stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סבל של חיות בר
התערבויות למען חיות הבר > דרכי סיוע ישירות לחיות הבר > הימנעות אישית מפגיעה בבעלי-חיים בסביבה העירונית

לצד הסיוע הרחב בסביבה הטבעית, הסופר והעיתונאי בריאן קטמן (אנ') (Brian Kateman) מציע, עבור האדם הפרטי, להתחיל בצעדים פשוטים שימנעו הוספת סבל לבעלי-החיים בסביבה העירונית. הוא מזכיר, לדוגמה, את השימוש במתקני האכלה לציפורים, שיכול אמנם לסייע לציפורים להתמודד עם תקפות רעב, אך בשימוש לא נכון וללא ניקיון מתאים יכול לגרום להפצת מחלת בין הציפורים, מפני שהוא גורם להן להתקבץ באזור קטן, ולבוא במגע זו עם זו ועם הלשלשת זו של זו. לכן החוקרים בתחום מציעים מספר כללים היגייניים להימנעות מהפצת מחלות בקרב ציפורי חצר, בהם ניקיון קבוע של מתקני ההאכלה, פיצולם למספר תחנות האכלה מרוחקות והחלפה של מיקום המתקנים לעיתים קרובות. דוגמה נוספת שקטמן מציע היא שימוש במלכודות עכברים הומאניות.
אך מעבר לרמה הפרטית בתחומי העיר, גם קטמן מודע לצורך לסייע לחיות הבר בהיקף נרחב, ומזכיר את תוכניות החיסונים של חיות בר כדוגמה לכך.
התערבויות למען חיות הבר > דרכי סיוע ישירות לחיות הבר > סוגים נוספים של התערבויות

הפעילה מישל גרהם (Michelle Graham) מתארת פעולות נוספות שמבוצעות היום למען חיות הבר. בהן מאבק בסחר לא חוקי בחיות בר, פעילותה של תנועת One Health (אנ'), וקידום חקיקה להגנה על חיות הבר.
סוג נוסף של התערבות לצמצום הסבל של בעלי-החיים הוא שימוש באמצעי מניעה עבור חיות בר, במטרה לווסת את גודל האוכלוסייה. שיטות אלו כוללות גם עיקור בהליך כירורגי, בדומה לעיקור וסירוס של חתולי רחוב וכלבי רחוב, אך גם שיטות מתקדמות יותר ופחות פוגעניות, כמו באמצעות חיסונים או תכשירים הורמונליים.
אמצעי מניעה משמשים, בין השאר, לוויסות של אוכלוסיות יונים וחולדות בערים. בעלי-חיים אלו מתרבים יתר על המידה בסביבה העירונית, וכך נגרם להם סבל רב בעקבות תחרות על משאבים, העברת מחלות, קרבות ועוד, לצד סיכון תברואתי לבני האדם.
מלבד חיות עירוניות, נבדק השימוש באמצעי מניעה גם עבור חיות בר בבתי גידול פראיים, בעיקר עבור יונקים גדולים, במקרים בהם ריבוי יתר פגע ברווחה של חיות הבר. עד היום הם נבדקו בהצלחה עבור 85 מינים של בעלי חיים, והעבודה על צורות שונות של אמצעי מניעה לחיות בר עוד נמשכת. לדוגמה, אמצעי מניעה לחיות בר שימשו כדי לצמצם ולייצב אוכלוסיות של סוס בר, אייל לבן-זנב, ביזון אמריקאי ופיל אפריקאי.
חשיבות נוספת של אמצעי מניעה לחיות בר, בהקשר של צמצום הסבל, טמונה בפוטנציאל שלהם להחליף אמצעי ויסות לא הומניים, שמתבצעים מסיבות אנתרופוצנטריות. כך, בערים בהן מדללים חיות עירוניות שנחשבות למזיקות לאדם, כמו יונים ומכרסמים, ישנה קריאה להפסיק את השיטות הרווחות היום, שכוללות ציד ורעל, ובמקומן להשתמש בשיטות להגבלת הרבייה.
החוקרים בתחום קוראים להמשך מחקר זהיר ובטוח, שיבחן את כל ההשלכות האפשריות של אמצעי מניעה לחיות בר, לרבות השפעות אקולוגיות והשפעות פסיכולוגיות.
התערבויות למען חיות הבר > מקרים היסטוריים של התערבות

