stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איילת אוחיון
ביוגרפיה

אוחיון נולדה וגדלה בעכו, היא החלה להתאמן בסיף בגיל 6. התאמנה בהדרכתו של חיים חתואל.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה אוחיון במקום 26 בתחרות רומח אישי לאחר ניצחון בקרב הראשון על כרמן רודריגס מגואטמלה 2:15 והפסד בקרב השני ללסבינה באו מגרמניה 15:10. היא סיימה במקום 9 בתחרות רומח קבוצתי ביחד עם לידיה חטואל-צוקרמן ולילך פריסקי לאחר הפסד לסין 45:29 וניצחון על ארצות הברית 39:45.
באולימפיאדת סידני (2000) סיימה אוחיון במקום 15 בתחרות רומח אישי לאחר ניצחון בקרב הראשון על אדלין וולים מצרפת 12:15 והפסד בקרב השני לדיאנה ביאנשדי מצרפת 15:12.
באולימפיאדת אתונה (2004) התמודדה אוחיון כשהיא בשלבי הריון ראשונים וסיימה במקום 19 בתחרות רומח אישי לאחר הפסד בקרב הראשון לסימון באואר מגרמניה 10:5 בשלב 32.
הערות שוליים

↑  איילת אוחיון התמודדה באתונה כשהיא בהריון, באתר ynet, 1 בנובמבר 2004
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת אטלנטה (1996)  |
| --- | --- | --- |
|  איגרוף | ולדיסלב ניימן |  |
|  אתלטיקה | קונסטנטין מטוסביץ' • רוגל נחום • קונסטנטין סמיונוב • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו | יעל ארד • אורן סמדג'ה |  |
|  היאבקות | גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  הרמת משקולות | סלבה איוונובסקי |  |
|  סיף | איילת אוחיון • לידיה חטואל-צוקרמן • לילך פריסקי |  |
|  קיאק | ליאור כרמי |  |
|  קליעה | אלכס טריפולסקי • בוריס פולק • גיא סטריק |  |
|  שחייה | איתן אורבך • ודים אלכסייב • יואב ברוק • דן קוטלר |  |
|  שיט | ענת פבריקנט •  גל פרידמן • שני קדמי • ניר שנטל • רן שנטל |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת סידני (2000)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • כפיר גולן • גדעון יבלונקה • טומי כפרי • קונסטנטין מטוסביץ' • רוגל נחום • אלכסנדר פורחומובסקי • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו | אורית בראון • אריק זאבי • גיל עופר |  |
|  היאבקות | מיכאל ביילין • יורי יבסייצ'יק • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות אמנותית | אור טוקייב |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  קיאק | רועי ילין • ליאור כרמי • לריסה פסחוביץ' • רמי צור •  מיכאל קולגנוב |  |
|  שחייה | אורן אזרד • איתן אורבך • ורד בורוכובסקי • עדי ביכמן • יואב ברוק • יואב גת • מיקי חליקה • יואב מאירי • אלכסיי מנז'ולה • טל שטריקר |  |
|  שיט | עמית ענבר • מיכל היין • אלעד רונן • אלי צוקרמן • ענת פבריקנט • שני קדמי |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת אתונה (2004)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • נילי אברמסקי • אסף בימרו • אירנה לנסקי • היילה סטאין |  |
|  ג'ודו | אודי וקס •  אריק זאבי • גל יקותיאל • מיכל פיינבלט • יואל רזבוזוב |  |
|  היאבקות | יורי יבסייצ'יק • יאשה מנשרוב • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות מכשירים | פבל גופמן |  |
|  התעמלות אמנותית | קטיה פיסצקי |  |
|  טאקוונדו | מאיה ערוסי |  |
|  טניס | יוני ארליך • אנה סמשנובה • אנדי רם |  |
|  טניס שולחן | מרינה קרבצ'נקו |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קיאק | רועי ילין • לריסה פסחוביץ' • מיכאל קולגנוב |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  שחייה | ורד בורוכובסקי • אניה גוסטומלסקי |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | ורד בוסקילה • אודי גל •  גל פרידמן • לי קורזיץ • ניקה קורניצקי • גידי קליגר |  |
אי כה אומר

אֵי כֹּה אֹמֶר היא קינה לתשעה באב, שחיבר רבי אלעזר בירבי קליר. הקינה נקלטה בסדר הקינות לתשעה באב לפי מנהגי אשכנז.
תוכן הקינה הוא פירוט הבטחות וציוויים שונים שאמר ה' לעם ישראל, או מאורעות שונים שאירעו לו במשך הדורות, שנעשה בהם שימוש במילה "כה", והנגדתם למצב בשעת חורבן בית המקדש, תוך תמיהה להיכן הם נעלמו. בשל כך הקינה פותחת במילים "אי כה", שפירושן "איה ההבטחה שפתחה במילה 'כה'". הפייטן מונה והולך מקומות שונים כאלו.
מבנה הקינה ואמצעים קישוטיים

