stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דטרויט פיסטונס
היסטוריה > שנות ה-60 וה-70

במהלך שנות ה-60 וה-70, התאפיינה הקבוצה בשחקנים חזקים באופן אישי, אך במשחק קבוצתי חלש. כמה מהכוכבים ששיחקו במדי הקבוצה היו דייב בינג, ג'ימי ווקר ובוב לניר ודייב דבושר, שהיה למאמן-שחקן הצעיר ביותר בתולדות ה-NBA. עם זאת, טרייד בלתי מוצלח במהלך עונת 1968 שלח את דבושר לניו יורק ניקס תמורת וולט בלאמי והווארד קומייבס, שני שחקנים בשלהי הקריירה שלהם. דבושר הפך לשחקן מפתח שלאחר כמה עונות הוביל את הניקס לזכייה בשתי אליפויות. בתקופת דייב בינג ובוב לניר היו כמה שנים יציבות ומלהיבות אך הם היו מוגבלות כיוון שהיו באותו אזור עם מילווקי באקס (שבשורותיה שיחק הסנטר הצעיר לו אלסינדור) ושיקגו בולס, ששלטו באזור המזרחי.
בשנת 1974 מכר זולנר את הקבוצה לביל דוידסון, שנשאר בעל המניות העיקרי בקבוצה עד למותו במרץ 2009. דוידסון, שלא היה מרוצה ממיקומה של הקבוצה בעיר התחתית של דטרויט, העביר ב-1978 את הקבוצה לפרוור פוטיאק ולאולם הסילברדום, שהוקם במקור במטרה לארח את משחקי הפוטבול של דטרויט ליונס.
היסטוריה > 1990–1994

הפיסטונס הצליחו להגן על התואר בעונת 1990, לאחר שניצחו 59 משחקים במהלך העונה הסדירה וזכו באליפות המזרח בפעם השלישית ברציפות מול שיקגו בולס ומייקל ג'ורדן בסדרה מותחת של שבעה משחקים. בגמר הליגה, השלישי שלהם ברציפות, פגשו הפיסטונס את פורטלנד טרייל בלייזרס. לאחר שוויון בתום שני המשחקים הראשונים בדטרויט נסעו הפיסטונס לפורטלנד, בה לא נצחו מאז שנת 1974, כדי לשחק את המשחקים 3, 4 ו-5. דטרויט ניצחה בכל שלושת המשחקים והייתה לקבוצה הראשונה בהיסטוריית פלייאוף ה-NBA שמנצחת שלושה משחקי חוץ ברציפות. במשחק החמישי והאחרון הובילה פורטלנד 83–90 כאשר נותרו שתי דקות לסיום המשחק אך הפיסטונס הצליחו להשוות את התוצאה ואף לקחו את היתרון, כאשר ויני ג'ונסון קלע סל ניצחון והעלה את דטרויט ליתרון 92–90, 00.7 שניות לסיום המשחק; זריקה זו הקנתה לג'ונסון את הכינוי "007", שהתווסף לכינויו המקורי "מיקרוגל". אייזיאה תומאס נבחר לשחקן המצטיין של סדרת הגמר.
רצף האליפויות של הפיסטונס נקטע בגמר המזרח 1991, בו הפיסטונס הובסו בארבעה משחקים על ידי שיקגו בולס, שהמשיכו וזכו באליפות. הפציעה המשמעותית ביותר עבור דטרויט הייתה זו של אייזיאה תומאס שעבר ניתוח בפרק כף היד זמן קצר לפני הפלייאוף. סדרה זו זכורה בעיקר עקב ירידת שחקני הפיסטונס מהמגרש במשחק האחרון, רגעים ספורים לפני סיומו, וחוסר נכונותם ללחוץ ידיים עם שחקני הבולס. לאחר מכן נכנסו דטרויט פיסטונס לתקופת מעבר ממושכת, כאשר שחקני מפתח כגון למביר ותומאס פרשו ואחרים כמו אדוארדס, ג'ונסון, סאלי ורודמן הועברו בטריידים. הקבוצה התדרדרה במהירות לתחתית הליגה וסיימה את עונת 1993/1994 במאזן 20–62.
היסטוריה > 1994–1999: תקופת גרנט היל

לאחר עונת השפל בחרו הפיסטונס בדראפט ה-NBA ‏1994 את הסמול פורוורד גרנט היל מאוניברסיטת דיוק בבחירה השלישית. הוא זכה בפרס רוקי השנה ב-NBA אך החלטות שנויות במחלוקת (כגון שחרור השחקן החופשי אלן יוסטון לניו יורק ניקס והחתמת שחקנים חופשיים בשלהי הקריירה כמו כריסטיאן לייטנר וסדריק סבאלוס) וחילופי מאמנים תכופים מנעו מהקבוצה להגיע להצלחה משמעותית. עד סיום העשור לא הצליחה הקבוצה לעבור את הסיבוב הראשון בפלייאוף והישג השיא שלה היה 54 ניצחונות בעונת 1996/1997. במהלך בלתי-פופולרי נוסף החליף המועדון את צבעיו מאדום, לבן וכחול לטורקיז-בורגונדי-זהב-שחור.
יריבויות

