stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Get Well Soon (שיר)
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 79 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 16 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 81 |  |
Hide Your Heart Tour

Hide Your Heart Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת הוולשית בוני טיילר. סיבוב ההופעות היה עבור הממלכה המאוחדת, שם הופיעה בסקוטלנד, ויילס, ואנגליה. בסך הכול היו כ-19 מופעים שנכללו בסיבוב ההופעות.
סיבוב ההופעות נתמך על גבי אלבום האולפן השביעי של טיילר Hide Your Heart, שעליו גם נקרא סיבוב ההופעות.
רקע

לאחר שהוציאה את אלבומה השביעי Hide Your Heart Tour, החליטה טיילר כי היא תצא לסיבוב הופעות ראשון שבו תופיע בבריטניה. רגע זכור מן סיבוב ההופעות היה כאשר טיילר הופיע בפסטיבל רדינג, שם היא הקהל זרק לעברה בקבוקים.
תאריכי הופעות

| תאריך | עיר | מדינה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- |
| 2 במאי 1988 | פורטסמות' | אנגליה | גילדהול |
| 3 במאי 1988 | פולקסטון | אנגליה | לאס קליף הול |
| 7 במאי 1988 | גלוסטר | אנגליה | מרכז פנאי גלוסטר |
| 8 במאי 1988 | קורנוול | אנגליה | קולוסיאום |
| 10 במאי 1988 | גילפורד | אנגליה | היכל התרבות |
| 11 במאי 1988 | לונדון | אנגליה | האמרסמית' אפולו |
| 12 במאי 1988 | טנברידג' וולס | אנגליה | אולמות הכנס של באת' |
| 14 במאי 1988 | פול | אנגליה | מרכז אמנויות |
| 15 במאי 1988 | קארדיף | ויילס | אולם דוד המלך |
| 17 במאי 1988 | דרבי | אנגליה | אולמות הכנס של באת' |
| 18 במאי 1988 | נוטינגהאם | אנגליה | אולם הקונצרטים המלכותי |
| 21 במאי 1988 | אברדין | סקוטלנד | תיאטרון הקפיטול |
| 22 במאי 1988 | ליבינגסטון | סקוטלנד | פורום ליבינגסטון |
| 24 במאי 1988 | ניוקאסל | אנגליה | סיטי הול |
| 25 במאי 1988 | לנדודנו | ויילס | ארקדיה |
| 27 במאי 1988 | ליברפול | אנגליה | תיאטרון רויאל קורט |
| 28 במאי 1988 | בריסטול | אנגליה | היפודרום |
| 30 במאי 1988 | שפילד | אנגליה | סיטי הול |
| 31 במאי 1988 | מנצ'סטר | אנגליה | אפולו |
Friends (אלבום)

ערך זה עוסק בפסקול סרט מ־1971. אם התכוונתם לקומדיית מצבים אמריקאית, ראו .
Friends (בעברית: חברים) הוא אלבומו הרביעי של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, והפסקול הראשון שהלחין. הוא יצא לאור ב־5 במרץ 1971, על ידי "סרטי פרמאונט", כפסקול סרט הנושא את אותו שם שיצא באותה השנה (אנ'). היה זה פרויקט שג'ון וברני טופין לקחו על עצמם בין שני סיבובי ההופעות הראשונים בארצות הברית, על הפריצה התקשורתית והמסחרית שחלה במהלכם.
האלבום הוסמך כאלבום זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, והיה לאלבום הזהב השלישי שלו במדינה זו בתוך חודשים ספורים (בהמשך ל־"Elton John" ו־"Tumbleweed Connection" שהגיעו למעמד אלבום זהב שם בפברואר ובמרץ אותה שנה, בהתאמה). לרצועת הנושא הייתה הצלחה מסוימת בארצות הברית, כשהגיעה למקום ה־34 במצעד שם. האלבום היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הפסקול הטוב ביותר" ב־1972.
האלבום לא יצא בנפרד על גבי תקליטור, אך הוא נכלל (בסדר שירים שונה) באלבום האוסף הכפול של ג'ון, "Rare Masters" ‏, שיצא ב־1992. ב־2021 האלבום יצא בהנפקת ויניל חדשה.
רקע

