stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שף (סאות' פארק)
סקירה כללית

כינויו של שף בא לו מהיותו טבח. הוא נולד בשם ג'רום מק'לרוי לתומאס ונלי שחיים באדינבורו שבסקוטלנד. שף הוא נוצרי אך היה מוסלמי למשך זמן קצר לאחר שהמיר את דתו במהלך הפרק "שף משתגע". הוא אוהב לבשל והגיע לעיר סאות' פארק על מנת לפתוח בה מסעדה, אך הפך לטבח הקפיטריה של בית הספר בו לומדים גיבורי הסדרה קייל, סטן, אריק וקני. הוא האדם האמריקאי אפריקאי היחיד בעיר מלבד הילד טוקן בלאק והוריו, ובדרך כלל הוא מתושבי העיר היחידים המסוגלים להפגין שכל ישר והמבוגר היחיד שהילדים סומכים עליו בבקשת עצה.
תשוקה נוספת של שף מלבד בישול הייתה מוזיקה. הוא עוצב בהשראת דמותם של זמרי מוזיקת נשמה אפרו-אמריקאים משנות השבעים כאייזק הייז ובארי וייט, ויוצרי הסדרה טענו כי הייז היה הבחירה הראשונה שלהם לגילום הדמות. הוא בחר לעיתים קרובות (במיוחד בעונות הראשונות של הסדרה) להשיא את עצותיו לילדים בשיר, שבדרך כלשהי הפך לשיר זימה. אחד מהשירים שהייז שר בסדרה כשף, "(Chocolate Salty Balls (P.S. I Love You", פורסם כסינגל והגיע למקום הראשון במצעדי הסינגלים בבריטניה ובאירלנד. השיר מכיל רמיזות מיניות בנוגע לאשכיו של שף במסווה של שיר הלל אותו כתב לממתקי השוקולד פרי ידו, "ביצי השוקולד המלוחות של שף".
סוף דרכו בסדרה

במרץ 2006 עזב הייז את הסדרה בטענה שהיא חצתה את הקו מסאטירה לאי-סובלנות במסגרת טיפולה בדתות שונות. יוצרי הסדרה טענו בתגובה כי עד ליציאתו של פרק העוסק בסיינטולוגיה, אליה משתייך הייז, הוא לא התבטא באופן דומה והאשימו אותו בסטנדרטים כפולים. מאוחר יותר התברר כי את ההודעה על ההתפטרות פרסם מקור שזהותו אינה ברורה שלא היה מורשה לייצג את הייז, שחווה שבץ מוחי בינואר 2006 וככל הנראה היה חולה מכדי לקבל החלטות לבדו (באותו החודש הוא גם התבטא בהבנה לגבי הפרק). באוגוסט 2008 הלך הייז לעולמו כתוצאה ממחלתו.
יוצרי הסדרה החליטו ליצור פרק אחרון בהשתתפותו של שף, בשם "שובו של שף" (שודר 9 ימים לאחר עזיבתו של הייז) על ידי שימוש בקטעים מדיאלוגים שלו מתוך פרקים קודמים. הפרק היווה פרודיה על פרשת עזיבתו של הייז וכלל סצנת מוות אכזרית של שף לאחר שהסתבך עם מועדון חברים מפוקפק, אך גם הספד בו נטען כי את האשמה בעזיבתו של שף יש לתלות ב"מועדון הקטן והמטורלל שעירבל את מוחו" ולא בשף עצמו. אם כי, שף עצמו לא באמת מת, אלא בעצם מועדון החברים המפוקפק הפך אותו (דרך תהליך סייברזציה, כמובן) למעין גרסה פדופילית של דארת' ויידר, בשם "דארת' שף".
שיגולה רקורדס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  מיכאל כהן מיכאל מושונוב די ג'יי מש
 תקופת הפעילות:  2017–הווה (כ־7 שנים)
 חברת אם:  הליקון
 
שיגולה רקורדס היא חברת תקליטים ישראלית, שהוקמה על ידי הראפרים והמפיקים מיכאל כהן ומיכאל מושונוב מצמד ההיפ הופ כהן@מושון והתקליטן והמפיק די ג'יי מש, וכיום מורצת על ידי מיכאל כהן ודי ג׳יי מש. החברה עוסקת בעיקר במוזיקת היפ הופ ופועלת תחת חסותה של הליקון.
רקע

