stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חתולה על גג פח לוהט (סרט, 1958)
הבדלים בין המחזה לסרט

בשונה מהמחזה, בסרט נערכת השיחה לבירור ההתרחשות עם סקיפר גם בנוכחות מגי, ובסופה בריק מודה שהוא שותה בשל הבושה שהוא חש על התנהגותו. בעוד שבמחזה נאמר כמעט במפורש שסקיפר היה הומוסקסואל, ומתגובתו המוגזמת של בריק להעלאת האפשרות ניתן להסיק זאת גם לגביו, בסרט מקבל כל הנושא התייחסות מצומצמת בהרבה. כמו כן, בסרט טוענת מגי שבסופו של דבר היא נסוגה מכוונתה הראשונית לשכב עם סקיפר, אך במחזה היא מספרת שהם אכן שכבו, למרות שסקיפר לא הצליח להשלים את האקט.
בוויכוח בין בריק ואביו הוסיף התסריט נאום שנושא ביג דדי על מהות החיים והנשיאה באחריות ובקשיים. לאחר שביג דדי מגלה את האמת על מצבו הרפואי מתפצל קו העלילה של הסרט ומתווספת הסצנה במרתף הבית, שבה מלבנים בריק וביג דדי את היחסים ביניהם ומתקרבים זה אל זה. ביג דדי מתייצב מול גורלו, וממשיך לשאת בתפקידו כראש המשפחה אך בגישה מרוככת ומפויסת יותר, בעיקר כלפי אשתו. במחזה, לעומת זאת, תפקידו של ביג דדי מסתיים כשהוא עוזב את החדר בזעם ובכאב.
לקראת סוף הסרט, בריק מגבה את מגי בשקר שהיא מספרת, בעוד שבמחזה הוא רק שותק ומתייחס גם לשיתוף הפעולה הזה בביטול. כמו כן, בסצנת הסיום של הסרט מתכוננים בריק ומגי לבלות את הלילה ביחד ביוזמתו של בריק, בניגוד למחזה, שבו בריק עומד בסירובו ובעמדתו המרוחקת.
באופן כללי מתבלט הסרט בסיום חיובי לאחר שהדמויות עוברות תהליך של קתרזיס, לעומת המחזה שמסתיים באופן פתוח וכואב יותר.
פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר, כולל הפרס לסרט הטוב ביותר, אך בסופו של דבר לא זכה באף אחד מהם:
מועמדויות בטקס פרסי האוסקר:
פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (לורנס ויינגארטן)
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (פול ניומן)
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (אליזבת טיילור)
פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (ריצ'רד ברוקס)
פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (ריצ'רד ברוקס וג'יימס פו)
פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (ויליאם דניאלס)
מועמדויות בטקס פרסי גלובוס הזהב:
פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה
פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר (ריצ'רד ברוקס)
הערות שוליים

1 2  דף הסרט, באתר Turner Classic Movies
↑  Unrealized Elvis Presley Film Projects, באתר Nea Torama,‏ 3 בספטמבר 2015
↑  דף הסרט, באתר Classic Hollywood Central
↑  Mike Todd Is Victim Of Plane Crash, בארכיון גוגל חדשות, 22 במרץ 1958
1 2  Cat on a Hot Tin Roof: Tennessee Williams's southern discomfort, באתר הגרדיאן, 30 בספטמבר 2012
↑  דף הסרט, באתר Rotten Tomatoes
↑  מועמדויות וזכיות של הסרט, באתר IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14868422p (data)  GND: 4210471-3  SUDOC: 18409738X  VIAF: 188595566   WorldCat (עם VIAF): 188595566 
אליזבת טיילור ופול ניומן בסצנה מהסרט
חרוט סוכר

חרוט סוכר מגרמניה, עטוף חלקית בנייר האריזה המקורי, משנת 1890. מוצג במוזיאון הסוכר, ברלין.
חרוט סוכר או כיכר סוכר הוא הצורה בה יוצר ונמכר לצרכנים סוכר מזוקק לפני שפותחו מוצרי הסוכר המודרניים - קוביות סוכר וסוכר בגרגירים. חרוט הסוכר הגבוה, בעל הקצה המעוגל, היה מוצר-הקצה של תהליך זיקוק הסוכר הגולמי העשיר במולסה מקני סוכר שיובאו מאזורים כגון ברזיל והקריביים. החרוט נמכר עטוף בנייר.
באזורים שונים בעולם נמכרו חרוטי סוכר עד סוף המאה ה-19 או אמצע המאה ה-20. חרוטי סוכר היו מוצר מוכר בכל בית, עד כדי כך שהרים וגבעות ביבשות אירופה, אמריקה אסיה ואוקיאניה, המזכירים במראם צורת חרוט סוכר, נקראו בשם זה. ביניהם הר הסוכר בריו דה ז'ניירו בברזיל.
במקומות רבים נמכרו חרוטי סוכר עטופים בנייר צבוע באינדיגו - כחול עז. לאחר השימוש בסוכר היו שמיחזרו את הצבע מתוך הנייר על ידי טבילתו במים. בצבע שהופק צבעו חוטים ואריגים.
אזכורים תרבותיים

