stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תגובות בין-לאומיות למלחמת חרבות ברזל
מחלוקת לגבי הסיקור ב-BBC

חלק מכלי התקשורת המערביים, כמו BBC, מציגים את פעילי חמאס בתור "חמושים" (באנגלית: militants) ולא בתור מחבלים (באנגלית: terrorists). הטיעון לעניין זה הוא כי כך נשמרת האובייקטביות בדיווח - העיתונאים אינם נוקטים צד בשאלה אם מדובר בטרוריסטים או בפעילים בארגון מחתרת הנאבק למען שחרור לאומי. ראש ממשלת בריטניה רישי סונאק ביקר את סיקור המלחמה בתקשורת הבריטית וטען כי "חמאס אינם לוחמים, והם אינם לוחמי חופש. הם טרוריסטים". סר אפרים מירוויס, הרב הראשי של בריטניה, ביקר בחריפות את אופן סיקור הלחימה וטען כי "אם לא משתמשים במונח 'טרוריסט', פותחים חלון הזדמנויות להצדקת העניין".
בעקבות הביקורת הנוקבת על הקביעה השגויה של ה-BBC שקבעה בתחילה בצורה נחרצת שישראל אשמה בפיצוץ בבית החולים הערבי אל-אהלי בעזה אף על פי שהגורם היה רקטה פלסטינית, ויחד עם ביקורת של גורמים פוליטיים בהם ראש ממשלת בריטניה רישי סונאק ומחאות מול מטה התאגיד, נאלץ ה-BBC לשנות גישה. לאחר פגישה עם מנהל חטיבת החדשות הודיע ארגון הגג של יהדות בריטניה כי ה-BBC יפסיק להתייחס לחמאס בתור "חמושים" ויוגדר כמי שממשלות בריטניה וארצות הברית מגדירות כארגון טרור.
ב-15 בנובמבר 2023 פרסם ה-BBC ידיעה שקרית שלפיה כוחות צה"ל תקפו צוותים רפואיים ודוברי ערבית בבית החולים שיפא בעזה. הידיעה השקרית התבססה על סילוף של הודעת דובר צה"ל שבה דובר דווקא על מתן סיוע לצוותים הרפואיים בידי ישראלים דוברי ערבית. כעבור מספר שעות פרסם ה-BBC התנצלות על הפרסום הכוזב.
ב-9 בינואר 2024 פרסם ה-BBC התנצלות על ידיעה שקרית שפרסם ובה טען שצה"ל הוציא להורג 137 אזרחים. בהתנצלות נכתב שמקור הידיעה הוא טענת חמאס והיא לא אומתה.
תוכנית "ארץ נהדרת" הוציאה מספר מערכונים בשפה האנגלית, בהם כתבי BBC מוצגים באור נלעג, כאשר הם מביעים עמדה פרו-פלסטינית ומתעקשים לסלף עובדות שאינן מוצאות חן בעיניהם. מערכון אחד שם ללעג את הסיקור החד-צדדי נגד ישראל ובפרט על הדיווח השגוי על הפיצוץ בבית החולים הערבי אל-אהלי, בו הואשמה ישראל בלי בירור מעמיק. מערכון זה זכה לתהודה בבריטניה ונהפך לוויראלי. ב-14 בנובמבר פרסמה "ארץ נהדרת" מערכון נוסף שלועג ל-BBC שבו המגישה רייצ'ל (ליאת הר לב) מראיינת באופן אוהד ביותר את יחיא סנוואר (אלי פיניש) ובין השאר מאשימה תינוק ישראלי שנחטף בידי חמאס ובוכה ברקע בעינויים של מניעת שינה נגד סנוואר המחזיק בו. בתום הריאיון מפנה רייצ'ל לפינה "רגע בהיסטוריה" של ה-BBC ושם, לצד תמונות ממלחמת העולם השנייה, נשמעת הקריינות: "ב-1944 וינסטון צ'רצ'יל חסר הלב סירב להפסקת אש והמשיך את רצח העם של גרמניה הנאצית - מה שהפך את הגרמנים לקורבנות - ואת בריטניה לפושעת מלחמה". גם מערכון זה הפך לוויראלי וזכה למיליוני צפיות.
ב-2 בנובמבר 2024, פורסם כי קבוצה של מאות מעובדי BBC מאשימים את הרשת במכתב שנשלח מטעמם בעילום שם אל המנכ״ל בהיותה נוטה לסיקור חיובי של ישראל במלחמה.
תקריות אנטישמיות בעולם

