stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
France
רקע והוצאה

בשנת 2006, הוציאה ברייטמן את אלבום האוסף, Diva: The Singles Collection. ביפן זכה אלבום האוסף להצלחה חסרת תקדים, כאשר בשבוע הפתיחה שלו נמכר שם בלמעלה מ-77,000 עותקים. בנוסף לכך, הפך אלבום האוסף לאלבום הקלאסי הנמכר ביותר במדינה בשנת 2007, עם מכירות של למעלה מ-600,000 עותקים. לאור הצלחת אלבום האוסף, הוחלט כי גרסה בשפה הצרפתית שלו תופץ בצרפת, אך לאחר מאבק עם חברת התקליטים שלה, הרעיון נגנז.
ביקורת

כלפי האלבום, הופנו ביקורת מטעם מבקרי מוזיקה ואתרי מוזיקה שונים.
רשימת רצועות

| France> מס' | France> שם | France> משך | France>  | France>  | France>  | France>  | France>  | France>  | France>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Just Show Me How to Love You (דואט עם פלורנט פאני)   | 4:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Nella Fantasia  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | There for Me (דואט עם וינסנט ניקלו)   | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Dans la Nuit (דואט עם פול ג'י)   | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ne Viens Pas (דואט עם רוך וויסין)   | 3:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Anytime, Anywhere  | 3:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tout ce que je sais  | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Sogni (דואט עם וינסנט ניקלו)   | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | He Doesn't See Me  | 4:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Phantom of the Opera (דואט עם וינסנט ניקלו)   | 4:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | A Question of Honour  | 6:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Figlio Perduto  | 4:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Ave Maria  | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Nessun dorma  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Tú Quieres Volver (דואט עם I מוברני)   | 3:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | O mio babbino caro  | 2:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Sarai Qui (דואט עם אלסנדרו ספינה)   | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Pie Jesu  | 3:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Time to Say Goodbye (דואט עם אנדראה בוצ'לי)   | 4:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 73:00 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  צרפת | SNEP | – |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| צרפת | 20 בנובמבר 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטור | דקה גולד |  |
Into Eternity

| --- | --- |
 מקום הקמה:  רג'יינה 
 מוקד פעילות:  קנדה
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 סוגה:  מטאל מתקדם דת' מטאל מלודי פאוור מטאל ראו למטה
 חברת תקליטים:  סנטיורי מדיה
 http://www.intoeternity.net
 חברים
 ראו למטה
 
Into Eternity (בתרגום חופשי: "אל תוך הנצח") היא להקת מטאל מתקדם קנדית שמשלבת בשיריה קטעי פרוג-מטאל טכניים שמזכירים את דרים ת'יאטר או סימפוני איקס עם קטעי דת' מטאל מלודי (כולל גראולינג).
היסטוריה

Into Eternity הוקמה בשנת 1997 בידי טים רות', סקוט קראל וג'ים אוסטין. בשנת 1999 הוציאה עם כריס קראל וכריסטופר מקדוגל אלבום באופן עצמאי, הקרוי על שם הלהקה - Into Eternity. שנה לאחר מכן חתמה הלהקה עם חברת התקליטים Century Media והוציאה מחדש את אלבום הבכורה שלה. בשנת 2001 הלהקה הוציאה את אלבומה השני, Dead or Dreaming, בו התחזק השילוב של הלהקה בין דת' מטאל לפרוגרסיב מטאל. שילוב בא לידי ביטוי גם באלבומם Buried in Oblivion שיצא ב-2004 ואף התחזק ב-2006 עם יציאת האלבום The Scattering of Ashes שמכר מעל 2000 עותקים באמריקה בלבד כבר בשבוע הראשון ליציאתו. במהלך קיץ 2007 חיממה הלהקה את להקת הפרוגרסיב מטאל דרים ת'יאטר במסע ההופעות שלהם. אלבום הקונספט החדש של Into Eternity שנקרא The Incurable Tragedy יצא ב-25 באוגוסט 2008.
מוזיקה

