stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליהו דב ברקובסקי
תולדות חייו

נולד בשנת ה'תרכ"ה בלובץ' לאביו ר' נתן נטע מרדכי. למד בישיבת מיר אצל הרב חיים לייב טיקטינסקי, בישיבת וולוז'ין אצל הנצי"ב ובגרעין הראשוני של הכולל שהפך לישיבת סלבודקה, אצל "הסבא מסלבודקה" הרב נתן צבי פינקל, שם היה מקורב לרב יצחק בלאזר. בפולמוס המוסר בשנת ה'תר"ן נשלח על ידי הרב יצחק בלאזר להחתים רבנים על כרוז תמיכה בתנועת המוסר. לאחר נישואיו ללאה (בת-דודו של הרב שלמה פוליצ'ק) חזר ללמוד בכולל של ישיבת וולוז'ין. נסמך לרבנות על ידי רבה של נובהרדוק, הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, ורבה של לובץ' הרב יצחק בונימוביץ'. עם הקמתה של ישיבת נובהרדוק, בסביבות שנת ה'תרנ"ה, נקרא על ידי מייסדה הרב יוסף יוזל הורוביץ לשמש כמשגיח, ושימש בתפקיד זה כעשר שנים. בנוסף לתפקידו המוסרי, היה אחראי גם על חלוקת הכסף לאברכי הכולל. בסביבות שנת ה'תרס"ה פרש מתפקיד זה, בשל אי הסכמתו לשיטתה החינוכית-מוסרית הנוקשה של הישיבה. הוא עבר לשמש כמשגיח רוחני בישיבת לידא. לצד הרב שלמה פוליצ'ק, הוביל את הישיבה בשנות מלחמת העולם הראשונה (הרב יצחק יעקב ריינס נפטר ב-1915), כאשר גלתה מליטא לאוקראינה, שם התקיימה עד סביבות שנת 1920 (לאחר פרעות פטליורה), אז התפזרה. לאחר סגירת הישיבה עבר לגבולות רפובליקת פולין. התגורר מספר שנים ברובנו, וכחצי שנה שימש כר"מ בישיבת תחכמוני בביאליסטוק. בשנת ה'תרפ"ד עלה לארץ ישראל, והתיישב בתל אביב. הוא מונה למשגיח בישיבת תל אביב שהוקמה על ידי רב העיר, שלמה הכהן אהרונסון, והכניס בה סדרים חדשים. במקביל, שימש רב בבית המדרש "ירושלים" בעיר, והיה מוסר בו שיעור יומי בגמרא. בשנת ה'תרצ"ה פרש מתפקידו בשל גילו המתקדם, אך המשיך בעבודתו החינוכית בישיבה.
היה חבר תנועת המזרחי בארץ ישראל.
פרסם מאמרים בעיתוני התקופה, הצופה, ההד, הארץ, היסוד ועוד, בהם מאמרים בתחומי משפט העברי, הלכה, לשון העברית והשקפה. הותיר בכתב יד חידושים בהלכה ובאגדה.
נפטר בכ"ה באדר א' ה'תש"ג (2 במרץ 1943) ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
לקריאה נוספת

משה צינוביץ, רבנים ילידי לובץ', בתוך: לובץ' ודלטיץ' - ספר זיכרון, בעריכת ק. הלל, ה'תשל"א, עמ' 256–258.
י"ל נקריץ', ישיבות נוברדוק בתוך: קלמן מירסקי (עורך), "מוסדות תורה באירופה בבניינם ובחורבנם", עמ' 250–251.
הערות שוליים

↑  פנחס שיפמאן, הישיבה הגדולה בלידה, הצופה, 6 בספטמבר 1938
↑  ביפו ובתל אביב, הארץ 1 בנובמבר 1925.
↑  ראו למשל: תשובה לעו"ד מר פ. דיקשטיין בעיתון הארץ מיום 7 באוגוסט 1936.
↑  ראו למשל: הערה בעיתון הארץ מיום 20 בספטמבר 1935 או הערות באותו עיתון מיום 23 ביוני 1933.
↑
ליזי קפלן

| --- | --- |

קפלן, 2014
 לידה:  30 ביוני 1982 (בת 42) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Elizabeth Anne Caplan 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 מקום לימודים:  תיכון אלכסנדר המילטון 
 בן זוג:  טום ריילי
 פרופיל ב-IMDb
 
קפלן, 2012
אליזבת אן "ליזי" קפלן (באנגלית: Elizabeth Anne "Lizzy" Caplan; נולדה ב-30 ביוני 1982) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית, מועמדת לפרס אמי על תפקידה כוירג'יניה ג'ונסון בסדרה "הסקס של מאסטרס".
ביוגרפיה

