stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מומיא אבו ג'אמאל
חיים כאסיר

במאי 1994, אבו ג'אמאל שהועסק על ידי הרדיו הציבורי 'של כל הדברים הנחשבים', תוכנית שמספקת סדרה חודשית של פירושים באורך שלוש דקות על החטא ועונשו. השידור והפרסומות המתוכננות בוטלו בעקבות גינויים, בין השאר מסדר האחווה של משטרת ארצות הברית והסנאטור בוב דול. הפירושים מאוחר יותר הופיעו בדפוס מאי 1995, כחלק מהספר חיים מן הנידונים למוות.
בשנת 1999, הוא הוזמן להקליט נאום מרכזי למסיימים את Evergreen State Collega. האירועים ליוו במחאות גדולות.
עם הפסקות מדי פעם בשל פעולות המשמעת בכלא, אבו ג'אמאל כבר במשך שנים רבות היה פרשן קבוע בשידור באינטרנט, בחסות רדיו בתי הסוהר, כמו גם טור קבוע בעיתון Junge Welt, עיתון מרקסיזם בגרמניה. בשנת 1995, הוא היה נענש בבידוד עבור התעסקות בעשיית דברים בניגוד לתקנות הכלא. לאחר שידור של 1996 סרט תיעודי "מומיא אבו ג'אמאל: תיק בשביל ספק סביר?" שכלל קטעי ראיונות מן הביקור שנערך עמו, מחלקת פנסילבניה פעל לאסור לזרים להשתמש בכל ציוד הקלטה בבתי הכלא במדינה. בתביעה המשפטית בפני בית המשפט לערעורים בארצות הברית בשנת 1998 הוא הצליח להקים בהצלחה את זכותו לכתוב למטרות רווח כספי בכלא. כאשר, באוגוסט 1999, כשהוא החל לספק פרשנויות ברדיו "Pacifica Network's Democracy Now!", צוות בית הסוהר ניתק את חוטי החיבור של הטלפון שלו.
ספריו כוללים:
Live From Death Row, מדבר על חייו בכלא.
Death Blossoms: Reflections from a Prisoner of Conscience, שבו הוא מדבר על נושאים דתיים.
All Things Censored, ביקורת פוליטית בנושא החטא ועונשו.
We Want Freedom: A Life in the Black Panther Party, ספר אשר מדבר על ההיסטוריה של הפנתרים השחורים.
פופולריות, תמיכה והתנגדות

תומכיו של אבו ג'אמאל מוחאים על העוול או מגנים את עונש המוות שלו ועל מקרים אחרים. האיגודים המקצועיים, ארצות הברית וממשלות זרות בעיר, פוליטיקאים, עורכי דין, אנשי חינוך, ה-NAACP Legal Defense and Educational Fund, ארגוני זכויות האדם כגון משמר זכויות האדם, אמנסטי אינטרנשיונל הביעו את דאגתם לגבי המקרה שלו.
להם מתנגדים, משפחתו של דניאל פוקנר, קהילייה של פנסילבניה ומסדר האחווה של המשטרה. באוגוסט 1999, קרא מסדר האחווה של המשטרה על חרם כלכלי נגד כל יחידים וארגונים התומכים באבו ג'אמאל.
אבו ג'אמאל נעשה אזרח כבוד של כ־25 ערים ברחבי העולם, כולל פריז, מונטריאול, פאלרמו וקופנהגן. בשנת 2001, היה הבנאדם השישי שקיבל את פרס Erich Mühsam, אשר מזהה פעילות יוצאת דופן מטעם חזון משחרר של החברה האנושית בקנה אחד עם זו של שמו האנרכיסטי שלה; בפרט, רוב הזוכים שלה היו פעילים למען צדק חברתי עבור מיעוטים נרדפים. באוקטובר 2002, הוענק לו חברות כבוד של האגודה ברלין על אלו שנרדפו על ידי המשטר הנאצי - הפדרציה של אנטיפשיסט וקבוצות האנטי (VVN-BdA).
ב-29 באפריל 2006, כביש חדש נסלל בפרבר הפאריסאי של סנט דניס (St. Denis) הנקרא מומיא אבו ג'אמאל לכבודו. במחאה על שם הרחוב, הציג חבר הקונגרס האמריקני מייקל פיצפטריק והסנאטור ריק סנטרום, לעשות הצבעה בין שני בתי הקונגרס. בית הנבחרים הצביע 31–368 בעד ההחלטה.
ספריו

