stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנקור כחול

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  טיל מדמה טיל קרקע-קרקע
 ארץ ייצור:  ישראל ישראל ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  רפא"ל, ריית'יאון
 פלטפורמת שיגור:  F-15 איגל
 מאפיינים כלליים
 הנעה:  דלק מוצק
 משקל:  1900 ק"ג
 ממדים
 אורך:  6.51 מטר
 קוטר:  526 מילימטרים (20.7 אינץ')
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  אינרטי, מילוי מים או חנ"ם
 הנחיה:  אינרציאלית ו-GPS
אנקור כחול הוא טיל אוויר-קרקע לדימוי טיל בליסטי מסדרת "אנקור", בפיתוח וייצור "רפאל". הטיל משוגר ממטוס ומדמה בטיסתו טיל בליסטי. הטיל נגד טילים "חץ 2" יירט בהצלחה טילי "אנקור כחול" במהלך ניסויים שבוצעו בישראל.
טיל המטרה "אנקור כחול" מיוצר ברישיון בארצות הברית על ידי חברת "ריית'יאון", בשיתוף חברת רפאל. הטיל "אנקור כחול" גדול יותר ומתקדם יותר מהטיל "אנקור שחור", ובין היתר מאפשר דימוי של מסלולי חדירה שונים המדמים תמרון של טיל בליסטי תוקף. ניתן לצייד טיל זה בראש קרב הממולא בחומר נפץ, לשם הגברת הריאליסטיות של ניסויי יירוט.
בכנס ישראלי בנושא הגנה מפני טילים שנערך במאי 2010, דווח על תוכנית המשותפת לרפאל ולריית'יאון, להתאים את הטיל אנקור כחול לשיגור ממטוס מטען מסחרי, ולאפשר בכך גמישות רבה יותר בהפעלת טיל המטרה, וכן שיגור של עד ארבעה טילי אנקור כחול בו-זמנית.
על פי פרסומים בעיתון "פייננשל טיימס" ובמקורות נוספים, על פי ניתוח תמונות של שברי טיל שנמצאו בעיראק, ישראל עשתה שימוש בטיל זה למטרות תקיפה מבצעית בתקיפתה באיראן בלילה בין ה-18 ל-19 באפריל 2024.
ראו גם

אנקור שחור
אנקור כסוף
הערות שוליים

↑  בישראל ממטוס F-15 "בז"
↑  John Paul Rathbone in London and Neri Zilber in Tel Aviv, Military briefing: the Israeli missiles used to strike Iran, Financial Times, ‏19 באפריל 2024
↑  Did Israeli Fighter Jets Launch “Empty” Missiles at Iran Yesterday?, DEFENCE SECURITY ASIA, ‏20 באפריל 2024
↑  Israel strikes Iran with only 3 missiles, Indian Defense Research Wing, ‏20 באפריל 2024
| ישראל אמצעי לחימה מתוצרת רפאל מערכות לחימה מתקדמות |
| --- | --- | --- |
| טילים ורקטות | אנקור (אנקור כחול • אנקור כסוף • אנקור שחור) • ברק • גיל • גיל 2 • דרבי • לוז • מטאדור • סיימון • ספייק • פופאי • פיתון • שפריר • משגר השביט • תמוז • ‏CARPET • ‏Sea Breaker •  רוקס |  |
| עמדות שליטה מרחוק בנשק | טייפון • מאג רפא"ל • קטלנית • רואה-יורה |  |
| מערכות הגנה אווירית | ברק • כיפת ברזל • כיפת מגן • מגן אור • קלע דוד ("שרביט קסמים") • קלע חד • SPYDER • ‏כיפת רחפן |  |
| לויינים | אביר • ונוס |  |
| רכבי שטח, כלי שיט וכלי טיס | גולן • זאב • חצצית • סקיילייט • פרוטקטור • רקון • מעוז |  |
| שונות | אזוב • מאמין • מאמין קל • "מעיל רוח"/TROPHY • ספייס • לייטנינג‏ • Sky Shield‏ • THOR – מערכת סילוק פצצות |  |
הוגו סיקה

הוגו סיקה (בצרפתית: Hugo Siquet; נולד ב-9 ביולי 2002 במארש-א-פאמן שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת קלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים

סיקה גדל במחלקת הנוער של סטנדרד לייז'. ב-5 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3-1 ללך פוזנן במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2020/2021. ב-8 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הבלגית, בתיקו 1-1 נגד רויאל אנטוורפן במסגרת המחזור ה-12 לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 בדצמבר 2021 חתם סיקה בפרייבורג מהבונדסליגה. ב-2 באפריל 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור ה-28 בליגה לעונת 2021/2022.
ב-14 בינואר 2023 הושאל סיקה לסרקל ברוז' עד לתום עונת 2022/2023, עם אופציה לעונת 2023/2024. ב-18 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד רויאל אוניון סן-ז'ילואז במסגרת המחזור ה-21 בליגה. ב-4 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על סראינג במסגרת המחזור ה-28 בליגה.
ב-23 ביולי 2024 חתם סיקה על חוזה ל-4 שנים בקלאב ברוז'.
קריירה בינלאומית

