stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חומיות (אצות)
רבייה

מחזור החיים של האצה החומית מורכב וכולל חילוף בין שני דורות השונים זה מזה, כאשר הספורופיט (השלב הדיפלואידי) הוא הדומיננטי מביניהם.
במחזור הדומיננטי הדיפלואידי (הנקרא ספורופיט) החומיות עוברות מיוזה (חלוקת הפחתה) ליצירת נבגים הפלואידיים הנקראים זואוספורות.
בדור ההפלואידי הנבגים ההפלואידיים מבקיעים ויוצרים גמטות זכרית ונקבית שעוברות הפריה ליצירת זיגוטה דיפלואידית. הזיגוטה עוברת מיטוזה (חלוקת הכפלה) ליצירת האצה החומית הבוגרת.
שימושים > מזון

כיום מבינים שיש תועלת במחקר מעמיק והבנה של האצות החומיות. מעבר לכך שהן בעלות ערך מזוני רב, במחקר שנעשה בשנת 2019 נמצא שעל-ידי מיצוי האצות הללו ניתן לשפר את איכות החומרים המזינים בשלל מקורות מזון שונים וכי המיצוי של אצות אלו יכול לסייע בהארכת חיי המדף של שלל מוצרים על ידי פעילות אנטי-חמצונית. במאמר מטא-אנליזה אחר מ-2022, מצאו שעל-ידי עיבוד של אצות חומיות ניתן להפוך אותן למקור מזון שיכול להכיל רמות גבוהות של יוד, ובכך להוות תחליף מזון טבעי אצל אנשים בעלי חוסר ביוד.
שימושים > רפואה

כמו אצות אחרות, גם לאצות חומיות יש יכולת לייצר חומרים בעלי סגולות רפואיות. היכולת לייצר פוקוקסנטין ממצבת אותן כבעלות יכולת לייצר חומרים אנטי-דלקתיים, אנטי-סרטניים ונוגדי ייצור של גידולים.
אצות במחלקת האצות החומות

אסקופילום נודוסום (Ascophyllum nodosum)
סרגסום (Sargassum)
אזנית חשופה (Padina gymnospora)
קלפ
הערות שוליים

↑  חומיות במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  תרגום המונח הלועזי brown algae
↑  Nuno C. Afonso, Marcelo D. Catarino, Artur M. S. Silva, Susana M. Cardoso, Brown Macroalgae as Valuable Food Ingredients, Antioxidants 8, 2019-09-02, עמ' 365 doi: 10.3390/antiox8090365
↑  Marthe Jordbrekk Blikra, Sigrun Henjum, Inger Aakre, Iodine from brown algae in human nutrition, with an emphasis on bioaccessibility, bioavailability, chemistry, and effects of processing: A systematic review, Comprehensive Reviews in Food Science and Food Safety 21, 2022-03, עמ' 1517–1536 doi: 10.1111/1541-4337.12918
↑  Jiameng Guo, Mei Qi, Hongyu Chen, Chengxu Zhou, Roger Ruan, Xiaojun Yan, Pengfei Cheng, Macroalgae-Derived Multifunctional Bioactive Substances: The Potential Applications for Food and Pharmaceuticals, Foods 11, 2022-10-31, עמ' 3455 doi: 10.3390/foods11213455
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538713605171  GND: 4146491-6  LCCN: sh85100540  NDL: 00576161  NKC: ph867738
יאניס חאג'י

יאניס חאג'י (באנגלית: Ianis Hagi; נולד ב-22 אוקטובר 1998) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת הקשר או החלוץ בריינג'רס ובנבחרת רומניה.
קריירה