היריבות עם לוס אנג'לס לייקרס - יריבות זו, ששוחקה שלוש פעמים בגמר ה-NBA ב-1989, 1990 ו-2004, הפגישה את הקבוצות האתלטיות ועתירות הכוכבים של הלייקרס עם משחקם הקשוח של הפסיטונס. אף על פי שהייתה האנדרדוג בכל שלושת המפגשים מול הלייקרס נהנתה דטרויט מהצלחה מרשימה נגד הלייקרס וזכתה נגדם פעמיים באליפות.
היריבות עם שיקגו בולס - יריבות זו החלה בסוף שנות ה-80 והייתה לאחת היריבויות העזות בתולדות הליגה למשך כמה שנים, כאשר מייקל ג'ורדן הפך לאחד השחקנים הטובים בליגה והפיסטונס נחשבו למועמדים בכירים לזכייה.
היריבות עם בוסטון סלטיקס - יריבות זו בין שתי הקבוצות מהמזרח החלה לקראת סוף שנות ה-80 והפגישה כמה מהכוכבים הגדולים ביותר בליגה: לארי בירד, קווין מקהייל, רוברט פאריש, אייזיאה תומאס, ג'ו דיומרס, וביל למביר. הקבוצות נפגשו חמש פעמים במהלך הפלייאוף בשבע שנים בין העונות 1985–1991, כשהסלטיקס ניצחו ב- 1985 ו-1987, והפיסטונס ב-1988, 1989 ו-1991.
סיקור תקשורתי > רדיו

תחנת הרדיו הראשית המסקרת את הפיסטונס היא WXYT-FM 91.7 FM (להבדיל מתחנת WXYT-FM's המסקרת את משחקי דטרויט ליונס, דטרויט טייגרס ודטרויט רד וינגס), אך הם מסוקרים גם על ידי תחנות רדיו קטנות יותר בכל רחבי מדינת מישיגן.
סיקור תקשורתי > טלוויזיה

זכויות השידור המקומיות הבלעדיות של משחקי הפיסטונס שייכות ל-Bally Sports דטרויט.
אולמות ביתיים > בפורט ויין, אינדיאנה

נורת' סייד היי סקול ג'ים (1948–1952)
אלן קאונטי וור ממוריאל קולסאום (1952–1957)
אולמות ביתיים > באזור דטרויט, מישיגן

אולימפיה סטדיום (1957–1961)
קובו ארנה (1961–1978)
פונטיאק סילברדום (1978–1988)
הפאלאס של אובורן הילס (2017-1988)
ליטל סיזרס ארנה (2017-הווה)
הערות:
ב-12 במרץ 1960 אירחו הפיסטונס משחק פלייאוף נגד מיניאפוליס לייקרס באולם הגרוס פוינט היי סקול כאשר שום מתקן אחר לא היה פנוי.
ב-27 באפריל 1984 אירחו הפיסטונס משחק פלייאוף נגד ניו יורק ניקס בג'ו לואיס ארנה עקב בעיה בלוחות הזמנים.
במהלך עונת 1984/85 התמוטטה תקרת אולם הסילברדום, ושיחקה הקבוצה 15 משחקים בג'ו לואיס ארנה ומשחק אחד בקובו ארנה.
לוגואים

סמל הקבוצה בין השנים 1957–1971
סמל הקבוצה בין השנים 1971–1975
סמל הקבוצה בין השנים 1975–1979
סמל הקבוצה בין השנים 1979–1996
סמל הקבוצה בין השנים 1996–2001
סמל הקבוצה בין השנים 2001–2005
סמל הקבוצה בין השנים 2005–2017
סמל הקבוצה מאז שנת 2017
מדים

מדי משחקי הבית
מדי משחקי החוץ
מנהלי הקבוצה (ג'נרל מנג'רים)

| ג'נרל מנג'ר | שנים | הישגים |
| --- | --- | --- |
| קארל בנט | 1948–1954 |  |
| פרד זולנר | 1954–1957 |  |
| אוטו אדמס | 1957 |  |
| פרד דלאנו | 1957–1958 |  |
| ניק קרבאווי | 1958–1961 |  |
| פרנסיס סמית' | 1961–1964 |  |
| דון ווטריק | 1964–1965 |  |
| אדווין קויל | 1965–1975 |  |
| אוסקר פלדמן | 1975–1977 |  |
| בוב קאופמן | 1977–1978 |  |
| ביל דוידסון | 1978–1979 |  |
| ג'ק מקלוסקי | 1979–1992 | 2 זכיות באליפות ה-NBA‏ (1989, 1990) |
| בילי מקיני | 1992–1995 |  |
| דאג קולינס | 1995–1998 |  |
| ריק סאנד | 1998–2000 |  |
| ג'ו דיומרס | 2000–2014 | זכייה באליפות ה-NBA‏ (2004) זכייה בפרס מנהל העונה (2003) |
| ג'ף באוור | 2014–2018 |  |
| אד סטפנסקי | 2018–2020 |  |
| טרוי ויבר | 2020–2024 |  |
הישגים ופרסים > שיאים למשחק בודד

