stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יבנה
חינוך ותנועות נוער > בתי ספר

ביבנה ארבעה בתי ספר תיכוניים - קריית החינוך גינסבורג, קריית החינוך ע״ש יצחק נבון, אורט־אורמת ותיכון אורט נריה. שיעור הזכאות לבגרות בקרב כלל תלמידי העיר עומד על 94.3% בשנת הלימודים תשפ"א. ביבנה 30 בתי ספר ו-148 גני ילדים. ביבנה למדו בשנת הלימודים תשע"ח כ-17,000 תלמידים בגנים, בתי ספר ותיכונים. בכל אחד מבתי הספר היסודיים פועלת תוכנית ייחודיות לימודית כנושא מוביל, לדוגמה לימודי טבע, מוזיקה, יזמות רב-תחומית, אומנויות השפה, לימודי ארץ ישראל ועוד. מדי שנה מעניקה העירייה מלגות כספיות לסטודנטים מקומיים לעידוד השכלה גבוהה. בשנים 2005 ו-2020 זכתה העיר בפרס החינוך היישובי הארצי מטעם משרד החינוך. בעיר פועל רדיו אוניברסיטאי המופעל על ידי תלמידי התיכון בשיתוף קול ישראל. בבתי הספר פועלות כיתות מתוקשבות ללמידה במרחב שיתופי מקוון. אשכול פיס למדע, טכנולוגיה ואמנות הוא מרכז מדעים עירוני בו מתקיימת פעילות מדעית ענפה במעבדות משוכללות ומרכז מחוננים ומצטיינים אזורי. שיעור הגיוס לצה"ל וליחידות מובילות עומד על 87%.
בעיר 30 בתי ספר:
יסודי ממלכתי – ״אומנויות לאה גולדברג״, "יצחק רבין", "יצחק שמיר", ״רמות ויצמן״, "בן-גוריון", "פרדס צפוני", "ביאליק", "אלברט איינשטיין", ״מעיין״, "מרחבים", "דמוקרטי", "עתידים", "ניצנים".
יסודי ממלכתי דתי – "יחידני", "נעם", "הרמב"ם", "כנפי אבירים".
על יסודי – קריית החינוך גינסבורג, קריית החינוך יצחק נבון, אורט-נריה, שחקים, אורט-אולפנה (נקראת גם אולפנת יבנה).
מקצועי – "ארזים", "אורט-אורמת".
חרדי – "תפארת יבנה", "בנות לאה", "סיני בנות", "סיני בנים", "כתר תורה".
חינוך מיוחד – "אופקים".
חינוך ותנועות נוער > חינוך משלים

בעיר מספר מרכזים קהילתיים ומתנ"סים, היכל תרבות בשכונת נאות בגין, הסדנה לאמנות ביבנה מציגה תערוכות בתחום האמנות הפלסטית מאת אומנים מקומיים וארציים, ומציעה חוגי אמנות בציור, פיסול, קרמיקה, צורפות, צילום ועוד. מבנה הספרייה העירונית, המכונה "כותר יבנה", משמש גם כבית יד־לבנים ומכיל מוזיאון "מקראור" לסיפורי המקרא. בעיר קונסרבטוריון עירוני המכשיר מוזיקאים מוכשרים ועוסק בלימודי מוזיקה ומחול בבתי הספר. בית הספר לתנועה ומחול מתמחה בשיעורי מחול מקצועיים בסגנונות הבלט הקלאסי והג'אז ואחראי על להקות ייצוגיות הרוקדות באירועים עירוניים ותחרויות ארציות. ליבנה מספר קבוצות ייצוג בתחומי המחול, הספורט והזמר, וכן מספר הרכבי ג'אז צעירים. בשכונת נאות רבין הוקם מרכז קהילתי בן 1,600 מ"ר על שמו של אמנון ליפקין־שחק. מדי שנה מקיימת העירייה כנס הוקרה למערכת החינוך במהלכו מוענקים אותות הוקרה למורים מצטיינים ולאנשי ההוראה הפורשים ממערכת החינוך. בעיר פועלים עשרות ארגוני התנדבות בתחומים של חינוך, רווחה, עלייה, ספורט, ביטחון ועוד.
חינוך ותנועות נוער > נוער

מחלקת הנוער העירונית מרכזת את פעילות החינוך הבלתי פורמלי עבור בני הנוער בעיר. במסגרת זו פועלות קבוצות מנהיגות, חילופי משלחות,
הכשרת מדריכים, אירועים ועוד. בעיר פועלות שבע תנועות נוער - הצופים, הנוער העובד והלומד, בני עקיבא, כנפיים של קרמבו, תנועת עוז (תנועה לילדים המודרכת על ידי הנוער), תנועת המד"צים העירונית, תנועת תרבות ותנועת בנות לאה. בשנת 2020 נחנך ברחוב העולש מרכז הצעירים.
תרבות ופנאי

