stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי פרו – קוריאה הצפונית
היסטוריה

קוריאה הצפונית פתחה משרד סחר בפרו בינואר 1975, תחת הממשל הצבאי של חואן ולסקו אלווארדו. המדינות כוננו יחסים באופן רשמי וברמה של שגרירויות ב-15 בדצמבר 1988.
בשנת 1987 הופצץ משרד הסחר דאז על ידי ארגון טרור בשם "הנתיב הזוהר". המתקפה בוצעה כתגובה לתמיכת ממשלת קוריאה הצפונית בממשלת פרו נגד כוחות גרילה במהלך הסכסוך הפנימי במדינה, שכללה מכירה של 10,000 מטוסי AK-47 שישמשו את המשטרה הלאומית של פרו. ניסיון תקיפה נוסף בוצע ב-1989, אך המטען לא התפוצץ לאחר שנוטרל על ידי משטרת פרו.
ב-2016, משרד החוץ הפרואני גינה את הניסוי הגרעיני שביצעה קוריאה הצפונית ב-9 בספטמבר של אותה השנה.
היסטוריה > 2017 - התקרית הדיפלומטית

ב-11 בספטמבר 2017 הוכרז שגריר קוריאה הצפונית בפרו כאישיות בלתי רצויה וקיבל חמישה ימים לעזוב את המדינה בתגובה לניסויים הגרעיניים שערכה ממשלת קוריאה הצפונית. בתגובה, מחה השגריר על כך לפני שעזב את המדינה.
ב-22 בדצמבר, המזכירים הראשון והשלישי - פאק מיונג צ'ול וג'י הוק, בהתאמה - זכו גם הם לאותו היחס בשל הקשר הממושך שלהם עם מנהיגים מהמפלגה הפרואנית הקומוניסטית "המולדת האדומה", שלפי דיווחים תכננו לתקוף את המשפחות של חברי הסגל הדיפלומטי של שגרירות ארצות הברית בפרו ואף להתנקש בחייהם. כתוצאה מכך, פרסמה שגרירות ארצות הברית התראת אבטחה לחברי הסגל הדיפלומטי ב-19 בספטמבר. המידע התגלה על ידי רשויות החוק במסגרת חקירה נגד פאק מיונג צ'ול במסגרת תלונה על הטרדה מינית שהוגשה נגדו על ידי נער מתחת לגיל 15. מפלגת המולדת האדומה אישרה כי הם שמרו על קשר עם הסגל הדיפלומטי, אך הכחישו את ההאשמות שהועלו נגדם.
היסטוריה > משנת 2017 ואילך

מאז 2017 גינתה פרו את שיגורי הטילים של קוריאה הצפונית מספר פעמים.
פרו מתנגדת לתוכנית הגרעין של קוריאה הצפונית, ובירכה את המדינה ב-2018 לאחר שהודיעה על השעייתה.
ביקורים במעמד גבוה

שר החוץ הצפון קוריאני פאק אוי-צ'ון (2009)
יחסי סחר

עד אפריל 2016, הייצוא הפרואני הסתכם ב-34,000 דולר, כשהמוצרים המיוצאים היו דיונונאים, בלונים ודיונוני רחף. קוריאה הצפונית ייצאה לפרו ריצופים מפולימרים, כלי בית מפלדת אל-חלד ומנועים חשמליים, ובנוסף סיפקה מדריכי טאקוונדו וגם רופאים המתמחים בדיקור סיני.
ב-2019, פרו ייצאה פילה דג לקוריאה הצפונית. לפי דיווחים, קוריאה הצפונית תמכה בפרו במחלוקת שלה עם צ'ילה על מקורו של משקה הפיסקו, משקה אלכוהולי שנטען על ידי שתי המדינות כמשקה הלאומי שלהן.
נציגויות

פרו מיוצגת בקוריאה הצפונית על ידי שגרירות בבייג'ינג, על אף שהמדינה לא מינתה דיפלומט מאז 2017.
לקוריאה הצפונית יש שגרירות בלימה שלא נמצאת בשימוש מאז 2018.
ראו גם

יחסי החוץ של קוריאה הצפונית
מבצע ברטרם

מבצע ברטרם היה מבצע הטעיה במלחמת העולם השנייה שתורגל על ידי כוחות בעלות הברית במצרים בראשות ברנרד מונטגומרי, בחודשים שלפני קרב אל-עלמיין השני ב-1942. מבצע ברטרם הומצא על ידי דאדלי קלארק כדי להונות את ארווין רומל לגבי העיתוי והמיקום של המתקפה של בעלות הברית. הפעולה כללה הטעיות פיזיות באמצעות בובות והסוואה, כאשר היא תוכננה ונעשתה על ידי מנהלת ההסוואה של פיקוד המזרח התיכון הבריטי בראשות ג'פרי ברקס. אלה לוו בהטעיות אלקטרומגנטיות בשם הקוד מבצע קנוול, תוך שימוש בתשדורת רדיו כוזבת. כל אלה תוכננו כדי לגרום לציר להאמין שהתקיפה תתרחש דרומה, הרחק מכביש החוף ומהרכבת, כיומיים מאוחר יותר מתאריך התקיפה האמיתית.
תוצאות

