stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טובי קבל
קריירה

הבמאי והתסריטאי האנגלי שיין מדווס הגיע אל הסדנה וגילה עניין בכישרונו של קבל. הוא ליהק אותו בשנת 2004 לתפקיד הפריצה של קבל בדרמת הפשע "בנעלי המת" בתור אנטוני, צעיר  מוגבל עליו מגונן אחיו הגדול ריצ'רד לאחר כשהוא חוזר משירותו הצבאי.
באותה שנה השתתף קבל גם בפרויקט ההוליוודי הראשון שלו, אפוס המלחמה ההיסטורי של אוליבר סטון "אלכסנדר" בתפקיד פאוסניאס, שומר ראשו האישי של המלך פיליפוס השני (ואל קילמר).
את התפקיד הקטן שלו לסרט "נקודת מפגש" של וודי אלן קיבל ללא אודישן, הופיע בנוסף בסרט האימה "השממה".
ב-2007 קיבל את פרס שחקן המשנה הטוב ביותר של טקס הסרטים הבריטיים העצמאיים, על הופעתו בדרמה המוזיקלית של אנטון קורביין "קונטרול". בסרט שיחק קבל בתפקיד רוב גרטון, האמרגן של להקת הרוק "ג'וי דיוויז'ן".
ב-2008 שיחק בסרט הפשע של גאי ריצ'י "רוקנרולה" בתור המוזיקאי ג'וני קוויד, בנו החורג של בוס המאפיה הלונדוני לני קול (טום וילקינסון).
קבל התפרסם בעולם בשוברי הקופות הקיציים של שנת 2010 "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" בתור גארסיב בנו של שליט האימפריה הפרסית שארמן ו"שוליית המכשף" בתור הקוסם דרייק סטון החובר אל הקוסם הרשע מקסים הארוות' (אלפרד מולינה).
ב-2011 יצא הסרט "ותיק המלחמה" ("The Veteran") (אנ')‏, בו מגלם קבל את התפקיד הראשי, כשלצידו בתפקיד הנשי הראשי, השחקנית הישראלית עדי בילסקי.
כמו כן, שיחק בתפקיד שחקן התיאטרון ג'ון וילקס בות', רוצח הנשיא אברהם לינקולן בסרטו של רוברט רדפורד "הקונספירטור". באותה שנה גילם גם את ליאם בעונתה הראשונה של הסדרה "מראה שחורה".
ב-2014 הוא גילם את דמות האנטגוניסט הראשי קובה בסרט "כוכב הקופים: השחר".
ב-2015 גילם את דמות הנבל דוקטור דום, אויבם של ארבעת המופלאים, בסרט "ארבעה מופלאים".
ב-2016 גילם את דמותו של מסאלה, חבר הילדות ויריבו של בן חור בגרסה מחודשת לדרמה ההיסטורית "בן חור", שביים טימור בקממבטוב, בו משחקת גם השחקנית הישראלית איילת זורר. ב-2017 השתתף בסרט ההרפתקאות "קונג: אי הגולגולת", אשר מהווה אתחול לסדרת סרטי קינג קונג. באותה שנה שיחק בסרט הדרמה "מכורים לזהב", לצד מתיו מקונוהיי, ברייס דאלאס הווארד ואדגר רמירס.
ב-2018 גילם בסרט "המלאך" את דמותו של סוכן המוסד ששימש מפעילו של אשרף מרואן.
ב-2019 גילם בסרט "דניאל" (אנ') את דמותו של ג'יימס פולי, שנחטף בסוריה והוצא להורג על ידי דאעש.
חיים אישיים

