stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיגור גדילה תוך-רחמי
אבחון

אולטראסאונד: הדמיה על ידי US מתבצעת במהלך ההיריון על מנת להעריך את גודלו ומשקלו של העובר. בשבוע 32-34 מתבצעת הערכת משקל ב- US, הערכת הגדילה בשבועות אלו מורכבת ממדדים של הראש, הבטן ועצם הירך.  שיעור הטעות בהערכת משקל העובר מוערך בכ-10%-20%, כאשר המדד הטוב ביותר להערכת גודל העובר הוא האורך שבין הראש לעכוז (Crown-rump length) במהלך שלבי ההריון המוקדמים, ולאחר מכן קוטר הראש (biparietal diameter) בטרימסטר השני (וכן head circumference). קוטר הבטן מדויק פחות ממדידות אלו, אולם מהווה את הכלי היעיל ביותר להערכת גדילת העובר. אורך הפמור (עצם הירך) אינו אבחנתי לקביעת IUGR. ירידה בכמות מי השפיר יכולה להיות הסמן ההדמייתי הראשון ל-IUGR, אולם גם כמות תקינה של מי שפיר אינה שוללת IUGR.
ביצוע בדיקת דופלר במהלך האולטראסאונד עוזר באבחנה של מומים ווסקולרים, ירידה בפרפוזיה לשליה ולעובר ומומים אחרים הקשורים בזרימת דם מופחתת לעובר. בדופלר ניתן לראות אם יש הפרעה בזרימת הדם לעובר: ככל שההיריון מתקדם, יש ירידה בתנגודת העורקית, היחס של הסיסטולה לדיאסטולה הוא 2, והשאיפה שיהיה פחות מ-3 בשבוע 30. אם יש בעיה בזרימה הדיאסטולית ואף היעדר זרימה דיאסטולית צריך לחשוב על יילוד העובר, במיוחד כאשר יש reserve flow המסמל מצוקה עוברית וצורך דחוף ביילוד העובר תוך מספר ימים כדי למנוע מוות תוך-רחמי. כמו כן ניתן לבדוק זרימת דם ב- middle cerbelar artery, כדי לבדוק brain sparing effect (מצב בו יש זרימות מוגברות למוח על חשבון איברים אחרים)- זרימה מוגברת תחשיד לפיגור גדילה תוך-רחמי.
בדיקות מעבדה: רמות מוגברות של maternal serum alpha protein מעידות על חשש ל-IUGR (וכן חשש לפתולוגיות נוספות כגון היפרדות שליה, לידה מוקדמת ועוד).
מניעה וטיפול

מניעה של IUGR כוללת בין היתר שינוי אורחות חיים כגון הפסקת עישון וצריכת אלכוהול. גורמים אחרים המביאים ל-IUGR אינם ניתנים למניעה במרבית המקרים. על אימהות לעוברים שיש להם IUGR, להיות במעקב כל שבוע-שבועיים ממועד האבחנה ויש להעריך את העובר באמצעות מוניטור, הערכת כמות מי השפיר ודופלר.
כאשר מאובחן עובר עם פיגור גדילה תוך-רחמי באופן וודאי, והאישה קרובה למועד הלידה- מבצעים ילוד. במידה ויש מיעוט מי שפיר משמעותי, מיילדים בשבוע 34. יצוין כי מיעוט מי השפיר יכול לגרום ללחץ על חבל הטבור.
פרוגנוזה

מחקרים מצאו כי ילודים עם IUGR נוטים לעשות קפיצת גדילה במהלך ששת החודשים הראשונים לחייהם, אולם מרביתם נותרים קטנים, רזים ונמוכים יותר בהשוואה לנורמה. לתינוקות עם IUGR לטווח הארוך יש נטייה גדולה יותר לבעיות נוירולוגיות ואינטלקטואליות, עליה בשכיחות לתסמונת מוות בעריסה, ועליה בסיכון ללקות במחלות לב איסכמיות כמבוגרים.
Que Me Quedes Tú

