stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כתמי פורדייס
תיאור

על הפיר של הפין, נראים כתמי הפורדייס כאשר העור נמתח, ועשויים להיות מורגשים רק במהלך זקפה. הכתמים יכולים להופיע גם על עור שק האשכים.
גרגירי פורדייס מופיעים כגרגירים דמויי אורז, בצבע לבן או צהוב-לבן כגבשושיות קטנות ואינם גורמים לכאבים. האתר הנפוץ ביותר להופעתם הוא לאורך הקו שבין גבול הוורמיליון לבין רירית הפה של השפה העליונה, או על הרירית הבוקאלית (בתוך הלחיים) באזור הקומיסורי. לעיתים קרובות דו-צדדית.
הם עשויים להופיע גם על הכרית הרטרומולרית של הלסת התחתונה ועל אזורי השקדים, אך כל משטח אוראלי עשוי להיות מעורב. אין שינוי ברירית מסביב. לחלק מהמטופלים יהיו מאות גרגירים בעוד שלרובם יש רק אחד או שניים.
לעיתים, מספר בלוטות סמוכות יתלכדו למקבץ גדול יותר דמוי כרובית בדומה להיפרפלזיה של העור. במקרה כזה, עשוי להיות קשה לקבוע אם לאבחן את הנגע כהיפרפלזיה חלבית או אדנומה חלבית. ההבחנה עשויה להיות מעורפלת מכיוון שלשתי הישויות יש את אותו טיפול, אם כי לאדנומה יש פוטנציאל גדילה גדול יותר. דווח על קרצינומה חלבית של חלל הפה, הנובעת ככל הנראה מגרגרי פורדייס או מוקדים היפרפלסטיים של בלוטות החלב.[דרוש מקור]
אצל חלק מהאנשים עם כתמי פורדייס, יש לבלוטות הפרשה עבה וגירית כאשר הם לוחצים.
גורמים

אצל אנשים עם סוגי עור שמנוניים הגורמים לכתמים יותר גרורים, עם כמה הפרעות ראומטיות, ובסרטן המעי הגס והחלחולת תורשתי ללא פוליפוזיס. באחרונים, האתר הנפוץ ביותר לכתמי פורדייס הוא החניכיים התחתונות (חניכיים) והרירית הוסטיבולרית.
אבחון

מספר גדול של אונות המתלכדות למסה מוגברת עשויות להיקרא היפרפלזיה שפירה של חלב, ומדי פעם ניתן לראות פסבדוציסטות קטנות מלאות קראטין וחייבות להבדיל מציסטה אפידרמואידית או ציסטה דרמואידית עם אדנקסה חלבית. על הפתולוג להקפיד להבדיל בין נגעים כאלה לבין ניאופלזמות של הרוק עם תאי חלב, כגון לימפדנומה חלבית וקרצינומה חלבית.
גרגירי פורדייס בדרך כלל אינם עוברים ביופסיה מכיוון שהם מאובחנים בקלות, אך הם נתפסים לעיתים קרובות כממצאים מקריים של ביופסיות ריריות של רירית החזה, השפתיים והרטרומולרית. הגרגירים דומים לבלוטות החלב הרגילות של העור אך חסרים זקיקי שיער וכמעט תמיד חסרים תקשורת צינורית עם פני השטח. הבלוטות ממוקמות ממש מתחת לאפיתל שמעל ולעיתים קרובות מייצרות הרמה מקומית של האפיתל. תאי חלב בודדים גדולים, עם גרעינים כהים מרכזיים וציטופלזמה מוקצפת בשפע.
מחלות מסוימות עשויות להיראות דומות לכתמי פורדייס כגון זיהומים המועברים במגע מיני.
אבחנה

כתמי פורדייס שפירים לחלוטין ואינם דורשים טיפול. הם מופעים ב-70 עד 80 אחוז מהמבוגרים.
אפידמולוגיה

הכתמים קיימים בכ-80% מהמבוגרים. הם אינם נראים בדרך כלל בילדים, ונוטים להופיע בערך בגיל 3, ואז מתגברים במהלך ההתבגרות והופכים ברורים יותר בבגרות מאוחרת יותר. הם בולטים יותר אצל גברים.
הערות שוליים