בראיון למאקו, הצהירו כהן@מושון על שיגולה רקורדס כי "זו הדרך שלנו לקדם גם את המוזיקה שלנו אבל גם כל מיני אמנים שאנחנו מאמינים בהם. לאורך השנים נהיינו מעורבים בהמון פרויקטים ורצינו לאחד את זה למקום אחד - כך נולד למעשה הלייבל".
משמעות השם ״שיגולה״ נשארת חסויה וחבריה מסרבים להסביר את משמעותו.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2017 על ידי מיכאל כהן ומיכאל מושונוב מצמד ההיפ הופ כהן@מושון ותקליטנם די ג'יי מש. האלבום הראשון שיצא בלייבל הוא אלבום הבכורה של די ג'יי מש, "מחט על תקליט", שיצא בנובמבר 2017 וכלל הופעות אורח של רביד פלוטניק, איתי לוקץ', כהן@מושון, אורטגה, מיכאל סוויסה, עדן דרסו, אייטולה ועוד, כשני האחרונים הוחתמו לימים בלייבל. השיר "יהיה מה שיהיה" מתוך האלבום, בשיתופם של כהן@מושון ועדן דרסו, נוצר לאחר שדי ג'יי מש יצר קשר עם דרסו באמצעות פייסבוק, לאחר שהאזין לקטע ראפ שהעלתה, והחליט לשתף אותה באלבומו ולהחתים אותה בלייבל, ובשנת 2018, הוציאו השניים אלבום משותף, שנקרא "כתר שקוף". האלבומים הבאים שהוציא הלייבל זכו להצלחה ושבחים ממבקרי המוזיקה.
בשנת 2021 הוציא הלייבל את מיקסטייפ הבכורה שלו, הנקרא "שיגסטייפ", המכיל שירים בביצוע אמני הלייבל, ומתארחים בו גם ישי סוויסה ומיכאל סוויסה.
אמנים > אמנים בהווה

אייטולה
די ג'יי מש
עדן דרסו
מיכאל כהן
אורי שוחט
סלימפים
אמנים > אמנים בעבר

וייב איש
כהן@מושון
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

די ג'יי מש - מחט על תקליט (2017)
עדן דרסו ודי ג'יי מש - כתר שקוף (2018)
וייב איש - העלייה (2020)
כהן - מה שאפשר עם מה שנשאר (2021)
אורי שוחט - שוחטודה (2022)
עדן דרסו - משולש קדוש (2022)
די ג'יי מש - יותר מזל משכל (2023)
סלימפים - לופ הסבל האינסופי (2023)
מאור כהן ודי ג'יי מש - על הדשא (2023)
כהן - הביתה (2024)
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

שיגולה - שיגסטייפ (2021)
וייב איש וצוקוש - תזמון מושלם (2021)
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

כהן - חצי אפוי (2018)
כהן ומיכאל סוויסה - גלישה בסתר (2019)
אמ.סי חי ודי ג'יי מש - חי וקיים (2021)
אורי שוחט - זה מרגיש טוב (2023)
הערות שוליים

1 2  קרינה סטפנסקי, ‏"מוזיקה היא בין לאומית, והיא יכולה להיות כזאת גם עם שיר בעברית", באתר ‏מאקו‏, 12 ביולי 2018
↑  עידו פורת בגלגלצ: עידו פורת מארח את חברי שיגולה on Apple Podcasts, באתר Apple Podcasts, ‏13/5/2022 (באנגלית בריטית)
↑  יואב אברהמי, מחט על תקליט, באתר "הספוג", 17 בדצמבר 2017
1 2   בן שלו, עדן דרסו חריפה כמו הראפר הכי קשוח, אבל גם יודעת לרגש, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2018
↑  סער גמזו, סיכום תשע"ח במוזיקה: השנה של נטע, באתר ישראל היום, 3 בספטמבר 2018
↑   בן שלו, מתי בפעם האחרונה ראיתם ראפר שמצייר תמונה ישראלית כל כך קשה ונוגעת?, באתר הארץ, 25 באפריל 2020
שלמה חיים פרלוב (בולחוב)

| --- | --- |

רבי שלמה חיים פרלוב (במרכז) עם מחותנו רבי קלונימוס קלמיש שפירא (לימינו)
 לידה:  1880 ה'תר"ם מינסק מזובייצקי, רפובליקת פולין 
 פטירה:  14 ביולי 1943 (בגיל 63 בערך) י"ג בתמוז ה'תש"ג בולחוב, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, פולין
 מקום מגורים:  בולחוב, מחוז איוואנו-פרנקיבסק מחוז איוואנו-פרנקיבסק, גליציה גליציה
 מקום פעילות:  הרפובליקה הפולנית השנייה
 תקופת הפעילות:  ? – 14 ביולי 1943 
 השתייכות:  תנועת החסידות 
 תחומי עיסוק:  ראש ישיבה, אדמו"ר, רב
 חיבוריו:  "מקדש שלמה", קהלת שלמה", "תוספות חיים"
 בת זוג:  פייגא דבורה מרים בת רבי יהושע השיל מבולחוב
 אב:  רבי יעקב פרלוב (הראשון)
 אם:  חוה בת רבי לייבוש ליברזון מפרוסקורוב
 צאצאים:  ראו להלן
 
רבי שלמה חיים פרלוב (בכתיב ארכאי: פערלאוו; ה'תר"ם – י"ג בתמוז ה'תש"ג) היה רב אדמו"ר, וראש ישיבה בבולחוב, משושלת חסידות נובומינסק, נרצח בשואה.
קורות חייו

