stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחק תפקידים שולחני
מהלך המשחק

מרבית המשחקים מתנהלים על פי התבנית שביסס משחק התפקידים הראשון שפורסם – "מבוכים ודרקונים". המשתתפים בדרך כלל מנהלים את המשחק במפגש חברתי מצומצם. שליט המשחק, המכונה שליט המבוך (שה"מ) ב"מבוכים ודרקונים", רוכש או מכין מערכת חוקים וסביבה בדיונית שבה השחקנים יכולים לפעול לפי תפקידי הדמויות שלהם. הסביבה הבדיונית כוללת אתגרים שעל הדמויות המשוחקות להתגבר עליהם, כגון מלכודות שיש להימנע מהן או יריבים שיש להילחם בהם. הפרטים המלאים של העולם נשמרים בסוד, אך בדרך כלל ניתנים לשחקנים כמה פרטים כלליים של עולם המשחק. ניתן לשחק משחקים בפגישה אחת של כמה שעות, או בפגישות רבות בהתאם לעומק ולמורכבות העולם.[דרוש מקור]
כל אחד מן השחקנים יוצר דמות שאת תפקידה הם ישחקו. בנוסף ליצירת ההיסטוריה האישית והרקע של הדמות, הם מקצים סטטיסטיקות מספריות של לדמות אשר ישמשו אחר כך לקביעת תוצאות האירועים במשחק. כל אלו יחדיו מספרים לשחקן על הדמות שלו ומקומה בעולם המשחק.
בתחילת המשחק השה"מ מציג ומתאר את העולם והדמויות השונות. השחקנים מתארים את פעולות הדמויות שלהם, והשה"מ מגיב בתיאור תוצאת הפעולות. בדרך כלל התוצאות נקבעות על פי עולם המערכה והשכל הישר של השה"מ; רוב הפעולות הן פשוטות ומצליחות באופן מיידי. למשל, אם שחקן מחליט שדמותו מסתכלת מסביב לחדר, שליט המשחק יתאר את החדר; אם הדמות עוזבת את החדר שליט המשחק יתאר מה נמצא בחוץ.
לפעמים התוצאה של פעולות מסוימות נקבעת על ידי חוקי המשחק. לדוגמה, בעת התבוננות בחדר, דמות עשויה להבחין או לא להבחין בחפץ חשוב או בפתח סודי, בהתאם למיומנות החקירה של הדמות. דברים כאלה בדרך כלל נעשים על ידי זריקת קובייה, והשוואה בין המספר שיצא בקובייה לסטטיסטיקה של הדמות כדי להחליט אם פעולה הצליחה או לא. לרוב, ככל שמספר הסטטיסטיקה גבוה יותר כך סיכוי ההצלחה גדל. קרב מתנהל באופן דומה, בהתאם ליכולות הקרביות והמיומנויות הפיזיות של הדמות. בשיטות משחק מסוימות, דמויות יכולות להעלות את הערך המספרי של תכונותיהן במהלך המשחק (או לאורך כמה משחקים) כתוצאה מצבירת ניסיון. ישנן שיטות משחק חלופיות ללא קוביות, או כאלו המשתמשות בצורות חלופיות של אקראיות, כגון הקוביות ללא מספרים של פאדג' או מגדל ג'נגה.
אין אורך מוגדר למשחקים, והם יכולים להימשך בין מפגש אחד (שלרוב מסתיים תוך שעות ספורות) ועד לסדרת מפגשים רבים המתפרסים על פני שנים עם צוות שחקנים ודמויות מתפתח. המשחק מתנהל לעיתים קרובות באופן אפיזודי וממוקד משימה, עם סדרת אתגרים שבשיאם חידה או אויב סופיים שיש להתגבר עליהם. סדרת משימות מרובות המשוחקת על ידי אותו סט של דמויות עשויות להיות קשורות זו לזו בקו עלילה אחיד בעל אתגרים גוברים. הטון, המבנה, הקצב והסיום (אם יש אחד) המסוימים משתנים ממשחק למשחק בהתאם לצורכי והעדפות השחקנים.[דרוש מקור]
שיטות משחק