"חיים מתא הנידונים למוות", 1996. ISBN 978-0-380-72766-7.
"כל הדברים מצונזרים", 2000. ISBN 978-1-58322-022-1.
"מוות הניצנים: הרהורים מתוך מצפון של אסיר", 2003. ISBN 978-0-89608-699-9.
"האמונה של האבות שלנו: בחינה של החיים הרוחניים של אפריקה ואנשים אמריקאים-אפריקנים", 2003. ISBN 978-1-59221-019-0.
"אנחנו רוצים חופש: חיים בתוך הפנתרים השחורים", 2004. ISBN 978-0-89608-718-7.
ראו גם

הפנתרים השחורים
סאפיה בוכרי
הערות שוליים

1 2  לורה סמית, "אני מבלה את הימים בהכנה לחיים, לא למוות", באתר הגארדיאן, 27 באוקטובר 2007
↑  טוד סטיבן בורואוז, "'מוכן להפגנה: מומיא אבו ג'אמאל והפנתרים השחורים' חלק 4: לעזוב את המפלגה.", באתר הקולג' של ניו ג'רזי, 2004
↑  "ההשתייכות הדתית של מומיא אבו ג'אמאל", באתר Adherents.com,‏ 3 בספטמבר 2005
1 2  "'מוכן להפגנה: מומיא אבו ג'אמאל והפנתרים השחורים' חלק 1: "תעשה משהו, כושי!"". טוד סטיבן בוראוז, 2004, הקולג' של ניו ג'רזי.
↑  "'מוכן להפגנה: מומיא אבו ג'אמאל והפנתרים השחורים' חלק 2: המפלגה בפילדלפיה". טוד סטיבן בוראוז, 2004, הקולג' של ניו ג'רזי.
↑  "'מוכן להפגנה: מומיא אבו ג'אמאל והפנתרים השחורים' חלק 3: "חמוש ומסוכן": מעקב על ידי ה-FBI". טוד סטיבן בוראוז, 2004, הקולג' של ניו ג'רזי.
1 2 3 4  "החשוד - האחד שהרים את קולו". 10 בדצמבר 1981. פילדלפיה אינקוויירר.
↑  "30 רגעים בעיתונאות". 2 בדצמבר 2005, אגודת העיתונאים השחורים בפילדלפיה.
↑  "התצהיר של ג'ורג' מיכאל ניומן". ג'ורג' מיכאל ניומן, 25 בספטמבר 2001, קואליציית שחררו את מומיא.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257301205171  BIBSYS: 6091558  BNE: XX1175268  BnF: cb12496707s (data)  CiNii: DA09880967  GND: 119276380  ICCU: PALV044083  ISNI: 0000 0001 1767 1001  LCCN: n94122454  MusicBrainz: bbb93189-e847-4149-99d6-35f2fe8c999c  NDL: 00876946  NKC: jn20030212002  NTA: 14572719X  RERO: 02-A002905133  SUDOC: 034182799  VIAF: 64109252   WorldCat (עם VIAF): 64109252 
אנטי מומיא אבו ג'אמאל טי שירט.
מערב ג'אווה

מערב ג'אווה (באינדונזית: Jawa Barat) הוא מחוז במערב האי ג'אווה שבאינדונזיה. המחוז הוקם בשנת 1950, לאחר עצמאותה של אינדונזיה. המחוז מחולק ל-18 נפות ו-9 ערים ובירתו היא העיר באנדונג. המחוז גובל במחוזות ג'קרטה, בנטן, מרכז ג'אווה ובאוקיינוס ההודי. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית המחוז מנתה כ-48.2 מיליון תושבים, המאוכלס ביותר במדינה, כ-97% מתושביו הם מוסלמים והשאר נוצרים ובני דתות נוספות.
הערות שוליים

↑  https://www.citypopulation.de/en/indonesia/admin/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb124815383 (data)  MusicBrainz: f127ed5e-324a-4c91-aa49-39e35cfc6d9c  NARA: 10044820  NKC: ge998399 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אינדונזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מערב דגונינו

מערב דגונינו (ברוסית: Западное Дегунино) הוא ראיון של המחוז הצפוני של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הראיון הוא 7.53 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 84,381 תושבים (2020).
במשך זמן רב הראיון היה אחד הבודדים במוסקבה, שם לא הייתה נגישות יחסית למטרו. ב-22 במרץ 2018 נפתחו תחנות "ורחניי ליחובורי" ו"סליגרסקאיה" שנמצאת בקרבת הראיון.
ישנם 9 בתי ספר מקיפים ו-12 גני ילדים בראיון.
בראיון נמצאת גם המכללה  המוסקבאית  של תחבורה מסילתית.
אתרים ראויים לציון

כנסיית סרג'יוס הקדוש מרדונז' בבוסינוב (רו')
כנסיית בוריס וגלב בדגונינו (רו')
תחנת מטרו "ורחניי ליחובורי" (אנ')
מייקל אנדרו

