stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיאן ארבוס
קריירת הצילום

אחרי שנפרדה מבעלה ולמדה אצל צלמים נוספים, החלה ארבוס לעבוד כצלמת עיתונות, וצילומיה התפרסמו במגזינים כמו הניו יורק טיימס, סאנדיי טיימס, אסקווייר (Esquire),‏ Harper's Bazaar ועוד.
העבודות המוקדמות של ארבוס צולמו במצלמות 35 מ"מ, אך במהלך שנות ה-60 אימצה את מצלמת הרוליפלקס פורמט בינוני כפולת העדשה (Rolleiflex medium format twin-lens reflex), דבר שאיפשר לה לצלם תמונות ריבועיות, רזולוציית תמונה גבוהה יותר ועינית בגובה המותן (waist-level) שאפשרה לארבוס להתחבר עם מושאי הצילום שלה באופן שלא היה אפשרי בצילום בעינית כוונת רגילה (eye-level). מאוחר יותר צילמה גם במצלמת מאמיה פורמט בינוני כפולת עדשה, שאיפשרה צילום במרחקי פוקוס קטנים יותר. ארבוס השתמשה גם בטכניקת צילום עם מבזק באור יום, שאפשרה לה להבליט את האובייקט בתמונה משאר הרקע.
ארבוס כונתה פעמים רבות מציצנית וסוטה, שפולשת לפרטיות של אנשים חסרי אונים. כתוצאה מכך נדחתה האמנות שלה בתחילה, אולם ב-1963 קיבלה את מענק "עמית גוגנהיים" (Guggenheim fellow), שאפשר לה להתמקד באמנות שלה. ארבוס קיבלה מענק נוסף ב-1966. ב-1967, הציגה לראשונה במוזיאון – במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, במסגרת תערוכה שנקראה New Documents. היא גם לימדה צילום ב-Parsons School of Design בניו יורק, ובהמפשייר קולג' באמהרסט, מסצ'וסטס.
ארבוס הושפעה עמוקות מן הצלם ויג'י, שלדבריה הוא הצלם אליו היא מרגישה את הקרבה הגדולה ביותר. בדומה לוויג'י צילמה ארבוס ברחובות ניו יורק והיא בעלת רקע יהודי.
למגזין Aperture היה תפקיד חיוני בהחייאת המוניטין האמנותיים של ארבוס; עורכו היה היחיד שהסכים להוציא לאור, ב-1972, מונוגרפיה של צילומיה. מאז הספר הודפס מחדש 12 פעמים, ונמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים. הרטרוספקטיבה של עבודותיה, שהוצגה תחילה במוזיאון לאמנות מודרנית הוצגה בכל צפון אמריקה וצפו בה כ-7 מיליון מבקרים. ב-1972 ארבוס הפכה לצלמת האמריקאית הראשונה שהוכרה על ידי הביאנלה של ונציה – תערוכת האמנות העכשווית הדו-שנתית של ונציה. הצילום שלה, תאומות זהות, רוזל, ניו ג'רזי, 1967 היה בזמנו העשירי ברשימת הצילומים היקרים ביותר, ונמכר ב-2004 ב-$478,400.
ארבוס "נעלמה" מעט מהתודעה הציבורית לאחר מותה, בעיקר משום שבתה דון שמרה כמעט בקנאות על תמונתיה של דיאן, למשל בכך שסירבה לפרסם את התמונות בעיתונות, כל עוד הכתבה לא קשורה באופן ישיר לאמהּ או לתמונה. רק שנים רבות לאחר מותה דון הסכימה להשתמש שוב בתמונותיה של ארבוס, והיא התפרסמה שוב.
ארבוס מוכרת היום בזכות צילומיה המציגים לרוב "אאוטסיידרים", כמו טרנסוויסטים, גמדים, ענקים, זונות, ואנשים רגילים בתנוחות ומצבים שיוצרים תחושת אי-נוחות ומוּזרוּת מטרידה. על מושאי הצילום שלה אמרה פעם: "רוב האנשים עוברים את החיים שלהם בפחד שהם יחוו חוויה טראומטית. פריקים נולדו עם הטראומה שלהם. הם כבר עברו את המבחן שלהם בחיים. כעת הם אריסטוקרטים".
ב-2006 יצא לאור הסרט "פרווה" (Fur: An Imaginary Portrait of Diane Arbus), בבימויו של סטיבן שיינברג ובכיכובה של ניקול קידמן, שמבוסס על חייה של דיאן ארבוס.
צילומים מפורסמים

תאומות זהות, רוזל, ניו ג'רזי, 1967
Child with Toy Hand Grenade in Central Park  (ילד עם רימון-יד צעצוע בסנטרל פארק), ניו יורק 1962
Jewish Giant at Home with His Parents in The Bronx, NY (ענק יהודי בביתו עם הוריו בברונקס, ניו יורק), 1970.
הערות שוליים

