stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ר"מ
ראו גם

ראש ישיבה
משגיח
לקריאה נוספת

מרדכי בר-לב, הישיבה התיכונית ושיטת תורה עם דרך ארץ, בתוך "תורה עם דרך ארץ" הו' אונ' בר-אילן תשמ"ז, עמודים 248–250.
הערות שוליים

↑  "על עלבונה של תורה", מכתב הרב מיכל יהודה ליפקוביץ, עליו חתומים עוד רבנים מהמגזר החרדי. בתוך קובץ "לחושבי שמו" - פ"ב.
↑  קובץ גליונות לפרשת האזינו וחג הסוכות, באתר "בינינו", ‏ה'תשע"ו, עמ' 61-62
↑  ראו, יהושע יגל, ניב המדרשיה תשל"א עמודים קמא-קמו
↑  ראו למשל צוות ורבני הישיבה, באתר ישיבת ההסדר ראשון לציון; אלפון צוות, באתר ישיבת נחלת ישראל. במוסדות אחרים מקובל הכינוי רמ"ש (למשל אלפון צוות, באתר ישיבת מקור חיים).
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים ובנושא ישיבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנטרוצלה

אנטרוצלה (באנגלית: Vaginal Evisceration), או בלט של המעי הדק לנרתיק, היא תופעה מסוכנת שמחייבת התערבות ניתוחית דחופה, ומתרחשת על פי רוב אחרי כריתת רחם, ובייחוד כתוצאה של קיום יחסי מין אחריו.
אנטרוצלה
היסטוריה

המקרה הראשון של אנטרוצלה שתועד בספרות הרפואית היה ב-1864.
תסמינים

אנטרוצלה היא גלויה וברורה על פי רוב, שכן ניתן ממש לראות את הבליטה של המעי (ובפרט המעי העקום) ממבוא הנרתיק. תסמינים אחרים כוללים תחושת לחץ באגן וכן דימום וגינלי. במקביל להופעת אנטרוצלה, עלולים להופיע גם סיבוכים אחרים כמו צלוליטיס, מורסות או המטומה. לאחר הניתוח ניתן לטפל בשניים האחרונים על ידי ניקוז.
גורמים

אנטרוצלה היא סיבוך שמתרחש על פי רוב (63%) לאחר כריתת רחם (שלושת הסוגים העיקריים הם כריתת רחם לפרוסקופית, בטנית או וגינלית). רוב מקרי האנטרוצלה שמתרחשים אחרי כריתת רחם לפרוסקופית נובעים בקרב נשים שמתקרבות לגיל המעבר עקב קיום יחסי מין לאחר הניתוח, ובקרב נשים בגיל המעבר משילוב של לחץ מוגבר בבטן ושרירים וגינלים מוחלשים. גורם סיכון נוסף הוא פעירת שולי הפצע במקום שבו התבצע חתך ניתוחי, לעיתים כתוצאה מטראומה. השכיחות של פעירת שולי הפצע גבוהה הרבה יותר לאחר כריתת רחם לפרוסקופית בהשוואה לכריתת רחם מסוגים אחרים . על גורמי הסיכון ניתן למנות גם תמרון על שם ולסלבה (אנ'), גיל מתקדם, השמנת יתר, עישון, טיפולים לדיכוי מערכת החיסון, וגינופלסטיקה, אנמיה, טכניקה כירורגית שאינה טובה דיה, תת תזונה וזיהום לפני הניתוח או אחריו. נכון לשנת 2015, דווח רק על מקרה אחד שבו השמה של טבעת פסרי (אנ') נמצאה כגורם.
מניעה

בעת ביצוע כריתת רחם וגינלית על המנתחים להימנע מייבוש כיפת הנרתיק (שמתרחשת יותר דווקא אחרי כריתת רחם לפרוסקופית), להימנע מפגיעה ברקמות הסובבות ולבודד אותן ולכלול מספיק רקמה שאינה פגועה, ובנוסף להשתמש בתפרים דו שכבתיים במקום תפרים חד שכבתיים בצורת הספרה 8.
טיפול

