stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרידריך זילכר
ביוגרפיה

פרידריך זילכר נולד בעיירה ליד שטוטגרט. הוא היה מעוניין להיות מורה אך לאחר שבלודוויגסבורג פגש את קרל מריה פון ובר החליט על קריירה מוזיקלית. הוא למד הלחנה ונגינת פסנתר אצל קונרדין קרויצר ויוהאן נפומוק הומל.
בשנת 1817 זילכר מונה למנהל המוזיקלי של אוניברסיטת טובינגן.
זילכר היה בין התומכים הבולטים של שירת מקהלה. הוא אסף שירי עם גרמנים רבים. הם נקלטו בחיי יום יום של הגרמנים ונשמעים עד היום.
בשנת 1829 זילכר הקים Akademische Liedertafel וניהל אותה עד מותו.
בין השירים של זילכר נמנים Muss i denn, Ich hatt' einen Kameraden, Alle Jahre wieder ועוד.
אסטרואיד 10055 נקרא על שמו.
פרידריך כריסטוף דאלהמן

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1785 ויסמר, דוכסות מקלנבורג-שוורין 
 פטירה:  5 בדצמבר 1860 (בגיל 75) בון, ממלכת פרוסיה 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הישן של בון 
 השכלה:  אוניברסיטת קופנהגן  אוניברסיטת האלה-ויטנברג 
 מעסיק:  אוניברסיטת בון, אוניברסיטת גטינגן, אוניברסיטת קיל, אוניברסיטת קופנהגן 
 תפקיד:  סגן  חבר הסנאט של פרוסיה  חבר האספה הלאומית של פרנקפורט 
 
פרידריך כריסטוף דאלהמן (גרמנית: Friedrich Christoph Dahlmann; ‏13 במאי 1785, ויסמר, שוודיה (כיום במקלנבורג-מערב פומרניה שבגרמניה) - 5 בדצמבר 1860, בון) היה היסטוריון ופוליטיקאי גרמני ומנהיג שביעיית גטינגן.
דאלהמן, בן למשפחה מבוססת וחשובה, יועד על ידי אביו ללימודי תאולוגיה, אך העדיף ללמוד פילולוגיה באוניברסיטת קופנהגן ובאוניברסיטת האלה-ויטנברג ושוב בקופנהגן בין השנים 1802-1806.
בשנת 1809, עם פרוץ הקרבות באוסטריה הצטרף דאלהמן, יחד עם חברו המשורר היינריך פון קלייסט, אותו הכיר בדרזדן, אל כוחות צבא האימפריה האוסטרית.
ב-1812 התמנה כממלא מקומו של ההיסטוריון דיטריך הרמן האגוויש באוניברסיטת קיל, למרות שעד כה עיקר עיסוקו לא היה בהיסטוריה כי אם בספרות. הוראת ההיסטוריה הכניסה אותו לראשונה גם לפוליטיקה, דבר שעתיד להשפיע על עתידו רבות.
ב-1815 מונה לתפקיד מזכיר המשלחת הקבועה של מדינת שלזוויג-הולשטיין, בתפקיד זה החל בתביעת בעלות על דוכסות האלבה מדנמרק. דרישה שבסופו של תהליך, תגרום לפרוץ מלחמת שלזוויג השנייה בשנת 1864.
שביעיית גטינגן

בשנת 1829, הוא עבר ללמד באוניברסיטת גטינגן, אז בממלכת הנובר. בשנת 1833 היה שותף לכתיבת החוקה החדשה של הממלכה, שנכתבה ברוח מהפכת יולי 1830. עם עלייתו לשלטון של המלך ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר והכרזתו על החוקה כבלתי-תקפה, ארגן דאלהמן קבוצה של אנשי מדע ורוח מן האוניברסיטה, למה שיכונה אחר-כך שביעיית גטינגן, ובמחאה על צעד זה התפטרו מתפקידם. צעד זה עורר סערה ברחבי גרמניה כולה והיווה זרז רב-השפעה על הקמת הקונפדרציה הגרמנית והקיסרות הגרמנית.
פיראניה

ערך זה עוסק בדג טורף. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| פיראניה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: חריתאים
משפחה:: פיראניים
שבט:: פיראניה
סוגים
 Catoprion  Pristobrycon  Pygocentrus  Pygopristis  Serrasalmus
שם מדעי
 Piranha
פיראנְיה (שם מדעי: Piranha; מפורטוגזית) הוא שבט של דגים טורפים המשתייכים למשפחת הפיראניים. בעבר היו משויכים למשפחת החריתיים.
מקור השם "פיראניה" בשפה אמריקאית מקומית, ככל הנראה מטופי עתיקה, כשהתרגום המילולי של שמו הוא "דג-שטן", או מגוארני, שם פירושו "דג-שיניים".
דגים אלה הם קרובי משפחתם של דגי הפאקו (אנ'), בהם נמצא דג הטמבקוי, שהוא אחד מהגדולים שבדגי האמזונאס.
תפוצה ובית גידול