בשנת 2020 נישא קבל לאריאל וייט ולהם בן אחד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | בנעלי המת | אנתוני |  |
| 2004 | אלכסנדר | פאוסניאס (אנ') |  |
| 2005 | נקודת מפגש | שוטר |  |
| 2006 | השממה | קאלום |  |
| 2007 | קונטרול | רוב גרטון |  |
| 2008 | רוקנרולה | ג'וני קוויד |  |
| 2008 | Clubbed | איש בתור | ללא קרדיט |
| 2009 | שרי | פטרון |  |
| 2010 | הנסיך הפרסי: חולות הזמן | גארסיב |  |
| 2010 | שוליית המכשף | דרייק סטון |  |
| 2010 | הקנוניה | ג'ון וילקס בות' |  |
| 2011 | The Veteran | רוברט מילר |  |
| 2011 | סוס מלחמה | קולין |  |
| 2012 | זעם הטיטאנים | אגנור |  |
| 2013 | חיים כפולים | דוק' / תומאס איירס |  |
| 2013 | היועץ | טוני |  |
| 2014 | כוכב הקופים: השחר | קובה |  |
| 2015 | ארבעה מופלאים | דוקטור דום |  |
| 2015 | Buddha's Little Finger | פיוטר וויד |  |
| 2016 | וורקראפט: ההתחלה | דורוטאן |  |
| 2016 | בן חור | מסאלה |  |
| 2016 | 7 דקות אחרי חצות | ליאם או'מאלי (אבא) |  |
| 2016 | מכורים לזהב | הסוכן פול ג'נינגס |  |
| 2017 | קונג: אי הגולגולת | ג'ק צ'אפמן |  |
| 2017 | המוח הנשי | קווין |  |
| 2017 | כוכב הקופים: המלחמה | קובה |  |
| 2018 | הנה בא הגראמפ | טרי דקסטר | דיבוב |
| 2018 | הוריקן | וויל |  |
| 2018 | הרסנית | סיילס הואו |  |
| 2018 | המלאך | דני בן ארויה |  |
| 2019 | דניאל | ג'יימס פולי |  |
| 2020 | Becoming | אלכס |  |
| 2020 | בלאדשוט | מרטין אקס |  |
| TBA | The Sword of Thyrus | סר מאדוקס |  |
| TBA | Midday Sun | ליאם |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Peak Practice | גרהאם | פרק: "Keeping Up the Act" |
| 2005 | ShakespeaRe-Told | מלקולם | פרק: "Macbeth" |
| 2006 | Born Equal | קבצן | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2007 | The Commander: Windows of the Soul | ג'ימי בנרמן | סרט טלוויזיה |
| 2007 | הרחוב | פול בילרטון | 3 פרקים |
| 2011 | מראה שחורה | ליאם פוקסוול | פרק: "The Entire History of You" |
| 2013 | אמן הבריחה | ליאם פויל | 3 פרקים |
| 2018 | Dream Corp LLC | לזלי קרוקס | פרק: "The Krux" |
| 2019–הווה | סרבנט | שון טרנר | תפקיד ראשי (4 עונות); 40 פרקים |
| 2023–הווה | עבור כל האנושות | מיילס דייל | תפקיד ראשי (עונה 4); 10 פרקים |
הערות שוליים

↑   "The Veteran", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑   עדי בילסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑   "Ben-Hur", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑   "The Angel", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  טובי קבל בתפקיד ג'יימס פולי, בסרט "דניאל", באתר IMDb.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007427790205171  BNE: XX5538072  BnF: cb15637785b (data)  GND: 1061540855  ISNI: 0000 0003 6549 8965  LCCN: no2007018664  NKC: pna2008456783  SUDOC: 226565114  VIAF: 230694401   WorldCat (עם VIAF): 230694401
הממשלה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

