stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
די. בי. קופר
החקירה > חשודים > דואן ובר

ביולי שנת 2000 התפרסמה כתבה בשבועון U.S. News & World Report על אלמנה בשם ג'ו ובר שטענה כי בעלה המנוח דואן ובר התוודה בפניה לפני מותו ב-28 במרץ 1995 כי הוא די .בי. קופר.
ובר טענה כי לאחר מותו של בעלה היא החלה לחקור את עברו וגילתה כי הוא ישב בכלא שנמצא כ-30 ק"מ מנמל התעופה בפורטלנד, אותו נמל ממנו המריאה טיסה 305 שנחטפה על ידי קופר. היא אמרה כי בעלה דומה מאוד לקלסתרון של קופר וכי הוא נהג לעשן סיגריות ולשתות בורבון, כפי שעשה קופר בטיסה, ובלילות סבל לעיתים מסיוטים שבהם דיבר בשנתו על קפיצה ממטוס ועל כך שהשאיר את טביעות אצבעותיו על המדרגות. בנוסף, טענה ובר כי זמן קצר לפני מותו דואן גילה לה שפציעת רגל ישנה ממנה סבל נגרמה כתוצאה מקפיצה ממטוס.
ובר הלכה לספרייה שם מצאה ספר על קופר. בתוכו היא גילתה את מה שהיא חשבה ככתב ידו של בעלה שרשם בשוליים את שמה של העיירה שבה נמצא הפלקט של טיסה 305. ראיות נוספות שמחזקות את טענתה מספרות על חופשה בסיאטל שהשניים יצאו אליה בשנת 1979, ארבעה חודשים לפני שנחשף חלק מהשלל באזור, שתוארה על ידי דואן כמסע סנטימנטלי וכללה גם ביקור בנהר קולומביה. היא זכרה כיצד דואן התעקש מסיבה כלשהי לצאת לבדו לסיור בגדות הנהר באזור.
ובר יצרה קשר עם החוקר הראשי לשעבר של הפרשה, ראלף הימלסבך, שבתורו הסכים איתה ואמר כי הראיות הנסיבתיות שסובבות את ובר מתאימות לפרופיל של החוטף. למרות זאת, ה-FBI הפסיק לחקור את ובר כחשוד ביולי 1998 מכיוון שלא נמצאו ראיות מוצקות הקושרות אותו לחטיפה.
בדיקת השוואה שבוצעה לא הצליחה למצוא התאמה בין טביעות האצבע של ובר לאלה שנלקחו מהמטוס. באוקטובר 2007 הודיע ה-FBI כי בבדיקה מדעית שנעשתה נמצא כי דגימת ה-DNA החלקית שהוצאה מהעניבה שקופר השאיר במטוס אינה שייכת לוובר.
החקירה > חשודים > קנת כריסטיאנסן

ב-29 באוקטובר 2007 פרסם ירחון ניו יורקי כתבה עם שמו של חשוד חדש העונה לשם קנת כריסטיאנסן. בכתבה נכתב כי כריסטיאנסן, שנפטר בשנת 1994, היה צנחן בצבא ועובד לשעבר של חברת התעופה נורת'ווסט. כריסטיאנסן, כך נטען, קנה מספר נכסים במזומנים כשנה לאחר החטיפה והתיישב במדינת וושינגטון סמוך למקום ממנו קפץ קופר מהמטוס. הוא גם נהג, בדומה לקופר, לשתות בורבון ולעשן סיגריות. פלורנס שפינר, הדיילת לה הגיש קופר את הפתק עם איומו, אמרה כי תמונתו של כריסטיאנסן דומה מאוד לקופר ואחיו הוסיף ואמר כי לפני מותו כריסטיאנסן אמר לו "יש משהו שאתה צריך לדעת אבל אני לא יכול לספר לך".
לבסוף פסל ה-FBI את כריסטיאנסן כחשוד. התברר כי אף על פי שבמבט ראשון כריסטיאנסן נראה דומה לקופר, בדיקות מדוקדקות יותר מצאו שמבנה גופו, גובהו, משקלו וצבע עיניו לא תאמו את התיאור שנתנו הצוות והנוסעים של טיסה 305 זמן קצר לאחר החטיפה.
אחרית דבר > השפעות על התעשייה האווירית

החטיפה עוררה שינויים גדולים בביטחון הטיסות המסחריות. גלאי מתכות הותקנו בנמלי תעופה ומספר חוקי בטיחות טיסה חדשים נקבעו על ידי רשות התעופה הפדרלית של ארצות הברית (FAA). בעקבות גל של חטיפות דומות אך פחות מוצלחות שהתרחשו ב-1972 הורתה רשות התעופה הפדרלית להתקין בכל מטוסי בואינג 727 מתקן שימנע את פתיחת מדרגות המטוס בזמן טיסה. המתקן קיבל את השם "טריז קופר" (Cooper Vane), על שם החוטף הנודע.
אחרית דבר > התעניינות מחודשת של ה-FBI וראיות חדשות

