stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בטטה
שימושים > כגידול חקלאי

הבטטות נחשבת גידול המזון השביעי בחשיבותו בעולם והשורש השני בחשיבותו. היבול העולמי הגיע לכ-140 מיליון טון בשנה בסביבות שנת 2000, כאשר כ-120 מיליון טון גודלו בסין, אך ירד באופן חד לאור צמצום הייצור בסין לכ-75.8 מיליון טון בשנת 2007. מגדלות חשובות נוספות הן אוגנדה, ניגריה, אינדונזיה, וייטנאם, הודו וטנזניה אשר בכל אחת גדלו בשנת 2007 בין 1–3 מיליון טון. מדינות קטנות יותר בהן גידול הבטטה לנפש היא גבוהה הן: רואנדה, בורונדי, איי שלמה, טונגה וחלק מהאיים הקריביים. בישראל נשקלה הרחבת גידול הבטטות לאחר הקמת המדינה, כזול יותר מתפוחי אדמה וכמאפשר ניצול קרקעות בחודשי הקיץ. ניסיונות בזנים שונים השיגו יבול של 4–5 טון לדונם. בשנות ה-2000 נמצא גידול הבטטות בישראל במגמת עלייה ובשנת 2005 גודלו בטטות על כ-8,000 דונם עם תוצרת ממוצעת של 4 טון לדונם. יצוא הבטטות מישראל גדל מ-3,000 טון בשנת 2000 למעל 12,000 טון בשנת 2005. בטטות מגודלות בישראל בעיקר בשרון, במועצה אזורית שער הנגב, חבל הבשור והערבה הדרומית.
על אף שמקור הבטטה מאזורים טרופיים, היא הצליחה להתאקלם באזורים רבים בין קווי רוחב 35 צפון ל-35 דרום, ומגובה פני הים עד 3,000 מטר מעל פני הים. במקומות רבים גידולי הבטטה נטועים באדמות באיכות גרועה שאינן מתאימות למרבית הגידולים האחרים.
הערות שוליים

↑  בטטה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Jennifer A. Woolfe, Sweet potato: an untapped food resource, Volume 1991 , Cambridge University Press, page 1
↑  Jennifer A. Woolfe, Sweet potato: an untapped food resource, Volume 1991 , Cambridge University Press, pages 29-30
↑  Jennifer A. Woolfe, Sweet potato: an untapped food resource, Volume 1991 , Cambridge University Press, pages 17-18
1 2  Sweet Potato, CGIAR web site(הקישור אינו פעיל, 10.12.2018)
↑  Jennifer A. Woolfe, Sweet potato: an untapped food resource, Volume 1991 , Cambridge University Press, pages 15-16
↑  Jennifer A. Woolfe, Sweet potato: an untapped food resource, Volume 1991 , Cambridge University Press, page 23
↑  על פי הסטטיסטיקות במערכת FAOSTAT, יש ללחוץ על Countries by commodity ולבחור Sweet Potatoes
↑  Jennifer A. Woolfe, Sweet potato: an untapped food resource, Volume 1991 , Cambridge University Press, page 19
↑  התקדמות רבה בגידול הבטטה, דבר, 2 ביולי 1953
↑  יעל קחל, "יצוא בטטות מישראל", אתר משרד החקלאות(הקישור אינו פעיל, 10.12.2018)
↑  Jennifer A. Woolfe, Sweet potato: an untapped food resource, Volume 1991 , Cambridge University Press, page 22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553546805171  GND: 4203552-1  LCCN: sh85131186  LNB: 000298540  NDL: 00570237
דניאל הגרי

| --- | --- |
דניאל הגרי, מרץ 2023
דניאל הגרי, מרץ 2023
 לידה:  14 באוגוסט 1976 (בן 48) תל אביב, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  דני
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-מרץ 1995
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
  סגן מפקד פלגת לוחמים בשייטת 13   סגן מפקד גדוד 50   מפקד פלגת כלי שיט בשייטת 13   מפקד פלגת הדרכה בשייטת 13   סגן מפקד שייטת 13  הרמטכ"ל ראש לשכת הרמטכ"ל   ראש מחלקת מבצעים של חיל הים  הרמטכ"ל עוזר הרמטכ"ל   מפקד שייטת 13  ראש מספן הים   דובר צה"ל
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מבצע מגן צפוני  מלחמת חרבות ברזל
 
דניאל הָגָרִי (נולד ב-14 באוגוסט 1976) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, המשרת כדובר צה"ל. קודם לכן שימש ראש מספן הים, מפקד שייטת 13, עוזר הרמטכ"ל וראש מחלקת המבצעים של חיל הים.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלתו

הגרי נולד וגדל בתל אביב, הבכור מבין שלושה בנים. אחיו הם האמן בן הגרי ויוני הגרי. אביו, אילן, הוא מעצב גרפי, שעיצב את הבול המנציח את יצחק שמיר. אימו, שולה, הייתה מנהלת המכירות והמנויים של התיאטרון הקאמרי עד מותה בשנת 2007. סבו, קלמן קולומן הגרי (1909–1983), יליד אוסייק שבקרואטיה, עלה ארצה בשנת 1933 לאחר שירותו הצבאי, בעקבות אחיו הבכור. אביהם, שמואל, ורוב משפחתם המורחבת, נספו בשואה. סבתו, עדה הגרי-פוזננסקי, (1909–1999), בתו של הרב והמלומד שמואל אברהם פוזננסקי, עבדה בצעירותה במוסד של יאנוש קורצ'אק ולימים פעלה רבות לתיעוד פועלו.
הגרי למד בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון ובתיכון עירוני ה' במגמות ביולוגיה ותיאטרון, והיה חבר בתנועת "השומר הצעיר". הוא בעל תואר ראשון בפילוסופיה ותואר שני בדיפלומטיה וביטחון, שניהם מאוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה > שירות בצה"ל

הגרי התגייס לצה"ל במרץ 1995 והתנדב לשייטת 13. הוא השלים את הכשרת מסלול הלוחם בשייטת, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לשייטת ומונה למפקד שלב מכין בהכשרת הלוחם ביחידה. לאחר מכן שירת כסגן מפקד פלגת לוחמים בשייטת ומפקד יחידת לוחמים, בין היתר במהלך מבצע חומת מגן. בשנים 2003–2004 שימש כסגן מפקד גדוד 50 בחטיבת הנח"ל.
בשנת 2007 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד פלגת כלי שיט בשייטת 13. הוא שירת בתפקיד עד 2009. בשנים 2009–2011 שירת כמפקד פלגת ההדרכה בשייטת 13. בשנים 2011–2012 שירת כסגן מפקד שייטת 13. בשנים 2013–2015 שירת כראש לשכת הרמטכ"ל, רב אלוף בני גנץ.
בשנת 2015 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת מבצעים של חיל הים, תפקיד אותו מילא עד 2017. במאי 2017 מונה לעוזר הרמטכ"ל, רב אלוף גדי איזנקוט, ושירת בתפקיד בין היתר במבצע מגן צפוני. בתפקיד זה שירת עד שנת 2019. ב-31 ביולי 2019 מונה למפקד שייטת 13, תפקיד אותו מילא עד 15 ביוני 2021. על פעילות השייטת בפיקודו הוענק ליחידה אות הערכה מטעם הרמטכ"ל ופרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות בשנת 2020, וצל"ש הרמטכ"ל ב-16 ביוני 2021.
בסיום תפקידו כמפקד השייטת הועלה לדרגת תת-אלוף וב-17 ביוני 2021 נכנס לתפקידו כראש מספן הים.
ב-29 במרץ 2023 מונה לדובר צה"ל. הוא שירת בתפקיד זה במהלך מבצע בית וגן, מבצע מגן וחץ ומלחמת חרבות ברזל.
במהלך מלחמת חרבות ברזל ערך הגרי תדריך לתקשורת מדי יום, לרוב בעברית ולעיתים, כאשר הציג מידע חשוב, גם באנגלית. תדרוכיו במהלך המלחמה זכו לחשיפה ציבורית גבוהה, ובעקבותיה גם לחיקויים של דמותו בכמה פרקים של התכנית ארץ נהדרת.
בתשובה לשאלה שנשאל במסיבת עיתונאים ב-4 בדצמבר 2024 מתח הגרי ביקורת על הצעת חוק שביקשה להעניק חסינות מהעמדה לדין למעביר ידיעה סודית לראש הממשלה, שעברה באותו היום בקריאה טרומית בכנסת. דבריו של הגרי עוררו ביקורת, כיוון שנחשבו כהתערבות של צה"ל בהליך חקיקה המתנהל בכנסת. הגרי ננזף על ידי הרמטכ"ל הרצי הלוי ופרסם התנצלות בחשבונו ברשת X.
במרץ 2025 הוצע להגרי על ידי הרמטכ"ל אייל זמיר תפקיד תא"ל נוסף, שלישי במספר. הגרי החליט כי אינו מעוניין בתפקיד והוא צפוי להשתחרר מהשירות.. להחלטת הרמטכ״ל קדמו שורת פרסומים על כך ששר הביטחון ישראל כץ מעוניין למנוע את קידומו של הגרי.
חיים אישיים