בשנת 1988, ממשלות ארצות הברית וברית-המועצות שיתפו פעולה במבצע שנקרא מבצע פריצת-דרך (אנ'), כדי לשחרר שלושה לווייתנים אפורים שנלכדו בקרח סחף מול חופי אלסקה.
בשנת 2018, צוות של יוצרי סרטי BBC חפר רמפה בשלג כדי לאפשר לקבוצת פינגווינים להיחלץ משטח צר באנטארקטיקה.
בשנת 2019, כ-2,000 פלמינגואים צעירים חולצו במהלך בצורת בדרום אפריקה.
במהלך עונת השריפות האוסטרלית 2019-20, חולצו מספר חיות בר מהשריפות.
בשנת 2020, חולצו בסרי לנקה 120 דולפינים מהסוג נתב שנסחפו לחוף.
בשנת 2021, חולצו בדרום אפריקה 1,700 אפרוחי קורמורן כף שננטשו על ידי הוריהם. באותה שנה, חולצו כמעט 5,000 צבי ים שסבלו מהלם קור בטקסס.
צורה נוספת של התערבות, שנויה יותר במחלוקת, היא המתת חסד של חיות בר. היא מבוצעת כאשר בעלי-החיים שרויים במצב אנוש וצפויים למות, ומטרת ההמתה היא להעניק להם מוות מהיר במקום המוות האיטי והמייסר שצפוי להם. בשנת 2002, אישרה ממשלת אוסטרליה הרג של 15,000 מתוך 100,000 קנגורואים שנלכדו בבסיס צבאי לאומי מגודר וסבלו ממחלות, פציעות ורעב. בשנת 2016, 350 היפופוטמים ותאואים מורעבים בפארק הלאומי קרוגר הומתו על ידי שומרי הפארק. אחד המניעים לפעולה היה מניעת סבל במותם.
דוגמאות היסטוריות נוספות הן תוכניות למניעת כלבת ושחפת בקרב חיות בר, אשר יושמו בהצלחה.
התערבויות למען חיות הבר > קידום הנושא והפצתו

קיימת הסכמה גורפת בקרב העוסקים בתחום שהידע שקיים היום לא מספיק כדי לבצע התערבויות רחבות, ויש צורך במחקר נוסף.
התחום רק בחיתוליו, וחשוב לקדם אותו הן בציבור הרחב והן בקהילה המדעית. רוב העוסקים בו מסכימים שקידום התחום הוא המשימה החשובה ביותר כרגע, ויש להשקיע בה את עיקר המאמצים. נכון להיום, כמות זעומה של אנשים עוסקים בתחום, וכמות קטנה של משאבים מושקעים בו. החוקרת פרסיס אסקנדר (Persis Eskander) תיארה בריאיון את הצורך בשילוב בתחום של חוקרים ממגוון דיסציפלינות.
החוקר אוסקר הורטה ניסח 5 משימות עיקריות למטרה זו:
הפצת הרעיון שעלינו לסייע לבעלי-החיים, ומאבק בסוגנות.
מאבק בתפיסה של הטבע כאידיאלי, והפצת ההבנה שבאפשרותנו לשפר את החיים בטבע.הפילוסוף ויליאם רו מציג שריפה טבעית כדוגמה לאכזריות שבטבע, בניגוד לתפיסה הרווחת של הטבע כמקום אידיאלי: "אי-שם ביער ברק פוגע בעץ מת, ושריפה פורצת. עופר שנלכד בשריפה עולה בלהבות, ואחרי השריפה נשאר לשכב שם בייסורים נוראיים במשך מספר ימים עד שהמוות גואל אותו מייסוריו".
קידום ההתערבות שמתבצעת כבר היום.
פיתוח צורות התערבות חדשות והוצאתן לפועל. בפרט, הוא מציע לבצע פעולות חדשות בסביבות מופרות, כדוגמת סביבות עירוניות או תעשייתיות, ואת המסקנות שיעלו מהתערבויות אלו ליישם במערכות אקולוגיות פראיות.
עריכת מחקר על הדרכים השונות שבהן נגרמים סבל ומוות בטבע, ועל הדרכים לצמצומן.
הורטה מדגיש שהפצת העניין הציבורי ברווחת חיות הבר והדאגה לסבלן חשובה לא פחות מהתקדמות המחקר בתחום.
ארגון Animal Ethics מונה מספר דרכים בהן האדם הפרטי יכול לסייע להתפתחות התחום:
שיתוף פרסומים על סבל של חיות בר ברשתות החברתיות, במיוחד את אלו שמתפרסמים על ידי ארגונים שפועלים בתחום.
תמיכה בארגוני בעלי-חיים הפועלים לצמצום הסבל של חיות בר, והצעת עזרה ושיתוף פעולה איתם.
תרגום חומרים ומידע על סבל של חיות בר לשפות אחרות.
סיוע בארגון אירועים שנועדו לדיון בנושא.
ארגון קבוצות קריאה של חומרים על סבל של חיות בר. לצורך כך הארגון אף הפיק קורס מקוון בנושא.
אנשים שמתמכים ביצירת תוכן מקוון, כתיבה, עיתונות, אומנות או חינוך, יכולים ליצור חומרים משלהם העוסקים בנושא ולהפיץ אותם במסגרת פעילותם.
אנשים שעוסקים במחקר יכולים להשתתף בחקירת השאלות החשובות בתחום.
בנוסף, הארגון מציע דרכים בהן גופים ארגוניים יכולים לסייע. בין דרכים אלו הם מונים הזדמנויות שונות לדבר על נושא הסבל של חיות הבר, כמו גם חוקים שהגופים הארגוניים יכולים לקדם, שיטות לסיוע אקטיבי לבעלי-החיים ונושאים שאפשר לחקור.
החוקרים Darimont ו-Paquet טוענים שחסר היום בסיס אתי מקובל ויישומי שמתייחס לרווחת חיות הבר, והם מציעים התחלה רעיונית לבסיס זה. לטענתם, נושא רווחת חיות הבר נעדר גם מהשיח של זכויות בעלי-חיים וגם מהשיח של אקולוגיית שימור: "אתיקה של רווחה צריכה להיות מושרשת בחייהם ובמוחם של הפעילים, כדי שהיא תוכל להצליח בטווח הארוך".
כיווני עשייה ומחשבה עתידיים > רעיונות להתערבויות עתידיות

