stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרגרט טרומן
קריירה > משחק, רדיו ועיתונות

הופעת הבכורה של טרומן כשחקנית הייתה ב-26 באפריל 1951, כאשר שיחקה עם ג'יימס סטיוארט בפרק של הסדרה "ג'קפוט" ברדיו NBC. ב-17 במרץ 1952, הייתה טרומן סולנית אורחת ב-The Railroad Hour בהצגת האופרטה סארי.
טרומן הופיעה גם בתוכנית הרדיו The Big Show של NBC. שם פגשה את הכותב גודמן אייס, שהפך לחבר ויועץ קרוב.
היא הפכה לחלק מצוות התוכנית Weekday של רדיו NBC שהחלה ב-1955. יחד עם השחקן מייק וואלאס, הציגה חדשות וראיונות המיועדים לקהל נשי ברובו.
היא הופיעה מספר פעמים כפאנליסטית (ופעמיים כאורחת מסתורית) בתוכנית הטלוויזיה What's My Line? וכיכבה בתפקיד אורח בסדרת The Martha Raye Show. בשנת 1957, טרומן שרה וניגנה בפסנתר בתוכנית The Gisele MacKenzie Show.
קריירה > כתיבה

הביוגרפיה שכתבה טרומן על אביה, שפורסמה זמן קצר לפני מותו ב-1972, זכתה לשבחים ממבקרים. היא כתבה גם ביוגרפיה אישית על אמה והיסטוריה של הבית הלבן ותושביו (כולל גבירות ראשונות וחיות מחמד). טרומן פרסמה ספרים וכתבות באופן קבוע, אל תוך שנות השמונים לחייה.
קריירה > כתיבה > רומנים

בין השנים 1980–2011 פורסמו 31 ספרים בסדרת תעלומות הרצח של הקפיטל תחת שמה של מרגרט טרומן, שרובם מתרחשים בוושינגטון די. סי. וסביבתה. סופר הצללים המקצועי דונלד ביין (1935–2017) הודה בכתבה משנת 2014 כי הוא כתב 27 מהספרים בסדרה, כאשר טרומן משתפת איתו פעולה. שמו של ביין מופיע רק על הספרים המאוחרים בסדרה, שפורסמו לאחר מותה של טרומן. בשנת 2000, סופר הצללים וויליאם הרינגטון כתב בהספד עצמי (שנכתב לפני התאבדותו לכאורה) שמרגרט טרומן ואחרים היו לקוחותיו.
קריירה > מוסדות

טרומן כיהנה במועצת המנהלים של הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים של אביה, במועצת המושלים של מרכז רוזוולט, ושירתה כנאמנה באלמה מאטר שלה.
חיים אישיים

ב-21 באפריל 1956 נישאה טרומן לקליפטון דניאל (1912–2000), שהיה אז כתב בעיתון הניו יורק טיימס. בהמשך, הפך דניאל לערוך הראשי של העיתון. השניים נישאו בכנסייה האפיסקופלית טריניטי שבאינידיפנדנס, מיזורי. נולדו להם ארבעה בנים:
קליפטון טרומן דניאל (נולד ב-5 ביוני 1957), מנהל יחסי ציבור במכללת הארי ס. טרומן.
ויליאם וואלאס דניאל (19 במאי 1959 - 4 בספטמבר 2000), עובד סוציאלי פסיכיאטרי וחוקר באוניברסיטת קולומביה. נפטר לאחר שנפגע בידי מונית בניו יורק.
הריסון גייטס דניאל (נולד ב-1963)
תומאס וושינגטון דניאל (נולד ב-1966)
בתרבות הפופולרית

המעצב האיטלקי מיקול פונטנה, שעיצב את שמלת הכלה של טרומן, הופיע כאורח בתוכנית הטלוויזיה What's My Line, בפרק ששודר ב-15 באפריל 1956. חתונתם של טרומן ודניאל התקיימה כמה ימים לאחר מכן, ב-21 באפריל 1956.
שנים מאוחרות ומותה

