stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רגולציה של סיכונים
לגיטימציה לרגולציה של סיכונים

במדינות שאינן טוטאליטריות, ישנה חשיבות להצדקת התערבות המדינה בחיי האזרחים ובשווקים השונים, כגון שוק העבודה, שוקי מוצרי צריכה ושווקים פיננסים. לצד הכוונה להיטיב, בכל התערבות רגולטיבית ישנה פגיעה כלשהי בזכויות אחד מן הצדדים המעורבים ועל כן מבחינה דמוקרטית ופוליטית נעשה שימוש בסוגים שונים של הצדקות.
הצדקות כלכליות: אחת ההצדקות האפשריות היא הטענה לתיקון כשל שוק בשל חוסר במידע. למשל, בשוק מוצרי הצריכה, לצרכנים חסר מידע על איכות המוצר והשפעותיו השליליות. הצדקה נוספת מן התחום הכלכלי נוגעת ליעילות כלכלית, על ידי רגולציה שונות כגון חיוב עריכת ביטוח, המדינה מעודדת שוק חדש של ביטוח אשר קיים לו ביקוש והוא מאפשר לפזר את הסיכון הפרטים באופן שרווחת הכלל גדלה.
הצדקות קוגניטיביות: בנוסף לחוסר במידע הצרכנים סובלים מהטיית אופטימיות יתר, כלומר הם אינם רציונליים לגמרי ועל כן, ללא רגולציה מתאימה, הצרכנים יצרכו מוצרים מסוכנים מדי.
הצדקות פוליטיות: הצדקות אלו קשורות בהנחת היסוד כי החלטות המדיניות המתקבלות בדרג הפוליטי או הביורוקרטי מושפעות מיחסי כוחות ואינטרסים אשר יצרו את הסטטוס קוו הנוכחי ובו האינטרסים הללו הרחיקו מעצמם את השלכות הסיכון. מאחר שישנם אינטרסים אשר נהנים מן הסטטוס קוו באופן שאינו לגיטימי או דמוקרטי יש לתקן מצב זה באמצעות רגולציה אשר תיקח מהם את זכויות היתר, תטיל עליהם אחריות משפטית או תעניק הגנה או סיוע מצד המדינה לנפגעים מן הסיכונים. פעמים רבות ייתכן כי הסטטוס קוו נוצר בשל כוח פוליטי היסטורי של אחת הקבוצות באוכלוסייה אשר השתנה במהלך השנים. סיבה אחרת לסטטוס קוו הנוכחי עשוי להיות כוחות כלכליים אשר מייצרים לובי אשר מצליח להרחיק מעצמו את הסיכון.
הצדקות חברתיות/ תרבותיות: הצדקות אלו עשויות להישען על פילוסופיות שונות החל מתפיסות ליברליות הנוגעות לשוויון הזדמנויות, ועד לתפיסות סוציאליסטיות הנוגעות לסולידריות ושוויון בפועל. הצדקות אלו רואות במדינה כאחראי לקידום מטרות חברתיות כגון הגנה על העובדים מפני סכנת העוני באמצעות ביטוח אבטלה. הצדקות אלו ייצגו לרוב קהל רחב בציבור.
הצדקות מוסדיות: הצדקות אלו קשורות בשאיפה של מקבלי ההחלטות להימנע מכשלים ואסונות. קיימים סיכונים מסוימים אשר אם יתממשו תהיה להן השפעה סיסטמטית גדולה על יציבות המערכת הפוליטית או הכלכלית. למשל סיכון המינוף בשוק הבנקים למשכנתאות אשר גרמו למשבר כלכלי נרחב. רגולציה מתוך הצדקות אלו תהיה לרוב תשאף להקטין את מידת הסיכון הקיים מתוך שאיפה להגדיל את יציבות המוסדות הפרטיים והמדינתיים הקיימים. לרוב הצדקות אלו יקודמו על ידי קבוצה מצומצמת של אנשים, קרי רצונם של פוליטיקאים ופקידים בכירים להימנע מאשמה או מתוך תפיסה מקצועית של הפקידים האמונים על הנושא כי זהו הדבר הנכון לעשות.
ככלל, יש לצפות כי עבור רגולציית סיכון מסוימת ייתכנו מספר הצדקות שונות מעורבות. לעיתים ייתכן כי דווקא אינטרסים כלכליים אשר מרוויחים מן המצב הנוכחי עשויים להשתמש בהצדקות חברתיות, כמו כן, פקידים ופוליטיקאים המונעים מתוך הצדקות מוסדיות עשויים להשתמש בהצדקות כלכליות או חברתיות.
התפתחות היסטורית של רגולציית הסיכון