חגיגות יום העצמאות מתקיימות על טהרת האמנים והכישרונות הצעירים מבתי הספר בעיר. בעיר יבנה נוסדה להקת שב"ק ס' אשר חבריה למדו בתיכון גינזבורג בעיר. אחד מלהיטיה הבולטים של הלהקה הוא השיר "באים מיבנה". אמנים נוספים שגדלו בעיר הם השחקן שלומי קוריאט, ענת מגן־שבו, שחקן הקולנוע דני גבע, הזמר דני ניב (מוקי), שחקן התיאטרון מיכה סלקטר, הקוסם חזי דין ואמן הילדים יניב אנג'ל (יניב המגניב). בחג השבועות מתקיים בעיר פסטיבל "רוקדים בלבן" המשלב תהלוכת ביכורים, ריקודי עם, שוק איכרים ומופעים לכל המשפחה. אחת לשנה מתקיים ב'פארק הנחל' יריד אמנים אשר כל הכנסותיו מוקדשות לשילוב ילדים בעלי צרכים מיוחדים בפעילויות הסדנה לאמנות. מדי שנה בחול המועד סוכות מתקיים ביבנה פסטיבל "בציר חדש" לאמנות עכשווית הכולל מופעי מחול, הצגות תיאטרון, מופעים מוזיקליים, תיאטרון רחוב, מיצגי אמנות ופעילויות לכל המשפחה.
העלילה של סדרות הטלוויזיה "קופה ראשית" ו"לבד בבית" מתקיימות בעיר.
תרבות ופנאי > היכל התרבות

היכל התרבות ממוקם במרכז העיר, מכיל 510 מקומות ישיבה ותוכנן על ידי האדריכל אמנון רכטר. בהיכל מתקיימים מופעים, הצגות תיאטרון ומחול.
תרבות ופנאי > גלריה הסדנה לאמנות

הסדנה משמשת מרכז עירוני לתחומי האמנות הפלסטית, מציגה תערוכות של מיטב אמני ישראל לצד תערוכות אמנים מקומיים ותלמידים בתי הספר. במקום מתקיימים חוגי אמנות רב־גילאים. המבנה תוכנן על ידי האדריכלית יונה יחיעם.
תרבות ופנאי > אמפיתיאטרון

בשנת 2014 נחנך במזרח העיר למרגלות תל יבנה אמפיתיאטרון פתוח עם במה רחבה וחיפוי גג בצורת "קונכייה" עשויה מתכת בשטח של כ־800 מ"ר. המקום מכיל כ־4,000 מקומות ישיבה בכיסאות ובמדשאה ומתקיימים בו מופעי מוזיקה ואירועים עירוניים. בשנת 2019 החליטה מועצת העיר לקרוא לאמפיתיאטרון על-שמו של ראש העיר, צבי גוב-ארי. בחודש מאי 2022 נערך באמפי מופע בינלאומי עם הזמר אנריקו מסיאס לרגל יום העצמאות ה-74 למדינת ישראל.
תרבות ופנאי > יד לבנים

אחת לחודש נערכים בחדר־ההנצחה שבבית יד לבנים אירועים בהשתתפות תלמידי בתי־הספר בעיר והמשפחות השכולות להנצחת זכרם של חללי שירות הביטחון ושירות בתי־הסוהר בני העיר. בערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל מקיימת העירייה עצרת זיכרון וערב שירי לוחמים. בבית העלמין חלקה צבאית בה טמונים חללי מערכות ישראל. במרכז העיר קיימת אנדרטה לזכר הנופלים שהוקמה ביוזמת העירייה והוועד למען החייל בשנת 1974 על ידי יוסף מנדלי ויוחנן בג. האנדרטה על רחבה מרוצפת המשקיפה מגבוה אל נוף העיר.
בשנת 2024 נחנך אתר הנצחה לזכרם של בנות ובני העיר שנפלו ב-7 באוקטובר ובמלחמת חרבות ברזל.
תרבות ופנאי > פארק המים

פארק המים הוקם בשנת 1985 ומנוהל באמצעות עמותה בה חברות 1,300 משפחות המיוצגות על ידי ועד נבחר. במקום מתקיימים מגוון של פעילויות תרבות וספורט. הפארק משתרע על שטח של כשלושים דונמים. בשטח הפארק מדשאות ירוקות, בריכות מים, מגלשות ופינות שעשועים, אמפי טבעי המשקיף על הבריכות ומגרשי ספורט. בפארק שפע של פעילויות לגילאים השונים: חוגים, פעילויות ספורט, הצגות לילדים, מופעים ועוד.
תרבות ופנאי > מרכזי תרבות ופנאי