Que Me Quedes Tú (באנגלית May You Stay, ובעברית: אתה יכול להישאר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Laundry Service. השיר יצא לאור ב-1 בדצמבר 2002, כסינגל החמישי מן האלבום.
במצעדים העיקריים הגיע השיר למקום ה-1 במצעד השירים הלטיניים, ה-1 במצעד שירי הפופ הלטיניים, וה-10 במצעד שבספרד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי שאקירה ולואיס פרננדו אוצ'ואה. עם השיר הופיעה שאקירה בסך הכל 10 פעמים, ולמרות שיצא כסינגל רשמי מתוך האלבום הוא לא נכלל ברשימת השירים שאיתה הופיעה הזמרת בסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Tour of the Mongoose".
את השיר לא כללה הזמרת באלבום ההופעה השני שלה Live & off the Record, בשונה מכל שאר שירי האלבום שאת רובם כן כללה בו.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר נחסם לצפייה בישראל אך לבסוף בשנת 2017, אחרי כ-9 שנים מצאתו של הקליפ, הוא הפך לזמין במדינה, וכעת ניתן לצפות בו דרך ערוץ ה-Vevo שלה.
בתחילת הקליפ ניתן לראות את שאקירה עומדת ברחוב ראשי, ומאחוריה בניין משרדים גדול ממדים. לאחר מכן ניתן לראות כי כל מה שהקליפ הראה תחילה, היה בסך הכל סרט שהוקרן על גבי בד ששאקירה תופסת ומעיפה באוויר. מאחורי הבד שעף ניתן לראות אנשים הצובעים את הקיר באדום.
לבסוף, ניתן לראות את הזמרת הולכת למערכת תופים ומתחילה לנגן. נכון לאפריל 2020, הקליפ צבר למעלה מ-99 מיליון.
מיקומי שיא

השיר זכה להצלחה רבה בעולם, ובין היתר בארצות הברית, שם כבש כמה פסגות מצעדים.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-03)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-03)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-03)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-03)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הפופ הלטיניים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הלטיניים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הטרופיים | 6 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 10 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 29 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 65 |  |
פליקס פור

פליקס פרנסואה פור (בצרפתית: Félix François Faure;‏ 30 בינואר 1841 - 16 בפברואר 1899) היה מדינאי צרפתי אשר כיהן כנשיאה השישי של הרפובליקה השלישית הצרפתית מ-15 בינואר 1895 ועד למותו ב-16 בפברואר 1899.
כיליד פריז, עבד כבורסקאי בצעירותו. לאחר קריירה מצליחה כתעשיין בלה האבר, נבחר פור לסגן ראש עיריית פריז ולאחר מכן בשנת 1881 נבחר לאספה הלאומית מטעם מחוז סיין-אינפייר (Seine-Maritime), הוא עלה לגדולה ומונה לתפקידים בממשל: ב-1882 התמנה לתת-שר המושבות ובשנת 1894 התמנה לשר הימייה ושנה לאחר מכן היה לנשיא צרפת. נשיאותו הייתה רצופת עימותים דיפלומטיים עם אנגליה, התקרבות לרוסיה והבעיה המתמשכת של פרשת דרייפוס. מאמרו המפורסם של אמיל זולא, "אני מאשים" (J'accuse) נכתב כ"מכתב אל כבוד הנשיא פליקס פור" שנכתב בשנת 1898. הוא מת בתפקיד והלווייתו הממלכתית נערכה ב-23 בפברואר 1899 בקתדרלת נוטרדאם. הלווייתו הייתה זירה לניסיון הפיכה שהונהג על ידי הלאומן הצרפתי פול דרולד שבעקבות כך הוגלה לספרד.
ביוגרפיה

פליקס פאור נולד בפריז, בנם של ז'אן-מארי פאור (1809–1889), יצרן רהיטים קטנים, ואשתו הראשונה, רוז קויסאר (1819–1852). לאחר שהתחיל לעבוד כבורסקאי וסוחר בלה האבר, רכש פור עושר ניכר, נבחר לאספה הלאומית ב-21 באוגוסט 1881, קיבל מושב כחבר השמאל ועניין את עצמו בעיקר בנושאים הנוגעים לכלכלה, רכבות וחיל הים. בנובמבר 1882, הוא הפך לתת-מזכיר המושבות בקבינט של פרי ושימש בתפקיד זה עד 1885. הוא כיהן באותו תפקיד גם בקבינט של טיראר ב-1888, ובשנת 1893 מונה לסגן נשיא בית הנבחרים.
ב-1894 הוא מונה לשר הימייה בקבינט של שארל דיופוי. בינואר שלאחר מכן, הוא נבחר באופן בלתי צפוי לנשיא הרפובליקה עם התפטרותו של הנשיא קזימיר-פרייה. הסיבה העיקרית להיבחרו הייתה נחישותם של החלקים השונים במפלגה הרפובליקנית המתונה להוציא את אנרי בריסון, שהחזיק ברוב בסיבוב הראשון, אך לא הצליח להשיג רוב מוחלט. כדי להשיג מטרה זו, היה צורך לאחד את המפלגה ואחדות כזו יכולה להיות מובטחת רק על ידי מינוי של מישהו שלא פגע באיש. פור ענה בדיוק על התיאור הזה.
נשיא צרפת

