stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חישוב בעל-פה
שיטות חישוב > חישוב מכפלה: a × b > הכפלת מספרים בעלי שתי ספרות בין 11 ל-19

ישנו אלגוריתם פשוט כדי להכפיל בפשטות בין שני מספרים בעלי שתי ספרות בין 11 ל-19 כמתואר (כאשר a הוא ספרת האחדות של המספר הראשון ו־b הוא ספרת האחדות של המספר השני).
(10+a) x (10+b)

100 + 10*(a + b) + a*b
ניתן להציג זאת כשלושה חלקים שצריך להוסיף:

1
xx
 yy

לדוגמה:

17 * 16

1 = 100
13 (7+6) = 10*(a+b)
 42 (7*6) = a*b

 272 (סך הכל)
שיטות חישוב > חישוב מכפלה: a × b > הכפלת כל שני מספרים בעלי שתי ספרות

ישנו אלגוריתם פשוט כדי להכפיל בפשטות בין שני מספרים בעלי שתי ספרות (כאשר a הוא ספרת העשרות של המספר הראשון, b הוא ספרת האחדות של המספר הראשון, c הוא ספרת העשרות של המספר השני ו־d הוא ספרת האחדות של המספר השני).
לדוגמה:
800
+120
+140
+ 21
-----
1081
שימו לב כי חישוב זה למעשה זהה לסכימת כל הגורמים במכפלה, רק באופן מקוצר. כדי לצמצם את מספר הדברים שיש לזכור, יהיה נוח יותר לבצע כפל בהצלבה של הגורם הראשון, ולאחר מכן הוספת שני הרכיבים האחרים.
בתרגיל שבדוגמתנו:
{{{1}}}
יהיה קל להוסיף לתוצאה 21 ונקבל 281, ולאחר מכן נוסיף 800 ונקבל 1081.
התבנית שצריך לזכור היא:
כדי לחשב במהירות, כדאי לזכור שהתבנית מורכבת מסכום החלקים הבאים:
מכפילים ב-100 את מכפלת העשרות.
מכפילים ב-10 את סכום מכפלת הספרות בקצוות עם מכפלת הספרות הפנימיות (מתקבלת צורת "אוזניים").
מוסיפים את מכפלת האחדות.
לקריאה נוספת

אברהם סלמן, חישובי פלא, הוצאת "טכניקה ומדע", 1954.
טנאט נוסרבייב

טנאט נוסרבייב (בקזחית: Таңат Нөсербаев; נולד ב-1 בינואר 1987) הוא כדורגלן קזחי המשחק בעמדת הקשר התוקף בטוראן טורקיסטן.
קריירה

נוסרבייב התחיל את הקריירה שלו באורדבסי שימקנט ובשנת 2006 עלה לקבוצה הבוגרת ועד מהרה הפך לשחקן הרכב. יכולתו הטובה של נוסרבייב במדי אורדבסי עוררה עניין מצידה של יאנג בויז ברן השווייצרית, אך בסופו של דבר הוא נשאר בקזחסטן. במאי 2010 נפצע בגבו וסיים את העונה.
לפני עונת 2011 חתם באסטנה. ב-12 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו באסטנה בניצחון 0-1 נגד אורדבסי, קבוצתו הקודמת. במשחק זה אף כבש את שער הבכורה שלו במועדון. בעונת 2014 זכה עם המועדון באליפות הראשונה שלו, ואף היה שותף להעפלה ההיסטורית שלו לשלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-19 בינואר 2017 חזר לאורדבסי שימקנט.
ב-20 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של קזחסטן במשחק ידידות נגד פולין, בו אף בישל שני שערים. באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת נגד אנגליה באצטדיון ומבלי. ב-10 ביוני 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 נגד אוקראינה.
תארים

אליפות קזחסטן (3): 2014, 2015, 2016
הגביע הקזחי (2): 2012, 2016
הסופר קאפ הקזחי (2): 2011, 2015
י' באלול

י' באלול הוא היום העשירי בחודש השנים עשר 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשירי בחודש השישי 
למניין החודשים מניסן. י' באלול לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז" ואף פעם אין בו קריאת התורה.
אירועים היסטוריים ביום זה

ה'תש"ח – החל לפעול בית המשפט העליון של מדינת ישראל, והשופט משה זמורה התמנה לנשיאו הראשון
נולדו

ה'תר"ו – יעקב יצחקי, הרב הראשי ואב בית דין בדאגסטן שברוסיה, מחבר, אהלי יעקב, חוקר של ההיסטוריה של עם ישראל, ומייסד המושבה באר יעקב בארץ ישראל
ה'תרכ"ה (או ה'תרכ"ט) – רבי אברהם דב פופל, רבה של מריאמפול, חבר הסיימאס ויו"ר אגודת ישראל בליטא. (נפטר בה'תרפ"ג)
ה'תש"ו – מני פאר, שחקן ומנחה תוכניות טלוויזיה ורדיו ישראלי (נפטר ה'תשע"ד)
ה'תש"ז – הרב יחזקאל סופר, מרצה חסיד חב"ד; בעבר כיהן כרב הקמפוס באוניברסיטת בן-גוריון
ה'תשכ"ח – גולן אזולאי, שחקן וזמר ישראלי
ה'תשמ"ב – דור דניאל, זמר ומלחין ישראלי
ה'תשמ"ג – ג'קי אזולאי, שפית וכוכבת ריאליטי ישראלית
נפטרו