היכל התרבות
מרכז לאמנויות הבמה - מתנ"ס נאות שז"ר
אמפיתיאטרון יבנה ע"ש צבי גוב-ארי
מרכז תרבות לעולי אתיופיה ע"ש בני רייך
היכל מוזיקה ומחול (קונסרבטוריון)
מוזיאון מיקראור - ללימוד סיפורי המקרא
אצטדיון כדורגל עירוני ע"ש ג'קי לוי
היכל הספורט רלף קליין
גלריה סדנה לאמנות
הספרייה העירונית
בית יד לבנים להנצחת זכרם של חללי העיר
הקתדרה העממית - מרכז חינוכי ע"ש שרגא וחנה רייך
מרכז קהילתי ע"ש אמנון ליפקין־שחק
מרכז הצעירים
ספורט

מרכזי הספורט בעיר מציעים את כל סוגי הספורט, ומספר קבוצות ספורט של יבנה משתתפות בתחרויות ארציות ואף זכו בהישגים נאים בתחום הכדורסל. קבוצת הכדורסל אליצור יבנה העפילה בשנת 2017 לליגה הלאומית ובשנת 2007 זכתה בגביע איגוד הכדורסל. הכדורסלן הישראלי הראשון ב-NBA עמרי כספי, נולד ביבנה והחל את צעדיו הראשונים במחלקת הנוער של אליצור יבנה.
קבוצת הכדורגל מכבי יבנה משחקת בליגה א', הקבוצה זכתה בגביע הטוטו בעונת 1984/1985. אצטדיון הכדורגל העירוני הורחב לקיבולת קהל של כ־2,500 מקומות ישיבה. קבוצת הכדורגל בית"ר יבנה משחקת בליגה ג'. בעיר הוכשר שביל אופניים לאורך נחל שורק במזרחה של העיר. בשנת 2016 נחנך היכל ספורט עירוני ע"ש רלף קליין עם כ־1,000 מקומות ישיבה. מדי שנה מאז שנת 1987 מתקיים בעיר טורניר קט־רגל למבוגרים בהשתתפות קבוצות חובבים, לזכרו של תושב העיר, סרן משה בן־אבו, שנפל בלבנון. כמו כן, מקיימת המחלקה לספורט טורניר כדורסל רחוב (סטריטבול) בהשתתפות מאות כדורסלנים מכל רחבי הארץ ומשחקי כדורשת לנשים. מדי שנה, מאז 1987, משתתפים אלפים בצעדת יבנה וביום העצמאות מתקיים מסע אופניים עממי בטיחותי. בשנת 2012 זכתה העיר יבנה בפרס שרת התרבות והספורט. בעיר פועלת תוכנית יישובית לקידום אורח חיים בריא בקרב התושבים במסגרתה מתקיימים אירועי ספורט לקהל הרחב, תחרות בית הספר הבריא ועוד. קריית ספורט מוקמת במרכז העיר לפעילות במקצועות האתלטיקה קלה, התעמלות קרקע, קט־רגל, כדורסל ועוד.
אירועים קהילתיים

מרץ - צעדת יבנה ע"ש יריב ורוני רייטר.
פסח - טורניר כדורסל רחוב (סטריטבול).
מאי - ערב שירי לוחמים לזכר הנופלים, שבוע הנוער.
יום העצמאות - מסע אופניים עממי לכל המשפחה לזכרה של סרן עינת בסר.
יוני - חגיגות שבוע הספר העברי.
יולי־אוגוסט - אירועי קיץ לכל המשפחה באמפיתיאטרון יבנה, בפארק הסנהדרין ובשכונות.
ספטמבר - יריד אמנים.
סוכות - פסטיבל בציר חדש לאמנות עכשווית.
אוקטובר - ערב הוקרה למערכת החינוך.
נובמבר - טקס הענקת מלגות לסטודנטים.
דצמבר - כנס הוקרה למתנדבי העיר.
תחבורה

כביש 42, העובר ב"שדרות העצמאות" בעיר, חוצה את יבנה מצפון לדרום, ומחבר אותה עם ראשון לציון בצפון ועם אשדוד מדרום. כביש 410 מחבר אותה אל רחובות במזרח, וכביש 4 מקיף אותה ממערב וחוצץ בינה לבין חולות החוף. מחלף יבנה עד כביש מספר 4 הורחב בשנת 2012 וכולל סובה המאפשרת כניסה ויציאה מהירה מהעיר. חברת נתיבי ישראל פרסמה בדצמבר 2016 מכרז לתכנון ובניית מחלף אשדוד־צפון (נקרא גם מחלף יבנה־דרום) אשר הוקם דרומית למחלף הנוכחי ומאפשר כניסה ויציאה מהשכונות הדרומיות של העיר. כביש שדרות הציונות מהווה כביש רוחב החוצה את יבנה ממערב למזרח משכונת נאות רבין לכביש מספר 42.
תחבורה > אוטובוסים