ב-1 בנובמבר 2007 נחשף לראשונה כי קופר דרש שני מצנחים ראשיים ושני מצנחים רזרביים וכי הרשויות סיפקו לו בטעות מצנח רזרבי דמה, חסר תועלת, ששימש רק להדגמות בכיתה. מצנח הדמה לא נמצא במטוס לאחר הקפיצה, ומשערים כי קופר לא הבין כי הוא חסר תועלת וקפץ רק עם מצנח תקין אחד. המצנח הרזרבי השני, התקין, נפתח וקופר השתמש בחוטיו על מנת לקשור לגופו את התיק עם הכסף.
ב-31 בדצמבר 2007 חזר בו ה-FBI מהערכתו כי קופר היה צנחן מנוסה. הנחתם הראשונית של החוקרים הייתה כי קופר היה חייב לעבור אימונים ולהיות מנוסה בצניחה על מנת לבצע פעולה כה נועזת, אולם ניתוח מאוחר יותר של האירועים הביא את ה-FBI לשקול זאת מחדש. החוקרים הגיעו למסקנה ששום צנחן מנוסה לא היה מנסה לבצע קפיצה ממטוס בסופת גשם בחושך וללא נקודות ציון על הקרקע. בנוסף לכך, החוקרים האמינו כי גם אם קופר מיהר לברוח, צנחן מנוסה היה לכל הפחות בודק את המצנחים שלו.
ביוני 2008 הועלו מספריהם הסידוריים של כל 9,998 שטרות 20 הדולר לאתר אינטרנט שבו יכול כל אדם להזין את מספרי השטרות שבידיו ולבחון אם מדובר בחלק מהכופר האבוד של קופר.
אחרית דבר > התעניינות מחודשת של ה-FBI וראיות חדשות > הפסקת החקירה

ב-13 ביולי 2016, הודיע ה-FBI על הפסקת החקירה, אך ציין כי ישקול את חידושה בעתיד אם יתגלו רמזים ממשיים, דוגמת חלקים ממצנחו של קופר או הכסף שקיבל.
בתרבות

על אף שדי. בי. קופר היה פושע אשר סיכן את חייהם של 42 אנשים, פשעו חסר התקדים עורר השראה וזכה להתייחסות ולאזכורים בתרבות, לרבות בספרים, בסרטים, בסדרות טלוויזיה, ברדיו ובמוזיקה, בין היתר בסרט "שיגעון בנהר" ובסדרות "נמלטים", "העוקץ", "שובר שורות", "מספ7ים" ו"לוקי".
הערות שוליים