הגרי נשוי ואב לארבעה. מתגורר בשרון.
הערות שוליים

↑  מידע על בול יצחק שמיר, באתר התאחדות בולאי ישראל, 26 במאי 2013
↑  אורי דרומי, האשה שהביאה את הקהל לקאמרי, באתר הארץ, 17 באפריל 2007
↑  קולמן הגרי, באתר הארכיון של קיבוץ גבעת חיים מאוחד
↑  עדה הגרי-פוזננסקי, באתר זיכרון קיבוץ עינת
↑  עידו סולומון, ‏מהתיאטרון לשייטת - ולתפקיד המסביר הלאומי: מי אתה, דניאל הגרי?, באתר ‏מאקו‏, 3 בנובמבר 2023
↑  ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏לזה לא ציפינו: נחשף הקשר המפתיע בין דובר צה"ל דניאל הגרי לגילי מוסינזון | TMI, באתר מעריב אונליין, 4 בנובמבר 2023
1 2 3 4  דובר צה"ל, קורות חייו של תת-אלוף דניאל הגרי, ‏5 בינואר 2023
↑  בן כספית, ‏ראש מחלקת המבצעים בחיל הים: "חמאס לומד מחיזבאללה כל הזמן והולך בדרכיו", באתר מעריב אונליין, 16 באפריל 2017
↑  אלוף-משנה ד׳ מונה למפקד שייטת 13 בטקס שנערך בבסיס בעתלית, באתר חדשות 0404‏, 31 ביולי 2019
↑   מפקד חדש לשייטת 13 - אלוף-משנה א', באתר צה"ל, 15 ביוני 2021
↑   אלה היחידות שיקבלו "אות הערכה מבצעי" מהרמטכ"ל, באתר צה"ל, 9 בדצמבר 2020
↑   אלו היחידות המצטיינות הזוכות בפרס הרמטכ"ל לשנת 2020, באתר צה"ל, 14 בינואר 2021
↑   הרמטכ"ל העניק צל"ש לשייטת 13 ול-4 מלוחמיה, באתר צה"ל, 6 ביוני 2021
↑  יואב זיתון, המינוי הראשון של הרמטכ"ל הבא הלוי: דובר צה"ל, לשעבר מפקד שייטת 13, באתר ynet, 5 בינואר 2023
↑  אמיר בוחבוט‏, יתמודד עם סערות המילואים ופיטורי גלנט: דובר צה"ל החדש נכנס לתפקיד, באתר וואלה, 29 במרץ 2023
↑  ענבר נעמן, ‏כולם דיברו על הצד האפל בנתניהו, אך חיקוי אחר עבר את הגבול, באתר מעריב אונליין, 28 במרץ 2024
↑  דובר צה"ל יוצא להפוגה - ארץ נהדרת עונה 21 | קטעים קצרים | +12, באתר 12+
↑  אבי אשכנזי, ‏הגרי תקף את חוק פלדשטיין וננזף; כ"ץ: "חרג מסמכותו, אפעל לקיום הליך משמעתי", באתר מעריב אונליין, 4 בדצמבר 2024
↑   ציוץ של אמיר אוחנה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 4 בדצמ׳ 2024
↑  הגרי הצהיר כי "חוק פלדשטיין" יסכן חיילים, ננזף - והבהיר: "חרגתי מסמכותי", באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2024
↑   ציוץ של דניאל הגרי ברשת החברתית אקס (טוויטר)
↑  דובר צה"ל לשעבר: הסערה סביב תא"ל הגרי מוגזמת, באתר ערוץ 7
↑  יואב זיתון, הרמטכ"ל החדש החליט: דובר צה"ל הגרי יודח מתפקידו, באתר ynet, 7 במרץ 2025
↑  רון בן ישי, הלוי המליץ לשלוח את הגרי לוושינגטון, אבל זמיר ידע שהקרב מול כ"ץ אבוד, באתר ynet, 7 במרץ 2025
↑  מיכאל שמש, אחרי העימות עם כ"ץ: הגרי לא יפוטר, אך גם לא יקודם לאלוף, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 8 בינואר 2025
↑  אריאלה איילון, דובר צה"ל ביקר את אחיו, דייר בכפר שיקומי: "מזכיר לנו על מה נלחמים", באתר ynet, 29 באוקטובר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1326472607  VIAF: 9021171400918736930001   WorldCat (עם VIAF): 9021171400918736930001 
טקס החלפת פיקוד בשייטת 13, 15 ביוני 2021
הצהרתו של הגרי ביום טבח שבעה באוקטובר
שלמה לחיאני

שלמה (שלומי) לחיאני (נולד ב-22 במאי 1965) הוא איש ציבור ישראלי שכיהן כראש עיריית בת ים בשנים 2003–2014. הוא הושעה מתפקידו בעקבות כתב אישום שהוגש נגדו. לחיאני הודה והורשע בשלוש עבירות של הפרת אמונים, ללא רכיב מרמה. באפריל 2015 נגזר עליו עונש של שמונה חודשי מאסר בפועל, מתוכם ריצה חמישה חודשים, הוטל עליו קנס וכן קלון למשך שבע שנים.
ביוגרפיה

לחיאני נולד בישראל למשפחה שעלתה מבנגאזי שבלוב. שירת בצה"ל בחיל ההנדסה הקרבית, בין היתר שרת בלבנון בזמן המערכה ברצועת הביטחון.
ביוגרפיה > פעילות עסקית