חוקר המדיניות, פרופסור דויד מוס, מחלק את התפתחות מדיניות ניהול הסיכון בארצות הברית לשלושה שלבים היסטוריים.
תקופה I (עד 1900): יצירת סביבה בטוחה לעסקים.
בתקופה זו הונהגו חוקי רכוש, ביטוח פיקדונות, חבות מוגבלת (חברה בערבון מוגבל), חוקי פשיטת רגל, שער חליפין קבוע ועוד.
אחת הדוגמאות למדיניות בתקופה זו היא הנהגה של חבות בעירבון מוגבל (Limited liability) אשר הונהגה לראשונה במדינת ניו-יורק ב-1811. זהו הסדר חוקי משפטי אשר העביר את הסיכון מבעלי המניות של החברה לנושיה ואפשר לחברה לנקוט במדיניות מסוכנת יותר. ייתכן והסדר משפטי זה טרם באופן משמעותי להתפתחות התעשייתית המואצת במאה ה-19.
תקופה II (בשנים 1900-1960): יצירת סביבה בטוחה לעובדים. בתקופה זו הונהגה רגולציית בטיחות בעבודה, מנגנון פיצוי עובדים, ביטוח זקנה, ביטוח אבטלה, ביטוח נכות ועוד.
תקופה III (לאחר 1960): יצירת סביבה בטוחה לכלל האזרחים. מדיניות עיקרית: הרחבה משמעותית בחילוץ פדרלי לנפגעי אסונות, רגולציה נרחבת בתחומי הבריאות, הבטיחות והסביבה, ביטוח פדרלי, ביטחונות פיננסים ברמה הפדרלית, תוכניות רווחה שונות לעניים, חוקי אחריות מוצר, אחריות סביבתית.
בכל אחת מן התקופות הונהגה מדיניות ורגולציית סיכון מתחומים אחרים אך הדגש והחידוש בכל תקופה הוא אחר.
בנוסף, ישנם מקרים בהם שינוי הקצאת הסיכון אינו נובע בפירוש מרגולציה של המדינה אלא התבצע באמצעות תקדים משפטי. דוגמה לכך היא מתן האפשרות לצרכנים לתבוע יצרנים או יבואנים על תאונה שנגרמה מכשל במוצר גם ללא חוזה ישיר בין השניים (במאה ה-19). זוהי אחת השיטות המרכזיות לניהול סיכונים ופעמים רבות, לאחר תקדים משפטי הגיעה חקיקה בנושא.
חברת הסיכון

"חברת הסיכון" הוא מושג יסוד שטבע אולריך בק, המתייחס לאופן שבו החברה המודרנית מתארגנת על מנת להתמודד עם הסכנות וחוסר הביטחון שנגרמים על ידי תהליכי המודרניזציה. לטענתו של בק, החברה העכשווית מתאפיינת בכך שהסיכונים איתם היא נאלצת להתמודד הם במידה רבה תוצרים של פעולותיה שלה עצמה, ולא ניתן ליחסם לגורמים חיצוניים כמו הטבע או אלוהים. שינוי זה מחייב בחינה מחודשת של המבנים החברתיים והפוליטיים שאופייניים למודרניות וגורם להופעתה של "מודרניות שנייה" או "מודרניזציה רפלקסיבית". המושג הפך לפופולרי ושגור במדעי החברה בשנות התשעים, לאחר תרגום הספר "חברת הסיכון" לאנגלית ועל רקע העלייה בחשיבות של תנועות סביבתיות.
ראו גם

ISO 31000
הערות שוליים

↑  Moss, David A. When all else fails: government as the ultimate risk manager. Harvard University Press, 2004. Chap' 10
↑  Gaynor, Martin, and Paul Gertler. "Moral hazard and risk spreading in partnerships." The RAND Journal of Economics (1995): 591-613
↑  Moss, David A. When all else fails: government as the ultimate risk manager. Harvard .University Press, 2004.
↑  Moss, David A. When all else fails: government as the ultimate risk manager. Harvard .University Press, 2004. p. 294
1 2  Moss, David A. When all else fails: government as the ultimate risk manager. Harvard University Press, 2004.
צ'אט