1 2  Gray, Geoffrey. "Unmasking D.B. Cooper", U.S. News & World Report, New York, 22-10-2007
↑  Steven, Richard. "When D.B. Cooper Dropped From Sky: Where did the daring, mysterious skyjacker go? Twenty-five years later, the search is still on for even a trace.", The Philadelphia Inquirer, 24-11-1996, p. A20
1 2  Gilmore, Susan. "D.B. Cooper puzzle: The legend turns 30". The Seattle Times, 22-11-2001
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000003-QINU`"'Krajicek, David. "The D.B. Cooper Story: Meeting the Demands". Crime Library. אורכב מ-המקור ב-2012-06-01. נבדק ב-2008-06-19.
1 2  יהודה בלו, תעלומה - החוטף שצנח אל תוך הלילה
↑  מה יקרה אם דלת המטוס תיפתח באמצע הטיסה?, באתר כלכליסט, 6 בינואר 2018
↑  Cowan, James. FBI reheats cold case National Post, 03-01-2008
↑  Norjak: The Investigation of D. B. Cooper by Thomas K. Worcester, Ralph P. Himmelsbach p. 67-68 and p. 87-89
1 2  '"`UNIQ--templatestyles-0000000A-QINU`"'"D.B. Cooper: Help Us Solve the Enduring Mystery". Federal Bureau of Investigation. 2007-12-31.
1 2  Coreno, Catherine. "D.B. Cooper: A Timeline", New York, 22-10-2007
1 2  D.B. Cooper's loot to be auctioned off, Associated Press, 13-02-2006
↑  D.B. Cooper Notes make $37K at Heritage’s Americana Memorabilia Auction
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000F-QINU`"'Krajicek, David. "The D.B. Cooper Story: The Investigation". Crime Library. אורכב מ-המקור ב-2008-05-17. נבדק ב-2008-06-19.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000012-QINU`"'Krajicek, David. "The D.B. Cooper Story: The Copycats". Crime Library. אורכב מ-המקור ב-2008-01-02. נבדק ב-2008-06-19.
↑  Carol Cratty, FBI working new lead in D.B. Cooper hijacking case, CNNת August 2, 2011
↑  "Skyjacker at large", U.S. News & World Report, 24-07-2000
↑  FBI rejects latest D.B. Cooper suspect, Associated Press, 26-10-2007
↑  Ingalls, Chris. Investigators: FBI unveils new evidence in D.B. Cooper case, King 5, 01-11-2007
↑  Check-Six.com - מנוע לחיפוש שטרותיו של קופר
↑  סוכנויות הידיעות, 45 שנה אחרי הפשע המושלם: ה-FBI נכנע והפסיק לחקור, 13 ביולי 2016
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3182 1312  LCCN: n83328332  VIAF: 63287268   WorldCat (עם VIAF): 63287268 
מטוס הבואינג 727 של חברת התעופה נורת'ווסט שנחטף על ידי קופר
אנימציה הממחישה כיצד נעזר קופר בגרם המדרגות של מטוס הבואינג 727 על מנת להימלט. המדרגות שלא תוכננו להיפתח בזמן טיסה, נפלו למטה ונשארו בצורה הזאת עד לנחיתתו של המטוס
גרם מדרגות של מטוס בואינג 727
פוסטר המבוקש שהוציא ה-FBI אודות די. בי. קופר
חלק משטרות 20 הדולר שהיו חלק מהכופר שניתן לקופר ונמצאו ליד נהר קולומביה ב-1980
כתבה שהתפרסמה בעיתון מקומי על לכידת מקוי
קלסתרון שהוציא ה-FBI המציג את קופר עם התקדמות גילו
בן פליפה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1998 (בן 27 בערך) 
 פרופיל ב-IMDb
 
בן פליפה (נולד ב-1998 במינכן) הוא שחקן קולנוע גרמני.
ביוגרפיה

בן פליפה נולד במינכן ב-1998.
קריירה

פליפה קיבל את תפקידו הראשון בסרט הקצר ג'ני שביימה לאה בקר, שהוקרן בבכורה בינואר 2017 בטקס פרס פסטיבל הסרטים מקס אופולס. בשנה שלאחר מכן הוא הופיע בחמישה פרקים של סדרת הטלוויזיה Hit and Run בתור בן.
פליפה גילם את יאניק בסדרת הטלוויזיה Deadline . בסדרת הדרמה של נטפליקס, "בני טובים" הוא גילם את הנס גסנר בשישה פרקים. פליפה קיבל תפקיד גדול יותר בסרט הדרמה של קונסטנטין הץ " Gewalten", שבו שיחק את התפקיד של לוקאס. הוא הופיע בשישה פרקים של Der Pass בשנת 2022.
פילמוגרפיה

2017: ג'ני (סרט קצר)
2018: Alpha Boy: Apha-Boy (סרט קצר)
2018: Hit and Run (סדרת אינטרנט/טלוויזיה, 5 פרקים)
2020: Stichtag ( (סדרת אינטרנט/טלוויזיה, 9 פרקים)
2020 הבוס (סדרת טלוויזיה, פרק אחד)
2021:בני טובים (סדרת טלוויזיה, 6 פרקים)
2021: Gewalten
2021: לאהוב אותה (סדרת טלוויזיה, פרק אחד)
2022: מעבר הרים (סדרת טלוויזיה, 6 פרקים)
2022: Watzmann ermittelt (סדרת טלוויזיה, פרק אחד)
2022: SOKO שטוטגרט (סדרת טלוויזיה, פרק אחד)
הערות שוליים

↑  ben felipe - La Strada Doells Schauspielagentur, www.lastrada-doells.com
↑  Ben Felipe - Filmmakers, www.filmmakers.eu (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1246548429  VIAF: 24163810339738821546   WorldCat (עם VIAF): 24163810339738821546
אינו שאקי

| --- | --- |

 לידה:  1912 סלוניקי, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1982 (בגיל 70 בערך) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
אינו שאקי (או אינו שקי; 1912 – 9 בפברואר 1982) היה הדקאן המייסד של הפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