חברת "אלשב" בבעלות לחיאני בנתה בטיילת בת ים את פרויקט "מגדל הצוק", מגדל מגורים בן 59 דירות, בליווי פיננסי של בנק המזרחי. ב-2002 הגיש הבנק נגד לחיאני ואלשב תביעה לבית המשפט המחוזי בתל אביב, בדרישה למינוי כונס נכסים. סכנה לפשיטת רגל איימה על לחיאני. באביב 2003 הגיעו הבנק ולחיאני להסדר חובות: במסגרת ההסכם מחל הבנק ללחיאני על חוב של 16 מיליון ש"ח. ערבות מדינה שניתנה לפרויקט חולטה על ידי הבנק.
בשנת 2003 בנק המזרחי הגיש לבית המשפט המחוזי בתל אביב-יפו בקשה לכינוס נכסים כנגד קבוצת לחיאני, בגין חוב לבנק בסך כ-35 מיליון ש"ח, שלחיאני ואשתו היו ערבים אישית לו. פסק הדין שניתן חייב את קבוצת לחיאני להחזיר לבנק 20.6 מיליון ש"ח. בתמורה, מחל בנק המזרחי לקבוצת לחיאני על חובות בסך 11 מיליון ש"ח. החוב לבסוף הועבר לבנק אגוד, בהתערבות מנכ"ל הבנק דב קוטלר. לימים, לאחר שנבחר לראשות העירייה, פתחה עיריית בת ים חשבונות בבנק אגוד בתמיכת לחיאני.
ביוגרפיה > בפוליטיקה העירונית

בשנת 1997 הקים תנועה עצמאית בבת-ים בשם "בת-ים בראש מורם". בשנת 1998 קיבלה תנועתו חמישה מושבים במועצת העיר. כיהן כיושב ראש האופוזיציה במועצת העיר. בשנת 2003 נבחר לראשות העיר ובשנת 2008 נבחר לכהונה נוספת. ב-13 בינואר 2011 הודיע על הצטרפותו למפלגת "קדימה".
בתקופתו כהונתו של לחיאני כראש עיר, השיק לחיאני את תוכנית "מודל בת ים לחינוך אישי". המודל אומץ בהמשך על ידי משרד החינוך כמודל כלל ארצי, ובת ים זכתה בפרס החינוך הארצי ממשרד החינוך. נוספו פארקים ושטחים ירוקים לעיר, ובת ים זכתה חמש פעמים ברציפות בחמישה כוכבי יופי ובכוכב הזהב. בתקופתו הוקם מרכז לבעלי צרכים מיוחדים.
ביוגרפיה > פרשות פליליות

ב-28 בדצמבר 2009 נעצר על ידי המשטרה, בחשד לעבירות פליליות ושחיתות שלטונית.
בליל המעצר נעצר גם אחיו, אבי לחיאני, אשר על פי חשד המשטרה ורשויות המס שימש כ"איש הביצוע" במרבית העברות. זאת באמצעות שימוש בסמכויותיו של אחיו כראש העיר, לצורך קידום אינטרסים כלכליים ואישיים. נכסים שרכשה החברה בבעלותו, עברו השבחה בחסות הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה שכפופה לראש העיר. באפריל 2013 הוגש נגדו כתב אישום.
בספטמבר 2011 המליצה המשטרה להעמידו לדין, בעבירות של קבלת שוחד, מרמה והפרת אמונים, הלבנת הון ועוד. באוגוסט 2013 דחה בג"ץ את בקשתו לדחיית השימוע בעניינו עד אחרי הבחירות המוניציפליות הקבועות ל-22 באוקטובר 2013. בתחילת ספטמבר 2013 ערך פרקליט המדינה, משה לדור, את השימוע. בתחילת אוקטובר 2013 הוגש נגדו כתב אישום בגין עבירות של לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים. ב-20 באוקטובר 2013 הדיח בג"ץ את לחיאני מתפקידו, אך החליט לאפשר לו להתמודד בבחירות למועצות המקומיות, שהתקיימו יומיים לאחר מכן. בבחירות אלה זכה לתמיכת 57.5% מציבור המצביעים ונבחר לתקופת כהונה שלישית. אולם בפברואר 2014 הושעה למשך שנה מתפקידיו כראש העיר, כחבר מועצת העיר ותפקידים אחרים ברשות או הכרוכים בניהול כספי ציבור, עקב כתב האישום נגדו.
במאי 2014 הודה לחיאני במסגרת הסדר טיעון והורשע בשלוש עבירות של הפרת אמונים שכללו קבלת הלוואות ללא ריבית והצמדה וללא הסכם כתוב, מאנשים שהיה להם עסקים בבת ים. בתמורה סעיפי השוחד נמחקו מכתב האישום. נקבע כי קיבל כספים בזמן שהיה בניגוד עניינים מהותי בין חובותיו כראש עירייה לבין האינטרסים האישיים שלו כאיש עסקים פרטי, ומתוך העדפת ענייניו הפרטיים, ובכך פגע "פגיעה מהותית בטוהר המידות של עובדי הציבור, באמון הציבור ברשויות השלטון ובתקינות פעולת המינהל הציבורי". בספטמבר 2014 גזר בית המשפט על לחיאני שישה חודשי עבודות שירות, שנת מאסר על תנאי, ותשלום קנס של 250,000 ש"ח. לאחר ערעור הפרקליטות, באפריל 2015 גזר עליו בית המשפט המחוזי 8 חודשי מאסר בפועל ובנוסף הוטל עליו קלון למשך 7 שנים. בנובמבר 2015 דחה בית המשפט העליון בקשת רשות ערעור של לחיאני. ב-27 בדצמבר 2015 החל לרצות את עונשו בבית הסוהר חרמון. לאחר שוועדת השחרורים החליטה לנכות שליש מעונשו, לחיאני שוחרר על-תנאי מבית הסוהר ב-13 במאי 2016.
ביוגרפיה > לאחר השחרור מן הכלא