לאחר הקרב, הגנרל הגרמני השבוי של ארמיית הפאנצר (חיל השריון של הוֶרְמַאכְט), וילהלם ריטר פון תומא, אמר למונטגומרי כי הוא מאמין שלבנות הברית יש לפחות דיוויזיית שריון אחת יותר מהם, ושהמתקפה תהיה בדרום. ממלא מקומו של רומל, הגנרל גאורג סטומה, חשב שהמתקפה לא תתחיל במשך אלא בעוד כמה שבועות. מסמכים גרמניים ושבויי מלחמה אישרו כי המפקדים הגרמנים האמינו בקיומה של יחידת ההטעיה כיחידה אמיתית, ולא חזו את ההתקפה האמיתית. [lower-alpha 3] ברטרם הצליח לממש את כל מטרותיו.
ב-11 בנובמבר 1942, ווינסטון צ'רצ'יל תיאר את הקרב באל עלמיין בפני בית הנבחרים בלונדון ושיבח את הצלחת מבצע ברטרם:
By a marvellous system of camouflage, complete tactical surprise was achieved in the desert. The Xth Corps, which he had seen from the air exercising fifty miles in the rear, moved silently away in the night, but leaving an exact simulacrum of its tanks where it had been, and proceeded to its points of attack.
ביאורים

↑  In Hansard as "Debate on the address " House of Commons Debates 11 November 1942 vol 385 cc8-56
הערות שוליים

1 2  Lucas 1983, p. 123
↑  Latimer 2002, p. 155.
↑  Stroud 2012, p. 193.
↑  Fisher 2005
↑  Stroud 2012, pp. 177, 179–180.
↑  Richardson 1985, p. 113.
1 2 3 4 5  Stroud 2012, pp. 190–198
↑  Sykes 1990, pp. 41–53.
↑  Sykes 1990, p. 98.
↑  Barkas & Barkas 1952, p. 196.
↑  Barkas & Barkas 1952, pp. 202-208.
↑  Crowdy 2008, pp. 176–182.
↑  Stroud 2012, p. 31.
↑  Barkas & Barkas 1952, pp. 186-187, 212.
↑  Barkas & Barkas 1952, pp. 210–211.
↑  Stroud 2012, p. 218.
↑  Stroud 2012, p. 212.
↑  Stroud 2012, p. 219
הערות שוליים > קריאה נוספת

דייוויד פישר, קוסם המלחמה. בהוצאת כנרת זמורה-ביתן (מאנגלית: גרשון גירון), 2009.
מפת מבצע ברטרם
קרב אדריאנופול (1913)

המצור על אדריאנופול (1913) היה קרב בין האימפריה העות'מאנית לממלכת בולגריה במהלך מלחמת הבלקן השנייה והביא לכך שהאימפריה העות'מאנית כבשה מחדש את אדירנה.
היסטוריה

הצבא העות'מאני בפיקודו של אנוור פאשה נכנס לאדירנה ב-22 ביולי 1913. אדירנה, קירקלרלי ודימטוקה נלקחו בחזרה. במלחמת הבלקן השנייה, הבולגרים לא יכלו להפגין התנגדות רבה שכן הותקפו מכל האזורים, וכך אדירנה שוב עברה לשלטון טורקי. האימפריה העות'מאנית זכתה בניצחונה האחרון בבלקן ולא איבדה שטחים רבים בתראקיה עד מלחמת העולם הראשונה. נגד כיבוש העיר על ידי הכוחות העות'מאניים ב-21 ביולי, הכללת אדירנה מחדש בארצות העות'מאניות הפכה רשמית רק עם הסכם קונסטנטינופול (1913) שנחתם עם ממלכת בולגריה ב-29 בספטמבר 1913.
הערות שוליים

↑  Cirilli, Gustave (1913). Journal du siège d'Andrinople: (Impressions d'un Assiégé). Chapelot.
↑  Paşa, Cemal (2001). Türkiye İş Bankası Kültür Yayınları.
↑  Tarihi, Edirne (2006). Edirne nin Yaşadığı İşgaller Ahmet Usal.
שו-נינואה

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־17 לפנה״ס 
 פטירה:  1554 לפנה״ס 
 מדינה:  אשור 
 
