stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A Day to Remember

| --- | --- |

 מקום הקמה:  אוקאלה 
 מוקד פעילות:  אוקלה, פלורידה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 סוגה:  פוסט הארדקור, פופ פאנק, מטאלקור
 חברת תקליטים:  ADTR Records
 פרסים והוקרה:  Alternative Press Music Award for Best Live Band 
 www.adtr.com
 חברים
 ג'רמי מקקינון (שירה) ג'ושוע וודוורד (בס) ניל ווסטפול (גיטרה) קווין סקאף (גיטרה) אלכס שלנוט (תופים)
 
A Day to Remember היא להקת פוסט-הארדקור מאוקלה, פלורידה, ארצות הברית, שמשלבת במוזיקה שלה מקצבים מהירים וכבדים עם שירת פאנק פופ, אימו וגראולינג.
לאחר שניגנו בלהקות שונות באוקלה, הקימו ג'רמי, ניל, טום וג'ושוע את הלהקה ב-2003. לאחר זמן קצר החלה הלהקה להופיע ויצרה לעצמה שם. הם הוחתמו בחברת ההקלטות אינדיאנולה, והקליטו את אלבום הבכורה שלהם " And Their Name Was Treason" שיצא במאי 2005. האלבום מכר 8,000 עותקים בחודש הראשון ליציאתו, אך חברי הלהקה ציפו ליותר.
לאחר מכן הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים "ויקטורי" והחלה לעבוד על האלבום השני שלה. האלבום, "For Those Who Have Heart", יצא בינואר 2007, והגיע למקום ה-17 במצעד בילבורד. ב-24 בספטמבר 2007, הוציאה הלהקה גרסת כיסוי לשיר של קלי קלרקסון, "Since U Been Gone" באתר המייספייס שלה. מאוחר יותר הופיע השיר ביציאה המחודשת של האלבום "For Those Who Have Heart" בפברואר 2008.
חברי הלהקה יצאו לסיבוב הופעות בממלכה המאוחדת לראשונה בחייהם בינואר 2008. באמצע 2008 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית ביחד עם ניו פאונד גלורי.
בדצמבר 2008, עתידה הלהקה לצאת לסיבוב הופעות באוסטרליה.
דיסקוגרפיה > אלבומים

2005 - "And Their Name Was Treason"
2007 - "For Those Who Have Heart"
2009 - "Homesick"
2010 - "What Separates Me From You"
2013 - "Common Courtesy"
2016 - "Bad Vibrations"
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

"Time To Kill"
M.I.A.M.I.

M.I.A.M.I. (קיצור של: Money Is a Mayor Issue) הוא אלבום הבכורה של הראפר האמריקאי-קובני פיטבול. הוא יצא לאור ב-24 באוגוסט 2004 על ידי TVT רקורדס.
הפקה

המפיק הראשי של האלבום הוא ליל ג'ון אשר הופיע במספר שירים מתוך האלבום. בנוסף הופק על ידי האחים דיאז.
הצלחה מסחרית

האלבום נבחר במקום 14 במצעד האלבומים, בילבורד 200 ב-11 בספטמבר 2004, שם החזיק מעמד כ-40 שבועות.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי אישר את האלבום זהב ב-8 באפריל 2005 אחרי שהגיעה ל-500,000 מכירות.
ביקורות

האלבום זכה לביקורות חיוביות, במיוחד בעיר מגורי של פיטבול מיאמי. מוסי ריבס ממיאמי ניו טיימס שיבח במיוחד את הופעותיו של פיטבול בחצי השני של האלבום על כך שהוא "יורק ראפ בריונים ומתאים חוכמות עם באן בי מUGK, טריק דאדי ופאט ג'ו. אוולין מקדונל ממיאמי הראלד דירגה את האלבום 3 כוכבים מתוך 4, כאשר מכנה את פיטבול "חריץ מיומן עם זרימה אמינמית מהירה אך קול עמוק ורציני יותר", אך מבקרת את האלבום על כך שהוא כולל "שישה רצועות בליטה וטחינה מיותרות".
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | 305 Amthem (בהשתתפות ליל ג'ון)   | 4:13 |
| 2. | Culo (בהשתתפות ליל ג'ון)   | 3:39 |
| 3. | She's Freaky  | 3:20 |
| 4. | Shake it Up (בהשתתפות אובי)   | 3:14 |
| 5. | Toma (בהשתתפות ליל ג'ון)   | 3:33 |
| 6. | I Wonder (בהשתתפות אובי)   | 3:51 |
| 7. | Get On The Floor (בהשתתפות אובי)   | 3:05 |
| 8. | Dirty (בהשתתפות באן בי)   | 4:36 |
| 9. | Dammit Man (בהשתתפות פיקאלו)   | 4:01 |
| 10. | We Don't Care About Ya (בהשתתפות קובו)   | 5:06 |
| 11. | That's Nasty (בהשתתפות ליל ג'ון, פאט ג'ו וליל סקראפי)   | 4:12 |
| 12. | Back Up  | 3:38 |
| 13. | Melting Pot (בהשתתפות טריק דאדי)   | 3:57 |
| 14. | Hustler's Withdrawal  | 4:09 |
| 15. | Hurry Up and Wait  | 3:34 |
| 16. | Culo (Miami Mix) (בהשתתפות מר ווגאס וליל ג'ון)   | 4:09 |
| משך כולל: | משך כולל: | 62:17 |
רשימת רצועות > דגימות