נולד לרבי יעקב פרלוב האדמו"ר הראשון מנובומינסק ולדבורה בת רבי לייבוש ליברזון מפרוסקורוב. נקרא על שם סב אביו, רבי שלמה חיים מקוידנוב. בגיל צעיר התפרסם כעילוי, והתכתב עם רבנים כמו רבי אליהו חיים מייזל ורבי משה נחום ירושלמסקי. את ספרו הראשון, "תוספות חיים" על מסכתות קטנות, סיים לחבר בגיל 16. בגיל 17 נשא את פיגה דבורה מרים בת דודו רבי יהושע השיל מבולחוב (נרצחה בח' בחשוון ה'תש"ב, יחד עם אמה), שהיה חתן רבי ישראל שמואל נייהוז מטומשוב.
בשנת ה'תרס"ד נפטר דודו וחותנו רבי יהושע העשיל והוא ירש אותו ומילא את מקומו ברבנות בולחוב (אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובהמשך הייתה בפולין; כיום באוקראינה). רש"ח הקים בעיר ישיבה בה למדו כ-60 בחורים, והתפרסם ביותר גם הודות לספריו. הנהגתו הייתה כאביו בדרך חסידות קרלין וקוידנוב, הנהגה שבלטה בייחודיותה בגליציה. מדי שבת היה עורך שלושה טישים והשמיע מאמרי חסידות ארוכים. בית הכנסת שלו כונה "די פוילישע שוהל", וחצרו הייתה המרכז העיקרי של תנועת אגודת ישראל בעיר.
בשואה

בימי מלחמת העולם השנייה עודד את יהודי עירו לברוח, אך הוא עצמו סירב לברוח ונשאר לעודד ולחזק את בני קהילתו, באמרו שמקומו עם כל היהודים. בכסלו תש"ג (1942) הוא נכלא בגטו סטרי. החסידים יצרו קשר עם גוי שהסכים להסתיר את הרבי בביתו, אך הוא סירב לעזוב את אחיו, והלך לעבודה ככל היהודים. תוכנית שהוכנה בשלב זה להבריחו ליערות נכשלה בעקבות הלשנה.
בי"א בתמוז ה'תש"ג (יולי 1943) הוצא רש"ח, בעודו עטוף בטלית, יחד עם עוד יהודים לכיכר העיר והם הצטוו להתפשט, לאחר שהיהודים סביבו סירבו להפשיטו מפני כבודו והוצאו להורג על ידי הנאצים, ביקש רש"ח שיפשיטו אותו כדי שהנאצים לא יגעו בגופו, אמר וידוי בנחת ובקול רם ונורה למוות.
ספריו

מקדש שלמה, הכולל: ילקוט שלמה (אוסף מדרשים כעל פסוקי תהלים), מקור חיים (על תרי"ג מצוות), קהלת שלמה (דרשות חז"ל על המצוות), כרם שלמה (פירוש על פסוקי התהלים), בית שלמה (קישור פסוקים בתהלים לתורה שבעל פה).
סידור קהלת שלמה[דרושה הבהרה].
תוספות חיים - על מסכתות קטנות. נותר בכתב יד.
משפחתו

בנו רבי יעקב העשיל - נפטר בי"ג באלול תרצ"ז בגיל צעיר.
בתו אלטע בת ציון - נישאה לרבי דוד משה שפירא מגוואדז'יץ. נפטרה בד' בטבת תש"ט.
בנם יצחק אייזיק - נשא את נכדת רבי ירוחם ליינר.
בתו גיטל - אשת רבי אלימלך בן ציון שפירא בן רבי קלונימוס קלמיש שפירא מפיאסצנה. נספו בהפצצות על ורשה בי"ד בתשרי ה'ת"ש.
בתו רחל - נישאה לרבי יצחק הגר מטלומטש, בן בנו של רבי חיים מאוטיניה.
בתו לאה רייזל - אשת רבי משה אפרים מושקוביץ רבה של סוקוליקי.
בתו שרה - אשת שבח מויער, נספו בב' בסיון תש"ג.
הערות שוליים

↑  רבי משה נחום ירושלמסקי, באר משה, חלק א', סימן נ"ג, ירושלים תשס"ג, עמ' קע"ט, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  פרלוב, שלמה חיים, בן יעקב, באתר "רבנים שנספו בשואה".
↑  מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, חלק ד', ירושלים תשל"ח - תשנ"ז.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302831905171  ISNI: 0000 0000 7058 548X  LCCN: n81011670  VIAF: 97587433   WorldCat (עם VIAF): 97587433
שמואל מוריה

| --- | --- |

שמואל מוריה, 1955. הציג עצמו בשם עדנאן בתפקיד הנספח הצבאי העיראקי בשגרירות עיראק בפריז ובגרמניה.
 לידה:  7 באוקטובר 1924 בצרה, עיראק המנדטורית
 פטירה:  27 באוקטובר 2019 (בגיל 95) גבעתיים, ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין בקיבוץ עינת
 מדינה:  ישראל
 בת זוג:  שולמית (שולה) מוריה
 מספר צאצאים:  2 
 השתייכות:  המחתרת הציונית בעיראק  זרוע ההגנה בעיראק   שירות הביטחון הכללי   המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים
 תקופת הפעילות:  1952 – שנות ה-70 של המאה ה-20
 פעולות ומבצעים
 מבצע מייקלברג הבאת אולריך שנפט לישראל
 