בעיר פועלת תחבורה ציבורית פנימית באמצעות חברת האוטובוסים אלקטרה-אפיקים מתחנות הרכבת אל השכונות, מרכזי העיר ומוסדותיה העיקרים. התחנה המרכזית נמצאת בסמוך למחלף יבנה ומשרתת את תחבורת האוטובוסים העירוניים והבין עירוניים שמפעילות חברות אגד ומטרופולין.
תחבורה > רכבת

בעיר שתי תחנות רכבת: תחנת הרכבת יבנה מערב נמצאת על קו מסילת תל אביב – פלשת וממוקמת בסמוך לתחנת האוטובוסים המרכזית של העיר ותחנת הרכבת יבנה מזרח, בקרבת האמפיתיאטרון הממוקמת על קו אשדוד־רחובות.
כלכלה ותעשייה

בעיר שני אזורי תעשייה - אזור מלאכה קטן בדרום העיר ממערב לתל יבנה, ופארק תעשייה בשטח של 1.7 קמ"ר בצפונה של העיר, המשתרע במקביל לכביש 4. בפארק יותר מ־250 מפעלים, ומועסקים בו יותר מ־8,000 עובדים. ענפי התעשייה העיקריים בעיר הם אלקטרוניקה, מחשבים, מתכת וחשמל. עם החברות שפועלות ביבנה נמנות אורמת, אורבוטק העוסקת במערכות בדיקה של מעגלים מודפסים וצגים שטוחים; חברת דרכים העוסקת בסלילת כבישים והקמת מחלפים, מולטילוק העוסקת במנעולים, זיוודרום העוסקת בהיי טק, קרייזי ליין המתמחה באופנת נשים, בן אנד ג'ריז המייצרת גלידה, "וילי פוד" המייצרת מזון משומר, "הגרעין" המייצרת חומרי גינון ו"המשבב" המייצרת מתכות. שלושה מרכזי קניות, בידור ופנאי חדשים הוקמו בשנת 2015 - "מתחם G" בכניסה המערבית ושני מרכזים בשכונת נאות רבין - "רוגובין" ו"קרסו". עיריית יבנה מקדמת הקמת אזור תעסוקה משותף עם מועצה אזורית ברנר במתחם מקרקעין בשטח של כ־500 דונם הגובל עם העיר.
דת

רובם המוחלט של תושבי העיר יבנה יהודים. בעיר פועלים כ־70 בתי כנסת בנוסחים שונים המשרתים את כלל העדות והזרמים. בעיר פועלים ארבעה מקוואות (שלושה לנשים ואחד לגברים). המועצה הדתית מספקת שירותי דת, לרבות קיום אירועים מרכזיים בחגי ישראל, רישום לנישואין, עירובין, מתן תעודת הכשר לעסקי מזון ושירותי קבורה והלוויה. בעיר כוללים ומרכזים רוחניים. בית העלמין ביבנה ממוקם בחלקה הדרומי של העיר בסמוך למושב בן זכאי שבשטח המועצה האזורית חבל־יבנה. בית העלמין כולל חלקה צבאית בה טמונים עשרות חיילים ואנשי כוחות הביטחון. מזרחית למושב בן זכאי ממוקם בית העלמין הישן של העיר יבנה.
רב העיר הוא הרב דוד אביחצירא אשר מונה בשנת 1998 והחליף בתפקידו את אביו, הרב יוסף אביחצירא, שנפטר בכ"ו בתמוז ה'תשס"א (17 ביולי 2001).
סמל העיר

ראשי היישוב מייחסים חשיבות רבה לאתר קבר רבן גמליאל והדבר קיבל את ביטויו גם בסמלים הרשמיים של היישוב ובציון שמות של מוסדות ורחובות. בסמל הראשון של המועצה המקומית אלמנטים בולטים מקברו של רבן גמליאל. בסמל משולב הבניין שעל־פי המסורת מיוחסת לקבר רבן גמליאל הנשיא.
סמל העיר, אשר אומץ בשנת 1986 עת הפכה יבנה לעיר, עוצב על ידי הצייר דן ריזינגר והוא מורכב משלושה אלמנטים: העבר מיוצג על ידי שלוש כיפות מבנים, שביניהן קבר רבן גמליאל, המסמלות את ההיסטוריה העשירה; ההווה מיוצג על ידי ספר פתוח, המסמל את החינוך ואת ההעשרה התרבותית; ואת העתיד מסמלת שמש עולה, המייצגת פיתוח, עליה ושגשוג. צבעי הסמל, כתום וכחול, נבחרו בשל הקרבה לים, שני נחלים (נחל שורק ונחל יבנה) החוצים את העיר, וצבע אדמת החול עליה היא יושבת. בשנת 2008, בשנתה ה־60 וה-70 של העיר הוטבעה הסיסמה "יבנה - קהילה מעולה בשפלה" בפרסומיה הרשמיים של העירייה.
אלבום העיר

