stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד
חייו

ג'יימס היה בנם של ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד, ומרגרט טיודור, אחותו של הנרי השמיני, מלך אנגליה. נולד בתחילת חודש אפריל 1512 (תאריך הלידה המדויק אינו ידוע) בארמון לינלית'גו, במערב לות'יאן. עוד בהיותו פעוט נהרג אביו בקרב פלודן, ב-9 בספטמבר 1513.
ב-21 בספטמבר הוכתר ג'יימס כמלך בקפלה המלכותית בטירת סטירלינג. במהלך שנות ילדותו שלטו בסקוטלנד עוצרים, שהראשונה בהם הייתה אמו של ג'יימס, מרגרט טיודור, ששלטה עד שנישאה בשנית, בשנת 1514, לארצ'יבלד דאגלס, רוזן אנגוס. את מקומה תפס ג'ון, דוכס אולבני, השני בסדר הירושה לכתר הסקוטי לאחר אחיו של ג'יימס, אלכסנדר, דוכס רוס. אביו החורג של ג'יימס הדיח את דוכס אולבני עת פרצה מלחמה בין אנגליה לצרפת, ואת ג'יימס עצמו כלא בטירת אדינבורו. מרגרט טיודור, שהתגרשה מבעלה השני, חילצה את ג'יימס משביו, והוא נטל לידיו את סמכויות השלטון בשנת 1528.
ג'יימס גירש את אנגוס מסקוטלנד, ולאחר מכן הכניע את המורדים מאזור הגבול עם אנגליה (הבורדרס) ואת ראשי השבטים מן האיים המערביים. ג'יימס הגדיל את הכנסותיו באמצעות פיקוח הדוק על נחלות הכתר; כמו כן קיבל ג'יימס מעשרים מן המערכת המשפטית, ממכסים ומזכויות פיאודליות. ג'יימס מינה את בניו הממזרים לתפקידים נושאי רווח בשורות הכנסייה, וכך מילא עוד יותר את אוצרו. הוא הוציא חלק נכבד מהונו על בנייה בסטירלינג, בפוקלנד, בלינלית'גו ובהולירוד.
ג'יימס חידש את הברית הסקוטית-צרפתית (הברית העתיקה), וב-1 בינואר 1537 נשא את מאדלן דה ולואה, בתו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. לאחר מותה, זמן קצר לאחר החתונה, נשא ג'יימס את מארי דה גיז, בתו של קלוד הדוכס גיז ואלמנתו של לואי מאורליאן, דוכס לונגוויל. שני בנים נולדו להם - ג'יימס סטיוארט, דוכס רות'סיי (נולד ב-22 במאי 1540) וארתור (רוברט) סטיוארט, דוכס אולבני (נולד בשנת 1541). אף שלמארי נולדו שני בנים מבעלה הראשון, מתו שני בניה מנישואיה לג'יימס בינקותם, בחודש אפריל 1541; הצעיר מביניהם, ארתור, מת שמונה ימים לאחר שהוטבל.
ג'יימס התנגד לכפירה הפרוטסטנטית, ובתקופת שלטונו הוצאו להורג מספר אנשים שתמכו בגלוי ברפורמה בכנסייה. המפורסם בין הרפורמיסטים שנדונו למוות היה פטריק המילטון, שב-1528 הועלה על המוקד בסנט אנדרוז באשמת כפירה.
אמו של ג'יימס, מרגרט, מתה בשנת 1541. מותה ביטל כל יתרון שהוא בברית עם אנגליה, עליה הכריז ג'יימס מלחמה. בשנת 1542 הובס ג'יימס בקרב סולווי מוס. בריאותו של ג'יימס הייתה רופפת זה זמן מה, ומפלתו ערערה אותה עוד יותר. הוא שכב על ערש דווי בארמון פוקלנד כאשר נולדה בתו, יורשתו היחידה. ג'יימס נקבר במנזר הולירוד לצד מאדלן דה ולואה, ושני בניו ממארי דה גיז. בתו מרי, מלכת הסקוטים, ירשה אותו, בגיל שישה ימים בלבד.
טוענים, שלפני מותו אמר ג'יימס "הדבר החל בנערה, ויסתיים בנערה". הוא התייחס לשושלת סטיוארט, שזכתה בכס המלוכה באמצעות מרג'ורי, בתו של רוברט דה ברוס. למעשה, נשאר כס המלוכה בידיה של שושלת סטיוארט למרות עלייתה של מרי לשלטון, שכן היא נישאה לדודנה לורנד דרנלי, בן לשושלת סטיוארט אף הוא, והסתיים בנערה אחרת, אן, מלכת בריטניה.
ג'יימס הוליד מספר ילדים בלתי-חוקיים; קיימות ידיעות בנוגע לשבעה מהם, לפחות, ושלושה מהם נולדו לפני שמלאו לג'יימס עשרים. ג'יימס סטיוארט, הרוזן הראשון ממוריי, נולד לג'יימס מפילגשו המועדפת, והיה אחת מן הדמויות החשובות בתקופת שלטונם של מרי ובנה, ג'יימס השישי.
ג'יימס נהג להתהלך ברחובות אדינבורו בלילות, בעודו מחופש. במסעותיו הליליים הציג עצמו ג'יימס בתור "האיש הטוב (Goodman) מבאלנגיך".
ג'וש גומז