מסך תוכנת Pidgin למסרים מיידיים שבה ניתן לשוחח
צ'אט (מאנגלית - chat; בעברית שִׂיחוּחַ), הוא שיחה כתובה מיידית בין בני אדם לבני אדם או בוטים ברשת האינטרנט. בעולם קיימות מערכות צ'אט רבות, אשר מאפשרות למשתמשים המתחברים לרשת האינטרנט לשוחח אחד עם השני או בקבוצות. פעולה כזאת נקראת בעגת המחשבים העברית לְצ'וֹטֵט. מערכת ראשונה מסוג זה הייתה טוקומטיק שפותחה בשנת 1973.
בדרך כלל, במערכות כאלה ישנם 'ערוצים' שונים (המכונים גם "חדרים") אליהם נכנסים המשתמשים, ובהם מתבצעת שיחה משותפת של כל הנוכחים בערוץ. כל משתמש מקליד את שהוא רוצה להגיד, תחת כינוי-משתמש שאותו בחר לעצמו עם כניסתו לצ'אט, ושאר המשתמשים רואים ויכולים לקרוא את דבריו, וכמובן להגיב. בנוסף לחדרים, ישנה אפשרות לדבר באופן פרטי. באפשרות זו נערכת שיחה פרטית בין שני משתמשים, אשר אינה ניתנת לצפייה על ידי משתמשים אחרים.
בניגוד לפורום שהוא מעין לוח מודעות אלקטרוני שבו כל הנכתב נשמר עד אשר מנהלי הפורום מחליטים למחוק או לארכב, בצ'אט המידע שנכתב על פי רוב אינו נגיש לגולשים לאחר התנתקות מהצ'אט.
קיימים כמה סוגים של צ'אטים:
חדרי צ'אט באתרי אינטרנט שיש לגלוש אליהם כדי להתחבר. חדרי האינטרנט בדרך כלל מפוקחים על ידי מנטרים מטעם האתר שיש באפשרותם "לזרוק" מהצ'אט מפרי כללים. יתרונם בכך שמתקיימת בהם פגישה אקראית עם קהל גדול ומגוון, שבדרך כלל אין דרך אחרת להיות נגיש אליו.
תוכנות למסרים מיידיים כדוגמת ICQ וסקייפ שבאמצעותן ניתן לצ'וטט עם חבורה מצומצמת שנקבעת מראש, ואף ניתן לחפש חברים לפי תכונות מסוימות. בתוכנות אלו הפרטיות של הגולשים גדולה יותר, מאחר שאין "אח גדול" שמפקח על התכתובת כמו שנעשה בחדרי צ'אט. לעיתים מצורפות לכתיבה אפשרויות נוספות כמו תקשורת קולית ואף תצוגת וידאו.
אפליקציות טלפונים חכמים כדוגמת וואטסאפ או טלגרם שבאמצעותן ניתן לצ'טט דרך הטלפון הנייד, וגם בהן לפעמים מצורפות אפשרויות נוספות כמו תקשורת קולית או תצוגת וידאו.
IRC

פרוטוקול (IRC (Internet Relay Chat הוא פרוטוקול אינטרנט לצ'אט. פרוטוקול זה תוכנן לתמוך ולתת שירותי שיחה למשתמשים רבים מאוד בו זמנית, בחדרים רבים, על פני שרתים רבים הפזורים ברחבי העולם. הפרוטוקול תומך בהעברת קבצים. שיטה זו מכונה DCC. אל השרתים מתחברים בעזרת תוכנות, הפופולרית בהן למערכת ההפעלה חלונות היא תוכנת mIRC.
ראו גם

צ'אט רולט
ICQ
מירק
קהילה מקוונת
כתיבת ערבית בצ'אט
צ'אטבוט
אמרי טביליסי

אמֶרי טביליסי (בגאורגית: ამერი თბილისი) הוא מועדון כדורגל מהעיר טביליסי, בירת גאורגיה. המועדון נוסד בשנת 2002. בעונה 2002/2003 שיחקה קבוצת הכדורגל בליגה השנייה של גאורגיה. בעונה 2003/2004 סיימה במקום 12 מתוך 16 קבוצות ועמדה לרדת ליגה, אבל הצליחה להישאר לאחר ששתי קבוצות אחרות ירדו ליגה. בעונה 2004/2005 סיימה בראשות הליגה השנייה, ועלו ליגה לאומגלסי ליגה. בעונה 2005/2006 סיימה במקום השביעי, אבל ניצחו גביע גאורגיה. זכייה זו הביאה אותם להשתתפות בגביע אופ"א 2006/2007. גם בעונת 2007 הם זכו בגביע המדינה.
בשנת 2009 הקבוצה פורקה.
תארים

הגביע הגאורגי: 2006, 2007
פרס יד ושם לספר מחקר בנושא השואה

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  יד ושם 
 תקופת הפרס:  2012–הווה (כ־13 שנים) 
 אתר רשמי
 