חטיפות וחסימות נספרו רק החל מעונת 1973/1974.
נקודות: 57, ג'רי סטקהאוס מול שיקגו בולס, 3 באפריל 2001.
ריבאונדים: 34, דניס רודמן מול אינדיאנה פייסרס, 4 במרץ 1992.
אסיסטים: 25, קווין פורטר מול בוסטון סלטיקס (1979), ואייזיאה תומאס מול דאלאס מאבריקס (1985).
חטיפות: 9, ארל טייטום מול לוס אנג'לס לייקרס, 28 בנובמבר 1978.
חסימות: 10, אדגר ג'ונס מול אינדיאנה פייסרס, 17 בדצמבר 1981, ובן וולאס פעמיים (2002).
הישגים ופרסים > שיאי קריירה בקבוצה

הנתונים מתייחסים לעונה הסדירה בלבד, ומעודכנים לסוף עונת 2023/2024. חטיפות וחסימות נספרו רק החל מעונת 1973/1974.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  נקודות: 1. אייזיאה תומאס - 18,822  2. ג'ו דיומרס - 16,401  3. בוב לניר - 15,488  4. דייב בינג - 15,235  5. ביל ליימביר - 12,665 |  ריבאונדים: 1. ביל ליימביר - 9,430  2. אנדרה דראמונד - 8,199  3. בוב לניר - 8,063  4. בן וולאס - 7,264  5. דניס רודמן - 6,299 |  אסיסטים: 1. אייזיאה תומאס - 9,061  2. ג'ו דיומרס - 4,612  3. דייב בינג - 4,330  4. צ'ונסי בילאפס - 2,984  5. גרנט היל - 2,720 |  חטיפות: 1. אייזיאה תומאס - 1,861  2. בן וולאס - 931  3. ג'ו דיומרס - 902  4. לינדסי האנטר - 896  5. אנדרה דראמונד - 823 |  חסימות: 1. בן וולאס - 1,486  2. טרי טיילר - 1,070  3. אנדרה דראמונד - 927  4. בוב לניר - 859  5. ביל ליימביר - 857 |  |  |  |
הישגים ופרסים > פרסים אישיים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  MVP של סדרת הגמר ג'ו דיומרס - 1989  אייזיאה תומאס - 1990  צ'ונסי בילאפס - 2004 שחקן ההגנה של העונה דניס רודמן - 1990, 1991  בן וולאס - 2002, 2003, 2005, 2006 רוקי העונה דון מייניקי - 1953  דייב בינג - 1967  גרנט היל - 1995 השחקן השישי של העונה קורליס ויליאמסון - 2002 מנהל השנה ג'ו דיומרס - 2003 מאמן השנה ריי סקוט - 1974  ריק קרלייל - 2002 מאמן במשחק האולסטאר צ'אק דיילי - 1990  דאג קולינס - 1997  פליפ סונדרס - 2006 |  חמישיית העונה הראשונה לארי פאוסט - 1955  ג'ורג' יארדלי - 1958  ג'ין שו - 1960  דייב בינג - 1968, 1971  אייזיאה תומאס - 1984–1986  גרנט היל - 1997 חמישיית העונה השנייה פרד שאוס - 1950  לארי פאוסט - 1952  ג'ורג' יארדלי - 1957  ג'ין שו - 1961  ביילי האוול - 1963  דייב דבושר - 1969  דייב בינג - 1974  אייזיאה תומאס - 1983, 1987  ג'ו דיומרס - 1993  גרנט היל - 1996, 1998–2000  בן וולאס - 2003, 2004, 2006  צ'ונסי בילאפס - 2006 חמישיית העונה השלישית ג'ו דיומרס - 1990, 1991  דניס רודמן - 1992  בן וולאס - 2002, 2005  צ'ונסי בילאפס - 2007  אנדרה דראמונד - 2016  בלייק גריפין - 2019 |  חמישיית ההגנה הראשונה ג'ו דיומרס - 1989, 1990, 1992, 1993  דניס רודמן - 1989–1993  בן וולאס - 2002–2006 חמישיית ההגנה השנייה אם. אל. קאר - 1979  ג'ו דיומרס - 1991  קליף רובינסון - 2002  צ'ונסי בילאפס - 2005, 2006  טיישון פרינס - 2005–2008 חמישיית הרוקיז הראשונה דייב דבושר - 1963  ג'ו קולדוול - 1965  טום ואן ארסדייל - 1966  דייב בינג - 1967  בוב לניר - 1971  טרי טיילר - 1979  אייזיאה תומאס - 1982  קלי טריפיוקה - 1982  ג'ו דיומרס - 1986  גרנט היל - 1995  ברנדון נייט - 2012  סאדיק ביי - 2021  קייד קנינגהם - 2022 חמישיית הרוקיז השנייה לינדסי האנטר - 1994  ז'ליקו רבראצ'ה - 2002  רודני סטאקי - 2008  יונאס ירבקו - 2010  גרג מונרו - 2011  אנדרה דראמונד - 2013  קייל סינגלר - 2013  אייזאה סטיוארט - 2021  ג'יידן אייבי - 2023  ג'יילן דורן - 2023 |  שחקנים במשחק האולסטאר פרד שאוס - 1951  לארי פאוסט - 1951–1956  פרנק בראיין - 1952  אנדי פיליפ - 1953–1955  ג'ק מולינאס - 1954  מל האטצ'ינס - 1954, 1956, 1957  ג'ורג' יארדלי - 1955–1959  דיק מקגווייר - 1958, 1959  ג'ין שו - 1958–1962  צ'אק נובל - 1960  וולטר דיוקס - 1960, 1961  ביילי האוול - 1961–1964  דון אול - 1963, 1964  טרי דיסינג'ר - 1965  אדי מיילס - 1966  דייב דבושר - 1966–1968  דייב בינג - 1968, 1969, 1971, 1973–1975  ג'ימי ווקר - 1970, 1972  בוב לניר - 1972–1975, 1977–1979  קרטיס רואו - 1976  קלי טריפיוקה - 1982, 1984  אייזיאה תומאס - 1982–1993  ביל ליימביר - 1983–1985, 1987  דניס רודמן - 1990, 1992  ג'ו דיומרס - 1990–1995, 1997  גרנט היל - 1995–1999  ג'רי סטקהאוס - 2000, 2001  בן וולאס - 2003–2006  ראשיד וולאס - 2006, 2008  צ'ונסי בילאפס - 2006–2008  ריצ'רד המילטון - 2006–2008  אלן אייברסון - 2009  אנדרה דראמונד - 2016, 2018  בלייק גריפין - 2019 |  |  |  |  |
הישגים ופרסים > שחקנים שמספר גופייתם הוצא לגמלאות

