stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רב דימי בר יוסף
ביאורים

↑  הגמרא בה מובא המעשה מבארת כי "מתנת שכיב מרע" (מתנה של אדם הנוטה למות, שהקנה את כל נכסיו לאדם אחר, ולא שייר לעצמו מאום) אינה מתנה גמורה, ואם קם מחוליו ולא מת, הוא רשאי לחזור בו ממתנתו, שכן זו בוודאי ניתנה רק על דעת שימות, אלא אם כן שייר לפחות חלקת קרקע קטנה לעצמו.
רויאל ארסנל

ערך זה עוסק במפעל נשק הסטורי. אם התכוונתם למועדון כדורגל, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון צבאי, ארסנל 
 כתובת:  וולוויץ' 
 מיקום:  הרובע המלכותי של גריניץ' 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1671
 תאריך פתיחה רשמי:  1671 
 אדריכל:  ניקולס הוקסמור 
 קואורדינטות:  51°29′28″N 0°04′12″E﻿ / ﻿51.491176°N 0.069937°E﻿ / 51.491176; 0.069937
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסרויאל ארסנל(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסרויאל ארסנל(למפת הרובע המלכותי של גריניץ' רגילה) רויאל ארסנל(למפת הרובע המלכותי של גריניץ' מוגדלת) רויאל ארסנל
 
השער ההיסטורי של המפעלים
רויאל ארסנל (באנגלית: Royal arsenal) במקור ווליץ' ארסנל (באנגלית Woolwich Arsenal) היה מפעל נשק ותחמושת בשכונת ווליץ' שברובע גריניץ' שבדרום-מזרח לונדון. המפעל שימש כיצרן נשק, מעבדת חומרי נפץ ושדה ניסויים של הכוחות המזוינים של בריטניה מראשית המאה ה-18 ועד לאחר מלחמת העולם השנייה. המפעל נודע במיוחד בשל קבוצת הכדורגל ארסנל שנוסדה על ידי עובדי המפעל שגם התגוררו בשכונת ווליץ'.
היסטוריה > מייסוד המפעל ועד ראשית המאה ה-20

בשטח המפעל היה החל מ-1671 מגרש לאחסנת ארטילריה על שטח 125 מ"ר. בשנת 1695 נוספה מעבדת תחמושת (Royal Laboratory) וב-1717 נוסד מפעל ייצור הנשק — Royal Brass Foundry שייצר רובים ותותחים. רבים מבנייני המפעל נבנו על ידי האדריכל ג'ון ונברו (John Vanbrugh). עד שנת 1777 גדל שטח המפעל לכ-400 מ"ר וב-1804 הוא הוקף בחומת לבנים בגובה 6 מטר, גבולו המזרחי של מתחם המפעל נתחם על ידי תעלה שנחפרה בין 1814 ל-1815 על ידי פועלי כפייה.
ב-1805 הוחלף שם המפעל מווליץ' לרויאל ארסנל על ידי המלך ג'ורג' השלישי. בסמוך למפעל קמו מספנת ווליץ', האקדמיה הצבאית המלכותית ומפקדת כוחות הארטילריה, שהפכו את ווליץ' לאתר צבאי.
בתקופת מלחמת קרים (1854–1856) נערכו במפעל ניסויים ופיתוחים רבים, בהם שימוש יעיל ראשון בניטרוצלולוזה ורכישת זכויות הפטנט על קורדיט (סוג של דינמיט) מאת ממציאו, אלפרד נובל ויישומו לפגזים.
היסטוריה > פעילות חברתית

עובדי המפעל בתקופה זו חיו כקהילה והתגוררו בסמוך. ב-1868 התאגדו פועלים שעבדו במפעל במסגרת קואופרטיבית והקימו שותפות צרכנית שמטרתה הייתה רכישה סיטונאית של מצרכי יסוד במחירים נמוכים יחסית, תוצאה של כוח הקנייה של הקבוצה, וחלוקתם לחברים תמורת תשלום נמוך. במהלך 115 השנים שלאחר מכן גדלה האגודה והקיפה בשיאה (1975) חצי מיליון חברים בלונדון, שמלבד צרכניות נהנו משירותי ביטוח, סיעוד, ספריות ושירותים קהילתיים נוספים.
ב-1886 התארגנו מספר עובדים ויצרו קבוצת כדורגל. ב-1893 נכנסה הקבוצה כמועדון מקצועני לליגה האנגלית כ"ווליץ' ארסנל" והיא קיימת עד היום. ב-1913 עבר המועדון לצפון לונדון. עם כניסת מועדון ארסנל לליגה המקצוענית הוקם על ידי העובדים מועדון חובבים בשם "מועדון הכדורגל של מפעלי התחמושת המלכותיים" (Royal Ordnance Factories FC).
היסטוריה > מלחמות העולם