בסיפורו של חיים נחמן ביאליק, "החצוצרה נתביישה", מוזכר חרוט סוכר עוטה נייר כחול: "כובע סוכר בנרתיקו הכחול".
גלריה

מגוון חרוטי סוכר, מוזיאון הסוכר, ברלין
קופסה לאחסון חרוט סוכר, עם חותכן-סוכר מובנה ומגירה לאיסוף פירורי סוכר הנוצרים בעת חיתוך החרוט לגושים
הכנת משקה Feuerzangenbowle (פונץ' לשונות אש) מחרוט סוכר
הערות שוליים

1 2  THE MANUFACTURE OF SUGAR - Extract from "The Useful Arts and Manufactures of Great Britain" - London, 1846
↑  חרוט סוכר באתר "נוסטלגיה אונליין" (לרבות צילום חרוט סוכר עטוף בנייר כחול, עם תווית היצרן.)
↑  תיאור חרוט סוכר, קנייתו ושבירתו, בפורום יהודי עיראק בתפוז אנשים
↑  sugar cones, באתר Flickr
↑  Sugar cutters & nippers, באתר old and interesting
↑  רמי נוידרפר, סקירת ספר: סוכר בממלכת ירושלים - טכנולוגיה צלבנית בין מזרח ומערב / ענת פלד
↑  An archaeological project in Jordan, באתר: The working life of Museum of London
1 2  History of Sugar - Vol 2, by Noel Deerr, London: Chapman & Hall. 1950
↑   Basic Cocktails - Mulled Wine (Glögg and Feuerzangenbowle), שימוש בחרוט סוכר מודגם בדקה 4, סרטון בערוץ "Cocktail Chemistry", באתר יוטיוב (אורך: 05:41), 13 בנובמבר 2018
↑  Sugarbakers - from Sweat to Sweetness" by Bryan Mawer, AGFHS. 2007.
↑  החצוצרה נתביישה (פרק א'), באתר פרויקט בן-יהודה
חיפוש בינארי

דוגמה לפעילות האלגוריתם ומציאת הערך "7" מתוך מערך ערכים נתון
חיפוש בינארי (ידוע גם בשם אריה במדבר) הוא אלגוריתם לחיפוש, כלומר למציאת מקומו של איבר במערך ממוין. סוג החיפוש הנ״ל נקרא "בינארי" מכיוון שהאלגוריתם מחפש או בצד הימני או בצד השמאלי של המערך. ישנם רק 2 מקרים אפשריים, ולכן החיפוש "בינארי".
מטרה

נתון מערך ממוין בגודל  \ n, ויש למצוא את מקומו של איבר מסוים במערך. במעבר סדרתי על איברי המערך נמצא את מיקום האיבר בסיבוכיות  \ O(n). חיפוש בינארי מאפשר למצוא את מיקום האיבר בסיבוכיות של  \ O(log(n)), כלומר ביעילות גבוהה במידה ניכרת.
תיאור האלגוריתם > עקרון

נבדוק את האיבר האמצעי שבמערך הנתון (הממוין כך שהאיבר השמאלי ביותר בו הוא הקטן ביותר, והאיבר הימני ביותר הוא הגדול ביותר במערך). אם האיבר האמצעי הוא האיבר המבוקש, הרי מצאנו את שחיפשנו ונסיים כאן. אם לא, נבדוק מה יחס הסדר בין האיברים. אם האיבר המבוקש קטן יותר מאיבר זה, נבחר את חציו השמאלי של המערך (שבו כל האיברים קטנים מהאיבר האמצעי). אם האיבר המבוקש גדול יותר, נבחר את חציו הימני של המערך (שבו כל האיברים גדולים מהאיבר האמצעי). כעת נחזור על כל מה שעשינו עם תת-המערך שבחרנו. במקרה הגרוע ביותר, שבו באף אחד מהמקרים לא היה האיבר האמצעי האיבר אותו אנו מבקשים, נגיע לתת-מערך בעל איבר אחד, שהוא האיבר המבוקש (או שנגיע למסקנה שהאיבר המבוקש כלל אינו נמצא במערך).
תיאור האלגוריתם > מימוש מילולי

הנחות והבהרות: המערך ממוין כך שהאיבר השמאלי ביותר הוא הקטן ביותר. האיבר המבוקש נמצא במערך. גישה למקום מסוים במערך תתבצע כך: מערך[מקום_מסוים]. השמת ערך במשתנה תתבצע על ידי הסימן <- (חץ) ואילו בדיקת שוויון תתבצע על ידי הסימן = (שווה).
חיפוש_בינארי (תחילת_מערך, סוף_מערך, ערך_מבוקש)
אמצע <- 2 / (תחילת_מערך + סוף_מערך)
אם מערך[אמצע] = ערך_מבוקש
החזר אמצע
אחרת,
אם מערך[אמצע] < ערך_מבוקש
חיפוש_בינארי (אמצע + 1, סוף_מערך, ערך_מבוקש)
אחרת,
חיפוש_בינארי (תחילת_מערך, אמצע - 1, ערך_מבוקש)
תיאור האלגוריתם > שפת C

