stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המרכז הישראלי לכבוד האדם
המחקר האקדמי

המחקר האקדמי עליו מבוססת עבודת המרכז הוא מחקרה של ד"ר אורית קמיר המופיע בספרה "שאלה של כבוד: ישראליות כבוד האדם" (ירושלים: כרמל, 2004). המחקר חושף את משמעויותיו המובחנות של המושג העברי "כבוד" במציאות הישראלית על שלל פניה. המחקרים השונים מזהים ומנתחים את ההבדלים בין הערכים "הדרת-כבוד" (honor), "הילת כבוד" (glory), "כבוד סגולי" (dignity) ו"כבוד מחייה" (respect). כל אחד מסוגי הכבוד הללו שייך לעולם רעיוני וערכי שונה, המבנה דרכי חשיבה שונות ודפוסים ייחודים של תקשורת בין אישית. כולם מקובצים יחדיו בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, שבלב הקונצנזוס הישראלי.
אסטרטגיית העשייה

העשייה החברתית – מקצועית של המרכז הישראלי לכבוד האדם מבוססת על אסטרטגיה לפיה יש צורך להכיר את הצרכים השונים של כל קבוצה חברתית, לסייע לה לגבש שפה משותפת ולפתח בקרבה נורמות התנהגות הנשענות על היבטיו ההומאניים של ערך כבוד האדם. מטרתן של התוכניות היא להפוך את התובנות התאורטיות לכלים פרקטיים ומיומנויות תפקודיות.
כל התוכניות מלוות בתהליך הערכה איכותני וכמותני, הבוחן את התאמתן למשתתפיה ואת אופן ביצוען.
דירקטוריון המרכז

ד"ר אורית קמיר – יו"ר הדירקטוריון
עו"ד רחל בנזימן
ד"ר רוני ויינשטיין
עו"ד אורי שדה
ד"ר סמדר שיפמן
גב' מיכל שרף
דירקטוריון המרכז > ועדת ביקורת

גב' חנה קוצר-ספיר
דירקטוריון המרכז > יו"ר המרכז

גב' רבקה אלישע
דירקטוריון המרכז > בעלות תפקידים

עו"ד אפרת נחמני- בר – ס. יו"ר
גב' סיון גורביץ – ס. יו"ר ורכזת
גב' שירה פינטו-ברנטל- רכזת
עו"ד הילה חג'ג' פרגו - רכזת
תשתית תאורטית > "ארבעה פנים לכבוד האדם"

בספרה "שאלה של כבוד: ישראליות וכבוד האדם" (ירושלים: כרמל, 2004). מציגה ד"ר אורית קמיר תפיסה תאורטית ייחודית, המאפשרת להבין את מורכבותו של ערך כבוד האדם ונורמות ההתנהגות נגזרות ממנו.
ד"ר קמיר חושפת כי המושג "כבוד האדם" מחבר ארבעה מושגים ערכיים שונים, המהווים ערכי יסוד של שלוש מערכות ערכיות נבדלות. הבלבול בין ארבעה המושגים הערכיים מוביל לבלבול בין המערכות הערכיות, שאינן תמיד עולות בקנה אחד זו עם זו.
השפה העברית אינה מכילה מילים נפרדות המאפשרות להבחין בין ארבעה המושגים הערכיים השונים המקופלים במילה כבוד, ולכן נתייחס אליהם באמצעות צירופי מילים, שכל אחד מהם מכיל את המילה כבוד: "הדרת-כבוד", "הילת כבוד", "כבוד סגולי" ו"כבוד מחיה".
תשתית תאורטית > "הדרת-כבוד"

מערכת הערכים המושתתת על הדרת-כבוד מגדירה את הדרת-הכבוד כמשאב, או נכס אישי בעל ערך חברתי רב, אשר קובע את מעמדו של כל אדם בהיררכיה החברתית ביחס לכל שאר הסובבים אותו. הדרת-הכבוד מקנה סטטוס מיוחס, שיש לקנות, לבסס, להבטיח, לנקום ולהשיב אותו בהתנהגות המפגינה עצמה, עליונות, שליטה במצב, עצמאות, אסרטיביות והעדר פחד. אדם שרכש לעצמו הדרת-כבוד חייב לשמור עליה ולהיזהר שלא לאבדה לטובת אחר. כדי להבטיח את הדרת-כבודו, אדם חייב לעמוד על שלו בכל מחיר, לא לוותר, לא להתפשר, לא להפגין חולשה, ולעולם לא "לצאת פראייר". כל ויתור לזולת עלול לעלות לאדם בביזיון והשפלה, כלומר לפגוע בהדרת-כבודו ובמעמדו החברתי. זאת ועוד: אדם המרגיש שהדרת-כבודו נפגעה על ידי זולתו חייב להשיב לעצמו את כבודו האבוד על ידי פעולת תגמול כנגד אותו זולת. פעולת התגמול נועדה ליטול מהדרת-כבודו של הפוגע, ובכך להשיב לנפגע את הדרת-כבודו שאבדה, ועמה את מעמדו החברתי.
תשתית תאורטית > "הילת כבוד"