עם שחרורו מן הכלא, פרש לחיאני מהחיים הפוליטיים, עקב הקלון שהוטל עליו. בזמן זה התמקד בעסקיו הפרטיים.
ביוני 2021 הוטמן מטען חבלה סמוך לרכבו של שלמי לחיאני, אולם באותה העת שהה במדינה אחרת.
העיתונאי עמרי מניב מ"חדשות 12" פרסם שלחיאני השתלט באמצעים לא כשרים על בניין ישן ברחוב בלפור 2 בבת ים, אשר נהרס על ידי העירייה. מדובר בנכס בקו ראשון לים השווה עשרות מיליוני שקלים.
ביוגרפיה > חזרה לפוליטיקה

תקופת הקלון הסתיימה ב-2022 ובמאי 2023 השיק את קמפיין הבחירות שלו. במהלך הקמפיין תבע לחיאני את ראש העיר צביקה ברוט, לאחר שזה מנע שימוש במתקני פרסום עירוניים לטובת קמפיינים של בחירות. השופטת מיכל אגמון-גונן דחתה את עתירתו של לחיאני, והוא חויב בהוצאות משפט. בנוסף, הגיש לחיאני תביעת דיבה נגד ברוט, לאחר שזה התייחס ל"מעורבות של גורמים פליליים ושחיתות בעירייה" בתקופת כהונתו של לחיאני, וכן כי העירייה "הגיעה לפשיטת רגל עם חובות וגירעון עצום". בבחירות שנערכו בפברואר 2024, לחיאני זכה לכ-23% מהקולות, ולא נבחר לראשות העיר.
במרץ 2025 התפוצץ מטען ברכבו, ולחיאני נפצע באורח קל.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 2012 השתתף בעונה השביעית של "רוקדים עם כוכבים" והגיע למקום השביעי.
בשנת 2017 ערך לחיאני צום רפואי בפיקוח של 40 ימים בבית הבריאות, והשיל ממשקלו 40 ק"ג.
הערות שוליים