בעתיד יצטבר ידע מחקרי נוסף, הן על תחומי המדע הרלוונטיים כמו ביוטכנולוגיה ואקולוגיה, והן על היכולת להתערב בטבע בלי להגביר את הסבל הכולל. על בסיס התקדמות זו ניתן יהיה להשתמש בצורות קיימות של סיוע לחיות הבר בקנה מידה גדול יותר כדי להפחית את הסבל. הצעות טכנולוגיות כוללות הנדסה גנטית, ובפרט שימוש ב-CRISPR או בדחף גנטי (אנ'), במטרה להפחית את הסבל של מינים שמתרבים באסטרטגיית-r. שימוש בדחף גנטי נחשב לכיוון מבטיח מפני שהתערבות כזו היא גם עמידה בטווח הרחוק אך גם הפיכה, כלומר ניתנת לתיקון וביטול במקרה הצורך. הצעות נוספות כוללות שימוש בביוטכנולוגיה כדי למגר את הסבל של חיות הבר.
אוסקר הורטה מציע לבצע מחקרים על הקשר בין תנאים אקולוגיים לבין רווחה. לדוגמה, סביר להניח שבעלי-חיים שמתרבים באסטרטגיית-r סובלים בממוצע הרבה יותר מבעלי-חיים שמתרבים באסטרטגיית-k. לכן, ובהתחשב בכמות המוגבלת של משאבים בטבע, שימור של אוכלי עשב מהסוג השני יפחית את מספרם של בעלי-החיים מהסוג הראשון, וכנראה ישפר את מאזן הרווחה בטבע. לכן הוא סבור ששימור של אוכלי עשב גדולים ישפר את הרווחה בטבע. כמו כן, הוא סבור שמתן עדיפות למערכות אקולוגיות עם שרשראות טרופיות קצרות יותר, כלומר עם מעט רמות של טריפה, עשויה גם היא לשפר את הרווחה הכללית בטבע. באופן דומה הוא מציע לחקור תנאים אקולוגיים נוספים ואת ההשפעה שלהם על הרווחה, ועל פיה לקבוע הן סדרי עדיפויות לשימור, והן רעיונות של שינוי בתי הגידול. דוגמה לכך היא העדפה של בתי גידול צחיחים על פני בתי גידול שופעי צמחייה, מפני שבבתי הגידול הצחיחים יש פחות בעלי-חיים ולכן פחות סבל. זאת על-פי ההערכה שחיות הבר חוות בחייהן יותר סבל מאשר אושר בממוצע.
כמה מחברים, בהם החוקר בריאן טומאסיק (Brian Tomasik), טוענים שמנקודת מבט תוצאתית, בעקבות המסקנה שרוב חיות הבר חיות חיים שליליים (כלומר, חיים בהם סך הסבל גבוה מסך האושר), יש לעודד אובדן של בתי גידול, במקום למנוע אותו. טיילר ג'ון (Tyler M. John) וג'ף סבו (אנ') (Jeff Sebo) מתחו ביקורת על עמדה זו, והחוקרים בראונינג (Heather Browning) ווייט (Walter Veit) מתחו ביקורת על ההערכה שהסבל בטבע גבוה מהאושר, וטענו שגם האפשרות ההפוכה סבירה. טומאסיק עצמו מודה שלא ניתן להיות בטוחים בהערכת הרווחה השלילית, אך על פי הראיות הקיימות זו האפשרות הסבירה. לכן, לכל הפחות כדאי בינתיים להימנע משימור בתי הגידול ומהרחבתם.
בעתיד הקרוב, חלק מהחוקרים ממליצים על שימוש בטכנולוגיות קיימות לשיפור ההתערבויות בטבע. לדוגמה, ישנה הצעה להשתמש במל"טים כדי לאתר בעלי-חיים שזקוקים לחילוץ בעת שריפה.
כיוון נוסף שהוצע הוא פיתוח של קוטלי חרקים הומאניים, שיהרגו את החרקים באופן מהיר ונטול סבל. מטרתם היא להחליף את קוטלי החרקים הקיימים היום.
כיווני עשייה ומחשבה עתידיים > ביולוגיית רווחה

