stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Training Season
רקע

במהלך 2023, הודיעה דואה ליפה שאלבום האולפן השלישי שלה ישוחרר במהלך 2024 וסוגתו תהיה כפופ פסיכדלי של שנות ה-70, ולא כמו אלבומה השני, Future Nostalgia, שהוציאה לאור בשנת 2020. באוקטובר 2023, מחקה ליפה את כל הפוסטים/תמונות בפרופיל האינסטגרם שלה, ולאחר מכן פרסמה תמונה שבה היא נמצאת עם שיער בצבע אדום ורשמה "?Miss me". ב-11 בנובמבר, ליפה הוציאה לאור את הסינגל "Houdini", ולאחר מכן הוציאה את הסינגל "Training Season" ב-15 בפברואר 2024.
בעברה, ליפה חשפה את שמו של השיר כרמז וללא רשמיות בתמונה שפרסמה באינסטגרם, ובה היא לובשת סוודר ובו כתוב "Training Season". ב-24 בינואר, ליפה פרסמה קטע מן הקליפ באמצעות הערוץ שלה בוואטסאפ, ולמחרת הכריזה על הסינגל ברשתות החברתיות. השיר נכתב והולחם על ידי ליפה, קרוליין איילין, דני ל. הארל, טוביאס ג'סו ג'וניור וקווין פארקר.
ב-25 בינואר, פרסמה ליפה חלק מהקליפ של השיר בטיקטוק. תוכנו הלירי והקליפ מייצגים את הפגישות הרומנטיות של ליפה בעברה. ב-5 בפברואר 2024, ליפה ביצעה את השיר והכריזה עליו בטקס פרסי גראמי ה-66.
ביקורת

ג'אם אסואד מממגזין וראייטי השווה את "Training Season" כז'אנר השירה של להקת הפופ אבבא, ובנוסף תיאר את אותו כ"קצב דיסקו עוצמתי", וגם ציין כי על שהלחן סוטה לסולמות ומקצב מזרח תיכוניים. מרי סירוקי ממגזין Consequence ציינה כי מילות השיר מזכירות את הסינגל של ליפה "New Rules" משנת 2017.
קליפ וידאו

וינסנט הייקוק ביים את הקליפ ל-"Training Season".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 6 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 4 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 51 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 6 |  |
|  אל סלוודור | מוניטור לטינו | 19 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 38 |  |
|  בלגיה | מצעד שירי בלגיה | 7 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 25 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 29 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 4 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 4  |  |
|  ליטא | AGATA | 12 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 14 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 10 |  |
|  פולין | ZPAV | 20 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 40 |  |
|  פרגוואי | מוניטור לטינו | 8 |  |
|  צ'ילה | צ'ילה טופ 20 | 12 |  |
|  צרפת | SNEP | 45 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 58 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 26 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 74 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 15 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |   ‏‏‏  2024>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 113 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 81 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
| פולין (ZPAV) | פלטינה | 50,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 250,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמטים | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 15 בפברואר 2024 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מדיה | וורנר |  |
| איטליה | 16 בפברואר 2024 | איירפליי | וורנר |  |
| אירופה | 16 בפברואר 2024 | תקליטור | וורנר |  |
| הממלכה המאוחדת | 16 בפברואר 2024 | תקליטור | וורנר |  |
| ארצות הברית | 16 בפברואר 2024 | תקליטור | וורנר |  |
| אוסטרליה | פברואר 2024 | תקליטור | וורנר |  |
אופיר אקוניס

אופיר אָקוּנִיס (נולד ב-28 במאי 1973, כ"ו באייר ה'תשל"ג) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כקונסול הכללי של ישראל בניו יורק. כיהן בעבר כשר החדשנות, המדע והטכנולוגיה, שר לשיתוף פעולה אזורי ושר העבודה והרווחה מטעם מפלגת הליכוד וכן כיהן כחבר כנסת מטעם הליכוד בין השנים 2009–2023.
ביוגרפיה