מימוש רקורסיבי עבור מערך בגודל N:
int BinarySearch(int* a,int x, int left, int right)
 {
   if(left>right)
     return -1;

   int middle = (left+right)/2;
   if(a[middle]==x)
     return middle;

   if(x<a[middle])
     return BinarySearch(a,x,left,middle-1);

   return BinarySearch(a,x,middle+1,right);
 }
מימוש רגיל עבור מערך בגודל N:
int BinarySearch(int* a,int x, int left, int right)
 {
   int left = 0;
   int right = N - 1;
   int middle;
   while (left <= right) {
     middle = floor((left + right)/2);
     if (a[middle] > x)
       right = middle - 1;
     else
       if (a[middle] < x)
         left = middle + 1;
       else
         return middle;
   }
   return -1;
 }
תיאור האלגוריתם > פסאודו- קוד

מימוש רקורסיבי עבור מערך בגודל N:
BinarySearch(a[0..N-1], x, left, right) {
  if (right < left)
    return not_found
  middle = floor((left + right)/2)
  if (a[middle] > x)
    return BinarySearch(a, x, left, middle-1)
  else if (a[middle] < x)
    return BinarySearch(a, x, middle+1, right)
  else
    return middle
}
מימוש רגיל עבור מערך בגודל N:
BinarySearch(a[0..N-1], x) {
  left = 0
  right = N - 1
  while (left <= right) {
    middle = floor((left + right)/2)
    if (a[middle] > x)
      right = middle - 1
    else if (a[middle] < x)
      left = middle + 1
    else
      return middle
  }
  return not_found
}
חישוב הסיבוכיות

בידינו מערך בגודל  \ n כלומר יש בו  \ n איברים. בכל איטרציה (הפעלת האלגוריתם) אנו מצמצמים את המערך לחצי מגודלו, שכן אנו בטוחים שהאיבר אינו בחצי המערך השני ולכן אין אנו בודקים אותו יותר. לאחר איטרציה אחת יהיה גודל המערך  {\frac {n}{2}}, לאחר שתי איטרציות יהיה גודלו  {\frac {n}{2^{2}}}, לאחר שלוש איטרציות יהיה גודל המערך  {\frac {n}{2^{3}}} וכן הלאה. התהליך ייגמר במקרה הגרוע ביותר כאשר יישאר מערך בגודל 1. אם התהליך כולו יימשך  \ k איטרציות, יהיה גודל המערך  {\frac {n}{2^{k}}}. אנו דורשים שגודל זה יהיה 1 ולכן נדרוש  {\frac {n}{2^{k}}}=1. נוציא  \ log משני אגפי המשוואה ונקבל כי  \ k=log(n).
קיבלנו כי סיבוכיות התהליך היא  \ O(log(n)). כלומר מספר הפעולות שאנו עושים קטן משמעותית (לוגריתמית) ממספר איברי המערך.
דוגמת הרצה

נסתכל על מערך המספרים: 1,1,2,3,5,8,13,21,34,55. סדרה זו ידועה בשם סדרת פיבונאצ'י, אך לצורך העניין כל שמעניין אותנו הוא עובדת היותם של מספרים אלה מסודרים בסדר עולה. כעת נסתכל על מערך שמכיל סדרה זו.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | 2 | 3 | 5 | 8 | 13 | 21 | 34 | 55 |
שימו לב שהערכים בשורה העליונה הם המקומות במערך (Indexes), ("מחשב" מתחיל לספור מהספרה אפס ולכן המיקום/האינדקס הראשון הוא 0 ולא 1) ואילו הערכים בשורה התחתונה הם הנתונים הנשמרים במערך (Values). לדוגמה, במקום השלישי במערך (אינדקס 2) שמור הערך 2.
ננסה לחפש כעת, באמצעות אלגוריתם אריה במדבר, האם המספר 2 מופיע במערך. במערך עשרה איברים ולכן  \ n=10.
1. אמצע <- 2 / (תחילת_מערך + סוף_מערך)
תחילת_מערך הוא מספורו של התא הראשון ובמקרה זה 1 ולו סוף_מערך הוא מספורו של התא האחרון, במקרה זה 10. 10+1=11 ואם נחלק ב-2 נקבל 5 (אם אנו מעגלים כלפי מטה). אמצע כעת יהיה שקול למספר 5.
2. אם מערך[אמצע] = ערך_מבוקש
ערכו של המערך במקום החמישי הוא 5 וזה לא שווה לערך המבוקש, 2. לכן נדלג על שלב זה ונמשיך מיד לכיוון ה"אחרת".
3. אחרת,
1. אמצע <- 2 / (תחילת_מערך + סוף_מערך)
תחילת_מערך הוא מספורו של התא הראשון ובמקרה זה 1 ולו סוף_מערך הוא מספורו של התא האחרון, במקרה זה 5. 5+1=6 ואם נחלק ב-2 נקבל 3.
2. אם מערך[אמצע] = ערך_מבוקש
ערכו של המערך במקום השלישי הוא 2 וזהו בדיוק הערך שבקשנו ולכן נכנס לתנאי זה ונמלא אחר ההוראות שם.
האלגוריתם החזיר 3, משמע שהמספר 2 קיים במערך והוא נמצא בתא מספר 3 ואכן זה נכון.
מקורות השמות