↑  חיים רביה, להבה כתומה פרצה מבטן ההר, חדשות, 31 בינואר 1985
↑  קלמן ליבסקינד, תחקיר: המגדל הלוהט של שלומי לחיאני, באתר nrg‏, 8 באפריל 2011
↑  דורון אביגד, ‏שימו עצמכם במקום לחיאני, באתר גלובס, 21 באוקטובר 2013
↑  בג"ץ 6549/13 תנועת אומ"ץ אזרחים למען מנהל תקין וצדק חברתי ומשפטי נ' ראש עיריית בת ים ואחרים, ניתן ב־20 באוקטובר 2013
1 2  גידי וייץ, חשיפת "הארץ": הקשר בין השופט דנציגר, לחיאני ומנכ"ל בנק איגוד לשעבר, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2011
↑  רועי מנדל, סולחים לבולדוזרים: לחיאני בעקבות שרון?, באתר ynet, 1 בינואר 2010
↑  רגב גולדמן, תעלומה בבת ים: למה מנכ"ל העירייה מסיים את תפקידו?, באתר nrg‏, 19 ביוני 2011
↑  דוד ברק, מועצת העיר בת-ים התכנסה לישיבתה הראשונה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 בדצמבר 2008
↑  אלי סניור, חקירת לחיאני: הפקדות חריגות של מאות אלפים, באתר ynet, 28 בדצמבר 2009
1 2   גידי וייץ, לא רק ראש העיר: כתב אישום גם נגד אחיו של שלמה לחיאני, באתר הארץ, 27 באפריל 2013
↑  אבי אשכנזי, נתיב נחמני, קומבינת הדירות של האח לחיאני, באתר nrg‏, 30 בדצמבר 2009
↑  יובל יועז, ‏השימוע של לחיאני אצל פרקליט המדינה נדחה למחרתיים, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2013
↑  בג"ץ 6549/13 תנועת אומ"ץ אזרחים למען מנהל תקין וצדק חברתי ומשפטי נ' ראש עיריית בת ים ואחרים, ניתן ב-20 באוקטובר 2013
יוחאי עופר, בג"ץ: לחיאני יודח אך יוכל להתמודד בבחירות, באתר nrg‏, 20 באוקטובר 2013
↑  עומרי אפרים וגלעד מורג, לחיאני הושעה לשנה מראשות העיר בת ים, באתר ynet, 6 בפברואר 2014
↑  פ (ת"א) 2906-10-13 מדינת ישראל נגד אברהם לחיאני ואחרים, ניתן ב-8 במאי 2014
חן מענית, ‏הסדר טיעון: לחיאני הודה והורשע בהפרת אמונים - ללא שוחד, באתר גלובס, 8 במאי 2014
↑  אילן ליאור, קלון הוטל על ראש העיר בת ים לחיאני, שנידון לשישה חודשי עבודות שירות, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2014
↑   אפרת נוימן, העליון דחה את בקשת הערעור של לחיאני, באתר TheMarker‏, 18 בנובמבר 2015
↑  חן מענית, ‏ועדת השחרורים קיבלה את בקשת לחיאני לנכות שליש מעונשו, באתר גלובס, 9 במאי 2016
↑  אבי כהן, מטען סמוך לרכבו של ראש עיריית בת ים לשעבר שלומי לחיאני, באתר ישראל היום, 18 ביוני 2021
↑  עמרי מניב, ‏תחקיר: כך השתלט שלומי לחיאני על מגרש בשווי מאות מיליוני שקלים, באתר ‏מאקו‏, 2 ביולי 2023
↑   7 שנים אחרי שחרורו מהכלא שלומי לחיאני רץ לראשות העיר בת ים, באתר וואלה, 28 במאי 2023
↑  צביקה ברוט, פרסום של ברוט בנושא, צביקה ברוט - Tzvika Brot, ‏2 באוגוסט 2023
↑  מכה ללחיאני: השופטת דחתה את עתירתו נגד ברוט בנושא הפרסום; ישלם אלפי שקלים הוצאות | גל גפן, באתר גל גפן, ‏8 בספטמבר 2023
↑  שי שגב, דרמה בבת ים: שלומי לחיאני תובע את צביקה ברוט, באתר mynet‏ בת ים, 6 בספטמבר 2023
↑  ליאור אוחנה, מאיר תורג'מן, יעל צ'כנובר, ראש העיר בת ים לשעבר שלומי לחיאני נפצע קל ממטען חבלה ברכבו, באתר ynet, 9 במרץ 2025
↑   שלומי לחיאני, צום מים בפיקוח - 40 ימים - ערוץ כאן 11 חדשות, סרטון בערוץ "בית הבריאות | אלירן דה-מאיו", באתר יוטיוב (אורך: 09:54)
תפיסת זמן

בפסיכולוגיה ובפילוסופיה, תפיסת הזמן מתייחסת לחוויה הסובייקטיבית של מהירות, קצב, מקצבים ורצף התרחשויות במציאות. תפיסה זו משתנה בהתאם לגורמים פסיכולוגיים, פיזיולוגיים ותרבותיים, ואינה משקפת מדידה אובייקטיבית של הזמן, אלא את אופן חווייתו בתודעה האנושית.
מאפיינים אישיותיים

בהתמקדות במאפיינים הפנימיים של האדם, תפיסת הזמן נחלקת לשני צירים: דחיפות הזמן (time urgency) ופרספקטיבה על הזמן (time perspective)‏. צירים אלו יוצרים 4 טיפוסי אישיות הנבדלים זה מזה במאפיינים האישיותיים ובאופן ההתמודדות עם משימות.
מאפיינים אישיותיים > דחיפות הזמן

דחיפות זמן מתייחסת להרגשת הצורך בתגובה או פעולה מהירה, לצורך השגת מטרה מסוימת (או לאי קיום הרגשה זו).
את דחיפות הזמן ניתן לדמות לציר הנע בין "גבוה" ל"נמוך". כלומר, הציר עובר בין דחיפות זמן נמוכה לדחיפות זמן גבוהה.
דחיפות זמן נמוכה – אנשים בעלי דחיפות זמן נמוכה מתאפיינים בהערכת יתר של הזמן שנותר להם על מנת לסיים את המשימה הניצבת בפניהם; חוסר מודעות לזמן; וקושי בהתמודדות עם מועד הגשה אחרון (deadline). אנשים אלו נוטים לתאר את התנהלותם במהלך משימות במשפטים כגון "הופתעתי כשנאמר לי פרק הזמן שעבר" או "הופתעתי כשנגמר הזמן".
דחיפות זמן גבוהה – לעומתם, אנשים בעלי דחיפות זמן גבוהה מתאפיינים במודעות לזמן; תעדוף המשימות שעליהם לבצע; הכנת רשימות מסודרות של המשימות שלהם; בדיקה מתמדת של הזמן שעבר/נשאר; העמסת יתר של משימות למסגרת זמן, וניסיון להספיק הרבה בזמן קצר מדי; ואף קביעת deadline פנימי בנוסף לזה החיצוני. אנשים אלו נוטים לתאר את התנהלותם במהלך משימות במשפטים כגון "הייתה לי מודעות גבוהה לזמן שעבר".
בצוות עבודה בו קיימים אנשים משני סוגי אישיות אלו, נוכחות של אדם עם דחיפות זמן גבוהה גוררת נוקשות יתר בצוות, גם אם הצוות צריך להיות יצירתי (כמו צוותי מחקר ופיתוח, משרד פרסום). בצוות זה לא תהה חלוקה לעבודה על מספר משימות במקביל, ובמקום זאת יהיה ניסיון לעבוד בטור, משימה אחת אחרי השנייה. אנשים השייכים לצוות והם בעלי דחיפות זמן גבוהה, יזכירו לעמיתיהם כל הזמן את הזמן שחולף.
עשויה להיות התנגשות בין אנשים בעלי סוגי אישיות שונים בממד דחיפות הזמן, וזו מובילה למתחים בגלל חוסר במילון מושגים משותף בתחום תפיסת הזמן.
מאפיינים אישיותיים > פרספקטיבה על הזמן