הפיראניה נפוץ באגמיה ונהרותיה של דרום אמריקה; בעיקר באזור אגן האמזונאס וביערות הגשם הטרופיים. הפיראניות הם דגי מים מתוקים, ומקווה המים שבו הם חיים חייב להיות חמים יחסית, ולכן הם חיים באזורי אקלים טרופי. לעיתים, הפיראניות זורמים עם הנהר גם לאזורים קרים יותר, אולם לרוב אינם שורדים את החורף באזורים אלו.
תיאור הפיראניה

גופו של הפיראניה צר, ורוחבו מספר סנטימטרים. אורך פרט בוגר בין 15 ל-25 ס"מ לערך, אף שנתפסו פרטים גדולים יותר, שאורכם כ-40 ס"מ. משקל פרט בוגר כמה מאות גרמים. פיו של הפיראניה קטן יחסית והוא נפתח כחתך צר. ככלל, גופו של הפיראניה אפור, כסוף או חום. במינים מסוימים אזור הזימים וסביב הפה צבוע בצבע עז - גוני אדום, כתום, ירוק או כחול. לפיראניה שלושה סנפירים שצורתם החדה מסייעת לו בתמרונים זריזים.
הפיראניות חיים בקבוצות של עשרות פרטים, השוחים במהירות רבה ובסמיכות זה לזה. תזונתם מתבססת בעיקר על דגים אחרים, ציפורים וחיות קטנות הנופלות למים. כשמזדמן להם טרף, קבוצת הפיראניות שוחה אליו בזריזות רבה ונושכת אותו. בדרך כלל אין הם הורגים את טרפם מיד אלא רק 'נוגסים' ממנו נגיסה אחת. לאחר נשיכת הטרף, הדם הזורם מן הקורבן ממריץ את הפיראניות ומושך פרטים נוספים לאזור הטרף. הפיראניות ניזונים גם מנבלות, ובכך הם תורמים לשמירת הניקיון וההיגיינה בסביבתם.
קיימים מספר מיני פיראניה שהם צמחוניים לחלוטין, וניזונים בעיקר מצמחי מים ומאצות. בדרך כלל, משקלו של פיראניה צמחוני גדול יותר ממשקלו של פיראניה טורף.
הפיראניה והאדם

יש המגדלים את הפיראניה באקווריום ביתי, אולם גידול שכזה אינו נפוץ בשל המוניטין הרע שיצא לפיראניות, ולכן הפיראניות חיות בשבי בעיקר בגני חיות ובאקווריומים מקצועיים. יתרה מכך, השגת פיראניות לגידול ביתי קשה מאוד, ולרוב כרוכה בייבוא בלתי חוקי. גם החוק הישראלי אוסר ייבוא, החזקה ומכירה של דגי פיראניה. האיסור החוקי במקומות רבים בעולם בגידול פיראניה נובע מהסיכוי שתשוחרר במזיד או בשוגג למקורות מים מקומיים, תתחרה במינים מקומיים ותהווה סכנה לאדם הבא במגע עם מקור המים.
דגי הפיראניה ידועים בעיקר בשל שיניהם החדות, שהוציאו להם מוניטין של אוכלי בשר רצחניים; זהו מיתוס הנכון רק בחלקו: רק לעיתים נדירות (בעיקר כשהמים רדודים והמזון נדיר) יתקפו פיראנות אדם בריא המסוגל לנוע. בכל זאת, תועדו מקרים של פיראניות הטורפות אדם חי.(בריא).
גלריית תמונות