אוסף החוקים של משחק תפקידים נקרא "שיטת המשחק"; החוקים עצמם נקראים מכניקת המשחק. על אף שאותן שיטות משמשות בהרבה משחקים שונים, לדוגמה שיטת ה-ק20. להרבה משחקים יש שיטות ייחודיות משלהם.[דרוש מקור]
רוב משחקי תפקידים דורשים השתתפות של שליט המשחק, שיוצר עולם מערכה, משחק את תפקידם של תושביה הידועים בשם דמויות בלי שחקן (דב"שים), ומשמש כמנחה וכבורר עבור השחקנים. שאר המשתתפים יוצרים ומשחקים דמויות מלשהם השוכנות בעולם והדמויות האלה נקראות דמויות שחקן. קבוצת כל הדמויות יחד נקראת "חבורה".[דרוש מקור]
במהלך מפגש, שליט המשחק מציג מטרה שעל השחקנים להשיג דרך פעולות הדמויות שלהם. לעיתים קרובות, המטרה כרוכה באינטראקציה עם דמויות בלי שחקן, תושבים אחרים בעולם המשחק שמגולמים על ידי שליט המשחק. מפגשים לרוב כוללים פתירת חידות, מרדפים, וקרבות. המטרה יכולה להיות ברורה מהתחלה, או להתבהר אט אט במהלך המשחק.[דרוש מקור]
כמה משחקים, כמו "Polaris" ו-"Primetime Adventures", מחלקים את סמכויות שליט המשחק בין שחקנים שונים וברמות שונות. טכניקה זו משמשת לעיתים קרובות כדי להבטיח כי כל השחקנים מעורבים בייצור סיטואציות מעניינות וכדי למנוע ניגודי אינטרסים מהם סובל שליט המשחק.[דרוש מקור]
כללי המשחק קובעים את ההצלחה או הכישלון של פעולות הדמות. שיטות משחק רבות משקללות את הסטטיסטיקות ותוצאות הקוביות או אלמנטים אקראיים אחרים. ברוב השיטות, שליט המשחק משתמש בחוקים לקביעת המספר רצוי, אם כי לעיתים קרובות המספר נקבע בצורה עקרונית יותר. השחקן מגלגל קובייה, במטרה לקבל תוצאה גבוהה או נמוכה מהמספר הרצוי, בהתאם לחוקי השיטה. לא כל המשחקים קובעים הצלחות באופן אקראי; משחק מוקדם ופופולרי ללא אלמנטים אקראיים הוא משחק התפקידים ללא קוביות של אמבר מאת אריק ווצ'יק (1990).[דרוש מקור]
רוב השיטות קשורות בעולם בו הן נמצאות. עם זאת, ניתן להתאים כמה שיטות משחקי תפקידים אוניברסליות לכל ז'אנר. משחק תפקידים בסיסי (1980), שנלקח מתוך משחק התפקידים RuneQuest, היה הראשון מביניהם. בשנה שלאחר מכן פורסם "Champions"; שלווה במספר ספרי מקור (המכונים יחדיו שיטת הגיבור) והם אפשרו לשחק במגוון רחב של ז'אנרים. "שיטת הק20", המבוססת על המהדורה השלישית של "מבוכים ודרקונים", שימשה בהרבה משחקים בעלי רקע מודרני או מדע בדיוני כגון "Spycraft" ו"משחק התפקידים של מלחמת הכוכבים".
בפועל, אפילו שיטות אוניברסליות מוטות לרוב לסגנון או ז'אנר ספציפיים ומותאמות לאחרים. לדוגמה, למרות שלשיטת ק20 יש ספרי מקור לעולמות מודרניים ועתידניים, רוב חומרי שיטת ק20 שפורסמו נשארים בתוך סביבת הפנטזיה ממוקדת הלחימה של מבוכים ודרקונים.[דרוש מקור]
שיטות משחק > סטטיסטיקות

דמויות במשחקי תפקידים מיוצגות בדרך כלל על ידי מספר "נתונים סטטיסטיים". הסטטיסטיקות משמשות מעין מדידה של יכולת הדמות להצליח במשימה. שיטות רבות מבדילות בין שני סוגים מרכזיים של סטטיסטיקות: תכונות ומיומנויות. חלקם, כמו הגלגל הבוער ו-The Shadow of Yesterday כוללים גם מניעי דמות. השמות האלו לסטטיסטיקות אינם זהים בין המשחקים השונים.[דרוש מקור]
תכונות הן סטטיסטיקה שיש לכל הדמויות: כוח, זריזות וחוכמה הם דוגמאות נפוצות. התכונות מדורגות, לרוב באמצעות ערך מספרי, כדי שהשחקנים יוכלו להעריך את יכולות הדמות. לדוגמה, ניתן להשתמש בדירוג החוזק של הדמות כדי לקבוע את הסבירות שהדמות תוכל להרים משקל מסוים.[דרוש מקור]
מיומנויות הן יכולות שיש רק לדמויות מסוימות, כגון משא ומתן, רכיבה על סוסים וקליעה למטרה. שיטות משחק לרוב מגדירות מיומנויות המתאימות לז'אנר. לדוגמה, רקע פנטזיה בדרך כלל יכלול מיומנויות קסם, ואילו רקע מדע בדיוני עשוי לכלול מיומנות הטסת חלליות. עם זאת, כמה כישורים נמצאים בכמה ז'אנרים: נוכלים מימי הביניים ופושעים במערב הפרוע עשויים להיות בקיאים בהשלכת סכינים, ומיומנות הדיפלומטיה עשויה להועיל באותה מידה גם לפוליטיקאים ברומא העתיקה וגם לטייקונים תעשייתיים של המאה ה-19.[דרוש מקור]
מניעי דמות הם דברים שהדמות תילחם למענם. התכונות הרוחניות של The Riddle of Steel, אמונות בגלגל הבוער ומפתחות ב-The Shadow of Yesterday הם דוגמות למניעים. מניע יכול לחשוף סודות שהדמות שומרת, שאיפות או דברים אחרים שהדמות שומרת קרוב לליבה.[דרוש מקור]
שיטות משחק > בניית דמות