טבח שבעה באוקטובר והלחימה הישראלית ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל עוררו גל של אנטישמיות בעולם שהתבטא בתקריות ותקיפות אנטישמיות רבות נגד יהודים וישראל. מחאות רבות נגד ישראל נשאו אופן אנטישמי מובהק וקריאות להשמדתה של ישראל ואף לרצח כל היהודים. כמות התקריות האנטישמיות זינקה במאות אחוזים בכל רחבי העולם. ניתן לראות בכך המשך לתופעת האנטישמיות החדשה, שהחלה בעקבות האינתיפאדה השנייה בשנים 2000–2005, גם אז נלחמה ישראל בטרור הפלסטיני.
כבר במהלך טבח שבעה באוקטובר והימים הראשונים שאחריו, פרסמו ארגוני סטודנטים פרו-פלסטינים בראשות סטודנטים למען צדק בפלסטין הצהרות המשבחות את הטבח ומצדיקות אותו, לצד תמיכה בחמאס ובהשמדת ישראל. הצהרות אלו לוו בהפגנות אלימות בקמפוסים של אוניברסיטאות ומכללות. ההפגנות האנטישמיות בקמפוסים ברחבי ארצות הברית, קנדה ואירופה נמשכו לכל אורך המלחמה. האוניברסיטאות ספגו ביקורת רבה על כך שלא פעלו נגד האנטישמיות בתחומן ונגד חלקן אף ננקטו צעדים (כגון השימוע בקונגרס האמריקאי בדבר אנטישמיות בקמפוסים ומשיכת תרומות).
ב-8 באוקטובר נופצה זכוכית של חנות כשרה בלונדון ורוססה הכתובת "Free Palestine". ב-26 אוקטובר מספר סטודנטים יהודים נעלו עצמם בספריית מכללת Cooper Union במנהטן עקב חשש לפגיעה מידי מוחים פרו-פלסטיניים במכללה.
דגומה לתקרית אלימה הייתה ב-29 באוקטובר בנמל תעופה בדאגסטן (רוסיה), בה המון מתפרע חיפש אחרי יהודים שאמורים היו לנחות במדינה. נשמעו קריאות אללה אכבר, נצפו דגלי פלסטין ושלטים עם כיתוב ברוסית נגד ישראל ויהודים.
בפריז רוססו גרפיטי של מגן דוד על בתים פרטיים ובתי עסק שכיבול נמצאים בבעלות יהודית. ב-4 בנובמבר נדקרה אישה יהודייה בביתה בליון, התוקף צייר צלב קרס על הדלת שלה לאחר התקיפה.
ב-6 בנובמבר נהרג פול קסלר, יהודי-אמריקאי, לאחר שהוכה בראשו על ידי מפגין פרו-פלסטיני.
ב-13 בנובמבר שיחקה קבוצת הכדורגל ז’רינסקי מוסטאר מהליגה הבוסנית בבעלותו של הישראלי אמיר כבירי כנגד ולז’ מוסטאר. אוהדי ולז’ מוסטאר מחו כנגד הקבוצה בבעלותו של הישראלי והניפו שלטים אנטישמיים כולל שימוש בצלבי קרס.
באוקטובר 2024 מוחים פרו-פלסטינים בקמפוס האוניברסיטה היגלונית בפולין תלו שלט "יהודים לגז".
בסיום משחק הכדורגל בין אייאקס למכבי תל אביב שהתקיים ב-7 בנובמבר 2024 באמסטרדם הותקפו אוהדים ישראלים על ידי עשרות פורעים פרו-פלסטיניים ותושבים ממוצא מרוקאי וטורקי שתיאמו את ההתקפה יממה לפני המשחק. התקיפה המאורגנת תוארה כפוגרום אנטישמי על ידי גורמים ישראליים והולנדיים.
בדצמבר 2024 בארבע בבוקר זמן מקומי הוצת בית הכנסת "עדת ישראל" שבמלבורן. שני חברי הקהילה ששהו במבנה למרות השעה המוקדמת נמלטו והזעיקו את המשטרה, אך נגרם נזק כבד למבנה ולספרי התורה שהיו בו. המשטרה המקומית טרם קבעה סופית שמדובר בהצתה על רקע אנטישמי, אך ראש ממשלת אוסטרליה וראש ממשלת מדינת ויקטוריה יצאו בהצהרות כי מדובר בתקרית אנטישמית. מאוחר יותר הוכרז האירוע כפיגוע טירור על מנת להקצות לו משאבים רבים יותר.
הפצת תוכן שקרי ואלים על ידי חמאס וגורמים נוספים