פרס יד ושם לספר מחקר בנושא השואה הוא פרס שנתי, שמוענק על ידי יד ושם למחקר אקדמי איכותי בנושא השואה, מקורותיה או תוצאותיה, מחקר שפורסמו בשנתיים שלפני שנת הענקת הפרס. על הפרס הוכרז בשנת 2011, והוא מוענק לזכרו של אברהם מאיר שוורצבאום, ניצול שואה, ולזכר משפחתו שנרצחה בשואה. הטקס הראשון להענקת הפרס התקיים ביד ושם ב-8 בינואר 2012.
בשנת 2018 הוענק הפרס לזכר בני וטילי יופה.
הזוכים בפרס > 2012

פרופסור כריסטופר בראונינג, על ספרו Remembering Survival: Inside a Nazi Slave-Labor Camp, 2010
פרופסור דניאל בלטמן, על ספרו, "צעדות המוות: השלב הסופי של רצח העם הנאצי", 2010, ISBN 0674050495
ב-10 בדצמבר 2012 הוענק הפרס לד"ר כריסטוף דיקמן מאוניברסיטת קיל (בריטניה), על ספרו בן שני הכרכים, "Deutsche Besatzungspolitik in Litauen 1941-1944" (מדיניות הכיבוש הגרמנית בליטא, 1944-1941).
הזוכים בפרס > 2013

ד"ר אביהו רונן, על ספרו נידונה לחיים: יומניה וחייה של חייקה קלינגר.
הזוכים בפרס > 2014

ההיסטוריון הפולני יאן גרבובסקי על ספרו ציד היהודים.
הזוכים בפרס > 2015

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הזוכים בפרס > 2016

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הזוכים בפרס > 2017

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הזוכים בפרס > 2018

ד"ר דניאל רייזר על ספרו: רבי קלונימוס קלמיש שפירא: דרשות משנות הזעם
דר' יון פופה (אנ') על ספרו: The Romanian Orthodox Church and the Holocaust
הזוכים בפרס > 2019

פרופ' עמר ברטוב על ספרו: Anatomy of Genocide: The Life and Death of a Town Called Buczacz
פרופ' יוהנה-סבינה טוקרסקה בקיר(אנ') על ספרה: Pod Klątwą: Społeczny portret pogromu kieleckiego
הזוכים בפרס > 2020

פרופ' יוהנס דיטר שטינהרט על ספרו: Holocaust und Zwangsarbeit: Erinnerungen jüdischer Kinder 1938–1945
דר' אלן רוזן על ספרו: The Holocaust’s Jewish Calendars: Keeping Time Sacred, Making Time Holy
הזוכים בפרס > 2021

פרופ' אליענה אדלר על ספרה: Survival on the margins: Polish Jewish Refugees in the Wartime Soviet Union
דר' לאון סלטיאל על ספרו:The Holocaust in Thessaloniki: Reactions to the Anti-Jewish Persecution, 1942-1943
הזוכים בפרס > 2022

פרופ' רבקה קליפורד על ספרה: Survivors: Children's Lives After the Holocaust
הזוכים בפרס > 2023

דר' לאורין פסטנהאוט על ספרה: Collaboration: Jewish Councils in Western Europe under Nazi Occupation
פרופ' אדוארד ווסטרמן על ספרו: Drunk on Genocide: Alcohol and Mass Murder in Nazi Germany
הערות שוליים

↑  "The Yad Vashem International Book Prize for Holocaust Research"
↑  "First International Yad Vashem Book Prize for Holocaust Research Awarded to Christopher Browning and Daniel Blatman", a press release
↑  הזמנה לטקס הענקת הפרס מטעם יד ושם, 2018
↑  "Yad Vashem International Book Prize for Holocaust Research Awarded to Christoph Dieckmann for his monumental work on Lithuania under German Occupation", a press release
Atari 5200

