stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איאן ריצ'רדסון
ביוגרפיה

איאן ריצ'רדסון נולד באדינבורו ולמד בבית הספר על שם ג'ורג' הריוט, ואחר כך בגלאזגו קולג' לאומנויות הדרמה. הוא הופיע על הבמה הבריטית בעיקר עם ה"רויאל שייקספיר קומפני", להקה שנמנה עם מייסדיה.
ריצ'רדסון הופיע גם על במות התיאטרון בארצות הברית, ב-1965 שיחק בברודוויי במחזה של פיטר ברוק "מארה סאד", תפקיד שאותו גילם שוב בשנת 1967 בגרסה קולנועית של המחזה. ב-1967 גילם את דמותו של פרופ' היגינס בהפקה מחודשת של גבירתי הנאווה והיה מועמד לפרס הטוני על תפקידו זה. ב-1981 הופיע שוב בברודוויי בהפקה מקורית של המחזה "לוליטה" של אדוארד אלבי, על פי ספרו של ולדימיר נבוקוב.
ריצ'רדסון שיחק גם בסרטי קולנוע רבים, ובהם "ברזיל" (1985), "עיר אפלה" (1998), "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" (1990) בו גילם את דמותו של פולוניוס. עוד גילם את המשרת הראשי של מרטין לנדאו בסרט "נסיכות שחורות" (B*A*P*S) ואת תפקיד העורך דין מר טורט בסרט "102 כלבים וגנבים".
כמו כן הופיע ריצ'רדסון גם בסדרות טלוויזיה רבות, בתפקיד ביל היידון (המכונה "חייט") בסדרה של ה-BBC "החפרפרת" (Tinker, Tailor, Soldier, Spy). עוד הופיע בסדרה Porterhouse Blue של רשת ITV, ובתפקיד לורד גרואן בסדרה "גורמנגאסט". ריצ'רדסון כיכב בסדרה "חדרי מסתורין" של ה-BBC, בה גילם את דמותו של ג'וזף בל, מי שהיה המורה הרוחני של ארתור קונאן דויל והיווה השראה לדמותו של שרלוק הולמס. קודם לכן גילם את דמותו של הולמס בשנת 1980 בשני סרטי טלוויזיה "כלבם של בני בסקרוויל" ו"חותם הארבעה".
ריצ'רדסון זכה בפרס באפטא בקטגוריית שחקן הטלוויזיה הטוב ביותר עבור תפקידו במיני-סדרה "בית הקלפים", והיה מועמד לפרס גם על תפקידו בסדרות ההמשך "שלום אדוני המלך" ו"הפוסק האחרון". הוא היה מועמד לפרס גם בשנת 1992 על תפקידו בסרט "מעשה לא ג'נטלמני" (An Ungentlemanly Act).
בשנת 1989 קיבל ריצ'רדסון אות מסדר האימפריה הבריטית (CBE). בתחילת שנות ה-2000 השתתף יחד עם סר דרק ג'קובי, סר דונלד סינדן ודיים דיאנה ריג בסיבוב הופעות בינלאומי בהצגה "The Hollow Crown". לאחרונה הופיע בתיאטרון פלייהאוס בלונדון במחזה "The Creeper". בדצמבר 2006 השתתף ריצ'רדסון בסדרה של רשת סקיי-1, עיבוד לרומן "Hogfather" מאת טרי פרצ'ט, ששודרה בחג המולד 2006.
ב-9 בפברואר 2007 מת ריצ'רדסון בפתאומיות בביתו שבלונדון. לדברי אמרגנו הוא לא היה חולה, ותכנן להשתתף בפרק בסדרה רציחות במידסומר שבוע אחר כך. הותיר אחריו אשה ושני בנים.
סרטים וסדרות טלוויזיה בהם השתתף

כטוב בעיניכם (1963) As You Like It
קומדיה של טעויות (1964) The Comedy of Errors
מארה סאד (1967) Marat Sade
סוף טוב הכול טוב (1968) All's Well That Ends Well
חלום ליל קיץ (1968) A Midsummer Night's Dream
(1969) A Voyage Around My Father
סיפורי קנטרברי (1969) Canterbury Tales
האיש מלמנשה (1972) Man of La Mancha
מהומה רבה על לא דבר (1978) Much Ado About Nothing
חפרפרת (1979) Tinker, Tailor, Soldier, Spy
האישה בלבן (1982) The Woman in White
חותם הארבעה (1983) The Sign of Four
כלבם של בני בסקרוויל (1983) The Hound of the Baskervilles
בתו של מיסטרל (1985) Mistral's Daughter
ברזיל (1985) Brazil
מסיה קיחוטה (1987) Monsignor Quixote
הפרוטוקול הרביעי (1987) Fourth Protocol
רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים (1990) Rosencrantz & Gildenstern Are Dead
בית הקלפים (1990) House of Cards
סערה בכוס יין (1992) Year Of The Comet
קשרי אהבה (1993) Foreign Affairs
(1993) Dirty Weekend
מ. באטרפליי (1993) M. Butterfly
שלום אדוני המלך (1993) To Play the King (המשך לבית הקלפים)
הפוסק האחרון (1995) The Final Cut (המשך לבית הקלפים ולשלום אדוני המלך)
נסיכות שחורות (1997) B*A*P*S
עיר אפלה (1998) Dark City
עליסה בארץ המראה (1998) Alice Through The Looking Glass
חדרי מסתורין (2000) Murder Rooms
גורמנגאסט (2000) Gormenghast
102 כלבים וגנבים (2000) 102 Dalmatians
ממעמקי הגיהנום (2001) From Hell
חג שמח (2005) Joyeux Noël
בית קדרות (2005) Bleak House (הצוואה)
להיות ג'יין (2007) Becoming Jane
אורן לבן מערבי