↑  סוזן סונטאג, הצילום כראי התקופה (עם עובד, 1979)
↑  http://www.newyorker.com/archive/2005/03/21/050321craw_artworld?currentPage=all
↑  אורי קליין, התצלום הלא נכון, באתר הארץ, 1 בינואר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257987805171  PLWABN: 9810596864405606  AGSA: 4073  BIBSYS: 90189828  BNE: XX1146810  BnF: cb118890266 (data)  CiNii: DA04708017  GND: 118745905  ISNI: 0000 0001 0909 8321  LCCN: n82234005  LNB: 000220756  NDL: 00462426  NGV: 2482  NKC: mzk2005279456  NLA: 35007712  NSK: 000027705  NTA: 07023678X  PIC: 2491  RERO: 02-A002935997  RKD: 203076  SNAC: w6tz44dg  SUDOC: 026689359  TePapa: 81  Trove: 787679  ULAN: 500012758  VIAF: 64802925   WorldCat (עם VIAF): 64802925 
•
תאומות זהות, רוזל, ניו ג'רזי, 1967
נס טכנולוגיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  זאב וולפסון, רביב צולר
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים)
 חברת אם:  חילן
 שליטה בחברה:  חילן
 ענפי תעשייה:  שירותי מערכות מידע וטכנולוגיה  ייצוג, הפצת ושיווק מוצרי תוכנה
 מוצרים עיקריים:  שירותי מיקור חוץ ופרויקטים לכלל עולמות טכנולוגיות המידע
 הכנסות:  547 מיליון דולר (2009)
 מנכ"ל:  שחר אפעל
 עובדים:  4,000+ (2022)
  
 ness-tech.co.il
 
נס א.ט. בע"מ המוכרת במותג נס טכנולוגיות, היא חברה ישראלית, המספקת מיקור חוץ ושירותים מנוהלים לעולם מערכות המידע והטכנולוגיה.
חברת נס טכנולוגיות נוצרה בשנת 1999 באמצעות מיזוג של 6 חברות מרכזיות בעולם מערכות המידע בישראל.
בשנת 2014 נרכשה פעילות נס בישראל, שרוכזה בחברת "נס א.ט.", על ידי חברת חילן, והפעילות הבינלאומית של החברה נותרה בחברת Ness Digital Engineering.
חברת נס מעסיקה למעלה מ-4,000 עובדים במגוון התמחויות. מנכ"ל החברה מאז 2013 הוא שחר אפעל.
מטה החברה שכן מאז הקמתה בקריית עתידים שבתל אביב, ובשנת 2024 עבר לפארק אינפיניטי שברעננה.
היסטוריה

נס טכנולוגיות נוסדה על ידי זאב וולפסון ועל ידי רביב צולר, שהיה גם המנכ"ל הראשון, כאיחוד של מספר חברות ישראליות (טכם - טכנולוגיה מתקדמת בע"מ, מראשוני בתי התוכנה בישראל ומי שהובילה את השוק שנים רבות, קונתהל ואחרות). בהמשך רכשה מספר רב של חברות בארצות שונות.
המהלך הראשון של משפחת וולפסון בתחום התוכנה בישראל היה רכישת בית התוכנה קומפרו (מנכ"לית לאה אטד) תמורת 10 מיליון דולר ב-97'. קומפרו עסקה בבניית יישומים לכרטיסים חכמים ומערכות לטיפול בגבייה, והעסיקה 330 עובדים.באותה תקופה הרעיון להקים את נס עדיין לא עלה על הפרק.
תוכניות מגובשות יותר להקמת בית תוכנה גדול הופיעו רק לקראת סוף 98', כשגלעד הירושלמית נרכשה בתמורה ל-24 מיליון דולר (מנכ"ל חגי לביא). לאחר צירוף קונתהל וטכם רכשה נס שתי חברות בנות של איפקס - איפקס ICS ואיפקס SII, שעסקו בתמיכה ובתחזוקת מערכות. הצירוף של שש החברות יצר את אחד מגופי התוכנה והשירות הגדולים בישראל, שהעסיק בשיא כ-2,300 עובדים.
עד שנת 2014 הייתה החברה מחולקת למספר חטיבות, העיקריות שבהן: Ness SPL, נס אירופה, TSG ונס ישראל.
בשנת 2004 החלה מניית החברה להיסחר בנאסד"ק. בשנת 2011 החברה הפכה לחברה פרטית בשליטת קרן סיטי ונצ'רס (CVCI) האמריקנית.
בשנת 2001 החברה הקימה את מכללת INT, מכללה ישראלית בתחום המחשוב וטכנולוגיית המידע.
בתחילת שנת 2014 נקלעה החברה למצב כלכלי לא פשוט לטענת ההנהלה, מה שהביא לקיצוץ של ימי חופש מכלל העובדים באופן רוחבי. הצעד לא היה מקובל על עובדי נס מה שהביא לכך שלראשונה בתעשיית ההייטק הישראלית הוקם ועד עובדים, שבא להבטיח את זכויותיהם שלטענתם נפגעו באופן תדיר במהלך השנים בקיצוצים רבים. טרם פיצולה העסיקה החברה יותר מ-4,500 עובדים.
היסטוריה > פיצול החברה