הקינה בנויה במחרוזות מרובעות מחורזות. השורה הראשונה בכל מחרוזת פותחת במילים "אי כה" ומזכירה את הדמות התנ"כית שנאמר לגביה "כה", או את המאורע שבו נאמרה המילה. השורה השנייה מציגה את ההבטחה או את המאורע עצמם. השורה השלישית מנגידה לכך את מצבו של עם ישראל בשעת החורבן, ופותחת במילות הקבע "והן עתה". השורות הראשונה והשלישית בכל מחרוזת יוצרות, לאחר מילות הקבע, אקרוסטיכון אלפביתי. השורה הרביעית בכל מחרוזת היא סיומת מקראית הלקוחה באופן רציף מתהילים ע"ד. סיומת זאת קובעת גם את החרוז של המחרוזת.
מבנה הקינה ואמצעים קישוטיים > שרשור

כרבות מהקינות הקליריות לתשעה באב, גם קינה זו משורשרת (אנ') לקינה שלפניה ולקינה שלאחריה, באופן שמחבר את הקינות זו לזו. הקינה "איכה את אשר כבר עשוהו" מסיימת במילים "רָגְנוּ לְהָמִיר לְשׁוֹן אֵיכָה בִּלְשׁוֹן אֵי כֹּה", ובכך מעביר לקינה שלפנינו. הקינה הזו, מסיימת בציטוט מתוך תהלים ע"ד "עַד מָתַי אֱלֹהִים יְחָרֶף צָר". סיום זה רומז לתחילת הקינה הבאה "זִכוֹר אֲשֶׁר עָשׂ צַר בפנים" (העוסקת במעשיו של טיטוס בקודש הקדשים). סדר זה של הקינות אכן נשמר במנהג אשכנז המערבי, אולם במנהג אשכנז המזרחי הוחלף סדר הקינות והקינה הזו באה לפני הקינה "איכה את אשר כבר עשוהו", מה ששיבש את השרשור בין הקינות.
תוכן הקינה ומקורותיה

הבסיס לרעיון המובע בקינה נמצא במדרש איכה רבה (א, א): ”'איכה', רבי אלעזר ורבי יוחנן. ר' אלעזר אמר: איה כה שנאמר לאברהם 'כה יהיה זרעך', ור' יוחנן אמר: איה כה שנאמר למשה 'כה תאמר לבית יעקב'”. האמוראים דרשו את המילה איכה כאילו היא מורכבת מהמילים "איה כה" – היכן ההבטחה שנאמרה בלשון 'כה'.
רבי אלעזר בירבי קליר נטל מדרש זה והרחיב אותו לכדי קינה שלמה. בכל מחרוזת הוא מזכיר מקום אחד שנאמר בו "כה", ותמה היכן נעלם המצב הטוב שהיה אז. המאורעות הנמנים בפיוט:
הוא פותח בדרשתו של רבי אלעזר, על הבטחת ה' לאברהם בברית בין הבתרים "כֹּה יִהְיֶה זַרְעֶךָ" (בראשית, ט"ו, ה')
אמירת "נֵלְכָה עַד כֹּה" שאמר אברהם ליצחק בעקדת יצחק (בראשית, כ"ב, ה'
המופת שנעשה ליעקב כאשר רעה את צאן לבן ולבן ביקש לרמות אותו, מופת שנזכר במילים "אִם כֹּה יֹאמַר נְקֻדִּים יִהְיֶה שְׂכָרֶךָ וְיָלְדוּ כָל הַצֹּאן נְקֻדִּים" (בראשית, ל"א, ח')
הריגת משה את המצרי, שנאמר בה "וַיִּפֶן כֹּה וָכֹה" (שמות, ב', י"ב)
שליחת ה' את משה לגאול את שבטי ישראל משעבוד מצרים, שבו נצטווה משה "כֹּה תֹאמַר לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל אֶהְיֶה שְׁלָחַנִי אֲלֵיכֶם" (שמות, ג', י"ד)
מכת בכורות ויציאת מצרים שהוצגו במילים "כֹּה אָמַר ה' כַּחֲצֹת הַלַּיְלָה אֲנִי יוֹצֵא בְּתוֹךְ מִצְרָיִם" (שמות, י"א, ד')
דרשתו של רבי יוחנן, על ההכנות למעמד הר סיני, שפתחו באמירת ה' למשה "כֹּה תֹאמַר לְבֵית יַעֲקֹב וְתַגֵּיד לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל" (שמות, י"ט, ג')
ברכת כהנים: "כֹּה תְבָרְכוּ אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל" (במדבר, ו', כ"ג)
בלעם בן בעור, שביקש לקלל את עם ישראל, וה' הפך את קללתו לברכה בציווי "שׁוּב אֶל בָּלָק וְכֹה תְדַבֵּר" (במדבר, כ"ג, ה')
בחירת הלויים וטהרתם לעבודת המשכן: "וְכֹה תַעֲשֶׂה לָהֶם לְטַהֲרָם" (במדבר, ח', ז')
כיבוש יריחו בימי יהושע בן נון באמצעות סיבוב חומותיה, שה' ציווה עליו במילים "כֹּה תַעֲשֶׂה שֵׁשֶׁת יָמִים" (יהושע, ו', ג')
במחרוזת האחרונה הפייטן אינו מזכיר מאורע מסוים, אלא מזכיר את כלל נבואות הישועה והנחמה של כלל הנביאים, שרבות מהן פותחות במילים "כה אמר"
יש ממפרשי הקינה שטענו כי קיימת הקבלה תוכנית בין המאורע המוצג בתחילת כל מחרוזת ובין תיאור החורבן המופיע בסופה.
הערות שוליים