ה'תקנ"א – רבי פנחס שפירא מקוריץ,  מגדולי תלמידיו של הבעל שם טוב.
ה'תרנ"ו – רבי יצחק פרידמן, מייסד חסידות בוהוש (נולד ה'תקצ"ה).
ה'תרע"ה – הרב יצחק יעקב ריינס, מייסד תנועת המזרחי (נולד ב-ה'תקצ"ט)
ה'תשנ"א – הרב ד"ר קלמן כהנא ממנהיגי פועלי אגודת ישראל, סגן שר החינוך והתרבות בממשלות ישראל, ורב הקיבוץ חפץ חיים.
ט' באלול – י"א באלול
אלול
י' בכסלו

י' בכסלו הוא היום העשירי בחודש השלישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשירי בחודש התשיעי 
למניין החודשים מניסן.
אירועים היסטוריים

ה'תקפ"ז – יום שחרורו ממאסר של אדמו"ר האמצעי, האדמו"ר השני של חסידי חב"ד, נחשב אחד מהמועדים של חסידי חב"ד.
ה'תשל"ח – נשיא מצרים אנואר סאדאת נאם בכנסת במהלך ביקורו בירושלים
ה'תשל"ט – פרס נובל לשלום הוענק במשותף, למנחם בגין ראש ממשלת ישראל ולאנואר סאדאת נשיא מצרים
נולדו

ה'תרכ"ז – הרב שלמה אהרן ורטהיימר, חוקר תורני, דיין וראש ישיבה מהיישוב הישן בירושלים, ראשון מפרסמי גניזת קהיר. (נפטר בי' בתמוז ה'תרצ"ה)
ה'תרנ"ח – גרשם שלום, חוקר קבלה וחסידות (נפטר ב-ה'תשמ"ב)
ה'תרפ"ז – ד"ר משה חיים זקס, ד"ר לבוטניקה ואגרונום ישראלי
ה'תש"ט – אליהו ריפס, מתמטיקאי וחוקר הצופן התנ"כי
ה'תשי"ב – אפרים שמיר, זמר וסולן ישראלי
ה'תשל"ה – ששון גבאי, שחקן ישראלי
נפטרו

ה'תצ"ח – רבי שמשון בלוך (רבי שמשון חסיד), דיין בהמבורג ומחבר הספר "נזירות שמשון"
ה'תר"ה – רבי יעקב ברוכין, רבה של קרלין, נודע על שם ספרו 'משכנות יעקב'
ה'תרכ"ה – הרב אברהם הכהן יצחקי, רבה הראשי של תוניס ומחבר הספר "משמרות כהונה" על הש"ס
ה'תרפ"א – רבי פנחס מנחם אלעזר יוסטמן, מייסד חסידות פילץ ומחבר הספר "שפתי צדיק" (נולד ב-ה'תר"ח)
ה'תרפ"ז – הרב רפאל דאבוש, מגדולי רבני יהדות לוב (נולד ב-ה'תרכ"ד)
ה'תרצ"ד – הרב משה מרדכי אפשטיין, ראש ישיבת חברון (נולד ב-ה'תרכ"ו)
ה'תשי"ד – הרב איסר זלמן מלצר, ראש ישיבת סלוצק, ראש ישיבת עץ חיים, ומחבר הספר "אבן האזל" על המשנה תורה לרמב"ם (נולד ב-ה'תר"ל)
ה'תשס"ה – רפאל איתן, רמטכ"ל ושר בממשלות ישראל (נולד ב-ה'תרפ"ט)
ט' בכסלו – י"א בכסלו
כסלו
מנחם בגין, ג'ימי קרטר ואנואר סאדאת בקמפ דייוויד ב-1978.
טיים אנד טייד

| --- | --- |
 תאריכי הופעה:  1920–הווה (כ־104 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 ISSN:  0040-7828
 
Time and Tide (בתרגום חופשי: "הזמן והגאות") היה שבועון בריטי, שעסק בנושאיים פוליטיים ספרותיים ופמניסטים. הוא נוסד בשנת 1920 על ידי ליידי רונדה, מייסדת קבוצת שש נקודות. בתחילת הדרך הייתה לשבועון אג'נדה שמאלנית ופמיניסטית והיה הביטאון של קבוצת שש נקודות. מאוחר יותר, כשהתחלף הבעלים, אחרי שנת 1958, השבועון החל לנטות ימינה, אך תמיד תמך ונתן במה לכישרונות ספרותיים.
היסטוריה