חאג'י נולד באיסטנבול, טורקיה, שם שיחק אביו גאורגה חאג'י בגלאטסראיי. הוא הצטרף לאקדמיה לכדורגל של ויטורול קונסטנצה בגיל עשר, והופיע לראשונה בליגת העל הרומנית בגיל 16 ב-5 בדצמבר 2014 נגד בוטושאן.
ב-29 במאי 2015, כבש את שערו הראשון בקבוצה הבוגרת, בתיקו 4-4 מול בוטושאן. באוקטובר אותה השנה, הוא הוכתר על ידי הגרידאן כאחד מ-50 שחקני הכדורגל הצעירים הטובים בעולם שנולדו בשנת 1998.
ב-10 ביולי 2016 חתם חאג'י בפיורנטינה תמורת דמי העברה של 2 מיליון אירו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ב-23 באוקטובר בניצחון 5–3 על קליארי. באפריל 2017, היה חאג'י מועמד לפרס נער הזהב האירופי.
חאג'י חזר לויטורול קונסטנצה ב-18 בינואר 2018 תמורת סכום של 2 מיליון אירו, כאשר פיורנטינה זכאית ל-30% מדמי העברה עתידיים. ביולי הוא שוב היה מועמד לפרס נער הזהב האירופי. במהלך הקדנציה השנייה שלו בקבוצה שיחק תחת אביו, וכבש עשרים שערים ב-53 משחקים בכל המסגרות. הוא זכה בגביע הראשון שלו בקריירה ב-25 במאי 2019, לאחר שויטורול ניצחה 1–2 את אסטרה ג'יורג'יו בגמר הגביע הרומני.
ב-12 ביולי 2019 הודיעה ראסינג גנק הבלגית על החתמתו של חאג'י לחמש שנים.
ב-26 ביולי, במשחק הפתיחה של העונה ערך חאג'י הופעת בכורה וכבש שער בניצחון 1–2 כבש את המנצחת בניצחון 1–2 על קורטרייק.
ב-31 בינואר 2020 הושאל חאג'י עד לסיום העונה לגלאזגו ריינג'רס הסקוטית. כבר למחרת הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד אברדין. ב-5 בפברואר, כבש שער שער בכורה בניצחון 1–2 על היברניאן.
בסוף מאי 2020 הודיעה ריינג'רס על רכישת חאג'י מגנק.
ב-27 באוגוסט 2023 הושאל לדפורטיבו אלאבס.
קריירה בינלאומית

חאג'י ייצג את נבחרות רומניה בכל הגילאים. בנובמבר 2018 ערך חאג'י את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה הבוגרת בניצחון 3–0 על ליטא בליגת האומות. את שער הבכורה בנבחרת כבש ב-25 במרץ במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022 בניצחון 2-3 על מקדוניה הצפונית.
חאג'י היה חלק מסגל הנבחרת הרומנית עד גיל 21 לאליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2019, טורניר אליו העפילה רומניה בפעם השנייה בהיסטוריה. חאג'י שותף בכל שלושת המשחקים בשלב הבתים, ואף כבש שני שערים. רומניה הודחה בשלב חצי הגמר על ידי גרמניה. נכלל בסגל נבחרת רומניה ליורו 2024.
חיים אישיים

אביו של חאג'י, גאורגה, הוא מלך השערים של נבחרת רומניה בכדורגל, והוא נחשב בעיני רבים ככדורגלן הרומני הכי טוב אי פעם, כמו גם כאחד הקשרים ההתקפיים הטובים ביותר בדורו.
בשנת 2019, דיבב חאג'י ברומנית את דמותו של ויקטור פרנקנשטיין בסרט האנימציה פרנקנוויני.
תארים

פארול קונסטנצה
הגביע הרומני: 2018/2019
הסופר קאפ הרומני: 2019
גנק
הסופר קאפ הבלגי: 2019
ריינג'רס
אליפות סקוטלנד: 2020/2021
גביע סקוטי: 2021/2022
אישיים
שחקן השנה הצעיר ברומניה: 2015
הרכב העונה בליגה הרומנית: 2017/2018, 2018/2019
הערות שוליים

↑  sport, Guardian; sport, Guardian. "Next Generation 2015: 50 of the best young talents in world football". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2021-10-12.
↑  Hagi, păcălit de italieni când a acceptat ca Ianis să meargă la Fiorentina, Gândul, ‏2017-11-14 (ברומנית)
↑  Vota il Golden Boy 2017: scegli il tuo preferito, www.tuttosport.com (באיטלקית)
↑  Hagi l-a acuzat că i-a dat "reject" lui Ianis şi a primit răspunsul. Ce i-a transmis oficialul Fiorentinei, www.digisport.ro (ברומנית)
↑  FOTO Doi români pe lista celor 100 de candidați pentru trofeul Golden Boy 2018 » Ianis Hagi: "Avem o generație tare, care vine puternic din spate" » Marele favorit face senzație la Mondiale, GSP (ברומנית)
↑  Sanmax Projects, Hagi landt in Genk! | KRC Genk, www.krcgenk.be (בהולנדית)
↑  Mark Pirie, Rangers player of the year award winners in full, Daily Record, ‏2021-05-17 (באנגלית)
↑  Ryan DabbsContributions from Emanuel Rosu last updated, Romania Euro 2024 squad: Edward Iordanescu's full team, fourfourtwo.com, ‏2023-10-03 (באנגלית)
↑  20 de ani de magie de la primul film Disney dublat în limba română - CineMagia.ro, m.cinemagia.ro
| נבחרת רומניה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ניצה •  2 ראציו •  3 דראגושין •  4 רוס •  5 נדלצ'ארו •  6 מ. מארין •  7 אליבק •  8 צ'יקלדאו •  9 פושקש •  10 סטאנצ'ו •   11 באנקו •  12 מולדובאן • 13 מיכאילה •  14 חאג'י • 15 בורקה • 16 טרנובאנו • 17 קומאן • 18 ר. מארין • 19 דראגוש • 20 מאן • 21 אולארו • 22 מוגוש • 23 סורסקו • 24 רקוביצאן • 25 בירליג'ה • 26 שוט • מאמן: יורדנסקו |  1 ניצה •  2 ראציו •  3 דראגושין •  4 רוס •  5 נדלצ'ארו •  6 מ. מארין •  7 אליבק •  8 צ'יקלדאו •  9 פושקש •  10 סטאנצ'ו •   11 באנקו •  12 מולדובאן • 13 מיכאילה •  14 חאג'י • 15 בורקה • 16 טרנובאנו • 17 קומאן • 18 ר. מארין • 19 דראגוש • 20 מאן • 21 אולארו • 22 מוגוש • 23 סורסקו • 24 רקוביצאן • 25 בירליג'ה • 26 שוט • מאמן: יורדנסקו | רומניה |
טפשונת משטרים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אלקס ריף 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  אוסף שירים 
 הוצאה
 הוצאה:  פרדס הוצאה לאור 
 תאריך הוצאה:  2018 
 
