דרגות צה"ל
ההיסטוריה של דרגות צה"ל > קביעת הדרָגות בצה"ל

על אף העובדה שלא היה צבא יהודי סדיר, בתקופת היישוב, היו לחלק מדרגות צבאיות לועזיות גם שמות עבריים. וכך, לצד שמות בריטיים ורוסיים, בשפה העברית נעשה שימוש בתארים כגון סמל לסרג'נט, סגן ללייטננט, אלוף לקולונל או המצביא לגנרל. מקביל, התארגנויות צבאיות או צבאיות למחצה, כגון בית"ר, אצ"ל או "ברית החשמונאים" השתמשו במערכת שמות הדרגות משלהם.
ב-11 במרץ 1948 הציעו אברהם שלונסקי ונתן אלתרמן מערכת שמות ותארים שאמורים היו לשמש את צבא המדינה היהודית לכשתקום. מערכת השמות כללה תארים נפרדים לחוגרים, רבי סמלים, קצינים זוטרים, קצינים בכירים וגנרלים. במהלך החודשים אפריל–מאי 1948 המערכת עברה שינויים מסוימים. כך, כפי שמספר רוביק רוזנטל, חיפש בן-גוריון חלופה עברית עבור גנרל. לשם כך פנה לנשיא ועד הלשון, נפתלי הרץ טור-סיני. טור-סיני הציע לו את המילה תַרְתָן המופיעה בישעיהו: "בִּשְׁנַת בֹּא תַרְתָּן אַשְׁדּוֹדָה, בִּשְׁלֹחַ אֹתוֹ סַרְגוֹן מֶלֶךְ אַשּׁוּר, וַיִּלָּחֶם בְּאַשְׁדּוֹד וַיִּלְכְּדָהּ". במכתב הסביר כי המילה tartanu מופיעה בכתובות אשוריות פעמים רבות בדרגת גנרל. בן-גוריון דחה את ההצעה בנימוס. במקרא, הוא כותב, זהו שמו של איש פרטי, והוא אינו רואה דרך לאשר שם פרטי אשורי לקצין בצבא הישראלי. גם רפאל ידידיה שפירא, שמונה לעמוד בראש ועדת המינוח הצבאית התנגד לתרתן, והציע 'שַׂרְגִיוּס', 'שַׂרְגַיָּס' או 'שָׂרָר'. אך גם שמות אלה לא התקבלו. הצעות נוספות שנדחו היו "שורא", "שורן" או "חייל" לטוראי, כמוהו "כחייל ראשון" לטר"ש, כיוון שאת המונח הזה ניתן היה גם לפרש אחרת – "ראשון החיילים", כלומר הרמטכ"ל. בסופו של דבר, ב-13 ביוני 1948 אישר בן-גוריון את מערכת השמות בצורתה הסופית. עם זאת, עד לפרסומה באוגוסט 1948 בכתב העת "מערכות", מערכת השמות של דרגות צה"ל עברה אי אילו שינויים נוספים.
| הצעת שלונסקי-אלתרמן – 11 במרץ 1948 | שינויים במהלך אפריל–מאי 1948 | הוגש לאישורו של דוד בן-גוריון – 1 ביוני 1948 | פרסום ב"ידיעות מעריב" – 30 ביולי 1948 | מערכת השמות הסופית ב"מערכות" | תרגום לאנגלית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טוראי | טוראי | טוראי | טוראי | טוראי | Private |
| ראש-טוראי | תת-נגד | טוראי ראשון | טוראי ראשון | טוראי ראשון | Private First Class |
| נגד | נגד | רב-טוראי | רב-טוראי | רב-טוראי | Corporal |
| סמל | סמל | סמל | סמל | סמל | Sergeant |
| סמל אפסנאי | סמל אפסנאי | - | - | סמל ראשון | Sergeant Quartermaster |
| רב-סמל אפסנאי | רב-סמל אפסנאי | - | - |  | Master Sergeant Quartermaster |
| רב-סמל הפלוגה | רב-סמל פלוגתי | רב-סמל | רב-סמל | רב-סמל | Platoon Sergeant Major |
| רב-סמל הגדוד | רב-סמל גדודאי | רב-סמל גדודאי | רב-סמל גדודי | רב-סמל ראשון | Battalion/Regemantal Sergeant Major |
| תת-קצין | תת-סגן | - | - | - | Sub-Lieutenant |
| קצין | סגן | סגן ראשון | סגן ראשון | סגן ראשון | Lieutenant |
| רב-קצין | רב-סגן | סגן | סגן | סגן | Lieutenant 1st Class |
| תת-שר | רבן | סרן | סרן | סרן | Captain |
| סגן שר הגדוד | ? | רב-סרן | רב-סרן | רב-סרן | Major |
| שר הגדוד | סגן-אלוף | סגן-אלוף | סגן-אלוף | סגן-אלוף | Lieutenant-Colonel |
| אלוף | אלוף | אלוף | אלוף | אלוף | Colonel |
| מצביא עליון | מצביא עליון | רב-אלוף | רב-אלוף | רב-אלוף | General |
דוד מרכוס היה הראשון שקיבל דרגת אלוף כאשר מונה בידי דוד בן-גוריון למפקד חזית ירושלים ב-28 במאי 1948. במהלך ההפוגה השנייה במלחמת העצמאות, שהחלה ב-21 ביולי 1948, נקבעו שאר דרגות צה"ל.
