stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנה פילוסופובה
ביוגרפיה > אחרי המהפכה

פילוסופובה הייתה ידועה בנדיבותה, ומשפחות של מהפכנים שהוגלו או הורשעו פנו אליה לקבלת סיוע. תמיכתה במהפכנים לא התקבלה בחיוב אצל פקידים רוסים ובשנת 1879 היא הוגלתה לחו"ל משום שסייעה למהפכנים וארגונים מהפכניים. היא הורשתה לחזור רק בשנת 1881, לאחר ההתנקשות בחייו של הצאר. כשחזרה לרוסיה התקשתה למצוא תמיכה לפרויקטים חברתיים שלה משום הקשרים שהיו לה עם מהפכנים. גם מעמדו של בעלה נחלש בשל אותה סיבה והמשפחה נאלצה לחיות יותר בצניעות.
פילוסופובה חזרה לפעילות ציבורית למען רעבים באוזר הוולגה, בסוף שנות השמונים של המאה ה-18. ב-1892 היא הצטרפה "לוועדה לקידום אוריינות בסנט פטרסבורג". בשנת 1895, היא ייסדה ועמדה בראש "אגודת הצדקה של נשים רוסיות", שהייתה למעשה ארגון פמיניסטי שנרשם כארגון צדקה משום שכל פעילות פוליטית נאסרה ברוסיה. באותה שנה, נוסדה אוניברסיטת נשים לרפואה ברוסיה וב-1904 הותר שוב לקיים קורסים עבור נשים באוניברסיטאות, גם מחוץ לבירה והצאר הכיר בעבודתה הפילנתרופית של פילוסופובה למען חינוך לנשים. בשנת 1905, האוניברסיטאות ברוסיה נפתחו לנשים והקורסים הייעודיים לנשים לא היו נחוצים יותר. באותה שנה, ניתנה לגברים זכות בחירה והשתתפות פוליטית, בעקבות זאת קבוצות של נשים דרשו לקבל גם הן זכות בחירה.
פילוסופובה נבחרה ליושבת ראש מועצת הנשים הבינלאומית (International Council of Women) בשנת 1899. היא השתתפה במהפכת 1905 ברוסיה, הצטרפה לבמפלגה הדמוקרטית החוקתית, וכיהנה כיושבת ראש הראשונה של קונגרס הנשים הרוסיות הראשון שהתכנס ב-1908. פילוסופובה שאפה לאחד את נשות רוסיה תחת הקונגרס, אך ניסיון זה לא צלח, בגלל חילוקי דעות בין פלגים בתנועה. אחרי הקונגרס, פילוסופובה והשותפות שלה קיבלו מכתבים מכפישים מולדימיר פורישקביץ' חבר דומה שמרני. פילוסופובה פרסמה את המכתבים ותבעה את פורישקביץ' בבית המשפט, והוא נידון לחודש מאסר בכלא.
אנה פילוסופובה נפטרה בסנט פטרסבורג, אלפים השתתפו בלוויה שלה.
הערות שוליים

↑  "Saint Petersburg Encyclopedia". נבדק ב-27 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑  de Haan, Francisca; Daskalova, Krasimira; Loutfi, Anna (2006). Biographical Dictionary of Women's Movements and Feminisms in Central, Eastern, and South Eastern Europe: 19th and 20th Centuries. Central European University Press. pp. 135–138. ISBN 963-7326-39-1. נבדק ב-2011-11-27.
↑  Worobec, Christine (2009). The Human Tradition in Imperial Russia. Rowman & Littlefield. p. 74. ISBN 0-7425-3737-4. נבדק ב-2011-11-27.
↑  Noonan, Norma (2000). Encyclopedia of Russian Women's Movements. Greenwood Publishing Group. p. 84. ISBN 0-313-30438-6. נבדק ב-2011-11-27.
↑  Engel, Barbara (2000). Mothers and Daughters: Women of the Intelligentsia in Nineteenth-Century Russia. Northwestern University Press. pp. 59–61. נבדק ב-2011-11-27.
↑  Johanson, Christine (1987). Women's Struggle for Higher Education in Russia, 1855-1900. McGill-Queen's Press. p. 36. ISBN 0-7735-0565-2. נבדק ב-2011-11-27.
1 2  Joseph Frank, Dostoevsky: The Mantle of the Prophet, 1871-1881, Princeton University Press, 2003, עמ' 241-242
↑  Engel, Barbara Alpern., Mothers and daughters : women of the intelligentsia in nineteenth-century Russia, Evanston, Ill.: Northwestern University Press, 2000, עמ' 59-61
↑  Taruskin, Richard (1996). Stravinsky and the Russian Traditions: A Biography of the Works Through Mavra, Volume 1. Oxford University Press. p. 428. ISBN 0-19-816250-2. נבדק ב-2011-11-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810530926105606  BnF: cb13776559q (data)  GND: 1202228283  ISNI: 0000 0003 6817 2434  SUDOC: 157924963  VIAF: 42023546   WorldCat (עם VIAF): 42023546 
פילוסופובה בשנת 1880 לערך
דיוקן של פרויקטים חברתיים של Mikhail Bryansky 1876
איל"ן

| --- | --- |


 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  פתח תקווה 
 מייסדים:  בטי דובינר 
 עובדים:  423 (נכון ל־2020) 
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־62 שנים) 
 www.ilan-israel.co.il
 
