיגוע "טרגדיה גדולה" בשיחתו עם הנשיא הרצוג. גם עבדאללה השני מלך ירדן גינה את הפיגוע.
ניל ויגאן, שגריר בריטניה, היה מהנציגים הזרים הראשונים שגינו את הפיגוע. נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן ונשיא צרפת עמנואל מקרון גינו את הפיגוע.
לצמד השוטרים שחתר למגע, אמיר חורי ושותפו עמוס בשירי, הוענק עיטור האומץ של המשטרה בעקבות פועלם, בטקס חלוקת העיטורים הרשמי אשר התקיים ב-7 בנובמבר 2022. בנוסף, מועצת העיר בני ברק אישרה פה אחד את הנצחתו של חורי בעיר. כמו כן, מספר תושבים יזמו הקמת אנדרטה לזכרו. במרץ 2023 החליטה עיריית בני ברק לקרוא לרחוב בעיר בשם "השוטר", לזכרו של אמיר חורי. בעיר מגוריו של חורי, נוף הגליל, נקרא הרחוב שבו תחנת המשטרה על שמו.
בפברואר 2023, אבי המחבל, אחמד חמארשה, נידון ל-14 חודשי מאסר לאחר שהורשע בעבירת הסתה ותמיכה בארגון עוין, לאחר שתמך בפעולות בנו, ונאם להמשיך בטרור.
בעקבות הפיגוע > מבצע שובר גלים

הפיגוע הוא אחת מן הסיבות העיקריות שבשלן צה"ל יצא למבצע פשיטות ומעצרים נגד יעדי טרור ומבוקשים בשטחי יהודה ושומרון וכן בערים הערביות בישראל. צה"ל כינה את המבצע "שובר גלים", ובמסגרתו נעצרו מאות מבוקשים החשודים בפעילות טרור ונהרגו עשרות מחבלים.
במהלך המבצע, ב-10 באפריל אחיו של המחבל דיא חמארשה נעצר יחד עם עשרות חשודים נוספים. ב-1 ביוני הרס צה"ל את ביתו של המחבל דיא חמארשה בעיירה יעבד.
ענת שטרן

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1974 (בת 50) ישראל 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  אלון קדיש
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית  אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון  אוניברסיטת תל אביב  המכללה לפיקוד ומטה  המכללה לביטחון לאומי  אוניברסיטת חיפה  האוניברסיטה הפתוחה  אוניברסיטת בר-אילן
 מספר צאצאים:  2 
 
ענת שטרן (נולדה ב-14 במאי 1974) היא היסטוריונית ישראלית החוקרת את הזיקות בין משפט וצבא, ביטחון לאומי ויחסי צבא-חברה. מאז 2021 היא חברת סגל ההוראה במחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה. לשעבר מדריכה אקדמית וחברת סגל במכללות הצבאיות של צה"ל.
ביוגרפיה

