stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליזה פונסאגריב
חייה

נולדה בשם ליזה בריג'יטה ברנסטון (בשוודית: Lisa Birgitta Bernstone)‏ בשוודיה (ישנם דיווחים שונים על מקום היוולדה, חלק טוענים שבגטבורג וחלק מציינים את אודבלה) וגדלה באודבלה. כילדה היא למדה ציור, פיסול וריקוד. היא נסעה לבית ספרה של Mary Wigman בברלין ולמדה אמנות וריקוד. לאחר שובה לשוודיה, היא פתחה בית ספר לריקוד.
היא עברה משוודיה לפריז על מנת ללמוד בלט (אחרי שהשתתפה עם הכוריאוגרפית אסטריד מלמבורג בתחרות בינלאומית) ועבדה כמורה פרטית לריקוד ביחד עם פרנאן פונסאגריב,
מה שהוביל אותה לקריירה בדוגמנות,
והיא אמרה שהדוגמנות היא "ריקוד דומם".
בעת היותה בפריז ב-1936, הצלם וילי מייוולד גילה אותה במעלית וביקש ממנה לדגמן כובע עבורו. 
צילומיה של פונסאגריב נשלחו לווג, וצלם הווג הורסט פ. הורסט בחן אותה בכמה צילומים. 
לפני שפונסאגריב הגיעה לארצות הברית ב-1939, היא כבר הייתה דוגמנית-על.
תמונתה הופיעה על שערי מגזינים רבים במהלך שנות השלושים, הארבעים והחמישים, בכללם Town & Country, לייף, טיים מגזין, ווג וVanity Fair המקורי. נמסר שהיא "המשתכרת את השכר הגבוה ביותר, זו שזוכה לשבחים הרבים ביותר, דוגמנית אופנה מובילה."
היא תיארה פעם את עצמה כ"מתלה טוב לבגדים."
פונסאגריב עבדה עם צלמי אופנה מובילים כמו ג'ורג' הוינינגן-הון (George Hoyningen-Huene), מאן ריי, הורסט, ארווין בלומנפלד, George Platt Lynes, ריצ'רד אבדון ואדגר דה אוויה. היא נישאה לצלם האופנה הצרפתי פרנאן פונסאגריב ב-1935, הם התגרשו ב-1950 והיא נישאה באותה שנה לצלם אחר, אירווינג פן.
פונסאגריב הלכה לעולמה בגיל שמונים, בניו יורק, הותירה מאחוריה את בעלה, אירווינג פן ואת שני ילדיהם: בתה מיה פונסגריבס-סולו (Mia Fonssagrives-Solow) מעצבת תפאורה (costume designer) ובנה, תום פן, מעצב.
במכירה פומבית של אוסף הצילומים של אלטון ג'ון שערכה כריסטי'ס ב-15 באוקטובר 2004, נמכר צילום של פונסאגריב אותו צילם בעלה, אירוינג פן, עבור $57,360.
ביבליוגרפיה

Gross, Michael: Model: The Ugly Business of Beautiful Women, New York: W. Morrow, 1995, ISBN 0-688-12659-6
Seidner, David (ed): Lisa Fonssagrives: Three Decades of Classic Fashion Photography, New York: Vendome Press, 1996, ISBN 0-86565-978-8
הערות שוליים

