stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל מימוני

| --- | --- |

מימוני, 2023
 לידה:  1 במאי 1984 (בן 40) סינסינטי, אוהיו 
 לימודי רפואה:  הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב
 התמחות:  רפואת עיניים
 תואר:  פרופסור
 תפקידים:  יו"ר חוג הקרנית באיגוד רופאי העיניים הישראלי
 מחלקות ובתי חולים:  מנהל יחידת קרנית במחלקת עיניים, רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם
 מספר צאצאים:  3 
 
מייקל מימוני (נולד ב-1 במאי 1984) הוא רופא עיניים ישראלי, מנהל יחידת קרנית במחלקת עיניים בבית החולים רמב"ם, ופרופסור חבר קליני בפקולטה לרפואה בטכניון.
ביוגרפיה

נולד בסינסינטי, אוהיו, ועלה עם משפחתו לישראל בשנת 1997.
בוגר הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, בהצטיינות, משנת 2013. במסגרת ההתמחות השתתף בתוכנית המחקר "עתידים", במסגרתה זכה בפרס מתמחה מצטיין כלל ארצי מטעם איגוד רופאי העיניים הישראלי עבור הישגיו הכירורגיים, הקליניים והמחקריים. במהלך ההתמחות זכה גם בפרסים ומלגות מטעם האיגוד האירופאי לקטרקט וניתוחי רפרקציה (ESCRS), ומטעם האיגוד הבין-לאומי לניתוחי רפרקציה (ISRS).
בהמשך ביצע מימוני תת-התמחות כירורגית בבית החולים טורונטו ווסטרן (Toronto Western Hospital), השייך לאוניברסיטת טורונטו, בתחום קרנית, ניתוחי קטרקט, עין יבשה והסרת משקפיים בלייזר. בסיום תקופת תת-ההתמחות זכה מימוני בפרס הכירורג המצטיין של המחזור.
בשנת 2021 היה שותף להקמה של המרכז הרפואי לטיפול בעין יבשה. משנת 2022 מנהל מימוני את יחידת הקרנית בבית החולים רמב"ם. באותה שנה נבחר לכהן גם כיו"ר חוג הקרנית באיגוד רופאי העיניים הישראלי.
מימוני הוא מרצה ופרופסור חבר בפקולטה לרפואה בטכניון. נכון לשנת 2023 פרסם מעל 240 מחקרים מקוריים בספרות המקצועית ובכתבי עת העוסקים במחלות עיניים וברפואת עיניים. הוא מרצה בכנסים בינלאומיים של רפואת עיניים, וכן עורך וסוקר עבור עיתונים מדעיים בתחומים של השתלות קרנית, ניתוחי קטרקט, עין יבשה והסרת משקפיים בלייזר.
בשנת 2023 נבחר לאחד המומחים המובילים בתחומו לפי רשימת 100 הרופאים המובילים של Dun's 100.
נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

1 2 3  פרופ' מייקל מימוני, באתר בית החולים רמב"ם
↑  סגל אקדמי, באתר הפקולטה לרפואה של הטכניון
↑  Dr. Michael Mimouni, באתר The American Healthcare Professionals and Friends for Medicine in Israel
↑  אודות, באתר המרכז לטיפול בעין יבשה
↑  מנהל חדש ליחידת קרנית במחלקת עיניים ברמב"ם, באתר News חיפה קריות, 11 בדצמבר 2022
↑  פרופ' מייקל מימוני, באתר Care Laser
↑  מאמריו של פרופ' מימוני, באתר Pub Med
↑  קרנית ולחמית – הרופאים והרופאות שנבחרו למובילים, באתר Duns 100
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528119205171  ORCID: 0000-0002-4661-0993  ResearcherID: S-2916-2018  VIAF: 310741651   WorldCat (עם VIAF): 310741651 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מייקל מימוני".
מפלגת העבודה הדמוקרטית (ברזיל)

ערך זה עוסק במפלגה שפרשה ממפלגת העבודה הברזילאית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  ברזיל 
 מייסד:  לאונל בריזולה 
 תקופת הפעילות:  17 ביוני 1979 – הווה (45 שנים) 
 אידאולוגיות:  סוציאל-דמוקרטיה
 מטה:  ריו דה ז'ניירו 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל למרכז-שמאל
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל הסוציאליסטי 
 
 pdt.org.br
 
מפלגת העבודה הדמוקרטית (פורטוגזית: Partido Democrático Trabalhista) ובראשי תיבות - PTD, היא מפלגת שמאל בברזיל. המפלגה נוסדה בזמן המשטר הצבאי בברזיל, בשנת 1979, על ידי המנהיג השמאלי לאונל בריזולה, בניסיון לארגן את כוחות השמאל בברזיל, לקראת סיום משטרה של הכת הצבאית. המפלגה הצטרפה לאינטרנציונל הסוציאליסטי בשנת 1986.
היסטוריה