לפני תחילת המשחק, שחקנים מפתחים רעיון של התפקיד אותו ירצו לשחק. לאחר מכן הם משתמשים בכללי בניית הדמויות של שיטת המשחק כדי ליצור ייצוג של הדמות שלהם, על פי מכניקת המשחק. הסטטיסטיקות של הדמות נרשמות בטופס ייעודי מיוחד הנקרא דף דמות. בשיטות מסוימות, כמו זו של "Feng Shui", נדרש לבחור את הדמויות מסט בנוי מראש עם מעט מקום לשינוי והתאמה להעדפות השחקן. שיטות אחרות, כמו "שיטת ק20", משתמשות במקצועות כדי להגדיר את רוב מאפייני הדמות, אך מאפשרות חופש מסוים בהגדרת הסטטיסטיקות בתוך במקצועות האלו. שיטות כמו "GURPS", מאפשרות לשחקנים חופש מלא בבחירת הדמות והסטטסיטיקות.[דרוש מקור]
סטטיסטיקות אינן תחליף לקונספט הדמות. לדוגמה, אקדוחן במערב הפרוע עשוי להפוך לשולף מהיר וצלף באקדח, ואילו אחר עם סטטיסטיקה דומה יכול להיות אשף ברובים.[דרוש מקור] שיטות רבות לוקחות זאת בחשבון, ודורשות תיאור של הסטטיסטיקות, כגון תכונות ורכוש ב-"Dogs in the Vineyard".
יתרונן של שיטות מבוססות תבנית הוא בנייה מהירה של דמויות. שיטות אלו גם מאפשרות לשליט המשחק לבלות פחות זמן באישור כל דמות. החיסרון של שיטות אלו הוא מחסור בגמישות ורעיונות. תבניות הן למעשה דמויות הבנויות מראש שמאוזנות ביניהן ומאושרות מראש על ידי חברת המשחק.[דרוש מקור]
שיטות מבוססות מקצועות נותנות קצת יותר חופש אבל עדיין דורשות מהשחקנים לבחור מתוך מספר מוגבל של תפקידים לדמויות שלהם. החוזקות של הדמות נקבעות לרוב על ידי המקצוע, אבל השחקן יכול לקבוע לבדו סטטסיסטיקות מסוימות.[דרוש מקור]
מערכות מבוססות נקודות דמות, כמו שיטת הגיבור, מאפשרות יותר חופש בחירה. במקרים מסוימים הדבר הופך את יצירת הדמויות למורכבת הרבה יותר, מה שגורם לשליט המשחק להקדיש זמן רב יותר לבדיקה ולאישור כל דמות.[דרוש מקור]
כמה משחקים מאפשרים יצירת דמויות בצורה חופשית. השחקנים רשאים להוסיף מאפיינים לדמות לפי בחירתם, והתוצאה הסופית מוגשת לאישור אצל שליט המשחק או אצל הקבוצה. ניתן ליישם שיטה של בניית דמות חופשית גם במשחקים אחרים, אבל נדיר לראות את השיטת בנייה הזו מומצלת.[דרוש מקור]
עולם המערכה

