stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלך בבר - ההרפתקה של באדו

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים
 יוצרים:  מייקל סטוקס
 כותבים:  מייקל סטוקס
 בימוי:  מייק פאלוס
 מדבבים בעברית:  שחר קדוש, גדי לוי, מייה קדוש, איתי לוי, עדן גמליאל, בר סביר, אורלי קטן, עפרון אטקין, יורם יוספסברג, נורית בנאי קורן, מאיה מיטלפונקט, טליה ברקאי, עמי מנדלמן, עמית יוסוביץ', לירון לב
 ארץ מקור:  קנדה, צרפת 
 שפות:  צרפתית 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  65
 הפקה
 הפצה:  Nelvana 
 אורך פרק:  12 דקות
 שידור
 רשת שידור:  YTV
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  6 בספטמבר 2010 – 2 בינואר 2015
 תקופת שידור בישראל:  2010 – 2011
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המלך בבר - ההרפתקה של באדו (באנגלית: Babar and the Adventures of Badou) היא סדרת טלוויזיה מונפשת קנדית-צרפתית לילדים, המבוססת על הדמות "בבר" שנוצרה על ידי ז'אן וססיל דה ברונוף.
הסדרה שודרה במקור ב-6 בספטמבר 2010 בערוץ YTV בקנדה ובערוץ TF1 בצרפת. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 2010 בערוץ הופ!. לסדרה הופקו 3 עונות הכוללות 65 פרקים באורך 12 דקות.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר באדו, נכדו של המלך בבר וחבריו, אשר בכל פרק לומדים על חברות, סובלנות וחשיבותה של משפחה בארמון ובעיר סלסטיל.
דמויות ומדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי גדי לוי, והופק על ידי עוזי פוקס, סאלי אמיגה ומשה קרבלניק.
| שם הדמות | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
באדו: שחר קדוש
בבר / גאלוק / דמויות שונות: גדי לוי
צ'יקו: מייה קדוש
מונרו: איתי לוי
זוואדי: עדן גמליאל
לולו: בר סביר
סלסט / סליפ: אורלי קטן
קורניליוס / דמויות שונות: עפרון אטקין
רטקסס / פום / דמויות שונות: יורם יוספסברג
ליידי רטקסס: נורית בנאי קורן
אמא של באדו / ג'ייק: מאיה מיטלפונקט
מיס טריש / דמויות שונות: טליה ברקאי
קרודיליוס: עמי מנדלמן
טרש: עמית יוסוביץ'
דילש / אנדי: לירון לב
שידור הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 26 | 26 | 14 בפברואר 2011 | 4 בינואר 2012 |
|  | 2 | 26 | 26 | 25 במרץ 2013 | 17 בינואר 2014 |
|  | 3 | 13 | 13 | 10 ביולי 2014 | 2 בינואר 2015 |
מקס בירבראייר

| --- | --- |

חולצתו של מקס בירבראייר בנבחרת ישראל, מספר 21, מייצגת את ישראל באגף הבין-לאומי בהיכל התהילה של ההוקי קרח
 לידה:  15 בדצמבר 1980 (בן 43) אוסט-קמנוגורסק (כיום אוסקמן), ברית המועצות – כיום בקזחסטן
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 משקל:  195 ליברה 
 גובה:  1.88 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  הוקי קרח
 תפקיד:  חלוץ אגף שמאלי
 נבחר בדראפט:  2000 (מקום 67 כללי) ניו ג'רזי דווילס
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מועדון:  אלבני ריוור ראטס (2000–2003) (AHL)  סן אנטוניו ראמפג' (2003) (AHL)  לארדו באקס (2003–2004) (CHL)   סן דייגו גאלס (2004––2005) (ECHL)   לונג ביץ' אייס דוגס (2005–2006) (ECHL)   קרדיף דווילס (2006–2008) (עילית בריטית)  טורפדו אוסט קמנוגורסק (2008–2009) (רוסיה-2)  היילברונר פאלקן (2009) (גרמניה-2)   קרדיף דווילס (2009–2014)  טלפורד טייגרס (2014–2016)  סווינדון ויילדקאטס (2016–2019)  בריסטול פיטבולס (2023–2024)  קרדיף קנאקס (2024–הווה)
 
