stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדיוויזיה החמישית (ארצות הברית)
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

ב-16 באוקטובר 1939 הופעלה הדיוויזיה מחדש, והועמדה תחת פיקודו של קמפבל הודג'ס. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-2, ה-10 וה-11. הדיוויזיה השתתפה בתימרוני לואיזיאנה ובתימרוני ארקנסו, ובאוגוסט 1943 הפליגה לאנגליה. הדיוויזיה נחתה ב-9 ביולי 1944 בחוף יוטה והשתתפה במבצע קוברה כחלק מהארמייה השלישית. לאחר מכן היא לחמה במהלך הקרב על הבליטה, ובהמשך השתתפה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, ובכלל זה במבצע חוטב עצים, חציית הריין בנירשטיין והקרב על פרנקפורט עד סוף המלחמה. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 2,298 הרוגים ו-9,549 פצועים.
היסטוריה > לאחר המלחמה

ב-20 בספטמבר 1946 פורקה הדיוויזיה, אולם ב-15 ביולי 1947 היא הוקמה מחדש, ובשנת 1951 נשלחה לגרמניה לכמה שנים. הדיוויזיה השתתפה במלחמת וייטנאם, ובשנת 1989 השתתפה בפלישה האמריקאית לפנמה. לאחר מכן הדיוויזיה ה-5 נשארה בפורט פולק עד שהיא הושבתה והוגדרה מחדש כדיוויזיית השריון ה-2 בנובמבר 1992.
האריסטוקרטים (להקה)

| --- | --- |

 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-ינואר 2011
 סוגה:  רוק אינסטרומנטלי   פיוז'ן  רוק מתקדם
 the-aristocrats-band.com
 חברים
 גאת'רי גובן  בריאן בלר  מרקו מינמן
האריסטוקרטים (באנגלית: The Aristocrats) הוא סופרגרופ רוק אינסטרומנטלי שהוקם בשנת 2011. חברי הפאוור טריו הם הגיטריסט ג'אתרי גובן (אנ'), הבסיסט בריאן בלר (אנ'), והמתופף מרקו מינמן (אנ'). שם הקבוצה נוצר בהשראת "בדיחת האריסטוקרטים" (אנ').
היסטוריה

הלהקה הוקמה לאחר שחבריה נגנו יחדיו במופע The Anaheim Bass במהלך כנס NAMM (אנ') בינואר 2011 שזכתה לתגובות נלהבות. לשלישייה הייתה רק חזרה אחת לפני הקונצרט, אבל עדיין הופיעה יפה והדהימה את הקהל וגם את עצמו. במקור הגיטריסט של אותה הופעה חד פעמית היה אמור להיות גרג האו, שהוחלף על ידי גאת'רי גובן ברגע האחרון. גאת'רי הצהיר מאוחר יותר: "הכימיה הייתה כל כך גדולה, שכשיצאנו מהבמה כולנו אמרנו אחד לשני: 'זה עובד. אנחנו צריכים להקליט את זה'". מאוחר יותר הלהקה תתכנס ונפגשת בשיקגו כדי להקליט את אלבום הבכורה שלהם The Aristocrats, תוך פחות משבועיים. אלבום המוזיקה שיקף את ההשפעות שלהם, החל מפיוז'ן ( Return to Forever), לרוק מתקדם (קינג קרימזון), לרוק אינסטרומנטלי (סטיב ואי, ג'ו סטריאני), לראפ מטאל (Rage Against the Machine) ועד ל"נונסנס מוזיקלי" (פרנק זאפה). הבסיסט בריאן בלר הצהיר, "בסופו של דבר השתמשנו בהשפעות השונות שלנו כדי לכתוב אחד עבור השני. כתבתי את "Sweaty Knockers" במיוחד בשביל ג'אתרי ליהנות איתו, בעוד שג'אתרי כתב את "I Want A Parrot" עם תפקיד בס מוביל בראש. לגבי החומר של מרקו, אנחנו פשוט בני מזל שיכולנו לעמוד בקצב!".
השלישייה יצאה לסיבוב הופעות לשנת 2012. מאוחר יותר באותה שנה הוציאה הלהקה את אלבום ההופעה הראשון שלה, Boing, We'll Do It Live! שהוקלט במהלך שני קונצרטים שהתקיימו באולם Alvas בלוס אנג'לס, קליפורניה. במהלך אותם קונצרטים הלהקה שילבה חומרים מאלבום הבכורה שלה עם קטעים מפרויקטי הסולו של כל חברי הלהקה.
ביולי 2013 יצא אלבום האולפן השני שלהם Culture Clash, שלווה בסיבוב הופעות, תחילה בצפון אמריקה בשנת 2013 ולאחר מכן באירופה, דרום אמריקה ואסיה.
בשנת 2014. לאחר סיבוב ההופעות, הלהקה אספה קטעים של הופעות משישה מקומות שונים לאלבום ההופעה השני שלה, Culture Clash Live!, יצא בתקליטור ו-DVD ב-20 בינואר 2015.
בפברואר 2015 הוקלט אלבום האולפן השלישי שלה Tres Caballeros ויצא ב-23 ביוני 2015. סיבוב ההופעות שליווה את האלבום החל בקיץ 2015 ונגמר בפברואר 2016.
ב-2016 הם השתתפו בסיבוב ההופעות G3, יחד עם ג'ו סטריאני וסטיב ואי.
בדצמבר 2018 The Aristocrats הודיעו שהם נכנסים שוב לאולפן בתחילת מרץ 2019 כדי להקליט את אלבום האולפן הרביעי שלהם. האלבום הרביעי, You Know What...?הוקלט באולפני Brotheryn באוג'אי קליפורניה ויצא ביוני 2019.
בשנת 2022 שוחרר אלבומם החמישי, The Aristocrats With Primuz Chamber Orchestra, הכולל ליווי של תזמורת.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