המפלגה הייתה באופן היסטורי חלק ממפלגת העבודה הברזילאית שהוקמה על ידי הנשיא ז'טוליו ורגאס בשנת 1945. מנהיגה ההיסטורי של המפלגה, לאונל בריזולה, היה שייך להנהגת מפלגת העבודה, והיה גיסו ושותפו הפוליטי הבכיר של הנשיא ז'ואו גולאר ששלט בברזיל בין 1962 ל-1964. כיום המדובר במפלגות נפרדות, כאשר "מפלגת העבודה" היא מפלגת מרכז קטנה, בעוד שמפלגת העבודה הדמוקרטית היא מפלגת שמאל בינונית.
המפלגה מאורגנת לפי מחוזות ולפי רשויות מקומיות, אך היא משתפת פעולה עם תנועות חברתיות לאומיות, כתנועת השחורים, ארגוני נשים עובדות, איגודי עובדים, ארגון הנוער הסוציאליסטי, וארגוני הסוציאליסטים הירוקים. במרכז הארצי ישנם 250 חברים, והוועד הפועל של המפלגה מורכב מ-21 חברים.
המפלגה זכתה להישגה הטוב ביותר בבחירות לנשיאות, כאשר מועמדה ההיסטורי, לאונל בריזולה, השיג 17% מן הקולות בבחירות הדמוקרטיות הישירות הראשונות לנשיאות ברזיל בשנת 1989. בריזולה נכשל בניסיונו לעלות לסיבוב השני בבחירות, כאשר מועמד מפלגת הפועלים לואיז אינסיו דה סילבה קיבל תוצאה העולה בחצי אחוז על התוצאה שהשיג. דה סילבה הפסיד בבחירות אלו לפרננדו קולור דה מלו בסיבוב השני.
בבחירות האחרונות לקונגרס שנערכו באוקטובר 2002 זכתה המפלגה ב-21 מתוך 513 המושבים בבית הנבחרים, וב-5 מתוך 81 המושבים בסנאט. המפלגה שייכת לאופוזיציה כנגד משטרו של הנשיא אינסיו דה סילבה.
בבחירות האחרונות לרשויות המקומיות בברזיל, שנערכו באוקטובר 2004 זכתה המפלגה להישגים נאים, ולחמישה וחצי מיליוני קולות.
במשבר הפוליטי שפרץ בפרלמנט הברזילאי במהלך נשיאותו של דה סילבה, עברו רבים מתומכי מפלגת הפועלים למפלגת העבודה הדמוקרטית, שנתפסת כנקייה מן השחיתות שדבקה במפלגת הפועלים.
נוע תנוע

ערך זה עוסק באגודה הפועלת להפעלת קווי אוטובוס בשבת. אם התכוונתם לאמרה המיוחסת לגלילאו גליליי, ראו .
| --- | --- |

 תחום:  תחבורה ציבורית 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום פעילות:  גוש דן
 יושב ראש:  רועי שוורץ תיכון
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־10 שנים) 
 www.noat.co.il
 
נוע תנוע הוא ארגון ללא כוונת רווח הפועל כאגודה שיתופית שהוקם בשנת 2015 הפועל להפעלת קווי אוטובוס בשבת ברחבי הארץ המופעל על ידי אגודת "אף על פי כן בע"מ".
האגודה הוקמה על מנת לאפשר התניידות ברחבי הארץ גם בשבת, ללא תלות ברכב פרטי. מטרת האגודה המוצהרת היא לשנות את הסטטוס קוו בנוגע לתחבורה הציבורית בשבת.
מקור השם

שמותיהם של האגודה ושל השירות לקוחים מהאמרה המפורסמת ואף על פי כן נוע תנוע המיוחסת לגלילאו גליליי. על פי המסופר, מלמל גלילאו את האמרה לאחר שנאלץ לוותר בפני האינקוויזיציה, במהלך משפטו, על חלק מתפיסותיו המדעיות, ובכללן אמונתו כי כדור הארץ סובב את השמש (המודל ההליוצנטרי).
באופן דומה העמותה מאמינה כי למרות כל החסמים הקיימים היום במדינת ישראל, יש להפעיל תחבורה ציבורית ולאפשר חופש תנועה גם ביום המנוחה – שבת.
האגודה

ביוני 2015 יו"ר האגודה ומייסדה, רועי שוורץ תיכון, הקים את נוע תנוע בעזרת כספי מענק השחרור שלו מצה"ל וחסכונותיו הפרטיים. הוא מכהן כיום[דרושה הבהרה] בהנהלת האגודה יחד עם נעם תל-ורד וליאור תבורי והם עובדים בהתנדבות.
החל משנת 2018 מרכז פעילותו של הארגון הוא מול רשויות מקומיות במסגרתה רתם 7 רשויות מקומיות למימון קווים אותם ניהל ובתוך כך יזם את מיזם נעים בסופ"ש.
האגודה > מודל הפעילות