לכל משחק יש עולם מערכה, בו יכולות להתקיים הרפתקאות וקמפיינים. בדרך כלל עולם הקמפיין נוצר למשחק ספציפי (כגון עולם "הממלכות הנשכחות" עבור "מבוכים ודרקונים") או לז'אנר ספציפי (כגון פנטזיה מימי הביניים, מלחמת העולם השנייה או הרפתקה בחלל החיצון / מדע בדיוני). ישנם מספר עלמות מערכה זמינים הן בדפוס והן באינטרנט. בנוסף לעולמות הקמפיין הזמינים לרכישה, שליטי משחק רבים יוצרים עולמות משלהם.[דרוש מקור]
קיימים עולמות מערכה בכמעט בכל ז'אנר; עם זאת, מכיוון שמשחק התפקידים הפופולרי ביותר בעולם, מבוכים ודרקונים, הוא בז'אנר הפנטזיה, זהו הז'אנר המשוחק ביותר.
השימוש במונח "עולם" בתיאור עולמות מערכה הוא רופף, במקרה הטוב. עולמות כמו "עולם הגרייהוק" מפרטים קוסמולוגיות וצירי זמן של אלפי שנים, ואילו עולמות כמו "Deadlands" עשויים לתאר רק אומה אחת בתוך קטע קצר של היסטוריה חלופית.[דרוש מקור]
ישנם שלושה סוגים עיקריים של עולמות. הראשון קיים בז'אנר ומשחק תפקידים ספציפי לעולם הזה, כגון "וורהאמר" או "עולם האפלה" שקיימים רק בעולם מערכה אחד. הסוג השני של הוא עבור משחקים עם מספר עלומות כגון "מבוכים ודרקונים" מודרני או כאלה שפותחו במיוחד כדי להיות ללא עולם ספציפי כגון "GURPS". הסוג הסופי מפותח מבלי להיות קשור לשיטת משחק מסוימת. בדרך כלל סוג העולם הזה פותח תחילה כיצירה בדיונית עצמאית, שמאוחר יותר הותאמה למשחק תפקידים אחד או יותר כגון יקום "מלחמת הכוכבים" או "הארץ התיכונה".[דרוש מקור]
מגוון הז'אנרים המיוצגים על ידי העולמות שפורסמו הוא עצום, וכולל כמעט כל ז'אנר. למרות שמשחקי התפקידים החלו בז'אנר הפנטזיה, משחקים כמו "הנוסע" משתמשים בז'אנר המדע הבדיוני, ז'אנר האימה היוה את הבסיס של "עולם האפלה" ו"קריאתו של קת'ולהו" בעוד ש-"Spycraft" התבססה בעולם מותחן מרגלים מודרני. משחקים כמו "Mutants and Masterminds" אימצו את ז'אנר גיבורי העל.[דרוש מקור]
כמה עולמות מערכה מזגו מספר ז'אנרים למשחק אחד.[דרוש מקור] "מרוצללים" שילב פנטזיה עם סייברפאנק, "טירת פלקנשטיין" לקח אלמנטים מפנטזיה וסטימפאנק, ו"Torg" שילב פנטזיה, מדע בדיוני, ספרות זולה ואלמנטים של אימה. בינתיים, "Feng Shui" שילב פנטזיה היסטורית סינית עם אלמנטים של קונג פו אקשן ומדע בדיוני דיסטופי. ב-"GURPS Infinite Worlds" הדמויות מגלמות סוכני "פטרול אינסופי" הנוסעים לעולמות מקבילים, חלקם כוללים פנטזיה או סטיימפנק כמו גם אלמנטים של מדע בדיוני.
מוציאים לאור

המוציאה לאור הגדול ביותר של משחקי תפקידים היא הוצאת מכשפי החוף, היא הבעלים של המשחק מבוכים ודרקונים, משחק התפקידים של "מלחמת הכוכבים", שיטת D20, בבעלותה גם חברת הסברו. מרבית האנליסטים מיחסים לחברת וייטוולף (אנ') את נתח השוק השני בגודלו בתעשייה, ואת הנתח הגבוה ביותר במשחקי תפקידים חיים. מרבית המוציאות לאור של משחקי התפקידים הן חברות פרטיות ואינן מפרסמות נתוני מכירות, דבר המקשה על הערכות מדויקות. לא נערכה בדיקה ציבורית של נתוני מכירות, דבר המגביל עוד יותר את היכולת לתת הערכה שמוסכמת בין חוקרי התעשייה והמסקנות שלהם לרוב שנויות במחלוקת.[דרוש מקור]
מחקרי שוק שנערכו במשכפי החוף בשנים 1999–2000 הצביעו על כך שיותר מ-1.5 מיליון אנשים שיחקו מבוכים ודרקונים על בסיס חודשי, וכ-2 מיליון אנשים שיחקו בכל משחקי התפקידים השלוחניים יחדיו על בסיס חודשי. הצלחת המהדורה השלישית של מבוכים ודרקונים היא ככל הנראה זו שגרמה לעלייה במספרים [דרוש מקור] נתונים אלה למשחק גדולים משמעותית מנתוני המכירות. בשנת 2006, משחקי תפקידים שאינם מבוכים ודרקונים שנמצאים בראש המכירות בדרך כלל מכרו בין חמשת-אלפים לעשרת אלפים יחידות. רוב משחקי התפקידים שפורסמו באופן מסחרי הם מוצרי הוצאות קטנות, שמוכרות פחות מאלף יחידות.[דרוש מקור] טכנולוגית ההדפסה לפי דרישה משמשת בתעשיית משחקי התפקידים, שכן היא מפחיתה עלויות עבור הוצאות קטנות.
מוציאים לאור > מוציאות עצמאיות