1 2  Rosemary Ranck, "The First Supermodel", The New York Times February 9, 1997 online
↑  Wyllie, Alice (2008-01-10). 
"An enduring model".
↑  Brubach, Holly (1998-02-08). 
"Style; A State of Grace".
↑  "Christian Dior: Lisa Fonssagrives lives"
China Daily. 2008-07-01. http://www.chinadaily.com.cn/life/2008-07/01/content_6809682.htm. "Generally credited with being the first ever supermodel, Fonssagrives'..."
↑  Johnson, Geoffrey (March 2010). 
"On the life and work of photographer Beatrice Tonnesen".
Chicago Magazine "...1949, Lisa Fonssagrives, recognized today as the original supermodel"
↑  Cheesman, Chris (2007-10-19). 
"Pictures: Original stills from JFK assassination revealed".
Amateur Photographer. "...Lisa Fonssagrives-Penn, described as the 'world's first supermodel'"
↑    Anita Singh, Showbusiness Editor, ‏Photographs of Angelina Jolie, Kate Moss and Britney Spears for sale at Christie's, The Telegraph, 13 November 2008
↑  Lisa Fonssagrives-Penn, Nicholas Callaway, Alexander Liberman, Alexandra Arrowsmith (1994).
Lisa Fonssagrives-Penn: sculpture, prints and drawings.
1 2  Seidner, David (Spring 1985).
"Lisa Fonssagrives-Penn".
Bomb Magazine.
1 2  Anne-Marie Schiro (February 6, 1992). 
"Lisa Fonssagrives-Penn, 80, Artist Who Gave Up Career as a Model"
The New York Times.
↑  Crystal Renn and Marjorie Ingall. 
Hungry: A Young Model's Story of Appetite, Ambition and the Ultimate Embrace
ISBN 143910123X.
1 2  Seidner, David (Spring 1985). 
"Lisa Fonssagrives-Penn".
Bomb Magazine.
↑  Rosemary Ranck (February 9, 1997). 
"The First Supermodel"
The New York Times.
↑  Noted Model Designs Late Late Wear".
Bomb Magazine.
↑  Wyllie, Alice (2008-01-10). 
"An enduring model". http://news.scotsman.com/katemoss/An-enduring-model.3657497.jp.
↑  "ADVERTISING: Billion-Dollar Baby"
Time. 1949-09-19.
↑  Robertson, Nan (1956-05-25).
Model Life: Mannequin Turns Fashion Creator; Lisa Fonssagrives Uses Tricks She Learned On Runway to Develop Convertible Styles(subscription required).
↑  Elton John photo collection nets $900,000
USA Today October 15, 2004.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90966578  BnF: cb125304826 (data)  GND: 119296446  ISNI: 0000 0000 5787 6485  KulturNav: f8b89169-c375-49cc-a25d-81ff70b263be  LCCN: n85812020  RKD: 254206  SELIBR: 408869  SNAC: w6ns1dv6  ULAN: 500338276  VIAF: 69735762   WorldCat (עם VIAF): 69735762
כייאן

כייאן (בערבית: كيان- שמשמעותו ישות" או "קיום") היא עמותה המורכבת מקבוצה של נשים פמיניסטיות, שהקימו את העמותה ב-1998, במטרה לקדם את מעמד האישה הערביה וזכויותיה בישראל. מתוך מפגשי נשים צמחה עמותת כייאן. העמותה מגדירה את מטרותיה בשיפור מעמד האישה הערביה בעבודה ובקהילה, ובהעצמה אישית וקבוצתית בצד הגברת המודעות לזכויותיהן. לאחר הקמת העמותה נפגשו נשות העמותה והתמקדו בפיתוח ותכנון אבני היסוד של הארגון. אלפי נשים נפגשו בפעילויות שונות, והגדירו יחדיו את הצרכים ואת המטרות המשותפים להן. הארגון נרשם במשרדי רשם העמותות כמוסד ללא כוונות רווח (מלכ"ר), מנהלת הארגון רולה דיב. חברות כייאן והנשים אשר משתתפות בפעילות העמותה ואשר נעזרות בשרותיה, באות מרקע דתי ומעמד חברתי, סוציואקונומי מגוון. מבחינה גאוגרפית רובן מהצפון, מיעוטן מגיע גם מהמרכז או מהדרום.
החזון של העמותה

שם העמותה ישות, קיימות, משקף את חזונה, שמשתקף בהצבת הצרכים של הנשים הערביות במרכז ותרגום צרכים אלו לזכויות. מהות החזון מתמקדת בניסיון לשקף את הקולות השונים של קהילת הנשים הערביות בישראל אשר נדחקות לשוליים בכל המסגרות הציבוריות. בפעילותה, מחויבת כייאן לייצג את מגוון הצרכים של הנשים הערביות. ואכן, מאז שהוקמה העמותה השתתפו אלפי נשים ערביות בפעילותיה השונות והגדירו יחדיו את הצרכים המשותפים להן.
הפעילות של כייאן

הפעילות נעשית בעיקר בקהילה והיא כוללת קורסים, סדנאות ומפגשים קבוצתיים. הארגון פועל למען שינוי חברתי והעלאת התודעה הפמיניסטית בקרב ציבור הנשים הערביות בפרט, והציבור הערבי והיהודי בישראל בכלל. הארגון מקיים שיתופי פעולה עם קשת רחבה של ארגוני זכויות האדם, ארגונים פמיניסטיים, ארגוני חברה אזרחיים ומוסדות ציבוריים ואקדמאיים. במהלך שנות פעילותן הצליחו נשות הארגון ליצור תשתית לדיאלוג רחב סביב נושאים הקשורים במעמדן של הנשים הערביות בישראל ולזכויותיהן החברתיות, החוקתיות והאזרחיות.
הפעילות של כייאן > דרכי פעולה