נוע תנוע מפעילה אוטובוסים פרטיים, עבור 9,000 חברי האגודה (יוני 2019) וקרוביהם.
הנסיעה באוטובוסים אפשרית רק לחברי האגודה "ואף על פי כן" (המפעילה את קווי נוע תנוע). ההרשמה היא באתר האינטרנט של האגודה ללא עלות. עבור נסיעה באוטובוס נדרשת השתתפות בסך 9 שקלים דרך אפליקציית HopOn, באמצעות כרטיס אשראי. חבר אגודה יכול לשלם דרך האפליקציה גם על חבריו ומכריו.
ככלל, האגודה מתבססת על פעילות התנדבותית של מתנדבים שונים, כאשר החל מסוף 2017 לאגודה עובד בשכר במשרה חלקית.
האגודה > מקורות מימון

המקור הבסיסי להכנסות האגודה הוא ההשתתפות בהוצאות הנסיעה של חבריה. המימון הראשוני להקמת האגודה הגיע כתרומה והלוואה ממייסד הארגון. וגם תרמו לאגודה תורמים פרטיים וארגונים ביניהם Natan Fund.
קווים שמפעילה העמותה

| קו | מפעילה מקורית | מסלול | פעילות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 63 | דן | רמת גן, גבעתיים ותל אביב בין מוקדי בילוי וחופי הים. הקו מסיים את מסלולו במזרח באלוף שדה\הירדן במקום במסוף אלוף שדה של קו 63 המקורי. | יוני 2015 – מרץ 2020 | הקו הראשון של האגודה |
| 18 | דן | בת-ים לתל אביב על בסיס מסלול קו 18 של דן. | מאי 2017 – אוגוסט 2018 |  |
| 61 | דן | רמת גן ותל אביב. | קיץ 2017 |  |
| ימבוס |  | באר שבע לחוף הים של אשקלון. | קיצי: 2016-עכשיו | בתדירות של פעם או פעמיים ביום |
| 900 | אגד | חיפה: נווה שאנן, מרכז חורב ופארק מת"ם. תל אביב: רחוב דיזנגוף ושרונה. | קיץ 2017 | בתדירות של פעם או פעמיים ביום, הקו נפתח לזמן מוגבל בעקבות הצלחת קמפיין גיוס ההמונים של האגודה במהלך אביב 2017 |
| רמת השרון – שישי |  | רמת השרון למרכזי הבילוי בתל אביב | יולי 2019 – דצמבר 2019 | ברמת השרון על בסיס קו 24 |
| רמת השרון – שבת |  | רמת השרון למרכזי התרבות הבילוי וחוף הים בתל אביב | יולי 2019 – דצמבר 2019 | ברמת השרון על בסיס קו 24 |
פעילות נוספת > ימבוס

פרויקט שהוקם בקיץ 2016 על ידי סטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון במסגרת קורס תשתית של ישראל חופשית. פרויקט זה נכנס תחת פעילות נוע תנוע בסוף 2016 ומאז פעל בקיץ 2017 ו-2018.
בשנת 2018 יצא הקו פעמיים ביום מבאר שבע לאשקלון.
פעילות נוספת > הקו החמישי של העמותה

האגודה אספה כסף באמצעות קמפיין מימון המונים לקו חמישי, ונקבע בדעת התורמים קו המקשר את חיפה לתל אביב (שעיקר מסלולו דומה לקו האקספרס של אגד 900). הקו למספר חודשים בקיץ 2017. בקו זה המסלולים הנוספים היו ירושלים-תל אביב, חולון-תל אביב, כפר סבא-רעננה-הרצליה (על בסיס קו 29 של מטרופולין) וקריית אונו-רמת גן-גבעתיים-תל אביב (על בסיס קו 55 של דן).
פעילות נוספת > פעילות מול הרשויות המקומיות

הארגון בקשר עם נציגי השלטון המקומי מהקמתו, והחל מ-2018 העביר את ליבת פעילותו לתחום, ובמהלך הבחירות לרשויות המקומיות פעל על מנת לגרום למתמודדים להתבטא בנושאי תחבורה בשבת, ועודד הצבעה למועמדים שיקדמו אותה.
לאחר הבחירות לרשויות המקומיות הארגון החל ליזום הפעלת תחבורה בשבת עם רשויות רבות עבורן הוא הפעיל את הקווים – טבריה, רמת השרון, מודיעין, קריית אונו, גני תקווה, אריאל ומערך הסבבוס ברמת גן. במקביל הארגון המשיך לרתום ולתכנן רשת תחבורה מטרופולינית בהובלת עיריית תל אביב, רשת שיצאה לדרך במיזם נעים בסופ"ש.
בפברואר 2019 ביצעה עיריית טבריה בראשות רון קובי שיתוף פעולה להפעלת פיילוט של נסיעת אוטובוס של העמותה, במטרה להנגיש את האזורים השונים בעיר עבור תושבי העיר בשבת, ונעצר.
בחודש יוני 2019 הופעלו לראשונה קווים ממודיעין לחוף פלמחים ולסינמה סיטי בראשון לציון, בשיתוף עיריית מודיעין.
ביולי 2019 החל לפעול לראשונה קו מרמת השרון לתל אביב בערבי שישי ובשבתות בשיתוף עם עיריית רמת השרון. הקו פועל ברמת השרון על בסיס קו 24 עם שינויים בתל אביב ומתוכנן בשלב זה לפעול עד סוף 2019.
באוגוסט 2019 נוספו קווי אוטובוס מרמת גן שפעלו בשישי ושבת (אשר מותגו כ"סבבוס") מגני תקווה, קריית אונו ואריאל לתל אביב.
קווי הסבבוס פעלו במהלך אוגוסט-ספטמבר 2019 כפיילוט וחזרו לפעול החל מינואר 2020 במתכונת בה העירייה מממנת את הקווים והעמותה מנהלת, מתכננת ומתפעלת אותם בשטח ואל מול חברת האוטובוסים.
בנובמבר החל לפעול מיזם תחבורה מטרופוליני בגוש דן אותו נוע תנוע יזמה וקידמה מאז 2017 אשר קיבל את השם נעים בסופ"ש למיזם שותפות תל אביב, גבעתיים, רמת השרון וקריית אונו והחל מינואר 2020 גם שהם ויהוד-מונסון. במיזם זה נוע תנוע היא הכח המוביל ביוזמה וברתימת העיריות אך לא לוקחת חלק פעיל בתפעולו.
פעילות נוספת > קידום תחבורה ציבורית בשבת