↑  ראו למשל יצחק בן אריה יוסף דוב, סדר הקינות לתשעה באב לפי מנהג האשכנזים, וינה תרנ"ו, סי' יג–יד, באתר היברובוקס.
↑  ראו למשל יצחק בן אריה יוסף דוב, סדר הקינות לתשעה באב לפי מנהג פולין, רעדעלהיים תקל"ה, סי' יד–טו, באתר דעת.
↑  הקטע נשמט מדפוסי איכה רבה המצויים, אך צוטט על פיו בילקוט שמעוני איכה רמז תת"ר. נכלל במהדורת שלמה בובר: מדרש איכה רבה (בובר), וילנא תרנ"ט, פרשה א פסקה א, באתר היברובוקס.
↑  קשר בין מקומות שוים שבהם נאמר "כה" עולה בבראשית רבה, פרשה מ"ג, פסקה ח'.
↑  דניאל גולדשמידט (במהדורתו המבוארת לקינות, מוסד הרב קוק תשכ"ח, עמ' נט) העלה את ההשערה שהפייטן מבקש לרמוז לנבואה "כֹּה אָמַר ה' שַׁבְתִּי לִירוּשָׁלַ‍ִם בְּרַחֲמִים" (זכריה, א', ט"ז).
↑  הרב אהרן וקסלשטיין, סדר קינות עם פירוש לב אהרן, ירושלים תשע"ג, עמ' עח–פה.
אזוספרמיה

| --- | --- |

 תחום:  אורולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D053713
 סיווגים
 ICD-11:  GB04.0 
 
אזוספרמיה הוא מצב בו קיימת אי פוריות של הגבר  כתוצאה מאי הימצאותם של תאי הזרע. מצב זה קורה בכאחוז מאוכלוסיית הגברים על כדור הארץ ונמצא בכ20 אחוז מהפרעות חוסר פוריות אצל גברים.
תא הזרע מיוצר בתהליך של ספרמטוגנזיס. תהליך זה קורה בתאי סרטולי הנמצאים באשך. בתחילה התא הוא ספרמטוגוניה, לאחר מכן הופך לספרמטוציט, בתהליך של מיוזה הספרמטוציט הופך לספרמטיד, וזהו התא הראשון בו ניתן להשתמש בו לצורך הפריה- תא עגול, ללא זנב או יכולת תנועה. לאחר מכן תא הזרע הופך להיות בשל- (ספרמטוזואה): עם ראש המכיל אקרוזום ואנזימים פרוטאוליטיים שאחראיים על עיכול תאי הגרנולוזה העוטפים את הביצית, גרעין, וזנב. 
לאחר ייצור תאי הזרע באשכים, הם עוברים לאפידידימיס, משם ל- Vas deferens (צינור הזרע), משם לחיבור עם ה- Seminal vesicles אשר תורמות את נוזל הזרע את מהווה את רוב נפח הזרימה, ומשם יציאה דרך ה- ejaculatory duct והאורתרה (דרך הפין).
במהלך הבקרה ההורמונלית על ייצור הזרע, ההיפותלמוס מפריש את ההורמון GnRH, אשר פועל על ההיפופיזה להפרשת LH ו- FSH. ההורמון FSH אשר מופרש מההיפופיזה משפיע על תאי סרטולי, שמייצרים בתגובה גם את ההורמון אינהיבין אשר פועל בין היתר במשוב שלילי על ההיפופיזה (על כן, אם תהיה הפרעה לתהליך ייצור הזרע, רמות האינהיבין יהיו נמוכות או לא יהיו כלל, ורמת ה- FSH תהיה גבוהה מאחר שהיא לא תדוכא על ידי אינהיבין).
ההורמון LH משפיע על תאי ליידיג הנמצאים גם הם באשך להפרשת טסטוסטרון, המעודד תהליך של ייצור זרע. עם זאת, ריכוזי טסטוסטרון גבוהים מדי עלולים לעכב הפרשה של LH ו- TSH מההיפופיזה (ועל כן זריקות טסטוסטרון עלולות להביא לעקרות גברית).
תסמונת קלמן היא תסמונת שבה אין הפרשה של LH ו- FSH מההיפופיזה, וכן אין חוש ריח. בתסמונת זו מלבד העובדה שאין ייצור זרע, אין התפתחות של סימני מין משניים (שיעור, מסקולניזציה) ולכן הטיפול יכול לכלול מתן גונדוטרופינים לעידוד ייצור הזרע, ומתן טסטוסטרון כדי לעודד התפתחות סימני מין משניים.
פרמטרים לאיכות הזרע

