stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרטין גריפית'ס
הערות שוליים

↑  "Mr. Martin Griffiths of the United Kingdom - Under-Secretary-General for Humanitarian Affairs and Emergency Relief Coordinator", United Nations, 12 May 2021. Retrieved 13 April 2022.
1 2 3  "Who is Martin Griffiths, the British mediator bringing formidable experience to Yemen envoy role?". The National (באנגלית). 2018-09-05. נבדק ב-2022-01-11.
↑  "Mr. Martin Griffiths of the United Kingdom - Special Envoy for Yemen". United Nations Secretary-General. 16 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mr. Martin Griffiths of the United Kingdom - Under-Secretary-General for Humanitarian Affairs and Emergency Relief Coordinator". 12 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Special Announcement: Michael Keating as new Executive Director | European Institute of Peace". www.eip.org (באנגלית). נבדק ב-2019-06-13.
↑  "Special Envoy". United Nations Secretary-General (באנגלית). 2019-01-25. נבדק ב-2019-06-13.
↑  "UN envoy for Yemen in Iran for talks on long-running conflict". Al Jazeera. 7 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wintour, Patrick (2021-05-12). "Yemen envoy Martin Griffiths to take on top UN humanitarian job". the Guardian (באנגלית). נבדק ב-2022-01-11.
↑  תת-מזכ"ל האו"ם לנושאים הומניטריים: "עבורנו, חמאס הוא לא ארגון טרור", באתר ynet, 15 בפברואר 2024
↑  M.Lederer, Edith (2024-03-25). "UN humanitarian chief Martin Griffiths is stepping down for health reasons". AP News (באנגלית). נבדק ב-2024-03-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1201842689  VIAF: 308732811   WorldCat (עם VIAF): 308732811 
גריפית'ס נפגש עם מזכיר המדינה האמריקאי מייקל ר. פומפאו במחלקת המדינה האמריקאית בוושינגטון, ב-14 במרץ 2019.
בית הכנסת החדש (שאנגחאי)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת שנחרב 
 מיקום:  שאנגחאי
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין  סין
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1941
 תאריך פתיחה רשמי:  1941 
 
 קואורדינטות:  31°12′55″N 121°27′24″E﻿ / ﻿31.2153°N 121.4566°E﻿ / 31.2153; 121.4566
  (למפת שאנגחאי מוגדלת) בית הכנסת החדש(למפת שאנגחאי רגילה) בית הכנסת החדש
 
בית הכנסת החדש היה בית כנסת אשכנזי בשאנגחאי, סין, שנפתח בשנת 1941 בעקבות גדילת הקהילה היהודית הרוסית בעיר. בית הכנסת היה ממוקם ברובע הצרפתי של שאנגחאי. הוא נסגר בשנת 1965 לאחר עזיבת רוב הקהילה היהודית בשאנגחאי לאחר ניצחון המפלגה הקומוניסטית במלחמת האזרחים הסינית. לאחר מכן הוא החל לשמש כאולם של המכון לחינוך בשאנגחאי. המבנה נהרס ב-1990.
היסטוריה

בית הכנסת החדש נבנה על ידי הקהילה היהודית הרוסית בשאנגחאי במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, כאשר הקהילה גדלה ליותר מארבעת אלפים איש, מעבר למספר האנשים שבית הכנסת אוהל משה יכול להכיל. לאחר שנים של גיוס כספים ובנייה תחת הנהגתו של הרב מאיר אשכנזי, בית הכנסת נפתח בפסח 1941. בית הכנסת יכול להכיל עד כאלף איש, ובעקבות כך כונה המבנה "מפואר" ו"גדול". לאחר שהחלה המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט בדצמבר 1941, הצבא היפני כבש את אזור הזיכיון הצרפתי בשאנגחאי ולקח את בית הכנסת לשימושו. בית הכנסת הוחזר לקהילה היהודית הרוסית בשאנגחאי בסוף מלחמת העולם השנייה.
לאחר פרוץ מלחמת האזרחים הסינית והקמת הרפובליקה העממית של סין ב-1949,  התמעטה האוכלוסייה היהודית בשאנגחאי. בשנות ה-60 של המאה ה-20 בית הכנסת "אוחד" לכל היהודים, גם לאשכנזים וגם לספרדים, שנשארו בעיר. ב-1965 נסגר בית הכנסת והפך לאולם של המכון לחינוך בשאנגחאי. הוא נהרס בשנת 1990.
הערות שוליים

↑  Volume Migration of Russian Jews to China and the Formation and Development of Russia Originated Jewish Communities
בית הכנסת הכוראלי של ויטבסק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  ויטבסק 
 מדינה:  בלארוס 
 הקמה ובנייה
 תאריך פירוק:  1929 
 