הלהקה משלבת מגוון סגנונות של מטאל, החל ממטאל מסורתי, ריפים ת'ראשיים, שירה גבוהה של פאוור מטאל ואף גראולים של בלאק מטאל ודת' מטאל. הלהקה משלבת תיפוף מטאלי מהיר הכולל בלאסט ביטים. שילוב זה גורם לסאונד שקשה להגדירו, אך ההגדרה הנפוצה ביותר ללהקה היא פרוגרסיב דת' מטאל.
דיסקוגרפיה

| שנת הוצאה | שם | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- |
| 1999 | Into Eternity | עצמאי, DVS |
| 2001 | Dead or Dreaming | DVS |
| 2004 | Buried in Oblivion | Century Media |
| 2006 | The Scattering of Ashes | Century Media |
| 2008 | The Incurable Tragedy | Century Media |
הרכב הלהקה > חברי ההרכב בהווה

סטיו בלוק (Stu Block) - סולן
ג'אסטין בנדר (Justin Bender) - גיטריסט
טים רות' (Tim Roth) - גיטריסט
טרוי בלייק (Troy Bleich) - באסיסט
סטיב בולוגנס (Steve Bolognese) - מתופף
הרכב הלהקה > חברי ההרכב בדימוס

כריס קראל (Chris Krall) - סולן
סקוט קראל (Scot Krall) - באסיסט
דניאל נרגאנג (Daniel Nargang) - גיטריסט
ג'ף סטורי (Jeff Storry) - גיטריסט
כריסטופר מקדוגל (Christopher McDougall) - קלידן
ג'ים אוסטין (Jim Austin) - מתופף
Ghostwire: Tokyo

| --- | --- |

עטיפת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  WW‏ 25 במרץ 2022
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות
 פיתוח:  Tango Gameworks
 הוצאה לאור:  Bethesda Softworks
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  אנגלית, פולנית, פורטוגזית ברזילאית, רוסית, סינית מפושטת, ערבית, סינית מסורתית, ספרדית, גרמנית, יפנית, ספרדית איברית, צרפתית, איטלקית, קוריאנית 
 הפצה:  Bethesda Softworks
 הערות:  מערכת הפעלה מינימלית: Windows 10 19H2   מומלץ לאחסן ב-SSD
 דרישות תוכנה
 גרסה:  1.003 (יצאה ב-2 במאי 2022)
 מנוע משחק:  Unreal Engine 4
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 דירוג:  T ‏(ESRB)
 פלטפורמות:  Microsoft Windows   PlayStation 5
 מדיה:  בלו-ריי, הורדה דיגיטלית
 דרישות מערכת
 מעבד:  מינימום: Intel Core i7-4770K 3.5GHz או AMD Ryzen 5 2600   מומלץ: Intel Core i7-6700 3.4GHz
 זיכרון:  מינימום: 12GB   מומלץ: 16GB
 כרטיס מסך:  מינימום: Nvidia GeForce GTX 1060 או AMD Radeon RX 5500 XT בעל זיכרון וידאו של 6GB   מומלץ: Nvidia GeForce GTX 1080 או AMD Radeon RX 5600 XT
 מקום פנוי:  20GB
 מערכת קול:  תומכת ב-DirectX
 בקרים:  מקלדת ועכבר, ג'ויסטיק
 אתר רשמי
 
Ghostwire: Tokyo (ביפנית: ゴーストワイヤー：東京; בתעתיק לעברית: גוֹסוּטוֹוָאיִיַה: טוֹקִיוֹ; בתרגום חופשי לעברית: רוח רפאים: טוקיו) הוא משחק וידאו מסוגת פעולה-הרפתקאות שפותח על ידי Tango Gameworks ומופץ על ידי Bethesda Softworks, אשר יצא לאור ב-25 במרץ 2022 למערכת ההפעלה Microsoft Windows ולקונסולת המשחקים פלייסטיישן 5.
משחקיות

