stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Loop Hero
עלילה

המשחק מתחיל אחרי סוף העולם, דיאלוג המבוא מסביר שליץ' מרושע מחק את המציאות ואת כל הדברים שבה. הגיבור מתעורר במחנה קטן ליד שביל ויוצא לנסות ולבנות מחדש את העולם. בשביל הוא נתקל או בניצולים אחרים שמסייעים לו בניסיונותו לשחזר את העולם או בניצולים מיואשים שחושבים שהניסיון לשחזר את העולם אבוד מראש, ותוקפים אותו בניסיון לשרוד.
למרות זאת, כשהגיבור מביס את הליץ' ועוזריו, הוא מגלה שסוף העולם תוכנן על ידי אלוהים בעצמו, אומגה. אומגה מסביר שהגלגול הקודם שלו, אלפא, יצר את היקום וגם את האנושות, והתחבב עליהם במיוחד. מתוך גחמה, החליט אלפא לרדת לאחד העולמות כדי להופיע באופן אישי בפני בני אדם. ואז, לתדהמתו, האדם הפרימיטיבי שפגש, הרגיש מאוים, ותקף אותו בחנית בניסיון להגן על משפחתו. מסוקרן מהתרסת האנושות נגדו, אלפא הרשה לעצמו להיהרג על ידי האדם, ונולד מחדש כאומגה, נחוש כעת להשמיד את היקום כדי לחוות מחדש את תחושת המוות.
הגיבור נלחם ומצליח להביס את אומגה, ומתגלה שאחת מחברותיו למחנה, יוטה, הייתה למעשה אלת ההסתברות שסייעה לו בסתר כל הזמן הזה. מובס, אומגה מברך את הגיבור ומסביר שייקח לו אלף שנים להתגלגל בחזרה לאלפא כדי ליצור יקום חדש. הגיבור מבטיח להמשיך ולבנות מחדש את עולמו בהיעדרו של אלפא כך שצאצאיו יהיו מוכנים בשבילו כשהגלגול של אלפא יחזור. לאחר מכן יוטה אומרת לגיבור שהוא יכול לפרוש לכפר שלו כדי לנסות לבנות את העולם מחדש, או שהוא יכול לנסוע לעולמות חלופיים שבהם הוא נכשל, כדי שיוכל להציל אותם מאומגה.
משחקיות

כל הרפתקה מתחילה בכך שהגיבור הולך בשביל שנוצר בצורה אקראית ומסביב הכל ריק. סליים מתעוררים מדי פעם לאורך השביל, כאשר נתקלים בהם, הגיבור נלחם והורג אותם. כשהגיבור הורג אויבים, השחקן מקבל קלפי נוף. קלפי נוף מאפשרים לשחקן להציב מאפייני שטח שונים מסביב לנתיב של הגיבור, כגון הרים, כרי דשא, יערות ומבנים. כל תכונת שטח מביאה להשפעה שונה כגון החזרת חלק מהחיים לשחקן בסוף כל יום, הגדלת מהירות התנועה של השחקן או זימון אויבים מעת לעת. הצבת מאפייני שטח זה ליד זה יכולה גם לשנות את השפעתם. לדוגמה, אם ממקמים מספיק הרים יחד, הם משתלבים יחד להר גדול, ומגדילים לשחקן את החיים, אבל הם גם כורמים להופעת סוג אויב חדש שיילחם בגיבור.
בנוסף לקלפי נוף, הריגת אויבים יכולה גם להשיג משאבים וציוד חדש לגיבור. השחקן יכול ללבוש פריטים שונים כדי להגביר את ההתקפה, ההגנה, התחדשות החיים ותכונות אחרות של הגיבור. משאבים נשמרים במלאי של השחקן לשימוש מאוחר יותר, מחוץ לשביל. בסיום כל סיבוב סביב השביל, ניתנת לשחקן האפשרות לסגת מהשביל חזרה למחנה. במחנה, השחקן יכול להשתמש במשאבים שהוא השיג בשביל לבנות מבנים חדשים במחנה שלו, כמו מטבח או נפחיה.
רוב המשחק מתרחש בנתיב אחד שנוצר באקראי, השחקן פועל לשדרוג הציוד שלו ומציב באופן אסטרטגי מאפייני שטח במאמץ לשרוד אויבים שנהיים קשים יותר ויותר. כשהגיבור מניח קלפי נוף על השביל, מד הבוס עולה ועולה עד לקצה ואז הבוס מופיע בנקודת היציאה של השביל. אם השחקן מביס את הבוס בהצלחה, הסיפור מתקדם. אם השחקן מובס בזמן שנלחם באויבים, הוא מאבד 70% מהמשאבים שלו ונאלץ לסגת לבסיס שלו כדי להתחיל מחדש.
פיתוח