השיר "Culo" מדגים ריקוד של רידים.
מיקומי שיא

| מצעדים (2004) | מיקום |
| --- | --- |
בילבורד 200: 14
מצעד האלבומים עצמאיים: 1
מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ: 7
מצעד אלבומי הראפ: 2
הערות שוליים

↑  M.I.A.M.I. - Lil Jon, Pitbull | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-09-17
↑  Blender :: guide, web.archive.org, ‏2004-11-03
↑  Mosi Reeves, Dirt Hustlin', Miami New Times, ‏2004-05-27
↑  McGraw's 'Live' Powers To No. 1, Billboard, ‏2004-09-01
↑  Pitbull, Billboard
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
↑  Mosi Reeves, Pitbull, Miami New Times, ‏2004-08-26
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: c7d201a3-2ad0-3f42-af24-2a88c1b42f00
Habla Blah Blah

Habla Blah Blah הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת המקסיקנית גלוריה טרווי, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, De Película. השיר יצא לאור ב-1 באפריל 2014, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבוונצואלה.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי גלוריה טרווי, סאמו ופאולינו והופק על ידי ארמנדו אווילה. השיר הוא שיר בסגנון האלקטרופופ המשלב בתוכו גם את סגנון ה-EDM. עבור השיר יצא קליפ מילים שזכה להצלחה נאה כאשר צבר 2.8 מיליון צפיות.
בנוסף לכך, הצליח השיר להיכנס לשלושה מצעדים בוונצואלה; במצעד המייצג את המדינה הגיע למקום הראשון.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי ניקו טרוניק והועלה לערוץ ה-Vevo של גלוריה טרווי ב-1 באוגוסט 2014. בקליפ משתתף שי קרטר. בתחילת הקליפ ניתן לראות טרווי רוקדת ברחבת ריקודים עם מישהו, ולאחר מכן אותה, כשהיא שופכת עליו כוס יין.
נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-38 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אקוודור | מוניטור לטינו | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הפופ הלטיניים | 27 |  |
|  ונצואלה | רקורד ריפורט | 1 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 15 |  |
|  קולומביה | נשיונל-רפורט | 3 |  |
הערות שוליים