אלבום העיר "יבנה בירוק" המכיל 288 עמודים ראה אור בשנת 2008 לרגל שנת ה־60 לעיר יבנה. האלבום נכתב על ידי הסופר יאיר ספרן וסוקר את תולדות היישוב, מימיו הקדומים ועד היום, נקודות ציון עיקריות בהתפתחותה, תיעוד היסטורי, מסמכים, ראיונות, תמונות וסיפורים.
ראשי המועצה והעירייה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| משה גרוטר | 1949–1953 | יו"ר ועד כפר יבנה |
| אברהם טודוריס | 1953–1955 | על שמו נקראת כיכר בעיר |
| אהרון חג'ג' | 1955–1960 | על שמו נקרא רחוב חג'ג' בעיר |
| יוסף דואני | 1960–1964 | על שמו נקראות שדרות דואני בעיר |
| אהרון חג'ג' | 1964–1965 | כהונה שנייה |
| שלמה מלכא | 1965–1966 | על שמו נקראת כיכר בעיר |
| אהרן חג'ג' | 1966 | כהונה שלישית |
| שלמה מלכא | 1966–1969 | כהונה שנייה |
| אפרים לוי | 1969–1973 | על שמו נקראת "כיכר אפרים לוי" בעיר |
| מאיר שטרית | 1973–1987 | לימים שר בממשלות ישראל, בימיו הוכרזה יבנה כעיר (1986) |
| יהודה ברוס | 1987–1998 | על שמו נקרא מרכז קהילתי בשכונת נאות שמיר |
| דוד בן הרוש | 1998 | ממלא מקום |
| צבי גוב-ארי | 1998–2022 | נפטר במהלך כהונתו. על שמו האמפיתיאטרון העירוני |
| חיים מסינג | 2022 | ממלא מקום |
| רועי גבאי | 2022 ואילך | נבחר בבחירות מיוחדות שנערכו ב-15 בנובמבר 2022, נבחר לקדנציה נוספת בבחירות מן המניין בפברואר 2024 |
אתרים בעיר > תל יבנה

תל יבנה הוא אתר ארכאולוגי השוכן בדרומה של העיר ונשקפת ממנו תצפית פנורמית אל הרי יהודה במזרח, הים התיכון במערב וראשון לציון וחולון בצפון. שטחו של התל הוא כ־155 דונם. המקום לא נחקר באופן מסודר, אך מאז המאה ה־19 בוצעו בו מספר סקרים ארכאולוגיים וחפירות מקומיות.
הממצאים הקדומים ביותר בתל עצמו מתוארכים לתחילת האלף ה־2 לפנה"ס (תקופת הברונזה התיכונה), וסמוך לו נתגלו קברים מהאלף ה־4 לפנה"ס. התגלו בו גם שרידים מתקופת הברונזה הקדומה, תקופת הברזל (קברי ארגז וקברים פשוטים), התקופה הפרסית, הביזנטית (בורות אשפה ובהם קנקנים, סירים, עצמות בעלי חיים, אבני פסיפס ומטבעות ארד), הערבית, והעות'מאנית.
בתקופה הצלבנית שכנה כנסייה גדולה על התל, ועם כיבוש העיר על ידי הממלוכים ב־1244, היא הפכה למסגד שכונה "המסגד הגדול" (אל ג'מעה אל כבירה). המסגד פוצץ בהוראת אלוף פיקוד הדרום משה דיין. ב-2010 שופץ המקום למטרות תיירות. בשנת 2019 הוצגה תוכנית לפיתוח מתחם התל בשיתוף רשות העתיקות.
אתרים בעיר > הגשר הממלוכי

הגשר הממלוכי ביבנה נטוי מעל נחל שורק במזרחה של העיר. הוא הוקם בידי ביברס במאה ה־13 והיה חלק מדרך הדואר. הגשר היה פעיל משך כ־750 שנים, עד ראשית המאה ה־21, עת נשא את כביש 410 בין יבנה לרחובות. הגשר הבנוי כקשת, היה גורם לנוסעים עליו לחוש קפיצה בעת שחלפו על פני שיאו. גשר חדש שנבנה בסמוך מדרום לו נושא כיום את הכביש, והגשר משמש הולכי רגל.
הגשר בנוי משלוש קשתות שהאמצעית שבהן רחבה וגבוהה משתי האחרות. בצידו המערבי, ממנו מגיעה הזרימה, מסתיימים העמודים בין הקשתות בחוד שנועד למנוע מסחף דוגמת ענפים מלהיתקע בגשר ולסתום את האפיק. הגשרים הדומים האחרים שהקים ביברס הם גשר ביברס בלוד הנושא עד היום את כביש 434 וגשר בנות יעקב הישן שפוצץ ב־1918.
אתרים בעיר > הפילבוקס