מייקל אנדרו (באנגלית: Michael Andrew; נולד ב-18 באפריל 1999) הוא שחיין אמריקאי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) ושיאן העולם במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. אלוף העולם בבריכת 25 מטר (וינדזור 2016) במשחה ל-100 מטר מעורב אישי. אלוף ארצות הברית  במשחה ל-100 מטר חזה ול-200 מטר מעורב אישי.
אנדרו שבר למעלה מ-100 שיאי ארצות הברית לילדים ולנוער, יותר מכל שחיין אמריקאי אחר.
ביוגרפיה

אנדרו נולד וגדל באברדין, דקוטה הדרומית בנם של פיטר וטינה שהיגרו מדרום אפריקה לאמריקה בשנת 1997. הוא החל לשחות בגיל 7 בשנת 2011 עברה המשפחה להתגורר בלורנס, קנזס. הוא מתאמן בהדרכת אביו בבריכת 2 מסלולים בחצר ביתם.
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בסינגפור 2015 זכה אנדרו ב-5 מדליות, 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר גב בשיא אליפות חדש של 25.13 שניות. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.36 שניות, אחרי קייל צ'למרס מאוסטרליה (22.19 שניות), שזכה בזהב האולימפי שנה לאחר מכן (ריו דה ז'ניירו 2016), במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.84 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. מדליית ארד, במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2016

באליפות העולם בשחייה 2016 (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר 2016 זכה אנדרו ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר מעורב אישי	בתוצאה של 51.84 שניות, לפני דאיה סטו (52.01 שניות) ושינרי שיורה (52.17 שניות), שניהם מיפן. מדליות כסף, לאחר ששחה בשלב המוקדמות במשחי השליחים 4x50 מטר חופשי ו-4x50 מטר מעורב. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.39 שניות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה 2017 זכה אנדרו ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא עולם חדש לנוער של 21.75 שניות, במשחה ל-50 מטר גב בשיא עולם חדש לנוער של 24.63 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בשיא עולם חדש לנוער של 23.22 שניות. מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה 27.39 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.37 דקות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה בסוף יולי 2018 זכה אנדרו ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 21.49 שניות, לפני קיילב דרסל (21.67 שניות) ונייתן אדריאן (21.85 שניות), במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 22.93 שניות, לפני קיילב דרסל (22.97 שניות), במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אליפות חדש של 26.84 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.38 שניות. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 51.68 שניות, אחרי קיילב דרסל (50.50 שניות) וג'ק קונג'ר (51.11 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.62 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 24.59 שניות.
ביוגרפיה > 2021

באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) נערכה באומהה, נברסקה ביוני 2021 זכה אנדרו בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 58.73 שניות, לפני אנדרו וילסון (58.74 שניות) וניק פינק (58.80 שניות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי חדש של 58.19 שניות אותו שיפר בשלב חצי הגמר (58.14 שניות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב בשיא אישי חדש של 1:55.44 דקות, לפני צ'ייס קייליש (1:56.97 דקות) וקירן סמית' (1:57.23 דקות). מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.48 שניות, אחרי קיילב דרסל שקבע שיא לאומי חדש של 21.04 שניות ולפני נייתן אדריאן (21.73 שניות).
במשחקים עצמם הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 58.84 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 58.62 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 21.46 שניות (2018)
100 מטר חופשי: 49.87 שניות (2018)
50 מטר גב: 24.39 שניות (2019)
100 מטר גב: 53.40 שניות (2019)
50 מטר חזה: 26.52 שניות (2022), שיא ארצות הברית
100 מטר חזה: 58.14 שניות (2021), שיא ארצות הברית
50 מטר פרפר: 22.80 שניות (2019)
100 מטר פרפר: 50.80 שניות (2021)
200 מטר מעורב אישי: 1:55.44 דקות (2021)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 20.94 שניות (2018)
100 מטר חופשי: 48.89 שניות (2016)
50 מטר גב: 23.11 שניות (2018)
100 מטר גב: 50.36 שניות (2018)
50 מטר חזה: 26.10 שניות (2018), שיא ארצות הברית בעבר
100 מטר חזה: 57.24 שניות (2018)
50 מטר פרפר: 22.32 שניות (2018), שיא ארצות הברית בעבר
100 מטר פרפר: 51.38 שניות (2018)
100 מטר מעורב אישי: 51.16 דקות (2018)
הערות שוליים