ב-2004 בוצע הפיצול הראשון בחברה, כאשר חברת הבת "Ness ISI", שפיתחה מערכת לאינטגרציה של מידע רפואי לארגוני בריאות, פוצלה לחברה חדשה בשם dbMotion. ב-2013 נמכרה dbMotion לחברת AllScript האמריקנית תמורת 235 מיליון דולר.
ביוני 2014 נרכש עיקר הפעילות של נס בישראל, שרוכז בחברת "נס א.ט.", על ידי חברת חילן. העסקה לא כללה את חברת הבת SwiftNess שפיתחה את המסלקה הפנסיונית עבור משרד האוצר, ואת החטיבה הביטחונית של נס, Ness-TSG, ששינתה את שמה לחברת TSG IT Advanced Systems ונמכרה לפורמולה מערכות והתעשייה האווירית. לפעילות הבינלאומית של נס טכנולוגיות ניתן השם Ness Digital Engineering.
המותג "נס טכנולוגיות" ממשיך לשמש את חברת "נס א.ט." בלבד.
בדצמבר 2021 רכשה "נס א.ט." את הפעילות של חברת שירותי המחשוב אנטסרב ישראל בע"מ (חברה בת של DXC ההולנדית), תמורת 65 מיליון דולר.
בספטמבר 2024 רכשה "נס א.ט." 80% מהחברות Wide Ops ו-Europe Cloud, הפועלות בתחום Google Cloud Platform.
תחומי פעילות

לאורך השנים התמחתה נס במתן שירותי מיקור חוץ של טכנולוגיות מידע, אינטגרציה של מערכות ופיתוח יישומים, שיווק והפצת תוכנה, בדיקות תוכנה והבטחת איכות תוכנה, הדרכה, הטמעת מערכות ERP ומערכות CRM ועוד.
לחברה שותפות עסקיות רבות ובהן חברת SAP העולמית, מיקרוסופט, ‏AWS,‏ Broadcom,‏ OpenText (אנ') ועוד.
תחומי הפעילות המרכזיים בחברה:
חטיבת הלמידה והדרכה של מתמחה בהדרכה והטמעה של מערכות IT.
תחום האנליטיקה והבינה העסקית (Analytics&BI).
פתרונות ושירותים מבוססי SAP.
דיגיטל וחווית משתמש – יחידת עיצוב וחוויית משתמש הכוללת את כל שלבי אפיון, עיצוב ופיתוח כלל הנכסים הדגיטליים (אתרים/ אפליקציות/מערכות ועוד).
מרכזי שירות ותמיכה - ייעוץ, הקמה וניהול של מרכזי תמיכה ושירות פנים ארגוניים וחוץ ארגוניים.
בדיקות והבטחת איכות.
שירותי ענן
סייבר והגנת המידע
ניהול מערכי IT בשיטת מיקור חוץ או שירותים מנוהלים.
בשנת 2016 החברה רכשה את השליטה בפעילות חברת דנאל חיזוק למערך הפתרונות ללקוחותיה הפיננסיים.
בשנת 2017 רכשה נס את חברת Salto המתמחה במיגרציות, שיפור ביצועים ואיחוד של בסיסי נתונים.
בשנת 2018 רכשה את חברת Cloudingnow ובהמשך את ITWAY. באותה שנה, נס חתמה על הסכם נציגות בלעדי עם חברת OpenText.
ובשנת 2021 רכשה החברה את פעילות חברת DXC בישראל.
תחומי פעילות > NessPRO

NessPRO, קבוצת מוצרי התוכנה של נס, משמשת כנציגה הבלעדית של למעלה מ-35 חברות תוכנה בינלאומיות וישראליות. וביניהם חברות מוצר כמו, ברודקום, אופן טקסט,גלסבוקס ונוספים.
הקבוצה מספקת פתרונות המתבססים על מוצרי תוכנה וידע יישומי מקיף ללקוחותיה.
מנכ"לים ויו"רים

| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
ירון פולק: 2000–2001
רביב צולר: 2001–2006
שכי גרליץ: 2007–2012
שחר אפעל: 2013–היום
| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
אהרון פוגל: 1999–2010
אבי באום: 2016–היום
קונפדרציית איגודי העובדים הגרמנית