שאקי נולד בסלוניקי שביוון. לאחר שסיים את לימודי הרפואה ורפואת השיניים בז'נבה בשנת 1936, עלה לארץ ישראל. הוא השתקע בירושלים, היה חבר ב"הגנה", שירת במלחמת העצמאות והשתחרר משירות צבאי ב-1952 בדרגת רב-סרן.
עם שחרורו מצה"ל החל להקים את בית הספר לרפואת שיניים. הוא אסף סביבו רופאי שיניים ממכריו, בהם יעקב לוין-אפשטיין, יצחק מיכמן ויוסף הרמל, שהפכו לגרעין ההוראה, המחקר והניהול של בית הספר. שאקי עסק בהוראה ובארגון, הקים את המחלקה לאבחון, רפואת הפה ורדיולוגיה, ועמד בראשה 17 שנים. בין השנים 1953 עד 1965 היה מנהל בית הספר במסגרת הפקולטה לרפואה. בשנת 1965 הפך בית הספר לפקולטה עצמאית, ושאקי היה לדקאן הראשון של הפקולטה, תפקיד שבו כיהן עד 1969.
במקביל לעבודתו בפקולטה, פתח שאקי קליניקה פרטית בירושלים והפך לאחד מרופאי השניים הידועים והמוערכים בעיר. בין מתרפאיו היה גם דוד בן-גוריון. כחלק מתפיסתו את הרפואה בכלל ורפואת השיניים בפרט כפעולה מונעת ומתמשכת, טבע את המונח "מתרפא" בניגוד ל"חולה". כמו כן הרחיב את תפיסת פעילות רופא השיניים לרפואת הפה בכלל (כולל הלסת ובלוטות הרוק).
שנים רבות היה פעיל בארגונים בינלאומיים, היה יועץ לרפואת שיניים לארגון הבריאות העולמי ויו"ר הוועדה לחינוך של הארגון הבינלאומי לרפואת-שיניים (FDI). בתפקידו זה שימש כיועץ להקמה ופיתוח של בתי ספר לרפואת שיניים בארצות אפריקה ובאיראן. בין השנים 1977–1979 היה דקאן בית הספר לרפואה של אוניברסיטת פחלאווי בשיראז.
בנוסף לפעילותו היה גם אספן ספרים וציורים.
לזכרו נקבעו פרס לסטודנטים מצטיינים, מפעל הרצאות שנתיות של "משגב" (המכון לחקר מורשת יהדות ספרד והמזרח) ורחוב בשכונת רמת שרת בירושלים.
הערות שוליים

↑  אינו שאקי באתר GRAVEZ
↑  חלקן כונסו בספר יוסף דן (עורך)/ תרבות והיסטוריה: לזכרו של פרופ' אינו שקי, משגב, תשמ"ז.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276876105171  BnF: cb10836718m (data)  GND: 173425828  ISNI: 0000 0000 3766 9200  LCCN: n88102148  RERO: 02-A003815588  VIAF: 18770952   WorldCat (עם VIAF): 18770952
ברשד

ברשד (באוקראינית: Бершадь; בפולנית: Berszad) היא עיר קטנה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

האזכור הראשון לברשד הוא משנת 1459, ובשנת 1795 נכלל היישוב בשטחי האימפריה הרוסית בנפת פודוליה. במהלך מלחמת העולם השנייה סופח אזור העיר לרומניה.
יהודי ברשד

בראשית המאה ה-20 חיו בברשד כ-7,000 יהודים, רוב תושביה. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה נערך בעיר פוגרום, בו נרצחו כ-150 יהודים. בתקופה הסובייטית פעלה בעיר מועצה יהודית, והתקיים בה בית ספר יידי. בשנות השלושים נסגרו רוב בתי הכנסת בעיר, ומספר התושבים היהודים בה הצטמצם לכדי כ-4,300 איש.
ב-29 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים והרומנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי, חובת מסירת דברי ערך וחובת ביצוע עבודות כפייה.
עם סיפוח העיר לטרנסניסטריה הרומנית בספטמבר 1941, הוקם בה גטו, אשר יציאת היהודים ממנו נאסרה. לגטו זה העבירו הרומנים כ-20,000 יהודים שגורשו מבוקובינה, מבסרביה ומאודסה, והוא הפך לגטו הגדול ביותר בטרנסניסטריה. בגטו שררו תנאי מחיה קשים ביותר, בעיקר בחורף, ומתוך כ-25,000 יושביו, נותרו בו עד אוגוסט 1942 כ-10,000 יהודים בלבד. בתקופה זו פעלה בגטו מחתרת קטנה, אשר קיימה קשרים עם יחידות פרטיזנים בסביבת העיר. אחדים מחבריה נתפסו מאוחר יותר, והוצאו להורג.
באביב 1943 הוקם סניף של הגסטפו בעיר, ו-1,203 מיהודי הגטו שולחו לעבודות כפייה במיקולייב, בהן מעטים שרדו. ב-2 פברואר 1944 הוצאו להורג 148 מיהודי העיר, לאחר שהתקבל מידע כי הם או בני משפחותיהם קשורים ליחידות פרטיזנים. 80 יהודים נוספים מהגטו הוצאו להורג כעבור מספר ימים. לפני שחרור העיר בידי הצבא האדום רצחו הרומנים בה עוד כמה עשרות יהודים.
בין יהודי העיר מפורסם רבי רפאל מברשד, תלמידו של רבי פנחס מקוריץ.
ראו גם

