stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קים קארנס
קריירה > 1980–1981: שיתוף פעולה עם קני רוג'רס ו־"Bette Davis Eyes"

הדואט של קארנס וקני רוג'רס, "Don't Fall in Love with a Dreamer", הפך ללהיט מרכזי במצעד הבילבורד הוט 100 בשנת 1980 (מקום רביעי), במצעד שירי הקאנטרי (מקום 3) ובמצעד השירים העכשוויים למבוגרים (מקום שני). השיר לקוח מאלבום הקונספט של רוג'רס, "גדעון", שנכתב כולו על ידי קארנס ובעלה דייב אלינגסון. באותה שנה הקליטה קארנס גרסת כיסוי לשירם של סמוקי רובינסון והמיריקלס, "More Love". הגרסה הייתה ללהיט הסולו הראשון שלה ודורגה מספר עשר במצעד הפופ ומספר שש במצעד השירים העכשוויים למבוגרים. הצלחת ההקלטה של קארנס הרשימה את רובינסון והוא כתב והלחין עבורה את השיר "להיות איתך" אולם המפיק של רובינסון, ג'ורג' טובין, התעקש שרובינסון יקליט את השיר בעצמו. "התקליט שהגיע למקום הראשון הוא מבחינתי הקלטת דמו עבור קים", אמר רובינסון ל"הפינגטון פוסט". בשנת 1981 קארנס הייתה זמרת ליווי באלבומה של דיון וורוויק No Night So Long.
בשנת 1981 הקליטה קארנס את שירן של ג'קי דהשנון ודונה וייס "Bette Davis Eyes", שנכתב והולחן בשנת 1974. השיר יצא כסינגל הראשון מתוך האלבום "Mistaken Identity", כיכב תשעה שבועות במקום הראשון במצעד הסינגלים בארצות הברית והיה ללהיט בין־לאומי. הצלחת השיר הזניקה את האלבום למקום הראשון בבילבורד 200 מקום בו הוא החזיק במשך ארבעה שבועות. הסינגל הפך ללהיט הגדול של שנת 1981, ובמצעד הלהיטים הגדולים ביותר של שנות השמונים בארצות הברית של מגזין בילבורד הוא שני רק ללהיטה של אוליביה ניוטון-ג'ון "Physical". הסינגל זכה גם בפרס שיר השנה וגם אלבום השנה בטקס הגראמי לשנת 1982 וקארנס עצמה הייתה מועמדת לפרס זמרת הפופ הטובה ביותר. אלבומה "Mistaken Identity" זכה במועמדות לפרס אלבום השנה. שני שירים נוספים מתוך האלבום יצאו כסינגלים, השיר "Mistaken Identity" והשיר "Draw of the Cards", שזכו להצלחה במצעדים בבריטניה ובאוסטרליה.
קארנס ולהקתה ניגנו את השיר "Bette Davis Eyes" באולפן במשך שלושה ימים על מנת להגיע לצליל אפל יותר. נגן הקלידים ביל קואומו נתן את חותמת הסאונד האינסטרומנטלי המזוהה עם השיר. קואומו והמפיק המוזיקלי ואל גארי יצרו עיבוד חדש לחלוטין של השיר שהוקלט למחרת היום ללא אובר דאבינג.
בטי דייוויס כתבה לקארנס ולכותבי השיר להודות להם לאחר יציאתו ואמרה שהיא אוהבת את גרסתם. "זה היה מרגש להיות חלק מדור הרוק," כתבה דייוויס בזיכרונותיה, This 'N That. נכדה של דייוויס, אשלי, אמר לסבתו, אגדת המסך, שהיא "סוף סוף זכתה להצלחה". בין קארנס ודייוויס נרקמה ידידות מיוחדת וקארנס ביקרה את דייוויס בביתה מספר פעמים טרם מותה של דייוויס בשנת 1989. קארנס שרה את השיר בפני דייוויס באירוע מחווה לשחקנית האגדית שנערכה מעט לפני מותה, אירוע אותו החשיבה קארנס כאחת מגולות הכותרת של הקריירה שלה. בשנת 2008 נעשה שימוש בשיר בפרסומת של Clairol Nice 'n Easy ששודרה בבריטניה, בדרום אפריקה ובמקומות אחרים. באותה שנה נעשה שימוש בשיר בסצנת הפתיחה של הסרט התיעודי, "ולנטינו: הקיסר האחרון". בנובמבר 2015 הופיע השיר באנתולוגיה הטלוויזיונית "אימה אמריקאית: המלון".
ב־19 בדצמבר 1981 קים קארנס הופיעה עם רוד סטיוארט וטינה טרנר בפורום שבאינגלווד, קליפורניה. דיק קלארק שידר גרסה מיוחדת של ההופעה.
קריירה > 1982–1985