לאחר הופעותיו המוצלחות של ג'ון במועדון הטרובדור שבארצות הברית בסוף אוגוסט 1970, חזרו ג'ון וטופין לבריטניה לארבעה שבועות, לאחריהם היה צריך ג'ון לחזור לארצות הברית כדי להתחיל שם סיבוב הופעות נוסף. בבריטניה ג'ון אומנם הופיע, אך עדיין לא פרץ תודעתית ומסחרית ככוכב. לאחר שג'ון גילברט, שאביו לואיס גילברט הפיק וביים את הסרט "Friends", האזין לאלבום "Elton John", הוא הגיע לג'ון ולטופין עם הצעה לכתוב ולהלחין את פסקול הסרט. ג'ון הסכים. מכיוון שההקלטות נדחסו להפסקה שבין שני סיבובי ההופעות בארצות הברית ונותרו פחות מארבעה שבועות לעבוד, העבודה הייתה לחוצה, "סשן פאניקה" בלשונו של ג'ון (ג'ון חשב של"פרמאונט" היה חשוב להוציא את האלבום מהר, כדי לנצל את המומנטום שלו בארצות הברית, כששני אלבומים שלו היו במצעדים שם). מכיוון שהזמן היה בהול ולא היו מספיק שירים, תרם ג'ון לפסקול שני שירים מעתודת השירים שלו: "Honeyroll" ו־"Can I Put You On". שירים אלה עדיין לא נכללו באלבום, אך ג'ון ביצע אותם בהופעות באותה תקופה. לימים הביע ג'ון חרטה על כך שנתן את השירים לפסקול במקום לכלול אותם באלבום שלו. השיר "Can I Put You On" נכלל באלבום הבא, אלבום ההופעה "17-11-70".
הזכויות על הפסקול שייכות ל"יוניברסל מיוזיק גרופ", ששותפה עם ג'ון על הזכויות על המוזיקה שלו, וכן היא בעלת הזכויות על הקטלוג של פרמאונט רקורדס (אנ').
האלבום היה מועמד לפרס גראמי ב־1972 בקטגוריית "הפסקול הטוב ביותר".
רשימת השירים

מילות השירים נכתבו על ידי ברני טופין (למעט היכן שמצוין אחרת), המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אלטון ג'ון (למעט היכן שמצוין אחרת).
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> כותב(ים) | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Friends  |   | 2:20 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Honey Roll  |   | 3:00 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Variations on Friends Theme (The First Kiss) (קטע כלי)   | ג'ון, פול בקמסטר (פתיחה וסיום) | 1:45 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Seasons  |   | 3:52 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Variation on Michelle's Song (A Day in the Country) (קטע כלי)   | ג'ון, בקמסטר | 2:44 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Can I Put You On  |   | 5:52 |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> כותב(ים) | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Michelle's Song  |   | 4:16 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | I Meant to Do My Work Today (A Day in the Country)  | ג'ון, בקמסטר (פתיחה), מילים: ריצ'רד לה גליאן (אנ') | 1:33 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Four Moods (קטע כלי)   | בקמסטר | 10:56 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Seasons Reprise  |   | 1:33 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 37:51 |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

המידע נלקח מהערות האלבום.
אלטון ג'ון – זמרה, פסנתר
קיילב קוואיי (אנ') – גיטרה ("Can I Put You On", ‏"Honey Roll")
די מארי (אנ') – גיטרה בס ("Can I Put You On", ‏"Honey Roll")
נייג'ל אולסון (אנ') – תופים ("Can I Put You On", ‏"Honey Roll")
רקס מוריס – סקסופון טנור ("Honey Roll")
פול בקמסטר – תזמור
לזלי דאנקן (אנ') – קולות רקע
מדלן בל (אנ') – קולות רקע
ליזה סטרייק – קולות רקע
משתתפים > הפקה