במלחמת העולם הראשונה הגיע הייצור לשיא. שטח המפעל השתרע על 5.3 קמ"ר והוא העסיק 80,000 עובדים. ב-1916 בנתה ממשלת בריטניה שיכון בן 1,500 דירות לשיכון הפועלים בשכונת אלת'ם הסמוכה. המפעל קושר במסילת ברזל פרטית אל תחנת פלמסטד. לאחר תום המלחמה עסק המפעל בייצור קטרי רכבת.
במהלך שנות השלושים נכנס המפעל שוב לייצור מוגבר של כלי נשק לקראת מלחמת העולם השנייה. כל מפעלי הנשק והתחמושת הבריטיים אורגנו במסגרת "מפעלי התחמושת המלכותיים" (Royal Ordnance Factories (ROFs)) והוכפפו לניהול ממשלתי מכוון על יד משרד המלחמה. 30,000 איש עבדו במפעל ארסנל עצמו. המפעלים, שכללו חומרי נפץ, נפגעו במהלך הבליץ ועובדי מפעל "אי הצפרדע" (אי בנהר התמזה) שנפגע בפגיעה ישירה פונו בספטמבר 1940. 103 פועלים נהרגו ו-770 נפצעו במהלך המלחמה.
לאחר המלחמה חזר המפעל לייצר קטרי רכבת. ייצור נשק ותחמושת התחדש עם פרוץ מלחמת קוריאה.
שקיעה ופיתוח

לאחר המלחמה, כחלק מן הצעדים לשיקום לונדון, נמכרו רבים משטחי המפעל, תוך שהם מפנים מקום לבניית פרבר בשם תמזמיד (Thamesmead) ופריצת דרכים חדישות שעברו דרך שטח המפעל שהיה מוקף בחומה, תוך הריסת חלקים ממנה. ב-1991 הוקם על חלק משטח המפעל ההיסטורי בית הכלא בלמרש (Belmarsh HM Prison).
ב-1994 חדל המפעל מלהתקיים. מבנים היסטוריים ששרדו זכו להיכנס לתוכנית שיקום ושיפוץ כבניינים רשומים ושולבו בתוכנית הבינוי וההתחדשות של דרום-מזרח לונדון (Thames Gateway). באחד המבנים שוכן "מוזיאון אבק השריפה - מוזיאון הארטילריה המלכותי" (Firepower – The Royal Artillery Museum) המספר את סיפור המפעל.
לקריאה נוספת

Hogg, Brigadier O.F.G., (1963). The Royal Arsenal Woolwich (Vol 1 & 2). Oxford: Oxford University Press.
Masters, Roy, (1995). Britain in Old Photographs: The Royal Arsenal, Woolwich. Strood: Sutton Publishing. ISBN 0-7509-0894-7.
Rita Rhodes, An Arsenal for Labour: the Royal Arsenal Co-operative Society and Politics 1896-1996, Holyoake Books, 1999,ISBN 0-85195-253-4
תותח ישן באתר המפעל המשוחזר
רנו Type EK

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Renault 9CV
 יצרן:  רנו (בצרפתית: Renault)
 שנות ייצור:  1913–1917
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  רנו Type AX
 מודל אחריו:  רנו Type FD
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  3,510 מ"מ
 רוחב:  1,336 מ"מ
 משקל:  950 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,370 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2 צילינדרים, 1,206 סמ"ק, המפיק 5.1 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית
 מהירות מרבית:  56 קמ"ש
רנו Type EK  היא מכונית סלון מהודרת, דו מושבית, אשר יוצרה על ידי חברת רנו הצרפתית בין השנים 1913–1917.
בנוסף לדגם הסלון, דגמי הרנו Type EK נבנו בתצורות קופה וקבריולה.
גלריה

1914
1914
1925
הערות שוליים

↑  רנו Type EK zorgblogauto.canalblog
↑  רנו Type EK encyclautomobile.fr/fr/encyclauto/automobile/renault/renault-type-ek
↑  רנו Type EKles-renault-d-avant-guerre
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רנו Type EI