קפלן נולדה בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית, למשפחה יהודית-רפורמית ממוצא אשכנזי. קפלן חגגה בת מצווה, ואף הלכה למחנה קיץ יהודי. אביה ריצ'רד קפלן, היה עורך דין, ואמה ברברה (לבית ברגמן), הייתה עוזרת פוליטית שנפטרה מסרטן כשקפלן הייתה בת 13. היא בת הזקונים ולה אח ואחות גדולה.
קפלן למדה באקדמיית המוזיקה של בית הספר התיכון בו למדה בו למדה גם לנגן על פסנתר לפני שהחליטה ללכת על דרמה. הייתה בתיכון גם במועדון הכדורגל.
קריירה > בקולנוע

קפלן התפרסמה לראשונה בקולנוע בשנת 2004 בקומדיית הנעורים "ילדות רעות" של טינה פיי בתור התיכוניסטית ג'ניס איאן.
בשנת 2008 שיחקה בסרט האסונות "קלוברפילד" בתפקיד מרלנה דיאמונד, חברתה של לילי פורד, ובסרט הקומדיה הרומנטית "החברה של החבר הכי טוב שלי" בתפקיד אמי, חברתה של אלכסיס.
בשנת 2010 שיחקה בסרט קומדיית המדע בדיוני "מכונת זמן בג'קוזי". שיחקה גם בסרט הדרמה בבימויו של דני בויל "127 שעות" בתור סוזנה, אחותו של הגיבור ארון רלסטו.
בשנת 2015 שיחקה בקומדיית הפעולה "ראיון סוף" שביימו סת' רוגן ואוון גולדברג. באותה שנה שיחקה בסרט הקומדיה "הלילה שלפני" בתפקיד דיאנה, אהבת נעוריו של איתן.
בשנת 2016 שיחקה במותחן הריגול התקופתי בבימויו של רוברט זמקיס "בעלי ברית", ובתפקיד ראשי בסרט המותחן "האשליה 2".
קריירה > בטלוויזיה

קפלן החלה את קריירת הטלוויזיה שלה בגיל 17, בסדרת ההתבגרות הקומית "זרוקים ויורמים", בה שיחקה בתפקיד שרה חברתו של ניק אנדו פוליס (ג'ייסון סיגל) מחבורת הפריקים.
בשנת 2005 שיחקה בסדרת הדרמה הקומית "קרובות" בתפקיד מארגנת המסיבות הצעירה מרג'י מהאחיות סורלי.
ב-2006 שיחקה בתפקיד קאט וורבלר בקומדיית המצבים "הכיתה", שלא זכתה להצלחה.
בשנת 2008 חזרה לתודעה בארצות הברית בזכות הופעותיה בסדרת הערפדים הפופולרית "דם אמיתי" בתפקיד איימי ברלי המכורה לסמים ולדם ערפדים.
ב-2009 החלה את תפקידה בן שתי העונות בסדרה הקומית "אנשי המסיבות" של פול ראד. בסדרה, הופיעה בתפקיד השחקנית הקומיקאית קייסי קליין.
בשנים 2013–2016 כיכבה בסדרה "הסקס של מאסטרס". על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית ראשית בסדרת דרמה ולפרס סטלייט.
ב-2019 הצטרפה לקאסט העונה השנייה של הסדרה "קאסל רוק".
חיים אישיים