שו-נינואה היה מלכה ה-54 של אשור לפי רשימת המלכים האשורית. הוא שלט באשור בשנים 1615-1602 לפנה"ס. שו-נינואה היה בנו של בזאיה, הוא תפס את השלטון מידי לוליה והחזיר את שליטת השושלת האדאסית על אשור.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לוליה (מלך אשורי) | המלך ממלכי אשור | שארמה-אדד השני: |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי צרפת–תוניסיה

| יחסי צרפת–תוניסיה |
| --- | --- |
צרפת: תוניסיה


צרפת: תוניסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
643,801: 163,610
אוכלוסייה
66,608,755: 12,319,154
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,030,904: 48,530
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,503: 3,939
משטר
רפובליקה נשיאותית למחצה: רפובליקה

יחסי צרפת–תוניסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה התוניסאית.
היסטוריה

בשנת 1881 פלשה צרפת לתוניסיה והקימה את הפרוטוקרט הצרפתי בתוניסיה. פורמלית נטלה צרפת לידיה את נושאי החוץ והביטחון אך בפועל צרפת הקימה מערכת מנהלית שפיקחה על המנהל של הביי בכל תחומי הממשל. בימי הפרוטקטורט פעלה צרפת לפיתוח כלכלה ומערכת חינוך מודרנית המושפעת מהתרבות הצרפתית. הפרוטוקרט שרד עד להכרזת העצמאות של תוניסיה בשנת 1956, צרפת הכירה בתוניסיה במהרה. לאחר מתן העצמאות שרר מתח בן צרפת לתוניסיה ב-1957 צרפת הפסיקה את הזרמת הכספים שעמדו באותו הזמן על 33.5 מיליון דולר אמריקאי לתוניסיה בשל תמיכה בעצמאותה של המדינה השכנה, אלג'יריה. נשיא תוניסיה חביב בורגיבה ציין כי "צרפת ותוניסיה לעולם לא יהיו עוד שותפות בלעדיות.".
גם לאחר מתן העצמאות לתוניסיה החזיקה צרפת בסיסים צבאיים בתוניסיה, הגדול שבהם בעיר הנמל ביזרטה. בשנת 1958 ביצעה צרפת פעולת תגמול בתוניסיה נגד מורדים אלג'יריים ששהו בשטחה בפעולה נהרגו אזרחים רבים. כתגובה ניתקה תוניסיה את יחסיה עם צרפת ודרשה לפנות את הבסיסים הצרפתיים משטחה. שילטנו של דה גול פינה את רוב הבסיסים אך המשיך להחזיק את בסיס הצבא בביזרטה. בשנת 1960 לאחר דרישות חוזרות ונשנות לפינוי הצבא הצרפתי מביזרטה, תקפו כוחות תוניסאים את הצבא הצרפתי בעיר. לאחר התערבות בינלאומית נפתחו שיחות בן הצדדים על פינוי הצבא הצרפתי והושג הסכם. בשנת 1963 אחרוני החיילים הצרפתים עזבו את תוניסיה.
בהמשך פיתחו צרפת ותוניסיה יחסים כלכליים ופוליטיים הדוקים. צרפת עדיין רואה בתוניסיה חלק מאזור ההשפעה שלה. בצרפת חיים מאות אלפי אזרחים ממוצא תוניסאי.
צרפת סירבה לבקר את נשיא תוניסיה זין אל-עאבדין בן עלי, שהיה לבן בריתה, למרות המתה ורצח של מפגינים לא אלימים רבים. בסופו של דבר בן עלי התפטר והועמד לדין, צרפת גונתה בפסק דין זה.
ייצוג

צרפת מיוצגת בתוניסיה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבירה תוניס. צרפת מיוצגת בתוניסיה גם באמצעות 4 קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: ג'רבה, ספקס, סוסה, וטוזאור.
תוניסיה מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבירה פריז. תוניסיה מיוצגת בצרפת גם באמצעות 8 קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: גרנובל, ליל, ליון, מרסיי, ניס, רובע נאנטר בפריז, שטרסבורג, וטולוז.
ראו גם

יחסי לבנון-צרפת
יחסי איחוד האמירויות הערביות-צרפת
יחסי קפריסין–רוסיה

| יחסי קפריסין–רוסיה |
| --- | --- |
קפריסין: רוסיה


קפריסין: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,251: 17,098,242
אוכלוסייה
1,365,615: 144,335,057
תמ"ג (במיליוני דולרים)
32,230: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,601: 14,005
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי קפריסין–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של קפריסין לבין הפדרציה הרוסית. ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה החדשה של קפריסין ב-18 באוגוסט 1960. שיתוף הפעולה בין שתי המדינות גבר מאז שנות התשעים ונפילת ברית המועצות. לקפריסין שגרירות במוסקבה ולרוסיה יש שגרירות בניקוסיה.
יחסים פוליטיים

כאשר קיבלה קפריסין את עצמאותה מהממלכה המאוחדת ב-16 באוגוסט 1960, ברית המועצות הכירה במדינה העצמאית הטרייה ב-18 באוגוסט 1960. לאחר התפרקות ברית המועצות הכירה קפריסין בפדרציה הרוסית כמדינת היורשת של האיחוד לשעבר ב-7 באפריל 1992.
יחסים ביטחוניים