איל"ן - איגוד ישראלי לילדים נפגעים, הוקם בשנת 1963 כארגון גג של ארגונים לטיפול בילדים נפגעים, על ידי ארגון "אילנשיל פוליו" שהוקם בשנת 1952 ועסק בסיוע לנפגעי מגפת הפוליו וביקש להרחיב את פעילותו לסיוע לכלל הילדים הנפגעים. הארגון מציב לו למטרה כיום את שיפור איכות חייהם של בעלי המוגבלויות הפיזיות בישראל וקידום שילובם בחברה.
אהוד רצאבי, רו"ח בהכשרתו, מונה לתפקיד יו"ר עמותת איל"ן בשנת 2006 ושימש בתפקיד זה עד יוני 2022. ביולי 2022 מונה תא"ל (מיל.) פרופ' אלון דומניס לתפקיד יו"ר עמותת איל"ן.
היסטוריה

ארגון אילנשיל (אילנשיל = איגוד ישראלי למען נפגעי שיתוק ילדים) הוקם בשנת 1952, בימי מגפת הפוליו בישראל. ועדת הפוליו - ארגון לאומי לעזרה לנפגעי הפוליו בישראל הוקם בשנת 1956. בשנת 1957 התמזגו שני הארגונים, בהנהגתה של בטי דובינר ויחד עם משרד הבריאות הובילו את מבצע החיסון הארצי.
בשנת 1958 התקיים מפעל "מצעד הפרוטות" הראשון.
בשנת 1960 הוקם מרכז הספורט לנכים ע"ש ספיבק ברמת-גן.
באפריל 1964 התקיימה ועידת היסוד של איל"ן והשתתפו בה נציגי אילנשיל-פוליו, בית חולים אלין, שתל"ם ואקי"ם. מוסד מרכזי שלא הצטרף לאיל"ן היה מוסד אברמס בתל אביב, ששימש כבית חינוך יומי לילדים נפגעי פוליו.
היסטוריה > מנכ"לי איל"ן לדורותיהם

1997-1972 אורית אבנשטיין
2017-1998 שמעון צוריאלי
2022-2017 בועז הרמן
2022-הווה אל"ם (מיל.) אורית אילון-פרידמן
פעילות העמותה

העמותה עוסקת ברווחה, חינוך ושיקום של ילדים נפגעים עד לבגרותם. לאחר מכן, מציעה העמותה אפשרויות להשתלבות במסגרות תעסוקתיות, מסגרות מגורים ומסגרות חברתיות מתאימות.
העמותה מקיימת פעילויות ספורטיביות לנכים, מקיימת קייטנות מותאמות ומספקת שירותי הסעה לפעילויות אלו בכלי רכב ייעודיים, המותאמים להסעת נכים. העמותה מסייעת ברכישת ציוד פארא-רפואי (כדוגמת הליכונים) ולימודי (כדוגמת מחשבים), רכב ראשון ושיעורי עזר והעשרה.
הפעילות פרושה בכל רחבי הארץ.
מצעד הפרוטות

מצעד הפרוטות נוסד בשנת 1958 על ידי בטי דובינר, מייסדת איל"ן, לצורך גיוס הכספים לעמותה. בשנים הראשונות לקיומו תאם השם את טיבה של ההתרמה, שהתקיימה באמצעות צעדות התרמה, בהן החזיקו הצועדים יריעות בד עליהן נערמו פרוטות מעוברים ושבים. צורת גיוס תרומות זו שבה הגיעו התרומות מכל שכבות העם, ולאו דווקא מבעלי הממון, יצרה לכידות ונתנה הזדמנות לכל הציבור להיות שותף בתרומה וסיוע לחברה בה הוא חי..
במהלך השנים ניתן הכינוי "מצעד הפרוטות" למבצעי ההתרמה השנתיים של העמותה. אלו התקיימו תחילה יום בשנה, במהלכו נאספו תרומות מבתים. כיום נמשך מנהג זה ביום ההתרמה, אך זהו מנהג יחיד מבין שורת פעולות הנערכות לאורך זמן, בהן הצבת דוכני התרמה במקומות ציבוריים, וגיוס תרומות באמצעי מדיה שונים.
פרסים והוקרה