סמליל הסדרה
 סוגה:  דרמה פוליטית
 יוצרים:  אדם פרייס 
 כותבים:  אדם פרייס יֵפֵּה גרוויג גראם טוביאס לינדהולם
 בימוי:  סורן קראגה-ג'ייקובסן, Louise Friedberg, אנט קיי אולסן, Per Fly, הנריק רובן גנץ, Mogens Hagedorn, Jannik Johansen, Jesper W. Nielsen, Mikkel Nørgaard, Rumle Hammerich, Charlotte Sieling, Dagur Kári 
 שחקנים:  סידסה באבט קנודסן פילו אסבאק  בירגיטה יורט סורנסן סורן מאלינג
 ארץ מקור:  דנמרק 
 שפות:  דנית ואנגלית
 מקום התרחשות:  ארמון כריסטיאנסבורג 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  38
 הפקה
 מפיקים בפועל:  Camilla Hammerich 
 חברת הפקה:  DR
 הפצה:  נטפליקס 
 עורכים:  My Thordal, ניקולאז' מונברג, Lars Therkelsen, Kasper Leick, Per K. Kirkegaard, Linda Man, Peter Brandt, Janne Bjerg Sørensen, Gerd Tjur, Martin Schade, Andri Steinn, Benjamin Binderup 
 אתר צילומים:  קופנהגן
 צלמים:  Magnus Nordenhof Jønck, לאסה פרנק, Rasmus Heise, Jan Pallesen, Henrik Kristensen, Erik Zappon, Lars Vestergaard, Jørgen Johansson, אריק קרס, Karl Oskarsson 
 מוזיקה:  Halfdan E 
 אורך פרק:  60 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  DR
 רשת שידור בישראל:  Yes Oh   כאן 11   נטפליקס
 פורמט (תמונה):  576i
 פורמט (קול):  192KBPS
 תקופת שידור מקורית:  3 עונות ראשונות: 19 בינואר 2013 – 10 במרץ 2013 עונה רביעית: 13 בפברואר 2022 – 3 באפריל 2022
 קישורים חיצוניים
 http://www.dr.dk/dr1/borgen
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הממשלה (בדנית: Borgen, מילולית: "הטירה") היא סדרת טלוויזיה דנית מסוגת דרמה פוליטית. היא מגוללת את סיפורה של הפוליטיקאית הכריזמטית בירגיטה ניבורג, שנבחרת במפתיע כראשת ממשלת דנמרק. בתפקיד הראשי של בירגיטה ניבורג-כריסטיאנסן משחקת סידסה באבט קנודסן. שחקנים מרכזיים נוספים בסדרה הם פילו אסבאק, המגלם את היועץ הפוליטי קספר יול; בירגיטה יורט סורנסן מגלמת את הכתבת השאפתנית קתרינה פונסמרק, וסורן מאלינג משחק בתפקיד טורבן פריס, העורך הראשי של חדשות הערוץ TV1.
יוצר הסדרה הוא מפיק הטלוויזיה אדם פרייס. הוא שימש גם בתפקיד הכותב הראשי שלה, לצד כותבים נוספים כמו יֵפֵּה גרוויג גראם וטוביאס לינדהולם ("ניצוד"). היא הופקה על ידי רשת השידור הממלכתית הדנית DR. ל"הממשלה" הופקו 30 פרקים, הפרושים על פני שלוש עונות בנות עשרה פרקים כל אחת. שתי עונותיה הראשונות שודרו בדנמרק בחודשי הסתיו של 2010 ו-2011. עונתה השלישית נפתחה ב-1 בינואר 2013.
בישראל שודרה "הממשלה" בערוץ yes Oh. באופן סמלי, החל שידורה בערוץ ב-19 בינואר 2013, שלושה ימים לפני הבחירות לכנסת התשע עשרה. בסדרה, נפתח פרק הבכורה כאשר מועד הבחירות בדנמרק צפוי כעבור שלושה ימים. בשנת 2017, ביום עלייתו לאוויר, החל לשדר אותה גם ערוץ כאן 11.
בספטמבר 2020 עלתה הסדרה גם ל"נטפליקס". בשנה זו אף נודע כי נטפליקס וחברת ההפקות DR מתכננות להפיק עונה רביעית לסדרה. ביוני 2022 יצאה לנטפליקס העונה הרביעית תחת הכותרת "הממשלה: תהילה וכוח", כסדרה נפרדת.
מפלגות וכלי תקשורת בסדרה

בעוד המפלגות הפוליטיות המוצגות ב"הממשלה" הן בדיוניות, יש בהן "מאפיינים זהים לחיים האמיתיים" והן למעשה מבוססות על מפלגות המהוות חלק מהמפה הפוליטית בדנמרק:
"המתונים", מפלגת המרכז-שמאל שבראשה עומדת בירגיטה ניבורג בשתי העונות הראשונות, מבוססת על המפלגה הסוציאל-ליברלית.
מפלגת הפועלים מבוססת על המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
"הירוקים", מפלגת השמאל בעלת האג'נדה הסביבתית, מבוססת על מפלגת העם הסוציאליסטית.
"סולידריות", מפלגת השמאל הקיצוני מבוססת על מקבילתה הדנית, המפלגה הסוציאליסטית Red-Green Alliance.
"הליברלים", מפלגת המרכז-ימין בסדרה, מבוססת על מפלגת ה-Venstre.
"הימין החדש" (בסדרה היא פועלת ברשימה משותפת עם "הליברלים") מבוססת על מפלגת "השמרנים".
"החירות", מפלגת הימין הקיצוני, מתוארת על ידי מנהיגה סון אוג סלטום כיורשת של מפלגת "הקידמה" (Progress Party) שהנהיג מוגנס גליסטרופ ופעלה בדנמרק בין 1972 ל-1995. היא מבוססת עליה וגם על היורשת שלה בחיים האמיתיים, מפלגת העם הדנית.
בעקבות הבחירות לפרלמנט הדני שנערכו ב-2011, הוקמה קואליציה משותפת של הסוציאל-ליברלים והסוציאל-דמוקרטים תוך התבססות על תמיכה פרלמנטרית של ה-Red-Green Alliance מהאופוזיציה. עם הקמת הקואליציה, הפכה נציגת הסוציאל-דמוקרטים הלה ת'ורנינג שמידט לאישה הראשונה בתפקיד ראש הממשלה (בסדרה, בניגוד למציאות, מפלגת השלטון היא דווקא המפלגה הסוציאל-ליברלית).
גם לכלי התקשורת הבדיוניים בסדרה זיקה ברורה למציאות: ערוץ השידור הציבורי TV1 מבוסס על DR1, הצהובון "אקספרס" מבוסס על העיתון הדני Ekstra Bladet והערוץ המסחרי TV2 הוא בעל מאפיינים דומים מאוד ל-TV 2 האמיתי.
שם הסדרה