אקוניס נולד בשכונת שפירא שבתל אביב, וגדל בשכונת רמת אביב ג'. הבן הבכור מתוך ארבעת בניהם של מנחם ומיכאלה (מיקי) אקוניס. אביו, נהג "דן" ואיש תנועת הליכוד גם כן, בן למשפחה ספרדית מיהדות סלוניקי, שעלתה לארץ ישראל ב-1934. אמו נולדה בפולין ועלתה לארץ בעליית גומולקה ב-1957.
אקוניס הוא בוגר הגימנסיה העברית "הרצליה" (1985–1991). בנעוריו היה כתב נוער ב"מעריב לנוער", ובמקביל שימש עורך מוזיקה, בין השאר בתוכנית "מועדון הצעירים" ברשת ג'. את שירותו הצבאי עשה ככתב צבאי במפקדת קצין חינוך ראשי (1991–1994). בעל תואר ראשון במדע המדינה וביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה הפתוחה.
בשנת 1992 הצטרף לתנועת הליכוד, וב-1996 החל לעבוד באגף ההסברה במצודת זאב בתל אביב. ביוני 1996, לאחר ניצחונו של בנימין נתניהו בבחירות לראשות הממשלה, החל לשמש סגן יועץ התקשורת של ראש הממשלה. בהמשך היה דובר הליכוד. בשנת 2003 זכה בפרס בגין על עבודתו "מוסר וריאליזם בפוליטיקה הישראלית".
שימש דובר שר המשפטים מאיר שטרית, וב-2004 מונה ליועץ התקשורת של נתניהו בלשכת שר האוצר. הוא המשיך לשמש יועצו עד 2008 בטרם מונה לסמנכ"ל התקשורת וההסברה של הליכוד.
ביוגרפיה > הכנסת ה-18

לאחר שהתמודד במסגרת הבחירות המקדימות בליכוד והגיע למקום ה-28, הגיש במשותף עם מועמדים אחרים עתירה לוועדת הבחירות של הליכוד שהתקבלה, ובעקבותיה קודם למקום ה-26 ברשימה, המשוריין למחוז תל אביב. בדיעבד התברר כי אלמלא זכה בעתירה לא היה נבחר לכנסת, שכן הליכוד זכה ב-27 מנדטים בבחירות אלה.
במהלך השנתיים הראשונות לכהונתה של כנסת זו שימש אקוניס יו"ר ועדת הכלכלה. בשל הסכם רוטציה פנים סיעתי, הוחלף בתפקיד על ידי ח"כ כרמל שאמה, ומונה לסגן יושב ראש הכנסת.
לאחר המשט לעזה התעמת מספר פעמים עם חברי הכנסת של סיעת בל"ד, ואף הודיע מספר פעמים שכנציג הליכוד לוועדת הבחירות המרכזית ידרוש את פסילתה של ח"כ חנין זועבי, שהשתתפה במשט, בהתאם לסעיף 7א לחוק יסוד: הכנסת, שקובע שמי שתומך במאבק מזוין נגד ישראל פסול מלהתמודד לכנסת.
לאחר שגייס רוב של 19 תומכים מול 9 מתנגדים, פסלה ועדת הבחירות המרכזית את מועמדותה של זועבי מהתמודדות לכנסת ה-19. בדיון שקדם להצבעה, אמר אקוניס: "זועבי לא פסקה מלחתור תחת מדינת ישראל, ובאופן גלוי להסית נגדה ונגד חיילי צה"ל. השתתפה במשט הטרור של המרמרה. האם צריך יותר מכך כדי לפסול את מועמדותה?". לאחר כמה ימים פסל בית המשפט העליון את ההחלטה.
ביוגרפיה > הכנסת ה-18 > בוועדת הכלכלה

במסגרת כהונתו כיו"ר ועדת הכלכלה פעל בשיתוף פעולה עם שר התקשורת משה כחלון לפתיחת שוק התקשורת הסלולרית לתחרות, לרבות תמיכה בהפחתת דמי הקישוריות, הכנסת מפעילים וירטואליים וחברות חדשות לשוק זה. הוא קידם חקיקת תיקון לחוק הגנת הצרכן בדבר החזר כספי לצרכן בשל ביטול עסקה ויזם את חוק הריבית ההפוכה.[דרוש מקור] בתחום שוק הטלוויזיה הוא קידם חקיקה המסדירה מעבר מזכיונות לרישיונות, ויזם את הגדלת מספר הערוצים שישודרו בחינם במסגרת שידורי ה-DTT "עידן+". הוא התנגד לדרישת האוצר להעלאת אגרת הרדיו והטלוויזיה, ולמעשה הוביל להפחתתה.
בדיונים שניהל כיו"ר הוועדה בנושא תמלוגי המדינה על רווחי גז ונפט, הביע התנגדות ליוזמת הקרן החדשה להעלאת התמלוגים ל-80%. עמדה זו הייתה באותה עת דומה לעמדת שר התשתיות עוזי לנדאו ומנוגדת לעמדתו של שר האוצר יובל שטייניץ. עם זאת, לאחר פרסום המלצות ועדת ששינסקי, הצביע בכנסת בעד "חוק מיסוי רווחי נפט". אקוניס טען שהקרן החדשה לישראל התערבה בנושא התמלוגים וכינה אותה "ארגון המתנהל בצורה אנטי ציונית".
ביוגרפיה > הכנסת ה-18 > חקיקה