העורכת הראשונה הייתה הלן ארצ'דייל (אנ'). בשנת 1926 השתלטה ליידי רונדה על התפקיד, ונשארה עורכת השבועון עד סוף חייה.
בין הכותבים היו ננסי אסטור, מרגרט בונדפילד, ורה בריטיין, ג'ון ברופי, מרגרי קורבט-אשבי, אנתוני קרונין, א.מ. דלפילד, שארלוט דספרד, קריסטל איסטמן, ליאונורה איילס, אמה גולדמן, רוברט גרייבס, גרהם גרין, שרלוט הלדיין, מרי המילטון, ג'יי.מ הארווי, וויניפרד הולטבי, סטורם ג'יימסון, מקס קניון, ד.ה. לורנס, ק.ס. לואיס, פ.ל. לוקאס, רוז מקולי, נעמי מיטצ'יסון, אריק ניוטון, ג. ק. צ'סטרטון, ג'ורג' אורוול, אמלין פנקהרסט, אלינור ראת'בון, אליזבת רובינס, אוליב שריינר, ג'ורג' ברנרד שו, אתל סמית', הלנה סוונוויק, ארנסט טולר, רבקה וסט, אלן ווילקינסון, צ'ארלס ויליאמס, מרגרט וינטרינגהאם, וירג'יניה וולף ווינדהאם לואיס.
בשנת 1940 פורסם בשבועון המאמר "הצורך בהתנהגות אבירית" מאת ק.ס. לואיס. המאמר בישר את תחילתו של קשר רציף של עשרים שנה בין לואיס לשבועון, והוא פרסם בו מאמרים וביקורות.
מחזור השיא של השבועות הגיע ל-14,000 עותקים. ככל הנראה, הוא זכה לסבסוד מידי ליידי רונדה, בסכום של 500,000 ליש"ט, במשך שלושים ושמונה השנים שהיה בבעלותה.
בשנת 1956 פרסם השבועון, ביחד עם אנדרה דויטש אנתולוגיה. באוסף שנקרא "האנתולוגיה של טיים אנד טייד" נכללו כתבים נבחרים שהתפרסמו בשבועון. את ההקדמה לספר כתבה ליידי רונדה, וערך אותו אנתוני לייג'ונה.
אחרי מותה של ליידי רונדה בשנת 1958, השבועון עבר לשליטתם של הכומר טימוטי בומונט והעורך ג'ון תומפסון במרץ 1960 בתקופתם, "טיים אנד טייד" שינה כיוון והפך לשבועון חדשות פוליטי עם גוון נוצרי. הוא המשיך להפסיד 600 ליש"ט לשבוע, וביוני 1962 נמכר לחברת ההוצאה לאור בריטן. בשנת 1970 הפך המגזין לירחון ובשנת 1979 הוא נסגר.
השם "Time and Tide" נרכש מאוחר יותר על ידי סידוויק וג'קסון, חברת בת של קבוצת המלונות Trust House Forte. משנת 1984–1986 החברה המשיכה להוציא לאור את המגזין כרבעון, מהמשרד הראשי הבינלאומי שלה בלונדון. אלכסנדר צ׳נסלור היה העורך. כמו בעבר, הירחון המשיך להתמך על ידי תורם עשיר, לורד פורטה מריפלי.
הערות שוליים

↑  Marina Camboni, Networking Women: Subjects, Places, Links Europe-America : Towards a Re-writing of Cultural History, 1890-1939. 2002. Storia e Letteratura, 2004
↑  Chancellor, Alexander (27 פבר' 2002). "Class Meltdown". Slate.com. נבדק ב-2009-05-29. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sleeman, Elizabeth (2003). "Alexander Chancellor entry". The International Who's Who 2004 (67 ed.). Routledge (Europa Publications Limited). p. 297. ISBN 1-85743-217-7.
יורי מלישב

| --- | --- |

 לידה:  27 באוגוסט 1941 מחוז וולגוגרד, ברית המועצות
 פטירה:  8 בנובמבר 1999 (בגיל 58) עיר הכוכבים
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות ברית המועצות /רוסיה רוסיה
 השכלה:  אקדמיית חיל האוויר ע"ש גגארין (1977) 
 עיסוק בעבר:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1967–1988 (כ־21 שנים)
 דרגה:  קולונל
 זמן שהייה בחלל:  11 ימים, 19 שעות, 59 דקות
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  22 שעות, 50 דקות
 משימות
 סויוז T-2, סויוז T-11
 עיטורים
  (פעמיים)   (פעמיים)
 
יורי וסילייביץ' מלישב (ברוסית: Юрий Васильевич Малышев; 27 באוגוסט 1941 –  8 בנובמבר 1999) הוא קוסמונאוט סובייטי  ממוצא בלארוסי שטס ב-2 משימות חלל לחלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.
ביוגרפיה