1 2 3  "Fordyce spots: Quick and Informative guidance — DermNet". dermnetnz.org. נבדק ב-27 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James, William D.; Elston, Dirk; Treat, James R.; Rosenbach, Misha A.; Neuhaus, Isaac (2020). "34. Disorders of the mucous membranes". Andrews' Diseases of the Skin: Clinical Dermatology (13th ed.). Edinburgh: Elsevier. p. 798. ISBN 978-0-323-54753-6.
1 2 3 4 5 6  Hall, Anthony (2019). "7. Ectopic sebaceous glands". Atlas of Male Genital Dermatology. Springer. pp. 15–18. ISBN 978-3-319-99749-0.
↑  Crissey, John Thorne; Parish, Lawrence C.; Holubar, Karl (2013). Historical Atlas of Dermatology and Dermatologists. CRC Press. p. 87. ISBN 978-1-84184-864-8.
↑  Khoo LS, Cheong WK (ביולי 1995). "Common genital dermatoses in male patients attending a public sexually transmitted disease clinic aka(DC) in Singapore". Annals of the Academy of Medicine, Singapore. 24 (4): 505–9. PMID 8849177. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Palo Alto Medical Foundation Bettina McAdoo, M.D. Retrieved June 24, 2006.
1 2 3  Rane V, Read T (במאי 2013). "Penile appearance, lumps and bumps". Australian Family Physician. 42 (5): 270–4. PMID 23781523. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6  Scully C (2013). Oral and maxillofacial medicine: the basis of diagnosis and treatment (3rd ed.). Edinburgh: Churchill Livingstone. pp. 170, 392. ISBN 978-0-7020-4948-4.
↑  "Fordyce spots". DermNet NZ (באפריקאנס). נבדק ב-2019-12-21. The importance of recognising these papules as Fordyce spots is in the differential diagnosis of other conditions that may appear similar. Some sexually transmitted diseases (STDs) may start off looking like Fordyce spots on the genitals so it is essential to get a proper diagnosis from your doctor. STDs need to be treated appropriately with medication.
↑  "Fordyce Spots: Symptoms, Causes, Treatment & On Lips". Cleveland Clinic. נבדק ב-2024-01-02.
הדמיה אדריכלית

הדמיה אדריכלית המציגה קמפוס סטודנטים. התמונה יוצרה ב-3DS Max (תוכנה)
הדמיה אדריכלית, או איור אדריכלי, היא האמנות של יצירת תמונות, סרטונים או אנימציה לצורך הצגת התכונות של עיצוב אדריכלי, המוצע בדרך כלל על ידי תוכניות אדריכליות. הדמיה אדריכלית תלת-ממדית מיוצרת בעזרת מחשב בתהליך שנקרא רינדור גרפיקת תלת-ממד.
איור אדריכלי ורישום

עד שהמודלים למחשבי תלת מימד הפכו נפוצים, נוצרו איורים אדריכליים בעבודת יד. ישנם עדיין מאיירים אדריכליים שיוצרים עיבודים לחלוטין בעבודת יד, וכן מאיירים המשתמשים בשילוב של רישום וציור ידניים וצביעת מחשב. החומרים הנפוצים לרישום אדריכלי בעבודת יד כוללים: צבעי מים, עיפרון צבעוני ועיפרון גרפיט או פחם.
רינדור גרפיקה תלת־ממדית

יצירה של מודלים, תמונות וסרטונים בעלי חזות תלת-ממדית על ידי מחשב מכונה בדרך כלל "רינדור גרפיקה תלת־ממדית". על ידי שימוש בטכניקות של רינדור, מנסה האמן לחקות את המציאות בשטח ובכך לגרום להדמיה לתת הרגשה "אמיתית", כלומר הרגשה שההדמיה צולמה במצלמה ולא שיוצרה בעזרת מחשב. הדמיות אלו נקראות הדמיות "פוטו-ריאלסטיות". עם זאת, הדמיות אדריכלית לא משקפות תמיד את התוצר המציאותי.
הדמיות אדריכליות תלת-ממדיות ממלאות תפקיד מרכזי בשיווק ומכירות נדל"ן. הן מאפשרות גם קבלת החלטות הקשורות לעיצוב לפני שהבניין נבנה בפועל, וכך להתנסות בעיצוב מבנים ובהיבטים הוויזואליים שלהם.
רינדור גרפיקה תלת־ממדית > סוגים שונים של הדמיות אדריכליות

תמונות
סרטון מעבר בנכס או הצגתו ממעוף הציפור
סיורים וירטואליים
תוכניות מכר
עיבוד תלת־ממדי בזמן אמת
עיבוד פנורמי
עיבוד אור וצל (סקיוגרפיה)
מציאות רבודה
אופן יצירת ההדמיה

את ההדמיות מנסים ליצור כמה שיותר קרוב למציאות תוך שימוש בתרשימים אדריכלים מפורטים כדי לקבל תמונת מצב טובה ביותר ביחס למבנה. שימוש במידות מדויקות על ידי תרשימים אלה תוך שילוב המבנה בסביבה יכולים לספק הערכה טובה של צורת המבנה וגובהו ורוחבו ביחס לסביבה.
כדי לעשות הדמיה אדריכלית ברמה גבוהה, יש צורך להכיר ולהתנסות בהרבה תחומים הקשורים בגרפיקה ממוחשבת ותוכנות למודלים תלת־ממדיים ואפילו טכניקות צילום, שכן דרך העבודה בתוכנות אלו מדמה צילום במצלמה דיגיטלית על כל משתניה.
בין היתר נדרשת הכרות עם בנייה ומידול של גופים תלת־ממדיים, הנפשת מודלים, רינדור, פרספקטיבות וצללים, טקסטורות, נקודות תאורה ועוד.
סוגים נפוצים של הדמיות אדריכליות

