stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וניה אודוביצ'יץ'
ביוגרפיה > בנבחרות לאומיות

אודוביצ'יץ' זכה עם הנבחרת הצעירה של יוגוסלביה באליפות העולם בשנת 2000. בשנת 2002 החל לשחק בנבחרת הבוגרת, ולאחר שמונטנגרו הכריזה על עצמאותה מסרביה בשנת 2006, שיחק בנבחרת סרביה. מ-2009 ועד לפרישתו ב-2013 שימש כקפטן הקבוצה. לאורך השנים בהן שיחק בנבחרת, השתתף ב-284 משחקים, הבקיע 330 שערים, והיה שותף להישגים רבים, ובכלל זה שתי זכיות באליפות העולם ושלוש זכיות באליפות אירופה.
בעונתו הראשונה בנבחרת, זכה עמה בטורניר גביע העולם של FINA שנערך בבלגרד. ב-2003 זכתה הנבחרת באליפות אירופה שנערכה בקראן ובמקום השלישי באליפות העולם בברצלונה. ב-2004 זכתה נבחרת סרביה ומונטנגרו במדליית הכסף באולימפיאדת אתונה, וגם סיימה במקום השני בטורניר הליגה העולמית של FINA בלונג ביץ'.
בשנת 2005 זכה לראשונה במדי הנבחרת באליפות העולם, שנערכה באותה שנה במונטריאול. בנוסף, סיימה הנבחרת באותה שנה במקום הראשון בטורניר הליגה העולמית שנערך בבלגרד, ובמקום השלישי במשחקי הים התיכון באלמריה. ב-2006 זכה עם הנבחרת באליפות אירופה לעיני הקהל הביתי בבלגרד, וכן במקום הראשון בטורניר הליגה העולמית באתונה וגביע העולם בבודפשט.
באליפות העולם שנערכה במלבורן ב-2007, סיימה הנבחרת, ששיחקה לראשונה כסרביה העצמאית, במקום הרביעי. בנוסף, סיימה במקום הראשון בטורניר הליגה העולמית בברלין, שבו נבחר אודוביצ'יץ ל-MVP. ב-2008 זכתה הנבחרת במדליית הארד באולימפיאדת בייג'ינג, סיימה במקום השני באליפות אירופה במאלגה, ובפעם הרביעית ברציפות סיימה במקום הראשון בטורניר הליגה העולמית בג'נובה.
באליפות העולם שנערכה ברומא ב-2009, כשאודוביצ'יץ' משמש לראשונה כקפטן הנבחרת, זכתה סרביה במקום הראשון, ואודוביצ'יץ' עצמו נבחר ל-MVP. באותה שנה סיימה גם במקום השלישי בטורניר הליגה העולמית בפודגוריצה, ובמקום הראשון במשחקי הים התיכון בפסקארה. ב-2010 זכתה סרביה במקום השלישי באליפות אירופה בזגרב. אודוביצ'יץ' היה מלך השערים של האליפות, וגם נבחר ל-MVP. עוד זכתה הנבחרת במקום הראשון בטורניר הליגה העולמית בניש ובטורניר גביע העולם באוראדיה, וגם בשני טורנירים אלה נבחר ל-MVP.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011, זכתה סרביה במדליית הכסף, וכן סיימה באותה שנה במקום הראשון בטורניר הליגה העולמית בפירנצה. ב-2012 זכה אודוביצ'יץ' במדליה אולימפית שלישית, כשהנבחרת זכתה במדליית הארד באולימפיאדת לונדון. באליפות אירופה שנערכה באותה שנה באיינדהובן, והייתה האחרונה בה נטל חלק, זכתה סרביה במקום הראשון. בשנתו האחרונה בנבחרת סרביה, 2013, היא סיימה במקום השביעי באליפות העולם בברצלונה ובמקום הראשון בטורניר הליגה העולמית שנערך בצ'ליאבינסק.
הערות שוליים

↑  בין 2003 ל-2006 נקראה המדינה סרביה ומונטנגרו, והנבחרת הלאומית נקראה בהתאם.
זאב קרן

זאב קרן
זאב קרן הוא מנהל אמנותי וכוריאוגרף של מחול ישראלי לבמה.
קרן מכהן בתפקיד המנהל האמנותי של פסטיבל מחול יזרעאלי המתקיים בחג השבועות במועצה אזורית עמק יזרעאל במסגרת פסטיבל חלב ודבש, וכן כוריאוגרף ומנהל אמנותי של להקת המחול אלון יזרעאל, להקות המחול האירוס הנצרתי מנצרת עילית, להקת המחול רוקדים ישראל מגן יבנה ועוד.
יצירותיו של קרן מביאות לבמה תמונות מהווי הישראלי והיהודי ומ"המקורות" בארץ ישראל. הוא יצר כ-100 ריקודים לבמה, כגון: ריקוד הכותנה, ניגון קראקוב, היא יושבה לחלון, הנוקדים, חוטפי התפוזים, כוחו של ניגון ועוד רבים.
בנוסף מפיק קרן מזה 20 שנה מופעים בפסטיבל מחול כרמיאל, וכן היה שותף בהפקת אירוע יום העצמאות של הקהילה היהודית בפרנקפורט - גרמניה.
קרן חבר בדירקטוריון הישראלי של המועצה הבינלאומית לפסטיבלי פולקלור ואמנות עממית  הס.י.או.ף ושל מעת"ף- המרכז הישראלי לחילופי תרבות עממית ופולקלור.
קרן הוזמן ללמד כוריאוגרפיה בארץ ובעולם: במוסקבה ובסנט פטרבורג שברוסיה. בקייב ובחרקוב שבאוקראינה. פרנקפורט ובברלין שבגרמניה. בלונדון, אנגליה. בוויטבסק, בלארוס.
קישורים לחלק מהריקודים שזאב יצר