↑  2 שחייניות ו-2 שחיינים
מסרקן ביראו

.
| מסרקן ביראו |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מסרקניות
מחלקה:: Nuda
סדרה:: Beroida
משפחה:: Beroidae
סוג:: מסרקן ביראו
שם מדעי
 Beroe
מסרקן ביראו (שם מדעי: Beroe) הוא סוג של יצורים ימיים ממחלקת "Nuda" שבמערכת המסרקניות הקרובים למדוזות.
מאפיינים

מסרקים אלה יכולים להגיע לאורך 30 ס"מ אך רובם יותר קרובים ל-10 ס"מ. הם בעלי גוף שקוף המפעיל אורות ביולוגיים. המסרקנים יכולים לנוע על ידי כנפיים דמויי רשת עדינות וזוהרות המניעים את הגוף החרוטי. למסרקנים אין כמעט איברים וגופם דחוס ומלא במים. בקדמת הגוף מצויה לוע ענקית היכולה להתרחב כדי לצוד טרף.
אלו מסרקנים טורפים הניזונים בעיקר ממסרקנים אחרים. הם משתמשים בצידיים שלהם כדי לבלוע מסרקנים אחרים שחלקם גדולים גם מהם עצמם. לחלק מהמינים ישנם לסתות הקורעות חתיכות מגוף הטרף.
מינים

Beroe abyssicola
Beroe australis
Beroe baffini
Beroe basteri
Beroe campana
Beroe compacta
Beroe constricta
Beroe cucumis
Beroe culcullus
Beroe flemingii
Beroe forskalii
Beroe gilva
Beroe gracilis
Beroe hyalina
Beroe macrostoma
Beroe mitraeformis
Beroe mitrata
Beroe ovale
מַסְרְקָנִית טוֹרֶפֶת (Beroe ovata)
Beroe pandorina
Beroe penicillata
Beroe ramosa
Beroe roseus
Beroe rufescens
מלכת המדבר (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ורנר הרצוג 
 תסריט:  ורנר הרצוג 
 עריכה:  ג'ו ביני 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס פרנקו (הנרי קדוגן, ויקונט צ'לסי) כריסטופר פולפורד (וינסטון צ'רצ'יל) מארק לואיס ג'ונס (Frank Lascelles) דייוויד קלדר (Sir Hugh Bell, 2nd Baronet) ג'ני אגאטר (Florence Bell) דמיאן לואיס (צ'ארלס דוטי-ויילי) ניקול קידמן (גרטרוד בל) רוברט פטינסון (לורנס איש ערב) אסעד בואב בת' גודארד ג'יי אבדו הולי ארל אנס אלבאז יונס בואב 
 מוזיקה:  קלאוס באדלט 
 צילום:  פטר זייטלינגר 
 מדינה:  ארצות הברית, מרוקו, גרמניה 
 חברה מפיצה:  IFC Films, הולו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 באפריל 2017 
 משך הקרנה:  128 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   queenofthedesert
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מלכת המדבר (באנגלית: Queen of the Desert) הוא סרט אפי אמריקאי מ-2015 אשר ביים וכתב ורנר הרצוג ומבוסס על סיפורה האמיתי של גרטרוד בל, שהייתה סופרת, ארכאולוגית, חוקרת, פוליטיקאית וקרטוגרפית. הוא מתאר את חייה בסדר כרונולוגי החל משנות העשרים שלה עד מותה.
צילומי הסרט התקיימו מדצמבר 2013 עד מרץ 2014 במרוקו, ירדן ואנגליה.
תקציר העלילה

הסרט מתאר את חייה של גרטרוד בל, צעירה משכילה במאה ה-19 של אנגליה. היא איננה מצליחה למצוא לעצמה שידוך ראוי למעמדה ולהשכלתה ולכן נוסעת אל טהראן כחלק ממסע למציאת אהבה ולהמשך מחקרה בתחום המזרח התיכון. במהלך שהותה באזור, מנהלת רומן טרגי עם דיפלומט בריטי מכור להימורים. לאחר אכזבתה וכישלון מערכת יחסים זו, היא מחליטה לזנוח את חייה האישיים ולהתמקד בחקר המזרח. על רקע התקופה המורכבת בה התנהלו אירועים היסטוריים חשובים ומשני מציאות, בל חווה התאהבות ומערכת יחסים נוספת, על רקע אירועים היסטוריים שונים ותהליכים פוליטיים וחברתיים רבים, להם הייתה שותפה. עלילת הסרט מתרחשת על רקע האימפריה העות'מאנית ונופיה המדבריים. בזמן מחקרה של בל באזור, פורצת מלחמת העולם הראשונה. בל נחשבת לאישיות מרכזית אשר השפיעה על המרד הערבי שהתרחש במהלך המלחמה והיא מוצאת את עצמה בשיאם של הליכי קביעת הגבולות של מדינות המזרח התיכון, שקבעו גם את ההיסטוריה של האזור מאז ועד היום.
שחקנים