הדמיות אדריכליות מסווגות לרוב ל -3 תת-סוגים: הדמיות חוץ, הדמיות פנים, ותוכניות מכר.
הדמיות חוץ הן תמונות בהן נקודת התצפית או זווית הצפייה ממוקמות מחוץ לבניין, ואילו הדמיות פנים הן תמונות בהן נקודת התצפית או זווית הצפייה ממוקמות בתוך המבנה. תוכניות מכר דומות לתוכניות אדריכליות, אך על ידי השמטת הסימונים האדריכליים ושימוש בצבעים וגרפיקה ממוחשבת, מצליחה הרבה פעמים תוכנית המכר להציג ולהנגיש את עקרונות ותכונות המבנה גם למי שאין לו רקע באדריכלות.
לימודים

באופן מסורתי, נלמדו טכניקות טיוח בתרגול "כיתת אמן" (במוסדות כגון בית הספר לאמנויות יפות), שם הסטודנט עובד באופן יצירתי עם מנטור. אדריכלים עכשוויים משתמשים ברישומים שצוירו ביד, רישומי עט ודיו, ורישומי צבעי מים כדי לייצג את עיצובם עם חזונו של אמן. גרפיקה המיוצרת על ידי מחשב היא הדרך החדשה ביותר שמשמשת מאיירים אדריכליים.
מאיירים אדריכליים מקצועיים רבים הגיעו תחילה מלימודי אדריכלות, ואז עברו למקצוע ההדמיות עם התקדמות כישוריהם בעיקר באמצעות לימוד עצמי.[דרוש מקור]
ישנם כיום בתי ספר המציעים לימודים לאנשי הדמיות מקצועיים. לרוב, התעודה הניתנת בסוף הלימודים היא מטעם בית הספר ואינה מוכרת כתעודה מטעם המוסד להשכלה גבוהה.[דרוש מקור]
פרסים

פרס הזיכרון של יו פריס (אנ') מוענק על ידי האגודה האמריקאית לאנשי הדמיות אדריכליים בהוקרה על מצוינות בייצוג הגרפי של האדריכלות. זהו הפרס הגבוה ביותר של האגודה.
פרסי CGarchitect Architectural 3D מוענקים על ידי CGarchitect.com כהוקרה להישגים יוצאי דופן בתחום העיבוד האדריכלי המיוצר על ידי מחשב. הפרסים החלו בשנת 2004 והוענקו בחמש קטגוריות עיקריות: ההדמיה האדריכלית הטובה ביותר, הסרטון האדריכלי הטוב ביותר, תמונת הסטודנטים הטובה ביותר, סרט הסטודנטים הטוב ביותר, המצגת הטובה ביותר / טכנולוגיה מתפתחת.
הערות שוליים

↑  "What Is Architectural Rendering? (with pictures)". נבדק ב-2015-06-27.
↑  "What Are Architectural Renderings?". נבדק ב-2018-08-21.
הדמיה אדריכלית לחלל הפנים של בית כנסת
Architectural rendering of the Canada Permanent Trust Building, Toronto, Canada
פריסקייל סמיקונדקטור

| --- | --- |


פסל "פרוסת הסיליקון הכסופה" שהיה ממוקם בחזית אתר הרצליה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 מוטו:  Making the world a smarter place
 תקופת הפעילות:  2004 – דצמבר 7, 2015
 חברת אם:  NXP סמיקונדקטורס 
 מיקום המטה:  אוסטין 
 משרד ראשי:  אוסטין, טקסס, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  מיקרו-מעבדים
 מוצרים עיקריים:  מוליך למחצה 
 הכנסות:   4.634 מיליארד דולר (2014)
 רווח תפעולי:   765 מיליון דולר (2014)
 מנכ"ל:  Gregg Lowe
 עובדים:  17,300 (2013)
  
 freescale.com
 
פריסקייל סמיקונדקטור (באנגלית: Freescale Semiconductor) הייתה חברה אמריקאית שעסקה בתכנון וייצור של רכיבים אלקטרוניים. המטה הראשי של החברה היה ממוקם באוסטין, טקסס.
החברה הוקמה בשנת 2004 כאשר הופרדה ממוטורולה על בסיס חטיבת הרכיבים האלקטרוניים שלה. בין מנהלי החברה בשנים הראשונות הייתה פאדמסרי ווריור. בסוף 2015 החברה התמזגה עם NXP סמיקונדקטורס וחדלה להתקיים תחת השם "פריסקייל".
היסטוריה