אחד מצעדיו הראשונים כנשיא היה להעניק חנינה לתנועות האנרכיסטיות ב-1895 ואיפשר את חזרתם מהגלות באנגליה של כמה אנרכיסטים מפורסמים, כמו אמיל פוגה.
בשנת 1898 (ובשנים הראשונות של המאה הבאה), תעשיית הרכב הצרפתית הייתה הגדולה בעולם. הנשיא פור לא התרשם ובעת שהוזמן לפנות למנהיגי התעשייה במה, שבדיעבד, תועד כתערוכת הרכב הראשונה של פריז, פנה פור לתעשיינים ואמר כי "המכוניות שלכם מכוערות מאוד והן מריחות רע מאוד" ("Vos voitures sont bien laides et sentent bien mauvais !" ).
נוכחותו והעיתוי שלו בהזדמנויות טקסיות העניקו למדינה שירות מסוים כאשר קיבל את קיסר רוסיה, ניקולאי השני בעת שזה ביקר בפריז ב-1896, ובשנת 1897 חזר לביקורו ולאחר מכן הוכרזה שוב פגישה עם הברית הצרפתית-רוסית. הימים האחרונים של כהונתו של פאור הוכתמו מפרשת דרייפוס, שאותה הוא היה נחוש לשפוט ללא אפשרות ערעור. זה גרר נגדו את ביקורת רה של אינטלקטואלים ופוליטיקאים שתמכו בדרייפוס, כמו אמיל זולה וז'ורז' קלמנסו.
מותו

בשנת 1897, פור פגש במרגריט שטיינהיל, שהפכה לפילגשו. פור מת במפתיע בגיל 58 משבץ בארמון האליזה ב-16 בפברואר 1899, בזמן שעסק בפעילויות מיניות במשרדו עם מרגריט שטיינהיל בת ה-30. בדיווחי התקופה נטען שפליקס פור חטף את ההתקף הקטלני שלו בזמן ששטיינהיל ביצעה בו מין אוראלי אבל האופי המדויק של הפעילויות המיניות שלהם לא ידוע ודיווחים כאלה אולי נבעו ממשחקי מילים שונים שהכינו לאחר מכן יריביו הפוליטיים.
לאחר מותו פורסמו בעיתונות של פריז כמה קטעים לכאורה מכתבי העת הפרטיים שלו, העוסקים במדיניות צרפת.
מורשתו

הספינה "פליקס פור" נקראה על שמו והייתה מעורבת במקרה טביעה בשנת 1908 באיי אנטיפודס, דרומית לניו זילנד, הניצולים היו תקועים במשך שישים יום לפני שחולצו.
הקשר של פור עם מרגריט שטיינהיל היה נושאו של הסרט "פילגשו של הנשיא" (2009) ששודר בערוץ Eurochannel. המקרה אף תואר בפרק הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "משטרת פריז 1900" (2021).
על שמו של פליקס נקראת תחנה בקו 8 של הרכבת התחתית של פריז.
העיירה סי-מוסטפא באלג'יריה נקראה בעבר פליקס-פור.
הערות שוליים

↑  Editors of Encyclopaedia Britannica, Félix Faure, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA
↑  כתובת במוזיאון המנועים הלאומי של צרפת, 1901 Renault Phaeton Type D.
| נשיאי צרפת |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה הצרפתית השנייה | ז'אק-שארל דופונט דה ל'אור • לואי נפוליאון בונפרטה | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית השלישית | אדולף טייר • פטריס דה מק-מהון • ז'יל גרווי • מארי פרנסואה סדי קארנו • ז'אן קזימיר-פרייה • פליקס פור • אמיל לובה • ארמאן פלייר • רמון פואנקרה • פול דשאנל • אלכסנדר מילראן • גסטון דומרג • פול דומר • אלבר לברן | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית הרביעית | ונסן אוריו • רנה קוטי | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית החמישית | שארל דה גול • ז'ורז' פומפידו • ואלרי ז'יסקר ד'אסטן • פרנסואה מיטראן • ז'אק שיראק • ניקולא סרקוזי • פרנסואה הולנד • עמנואל מקרון | דגל צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007314084805171  PLWABN: 9810666791705606  BIBSYS: 90807901  BnF: cb12183684h (data)  CiNii: DA09473872  GND: 118683101  ISNI: 0000 0000 8100 8354  LCCN: n90623896  Léonore: 138325  NKC: xx0014798  NLA: 67444689  NLG: 217284  NTA: 075192667  RERO: 02-A017452403  SUDOC: 027298000  Trove: 1873982  VcBA: 495/214368  VIAF: 22185151   WorldCat (עם VIAF): 22185151
Dançando