| --- | --- |


 יצרן:  Atari, Inc.
 דור:  דור שני
 יצא לראשונה:  נובמבר 1982
 הפסקת הייצור:  מאי 1984
 מעבד:  MOS 6502C @ 1.79 MHz
 אחסון:  16 KB RAM
 יחידות שנמכרו:  1 מיליון
 מודל קודם:  Atari 2600
 מודל אחריו:  Atari 7800
כרטיסי אחסון למשחקים לאטארי 5200
קונסולת ה-Atari 5200 SuperSystem או בשמה המוכר Atari 5200 היא קונסולת משחקי וידאו ביתית שהוצגה לראשונה בשנת 1982 על ידי Atari, Inc. כהשלמה לקונסולה הקודמת בסדרה וכמענה לתחרות מצד ה-Intellivision ו-ColecoVision.
המעבד וחומרת הגרפיקה והסאונד כמעט זהים לזה של אטארי 2600, לבקרי ה-5200 יש ג'ויסטיק אנלוגי ומקלדת מספרים יחד עם לחצנים נוספים, השהייה ואיפוס. הג'ויסטיק לא הציע שליטה רבה יותר מהג'ויסטיק Atari CX40 בעל שמונה הכיוונים של ה-2600.
ב-21 במאי 1984, במהלך מסיבת עיתונאים, חשפה החברה כי ה-5200 הופסק לאחר פחות משנתיים בשוק. סך המכירות של ה-5200 היו למעלה ממיליון יחידות, הרבה פחות מהמכירות קודמו של למעלה מ-30 מיליון לכישלון זה היו מספר סיבות.
היסטוריה

האטארי 5200 לא הצליח מבחינה מסחרית בהשוואה לקונסולה הקודמת בסדרה, למרות שהיא הציגה גרפיקה טובה יותר מ-Intellivision של מאטל, המערכת לא הייתה תואמת בתחילה לספריית המשחקים הרחבה של ה-2600, חסרון זה פגע במכירות שלה, סיבה נוספת לחוסר הפופולריות שלה היא שהחברה התמקדה בהשקעתה ב-2600, ולא בספריית משחקים חדשה שתציג את היכולות של הקונסולה החדשה, ובסך הכל יצאו 69 משחקים חדשים לקונסולה זו.
רבים ממשחקי ה-5200 הופיעו פשוט כגרסאות מעודכנות של ה-2600, שלא הצליחו לרגש את הצרכנים. ביקורת נמתחה גם על המשחק המובנה שהגיע עם הקונסולה Super Breakout, על כך שלא עשה מספיק כדי להדגים את יכולות המערכת. זה נתן ל-ColecoVision יתרון משמעותי שכן המשחק שהגיע יחד עם המערכת היה, Donkey Kong, שסיפק חווית ארקייד אותנטית יותר. ברשימת 25 קונסולות המשחקים המובילות בכל הזמנים, IGN טענה שהסיבה העיקרית לכישלון השוק של ה-5200 היא העליונות הטכנולוגית של המתחרה שלה, בעוד שמקורות אחרים טוענים ששתי הקונסולות שוות בערך בכוחן. סיבה נוספת לכשלונה של הקונסולה היא קריסת תעשיית המשחקים של 1983.
ה-5200 זכה לביקורת רבה על העיצוב ה"מרושל" של הבקרים האנלוגיים הלא-מרוכזים שלו.
לשם השוואה המתחרים העיקריים של ה-5200 נחלו הצלחה רבה יותר, כאשר ה-ColecoVision מכרה מעל 2 מיליון יחידות, ו-Intellivision מכרה מעל 3.75 יחידות.
הערות שוליים

↑  https://web.archive.org/web/20230310233948/https://news.google.com/newspapers?id=HN0VAAAAIBAJ&pg=929,140029&dq=atari+5200&hl=en
↑  http://www.gamasutra.com/view/feature/3551/a_history_of_gaming_platforms_.php?print=1
↑  Sanger, David E. (1984-05-22). "ATARI VIDEO GAME UNIT INTRODUCED". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-05-01.
↑  https://www.washingtonpost.com/archive/business/1984/05/22/atari-introduces-game-in-attempt-for-survival/f4cc0a87-e30a-4d64-a105-49b73cdee36e/
↑  https://books.google.com/books?id=UiBDGdvlumwC&q=atari+5200+failed+console&pg=PA158
↑  https://books.google.com/books?id=HC8EAAAAMBAJ&q=atari+5200+failed&pg=PA52
↑  https://retrocdn.net/images/b/b2/EGM_US_091.pdf
↑  https://books.google.com/books?id=-BIGv9vIoqcC&q=atari+5200+failed&pg=PA472
↑  Home Video Games: Atari 5200 Advanced Game System, www.atarimagazines.com
↑  Atari 5200 is number 23 - IGN, www.ign.com
↑  Account Suspended, www.atarihq.com
↑  https://books.google.com/books?id=6C8EAAAAMBAJ&q=atari+5200+review&pg=PA148
↑  Creative Computing Magazine (March 1984) Volume 10 Number 03, 1984-03
↑  Coleco Industries, Inc. Annual & Quarterly Reports : 1981 to 1986, AtariAge Forums, ‏2018-09-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  Official Intellivision Classic Videogame Website, web.archive.org, ‏2017-06-23
| אטארי |
| --- | --- | --- |
| קונסולות נייחות | home pong • Atari 2600 • Atari 5200 • Atari 7800 • Atari Jaguar • Atari VCS |  |
| קונסולות ניידות | Atari Lynx |  |
| מחשבים ביתיים | Atari XEGS • Atari 8-bit computers • Atari ST • Atari MEGA STE • Atari TT030 • Atari Falcon |  |
| שונות | Atari 50: The Anniversary Celebration |  |
ליאוניד יופיטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באפריל 1941 רוסטוב, מחוז ירוסלבסק, רוסיה (ברית המועצות)
 פטירה:  25 באפריל 1987  (בגיל 46) תל אביב, ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין הדרום 
 שם במה:  ליאוניד יופיטר
 שם לידה:  ליאוניד אופיטר
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  רוסיה
 תקופת הפעילות:  1967–1987 (כ־20 שנה)
 עיסוק:  שחקן
 פרופיל ב-IMDb
 