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  רנו 20CV
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  1914
 הרכבה:  צרפת צרפת
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,845 מ"מ
 רוחב:  1,760 מ"מ
 משקל:  900 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,535 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 4,536 סמ"ק, המפיק 15.4 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית
 מהירות מרבית:  68 קמ"ש
 
רנו Type EI, טורפדו, שנת 2014
רנו Type EI (בצרפתית: Renault Type EI) היא מכונית קבריולה מהודרת, אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו בשנת 1914.
דגמי "רנו Type EI" נבנו בתצורות לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו) וקבריולה.
תמונות

רנוType EI, טורפדו, שנת 2014
רנו Type EI, טורפדו, 3 מושבים, (2 מושבים + מושב נפתח מאחור), דגם Landaulet
רנו Type EI, טורפדו, 3 מושבים (2 מושבים + מושב נפתח מאחור), דגם Landaulet
לקריאה נוספת

רנו Type EI - תמונה
הערות שוליים

↑  Gilbert Hatry, Claude Le Maître: Dossiers Chronologiques Renault. Voitures Particulières. Tome 3: 1911–1918. Editions Lafourcade, Paris 1979, ISBN 2-902667-04-3  "רנו Type EI"
קריאה בכף הרגל

קריאה בכף הרגל, היא שיטה פסאודו-מדעית המתיימרת לגלות פרטים על אופיו או עתידו של אדם, על-פי התעמקות במאפייני כף רגלו. שיטה זו כוללת תצפית על מבנה כף הרגל - מהעקב ועד האצבעות, על העור (למשל מרקם, פגמים, פיגמנטציה) ועל ציפורני אצבעות כפות הרגליים, ופרשנות של תצפית זו אשר משקפת כביכול את רגשותיו של האדם או אופיו.
סוגי כפות רגליים

מאבחני כפות הרגליים המקבלים את תאוריית היכולת לקרוא בכף הרגל, בוחנים את כפות הרגליים בשלל צורותיהן, כאשר לשיטתם לכל שינוי בצורה ישנה משמעות. להלן כמה סוגים של כפות רגליים שונות, שמתפרשות על ידי המאבחנים באופנים שונים:
כף רגל רומית - כף הרגל הרומית מאופיינת באמה, אצבע ובוהן המגיעות אל אותו האורך ומסתיימות בקו ישר.
כף רגל מרובעת - כף רגל מרובעת היא כף רגל שכל האצבעות בכף הרגל זהות או כמעט זהות באורכן. רגל שכזו מוכרת גם בשם "רגל האיכר", וכשמביטים בה היא מזכירה צורה מלבנית.
כף רגל יוונית - כף הרגל היוונית שידועה בכינויה "כף רגל הלהבה", היא בעלת מראה בולט וייחודי, כשהאצבע (הצמודה לבוהן) ארוכה יותר מהבוהן עצמה.
כף רגל מתוחה - לכפות רגליים מסוג זה יש מראה דק במיוחד, מאחר שהאצבעות צפופות וצמודות אחת לשנייה. הבוהן היא האצבע הארוכה ביותר, כששאר האצבעות הולכות ומתקצרות בהדרגה לפי מקום מושבן.
כת קריאת כף הרגל

"כת קריאת כף הרגל", "כת הקריאה" או "כת כף הרגל" הייתה תנועה דתית יפנית שנוסדה בשנת 1987, שמייסדה, הוגן פוקונאגה, טען שהוא גלגול של ישו הנוצרי ושל הבודהה, וניתנה לו סמכות אלוהית ויכולות על טבעיות לאבחן מחלות פיזיות על ידי התבוננות ולימוד בסוליות כפות רגליו של אדם. מקום מושבה של הכת, שמנתה כ-30,000 חסידים היה למרגלות הר פוג'י.
במשך שנות פעילותו כמנהיג הכת הואשם פוקונאגה בשלל אישומים הכוללים הונאות וסחיטה, והתחייב על ידי בתי המשפט לשלם סכומי כסף גדולים, ואף נידון ל-12 שנות מאסר. פוקונאגה הודה במעשים המיוחסים לו, אולם יחד עם זאת, רבים עדיין מאמינים שקיימות בידו היכולות שייחס לעצמו.
גלריה