הלהיטים המאוחרים של קארנס כללו שני סינגלים נוספים שלא נכנסו לעשרת השירים הגדולים של מצעד הפופ טופ: "Crazy in the Night" (מתוך Barking at Airplanes) ו־"What About Me?" עם קני רוג'רס וג'יימס אינגרם. קארנס הגיעה לעשירייה הראשונה במצעד השירים העכשוויים למבוגרים ארבע פעמים נוספות אחרי להיטה "Bette Davis Eyes" – עם השיר "I Pretend" (מס' 9), "?What About Me" (מס' 1), "Make No Mistake, He's Mine" עם ברברה סטרייסנד (מספר 8) ובהפקתם של קארנס וביל קואומו והשיר "Crazy in Love" (מס' 10). ב־19 בינואר 1985, בלטה קארנס במצעד בילבורד 100 עם שלושה סינגלים בו זמנית כאמנית סולו, כחלק מצמד ומשלישייה מוזיקלית: "What About Me", "Make No Mistake, He's Mine" ו־"Invitation to Dance" מהפסקול הסרט "!That's Dancing".
קארנס הייתה מועמדת לפרסי גראמי נוספים - כזמרת הרוק הטובה ביותר עבור האלבומה Voyeur בשנת 1983 וכזמרת הרוק הטובה ביותר עבור "Invisible Hands" בשנת 1984. בשנת 1983, השיר של קארנס "I'll Be Here Where the Heart Is" נכלל בפסקול הסרט פלאשדאנס שקיבל בעצמו גרמי עבור אלבום הפסקול המקורי הטוב ביותר. קארנס הייתה גם אחת הזמרים שהוזמנו בשנת 1985 להשתתף בהקלטת השיר "We Are the World", סינגל התרמה למען נפגעי הרעב באתיופיה, בו היא שרה את השורה "While we stand together as one" עם היואי לואיס וסינדי לאופר. בשנת 1987 קארנס הקליטה דואט עם ג'פרי אוסבורן, "My Heart Has a Mind of Its Own", לפסקול הסרט שיגעון בחלל. באותה שנה הקליטה קארנס את "The Heart Must Have a Home" לסרט "Summer Heat".
קריירה > 1988–1993: הקלטה בנאשוויל

אלבום האולפן האחד־עשר של קארנס, "View from the House", הופק בשיתוף פעולה של קארנס והמפיק ג'ימי בוון והשתתפו בו הכוכבים לעתיד וינס גיל ולייל לובט. האלבום הניב ארבעה סינגלים, כולל השיר "Crazy in Love" שהעפיל לעשירייה הראשונה במצעד השירים העכשוויים למבוגרים.
אלבום האולפן ה־12 שלה, "Checkin' Out the Ghosts", יצא בבלעדיות ביפן בשנת 1991. האלבום לא זכה להצלחה מסחרית ברחבי העולם. הוא כלל את השיר "Gypsy Honeymoon", שהוקלט מחדש ב־1993 עבור אוסף השירים שיצא תחת אותו שם. השיר היה ללהיט בגרמניה בשנת 1993.
בשנת 1992 הקליטה קארנס את השיר "Love Hurts" של האחים אוורלי עבור פסקול הסרט "Private Lessons", את השיר "Shiny Day" עבור האלבום "Re-Import" שיצא ביפן, ואת שירו של צ'אק ברי "Run, Run Rudolph" עבור אוסף שירי חג המולד "The Stars Come Out for Christmas Vol. III". בשנת 1997 כתבה קארנס את "Just One Little Kiss" עם חברה כותב השירים גרג ברנהיל. השיר הוקלט על ידי לילה מקאן באלבום הבכורה שלה – "לילה".
קריירה > 1994 – היום: הצלחה נוספת והשיר "Essential"