בשנותיה המאוחרות, התגוררה טרומן בביתה שבפארק אווניו. לבסוף עברה להתגורר בעיר שיקגו על מנת להיות קרובה יותר לבנה קליפטון, שם נפטרה בתאריך ב-29 בינואר 2008 נאמר כי טרומן סבלה מזיהום ונשמה בסיוע מכונת הנשמה. אפרם שלה ושל בעלה נטמן באינדיפנדנס, מיזורי, בחלקת הקבורה של הוריה בספריית טרומן.
ספריה שתורגמו לעברית

רצח בבית הלבן, מאנגלית: עליזה נצר, הוצאת כתר, 1982. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בגבעת הקפיטול, מאנגלית: שמשון ענבל, הוצאת כתר, 1984. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בקנדי סנטר, מאנגלית: עידית פז, הוצאת שלגי, 1992. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בשגרירות, מאנגלית: ישראלה קלצל, הוצאת שלגי, 1993. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בסי. איי. איי., מאנגלית: מילכה ליננברג, הוצאת שלגי, 1993. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בקתדרלה הלאומית, מאנגלית: מיכאל אביב, הוצאת שלגי, 1994. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בג'ורג'טאון, מאנגלית: מילכה ליננברג, הוצאת שלגי, 1994. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בפנטגון, מאנגלית: מילכה ליננברג, הוצאת שלגי, 1994. (הספר בקטלוג ULI)
רצח על הפוטומק, מאנגלית: מילכה ליננברג, הוצאת שלגי, 1994. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בבית המשפט העליון, מאנגלית: מילכה ליננברג, הוצאת שלגי, 1994. (הספר בקטלוג ULI)
רצח במוזיאון להיסטוריה, מאנגלית: יפעה הדר, הוצאת שלגי, 1995. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בגלריה הלאומית, מאנגלית: רחל מורל, הוצאת שלגי, 1996. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בבית הנבחרים, מאנגלית: אורי גולדברג, הוצאת שלגי, 1998. (הספר בקטלוג ULI)
רצח בווטרגייט, מאנגלית: איטה ישראלי, הוצאת שלגי, 1999. (הספר בקטלוג ULI)
ספרים היסטוריים שכתבה

Harry S. Truman, W. Morrow, 1972 (הספר בקטלוג ULI)
Bess W. Truman, Macmillan, 1986 (הספר בקטלוג ULI)
Where the Buck Stops: the Personal and Private Writings of Harry S. Truman (edited by Margaret Truman), Warner Books, 1989 (הספר בקטלוג ULI)
First Ladies, Random House, 1995 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  Truman, by David McCullough, 1992
1 2 3 4 5 6 7  "Margaret Truman, 83, Singer and Author". The New York Sun. 30 בינואר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Margaret Truman".
1 2  "Margaret Truman Daniel bio". Truman Presidential Library. נבדק ב-2 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Notable Pi Phis". pibetaphi.org. אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Time, February 26, 1951.
↑  Truman, by David McCullough, 1992, Simon and Schuster
↑  "Truman's Letter to Paul Hume". Truman Library, Independence Mo. 6 בדצמבר 1950. נבדק ב-2 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה) Years later Margaret Truman recalled, "I thought it was funny. Sold tickets." (Staff writer, Truman's only child dies at 83, NBC News, January 29, 2008, retrieved January 29, 2008.)
↑  Thomas, Bob (2 בנובמבר 1951). "Tallulah Bankhead Praises Margaret Truman's Talents". Reading Eagle. נבדק ב-17 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  House, Allan (11 בנובמבר 1955). "Margaret Truman Gets a Kick Out of Radio-TV". The Fayetteville Observer. נבדק ב-17 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Monitor' to debut on KDKA Sunday". Pittsburgh Post-Gazette. 10 ביוני 1955. נבדק ב-17 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Giselle MacKenzie Show". TV.com. נבדק ב-15 במאי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bain, Donald (14 במרץ 2014). "A Novel of My Own". Publishers Weekly. נבדק ב-15 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "William G. Harrington, 68; Wrote Mysteries and Thrillers". The New York Times. 16 בנובמבר 2000. נבדק ב-15 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Gelder, Lawrence Van (29 בינואר 2008). "Margaret Truman Daniel Dies at 83". The New York Times. נבדק ב-14 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Truman celebrates heritage, history with grandson of US president". Kirksville Daily Express. 15 בספטמבר 2011. אורכב מ-המקור ב-31 במרץ 2012. נבדק ב-15 בספטמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Daniel, Clifton Truman (2009). "Adventures with Grandpa Truman". נבדק ב-20 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hit by Cab, a Grandson of Harry Truman dies". The New York Times. 6 בספטמבר 2000. נבדק ב-15 בספטמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Goldstein, Steve (31 בינואר 2008). "First Daughter". Obit-mag. אורכב מ-המקור ב-1 בינואר 2010. נבדק ב-3 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Meyer, Gene, "The ashes of Margaret Truman Daniel are put to rest in her roots", Kansas City Star, February 23, 2008. Retrieved March 13, 2008.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300217605171  PLWABN: 9810687585305606  BNE: XX943780  BnF: cb12179049k (data)  CiNii: DA04140792  GND: 11917149X  ISNI: 0000 0001 1455 1290  LCCN: n50011726  LNB: 000007482  MusicBrainz: dff258e4-afee-4afc-bdcb-a7da4905e61e  NARA: 10582199  NDL: 00459161  NKC: xx0051720  NTA: 069016828  SELIBR: 278403  SNAC: w66795xp  SUDOC: 030359031  VIAF: 110866419   WorldCat (עם VIAF): 110866419 
טרומן עם אמה בוושינגטון ב-1948
דיוקנה של טרומן מאת גרטה קמפטון, c. 1947
נבנה בוז'וביץ'