פרספקטיבה מתייחסת לנקודת מבט מסוימת, הסתכלות ממקום ספציפי לעבר המטרה, ולא ממקום אחר.
פרספקטיבה על הזמן יכולה להיות מושפעת מגורמים גנטיים, תרבותיים, דתיים, מחינוך, ממשפחה, מעבר תעסוקתי, ועוד.
כידוע, ציר הזמן נע בין העבר, ההווה והעתיד, וכך מתקיים גם בציר פרספקטיבת הזמן, הנחלק ל:
פרספקטיבת זמן עבר – אחד התסמינים של הפרעת דחק פוסט טראומטית הוא לחוות מחדש אירועי עבר
פרספקטיבת זמן הווה – אנשים בעלי פרספקטיבת זמן הווה נוטים להאמין שפעולות בהווה לא משפיעות רבות על העתיד, כלומר שפעולה מסוימת לא מגדילה את ההסתברות שמטרה עתידית תושג. אנשים בעלי פרספקטיבה זו נוטים להשתמש במושג "למה לעשות היום את מה שאפשר לעשות מחר?". אנשים אלו חושבים שזה מיותר לעשות תוכניות עתידיות, לוקחים יותר סיכונים ופועלים באימפולסיביות. בעל אישיות כזו ידחה ביצוע פעולות עד לרגע האחרון, דבר שיכול להוביל לחוסר עמידה בזמנים או לביצוע המטלה שלא על הצד הטוב ביותר. כאשר אדם כזה שייך לצוות עבודה, הוא גורם לצוות להיות פחות ממוקד אסטרטגית, לאחר בהגשת המטלות ולנהוג באימפולסיביות.
פרספקטיבת זמן עתיד – אנשים בעלי פרספקטיבת זמן עתיד מאמינים שפעולה שנעשית בהווה מגדילה את ההסתברות שמטרה עתידית תושג. אנשים אלו הם מאוד מוכווני מטרה, בעלי יכולת גבוהה משל אחרים להסיק על תוצאות עתידיות, נוהגים להכין רשימות, משתמשים ביומן, ונוטים לענוד שעון. כשיש בצוות עבודה יותר אנשים מסוג זה, הצוות נוטה להיות "גמיש" יותר, ועושה יותר שינויים באסטרטגיות החשיבה שלו.
מאפיינים אישיותיים > ארבעה טיפוסי אישיות בתחום תפיסת הזמן

שילוב שני סוגי הטיפוסים שתוארו בכל אחד משני הממדים, יוצר ארבעה טיפוסי אישיות:
המארגן (Organizer) – בעל דחיפות זמן גבוהה ופרספקטיבת זמן עתיד. מתאפיין במודעות גבוהה לזמנים, בצורך בארגון משימות ומטלות, ובצורך רב בהישגים גבוהים.
הדוחס (Crammer) – בעל דחיפות זמן גבוהה ופרספקטיבת זמן הווה. מתאפיין במודעות גבוהה לזמנים, בצורך בהפעלת שליטה, בצורך רב בהישגים גבוהים, בתחרותיות ובסבלנות מועטה ועצבנות.
המספר והמשתף (Relator) – בעל דחיפות זמן נמוכה ופרספקטיבת זמן הווה. מתאפיין בתשומת לב מועטה לזמן שחולף, תשומת לב מועטה ל-Deadline, בעל התנהגות אימפולסיבית, נוטה להתרכזות ביעדים בהווה וכן להתרכזות ביחסים בינאישיים.
בעל-המעוף (Visioner) – בעל דחיפות זמן נמוכה ופרספקטיבת זמן עתיד. מתאפיין בתשומת לב מועטה לזמן שחולף, בתשומת לב מועטה ל-Deadline, בהתנהגות אימפולסיבית ובהתרכזות ביעדים עתידיים.
גורמים חיצוניים