טפשונת משטרים הוא ספר השירה הראשון של אלקס ריף, שראה אור בשנת 2018 בהוצאת פרדס. הספר מסכם בחמישים שירים את חוויותיה כילדה שעלתה מברית המועצות לישראל. הספר מתאר את החוויות שלה כילדה, את החוויות של משפחתה וקרוביה והאופן בו הם התקבלו בחברה. הספר זכה בפרס ספר הביכורים של מרכז הספר והספריות בישראל ובפרס שרת התרבות למשוררים בתחילת דרכם לשנת תשע״ח. כמו כן, בעקבות הספר זכתה זכתה ריף בפרס מתנאל למשוררת מבטיחה. הספר נערך על ידי יעל גלוברמן ואת השירים מלווים איוריה של וליה רוזנמוויג. הספר הוצא אחרי קמפיין מיקור המונים מוצלח באתר הדסטארט.
מבנה הספר

הספר מחולק לשישה שערים:
שמלת תחרה לבנה ופפיון אדון
חותמת אי-כשרות
שירים לילדים מבוגרים
טפשונת משטרים
תבוסת נעורינו
אלמנה גיבנת ועקר
ביקורות

הספר התקבל בביקורות חיוביות על ידי מרבית המבקרים. חלק רב מהביקורות הדגיש את תוכנו המקורי והייחודי של ספר השירים. כך למשל נכתב באתר כלכליסט: "בחמישים שירים קצרים פורסת ריף מניפת רגעים שנובעים מהחוויה הבסיסית של זרות, חוסר יכולת להשתייך [...] הקריאה בספר עוצמתית, אך לעיתים קשה להכלה, מתפקעת מרגש. ריף מפתה אותנו בחריזה חביבה, ואז מכה במילים כמו בפטיש"
ביקורות אחרות שמו דגש על סגנון הכתיבה הייחודי. כך, המשורר אילן ברקוביץ' כתב בביקורת בעיתון הארץ: "כל הדמויות המופיעות בו — המשוררת עצמה, הוריה, אחיה, חבריה, אנשי צבא ועוד — כולן מוצגות בצורה זו או אחרת כטיפשונות משטרים: המשטר הרוסי הקומוניסטי, הסובייטי, המשטר הציוני, הישראלי, ואפילו המשטר העדתי. ריף מציגה מצד אחד את יכולתה להתמסר לכל המשטרים כולם, בכתיבה נוקבת, הומוריסטית ואף ארוטית, אך מצד שני היא שוברת פעם אחר פעם את מוסכמות כור ההיתוך שהיא אמורה הייתה להיות מותכת אליו בהצלחה".
לצד הביקורות החיוביות, נשמעה גם ביקורת על אופייה הרגשני של כתיבתה של ריף. מאשה אברבוך, שהייתה כתבת לענייני התרבות הפוסט סובייטית בהארץ, כתבה על השיר "חלום חוזר": "זה לא רק מרגיש כמו סחיטה רגשית. על מנת להיכנס לקישקעס של הקוראים ולהמחיש את אימת ההגירה, ריף כאילו שואלת קרביים של אחרות ואחרים [...] זהו דימוי שמתעורר יותר בקלות אצל מי שלא חיו את הסטיגמה [...] מצוותן של נפשות יצירתיות היא לעמת אותנו עם התסריטים הגרועים ביותר. אבל גדולתן האמנותית נמדדת גם באמינות התסריטים, בייחוד כאלה שמחוברים לחיים עצמם, ולא רק באבסורדיות, שבה ממילא יבחינו רק בעלי החוש הדק לאירוניה והמודעות החברתית".
הערות שוליים

