מהומות סוחומי (1989)
המהומות

מספר ימים לפני המועד המתוכנן של בחינות הקבלה, התארגנו אלפים בודדים של אבחזים וערכו עצרת אנטי-גאורגית גדולה בסוחומי. ב-12 ביולי 1989, הובילי פעילי האידגילארה הפגנות ברחבי סוחומי שכללו קבוצות חמושות. המפגינים תקפו מבנה של עיתון מקומי בשפה הגאורגית ואילצו אותם לסגור. זמן קצר לאחר מכן הוקף, המבנה בו אמור היה לקום הסניף הגאורגי של אוניברסיטת טביליסי, בידי ההמון. קציני המשטרה המקומיים התעלמו מקריאותיהם הנואשות של הפועלים שעבדו במבנה המכותר, והחליפו, מוקדם ב-15 ביולי, את השוטרים ממוצא גאורגי ששמרו על האוניברסיטה בשוטרים אבחזים. באותו יום נשלחה יחידה קטנה של שוטרים מטביליסי לסוחומי שמטרתה הייתה להחזיר את הסדר, אולם הם פורקו מנשקם על ידי מיליציה אבחזית ללא התערבות של השוטרים המקומיים. בינתיים התכנסו הגאורגים לאספת נגד כדי למנוע מהאבחזים להרוס את מבנה סניף האוניברסיטה.
הדיווחים לגבי הקבוצה שהחלה באלימות סותרים. שני הצדדים מאשימים זה את זה. עם תחילת האלימות התדרדר המצב במהירות ללוחמה בין-אתנית כוללת, שהביאו בסופו של דבר למלחמת אבחזיה. הגאורגים דיווחו כי קבוצת אבחזים חמושים פתחו באש על מפגינים גאורגים בפארק רוסתוולי בסוחומי, בעוד האבחזים טוענים כי הם החלו בלוחמה לאחר שצלם אבחזי, שניסה לחדור למבנה, הוכה על ידי הגאורגים. מכל מקום, מאוחר ב-16 ביולי, המון של כ-5,000 אבחזים, שרבים מהם היו חמושים, נעו לתוך הבניין. מספר חברי משלחת הבדיקה הגאורגית הוכו ונחבלו, ובית הספר נבזז.
האירועים האלה הביאו לשרשרת אירועים שהובילו מאוחר יותר לאבדות בנפש וחורבן כאשר שני הצדדים פתחו בלוחמה חמושה שנמשכה מספר ימים. באותו ערב החלו האבחזים והגאורגים בהכנות למלחמה כוללת בכל רחבי אבחזיה וגאורגיה גופא. הסוואנים בעמק קודורי, תת-קבוצה אתנית של גאורגים שיושבים בצפון-מזרח אבחזיה התנגשו באבחזים מהעיר טקווארצ'לי. בולמוס הירי נמשך כל אותו לילה, ולסירוגין גם מספר ימים לאחר מכן. בינתיים החלו, 30,000 גאורגים מגאורגיה גופא, במיוחד מסמגרלו ומגרלים (תת-קבוצה אתנית של גאורגים) ממחוז גאלי, לצעוד לכיוון סוחומי, בראשות הדיסידנט האנטי-סובייטי מרב קוסטבה. הממשל הבדלני של אבחזיה טוען כי ההמון האבחזי תקף את עמדות ותחנות המשטרה כדי להשיג נשק, אולם ישנם עדויות לכך כי האהדה של השוטרים האבחזים מנע מגורמי אכיפת החוק המקומיים מלהתנגד לתוקפים והם לקחו את הנשק מתחנות המשטרה ללא התנגדות מהשוטרים. יתר על כן, מפקד המשטרה באוצ'מצ'ירה הורה לשוטריו להחזיר את נשק הצייד, שהוחרם קודם לכן, לאבחזים. משלב זה יכלו קבוצות חמושות של אבחזים לארגן יחידות משמר ולעצור את הצועדים הגאורגים, שחלקם היו חמושים. הצועדים נעצרו בגשר מחוץ לאוצ'מצ'ירה, עיר שאוכלוסייתה הייתה מעורבת (גאורגים ואבחזים). קוסטבה עצר את הצעידה, ומנע בכך שפיכת דם נוספת. זמן קצר לאחר מכן פעלו חיילי משרד הפנים הסובייטי להשבת הסדר על כנו.
אירועי יולי באבחזיה הותירו לפחות 18 הרוגים ו-448 פצועים, מתוכם היו, על פי מקורות רשמיים, 302 גאורגים. אף על פי שהנוכחות הממושכת של חיילי ביטחון הפנים הסובייטים שמרה על שלום רעוע במחוז, התפרצה אלימות, והממשל הסובייטי לא התקדם כלל במציאת פתרון לבעיות הבין-אתניות. הגאורגים חשדו כי ההתקפה על הסניף האבחזי של האוניברסיטה הגאורגית תוכננה מראש בידי הבדלנים האבחזים, במטרה לעורר עימות אלים נרחב, שתאלץ את מוסקבה להכריז על ממשל צבאי במחוז, ובכך תאבד טביליסי את השליטה על האוטונומיה באבחזיה. במקביל הם האשימו את השלטון הסובייטי בהפעלת מניפולציות אתניות כדי לרסן את השאיפות הלאומיות של הגאורגים. מצד שני, טענו האבחזים, כי הקמת הסניף של אוניברסיטת טביליסי הייתה מכשיר בידי הגאורגים כדי לחזק את השליטה התרבותית במחוז, והמשיכו לתבוע חקירה על אירועי יולי ותבעו ממוסקבה להצהיר כי שום סניף של אוניברסיטת טביליסי לא יוקם בסוחומי. כיוון שלאף אחד מהצדדים לא היה הכוח לכפות פתרון צבאי על הסכסוך, הפכה, ביולי 1990, האיבה בין האבחזים לגאורגים, ל"מלחמת חוקים" למחוקקים, עד להתפרצותה של מלחמת אבחזיה באוגוסט 1992.