העצמה, הקניית ידע, העלאת מודעות ובניית יכולות הן בעבודה והן בקהילה.
הצגת דרישות אזרחיות ומשפטיות, שינוי מדיניות בעיקר בקרב מקבלי החלטות בתחומי העבודה והקהילה, כגון : הפרויקט למען קידום תחבורה ציבורית בתוך היישובים הערביים - סוגיית הניידות.
מתן ייעוץ משפטי לנשים ערביות בכל התחומים של החוק.
יצירת שיח ציבורי בנושא קידום זכויות נשים ערביות.
המחלקה לעבודה קהילתית

במחלקה זו מנסים לעזור לנשים ערביות להתארגן ברמת השטח, לפתח תוכנית פעולה, ולהפעיל את עצמן ואת הנשים הסובבות אותן בדרך שינוי חברתי קהילתי למען השגת ערכי החזון. ובעיקר מחויבות לפיתוח תוכניות עבודה ברות ביצוע ותוכניות מקצועיות המבוססות בקהילה ולענות על הצרכים המקומיים.
מטרת העבודה הקהילתית לחולל שינוי חברתי קהילתי, לבסס את המחשבה הפמיניסטית ולהפצת המחשבה המגדרית כשיח קיים ומתן משמעות ולגיטימציה לפעילות זו, עידוד נשים ליטול תפקיד פעיל במרחב הפרטי והציבורי כאחד ולתרום מניסיונן ומתפיסת עולמן למען הכלל, מתוך תקווה להבטיח את זכויותיהן של כלל הנשים בלי אפליה על כל גילויה. המחלקה חברתית קהילתית פעילה בכמה מישורים, הרצאות, קורסים, מפגשי נשים, סדנאות הסברה, קבוצות תמיכה והעצמה, כדרך להגברת המודעות והקניית כלי התמודדות ודרכי פעולה בחברה ובקהילה. ומכאן נולדה עמותת אסוואת, ישות עצמאית בתוך תנועת הנשים "כייאן", אשר פועלת לשינוי חברתי והעלאת התודעה הפמיניסטית בקרב נשים ערביות בפרט, הזקוקות לאוזן קשבת.
המחלקה המשפטית

הפעילות המרכזית של כייאן, היא פעילות שטח ועבודה עם קבוצות נשים בקהילה, במטרה להניען לפעולה למען עצמן ולמען הקהילה. בשל חוסר המודעות של נשים רבות לזכויותיהן המשפטיות, ומאחר שהסיוע המשפטי המוצע על ידי כייאן משלב בתוכו רגישות והבנה עמוקה לצרכים הייחודיים של נשים, בולטת במיוחד המחלקה המשפטית בעמותה.
נושאי הפעולה בכלל מתמקדים בזכויותיהן של הנשים הערביות למען השגת שוויון אישי וחברתי, ביטוח לאומי, שכר הוגן ותנאי תעסוקה הוגנים, כולל הגנה מפני הטרדה מינית במקום העבודה ויחס שווה במסגרת דיני משפחה אשר מתממשות דרך מתן ייעוץ משפטי פרטני אישי, איסוף מידע ונתונים, הרצאות והסברה בקהילה ועבודה מול רשויות.
בתחום הפרטני מוענק ייעוץ אישי לנשים אשר אין להן נגישות לייעוץ משפטי במסגרות אחרות. חוסר נגישות זה נובע ממחסור במשאבים, מקשיי שפה, מפערים תרבותיים ופערי ידע. הייעוץ האישי שמעניקה כייאן מאופיין ביחס אישי ואף אינטימי, אשר מאפשר לנשים ערביות מוחלשות מאוד לדעת כי העומדת מולן היא עורכת דין בעלת אוזן קשבת ורצון אמיתי לסייע. מדובר בסיוע ייחודי המוענק רק על ידי עמותת כייאן.
בתחום של איסוף נתונים פועלת המחלקה לתיעוד מידע המגיע מהשטח בנוגע להפרת זכויות של נשים ונערות (אלימות מינית, אלימות במשפחה, חינוך חובה, תעסוקה וזכויות אדם). עמותת כייאן משתמשת בממצאים שעולים מאיסוף הנתונים והפניות הפרטניות, לצורך קידום שוויון זכויות של נשים ערביות על פי חוק ובפני רשויות החוק.
הקניית ידע משפטי על ידי חלוקת חומר מודפס וחוברות הדרכה לנשים, ומתן הרצאות בשטח, כנסים במטרה להעלות את המודעות לנושאים המשפטיים הקשורים לנשים.
המידע שנאסף על ידי עמותת כייאן מפורסם ומועבר לגורמי אכיפה ולגורמים משפטיים וחקיקתיים.
פסקי דין שהארגון היה מעורב בהם > פלוני נ' בית הדין השרעי