ריקוד הכותנה, מבצעת להקת המחול אלון יזרעאל, פסטיבל מחול יזרעאלי 2010, סרטון  באתר יוטיוב
ניגון קראקוב בביצוע להקות המחול אלון יזרעאל והאירוס הנצרתי בפסטיבל כרמיאל 2006, סרטון  באתר יוטיוב
היא יושבה לחלון בביצוע להקת המחול אלון יזרעאל בפסטיבל מחול יזרעאלי 2013, סרטון  באתר יוטיוב
הנוקדים בביצוע להקת המחול אלון יזרעאל בפסטיבל מחול יזרעאלי 2010, סרטון  באתר יוטיוב
ורוניקה ויטנברג

| --- | --- |

ויטנברג באולימפיאדת בייג'ינג
 לידה:  9 בספטמבר 1986  (בת 38) גרודנו, ברה"מ 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 משקל:  47 ק"ג 
 גובה:  1.60
 ספורט
 ענף ספורט:  התעמלות אומנותית
 תקופת הפעילות:  2004–2009 (כ־5 שנים)
 מועדון:  עירוני חולון ,נבחרת ישראל
 
ורוניקה ויטנברג (ברוסית: Вероника Витенберг; נולדה ב-9 בספטמבר 1988 בעיר גרודנו, בלארוס) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. ויטנברג הגיעה למקום השישי בגמר אולימפיאדת בייג'ינג 2008 כחלק מנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, בצוותא עם קטיה פיסצקי, רחלי ויגדורצ'יק, אלונה דבורניצ'נקו ומריה סבנקוב.
ביוגרפיה

ויטנברג החלה לעסוק בהתעמלות אמנותית בגיל 6 בגרודנו. בגיל 13 עלתה לישראל ומאז מתאמנת במועדון עירוני חולון.
נכון לשנת 2008, דורגה במקום הרביעי בישראל בענף.
הישגי השיא בקריירה

סגנית אלופת הארץ (אישי) 2004
מקום 6 (קבוצתי) באליפות אירופה 2006 ברוסיה
מקום 6 (קבוצתי) באליפות העולם 2007 ביוון (ההישג שהעניק לנבחרת את הזכות להשתתף באולימפיאדה)
מקום 5 (קבוצתי) באליפות אירופה 2008 באיטליה
מקום 6 (קבוצתי) אולימפיאדת בייג'ינג 2008 בסין
מקום 5 (קבוצתי) באליפות העולם 2009 ביפן
הערות שוליים

↑  סער הס, בייג'ינג, הישג ענק: ישראל שישית בהתעמלות אמנותית, באתר ynet, 24 באוגוסט 2008
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת בייג'ינג (2008)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • איתי מגידי • היילה סטאין • ניקי פאלי |  |
|  ג'ודו | אריק זאבי • גל יקותיאל • אליס שלזינגר |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (אלונה דבורניצ'נקו, רחלי ויגדורצ'יק, ורוניקה ויטנברג, מריה סבנקוב, קטיה פיסצקי) • נטע ריבקין • אירה ריסנזון |  |
|  התעמלות מכשירים | אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו | בת אל גטרר |  |
|  טניס | ציפי אובזילר • יוני ארליך • שחר פאר • אנדי רם |  |
|  סיף | תומר אור • דלילה חטואל • נעם מילס |  |
|  קיאק | מיכאל קולגנוב |  |
|  קליעה | דורון אגוזי • גיא סטריק • גיל סימקוביץ' |  |
|  שחייה | תום בארי • גיא ברנע • אניה גוסטומלסקי • אלון מנדל • גל נבו • איתי צ'מה • נמרוד שפירא בר אור |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | נופר אדלמן • ורד בוסקילה • אודי גל • מעין דוידוביץ' •  שחר צוברי • ניקה קורניצקי • גידי קליגר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חברת הלומדים