פיראנה אדומת בטן שוחה
פיראנות בתוך המצפה התת-ימי באילת
הערות שוליים

↑  האמת על התקפות פיראניה (באנגלית) (ארכיון)
↑  מערכת ynet, בוליביה: דגי פיראניה טרפו והרגו נער שקפץ לנהר, באתר ynet, 7 בדצמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550817305171  NKC: ph138188
פולינוירופתיה עמילואידית משפחתית

| --- | --- |

הדמיה של החלבון טרנסתירטין
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/335301 
 OMIM:  105210
פולינוירופתיה עמילואידית משפחתית (באנגלית: Familial amyloid polyneuropathy, בראשי תיבות: FAP) היא מחלה גנטית אוטוזומלית דומיננטית נוירודגרנרטיבית. המחלה היא סוג של עמילואידוזיס וזוהתה ותוארה לראשונה על ידי הנוירולוג הפורטוגזי מריו קורינו דה קוסטה אנדרדה בשנת 1952. FAP נבדלת מעמילואידוזיס סיסטמי סנילי (SSA), מחלה שאינה תורשתית ונגרמת גם כן מהצטברות העמילואיד טרנסתירטין.
המחלה נגרמת על ידי מוטציה בגן TTR, הנמצא על כרומוזום 18. המוטציה הנפוצה ביותר היא החלפה של חומצת האמינו ואלין במתיונין במיקום 30 (TTR V30M). החלבון טרנסתירטין הוא טטרמר וכשהוא מתפרק למונומרים בצורה לא טובה הוא נאגר למגוון מבנים כולל סיבי עמילואיד. מכיוון שרוב המטופלים הם הטרוזיגוטים, יש להם גם טרנסתירטין תקין וגם טרנסתירטין מוטנטי.
בדרך כלל המחלה באה לידי ביטוי בגיל 20 עד 40 ומאופיינת בכאב, נמלול, חולשת שרירים ותפקוד אוטונומי לקוי ובמצב הסופי של המחלה מושפעים גם הכליות והלב. FAP מאופיין בהצטברות מערכתית של גרסאות עמילואידוגניות של חלבון הטרנסתירטין ובמיוחד במערכת העצבים ההיקפית, מה שגורם לפולינוירופתיה חושית ומוטורית מתקדמת. החשד הקליני ל-FAP מבוסס על בסיס היסטוריה משפחתית של נוירופתיה ובדיקה גופנית המראה סימנים של נוירופתיה. ניתן לבצע אבחון באמצעות בדיקות גנטיות לזיהוי מוטציות בגן ה-TTR. בדיקות הולכה עצבית מראות בדרך כלל סימני פולינוירופתיה אקסונלית עם מעורבות חושית גדולה יותר ממוטורית. אלקטרומיוגרפיה (EMG) עשויה להראות עדויות לדה-נרבציה ורה-אינרבציה. בדיקה אוטונומית, כולל בדיקת כמות זיעה, יכולה לחשוף מעורבות של מערכת העצבים האוטונומית. לעיתים, ניתן לבצע ביופסיה של עור, של העצב או של השריר, שיכולה להראות סימני דה-נרוציה והצטברות עמילואיד בתגובה לנוגדנים ל-TTR. בבדיקת המטופל חשוב לבצע בדיקות נוספות לזיהוי מעורבות של הלב או הכליות.
התרופה טאפאמידיס אושרה לטיפול בפולינוירופתיה עמילואידית משפחתית באירופה ומחקרים מצאו שכשמתחילים מוקדם את לקיחת התרופה היא מעכבת את התפתחות הבעיות הנוירולוגיות. מנגד, מנהל המזון והתרופות האמריקאי דחה את התרופה בנימוק שאין מספיק ראיות התומכות ביעילות התרופה, וביקשה ניסויים קליניים נוספים. בנוסף, ניתן להקל על FAP באמצעות השתלת כבד. בהיעדר השתלת כבד, FAP תמיד קטלנית ובדרך כלל בתוך עשור מהאבחון. מנגד, במהלך הניתוח להשתלת כבד הוא שכ-10% מהנבדקים מתים מהפרוצדורה או מסיבוכים כתוצאה מההליך. יתר על כן, חולים מושתלים חייבים ליטול תרופות מדכאות חיסון לשארית חייהם, מה שעלול להוביל לסיבוכים נוספים.
ראו גם