חברת מוטורולה הייתה חלוצה בפיתוח רכיבי אלקטרוניקה במצב מוצק (אנ') עבור מכשירי קשר ורדיו החל משנות ה-40 של המאה ה-20. ב-1955 הקימה החברה מפעל ראשון לטרנזיסטורים.
באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, חטיבת המוליכים למחצה של מוטורולה, בניהולו של לסטר הוגאן, כבר הייתה בעלת פעילות משמעותית. הטרנזיסטורים והמעגלים המשולבים של מוטורולה שימשו עבור מוצרי התקשורת, הצבא הרכב והאלקטרוניקה הביתית שלה, והם נמכרו גם לחברות אחרות. בשנת 1968, רוברט נויס עזב את פיירצ'יילד סמיקונדקטור כדי לייסד את אינטל, ופיירצ'יילד מצידה מינתה את לסטר הוגאן כמנכ"ל החדש. שמונה עובדים נוספים של מוטורולה עברו אתו, הם נודעו בתור "הגיבורים של הוגאן". הכאוס שנוצר היה בכל זאת קצר מועד, והחברה המשיכה לצמוח במהלך תקופה זו. בשנת 1973 המכירות השנתיות של חטיבת מוצרי המוליכים למחצה (SPD) הגיעו ל-419 מיליון דולר והיא הייתה למעשה חברת המוליכים למחצה השנייה בגודלה בעולם אחרי טקסס אינסטרומנטס.
היסטוריה > כניסה לתחום המיקרו-מעבדים

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 היה ברור שרוב החברות הגדולות בתחום המוליכים למחצה, כולל "פיירצ'יילד" ו"אינטל" הצעירה עדיין, מתכננות להשיק מיקרו-מעבדים. אינטל החלה לפתח את הרעיון הראשוני של מה שיהפוך למעבד אינטל 4004, ובנסיעות המכירה שלהם ביקרו ב-Victor Comptometer בשיקגו בחיפוש אחר לקוחות פוטנציאליים. חברה זו השיקה את המחשבון האלקטרוני הראשון בעולם שעשה שימוש במעגלים משולבים, ה-Victor 3900. ובשנת 1971 החליטה מוטורולה גם להיכנס לעסקי המחשבונים. יחד עם חברת אוליבטי החלה בפיתוח מיקרו-מעבד שבו שתי החברות תכננו להשתמש בסדרה של מחשבונים הניתנים לתכנות. מוטורולה הסכימה להשלים את העיצוב ולייצר אותו בקו הייצור של שבבי ה-PMOS שלה במפעל בפיניקס.
בעוד שהעיצוב הושלם בסופו של דבר בהצלחה, התברר שהמפעל של מוטורולה לא מסוגל לייצר את השבבים. בקו הייצור התגלו מספר כשלים נוספים; הוא לא היה מסוגל לייצר התקני זיכרון תחרותיים ועיצובים אחרים. כדי להציל את החוזה, מוטורולה העניקה רישיון לעיצוב למתחרה שלה, Mostek (אנ'), אך דרשה שהיא תמכור את המעבד בעצמה רק ללקוחות מחוץ לשוק המחשבונים. לאחר מכן מוסטק השיקה את המעבד Mostek 5065. עם זאת לקוחות המשיכו לפנות לחברה עם דרישה לרכיבי מיקרו-מעבדים. בתחילת 1972, מחלקת השיווק של מוטורולה כתבה דו"ח לפיו הדרישה בשוק היא רק ל-18,000 יחידות במשך חמש שנים והפעילות בתחום הוקפא. אך לאחר שהתקבלה הזמנה פוטנציאלית של 200,000 יחידות מחברת National Data Corporation, החלה החברה בפיתוח המעבד מוטורולה 6800.
היסטוריה > ספק מוביל של מעבדי מחשבים

המוטורולה 6800 והאינטל 8080 תוכננו בו-זמנית והיו דומים בתפקודם. ארכיטקטורת ה-6800 הייתה עיצוב LSI תואם TTL שעוצב על פי דגם המעבד PDP-11 של חברת DEC. ל-6800 היה אפיק נתונים דו-כיווני של 8 סיביות, אפיק כתובת של 16 סיביות שיכול לתת מענה ל-64 KB של זיכרון, והגיע באריזת DIP של 40 פינים. ל-6800 היו שני אקומולטורים של 8 סיביות, אוגר אינדקס של 16 סיביות ומצביע מחסנית של 16 סיביות. מצב הפנייה הישירה, הידוע לרוב כעמוד האפס במעבדים אחרים, אפשר גישה מהירה ל-256 הבתים הראשונים של הזיכרון. התקני I/O טופלו כזיכרון כך שלא היו הוראות I/O מיוחדות. כאשר ה-6800 אופס, הוא טען את מונה התוכנית מהכתובת הגבוהה ביותר והחל בביצוע במיקום הזיכרון המאוחסן שם. המוטורולה 6800 היה אמור לשמש את המחשב פורץ הדרך Altair 8800, אך הוא לא היה מוכן בזמן והאינטל 8080 נבחר במקומו. עם זאת לאחר שהושק ב-1974 הוא שימש למחשבים אחרים מסדרת Altair.
המעבד הבא שפיתחה החברה, המוטורולה 68000, שהושק ב-1979, זכה להצלחה רבה. עם השקתו שימש תחילה למערכות עתירות ביצועים במחיר גבוה, כולל מיני-מחשבים מרובי משתמשים; תחנות עבודה למשתמש יחיד כגון מערכות HP 9000 של היולט פקארד, ה-Sun-1 של סאן מיקרוסיסטמס; מסופים גרפיים כמו VAXstation 100 של דיגיטל ו-IRIS 1000 של סיליקון גרפיקס. בהמשך הפך למעבד הנפוץ במערכות UNIX. באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, ירידה בעלות הייצור הפכה את ה-68000 לכדאי לשימוש במחשבים אישיים החל מה-Lisa (אנ') והמקינטוש של אפל, ה-ST של אטארי ועד הקומודור אמיגה. בתקופה זו הובילה מוטורולה את השוק העולמי למיקרו-מעבדים, עם נתח שוק של 55%.
ב-1991 החלה מוטורולה בפיתוח מעבדי PowerPC (ראשי תיבות של Performance Optimization With Enhanced RISC – Performance Computing), מעבדים בעלי סט פקודות מסוג RISC, ביוזמה משותפת יחד עם החברות אפל ו-IBM. במהלך השנים אפל ו-IBM ייצרו מחשבים עם מעבדים מסוג זה, בנוסף שימש המעבד במגוון רחב של מוצרי חומרה אחרים של יצרנים שונים. כולל: קונסולת משחקים, רובר של נאס"א שנחת על המאדים, ומחשבי על מסדרת IBM Blue Gene, שהחזק בהם היה מסוגל לבצע 16 טריליארד פעולות בשנייה, בעזרתם של 8,000 מעבדי PowerPC. חלק מפיתוח המעבד ורכיבים עבורו נעשה בישראל, על ידי חברת "מוטורולה סמיקונדקטור ישראל". בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלה החברה להעביר חלק ניכר מהייצור שלה למיקור חוץ, כולל למפעל טאואר סמיקונדקטור בישראל, החל מ-1994. ב-2002 חתמה טאואר עם חברת מוטורולה על הסכם לפיתוח והעברת טכנולוגיית ייצור 0.13 מיקרון.
היסטוריה > המשבר בחברה והפיצול ממוטורולה