חברת הלומדים הוא מונח בסוציולוגיה שטבע פרופסור מנחם פרידמן, חוקר החברה החרדית, המתאר תופעה שהחלה באמצע המאה ה-20, שבמסגרתה הזרם המרכזי של החברה החרדית במדינת ישראל דוגל בהכוונת הגברים לייעד את כל חייהם ללימוד תורה בישיבות ובכוללים. קו אידאולוגי זה הוביל בסוף שנות ה-90 למצב שבו שני שלישים מהגברים בחברה החרדית אינם עובדים. מונח זה הפך מקובל ומשמש במדעי החברה לתיאור החברה החרדית בישראל.
החברה הציונית-דתית וחברות חרדיות מחוץ למדינת ישראל אינן עונות בדרך כלל להגדרה "חברת לומדים", שכן רוב הגברים שם עובדים לפרנסתם. עם זאת, גם חברות אלה מושפעות מתפיסת לימוד התורה של החברה החרדית במדינת ישראל, וגם בהן גָּדֵל השיעור של מי שעיסוקם העיקרי הוא לימוד תורה.
מאפיינים

תהליך זה של שינוי היה כרוך מטבעו במרד בדור הקודם, שכן דור זה לא דגל באידיאל של חברת הלומדים ונחשב בעיניה פשרני כלפי קיום המסורת ביחס לדור החרדי החדש. תהליך זה היה חלק ממסגרת חדשה של החמרה הלכתית שהתפתחה גם היא במקביל לחברה החרדית. במסגרת זו הנטייה הטבעית היא להחמיר בכל מקרה של ספק או חשש ולדקדק יותר בקיום ההלכה, גם זה בניגוד לדור החרדי הקודם.
מאפיין משמעותי נוסף שהיה כרוך בהפיכתה של החברה החרדית לחברת לומדים הוא השינוי במעמד האישה. האישה החרדית, שבילתה בעבר את רוב זמנה בעבודות הבית, הפכה לגורם המפרנס הראשי, שכן רוב הגברים אינם עובדים במשרה מלאה. מצב זה הוביל להתפתחות סקטור גדול של תפקידי הוראה עבור הנשים החרדיות. מסוף שנות ה-90, עם הגידול בקשיים הכלכליים והרוויה בתחום ההוראה, עלה מספר הנשים החרדיות העובדות גם בתחומים אחרים, כגון תכנות וראיית חשבון.
מגמה נוספת שהתפתחה היא התלות של הצעיר החרדי בחברה החרדית שגדל בה. ככל שרמת ההשכלה בחברה הישראלית עלתה, כך קטנו סיכוייו של הצעיר החרדי להשתלב בה, שכן הפער בינו לבין סביבתו גדל. הוא הפך כבול למסגרת הלימודית שהתחנך בה, התלות הכלכלית שלו בהוריו גדלה, ודבר זה הפך את החברה החרדית במהלך השנים להומוגנית הרבה יותר. אחת התוצאות של המגמה הזאת היא הקדמת גיל הנישואין, שאפשרה לצעירים החרדים עצמאות מסוימת, שכן על ידי כך הם השתחררו מחובת השירות הצבאי ונפתחה בפניהם ההזדמנות להשתלב במערכת התפקידים בחברה החרדית.
רקע אידאולוגי

במקורות היהודיים מופיעות גישות הדוגלות בלימוד תורה רציף במשך כל החיים. אחת הסוגיות הבולטות בהקשר זה מופיעה במסכת ברכות, שם נחלקו בעניין תנאים. רבי שמעון בר יוחאי תוהה על דברי רבי ישמעאל הלומד מהפסוק "ואספת דגנך" שיש לעם ישראל לנהוג מנהג דרך ארץ קדמה לתורה: אם אדם יחרוש בשעת החרישה, יזרע בשעת הזריעה וכן הלאה, מתי ייוותר לו זמן ללמוד תורה? ”אלא בזמן שישראל עושין רצונו של מקום מלאכתן נעשית על ידי אחרים... ובזמן שאין ישראל עושין רצונו של מקום מלאכתן נעשית על ידי עצמן... אמר אביי: הרבה עשו כרבי ישמעאל ועלתה בידן, כרבי שמעון בן יוחאי ולא עלתה בידן...” ממקורות אלה ואחרים עולה כי הגישה שמצדדת בהתמקדות בלימוד תורה ובמיעוט עיסוק בפרנסה אינה חדשה, אך מבחינה היסטורית מעולם לא היה מצב שבו הזרם המרכזי של העם היהודי הפנה את עיקר משאביו ללימוד תורה, כדבריו הנזכרים של אביי.
על פי האגדה, הפעם היחידה שבה נקרא העם כולו ללמוד תורה הייתה בתקופת חזקיהו, אז נעץ חרב בבית המדרש והכריז "כל מי שלא יעסוק בתורה ידקר בחרב" ולא מצאו תינוק ותינוקת, איש ואישה, שלא היו בקיאין בהלכות טומאה וטהרה". הסיבה לכך הייתה חששו של חזקיהו שתישכח התורה, משום שאביו, המלך אחז, ביטל תלמודי תורה. בנוסף, חזקיהו סבר שלימוד התורה יציל את העם מכיבושי סנחריב. עם זאת, אין הכרח לפרש את דברי התלמוד כמכוונים לכך שהעם כולו לא עסק כלל בצורכי פרנסה, וניתן לפרש שחזקיהו הקפיד על כך שהעם יעסוק במקביל גם בלימוד תורה.[דרוש מקור]
במאה ה-21