"בורגן" (Borgen) הוא כינויו של ארמון כריסטיאנסבורג הניצב בבירת דנמרק, קופנהגן, וממנו פועלות שלוש הרשויות השלטוניות במדינה: הפרלמנט, הממשלה ובית המשפט העליון. זהו הבניין היחיד בעולם שמשמש לאירוח שלוש זרועות השלטון. בעולם, נהוג לתרגם את שם הסדרה בפשטות ל"ממשלה". פירוש המילה Borgen הוא "הטירה".
ביקורות > בעולם

הסדרה נחלה הצלחה הן בקרב המבקרים והן מצד הקהל. בנוסף לדנמרק, הפכה "הממשלה" ללהיט בבריטניה והייתה לאחת ממספר סדרות דניות שעשו זאת. מגי בראון מ"הגארדיאן" הבריטי ציינה את הדמויות הנשיות החזקות בסדרה, כמו גם ”מקוריות ויכולת חיזוי מפחידה של התפתחויות בפוליטיקה הדנית” כסיבות להצלחתה. ג'יין מריק מה"אינדפנדנט" פרסמה רשימה של נקודות דמיון בין קווי העלילה בעונה השנייה לבין אירועים אמיתיים מחיי היומיום של הפוליטיקה הבריטית, על רקע סיום שידור הסדרה בבריטניה.
גם בקרב המבקרים בארצות הברית התקבלה הסדרה באור חיובי למדי, כאשר ב"ניוזוויק" הכתירו את "הממשלה" בתור ”סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר שלא ראיתם” והסופר סטיבן קינג דירג את הסדרה בטורו ב"אנטרטיינמנט ויקלי" בראש רשימת עשר הסדרות הטובות ביותר שבהן צפה ב-2012. גם מצד "הניו יורק טיימס" קצרה הסדרה שבחים, ותוארה כ”גרסה נורדית וקודרת יותר של 'הבית הלבן'”, אשר ”מוצאת כמות יוצאת דופן של דרמה ומתח בבריתות מרכז-שמאל, תוכניות פנסיה ועימותים טלוויזיוניים”.
עם זאת, התגובות בתקשורת הדנית לעונה השלישית של הסדרה היו פחות חיוביות באופן בולט בהשוואה לשתי העונות שקדמו לה, ושם קיבלה ציונים בינוניים של 3/6 כוכבים על ידי מספר מבקרים. היומון הדני Politiken גרס שהעונה השלישית ”הסתיימה כמו אופרת סבון”. יומון אחר, Berlingske, טען כי בעוד העונה השלישית ”קשרה את הקצוות הרופפים, וכמו יתר הסדרה, הייתה עשויה היטב, היא גם הייתה משעממת באופן מסוכן”. הטבלואיד הדני BT, לעומת זאת, קבע שהסדרה ”הסתיימה בשיאה” ועם שידור העונה השלישית ”הפכה לסדרה הדנית הטובה ביותר מזה שנים”. הביקורת הגיעה לאחר מספר חודשים שבהם קווי עלילה מתוך העונה השלישית – באופן חסר תקדים לסדרת דרמה דנית – הציתו כותרות בתקשורת המקומית וגררו ויכוחים עזים בפוליטיקה הדנית על נושאים כמו זנות וחוות חזירים. הדבר בא לידי ביטוי בהאשמות שהוטחו מצד קולגות ועיתונאים נגד הפוליטיקאית הדנית מאי הנריקסן, חברת פרלמנט ממפלגת השמרנים, בטענה שקידמה הצעת חוק לעיגון זכויותיהן של זונות בהשראת הסדרה.
ביקורות > בישראל