Ghostwire: Tokyo הוא משחק מסוגת הפעולה-הרפתקאות אשר משוחק מנקודת מבט של גוף ראשון. השחקן יכול להשתמש ביכולות על-טבעיות על מנת להביס את הרוחות אשר רודפות את טוקיו. במאי מערכת הקרב, שיניצ'ירו הארה מתאר את מערכת הקרב בתור ”קארטה שנפגש עם קסם”, כאשר השחקן משתמש בתנועות ידיים המדמות קוג'י-קירי (אנ') על מנת להטיל קסמים. כאשר אויב מאבד את רוב נקודות החיים שלו, הליבה שלו נחשפת והשחקן יכול להשתמש במהלכי קטילה כדי להרוס את הליבה ובכך להביס את הרוח.
עלילה

אירוע מסתורי גורם להיעלמותם של כמעט כל תושבי טוקיו ורוחות חוצניות (אשר מכונות "מבקרים", Visitors) פלשו לעיר. אקיטו, הפרוטגוניסט של המשחק, אחוז דיבוק בידי רוח בולש המכונה KK, אשר לה יש אג'נדה משלה ומקנה לאקיטו כוחות על-טבעיים. בעוד קיטו נלחם ברוחות אשר רודפות את העיר, הוא נתקל בחבורת לובשי מסכות האניה (אנ') שייתכן והם יכולים לחשוף את הגורמים לאירועים המסתוריים שמתרחשים בעיר.
פיתוח

ביוני 2019, במהלך מסיבת העיתונאים של Bethesda Softworks בכנס E3 2019, שינג'י מיקאמי ובמאית הקרייטיב יקומי נאקאנורה הכריזו על Ghostwire: Tokyo, משחק פעולה-הרפתקאות בעל אלמנטים של אימה. בספטמבר של אותה השנה, נאקאנורה התפטרה מחברת Tango Gameworks לאחר 9 שנות עבודה. בניגוד לסדרת משחקי הווידאו The Evil Within,‏ Ghostwire הוא בעיקרו פעולה-הרפתקאות במקום הישרדות אימה, אף שלמשחק יש עדיין אלמנטים של אימה. שיניצ'ירו הארה, שעבד על מערכת הקרב של דום (2016), הצטרף לחברת Tango על מנת לעזור לצוות הפיתוח לפתח את מערכת הקרב. על פי הארה, מערכת הקרב הושפעה רבות מקוג'י-קירי ומאמנויות לחימה רבות, מה שאיפשר לצוות ”לתת יותר תנועות ואישיות לפעולותיו של השחקן בעוד ידיו של השחקן הן הרחבה אורגנית של הדמות”. המשחק יצא לאור למערכת ההפעלה Microsoft Windows ולקונסולת המשחקים פלייסטיישן 5 ב-25 במרץ 2022.
ב-21 בספטמבר 2020, חברת האם של Bethesda Softworks,‏ ZeniMax Media וחברת מיקרוסופט הכריזו כי מיקרוסופט מתכוונת לקנות את ZeniMax ואת כלל חברות הבת שלה, כולל Tango Gameworks, תמורת 7.5 מיליארד דולר אמריקני ולהפוך את חברות הפיתוח לחלק מחטיבת הפיתוח משחקי הווידאו של מיקרוסופט, Xbox Game Studios, כאשר הרכישה הושלמה ב-9 במרץ 2021. פיל ספנסר, מנכ"ל Xbox Game Studios ציין כי העסקה לא תשפיע על התכנון של Ghostwire: Tokyo לצאת כאקסלוסיב לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 5 וכן כי המשחק בסופו של דבר ייצא לאור גם לקונסולות ה-Xbox לפחות שנה אחת לאחר השקת המשחק.
הערות שוליים