יורי מלישב נולד בעיירה ניקולייבסק במחוז וולגוגרד. הוא סיים בית הספר בשנת 1958, לאחר הגיוס הוא סיים בית הספר לטיסה החל בשרות בחיל האוויר הסובייטיכטייס מיג-17.
בשנת 1967 יורי מלישב נכלל ביחידת הקוסמונאוטים.
בשנת 1980 מלישב ביצע טיסה בחללית סויוז T-2 לצד ולדימיר אקסיונוב כמפקד. זו הייתה הטיסה הראשונה של חללית מדם "סויוז-T". במהלך טיסה הם ביצעו עגינה ידנית לתחנת חלל סאליוט 6.
בשנת 1984 מלישב ביצע את הטיסה השנייה בחללית סויוז T-11. הוא היה מפקד צוות לצד ראקש שרמה. החללית התחברה לתחנת חלל סאליוט 7 לביקור קצר. מלישב וצוותו חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז T-10.
בשנת 1988 הוא עזב את יחידת הקוסמונאוטים ועד לשנת 1991 מלישב כיהן במספר תפקידים ניהוליים במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 1992 הוא עזב את השרות מסיבות בריאותיות.
יורי ניימרק

| --- | --- |

 לידה:  24 בנובמבר 1920 יקטרינוסלב, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית 
 פטירה:  11 בספטמבר 2011 (בגיל 90) ניז'ני נובגורוד, רוסיה 
 ענף מדעי:  קיברנטיקה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד 
 מנחה לדוקטורט:  אלכסנדר אנדרונוב 
 מוסדות:  האוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד 
 תלמידי דוקטורט:  Roman Strongin, Leonid Shilnikov, Nikolai Nikolaevich Leonov 
 פרסים והוקרה:  עיטור אות הכבוד  מדען כבוד של הפדרציה הרוסית 
 
יורי איזקוביץ' ניימרק (ברוסית: Юрий Исаакович Неймарк ‏; 24 בנובמבר 1920, מוסקבה - 11 בספטמבר 2011, ניז'ני נובגורוד) היה מדען סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בתחום תורת הבקרה וקיברנטיקה.
קורות חיים

יורי ניימרק נולד בשנת 1920 בדנייפרופטרובסק (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה). הוא היה בנם היחיד של יצחק גוסטבוביץ' ואלנה ניקולייבנה. אביו היה מהנדס במפעל מקומי ואימו סייעה לפצועים וזכתה בצלב ג'ורג' הקדוש על פעולתה במלחמת העולם הראשונה.
בשנותיו הראשונות בבית הספר הוא קפץ כיתה. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 הוריו היו קורבנות של הטיהורים הגדולים. יורי הצעיר הועבר לבית יתומים בכפר חלטורינו. הוא סיים בית ספר בהצטיינות ובאישור מפקד נ.ק.וו.ד מקומי נסע לפרם בה התקבל ללימודי פיזיקה ומתמטיקה במכון מקומי למורים. כאשר סיים את שנת הלימודים הראשונה, אמו שוחררה מהמאסר ועברה להתגורר בניז'ני נובגורוד. הוא הצליח לקבל אישור להמשך לימודים באוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד. במקביל ללימודיו, ניימרק עבד במפעל לייצור תחמושת. בשנת 1944 הוא סיים את הלימודים בהצטיינות.
בהמלצת אלכסנדר אנדרונוב ניימרק המשיך ללימודי תואר שלישי אותם סיים בשנת 1947 ובשנת 1956 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט.
ניימרק מונה לראש קתדרה בשנת 1958 ומשנת 1961 הוא כיהן כפרופסור. בהובלתו הוקמה באוניברסיטה פקולטה לקיברנטיקה ומתמטיקה חישובית.
ניימרק פרסם כ-500 מאמרים, על שמו רשומים כ-20 פטנטים והוא חיבר 9 ספרים בתחומי מומחיותו. חלק מהספרים תורגמו למספר שפות.
על הישגיו הוענק לו עיטור הכבוד ופרס על שם אנדרונוב של האקדמיה הרוסית למדעים (1999). כמו כן הוענק לו פרס פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית.
ניימרק הרשה לעצמו להיות עצמאי בתפיסותיו. בתקופת ברית המועצות הוא לא השתתף בפעילויות שהיו ביוזמת גורמים מפלגתיים. החלטות של גורמים מקומיים נגדו בוטלו על ידי החלטות שהתקבלו ממוסקבה. ככל הנראה היה הדבר קשור בהשתתפותו בפרויקטים בעלי חשיבות ביטחונית בתחום העשרת אורניום.
יורי מלנצ'נקו