Dançando (בעברית: ריקוד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הברזילאית איווטי סנגלו, בשיתוף הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך האלבום Real Fantasia. השיר יצא לאור ב-16 בינואר 2013, כסינגל השני מן האלבום.
במצעד הברזילאי הרשמי הגיע השיר אל המקום ה-16, ובמצעדים נלווים שכלולים באותו מצעד הצליח להגיע אל המקום הראשון.}
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דן קמביה ודייווי סאלס, והופק על ידי אלכסנדר לינס. השיר הוא שיתוף הפעולה הראשון של שאקירה עם סנגלו.
וידאו קליפ

לשיר לא צולם ווידאו קליפ רשמי, אך במקומו העלתה סנגלו הופעה לערוץ היוטיוב שלה, שבה היא שרה את השיר. בהופעה ניתן לראות את מעריציהן של השתיים, כשהם מחזקים שלטים שבהם הם מביעים את הערכתם כלפיהן.
נכון ל-13 ביולי 2018, ההופעה צברה למעלה מ-8 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

עם יציאתו נכנס השיר היישר אל המקום ה-16 במצעד הרשמי של ברזיל.}
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012-13)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012-13)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012-13)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012-13)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 1 |  |
פורט ויין

ערך זה עוסק בבירת מחוז אלן שבאינדיאנה. אם התכוונתם לכפר שבו צולמה הסדרה דוק מרטין, ראו .
פורט ויין (באנגלית: Fort Wayne) היא בירת מחוז אלן במדינת אינדיאנה בארצות הברית. העיר נמצאת בצפון-מזרח אינדיאנה, בקרבת המקום בו נשפכים הנהרות סנט מריס וסנט ג'וזף לנהר מאמי. בעיר מתגוררים כ-250,000 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודל אוכלוסייתה באינדיאנה, אחרי הבירה אינדיאנפוליס. במטרופולין של העיר מתגוררים כ-415,000 איש (נכון ל-2010).
היסטוריה

הראשונים שהתיישבו במקום היו בני שבט המיאמי הילידי. באמצע המאה ה-17 הם הקימו במקום בו נמצאת כיום פורט ויין את קקיונגה, שהייתה בירתם.
בשנות ה-80 של המאה ה-17 הגיעו למקום סוחרים צרפתים שהקימו תחנת מסחר ליד קקיונגה, בגלל המיקום האסטרטגי שלה בין הימות הגדולות ונהר מיסיסיפי. ב-1697 הם בנו במקום את מבצר מיאמי, כחלק משורת ביצורים בין קוויבק וסנט לואיס.
לאחר הפסדה של צרפת במלחמת הצרפתים והאינדיאנים בחצי השני של המאה ה-18 האזור הועבר לשליטת בריטניה. ב-1763, לאחר המלחמה, מספר קבוצות ילידים באזור מרדו בשלטון הבריטי והשתלטו מחדש על מבצר מיאמי. האזור נשאר בשליטתם גם לאחר היווצרותה של ארצות הברית.
ב-1790 נשיא ארצות הברית ג'ורג' וושינגטון הורה לצבא ארצות הברית להשתלט ולאבטח את אינדיאנה. האמריקאים נלחמו נגד בני המיאמי בהנהגתו של הצ'יף צב קטן, אך הפסידו בשני קרבות. בקרב השלישי הצבא בהנהגתו של הגנרל אנתוני ויין הצליח לנצח את הילידים והחריב את קקיונגה. לאחר מכן האמריקאים ניסו להתחיל במסע ומתן עם בני המיאמי, אך לאחר שהאחרונים לא הסכימו הם הביסו אותם בקרב נוסף ב-20 באוגוסט 1794. ב-22 באוקטובר 1794 האמריקאים הקימו במקום את מבצר פורט ויין, כהוקרה לגנרל.
ב-1819, שלוש שנים לאחר שאינדיאנה הפכה למדינה, המבצר נסגר ולידו נוצרה התיישבות שקיבלה את שמו. ב-3 בינואר 1829 ההתיישבות קיבלה מעמד של עיירה וב-22 בפברואר 1840 העיירה קיבלה מעמד של עיר. העיר החדשה המשיכה לגדול ב-1854 עם סיום בנייתה של מסילת רכבת שקישרה בין פיטסבורג בפנסילבניה ושיקגו באילינוי ועברה בפורט ויין.
ב-1913 שלושת הנהרות בסביבת העיר עלו על גדותיהם והותירו 15,000 תושבים חסרי בית. באותה שנה נפתח גם כביש לינקולן שעבר בעיר והיה הכביש הראשון שקישר בין החוף המזרחי והחוף המערבי בארצות הברית.
העיר והמפעלים בה נפגעו קשות מהשפל הגדול שהחל ב-1929, אם כי הוא לא מנע את בניית גורד השחקים הראשון באינדיאנה, מגדל בנק לינקולן, שהוקם בפורט ויין ב-1930. הכלכלה בעיר התאוששה לחלוטין כמו ביתר ארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה.
כלכלה