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה 
 מטה הארגון:  ברלין 
 חברים:  5,995,437 (נכון ל־2019) 
 יושב ראש:  Yasmin Fahimi 
 תקופת הפעילות:  13 באוקטובר 1949 – הווה (75 שנים) 
 www.dgb.de
 
קונפדרציית איגודי העובדים הגרמנית (בגרמנית: Deutscher Gewerkschaftsbund - DGB) היא ארגון מטרייה המקיף שמונה איגודי עובדים גרמניים גדולים, המייצגים כשישה מיליון עובדים במדינה. היא הוקמה במינכן לאחר מלחמת העולם השנייה ב-12 באוקטובר 1949.
הארגון, המכונה לעיתים כמרכז האיגודים הלאומי, מרכז את שיתופי הפעולה והתיאום בין ארגוני העובדים הענפיים השונים ואת דרישותיהם המשותפות במשאים ומתנים עם הממשלה, המפלגות הפוליטיות וארגוני המעסיקים. עם זאת, כארגון מטרייה הוא איננו מעורב במשאים ומתנים ובחתימת ההסכמים הקיבוציים ברמה המפעלית (מקום העבודה) או הענפית. משרדי הקונפדרציה שוכנים בברלין.
המבנה הארגוני של הארגון כולל 9 מחוזות ו-66 אזורים, לצד המרכז הפדרלי. הארגון מקיים קונגרס כללי אחת לארבע שנים, ובו נקבעת מדיניות האיגוד המקצועי שלו, ונבחרים חמשת חברי ההנהלה המבצעת הפועלים כהנהגת הפדרציה לצד חמשת ראשי האיגודים המרכיבים אותה. מדי שנה מתכנסת מועצה פדרלית הבוחנת את מדיניות האיגוד ביחס לסוגיות לאומיות הכוללת את חברי ההנהלה המבצעת, הנשיאים האזוריים ו-70 צירים המייצגים את האיגודים השונים. לארגון גם תנועת נוער - DGB-Jugend.
הקונפדרציה הגרמנית חברה בקונפדרציית האיגודים המקצועיים האירופית (ETUC) וכן בקונפדרציית איגודי העובדים הבינלאומית (ITUC). היא מייצגת את האיגודים הגרמניים גם מול ארגון העבודה הבין-לאומי
היסטוריה

ב-1890 הוקמה בברלין הוועדה הכללית של האיגודים המקצועיים הגרמניים (Generalkommission der Gewerkschaften Deutschlands), אשר ריכזה את מרבית האיגודים בעלי האוריינטציה הסוציאל-דמוקרטית באימפריה הגרמנית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נדרשו האיגודים בגרמניה להתארגן מחדש, ובתחילת יולי 1919 הוקם ארגון גג (Allgemeiner Deutscher Gewerkschaftsbund - ADGB) ל-52 איגודים מקצועיים אשר ייצגו כ-3 מיליון עובדים גרמנים. ניתן לראות בניסיונות התארגנות אלו של תנועת האיגודים המקצועיים בגרמניה את אבותיה של קונפדרציית DGB. לצידם, פעל ארגון גג שייצג את ארגוני העובדים הקונסרבטיביים יותר, שבמקרה היה קרוי אף הוא Deutscher Gewerkschaftsbund (DGB), על אף שאיננו קשור מבחינה היסטורית ואידאולוגית לקונפדרציה המכונה בשם זה כיום.
ב-2 במאי 1933 אסר השלטון הנאצי על כל פעילות האיגודים המקצועיים. פעילי איגוד מקצועי רבים נשלחו למחנות ריכוז, עונו ונרצחו. לאחר מלחמת העולם השנייה, הוקמו מחדש האיגודים המקצועיים. ב-12-14 באוקטובר 1949 התאחדו 7 ארגוני מטרייה של איגודים מקצועיים בגרמניה המערבית שייצגו סך הכל 16 איגודים וכחמישה מיליון עובדים, והיוו את הבסיס ל-DGB של היום.
במקביל ב-9-11 בפברואר 1946 הוקם ה-Freier Deutscher Gewerkschaftsbund (FDGB) - קונפדרציה של 15 איגודים שפעלה בגרמניה המזרחית תחת הכיבוש הסובייטי. קונפדרציה זו התאחדה ב-1990 עם הקונפדרציה המערב גרמני. לאורך השנים, התאחדו רבים מהאיגודים הפועלים במסגרת ה-DGB, כך שכיום פועלים במסגרתו 8 איגודים חברים, המייצגים על פי הארגון כ-5.7 מיליון עובדים.
איגודים חברים