לופ הירו התבסס בתחילה על רעיון שהיה לצוות Four Quarters בתחילת 2019 כאשר הם דנו במשחקי אפס שחקנים. אחד מחברי הצוות בנה משחק עם גיבור שמשוטט בלופ בזמן שהשחקן בונה סביבו. הם לא עשו הרבה עם הרעיון הזה עד לתחרות פיתוח משחקימחשב באוקטובר 2019, הנושא של התחרות היה "התחל עם כלום". רעיון האב-טיפוס המקורי התאים לנושא, אם כי המשחק האחרון שהם יצרו עבור התחרות הקודמת לא זכה מכיוון שהוא לא היה מלוטש מספיק. Four Quarters זיהו שיש להם רעיון למשחק טוב, הם הצליחו לפתח וללטש את המשחק, והצליחו לקבל עזרה מ-Devolver Digital לפרסום ותמיכה. לאחר מכן, רוב הפיתוח שלהם התמקד באיזון תת-המערכות השונות במשחק.
ביקורת

לופ הירו זכה לביקורות חיוביות ממבקרים, וסיים עם ציון של 82 ב-Metacritic. המבקרים שיבחו את האסתטיקה בסגנון שנות ה-80 של המשחק. בן קוצ'רה מפוליגון שיבח את מערכת הלולאה החדשה. איאן בודרו מ-PCGamesN שיבח את היכולת של מכניקת בניית הערימה שמאפשרת לשחקן לשנות כל הזמן את האסטרטגיה שלו. איוון לאת'י, מ-PC Gamer, נהנה מהדברים השונים ששילובי קלפים יכולים ליצור, למרות שהוא חשב שבשלב מאוחר יותר במשחק מורגש מחסור בשילובים. סם מסקוביץ' מ-Ars Technica נהנה מהלקיחה של המשחק על ז'אנר ה-idle, ומאיך שהשחקן נאלץ לקחת החלטות קשות ביחס ליכולות שלו. המשחק היה מועמד ל"משחק העצמאי הטוב ביותר" בטקס פרסי המשחק 2021.
הערות שוליים

↑  "Four Quarters". Playism (באנגלית). נבדק ב-2021-03-10.
↑  "Save 15% on Loop Hero on Steam". store.steampowered.com (באנגלית). נבדק ב-2021-03-10.
↑  "Loop Hero for Switch launches December 9". Gematsu (באנגלית). 18 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  קוכרה, בן (2021-03-09). "Loop Hero review: an unexpected parable about parenting". Polygon (באנגלית). נבדק ב-2021-03-10.
↑  לנג, בראד (17 במרץ 2021). "How Loop Hero's impossible mishmash of ideas came to exist". Rock Paper Shotgun (באנגלית). נבדק ב-17 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Loop Hero' Asks If a Cruel, Forgotten World Is Worth Rebuilding". www.vice.com (באנגלית). נבדק ב-2021-03-09.
1 2  מסקוביץ', סם (2021-03-04). "Loop Hero review: I've somehow gotten hooked on an RPG that plays itself". Ars Technica (באנגלית). נבדק ב-2021-03-09.
↑  "Loop Hero review – DnD Déjà vu". PCGamesN (באנגלית). נבדק ב-2021-03-10.
↑  "Best Indie". thegameawards.com (באנגלית). נבדק ב-11 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Loop Hero".
או.ג.פ.או.

| --- | --- |
סיכת הארגון

 מידע כללי
 מדינה:  ברית המועצות 
 תחום שיפוט:  ברית המועצות ברית המועצות
 סוכנות אם:  סובנרקום
 תאריך הקמה:  15 בנובמבר 1923 
 סוכנות קודמת:  גפא"ו 
 תאריך פירוק:  יולי 1934 
 סוכנות מחליפה:  נ.ק.ו.ד. 
 מטה מרכזי:  ככר דזרז'ינסקי, מוסקבה
 