גאס דאג'ן (אנ') – מפיק
ג'ון גילברט – מפיק בפועל
ג'פרי קייבל – טכנאי קול
סינגלים

הסינגל "Friends" אינו סינגל רגיל של ג'ון ואינו נחשב לסינגל שבא לאחר "Your Song", אלא הוא היה חלק מן הפסקול ושיר הנושא של הסרט.
|   ‏‏‏  Friends: מצעד (1971)> מדינה |   ‏‏‏  Friends: מצעד (1971)> מצעד |   ‏‏‏  Friends: מצעד (1971)> מיקום שיא |   ‏‏‏  Friends: מצעד (1971)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 96 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 5 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 34 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 17 |  |
|  ארצות הברית | Cash Box טופ 100 | 17 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 19 |  |
|  צרפת | SNEP | 12 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 13 |  |
|  קנדה | קנדה RPM AC | 25 |  |
נתוני מכירות

| מקום | הסמכה | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000^ |
^אומדן היחידות המופצות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד
ביאורים

↑  טופין נהג להתלוות לג'ון ברבות מהופעותיו, ואף התחרש חלקית באחת מאוזניו כתוצאה מכך.
↑  "Elton John" ו־"Tumbleweed Connection".
הערות שוליים

1 2  הערות אלבום "חברים", באתר albumlinernotes.com, בדיקה אחרונה 13 בדצמבר 2020
↑  אלבומי זהב ופלטינה של אלטון ג'ון בארצות הברית, באתר neosoul.com, ‏ספטמבר 2020, בדיקה אחרונה ב־5 בנובמבר 2021
1 2  היסטוריית גראמי של אלטון ג'ון, באתר גראמי, בדיקה אחרונה ב־5 בנובמבר 2021
↑  הנפקת ויניל חדשה לאלבום, 2021, באתר Reddit, בדיקה אחרונה ב־5 בנובמבר 2021
↑  Claude Bernardin & Tom Stanton, Rocket Man: Elton John from A – Z, כריכה רכה, Praeger, 1996, עמ' 97, ISBN 978-0-275-95698-1
↑  פול גמבצ'יני, אלטון ג'ון: ריאיון הרולינג סטון, באתר "רולינג סטון", ‏16 באוגוסט 1973, בדיקה אחרונה 7 בדצמבר 2020
↑  Paul Gambaccini, A Conversation with Elton John and Bernie Taupin, Flash Books, עמ' 67–68
↑  טום דויל, Captain Fantastic: Elton John's Stellar Trip Through the '70s, מהדורה ראשונה, Ballantine Books, 2017, עמ' 75–77, ISBN 978-1-101-88418-8, הספר מבוסס על ראיונות עומק של המחבר עם אלטון ג'ון
↑  אלטון ג'ון ויוניברסל מיוזיק גרופ חותמים שותפות גלובלית, באתר יוניברסל מיוזיק גרופ, ‏21 בספטמבר 2018, בדיקה אחרונה 7 בדצמבר 2020
↑  מלינדה ניומן, אלטון ג'ון ויוניברסל חותמים על שותפות רבת פנים המיועדת לכסות את שארית קריירת ההקלטה של הזמר, באתר בילבורד, ‏21 בספטמבר 2018, בדיקה אחרונה 7 בדצמבר 2020
↑  היסטוריית ג'ון בבילבורד הוט 100, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה 7 בדצמבר 2020
↑  מצעד Cash Box top 100, באתר cashboxmagazine.com, בדיקה אחרונה 7 בדצמבר 2020
↑  המצעד הניו זילנדי (Listener), באתר flavourofnz.co.nz, בדיקה אחרונה 7 בדצמבר 2020
↑  המצעד הקנדי RPM top singles, באתר bac-lac.gc.ca, בדיקה אחרונה 7 בדצמבר 2020
↑  המצעד הקנדי RPM ‏AC, באתר bac-lac.gc.ca, בדיקה אחרונה 7 בדצמבר 2020
↑  זהב בארצות הברית, באתר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, בדיקה אחרונה 7 בדצמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: be9240de-6f1e-3be8-a5de-f62dcb394e76
Hangar 18

"Hangar 18" (בעברית: "האנגר 18") הוא שיר של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת' מתוך אלבום האולפן שלהם Rust in Peace משנת 1990. השיר נכתב בהשראת בניין מיתולוגי הממוקם לכאורה בבסיס חיל האוויר רייט-פטרסון ליד דייטון, אוהיו, שם אוחסנו לכאורה חללית חייזרית או גופות. השיר הגיע למקום ה-25 במצעד הסינגלים האירי, ולמקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי.
עטיפה