ליאוניד יופיטר (אופיטר) (1 באפריל 1941 – 25 באפריל 1987) היה שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי יליד ברית המועצות.
ביוגרפיה

יופיטר נולד בשם ליאוניד אופיטר בעיר רוסטוב, מחוז ירוסלבסק, רוסיה (ברית המועצות). אביו היה לב אופיטר, רופא וקצין רפואה במלחמת העולם השנייה. יופיטר לא הלך בדרכו של אביו, במהלך שנות השישים החל ללמוד משחק, ושיחק בתיאטרון טרם עלה לישראל. בשנת 1967 שיחק בתיאטרון הקומי הנודד של מוסקבה, ובין השנים 1967–1970 בתיאטרון ארמיטז', התיאטרון המיניאטורי של מוסקבה.
יופיטר עלה לישראל באמצע שנות השבעים, והתגורר בתל אביב. בישראל החל לשחק בתיאטרון בעיקר בהצגות ברוסית. בשנת 1978, שיחק בהצגה "האדרת" בבימויו של שמואל בונים (המבוססת על סיפורו של ניקולאי וו. גוגול), יחד עם אברהם חלפי, ושורת שחקנים עולים חדשים יוצאי ברית המועצות.
במהלך שנות השמונים החל להופיע בסרטי בורקס ישראלים. בשנת 1982, שיחק בסרטו של בועז דוידזון "ספיחס" (אסקימו לימון 4) שם גילם את דמות הרופא הרוסי, שנה לאחר מכן שיחק בסרט ההמשך ל"ספיחס" בסרטו של צבי שיסל "סבבה", לצידם של יוסף שילוח וצחי נוי. בשנת 1986 שיחק בסרטו של בועז דוידזון "אלכס חולה אהבה", שם גילם את המורה של אלכס, ליאוניד, ובעיקר היה זכור בשל המשפט: "בחורות ערומים זה חולירע".
בשנת 1987 נפטר בפתאומיות ממחלת שחמת הכבד, וזאת לאחר שהיה ידוע כשותה אלכוהול באופן קבוע, ולבעיות בכבד מהם סבל. נמצא מספר ימים לאחר מותו בביתו, כשהיה בן 46 בלבד. היה ערירי, וללא משפחה בישראל, נקבר בבית העלמין דרום. בשנת 2022, קבלן מצבות שגילה כי המצבה של יופיטר סובלת מהזנחה ארוכת שנים התגייס לשיקומה.
הערות שוליים

1 2  Леонид Упитер, Кино-Театр.Ру
1 2  ⁨'"האדרת" של גוגול-ברוסית ⁩ | ⁨דבר⁩ | 8 פברואר 1978 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ⁨בצל עם שמפניה ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 7 פברואר 1978 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ואלה תולדות ה"רוויזור" בישראל ⁩ | ⁨דבר⁩ | 6 נובמבר 1978 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
1 2  פאולה וליאון, ‏קבלן המצבות ששיקם את קברו של שחקן "אלכס חולה אהבה", באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2022
↑  אביעד גילה שהמצבה של השחקן מ"אלכס חולה אהבה" זקוקה לשיקום - והתגייס למשימה (וידאו), באתר mynetholon, ‏2022-11-15
נתן סגן כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 עיסוק:  שחקן
 פרופיל ב-IMDb
נתן סגן כהן הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה

כהן נולד בדרום אפריקה ובגיל 10 עלה לישראל.
בשנת 1991 הופיע בסרטים האמריקאים "אריות הים", "כוח דלתא 3: משחק ההריגה" בתפקיד אנדריי, "שעתם היפה ביותר" בתפקיד פרנקלין.
בשנת 1993 שיחק בסרט האמריקאי "המטבע השביעי" בתור חייל.
בשנת 1996 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "קיצור תולדות האוהבים" גילם את רמי.
בשנת 1997 התארח בסדרת הטלוויזיה "כחול עמוק" שיחק את עמס.
בשנת 1998 השתתף בסרט "סופר בוי" בכיכובו של תום אבני גילם את אבא של תום.
בשנת 2000 גילם את יוסי בסדרת הטלוויזיה "היעלמות".
בשנת 2001 שיחק את אהרל'ה בסרט הטלוויזיה "זנב של עפיפון".
בשנת 2002 הופיע בסדרת הטלוויזיה "כנפיים" ששודרה בערוץ הראשון שיחק את כרמלי.
בשנת 2005 הופיע בסרט "יום הולדת" בתפקיד אבא.
בשנת 2006 שיחק בסרט "אדמה משוגעת" גילם את אבי.
בשנת 2013 קריין בסרט "ביטר למון".
בשנת 2017 השתתף בסרט "לא בבית ספרנו" בתפקיד יצחק. באותה השנה גם שיחק בסרט "אף ילד לא נשאר מאחור".
בשנת 2020 גילם את דמותו של פרופסור פורת בסדרת הדרמה של HOT "נורמלי". באותה השנה גם הופיעה בסדרת הדרמה של רשת 13 "בלקספייס".
כהן הלחין עם אהוד מנור וליבי מנור-ראובני את השירים בהצגה "העכבר שלא רצה להיות עכבר".
בודי שופ

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  אניטה רודיק 
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־49 שנים) 
 חברת אם:  Natura Cosméticos S.A. 
 מיקום המטה:  ליטלהמפטון 
 ענפי תעשייה:  קמעונאות, תעשיית הקוסמטיקה 
 עובדים:  10,000 
  
 www.thebodyshop.com
 
מדף עם מוצרי "בודי שופ" בחנות כלבו
בודי שופ (באנגלית: The Body Shop), היא חברת קוסמטיקה, טיפוח עור ובישום בריטית, שנוסדה בשנת 1976 על ידי היזמית אניטה רודיק. החברה מייצרת ומשווקת כ-1,000 מוצרים שונים הנמכרים בכ-3,000 חנויות, המחולקות בין אלו שבבעלות החברה לבין חנויות הפועלות בזכיינות, ביותר מ-65 מדינות ברחבי העולם.
החברה נמצאת בבעלות חברת הקוסמטיקה הברזילאית "Natura". בין השנים 2006–2017 הייתה בבעלות חברת הקוסמטיקה הצרפתית "לוריאל". בספטמבר 2017 מכרה לוריאל את החברה ל-Natura תמורת 880 מיליון ליש"ט.
בישראל פועלת רשת חנויות בשם "בודי שופ" שאין לה קשר לרשת הבינלאומית, ונמצאת בבעלות קבוצת "ד"ר פישר".
היסטוריה