חמאס מנהל מסעות דה-לגיטימציה ותעמולה ברשתות חברתיות. בעקבות המלחמה החלו תלונות בעולם על כך שחמאס מפיץ דיסאינפורמציה ברשתות החברתיות. האיחוד האירופי התלונן לאילון מאסק כי X (לשעבר טוויטר) משמשת להפצת דיסאינפורמציה על המלחמה בישראל וכי "תוכן אלים וטרוריסטי לא הוסר מהרשת החברתית". האיחוד איים בהטלת עיצומים כספיים על הרשת. לפי בדיקה שערך הניו יורק טיימס, חמאס הצליח למנף את קשיי אכיפת מדיניות התוכן של רשת X, ולהפיץ סרטונים אלימים בתפוצה רחבה וזאת במטרה לעורר אימה. לטענת מומחים בוטים וחשבונות מזויפים שמופעלים על ידי איראן, חמאס והג'יהאד האיסלאמי מפיצים פייק ניוז ונרטיבים שמשרתים את חמאס. בתגובה אמרה מנכ"לית X לינדה יאקרינו (אנ'), כי הרשת הסירה מאות חשבונות שקשורים לחמאס ומחקה או תייגה עשרות אלפי תכנים מאז פרוץ המלחמה.
לפי תחקירים של גופי מודיעין ומחקר, ולפי הערכות של פקידי ממשל ומומחים עצמאיים, רוסיה, איראן, ובמידה מסוימת גם סין מעורבות ב"מלחמות מידע" לטובת חמאס. גורמים נוספים המעורבים במאמץ כוללים את סוריה, לבנון ועיראק, וכן ארגוני טרור כמו אל-קאעדה והמדינה האיסלמית. מומחים מעריכים כי מדובר בקמפיין התעמולה הגדול ביותר שהתקיים עד כה (נכון לשנת 2023). לפי התחקירים המדינות השתמשו בכלי תקשורת הממלכתיים שלהם וברשתות החברתיות הגדולות כדי לתמוך בחמאס, להשמיץ את ישראל, וכן להציג באור שלילי גם את ארצות הברית, בעלת בריתה העיקרית של ישראל. הנושא העלה על סדר היום את תפקידה של רשת טיקטוק שנמצאת בשליטה סינית בקידום תעמולה אנטי-מערבית ושאלת המגבלות עליה ועל רשתות חברתיות בכלל, לפי חברת המודיעין הטכנולוגי Cyabra במאמץ התעמולה ברשתות החברתיות השתתפו מעל 40,000 בוטים והתכנים שלהם הגיעו למאות מיליוני אנשים ברחבי העולם.
ראו גם

ההסברה הישראלית במלחמת חרבות ברזל
העורף הישראלי במלחמת חרבות ברזל
דיסאינפורמציה במלחמת חרבות ברזל
טבח שבעה באוקטובר#תגובות
מלחמת חרבות ברזל
החלטה 2735 של מועצת הביטחון של האו"ם
Hazelight Studios

| --- | --- |

סמליל החברה
 נתונים כלליים
 מייסדים:  יוסף פארס 
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־11 שנים) 
 מיקום המטה:  סטוקהולם 
 ענפי תעשייה:  תעשיית משחקי וידאו 
 מוצרים עיקריים:  משחק וידאו 
  
 www.hazelight.se
 
Hazelight Studios היא חברה המפתחת משחקי וידאו, הממוקמת בסטוקהולם, שוודיה. ידועה כמפתחת של משחקים קואופרטיביים שזכו בפרסים בקטגוריה "משחק מרובה משתתפים הטוב ביותר".
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 2014 על ידי יוסף פארס, שעסק בבימוי סרטים טרם נכנס לתחום משחקי הווידאו, ובהשתתפותם של קלייס אנגדל (מעצב אמנותי), אמיל קליסון (אנימטור ראשי), אנדרס אולסון (מתכנת ראשי) ופיליפ קוליאנוס (מעצב שלבים ראשי).
המשחק הראשון שפארס יצר, לפני הקמת החברה, היה "Brothers: A Tale of Two Sons" ‏(2013) (אנ') (בתרגום חופשי: "אחים: אגדה של שני בנים"), שזכה במספר פרסים לרבות פרס באפט"א בגין "החדשנות הטובה ביותר במשחק וידאו".
ההכרזה על היווסדות החברה התרחשה בדצמבר 2014, במהלך טקס של "The Game Awards", ונעשתה על ידי "Electronic Arts" (בקיצור: "EA") שהוסיפה כי תוציא לאור את המשחק הראשון של החברה וכי היא מספקת לה חלל עבודה באולפן של החברה הבת שלה, "DICE".
המשחק הראשון של החברה, "A Way Out", הוכרז על ידי פארס ביוני 2017, במסגרת אירוע של "EA Play" (אנ'). ‏"EA" נתנה 3.7 מיליון דולרים למימון פיתוח המשחק, במסגרת תוכנית תמיכה במפתחים עצמאיים המכונה "EA Originals initiative" (בתרגום חופשי: "יוזמת התכנים המקוריים של אי-איי"); התוכנית מאפשרת למפתחים לשמור לעצמם את הרווחים שיופקו מהמשחקים שייצרו. המשחק שוחרר במרץ 2018 ומכר מיליון עותקים בתוך מספר שבועות.
המשחק השני של החברה, "It Takes Two", הוכרז על ידי פארס ביוני 2020, במסגרת אירוע של "EA Play". המשחק שוחרר במרץ 2021 ומכר מיליון עותקים בתוך מספר שבועות. בינואר 2022, החברה הכריזה על שיתוף פעולה עם חברת ההפקות "DJ2 Entertainment" במטרה לעבד את המשחק לטלוויזיה ולקולנוע.
המשחק השלישי של החברה, "Split Fiction", הוכרז על ידי פארס בדצמבר 2024, במסגרת טקס של "The Game Awards". המשחק שוחרר במרץ 2025 ומכר מיליון עותקים בתוך יומיים ו-2 מיליון עותקים בתוך שבוע.
שם החברה