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1961 (בן 62) מחוז קירובוהראד, ברית המועצות
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות רוסקוסמוס
 לאום:  ברית המועצות ברית המועצות/רוסיה רוסיה
 תקופת השירות:  1987–2016 (כ־29 שנים)
 דרגה:  קולונל
 זמן שהייה בחלל:  827 ימים, 9 שעות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  5
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  34 שעות, 53 דקות
 משימות
 סויוז TM-19‏, STS-106, סויוז TMA-2, סויוז TMA-11, סויוז TMA-05M, סויוז TMA-19M
 עיטורים
   עיטור ההצטיינות למען המולדת מדרגה 2,3,4
יורי מלנצ'נקו (ברוסית: Юрий Иванович Маленченко; ‏נולד ב־22 בדצמבר 1961) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והגיע ל-827 ימים בחלל.
ביוגרפיה

יורי מלנצ'נקו נולד בכפר במחוז קירובוהראד. הוא סיים לימודי בית הספר בהצטיינות והחל לימודי תואר בהנדסת אלקטרוניקה בחרקיב. לאחר שנת לימודים הראשונה הוא עבר לבית ספר לטייסי קרב אותו סיים בשנת 1983. לאחר סיום הלימודים הוא הוצב ביחידה של חיל האוויר של ברית המועצות בעיר טירספול.
בשנת 1987 מלנצ'נקו התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות גיבוי של מספר משימות חלל. בשנת 1994 הוא היה מפקד צוות של חללית סויוז TM-19 שהתחברה לתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 15 בפיקוד ויקטור אפנסייב. לאחר ביצוע חפיפה אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 16 בפיקוד מלנצ'נקו. מלנצ'נקו חזר לכדור הארץ לאחר 125 ימי טיסה ו-2 פעילויות חוץ רכביות.
באוגוסט 1996 מלנצ'נקו נשלח ליוסטון והיה מתאם פעולות של מרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. באוקטובר 1998 הוא התחיל הכנות לטיסה במעבורת החלל במרכז החלל ג'ונסון. בשנת 2000 מלנצ'נקו שוגר לחלל במעבורת החלל אטלנטיס - משימה STS-106 (טרנס וילקאט היה מפקד צוות).
בשנת 2003 מלנצ'נקו היה מפקד צוות של סויוז TMA-2 איתה לתחנת החלל הגיע משלחת מס' 7 ומלנצ'נקו היה מפקד המשלחת. הטיסה הייתה מתוכננת להסתיים באוגוסט ובספטמבר הוא היה אמור להתחתן. במהלך הטיסה סוכם על הארכתה עד לאוקטובר. בעקבות כך מלנצ'נקו התחתן עם יקטרינה דמיטרייבה, אזרחית ארצות הברית ילידת ברית המועצות במהלך הטיסה. טבעת נישואין הועברה למלנצ'נקו בחללית פרוגרס. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 192 ימים.
בשנת 2007 מלנצ'נקו טס לחלל כמפקד צוות של חללית סויוז TMA-11. החללית התחבר הלתחנת החלל הבין-לאומית וצוותה הפך למשלחת מס' 16 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של פגי ויטסון. במהלך שהות בחללל מלנצ'נקו ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך של כ-7 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר כ-6 חושדים.
בשנת 2009 מלנצ'נקו עזב את חיל האוויר הרוסי בדרגת קולונל. בשנת 2010 הוא חזר ליחידת הקוסמונאוטים כאזרח. ביולי 2012 הוא טס לחלל בחללית סויוז TMA-05M שהתחברה לתחנת החלל הבינלאומית. הוא היה חבר משלחת מס' 32 ו-33. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 125 ימים. בדצמבר 2015 הוא טס לחלל בחללית סויוז TMA-19M שהתחברה לתחנת החלל הבינלאומית. הוא היה חבר משלחת מס' 46 ו-47. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 187 ימים.
בסך הכול מלנצ'נקו היה בחלל 827 ימים וביצע 6 פעמים פעילות חוץ רכבית במשך כולל של 35 שעות.
מלנצ'נקו עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 2016. הוא מתגורר בעיר הכוכבים.
חצי האי האיברי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי, הים התיכון, מפרץ ביסקאיה 
 קואורדינטות:  40°14′24″N 4°14′21″W﻿ / ﻿40.24°N 4.2391666666667°W﻿ / 40.24; -4.2391666666667
 שטח:  596,740 קילומטר רבוע
 גובה מרבי:  Mulhacén
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ספרד ספרד פורטוגל פורטוגל אנדורה אנדורה גיברלטר גיברלטר
  (למפת אירופה מוגדלת) חצי האי האיברי(למפת אירופה רגילה) חצי האי האיברי
 
חצי-האי האִיבֶּרִי (בספרדית, באסטורית, בפורטוגזית, ובגליסית: Península Ibérica; בקטלאנית: Península Ibèrica; באראגונית ובאוקסיטנית: Peninsula Iberica; בבסקית: Iberiar Penintsula במירנדזית: Península Eibérica; בצרפתית: Péninsule Ibérique; באנגלית: Iberian Peninsula) הוא חצי אי בדרום-מערב אירופה, המכונה לעיתים איבריה (Iberia). בתחומי חצי-האי שוכנות בימינו ספרד, פורטוגל, אנדורה וגיברלטר.
גאוגרפיה