או.ג.פ.או., המנהל הפוליטי הממלכתי המאוחד (ברוסית: Объединённое государственное политическое управление) היה שמו של גוף המשטרה החשאית בברית המועצות, שהוקם מתוך הג.פ.או. בצו נשיאות הוועד הפועל המרכזי של ברית המועצות מה-15 בנובמבר 1923, לאחר הקמתה בשנת 1922 של ברית המועצות — איחוד של ארבע רפובליקות סובייטיות.
בדומה לארגון שקדם לו ואלה שבאו אחריו, תפקידיו כללו ריגול נגדי, מודיעין חוץ, חקירת פשיעה חמורה, אבטחת אישים ומתקנים רגישים, אבטחת הגבולות, פיצוח צפנים ומאבק בחתרנות ומתנגדי המשטר הסובייטי.
ב-1934 או.ג.פ.או. הפך לחלק מהנ.קו.ו.ד. של ברית המועצות, כגוף בשם המינהל הראשי לביטחון המדינה (ГУГБ). ראש הארגון, שעמד קודם בראש הג.פ.או, היה דזרז'ינסקי, עד מותו ב-20 ביולי 1926. הוחלף על ידי ויאצ'סלב מנז'ינסקי עד 1934.
הארגון הקים ב-25 באפריל 1930 את הגולאג הראשון, שנקרא אז "אולאג", בתיאום עם הוראת הסובנארקום מ-7 באפריל 1930. בחודש נובמבר שונה השם ל"גולאג", ובתקופת שלטונו של סטלין ניהל הארגון את כל מחנות העונשין בגולאג.
לאנשי הארגון הייתה סמכות לפנות אל בית המשפט העליון של ברית המועצות בכל עניין משפטי לצורך הוצאת צווים, כמעט ללא מגבלה חוקית ולארגון היו סמכויות חקירה ושפיטה, שהקלו עליו ברדיפת מתנגדים למשטר הסובייטי.
ראשי הארגון

פליקס דזרז'ינסקי (1923–1926)
ויאצ'סלב מנז'ינסקי (1926–1934)
גנריך יגודה (יולי 1934)
בתרבות הפופולרית

אף שלא היה זה הגוף הראשון בתחומו ברוסיה ובברית המועצות בפועל ארגון זה נחשב לארגון הביון והביטחון הראשון של ברית המועצות, כיוון שהמדינה הוקמה רשמית ב-30 בדצמבר 1922 וגוף זה הוקם כבר בנובמבר 1922.
הארגון הופיע בכמה סרטי קולנוע סובייטים ובסרטים רוסיים אודות התקופה, כדוגמת:
מבצע טרסט, Операция «Трест»‏ (1967)
קריסה, Крах‏ (1968)
רכבת האקספרס לסיביר, Транссибирский экспресс‏ (1977)
סינדיקט 2, Синдикат-2‏ (1981)
ההתנקשות בתוכנית גואלרו, Покушение на ГОЭЛРО‏ (1986)
הקסם של הרוע, Очарование зла (2006)
Pain of Salvation

| --- | --- |

 מקום הקמה:  מחוז סדרמנלנד, אסקילסטונה 
 מוקד פעילות:  שוודיה
 תקופת הפעילות:  1984–1991 בשם "Reality"  1991
 סוגה:  מטאל מתקדם
 חברת תקליטים:  InsideOut Music
 painofsalvation.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 דניאל גילדנלאו   גוסטב היילם  יוהאן הלגרן   ליאו מרגריט   דניאל קרלסון
 חברים לשעבר
 יוהאן לנגל   כריסטופר גילדנלאו   פרדריק הרמנסון   רגנר זולברג
 
Pain Of Salvation (בתרגום חופשי לעברית: כאב הישועה) היא להקת מטאל מתקדם שוודית שהוקמה בשנת 1984.
היסטוריה

