stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יני (דמות)
הופעות > שובו של ג'אפר (1994)

בסרט "שובו של ג'אפר" חוזר הג'יני לאגרבה לאחר שהתגעגע לחבריו במסעו סביב העולם. כוחותיו נחלשים מאחר שהוא שוחרר מן המנורה, אבל הוא עדיין יכול לשנות את צורתו ולעוף. לאחר חיכוח בין יסמין ואלאדין בדבר השארת יאגו בארמון, משכנע הג'יני את יאגו לגרום להם להתפייס. בהמשך הסרט, כאשר אלאדין, יאגו והסולטאן יוצאים לטיול בלי הג'יני ובלי אבו הם עושים לעצמם פיקניק. אלא שהפיקניק נהרס כשג'אפר משתחרר וכולא אותם. בסופו של דבר, הם נכלאים ביחד עם הסולטאן, יסמין ומרבד הקסמים, שנלכדו אף הם על ידי ג'אפר. לאחר שחרורם בידי יאגו המבולבל מוסרית, מציל הג'יני את אלאדין מהוצאה להורג על ידי שומרי הארמון. לאחר האיחוד מחדש, הג'יני מגלה שאם הם יהרסו את המנורה של ג'אפר הוא יושמד לתמיד. כשהם לוקחים את המנורה מג'אפר בזמן שהם מסיחים את דעתו בקרב, הג'יני עוזר להם. בסופו של דבר אחרי שהם מצליחים להשמיד את ג'אפר, הם חושבים שיאגו מת. אחרי שהתברר שהוא חי, הג'יני שמח וחגג על ידי עשיית זיקוקים.
הופעות > אלאדין (סדרת טלוויזיה, 1994-1995)

בסדרת האנימציה "אלאדין" לג'יני יש תפקיד מרכזי. מפני שהג'יני איבד את רוב כוחו מפני שהוא כבר לא קשור למנורה, הוא לא יכול להציל את חבריו כמו תמיד, אבל הוא עדיין עוזר להם. במהלך הסדרה מתאהבת בג'יני שדה בשם עדן, שלא כמו הג'יני, עדיין יש לה אדון. במהלך מספר פרקים הג'יני נרדף על ידי מוזנרט ועל ידי מוכתאר שאחר כך נהיה חבר של הג'יני לאחר שהציל אותו.
הופעות > אלאדין ומלך הגנבים (1996)

בסרט "אלאדין ומלך הגנבים" אלאדין ויסמין עומדים להתחתן, דבר שגורם לג'יני להתרגש. הג'יני מקשט את העיר ומספר לכולם על החתונה. במהלך החתונה, החברים נתקפים על ידי 40 שודדים והג'יני עוזר לנצח אותם. כשאלאדין הולך לחפש את אביו, יסמין מתחילה לדאוג לו והג'יני מעודד אותה. כשהג'יני ראה לראשונה את אביו של אלאדין, הוא אמר שהוא מלך הגנבים וכיוון אליו נשק, אבל כשהבין שהוא אבא של אלאדין הוא כיבד אותו. בסרט הכוח של הג'יני שווה בדיוק לכוח שהיה לו בסרט הראשון, משמע העלמות הקסם הייתה זמנית.
הסרט מתחיל בפרודיה לפתיחת הסרטים של דיסני, בה רואים את הג'יני מחופש לטינקר בל מפזר אבקת פיות על ארמון אגרבה. בסיום הסרט הג'יני מופיע בכתוביות ואומר "המשחק נגמר בן אדם! המשחק נגמר" כפרודיה לסרט "שובו של הנוסע השמיני" בו ויליאם האדסון נעלם באורח פלא. דבר זה גם מציין שזה הסרט האחרון מסדרת הסרטים של אלאדין.
הופעות > דיסני של שבת בבוקר

במהלך רצועת השידור "דיסני של שבת בבוקר" שהייתה בערוץ ABC, לג'יני הייתה תוכנית קצרה שנועדה להיות מעבר בין הסדרות בנוסף לפרסומות בשם "Great Minds Think for Themselves". בכל פרק בתוכנית הג'יני דיבר על דמויות ואירועים היסטוריים, ביניהם ג'ורג' וושינגטון קרבר ולואי ארמסטרונג.
הופעות > אלאדין (2019)

בסרט "אלאדין" המשמש כגרסת לייב אקשן לסרט "אלאדין", הג'יני מגולם על ידי ויל סמית'. בסרט דמותו של הג'יני מקבלת יותר משמעות, והוא מתאהב בדליה, המשרתת של יסמין, שבסופו של דבר הוא התחתן איתה והביא איתה שני ילדים לעולם בזמן שהם יצאו למסע מסביב לעולם בספינה.
לסרט נכתבה על ידי דמיאן שאנון ומארק סוויפט גרסת פריקוול המתמקדת בחייו של הג'יני לפני שנכנס למנורה.
הופעות > הופעות נוספות