1 2  Gloria Trevi – Habla Blah Blah (באנגלית), נבדק ב-2019-03-09
↑  i.imgur.com
1 2  TrippolarWorld (2013-09-28), HABLA BLAH BLAH GLORIA TREVI, נבדק ב-2019-03-09
↑  WebCite query result, www.webcitation.org
↑  MundoTrevi | Lidera radio latina con "Habla Blah Blah", mundotrevi.com (ארכיון)
↑  WebCite query result, www.webcitation.org
1 2 3 4  GloriaTreviVEVO (2014-08-01), Gloria Trevi - Habla Blah Blah ft. Shy Carter, נבדק ב-2019-03-09
| גלוריה טרווי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • שירים • סיבובי הופעות • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • שירים • סיבובי הופעות • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | ...Qué Hago Aquí? • Tu Ángel de la Guarda • Me Siento Tan Sola • Más Turbada Que Nunca • Si Me Llevas Contigo • Cómo Nace el Universo • Una Rosa Blu • Gloria • De Película • El Amor • Versus • Diosa de la Noche • Isla Divina |  |
| אלבומי הופעה | La Trayectoria • Gloria En Vivo • Inmortal • Versus World Tour • Diosa de la Noche Tour |  |
| סיבובי הופעות | Trevolución • Una Rosa Blu Tour • Gloria Tour • Agárrate Tour • De Película Tour • El Amor World Tour • Versus Tour • La Diosa de la Noche Tour • Isla Divina World Tour |  |
| גלוריה טרווי – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| ...Qué Hago Aquí? | "¿Qué Hago Aquí?"  • "Dr. Psiquiatra" • "El Último Beso" • "¿Qué Voy a Hacer Sin Él?" |  |
| Tu Ángel de la Guarda | "Pelo Suelto" • "Tu Ángel de la Guarda" • "Agárrate" • "Hoy Me Iré de Casa" |  |
| Me Siento Tan Sola | "Zapatos Viejos" • "Con Los Ojos Cerrados" "Me Siento Tan Sola" • "Los Borregos" • "La Acera de Enfrente" |  |
| Más Turbada Que Nunca | "La Papa Sin Catsup" • "¡Qué Bueno Que No Fui Lady Di!" • "El Recuento de los Daños" • "Siempre a Mí" |  |
| Si Me Llevas Contigo | "Ella Que Nunca Fue Ella" • "Si Me Llevas Contigo" |  |
| Cómo Nace el Universo | "En Medio de la Tempestad" • "El Domador" • "Eres un Santo" |  |
| La Trayectoria | "El Ingrato" • "Todos Me Miran" • "Estrella de la Mañana" • "Sufran Con Lo Que Yo Gozo" |  |
| Una Rosa Blu | "Psicofonía" • "Cinco Minutos" • "Pruébamelo" • "El Favor de la Soledad" • "Lo Que Una Chica Por Amor es Capaz" |  |
| Gloria | "Me Río de Ti" • "Vestida de Azúcar" • "La Noche" • "Esa Hembra es Mala" |  |
| De Película | "Libre Para Amarte" • "No Soy un Pájaro" • "No Querías Lastimarme" • "No Me Ames" • "Habla Blah Blah" |  |
| El Amor | "Como Yo Te Amo" • "Las Pequeñas Cosas" • "Te Quiero" • "El Amor" |  |
| Versus | "Cuando Un Hombre Te Enamora" • "Más Buena" • "Soy Tuya" |  |
| Diosa de la Noche | "Que Me Duela" • "Me Lloras" • "Ellas Soy Yo" • "Vas A Recordarme" • "Yo Soy Su Vida" • "Hijoepu*#" • "Ábranse Perras" • "Rómpeme el Corazón" |  |
| Isla Divina | "Grande" • "Demasiado Frágiles" • "Nos Volvimos Locos" • "Ensayando Cómo Pedirte Perdón" • "La Recaída" • "Él Se Equivocó" |  |
| סינגלים אחרים | "El Código Secreto" • "Gloria" • "20 Segundos" • "Esta Navidad" • "La Mujer" • "No Eres Tú" • "Mudanza de Hormiga" • "Amor de Hombre" • "Zorra – Remix" |  |
Endgame

Endgame ("סוף משחק") הוא האלבום השנים עשר במספר של להקת הת'ראש מטאל האמריקנית מגאדת', שיצא לאור ב-15 בספטמבר 2009. אלבום זה הוא הראשון בהשתתפותו של הגיטריסט כריס ברודריק, עם עזיבתו של גלן דרובר את הלהקה.
האלבום הגיע למקום התשיעי ברשימת בילבורד 200, למקום ראשון באלבומי ההארד רוק ולמקום שני ברשימת אלבומי הרוק. בנוסף, האלבום הגיע למקום 4 בקנדה, 7 בפינלנד ובארגנטינה ול-9 ברשימת בילבורד 200. האלבום מכר כ-45 אלף עותקים בארצות הברית בשבוע הראשון ליציאתו. הוא קיבל ביקורות טובות ונחשב לממשיך את הצלחתו של האלבום הקודם, United Abominations.
הסינגל Headcrusher מתוך האלבום היה מועמד לגראמי.
משמעות השירים

כמו מרבית אלבומיה הקודמים של הלהקה, גם כאן מצויים סינגלים בעלי תוכן פוליטי. הסינגל The Right to Go Insane מדבר על השפעת המשבר הכלכלי העולמי. הקליפ של השיר מתייחס לאירוע חטיפת טנק שהתרחש ב-1995 על ידי אזרח בשם שון נלסון (אנ'). Endgame מתייחס לתאוריית הקשר על FEMA, בעקבות חוק שחוקק נשיאה לשעבר של ארצות הברית, ג'ורג' וו. בוש, המאפשר לו לרתק אזרחים אמריקנים לבתי מעצר בתוך גבולות ארצות הברית. Bite the Hand (הכלב הנושך את היד המאכילה אותו) מדבר על חמדנותם של אנשי העסקים בוול סטריט ועל חוסר נאמנותם כלפי הציבור שמפקיד את כספו באחריותם, ככל הנראה בהתייחסות לפשיטת הרגל של ליהמן ברדרס.
סינגלים נוספים באלבום מתייחסים לנושאים אחרים. How the Story Ends ו-This Day We Fight מבוססים על גישתו הלוחמנית של סון דזה, כמו גם על קריאתו של אראגורן לחייליו בטרם צאתם למלחמה בספרי שר הטבעות. 44 Minutes מתייחס לאירוע ירי שהתרחש בצפון הוליווד בשנת 1997. Headcrusher מתייחס למכשיר עינויים מימי הביניים. 1,320 מדבר על מכוניות מרוץ הפועלות על דלק ניטרו.
ביקורות