הלהקה הוקמה לראשונה בשם "Reality" על ידי דניאל גילדנלואו, כשהיה בן 11. השם שונה בשנת 1991 ל "Pain of Salvation".
ב-1997 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "Entropia". האלבום עוסק ביחסים ובהשפעה של מלחמה על המשפחה.
ב-1998 יצא האלבום השני, "One Hour By The Concrete Lake" העוסק בפסולת גרעינית, בהתכלות המשאבים בכדור הארץ, תעשיית הנשק. שמו של האלבום הוא אזכור לאגם קרצ'אי שבהרי אורל ברוסיה, אשר שימש כאתר הטמנה לפסולת גרעינית, כך ששהייה של כשעה ליד האגם, הממולא בבטון, תגרום למוות מקרינה רדיואקטיבית.
אלבומה השלישי של הלהקה, יצא בשנת 2000, בשם: "The Perfect Element pt.1". הוא עוסק בפרט, בהשפעה של העבר עליו, ובמיוחד ההשפעה של אירועים מהילדות של האדם. זהו אלבום לא גמור, שתוכנן להיות חלק ראשון מתוך שלושה אלבומים בעלי אותו קונספט. האלבום זכה להצלחה רבה, ונחשב כחלק מפסגת היצירה של הלהקה.
בשנת 2002 יצא האלבום הרביעי של הלהקה: Remedy Lane, העוסק בחיפוש עצמי. הדעות חלוקות בקרב המעריצים לגבי הבכורה האמנותית בין שני אלבומים אלו.
ב-2004 יצא אלבום נוסף בשם Be, העוסק בקיומם של בני האדם והאלוהים. אלבום זה פחות כבד, ומשתתפת בו תזמורת, שמורגשת היטב לאורך האלבום. האלבום, שבו מורגש חסרונו של בסיסט הלהקה לשעבר, קריסטופר גילדנלאו, זכה לביקורות מעורבות ומעריצים רבים התלוננו שהאלבום מתמקד יותר בליריקה ובהדגשת הקונספט מאשר המוזיקה עצמה.
האלבום 12:5 שגם יצא ב-2004 הוא אלבום הופעה חיה, ובו מבוצעים עיבודים חדשים אקוסטיים לשירים מאלבומיה האחרים של הלהקה.
ללהקה יצא DVD בשנת 2005 בשם "Be Live" ובו מצולמת הופעה של הלהקה אשר מבצעת את האלבום Be במלואו.
בשנת 2007 יצא האלבום Scarsick שהוא אלבום הקונספט הממשיך את The Perfect Element, והוא עוסק בנושאים כמו קפיטליזם וחומרנות. סגנונו המוזיקלי של האלבום נוטה יותר לכיוון המטאל ובעל גוון צליל פחות "מתקדם".
סגנון וכתיבה

הסאונד של הלהקה מאופיין במנעד קולי רחב, ובמעברים קיצוניים בין רגשות שונים. כל אלבומי הלהקה הם אלבומי קנספט, והם עוסקים בשלל נושאים כמו המין האנושי, מיניות, מלחמה, ואלוהים.
חברי הלהקה

נכון למאי 2020, חברי הלהקה הם:
דניאל גילדנלאו - שירה, גיטרה (1984–הווה)
גוסטאב היילם - בס, שירת רקע (1992–1994, 2011–הווה)
יוהאן הלגרן - גיטרה, שירה (1997–2011, 2017–הווה)
ליאו מרגריט - תופים, שירת רקע (2007–הווה)
דניאל קרלסון - קלידים, שירת רקע (2011–הווה)
חברי להקה לשעבר
יואקים סטראנדברג - באס (1984–1990)
מיקאל פטרסון - תופים (1984–1989)
דניאל מגדיק - גיטרה, שירת רקע (1986–1997)
יוהאן לנגל - תופים, שירת רקע (1989–2007)
מגנוס יוהאנסון - בס (1990–1992)
כריסטופר גילדנלאו - בס, צ'לו, שירת רקע (1994–2006)
פרדריק הרמנסון - קלידים, סינתיסייזר (1996–2011)
סימון אנדרסון - בס, שירת רקע (2007–2008)
רגנר זולברג - גיטרה, שירה, מנדולינה (2011–2013, 2014–2017)
דיסקוגרפיה

| שנת ההוצאה | שם האלבום |
| --- | --- |
1997: Entropia
1998: One Hour By The Concrete Lake
2000: The Perfect Element pt.1
2002: Remedy Lane
2004: 12:5
2004: Be
2007: Scarsick
2010: Road Salt One
2011: Road Salt Two
2014: Falling Home
2017: In the Passing Light of Day
2020: Panther
אבלידה

| --- | --- |

 מדינה:  יוון יוון
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  6,924 (2021)
 קואורדינטות:  38°24′N 23°36′E﻿ / ﻿38.4°N 23.6°E﻿ / 38.4; 23.6 
 http://www.avlida.gr/
 he
אבלידה (ביוונית: avliða או באוליס) היא עירייה לשעבר באזור Euboea ביוון. מאז רפורמת השלטון המקומי בשנת 2011 היא חלק מהעירייה כלקיס. האוכלוסייה מנתה 9,300 תושבים במפקד 2011, ושטחה 122.235 קמ"ר. מקום מושבה של העירייה היה בוואתי. אף על פי שהיא חלק מהיחידה האזורית יובוב, היא אינה ממוקמת על האי אוויה, אלא על היבשת, ומחוברת לחלק הצפון מזרחי של בויאוטיה.
באופן מסורתי הוא מזוהה עם אוליס העתיקה, הנמל שממנו הפליג הצבא היווני למלחמת טרויה.
הערות שוליים