בית הכנסת הכוראלי של ויטבסק היה בית כנסת היסטורי בוויטבסק, בלארוס.
הוא נבנה לאחר הניצחון הרוסי בפלישת נפוליאון, אך עם שלטונו של ניקולאי הראשון, הוחרם על ידי רשויות העיר והוצבה בו אורווה. הצאר אלכסנדר הראשון החזיר את זכות השימוש בבניין ליהודי ויטבסק, אך רק בשנת 1890 הסכימו שלטונות העיר לשפצו. השיפוץ מומן ממס שקיבלו הרשויות מהאוכלוסייה היהודית בגין הזכות לסחור בבשר.
בית הכנסת נפתח רשמית רק בשנת 1899. במשך שנים כיהן בו הרב בער גיטלזון.
היסטוריון האמנות בבלארוס אליאקסנדר לוקוטקו מתארך את שנת הבנייה המשוערת של בית הכנסת ל-1630, אולם המבנה עבר הרבה שחזורים עד שאיבד את מראהו המקורי. חזיתו הראשית של בית הכנסת בראשית המאה העשרים הייתה בניין בן שתי קומות שנבנה על הכן גבוה. היו תוספות חד קומתיות משני הצדדים.
בית הכנסת נסגר על ידי השלטונות הבולשביקים בשנת 1929, ובמקום הופעל מועדון תרבות. במהלך מלחמת העולם השנייה ניזוק קשה, ולאחריה נהרסו שרידיו. השטח היה חלק מפארק שנבנה במקום.
נפת גאוטאי

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 נפה:  גאנסו
 בירת הנפה:  Chengguan Town 
 שטח:  4,346.62 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  125,705 (2020)
 קואורדינטות:  39°22′30″N 99°48′43″E﻿ / ﻿39.37496°N 99.81206°E﻿ / 39.37496; 99.81206 
 אזור זמן:  UTC+8
 http://www.gaotai.gov.cn/
 he
 
נפת גאוטאי הוא יחידה מנהלית במחוז גאנסו, סין, הגובלת במונגוליה הפנימית מצפון-מזרח. הנפה נמצא בניהולה של העיר ג'אנגיה נציבות עירונית. המיקוד של המחוז הוא 734300, ובשנת 1999 במחוז הייתה אוכלוסייה של 155,260 איש.
חטיבות אדמיניסטרטיביות

הנפה כולל ל-9 ערים ופארק תעשייה.
| --- | --- |
 צ'נגגוואן (城关镇)  Xuanhua (宣化镇)  Nanhua (南华镇)  Hangdao(巷道镇)  חלי (合黎镇):  Luotuocheng (骆驼城镇)  שינבה (新坝镇)  Heiquan(黑泉镇)  לווצ'נג (罗城镇)
פארק התעשייה גאנסו גאוטאי (甘肃高台工业园区)
הערות שוליים

↑  "统计用区划代码 www.stats.gov.cn" (בסינית). XZQH. נבדק ב-2020-12-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465621405171  LCCN: n2002054959  VIAF: 156132015   WorldCat (עם VIAF): 156132015 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נפת גאוטאי".
בית הכנסת בפוהרבישצ'ה

| --- | --- |

בית הכנסת כפי שנראה בשנת 1872
 בית כנסת בתקופה:  1625 - 1919
 בניין קודם:  בית כנסת עתיק
 בניין הבא:  מועדון פועלים
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 מיקום:  פוהרבישצ'ה
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 הקמה ובנייה
 תאריך פתיחה רשמי:  1625
 תאריך פירוק:  1941
 חומרי בנייה:  עץ
 מידות
 אורך:  16.7 מטר
 רוחב:  20.4 מטר
 קומות:  2
 
 קואורדינטות:  49°29′00″N 29°16′00″E﻿ / ﻿49.48331474610286°N 29.26667079976106°E﻿ / 49.48331474610286; 29.26667079976106
  (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםפוהרבישצ'ה(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםפוהרבישצ'ה he
 מיקום בית הכנסת לאחר שהמבנה נהרס על ידי הנאצים בשנה 1941
 
בית הכנסת בפוהרבישצ'ה כפי שנראה לפני שנת 1906
בית הכנסת פוהרבישצ'ה (באנגלית: Pohrebyshche Synagogue) היה בית כנסת, ששכן בפוהרבישצ'ה, עיירה במחוז ויניצה, אוקראינה. בית הכנסת העשוי מעץ, נבנה בשנת 1690, כדי להחליף בית כנסת קודם, הוא נהרס על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