כאשר נבדקת שאלה באשר לבעיות פריון, יש לבדוק ספירת זרע ולוודא כי היא תקינה. ההכנות לספירת זרע כוללות הימנעות מהוצאת זרע במשך 3-5 ימים, והעברה למעבדה בטמפרטורת הגוף, תוך שעה. לצורך קביעה של הפרעת פוריות, לא מספקת בדיקה אחת של ספירת זרע, ויש לערוך שתי בדיקות בהבדל של 3 שבועות זה מזה.
נפח- לפחות 2 סמ"ק.
חומציות (PH)- בין 7.4-7.8.
ריכוז- מעל 20 מיליון למ"ל.
תנועה- 50% מתאי הזרע הם בתנועה קדימה (או 25% בתנועה מהירה קדימה).
מורפולוגיה- בגבר פורה, רוב תאי הזרע הם בעלי מורפולוגיה אבנורמלית, כאשר 30% יהיו עם מורפולוגיה נורמלית. לצורך עניין זה, קיימים שני קריטריונים- לפי ארגון הבריאות העולמי (WHO) המורפולוגיה התקינה היא לפחות 30%. על פי קריטריון קרוגר, מספיק 14% תאים בעלי ראש זרע תקין, כאשר מתחת ל-4% מורפולוגיה היא הפרעה מורפולוגית קשה, ואם הזרע יונח ליד הביצית סביר להניח שיהיה כישלון בהפריה ולכן יש להשתמש בטכניקות של ICSI (החדרת הזרע לביצית בתנאי מעבדה).
הגדרה להפרעות בתאי הזרע

נורמוספרמי- זרע תקין.
א-ספרמיה- קיימת הפרעה בפליטת הזרע (למשל, פגיעה בעמוד השדרה).
אזוספרמיה- יש פליטה של נוזל זרע, אולם ללא תאי זרע כלל.
אוליגוספרמיה- ריכוז נמוך של תאי זרע (מתחת ל-20 מיליון למ"ל).
אסטנוזו-ספרמיה- פחות מ-50% מהזרעונים נמצאים בתנועה קדימה/פחות מ-25% מהזרעונים בתנועה מהירה קדימה.
טרטוזוספרמיה- הפרעה במורפולוגיה.
כאשר יש הפרעה בתנועה, בריכוז הזרעונים ובמורפולוגיה שלהם, התסמונת היא OTA syndrome על פי ראשי התיבות של אוליגוספרמיה, טרטוזוספרמיה, אסטנוזוספרמיה.
אזוספרמיה

אזוספרמיה היא מצב בו אין תאי זרע. הסיבות לאזוספרמיה מתחלקות ל-3:
פרה-טסטיקולריות: אין גירוי הורמונלי נכון של האשך ליצור זרע. תסמונת קלמן, גידולים בהיפופיזה.
טסטיקולריות- שמקורן באשך.
פוסט-טסטיקולריות- בעיות שקשורות לחסימה. לעיתים ייצור הזרע תקין לחלוטין אולם מערכת ההובלה חסומה, במצבים כגון ציסטיק פיברוזיס ומחלות נוספות.
לזיהוי מקור הבעיה, יש לקחת בדיקה הורמונלית (רמות FSH וטסטוסטרון) ונפח של הזירמה.
איגנץ ציגלר

איגנץ ציגלר
הרב ד"ר איגנץ צִיגלֶר (Ignaz Ziegler;‏ 29 בספטמבר 1861, אלסוקובין, אוסטרו-הונגריה – 18 ביולי 1948, ירושלים) היה רבה של קרלסבד בין השנים 1888–1938 וחוקר במדעי היהדות.
ביוגרפיה

ציגלר נולד בשנת 1861 באלסוקובין (כיום דולני קובין), שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובאוניברסיטת בודפשט. במהלך לימודיו הושפע על ידי התנועה הרפורמית, ובשנת 1888, מיד עם קבלת תואר דוקטור עבור עבודה על הנביא מלאכי (Malachi profeta forditasa es magyarazata), נקרא לכהן כרב הקהילה הרפורמית בקרלסבד שבבוהמיה.
בהשתדלותו הוקם בקרלסבד, באישור הקיסר פרנץ יוזף, בית חולים, שנפתח ב-1 במאי 1903.
הוא תמך בציונות וכתב ספרים ומאמרים רבים במדעי היהדות.
במחקרו על הפולמוס היהודי-נוצרי בימי הביניים (1894) הציע שעל היהודים להימנע מוויכוחים עם הנוצרים כדי להימנע מרדיפות אנטישמיות.
מחקרו "משלי המלך במדרש, מוארים על פי תקופת הקיסרות הרומית" (בגרמנית:  Die Königsgleichnisse des Midrasch beleuchtet durch die römische Kaiserzeit;‏ 1903) הוא ספר יסוד בנושא.
בסתיו 1938, על רקע עליית הנאצים לשלטון, לאחר האנשלוס והסכם מינכן, סיים ציגלר 50 שנות פעילות בקרלסבד (שלאחר מלחמת העולם השנייה נכללה בתחומי צ'כוסלובקיה ונקראה קרלובי וארי) ונמלט מצ'כוסלובקיה.
איגנץ ציגלר נפטר בשנת 1948 בירושלים, בן 87 במותו.
כתביו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לקריאה נוספת