הג'יני עשה הופעת קמע בסדרה "דונלד דאק וצוות קוואק" בזמן שיואי, דואי ולואי ראו טלוויזיה.
בסדרה "101 דלמטים: הסדרה" הצל של אלאדין והג'יני הופיע ברכבת התחתית.
בפרק "הרקולס והלילה הערבי" מהסדרה "הרקולס" הג'יני עושה הופעת קמע שרואים את היד שלו בתוך המנורה.
פטיש של הג'יני מופיע על שולחן הציור של אריק גולדברג בסרט "פנטסיה 2000" בהקדמה ליצירת "קרנבל החיות".
הג'יני עושה הופעת קמע בסרט הקצר "Trail Mix-Up" המבוסס על הסרט "מי הפליל את רוג'ר רביט", בו רואים אותו כאחת הדבורות שרוג'ר יורק החוצה.
בסדרה "בית העכבר" הג'יני עושה הופעות קמע רבות שרואים אותו יושב ליד חבריו מהסרט "אלאדין". בסרט "Mickey's Magical Christmas: Snowed in at the House of Mouse" הג'יני שר על הבמה עם מיקרופון. במהלך הפרק "Goofy's Menu Magic" הג'יני צעק "לא!" אחרי שגופי הציע לו לאכול מהתבשיל שלו. בסרט "Mickey's House of Villains" הג'יני נלכד עם דמויות נוספות במטבח.
בשנת 2004, הג'יני הופיע בפרסומת לקידום קרן "משאלת לב".
הג'יני עשה הופעת קמע בצורת צל עם דמויות אחרות של דיסני במהלך סיום הסרט "מלך האריות 3: האקונה מאטאטה".
בסדרה "מסופר על ידי אימוג'י", דמותו של הג'יני מוצגת כאימוג'י כחלק מהצגת הסיפור של הסרט "אלאדין".
בסרט "ראלף שובר את האינטרנט", הטנק של יסמין נראה בצורת היד של הג'יני.
הג'יני הופיע במספר משחקי וידאו, בניהם: "אלאדין ונקמתה של נאסירה" ו-"Kingdom Hearts".
מדבבים ושחקנים > מדבבים

| הופעה | מדבב באנגלית | מדבב בעברית |
| --- | --- | --- |
| אלאדין | רובין ויליאמס | טוביה צפיר |
| שובו של ג'אפר | דן קסטלנטה | טוביה צפיר |
| אלאדין (סדרת טלוויזיה) | דן קסטלנטה | טוביה צפיר |
| אלאדין ומלך הגנבים | רובין ויליאמס | טוביה צפיר |
| Great Minds Think for Themselves | רובין ויליאמס | לא דובב לעברית |
| בית העכבר | דן קסטלנטה | לא דובב לעברית |
| משחקי וידאו | ג'ים מסקימן (החל מהמשחק "Disney Think Fast") | לא דובב לעברית |
מדבבים ושחקנים > שחקנים

אלאדין - ויל סמית', בגרסה העברית של הסרט דובב על ידי דדי זהר.
ראו גם

אלאדין (דיסני) - דמויות
UMF סלפוס

UMF סלפוס (באיסלנדית: Selfoss men's football, ידוע בכינוי UMF Selfoss) הוא מועדון כדורגל איסלנדי, מהעיר סלפוס. נכון לעונת 2025, המועדון משחק בליגה האיסלנדית השנייה.
נכון לתום עונת 2018, הקבוצה שיחקה שתי עונות בליגת העל האיסלנדית, 31 עונות בליגה השנייה ו-20 עונות בליגה השלישית.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1955, אך היא התמודדה באופן מקצועני רק משנת 1966, אז התמודדה בליגה השלישית ועלתה לליגה השנייה בתום העונה לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה השלישית. בשנת 1977 ירדה לליגה השלישית, אך עלתה לאחר עונה אחת בלבד, כשסיימה את עונת 1978 במקום הראשון. את עונות 1979–1981 שיחקה בליגה השנייה, את עונות 1982–1985 בשלישית, את עונות 1986–1992 בשנייה, 1993 בשלישית, 1994 בשנייה, ואת העונות 1995–2007 בליגה השלישית. את עונת 2008 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה השנייה, ובתום עונת 2009 עשתה היסטוריה לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה השנייה ועלתה לראשונה לליגת העל האיסלנדית. היא סיימה את העונה במקום האחרון וחזרה לליגה השנייה, אך בתום העונה שבה לליגת העל. את עונת 2011 סיימה במקום הלפני אחרון בליגת העל, וחזרה לליגה השנייה, ומאז לא שבה אל הליגה הראשונה. בעונות 2012–2018 שיחקה בליגה השנייה, ובתום עונת 2018 סיימה במקום האחרון בטבלה וירדה לליגה השלישית, בה לא שיחקה מעונת 2007.
יהושע ישעיה נויבירט