בשנים 2006–2012 יצאה עם השחקן מת'יו פרי.
קפלן התארסה במאי 2016 בניו יורק לשחקן האנגלי טום ריילי. הם נפגשו בינואר 2015 בזמן צילומי הסרט "האשליה 2" בלונדון. השניים נישאו בספטמבר 2017. בשנת 2021 נולד בנם הראשון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | מחוז אורנג' | נערה במסיבה |  |
| 2004 | ילדות רעות | ג'ניס איאן |  |
| 2006 | Love Is the Drug | שרה וילר |  |
| 2007 | Crashing | ז'קלין |  |
| 2008 | קלוברפילד | מרלין דיאמונד |  |
| 2008 | החברה של החבר הכי טוב שלי | אמי |  |
| 2009 | לחצות גבולות (אנ') | מרלה |  |
| 2010 | מכונת זמן בג'קוזי | אפריל דרנן |  |
| 2010 | The Last Rites of Ransom Pride | ג'ולייט פלאורס |  |
| 2010 | 127 שעות | סוניה ראלסטון |  |
| 2011 | דרך המלך | שיילה |  |
| 2012 | לשמור את התאריך | שרה |  |
| 2012 | הרווקה | ג'ינה מאיירס |  |
| 2012 | 3, 2, 1... Frankie Go Boom | לאסי |  |
| 2012 | Queens of Country | ג'ולין ג'יליס |  |
| 2014 | ראיון סוף | לייסי |  |
| 2015 | הלילה שלפני | דיאנה |  |
| 2016 | האשליה 2 | לולה מיי |  |
| 2016 | בעלי ברית | ברידג'יט וטן |  |
| 2017 | חי בסרט | עצמה |  |
| 2018 | לחיים ולמוות | אליס |  |
| 2023 | רשת של סודות (אנ') | קרול |  |
| 2025 | האשליה 3 | לולה מיי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000-1999 | זרוקים ויורמים | שרה | 4 פרקים |
| 2002 | Everybody's Doing It | אנג'לה | סרט טלוויזיה של MTV |
| 2003 | פיטס | פיית' פיט | תפקיד ראשי; 7 פרקים |
| 2005 | מרוץ לאתמול | אייברי בישופ | 4 פרקים |
| 2006-2005 | קרובות | מרג'י סורלי | תפקיד ראשי; 19 פרקים |
| 2009-2006 | אבא אמריקאי | דבי | דיבוב; 4 פרקים |
| 2007-2006 | הכיתה | קאט וורבלר | תפקיד ראשי; 19 פרקים |
| 2008 | דם אמיתי | איימי בארלי | 6 פרקים |
| 2010-2009; 2023 | אנשי המסיבות | קלסי קלווין | תפקיד ראשי (עונות 1–2) תפקיד אורח (עונה 3); 21 פרקים |
| 2011-2010 | ילדי בית החולים | הרמוני / קלסי קלווין | 2 פרקים |
| 2012 | הבחורה החדשה | ג'וליה | 4 פרקים |
| 2016-2013 | הסקס של מאסטרס | וירג'יניה ג'ונסון | תפקיד ראשי (4 עונות); 46 פרקים; גם מפיקה |
| 2014-2013 | הליגה | רבקה רוקסין | 3 פרקים |
| 2017 | התנהגות חולנית | נדיה | 6 פרקים |
| 2018 | הצוללת | קרלה מונרו | תפקיד ראשי (עונה 1); 8 פרקים |
| 2019 | קאסל רוק | אנני וילקס | תפקיד ראשי (עונה 2); 10 פרקים |
| 2019 - 2020 | למען האמת (אנ') | ג'וסי ולייני בורהאם | תפקיד ראשי (עונה 1); 8 פרקים |
| 2021 - הווה | המושכים בחוטים | רייגן רידלי | דיבוב; 20 פרקים |
| 2022 | פליישמן בצרות | ליבי | מיני-סדרה מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (2023) |
| 2023 - הווה | חיזור גורלי | אלכס פורסט | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2025 | יום אפס | אלכסנדרה מולאן | מיני-סדרת של נטפליקס |
הערות שוליים

↑  Forward Staff, Lizzy Caplan, The Forward, ‏2014-11-10 (באנגלית)
↑  Jews in the News: Lizzy Caplan, Tiffany Haddish and Craig Gerber | Tampa JCCs and Federation, www.jewishtampa.com (באנגלית אמריקאית)
↑  https://www.timesofisrael.com/from-nice-jewish-girl-to-master-of-sex/
↑  אמיר בוגן, "יום אפס" היא סדרת מתח מצוינת שמגיבה בזמן אמת למציאות הפוליטית בארה"ב, באתר ynet, 21 בפברואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334615505171  BIBSYS: 13015757  BNE: XX5001131  BnF: cb15795462s (data)  GND: 136370969  ISNI: 0000 0001 1445 9603  LCCN: no2005006909  NKC: xx0217921  NTA: 310541042  SUDOC: 15650507X  VIAF: 61883136   WorldCat (עם VIAF): 61883136
המוזיאון להיסטוריה של יהודי גאורגיה ע"ש דוד באזוב

המוזיאון להיסטוריה של יהודי גאורגיה
מוזיאון דוד באזוב להיסטוריה של יהודי גאורגיה (בגאורגית: დავით ბააზოვის სახელობის ებრაელთა ისტორიის მუზეუმი) הוא מוזיאון מרכזי להיסטוריה ולתרבות היהודית בטביליסי, גאורגיה. על הקמת הארגון הוחלט על ידי "הוועד לעזרת יהודים עניים בגרוּזיה" ב-30 בנובמבר 1932, כארגון מחלקתי במסגרת הבסיס התרבותי של פועלים יהודים. הארגון נוסד באופן רשמי על ידי הקומיסריון העממי לחינוך (אנ') של גאורגיה הסובייטית ב-23 בנובמבר 1933, תחת השם 'מוזיאון היסטורי-אתנוגרפי יהודי'.
היסטוריה