במחצית הראשונה של המאה ה-17 היה בית כנסת שנבנה מעץ בעיר פוהרבישצ'ה, שתואר כבר ב-1648 כבית הכנסת העתיק. במהלך מרד חמלניצקי בין השנים 1648 עד 1657, ובמלחמות המאה ה-17, נשרפה העיירה ונהרסה מספר פעמים. בשנת 1690 נבנה מחדש בית הכנסת מעץ. בשנים 1790, ו־1892 נערכו בבית הכנסת שיפוצים נרחבים. שכללו בנייה מחדש של החלק החיצוני בעוד החלק הפנימי נשמר. כשהרוסים השתלטו על פוהרבישצ'ה ב-1919, בית הכנסת מעץ חדל להיות בית תפילה. בשנת 1928 הוסב המבנה למועדון עובדים. העיר פוהרבישצ'ה הוכרעה על ידי הגרמנים ב-21 ביולי 1941 ובית הכנסת נהרס. ב-18 באוקטובר באותה שנה, נרצחו יותר מ-1,750 יהודים ביער סמוך.
אדריכלות

האולם המרכזי היה כמעט מרובע (12 על 12.4 מטרים) וכלל חלק מרכזי (ברוחב 8 מטרים) ושני אגפים צדדיים, שהיו צרים יותר (ברוחב 1.8 מטרים) ונמוכים יותר. האולם המרכזי נבנה בצורת מבנה תלת-צדדי: מבואה עם עזרת נשים בקומה העליונה בצד המערבי, ואזורי עזרת נשים בקומת קרקע לאורך הקירות הצפוניים והדרומיים. בפינות המערביות היו ביתני פינה דו-קומתיים. החדר בצד הדרומי היה מחומם ושימש כחדר מפגש לזקני הקהילה. הקירות היו עשויים מקורות עץ שהיו מונחים אופקית, באולם המרכזי קורות העץ חוזקו בקשיחות. הגג מעל האולם המרכזי היה מדורג, דו-שכבתי, כאשר השכבה התחתונה הייתה בעלת גג משופע והשכבה העליונה בעלת חצי גמלון. ביתני הפינה יחד עם המרפסות שסבבו אותם כוסו בגגות משופעים. במקור, קירות המבנה הפנימיים, היו צבועים בכמה צבעים (פוליכרום), מה שנתן להם מראה עשיר ומקושט. על הקיר המזרחי נותרו שרידים של ציורי קיר, שהציגו דימויים של ציפורים, צמחייה וחיות בית.
ארון הקודש, היה ברוחב 1.7 מטרים, גובה 4.5 מטרים, הוא היה מעוטר בעיטורים דמויי צמחייה מתפתלת, ציפורים ובעלי חיים שהיו ממוקמים באופן סימטרי. הבימה עמדה במרכז האולם, על דוכן מתומן והייתה מוקפת מעקה.
ראו גם

יהדות אוקראינה
בתי כנסת מעץ באיחוד הפולני-ליטאי
בית הכנסת בנאשיילסק
בית הכנסת וולפה
הערות שוליים

↑  המאמר On Old Wooden Synagogues in Poland1, M. Bersohn
↑  Piechotka, Maria; Piechotka, Kazimierz (2015). Heaven's Gates. Wooden synagogues in the territories of the former Rzeczpospolita of Poland and Lithuania. Warschau: Polish Institute of World Art Studies & Polin Museum of the History of Polish Jews. p. 451. ISBN 978-83-942048-6-0.
1 2  The Lost Wooden Synagogue of Pogrebishche, Ukraine, billfarran.com
↑  "Two more synagogues in Russia are converted into workmen's clubs". Jewish Telegraph Agency. 27 בפברואר 1928. נבדק ב-29 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Farran, Bill (2023). "Pogrebishche, Ukraine - Original Linocut". The Artwork of Bill Farran: Lost Treasures: The Wooden Synagogues of Eastern Europe. נבדק ב-29 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
בנימין הכהן מעלי

רבי בנימין הכהן מעלי (או: מֵעֵלִי הכהן; ה'ת"ל, 1670 – ה'תצ"ה, 1735 בערך) היה רב ומקובל ירושלמי יליד חלב. בסוף ימיו כיהן במשרת הראשון לציון.
ביוגרפיה