גטו ברשד
רוברט היין

רוברט יאנג היין (באנגלית: Robert Young Hayne‏; 10 בנובמבר 1791 – 24 בספטמבר 1839) היה פוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית בין השנים 1823–1832, כמושל קרוליינה הדרומית בשנים 1832–1834, וכראש עיריית צ'ארלסטון 1836–1837. כסנאטור ומושל, הוא היה דמות מובילה במשבר הביטול, ויחד עם ג'ון קלהון וג'יימס המילטון הבן, תומך קולני של דוקטרינות זכויות המדינות והביטול; הוויכוח שלו ב-1830 בסנאט עם דניאל ובסטר נחשב לפרק מכונן במשבר החוקתי שזירז את מלחמת האזרחים האמריקנית.
ביוגרפיה > ראשית חייו

רוברט י. היין נולד ב-10 בנובמבר 1791 לאליזבת פרונו ולבעלה ויליאם היין, שהיו בבעלותם מטעים שעובדו על ידי עבדים בסנט פול פאריש, הוליווד, מחוז קולטון, קרוליינה הדרומית. לרוברט היין היה אח צעיר, פול המילטון היין (1803–1830). היין קיבל השכלה פרטית המתאימה למעמדו, ולאחר מכן למד משפטים במשרד של לנגדון צ'בס בצ'ארלסטון.
ב-3 בנובמבר 1813, הוא התחתן עם פרנסס הנרייטה פינקני (1790–1818), בתו של עורך הדין הבולט והמושל לשעבר צ'ארלס פינקני. נולדה להם בת, פרנסס הנרייטה פינקני שארפ (1818–1875). בשנת 1820, לאחר מותה של אשתו הראשונה מסיבוכים בלידה, היין התחתן עם רבקה ברוטון אולסטון. אביה, ויליאם אלסטון, נתן לה נחלה גדולה, עליה בנה היין בית. מאוחר יותר העניק היין לבתו פרנסס מטע בטמאסי, קרוליינה הדרומית, כאשר נישאה לפקיד בית המשפט המקומי פנדלטון, קרוליינה הדרומית, עלם שארפ, זמן קצר לפני מותו הבלתי צפוי של היין ב-1839.
ביוגרפיה > עורך דין, קצין, בעל מטעים, נשיא חברת רכבת

היין התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1812 ועסק בעריכת דין בצ'ארלסטון. במהלך מלחמת 1812 נגד בריטניה הגדולה, הוא היה לוטננט ברגימנט הרגלים הצוערים של צ'ארלסטון. הוא הועלה לדרגת קפטן ברגימנט השלישי של קרוליינה הדרומית. מאוחר יותר שימש היין כמפקד הכללי של המיליציה של המדינה. עד 1836, הוא הועלה בדרגות המיליציה של המדינה למייג'ור גנרל.
במפקד האוכלוסין של 1820, היין החזיק ב-118 עבדים בג'ורג'טאון, קרוליינה הדרומית (מחציתם עסקו בחקלאות), עוד 50 עבדים במחוז קולטון, קרוליינה הדרומית, ועוד 19 עבדים בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית. במפקד האוכלוסין של 1830, הוא החזיק ב-17 עבדים בצ'ארלסטון. היין הוזכר ב-American Slavery As It Is, ספר בעד הצהרת הביטול שפורסם ב-1839. הוא ניתן כדוגמה לבעלי עבדים שמתעלמים מנישואים של עבדים אפרו-אמריקאים. הספר הודפס מחדש עם פרסומת חתומה שהיין פרסם בעיתון שביקש עזרה בלכידת אדם נמלט. הפרסומת של היין העלתה שייתכן שהנמלט פונה למחוז שכן שבו מתגוררים אשתו וילדיו של העבד.
היין קידם באופן פעיל את הפיתוח התעשייתי של קרוליינה הדרומית, לרבות חברת תעלות והרכבות של קרוליינה הדרומית, אשר בשנת 1835 התרחבה מערבה לכיוון הרי האפלצ'ים תחת תוכניתו של היין לקשר את נמל צ'ארלסטון לממפיס, טנסי ולנהר המיסיסיפי. היין היה נשיא מסילות הרכבת של לואיוויל, סינסינטי וצ'ארלסטון עד מותו, והוחלף כנשיא על ידי ג'יימס גאדסדן. ה-LCCR קנתה את מניות ה-SCCRC ב-1839. שתי החברות התמזגו ב-1844 אך מעולם לא השלימו את המסילה כמתוכנן, ורק סיימו כ-60 מיילים לקולומביה, קרוליינה הדרומית, בנוסף לחיבורים לקמדן, קרוליינה הדרומית, ב-1848 ולאטלנטה, ג'ורג'יה, ב-1853.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