ערך זה עוסק בכדורסלן אמריקני. אם התכוונתם לשחקן טלוויזיה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בדצמבר 1983 (בן 40) אינדיאנפוליס שבאינדיאנה
 עמדה:  רכז, קלעי
 גובה:  1.90 מטר
 קבוצות כשחקן
 2006-2007   2007-2008   2008-2009   2009-2010   2010 -:  קוזקלין  בית"ר בנימינה  עירוני רמת גן  אוורה   מכבי באר יעקב
 
ג'ושוע גומז (באנגלית: Joshua Gomes; נולד ב-10 בדצמבר 1983 באינדיאנפוליס, אינדיאנה) הוא כדורסלן אמריקאי שהתאזרח בכף ורדה ומשחק בעמדות הרכז והקלעי בקבוצת מכבי באר יעקב בליגה הלאומית בכדורסל בישראל, ובנבחרת כף ורדה. גובהו 1.90 מטר.
גומז הוא בוגר אוניברסיטת מזרח אילינוי, עימה שיחק שלוש שנים כשבשנתו השלישית הוא קולע 16.8 נקודות (47% מטווח השלוש ו-91% מקו העונשין) ומוריד 3.6 ריבאונדים בממוצע למשחק.
את הקריירה הבוגרת שלו התחיל גומז בליגת העל הפולנית, בקבוצת קוזקלין, במדיה קלע כ-10 נקודות בממוצע למשחק וחתם במועדון לשנה נוספת, אולם שוחרר מהקבוצה בתחילת עונת 2007/2008.
לאחר שחרורו מקוזקלין חתם גומז במועדון הישראלי בית"ר בנימינה מהליגה הלאומית אותה הוביל להישארות בליגה, כשהוא מעמיד ממוצעים של 29.7 נקודות, 5.7 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-2.7 חטיפות בכ-40.3 דקות משחק (נבע מריבוי ההארכות של קבוצתו). משחק השיא שלו בעונה זו היה מול אליצור מכבי נתניה נגדה קלע 35 נקודות, הוריד 11 ריבאונדים, מסר 5 אסיסטים וחטף 5 פעמים ב-50 דקות משחק (לא ירד מהמגרש במשך כל דקות המשחק) והוביל את קבוצתו לניצחון 92-97 לאחר שתי הארכות.
ביולי 2008 חתם גומז בעירוני רמת גן מליגת העל במדיה הציג יכולת מאכזבת עם 8.5 נקודות ו-2.4 ריבאונדים בכ-19.5 דקות בממוצע למשחק. משחק השיא שלו בעונה זו היה מול מכבי חיפה נגדה קלע 27 נקודות, הוריד 4 ריבאונדים וחטף 2 פעמים ב-26 דקות משחק.
בעונת 2009/2010 הצטרף גומז לקבוצת אוורה (Évreux) מצרפת. בעונת 2010/2011 חזר לישראל ומשחק כיום במכבי באר יעקב מהליגה הלאומית בכדורסל.
הערות שוליים

↑  דף השחקן באתר usbasket.com
↑  ג'וש גומז מצטרף לעירוני ר"ג
ג'ון צ'יבר

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1912 קווינסי, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 פטירה:  18 ביוני 1982 (בגיל 70) אוסינג, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  John William Cheever 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום לימודים:  אקדמיית ת'אייר, תיכון קווינסי 
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  סיפור קצר, נובלה, רומן
 צאצאים:  Benjamin Cheever, סוזן צ'יוור 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1951)  מדליית ויליאם דין האוולס (1965)  פרס חוג מבקרי הספרים הלאומי לסיפורת (1978)  פרס או. הנרי (1956)  פרס הספר הלאומי לספרות בדיונית (1958)  פרס הספר הלאומי לספרות בדיונית (1981)  פרס פוליצר לסיפורת (1979) 
 
ג'ון ויליאם צ'יבר (באנגלית: John William Cheever;‏ 27 במאי 1912 – 18 ביוני 1982) היה סופר אמריקאי, נחשב לאחד מטובי כותבי הפרוזה במאה ה-20 ולעיתים כונה "הצ'כוב של הפרברים". הוא חתן פרס פוליצר לסיפורת לשנת 1979 עבור "הסיפורים של ג'ון צ'יבר". בשנת 1982, שישה שבועות לפני מותו הוענקה לו המדליה הלאומית לספרות, מטעם האקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות.
פועלו הספרותי