נולד בחלב שבסוריה, וגדל בה. הוא היה לאחד מחכמי קהילת ארם צובא, עד עלותו לארץ ישראל.
עם הגיעו לארץ ישראל, התיישב בירושלים. שנים ספורות לאחר מכן, יצא בשליחות הקהילה בירושלים לערי פרס בסביבות שנת ה'תע"ו ועבר בדרכו בחלב. בתום שליחותו נסע למצרים והתמנה כאב"ד בקהיר.
בשנת ה'תצ"ד (1733–1734) השתפר המצב הכלכלי בירושלים, הוא שב אליה והתמנה כאב"ד וראשון לציון.
הרב חיד"א שהכיר אותו בילדותו בירושלים מביא בספריו דברי תורה בשמו וכותב ששמע עליו ש”היה מפולפל בעומק העיון וכמעט היה לו על פה דרושי הרב האר"י ז"ל”.
הוא נפטר בירושלים כשנתיים אחרי שובו אליה, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים, בסמוך לקבר זכריה. לצדו נקברה רעייתו רחל. בשנת 1960, חפרה משלחת ארכאולוגית בריטית-ירדנית וחשפה את יסודותיו של קבר זכריה, תוך שהם מסירים את כל הקברים שבאזור, שעקבותיהם לא נודעו מאז.
לאחר פטירתו התמנה כראשון לציון, הרב אליעזר נחום.
משפחתו

בנו הרב חיים שלום הכהן חיבר ספר על משנה תורה לרמב"ם. החיבור במקורו השתרע על כל כרכי "משנה תורה", במספר כרכים בכתב יד, וחלקם אבד. כרך אחד נמצא באוסף מאיר בניהו, ושאר הכרכים בספריית בית המדרש לרבנים באמריקה (JTS). קטעים מחיבורו זה הודפסו בכתבי עת תורניים. גם הוא היה שד"ר ירושלים, למצרים.
נכדו הקרוי על שמו, הוא המגיה בנימין הכהן מעלי, בנו של הרב חיים שלום. הוא נולד בירושלים והיה שד"ר טבריה למערב אירופה. השתקע והתגורר באמסטרדם והיה אחד מרבני הקהילה היהודית בעיר, והביא בה לדפוס מספר ספרים.
אחייניו, כנראה בני אחותו, הם הרבנים האחים אברהם ורפאל מיוחס, ששימש אף הוא כראשון לציון
לקריאה נוספת

יעקב גליס, רבי בנימין מעלי ב"ר חיים שלום הכהן (הזקן), בתוך: אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל, ח"א, ירושלים תשל"ד. עמ' רמד.
הערות שוליים