סיקה הוא חלק מסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21.
הערות שוליים

↑  Winter-Neuzugang: SC Freiburg verpflichtet Hugo Siquet באתר kicker, ‏ 1 בדצמבר 2021 (בגרמנית)
↑  HUGO SIQUET JOINS CERCLE BRUGGE! באתר הרשמי של סרקל ברוז', 14 בינואר 2023 (באנגלית)
↑  Club Brugge verwelkomt Hugo Siquet, Club Brugge, ‏2024-07-23 (בהולנדית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הוגו סיקה".
צפון-מזרח אנגליה

| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 בירת האזור:  ניוקאסל
 שטח:  8,592 קמ"ר (דירוג: 8)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ באזור:  2,683,040 (דירוג: 9, 2022)
  ‑ צפיפות:  302 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  55°00′00″N 1°52′00″W﻿ / ﻿55°N 1.8666666666667°W﻿ / 55; -1.8666666666667 
 אזור זמן:  UTC
 www.northeastassembly.gov.uk
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צפון-מזרח אנגליה (באנגלית: North East of England) הוא אחד מתשעת אזורי אנגליה. הוא כולל בתוכו את המחוזות נורת'מברלנד, דרהאם, טיין אנד ויר וחלק ממחוז צפון יורקשייר. העיר המרכזית באזור היא ניוקאסל. העיר המאוכלסת ביותר היא סנדרלנד, אך בניוקאסל ובאזור סביבה הנקרא טיינסייד, ישנם יותר תושבים.
בנוסף לאזורים העירוניים של טיינסייד, ווירסייד וטיזסייד, האזור ידוע בחשיבות ההיסטורית שלו, ולראיה אתרים היסטוריים חשובים כמו הטירות שבנורת'מברלנד ושני אתרי המורשת העולמית, חומת אדריאנוס והקתדרלה בדרהאם.
היסטוריה

ההיסטוריה הקדומה של אזור זה נרשמה לראשונה בהתיישבות הרומית, אשר כללה את בניית חומת אדריאנוס. חומה זו בנוסף לסטיינגייט (הדרך המקבילה לחומה), ממשיכה גם ממערב לאזור זה, אך רוב אשנבי הירי בחומה זו נמצאים באזור זה מכיוון שהאבן לבנייה הייתה יותר זמינה באזור זה. 

אזור זה הוכרז לראשונה בשנת 1994 ובמקור הכיל את נורת'מברלנד, טיין אנד וויר, דרהאם וקליבלנד. כחלק מרפורמה מקומית בשלטון, מחוז קליבלנד בוטל ונוצרו מספר מחוזות יוניטריים. אזור זה נחשב מאוד דתי, בייחוד מחוז נורת'מברלנד.
שלטון מקומי

אזור צפון-מזרח כולל את המחוזות הבאים:
| מפה | מחוז טקסי | מחוז שייר / רשות יוניטרית | מחוז |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1. נורת'מברלנד 1 | 1. נורת'מברלנד 1 | א) בלית' וואלי, ב) וואנסבק, ג) קסטל מורפת', ד) טיינדייל, ה) אלנוויק, ו) בריק על הטוויד |
|  | טיין אנד וויר 2 | טיין אנד וויר 2 | 2. ניוקאסל, 3. גייטסהד, 4. צפון טיינסייד, 5. דרום טיינסייד, 6. סנדרלנד |
|  | דרהאם | 7. דארהם 1 | א) דארהם (עיר), ב) איזינגטון, ג) סדג'פילד, ד) טיזדייל, ה) וויר וואלי, ו) דרוונטסייד, ז) צ'סטר-ל-סטריט |
|  | דרהאם | 8. דרלינגטון (מחוז יוניטרי) | 8. דרלינגטון (מחוז יוניטרי) |
|  | דרהאם | 9. הארטלפול (מחוז יוניטרי) | 9. הארטלפול (מחוז יוניטרי) |
|  | דרהאם | 10. סטוקטון על טיז (מחוז יוניטרי) (מצפון לנהר טיז) | 10. סטוקטון על טיז (מחוז יוניטרי) (מצפון לנהר טיז) |
|  | צפון יורקשייר (חלקי) | 10. סטוקטון על טיז (מחוז יוניטרי) (מדרום לנהר טיז) | 10. סטוקטון על טיז (מחוז יוניטרי) (מדרום לנהר טיז) |
|  | צפון יורקשייר (חלקי) | 11. רדקאר אנד קליבלנד (מחוז יוניטרי) | 11. רדקאר אנד קליבלנד (מחוז יוניטרי) |
|  | צפון יורקשייר (חלקי) | 12. מידלסברו (מחוז יוניטרי) | 12. מידלסברו (מחוז יוניטרי) |
1 מחוז שייר 