שטרן היא בתם של הדסה (לבית קינדרייך) ויאיר שטרן, נכדתו של אברהם שטרן, מייסד מחתרת לח"י, אחות לשי שטרן, גיל ודן. גדלה בירושלים, שם למדה בבית הספר רנה קסין. בגיל 15 עברה עם הוריה לוושינגטון בארצות הברית, שם בגיל 17 השלימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר Charles E. Smith Jewish Day School ('אנ) ולאחר מכן שנת לימודים אקדמית. התגייסה לצה"ל בשנת 1992, שירתה בחיל האוויר כמש"קית מודיעין בטייסת קרב במהלך מבצע דין וחשבון, וכן שירתה במילואים במשך כמה שנים לאחר השחרור, כולל במהלך מבצע ענבי זעם.
לאחר שחרורה החלה ללמוד באוניברסיטה העברית שם השלימה שלושה תארים: תואר ראשון במדע המדינה והיסטוריה בהצטיינות, תואר שני בהיסטוריה כללית בהצטיינות ולימודי דוקטורט. עבודת הדוקטורט שלה "מערכת השיפוט של צה"ל במלחמת העצמאות" נכתבה בהנחיית פרופסור אלון קדיש מהאוניברסיטה העברית.
בשנת 2012 זכתה במלגת פוסט דוקטורט על שם ג'ורג' מוסה ושימשה כמרצה אורחת במחלקה להיסטוריה באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון. כן זכתה במלגת עמיתי הרצל ללימודי בתר דוקטורט, מטעם מרכז צ'ריק לתולדות הציונות היישוב ומדינת ישראל, באוניברסיטה העברית, לשנת 2013.
לימדה באוניברסיטה העברית קורסים שונים בהיסטוריה, באוניברסיטת תל אביב בשיתוף עם אוניברסיטת מרילנד בתוכנית הבינלאומית לתואר ראשון במדעי הרוח, ובאוניברסיטת חיפה במסלול להשפעה ציבורית.
בשנים 2012–2016 שימשה כמדריכה אקדמית במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צה"ל וחברת סגל במרכז ללימודים צבאיים ובשנים 2016–2020 שימשה כמדריכה אקדמית וחברת סגל במכללה לביטחון לאומי (בשני תפקידים אלו הייתה האישה הראשונה בתפקיד). במסגרת תפקידים אלו לימדה קורסים בהיסטוריה צבאית, ביטחון לאומי ויחסי צבא חברה, ערכה פרסומים אקדמיים וכן את כתב העת "עיונים בביטחון לאומי". החל ממרץ 2021 היא חברת סגל הוראה במחלקה להיסטוריה פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה ומלמדת גם במערך לתוכניות ייעודיות, במדור לכוחות הביטחון באוניברסיטת בר-אילן.
משרתת בהתנדבות במילואים בצוות המורשת של הפרקליטות הצבאית, מרצה על היסטוריה צבאית ומשמשת כיועצת אקדמית של פרויקטים אינטרנטיים של היחידה כגון "מיזם השבעים", במסגרתו כתבו קציני יחידת הפרקליטות הצבאית יותר מ-170 ערכים בסגנון ויקיפדיה אודות פעילותה של הפרקליטות הצבאית לאורך ההיסטוריה, מפגש בין דורי למורשת מאיר שמגר, 'סיפורו של מקום' על פעולתם של מערכי השיפוט הצבאיים, ומיזם ראיונות מורשת עם ותיקי הפרקליטות הצבאית.
נשואה לעורך-דין הראל כהן ואם לשני בנים.
פעילות מקצועית וציבורית

שטרן חברה במספר גופים אקדמיים וממשלתיים ועמותות:
חברה בפורום דבורה – נשים במדיניות חוץ וביטחון לאומי
חברה באגודה ללימודי ישראל. מטעם האגודה זכתה שטרן בפרס קימרלינג להרצאה הטובה ביותר בכנס השנתי על שם הסוציולוג ברוך קימרלינג וכן בציון לשבח בתחרות פרס שפירא לספר הטוב ביותר בלימודי ישראל, על שם הסוציולוג יונתן שפירא
חברה בארגון הישראלי להיסטוריה ומשפט
חברת הוועדה המייעצת, הפורום לחוקרי וחוקרות ישראל, המכון לחקר הציונות וישראל ע"ש חיים ויצמן, אוניברסיטת תל אביב
חברת מערכת אקדמית, כתב העת משטרה והיסטוריה
חברת מערכת אקדמית, יסודות (כתב עת), המחלקה להיסטוריה (צה"ל)
מחקריה

מחקריה של שטרן עוסקים בהיסטוריה צבאית, ביטחון לאומי ויחסי צבא-חברה. בשנת 2021 התפרסם ספרה לוחמים במשפט: השיפוט הצבאי בישראל במלחמת העצמאות. הספר זכה בפרס לספר ביכורים על שם מרדכי איש שלום מטעם יד בן צבי ולציון לשבח בתחרות על שם שפירו לספר הטוב ביותר בלימודי ישראל מטעם האגודה ללימודי ישראל (Association of Israel Studies).
בשנת 2019 הובילה פרויקט מחקרי יחד עם אלוף אמיר ברעם בנושא פעולתה של רוסיה בסוריה. הפרויקט הניב את הספר דב הצפון אשר פורסם בהוצאת מערכות בסתיו 2021 (ראה להלן), בו נאספו מחקריהם של חניכי המכללות הצבאיות שעסקו בהיבטים שונים של סוגיה זו.
פרסומים > מאמרים נבחרים