The Aristocrats (2011)
Culture Clash (2013)
Tres Caballeros (2015)
You Know What...? (2019)
The Aristocrats With Primuz Chamber Orchestra (2022)
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

Boing, We'll Do It Live! (2012)
Culture Clash Live! (2015)
Secret Show: Live in Osaka (2015)
FREEZE! Live In Europe 2020 (2021)
חברי הלהקה

ג'אתרי גובן - גיטרה חשמלית
בריאן בלר - גיטרה בס
מרקו מינמן - מערכת תופים
הערות שוליים

↑  The Aristocrats: About
↑  Bryan Beller Interview on Outsight Radio Hours. Archive.org. Retrieved 22 July 2012.
↑  Review: The Aristocrats Debut Album (אורכב 22.10.2012 בארכיון Wayback Machine). Guitarnoize.
↑  The Aristocrats: Bass/Drums Transcriptions/Tab/Backing Tracks For “Culture Clash” Available NOW!
1 2  The Aristocrats: "Culture Clash Live" Drops On JANUARY 20 – Plus "Secret Show: Live In Osaka" Comes Out Same Day!
↑  The Aristocrats: The "Culture Clash" World Tour Is Over...
1 2  The Aristocrats: The Aristocrats’ Third Album Title: “Tres Caballeros” – Plus North America Tour Dates!
↑  The Aristocrats: ”Tres Caballeros” is out now
↑  The Aristocrats: Europe Tour Starts Today!
↑  "G3 Tour 2016". satriani.com. אורכב מ-המקור ב-22 באפריל 2016. נבדק ב-7 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7052 3560  MusicBrainz: e4db2dca-7f9b-452d-a20a-fc20d69ed998 
בריאן בלר
מרקו מינמן
ה'רפ"ה

ה'רפ"ה (5,285) ובקיצור רפ"ה – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-29 באוגוסט 1524 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 17 בספטמבר 1525.
המולד של תשרי חל ביום שני, 15 שעות ו-1046 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשז. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 3 במחזור העיבור ה-279. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 21 (סימנה כאלאא) במחזור השמש ה-189.
שנה זו היא שנת 1,456 לחורבן הבית, ושנת 1,836 לשטרות.
אירועים

רבי מאיר קצנלבוגן (מהר"ם פאדווא) מונה כרבה של פדובה וראש הישיבה בה.
נולדו

רבי שמואל יפה אשכנזי, רבה של הקהילה האשכנזית בקושטא, ומחבר "יפה תואר" על מדרש רבה. (נפטר בה'שנ"ה)
רבי יעקב קאשטרו (מהריק"ש), מרבני קהיר ומחבר "ערך לחם" על שולחן ערוך. (נפטר בה'ש"ע)
נפטרו