משחקים עצמאיים נכתבים על ידי קהילות המזדהות כקהילות משחקים עצמאיות, או על ידי אנשים בודדים המזדהים עם הקהילה. בדרך כלל משחקים אלה מיוצרים באופן עצמאי, על ידי קבוצה או על ידי חברה קטנה. קהילת משחקי התפקידים העצמאית בדרך כלל מוציאה את המשחק עם חתימה או סמל ייחודי. חלק מהמוציאות העצמאיות מוכרות את המשחקים באופן ישיר דרך האינטרנט ובכנסים, או מכרות ישר לחנויות, אבל הרבה מהן משתמשות בשרותי הפצה. הגבול בין מוצא לאור "עצמאי" ומוציא לאור "מיינסטרים" הוא מטושטש. הגדרות שונות דורשות שאלמנטים פרסומיים, עיצוביים, או רעיונותיים במשחקים יישארו תחת שליטת היוצר, או שייצור המשחק יהיה מחוץ לסביבה התעשייתית.
הערות שוליים

↑  Kim, John. "What is a Role-Playing Game?". אורכב מ-המקור ב-2008-09-14. נבדק ב-2008-09-09.
1 2 3 4 5  Kim, John. ""Narrative" or "Tabletop" RPGs". אורכב מ-המקור ב-2008-08-29. נבדק ב-2008-09-09.
↑  Cover, Jennifer Grouling (2010). The Creation of Narrative in Tabletop Role-Playing Games. McFarland & Company. pp. 6. ISBN 978-0-7864-4451-9. As suggested by the name, TRPGs are played face-to-face (around a table, most likely), and involve players 'acting out' a role. This acting is not always literal. Players do not arrive in costume or speak exclusively in-character – something that differentiates TRPGs from live-action role-playing games (LARPs). Instead, players develop characters based on certain rules and are responsible for deciding what those characters do over the course of the game.
↑  Review of Dread, rpgnet
↑  https://books.google.co.in/books?id=PQBpr6KAdHkC&pg=PT153&dq=Chaturanga+origin+of+chess&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwi54sXrn5PrAhVrzzgGHfE-CWMQ6AEIYDAH#v=onepage&q=In%20what%20part%20of%20India&f=false
↑  Jon Peterson (2012), Playing at the World: A History of Simulating Wars, People and Fantastic Adventures, from Chess to Role-Playing Games
↑  Brief History of Wargaming(הקישור אינו פעיל), University of Virginia
↑  John Wick, Chess is not an RPG: The Illusion of Game Balance, John Wick Presents (October 1, 2014)
↑  Rilstone, Andrew (1994). "Role-Playing Games: An Overview". RPGnet. נבדק ב-2006-09-01.
↑  "Where we've been and where we're going".: "Generation 1" games
↑  Sacco, Ciro Alessandro (2004-03-04). "The Ultimate Interview with Gary Gygax". Atlas of Adventure. אורכב מ-המקור ב-2004-05-30.
↑  Gilsdorf, Ethan (20 מרץ 2012). "Gamers Mourn "Lost Tolkien" M.A.R. Barker". Wired. נבדק ב-15 יוני 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Slack, Andy (4 באפריל 2012). "Review: Empire of the Petal Throne". Halfway Station. נבדק ב-28 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The History of TSR". Wizards of the Coast. אורכב מ-המקור ב-2008-10-04. נבדק ב-2005-08-20.
↑  TSR, Inc. v. Mayfair Games, Inc., No. 91 C 0417 (1993).
↑  The Attacks on Roleplaying Games – originally from the Skeptical Inquirer
↑  "No Credit Check† Loans Search, Small Payday Loans | 92% Accepted". נבדק ב-15 יוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Christian Gamers Guild explaining that one may be Christian and a role-player at the same time
↑  "Dark Dungeons", a Jack Chick comic tract portraying D&D as the "Filth of Satan" and promoting book burning
↑  "Games: Fantasy or Reality?", The Watchman Expositor, Watchman Fellowship ministry, 15 (6), 1998 – article denouncing role-playing games as cult activity
↑  "Holy Lands", a Christian role-playing game
↑  "Confessions of a D&D Addict", an article refuting RPGs' occult nature
↑  Wizards of the Coast to acquire TSR, Ken Tidwell April 10, 1997
↑  WotC buyout by Hasbro at about.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567844805171  LCCN: sh85047162 
שחקני תפקידים בכנס בורג-קון בברלין 2009
שחקני תפקיד בכנס קטן
סטטיסטיקות שנרשמו בדף דמות
מרכז המבקרים של הקפיטול

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מרכז מבקרים 
 כתובת:  הקפיטול 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2008
 תאריך פתיחה רשמי:  2 בדצמבר 2008 
 עלות:  351,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2008) 
 אדריכל:  RTKL, אדריכל הקפיטול 
 מידות
 שטח:  580,000 רגל רבועה 
 קומות:  0 
 קואורדינטות:  38°53′23″N 77°00′28″W﻿ / ﻿38.88983°N 77.00773°W﻿ / 38.88983; -77.00773
 www.visitthecapitol.gov
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) מרכז המבקרים של הקפיטול(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) מרכז המבקרים של הקפיטול
 