במאה ה-21 בחברה החרדית קיימת מגמה של יציאה לשוק העבודה, הן מפני צורך הפרנסה והן מפני חוסר התאמה של הלומד למסגרת הישיבתית שדורשת לימוד אינטנסיבי על פני שעות רבות במשך היום. בשנת 2010 עמד אחוז הגברים החרדים העובדים בגיל 25–54 על 52% (לעומת 93% מקרב החילונים).
בציונות הדתית

הציבור הדתי לאומי הדגיש מראשיתו את עקרונות תורה ועבודה, דהיינו שילוב של חיי תורה ומצוות בחיי מעשה. רובם הגדול של התלמידים בציבור זה מקבל השכלה ברמה תיכונית. עם זאת, גם בציבור זה, בייחוד בפלג החרד"לי שלו, ישנם אברכי כוללים. גם אברכים אלה יוצאים ברובם להתפרנס עד גיל 30, ובניגוד לחברת הלומדים החרדית, רק מעטים נותרים בכולל לאורך כל חייהם.
הערכה

ישנם הרואים בחברת הלומדים "תרבות מובלעת", בהתאם להגדרה של האנתרופולוגית מרי דאגלס. בהתאם, חברת הלומדים מציגה באור שלילי את הפורשים ממנה ומייצרת את מה שעמנואל סיון מכנה 'חומת המידות הטובות' המפרידה בין "העליונות המוסרית של חברי המובלעת" לבין הקהילה המרכזית שעד כה הייתה ישות מפתה. הלומדים הם המעגל הפנימי של המובלעת, שאמור בכוח טהרתו להאציל השפעה חיובית על סביבתו ולהוות מופת לחבריהם הנמצאים במעגלים החיצונים יותר של המובלעת הבאים במגע עם העולם החיצון.
על פי מנחם פרידמן, חברת הלומדים התאפשרה דווקא על רקע חברת הרווחה המערבית המודרנית. רק בחברת שפע יכול היה להתפתח אותו מערך מורכב של יחסי חליפין ותלות בין מיעוט, המאופיין כחברת לומדים חרדית לבין סביבה יהודית חילונית מודרנית הנוטלת על עצמה אחריות להבטחת הכנסה מינימלית לכל תושביה מחד, ומאפשרת לנשים לעבוד ולפרנס את חברת הלומדים מצד שני.
ראו גם

פרנסה מלימוד תורה
לקריאה נוספת

פרופ' מנחם פרידמן, החברה החרדית - מקורות, מגמות ותהליכים (ובעיקר בפרקים הרביעי והחמישי) ,‏ 1991
הערות שוליים

↑  נכון לשנת 1997; גונן, עמ' 5.
↑  כך לדוגמה עושים בו שימוש החוקרים מנחם פרידמן, עמירם גונן, מרדכי קרמניצר, שלמה נאה, צבי זוהר, אלחנן ריינר, נסים ליאון ואחרים.
↑  החברה בישראל ו"חברת הלומדים" - רב שיח, אתר מכון שלום הרטמן.
↑  שפיגל, עמ' 35–37.
↑  ביטאון נטורי קרתא אום אני חומה, 8.5.1952.
↑  שפיגל, עמ' 40.
↑  פרידמן, עמ' 71.
↑  מצוטט באתרו של ד"ר יעקב לופו, ההתנגדות החרדית לישיבות תיכוניות חרדיות.
↑  לופו, עמ' 35–37.
↑  לופו, עמ' 41–48.
↑  פרידמן, עמ' 73.
↑  פרידמן, עמ' 74-75.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ה, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ד, עמוד ב'.
↑  ישראל 2010: 42% מהיהודים חילונים, 52% מהחרדים עובדים, באתר הארץ, 16 במאי 2010
↑  שחר אילן, החינוך החרדי התנער מהסטטוס קוו (ריאיון עם פרופ' מנחם פרידמן), וואלה, 22.12.2004.
↑  פרופ' עוז אלמוג, סימה זלצברג, דוד פז, דפוסי תעסוקה וצריכה באוכלוסייה הדתית-לאומית בישראל, אתר "אנשים בישראל".
↑  החברה החרדית-מקורות, מגמות ותהליכים, מנחם פרידמן
חגי ברקת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באוקטובר 1967 (בן 56) בֵּית נִיר, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
חגִי בָּרֶקֶת (נולד ב-11 באוקטובר 1967) הוא סופר, עורך ומתרגם ספרי ילדים ישראלי.
ספריו