עטיפת האלבום Rust in Peace, שבו מופיע השיר, מציגה את הקמע של הלהקה, ויק ראטלהד, ומספר מנהיגי עולם צופים בחייזר בתא קריוגני, התייחסות ברורה לשיר. עטיפת האלבום ועטיפת הסינגל עוצבו על ידי אותו אמן, אד רפקה.
מוזיקה

"Hangar 18" (שנקרא במקור "N2RHQ") היה אחד מקומץ שירים של מגאדת' שנכתבו עבור להקתו הראשונה של דייב מאסטיין, Panic. מאפיין ייחודי של השיר הוא שהבס משתמש בכוונון שונה משתי הגיטרות המובילות, כאשר הבס נמצא בכיוון דרופ די בעוד שהגיטרות נמצאות בכוונון סטנדרטי. הפתיח הוא גרסה מהירה של הארפג'ו ברה מינורי שמאסטיין כתב לשיר האינסטרומנטלי של מטאליקה "The Call of Ktulu", שהיה השיר האחרון של מטאליקה שעבורו ניתן לו קרדיט כתיבה.
שיר המשך

שיר המשך ל-"Hangar 18", שנקרא "Return to Hangar", נכלל באלבומם התשיעי של מגאדת', The World Needs a Hero. הוא מספר את הסיפור הבדיוני של צורות החיים שאמורות להיות כלולות בהאנגר 18 חוזרות לחיים והורגות את אלה בתוך הבניין לפני שנמלטו.
קליפ

הקליפ של "Hangar 18" מבוסס על הקונספט הלירי של השיר. הוא מתאר עינויים של חייזרים, ובסופו של דבר, מראה את כל חברי הלהקה בתאים קפואים. הסרטון צולם בתחנת הייצור Scattergood. הקליפ צולם באחד מבנייני ייצור החשמל העיקריים והוא בוים והופק על ידי מפקח האפקטים החזותיים זוכה פרס אמי בפריים טיים, פול סטיבן בויינגטון, חלק מההופעות והאפקטים החזותיים של הקליפ נוצרו והופקו בסטודיו האפקטים החזותיים של בויינגטון בקלבר סיטי, קליפורניה. במקרה, הלהקה צילמה את הקליפ לשיר "Crush 'Em" באותו אתר תשע שנים מאוחר יותר. גרסה ערוכה של "Hangar 18" משודרת בדרך כלל בערוץ MTV2, שאורך השיר קוצץ באופן דרסטי. במהלך הפתיח לקליפ נשמע ברקע השיר "Dawn Patrol" מתוך האלבום Rust in Peace.
משתתפים

דייב מאסטיין - גיטרה, שירה
מרטי פרידמן - גיטרות
דייוויד אלפסון - גיטרה בס
ניק מנזה - תופים
הערות שוליים