היין, דמוקרט, נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית וכיהן בין השנים 1814 ל-1818, כולל כיו"ר הבית ב-1818. היין היה התובע הכללי של קרוליינה הדרומית בין השנים 1818 עד 1822. במהלך כהונתו, משפטו של דנמרק וסי התקיים בצ'ארלסטון לאחר שמרד עבדים לכאורה סוכל. המושל תומאס בנט, שלא תמך בבית המשפט שמונה בעיר וטיפל במשפט, ביקש מהיין את חוות דעתו המשפטית. היין יעץ לבנט כי "המגנה קרטה וההביאס קורפוס, ולמעשה כל הוראות החוקה שלנו לטובת החירות, מיועדים לבני חורין בלבד" וכי מושל קרוליינה הדרומית אינו יכול לבחון "טעויות שיפוטיות".
בשנת 1822, בית המחוקקים של קרוליינה הדרומית בחר בהיין כחבר הסנאט של ארצות הברית. הוא נבחר מחדש ב-1828 וכיהן מ-4 במרץ 1823 עד 13 בדצמבר 1832. מ-1825 עד 1832, הוא עמד בראש ועדת הסנאט לענייני הצי.
בשנת 1832, תחת ג'יימס המילטון הבן כמושל, שימש היין כיו"ר ועידת הביטול של קרוליינה הדרומית. המילטון והיין טענו שמדינות יכולות "לבטל" חוקים פדרליים שאיתם הם לא הסכימו. 80 אחוז מ-162 הנציגים הצביעו בעד ביטול התעריפים הפדרליים של 1828 ו-1832 ובעד פקודת הביטול. הושגה פשרה זמנית בין הממשלה הפדרלית לקרוליינה הדרומית ב-1833.
היין התפטר מהסנאט לאחר שנבחר בידי בית המחוקקים כמושל קרוליינה הדרומית ב-1832, וכיהן בתפקיד קדנציה אחת עד 1834. בסנאט החליף אותו ג'ון קלהון, שהתפטר מתפקידו כסגן נשיא ארצות הברית כדי לתפוס את המושב. מ-1836 עד 1837 הוא כיהן כראש עיריית צ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית.
ביוגרפיה > מותו ומורשתו

היין מת באשוויל, קרוליינה הצפונית, ב-24 בספטמבר 1839 ונקבר בבית הקברות של כנסיית סנט מייקל בצ'ארלסטון.
חלומות הרכבת הטרנס-יבשתיים שלו מעולם לא התממשו. חתנו, קפטן עלם שארפ הבן לחם למען הקונפדרציה נגד האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית ברגימנט הפרשים הראשון של קרוליינה הדרומית, לגיון המפטון, שרד את המלחמה. עם זאת, הוא ומשפחתו מכרו את המטעים שלהם והשקיעו את ההכנסות באיגרות חוב של הקונפדרציה. לאחר המלחמה, המצב הפיננסי של המשפחה היה קשה, ושארפ עבר לטנסי, ולאחר מכן לדאלאס, טקסס, שם הפך לכומר פרסביטריאני.
אחיינו של היין, פול המילטון היין, היה משורר וחתן פרס המשורר של קרוליינה הדרומית שעבר לג'ורג'יה לאחר מלחמת האזרחים. ב-1878 הוא פרסם ביוגרפיה של היין.
הערות שוליים

↑  "Hayne, Robert y. Charleston's Intendants and Mayors Halsey Map Preservation Society of Charleston".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604314105171  PLWABN: 9811538826905606  GND: 138268126  ISNI: 0000 0000 8264 116X  LCCN: n85368725  NLA: 35181436  SNAC: w6k9443q  SUDOC: 12058011X  Trove: 854781  US Congress: H000398  VIAF: 72854969   WorldCat (עם VIAF): 72854969
2020 באסטרונאוטיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2020  באסטרונאוטיקה |  |
< · 2018 · 2019 — 2020 — 2021 · 2022 · >  פורטל מדעי החלל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2020 ונוגעים לתחום האסטרונאוטיקה.
אירועים בולטים