באפריל 2024, חשבון הפייסבוק של החברה פרסם כי למילה "Hazelight" אין משמעות וצורף צילום מסך של שיחת צ'אט משנת 2014 שבה חברים בצוות הראשוני דנו בשמות אפשריים; המילה נבחרה בתור שם החברה מכיוון שהצליל שלה נשמע מגניב.
משחקים

| שנה | משחק | פלטפורמות | מוציא לאור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | A Way Out | Microsoft Windows, פלייסטיישן 4, אקסבוקס One (החל מנובמבר 2020 עובד גם על פלטפורמות חדשות יותר של פלייסטיישן ואקסבוקס) | ‏Electronic Arts |
| 2021 | It Takes Two | Microsoft Windows, פלייסטיישן 4, פלייסטיישן 5, אקסבוקס One, אקסבוקס סדרה X/S, נינטנדו סוויץ' | ‏Electronic Arts |
| 2025 | Split Fiction | Microsoft Windows, פלייסטיישן 5, אקסבוקס סדרה X/S | ‏Electronic Arts |
זכייה בפרסים > שנת 2019 > פרסי האקדמיה הלאומית של מבקרי משחקי הווידאו

בקטגוריה: "משחק אקשן מקורי" – הוענק למשחק "A Way Out".
זכייה בפרסים > שנת 2019 > פרסי הבאפט"א ה-15 למשחקי וידאו

בקטגוריה: "משחק מרובה משתתפים הטוב ביותר" – הוענק למשחק "A Way Out".
זכייה בפרסים > שנת 2021 > פרסי ג'ויסטיק הזהב

בקטגוריה: "משחק מרובה משתתפים הטוב ביותר" – הוענק למשחק "It Takes Two".
זכייה בפרסים > שנת 2021 > פרסי The Game Awards

בקטגוריות: "משחק השנה", "משחק המשפחה הטוב ביותר", "משחק מרובה משתתפים הטוב ביותר" – הוענק למשחק "It Takes Two".
זכייה בפרסים > שנת 2021 > פרסי סטים

בקטגוריה: "יותר טוב עם חברים" – הוענק למשחק "It Takes Two".
זכייה בפרסים > שנת 2022 > פרסי בחירת מפתחי המשחקים

בקטגוריה: "העיצוב הטוב ביותר	" – הוענק למשחק "It Takes Two".
זכייה בפרסים > שנת 2022 > פרסי .D.I.C.E ה-25

בקטגוריות: "משחק השנה", "הישג יוצא דופן בעיצוב משחקים" – הוענק למשחק "It Takes Two".
זכייה בפרסים > שנת 2022 > פרסי באפט"א למשחקי וידאו ה-18

בקטגוריות: "משחק מרובה משתתפים", "תוכן מקורי" – הוענק למשחק "It Takes Two".
ביאורים

↑  המשחק "A Way Out" זכה בשנת 2019 והמשחק "It Takes Two" זכה בשנים 2021 ו-2022.
הערות שוליים