בשנת 1994 קארנס עברה מלוס אנג'לס להתגורר בקביעות בנאשוויל. כמה משיריה, ובהם "Voyeur", "I'll Be Here Where the Heart Is" ו־"Gypsy Honeymoon" היו ללהיטים ברחבי אירופה ובדרום אמריקה. שניים משיריה הגיעו למקום הראשון במצעדי הקאנטרי. הדואט שלה עם ברברה סטרייסנד הוקלט מחדש בשם "Make No Mistake, She's Mine" על ידי רוני מילסאפ וקני רוג'רס בשנת 1987 והשיר "The Heart Will not Lie", שכתבה קארנס עם דונה וייס הוקלט על ידי ווינס גיל וריבה מקנטייר בשנת 1993. שירים נוספים שקארנס השתתפה בכתיבתם בוצעו על ידי זמרי קאנטרי רבים וביניהם: טים מקגרו, דינה קרטר, קווין שארפ, מטרקה ברג, קרולין דון ג'ונסון, סוייר בראון, סוזי בוגס, קולין ריי, פאם טיליס, קונוויי טוויטי וטניה טאקר. בשנת 1997 הקליטה קארנס גרסת כיסוי של השיר "Bad, Bad Leroy Brown" לאלבום המחווה "Jim Croce: A Nashville Tribute".
בשנת 2000 שרה קארנס דואט עם ג'ף ברידג'ס לשירו של ג'וני קאש "Ring of Fire" שנוגן במהלך כתביות הפתיחה לסרט "The Contender".
בשנת 2004 הוציא קארנס את האלבום "Chasin Wild Trains" אותו הפיקה בעצמה. את השירים כתבה קארנס עם אנג'לו פטראליה, המפיק של "מלך האריות", ועם מטרקה ברג, קים ריצ'י, אל אנדרסון, ג'פרי סטיל, מארק ג'ורדן, אנדרס אוסבורן וצ'אק פרופט. האלבום זכה להצלחה בארצות הברית והוביל לסיבוב הופעות באירופה. באותה שנה שרה קארנס שני שירים באלבומו של טים מקגרו "Live Like You Were Dying". קארנס השתתפה בכתיבת השיר "The Silver Cord" אותו הקליטה לפסקול הסרט "Loggerheads" משנת 2005.
בשנת 2007 קארנס הקליטה את השיר "It's Clear Sky Again Today" עבור אלבום המחווה לזמר היפני נוריוקי מקיהארה – "Noriyuki Makihara – Songs from L.A".
קארנס כתבה את השיר "It's a Mighty Hand" עם גרג ברנהיל עבור הסרט "Chances: The Women of Magdalene" משנת 2006; את השיר "Enough" עם דאנה קופר עבור אלבומו "The Conjurer" משנת 2010 שבהקלטתו היא לקחה חלק כזמרת ליווי; ואת השיר "Live to Tell" עם ג'יימי אפלבי, מארב גרין ואליסה ריד עבור אלבומה של ריד The" Game" משנת 2011. שני שירים שכתבה קארנס עם הצמד האוסטרלי אושיאה הגיעו למקום הראשון במצעד השירים של ערוץ הקאנטרי האוסטרלי. קארנס גם כתבה עבור הצמד שיר נוסף לאלבומם הבא.
בשנת 2011 יצא אלבום אוסף משיריה של קארנס בשם "Essential". האלבום קיבל ביקורת חיובית מטום יורק מאתר AllMusic, ששיבח את השירים הפחות מוכרים של קארנס כמו "I'd Lie To You For Your Love" ו־"Abadabadango".
באוקטובר 2012, חברת התקליטים האמריקאית קאלצ'ר פקטורי הוציאה מחדש את אלבומיה, Mistaken Identity,‏ Voyeur,‏ ו־Cafe Racers. האלבומים Light House ו-Barking at Airplanes יצאו באוגוסט 2013. בנובמבר 2013 קארנס הופיעה בפרק של סדרת הטלוויזיה האמריקאית The Haunting Of.
בשנת 2014 הקליטה קארנס דואט עם כותב השירים הבריטי פרנקי מילר. ב־25 ביוני 2019, הניו יורק טיימס מנה את קים קארנס בין מאות האמנים שהקלטותיהם נהרסו כתוצאה מהשרפה באולפני יוניברסל, שאירעה בשנת 2008.
חיים אישיים

קארנס מתגוררת בנאשוויל, טנסי, עם בעלה דייב אלינגטון. יש לה שני בנים, קולין וריי. בנה ריי, הקרוי על שמו של המוזיקאי ריי קודר, מופיע בשיר "Rough Edges" מתוך אלבומה, Barking at Airplanes.
בנה קולין מופיע גם הוא באותו אלבום בתחילת השיר "Crazy in the Night". קולין גם כתב יחד עם אמו את השירים "Divided Hearts",‏ "Gypsy Honeymoon"‏, "Don't Cry Now" ו-"River of Memories".
פרסים