↑  על מצבת קברו הוא מכונה מעילי.
↑  יעקב גליס, אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל בערכו, ח"א, ירושלים תשל"ד, עמ' רמד.
↑  תאריך פטירה מדויק אינו ידוע. כפי הנראה מדברי חיד"א שחי ופעל בזמנו, שנת הפטירה היא ה'תצ"ה ולפי דבריו נקבע התאריך בפנים. ואולם יוסף לוינשטיין, דור דור ודורשיו, ורשה חש"ד, סימן קנז, קובע בטעות את שנת פטירתו לשנת ה'ת"ע (1710), אך הביבליוגרף יהודה רובינשטיין, בחיבורו "בינו שנות דוד ודור" הנספח לספר (נדפס במקור בכתב העת "תלפיות"), מעיר מדברי חיד"א שהתאריך שגוי. וראו שם מסקנתו של רובינשטיין לפי דברי חיד"א במקום אחר בכתביו שבשנת ה'תק"ד היה עדיין בחיים, אך נראה שנפלה שם טעות, ראו על כך: רפאל אהרן בן שמעון, טוב מצרים, ירושלים תרס"ח, אות ב' פרק ב' (עמ' י'). ראו גם חיים הורוויץ, חבת ירושלים, וילנה תרל"ה, עמ' 198, הקובע את שנות כהונתו כראשון לציון לשנים ה'תפ"ט-ה'ת"ץ (1729-1730). כך סבור גם יעקב גליס, אנציקלופדיה. ואילו משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, ח"ב, עמ' 444, קובע את שנות רבנותו לשנים ה'תפ"ו-ה'תפ"ז (1726-1727), אך ראו שם בסוף הערך שהסתייג לאור דברי חיד"א.
↑  הרב עזרא בצרי, מבוא לספר מלל לאברהם, ירושלים: מכון הכתב, תשמ"א, עמ' לה.
↑  לפי גליס, אנציקלופדיה, היה זה כבר בסביבות שנת ה'ת"ע.
↑  ראו בהערה על תאריך פטירתו בתחילת הערך שתאריך כהונתו בירושלים שנוי במחלוקת.
↑  ראו שו"ת חיים שאל חלק א סימן לח: "שמעתי מעטרת ראשי אבא מארי זלה"ה דמשנת התצ"ד שישב על כיסא ההוראה הרב המובהק משיירי כנסת הגדולה כמהר"ר בנימין מעלי הכהן זלה"ה שהיה מקדם מארי דאתרא בארץ מצרים, הנהיג בעה"ק ירושלם ת"ו לכתוב כצר, כי כן משפט לשון ערבי, ואחריו נהגו כן הרבנים המובהקים מהר"א נחום זלה"ה ומהר"ם מזרחי זלה"ה".
ראו גם: חומת אנך, דף נו עמוד ב.
↑  חיד"א, שם הגדולים מערכת ב' בערכו (אות י"ד).
↑  אשר לייב בריסק, חלקת מחוקק, חוברת ד' חלקה ד', מצוטט אצל אריה ליב פרומקין, תולדות חכמי ירושלים, ח"ב, עמ' 161 הערה 1.
↑  ראו על כך: מקבציאל, כרך ל, ירושלים תשס"ה, חידושים על הרמב"ם הלכות מגילה, עמ' מז-סח.
↑  אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, עמ' 392.
↑  אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, עמ' 517.
↑  אברהם בן-יעקב, ירושלים בין החומות: לתולדות משפחת מיוחס, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"ז. עמ' 49 אות ג, והערה 13.
| הראשונים לציון |
| --- | --- | --- |
| חכם באשי | רבי משה גאלנטי • רבי משה בן חביב • רבי אברהם רוויגו • רבי אברהם בן דוד יצחקי • רבי בנימין הכהן מעלי • רבי אליעזר נחום • רבי ניסים חיים משה מזרחי • רבי יצחק הכהן רפפורט  • רבי ישראל יעקב אלגאזי • רבי רפאל בן רבי שמואל מיוחס • רבי חיים רפאל בן אשר • רבי רפאל משה בולה • רבי יום-טוב אלגאזי • רבי משה יוסף מרדכי מיוחס • רבי מרדכי הלוי • רבי יעקב משה עייאש • רבי יעקב קוראל • רבי רפאל יוסף חזן • רבי יום טוב דאנון • רבי שלמה משה סוזין • רבי יונה משה נבון • רבי יהודה נבון • רבי חיים אברהם גאגין • רבי יצחק קוב'ו • רבי חיים נסים אבולעפיה • רבי חיים דוד חזן • רבי אברהם אשכנזי • רבי רפאל מאיר פאניז'ל • רבי יעקב שאול אלישר • רבי אליהו משה פאניז'יל • רבי נחמן בטיטו • רבי משה יהודה פרנקו • רבי נסים יהודה דנון • רבי חיים משה אלישר |  |
| ברבנות הראשית | הרב יעקב מאיר • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יצחק נסים • הרב עובדיה יוסף • הרב מרדכי אליהו • הרב אליהו בקשי דורון • הרב שלמה עמאר • הרב יצחק יוסף • הרב דוד יוסף |  |
ישראל יעקב אלגאזי

הרב ישראל יעקב אלגאזי (ה'ת"ם, 1680 – י' בתמוז ה'תקט"ז, 8 ביולי 1756), היה מחכמי איזמיר וירושלים, שימש כראשון לציון משנת ה'תקט"ו (1755) ועד לפטירתו.
ביוגרפיה

נולד לרבי יום טוב אלגאזי וגדל באיזמיר. למד אצל רבי חיים אבולעפיה (בעל "עץ החיים") ורבי יצחק הכהן רפפורט (בעל "בתי כהונה"). בהיותו באיזמיר הביא לדפוס את הספר חמדת ימים, שמלא בדברים ממקורות שבתאיים, אשר לא נודע מי חיברו, ויש המייחסים אותו לר' ישראל יעקב עצמו.
בשנת ה'תצ"ה עלה לארץ ישראל. למד בישיבת המקובלים בית אל. היה חבר בבית דינו של הרב אליעזר נחום. שימש כראש ישיבת "נוה שלום ברית אברהם" שבה למדו גדולי חכמי ירושלים.
אחר פטירת רבו הראשון לציון הרב יצחק הכהן רפפורט בשנת ה'תקט"ו, הוכתר תחתיו כראשון לציון.
נפטר בי' תמוז ה'תקט"ז, ונקבר בחלקת "קהל חסידים" שבהר הזיתים בסמוך לקבר הרש"ש.
בנו, הרב יום-טוב אלגאזי, מונה אף הוא לראשון לציון.
ספריו

שלמי ציבור – דינים ומנהגים בעיקר ענייני תפילה לימי החול עם הגהות הרב אברהם חיון
שלמי חגיגה – חלק שני של שלמי ציבור העוסק בתפילות שבת ראש חדש ומועדים
ארעא דרבנן – דיני דאורייתא ודרבנן לפי סדר א"ב (ועליו הגהות "עפרא דארעא")
נאות יעקב – שו"ת ודרושים לשבת ומועדים
קהִלת יעקב – שו"ת על הש"ס
שו"ת מהר"י אלגאזי
מענה לשון – על כללי הש"ס
שארית יעקב – דרושים
אמת ליעקב – דיני ספר תורה (החיד"א המשיכו וקרא שם חיבורו "לדוד אמת")
שמע יעקב – חידושים על בראשית ושמות
חוג הארץ – דיני מועדים לבני ארץ ישראל
וידוי תלמידי חכמים
מגיד דבריו ליעקב – פירוש על הגדה של פסח
לקריאה נוספת