מוזיאון דוד באזוב הוקם במקור במרכז התרבות היהודית (כיום בכתובת אבסדזה 10) בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית, ומ-1940 שכן בבית כנסת דמוי כיפה (כיום ברחוב הקתוליקוס אנטון (גאו')).
מבנה המוזיאון נבנה בתחילת המאה ה-20; בנוי מלבנים, רב-צלעי מבחוץ ועגלגל מבפנים (עם שלושה אפסיסים), עם שני כיפות (גדולה וקטנה) המונחות על 8 עמודים מונחים מבטון מזוין הממוקמים לאורך ההיקף. בעקבות שיפוצים, הבניין הפך לשלוש קומות, באורך וברוחב של כ-20 מטר וגובה של 21 מטר.
המוזיאון נסגר ב-1951, במהלך תקופת פעולות אנטישמיות בברית המועצות. המוזיאון חזר לפעולה בהחלטה מספר 1017 של ממשלת גאורגיה ב-30 בנובמבר 1992, בהתאם לבקשה של האגודה ליחסי יהודים-גאורגים של האקדמיה הגאורגית למדעים, ונקרא על שם דוד באזוב, הרב הדומיננטי והדמות הציבורית הידועה. המוזיאון הועמד תחת חסות משרד התרבות של גאורגיה; האקדמיה הגאורגית למדע קיבלה את ניהולו המדעי; בין השנים 2000–2004 המוזיאון היה תחת משרד התרבות של גאורגיה וממשלת העיר טביליסי.
למען שמירה על המבנה ההיסטורי החשוב (שמצבו היה גרוע), ולטובת שמירת המוזיאון, שהיה בעל ערך לאומי ובינלאומי, פותחו אמצעים מיוחדים לשימור המוזיאון ולשחזורו כבית אוצר של ההיסטוריה בת אלפי השנים של החיים היהודיים בגאורגיה, וכמרכז מדעי ייחודי לחקר יחסי יהודים-גאורגים. זאת בעקבות פנייה של האגודה ליחסי יהודים-גאורגים, ובוצע לפי הצו מספר 654 של נשיא גאורגיה מ-25 ביולי 2004 "בנוגע להסדרי שחזור ושיפוץ המוזיאון ההיסטורי והאתנוגרפי על שם דוד באזוב".
בהתאם לצו נשיא גאורגיה מספר 493 מ-16 באוגוסט 2006, הוקם למוזיאון סטטוס משפטי חדש ושם חדש: "מוזיאון ההיסטוריה של יהודי גאורגיה על שם דוד באזוב". משרד התרבות, הגנת המונומנטים והספורט של גאורגיה הופקד על פיקוח ממשלתי על פעולתו.
למוזיאון אוסף רחב של תצוגות, אפיגרפיים, כתבי יד, ארכאולוגיים, אתנוגרפיים, היסטוריים ואמנותיים, ארכיונים ועוד, אשר לאחר סגירת המוזיאון ב-1951 הועברו למוזיאונים, מכוני מחקר ומחסנים שונים.
החזרת החומרים ששייכים למוזיאון הוסדרה על פי הצו מספר 654 של נשיא גאורגיה מ-2004, לצד סיום שיפוץ הבניין. סדרת ספרי "לימודי עברית" (כרך 5) פורסמה, וכוללת הוצאות: I-1940, II-1941, III-1945, IV-2006, V-2008. בנוסף, נערכו משלחות לאזורי גאורגיה השונים, הוצגו תערוכות, נערכו כנסים בינלאומיים על נושאים הקשורים ליהודים הגאורגים והיסטוריית יחסי גאורגיה-ארץ ישראל ויחסי יהודים-גאורגים.
תפיסה אקספוזיציונית