ניקול קידמן - גרטרוד בל
רוברט פטינסון - לורנס
ג'יימס פרנקו - הנרי
דמיאן לואיס - צ'ארלס
הולי ארל - פלורנס
ג'יי אבדו - פאטוח
מארק לואיס ג'ונס - פרנק
ג'ני אגאטר - פלורנס בל
דייוויד קלדר - יו בל
כריסטופר פולפורד - וינסטון צ'רצ'יל
בת' גודארד - האנט
ג'ון ווארק - ארנולד
הפצת הסרט

בכורת הסרט התקיימה בפברואר 2015 במסגרת פסטיבל הסרטים מספר 65 של ברלין. לאחר מכן הוצג בתיאטרון בגרמניה ב-3 בספטמבר 2015. בנובמבר 2015 הוקרן בפסטיבל AFI. בסתיו 2015 חברת אטלס רכשה את זכויות ההפצה של הסרט, לאחר מכן באביב 2017 זכויות ההפצה היו שייכות לחברות IFC Films.
הטריילר הראשון הרשמי פורסם ב-13 ביוני 2015, השני יצא לאור חודש לאחר מכן.
ביקורות

הסרט קיבל בעיקר ביקורות שליליות מהמבקרים. בביקורת של אתר ynet כינו את הסרט "שממון ושעמומון", הוסיפו לומר כי מדובר בדרמה מיושנת, דביקה, שגרתית ומשעממת.
לעומת הביקורות על הסרט, הופעותיהם של קידמן, פטינסון, פרנקו ולואיס שובחו על ידי המבקרים והגולשים.
ראו גם

גרטרוד בל
הערות שוליים

↑  דודו בן צור, גרטרוד בל: המלכה הלא רשמית של עיראק, באתר ynet, 12 ביוני 2007
↑  אתר הבית של AFI
↑  אמיר בוגן, ביקורת, באתר ynet, 13 ביולי 2016
מיכאל שורץ

ערך זה עוסק בחוקר אסלאם ופילוסופיה יהודית. אם התכוונתם לכימאי, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  17 בדצמבר 1929 זלצבורג, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  13 בדצמבר 2011 (בגיל 81)
 ענף מדעי:  תרבות האסלאם ופילוסופיה יהודית
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה 
 פרסים והוקרה:  חתן פרס ישראל בתחום מחשבת ישראל לשנת 2011
 בן או בת זוג:  מרים שוורץ 
 תרומות עיקריות
 תרגום מורה נבוכים לרמב"ם
 
מיכאל שוַרץ (17 בדצמבר 1929, ט"ו בכסלו תר"ץ – 13 בדצמבר 2011, י"ז בכסלו תשע"ב) היה חוקר אסלאם, מתרגם ופרופסור לתרבות האסלאם ולפילוסופיה יהודית באוניברסיטת תל אביב. חתן פרס ישראל ה'תשע"א (2011) למחשבת ישראל.
ביוגרפיה

שורץ נולד בזלצבורג שבאוסטריה. לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית (האנשלוס), נאסר אביו והוא נשלח לבית ילדים בווינה. זמן קצר אחר כך הצליחה המשפחה לעלות לארץ ישראל, והשתכנה בחיפה.
הוא למד בבית הספר הריאלי בחיפה. שירת שנה אחת במשטרת היישובים העבריים ולחם במלחמת העצמאות. השתחרר ב-1950.
נישא למרים (קריסטלר) שוורץ - סופרת ומשוררת. נפטרה ב-2023.
למד שפה וספרות ערבית ולימודי המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים. בין מוריו היו החוקרים הנודעים דוד צבי בנעט וגרשום שלום. המשיך ללימודי תואר שני בתרבות האסלאם ועבד בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי. עבודת הדוקטורט שלו, תחילה בהדרכת שלמה פינס ולבסוף באוניברסיטה של אוקספורד, בהדרכת ריצ'רד וולצר, הייתה בנושא "צידוק האל (תיאודיציה) בתאולוגיה המוסלמית המוקדמת עד אלגזאלי". את הדוקטורט השלים ב-1965 באוניברסיטת אוקספורד. ב-1966 החל ללמד באוניברסיטת חיפה וב-1974 עבר לאוניברסיטת תל אביב, ולימד שם בחוגים לשפה וספרות ערבית ולפילוסופיה יהודית. בין היתר לימד פילוסופיה יהודית שנכתבה במקור בערבית. הוא החל לתרגם טקסטים בפיזיקה שכתבו בערבית פילוסופים יהודים וערבים מימי הביניים, בהמשך התמקד בתרגום מערבית יהודית, אך תרגם גם מגרמנית.
גולת הכותרת של תרגומיו הוא תרגום הספר "מורה נבוכים" של הרמב"ם, בצירוף הערות ענייניות וביבליוגרפיות. שורץ הקפיד לתרגם כל מונח פילוסופי במילה עברית מיוחדת, בשונה מתרגומו של הרב יוסף קאפח. תרגומו של שורץ גם בהיר מזה של קאפח, שנטה להיצמד יותר למבנה המשפטים הערבי. ועדת פרס ישראל ציינה תרגום זה בנימוקי הזכייה: "יצירת מופת זו של פרופ' שורץ הביאה להנגשת חיבורו של הרמב"ם לציבור הרחב, ויש בה גם תועלת מרובה לקהילת המחקר המדעי".
מתרגומיו