IG Bauen-Agrar-Umwelt (IG BAU) - איגוד עובדי הבנייה, החקלאות והסביבה - המייצג גם את עובדי הניקיון, האחזקה, הגינון והיערנות. מספר חבריו כ-212 אלף.
IG Bergbau, Chemie, Energie (IGBCE) - איגוד עובדי הכרייה, הכימיכלים והאנרגיה - המייצג גם את עובדי תעשיית הזכוכית והקרמיקה, הפרמצבטיקה, תעשיית העור וההנעלה. מספר חבריו כ-580 אלף.
Gewerkschaft Erziehung und Wissenschaft (GEW) - איגוד עובדי החינוך והמדע - המאגד מורים, גננות, סייעות ועובדי מערכת החינוך, לצד סגלי האוניבריסטאות והמחקר ועובדים סוציאליים. מספר חבריו כ-272 אלף.
IG Metall - איגוד עובדי תעשיית המתכת - המאגד גם את עובדי תעשיית הרכב, האלקטרוניקה, הנגרות והמוסכים. מספר חבריו כ-2.14 מיליון עובדים.
Gewerkschaft Nahrung-Genuss-Gaststätten (NGG) - איגוד עובדי תעשיית המזון, המשקאות וההסעדה המייצג גם את עובדי תעשיית הטבק, הסוכר, המאפיות, המסעדות והקצביות. מספר חבריו כ-185 אלף.
Gewerkschaft der Polizei (GdP) - איגוד השוטרים המייצג את כוחות השיטור הפדרליים והמדינתיים ב-16 המדינות המרכיבות את גרמניה. מספר חבריו כ-203 אלף.
Eisenbahn- und Verkehrsgewerkschaft (EVG) - איגוד עובדי הרכבת והתעבורה המייצג כ-185 אלף עובדים.
Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft (ver.di) - איגוד עובדי השירותים המאוחד המייצג את עובדי השירותים במגזר הציבורי והפרטי לרבות עובדי הבנקים, חברות הביטוח, חברות המסחר הקמעונאי והסיטואני, עובדי ענף המדיה והאומנויות, תעשיית הנייר והדפוס, שירותי טלקומוניקציה, דואר, מספרות, חלק מחברות התחבורה, עובדי ארגונים לא ממשלתיים וכנסיות ושירותים רבים נוספים. מספר חבריו כ-1.86 מיליון.
DGB וההסתדרות

DGB מקיימת מזה 60 שנים יחסים עם ההסתדרות הכללית בישראל, הכוללים ביקורי משלחות הדדיים ותהליכי שיתוף ידע בתחום האיגוד המקצועי והתפתחות עולם העבודה.. בין היתר הוקמה בשנת 1982 קרן משותפת להסתדרות ול-DGB על שם פרץ נפתלי, במטרה לתמוך פעולות מחקר, תרבות וחברה בתחום יחסי העבודה ולפתרון בעיות חברתיות.
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של ה-DGB באתר הארגון (בגרמנית)
1 2  אתר ה-DGB, ארגונים חברים
↑  ניצן צבי כהן, ‏60 שנה ליחסים בין ההסתדרות והאיגודים המקצועיים בגרמניה: "מודל אמיתי של סולידריות", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 במרץ 2023
↑  נערך טקס תמיכות ע"ש קרן פרץ נפתלי, באתר ההסתדרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260485105171  BnF: cb12232597g (data)  CiNii: DA04077798  GND: 2008287-3  ISNI: 0000 0001 2228 871X  LCCN: n79099427  NDL: 00628833  NKC: ko20191054105  SUDOC: 031028845  VIAF: 151812805   WorldCat (עם VIAF): 151812805 
צעדת האחד במאי של ה-DGB ב-2007
2014 ברוסיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2013   2012  2011 |  דגל רוסיה | 2014  ברוסיה |  »»»  2015   2016   2017 |
כל ערכי השנים ברוסיה • אירועים בולטים בעולם ב-2014 פורטל רוסיה • לוח שנה של שנת 2014
2014 ברוסיה היא השנה ה-23 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.
הנהגה

נשיא רוסיה - ולדימיר פוטין
ראש הממשלה - דמיטרי מדבדב
יושבת ראש מועצת הפדרציה - ולנטינה מטוויינקו
יושב ראש הדומה הממלכתית - סרגיי נארישקין
נפטרו

(קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2014)
1 בינואר – איגור פופוב, שחקן תיאטרון ואדריכל רוסי (נולד ב-1937)
2 בינואר – סייאר איידארוב, אדריכל רוסי (נולד ב-1928)
23 בינואר – יורי ישראל, אקדמאי, לשעבר היועץ הנשיאותי לענייני מדע, סגן נשיא הארגון המטאורולוגי העולמי (נולד ב-1930)
1 בפברואר – מרשל ואסילי פטרוב, איש צבא סובייטי, סגן שר ההגנה ומפקד מחוז המזרח הרחוק (נולד ב-1917). נקבר בבית העלמין הצבאי הפדרלי לזכר הנופלים;
19 בפברואר – קוסמונאוט ואלרי קובסוב
7 במרץ – ויקטור פיודורוב, שחקן ומאמן הוקי קרח (נולד ב-1944);
15 בספטמבר – ניקולאי רומנוביץ' רומנוב (נולד ב-1922), ראש בית רומנוב. נשיא אגודת משפחת רומנוב וצאצאו הישיר של הצאר ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. תאריו ושייכותו לבית המלוכה הוטלו בספק על ידי אלו שטענו שנישואי הוריו הפרו את כללי בית רומנוב;
20 בספטמבר – אנטולי ברזובוי - קוסמונאוט סובייטי (נולד ב-1942)
בלייק גריפין

| --- | --- |

בלייק גריפין עם הברוקלין נטס בשנת 2022
 לידה:  16 במרץ 1989 (בן 35) אוקלהומה סיטי שבאוקלהומה
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת אוקלהומה
 דראפט:  בחירה ראשונה, 2009 לוס אנג'לס קליפרס
 קבוצות כשחקן
 2009–2018   2018–2021   2021–2022   2022–2023:  לוס אנג'לס קליפרס   דטרויט פיסטונס   ברוקלין נטס   בוסטון סלטיקס
 הישגים כשחקן
 3 בחירות לחמישיית העונה השנייה (2012–2014)  2 בחירות לחמישיית העונה השלישית (2015, 2019)  6 בחירות למשחק האולסטאר (2011–2015, 2019)  זוכה פרס רוקי השנה (2011)  חמישיית הרוקיז הראשונה (2011)  זוכה תחרות ההטבעות (2011)  זוכה פרס נייסמית' (2009)
בלייק אוסטין גריפין (באנגלית: Blake Austin Griffin: נולד ב-16 במרץ 1989 באוקלהומה סיטי, אוקלהומה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד.
גריפין, המתנשא לגובה של 2.06. נחשב בעבר לאחד המטביעים הטובים בליגת הNBA. זכה בתואר רוקי השנה בעונת הבכורה שלו, ונבחר לאורך הקריירה שש פעמים למשחק האולסטאר, שלוש פעמים לחמישיית העונה השנייה ופעמיים לשלישית.
ראשית חייו

גריפין נולד וגדל באוקלהומה סיטי שבאוקלהומה לאב מהאיטי ולאם לבנה. אביו, שהיה כדורסלן והתחרה באתלטיקה קלה באוניברסיטה, אימן כדורסל בתיכון בעיר. הוא ואחיו, טיילור, קיבלו חינוך ביתי עד שבלייק הגיע לכיתה ט'.
בילדותו שיחק גריפין, בנוסף לכדורסל, גם פוטבול ובייסבול, והיה חברו הטוב של סם ברדפורד שלימים הפך לשחקן פוטבול ואף נבחר ראשון בדראפט ה-NFL לשנת 2010.
קריירת מכללות

עם סיום לימודיו התיכוניים, החל גריפין לשחק במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אוקלהומה, המשחקת בחטיבת "ביג 12" של ה-ליגת המכללות ובה שיחק גם טיילור אחיו. כבר בעונת הפרשמן שותף גריפין ב-33 משחקים, בהם היה לקלע המצטיין של האוניברסיטה עם 14.7 נקודות, הוביל את הקבוצה עם 9.1 ריבאונדים למשחק, ונבחר לחמישייה המצטיינת בחטיבה.
בעונתו השנייה במכללות כבר היה גריפין לאחד השחקנים הדומיננטיים ביותר ב-NCAA. הוא הוביל את קבוצתו עם 22.7 נקודות, והיה לקוטף הריבאונדים המצטיין בליגת המכללות כולה עם 14.4 למשחק. הוא קבע שיאי חטיבה רבים במהלך העונה, בהם שיא הריבאונדים לעונה (504), ממוצע הריבאונדים למשחק, אחוזי הקליעה מהשדה וכמות המשחקים בהם הוא רשם דאבל-דאבל. במהלך העונה גריפין רשם גם את המשחק היחיד בתולדות החטיבה בו שחקן קולע 40 נקודות לפחות, וקוטף לפחות 20 ריבאונדים, ואף קבע שיא חטיבה כשסיים 15 משחקים עם 20 נקודות ו-15 ריבאונדים לפחות לאורך העונה. הוא נבחר שש פעמים לשחקן המצטיין של השבוע בחטיבה, ובסיום העונה נבחר לשחקן המצטיין בחטיבה, לחמישייה המצטיינת בליגת המכללות כולה, ואף זה בפרס נייסמית' ובפרס ג'ון וודן.
קריירת ה-NBA > דטרויט פיסטונס