האלבום קיבל ביקורות חיוביות ביותר ונחשב לממשיך ההצלחה של האלבום הקודם, United Abominations. צ'אד בואר מאתר About.com מציין כי מגאדת' עדיין בשיא כוחם ושהאלבום מכיל כמה רגעי אולדסקול לצד מודרניים יותר. עוד הוא מציין כי האלבום הקודם קיבל שבחים רבים והיה בצמרת רשימות ההשמעה של אתרים רבים, אך אלבום זה הוא טוב יותר. אדוארדו ריבדביה מאתר הביקורות Allmusic מוסיף כי שם האלבום מציין יותר סגירת מעגל מאשר ברכת פרידה, וכי הלהקה בצירוף הגיטריסט החדש פועלת בתחום הת'ראש הטכני המוכר לה (מתקופת Peace Sells ועד Rust in Peace ליתר דיוק). אדריאן בגרנד מאתר Popmatters מציין כי "מאסטיין שומר על הנקודות החזקות שלו, וביחד עם כריס ברודריק המוכשר ביותר כגיטריסט מוביל חדש, האלבום בוער בעוצמה שלא נשמעה מאז ימי Rust in Peace". עוד הוא משווה את צמד השירים הפותח את האלבום לאלה הפותחים את So Far, So Good... So What!. הראשון הוא קטע אינסטרומנטלי, בעוד השני אגרסיבי ולוחמני.
הגיטריסט סלאש אף הוא שיבח את האלבום.
רשימת שירים

כל השירים נכתבו בידי דייב מאסטיין, אלא אם צוין אחרת.
Dialectic Chaos - 2:24 (אינסטרומנטלי)
This Day We Fight!‏ - 3:31
‏44 Minutes - 4:37
1,320 - ‏3:51
Bite the Hand - 4:01
Bodies - 3:34
Endgame - 5:52
The Hardest Part of Letting Go... Seales with a Kiss - 4:42 (מאסטיין, ברודריק)
Head Crusher - 3:26 (מאסטיין, דרובר)
How the Story Ends - 4:27
The Right to Go Insane - 4:20
משתתפים

דייב מאסטיין - סולן, גיטרה חשמלית
כריס ברודריק - גיטרה חשמלית
ג'יימס לומנזו - גיטרה בס
שון דרובר - תופים
הערות שוליים

↑  Endgame - Megadeth, באתר מגזין בילבורד
↑  MEGADETH Fan Club Members Get Taste Of Forthcoming Album - June 11, 2009, באתר BLABBERMOUTH.NET
↑  ביקורת אלבום, אדריאן בגרנד, 15 בספטמבר 2009
↑  סלאש אוהב את האלבום החדש של מגאדת', מטאל האמר, 21 בספטמבר 2009
| מגאדת' |
| --- | --- | --- |
דייב מאסטיין • דירק פרבורן • ג'יימס לומנזו • טימו מנטוסארי
חברי עבר: גלן דרובר • אל פיטרלי • מרטי פרידמן • ג'ף יאנג • מייק אלברט • כריס פולנד • קארי קינג • גרג הנדווידט • כריס ברודריק (גיטריסטים)   ג'יימס מקדונו • דייוויד אלפסון (בסיסטים) • ג'ימי דגראסו • ניק מנזה • צ'אק בהלר • גר סמואלסון • לי רוש • דיז'ון קרות'רס • שון דרובר (מתופפים)
| אלבומי אולפן | Killing Is My Business... And Business Is Good! • Peace Sells... But Who's Buying? • So Far, So Good... So What! • Rust in Peace • Countdown to Extinction • Youthanasia • Cryptic Writings • Risk • The World Needs a Hero • The System Has Failed • United Abominations • Endgame • TH1RT3EN • Super Collider • Dystopia |  |
| אלבומי EP | Hidden Treasures • Cryptic Sounds |  |
| אלבומי הופעה | Live Trax • Live Trax II • Rude Awakening • Unplugged In Boston • That One Night: Live in Buenos Aires |  |
| אוספים | Capitol Punishment: The Megadeth Years • Still Alive... and Well? • Back to the Start • Warchest • Anthology: Set the World Afire |  |
| קלטות וידאו ומארזי DVD | Rusted Pieces • Exposure of a Dream • Evolver: The Making of Youthanasia • Rude Awakening • Video Hits • Arsenal of Megadeth • That One Night: Live in Buenos Aires • Blood in the Water: Live in San Diego • Rust in Peace Live • The Big 4 Live from Sofia, Bulgaria (יחד עם מטאליקה, סלייר ואנתרקס) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e165f024-3fab-4002-aad9-18da9c515d2a 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
OSS 117