הוחלט על שבע דַרגות קצונה:
סגן (לאחר זמן כונה "סגן משנה") – מפקדי מחלקות
סגן ראשון (לאחר זמן כונה "סגן")
סרן – מפקדי פלוגות
רב-סרן – מפקדי גדודים
סגן-אלוף – מפקדי חטיבות
אלוף – מפקד פיקוד, מפקד חיל
רב-אלוף – הרמטכ"ל
העיקרון של שמות הדרגות אמנם נקבע כבר בתחילת יוני, אך טרם התקבלה החלטה סופית לגבי צורתם. ואמנם, בשלהי יוני 1948 נוצר צורך בענידת דרגות בעת הלווייתו של האלוף דוד מרכוס, שעתידה הייתה להתקיים, על-פי צוואתו, בארצות הברית. ליווי הארון וייצוגו של צה"ל הוטלו על משה דיין ויוסף הראל. לשם המשימה, השניים הועלו באופן זמני לדרגת סגן-אלוף (דרגת הקבע שלהם הייתה באותה עת רב-סרן) כדי להלום את מעמדו של מרכוס. כך מתאר שבתי טבת את המשך הסיפור: "עתה נותרה רק שאלת סימני הדרגות. במקום תשובה הציג לפניהם [דיין והראל] משה צדוק, ראש אכ"א, הצעות מצוירות אחדות לסימני הדרגות בצה"ל, אותן הגיש, לדבריו, לבן-גוריון וטרם זכה לקבל ממנו החלטה. משה אמר לצדוק, "תיכף תראה איך מקבלים אישור." הוא נטל בידיו את הצעת הדרגה שנראתה לאכ"א, נכנס עמה למשרדו של בן-גוריון, הציג לעיניו את הציור והסביר את הדחיפות בהחלטה. בן-גוריון נתן בו במקום את אישורו לאותה הצעה. אלא שעתה כבר לא נותר זמן להזמין את רקימת הדרגות בבית-מלאכה. רות – היא ורעייתו של אלכס ברוידא נלוו לטיסה – קיבלה על עצמה לרקום את סימני הדרגות לפי הציור שנלקח מלשכת ראש אכ"א. את עלה הגפן הראשון החלה לרקום בעת העלייה למטוס בשדה התעופה הצבאי בעקרון, את האחרון החלה, כשהיו בשמי בוסטון וסיימה אותו ברגע הנחיתה בניו יורק".
הפעם הראשונה שבה הופיעו קצינים עטורים בדרגות החדשות הייתה במצעד צה"ל הראשון שהתקיים ב-27 ביולי 1948.
בצה"ל היו כאמור רק שבע דרגות קצונה, וכאשר קידמו קצין מדרגת סגן-אלוף העניקו לו דרגת אלוף.
ב-1950 נוספה דרגת קצונה שמינית בין סגן-אלוף לאלוף: אלוף-משנה, אשר נועדה למפקדי חטיבות ולמפקדי שירותים (חילות). כבר ביולי 1949 דובר על כך שיתווספו שתי דרגות קצונה: סרן ראשון לקצינים זוטרים (בין סרן ורב-סרן) ואלוף ראשון לקצינים בכירים (בין אלוף לרב-אלוף). לגבי הדרגה האחרונה, הוצע גם להנהיג במקומה דרגה בכירה מעל רב-אלוף שתיוחד לרמטכ"ל – "המצביא". לבסוף, ב-2 בנובמבר 1949 כתב בן-גוריון ביומנו, שתונהג דרגת קצונה בכירה אחת אלוף-משנה בלבד.