זוהי תופעה מסכנת חיים שמחייבת טיפול דחוף. הטיפול הוא על ידי ניתוח, ואי טיפול עלול לגרום לדלקת הצפק או לפגיעה במעי החשוף, כולל חנק של הרקמה או קרע במזנטריום. עד לביצוע הטיפול יש לשמור על המעי החשוף לח ועטוף. על פי רוב, הטיפול באנטרוצלה הוא על ידי הסרת הרקמות הפגועות לאורך שולי כיפת הנרתיק, תפירה מחודשת של הפתיחה ומתן אנטיביוטיקה מניעתית רחבת טווח. ניתן לבצע את הניתוח על ידי חיתוך כירורגי של קיר הבטן, אך מחקר משנת 2010 הראה שאם לא התפתח זיהום ניתן להשתמש בבטחה גם בשיטה הוגינלית או הלפרוסקופית, יש עוד שיטה שנקראת גישה טרנסווגינלית שבעזרתה מסירים את שרוול הנרתיק ללא סיבוכים תוך הניתוח או אחריו, אך משתמשים בשיטה הזו אם אין הוכחות קליניות לדלקת הצפק או פגיעה איסכמית בקטע המעי המוח, עד עכשיו ניהלו בהצלחה ארבעה מקרים של הסרת שרוול הנרתיק באמצעות גישה זו. במקרה ועוברים ניתוח אז לאחר הניתוח יש להמשיך במתן אנטיביוטיקה. לחלק מהנשים בגיל המעבר מקובל לתת אסטרוגן על מנת להאיץ את ההחלמה. מומלץ לא לקיים יחסי מין עד להחלמה מלאה. פיזיותרפיה של שרירי רצפת האגן עשויה לעזור.
טיפול > סיבוכים

סיבוכים עלולים לקרות בעיקר במקרים שבהם היה נמק של הרקמות, וכוללים פציעה של החלחולת, שלפוחית השתן או השופכן. במטרה למנוע פגיעה בשני האחרונים, נוהגים לבצע ציסטוקופיה תוך-ניתוחית עם חומר צביעה, על מנת להעריך פגיעה אפשרית בהם.
אפידמיולוגיה

מדובר בסיבוך נדיר. עם זאת, בהתאם לכך שמספר כריתות הרחם הלפרסקופיות עולה, גם שיעור היארעות אנטרוצלה עולה. פעירת פצע במקום שבו התבצע חתך ניתוחי מתרחשת בכ-0.24-0.39% מהמקרים, ואנטרוצלה מתרחשת ב-35-67% מתוכם. אם לוקחים בחשבון את כל ההליכים הניתוחיים, שיעור היארעות האנטרוצלה הוא 0.32-1.2%.
ראו גם

אי-תפקוד רצפת האגן
צניחת רחם
בלט השלפוחית
לקריאה נוספת

ארבל ר', הגישה המשולבת לטיפול בהפרעות בתפקוד וצפת האגן אצל קשישות (2008) גרונטולוגיה, לה(3), 101-109
מיילדות גנקולוגיה ופוריות, עקרונות ויישום, פרופסור אברהם גולן מהדורה ראשונה 2009 749-761
Kowalski LD, Seski JC, Timmins PF, et al. Vaginal evisceration: presentation and management in postmenopausal women. Journal of the American College of Surgeons. 1996 Sep;183(3):225-229.
Volume 87, Issue 5, Part 2, 1996, Pages 868-870 Obstetrics & Gynecology:Vaginal vault evisceration after total laparoscopic hysterectomy Author MD Ceana H.Nezhat MD Farr Nezhat MD Daniel S.Seidman MD Camran Nezhat
Obstetrical & Gynecological Survey: July 2002 - Volume 57 - Issue 7 - p 462-467
הערות שוליים

1 2 3  Nishikant N Gujar, Ravikumar K Choudhari, Geeta R Choudhari, Nasheen M Bagali, Coitus induced vaginal evisceration in a premenopausal woman: a case report, Patient Safety in Surgery 5, 2011, עמ' 6 doi: 10.1186/1754-9493-5-6
1 2  G.C. Peltecu, C. Vasilescu, Vaginal evisceration, International Journal of Gynecology & Obstetrics 95, 2006-10, עמ' 60–61 doi: 10.1016/j.ijgo.2006.05.012
↑  M. Hyernaux, Rupture traumatique du vagin; issue des intestines à l'extérieur; application du grand forceps au détroit supérieur; guerison, Bull Mem Acad Med Belg, 2, 1864
1 2 3 4 5 6 7  Catherine A. Matthews, Kimberly Kenton, Treatment of Vaginal Cuff Evisceration:, Obstetrics & Gynecology 124, 2014-10, עמ' 705–708 doi: 10.1097/AOG.0000000000000463
1 2  Beth Cronin, Vivian W. Sung, Kristen A. Matteson, Vaginal cuff dehiscence: risk factors and management, American Journal of Obstetrics and Gynecology 206, 2012-04, עמ' 284–288 doi: 10.1016/j.ajog.2011.08.026
1 2 3  Hoffman, B.L.; et al., Chapter 42. Minimally Invasive Surgery, Williams Gynecology, 2 ed., New York, NY: McGraw-Hill, 2012
↑  Pedro T. Ramirez, David P. Klemer, Vaginal Evisceration After Hysterectomy: A Literature Review:, Obstetrical & Gynecological Survey 57, 2002-07, עמ' 462–467 doi: 10.1097/00006254-200207000-00023
↑  Rivlin, Michel E.; Meeks, G. Rodney; May, Warren L., Incidence of vaginal cuff dehiscence after open or laparoscopic hysterectomy: a case report, The Journal of Reproductive Medicine, Mar–Apr 2010, עמ' 55 (3–4): 171–174 doi: ISSN 0024-7758. [[PubMed|PMID]] [[pmid:20506682|20506682]].
1 2  "Hysterectomy", DynaMed. EBSCO., (Subscription may be required or content may be available in libraries), ‏13 March 2015
↑  Rachel Rubin, Keisha A. Jones, Ozgur H. Harmanli, Vaginal Evisceration During Pessary Fitting and Treatment With Immediate Colpocleisis:, Obstetrics & Gynecology 116, 2010-08, עמ' 496–498 doi: 10.1097/AOG.0b013e3181da371d
↑  צניחת איברי האגן, באתר המרכז הרפואי שיבא תל השומר
↑  צניחת איברי האגן - מידע רפואי, באתר מכבי, ‏22.10.2012
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מיכל ציון