מקסים "מקס" בירבראייר (נולד ב-15 בדצמבר 1980 באוסט קמנוגורסק, ברית המועצות – כיום אוסקמן, קזחסטן) הוא שחקן הוקי קרח ישראלי מקצועני בעמדת חלוץ אגף שמאלי, המשחק בקבוצת קרדיף קנאקס בליגה הרביעית בבריטניה (NIHL 2).
בשנת 2000 נבחר בירבראייר בדראפט של ליגת ה-NHL על ידי ניו ג'רזי דווילס, והפך בכך לישראלי הראשון שנבחר בדראפט ה-NHL.
תחילת דרכו

בירבראייר החל לשחק הוקי קרח בגיל 6 בעידוד סבו, אנטולי. עלה לישראל עם משפחתו כשהיה בן 15.
בירבראייר עבר לשחק בקנדה לאחר שכישרונו התגלה בעת ששיחק בטורניר עם נבחרת הנוער של ישראל. בקנדה שיחק בליגת צעירים מדרג שני. הוא שיחק גם בנבחרת ישראל בהוקי קרח באליפויות העולם דרג ד' ב-1997, 1998 ו-2000.
בקבוצת הצעירים בה הספיק לשחק עונה אחת בלבד הצטיין בירבראייר, כשכבש 50 שערים ומסר 32 אסיסטים ב-47 משחקים בלבד.
הבחירה בדראפט ה-NHL

לאור הצטיינותו נבחר בירבראייר בדראפט ה-NHL בשנת 2000 במקום ה-67 (סיבוב שלישי) למרות הליגה הנחותה ממנה הגיע – השחקן השני בלבד בהיסטוריה שמגיע מליגה זו לדראפט ה-NHL. בכך הפך בירבראייר לשחקן הישראלי הראשון שנבחר בדראפט ה-NHL. הקבוצה שבחרה אותו הייתה אלופת ה-NHL באותה שנה, ניו ג'רזי דווילס. הוא הוחתם בקבוצה על חוזה לשלוש שנים.
קריירה מקצוענית

למרות הבחירה בדראפט והחוזה שנחתם עם הדווילס, לא זכה בירבראייר לשחק במשחק רשמי ב-NHL. הוא שותף במחנה טרום העונה של הדווילס וכבש בו שער אחד במשחק טרום עונה, אך נופה מסגל הקבוצה לפני פתיחת העונה, ואת שלוש שנות החוזה העביר בקבוצה-בת של הדווילס, "אלבני ריוור ראטס" מליגת ה-AHL – הליגה המקצוענית המשנית החשובה ביותר בצפון אמריקה.
עם תום החוזה שלו עם הדווילס חתם בירבראייר על חוזה עם פלורידה פנתרס, אך גם שם לא זכה להיכלל בסגל הקבוצה ולשחק ב-NHL, ואת עונת 2003/04 החל בקבוצה-הבת שלה מה-AHL, "סן אנטוניו ראמפג'". בהמשך העונה הועבר לקבוצה אחרת בליגה משנית נחותה יותר.
לאחר ששיחק שנתיים נוספות בליגות המשניות בצפון אמריקה עבר בירבראייר לשחק באירופה בעונת 2006/07, כשחתם בקרדיף דווילס מהליגה העילית הבריטית (אין קשר בינה לניו ג'רזי דווילס). הוא שיחק בקבוצה מאז ועד 2014, למעט עונה אחת (2008/09) בה שיחק בקבוצה בעיר הולדתו, אוסקמן, ובקבוצה נוספת מהליגה השנייה בגרמניה.
בשתי העונות הבאות שיחק בירבראייר בקבוצת טלפורד טייגרס, בליגת העל האנגלית (English Premier League) הנחשבת לליגה השנייה בטיבה בבריטניה אחרי הליגה העילית הבריטית. ב-2016 עבר לסווינדון ויילדקאטס, המשחקת באותה הליגה.
ב-2019 הודיע בירבראייר על פרישה ממשחק פעיל.
ב-2023 חזר בירבראייר מפרישתו, וחתם בקבוצת בריסטול פיטבולס מהליגה השנייה בבריטניה (שנקראת כעת "הליגה הלאומית להוקי קרח", ובראשי תיבות NIHL).
ב-2024 חתם בירבראייר בקבוצת קרדיף קנאקס, מליגת NIHL 2 – הליגה הרביעית בבריטניה.
נבחרת ישראל