רשמים אוטוביוגרפיים:
Ignaz Ziegler, “Skizzen zu einer Autobiographie”, Mit einer Vorbemerkung von Friedrich Thieberger. In: Bulletin des Leo Baeck Instituts, no. 8 (1959), pp. 211—222. (בגרמנית)
הערות שוליים

↑  Hanne Trautner Kromann, Shield and Sword, Mohr Siebeck, 1993, p. 20.
↑  ראו ביקורת: קרית ספר, הצפירה, 23 בפברואר 1903.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306512905171  PLWABN: 9810694877605606  GND: 174077084  ISNI: 0000 0000 6629 3388  LCCN: n87898024  NKC: jk01152585  NTA: 14112279X  SNAC: w6nt63fb  SUDOC: 067061559  VcBA: 495/271748  VIAF: 2864793   WorldCat (עם VIAF): 2864793
איילת השחר (אתר ארכאולוגי)

תוכנית הארמון האשורי
אַיֶּלֶת הַשַּׁחַר הוא אתר ארכאולוגי בקיבוץ איילת השחר. האתר מתוארך לתקופת שלטון אשור בארץ ישראל מהמאה ה-8 לפנה"ס.
בשנת 1950, כאשר נבנה במרכז קיבוץ איילת השחר חדר אוכל חדש נתגלו בו עתיקות. במקום נערכה חפירה ארכאולוגית בידי הארכאולוגים פיליפ לנגסטף אורד גיא ומשה דותן מטעם מחלקת העתיקות. נתגלו יסודותיו של בניין גדול, בנוי לבני טיט. הבניין תוארך על ידי חופריו לתקופה הפרסית.  בשנת 1975 הציע רוני רייך, על יסוד פרטי תוכנית הבניין ופרטי הבנייה המיוחדים שלו, כי אלה שרידיו של ארמון בסגנון אשורי משלהי המאה השמינית לפנה"ס. לפי הצעה זו, לאחר שנכבשה חצור הישראלית  (ששרידיה מצויים בתל חצור שמדרום-מערב לקיבוץ) בידי תגלת פלאסר השלישי מלך אשור, בנה המושל האשורי שהוצב במקום במישור של התל (היום שטח קיבוץ איילת השחר). את מרכז שלטונו מחוץ לתל צר המידות, כיום לא נותר מן השרידים האלה דבר בשטח.
הסיפור במקרא

סיפור כיבוש תל חצור על ידי תגלת פלאסר מופיע  במקרא בספר מלכים ב', טו, כט: בִּימֵי פֶּקַח מֶלֶךְ-יִשְׂרָאֵל, בָּא תִּגְלַת פִּלְאֶסֶר מֶלֶךְ אַשּׁוּר, וַיִּקַּח אֶת-עִיּוֹן וְאֶת-אָבֵל בֵּית-מַעֲכָה וְאֶת-יָנוֹחַ וְאֶת-קֶדֶשׁ וְאֶת-חָצוֹר וְאֶת-הַגִּלְעָד וְאֶת-הַגָּלִילָה, כֹּל אֶרֶץ נַפְתָּלִי; וַיַּגְלֵם, אַשּׁוּרָה.
לקריאה נוספת

| --- | --- |
פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב:  לפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב
רוני רייך, "לשאלת מוצאם ותאריכם של הבניין באיילת השחר ובניין 3002 (שטח ב') בחצור, ארץ ישראל - ספר אמנון בן תור, כרך ל, הוצאת החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 2011, עמ' 404-397 (קישור למאמר ב-Jstor)
R. Reich,  The Persian Building at Ayyelet ha-Shahar: The Assyrian Palace of Hazor? Israel Exploration Journal 25 (1975) pp. 233-237.
אוסצילוסקופ

אוסצילוסקופ בפעולה
אוֹסְצִילוֹסְקוֹפּ (באנגלית: Oscilloscope, נהגה "אוֹסִילוֹסְקוֹפּ", לעיתים מכונה בקיצור סְקוֹפּ; שם עברי: מַשְׁקֵף תְּנוּדוֹת) הוא מכשיר מדידה שמטרתו להציג בצורה ויזואלית נוחה אותות מתח חשמלי (בציר האנכי) כפונקציה של הזמן (בציר האופקי), או כפונקציה של מתח חשמלי אחר (בציר האופקי).
תיאור