| --- | --- |

 לידה:  14 ביולי 1962 (בת 62) תל אביב-יפו
 ענף מדעי:  חינוך ביולוגי-סביבתי
 מקום מגורים:  מכבים
 עיסוק:  ראשת המרכז להוראת ביולוגיה בפקולטה לחינוך באוניברסיטת בר-אילן
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  ינון בן נריה 
 בן זוג:  ד"ר עידו ציון
 
מיכל ציון (נולדה ב-14 ביולי 1962) היא ביולוגית ישראלית, פרופסור מן המניין לחינוך מדעי וראשת המרכז להוראת ביולוגיה בפקולטה לחינוך באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

נולדה בתל אביב לרותי ואורי אופנהיימר. למדה בבית הספר היסודי "לדוגמה" ע"ש הנרייטה סאלד, ובתיכון עירוני ה' בתל אביב במגמה ביולוגית. הייתה חניכה בתנועת הנוער "המחנות העולים" מחנה תל אביב צפון. שירתה בצה"ל בשנים 1980–1984 בתפקיד מורה חיילת בבית ספר שדה הר גילה.
בשנת 1987 השלימה תואר ראשון בהצטיינות יתרה בחוג לביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
המשיכה במסלול ישיר לתואר דוקטור בתחום האימונולוגיה וחקר הסרטן במכון לאוטנברג לאימונולוגיה וחקר הסרטן, בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בהנחיית פרופ' ינון בן נריה. המחקר התבצע בשיתוף פעולה עם פרופ' דינה בן יהודה. נושא המחקר: בקרת הביטוי של הפרוטואונקוגן האנושי c-abl בתאים לויקמים נושאי כרומוזום Ph. תוצאות הדוקטורט נרשמו כפטנט עם השלכות קליניות. השלימה את תואר הדוקטור בשנת 1994.
בשנים 1985–1987 שימשה עוזרת מחקר בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בהנחיית פרופ' רות גלילי. נושא המחקר היה הרג תאי סרטן על ידי מקרופאגים משופעלים.
בשנים 1990–1994 הדריכה בחוגי נוער שוחר מדע של האוניברסיטה העברית בירושלים וריכזה את נושא המיקרוביולוגיה. בשנת 1993 קיבלה תעודת הוראה להוראת הביולוגיה מטעם בית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים.
הייתה מורה לביולוגיה ומחנכת בתיכון עירוני ה', תל אביב בשנים 1994–1996. בשנים 1996–1997 שימשה רכזת מדעים, ומורה לביולוגיה, מדעים וחינוך בתיכון עירוני א' במודיעין, והקימה את מערך לימודי המדעים בעיר החדשה מודיעין מכבים-רעות.
בשנים 1996–2003 שימשה ראש תחום אקולוגיה ואיכות סביבה במועצה לארץ ישראל יפה; רכזת מדעים, ומורה לביולוגיה ומחנכת בתיכון עירוני ה' בתל אביב; ורכזת כיתת המדעים בתיכון עירוני ב' ע"ש יצחק רבין במודיעין.
בשנים 2005–2006 שימשה חוקר עמית ב-Science and Mathematics Education Centre (SMEC) באוניברסיטת קרטין שבפרת', אוסטרליה.
משנת 2000 מיכל ציון היא חברת סגל בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2015 קיבלה דרגת פרופסור חבר, ובשנת 2023 הפכה פרופסור מן המניין. בתפקידה היא מנהלת מחקרים בהוראת המדעים, בתחומים: למידת והוראת חקר, מטאקוגניציה ומיומנויות המאה ה-21, חינוך סביבתי וחינוך לקיימות, וחינוך לשלומות (Wellness Education). מנחה תלמידי מחקר לתואר שני ושלישי ומפתחת חומרי למידה.
משמשת ראש המרכז להוראת המדעים. ייסדה את התוכנית לחינוך מדעי טכנולוגי ועמדה בראשה עד שנת 2023. משנת 2006 היא ראש המסלול להכשרת מורים לביולוגיה. משנת 2012 ציון היא ראש אקדמי של המרכז לפיתוח ותמיכה במעבדות הביולוגיה בבתי הספר, בפקולטה לחינוך בבר-אילן. בשנים 2016–2019 הייתה סגנית ראש בית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן, וראש הוועדה לתואר שני וראשון בבית הספר לחינוך. הייתה חברה במרכז מצוינות ללמידה משמעותית, "חכמת הדעת והלב", בשנים 2023-2018.
בשנת 2024 נבחרה לכהן בוועד האקדמי המנהל של הארגון העולמי למחקר בהוראת הביולוגיה ERIDOB - European Researchers in Didactics of Biology organization. צפויה להישאר בתפקיד זה עד שנת 2029.
מיכל ציון חברה בארגון ועד ארגון הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטת בר-אילן משנת 2021, וחברת סנאט אוניברסיטת בר-אילן משנת 2024.
בשנת 2024 פורסם מאמר סקירה המציין כי ישראל ניצבת במקום הראשון מבחינת המצוינות המחקרית בתחום הוראת ולמידת חקר פתוח. כל המאמרים המייצגים את ישראל הם של פרופ' מיכל ציון וקבוצת המחקר שלה.
נשואה לד"ר עידו ציון ואם לשלושה. מתגוררת במכבים.
פרסים