פסק דין, בגץ 1129/06 פלוני נ' בית הדין השרעי לערעורים, בית המשפט העליון, 2006.
העותרים: האגודה לזכויות האזרח בישראל, כייאן-ארגון פמיניסטי, סיוע לנשים ונערות נגד אלימות, שדולת הנשים בישראל, פלוני, הפנו את העתירה הזו כנגד החלטת ביה"ד השרעי שהורה על העברת קטינים בני 7 ו-9 למשמורת האב, בהסתמך על חזקה הלכתית בדין השרעי. לטענת העותרים, החזקה מנוגדת להוראות חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות וחוק שיווי זכויות האישה, ולכן אין החלטות בית הדין יכולות לעמוד. ביהמ"ש העליון, בשבתו כבג"ץ, קיבל את העתירה ופסק כי: על סוגיית משמורת קטינים הנדונה בביה"ד השרעי חלים חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות וחוק שיווי זכויות האישה. חוקי המדינה בענייני משמורת קטינים חלים על ביה"ד הדתי, וביה"ד השרעי בכלל זה; על בתי הדין לכבד את חוקי המדינה.
סוגיית המשמורת טעונה הכרעה בהתאם לטובתם של הקטינים וטובתם בלבד. מעבר לגיל 6, יש לבחון את טובת הילדים בלא הישענות על חזקה כלשהי, אלא ראוי לבסס את ההכרעה על יסוד מערך נתונים כולל המוצג בפני ביה"ד, ולהסיק מתוכו מהי חלופת המשמורת שתיטיב ביותר עם הקטינים. במסגרת בחינה זו, יש לתת משקל ראוי לתסקירי אנשי המקצוע המחווים דעתם על יסוד מפגש עם הילדים והמשפחה, ועל בסיס ניסיון מקצועי מצטבר.
בית המשפט העליון קבע שבכל הנוגע לסוגיות מעין אלו חשוב מעל הכל עקרון טובת הילד שהוא המהות של הדיון, וחסם השפעות חברתיות, דתיות, לאומיות וכו, שעלולות להתנגד לעקרון חשוב זה.
פרסומים

דפי מידע אלקטרונים: דפי מידע ועלונים הערבית (ארכיון) סימניה על רצח נשים בערבית (ארכיון)
עלונים בנושא רצח נשים והחוק למניעת אלימות במשפחה –בערבית
הניידות בקרב נשים ערביות בישראל, אתר תחבורה היום ומחר
KAYAN NEWSLETTER (ארכיון)
הפרת זכויותיהן של נשים פלסטיניות (ארכיון)
בתי הדין הכנסייתיים בישראל מבט מגדרי (ארכיון)
דוח שנתי -כייאן 2007 (ארכיון)
ראו גם

עדאלה
אסוואת
פמיניזם בישראל
מעמד האישה בישראל
לקריאה נוספת

איפה הנשים כולן? החלטת מועצת הביטחון 1325, הוצאת כייאן ואשה לאשה, עורכות שרי אהרוני ורולא דיב, 2004
תמר קינן ודורית בר, ניידות בקרב נשים ערביות בישראל, בהוצאת כייאן, עורכת הספר תגריד אלאחמד, 2006. (הספר זמין בשפות: ערבית עברית ואנגלית).
פרלמנט נשים-ספר תקצירים, Mobilty [sic] among Arab women in Israel, קולות של נשים ביישוב סכסוכים אלימים: עמדות של נציגות ארגונים, רולא חאמד (מהנהלת כייאן), 2004.
הערות שוליים