השם "חיפוש בינארי" נובע מכך שהאלגוריתם בוחר בכל שלב לחפש באיבר שמחלק את תחום החיפוש לשני חלקים בגודל שווה. מקור השם "אריה במדבר" מגיע מבדיחה על הדרך שבה מחפש מתמטיקאי אריה במדבר: המתמטיקאי מסתכל על המדבר, מחלקו לשני חלקים ובודק היכן נמצא האריה. כעת הוא ניגש לחלק המתאים וחוזר על פעולותיו עד שהוא מגיע לאריה.
לקריאה נוספת

חיפוש אקספוננציאלי
חיפוש אינטרפולציה
חנקן סבך אפור-ראש

| חנקן סבך אפור-ראש |
| --- | --- |
 חנקן סבך אפור-ראש
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: מלקונוטוסים
סוג:: Malaconotus
מין:: חנקן סבך אפור-ראש
שם מדעי
 Malaconotus blanchoti ‏סטפנס, 1826

חנקן סבך אפור-ראש (שם מדעי: Malaconotus blanchoti) היא מין של ציפור ממשפחת המלקונוטוסים, החיה ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה אף על פי שהיא נדירה יחסית בדרום ובמרכז אפריקה. לרוב היא חיה באזורי סוואנה ושיחיות שונות או ביערות פתוחים טרופיים.
חנקן הסבך הוא ציפור באורך 23 עד 26 סנטימטרים בממוצע ומשקל של 65 עד 84 גרם. הראש והעורך אפורים עם מקור שחור ובליטה לבנה בבסיס המקור. לחנקן עיניים צהובות, גרון וחזה צהובים, כשאזור החזה צהוב-כתום, ושאר הגוף לרבות הכנפיים והזנב הארוך ירוקים. ציפור זו מפיקה קול ייחודי צייצני וחד ומסתיים במהירות. קול זה מקשה לאתר את הציפור במדויק בין הסבכים בהם היא נמצאת.
החנקן מעופף בקבוצות קטנות או בזוגות וצד חרקים, חסרי חוליות שונים אך גם חולייתנים כמו לטאות או עכברים קטנים וכן גוזלים וביצים שהוא מוצא. בעזרת מקורו הגדול והמעוקל מעט הוא הורג את הטרף.
לא נבדקה האוכלוסייה הכללית אך החנקנים אינם נדירים ונמצאים בקבוצות גדולות ברחבי אפריקה. מצב שימורם הוא "ללא חשש".
תת-מינים

Malaconotus blanchoti approximans
Malaconotus blanchoti blanchoti
Malaconotus blanchoti catharoxanthus
Malaconotus blanchoti citrinipectus
Malaconotus blanchoti extremus
Malaconotus blanchoti hypopyrrhus
Malaconotus blanchoti interpositus
הערות שוליים

↑  חנקן סבך אפור-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
חיבוק ראשון (עמותה)

לוגו העמותה
עמותת חיבוק ראשון עוסקת בטיפול בתינוקות נטושים ובודדים בבתי החולים בישראל.
נכון לשנת 2021, מכהנת בתפקיד יו"ר העמותה מיכל קוריאט. מנכ"לית העמותה היא אפרת יסעור.
חזון העמותה

עמותת חיבוק ראשון (עמותה רשומה), הוקמה במטרה לטפל בתינוקות הנטושים והבודדים ישראל, על ידי צוות של מתנדבות מסורות שרצו לעזור לשפר את מצבן הנפשי הירוד של התינוקות בעקבות נטישת ההורים.
רקע

עמותת "חיבוק ראשון" הוקמה בשנת 2004 על ידי מיכל קוריאט, מנכ"ל ובעלים של חברת "טרנסקום גלובל", לאחר שנחשפה לפרסום באינטרנט שעסק בתינוקות נטושים.
במדינת ישראל נולדים מדי שנה כ-300 תינוקות שננטשים על ידי הוריהם בבתי החולים, ונשארים שם עד להחלמתם המלאה או עד למציאת פתרון מתאים למצבם, לפעמים למשך חודשים ארוכים. תינוקות אלו זוכים לטיפול פיזי ורפואי מסור על ידי צוות בית החולים, אך בשל עומס העבודה אין באפשרותם להעניק טיפול רגשי רציף לו הם זקוקים.
פעילות העמותה