מרכז המבקרים של הקפיטול (באנגלית: United States Capitol Visitor Center ‏(CVC)) הוא מכלול תת-קרקעי בעל שלושה מפלסים, הממוקם בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית. הוא ממוקם ממזרח לבניין הקפיטול של ארצות הברית, מקום מושב הקונגרס של ארצות הברית, מתחת לכיכר המשתרעת בין הכניסה המזרחית שלו לבין רחוב מס' 1. המכלול, בשטח כולל של 54 דונם, נפתח ב-2 בדצמבר 2008.
בנוסף לשטח למרכז המבקרים מספק המכלול שטח עבודה נוסף לקונגרס, המרוכז כולו במפלס התחתון שלו.
הקמת המרכז

הרעיון של הקמת מרכז מבקרים לקפיטול הועלה לראשונה בשנות השבעים. דו"ח עקרוני בנושא נערך בשנים 1991-‏1995 ולאחר הגשתו החלו עבודות התכנון. טקס הנחת אבן הפינה למרכז המבקרים נערך ב-20 ביוני 2000. הבנייה נערכה באמצעות חברות קבלניות פרטיות ונוהלה תחת פיקוחו של אדריכל הקפיטול. הפרויקט היווה את ההרחבה הגדולה בהיסטוריה של בניין הקפיטול. שטח הקרקע שעליו משתרע מרכז המבקרים (אך לא שטח הרצפה הכולל שלו) עולה למעשה על השטח שעליו משתרע בניין הקפיטול עצמו.
בניית המכלול בפועל החלה באביב 2002 והשלמת הפרויקט יועדה לחודש ינואר 2004. נדרשה תחילה חפירה עד לעומק של 22 מטר מתחת למפלס הכיכר שלפני הכניסה המזרחית לקפיטול. גשמים עזים בחורף 2002-‏2003 עיכבו מאוד את עבודות החפירה. בשל ההיערכות לקראת טקס השבעת נשיא ארצות הברית בינואר 2005 היה צורך להשלים תחילה את בנייתה מחדש של הכיכר שעל גג מרכז המבקרים קודם להשלמת בנייתם של המפלסים שתחתיו. גם העלייה במחיר הנפט וההחמרה בסידורי הביטחון שננקטה בעקבות פיגועי 11 בספטמבר תרמו להתמשכות הפרויקט.
מרכז המבקרים הושלם ונפתח רק ב-2 בדצמבר 2008, יום השנה ה-145 להצבת פסל החופש על גבי כיפת הקפיטול. עלות ההקמה המקורית המתוכננת של 71 מיליון דולר תפחה עד לסכום של 621 מיליון דולר. העיכוב בהשלמת הפרויקט והחריגה בתקציבו גררו ביקורת ציבורית רבה.
מתכננת מכלול מכרז המבקרים הייתה פירמת האדריכלים RTKL Associates. מכון הארכיטקטים האמריקאי העניק לה עבור התכנון בשנת 2010 את פרס ההצטיינות במשאבים היסטוריים (Award of Excellence in Historic Resources).
המרכז

ייעודו העיקרי של המרכז הוא לספק אזור המתנה לקהל המבקרים המבקש לבקר בבניין הקפיטול. משנת 1970 ועד שנת 2000 גדל מספר המבקרים השנתי בקפיטול מכמיליון לכשלושה מיליון. לפני הקמת המרכז נאלצו המבקרים לעמוד בתור ארוך לפי הכניסה המזרחית לבניין הקפיטול, כשהם חשופים לתנאי מזג האוויר. במרכז החדש, שהוא מקורה ונגיש למוגבלים בניידות, רשאים המבקרים להמתין ולסייר בשני מפלסיו הציבוריים. במרכז יכולים לשהות בו זמנית כ-4,000 מבקרים.
הכניסה למרכז המבקרים היא דרך שתי כניסות הממוקמות בצידו המזרחי, אשר ביניהן מפרידה דרך משופעת המעפילה אל מפלס הכיכר שמעליו.
מרכז המבקרים כולל שלושה מפלסים:
היכל התצוגות (מפלס עליון)
היכל האמנציפציה (מפלס אמצעי)
מפלס הקונגרס (תחתון), הסגור למבקרים, למעט מוזמנים.
המרכז > היכל התצוגות

היכל התצוגות ממוקם במפלס העליון, מפלס הכניסה למרכז המבקרים כולו. ממוקמים בו תצוגות ומסכי מגע המציגים עובדות ומסמכים היסטוריים.
באולם מוצב דגם בגובה של 3.4 מטרים של בניין הקפיטול, העשוי מפוליאוריתן. כמו כן יש בו שישה דגמים של הבניין, המתארים את שלבי בנייתו והרחבתו מאז שנוסד. שני מסכי טלוויזיה גדולים באולם מאפשרים למבקרים לצפות בשידור חי בדיוני מליאות הסנאט ובית הנבחרים.
במפלס היכל התצוגות ממוקמות שתי חנויות מזכרות. ההיכל מחובר במנהרה אל ספריית הקונגרס.
המרכז > היכל האמנציפציה

