stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הליגה הבלקנית בכדורסל
MVP של הפיינל-פור

2008/2009: ארצות הברית טרוויס פטרסון (רילסקי ספורטיסט)
2009/2010: ארצות הברית ארון הרפר (לבסקי סופיה)
2010/2011: מקדוניה ווידן סטוינובסקי (פני אינדוסטריס)
2011/2012: ארצות הברית ג'וזף ג'ונס (הפועל גלבוע גליל)
2012/2013: ארצות הברית ראקים סנדרס (הפועל גלבוע גליל)
2013/2014: ארצות הברית ליונל צ'למרס (לבסקי סופיה)
2014/2015: קוסובופולין דארדן ברישה (סיגל פרישטינה)
2015-2020: לא נבחר
2020/2021: ארצות הברית אייזיאה מיילס (הפועל חולון)
2022/2023: ניגריהארצות הבריתדייוויד אפיאני (הפועל באר שבע דימונה)
קבוצות שהשתתפו בליגה בעבר

בולגריה לבסקי סופיה (סופיה)
בולגריה בלקן בוטבגרד (בוטבגרד)
בולגריה ספרטק פלבן (פלבן)
בולגריה אירוינס צ'רנו מורה (וארנה)
קרואטיה סבטלוסט ברוד (סלבונסקי ברוד)
מונטנגרו לובצ'ן צטיניה (צטיניה)
מונטנגרו ריביירה אולצין (אולצין)
רומניה דינמו בוקרשט (בוקרשט)
רומניה סטיאווה בוקרשט (בוקרשט)
רומניה קוודריפול בראשוב (בראשוב)
רומניה מורש באסקט (טרגו מורש)
רומניה אלבה טימישוארה (טימישוארה)
רומניה גז מתאן מדיאש (מדיאש)
מקדוניה פני אינדוסטריס (קבדרצי)
מקדוניה רבוטניצ'קי סקופיה (סקופיה)
מקדוניה טורוס סקופיה (סקופיה)
סרביה אוקק בלגרד (בלגרד)
סרביה מגה ויזורה (בלגרד)
סרביה רדניצ'קי קרגוייבץ (קראגויבאץ)
סרביה מטאלץ ולייבו (ולייבו)
סרביה סוויסליון טקובו (ורשאץ)
סרביה נפרדק קרושבאץ (קרושבאץ)
יוון אנוסי קוואלה (קוואלה)
בוסניה והרצגובינה זרינסקי מוסטאר (מוסטאר)
קבוצות ישראליות במפעל

מספר קבוצות ישראליות זכו במפעל, הפועל גלבוע גליל זכתה פעמיים (עונת 2011/2012 ועונת 2012/2013), הפועל חולון (עונת 2020/2021), הפועל גליל עליון (עונת 2021/2022) והפועל באר שבע דימונה (עונת 2022/2023). בשנת 2020 עקב מגפת הקורונה בישראל, בעונת 2020/2021 נרשמו 12 קבוצות מליגת העל בכדורסל בישראל לליגה הבלקנית כולן חוץ ממכבי תל אביב עקב חוזה חתום עם היורוליג. הסיבה להרשמה היא שלפי תקנות הקורונה בתאריך שיועדה להיפתח הליגה הישראלית, רק קבוצות המייצגות את ישראל באירופה יכולות להתאמן כרגיל והליגה הישראלית תידחה.
הערות שוליים

↑  הקבוצות מסרביה לא רצו לשחק עם אלה מקוסובו ועזבו את הליגה
↑  זה רציני: מחר תתקיים הגרלת הליגה הבלקנית, באתר ‏מאקו‏, 4 באוקטובר 2020
↑  עונת 2019/20 הופסקה עקב מגפת הקורונה בשלב 4 האחרונות
↑  עמרי מנהיים ורועי כהן, ‏מסר לממשלה: קבוצות הכדורסל נרשמו לבלקנית, באתר ערוץ הספורט, 2 באוקטובר 2020
| ליגות הכדורסל האירופאיות |
| --- | --- | --- |
| מבנה | מבנה ליגות הכדורסל באירופה |  |
| יורוליג בסקטבול | יורוליג • יורוקאפ |  |
| פיב"א | ליגת האלופות • יורופקאפ |  |
| ליגות אזוריות | הליגה האדריאטית • הליגה האדריאטית השנייה • הליגה הבלקנית • הליגה המאוחדת של VTB • הליגה הצפון אירופית |  |
| תחרויות שבוטלו | סופרוליג • גביע ספורטה • גביע קוראץ' • יורוצ'לנג' • יורוקאפ צ'לנג' • הסופר קאפ האירופי • הליגה הבלטית |  |
הלוגו הישן של הליגה הבלקנית
דורא אל-קרע

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 גובה:  720 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,032 (2017)
 קואורדינטות:  31°57′32″N 35°13′41″E﻿ / ﻿31.958975°N 35.228152777778°E﻿ / 31.958975; 35.228152777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) דורא אל-קרע(למפת דרום השומרון רגילה) דורא אל-קרע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דורא אל-קרע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דורא אל-קרע  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דורא אל-קרע (ערבית: دورا القرع) הוא כפר פלסטיני במרכז יהודה ושומרון, השייך לנפת רמאללה ואל-בירה ונמצא במרחק של כ־8 ק"מ ממרכז העיר רמאללה, בגובה של כ־750 מטר מעל פני הים. מדרום לכפר נמצא היישוב בית אל,  ממערב ג'יפנה וג'לזון (דרום מערבית), ממזרח נמצא הכפר עין יברוד ומצפון - עין סיניא .
מקור השם

וילנאי מעלה שתי סברות באשר למקור השם:
הוסיפו מלה כדי להבדיל את הכפר הזה מדורא שבנפת חברון.
משמעות המלה אל-קרע (בערבית: القرع) היא הקירח ואולי היה זה כינויו של המתיישב הראשון במקום.
היסטוריה

בכפר שרידים ארכאולוגים המעידים שהמקום היה מיושב כבר מהתקופה הרומית בארץ ישראל. הממצאים כוללים מספר מערות קבורה (שהגדולה בהם ידועה בשם "מערת א-סוקייה"). סדרה של שיפוצים נעשתה כדי להגן על האתרים, ודורא אל-קרע הוכרזה כאתר שימור סביבתי וארכאולוגי.
בשנת 1863, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, וכתב שגרו בו 250 תושבים. הוא תיעד את מערכת המים שהמקום וציין שחלק מבתי הכפר בנויים מאבנים שבשימוש משני. בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר קטן, מוקף במטעי זיתים שבדרומו מספר מעיינות.
בשנת 1882, ה SWP תיאר את דורה כ"כפר קטן בצד של עמק, עם מעיינות בדרום, וזיתים".
לפי מסורת מקומית, הכפר דורא אל-קרע הוקם על ידי מהגרים מדורא שבדרום הר חברון (دورا الخليل - דורא אל-ח'ליל), ככל הנראה לאחר המאה ה-17.
אוכלוסייה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מפקדי אוכלוסין - דורא אל-קרע
| שנה | תושבים | מקור | הערות |
| 1863 | 250 |  | ויקטור גרן |
| 1896 | 246 |  |  |
| 1922 | 191 |  | נערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי. כולם מוסלמים. |
| 1931 | 303 |  | נערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי. ב 71 בתים. |
| 1945 | 370 |  | נערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי. |
| 1961 | 576 |  |  |
| 1982 | 590 |  |  |
| 1997 | 1,937 |  |  |
| 2005 | 2,646 |  |  |
| 2007 | 2,831 |  | כ- 41% מתחת לגיל 15, כ- 5% מעל גיל 65, 54% בין הגילאים 64-16. |
| 2017 | 3,032 |  |  |
המשפחות הגדולות בכפר: ח'אווג'ה, חמדאן, חסן, קאסם.
אדמות, חקלאות ומים

בסקר הכפרים בשנת 1945 נמצא ששטח הקרקע הכולל של הכפר היה 4,166 דונם. אשר מתוכם הוקצו 1,762 לחקלאות שלחין, ו-1,253 לגידולי דגנים.
שטח הקרקע הכולל של הכפר הוא 4,016 דונם, אשר מתוכם 2,891 דונם הופקעו על ידי ישראל בעיקר לצורך בניית היישוב בית אל,  בניית כביש עוקף ועוד.
בהסכם אוסלו ב', 1995, סווג השטח הבנוי של הכפר וסביבתו הקרובה, כ-23.3% מהשטח הכולל, כשטח B. יתר האדמות, כ-76.7% הנותרים, סווגו כשטח C.
בשנת 1970 הוצא לראשונה צו תפיסה צבאי על קרקעות חקלאיות בחלקו הדרומי של הכפר. אשר עליהם הוקם בין היתר, המחנה הצבאי בבית אל - בה"ד 4 ושטחי אש סביבו, ואחר כך מפקדת המנהל האזרחי וכן חלק מהתנחלות בית-אל, שהוקמה באוקטובר 1977. ב-18 ביולי 1979 הוציא המושל הצבאי צו נוסף, שנומק בצורך צבאי ביטחוני, מבלי שהצו כלל תאריך פקיעה או הוגבל בזמן בכל דרך אחרת. תפיסה זו הייתה המשכה של תפיסת השטחים הקודמת. הצו כלל הוראה מפורשת שלא להביא את דבר הצו לידיעת "המקומיים", כלומר לתושבים הפלסטינים בעלי הקרקע שנתפסה בצו, ומניעת פרסומו ברבים. בסך הכל נתפסו 1,800 דונם של תושבי דורא אל-קרע.
במשך שנים רבות לא נעשה דבר בקרקעות שהופקעו, ומעולם לא נעשה בה שימוש ביטחוני. אך מתושבי דורא אל-קרע נמנע הגישה אל הקרקעות, אותן עיבדו קודם. הקרקעות שימשו לגידולי ענבים, חיטה, שעורה וירקות. בשנת 1998 החלה הרחבת ההתנחלות בית אל צפונה, והחלה הקמתה של שכונה חדשה, שכונת האולפנה שחלקה הוקם על הקרקעות שנתפסו מ"דורא אל-קרע", וחלקים ממנה נבנו מחוץ לשטח שכלול בצווי התפיסה ומחוץ לשטח השיפוט של בית אל.
בכפר מצויות ברכות ותעלות שנחצבו בסלע בעת העתיקה. מערכת ההשקיה המסורתית, המייצגת את אחת ממערכות המים הקדומות ביותר.
הערות שוליים

↑  מפת אזור ירושלים אשר הוכנה ב- 1918 ע"י צבא בריטניה וכולל סימון הכפר, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 1655
↑  ויקטור גרן,תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך חמישי: השומרון (ב), ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1984
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 294
↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H., The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 2., London: Committee of the Palestine Exploration Fund, 1882, עמ' 294
↑  דוד גרוסמן, שמעון דר, זאב ספראי (ע), תהליכי התפתחות ונסיגה ביישוב הכפרי בשומרון וביהודה בתקופה העות'מאנית, מחקרי שומרון, רעננה: הקיבוץ המאוחד, 1986 תשמ"ז, עמ' 359
↑  chick, C. (1896). "Zur Einwohnerzahl des Bezirks Jerusalem". Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins. 19, p. 123 120–127

ראה: https://archive.org/details/zeitschriftdesde19deut/zeitschriftdesde19deut/page/n230/mode/1up?view=theater
1 2  Census of Palestine 1931 : Palestine / by E. Mills (superintendent of census)

ראה: https://ia800304.us.archive.org/18/items/CensusOfPalestine1931.PopulationOfVillagesTownsAndAdministrativeAreas/PalestineCensus1931.pdf
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 26

ראה: http://users.cecs.anu.edu.au/~bdm/yabber/census/VSpages/VS1945_p26.jpg
1 2 3 4  Palestine Remembered, دورا القرع   Dura al-Qari'  דורא אל-קרע, Palestine Remembered, 2007
1 2 3  ARIJ, Dura el Qar’ Village Profile, ARIJ, 2012
↑  Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS)
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 26
↑  צו 64/1/ת'
↑  צו ת'79/23
↑  יעל מרום, בג"צ הורה על פינוי מבנים לא חוקיים בבית אל, בשטח בבעלות פלסטינית, באתר "שיחה מקומית", 9 בספטמבר 2014
↑  עקיבא אלדר, התגלה בית נוסף על החלקה הפרטית בגבעת האולפנה, באתר הארץ, 15 ביוני 2012
עקיבא אלדר, הזכות לשדוד אדמות, באתר הארץ, 21 במאי 2012
| דגל פלסטיןיישובי נפת רמאללה ואל-בירה |
| --- | --- | --- |
| ערים | אל-בירה • ביתוניא • רוואבי • רמאללה |   |
| מועצות מקומיות | אל-איתיחאד (ביתילו, דיר עמאר, ג'מאלא) • א-זיתונה (מזרעה אל-קיבליה, אבו שוחידם) • ביר זית • בית ליקיא • בני זייד (דיר ע'סאנה, בית רימא) • בני זייד א-שרקייה (עארורה, מזארע א-נובאני) • דיר ג'ריר • דיר דיבוואן • חרבתא אל-מצבאח • מזרעה א-שרקיה • נעלין • סילוואד • סינג'יל • תורמוס עיא |   |
| כפרים | אבו קש • אום צפא • א-לובן אל-ע'רבי • אל-ג'אנייה • אל-מוע'ייר • אל-מידיה • בודרוס • בורקה • בית סירא • ביתין • בית עור אל-פוקא • בית עור א-תחתא • בלעין • ג'יפנה •דורא אל-קרע • דיר אבו משעל • דיר איבזיע • דיר א-סודאן • דיר ניזאם • דיר קדיס • ח'ירבת אבו פלאח • ח'רבת'א בני חרית • טייבה • טירה • יברוד • כובאר • כפר מאליכ • כפר ניעמה • כפר עין • נבי סאלח • סאפא • סורדא • עאבוד • עבוין • עג'ול • עטארה • עין יברוד • עין עריכ • עין סיניא • עין קיניא • קיביה • קראוות בני זייד •  ראס כרכר • רמון • רנתיס • שוקבא • שיבתין |   |
| מחנות פליטים | אל-אמערי • ג'לזון • קדורה • קלנדיה |   |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584325805171  VIAF: 146146461535027731274   WorldCat (עם VIAF): 146146461535027731274
סובארו BRZ

| --- | --- |

סובארו BRZ דור ראשון
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  סובארו BRZ Blue Special Edition
 יצרן:  סובארו
 שנות ייצור:  2012–הווה
 הרכבה:  יפן: אוטה, גנמה
 סיווג:  מכוניות ספורט
 מרכב:  קופה עם שתי דלתות
 אורך:  4,240 מ"מ
 רוחב:  1,775 מ"מ
 גובה:  1,425 מ"מ
 משקל:  1,183 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,570 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 4 צילנדרים בנפח 1,998 סמ"ק שמספק כ-200 כוחות סוס
 הילוכים:  שישה הילוכים אוטומטים
 מהירות מרבית:  226 קילומטרים לשעה
 צריכת דלק:  9.7 ליטרים ל-100 קילומטר
 קיבולת מכל דלק:  50 ליטרים
 קשר:  טויוטה GT86
סובארו BRZ (באנגלית: Subaru BRZ) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, המיוצרת על ידי יצרנית הרכב היפנית סובארו משנת 2012. בעקבות ההצלחה במכירות הכריזה החברה כי תוציא מהדורה מיוחדת בשם סובארו BRZ Blue Special Edition של 500 יחידות בשנת 2016.
מפרט טכני

המכונית כוללת מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 1,998 סמ"ק שמספק כ-200 כוחות סוס ב-7,000 סיבובים לדקה. עם תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 210 קילומטרים לשעה.
דורות > דור ראשון (2015–2021)

הדור הראשון הוצג בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בשנת 2011, ויצא למכירה בשנת 2012. הדור הראשון כלל מנוע בנזין F4 צילנדרים בנפח 1,998 סמ"ק המספק 200 כוחות סוס ב-7,000 סיבובים לדקה.
דורות > מתיחת הפנים ב-2016

בשנת 2016 עברה הסובארו BRZ מתיחת פנים, שכללה עיצוב ספורטיבי והוספת חמישה כוחות סוס למנוע. היא הגיעה לישראל בשנת 2016.
דורות > דור שני (2021–הווה)

הדור השני הוצג בשנת 2021. בדור השני שודרג המנוע לנפח 2.4 ליטרים המספק כ-228 כוחות סוס ב-7,000 סיבובים לדקה, זאת לעומת 200 כוחות סוס בדור הראשון המצויד במנוע 2.0 ליטרים.
גלריה

סובארו BRZ דור ראשון לפני מתיחת הפנים
סובארו BRZ דור ראשון אחרי מתיחת הפנים
הערות שוליים

↑  סובארו BRZ היסטוריה, באתר thenewswheel
↑  כריס ברוס, 2016 Subaru BRZ and STI get Hyper Blue for new limited special editions, באתר אוטובלוג, ‏1 ביולי 2015
↑  מתיחת פנים: 2016 סובארו BRZ החדשה, באתר cartube, ‏27 במאי 2016
↑  סובארו BRZ המחודשת בישראל – מחיר החל מ-229,990 שקל, באתר קארטיוב, ‏18 בדצמבר 2016
↑  סובארו BRZ החדשה 2021 נחשפת, באתר קארטיוב, ‏18 בנובמבר 2020
ארנה אושבאט

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1877 אוראדיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 התאבד:  28 באוקטובר 1929 (בגיל 52) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Roth Ezékiel 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 פרסים והוקרה:  פרס באומגרטן (1929) 
 
אֶרְנה אוֹשְׁבַאט (מקור יחזקאל רוט, בהונגרית: Osvát Ernő; אוראדיה, 7 באפריל 1876 – בודפשט, 28 באוקטובר 1929) היה עורך ספרותי, מבקר ספרותי, סופר הונגרי-יהודי. בין השנים 1908 לבין 1929 היה העורך של המגזין הספרותי ואמנותי החשוב ניוגאט. אחיו הצעיר הוא הסופר והרופא קלמן אושבאט.
ביוגרפיה

ארנה אושבאט נולד כאמור בשם יחזקאל רוט. הוא למד זמן קצר בבית הספר למשפטים באוראדיה שהייתה אז חלק מהונגריה. בשנת 1895 עבר לבודפשט, רצה להיות עורך דין, אך עד מהרה עבר לפקולטה למדעי הרוח. המאמר הראשון שלו פורסם בשנת 1897 ב"עיתון הערב". משנת 1898 החל לפרסם את הביקורות הספרותיות שלו באופן קבוע בעיתון "חדשות בודפשט", ולאחר מכן הפך לעמית קבוע של שבועון אחר.
בשנת 1908 התחיל לעבוד עבור השבועון "ניוגט" והפך במהירה לעורך שלו. הוא גילה כישרונות ספרותיים רבים כמו ז'יגמונד מוריץ, מיהאי באביץ' ועוד. מאוחר יותר צומצם תפקיד העריכה שלו, והוא נתקל בבעיות פרנסה. הוא עזב את השבועון מערב, אך לאחר נפילתה של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנת 1919 הפך שוב למנהל העיתון. הוא חלה בשפעת הספרדית, החלים ועבר כמה ניתוחי כליות. בתו מתה משחפת ובשנת 1927 אשתו, קורנליה שטיינר, התאבדה. בשנת 1929, גם ארנה אושבאט שם קץ לחייו בייאושו על מות בתו.
אושבאט כתב מעט, אוסף פתגמיו ואוסף יצירותיו הופיעו רק אחרי מותו. במובן של איכות הפך לסמכות ייחודית בין בני דורו. בספרות ההונגרית - מלבד פרנץ קזינצי - אושבאט היה גדול המבקרים הספרותיים.
פרסים

פרס באומגרטן (1930)
יצירתו

מהספר חוסר שביעות Az elégedetlenség könyvéből, Gyoma, 1930. – Új kiadása: Budapest: Helikon Kiadó, 1988
כל כתביו של ארנו אושבאט Osvát Ernő összes írásai; sajtó alá rend. Osvát Kálmán; Nyugat, Bp., 1945
אוסף כתבים מספרו חוסר שביעות Az elégedetlenség könyvéből. Összegyűjtött írások. – Budapest: Kiss József Könyvkiadó, 1995. ISBN 963-85500-0-7
פתגמים Aforizmák; utószó Fráter Zoltán; Kiss József, Bp., 2016
ראו גם

ארננה אושבאט הספרייה האלקטרונית ההונגרית Osvát Ernő, Magyar Elektronikus Könyvtár
ארנה אושבאט. תערוכה וירטואלית של כתב העת "מערב" Osvát Ernő, Virtuális Nyugat Kiállítás, Petőfi Irodalmi Múzeum
Móricz Zsigmond: Osvát Ernő, Huszadik Század, 1929. november
ארנה אושבאט נפטר לפני שמונים שנה. Osvát Ernő 80 éve halt meg, 168 óra, 2009. október 26
לקריאה נוספת

מי ומי בספרות ההונגרית Ki kicsoda a magyar irodalomban? Tárogató Könyvek ISBN 9638607106
הלקסיקון החדש לספרות הונגרית Új magyar irodalmi lexikon II. (H–Ö). Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6806-3
הערות שוליים

↑  ארנו אושבאט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1046524062  ISNI: 0000 0001 0899 6592  LCCN: n86059645  VIAF: 49632422   WorldCat (עם VIAF): 49632422
לייני קאזאן

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1940 (בת 84) ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1959
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הופסטרה  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  תיכון ארסמוס הול  סטודיו אייץ' בי 
 http://www.lainiekazan.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לייני קאזאן (באנגלית: Lainie Kazan; נולדה ב-15 במאי 1940) היא שחקנית קולנוע וזמרת יהודייה-אמריקאית. התפרסמה בזכות הופעותיה בקומדיות "החתונה היוונית שלי" ו"אל תתעסקו עם הזוהן". הייתה מועמדת בין היתר לפרס אמי, פרס גלובוס הזהב ולפרס טוני.
ביוגרפיה

קאזאן נולדה בברוקלין, ניו יורק למשפחה יהודית. אימה, קרול קאזאן, היא יהודיה-ספרדייה ממוצא טורקי-ספרדי, אשר משפחתה עברה לגור בירושלים. אביה, בנג'מין לוין, הוא יהודי-אשכנזי ממוצא רוסי. למדה עם ברברה סטרייסנד באותו בית ספר, "תיכון ארסמוס" שבברוקלין, והייתה חברה בארגון החברתי היהודי "בני ברית". סיימה את לימודיה האקדמיים בהצלחה באוניברסיטת הופסטרה.
קריירה

הופעת הבכורה שלה על בימת ברודוויי הייתה ב-1961, במחזה "הנערה השמחה בעולם". מאוחר יותר שימשה כמחליפה של סטרייסנד במחזה "מצחיקונת". למרות הצלחתה על בימות התיאטרון, החליטה קאזאן, בעידוד אמה, לנטוש את תחום המשחק ולהתחיל לבסס את מעמדה כזמרת.
לאחר שהתפרסמה החליטה להצטלם למגזין פלייבוי של יו הפנר. צילומיה למגזין פתחו לה הזדמנות להופיע במועדוני לילה מובילים שבבעלות הפנר.
קאזאן התפרסמה לראשונה על מסכי הקולנוע ב-1982 בסרט מוזיקלי של פרנסיס פורד קופולה, "אחד מהלב". לאחר מכן הופיעה בקומדיה "שנת חיי היפה ביותר" בתור בל קרוצ'ה, הופעה עליה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב. קאזאן שיחקה גם במחזה המבוסס על הסרט שיצא 10 שנים לאחר מכן והייתה מועמדת לפרס הטוני.
בשנת 1985 שיחקה בדרמה "נאטי גאן". בשנת 1986 שיחקה בסרטו של מנחם גולן "מחץ הדלתא" שם גילמה את סילביה גולדמן, אחת החטופות. שיחקה גם בקומדיה "הארי והאנדרסונים" משנת 1987 ובדרמה הקומית "חופים" משנת 1988, בה גילמה את לאונה בלום. הייתה מועמדת בשנת 1988 לפרס אמי על תפקידה בסדרת הטלוויזיה "מקום אחר".
בשנת 1998 השתתפה בקומדיית האקשן "ביג היט" בה גילמה את ג'ני, אמה של פאם (כריסטינה אפלגייט).
את הופעתה המפורסמת ביותר ערכה קאזאן ב-2002 בקומדיה שוברת הקופות "החתונה היוונית שלי", בה גילמה את מריה פורטוקלוס, אמה היווניה המסורתית של טולה (ניה ורדלוס). בשנה לאחר מכן הופיעה בפלופ הקולנועי "אהבה מחוץ לחוק" שם גילמה את אימו של בן אפלק.
בשנת 2008 שיחקה בקומדיה "אל תתעסקו עם הזוהן" בתור גייל, אמו היהודייה של מייקל, המארחת בביתה את סוכן המוסד זוהן דביר (אדם סנדלר).
בשנים 2010–2011 השתתפה בסדרת הדרמה הקומית "עקרות בית נואשות", בה גילמה את דמותה את מקסין, ששוכרת בית מסוזן ובמקביל מנהלת אתר אינטרנט בו נראות בחורות צעירות מנקות את הבית בתחתונים.
פילמוגרפיה

אחד מהלב (1982)
שנת חיי היפה ביותר (1983)
נאטי גאן (1985)
מחץ הדלתא (1986)
הארי והאנדרסונים (1987)
חופים (1988)
סיבוב שני לאהבה (1993)
אהבה זה כל מה שיש (1996)
שותף סמוי (1996)
ביג היט (1998)
חצות קבוע (1998)
הצוות (2000)
מה מתבשל? (2000)
החתונה היוונית שלי (2002)
אהבה מחוץ לחוק (2003)
משחקים נסתרים (2005)
מרוץ של תקווה (2005)
כיפה אדומה (2006)
בראץ: הסרט (2007)
אל תתעסקו עם הזוהן (2008)
מצפים למרי (2010)
Pearly Gates ‏(2015)
החתונה היוונית שלי 2 (2016)
טנגו שלום (אנ') (2021)
החתונה היוונית שלי 3 (2023)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

המרוץ אחר הגלימה (1986-1985)
לשרת ולהגן (1999)
החיים עם פראן (2006)
בוסטון ליגל (2008)
ג'סי (2013)
שיטת קומינסקי (2018)
צער גידול בנות - הדור הבא (2018)
סיימון קריצ'לי

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1960 (בן 64) הרטפורדשייר, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אסקס, אוניברסיטת ניס סופיה אנטיפוליס, אוניברסיטת הריביירה הצרפתית 
 מוסדות:  ניו סקול
 זרם:  פילוסופיה קונטיננטלית
 תחומי עניין:  פילוסופיה פוליטית, אתיקה, אסתטיקה
 עיסוק:  פילוסוף, מוזיקאי, מרצה באוניברסיטה, פובליציסט 
 הושפע מ:  אפלטון, אריסטו, רוסו, קאנט, הגל, קירקגור, ניטשה, הוסרל, היידגר, לוינס, לאקאן, דרידה,  לקלאו, ננסי, באדיו, רנסייר, ריצ'רד ג' ברנשטיין
 השפיע על:  חגי כנען, ענת מטר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 יצירות ידועות:  Infinitely Demanding, Bowie, Notes on Suicide, Memory Theatre, The Book of Dead Philosophers, Faith of the Faithless: Experiments in Political Theology, On Humour, Mystical Anarchism 
 www.simoncritchley.org
 
סיימון קריצ'לי (באנגלית: Simon Critchley; נולד ב-27 בפברואר 1960) הוא פילוסוף אנגלי, פרופסור לפילוסופיה (בקתדרה על שם הנס יונאס) בNew School for Social Research (אנ') (שלוחה הניו סקול).
במחקריו, קריצ'לי מאתגר את התפיסה המקובלת (מאז אפלטון ואריסטו) שפילוסופיה מתחילה בפליאה, ולעומת זאת טוען שהפילוסופיה מתחילה באכזבה. קריצ'לי דן בייחוד בשתי צורות של אכזבה אותן הוא מכנה: "אכזבה דתית" ו"אכזבה פוליטית". בעוד אכזבה דתית נובעת מחוסר אמונה ומובילה לבעיית משמעות החיים מול הניהיליזם, אכזבה פוליטית נובעת מהאלימות בעולם בו אנו חיים, ומעלה את שאלת הצדק בעולם לא צודק. בנוסף, לשני תחומי מחקר אלה, עבודותיו האחרונות של קריצ'לי התרחקו מהכתיבה האקדמית והיו בעלות צורות כתיבה ניסיוניות יותר, ועסקו במגוון רחב של תחומים כמו הומור, שייקספיר, דייוויד בואי, התאבדות, הטרגדיה היוונית וכדורגל.
ביוגרפיה

סיימון קריצ'לי נולד בהרטפורדשייר, אנגליה, למשפחה ממעמד פועל שמקורה בליברפול. הוא מעריץ של מועדון הכדורגל ליברפול והעיד כי ההערצה לקבוצה היא בגדר "המחויבות הדתית" היחידה שלו. בבית הספר היסודי למד היסטוריה, מדעים, צרפתית, רוסית וספרות אנגלית. במהלך תקופה זו, הוא פיתח עניין לכל החיים בהיסטוריה העתיקה. לאחר שנכשל במכוון בבחינות הכניסה לאוניברסיטה, קריצ'לי עבד במספר עבודות מזדמנות, כולל במפעל תרופות שבו הוא נפצע קשה בידו השמאלית. במהלך תקופה זו, הוא הפעיל בסצנת הפאנק באנגליה, וניגן במספר להקות שכשלו.
בגיל 22 חזר קריצ'לי ללמוד באוניברסיטת אסקס תחילה בחוג לספרת ולאחר מכן בחוג לפילוסופיה. הוא השתתף לזמן קצר באגודת השירה וכן באגדות הסטודנטים הקומוניסטית (שם הוא קרא לראשונה בכתבי אלתוסר, פוקו, ודרידה). לאחר שסיים את לימודיו בהצטיינות וזכה בפרס קנאני בפילוסופיה בשנת 1985, קריצ'לי עבר לאוניברסיטת ניס שם כתב את התזה שלו תחת דומיניק ג'ניקאוד (אנ'), שעסקה בהתגברות על המטפיזיקה אצל היידגר ואצל קרנפ. בשנת 1987, קריצ' לי חזר לאוניברסיטת אסקס כדי לכתוב את הדוקטורט שלו, שהושלם בשנת 1988, והיוו את הבסיס לספרו הראשון האתיקה של דקונסטרוקציה.
בשנת 1988 קריצ'לי הפך למרצה באוניברסיטת קארדיף. בשנת 1989 חזר לאוניברסיטת אסקס כמרצה, שם הפך לרידר בשנת 1995 ולפרופסור בשנת 1999. במהלך תקופה זו הוא שימש תחילה כסגן דירקטור (1990-96) ולאחר מכן כדירקטור (1997–2003) של המרכז ללימודים תאורטיים במדעי הרוח והמדעים החברתיים. בין השנים 1998–2004 היה מנהל התוכנית בקולג' הבינלאומי לפילוסופיה. הוא שימש מרצה אורח באוניברסיטת גתה בפרנקפורט (1997–98, 2001), אוניברסיטת ראדבאוט (1997), אוניברסיטת סידני (2000), אוניברסיטת נוטרדאם (2002), בית הספר למשפטים קרדוזו (2005), אוניברסיטת אוסלו (2006) אוניברסיטת טקסס באוסטין (2010). מ-2009 עד 2015, הוא ניהל את בית ספר קיץ באוניברסיטת טילבורג. הוא שימש גם כפרופסור לפילוסופיה בבית הספר האירופי לתארים מתקדמים. מאז 2004, קריצ'לי היה פרופסור לפילוסופיה במכון למחקר חברתי של הניו סקול, שבו הוא הפך לפרופסור לפילוסופיה בקתדרה על שם הנס יונאס בשנת 2011. מאז 2015, הוא שירת במועצת המנהלים של קרן אונאסיס.
מחקריו > האתיקה של הדקונסטרוקציה: דרידה ולווינס (1992)

קריצ'לי דוחה שתי פרשנויות מקובלות לדרידה, שמדובר במטאפיזיקאי עם 'תשתית' משלו או כניהיליסט חסר ערך. וטוען כי מרכז החשיבה של דערדה הוא תפיסה של חוויה אתית. באופן ספציפי, תפיסה זו של חוויה אתית חייבת להיות מובנת במונחי לוינס, שבהם האחר מטיל ספק באגו, בתודעה העצמית ובהבנה הרגילה של האדם.
מחקריו > מעט מאוד... כמעט כלום: מוות, פילוסופיה, ספרות (2004)

החיבור פותח בבעיית "האכזבה הדתית", שלדידי קריצ'לי מייצר את שאלת משמעות החיים. דרך דיון מקדים ארוך בנושא הניהיליזם, קריצ'לי דוחה את הסברה כי אשרור של ישות סופית יכול לממש את משמעות החיים. במקום זאת, הוא טוען האות האולטימטיבי לסופיות האנושית הוא העובדה שאיננו יכולים למצוא משמעות סופית. במקום זאת, עבור קריצ'לי, תגובה נאותה לניהיליזם מורכבת מראיית חוסר המשמעות כאתגר או כהישג. קריצ'לי מפתח את התזה הזו באמצעות דיונים בכתבים של בלאנשו, לוינס, קאבל, הרומנטיקנים של יינה, אדורנו, דרידה, בקט, וסטיבנס.
מחקריו > אתיקה-פוליטיקה-סובייקטיביות: מאמרים על דרידה, לוינס והגות צרפתית עכשווית (1999)

אוסף זה מביא יחד מספר מאמרים שפורסם בעבר. בין המאמרים הללו, קריצ'לי דן במגוון של דמויות, כמו הגל, היידגר, ז'נה, דרידה, לוינס, רורטי, ארנסטו לקלאו, לאקאן, ז'אן-לוק ננסי, ובלנאשו, ובמנושאים כמו פוליטיקה, סובייקטיביות, גזע בקאנון הפילוסופיה המערבית, פסיכואנליזה, קומדיה, וחברות.
מחקריו > פילוסופיה קונטיננטלית: הקדמה קצרה מאוד (2001)

החיבור מהווה הקדמה קצרה להגות המכונה "פילוסופיה קונטיננטלית". הוא טוען כי המונח פילוסופיה קונטיננטלית הוא שנוי במחלוקת, ומתבסס על ההיסטוריה שלו וכמו גם על דרכי ההנגדותו לפילוסופיה אנליטית או אנגלו-אמריקאית. קריצ'לי סבור כי ניתן לאפיין את הפילוסופיה הקונטיננטלית קבוצה מובחנת של מסורות פילוסופיות המכסות מגוון בעיות, אולם עדיף לדבר אודות הפילוסופיה בכללותה מאשר להציב את ההבחנות בין המסורות הפילוסופיות. קריצ'לי מגן על טענות אלה באמצעות דיונים בהוגים כמו קאנט, פיכטה, הגל, ניטשה, הוסרל, היידגר, קרנפ, ודן במגוון סוגיות כגון היחסים בין ידע וחוכמה, ספרות, מדע, פוליטיקה, וניהיליזם.
מחקריו > על הומור (2002)

בחיבור זה קריצ'לי בוחן את התפקיד המרכזי של הומור, בדיחות, צחוק, וחייוכים בחיי אדם. באופן ספציפי, הוא מגן על הטענה הכפולה כי מחד הומור עוסק בפרקטיקות המשותפות שלנו ובהתאמה הדדית זה עם זה, ומאידך הומר גם מאתגר את אותן פרקטיקות ורגישות חברתיות, ומראה כיצד הם עשויים להשתנות ממצבם כיום.
מחקריו > דברים בעלמא הינם: פילוסופיה בשירה של וולאס סטיבנס (2005)

בחיבור זה קריצ'לי מציג שתי טענות מרכזיות:
השירה וואלאס סטיבנס מספקת תובנות פילוסופיות משמעותיות ומאירות עיניים.
הדרך הטובה ביותר להביע תובנות כאלה היא פואטית.
באופן ספציפי, קריצ'לי טוען כי השירה של סטיבנס מציעים לקוראים גישה חדשה ליחסים בין תודעה, שפה ודברים חומריים, אשר מתגברת על בעיות של התורת ההכרה המודרנית. הספר כולל גם התייחסות דומה לקולנוע של טרנס מאליק דרך מאמר אודות "הקו האדום".