↑  ניצן פינקו, המשוררת אלקס ריף: "הפסקתי לשקר לגבי עצמי", באתר כלכליסט, 1 באפריל 2019
↑   אילן ברקוביץ', משורר בשטח | הותך בי כור מה שיכולתי להיות, באתר הארץ, 27 במאי 2019
↑   מאשה אברבוך, "טפשונת משטרים": יהיו מי שיתקשו לעכל את ההנגשה של חוויית ההגירה, באתר הארץ, 30 במאי 2019
סעיד אלחרומי

סעיד אלחרומי, 2017
סעיד אלחרומי (בערבית: سعيد الخرومي; תעתיק מדויק: סעיד אלח'רומי; 10 בינואר 1972 – 25 באוגוסט 2021) היה פוליטיקאי ואיש ציבור בדואי-ישראלי. כיהן כיו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה וחבר הכנסת מטעם מפלגת רע"מ. בעבר כיהן כמזכ"ל התנועה האסלאמית וכראש מועצת שגב שלום.
ביוגרפיה

אלחרומי היה בדואי בן לשבט מסעודין אל-עזאזמה. אביו היה רועה צאן שגידל כבשים. לאלחרומי היו שמונה אחים ואחיות. למד בבית ספר תיכון בג'ת שבמשולש. הואיל ומשפחתו הגרעינית מתגוררת בנגב, התגורר אלחרומי במשך שלוש שנים אצל קרובי משפחתו כדי ללמוד בג'ת. למד באוניברסיטה העברית בירושלים, קיבל תואר ראשון בפיזיקה והיה למורה לפיזיקה.
אלחרומי היה סגן יושב ראש הרשימה הערבית המאוחדת (רע"מ). בבחירות לכנסת העשרים התמודד מטעם הרשימה המשותפת. הוא הוצב במקום ה-15 ברשימה. ב-11 באוגוסט 2017, עם התפטרותו של חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – במסגרת הסכם רוטציה – התמנה אלחרומי לחבר כנסת במקומו.
היה יושב ראש ועדת ההיגוי העליונה של ערביי הנגב.
בבחירות אפריל 2019 הוצב במקום השביעי ברשימת רע"מ-בל"ד אך לא נבחר לכנסת. לקראת בחירות ספטמבר 2019 (הכנסת ה-22) נבחר במקום השלישי מטעם רע"מ, הוצב במקום ה-11 ברשימה המשותפת, ונבחר לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת ה-23 הוצב במקום השלישי ברשימת רע"מ ושובץ במקום ה-11 בסיעת הרשימה המשותפת ונבחר לכנסת, לאחר שהרשימה קיבלה 15 מנדטים. במערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע התפלגה רע"מ מהרשימה המשותפת ואלחרומי הוצב במקום הרביעי ברשימתה ונבחר לכנסת. בהצבעה על הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, שרע"מ שותפה לה, היה אלחרומי היחיד שנמנע בהצבעה, והממשלה קמה ברוב של 60 מול 59.
ב-25 באוגוסט 2021 נפטר לאחר שלקה בהתקף לב, בגיל 49. הוא נקבר בבית העלמין ביישוב הבדואי שגב שלום.
חיים אישיים