בשנת 2002 איל"ן חגג יובל 50 להיווסדו - המדינה הנפיקה לכבודו בול דואר מיוחד, לציון 50 שנות פעילות התנדבותית לרווחת הנכים בישראל.
בשנת 2004 קיבל איל"ן את אות הנשיא למתנדב. בנימוקים להענקת הפרס ציינה הוועדה: "אות הנשיא למתנדב המוענק לאיל"ן על הישגיו היוצאים מן הכלל הוא שיר הלל לארגון של מתנדבים שאינו חדל לחדש, לפתח ולהעניק, ככל שניתן, חיים מלאים למי שלא שפר עליו גורלו."
בשנת 2010 הוכרז הארגון כזוכה פרס ישראל על מפעל חיים - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.
בשנת 2019 קיבל הארגון מעמד מייעץ לאו״ם.
הערות שוליים

↑  פעולות העזרה לילד הנפגע, מעריב, 4 בנובמבר 1963
↑  Super User, איל"ן ישראל – בעלי תפקידים, באתר https://www.ilan-israel.co.il/
↑  איל"ן ישראל - רשימת סניפים, באתר www.ilan-israel.co.il
↑  "מצעד הפרוטות" - יום ההתרמה השנתי של עמותת איל"ן, באתר גלובס, 11 בינואר 2015
↑  Super User, איל"ן ישראל - ציוני דרך בחיי העמותה, באתר www.ilan-israel.co.il
↑  Continuing Session, Non-Governmental Organizations Committee Approves 75 Entities for Status with Economic and Social Council, Defers Action on 43 Others | Meetings Coverage and Press Releases, press.un.org
מצעד הפרוטות – מרץ 1959
נישואים של זוגות מאותו המין
היסטוריה

ההיסטוריה של נישואי זוגות מאותו המין היא במידה רבה ההיסטוריה של ההומוסקסואליות ודרכי קבלתה בחברה האנושית. בתקופות שונות בהיסטוריה היו נהוגים נישואים בין בני אותו המין, או איחודים דומים לנישואים.
קיסרים רומאיים כמו נירון ודיוקלטיאנוס התחתנו עם גברים בטקס דתי (שניהם התחתנו גם עם נשים). גם בסין העתיקה ובקרב חברות ילידיות בצפון אמריקה ואפריקה מתועדים מנהגים של נישואים הומוסקסואלים. מנהגים אלו כיום כמעט ונכחדו, בשל השפעתן החזקה של הדתות הגדולות: הנצרות, האסלאם, ההינדואיזם ואחרות.
היסטוריה > בעולם העתיק > יוון הקלאסית

ישנן עדויות חזקות לקיומן של מערכות יחסים של זוגות מאותו המין ולכינונם בצורה רשמית ביוון העתיקה. כך בדיאלוגים רבים של אפלטון ישנן התפארויות בדבר יחסים בין גברים, בדיאלוג המשתה, למשל, מוצג מיתוס לפיו בני האדם היו פעם שלושה סוגים של זוגות ענקים המחוברים זה לזה בגופם – זכריים, נקביים ואנדרוגינוס – כאשר לאחר פיצולם הזכריים והנקביים הפכו להומוסקסואלים ולסביות (בהתאמה) והאנדרוגינוס הפכו להטרוסקסואלים (אחד זכר ואחת נקבה). בנוסף לאפלטון, קיימים כתבים נוספים מהתקופה בהם מתוארות מערכות יחסים מונוגמיות וממושכות בין גברים כדבר מיוחד ולעיתים אף כאידיאל.
בתחילת המאה הרביעית לפנה"ס, אולי בהשראת כתבי אפלטון, יצר המצביא גורגידס את הגדוד הקדוש של תבאי, אשר היה מורכב מ-150 זוגות של גברים שהיו בזוגיות מונוגמית זה עם זה. הגדוד היווה מודל ומקור השראה לאהבה הירואית ועמוקה בין גברים.
ידוע כי כבר בתקופה זו (המאה החמישית-רביעית לפנה"ס) התקיימו מעין איחודים של זוגות מאותו המין בין גברים בעלי הפרש גילים ניכר, אשר לרוב אינם נחשבים כנישואים בעיני היסטוריונים, אך קיים קונצנזוס ברור כי הם שימשו מבחינה מעשית כמעין ברית מקבילה לנישואים ההטרוסקסואליים של התקופה: יחסי החיזור התנהלו בצורה זהה בשני המקרים, המשפחה הייתה מעורבת בהחלטת הצעיר כשם שהייתה מעורבת בנישואי האשה וקיום יחסי מין מחוץ לברית זו היה לא לגיטימי. עם זאת, ישנה אפשרות סבירה כי תפקידי האוהב והנאהב לא תמיד היו כה בלעדיים ונפרדים והייתה גמישות מסוימת שאינה תואמת באופן מוחלט את ההיררכיה המצטיירת מתיאורים אלה.
היסטוריה > בעולם העתיק > רומא העתיקה