↑  Sam Loveridge (November 24, 2021). It Takes Two crowned as your Best Multiplayer Game at the Golden Joysticks. GamesRadar+. Retrieved February 5, 2025
1 2  Brittany Vincent (April 4, 2019). All 2019 BAFTA Games Awards winners. Shacknews. Retrieved February 5, 2025
1 2  Mike Mahardy (December 6, 2014). Brothers: A Tale of Two Sons Creator Announces Hazelight Studios. IGN. Retrieved February 5, 2025
1 2  mike suszek (December 9, 2014). Here's that teaser from Brothers dev's new studio, Hazelight. Engadget. Retrieved February 5, 2025
↑  Luke Karmali (March 13, 2014). BAFTA Games Awards 2014 Winners Announced. IGN. Retrieved February 5, 2025
↑  Alan Bradley (June 11, 2017). A Way Out - the new prison break game - is revolutionizing co-op play. But are we truly ready for it?. GamesRadar+. Retrieved February 5, 2025
↑  Dean Takahashi (June 11, 2017). A Way Out creator Josef Fares: ‘If you don’t like it, you can break my legs’. VentureBeat. Retrieved February 5, 2025
↑  James Batchelor (June 10, 2017). EA Originals program continues with A Way Out. GamesIndustry.biz. Retrieved February 5, 2025
↑  Samit Sarkar (Jun 13, 2016). EA announces EA Originals program to support indie games. Polygon. Retrieved February 5, 2025
↑  Mike Minotti (April 13, 2018). A Way Out passes 1 million sold. VentureBeat. Retrieved February 5, 2025
↑  Julia Lee (Jun 19, 2020). New co-op game from A Way Out creator, It Takes Two, launches in 2021. Polygon. Retrieved February 5, 2025
↑  Roger Fingas (April 23, 2021). It Takes Two Sells 1 Million Copies In Less Than a Month. Screen Rant. Retrieved February 5, 2025
↑  Joe Otterson (January 31, 2022). ‘It Takes Two’ Developer Hazelight Studios Teams With dj2 Entertainment to Adapt Game for Film, TV. Variety. Retrieved February 5, 2025
↑  Amy Eastland (December 13, 2024). Split Fiction Announced At The Game Awards, Releases March 6 2025. Wccftech. Retrieved February 5, 2025
↑  Ari Notis (March 4, 2025). What time does Split Fiction release in your time zone?. Polygon. Retrieved March 7, 2025
↑  Michael Cripe (March 13, 2025). Split Fiction Hits 2 Million Sales After Just 1 Week. IGN. Retrieved March 14, 2025
↑  HazelightGames' Facebook Page. Facebook. Retrieved February 5, 2025
↑  (March 13, 2019). Winner List for 2018. navgtr.org. Retrieved February 5, 2025
↑  Ben Tyrer (November 24, 2021). Here are all the Golden Joystick Awards 2021 winners. GamesRadar+. Retrieved February 5, 2025
↑  Jordan Moreau (December 9, 2021). The Game Awards 2021: Complete Winners List. Variety. Retrieved February 5, 2025
↑  Steve Watts (January 3, 2022). Steam Awards 2021 Winners Announced. GameSpot. Retrieved February 5, 2025
↑  Staff (March 23, 2022). 'Inscryption' Wins Game of the Year at GDCA 2022. Game Developers Conference. Retrieved February 5, 2025
↑  Adam Bankhurst (February 25, 2022). DICE Awards 2022 Winners: The Full List. IGN. Retrieved February 5, 2025
↑  Matt Wales (April 7, 2022). Returnal wins big at this year's BAFTA Games Awards. Eurogamer Net. Retrieved February 5, 2025
יוסף פארס, מייסד החברה.
אופנוע חשמלי

אופנוע חשמלי
אופנוע חשמלי הוא אופנוע בעל מנוע חשמלי. בדומה קיימים גם קטנוע חשמלי ואופניים חשמליים. שלושת אלו הם סוגים של כלי רכב חשמליים.
מקור הכח

מקור הכח המקובל למנוע החשמלי הוא סוללה חשמלית. באחד העיצובים (PGO) לקטנוע החשמלי יש סוללה נשלפת שמשקלה חמישה קילוגרם, והיא בעל הספק של 1 קילו-ואט, לכל גלגל יש מנוע, המהירות המרבית היא של 60 קמ"ש, והנסועה היא בין 40 ל-60 ק"מ. עם זאת, פותחו מספר אבות טיפוס המשתמשים בטכנולוגית תאי דלק. דוגמאות לכך הן: ה-ENV, המיוצר על ידי Intelligent Energy הבריטית ומונע מתא דלק מימני, אופנוע השטח (אנדורו) Zero של יצרנית האופנועים האוסטרית KTM, קטנוע של הונדה המונע על ידי Honda FC Stack וימאהה FC-AQEL. כמו כן, נמצאים בפיתוח אופנועים מבוססי הנעה היברידית.
יתרונות וחסרונות