אלחרומי היה רווק והתגורר בשגב שלום.
הערות שוליים

↑  נעמה אנגל משאלי, רופאים ערבים: "הזנה בכפייה – חוק פשיסטי", באתר nrg‏, 11 באוגוסט 2015.
↑  להוריו של אלחרומי שלושה בנים וחמש בנות; לאביו יש בת נוספת מאישה שאיננה אמו של אלחרומי.
1 2  ח"כ עבדאללה אבו מערוף התפטר מהכנסת, אתר הכנסת, 9 באוגוסט 2017.
↑  יאסר עוקבי, ‏ח"כ סעדי התפטר מהכנסת – במסגרת הסכם רוטציה ברשימה המשותפת, באתר מעריב אונליין, 25 ביולי 2017
↑  תמר נהרי‏, המשטרה לכדה 16 גמלים משוטטים בנגב, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2002.
↑  ג'קי חורי, גילי כהן, אבי יששכרוף ויניב קובוביץ, הפלסטינים יציינו את "צעדת המיליון"; בצה"ל נערכים להגן על הגדרות, באתר הארץ, 30 במרץ 2012.
↑  אתר ועדת הבחירות
↑  מוחמד מג'אדלה פוראת נסאר, ‏ח"כ סעיד אלח'רומי נפטר הלילה לאחר שלקה בהתקף לב, באתר ‏מאקו‏, 25 באוגוסט 2021
| יושבי ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת |
| --- | --- | --- |
| יושבי ראש ועדת הפנים (1949–1974): | בנימין מינץ • יוסף ספיר • נחום חת • יעקב ריפתין • מרדכי סורקיס |  |
| יושבי ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה (1974–2006): | יוסף תמיר • יורם ארידור • שלמה הלל • שושנה ארבלי-אלמוזלינו • דב שילנסקי • יהושע מצא • סאלח טריף • מיכה גולדמן • דוד אזולאי • משה גפני • יורי שטרן • ראלב מג'אדלה |  |
| יושבי ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה (מ־2006): | ראלב מג'אדלה • אופיר פינס-פז • דוד אזולאי • אמנון כהן • מירי רגב • דודי אמסלם • יואב קיש • מיקי חיימוביץ' • סעיד אלחרומי • וליד טאהא • יעקב אשר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012940766005171
לגונת רודריגו דה פרייטס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  לגונה 
 מידות
 שטח:  2.2 קילומטר רבוע
 ‏עומק ממוצע:  2.8 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ברזיל ברזיל
 קואורדינטות:  22°58′16″S 43°12′42″W﻿ / ﻿22.971111111111°S 43.211666666667°W﻿ / -22.971111111111; -43.211666666667
  (למפת ריו דה ז'ניירו מוגדלת) לגונת רודריגו דה פרייטס(למפת ריו דה ז'ניירו רגילה) לגונת רודריגו דה פרייטס
 
הלגונה
הלגונה
לגונת רודריגו דה פרייטס (בפורטוגזית: Lagoa Rodrigo de Freitas) היא לגונה הממוקמת בשכונת לאגואה שבאזור הדרומי (Zona Sul) של ריו דה ז'ניירו. הלגונה מחוברת לאוקיינוס האטלנטי, דבר המאפשר למי ים להיכנס ללגונה דרך תעלת ז'רדים דה אלה (Jardim de Alá).‏
הלגונה נחשבת לאזור מרכזי בריו דה ז'ניירו, ולאטרקציה תיירותית חשובה. השכונה היוקרתית הסמוכה ללגונה – "לאגואה" – נקראה על שמה.
בלגונה שני איים: האי פירקה (Piraquê) במערב הלגונה, בו שוכן מועדון ספורט ימי, והאי קאיסרס (Caiçaras) בצד הדרומי, בו שוכן מועדון ספורט המשמש לסקי מים, ובו נבחנו המתחרים בסקי מים במשחקים הפאן-אמריקאים של 2007. אזור הלגונה משמש בין השאר למגוון סוגי ספורט ימי, וכן קיימים סביבו כ-7 ק"מ של שבילים לרכיבה על אופניים. בלגונה נערכו תחרויות חתירה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, ובמשחקים הפאראלימפיים 2016. לצורך התחרויות הוקמו טריבונות זמניות על החוף אשר הכילו עד 14,000 צופים בתחרויות החתירה והקיאקים באולימפיאדה ועד 7,000 בתחרויות החתירה הפאראלימפיות.
בלגונה שורר זיהום מים, וכיום חברה פרטית ממונה על ניקיונו. הדבר עורר דאגה לקראת אולימפיאדת ריו 2016, לאחר שבתחרויות מבחן שנערכו בלגונה ב-2015, לקו 15 מהמתחרים בשלשולים והקאות.
הערות שוליים

↑  Alves, Maria Alice S.; Pereira, Erika F. (1998). "Richness, abundance, and seasonality of bird species in a lagoon of an urban area (Lagoa Rodrigo de Freitas) of Rio De Janeiro, Brazil" (PDF). Brazilian Ornithological Society (SBO).
↑  "לאגואה" (Lagoa) קרויה על שמה של Lagoa Rodrigo de Freitas.
↑  Remadores dos EUA passam mal após evento-teste na Lagoa Rodrigo de Freitas [US rowers feel sick after the test event at Lagoa Rodrigo de Freitas. iG.com.br. August 10, 2015 (בפורטוגזית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496617805171  LCCN: sh2002011562  VIAF: 315529165   WorldCat (עם VIAF): 315529165
יהל שרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במאי 1976 (בן 48) מעלות, ישראל
 שם לידה:  יהל שרמן
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 עיסוק:  תקליטן, מפיק מוזיקלי,
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, טראנס, פרוגרסיב טראנס
 חברת תקליטים:  Shiva Space Technology (SST), HOMmega, Phonokol,
 http://www.djyahel.com
 חברים
 יהל שרמן
 