בירבראייר מיעט לשחק בנבחרת ישראל, כיוון שהאליפויות בדרגים בהם ישראל משחקת מתנגשות ברוב המקרים עם סיום העונה בליגות בהן שיחק. מאז שלוש האליפויות בהן שיחק בנבחרת ישראל כשחקן צעיר שיחק בירבראייר בנבחרת עוד מספר פעמים – ב"גביע ספרטק", טורניר הזמנה של ספרטק מוסקבה ב-2005, באליפות העולם דרג 2 ברומניה ב-2008 אליה הגיע ישירות בטיסה מייד לאחר משחק סיום העונה של קרדיף דווילס, ובאליפות העולם דרג 2B בטורקיה ב-2013, שם כבש 5 שערים ומסר 8 אסיסטים ב-5 משחקים וסייע לנבחרת ישראל לזכות באליפות ולעלות לדרג 2A.
ליגת ארץ ישראל בכדורגל

| --- | --- |
 תחום:  כדורגל 
 ארגון:  ההתאחדות לכדורגל בארץ ישראל
 מדינות:  המנדט הבריטי
 תקופת הפעילות:  1928–1948 (כ־20 שנה) 
 
ליגת ארץ ישראל הייתה ליגת כדורגל הבכירה בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, שהתקיימה בשנים 1928 – 1948. היא אורגנה על ידי ההתאחדות לכדורגל בארץ ישראל ולכן היא נחשבת לגלגול המקורי של ליגת העל הישראלית המודרנית, שקיימת מאז קום המדינה ב-1948. הליגה המשנית אז הייתה ליגה ב'.
ארגון והיסטוריה

כטורניר שאורגן על ידי ההתאחדות לכדורגל בארץ ישראל, לימים ההתאחדות לכדורגל בישראל, הוא נחשב כקודמו של ליגת העל המודרנית. בשל סכסוכים אלימים ביישוב, העונות לא היו עקביות ובכמה עונות לא נערכה אליפות ארצית כלל. כך למשל, הליגה הושעתה לשתי עונות לאחר 1947 בסיום המנדט הבריטי על המדינה במאי 1948, כשעצמאותה של מדינת ישראל במקביל, והמלחמה שלאחר מכן בין ישראל למדינות ערב לא אפשרו קיום משחקים באופן סדיר. הליגה הוחלפה רשמית בשנת 1949 על ידי הליגה הישראלית החדשה, ליגה א'.
המועדון הראשון שזכה באליפות הליגה היה מועדון המשטרה הבריטית שזכה גם בגביע באותה עונה. נוסף לזכיית מועדון המשטרה הבריטית, שאירח את משחקיו בירושלים, רק מועדונים מתל אביב זכו באליפות בתקופת המנדט. מכבי והפועל תל אביב זכו בחמש אליפויות כל אחת.
עונות > סטטיסטיקה

| זוכה | מספר תארים | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| הפועל תל אביב | 5 | 1934, 1935, 1938, 1940, 1944 |
| מכבי תל אביב | 5 | 1936, 1937, 1939, 1942, 1947 |
| מכבי חשמונאים ירושלים | 1 | 1928 |
| המשטרה הבריטית | 1 | 1931 |
ראו גם

כדורגל בישראל
ליגת העל בכדורגל
ליגה א' (כדורגל)
לקריאה נוספת

עומר עינב, עומדים בשער: כדורגל ויחסי יהודים וערבים בא"י–פלסטין, 1917–1948, הוצאת עם עובד, תשפ"ב 2022
הערות שוליים