אוסצילוסקופ טיפוסי הוא מכשיר בצורת תיבה ובחזיתו צג קטן, מחברים חשמליים וכפתורי בקרה רבים, וחיבור לרשת החשמל מאחור. כדי לשפר את דיוק המדידה מצוירת על המסך רשת עדינה המחלקת אותו לריבועים קטנים, בדרך כלל בצלע שאורכה כסנטימטר. כל צלע כזו נקראת חלוקה. את האות הנמדד מחברים לאחד ממחברי הקלט (המכונים כניסות). כל כניסה היא בדרך כלל מחבר קואקסיאלי מסוג BNC, שכבל קואקסיאלי מחבר אותה לנקודה בה נמדד המתח. חלק מהאוסצילוסקופים נמכרים עם התקני מדידה מיוחדים (probes) שכוללים לעיתים הגבר פנימי, ואלה מחוברים לסקופ בכבל מיוחד.
במצב הפעולה הרגיל חוזר האוסצילוסקופ ומציג צורת גל בצג, משמאל לימין. אחד הכפתורים, בסיס הזמן (timebase/horizontal) מגדיר את המהירות שבה מוצג האות, ביחידות של שניות (או מילישניות, מיקרושניות, ננושניות וכו') לכל חלוקה אופקית. כשהמתח הנמדד הוא אפס הוא מוצג על הציר האופקי. כשהוא חיובי הוא מוצג מעליו, וכדומה. כפתור אחר שולט על הציר האנכי, וקובע את הרגישות שבה מוצג האות, ביחידות של וולט (או מיליוולט) לכל חלוקה אנכית. העקומה המוצגת מראה את השתנות המתח כפונקציה של הזמן שמתעדכנת ללא הפסקה. כיוון שהתצוגה מכוילת בשני הצירים, אפשר למדוד קצב של תופעות או הפרעות באות הנמדד, ולאמוד בדיוק טוב את גודל שינויי המתח.
כשהאות הנמדד משתנה באופן מחזורי ניתן לראות אותו בצורה יציבה למדי על ידי בחירת חלוקת זמן שמתאימה לתדירות האות. לדוגמה, אם מודדים סינוס בתדירות 50 הרץ, כלומר זמן מחזור של 20 מילישניות, ניתן לשנות את חלוקת הזמן כך שהזמן הכולל שבו האות יוצג הוא 20 מילישניות. במצב זה אמור להיות מוצג מחזור יחיד של האות באופן יציב. חוסר יציבות של הסקופ או של מקור האות גורם במקרים רבים לאות המוצג לרטט על המסך והדבר מקשה על המדידה.
כדי להתגבר על בעיות אלה נמצאת ברוב הסקופים כניסת סינכרון המכונה טריגר (trigger). במצב טריגר אין הסקופ חוזר ומצייר את צורת האות ללא הפסקה, אלא לאחר הצגה יחידה הוא ממתין לאירוע מסוים לפני שהוא חוזר ומציג את האות שוב. האירוע הפשוט והנפוץ ביותר הוא השוואה של המתח בכניסת הטריגר למתח סף מסוים, והמתנה עד שהמתח חוצה סף זה (עולה מעליו או יורד מתחתיו). הסינכרון מאפשר להציג את המתח הנמדד בצורה יציבה, אם הוא מחזורי, או להציג כראוי אותות מיוחדים שאינם מחזוריים, כגון פולס יחיד.
שימושים נפוצים

אחד השימושים הנפוצים באוסצילוסקופ הוא כציוד בדיקה לאיתור תקלות בציוד אלקטרוני. בניגוד לוולטמטר האוסצילוסקופ יכול להציג באופן גרפי את השתנות האות, והדבר מאפשר להבין את מקור התקלה בהסתמך על התנהגות המתח כפונקציה של הזמן. בבדיקה של ציוד אלקטרוני על ידי סקופ ניתן לראות את צורת המתח בנקודות שונות במעגל. אם על רכיב מסוים האות חסר, או שצורתו אינה תקינה, עוברים ובודקים את צורת האות בדרגות מוקדמות יותר, עד שנמצא המקור לתקלה.
שימוש אחר הוא בפעילות של פיתוח מעגלים. במקרים רבים מעגלים שתכנונם הושלם ומיוצרים בפעם הראשונה אינם פועלים לפי הדרישה, אם בגלל בעיות בייצור המעגל, הרכבת הרכיבים עליו, או בגלל טעויות תכנון. הסקופ מאפשר בדיקה של התנהגות האותות בכל נקודה במעגל והשוואתם לאות שאמור היה להיות באותה נקודה. כאשר יש הבדל נדרש תיקון המעגל, באמצעים שונים.
שימוש פחות מוכר, אך נפוץ, הוא במחקר ביולוגי, במיוחד בתחום של אלקטרופיזיולוגיה שבו נמדדים ערכי מתח וזרם מתבחינים ביולוגיים. משקף התנודות (אוסצילוסקופ) משמש כתצוגה של אותות חשמליים הנרשמים בעזרת אלקטרודה המחוברת לסדרת מגברים אלקטרוניים. במחקר המודרני חלק מתפקודי האוסצילוסקופ מוחלף על ידי תוכנות מחשב.
אופן הפעולה > אוסצילוסקופ שק"ק

האוסצילוסקופ הפשוט והוותיק ביותר שנבנה מבוסס על שפופרת קרן קתודית (שק"ק), בסיס זמן, מגבר אופקי ומגבר אנכי, וספק כוח. סקופ כזה מכונה היום "סקופ אנלוגי" כדי להבחין בינו ובין "סקופים דיגיטליים" שנעשו נפוצים מאז שנות ה-90.
הערות שוליים