צ'יבר נולד למשפחה מיוחסת וכבר מילדותו בלט ביכולת שפתית עשירה ודמיון פרוע. ב-1929 במשבר הגדול בארצות הברית קרסו עסקי האב, המשפחה התדרדרה לעוני ואימו של צ'יבר פתחה חנות קטנה למימכר מתנות וסידקית. לאחר שחרורו מהצבא החל צ'יבר מפרסם סיפורים קצרים, בעיקר במגזין היוקרתי "הניו יורקר".
הוא פרסם ארבעה רומנים בלבד, אבל כל אחד ואחד (לרבות האחרון) הוכרו כיצירות-מופת, עזות מבע, נועזות ומיוחדות. "מגילות וופשוט", "שערורייה בוופשוט", "בולט פארק" ו-"פאלקונר", שהוגדר כאחד מגדולי הרומנים האמריקאים. סיפורו "השחיין", הוסרט בבימויו של פרנק פרי ובכיכובו של ברט לנקסטר. זכה בפרס ספרותיים רבים במהלך חייו.
"בולט פארק" ו"פלקונר" הופיעו בתרגום עברי (מאת גדעון טורי) בהוצאת "ספריית פועלים".
חיים אישיים

צ'יבר היה ביסקסואל שהיה נשוי לאישה וניהל מערכות יחסים רומנטיות עם גברים ונשים. צ'יבר גם נאבק כל חייו בהתמכרותו לאלכוהול. בסוף שנות ה-60 היה לו רומן עם השחקנית קולנוע וטלוויזיה הופ לאנג. גם בתו, סוזן צ'יבר, היא סופרת ידוע שפרסמה אודותיו את הספר "הביתה בטרם החשיכה". 
צ'יבר נפטר בגיל 70 ממחלת הסרטן.
פרסים

בשנת 1951 זכה במלגת גוגנהיים
בשנת 1956 זכה צ'יבר בפרס או. הנרי
בשנת 1958 זכה בפרס הספר הלאומי על ספרו The Wapshot Chronicle ("שערורייה בוופשוט")
בשנת 1964 זכה צ'יבר בפרס או. הנרי
בשנת 1981 זכה בפרס הספר הלאומי על קובץ הסיפורים " The Stories of John Cheever" ("סיפורי ג'ון צ'יבר")
בת עדן ראגי

| בת עדן ראגי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: בעלי חוליות
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עדניים
סוג:: בת-עדן
מין:: בת עדן ראגי
שם מדעי
 Paradisaea raggiana ‏סקלטר, 1873
תחום תפוצה


בת עדן ראגי (שם מדעי: Paradisaea raggiana) הוא מין של ציפור מהסוג בת-עדן שבמשפחת העדניים. זוהי הציפור הלאומית של פפואה ניו גיני והיא מופיעה על דגל פפואה גינאה החדשה.
מאפיינים

אורכה של הציפור עד 34 ס"מ אצל הזכרים והם בעלי נוצות ראוותניות בצבע אדום, בטן חומה-כהה וחזה וצוואר שחורים. העיניים כתומות, המקור בצבע תכלת ומתחתיו דלדול ירוק. הרגליים שחורות והזנב אדום וארוך המזכיר זנב תרנגול. הנקבות צהובות-חומות ויותר קטנות מהזכרים.
העדניים מחזרים בקבוצות אחרי נקבות מעל הענפים וקוראים להן בקול. כאשר נקבה מגיעה הזכרים מקפצים במקום כמה פעמים כדי שהנקבה תבדוק אותם ולעיתים הם מתהפכים במקום. לאחר ההזדווגות הזכרים זונחים את הנקבות ואינם עוזרים להן בטיפול בגוזלים.
העדניים ניזונים מפירות, זרעים וחרקים שהם מוצאים ביער.
הערות שוליים