אלקנה שור, nrg מעריב: ”לכאורה מדובר בעוד דרמה פוליטית, בעוד מאבקי כוח שכמוהם נמצאים אצלנו בשפע בכותרות של אתמול ומחר. בפועל, הסגנון של 'הממשלה' - מין איפוק סקנדינבי, קור רוח ושלווה ששורה גם על הגדולה שבדרמות - הופך את הסדרה למשכנעת. [...] דווקא האיפוק, המוזר לעין ישראלית, הוא שמאפשר ל'הממשלה' לטפל בסוגיות שרובן ככולן התחסדות תסריטאית. [...] לרוב, 'הממשלה' מגישה את אותן סוגיות במין חלוקה לטובים ורעים, ילדותית ותמימה (עד כדי משעשעת), ומציגה פער בלתי נתפס בין סטנדרטים פוליטיים (מופרכים) לתקשורת נמוכה, צהובה וצעקנית. כך או כך, הסגנון והתפרים המוקפדים מפצים על התוכן.”
רותה קופפר, "גלריה": ”ל'בורגן' מרכיב רגשי מפותח לצד זה האינטלקטואלי. [...] קשה שלא להתפעל מהאופן שבו הסדרה הדנית מצטיינת היכן שכושל ארון סורקין בסדרה החדשה שלו” [הכוונה ל"חדר החדשות"]; ”היא אולי משאלת לב מנותקת במקצת מהמציאות (נראה שאפילו מזו הסקנדינבית), ועם זאת היו בה היבטים נבואיים כמעט, שכן לאחר שידורה נבחרה ראשת ממשלה ראשונה בדנמרק. מלבד זאת היא כתובה היטב, מעניינת וסוחפת לנופים ואזורים רחוקים וקרירים, משוחקת נפלא ונוטעת בצופים בה גם מחוץ לדנמרק תקווה לעולם אוטופי, מעודד ונגיש.”
דפנה מאור, TheMarker: ”'בורגן' עשתה היסטוריה, ולא רק משום שזכתה להצלחה בינלאומית מסחררת. הסדרה, שנכתבה על ידי אדם פרייס, הקדימה בשנה בדיוק את בחירתה האמיתית לראשות ממשלת דנמרק של הלה תורנינג שמידט. [...] 'בורגן', שהופקה על ידי רשות השידור הממלכתית בדנמרק, מספקת לצופים הישראלים צפייה מהנה להפליא ולכאורה אסקפיסטית. עם זאת, עולות ממנה כמה מסקנות מפכחות מאוד.”
איילה פנייבסקי, עכבר העיר: ”אם הייתה אצלנו בסביבה מישהי שקצת יותר מזכירה את בירגיטה נייבורג, 'בורגן' הייתה יכולה להיות תשדיר הבחירות המושלם בשבילה: מושקע, איכותי, משכנע [...] 'בורגן' מציגה תמונה מורכבת, שלא עיוורת לכך שרוב האנשים במערכת הפוליטית עשויים מ־50 אחוז חרא ו־50 אחוז הבטחות ריקות לעתיד טוב יותר, ובכל זאת אומרת – המינונים משנים.”
נטע חוטר, mako: ”תתכוננו להתאהב בבירגיטה ניבורג [...], ראשת מפלגה מסדר גודל בינוני שבאופן מפתיע ובעקבות כמה שערוריות של מפלגות גדולות יותר, מוצאת את עצמה מנצחת בבחירות ונדרשת להקים ממשלה. נשמע מוכר? ניבורג היא לא בדיוק ציפי לבני, יש בה גם שלי יחימוביץ' וקצת דב חנין, והיא בעיקר כריזמטית, סקסית ונורא רוצה לעשות את זה נכון.”
יחימוביץ' עצמה, בעת כהונתה כראשת האופוזיציה וכיו"ר מפלגת העבודה, המליצה לקוראים בדף הפייסבוק ובאתר האישי שלה על צפייה בסדרה: ”תכירו את בריגיטה ניבורג, ראשת ממשלת דנמרק, והדמות הטלוויזיונית הכי מעניינת בשטח. [...] קודם כל כי זה כיף, אבל גם כי זו הצצה ריאלית לפוליטיקה מתוקנת שיש בה לא מעט תככים ומאבקי כוח וספינים – אבל גם הרבה כוונות טובות ומאבקים אידאולוגיים אמיתיים.”
פרסים

רשימת הפרסים בהם זכתה הסדרה כוללת את פרס הפריקס האיטלקי (Prix Italia) לסדרת הדרמה הטובה ביותר ב-2010; בפסטיבל הטלוויזיה של מונטה-קרלו, זכתה סידסה באבט קנודסן בקטגוריית השחקנית בסדרת דרמה ב-2011, וב-2013 זכתה "הממשלה" בקטגוריית סדרת הטלוויזיה האירופאית הטובה ביותר; בפסטיבל FIPA הצרפתי זכתה ב-2011 בקטגוריות הסדרה הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר; מטעם האקדמיה הבריטית לטלוויזיה, זכתה הסדרה בקטגוריית הסדרה הבינלאומית הטובה ביותר ב-2012; בנוסף, הייתה הסדרה מועמדת ב-2012 לפרס אמי הבינלאומי בקטגוריית השחקנית לקנודסן, אולם בסופו של דבר לא זכתה.
עיבוד אמריקאי