↑  מַשְׁקֵף תְּנוּדוֹת במילון פיזיקה: חשמל ומגנטיות (תשל"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית
| חשמל |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מטען • שדה חשמלי • אנרגיה פוטנציאלית חשמלית • פוטנציאל • מתח • כא"מ • זרם • התנגדות ומוליכות • עכבה • הספק •  השראות • זרם ישר • זרם חילופין • מעגל חשמלי • תהודה • עכבה אופיינית |  |
| רכיבים בסיסים | מקור מתח • מקור זרם • נגד • קבל • משרן • ממריסטור • שנאי • מפסק • מבדד |  |
| מכשירי מדידה | מד מתח • מד זרם • מד התנגדות • אלקטרוסקופ • גלוונומטר • מד קיבול • מד השראות • רב מודד • אוסצילוסקופ • מחולל אותות |  |
| אלקטרוניקה | מוליך למחצה • דיודה • טרנזיסטור • מיתוג • שפופרת ריק • טריודה • דיודה פולטת אור (לד) • מגבר שרת • מסנן תדרים • מעגל משולב • מעגל מודפס • VLSI  • מיקרואלקטרוניקה |  |
| זרם חזק | גנרטור חשמלי • מנוע חשמלי • תחנת כוח • מתקן חשמל דירתי • מערכת חלוקה • רשת חשמל • מערכת תלת-פאזית |  |
| בטיחות בחשמל | התחשמלות • לוח חשמל • קצר חשמלי • נתיך • הארקה • ממסר פחת • מפסק אוטומטי • צבע חוטי החשמל |  |
| חוקים פיזיקליים | חוק קולון • חוק גאוס • חוק אוהם • חוקי קירכהוף • חוק שימור המטען החשמלי • חוק פאראדיי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284706705171  BnF: cb11932907v (data)  GND: 4044141-6  LCCN: sh85021031  NARA: 10676191  NDL: 00575468  NKC: ph123829 
שרטוט סכמתי של חזית אוסצילוסקופ מודרני
איגור קובלבסקי

| --- | --- |

 לידה:  6 בפברואר 1809 (יוליאני) Yaroshivka, חרקוב, אוקראינה 
 פטירה:  20 בספטמבר 1868 (יוליאני) (בגיל 59) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חרקוב 
 
איגור קובלבסקי (ברוסית: Его́р Ковале́вский;‏ 18 בפברואר 1809 או 1811 – 2 באוקטובר 1868) היה חוקר ארצות, גאולוג, סופר ודיפלומט רוסי.
ביוגרפיה

הוא נולד לפיוטר קובלבסקי, חבר מועצת בית המלוכה. בשנים 1825–1828 למד במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת חרקוב. לאחר שסיים את לימודיו, הוא נכנס לשירות מחלקת המכרות, בעקבות אחיו הבכור, הוא פיתח עניין בגאולוגיה. בשנת 1830, הוא הוסמך כמהנדס מכרות ויצא לעבוד בסיביר. עד 1837, הוא פתח שם ארבעה מכרות זהב.
באותה שנה, לבקשת הנסיך-הבישוף פטר השני, הוא נשלח למונטנגרו לחפש זהב. בעודו שם, הוא נאלץ להשתתף בכמה עימותי גבול עם האימפריה האוסטרית. כשהבין שהוא עלול להיענש על כך כשחזר לרוסיה, התייעץ עם הנסיך אלכסנדר גורצ'קוב, ושלח הערת הסבר מפורטת לצאר ניקולאי הראשון. לאחר קריאתו, הצאר כתב "הוא התנהג כמו רוסי אמיתי".
הוא קיבל הזמנה נוספת לחפש זהב, בשנת 1847, מפשה מוחמד עלי ממצרים. בנוסף לכל ההכנות הרגילות לנסיעה הזאת, הוא קיבל הוראה על ידי השגריר הרוסי באיסטנבול, ולדימיר טיטוב, לאסוף מידע לגבי תוכניות הפאשה לעבודות ציבוריות (כולל תעלה ליד סואץ), ומעורבותו בסחר בעבדים. הוא היה במצרים ובאזור סודן עד 1848, ובין הישגיו המעשיים, הוא הצליח לשרטט את מקור הנילוס הלבן, כמו גם לגלות מרבץ קטן של זהב ליד הנילוס הכחול. הוא תיאר של חבש, בספרו "מסע לאפריקה הפנימית", בו גם כתב על תעלה, לעידוד סחר עם הודו, וגינה את העבדות.
ב-1849 הצטרף למסיון הרוסי השלוש עשרה בבייג'ינג. הוא תרם להכרת נתיבי סחר טובים יותר דרך מונגוליה. הוא גם סייע לתווך בחוזה קולג'ה (1851), שקבע את הסדרי הסחר הקיימים בין רוסיה למערב סין (שינג'יאנג), וסייע להרחיב את ההשפעה הרוסית בקזחסטן. עם שובו, הוא כתב את הספר "מסע לסין", בו השתמש בציורים של איוואן חמוטוב.
מ-1853 עד 1855 השתתף במלחמת קרים; בתחילה נשלח למונטנגרו כדיפלומט, בעקבות המתקפה של עומר פאשה. מאוחר יותר, הוא נכח במצור על סבסטופול. הוא שהה במפקדתו של הגנרל מיכאיל גורצ'קוב ואסף חומרים הקשורים למצור. חוויות אלה יהיו מאוחר יותר חלק מהפרשנות ההיסטורית שלו - המלחמה עם טורקיה. בעקבות המלחמה, ב-1856, מינה אותו הנסיך אלכסנדר גורצ'קוב למנהל המחלקה האסייתית במשרד החוץ; תפקיד שמילא עד 1861. באותה שנה הפך לסנאטור וחבר המועצה.
בשנת 1859, הוא היה אחד מהחברים המייסדים של קרן הספרות, חברה שהוקדשה לתמיכה כספית בסופרים מתקשים, ושימש כיושב ראש שלה עד מותו בשנת 1868.
הוא כתב למעלה מ-100 יצירות בסך הכל. לאחר מותו כתב המשורר פיודור טיוטצ'ב שיר זיכרון ארוך לכבודו.
הערות שוליים