| אורן לבן מערבי |
| --- | --- |
 אורן לבן מערבי (במרכז)
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: אורניים
סוג:: אורן
מין:: אורן לבן מערבי
שם מדעי
 Pinus monticola ‏Douglas ex D.Don
תחום תפוצה


אורן לבן מערבי (שם מדעי: Pinus monticola, באנגלית: Western white pine וגם Silver pine ו-California mountain pine) הוא מין אורן נפוץ בהרים במערב ארצות הברית וקנדה. בית הגידול הטבעי של העץ הוא באזורים עד גובה 3,000 מטרים מעל גובה פני הים בהרי סיירה נבדה, רכס קסקייד, רכסי החוף הפסיפי וצפון הרי הרוקי. כמו כל מיני האורן הוא עץ מחטני ירוק-עד, ותחום תפוצתו החל מגובה פני הים במקומות רבים כמו קולומביה הבריטית ווושינגטון. זהו העץ המדינתי של איידהו, ולעיתים הוא ידוע כ"אורן איידהו" (Idaho pine).
תיאור

אורן לבן מערבי הוא עץ גדול חד ביתי הגדל לעיתים קרובות לגובה בין 30 ל-50 מטרים, ולעיתים נדירות עד 70 מטרים, ובקוטר של 100 סנטימטרים בגובה חזה (במקרים קיצוניים 2.5 מטרים). נוף העץ הוא בתחילה גלילי צר, ובהמשך רחב ושטוח. העץ מאריך ימים (מעל ל-400 שנים).
מערכת השורשים מורכבת משורש שיפודי ושורשים אופקיים היכולים להתפשט למרחק של עד 8 מטרים מהעץ. מרבית (כ-75%) השורשים האופקיים מצויים בשכבת העליונה (60 סנטימטרים) של הקרקע.
קליפת הגזע של עץ צעיר היא דקה, אפורה וחלקה ומאוחר יותר מחורצת ללוחיות אופייניות, מרובעות עד משושות בפרטים הגדולים. הענפים מתפשטים לצדדים בצורה סימטרית סביב הגזע כשכיוונם כלפי מעלה. נצרים צעירים דקים בגוון חום-אדום מכוסים בפלומה אדמדמה, כשהם מזדקנים גונם הופך לסגול-חום או אפור. הניצנים הם בגוון חום אדמדם באורך 4 עד 5 מילימטר, סגלגלים או גליליים רחבים ויש בהם מעט שרף.
אורן לבן מערבי הוא חבר בקבוצת "האורן הלבן" (תת-מין Strobus של המין אורן). ככל החברים בקבוצה זו העלים (המחטים) הם באגדים של חמש כשהנדן נשיר. תכונה זו מבדילה את האורן הלבן המערבי וקרוביו מאורן מפותל, שלו יש שתי מחטים לאגד, כמו גם אורן הזפת ואורן ג'פרי, שלשניהם יש שלוש מחטים באגד. לכל שלושת המינים הללו יש נדן קבוע בבסיס כל אגד. העלים משוננים, אורכם בין 4 ל-10 סנטימטרים ורוחבם בין מילימטר ל-0.7 מילימטרים, ישרים ומעט מפותלים, גמישים, גונם כחול-ירוק, הצד העליון נטול קווי פיוניות, הצד התחתון עם קווי פיוניות בולטים, שולי העלים משוננים בעדינות, הקצה רחב עד חד.
העץ מגיע לבגרות מינית בגיל 7 שנים, אם כי מחסור במים עשוי לעכב זאת. האצטרובל הזכרי סגלגל, אורכו 10 עד 15 מילימטרים וגונו צהוב. האצטרובלים הנקביים ארוכים וצרים. אורכם בין 12 ל-32 סנטימטרים, ורוחבם כשהם סגורים בין 3 ל-4 סנטימטרים, ו-5 עד 8 סנטימטרים כשהם פתוחים. גונם חום שמנת עד צהבהב, והם מכוסים בשרף על גבעולים באורך עד 2 סנטימטרים. הקשקשים דקים וגמישים. בעונה טובה גדלים כ-40 אצטרובלים נקביים על עץ אחד. הזרעים קטנים סגלגלים באורך בין 4 ל-7 מילימטרים וגונם חום-אדום. בקילוגרם אחד יש 59,000 זרעים. לכל זרע צמודה כנף ארוכה ודקה באורך 15 עד 22 מילימטרים. הזרעים מפזרים בעזרת הרוח עד למרחק של 800 מטרים מהעץ. הזרע יכול לנבוט עד 4 שנים מפיזורו.
העץ הוא קרוב משפחה לאורן לבן מזרחי (Pinus strobus), ושונה ממנו בכך שיש לו אצטרובלים גדולים יותר, העלים חיים מעט יותר (בין שנתיים לשלוש שנים בהשוואה ל-1.5 שנים עד שנתיים) קווי הפיוניות שלו בולטים יותר, והנוף שלו צר וצפוף במידת מה יותר.
בהיעדר אצטרובלים קשה להבדיל בין אורן לבן מערבי לבין אורן לבן-קליפה. עם זאת, המחטים של אורן לבן-קליפה הם חלקים בעוד שהמחטים של אורן לבן מערבי הם משוננים קלות (תחושה שהמחט מחוספסת בזמן מעבר אצבע על המחט). אף שהמחטים של אורן לבן-קליפה קצרים יותר בממוצע (באורך 4–7 סנטימטרים), אורכן חופף לאורך של המחטים הארוכות יותר באורך 5–10 סנטימטרים של אורן לבן מערבי.
תחום תפוצה