אופנועים וקטנועים חשמליים הופכים לפופולריים בשל מחירי הדלק היקרים.
היתרונות של הנעה חשמלית על הנעת דלק:
התשלום על צריכת החשמל זול יותר מאשר על בנזין לנסיעה למרחק זהה.
היא משמעותית שקטה יותר (דבר המהווה גם חיסרון, כפי שיפורט בהמשך).
לא נפלטים גזים מזיקים בסביבת הרוכב, שלרוב היא עירונית ומאוכלסת באופן יחסי בצפיפות.
הטענת הסוללות ברשת החשמל גורמת לפחות זיהום אוויר, במיוחד כאשר תחנת הכוח מבוססת גז או על מקור של אנרגיה מתחדשת.
אין צורך להגיע לתחנת הדלק באופן מיוחד; הטעינה מתבצעת בכל מקום בו יש לאופנוע גישה לשקע חשמל רגיל.
התחזוקה זולה יותר, ויש צורך בפחות טיפולים (לדוגמה: אין צורך להחליף שמן, מסננים, ומכללים רבים נוספים).
ניתן לרכוב על כלי־הרכב במבנים סגורים.
החסרונות:
עלות הרכישה הראשונית יקרה יותר מזה של הדלק.
טווח הנסיעה בין הטענות קצר יותר.
זמן הטעינה החשמלית ארוך יותר מזמן מילוי דלק.
מהירות נמוכה יותר בהשוואה לאופנוע שמונע בדלק במחיר זהה.
שקעים חשמליים אינם זמינים בכל מקום.
הסוללות מאבדות מיעילותן בטמפרטורות נמוכות במיוחד (סביב 20°C-)[דרוש מקור].
סיכון גבוה, בגלל היעדר רעש המנוע האופייני לאופנוע דלק, אותו מכירים הנהגים והולכי הרגל (אם כי סביבות נהיגה אופייניות, כמו כבישים מהירים או רחובות סואנים, הם רועשים במידה כזו שהחיסרון מתבטל באופן מעשי).
בישראל

קיים קטנוע בשם המותג "בליץ", שתוכנן בישראל ומיוצר בסין, ולו שני דגמים: האחד בהספק של 3 קילו-ואט (כ-4 כוח סוס), מהירות מרבית של 80 קמ"ש ונסועה של כ-60 ק"מ; והשני בהספק כפול, מהירות מרבית של 130 קמ"ש ונסועה של כ-100 ק"מ בנסיעה עירונית, או כ-80 ק"מ בנסיעה מהירה.
ראו גם

אופניים חשמליים
רכב חשמלי
הערות שוליים

↑  מרחק הנסועה משתנה מאד, בתלות בסגנון הנהיגה (חסכוני או מהיר), תנאי הכביש (אופקי או בעליה), שימוש בפנסים, ואף במזג האוויר.
↑  טכנולוגיית הסוללות משתפרת והופכת ליעילה יותר עבור כלי רכב
↑  כיום (2016) נמצאת בפיתוח טכנולוגיה שתאפשר טעינה של סוללות בזמן דומה לזמן התדלוק - מספר דקות. דוגמה אחת לכך היא חברת StoreDot הישראלית.
↑  אתר המותג הישראלי "בליץ"
תעודת זהות (ישראל)

תעודת זהות ביומטרית, צד קדמי (דוגמה)
תעודת זהות ביומטרית, צד אחורי (דוגמה)
תעודת הזהות הישראלית היא מסמך רשמי המונפק לכל תושב מדינת ישראל מעל גיל 16 היושב במדינה דרך קבע במעמד חוקי, גם אם אינו אזרח. הרשות המוסמכת בישראל להנפקת תעודות זהות היא רשות האוכלוסין וההגירה במשרד הפנים, באמצעות לשכותיה ברחבי הארץ.
בתעודה הישראלית מופיעים פרטים אישיים מתוך מרשם האוכלוסין, ובהם מספר ייחודי הנקרא מספר זהות, שמו של בעל התעודה ושם משפחתו, שמות הוריו, תאריך לידתו, ארץ הלידה, מינו של האדם, ותמונתו, כמו כן גם תאריך הנפקת התעודה ותאריך תוקף. בעבר הופיע בתעודה גם הלאום. לתעודת הזהות מצורף ספח בו מופיעים הכתובת, הסטטוס המשפחתי, האזרחות, שמות קודמים של האדם, שם בן הזוג ומספר הזהות שלו וכן פרטים אישיים על ילדיו.
לתעודות הזהות החכמות, שמונפקות החל מיולי 2013, ממדים של כרטיס אשראי (85X54 מ"מ). החל מיוני 2017 מונפקות תעודות זהות חכמות בלבד, בהתאם לתיקון לחוק.
חובות וזכויות