מימיה הראשונים כלכלת העיר מבוססת על תעשייה ולמספר תאגידים גדולים בארצות הברית יש מפעלים בעיר. בין היתר מייצרים בעיר חלקים לכלי רכב וכן מוצרי חשמל ואלקטרוניקה. כמו כן יש בעיר תעשיית ביטחון גדולה.
גאוגרפיה > אקלים

פורט ויין נמצאת באזור בו שורר אקלים יבשתי לח, עם חורפים קרים יחסית וגשומים וחורפים עם כמות שלגים מתונה. ממוצע המשקעים השנתי עומד על 973.8 מילימטרים.
| אקלים בפורט ויין> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בפורט ויין> ינואר.0.2.-8.1.57.4 | אקלים בפורט ויין> פברואר.2.4.-6.5.51.8 | אקלים בפורט ויין> מרץ.8.9.-1.8.68.8 | אקלים בפורט ויין> אפריל.16.2.3.8.89.4 | אקלים בפורט ויין> מאי.22.1.9.6.108.5 | אקלים בפורט ויין> יוני.27.2.15.2.105.7 | אקלים בפורט ויין> יולי.29.1.17.1.107.7 | אקלים בפורט ויין> אוגוסט.27.9.16.92.5 | אקלים בפורט ויין> ספטמבר.24.4.11.4.71.1 | אקלים בפורט ויין> אוקטובר.17.4.5.4.72.1 | אקלים בפורט ויין> נובמבר.9.9.0.5.78.5 | אקלים בפורט ויין> דצמבר.2.3.-5.5.70.4 | אקלים בפורט ויין> שנה.15.7.4.8.973.8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי
חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת אינדיאנה-אוניברסיטת פרדו פורט ויין ואוניברסיטת סנט פרנסיס.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי פורט ויין, הנמצא במרחק של כ-13 קילומטרים דרום-מערבית לעיר. הנמל מציע טיסות למספר ערים מרכזיות באזור, כמו שיקגו. בנוסף מצפון לעיר נמצא שדה התעופה סמית', המשמש בעיקר לתעופה כללית.
בעיר עובר כביש בין-מדינתי 69, המקשר בין המדינות מישיגן וטקסס.
ערים תאומות

יפן טקאוקה, יפן
פולין פלוצק, פולין
גרמניה גרה, גרמניה
הרפובליקה העממית של סין טאיג'ואו, ג'ג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין
הערות שוליים

1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
1 2  אוכלוסייה במטרופולינים לפי מפקד 2010 והערכות אוכלוסייה ב-2011, לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
↑  מידע מקוון על מזג אוויר עבור פורט ויין, אינדיאנה באתר מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי.
| דגל אינדיאנה מדינת אינדיאנה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אינדיאנפוליס |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של סינסינטי • המטרופולין של שיקגו • עמק ואבאש |  |
| היישובים הגדולים ביותר | אינדיאנפוליס • פורט ויין • אוונסוויל • סאות' בנד • כרמל • בלומינגטון • פישרס • האמונד • גארי • מאנסי • לפאייט • טרה הוט • קוקומו • אנדרסון • נובלסוויל • גרינווד • אלקהרט • מישאוואקה • לורנס • ג'פרסונוויל |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אינדיאנה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559653505171  GND: 4017974-6  LCCN: n79039893  MusicBrainz: ff0d3b50-54b0-4614-8286-1faa697c715c  NARA: 10046076  VIAF: 233669085   WorldCat (עם VIAF): 233669085
Te Dejo Madrid