| שנה | מועמדות | טקס | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1981 | "Don't Fall in Love with a Dreamer" (אנ') (עם קני רוג'רס) | פרס גראמי על ביצוע הווקאלי הטוב ביותר של צמד או הרכב בקטגוריית הפופ | מועמדות |
| 1982 | "Bette Davis Eyes"  (בהפקתו של ואל גרי) | פרס גראמי לתקליט השנה | זכייה |
| 1982 | Mistaken Identity (אנ') | פרס גראמי לאלבום השנה | מועמדות |
| 1982 | "Bette Davis Eyes" | פרס גראמי למבצעת הווקאלית הטובה ביותר בקטגוריית הפופ | מועמדות |
| 1983 | Voyeur (אנ') | פרס גראמי למבצעת הווקאלית הטובה ביותר בקטגוריית הרוק | מועמדות |
| 1984 | Flashdance (אנ') | פרס גראמי על הפסקול הטוב ביותר למדיה ויזואלית | זכייה |
| 1984 | Flashdance | פרס גראמי לאלבום השנה | מועמדות |
| 1984 | Invisible Hands (אנ') | פרס גראמי למבצעת הווקאלית הטובה ביותר בקטגוריית הרוק | מועמדות |
כותבות השיר "Bette Davis Eyes", דונה וייס וג'קי דשאנון זכו בפרס גראמי לשיר השנה.
דייוויד פוסטר שעיבד את השיר "What About Me?" היה מועמד לפרס גראמי לעיבוד המוזיקלי הווקאלי הטוב ביותר לשני קולות או יותר בשנת 1984.
קים הייתה אחד מהאמנים שהשתתפו בסינגל "We Are the World" שזכה בשלושה פרסי גראמי בטקס ה־28.
דיסקוגרפיה

1971: Rest on Me
1975: Kim Carnes
1976: Sailin'
1979: St. Vincent's Court
1980: Romance Dance
1981: Mistaken Identity
1982: Voyeur
1983: Café Racers
1985: Barking at Airplanes
1986: Light House
1988: View from the House
1991: Checkin' Out the Ghosts
2004: Chasin' Wild Trains
הערות שוליים

↑  Kim Carnes has friends in high places | Online Athens, web.archive.org, ‏2018-01-05
↑  Kim Carnes | Biography & History, AllMusic (באנגלית)
↑  She Dances With Meat by Connie Con Carne (Kim Carnes), www.madmusic.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 58410  BNE: XX878494  BnF: cb138921802 (data)  GND: 134343816  ISNI: 0000 0001 1493 7660  LCCN: n91071747  MusicBrainz: 600c5212-a8e6-458e-bd3f-78b6fbfe329a  NKC: xx0019235  NLA: 35998461  NSK: 000066265  NTA: 070240647  SNAC: w6q6082m  SUDOC: 159242452  Trove: 1178528  VIAF: 76499670   WorldCat (עם VIAF): 76499670
קרלו אלברטו קסטיליאנו

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1847 אסטי, איטליה 
 פטירה:  25 באוקטובר 1884 (בגיל 36) מילאנו, ממלכת איטליה 
 ענף מדעי:  פיזיקה, מתמטיקה
 מקום מגורים:  איטליה
 מקום לימודים:  הפוליטיכניקו של טורינו 
 תרומות עיקריות
 תרומתו לחוזק החומרים ותורת המבנים. הוא פיתח את חוקי קסטיליאנו
 
קרלו אלברטו קסטיליאנו (איטלקית: Carlo Alberto Castigliano;‏ 9 בנובמבר 1847 - 25 באוקטובר 1884) היה מתמטיקאי, פיזיקאי ומהנדס איטלקי.
חייו