↑  Goldberg, Asher (2010-07-29). "The Tel Aviv Derbies in December 1935 and '36". ההתאחדות לכדורגל בישראל. אורכב מ-המקור ב-2012-07-05. נבדק ב-2011-08-05.
↑  
Bleicher, Yaniv (2011-05-19). "Israel – List of Champions". Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. נבדק ב-2011-08-05.
↑  Bleicher, Yaniv (2008-07-03). "Israel – List of Final Tables". Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. נבדק ב-2011-08-05.
↑  The Israeli Football Association
↑  100 שנות כדורגל (1906–2006), עמוד 35
↑  A Break in League Play Aspaklaria Shel HaSport (The Sport Mirror), 11 January 1948, p. 1, col. 6 (בעברית)
| עונות בליגה העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגת ארץ ישראל | 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1943/1944 • 1944/1945 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| ליגה א' והליגה הלאומית | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| ליגת העל | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
גמר גביע המדינה בכדורגל 2024

גמר גביע המדינה בכדורגל 2024 התקיים באצטדיון בלומפילד בתל אביב ב-30 במאי 2024, ובו נקבע כי מחזיקת גביע המדינה בכדורגל 2023/2024 היא מכבי פתח תקווה, שניצחה את הפועל באר שבע בתוצאה 1–0. הייתה זו המהדורה ה-85 של גביע המדינה, וה-71 מאז קום המדינה.
מכבי פתח תקווה זכתה בגביע המדינה השלישי בתולדותיה, והראשון מאז עונת 1951/1952, אז גברה 1–0 על מכבי תל אביב. מכבי חזרה למעמד הגמר בפעם השישית בתולדותיה ולראשונה מאז 2020, אז הפסידה לאותה הפועל באר שבע. בדרך אל הגמר שיחקה במפעל 4 משחקים, מתוכם ניצחה שלושה ב-90 דקות ובאחד לאחר הארכה.
מנגד, הפועל באר שבע העפילה לגמר השביעי בתולדותיה, אחרי 4 משחקים במפעל, מתוכם גם היא ניצחה שלושה מהם ב-90 דקות ובאחד לאחר הארכה. באר שבע חזרה למעמד זה לראשונה מאז עונת 2021/2022, אז ניצחה במשחק הגמר את מכבי חיפה וזכתה בגביע השלישי שלה. לפני כן ניצחה באר שבע גם בגמר 2020, אז נערך המשחק ללא צופים בעקבות התפרצות נגיף הקורונה, ובו גברה באר שבע על מכבי פתח תקווה 2–0 וזכתה בגביע השני שלה בהיסטוריה.
הדרך אל הגמר

| מכבי פתח תקווה> יריבה | מכבי פתח תקווה> תוצאה | סיבוב | הפועל באר שבע> תוצאה | הפועל באר שבע> יריבה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מכבי יבנה | 3–1 | 32 האחרונות | 1–0 | בית"ר ירושלים |
| הפועל חיפה | 3–0 | שמינית הגמר | 1–0 | עירוני טבריה |
| מכבי תל אביב | 4–2ה | רבע הגמר | 1–0 | הפועל פתח תקווה |
| הפועל נוף הגליל | 3–0 | חצי הגמר | 3–2ה | מכבי נתניה |
סיכום מהלכי המשחק