א' בכסלו – רבי יצחק הכהן שולאל, הנגיד האחרון של יהודי מצרים ולאחר מכן ראש ישיבה בירושלים.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
הדיוויזיה החמישית (סוריה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  סוריה סוריה
 שיוך:  הצבא הסורי
 סוג:  אוגדה משוריינת
 בסיס האם:  דרעא
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־56 שנים)
 מלחמות:  ספטמבר השחור מלחמת יום הכיפורים מלחמת האזרחים בסוריה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  החטיבה המשוריינת ה-12 החטיבה המשוריינת ה-15 החטיבה הממוכנת ה-112 החטיבה הממוכנת ה-132 רגימנט ארטילריה ה-175
 פיקוד
 יחידת אם:  הקורפוס הראשון
 מפקדים:  אדיב אל-אמיר (מלחמת ההתשה) עלי אסלאן (מלחמת יום הכיפורים)
 
הדיוויזיה המשוריינת החמישית היא דיוויזיה משוריינת בצבא הסורי, המשתייכת לקורפוס הראשון ושוכנת באזור דרעא.
הדיוויזיה החמישית הייתה מבין הכוחות הסורים שפלשו לירדן ונלחמו מול הצבא הירדני במהלך אירועי ספטמבר השחור. במהלך מלחמת יום הכיפורים הייתה הדיוויזיה אמונה על חלקו הדרומי של קו ההתקפה ברמת הגולן, שם היא הצליחה להבקיע אותו על מול הכוחות הישראלים המועטים (במיוחד של חטיבה 188) וכוחותיה התקדמו לעומק רמת הגולן, עד אשר לאחר מספר ימי קרבות קשים הם נסוגו חזרה לאדמת סוריה.
היסטוריה

הדיוויזיה החמישית היא אחת הדיוויזיות הוותיקות בצבא הסורי ומקום מושבה באזור דרעא השתנה מעט מאוד לאורך השנים, כבר במהלך מלחמת ששת הימים הייתה הדיוויזיה קיימת ומוצבת בגזרה הדרום-מערבית, לאורך הגבול עם ירדן ורמת הגולן. בספטמבר 1970, הדיוויזיה לצד חטיבה משוריינת עצמאית וכוחות קומנדו השתתפו בתקיפה של הצבא הסורי בירדן כדי לסייע לארגוני הטרור במלחמתם בשלטונות הירדנים. הדיוויזיה הורכבה אז מהחטיבה המשוריינת ה-88, החטיבה המשוריינת ה-91 והחטיבה הממוכנת ה-67 (סך הכל כ-200 טנקי T-55). ב-22 בספטמבר, לאחר מספר ימי קרבות על אדמת ירדן, נכשלה ההתקפה הסורית והכוחות נסוגו לאחר שספגו אבדות רבות, בעיקר מצד חיל האוויר הירדני.
במבצע ארגז נשבה תת-אלוף נזיר ג'ראח, שהיה ראש מחלקת המבצעים של הצבא הסורי. ערב שובו לסוריה, גילה ג'ראח לעמוס גלבוע, שהיה אחראי על חקירתו במהלך תקופת השבי בישראל, כי סיפוחה של חטיבה 47, שישבה בשגרה באזור חמה הסונית כדי למנוע התפתחות מרד באזור כנגד השלטון הסורי העלווי, לכוחות הדיוויזיה החמישית משמעה התקפה קרבה על ישראל. ערב פרוץ מלחמת יום כיפור זוהתה תנועה של חטיבה 47 לכיוון רמת הגולן והתקבל מידע על קשר לוגיסטי בין החטיבה והדיוויזיה, וגלבוע שהשתתף כצופה-אורח בישיבת הערכת מצב באמ"ן שלושה ימים קודם לפרוץ המלחמה העלה את מידע זה בישיבה, אך זכה להתעלמות מקובעי המדיניות.
היסטוריה > מלחמת יום הכיפורים