↑  בת עדן ראגי באתר הרשימה האדומה של IUCN
גאל קלישי

גאל קלישי (צרפתית: Gaël Clichy; נולד ב-26 ביולי 1985 בטולוז) הוא כדורגלן עבר צרפתי אשר שיחק בעמדת המגן השמאלי.
קלישי נולד וגדל בעיר טולוז.
קלישי החל לשחק בקאן מליגת העל הצרפתית. בקיץ 2003 הוחתם קלישי על ידי ארסנל של ארסן ונגר תמורת סכום של רבע מיליון לירות שטרלינג, בהסכם בו קלישי הסכים לשמש כמחליפו של האנגלי הבינלאומי אשלי קול בשלוש עונותיו הראשונות בארסנל. למרות זאת קלישי שותף ב-12 משחקים בעונת האליפות 2003/2004, והיה זכאי לקבל את המדליה המוענקת לשחקני המועדון הזוכה. לאחר שקיבל את המדליה הוא הפך לשחקן הצעיר ביותר בפרמייר ליג שעושה זאת.
לאחר שאשלי קול נפגע ברגלו באוקטובר 2005 נראה היה שקלישי יהפוך לשחקן הרכב קבוע. ההשערות בנושא זה התחזקו בעקבות הטענות על כך שקול יחתום במועדון מליגת העל הספרדית. אולם, קלישי נפצע באופן זהה לקול, והותיר את ארסן ונגר עם בעיה בעמדת המגן השמאלי.
קלישי חזר לסגל הבכיר ב-25 באפריל 2006 במשחק חצי גמר ליגת האלופות נגד ויאריאל, ועלה כמחליף של מתיו פלמיני שנפצע. קלישי נפצע פעם נוספת באותו מקום והחמיץ את יתר העונה כולל גמר ליגת האלופות. הוא חזר לסגל הבכיר רק ב-14 באוקטובר 2006.
קלישי הפך למגן השמאלי הבכיר של ארסנל לאחר עזיבתו של קול לצ'לסי באוגוסט 2006. כשהיה מחליפו של קול קלישי השתתף ב-62 משחקים (39 בליגה) במשך שלוש עונות. בעונה שלאחר עזיבתו של קול הוא השתתף ב-27 משחקי ליגה מתוך 40, ומאז היה שחקן הרכב קבוע. בעונת 2007/2008 קלישי נבחר לנבחרת העונה של התאחדות הכדורגלנים המקצוענים.
בשנת 2007 קלישי זומן לראשונה לסגל של נבחרת צרפת. הוא זומן פעם נוספת בינואר 2008 לקראת המשחק נגד נבחרת ספרד, וב-5 בפברואר 2008 למשחק של נבחרת צרפת ב' נגד נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. משחקו הראשון של קלישי היה ב-10 בספטמבר 2008 נגד נבחרת סרביה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
בעקבות יכולתו הטובה הוא הוחתם ב-20 ביוני 2008 על חוזה חדש לטווח ארוך. בסיום העונה הוא אף הגיע למקום השני במשאל שחקן העונה שנערך בקרב אוהדי ארסנל. קלישי זכה לענוד את סרט הקפטן במשחק הכנה נגד בארנט לקראת עונת 2008/2009. שערו הראשון במדי ארסנל הובקע בהפסד 1 - 2 לסטוק סיטי ב-1 בנובמבר 2008.
בשנת 2011 חתם קלישי במנצ'סטר סיטי.
ביולי 2017 חתם קלישי באיסטנבול בשאקשהיר מהליגה הטורקית.
בדצמבר 2020 חתם קלישי בסרבט ז'נבה השווייצרית לשנה וחצי.
ביולי 2023 קלישי פרש מכדורגל.
ג'ון בוקנקאמפ

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1974  (בן 50) קירני (נברסקה), ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  Kearney High School  University of Nebraska at Kearney 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון בוקנקאמפ (באנגלית: Jon Bokenkamp; נולד ב-9 בספטמבר 1974) הוא יוצר, במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

בוקנקאמפ נולד בנברסקה. הוא החל לצלם סרטים בילדותו עם חברים ובני משפחה. כשגדל, הוא היה מעורב בהפקות תיאטרון ומוזיקה כסטודנט בבית הספר התיכון בקארני. הוא למד באוניברסיטת נברסקה בקארני, ולאחר מכן למד בבית הספר לאומנויות קולנוע באוניברסיטת דרום קליפורניה.
קריירה

בוקנקאמפ החל לכתוב תסריטים, אך הפריצה הגדולה שלו הייתה כשזכה בתחרות תסריטאים שנערכה בנברסקה. מיד לאחר ניצחונו בתחרות נשכר על ידי ויליאם פרידקין לכתוב עבורו סרט אימה.
בשנת 2000 יצר וביים את הסרט "פרסטון טילק", בו כיכבו לוק וילסון, נורמן רידוס ומילי אביטל.
בשנת 2004 יצר את המותחן הפסיכולוגי "לקחת חיים", בו כיכבו אנג'לינה ג'ולי ואית'ן הוק.
בשנת 2013 יצר את הסרט "הקריאה", בו כיכבו האלי ברי ואביגייל ברסלין.
משנת 2013 הוא היוצר והמפיק של סדרת הטלוויזיה המצליחה "הרשימה השחורה", בה מככבים ג'יימס ספיידר ומייגן בון.
בשנת 2017 הוא יצר והפיק את סדרת הספין אוף "הרשימה השחורה: גאולה", שבוטלה לאחר עונה אחת בלבד.
חיים אישיים