העמותה שמה לה למטרה למלא את החלל הנוצר בהיעדר הטיפול ההורי, ולספק עד כמה שניתן את הצרכים הרגשיים והקוגניטיביים החיוניים כל כך להתפתחותו התקינה של התינוק. העמותה מטפלת גם בתינוקות הסובלים מהיעדר נוכחות הורית מספקת (הנובעת מאילוצים שונים), החיונית להחלמתם ובריאותם הנפשית.
העמותה פעילה ב-22 מתוך כ־35 בתי-חולים ומוסדות מדינה מוכרים ברחבי ישראל, ונותנת מענה לכל תינוק באמצעות הפעלת מערך מתנדבות המונה כ־500 נשים. מתנדבות העמותה המלוות את התינוקות באופן יומיומי מדמות למעשה עבורם את ההורה הביולוגי החסר ויוצרות עימם קשר אנושי קבוע, מחייכות אליהם, מחבקות אותם ודואגות לכל צורכיהם.
תמיכה כספית

פעילות עמותת חיבוק ראשון, מתקיימת מכספי תרומות של אנשים פרטיים. העמותה מעסיקה מערך סוציאלי, המשמש לזרוע המקשרת בין העמותה לבין בתי החולים. כל מקרה של תינוק נטוש הוא מקרה רווחה מורכב והטיפול מתבצע בין עובדת סוציאלית של העמותה לבין עובדת סוציאלית מבית החולים. כמו כן המערך הסוציאלי מבצע את הסינון, המיון, ההכשרה והליווי של המתנדבים.
פרסים ואותות

שנת 2008 - ארנסט אנד יאנג בשיתוף "דה מרקר" בוחרים במיכל קוריאט, מייסדת ויו"ר חיבוק ראשון, לאחת מעשרת יזמי השנה
שנת 2009 - מגן שר הבריאות למתנדב
שנת 2010 - אות הנשיא למתנדב מוענק על ידי הנשיא שמעון פרס למיכל קוריאט על תרומתה הייחודית לטובת המדינה והחברה בישראל.
שנת 2013 - אות אומ"ץ מוענק על ידי תנועת אומ"ץ לעמותת חיבוק ראשון על פועלה למען קידומן וטיפוחן של אוכלוסיות חלשות.
הערות שוליים

1 2  אודות גרסא אחרונה – חיבוק ראשון
↑  אתר מגן שר הבריאות
↑  אות הנשיא שהוענק למיכל קוריאט
↑  אות אומ"ץ שהוענק לעמותת חיבוק ראשון
חוסה פיגרס פרר

חוסה מריה פיגֵרֶס פֶרֵר (José María Figueres Ferrer;‏ 25 בספטמבר 1906 – 8 ביוני 1990), הידוע בכינויו דון פפה (Don Pepe), היה מהפכן סוציאל-דמוקרטי הומניסט קוסטה ריקני. כיהן כנשיא זמני במשך שנה וחצי ב-1948–1949, לאחר מלחמת האזרחים הקוסטה ריקנית, שבה הוביל את המחנה הסוציאל-דמוקרטי. בהמשך דרכו נבחר לשתי קדנציות מלאות כנשיא קוסטה ריקה, בשנים 1953–1958 ו-1970–1974. בכהונתו כנשיא זמני חולל מספר רב של רפורמות משמעותיות, ובכללן ביטול הצבא, הרחבת זכות הבחירה והקמת מערכת חינוך ציבורית לכל.
ראשית דרכו > ילדותו

הוריו נולדו וגדלו בקטלוניה שבצפון ספרד, ובעוד פיגרס בבטן אמו, היגרו לעיר אלחואלה אשר במרכז קוסטה ריקה, שם הוא נולד.
פיגרס היה הבכור מבין ארבעה ילדים, אשר דיברו בשפה הקטלאנית עם אביהם הרופא, ועם אימם המורה.
פרנסיסקו אורליך היה לו לחבר ילדות קרוב, חברות אשר לימים תהפוך ביניהם גם לשותפות פוליטית חזקה.
ראשית דרכו > לימודיו