כ־200 מטרים מדרום לגשר הממלוכי חוצה מסילת הרכבת מרחובות לאשדוד את נחל שורק. המסילה הונחה על ידי הצבא הבריטי בעת כיבוש ארץ ישראל מידי העות'מאנים, ולצידה הוקם בעת המאורעות פילבוקס שנועד לשמור על הגשר. הפילבוקס נבנה במתכונת הבריטית המקובלת, הוא עשוי בטון מזוין ומתנשא לגובה של שתי קומות. דלת פלדה קבועה בקומתו הראשונה ובדפנותיו נקבעו חרכי ירי.
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הגשר הממלוכי על נחל שורק
מראה על הגשר הממלוכי לאחר שיפוצו
מראה מתחת לגשר
הפילבוקס
אתרים בעיר > בית הקשתות

בית הקשתות שוכן למרגלותיו של תל יבנה בצידו המזרחי. הבית נבנה החל בשנת 1936 על ידי השייח' ששלט באזור, אך בנייתו לא הושלמה והופסקה בשנת 1948, עת ברח השייח' עם משפחתו לאבו דאבי. המבנה ששופץ לאחרונה, שימש תחילה כבית מלון וכיום הוא משמש למגורים. המבנה בן שתי הקומות מצטיין בחלונות מלבניים גדולים, חלונות עגולים וחלונות בצורת קשת שהעניקו לו את שמו. בקומתו השנייה מרפסת מקורה גדולה הפונה מערבה, וגגה נתמך בעמודי אבן בעלי כותרות דוריות. בצדדיו האחרים מרפסות תלויות הנתמכות בעמודי מתכת ולהן מעקה מתכת מסוגנן.
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
אתרים בעיר > קבר רבן גמליאל וגן הסנהדרין

גן הסנהדרין שוכן בדרומה של העיר, ובצידו המערבי ניצב מבנה אבן שנבנה בשני שלבים - חדר הקבורה מיוחס לתקופה הצלבנית, והמבואה המקורה נבנתה על ידי ביברס, כפי שמעידה על כך כתובת הקדשה משנת 1274. למרות פער זמנים של כ־1,100 שנים בין ימיו של נשיא הסנהדרין, רבן גמליאל דיבנה, לתחילת בנייתו של המבנה, מזהה המסורת המקומית את המקום כקברו של הנשיא, ואילו מסורת מוסלמית מזהה אותו עם קברו של אבו הורירה (אנ'), מחבריו של הנביא מוחמד, שחי במאה ה־7. מקורה של המסורת היהודית לאחר שנת 1948, והיא התבססה על דברי רבי יעקב השליח מהמאה ה־13 שציין כי "על קבר רבן גמליאל יש כיפה נאה מאוד והוא בית תפילה לישמעאלים. בניין מפואר וקורין אותו אבו הורירה". אשתורי הפרחי, הגאוגרף בן המאה ה־14, הסכים גם הוא עם קביעה זו, אך סביר עד מאוד כי רבן גמליאל אינו קבור במקום. ספק אף אם במקום קבור אבו הורירה שחי בעיר אל־מדינה, אך נראה כי במקום אכן קבור קדוש מוסלמי כלשהו.
בצידו הצפוני של המבנה מבואת גישה הנפתחת אל שדרת דקלים. בחזית המבואה קבועים שלושה פתחים בצורת קשתות. העמודים בין הקשתות שקועים בקרקע ולכן בסיסם אינו גלוי. כותרותיהן הן קורנתיות מאוחרות ובהן שני טורים של ארבעה עלי אקנטוס.
מעל המבואה כיפה בגובה של 7.80 מטרים וחמש כיפות נמוכות יותר בגובה של שישה מטרים. מעל אולם הקבורה כיפה גדולה ובו ניצבים המצבה ומחראב הפונה דרומה לכיוון מכה. במבנה מאפיינים אדריכליים ממלוכים כמו אבלק ומוקרנס.
לאחר הקמת המדינה החל תהליך של תפיסת המקומות הקדושים ו"ייהודם". בעיר יבנה פותח קבר רבן גמליאל - נשיא הסנהדרין, שהיה על־פי המסורת המוסלמית קברו של עלי אבו הורירה. הבניין בעל הכיפה שבו שכן הקבר שופץ והפך לאתר עלייה לרגל יהודי. השינוי שחל במעמד קבר רבן גמליאל והעלייה בחשיבותו בתקופה שלאחר קום המדינה קשורים קשר הדוק במתיישבים היהודים החדשים, אשר עלו ארצה לא מכבר מארצות האסלאם ויושבו בחורבות הכפר הערבי יבנה. רק בשלהי שנות החמישים לקח משרד הדתות לידיו את משימת שיפוץ הקבר ושילב אותו במסלולי העלייה לרגל שארגן. משרד הדתות דאג לפיתוח גן מסביב לקבר, על מקום בית הקברות המוסלמי הסמוך והוצב שילוט מאיר עיניים ומתקן להדלקת נרות. הקבר עצמו כוסה בפרוכת ועליה נרקם שמו של רבן גמליאל ושלטים מוליכים למקום. כיום משמש המקום כבית כנסת ואולם התפילה חצוי על ידי מחיצה לעזרת גברים ולעזרת נשים. מצבת הקבר חצויה גם היא כך שחלקה בעזרה האחת וחלקה האחר בעזרה האחרת. על לוחות שיש חקוקות אמרות של רבן גמליאל.
בחפירות בשנת 2021 נחשפו לראשונה שרידי מבנה ובית קברות עתיק מימי הסנהדרין.
מדי שנה ביום י"ח בניסן מתקיימת הילולת רבן גמליאל ואת הקבר פוקדים מאמינים רבים מכל רחבי הארץ.
קבר רבן גמליאל
מראה באולם הקבר
כיפת אולם הקבר מבפנים
מאפיינים אדריכליים ממלוכים מעל לכניסה מהמרפסת אל אולם הקבורה. מיד מעל לכניסה חקוקה כתובת ההקדשה משנת 1274
אתרים בעיר > מגדל המים