במקביל להפעלת קווים האגודה מקדמת תחבורה בשבת במגוון דרכים נוספות – בוועדות בכנסת, בפרסום נתונים ובהשפעה על דעת הקהל. אחד מערוצי הפעילות העיקריים של האגודה הוא עמוד הפייסבוק שלה לו 36,000 עוקבים נכון לאוקטובר 2018.
פעילות נוספת > גיוס המונים

באביב 2017 גייסה האגודה בגיוס המונים באתר הדסטארט מעל 300,000 ש"ח מכ-3,000 תורמים שונים לצורך פתיחת קו 18 והרחבת פעילות ימבוס. לאחר שהאגודה עמדה ביעד הגיוס הראשוני (180,000 ש"ח) היא המשיכה לגייס כסף לצורך נסיעות חינם לחיילים בשנת 2017, חלוקת 20,000 כרטיסים לאוכלוסיות חלשות, פתיחת קו לבחירת הציבור ופתיחת קו 61, כאשר שני הקווים האחרונים נועדו לפעול במהלך קיץ 2017, בניגוד לקו 18 שנועד לפעול באופן מתמשך.
פרסים

משפיעים מבחוץ ברשימת "100 המשפיעים" של TheMarker לשנת 2017.
רועי שוורץ תיכון נבחר ל"אנשי השנה 2017" של מגזין TimeOut תל אביב.
רועי שוורץ תיכון נבחר לרשימת "ל"ו צעירים" של כלכליסט.
ראו גם

מיזמי תחבורה ציבורית הפועלת בשבתות
הערות שוליים

↑  רבקה פלדחי, פרשת גלילאו בראי הזהות
↑  גל קולוג, עם הקו לים: הסטודנט שהשקיע את חסכונותיו בתחבורה ציבורית בשבת, באתר Xnet‏, 21 באוגוסט 2016
↑  היכנס/י לפייסבוק, באתר Facebook
↑  החל מהקיץ: קו 18 יפעל גם בשבתות. באופן פרטי, באתר טיים אאוט
↑  חדשות 2, ‏אוטובוס בין בת ים לת"א - בשבת, באתר ‏מאקו‏, 6 במאי 2017
↑  נוע תנוע | תחבורה בשבת | רמת השרון | שישי, באתר Noa Tanua - Main
↑  נוע תנוע | תחבורה בשבת | רמת השרון | שבת, באתר Noa Tanua - Main
↑  גיא ורון יוסי מזרחי, ‏קו השבת של טבריה יצא לדרך, באתר ‏מאקו‏, 9 בפברואר 2019
↑  עופר פטרסבורג, אוטובוס בשבתות - עכשיו גם במודיעין, באתר ynet, 11 ביוני 2019
↑  נוע תנוע | תחבורה בשבת | קווי רמת השרון, באתר Noa Tanua - Main
↑  משה כהן, ‏היום זה מתחיל: תחבורה ציבורית בשבת בגוש דן, באתר מעריב אונליין, 22 בנובמבר 2019
↑  אילנה שטוטלנד, ‏"חשבו שהרעיון משוגע לגמרי": הצעיר שהחל את מהפכת התחבורה הציבורית בשבת, באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2019
↑  חמש בערב עם אילאיל שחר ויעקב ברדוגו, ‏אסף זמיר מייחס לנוע תנוע את הפעילות של נעים בסופ"ש, באתר גלי צה"ל, 26 בנובמבר 2019
↑   אבי בר-אלי, גם בשבת: הדסטארט בשירות חופש התנועה, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2017
↑  "הוא הביא לכם את האוטובוסים הפרטיים בשבת. והוא רק בן 26". טיים אאוט. 2017-12-28. נבדק ב-2018-10-11.
↑  "ל"ו צעירים". נבדק ב-2018-10-11.
תחנת אוטובוס של אחד מקווי נוע תנוע, מסוף אלוף שדה
קו ימבוס הנועד לשרת את תושבי קריית אונו וגני תקווה בנסיעה אל חוף הים
תחנת אוטובוס של אחד מקווי נוע תנוע, רמת השרון
רועי שוורץ תיכון ופעילה בחזית קו האוטובוס הנוסע מאריאל ורמת השרון לתל אביב
יושב ראש הכנסת ה-12, דן תיכון, רועי שוורץ תיכון, ומתנדבים נוספים, אוקטובר 2015
מפת רשת קווי הסבבוס ברמת גן
ONE