בינואר 1997 קפריסין חתמה על הסכם עם Rosvooruzheniye למכירת ומסירת 40 טילי S-300PMU-1. המכירה, בשווי של 200 מיליון דולר, גרמה למתיחות עם טורקיה, שאיימה לחסום את האי להפסיק את המסירה, תוך שהיא לא שוללת פעולה צבאית. מיכאל ברלטה הציע כי ייתכן שהרוסים ביצעו את המכירה כתגובה לנאט"ו, שהמשיכה להרחיב את הברית נגד ההתנגדויות הרוסיות. הוא המשיך ואמר כי נראה כי הרוסים מעודדים סכסוך בין בעלות ברית של נאט"ו, מה שיוצר התנגדות להמשך הרחבת הברית, תוך שהוא מדגים כי רוסיה לא תקבל את האינטרסים הביטחוניים והפוליטיים שלה, שמתעלמים על ידי ארצות הברית. דובר משרד החוץ הרוסי הצהיר כי העסקה הייתה על בסיס מסחרי טהור, ודחה את התפיסות כי העסקה עשויה להיות אחראית למתיחות בקפריסין, תוך שהוא מציין כי רוסיה הציעה פירוז האי. למרות התנגדויות מחוגים מסוימים, שר החוץ הרוסי, יבגני פרימקוב, הצהיר בפברואר 1998 כי רוסיה מתכוונת למסור את הטילים לקפריסאים, וציין כי מדובר בנשק הגנתי. לאחר התנגדויות טורקיות הטילים הועברו ליוון ולעולם לא נפרסו על האי.
יחסים כלכליים

קפריסין הייתה באופן רשמי המשקיע הזר השלישי בגודלו בכלכלה הרוסית; מרבית ההשקעות הישירות הזרות מקפריסין הן למעשה הון רוסי המוחבא באי למטרות מיסוי והגנה משפטית. שיתוף הפעולה עם אזורים רוסיים אחרים - טטרסטן, סנקט פטרבורג, קרסנודאר מתפתח בהתמדה. ב-22 במרץ 2005 נחתם התזכיר לשיתוף פעולה בין משרד המסחר והשיתוף הכלכלי של רפובליקת טטרסטן ומשרד המסחר, התעשייה והתיירות של הרפובליקה של קפריסין.
ההחלטה החד צדדית של האיחוד האירופי במרץ 2013 על הטלת היטל על חשבונות בנק בקפריסין למימון קרן החילוץ שלה התקבלה בכעס על ידי נציגי המדינה הרוסית. בהתבסס על משא ומתן קודם עם האיחוד האירופי, היה צפוי שרוסיה תאריך את חובות ההלוואות שלה לחמש שנים כלפי קפריסין, אולם התקנות הפיסקאליות האחרונות של האיחוד האירופי, המכבידות על נכסי רוסיה בקפריסין, ככל הנראה ישפיעו על החלטת מוסקבה על ארגון מחדש של הלוואתה לאי הקפריסאי.
עד הפלישה הרוסית לאוקראינה, היחסים הכלכליים בין המדינות היו קרובים למדי. הם אופיינו בין היתר במתן שירותי תיירות ובנקאות נרחבים. בעקבות הפלישה, כחברת האיחוד האירופי, הצטרפה קפריסין לסבבי הסנקציות שהוטלו על רוסיה. מדינות במערב הפעילו לחץ כבד על המדינה לנתק את הקשרים הפיננסיים הנרחבים עם רוסיה. בתגובה לסנקציות, רוסיה הוסיפה את קפריסין לרשימה של "מדינות לא ידידותיות".
תגובות הערבות של האיחוד האירופי

קפריסין מציעה את היתרונות של המשפט המקובל באנגלית, אשר עסקים רואים לעיתים קרובות כגמישים יותר בעת עריכת חוזים. "יש להאשים את רוסיה בכך שהיא לא מאפשרת לאנשים את רמת הנוחות שהם רוצים", אמרה ברוק. "כמו במדינות מס גבוהות כמו גרמניה או צרפת, אם אתה לוחץ על אנשים לשלם רמות גבוהות של מס, מדוע להאשים את קפריסין ביצירת תחום שיפוט מס נמוך? הדרך לעצור את יצוא המזומנים היא להפוך את חקיקת המס בהוגנת וקל להתמודד איתה." ולדימיר גדירים, שותף למס הבינלאומי ארנסט אנד יאנג, אמר כי חברות ייקחו את הסיכון להידרדרות נוספת במערכת המס בקפריסין, אולם חברות קטנות ובינוניות בפרט לא יעזבו את תחום השיפוט. עם זאת חברות גדולות עשויות לעשות שימוש בחברות אחזקה בתחום שיפוט נוסף.
פעולות מודיעין רוסיות בקפריסין