במהלך כהונתו, יזם אקוניס את חקיקתם של חוקים שונים, ובהם:
חוק העדפה מתקנת לעולי אתיופיה במשרדי ממשלה ובשירות הציבורי (יחד עם חברי הכנסת ציון פיניאן ויעקב אדרי).
תיקון לחוק הגנת הצרכן המבטל את קנסות היציאה בכבלים ובלוויין.[דרוש מקור]
תיקון לפקודת התעבורה המאפשר חניה בתחנות אוטובוס בשבתות ובימי מנוחה.
תיקון לחוק המים המחייב התקנת אביזרים לחיסכון במים בכל המבנים המשמשים גופים ציבוריים (יחד עם ניצן הורוביץ, דב חנין ויוחנן פלסנר).
חוק המחייב גופים ציבוריים לרכוש דגלי ישראל מתוצרת ישראל בלבד (יחד עם שלי יחימוביץ').
ביוגרפיה > הכנסת ה-18 > תפקידים נוספים בכנסת ובליכוד

חבר בוועדת החוץ והביטחון
חבר בוועדה לביקורת המדינה
חבר בוועדה לזכויות הילד
יו"ר משותף (עם ח"כ שי חרמש) של שדולת "פורום הכנסת ליחסים בינלאומיים"
יו"ר הוועדה לנושאי הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו
יו"ר צוות התגובות של הליכוד
סגן יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, מטעם הליכוד.
ביוגרפיה > הכנסת ה-19

לאחר שבבחירות המקדימות בליכוד זכה במקום ה-18 שובץ אקוניס במקום ה-29 ברשימת הליכוד-ביתנו. בבחירות הכלליות השיגה המפלגה 31 מנדטים וכך נבחר לכהונה שנייה. ב-מרץ 2013 מונה להיות סגן שר במשרד ראש הממשלה, המקשר בין הממשלה לכנסת והאחראי על קידום צעירים וסטודנטים. במסגרת תפקידו כמקשר בין הממשלה לכנסת, הוכר אקוניס בעיקר בתור המשיב בשם הממשלה להצעות אי-האמון שמגישות סיעות האופוזיציה. בתשובותיו התמקד בנושא המשא ומתן עם הפלסטינים, ותמך בהמשך הבניה ביהודה ושומרון.
ביוגרפיה > הכנסת ה-19 > פרויקט "מחשב לכל ילד"

עם מינויו של אקוניס לסגן שר במשרד ראש הממשלה מונה גם ליו"ר המועצה הציבורית של פרויקט מחשב לכל ילד.
עם כניסתו לתפקיד החל בקידום הפרויקט. בדצמבר 2013 החל ליישם חלוקת מכשירי טאבלט, תחילה בעיר אופקים ובהמשך ביישובים נוספים ברחבי הארץ. בנובמבר 2015 השיק את פרויקט "מחשב לוח לכל הכיתה", במסגרתו קיבלו כל תלמידי כיתות ד' בערים מגדל העמק ודימונה מכשירי טאבלט מתקדמים, תוך ליווי פדגוגי ותיקשובי.
בסך הכל, במהלך כהונתו של אקוניס כיו"ר הפרויקט, חולקו למעלה מ-17,000 ערכות מחשב.
ביוגרפיה > הכנסת ה-19 > סגן השר להגנת הסביבה

בדצמבר 2014 מונה לאחראי על המשרד להגנת הסביבה, לאחר שהמשרד נותר במשך כחודש ללא שר, מאז התפטרותו של עמיר פרץ. הוא פעל למניעת אסון אקולוגי במפרץ אילת בעקבות דליפת הנפט בשמורת עברונה, הוביל תוכנית ממשלתית לשיקום השמורה ולבחינת שימושי הקרקע של קצא"א באילת. בינואר 2015 החל בתהליך החזרת חלקים מחוף קצא"א באילת בחזרה לציבור. כפי שהתחייב, ביולי 2017, נפתח החוף לרחצה.
ביוגרפיה > הכנסת ה-20

לאחר שבבחירות בבחירות המקדימות הגיע אקוניס למקום ה-13, שובץ אקוניס במקום ה-15 לרשימת הליכוד לכנסת ה-20.
בתחילה, מונה על ידי ראש הממשלה לשר בלי תיק, ונכנס לתפקידו ב-14 במאי 2015. ביוני 2015 הוסמך על ידי ראש הממשלה כאחראי על רשות השידור ועל הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
לאחר מינויו, הוביל בתהליך בזק שינויים בחוק השידור הציבורי. בין השינויים נכללו שינוי שם החוק ל"חוק השידור הציבורי הישראלי", הקמת מוזיאון שיעסוק בהיסטוריה התקשורתית של מדינת ישראל ויכלול מיצגים משלל מקומות ואירועים בהם מתחם רשות השידור בתל אביב וביטול סופי של אגרת הטלוויזיה. שינויים אלו ספגו ביקורת מצד קודמו, השר גלעד ארדן, ומנגד זכו לתמיכה מצד משרד האוצר וההסתדרות. בעקבות מחלוקת עם ראש הממשלה פרש מתפקידו כאחראי על רשות השידור ועל הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
על תחנת הרדיו "גלי צה"ל" אמר: "שם הייתי רוצה לראות התגייסות מוחלטת לטובת העמדה הישראלית והעמדות של צבא ההגנה לישראל. גלי צה"ל היא תחנה של הציבור הישראלי ושל חיילי צבא ההגנה לישראל, ואני לא חושב שצריך לתת בה ביטוי נרחב לעמדה הפלסטינית, למשל, או לעמדת המסתננים הבלתי חוקיים".
ביוגרפיה > שר המדע והטכנולוגיה

ב-2 בספטמבר 2015 מונה לשר המדע והטכנולוגיה, עם מינויו של דני דנון לשגריר ישראל באומות המאוחדות.
ביולי 2018 סירב אקוניס לאשר המלצה של ועדה מטעם משרדו למנות את פרופ' יעל אמיתי לחברה במועצת הנגידים של קרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי (GIF), בנימוק שבשנת 2005 חתמה אמיתי על עצומה התומכת בסרבני שירות בשטחים. על החלטה זו נמתחה ביקורת עזה באקדמיה, אך אקוניס דבק בהחלטתו. פרופ' אמיתי וועד ראשי האוניברסיטאות הגישו עתירה לבג"ץ נגד החלטתו זו של אקוניס, ובג"ץ ביטל את החלטתו של השר אקוניס והורה להחזיר את העניין לבחינה מחודשת של השר, תוך התמקדות במשקל שראוי לייחס להצטרפותה של אמיתי לעצומה, משום שבניגוד לעמדת השר, אין עבירה פלילית בחתימה על העצומה. היועץ המשפטי לממשלה ופרקליטות המדינה התייצבו נגד אקוניס, אך בדיון בבית המשפט הוא המשיך להחזיק בעמדתו. בשל התנגדות היועץ המשפטי לממשלה לתת לאקוניס ייצוג משפטי חיצוני, החליט לייצג את עצמו בבית המשפט והוא הופיע לכל דיון בביהמ"ש העליון והעלה את טיעוניו בפני ההרכב. בסופו של דבר קיבלה אמיתי את המינוי ממחליפו של אקוניס, יזהר שי.
בינואר 2020 מונה לשר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים בנוסף לתפקידו כשר המדע. עמד בראש המשרד בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ע"פ החלטתו ניתנה עדיפות לדאגה לאוכלוסיות בסיכון בכלל ולאזרחים ותיקים בפרט. אקוניס הוציא לפועל את המבצע "משמרות הזהב", במסגרתו חולקו כ-5 מיליון מנות מזון חמות ישירות לבתי אזרחים ותיקים בכל רחבי הארץ. אקוניס עצמו השתתף במבצע החלוקה.
ביוגרפיה > השר לשיתוף פעולה אזורי

ביום השבעת ממשלת ישראל השלושים וחמש הודיע ראש הממשלה נתניהו לאקוניס שיתמנה לשר לשיתוף פעולה אזורי כשגלעד ארדן יתמנה לשגריר ישראל באו"ם
ב-6 ביולי 2020 הושבע כחבר הממשלה והשר לשיתוף פעולה אזורי.
בדצמבר 2020, אקוניס אירח את השר זייד אלזייני מבחריין ומשלחתו בישראל. זאת הייתה המשלחת הכי גדולה אי פעם מהמפרץ הפרסי.
במרץ 2021, השר אקוניס נפגש בירושלים עם מוחמד אל חאג׳ה, השגריר הראשון של איחוד האמירויות בישראל. השניים סיכמו לקדם את שיתופי הפעולה הכלכליים בין המדינות, ואת הפרויקטים עליהם אחראי המשרד לשיתוף פעולה אזורי (תעלת הימים, אזור התעשייה שער הירדן, קאסר אל יהוד).
ביומו האחרון בתפקיד אמר שהמשרד "הוקם כאתנן פוליטי" וכי הוא "היה צריך להיסגר מזמן", אף שחודשים אחדים קודם לכן אמר "שיתוף פעולה אזורי הוא אחד התיקים החשובים ביותר בממשלה".
ביוגרפיה > ניסיון מינויו לשר המשפטים

| --- | --- |
 :  ראו גם – המשבר הפוליטי בישראל (2019–2021)
ב-27 באפריל 2021 התקיים דיון בין שרי ממשלת ישראל השלושים וחמש בנושא מינוי שר המשפטים. משרה זו לא אוישה באופן קבוע מאז שהתפטר מהממשלה שר המשפטים אבי ניסקורן ב-1 בינואר 2021, וב-1 באפריל 2021 פג תוקפה של כהונת יו"ר כחול לבן בני גנץ כממלא מקום שר המשפטים. הממשלה התכנסה לאחר שבדיון בעתירה לבית המשפט העליון הורה בית המשפט לממשלה למנות שר משפטים קבוע בו ביום. בדיון בממשלה לא גובשה הסכמה בין שני הגושים בממשלה הפריטטית על מועמד לתפקיד. נתניהו הציע לבחור באקוניס לשר-המשפטים והעמיד את הצעתו להצבעה, והיא זכתה לרוב בהצבעה בין שרי הממשלה, אך היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט התנגד למהלך וציין בחוות דעתו שההצבעה אינה חוקית, וכי "גם אילו מבחינה תאורטית הייתה ההצבעה חוקית, העובדה כי כל שרי גוש כחול לבן הצביעו נגד הצעת ההחלטה יש לראות בתוצאה כאילו היה שוויון בין הקולות - ולפיכך כי ההצעה לא התקבלה". כמו כן, הורו שופטי בג"ץ מאוחר יותר באותו יום להקפיא את החלטת הממשלה למנות את אקוניס לשר המשפטים. למחרת טען ראש הממשלה בנימין נתניהו כי הוא "שולל לחלוטין" את "הטיעון שהדיון שהתקיים אתמול בממשלה היה בניגוד לחוק", ועם זאת אמר כי החליט לסגת מההחלטה למנות את אקוניס לתפקיד, ולמנות את גנץ לשר המשפטים.
ביוגרפיה > השר לחדשנות, מדע וטכנולוגיה

ביום השבעת ממשלת ישראל השלושים ושבע הודיע ראש הממשלה המיועד בנימין נתניהו שאקוניס ימונה לשר החדשנות, המדע והטכנולוגיה, אקוניס התפטר מהכנסת ב-8 בפברואר 2023 במסגרת החוק הנורווגי, ההתפטרות נכנסה לתוקף ב-10 בפברואר.
ביוגרפיה > קונסול ישראל בניו-יורק

ב-17 במרץ 2024 מונה אקוניס לקונסול הכללי של ישראל בניו-יורק, ועם אישור הממשלה למינוי פקעה כהונתו כשר החדשנות, המדע והטכנולוגיה.
עמדותיו

בתפיסותיו המדיניות הביטחוניות ממוקם אקוניס באגף הימני של הליכוד. הוא מתנגד לנוסחת שתי מדינות לשני עמים ורואה בפלסטינים מכשול לשלום במזרח התיכון. הוא לא מאמין בקיומו של עם פלסטיני עם זכות התיישבותית על חלקי ארץ ישראל, וטען בראיון כי "יש כאן ערביי ארץ ישראל. אני מעדיף את הביטוי הזה על פני הביטוי 'עם פלסטיני'. יש ערבים שקיבלו ב-1948 זכות הצבעה ויש כאלה שב-1967 לא קיבלו ולא יקבלו לעולם." הוא הביע תמיכה בתוכנית ההתנתקות בעת הפינוי והתנגד לאחר שנים.
אקוניס הציע הסדר ביניים ארוך טווח לעשרים שנה, עם אוטונומיה של הרשות הפלסטינית ועם מימוש זכויות האזרח לפלסטינים במסגרת הרשות, על מנת "שהפלסטינים שנולדים כעת לא יחונכו על הנרטיב של זכות השיבה לעכו, רמלה, לוד, יפו ואשקלון". אקוניס מתנגד לוויתור על שטחים ותומך בהתיישבות בכל חלקי הארץ "ללא הבדל בין הגולן, הגליל, הנגב או יהודה ושומרון". הוא מאמין שלישראל הזכות ההיסטורית והמוסרית על ארץ ישראל המערבית, לפי תפיסותיו של זאב ז'בוטינסקי, "כולה שלי". הוא תומך בברית האסטרטגית שבין ישראל לבין ארצות הברית, אולם ציין לא פעם שישראל היא מדינה עצמאית בהחלטותיה. כמו כן, אקוניס הביע תמיכה בהסכמי השלום עם ירדן ועם מצרים.
בתפיסותיו האזרחיות ממוקם אקוניס באגף הליברלי של הליכוד. הוא תומך בכלכלה חופשית ומאמין כי הורדת יוקר המחיה תעשה על ידי הורדת מיסים ומכסים. הוא הביע את התנגדותו ל"חוק המרכולים" והדגיש כי אין לכפות אורח חיים זה או אחר על כלל אזרחי ישראל, אך הצביע בעד אישור החוק. הוא תומך בקהילה הגאה, ומגיע למצעדי הגאווה.
מתגורר בתל אביב, נשוי לעדי לבית מוצפי, ולהם בן ובת.
גרימואר

הגרימואר של האפיפיור הונוריוס
גרימואר (בשפות אירופאיות: Grimoire) או ספר כשפים הוא מונח מעולמות המאגיה והכישוף ומשמעותו ספר המכיל הוראות בנושאים מסוימים, למשל, כיצד להכין וליצור חפצים כמו קמעות, כיצד לזמן לכאורה ישויות כמו מלאכים ושדים, כיצד לבצע כישופים, וכיוצא בכך.
רשימת גרימוארים

להלן רשימה המכילה חלק מהגרימוארים שנכתבו ופורסמו במהלך ההיסטוריה:
"ארס גואטייה", חלק מהספר "המפתח הקטן של שלמה המלך", חיבור מהמאה ה-17, הוא אחד מהגרימוארים הידועים ביותר במערב בנושא הדמונולוגיה.
הגרימואר הגדול, ספר העוסק במאגיה שחורה.
ספר רזיאל המלאך, גרימואר מתחום הקבלה המעשית.
הגרימואר של האפיפיור הונוריוס, ספר שנטען עליו כי נכתב על ידי הונוריוס השלישי.
הגרימואר של האפיפיור לאו, ספר המיוחס לאפיפיור לאו השלישי.
הנקרונומיקון של סיימון (אנ').
הגרימואר הסודי של טוריאל.
הגרימואר של ארמדאל.
לקריאה נוספת

Davies, Owen (2009). Grimoires: A History of Magic Books. Oxford University Press USA. ISBN 9780199204519.
הערות שוליים

↑  Owen davies, Grimoires: A History of Magic Books, USA: Oxford University Press, 2009
↑  The Book of Black Magic and of Pacts
↑  Pope Honorius III, Grimoire du pape Honorius avec un recueil des plus rares secrets, Books of Magick, ‏2020-09-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Pope Leo, The Enchiridion of Pope Leo III: The Grimoire of Pope Leo. (בenglish)
↑  The Secret Grimoire of Turiel, Amazon
↑  The Grimoire of Armadel, Amazon
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000355108
בין העיר לכפר

בין העיר לכפר הוא האלבום השלישי של הזמרת היוצרת קרן פלס. האלבום יצא לאור ב-31 באוגוסט 2010, על ידי חברת התקליטים הד ארצי. את האלבום הפיקה הזמרת יהודית רביץ. מן האלבום יצאו לאור הסינגלים "שיר לאסף", "הצפון הפורח", "כל היתר חולף" ו"תקליט שרוט" לרדיו. האלבום קיבל מעמד זהב.
סינגלים

כל היתר חולף (28 בפברואר 2010)
שיר לאסף (22 באפריל 2010)
הצפון הפורח (12 ביוני 2010)
תקליט שרוט (10 ביולי 2010)
מתוך ארבעת הסינגלים יצאו קליפים לסיגנלים "שיר לאסף", "הצפון הפורח" ו"כל היתר חולף".
רשימת רצועות

| שיר | אורך | מילים | לחן |
| --- | --- | --- | --- |
| אם | 04:14 | קרן פלס | קרן פלס |
| בין העיר לכפר | 03:54 | קרן פלס | קרן פלס |
| שיר לאסף | 03:57 | קרן פלס | קרן פלס |
| במכונית של אבא | 03:16 | קרן פלס | קרן פלס |
| הצפון הפורח | 03:07 | קרן פלס | קרן פלס |
| כל היתר חולף | 04:29 | קרן פלס | קרן פלס |
| משהו קטן | 04:11 | קרן פלס | קרן פלס |
| בלוז חרדל | 04:07 | קרן פלס | קרן פלס |
| תקליט שרוט | 03:35 | קרן פלס | קרן פלס |
| מה כבר נשאר לקחת | 04:26 | קרן פלס | קרן פלס |
| סני | 03:21 | קרן פלס | קרן פלס |
הפקה

מילים ולחנים: קרן פלס
הפקה ועיבודים: יהודית רביץ
עיבוד ונגינת גיטרות: עמית ארז
בס: עדי הצבי
תופים: רן שמעוני
פנדר רודס: אלונה טוראל
קלידים: עמרי בר
חלילים: עפר פלד
קולות: יהודית רביץ, פיטר רוט
גיטרות אקוסטיות: יהודית רביץ
גיטרה דיסטורשן "הצפון הפורח": אדם שנפלד
הרמוניום וסינטי "בין העיר לכפר": אדם שנפלד
הקלטות: אולפני ANOVA
טכנאי הקלטות ומיקס: רונן רוט
מסטרינג: GOLDEN MASTERING
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏קרן פלס פורחת בקליפ מהחתונה, באתר ‏מאקו‏, 24 ביוני 2010
| קרן פלס |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אם אלה החיים • מבול • בין העיר לכפר • איך שהשמש תזרח • רמי קלינשטיין קרן פלס • שקופים • שקופים 2 |  |
| אלבומי הופעה | רמי קלינשטיין קרן פלס ההופעה |  |
| סיבובי הופעות | שני פסנתרים • איך שהשמש תזרח • לבד על הפסנתר • רמי קלינשטיין קרן פלס • שקופים בקיץ |  |
| קברט | לילה אחד באפריל |  |
| קרן פלס - שירים |
| --- | --- | --- |
| אם אלה החיים | "איתי" • "אם אלה החיים" • "שמעון השכן" • "פסק זמן" • "זאת שבמקומי" • "רכבת באירופה" |  |
| מבול | "מבול" • "רצה הביתה" • "במכונית ליד הים" • "פיז'ו 92'" • "תקופה של שינויים" |  |
| בין העיר לכפר | "כל היתר חולף" • "שיר לאסף" • "הצפון הפורח" • "תקליט שרוט" |  |
| איך שהשמש תזרח | "לייק וואנקה" • "כלום לא טעים" • "השעות המתות" • "גם אני" • "רק שתבואי" |  |
| רמי קלינשטיין קרן פלס | "עד אשר ישוב" • "לחיות" • "תודה" • "בגידה" |  |
| לילה אחד באפריל | "אסור" • "לילה אחד באפריל" • "כל שנה יש אפריל" |  |
| שקופים | "שקופים" • "מעבר לנהר" • "מי אני?" • "באת לי פתאום" • "שמש תיכנס" • "עוד יום עבר" |  |
| שקופים 2 | "אין סוף ללילה" • "אושר בא והולך" • "ימים אחרים" • "מרחק הזמן" • "לא אבודים" • "מישהו שמח בשבילי" • "שתי גדות" |  |
| שירים נוספים | "רק אלוהים ישפוט אותי" • "בום" • "בשדה מאחורי ביתי" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 6f98cd6c-3b3c-4a61-80c3-cd295d36917e
אפרת דור

| --- | --- |

דור, 2012
 לידה:  6 בינואר 1983 (בת 42) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  בית צבי  לי סטרסברג 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
דור על הסט של "עספור", 2011
אפרת דור (נולדה ב-6 בינואר 1983) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

דור נולדה בבאר שבע, וגדלה ביישוב השכן עומר, כאחות לשלושה אחים בנים. סבתה היא ניצולת שואה מפולין. בנעוריה למדה במגמת התיאטרון בבית הספר התיכון "אשל הנשיא״.
בשנת 2001 למדה בבית הספר המפורסם לאומנויות הבמה "לי סטרסברג" שבניו יורק ובשנת 2003 החלה את לימודיה בבית הספר לאמנויות הבמה "בית-צבי".
קריירה > בטלוויזיה

בשנים 2006–2009 גילמה דור דמויות משנה במספר סדרות טלוויזיה: "אולי הפעם", "החיים זה לא הכול" (בתפקיד דיילת), "מסודרים" ו"מעורב ירושלמי", והשתתפה בתפקידי אורח בסדרות רבות כדוגמת "החברים של נאור".
בשנת 2010, פרצה דור למודעות כשגילמה את שיר אמבר, בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה היומית "עספור". היא המשיכה בתפקיד זה גם בעונתה השנייה של הסדרה, ב-2011.
ב-2011 גם גילמה חוקרת מז"פ בשם לירון בעונה השנייה של הסדרה "תמרות עשן", כחלק מהקאסט הקבוע של העונה.
באותה שנה, כיכבה דור לצדו של עמוס תמם בסדרת המשטרה "אחת אפס אפס" בתפקיד השוטרת אלכסנדרה יודאיוב. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2012. היא חזרה וגילמה תפקיד זה גם בעונה השנייה של הסדרה, בשנת 2014.
ב-2014 גילמה גם את דמותה של אלינור בדרמה "בתולות", ששודרה בהוט 3.
בשנת 2016, שיחקה בעונה השלישית של "החממה", בתור אירנה – עוזרתו של זאב (שרון אלכסנדר), הנבל הראשי של הסדרה.
בשנת 2017 דור הצטרפה לקאסט הגרסה האמריקאית של הסדרה "החממה", שנקראת "אקדמיית החממה" והופקה עבור נטפליקס, שם גילמה את העיתונאית מישל וולאס (דמות שאותה גילמה בגרסה הישראלית השחקנית מגי אזרזר).
בשנת 2019 החלה להשתתף בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "כנופיית המאיה", סדרת הספין אוף של "ילדי האנרכיה", בתור אנה ליינרס. באותה השנה הצטרפה לעונה השלישית של הסדרה "סניקי פיט" בפריים וידאו.
בפברואר 2020, הצטרפה לצוות שחקני סדרת גיבורי העל "הפלאש" בתפקיד קבוע של גאונת המדע אווה מקולך.
קריירה > בקולנוע

בשנת 2011 גילמה דור את ג'סיקה בסרט הקולנוע "פובידיליה" בבימויים של האחים יואב ודורון פז.
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "בננות" בבימויו של איתן פוקס.
בשנת 2015 הצטלמה אפרת דור לסרט הוליוודי ראשון, "אשתו של שומר גן החיות" (שיצא לאקרנים במרץ 2017), שם כיכבה לצד השחקנית ג'סיקה צ'סטיין.
בשנת 2017 כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטית "ואז היא הגיעה", לצד חן אמסלם ומיכאל אלוני. באותה השנה שיחקה בסרט הצרפתי-בלגי "Holy Lands" עם ג'ונתן ריס מאיירס וטום הולנדר.
בשנת 2019 השתתפה בסרטו של אלון גור אריה "המוסד", בתפקיד סוכנת ה-CIA לינדה האריס.
חיים אישיים

הייתה נשואה לבמאי מושיק מימון, ולהם בת ובן. משנת 2018 הם מתגוררים בלוס אנג׳לס, קליפורניה. בדצמבר 2020 דווח כי השניים נפרדו. סוכניה של אפרת לא אישרו את הפרטים והשחקנית הכחישה את השמועות. במרץ 2023 הזוג רשמית התגרש.
החל משנת 2024 מנהלת מערכת יחסים זוגית עם השחקן גל אמיתי.
הערות שוליים

↑  "Interview with Efrat Dor", Cliché Magazine 13 July 2017, accessed 06 June 2019
↑  אפרת דור והבעל נפרדו, באתר וואלה, 27 בדצמבר 2020
↑  לילך מרקוביץ', ‏יפים ביחד: גל אמיתי ואפרת דור בתמונה זוגית ראשונה, באתר ‏מאקו‏, 23 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1355034302
אלוף הפלות

דיורמה של קרב אוויר במהלך קרב מידווי, במלחמת העולם השנייה. הדיורמה מתארת מטוסי קרב של צי ארצות הברית בקרב עם מטוסי קרב של האימפריה היפנית מעל נושאת המטוסים יורקטאון, 4 ביוני 1942
אלוף הפלות הוא טייס קרב שיירט ("הפיל") מספר רב של מטוסים בקרבות אוויר. מספר המטוסים המקנה את הכינוי "אלוף" משתנה ממדינה למדינה, אך מקובל שהתואר ניתן למי שהפיל חמישה כלי טיס של האויב או יותר.
התפתחות המונח

מקור הכינוי בצרפת, במהלך מלחמת העולם הראשונה, כאשר הלוחמה האווירית החלה להתפתח. אלופי ההפלות של מלחמת העולם הראשונה זכו לפרסום רב והפכו לגיבורים לאומיים. גם במלחמות מאוחרות יותר זכו אלופי הפלות לתהילה.
הטייס הראשון שזכה לתואר "אלוף הפלות" היה הטייס הצרפתי אדולף פֶּגוּ (Adolphe Pegoud). העיתונות הצרפתית כינתה אותו l'as, "האייס" או "האלוף", לאחר שהפיל בקרבות אוויר חמישה מטוסים גרמניים. המונח l'as היה מקובל בעיתונות הצרפתית שלפני המלחמה ככינוי לכוכבי ספורט, כגון שחקני כדורגל או רוכבי אופניים מפורסמים. בשל כך ניתן הכינוי l'as גם למי שזכו בהצלחות בתחומים אחרים במלחמה, כמו מי שהטביעו ספינות או השמידו טנקים.
בקיסרות הגרמנית התמסד הנוהג להעניק את העיטור "פור לה מריט" (שנודע בשמו הלא-רשמי "מקס הכחול", Der blaue Max) לטייסים שהפילו שמונה מטוסי אויב. עיטור זה היה העיטור הצבאי הגבוה ביותר שניתן בפרוסיה, ומאוחר יותר בגרמניה, עד תום מלחמת העולם הראשונה. הגרמנים לא השתמשו במונח "אייס" – טייסים שהפילו עשרה מטוסי אויב כונו "Überkanonen", "תותחי-על". שמם ומספר הניצחונות שלהם פורסמו ברבים, כדי להעלות את מורל האוכלוסייה. עם התקדמות המלחמה, עלה יותר ויותר הרף שזיכה את הטייסים בעיטור.
בניגוד לקיסרות הגרמנית, באימפריה הבריטית עד 1916 לא היה רישום מסודר של ניצחונות בקרבות אוויריים, אם כי רישום כזה התבצע בטייסות. בשל כך, לא היה פרסום רשמי על טייסים שהיו אלופי הפלות, אך טייסים מסוימים זכו לפרסום כזה הודות לדיווח עיתונאי.