עמילואידוזיס
הערות שוליים

↑  Andrade C (בספטמבר 1952). "A peculiar form of peripheral neuropathy; familiar atypical generalized amyloidosis with special involvement of the peripheral nerves". Brain. 75 (3): 408–27. doi:10.1093/brain/75.3.408. PMID 12978172. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
↑  176300 Transthyretin (TTR)
↑  105210 Amyloidosis, hereditary, transthyretin-related
1 2  Adams, David; Ando, Yukio; Beirão, João Melo; Coelho, Teresa; Gertz, Morie A.; Gillmore, Julian D.; Hawkins, Philip N.; Lousada, Isabelle; Suhr, Ole B.; Merlini, Giampaolo (6 בינואר 2020). "Expert consensus recommendations to improve diagnosis of ATTR amyloidosis with polyneuropathy". Journal of Neurology. doi:10.1007/s00415-019-09688-0. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kim, Dong Hwee; Zeldenrust, Steven R.; Low, Phillip A.; Dyck, Peter J. (בספטמבר 2009). "Quantitative sensation and autonomic test abnormalities in transthyretin amyloidosis polyneuropathy". Muscle & Nerve. 40 (3): 363–370. doi:10.1002/mus.21332. PMC 2735590. PMID 19618439. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Shin, Susan C.; Robinson-Papp, Jessica (בנובמבר 2012). "Amyloid Neuropathies". The Mount Sinai Journal of Medicine, New York. 79 (6): 733–748. doi:10.1002/msj.21352. ISSN 0027-2507. PMC 3531896. PMID 23239211. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Adams, D; Cauquil, C; Labeyrie, C (באוקטובר 2017). "Familial amyloid polyneuropathy". Current Opinion in Neurology. 30 (5): 481–489. doi:10.1097/WCO.0000000000000476. PMID 28678039. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Scott LJ (באוגוסט 2014). "Tafamidis: a review of its use in familial amyloid polyneuropathy". Drugs. 74 (12): 1371–8. doi:10.1007/s40265-014-0260-2. PMID 25022953. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
↑  "Vyndaqel (tafamidis meglumine) NDA 202737" (PDF). U.S. Food and Drug Administration Center for Drug Evaluation and Research Division of Neurology Products. אורכב מ-המקור (PDF) ב-28 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pihl-Carey, Karen. "FDA Delivers CRL for Pfizer's Rare Disease Drug Vyndaqel". BioWorld. Clarivate Analytics.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פסגת אופרוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,130 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס בריטניה 
 קואורדינטות:  80°06′00″S 156°13′59″E﻿ / ﻿80.1°S 156.233°E﻿ / -80.1; 156.233
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת אופרוס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת אופרוס
 
פסגת אופרוס או פסגת אופרוז (באנגלית: Operose Peak) היא פסגה המתנשאת מעל עמק אונום, דרומית מערבית לפסגת דרק ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,130 מטרים מעל פני הים.
לפסגת מדרונות תלולים המורכבים מאבן חול. הפסגה עשויה מדולוריט.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה מקורו במילה הלטינית "operose" ("אופרוזה") שפירושה "במאמץ רב" או "בעמל רב".
השם ניתן לפסגה בהתייחס למורדותיה התלולים, ובמאמץ הרב שנדרש לטפס עליהם.
הערות שוליים

↑  ההכרזה על מתן השם לפסגה בגאזט השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד.
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
| אתרים ברכס בריטניה |
| --- | --- | --- |
| הרים | אדמס • אולדריץ' • אופרוס • אסקין • ביל • באנה • בורווזקי • ג'ייקובס • דארטמות' • דגאלאן • דול • דריק • הייבן • הנדרסון • וורד • טרנסטייל • לוסיה • מקלינטוק • סאבורו • סטרנברג • פריצ'רד • קאסאטלי • קריסק • ראמג' • רנד |  |
| רכסי הרים | אונום • אייסנהאואר • באנה • דאנום • דאסקי (רכס) • מגניס • נברסקה • סברינה • פונטס |  |
| מצוקים | בנסון • דאסקי (מדף סלע) • כהן • פורבס |  |
| עמקים | אבוס • אונום • איטונה • איסקה • ביברה • בלום • דובריס • טאמארוס • טיסוביס • לינדום • למאניס • מגניס • מטאריס • סברינה |  |
| מישורים | מישור ואנטייג' • וולדריפ • וורברטון • ונטה |  |
| קרחונים | הוריהאן • יאנסי • מקרו • סנט • פקהאם • ראגוצקי |  |
| נונאטאקים | דארנל • וסטהייבן • טאייק • מארטי • שלושת הנונאטאקים |  |
| מפלי קרח | ברייר • ראגוצקי |  |
פאזארדז'יק