↑  Ghostwire: Tokyo Update Notes – May 2, 2022, באתר Steam, ‏‏2 במאי 2022 (באנגלית)
↑  דניאל קייזר, Celebrating Unreal developer success at E3 2019, באתר Unreal Engine, ‏‏20 ביוני 2019 (באנגלית)
↑  Ghostwire: Tokyo rating for Windows PC, PlayStation 5, באתר ESRB (באנגלית)
↑  טום פיליפס, PS5 timed exclusive Ghostwire: Tokyo delayed to early 2022, באתר Eurogamer, ‏‏13 ביולי 2021 (באנגלית)
↑  א. טרנטולה, Bethesda reveals gameplay for its 'Ghostwire: Tokyo' supernatural thriller, באתר Engadget, ‏‏11 ביוני 2020 (באנגלית)
1 2  לאורן מורטון, GhostWire: Tokyo: everything we know about the spooky action thriller, באתר PCGamer, ‏‏15 ביוני 2020 (באנגלית)
↑  אנני לויס, Ghostwire: Tokyo makes its console debut on PS5 in 2021, באתר PlayStation, ‏‏11 ביוני 2020 (באנגלית)
↑  אליס אוקונור, The Evil Within studio spooking us again with GhostWire: Tokyo, באתר Rock Paper Shotgun, ‏‏10 ביוני 2019 (באנגלית)
↑  צ'ארלי האל, The star of E3 2019 is leaving her big Bethesda game, GhostWire: Tokyo, באתר Polygon, ‏‏4 בספטמבר 2019 (באנגלית)
↑  סטיב וואטס, Ghostwire: Tokyo Gets New PS5 Trailer At Reveal Event, באתר GameSpot, ‏‏11 ביוני 2020 (באנגלית)
↑  הנרי סט לאגר, אליביה טאמביני, ניק פינו, מארק וילסון ומאט סווידר, CES 2021 news: it's over – but here are the highlights and best tech, באתר Tech Radar, ‏‏15 ביולי 2021 (באנגלית)
↑  דינה באס וג'ייסון שניירר, Microsoft to Buy Bethesda for $7.5 Billion to Boost Xbox, באתר בלומברג, ‏‏21 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  אנדי רובינסון, Microsoft confirms its Bethesda acquisition is complete and ‘some games’ will be exclusive, באתר VGC, ‏‏9 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  מת'יו אולסון, GhostWire: Tokyo and Deathloop Will Still Be Timed PS5 Exclusives, Phil Spencer Confirms, באתר USGamer, ‏‏21 בספסטמבר 2020 (באנגלית)
505 (שיר)

| --- | --- |
 שיר בביצוע ארקטיק מאנקיז
 מתוך האלבום Favourite Worst Nightmare
 יצא לאור:  2007 
 סוגה:  אינדי רוק 
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  4:13
 כתיבה:  אלכס טרנר
 
505 הוא שיר של להקת הרוק הבריטית ארקטיק מאנקיז, החותם את האלבום Favourite Worst Nightmare. השיר נכתב על ידי אלכס טרנר, סולן הלהקה - שגם כותב רוב שיריה. לשיר אין משמעות מוסכמת אחת, אבל זו שמובאת להלן היא המקובלת ביותר.
דובר השיר הולך לבית של בת הזוג שלו ונפרד ממנה.
השיר מתחיל במשפט 'אני חוזר ל-505', כשהכוונה היא למספר החדר או הדירה שבה נמצאת בת זוגו. הכוונה בשורה השנייה - 'אם זה שבע שעות טיסה או ארבעים וחמש דקות נסיעה' היא שמשך הנסיעה אליה הוא 45 דקות, אבל הפעם - כשהוא בא להיפרד - זה נדמה לו כמו שבע שעות טיסה. ניכר שהדובר עדיין אוהב אותה ('אני כנראה עדיין מעריץ אותך, עם ידייך על צווארי'), ובהתאם - מתקשה מאוד להיפרד. בשורות 'סכין קוטעת את המחשבה שאני חייב להיכשל' (להיכשל ב'ביצוע' הפרידה) ו'אני מתפורר לגמרי כשאת בוכה' (אם ייפרד ממנה, היא תבכה, והוא לא בטוח שביכולתו לעמוד בכך) משתקף חששו שמא לא יצליח להיפרד ממנה.
השיר הגיע למקום 74 ברשימת '200 השירים הבריטים הטובים ביותר', שנערכת על ידי מצעד הסינגלים הבריטי.
נכון לאוגוסט 2023 זכה השיר ל-385 מיליון צפיות באתר YouTube.
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2023> מדינה |   ‏‏‏  2023> מצעד |   ‏‏‏  2023> מיקום שיא |   ‏‏‏  2023>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים | 25 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק | 18 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג – רוק | 32 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים האלטרנטיביים | 17 |  |
הערות שוליים