במלחמת יום הכיפורים שימשה הדיוויזיה, בפיקודו של עלי אסלאן, בתור הדיוויזיה הדרומית מבין שלוש דיוויזיות הקו (כאשר השתיים האחרות הן ה-7 בצפון וה-9 במרכז). דיוויזיות אלו היו אמורות לשבור את קו ההגנה הישראלי ברמת הגולן ובשלב הראשון להתקדם פנימה בסיוע כוחות העתודה (בעיקר הדיוויזיה ה-1 וה-3) עד לקו נהר הירדן. בתקופה זו הורכבה הדיוויזיה מארבע חטיבות לוחמות; החטיבה המשוריינת ה-46 (נקראת גם חטיבה 12), החטיבה הממוכנת ה-132, החטיבה הרגלית ה-112 והחטיבה הרגלית ה-61. לפני המלחמה סופחה לדיוויזיה חטיבת השריון העצמאית 47.
מבין הכוחות הסורים לאורך הגבול ברמת הגולן, הדיוויזיה החמישית הייתה אולי המוצלחת ביותר ביחס ליעדי ההתקפה. כוחות הדיוויזיה הצליחו לפרוץ את קו ההגנה בין אזור רפיד לאזור אל-על, כשהם מתקדמים לעומק מרכז הגולן ונלחמים לצד כוחות הדיוויזיה הראשונה והתשיעית באזור נפח ובעומק הדרומי באזור אל על. כוחות הדיוויזיה השתתפו ברוב הקרבות בגזרה הדרומית, בהם הלחימה בתל סאקי, הלחימה סביב חושניה והלחימה לאורך ציר הנפט המחבר את הגזרה הדרומית למרכז הרמה ומחנה נפח.
הדיוויזיה במאה ה-21

במאה ה-21 הדיוויזיה החמישית היא דיוויזיה משוריינת בפיקודו של לואא' סוהיל סלמאן חסן, אשר בסיס האם שלה נמצא בדרעא, כ-50 ק"מ מהגבול עם ישראל, קרוב לגבול עם ירדן וכ-100 ק"מ מדמשק. הדיוויזיה מורכבת מארבע חטיבות ורגימנט אחד; החטיבה המשוריינת ה-12, החטיבה המשוריינת ה-15, החטיבה הממוכנת ה-112, החטיבה ה-132 והרגימנט ה-175. היא נמצאת תחת פיקוד הקורפוס הראשון אשר תחום האחריות שלו הוא אזור דמשק והגבול עם ישראל וירדן. הדיוויזיה החמישית היא אחת מהדיוויזיות היחידות שנותרו בסביבתן המקורית ועם יחידותיה המקוריות לאורך מלחמת האזרחים, עם בסיסי החטיבות והגדודים שלה ברחבי מחוז דרעא, היא לקחה חלק ברוב הפעילויות בסביבה זו.
הערות שוליים

↑  פסח מלובני, מצפון תפתח הרעה: צבא סוריה - עלילותיו ומלחמותיו - מבט מדמשק, תל אביב: המכון לחקר מלחמות ישראל, 2014, עמ' 280.
1 2  נכון לשנת 2011. מתוך דו"ח ארגון זכויות האדם 'Human Rights Watch'. ייתכן ויחידות מסוימות סופחו לדיוויזיה במהלך הקרבות של מלחמת האזרחים בסוריה.
↑  מלובני, 2014, עמ' 294.
1 2  Holliday, Joseph, "The Syrian Army: Doctrinal order of battle" (report), The Institute for the Study of War, feb. 2013.
↑  בן כספית, איך קשור לימינו סיפור ממלחמת יום כיפור?, באתר nrg‏, 18 ביוני 2011
↑  פסח מלובני, מצפון תפתח הרעה: צבא סוריה - עלילותיו ומלחמותיו - מבט מדמשק, תל אביב: הוצאת המכון לחקר מלחמות ישראל, וקונטנטו, 2014, עמ׳ 292
↑  מתוך סא"ל (במיל') צבי, ‏מערכה התקפית סורית ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, מערכות 314, 1989.
↑  גרגורי ווטרס, The Lion and The Eagle: The Syrian Arab Army’s Destruction and Rebirth, ‏18 ביולי 2019, MEI.
טנק T-55 סורי אשר נבלם בכניסה למוצב 116, גזרת ההתקפה של הדיוויזיה במלחמת יום הכיפורים.
הדיוויזיה החמישית (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית יגרים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1934 – אפריל 1945 (כ־10 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה החמישית (בגרמנית: 5. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה בחזית האירופית ובחזית המזרחית.
היסטוריה > הדיוויזיה החמישית

הדיוויזיה הוקמה באולם ב-1 באוקטובר 1934, והועמדה תחת פיקוד אויגן האן. בשנת 1939 הדיוויזיה הייתה במהלך המערכה בפולין חלק מהקורפוס ה-12 במסגרת הארמייה הראשונה בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, ובשלב השני כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת הארמייה השנייה. לאחר מכן נשארה הדיוויזיה בצרפת כחיל כיבוש, ובאביב 1941 הדיוויזיה הועברה לפרוסיה המזרחית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-5 במסגרת הארמייה התשיעית, ולאחר מכן כחלק מהקורפוסים ה-39 וה-5 לסירוגין במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, ובמהלך הקרב על מוסקבה הוחזקה הדיוויזיה בעתודת הארמייה התשיעית, ולאחר מכן פעלה במסגרת יחידת האבטחה האחורית.
היסטוריה > דיוויזיית הרגלים הקלה החמישית