| מספר | שחקן | תפקיד | שנים בקבוצה | שנת הפרשה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | צ'ונסי בילאפס | רכז | 2002–2008, 2013–2014 | 2016 |
| 2 | צ'אק דיילי | מאמן | 1983–1992 | 1997 |
| 3 | בן וולאס | סנטר | 2000–2006, 2009–2012 | 2016 |
| 4 | ג'ו דיומרס | קלע | 1985–1999 | 2000 |
| 10 | דניס רודמן | פאוור פורוורד | 1986–1993 | 2011 |
| 11 | אייזיאה תומאס | רכז | 1981–1994 | 1996 |
| 15 | ויני ג'ונסון | קלע | 1981–1991 | 1994 |
| 16 | בוב לניר | סנטר | 1970–1980 | 1993 |
| 21 | דייב בינג | רכז | 1966–1975 | 1983 |
| 32 | ריצ'רד המילטון | קלע | 2002–2011 | 2017 |
| 40 | ביל ליימביר | סנטר | 1982–1994 | 1995 |
הערות שוליים

↑  The Wizard of Odds: How Jack Molinas Almost Destroyed the Game of Basketball. By Charley Rosen. p. 154. 2001 Seven Stories Press
↑  סדרת הגמר של שנת 1955
↑  דיווח על החתימה, באתר ESPN
↑  דראפט 2007 באתר basketball-reference.com
↑  https://www.espn.com/nba/news/story?id=3884863 דיווח על סיום רצף המכירה] באתר ESPN
↑  בן וואלאס חוזר לדטרויט, באתר וואלה, 8 באוגוסט 2009
↑  מקגריידי סיכם בדטרויט, באתר וואלה, 10 באוגוסט 2010
↑  וויל ביינום נשאר בדטרויט, באתר וואלה, 28 ביולי 2010
↑  טום גורס רכש את דטרויט פיסטונס בכ-350 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 11 באפריל 2011
↑  רצף ההפסדים הארוך אי פעם: דטרויט ניפצה שיא שלילי היסטורי, באתר וואלה, 27 בדצמבר 2023
↑  דטרויט ניצחה אחרי 28 הפסדים, 39 נק' לדונצ'יץ', באתר ONE‏, 31 בדצמבר 2023
↑  רדיו, באתר הקבוצה
↑  המובילים הסטטיסטיים של הקבוצה, באתר basketball-reference.com
↑  המספר מייצג את שתי האליפויות בהן זכה כמאמן הקבוצה
| קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המזרחי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המזרחי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המזרחי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המערבי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המערבי | קבוצות ליגת ה-NBA> האזור המערבי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הבית האטלנטי | הבית המרכזי | הבית הדרום־מזרחי | הבית הצפון־מערבי | הבית הפאסיפי | הבית הדרום־מערבי |
| בוסטון סלטיקס | שיקגו בולס | אטלנטה הוקס | דנוור נאגטס | גולדן סטייט ווריורס | דאלאס מאבריקס |
| ברוקלין נטס | קליבלנד קאבלירס | שארלוט הורנטס | מינסוטה טימברוולבס | לוס אנג'לס קליפרס | יוסטון רוקטס |
| ניו יורק ניקס | דטרויט פיסטונס | מיאמי היט | אוקלהומה סיטי ת'אנדר | לוס אנג'לס לייקרס | ממפיס גריזליס |
| פילדלפיה 76' | אינדיאנה פייסרס | אורלנדו מג'יק | פורטלנד טרייל בלייזרס | פיניקס סאנס | ניו אורלינס פליקנס |
| טורונטו ראפטורס | מילווקי באקס | וושינגטון ויזארדס | יוטה ג'אז | סקרמנטו קינגס | סן אנטוניו ספרס  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384340605171  LCCN: n83184663  VIAF: 143108199   WorldCat (עם VIAF): 143108199 
החמישייה הפותחת של הפיסטונס בעונת האליפות של 2004. (משמאל לימין: ריצ'רד המילטון, בן וולאס, ראשיד וולאס, צ'ונסי בילאפס, טיישון פרינס)
טכנולוגיית להבים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  סטף ורטהיימר
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־57 שנים)
 חברת אם:  פראט אנד ויטני 
 בעלות:  פראט אנד ויטני
 ענפי תעשייה:  תעשייה אווירית
 מוצרים עיקריים:  להבי מנועי סילון
  