רבי משה בן מימון, תשובת הרמב"ם בשאלת הקץ הקצוב לחיים, הוצאה לאור במקור הערבי, תרגם לגרמנית והוסיף מבוא, דיון והערות גוטהולד אלייקים וייל; ערך את הוצאת הנוסח הערבי, תרגמו לעברית בלוויית תרגום עברי של המבוא, הדיון וההערות, ועדכן את ההערות: מיכאל שורץ, תל אביב, פפירוס, תשל"ט.
משה בן מימון, מורה נבוכים, תרגם מערבית לעברית והוסיף מפתחות, מיכאל שורץ, חלק ראשון, תל אביב, בית הספר למדעי היהדות ע"ש רוזנברג, אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ז. שלושה חלקים בשני כרכים (2002).
פירושי פרנץ רוזנצווייג ל-95 שירים של רבי יהודה הלוי, תרגום מגרמנית לעברית, הוצאת מאגנס, 2011.
משה בן מימון, שמונה פרקים : והם הקדמת הרמב"ם לפירושו למסכת אבות, תרגם מערבית-יהודית לעברית בת-ימינו מיכאל שוורץ ; הוסיפה מבוא - שרה קליין-ברסלבי, מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, 2011.
ר' יהודה הלוי, הכוזרי, תרגום מערבית-יהודית לעברית בת ימינו, הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון, 2017.
לקריאה נוספת

שרה קליין-ברסלבי, בנימין אברהמוב, יוסף סדן (עורכים), מנחה למיכאל: מחקרים בהגות יהודית ומוסלמית מוקדשים לפרופסור מיכאל שורץ, תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, תש"ע 2009. רשימת פרסומיו מופיעה בעמודים 15–20.
הערות שוליים

↑  מרים שוורץ, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
↑  מינויים והעלאות בדרגה באוניברסיטת תל אביב, דבר, 24 באפריל 1973
↑  פרופ' מיכאל שורץ, באתר פרס ישראל.
↑  קטעים מתרגומו של שוורץ הובאו לראשונה בספרו של מיכה גודמן, "חלומו של הכוזרי, 2012
| פרשני מורה הנבוכים |
| --- | --- | --- |
| מתרגמים | שמואל בן יהודה אבן תיבון • יהודה אלחריזי • מנדל לפין • יוסף קאפח • מיכאל שורץ • הלל גרשוני |  |
| פרשנים ראשונים | משה בן שלמה מסלרנו • שם טוב בן יוסף אבן פלקירה • אברהם אבולעפיה • יוסף אבן כספי • משה נרבוני • האפודי • אשר קרשקש • זכריה הרופא • מרדכי כומטינו • שם טוב בן יוסף אבן שם טוב • יצחק אברבנאל • דוד בן יהודה מסר לאון • מרדכי יפה  • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד |  |
| פרשנים מהעת החדשה | שלמה מימון • יהודה אבן שמואל • ליאו שטראוס • שלמה אבינר • מפעל משנה תורה |  |
| תרגומים לשפות אחרות | שלמה מונק (צרפתית) • שלמה פינס (אנגלית)  • אלכסנדר אלטמן (גרמנית) • מיכאל שניידר (רוסית) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299980805171  BnF: cb14503695g (data)  ISNI: 0000 0000 8172 5417  LCCN: n2014039298  NTA: 375792996  SUDOC: 17929301X  VIAF: 107503957   WorldCat (עם VIAF): 107503957
מצוקה עוברית

| --- | --- |
 תחום:  מיילדות 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D005316
 סיווגים
 ICD-10:  O68 
 ICD-11:  JB07 
 