↑  Arctic Monkeys - 505 Lyrics | SongMeanings, SongMeanings (באנגלית)
↑  במקור - "I'm going back to 505"
↑  במקור - "If it's a seven hour flight or a forty-five minute drive"
↑  במקור - "I probably still adore you with your hands around my neck"
↑  במקור - "A knife twists at the thought that I should fall short of the mark"
↑  במקור - "I crumble completely when you cry"
↑  הכל על להקת ארקטיק מאנקיז, באתר מוסיכיף
↑  Hot Rock & Alternative Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hot Rock Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Rock Streaming Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hot Alternative Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
Fragile (אלבום של יס)

Fragile הוא האלבום הרביעי של להקת הרוק המתקדם הבריטית יס שיצא ב-1971 על ידי חברת אטלנטיק רקורדס. זהו האלבום הראשון שבו מנגן הקלידן ריק וייקמן, מחליפו את טוני קיי, הקלידן המקורי של הלהקה. זהו גם האלבום הראשון בו עיצב הצייר רוג'ר דין את עטיפת האלבום. מאז יציאת אלבום זה, דין עיצב כמעט את כל עטיפות אלבומי הלהקה.
עם שחרורו של האלבום בבריטניה ב-1971 הגיע למקום השביעי במצעד האלבומים הבריטי שהתברר כי היה המיקום הכי גבוה של הלהקה במצעד. לעומת זאת, בארצות הברית במגזין בילבורד, מוקם האלבום במקום הרביעי, שם נשאר במשך 46 שבועות. השקתו של האלבום בארצות הברית גרם להצלחה של הלהקה במדינה והביא לפופולריות רבה מאז אלבומם הקודם, The Yes Album.
היסטוריה

החומר לאלבום החל בזמן שטוני קיי עוד היה חבר בלהקה. השיר הנודע ביותר באלבום הוא "Roundabout", שזכה לגרסה ערוכה מ-8 דקות ל-3 דקות. הגרסה הערוכה לשיר הפכה ללהיט בארצות הברית, ומהווה אחד מההצלחה של הלהקה בארצות הברית ובעולם בכלל.
השירים "South Side of the Sky" ו-"Heart of the Sunrise" נכתבו על ידי ג'ון אנדרסון וכריס סקווייר עם עזרתו של ריק וייקמן, אך וייקמן לא נכלל בקרדיט על השירים.
האלבום כולל בתוכו חמישה שירים מתוך התשעה שהם עבודת סולו של כל אחד מחברי הלהקה. "Cans and Brahms" של ריק וייקמן, הוא עיבוד לקטע מתוך הסימפוניה הרביעית של המלחין יוהנס ברהמס. לעיבוד וייקמן הוסיף סינתיסייזר. הקטע "We Have Heaven" הוא של ג'ון אנדרסון. טכניקת השירה בערוצים שונים שומשה גם באלבום הסולו של אנדרסון, Olias of Sunhillow. המילים היחידות בקטע הן: "Tell the Moon Dog, Tell the March Hare". הקטע לאחר מכן גם סיים את האלבום כאשר נוגן שוב בסוף הקטע "Heart of the Sunrise". ביל ברופורד תרם את הקטע "Five Per Cent for Nothing", קטע שמשכו 35 שניות, עם קטעי תיפוף מהירים ואלתור אורגן. כריס סקווייר תרם את הקטע "The Fish" שהיה בהשפעת בילוי זמנו במקלחת. הקטע "Mood for a Day" הוא של הגיטריסט סטיב האו. זהו קטע פלמנקו הנמשך 3 דקות, ומרמז על הסגנון הספרדי שמנגן האו אשר יהיה גם נגן אורח בשיר "Innuendo" של קווין.
ל-Fragile השפעה גדולה מאלבום הבכורה של אמרסון, לייק ופאלמר בשל קטעי הסולו המופעים גם באלבום של ELP.
האלבום כולו הוקלט בספטמבר 1971 באופני אדוויז'ן ונערך על ידי אדי אודפורד (במקביל גם עבד עם ELP). העריכה נשמעת ברור מאוד באלבום עם קטע הפסנתר ההפוך בתחילת השיר "Roundabout".
עטיפת האלבום