| --- | --- |

הרב נויבירט בכנס בוגרים של ישיבת קול תורה
 לידה:  16 בפברואר 1927 י"ד באדר א' תרפ"ז הלברשטאדט, גרמניה גרמניה
 פטירה:  11 ביוני 2013 (בגיל 86) ג' בתמוז תשע"ג ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת קול תורה 
 תקופת הפעילות:  ? – 11 ביוני 2013 
 השתייכות:  יהדות
 תחומי עיסוק:  לימוד, הלכה, חינוך
 רבותיו:  הרב שלמה זלמן אוירבך
 בני דורו:  הרב בנימין זילבר
 חיבוריו:  שמירת שבת כהלכתה
 
הרב יהושע ישעיה נויבירט (י"ד באדר א' תרפ"ז, 16 בפברואר 1927 – ג' בתמוז תשע"ג, 11 ביוני 2013) היה רב וראש ישיבה בירושלים, מחבר הספר "שמירת שבת כהלכתה" על הלכות שבת ויום טוב.
ביוגרפיה

נולד בהלברשטאדט שבגרמניה לרב ד"ר אהרן נויבירט, ששימש רב במיינץ, הלברשטאדט, ברלין ואמסטרדם, ושרה חיה לבית במברגר (נינתו של הרב יצחק דב במברגר ושל הרב יעקב אטלינגר בעל הערוך לנר). לאחר ליל הבדולח נשלח עם אחיו ואחותו במשלוח ילדים מברלין לבלגיה. מאוחר יותר עברו הוריו לאמסטרדם, שם התאחדו חלק מבני המשפחה ושרדו את מלחמת העולם השנייה והשואה תוך תלאות קשות. בין השאר הסתתרו כשלוש שנים בדירה אחת, שניים מאחיו נספו בשואה.
בשנת ה'תש"ו עלה לארץ ישראל בעלייה בלתי-ליגאלית בספינה ביריה שיצאה ממרסיי. עם בואו ארצה נכלא במחנה המעצר בעתלית, שוחרר לאחר מספר חודשים והחל ללמוד בישיבת קול תורה בירושלים אצל הרבנים יחיאל מיכל שלזינגר וברוך קונשטט, ובהמשך אצל הרב שלמה זלמן אוירבך. הוריו עלו ארצה רק לאחר קום המדינה.
בשנותיו ב"קול תורה" התקרב אל הרב אוירבך, היה לתלמידו המובהק, והתייעץ עמו רבות בכתיבת ספרו "שמירת שבת כהלכתה". שתי מהדורותיו הראשונות של הספר נכתבו על פי פסקי הרב אוירבך. על ספר זה זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית. בשנת תשע"א הוציא לאור מהדורה שלישית ומורחבת שבה הכניס מאות נושאים נוספים. הספר זכה לתפוצה רבה.
לאחר שהרב שמואל אליעזרי נתמנה לדיין בשנת ה'תשי"ח, החל הרב נויבירט לשמש כרב בפועל של שכונת בית וגן. הרב נויבירט ייסד בבית וגן את הישיבה לצעירים "פני שמואל" ואת הישיבה הגבוהה חכמת שלמה (שתיהן מכונות "ישיבת הרב נויבירט") וכן את הישיבה הגבוהה 'נתיבות חכמה' שבראשה עומד גם הרב דניאל וולפסון. הרב נויבירט העביר שיעורים בקביעות בעיקר בהלכה גם בישיבת קול תורה. במשך עשרות שנים מסר שיעורי דינים ושיעור בהלכות שבת במכון בית יעקב למורות.
הרב נויבירט שימש כפוסק ההלכה של המרכז הרפואי שערי צדק (משנת תשע"ג - עם הרב אשר וייס). כן שימש כרב ארגון "החובש הר נוף".
הוא נפטר בגיל 86 בבית החולים שערי צדק, ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
חיים אישיים

נשא לאשה את פרומט חוה לבית זאהן (נפטרה א' בטבת תשפ"ה) ונולדו להם תשעה ילדים.
לאחר פטירתו, ירשו בניו את מקומו בראשות הישיבות: הרב שמחה בישיבת חכמת שלמה והרב ברוך בישיבת נתיבות חכמה.
ספריו