1984 פרס הצטיינות מטעם דיקן החוג לביולוגיה, האוניברסיטה העברית.
1985 פרס הצטיינות מטעם רקטור האוניברסיטה העברית בירושלים.
1987 פרס וולף מטעם רקטור האוניברסיטה העברית בירושלים.
2000 פרס המורה המצטיין מטעם מחוז תל אביב, משרד החינוך.
2017 פרס חדשנות במחקר מטעם רקטור אוניברסיטת בר-אילן.
פעילות התנדבותית

מיכל ציון היא ראש צוות מודיעין אוכלוסייה ביחידת החילוץ וההצלה מודיעין מכבים רעות משנת 2013. מובילה את הפרויקט הסביבתי "קחו איתכם את הזבל", שיזמה והקימה בשנת 2020.
הערות שוליים

1 2 3  פרופ' מן המניין – ראשת המרכז להוראת הביולוגיה
1 2  רן פוני, כסף זה הבעיה? המדינות שהשקיעו פחות מישראל - והצליחו יותר במבחן שחשף את מצבנו, באתר ישראל היום, 12 בדצמבר 2024
↑  פרופ' מיכל ציון - ראש אקדמי - המרכז לפיתוח ותמיכה במעבדות הביולוגיה בבתי הספר, באתר המרכז לפיתוח ותמיכה במעבדות הביולוגיה בבתי הספר, ‏30 ביולי 2018
↑  מרכז מצוינות ללמידה משמעותית - חכמת הדעת והלב
↑  systematic literature review, ‏מאי 2024
↑   ענת ג'ורג'י, "מבצעי ניקיון לא שווים כלום": הפרופסור שמצאה את הסוד לפינוי זבל מהטבע, באתר TheMarker‏, 23 בינואר 2023
↑  קחו איתכם את הזבל
↑  שי אלבלינג, המלחמה בערימות הזבל: עשרות רשויות הצטרפו למיזם הניקיון שיצא ממודיעין, באתר mynetmodiin, ‏3 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 6161935551239672465   WorldCat (עם VIAF): 6161935551239672465
אלסקן מלמוט

| --- | --- |

אלסקן מלמוט
 ארץ מוצא:  אלסקה
 שימושים:  הובלת מזחלות
 קבוצה:  שפיץ וטיפוסים פרימיטיביים
 תכונות
 משקל:  זכר: 38.5 ק"ג נקבה: 34 ק"ג
 גובה כתפיים:  זכר: 63.5 ס"מ נקבה: 58.4 ס"מ
 גובה:  63.5 ס״מ 
 תוחלת חיים:  עד 14 שנים
 אופי:  בעל ביטחון עצמי רב, דומיננטי לזרים, כלב משפחה
 אילוף:  הסתגלות גבוהה
 תיאור:  פרוותו מלאה ועבה וצבעה גוני אפור עד שחור, גוני סייבל ואדום. שילוב צבעים בפרווה התחתונה ובקצוות הכלב או לבן אחיד מותרים. לבן מופיע תמיד בחלקי הגוף התחתונים, בחלקי הרגל, בכפות ובפנים.
 