בשנת 2000, למרות שאיבדה את ההובלה בתחום המיקרו-מעבדים למחשבים, מוטורולה סמיקונדקטור הובילה את השוק העולמי בתחום הרכיבים אלקטרוניים למערכות תקשורת, עם היקף מכירות שנתי של יותר מ-4 מיליארד דולר. והמשיכה להוביל בנתח השוק בתחום מעבדי התקשורת עם משפחת מעבדי ה-PowerQUICC, שפותחו כולם במוטרולה סמיקונדקטור ישראל. אך חטיבת אחרות של מוטורולה, בעיקר חטיבת הרשתות וחטיבת פתרונות תקשורת לארגונים גדולים סבלו מירידה חדה במכירות, בעקבות התפוצצות בועת הדוט-קום, והחברה כולה דיווחה על הפסד של 697 מיליון דולר ב-2001. בספטמבר 2003 התפטר מנכ"ל החברה, לאחר שהיא איבדה את מעמדה כיצרנית הטלפונים הסלולריים הגדולה בעולם לנוקיה הפינית. חודש אחר כך הודיעה על תוכנית לבצע ספין-אוף והנפקה של חטיבת המוליכים למחצה בבורסה, כחברה נפרדת. המטרה הייתה לגייס הון נוסף ולהציף ערך לבעלי המניות. במסגרת המהלך ביצעה החברה החדשה, פריסקייל, הנפקה ראשונה לציבור של מניות בבורסת ניו יורק, ביולי 2004, וגייסה כ-1.6 מיליארד דולר. אחר כך חילקה חברת האם מוטורולה את מניות פריסקייל שברשותה לכל מחזיקי המניות שלה כדיבידנד בעין, ביחס של 0.11% ממניות פריסקייל לכל 1% ממניות מוטורולה.
היסטוריה > פריסקייל כחברה עצמאית

כחברה עצמאית זכתה פריסקייל תחילה להצלחה, עם העלייה בביקוש העולמי לטלפונים סלולריים ולתשתיות תקשורת סלולרית, שוק היעד העיקרי שלה. אם כי 70% מהכנסותיה היו מחברת מוטורולה עצמה. שנתיים לאחר ההנפקה זינקה מניית פריסקייל ב-100%, והיא נסחרה לפי שווי שוק של 12.5 מיליארד דולר. בספטמבר 2006 קיבלה הצעת רכש מקונסורציום של קרנות השקעה פרטיות בהובלת קבוצת "בלקסטון", תמורת 17.6 מיליארד דולר במזומן, גבוה ב-36% ממחירה הממוצע של מניית פריסקייל ב-30 ימי המסחר שקדמו להצעה. זו הייתה הרכישה הממונפת הגדולה ביותר בשוק ההיי-טק העולמי עז אז. אך הקרנות הפרטיות שרכשו את החברה העמיסו על מאזניה חובות של 11 מיליארד דולר, שהיו הכספים שהלוו כדי לרכוש אותה. באותה עת הייתה הראשונה בעולם להשיק שבבי זיכרון מגנטיים מסוג MRAM, המשלבים בין תכונותיהם של מוליכים למחצה לאלה של כונן זיכרון מגנטי.
בעקבות המשבר הכלכלי העולמי בסופו של העשור הראשון של המאה ה-21, חברות חומרה רבות ספגו הפסדים ונאלצו לפטר מאות ואלפי מהנדסים ועובדים. במרץ 2009 חברת הדירוג מודיס אף פרסמה אזהרה מפני פשיטת רגל של פריסקייל. החברה נאצלה לסגור מפעלים ומתקני פיתוח, פיטרה אלפי עובדים, וסגרה פעילויות מפסידות. עם התאוששות השווקים, החלה פריסקייל לצמצם את חובותיה באמצעות ארגון מחדש של הלוואות. אך ב-2010 רשמה הפסד נקי בסך 1.05 מיליארד דולר. במאי 2011 שוב הונפקו מניות החברה בבורסה, היא גייסה 783 מיליון דולר ודיווחה כי בכוונתה לנצל את הכנסות ההנפקה לצמצום חובותיה, שעמדו אז על כ-7.5 מיליארד דולר.
היסטוריה > המיזוג עם NXP