שמואל (סמי) מוריה (7 באוקטובר 1924 - 27 באוקטובר 2019) היה ממונה על העלייה הבלתי ליגאלית של המחתרת הציונית בעיראק ולאחר מכן איש שירות הביטחון הכללי ו"המוסד" בישראל.
לקריאה נוספת

איתן הבר ויוסי מלמן, המרגלים, הוצאת ספרי חמד, 2005, עמודים 26 - 30.
יוסף ארגמן, זה היה סודי ביותר - פרשיות מודיעין וביטחון בישראל, הוצאת משרד הביטחון 1990, עמ' 48.
שמואל (סמי) מוריה, "עלייה בלתי לגלית מבגדד", "נהרדעא" - ביטאון מרכז מורשת יהדות בבל, חוברת מס' 30, יוני 2009, בעמ' 30.
הערות שוליים

↑  הילה שרון ודרור גלוברמן, ‏מבצע מייקלברג, באתר חיל האוויר הישראלי, אוקטובר 1998
↑  מרינה גולן, ‏הזהות הכפולה של המסתערבים, באתר "IsraelDefense‏", 30 באוגוסט 2013
↑  שולמית (שולה) מוריה ז”ל, באתר "אבלים"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010929188305171  VIAF: 21164600272437671184   WorldCat (עם VIAF): 21164600272437671184
שמואל מועד

הרב שמואל מועד, רבה של ושילקובה, מחוז ביאליסטוק, רב ומקובל ליטאי, מתלמידי ר' מנחם מנדל משקלוב, מחבר 'בית שמואל הקטן'.
אודותיו

נולד בשנת ה'תקמ"ד, 1784, לערך לאביו ר' יהודה ליב, אב"ד ושילקובה. לאחר פטירת אביו, בשנת ה'תקע"ט, 1819, התמנה לכהן כממלא מקומו בקהילת ושילקובה. שימש בכתר הרבנות בעיר זו חמשים ושש שנים, ונפטר בשיבה טובה בשביעי של פסח ה'תרל"ה, 1875. על אודותיו כותב נכדו, ר' נחמן גדליהו ברודר:
"למדתי לפני זקני הקדוש לעת זקנתו, שכבר עמדו עיניו מראות, הוא הרב הגאון הצדיק ומקובל מ' שמואל זצ"ל מוואשילקאווע, בסדר נזיקין וקדשים [...] אמר לי הלשון רש"י בעל-פה, נשתוממתי לשמוע עד כמה יגע בתורתנו הקדושה עד שלשון הש"ס ופוסקים היה שגור על פיו [...] ובקבלה שימש להגאון הקדוש החסיד ר' מענדיל זצ"ל תלמיד הגר"א [...] בגלגול שלג וטבילה תחת הקרח, צדיק תמים ומפורסם לבעל מופת [...] לא הניח רגע בלא תורה ומצוה, כל ימיו היה מלובש בטלית ותפילין [...] ולא שח שיחה בטילה".
את חיבורו הגדול 'בית שמואל הקטן' על המרדכי כתב בין השנים ת"ר-תרט"ו, יחד עם חיבור על הש"ס ובתורת הנסתר שנותרו בכתב יד. בהקדמתו לספר כתב המחבר: ”כי מן השמים הסכימו בחיבורי, כי באחת מפירושיי על המרדכי נתגלה לי בלילה שלא על דרך האמת הוא, ונתקבל לי פירוש אחר וכתבתי אותו, ומפירושי הראשון חזרתי”. לספר נוסף מכתבו של הרב יהודה ליב רבינוביץ' (ר' לייב זלמנ'ס), רב וראש המוצי"ם בהורודנא, הכותב אודות ר' שמואל: "אדם גדול בתורה בנגלה ובנסתר ובמעשים [...] לא פסק פומיה מגרסה ועובד את ד' באמת כידוע ומפורסם עוצם שקידתו ויגיעתו בתורה".
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | עוד בימי חייו פקע שמיה כצדיק מושל ביראת אלוקים ובעל מופת, זכה לקבל בנסתרות התורה מפי הגאון הקדוש רבי מנדל משקלוב זיע"א שהיה מגדולי תלמידי אדונינו הגר"א זיע"א, והיו קוראין אותו פה שלישי לאליהו | “ |

|  – הרב שמואל אויערבאך, בית שמואל הקטן, ירושלים תש"ע, מכתב ברכה |  – הרב שמואל אויערבאך, בית שמואל הקטן, ירושלים תש"ע, מכתב ברכה |  |
ראו גם