2 מחוז מטרופלין
כלכלה

לאזור צפון-מזרח התמ"ג הנמוך ביותר באנגליה, והשני הכי נמוך בממלכה המאוחדת אחרי ויילס. הכלכלה באזור זה יוחסה בעיקר לבניית ספינות וכריית פחם. דארהם ונורת'מברלנד הם בעיקר חקלאיים. סקוטיש אנד ניוקאסל היא מבשלת השיכר הגדולה ביותר בבעלות בריטית אשר מייצרת את הבירה ניוקאסל. לחברת נסטלה יש מפעל שוקולד באזור זה. המטרוסנטר, מרכז הקניות הגדול ביותר באיחוד האירופי ממוקם בדאנסטון באזור זה.
רפאעה אל-טהטאוי

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1801 טהטא, איילט מצרים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  27 במאי 1873 (בגיל 71) קהיר, ח'דיוות מצרים, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 מקום לימודים:  אל-אזהר 
 שפות היצירה:  ערבית 
 יצירות בולטות:  תח'ליצ אל-אבריז פי תלח'יצ באריז, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
רפאעה אל-טהטאוי (בערבית: رفاعة رافع الطهطاوي; 15 באוקטובר 1801 – 27 במאי 1873) היה סופר, מורה, מתרגם, ואינטלקטואל מצרי. בין החוקרים המצריים הראשונים שכתבו על תרבויות מערביות בניסיון להביא פיוס והבנה בין התרבויות האיסלאמיות והנוצריות. הוא הקים את בית הספר לשפות בשנת 1835 והיה בעל השפעה על התפתחות המדע, המשפט והספרות המצרית של המאה ה-19. עבודתו השפיעה על עבודתם של חוקרים רבים מאוחר יותר ובהם מוחמד עבדו.
רקע

אל-טהטאוי נולד בשנת 1801 בכפר טטה שבסוהאג, באותה שנה שעזבו הכוחות הצרפתים את מצרים. הוא היה בוגר אוניברסיטת אל-אזהר וביוזמת מחנכו חסן אל-עטר נבחר לצאת בראש קבוצת סטודנטים שמוחמד עלי שלח לפריס בשנת 1826. במקור, נועד אל-טהטאוי להיות אימאם, ותכנן כמו סטודנטים רבים שנסעו ממצרים לאירופה בראשית המאה ה -19 ללמוד אומנויות ומדעים באוניברסיטאות באירופה ולרכוש מיומנויות טכניות כמו דפוס, בניית ספינות וטכניקות צבאיות מודרניות. אל-טהטאוי למד אתיקה, פילוסופיה חברתית ופוליטית, מתמטיקה וגאומטריה. הוא קרא יצירות מאת וולטייר, רוסו, ומונטסקייה במהלך לימודיו בצרפת ואלו השפיעו עליו ועל פעולותיו עם חזרתו למצרים.
בשנת 1831 חזר אל-טהטאוי לביתו כדי להיות חלק מהמאמץ הארצי למודרניזציה של התשתיות והחינוך המצרי. הוא התחיל קריירה בכתיבה ותרגום, הקים את בית הספר לשפות (הידוע גם כבית ספר למתרגמים) בשנת 1835, שהפכו לחלק מאוניברסיטת עין שמס בשנת 1973. יצירותיו ותרגומיו הציגו בפני הקהל המצרי את רעיונות הנאורות כמו סמכות חילונית, זכויות פוליטיות וחירות. רעיונותיו לגבי איך צריכה להיות חברה תרבותית מודרנית ומה מהווה המושג אזרח "מצרי טוב". ורעיונותיו לעניין הציבור ולטובת הציבור. עבודתו של אל-טהטאוי הייתה המאמץ הראשון במה שהפך לרנסאנס המצרי (חלק מהנהדה) שפרח בשנים 1860–1940.
הוא נפטר בקהיר בשנת 1873.
אל-טהטאוי נחשב לאחד ממובילי המודרניזם האסלאמי והיה שותף לתרגום של למעלה מ - 2,000 יצירות זרות לערבית. אך בניגוד למהפכנים אחרים, סבר אל-טהטאוי כי עקרונות האסלאם אינם סותרים את עקרונות המודרנה האירופית ועליהם להשתלב בהם ואף להוביל את המהפכה של המודרניזם האסלאמי.
ביצירתו, "חילוץ הזהב או סקירה כללית של פריז", דן אל-טהטאוי באחריות הפטריוטית של האזרחות. הוא משתמש בתרבויות הרומיות כדוגמה למה שיכול היה להיות בתרבויות האיסלאמיות. לדבריו בשלב מסוים כל הרומאים שהיו מאוחדים תחת קיסר התפצלו למזרח ומערב. בעקבות ההתפצלות "כל מלחמותיה של התרבות הרומית הסתיימו בתבוסה והיא חדלה להתקיים." אל-טהטאוי מבין שאם מצרים לא תישאר מאוחדת, היא עלולה ליפול טרף לפולשים מבחוץ ולכן מדגיש את חשיבותם של האזרחים להגן על החובה הפטריוטית של ארצם. אחת הדרכים להגן על המדינה, היא לקבל את השינויים שבאים עם חברה מודרנית.
יצירותיו