אלסקן מלמוט שייך למשפחת הכלביים, והוא זן של גזע ההאסקי (Husky), שכולל גם את ההאסקי הסיבירי וכלב גרינלנדי. מקורו של האלסקן מלמוט באלסקה, והוא כלב עבודה ששימש במקור לגרירת מזחלות בשלג. מבנה גופו, כמו של כל זני ההאסקי, מותאם לקור ולמזג אוויר קשה.
היסטוריה של הגזע

הגזע התפתח אצל האינואיטים משבט המלמוט שחיו באזור נהר הקוטציביו שבאלסקה, והגזע נקרא על שמם. כלבים אלה ליוו את שבטי האינואיט והאינדיאנים באזור הארקטי, הם חיו איתם, שמרו עליהם מפני זאבים ודובי הקוטב, יצאו עמם לציד ולמרעה, וכל זאת עוד לפני בניית מזחלת הכלבים הראשונה.
השימוש בכלבים לגרירה התפתח עקב הצורך בסחיבת סירות האומיאק לאורך החוף, ולאחר מכן ככלי תחבורה יבשתי קבוע, אשר החליף את השימוש המסורתי באיילי הצפון. החזקת כלבים באזור ארקטי זה היוותה כמעט עניין של מותרות: כמות המזון הייתה מועטה, והחזקת כמות גדולה של כלבים (בדומה לשבטי אינואיט באזורים אחרים) הייתה בלתי אפשרית.
עיקר עבודתם של כלבי שבט המלמוט הייתה סחיבת סירות האומיאק הכבדות מציד הלווייתנים וגרירת אוהלי העור הכבדים במהלך נדודיהם. בשל עובדות היסטוריות אלו התפתחו אצל בני השבט כלבים גדולים יותר וחסונים יותר מקרוביהם בסיביר, בעלי צריכת מזון מועטה ביחס לגודלם ומשקלם, בעלי סיבולת וכושר גופני גבוהים שאפשרו להם לגרור את המזחלות הכבדות, וקשר חם וקרוב יותר עם בני השבט, בשל מספר הכלבים המועט שהחזיק השבט, וחשיבות כל כלב וכלב להמשך קיומו של השבט.
הגזע הובא לתודעה בעת הנהירה ההמונית לאלסקה בעקבות הזהב שהתגלה שם בשנת 1896. מחפשי הזהב גילו במהרה את כלבי המלמוט החזקים אשר שימשו אותם לעבודותיהם השונות, מחירם של כלבי המלמוט עלה, וכמות הכלבים שהייתה בנמצא קטנה. בשל כך החל יבוא של גזעים שונים לאזור, כגון סן ברנרד, ניופאונדלנד, מסטיפים למיניהם ועוד, גזעים אלו אשר התאימו פחות לעבודה באקלים זה עורבבו עם כלבי המלמוט המקומיים ובמרוצת הזמן נעלמו תכונות עירוב אלו עקב דומיננטיות טיפוס ה"שפיץ".
בשנת 1935 הוכר הגזע על ידי ההתאחדות.
מבנה גוף

הגזע הוא הגדול ביותר מבין הכלבים שמוצאם מהחוג הארקטי. מבנה גופו מותאם לקור ולמזג אוויר קשה.
הגוף והראש בנויים בצורה רחבה, הזנב הוא בצורה מסולסלת על הגב. האוזניים הן זקופות, העיניים הן בצבע חום כהה, בצורת שקד וממוקמות בצורה אלכסונית.
כפות וכריות הרגליים גדולות וקשות על מנת להקל עליו בזמן הליכה בשלג. גוון הפרווה הוא אפור עם שילוב של שחור ולבן, אולם ישנם כלבים בעלי פרווה אדמדמה.
גובה הזכר הוא כ-63 ס"מ ומשקלו כ-38 ק"ג, וגובה הנקבה כ-58 ס"מ ומשקלה כ-34 ק"ג.
אופי ועבודות

האלסקן מלמוט נוטה לגלות נאמנות, אומץ וביטחון עצמי. זהו כלב משפחה, אך לא כלב שמירה, חברותי ובעל אופי נוח. בעקבות אופיו הפעיל, קיבל שבחים רבים ככלב ספורט.
רמת הקושי של אילוף אלסקן מלמוט היא נמוכה-בינונית, חשוב להתחיל לאלף בגיל מוקדם אחרת הוא יתפתח ככלב עצמאי מדי. האלסקן מלמוט לא נוטה להיות תוקפני ומאיים אך רצוי שבעלים בעלי ניסיון יאלפו אותו כדי שיצא כלב נעים ונוח, היות שמדובר בכלב עבודה רצוי לתפעל את הכלב בכל דרך אפשרית לרבות רכבות כלבים.
הערות שוליים