"Generals in the Classroom: Joint Professional National Security Education in Israel and the United States", (with Ilai Z. Saltzman), Comparative Strategy, October 2023
"To conquer a Key Area - The Battle of Beer-Sheva 1917" (with Yagil Henkin) Sgula No 50, July 2014.
"Civilians in Military Courts? The Israel Defense Forces in 1948", Israel Studies Review, Vol. 26, Issue 1, Summer 2011, pp. 66-87.
"שובו של הדב הרוסי למזרח התיכון בראי האסטרטגיה והביטחון לאומי של רוסיה", בתוך קובץ המאמרים דב הצפון, מערכות, 2022.
"מבצע יונתן בראי המשפט הבינלאומי, 40 שנים אחרי", מערכות 466-467, ספטמבר 2016, עמ' 21-27.
"כל הארץ חזית אך רחוק מזה שכל העם צבא: שיפוט משתמטים וסרבני גיוס ב-1948", אלון קדיש (עורך), תש"ח ואילך: מחקרים של האסכולה הירושלמית על מלחמה צבא וחברה, תל אביב, מודן, 2015, עמ' 177–228.
"מפלגה בצל משפט: רשימת הלוחמים בבחירות לאספה המכוננת", בתוך הספר (דיגיטלי): פוליטיקה במלחמה: מחקרים על החברה האזרחית במלחמת העצמאות, עורכים: מרדכי בר-און ומאיר חזן, ירושלים: יד בן צבי, 2014, עמ' 411–449.
"סרבנות הגיוס לצבא הבריטי של חברי ארגון ה'הגנה' במלחמת העולם השנייה: חוסר משמעת בארגון מיליציוני", מחקרי משפט, כ"ה, חוברת 1, 2009.
"האם רשאי הצבא לשפוט אזרחים? התמודדות הצבא עם עבריינות אזרחים במלחמת העצמאות", בתוך מאיר חזן ומרדכי בר און (עורכים) אזרחים במלחמה: קובץ מחקרים על החברה האזרחית במלחמת העצמאות, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2009.
"בין מיליציה לצבא סדיר – התקנונים המשפטיים של ארגון ההגנה", בתוך אסנת שירן (עורכת) יהודים וערבים במאבק על ארץ ישראל, תל אביב, משרד הביטחון, 2006.
פרסומים > פרסומים בעריכתה

משטרה היסטוריה, גיליון מיוחד על שיטור במצבי חירום ובעתות משבר, יחד עם נעמי לבנקרון, 2022
דב הצפון: עיונים בפעולתה של רוסיה במלחמת האזרחים בסוריה (ספר דיגיטלי), הוצאת מערכות - ההוצאה לאור, 2021
גיא פאגלין, מרוץ החידוש: שינוי פרדיגמה במערכת המחקר והפיתוח הביטחונית
עמית סער, כיצד מתחילה מלחמה שאיש לא רוצה בה: בירור תופעת ההסלמה הלא מתוכננת, עיונים בביטחון לאומי מס' 24 מרץ 2019
צ.י., מרכיב ההשפעה בלחימה הרוסית – עוצמה חדה ככלי גאואסטרטגי, עיונים בביטחון לאומי, גיליון 25, נובמבר 2020
ענת שטרן ושגיא טורגן (עורכים), מפי הגבורה: שלושים שנה להקמת רצועת הביטחון בלבנון חמש-עשרה שנה לנסיגה מלבנון
ענת שטרן ושגיא טורגן (עורכים), מפי הגבורה: 40 שנים למלחמת יום הכיפורים, הוצאת המכללות הצבאיות, 2022
הערות שוליים