מבחר מיצירותיו הן:
יצירותיו > כתבי אל-טהטאוי

הפרופיל של פריז, שנכתב במהלך שהותו של אל-טהטאוי בצרפת.
המתודולוגיה של מחשבות המצרים בכל הנוגע לספרות המודרנית, שפורסמה בשנת 1869, מרכזת את דעותיו של אל-טהטאוי על המודרניזציה.
המדריך הכנה לחינוך נערות ונערים, שפורסם בשנת 1873 ומשקף את המצוות העיקריות של מחשבותיו החינוכיות של אל-טהטאוי.
תאופיק אל-גליל תובנות על תולדות צאצאי מצרים וישמעאל, החלק הראשון של האנציקלופדיה ההיסטורית שפורסם בשנת 1868 ומתחקה אחר תולדות מצרים העתיקה עד שחר האסלאם.
סיכום יסודי של הביוגרפיה של מוחמד שפורסמה לאחר מותו של אל-טהטאוי, המתעדת תיאור מקיף על חייו של הנביא מוחמד ועל היסודות הפוליטיים, החוקיים והמינהליים של המדינה האסלאמית הראשונה.
לקראת דקדוק ערבי פשוט יותר, שפורסם בשנת 1869.
משפטים דקדוקיים, שפורסמו בשנת 1863.
מילים פטריוטיות מצריות, שנכתבו בשבחו של ח'דיב סעיד ופורסמו בשנת 1855.
הכוכבים הזוהרים בלילות הירח של אל-עזיז, אוסף כתבי ברכה לכמה נסיכים, שפורסם בשנת 1872.
לקריאה נוספת

מבוא להיסטוריה של המזרח התיכון בעת החדשה, חגי ארליך, 1988
הסכם בין אל-טהטאוי לאשתו בו התחייב, בניגוד למקובל באותה תקופה, שלא להינשא לאישה אחרת.
טלומאץ'

טלומאץ' (באוקראינית: Тлумач; בפולנית: Tłumacz; ביידיש: טאלמיטש) היא עיר קטנה במערב אוקראינה, במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבחבל פוקוטיה, שבה התקיימה קהילה יהודית גדולה עד מלחמת העולם השנייה.
תולדות העיר

הידיעה הראשונה על העיר היא משנת 1213. מעמד של עיר הוענק לה כנראה בראשית המאה ה-15. במאה ה-17 סבלה מפשיטות הטטרים, הקוזאקים וההונגרים.
בשנת 1772 עברה לשלטון אוסטריה, ובשנת 1839 הוקם בה בית חרושת גדול לסוכר, אשר סייע להתפתחות העיר. בשנת 1919 עברה העיר לשלטון פולין.
יהודי טלומאץ' > תולדות הקהילה

הידיעה הראשונה על יהודים בעיר היא משנת 1592. כשעברה העיר לשלטון אוסטריה, הוכבד עול המיסים על תושביה היהודים.
בשנת 1785 הוקם בעיר בית ספר מיסודו של הרץ הומברג. הרב הראשון הידוע של העיר הוא שמואל מרגליות, שישב בה בראשית המאה ה-19.
בין למדני העיר נודע הרב יחיאל פישל קסטלמן, אשר עלה בשנת 1850 עם משפחתו לארץ ישראל, התיישב בצפת, ונסע כשליח לקהילות היהודיות בעיראק ובכורדיסטן.
יהודי טלומאץ' > ראשית המאה ה-20

בשנת 1897 הוקם בעיר ארגון ציוני בשם "תקוות ישראל", ובשנת 1906 עלה הציוני הראשון בן העיר לארץ, הוא הסופר שלום שטרייט.
בראשית המאה ה-20 הוקם בעיר בית ספר מיסודו של הברון הירש, ובשנת 1906 נוסד בה בית ספר עברי בשם "שפה ברורה". כמו כן, הוקם בעיר תלמוד תורה.
באוגוסט 1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נכבשה העיר על ידי הרוסים, ובמשך מספר ימים פרעו הקוזאקים ביהודי העיר, תוך ביזת רכוש ואונס נשים. בשנת 1915 חזרה העיר לשליטת אוסטריה, אך כעבור ימים אחדים שבו הגייסות רוסיים לעיר, והורו על גירוש הגברים היהודים בני 10 עד 70 ממנה. כששבו היהודים לבתיהם לאחר המלחמה, מצאו שנבזזו. עד שנת 1924 יהודים רבים היגרו מהעיר לארצות הברית.
לאחר מלחמת העולם הראשונה השתקמה הקהילה בסיוע הג'וינט, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות, לרבות גרעין של תנועת השומר הצעיר, שעלה לארץ והיה בין מייסדי בית אלפא, וקן של תנועת בית"ר. בראשית שנות ה-30 פעל בעיר האדמו"ר אלימלך לאם.
בשנת 1937 בזזו איכרים אוקראינים חנויות של יהודים בעיר.
יהודי טלומאץ' > ראשית מלחמת העולם השנייה