שמירת שבת כהלכתה - הלכות שבת ויום טוב
קיצור דיני שמיטת קרקעות
אהל שרה - דיני טהרת המשפחה
חנוך הבנים למצוות ודיני קטן
מדריך הלכתי לאחיות בבתי חולים לשבתות וחגים
הערות שוליים

↑  הרב אהרן נויבירט זצ"ל (ליום השלושים להסתלקותו), שערים, 11 במרץ 1958;
 ש. ד. גבריהו, הרב ר אהרן נויבירט ז"ל (שנה לפטירתו), הצופה, 28 בינואר 1959;
י. ל., הרה"ג ר' אהרן נויבירט זצ"ל: שנה לפטירתו, שערים, 28 בינואר 1959
↑  שלמה עמנואל, ‏עלייתו של הרב יהושע נויבירט זצ"ל לארץ ישראל באוניית מעפילים, המעין תשרי תשע"ד
↑  הרבנים אהרן פרייס וי. י. נויבירט - חתני "פרס הרב קוק" של עת"א, הצופה, 23 בספטמבר 1965
↑  לשכת הרבנים הראשיים עוזיאל וניסים - רבנים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 357
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265795005171  BnF: cb13626187n (data)  GND: 1067993843  ISNI: 0000 0000 6654 1927  LCCN: n87892629  NTA: 306084244  SUDOC: 238121402  VIAF: 34634943   WorldCat (עם VIAF): 34634943
אלברט פנחסוב

| --- | --- |

אלברט פנחסוב
 לידה:  9 בפברואר 1972 (בן 52) ברית המועצות נמנגן, אוזבקיסטן הסובייטית, ברית המועצות
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  עץ אפרים
 פעילות בולטת:  רקטור, אוניברסיטת אריאל ראש המחלקה לביולוגיה מולקולרית, בית הספר לרפואה ע"ש ד"ר מרים ושלדון ג. אדלסון, אוניברסיטת אריאל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 מקצוע:  ביוכימיה קלינית, ביולוגיה מולקולרית
 מעסיק:  אוניברסיטת אריאל בשומרון, אוניברסיטת אריאל בשומרון, אוניברסיטת אריאל בשומרון, אוניברסיטת אריאל בשומרון, אוניברסיטת אריאל בשומרון, אוניברסיטת אריאל בשומרון 
 תואר:  פרופסור
 אתר רשמי: www.ariel.ac.il/wp/bmplaboratory/
 
אלברט פנחסוב (נולד ב-9 בפברואר 1972)
הוא פרופסור מן המניין, המכהן כרקטור אוניברסיטת אריאל בשומרון. פנחסוב מתמחה בחקר מנגנונים מולקולריים ותפקודיים של הפרעות נפשיות. כיהן בעבר כראש המחלקה לביולוגיה מולקולרית וכסגן נשיא ודיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטה.
ביוגרפיה

אלברט פנחסוב נולד ב-9 בפברואר 1972 בעיר נמנגן שבאוזבקיסטן.
בין השנים 1990 ל-1994, למד ב-Gorkey Academy of Medicine, שבעיר ניז'ני נובגורוד, רוסיה.
בשנת 1994 עלה לישראל, והמשיך את לימודיו באוניברסיטת תל אביב, בה קיבל תואר שני (MSc) בשנת 1998, ובשנת 2002 הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה (Ph.D) בתחום ביולוגיה מולקולרית וביוכימיה קלינית, בהנחיית פרופ' אילנה גוזס.
את השתלמות הבתר דוקטורט ביצע בחברת Johnson and Johnson בארצות הברית בין שנות 2002–2004, שם עסק בפיתוח תרופות לטיפול במחלות ניוון עצבי בהנחייתו של ד"ר דאגלס ברנמן (Dr. Douglas Brenneman).
עם שובו לישראל, בשנת 2005 הצטרף פנחסוב למחלקה לביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת אריאל ובין השנים 2008–2014, שימש בה כראש המחלקה.
בשנת 2014 מונה לסגן הנשיא ודיקן למחקר ופיתוח באוניברסיטה, הוא נשא בתפקיד זה עד שבשנת 2020 נבחר על ידי סנאט האוניברסיטה לכהן כרקטור במקום מיכאל זיניגרד שכיהן בתפקיד במשך 12 שנים.
פנחסוב הוא פרופסור מן המניין במחלקה לביולוגיה מולקולרית, ובבית הספר לרפואה ע"ש ד"ר מרים ושלדון ג. אדלסון, שבאוניברסיטת אריאל.
בין פעולותיו הבולטות: הקמת מרכז לחקר המוח באוניברסיטת אריאל יחד עם פרופ' אסתר פרידע, הקמת התוכנית ללימודי קדם רפואה ביחד עם פרופ' יאיר שפירא וחברות בוועדת ההיגוי להקמת בית הספר לרפואה באריאל.
פנחסוב נשוי לאולגה ואב לשלושה ילדים. פנחסוב מתגורר בהתנחלות עץ אפרים.
פעילות מחקרית