כתלמיד, פיגרס הצטיין באנגלית, וגילה עניין רב במקצועות ריאליים.
בעיות משפחתיות הביאו לשליחתו לפנימיה בשם "Colegio Seminario", שם ניסה להתאבד, ונשר מהלימודים.
בניגוד לרצונו של אביו, ובעזרת כסף שהרוויח בעצמו כמתרגם, נסע לבוסטון כדי ללמוד הנדסה אלקטרו-חשמלית במכללת MIT.
אך פיגרס החליט במהרה לעזוב את המכללה. הוא בחר לבלות את זמנו דווקא בספרייה הציבורית של בוסטון, ובנה לעצמו תוכנית לימודים עצמאית.
בחירה זו היוותה נקודת מפנה בעיצוב זהותו.
"בספרייה הציבורית של בוסטון למדתי על מדע ועל פילוסופיה סוציאליסטית הרבה יותר מאשר כל מה שיכלתי ללמוד במכללה", אמר שנים לאחר מכן. גם את ההשראה לביטולו של הצבא קיבל פיגרס בספרייה זו, כפי שהעיד בעצמו, כאשר קרא בה את הספר "דברי ימי עולם" (The Outline of History) מאת ה.ג וולס.
ראשית דרכו > עצמאותו הכלכלית

בשנת 1928, בהיותו בן 22 בלבד, חזר פיגרס למולדתו והקים בעיר טאראצו חווה של גידול קפה וייצור חבלים. הוא העניק לה שם אשר העיד על כיוון חייו: "המאבק שאין לו סוף" (La Lucha Sin Fin). פיגרס, אשר באותה תקופה הגדיר את עצמו כ"חוואי סוציאליסט", קבע תנאי עבודה מהפכניים עבור הפועלים בחווה:
כל פועל ומשפחתו קיבלו בחווה של פיגרס מגורים, ביטוח בריאות מלא, ובמהלך שיגרת השבוע השתתפו במפגשי תרבות וחינוך אשר יזם.
פיגרס חתם על חוזה עבודה עם כל פועל - בניגוד חריף למציאות ששררה באותה תקופה במרכז אמריקה, בה הסדר השולט היה של אדונים ועבדים.
סעיף מיוחד בחוזה קבע כי כל פועל אשר קוצר קנאביס (המשמש לייצור חבלים) בשטח החווה, ימכור אותו לפיגרס במחיר השוק, ואם מישהו אחר יציע לפועל מחיר גבוה יותר, הוא רשאי למכור אותו לו, כאילו היה הקנאביס שייך לפועל.
החווה התפרסמה ושגשגה, העסיקה כאלף פועלים בשיאה, והיוותה סנונית אשר בישרה את שמו של פיגרס בציבור.
חייו הפוליטיים > גלות

בשנת 1942 נכנס פיגרס בסערה לתוך החיים הפוליטיים. הוועדה המאוחדת של הארגונים האנטי-טוטליטריים (United Comittee of Anti-Totalitaria Associations) ארגנה הפגנה כנגד הממשלה השמרנית. פיגרס - אשר באותה תקופה כבר צבר כוח כלכלי ומעמד של כבוד בציבור - הוזמן לתחנת רדיו מקומית, והתבטא בחריפות כנגד קלדרון, הנשיא המכהן. בעודו תוקף את הממשלה, פרצה המשטרה לתחנת הרדיו ולקחה את פיגרס למעצר. הוא הואשם בבגידה ובגילוי מידע מסווג לאויב, ולמרות הפצרות מצד גורמים בעם אשר אהדו את פיגרס - הוא הוגלה למקסיקו על ידי קלדרון.
במקסיקו חבר פיגרס לגולים נוספים ממרכז אמריקה ומהמדינות הקאריביות, והחל לארגן כוח צבאי של 700 איש (אחד מחייליו היה פידל קסטרו), אשר כונה "הלגיון הקאריבי".
ב-1944, עקב לחץ ציבורי, הורשה פיגרס לשוב לקוסטה ריקה, והיה ממייסדי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
חייו הפוליטיים > מוביל מלחמת האזרחים

1948 הייתה שנת המפנה. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, בראשות אולטה, ניצחה בבחירות את הגוש השמרני בראשות קלדרון. הייתה זו תוצאה סנסציונית, לאחר עשרות שנים של שלטון שמרני בקוסטה ריקה, אך השמרנים טענו לזיוף הבחירות וסירבו לפנות את השלטון.
פיגרס, אשר צפה מראש כי השמרנים לא יסכימו להודות בהפסד הבחירות, כבר היה ערוך להוביל את כוחות המורדים במלחמת אזרחים ונתן את האות לפתיחתה. בתום שבועות ספורים אשר גבו כ-4,000 קורבנות (המאורע האלים ביותר בתולדות קוסטה ריקה), כיתרו כוחותיו של פיגרס את קלדרון ואנשיו בבית הנשיאות. רק לאחר שהובטח לקלדרון ולאנשיו שהם או רכושם לא ייפגעו, הסכימו להיכנע - והמלחמה הוכרעה.
חייו הפוליטיים > קדנציה ראשונה (1948–1949)