ב-30 בינואר 2018, לאחר 7 וחצי עונות עם הקליפרס, נשלח גריפין בטרייד לדטרויט פיסטונס, יחד עם וילי ריד וברייס ג'ונסון, בתמורה לאייברי בראדלי, טוביאס האריס, בובאן מריאנוביץ' ושתי בחירות דראפט עתידיות. במשחק מול פילדלפיה 76' ב-23 באוקטובר 2018 קלע גריפין 50 נקודות, ובכך קבע את שיא הקריירה שלו. בעונת 2019/2020 שותף גריפין ב-18 משחקים בלבד, בשל פציעה בברכו השמאלית, והציג יכולת מאכזבת עם ממוצעים של 15.5 נקודות ו-4.7 ריבאונדים למשחק בלבד.
ב-5 במרץ 2021 שוחרר גריפין מדטרויט.
קריירת ה-NBA > ברוקלין נטס

ב-8 במרץ 2021 חתם גריפין בנטס.
קריירת ה-NBA > בוסטון סלטיקס

ב-30 בספטמבר 2022 חתם גריפין בסלטיקס, מאמן הקבוצה אודוקה אמר שהשחקן הוחתם כדי "להביא מהספסל עומק, הגנה ולב רחב לקבוצה ולהחליף את תפקידו של דנילו גלינארי בשל פציעתו".
פרש ממשחק פעיל בקבוצה ב-16 באפריל 2024, ובכך סיכם את הקריירה המקצועית שלו.
חייו האישיים

בשנת 2017 שיחק בתפקיד קטן בסרט הקומדיה "המוח הנשי" (אנ') לצידם של טובי קבל וסופיה ורגרה.
בשנת 2023 גילם את המתאגרף מוחמד עלי באחד מפרקי סדרת המערכונים "ההיסטוריה המטורפת של העולם – חלק 2" של הולו.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת ה-NCAA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/2008 | אוקלהומה | 33 | 33 | 28.4 | 0.568 | 0.000 | 0.589 | 9.1 | 1.8 | 1.0 | 0.8 | 14.7 |
| 2008/2009 | אוקלהומה | 35 | 35 | 33.3 | 0.654 | 0.375 | 0.590 | 14.4 | 2.3 | 1.1 | 1.2 | 22.7 |
| קריירה | קריירה | 68 | 68 | 31.4 | 0.618 | 0.300 | 0.589 | 11.8 | 2.1 | 1.1 | 1.0 | 18.8 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010/2011 | קליפרס | 82 | 82 | 38.0 | 0.506 | 0.292 | 0.642 | 12.1 | 3.8 | 0.8 | 0.5 | 22.5 |
| 2011/2012 | קליפרס | 66 | 66 | 36.3 | 0.549 | 0.125 | 0.521 | 10.9 | 3.2 | 0.8 | 0.7 | 20.7 |
| 2012/2013 | קליפרס | 80 | 80 | 32.5 | 0.538 | 0.179 | 0.660 | 8.3 | 3.7 | 1.2 | 0.6 | 18.0 |
| 2013/2014 | קליפרס | 80 | 80 | 36.1 | 0.528 | 0.273 | 0.715 | 9.5 | 3.9 | 1.2 | 0.6 | 24.1 |
| 2014/2015 | קליפרס | 67 | 67 | 35.2 | 0.502 | 0.400 | 0.728 | 7.6 | 5.3 | 0.9 | 0.5 | 21.9 |
| 2015/2016 | קליפרס | 35 | 35 | 33.4 | 0.499 | 0.333 | 0.727 | 8.4 | 4.9 | 0.8 | 0.5 | 21.4 |
| 2016/2017 | קליפרס | 61 | 61 | 34.0 | 0.493 | 0.336 | 0.760 | 8.1 | 4.9 | 1.0 | 0.4 | 21.6 |
| 2017/2018 | קליפרס | 33 | 33 | 34.5 | 0.441 | 0.342 | 0.785 | 7.9 | 5.4 | 0.9 | 0.3 | 22.6 |
| 2017/2018 | דטרויט | 25 | 25 | 33.2 | 0.433 | 0.348 | 0.784 | 6.6 | 6.2 | 0.4 | 0.4 | 19.8 |
| 2018/2019 | דטרויט | 75 | 75 | 35.0 | 0.463 | 0.362 | 0.753 | 7.5 | 5.4 | 0.7 | 0.4 | 24.5 |
| 2019/2020 | דטרויט | 18 | 18 | 28.4 | 0.352 | 0.243 | 0.776 | 4.7 | 3.3 | 0.4 | 0.4 | 15.5 |
| 2020/2021 | דטרויט | 20 | 20 | 31.3 | 0.365 | 0.315 | 0.710 | 5.2 | 3.9 | 0.7 | 0.1 | 12.3 |
| 2020/2021 | ברוקלין | 26 | 10 | 21.5 | 0.492 | 0.383 | 0.782 | 4.7 | 2.4 | 0.7 | 0.5 | 10.0 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 56 | 24 | 17.1 | 0.425 | 0.262 | 0.724 | 4.1 | 1.9 | 0.5 | 0.3 | 6.4 |
| 2022/2023 | בוסטון | 41 | 16 | 13.9 | 0.485 | 0.348 | 0.656 | 3.8 | 1.5 | 0.3 | 0.2 | 4.1 |
| קריירה |  | 765 | 692 | 31.9 | 0.493 | 0.328 | 0.696 | 8.0 | 4.0 | 0.8 | 0.5 | 19.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011/2012 | קליפרס | 11 | 11 | 35.7 | 0.500 | 0.000 | 0.636 | 6.9 | 2.5 | 1.8 | 0.9 | 19.1 |
| 2012/2013 | קליפרס | 6 | 5 | 26.3 | 0.453 | 0.000 | 0.808 | 5.5 | 2.5 | 0.0 | 0.8 | 13.2 |
| 2013/2014 | קליפרס | 13 | 13 | 36.8 | 0.498 | 0.143 | 0.740 | 7.4 | 3.8 | 1.2 | 1.1 | 23.5 |
| 2014/2015 | קליפרס | 14 | 14 | 39.8 | 0.511 | 0.143 | 0.717 | 12.7 | 6.1 | 1.0 | 1.0 | 25.5 |
| 2015/2016 | קליפרס | 4 | 4 | 31.8 | 0.377 | 0.500 | 0.760 | 8.8 | 4.0 | 0.8 | 0.5 | 15.0 |
| 2016/2017 | קליפרס | 3 | 3 | 33.1 | 0.490 | 0.667 | 1.000 | 6.0 | 2.3 | 0.7 | 0.3 | 20.3 |
| 2018/2019 | דטרויט | 2 | 2 | 29.0 | 0.462 | 0.462 | 1.000 | 6.0 | 6.0 | 1.0 | 0.0 | 24.5 |
| 2020/2021 | ברוקלין | 12 | 12 | 26.5 | 0.532 | 0.389 | 0.714 | 5.9 | 1.8 | 0.8 | 0.5 | 9.0 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 2 | 0 | 12.5 | 0.286 | 0.400 | 1.000 | 2.0 | 2.0 | 0.5 | 0.5 | 4.0 |
| 2022/2023 | בוסטון | 1 | 0 | 5.9 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 2.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |
| קריירה |  | 68 | 64 | 32.6 | 0.492 | 0.377 | 0.731 | 7.7 | 3.5 | 1.0 | 0.8 | 18.2 |
הערות שוליים