מחקריו מתמקדים בהבנת מנגנונים מולקולרים של הפרעות נפשיות והקשר בין התפתחות הפרעות אלו לבין עמידות לדחק.
בעזרת סלקציה גנטית, פותח במעבדתו מודל ייחודי בבעלי חיים עם תכונות בולטות של צייתנות ושתלטנות. בניסוי בעכברים הם הגיבו בצורה שונה לתרופות פסיכוטרופיות וגירויים סביבתיים והציגו רגישות שונה לדחק. בעזרת מודל זה, קבוצת מחקר בהנחייתו הראתה שרגישות תורשתית לדחק עלולה להתבטא בהתפתחות הדרגתית של דלקת כרונית, בבעיות מטבוליות שמשמשות מנגנון התפתחות של הפרעות נפשיות ובירידה בתוחלת החיים. המודל משקף ונותן תמונה מציאותית על הפרעות הפסיכיאטריות בקרב בני אדם ומשמש כלי לחקר מנגנוני ההפרעות הנפשיות והשלכותיהן על האורגניזם השלם, וכן על דרכי הטיפול בהם.
פרסים

2002 – מלגה מטעם קרן בוכמן (Buchman Foundation Fellowship)
2002 – פרס מטעם המכון השווייצרי לביולוגיה התפתחותית (Switzerland Institute for Developmental Biology)
2003 – Johnson and Johnson Vision Award
2004 – פרס מטעם כתב העת לחקר המוח (Journal of Brain Research) Brain Research
פרסומים

לפנחסוב כ-90 פרסומים אקדמאיים. בין פרסומיו הבולטים:
T Kardash, D Rodin, M Kirby, N Davis, I Koman, J Gorelick, I Michaelevski, A Pinhasov, Link between personality and response to THC exposure, Behavioural Brain Research 379, 112361, 2020, doi: 10.1016/j.bbr.2019.112361.
M Bairachnaya, O Agranyoni, M Antoch, I Michaelevski, A Pinhasov, Innate sensitivity to stress facilitates inflammation, alters metabolism and shortens lifespan in a mouse model of social hierarchy. Aging (Albany NY) 11 (21), 9901, 2019, doi: 10.18632/aging.102440, PMCID: PMC6874436, PMID 31707362
A Kreinin, S Lisson, E Nesher, J Schneider, J Bergman, K Farhat, J Farah, F Lejbkowicz, G Yadid, L Raskin, I Koman, A Pinhasov, Blood BDNF level is gender specific in severe depression. PLoS One 10 (5), e0127643, 2015, doi: 10.1371/journal.pone.0127643, PMCID: PMC4444333, PMID 26010085
M Gross, A Pinhasov, Chronic mild stress in submissive mice: Marked polydipsia and social avoidance without hedonic deficit in the sucrose preference test. Behavioural brain research 298, 25-34, 2016, doi: 10.1016/j.bbr.2015.10.049
Y Feder, E Nesher, A Ogran, A Kreinin, E Malatynska, G Yadid, A Pinhasov, Selective breeding for dominant and submissive behavior in Sabra mice. Journal of affective disorders 126 (1-2), 214-222, 2010, doi: 10.1016/j.jad.2010.03.018
הערות שוליים

1 2  פרופ’ אלברט פנחסוב – רקטור אוניברסיטת אריאל בשומרון, באתר אוניברסיטת אריאל בשומרון
↑  רשימת פרסומים - אלברט פנחסוב, באתר BMPLaboratory
רשימת פרסומים - אלברט פנחסוב, באתר ResearchGate

דף חוקר ורשימת פרסומים - אלברט פנחסוב, באתר ORCID
רשימת פרסומים - אלברט פנחסוב, באתר academia

רשימת פרסומים - אלברט פנחסוב, באתר גוגל סקולר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266540605171  ORCID: 0000-0001-8116-4565  ResearcherID: X-5304-2019  VIAF: 98120982   WorldCat (עם VIAF): 98120982
מולדה (כדורגל)

האצטדיון הביתי
מועדון כדורגל מולדה (בנורווגית: Molde Fotballklubb) הוא מועדון כדורגל מהעיר מולדה שבנורווגיה. המועדון משחק בליגת העל הנורווגית. המועדון זכה בחמש אליפויות ובשישה גביעים והגיע לגמר הגביע הנורווגי שלוש פעמים נוספות.
תארים