עטיפת האלבום של רוג'ר דין הפכה לאחת מן העטיפות הנודעות והמשפיעות ביותר באמנות המודרנית ולאמני רוק מתקדם רבים. העטיפה מראה כוכב לכת ובו בולטים עצים. על כוכב הלכת נמצאת ספינת חלל מעץ המסתובבת בו. בעטיפה האחורית, כוכב הלכת מתפרק וספינת החלל עוזבת. עטיפה זו השפיעה על סולן הלהקה, ג'ון אנדרסון בכך שתרם לקונספט של אלבומו, "Olias of Sunhillow".
הוצאה מחודשת

ב-2003 יצאה גרסת SCAD לאלבום שבתוכה שתי רצועות בונוס. הראשונה היא ביצוע של יס לשיר "America" של סיימון וגרפונקל, והשנייה היא מיקס לשיר "Rounabout".
שירי האלבום

| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Roundabout  | ג'ון אנדרסון, סטיב האו | 8:30 |
| 2. | Cans and Brahms (קטע מהסימפוניה הרביעית של ברהמס)  | יוהנס ברהמס, עיבוד מוזיקלי על ידי ריק וייקמן | 1:38 |
| 3. | We Have Heaven  | אנדרסון | 1:40 |
| 4. | South Side of the Sky  | אנדרסון, כריס סקווייר | 8:02 |
| 5. | Five Per Cent for Nothing  | ביל ברופורד | 0:35 |
| 6. | Long Distance Runaround  | אנדרסון | 3:30 |
| 7. | The Fish (Schindleria Praematurus)  | סקווייר | 2:39 |
| 8. | Mood for a Day  | האו | 3:00 |
| 9. | Heart of the Sunrise  | אנדרסון, סקווייר, ברופורד | 11:27 |
שירי האלבום > גרסאות בונוס בהוצאה מחודשת

America (פול סיימון) - 10:33
Roundabout (Early Rough Mix) (אנדרסון, האו) - 8:33
ביצוע

ג'ון אנדרסון - שירה
ביל ברופורד - תופים, כלי הקשה
סטיב האו - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, שירה מלווה
כריס סקווייר - גיטרת בס, שירה מלווה
ריק וייקמן - אורגן האמונד, פסנתר, פסנתר חשמלי, מלוטרון, מוג
Fading Shades

Fading Shades (בעברית: גְּוָנִים דּוֹהִים) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה. הוא יצא לאור ב-12 ביוני 1995, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Nights in White Satin", ו-"Won't Run Away".
האלבום הגיע למקום הארבעים-ושנים במצעד האלבומים שבגרמניה.
רקע וקידום