כף רגל רומית
כפות רגליים יווניות
כף רגל מתוחה
ראו גם

קריאה בכף היד
רפלקסולוגיה
לקריאה נוספת

Stormer, Chris. Language of the Feet (ISBN 0-340-64345-5).
Somogyi, Imre. Reading Toes - Your Feet as Reflections of Your Personality (ISBN 0-85207-310-0).
Sheehan, Jane. Let's Read Our Feet!: The Foot Reading Guidew (ISBN 0-955-05934-8)
הערות שוליים

↑  "מה כפות הרגליים מגלות על האישיות שלכם?", באתר בא-במייל
↑  כינתה את עצמה: "Ho-no-Hana-Sanpogyo"
1 2  Bosmia, Anand N.; Bosmia, Arpan N.; Tubbs, R. S. (2017-10-01). "The Foot-Reading Cult of Japan". Journal of Religion and Health (באנגלית). 56 (5): 1600–1604. doi:10.1007/s10943-013-9736-8. ISSN 0022-4197.
↑  Leaders of foot cult arrested, Tuesday, 9 May, 2000
רויאל נץ

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1968 (בן 56) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  כרייסט'ס קולג' 
 מעסיק:  אוניברסיטת סטנפורד 
 בן או בת זוג:  מאיה ערד 
 אתר רשמי
 
רְוִיאֵל נֵץ (Reviel Netz, נולד ב-2 בינואר 1968) הוא היסטוריון ישראלי המתמחה בתולדות המדע העתיק ופרופסור מן המניין ללימודים קלאסיים באוניברסיטת סטנפורד.
ביוגרפיה

רויאל נץ נולד בתל אביב בשנת 1968 לאמו, קורינה הסופרת, ולאביו, מתרגם השירה יואל נץ. הוא חניך החוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, שם השלים תואר ראשון בשנת 1986. תואר שני הוא רכש בשנת 1992 במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן באותה אוניברסיטה. את התואר השלישי רכש באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1995, בהנחיית סר ג'פרי לויד (אנ'). בין השנים 1995–1998 עבד במשרות פוסט-דוקטורט באוניברסיטת קיימברידג' ובין השנים 1998–1999 עבד באוניברסיטת MIT. מאז 1999 הוא מלמד באוניברסיטת סטנפורד, בה הוא משמש משנת 2004 כפרופסור מן המניין.
רויאל נץ נשוי לסופרת מאיה ערד, ולזוג שתי בנות.
מחקריו

מחקריו של נץ נוגעים ברובם בהיסטוריה של פרקטיקות קוגניטיביות, לדוגמה תרבות חזותית, תולדות הספר, אוריינות כתב ואוריינות מתמטית (literacy and numeracy).
אודות ספריו