| --- | --- |
סמל פאזארדז'יקסמל פאזארדז'יק
מרכז העיר
מרכז העיר
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  פאזארדז'יק
 ראש העיר:  טיודור פופוב
 תאריך ייסוד:  1485
 שטח:  37.382 קמ"ר
 גובה:  205 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  82,148 (15 ביוני 2024)
  ‑ צפיפות:  1,892 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  42°12′N 24°20′E﻿ / ﻿42.200°N 24.333°E﻿ / 42.200; 24.333
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.pazardjik.bg
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור פאזארדז'יק(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור פאזארדז'יק(למפת מחוז פאזארדז'יק רגילה) ולינגראד פשטרה פנגיורישטה סופיה פלובדיב סמוליאן בלגואבגרדפאזארדז'יק(למפת מחוז פאזארדז'יק מוגדלת) ולינגראד פשטרה פנגיורישטה סופיה פלובדיב סמוליאן בלגואבגרדפאזארדז'יק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מגדל השעון בפאזארדז'יק
האנדרטה לזכר קורבנות ניסיון ההפיכה הקומוניסטי הכושל בספטמבר 1923
פָּאזָארְדְזִ'יק, וגם פאזארג'יק (בבולגרית Пазарджик), היא עיר בבולגריה, בירת מחוז פאזארדז'יק, השוכנת על גדות נהר המריצה, 39 קילומטרים מהעיר פלובדיב ו-109 קילומטרים מהבירה סופיה.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

ב-1484 לאחר ייצוב שלטונו של הסולטאן באיזיט השני באימפריה העות'מאנית, הוא פתח במסע כיבושים כנגד נסיכות מולדובה, ממלכה שאביו מהמט השני לא הצליח להכניע סופית. באיזיט נחל ניצחון תוך כיבוש הערים אקרמן וקיליה ובכך חיזק את השליטה העות'מאנית על הדרך היבשתית לחצי האי קרים, שם שלט וסאל של הסולטאן. כבעלי ברית של העות'מאנים, נשלחו מהעיר אקרמן מתיישבים טטרים לחזק את האחיזה העות'מאנית בשטחים הבולגריים וב-1485 הם הקימו יישוב קבע במקום, בתוכו ייסדו מרכז מסחר אזורי והעניקו לעיר את השם בניב הטורקי Tatar Pazarcιk, שמשמעו שוק (באזאר) טטרי קטן, (דז'יק, בדומה לסיומת צ'יק).
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), הכוחות העות'מאניים הנסוגים נקטו במדיניות של "אדמה חרוכה" בשטחים מהם נסוגו, העלו באש גם את העיר פאזארדז'יק ושרפו אותה עד היסוד.
לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.
היסטוריה > לאחר עצמאות בולגריה

ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה על איחוד בין נסיכות בולגריה לרומליה המזרחית ומאז נותרה פאזארדז'יק בחזקת הבולגרים. בחודש אפריל 1928 אירעה רעידת אדמה חזקה בבולגריה. בערים רבות ובכלל זה פאזארדז'יק, מבני ציבור ובתי מגורים ניזוקו קשות. במשך שבועות מספר היו רעידות משנה, תושבי העיר נמלטו אל הגנים הציבוריים שבעיר ומחוצה לה ושהו שבועות מספר במחנות ארעיים. הנזק הכלכלי שנגרם לתושבי העיר ובכלל זה לבני הקהילה היהודית היה כבד. לאחר מלחמת העולם השנייה חל פיתוח מואץ בעיר, נבנו אזור תעשייה ומערכת תחבורתית, הכוללת 4 קווי חשמליות ו-14 קווי אוטובוסים. בראשית המאה ה-21, ממצבת עצמה העיר כעיר תיירותית ובה אטרקציות כגון: פארקים, כנסיות, מוזיאון להיסטוריה האזורית וגלריות.
דמוגרפיה

ככלל, בראשית המאה ה-21, שומרת אוכלוסיית העיר על יציבות מספרית עם מגמות מתונות של גידול או קיטון. במחצית השנייה של שנות ה-90 חל קיטון מתון של 2.6% בכמות האוכלוסין שנבע בעיקר מהגירת עבודה מהעיר בשל המשבר הכלכלי שפקד את בולגריה, בעוד שבעשור הראשון של המאה ה-21 חל גידול מתון של 1.9%. מבחינת הנתונים המגדריים עולה ש-50.7% מאוכלוסיית פאזארדז'יק הן נשים ו-49.3% הם גברים. מבחינת התמהיל האתני עולה ש-88% מהאוכלוסייה ממוצא בולגרי, 7% צוענים ו-4% הם טורקים.
כלכלה

עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מייצור מזון, משקאות ועיבוד טבק. חלקים נרחבים משטחי הרשות המקומית מנוצלים לחקלאות שלחין והגידולים המרכזיים הם חיטה, שעורה, שיבולת-שועל, טבק, שיפון, תירס, אורז, חמניות, עגבניות, תפוחי עץ, מלונים ועוד. בנוסף, מגדלים צאן, בקר וחזירים לתעשיית הבשר והחלב. בשטח הרשות המקומית קיימים מספר מפעלים לייצור שימורי מזון, בעיקר בתחום הפירות והירקות. כמו כן קיימות מספר מחלבות ומפעלים לייצור מוצרי חלב. באזור טחנת קמח ומספר יקבים. בשטח הרשות המקומית מפעל מרכזי לעיבוד ראשוני של טבק. כמו כן קיים מפעל טקסטיל. פאזארדז'יק מקושרת לרשת מסילות הרכבת הפנים בולגריות המהוות גם חלק מעורק הרכבות האירופי לאסיה.
אקלים