↑  אלסקן מלמוט - המרכז לביטוח חיות מחמד - מדריך הכלבים המלא, באתר המרכז לביטוח חיות מחמד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293069105171  NARA: 10666333  NKC: ph208149 
אלסקן מלמוט
היפרדות בטנית

| --- | --- |
 תחום:  ראומטולוגיה 
 סיווגים
 ICD-10:  M62.08 
 
היפרדות בטנית (DRA-Diastasis Recti Abdominis) היא ליקוי בשריר הבטן הישר המאופיין בהתרחקות של שני צידי השריר והרחבת הקו העובר במרכזו הנקרא "הקו הלבן" (Linea Alba). התרחבות פתולוגית המהווה סכנה לבריאות, מוגדרת כרוחב של יותר מ־2–2.7 ס"מ רוחב במדידה המוגדרת מאזור הטבור (הטווח במדידה תלוי מחקרים שונים).
התופעה מתוארת בעצם כהתרחקות מרכז השריר הישר בטני ממרכז הבטן והימתחות שלו לרוחבו. במרבית המקרים, מדובר במתיחה בלבד, החיונית על מנת שחלל הבטן יוכל להתמודד עם התרחבות הרחם, בזמן ההריון, מבלי לפגוע באישה מבחינה כירורגית. לרוב, אין צורך בניתוח לתיקון הקו, והוא שב למקומו הטבעי לאחר תקופת משכב לידה, 0–10 שבועות לאחר הלידה[דרוש מקור]. במקרים קיצוניים, ישנה פגיעה בבריאות האישה ואורח חייה, הדורשת התערבות כירורגית והחזרת הקו למקומו הטבעי באמצעות ניתוח.
לשריר הישר הבטני והתקינות שלו, ישנה חשיבות מכרעת ביציבה, יציבות ותנועתיות האגן והגנה על איברי הבטן הפנימיים.
אטיולוגיה – גורמים אפשריים

לתופעה זו גורמים אפשריים רבים, חלקם נעוצים בהתפתחותו התקינה של גוף האישה עוד מיום לידתה, והאחרים הם נסיבתיים ותלויי ההריון המדובר.
תורשה – מבנה אגן, מבנה רחם ואנטומיה של גוף האישה באופן כללי עלולים להשפיע על הסיכון לתופעה.
הריון גדול – (הריון מרובה עוברים, השמנה מסיבית בהריון או תינוק במשקל גדול מהממוצע)
אגן קטן הגורם להיווצרות בטן קדמית.
ניתוח קיסרי – בעיקר ניתוחים חוזרים
מהלך לידה ו"לחיצות" שאינו תקין
לידות מרובות
שכיחות התופעה

התופעה של היפרדות ביטנית בהריון קיימת לפי מחקרים בכ־30%–55% מהנשים וישנם מחקרים בודדים הגורסים כי אף לכ־70% מהנשים התופעה מתרחשת. סטטיסטיקה חיובית מצביעה על כ־40% מהמקרים, בהם השריר חוזר למקומו בטווח החודשיים הראשונים לאחר הלידה.
53% מהנשים בממוצע יסבלו מהתופעה לאחר הלידה, כאשר 37% ימשיכו לסבול גם לאחר מכן.
כבר בשנת 1988 מצאו שכ 27% מהנשים, בטרימסטר השני, סובלות מהיפרדות, ו־66% בטרימסטר השלישי.
ב-2007 נמדדו באולטרסאונד היפרדויות מהיום הראשון לאחר הלידה ועד שנה לאחר מכן, ונימצא שהייתה סגירה משמעותית מהיום הראשון ועד שמונה שבועות לאחר הלידה (+/- תקופת משכב הלידה), וללא התערבות, כגון אימון גופני ספציפי לא הייתה יותר סגירה במהלך השנה הראשונה.
מחקרים בארצות הברית הראו כי ההיפרדות הפתולוגית נוטה לקרות משמעותית יותר אצל הנשים שלא התאמנו במהלך ההיריון.
תסמינים מאפיינים ודרגות חומרה

מצב תקין – אין היפרדות כלל או לחלופין, מורגשת היפרדות של 1 ס"מ לכל היותר.
היפרדות בדרגה קלה – מאופיינת בהיפרדות של בין 1.5–2.0 ס"מ. מורגשת בעיקר אי נוחות אסתטית ותחושת אי נעימות באזור.
דרגה בינונית – מאופיינת בהיפרדות של בין 2.5–3.0 ס"מ. מורגשת אי נעימות קוסמטית ולעיתים כאבי גב.
דרגה קשה – היפרדות של מעל 3 ס"מ. ייתכנו כאבי גב חזקים ואף שברים, דחיקה של קיר הבטן הקדמי והשלכות יציבה ותפקוד בכל האזור המרכזי של פנים הבטן והאגן.
תסמינים מאפיינים ודרגות חומרה > מאפיינים גופניים המצביעים על היתכנות קיום התופעה