↑  "Population & housing census 2001 (incl. area and average elevation)" (PDF) (ביוונית). National Statistical Service of Greece. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-09-21.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של יוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אבלינו (כדורסל)

היכל "דל מאורו" מבחוץ
אוהדי הקבוצה במשחק ביתי
סידיגאז אבלינו היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר אבלינו שבנפת אבלינו. המתמודדת בסרייה B, הליגה האיטלקית השלישית.
בשנותיו הראשונות המועדון התנדנד בין הליגות הנמוכות באיטליה. בתחילת שנות ה-2000 הגיע למועדון בעלים חדש, וינצ'נזו ארקולינו. הבעלים החדש החל להשקיע ולשדרג את המועדון. כתוצאה מכך המועדון העפיל בעונת 2000/01 לראשונה לליגה הבכירה, בה משחק עד היום.
בעונת 2007/08 המועדון הקטן הדהים בכשזכה בגביע האיטלקי, כשהביס בגמר את וירטוס בולוניה, והדהים כשהגיע עד לחצי גמר הפלייאוף באיטליה והבטיח מקום במפעל היורוליג היוקרתי. בתחילת העונה שלאחר מכן, הפסידה הקבוצה בגמר הסופרקאפ למונטפסקי סיינה.
בתחילת עונת 2019–2020 הודיעה הקבוצה על בעיות פיננסיות ובעקבות כך הורדה לליגה השלישית.
אולם הבית של המועדון הוא היכל ג'יאקומו דל מאורו, בעל קיבולת של כ-5,300 מקומות ישיבה.
תארים והישגים

הגביע האיטלקי:
זכייה (1): 2008
גמר: 2016
חצי גמר: 2011
הסופרקאפ האיטלקי :
גמר: 2008
PageRank

PageRank (בעברית: מדרג פייג') הוא אלגוריתם המדרג דפי אינטרנט לפי קישורי היפרטקסט אליו, ומשמש את מנוע החיפוש גוגל. האלגוריתם נכתב על ידי לארי פייג' וסרגיי ברין, שניהם ממייסדי גוגל, במסגרת מחקר שערכו באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1998 הציגו השניים אבטיפוס למנוע החיפוש. האלגוריתם רשום כפטנט השייך לאוניברסיטת סטנפורד והשם PageRank הוא סימן מסחרי של חברת גוגל. גוגל חתמה על חוזה עם אוניברסיטת סטנפורד המאפשר לה שימוש בלעדי באלגוריתם תמורת 1.8 מיליון מניות של החברה.

על פי גוגל:
"פייג' ראנק מסתמך על האופי הדמוקרטי הייחודי של הרשת ומשתמש במבנה הקישוריות העצום שלה כאינדיקציה לערכו של כל אתר. בעיקרון, גוגל מפרש קישור מאתר A לאתר B, כהצבעה של A ל-B, אבל גוגל בוחן יותר מאשר את מספר ההצבעות שכל אתר מקבל, כלומר מספר קישורים שאתר מסוים מקבל; בנוסף, גוגל מנתח את האתר המצביע. הצבעות מאתר "חשוב" הן בעלות משקל גבוה יותר, ועוזרות לקדם אתרים אחרים."
ייצוג גרפי של העקרונות של PageRank
תרשים המציג את אופן חישובו של PageRank
שיטת הדירוג

זחלן הרשת (Crawler) סורק את כל הדפים במרחב האינטרנט ויוצר מבנה היררכי של כל הקישורים בין דפים. הקישורים מזוהים באמצעות תגיות HTML, כך שקישורים אחרים (כדוגמת JavaScript/VBScript) לא ייסרקו.
האלגוריתם מחשב עבור כל דף אינטרנט את מידת החשיבות שלו ומציג אותו בדירוג תוצאות החיפוש בהתאם. דירוג של דף נקבע על פי כמות הדפים המקשרים אליו וחשיבותם של הדפים המקשרים. כלומר, אם דפים רבים מקשרים אל דף מסוים, האלגוריתם קובע את מידת החשיבות של דפים אלה ומדרג את הדף על פי מידת חשיבותם. הדירוג מתבצע על סקאלה לוגריתמית עם ערכים בין 0 ל-10 ומושפע מגורמים נוספים כגון כמות הכניסות לדף והופעה של מילים רלוונטיות נוספות.
ההתקפה על השיטה, וההגנה עליה