בתחילת מרץ 2015 הוכרז כי אושרה עסקה למיזוג של פריסקייל לתוך NXP סמיקונדקטורס ההולנדית תמורת 11.8 מיליארד דולר. המיזוג הושלם ב-7 בדצמבר של אותה שנה, שבעלי המניות של פריסקייל קיבלו בכ-32% ממניות החברה המאוחדת. המיזוג הביא להקמת יצרנית שבבים בעלת שווי שוק של יותר מ-40 מיליארד דולר, הרביעית בגודלה בעולם בתעשיית הסמיקונדקטור (אחרי אינטל, טקסס אינסטרומנטס וברודקום) ובעלת מכירות משותפות בהיקף של יותר מ-10 מיליארד דולר בשנה.
פריסקייל סמיקונדקטור ישראל

הוקמה בתור חברת "מוטורולה סמיקונדקטור ישראל", כחברת בת של ״מוטורולה סמיקונדקטור העולמית״ בשנת 1982, כמרכז מחקר ופיתוח לשבבים ומעבדים בהרצליה פיתוח. למנהל החברה בישראל מונה צבי סוחה, שארבע שנים קודם הקים גם את מרכז הפיתוח של חברת נשיונל סמיקונדקטור בישראל. המרכז החל לפעול עם כ-20 עובדים, גדל במהירות והיה למרכז הפיתוח הגדול ביותר של החברה לרכיבים אלקטרוניים מחוץ לארצות הברית.
בין המוצרים שפותחו בישראל היה מעבד אותות ספרתי Motorola 56000 ששימש במחשבים של חברת NeXT שהקים סטיב ג'ובס, סדרת ההמשך של ה-56000 שבבי ה-Motorola 96000 עבור מוצרי אלקטרוניקה ביתית, המיקרו-בקר MC68302 (אנ') ששימש לתקשורת מחשבים, ומעבדי תקשורת המיועדים לטלפונים סלולריים ולתשתיות תקשורת סלולרית, כולל מעבדים פורצי דרך לתקשורת סלולרית בתקן 3G.
בתחילת המאה ה-21 העסיקה "מוטורולה סמיקונדקטור ישראל" כ-550 עובדים. ב-2002 הודיעה על שתי תוכניות להרחבת פעילותה בהרצליה ובעומר בהיקף השקעה של כ-25 מיליון דולר, שחלק מההשקעה הייתה מענק של מרכז ההשקעות במשרד התעשייה והמסחר.
"פריסקייל ישראל" הוא השם שניתן לחטיבה ב"מוטורולה סמיקונדקטור", לאחר היפרדותה מהחברה-האם בסוף 2004 במהלך ספין-אוף. עם הקמת פריסקייל סמיקונדקטור ישראל הועמד בראש הסניף הישראלי ישראל קשת שכיהן עד אז (מ-1996) כמנכ"ל מוטורולה סמיקונדקטור. איתו כיהן כמנכ"ל משותף רונן שטייר, והחל ממאי 2005 שמואל ברקן, שקיבל אחריות גם על השיווק והמכירות של החברה בטורקיה, יוון ואפריקה. כ"פריסקייל ישראל" גדלה תחילה פעילות החברה והיא העסיקה כמעט 700 עובדים. בין השאר פיתחה את הדור השלישי של מעבדי התקשורת PowerQUICC בטכנולוגיית 90 ננו-מטר, שכללו יישום מבנה של תקשורת אלחוטית בתקן WiMAX, ומעבדים עבור מערכות לניהול שיחות וידאו.
לאחר פרישתו של ישראל קשת ב-2011, שימש במקומו כנשיא ומנכ"ל פריסקייל סמיקונדקטור ישראל, דודי גלנטי, אך הוא עזב את תפקידו לאחר כשנתיים. שמואל ברקן היה המנכ"ל האחרון של החברה בישראל.
פריסקייל סמיקונדקטור ישראל > משברים