ביולוגיית רווחה (welfare biology) היא תחום המחקר של רווחת בעלי-החיים, תוך התמקדות מיוחדת ביחסיהם עם מערכות אקולוגיות טבעיות. היא הוצעה לראשונה בשנת 1995 על ידי Yew-Kwang Ng (אנ'), שהגדיר אותו כ"מחקר של יצורים חיים וסביבתם בהתייחס לרווחתם (אשר מוגדר כאושר-נטו, או הנאה פחות סבל)". מחקר כזה נועד לקדם דאגה לסבל של בעלי-החיים בטבע, ולבסס פעולות יעילות שניתן לנקוט כדי לסייע להם בעתיד.
כיווני עשייה ומחשבה עתידיים > חשש מפני הפצת הסבל אל מחוץ לכדור הארץ

מספר חוקרים ועמותות העלו חשש שהציוויליזציה האנושית תרחיב את הסבל אל מחוץ לכדור הארץ: בתי גידול פראיים עשויים להיווצר בעתיד הרחוק במושבות שהחברה האנושית תקים מחוץ לכדור הארץ, על כוכבי לכת אחרים. הפצת חיות הבר אל מחוץ לכדור הארץ עלולה להוביל לעלייה עצומה בכמות הסבל הכולל של חיות הבר. חשש אחר שהועלה הוא תסריט בו בני האדם מייצאים חיידקים לכוכבי לכת אחרים, ואוכלוסיית החיידקים מתפתחת בסופו של דבר לאורגניזמים בעלי רגשות, אשר אין ביכולתנו לחזות את כמות הסבל הצפוי להם.
עמותות שעוסקות ברווחת חיות בר > עמותות שכל פעילותן מוקדשת לרוות חיות הבר

שתי העמותות העיקריות שמקדישות את פעילותן לצמצום הסבל של חיות הבר הן יוזמת חיות הבר (אנ'), ו-Animal Ethics (אנ').
יוזמת חיות הבר (Wild Animal Initiative): עיקר פעילותם מתמקדת במחקר המדעי בתחום. בפרט, הם מעניקים מימון וסיוע לפרויקטים מחקריים יישומיים ולמחקרי עלות-תועלת ותיעדוף תחומי עשייה.
Animal Ethics: מקדמים התחשבות בבעלי-חיים לא אנושיים באמצעות הסברה, מחקר וחינוך. עיקר פעילותם היא תמיכה בהתערבויות למען חיות הבר וחקר של התערבויות אלו, כגון חיסונים וסיוע לבעלי חיים בעת אסונות טבע. בנוסף, הם חוקרים את ההשפעות האפשריות של טכנולוגיות עתידיות וכיצד יהיה ניתן להשתמש בהן כדי להפחית סבל קיצוני. הם עוסקים גם בהסברה באקדמיה, במטרה להטמיע את התחום של ביולוגיית רווחה כדיסציפלינה מדעית.
עמותות שעוסקות ברווחת חיות בר > עמותות שעוסקות באופן חלקי ברווחת חיות הבר

Faunalytics (אנ'): ארגון שעוסק בצמצום הסבל של בעלי-החיים בכלל, גם חיות הבר וגם חיות המשק בתעשייה החקלאית, אך בשנים האחרונות נוטה יותר לכיוון חיות הבר. עיקר פעילותם מתמקדת בעריכת מחקרים, ובפרט במחקרים על דרכי המוות השונות בטבע וכן על הסברה אסטרטגית. הם מתחזקים מאגר ידע מדעי רחב, מקוון ונגיש לכולם, ותומכים בעורכי-דין ובארגונים שפועלים למען בעלי-החיים.
Invincible Wellbeing: עוסקים במחקר שמטרתו לסלק את הסבל הקיצוני מהעולם, הן של חיות הבר, הן של חיות בשבי והן של בני האדם, באמצעות הנדסה גנטית.
Born Free (אנ'): עוסקים בשימור מבוסס חמלה (אנ') (Compassionate Conservation). בין השאר, עוסקים בהצלה ושיקום של חיות בר, פעילויות חברתיות להפסקת הסבל של חיות בשבי, מאבק לוביסטי בסחר וציד לא חוקיים של חיות בר, וחינוך להגנה על בעלי-חיים.
Rethink Priorities: עוסקים במחקר תיעדוף תחומי עשייה. במחקריהם הם מתייחסים לכלל הנושאים הדחופים, הן עבור חיות הבר, הן עבור החיות בשבי והן עבור האנושות, במטרה להתוות כיווני מחקר ועשייה חשובים.
ג'ייד פטיג'ון

| --- | --- |

פטיג'ון, 2016
 לידה:  8 בנובמבר 2000 (בת 24) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jade Elizabeth Pettyjohn 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 www.jadepettyjohn.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייד פטיג'ון (באנגלית: Jade Pettyjohn; נולדה ב-8 בנובמבר 2000) היא שחקנית אמריקאית, שהחלה להופיע בטלוויזיה בתור סאמר בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "רוק בבית הספר" (2016–2018), ובתור לקסי ריצ'רדסון בסדרת הדרמה של הולו "שריפות קטנות בכל מקום" (2020).
ביוגרפיה

פטיג'ון נולדה ב-8 בנובמבר 2000 בלוס אנג'לס, קליפורניה.
כבר בגיל שש היא הופיעה בלהקת שירים וריקודים לילדים. תפקידה הראשון היה בפרסומת.
קריירה

בשנת 2008 בגיל שבע, הופיעה לראשונה בטלוויזיה בסדרת הטלוויזיה "המנטליסט". פטיג'ון שיחקה גם בתפקידים שונים במספר סדרות טלוויזיה, בין היתר ב-"מהפכה", "מחשבות פליליות: התנהגות חשודה", "גרים", "טרה", ו-"Pure Genius".
בשנת 2012 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה של ניקולודיאון "נערה אמריקאית: מק'קנה יורה לכוכבים", בתורה מק'קנה ברוקס.
בשנת 2016 שיחקה בתפקיד הראשי כסאמר, בסדרה של ניקולודיאון "רוק בבית הספר" יחד עם ריקרדו הורטאדו ובריאנה יידי.
שנת 2017 היא כיכבה בסרט המקורי של ניקלודיאון "רופוס 2". בספטמבר 2017 לוהקה פטיג'ון לתפקיד בתה של לורה דרן בסרט "משפט האש". בנוסף, היא צורפה לצוות השחקנים של סרט מותחן הפשע "Destroyer", והופיעה בסרט "Against All Enemies".
בסוף 2018, פטייג'ון לוהקה ל"דדווד: הסרט", וגילמה את התפקיד של קרוליין, עולה חדשה בעיירה דדווד.
בשנת 2019 היא לוהקה לסדרת הטלוויזיה של הולו: "שריפות קטנות בכל מקום" בתפקיד לקסי ריצ'רדסון, בתה של דמותה של ריס וית'רספון.
ביוני 2020, היא לוהקה לסדרת הדרמה של ABC "ביג סקיי", בתפקיד גרייס סאליבן הנחטפת יחד עם אחותה הגדולה דניאל (נטלי אלין לינד). היא שיחקה בעונה הראשונה של הסדרה.
ב-2022 הופיעה בשני פרקים של הסדרה "כבאי קליפורניה" כאחותו הצעירה והמתה של בודי (מקס ת'יריוט).
ב-2023 לוהקה לסרט All my friends are dead.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | An American Girl: McKenna Shoots for the Stars | מק'קנה ברוקס |  |
| 2014 | Dakota's Summer | סאמר ג'נינגס |  |
| 2015 | Shangri-La Suite | קארן הצעירה |  |
| 2016 | Girl Flu | ציפור |  |
| 2018 | הרסנית (אנ') | שלבי |  |
| 2018 | משפט האש | ג'ולי גילברט |  |
| 2019 | סיברג (אנ') | ג'ני קובלסקי |  |
| 2023 | Fish Out of Water | לקסי | סרט קצר |
| 2024 | #AMFAD All My Friends Are Dead | שרה |  |
| TBA | The Not Polly | פולי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | המנטליסט | ג'ולי סנדס | פרק: "Ladies in Red" |
| 2010 | טרה | קמי | 2 פרקים |
| 2011 | מחשבות פליליות: התנהגות חשודה (אנ') | סמנתה ולר | פרק: "Two of a Kind" |
| 2012 | גרים | אפריל גריינג'ר | פרק: "The Bottle Imp" |
| 2012–2013 | מהפכה | צ'רלי מתיסון (11 שנים) / סמנתה הצעירה | 3 פרקים |
| 2014 | הספינה האחרונה | אווה טופט | 6 פרקים |
| 2014 | All I Want for Christmas | מייגן פארלי | סרט טלוויזיה של ערוץ 5 |
| 2014–2015 | הסוכן הנרי | קלואי הרטמן | 3 פרקים |
| 2016–2018 | רוק בבית הספר | סאמר | תפקיד ראשי (3 עונות); 45 פרקים |
| 2016 | Pure Genius | מדלין סורנסון | פרק: "A Bunker Hill Christmas" |
| 2017 | Rufus 2 | קאט | סרט טלוויזיה של ניקלודיאון |
| 2017 | ניקי, ריקי, דיקי ודון | רוז דירקן | 2 פרקים |
| 2019 | דדווד: הסרט (אנ') | קרוליין וולגרדן | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2019 | משפחת ג'מסטון (אנ') | נקודה ננסי | 3 פרקים |
| 2019 | Middle School Moguls | סלסט | דיבוב; 4 פרקים |
| 2020 | שריפות קטנות בכל מקום | לקסי ריצ'רדסון | 7 פרקים |
| 2020–2021 | Big Sky | גרייס יסאליבן | 8 פרקים |
| 2022 | כבאי קליפורניה | ריילי לאון | 2 פרקים |
| 2024 | מפלצות: הסיפור של לייל ואריק מננדז | ג׳יימי פיסארצ׳יק | סדרה של נטפליקס |
הערות שוליים

↑  Jade Pettyjohn & Ricardo Hurtado on the Nick Stars BFF Challenge | School of Rock | Nick, נבדק ב-2023-02-25
↑  Cody Hamman, All My Friends Are Dead: JoJo Siwa joins deadly sins horror film, JoBlo, ‏21 בפברואר 2023 (באנגלית)
↑  "Pure Genius - Episode 1.07 - A Bunker Hill Christmas - Press Release". SpoilerTV.com. 22 בנובמבר 2016. נבדק ב-9 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andrew Whalen (5 בנובמבר 2018). "Deadwood' Movie Casts Jade Pettyjohn, Series Villain to Return as South Dakota Statehood Looms". Newsweek. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rick Porter (5 בנובמבר 2018). "'Deadwood' Movie Starts Filming with Majority of Cast Returning". The Hollywood Reporter. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5506921  ISNI: 0000 0004 0284 7328  LCCN: no2013027730  MusicBrainz: afcfac9f-a2cd-4f2d-a150-57f13b6b4feb  VIAF: 299259328   WorldCat (עם VIAF): 299259328
ז'ורז' סבסטיאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באוגוסט 1903 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  12 באפריל 1989 (בגיל 85) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, צרפת 
 שם לידה:  Sebestyén György 
 מדינה:  ממלכת הונגריה, צרפת 
 
ז'ורז' סבסטיאן (בהונגרית: Sebestyén György; בודפשט, 17 באוגוסט 1903 – 12 באפריל 1989, לה-אוטוויל, צרפת) היה מנצח צרפתי, יהודי-הונגרי בלידתו, שמזוהה במיוחד עם וגנר ועם הרפרטואר הפוסט-רומנטי (ברוקנר, מאהלר, ריכרד שטראוס).
קורות חיים

ז'ורז' סבסטיאן נולד במשפחה יהודית בהונגריה כבנו של המתרגם וההיסטוריון קארוי שבשטין. הוא למד תחילה פסנתר וכינור בבודפשט בטרם פנה להלחנה. לאחר מכן עבד עם לאו ויינר, זולטאן קודאי ובלה ברטוק. בשנת 1921 הוא הפך לקורפטיטור באופרה הממלכתית של בוואריה במינכן שם עבד עם ברונו ולטר והיה עוזר המנצח שלו בשנה שלאחר מכן.
קורות חיים > תפקידים עד המלחמה

אחר כך בילה עונה אחת בין השנים 1923–1924 כעוזר מנצח במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שם הוא ניגן גם כפסנתרן. עם שובו לאירופה ניצח בבתי האופרה בהמבורג ובלייפציג, לפני שהפך למנצח הראשי בדויטשה אופר ברלין (1927–1930). לאחר מכן הוא מונה למנהל המוזיקלי של הרדיו והתזמורת הפילהרמונית של מוסקבה (1931–1937). בשנת 1935 ניהל שם את הביצוע הראשון של הגרסה המקורית של האופרה של מוסורגסקיבוריס גודונוב, בוריס גודונוב.
בשנת 1938 חזר לאמריקה ובילה שם את שנות מלחמת העולם השנייה, כשהוא מכהן בכמה תפקידים, כולל מנצח באופרה של סן פרנסיסקו, מנהל מוזיקלי של תוכנית רדיו עבור CBS, ומנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של סקרנטון.
קורות חיים > אחרי המלחמה