↑  "Megadeth – Hangar 18 (1990, CD)", Discogs.com
↑  The Irish Charts - All there is to know, web.archive.org, ‏2011-07-21
↑  Search | Official Charts, www.officialcharts.com
↑  Chris Chantlerpublished, An illustrated history of Vic Rattlehead, louder, ‏2016-01-27 (באנגלית)
↑  Rust in Peace liner notes (original release). Capitol Records. 1990. p. 3,16.
↑  Kory Grow, Megadeth's Dave Mustaine: My Life in 15 Songs, Rolling Stone, ‏2017-01-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hangar 18 Bass Tab by Megadeth | Songsterr Tabs with Rhythm (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2024-05-20
↑  The Quietus, Dawn Of Thrash: Metallica, The Early Days, The Quietus, ‏2021-08-21 (באנגלית בריטית)
↑  "Interview with Dave Mustaine and Al Pitrelli from Megadeth", Metal-temple.com
| מגאדת' |
| --- | --- | --- |
דייב מאסטיין • דירק פרבורן • ג'יימס לומנזו • טימו מנטוסארי
חברי עבר: גלן דרובר • אל פיטרלי • מרטי פרידמן • ג'ף יאנג • מייק אלברט • כריס פולנד • קארי קינג • גרג הנדווידט • כריס ברודריק (גיטריסטים)   ג'יימס מקדונו • דייוויד אלפסון (בסיסטים) • ג'ימי דגראסו • ניק מנזה • צ'אק בהלר • גר סמואלסון • לי רוש • דיז'ון קרות'רס • שון דרובר (מתופפים)
| אלבומי אולפן | Killing Is My Business... And Business Is Good! • Peace Sells... But Who's Buying? • So Far, So Good... So What! • Rust in Peace • Countdown to Extinction • Youthanasia • Cryptic Writings • Risk • The World Needs a Hero • The System Has Failed • United Abominations • Endgame • TH1RT3EN • Super Collider • Dystopia |  |
| אלבומי EP | Hidden Treasures • Cryptic Sounds |  |
| אלבומי הופעה | Live Trax • Live Trax II • Rude Awakening • Unplugged In Boston • That One Night: Live in Buenos Aires |  |
| אוספים | Capitol Punishment: The Megadeth Years • Still Alive... and Well? • Back to the Start • Warchest • Anthology: Set the World Afire |  |
| קלטות וידאו ומארזי DVD | Rusted Pieces • Exposure of a Dream • Evolver: The Making of Youthanasia • Rude Awakening • Video Hits • Arsenal of Megadeth • That One Night: Live in Buenos Aires • Blood in the Water: Live in San Diego • Rust in Peace Live • The Big 4 Live from Sofia, Bulgaria (יחד עם מטאליקה, סלייר ואנתרקס) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: d8e538e3-1179-3690-92bd-452134084e82  MusicBrainz work: f519bceb-b7b6-3eca-a720-a1d78a38f54c
Herzeleid

Herzeleid (בעברית: שברון לב) הוא אלבום הבכורה של להקת רמשטיין שיצא לאור ב-24 בספטמבר 1995. עד אוקטובר 1998 נכנס האלבום למצעד 5 פעמים וצעד סך הכל 102 שבועות.
האלבום "Sehnsucht", אלבומה השני של הלהקה יצא בשנת 1997 וזכה להצלחה גדולה בארצות הברית. בעקבות ההצלחה יצא בשנת 1998 האלבום "Herzeleid" בגרסה מחודשת בארצות הברית.
הפקה

הפקת האלבום נתקלה בקשיים רבים. הקושי הראשון היה למצוא מפיק מוזיקלי לאלבום. גרג האנטר, מפיק שעבד בעבר עם פול מקרטני, נשכר כמפיק הראשון. האנטר כלל לא התלהב מביצועי הלהקה ועל פי חבריה אף נרדם במהלך החזרות. הלהקה פנתה לג'ייקוב הלנר, שהיה המפיק של להקת "Clawfinger". הוא הוזמן להופעה בהמבורג בדצמבר 1994. לאחר שראה את ההופעה הסכים לקחת על עצמו את התפקיד. הלהקה טסה לשוודיה לצורך הקלטת האלבום. בתחילה הקליטה הלהקה באולפני פולאר שהוקמו על ידי להקת אבבא, אך הם חשו בחוסר נוחות ועברו להקליט באולפן הפרטי של הלנר.
אחרי שלושה חודשים הסתיימו ההקלטות והחל שלב העיבוד, שנעשה על ידי הלנר וקרל-מייקל הרלפסון. ריצ'רד קרוספה, חבר הלהקה היחיד שנותר בשוודיה בשלב זה, לא אהב את התוצאות וזימן פגישה דחופה של כל חברי הלהקה בברלין. בישיבה, בה נכחו גם נציגי חברת התקליטים, הוחלט על החלפו של הרלפסון בהולנדי רונלד פרנט. לאחר שחברי הלהקה הביעו את שביעות רצונם מהתוצאות של המעבד החדש יצא האלבום לאור בספטמבר 1995.
הצלחה