עיצוב הדדוקציה במתמטיקה היוונית: מחקר בהיסטוריה קוגניטיבית
ספרו זה של נץ ראה אור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1999.
הספר תואר על ידי ברונו לאטור ואיאן האקינג כ"חשוב ביותר בחקר המדע מאז ”Leviathan and the Air-Pump” מאת שפר ושייפין".
הוא מתאר את הסגנון המתמטי היווני ומציע לבאר את ההישג הלוגי-דדוקטיבי של מדע זה באמצעות ניתוח צורני. בין חידושיו של הספר ניתן לציין את תשומת הלב המפורטת לדיאגרמות.
עדיין בחוץ
הספר התפרסם בהוצאת שופרא בשנת 1999. זהו ספר שירה הכתוב בחרוז ובמשקל, בסגנון שנהיה בשנים לאחר מכן מזוהה עם כתב העת "הו!".
התמורה במתמטיקה בים התיכון המוקדם: מבעיות למשוואות
ספרו זה של נץ יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' בשנת 2004. זהו מחקר העוקב אחר גלגוליה של בעיה מתמטית מארכימדס ועד עומר ח'יאם ומציע תיזה בדבר הופעתו של סגנון "דאוטרונומי" (של טקסטים המתייחסים במהותם לטקסטים הקודמים להם) במדע של העת העתיקה המאוחרת ושל ימי הביניים.
עבודותיו של ארכימדס
ספר זה התפרסם בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' בשנת 2004 והוא תרגום וקומנטר. חלק ראשון של מפעל מקיף של תרגום כתבי ארכימדס לאנגלית. הספר מכיל הוצאה לאור ביקורתית של הדיאגרמות, בהתבסס על כתבי היד. כמו כן מכיל הספר לראשונה תרגום אנגלי של הקומנטר(פרשנות) (אנ') מאת אאוטוקיוס (אנ') מאשקלון.
תיל דוקרני: אקולוגיה של המודרניות
הספר התפרסם בהוצאת אוניברסיטת ווזליאן בשנת 2004 והוא מחקר בהיסטוריה סביבתית, שהעניין הפוליטי שבמרכזו הוא זכויות בעלי החיים. דרך עיון בהתפתחותה של גדר התייל מכלי לאסירת חיות, לכלי לאסירת בני-אדם, מותח נץ ביקורת על היחס האנושי לחיה.
הקודקס של ארכימדס: הסיפור המרתק על כתב-היד המדעי החשוב בעולם
הספר ראה אור בשנת 2007 והוא נכתב ביחד עם ויליאם נואל. זהו ספר מדעי פופולרי המתאר את כתב היד מימי הביניים "הפלימפססט של ארכימדס" ואת המחקר סביב כתב יד זה (מחקר בו היה מעורב נץ עצמו). הספר מתורגם ל-18 שפות. (יצא לאור גם בעברית בהוצאת פן מידיעות אחרונות).
מקום הטעם: מסות על ספרות ישראלית בין צליל והיסטוריה
זהו ספרם המשותף של רויאל נץ ומאיה ערד והוא התפרסם בהוצאת אחוזת בית בשנת 2008. הספר מכיל מסות שהתפרסמו ברובן בכתב העת "הו!". הספר קורא לחזרה ל"צליל" (כלומר לשירה הנוקטת אמצעים מצלוליים כגון משקל, חרוז ואליטרציה) ול"היסטוריה" (כלומר למסורת הספרותית ההיסטורית).
הוכחה מתוך משחק: המתמטיקה היוונית והאסתטיקה האלכסנדרונית
הספר יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' בשנת 2009. הספר מתאר את סגנונה של המתמטיקה ההלניסטית (שעיקרו: חיבור מפתיע בין ניגודים) כמשקף את הסגנון הספרותי בן-הזמן.
לבעיית תרגום יבגני אונייגין בתוך: א"ס פושקין, יבגני אוניגין, תרגום חדש מרוסית: יואל נץ, הוצאת גוונים, תשע"ב, 2012, עמ' 205–215.
מרובעים
ספר שירה, ובו 92 מרובעים במתכונת מרובעיו המפורסמים של המשורר והמדען הפרסי עומר ח'יאם וברוחם (13 מתוכם הם עיבודים של מרובעי ח'יאם עצמם). בספר גם מסה מאת נץ על דמותו של ח'יאם כמשורר וכמדען. הוצאת חרגול ומודן, דצמבר 2014.
ספריו

The Shaping of Deduction in Greek Mathematics: a Study in Cognitive History, Cambridge University Press 1999.
עדיין בחוץ, שופרא, 1999.
The Transformation of Mathematics in the Early Mediterrnean: From Problems to Equations, Cambridge University Press, 2004.
The Works of Archimedes Translated into English with Commentary and Critical Edition of the Diagrams, Volume I: The Two Books on Sphere and Cylinder, Cambridge University Press, 2004.
Barbed Wire: an Ecology of Modernity, Wesleyan University Press, 2004.
The Archimedes Codex: Revealing the Secrets of the World’s Greatest Palimpsest, Orion 2007 (with William Noel).
יצא לאור בעברית: הקודקס של ארכימדס : הסיפור המרתק על כתב-היד המדעי החשוב בעולם / רויאל נץ, ויליאם נואל ; מאנגלית - דרורה בלישה (תל אביב : פן : ידיעות אחרונות : ספרי חמד, 2007)
מקום הטעם: מסות על ספרות ישראלית בין צליל והיסטוריה, אחוזת בית, 2008 (עם מאיה ערד)
Ludic Proof: Greek Mathematics and the Alexandrian Aesthetic, Cambridge University Press, 2009.
הערות שוליים

↑  ,Bruni Latour
The Netz-Works of Greek Deductions
↑  , Ian Hacking
The Laboratory Style of Thinking and Doing
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309297605171  PLWABN: 9810704228905606  BIBSYS: 17218  BNE: XX1798306  BnF: cb13630482h (data)  CANTIC: a1169127x  CiNii: DA12143184  GND: 133546160  ISNI: 0000 0001 1047 5366  LCCN: n98041432  NKC: jo2008415254  NLG: 202218  NSK: 000391646  NTA: 18188206X  RERO: 02-A005711031  SUDOC: 080087523  VcBA: 495/323785  VIAF: 27244173   WorldCat (עם VIAF): 27244173
רפאלה אספוזיטו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־19 נאפולי, איטליה 
 