↑  אתר העמותה בעברית
↑  אתר העמותה באנגלית
↑  משרד הכלכלה ארגוני זכויות אדם ארגונים הפועלים בנושא זכויות נשים
↑  האוניברסיטה העברית-כנס אחרון מרץ 2015 אתר בערבית مؤتمر النساء الفلسطينيات بالجامعة العبريه القدس, נשים ערביות במשפט הישראלי.
↑  בגץ פלוני נ' בית הדין השרעי לערעורים 2006
↑  בשא 7868/10 פלוני נ' פלונית (05.12.2010)
מאונט ורנון

ערך זה עוסק באחוזת מטעים בווירג'יניה. אם התכוונתם לעיר, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אחוזה, בית מגורים שהוסב למוזיאון, מטע 
 כתובת:  מאונט ורנון 
 מיקום:  מחוז פיירפקס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  ג'ורג' וושינגטון 
 מפעיל:  איגוד הגברות של מאונט ורנון למען מדינות האיחוד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1754
 תאריך פתיחה רשמי:  1787 
 אדריכל:  ג'ורג' וושינגטון 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ג'ורג'יאנית, אדריכלות פלדיאנית 
 מידות
 שטח:  8,000 אקר (נכון ל־1754) 
 גובה מעל פני הים:  37 מ' 
 קואורדינטות:  38°42′28″N 77°05′10″W﻿ / ﻿38.707777777778°N 77.086111111111°W﻿ / 38.707777777778; -77.086111111111
 www.mountvernon.org
  (למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. מאונט ורנון(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. מאונט ורנון
 
חזית בית האחוזה
חלקו האחורי של בית האחוזה
קברו של ג'ורג' וושינגטון
מאונט ורנון (באנגלית: Mount Vernon - הר ורנון) היה אחוזת מטעים בה התגורר הנשיא הראשון של ארצות הברית ג'ורג' וושינגטון.
האחוזה בנויה בסגנון נאו  קלאסי ג'ורג'יאני בקרבת היישוב מאונט ורנון שבמדינת וירג'יניה שבארצות הברית, במחוז פיירפאקס המצוי על גדת נהר הפוטומק.
היסטוריה

בשנת 1674 רכשו ג'ון וושינגטון וניקולס ספנסר את האדמות בהם תיבנה אחוזת המטעים. ג'ון נפטר בשנת 1677 ובנו, לורנס, סבו של ג'ורג' וושינגטון ירש את מחצית האדמות. בשנת 1743 אחיו של ג'ורג' וושינגטון - לורנס וושינגטון בנה את בית האחוזה על השטח. במקור נקראה האחוזה "איפסוואסון" (Epsewasson) על שם נחל סמוך, אולם מאוחר יותר שונו שם המטעים ונקראו על שמו של האדמירל אדוארד ורנון תחתיו שירת לורנס בצבא הבריטי בקרבות נגד הספרדים באיי הודו המערבית. 
ג'ורג' תכנן והוסיף מספר אגפים למבנה, ואף הרס ובנה את הבניין הראשי של האחוזה פעמיים - ובכל פעם הכפיל את גודלו. מרבית העבודות בוצעו בפועל על ידי העבדים שבבעלות המשפחה.
בשנת 1754 (לאחר מותו של לורנס בשנת 1752) חכר ג'ורג' את האחוזה מאשתו של לורנס - אן. בשנת 1761, לאחר מותה של אן, ירש ג'ורג' את האחוזה ממנה והתגורר בה עד המהפכה האמריקנית.
וושינגטון ניסה באחוזה שיטות חדשות של ניהול וגידול חקלאי, והגיע להשגים יוצאי דופן באותה עת בתפוקת חביותיו ואף היה מזקק הויסקי הגדול ביותר במושבות אמריקה.
לאחר מלחמת העצמאות האמריקאית שב וושינגטון לאחוזה והתגורר בה בין 1785–1786. כמו כן במשך מרבית שנות כהונתו כנשיא ארצות הברית (1789 - 1797) התגורר וושינגטון באחוזה. לאחר תום כהונתו שב לגור באחוזה, ונקבר בה יחד עם אשתו - מרתה וושינגטון.
לאחר מותו של וושינגטון, עברה האחוזה ליורשיו, שלא הצליחו לעמוד בעלויות אחזקת האחוזה. בשנת 1848, העמיד ג'ון אוגוסטין וושינגטון את הבית למכירה. מדינת וירג'יניה וממשלת ארצות הברית סירבו לקנות את האחוזה.
בשנת 1860 איגוד הגברות של מאונט ורנון למען מדינות האיחוד, בהנהגת אן פאמלה קנינגהם רכשה את האחוזה בעלות של $200,000, והאחוזה היוותה למעשה שטח נייטרלי במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אף שנערכו קרבות בקרבתה. לאחר מלחמת האזרחים שיקם האיגוד את האחוזה, וכיום היא מהווה אתר תיירות פופולרי.
מאונט אלברט (ניו זילנד)