האלבום נכנס למקום ה-99 במצעד האלבומים הגרמני בשבוע ה-43 של שנת 1995. סך הכל צעד האלבום 110 שבועות במצעד אך רק לאחר יציאת האלבום "Sehnsucht", אלבומה השני של הלהקה, הגיע האלבום למקום השיא שלו - המקום השישי. מכירה של 500,000 עותקים העניקה לאלבום מעמד של אלבום פלטינה בגרמניה. באוסטריה הגיע האלבום בשיאו למקום ה-11 ובשווייץ הגיע למקום ה-20. בהולנד וצרפת הגיע האלבום למקומות 72 ו-85, בהתאמה.
שני הסינגלים הראשונים "Du riechst so gut" ו-"Seemann" שיצאו בשנת 1995 ו-1996 לא זכו להצלחה גדולה. בשנת 1998 יצאה הסינגל "Du riechst so gut" בגרסה חדשה שהגיעה למקום ה-16 במצעד הבריטי. בינואר 2001 הוציאה הלהקה באוסטרליה את הסינגל "Asche zu Asche".
רשימת השירים

כל השירים נכתבו על ידי רמשטיין.
"Wollt ihr das Bett in Flammen sehen" ("האם את רואה את המיטה בלהבות?") – 5:17
"Der Meister" ("המאסטר") – 4:08
"Weisses Fleisch" ("בשר לבן") – 3:35
"Asche zu Asche" ("אפר לאפר") – 3:51
"Seemann" ("מלח") – 4:48
"Du riechst so gut" ("אתה מריח כל כך טוב") – 4:49
"Das alte Leid" ("הסבל הישן")  – 5:44
"Heirate mich" ("הינשאי לי") – 4:44
"Herzeleid" ("שברון לב") – 3:41
"Laichzeit"  "עונת ההשרצה") – 4:20
"Rammstein" ("רשמטיין")  – 4:25
הערות שוליים

↑  Rammstein: the story behind their debut album Herzeleid, Louder, 18 August 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1148107983  MusicBrainz release group: 806eb9e1-06c6-385e-bf04-f3c5e2b4a6be
How Soon Is Now?

"How Soon Is Now?" הוא שיר של להקת הסמית'ס, שנכתב על ידי הזמר מוריסי והגיטריסט ג'וני מאר. "How Soon Is Now?" היה במקור בי-סייד של הסינגל "William, It Was Really Nothing" משנת 1984, ולאחר מכן הופיע באלבום האוסף Hatful of Hollow ובהוצאות האמריקאיות, הקנדיות, האוסטרליות והבריטיות של Warner של Meat Is Murder. השיר יצא באיחור כסינגל בבריטניה בשנת 1985, והגיע למקום ה-24 במצעד הסינגלים הבריטי. כאשר יצא מחדש בשנת 1992, הוא הגיע למקום ה-16.
ב-2007 אמר מאר כי "How Soon Is Now?" הוא "אולי השיר המתמשך ביותר של הסמית'ס. זה האהוב על רוב האנשים, אני חושב". למרות מקומו הבולט ברפרטואר של הסמית'ס, הוא אינו נחשב בדרך כלל כמייצג את סגנון הלהקה. למרות היותו חביב המועדון, הוא לא נכנס למצעדים כפי שציפו. רוב הפרשנים מייחסים זאת לעובדה שהשיר יצא על גבי תקליט במספר צורות לפני שיצא כסינגל בפני עצמו. השיר המקורי נמשך כמעט שבע דקות; עריכת הסינגל בגודל 7 אינץ' קיצרה את האורך לפחות מארבע דקות. הגרסה המלאה משומשת בדרך כלל באלבומי אוסף.
מקור והקלטה