"חרדיל לא רגיל", כנרת, 2001
"מעשה בחורשה ובקרנף מרושע", כנרת, 2003
"יסמורים על המקרר", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006
"המסע אל אי המנדוזים", דני ספרים, 2007
"החלום של צ'רלי", דני ספרים, 2009
"חרדיל לא רגיל ועוד חברים שפגשתי בשביל", דני ספרים, 2013
"הנסיכים לבית ליריאן", עם אשכר ארבליך בריפמן, דני ספרים, 2017
"טיול עם זנבלול", דני ספרים, 2019
״מדריך הרפתקה לספרי נוער״, עם אסף ברקת, אוקיינוס הוצאה לאור, 2019
"רוקנרול! - 50 אלבומי רוק גדולים מהחיים", אוקיינוס הוצאה לאור, 2021
"רוקנרול ישראלי - 50 אלבומי רוק כחול לבן", אוקיינוס הוצאה לאור, 2023
ספרים שערך ותרגם (מבחר)

"שירים עם פרח של תכלת בדש" - משירי עודד בורלא (דני ספרים)
ספרי "פליקס הארנב" (שוקן)
"הפיה לילי" (שוקן)
ספרי "ג'ורג' הסקרן" (מודן)
"סיפורים לפני השינה" (כנרת)
"הידיד הקטן" מאת דונה טארט (כנרת)
"ילדת כוכבים" (כנרת)
סדרת "סיפורי המכשפה הצעירה" (דני ספרים)
סדרת "ראשית מידע" (דני ספרים)
"קליק" (דני ספרים)
סדרת "בארי לוזר" (דני ספרים)
סדרת "פרויקט x" מאת גרג הורביץ (דני ספרים)
סדרת ״אוקסה פולוק״ (דני ספרים)
הערות שוליים

↑   נסים קלדרון, בעקבות ההווה הנצחי: "רוקנרול!" חולק כבוד ל-50 אלבומי רוק קלאסיים, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2021
↑   איתי זיו, כך השפיעה המציאות הביטחונית על הרוקנרול הישראלי, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491734905171  GND: 1023274558  ISNI: 0000 0000 4441 5014  LCCN: no2003061634  NLA: 49866078  VIAF: 61235079   WorldCat (עם VIAF): 61235079
חומצה ולרית

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  pentanoic acid
 כתיב כימי:  C5H10O2
 מסה מולרית:  102.133 גרם/מול
 מראה:  נוזל שקוף בעל ריח לא נעים
 מספר CAS:  109-52-4
 צפיפות:  0.93 גרם/סמ"ק
 מסיסות:  4.97 גרם לליטר
 ממסים:  אתנול, דיאתיל אתר
 טמפרטורת היתוך:  -34 °C   239.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  185 °C   458.15 K
 מקדם שבירה:  1.408
 חומציות:  4.82 ‏pKa
 נקודת הבזק:  86 °C   359.15 K
 NFPA 704:       1 ‏ 3 0 
חומצה ולרית (Valeric acid ) או חומצה פנטנואית (pentanoic acid ) היא חומצה קרבוקסילית בעלת שרשרת ישרה של 5 אטומי פחמן. החומצה מצויה באופן טבעי בולריאן רפואי ומכאן שמה. השימוש העיקרי בחומצה ולרית הוא בייצור אסטרים ריחניים לתעשיית הבשמים, הקוסמטיקה ותוספי המזון.
ייצור

מייצרים חומצה ולרית בתגובה של 1-בוטן עם גז הסינתיזה. נוצר אלדהיד המתחמצן לחומצה CH_{3}CH_{2}CH_{2}=CH_{2}+CO+H_{2}\rightarrow CH_{3}CH_{2}CH_{2}CH_{2}CO\rightarrow CH_{3}CH_{2}CH_{2}CH_{2}COOH
תגובות

חומצה ולרית מגיבה באופן אופייני לחומצות קרבוקסיליות ומתקבל קבלת אנהידריד, אסטרים או אמידים. חומר הביניים בהפקת תוצרים אלו הוא לרוב פנטוניל כלוריד (Pentanoyl chloride) שנוסחתו CH3CH2CH2CH2C(O)Cl
שימוש

עיקר השימוש בחומצה ולרית היא כחומר גלם לאסטרים המשמשים כתוספי ריח לתכשירי קוסמטיקה ומזון. האסטרים השימושיים הם מתיל ולריאט (methyl valerate) המוסף לסבונים ותכשירי כביסה בריכוז של 0.1-1% להוספת ריח פירותי. אתיל ולריאט (Ethyl valerate) שריחו מזכיר תפוח המשמש כתוסף מזון ופנטיל ולריאט או פנטיל פנטונאט (Pentyl pentanoate) המקנה ארומת תפוח ולעיתים אננס.
זהב (שיר)

זהב הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי הצמד הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי ויצא לאור ב-29 בינואר 2017.
רקע וכתיבה