כשפרט, או צוות, מקבל משימה, מלבד תיאור המטלה שעליו לבצע, נאמר לו מה הוא מועד ההגשה, ה-Deadline. תיאור הזמן שנותר לביצוע המטלה יכול להיעשות במספר מסגרות תיאור. במידה ונאמר לאדם שיש לו "עוד 4 דקות להשלמת המשימה", עשויה להיווצר אצלו התחושה שיש לו עוד הרבה זמן לביצוע המטלה, ואז הוא עשוי להתרכז בהווה, ולהסתכל "קדימה" לעתיד. לחלופין, כשנאמר לו שנותרו "רק עוד 4 דקות להשלמת המשימה", מועברת הרגשה שנשאר מעט זמן לביצוע המטלה, ואז הוא עשוי להסתכל "מהעתיד" אחורה. כך, על ידי שימוש במסגרות, ניתן ליצור את צורת החשיבה המתאימה למאפיין אישיותי מסוים – הצגת הזמן הנותר לביצוע המשימה כ"קרוב" (פרספקטיבת זמן עתיד), או כ"רחוק" (פרספקטיבת זמן הווה).
המסגרת שניתנת למשימה משפיעה גם על הביצוע בה: כשהזמן הנתפס הוא מועט, אנשים מספיקים לסיים את המטלה בזמן (או לפני הזמן); ואילו כשהזמן שנתפס הוא רב, אנשים נוטים לא להספיק את המשימה שניתנה להם. מסגרות של זמן שעבר מעבירות מסר של זירוז (וכדאי לבחור בהן במצבים בהם אין עמידה בזמנים). מסגרות של זמן שנותר מעבירות מסר מרגיע, שניתן להוריד את קצב העבודה (וכדאי לבחור בהן במצבים בהם יש עמידה בזמנים).
הערות שוליים

↑  Waller, Conte, Gibson & Carpenter (2001). The Effect of Individual Perceptions of Deadlines on Team Performance. The Academy of Management Review, 26, 586–600.
↑  Zimbardo, P.G., & Boyd, J.N., 1999. Putting time in perspective: A valid, reliable, individual-differences metric. Journal of personality and Social Psychology, 77: 1271–1288.
↑  Sanna, Parks, Chang & Carter (2005). The Hourglass Is Half Full or Half Empty: Temporal Framing and the Group Planning Fallacy. Group Dynamics: Theory, research, and practice, 9, 173–188.
↑  Teigen, K. H., & Karevold, K. I. (2005). Looking back versus looking ahead: framing of time and work at different stages of a project. Journal of Behavioral Decision Making, 18, 229–246.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536563105171  BNE: XX539208  BnF: cb119382646 (data)  GND: 4067473-3  LCCN: sh85135422  NDL: 00574723  NKC: ph120234
זיהום אוויר

אירוע זיהום אוויר בחברת כרמל אולפינים חברת בת של בתי הזיקוק במפרץ חיפה
סערת אבק מעל סטרטפורד, טקסס 1935
זיהום אוויר הוא שם כולל למצב שבו לאוויר נוספים חומרים כימיים וביולוגיים, שאינם נכללים בהרכבו הטבעי, או שכמותו של מרכיב הנכלל בהרכבו הטבעי עולה יתר על המידה. המילה "זיהום" משקפת את העובדה שחומרים אלה מזיקים, במידה זו או אחרת, לחי ולצומח.
בשנת 2019, הגדיר ארגון הבריאות העולמי את זיהום האוויר, כאיום הסביבתי הגדול ביותר על בריאות הציבור.
חברת IQAir (אנ') מנתחת ומפרסמת מדי שנה את רשימת הערים בהם נמצאה רמת זיהום האוויר הגבוהה בעולם. מבין 100 הערים עם זיהום האוויר הרב ביותר בסוף שנת 2020, 88 נמצאות בהודו או בסין, וכל 130 הערים הראשונות ברשימה נמצאות גם הן בין המזרח הרחוק לדרום אסיה.
בהמשך פורסמה באותו אתר מפת העולם לפי זיהום בשנת 2023. כמו כן פורסמה השוואה לשנים 2017-2023
גורמים לזיהום אוויר

זיהום אוויר נגרם משני סוגים של מקורות: זיהום שמקורו בתופעות טבע (התפרצויות הר געש, שריפות טבעיות ועוד), וזיהום אנתרופוגני - מעשה ידי אדם, הנגרם מתיעוש, מתחבורה ועוד.
גורמים לזיהום אוויר > זיהום ממקורות טבעיים

פעילות געשית.
אבק ממקורות טבעיים, כדוגמה של אבק חול המגיע ממדבר הסהרה גם לישראל, בעזרת הרוח.
גזים, כגון מתאן, הנפלטים במהלך פעולת העיכול של בעלי חיים (בעיקר בקר וצאן).
עשן שמקורו בשריפות חורש ועשביה טבעיות.