חצי האי האיברי שוכן בדרום-מערב אירופה.
חצי האי מכיל שתי מדינות גדולות ומשמעותיות: ספרד ופורטוגל. בנוסף, נמצאות בו גם שתי הישויות הזעירות: מדינת אנדורה (בהרי הפירנאים בצפון) והעיר-טריטוריה גיברלטר (בקצה הדרומי).
הוא גובל בצרפת ובמפרץ ביסקיה (הים הקנטברי) בצפון, בים התיכון במזרח, במצר גיברלטר (וכן חלקים מהים התיכון והאוקיינוס האטלנטי) בדרום, ובאוקיינוס האטלנטי במערב. זהו חצי האי השני בגודלו ביבשת האירופאית (אחרי חצי האי הסקנדינבי), ושטחו 582,860 קמ"ר.
נהרות

הנהרות העיקריים (בספרדית/בעברית):
Miño/מיניו, שאורכו כ-350 קילומטר;
Duero/דואורו, שאורכו כ-897 קילומטר;
Tajo/טאחו, שאורכו כ-1,038 קילומטר;
Guadiana/גוודיאנה, שאורכו כ-818 קילומטר;
Guadalquivir/גואדלקיביר, שאורכו כ-657 קילומטר;
Segura/סגורה, שאורכו כ-325 קילומטר;
Ebro/אברו, שאורכו כ-910 קילומטר;
Júcar/חוקאר, שאורכו כ-497.5 קילומטר.
היסטוריה

בשנת 219 לפנה"ס היחידות הראשונות הרומיות פלשו לחצי האי האיברי, במהלך המלחמה הפונית השנייה נגד קרתגו. רומא סיפחה את חצי האי האיברי לאימפריה שלה. לאחר שתי מאות של מלחמה עם אויביהם בחצי האי, ניצחו הרומאים והפכו את חצי האי למחוז של היספניה.
במאה ה-5 לספירה פלשו שבטים גרמניים ובני בריתם, הסרמנטים לחצי האי האיברי. גל נוסף של פולשים גרמניים, ויזיגותים, הגיעו וכבשו את כל חצי האי. הגרמנים והסרמנטים גורשו, וחלקם השתלבו בין הוויזיגותים. הוויזיגותים לבסוף כבשו את כל הממלכה של הגרמנים בשנים 584–585. הם גם כבשו את הפרובינציה של האימפריה הביזנטית (552–624) בדרום חצי האי והאיים הבלאריים.
בשנת 711 לספירה פלשו המורים לחצי האי האיברי, וגירשו את הוויזיגותים (הכיבוש המוסלמי של ספרד). עם המנהיג שלהם טארק אבן זיאד הם ירדו בנמל בדרום ספרד (שלימים נקרא גיברלטר על שם מנהיגם הצבאי). ומשם כבשו את חצי האי האיברי, והחלו שם שלטון איסלאמי. אל-אנדלוס (בערבית: الإندلس, ארץ הוונדלים) הוא השם שהערבים נתנו לחצי האי האיברי. המורים, שבאו מצפון אפריקה, שלטו בחצי האי מהמאה ה-8 לספירה עד המאה ה-15 לספירה. בימי הביניים רבים מן האסטורים הנוצרים, שהציגו עצמם כממשיכים של הממלכה הוויזיגותית הנוצרית רצו לכבוש את חצי האי האיברי בחזרה. לכן, הם מרדו בכובשים האיסלאמים מבית אומיה בצפון ההררי שהיה נתון תחת כיבושם כשבע שנים, והקימו שם מחדש ממלכה נוצרית בשם ממלכת אסטוריאס, ומשם כבשו את חצי האי מידי המוסלמים. הכיבוש מחדש הזה שעודד על ידי האפיפיור כמלחמת קודש מכונה הרקונקיסטה, במיוחד יוצאת דופן תמיכתו של האפיפיור אורבנוס השני. בימי הביניים שכנו בחצי האי ממלכות רבות, הדומיננטיות מהן: קסטיליה, אראגון, נווארה, לאון ופורטוגל. הנוצרים השתלטו לאט לאט על חצי האי עד שגרשו את אחרוני המורים בשנת 1492 כשניצחו במלחמה את אמירות גרנדה ואז גרשו גם את היהודים.
לבסוף, התאחדו ממלכת אראגון עם וממלכת קסטיליה יחד הפכו לספרד – כל זאת, כתוצאה מנישואיהם בין פרננדו השני, מלך אראגון כבחיר לבה של איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה.
ראו גם

דרום אירופה, מערב אירופה
אגן הים התיכון
עליות מגורשי ספרד ופורטוגל
ארגון המדינות האיברו-אמריקניות
אל-אנדלוס
הערות שוליים