ההיסטוריה של גאורגיה משמשת דוגמה ליחסים השלווים שנמשכו מאות שנים בין שתי אומות עתיקות, הגאורגית והיהודית; ויחסים אלו, על רקע ההיסטוריה של יהודי גאורגיה, הם אחד המאפיינים המרכזיים של התערוכה.
בהתבסס על נתונים תנ"כיים, ארכאולוגיים, היסטוריים ולשוניים, התערוכה עוסקת בנושאים הבאים:
יחסים היסטוריים ותרבותיים של גאורגיה (הקווקז)-ארץ ישראל (תקופת האבן, תקופת הברונזה, תקופה עתיקה, ימי הביניים ) המוסברים בקיומו של אזור היסטורי ותרבותי משותף
תקופות שונות של הגעתם, התיישבותם והשתרשותם של היהודים בגאורגיה: המאה ה-8 לפנה"ס (שלמנסר החמישי), המאה ה-6 לפנה"ס (אחרי 586, נבוכדנצר השני), המאות 2-1 לפנה"ס, המאות ה-19–20
תופעת יהודי גאורגיה (היבטים אנתרופולוגיים, אתניים, חברתיים, משפטיים, דתיים, תרבותיים, אתנוגרפיים וכו')
תרומתם של יהודי גאורגיה לתחומים ציבוריים, כלכליים, תרבותיים ומדעים בגאורגיה
תפקידם של יהודי גאורגיה בהפצת הנצרות בתוך גאורגיה
אנדרטאות של תרבות רוחנית וחומרית גאורגית בארץ הקודש
תיאוריה איזוטיאיסטית הנוגעת למוצאם של מלכי גאורגיה. על פיה נאמר כי מלכי גאורגיה - משושלת בגרטיוני הם צאצאי דוד המלך
סמלים הקשורים למלך דוד המקראי (למשל ההקסגרמה, הסמל של הבגרטיונים) בתרבות החומרית הגאורגית של ימי הביניים
אנדרטאות לתרבות הרוחנית והחומרית של יהודי גאורגיה, חייהם הדתיים ומסורותיהם
אורח חייהם ותרבותם של יהודי גאורגיה
היעדר אנטישמיות מצד הממשלה בהיסטוריה של גאורגיה. מוזכרים חוסר אנוכיות והקרבה עצמית של הגאורגים שהצילו את היהודים בתחילת המאה ה-20 כאשר התרחשו פוגרומים אנטישמיים ברוסיה, ושל השבויים היהודים במהלך מלחמת העולם השנייה
תקופות של חזרתם של היהודים מגאורגיה לארצם ההיסטורית (ולמדינות אחרות בעולם): המאה ה-19 – תחילת המאה ה-20, משנות ה-70 מוסברים היבטים מטפיזיים, היסטוריים, חברתיים ופוליטיים של תופעה זו; נבדקות עובדות ניכרות על יחסם של יהודי גאורגיה לגאורגיה כ"ארץ מולדתם השנייה", וכן על יחסי הגומלין השלטוניים, המדעיים, התרבותיים והחברתיים של גאורגיה-ישראל של ימינו
ארגונים ממשלתיים וציבוריים יהודיים, גאורגים-יהודיים הפועלים בגרוזיה
בתערוכה יוצגו תצלומים שונים, טקסטואליים וחומרים נושאיים: מפות, נופים, מחוזות ההתיישבות ההיסטורית של היהודים בגאורגיה, נופים של מבני הדת ובתי הקברות, נתונים דמוגרפיים, חומרים היסטוריים, ארכאולוגיים, אתנוגרפיים, אפיגרפיים, בכתב יד ומודפסים, יצירות של האמן היהודי הגאורגי סולומון גרשוב וציירים נוספים.
הלייטמוטיב של התערוכה הוא: יהודי גאורגיה שמרו על אורח חיים שנמשך מאות שנים בגאורגיה והם משולבים באופן חזק בהיסטוריה שלה, וזהו ביטוי מובהק לסובלנות בין שתי האומות. גאורגיה הציגה לעולם את הדוגמה לשיתוף פעולה ושלווה בין העמים.
הערות שוליים

↑  הוועד לעזרת יהודים עניים בגרוּזיה (‏הועד לעזרת יהודים עניים בגרוזיה‏ (Q133247461)) או היבקומב"ד היה ארגון שהוקם בשנת 1928 כגוף ממשלתי שתפקידו היה ליישם את מדיניות המפלגה הקומוניסטית בקרב יהודי גאורגיה. הוועד סייע ליהודים שאיבדו את פרנסתם ויסד בתי מלאכה וסובחוזים וגם במישור החינוכי והתרבותי. באוקטובר 1936 פורקה הוועדה בצו של השלטון ובשנת 1937 הוצא להורג ראש הועד אברהם לינצקי
↑  הקומיסריון העממי לחינוך של גאורגיה הסובייטית (საქართველოს სსრ განათლების სახალხო კომისარიატი) היה שמו של משרד החינוך הגאורגי לאחר הקמת גאורגיה הסובייטית ב-1921
↑  შემწყნარებლობისა და სამოქალაქო ინტეგრაციის ეროვნული კონცეფციის და სამოქმედო გეგმის შესრულების მონიტორინგის შედეგები, עמ' 53
↑  ‏גרשון בן אורן‏ (Q133134024)
↑  ‏לילי מגל‏ (Q133235220)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576731805171  LCCN: n2012051232  VIAF: 258025269   WorldCat (עם VIAF): 258025269 
מוזיאון להיסטוריה של יהודי גאורגיה, תערוכה
החכם שוחט תרנגולות לכפרות, שלום קובושווילי (1940)
מחשבות פולשניות

מחשבות פולשניות או טורדניות הן מחשבות, דימויים או רעיונות לא רצויים שעשויים להפוך לאובססיות. הן מצערות ומעוררות מצוקה, וקשה לנהל אותן ולהשתחרר מהן. מחשבות, דחפים ודימויים חודרניים עוסקים בתכנים "לא הולמים" בזמנים לא מתאימים, ומשתייכים לעיתים קרובות לאחת משלוש הקטגוריות:
מחשבות אגרסיביות לא ראויות, מחשבות מיניות לא ראויות או מחשבות של ניאוץ וחילול הקודש בתחום הדתי, אם כי ישנם עוד סוגים רבים, ולכן המחשבות הפולשניות יכולות לעסוק בנושא אחר. מרבית האנשים חווים מחשבות כאלה בהקשר של הפרעה טורדנית כפייתית (OCD), הפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD) או דיכאון. הן עלולות להיעשות משתקות, מעוררות חרדה ועקשניות.
תיאור