בעקבות המשבר הכלכלי של 2008–2009 הסניף הישראלי ספג מכה קשה, כאשר מתוך 600 עובדי החברה ב-2008, פוטרו קרוב ל-130 עובדים בכל מחלקות החברה, כ-20 אחוזים מעובדי החברה בארץ והוחלט על סגירה מוחלטת של האתר בעומר. בשנת 2012 נסגרו בחברה מחלקות ופוטרו 150 עובדים נוספים. בעקבות זאת, נותרו בפריסקייל ישראל רק כ-250 עובדים.
פריסקייל סמיקונדקטור ישראל > משברים > סגירת מרכז הפיתוח בישראל

בתחילת שנת 2016, הנהלת החברה החליטה לסגור כליל את מרכז הפיתוח בישראל ובכך לפטר כמעט את כל עובדיה. החלטה זו שמה קץ ל-34 שנות קיומו של האתר החל מתקופת מוטורולה ב-1982. למרות הסמיכות למיזוג החברה עם NXP, סיבת הפיטורין העיקרית הייתה קיצוצי החברה בתחום התקשורת הדיגיטלית שנקלע למשבר, תחום שבו עסק האתר הישראלי.
פריסקייל סמיקונדקטור ישראל > אתרים > אתר הרצליה

בשנת 1992 החלה החברה בהקמת בניין משרדים ייעודי בכניסה להרצליה פיתוח, סמוך למחלף הסירה, שהוקם עבורה על ידי חברת מבני תעשייה.
המבנה עם פסל "פרוסת הסיליקון הכסופה" שהיה ממוקם בחזית הבניין, שימש את החברה במשך כ-25 שנים עד לסגירת פעילותה בישראל.
פריסקייל סמיקונדקטור ישראל > אתרים > אתר עומר

האתר בעומר, שפעל בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, הוקם בשנת 1997 בהשקעה של כ-9 מיליון דולר שחלקה היה מענק ממרכז ההשקעות במשרד התעשייה והמסחר.
המטרה העיקרית בהקמת שלוחת הפיתוח, הייתה לקרב את מוטורולה סמיקונדקטור ישראל אל מאגר המהנדסים והסטודנטים הלומדים במוסדות ההשכלה הגבוהים בדרום הארץ, עקב המחסור במהנדסים באזור המרכז. האתר העסיק כ-50 עובדים, אך נתקל בקשיים באיתור וגיוס עובדים מנוסים שיעברו לעומר, עקב כך ב-2001 הציעה החברה משכורות גבוהות יותר, תנאי מגורים משופרים והשתתפות בשכר הדירה.
ישראל הורוביץ (מעליץ)

אין תמונה חופשית
הרב ישראל הורוביץ (ה'תר"י – ה'תר"ס) היה רבה של קהילת חסידי דז'יקוב בעיר מעליץ, כונה בפי חסידיו "האדמו"ר מדז'יקוב-מעליץ".
ביוגרפיה

נולד בסביבות שנת ה'תר"י לרב יהודה הורוביץ, רב במעליץ ובנו של הרב יעקב הורוביץ מייסד חסידות מעליץ, משושלת אדמו"רי רופשיץ. ולבתו של הרב חיים מאיר יחיאל "השרף ממוגלינצא". נישא למלכה בת הרב מאיר הורוביץ מחבר הספר "אמרי נועם".
לאחר פטירת אביו ביקש להתמנות כרב תחתיו, אך אחיו הרב נפתלי הורוביץ נבחר לתפקיד. סביב ר' ישראל התאגדה קהילה מחסידי דז'יקוב בעיר, והוא הוכתר בידיהם כאדמו"ר מדז'יקוב-מעליץ. בתפקידו זה כיהן, לצד אחיו שהיה רבה של העיר, עד פטירתו ביום י"ט טבת ה'תר"ס.
משפחתו

לרב ישראל ומלכה הורוביץ נולדו שלושה בנים:
ר' חיים מאיר יחיאל הורוויץ - כיהן כרב בעיר ריינזשאוו (נרצח בשואה, ה'תש"ב)
ר' יעקב הורוביץ - כיהן תחתיו כאדמו"ר ממעליץ-דז'יקוב
ר' אברהם שמחה הורוביץ - היה האדמו"ר ממעליץ-ירושלים (נפטר ה'תשל"ג)
בתו שאשא, אשת רבי יוסף דוד אדמו"ר מסאסוב לונדון בעל עצי לבנון, נפטר ה' אדר תשמ"ג.
שיר של יום

שיר של יום הוא מזמור תהילים הנאמר בכל יום לקראת סיום תפילת שחרית. המזמור נבחר בהתאם לשירת הלויים בבית המקדש בשעת הקרבת קרבן התמיד.
מקור המנהג

העדות הקדומה ביותר לנוהג זה מופיעה בספר תהילים עצמו בפתיחה למזמור תהילים צ"ב - מזמור שיר ליום השבת. עדות נוספת לנוהג זה מצויה בתרגום השבעים מופיעה בצורת כותרת לתרגום של חלק מהמזמורים (במזמורים של יום ראשון, שני, רביעי, שישי ושבת) ומציינת שהם היו השיר ליום מסוים בשבוע. רשימת המזמורים המלאה, לפי ימי השבוע מופיעה במשנה (מסכת תמיד, פרק ז', משנה ד'):
השיר שהיו הלויים אומרין בבית המקדש:

ביום הראשון היו אומרין ”לַה' הָאָרֶץ וּמְלוֹאָהּ” (תהילים כ"ד)

בשני היו אומרין ”גָּדוֹל ה' וּמְהֻלָּל מְאֹד” (תהילים מ"ח)

בשלישי היו אומרין ”אֱ‍לֹהִים נִצָּב בַּעֲדַת אֵל” (תהילים פ"ב)

ברביעי היו אומרין ”אֵל נְקָמוֹת ה'” (תהילים צ"ד)

בחמישי היו אומרין ”הַרְנִינוּ לֵאלֹהִים עוּזֵּנוּ” (תהילים פ"א)

בשישי היו אומרין ”ה' מָלָךְ גֵּאוּת לָבֵשׁ” (תהילים צ"ג)

בשבת היו אומרין ”מִזְמוֹר שִׁיר לְיוֹם הַשַּׁבָּת” (תהילים צ"ב), מזמור שיר לעתיד לבוא ליום שכלו שבת מנוחה לחיי העולמים.
המקור לומר שיר של יום גם לאחר חורבן בית שני מצוי בתלמוד הירושלמי, (מסכת תענית,  פרק ד', הלכה ה'):
ר' שמעון בן לקיש בעי [=שאל] את רבי יוחנן: מהו לומר שיר של יום בלא נסכים [=האם מותר לומר שיר של יום בימינו, לאחר חורבן שני] ? אמר לו [ר' יוחנן]: נישמעיניה [=נלמד זאת] מן הדא [=מהמקור הבא]: דתני בזה ובזה היו הלווים עומדין על הדוכן ואומרים וישב עליהם את אונם וגו'
בחירת המזמורים

כמה הסברים הוצעו לבחירת המזמור לכל יום ויום. הגמרא משווה בין כל מזמור לפעולת ה' יום המתאים של ששת ימי בראשית. ספר הזוהר משווה בין המזמורים לבין תקופות של 1000 שנים בהיסטוריה, החל מבריאת העולם, עד לתקופה משיחית שצפויה לקרות בין השנים 6000 ל-7000.
בתפילה בימינו > לפי המנהג המקובל > מקומה בתפילה היומית

במרבית נוסחי התפילה כיום, שיר של יום נאמר בימי חול בסוף התפילה לפני פיטום הקטורת ועלינו לשבח (כך בנוסח הספרדים, נוסח ספרד ותימן). לפי נוסח איטליה, הוא נאמר לאחר פיסקת ה"שיר שהיו הלוים אומרים בבית המקדש" שבפיטום הקטורת. בנוסח איטליה הוא נאמר גם בתפילת מנחה ולפני ברכת המזון. לפי נוסח אשכנז, שיר של יום נאמר בסוף התפילה לאחר "עלינו לשבח".
בשבתות ובימים בהם אומרים תפילת מוסף, נוהגים בנוסח ספרד לומר את שיר של יום בין תפילת שחרית לקריאת התורה, בעוד על פי נוסח אשכנז אומרים את שיר של יום בסוף התפילה לאחר תפילת מוסף.
בתשעה באב, יש נוהגים שלא לומר שיר של יום כיוון ששיר הוא דבר משמח. לפי מנהג אשכנז נוהגים לומר את שיר של יום בתפילת מנחה ולא בתפילת שחרית. לפי מנהג הספרדים יש שאין אומרים אותו כלל ויש שאומרים כרגיל בתפילת שחרית, וכך גם מנהג תימן הבלדי.
בתפילה בימינו > לפי המנהג המקובל > בתפילת ראשי חודשים וחגים

בראש חודש אומרים ברוב הקהילות את "ברכי נפשי" (תהילים, ק"ד); ברוב הקהילות של נוסח אשכנז בא"י ובכמה קהילות ספרדיות, במקום השיר של היום בשבוע; ביתר הקהילות הספרדיות וכן בנוסח ספרד וברוב קהילות נוסח אשכנז בחו"ל בנוסף לשיר הקבוע.
אם חל ראש חודש בשבת, יש נוהגים לומר גם את מזמור השבת וגם את "ברכי נפשי". בקהילות אחרות מקפידים לא לומר "ברכי נפשי" בשבת בשל הפסוק "יצא אדם לפעלו ולעבודתו עדי ערב" (תהילים, ק"ד, כ"ג) שאינו מתאים ליום השבת. סיבה נוספת לא לומר את המזמור בשבת היא שהמזמור דן בטבע ובבריאה ויום השבת בתפיסה היהודית הוא מעל הטבע.
לפי מנהג הגר"א אומרים בראש חודש ובחגים מזמורי תהילים אחרים, לפי שירת הלויים בזמן הקרבת קרבן מוסף ולא אומרים את השיר של היום בשבוע. עם זאת, שיר של שבת דוחה שיר של יום טוב.