בוקנקאמפ נשוי לקת'י ואב לבן ובת.
על עבודתו להצלת התיאטרון בעיר הולדתו זכה בשנת 2013 בפרס "Hub Freedom Award for arts and entertainment".
במאי 2019 זכה בתואר דוקטור לשם כבוד באמנות המוזיקה מאוניברסיטת נברסקה.
הערות שוליים

↑  "'Alias' exec develops new NBC crime drama – US TV News – Digital Spy". נבדק ב-2014-01-19.
↑  Eggold, Ryan; Gathegi, Edi; Janssen, Famke; Martinez, Adrian (2017-02-23), The Blacklist: Redemption, נבדק ב-2017-02-24
↑  SARA GIBONEY Hub Staff Writer, Jon Bokenkamp, Arts & Entertainment, Kearney Hub (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007359461505171  PLWABN: 9810532373405606  GND: 141216891  ISNI: 0000 0001 1934 1786  LCCN: no2011050699  NTA: 383804728  SUDOC: 14842631X  VIAF: 47012721   WorldCat (עם VIAF): 47012721
ג'ון צ'יימברס (מאפר)

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1922 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  25 באוגוסט 2001 (בגיל 78) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 ידוע בשל:  עבודתו בקולנוע ובטלוויזיה עבודתו עבור ה-CIA
 מקצוע:  מאפר קולנוע וטלוויזיה
 בת זוג:  ג'ואן צ'יימברס
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשם כבוד  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 
ג'ון צ'יימברס (באנגלית: John Chambers;‏ 12 בספטמבר 1922 – 25 באוגוסט 2001) היה מאפר אמריקאי זוכה פרס האוסקר, מהבולטים במאפרי הקולנוע והטלוויזיה במחצית השנייה של המאה ה-20. נחשב לחלוץ בתחום האיפור באמצעות תותבים בעקבות עבודתו בסדרת סרטי "כוכב הקופים", והתפרסם גם כמאפר בסדרה "מסע בין כוכבים" כשבין השאר הגה ויצר את אזניו של דמותו של הקצין הראשון ספוק.
נודע גם בעבודותיו עבור ה-CIA, שהמפורסמת בהן היא "העוקץ הקנדי" - הברחת שישה דיפלומטים אמריקאים מאיראן עם התהוות משבר בני הערובה האמריקאים, שתוארה בסרט "ארגו".
תולדות חייו ואמנותו

צ'יימברס נולד בשיקגו למשפחה ממוצא אירי. בצעירותו עסק בעיצוב תכשיטים ושטיחים.
במלחמת העולם השנייה שירת בצבא ארצות הברית כטכנאי רפואי ועסק באופן נרחב בשיקום ובתותבים. לאחר המלחמה החל להתמחות באיפור קולנועי אצל בן נאי, אחד ממאפרי הקולנוע הבולטים של התקופה שהיה מאפר הבית של אולפני "פוקס המאה ה-20".
ב-1953 החל צ'יימרס לעבוד כמאפר ברשת הטלוויזיה NBC, ולאחר עבודת האיפור הקולנועית הראשונה שלו - בסרט "מסביב לעולם בשמונים יום" ב-1956 - הצטרף לאולפני יוניברסל. עבודתו החלה לצבור פרסום בסרטו של ג'ון יוסטון "רשימתו של אדריאן מסנג'ר" (1963), שבו שורה של שחקני צמרת אופרה על ידי צ'יימברס עד כדי חוסר אפשרות לזהותם.
את פרסומו הגדול קנה לו צ'יימברס ב-1968 בעקבות עבודתו על הסרט "כוכב הקופים", בו הפגין את מומחיותו באיפור באמצעות תותבים, והפך בפועל למנחה המקצועי של צוות נרחב של 78 מאפרים שעבדו בסרט. פרס האוסקר לאיפור הטוב ביותר לא היה קיים אז (נוצר רק ב-1981), אך צ'יימברס זכה על עבודתו בסרט בפרס אוסקר לשם כבוד - המאפר השני בלבד בהיסטוריה שזכה בפרס אוסקר. הוא המשיך ועבד על סרטי ההמשך בסדרה, ושתיים מהדמויות שיצר עבור הסדרה - קורנליוס ודוקטור זאוס - מוצגות דרך קבע במוזיאון לאמנות הפופ בסיאטל.
צ'יימברס עבד גם בסדרות הטלוויזיה "משימה בלתי אפשרית" ו"מסע בין כוכבים", בה יצר את אחד המאפיינים המפורסמים בסדרה - אזניו המחודדות של הקצין הראשון ספוק. על עבודותיו בטלוויזיה היה מועמד ארבע פעמים לפרס אמי.
עבודתו עם ה-CIA

בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 עבד צ'יימברס גם עבור ה-CIA, כשעיקר עבודותיו היה ייצור ערכות תחפושת לסוכני שטח. כמה מעבודותיו מוצגות במוזיאון הריגול הבינלאומי בוושינגטון.
ב-1980 גויס צ'יימברס על ידי סוכן ה-CIA טוני מנדז לעבודה על "העוקץ הקנדי" - הברחת שישה דיפלומטים אמריקאים מאיראן עם התהוות משבר בני הערובה האמריקאים, תוך התחזותם של השישה לקנדים, חברי צוות צילום של סרט קולנוע. לצורך המבצע ייסד צ'יימברס חברת הפקה פיקטיבית המתעתדת כביכול להפיק סרט שיצולם באירן. צ'יימרס ומנדז פרסמו את ההפקה-כביכול בעיתוני הקולנוע, קיימו אירועים חגיגיים ומסיבות עיתונאים, ובנו כך את סיפור הכיסוי למבצע. מנדז, בכסות של מפיק הסרט, נסע לאירן וחילץ את הדיפלומטים. צ'יימברס נשאר בלוס אנג'לס, כדי לתפעל את המשרד של חברת ההפקה כמשרד אמיתי למקרה של בדיקה על ידי השלטונות האירנים.
עם הצלחת המבצע, זכה צ'יימברס במדליית הצטיינות מטעם ה-CIA, אך נדרש לשמור את המבצע ואת השתתפותו בו בסוד, עד שהוסר ממנו הסיווג ב-1997.
סיפור המבצע תואר בסרט זוכה פרס האוסקר "ארגו" ב-2012. את דמותו של צ'יימברס גילם בסרט ג'ון גודמן.
לאחר הפרישה מעולם הקולנוע

צ'יימברס פרש מתעשיית הקולנוע ב-1982, והתגורר עד מותו בקהילה של פורשי תעשיית הקולנוע בעמק סן פרננדו.
ב-1998 הופק סרט תיעודי על פועלו. באותה שנה בחר בו עיתונאי הקולנוע סקוט סמית, שהרכיב רשימה של 100 האנשים המשפיעים ביותר בתולדות הקולנוע, למקום ה-94 ברשימתו.
צ'יימברס הוא בין המאפרים היחידים שזכו להיות מונצחים בכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
נפטר בבית חולים בלוס אנג'לס, בגיל 78.
בריאן אוביידו

בריאן אוביידו (בספרדית: Bryan Oviedo; נולד ב-18 בפברואר 1990) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק באלחואלנסה בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים > ראשית הקריירה

אוביידו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של דפורטיבו סאפריסה ואף שיחק שבעה משחקים בקבוצה הבוגרת.
בינואר 2010 חתם לשלוש בפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית. ב-5 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק האליפות של קופנהגן בו ניצחה 0-4 את קוגה. באוגוסט 2010 הושאל לנורשלן עד לסיום העונה, על מנת לצבור דקות משחק. אוביידו היה שותף לזכייה הראשונה של הקבוצה אי פעם בגביע הדני. בעונת 2011/2012 חזר לקופנהגן.
קריירת מועדונים > אברטון

את עונת 2012/2013 התחיל בקופנהגן, וב-31 באוגוסט 2012 אוביידו חתם באברטון. ב-22 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד סוונסי סיטי. ב-20 בנובמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד סטוק סיטי. ארבעה ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הניצחון עבור אברטון בניצחון 0-1 נגד מנצ'סטר יונייטד, שהיה גם הניצחון הראשון של אברטון באולד טראפורד אחרי 21 שנים.
ב-25 בינואר 2014 שבר את כף רגלו השמאלית במשחק נגד סטיוונאג' במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע ה-FA. פציעה זו השביתה את אוביידו לשמונה חודשים מהמגרשים, ולכן החמיץ את מונדיאל 2014. ב-23 בספטמבר 2014 חזר למגרשים בהפסד 3-0 נגד סוונסי סיטי במסגרת הסיבוב השני של גביע הליגה האנגלי.
קריירת מועדונים > סנדרלנד

ב-30 בינואר 2017 חתם לשלוש וחצי שנים בסנדרלנד ביחד עם חברו לקבוצה דארן גיבסון. ב-4 בפברואר 2017 אוביידו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד קריסטל פאלאס.
בקיץ 2022 אוביידו חתם בריאל סולט לייק מה-MLS. בשנת 2024 חזר לקוסטה ריקה וחתם בקבוצת אלחואלנסה.
קריירה בינלאומית

אוביידו שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של קוסטה ריקה. ב-26 בינואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד ארגנטינה.
אוביידו נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הזהב 2011, קופה אמריקה 2016, גביע הזהב 2017 ומונדיאל 2018.
נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 2022.
תארים

ליגת העל הדנית: 2009/2010
הגביע הדני: 2011/2012
הגביע הדני: 2010/2011
שחקן העונה בגביע הדני: 2011/2012
ברודית

| ברודית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: רליתיים
סוג:: ברודית
שם מדעי
 Porzana ‏וייו, 1816