ערך זה עוסק באתר אינטרנט ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 סוג:  אתר ספורט
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים)
 בעלות:  סיטינט   קבוצת ידיעות אחרונות
 שירותים עיקריים:  חדשות ותוצאות ספורט
 www.one.co.il
 
ONE הוא אתר אינטרנט ישראלי המסקר ספורט מכל רחבי העולם. על פי נתוני ועדת המדרוג בישראל, ONE הוא אחד משני אתרי הספורט המובילים בישראל יחד עם אתר ערוץ הספורט. באתר ניתן למצוא מספר אזורי תוכן כגון כדורגל ישראלי, כדורגל עולמי, כדורסל ישראלי, כדורסל עולמי וספורט אחר.
באתר יש תקצירי וידאו של ליגת העל בכדורגל, הליגה הלאומית בכדורגל, גביע המדינה בכדורגל, ליגת העל בכדורסל, גביע המדינה בכדורסל, היורוליג, הליגה הספרדית, הליגה האיטלקית, ליגת התיכונים, ליגת המכללות ועוד. ב-ONE מספר כותבי טורים כגון: אייל ברקוביץ', חיים רביבו, אלון חזן, צביקה שרף ועוד.
מדורי האתר

מדורים קיימים:
ONE VOD - פינה בה מועלים לאתר קטעי וידאו של תקצירי משחקים בכל הענפים השונים, ראינות, מסיבות עיתונאים ועוד.
גליצ'ים - מדור העוסק בחיי הספורטאים הכולל גם צילומים במוקדים שונים של חייהם.
ONE ביזנס - המגזין הכלכלי של האתר, בו יש כתבות בעלי אופן כלכלי העוסקות בספורט.
מדורים בעבר:
EveryONE - רשת חברתית העוסקת בספורט. ניתן לפתוח ברשת משתמש ודרכו להגיב בפורומים, להעלות סרטוני וידאו ועוד.
CrazyONE - המקום באתר בו גולשים יכולים לשתף קטעי וידאו שהם צילמו.
תוכנית הרדיו

התוכנית משודרת בין השעות 18:00 ל-20:00 בערב, ב-2007 הועלתה התוכנית ושודרה ברדיו 99 את התוכנית הגישו אופירה אסייג ואייל ברקוביץ'. ב-2009 התוכנית עברה לרדיו ללא הפסקה וב-2011 התוכנית עברה לשדר ברדיו תל אביב, בנוסף התוכנית משודרת בסינדקציה ברדיו חיפה, רדיו ירושלים, רדיו דרום, רדיו אשקלון ואשדוד ב-101.5FM, רדיו חם אש 99.5FM, ורדיו גלי ישראל.
את התוכנית מגישה אופירה אסייג, יחד עם הפרשנים אייל ברקוביץ' ואיציק זוהר. לעיתים מוחלפת אסייג ביורם ארבל, שרון ניסים או לירן שכנר. פרשנים נוספים כמו חיים רביבו, אלון חזן, פיני גרשון, דורון ג'מצ'י שידרו בעבר בתחנה. עם מינויו של ברקוביץ' למנג'ר הפועל תל אביב פרש מהשידור ברדיו, אך שב לשדר לאחר שסיים את תפקידו בקבוצה.
ערוץ הטלוויזיה

בינואר 2011 עלה לאוויר "ערוץ ONE". שידורי הערוץ באפיק 50 ב-HOT וב-yes. בנוסף, הועלה גם ערוץ "ONE HD" המשדר ב-HD ב-HOT, באוגוסט 2015 הועלה ערוץ ה-HD גם ב-yes. בערוץ משודרים תוכניות ספורט ואקטואליה, ותוכניות מגזין מהעולם. הערוץ משדר משחקים ממגוון ליגות בשידורים ישירים, אירועי ספורט ומסיבות עיתונאים שונות. בינואר 2016 עלה הערוץ לשידור בסלקום tv ב-HD, וב-29 באפריל 2018 עלה הערוץ לשידור בפרטנר TV ב-HD.
הערות שוליים