בשנת 2010 הרשויות האמריקניות פשטו על התוכניות "הלא חוקיות" הרוסיות בארצות הברית. אחד החשודים, כריסטופר ר' מטוס, נעצר ב-29 ביוני 2010 בעת שניסה לצאת מקפריסין לבודפשט, אך שוחרר בערבות ואז נעלם. הגרדיאן כתב כי "היעלמותו הדגישה את קשריה ההדוקים של קפריסין לרוסיה, ואת הפוטנציאל שמוסקבה עזרה לו לברוח מהאי בים התיכון".
ביקור ממלכתי של נשיא רוסיה בקפריסין

דמיטרי מדבדב והנשיא דימיטריס כריסטופיאס נפגשו בניקוסיה ב-10 באוקטובר 2010 ודנו במגוון רחב של סוגיות, כולל שיתופי פעולה בתחום הכלכלה, הכספים, התיירות וההומניטריה. דמיטרי מדבדב השתתף גם הוא בפורום העסקים בקפריסין-רוסיה.
שמשי-אדד השלישי

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־16 לפנה״ס 
 פטירה:  המאה ה־15 לפנה״ס 
 מדינה:  אשור 
 
שמשי-אדד השלישי היה מלך אשור, מלך בשנים 1529–1545 לפנה"ס. הוא היה בנו של אשמי-דגן השני והחליף אותו לאחר מותו כמלך אשור, את שמשי-אדד השלישי החליף אחיו, אשור-ניררי הראשון.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אשמי-דגן השני | המלך ממלכי אשור | הבא: אשור-ניררי הראשון |
שמשי-אדד השני

שמשי-אדד השני היה מלכה ה-57 של אשור לפי רשימת המלכים האשורית. הוא שלט באשור בשנים 1585-1580 לפנה"ס. שלטונו נגמר בתחילת התקופה האפלה של אשור, תקופה שבה נכתבו מעט מאוד תעודות ביחס לשנים קודמות.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ארישום השלישי | המלך ממלכי אשור | הבא: אשמי-דגן השני |
מטרוח

מחוז מטרוח (בערבית: محافظة مطروح) הוא מחוז במצרים הממוקם בחלק הצפון-מערבי של המדינה וגובל בלוב. בירת המחוז היא מרסא מטרוח.
מחוז מטרוח
יישובים

המחוז מחולק למספר יישובים עם אוכלוסייה של כ-538,546 תושבים נכון לינואר 2023.
| שם בעברית | שם בערבית | אוכלוסייה  (אומדן ינואר 2023) | סוג יישוב |
| --- | --- | --- | --- |
| א-דבעה | قسم الضبعة | 61,363 | עיירה |
| אל-עלמיין | قسم العلمين | 12,398 | עיירה |
| אל-חמאם | قسم الحمام | 65,780 | עיר |
| א-נֶּגֵיילַה | قسم النجيله | 34,593 | עיר |
| החוף הצפוני | قسم الساحل الشمالى-جزء | 88 |  |
| סַלוּם | قسم السلوم | 20,479 | כפר |
| מרסא מטרוח | قسم مرسى مطروح | 241,625 | עיר נמל |
| סידי בראני | قسم سيدى برانى | 66,319 | עיירה |
| נווה המדבר סיווה | قسم سيوة | 35,901 | נווה מדבר עירוני |
סקירה כללית

מחוז מטרוח נמצא במדבר המערבי של מצרים (מערבית לנילוס), כולל נווה המדבר של סיווה שנודע במקדש שלו לאמון בעת העתיקה. במרכז המחוז נמצא שקע קטארה, היורד לגובה של 133 מטר מתחת לפני הים.
בירת המחוז, מרסא מטרוח נודעה בתקופה התלמיית ובתקופה הביזנטית בשם פראיתוניון (Παραιτόνιον), ובתקופה הרומית בשם פראתוניום (Paraetonium). העיר הייתה הקצה המערבי של מצרים התלמיית. העיר העתיקה אפיס (אנ'), כ-18 ק"מ ממערב לפראטוניום, סימנה את גבול נום, ומעבר חלפאיא (בסַלוּם) סימן את הגבול עם מרמריקה (האזור המזרחי של קירנאיקה).
מחוז מטרוח מכיל אתרים היסטוריים רבים הקשורים למלחמת העולם השנייה. בעיר אל-עלמיין, שבה התנהלו שתי מערכות קרב גדולות, בתי קברות של חיילים שנפלו מכוחות מדינות הציר ומכוחות בעלות הברית. על פי הערכות, כ-16 מיליון מוקשים,שהושתלו על ידי האירופים במהלך מלחמות העולם וכונו "גני השטן", עדיין מעכבים את הפיתוח של רוב המחוז, ומוסרים באופן תמידי.
אוכלוסייה