גיטריסט הסמית'ס ג'וני מאר כתב את "How Soon Is Now?" יחד עם "William, It Was Really Nothing" ו-"Please, Please, Please, Let Me Get What I Want" במהלך תקופה של ארבעה ימים בארלז קורט בלונדון ביוני 1984. הדמו שלו נקרא במקור "Swamp". בניגוד לשינויי האקורדים התכופים בהם השתמש ברוב שירי הסמית'ס, מאר רצה לבחון ככל האפשר בניית שיר סביב אקורד יחיד (במקרה זה, F♯), דבר שקסם גם למפיק ג'ון פורטר.
מאר הקליט את השיר עם חברי הלהקה אנדי רורק ומייק ג'ויס ביולי אותה שנה באולפני ג'אם בלונדון. אחרי בילוי לילי שבו חגגו את השירים "William, It Was Really Nothing" ו-"Please Please Please Let Me Get What I Want", השלישייה התכנסה שוב למחרת אחר הצהריים כדי להקליט את מה שהפך ל-"How Soon Is Now?" פורטר התרשם מהריף הבסיסי שמאר הראה לו, אבל הרגיש שהשיר זקוק למשהו אחר. הדיון ביניהם התמקד בהקלטות המוקדמות של אלביס פרסלי, שהובילו לג'אם סשן מאולתר של השיר "That's All Right". במהלך הג'אם, מאר עבד על התקדמות האקורדים שלו לשיר "Swamp", שהיווה השראה לעיבוד.
הם זוכרים את הפגישה כמלווה בשימוש כבד בקנאביס. "נהגנו לעשן סמים מהרגע שקמנו מהמיטה ועד שחזרנו למיטה", נזכר פורטר, ומאר הסכים: "אתה ממנצ'סטר, אתה מעשן גראס עד שזה יוצא מהאוזניים שלך". ג'ויס סיפר שהלהקה אפילו החליפה את הנורות של האולפן בנורות אדומות לאווירה.
פורטר הקליט את הטייק הראשון עם מיקרופונים שהוצבו במרחקים משתנים מהלהקה כדי ליצור מצב רוח "ביצתי" טוב יותר. מאר הצליח לשמור על אקורד F♯ למשך 16 תיבות בכל פעם. למרות שעשו רק כמה טייקים, הם מילאו סליל שלם של קלטת, שכן אחד נמשך במשך 15 דקות.
קליפ

סייר רקורדס הפיצו קליפ לא מורשה כדי לקדם את השיר. הוא קטע קליפים של הלהקה מנגנת בהופעה חיה (כולל שוט של ג'וני מאר מראה למוריסי איך לנגן בגיטרה), חלק תעשייתי של עיר, וילדה רוקדת. זהותה של הנערה אינה ידועה. הלהקה לא הייתה מרוצה מהתוצאה. מוריסי אמר ל-Creem ב-1985: "ראינו את הסרטון ואמרנו לסייר, 'אתם לא יכולים לשחרר את זה... את הסרטון המשפיל הזה". והם אמרו, 'טוב, אולי אתה לא באמת צריך להיות בלייבל שלנו'. זה היה די אסון". אף על פי כן, הקליפ סייע להפוך את השיר למפורסם ביותר בארצות הברית, יחד עם חשיפה כבדה ברדיו המכללות.
הערות שוליים

↑  Kory Grow, See Noel Gallagher and Johnny Marr Jam on Iggy Pop, Rolling Stone, ‏2014-10-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  How Soon Is Now? - The Smiths | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2024-07-14
↑  Uncut, March 2007, p. 48
↑  Goddard, Simon, The Smiths – Songs That Saved Your Life, 2004, עמ' 98–99, ISBN 978-1-903111-84-0
1 2 3  Fletcher, Tony, A Light That Never Goes Out: the Enduring Saga of the Smiths, 2013, עמ' 353–57, ISBN 9780099537922
↑  Goddard, Simon, The Smiths – Songs That Saved Your Life, 2004, עמ' 104, ISBN 978-1-903111-84-0
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: b2f4f3fa-e17e-322d-8392-f7d50fa662a1
Ignorant Art

Ignorant Art הוא המיקסטייפ הראשון של הזמרת-יוצרת האוסטרלית איגי אזליה. המיקסטייפ יצא לאור ב-27 בספטמבר 2011, בהוצאת עצמית, ללא חברת תקליטים כלשהי.
רשימת רצועות