ב-5 בנובמבר 1941 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הרגלים הקלה החמישית, והועברה למנוחה תחת פיקוד הארמייה הראשונה כחלק מהקורפוס ה-8 בחזית המערבית, ובפברואר 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-16 כחלק מהקורפוס ה-10.
היסטוריה > דיוויזיית היגר החמישית

ביוני 1942 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית היגר החמישית. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בגזרה הצפונית, כחלק מהארמייה ה-16. בינואר 1944 הועברה הדיוויזיה לגזרה המרכזית שם לחמה כחלק מארמיות הפאנצר השלישית, השנייה והרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה השנייה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה כחלק מקבוצת ארמיות ויסלה, ובאפריל 1945 לחמה בקרב על ברלין עד להשמדתה במהלך הקרב.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
אויגן האן: 1 באוקטובר 1934 - 10 באוגוסט 1938
וילהלם פהרמבאכר: 10 באוגוסט 1938 - 25 באוקטובר 1940
קרל אלמנדינגר: 25 באוקטובר 1940 - יוני 1942
ולטר יוסט: יוני 1942 - יולי 1944
קרל אלמנדיגר: יולי 1942 - 4 בינואר 1943
הלמוט טום: 4 בינואר 1943 - 1 במרץ 1944
יוהנס גיטנר: 1 במרץ 1944 - 30 ביוני 1944
הלמוט טום: 30 ביוני 1944 - 1 בנובמבר 1944
פרידריך זיקסט: 1 בנובמבר 1944 - 19 באפריל 1945
אדמונד בלאורוק: 19 באפריל 1945 - אפריל 1945
דפוס אופסט

מכונת דפוס אופסט
מכונת דפוס אופסט לחמישה צבעים תוצרת חברת היידלברג
בקרה של מיקום צבעי היסוד CMYK של דפוס אופסט, על דף
דפוס אוֹפסֶט (מאנגלית: Offset printing)(פירוש השם אופסט בעברית הוא הלאה מהמקור, כלומר לא המקור מדפיס [בניגוד לדפוס בלט]) היא שיטת הדפסה מודרנית. שיטה זו מבוססת על יצירת דמות, שהיא תמונה של הדף המודפס, על לוח אלומיניום דק. הלוח מורכב על גליל במכונת הדפוס. מכונת הדפוס מצמידה גליל עם צבע דפוס אל הלוח, הלוח מוצמד אל הבלנקט שמוצמד אל הנייר, וכתוצאה מהמגע מועבר חלק מהצבע אל הנייר. דפוס אופסט הוא פיתוח ושיפור של הדפס אבן.
לוח האופסט

בדפוס האופסט שטח פני הלוח מורכבים משני אזורים נבדלים: אזורים שיקלטו צבע ויעבירו את הצבע אל הבלנקט ויודפסו (למשל האות עצמה), ואזורים שלא יקלטו צבע ולא יעבירו את הצבע אל הבלנקט ולכן לא יודפסו (למשל השטח ה"לבן" שמסביב לאות).
הכנת הלוח

בדפוס אופסט נוצר ההבדל בלוח בין השטח המדפיס (האותיות) והשטח הלא מדפיס בדרך שונה, המבוססת על שטחים הצבועים בחומר הידרופובי על בסיס שומני (כמו צבע הדפוס). הלוח נמרח בשכבת אמולסיה. בעבר היו מכניסים את הלוח לשולחן אור מיוחד, תחת נגטיב או פוזיטיב של המקור, ועליו היו מקרינים אלומת אור חזקה. כיום משתמשים בלייזר, בשני המקרים התוצאה היא זהה כלומר החשיפה לאור או הצריבה בלייזר גורמות לשינוי כימי באמולסיה. לאחר מכן עובר הלוח, הצרוב\מוקרן, פיתוח בדומה לפיתוח תמונות בצילום, על ידי חומצות ומפתחים. כך למעשה נוצר הלוח כאשר חלקו מכוסה בשכבה שומנית הידרופובית וחלקו לא. החלקים שנחשפו לאור או נצרבו (על ידי לייזר) יתקשו והאמולסיה המוקשית תישאר ותדפיס, בעוד החלקים שלא נחשפו לאור ולא נצרבו האמולסיה תורד בשלב הפיתוח וחלקים אלה לא יודפסו.
הדפסה