אחד מסמלי העיר הוא מגדל המים הנמצא במרכז העיר בנקודה הגבוהה ביבנה וצופה על העיר מאז מחצית שנות ה־80 של המאה הקודמת. המגדל מתנשא לגובה של 35 מטר והוא נבנה במטרה לאפשר אספקת מים לכלל העיר. כיום הוא אינו פעיל. המקום מהווה נקודת תצפית לסביבה כולה.
אתרים בעיר > פארק השרון

הפארק נמצא בחלקה המערבי של העיר בשטח של כ-80 דונם. בשנת 2021, הפארק עבר שדרוג והוא כולל בריכות אקולוגיות, מתקני ספורט אינטראקטיבי, מתחם פיקניק ומשחק. הכניסה הראשית לפארק ממוקמת בצידו המזרחי ופונה לרחוב השרון. מצפון גובל הפארק ברחוב החרצית ומדרום ברחוב הדולב. בהתאם לסמיכות זו של הפארק לאזור של מבנים צמודי קרקע, תוכננה רצועה של חיץ ובה נטיעות עצים להפרדה בין סביבת המגורים ושטחי הפעילות והנופש בפארק. בצידו המערבי עובר תוואי הרכבת.
ערים תאומות

גרמניה שפייר, גרמניה (מ־1998)
צרפת רנסי, צרפת
ארצות הברית סן-רייז, פלורידה, ארצות הברית
ארצות הברית מזרח ברונסוויק, ארצות הברית
לקריאה נוספת

רז קלטר, עירית ציפר וולפגנג צוויקל, בשדה פלשתים: כני פולחן מבור גניזה ביבנה, קדמוניות, 134, 2007, עמודים 89–95
ארמיטרון

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1975–הווה (כ־50 שנה)
 מיקום המטה:  Little Neck 
  
 www.armitron.com
 
שעון ארמיטרון אוטומטי.
ארמיטרון (באנגלית: Armitron) הוא מותג שעונים המיוצר על ידי תאגיד א. גלוק (אנ') היושב בליטל נק שבמדינת ניו יורק. החברה נוסדה ב-1975 על ידי יוג'ין גלוק, שורד שואה. מאז 1999 מחזיקה ארמיטרון בנתח השוק החמישי בגודלו למותג בארצות הברית.
היסטוריה

עת יוסדה החברה, היה תאגיד א. גלוק חלק מתאגיד ארמין. החברה התמחתה בייצור שעוני LED דיגיטליים בעלי חמש פונקציות (שעות, דקות, שניות, תאריך ויום). השם "ארמיטרון" הוא הלחם של מילים "ארמין" ו"אלקטרוניקה". החברה השתמשה בעיקר בגופי שעונים שיוצרו בשווייץ וברצועות מתוצרת הונג קונג. השעונים הורכבו במפעל ייעודי בארלינגטון בטקסס.
בסוף שנות ה-70 נפרדו תאגיד א. גלוק ותאגיד ארמין. תאגיד א. גלוק הפך לחברה פרטית ושמר על המותג "ארמיטרון". עם התפתחות הטכנולוגיה החליפו מסכי ה-LCD את מסכי ה-LED, ויחד עם מנגנוני קוורץ מתוצרת יפן ייצרה החברה שעונים עמידים ומדויקים. בהמשך דרכה הוסיפה החברה לשעוניה פונקציות נוספות כמו שעון מעורר וכרונוגרף.
במהלך שנות ה-80 הפכה ארמיטרון מזוהה עם ספורטאים מקצועיים וקבוצות ספורט מקצועיות עימן יצרה קשרים. בין הספורטאים ששיתפו פעולה עם החברה היו ג'רי רייס, בומר אסיאסון (אנ'), דריל סטרוברי (אנ'), דווייט גודן (אנ') ולארי בירד. בנוסף, ארמיטרון היא ספונסרית רשמית של הניו יורק יאנקיז.
החברה הייתה הספונסרית הרשמית של הריצה המקורית של "American Gladiators" (אנ'), ובשנת 2021 הפכה לספונסרית של השעון ביאנקי סטדיום,
נכון לשנת 2024 מייצרת החברה מגוון רחב של שעוני קוורץ ושעונים אוטומטיים לגברים ולנשים.
הערות שוליים