שמו של היכל האמנציפציה היה במקור "ההיכל הגדול", אך הוסב בהחלטת הקונגרס בראשית 2008 לשמו הנוכחי.
ההיכל כולל שני חלונות עיליים בשטח של 21 מטר X ‏9.1 מטר כל אחד, המחדירים אור יום אל האולם ומאפשרים מבט כלפי מעלה אל כיפת בניין הקפיטול.
שני אולמות שהכניסות אליהם נמצאות בהיכל מציגים במחזוריות סרט וידאו בן 13 דקות אודות ההיסטוריה של הקונגרס ושל קומפלקס הקפיטול.
בהיכל מוצגת יציקת הגבס המקורית מ-1857 של פסל החופש, המוצב על גבי כיפת בניין הקפיטול. מוצגים בו גם 24 מתוך 102 הפסלים של אוסף היכל הפסלים הלאומי של הקפיטול. ב-2009 הוצב בהיכל פסל ראש של פעילת זכויות העבדים והנשים סוג'ורנר טרות'.
במפלס היכל האמנציפציה ממוקם גם מתחם מזון בעל 530 מקומות ישיבה.
המרכז > מפלס הקונגרס

המפלס התחתון של מרכז המבקרים, המשתרע על פני שטח של 16 דונם, משרת את חברי הקונגרס ועובדיו בלבד. ממוקמים בו אודיטוריום חדש ובו 450 מקומות ישיבה וכן אולמות לוועדות הקונגרס.
במסגרת הפרויקט נבנתה גם מנהרה לרכבי שירות וספקים הממוקמת מצפונו ומאפשרת לבדוק אותם במרחק בטוח מבניין הקפיטול עצמו.
מראה אווירי של הכניסות למרכז המבקרים של הקפיטול (במרכז התמונה) והשטח שסביבן, לקראת סיום בנייתו
מראה השטח שלפני הכניסה הדרומית למכלול מרכז המבקרים
מראה בהיכל האמנציפציה. משמאל נראה דגם פסל החופש המוצב בהיכל. למעלה מימין נראה אחד משני החלונות הצופים אל כיפת בניין הקפיטול
משמרת ישוע

משמרת ישוע היא המשמרת התשיעית מבין עשרים וארבע משמרות כהונה שסידרו דוד המלך וצדוק הכהן על פי גורל בתקופה שקודם בניית בית המקדש הראשון. בשנת מותו של דוד המלך, לפני חג השבועות שנת ב'תתקכ"ה (היינו 836 לפניה"ס).
משמרת זו מוזכרת בתנ"ך בספר דברי הימים יחד עם קביעת המשמרות; ”וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל..לְיֵשׁוּעַ הַתְּשִׁעִי” (דברי הימים א כד ז).
מוצא המשמרת

לפי פרשנות המלבי"ם, מוצא משמרת ישוע היה מבני איתמר הכהן (ולא מבני אלעזר בן אהרן).
אחר חורבן בית שני

לפי דעתו של החוקר שמואל קליין, בעקבות חורבן בית שני עברו כל העשרים וארבע משמרות – ומשמרת ישוע בתוכן – לעיירות הגליל – הן בגליל העליון והן בגליל התחתון. בכך, בני משמרת ישוע התיישבו בארבל אשר בגליל התחתון.
רבי אלעזר הקליר מקונן על המצב המדוכא כתוצאת חורבן בית המקדש וביטול משמרה זו מעבודתה במקדש באומרו;
טומאתה החניפה תבל
ונעלה, רב החובל
וענן אבק רגליו כאבל
ואין מתכרבל בכהני ארבל
בסדר משניות לזכר המשמרות

היה מנהג קדום בארץ ישראל – ולפחות עד שנת ד'תשצ"ד, להזכיר את המשמרות בכל יום שבת ולומר פיוטים, כמו "איזו היא המשמרת – משמרת פלוני – הרחמן ישיב את המשמרת למקומה במהרה בימינו אמן". וכן מצאו בגניזת מצרים שם משמרה מסוימת כתוב לפני כל פרק של העשרים וארבע משניות של מסכת שבת, כי נהגו ללמודו באותה השבת, בכך יוצא פרק רבי עקיבא לפרקו של משמרת ישוע.
בני המשמרות

יש משערים כי התנא נתאי הארבלי היה כהן מבני משמרת ישוע[דרוש מקור]. ואילו בתקופת הגאונים נזכר כהן אחד מבני משמרת ישוע בארבל; "נקבר חזקיה ראש גולה מבבל ב"גבעת ארבל" אשר לישוע בן נשרף הכהן.
קריאה נוספת

