ארגייל וביוט
היסטוריה > מורשת > אחוזות וטירות

מהמאה ה-12 החלו מנהיגי השבטים לבנות טירות ברחבי המחוז. מרבית הטירות מתקופה זו חרבו, וכיום נותרו שרידיהן בלבד. טירת סווין (Castle Sween) בנפדייל היא הטירה העתיקה ביותר בארגייל וביוט, והיא גם טירת האבן העתיקה ביותר שנבנתה בסקוטלנד. הטירה נבנתה באמצע המאה ה-12, וכוללת מבנים המוקפים בחומה שצורתה מרובעת. טירות בסגנון זה נבנו בארגייל וביוט במהלך המאה ה-13. טירת טרברט (Tarbert Castle) ניצבת מעל העיירה באותו שם במצר שבין נפדייל וקינטייר. רוברט הראשון, מלך סקוטלנד השתמש בה כטירה המלכותית של מערב ההיילנדס. טירת דנסטפנאג (Dunstaffnage Castle), מבנה שחומותיו בגובה 18 מטרים ורוחב 3 מטרים, נבנתה ליד אובן על ידי שבט מקדוגל (MacDougall) מאזור לורן. השבט שנהנה בעבר מחסותו של ג'ון, מלך סקוטלנד, לחם ברוברט דה ברוס (לעתיד רוברט הראשון מלך סקוטלנד) והובס בקרב מעבר ברנדר (Battle of the Pass of Brander) בשנת 1309, ולאחר מצור קצר הטירה נפלה לידיו של רוברט דה ברוס. טירת איניס קונל (Innis Chonnell) על אי באגם לוך או (Loch Awe) הייתה מעוזם של בני שבט קמפבל עד שקולין קמפבל (Colin Campbell‏ 1453-1493) העתיק את מגוריו לטירה ליד אינוורארי. טירת רותסיי (Rothesay Castle) באי ביוט ייחודית בחומה בצורת מעגל.
טירות קטנות יותר שנבנו במאה ה-13 כוללות את טירת סקיפנס (Skipness Castle) בקינטייר, טירת פראואוך איילין (Fraoch Eilean), על אי באגם לוך או, והטירות של אדון האיים (Lord of the Isles): טירת פינלגן (Finlaggan) באי איילה שם התנהלה חצרו, טירת קלייג (Claig Castle) על האי ג'ורה, ששימשה לעיתים בית כלא וטירת ארוס (Aros Castle) על האי מאל. הטירות נבנו תמיד מאבן מקומית, ולכן קירות הטירות מעידות על הגאולוגיה של האתר בו הן נבנו. הן הטירות והן המחצבות מהן חצבו את האבנים עבורן נבנו ליד נהרות או חופים, על מנת לשנע את אבני הבנייה.
מודל של טירת רותסיי המדגים את צורתה העגולה ואת המבנים שבתוך החומה
טירת איניס קונל הניצבת על אי מסולע בלוך אוֹ בעת סופה
טירת טרברט נבנתה על ידי האנגלים שהעבירו אותה לג'ון מלך סקוטלנד. רוברט מלך סקוטלנד חיזק אותה כנגד אדון האיים.
טירת דנסטפנאג נבנתה על ידי דנקנן מקדוגל נכדו של סומרלד
במאות הארבע עשרה והחמש עשרה הופיע דגם הטירה המכונה בית מגדל (tower house). המגדל נבנה בצמוד לטירות עתיקות קיימות, כדוגמת טירת דיוארט של בני שבט מקליין באי מאל וטירת סווין (Castle Sween). במאה ה-15 נבנו טירות רבות לפי דגם זה, בהן: טירת קאריק (Castle Carrick) במקור של שבט למונט (Clan Lamont), על חוף לוך גויל (Loch Goil); טירת קרייגניש (Castle Craignish) של שבט קמפבל מול האי ג'ורה; טירת מוי (Moy Castle) של שבט מקליין על האי מאל; טירת דונולי (Dunollie Castle או Dùn Ollaigh) צפונית לאובן, של שבט מקדוגל; וטירת בריאככה (Breachacha Castle) של שבט מקליין על האי קול. טירת בריאככה הייתה עדה לאפיזודה ידועה בתולדות האי, כאשר בני שבט מקליין מטירת דיוארט ניסו לכבוש את האי קול מידי קרוביהם. הם הובסו, וראשיהם נערפו והושלכו לפלג המכונה עד היום "פלג הראשים".
ג'ון מקדונלד (John MacDonald‏; 1503-1434), אדון האיים האחרון, כשל בניתוח המצב הפוליטי כאשר חתם ברית עם אדוארד הרביעי, מלך אנגליה שבה הכיר בריבונות של אדוארד, שהסכים לעזור למקדונלד לכבוש את סקוטלנד. במקום לסייע לו העביר אדוארד את פרטי ההסכם לג'יימס השלישי, מלך סקוטלנד. אדון האיים הואשם בפרלמנט הסקוטי בהיעדרו בבגידה ונאלץ לוותר על קינטייר ונפדייל לטובת הכתר הסקוטי, ונותר עם איי ההברידיים בלבד. לאחר ההשתלטות הרשה מלך סקוטלנד ליישם תוכנית בינוי נרחבת בחבל, שכללה את בניית טירת סאדל (Saddell Castle), בית מגדל בקינטייר, וטירת גיילן (Gylen Castle) של שבט מקדוגל ששמר על חופיו הסלעיים של האי קרארה.