האקלים בעיר נע בין ממוזג לים תיכוני, עם טמפרטורה שנתית ממוצעת של 12.5oc. בחודשים יולי ואוגוסט, עשויה הטמפרטורה הממוצעת להגיע ל 24oc, ובינואר ופברואר לרדת עד ל 2oc בממוצע. כמות המשקעים השנתית הממוצעת באזור עומדת על 500 מילימטרים.
הקהילה היהודית

תעוד לקהילה סוחרים יהודית ספרדית בעיר מצוי בספרי שאלות ותשובות החל ממחצית המאה ה-17. ב-1835 הגיעו לעיר פליטים מאדירנה והגדילו את אוכלוסיית הקהילה. בראשית המאה ה-20 מנתה הקהילה 1,200 נפשות ונכללה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בנסיכות הבולגרית. קהילת פאזארדז'יק הייתה ממובילות מהפכת החינוך היהודי המחודש ובעיר פעל בית ספר יהודי ובו כיתות גן, בית ספר יסודי ופרו גימנסיה. בעיר הייתה פעילות ציונית ענפה ובכלל זה פלג רוויזיוניסטי לא מבוטל. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר 1,000 יהודים, אשר מקצתם יועדו לגירוש אל מחנות ההשמדה ב-10 במרץ 1943. ביולי 1943 גורשו מנהיגי הקהילה ורבניה למחנה הריכוז סומוביט. מרבית בני הקהילה עלו למדינת ישראל, לאחר הקמתה.
לקריאה נוספת

סטיבן סייג', פאזארדז'יק, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 27–28), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
ערים תאומות

רוסיה צ'כוב, רוסיה
רוסיה סטברופול, רוסיה
ארצות הברית וסט בנד, ויסקונסין, ארצות הברית
בלארוס בוריסוב, בלארוס
הערות שוליים

↑  האיות העברי של השם בוצע לפי אלברט א' רומנו, יהדות בולגריה, הוצאת אנציקלופדיה של גלויות, ירושלים, 1967. כמו כן ראו הערך: כתב קירילי, הגיית האות: ж.
↑  Inalcik ,Halil ,The Ottoman Empire, The Classical Age 1300-1600, The Trinity Press, London, 1973.
↑  B. S. Izhbolden, Essays on Tatar History, 1963.
↑  Crampton, R.J. "Bulgaria", Published 2007, Oxford University Press.
↑  "היסטוריה של העיר פאזארדז'יק", באתר הרשות המקומית פאזארדז'יק (בבולגרית).
↑  פאזארדז'יק-סקירה דמוגרפית, באתר bulgaria.domino (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555072705171  BNE: XX4436946  BnF: cb158356492 (data)  GND: 4328272-6  LCCN: n80094131  MusicBrainz: 30c40e87-e851-4ff9-abe6-726fb09ef146  NKC: ge372134  SUDOC: 114302057  VIAF: 236521159   WorldCat (עם VIAF): 236521159
פרננדו אסקרטין

| --- | --- |
פרננדו אסקרטין (2000)
פרננדו אסקרטין (2000)
 לידה:  24 בינואר 1968 (בן 56) ספרד ספרד
 גובה:  175 ס״מ 
 משקל:  62 ק"ג 
 תחום:  כביש
 קבוצה נוכחית:  פרש
 הישגי שיא:  מקום שלישי בטור דה פראנס, ניצחון בקטע בטור דה פראנס, ניצחון בטור של קאטלוניה
 