בשלב ההדפסה, מרטיבה מכונת הדפוס את הלוח במים. מאחר שהאותיות צבועות בחומר הידרופובי (שומני), ירטב שטח הלוח ללא האותיות, בעוד שטח האותיות יישאר יבש. בשלב הבא מורחת מכונת הדפוס את הלוח בצבע דפוס על בסיס שמן, אזורי האותיות יקלטו את שכבת הצבע השומנית מכיוון ששמן נקשר לשמן, ואילו באזורים בהם אין חומר הידרופובי אלא שכבת מים הצבע השומני לא ייקלט. בצורה זו נוצרת ההפרדה וההבדלה בין אזורים מדפיסים ובין אזורים שאינם מדפיסים.
כעת הלוח צבוע בצבע הדפוס רק במקומות אותם אנו רוצים להדפיס, האותיות. בשלב זה מועברת הדמות, אל גליל הבלנקט, הבלנקט מוצמד אל הנייר ומעביר אליו את הצבע. השימוש בבלנקט כמתווך מסייע לשמירת הלוח מנזקי שחיקה. הבלנקט גם מקל את תהליך תכנון וייצור הלוח, מאחר שהוא מאפשר לייצר לוח מקור רגיל ולא לוח בכתב ראי.
בהדפסה צבעונית התהליך חוזר על עצמו עבור כל צבע והלוח המתאים לו. המיקום המדויק של גיליון הנייר בתהליך ההדפסה (המכונה "רגיסטר") חייב להיות זהה עבור כל אחד מהלוחות בצבעים השונים כדי שהתמונה הצבעונית תידפס נכון.
יש חשיבות רבה לכמות המים והצבע המוזרמים ללוח. כאשר אחד מהם נמרח בכמות יחסית גדולה מדי, האיזון יופר והסלקטיביות תפגע, עובדה זו תפגע באיכות ההדפסה.
ראו גם

הדפס אבן
דפוס
דפוס בלט
דפוס שקע
פלקסוגרפיה
מכונת דפוס אופסט רציף
צבעי CMYK של דפוס אופסט על בד
הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  21 במאי 1943 – 8 במאי 1945 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162 הייתה דיוויזיה שהוקמה על ידי הצבא הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. היא משכה את אנשיה מקרב שבויי מלחמה שהגיעו מהקווקז ומאזור טורקסטן מזרחה יותר.
היסטוריה

הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162 הוקמה במאי 1943 וכללה חמש יחידות ארטילריה וחי"ר אזריות ושש טורקסטניות. היחידה שמרה על צוותים גרמנים רבים שהתגייסו, והכילה גם "אוסטרופן" גאורגים וארמנים, אם כי הם כונו ביחד "טורקים". החיילים אומנו בנויהאמר.
הדיוויזיה נשלחה, באוקטובר 1943, לצפון איטליה. הדיוויזיה ה-162 הפכה לדיוויזיה הגדולה ביותר מבין כל ה"אוסטלגיון". רגימנט הרגלים ה-450 כלל גם טורקים אתניים ואזרים.
בתחילת 1944 הוטלה הדיוויזיה לשמור על החוף הליגורי וביוני 1944 נשלחה ללחימה באיטליה אך הוצאה מהקו עקב ביצועים גרועים. במשך שארית המלחמה, נלחמה הדיוויזיה בתנועת ההתנגדות האיטלקית ליד ספציה ו-Val di Taro באיטליה. לאחר כישלונות ראשוניים, הדיוויזיה התגלתה כיעילה למדי.
הגוף העיקרי של הדיוויזיה נכנע ליד פדובה במאי 1945 לבעלות הברית המערביות ונשלח לטרנטו. בהתאם להסכמים שנחתמו על ידי הבריטים והאמריקאים בוועידת יאלטה, החיילים הוחזרו לברית המועצות. לפי ניקולאי טולסטוי, הם קיבלו עונשי מאסר של עשרים שנה של "עבודה מתקנת".
מפקדים

גנרל-מיור אוסקר פון נידרמאייר (13 במאי 1943 – 21 במאי 1944)
גנרל-לויטננט ראלף פון הייגנדורף (21 במאי 1944 – 8 במאי 1945)
פשעי מלחמה