בשלהי המאה ה-16 הופיע דגם חדש של טירות המכונה על בסיס צורתו טירה בצורת L‏ (L-plan castle), שניתן לתארו כאיחוד של שני אגפים. אף שלצורה זו יש גם יתרונות הגנתיים, כי היא מאפשרת להגן על הכניסה של אגף אחד מהאגף השני, הסיבה העיקרית לצורה זו הייתה אסתטית. דגם זה כבר היה קיים כמה מאות שנים לפני כן, למשל בטירת ניידפאת (Neidpath Castle) שבמחוז סקוטיש בורדרס (Scottish Borders) של ימינו שהוקמה במאה ה-14, אך אימוץ הדגם בארגייל וביוט התרחש שנים רבות אחר-כך. היישומים הבולטים של הדגם היו בטירת גיילן של שבט מקדוגל באי קררה ששמרה על נתיב הגישה לעיר אובן במצר קררה, טירת דנדרייב (Dunderave Castle) של שבט מקנותן (Clan Macnaghten או גם MacNachtan) על גדות לוך פין; וטירת דנטרון (Duntrune Castle) על שפת לוך קרינן (Loch Crinan) שנבנתה במאה ה-17 על בסיס טירה מהמאה ה-13 ונחשבת לטירה העתיקה ביותר בסקוטלנד המאוכלסת ברציפות.
טירה מדגם Z‏ (Z-plan castle) מהווה אלטרנטיבה לדגם L. בדגם זה המבנה המרכזי הוא מגדל ריבועי שבפינותיו מוצמדים שני מגדלים קטנים יותר באלכסון. אף שדגם זה היה פופולרי במזרח סקוטלנד הוא לא התקבל בארגייל וביוט שבמערב. היישום היחיד של דגם זה הוא בטירת קילמרטין (Kilmartin Castle) בסמוך לעיירה קילמרטין, שכיוון המבנה המרכזי שלו הוא צפון-דרום ושני המגדלים העגולים בפינות שוכנים בצפון-מזרח ודרום-מערב
טירת סאדל, דלת מלכודת בכניסה שלחה אורחים לא רצויים לחדר בלא מוצא.
טירת מוי שהגנה על לוך בואי (Loch Buie), ננטשה ב-1752.
טירת קאריק, המשקיפה על לוך גויל. נבנתה על ידי שבט למונט, נלקחה על ידי שבט קמפבל והוחזרה לשבט מוראי (Clan Murray).
טירת קילמרטין היא הטירה היחידה מדגם Z בארגייל וביוט. כיום לאחר שיפוץ.
המאה ה-17 הייתה תקופה סוערת באזור. הכוחות העיקריים, כלומר השבטים כמקובל בהיילנדס, היו מקדוגל בצפון, דונלנד בדרום, קמפבל במרכז, מקדונלנד באי איילה ומקליין באי מאל. בתקופת מלחמת האזרחים הוביל ארצ'יבלד קמפבל המרקיז הראשון של ארגייל (Archibald Campbell, 1st Marquess of Argyll‏; 1661-1607) את תומכי התנועה הסקוטית המכונה Covenanters, שהתעמתה עם מפלגת המלוכנים בפיקודו של ג'יימס גראהם המרקיז ממונטרוז (James Graham, 1st Marquess of Montrose‏; 1650-1612). אלאסדיר מק קולה (Alasdair Mac Colla‏; 1647-1610), סגנו של מונטרוז, פיקד ב-1644 על כוח שלכד את אינוורארי, מקום מושבם של מנהיגי שבט קמפבל. המלוכנים הובסו בסופו של דבר ב-1645 בידי דייוויד לסלי (David Leslie, Lord Newark‏; 1682-1600) המפקד של תנועת ה-Covenanters בקרב פיליפואה (Battle of Philiphaugh). לסלי המשיך אחר-כך והחריב יישובים בקינטייר, האיים איילה ומאל וחבל לורן שבו ישבו כוחות מלוכניים מהשבטים מקדונלד ומקליין. כאשר המלך צ'ארלס השני עלה לשלטון בעקבות הרסטורציה האנגלית עם סיום מלחמת האזרחים האנגלית, נכלא ארצ'יבלד קמפבל. הוא הואשם בבגידה במלך, ראשו נערף והוצב על מוט, וגופתו הושלכה ל"לוך הקדוש" (Holy Loch) שבארגייל. בנו, הקרוי גם הוא ארצ'יבלד קמפבל (Archibald Campbell, 9th Earl of Argyll ‏; 1685-1629) מרד אף הוא במלך ולאחר ניסיון כושל לפלוש לסקוטלנד, סיים את חייו על הגיליוטינה כמו אביו. קודם לכן, ב-1691, הוא הטיל מצור על טירת דיוארט של שבט מקליין. ג'ון מקליין (Sir John Maclean, 4th Baronet of Morvern), בעל הטירה, נכנע והטירה עברה לידי שבט קמפבל. תהפוכות אלו לא עודדו הקמה של טירות, ורבות מהקיימות לא התאוששו מההתקפות עליהן. דוגמה בולטת היא טירת דנוייאיג (Dunyvaig Castle) בחופו הדרומי של האי איילה, שהושמה במצור כל שנתיים. במהלך מסע ההרס של דייוויד לסלי בארגייל ב-1647 נהרסו כמה טירות כדוגמת טירת גיילן, ובעקבות המרד של בנו של קמפבל נהרסה טירת דנאוורטי (Dunaverty Castle) שבקינטייר ב-1685.