מנחם מנדל משקלוב
לקריאה נוספת

בית שמואל הקטן, תש"ע, 2010, באתר אוצר החכמה
ר' שמואל מועד (הראשון), בתוך: דוד תדהר, אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך 14, עמ' 4525
הערות שוליים

↑  גן ירושלים, תרנ"ט, 1899, הקדמה
↑  בית שמואל הקטן, הקדמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007489461805171  LCCN: n2011032054  VIAF: 170885643   WorldCat (עם VIAF): 170885643
שעת שיא 3

| --- | --- |

 בימוי:  ברט ראטנר 
 הופק בידי:  רוג'ר בירנבאום 
 תסריט:  ג'ף נתנזון 
 עריכה:  מארק הלפריך 
 מוזיקה:  לאלו שיפרין 
 צילום:  ג'. מייקל מארו 
 מדינה:  ארצות הברית, צרפת, גרמניה 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 ביולי 2007 
 משך הקרנה:  91 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט אמנויות לחימה, סרט באדי קאפ, סרט קומדיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   rushhour3
 www.rushhour3.fr
 דף הסרט ב־IMDb
 
שעת שיא 3 (באנגלית: Rush Hour 3) הוא קומדיית פעולה משנת 2007, בבימויו של ברט ראטנר. זהו הסרט השלישי בסדרת הסרטים "שעת שיא", בכיכובם של ג'קי צ'אן וכריס טאקר. הסרט ממשיך לעקוב אחר מעלליהם של הבלש לי והבלש קרטר, והפעם הם מוצאים את עצמם בפריז בניסיון לחשוף מזימה בינלאומית.
הסרט הוכרז ב-7 במאי 2006, הצילומים החלו ב-4 ביולי במקום בפריז ובלוס אנג'לס. הסרט יצא לאקרנים ב-10 באוגוסט 2007, הסרט זכה לביקורות שליליות והכניס 258.1 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 140 מיליון דולר.
תקציר העלילה

הסרט מתחיל בניסיון התנקשות בחייו של השגריר הסיני האן (טי מא), ידידו הוותיק של הבלש לי (ג'קי צ'אן). לי וקרטר (כריס טאקר) יוצאים לחקור את האירוע ומגלים שמזימה בינלאומית מתפתחת בעיר האורות, פריז. במהלך חקירתם הם נתקלים במנהיגת המאפיה הסינית סוי טינג (ז'אנג ג'ינגצ'ו) וארגון הפשע המסוכן "טריאדה". יחד, הם מנסים לעצור את המזימה שמאיימת לא רק על חיי השגריר, אלא על שלמות העולם כולו.
צוות השחקנים הראשי

ג'קי צ'אן בתפקיד הבלש יאנג ווי לי - בלש מסין שמומחה באמנויות לחימה, ויוצא שוב למאבק בפשע יחד עם חברו הטוב קרטר.
כריס טאקר בתפקיד הבלש ג'יימס קרטר - שוטר מלוס אנג'לס, בעל חוש הומור ותשוקה רבה להסתבך בהרפתקאות לצד חברו לי.
ז'אנג ג'ינגצ'ו בתפקיד סוי טינג - מנהיגת ארגון פשע סיני ומי שנמצאת במרכז המזימה בפריז.
מקס פון סידוב בתפקיד ריינהרדט - חבר בולט בארגון פשע אירופאי שמסתבך בפרשה.
הירויוקי סנאדה בתפקיד קן ג'י - מתנקש מיומן וחבר בארגון הטריאדה, שמקשה על חייהם של לי וקרטר.
נעמי לנואה בתפקיד ג'נבייב - זמרת צרפתייה ומקורבת לארגון הטריאדה, שנמצאת במרכז המאבק בין לי וקרטר לכנופיית הפשע.
איוואן אטאל בתפקיד ג'ורג' - נהג מונית צרפתי שמצטרף בעל כורחו להרפתקה המסוכנת של לי וקרטר בפריז.
ביקורות

הסרט "שעת שיא 3" קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מצד המבקרים. חלקם שיבחו את הכימיה המוכרת בין ג'קי צ'אן לכריס טאקר, וכן את סצנות הפעולה וההומור, בעוד אחרים מתחו ביקורת על העלילה החוזרת על עצמה והיעדר חידוש בהשוואה לסרטים הקודמים בסדרה. הסרט קיבל ציון של 17% באתר Rotten Tomatoes וציון של 44 מתוך 100 באתר Metacritic. למרות הביקורות, הסרט זכה להצלחה מסחרית בקופות.
שלמה אלישיב

| --- | --- |

שלמה אלישיב, "בעל הלשם"
 לידה:  5 בינואר 1841 י"ב בטבת ה'תר"א האימפריה הרוסית זאגר, האימפריה הרוסית
 פטירה:  13 במרץ 1926 (בגיל 85) כ"ז באדר ה'תרפ"ו פלשתינה (א"י) ירושלים, פלשתינה (א"י)
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  ליטא 
 תקופת הפעילות:  ? – 13 במרץ 1926 
 השתייכות:  מקובלים
 תחומי עיסוק:  קבלה
 תלמידיו:  הרב אהרן שלמה מהריל, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב אריה לוין והרב משה יעקב רביקוב.
 חיבוריו:  לשם שבו ואחלמה
 