בספטמבר 2011 הוכרז שרשת NBC תפיק רימייק אמריקאי של "הממשלה", כאשר את פרק הפיילוט יפתחו שני כותבי "אורות ליל שישי", דייוויד הודגינס וג'ייסון קייטימס. גרסת הרימייק מעולם לא יצאה לפועל, אולם בנובמבר 2013, אישר יוצר הסדרה אדם פרייס ש-HBO ו-BBC Worldwide צפויות להתחיל בהפקת עיבוד אמריקאי של הסדרה.
ראו גם

ריטה (סדרת טלוויזיה), סדרת דרמה דנית
הערות שוליים

↑  אמיר קמינר, קאן, "רוב האנשים שהתעלמו מהגבולות שלי לאורך הקריירה היו דווקא נשים", באתר ynet, 22 בינואר 2025
↑  אורי קליין, "ניצוד": הפשע שלא בוצע, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2012
↑  עמוד הסרט, באתר "עין הדג"
↑  קדימון מתורגם, בהפצת סרטי "לב"
↑  "עונתה השלישית של 'הממשלה' תהיה כנראה האחרונה, חושף יוצר הסדרה", באתר Radio Times (באנגלית)
↑   מורן שריר, גם באוטופיה הסקנדינבית יש פוליטיקאים מנוולים, באתר הארץ, 20 בינואר 2013
↑  Jake Kanter, Netflix Teams With Denmark’s DR To Revive Political Drama ‘Borgen’, Deadline, ‏2020-04-29 (באנגלית אמריקאית)
1 2  "נחשף: 'הממשלה' האמיתית", באתר Radio Times,‏ 4 בפברואר 2012 (באנגלית)
↑  "'הממשלה': הצצה לתוך המפעל הטלוויזיוני של דנמרק", באתר הגארדיאן, 14 בינואר 2012 (באנגלית)
↑  "Meet my NBF! David Cameron and Tony Blair become chums", באתר האינדפנדנט, 3 בפברואר 2013 (באנגלית)
↑  "'הממשלה': סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר שלא ראיתם", באתר ניוזוויק, 30 ביולי 2012 (באנגלית)
↑  "סטיבן קינג: הטלוויזיה הטובה ביותר שראיתי ב-2012", באתר אנטרטיינמנט ויקלי, 21 בדצמבר 2012 (באנגלית)
↑  "טיוחים, אישיים ופוליטיים", באתר הניו יורק טיימס, 20 באוקטובר 2011 (באנגלית)
↑  "'הממשלה' הסתיימה כמו אופרת סבון", באתר Politiken,‏ 10 במרץ 2013 (בדנית)
↑  "מאחורי הקירות", באתר Berlingske,‏ 10 במרץ 2013 (בדנית)
↑  "למה 'הממשלה' תחסר מאוד", באתר BT,‏ 10 במרץ 2013 (בדנית)
↑  "פוליטיקאית ממפלגת השמרנים: 'הממשלה' שימשה מנוף לדיון על זנות", באתר Information,‏ 4 בפברואר 2013 (בדנית)
↑  "אשליה סקנדינבית איכותית", באתר nrg, באתר nrg מעריב, 27 בינואר 2013
↑  רותה קופפר, עדיין רקוב בממלכת דנמרק, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2012
↑   רותה קופפר, נשות “הממשלה” הדניות מפצות על המחסור בגיבורות טלוויזיוניות, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2013
↑   דפנה מאור, מה ישראל יכולה ללמוד מדנמרק? שאיפה לעתיד טוב במקום הפחדות, באתר TheMarker‏, 5 בפברואר 2013
↑   איילה פנייבסקי, "בורגן" היא תשדיר בחירות חשוב לרע במיעוטו, באתר הארץ, 20 בינואר 2013
↑  נטע חוטר, ‏למה לכם פוליטיקה עכשיו? כי היא אף פעם לא נראתה טוב יותר, באתר ‏מאקו‏, 12 בפברואר 2013
↑  "תכירו את בריגיטה נייבורג", באתר של שלי יחימוביץ', 16 באפריל 2013
↑  "NBC תפיק גרסה מחודשת של סדרת הדרמה הדנית 'הממשלה' עם יוצרי 'אורות ליל שישי'", באתר deadline.com,‏ 26 בספטמבר 2011 (באנגלית)
↑  "'הממשלה' תקבל רימייק אמריקאי ב-HBO"(הקישור אינו פעיל, 30.8.2020), באתר Yahoo!‎,‏ 15 בנובמבר 2013 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2014008690  VIAF: 2146284447315332507   WorldCat (עם VIAF): 2146284447315332507
קהילת יהודי ערב הסעודית