Te Dejo Madrid (באנגלית: I Leave You Madrid, ובעברית: אני עוזבת אותך מדריד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה החמישי, Laundry Service. השיר יצא לאור ב-15 באוגוסט 2002, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. למרות שיצא השיר בתור הסינגל החמישי מתוך האלבום בכמה מדינות אירופיות ב-2002, הוא לא יצא בארצות הברית. השיר הצליח בעיקר באיטליה וספרד, אך לא זכה להצלחה רבה באמריקה הלטינית.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-45 במצעד השירים הלטיניים, ה-22 במצעד שירי הפופ הלטיניים, וה-7 במצעד שבספרד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי שאקירה, טים מיטשל וג'ורג' נורייגה, והופק על ידי שאקירה לבדה. מילותיו של השיר מדברות על מדריד, בירתה של ספרד, ועל קרבות שוורים.
בנוסף לכך, שאקירה נתבעה על ידי לוחם השוורים הספרדי ג'וליאן לופז אסקובר, הידוע יותר בשם הבמה שלו, אל ג'ולי, בטענה כי היא השתמשה בקטעים שלו ללא רשותו בווידאו קליפ הנלווה שיצא עבור השיר.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר מציג את שאקירה, כשהיא יושבת על מיטה בביתה, צופה בקרבות שוורים בטלוויזיה. לאחר מכן, היא פוצחת בריצה לעבר אצטדיון, כשמספריים גדולות בידייה, וכשהיא מגיע לשם, היא נפגשת עם לוחם השוורים.
נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-15 מיליון צפיות. כמו כן, צבר השיר למעלה מ-19 מיליון השמעות בספוטיפיי.
הופעה

בשנת 2002 ו-2003, הופיעה שאקירה עם השיר בסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Tour of the Mongoose". יחד עם זאת, השיר בוצע רק במדינות הדוברות ספרדית כגון, מקסיקו, צ'ילה, וקולומביה. לאחר מכן, בשנת 2006 ו-2007, הופיעה עם השיר בסיבוב ההופעות הרביעי שלה, "Oral Fixation Tour".
בשנת 2010 ו-2011, הופיעה עם השיר בסיבוב ההופעות החמישי שלה, "The Sun Comes Out World Tour".
מיקומי שיא

השיר לא זכה להצלחה רבה, אך הצליח בשיאו להגיע אל המקום ה-7 במצעד שבספרד.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001-02)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001-02)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001-02)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001-02)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הפופ הלטיניים | 22 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הטרופיים | 18 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הלטיניים | 45 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 7 |  |
Alive (שיר של סיה)

"Alive" (בעברית: בחיים) הוא הסינגל הראשון מתוך אלבומה השביעי של כותבת השירים והזמרת האוסטרלית סיה, ששמו This Is Acting. השיר נכתב על ידי סיה, אדל וטוביאס ג'סו ג'וניור. מפיק השיר הוא ג'ס שטקין. "Alive" יצא ב-25 בספטמבר 2015. השיר במקור היה מיועד עבור אלבום הסטודיו השלישי של אדל, 25, וכך גם השיר "Bird Set Free". בהמשך אדל החליטה שלא להשתמש בשירים אלו ולתת לסיה לכלול אותם באלבומה השביעי. מבחינה מוזיקלית, קצב השיר הוא מסוג סינת'פופ ופופ.
ב-22 בספטמבר 2015 סיה פרסמה הודעה בחשבון הטוויטר שלה שרמזה על כך שהשיר יצא ב-25 בספטמבר. ביום למחרת פרסמה הצצה באורך 15 שניות לקליפ השיר בחשבון ה-VEVO שלה. השיר זכה להצלחה מסחרית ממוצעת, בהיכנסו לארבעים המקומות הראשונים במצעדים מעל ל-15 ארצות, כולל ספרד, בלגיה וצרפת. בבריטניה, השיר הגיע למקום 30 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר הגיע למקום 56 בבילבורד הוט 100 ונכשל להגיע לחצי הגבוה של המצעד. הקליפ עבור השיר פורסם ב-5 בנובמבר 2015 ונכון לינואר 2020 הגיע למעל 237 מיליון צפיות.
באופן כולל השיר זכה לביקורות חיוביות ומבקרים רבים שיבחו את קולה העוצמתי והמחשמל של סיה. סיה ביצעה את השיר מול מצלמה פעמים רבות ובין הביצועים נמצאים כאלו שהתקיימו ב"מופע של אלן דג'נרס", ב"סאטרדיי נייט לייב" וב-"The X Factor".
רקע

בספטמבר 2015, סיה הודיעה שהסינגל הראשון לאלבום "This Is Acting" יצא לאור מאוחר יותר באותו החודש ובמקור נכתב עבור אדל. היא טענה כי השיר הוא "על חייה של אדל" ו"מנקודת מבטה של אדל". היא הוסיפה להסביר לריאן סיקרסט שהשיר נכתב בפגישת כתיבה עם אדל עבור אלבומה השלישי "25", אך נדחה בדקה התשעים. השיר הוצע גם לריהאנה וגם זו דחתה אותו.
יציאת השיר