ברודית (שם מדעי: Porzana) הוא סוג עופות ממשפחת הרליתיים.
מאפיינים

הברודיות הן עופות מים הקרובות לאגמיות ולסופיות אך קטנות יותר וחיות בעיקר על היבשה. גופן עגלגל ומקורן חרוטי וצהוב. לברודיות אין קרומי שחייה והן לא יכולות לשחות.
הברודיות חיות בכל היבשות ובכמה מאיי האוקיינוס השקט ושלושה מינים מגיעים לישראל. הברודיות חיות בתנאים ממוזגים עד טרופיים ולא בקטבים. אתרי הקינון נמצאים בדרך כלל במקומות נסתרים בשולי המים, אך הם יכולים להיות בכל גוש צפוף של צמחייה בין מים רדודים ואדמה יבשה, כפי שהמצב דורש.
הברודיות ניזונות מיצורים קטנים כמו חרקים ורכיכות מים שהן חוטפות מהמים או מהעלים. בעת מתקפה הן מסתתרות בסבך ומסתוות בעזרת צבען החום המנומר.
כמו רוב העופות גם הברודיות הן מונוגמיות.
מינים

ברודית גדולה (Porzana porzana)
Porzana fluminea
Porzana carolina
ברודית קטנה (Porzana parva)
ברודית גמדית (Porzana pusilla)
Porzana fusca
Porzana paykullii
Porzana atra
Porzana tabuensis
Porzana spiloptera
Porzana flaviventer
ברודי ספנסר

ברודי ספנסר (באנגלית: Brodie Spencer; נולד ב-6 במאי 2004 בבלפסט שבצפון אירלנד) הוא כדורגלן צפון אירי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת מאת'רוול מליגת העל הסקוטית, בהשאלה מהאדרספילד טאון, ובנבחרת צפון אירלנד.
קריירת מועדונים

ספנסר גדל במחלקות הנוער של קליפטונוויל והאדרספילד טאון. ב-9 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של האדרספילד טאון, בהפסד 4-1 לפרסטון נורת' אנד במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הפוטבול ליג לעונת 2022/2023. ב-2 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בהפסד 2-0 לסנדרלנד במסגרת המחזור ה-19 לעונת 2022/2023.
ב-24 באוגוסט 2023 הושאל ספנסר למאת'רוול מליגת העל הסקוטית למשך עונת 2023/2024. ב-26 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על קילמרנוק במסגרת המחזור השלישי בליגה.
קריירה בינלאומית

ב-5 ביוני 2022 ערך ספנסר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צפון אירלנד, בתיקו 0-0 נגד נבחרת קפריסין במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
בורות (לואיס סאקר)

| --- | --- |

כריכת הספר בגרסתו העברית המחודשת
 מידע כללי
 מאת:  לואיס סצ'ר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  פראר, סטראוס וג'ירו, הוצאת בלומסברי 
 תאריך הוצאה:  1998
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 פרסים
 פרס הספר הלאומי (1998) 
 סדרה
 הספר הבא:  Stanley Yelnats' Survival Guide to Camp Green Lake 
 
בּוֹרוֹת (באנגלית: Holes) הוא רומן מאת הסופר האמריקאי לואיס סאקר שפורסם בשנת 1998 בארצות הברית.
הספר עובד לסרט (אנ') של חברת וולט דיסני בשנת 2003, בכיכובם של סיגורני ויבר וג'ון ווייט (ראו עוד להלן).
באותה שנה ראה אור ספר נוסף בסדרה, Stanley Yelnats' Survival Guide to Camp Green Lake (בתרגום חופשי: "מדריך ההישרדות של סטנלי ילנטס למחנה גרין לייק"; הספר ראה אור באנגלית בלבד), וב-2006 הוציא סאקר ספר נוסף המגולל את עלילותיו של שחי, דמות משנית מ"בורות", בשם "צעדים קטנים (אנ')". הספר תורגם לעברית בשנת 2007.
תמצית העלילה

גיבור הספר, סטנלי ילנטס הרביעי, נשלח למחנה לעבריינים צעירים במדבר החם של טקסס בו כל מחנאי נאלץ לחפור בור בכל יום, בעומק וברוחב של מטר וחצי בדיוק. המפקחת שמופיעה כמפקח ועוזריה טוענים כי חפירת הבורות מטרתה חיזוק אופיים של הנערים העבריינים, אך בסופו של דבר יהיה זה סטנלי שיגלה את האמת על משמעות חפירת הבורות.
עלילת הספר