↑  Reconquista | Iberian history
↑  Reconquista: Asturias and León Spainthenandnow., www.spainthenandnow.com
↑  Urban II | pope
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561663505171  BNC: 000763105  BNE: XX451724  BnF: cb119320646 (data)  GND: 4047912-2  LCCN: sh2005005381  NKC: ge130557  NLG: 6163  NSK: 000193700  SELIBR: 148536  VIAF: 238991012   WorldCat (עם VIAF): 238991012 
הנהרות העיקריים בחצי-האי האיברי. הנהרות בשטחים של ספרד הם בשמם בספרדית, ובשטח פורטוגל בפורטוגזית
יורי ממוסקבה

יורי דנילוביץ' (ברוסית: Юрий Данилович‏; 1281 - 21 בנובמבר 1325) היה נסיך ולדימיר, הראשון מבין נסיכי מוסקבה שזכו לתואר זה.
חייו

יורי היה בנו הבכור של דניאל, נסיך מוסקבה, הוא הוכתר לנסיך מוסקבה בשנת 1303. באותה שנה הוא סיפח לנסיכות את העיר מוז'איסק והסביבה הקרובה אליה.
במשך שנים ניהל מאבק נגד מיכאל מטבר על השליטה בנסיכות ולדימיר, ובשנת 1311 כבש את ניז'ני נובגורוד והכתיר את אחיו להיות נסיך העיר.
בשנת 1317 נסע לאורדת הזהב ושהה שם במשך שנתיים. לאחר שהתחתן עם אחת מבנותיו של החאן הוא הרגיש שהוא חזק מספיק להתחיל במאבק צבאי נגד מיכאל מטבר.
בקרב שהתרחש ב-22 בדצמבר 1317 הובס צבאו, ואשתו ואחיו נפלו בשבי. בהיותה בשבי נפטרה אשתו. יורי נסע לאורדת הזהב והחאן דרש שגם מיכאל מטבר יגיע לחצרו. לאחר משפט קצר נגזר דינו של מיכאל מטבר, הוא הוצא להורג ויורי הוכתר לנסיך ולדימיר.
בשנת 1319 חזר לרוסיה, ובשנת 1320 הוא החל במערכה צבאית נגד נסיכות ריאזן והצליח לצרף את העיר קולומנה לנסיכות מוסקבה.
בשנת 1321 העביר אליו נסיך טבר דמיטרי מטבר מיסים שנגבו והיו מיועדים לחאן אורדת הזהב, תוך הכרה שיורי הוא הנסיך העליון. 
במקום להעביר אותם לחאן, יורי השתמש בהם בעסקאות כלכליות במטרה להשיג רווחים, דמיטרי דיווח על כך לחאן והחאן מינה את דמיטרי מטבר לנסיך ולדימיר.
יורי נמלט לצפון ונבחר להיות נסיך רפובליקת נובגורוד, הוא ניהל מערכה צבאית מוצלחת נגד שוודיה והקים מבצרי גבול.
בשנת 1325 הגיע לאורדת הזהב במטרה להחזיר לעצמו את תואר נסיך ולדימיר, אך שם הוא נהרג על ידי דמיטרי מטבר.
חוקת בית הדין הבין-לאומי

| --- | --- |
חותם בית הדין הבין-לאומי לצדק
חותם בית הדין הבין-לאומי לצדק
 נושא:  הקמת בית הדין הבין-לאומי לצדק
 חותמים:  50 מדינות (כל 193 המדינות החברות באומות המאוחדות הן צד לחוקה)
 מקום חתימה:  סן פרנסיסקו, ארצות הברית
 תאריך הצגה:  26 ביוני 1945
 תאריך כניסה לתוקף:  24 באוקטובר 1945
 שפות:  אנגלית, צרפתית, סינית, ספרדית ורוסית
חוקת בית הדין הבין-לאומי (באנגלית: Statute of the International Court of Justice) היא נספח למגילת האומות המאוחדות המפרט, לפי סעיף XIV למגילה (אנ'), את חוקי בית הדין הבין-לאומי לצדק, שהחליף את בית הדין הקבוע לצדק.
מבנה

החוקה מחולקת ל-5 פרקים ומורכבת מ-70 סעיפים. החוקה מתחילה בסעיף 1 הקובע:
בית הדין הבין-לאומי שהוקם על ידי מגילת האומות המאוחדות כגוף השיפוטי העיקרי של האומות המאוחדות יוקם ויפעל בהתאם להוראות חוקה זו.
המקור באנגלית
The international Court of Justice established by the Charter of the United Nations as the principal judicial organ of the United Nations shall be constituted and shall function in accordance with the provisions of the present Statute.
שאר 69 הסעיפים מקובצים ב-5 פרקים:
מבנה > פרק I - ארגון בית הדין (סעיפים 2–33)