פרננדו אסקרטין קוטי (בספרדית: Fernando Escartín Coti; נולד ב-24 בינואר 1968). רוכב אופניים ספרדי (רוכב עבר). הישגו הבולט ביותר היה הגעתו למקום השלישי בדירוג הכללי בטור דה פראנס בשנת 1999 וניצחונו בשלב באותו מרוץ.
אסקרטין נולד בביאסקאס שבאראגון. את ראשית הקריירה המקצוענית שלו עשה בקבוצת קלאס-קאחאסטור, אליה הצטרף ב-1990, שם שימש כפועל של רוכב העלית השווייצרי טוני רומינגר. ב-1994 עבר לקבוצת מאפי האיטלקית ושם החל להתבלט. לשיאו הגיע במדי הקבוצה הספרדית קלמה-קוסטה בלנקה, אליה הצטרף ב-1996. ב-1999 הצליח לסיים במקום השלישי בטור דה פראנס, אחרי לאנס ארמסטרונג (שניצחונו זה נפסל ב-2012 בשל שימוש בסמים) ואלכס צילה. בשנתיים האחרונות בהן רכב כמקצוען (2001-2002) השתייך לקבוצת קואסט.
אסקרטין נחשב מטפס מעולה והצטיין במיוחד בקטעי ההרים. בקטעי מרוץ נגד השעון נחשב חלש יחסית, עובדה שפגעה במיקומו במרוצי הקטעים הארוכים בהם התמקד. את אסקרטין ייחד סגנון רכיבה כפוף ומתנדנד מצד לצד, דבר שאיפשר לצופים לזהותו בקלות יחסית.
החל מנובמבר 2013 משמש אסקרטין כאחד משני המנהלים הטכניים של הוואלטה אספניה, האחראים, בין היתר, על תכנון מסלולי קטעי המרוץ.
הערות שוליים

↑  הודעה על פרישת אסקרטין בעיתון הספרדי abc ב-29-10-2002  (ספרדית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרננדו אלחנדרה מרטינז

| --- | --- |

פרננדו אלחנדרה מרטינז
 לידה:  1956  (בן 68 בערך) מדריד, המדינה הספרדית המדינה הספרדית
 מדינה:  ספרד 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית גנרל 
 השתייכות:   צבא ספרד
 תקופת הפעילות:  1979–2020 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל ארמייה
 תפקידים בשירות
 ראש מטה ההגנה
 עיטורים
 הצלב הגדול של ההצטיינות הצבאית – עיטור לבן (2011)  הצלב הגדול של המסדר המלכותי והצבאי של הרמנגילד הקדוש (2010)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
פרננדו אלחנדרה מרטינז (בספרדית: Fernando Alejandre Martínez; נולד ב-1956) הוא גנרל ספרדי בדימוס, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2017–2020.
ביוגרפיה

מרטינז נולד במדריד ב-1956. ב-1979 הוא התגייס לצבא ספרד, עבר הכשרה בהנדסה קרבית, והחל לשרת בגדוד מעורב צנחנים-הנדסה. ב-1991 הוא נשלח לטורקיה כדי לסייע בהיערכות הכוחות הספרדים שנשלחו להשתתף במלחמת המפרץ. ב-1994 הוא מונה למפקד כוחות מהנדסים שנשלחו לבוסניה והרצגובינה. לאחר שחזר לספרד, שימש כראש מטה פיקוד ההנדסה הקרבית, לפני שב-2003 מונה למפקד אגף המבצעים של כוח קוסובו. ב-2010 הוא מונה לראש אגף המבצעים במטה הכללי הספרדי. ב-2012 הוא מונה לסגן ראש אגף המשאבים במפקדה העליונה של כוחות בעלות הברית באירופה. באוקטובר 2015 הוא מונה לסגן מפקד פיקוד הכוחות המשותפים של נאט"ו בעיר ברונסום שבהולנד. ב-24 במרץ 2017 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 15 בינואר 2020.
פלימות' דה לוקס

| --- | --- |

פלימות' דה לוקס, סדאן, שנת 1950
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  חטיבת פלימות'
 שנות ייצור:  1946–1950
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  פלימות' ניו-פיינר 
 מודל אחריו:  Plymouth Cambridge  Plymouth Cranbrook  פלימות' קונקורד
 חברת אם:  קרייזלר
 סיווג:  מכונית משפחתית גדולה
 אורך:  4,967-4,997 מ"מ (1946-1948) 4,707-2,893 מ"מ (1949-1950)
 רוחב:  1,847 מ"מ
 משקל:  1,327-1,541 ק"ג (1946-1948) 1,335-1,519 ק"ג (1949-1950)
 בסיס גלגלים:  2,972 מ"מ,  (1946-1948) 2,819-3,010 מ"מ (1949-1950)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,600 סמ"ק, המפיק 95 כ"ס ב-3,600 סל"ד (1946-1948) 6  צילינדרים, 3,600 סמ"ק, המפיק 97 כ"ס (1949-1959)
 
פלימות' דה לוקס, 2 דלתות, שנת 1947
פלימות' דה לוקס (באנגלית: Plymouth Deluxe) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1946–1950.
בשנת 1949 עבר הדגם מתיחת פנים משמעותית, במרכב, מארז ומנוע. בסיס הגלגלים ואורך הרכב שונו משמעותית.
דגמי פלימות' דה לוקס