 www.btl.co.il
 
סמליל להבי ישקר
טכנולוגית להבים בע"מ (בעבר: להבי ישקר) היא חברה לייצור להבים (אנ') למנועי סילון מיסודו של סטף ורטהיימר וקבוצת השקעות דיסקונט. החברה נוסדה ב-1968 ונמכרה במאי 2014 לפראט אנד ויטני.
היסטוריה

החברה נוסדה ב-1968, לאחר מלחמת ששת הימים, עקב האמברגו הצרפתי על מכירת נשק לישראל. הבעלות בחברה התחלקה באופן שווה בין סטף ורטהיימר וחברת השקעות דיסקונט. מפעל החברה הוקם בנהריה והחל לייצר באוקטובר 1970. בשנת 1972 זכו מפעלי החברה בפרס קפלן. באותה שנה רכשה החברה מחברת א.ר.וו. אינק האמריקאית זכויות לשימוש בטכנולוגיית החישול שלה, תמורת מניות של להבי ישקר. כמו כן הושקעו 4 מיליון דולר בהרחבת המפעל. תחילה ייצרה החברה עבור חיל האוויר הישראלי, אך במהרה החלה לייצא את תוצרתה ובשנת 1973 ייצאה במעל מיליון דולר, ונמנתה על 772 המפעלים בישראל שייצאו במעל 100 אלף דולר. עד 1976 הגיע ייצוא המפעל לכ-4 מיליון דולר. בתחילת 1974 עבדו במפעל בנהריה 285 עובדים ובתחילת 1976 הגיע מספר העובדים לכ-400, רובם עולים חדשים.
ברבות הימים שינה המפעל שמו ל"טכנולוגיית להבים". בשנת 1998 הגיעה החברה, שכבר הייתה בבעלות חלקית של פראט אנד ויטני, להסכמה על הקמת מפעלים משותפים עם פראט אנד ויטני. במסגרת ההסכם הוקם מפעל בסין ומפעל בתפן לייצור להבים עבור רולס-רויס בשם טקג'ט אירופויילס
|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  סטף ורטהיימר 
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־57 שנים) 
 חברת אם:  פראט אנד ויטני 
 ענפי תעשייה:  יצרן תעופה וחלל 
  
 www.btl.co.il
 
עם לקוחות המפעל נמנים יצרני מנועי הסילון בעולם: "רולס-רויס", "פראט אנד ויטני" ו"ג'נרל אלקטריק". במאי 2014 רכשה פראט אנד ויטני את מלוא הבעלות בחברה.
בשנת 2022 מספר העובדים עמד על 1,400 איש.
בדצמבר 2022 הודיעה פראט אנד ויטני על כוונה לצמצם את פעילות הייצור במפעל בנהריה ובחלק מהמפעל בתפן עד לסגירתם המלאה בשנת 2025. על פי הודעת החברה סוג הלהבים שמייצר המפעל איננו דרוש לשימוש במנועי הסילון החדשים, ולא ניתן להסב את המפעל ליצור להבים מסוג אחר.
ב-30 באוקטובר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, כטב"מ ששיגרו המליציות הפרו-איראניות מעיראק פגע במפעל החברה בצפון נהריה מבלי שהופעלה התרעה, וגרם לנזק לתשתיות.
ראו גם