בתקופת הרפובליקה הרומית, היחס כלפי זוגות מאותו המין היה סבלני באופן דומה ליחס ביוון העתיקה. הרומאים אימצו מהיוונים את הגישה האידיאליסטית כלפי אהבה זו, ובעולם הרומאי נכרתו בריתות אהבה בין גברים אשר כללו אחריות והשלכות חוקיות, עובדה המקהה את ההבדל בינן לבין נישואים בתקופה זו. בניגוד לדעה הרווחת, מערכות היחסים הרומנטיות-מיניות בין הגברים ברומא לא היו בהכרח קשורות בפערי גיל, על אף קיומו של מערך מצופה באותה עת של מאהב בוגר ונאהב צעיר. לדוגמה, המונח "אח" או "אחות" אשר שימש בני זוג הטרוסקסואלים לתיאור אהבתם הקשורה לרוב בנישואים, שימש גם לתיאור זוגות מאותו המין - דבר המרמז על דמיון באופיים המונוגמי ואף השוויוני של מערכות היחסים של זוגות מאותו המין של אותה תקופה. בנוסף, החוק הרומי שהתנגד נחרצות לנישואים בין גבר לבין בתו המאומצת, דווקא גילה סבלנות כלפי אימוץ כצורה של נישואים בין גברים (בתקופה הרומית המונח "אימוץ" היה נרחב יותר, וחל לא רק על ילדים).
מתקופת האימפריה קיימים תיעודים רבים עוד יותר, לפיהם במקביל למיסוד הנישואים ההטרוסקסואלים הלכו ונפוצו גם נישואים של זוגות מאותו המין (הדומים באופיים לתיאורים אצל אפלטון). עם שינוי מוסד הנישואים בעת צמיחת האימפריה, במסגרתו הקשר בין בעל ואשה הפך לשוויוני או להדדי יותר ופחות תלוי מעמד ורכוש, נפתח מקום לרגשות חיבה ולאהבה כבסיס או כמרכיב בנישואים אשר הלכו ונהיו ממוסדים בחוק. לטענת ההיסטוריון ג'ון בוזוול (אנ'), שינוי זה הוא שאפשר במובן מסוים להתגברות תופעת הנישואים בין בני אותו המגדר בטקס ובהתנהלות המקובלת.
למעשה, קיסרים רבים ניהלו מערכות יחסים עם גברים, וחלקם אף התחתנו איתם באופן חוקי, כדוגמת נרון אשר נשא גבר בשם ספורוס בטקס נישואים פומבי שכלל נדוניה והינומה, ושלאחריו ספורוס נשאר עם נרון עד מותו.
עם זאת, גם ברומא נישואי זוגות מאותו המין נתקלו בבעיות. היות שמרכיב מהותי בנישואים המסורתיים היה קניית האשה מסמכותו של גבר אחד (האב) לסמכותו של גבר אחר (הבעל), במקרה של שתי נשים לא היה ברור מי היא השלטת, ובמקרה של שני גברים לא היה ברור מיהו הגבר שמוותר על פריבילגיית השליטה - דבר שיצר מורכבות גדולה יותר, לטענת בוזוול, מהשאלה העולה מנישואי נשים, היות שהיררכיה מגדרית זו עמדה בבסיס החברות העתיקות של יוון ורומא.
לקראת סוף העת העתיקה ועם דעיכתה והתנצרותה של רומא, עם תמורות שחלו באמצע המאה הרביעית לספירה במסגרתן תפקידי המגדר והמיניות חזרו להיות נוקשים יותר, נחקק איסור על נישואים של זוגות מאותו המין שתיאר אותם כערעור של תפקידי המגדר כמו גם של כללי המיניות וקבע עונש מוות לכל גבר שעושה זאת. עם זאת, אין בנמצא ראיות מספקות לביצוע העונשים הללו בפועל. נראה כי גם כאשר תופעת נישואי זוגות מאותו המין ברומא נחלשה, הדבר הושפע בין השאר מצמיחתן של אלטרנטיבות פרקטיות אחרות לזוגות של בני אותו המגדר, ולאו דווקא בעקבות הרתעה מהחוק הנוקשה.
היסטוריה > בעולם העתיק > נישואי נשים

זוגיות בין שתי נשים הייתה דבר מוכר ביוון וברומא העתיקות, אך ההתייחסויות לנישואים של זוגות מאותו המין נגעו באופן כמעט בלעדי לנישואי גברים. כאמור, מאחר שנישואים היו מוסד שמסדיר שליטה וחלוקת רכוש והיות שלנשים לרוב לא הייתה האפשרות להיות בעלות שליטה ורכוש, נראה כי נישואים בין שתי נשים היו תופעה נדירה יותר, שנחשבה פחות מקובלת אצל המלומדים היווניים והרומיים וכיום מופיעה בעיקר בספרות הבדיונית של התקופה.
ציר זמן של הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים ברחבי העולם