אליפות נורווגיה:
זכייה (5): 2011, 2012, 2014, 2019, 2022
הגביע הנורווגי:
זכייה (6): 1994, 2005, 2013, 2014, 2021–22, 2023
שחקנים > שחקנים בולטים

נורווגיה אולה גונאר סולשיאר
נורווגיה מורטן באק
נורווגיה דניאל ברד הסטאד
נורווגיה מגנה אוסט
נורווגיה פטר רודי
נורווגיה ארלינג הולאנד
שרון עידן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במרץ 1974 (בן 50) בת ים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  תאגיד השידור הישראלי
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  sharon.idan
 טוויטר:  sharonidan
 
שרון עידן (נולד ב-15 במרץ 1974) הוא עיתונאי ישראלי המשדר בתאגיד השידור הישראלי. כיום הוא כתב בערוץ כאן 11.
ביוגרפיה

שרון עידן נולד בבת ים. במהלך לימודיו בתיכון החל לשדר במשדרי הרדיו של קול ישראל המיועדים לנוער, במסגרת רשת א' של קול ישראל.
שירת בצה"ל כקצין חילוץ קרבי. בשנת 1994 במהלך שירותו הצבאי נפצע ברגלו. בעקבות הפציעה נקטע חלק מכף רגלו והוא הוכר כנכה צה"ל. לאחר פציעתו חזר לפקד כקצין חילוץ על יחידות מילואים שונות.
בסוף שנת 1994 החל לעבוד כעורך ומגיש בקול ישראל, וב-1997 סיים את קורס הקריינים של קול ישראל והוסמך כקריין.
בתחילת שנות ה-2000 שימש עידן כיושב ראש ועד עיתונאי קול ישראל בתל אביב.
בשנים 2002–2007 הגיש את תוכנית הבוקר "אור ראשון" ברשת ב'. בשנים 2013–2017 היה ממגישי התוכנית הכלכלית "צבע הכסף". כמו כן ערך והגיש את תוכנית הרדיו "תרבות זה כל העניין" ברשת א'. ב-2016–2017 היה מעורכי יומן הערב של רשת ב'. כמגיש ברשת א' וברשת ב' פרסם בין היתר סדרת ראיונות עם אישים שהכירו אישית את המשורר חיים נחמן ביאליק. בנוסף שידר הקלטות גנוזות מריאיון עם המשוררת לאה גולדברג.
עידן שימש ככתב ברשת ב' לענייני משטרה, פלילים, מדע ומשפט. תפקידו האחרון ברשת ב' היה כתב כלכלה עד לסגירת רשות השידור. במקביל הוא הגיש וערך יומני ערב ולילה ומשדרים מיוחדים. בחודש מאי 2017 ערך את משדר החדשות האחרון בקול ישראל לפני שזה החל לפעול במסגרת תאגיד השידור הישראלי, בשם "כאן קול ישראל".
בשנת 2017 הצטרף לתאגיד השידור הציבורי והחל משמש ככתב לענייני משטרה ופלילים, מגיש ועורך מבזקי חדשות ומשדרים ברדיו ובערוץ כאן 11. בהמשך מונה לכתב לענייני תחבורה, תעופה ותיירות, והוא העורך הראשי של דסק זה.
עידן מרצה על נושאים היסטוריים בדגש על ההיסטוריה של תל אביב ואנשי התרבות בה בראשיתה של המאה ה-20.
חיים אישיים

לשרון עידן תואר ראשון ושני במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הוא נשוי ואב לשלושה, מתגורר בתל אביב. אחיו הוא העיתונאי אלון עידן, עורך מדור הדעות של עיתון "הארץ".
הערות שוליים

↑  כאן בלוג, באתר תאגיד השידור כאן, 12 ביולי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007336494105171  VIAF: 168149366407885601956   WorldCat (עם VIAF): 168149366407885601956
ספציה (כדורגל)

מועדון כדורגל ספציה (באיטלקית: Spezia Calcio) הוא מועדון כדורגל איטלקי, מהעיר לה ספציה שבאיטליה. המועדון משחק בסרייה ב'.
היסטוריה