OSS 117 הוא שם הצופן של הובר בוניסיו דה לה באת' (בצרפתית: Hubert Bonisseur de La Bath), סוכן חשאי בדיוני שנוצר על ידי הסופר הצרפתי ז'אן ברוס. הוא מתואר כקולונל מלואיזיאנה ממוצא צרפתי. לאחר שירות במשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS), דה לה באת' עבד עבור סוכנות הביון המרכזית (CIA), ולאחר מכן המועצה לביטחון לאומי (NSC).
עם תחיית הסדרה בשנת 2006, הדמות עוצבה מחדש כסוכן חשאי צרפתי שעובד עבור Service de Documentation Extérieure et de Contre-Spionnage, סוכנות הביון הצרפתית מ-1944 עד 1982 (כיום DGSE).
במציאות, OSS מספר 117 היה שם הצופן של ויליאם ל. לנגר, שהיה ראש ענף המחקר והניתוח של OSS.
רומנים וסרטים

ז'אן ברוס כתב 88 רומנים עבור סדרת ההוצאה לאור הצרפתית Fleuve Noir Espionnage החל משנת 1949, והקדים את ג'יימס בונד 007 של איאן פלמינג בארבע שנים. לאחר שברוס מת בתאונת דרכים ב-1963, אשתו ג'וזט ברוס (חתומה בשם "ג'יי ברוס") כתבה 143 רומנים נוספים על הדמות לפני שפרשה ב-1985. החל משנת 1987, בתו של ברוס מרטין ובעלה פרנסואה כתבו 23 ספרים נוספים. הרומן האחרון שפורסם היה OSS 117 prend le large משנת 1992.
העיבוד הקולנועי הראשון היה OSS 117 Is Not Dead, שנוצר בשנת 1957 עם איוואן דסני בתור OSS 117.
בשנת 1960, הזכויות על הרומן של ז'אן ברוס Documents à vendre, נרכשו להפקה על ידי מישל קלמנט והופק הסרט הצרפתי Le Bal des espions (‏1960). עם זאת, הזכויות על הדמות לא סוכמו ולכן שמה של הדמות שונה לבריאן קאנון, שמה של דמות אחרת מרומן מאת ז'אן ברוס, Romance de la Mort.
בשנות ה-60, הדמות הוצגה בסדרת סרטים מצליחה בהפקת יורוספיי שרובם בוימו בידי אנדרה אונבל . את התפקיד הראשי גילם בתחילה קרווין מתיוס, ולאחר מכן פרדריק סטאפורד, כאשר ג'ון גאווין גילם את התפקיד כאשר סטאפורד צילם את טופז של אלפרד היצ'קוק. ברם לפני שעזב, סטאפורד כיכב בסרט Atout cœur à Tokyo pour OSS 117 (1966), אשר בולט בהיותו הסרט הראשון בסדרה שהשתמש בקו עלילה מקורי במקום עיבוד לרומן, וככזה הוא נכתב על ידי במאי ג'יימס בונד טרנס יאנג.
בשנת 1966, שון פלין כיכב בסרט Five Ashore in Singapore, שהוא עיבוד לרומן OSS 117 שנכתב על ידי ז'אן ברוס. עם זאת, כפי שהיה במקרה של Le Bal des spions (1960), למפיק פייר כלפון לא היו הזכויות הקולנועיות על הדמות, הוא נאלץ להחליפה בדמות מקורית במקום זאת. הזכויות על הדמות ניתנו בלעדית על ידי המפיק פול קאדאק באותה תקופה. כלפון, לעומת זאת, ירכוש את הזכויות על הדמות שנים מאוחר יותר, וכתוצאה מכך יפיק את הסרט OSS 117 לוקח חופשה (1970), אותו הפיק וביים יחד עם לוק מרנדה.
לאחר שהסרט האחרון לא הצליח, הסדרה ניסתה לעבור למסך הקטן על ידי הפקת פיילוט לסדרת טלוויזיה פוטנציאלית עם ליהוק של אלן סקוט בתור הסוכן החשאי. עם זאת, הוא לא שודר על ידי הרשתות ובסופו של דבר יצא כסרט טלוויזיה עצמאי, בשם OSS 117 tue le taon (‏1971).
רומנים וסרטים > פרודיות