מערכת שנייה של כבוד היא מערכת המושתתת על תפיסת כל אדם כמי ש"נברא בצלם אלוהים". על פי תפיסה זו, שהיא אמונית ביסודה, כל אדם מכיל השתקפות של כבודו המופשט, הקדוש, של האל, וכבוד זה הוא "הילת כבודו" של האדם. הילת הכבוד היא תכונה מולדת, שכל אדם מכיל מרגע לידתו, מעצם היותו בבואת צלם האלוהים. הילת הכבוד אינה נקנית בהתנהגות כלשהי, ואינה מקנה סטטוס חברתי. במסגרת מערכת ערכית זו, כל אדם חייב להימנע מפגיעה בהילת הכבוד של זולתו ושל עצמו, כלומר: להימנע מכל התנהגות או פגיעה באדם שעלולה לבזות את צלם האלוהים המשתקף בו. ההתנהגויות שעלולות לפגוע בצלם האל ולכן בהילת כבוד האדם קבועות בטקסטים הדתיים ומתפרשות על ידי כהני הדת, ואיש אינו יכול לערער עליהן. אדם אינו רשאי לסטות מן הכללים שנציגי האל קבעו, ולא למחול על הילת כבודו בהתנהגות או בהסכמה להתנהגות הזולת.
תשתית תאורטית > "כבוד סגולי" ו"כבוד מחייה"

מערכת שלישית של כבוד מושתתת על הכרה בקדושת חייו ואנושיותו של כל אדם באשר הוא אדם. מערכת ערכית זו מושתתת על ערכו של כל אדם מעצם היותו אדם. ערך זה, שהוא אחד לכל בני האדם בכל מקום, זמן והקשר, הוא המימד המוסרי של התכונה המשותפת לכולנו: אנושיותנו הטבועה. הוא מכונה dignity, ובעברית – כבוד סגולי. כבוד זה מתייחס לצלם האדם ולא לצלם האלוהים, והוא שייך לאדם עצמו. הוא אינו מוענק לאדם על ידי החברה, ואינו יכול להילקח ממנו על ידיה. משמעותו אינה נקבעת על ידי האל, אלא על ידי האדם עצמו. הכבוד הסגולי מתייחס למכנה המשותף האנושי הבסיסי ביותר, והזכויות הנגזרות ממנו הן בסיסיות לקיום אנושי.
נדבך ערכי נוסף, רחב יותר, מתייחס ומעניק משמעות וחשיבות לאותו חלק של האנושיות המכיל את תכונותיו הייחודיות של כל אדם, את צרכיו הייחודיים, סגולותיו, כמיהותיו, חלומותיו ויכולותיו. נדבך ערכי נוסף זה מכונן את "כבוד מחייתו" של כל אדם, כלומר זהו כבוד המתייחס לאותו מרחב מחיה שכל אדם זקוק לו כדי להתפתח על פי כישוריו הייחודיים, על פי תכונותיו, שאיפותיו והשתייכויותיו הקהילתיות. הזכויות הנגזרות מכבוד זה הן זכויותיו של כל אדם לממש ולהגשים את עצמו לא רק כיצור אנושי, אלא גם כבן אדם בעל ייחוד אישי (לרבות בחירה בהשתייכות קבוצתית, על כל המשתמע מכך).
תשתית מעשית

ארבעה פנים לכבוד האדם- ממושג אקדמי למציאות ערכית.
תשתית מעשית > ערכים, נורמות התנהגות וסנקציות

ערכים מגדירים תפיסת עולם ורעיונות אשר החברה שואפת להנחיל לחבריה ולאורם היא מצפה מהם לפעול. על מנת שהערכים שנבחרו יוכלו לבוא לידי ביטוי בהתנהלות החברתית היום-יומית, מתפתחות מהם נורמות התנהגות, אשר יישומן מחזק את הערכים ומעניק להם משנה תוקף.
כאשר חלק מחברי הקבוצה אינם ממלאים אחר נורמות ההתנהגות המצופות, מטילה עליהם החברה סנקציות (גלויות או סמויות). הסנקציות מיועדות להבהיר את הגבולות ולשדר לשאר חברי הקבוצה שעליהם לדבוק בערכים ובנורמות ההתנהגות שנבחרו. הן הנורמות והן הסנקציות הללו יכולות להיות פורמליות או בלתי פורמליות, בין אם תוקפן כתוקף חוק או מתוקף קודים חברתיים הנוצרים בתוך הקבוצה או הסביבה החברתית המדוברת.
מתוך מכלול רחב של ערכים, אותם ניתן למצוא בכל חברה, אפשר לזהות מספר מצומצם מאוד של ערכים, המהווים את ליבת התפיסה הערכית של החברה. ליבה ערכית זו מקרינה על שאר הערכים שהחברה שואפת לקדם ומפרשת אותם בהתאם.
ערך כבוד האדם מהווה את הליבה הערכית של החברה הישראלית. לכן, כל ארבעת הערכים החבויים בערך כבוד האדם, הם שחקנים בזירה החברתית ומשפיעים על התנהגותם של האנשים, כפרטים וכקבוצות.
תשתית מעשית > מדוע אנשים מתנהגים כמו שהם מתנהגים?