P14S, P14C, P15  (בין השנים 1946 - 1948)
P17, P18, P19,  P20 (בין השנים 1949 - 1950)
תצורות פלימות' דה לוקס

2 דלתות - סדאן
4 דלתות - סדאן
2 דלתות - קופה
2 דלתות - קבריולה
5 דלתות - סטיישן
תמונות

פלימות' דה לוקס, 4 דלתות, שנת 1946
פלימות' דה לוקס
פלימות' דה לוקס, 2 דלתות, שנת 1949
פלימות' דה לוקס, סטיישן, שנת 1950
פלימות' דה לוקס, קבריולט
פלימות' דה לוקס, 1949 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
פלימות' דה לוקס,  קבריולט
פלימות' דה לוקס,  קבריולט, שנת 1950
מנוע פלימות' דה לוקס, סטיישן, 1948
פלימות' דה לוקס, דגם קופה, 2 דלתות, שנת 1948
ראו גם

קרייזלר
פלימות' מודל Q
פלימות' מודל 30U
פלימות' מודל PA
פלימות' ניו-פיינר
פלימות' קרנברוק
פלימות' פלאזה
פלימות' ואליאנט
פלימות' רליאנט
פלימות' קונקורד
דודג' דה לוקס
פרננדו בואסה ארנה

| --- | --- |

 מיקום:  ויטוריה, חבל הבסקים, ספרד
 קואורדינטות:  42°51′52″N 2°38′28″W﻿ / ﻿42.864436°N 2.641172°W﻿ / 42.864436; -2.641172
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים)
 בעלים:  עיריית ויטוריה
 קבוצות:  סאסקי בסקוניה (1999-כיום)
 מושבים:  כדורסל 15,504 טניס 8,850  ג'ודו 10,400   קונצרטים 8,700
 www.buesa-arena.com
 he
 
פרננדו בואסה ארנה (בספרדית: Fernando Buesa Arena) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי השוכן בעיר ויטוריה שבחבל הבסקים, ספרד.
האולם נושא את שמו של פרננדו בואסה, פוליטיקאי בסקי שפעילי המחתרת הבסקית אט"א התנקשו בחייו ב-22 בפברואר 2000. קודם לכן, נודע האולם בשם Pabellón Araba עד שנת 2000.
המבנה תוכנן תחילה להיות שוק בקר באמצע שנות ה-70, אך צמצום הפעילות החקלאית בעיר ובסביבותיה גרמו לכך שהמבנה הפך במהרה לפיל לבן. בסופו של דבר שונה ייעוד המבנה לאולם ספורט והוא נחנך בשנת 1991.
לרוב משמש כמגרשה של קבוצת העילית של הכדורסל הספרדי, סאסקי בסקוניה, ומכיל כ-15,504 מושבים לאחר עבודות להרחבת האולם שהחלו במרץ 2011 ונמשכו כ-15 חודשים.
ב-1996 אירח האולם את גמר גביע ספורטה בו זכתה קאחה לבורל המקומית. ב-2010 התקיימו באולם משחקי הפיינל פור של היורוקאפ שנערכו בפעם הראשונה בתולדות המפעל.
היכל פרננדו בואסה מבפנים
הערות שוליים

↑  לידיעה על הרחבת האולם
↑  הפיינל פור בפרננדו בואסה ארנה
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בלגרד ארנה בלגרד | פיינל פור היורוליג האולם המארח  2019 | הבא: לנקסס ארנה קלן |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אצטדיונים ומתקני ספורט ובנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פולינה קגנובה

| --- | --- |

פולינה קגנוב- משוררת בזמן שרות בצבא רוסי במלחמת העולם השנייה. פברואר 1943
 לידה:  8 באוקטובר 1911 ניז'ין, האימפריה הרוסית 
 התאבדה:  12 באוקטובר 1972 (בגיל 61) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 שפות היצירה:  רוסית 
 פרסים והוקרה:  מדליה על הגנת לנינגרד 
 
פוֹלִינַה אִיסַייֵבְנַה קַגַנוֹבַה (ברוסית: Полина Исаевна Каганова;‏ 8 באוקטובר 1911, בניז'ין – 12 באוקטובר 1972, בלנינגרד) הייתה משוררת בברית המועצות שכתבה שירים לילדים, שירי אהבה ושירי גבורה בזמן מלחמת העולם השנייה. היא הייתה קרובת משפחה של נתן רחלין