מדינת ישראל היא מהמדינות שבהן חייבים התושבים לשאת תעודת זהות, כאמור בחוק החזקת תעודת זהות והצגתה, התשמ"ג-1982:
תושב שמלאו לו 16 שנים, חייב לשאת עמו תמיד תעודת זהות ולהציגה בפני קצין משטרה בכיר, ראש רשות מקומית, שוטר או חייל במילוי תפקידם, כשידרשו זאת ממנו.
תביעה בגין הפרת סעיף זה נדירה מאוד בתחומי מדינת ישראל מאז ביטול הממשל הצבאי על ערביי ישראל, גם במקרים שבהם החוק מאפשר זאת. בנוסף, החוק קובע כי "לא יועמד אדם לדין על אי הצגת תעודה אם תוך חמישה ימים לאחר שנדרש לכך הוצגה התעודה לפני מי שדרש את הצגתה, או לפני שוטר בתחנת המשטרה".
לפי סעיף 67 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ"ו-1996:
היה לשוטר יסוד סביר לחשד כי אדם עבר עבירה, או כי הוא עומד לעבור עבירה העלולה לסכן את שלומו או בטחונו של אדם, או את שלום הציבור או את בטחון המדינה, רשאי הוא לעכבו כדי לברר את זהותו ומענו או כדי לחקור אותו ולמסור לו מסמכים, במקום הימצאו.
נדרש "יסוד סביר לחשד" שנעברה עבירה כדי ששוטר יוכל לדרוש מאדם הצגת תעודת זהות. כך זוכה אדם שסירב להציג תעודת זהות ובפסק הדין נקבע כי
חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) הקנה לשוטר סמכות לפנות לאדם ולעכבו ולו לזמן קצר על מנת לברר זהותו ומענו, ובכלל זה לדרוש ממנו כי יציג בפניו תעודת זהות, ברם התנה אותה סמכות בקיומו של חשד כי בוצעה עבירה... אין להתייחס בקלות ראש לדרישה להציג תעודת זהות ובהיותה פוגעת ולו פגיעה קלה בזכויות יסוד, הרי שיש להקפיד הקפדה יתירה על בחינת הנסיבות שהובילו לאותה דרישה, כמו גם על בחינת קיומה של סמכות לבוא באותה דרישה. סעיף 2 אמנם מטיל על האזרח חובה לשאת תעודת זהות ולהציגה בפני קצין משטרה בכיר, ראש רשות מקומית, שוטר או חייל במילוי תפקידם, כשידרשו זאת ממנו, ברם הוא אינו מתייחס לסמכות של הרשות ובוודאי שאינו מעניק לשוטר סמכות לפנות לכל אדם על פי רצונו, בהעדר כל עילה, על מנת לברר את זהותו.
בנוסף לחובה זו, מוגדרים בחוקים רבים זכויות שלמימושן יש להציג תעודת זהות, כאמצעי בלעדי לזיהויו של תושב. בעבר הייתה חובה להציג תעודת זהות למימוש זכות ההצבעה בבחירות, אך מאז הבחירות לכנסת ה-17 מותר להשתמש לשם כך גם ברישיון נהיגה או בדרכון תקף. עד הבחירות לכנסת ה-13 הייתה חובה להציג גם את הספח המצורף לתעודה, שהיה מוחתם בעת ההצבעה. במקרים שאינם מוגדרים במפורש בחוק ניתן להזדהות באמצעות תעודות אחרות. כך גם לצורך הזדהות לפתיחת חשבון בנק, במסגרת המאבק נגד הלבנת הון, ניתן להשתמש בדרכון.
משרד הפנים מנפיק תעודות זהות רק לתושבי ישראל ומסרב להנפיקן לאזרחי ישראל שאינם תושבים בישראל בנימוק שאין להם צורך בתעודה.
מהות הרישום בתעודת הזהות

הפרטים הרשומים במרשם האוכלוסין (ובתעודת הזהות) מיועדים גם לצרכים סטטיסטיים.
בנוסף, חלק מהפרטים מהווים גם ראיה לנכונות האמור בהם, ולפיכך רשויות המדינה וגורמים אחרים רשאים להסתמך לצורך פעילותם על פרטים אלה מתוך מרשם האוכלוסין או תעודת הזהות (סעיף 3 לחוק).
פרטי הרישום שאינם מהווים ראיה לאמיתותם (ולפיכך יכולים לשמש לצרכים סטטיסטיים בלבד) הם הלאום, המצב האישי ושם בן-הזוג. הסיבה לכך שפרטים אלה אינם משמשים ראיה לנכונות האמור בהם, היא שלעיתים מחויב משרד הפנים לרשום תחת סעיפים אלה פרטים המנוגדים לתפיסותיהן של מפלגות דתיות בנושא (למשל, משרד הפנים מחויב לרשום כיהודי מי שעבר גיור רפורמי, וכן לרשום כנשואים בני-זוג מדתות שונות ובני-זוג מאותו מין שנישאו זה לזה במדינה זרה).
מספר זהות