במהלך שנה בוצעו 116 שיגורים, 39 (33.6%) על ידי סין.
30 במאי – טיסה מאוישת ראשונה של חללית מדגם דרגון 2
שיגורי לוויינים > שיגורים מאוישים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועד שיגור | חללית | צוות בשיגור | מועד נחיתה | צוות בנחיתה | זמן טיסה | הערות |
| 9 באפריל   08:05 UTC | רוסיה סויוז MS-16 | אנטולי איוואנישין  איוואן וגנר   ארצות הברית כריסטופר קסידי | 22 באוקטובר  02:54 UTC | אנטולי איוואנישין   איוואן וגנר   ארצות הברית כריסטופר קסידי | 195 יממות ו-19 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת 62/63, חללית חירום |
| 30 במאי   19:22 UTC | ארצות הברית SpaceX Demo-2 | דוגלאס הרלי  רוברט בנקן | 2 באוגוסט  18:48 UTC | דוגלאס הרלי   רוברט בנקן | 62 יממות ו-9 שעות | טיסה ראשונה של דרגון C206 אנדוור, חיבור לתחנת החלל הבינלאומית והצטרפות למשלחת משלחת מס' 63 |
| 14 באוקטובר   05:45 UTC | רוסיה סויוז MS-17 | סרגיי ריז'יקוב  סרגיי קוד-סוורצ'קוב   ארצות הברית קת'לין רובינס | 17 באפריל 2021  04:55 UTC | סרגיי ריז'יקוב   סרגיי קוד-סוורצ'קוב   ארצות הברית קת'לין רובינס | 184 יממות ו-23 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת 63/64, חללית חירום |
| 16 בנובמבר   00:27 UTC | ארצות הברית SpaceX Crew-1 | מייקל הופקינס  ויקטור גלובר  יפן סואיצ'י נוגוצ'י שאנון ווקר | 2 במאי 2021  06:56 UTC | מייקל הופקינס   ויקטור גלובר  יפן סואיצ'י נוגוצ'י  שאנון ווקר | 165 יממות ו-20 שעות | טיסה ראשונה של קרו דרגון רזיליאנס. חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת 64/65, חללית חרום |
שיגורי לוויינים > לוויינים ששוגרו ב-3 בספטמבר

השיגור בוצע מכן שיגור ELV במרכז החלל הגיאני בעזרת משגר וגה. שוגרו 63 לוויינים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| לווין | NSSDC ID | משקל, ק"ג | הערות |
| ארגנטינה ÑuSat 6 ‏ | 2020-061A | 37.5 | לוויין חישה מרחוק של חברת ÑuSat |
| ארצות הברית ESAIL ‏ | 2020-061B | 112 | ניטור תנועת אוניות |
| איטליה ION SCV-001 Lucas ‏ | 2020-061C |  | שחרר בהדרגה 12 לווייני Flock-4v של חברת Spire Global |
| ארצות הברית Athena ‏ | 2020-061D | 138 | ניסוי טכנולוגיה |
| ספרד UPMSat 2 ‏ | 2020-061E | 45 | ניסוי טכנולוגיה |
| סלובניה NEMO-HD ‏ | 2020-061F | 65 | לוויין חישה מרחוק |
| בלגיה SIMBA‏ | 2020-061H | 4 | חקר אטמוספירה |
| בלגיה PICASSO ‏ | 2020-061K | 4 | חקר אטמוספירה |
| שווייץישראל DIDO 3 ‏ | 2020-061N | 4 | חקר כבידה |
| צרפת AMICal-Sat ‏ | 2020-061R | 2 | חקר אטמוספירה |
| קנדה GHGSat C1 ‏ | 2020-061G | 15 | ניטור גזי חממה |
| סלובניה TRISAT ‏ | 2020-061J | 5 | לוויין סטודנטים |
| ספרד FSSCat A  ספרד FSSCat B‏ | 2020-061W 2020-061X |  | לוויין אינטרנט של הדברים |
| ארצות הברית OSM-1 CICERO‏ | 2020-061Y | 10 | חקר אטמוספירה |
| ארצות הברית EG 2‏ | 2020-061Z |  | לוויין חישה מרחוק |
| ארצות הברית Lemur-2 (8 לוויינים) ‏ | 2020-061AC | 8*4 | לווייני חישה מרחוק של חברת Planet Labs |
| אסטוניה TTÜ100 ‏ | 2020-061AS | 1 | לוויין סטודנטים |
| ארצות הברית Flock-4v (14 לוויינים) ‏ | 2020-061AT | 26*5 | לווייני תקשורת של חברת Spire Global |
| ארצות הברית SpaceBEE (12 לוויינים) ‏ | 2020-061AK | 12*0.25 | לווייני תקשורת של חברת Swarm Technologies |
| ארצות הברית Kepler 2 ‏ | 2020-061AZ |  | לוויין אינטרנט של הדברים של קפלר תקשורת |
| תאילנד NAPA 1 ‏ | 2020-061BA |  | לוויין חישה מרחוק |
שיגורי לוויינים > לוויינים ששוגרו ב-28 בספטמבר