היישוב היהודי בח'ייבר
מפת השטח והאזור המכוסים על ידי ערב הסעודית של ימינו.
קהילות יהודיות בשטחה של ערב הסעודית המודרנית התקיימו מתחילה ימי המקרא, לכל המאוחר עוד מימי בית המקדש הראשון שבנה שלמה המלך[דרוש מקור].
יש שהעריכו כי בשנת 2022 התגוררו בערב הסעודית כ-3,000 יהודים.
היסטוריה מוקדמת

האזכור הראשון של יהודים באזורי סעודיה המודרנית מתוארך, לפי כמה דיווחים, לתקופת בית ראשון. היהודים הראשונים הגיעו לערב הסעודית בימי נבונאיד מלך הממלכה הבבלית, ויורשו של נבוכדנאצר שהיה אחראי לחורבן בית ראשון, שכבש את ערים בצפון סעודיה המודרנית; אחד מפקידיו או חייליו שם הותיר אחריו כתובת בה הוא ציין שהוא עברי בשם "שמעון" שכונה גם "שושן" (ייתכן שהכוונה היא ל"פקיד/עובד המלך" או שמא תעתיק לעברית מבבלית חדשה כמו בתעודות אל-יהודו: "שושנו" - אדם ממוצא זר לממלכה שבה הוא מועסק).
למן המאה ה-1 ישנן עדויות כתובות על מצבות קבורה הנושאות שמות יהודים. היהודים חיו בערב בשבטים בנאות מדבר לאורכם של נתיבי המסחר השונים. יהדות חצי האי ערב מוזכרת במשנה, בתלמוד ובמדרשים.
במהלך המחצית השנייה של המאה הרביעית ישנה תופעה של כביכול דת חדשה בדרום חצי האי ערב שבניגוד לפגניות המקומית היא נסובה סביב אל אחד, לא ברור האם ליהודים יד בדבר אף על פי שידוע שמספר שבטים ערבים אימצו לחיקם את היהדות והתגיירו בשל רצונם להידמות ליהודים האתניים שחיו בגלות בערב והתפרנסו ממשק של ישיבת קבע (בניגוד לנוודות שהיא אורח החיים המקובל בערב) וחקלאות, ועסקו בלימודי הדת היהודית (בעוד שקריאה וכתיבה לא היו נפוצים כלל בקרב שבטי ערב). ההגירה לחצי האי ערב החלה במאה ה-2 לספירה. במאות ה-6 וה-7 על פי המסורת המוסלמית, הייתה בחיג'אז אוכלוסייה יהודית גדולה, בעיקר בעיר אל-מדינה וסביבתה. צמיחת האוכלוסייה נבעה בחלקו מהקשרים הטובים של היהדות עם מנהיגים כמו יוסף ד'ו נואס; שהיה מאוד תוקפני לגבי המרת נתיניו ליהדות. נואס רדף נוצרים בממלכתו כתגובה לרדיפה של הנוצרים את היהודים על ידי הנוצרים המקומיים בערב ואבו כרב אסעד. בשנת 523, המלך ההימיארי דהו נוואס (דונאן), שהתגייר, טבח גם הוא בנוצרים בחצי האי ערב.
לפי אל-מסעודי החלק הצפוני של החיג'אז היה חלק מממלכת יהודה, ולפי בוטרוס אל-בוסתאני היהודים הקימו בחיג'אז מדינה ריבונית. המזרחן הגרמני פרדיננד ווסטנפלד טען כי היהודים הקימו מדינה בצפון החיג'אז.
שבטי מדינה