מאונט אלברט על גבי גלויה משנת 1910
מאונט אלברט (באנגלית: Mount Albert) הוא שמו של הר געש ואזור פרוורי בעיר אוקלנד שבניו זילנד. פרוור זה היה השני בהקמתו בעיר אוקלנד לאחר הפרוור הראשון רמורה, ובעיקר היה מיושב על ידי משפחות אמידות בסוף המאה ה-19, צמיחה משמעותית בפרוור זה התרחשה בין מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
שיאו של הר הגעש בחלק זה של הפארק שבאוקלנד הוא 135 מטר, גילו של ההר אינו ידוע.
מיקומו של אזור מגורים זה במאונט אלברט ממוקם כ 7 ק"מ דרום מערב למרכז אוקלנד, ומוקף בפרוורים שכנים כגון אוואירקה, סנדרינגהם, מורנינגסייד, פוינט שבלייה, וווטר ויו. ונוף למים.
המכון הטכנולוגי יוניטק ממוקם בחלקו בצפוני של האזור מאונט אלברט, המכון הטכנולוגי הוקם במקור על ידי ה D.S.I.R
הבריטי (באנגלית - Department of Scientific and Industrial Research - המחלקה למחקר מדעי ותעשייתי).
מאונט אלברט מנוהל על ידי מועצת העיר אוקלנד בין השנים 1989–2010, ועל ידי מועצת מחוז אוקלנד משנת 2010.
גוף שלטון מקומי ראשוני פעל במאונט אלברט כבר בשנת 1866 על גבולות כביש המחוז הראשי, והפך למועצת מאונט אלברט על כל סביבות האזור בשנת 1883.
בשנת 1946 הפך מאונט אלברט להיות כחלק פרלמנטרי ציבורי.
אישים ציבוריים בני המקום

ראש ממשלת ניו זילנד לשעבר הלן קלארק
שחקנית הסרטים לוסי לולס
שחקן הרוגבי סוני ביל ויליאמס
מומחה לעיצוב אקוסטיקה הרולד מרשל
ספורט

למאונט אלברט שתי קבוצות רוגבי ידועות, ה"מריסט סיינטס" וה"מאונט אלברט ליונס", אשר מתחרות ברמה הגבוהה ביותר של "ליגת הרוגבי של אוקלנד".
לוויניה מילושוביץ'

לוויניה קורינה מילושוביץ' (ברומנית: Lavinia Corina Miloșovici; ‏21 באוקטובר 1976) היא מתעמלת רומניה בעבר, היא אלופה אולימפית בעלת 6 מדליות מהן 2 זהב (ברצלונה 1992), אלופת עולם בעלת 13 מדליות מהן 5 זהב (1991 - 1995) ואלופת אירופה בעלת 7 מדליות מהן 4 זהב (סטוקהולם 1994 וברמינגהאם 1996).
ביוגרפיה