קסטיליאנו נולד בקאסטי בצפון מערב איטליה. למד במכון הטכני של טרני משנת 1866 ועבד כמורה במשך ארבע שנים אחריהם עבר ללמוד בפוליטכניון של טורינו בשנת 1870. בשנת 1873, לאחר שלוש שנים בהן הכין עבודת מחקר בשם Intorno ai sistemi elastici במטרה שתשמש חומר עזר למהנדסים, עבודה שהפכה אותו לימים למפורסם ובה כתב את התאוריה שלו הידועה כיום כחוקי קסטיליאנו.
העבודה פורסמה בספר בשנת 1875 אבל לא זכתה מיד להערכה רבה על ידי המהנדסים. בפרסום נוסף בשנת 1879 שכלל הוכחה מלאה זכתה השיטה של קסטיליאנו להכרה. הספר נערך מחדש על ידי קולניטי ותורגם לאנגלית בשנת  1919 על ידי אי אס אנדרוס. עם סיום הלימודים בטורין עבד בחברת מסילת הברזל של צפון איטליה והיה אחראי לעבודות אומנות, אחזקה ושירותים שם עבד עד יום מותו בגיל צעיר במילאנו.
קסטיליאנו ידוע בשל תרומתו לחוזק החומרים ותורת המבנים. הוא פיתח את חוקי קסטיליאנו העוסקים בתזוזות ובכוחות של מבנים המתנהגים באופן אלסטי ליניארי. חוקי קסטיליאנו עוסקים בנגזרות חלקיות של פונקציית אנרגיית המעוות של מבנים. קסטיליאנו השתמש בשיטתו כדי לפתור בעיות של מבנים ובעיקר לפתרון מסבכים בהם הכוחות פועלים בצמתים המחברים את המוטות.
קסטיליאנו פיתח בעזרת החוק הראשון שלו את עקרון העבודה המועטה (באנגלית Least Work Principle) בעזרתו ניתן לפתור מסבכים מורכבים. קסטיליאנו הכליל את השיטה לפתרון של גופים אלסטיים כלליים כדי לפתור בעיות בלתי מסוימות סטטית. בעיות בלתי מסוימות סטטית הן כאלה שאינן ניתנות לפתרון רק באמצעות
משוואות שווי משקל וזקוקים למשוואה נוספת כי יש יותר נעלמים מאשר משוואות. קסטיליאנו הוכיח את עקרון העבודה המועטה שפורסמה לראשונה על ידי Menabrea שלא הצליח להוכיחה כראוי.
לקריאה נוספת

Stephen P. Timoshenko, History of Strength of Materials, Dover 1983. pp 288 - 293
Castigliano, Carlo Aberto, Théorie de l'équilibre des systèmes élastiques et ses applications. Nero, Turin 1879
קפוצ'ין בלונדיני

| קפוצ'ין בלונדיני |
| --- | --- |
 קפוצ'ין בלונדיני
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: צבוסיים
סוג:: קפוצ'ין כהה
מין:: קפוצ'ין בלונדיני
שם מדעי
 Sapajus flavius
תחום תפוצה


קפוצ'ין בלונדיני (שם מדעי: Sapajus flavius) הוא מין של קוף ממשפחת הצבוסיים שהוא אנדמי בטבע ליער האטלנטי של פאראיבה, פרנמבוקו ואלגואס שבצפון-מזרח ברזיל. עקב תחום מחייתו הקטן והפגיעה ביערות בהם חי הוא נמצא בסכנת הכחדה חמורה. בטבע נותרו ככל הנראה 180 פרטים בוגרים שלו, נכון לשנת 2015. ככל הנראה הוא חי בתחום של 200 דונם בלבד, מוקף ביערות גשם ובביצות.
מאפיינים

קפוצ'ין זה כשמו בעל שיער בצבע בלונדיני עד זהוב והוא בעל רעמה קצרה לראשו. אורכו מגיע ל-35–40 סנטימטרים ומשקלו ל-3–4 ק"ג. הוא בעל זנב ארוך היכול ללפות ענפים ובעל זרועות חזקות. הוא ניזון בעיקר מפירות, פרחים ויצורים קטנים ביער. בדומה לשאר הקפוצ'ינים הוא חי בחבורות בהם גם זכרים וגם נקבות לצד צעיריהם אשר נעים בחבורות של עד 18 פרטים.
הערות שוליים

↑  קפוצ'ין בלונדיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  באתר  IUCN Red List of Threatened Species
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קפוסטין יאר

.