תחולת דיני הנישואים באופן שווה על זוגות מאותו המין וזוגות מהמין השני (המכונים "נישואים שווים" או "שוויון בנישואים") משתנה ממדינה למדינה. בשנת 2001 הולנד הפכה למדינה הראשונה בעולם שהכירה משפטית בנישואים חד-מיניים בחוקיה. במשך השנים לאחר מכן המדיניות יושמה באמצעות שינוי חקיקה בתוכן חוק הנישואים, פסיקות של בתי משפט שהכשירו הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים או על ידי הצבעה עממית ישירה (באמצעות משאלי עם ויוזמות חברתיות). נכון ליוני 2023, נישואים של זוגות מאותו המין מבוצעים ומוכרים באופן חוקי ב-37 מדינות ברחבי העולם עם אוכלוסייה כוללת של כ-1.4 מיליארד (17% מאוכלוסיית העולם), בהן:
ציר זמן של הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים ברחבי העולם > ציר זמן

הולנד הולנד (1 באפריל)
בלגיה בלגיה (1 ביוני)
ספרד ספרד (3 ביולי)
קנדה קנדה (20 ביולי)
דרום אפריקה דרום אפריקה (30 בנובמבר)
נורווגיה נורווגיה (1 בינואר)
שוודיה שוודיה (1 במאי)
פורטוגל פורטוגל (5 ביוני)
איסלנד איסלנד (27 ביוני)
ארגנטינה ארגנטינה (22 ביולי)
דנמרק דנמרק (15 ביוני)
ברזיל ברזיל (16 במאי)
צרפת צרפת (18 במאי)
אורוגוואי אורוגוואי (5 באוגוסט)
ניו זילנד ניו זילנד (19 באוגוסט)
אנגליה אנגליה (13 במרץ)
ווילס ווילס (13 במרץ)
סקוטלנד סקוטלנד (16 בדצמבר)
לוקסמבורג לוקסמבורג (1 בינואר)
ארצות הברית ארצות הברית (26 ביוני)
פוארטו ריקו פוארטו ריקו (13 ביולי)
אירלנד אירלנד (16 בנובמבר)
גרינלנד גרינלנד (1 באפריל)
קולומביה קולומביה (28 באפריל)
האי מאן האי מאן (22 ביולי)
גיברלטר גיברלטר (15 בדצמבר)
פינלנד פינלנד (1 במרץ)
איי פוקלנד איי פוקלנד (29 באפריל)
גרנזי גרנזי (2 במאי)
איי פארו איי פארו (1 ביולי)
מלטה מלטה (1 בספטמבר)
גרמניה גרמניה (1 באוקטובר)
אוסטרליה אוסטרליה (9 בדצמבר)
אוסטריה אוסטריה (1 בינואר)
טאיוואן טאיוואן (24 במאי)
אקוודור אקוודור (8 ביולי)
צפון אירלנד צפון אירלנד (13 בינואר) (חבל הארץ האחרון בממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת)
קוסטה ריקה קוסטה ריקה (26 במאי)
צ'ילה צ'ילה (10 במרץ)
שווייץ שווייץ (1 ביולי)
סלובניה סלובניה (9 ביולי)
קובה קובה (27 בספטמבר)
מקסיקו מקסיקו (31 בדצמבר)
אנדורה אנדורה (17 בפברואר)
אסטוניה אסטוניה (1 בינואר)
יוון יוון (16 בפברואר)
קוראסאו קוראסאו (12 ביולי)
ארובה (טריטוריה) ארובה (12 ביולי)
ליכטנשטיין ליכטנשטיין (1 בינואר)
תאילנד תאילנד
השפעת הכרה משפטית בנישואים של זוגות מאותו המין > בריאות

האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה קבעה בשנת 2004 באומרה כי: "מניעת גישה להכרה משפטית בנישואים עבור זוגות חד-מיניים עלולה לפגוע במיוחד באנשים שחווים גם אפליה על רקע גיל, גזע, מוצא אתני, מוגבלות, מגדר וזהות מגדרית, דת, מעמד סוציו-אקונומי וכן הלאה". האגודה הצהירה בנוסף שלזוגות חד-מיניים אשר רשאים להיכנס רק לאיחוד אזרחי ולא לנישואים "נשללת גישה שווה לכל ההטבות, הזכויות והפריבילגיות הניתנות בחוק הפדרלי לזוגות נשואים" שמובילה להשפעות שליליות על הרווחה של בני זוג מאותו המין.
בשנת 2009 צמד כלכלנים מאוניברסיטת אמורי קשרו את חקיקת האיסורים של מדינות בארצות הברית על הכרה משפטית בנישואים של זוגות מאותו המין לעלייה בשיעורי ההידבקות בווירוס ה-HIV. המחקר קשר את חקיקת האיסור לעלייה בשיעור ה-HIV השנתי בתוך אותה מדינה ל-4 מקרי הדבקה באוכלוסייה של כ-100,000 איש.
בשנת 2010 מחקר שנעשה על ידי בית הספר מיילמן לבריאות הציבור של אוניברסיטת קולומביה (אנ') שבחן את ההשפעות של אפליה ממסדית על בריאות הנפש של אנשים שמוגדרים כלסביות, הומוסקסואלים וביסקסואלים מצא עלייה בהפרעות פסיכיאטריות שכללו בין היתר עלייה כפולה בפרעות חרדה בקרב לסביות, הומוסקסואלים וביסקסואלים שמתגוררים במדינות שהנהיגו הגבלות על הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים בשטחן.
השפעת הכרה משפטית בנישואים של זוגות מאותו המין > מדינות ה-OECD