הדיוויזיה הייתה מעורבת במספר פשעי מלחמה באיטליה בין דצמבר 1943 למאי 1945, שניים מהם, בינואר 1945 באמיליה-רומאניה הביאו להוצאה להורג של לפחות 20 אזרחים כל אחד.
הדג נחש LIVE

הדג נחש LIVE הוא אלבום ההופעה הראשון של "הדג נחש", שיצא בשנת 2008 האלבום מתעד בשני דיסקים את הופעת הלהקה במועדון התיאטרון בתל אביב-יפו. ההופעה שודרה בשידור ישיר בערוץ 24, וכללה את להיטיה הגדולים של הלהקה מ-4 אלבומיהם הקודמים: "המכונה של הגרוב", "לזוז", "חומר מקומי" ו"בעזרת הג'אם". ההופעה כללה הופעות אורח של רבים מן האמנים שעבדו עם הלהקה במהלך השנים, ביניהם יוסי פיין שהפיק את המופע ואת רוב אלבומי הלהקה, אהובה עוזרי וליאורה יצחק.
רשימת שירים

| דיסק 1> מס' | דיסק 1> שם | דיסק 1> משך | דיסק 1>  | דיסק 1>  | דיסק 1>  | דיסק 1>  | דיסק 1>  | דיסק 1>  | דיסק 1>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | לוטוס  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | קליפורניה  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | לזוז  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | מספרים  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | חליפות  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | סטטיסטיקה  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | אף אחד  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | מה שבא בא  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | הכאפה המצלצלת  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | קוסאמאמק (כל המניאק)  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | מה נעשה  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| דיסק 2> מס' | דיסק 2> שם | דיסק 2> משך | דיסק 2>  | דיסק 2>  | דיסק 2>  | דיסק 2>  | דיסק 2>  | דיסק 2>  | דיסק 2>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | לא מוותר  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אי זה כיף  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | מהבמה להפציץ  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | לא פראיירים  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | שירת הסטיקר  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | הנה אני בא  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | גן התות  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | שבחי ירושלים  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | רציתי שתדע (אלוהים שלי)  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | להביא את המכה  |   |  |  |  |  |  |  |  |
מבצעים

שאנן סטריט - שירה
גיא מר - שירה, פטיפונים, סמפלר שירה
שלומי אלון - סקסופון, שירה, חליל אלקטרוני, גיטרה אקוסטית
דודוש קלמס - קלידים, תכנותי מחשב, סמפלר, כלי הקשה, שירה
יאיא כהן אהרונוב - באס, גיטרה אקוסטית, תכנותי מחשב, שירה
"אטרף" משה אסרף - תופים, שירה
יאיר סלוצקי - טרומבון
ניר גבע - גיטרה
ליאורה יצחק - שירה ב"חליפות"
ג'וני הקטן - ראפ ב"קוסאמאמק (כל המניאק)"
יוסי פיין - גיטרת בס ב"איזה כיף"
רוי אדרי - ראפ ב"מהבמה להפציץ"
אהובה עוזרי - בולבול טרנג ב"שירת הסטיקר"
גליה ירון - שירה ב"גן התות"
זוהר עזרא - שירה ב"שבחי ירושלים"
פי.אר. טרופרז - ראפ ב"להביא את המכה"
| הדג נחש |
| --- | --- | --- |
שאנן סטריט • גיא מר • דודוש קלמס • משה אסרף • יאיא כהן אהרונוב • שלומי אלון
| אלבומי אולפן | המכונה של הגרוב • לזוז • חומר מקומי • בעזרת הג'אם • 6 • זמן להתעורר • שותפים בעם • וולקאם טו איזראל • דג לייף |  |
| אלבומי הופעה | הדג נחש LIVE • הדג נחש ותזמורת המהפכה - בהופעה חיה |  |
| סינגלים | "מספרים" • "שירת הסטיקר" • "הנה אני בא" • "עוד אח אחד" • "קובלנה על מפלגות ישראל" • "זמן להתעורר" • "יום שישי" • "תן לי מנגינה" • "בומבה" |  |
הדיוויזיה ה-28 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914–1923 (כ־9 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-28 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