תפוצת אורן לבן מערבי מוגבלת לאקלימים המאופיינים על ידי קיצים יבשים וחורפים גשומים. החורשות הנרחבות והטובות ביותר של אורן לבן מערבי מצויות בקרקעית עמקים ובמדרונות הנמוכים התלולים פחות. בקולומביה הבריטית האורן הוא מין שולי בעוד שבצפון-מערב ארצות הברית העץ מצוי בשפע רק באתרים שבהם הקרקע דלה ובהם הוא מתחרה בהצלחה עם אשוח דאגלס ומחטניים אחרים. הוא מצליח על קרקע דלה חצצית במפרץ פיוג'ט ובשולי הביצות של חצי האי אולימפיק.
אורן לבן מערבי הוא באופן עקרוני מין הררי, אבל הוא גדל במגוון רב של גבהים. בקולומביה הבריטית מגובה פני הים עד 450 מטרים, בוושינגטון מגובה פני הים עד 1,850 מטרים, באורגון מ-1,830 עד 2,140 מטרים, בקליפורניה מ-1,830 עד 3,350 מטרים, במונטנה מ-500 עד 1,800 מטרים, ובאיידהו מ-500 עד 1,800 מטרים.
בוושינגטון ובאורגון האורן הלבן המערבי גדל בחברות עשירות בעצים ושיחים אחרים, אבל ברכס סיירה נבדה הצמחייה הנלווית דלה. בין העצים הגדלים בחברת אורן מערבי: אשוח חינני (Abies amabilis), אשוח לבן, אורן לבן-קליפה, אורן בלפור (Pinus balfouriana), אורן גמיש (Pinus flexilis), אורן הסוכר, אורן ג'פרי, צפצפה רעדנית ושדר הנייר (Betula papyrifera). תת-היער כולל בין השאר: טקסוס פסיפי (Taxus brevifolia), אוכמנית, יערה (Lonicera) ו-Amelanchier alnifolia (באנגלית Serviceberry).
שימושים

לעץ של אורן לבן מערבי יש ערך רב. קוויו ישרים, הוא אינו מכיל שרף, קל משקל ויציב. משתמשים בו למסגרות של חלונות ודלתות, לחיפוי קירות, להכנת דלתות, קרשים, גפרורים וקיסמי שיניים. הקרשים אינם מתפצלים כשתוקעים בהם מסמר, ונצבעים היטב. העץ טוב גם לגילוף.
חורשות אורן לבן מערבי הן בית גידול למגוון יונקים, עופות וחרקים. רוב בעלי החיים אינם מסוגלים לאכול את המחטים של האורן הלבן המערבי, אם כי אייל פרדי שחור-זנב יאכל אותן כאשר אין מקור מזון אחר. שכווי יערות מעדיף את המחטים על פני המחטים של צוגה מערבית. הזרעים הם מקור מזון חשוב לסנאים אדומים ואוגרים יערוניים.
הילידים נהגו ללעוס את השרף, קלעו סלים מהקליפה והכינו תחבושות רוויות בשרף ואספו באביב את הקמביום כמזון.
ליערות אורן לבן מערבי יש ערך אסתטי ונוהגים לשתול אותו כצמח נוי.
איומים

הסכנה הגדולה ביותר לאורן לבן מערבי היא משלפוחית החלודה של האורן הלבן. מין של פטריית חלודה ממשפחת Cronartiaceae. הפטרייה היא טפיל המנצל שני פונדקאים שונים (אורן לבן ודומדמניתיים), ותהליך ההנבגה שלו מחולק לחמישה שלבים. הפטרייה נמצאת באופן טבעי באירופה ובאסיה, שם האורנים הלבנים נהנים מהעמידות הגבוהה ביותר כנגד מחלות. הפטרייה הובאה לצפון אמריקה בטעות ב-1909, והיא נחשבת למין פולש הגורם לנזקים נרחבים לעצי האורן האמריקניים. נבגי הפטרייה יכולים לעוף ברוח למרחק של 15 קילומטרים והם נובטים על המחטים ומנצלים את פתחי הפיוניות כדי לחדור לתוך העץ. אם הם מגיעים לגזע העץ ימות. שירות היערות של ארצות הברית מעריך שהפטרייה קטלה כ-90% מעצי אורן לבן מערבי מערבית לרכס קסקייד. נעשים ניסיונות לגדל עצים עמידים לפטרייה. כאשר בעצים קיימים נוהגים לגזום את הענפים התחתונים כדי למנוע הידבקות.
פטריות נוספות הפוגעות באורן לבן מערבי כוללות שלושה מיני פטריות שגורמות לנשירת מחטים (needle cast fungi)‏: Lophodermella arcuata‏, Lophodermium nitens ו-Bifusella linearis, פטריות התוקפות את החלק הנמוך ביותר בגזע (butt-rot fungi)‏: Phellinus pini‏, Phaeolus schweinitzii ו-Heterobasidion annosum ופטריות התוקפות את מערכת השורשים: הסוג Armillaria הגורם לפגיעה בצמיחה ולהרס שורשים ו-Heterobasidion annosum, שהמחלה שהיא גורמת קרויה Annosus root disease ועלולה לגרום למות העץ.
חרקים התוקפים את העץ הם מיני חיפושיות מתת-המשפחה Scolytinae (באנגלית Bark Beetles) הכוללים את חיפושית האורן ההררית (Dendroctonus ponderosae)‏, Ips emarginatus ו-Ips montanus.
איומים נוספים על האורן הלבן המערבי כוללים דבקון אמריקני ננסי (המין Arceuthobium) מין של הצמח הטפיל דבקון התוקף את האורן הלבן המערבי. מזהמים שמקורם בפעילות אנושית כדוגמת גופרית דו-חמצנית ואדי פלואוריד גורמים לעלווה להצהיב ולנשור מוקדם.
ביאורים

↑  בסיס העלה בצמחים בהם הוא עוטף את הגבעול
↑  רקמה של תאים עובריים בתוך הגזע ההופכת לעצה שניונית
הערות שוליים

↑  אורן לבן מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Taxon: Pinus monticola Douglas ex D. Don
↑  Western White Pine Idaho State Tree
1 2 3  Fire Effects Information System
↑  Pinus monticola
עלווה ואצטרובלים
גזע אורן לבן מערבי שנדבק בשלפוחית החלודה של האורן הלבן
אורן לבן מערבי גדול בדרום-מערב וושינגטון
אוטומובילי אסטרמה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  ג'אנפרנקו פיזוטו
 תקופת הפעילות:  2020–הווה (כ־4 שנים)
 מיקום המטה:  איטליה
 ענפי תעשייה:  תעשיית רכב
 מוצרים עיקריים:  מכוניות ספורט
 מנכ"ל:  ג'אנפרנקו פיזוטו
  
 www.automobiliestrema.it
 
אוטומובילי אסטרמה (באנגלית: Automobili Estrema) היא יצרנית מכונית ספורט (על), שבסיסה באיטליה. היא הוקמה בשנת 2020 על ידי ג'אנפרנקו פיזוטו, לשעבר מייסד שותף וממן פיסקאר אוטומוטיב בשנת 2007.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אוטומובילי אסטרמה הוקמה על ידי ג'אנפרנקו פיזוטו בשנת 2020, היא הוקמה לשם פיתוח טכנולוגיות מתקדמות ומכוניות-על קלות משקל שיהיו עשויות מחומרים איכותיים וקלים.
דגמים

אסטרמה פולמינאה - המכונית הראשונה של אסטרמה, הוצגה ב-13 במאי 2021. היא כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים יחד 2040 כ"ס. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 1.9 שניות.
הערות שוליים

↑  עם 2040 כ"ס וסוללות מצב מוצק: אסטרמה פולמינאה, באתר קארטיוב, ‏14 במאי 2021
| אוטומובילי אסטרמה |
| --- | --- | --- |
| אישיים | ג'אנפרנקו פיזוטו - מייסד ומנכ"ל החברה • רוברטו אוליבו - מנהל בכיר • אלכסנדר קלאט - מעצב החברה |  |
| כלי רכב | אסטרמה פולמינאה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוזנן מפרשי

| אוזנן מפרשי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: נשפוניים
סוג:: אוזנן מפרשי
מינים
 9-7
שם מדעי
 Histiotus ‏גרווה, 1856

אוזנן מפרשי (שם מדעי: Histiotus) הידוע גם כאוזנן חום או אוזנן דרום-אמריקני, הוא סוג של עטלף בינוני במשפחת הנשפוניים ובו 7–9 מינים שחיים באמריקה הדרומית. הסוג הוקם בשנת 1856 על ידי הזואולוג הצרפתי פול זרווה ומשמעות שמו המדעי ״אוזני מפרש״. למרות שהאוזנן המפרשי חולק קווי דמיון עם האוזננים האמיתיים דוגמת האוזנן, אוזנן אמריקני ואודנן, מבחינה פילוגנטית ומורפולוגית (שיניים וגולגולת) ומבחינה פילוגנטית הוא קרוב דווקא לאוזנן האפריקני ולאפלול. אחדים ממיני האוזנן המפרשי הם בעלי התפוצה הדרומית ביותר בסדרת העטלפים.
תיאור ואנטומיה

האוזנן המפרשי מתאפיין בגוף כדורי שעיר, ראש חרוטי קצר, גולגולת חזקה וכנפיים קצרות ורחבות. הפנים קטנות, החרטום קצר ושטוח והלוע קטן. העיניים קטנות ובולטות, האף רחב עם נחיריים עגולים, ומאחורי הנחיריים יש רפידות בשרניות נפוחות. השיניים קצרות וחדות והניבים גם הן קצרים יחסית. הזנב ארוך ודקיק וכנף הזנב גדולה ורחבה בצורת מפרש או עלה משולש.
כפי שמרמז שמו, לאוזנן המפרשי צמד אוזניים ענקיות ורחבות בצורת מפרש שאורכן כמחצית או יותר מאורך גופו; יש להן 9–14 רכסים רוחביים בולטים וצפירים ארוכים ועבים והן אליפטיות או משולשות. אצל רוב המינים הן מתחברות בבסיס באמצעות קרום עור דק, ואצל מינים אחדים מופרדות.
אורך הראש והגוף של מיני האוזנן המפרשי 48–121 מ״מ, אורך הזרוע 42–52 מ״מ, אורך האוזן 20–40 מ״מ ואורך הזנב 40–62 מ״מ; משקלם 8–20 גרם ומוטת כנפיהם 30–35 ס״מ.
הפרווה הארוכה של האוזנן המפרשי צמרירית וצפופה במיוחד, בעלת מרקם משי רך ומותאמת לאזורים קרים. צבעה משתנה בהתאם למין, ונע בין זהוב לאוכרה, בז׳, חום אפרורי, חום קפה, אפור כהה או בהיר, חום ביסטר או שחור-כסוף. אזור הגב והעורף כהה אצל רוב המינים. הגחון, החזה והגרון נוטים להיות חיוורים בצבעם, ונעים בין צהבהב-קרם לשנהב, אפרפר חיוור או לבנבן. הכנפיים והאוזניים שחרחרות-אפורות או חומות ושקופות למחצה. הפנים בצבע ורוד, בורדו או כתמתם, וחרטום, האף והרפידות כהים בדרך כלל. הרגליים, הזרועות והזנב צבועים בבורדו או בורוד.
תפוצה וסביבת מחיה

מיני האוזנן המפרשי חיים כולם באמריקה הדרומית; טווח התפוצה של הסוג כולל את ברזיל, קולומביה, וונצואלה, פרו, אקוודור, בוליביה, פרגוואי, אורוגוואי, ארגנטינה וצ'ילה ובאופן חריג גם את כל האזור הדרומי של שתי המדינות האחרונות. התפוצה של הסוג ביבשת, משתרעת לא רק על ערבות העשב הצחיחות והיערות הממוזגים עד למצר מגלן שעניים במיני עטלפים, אלא גם על שטחה של ארץ האש הקרה והאיים: נבארינו, ברטרנד וגרווי שנמצאים צפונית לכף הורן הסמוכה לאנטארקטיקה.
בית הגידול של האוזנן המפרשי משתנה בין המינים, וכולל יער גשם טרופי באגן האמזונאס, היער האטלנטי היבש לחופי האוקיינוס האטלנטי, יער גשם ממוזג של עצים מחטניים, יער עננים, יער ננסי וטונדרה אלפינית על מורדות הרי האנדים עד רום 4,000 מטר מעל פני הים, יער מנגרובים, סוואנות-מיוערות של הגראן צ׳אקו, סוואנות טרופיות של הסראדו, ביצות הפנטנל, ערבות-עשב בפמפס, ערבות שיחים קרירות וצחיחות בפטגוניה, ושוליו של מדבר אטקמה.
אקולוגיה

האוזננים המפרשיים חיים בבדידות, בזוגות או בקבוצות של 10–35 פרטים. הם פעילים בערב ובלילה ומבלים את שעות היום בשינה במערות, נקיקים, סלעים, קליפות וחללי עצים, שרכים, עלווה צפופה ומבנים נטושים. האוזננים ניזונים מחרקים ומאתרים את טרפם באמצעות אקולוקציה בתדר נמוך של 20–40 קילוהרץ ומטה; עשים וזבובים תופסים חלק ניכר מתזונתם. האוזננית ממליטה גור יחיד שמגיע לבגרות לאחר כשנה.
בימים קרים בקיץ ובמהלך החורף, מינים רבים בסוג שחיים באזורים הדרומיים הממוזגים נכנסים למצב נמנום או תרדמת חורף מלאה, כדי לחסוך באנרגיה הנדרשת לשמירה על חום הגוף וחיפוש מזון בטמפרטורות קרות. עם זאת, אצל הנקבות הירידה בקצב חילוף החומרים מאריכה משמעותית את משך ההיריון ומובילה לאיחור ניכר בעיתוי ההמלטות בקיץ. כתוצאה מכך, הגורים שנולדים סמוך יחסית לחורף לא מספיקים לצבור שומן משמעותי בגופם לפני גלי הקור, ובכך יורדים סיכויי ההישרדות שלהם בחורף הראשון לחייהם. כדי להתגבר על כך, האוזנניות מתקבצות במהלך הקיץ במושבות גדולות שבהן הן מגדלות את הגורים במשותף, והשהיה בטמפרטורה החמימה של המושבה מאפשרת לעטלפים הצעירים לחסוך באנרגיה ולגדול במהירות עד לחורף.
מינים

בסוג זה 7 מינים מוכרים:
אוזנן מפרשי הומבולדט (Histiotus humboldti)
אוזנן מפרשי חום (Histiotus macrotus)
אוזנן מפרשי טרופי (Histiotus velatus)
אוזנן מפרשי מגלן (Histiotus magellanicus)
אוזנן מפרשי משונה (Histiotus alienus)
אוזנן מפרשי קטן (Histiotus montanus)
אוזנן מפרשי תומאס (Histiotus laephotis)
ככל הנראה, יש עוד שני מינים שטרם הוכרו על ידי הרשימה האדומה של IUCN.
גופה של אוזנן מפרשי שמציגה את האוזניים הענקיות והפרווה הצמרירית האופיינית לסוג.
אוזנן מפרשי מגלן.
אוזנן מפרשי תומאס.
אונולוגיה

אונולוגיה (מיוונית: אונו (οἶνος) פירושו יין ולוגיה (λογία) פירושו תורה) היא המדע והמחקר של יין וייצור היין. אונולוגיה נבדלת מויטיקולטורה (אנ') שהיא מדע הגידול, הטיפוח והבציר של הענבים. אונולוג הוא מומחה במדע היין ובאומנויות וטכניקות לייצור יין.
חינוך והדרכה

תוכניות אוניברסיטאות באונולוגיה וויטיקולטורה כוללות כלל קורסים במדעים לתואר ראשון (BS, B.Sc., Sc.B), וכתואר שני לימוד - או מחקרי (MS, Sc.M.). לאונולוגיה וייננים בעלי דוקטורט יש לעיתים קרובות רקע בהורטיקולטורה, פיזיולוגיה של הצמח ומיקרוביולוגיה. לאונולוגיה קשורים התארים המקצועיים של סומלייה (אוצר יין) ומאסטר ביין, שהם הסמכות ספציפיות בעסקי המסעדנות ובמלונאות. מבחינה תעסוקתית, אונולוגים בדרך כלל עובדים כיננים, ככימאים ליין במעבדות מסחריות, ובארגונים יינניים, כמו המכון לחקר היין האוסטרלי.
בישראל הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית של האוניברסיטה העברית מלמדת תואר מוסמך בינלאומי בייננות, שהוא שילוב של אונולוגיה וויטיקולטורה.
הערות שוליים

↑  המדור ללימודי חוץ - הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה - תואר מוסמך בינלאומי בייננות, באתר האוניברסיטה העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX530925  GND: 4126172-0 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורית עטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בינואר 1982 (בת 42) ירושלים, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  מרוקאית • פיוטים
 כלי נגינה:  קול • עוד
 
אורית עטר (נולדה ב-31 בינואר 1982) היא זמרת פייטנית ויוצרת ישראלית.
סולנית התזמורות האנדלוסיות.
עטר שרה בעברית, מרוקאית, צרפתית, לאדינו וספרדית.
בשנת 2017 הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, יעלת חן, שהוא אלבום פיוטים ותפילות מתוך שירת הבקשות של יהדות מרוקו. נכללו בו חידושים לפיוטים כמו "למולדת שובי רוני" (שזכה להצלחה ארצית ודורג במקום השלישי במצעד העברי השבועי של רשת ג') "יעלת חן" "לאל מרום" "קול דודי" "יונה עד אנה תלכי" ו"שחר אבקשך". הטקסטים והלחנים באלבום הם משירת הבקשות של יהדות מרוקו. בסמוך ליציאת האלבום, עלה המופע ("יעלת חן") – עם האנסמבל האנדלוסי הפרטי שלה בארץ וברחבי העולם.
ביוגרפיה

עטר נולדה בשנת 1982 בירושלים, שם גדלה והתחנכה היא גדלה במשפחה מוזיקלית מרוקאית מסורתית, הושפעה מסגנונות מוזיקליים מגוונים: פיוטים משירת הבקשות מבית סבא ואבא, מוזיקה מרוקאית עממית, מוזיקה אנדלוסית, שירי ארץ ישראל, ספרדית, פלמנקו, לדינו, ים תיכוני, ועוד.
מילדותה השתתפה במסגרות ובתחרויות מוזיקליות מקומיות שונות; שהייתה בת 12 היא שרה בלהקת המחול הורה אפרוחים והופיעה במסגרתה בקהילות היהודיות בארצות הברית. בהמשך, הייתה חלק מלהקת הנוער מעורב ירושלמי והופיעה איתם במחזות הזמר "ציזבמה" ו"כרטיס לשמיים". בגיל שבע-עשרה זכתה בתחרות כתיבה, הלחנה וביצוע ("שיר ומשורר") בתיכון "רנה קסין "בו למדה באותה העת.
קריירה

בשירותה הצבאי, הצטרפה ללהקה צבאית מטעם חיל החינוך והנוער, במסגרתה שיתפה פעולה עם המוזיקאי עידן רייכל שהפיק מוזיקלית את הלהקה. בסיום שירותה הצבאי, הצטרפה לתזמורת המגרב.בניהולו של המוזיקאי נינו ביטון.
בשנת 2003 למדה פיוטים ממסורת יהדות מרוקו ומשירת הבקשות בתחילה בהשראת הפייטן ליאור אלמליח, שאירח אותה במספר הופעות. ובהמשך למדה לנגן על עוד ומקאמים מנגן העוד ארמונד סבח, והרחיבה את ידיעותיה בשירת הפיוט האנדלוסית, מרוקאית באופן מקצועי תוך לימוד עצמי. בשנה העוקבת ועד 2010 שיתפה פעולה עם אמנים שונים במסגרת פרויקט "ידידי השכחת". במסגרת מופעי הפיוטים שיתפה פעולה עם אתי אנקרי, מיקה קרני, דיקלה, קובי אפללו, דוד ד'אור, יאיר דלאל, מיכה שטרית והפרויקט של רביבו.
החל מ-2010 הופיעה ברחבי הארץ במסגרת המופע, יעלת חן. בשנת 2012 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, הפיוט "למולדת שובי רוני", מאת אשר מזרחי. החידוש זכה להצלחה ארצית ודורג במקום השלישי במצעד העברי השבועי של רשת ג' ושהה במצעד במשך שמונה שבועות בסך הכול. הוא זכה לחשיפה והשמעה בתוכניתו של העורך והשדרן אבנר נעים.
במלוא 26 שנים למותו של הזמר זוהר ארגוב, הקליטה את "עד מתי אלוהי" והוציאה אותו כסינגל בשנת 2013. וידאו קליפ נלווה הופץ בהמשך לכך. ב-2013 הופיעה לראשונה כפייטנית בסדרת הופעות עם אמנים ממרוקו, סנעה מרחאטי והתזמורת האנדלוסית הישראלית הלאומית אשדוד. בין 2014–2016 הופיעה ברחבי העולם עם תזמורות של המוזיקאי ז'ורדי סאוואל; חלק מההופעות אירעו בשאנגחאי, מאקו, איסטנבול, בלגיה, שווייץ ואיטליה. לכבוד ראש השנה שאירע בשנת 2015, הקליטה מחדש את "עץ הרימון" מאת יעקב אורלנד. את "יעלת חן" הוציאה כסינגל עם עטיפה נלווית. באוגוסט 2017 הושק אלבום הבכורה שלה, יעלת חן, עם סינגל מתוכו בשם "שחר אבקשך" מאת רבי שלמה אבן גבירול. בסך הכול, יצאו מהאלבום חמישה סינגלים.
בשנת 2018 התארחה בקונצרט של תזמורת ירושלים מזרח ומערב, בניצוחו של תום כהן וביחד עם הפייטן אמיל זריהן –כמחווה לזמר ג'ו עמר. היא ביצעה עם התזמורת את הפיוטים "ידידי השכחת ושחי לאל". בשנת 2019 הופיעה ברחבי הארץ במסגרת סדרת קונצרטים לזכרה של הזמרת עפרה חזה עם התזמורת האנדלוסית "אלמוגרביה" ביצעה את השירים "יד ענוגה" מאת זלמן שניאור ו"אדמה" מאת אהוד מנור. "אם ננעלו" מאת רבי שלום שבזי. באותה השנה נבחרה לגלם את דמותה של הזמרת לין מונטי בסרט מחווה לזמרות ערב, והוא מוקרן בתערוכה בבית התפוצות. בינואר 2021 התארחה בערוץ החדשות הצרפתי עם הסינגל החדש שיצא לאור "מחכה", ובהמשך הקליטה עם אמה מרים עטר את "גן השקמים" לזכר הזמרת ריקה זראי.
בשנת 2021 הפיקה והשיקה את המופע "מאלג'יר באהבה" – מחווה לזמרת היהודיה אלג'ירית לין מונטי וביצעה מספר שירים בשפה הצרפתית אלג'ירית ומרוקאית. כיום עובדת על אלבום שני מקורי שכתבה והלחינה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: יעלת חן
הערות שוליים

1 2  24.5.2012 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  סולני התזמורת, צוות | התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד, באתר www.andalusit.co.il
1 2 3 4  הכירו את אורית עטר | חריף, ‏2020-09-24
↑  למולדת שובי רוני אורית עטר -- Lamouni Elli Gharou Meni ORIT ATAR, נבדק ב-2023-08-12
↑  עד מתי אלוהי -- אורית עטר -- Orit Atar -- Ad Matay Elohay, נבדק ב-2023-08-12
↑  עד מתי אלוהי - אורית עטר - קליפ, נבדק ב-2023-08-12
↑  עץ הרימון -אורית עטר --- Etz Harimon -Orit Atar, נבדק ב-2023-08-12
↑  יעלת חן ---- אורית עטר (גרסת רדיו) Orit Atar --- Yaalat Hen, נבדק ב-2023-08-12
↑  אורית עטר בפיוט "שחר אבקשך" Orit Atar "shachar avakeshcha" Hassebni, נבדק ב-2023-08-12
↑  ידידי השכחת | תום כהן ותזמורת ירושלים מזרח ומערב מארחים את אורית עטר, נבדק ב-2023-08-12
↑  אורית עטר "יד ענוגה" "Orit Atar & The Andalusian Orchestra El Mugrabia "Yad Anuga, נבדק ב-2023-08-12
↑  אורית עטר אלוהיי - אדמה מתוך קונצרט מחווה לעפרה חזה Orit Atar Homage to Ofra Haza, נבדק ב-2023-08-12
↑  אם ננעלו/אורית עטר מתוך קונצרט מחווה לעופרה חזה ז"ל, נבדק ב-2023-08-12
↑  "הַשָּׁמַיִם מְסַפְּרִים כְּבוֹדוֹ" אורית עטר בטלוויזיה בערוץ הצרפתי i24NEWS en Français Orit Atar, נבדק ב-2023-08-12
↑  גן השקמים / מרים עטר ואורית עטר בדואט | Miryam Atar & Orit Atar Gan Hashikmim, נבדק ב-2023-08-12
↑  Hommage à Line Monty Orit Atar Habibi mshali אורית עטר במופע מחווה ללין מונטי חביבי משלי, נבדק ב-2023-08-12
↑  Hommage à Line Monty Orit Atar 'Berkana Mencom אורית עטר במחווה ללין מונטי 'ברקנה מנכום', נבדק ב-2023-08-12
אינדול

| --- | --- |
 
 כתיב כימי:  C₈H₇N 
 מספר CAS:  120-72-9
 צפיפות:  1.22 גרם/סמ"ק
 
ארבע דרכים שונות להצגת המבנה הכימי של אינדול
אינדול (באנגלית: Indole) הוא שמה של תרכובת אורגנית המכילה שתי טבעות, ובנוסף הוא שמה של קבוצת תרכובות אורגניות המבוססות על תרכובת זו.
כל האינדולים הם תרכובות ארומטיות המורכבות משתי טבעות מאוחות: טבעת בנזן משושה וטבעת פירול מחומשת. טבעת הפירול מכילה אטום חנקן בודד. נוסחתו של אינדול, התרכובת הבסיסית, היא C8H7N. לשאר האינדולים מבנה זהה, כשלטבעות קשורים אטומים וקבוצות פונקציונליות שונות. היות שטבעת הפירול של אינדול מכילה קבוצת אמין, והיות ואינדול מיוצר בין השאר על ידי צמחים, נחשבים האינדולים לאלקלואידים.
אינדולים רבים משמשים בתפקידים חשובים בכל היצורים החיים. אינדול בתוספת קבוצת מתילן (CH2) מהווה את השייר הצדדי של חומצת האמינו טריפטופן, חומצת האמינו הגדולה והנדירה ביותר; כמעט כל האינדולים מסונתזים בטבע מטריפטופן. האוקסינים, ההורמונים הצמחיים החשובים ביותר, הם ברובם אינדולים. האוקסין הנפוץ ביותר, אשר מצוי בכל הצמחים ללא יוצא מן הכלל, הוא אינדול-3-חומצה אצטית, המסומן בקיצור IAA. אוקסין זה מורכבת מחומצה אצטית הקשורה לטבעת הפירול של אינדול.