מצוקה עוברית הוא מצב בזמן הלידה שבו לפי הנתונים שיש לרופא, העובר אינו מקבל מספיק חמצן ברחם.
איבחון המצוקה העוברית נעשה בדרך כלל בעזרת ניטור אלקטרוני רציף (כמו למשל, מעקב אחר קצב ליבו של העובר באמצעות מוניטור עוברי כדי לאבחן ירידה שלו), לעיתים על ידי אולטרה סאונד, ולעיתים גם על ידי מדידת רמת החומציות בדם שנלקח מקרקפתו.
הטיפול במצוקה העוברית כולל ניסיונות לשנות את תנוחת האם, או מתן תוספת חמצן לאם. 
אם אלה לא עוזרים והלידה כמעט הסתיימה, ניתן לנסות ולחלץ את העובר במהירות בלידה מכשירנית.
אם הלידה עדיין רחוקה או שלא התחילה כלל, יש לבצע ניתוח קיסרי.
ראו גם

לידה
ניתוח קיסרי
מצוקי און

מצפה
רמון
מצפה
רמון
מבט מהמושבה כנרת לעבר מצוקי און שמצידה המזרחי של הכנרת. מימין נראה הירמוך
מצוקי און הם מצוקים במורדות הדרום-מערביים של רמת הגולן, המתנשאים מעל ארץ כינרות. אורכם של המצוקים הוא כשישה קילומטרים, מכפר חרוב ונחל עין גב בצפון ועד תחילת שיפולי הגולן אל נהר הירמוך, סמוך להר שריר. המצוקים שגובהם כ-300 עד 360 מטרים מעל פני הים, משקיפים על הכנרת מגובה של בין 510 ל-570 מטרים. מצוקים אלה הם התלולים במדרונות הגולן היורדים אל עמק הירדן, ובצידם הצפוני מרוחק שיאם מרחק שני קילומטרים בלבד מחוף הכנרת. על שפת המצוקים שוכנים היישובים כפר חרוב ומבוא חמה, ולמרגלותיהם משתרעים הקיבוצים תל קציר, עין גב והאון; על שם האחרון קרואים המצוקים.
לאורך המצוק, מכפר חרוב בצפון ועד למבוא חמה בדרום, הוכשרה טיילת נופית, ממנה נשקפים נופים רחבי ידיים אל הכנרת, אל בקעת הירדן ואל הגליל. לאורך הטיילת הוכשרו שתי "מרפסות" תצפית: "מצפה מבוא חמה" מצפון למבוא חמה ו"מצפה לשלום" מדרום לכפר חרוב. הר נמרון השוכן כקילומטר וחצי מדרום למבוא חמה משמש כנקודת תצפית נוספת וכנקודת זינוק לדאונים ולמצנחי חליפה. הר נמרון (ששמו בערבית הוא "ג'בל עין א-נימר") אינו הר של ממש, אלא נקודת שיא לאורך שפת המצוק ברום של 359 מטרים מעל פני הים.
המצוק הוכר בשנת 1972 כ"שמורת טבע מצוקי און" שהשתרעה על-פני שטח של 2300 דונם. כיום נכללים המצוקים ומורדותיהם בשמורת הטבע "סוסיתא", הכוללת שטחים נוספים מצפון ל"גן לאומי סוסיתא" ומשתרעת על-פני שטח כולל של 18,432 דונם. המדרון התלול של המצוקים חושף מגוון גאולוגי עשיר, ושכבות הסלע בו מסודרות על-פי סדר היווצרותן. בבסיס המצוק נראים סלעי קירטון בעובי של עד 200 מטרים מ"תצורת צרעה", ומעליהם סלעי גיר וקירטון בעובי של עד 45 מטרים מ"תצורת פיק". מעל לתצורה זו נראים סלעי חוואר ודולומיט בעובי של עד 25 מטרים של "תצורת סוסיתא", ומעליהם חולות של "תצורת עין גב" בעובי של עד 90 מטרים. התצורה הבאה היא "תצורת הורדוס" שעוביה מגיע עד ל-240 מטרים, והיא עשויה מקונגלומרט, אבן חול, חוואר, אבן גיר, חרסית וחול. מעל "תצורת הורדוס" נראים לעיתים קטעים מ"תצורת גשר" העשויה גם היא ממגוון סלעים, ועליה מונח כיסוי הבזלת של רמת הגולן, שגילו באזור זה נע בין 3.1 ל-3.7 מיליוני שנים, ועוביו במקום מגיע לחמישה מטרים בלבד. במצוקים יש ריכוזי פריחה של חלמונית גדולה, רקפת מצויה ואירוס הגלבוע.
הקו הירוק עבר מתחת לראש המצוקים, (למעט חורבות סוסיתא בהם שכן מוצב צבאי ישראלי), ובפועל שטח המדרונות כולו הוגדר כשטח מפורז שבו גם סוריה טוענת לבעלות.
בחלק הדרומי של המצוקים ניטע החל בשנת 1973 יער מבוא חמה המשתרע על-פני שטח של 1,250 דונם. ביער שוכן מוצב "תותחי נברון" בו הציב צה"ל במלחמת ההתשה תותחים אשר צפו לעבר שטח ממלכת ירדן. המוצב הנטוש כיום משמש משכן לעטלפים. מתחת למוצב הישראלי נמצאים שרידי הכפרים תאופיק התחתונה ותאופיק העליונה, ושרידיו של המוצב הסורי ששכן במקום עד למלחמת ששת הימים ואשר טיווח את היישובים הישראלים בבקעה שלמרגלותיו כעניין שבשגרה.
למרגלות המצוקים נמצאים מספר מעיינות קטנים, ולצידם גדלה צמחיית נחל סבוכה. שניים מהם מהווים מוקד משיכה למטיילים, "עין שוקו" ליד מבוא חמה, הקרוי על שמו של מתן גדרי ("שוקו") שנהרג בחברון בשנת 2003, ועין עקוב (עין תאופיק) ביער מבוא חמה, המשמש, מאז חנוכתו של שביל הגולן בשנת 2007, כנקודת הקצה הדרומית של השביל. מעיין נוסף הנמצא נמוך יותר הוא עין שריר, המכונה גם "עין שוירח". בריכת המעיין נבנתה בשנת 1944 על ידי בהאים שהתגוררו בקרבת מקום עד לאחר מלחמת העצמאות; הבריכה שימשה להשקיית שדותיהם שם. המקום שוקם בשנים 1999-2004 על ידי ירח פארן, מקיבוץ האון.
מערב הודו