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1994 (בת 30) מיטרוביצה, סרביה ומונטנגרו
 מוקד פעילות:  סרביה 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לאמנויות בבלגרד 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  סרבית 
 פרופיל ב-IMDb
 
נבנה בוז'וביץ' (בסרבית: Невена Божовић, ‏Nevena Božović; נולדה ב-15 ביוני 1994) היא זמרת סרבית, ידועה לאחר שייצגה את סרביה לראשונה באירוויזיון הילדים 2007 והגיעה למקום השלישי. היא התחרתה פעם נוספת באירוויזיון בשנת 2013 כחלק בשלישיית Moje 3, שהגיעה למקום ה-11 בחצי הגמר הראשון ולא זכתה לעלות לגמר התחרות. בשנת 2019 נבחרה בשנית לייצג את סרביה באירוויזיון 2019, לאחר שניצחה בגמר הלאומי עם השיר "Kruna" ("כתר").
ביוגרפיה

נבנה בוז'וביץ' נולדה בעיר מיטרוביצה שבסרביה ומונטנגרו בשנת 1994. היא התחילה את קריירת הזמרה שלה בהשתתפות בפסטיבלים ובמופעי בידור לילדים. בשנת 2007 נבחרה להתמודד בגמר הלאומי לבחירת הנציג לתחרות אירוויזיון הילדים באותה שנה שנערך ב-7 באוקטובר בעיר ורשאץ אשר שודר בשידור חי בערוץ השידור הציבורי הסרבי RTS. היא התמודדה בגמר עם הבלדה "Piši mi" ("כתוב לי"), שאותה בוז'וביץ' כתבה בעצמה. היא זכתה בגמר הלאומי ברוב של 24 נקודות שהורכבו מבחירת שופטים ובחירת הקהל ונבחרה לייצג את סרביה העצמאית לראשונה באירוויזיון לאחר היפרדותה של זו ממונטנגרו. בגמר התחרות שהתקיים ב-8 בדצמבר ברוטרדם שבהולנד הגיעה למקום השלישי עם 120 נקודות.
לאחר זמן שהפסיקה בקריירה שירה בשנת 2009 השתתפה בפסטיבל הפופ Sunčane Skale אשר נערך מדי קיץ בעיר הרצג נובי שבמונטנגרו עם השיר "Ti". בשנת 2013 השתתפה בריאליטי שירה סרבי וזכתה במקום השני. באותה שנה הוציאה את סרטון הווידאו הבכורה שלה לשיר "Pogledaj me" ("תסתכל עליי"). כמו כן גם ייצגה את סרביה באירוויזיון המבוגרים כחלק משלישיית Moje 3 שהוקמה לצורך התחרות לאחר שזכו בגמר הלאומי שהתקיים באותה שנה. השלישייה התמודדה בחצי הגמר הראשון עם השיר "Ljubav je svuda" ("האהבה היא בכל מקום") שהגיעה למקום ה-11 ולא הצליחו לעלות לגמר. הלהקה התפרקה זמר קצר לאחר התחרות ובוז'וביץ' פנתה לקריירת סולו. היא חזרה להשתתף בגמר הלאומי לאירוויזיון הסרבי Beovizija בשנת 2019 עם השיר "Kruna" שכתבה והלחינה בעצמה. שירה שובץ בגמר הלאומי בחצי הגמר השני בו היא הגיע למקום הראשון והעפילה לגמר. היא זכתה בגמר שנערך ב-3 במרץ ונבחרה לייצג את סרביה באירוויזיון 2019. בחודש אפריל באותה שנה בוז'וביץ' הוציאה גרסה באנגלית לשיר איתו תופיע באירוויזיון בליווי התזמורת הסימפונית של רשות השידור RTS.
דיסקוגרפיה