השיר פורסם ב-29 בינואר 2017, כארבעה חודשים לאחר שפורסם הסינגל "סתם", זהב היה השיר החמישי שכתבו הצמד סטטיק ובן-אל תבורי, וכן החמישי שהפיק מוזיקלית ג'ורדי (ירדן פלג). לטענתו, השיר עצמו נכתב כשמונה חודשים לפני שהחלו בעבודה עליו. התגלעו מחלוקות רבות אם לפרסם אותו, לאחר שחבר הצמד, סטטיק התנגד לשיר. בסופו של דבר הוחלט כי השיר ייצא לאור.
סגנון השיר הוא פופ ים-תיכוני. האלמנטים המאפיינים את השיר הם סגנון הפופ האמריקאי של שנות ה-50 לצד ההווה הישראלי על ידי שימוש במילים כמו ״שכונה״ ו״כל המדינה״.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר צולם באולפן ובוים על ידי רומן בוצ'אצקי, המביים הקבוע של הקליפים של הצמד. בקליפ השתתפו מפורסמים כגון דניאל מורשת ואסי עזר.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות את דניאל מורשת, כדמות סדרן נותן הוראות לפועל אשר מתקן את שלט הכיתוב "זהב". לאחר מכן, סטטיק וג'ורדי יושבים על ספסל בעוד שסטטיק מתחיל את קצב השיר על ידי ביטבוקס וג'ורדי נענה לו "קל!". סטטיק מבקש מג'ורדי לשים גיטרות והבית הראשון של השיר מתחיל.
הקליפ ומילות השיר עוסקים סביב בחורה, אשר סטטיק ובן-אל מנסים להרשים אותה על ידי ריקודים, סלטות, פרחים ועוד. בסופו של הקליפ, הבחורה נעמדת לצד אסי עזר כאשר שניהם מחזיקים ידיים.
נכון לינואר 2023 הקליפ עומד על כ-60 מיליון צפיות בעמוד היוטיוב הרשמי של הצמד, קליפ זה הוא השני הנצפה ביותר מבין הקליפים של הצמד, אחרי "טודו בום".
קאברים

קוקוס - ביט של פסח - שיר פארודי של אנדרדוס.
הערות שוליים

↑  מאחורי הקלעים של זהב - סטטיק ובן אל תבורי | ג'ורדי | ROMS - רומס|אתר= [https://youtube.com/watch?v={{{1}}} זהב, סרטון  באתר יוטיוב]
↑  אנדרדוס - קוקוס (ביט של פסח), נבדק ב-2024-03-17
| סטטיק ובן-אל תבורי |
| --- | --- | --- |
| סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה | סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | שבעה ירחים |  |
| מיני-אלבומים | לכאורה |  |
| סינגלים | "ברבי" • "כביש החוף" • "סלסולים" • "סתם" • "זהב"  • "טודו בום" • "הכל לטובה" • "נמסטה" • "קאוואי" • "גומיגם" • "Broke Ass Millionaire" • "יאסו" • "Tudo Bom" • "בננות" • "אמאלה" • "Further Up (Na, Na, Na, Na, Na)" • "We" • "חביב אלבי" • "Milli" • "קוביות" • "Shake Ya Boom Boom" • "קקטוס" • "כוסות ריקות" • "אפס מאמץ" • "אהבתי לך" • "מנגלים" • "אחלה גבר" • "קרנבל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "דוביגל" |  |
חומצה חזקה

חומצה חזקה היא חומצה אשר מתפרקת באופן מושלם ליוני הידרוניום בעת המסתה במים, לפי הנוסחה:
HA_{(aq)}\rightarrow H_{(aq)}^{+}+A_{(aq)}^{-}
שלא כמו רוב החומצות, אשר בהן הפירוק אינו מושלם, בחומצות חזקות ריכוז יוני +H שווה לריכוז יוני -A. חומצות חזקות מאופיינות בקבוע תגובה גבוה מאוד. הן מגיבות במהירות ולעיתים באלימות עם תרכובות רבות, והן מסוגלות לאכל מתכות וחומרים אורגניים; לפיכך נחשבות החומצות החזקות לחומרים מסוכנים ויש לטפל בהן בזהירות.
חומצות חזקות מאוד

(מהחזקה לחלשה)
חומצה פלואורו-אנטימונית HFSbF5
חומצה טריפלית HCF3SO3
חומצה פלואורוגופרתית HFSO3
חומצות חזקות

(מהחזקה לחלשה)
חומצה על-כלורית HClO4
חומצת מימן יודי HI
חומצת מימן ברומי HBr
חומצת מימן כלורי HCl
חומצה גופרתית H2SO4
חומצה חנקתית HNO3
| חומצות ובסיסים |
| --- | --- | --- |
| לפי חוזק | חומצה (חלשה, חזקה, סופר חומצה) • בסיס (חלש, חזק, סופרבסיס) |  |
| לפי סוג | חומצה (מינרלית, אורגנית) • בסיס (מינרלי, אורגני) |  |
| לפי קאורדינטיביות | בסיס לואיס •  חומצת לואיס |  |
| אחר | חומצה מצומדת • בסיס מצומד • ערך הגבה • אמפוטריות |  |
| צורונים במערכת המימית | הידרוניום • הידרוקסיד |  |
| תגובות | פרוטונציה • דה-פרוטונציה • סתירה |  |
| אנליזה כימית | אינדיקטור pH • מד pH • טיטרציה • בופר • משוואת הנדרסון-האסלבאך |  |
| חומצות תעשייתיות חשובות | חומצה גופרתית • חומצה זרחתית • חומצה חנקתית • חומצה הידרוכלורית |  |
| בסיסים תעשייתיים חשובים | נתרן הידרוקסידי • סידן הידרוקסידי • אמוניה • נתרן תת-כלורי |  |
חגי ברגמן