השאלה המרכזית המעסיקה את חוקרי מדעי ההתנהגות היא: מדוע אנשים מתנהגים כמו שהם מתנהגים. כל דיסיפלינה וכל תפיסה רעיונות מציעה הסבר מתוך נקודת מוצא שונה. בעוד הגישות הפסיכולוגיות, המתמקדות בהבנת מבנה האישיות של כל פרט, תפיסות סוציולוגיות בוחנות את התנהגות הפרטים, על רקע הסביבה החברתית בה הם פועלים ומעניקות הסברים לתופעות חברתיות מרובות משתתפים.
אחת הגישות המוכרות פחות להבנת התנהגותם של אנשים, מדגישה את חשיבות הערכים כמשפיעים על התנהגות הפרטים והקבוצות ומעצבים אותה. היותם של הערכים סמויים מן העין מעצימה עוד יותר את השפעתם והם אכן, אחד הכוחות החזקים המניעים אנשים להתנהגות או להימנעות ממנה.
תשתית מעשית > דינמיקה של הדרת כבוד בקרב קבוצות, חברות וארגונים

ערך הדרת הכבוד הוא ערך דומיננטי בחברה הישראלית. דינמיקה של הדרת כבוד נפוצה בחיי היום-יום, כמעט בכל מרחב ציבורי ובמיוחד ביחסים המערבים תלות וסמכות גם יחד. מאבקי הדרת כבוד נפוצים בין בני משפחה, קבוצות קהילתיות, קולגות, בין ממונים וכפיפים, בין סגלים, בין נותני שירותים, לקוחות וספקים ועוד.
מאבקי הדרת כבוד אלו, מוכרים וידועים לכל העובדים/ות בארגון. לעיתים הם מסומנים כבעיה של אדם זה או אחר, של קבוצה זו או אחרת. אולם לרוב, היקפם ועוצמתם האמיתיים- מושתקים. כאשר מאבקי הדרת הכבוד כוללים רבדים רבים, הם פוגעים בתפקודה של הקבוצה ו הארגון וחושפים את האנשים העובדים בו לחוויית איום מ- °360.
מדינות, קבוצות, חברות וארגונים רבים חורטים על דגלם ערכים הנובעים מערכי הכבוד הסגולי וכבוד המחייה, בציפייה שחברי הקבוצה יפעלו לפיהם. אולם כל עוד הם אינם מתמודדים עם הדומיננטיות של מאבקי הדרת הכבוד (הגלויים והסמויים), הם יתקשו להוביל להתפתחותם של חברים/ות הקבוצה לצמיחת מנהיגות חיובית ולשינוי הדינמיקות הפנימיות.
תשתית מעשית > הנחות היסוד העומדות בבסיס עבודת המרכז

תפיסת עולם ערכית ברורה ועקבית היא הכלי הראשון בידיו/ה של מנהיג/ה, מפקד/ת, מנהל/ת ועוד.
התנהגותם של אנשים נובעת, בין היתר, ממערכת הערכים אותה הם/ן מאמצים/ות. ערך כבוד האדםהוא ערך יסוד בחברה הישראלית, אשר בתוכו חבויים ארבעה ערכים שונים, חלקם מנוגדים זה לזה. כל אחד מהערכים מייצר נורמות התנהגות שונות וסנקציות שונות. ניתן ללמד לבצע בחירה ערכית מושכלת ולהבין את יתרונותיה ומחיריה.
חשיפת התשתית הערכית הנמצאת בליבת הקבוצה וחבריה, מאפשרת חשיפת החסמים הקיימים וקידום היישום של ערכים ונורמות החשובים לקבוצה, לחברה או לארגון.
פעילות מתוך ערך הדרת כבוד מוקצנת, מכוננת מאבקי כוח, הטרדה מינית ואלימות בין אנשים.
ההטרדה המינית אינה התנהגות "בלתי נשלטת" או "יצרית". היא מהווה עוד מרחב לביטוי כוח – מחד, והשפלה – מאידך.
במצבים בהם מתנגשת הדרת הכבוד עם הכבוד הסגולי או עם כבוד המחייה, יש להעדיף את הכבוד הסגולי וכבוד המחייה.
במצבים בהם מתנגשים ערך הכבוד הסגולי עם ערך כבוד המחייה, יש להעדיף את ערך הכבוד הסגולי.
קבוצות, חברות וארגונים היררכיים דורשים גם מתן הדרת כבוד למנהיגיהם. הדרת כבוד מתונה, המבוססת על כבוד המחייה של מקבלה היא רצויה וחשובה לתפקוד נכון של הארגון.
גבולות ברורים, ביטחון, משמעת, ענישה – מצבים אלו ודומיהם, אינם נובעים בהכרח מערך הדרת הכבוד, אלא אם ביצועם נועד להשפלת האחר או נעשה באופן משפיל.
סגל/הנהגת/הנהלת קבוצה, חברה או ארגון אינו יכול לשלוט על התנהגותם של אחרים. עם זאת, הוא יכול לעצב את דרכי ההתנהגות שלו, ובכך לצמצם את האפקטיביות של ההתנהגות האלימה ואת רווחיה.
במסגרת פעילויות והשתלמויות המרכז ניתן לרכוש כלים בסיסיים להתפתחות מקצועית וארגונית, אולם רק יישום עקבי ושיטתי, המובל על ידי מנהיגי/ות ומנהלי/ות החברה או הארגון, יוכלו להשיג את התוצאות הרצויות ולשמרן לאורך זמן.
תשתית מעשית > חשיבות בחינת הערכים באמצעות ערך כבוד האדם