ב-22 בספטמבר 2015, סיה הודיעה בטוויטר שהסינגל יושק ב-25 בספטמבר. הצצה של 15 שניות הועלתה יום למחרת מכן בחשבון ה־VEVO של הזמרת ויום הפרסום הוקדם ביום אחד ל-24 בספטמבר. הסינגל הושק לראשונה בסנאפצ'אט בסביבות השעה 7 בבוקר והגיע לממשקים אחרים מאוחר יותר באותו היום.
וידאו קליפ

הקליפ עבור השיר בוים על ידי סיה ודניאל אסקיל ויצא ב-5 בנובמבר 2015. הוא צולם על ידי צלם הקולנוע מת'יו פליינפוס. כוכבת הקראטה הקטנה מאהירו טאקאנו מככבת בו. הקליפ צולם ביפן.
סרטון מילים הועלה בערוץ ה־VEVO של סיה ביוטיוב ב-22 באוקטובר 2015. הסרטון כולל רקע שחור-לבן ודמויות שראשן לא נחשף. השיר הושר ברקע בעוד שהמילים נכתבו או הופיעו על קירות.
הסרטון היפני הרשמי פורסם ב-7 במרץ 2016 ובו מככבת השחקנית היפנית טאו צושיבה, הרוקדת בו באופן ייחודי. עקב קשר גדול בין שיר זה ליפן, "Alive" הגיע למקום הראשון במצעד "100 הלוהטים של יפן" ב-21 במרץ 2016.
הופעות חיות

פרלר לראשונה ביצעה את השיר בהופעה חיה בעונה ה41 של סאטרדיי נייט לייב, באותו היום שדונלד טראמפ הנחה, ב-7 בנובמבר 2015 כאשר הרקדנית מינה נישימורה רקדה לצידה. במשך דצמבר השיר הוצג במופע של אלן דג'נרס ובנוסף בThe Voice בראשון בדצמבר. ב-6 בדצמבר ביצעה פרלר את השיר בThe X Factor בריטניה. סיה הופיעה איתו בתוכנית הטלוויזיה הצרפתית "C à vous" ב-9 בדצמבר ויומיים לאחר מכן בתוכנית הרדיו הצרפתית "C'Cauet". באותו היום השיר בוצע על ידה ב"המופע של גראהם נורטון" והושר על ידה בערב השנה האזרחית החדשה ב"TFI Friday".
1280°c

| --- | --- |

 תדירות:  חצי שנתי
 סוגה:  כתב עת לקרמיקה ותרבות חומרית
 בעלים:  אגודת אמני קרמיקה בישראל
 עורך ראשי:  טליה טוקטלי 
 תאריכי הופעה:  2001–הווה (כ־23 שנים)
 שפה:  עברית
 
1280°c (אלף מאתים ושמונים מעלות צלזיוס) הוא כתב עת ישראלי לאמנות ואומנות היוצא לאור פעמיים בשנה בהוצאת אגודת אמני קרמיקה בישראל. שם כתב העת מתייחס לאחת הטמפרטורות הגבוהות ביותר של שריפת כלים בתנור קרמי. כתב העת מתרכז בקדרות, עיצוב קרמי ובתרבות חומרית ומכיל תיעוד של הנעשה בתחום הקרמיקה בישראל ומחוץ לה. כתב העת נוסד בשנת 2001. העורכת הראשונה של כתב העת 1280°c הייתה שרה הקרט אשר ערכה אותו ברציפות עד גיליון מספר 9 (אביב 2004). המערכת אשר ייסדה את כתב העת ולוותה אותו עד 2005 כללה את אמנית הקרמיקה רוית לצר, האוצרת תרצה ילון קולטון, האמנית טליה טוקטלי ושלומית באומן אשר כיהנה כמנהלת אגודת אמני הקרמיקה באותה תקופה. בין 2007-2005 ערכו את כתב העת עורכים אורחים ביניהם: הצורפת עינת לידר (גיליו 10 בנושא עיצוב עכשווי), אמנית הקרמיקה אסתר בק (גיליון 14 בנושא אוספי קרמיקה) והקדרית אתי גורן (גיליון 12 בנושא טכנולוגיה של הקרמיקה). בין השנים 2008-2007 ערכה את כתב העת האוצרת מוניקה לביא (גיליונות 18-15).  החל משנת 2009 עורכת את העיתון האמנית טליה טוקטלי.
דב בר פרידמן (צ'ורטקוב)

דב בר פרידמן (1882 – 11 בספטמבר 1936) היה אדמו"ר בדור השלישי לחסידות צ'ורטקוב.
ביוגרפיה