הבמאי מישל חזנוויצ'וס והתסריטאי ז'אן פרנסואה הלין החיו את הסדרה כפרודיה לז'אנר ה-EuroSpy שעשה פרודיה נאמנה על הסרטים המקוריים, ואף הרחיק לכת עד כדי מתן הומאז'ים לסרטי האקשן-הרפתקאות משנות ה-50 וה-60, כמו גם יצירה מחדש של התחושה האטמוספירית של ההפקות הללו. ההשפעות הטכניות והוויזואליות שלו נשאבות מסרטי ג'יימס בונד המוקדמים בכיכובו של שון קונרי וכן מסרטי OSS 117 המקוריים בבימויו של אנדרה אונבל. בנוסף, סרטיו של היצ'קוק משמשים גם כהשראות מרכזיות לצילום ולאפקטים הוויזואליים.
עם השחקן-קומיקאי ז'אן דוז'רדן בתפקיד הראשי, הגלגול הזה של הדמות הומצא מחדש כמרגל צרפתי שעובד עבור SDECE, שמתואר כאיש בעל חשיבות עצמית, מעורפלת ושגויה פוליטית. הוא מתואר בדרך כלל כצרפתי טיפוסי. כדמות קומית, הוא יוצר לעיתים קרובות מצבים חברתיים מביכים בשל האידאולוגיה הקולוניאלית שלו, הפטריוטיות הצרפתית האיתנה, השוביניזם והמאצ'ואיזם שלו. במקביל, הוא מגלם את ארכיטיפ הסוכן החשאי האידיאלי: חתיך, מיומן פיזית (אוהב לריב ורוקד את כל סוגי הריקוד) ומשתמש בקסמו כדי לפתות לא מעט נשים. כשבן ברית מבטא את שם הצופן שלו בצורה לא נכונה, הוא מתקן אותו באקסצנטריות בהגייה המתאימה - מאה ושבע עשרה ("סנט דיקס-ספט" בצרפתית) בניגוד ל"דאבל און סוון" (כאזכור לדאבל 0 סוון של ג'יימס בונד).
שני הסרטים הראשונים, קהיר, רשת מרגלים (2006) ואבוד בריו (2009), מבוימים שניהם על ידי חזנוויצ'וס ונכתבו יחד עם הלין. עם זאת, לסרט השלישי, חזנוויצ'וס בחר שלא לחזור לסרט עקב חילוקי דעות יצירתיים עם הלין בנוגע לתסריט. במקום זאת, ניקולה בדוס קיבל על עצמו את משימת הבימוי ועבד בצמוד להלין על עיבוד התסריט שלו, וכתוצאה מכך מאפריקה באהבה (2021), שבניגוד לשני הסרטים הראשונים, בוחר בטכניקות צילום עכשוויות.
עיבודים לקולנוע > סדרה מקורית

OSS 117 n'est pas mort (סוכן 117 לא מת), 1956, בבימויו של ז'אן סשה, בכיכובו של איוון דסני בתפקיד OSS 117
OSS 117 se déchaîne (סוכן 117), 1963, בבימויו של אנדרה רונבל, בכיכובו של קרווין מתיוס
Banco à Bangkok pour OSS 117 (צל הרוע או פאניקה בבנגקוק), 1964, בבימויו של אנדרה אונבל, בכיכובו של קרווין מתיוס
Furia à Bahia pour OSS 117 (סוכן 117: משימה לרוצח), 1965, בבימוי אנדרה אונבל וז'אק בסנרד, בכיכובו של פרדריק סטפורד
Atout coeur à Tokyo pour OSS 117 (טרור בטוקיו), 1966, בבימויו של מישל בויסרונד, בכיכובו של פרדריק סטפורד
Pas de roses pour OSS 117 (סוכן כפול), 1968, בבימויו של אנדרה אונבל, רנצו סראטו וז'אן פייר דז'נאט, בכיכובו של ג'ון גאווין
OSS 117 takes a vacation (סוכן 117 לוקח חופשה), 1970, בבימויו של פייר כלפון, בכיכובו של לוק מרנדה
OSS 117 tue le taon [טלוויזיה], 1971, בבימויו של אנדרה לרוס, בכיכובו של אלן סקוט
עיבודים לקולנוע > אתחול

OSS 117: Le Caire nid d'espions (קהיר, רשת מרגלים), 2006, בבימויו של מישל חזנוויצ'וס, בכיכובו של ז'אן דוז'רדן
OSS 117: Rio ne répond plus (אבוד בריו), 2009, בבימויו של מישל הזנוויציוס, בכיכובו של ז'אן דוז'רדן
OSS 117: Alerte Rouge en Afrique Noire (מאפריקה באהבה), 2021, בבימויו של ניקולה בדוס, בכיכובו של ז'אן דוז'רדן
הערות שוליים