2007 - Piši mi
2009 - Ti
2010 - Nije fer
2013 - Ljubav je svuda (zajedno sa grupom Moje 3)
2013 - Pogledaj me
2013 - Znam da noćas gubim te
2014 - Tačka
2014 - Bal
2015 - Trebam tebe
2015 - Čujem da dolaziš u grad
2016 - Siesta
2017 - Jasno mi je
2017 - Dangerous drug
מרווין פלטנהארדט

מרווין פלטנהארדט (בגרמנית: Marvin Plattenhardt, נולד ב-26 בינואר 1992 בפילדרשטאט שבגרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת המגן השמאלי בעיקר בהרטה ברלין. פלטנהארדט ערך שבע הופעות במדי נבחרת גרמניה וזכה עמה בגביע הקונפדרציות 2017.
קריירת מועדונים

פלטנהארדט החל לשחק בנוער של נירנברג בשנת 2008, כאשר היה בן 16. כעבור שנתיים החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, בשורותיה ערך 46 הופעות. במקביל, החל פלטנהארדט לשחק בהדרגה בקבוצה הבוגרת של נירנברג. פלטנהארדט ונירנברג סיימו בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה במרכז הטבלה. בעונת 2013/14 נשרו נירנברג ופלטנהארדט לליגת הבונדסליגה השנייה, ופלטנהארדט עזב את המועדון.
בקיץ 2014 חתם פלטנהארדט בהרטה ברלין. בעונתו הראשונה במועדון, עונת 2014/15, פלטנהארדט והרטה סיימו במקום ה-15, מרחק נקודה אחת בלבד מירידת ליגה. בעונה זו ערך פלטנהארדט 15 הופעות ליגה. בעונת 2015/16 פלטנהארדט הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, כשהוא משתף פעולה בהגנה עם מיטשל וייזר, ג'ון אנתוני ברוקס ופביאן לוסטנברגר. עונה זו התחילה היטב עבור פלטנהארדט והרטה, אך הקבוצה איבדה גובה בסיבוב השני וסיימה רק שביעית בבונדסליגה. בעונת 2016/17 המשיך פלטנהארדט להציג יכולת טובה, ואף זכה לזימון לנבחרת גרמניה, וכך גם בבעונת 2017/18. בעונות הבאות המשיך פלטנהארדט להציג יכולת סולידית אך כמות הופעותיו הלכה ופחתה עם השנים. בעונת 2021/22 פלטנהארדט והרטה סיימו רק במקום ה-16 בבונדסליגה, שהוביל אותם למשחקי מבחן מול המבורג שסיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה, על הזכות לשחק בעונה העוקבת בבונדסליגה. המבורג ניצחה 1-0 במשחק הראשון, ובגומלין הרטה ניצחה 2-0, כשפלטנהארדט הבקיע את השער השני, שהשאיר את הרטה בבונדסליגה. בבעונת 2022/23 פלטנהארדט חזר לשחק בהרכב בקביעות וערך 31 הופעות ליגה, אך לא הצליח הפעם למנוע את נשירתה של הרטה אל הבונדסליגה השנייה. בסיום עונה זו, שוחרר מהקבוצה. בספטמבר 2024 הודיע פלטנהארדט על פרישה ממשחק פעיל, לאחר שנה שבה לא שיחק כדורגל.
קריירה בינלאומית