במטרה לפתח תפיסת עולם המושתת על ערכי כבוד האדם חשוב לחשוף את ההיבטים הסותרים בין המוצהר למופעל בשטח, בין הגלוי לסמוי בכל מפגש עם קבוצות הפועלות מתוך הדרת כבוד.
בחברה הישראלית מתנגשים, לא אחת, ערך הדרת הכבוד וערכי הכבוד הסגולי וכבוד המחייה.
פעמים רבות תהייה הבחירה האוטומטית דווקא בערך הדרת הכבוד, אשר יועדף על ערך הכבוד הסגולי וכבוד המחייה.
גם אם ארגונים שואפים שאנשיהם יגיבו מתוך תפיסה ערכית של כבוד סגולי וכבוד מחייה, האנשים עלולים לפעול בהתאם לדינאמיקה הבינאישית שאינה מוצהרת, המבוססת על ערך הדרת הכבוד.
ארגונים רבים מעבירים מסרים סותרים לגבי האופן שבו הם מצפים מאנשיהם להגיב. ברובד המוצהר מעודד התנהלות מתוך ערכי הכבוד הסגולי וכבוד המחייה, בעוד הרובד הסמוי – מעודד דווקא התנהלות מתוך הדרת כבוד כך שדינאמיקות יבטאו תחרות אגרסיבית, שיח משפיל ויחס דורסני למשל.
הלחץ הקבוצתי מגורמים שונים בסביבה, בין אם בני משפחה, חברים, שכנים, קולגות ולעיתים אף ממונים או כפיפים בעבודה, הוא בעל עוצמה רבה, המשפיעה על הבחירה הערכית של הפרט. לכן קיימת חשיבות לתהליכים חברתיים אשר מובלים בכל סביבה וחברה אשר אנו חברים או פעילים בה.
פעילות המרכז > קורסים והשתלמויות מקצועיות