במרץ 1995, הוציאה סנדרה את הסינגל המוביל מתוך האלבום "Nights in White Satin". הוא הפך ללהיט בין-לאומי, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד של ישראל, ואף הצליח להיכנס למצעד השירים שבניו זילנד. בנוסף לכך, יצא לו וידאו קליפ נלווה שנועד לעזור לו בקידום – הוא כלל תקריבים של סנדרה בלבד.
לאחר מכן, יצא השיר "Won't Run Away", כסינגל השני מתוך האלבום. השיר לא הצליח להיכנס לאף מצעד, והיה לשיר הראשון של סנדרה שלא צולם לו וידאו קליפ נלווה מאז "(I'll Never Be) Maria Magdalena", שיצא במקור בשנת 1985 וזכה להצלחה בין-לאומית.
רשימת רצועות

| Fading Shades> מס' | Fading Shades> שם | Fading Shades> משך | Fading Shades>  | Fading Shades>  | Fading Shades>  | Fading Shades>  | Fading Shades>  | Fading Shades>  | Fading Shades>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Fading Shades (חלק ראשון)   | 1:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Nights in White Satin  | 4:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Son of a Time Machine  | 5:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Won't Run Away  | 4:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tell Me More  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Will You Whisper  | 4:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Invisible Shelter  | 5:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | You Are So Beautiful  | 4:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | I Need Love '95  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | First Lullaby  | 4:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Fading Shades (חלק שני)   | 1:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 40:11 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 42 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 37 |
הערות שוליים

1 2  Sandra - Fading Shades, Discogs (באנגלית)
1 2  Sandra - Nights In White Satin, Discogs (באנגלית)
1 2  Sandra - Won't Run Away, Discogs (באנגלית)
↑  Suche - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de
↑  charts.org.nz - Discography Sandra, charts.nz
↑  Sandra - Nights In White Satin (Official Music Video)
↑  Won't Run Away, web.archive.org, ‏2012-02-22
↑  Sandra - (I'll Never Be) Maria Magdalena, Discogs (באנגלית)
| סנדרה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | The Long Play • Mirrors • Into a Secret Land • Paintings in Yellow • Close to Seven • Fading Shades • The Wheel of Time • The Art of Love • Back to Life • Stay in Touch |  |
| אלבומים שונים | Reflections • The Platinum Collection • The Very Best of Sandra |  |
| אלבומי אוסף | Everlasting Love • My Favourites • So80s Presents Sandra |  |
| אלבומי להיטים | Ten on One (The Singles) • 18 Greatest Hits • The Essential Sandra |  |
| ערכים קשורים | ערבסקה • אניגמה • מיכאל קרצו |  |
| סנדרה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| The Long Play | "(I'll Never Be) Maria Magdalena" • "In the Heat of the Night" • "Little Girl" |  |
| Mirrors | "Innocent Love" • "Hi! Hi! Hi!" • "Loreen" • "Midnight Man" |  |
| Ten on One (The Singles) | "Everlasting Love" • "Stop for a Minute" |  |
| Into a Secret Land | "Heaven Can Wait" • "Secret Land" • "We'll Be Together" • "Around My Heart" |  |
| Paintings in Yellow | "Hiroshima" • "(Life May Be) A Big Insanity" • "One More Night" |  |
| Close to Seven | "Don't Be Aggressive" • "I Need Love" |  |
| 18 Greatest Hits | "Johnny Wanna Live" |  |
| Fading Shades | "Nights in White Satin" • "Won't Run Away" |  |
| My Favourites | "Secret Land '99" • "In the Heat of the Night '99" • "(I'll Never Be) Maria Magdalena '99" |  |
| The Wheel of Time | "Forever" • "Such a Shame" • "I Close My Eyes" |  |
| The Art of Love | "The Way I Am" • "What Is It About Me" |  |
| Back to Life | "In a Heartbeat" • "The Night Is Still Young" |  |
| Stay in Touch | "Maybe Tonight" • "Infinite Kiss" |  |
| סינגלים אחרים | "Andy mein Freund" • "Japan Ist Weit" • "Everlasting Love (PWL Remix)" • "Secrets of Love" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 4d695ae6-5eaf-3955-aa2b-972387928f81
Celine Dion in Concert