לאחר המלחמה שב לאירופה והתיישב בצרפת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באופרה גרנייה בשנת 1947 וניהל שם את הופעת הבכורה של מריה קאלאס (1958) ושל רנאטה טבאלדי (1959). הוא היה פעיל מאוד גם בניצוח ברדיו הצרפתי, בעיקר הסימפוניות המלאות של ברוקנר ומאהלר.
הוא הקליט קבוצות שלמות של אופרות לקמה (עם מדו רובין, 1952) ומיניון (1953) עבור דקה רקורדס ; ועם סוזן ז'ויול (1952) עבור אורניה. ההקלטה הידועה ביותר שלו עשויה להיות, עם זאת, קטעים מכרמן (1946), עם ריסה סטיבנס, נדין קונר, ראול ג'ובין ורוברט ויד, עבור קולומביה רקורדס. בין ההקלטות ה"פיראטיות" של סבסטיאן ניתן למנות את האופרה אלקטרה (1966) ואת האופרה סלומה (1967), שניהם עם אלברט לאנס וטיטו גובי.
לקריאה נוספת

Le dictionnaire des interprètes, Alain Pâris (Éditions Robert Laffont, 1989). ISBN 2-221-06660-X
ביריה

ערך זה עוסק ביישוב בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
הכניסה ליישוב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: מרום הגליל
גובה ממוצע: ‎812 מטר
תאריך ייסוד: 1945
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 968 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 967 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפת מוגדלת) ביריה(למפת צפת רגילה) ביריה(למפת הגליל העליון רגילה) ביריה(למפת הגליל העליון מוגדלת) ביריה32°58′41″N 35°30′01″E﻿ / ﻿32.9779384207016°N 35.5002352151782°E﻿ / 32.9779384207016; 35.5002352151782  heמפת היישובים של מועצה אזורית מרום הגליל באדום - ביריה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10

ביריה מוקפת שלג שבוע לאחר הסופה של דצמבר 2013
מבט לביריה מכיוון צפת
בִּירִיָּה (גם: בִּרְיָה ו- בִּירִיָּא) הוא מושב-דתי קהילתי בגליל העליון ליד צפת השייך למועצה אזורית מרום הגליל.
המושב קרוי על שמה של העיירה התלמודית ביריא, ששכנה בסמוך למקום, שמה השתמר ומצוי בערבית בהוראת: בור, וזאת משום בורות לאגירת מי הגשם החצובים בקרבת העיירה הקדומה.
היסטוריה

יישוב יהודי בשם ביריא התקיים בתקופת הבית השני, וגדל כנראה עקב הפגיעה בצפת, בעכברה ובגוש חלב הסמוכות בידי הרומאים במהלך דיכוי המרד הגדול בגליל העליון. בין היתר עברה למקום משמרת יקים ממשמרות הכהונה[דרוש מקור]. ביריא נודעה בשל חכמים שונים שהתגוררו בה בתקופת המשנה והתלמוד, ובהם התנא רבי אלעזר איש ביריא והאמוראים אבא ביראה, רבי ירמיה ביראה ועולא ביראה. ביישוב קבר המיוחס לבניהו בן יהוידע שהיה מגיבורי דוד.
כן נזכרת ביריא בכתבי חז"ל בקשר לביקורם במקום של רבי יהודה נשיאה ואחיו הלל, ולעניין תושביה שהעבירו את רבי אלעזר ברבי שמעון לקבורה מעכברה לקבר רבי שמעון אביו, בביריה.
שם המקום בצורתו הקדומה: "בירוא", מופיע בספר של תייר-פרסי שעבר בה בשנת 1046 בספר נכתב אודות שני קברים הנמצאים במקום בהם חקוקים השמות: "עיס (ישוע) ושמעון" לפיכך היו שסברו כי התקיים שם ישוב יהודי מסוף ימי הביניים כדוגמת הכפרים שבסביבה: פקיעין ושפרעם. זכרו של המקום מתועד במכתב משנת 1625 ובו מופיעה שאלתו של הרב ניסים בירואני המופנית לרבי יאשיהו בן יוסף פינטו שהתיישב בשנים אלה בצפת, שם המשפחה "בירואני" מלמד על כך שהיה תושב בירייה.
עדויות מאוחרות יותר מספרות על יישוב יהודי שהתקיים במקום בין המאה ה-12 למאה ה-16. במאה ה-16 היה קיים ביישוב דפוס יחסית משוכלל ובו הדפיס הרב יוסף קארו את ספריו כמו כן גר ופעל תקופה מסוימת ביישוב תוך כדי כתיבת חיבורו השולחן ערוך כאשר פרצה מגפת דבר בצפת. היישוב היהודי במקום חרב ככל הנראה בתחילת המאה ה-17. בסוף המאה ה-19 מתואר מנהג צפתי ללכת לאזור ביריה בראש חודש אייר.
עד 1948 התקיים בסמוך כפר ערבי בשם "ביריא". בסמוך ליישוב מצויה מצודת ביריה בה אירעו האירועים המכונים העלייה לביריה שהיוו אבן דרך במאבק בשלטונות המנדט הבריטי לקראת הקמת מדינת ישראל.
הקמת היישוב היהודי