יהל שרמן (נולד במעלות ב-12 במאי 1976) הוא די ג'יי ויוצר מוזיקה אלקטרונית מסוג טראנס מישראל. מוכר בעולם בשם הבמה "Yahel".
שרמן נחשב לאחד מאמני המוזיקה האלקטרונית הבולטים בישראל, הוא בעל הצלחה בינלאומית ובשיאו דורג במקום ה-28 ברשימת 100 הדי ג'ייז הטובים בעולם בדירוג היוקרתי של המגזין DJ-Mag.
יצירותיו מנוגנים על ידי תקליטנים בינלאומיים מפורסמים כגון טייסטו וארמין ואן ביורן.
היצירה "Voyage" (המוכרת בישראל תחת השם "Viagra") של יהל ואייל ברקן, נחשבת לאחת מקלסיקות הטראנס הטובות בכל הזמנים.
יהל מבצע הופעות רבות בישראל וברחבי העולם.
היסטוריה

החל לתקלט בגיל 14. בזכות חברות עם ארז אייזן (חבר ההרכב אינפקטד מאשרום) התוודע יהל ללייבל הגרמני SST (שיבה ספייס טקנולוג'י).
שיתף פעולה רבות עם "Reverse Psychology" שהם צמד האחים אייל ברקן ואורן ברקן.
אלבום הבכורה שלו, "For The People", יצא בשנת 2000 וזכה לתשבחות רבות והרבה בזכות היצירה "For The People" שזכתה להרבה יחס ורמיקסים מצד אומנים רבים.
באותה השנה הוציא שרמן את הסינגלים "Voyage" (לו נעשה רמיקס על ידי טייסטו) ו-"Devotion" (לו נעשה רמיקס על ידי ארמין ואן ביורן). סינגלים אלו שנוגנו בפסטיבלים בינלאומיים מול עשרות אלפים הכניסו את שרמן לתודעה הבינלאומית והשפיעו רבות על הקריירה המוזיקלית שלו.
אלבומו השני, "Waves Of Sound", כבר הפיץ את המוניטין שלו בארץ ומחוצה לו, כשנמכר בלמעלה מ-15 אלף עותקים, מספר חסר תקדים בתחום הטראנס הפסיכדלי, בייחוד באותם זמנים.
בעקבות ההצלחה הוזמן יהל על ידי טייסטו להקליט בלייבל שלו, Black Hole, שם הוציא את "Sky Walker". בשנת 2002 יצא אלבומו Private Collection בלייבל Hommega.
בין השנים 2005–2009 עבד יהל בצמוד לזמרת תמי פדרמן שהייתה הקול המלווה ברצועותיו: "Ocean", "Liquid Love", "Radio", "Save Me", "Fear Of the Dark", "That Night" "Beyond ועוד.
בשנים אלו הוציא את האלבומים: "Around The World", "Super Set", "Super Set 2", ו-"Xport" .
ב-2010 הוציא את אלבומו השמיני "Shut Up" .
ב-2013 הוציא את האלבומים "ArchiTech" ו-"Supet Set 3" וב-2015 הוציא את האלבום "Time Travel" .
ב-2014 ניגן יהל בפסטיבל המוזיקה האלקטרונית העולמי "Tomorrowland".
יצירותיו של שרמן מאופיינות בצלילים נקיים יחסית עם הקלטות קול רבות של זמרות שונות וקצב מהיר.
דיסקוגרפיה > אלבומים

2000 - For The People
2000 - Waves of Sound
2001 - Sound & Melody EP
2002 - Private Collection
2003 - Hallucinate
2003 - Something To Remember
2005 - Around The World
2006 - Superset
2007 - Superset 2
2009 - Xport
2010 - ShutUp
2013 - Super Set 3
2013 - Architech
2014 - Where I Do Begin (EP)
2017 - Deja Vu
דיסקוגרפיה > סינגלים

Yahel - Going Up (1999)
Yahel & DJ Miss T – Skywalker (Dj Mix/Club mix) (1999)
Yahel - Intelligent Life (2000)
Yahel - Open Your Mind / Going Up (2000)
Yahel & Eyal Barkan - Voyage (2000)
Yahel - Devotion (2000)
Yahel - Waves Of Sound EP (Vinyl 12") (2000)
Yahel – Reality (2000)
Yahel - Sound & Melody EP (CD, EP) (2001)
Yahel - Private Collection EP (CD, EP) (2001)
Evolution (HOMmega Productions September 2001)
Naushka (Shiva Space Technology May 2001)
China (Unreleased February 2001)
Yahel - For The People (2002)
Tribal maker (Phonokol February 2002)
Yahel - Sound And Melody (2002)
Massive Control  (Cyber Records January 2002
Yahel – Sugar One / You Inside (2002)
Blind Visions - Yahel Remix Blind Visions - Yahel Remix  (Lost Language January 2002)
Yahel – Run Away (2002)
Yahel - Infected Mushroom & Yahel – Electro Panic (2002)
Yahel - Yahel – You Feel / Butterfly (2003)
Yahel – Avalanche / Come Inside (12") (2003)
S is Here - Yahel Remix (Einhorn May 2003)
I saw - Yahel remix (Cyber Records February 2003)
Yahel - Avalanche (12") (2004)
Yahel - Liquid Love (2005)
Yahel Feat. Tammy - Ocean (2007)
Yahel & Liya* – Creatures (2012)
Pop Star (Yahel Remix) (Perfecto June 2012)
Yahel, Asi Tal feat. Meital De Razon - Single Touch (2013)
Yahel & Liya* - I Dive (2013)
Life Of Your Own (Darma Remix) (Perfecto January 2013)
דיסקוגרפיה > DJ Mixes