בטן שנראית כמו בחודש חמישי-שישי להריון
עודפי עור משמעותיים
כאבי גב תחתון (לעיתים גם כאבי צוואר, בשל שינויי יציבה)
קיים קשר מובהק בין חולשת שרירי בטן והיפרדות לאחר הריון לבין חולשת שרירי רצפת האגן. 66% מתוך הנשים שהייתה להן היפרדות – סבלו לפחות מתלונה אחת, הקשורה לשרירי רצפת האגן, כגון איבוד שתן בשעת מאמץ/שיעול וצניחה של שלפוחית השתן או הרחם.
בנוסף, נמצא קשר בין היפרדות ביטנית וניתוח לכריתת הרחם.
חשוב לציין שקיימת חשיבות לא רק למרחק הרוחבי בין קירות שריר הישר הבטני, אלא, הוכח כי לעומק הפער בין שני הצדדים ישנה משמעות רבה.
דרכים לבדוק היפרדות ביטנית

מראה חזותי – בהתרוממות שכבות בזמן שכיבה על הגב בולטת החוצה "פירמידה" בין שרירי הבטן
בדיקה ביתית על ידי מומחה
אולטרסאונד – אינה מסוכנת או פולשנית, אך נצפה אי דיוק בתוצאותיה
טומוגרפיה ממוחשבת – הבדיקה היעילה אך היקרה ביותר ומסוכנת בשל החשיפה לקרינה.
דרכי מניעה וטיפול

כאשר מדובר במניעה, הדגש בעיקרו על מודעות לקיום התופעה. כיום, מרבית הנשים שנכנסות להריון ויולדות – אינן מודעות לתופעה כלל ולכן אינן "מגינות" על עצמן מפניה.
באם הייתה מודעות רווחת, המצב האידיאלי היה אמור להיות:
בדיקות יזומות אצל הגינקולוג החל מסוף הטרימסטר הראשון ובתום משכב הלידה (שישה עד שמונה שבועות) וכחצי שנה עד שמונה חודשים מיום הלידה. כמו כן – מודעות של כל מי שמטפל בנשים בהריון ואחרי הלידה: אחיות טיפת חלב, מיילדות, דולות, מדריכות הכנה ללידה, מדריכות הנקה, דולות לאחר לידה, מורים ומאמנים לחינוך גופני – לבדוק כל אישה בהריון ואחרי לידה, גם הרבה שנים אחרי הלידה הראשונה.
דרכי מניעה וטיפול > מהלך הטיפול בדרגות הקלות

תשאול
בדיקה
תרגול שרירי ריצפת האגן: היכרות עם שרירי ריצפת האגן, ובעיקר – הפרדה בינם לבין מקרבי ירך (Adductors). לימוד תרגילי חיזוק ושליטה לרצפת האגן
תרגול שיקומי לשרירי הבטן: תרגילים לחיזוק השריר הרחב של הבטן, תוך מתן הדגשים לפי הצורך. הוכח במחקרים, כי לביצוע מתמיד ועקבי של תרגילי חיזוק נכונים לבטן, השפעה חיובית על שיפור המצב המתבטאית ב: הצרת רוחב ההיפרדות, סגירת עומק ההיפרדות והן החלמה מהירה יותר של האזור כולו.
שילוב של תרגילים סטטיים וחד כיוונים והימנעות מפיתולים וסיבוכים.
מיקוד על מיקום ההיפרדות
שילוב התרגילים בחיי היום יום של המטופלת
רצף טיפולי – שיקומי
מתחילים בתרגילים פשוטים, המפעילים קבוצת שרירים אחת.
לאט ובהדרגה עוברים לתרגילים מורכבים יותר.
המשך טיפול ומעקבניתוח לטיפול בהיפרדות ביטנית, איור מהמאה ה-16.
דרכי מניעה וטיפול > דרכי טיפול שגויות

כפיפות בטן "רגילות" (או כל תרגיל בו מרימים את החלק העליון של הגוף כנגד כוח המשיכה) ללא תמיכה בשרירי הבטן.
פיתולים ורוטציות המפעילים את השרירים האלכסוניים נגד כוח המשיכה ("כפיפות מרפק לברך נגדית").
תרגילים המביאים לפיתול יתר של החלק העליון.
תרגילים המביאים למתיחת יתר בחלק הקדמי של הגוף (כגון: שכיבה על הגב על כדור פיזיו, כפיפות חזקות לאחור כמו ביוגה, פילאטיס וכו').
במקרים קיצוניים יותר, ובדרגות החומרה הגבוהות, מדובר בשלוש שיטות התערבות המצריכות התערבות כירורגית:
"קיפול" החלק הקדמי של השריר הישר בטני ויצירת "קשר" בין שני הצדדים.
"הנדסת" האזור, על ידי שימוש בחלקי השריר האחרים והשלמת החסר בחלק הפתוח.
ניתוח פלסטי למתחם הבטן הנקרא –" Abdominaplasty /” Tummy tuck – ניתוח בו מורידים עודפי שומן ועור מהאזור ו"תופרים" מחדש את הlinea alba בין חלקיה. זהו ניתוח מורכב ויש לשקול אותו רק במקרים חריגים.
ראו גם