מילושוביץ' נולדה בלוגוז', להורים ממוצא סרבי. אמה, הייתה שחקנית כדורעף ואביה היה מתאבק בנבחרת הלאומית. היא החלה להתאמן בהתעמלות בגיל 6.
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית בשנת 1991 זכתה מילושוביץ' ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, בתרגיל קפיצות. מדליות ארד, בתחרות קבוצתית ובתרגיל קורה.
ביוגרפיה > אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה מילושוביץ' ב-4 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בתרגיל קפיצות ביחד עם הנרייטה אונודי מהונגריה בתוצאה של 9.925 נק', לפני טטיאנה ליסנקו מהמשלחת המאוחדת (9.912 נק') ובתרגיל קרקע עם הציון המושלם של 10.00 נק', לפני הנרייטה אונודי (9.950 נק') ו-3 מתעמלות שזכו כל אחת במדליית ארד, שאנון מילר מארצות הברית, טטיאנה גוצו מהמשלחת המאוחדת ובת ארצה כריסטינה בונץ (9.912 נק'). מדליית כסף, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 395.079 נק', אחרי המשלחת המאוחדת (395.666 נק') ולפני ארצות הברית (394.704 נק') ומדליית ארד בתחרות הקרב רב אישי בתוצאה של 39.687 נק', אחרי טטיאנה גוצו (39.737 נק') ושאנון מילר (39.725 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתרגיל מקבילים מדורגים (9.912 נק') ובמקום שמיני בתרגיל קורה (9.262 נק').
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה מילושוביץ' בשתי מדליות ארד, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 388.246 נק', אחרי ארצות הברית (389.225 נק') ורוסיה (388.404 נק') ובתחרות קרב רב אישי ביחד עם בת ארצה סימונה אמנאר בתוצאה של 39.067 נק', אחרי ליליה פודקופייבה מאוקראינה (39.255 נק') ובת ארצה ג'ינה גוג'אן (39.075 נק'). נוסף לכך היא סיימה במ'ום שמיני במקבילים מדורגים (9.750 נק').
מאונט

ערך זה עוסק בעמדה בגראפלינג. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
דוגמה למצב מאונט
מאונט (בתרגום חופשי "רכיבה") היא פוזיציה (מצב או עמדה) שולטת באמנויות הלחימה אשר עוסקות בגראפלינג.
בפוזיציה זו, יושב הלוחם על גו יריבו כששוקיו נחות על המזרן ופניו פונות לכיוון ראש יריבו. עמדה זו נחשבת עמדה שולטת ברוב תורות הלחימה, מכיוון שהיא משאירה את המתמודד התחתון חשוף למגוון גדול של תקיפות: מאגרופים ומרפקים עד בריחים וחניקות, ולא משאירה לו יכולת התקפית. עמדה זו משאירה למתמודד התחתון אופציות בודדות, אשר רובן הן מאבק על עמדה טובה יותר, כגון גארד, ולא על הכנעה. עמדה זו נחשבת עמדת יתרון מובהקת גם באומנויות הגראפלינג ה"טהורות" בהן לא נהוג שימוש בהכאות (כגון היאבקות או ג'ו ג'יטסו ברזילאי) וכן באומנויות כגון MMA ותורות הגנה עצמית שונות.
וריאציות של המאונט

מאונט רגיל - המתמודד נח על גו יריבו, פנים כלפי פנים. עמדה זו נותנת למתמודד העליון שליטה רבה על פלג גופו התחתון של יריבו, ומונעת ממנו ניסיונות התגלגלות על הצד, אך מאפשרת לתחתון תווך תנועה מסוים כלפי מעלה, מכיוון שמשקל גופו של העליון נח על המותניים ולא על הכתפיים. בנוסף המתמודד התחתון יכול לנסות "ללכוד" את רגלי יריבו ולנסות לבצע הפיכה (sweep).
מאונט יציב - המתמודד נח על גו יריבו ונשען על ידיו הנחות מעבר לראש היריב. עמדה זו נותנת למתמודד העליון יציבות רבה יותר ובכך ממזערת עוד יותר את אופציות התקיפה של יריבו, אם כי היא מחלקת את משקל הגוף בצורה מפוזרת יותר ומאפשרת לתחתון כושר תנועה גדול יותר.
מאונט גבוה - בו הלוחם נח על חזהו של היריב ולא על מותניו. עמדה זו נותנת ללוחם העליון שליטה רבה יותר על כתפיו של יריבו, אבל מאפשרת ללוחם התחתון לנסות לברוח מתחתיו, מכיוון שמשקל גופו של יריבו רחוק ממותניו. בנוסף המתמודד התחתון לא יכול ללכוד את רגלי יריבו, דבר שמסכן את העליון.
מאונט S - בו שוקה אחת של הלוחם נמצאת מתחת לראש יריבו, כמעיין כר, בעוד השנייה ממוקמת כרגיל. לעמדה זו ישנם כל החסרונות והיתרונות של המאונט הגבוה, אך בנוסף היא מונעת המתמודד התחתון להזיז את פלג גופו העליון כמעט לחלוטין ומאפשרת יציאה מהירה יותר לבריחים. היא גם פחות יציבה, מה שמאפשר לתחתון לפעול בדרכים שונות על מנת להשיג עמדה טובה יותר.
מאונט הפוך - עמדה בה המתמודד העליון נח על גו יריבו כשפניו פונות לכיוון רגליו. עמדה זו מאפשרת למתמודד העליון לתקוף בבריחים את הקרסוליים והברכיים אך מונעת ממנו להתגונן מפני ניסיונות הפיכה.
ראו גם