↑  מרכזי הוראה - המחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות, באתר האוניברסיטה הפתוחה
↑  Faculty Exchange, George L. Mosse Program in History
↑  קורות חיים Anat Stern באתר אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, באתר George L. Mosse Program in History
↑  ענת שטרן, Seminar - Palestine 1948: Myth, Memory and Historiography, אוניברסיטת תל אביב - International B.A. in Liberal Arts
↑  המדור לזרועות הביטחון - סגל אקדמי, באתר המדור לזרועות הביטחון - אוניברסיטת בר אילן
↑   מיזם השבעים - חלק א', באתר צה"ל, 4 באפריל 2018
↑   מיזם השבעים - מפגש בין דורי, באתר צה"ל, 13 באפריל 2021
↑  הארגון הישראלי להיסטוריה ומשפט, באתר המכון למשפט והיסטוריה ע"ש קרן דיויד ברג - הפקולטה למשפטים ע"ש בוכמן - אוניברסיטת תל אביב
↑  הפורום לחוקרי וחוקרות ישראל, באתר הפורום לחוקרי וחוקרות ישראל, המכון לחקר הציונות וישראל ע"ש חיים וייצמן, הפקולטה למדעי הרוח, אוניברסיטת תל אביב
↑  אורית רוזין, ביקורת ספר: ענת שטרן, לוחמים במשפט: השיפוט הצבאי בישראל במלחמת העצמאות - אגודת חוקרי צבא חברה בישראל, באתר אגודת חוקרי צבא חברה בישראל, ‏12 בדצמבר 2022
↑    טובה צימוקי, טוהר הנשק, באתר "ידיעות אחרונות", 18 באוקטובר 2021
↑   20220501 - ד"ר ענת שטרן - ג'יפ, פרה וחוטי טוויה - נאום זכיה בפרס מרדכי איש-שלום, סרטון בערוץ "Izhar I", באתר יוטיוב (אורך: 23:47)
↑  נאווה סגל-ליכטנשטיין, ענת ברמן (ע), דו"ח הנשיאה השנה האקדמית תשפ"ב 2021–2022, האוניברסיטה הפתוחה, 2021, עמ' 30
↑   עמוס הראל, צה"ל יבהיר לחיילים: אין לעמוד מנגד כשפלסטינים מותקפים בידי מתנחלים, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2021
1 2  ענת שטרן (ע), דב הצפון: עיונים בפעולתה של רוסיה במלחמת האזרחים בסוריה, תל אביב: דב הצפון: עיונים בפעולתה של רוסיה במלחמת האזרחים בסוריה, 2022
↑  ענת שטרן, "מבצע יונתן" בראי המשפט הבין לאומי: 40 שנים אחרי, מערכות, 11 בספטמבר 2016
↑  פוליטיקה במלחמה: קובץ מחקרים על החברה האזרחית במלחמת העצמאות, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2014, עמ' 449-441
↑  Anat Stern, ‏Between Militia to A regular Army – The legal Codes of the Haganah (Hebrew) בין מיליציה לצבא סדיר - התקנונים המשפטיים של ארגון ההגנה, באתר Academia.edu
↑  משטרה והיסטוריה: גיליון 4 - בית מורשת משטרת ישראל, באתר בית מורשת משטרת ישראל, ‏29 בדצמבר 2022
↑  גיא פאגלין, מרוץ החידוש: שינוי פרדיגמה במערכת המחקר והפיתוח הביטחונית, מערכות, 2018
↑  עמית סער, כיצד מתחילה מלחמה שאיש לא רוצה בה: בירור תופעת ההסלמה הלא מתוכננת, מרכז המחקר, המכללה לביטחון לאומי, 2019
↑  צ.י., מרכיב ההשפעה בלחימה הרוסית – עוצמה חדה ככלי גאואסטרטגי, מרכז המחקר, המכללה לביטחון לאומי, 2020
↑  ענת שטרן ושגיא טורגן (עורכים), מפי הגבורה - שלושים שנה להקמת רצועת הביטחון וחמש עשרה שנה לנסיגה מלבנון, הוצאת המכללה הבין זרועית לפיקוד ומטה, 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307882405171  BnF: cb18071149k (data)  ISNI: 0000 0000 7007 7856  LCCN: no2022039296  VIAF: 239259873   WorldCat (עם VIAF): 239259873
אלברטו פרצה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במאי 1989 (בן 35) מילאנו, איטליה 
 מדינה:  איטליה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לקולנוע של ניו יורק 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלברטו פְרֶצָה (באיטלקית: Alberto Frezza; נולד ב-23 במאי 1989) הוא שחקן ובמאי איטלקי-אמריקאי.
ביוגרפיה

אלברטו פרצה נולד במילאנו שבאיטליה וגדל באדיס אבבה שבאתיופיה. בגיל 15 חזר לאיטליה כדי ללמוד בתיכון.
הוא סיים את לימודיו בקולנוע באקדמיה לקולנוע של ניו יורק.
קריירה