הרב שלמה אלישיב (במקור: עליאשאוו; י"ב בטבת ה'תר"א, 5 בינואר 1841 – כ"ז באדר ה'תרפ"ו, 13 במרץ 1926) היה מחשובי המקובלים בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. בעל ספרי ה"לשם שבו ואחלמה", על שמם הוא מכונה גם בעל הלשם. סבו של הרב יוסף שלום אלישיב.
קורות חיים

נולד בזאגר (Żagory) בליטא לרבי חיים חייקל ולסתירה גיטא. למד אצל אביו ואצל רבי גרשון תנחום ממינסק וכן בישיבת טלז. בעת מגוריו בטלז למד קבלה גם מרב המקום, הרב יוסף רייזין. הוא למד בחברותא עם הרבנים מאיר אטלס וצבי יהודה רבינוביץ' תאומים. כאשר כיהן הראי"ה קוק כרבה של העיירה זיימל, הוא למד איתו כתלמיד חבר. כמו כן היה מורו של בן עירו, הרב אהרן שלמה מהריל. בשנים שלפני עלייתו ארצה, גר בבית חתנו, אברהם, רב הכפר הומל. עלה לארץ ישראל בשנת ה'תרפ"ד והתיישב בירושלים.
יחד עם חתנו הקים את בית המדרש "תפארת בחורים".
קורות חיים > משפחתו

היה נשוי לבת שבע-אסתר, בתו של הרב דוד פיין משיאוליאי.
בנו, יצחק
בתו, הינדא נישאה לרב מרדכי פרבר משאוולי
בתו, חיה מושא נישאה לרב אברהם לוינסון, שאימץ את שם המשפחה של חותנו בעת עלייתם לארץ (בנם הוא הרב יוסף שלום אלישיב)
בתו שרה לאה נישאה לרב שלום צבי קרומינסקי, רב בויגאווה ובסוף ימיו בחיפה.
ספריו והגותו

בספריו שנקראו בשם כולל "לשם שבו ואחלמה" הוא מבאר ומרחיב את שיטת האר"י בקבלה, ומתפלמס עם שיטותיהם של מקובלים אחרים. הספר כלל ארבעה חלקים עיקריים (לפי סדר הדפסתם):
ספר הקדו"ש: הקדמות ושערים - "לכל מי שחשקה נפשו לכנוס בהיכלי הקודש פנימה..."
ספר הדע"ה: הוא דרושי עולם התוהו - "סוד המלכין קדמאין... ומדרגות מצב העולמות שקודם החטא ושינויים אשר על ידי החטא"
לשם שבו ואחלמה, חלק הכללים - "בסוד אריגת העולמות והשתשלותם מהעולם היותר עליון אשר ברום מעלה עד סוף כלל העולמות..."
לשם שבו ואחלמה, חלק הביאורים - פירוש על עץ חיים (ספר) של רבי חיים ויטאל
לאחר פטירתו נדפס ספר "גליוני לשם שבו ואחלמה", מגיליונות שכתב בשולי ספריו, וכן "נגלות לשם שבו ואחלמה" המלקט מתוך ספריו את העניינים השייכים לחלק הנגלה שבתורה. ר' אריה לוין כתב את ההקדמה לספר זה. נותרו עדיין בכתבי יד ביאורו על ספר היצירה, וביאור על ספרא דצניעותא וכן על ספר התמונה.
הרב אלישיב היה תומך של שיטת הגר"א בקבלה שדגלה בהיצמדות למקורות התלמודיים.[דרושה הבהרה] באחד מספריו כתב ה"לשם" נגד שיטותיהם בקבלה של הרמח"ל ושל הבעל שם טוב ואף התפלמס עם הרב קוק בעניין. עם זאת במקום אחר נראה שחזר בו מלייחס לרמח"ל את הדברים.
לקריאה נוספת

הרב שריה דבליצקי, ארי במסתרים
אור יקרות: תולדות חייו של רבי שלמה עליאשוב וקשריו עם הראי"ה קוק, הוצאת "אור האורות"
משה דוד צ'צ'יק, קונטרס "ארי במסתרים", בתוך כתב העת ישורון
הערות שוליים