בנקודה זו זכה פיגרס למעמד מרקיע שחקים במדינתו. רובו ככולו של העם ראה בו גיבור ומושיע, ועתידה של קוסטה ריקה היה נתון בעיקר בידיו.
פיגרס בחר להיות לעמוד בראש ממשלת מעבר (חונטה) למשך 18 חודשים, בסופם, כך הבטיח, יעביר את הנשיאות לאולטה.
במהלך 18 החודשים הללו, ייסד פיגרס חוקה חדשה לקוסטה ריקה, לתוכה הוכנסו 834 רפורמות, ביניהן:
פירוק הצבא.
הענקת זכות ההצבעה לנשים ולאנלפבתים.
הענקת אזרחות שוות-זכויות למהגרים אפריקאים ולילדיהם.
הקמת מערכת חינוך ציבורית נגישה לכל.
הלאמת הבנקים.
הוצאת המפלגה הקומוניסטית מחוץ לחוק. (הימים היו שיאה של המלחמה הקרה, והסברה הרווחת הייתה שפיגרס הסוציאליסט רצה להבדיל את עצמו במובהק מהקומוניזם).
"בתוך 18 חודשים ביצענו 834 רפורמות אשר שינו לחלוטין את פניה של המדינה, והבאנו למהפכה עמוקה והומאנית", אמר בראיון ב-1981.
בנובמבר 49' קיים פיגרס את הבטחתו, פינה את כיסאו לאולטה ועבר לניו יורק.
חייו הפוליטיים > קדנציה ראשונה (1948–1949) > ביטול הצבא

גולת הכותרת של החוקה החדשה הייתה ביטולו של הצבא. "עתידו של המין האנושי אינו צריך לכלול צבאות. משטרה כן, כיוון שבני האדם אינם מושלמים", הכריז פיגרס, ובטקס חגיגי ב-1 בדצמבר 1948, אחז פטיש גדול וניפץ באופן סמלי אבן מאבני החומה של המבצר הצבאי בלוויסטה שבמרכז סן חוסה, שם שכן בעבר המטה הכללי. כעבור זמן מה נמסר הבניין ההיסטורי לאוניברסיטה של קוסטה ריקה, כדי להקים בו מוזיאון לאומי. "לניצחונות צבאיים יש ערך מועט בלבד", אמר פיגרס, "מה שבונים בזכותם הוא החשוב". מאז חוגגת קוסטה ריקה בכל 1 בדצמבר, יום ביטולו של הצבא, את יום השלום והדמוקרטיה.
פיגרס היה פציפיסט מושבע בהשקפתו, דבר אשר בא לידי ביטוי בפועלו בעשרות שנותיו הציבוריות. אך לצד המניע האידיאליסטי, יש לזכור כי הצבא ב-1948 הורכב מנאמניו של המשטר השמרני של קלדרון. יש הטוענים כי הייתה זו הסיבה העיקרית לכך שפיגרס התעקש לבטל את הצבא - עריפת ראשו של סיכון גדול להפיכה אלימה חוזרת, אשר תשיב את השלטון לשמרנים. אך פיגרס נתקל בהתנגדות רבה למהלך זה גם מתוך מחנה תומכיו, אשר הפצירו בו שבמקום לבטל כליל את הצבא, פשוט יעשה בו "ניקוי אורוות" - יחליף את הגנרלים נאמני קלדרון בגנרלים נאמני פיגרס. הוא סירב.
בנו של פיגרס, נשאל בריאיון לעיתון "הארץ" ב-2009, לגבי צעד זה של אביו: "ההיסטוריה הראתה כי הצבא מגלה כל העת עניין בפוליטיקה, ולכן אבי היה משוכנע כי הדמוקרטיה והמוסדות הדמוקרטיים יהיו בטוחים יותר בסביבה ללא צבא. הוא צדק כמובן, מעל לכל ספק. מעניין היה להיווכח כי למרות שאמריקה המרכזית הייתה במשך יותר מ-40 שנה אחת הזירות של המלחמה הקרה בין הגושים, הרי שקוסטה ריקה, המדינה היחידה באזור שלא היה לה צבא, הייתה האומה היחידה שלא ניהלה מלחמה עם מי משכנותיה, ולא נקלעה לאחד מהעימותים המקומיים של אותו מאבק גלובלי בין-גושי".
לפחות על הנייר יכול היה פיגרס להישען על הסכם עם ארצות הברית תחת חוק "השאל-החכר" שנחתם עם קוסטה ריקה בנובמבר 1942. חוק זה, אשר נחקק בידי נשיא ארצות הברית רוזוולט במרץ 1941, קבע כי ארצות הברית תוכל ותתכוון להשאיל ולהחכיר ציוד צבאי למדינות זרות, אשר יהיו בעלות חשיבות ביטחונית לארצות הברית עצמה.
חייו הפוליטיים > קדנציה שנייה (1953–1958) > ניצחון דמוקרטי