בספטמבר 1939, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, נכבשה העיר על ידי הצבא האדום, והחיים הציבוריים היהודיים בעיר שותקו. יהודים שהואשמו בבורגנות ופליטים יהודים ממערב פולין הוגלו מזרחה.
ביום 7 ביולי נכבשה העיר על ידי ההונגרים, ובראשית אוגוסט 1941 הגיעו לעיר כאלף פליטים יהודים מאזור הרי הקרפטים. חלק מפליטים אלו נמסרו על ידי ההונגרים לאוקראינים, וביחד עם עשרות יהודים מכפרי הסביבה הוטבעו בנהר דניסטר.
יהודי טלומאץ' > בשואה

בספטמבר 1941 הועברה העיר לשלטון הגרמנים, עת שהתגוררו בה כ- 2,100 יהודים, כשליש מאוכלוסיית העיר, פרט לפליטים היהודים שהגיעו אליה קודם לכן. בראש היודנרט שהוקם בעיר הועמד אליהו רטנר, אשר נרצח עם סגנו באותו החודש לאחר שסירב להסגיר לגרמנים 8 יהודים שחיפשו. במקומם מונו ד"ר שטיינברג וסגנו הרצל שיפר.
באוקטובר 1941 נצטוו יהודי העיר למסור לגרמנים את הכסף והזהב שברשותם, ובדצמבר צוו למסור את הפרוות שברשותם, ולרהט 32 דירות עבור הגרמנים. ב- 5 באפריל 1942 בוצע הגירוש הראשון מהעיר. כאלף יהודים שהגיעו למקום הכינוס הועברו לגטו סטניסלבוב, ושם נרצחו.
בתחילת מאי 1942 הוקם בעיר גטו, אליו הועברו גם יהודי העיירות השכנות, ובהן מניז'ניוב ומאוטיניה. בגטו שררה צפיפות רבה, וכ- 280 מיושביו מתו מרעב וממחלות. ביום 18 במאי 1942 נרצחו ברחובות העיר כ- 180 יהודים, וביוני נרצחו עוד 70 חולים וזקנים לאחר עינויים קשים בבית הקברות היהודי בעיר. כמו כן, מאות צעירים יהודים החלו להישלח למחנה ינובסקה ולמחנות עבודה נוספים. בקיץ 1942 היה על היודנרט לספק מדי יום כ- 200 גברים יהודים לעבודות כפייה.
בתחילת אוגוסט 1942 החלו הגרמנים בחיסול הגטו, שמנה כ- 1,200 איש, ובמשך כחודש ימים הוציאו להורג קבוצות יהודים בבית הקברות היהודי של העיר ובסטניסלבוב. שמונים יהודים אחרונים הושארו בגטו לאיסוף חפצי היהודים, והוצאו להורג לאחר מכן. מספר מיהודי העיר שהצליחו להימלט ממנה הצטרפו לקבוצות פרטיזנים בסביבתה.
ביום 10 בספטמבר 1942 הוכרזה העיר כ"נקייה מיהודים", תוך הודעה כי מי שיעניק מקלט ליהודים צפוי לעונש מוות, וכך נתגלו רבים מן היהודים שהסתתרו בסביבת העיר בשל הלשנות.
יהודי טלומאץ' > לאחר השואה

לאחר יציאת הגרמנים מהעיר ביולי 1944 שבו אליה עשרות בודדות של יהודים, אך בשל גילויי אנטישמיות, לרבות רצח שני יהודים, עזבו אותה.
כיום אין בעיר יהודים. בית הכנסת הגדול של העיר הוסב בתקופה הסובייטית לבית מלאכה, ובית הקברות היהודי העתיק הושמד לחלוטין.
לקריאה נוספת

ספר יזכור לקהילת טלומאץ', בספריית העיר ניו יורק
טולמאץ' במרכז מורשת יהדות פולין
טלומאץ' (Tłumacz), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
אלכסנדר קרוגלוב (רו'), סמואל פישמן ומרטין דין, טלומאץ', אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 451–452), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
Photographs of Jewish sites in Tlumach in Jewish History in Galicia and Bukovina
Little Green Footballs

| --- | --- |

 סוג:  אתר אינטרנט 
 littlegreenfootballs.com
 
Little Green Footballs (כדורי פוטבול קטנים וירוקים) או בראשי תיבות LGF הוא שמו של בלוג אמריקאי פוליטי המנוהל על ידי צ'ארלס ג'ונסון, הבלוג מציג דעות אמריקאיות רפובליקניות ומזוהה עם הנאו-קונסרבטיבים והימין האמריקני. מבחינת עמדותיו בנושאים בינלאומיים, האתר הוא בעל נטיות פרו-ישראליות מובהקות ותומך בקו נוקשה נגד מדינות התומכות ומממנות טרור. האתר עוסק רבות במלחמה כנגד הטיות פוליטיות בתקשורת, שלטענתם מוטית שמאלה כנגד ישראל והרפובליקנים בארצות הברית.
היסטוריה