השיגור בוצע מכן שיגור 43/4 בקוסמודרום פלסצק בעזרת משגר סויוז 2.1B. שוגרו 22 לוויינים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| לווין | NSSDC ID | משקל, ק"ג | הערות |
| רוסיה Gonets-M 17 רוסיה Gonets-M 18 רוסיה Gonets-M 19 ‏ | 2020-068A 2020-068B 2020-068C | 3*280 | לווייני מערכת תקשורת גונץ |
| איחוד האמירויות הערביות MeznSat ‏ | 2020-068D | 3 | לוויין חישה מרחוק |
| רוסיה Yarilo 1 רוסיה Yarilo 2 ‏ | 2020-068A 2020-068E |  | לווייני סטודנטים |
| רוסיה Dekart ‏ | 2020-068H |  | לוויין סטודנטים |
| ליטא LacunaSat 3 ‏ | 2020-068G |  | לוויין ניסוי תקשורת |
| גרמניה SALSAT ‏ | 2020-068K | 12 | לוויין סטודנטים |
| פינלנד ICEYE X6 פינלנד ICEYE X7 ‏ | 2020-068L 2020-068M |  | לווייני חישה מרחוק של חברת ICEYE |
| ארצות הברית Kepler 4 (Antilles) ארצות הברית Kepler 5 (Amidala) ‏ | 2020-068N 2020-068P |  | לווייני תקשורת של חברת קפלר תקשורת |
| ארצות הברית Lemur-2 ארצות הברית Lemur-2 ארצות הברית Lemur-2 ארצות הברית Lemur-2‏ | 2020-068Q 2020-068R 2020-068S  2020-068T | 4*4 | לווייני חישה מרחוק של חברת Spire Global |
| גרמניה NetSat 1 גרמניה NetSat 2 גרמניה NetSat 3 גרמניה NetSat 4‏ | 2020-068W 2020-068X 2020-068V  2020-068U | 4*4 | לווייני ניסוי טכנולוגיה |
חקר גרמי השמיים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מועד שיגור | חללית | מטרה | פעילות במהלך שנת 2020 |
| 5 באוגוסט 2011 | ארצות הברית ג'ונו | חקר צדק וסביבתו | המשך פעילות במסלול סביב צדק |
| 3 בדצמבר 2014 | יפן אוסיריס-רקס | חקר אסטרואיד בנו | 20 באוקטובר - תמרון לקראת נחיתה |
| 8 בספטמבר 2016 | ארצות הברית היאבוסה 2 | חקר אסטרואיד ריוגו | 5 בדצמבר - נחיתה בכדור הארץ עם דגימת קרקעית |
| 12 באוגוסט 2018 | ארצות הברית Parker Solar Probe | חקר עטרת השמש | המשך פעילות |
| 20 באוקטובר 2018 | האיחוד האירופייפן BepiColombo | חקר כוכב חמה | המשך טיסה ליעד |
| 10 בפברואר | האיחוד האירופיארצות הברית Solar Orbiter | חקר השמש | שיגור ותחילת טיסה ליעד |
| 19 ביולי | איחוד האמירויות הערביות  משימת תקווה מאדים | חקר מאדים | הגיע ליעד בשנת 2021 |
| 23 ביולי | הרפובליקה העממית של סין טיאנוון-1 | חקר מאדים | הגיע ליעד בשנת 2021 |
| 30 ביולי | ארצות הברית מארס 2020 | חקר מאדים | הגיע ליעד בשנת 2021 |
| 23 בנובמבר | הודו צ'אנג-אה 5 | חקר הירח | * 28 בנובמבר - כניסה למסלול סביב הירח   * 1 בדצמבר - נחיתה על קרקעית הירח  * 5 בדצמבר - יחידת נחיתה חזרה למקפת   * 16 בדצמבר - חזרה לכדור הארץ |
סיכומים שנתיים > לפי מדינה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מדינה | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיה | 15 | 11 | 0 |  |
| ארצות הברית | 37 | 33 | 4 |  |
| יפן | 4 | 4 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין | 39 | 35 | 4 |  |
| האיחוד האירופי | 7 | 7 | 6 | 1 |
| הודו | 2 | 2 | 0 |  |
| איראן | 2 | 1 | 1 |  |
| ישראל | 1 | 1 | 0 |  |
| ניו זילנד | 7 | 6 | 1 |  |