פלטנהארדט שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ובשנת 2009 זכה באליפות אירופה עד גיל 17 עם נבחרת גרמניה עד גיל 17, לאחר ניצחון 1–2 בהארכה על הנבחרת המקבילה של הולנד. בשנת 2017 זומן על ידי המאמן יואכים לב לסגל נבחרת גרמניה הבוגרת לגביע הקונפדרציות 2017. ביוני 2017 ערך פלטנהארדט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה בתיקו 1-1 מול נבחרת דנמרק במשחק ידידות. פלטנהארדט החליף במשחק זה את יונאס הקטור בדקה ה-88. ביוני 2018 הוכרז כי פלטנהארדט יהיה חלק מהסגל הגרמני הסופי למונדיאל 2018. פלטנהארדט פתח בהרכב במשחק הראשון של גרמניה, בו הפסידה גרמניה 0–1 לנבחרת מקסיקו, והוחלף במשחק זה על ידי מריו גומז. פלטנהארדט לא שיחק בשני המשחקים האחרים של שלב הבתים, שבסיומו הודחה גרמניה מהמונדיאל באופן מפתיע. לאחר מינדיאל 2018, פלטנהארדט לא זומן שוב לסגל נברת גרמניה.
תארים

עם נבחרת גרמניה עד גיל 17:
אליפות אירופה לאומות עד גיל 17 (2009): מקום ראשון
עם נבחרת גרמניה:
גביע הקונפדרציות 2017
משה ז"ק

| --- | --- |

הכתבים משה ז"ק מ"מעריב" (מימין) ויוסף אוליצקי מ"דבר" (משמאל) מראיינים את המפקד עמוס בן-גוריון לאחר כניעתה של יפו ל"הגנה", מאי 1948 (צילום: פרנק שרשל)
 לידה:  10 ביולי 1918 
 פטירה:  22 בינואר 2001 (בגיל 82) 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  מעריב 
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב (1998) 
 
קברו של משה ז"ק בבית הקברות טרומפלדור
משה ז"ק (יולי 1918 – 22 בינואר 2001) היה עיתונאי ישראלי, עורך "מעריב".
ביוגרפיה

ז"ק נולד בא' באב תרע"ח וגדל בפולין, בנם של רחל לבית קפלן וחיים צבי לבית ז"ק. הבן השלישי מתוך ארבעה. אחותו הבכורה גולדה הייתה רופאה למדה באוניברסיטה בפראג ובמלחמת העולם השנייה עזרה מאוד בגטו. משה למד בגימנסיה של רשת החינוך העברית "תרבות". בשנת 1936 עלה לארץ ישראל לבדו, יחיד מכל בני משפחתו, ולמד באוניברסיטה העברית בירושלים. הוריו ושלושת אחיו שנותרו בפולין נספו בשואה.
הוא החל לכתוב ב"המשקיף", ואחר כך עבר ל"מעריב" זמן קצר מעט לאחר הקמתו. נמנה עם בכירי העיתון וכתב בו במשך כל חייו. הוא שימש ככתב ופרשן מדיני, דיפלומטי ופרלמנטרי. בשנות ה-80 שימש עורך העיתון, תחת העורך הראשי שמואל שניצר.
ב-1998 קיבל את פרס סוקולוב לעיתונות בקטגוריית מפעל חיים.
נפטר בשנת 2001. הותיר אחריו את אשתו שרה (לבית ברסקי), יקירת העיר תל אביב לשנת 2014, ושלושת ילדיהם- איסר, רחל וזאב. בנו, ד"ר זאב ז"ק, הוא קרדיולוג, מנהל מחלקת הביומד בחברת "רוסאריו קפיטל".
בשנת 2005 תרמה אלמנתו את ספרייתו העשירה למכללה האקדמית נתניה.
ספריו

הסכסוך הישראלי-ערבי בצבת המעצמות, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד (קו אדום), 1986.
40 שנות דו-שיח עם מוסקבה, תל אביב: ספרית מעריב, 1988.
חוסיין עושה שלום: שלושים שנה ועוד שנה בדרך אל השלום, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, מרכז בגין סאדאת (בס"א) למחקרים אסטרטגיים, 1996.
לקריאה נוספת

יוסף אחימאיר, 'מורשתו העיתונאית והמדינית של משה ז"ק', האומה 38, 143 (2001), 35–42.
הערות שוליים