לוח בנאפולי לזכר מאה שנה להמצאת פיצה מרגריטה
רפאלה אספוזיטו (בלועזית: Raffaele Esposito באיטלקית מבוטא: raffaˈɛːle eˈspɔːzito) היה שף איטלקי שחי במאה ה־19 והיה הבעלים של טברנה בנאפולי בשם "Pizzeria di Pietro e basta così" ("הפיצריה של פייטרו וזה הכל") שנוסדה ב-1780 על ידי פייטרו קוליצ'יו. אספוזיטו נחשב בעיני אחדים לאבי הפיצה המודרנית.
בשנת 1889, פיצה עדיין לא הפכה למאכל פופולרי או ידוע ונאכלה בדרך כלל על ידי אנשים עניים כדרך לנצל מרכיבים שונים שאחרת היו מתבזבזים. באותה תקופה, אספוזיטו נחשב ליצרן הפיצה המוביל בעיר נאפולי.
לפי אגדה פופולרית (אך מוטלת בספק), אספוזיטו התבקש להכין פיצה לנסיכה מרגריטה מסבויה, שנסעה לנאפולי עם מלך איטליה אומברטו הראשון. אספוזיטו ואשתו התקבלו למטבחי המלוכה שם התבקשו להכין את המנה הזו כראות עיניהם. אספוזיטו ראה שציפוי השום המסורתי אינו מתאים לחיך המלכותי, במקום זאת הכין שלוש פיצות שונות, שהאחרונה שבהן השתמשה בשילוב של עגבניות, גבינת מוצרלה ובזיליקום כדי לחקות את האדום, הלבן והירוק של דגל איטליה.כמה מקורות טוענים שזו הייתה הפעם הראשונה בה הוכנה פיצה עם גבינת מוצרלה.
המלכה מרגריטה, שמעולם לא אכלה פיצה לפני כן, כל כך נהנתה מהמנה שהיא ביקשה ממנהלת שירותי השולחן שלה לשלוח לאספוזיטו מכתב ולשבח את הפיצות שלו, וקבעה שהן "נמצאו טעימות". אספוזיטו השתמש בהמלצה זו כדי לקדם בהצלחה את המסעדה שלו, וקרא לפיצה שהמלכה הכי נהנתה ממנה, "פיצה מרגריטה". אגדת הפיצה מרגריטה נחשבת להיסטוריה שקרית, שכן פיצה שנעשתה עם אותן תוספות כבר הייתה קיימת בנאפולי בין השנים 1796 ו-1810.
ככל הנראה האירוע הזה הפך את הפיצה למפורסמת, ומאז היא שמרה על פופולריות. בגלל הניסויים של אספוזיטו עם מרכיבים וההצגה של הפיצה, וכן הכנת המנה המוצלחת שלו עבור המלכה מרגריטה, יש המכנים את אספוזיטו "אבי הפיצה המודרנית".
המסעדה של אספוזיטו עדיין קיימת במקום בו היא נוסדה על ידי פייטרו קוליצ'יו, ב-Salita Sant'Ana di Palazzo 1/2, למרות ששמה הנוכחי הוא Pizzeria Brandi. המכתב המלכותי המשבח את הפיצה של אספוזיטו מוצג במסעדה. מחקר מאוחר יותר הטיל ספק באגדה זו, ערער את האותנטיות של מכתב ההכרה המלכותי, והצביע על כך שאף כלי תקשורת מהתקופה לא דיווח על ביקור כביכול, וכי גם הסיפור וגם השם מרגריטה קודמו לראשונה בשנות ה-1930–1940.
הערות שוליים

1 2 3 4  BBC Food - Was margherita pizza really named after Italy's queen?, web.archive.org, ‏2012-12-31
↑   דוד שושן, בלי להתכוון? כך מושפעת הקולינריה האיטלקית מצבעי הדגל של איטליה, באתר הארץ, 24 באפריל 2023
1 2  פנסו, רונית (2008-05-22). "ואלה תולדות הפיצה". Globes. נבדק ב-2024-01-29.
↑  Stradley, Linda (2004). "History and Legends of Pizza".
רנו Type DM