לפני פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001 עסק הבלוג בנושאים לא פוליטיים, מאז הוא עוסק בנושאים כמו המלחמה בטרור, בפרט בטרור אסלאמי והסכסוך הישראלי-ערבי. בשנת 2004 חבר הבלוג לבלוגים וכותבים אחרים וניהל קמפיין נגד כתבה בתוכנית הטלוויזיה "60 דקות" של רשת CBS שהציגה את הנשיא ג'ורג' בוש הבן כמי שהתחמק משירות צבאי. הבלוג אסף נתונים שהצביעו על העובדה שמסמכים שהוצגו בכתבה היו מזויפים. הפרשייה הסתיימה בהודאה של רשת CBS שהכתבה שפורסמה אכן הציגה מסמכים מזויפים, לאחר מספר חודשים נאלץ הכתב האחראי דן ראת'ר לצאת לגמלאות.
האתר ידוע בתמיכתו בישראל ובין השאר עזר בארגון תרומות ומשלוחי פיצה לחיילי צה"ל.
בשנת 2004 הוזכר הבלוג ברשימת הבלוגים הפוליטיים הטובים ביותר של הוושינגטון פוסט.
ב-5 באוגוסט 2006 חשף הבלוגר צ'ארלס ג'ונסון מ-Little Green Footballs זיוף תמונות על ידי עדנאן חאג' כאשר ניתח צילום של צלם רויטרס לבנוני המתאר הפצצת עיר בלבנון בזמן מלחמת לבנון השנייה והראה כי קיימות בו ראיות חותכות לעיבוד הצילום. לטענת ג'ונסון, עיבוד הצילום נעשה במזיד כדי לפגוע בתדמיתה של ישראל כחלק מתקשורת מוטה כנגד ישראל. בעקבות החשיפה, פוטר חאג' מתפקידו ומאוחר יותר תמונותיו הוסרו ממאגר התמונות של רויטרס.
דיונים וכתבות

הבלוג מטפל באירועים המוצגים בתקשורת העולמית מזווית ראייה פרו-רפובליקנית, פרו-אמריקאית ופרו-ישראלית. במקביל הוא מנסה להעלות לדיון הציבור נושאים שונים כמו האנטישמיות באירופה, השחיתות ברשות הפלסטינית, ההטיה הפוליטית בתקשורת העולמית וארגונים מוסלמים אנטי-אמריקאים במערב.
חלק לא קטן מהאתר מוקדש להוקעת השמאל הקיצוני, שלטענת עורכי האתר תומך בטרור. ידיעה ממוצעת בבלוג מושכת מאות תגובות מקוראים.
בגלל כמות הקוראים הרבה שבו ומגנון התגובות, האתר LGF הוליד מגוון רב של מונחים וסלנג פוליטי, חלקן מתארות הווי מיוחד של האתר אך אחרות כלליות יותר שהשתרשו בשיח הפוליטי בארצות הברית. בין המילים האלה אפשר לציין את:
Idiotarian - מונח המשלב בין "אידיוט" לליברטריאני ומשמש כשם גנאי לשמאלנים ששונאים את המערב וישראל ולכן משרתים את תעמולת האויב. המונח ממשיך את "אידיוט שימושי", מונח מתקופת המלחמה הקרה שאפיין בעלי דעות פוליטיות שמאלניות ככלי משחק בידי "האויב הקומוניסטי" (ברית המועצות). האתר מנהל תחרות שנתית "Idiotarian of the Year".
Al-Reuters, שם המודבק לסוכנות הידיעות האירופאית רויטרס, לטענת LGF בגלל נטייתה הפרו-פלסטינית, שמתבטאת לעיתים גם בסיקור מסולף.
Moonbat - קיצוני פוליטי שנדחף להאמין בתאוריות קשר, לא משנה מאיזו דעה.
Arafish - כינוי מלגלג ליאסר ערפאת, שנוצר בעקבות תמונה מעוותת שלו בפוטושופ.
אירוערביה -שילוב של "אירופה" ו"ערביה", כינוי גנאי למדינות אירופה המוצפות במהגרים מוסלמים ונכנעות פעם אחר פעם לגחמות האנטי-ישראליות והאנטי-אמריקניות של הערבים.
הערות שוליים