↑  דב אליאך, "הגאון", חלק א', עמוד 49, הערה 51
↑  ישנם כמה טעמים לבחירה בצירוף 'לשם שבו ואחלמה' לשמות הספרים: 1. המילה 'לשם', מזכירה את שם המחבר, שלמה. 2. כפי שהודגש בשערי הספרים, האותיות השניות בכל מילה, יוצרות את ראשי התיבות שב"ח, שאלו גם ראשי התיבות של המחבר, שלמה בן חיים. 3. בסוף הקדמת המחבר, הרב אלישיב מזכיר את יחוסו לרבי שמשון מאוסטרופולי. הרב בצלאל נאור, בספרו מחול לצדיקים עמוד קצח הערה 153, משער שהרב אלישיב רומז בשם ספרו לייחוס זה. שמשון הגיבור היה משבט דן, ולכן קרא רבי שמשון מאסטרופולי לספריו 'דן ידין' ו'מחנה דן'. ובאבני החושן, לשם היא אבנו של שבט דן. 4. הרב נאור (שם) מביא השערה של הרב נתן קמנצקי, שהמילה 'אחלמה' רומזת לפטרון שמימן את הדפסת הספר, ר' עובדיה (אמיל) לחמן.
↑  מתוך הקדמתו לספר
↑  מתוך ההקדמה
↑  מהקדמתו להקדו"ש
↑  עצתו אמונה, תולדות בעל הלשם מאת הרב אריה לוין, עמ' 45
↑  ספר הדע"ה, חלק א, דרוש ה, סימן ז, אות ח
↑  הרב יוסף לייב זוסמן, כט' חשון תש"נ, מכתב לרב נריה זצ"ל, מכתבים לתולדות מרן הראי"ה, עמ' 31
↑  חלק הביאורים, חלק א, דרושי עיגולים ויושר, הקדמה לענף ב, אות ב
| קבלה |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | אבי"ע • ספירות • קליפות • אינסוף (קבלה) • תורת הצמצום • תורת השמיטות • עץ החיים • סדר השתלשלות • מעשה בראשית • מעשה מרכבה • מדיטציה יהודית • אסטרולוגיה קבלית • מיסטיקה יהודית • פרדס (יהדות) | תרשים עשר הספירות |
| ספרות | ספר יצירה • ספר הזוהר • ספר הבהיר • ספרות ההיכלות • ספר רזיאל המלאך • עץ חיים (ספר) | תרשים עשר הספירות |
| קטגוריות | קבלה • יהדות • מיסטיקה יהודית | תרשים עשר הספירות |
| אישים | רבי שמעון בר יוחאי • רבי יצחק סגי נהור • הרבנים עזרא ועזריאל בני שלמה • רבי עזריאל בן מנחם • רבי משה בן נחמן • רבינו בחיי בן אשר • רבי משה קורדובירו • האר"י • רבי חיים ויטאל • רבי נפתלי כ"ץ • רבי יהונתן אייבשיץ • רבי יעקב עמדין • רבי חיים בן עטר • הרמח"ל • הגאון מווילנה • הרב שלום שרעבי • הרב חיד"א •  הרב נתן אדלר • הרב יעקב אבוחצירא • רבי יוסף חיים • הרב שלמה אלישיב • הרב ישראל אבוחצירא | תרשים עשר הספירות |
מושגים בקבלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289913205171  GND: 1042777632  ISNI: 0000 0000 6692 9163  LCCN: n85104576  VIAF: 48195269   WorldCat (עם VIAF): 48195269
שש-זימי רחב-אף

| שש-זימי רחב-אף |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: דמויי כריש
סדרה:: שש זימאים
משפחה:: שש זימיים
סוג:: Notorynchus
מין:: שש-זימי רחב-אף
שם מדעי
 Notorynchus cepedianus ‏פרון, 1807
תחום תפוצה

שש-זימי רחב-אף (שם מדעי: Notorynchus cepedianus) הוא מין יחיד בסוגו של כריש מסדרת השש זימאים.
מאפיינים

כריש זה קרוב למין שש-זימי אפור אך קטן ממנו בהרבה. ועדיין הוא גדל לאורך מקסימלי של 3 מטרים (9.8 רגל) ולמשקל של 107 ק"ג. הוא בעל ראש וחוטם רחב ועיניים גדולות לבנות. אין לו סנפיר גבי ורק סנפירי גב קטנים בקצה זנבו והוא בעל סנפירים שטוחים מעט. הכריש בעל 7 מכסי זימים.
הכריש מצוי בכל האוקיינוסים אך בעיקר סביב החופים הקרים של רוב היבשות. הוא נמצא בחופי סין, יפן, אוסטרליה, ניו זילנד, חופי קנדה, ארצות הברית, צ'ילה,
ארגנטינה ודרום אפריקה. הכריש מצוי עד לעומק 570 מטר ונפוץ בקרבת הקרקעית. הוא מחבב במיוחד מים שופעי אצות קלפ ענקיים, בתוכם מיני טרף רבים.
כריש זה הוא טורף על הניזון מדגים שונים, תמנונים ורכיכות נוספות, כלבי ים, לווייתנים קטנים ומדגי סחוס לרבות כימרות, בטאים שונים וכרישים קטנים יותר, בעיקר מהמין Mustelus antarcticus. כמו לכרישים רבים אחרים, גם לכריש זה אין בעיה לטרוף את אחיו למין.
הטורפים היחידים שלו הם הקטלן ומיני כרישים גדולים יותר, כמו עמלץ לבן.
הערות שוליים