↑  Barmash, Isadore (17 בנובמבר 1991). "All About Watches". New York Times. נבדק ב-2008-08-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  David W. Conklin, ed. (2006). Cases in the Environment of Business. Ivey Casebook Series. Thousand Oaks, California: Sage Publications, Inc. pp. 63. ISBN 1412914361.
↑  Mike Vaccaro (2006). Emperors and Idiots. New York: Random House, Inc. p. 1. ISBN 0767919106.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארמיטרון".
גבינה עכואית

| --- | --- |

גבינה עכואית בצורת הגשה אופיינית
 
 מאכלים
 סוג:  גבינה
 אזור מוצא:  המזרח התיכון
 מוצא:  ישראל
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 גבינות
 סוג חלב:  חלב פרה
 
גבינה עכואית (בערבית: جبنة عكاوي) היא גבינה לבנה מלוחה ממשפחת הגבינות החצי-קשות טריות (מלוחות) שמקורה בעיר עכו.
אטימולוגיה

הגבינה מכונה עכואית על שם העיר עכו, שבה היא נוצרה.
ייצור ואחסון

הגבינה העכואית עשויה בדרך כלל מחלב פרה מפוסטר, אבל ניתן להכין אותה גם מחלב עיזים או כבשים. גבינה זו מופקת ברוב המקרים באזור המזרח התיכון, בעיקר בישראל, הרשות הפלסטינית, לבנון, ירדן, סוריה וקפריסין. באזורים אלו, אנשים נוהגים בדרך כלל לאכול את הגבינה באמצעות פיתה במהלך ארוחת צהריים או ארוחת ערב. הגבינה נארזת בעבודת יד לתוך מסננת מרובעת ואת הגֶבֶּן משרים במי מלח במשך יומיים.
מרקם וטעם

צבע הגבינה הוא לבן ויש לה מרקם חלק וטעמה מלוח. היא משמשת בדרך כלל כגבינת שולחן שנאכלת בפני עצמה או מלווה בפירות או ירקות.
ניתן לדמות את המרקם של הגבינה למוצרלה או לפטה, מאחר שהיא לא נמסה בקלות. ניתן לאחסן אותה עד שנה. המרקם והטעם הם תוצאה של התרביות הספציפיות שמי הגבינה הושרו בהם. אלו נשמרים יחד לתקופה ממושכת יותר מאשר סוגי גבינה פשוטים יותר, כגון גבינה סורית.
היסטוריה

אספקת הגבינה לא הייתה פשוטה בעבר במזרח התיכון. במהלך מלחמת האזרחים בלבנון, בעלי חיים נטבחו והמדינה הייתה צריכה לייבא מוצרי חלב בכלל וגבינה עכואית בפרט ממזרח אירופה. בלוס אנג'לס, אנשים נהגו לחבוץ תחליף גבינה עכואית על ידי השריית גבינת פטה במספר סוגים של מים כדי להמליח אותה.
הערות שוליים

↑  "Ackawi - Cheese.com". www.cheese.com. נבדק ב-2016-04-18.
↑  Tamime, A. Y. (1991).  R. K. Robinson and A. Y. Tamime (ed.). Feta and Related Cheeses. Woodhead Publishing. pp. 209–216. ISBN 978-1-85573-278-0.
↑  "Ackawi". נבדק ב-24 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Burm, Linda (28 בינואר 1993). "MARKETS : Pulling Strings: Cheese From the East". Los Angeles Times. נבדק ב-24 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
עמוס נוטע

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1938 חיפה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  21 באוגוסט 2024 (בגיל 86) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  פיזיקה גרעינית, הבטחת איכות
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  סעדיה עמיאל 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 בת זוג:  עדנה נוטע
 
עמוס נוטע (25 באפריל 1938 – 21 באוגוסט 2024) היה חוקר בתחומי הנדסה גרעינית, אופטימיזציה של מערכות ניטור ובקרה, בדיקות לא הורסות, מערכות ניהול מורכבות והבטחת איכות; פרופסור בטכניון, בעל קתדרה על שם לבנספלד להנדסת תעשייה. נוטע יזם, פיתח והוביל, במשך למעלה מ-20 שנה, תוכנית ללימודים לתארים גבוהים באבטחת איכות ואמינות.
עמוס נוטע עם אביבה גלעדי וחוקר נוסף בעבודה במרכז למחקר גרעיני שורק, 1963