סעיף 3 לחוקה קובע כי בית הדין יורכב מ-15 חברים בני לאומים שונים, והוא לא יכלול יותר מחבר אחד מאותה מדינה. סעיף 4 קובע כי מועמדים יוצעו על ידי קבוצות לאומיות וייבחרו על ידי העצרת הכללית ומועצת הביטחון. השופטים נבחרים לתקופת כהונה של 9 שנים עם אפשרות לבחירה מחדש (סעיף 13), ואסור להם למלא כל תפקיד פוליטי, מנהלי או מקצועי. סעיף 18 קובע כי הדחת שופט תעשה רק אם כל השופטים מסכימים פה אחד שהוא הפר את התנאים הדרושים לכהונה, וסעיף 19 מעניק להם חסינות דיפלומטית. לפי סעיף 21 בית הדין בוחר את הנשיא וסגנו לתקופת כהונה של שלוש שנים, עם אפשרות לכהונה נוספת. סעיף 22 קובע שמושבו של בית הדין הוא בהאג, הולנד, אך הוא יכול למלא את תפקידיו במקום אחר אם יראה בכך צורך. סעיף 31 מכיל הוראות הנוגעות לזכותו של צד בסכסוך המובא לבית הדין לייצוג על ידי שופט בעל אזרחות, סעיף 32 קובע את שכרם של השופטים וסעיף 33 קובע שהוצאות בית הדין יכוסו על ידי האומות המאוחדות.
מבנה > פרק II - סמכות בית הדין (סעיפים 34–38)

סעיף 34 לחוקה קובע כי רק מדינות יכולות להיות צדדים בתיקים הנידונים בבית הדין, אך הוא יכול לבקש מארגונים בין-לאומיים מידע הרלוונטי לתיק. סעיף 36 קובע את המקרים בהם יש לבית הדין סמכות להתערב, וסעיף 38 מפרט את מקורות המשפט הבין-לאומי הפומבי בהם רשאי בית הדין להשתמש על מנת להכריע בתיק: אמנות, המנהג הבין-לאומי (אנ'), עקרונות משפטיים כלליים והחלטות שיפוטיות וכתיבה אקדמית כאמצעי משנה.
מבנה > פרק III - הליכים (סעיפים 39–64)

סעיף 39 לחוקה קובע כי השפות הרשמיות של בית הדין יהיו אנגלית וצרפתית, ולפי סעיף 41 לבית הדין סמכות לנקוט אמצעים זמניים לשמירה על זכויותיו של מי מהצדדים. סעיף 46 קובע כי הדיונים יהיו פומביים, אלא אם בית הדין יקבע אחרת או שהצדדים יבקשו את חיסיון המשפט, ולאחר סיום הצגת הטיעונים יתקיים הדיון בפרטיות. לפי סעיף 55 התיקים יוכרעו ברוב קולות השופטים, ובמקרה של שוויון בקולות הקול המכריע יהיה לש הנשיא. סעיף 60 קובע כי פסיקת בית המשפט היא סופית ואינה נתונה לערעור, אך ניתן להגיש בקשה לתיקון פסק דין במקרה שהתגלתה עובדה חדשה שעשויה להשפיע באופן מכריע על התיק ולא הייתה ידועה לבית הדין בעת ההחלטה.
מבנה > פרק IV - חוות דעת מייעצות (סעיפים 65–68)

סעיף 65 לחוקה קובע כי בית הדין רשאי לתת חוות דעת מייעצות בכל שאלה משפטית לפי בקשת כל מדינה הזכאית לעשות זאת לפי מגילת האו"ם או חוקת בית הדין.
מבנה > פרק V - תיקונים (סעיפים 69–70)

סעיף 69 קובע כי תיקונים לחוקה יבוצעו באותו הליך כפי שנקבע במגילת האומות המאוחדות, בכפוף לכל ההוראות שהעצרת הכללית תאמץ על פי המלצת מועצת הביטחון לגבי השתתפותן של מדינות שהן צדדים לחוקה אך אינן חברות באו"ם. סעיף 70 קובע כי לבית הדין סמכות להציע תיקונים לחוקה, שייבחנו בהתאם להוראות סעיף 69.
הצדדים לחוקה

כל 193 המדינות החברות באומות המאוחדות הן צד לחוקה מתוקף אשרורן את מגילת האומות המאוחדות. על פי סעיף 93(2) למגילת האו"ם, מדינות שאינן חברות באו"ם יכולות להיות צד לחוקה, בכפוף להמלצת מועצת הביטחון ואישור העצרת הכללית של האומות המאוחדות. נכון ל-2024 אף אחת מהמדינות המשקיפות (כלומר המדינה הפלסטינית וקריית הוותיקן) אינה צד לאמנה, אך שווייץ (1948–2002), ליכטנשטיין (1950–1990), סן מרינו (1954–1992), יפן (1954–1956) ונאורו (1988–1999) היו כולן צדדים לחוקה לפני קבלתן לאו"ם.
מדינות שנהיו צד לחוקה עם הפיכתן לחברות באו"ם  מדינות שנהיו צד לחוקה לפני הפיכתן לחברות באו"ם, לפי סעיף 93  מדינות משקיפות שאינן חברות באו"ם שאינן צד לחוקה