מספר הזהות המוטבע בתעודת הזהות הוא המספר הניתן על ידי מנהל האוכלוסין לכל תושב או אזרח ישראלי עם רישום לידתו, או עם עלייתו ארצה. המספר ניתן עוד לפני הנפקת תעודת הזהות, והוא אינו מתחלף במקרה של החלפת התעודה. המספר מורכב מתשע ספרות, שהימנית שבהן היא ספרת ביקורת, שנועדה לאתר ולמנוע טעויות בהקלדת מספר הזהות, וזאת באמצעות נוסחה הבודקת התאמה בין שמונה הספרות לספרת הביקורת.
ספח תעודת זהות

ספח תעודת זהות הוא מסמך המצורף לתעודת הזהות הישראלית, בספח מופיעים הכתובת, הסטטוס המשפחתי, האזרחות, שמות קודמים של האדם, שם בן הזוג ומספר הזהות שלו וכן פרטים אישיים על ילדיו.
עד הבחירות לכנסת ה-13 הייתה חובה בנוסף לתעודה להציג גם את הספח שהיה מוחתם בעת ההצבעה למימוש זכות ההצבעה.
ב-2005 נקבע שאדם שאיבד את הספח ייקבל בחינם ספח חדש.
בשנות השמונים הונפקו תעודות הזהות בצורת כרטיס, פלט מחשב, בציפוי למינציה ונתון בתוך נרתיק פלסטיק כחול. לנרתיק צורף ספח ובו כתובתו של התושב, שם בן או בת זוגו ומספר הזהות שלהם ושמות ילדיו עד גיל שמונה עשרה בציון תאריכי לידתם ומספרי הזהות שלהם. במאה ה-21 נרשמו בספח גם ילדיו הבוגרים של התושב, בני כל גיל. החל מ-1 ביוני 2020 בוטל הספח והפרטים בו נמסרים כקובץ דיגיטלי.
ב-2002 החליף אדם את הספח עקב כך שהיה בלוי, בספח החדש עקב טעות היה רשום שיש לו בת נוספת וזכה בתביעה כנגד משרד הפנים
ארגון משפחה חדשה מנפיק תעודת זוגיות שהיא מסמך המעיד על כך שבני הזוג הנושאים אותו חיים בזוגיות וגם ספח ילדים המצורף לתעודת הזוגיות, הספח גם הוא מבוסס על תצהיר או על מסמכי רישום רשמיים (כגון תעודת לידת חי, תעודת לידה, תמצית רישום ודרכון) של ילדי בני הזוג. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, נכון לתחילת שנת 2010 חיים בישראל כ-52 אלף זוגות, שמהווים כ-3.5% מכלל הזוגות, אשר לא נישאו באופן רשמי או שהם חיים יחד מבלי שעברו טקס כלשהו והם מנהלים חיי משפחה מלאים. הם אינם רשומים כזוג במשרד הפנים, ולפיכך נוצר הצורך במסמך שיהווה תחליף להצגת ספח תעודת הזהות שאותו יוכלו בני הזוג להציג כאישור וכאימות למצבם האישי.
היסטוריה > בתקופת המנדט

במשך רוב שנות שלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל לא הנהיגו השלטונות תעודות זהות לתושבי הארץ. כנראה בסוף שנות השלושים, אולי בתקופת "המרד הערבי הגדול" נגד הבריטים הונהגה בארץ על ידי השלטונות תעודת זהות. התעודות הונפקו לכל תושבי הארץ, יהודים כערבים. התעודה הייתה בת שני דפים בלבד, מקרטון בצבע ורוד ומאוחר יותר מקרטון חום. התעודה נשאה תצלום של בעל התעודה וכללה (בשפה האנגלית) את שמו של בעל התעודה, יישוב מגוריו, עיסוקו, מקום עסקו ותיאורו, לרבות גובהו, צבע עיניו, צבע שערו, מבנה גופו ו"סימנים מיוחדים". התעודה נשאה את חתימתו של נושא התעודה ואת חתימת וחותמת הרשות המוציאה. המספר הנקוב בתעודה איננו נראה כמספר זהות אלא כמספר הסידורי של התעודה במשרד בו הוצאה.
התעודה לא כללה תאריך לידה. ככל הנראה כיוון שלא התבצע רישום לידה מסודר בקרב האוכלוסייה הערבית הכפרית.
על מנת להבדיל בין יהודים לערבים צוין בתעודה גם "הגזע" (Race).
בחלק מהתעודות, כנראה מהתקופה אחרי שנת 1945, עם הגאות בתנועת ההעפלה התנוססה בראש התעודה חותמת האומרת: "נשיאת תעודה זו אינה יוצרת בשום פנים זכות למגורים חוקיים בארץ ישראל" (Palestine). זאת כנראה על מנת שבתעודה לא יהיה משום מתן לגיטימציה למעפילים שהגיעו לארץ ישראל כעולים בלתי לגליים.