מחקר שנערך בנתונים ברמה ארצית בין 36 המדינות שחברות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD) בשנים 1991 עד 2017, קבע שהכשרה של הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים הפחיתה את שיעור ההתאבדות של בני 10–24 ב-1.191 מקרי מוות בקרב 100,000 בני נוער, נתון ששווה לירידה של 17.90% אחוז. ירידה זו הייתה הבולטת ביותר בקרב גברים ששיעור ההתאבדות עבורם ירד ב-1.993 לעומת ירידה של 0.348 בקרב נשים, המקבילה לירידות של 19.98% ו-10.90% בהתאמה.
המחקר פעל על ידי ניצול גורמים נפוצים בשיעור ההתאבדות של בני הנוער לאורך זמן בין מדינות המדגם על מנת להעריך כלכלית מה היה שיעור ההתאבדות בהיעדר הכשרה משפטית של נישואים חד-מיניים במדינות ובשנים שבהן נישואים חד-מיניים הפכו לחוקיים. לאחר מכן ניתן היה להסיק מההשפעה של לגליזציה בחוק של נישואים חד-מיניים על ידי השוואת אומדן הפקטואלי המשוער לנתונים שנצפו לאורך זמן, ובכך לאפשר לפרש מסקנות סיבתיות. מכוח עיצוב זה קבעו החוקרים כי ההתאחדות נמשכה לפחות לטווח הבינוני, וכי מדינות שהכשירו לאחרונה הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים (הולנד הייתה המדינה הראשונה שהתירה חוקית נישואים חד-מיניים בשנת 2001, ועד שנת 2017, 18 מתוך 36 מדינות המדגם הלכו בעקבותיה) חוו ירידות משמעותיות בהתאבדויות בני נוער. ממצאים אלה הצביעו על כך שגם הכשרה עתידית של נישואים חד-מיניים במדינות מפותחות אחרות תביא לירידה בהתאבדות הצעירים לאורך זמן.
השפעת הכרה משפטית בנישואים של זוגות מאותו המין > ארצות הברית

מועצת המנהלים של האגודה האנתרופולוגית האמריקאית (אנ'), ארגון האנתרופולוגים הגדול בעולם, פרסמה ב-26 בפברואר 2004 הצהרה בתגובה לקריאתו של נשיא ארצות הברית ה-43 ג'ורג' ווקר בוש באותה שנה לחוקק תיקון לחוקת ארצות הברית להגבלת הכרה בנישואים בקרב זוגות מהמין השני בלבד והטלת איסור חוקתי על הכרה בנישואים בקרב זוגות מאותו המין שאותם תיאר כאיום על ה-"ציוויליזציה של האנושות":
"התוצאות של יותר מ-100 שנים של מחקר אנתרופולוגי על משקי בית, יחסי קרבה ומשפחות, על פני תרבויות ולאורך זמן, אינן מספקות כל תמיכה לדעה שציוויליזציה או סדרים חברתיים תלויים בנישואים כמוסד הטרוסקסואלי בלבד. במקום זאת, מחקר אנתרופולוגי תומך במסקנה שמגוון עצום של סוגי משפחות, כולל משפחות הבנויות על מערכות יחסים חד-מיניות, יכולים לתרום לחברות יציבות ואנושיות".
ממצאי מחקרים שנעשו בין השנים 1998–2015 בנושא באוניברסיטת וירג'יניה, אוניברסיטת המדינה של מישיגן, אוניברסיטת המדינה של פלורידה, אוניברסיטת אמסטרדם, המכון הפסיכיאטרי של מדינת ניו יורק (אנ'), אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אוניברסיטת טאפטס, המרכז הרפואי של בוסטון (אנ'), הוועדה להיבטים פסיכו-סוציאליים של בריאות הילד והמשפחה וחוקרים עצמאיים הצביעו על תמיכה בממצאי המחקר של האגודה.
מחקר של נתונים ארציים שנעשה מינואר 1999 עד דצמבר 2015 גילה קשר בין מדינות ארצות הברית שהכשירו נישואים חד-מיניים ובכך הפחיתו את שיעור הניסיונות להתאבדות בקרב כל תלמידי בית הספר בכיתות ט'-יב', עם ירידה בשיעורי כל תלמידי בית הספר (שמוגדרים כלהט"ב ולא להט"ב) בכיתות ט' - יב' בירידה של 7% וירידה בשיעור בקרב תלמידי בית ספר בעלי נטייה מינית הומוסקסואלית בכיתות ט' - יב' של 14%, אשר כתוצאה מכך, כ-134,000 פחות ילדים מנסים להתאבד מדי שנה בארצות הברית. האופן ההדרגתי שבו הוכשרו נישואים חד-מיניים ב-50 המדינות של ארצות הברית (ממדינה ראשונה בשנת 2004 עד לפריסה ארצית בשנת 2015) אפשר לחוקרים להשוות את שיעור ניסיונות ההתאבדות בקרב ילדים בכל מדינה לאורך תקופת הזמן הנחקרת. לאחר שהוכשרו נישואים חד-מיניים במדינה מסוימת, הפחתה בשיעור ניסיונות ההתאבדות בקרב ילדים באותה מדינה הפכה לצמיתות בעוד כי לא נרשמה הפחתה כלשהי בשיעור ניסיונות ההתאבדות בקרב ילדים במדינה מסוימת עד שהמדינה הכירה בנישואים חד-מיניים. החוקר הראשי של המחקר ציין כי "חוקים שיש להם את ההשפעה הגדולה ביותר על מבוגרים הומוסקסואלים עשויים לגרום לילדים הומוסקסואלים להרגיש תקווה רבה יותר לעתיד".
הדיון סביב סוגיית ההכרה המשפטית בנישואים של זוגות מאותו המין