1 2  משה ז"ק באתר GRAVEZ
הקבר של משה ז"ק בבית העלמין טרומפלדור, באתר BillionGraves
↑  טל בן-פורת, ‏חלום, או כישלון? 7 כללי אצבע להשקעה בחברות ביומד, באתר גלובס, 4 באוקטובר 2011
↑  משה ז"ק מגיש את ספרו לנשיא, מעריב, 11 בספטמבר 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303447205171  BnF: cb13519054r (data)  ISNI: 0000 0000 8044 9940  LCCN: n89106654  VIAF: 121908106   WorldCat (עם VIAF): 121908106 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרווין לרוי

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1900 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בספטמבר 1987 (בגיל 86) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פורסט לאון ממוריאל פארק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1928 
 בן או בת זוג:  עדנה מרפי (18 בדצמבר 1927–30 ביוני 1933)  Kitty Spiegel LeRoy  Doris Warner 
 צאצאים:  ורנר לרוי 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לסרט המקדם הבנה בינלאומית הטוב ביותר (1945)  פרס הזיכרון על שם אירווינג ת'אלברג (1975)  גלובוס הזהב על שם ססיל ב. דה-מיל (1956)  פרס גלובוס הזהב לסרט המקדם הבנה בינלאומית הטוב ביותר (1961)  פרס אוסקר לשם כבוד (1945)  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרווין לרוי
מרווין לֶרוי (באנגלית: Mervyn LeRoy;‏ 15 באוקטובר 1900 – 13 בספטמבר 1987) היה במאי קולנוע, מפיק ושחקן יהודי-אמריקאי זוכה פרס אוסקר.
ביוגרפיה

לרוי נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה, להורים ממוצא יהודי. משפחתו ירדה מנכסיה לאחר רעידת האדמה של 1906. (בבעלותו של סבו מצד אביו הייתה חנות כלבו שנחרבה ברעידת האדמה; החנות הייתה מבוטחת בסכום כסף רב, אולם חברת הביטוח התרוששה כתוצאה מרעידת האדמה.) על מנת להרויח את לחמו מכר מרווין הצעיר עיתונים והשתתף בתחרויות כישרונות כזמר. בדרכים אלה הוא פילס את דרכו לוודביל. אחר כך הוא ניסה את מזלו בהוליווד ביחד עם בן דודו ג'ס לסקי.
לרוי עבד בתחומי התלבושות, מעבדות הפיתוח וכעוזר צלם עד שהוא נעשה תסריטאי ושחקן בראינוע. עבודת הבימוי הראשונה שלו הייתה בסרט No Place to Go משנת 1927. היות שסרטיו גרפו ממון רב בעלות נמוכה, הוא פילס את דרכו בתעשיית הסרטים.
ב-1931 הוא ביים את סרט הגנגסטרים האפי הקיסר הקטן (Little Caesar), שהביא את אדוארד ג'י רובינסון למעמד של כוכב והקריירה של לרוי נסקה אף היא. ב-1938 הוא נבחר לעמוד בראש ההפקה של חברת MGM. בזכותו הפיקו האולפנים את הקוסם מארץ עוץ. הוא היה זה שגילה את קלארק גייבל, לורטה יאנג, רוברט מיצ'ם ולנה טרנר.
בשנות החמישים ביים לרוי מחזות זמר כמו נאה להסתכל (Million Dollar Mermaid ,Latin Lovers ,(Lovely to Look At, 
ו-Rose Marie. הוא עבר לעבוד עבור האחים וורנר, שם הוא היה אחראי על סרטים ידועים כגון מר רוברטס, גשר ווטרלו, 
The Bad Seed, No Time for Sergeants, The FBI Story ו-Gypsy.
הוא היה מועמד בשנת 1943 לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר עבור סרטו Random Harvest (קציר הגורל) וכן ב-1940 כמפיק הקוסם מארץ עוץ. בנוסף לכך, הוא קיבל פרס אוסקר לשם כבוד ב-1946 עבור הסרט הבית בו אני גר ופרס לזכרו של אירוינג ט. תאלברג ב-1976.
לרוי פרש ב-1965, וכתב אוטוביוגרפיה בשם "Take One", שראתה אור ב-1974. הוא הלך לעולמו בבוורלי הילס, קליפורניה ונטמן בבית הקברות Forest Lawn Memorial Park שבגלנדייל, קליפורניה. יש לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד ברחוב ויין 1560.
פילמוגרפיה חלקית