| Ignorant Art> מס' | Ignorant Art> שם | Ignorant Art> משך | Ignorant Art>  | Ignorant Art>  | Ignorant Art>  | Ignorant Art>  | Ignorant Art>  | Ignorant Art>  | Ignorant Art>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Dirt In Your P***y Ass B!tch (Intro)  | 1:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Hello (בשיתוף ג'ו מוזס)   | 3:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | My World  | 3:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Pu$y  | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | You (בשיתוף YG)   | 2:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Backseat (בשיתוף שווי ג'ונס)   | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Treasure Island (בשיתוף Problem)   | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Drop That Shit  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Last Song  | 3:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 26:42 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  Iggy Azalea - Ignorant Art, Discogs (באנגלית)
| איגי אזליה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | The New Classic (Reclassified) • In My Defense • The End of an Era |  |
| מיני-אלבומים | Glory • Surviving the Summer • Wicked Lips |  |
| מיקסטייפים | Ignorant Art • TrapGold |  |
| סיבובי הופעות | The New Classic Tour • Great Escape Tour |  |
| איגי אזליה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| The New Classic | "Work" • "Bounce" • "Change Your Life" • "Fancy" • "Black Widow" |  |
| Reclassified | "Heavy Crown" • "Beg for It" • "Iggy SZN" • "Trouble" |  |
| In My Defense | "Sally Walker" • "Started" • "Fuck It Up" |  |
| The End of an Era | "Brazil" • "I Am The Strip Club" |  |
| שיתופי פעולה | "Beat Down" • "Problem" • "No Mediocre" • "Booty" • "Pretty Girls" |  |
| סינגלים אחרים | "Pussy" • "Go Hard or Go Home" • "All Hands on Deck (Remix)" • "Team" • "Mo Bounce" • "Switch" • "Savior" • "Kream" • "Lola" • "Dance Like Nobody's Watching" • "Sip It" • "Money Come" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: af78a067-2603-4d96-825a-7a5b91f22c70
I Created Disco

I Created Disco (בעברית: אני יצרתי דיסקו) הוא אלבום אולפן הבכורה של המוזיקאי הסקוטי קלווין האריס, שפורסם ב-15 ביוני 2007 על ידי קולומביה רקורדס. לאלבום קדמו הסינגלים "Acceptable in the 80s" ו-"The Girls", אשר הגיעו למקומות העשירי והשלישי במצעד הסינגלים הבריטי בהתאמה. האלבום הוצג לראשונה במצעד האלבומים הבריטי כאשר הוא במקום השמיני ונמכרו 16,121 מעותקיו בשבועו הראשון. ב-23 במאי 2008, זכה האלבום בתואר זהב על ידי ה-BPI. עד לנובמבר 2014, נמכרו מעבר ל-223,800 עותקים של האלבום.
כתיבה והקלטה

הכתיבה וההקלטה של I Created Disco החלו בשנת 2006, כאשר האריס חזר אל עיר הולדתו של בדמפריס, סקוטלנד, לאחר שחי בלונדון במשך שנתיים. כל ההקלטה והפקת האלבום התרחש במחשב אמיגה בסקוונסר המוזיקלי OctaMED, בסטודיו הביתי של האריס, אשר נקרא Calvinharrisbeats Studio. כל 14 רצועות האלבום נכתבו, הופקו ובוצעו אך ורק על ידי האריס.
קידום

לקראת יציאת האלבום, פרסמה קולומביה 2 סינגלים, "Acceptable in the 80s" ו-"The Girls". עטיפת האלבום הייתה בשימוש גם כדי לקדם את הדור הרביעי של iPod Nano בצהוב.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי קלווין האריס.
| Certified> מס' | Certified> שם | Certified> משך | Certified>  | Certified>  | Certified>  | Certified>  | Certified>  | Certified>  | Certified>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Merrymaking at My Place  | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Colours  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | This Is the Industry  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Girls  | 5:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Acceptable in the 80s  | 5:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Neon Rocks  | 3:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Traffic Cops  | 0:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Vegas  | 5:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | I Created Disco  | 4:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Disco Heat  | 4:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Vault Character  | 0:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Certified  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Love Souvenir  | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Electro Man  | 4:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה> מס' | רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה> שם | רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה> משך | רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה>  | רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה>  | רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה>  | רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה>  | רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה>  | רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה>  | רצועת בונוס של חנות אייטונס - אוסטרליה ובריטניה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. | We're All the Same  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |