דהודה
חייה

המעט שידוע על חייה של דהודה מגיע מתוך ספר ההדרכה (Liber Manualis) שכתבה לבנה הבכור, וילהלם (או גיום, Guillelmus), בין השנים 841–843.
היא נולדה בתחילת המאה ה-9 למשפחת אצולה מאזור העיר נים (Nîmes).
לא ידוע מי היו הוריה, אך השכלתה וקשריה מעידים כי משפחתה הייתה עשירה. הועלו השערות כי שמה יוצא הדופן הוא למעשה השם הבסקי "טודה" (Toda), וייתכן כי הייתה בתו של סאנצ'ו הראשון, דוכס גסקוניה (אנ').
דהודה נישאה לברנרד מספטימניה (אנ') ב-24 ביוני 824, בארמון המלכותי באאכן, אם כי מקור אחר מציין את התאריך 29 ביוני 824.
ברנרד היה בנו של וילהלם מאקוויטניה (אנ'), בן דודו של קרל הגדול, שלימים נקרא הקדוש פטרון האבירים.
ברנרד עצמו היה אחד מהחשובים שבאנשי חצרו של בנו של קרל הגדול, לואי החסיד. זמן קצר לאחר נישואיה של דהודה, קיבל ברנרד מידי לואי החסיד את רוזנות ספטימניה שעל גבול ספרד. בתחילה התלוותה דהודה אל בעלה במסעותיו, אך לאחר פחות משנה שלח אותה לעיר אוזה (Uzès) באקוויטניה, שם בילתה את שארית חייה.
ב-29 בנובמבר 826 נולד בנם הראשון, וילהלם (אנ'), וב-22 במרץ 841 נולד בנם השני, ברנרד (אנ'). בתקופת הביניים, בני הזוג כנראה גרו בנפרד רוב הזמן: היא באוזה שבעמק הרון בדרום צרפת, והוא בחצר המלוכה באאכן. דהודה עצמה מזכירה אותו מעט מאוד בתקופה זו. לדבריה, היא בילתה את הזמן הזה במאמצים לשמור על סמכותו של בעלה בארצם ובגבול פרנקיה. היא מילאה את האחריות המנהלית והצבאית של ספטימניה הפרנקית מטעמו של המלך לואי החסיד. מלומד אחד הציע כי בשנת 844 נולדה לה בת, שכן כרוניקן אחד מדווח על נישואיה של אחותו של וילהלם.
בשנת 829 מונה ברנרד לשומר ראשו של קרל הקירח, בנו של לואי החסיד, אך בשנת 830 הואשם בניאוף עם המלכה יהודית (אנ')), אשתו השנייה של לואי החסיד, וגורש מן הארמון. ברנרד איבד את מעמדו הבכיר בחצר המלך, אך לא איבד את אדמתו ואת תוארו. מספר שנים לאחר שגורש מהחצר, נערך פיוס בינו לבין לואי החסיד, אולם בניו של לואי החסיד נותרו חשדניים כלפיו. לאחר מותו של לואי בשנת 840, פרץ מאבק בין בניו, שבו לחם ברנרד בצבאו של פפין השלישי מאקוויטניה. אלא שפפין הובס בקרב בשנת 841, ורוזנות ספטימניה סופחה לממלכתו של קרל הקירח. ברנרד נאלץ להתפייס עם קרל, כדי שיאפשר לו להמשיך ולהחזיק ברוזנות ספטימניה, וכצעד של פיוס שלח את בנם וילהלם, שהיה אז בן 14, לחצר המלך כבן ערובה של רצון טוב. לצורך שירותו בחצרו של קרל הקירח, חיברה עבורו דהודה מדריך להתנהגות טובה. היא החלה לכתוב את המדריך ב-30 בנובמבר 841, כשבעלה ובנה הבכור אינם לידה, וכשלבנה השני עוד לא מלאה חצי שנה. היא סיימה את כתיבתו ב-2 בפברואר 843, בזמן שחיה בנפרד מבעלה ומשני בניה. בנה השני, ברנרד, נלקח ממנה לפני הטבלתו ונשלח לאקוויטניה על מנת לשמור על ביטחונו, שם התגורר עם אביו. ידוע שהספר נשלח אל וילהלם בשנת 843.
בשנים הללו נלחמו ביניהם שלושת בניו של לואי החסיד (לותאר הראשון (אנ'), לואי הגרמני וקרל הקירח) ובסופו של דבר חילקו ביניהם את האימפריה בחוזה ורדן בשנת 843: לואי החזיק בשלטון על פרנקיה המזרחית, קרל התבסס בפרנקיה המערבית, ולותאר קיבל את פרנקיה התיכונה. דהודה כתבה כי השנאה בתוך בית המלוכה הקרולינגי החלה למעלה מעשר שנים קודם לכן, כאשר בניו של לואי החסיד החלו למרוד בסמכות אביהם.
מאבק השלטון שהתחולל בקרב האצולה הפרנקית סיבך את האצולה עם היורשים, ובין היתר גם את בעלה של דהודה, שהחזיק בכוח רב כשליט ספטימניה, ובגלל כוחו זה, הוחזק בנם כבן ערובה על מנת להבטיח את נאמנותו של אביו.
דהודה ככל הנראה לא האריכה ימים לאחר כתיבת החיבור, שכן היא מתארת את עצמה כחלשה וקרובה למוות, היא מביעה את צערה על כך שלא תזכה לראות את וילהלם כשיהפוך לגבר, וכותבת בעצמה את הכתובת שהיא רוצה שיכתוב על מצבתה. כך ייתכן שנחסך ממנה הצער שבידיעה שבעלה, ברנרד, הורשע במרד והוצא להורג בשנת 844. בנה וילהלם נהרג בשנת 850, ובנה ברנרד בשנת 872.