יש גרסאות שונות לגבי הזמן בו נקנו אדמות ביריה. המקדימים מציינים שהשטח נקנה על ידי יק"א או הברון רוטשילד עוד בשנת 1893 והמאחרים מייחסים את קניית השטח לקרן קיימת לישראל בסביבות 1942. דיון משפטי בשאלת אדמות ביריה שנערך בשנת 1946 הראה על רישום במרשם הקרקעות של 450 דונם בבעלות פיק"א עוד בשנת 1895. ניסיון ראשון ליישב את המקום בפועלים חקלאים נערך בשנת 1922, אך כשל.
בינואר 1945 עלו על הקרקע בביריה חברי המחלקה הדתית של הפלמ"ח, שהורכבה מבוגרי בני עקיבא, כחוליה ראשונה בשרשרת יישובים שנועדו לחבר את צפת לאצבע הגליל. ביריה הוקמה סביב טירה מרכזית במתכונת חומה ומגדל. באותה מסגרת נבנו מצודות רמות נפתלי וחוקוק. בסוף פברואר 1946 מצאו חיילי הצבא הבריטי סליק סמוך לביריה ועצרו את כל שוכני היישוב. במקומם הוצבו במקום נוטרים וב-5 במרץ הוצבה במקום יחידה של הצבא הבריטי. בקשות של היישוב המאורגן לאייש את המצודה באנשים אחרים נענו בשלילה.
כדי לא להחריש מול תקדים של מחיקת יישוב יהודי, הוחלט בהגנה להעלות יישוב חדש בצמוד למצודה, שנמצאה בשליטת הצבא הבריטי. במקום העלייה המסורתית לתל חי בי"א באדר עלו כ-3,000 נערים מיישובי הסביבה, בליל גשם, לגבעה סמוכה למצודה, גדרו את המקום, נטו בו אוהלים וכינו את המקום "ביריה ב'". באותו היום, אחר הצהריים, לאחר שרוב שוהי המקום התפזרו, נכנס הצבא הבריטי לפעולה ותוך שימוש בטנקים ובשריוניות גירש את המתיישבים מהמקום. עוד באותו הלילה (14–15 במרץ) עלו מאות אנשים מצפת וראש פינה למקום והקימו את "ביריה ג'". בעקבות זאת, פינו הבריטים את המצודה והתירו שהיית עשרים מתיישבים בביריה. ההנחה היא שעוצמת המאבק של היישוב המאורגן על ביריה גרמה לבריטים להבין, שלא מדובר בנקודה צבאית אלא ביישוב סביבו יתלכד כל היישוב ולכן נסוגו מהפקעת המקום.
בתנועת בני עקיבא נהוג לציין מדי שנה את יום ביריה בי"א באדר, לזכר העלייה לביריה. תלמידי כיתה ח' (שבט הרא"ה) מסניפי בני עקיבא ברחבי הארץ נוסעים לביריה ביום זה. אירועי ביריה נחשבים בציונות הדתית כסוג של פעילות חלוצית ויש המכנים אותה "תל חי של הציונות הדתית".
בזמן המאבק על המצודה הסתיים משפט, שניהלו הערבים נגד קק"ל לגבי הבעלות על קרקעות ביריה, וחלק מהקרקעות נמסרו לערבים.
במלחמת העצמאות נפגע היישוב קשות ונהרס. בשנת 1949 הוקם במקום מחנה עולים. באוקטובר 1959 הוחלט להפוך את היישוב לכפר יערנים.
היישוב כיום

המשפחות ביישוב עוסקות בעיקר במקצועות חופשיים. ילדי היישוב לומדים בבתי ספר בצפת.
לקריאה נוספת

ארצות הגליל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמודים 801–804
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ארץ הגליל ע' קמו, ד' קלא
↑  תלמוד בבלי, עירובין, נה, ב.
↑  ‏אבא ביראה‏ (Q115463506)
1 2  מפסח ער ל"ג בעומר בצפת, הצפירה, 21 במאי 1888
↑  תוספתא, מועד קטן ב טז
↑  תלמוד בבלי, בבא מציעא, פד, ב.
↑  זאב וילנאי זיהויים חדשים של שמות מקומות בארץ-ישראל / ידיעות החברה העברית לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה. כרך ב'/ג' (טבת-סיוון תש"ג), עמ'-83
↑  מדריך ישראל החדש, כרך 3, עמ' 81
↑  ביריה - כפר יערנים בגליל, הארץ, 20 באוקטובר 1959
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310433305171  VIAF: 131893464   WorldCat (עם VIAF): 131893464 
ביריה- שתי חברות הקבוצה בשיחה ליד האוהל. צלם יעקב רוזנר, 1 בינואר 1947