באוקטובר 1914 הוקמה הדיוויזיה על בסיס יחידות של הצבא הסדיר שהגיעו מרחבי האימפריה הבריטית, ובינואר 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם לחמה בקרב איפר השני ובקרב לוס. באוקטובר 1915 נשלחה הדיוויזיה למצרים, ובנובמבר 1915 נשלחה הדיוויזיה לסלוניקי, שם לחמה בקרבות השונים של החזית המקדונית. לאחר כניסת שביתת הנשק עם בולגריה לתוקף ב-30 בספטמבר 1918, התקדמה הדיוויזיה ה-28 ברחבי הארץ לכיוון טורקיה. האימפריה העות'מאנית גם חתמה על שביתת נשק ב-30 באוקטובר, ולאחר מכן נשלחה הדיוויזיה ה-28 לכבוש את מיצרי הדרדנלים. הדיוויזיה נשארה בטורקיה עד 1923 כחיל כיבוש, ובאוקטובר 1923 פורקה הדיוויזיה.
דפוס אפיפיות

דפוס אפיפיות ביתי בדוגמת ופל בלגי
דפוס אפיפיות הוא מכשיר להכנת אפיפיות וגופרות. 
על פי רוב, דפוס אפיפיות יהיה מורכב משני לוחות שטוחים בעלי דוגמה כלשהי, המורכבים על ציר, כך שניתן לסגור אותם זה על גבי זה בלחץ ולפתוח אותם לחלופין באמצעות ידית.
אופן הכנה

אופן הכנת האפיפית בדפוס כולל יציקה של בלילה על הלוח התחתון וסגירה של הלוח העליון עליו, כך שהבלילה תתפשט בתווך הצר בין שני הלוחות ותתבשל בחימום לצורת הדוגמה המוטבעת.
סוגים שונים

בעבר היו דפוסי אפיפיות עשויים לוחות ברזל גדולים, ומתקן הלחץ היה כולל ידית ארוכה וגלגלי שיניים. כיום רובם עשויים סגסוגת אלומיניום בציפוי טפלון, וגודלם קטן מספיק על מנת להסתפק בידית מכנית פשוטה.
קיימים דפוסי אפיפיות בעלי חימום עצמאי (בחיבור לחשמל, למשל) וכאלו המיועדים לחימום מעל אש.
היסטוריה

דפוסי האפיפיות הראשונים שנראו בדומה לצורתם היום נוצרו באזור הולנד וגרמניה במאה ה-12. הדפוסים הללו היו גדולים, בגודל של שולחן ביתי, והיו מטביעים דוגמאות מפורטות מאוד על האפיפית, כגון נופים, שלט אצולה ואיקונות דתיות. דפוסי האפיפיות הגדולים הונחו על אש גלויה (לעיתים באח ביתית) על מנת לחממם.
ב-1869 נרשם הפטנט הראשון לדפוס אפיפיות בארצות הברית, על ידי קורנליוס סווארת'ות. הדפוס שרשם היה ממוקם מעל כיריים מופעלות בגז או פחמי עץ, והציר היה מוגן בשרוול ברזל יצוק.
ב-1911 הוציאה ג'נרל אלקטריק לשוק את דפוס האפיפיות החשמלי הראשון, שכלל גוף חימום. למתקן היה תרמוסטט פנימי שמנע חימום יתר - בעיה בדגמים הראשונים שפותחו. אף על פי שדוגמאות הדפוסים התפתחו במרוצת השנים, קונספט דפוס האפיפיות החשמלי לא השתנה כלל.
ב-1971 נרשם שימוש לא קונוונציונלי בדפוס אפיפיות, כשאחד ממייסדי נייקי, ביל באורמן, השתמש בדפוס הביתי על מנת לייצר סוליה נוחה וקלה מגומי. הסוליה הנסיונית היוותה דוגמת בסיס לסוליות "נעל הירח" (Moon Shoe) של נייקי שיצאו שנה מאוחר יותר.
שם בעברית

על פי פרסום האקדמיה ללשון העברית בנושא "כלכלת בית: אפייה" משנת 1957, המכשיר Waffle Iron יקרא דְּפוּס אֲפִיפִיּוֹת. שם זה לא נקלט ומנגד לא נפסל בציבור הרחב, היות שהכנת אפיפיות אינה מעיקרי המטבח הישראלי. לרוב ייקרא המכשיר בפרסומים לציבור הרחב בשם "מכשיר להכנת וופל בלגי", או כל שם תיאורי דומה.
דפוס אפיפיות הולנדי מיוחד, ליצור שטרופוואפל.
דפוס אפיפיות חשמלי בדוגמת לבבות