ישקר
הערות שוליים

1 2 3  יאיר פלדמן, להבי ישקר חותר לתפוס 10% משוק הלהבים, דבר, 18 בפברואר 1976
↑  נקבעו חתני פרס קפלן, דבר, 22 במאי 1972
↑  יוזמה ודינאמיות ב"להבי ישקר", על המשמר, 2 ביוני 1972
↑  4 מליון דולר יושקעו בלהבי ישקר, דבר, 6 בנובמבר 1972
↑  רק מחצית היצואנים החדשים הופיעו לטקס, דבר, 8 במאי 1974
↑  מנחם רהט, נהריה פותחת מפעליה בפני עולים, מעריב, 14 במרץ 1974
↑  אורה קורן, ‏ורטהיימר: "טכנולוגיית להבים ופראט אנד וויטני האמריקנית יקימו מפעלים משותפים", באתר גלובס, 13 במאי 1998
↑  ורטהיימר: "אם מודל המפעל המשותף בסין יצליח - נקים עוד כאלה בעולם", באתר גלובס, 26 ביולי 1998
↑  אורה קורן, ‏תדמור אישר מיזוג טכנולוגיית להבים, ורטהיימר ורולס-רויס, באתר גלובס, 21 ביוני 1999
↑   אורה קורן, "לא הוצאנו רווחים מהחברה, החזרנו הכל כהשקעה לעתיד. זו תעשייה, לא פיננסים", באתר TheMarker‏, 4 במאי 2014
↑   אורה קורן, "לא הוצאנו רווחים מהחברה, החזרנו הכל כהשקעה לעתיד. זו תעשייה, לא פיננסים", באתר TheMarker‏, 4 במאי 2014
↑   8 שנים אחרי ישקר: משפחת ורטהיימר מוכרת את להבים לפראט אנד וויטני במאות מיליוני שקלים, באתר TheMarker‏, 1 במאי 2014;
רון שטיינבלט, ‏עוד אקזיט למשפחת ורטהיימר: מוכרת את חברת להבים לפראט אנד וויטני במאות מ' ש', באתר גלובס, 1 במאי 2014
↑  יובל אזולאי, מפעל טכנולוגיית להבים בתפן צפוי להיסגר; 900 עובדים יפוטרו, באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2022
↑  יובל אזולאי, אמיתי גזית, דותן לוי, מפעל טכנולוגיית להבים ייסגר - 900 עובדים יפוטרו, באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2022
↑  שלו שינברג, הכטב"ם שפגע ללא התרעה במפעל ביטחוני בנהריה - שוגר מעיראק, באתר בחדרי חרדים, 30 באוקטובר 2024
ראש עיריית לונדון

| --- | --- |


סאדיק קאן, נובמבר 2016
 איוש נוכחי:  סאדיק קאן
 תאריך כניסה לתפקיד:  9 במאי 2016
 דרכי מינוי:  נבחר על ידי תושבי לונדון רבתי
 תחום שיפוט:  לונדון לונדון
 מעון:  בניין עיריית לונדון 
 משך כהונה קצוב:  קדנציה בת 4 שנים
 ייסוד המשרה:  2000
 איוש ראשון:  קן ליווינגסטון
 https://www.london.gov.uk/mayor-london?source=vanityurl
 
ראש עיריית לונדון (באנגלית: Mayor of London) הוא פוליטיקאי נבחר העומד בראשות רשות לונדון רבתי. הוא האחראי על תקצוב ותכנון אסטרטגי של השלטון המקומי בלונדון, לרבות: רשויות המשטרה, התחבורה, כיבוי האש, שירותי החירום וכיוצא בזה.
קן ליווינגסטון, ראש העיר הראשון של כל רובעי לונדון, נבחר לראשונה בשנת 2000, ובשנית בשנת 2004, והיה ראש העיר הראשון באנגליה הנבחר בבחירות ישירות. בבחירות בשנת 2008 החליף אותו בוריס ג'ונסון מהמפלגה השמרנית, שנבחר בשנית ב-2012, אך לא התמודד על קדנציה שלישית. ב-5 במאי 2016 זכה סאדיק קאן בבחירות לראשות עיריית לונדון.
יש להבדיל בין תפקיד זה לבין תפקיד הלורד ראש העיר של לונדון המשמש ראש העיר הטקסי של הסיטי של לונדון.
תקופת כהונתו של ראש העיר נמשכת 4 שנים, והבחירות נערכות בחודש מאי.
ראשי העיר

| שם | שם | דיוקן | תקופת כהונה | תקופת כהונה | בחירות | מפלגה פוליטית | תפקידים קודמים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | קן ליווינגסטון |  | ‏4 במאי 2000 | ‏4 במאי 2008 | 2000 | מועמד עצמאי | טכנאי מעבדה במרכז המחקר צ'סטר ביטי מנהיג מועצת לונדון רבתי (1981–1986) חבר פרלמנט מטעם מחוז ברנט איסט (1987–2001) |
|  | קן ליווינגסטון |  | ‏4 במאי 2000 | ‏4 במאי 2008 | 2004 | לייבור | טכנאי מעבדה במרכז המחקר צ'סטר ביטי מנהיג מועצת לונדון רבתי (1981–1986) חבר פרלמנט מטעם מחוז ברנט איסט (1987–2001) |
|  | בוריס ג'ונסון |  | ‏4 במאי 2008 | ‏9 במאי 2016 | 2008 | השמרנים | עיתונאי, עורך "הספקטקולר", 1999–2005) חבר פרלמנט מטעם מחוז הנלי (2001–2008)  חבר פרלמנט מטעם מחוז אקסברידג' ודרום ריסליפ (מאז 2015) ראש ממשלת בריטניה (2019–2022) |
|  | בוריס ג'ונסון |  | ‏4 במאי 2008 | ‏9 במאי 2016 | 2012 | השמרנים | עיתונאי, עורך "הספקטקולר", 1999–2005) חבר פרלמנט מטעם מחוז הנלי (2001–2008)  חבר פרלמנט מטעם מחוז אקסברידג' ודרום ריסליפ (מאז 2015) ראש ממשלת בריטניה (2019–2022) |
|  | סאדיק קאן |  | 9 במאי 2016 | עדיין מכהן | 2016 | לייבור | עורך דין לזכויות אדם (1997–2005) חבר פרלמנט מטעם מחוז טוטינג (2005–2016) שר התחבורה (2009–2010) מזכיר המשפטים בממשלת הצללים (2010–2015) |
הערות שוליים