↑  Pizza, Soda and Ice Cream, Yummy sweets for our Israeli Soldiers - and Burgers too!!!
↑  ספציפית הכפלת פריטים בתמונה באמצעות התוכנה אדובי פוטושופ
↑  המידע באתר רויטרס
↑  Reuters Doctoring Photos from Beirut? באתר Little Green Footballs
דטרויט רד וינגס

דטרויט רד וינגס (באנגלית: Detroit Red Wings) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מדטרויט, מישיגן, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית האטלנטי שבחטיבה המזרחית.
הקבוצה נוסדה ב-1926, והיא אחת מהקבוצות המכונות שש המקוריות (The Original Six), שש הקבוצות הקבועות שהרכיבו את הליגה בין 1942 ו-1967 והיוו את הבסיס ל-NHL המודרנית.
הרד וינגס זכו 11 פעמים בגביע סטנלי, האחרונה בהן ב-2008.
היסטוריה > 1926 - 1946: שנים ראשונות

באפריל 1926, תחת גל שמועות שליגה מתחרה - Western Hockey League - עומדת להיסגר (כפי שאכן קרה), החליט ה-NHL להתרחב ולהעניק זיכיונות לקבוצות בניו יורק, שיקגו ודטרויט. וכך, יחד עם ניו יורק ריינג'רס ושיקגו בלאקהוקס, נוסדה גם קבוצה בדטרויט. מאחר ששחקניה באו מקבוצת ויקטוריה קוגרס מהליגה המתחרה שנסגרה, אימצה לעצמה הקבוצה החדשה את השם ונקראה דטרויט קוגרס.
הקוגרס הצטרפו לליגה בעונת 1926/27, וכיוון שבדטרויט עדיין לא היה אולם ראוי למשחק שיחקה הקבוצה את משחקיה הביתיים בעיר הסמוכה, וינדזור שבקנדה. עונה לאחר מכן עברה הקבוצה לאולם דטרויט אולימפיה בדטרויט, ומינתה למאמן את ג'ק אדמס.
ב-1929 הגיעו הקוגרס לראשונה לפלייאוף, אך נוצחו על ידי טורונטו מייפל ליפס בסיבוב הראשון. העלייה הבאה שלהם לפלייאוף ב-1932 נעשתה כבר תחת שם חדש, דטרויט פאלקונס, אותו אימצו שנתיים קודם לכן.
באותה שנה קנה את הקבוצה סוחר הדגנים ג'יימס נוריס. נוריס שיחק בצעירותו בקבוצת "מועדון ההוקי מונטריאול", שנחשבה לאחת הקבוצות הטובות בקנדה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 שכינוייה היה "הגלגלים המכונפים". נוריס שינה את שם הקבוצה לדטרויט רד וינגס, ויצר גרסה ראשונה של לוגו הגלגל המכונף המלווה את הרד וינגס עד היום.
נוריס דרש מאדמס הצלחה מיידית, וכך אכן היה - כבר בעונה הראשונה תחת השם החדש ניצחו הרד וינגס בפעם הראשונה סדרת פלייאוף כשגברו על מונטריאול מארונס. בחצי הגמר נוצחה הקבוצה על ידי ניו יורק ריינג'רס. עונה אחת לאחר מכן כבר הגיעה הקבוצה בפעם הראשונה עד סדרת הגמר על גביע סטנלי, שם נוצחה על ידי שיקגו בלאקהוקס.
בעונת 1935/36 סיימה דטרויט ראשונה בבית האמריקאי של הליגה, ניצחה את מונטריאול מארונס בחצי הגמר ואת טורונטו מייפל ליפס בסדרת הגמר, וזכתה לראשונה בתולדותיה בגביע סטנלי. היא הגנה על תוארה בעונת 1936/37 עם ניצחון בגמר על ניו יורק ריינג'רס.
ההצלחה נמשכה עם שלוש שנים רצופות בהן הגיעה הקבוצה לסדרת הגמר על גביע סטנלי בראשית שנות ה-40. לאחר שני הפסדים ב-1941 ו-1942 - השני שבהם לאחר יתרון 3:0 בסדרת הגמר מול טורונטו מייפל ליפס - זכו הרד וינגס בגביע השלישי שלהם ב-1943 עם ניצחון 4:0 בסדרה על בוסטון ברואינס.
היסטוריה > 1946 - 1966: עידן גורדי האו