קפוסטין יאר (רוסית: Капустин Яр; כיום Знаменск/זנאמנסק) או קפ יאר (Кап Яр), הוא אתר פיתוח ושיגור טילים רוסי במחוז אסטרחן, בין וולגוגרד לאסטרחן. חלק משטח האתר נמצא כיום בקזחסטן. האתר הוקם ב-13 במאי 1946 ובתחילת דרכו נעשה באתר שימוש בטכנולוגיה, חומר ותמיכה מדעית מגרמניה המובסת. הטיל הראשון שוגר ממנו ב-18 באוקטובר 1947. היה זה אחד משבעת טילי ה-A-4 (טיל ה-V-2) שנפל בידי הסובייטים. באתר בוצעו גם שיגורים של מספר טילי ניסוי עבור צבא ברית המועצות, לוויינים וטילי מחקר. עד לשנת 1957 זה היה אתר ניסוי ושיגור יחיד בברית המועצות. נוסף על כך, בוצעו באתר ניסויים גרעיניים
עם התפתחותו וצמיחתו של האתר, הוא הפך לקוסמודרום ותפקד כקוסמודרום פעיל מ-1966 ועד 2008 כאשר בוצע שיגור אחרון עם משגר קוסמוס 3M.
יישוב חדש, זנאמנסק, הוקם כדי לתמוך במדענים העובדים במתקנים, במשפחותיהם ובאנשי הצוות. בתחילה הייתה עיר סגורה, היא לא הופיעה במפה ולא הייתה נגישה לזרים.
מידע על חשיבות קפוסטין יאר הושג על ידי המודיעין במערב מתחקורים של מדענים גרמנים שחזרו מברית המועצות לגרמניה ומטיסות ריגול. טיסת הריגול הראשונה בוצעה ב-1953 באמצעות מטוס של חיל האוויר המלכותי שטס בגובה רב.
באזור היו מספר תצפיות בעב"מים, אך נראה שהדיווחים קשורים בניסויי טילים שבוצעו באתר. האתר משמש כאתר ניסויי לשיגור טילים בליסטיים או רכיבי חלל צבאיים עבור חיל הטילים האסטרטגיים וחיל החלל הרוסי. בהתאם להודות בתקשורת הרוסית מתכנן לפרק מתקני שיגור במתחם.
הערות שוליים

↑  https://ria.ru/20190806/1557198794.html
| נמלי חלל |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית | בסיס חיל החלל ונדנברג •  נמל האוויר והחלל מוהאבי • נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי • נמל החלל הפסיפי - אלסקה • נמל החלל קייפ קנוורל • מרכז החלל קנדי • אתר השיגור של SpaceX בדרום טקסס • נמל החלל אמריקה • מתקן הטיסות וולופס • אתר ניסויים רייגן • נמל החלל וייט סנדס |  |
| ברית המועצות/רוסיה | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום פלסצק • קפוסטין יאר • קוסמודרום סבובודני • אתר שיגורים יאסני |  |
| סין | מרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן • מרכז שיגור הלוויינים ונצ'אנג • מרכז שיגור הלוויינים טאיואן • מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג |  |
| מדינות אסיה | יפן מרכז החלל אוצ'ינורה • מרכז החלל טנגשימה קוריאה הדרומית אתר שיגורים טונחה ישראל בסיס פלמחים קוריאה הצפונית מרכז החלל נרו • אתר שיגורים סוחה הודו מרכז החלל סאטיש דאוון איראן מרכז החלל סמנאן • מרכז החלל שאהרוד |  |
| אמריקה דרומית | צרפת מרכז החלל הגיאני ברזיל מרכז החלל אלקנטרה |  |
| אוסטרליה ואוקיאניה | אוסטרליה מתחם וומרה ניו זילנד רוקט לאב - מתחם שיגורים 1 |  |
| אסדות ימיות | איטליה מרכז החלל לואיג'י ברוליו • מים בין-לאומיים Sea Launch |  |
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל ובנושא ברית המועצות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרלו אזליו צ'אמפי

קרלו אזליו צ'אמפי ברכב השרד לנצ'יה פלמיניה 335 ביום העצמאות של הרפובליקה האיטלקית - 2 ביוני 2002
קרלו אַזליו צ'אמפי (באיטלקית: Carlo Azeglio Ciampi, ‏האזנהקובץ:It-Carlo Azeglio Ciampi.oga‏Ⓘ‏ 9 בדצמבר 1920 – 16 בספטמבר 2016) היה בנקאי ופוליטיקאי איטלקי. היה ראש ממשלת איטליה בשנים 1993–1994, ונשיא איטליה העשירי בשנים 1999–2006.
ביוגרפיה