בשנת 2015, על פי הערכות אוכלוסייה, רוב התושבים במחוז התגוררו באזורים עירוניים, עם שיעור עיור של 70.6%. מתוך 447,846 תושבים המתגוררים במחוז, 316,005 חיו באזורים עירוניים, לעומת 131,841 החיו אזורים כפריים.
אוכלוסיית המחוז תוארה כשמרנית מבחינה דתית.
אזור תעשייה

על פי הרשות הממשלתית המצרית להשקעות ואזורים חופשיים (GAFI), בשיתוף עם משרד ההשקעות (MOI), אזורי התעשייה הבאים נמצאים במחוז זה:
אזור התעשייה 26 קילו הנמצא דרום-מזרחית לכביש מטרוח
הערות שוליים

↑  Samir, Farah (4 ביולי 2024). "Egypt Announces New Governors for Cairo, Alexandria and Other Cities | Egyptian Streets". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מפקד אוכלוסין, ינואר 2023, באתר הלשכה המרכזית להתגייסות ציבורית וסטטיסטיקה (capmas)
1 2  "Population Estimates By Sex & Governorate 1/1/2015" (PDF). CAPMAS. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-10-19. נבדק ב-23 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  خارج القاهرة: ربع مليون فدان آلغام بمطروح - YouTube, web.archive.org, ‏2016-03-30
↑  "Deepening rifts". The Economist (באנגלית). 25 ינו' 2014. ארכיון מ-2018-07-13. נבדק ב-2018-07-13. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Industrial Zones of Governorate". Ministry of Investment Egypt. ארכיון מ-2018-11-23. נבדק ב-23 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
לשכת בונים חופשיים

לשכת בונים חופשיים או לשכה מסונית היא יחידת המבנה הבסיסית של הבנייה החופשית. כל לשכה חדשה אמורה לקבל צ'ארטר מלשכה גדולה, והיא מתקבלת לארגון ומוענקת לה הסמכה, רק לאחר שהתחייבה לפעול ולנהל ענייניה על פי החוקה של אותה הלשכה הגדולה. ישנן שלוש לשכות שהן יוצאות דופן, מבחינה זו שאינן זקוקות לאישור הסמכה. אלו הן שלוש הלשכות שהקימו את הלשכה הגדולה הראשונה של אנגליה בלונדון. בדרך כלל כל בונה חופשי הוא בעל הזכות לבקר בכל לשכה, תחת כל תחום שיפוט, של כל לשכה גדולה שנמצאת ביחסי ידידות עם לשכתו. בלשכות גדולות מסוימות זכות זו שמורה אך ורק לרב בונה (בעל הדרגה השלישית). ברוב המקרים הוא מחויב לבדוק את יחסי לשכתו עם הלשכה בה הוא מעוניין לבקר, ולאשר את תקינות החברות של הלשכות. חברי הבנייה החופשית מצטרפים ללשכה על מנת לרכוש את דרגות המסדר, וכל עלייה בדרגה מקדמת את מעמד הבונה. שלוש דרגות הבסיס הן:
תלמיד/שוליה בונה (Entered Apprentice)
חבר/עמית בונה (Fellowcraft)
רב/אומן בונה (Master mason).
מקור המונח

בתקופת ימי הביניים, גילדות הבנאים היו משעינות צריפים או סוכות על קירות או חומות המבנים שהקימו, ואלו נקראו בשפתם של הנורמנים (Norman) "מבנים שעוּנים: - Alodgements. מאוחר יותר, המושג קוצר ל-Lodges - לשכות. ככל הידוע, הוא הוזכר לראשונה בשנת 1277, ולאחר מכן ב-1355. המבנים הללו שימשו לאחסון חומרים וכלי עבודה. לשכות אלו פעלו בבניה החופשית הסקוטית ולא האנגלית. השם Lodge דבק בבניה החופשית וכן בגופים ותחומים רבים אחרים. כך למשל המילה מקובלת כאכסניה, חדר או דירה זמנית.
סוגי לשכות

בונים חופשיים נפגשים במסגרת הלשכה, לא בהכרח בתוך מבנה פיזי של לשכה, למרות הכינוי לשכה או היכל למקום המפגש בו הם מתאספים. כינויים נוספים המקובלים הם מרכז מסוני, מקדש או אולם מסוני, והם נוספו על מנת להימנע מביקורת שלילית, דעות קדומות וחשד לגבי טיב התנועה. בלשכות מסוימות נהוג להשתמש בכינויים שונים בתקופות שונות.
השמות "לשכה כחולה", "לשכת האומנות" או "לשכת האומנות העתיקה" מתייחסים למבנה הבסיסי של הבנייה החופשית הכוללים את שלוש הדרגות הראשונות, לעומת הלשכות המורחבות כמו לשכות "הנוסח היורקי" ו"הנוסח הסקוטי". בבריטניה הגדולה נהוג להשתמש במונח "לשכת האומנות". הלשכה הכחולה הוא מונח הנגזר מהתפאורה בלשכות הבנייה החופשית האנגלית והאירית שגוונה כחול. למרות מקורו העתיק, השימוש במונח גדל והתפשט ביבשת אמריקה במאה ה-20 ובמאה ה-21.
לשכות מחקר נוסדו במטרה לקדם ולפתח את לימודי ההיסטוריה, התאוריה והפרקטיקה המסונית. דוגמה ללשכה כזו היא Quatuor Coronati Lodge. הלשכה מגבילה בקפדנות את מספר חבריה. היא מארחת מבקרים מרחבי העולם ונשלחים אליה מסמכים שונים העוסקים בבנייה החופשית. לתחומי שיפוט של לשכות גדולות רבות יש לשכות מחקר, אשר בדרך כלל עורכות מפגשים לעיתים רחוקות יותר מלשכות כחולות ואינן מחלקות דרגות.
בבריטניה הגדולה, לשכת ההנחיות היא בעלת חוקה נפרדת, אמנם ניתן להתייחס אליה כאל ללשכה. לשכה זו מספקת לרב הבונה העומד בראש כל לשכה את האפשרות להתאמן על הטקסים בהדרכת חבר רב בונה בעל ניסיון; לשכה זו עורכת הרצאות והסברים על הטקסים והסמלים על מנת לפתח את הידע ולהעמיק את ההבנה לגבי משמעות החברות בבנייה החופשית.
בתחומי שיפוט מסוימים בארצות הברית, לשכת ההנחיות משרתת כלשכה מוסמכת עבור בונים הזקוקים לתדרוך בנושאים נוספים, מלבד מנהגי וטקסי הבנייה החופשית, והן מארחות מדריכים ודוברים הנושאים דברים בנושאים מסוניים ותחומים נוספים.
נהוג להשתמש במונח לשכת אם בבריטניה הגדולה כאשר מתייחסים ללשכת המקור בה החבר הבונה הצטרף לראשונה לבנייה החופשית וקיבל את דרגתו הראשונה - תלמיד בונה. 'לשכת אם' היא גם הלשכה האחראית על הקמתה של לשכה חדשה, לשכת הבת, המממנת את התהליך וזו שהעניקה לה צו שמאשר את הסמכתה כלשכה המנוהלת תחת שיפוטה של אותה לשכה גדולה אזורית. דוגמה ללשכת אם, היא לשכת האם קילווינינג מספר 0 אשר פועלת תחת שיפוטה של הלשכה הגדולה של סקוטלנד, והיא ידועה כלשכת האם של סקוטלנד כפי שהוזכר במסמכי שאו של 1598 ו-1599, כמי שהסמיכה לשכות חדשות טרם שיוכה ללשכה גדולה.
הארגון

לשכות פועלות תחת סמכות בעלת תוקף מדיני, לאומי או אזורי שנקרא "הלשכה הגדולה". חוקת רשות זו, עליה היא מסתמכת, מגדירה את מבנה הבנייה החופשית בארגון עליו היא אחראית ואת בעלי התפקידים והדרגות של הבונים אשר חברים בלשכותיה. לשכות גדולות אזוריות בוחרת וממנות את רבי הבונים העומדים בראש כל הלשכות תחת שיפוטן, אלו הם רבי הבונים המנהלים את הלשכות ודואגים לתפקודן השוטף.
ללשכות גדולות וללשכות תחת אזורי שיפוטן ישנה אפשרות מסוימת לגוון את תרגול הדרגות, המנהגים והטקסים, וקיימים הבדלים מינוריים בין אופן ניהול הלשכות. החופש לשינויים אפשרי בעיקר כאשר אין הוראות עליהן מקפידים לפקח. למרות ההבדלים, יחסי האחווה בין הלשכות נשמרים.
חברות בארגון

ככלל, על מנת להתקבל לבנייה החופשית ולהצטרף להיות מוסמך לחבר מן המנין (בלשכות הסטנדרטיות האנגלו- אמריקניות) על המועמד:
להיות גבר המעוניין להצטרף מרצונו הפרטי או בעקבות הזמנה.
להיות בעל אמונה כלשהי בכוח עליון.
להיות בעל ערכים מוסריים, מוניטין טוב ומבוסס כלכלית לתמוך במשפחתו.
להיות בן 21 (או בן 18 או 25, תלוי בתחום השיפוט).
לחיות באזור תחת שיפוטה של לשכה גדולה כלשהי, אם מדובר בארצות הברית.
לעבור בהצלחה את מבחני הכניסה של חברי הלשכה: הראיון ועבודת התחקיר אודותיו, בדיקת הרקע ותפקודו בעבר, כולל תחקור אנשים שהכירו אותו. התהליך עשוי להמשך אף שנתיים.
להיות יציב ובריא נפשית ופיזית, אמנם זהו אינו כלל אוניברסלי.
להיות "אדם חופשי". ככל הנראה כלל זה נגזר מסירובם של בונים מעשיים להסמיך עבדים. וייתכן שהמקור הוא בתנאי קבלה עתיק של לשכות ספקולטיביות, המורה על בונה חדש להיות בעל רישיון למסחר ולהיות בעלת היכולת להעסיק עובדים, ובכך הוא הופך לחופשי.
לעבור את ההצבעה של חברי הלשכה שיאשרו את הקבלה.
לאחר שלשכה בוחרת או מאשרת מועמד בתיאום עם דרישות הלשכה הגדולה, היא תקבע מה יהיה מעמדו בהתאם לדרגות בהן יוסמך. בדרך כלל, בונים שרכשו רק את הדרגה הראשונה, הבסיסית, דרגת תלמיד בונה, הם בעלי הזכות להיקרא בונים חופשיים, חברי הארגון, אך הם בעלי הרשאות מוגבלות עד לקבלת הדרגה רב בונה; לשכות הפועלות תחת שיפוטה של הלשכה הגדולה של אנגליה (UGLE- United Grand Lodges of England) מעניקות הסמכה רשמית של הלשכה הגדולה אך ורק לבונים אשר רכשו את הדרגה השלישית - דרגת הרב בונה, והסמכה זו הוא יוכל להציג בפני לשכות אחרות בהן יהיה מעוניין לבקר אם יידרש לכך.
רב בונה זכאי להחשב כחבר הלשכה בה קיבל את דרגותיו לכל שארית חייו. הוא יכול להתפטר אם יהיה מעוניין בכך, אך ורק אם שילם את חובותיו לארגון. בונה יכול לפרוש מסיבות אישיות או להצטרף ללשכה אחרת, באזורים בהם חל איסור להשתייך ללשכות שונות בבת אחת. לאחר פרישתו, הוא ממשיך להיחשב כבונה בתחום השיפוט ויכול להצטרף שוב, אך הוא ומשפחתו מאבדים את זכויותיהם ואת תמיכת הבנייה החופשית. מאקי טען שפרישה מבנייה החופשית לא פוטרת את הבונה שעזב מלתפקד על פי אמות המידה של הבנייה החופשית ולחיות חיים מוסריים נכונים כפי שנשבע לארגון. בונה יכול להיות להיות מסולק מלשכתו ומהבנייה החופשית, אם נאשם בעברות חמורות בתחום המשפט האזרחי, הפלילי או המסוני. הרחקה מכל הארגון מתבצעת על ידי הלשכה הגדולה, לעומת תהליך הרחקה מלשכה מסוימת העשוי להיעשות על ידי הלשכה המרחיקה.
רב בונה חופשי, אשר שילם את חובותיו לארגון המסוני ואינו נמצא תחת חקירה או עונש מצד הבנייה החופשית, הוא בעל הזכות להצטרף ללשכה אחרת, בה לא יזדקק להיות מוסמך שוב על מנת לקבל את דרגותיו, אך עשוי להיות מצופה לשרת בתפקיד כלשהו בלשכה החדשה.
אם רב בונה לא שילם את חובותיו ועל כך סולק מהבנייה, הוא יוכל לחזור מיידית להיות חבר מהשורה, בעל המעמד אותו רכש, כאשר ישלם את הצטברות החוב ואת התחייבויותיו הנוכחיות, אמנם בתחומי שיפוט רבים ישנה דרישה להצבעה מחדש עבור כניסה מחדש לארגון.
לשכות גדולות רבות מאשרות לרב בונה להיות חבר בלשכות רבות בו זמנית. בתחומי שיפוט מסוימים, שיוכו של רב בונה ללשכות רבות אינו מאפשר את הזכות להיבחר ולהימנות להיות הנשיא הנבחר של יותר מלשכה אחת.
עבור בונים חופשיים בדרגות בסיס - תלמיד בונה וחבר בונה, נהוגים חוקים שונים.
נושאי משרה נבחרים

השמות, התפקידים ומספר נושאי המשרה בלשכות משתנים בין תחומי שיפוט של הלשכות השונות. ברוב המקרים קיימת משרה בעלת חשיבות זהה בתחום השיפוט של הלשכה הגדולה.
ראו גם

הבונים החופשיים
היסטוריה של הבונים החופשיים
טקסים וסמלים בבנייה החופשית
הערות שוליים

↑  מרדכי צבירן, אמת אחרת, הבונים החופשים: ימי בראשית - היסטוריה והגות, ספר ראשון, ישראל: מ.ר.ג.ש, 2004
↑  Mackey's Encyclopedia of Freemasonry
↑  "Become a Mason: Requirements".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550750005171  GND: 4155330-5  LCCN: sh85051720  NKC: ph321913 
קימבולטון, ניו זילנד: לשכה מסונית מספר 123