טוביה כהנא, 'הכהנים למשמרותיהם ולמקומות התיישבותם', בתוך: תרביץ מח, עמ' 9–29.
הערות שוליים

↑  ספר דברי הימים א', פרק כ"ד, פסוק ג'
↑  רש"י לספר מלכים א ג:ז
↑  "שהוציאו א' מבני אלעזר וא' מבני איתמר עד המשמר הי"ז ולמעלה שהיו כולם מאלעזר.." – פירוש המלבי"ם לספר דברי הימים א כד, ו
↑  ספר "ארץ הגליל", דף ס"ה
↑  ספר "ארץ הגליל", שמואל קליין, דף סו. מנחם זולאי, ידיעות המכון לחקר השירה העברית, כרך חמישי עמוד קיא.
↑  "אורות חיים", א. ולנר דף רי"ד צוטט מביטאון תרביץ כרך מ"ב ומ"ג (תשל"ג–ל"ד) כתבה מאת א. אורבאך
↑  (ויש גרסה "נשרף בן ישוע" במזרח העיר) – ספר "ארץ הגליל" דף קכ"ד מציין ל'מאמרים שונים' (ש. קליין), דף יט
נבחרת ארגנטינה ברוגבי

שחקן נבחרת ארגנטינה מרסלו פסקואל במהלך משחק מול הג'וניור ספרינגבוקס ב-1965
משחק בין נבחרות ארגנטינה וצרפת בסטאד דה פראנס בגביע העולם ב-2007
המפגש בין נבחרות ארגנטינה וניו זילנד בגביע העולם ב-2011
נבחרת ארגנטינה ברוגבי, המכונה "לוס פומאס" (בספרדית: Los Pumas; מילולית: "הפומות") מייצגת את ארגנטינה בתחרויות בינלאומיות של רוגבי יוניון, בהן גביע העולם ברוגבי ואליפות דרום אמריקה ברוגבי. הישג השיא של הנבחרת הוא המקום השלישי בו סיימה בגביע העולם ב-2007. ארגנטינה זכתה בכל אליפויות דרום אמריקה שבהן השתתפה.
מדים וסמלים

מאז המשחק מול האריות הבריטים והאירים ב-1927, משחקת נבחרת ארגנטינה במדים מפוספסים בצבעי תכלת ולבן, כצבעי דגל ארגנטינה. ב-1941 נוסף למדים סמל ובו איור של אריה, שבמהרה הוחלף בבעל חיים המצוי בארגנטינה - היגואר, שנבחר גם בשל התכונות שהוא מייצג - אומץ לב וזמישות.
במהלך סבב המשחקים שערכה ארגנטינה ברודזיה ובדרום אפריקה ב-1965, חיפשה העיתונות המקומית כינוי בו יוכלו להשתמש עבור הנבחרת, בדומה לכינוייהן של נבחרות דרום אפריקה ("הספרינגבוקס"), אוסטרליה ("הוולביז") וניו זילנד ("האול בלאקס"). אחד העיתונאים טעה לחשוב שהיגואר שעל סמל הנבחרת אינו אלא פומה, וכינה את הנבחרת "הפומות". על אף הטעות, אומץ הכינוי גם בארגנטינה עצמה, וכך מכונה הנבחרת, אף שהאיור על הסמל עודנו איור של יגואר.
מאזן

נכון לנובמבר 2015, מאזן ההצלחה של נבחרת ארגנטינה עומד על 54.2%. היא קיימה 404 משחקים, ניצחה ב-219 מהם, הפסידה ב-175, וסיימה עשרה בתיקו. מול נבחרות אורוגוואי, ארצות הברית, ברזיל, גאורגיה, ונצואלה, טונגה, נמיביה, ספרד, פרגוואי, פרו, צ'ילה ורומניה היא מחזיקה במאזן מושלם. לעומת זאת, ב-30 משחקים נגד נבחרת ניו זילנד ניצחה רק פעם אחת, ואת נבחרת דרום אפריקה ניצחה רק שלוש פעמים ב-30 המפגשים ביניהן.
בשנת 2003 החלה התאחדות הרוגבי העולמית לערוך דירוג של הנבחרות. בדירוג הראשון דורגה ארגנטינה במקום השביעי בעולם. לדירוג השיא שלה הגיע ב-2007, אז דורגה במקום השלישי, והדירוג הנמוך ביותר שלה היה המקום ה-12, אליו ירדה במהלך 2014. נכון לספטמבר 2018 מדורגת ארגנטינה במקום התשיעי בעולם.
הערות שוליים

↑  La pasión cumple cien años, לה נאסיון, 10 באפריל 1999 (בספרדית)
↑  Sean Davies, Puma power: Argentinian rugby, BBC Sport, 26.7.2007