עווית
לידה
הערות שוליים

↑  D. Lee1, 2, P. Hodges, Behaviour of the linea alba during a curl-up task in diastasis rectus abdominis: a new interpretation with clinical implications, Physiotherapy
Volume 101, Supplement 1, May 2015, Pages e580–e581
1 2 3 4  D.R. Benjamin a, A.T.M. van de Water b, C.L. Peiris a,b, Effects of exercise on diastasis of the rectus abdominis muscle in the antenatal and postnatal periods: a systematic review, Physiotherapy 100 (2014) 1–8
1 2  Patrícia Gonçalves Fernandes da Mota a, Augusto Gil Brites Andrade Pascoal a Ana Isabel Andrade Dinis Carita b, Kari Bø, Prevalence and risk factors of diastasis recti abdominis from late pregnancy to 6 months postpartum, and relationship with lumbo-pelvic pain, Manual Therapy 20 (2015) 200e205
1 2 3  D.G. Lee, L.J. Lee, L. McLaughlin, Stability, continence and breathing: The role of fascia following pregnancy and delivery, Journal of Bodywork and Movement Therapies
Volume 12, Issue 4, October 2008, Pages 333–348
1 2  Khushboo Dalal1
, Amrit Kaur2
, Mahesh Mitra3, Correlation between Diastasis Rectus Abdominis and
Lumbopelvic Pain and Dysfunction, . Indian Journal of Physiotherapy and Occupational Therapy8.1 (Jan-Mar 2014): 210-214.
↑  .Mota, P.G.F.D.; Pascoal, A.G.B.A.; Carita, A.I.A.D.; Bø, K, Prevalence and risk factors of diastasis recti abdominis from late pregnancy to 6 months postpartum, and relationship with lumbo-pelvic pain, Manual Therapy
Volume 20, Issue 1, February 2015, Pages 200–205
↑  Tapp.L.M., Pregnancy Ergonomics: Potential Hazards & Key Safeguards, Ergonomics, august 2000. 29-32
↑  Diastasis check, באתר יוטיוב, 1 בספטמבר 2010
↑  Yvonne Coldrona, Maria J. Stokesb, Di J. Newhamc, Katy Cookd, Postpartum characteristics of rectus abdominis on ultrasound imaging, Manual Therapy
Volume 13, Issue 2, April 2008, Pages 112–121
1 2  A.G. Pascoal , S. Dionisio, F. Cordeiro, P. Mota, Inter-rectus distance in postpartum women can be reduced by isometric contraction of the abdominal muscles: a preliminary case–control study, Physiotherapy 100 (2014) 344–348
↑  P. Emanuelssona, U. Gunnarssonb, K. Strigårdb, Early complications, pain, and quality of life after reconstructive surgery for abdominal rectus muscle diastasis: A 3-month follow-up, JPRAS Volume 67, Issue 8, August 2014, Pages 1082–1088
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פנצ'ו גונסאלס

| --- | --- |

 לידה:  9 במאי 1928 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 פטירה:  3 ביולי 1995 (בגיל 67) לאס וגאס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 גובה:  1.88 מטרים
 פעילות כמקצוען:  1949–1974 (כ־25 שנים) 
 יחידים
 מאזן קריירה:  129–52 
 דירוג שיא:  1 (1949)
 זכיות בטורנירים:  129-52
 זוגות
 מאזן קריירה:  43–30 
 זכיות בטורנירים:  43-30
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 4 (2 ביחידים, 2 בזוגות גברים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  סיבוב רביעי (1969)
 אליפות צרפת הפתוחה:  חצי הגמר (1949, 1968)
 וימבלדון:  סיבוב רביעי (1949,1968 )
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (1948, (1949)
 
פבלו גונסאלס (באנגלית: Ricardo Alonzo (Richard) Gonzáles, Pancho Gonzales; ‏ 9 במאי 1928 – 3 ביולי 1995) היה טניסאי אמיריקאי ממוצא מקסיקני. הוא זכה במקום ראשון באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. בשנת 1950 הוא עבר למקצוענים והיה בין הטניסאים הבולטים.