ב-1946 הגיע לקבוצה מי שיהפוך לאחד השחקנים הגדולים בכל הזמנים, גורדי האו. האו היה מבקיע מחונן ומוסר מעולה, וכוחו הפיזי הרב ואופיו החם גרם לכך שגם לא נרתע מקטטות. יחד עם טד לינדזי וסיד אייבל נוצר בקבוצה קו התקפי קטלני שהוביל את הרד וינגס שוב לשלוש סדרות גמר רצופות וזכייה בגביע ב-1950. ההצלחה נמשכה כאשר הקבוצה שלטה בליגה בעונה הרגילה במשך השנים הבאות, ואף על פי שב-1951 הופתעה על ידי מונטריאול בחצי הגמר, שבה וזכתה בגביע ב-1952 כאשר בשער עומד השוער הרוקי טרי סוצ'ק.
ב-1952 מת ג'יימס נוריס, והקבוצה עברה לידיה של בתו, מרגריט, ולאחר מכן לידיו של בנו ברוס. סיד אייבל עבר מהקבוצה, אך במקומו הגיע חלוץ מוכשר לא פחות - אלכס דלווקיו, והתפוקה ההתקפית של הקבוצה לא נפגעה. הרד וינגס זכו בעוד שני גביעי סטנלי רצופים ב-1954 ו-1955, כאשר ב-1955 הם משלימים גם שמונה עונות רצופות עם המאזן הטוב בליגה בעונה הרגילה - שיא NHL שמחזיק מעמד עד היום.
המחצית השנייה של שנות ה-50 לא האירה פנים לקבוצה. טד לינדזי והשוער הצעיר גלן הול, שהיו פעילים בניסיונות התאגדות מקצועית של שחקני ה-NHL, סולקו מהקבוצה. גם השוער טרי סוצ'ק הועבר מהקבוצה על ידי ג'ק אדמס לבוסטון, וכשאדמס התחרט וביקש להחזירו הוא נאלץ לוותר לשם כך על החלוץ הצעיר ג'ון ביוסיק, שלאחר מכן הצטיין במשך 21 עונות בבוסטון.
בשנות ה-60 חזר סיד אייבל למועדון כמאמן, והוביל את הרד וינגס לארבע סדרות גמר בין 1961 ו-1966. אך למרות סגל חזק מאוד עם האו, דלווקיו, לינדזי שחזר ב-1965, סוצ'ק ולאחר מכן רוג'ר קרוזייר בשער, נוצחו הרד וינגס בכל ארבע הסדרות. ג'ק אדמס פוטר ממשרת המנכ"ל ובכך סיים 36 שנות שירות במועדון.
היסטוריה > 1967 - 1982: שנות השפל

בין 1967 ו-1982 ידעה הקבוצה תקופת שפל ארוכה. בכל התקופה הזו הגיעו הרד וינגס לפלייאוף רק פעמיים, והחליפו 14 מאמנים שונים שאיש מהם לא החזיק מעמד יותר משלוש עונות. החלוץ פרנק מהובליץ' שהגיע ב-1968 ברעש גדול הועבר למונטריאול כבר ב-1970. ב-1971 פרש גורדי האו ממשחק, לאחר ששבר את שיאי ההבקעה של הליגה - שיאים שנשברו רק על ידי וויין גרצקי.
ב-15 בדצמבר 1979 שיחקו הרד וינגס את משחקם האחרון באולמם המיתולוגי, דטרויט אולימפיה. המשחק, מול קוויבק נורדיקס, הסתיים בתיקו 4:4. מה"אולימפיה" עברו הרד וינגס לאולם חדש, ג'ו לואיס ארנה.
היסטוריה > 1983 - 1993: תחילת עידן סטיב אייזרמן

ב-1983 בחרו הרד וינגס בדראפט חלוץ מרכזי קנדי צעיר, סטיב אייזרמן. אייזרמן הפך מיד לחלוץ המוביל של הקבוצה והוביל אותה כבר בעונתו הראשונה לפלייאוף, לראשונה מזה שש עונות. בדראפט 1986 הקבוצה קיבלה את הבחירה הראשונה ובחרה בג'ו מרפי, אך בהמשך הוא לא עמד בציפיות הגבוהות.
ב-1987, כאשר אייזרמן היה כבר לקפטן הקבוצה ומאחורי הקווים עמד המאמן ז'ק דמר, הגיעה דטרויט לגמר החטיבתי. זו הייתה הפעם הראשונה מאז 1966 שהקבוצה הייתה בין 4 הקבוצות האחרונות בפלייאוף. בגמר החטיבתי נוצחו הרד וינגס על ידי אדמונטון אוילרס על שלל כוכביה, בהם וויין גרצקי ומרק מסיה.
בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 לא הצליחה הקבוצה להמשיך מעבר לסיבובי הפלייאוף המוקדמים, אולם הוכיחה בחירות נבונות ברכש השחקנים ובבחירת שחקנים צעירים בדראפט. החלוץ הסובייטי המצטיין סרגיי פיודורוב ערק לארצות הברית בחסותה של הקבוצה והצטרף אליה. המגן פול קופי, מכוכבי אדמונטון אוילרס ששלטה בליגה בשנות ה-80, הגיע לדטרויט ב-1993. בדראפט נבחרו צעירים שהוכחו ככוכבים גדולים - ויאצ'סלב קוזלוב, דארן מקארתי, ולדימיר קונסטנטינוב, ומעל כולם - כפי שהתברר מאוחר יותר - המגן השוודי ניקלאס לידסטרם.