היו שלושה שבטים יהודים עיקריים במדינה לפני עליית האסלאם בערב הסעודית: בני נדיר, בני קינוקאע ובני קוריט'ה. בני נדיר היו עוין לדתו החדשה של מוחמד. שבטים יהודים אחרים חיו בשלווה יחסית תחת השלטון המוסלמי בני נדיר, בני קינוקאע ובני קוריט'ה חיו בצפון ערב, בנווה המדבר שנקרא ית'ריב עד המאה ה-7. באותה תקופה צבאות מוסלמים בראשות מוחמד טבחו ביהודים, הגברים הוצאו להורג והנשים והילדים שועבדו, מאחר שבגדו בברית שכרתו עם המוסלמים, בעקבות הפלישה לבני קוריט'ה בראשות מוחמד. עם זאת, שרידים של שבטי בני נדיר ובני קינוקאע המשיכו להתקיים. דוד הראובני, לפי עדותו (הנמצאת בסימן שאלה במחקר) היה כנראה בן שבט יהודי שחי בחייבר. הוא מספר כי שבטו הוא צאצאי שבט ראובן והם חיים בשלטון יהודי עצמאי. ייתכן שגם אלדד הדני בן המאה התשיעית חי בערב.
שבטי מדינה > שבטים יהודים ערבים אחרים

שבט בני אלפגיר (אנ')
שבט בני אוף (אנ')
שבט בני חרית או בני חורת (אנ')
שבט בני ג'ושאם (אנ')
שבט בני שוטיבה (אנ')
מסעו של בנימין מטודלה

הנוסע היהודי בנימין מטודלה ביקר בקהילות היהודיות בצפון חצי ערב בשנים 1165 עד 1173 כשסייר בחלק מהאזורים הנמצאים בסעודיה של ימינו. אחת ממפות מסעותיו מראה שהוא עצר בקהילות היהודיות המתגוררות בתימא ובח'ייבר שני מקומות שידוע שיש בהם נוכחות יהודית היסטורית משמעותית, קרב ח'ייבר נערך בין מוחמד וחסידיו נגד היהודים המבוססים שחיו במקום, במשך מאות שנים. בני הקהילה היהודית של ח'ייבר חיו במקום משנת 629. המסע של בנימין מטודלה התחיל בעלייה לרגל לארץ הקודש. הוא קיווה להשתקע בארץ הקודש. ישנה מחלוקת בין החוקרים לגבי הסיבות לנסיעותיו. הוצע, כי ייתכן שהיה לו מניע מסחרי כמו גם מניע דתי. מצד שני, ייתכן שהוא התכוון לתעד את הקהילות היהודיות בדרך לארץ הקודש כדי לצור מדריך היכן ניתן למצוא הכנסת אורחים ליהודים הנוסעים לארץ הקודש. הוא עשה את "הדרך הארוכה" ועצר תכופות, פגש אנשים, ביקר במקומות, תיאר עיסוקים ואף נתן אומדן מספרי דמוגרפי של היהודים בכל עיר ומדינה.
אחת העיירות הידועות שעליהן דיווח בנימין מטודלה כבעלת קהילה יהודית הייתה "אל קטיף" הממוקמת באזור העיר המודרנית הופוף המהווה המרכז העירוני הגדול בנווה המדבר אל-אחסא שבמחוז א-שרקייה של ערב הסעודית.
קהילת נג'ראן

בין השנים 1934 עד 1950 בעיר הגבול נג'ראן הייתה קהילה יהודית קטנה, רובה מחברי בני חורית (אנ'). העיר נג'ראן נכבשה על ידי כוחות ערב הסעודית ב-1934 לאחר שנכבשה על ידי תימנים ב-1933, בכך קלטה סעודיה בחזרה את הקהילה היהודית שלה, המתוארכת לתקופות הפרה-אסלאמיות. עם התגברות הרדיפות, תכננו יהודי נג'ראן להתפנות מהעיר. המושל המקומי, האמיר טורקי בן מהדי, איפשר ל-600 יהודי נג'ראן להתפנות או לא לעזוב. חיילים סעודים ליוו אותם לגבול תימן. יהודים אלו הגיעו לסעדה, וכ-200 מהם המשיכו דרומה לעיר עדן בין ספטמבר לאוקטובר 1949. המלך הסעודי אבן סעוד דרש את חזרתם, אך אימאם תימן, אחמד בן יחיא (אנ') סירב, משום שהפליטים הללו היו יהודים תימנים. לאחר שהתיישבו במחנה חשיד (הנקרא גם מחנה גאולה) הם הועלו לישראל יחד עם קהילות יהודי תימן במסגרת מבצע על כנפי נשרים.
כמה קבוצות מיהודי נג'ראן ברחו לעיר קוצ'י בהודו, מכיוון שהיו להם יחסים טובים מאוד עם שליטי קוצ'ין ושמרו על קשרי מסחר עם יהודי מדרס (פאראדסי).
על פי מסורת יהודי תימן, יהודי נג'ראן שמרו על מוצאם היהודי מעשרת השבטים.