בשורש ההתנגדות בנושא ההכשרה המשפטית של נישואי זוגות מאותו המין עומדת השאלה מה מקור הלגיטימציה של מוסד הנישואים. לפי פרשנויות מסוימות, הנישואים הם מוסד דתי וסמכותו נובעת ממקור אלוהי. במקרה כזה הגדרת הנישואים תתבסס על טקסטים מקודשים. לפי פרשנויות אחרות, הנישואים הם מוסד חברתי והלגיטימציה שלהם נובעת מן ההכרה החברתית בהם. גישה שלישית רואה בנישואים מוסד משפטי, וממקמת את מקור הסמכות שלהם בחקיקה.
בעוד שמצדדי חקיקת זכויות להט"ב ובהן הגישה להכרה משפטית בנישואים חד-מיניים טוענים כי נישואים הם זכות משפטית שמעניקה המדינה לאזרחיה, מתנגדי הכשרה של נישואי זוגות מאותו המין טוענים שנישואים הם מוסד דתי בראש ובראשונה, ולפיכך אין לראות בהם זכות אזרחית. בתגובה, מצביעים תומכי הכשרת נישואים בקרב זוגות מאותו המין על כך שברוב המדינות ניתנות הטבות כלכליות ואחרות לזוגות נשואים, ושהמדינה מאפשרת לבתי המשפט להתערב בפירוק נישואים. לפיכך, נישואים הם חוזה משפטי או כלכלי. נימוקים נוספים שמועלים בין היתר במסגרת הוויכוח על הכשרת נישואים בקרב זוגות מאותו המין כוללים: טיעונים פיננסיים הנוגעים לעלות הרחבת מושג הנישואים, טיעונים מנהליים הנוגעים לקשיים הבירוקרטיים העלולים להיגרם כתוצאה מהנהגת נישואים של זוגות מאותו המין וטיעונים חברתיים של גורמים שמרניים שרואים בנטייה מינית הומוסקסואלית תופעה בלתי מקובלת שמאמינים כי הכשרת נישואים של זוגות מאותו המין בחוק תקדם הומוסקסואליות בחברה. בתגובה לטיעונים הפיננסיים, מצביעים תומכי ההכשרה המשפטית על ניסיונן של המדינות בהן הונהגו נישואים חד-מיניים ולא נרשמו בהן השפעות שליליות כאלו. אשר לנימוקים על עלויות החקיקה והבעיות הבירוקרטיות הנלוות אליה, תומכי ההכשרה מציינים כי זוגות הומוסקסואלים ולסביות משלמים מיסים ככל אזרח אחר, אך אין להם גישה להטבות הכספיות הנלוות לנישואים בניגוד לזוגות הטרוסקסואלים.
יש הטוענים כי מטרתו היחידה של מוסד הנישואים היא ליצור תנאים אידיאליים לצורך הבאת ילדים לעולם, ומכיוון שזוגות מאותו המין אינם יכולים להביא ילדים לעולם בכוחות עצמם, הרי שיש בנישואים של זוגות מאותו המין עיוות של מטרתו המקורית של מוסד הנישואים. על כך משיבים תומכי ההכשרה המשפטית של נישואי זוגות מאותו המין כי אפילו בהנחה שההצהרה שמטרת הנישואים היא הבאת ילדים לעולם נכונה, לא יעלה בדעתו של איש לשלול את זכות הנישואים מזוג הטרוסקסואלי שאינו מסוגל או אינו מעוניין להוליד ילדים. בנוסף, תומכי ההכשרה מצביעים על המספר ההולך וגדל של זוגות מאותו המין שמגדלים ילדים במסגרת זוגית באמצעות אימוץ או הליך פונדקאות. טיעונים נוספים בעד הכשרה משפטית של נישואים חד-מיניים נשמעים מצד גורמים שתומכים בהפרדת הדת מהמדינה, שגורסים כי איסור על הכרה בנישואים חד-מיניים הוא בגדר חקיקה דתית שאינה מעניינה של המדינה.
דרכים נוספות להכרה רשמית בזוגיות חד-מינית > איחוד אזרחי