ב-2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בסרט הקצר "כדורים".
בשנת 2011, הוא הופיע בפרק החמישי של סדרת הטלוויזיה "המלאכיות של צ'רלי", בתור וויאט רייס.
בשנת 2016, הוא הופיע כסגן גארט סייקס בסדרת הדרמה Dead of Summer .
בשנת 2017 לוהק פרצה לתפקיד חוזר בסדרה "תחנה 19". בשנת 2020 שיחק בסדרה הדיילת בתור אנריקו.
חיים אישיים

פרצה דובר אמהרית, איטלקית ואנגלית, ויש לו שתי אחיות גדולות. בפברואר 2021 חשף כי הוא אובחן כחולה סרטן. הוא עבר כימותרפיה ומאז החלים לחלוטין. הוא אוהד של קבוצת הכדורגל האיטלקית יובנטוס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Pills | טום | סרט קצר |
| 2010 | Tell My Heart Now | ברט סאטון | סרט קצר |
| 2012 | Battle Force | אנטונינו |  |
| 2012 | Angel Falls in Love | מקס |  |
| 2017 | Shotgun Diaries | מקס | תסריטאי, במאי |
| 2017 | Excuse | אלכס | סרט קצר |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | מופע המכנסיים הקצרים |  |  |
| 2011 | המלאכים של צ'רלי | וויאט רייס | פרק אחד |
| 2012 | Broad Squad | פאולו | פרק אחד |
| 2015 | Broad Squad | פרנק | סרט טלוויזיה |
| 2016 | Dead of Summer | סגן גארט סייקס | 10 פרקים |
| 2017 | No, That's Okay. I'm Good. | אלברטו | פרק אחד |
| 2017 | מחשבות פליליות | ויליאם לינץ' | פרק אחד |
| 2018–2020 | תחנה 19 | ראיין טאנר | 30 פרקים     תפקיד חוזר (עונות 1-2)    תפקיד אורח (עונה 3) |
| 2020 | הדיילת | אנריקו | 3 פרקים |
| 2021 | A Godwink Christmas: Miracle of Love | אריק | סרט טלוויזיה (Hallmark Movies & Mysteries) |
הערות שוליים

↑  "Alberto Frezza Wiki: Meet Ryan Tanner from "Station 19"". Earn the Necklace. 14 במרץ 2019. נבדק ב-16 ביולי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bolling, Gaius (11 במאי 2021). "Grey's Anatomy & Station 19 Continue to Save Lives With New Renewals at ABC". www.joblo.com. JoBlo Movie Network. נבדק ב-14 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "From Addis to Hollywood". The Reporter Ethiopia. 23 בספטמבר 2017. נבדק ב-17 ביולי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "SIMPLY JESSICA: Alberto Frezza Discusses His Acting Path". Los Angeles Wave. 11 באוגוסט 2016. נבדק ב-23 ביולי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Jacobbi, Paola (2018-06-17). "Alberto Frezza, l'italiano di "Station 19": "Un giorno conquisterò l'America!"". VanityFair.it (באיטלקית). נבדק ב-2020-08-23.
↑  "New York Film Academy (NYFA) Acting for Film Alum Alberto Frezza Lands Lead Role on 'Station 19'". New York Film Academy. נבדק ב-17 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (2017-10-25). "'Grey's Anatomy' Spinoff': Alberto Frezza To Co-Star In Shondaland Series For ABC". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-07-11.
↑  Ng, Phillipa (6 בפברואר 2020). "'Station 19': Alberto Frezza on Ryan's Fate and Why It Was Time to Say Goodbye (Exclusive)". www.etonline.com. Entertainment Tonight. נבדק ב-26 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hurley, Laura (6 בפברואר 2020). "Station 19's Alberto Frezza Reveals Ryan's Reason For Returning, And It's Heartbreaking". CINEMABLEND. נבדק ב-2021-07-16. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vick, Megan (7 בפברואר 2020). "Station 19's Alberto Frezza Teases a 'Heartbreaking' Chapter for Ryan". TVGuide.com (באנגלית). נבדק ב-2021-07-16. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Agard, Chancellor. "'The Flight Attendant' boss breaks down the finale, talks potential season 2". EW.com (באנגלית). נבדק ב-2021-07-16.
↑  "Alberto Frezza (Grey's anatomy : Station 19) révèle son combat contre le cancer". Yahoo (בצרפתית). נבדק ב-2021-07-10.
↑  Volponi, Fabrizia (2 בפברואר 2021). "Alberto Frezza ha sconfitto il cancro: l'annuncio dell'attore". Style24 (באיטלקית). נבדק ב-2021-07-16. {{cite web}}:  (עזרה)
פיודור וינברג