"צריך לדבר על זה" - שוויון בין המינים וכבוד האדם: תוכנית השתלמות לפיתוח מקצועי המעניקה למורים/ות ידע שיטתי בתחום המגדר ויישומיו בבתי הספר. התוכנית מתקיימת מטעם היחידה למגדר ושוויון בין המינים במשרד החינוך.
"כבוד זה כל הסיפור" - על סמכות וכבוד בבית הספר: תוכנית ההשתלמות לפיתוח מקצועי מכוונת לביסוס את ערך כבוד האדם כערך בעל יישומים מעשיים בבית הספר בתחומים מגוונים, ביניהם: ביסוס סמכות המורה, קידום יחסי הורים-מורים, עבודה עם תלמידים/ות וגיבוש צוות.
כבוד האדם כבסיס לעבודת הסייעת: ההשתלמות מכוונת לפיתוח מקצועי של סייעות גני הילדים. במסגרת ההשתלמות נחשפות הסייעות לעולמות ידע שונים מתחום המגדר, החינוך והתקשורת הבין אישית, כל זאת תוך הבנה עמוקה של האופן שבו בא לידי ביטוי ערך כבוד האדם בגן.
כבוד האדם ומגדר בגן הילדים: תוכנית השתלמות לפיתוח מקצועי של גננות, אשר מעוניינות לפתח תפיסת עולם מגדרית ולקדם את השוויון בין המינים בגן הילדים. הכלים הנרכשים מאפשרים לעצב את הגן ולפתח יישומים מגדריים, לחינוך לשוויון מבוסס ערך כבוד האדם בין בנות ובנים.
כבוד האדם כבסיס לניהול מערכות חינוך: ההשתלמות מיועדת להעניק להנהלות בתי ספר ידע וכלים ייחודיים, להובלת תהליכים בית ספריים, המכוונים לעיצוב מדיניות ותהליכי עבודה, במגוון ממשקי עבודה ואתגרים הניצבים בפני צוותי הניהול. ערך כבוד האדם ונורמות ההתנהגות הנגזרות ממנו, עומדים בבסיס ההשתלמות.
"פרט וקהילה – מתח של זהויות": תוכנית השתלמות לפיתוח מקצועי של יועצות חינוכיות, לעיצוב תפיסת עולם מקצועית וגיבוש תפיסה חברתית. ההשתלמות עוסקת במתח שבין הפרט והקהילה ובבחירות הערכיות הניצבות בפני היועצות בעבודתן.
מניעת התעמרות בעבודה: השתלמות המיועדת למנהלים/ות ולעובדים/ות, המפגישה אותם עם התופעה ההרסנית של התעמרות בעבודה ותהליכי המניעה בהן ניתן לפעול על מנת למגר את התופעה ולבסס אקלים של כבוד במקום העבודה. ההשתלמות מפנה את תשומת הלב לתהליכים החקיקתיים המתקיימים בעת זו, לטיפול בתופעה.
"גבולותיי הם כבודי" –מניעת הטרדה מינית בארגונים: השתלמות חד-יומית הפורסת בפני עובדים/ות ומנהלים/ות את תהליך התפתחותה של הטרדה מינית בארגון והדרכים להתמודד איתה. נקודת המבט הייחודית הנשענת על ערך כבוד האדם, מאפשרת הבנת התהליכים החברתיים בד בבד עם הבנת החוק והגיונו.
"יחסים של כבוד" – תוכנית השתלמות המיועדת לסגלים בתחום הבריאות (בתי חולים, קופות חולים, בתי אבות ומוסדות שיקום), המאפשרת לסגלים הרפואיים ללמוד כיצד להתמודד עם לחצים של מטופלים ועם סביבת עבודה מאתגרת ואינטנסיבית. כלים חדשניים, הנשענים על ערך כבוד האדם, נלמדים ומתורגלים בתוכנית.
"כבוד האדם ביחסי פיקוד": השתלמות המותאמת לגופי הביטחון השונים ומאפשרת למפקדים לפתח זהות פיקודית הנשענת על היבטיו ההומאניים של ערך כבוד האדם, תוך הרחבת התובנות לגבי התנהגותם של פקודים ודרכי הנעתם.
"תוכנית ש.י.ר.ות" - לשיפור היכולות הרגשיות והתפקודית: התוכנית מיועדת לצעירים וצעירות לקראת השירות הצבאי. במסגרת התוכנית ניתנת להם הזדמנות לפתח חוסן נפשי ולצמצם תופעות מוכרות של תסכול, אכזבה, חוסר אונים, ירידה במוטיבציה, קשיי תפקוד, ייאוש, עימותים עם מפקדים, איחורים, משפטים, נפקדות ועריקות.
מנהיגות נשים קהילתית: קורס המיועד לנשים המעוניינות להשפיע על המתרחש בקהילתן, תוך הגברת המודעות לתהליכים חברתיים והראייה הביקורתית על תופעות קיימות. דגש ניתן על למידה שיטת של תכנון וביצוע תהליכים של יזמות חברתית.
לקריאה נוספת

ראיון עם סגן-אלוף נורית קוטיק- על עבודת המרכז וחיל החינוך לקידום אוכלוסיות מיוחדות בתוכנית עולים על ב' ברשת ב' עם כרמלה מנשה 05.9.16
אורית קמיר מתוך תוכנית הרדיו – "האוניברסיטה המשודרת- פמיניזם עכשיו" - "פמיניזם זכויות ומשפט" עם קובי מידן בגלי צה"ל
שולמית אלמוג, "זה מטריד אותי: לחיות עם החוק למניעת הטרדה מינית" מאת אורית קמיר, מה שאסור ומה שמותר, באתר הארץ, 17 במרץ 2010
הנרייט דהאן-כלב, פמיניזם וליברליזם בעולם ובישראל: עיון בספרה של אורית קמיר פמיניזם, זכויות ומשפט, תיאוריה וביקורת 26, 26, אביב 2005
ערכת הדרכה להקמה והפעלה של קבוצת תמיכה לבני משפחה המטפלים בזקן בבית- לקחים ממיזם קבוצות תמיכה לבני משפחה מטפלים - ד“ר איילת ברג-ורמן
התקף תת-קליני

התקף תת-קליני הוא סוג של התקף שנחווה לעיתים קרובות על ידי אנשים שיש להם אפילפסיה. בהתקף כזה עקבות EEG יראו פעילות מוחית חריגה, בדרך כלל למשך קצר בו לא נראים סימנים קליניים או סימפטומים שניתן להבחין בהם. זה מתבטא, בדרך כלל, כזיז יחיד ברישום ה EEG או האטה של פעילות מוחית שאינה תואמת לרמת ההכרה או המודעות. התקפים תת-קליניים יכולים להיות שימושיים לנוירולוג כאשר הם מוצגים ב EEG בדיאגנוזה של אפילפסיה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
התקף גלאסטי