1 2  איילה צורף, משחק קבוצתי, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2007
1 2  עידו אלון, נשארה לבד במגרש, באתר TheMarker‏, 12 במרץ 2003
↑  אפי לנדאו, ‏טלעד רכשה 40% מסיטינט לפי שווי חברה של 3 מיליון ד', באתר גלובס, 17 במאי 2000
↑  אביבה קרול, ‏טלעד נכנסת לאינטרנט, באתר גלובס, 16 באוגוסט 2000
↑  אמיר זוהר, מלכה, נשמה, כפרה, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2007
↑  צורי דאר, התשלום לתוכן באינטרנט תופס תאוצה: פורטל הספורט ONE השיק מגזין מקוון למנויים, באתר TheMarker‏, 11 באפריל 2002
↑  אביבה קרול, ‏מיליון כניסות לאתר המונדיאל של ONE, באתר גלובס, 18 ביוני 2002
↑  אביבה קרול, ‏"ההחמצה הגדולה" - הפקה ראשונה של ONE, באתר גלובס, 7 באפריל 2004
נועם יורן, הישג עיתונאי בספק, באתר הארץ, 15 באפריל 2004
↑  יעל גאוני, ‏טלעד מכרה את מניותיה בפורטל הספורט ONE לקיידן-מדיה-גרופ, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2005
↑  אתר ONE יחנוך אולפן חדש בספיישל לקראת הפיינל-פור בפראג, באתר הארץ, 27 באפריל 2006
↑  שי פוגלמן, ‏אחד והעם, באתר גלובס, 13 ביוני 2006
↑  איילה צורף, עסקת מכירת השליטה ב-ONE לקבוצת ידיעות אחרונות הופכת אותה לספקית התוכן הגדולה באינטרנט, באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2007
שלומי שפר, "ידיעות אחרונות" מצטרף לשליטה באתר הספורט ONE לפי שווי של עשרות מיליוני שקלים, באתר TheMarker‏, 9 ביולי 2007
↑  יוני רז-פורטוגלי, ‏ולידיעה חמה מזירת האגרוף, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2007
| דגל ישראל אתרי חדשות בישראל |
| --- | --- | --- |
| אקטואליה | דבר העובדים בארץ ישראל • דיגיטל 14 • כאן דיגיטל • הארץ • המקום הכי חם בגיהנום • וואלה • זמן ישראל • חדשות 0404 • חדשות 13 • ישראל היום • ynet • כאן חדשות • מאקו • מגפון ניוז • מידה • מעריב אונליין • News1 מחלקה ראשונה • N12 • עכשיו 14 • רוטר.נט • שיחה מקומית •  שקוף • i24 News |  |
| כלכלה | ביזפורטל • גלובס • כלכליסט • TheMarker |  |
| המגזר הדתי והחרדי | בחדרי חרדים • המחדש • הקול היהודי • חרדים10 • כיכר השבת • כיפה • סרוגים • ערוץ 7 • JDN |  |
| המגזר הערבי | א-סנארה • אל-ערב • פאנט • בוקרא תקשורת |  |
| בידור ופנאי | חורים ברשת • ישראל בידור • פנאי פלוס • Xnet |  |
| מדע וטכנולוגיה וגיימינג | הידען • מזבלה • Geektime • HWzone • GamePro • Vgames |  |
| שונות | • תיק דבקה • WDG • ONE • GoGay |  |
אנטרופיה (סטטיסטיקה)

בסטטיסטיקה ובתחומים נוספים, ובעיקר בתורת האינפורמציה, אנטרופיה (באנגלית: Entropy) היא מדד לגודלו האפקטיבי של מרחב הסתברות. האנטרופיה של התפלגות אחידה בדידה על n מצבים היא  \ \log _{2}n. את מושג האנטרופיה המתמטית פיתח אבי תורת האינפורמציה קלוד שאנון ב־1948.
לדוגמה, הטלת מטבע מחזירה אחת מבין שתי אפשרויות, והטלת קובייה מחזירה אחת מבין שש אפשרויות. ברור שאת התוצאה של הטלת הקוביה קשה יותר לחזות מאשר את זו של המטבע. חיבור התוצאות של שתי קוביות מחזיר אחת מבין 11 אפשרויות, שבהן 7 היא השכיחה ביותר, ואילו 2 או 12 נדירות ביחס. כאן לא די לומר שגודל מרחב ההסתברות הוא 11 – ההסתברויות אינן אחידות, ולכן לא ניתן במבט ראשון לקבוע האם תוצאת החיבור קשה יותר לחיזוי מאשר, נאמר, בחירה של ספרה אקראית בין 1 ל־9 (בהתפלגות אחידה בדידה). הצורך להשוות באופן מדויק בין מרחבי התפלגות שונים קיים בכל תחומי המדע, ומדידת האנטרופיה באופן שיוצג להלן שכיחה בפיזיקה, בתורת האינפורמציה בביולוגיה (שם היא נקראת מדד שאנון-ויבר) ובתחומים נוספים.
דוגמה