"ואלה תולדות יעקב", מבוא ביוגרפי, בתוך: אמת ליעקב, מהדורה חדשה, מכון בית אהרן וישראל, ירושלים תשע"ב, עמ' י"א-כ"ו.
הערות שוליים

↑  יחיאל גולדהבר, תעלומה ואין קורא לה, באתר דאצ'ה, ‏ה' תמוז ה'תש"ע
↑  אלגזי, ישראל יעקב בן יום טוב, קהלת יעקב, ‏שאלוניקי תקמ"ו, באתר היברובוקס
| הראשונים לציון |
| --- | --- | --- |
| חכם באשי | רבי משה גאלנטי • רבי משה בן חביב • רבי אברהם רוויגו • רבי אברהם בן דוד יצחקי • רבי בנימין הכהן מעלי • רבי אליעזר נחום • רבי ניסים חיים משה מזרחי • רבי יצחק הכהן רפפורט  • רבי ישראל יעקב אלגאזי • רבי רפאל בן רבי שמואל מיוחס • רבי חיים רפאל בן אשר • רבי רפאל משה בולה • רבי יום-טוב אלגאזי • רבי משה יוסף מרדכי מיוחס • רבי מרדכי הלוי • רבי יעקב משה עייאש • רבי יעקב קוראל • רבי רפאל יוסף חזן • רבי יום טוב דאנון • רבי שלמה משה סוזין • רבי יונה משה נבון • רבי יהודה נבון • רבי חיים אברהם גאגין • רבי יצחק קוב'ו • רבי חיים נסים אבולעפיה • רבי חיים דוד חזן • רבי אברהם אשכנזי • רבי רפאל מאיר פאניז'ל • רבי יעקב שאול אלישר • רבי אליהו משה פאניז'יל • רבי נחמן בטיטו • רבי משה יהודה פרנקו • רבי נסים יהודה דנון • רבי חיים משה אלישר |  |
| ברבנות הראשית | הרב יעקב מאיר • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יצחק נסים • הרב עובדיה יוסף • הרב מרדכי אליהו • הרב אליהו בקשי דורון • הרב שלמה עמאר • הרב יצחק יוסף • הרב דוד יוסף |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308072405171  BnF: cb131894805 (data)  GND: 102282757X  ISNI: 0000 0000 6651 1381  LCCN: nr90024391  NTA: 29726978X  SELIBR: 255868  VIAF: 12447693   WorldCat (עם VIAF): 12447693
נפת הנגדונג

| --- | --- |
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  חונאן
 שטח:  1,926.76 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  565,423 (2020)
 קואורדינטות:  27°05′09″N 112°56′44″E﻿ / ﻿27.08587°N 112.94569°E﻿ / 27.08587; 112.94569 
 אזור זמן:  UTC+8
 http://www.hengdong.gov.cn/
 he
 
נפת הנגדונג היא נפה הממוקמת במחוז הונאן, סין. היא הוקמה מהחלק המזרחי של נניצובת היינאן בשנת 1966 ונקרא על שם מזרח הר הנג. שטחו של הנפה הוא 1,926.78 קילומטרים רבועים (743.93 מילים רבועים) עם אוכלוסייה של 746,300 (נכון לשנת 2015). לנפה הנגדונג ישייכות שתי ערים ו-15 עיירות בשטח השיפוט שלה, מקום מושבו הוא מישוי טאון (洣水镇).
גאוגרפיה

נפת הנגדונג ממוקמת בדרום מחוז הונאן, בין אגן הנגיאנג לאגן יאנקי באמצע נהר שיאנג. המחוז גובל במחוז יו במזרח, במחוזות אנרן והנגן בדרום, במחוזות הנגשאן והנגנן במערב, ובמחוזות שיאנגטאן וז'וג'ואו בצפון.
הנגדונג נקרא על שם המיקום של המחוז, מכיוון שהוא ממוקם במזרח הר הנג. המחוז משתרע על שטח של 1,926.78 קילומטרים רבועים (743.93 מילים רבועים), המרחק הארוך ביותר הוא 72.9 קילומטרים (45.3 מיל) מצפון לדרום ו-53.6 קילומטרים (33.3 מיל) ממערב למזרח.
חלוקה