התקף גלאסטי ידוע גם בכינויו "אפילפסיה גלאסטית" הוא סוג נדיר של התקף, המערב התקפי אנרגיה וצחוק פתאומיים, בדרך כלל בצורת צחוק או בכי.
תסמונת זו מתרחשת בדרך כלל ללא כל סיבה נראית לעין ומוגדרת כבלתי נשלטת. תופעה זו קצת יותר שכיחה אצל גברים מאשר אצל נשים. 
המונח גלאסטי נובע מהמילה היוונית "Gelos" שפירושו צחוק. תסמונת זו יכולה להתקיים במשך תקופות זמן ארוכות ללא אבחנה, שכן הדבר דומה מאוד לצחוק או בכי רגיל, אם היא מתרחשת לעיתים רחוקות. התסמונת קושרה למספר מצבים שונים, כמו: האונה הרקתית, נאופלזיה, טרשת גבשושית, המנגיומה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
וילם ואן הוגסטראטן

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1884 אוטרכט, הולנד 
 פטירה:  11 בספטמבר 1965 (בגיל 81) טוטצינג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 בן או בת זוג:  אלי ניי 
 
וילם ואן הוגסטראטן (בהולנדית: Willem van Hoogstraten ‏ 18 במרץ 1884 – 11 בספטמבר 1965) היה כנר ומנצח הולנדי.
ביוגרפיה

ואן הוגסטראטן נולד באוטרכט שבהולנד. בגיל שמונה החל ללמוד נגינה בכינור, ובין מוריו היה אלכסנדר שמולר. בגיל שש-עשרה נסע לגרמניה לקונסרבטוריון של קלן, שם למד אצל בראם אלדרינג. הוא המשיך את לימודי הכינור בפראג.
את הקריירה שלו כמנצח החל באתר מרפא ובהמשך ניצח על התזמורת בקלפלד, בשנים 1914–1918.
הוגסטראטן היה נשוי במשך שש-עשרה שנים, מ-1911 עד 1927, לפסנתרנית אלי ניי (Elly Ney). השניים נפגשו ב-1907 בקונסרבטוריון בקלן, שניי נמנתה עם סגל מוריו. הם סיירו ברחבי אירופה בנגינת מוזיקה קאמרית, לאחר שצירפו אליהם את הצ'לן פריץ רייטץ ליצירת שלישייה. הזוג התגורר בטוצינג על ימת שטארנברגר. הם הקליטו שלושה מן הקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן, מס' 3, 4 ו-5. בתם, אלאונורה ואן הוגסטראטן, הייתה לשחקנית. הם התגרשו בשנת 1927.
ואן הוגסטראטן ניצח על פסטיבל ברהמס בווינה ועל פסטיבל מוצרט בזלצבורג. כמו כן הופיע כמנצח אורח ברחבי אירופה. הוא ניצח על הפילהרמונית של ניו יורק בסדרת הקונצרטים הקיצית באצטדיון לואיסון בשנים 1922–1939, ואף כיהן שם כמנצח-משנה מ-1923 עד 1925. בלואיסון ניצח ב-1927 על הפילהרמונית של ניו יורק בביצוע "הרפסודיה בכחול" והקונצ'רטו בפה מז'ור  עם ג'ורג' גרשווין כסולן. האגודה הפילהרמונית מינתה את ואן הוגסטראטן למנהל מוזיקלי של התזמורת בין יוזף סטרנסקי ווילם מנגלברג, למשך חצי עונה עד שמנגלברג התפנה לקחת עליו את המשרה.
ואן הוגסטראטן התמנה למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של אורגון אחרי מותו הפתאומי של תאודור שפירינג בשנת 1925. במשרתו זו התמיד שלוש-עשרה עונות. מ-1939 עד 1945 כיהן כמנצח קבוע של אוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג.
ואן הוגסטראטן מת 1965 בטוטצינג, גרמניה, ונקבר שם לצד אשתו לשעבר, אלי ניי.
התקפה (מפלגה)

| --- | --- |
 מדינה:  בולגריה 
 מנהיגים:  וולן סידרוב 
 תקופת הפעילות:  17 באפריל 2005 – הווה (19 שנים) 
 אידאולוגיות:  לאומנות בולגרית אירוסקפטיות
 מטה:  סופיה 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין רדיקלי 
 www.ataka.bg
 