נפתור את הדוגמה שבפתיח (מה יותר קשה לחיזוי – סכום הטלת שתי קוביות או התפלגות אחידה בין 9 תוצאות):
למרחב אחיד בגודל 9 יש 9 תוצאות שלכל אחת מהן הסתברות  {1 \over 9}, ולכן האנטרופיה היא
 9\cdot (-{1 \over 9}\log _{2}\left({1 \over 9}\right))=\log _{2}(9)\approx 3.17, ואילו האנטרופיה של מרחב התוצאות האפשריות של סכום שתי קוביות היא
כלומר, מעט קשה יותר לחזות את התוצאה של סכום שתי קוביות מאשר את התוצאה של בחירה אקראית מתוך 9 אפשרויות.
שימושים

לאנטרופיה של שאנון קשר הדוק ליכולת לדחוס אינפורמציה וליכולת ללמוד מהאינפורמציה באמצעות אלגוריתמים של למידת מכונה. מושגים נוספים הקשורים לאנטרופיה קשר הדוק הם אינפורמציה הדדית ואנטרופיה מותנית. לאנטרופיה יש גם קשר עמוק למושג סיבוכיות קולמוגורוב.
אנטרופיה של משתנה מקרי רציף

האנטרופיה של שאנון מוגבלת למשתנים מקריים בדידים. עבור משתנה מקרי רציף X, בעל פונקציית צפיפות הסתברות  f(x) ותומך  \mathbb {X} , חסום או לא חסום על הישר הממשי, מגדירים את האנטרופיה הדיפרנציאלית באופן דומה
האנטרופיה הדיפרנציאלית חסרה מספר מאפיינים חשובים שיש לאנטרופיה של שאנון, ובפרט היא עשויה להיות שלילית. ולכן לעיתים משתמשים להתפלגויות רציפות בהכללות אחרות של האנטרופיה.
ראו גם

אנטרופיה
מרחק לוינשטיין
| מכניקה סטטיסטית |
| --- | --- | --- |
| תאוריה | עקרון גידול האנטרופיה • ergodic theory |  |
| תרמודינמיקה סטטיסטית | צברים • פונקציית חלוקה • משוואות מצב • פוטנציאלים תרמודינמיים: (U • H • F •‏ G) • קשרי מקסוול |  |
| מודל סטטיסטי | Ferromagnetism models (איזינג • פוטס • הייזנברג • חלחול EN) • חלקיקים בעלי שדה כוחות (כוחות דלדול EN  • פוטנציאל לנארד-ג'ונס) |  |
| גישות מתמטיות | משוואת בולצמן • משפט־H • משוואת ולסוב • מדרג BBGKY • תהליך סטוכסטי • תורת שדה ממוצע ותורת השדות הקונפורמית |  |
| תופעות קריטיות | מעבר פאזה • אקספוננט קריטי (מרחק קורלציה • size scaling) |  |
| אנטרופיה | בולצמן • שאנון • צאליס • רניי • פון נוימן |  |
| יישומים | תורת השדות הסטטיסטית (חלקיקים יסודיים • נוזלי־על)  • פיזיקה של חומר מעובה • מערכות מורכבות (כאוס • תורת האינפורמציה • אנטרופיה בתרמודינמיקה ובתורת האינפורמציה • מכונת בולצמן) |  |
הערות שוליים

↑  C.E. Shannon, "A Mathematical Theory of Communication", Bell System Technical Journal, vol. 27, pp. 379–423, 623–656, July, October, 1948
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550784405171  BNE: XX535116  BnF: cb11985913j (data)  GND: 4743861-7  LCCN: sh85044152  NDL: 01191172  NKC: ph425914
גרשום שוקן

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1912 צוויקאו, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  20 בדצמבר 1990 (בגיל 78) ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בית הספר לכלכלה של לונדון  אוניברסיטת היידלברג 
 תקופת הפעילות:  1939–1989 (כ־50 שנה)
 עיסוק:  עורך
 מעסיק:  הארץ
 בן או בת זוג:  שולמית שוקן 
 צאצאים:  עמוס שוקן, הלל שוקן, רחלי אדלמן 
 פרסים והוקרה:  פרס עורך השנה הבינלאומי (1983) 
 
גרשום גוסטב שוקן (29 בספטמבר 1912 – 20 בדצמבר 1990) היה העורך הראשי והמוציא לאור של עיתון "הארץ" במשך שנים רבות, וזוהה עם גישתו ואופיו של היומון. כיהן כחבר הכנסת מטעם המפלגה הפרוגרסיבית בכנסת השלישית.
ביוגרפיה