נולד בצ'ורטקוב בשנת 1882 (סיוון ה'תרמ"ב), לאדמו"ר ישראל מצ'ורטקוב ולשבע רוחמה, בתו של האדמו"ר הזקן מסדיגורה. אביו לקח את זלמן ברודר כמלמד לבנו, ובהמשך כיהן המלמד כמשמשו של תלמידו דב בר.
נשא את מרים, בת דודו האדמו"ר יצחק פרידמן מבויאן. החתונה התקיימה ב-26 במאי 1899 (י"ז בסיוון ה'תרנ"ט), בעיר בויאן. לאחר נישואיו התגורר בבויאן עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, אז עבר יחד עם חותנו ואביו לווינה. בתקופה זו התעשר והקים קרן גמ"ח לפליטי המלחמה. כמו כן, ניהל בית יתומים בווינה והיה יד ימינו של אביו בפעילות ציבורית.
לאחר הקמת תנועת אגודת ישראל הורה לו אביו לשמש כחבר בוועד הפועל העולמי בתנועה. היה מסור מאוד לפעילות התנועה וחסידי צ'ורטקוב היו מכנים אותו "המצפן האגודאי".
לאחר מות אביו ב-1 בדצמבר 1933 (י"ג בכסלו ה'תרצ"ד), הפצירו החסידים בבניו, נחום מרדכי ודוב בר, לכהן כאדמו"רים. הם סירבו, אך לבסוף ציוותה אמם על נחום מרדכי לשמש כאדמו"ר, והוא הסכים לכך בתנאי שאחיו דב בר יכהן יחד עימו. דב בער ניהל את החצר יחד עם אחיו בווינה, אך סירב לפתוח חצר משלו. כמו כן סירב להצעה לכהן באדמו"רות חסידות שטפנשט לאחר פטירת קרובו אברהם מתתיהו פרידמן ללא ילדים.
דב בער קיבל רק קוויטלאך שאחיו קרא, אך הסכים לקבל פדיון נפש ללא קוויטל, באומרו ש"כעת, כאשר אינני רבי, אוכל לברך אתכם, שכן אמרו חז"ל אל תהי ברכת הדיוט קלה בעיניך".
דב בר מת בגיל צעיר לאחר מחלה קשה ב-11 בספטמבר 1936 (כ"ד באלול ה'תרצ"ו), ונקבר באוהל אביו בווינה. לפי צוואתו, לא נכתבו על מצבתו תארים כלשהם.
ביוגרפיה > צאצאיו

בנו אברהם יעקב, מת בגיל 12.
בנו דוד משה (נולד בשנת ה'תרע"ד), שנמלט מווינה לאנגליה לאחר האנשלוס. לאחר השואה סירב לקבל על עצמו אדמו"רות למרות הפצרות החסידים ולאור העובדה כי לחסידות צ'ורטקוב כבר לא היה רבי מכהן. מת בכ"ז בשבט ה'תשמ"ח. שניים מבניו ממשיכים את שושלת צ'ורטקוב אם כי לא באדמו"רות רשמית: דוב בר פרידמן באנטוורפן והרב ישראל פרידמן במנצ'סטר.
בתו חנה פייגה.
לקריאה נוספת

חיים דוב שטרן, נר ישראל, חלק ו', בני ברק תשנ"ט, עמ' לז-מט
ישראל שפיגל, על הצדיקים ועל החסידים, ירושלים תש"ע, חלק א', עמ' 235–254
דוד משה שפיגל, דורש טוב מועדים, ירושלים תשכ"ד, עמ' קעא-קעד
ישראל שפיגל, בטאון מסילות, גיליון כ"ז, חשון תשנ"ז, עמ' 45–59
הערות שוליים

↑  ערך זה מבוסס ברובו על מחקרו של ד"ר יצחק אלפסי בספרו "טרקליני החסידות" (חלק א').
Underneath Your Clothes

Underneath Your Clothes (בעברית: מתחת לבגדים שלך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה החמישי, Laundry Service. הסינגל יצא לאור ב-18 במרץ 2002. מבקרי המוזיקה שיבחו את הזמרת על הבחירה בשיר זה כסינגל השני מהאלבום. בנוסף, השיר נכנס למצעדי סוף שנה, מצעדי עשור ומצעדים רגילים. בארצות הברית השיר נחל הצלחה רבה כאשר בשיאו הגיע למקום ה-9, ובכך הפך לשלישי של הזמרת להיכנס לעשירייה הפותחת במצעד זה. בעולם, השיר נחל הצלחה רבה מבחינה מסחרית כאשר, בצרפת מכר כ-260,000 עותקים, ובנוסף הצליח למכור בבריטניה כ-200,000 עותקים. השיר נכתב על ידי שאקירה ולסטר מנדז, והופק על ידי שניהם.