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  1913–1914
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  רנו Type CQ
 מודל אחריו:  Renault Type ER 
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,210 מ"מ
 רוחב:  1,615 מ"מ
 משקל:  1400 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,005 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, מקורר מים, 2,121 סמ"ק המפיק 8.1 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית
 מהירות מרבית:  55 קמ"ש
 
רנו Type DM, סדאן
רנו Type DM (בצרפתית: Renault Type DM) היא מכונית סלון מהודרת, מסוג טורפדו, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1913–1914.
תצורות

סדאן (5 מושבים)
קבריולה
לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו)
תמונות

רנו Type DM, שנת 1913
רנו Type DM, טורפדו, קבריולט, שנת 1914
רנו Type DM, שנת 1913 לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו)
ראו גם

רנו
לואי רנו
רנו Type A
רנו Type B
רנו Type C
רנו Type D
רנו Type E
רנו Type G
רנו Type E
רנו Type EU
רנו Type EF
רנו Type AX
הערות שוליים

↑  סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש בתחילת המאה העשרים עד אמצע שנות השלושים
רמת פאונסאגנט

| --- | --- |

בולד נול (Bald Knoll, "גבעה קירחת") הוא חרוט אפר הצעיר ביותר מבין קבוצה של חרוטי אפר בחלק הדרום-מערבי של רמת פאונסאגנט
 מידע כללי
 גובה:  9,081 רגל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מחוז קיין, ארצות הבריתארצות הברית
 קואורדינטות:  37°30′00″N 112°23′04″W﻿ / ﻿37.5°N 112.38444444444°W﻿ / 37.5; -112.38444444444
  (למפת יוטה מוגדלת) סולט לייק סיטי פרובו וסט ג'ורדן סנט ג'ורג' סידר סיטי עמק מוניומנט ברייס קניון מואב ויומינג ק ו ל ו ר ד ו  נ.מ. אריזונה נ ב ד ה  איידהו ימת המלח רמת פאונסאגנט(למפת יוטה רגילה) סולט לייק סיטי פרובו וסט ג'ורדן סנט ג'ורג' סידר סיטי עמק מוניומנט ברייס קניון מואב ויומינג ק ו ל ו ר ד ו  נ.מ. אריזונה נ ב ד ה  איידהו ימת המלח רמת פאונסאגנט
 
רמת פאונסאגנט (באנגלית: Paunsaugunt Plateau) היא רמה חרוצה על ידי עמקי נחלים, המתנשאת לגובה שבין 2,100 ל-2,800 מטרים מעל פני הים בדרום-מערב יוטה בארצות הברית, חלק מרמת קולורדו. הרמה שוכנת במחוזות קיין (Kane County) וגארפילד (Garfield County). רוחבה כ-16 קילומטרים והיא משתרעת דרומה מרמת סווייר (Sevier Plateau) כ-40 קילומטרים בערך, ומסתיימת בצוקים הוורודים, חלק מגרם המדרגות הגדול. פאונסאגנט היא מילה בשפת הפאיוט המתארת את "ביתו של הבונה".
את הרמה מנקז הנהר איסט פורק סווייר (East Fork Sevier River), יובל של הנהר סווייר הזורם צפונה על הרמה ונשפך לערוץ הראשי של הנהר סווייר הזורם בעמק לאורך האגף המערבי של הרמה. בצידה המזרחי חרוצה הרמה בערוצים רבים המתנקזים אל הנהר פאריה באגן הניקוז של הנהר לקולורדו, והיא אזור מוגן כפארק הלאומי ברייס קניון. קטע מקו פרשת המים של האגן הגדול (Great Basin Divide) עובר לאורך הרמה, ומרבית הרמה היא חלק מהיער הלאומי דיקסי (Dixie National Forest). על הרמה יורדים שלגים בכמות שנתית ממוצעת של 5.1 מטרים, וב-200 ימים בממוצע יש מחזור קפיאה והפשרה. כביש נופי 12 של יוטה המוגדר ככביש נופי יוצא דופן (All-American Road) מטפס לפסגת רמת פאונסאגנט.
הרמה נוצרה לפני 20 עד 10 מיליון שנים כתוצאה מהתרוממות רמת קולורדו. ההתרוממות גרמה להיווצרות סדקים בצדי הרמה. סחיפה שהתרחשה אחר כך, בייחוד בצד המזרחי של הפארק הלאומי ברייס קניון, גרמה להיווצרות תצורות סלע מוזרות, עמודונים המכונים הוּדוּס (hoodoos), שהם סימן ההיכר של הפארק.
ביאורים