התקפה (בבולגרית: Атака) היא מפלגה בולגרית לאומית שנוסדה בשנת 2005 על ידי וולן סידרוב אשר היה באותו זמן מגיש תוכנית הטלוויזיה "התקפה" ב-SKAT TV.
באשר להגדרת מיקום המפלגה בקשת הפוליטית ישנן מחלוקות עד כדי כך, שיש המגדירים אותה שמאל קיצוני[דרוש מקור] ויש המגדירים אותה ימין קיצוני. מנהיגיה טוענים כי אינם ימין או שמאל אלא בולגרים.
המפלגה קוראת להלאמה של נכסים ממשלתיים שהופרטו בעבר ולהשקעות בתחומי החינוך, הבריאות ורווחת החיים. המפלגה נחשבת לאומנית באופן מובהק, יש המגדירים אותה גזענית, אנטישמית, ובפרט, אנטי-מוסלמית ואנטי-טורקית.
בדומה למפלגות לאומיות רבות באירופה היא מתנגדת לחברות בנאט"ו וכן לבחינת מה שהיא מגדירה "מוסר כפול" ביחס לחברות באיחוד האירופי, כאשר חבריה משתתפים בפעילות אורתודוקסית, עם קשר הדוק לכנסייה הבולגרית האורתודוקסית וכן בכינוסים של אנטי-גלובליזציה.
ב-2013 זכתה ל-7.3% מהקולות וב-23 מתוך 240 מושבים.
זאב כיס

| זאב כיס |
| --- | --- |
 זאב טסמני
תקופה
אוליגוקן-הולוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפי כיס
משפחה:: זאבי כיס
סוג:: זאב כיס
שם מדעי
 Thylacinus ‏טמינק, 1824

המין זאב טסמני פוטנס לעומת אדם
זאב כיס (שם מדעי: Thylacinus) הוא סוג נכחד ממשפחת זאבי הכיס הכולל 6 מינים שהתקיימו באוסטרליה והאי טסמניה בין תקופת האוליגוקן עד המאה ה-20. המוכר מביניהם הוא הזאב הטסמני, טורף הכיס הגדול ביותר ששרד עד לעת המודרנית. בעבר היה נפוץ באוסטרליה אבל נדחק על ידי הדינגו וציד האדם, וככל הנראה נכחד בשנת 1936. אורכו הממוצע הגיע לכדי 152 ס"מ, ודמותו הזכירה את הזאב בהיבטים רבים, זאת כתוצאה מאבולוציה מתכנסת.
טורפים אלה היו טורפי-העל היונקים הגדולים ביותר ביבשת לאחר אריה הכיס הנכחד. לאחר היכחדות הזאב הטסמני סופית בידי האדם, נכחד הסוג.
מינים

זאב טסמני (Thylacinus cynocephalus)
Thylacinus macknessi
Thylacinus megiriani
זאב טסמני פוטנס (Thylacinus potens)
Thylacinus rostralis
Thylacinus yorkellus
הקעקוע הגדול

אנשי הוואכטבטליון מבצעים את הקעקוע הגדול מול משרד ההגנה בבון, 2002
טקס פרידה מאנשי חיל האוויר האמריקני העוזבים את גרמניה, 1987
אזרחים גרמנים משחזרים את הטקס בלבוש מסורתי
חיילי הוורמאכט בעיצומו של הטקס, 1943
טקס הקעקוע הגדול בגרמניה המזרחית
במסורת הצבאית של גרמניה ואוסטריה, הקעקוע הגדול (בגרמנית: Großer Zapfenstreich) הוא טקס צבאי הנערך במהלך חגיגות לאומיות ואירועי הוקרה. האירוע מתקיים בשעות הערב הוא מתקיים בשעות הערב ומורכב ממערך צבאי של לפחות להקה צבאית אחת, שתי כיתות של חיילי רגלים חמושים ושתי שורות חיילים הנושאות לפידים, בסך הכל כ-400 איש.
בצבאות רבים קיים טקס דומה הידוע בכינוי "הקעקוע הצבאי".
מקור השם

שמו של הטקס הגיע מהביטוי ההולנדי doe den tap toe שמשמעו "לסגור את הברז". כשהגיעה שעתם של החיילים לשכב לישון, המשגיחים הצבאיים נהגו לגשת לבר שבו היו החיילים שותים, ולהקיש על החביות באמצעות מקל. הקשה זו נועדה לסמן למוזגים כי יש לסגור את הברזים ולהפסיק להגיש לחיילים שתייה. אז היו החיילים נאספים ומבצעים את טקס צבאי אחרון לפני שהיו שוכבים לישון. ביטוי זה נשמע כמו המילה "קעקוע" (tattoo), ולפיכך כונו טקסי סיום היום בצבא בשם "קעקוע". גם בגרמנית כונה טקס הסיום בשם זה (בגרמנית Zapfenstreich).
היסטוריה