Bailian (白莲镇)
Caoshi (草市镇)
Dapu (大浦镇)
Ganxi (甘溪镇)
Gaohu (高湖镇)
Mishui (洣水镇)
Pengyuan (蓬源镇)
Rongheng (荣桓镇)
Sanzhang (三樟镇)
Shiwan (石湾镇)
Wuji (吴集镇)
Xialiu (霞流镇)
Xintang (新塘镇)
Yanglin (杨林镇)
Yangqiao (杨桥镇)
Nanwan (南湾乡)
Shitan (石滩乡)
הערות שוליים

↑  the divisions and population in 2015, According to the Official Reply of Hunan Provincial Civil Affairs Department on Approving Township-level Division Adjustment Programmes of Hengdong County (on November 18, 2015) / 湖南省民政厅关于同意衡东县乡镇区划调整方案的批复 （湘民行发〔2015〕32号）, see rednet.cn (2015-12-04) (אורכב 12.06.2018 בארכיון Wayback Machine)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552498705171  LCCN: n80086060  VIAF: 150095985   WorldCat (עם VIAF): 150095985 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נפת הנגדונג".
נפת הואנגיואן

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  צ'ינגהאי
 בירת המחוז:  Chengguan 
 תאריך ייסוד:  1 ביוני 1913 
 שטח:  1,545.48 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  109,802 (2020)
 קואורדינטות:  36°41′07″N 101°15′51″E﻿ / ﻿36.68531°N 101.26429°E﻿ / 36.68531; 101.26429 
 אזור זמן:  UTC+8
 http://www.huangyuan.gov.cn/
 he
 
נפת הואנגיואן היא יחידה מנהלית בתוך מחוז במחוז צ'ינגהאי, סין. היא חלק של נציבות עירונית שינינג, בירת צ'ינגהאי. מושב הנפה היא עיר צ'נגגוואן, הידועה במונגולית בשם דן גאר ובטיבטית בשם טונגקור.
חלוקות

הנפה כוללת 2 ערים, 6 עיירות ועיירה אתנית אחת:
העיר צ'נגגוואן (城关镇)
Dahua Town (大华镇)
העיירה דונגשיה (东峡乡)
העיירה Heping (和平乡)
עיירת בוהאנג (波航乡)
העיירה שנזונג (申中乡)
העיירה באיאן (巴燕乡)
עיירת סיז'אי (寺寨乡)
עיירה אתנית טיבטית ניידה (日月藏族乡)
אתרי תיירות

העיר העתיקה של דן גאר, הליבה ההיסטורית של העיר צ'נגגוואן שהיא עיירת מסחר היסטורית.
הר Riyue ושרידי מנזר טונגקור, מעבר הרים בו נסעה כביכול הנסיכה ונצ'נג במאה ה-7.
לקריאה נוספת

דורג'ה, גיורמה. (1999). מדריך טביעת רגל עם בהוטן . (מהדורה שנייה) Footprint Handbooks, Bath, England. .
נפת ז'או

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 בירת הנפה:  Zhaozhou 
 שטח:  673.99 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  505,366 (2020)
 קואורדינטות:  37°45′21″N 114°46′02″E﻿ / ﻿37.75583°N 114.76729°E﻿ / 37.75583; 114.76729 
 אזור זמן:  UTC+8
 http://www.zhaoxian.gov.cn/
 he
 
נפת ז'או (ז'אוקסיאן) היא נפה הממוקמת בסין.
הנפה נקראת על שם עיירה היסטורית בשם Zhaozhou (赵州), שהייתה ממוקמת בדרום מערב מחוז חביי 40 ק"מ דרום מזרחית לבירת המחוז שה-ג'יאג'וואנג ו-280 ק"מ דרומית לבייג'ינג. שטח הקרקע הכולל של המחוז הוא 675 קמ"ר והאוכלוסייה הכוללת היא בסביבות 550,000 איש. ישנם אתרים היסטוריים רבים במחוז ז'או, כולל גשר אנג'י, גשר יונגטונג, מגדל טואולוניינג (陀罗尼经幢), ומקדש ביילין (Cypress Grove) (柏林寺). המחוז מפורסם גם בזכות המוצרים החקלאיים שלו: אגסי פתיתי שלג (אגס xuehua), אספרגוס וחיטה.
גאוגרפיה

הנפה ממוקמת באמצע מישור צפון סין. גובהו נמוך למדי והטופוגרפיה שטוחה למדי.
חטיבות אדמיניסטרטיביות > ערים

Zhaozhou (赵州镇), Fanzhuang (范庄镇), Beiwangli (北王里镇), שיינזהאידיאן (新寨店镇), Hancun (韩村镇), Nanbaishe (南柏舍镇), שאהדיאן (沙河店镇)
חטיבות אדמיניסטרטיביות > עיירות