↑  ‏Sadiq Khan Vows To Be 'Mayor For All Londoners'‏, Sky News,‏ 7 במאי 2016
| לונדון רבתי • לונדון • הסיטי של לונדון |
| --- | --- | --- |
| רובעי לונדון | איזלינגטון • אילינג • אנפילד • בארנט • בארקינג ודאגנהאם • בקסלי • ברומלי • ברנט • גריניץ' • האונסלו • האמרסמית' ופולהאם • האקני • הארו • הארינגיי • הברינג • הילינגדון • וולת'אם פורסט • וונדסוורת' • וסטמינסטר • טאוור האמלטס • לואישהאם • למבת' • מרטון • ניוהאם • סאטון • סאת'ק • קינגסטון שעל התמזה • קמדן • קנזינגטון וצ'לסי • קרוידון • רדברידג' • ריצ'מונד שעל התמזה |  |
| שטח בעל מעמד נפרד | הסיטי של לונדון |  |
| שטחים מסוגרים | אינר טמפל • מידל טמפל |  |
| ראו גם | רשות לונדון רבתי • אספת לונדון • מועצת לונדון רבתי • ראש עיריית לונדון • הלורד ראש העיר של לונדון • האיגוד של לונדון |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זרחן

זרחן (בלטינית: Phosphorus, מיוונית: Φώσ = אור + φορος = נושא, כלומר: נושא/אוחז אור) הוא יסוד כימי אל-מתכתי שסמלו הכימי P ומספרו האטומי 15.
זרחן הוא מינרל חשוב, השני בתפוצתו בגוף האדם אחרי הסידן. משתתף בעיקר ביצירת קומפלקסים עם סידן וכחלק מתרכובות נושאות אנרגיה בגוף האדם. מופיע גם במבנה ה-DNA, בממברנות ועוד.
תכונות

לזרחן שלוש צורות אלטרופיות: זרחן לבן (או צהוב), זרחן אדום וזרחן שחור (או סגול):
תכונות > זרחן לבן

מולקולת הזרחן במצב זה בנויה מארבעה אטומי זרחן כשכל אחד קשור לשלושת האחרים בקשר קוולנטי במבנה ארבעוני, ומסומלת P4. לזרחן בצורה זו צבע לבן, מרקם דמוי שעווה וריח לא נעים. אל־מתכת זו מגיבה עם מים. היא מסיסה בפחמן דו-גופרי (CS2) ובבנזן. זרחן לבן ניצת ספונטנית באוויר והופך ל־P2O5 ולכן משמש לייצור פצצות זרחן. פרט לחמצן, זרחן לבן יגיב גם עם הלוגנים והתוצר יהיה PX3 כאשר X הוא אטום הלוגן; עם מתכות לקבלת פוספידים כדוגמת Na3P ; עם גפרית לתת תרכובות כ P4Sn כשמספר אטומי הגפרית n יכול להיות 3, 5, 7, או 10. בתמיסה בסיסית ברתיחה יתקבל PH3.
תכונות > זרחן שחור

מתקבל מחימום זרחן לבן תחת לחץ גבוה. דומה לגרפיט ובנוי מלוחות כפולים במבנה גבישי אורתורומבי. זוהי הצורה הפחות פעילה כימית של היסוד.
תכונות > זרחן אדום

צורה אמורפית של זרחן שכנראה נוצרת מפתיחה חלקית ופלמור של ארבעוני ה-P4 שבזרחן הלבן. החומר מופק מחימום זרחן לבן בכלי אטום ל-400°C. מבחינת פעילותו הכימית הוא מייצג מצב ביניים בין זרחן לבן לשחור.
שימושים