שוקן נולד בעיירה צוויקאו שבגרמניה ללילי ושלמה זלמן שוקן, שהיה בעלי רשת החנויות המשגשגת "כלבו שוקן". בצעירותו היה פעיל בתנועת נוער ציונית-סוציאליסטית והגיע לביקור בארץ ישראל, באביב 1932. בריאיון לתום שגב ב-1984 אמר שלולא עליית הנאצים לשלטון, לא היה עולה לארץ ישראל, באותו ריאיון גם סיפר שעברת את שמו מגוסטב לגרשום מאחר שהעריץ את גרשם שלום (וזאת אף על פי שניתן לו בילדותו גם השם מרדכי אותו לא אהב). לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת היידלברג עלה לארץ ישראל לבד ב-1934, הוריו הצטרפו אליו שנה אחר כך. עם עלייתו למד עברית אצל דב סדן ועבד בבנק אנגלו-פלשתינה.
בשנת 1936 נסע ללמוד בבית הספר לכלכלה של לונדון, בתחילת אותה שנה רכש אביו שלמה זלמן שוקן את עיתון "הארץ" שנקלע לקשיים כספיים. כשחזר מלימודיו בלונדון ביקש אביו שיסייע בניהול העיתון בצד העסקי והאדמיניסטרטיבי שלו. בשנת 1938 נסע לסיור לימודים בארצות הברית שם ביקר במערכות עיתונים, בכדי ללמוד את דרך ניהולם. בשנת 1939 נפטר עורך העיתון משה גליקסון ועורך המשנה ישעיהו קלינוב עזב. תפקיד העורך הוצע למשה מדזיני שהיה כותב המאמרים הראשיים של העיתון, הוא גר בירושלים (וגם עבד במקביל בקול ירושלים) ולא רצה לעבור לתל אביב, וכך לקח שוקן את האחריות גם למערכת, כשהיה בן 27.
"הארץ" תחת ניהולו אימץ עמדות ליברליות ומקורבות לאלו של הציונים הכלליים.
שוקן היה אף פעיל במפלגה הפרוגרסיבית, וכיהן כחבר הכנסת מטעמה בכנסת השלישית. שוקן לא היה שותף ליוזמותיו העסקיות של בנו, עמוס שוקן להוצאת "העיר" ואחר כך "חדשות".
גרשום שוקן, שענייני תרבות וספרות היו קרובים ללבו, שלח ידו גם בכתיבת שירה, תחת שם העט "רוברט פוזן". ספר שיריו "שירים לעת מצוא", שהיה תלת לשוני (עברית, אנגלית וגרמנית), הופיע בהוצאת עקד בשנת 1970.
עמדות

בתחילת ספטמבר 1949 פרסם שני מאמרים בעיתון "הארץ", בהם דרש לחוקק חוק שיאסור על ישראלים להתיישב בגרמניה או אפילו להיכנס לתחומה, אלא אם מדובר בשליחות לאומית לעניין ספציפי. החוק שהציע אמור היה לאסור גם על כל מגע חברתי בין אזרחים ישראלים וגרמנים, כולל מגע מקרי מחוץ לגרמניה.
ב-1985 פרסם בהארץ מאמר שכותרתו "קללת עזרא" בו יצא נגד האיסור על נישואי תערובת ביהדות:
האיסור של עזרא הסופר היה אולי מוצדק בתנאים של עדה דתית. לעם ריבוני החייב להגיע לדו-קיום עם בני מוצא אחר וליצור יחסים נורמליים עם שכנים שמעבר לגבולותיו, איסור זה, המסמל את הניכור בין היהודים לבין שאר הקבוצות, נהפך לקללה. אם הוא יתמיד, הוא יתרום להנצחת המתח בתוך הארץ ולהנצחת בידודה של ישראל באזור. עלינו להשתחרר מקללתו של עזרא.
משפחתו

גרשום שוקן נשא לאישה ב-1937 את שולמית פרסיץ, בתה של שושנה פרסיץ, ולזוג נולדו שלושה ילדים: עמוס שוקן, המו"ל הנוכחי של "הארץ", הלל שוקן, אדריכל, ורחלי אדלמן, הבעלים והמנהלת של הוצאת שוקן. בהמשך [דרושה הבהרה] הוא עזב את אשתו מבלי להתגרש ממנה, וחי עם ידועה בציבור, יהודית יונה. שוקן נפטר בתל אביב ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק. בצוואתו הוריש שוקן את רכושו ליהודית יונה ולשלושת ילדיו.
לקריאה נוספת

יובל אליצור, גרשום שוקן - המחדש השמרן, 31 דמויות ממעצבי דור המדינה, הוצאת כרמל, 2008, עמודים 225 - 230.
הערות שוליים

1 2  תום שגב, והייקה הזה הוא אני, כותרת ראשית, 25 בספטמבר 1984
↑  "הארץ" עבר לידי שוקן, דואר היום, 3 בינואר 1936
↑  מרדכי נאור, מרטיני למדזיני!, באתר העין השביעית, 29 במרץ 2012
↑  תום שגב, 'הארץ' שלנו, כותרת ראשית, 3 באוקטובר 1984
↑  תום שגב, 1949 – הישראלים הראשונים, עמ' 261, הערה; עמ' 338, הערה 65: "אנחנו והגרמנים", 2.9.49, עמ' 2, ו"נגד יחסי מסחר עם גרמניה", 4.9.49; המיליון השביעי: הישראלים והשואה, עמ' 174.
↑  בשנת 2010 לציון 20 שנה למותו, פרסם העיתון את המאמר בשנית. גרשום שוקן | קללתו של עזרא, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307083005171  GND: 139658130  ISNI: 0000 0000 6986 8722  VIAF: 102520352   WorldCat (עם VIAF): 102520352