בוני אתרים רבים המעוניינים להעלות את ניקוד אתרם נכנסים לאתרים גדולים, ומחפשים מקומות שבהם הם יכולים להוסיף קישור לאתר שלהם. לרוב הם מוצאים מקום בספר אורחים, בפורום או בתגובות משתמשים. לצורך הגנה מהתקפה זו, קיים פרמטר חדש לתגית הקישור הנקראת - NOFOLLOW. כפי שנאמר לעיל, כל קישור מזוהה על ידי התגית <A>. בעל אתר המעוניין לתת לגולשיו אפשרות לכתוב, אולם מבקש להימנע ממתקפה, מכניס לכל קישור את הפרמטר NOFOLLOW. בצורה זו רובוט החיפוש נמנע מלתת ניקוד לאתר המקושר. 
 אם לבעל אתר מסוים יש מתחרה, והוא מבקש להזכיר אותו באתרו ולקשר אליו, אולם הוא אינו מעוניין לתת לו ניקוד, יוסיף בעל האתר לקישור את הפרמטר NOFOLLOW.
דוגמה לשימוש בפרמטר:
<a href="http://www.example.com" rel="nofollow">טקסט כלשהו</a>
ראו גם

שיטת החזקה
אלגוריתם רשויות ורכזים (HITS)
הערות שוליים

↑  על שם ממציאו לארי פייג' ולא "מדרג דפים" כפי שניתן לתרגם בטעות.
↑  http://patft.uspto.gov/netacgi/nph-Parser?Sect1=PTO1&Sect2=HITOFF&d=PALL&p=1&u=%2Fnetahtml%2FPTO%2Fsrchnum.htm&r=1&f=G&l=50&s1=6285999.PN.&OS=PN/6285999&RS=PN/6285999 Method for node ranking in a linked database, U.S Patent office
↑  http://www.redorbit.com/news/education/318480/stanford_earns_336_million_off_google_stock/ Starting Up, How Google got its groove. Stanford Magazine, December 2004
↑  Google Technology: http://www.google.com/corporate/tech.html
↑  http://infolab.stanford.edu/~backrub/google.html The Anatomy of a Large-Scale Hypertextual Web Search Engine, Sergey Brin and Lawrence Page
או-ווי-גו

| --- | --- |

O-We-Go
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  O-We-Go Car Company
 שנות ייצור:  1914
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סיווג:  סייקלקאר
 בסיס גלגלים:  2,642 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2V צילינדרים, 1,099 סמ"ק המפיק 12 כ"ס
או-ווי-גו (באנגלית: O-We-Go) היא מכונית פתוחה, 2 מושבים מסוג סייקלקאר בסגנון מכונית עידן פליז מתוצרת O-We-Go Car Company  אשר יוצרה בשנת 1914 בארצות הברית.
"או-ווי-גו"

בית המלאכה של היצרן מוקם בכפר "Owego" (אנ') במדינת ניו יורק.
מכונית פתוחה לחלוטין ללא חלונות.
2 מושבים (בטור).
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
4 צמיגים מוצקים.
בשנת 1914 מחיר היחידה עמד על 385 דולר (בארצות הברית).
"Cyclecar"

Cyclecar (אנ') הייתה סוג של מכונית קטנה, וזולה שיוצרה באירופה ובארצות הברית בין 1910 לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20. מטרתה של ה-"Cyclecar" הייתה למלא פער בשוק בין האופנוע לבין המכונית.
הערות שוליים

↑  Ray Kimes Kimes, Henry Austin Clark Jr.: Standard Catalog of American Cars 1805–1942. Krause Publications, Iola 1985, ISBN 0-87341-045-9
↑  "או-ווי-גו" hemmings.com/blog/article/o-we-go
↑  David Burgess Wise: The New Illustrated Encyclopedia of Automobiles. Greenwich Editions, London 2004, ISBN 0-86288-258-3
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Page Two

Page Two (בעברית: עמוד שני) הוא המיני-אלבום השני של להקת הבנות הדרום קוריאנית טווייס. המיני-אלבום יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים JYP אנטרטיינמנט, ב-25 באפריל 2016. הוא כולל שישה שירים בסך הכול; במהדורת הדלוקס הפיזית שלו נכלל גם השיר "I'm Gonna Be a Star".
המיני-אלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים הדרום קוריאני.
רשימת רצועות