Celine Dion in Concert (בעברית: סלין דיון במופע) הוא סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת סלין דיון. סיבוב ההופעות כלל 51 יעדים בצפון אמריקה אשר נפרשו בין התאריכים 13 ביולי 1992 ל-13 במאי 1993 והוא נועד על מנת לקדם את אלבומה השני בשפה האנגלית. Celine Dion. סך הכל נמכרו חצי מיליון כרטיסים לכל ההופעות.
היסטוריה

בפועל סיבוב ההופעות התחיל רק ב-24 באוגוסט אותה שנה אך בחודש וחצי שקדמו לו דיון הופיעה בסיבוב ההופעות של הזמר מייקל בולטון Time, Love and Tenderness Tour" בקליפורניה. הם הופיעו ביחד במשך חודש באצטדיונים של 20 אלף מושבים. דיון התוודה כי סיבוב ההופעות המשותף שלהם היה מתיש בגלל שהיו צריכים להופיע בעיר אחרת כל יום אך בסופו של דבר דיון הייתה מרוצה והיא אמרה כי היא השיגה את מטרתה. תחילה דיון הופיעה מול קהל חסר סבלנות ומנוחה אשר רצה לשמוע את בולטון ולא התעניינו בה כלל. "הייתה לי מערכת שמע פגומה מאוד וחלל קטן מאוד כי כל המשאבים והמכשור נלקחו עבור המופע הראשי" אמרה דיון. דבר נוסף אשר הקשה על דיון היה העובדה שהמופעים נערכו בחוץ והיא הופיעה לאור יום עד שבסוף רנה אנג'ל (אשר לימים היה בעלה) הצליח לשכנע את המפיקים לתת לדיון לעלות לבמה אחרי חצי שעה. בסוף סיבוב ההופעות לסלין הייתה מערכת תאורה ומערכת קול טובים יותר.
לאחר מכן דיון המשיכה להופיע לבד באופן עצמאי כאשר הופיע בערים רבות בקנדה כמו מונטריאול, קוויבק, טורונטו, המילטון ועוד. באוגוסט אותה שנה היא אף נבחרה לקחת חלק בפסטיבל אשר יום השנה ה-350 של מונטריאול שם הופיעה מול 45 אלף איש. הופעה זו שודרה גם בטלוויזיה על ידי רשת CBC. בהמשך גם לקחה חלק בפסטיבלים נוספים. במרץ 1993 התחילה את החלק ה-3 והאחרון של המופע אשר היה למוצלח במיוחד כאשר כל הכרטיסים להופעותיה במונטריאול נמכרו. בנוסף כל הכרטיסים של שאר המופעים בחלק זה אשר כלל 28 יעדים נמכרו בתוך 5 שעות בלבד (75 אלף כרטיסים שנמכרו).
בנובמבר 1992 הופיעה דיון בתיאטרון Capitole Theatre, שם הופיעה מול 1,300 איש בממוצע פרק הופעה ובכך הפכה לאמן הרווחי ביותר שהופיע בתיאטרון זה.
דיון הופיעה עם 15 משיריה במהלך ההופעה אשר נערכה כשעה וחצי. רשימת השירים כללה בעיקר שירים מהאלבום הנתמך אך גם שירים מהאלבומים Unison ו-Dion chante Plamondon. בנוסף לכך גם ביצעה גרסאות כיסוי לשירים: "Sorry Seems to Be the Hardest Word" של אלטון ג'ון, "Can't Help Falling in Love" של אלביס פרסלי ו-"(You Make Me Feel Like) A Natural Woman" של אריתה פרנקלין.
לקראת סוף סיבוב ההופעות דיון ביטלה 7 מופעים בגלל מותה של האחיינית שלה. אך חלק ממופעים אלה הועלו מחדש לאחר מספר חודשים, שם כבר ביצעה גם שירים מאלבומה הבא "The Colour of My Love".
הזמר לני גלנט שימש כמופע הפותח של מרבית מהמופעים ואילו אנתוני קוואנאה שמש כאקט הפותח של המופעים בקוויבק.