ב-1953 שב פיגרס לארצו, הקים את מפלגת החירות הלאומית (PLN), המפלגה המצליחה ביותר בתולדות קוסטה ריקה, והתמודד בראשה בבחירות הדמוקרטיות הראשונות שהתקיימו מאז כינונה של החוקה החדשה. מערכת הבחירות נחלקה באופן ברור לפי המעמדות: האליטה חששה שפיגרס יפעיל מיסוי מוגבר על השכבות העשירות. אך למרות הכל, ולמרות חבירתו המפתיעה של אולטה דווקא לכוחות השמרנים, זכה פיגרס בשלטון, והפעם בצורה דמוקרטית.
חייו הפוליטיים > קדנציה שנייה (1953–1958) > מאבק בדיקטטורה

פיגרס דבק במדיניות סוציאלית, אבל לא קומוניסטית. הוא התבטא בתקיפות כנגד רודנים ביבשת אמריקה, ואף החרים את הוועידה הפנים-אמריקנית הגדולה בקראקס (ונצואלה) ב-1954, כי התקיימה בנוכחותו של מרקוס פרז, רודן ונצואלה באותה תקופה. על רקע ועידה זו ביקר פיגרס בחריפות את ארצות הברית, אשר לטענתו התנהלה בצביעות ביחסה לדיקטטורות האמריקניות.
בשנת 1957, נחשף וסוכל ניסיון התנקשות בו על ידי שליחיו של רודן הרפובליקה הדומיניקנית, רפאל טרוחיו.
חייו הפוליטיים > קדנציה שנייה (1953–1958) > 1955 וסכנת הנפילה

חברי 'הלגיון הקאריבי' יצאו ב-1954 מקוסטה ריקה לניקרגואה במטרה להפיל את אנסטסיו סומוסה גרסיה, רודן ניקרגואה - אך ללא הצלחה. סומוסה יצא למתקפת נגד, אשר כוונה להפיל את שלטונו של פיגרס ולהשיב את קלדרון, בן בריתו לשלטון, ופלש לקוסטה ריקה. מטוסי קרב הפציצו ערים קוסטה ריקניות וגרמו לאבדות כבדות.
פיגרס, נטול הצבא, פנה לארגון מדינות אמריקה ובבקשה לסיוע.
חייו הפוליטיים > קדנציה שנייה (1953–1958) > הסיוע מארצות הברית

אייזנהאואר, נשיא ארצות הברית דאז, ספג סקנדל רק שנה קודם לכן - נחשפה מעורבות ה-CIA בהכשרת הכוחות אשר הפילו את ארבנס, הנשיא הנבחר של גואטמלה. ארבנס נחשד בקומוניזם, אך לאחר מעשה, נתגלה כי לא היה לו קשר ממשי לקומוניזם, ויתרה מכך, נחשף השקר של ארצות הברית, אשר הכחישה בתחילה את מעורבותה. הדבר גרר ביקורות רבות מבית ומחוץ, ואייזנהאואר, אשר עמד לפני מערכת בחירות חדשה, לא יכול היה לספוג מקרה נוסף בו ה-CIA מעורב בהדחת נשיא נבחר. מאחר שה-CIA היה שקוע עמוק בהכשרת הכוחות הניקרגואים אשר פלשו לקוסטה ריקה, הרגיש אייזנהאואר מחויב למנוע את נפילתו של פיגרס בידי נשק אשר סיפקה ארצות הברית.
ארצות הברית נעתרה לבקשת הסיוע, ובהסכמת ארגון מדינות אמריקה מכרה לקוסטה ריקה מטוסי קרב בעלות של דולר ליחידה.
בעזרת סיוע פעיל של מחלקת המדינה של ארצות הברית, שהייתה מעוניינת בשיפור תדמית החוץ האמריקנית, נסוגו כוחות צבא ניקרגואה.
"לו היה כאן צבא, לא היינו נזקקים לנשק מסומוסה מניקרגואה. היה לנו כוח זמין בתוך קוסטה ריקה, והיינו מפילים את פיגרס בקלות", העיד מיגל הררה, מנהיג כוחות המורדים מ-1955.
השלום שב לקוסטה ריקה ופיגרס השלים את הקדנציה שלו כנשיא.
חייו הפוליטיים > קדנציה שנייה (1953–1958) > פרנסיסקו אורליך

בבחירות של 1958 התמודד פרנסיסקו אורליך, חבר הילדות הקרוב של פיגרס, לנשיאות בראשות ה-PLN.
אורליך הפסיד למועמד השמרני אשאנדי בפער זעיר.
גם הפעם היו טענות של זיוף בחירות, הפעם מכיוון הסוציאל-דמוקרטים, ושוב עלה איום לפתיחת מלחמת אזרחים. "אני לא מתכוון להכיר בתוצאות הבחירות האלה", כך אמר פיגרס, לפי חבר המפלגה אלברטו קאנס, אך אורליך הרגיע את הרוחות. קאנס מעיד כי "אורליך היה היחידי אשר יכל לדפוק על השולחן ולגרום לפיגרס להירגע ולהקשיב".
ה-PLN הכירו לבסוף בתוצאות, ובבחירות הבאות שהתקיימו ב-1962 ניצח אורליך.