אנשים רבים חווים את סוג המחשבות ה"רעות" והלא-רצויות מהן סובלים אנשים עם הפרעה יותר חמורה, אבל רובם מסוגלים להשתחרר מהן ולסלקן. בעבור מרבית האנשים, מחשבות רעות הן "מטרד חולף". הפסיכולוג סטנלי רחמן מלונדון, הציג שאלון לסטודנטים בריאים, ומצא שכמעט כולם חוו מחשבות רעות מפעם לפעם, ובכללן מחשבות על אלימות מינית, עונשים מיניים, מעשים מיניים "לא טבעיים", פעילויות מיניות מכאיבות, דימויים גסים או שעוסקים בחילול הקודש, מחשבות על פגיעה באנשים זקנים או בקרובים להם, אלימות כלפי בעלי חיים או ילדים, והתפרצויות מילוליות אימפולסיביות או אלימות. מחשבות רעות כאלו הן אוניברסליות בין בני אדם, והן היו "כמעט בוודאות תמיד חלק מהמצב האנושי".
כאשר מחשבות פולשניות מתרחשות יחד עם אובססיה כפייתית, הסובל מהן לא מסוגל להתעלם מהמחשבות הלא-נעימות, והוא עשוי להעניק להן תשומת לב מיותרת, ובכך הוא גורם להם להיות יותר תדירות ומציקות. המחשבות יכולות להפוך לאובססיות חמורות שמשתקות ונמצאות באופן מתמיד, והן עשויות לעסוק בנושאים שונים כמו אלימות, מין וחילול הקודש. בשונה ממחשבות פולשניות נורמליות, הנחוות על ידי אנשים רבים, מחשבות פולשניות שקשורות ל-OCD עשויות להיות מעוררות חרדה, מתמידות וקשות להדחקה.
התגובה של אדם למחשבות רעות עשויה לקבוע האם המחשבות יחמירו, יהפכו לאובססיה ויצריכו טיפול. מחשבות פולשניות יכולות להתרחש עם או בלי קומפולסיות (=מעשים כפייתיים); ביצוע המעשה הכפייתי עשוי להוריד את החרדה שהאדם חווה, אבל זה מחזק את הדחף לבצע את המעשה בפעמים הבאות ובכך מחזק את המחשבות הפולשניות. לפי לי באר (מומחה בטיפול ב-OCD מהקליניקה ל-OCD בבית החולים במסצ'וסטס), הדחקת המחשבות רק מחזקת אותן, ואילו ההכרה כי מחשבות רעות אינן מלמדות על כך שהאדם הוא "רע" היא אחד הצעדים להתגברות עליהן. ישנן ראיות בנוגע לתועלת וליתרון שיש בקבלת המחשבות הפולשניות, בניגוד להדחקתן. מחקר הראה, כי הנבדקים שהורו להם להדחיק את המחשבות הפולשניות חוו יותר מצוקה לאחר ההדחקה, בעוד הנבדקים שהורו להם לקבל את המחשבות חוו פחות חוסר נעימות. תוצאות אלו עשויות להיות קשורות לתהליכים הקוגניטיביים הנמצאים בבסיס ה-OCD. אולם, קבלת המחשבות עשויה להיות יותר קשה עבור אנשים עם OCD. במאה ה-19, OCD הייתה ידועה בתור "מחלת הספקנות"; ה"ספק הפתולוגי" שמלווה את ה-OCD עשוי להקשות על אדם עם OCD להבחין במחשבה פולשנית "נורמלית" – כפי שהיא נחווית על ידי רוב בני האדם. עובדה זו גורמת להם "לסבול בשקט, כאשר הם נבוכים מדי, או מודאגים מדי שיחשבו שהם משוגעים".
הסיכוי שהסובלים יפעלו לפי המחשבות הפולשניות הוא נמוך מאוד; הסובלים שחווים אשמה עצומה, חרדה, בושה ודאגה בנוגע למחשבות רעות, הם שונים מאלו שפועלים לפי מחשבות כאלו. ההיסטוריה של פשעים אלימים נשלטת על ידי אלו שאינם מרגישים אשמה או חרטה; עצם העובדה שאדם מתייסר בגלל המחשבות הפולשניות, ואף פעם לא פעל על פיהן, היא סימן מצוין לכך שהוא לא יפעל לפי מחשבות אלו בעתיד. אצל מטופלים שהמחשבות לא מפריעות להם או מביכות אותם, שלא רואים אותן באור שלילי, או שנקטו פעולה ממשית על פיהן, יש לבדוק את קיומם של מצבים חמורים יותר, כגון פסיכוזה והתנהגות קרימינלית. לפי בר, מטופל צריך לדאוג שמא המחשבות הפולשניות שלו הן מסוכנות אם הן לא מפריעות לו אלא גורמות לו הנאה; אם הוא אי פעל לפי מחשבות או דחפים אלימים או מיניים; אם הוא שומע קולות או רואה דברים שאחרים לא רואים; ואם הוא מרגיש זעם בלתי נשלט.
תיאור > מחשבות אגרסיביות לא ראויות