| Page Two — מהדורה דיגיטלית> מס' | Page Two — מהדורה דיגיטלית> שם | Page Two — מהדורה דיגיטלית> משך | Page Two — מהדורה דיגיטלית>  | Page Two — מהדורה דיגיטלית>  | Page Two — מהדורה דיגיטלית>  | Page Two — מהדורה דיגיטלית>  | Page Two — מהדורה דיגיטלית>  | Page Two — מהדורה דיגיטלית>  | Page Two — מהדורה דיגיטלית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Cheer Up  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Precious Love (소중한 사랑; Sojunghan Sarang)   | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Touchdown  | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Tuk Tok (툭하면 톡; Tukhamyeon Tok)   | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Woohoo  | 3:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | My Headphones On (Headphone 써; Headphone Sseo)   | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 20:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)> מס' | Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)> שם | Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)> משך | Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)>  | Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)>  | Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)>  | Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)>  | Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)>  | Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)>  | Page Two — מהדורה פיזית (רצועת בונוס)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. | I'm Gonna Be a Star  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 23:55 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | – |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי העולם | 6 |
|  יפן | אוריקון | 16 |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 2 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 13 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 69 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 25 באפריל 2016 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | JYP |  |
הערות שוליים

1 2  Twice - Page Two (באנגלית), 2016-04-25, נבדק ב-2023-10-12
↑  gaon chart, web.archive.org, ‏2019-03-29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 2c61e519-0df6-4921-89d9-03031cfbe0dc
אבליזאורים

| אבליזאורים |
| --- | --- |
 שלד של קרנוטאורוס במוזיאון
תקופה
יורה תיכון-קרטיקון עליון, 170–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
על־משפחה:: אבליזאורים
שם מדעי
 Abelisauroidea ‏בונפרטה ונובאס, 1985

אבליזאורים (שם מדעי: Abelisauroidea) היא על-משפחה של דינוזאורים טורפים תרופודים, שחיו במהלך היורה התיכון עד הקרטיקון העליון לפני 170 עד 66 מיליון שנה. בתוך קבוצה זו נכללים 2 משפחות: האבליזאוריים והנואזאוריים. הקבוצה הוגדרה ב-1985.
מאפיינים

בני הקבוצה שגשגו לאורך היורה וראשית הקרטיקון במרבית היבשות, בייחוד באוסטרליה ובאמריקה הדרומית, אך במשך הקרטיקון הם נדחקו משטחיהם באסיה ואמריקה הצפונית, כנראה עקב תחרות חזקה מצד הטירנוזאורים המאיימים יותר. הם עדיין חיו בחצי הכדור הדרומי לאורך אמריקה הדרומית, אפריקה ומדגסקר, אוסטרליה והודו שהייתה מבודדת במהלך הקרטיקון וכמה מינים בודדים כמו הטאראסקוזאורוס חיו אף באירופה. הם נשארו עד לפני 66 מיליון שנה, בעת ההכחדה הגדולה של הדינוזאורים.
מינים אלה היו בעלי מבנה גולגולת רחב, אך שטוח יחסית, ובקצה הגולגולת בלטו לעיתים רכסי קרניים קטנות. הם היו בעלי לסתות קצרות יחסית ולחלקם כמו המסיאקזאורוס היו לסתות מופנות קדימה כדי לתפוס טרף קטן כמו דגים. הזרועות שלהם לעומת זאת הפכו לקטנות יותר ויותר, קטנות גם מזרועות הטירנוזאורוס.
הגדולים שבמיני הקבוצה כמו האבליזאורוס והקרנוטאורוס היו טורפי-על או אוכלי נבלות וכמה מהם כמו המג'ונגזאורוס היו קניבלים.
מיון

סוג ללא מקור Afromimus
סוג בטסוכוס (Betasuchus)?
סוג Dahalokely
סוג אוזרפטור (Ozraptor)
סוג Coeluroides?
סוג Ligabueino
סוג Orthogoniosaurus?
משפחה אבליזאוריים (Abelisauridae)
משפחה נואזאוריים (Noasauridae)
אוגיגינוס

| אוגיגינוס |
| --- | --- |

תקופה
אורדוביק, 478 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: טרילוביטים
סדרה:: Asaphida
משפחה:: Asaphidae
סוג:: אוגיגינוס
מין:: Ogyginus corndensis
שם מדעי
 Ogyginus

אוגיגינוס (שם מדעי: Ogyginus) הוא סוג נכחד של פרוקי-רגליים מקבוצת הטרילוביט, אשר התקיים במשך תקופת האורדוביק שבפלאוזואיקון במימי אירופה שלפני 478 מיליון שנה מזמננו בקירוב.
תיאור