צ'אמפי נולד בעיר ליבורנו שבאיטליה. הוא רכש תואר בספרות בשנת 1941 מהסקולה נורמלה סופריורה די פיזה (הקולג' העליון של העיר פיזה), אחד ממוסדות החינוך הנחשבים ביותר באיטליה. הוא המשיך בלימודיו ורכש תואר במשפטים מאוניברסיטת פיזה בשנת 1946. באותה שנה החל לעבוד בבנקה ד'איטליה - הבנק המרכזי של איטליה.
בשנת 1960 נקרא לשרת בהנהלה המרכזית של הבנק. בהמשך הוא התקדם לדרגת מזכיר כללי בשנת 1973, סמנכ"ל ב-1976 ומנכ"ל ב-1978. באוקטובר 1979, הוא נבחר להיות נגיד בנקה ד'איטליה ונשיא האופיצ'ו איטליאנו קאמבי.
בין אפריל 1993 למאי 1994 כיהן כראש ממשלת איטליה, שהייתה בתקופתו ממשלה טכנוקרטית. מאוחר יותר, כאשר כיהן כשר האוצר בין 1996 עד מאי 1999, הוא דאג לאימוץ מטבע האירו בארצו.
הוא נבחר לנשיא איטליה העשירי ב-18 במאי 1999, ושימש בתפקיד עד 15 במאי 2006, אז החליפו בתפקיד ג'ורג'ו נפוליטנו.
ב-5 במאי 2005 הוענק לו "פרס שארלמאן" של העיר אאכן. ב-15 ביוני 2005 הוא זכה בתואר דוקטור של כבוד מ"אקול נורמל סופרייר" של פריז.
בזמן כהונתו היה צ'אמפי ראש המדינה המבוגר ביותר בעולם במשטר דמוקרטי.
נפטר ב-16 בספטמבר 2016.
הערות שוליים

↑  Emsden, Christopher (2016-09-16). "Italy's Former President Carlo Azeglio Ciampi Dies Aged 95". Wall Street Journal. ISSN 0099-9660. נבדק ב-2016-09-16.
| ראשי ממשלת איטליה |
| --- | --- | --- |
| ממלכת איטליה | קמילו בנסו די קאבור • בטינו ריקאסולי • אורבנו רטאצי • לואיג'י קרלו פאריני • מרקו מינגטי • אלפונסו פררו לה מרמורה • בטינו ריקאסולי • אורבנו רטאצי • לואיג'י פדריקו מנבראה • ג'ובאני לנצה • מרקו מינגטי • אגוסטינו דפרטיס • בנדטו צ'ארולי • אגוסטינו דפרטיס • בנדטו צ'ארולי • אגוסטינו דפרטיס • פרנצ'סקו קריספי • אנטוניו סטראבה • ג'ובאני ג'וליטי • פרנצ'סקו קריספי • אנטוניו סטראבה • לואיג'י פלוקס • ג'וזפה סראצ'ו • ג'וזפה צנארדלי • ג'ובאני ג'וליטי • תומזו טיטוני • אלסנדרו פורטיס • סידני סונינו • ג'ובאני ג'וליטי • סידני סונינו • לואיג'י לוצאטי • ג'ובאני ג'וליטי • אנטוניו סלנדרה • פאולו בוזלי • ויטוריו אמנואלה אורלנדו • פרנצ'סקו סבריו ניטי • ג'ובאני ג'וליטי • איוונואה בונומי • לואיג'י פאקטה • בניטו מוסוליני • פייטרו באדוליו • איוונואה בונומי • פרוצ'ו פארי • אלצ'ידה דה גספרי |    |
| הרפובליקה האיטלקית | אלצ'ידה דה גספרי • ג'וזפה פלה • אמינטורה פנפאני • מריו שלבה • אנטוניו סניי • אדונה צולי • אמינטורה פנפאני • אנטוניו סניי • פרננדו טמברוני • אמינטורה פנפאני • ג'ובאני לאונה • אלדו מורו • ג'ובאני לאונה • מריאנו רומור • אמיליו קולומבו • ג'וליו אנדראוטי • מריאנו רומור • אלדו מורו • ג'וליו אנדראוטי • פרנצ'סקו קוסיגה • ארנלדו פורלאני • ג'ובאני ספאדוליני • אמינטורה פנפאני • בטינו קרקסי • אמינטורה פנפאני • ג'ובאני גוריה • צ'יריאקו דה מיטה • ג'וליו אנדראוטי • ג'וליאנו אמאטי • קרלו אזליו צ'אמפי • סילביו ברלוסקוני • למברטו דיני • רומנו פרודי • מאסימו ד'אלמה • ג'וליאנו אמאטו • סילביו ברלוסקוני • רומנו פרודי • סילביו ברלוסקוני • מריו מונטי • אנריקו לטה • מתאו רנצי • פאולו ג'נטילוני • ג'וזפה קונטה • מריו דראגי • ג'ורג'ה מלוני |    |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311142405171  PLWABN: 9810665712205606  BnF: cb12295424z (data)  CiNii: DA10787415  GND: 122936159  ICCU: LO1V004438  ISNI: 0000 0001 0802 1832  LCCN: n84078849  NTA: 150267657  RERO: 02-A003106868  SUDOC: 031807356  VcBA: 494/69262  VIAF: 35350913   WorldCat (עם VIAF): 35350913 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איטלקים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרלו אירלודי