מחשבות פולשניות עשויות לכלול אובססיות אלימות בדבר הפגיעה באחרים או בעצמך. הן עשויות לכלול מחשבות רעות כמו: פגיעה בילד תמים, קפיצה מגשר/צוק/בניין גבוה, דחף לקפוץ לפני רכבת או רכב נוסע או דחף לדחוף מישהו אחר לפניהם. בסקר של סטודנטים בריאים נמצא שכמעט כולם חוו מחשבות פולשניות מפעם לפעם, ובכלל זה מחשבות בדבר:
פגיעה בקשישים.
דמיונות או משאלת לב של פגיעה במישהו קרוב או באדם מסוים, או בעצמך.
דחף לתקיפה אלימה, להכות, לפגוע או להרוג אדם, ילד קטן או בעל חיים.
דחפים לצעוק או להתעלל במישהו, לתקוף ולהעניש באלימות מישהו, או לומר משהו חצוף, גס, מרושע או אלים למישהו.
מחשבות אלו הן חלק מהיותנו בני אדם. הן אינן צריכות לפגוע באיכות החיים של האדם. ישנו טיפול למצבים בהם המחשבות קשורות ל-OCD, ונעשות עקשניות, קשות או מעוררות מצוקה.
תיאור > מחשבות מיניות לא ראויות

אובססיות מיניות כוללות מחשבות פולשניות, או דימויים של "נישוק, נגיעה, גיפוף, יחסי מין, מין אוראלי, מין אנאלי, ואונס" עם "זרים, מכרים, הורים, ילדים, חברי משפחה, חברים, חברים לעבודה, בעלי חיים, ודמויות דתית", עם "תוכן הטרוסקסואלי או הומוסקסואלי" ועם אנשים מכל גיל.
כמו לגבי מחשבות ודימויים פולשניים אחרים, גם כאן לכולם יש לפעמים מחשבות מיניות לא ראויות, אבל אנשים עם OCD עשויים להעניק משמעות וחשיבות למחשבות המיניות הלא-רצויות, ובכך לעורר חרדה ומצוקה. הספק שמלווה OCD, מוביל לספקות ביחס לשאלה האם ייתכן שהמחשבות יובילו למעשים, ואלו גוררים ביקורת ושנאה עצמית.
אחת המחשבות הפולשניות הנפוצות מתרחשת כאשר אדם אובססיבי מטיל ספק בזהותו המינית. כבמרבית המקרים של אובססיות מיניות, הסובלים חשים בבושה וחיים בבדידות. הם מתקשים לדבר על פחדיהם, ספקותיהם, ודאגותיהם ביחס לזהותם המינית.
אדם שחווה מחשבות מיניות פולשניות עשוי להרגיש "בושה, אשמה, מצוקה, ייסורים, פחד שהוא עלול לפעול על פי המחשבה או הדחף, וספק שמא הוא כבר פעל באופן זה". השנאה העצמית שעשויה להתפתח יכולה להוביל לדיכאון, בהתאם למידה בה ה-OCD פוגע בתפקוד היומיומי וגורם למצוקה. הדאגה סביב המחשבות הרעות עשוי לגרום לאנשים לבדוק ולבחון את גופם כדי לקבוע האם המחשבות גורמות להם להתעוררות מינית. אך מיקוד תשומת הלב בכל אבר בגוף עשויה לגרום לתחושות באותו אבר, ולפיכך פעולה זו רק מפחיתה את הביטחון ומגבירה את הפחד בדבר הסיכוי שהדחפים והמחשבות יובילו להתנהגות לא מתאימה. הטיפול במחשבות מיניות פולשניות כולל תרפיה שנועדה לעזור לסובלים לקבל את המחשבות הפולשניות, ולהפסיק לנסות להרגיע את עצמם על ידי התמקדות בגופם.
תיאור > מחשבות ניאוץ וחילול הקודש