↑  שש-זימי רחב-אף באתר הרשימה האדומה של IUCN
שש-רגלים

| שש-רגלים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: שש-רגלים
מחלקות
 Insecta  Entognatha
שם מדעי
 Hexapoda ‏בלנוויל, 1816
שֵׁשׁ-רַגְלִים או בעלי שש-רגלים (שם מדעי: Hexapoda) היא תת-מערכה המכילה את המספר הגדול ביותר של פרוקי-רגליים (בחישוב לפי מספר מינים). תת-המערכה מחולקת לשניים: מחלקת החרקים הידועה, וזנבאים (Entognatha) המכילה שלוש סדרות קטנות הרבה יותר של פרוקי-רגליים חסרי כנפיים: קפזנביים (Collembola), קדם-זנבאים (Protura) ודוזנבאים (Diplura). שש-רגלים קרויים על שם התכונה המבחינה אותם יותר מכל: חזה מגודל שממנו צומחים שלושה זוגות של רגליים. לרוב פרוקי-הרגליים האחרים יותר משלושה זוגות רגליים.
מורפולוגיה

שש-רגלים הם בעלי גוף המחולק לראש קדמי, חזה וגחון אחורי. הראש מורכב מחלק דמוי בלוט, הנושא בדרך כלל עיניים, ולאחריו שישה מקטעים מחוברים היטב, הנושאים את התוספות הבאות:
מקטע ראשון - ללא תוספת
מקטע שני - מחושים (לא נמצא בקדם-זנבאים)
מקטע שלישי - ללא תוספת
מקטע רביעי - לסת תחתונה (לריסוק)
מקטע חמישי - לסת עליונה (ללעיסה)
מקטע שישי - שפה תחתונה
הפה נמצא בין המקטע הרביעי לחמישי, ומכוסה בבליטה מהשישית, הקרויה Labium. בחרקים אמיתיים, חלקי הפה חשופים, ובשאר הקבוצות הם חבויים. איברים דומים ניתן למצוא בראשי הסרטנאים ומרבי הרגל, אך לאלו יש מחושים משניים.
חזה מורכב משלושה מקטעים, שלכל אחד מהם זוג רגליים. באופן המאפיין פרוקי רגליים המותאמים לחיים ביבשה, לכל רגל יש חלק אחד בלבד המותאם להליכה, ומורכב מחמישה מקטעים, ללא ענפי הזימים שניתן למצוא אצל חלק מפרוקי הרגליים. אצל רוב החרקים המקטעים השני והשלישי של בית החזה תומכים גם בכנפיים. יש הסוברים שאלו הומולוגיות לזימים של הסרטנאים, או שהתפתחו מהמקטעים עצמם.
הגחון מורכב מאחד עשר מקטעים אצל כל החרקים האמיתיים, אך אצל הקדם-זנבאים קיימים שנים עשר ואצל הקפזנביים רק ארבעה עד שישה. בגחון יש איברים מועטים, בדרך כלל רק איברי מין ולעיתים גם איברי חישה על המקטע האחרון.
קשרי תת-המערכה

באופן מסורתי, תת-המערכת מרבי-רגל נחשבה לקרובה ביותר לשש-רגלים, עקב דמיון צורני, ושתי הקבוצות סווגו לתת-מערכה בשם "Uniramia". מחקרים עדכניים הציבו סימני שאלה על חלוקה זו, ונראה שקרוביהם המידיים הם הסרטנאים דווקא. שש-רגלים שאינם חרקים נחשבו לעיתים כקו אבולוציוני יחיד, שנקרא מחלקת הזנבאים (Entognatha), ולעיתים כמספר קווים עם מערכות יחסים שונות עם מחלקת החרקים. הדוזנבאים במיוחד עשויים להיות קרובים יותר לחרקים משאר השותפים לתת-המערכה. קיימות גם ראיות לכך שבני תת-המערכה אינם חולקים מוצא משותף, ובפרט - שהקפזנביים אינם שייכים לקבוצה.
ניתוח מולקולרי מצביע על כך שהקבוצה התפצלה מקבוצת-האחות Anostraca בתקופת הסילור, לפני כ-440 מיליון שנה - במקביל להופעת הצמחים הווסקולריים.
הערות שוליים

↑  שֵׁשׁ-רַגְלִים במילון בעלי חיים: סדרות החרקים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Giribet, G., Edgecombe, G.D. and Wheeler, W.C. (2001). "Arthropod phylogeny based on eight molecular loci and morphology". Nature 413: 157-161
↑  Gaunt, M.W.; Miles, M.A. (2002-05-01). "An Insect Molecular Clock Dates the Origin of the Insects and Accords with Palaeontological and Biogeographic Landmarks". Molecular Biology and Evolution 19: 748-761
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph678110