בשנת 1906 נוסד מועדון הספורט ספציה ובשנת 1911 נוסד מועדון הכדורגל ספציה. עד שנת 1917 שיחק המועדון משחקי ידידות ועד עונת 1928/1929 שיחק בליגות אזוריות. בעונת 1929/1930 נוסדה הליגה האיטלקית השנייה בכדורגל והמועדון העפיל לליגה זו בעונתה הראשונה. המועדון שיחק 6 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1934/1935 ירד לליגה השלישית. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השלישית וחזר לליגה השנייה.
המועדון שיחק 3 עונות בליגה השנייה מעונת 1936/1937 ועד עונת 1938/1939. בעונת 1936/1937 הגיע לרבע גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת אינטר מילאנו. בסוף עונת 1938/1939 ירד לליגה השלישית ואחרי עונה אחת חזר לליגה השנייה. המועדון שיחק 11 עונות ברציפות בליגה השנייה מעונת 1940/1941 ועד עונת 1950/1951. בעונת 1940/1941 הגיע לרבע גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת לאציו. בעונת 1941/1942 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת נובארה.
בעונת 1944 הליגה הבכירה נערכה כטורניר בשל מלחמת העולם השנייה וספציה זכתה בו. ב-2002, הישג זה של המועדון, הוכר כ"עיטור כבוד" ולא תואר אליפות רשמי.
בסוף עונת 1950/1951 ירד לליגה השלישית ואחרי עונה אחת ירד לליגה הרביעית. המועדון שיחק בליגה השלישית ובליגה הרביעית לסירוגין עד עונת 2005/2006 שבסופה העפיל לליגה השנייה אחרי 55 שנה. המועדון שיחק שנתיים בליגה השנייה וירד לליגה השלישית. המועדון שיחק 4 עונות בליגה השלישית ובסוף עונת 2011/2012 העפיל לליגה השנייה. המועדון משחק בליגה השנייה מעונת 2012/2013. בעונת 2013/2014 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת מילאן.
העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה, סרייה א' בתום עונת 2019/2020, לאחר שסיימה במקום השלישי ועברו את קייבו ורונה ואת פרוזינונה בפלייאוף העלייה.
בעונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום ה-16, והבטיחה עונה שלישית ברציפות בסרייה א'.
בעונת 2022/2023 סיימה ספציה בשיווין נקודות עם הלאס ורונה, והקבוצות נפשגו למשחק על ההישארות בליגה, ספציה הפסידה 3-1 וירדה לליגה השנייה.
סגל שחקנים

נכון ל-11 בפברואר 2024
שחקנים בולטים

איטליה ג'וזפה אלסי
איטליה רוברטו בורדין
איטליה רינאלדו פיומי
איטליה לוצ'אנו ספאלטי
הערות שוליים

↑  Prima Squadra, Spezia Calcio - Sito ufficiale
בירז'ביה ודומוסטי

| --- | --- |

 תאריכי הופעה:  1861–1879 (כ־18 שנים) 
 מערכת:  סנקט פטרבורג 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 
בירזבי ודומוסטי (ברוסית: Биржевыя Вѣдомости; מילולית: חדשות הבורסה) היה עיתון פוליטי, כלכלי וספרותי שראה אור בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית בשנים 1861–1879. לאחר סגירתו פעל בסנקט פטרבורג עיתון נוסף באותו שם, עד שנת 1917.
העיתון נוסד בידי איש העסקים והעיתונאי קונסטנטין טרובניקוב (רו'). ב-1862 הפך העיתון לפרסום הרשמי של מחלקת גביית המיסים של ממשלת האיפריה הרוסית הקיסרית.
בשנת 1864 הפך העיתון ליומון שראה אור שש פעמים בשבוע ונוספו לו מוספים ספרותיים ומדעיים. ידיעות מתורגמות מהעיתון צוטטו בקביעות בגליונות "הכרמל".
מערכת העיתון שכנה בבית סטונייבה בשדרת קונוגוורדייסקי (רו') שבנפת האדמירליות בעיר.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19 השתלט על העיתון איש העסקים וסילי פולטיקה (רו'). תחת הכוונתו של פולטיקה התחדד הקו האופוזיציוני-שמאלי של העיתון. קו זה הביא בתחילה לאזהרות ולבסוף לשינוי שם העיתון ולסגירתו הסופית בשנת 1880.
מיד באותה שנה, נוסד בסנקט פטרבורג עיתון חדש באותו שם, עיתון זה מכונה לעיתים בתור המהדורה השנייה או הסדרה השנייה של ה'בירזבי ודומוסטי'. גרסה מאוחרת זו התפתחה באיטיות והפכה ליומון בשנת 1885, קו המערכת החדשה היה מרכזי יותר והעיתון שרד עד 1917, אז נסגר בידי השלטונות הבולשביקיים של העיר בהאשמה השגורה כי עסק ב"תעמולה אנטי סובייטית".
ניר גלעדי