ביולי 1968, לאחר מלחמת ששת הימים, הונהגה בצה"ל דרגת קצונה תשיעית, בין אלוף-משנה לאלוף: תת-אלוף. דרגה זו נועדה למפקדי אוגדות, מפקדי חילות, ראשי חטיבות במטכ"ל, ראשי להק בחיל האוויר וראשי מספן בחיל הים.
דרגות הקצונה נקראו בשמות שמקורם בתנ"ך:
סגן וסגן-ראשון – כשם סגני הכוהנים.
סרן ורב-סרן – כשם סרני הפלשתים: ”וַיַּעֲלוּ אֵלֶיהָ סַרְנֵי פְלִשְׁתִּים, וַיֹּאמְרוּ לָהּ פַּתִּי אוֹתוֹ וּרְאִי בַּמֶּה כֹּחוֹ גָדוֹל, וּבַמֶּה נוּכַל לוֹ, וַאֲסַרְנוּהוּ לְעַנּוֹתוֹ; וַאֲנַחְנוּ, נִתַּן-לָךְ, אִישׁ, אֶלֶף וּמֵאָה כָּסֶף” (שופטים, ט"ז, ה').
סגן-אלוף, אלוף-משנה, תת-אלוף, אלוף ורב-אלוף – על פי משמעותה המקראית של המילה "אלוף": שליט, ראש שבט; כמוזכר בבראשית, ל"ו, ט"ו–י"ט: ”אֵלֶּה, אַלּוּפֵי בְנֵי-עֵשָׂו: בְּנֵי אֱלִיפַז, בְּכוֹר עֵשָׂו – אַלּוּף תֵּימָן אַלּוּף אוֹמָר, אַלּוּף צְפוֹ אַלּוּף קְנַז... אֵלֶּה אַלּוּפֵי אֱלִיפַז בְּאֶרֶץ אֱדוֹם, אֵלֶּה בְּנֵי עָדָה. וְאֵלֶּה, בְּנֵי רְעוּאֵל בֶּן-עֵשָׂו – אַלּוּף נַחַת אַלּוּף זֶרַח, אַלּוּף שַׁמָּה אַלּוּף מִזָּה; אֵלֶּה אַלּוּפֵי רְעוּאֵל, בְּאֶרֶץ אֱדוֹם...” וכשם אלופי אדום: ”...וַיִּהְיוּ אַלּוּפֵי אֱדוֹם, אַלּוּף תִּמְנָע אַלּוּף עליה (עַלְוָה) אַלּוּף יְתֵת. אַלּוּף אָהֳלִיבָמָה אַלּוּף אֵלָה, אַלּוּף פִּינֹן. אַלּוּף קְנַז אַלּוּף תֵּימָן, אַלּוּף מִבְצָר. אַלּוּף מַגְדִּיאֵל, אַלּוּף עִירָם; אֵלֶּה, אַלּוּפֵי אֱדוֹם” (דברי הימים א', א', נ"א–נ"ד).
במקביל נקבעו בצה"ל שבע דרגות חוגרים:
טוראי – מהמילה "טור". חייל בדרגת טוראי הוא ה"חייל הפשוט" – החייל מן השורה, החייל מן הטור.
טוראי ראשון (טר"ש) – מכיוון שהוא העומד בראש הטור. הדרגה, שצורתה הייתה פס אופקי אחד, אינה קיימת עוד כיום (בוטלה בשנת 1999).
רב-טוראי
סמל – מקור שמהּ של הדרגה הוא בראשי התיבות "סגן מחוץ למניין". חוגר בעל דרגה זו מחזיק בדרך כלל בתפקיד פיקודי כלשהו, או בסמכות מקצועית כלשהי (ביחס לחיילים הצעירים יותר, ולכן הוא נחשב למש"ק). הצירוף "מחוץ למניין" מציין כי "סגן" זה הוא מחוץ למניין הקצינים. עם הזמן הפכו ראשי תיבות אלו למילה בפני עצמה.
סמל אפסנאי (לאחר זמן שונה שם הדרגה ל"סמל ראשון")
רב-סמל פלוגתי (לאחר זמן שונה שם הדרגה ל"רב-סמל")
רב-סמל גדודי (לאחר זמן שונה שם הדרגה ל"רב-סמל ראשון")