Most Wanted Pres. DJ Yahel - Mixing In Action (2001)
Most Wanted Presents Yahel - Something To Remember (CD, Comp, Mixed) (2005)
Yahel – Worldwide Trance Sounds Vol.3 (2008)
Full On Fluoro Vol.2 DJ Mix (2014)
SuperSet 4 (Free Download)
לאדה טוליאטי (כדורגל נשים)

לאדה הוא מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר טוליאטי. נוסד בשנת 1987.
שמות הקבוצה

1987 – מאי 1990 - טורפדו
מאי 1990 – 2009 - לאדה
היסטוריה

מאז 1994 המועדון שיחק בליגה הבכירה באליפות רוסיה. בשנת 2004 הצליח טוליאטי לזכות ב"דאבל", כשזכה באליפות ובגביע המדינה. שלוש שנים אחר כך, מסיבות כלכליות, נאלץ המועדון לבקש מרצון לעבור לליגה השנייה.
2006 סימנה את תחילת הסוף עבור לאדה כשהקבוצה ירדה לליגה השלישית.
בשנת 2008 לאדה חזרה לליגה הבכירה.אך פרשה מהתחרות שלושה שבועות לפני סיום הטורניר. בשנת 2009 המועדון נסוג מהאליפות בשל המצב הכלכלי הקשה ולא השתתף באליפות 2010. משחק האחרון היה ב-30 ביולי 2009. נגאנרגיה וורונז. ' מאוחר יותר הוא השתתף בתחרויות אזוריות בשם SDUSSHOR‏ 12 "לאדה".[דרושה הבהרה]
תארים

אלופת רוסיה: 2004
הגביע הרוסי: 2002, 2003, 2004
טורניר גביע נשים של איטליה: 2005
יניסיי קרסנויארסק (בנדי)

יניסיי קרסנויארסק (ברוסית: Хоккейный Клуб Енисей) היא קבוצת בנדי מקצוענית מהעיר קרסנויארסק, המתמודדת בליגת העל הרוסית בבנדי.
יניסיי זכתה 11 פעמים באליפות ברית המועצות (שלישית לסק"א יקטרינבורג ולדינמו מוסקבה), וכמו כן זכתה בחמש אליפויות רוסיה, האחרונה בעונת 2020-21. בנוסף, יניסיי זכתה גם 7 פעמים בגביע האירופי בבנדי, מה שמהווה הישג שיא עבור קבוצה רוסית בטורניר זה.
היסטוריה

יניסיי נחשבת לאחת מקבוצות הבנדי הוותיקות ברוסיה. הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1934, אך פרוץ מלחמת העולם השנייה עצרה את התפתחות הבנדי בעיר. לאחר מלחמת העולם השנייה הקבוצה הוקמה מחדש בשם "טרקטור". בשנת 1952 העפילה לליגה הסובייטית השנייה וחדלה להיות קבוצת בנדי חובבנית.
בשנת 1958 הקבוצה שינתה את שמה ל"לוקומוטיב" ובשנים 1959-1963 הפכה ל"טרוד". משנת 1964 נושאת הקבוצה את שמה הנוכחי. בעונת 1979/1980 הקבוצה זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות ברית המועצות ובשנים הבאות זכתה בו 10 פעמים נוספות.
לאחר התפרקות ברית המועצות הקבוצה זכתה לראשונה באליפות ליגת העל הרוסית בבנדי בעונת 2001.
תארים

יניסיי נחשבת לאחד ממועדוני הבנדי המעוטרים ביותר ברוסיה ומחזיקה בשיא זכיות בגביע האירופי בבנדי (7 פעמים).
תארים > ברית המועצות

אליפות ברית המועצות
אלופה (11 פעמים): 1979-80, 1980-81, 1981-82, 1982-83, 1983-84, 1984-85, 1985-86, 1986-87, 1987-88,1988-89, 1990-91
תארים > רוסיה