הרשת הוקמה בעיר ברייטון בשנת 1976 על ידי אניטה רודיק, בת למהגרים אטלקיים שניהלו בית קפה בעיירת החוף ליטלהמפטון. לטענתה בצעירותה עבדה בשירות האו"ם, ובמסגרת התפקיד ביקרה במדינות העולם השלישי, שם גילתה שיטות טבעיות לטיפוח. היא נכנסה לעולם העסקים בעקבות נישואיה לנורדון רודיק; והשניים ניהלו יחד בית מלון, ולאחר מכן מסעדה. היא השיגה הלוואה של 4,000 ליש"ט כדי לפתוח חנות. החזון המקורי של העסק היה למכור מוצרים ידידותיים לסביבה שלא עברו ניסויים בבעלי חיים בתעשיית הקוסמטיקה עם מרכיבים טבעיים, וניסתה לקדם את פיתוח העולם השלישי באמצעות רכישת חומרים מקהילות קטנות במדינות עניות. החנות נפתחה עם מגוון של 25 מוצרים. רודיק רכשה בקבוקי דגימות שתן מבית חולים סמוך כדי למכור בהם את מוצריה, אבל לא היה לה מספיק מהם, והיא הודיעה ללקוחות שהבקבוקים ניתנים למילוי חוזר בחנות.
בתחילה, המניע שלה היה לפרנס את שני ילדיה, בזמן שבעלה יצא לטייל ברחבי דרום אמריקה. אך העסק הצליח והיא החלה להרחיב אותו עם סניפים נוספים. בשנת 1977, רודיק השיקה חנות נוספת באמצעות מכירת 50% מהעסק לבעל מוסך מקומי. בעלה של רודיק, גורדון, חזר לברייטון מאמריקה בתקופה זו, והציע שהעסק יכול לגדול באמצעות זכיינות. עד 1984 היו לרשת 138 חנויות, 87 מהן לא היו ממוקמות בבריטניה. עד 1994, 89% מהמיקומים של הרשת היו בזכיינות.
בשנות ה-90 התרחבה הרשת בארצות הברית ופתחה כ-250 חנויות.
בספטמבר 1994 פרסם המגזין Business Ethics תחקיר עיתונאי לפיו אניטה רודיק גנבה את השם, עיצוב החנות, הקונספט השיווקי ורוב רעיונות לקו המוצרים שלה מחנות שנוסדה ב-1970 בברקלי, קליפורניה שהקימו פגי שורט וג'יין סונדרס. חנות בשמים בסגנון צרפתי, שבה הלקוחות יכלו לערבב וליצור בשמים משלהם. בתחקיר נטען כי רודיק המציאה את סיפורה על טיול בעולם בו גילתה שיטות טבעיות לטיפוח. עוד נחשף כי בשנת 1989, רודיק רכשה את הזכויות בארצות הברית על השם The Body Shop, ורשת חמש חנויות שבסיסה בברקלי שינתה את שמה ל-Body Time.
במרץ 2006, הרשת נרכשה על ידי תאגיד הקוסמטיקה "לוריאל" תמורת 652 מיליון ליש"ט (1.14 מיליארד דולר). בני הזוג רודיק קיבלו תמורת מניותיהם 130 מיליון ליש"ט. רודיק הצהירה שהיא מאמינה שהמכירה יכולה לאפשר לה להיות "סוס טרויאני" בחברה הגדולה יותר, כדי לשפר את הסטנדרטים שלה בנושאי ניסויים בבעלי חיים ונושאים סביבתיים. לאחר הרכישה הודיעה "לוריאל" תגדיל את מספר חנויות רשת בודי שופ מ-2,000 ל-5,000 חנויות ברחבי העולם.
בספטמבר 2007, רודיק נפטרה בעקבות דימום מוחי.
בשנת 2017, לוריאל מכרה את "בודי שופ" לחברת הקוסמטיקה הברזילאית Natura תמורת מיליארד יורו.
אקטיביזם חברתי

לחברה יש מדיניות של אקטיביזם חברתי, כחלק מהנהלים העסקיים שלה. לראשונה, ב-1986, יצרה שותפות עם תנועת גרינפיס בקמפיין להצלת הלווייתנים. מאוחר יותר החל רודיק להשיק קמפיינים אחרים דרך החברה, הקשורים למטרות חברתיות, על ידי הצגת פוסטרים בחנויות או הענקת חסות לאירועי צדקה ואירועי קהילה מקומיים. עם הזמן, רודיק עצמה החלה להביע דעות ביקורתיות יותר הן על עסקים באופן כללי והן על תעשיית הקוסמטיקה בפרט, תוך ביקורת על חוסר הרגישות הסביבתית של התעשייה ועל השקפותיה המסורתיות על היופי, ומטרתה לשנות שיטות ארגוניות סטנדרטיות באמצעים תעשייתיים. רודיק הצהיר כי "בשבילי, קמפיין ועסקים טובים הם גם הצגת פתרונות, לא רק התנגדות לפרקטיקות הרסניות או הפרות של זכויות אדם".
בשנת 1997 השיקה רודיק קמפיין עולמי להעלאת ההערכה העצמית של נשים ונגד הסטריאוטיפים התקשורתיים של נשים. בעיקר השימוש בדוגמניות רזות באופן בלתי סביר, והקשר שלהם לעלייה במספרים של חולי בולמיה ואנורקסיה.
"בודי שופ" ישראל

לרשת "בודי שופ" בישראל, אין קשר לרשת הבינלאומית. הרשת הוקמה בשנת 1987 בשם "בודי שופ קוסמטיקס" עם קונספט דומה, ועד שנת 1989 הקימה כעשרים חנויות. ב-1993 נרכשה הרשת על ידי חברת "ד"ר פישר". בשנת 1994 תבעה חברת "בודי שופ" הבינלאומית את חברת "בודי שופ" הישראלית בטענה לשימוש לא חוקי בשם המותג שלה. בסופו של דבר הגיעו הצדדים להסדר.