| --- | --- |
 מדינה:  הודו הודו
 שטח:  508,032 קמ"ר
 קואורדינטות:  19°00′N 74°09′E﻿ / ﻿19°N 74.15°E﻿ / 19; 74.15 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אזור מערב הודו (בהינדי: पश्चिम भारत) כולל שלוש ממדינות הודו: גואה, גוג'אראט ומהרשטרה וכן את שטחי האיחוד דאדרה ונאגר הבלי ודמאן ודיו. אזור מערב הודו גובל בפקיסטן ממערב, ובאזור המישורים העצום ממזרח, במדבר טהאר מצפון, ברכס ווינדיה (אנ') ממזרח ומצפון, ובים הערבי ממערב.
אזור מערב הודו הוא האזור המשגשג והמפותח ביותר מבחינה כלכלית בהודו בכל הנוגע לרמת חיים, תשתיות וחינוך. אזור מערב הודו מכיל כיום אוכלוסייה עירונית גדולה במיוחד.
השפות הדומיננטיות ביותר באזור מערב הודו הן מראטהית במהראשטרה ובגואה, גוג'ראטי בגוג'ראט וקונקאני ומלוואני (אנ') באזורים קונקאן וגואה.
ערים בולטות באזור דרום הודו כוללות בין היתר את מומבאי, אחמדאבאד, פונה, ג'ייפור וסוראט.
ראו גם

גאוגרפיה של הודו
הערות שוליים

↑  "INTER-STATE COUNCIL SECRETARIAT, Ministry of Home Affairs, Government of India". נבדק ב-13 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| אזורים בהודו |
| --- | --- | --- |
| האזורים הרשמיים | צפון הודו • צפון-מזרח הודו • מזרח הודו • דרום הודו • מערב הודו • מרכז הודו |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מערב גוג'ם

| --- | --- |
 מדינה:  אתיופיה אתיופיה
 מדינה:   אמהרה
 נפות במחוז:  14
 בירת המחוז:  פינותה סלאם
 שטח:  13,311.94 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  2,106,596 (2007)
  ‑ צפיפות:  158.25 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  11°10′00″N 37°15′00″E﻿ / ﻿11.166666666667°N 37.25°E﻿ / 11.166666666667; 37.25 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    בהר דר אגאו אוי אורומיה דרוםגונדר צפון גונדר מזרחגוג'ם מערבגוג'ם וג המרה דרום וולו צפון וולו שאווה הצפונית ארגובה   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מערב גוג'ם הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה ונקרא על שם מחוז גוג'ם ההיסטורי. גובל בצפון מזרחה במחוז דרום גונדר, בצפון באגם טאנה ובבהר דר שממוקמת כמובלעת על חוף האגם, בצפון-מערב במחוז צפון גונדר, במערב במחוז אגאו אוי, בדרום במדינת אורומיה ובמזרח במחוז מזרח גוג'ם.