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1869 אוריג'ו, איטליה 
 פטירה:  18 ביוני 1929 (בגיל 59) מילאנו, ממלכת איטליה 
 מידע כללי
 מדינה:  ממלכת איטליה 
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה 
 
קרלו אֵירלודי (באיטלקית: Carlo Airoldi;‏ 21 בספטמבר 1869 – 1929) היה רץ מרתון איטלקי שהתפרסם בכך שאת כל הדרך לאולימפיאדת אתונה (1896) עשה רגלית.
חייו > נעוריו ותחילת הקריירה

אירלודי נולד באוריג'ו (Origgio), עיירה בנפת וַרֶזֶה אשר במחוז לומברדיה כבן למשפחת איכרים. הוא החל להשתתף בתחרויות ספורט באזור וארזה (האירוע הראשון המתועד היה בגורלה (Gorla)) ואחר־כך בתחרויות לאומיות ובינלאומיות שבו ניצח את יריבו הגדול ביותר בתקופה זו לואי אורטג (Louis Ortègue) ממרסיי. ב-1892 הוא זכה במירוץ לקו (Lecco)-מילאנו ואחריו ניצחון במרוץ מילאנו-טורינו. הוא התפרסם במהירות והיה אחד מן הרצים למרחקים ארוכים המובילים בתקופתו. הצלחתו הגדולה ביותר הייתה הניצחון במירוץ מילאנו-ברצלונה (ספטמבר 1895), תחרות בת 12 קטעים שאורכם הכולל 1,050 קילומטרים. תמורת הניצחון זכה אירלודי ב-2,000 פזטות.
חייו > האולימפיאדה

אירלודי שאף להתחרות באולימפיאדת אתונה (1896) וסיכוייו לזכות בה היו טובים. עם זאת, על מנת להגיע לבירת יוון הוא היה זקוק לכסף. הוא פנה לעורך של כתב-עת ידוע בתקופה זו "לה ביצ'יקלטה" (La Bicicletta) והציע כי הוצאות הנסיעה שלו לאתונה יהיו זולות במיוחד. הוא ילך ברגל דרך אוסטריה, האימפריה העות'מאנית ויוון – מסע הרפתקאות שיאלץ אותו לכסות לפחות 70 קילומטרים בכל יום על מנת להגיע במועד לתחרות שלו באתונה. תפקיד העיתון היה לתעד את המסע ולספק לו את המידע הנדרש.
הביטאון הסכים להצעה ומסעו החל. הקטע ממילאנו לספליט, דרך טריאסטה ופיומה, עבר ללא בעיות. אירולדי תכנן לעבור לאורך החוף של קרואטיה ואז דרך העיירה קוטור שבמונטנגרו וקורפו. בטרם הגיע לדוברובניק הוא נפל ונפצע בידו ונאלץ לשהות יומיים באוהל. לאחר שהתרו בו לבל ייחצה את אלבניה ברגל הוא עלה על סיפונה של ספינה אוסטרית שהובילה אותו לפטראס שביוון. משום הוא המשיך ברגל לאורך מסילת הרכבת שכן לא היו אז כבישים.
ביום ה-28 למסע התייצב אירלודי בארמון המלכותי באתונה על מנת להירשם למירוץ המרתון. הוא נחקר על ידי יושב ראש הוועדה האולימפית ונפסל בטענה כי בעצם קבלת הכסף תמורת הזכייה במירוץ מילאנו – ברצלונה הפך אירולדי לאתלט מקצועי ולכן פסול לתחרות חובבים. בניסיון למנוע את רוע הגזירה נשלחו מברקים לאיטליה, אך דבר לא הועיל ואירולדי לא הורשה להשתתף בתחרות המרתון. באיטליה הייתה תחושה קשה שהמארגנים לא אפשרו למתחרה חזק להשתתף במירוץ שהיוונים רצו לזכות בו. אירלודי לא הסכין עם ההחלטה והציב לספירידון לואיס, הרץ היווני שזכה במרתון באולימפיאדה, אתגר, שמעולם לא הוגשם, להתחרות מולו.
חייו > אחרי האולימפיאדה

לאחר שחזר לביתו ניסה אירלודי פעמים רבות לשבור את השיא של ספירידון לואיס בלא הצלחה. הוא המשיך להתחרות, בעיקר בלומברדיה ובשווייץ, שם נישא ועבד בערים ברן ולוצרן. לבסוף הוא עקר לאמריקה הדרומית לנסות את מזלו שם.