הקיסר הקטן (Little Caesar) (1931)
Five Star Final‏ (1931)
Tonight or Never‏ (1931)
Two Seconds‏ (1932)
Three on a Match‏ (1932)
I Am a Fugitive from a Chain Gang‏ (1932)
רודפות הבצע של 1933 (Gold Diggers of 1933) (1933)
Tugboat Annie‏ (1933)
The World Changes‏ (1933)
Anthony Adverse‏ (1936)
גשר ווטרלו‏ (1940)
Escape‏ (1940)
Blossoms in the Dust‏ (1941) ניצנים בעפר
Random Harvest‏ (1942)
מאדאם קירי (1943)
שלושים שניות מעל טוקיו Thirty Seconds Over Tokyo‏ (1944)
הבית בו אני גר (1945)
Without Reservations‏ (1946)
נשים קטנות (1949)
קוו ואדיס (1951)
בת ים השווה מיליון דולר‏ (1952)
מר רוברטס Mister Roberts) 1955)
The Bad Seed‏ (1956) הזרע הרע
Toward the Unknown‏ (1956)
No Time for Sergeants‏ (1958)
The FBI Story‏ (1959) "סיפורה של בולשת"
A Majority of One‏ (1961)
ג'יפסי ‏(1962)
הערות שוליים

↑  Mervyn LeRoy - Biography, Bruce Eder, All Movie Guide
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350315505171  PLWABN: 9810605972805606  BIBSYS: 90795936  BNE: XX1276816  BnF: cb13896578k (data)  CiNii: DA07626484  GND: 119070413  ISNI: 0000 0001 2122 5581  LCCN: n85342783  LNB: 000239826  MusicBrainz: c24a5d0b-4351-4071-b49b-91a3544ad60d  NKC: xx0170697  NLK: KAC201229426  NTA: 071800530  SNAC: w6sj3bhg  SUDOC: 110122283  Trove: 858210  ULAN: 500332331  VIAF: 17407979   WorldCat (עם VIAF): 17407979
נחל ביריה

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפך:  נחל שכוי 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת צפת מוגדלת) נחל ביריה(למפת צפת רגילה) נחל ביריה(למפת הגליל העליון רגילה) נחל ביריה(למפת הגליל העליון מוגדלת) נחל ביריה
 
נחל ביריה הוא נחל בגליל העליון, ליד היישוב ביריה הסמוך לעיר צפת מצפון־מערב.
מוצא הנחל ממוקם ליד הר ביריה, צפונית לצפת. משם הוא ממשיך לכיוון דרום־מערב ונשפך לנחל שכוי, הנשפך בסופו אל נחל עמוד.
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל שרך • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל שעל • נחל יסף • נחל כזיב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרווין קלר

מרוויין קלר (באנגלית: Marvin Keller; נולד ב-3 ביולי 2002 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן שווייצרי-אנגלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת וינטרטור מליגת העל השווייצרית, בהשאלה מיאנג בויז ברן.
קריירת מועדונים

קלר גדל במחלקת הנוער של גראסהופרס ציריך. ב-8 ביוני 2021 חתם בפ.צ. ויל מליגת המשנה השווייצרית. הוא ערך 50 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-13 בפברואר 2023 חתם ביאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית. ב-14 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד פ.צ. ציריך במסגרת המחזור ה-33 בליגה לעונת 2022/2023. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה בעונה זו.
ב-13 בספטמבר 2023 הושאל קלר למשך עונת 2023/2024 לווינטרטור מליגת העל השווייצרית.
קריירה בין-לאומית

קלר נכלל בסגל נבחרת שווייץ עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023, אך לא שיחק בטורניר.
תארים

אליפות שווייץ (1): 2022/2023
הגביע השווייצרי (1): 2022/2023
הערות שוליים

↑  Marvin Keller wechselt zum BSC Young Boys באתר Die Ostschweiz, ‏ 13 בפברואר 2023 (בגרמנית)
↑  MARVIN KELLER VERSTÄRKT DAS GOALIETEAM באתר הרשמי של וינטרטור, 13 בספטמבר 2023 (בגרמנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרווין קלר".
משה זאב סולה