| --- | --- |

פרופסור ניר גלעדי
 לידה:  24 בדצמבר 1955 מזרע, ישראל
 פטירה:  11 בדצמבר 2024 (בגיל 68)
 לאום:  ישראל
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
 התמחות:  נוירולוגיה והפרעות תנועה
 תואר:  פרופסור מן המנין במסלול הרגיל באוניברסיטת תל אביב
 תפקידים:  נציב תלונות הציבור למקצועות הרפואה במשרד הבריאות מנהל אגף המח - מרכז רפואי תל אביב - איכילוב  חבר האקדמיה הלאומית לרפואה מדעית  מנהל המערך הנוירולוגי במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי  מופקד הקתדרה ע"ש בתיה ויחיאל שירצקי לנוירולוגיה באוניברסיטת ת"א  מנהל משותף, מרכז אופצין לטיפול ומניעת פרקינסון באוניברסיטת ת"א  סגן דקאן - במרכז רפואי תל אביב, הפקולטה לרפואה אוניברסיטת ת"א
ניר גלעדי (24 בדצמבר 1955 – 11 בדצמבר 2024) היה נוירולוג ישראלי, חבר האקדמיה הלאומית לרפואה מדעית, מומחה למחלת פרקינסון והפרעות תנועה. תפקידו האחרון היה נציב תלונות הציבור למקצועות הרפואה במשרד הבריאות. הוא היה פרופסור מן המנין במסלול הרגיל בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, סגן דקאן באיכילוב, מופקד הקתדרה לנוירולוגיה על שם יחיאל ובתיה שירצקי, מנהל משותף של מרכז אופצין למניעת פרקינסון באוניברסיטת תל אביב. בעברו היה עד לאחרונה מנהל אגף המח במרכז הרפואי תל אביב, איכילוב ולפני כן מנהל המערך הנוירולוגי במרכז הרפואי איכילוב, דקאן משנה באיכילוב וראש המסלול ללמודי תואר שני במדעי העצב בדגש קליני Clinical Neurosciences בבית ספר סגול של אוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

ניר גלעדי נולד וגדל בקיבוץ מזרע, בן לפרופ' משה גלעדי, איש חינוך שכיהן כמנהל מכללת אורנים, ולאסתר גלעדי. את לימודיו התיכוניים למד במוסד עמקים. הצטיין בספורט כאתלט לריצות בינוניות של 400–800 מטר ושיחק בנבחרת הנערים של ישראל בכדורסל. ב-1974 סיים את לימודיו התיכוניים והתגייס לסיירת מטכ"ל שם שרת כחובש קרבי.
לאחר שחרורו מצה"ל למד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. את שירות המילואים שלו עשה כרופא ביחידת שלדג, שם שירת כרופא קרבי ונפצע במהלך מלחמת לבנון הראשונה. ב-1984, לאחר סיום לימודיו, החל לעבוד כרופא משפחה בבית שאן ובקיבוץ בית קשת, שנה לאחר מכן התחיל התמחות בנוירולוגיה בבי"ח כרמל שבחיפה כשהוא ממשיך את עבודתו כרופא משפחה במקביל. ב-1989 נסע לשנתיים של השתלמות בבית החולים הנוירולוגי של אוניברסיטת קולומביה בניו יורק שבארצות הברית, שם התמחה בהפרעות תנועה בהנחייתו של פרופ' סטנלי פאן (Stanley Fahn), מייסד החברה העולמית להפרעות בתנועה (אנ').
לאחר חזרתו לישראל ב-1991 ניהל את המרפאה להפרעות תנועה במרכז הרפואי כרמל, ובמקביל המשיך לעבוד גם כרופא משפחה של קיבוץ לוחמי הגטאות. ב-1993 הקים עם קבוצת חולים ובני משפחה את עמותת פרקינסון הישראלית שפעילה ומשגשגת עד היום.
ב-1996 נבחר להקים ולנהל את היחידה להפרעות תנועה במרכז הרפואי איכילוב בתל אביב. בתפקידו זה זכה להערכה רבה והיחידה זכתה בתואר מרכז מצוינות של ארגון עמותות פרקינסון האמריקאיות ה-NPF כמרכז מוביל בגישה של טיפול רב תחומי במשפחות חולי פרקינסון. ב-2007 מונה למנהל המחלקה לנוירולוגיה של המרכז הרפואי תל אביב - איכילוב, שתחת ניהולו צמחה וכיום מוגדרת כמערך הכולל שתי מחלקות אשפוז, טיפול נמרץ נוירולוגי ו-5 יחידות קליניות במערך המרפאות וכן מעבדות מחקר מובילות בגנטיקה, שינה, הפרעות הליכה ונפילות ומעבדה לסמנים ביולוגים של ניוון מוחי.
גלעדי התגורר בתל אביב. היה נשוי לד"ר מירה גלעדי (לבית פלונסקי), דוקטור בתחום החינוך, פסיכולוגית ופסיכותרפיסטית, ולהם ארבעה ילדים