מחשבות ניאוץ הן מרכיב נפוץ של OCD, והן תועדו לאורך ההיסטוריה. ידוע כי דמויות דתיות בולטות כמו מרטין לותר ואיגנטיוס מלויולה (St. Ignatius) סבלו ממחשבות ודחפים פולשניים בעלי תוכן דתי. למרטין לותר היו דחפים לקלל את אלוהים ואת ישו, ודימויים של "האחוריים של השטן" טרדו את מחשבתו. לאיגנטיוס היו אובססיות רבות, בכללן הפחד מלדרוך על חתיכות קש שהיו מונחות בהצלבה, מחשש שזה מראה זלזול בישו. במחקר של 50 מטופלים עם אבחון ראשי של OCD נמצא כי ל-40% היו מחשבות וספקות בעלי אופי דתי. נתון זה היה גבוה מהאחוז שסבל ממחשבות אובססיביות סביב לכלוך וזיהום (38%) – שנהוג יותר לקשור אותם ל-OCD. אחד המחקרים מציע כי התוכן של המחשבות הפולשניות משתנה בהתאם לתרבות, ושמחשבות לגבי ניאוץ עשויים להיות יותר נפוצים אצל גברים מאשר נשים.
מחשבות פולשניות ואובססיות דתיות כוללים בין השאר:
מחשבות מיניות שקשורות לאלוהים, לקדושים ולדמויות דתיות כמו מרים, אם ישו.
מחשבות רעות, או דימויים, בזמן תפילה או מדיטציה.
מחשבות שאתה אחוז בדיבוק.
חששות סביב חטאים, עבירה על חוק דתי, או ביצוע פגום של טקס דתי.
חששות שמא החסרת חלק מהתפילה, או אמרת אותם בצורה לא נכונה.
מחשבות פולשניות חוזרות של ניאוץ.
דחפים לומר מילות נאצה או לבצע מעשים של ניאוץ בזמן פעילות דתית.
הסבל עשוי להיות גדול יותר, והטיפול מורכב יותר, כאשר למחשבות הפולשניות יש משמעות דתית. מטופלים עשויים להאמין כי נחה עליהם רוח השטן, והם עשויים לחשוש מעונש מאלוהים. הם עשויים לחוות בושה ואשם מוגדלים מאחר שהם רואים את עצמם כחוטאים. הסימפטומים יכולים לעורר יותר מצוקה עבור מי שיש לו אמונה חזקה. בר סבור כי מחשבות ניאוץ שכיחות יותר בקרב קתולים ופרוטסטנטים-אוונג'ליקנים, מאשר בקרב דתות אחרות, ושאצל יהודים ומוסלמים יש יותר אובססיות לגבי העמידה בדרישות החוקים והטקסים של הדת, וביצועם באופן מושלם. הוא הציע תזה להסביר מצב זה. לפי התזה, מה שנחשב כ"לא ראוי" משתנה בין התרבויות והדתות, והמחשבות הפולשניות מייסרות את הסובלים מהם עם מה שנחשב כ"לא ראוי" בתרבות הסובבת.
מצבים קשורים

תופעת המחשבות הפולשניות קשורה לטורדנות כפייתית (OCD), אך היא יכולה להופיע במצבים אחרים כגון: תסמונת-פוסט-טראומטית (PTSD), דיכאון קליני, דיכאון שלאחר לידה, וחרדה. אחד מהמצבים הנ"ל קיים כמעט בכל מקרה בו המחשבות הפולשניות מגיעות לרמה קלינית של חומרה. במחקר גדול שפורסם ב-2005 נמצא שאובססיות בעלות תוכן אלים, מיני, או דתי, קשורות באופן רחב להפרעות המשלבות חרדה ודיכאון. המחשבות הפולשניות המופיעות במצב של סכיזופרניה שונות מהמחשבות המופיעות ב-OCD או דיכאון, בכך שמדובר במחשבות שווא או בהזיות.
מצבים קשורים > תסמונת-פוסט-טראומה (PTSD)

ההבדל העיקרי בין OCD לבין PTSD הוא, שהמחשבות הפולשניות ב-PTSD הן של אירועים טראומטיים שהתרחשו במציאות, בעוד שב-OCD מדובר במחשבות על אסונות מדומיינים. הסובלים מ-PTSD שיש להם מחשבות פולשניות, צריכים להבחין בין המחשבות האלימות/מיניות/דתיות לבין הזיכרונות של האירוע הטראומטי. כאשר מטופל עם מחשבות פולשניות לא מגיב לטיפול, על המטפל לחשוד בקיומה בעבר של התעללות פיזית, רגשית או מינית.
מצבים קשורים > דיכאון

אנשים עם דיכאון קליני עשויים לחוות מחשבות רעות באופן חריף יותר, ולראות בהן הוכחה שהם אנשים רעים וחסרי-ערך. יש להבחין בין המחשבות האובדניות ששכיחות במצב של דיכאון לבין מחשבות פולשניות, שכן מחשבות אובדניות (בשונה מהמחשבות המיניות, האלימות והדתיות – שהן בלתי מזיקות) עשויות להיות מסוכנות.
המחשבות הבלתי פוסקות בדיכאון נקראות רומינטיביות ("טחינה מחשבתית") והן לרוב אגו-סינטוניות, כשהאדם מזדהה במידה רבה עם תוכנם.
מחשבות האשם עלולות במקרים קיצוניים להגיע לרמה של מחשבות שוא (בדיכאון הפסיכוטי).