↑  p. 543 Dulles, Allen Welsh, Petersen Neal H. From Hitler's Doorstep: The Wartime Intelligence Reports of Allen Dulles, Penn State Press, 1996.
↑  "Hubert Bonisseur de la Bath alias OSS 117" (בצרפתית). אורכב מ-המקור ב-2011-01-17. נבדק ב-6 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brantonne". www.coolfrenchcomics.com. נבדק ב-6 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  p. 60 Williams, Nicola. France, Lonely Planet, 2007
↑  Blake, Matt & Deal, David The Eurospy Guide Luminary Press 2004
↑  "Danger in the Middle East (1960)". נבדק ב-6 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Erroll Flynn's son off to Paris for spy film role" (1966, Jun 01). Los Angeles Times
↑  Review of OSS 117: Lost in Rio on sbs.com.au
↑  "OSS 117 en Afrique noire : une sortie estivale pour le film avec Jean Dujardin et Pierre Niney" (בצרפתית). 25 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
ז'אן דוז'רדן מגלם את OSS 117 בסדרת הסרטים המחודשת
Endgame (מסע בין כוכבים: וויאג'ר)

| פרק מ"מסע בין כוכבים: וויאג'ר" |
| --- | --- |

קפטן ג'יינוויי ומקבילתה מהעתיד, אדמירל ג'יינוויי
 קוד הפקה:  271 
 אורך:  86 דק' 
 שפה:  אנגלית 
 תסריט:  קנת' בילר  רוברט דוהרטי
 הפקה:  271
 בימוי:  אלן קרוקר 
 דף הפרק ב-IMDb
 
"Endgame" (בתרגום חופשי לעברית: "סוף משחק". תורגם בנטפליקס כ"סיום") הוא פרק הסיום של סדרת המדע הבדיוני האמריקאית "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". הפרק שודר בשני חלקים, פרקים 25 ו-26 בעונתה השביעית של הסדרה (פרקים 171 ו-172 בסדרה כולה). הפרק שודר במקור ב-23 במאי 2001 ברשת UPN.
עלילה

בשנת 2404, פדרציית הכוכבים המאוחדת וצוותה של ספינת החלל "וויאג'ר" חוגגים את יום השנה ה-10 לחזרתה של הספינה לכדור הארץ, 23 שנים לאחר שנתקעה ברביע דלתא (בפרק הפתיחה של הסדרה, "Caretaker"). האדמירלית קתרין ג'יינוויי שפיקדה בעבר על הספינה, מעלה זיכרונות עם הצוות שלה, אך לא שוכחת לציין את המחיר האישי הגדול בעקבות המסע הארוך. ג'יינוויי מתכננת לקצר את המסע רטרואקטיבית, על ידי התערבות בנקודת מפתח בהיסטוריה של הספינה. היא גונבת מכשיר מסע בזמן לא חוקי בעזרתו של קפטן הארי קים, וחוזרת בזמן לשנת 2378, שם היא נפגשת עם "וויאג'ר", שנמצאת עדיין ברביע דלתא. האדמירלית משתמשת בסמכותה כאדמירלית על הגרסה הצעירה שלה שדרגתה (קפטן) נמוכה מאדמירל, ופוקדת עליה להחזיר את הספינה לערפילית המלאה בספינות בורג שאותה עברו מספר ימים לפני כן. אדמירלית ג'יינוויי מספקת טכנולוגיות מתקדמות המאפשרות ל"וויאג'ר" לשרוד את התקפות הבורג הקשות, ולהרוס שתי ספינות של הבורג. "וויאג'ר" מצליחה להיכנס למסדרון עיוות־על, שבו משתמשים הבורג למסע בין כוכבי מהיר. המסדרון מחבר בין חלקים רחוקים בחלל, והוא יכול לחסוך ל"וויאג'ר" 16 שנים מהמסע.
קפטן ג'יינוויי מתנגדת לתוכנית של האדמירלית, ורוצה להשתמש בטכנולוגיה העתידנית שלה כדי להרוס את מסדרון עיוות־העל. פעולה זו יכולה להיעשות רק מהקצה של המסדרון ברביע דלתא, ואחריה תצטרך "וויאג'ר" להמשיך במסלול הרגיל והארוך שלהם עד לכדור הארץ. אדמירלית ג'יינוויי מסבירה לקפטן כי 23 אנשי צוות נוספים ימותו במהלך הדרך הארוכה הזו, כולל שבע מתשע (שמותה יהרוס רגשית את צ'אקוטיי), וכי טובוק יהפוך לא יציב נפשית כתוצאה ממצב נוירולוגי שניתן היה לטפל בו ברביע אלפא. הקפטן, המוטרדת מהבחירה, מחליטה לדון בסוגיה עם הצוות שלה, שמסכים שהשמדת המסדרון, ובכלל זה הסרת איום הבורג על רביע אלפא, חשובה יותר. האדמירלית מרוצה מגישת הצוות, ומתחילה לעבוד עם הקפטן על תוכנית שתעזור ל"וויאג'ר" לעשות את שניהם.
האדמירלית לוקחת את המעבורת שלה ונכנסת למסדרון, ומגיעה ליוניקומפלקס – מרכז כל פעילות הבורג וביתה של מלכת הבורג. המלכה מציעה לאדמירלית עסקה: שליחה של "וויאג'ר" בשלום חזרה לכדור הארץ בתמורה לטכנולוגיות העתידניות שהביאה איתה. מתברר כי המלכה שיקרה בנוגע להצעה, והיא לוכדת את האדמירלית ומתחילה להטמיעהּ ולהפכהּ לחלק מהבורג. האדמירלית, שכעת מקושרת לכל שאר פועלי הבורג, משחררת פתוגן הרסני שנשאה עימה בזרם דמהּ, והוא גורם לכשל שהורס את היוניקומפלקס והורג את מלכת הבורג, אך גם את האדמירלית.
בינתיים, קפטן ג'יינוויי וצוות ה"וויאג'ר" נכנסים למסדרון עיוות־העל, ואחריהם רודף כדור [סוג של ספינת חלל] של הבורג ששרד ושמנסה להרוס את "וויאג'ר" וצוותה בניסיון אחרון ליצור פרדוקס מסע בזמן שיבטל את הנזק ההרסני שהאדמירלית גרמה לבורג. ללא יכולת להשיב מלחמה לכדור, קפטן ג'יינוויי מנווטת את "וויאג'ר" לתוכו, ומשמידה אותו מבפנים בדיוק כשהם יוצאים מהמסדרון המתמוטט ליד כדור הארץ. את הספינה פוגש צי של ספינות צי הכוכבים שנשלחו להתעמת עם הבורג, ושבמקום זאת מלווים את "וויאג'ר" חזרה לכדור הארץ.
הפקה