עיירת צ'יאנדאז'אנג (前大章乡), עיירת Xiezhuang (谢庄乡), עיירת גאוקון (高村乡), עיירת וואנגקסיזאנג (王西章乡)
שנות ה-60 של המאה ה-4

שנות ה-60 של המאה ה-4 היו העשור השביעי של המאה ה-4, החלו ב-1 בינואר 360 והסתיימו ב-31 בדצמבר 369.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

363 - הקיסר הרומי יוליאנוס יזם מסע מלחמה כנגד האימפריה הסאסאנית ולאחר סדרת הצלחות ראשוניות נהרג בקרב מכריע. הצבא הרומי נסוג תחת הסכם כניעה משפיל שחתם הקיסר יוביאנוס.
2 בינואר 366 - האלמאנים פלשו לאימפריה הרומית
367 - קרב שטרסבורג - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד האלמנים והם עוזבים את אזור הריין.
367 - קרב סוליצינום - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נוסף נגד האלמנים.
367 - פלישה סקוטית לבריטניה.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

363 - מת פלאוויוס קלאודיוס יוליאנוס, הקיסר הרומי הפגאני האחרון. הוא ניסה להחליש את הנצרות שהתחזקה באימפריה הרומית תוך החזרת הפגניות למעמדה הראשי. במותו, פסק שלטון בית קונסטנטינוס ויורשיו היו נוצרים.
366 - דמסוס הראשון מתמנה לבישוף רומא (אפיפיור) לאחר מותו של ליבריוס. הרומאים, שלא היו מרוצים מהבחירה, מינו את אורסינוס לאנטי-אפיפיור.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
18 במאי ו-19 במאי 363 - רעידות האדמה בגליל (363): שתי רעידות אדמה מתרחשות באזור הגליל שבארץ ישראל ובאזורים סמוכים. רעידת האדמה הייתה לכל היותר בעוצמה 7 בסולם EMS.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
יעקב צמח (מקובל)

רבי יעקב בן חיים צמח (1570 או 1584 - ה'תכ"ז 1667) היה מקובל ורופא. ערך וסידר חיבורים רבים בקבלת האר"י.
חייו

נולד למשפחת אנוסים בליסבון שבפורטוגל. שנת הולדתו איננה ברורה, יש הגורסים כי נולד בשנת ה'ש"ל (1570), ולפי מקורות אחרים נולד בשנת ה'שמ"ד (1584). בפורטוגל חי כאנוס ועסק ברפואה, ובהיותו כבן שלושים עזב את פורטוגל ועבר לסלוניקי, ובה חזר בגלוי ליהדותו ולמד תורה. בשנת ה'שע"ח עלה לארץ ישראל וישב בצפת, שם עסק בלימוד תורת הנגלה ותורת הקבלה. משם פנה לדמשק והיה תלמידו של רבי שמואל ויטאל, בנו של רבי חיים ויטאל. בעיר זו השלים בשנת ה'שצ"ח את כתיבת חיבורו "נגיד ומצווה", קיצור מכוונות האר"י.
מדמשק עלה לירושלים. בירושלים חבר לר' אברהם אמיגו ור' שמואל אבן צחן, ורבי יעקב חגיז שהגיע לירושלים מאיטליה. בירושלים לא נשא רבי יעקב שום משרה ציבורית, אלא ישב ולמד בישיבתו של רבי יצחק גאון. יחד עם חבריו שבירושלים לחם מלחמה נמרצת בשבתי צבי.
היה חתנו של רבי אברהם פליפ, כפי שעולה ממכתב הזמנה לרבי יששכר בר איילנבורג לכהן ברבנות צפת, שהוא היה בין החתומים עליו.
רבי יעקב עסק בעריכת הכתבים מ'המהדורא בתרא' של רבי חיים ויטאל, שנקברו אחרי מותו של רבי חיים בהתאם לצוואתו, ועל ידי תעניות רבות נגלה רבי חיים בשאלת חלום אל רבי יעקב צמח ורבי אברהם אזולאי, והתיר להם להוציא את הכתבים ממקום גניזתם ולהפיצם.
הגרסה המקובלת הייתה שרבי יעקב נפטר בשנת ה'ת"ה (1645). אך רבי יעקב עמדין ומקורות נוספים מציינים כי רבי יעקב לחם בשבתי צבי בשנת ה'תכ"ה (1665). לאחרונה התגלה כתב ידו של בנו ר' אברהם ששם קץ לאי-הבהירות, מאחר שממנו עולה בבירור שר' יעקב נפטר בשנת ה'תכ"ז (1667).