חומצה זרחתית (H3PO4) שמורכבת מ-70%-75% P2O5 חשיבות רבה בחקלאות בתור דשן. ביקוש לדשנים הגדיל את הייצור של פוספטים (PO43-) במחצית השנייה של המאה ה-20. שימושים נוספים:
לפוספטים שימוש בייצור זכוכית מיוחדת למנורות נתרן.
לסידן זרחתי שימוש בייצור חרסינה.
זרחן חשוב בייצור סגסוגת שמכילה נחושת, 3.5%-10% בדיל ו-1% זרחן. הזרחן מוסף לאחר התכת המתכת ומוסיף תכונות ייחודיות כגון קשיחות וכוח.
Na3PO4 משמש כחומר מרכך בחומרי ניקוי ובתור מונע קורוזיה (חמצון).
לזרחן לבן שימושים ביישומים צבאיים בתור חומר הצתה לפצצות (ובכלל זה פצצת זרחן) ורימוני עשן.
זרחן אדום הוא חומר הכרחי בייצור גפרורים.
זרחן אדום משמש בתהליך הייצור של מתאמפטמינים.
לזרחן שימושים בתחום המוליכים למחצה.
לזרחן שימוש נרחב בפירוטכניקה.
ייצור קוטלי חרקים, משחות שיניים ודטרגנטים.
בתעשיית המזון, הוספת זרחן לגבינה ולבשר קפוא מסייעת לשמור על מרקם רך ועסיסי. כמו כן מוסיפים זרחן למשחת שיניים, מסיבות דומות. ב-2017 עלתה הצעה לאסור על הוספת זרחן לשווארמה במדינות האיחוד האירופי, בטענה שצריכת זרחן גבוהה מעלה את הסיכוי למחלות של מערכת הדם. ההצעה לא עברה, אולם סוכנות המזון האירופי הודיעה שתמשיך לחקור את נושא הזרחן במזון.
זרחן הוא מינרל המצוי בשפע בגוף האדם. הזרחן נמצא בתוך תאי הגוף השונים ובעצמות והוא חיוני לתפקודו התקין של הגוף ולשמירת חוזק העצמות. הזרחן מצוי בשפע גם במזוננו והוא נספג ביעילות במערכת העיכול, במעי הדק.
היסטוריה

הזרחן נתגלה ב־1669 על ידי אלכימאי גרמני בשם הניג בראנד. כשעבד בהמבורג הוא ניסה לזקק מלחים משתן בעזרת אידוי. בתהליך זה הוא הפיק חומר לבן שזהר בחושך ונדלק בקלות. מאז, המילה "זרחנות" משמשת לתיאור חומר שזוהר בחושך בלי לבעור. בגפרורים הראשונים השתמשו בזרחן לבן שהיה מסוכן ורעיל. רוצחים ומתאבדים השתמשו בזרחן לבן, וגם כמה מקרי הרעלה קרו כתוצאה משימוש בו (סיפור מפוקפק מספר שאישה ניסתה לרצוח את בעלה בעזרת זרחן לבן והתגלתה בגלל שאדי התבשיל שהכינה זהרו בחושך). חשיפה לאדים במפעל ייצור לגפרורים גרם לעובדים לקבל נמקים של עצמות הלסת. כשהזרחן האדום התגלה, הוא החליף את הזרחן הלבן בייצור גפרורים בזכות רעילותו ודליקותו הנמוכות יחסית.
צורה בטבע

הזרחן כמעט ואינו מצוי בצורה טהורה; הוא מופיע בדרך-כלל בצורת יון זרחה. מלחים המכילים יון זה (והמכונים פוספטים) הם מהמחצבים הנכרים ביותר בעולם, ומשמשים רבות בתעשייה ובחקלאות.
תפקיד ביולוגי

זרחן הוא יסוד חיוני כמעט לכל צורות החיים הידועות. זרחן אי אורגני בצורת יוני זרחה (PO43-) הוא חיוני לחיים ומופיע ברוב היצורים החיים.
יון הזרחה הוא חלק ממולקולת ה-DNA וה-RNA. תאים חיים משתמשים בתרכובת הזרחן ATP על מנת להפיק אנרגיה. פוספוליפידים הם המרכיבים העיקריים של קרום התא. הזרחן חיוני בתהליך העברת האותות בין חלבונים בתא, והוא אחד מהגורמים המשפעלים אנזימים. הגם שהזרחן נחוץ לבריאות האדם, עודף בו עלול לגרום לבריחת סידן ולנזק בריאותי.
בשנת 2010, מחקר אסטרוביולוגי במימון נאס"א גילה מיקרואורגניזם המשתמש ביסוד הרעיל ארסן, במקום בזרחן המשמש את שאר עולם החי, אם כי מאוחר יותר (2012) התגלו עדויות סותרות.
האדם צורך יוני זרחן דרך המזון אותו הוא אוכל; הללו מצויים למכביר בבשר, ביצים, אגוזים, זרעים שונים ודגנים מלאים.
משקאות מוגזים מכילים חומצה זרחתית, שמחזקת את תחושת העקצוץ בפה, אשר נגרמת מהפחמן הדו-חמצני. ליקוי בוויסות משק הזרחן בגוף יכול לגרום למיקרוליטיאזיס אלבאולרי ריאתי.
אמצעי זהירות

הגם שפוספטים הם חומרים מזינים, מנה מזוקקת של 50 מ"ג זרחן לבן נחשבת קטלנית (זרחן לבן רעיל יותר מזרחן שחור ואדום). זרחן לבן צריך להישמר ממים ומחמצן אטמוספירי. כמו כן לא רצוי לגעת בו בידיים חשופות מכיוון שהוא יכול לגרום לכוויות בעור. זיהום מתרחש כאשר זבל כימי המכיל זרחן או דטרגנטים מחלחלים למי תהום.