המאובנים שלו התגלו מתצורות בווילס והוא תואר בידי החוקר מוריסון (Murchison) ב-1839, אך שייך אותו לסוג Asaphus (אנ'), בו נכללו מינים רבים שהועברו בהמשך מהסוג. הסוג הנוכחי שלו תואר בשנת 1912 בידי ריימונד. הסוג הכיל מין בודד - Ogyginus corndensis.
סוג טרילוביט זה היה גדול יחסית בדומה לאיסוטלוס, באורך מוערך של 700 מ"מ וברוחב 400 מ"מ. עם זאת מרבית הפרטים המאובנים שנמצאו היו קטנים בהרבה, באורך של קרוב ל-10 ס"מ או פחות. ככל הנראה היה זה טרילוביט נפוץ ביותר לאורך חופי אירופה, כשהוא נע על קרקעית הים וחיפש מזון קרקעי עם מחושיו הארוכים. להגנה מטורפים הוא השתמש בשלד החיצוני עטוי השריון הפרוק שלו.
סוג זה נכחד עם סיום תקופת האורדוביק.
ראו גם

פרצראורוס
הערות שוליים

↑  Fossil "Ogyginus corndensis", Göta's world (באנגלית)
↑  Fossilworks: Ogyginus, www.fossilworks.org
אבי (The Last of Us)

| --- | --- |

דמותה של אבי במשחק "The Last of Us Part II"
 הוצאה לאור:  Naughty Dog
 הופעה ראשונה:  "The Last of Us Part II"‏ (2020)
 יוצרים:  ניל דרוקמן האלי גרוס
 גילום הדמות:  לורה ביילי
 מידע
 שם אמיתי:  אביגיל אנדרסון
 סטטוס:  חיה
 גיל:  20 שנה 
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'רי אנדרסון (אב; נפטר)
 אויבים:  אלי ויליאמס 
 
אביגיל "אבי" אנדרסון (באנגלית: Abigail "Abby" Anderson) היא דמות בדיונית המופיעה במשחק הווידאו "The Last of Us Part II" מאת Naughty Dog. את דמותה של אלי מגלמת השחקנית לורה ביילי באמצעות לכידת תנועה ודיבוב; במשחק זה, מופיעה דמותה של אבי כחיילת של "חזית לשחרור וושינגטון" (WLF), המבקשת לנקום את מות אביה באמצעות הריגת ג'ואל מילר. בשלב מסוים, נאמנותה ל"חזית" מתערערת כשהיא מתיידדת עם שני חברים לשעבר ב"סרפטייס", כת דתית-קנאית שאיתה נמצא הארגון במלחמה. אבי היא אחת משתי הדמויות הראשיות שניתן לשחק במשחק, לצד דמותה של אלי.
את דמותה של אבי הגו ניל דרוקמן והאלי גרוס, תסריטאי "The Last of Us Part II". מעבר השחקן לגילום דמותה של אבי נעשה על מנת להעמיק את אישיותה ומורכבותה של הדמות; דרוקמן רצה שהשחקנים ישנאו את אבי בשלב מוקדם של המשחק, אבל מאוחר יותר ייאלצו להזדהות איתה דרך פגמיה והפעולות בהן היא נוקטת בדרכה לגאולתה העצמית. במקור, דרוקמן העדיף להימנע מליהוקה של ביילי לתפקיד בגלל ריבוי התפקידים שלה, אך לבסוף התרשם מקלטת האודישן שלה, בו הציגה את פגיעותה של אבי. ביילי התאמנה לקראת התפקיד, ואף ילדה את בנה הראשון במהלך ההפקה. בנוסף, התכוננה ביילי באמצעות מחקר על אנשים שהיו מעורבים במלחמות ועל מנגנוני ההתמודדות שלהם. פניה של אבי עוצבו על פי ג'וסלין מטלר, אמנית אפקטים חזותיים שעבדה בעבר בחברת "Naughty Dog", בעוד שעיצוב גופה התבסס על מראה החיצוני של האתלטית קולין פוטש.
דמותה של אבי זכתה לשבחי הביקורות, ומבקרים רבים ציינו כי קשת הגאולה שלה הוצגה בצורה אמינה שהפכה את הדמות לחביבה עד לסיומו. עם זאת, הפרקים בהם נאלצו השחקנים לגלם את דמותה זכו לביקורות שליליות בקרב קהילות גיימרים, ובעקבותם הפכה ביילי למטרה לאיומי מוות מקוונים; מבקרים אחדים ציינו כי הדמות מושמצת בצורה לא הוגנת, ושהביקורות על מבנה גופה השרירי נבעו כתוצאה מהיעדר גיוון ייצוג הגוף החיובי במשחקי וידאו. על גילום הדמות זכתה ביילי לשבחים רבים ולפרסים.