הסיפור בן זמננו, המספר על סטנלי ילנטס הרביעי, גובל בשני סיפורי-עבר שהתרחשו כ-110 שנים לפני עלילת הסיפור של סטנלי. הראשון מספר את סיפור סבי-סבו של סטנלי, אליה ילנטס, ובנו; השני משחזר את ההיסטוריה של גרין לייק, העיירה שנעלמה.
עלילת הספר > האבות הקדמונים של סטנלי ילנטס הרביעי

אליה ילנטס, סבי סבו של סטנלי, חי לו חיים שלווים בלטביה. יום אחד התאהב בנערה בשם מירה מנקה, וביקש את ידה. אביה של מירה סיפר לאליה שיש לו מתחרה - איגור ברקוב, אדם שמן וזקן אך עשיר - שמעוניין גם הוא להינשא למירה. האב מציע את ידה של בתו בתמורה לחזיר הגדול ביותר שיקבל. האב אומר כי ביום הולדתה ה-15 של מירה תערך שקילת החזירים של איגור ושל אליה, ובעל החזיר השמן ביותר יינשא למירה. אליה הוא עני, ולא יכול להביא חזיר. מיואש, הוא הולך למגדת העתידות מאדאם זירוני. מאדאם זירוני מתנגדת בתוקף לרעיון שאליה יהיה מאוהב במירה ומציינת כי "ראשה של מירה ריק כמו אגרטל", אך אליה נחוש בדעתו. בסופו של דבר, היא נותנת לו גור חזירים קטן ואומרת לו שיום-יום ייאלץ לטפס על ההר הסמוך, להשקות את החזיר ממי הנחל שבהר ולשיר לו שיר. בכל יום יגדל החזיר. ביום האחרון והגורלי, יום הולדתה ה-15 של מירה, אליה יעלה את החזיר בפעם האחרונה. בנוסף, היא אומרת כי ביום האחרון ייאלץ לשאת גם אותה אל ההר, להשקות אותה ממי הנחל ולשיר לה את השיר. מאדאם זירוני מזהירה את אליה שאם לא יישא אותה אל ראש ההר ביום האחרון, קללה תוטל עליו ועל כל צאצאיו. אליה מבטיח למאדאם זירוני שיישא גם אותה אל ההר. הוא לוקח את החזיר, משקה אותו יום-יום ממי הנחל ושר לו את השיר של מאדאם זירוני.
לאחר זמן מה, מגיעה השקילה. משקלם של שני החזירים זהה ואביה של מירה לא יודע מה לעשות. אליה, שבטוח כי מירה אוהבת אותו, מציע שהאב ייתן לה לבחור למי היא רוצה להינשא. מירה לא יודעת מה לעשות. היא אומרת שהיא תבחר מספר מאחת עד עשר. שני הגברים ייבחרו מספר גם הם, והיא תנשא לגבר שבחר במספר הכי קרוב למספר אותו היא בחרה. אליה המיואש מבין כי מאדאם זירוני צדקה, וכי ראשה של מירה אכן ריק כמו אגרטל, מוותר על אהבתו למירה, נותן לה ולאיגור את חזירו כמתנת חתונה ונוסע לאמריקה. אך רק כאשר הוא כבר בלב האוקיינוס, נזכר אליה בהבטחתו למאדאם זירוני, ולכן מוטלת קללת חוסר מזל עליו ועל כל צאצאיו הגבריים.
אליה נוסע לאמריקה ופותח פרק חדש בחייו. הוא עובד בתור ספן ומתאהב באישה בשם שרה מילר. הם מתחתנים ונולד להם בן. שרה ואליה המאושרים מחליטים לקרוא לבן סטנלי ילנטס. מוצאת חן בעיניהם העובדה ששם זה נכתב אותו דבר מהסוף להתחלה כמו מההתחלה לסוף. אליה מספר לשרה את הסיפור על מאדאם זירוני, החזירים ומירה. שרה שומעת את השיר אותו אליה שר לחזירו ומתרגמת אותו מלטבית לאנגלית. שם מתחילה מסורת של משפחת ילנטס – כל אמא שרה לבנה את "שיר החזירים".
עוברות מספר שנים, וסטנלי ילנטס הראשון, בנם של שרה ואליה ילנטס, גדל ומצליח בבורסה. הוא צובר הון ונהיה מיליארדר. באחד הימים, כאשר הוא נוסע בכרכרתו המפוארת במדבר נטוש, תוקפת אותו פורעת חוק אימתנית ומסוכנת בשם קייט "המנשקת" בארלו, גונבת את כל השלל ואנשי הצוות שלו, ומשאירה אותו בודד במדבר. סטנלי נשאר במדבר 17 יום, עד שהצילו אותו שני ציידי נחשים, ברם הוא משתגע. כשהוא נשאל על ידי מכריו כיצד ניצל, הוא טוען בתוקף: "מצאתי מקלט על אצבע אלוהים". אחרי שניצל, הלך לבית החולים, שם פגש את סבתו של סטנלי. התאהב בה וחשב אותה למלאך.