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1908 מוקצ'בו, אוקראינה 
 פטירה:  19 באוקטובר 1994 (בגיל 86) ירושלים 
 השקפה דתית:  יהדות 
 מקום לימודים:  בית המדרש לרבנים בברסלאו, הקולג' לפילוסופיה של האוניברסיטה הגרמנית של פראג, בית המדרש הגבוה למדעי היהדות, בית הספר לרפואה שבאוניברסיטה הגרמנית בפראג 
 עיסוק:  רב 
 מדינה:  ישראל, צ'כוסלובקיה 
 חתימה:   
 
ד"ר משה זאב סוֹלֶה (בגרמנית: Wilhelm Soleh (נכתב גם: Sole); י"ז באלול תרס"ח, 12 בספטמבר 1908, מונקץ', הונגריה – י"ד בחשוון תשנ"ה, 19 באוקטובר 1994, ירושלים) היה הוגה דעות ישראלי, איש ירושלים, מחבר פורה של ספרי הגות ועזר בנושאי פילוסופיה, פילוסופיה של הדת, מחשבת ישראל, המקרא וחגי ישראל.
למחייתו כיהן כמזכיר בית הדין הרבני בירושלים.
ביוגרפיה

משה זאב סולה נולד בסתיו 1908 במוּנקַץ' שבמזרח הונגריה (כיום במחוז זָקַרפַּטיָה שבדרום-מערב אוקראינה), בנם של רבקה לבית פרנקל ושלמה. קיבל חינוך יהודי מסורתי ב"חדר" וחינוך כללי בבית ספר תיכון.
ב-1928 נסע ללמוד בבית המדרש לרבנים בברסלאו (שם למד בין היתר אצל יחיאל מיכל הכהן גוטמן). כעבור שנתיים וחצי, ב-1931, עבר ללמוד בבית המדרש הגבוה לחכמת ישראל בברלין, שם נסמך לרבנות ב-1933. באותה שנה קיבל תואר דוקטור באוניברסיטת פראג. הדיסרטציה, שנעשתה בהנחיית אוסקר קראוס (פילוסופיה) ויוהאנֶס לינדבוֹרסקי (Lindworsky) (פסיכולוגיה), הייתה בנושא "ניתוח ביקורתי של חיבורו של פֶכנֶר "על הטוב העליון" (1846) (Kritische Analyse der Fechnerschen Schrift „Über das höchste Gut“‎).
בשנים 1933–1939 שימש כרב בכמה קהילות בצ'כוסלובקיה: בסטרז'ניצה שבמוראביה (1933–1936) ופרידֶק (אנ') שבשלזיה הצ'כית (1936–1939).
כיהן כיו"ר "המזרחי" באוסטרבה שבשלזיה הצ'כית. פרסם מאמרים בנושאי הגות יהודית בעיתונות היהודית בצ'כוסלובקיה.
בשנת 1936 נישא לבטי ויסליצקי (Wislicki).
בשנת 1939 (ת"ש), בראשית מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בחמש שנותיו הראשונות עבד כפקיד בוועד הקהילה היהודית בירושלים, ומשנת תש"ה-1945 שימש כמזכיר ראשון של בית הדין הרבני בירושלים,, ושימש במשרה זו עד פרישתו לגמלאות ב-1974.
סולה, מלומד ואיש אשכולות, פרסם במהלך יותר מחצי מאה (מסוף שנות ה-30 ועד תחילת שנות ה-90) 26 ספרי הגות וספרי עזר (בהם אנציקלופדיות ולקסיקונים) בנושאי פילוסופיה של הדת, תולדות הפילוסופיה הכללית והיהודית, מחשבת ישראל, מבואות לפילוסופיה ולפילוסופיה של הדת, יצירה, המקרא וחגי ישראל ומועדיו. בנוסף, פרסם מאמרים רבים בכתבי העת והעיתונים בישראל.
היה ליברל בדעותיו.
בג' בטבת תשנ"ד (דצמבר 1993) נפטרה אשתו בטי.
משה זאב סולה הלך לעולמו פחות משנה לאחר מכן, בי"ד בחשוון תשנ"ה (אוקטובר 1994).
הותיר את שתי בנותיו: שושנה ורבקה אחימאיר (נישאה לאברהם אחימאיר).