↑  אחד מ-31 כבישים ברחבי ארצות הברית המוגדרים כדרך צדדית נופית לאומית (National Scenic Byway) הכוללים תכונות ייחודיות
הערות שוליים

↑  John W. Van Cott, Utah Place Names: A Comprehensive Guide to the Origins of Geographic Names
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539758605171  GND: 1169792774  LCCN: sh99005008  VIAF: 315528632   WorldCat (עם VIAF): 315528632 
גרם המדרגות הגדול כשרמת פאוסאגנט בקצהו הצפוני (הצד השמאלי באיור)
רובין אטקין דאונס

| --- | --- |

דאונס בכנס קומיק-קון אריזונה, 2013
 לידה:  6 בספטמבר 1976 (בן 48) לונדון, אנגליה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טמפל 
 בת זוג:  מייקל אן יאנג
 http://www.robinatkindownes.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רובין אטקין דאונס (באנגלית: Robin Atkin Downes‏; נולד ב-6 בספטמבר 1976) הוא שחקן, מדבב ואמן לכידת תנועה אנגלי, שידוע בזכות גילומו של ביירון בעונתה החמישית של סדרת המדע בדיוני "בבילון 5" וכן בזכות עבודות הדיבוב הרבות שלו לסרטי וסדרות הנפשה ומשחקי מחשב.
חיים אישיים

רובין אטקין דאונס נולד בלונדון, אנגליה, והוא בעל תואר באמנות יפה מאוניברסיטת טמפל, פילדלפיה. בעבודות הדיבוב שלו, הוא מתמחה בכ-60 דיאלקטים. בנובמבר 2004 הוא נישא לשחקנית האמריקאית מייקל אן יאנג ולהם בת בשם נטשה.
הערות שוליים

↑  Robin Atkin Downes Biography
| בבילון 5 |
| --- | --- | --- |
| יוצר | ג'יי מייקל סטרזינסקי |  |
| שחקנים | מייקל או'הייר • ברוס בוקסלייטנר • קלודיה כריסטיאן • ג'רי דויל • מירה פורלן • ריצ'רד ביגס • אנדריאה תומפסון • סטיבן פורסט • ביל מומי • ג'ייסון קרטר • ג'ף קונאוויי • רוברט ראסלר • ג'ולי קייטלין בראון • מארי קיי אדמס • פטרישיה טולמן • פיטר ג'וראסיק • אנדריאס קטסולאס • רובין אטקין דאונס |  |
| נושאים | דמויות • גזעים • עלילה • מלחמות • ספרים • השראה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb151063636 (data)  LCCN: no2010130685  VIAF: 76612443   WorldCat (עם VIAF): 76612443
רמת פוסטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,898 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°43′00″S 61°25′00″W﻿ / ﻿64.7167°S 61.4167°W﻿ / -64.7167; -61.4167
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרמת פוסטר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרמת פוסטר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת פוסטר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת פוסטר
 
רמת פוסטר (באנגלית: Foster Plateau) היא רמה בצפונה של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
שטחה של הרמה 210 קמ"ר. גובהה של הרמה 1,898 מטרים מעל פני הים.
הרמה ממוקמת בין קרחון דריגלסקי וקרחון הקטוריה.
הרמה גובלת ברמת פורבידן שמדרום לה וברמת הרברט שמצפון לה.
היסטוריה > גילוי הרמה

הרמה צולמה מן האוויר לראשונה על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד, שחקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר 1957–1956.
הרמה מופתה מתוך תצלומים אלה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, בשנת 1960.
הרמה נקראת על שמו של ריצ'רד א. פוסטר (Richard A. Foster) שעמד בראש סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בתחנת האי דאנקו, בין השנים 1957 - 1956.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע היסטורי וגאוגרפי
↑  מידע גאוגרפי
| מישורי ארץ גרהאם / רמות ארץ גרהאם |
| --- | --- | --- |
| סדר אלפביתי: | אייברי • ברוס • דטרויט • המימונט • הרברט • לאקלאבר • לואי פיליפ • פוסטר • פורבידן |  |
| המישורים מצפון לדרום: | לאקלאבר • לואי פיליפ • דטרויט • הרברט • פוסטר • פורבידן • ברוס • אייברי • המימונט |  |