איחוד אזרחי (באנגלית: Civil Union, במדינות מסוימות קרוי "זוגיות / שותפות רשומה", "זוגיות / שותפות אזרחית" או "שותפות ביתית / קוהביטציה רשומה / לא רשומה" ומונחים נוספים אחרים) הוא איחוד זוגי השווה או הדומה במעמדו החוקי לנישואים. בחלק מהמדינות איחוד אזרחי שווה במעמדו החוקי לנישואים באופן מוחלט, ובחלקן הוא שונה ולא מעניק את כלל הזכויות הניתנות לזוגות נשואים, בעיקר בתחום האימוץ ובארצות הברית גם בתחום ההגירה. בדרך כלל האפשרות לאיחוד אזרחי קיימת עבור הומוסקסואלים מאותו המין בלבד כתחליף לנישואים במדינות שאינן מכירות משפטית בנישואים חד-מיניים. אולם, במדינות כגון ניו זילנד ואורוגוואי והפרובינציה הקנדית בקוויבק קיימת אפשרות לאיחוד אזרחי גם לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני. מרבית המדינות המתירות איחוד אזרחי מכירות באיחודים דומים אשר נעשו במדינות אחרות בהן החוק בנושא זהה.
איחוד אזרחי עבור זוגות חד-מיניים נוסד לראשונה בדנמרק בשנת 1989 ומאז החילו אותו מדינות מפותחות רבות נוספות במטרה להקנות לזוגות מאותו המין את הזכויות, ההטבות ותחומי האחריות הנוספים שחלים על זוגות הטרוסקסואלים נשואים, עקב אי ההכרה של המדינות בנישואים בין זוגות הומוסקסואלים באותה תקופה. במדינות רבות שאינן מאפשרות נישואים של זוגות מאותו המין קיימים הסדרים חלופיים, במסגרתם ניתנת הכרה ביחסי הזוגיות בין בני אותו המין, במקרים רבים תוך רישום מוסדר של אותה זוגיות ובמקרים אחרים ללא רישום שכזה (בדומה למוסד ה-"ידועים בציבור"). עם זאת, ההכרה הזו היא חלקית בלבד.
דרכים נוספות להכרה רשמית בזוגיות חד-מינית > ידועים בציבור

ידועים בציבור הם בני זוג המקיימים יחדיו מסגרת משפחתית, אך אינם נשואים זה לזה. הגדרת בני זוג כידועים בציבור היא דרך של המדינה להחיל זכויות וחובות שהמדינה מעניקה לזוגות נשואים, על בני זוג אשר אינם מעוניינים או אינם יכולים להינשא על פי חוקי המדינה. החיסרון בשיטה זו הוא הצורך להוכיח את עצם הזוגיות (בעוד שבמקרים אחרים נדרש תהליך פרוצדורלי פשוט). חיסרון נוסף הוא העובדה ש-"ידוע בציבור" איננו מעמד משפטי. העבודה שכל חוק מגדיר תנאים שונים להחלתו על זוגות לא נשואים, הביאה זוגות מאותו המין לפתחם של בתי המשפט שוב ושוב בדרישה להחיל עליהם הכרה של חוקים שעוסקים בזוגיות. החלת חוק על זוג בבית המשפט היוותה תקדים רק אם היא נעשתה בבית המשפט העליון, וגם אז רק לגבי תחולתו של אותו חוק ספציפי.
מאז שנת 2020, הערים: תל אביב, קריית ביאליק, גבעת שמואל, רמת גן, הרצליה, ראשון לציון וחיפה הודיעו שיחלו בהתאמת מערכות המידע שלהם לרישום זוגות חד-מיניים כידועים בציבור, כך שיהיו זכאים לזכויות מסוימות של זוגות נשואים בהן לרשום את ילדו של אחד מבני הזוג על ידי בן הזוג השני למוסדות חינוך. גבעתיים הייתה הראשונה שאימצה את הנוהג עוד בשנת 2017.
דרכים נוספות להכרה רשמית בזוגיות חד-מינית > רישום זוגיות

ישנן מדינות בהן יכולים זוגות מאותו המין שחיים ביחד להירשם במאגר מידע, הרשמה המעניקה להם מקצת הזכויות של זוגות נשואים. בכמה מקומות רישום כזה אינו מוגבל רק לזוגות הומוסקסואלים, אלא לכל שני בוגרים החיים ביחד - למשל אח ואחות, או שותפים לדירה. בערים רבות בעולם, ביניהן תל אביב, נהוג רישום זוגיות המקנה זכויות מסוימות ברמה העירונית לבני זוג מאותו המין.