↑  גריפין בדירוג החמישי בליגה באתר ESPN
1 2 3  ביוגרפיה באתר jockbio.com
↑  ריאיון עם גריפין בערוץ היוטיוב של לוס אנג'לס טיימס
↑  2007-08 Oklahoma Sooners Roster and Stats
1 2 3  ביוגרפיה באתר האוניברסיטה
↑  NCAA Division I Men's Basketball Statistics - 2008-09 באתר ESPN
↑  Griffin's rookie season lost to injury באתר ESPN
↑  Blake Griffin's 'electric' athleticism is shocking
↑  2010-11 NBA Awards Voting
↑  מתי ברסקי‏, לוס אנג'לס קליפרס: הבלוקבסטר החדש של הוליווד, באתר וואלה, 14 באוקטובר 2012
↑  ביוגרפיה באתר NBA.com
↑  דיווח: בלייק גריפין וטים דאנקן חתמו על הארכות חוזה, באתר וואלה, 10 ביולי 2012
↑  בלייק גריפין לא ישתתף באליפות העולם בכדורסל, באתר וואלה, 25 ביולי 2014
↑  סמי זליקסון, בלייק ממבה: השינוי שעובר בלייק גריפין, באתר nrg
↑  אסף רביץ‏, לוס אנג'לס קליפרס: המפץ הגדול, באתר וואלה, 1 באוקטובר 2014
↑  שחקני קליפרס מחו נגד הבעלים, הווריורס השוו ל-2:2, באתר ynet, 27 באפריל 2014
↑  בלייק גריפין הושעה ע"י הקליפרס ל-4 משחקים, באתר ערוץ הספורט, 10 בפברואר 2016
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, הקליפרס הודיעו: בלייק גריפין גמר את העונה, באתר וואלה, 27 באפריל 2016
↑  טרייד ענק ב-NBA: בלייק גריפין יעבור מלוס אנג'לס קליפרס לדטרויט, באתר וואלה, 30 בינואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013051447  VIAF: 301286973   WorldCat (עם VIAF): 301286973