↑  "Golden Messenger" of Russia (biography)
↑  B. A. Valiskaya, Путешествие Егора Петровича Ковалевского, 1956 pp.96—98
↑  Егор Петрович Ковалевский и Северо-Восточная Африка
↑  Спроси Алену Завалинка, Ковалевский Егор Петрович, tunnel.ru (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278108005171  PLWABN: 9810649163105606  GND: 101812841  ISNI: 0000 0000 6667 2986  LCCN: n88239450  NKC: js2008469426  SUDOC: 059176997  VIAF: 47138657   WorldCat (עם VIAF): 47138657
איים בזרם

| --- | --- |

עטיפת הספר "איים בזרם", 2006
 מידע כללי
 מאת:  ארנסט המינגוויי 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מלחמה, רומן
 מקום התרחשות:  איי בהאמה 
 הוצאה
 הוצאה:  צ'ארלס סקריבנר ובניו (ארצות הברית)
 תאריך הוצאה:  1970 
 מספר עמודים:  511
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד, ידיעות ספרים
 תאריך:  1974, 2006
 תרגום:  אהרן אמיר, יואב כ"ץ
 סדרה
 ספר קודם:  הזקן והים 
 הספר הבא:  גן העדן 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002548148, 001816072, 003630592
 
איים בזרם (באנגלית: Islands in the Stream) הוא ספרו האחרון של ארנסט המינגוויי. הספר יצא לאור ב-1970, תשע שנים לאחר מותו של המינגוויי. הספר תורגם לעברית על ידי אהרן אמיר, והמהדורה החדשה על ידי יואב כ"ץ. חלק מחוויות חייו של המינגוויי נתנו השראה לסיפור, חייו באיים הקריביים וחוויותיו כמתנדב בחיפוש אחר צוללות גרמניות במלחמת העולם השנייה, באותו אזור.
עלילה ומבנה הספר

הרומן בנוי משלושה חלקים.
החלק הראשון, "בימיני" (Bimini), מתאר מספר שבועות בביתו של גיבור הסיפור, תומאס האדסון. האדסון הוא צייר מצליח המתגורר על אי הנופש האקזוטי בימיני דרומית לפלורידה, אשר בעברו לחם במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת האזרחים בספרד. שלושת בניו הצעירים, החיים בנפרד ממנו מגיעים אליו, ויחד עמו ועם חבריו יוצאי הדופן, מבלים את חופשת הקיץ.
החלק השני, "קובה" (Cuba), הוא פרק קודר ובו האדסון, למוד סבל, משרת כקצין מודיעין ומבצעים מיוחדים במשרד לשירותים אסטרטגיים במלחמת העולם השנייה. הוא מגיע לחופשה קצרה בהוואנה, חופשה שאת רובה הוא מבלה בשתייה בבאר אפלולי בעיר. בהמשך מתואר מפגשם של האדסון וגרושתו, המחדשים את אהבתם.
החלק השלישי, "בים" (At Sea), הוא סיפור פעולה הדוק ומפורט, המתאר את קרב המוחות בין אנשי הצוללות הגרמניות בים הקריבי ובין האדסון וצוותו, אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים, אשר צדים אותם.
אזכורים

בשירו "לילה שקט עבר על כוחותינו בסואץ" מזכיר מאיר אריאל את הספר, כשהוא מתאר בשיר חייל במוצב הסמוך לתעלת סואץ הקורא את הספר:
קורא "איים בזרם" מאת ארנסט המינגווי תרגם את זה יפה אהרן אמיר.
ארבעת הבתים הראשונים בשיר מתארים בקצרה אירועים המופיעים בספר.
תרגומים לעברית

תרגום: אהרן אמיר, עם עובד, 1972. (הספר בקטלוג ULI)
תרגום: יואב כץ, פן, 2006. (הספר בקטלוג ULI)