אליפות רוסיה
אלופה (5 פעמים): 2000/01, 2013/14, 2014/15, 2015/16, 2020/2021
תארים > אירופה והעולם

גביע אלופות אירופה
אלופה (7 פעמים): 1980, 1983, 1986, 1987, 1988, 1989, 2001
גביע העולם למועדונים
אלופה (4 פעמים): 1982, 1984, 2011, 2015
זינטולה ביליאלטדינוב

| --- | --- |

 לידה:  13 במרץ 1955 (בן 69) מוסקבה, ברית המועצות (כיום ברוסיה)
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיהרוסיה
 השכלה:  האוניברסיטה הממלכתית הרוסית לתיירות, נוער ספורט וחינוך גופני 
 משקל:  189 ליברה 
 גובה:  1.81 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  הוקי קרח
 עמדה:  מגן אגף שמאלי
 תקופת הפעילות:  1973–1988 (כ־15 שנים)
 מועדון:  דינמו מוסקבה (1973–1988)
 מאמן:  אק בארס קאזאן (2014–)
 הישגים
 פרסים והוקרה:  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית  עיטור אלכסנדר נבסקי  מאסטר מוסמך לספורט של ברית המועצות  עיטור הידידות בין העמים  המאמן המכובד של רוסיה  עיטור אות הכבוד  אזרח כבוד של העיר קאזאן  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
זינֶטוּלַה חיידרוביץ' ביליאלטדינוב (נולד ב-13 במרץ 1955, מוסקבה, ברית המועצות) הוא מאמן הוקי קרח רוסי ממוצא טטרי, אימן את הנבחרת הלאומית של רוסיה בהוקי בשנים 2004, 2011–2014. בחודש מרץ 2014 הוא התמנה לתפקיד סגן נשיא ומנהל קבוצת "אק בארס" וביולי אותה שנה הפך למאמן הקבוצה.
ביוגרפיה

הוא נולד ב-13 במרץ 1955 במוסקבה. למד במוסקבה בבית הספר מספר 193. בשנים 1973–1988 שיחק בעמדת המגן בדינמו מוסקבה ובשנים 1976–1988 שיחק בהרכב נבחרת ברית המועצות. חבריו לקבוצה לא הצליחו להגות את שמו "זינטולה" וכינו אותו "אלכסנדר".
משנת 1988 עוסק באימון. ב-27 יוני 2011 מונה למאמן הנבחרת הלאומית. זכה עמה באליפות העולם בשנת 2012.
הוא בוגר המכון לתרבות הגופנית (GTsOLIFK) משנת 1979 ובמכון הפדגוגי של מחוז מוסקבה (הפקולטה לחינוך גופני) ב-1982. הוא שירת בצבא והגיע לדרגת קולונל במשמרות הגבול הסובייטים.
משפחתו

שורשי אבותיו מגיעים ממחוז ניז'ני נובגורוד, מהכפר פיצה (Пица).
אביו חיידר ביליאלטדינוב (1928–1999) עבד בחווה עד לגיוסו לצבא, בשנת 1952 עבר להתגורר במוסקבה, שם במשך שנים רבות עד לפרישתו, עבד במפעל לנעליים בשם "הגיבור האדום". אמו ניימיה ביליאלטדינובה (1926–2000) הכירה את בעלה לעתיד במוסקבה. עבדה במפעל סריגה ובתקופת מלחמת העולם השנייה עבדה בייעור. לאחרי המלחמה, במשך יותר מ-20 שנה עבדה כמנקה בקונדיטוריית "אוקטובר האדום".
רעייתו – נדז'דה ויקטורובנה היא מהנדסת בהכשרתה. בתו – נטליה רומנובה (ילידת 1978) היא משפטנית. נשואה לסטניסלב רומאנוב, שחקן הוקי קרח לשעבר. לשניים בן (אלכסנדר רומאנוב, שחקן הוקי קרח אף הוא; נכון ל-2021 משחק במונטריאול קנדיאנס בליגת ה-NHL) ובת.
קריירה > קריירת משחק

זינטולה החלה לשחק הוקי כבר בבית הספר. הוא הצטרף לבית הספר להוקי של "דינמו" (ב-1969), שם הודרך על ידי המאמנים אלכסנדר קווסניקוב וסטניסלב פטוחוב. שיחק בשורות "דינמו" בשנים 1973–1988.
ב"דינמו" השתתף ב-588 משחקים באליפויות ברית המועצות וכבש 63 שערים. בהרכב הנבחרת (1976–1988) שותף ב-253 משחקים וכבש 21 שערים. בתחרויות אליפות העולם ומשחקי החורף האולימפיים שיחק 77 משחקים, הבקיע 8 שערים. בטורניר גביע קנדה שיחק 18 משחקים.