במקור תוכנן שאחת הדמויות תמות במהלך הניסיון להחזיר את "וויאג'ר" לכדור הארץ, וקייט מאלגרו סיפרה בראיון שאחת הדמויות תמות בגמר הסדרה – אבל הוסיפה שזאת לא תהיה בהכרח ג'יינוויי.  ב-2015, בראנון בראגה הצהיר בטוויטר שהוא מרגיש שזו הייתה צריכה להיות שבע מתשע שמתה בסיום,  ושהוא כתב את הפרק "Human Error" במיוחד כדי לפתוח פתח לאפשרות הזאת.
פרסים

הפרק זכה בשני פרסי אמי, על האפקטים הוויזואליים ועל הפסקול, הישג אליו הגיעו רק ארבעה פרקים אחרים בזיכיון "מסע בין כוכבים". "Endgame" היה מועמד גם לפרס אמי על עריכת סאונד יוצאת דופן לסדרה.
קבלה

בשנת 2015, מגזין SyFy דירג את "Endgame" כאחד מעשרת הפרקים המובילים של הסדרה.
ביום השנה החמישים לזיכיון שחל ב-2016, נכלל הפרק "Endgame" בדירוגים רבים של פרקי הזיכיון ב-50 השנים. ההוליווד ריפורטר דירג את "Endgame" כפרק הטלוויזיה ה-54 הטוב ביותר בכל זיכיון "מסע בין כוכבים" לפני יציאת הסדרה מסע בין כוכבים: דיסקברי. האתר דירג בנוסף את "Endgame" במקום ה-6 הטוב ביותר בסדרה "וויאג'ר.  מגזין SyFy דירג את "Endgame" בתור פרק הסיום השלישי הטוב ביותר בזיכיון מסע בין כוכבים עד 2016. SyFy דירג את "Endgame" גם במקום ה-8 מבין פרקי הזיכיון העוסקים במסע בזמן. רדיו טיימס דירג את החזרה של וויאג'ר לכדור הארץ בתור הרגע ה-30 בחשיבותו בכל זיכיון "מסע בין כוכבים".
בשנת 2021, האתר ScreenRant דירג את "Endgame" כפרק ה-6 הטוב ביותר בו מעורבים הבורג, בהתבסס על דירוג הצופים באתר IMDb בו קיבל הפרק 8.6 מתוך 10.