ג'ו ג'יטסו ברזילאי
ג'ו ג'וטסו
גארד (עמדה בקרב קרקע)
מאורו ראמוס

מאורו ראמוס דה אוליביירה (בפורטוגזית: Mauro Ramos de Oliveira;‏ 30 באוגוסט 1930 – 18 בספטמבר 2002) היה כדורגלן ברזילאי. לראמוס 30 הופעות בנבחרת ברזיל, עמה זכה במונדיאל 1958 ובמונדיאל 1962 (בתור קפטן), וכן השתתף גם במונדיאל 1954.
במהלך הקריירה שלו שיחק ראמוס בסאו פאולו ובסנטוס מברזיל.
ראמוס אימן את קבוצת סנטוס משנת 1971 עד שנת 1972.
לואיז, נסיכת דנמרק (1875–1906)

לואיז, נסיכת דנמרק (בדנית: Prinsesse Ingeborg af Danmark;‏ 17 בפברואר 1875 – 4 באפריל 1906), הייתה בתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק.
ביוגרפיה

לואיז נולדה ב-17 בפברואר 1875 בארמון שרלוטנלונד, קופנהגן, לפרדריק, נסיך הכתר של דנמרק וללוביסה, נסיכת שוודיה, בתם של קרל החמישה עשר, מלך שוודיה ולואיזה, נסיכת הולנד. ב-5 במאי 1896 התחתנה לואיז עם פרידריך, נסיך שאומבורג-ליפה, ממנו נולדו לה 3 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, ולואיז בילתה זמן רב בביקורים אצל משפחתה, שהתמשכו כחודשיים-שלושה כל פעם, ובנוסף גם אביה היה בא לבקר אותה כל שנה.
ב-29 בינואר 1906 מת סבה כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ואביה עלה לשלטון במקומו כפרדריק השמיני, מלך דנמרק. ב-4 באפריל אותה שנה מתה לואיז בפתאומיות בארמון ראטייבוריצ'ה מדלקת קרום המוח, וכמה שעות לאחר מכן מת גם חמיה וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה.
משפחתה

ב-5 במאי 1896 התחתנה לואיז עם פרידריך, נסיך שאומבורג-ליפה, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
מארי לואיז, נסיכת שאומבורג-ליפה (1897–1938), התחתנה עם פרידריך זיגיסמונד, נסיך פרוסיה
כריסטיאן, נסיך שאומבורג-ליפה (1898–1974), התחתן עם פאודורה, נסיכת דנמרק
סטפני, נסיכת שאומבורג-ליפה (1899–1925), התחתנה עם ויקטור אדולף, נסיך בנטהיים ושטיינפורט
לוול מייסון

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1792 מדפילד, ארצות הברית 
 פטירה:  11 באוגוסט 1872 (בגיל 80) אורנג', ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות רוזדייל 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוגה:  מוזיקה כנסייתית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 צאצאים:  William Mason, Henry Mason, Daniel Gregory Mason 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
לוול מייסון
לוול מייסון (באנגלית: Lowell Mason; ‏8 בינואר 1792 - 11 באוגוסט 1872) היה מלחין ומחנך מוזיקה חשוב במוזיקה הכנסייתית של ארצות הברית, מחברם של יותר מ-1,600 מזמורי תפילה, שרבים מהם מושרים לעיתים קרובות גם בימינו. לוול גם היה אחראי במידה רבה לשילוב המוזיקה בבתי הספר הציבוריים בארצות הברית והוא נחשב למחנך הראשון החשוב בתחום המוזיקה בארצות הברית, שהביא אליה את שיטת התיווי שפיתחו בצרפת אמיל שווה ועמיתיו. בשלהי הקריירה שלו, כמנהל מוזיקלי של הכנסייה הפרסביטריאנית בשדרה החמישית בניו יורק, שינה מן הקצה אל הקצה את פני המוזיקה הכנסייתית האמריקאית, משימוש במקהלות מקצועיות וליווי מקצועי לשירה של חברי הקהילה בליווי עוגב.