פיודור ויקטורוביץ' וינברג (ברוסית: Фёдор Викторович Винберг; 27 ביוני 1868 –  14 בפברואר 1927) היה קצין בצבא הצאר במלחמת העולם הראשונה, מו"ל ועיתונאי, שנמלט לגרמניה לאחר מהפכת אוקטובר. פרסומיו עסקו כמעט אך ורק בתעמולה אנטישמית קיצונית, הוא היה הראשון שפרסם את הפרוטוקולים של זקני ציון בגרמנית והיה הראשון שהטיף בגלוי לרצח עם כולל של העם היהודי.
ביוגרפיה

וינברג נולד בקייב למשפחה בעלת שורשים גרמניים. אביו, ויקטור פיודורוביץ' וינברג, היה גנרל. ב-1893 הצטרף לצבא וב-1911 הועלה לדרגת קולונל. לפני מלחמת העולם הראשונה היה פעיל בתנועה הימנית הקיצונית "ברית העם הרוסי" והיה אחראי על פרסומיה. במלחמה היה קצין בגדוד הפרשים הבלטיים ולאחר מהפכת פברואר (1917) עזב את הצבא. לאחר מהפכת אוקטובר נכלא על ידי הבולשביקים באשמת בגידה בממשלת המעבר הרוסית. הוא נכלא, שוחרר ב-1918, הצטרף לצבא הלבן ועבר לגרמניה. ב-1919 היה כבר חלק מקהילת הגולים הרוסים בברלין.
לאחר מלחמת העולם הראשונה ומהפכת אוקטובר הקומוניסטית ברוסיה, זרמו לגרמניה בכלל ולברלין בפרט עשרות אלפי גולים רוסים, ימנים, בני אצולה ומלוכנים שנמלטו מפני רדיפות הקומוניסטים. עבור קבוצה זו הייתה מהפכת אוקטובר חלק ממזימה יהודית. וינברג החל להוציא בברלין כתב עת ברוסית בשם "קרן אור" (Луч света) ועיתון גרמני-רוסי בשם "פריזיב" (Prizyv). בעיתון זה פרסם קטעים מן הפרוטוקולים של זקני ציון בגרמנית כטיעון בעד הצעתו המפורשת שיש להשמיד את כל היהודים. באווירה ששלטה אז בגרמניה, בעיקר בקרב החיילים המשוחררים והימין, היוו הפרוטוקולים הסבר סביר לתבוסתה הבלתי-מתקבלת-על-הדעת של גרמניה ותדלקו את "אגדת תקיעת הסכין בגב". בשנת 1920 הביא וינברג, יחד עם גרמני-בלטי בשם לודוויג מילר פון האוזן, את הספר המלא של הפרוטוקולים לדפוס בגרמניה ומכר מיד 100,000 עותקים, עד 1933 נמכרו בגרמניה יותר משלושים מהדורות של הספר והוא נפוץ במאות-אלפי עותקים. אחד המושפעים העיקריים מהפרוטוקולים היה האידאולוג הנאצי אלפרד רוזנברג, שהשפיע על תפיסת עולמו של אדולף היטלר.
עקב מעורבותו של וינברג ושל שאר אנשי "פריזיב" בפוטש של קאפ, נאלץ וינברג לעזוב את ברלין ועבר למינכן. במינכן הכיר אישית את אדולף היטלר ואלפרד רוזנברג והוציא את חיבורו האנטישמי, האנטי-קומוניסטי והמלוכני "הדרך אל הצלב" (ברוסית: Крестный путь, בגרמנית:  ויה דולורוזה). ב-1922 נחשד בשותפות לרצח ולדימיר דימיטרייביץ' נבוקוב, אביו של ולדימיר נבוקוב ונמלט לפריז, שם מת ב-1927.