| --- | --- |

 לידה:  1952 (בן 72 בערך) ישראל 
 ענף מדעי:  חקר המוח
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (1984)  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1 בינואר 1990) 
 תלמידי דוקטורט:  יזהר בר-גד
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2024)  פרס מיכאל ברונו (2003)  פרס רוטשילד (2016)  פרס רפפורט 
 
חגי ברגמן (נולד ב-1952 בתל אביב) הוא חוקר מוח ורופא ישראלי, המכהן כפרופסור באוניברסיטה העברית. ברגמן נודע בעיקר בזכות עבודתו בחקר מחלת פרקינסון ובטיפולה, בין היתר בפיתוח טיפול הנודע בשם גירוי מוחי עמוק. חתן פרס ישראל לשנת ה'תשפ"ד (2024).
קריירה

ברגמן סיים את לימודי הרפואה בטכניון ב-1984 ולא המשיך להתמחות כמקובל, ולאחר פוסט דוקטורט ראשון באוניברסיטה העברית בהנחייתו של משה אבלס יצא לפוסט דוקטורט שני בבולטימור. מונה למרצה באוניברסיטה העברית ב-1990. בעבודתו ניצל את הידע על אודות הבסיס העצבי למחלת פרקינסון - העדר דופמין בשל כשל בחומר השחור המהווה חלק מהגרעינים הבזליים ובעיקר הבנת המאזן הדופמינרגי של אלו, כדי לבצע הפחתה בפעילות המוגברת של הגרעין התת-תלמי. עבודה זו הביאה לטיפול בחולים על ידי גרייה חשמלית של גרעין זה באמצעות אלקטרודה קבועה. טיפול זה גורם להפסקת התסמינים של המחלה כאקינזיה, ברדיקינזיה ורעד, ובוצע עד היום במעל 250,000 חולים ברחבי העולם.
במסגרת עבודתו פרסם את מחקריו בערוצי תקשורת שונים ובכתבי עת מדעיים ובינלאומיים
פרסים ומענקים

פרס רפפורט למצוינות בתחום המחקר הביו-רפואי לשנת 2013.
פרס רוטשילד לשנת 2016.
פרס בלומברג קק"ל למדען המצטיין 2017
פרס אופזיין לחקר הפרקינסון ממרכז אדמונד ולילי ספרא למדעי המוח והפקולטה לרפואה 2021 יחד עם ד"ר אבנר טלר.
מענק מחקר מהקרן הלאומית למדע, לקידום מחקר על הקשר בין הפרעות שינה לבין מחלות ניורולוגיות, כגון פרקינסון (האוניברסיטה העברית) 2022.
ב-28 במרץ 2024 הוכרז כזוכה בפרס ישראל לשנת 2024 בחקר מדעי החיים.
חיים אישיים

נשוי לרויטל ואב לארבעה, עם שבעה נכדים ומתגורר בירושלים
הערות שוליים

↑  פרופ' חגי ברגמן: מחלות המוח והנפש - מהבנה לטיפול, סרטון באתר יוטיוב
↑  פיתוח ישראלי תקדימי יקל על ניתוחים של חולי פרקינסון, באתר new.huji.ac.il
↑  יד הנדיב מברכת את זוכי פרס רוטשילד לשנת תשע"ו / 2016, באתר www.yadhanadiv.org.il (ארכיון)
↑  זוכה פרס קק"ל למדען המצטיין בתחום הרפואה - פרופ, באתר pt.kkl.org.il
↑  פרס אופזיין לחקר פרקינסון הוענק לפרופ' חגי ברגמן ממרכז אדמונד ולילי ספרא למדעי המוח והפקולטה לרפואה, באתר new.huji.ac.il
↑  11 פרופסורים יקבלו מענקי "מחקרים פורצי דרך" של הקרן הלאומית למדע, באתר ynet, 11 בספטמבר 2022
↑  ירון דרוקמן, תמר טרבלסי חדד, חתני פרס ישראל: איל וולדמן והרב הראשי יצחק יוסף | הרשימה המלאה, באתר ynet, 28 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007356259705171  GND: 1249790174  ORCID: 0000-0002-2402-6673  S2AuthorId: 1888474  VIAF: 16150940102926602614   WorldCat (עם VIAF): 16150940102926602614
ויקטור יעקובי

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1883 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  10 בדצמבר 1921 (בגיל 38) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 סוגה:  אופרה, אופרטה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויקטור יעקובי (בהונגרית: Jacobi Viktor; בודפשט, 22 באוקטובר 1883 – ניו יורק, 12 בדצמבר 1921) היה מלחין יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

ויקטור יעקובי נולד בבודפשט במשפחה יהודית. אביו היה ד"ר שמואל יעקובי "בכינויו: שַמוּ" (1844–1913) עורך דין, המייסד, ונשיא הכבוד של חוג השחמט של פשט, ואמו הייתה וילמה ברַכפלד (1850–1896), ילידת לובשברני. הם התחתנו ב-12 ביוני 1878 בבודפשט.  כבר כתלמיד תיכון זכה יעקובי להצלחה עם הקומפוזיציות שלו. באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט הוא היה תלמידו של יאנוש קוסלר, מוזיקאי שהלך בעקבות אסכולת ברהמס. יעקובי למד שם לפחות שנתיים אקדמיות (1903/4 ו-1904/5). הוא למד בקורסים יחד עם אמריך קלמן, אלברט סירמאי וליאו ויינר. יעקובי סגד מן ההתחלה למוזיקה הקלה יותר של האופרטות. כבר במהלך השנים הסטודנטיאליות שלו חיבר את היצירה הבימתית הראשונה שלו, "הנסיכה הנחושה", שהוצגה ב-17 בדצמבר 1904. מאז ועד 1914 הוא הופיע עם אופרטה חדשה כמעט כל שנה, הפזמונאי הנפוץ ביותר שלו היה פרנץ מרטוש. בהשפעת גל ההונגריזציה בתחילת המאה, הוא סימן את היצירה הזו כמחבר בשם כ"יאקאבפי" (Jakabfi). כתוצאה מההצלחה הגדולה שלו הוא עזב את האקדמיה לאחר שנתיים אקדמיות כנראה, ושקע בהלחנת אופרטה עם הידע שרכש עד אז. כמעט מדי שנה פרסם יצירה מצליחה נוספת, בדרך כלל עם הליברית של פרנץ מרטוש. ביצירות הראשונות שלו ניסה להתאים את סגנון המוזיקה לטעם של הזמר ההונגרי שרווח אז בתיאטרון קיראי, אחר כך, בתקווה להצלחה בינלאומית, הוא פנה לסגנון מערבי, אך לא לאופרטה האוסטרו-הונגרית בת זמנו, אלא התחיל להשתמש באלמנטים של ג'אז והביט לעבר העולם האנגלו-סכסי. הסגנון אכן הביא לו את התוצאה המקווה. ההצלחות הגדולות ביותר שלו הגיעו: "יריד הבנות" (באנגלית נקרא: The Marriage Market) ו"סיבּיל". עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא היה עסוק בהכנת הבכורה של "סיביל" בלונדון, אך גורש מבירת בריטניה כאזרח של מדינת אויב. הוא עבר לארצות הברית, שם עבד על בתרגום הצלחותיו התיאטרליות למקומיות ובהלחנת קטעי פסנתר. הוא הפך לאחד מהספקים של בימות ברודוויי. בשיתוף פעולה עם הכנר והמלחין היהודי-אוסטרי פריץ קרייזלר כתב יצירה (Apple Blossoms). הוא ערך ביקור נוסף באירופה בשנת 1920, אך נפטר מסרטן דם בגיל 38 בבית החולים לנוקס היל (Lennox Hill Hospital) בשנה שלאחר מכן.
הוא זכה להצלחה עם האופרטות שלו עוד בחייו בארץ הולדתו ושתי היצירות העיקריות שלו נותרו ברפרטואר הן בהונגריה והן מחוצה לה, אם כי על פי הסטטיסטיקה של האופרהבייס (Operabase, שהוא מאגר מקוון של מופעי אופרה, בתי אופרה ומבצעים בעצמם או של סוכניהם), בין השנים 2004–2020, שתי יצירות המופת שלו הוצגו רק בהונגריה כמה פעמים. (יריד הבנות הוסרט שלוש פעמים (1918, 1941, 1982)). קבלת הפנים של יצירותיו שנכתבו באמריקה הייתה הרבה אחרי ההצלחות שלו בבודפשט. בנוסף לסיביל, רק Apple Blossoms זכתה להצלחה גדולה, אך קושרים את זה יותר לשמו של פריץ קרייזלר.
אופרטות, מחזמרים

הנסיכה הנחושה (1904)
ההוסאר האמיץ ביותר (1905)
פיית עין הים (1906)
ורד קוצני (1907) (בעקבות סיפורו של יוקאי)
יש, אבל אין (1908)
יאנושקה (1909)
יריד עלמות. 1911, תיאטרון קיראי, בהשתתפות מרטון ראטקאי ושארי פדאק, לִבְרִית: מיקשה ברודי)
סיביל (1914)
פריחת התפוחים (Apple Blossoms ,1919, עם פריץ קרייזלר)
חצי הירח (The Half Moon ,1920)
מכתב האהבה (The Love Letter ,1921)
מיאמי (1925, לאחר מותו נערך על ידי ז'יגמונד וינצה)