שורשיו של הקעקוע הגדול נעוצים עמוק בהיסטוריה הצבאית של גרמניה. האזכור הראשון שלו הוא משנת 1526. הוא החל כטקס שנועד לסיים את יום האימונים. הנס פון פלמינג - מאיור בצבא ממלכת סקסוניה, מסר תיעוד מפורט של הטקס בספרו "החייל הגרמני המושלם" (Der vollkommene deutsche Soldat) מ-1726. ב-1813, הורה פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה לשלב בטקס שירת מקהלה דתית, בהשראת טקס הערב של צבא האימפריה הרוסית. ב-1838 קבע וילהלם ויפרט - המנהל המוזיקלי של המשמר הפרוסי, תקנון אחיד עבור הטקס, שנשמר כמעט במלואו עד ימינו.
בתקופה שלפני איחוד גרמניה, היו משתמשים בטקס בעיקר בשיר "אני מתפלל לכוחה של האהבה" ("Ich bete an die Macht der Liebe") שנכתב בידי גרהרד טרסטיגן והולחן בידי דמיטרי בורטניאנסקי. לאחר האיחוד עברו להשתמש בהמנון הקיסרות באירועים בהם הקיסר היה נוכח. לאחר המהפכה הגרמנית ופירוק הקיסרות עברו להשתמש בשירם של הגרמנים.
בשל האופי המיליטריסטי של גרמניה הנאצית, נעשה בה שימוש נרחב בטקסי הקעקוע הגדול. לראשונה בהיסטוריה הגרמנית, הטקסים הורחבו גם מחוץ למסגרת הצבא אל המשטרה והאס אס. לאחר מלחמת העולם השנייה הוחזר הקעקוע הגדול לשימוש הן בגרמניה המערבית והן בגרמניה המזרחית. אולם בעוד שבמערב שמרו על הצורה המקורית של הטקס, במזרח הוכנסו לתוכו אלמנטים סובייטיים. כך הוכנסה לתוכו תרועת פתיחה, ודו"ח ביקורת שהוקרא בידי מפקד היחידה. השירים המסורתיים של הטקס הוחלפו בשירים עממיים קומוניסטיים. באוסטריה נכנס הטקס לשימוש רק ב-1965.
בממוצע, הטקס נערך בגרמניה ובאוסטריה בין 20 ל-30 פעמים בשנה. הטקס מושרש עמוק בתרבות הצבאית הגרמנית, ולפיכך בדרך כלל לא זוכה לתשומת לב תקשורתית. אירועים חריגים היו טקס הקעקוע הגדול שנערך לכבוד יציאת כוחות בעלות הברית מגרמניה ב-1994 והלוויית הקנצלר הלמוט שמידט שזכו לפרסום רב ברחבי העולם.
מהלך הטקס

למעט שינויים מעטים, הטקס נותר כמות שהוא מאז ימי הצבא הפרוסי ועד ימי הבונדסוור. בפתיחת הטקס, הלהקה מנגנת את מארש יורקשייר של לודוויג ואן בטהובן. לאחר מכן צועדים בסך החיילים נושאי הלפידים, והמפקד מכריז באופן רשמי על פתיחת הטקס. לאחר מכן מנגנת הלהקה שלושה או ארבעה שירים שנבחרו מראש בידי הלהקה או בידי הנכבד שעבורו נערך הטקס.
בשלב הבא מכריזים המתופפים על "פתיחת הטקס עצמו" (Locken zum Zapfenstreich) והלהקה מנגנת את Preußischer Zapfenstreichmarsch. המתופפים קוראים את הקהל לתפילה (Ruf zum Gebet), ולאחר מכן קריאה שלאחר התפילה (Ruf nach dem Gebet). הלהקה מנגנת את המנון גרמניה ונושאי הלפידים צועדים שוב. הלהקה יוצאת מהמסדר ומנגנת בפעם האחרונה את Preußischer Zapfenstreichmarsch. משך הזמן הכולל של הטקס הוא 20 דקות.
גרסה זו היא הגרסה הרשמית של הבונדסוור. עם זאת, מכיוון שגרמניה מורכבת ממדינות שונות, הטקס יכול להשתנות ממדינה למדינה. לדוגמה בבוואריה ובסקסוניה החליפו חלק מהשירים המזוהים יותר עם ההיסטוריה הפרוסית בשירים המזוהים עם התרבות המקומית. הגרסה האוסטרית מודרנית יותר וכוללת יותר מצעדים ותרועות חצוצרה ופחות שירים.
הקעקוע הגדול נחשב לכבוד הגדול ביותר שהבונדסוור והצבא האוסטרי יכולים להעניק לאדם. כל מפקד בדרגת גנרל-לויטננט ומעלה זכאי לקעקוע הגדול (גם לאחר פרישתו מהצבא). האזרחים היחידים שזכאים לכך הם נשיא גרמניה, קנצלר גרמניה ושר ההגנה.
הרפובליקה האלבנית

הרפובליקה האלבנית (באלבנית: Republika Shqiptare) הייתה רפובליקה נשיאותית בחצי האי הבלקני, בטריטוריה בו התקיימה אלבניה, בין השנים 1925–1928.
בשנת 1912, לאחר מלחמת הבלקן הראשונה הוכרזה אלבניה כמדינה עצמאית ומשטרה היה רפובליקני. בשנת 1914 הוקמה נסיכות אלבניה, ובראשה הועמד וילהלם, נסיך אלבניה מבית ויד. בשנת 1925 נבחר לנשיא אהמט זוגו, שהכריז על עצמו, בשנת 1928, כזוגו הראשון, מלך אלבניה ועל ארצו כממלכה חוקתית. ההכרזה אושרה בבית הנבחרים האלבני.