שניות ספורות מפתיחת המשחק, נזרקו אבוקות מכיוון יציע אוהדי הפועל באר שבע, והמשחק נעצר לכ-2 דקות.
בדקה העשירית קשר הפועל באר שבע דיינר קיניונס רץ עם הכדור לרחבה, השאיר מאחור את המגן שלו, ובעט שטוח, אולם שוער פתח תקווה וולף עצר עם הרגל.
בדקה ה-18 חלוץ מכבי פתח תקווה אנס מחמיד, שכבר קיבל כרטיס צהוב, הפיל את בלם באר שבע מיגל ויטור ללא כדור עם ספק מרפק לפנים. שילוח לא ראה או חשב שאין עבירה, ה-VAR לא התערב, וחלוץ מכבי פתח תקווה יצא ללא כרטוס נוסף מאירוע זה.
בדקה ה-22 קשר מכבי פתח תקווה ניב יהושע נגח מקצה הרחבה לידיו של שוער באר שבע אליאסי.
בדקה ה-35 קשר באר שבע עדן שמיר שלח כדור עומק לחלוץ קבוצתו רותם חטואל שבעט מזווית קשה ונעצר אצל וולף.
בדקה ה-46 מתפרצת של מכבי פתח תקווה הסתיימה אצל מחמיד, שחתך פנימה מצד שמאל וסובב כדור טוב למסגרת, אבל השוער אליאסי זינק ובקצות האצבעות הדף לקורה.
בדקה ה-48 במחצית השנייה באר-שבע פתחה טוב, כאשר ויטור נגח אחרי הרמה של עימראן ולאד עומר מהקרן, וולף הדף לעוד קרן.
בדקה ה-54 כדור נהדר של קשר פתח תקווה לירן חזן מצא את אלון אזוגי בצד ימין, שבעט מזווית קשה החוצה.
בדקה ה-55, עוד הזדמנות טובה למכבי פתח תקווה. כאשר הקשר מאור לוי התקדם ובעט כדור חזק מ-20 מטר, אליאסי שוב זינק מצוין והדף לקרן.
בדקה ה-69 חלוץ פתח תקווה מחמיד עבר את אליאסי ובעט מול שער ריק מעל המשקוף. בהילוך החוזר נראה כי הוא היה בנבדל.
בדקה ה-75 בלם באר שבע מיגל ויטור נפצע ולא היה יכול להמשיך, בריירו החליף אותו.
בדקה ה-85 קשר פתח תקווה מאור לוי חטף לבריירו והשאיר ללוקה שטור, שניסה לעבור את פוקו אבל הכדור נבלם ביד של המגן שגלש. השופט קבע יד ופנדל למכבי פתח תקווה. קפטן מכבי פתח תקווה מוחמד הנדי דייק מהנקודה הלבנה וקבע 0:1 למכבי פתח תקווה בגמר הגביע.
בדקה ה-90 השופט החליט על 7 דקות תוספת זמן, אולם נתן זמן נוסף ובדקה ה-99 מכבי פתח תקווה הגיעה להזדמנות נוספת כאשר אזוגי העביר כדור רוחב, ולוקה שטור פספס את המסגרת מקרוב. לאחר מכן שרק השופט שילוח לסיום המשחק, כאשר מכבי פתח תקווה ניצחה וזכתה בגביע המדינה השלישי בהיסטוריה, והראשון שלה מזה 72 שנים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 במאי 2024 20:30 | מכבי פתח תקווה | 0-1 | הפועל באר שבע | אצטדיון בלומפילד, תל אביב צופים: 29,420 שיפוט: אביעד שילוח |
| 30 במאי 2024 20:30 | מוחמד הנדי (פ)  86' | (סיקור) |   | אצטדיון בלומפילד, תל אביב צופים: 29,420 שיפוט: אביעד שילוח |
סיכום מהלכי המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              מכבי פתח תקווה :               הפועל באר שבע
הערות שוליים

↑  רענן ברנובסקי‏, מכבי פתח תקווה זכתה בגביע המדינה אחרי 0:1 על הפועל באר שבע, באתר וואלה, 30 במאי 2024
לואיק אמבה סו

לואיק אמבה סו (בצרפתית: Loïc Mbe Soh; נולד ב-13 ביוני 2001 בננגה-אבוקו שבקמרון) הוא כדורגלן צרפתי-קמרוני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בירסחוט מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים

אמבה סו גדל במחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן, ובשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-11 במאי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2-1 על אנז'ה במסגרת המחזור ה-36 בליגת העל הצרפתית לעונת 2018/2019. הוא ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון, וזכה עמו בשתי אליפויות צרפת.
ב-11 בספטמבר 2020 חתם אמבה סו בנוטינגהאם פורסט מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-25 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 להאדרספילד טאון במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2020/2021. ב-20 בינואר 2021 הבקיע את שערו היחיד במועדון, בהפסד 2-1 למידלסברו במסגרת המחזור ה-25 בליגה. בסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-23 בינואר 2023 הושאל אמבה סו לגנגאן מליגת המשנה הצרפתית עד לתום עונת 2022/2023. ב-28 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על רודז במסגרת המחזור ה-20 בליגה. ב-31 בינואר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בהפסד 2-1 לנים במסגרת המחזור ה-21 בליגה. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-1 בספטמבר 2023 הושאל אמבה סו לאלמיירה סיטי מליגת העל ההולנדית למשך עונת 2023/2024. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד אקסלסיור רוטרדם במסגרת המחזור החמישי בליגה. ב-9 בדצמבר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בהפסד 4-1 לא.ז. אלקמאר במסגרת המחזור ה-15 בליגה. הוא ערך 20 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד.
ב-5 ביוני 2024 הודיעה פריז סן-ז'רמן כי אמבה סו יעזוב את המועדון בקיץ עם תום חוזהו, וב-26 באוגוסט חתם בבירסחוט מליגת העל הבלגית. ב-21 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 לסנט טרוידן במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת 2024/2025.
תארים

אליפות צרפת (2): 2018/2019, 2019/2020
הערות שוליים

↑  Ligue 1 : première titularisation pour Loïc Mbe Soh (PSG) face à Angers (Foot), L'Équipe (בצרפתית)
↑  Angers vs. PSG - 11 May 2019 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  "Championship: Huddersfield Town 1-0 Nottingham Forest - Fraizer Campbell earns first win of season". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2020-09-25. נבדק ב-2024-10-03.
↑  Huddersfield Town vs. Nottingham Forest - 25 September 2020 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  "Nottingham Forest 1-2 Middlesbrough: Britt Assombalonga stars on City Ground return". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2021-01-20. נבדק ב-2024-10-03.
↑  Nottingham Forest vs. Middlesbrough - 20 January 2021 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Rodez vs. Guingamp - 28 January 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Guingamp vs. Nîmes - 31 January 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Excelsior vs. Almere City - 17 September 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  AZ vs. Almere City - 9 December 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Nottingham Forest Football Club, Forest confirm retained list, Nottingham Forest Football Club, ‏2024-06-05
↑  Loïc Mbe Soh heeft zopas een contract getekend bij Beerschot. | Beerschot, www.beerschot.be
↑  Beerschot vs. Sint-Truiden - 21 September 2024 - Soccerway, int.soccerway.com
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לואיק אמבה סו".
FXO

FXO (ראשי תיבות באנגלית של Foreign Exchange Office) הוא התקן הממלא תפקיד של טלפון המתחבר לרשת הטלפון הציבורית (PSTN). בדומה לטלפון רגיל, הוא אחראי ליצירת חיווי on-hook ("שפופרת מונחת") ו־off-hook ("שפופרת מורמת").
דוגמאות להתקני FXO הם טלפונים אנלוגיים, מודמים (אנלוגיים, להבדיל ממודמי ADSL או מודמי כבלים) ופקסים. כמו כן ישנם כרטיסי FXO עבור מחשבים אשר מאפשרים לתוכנה להתחבר לרשת הטלפוניה. לדוגמה, התקן שמחבר שירות VoIP לרשת הטלפון.
מול התקן FXO נמצא התקן FXS, בדרך כלל של מרכזיית הטלפון.
אצבעון

אצבעון ממתכת בעל חריצים מוארכים
אצבעון ממתכת בעל שקעים עגולים
פסל "אצבעון" ענק המונח על ערימת כפתורים המציינים את אזור הביגוד וההלבשה ההיסטורי בטורונטו
אצבעון הוא כוס קטנה, עם שקעים או חריצים עגולים או מוארכים המולבש כהגנה על האצבע המשמשת לדחיפת המחט במהלך התפירה ביד. האצבעון הוא אחד מכלי העזר לתפירה ורקמה.
אצבעונים עשויים בדרך כלל ממתכת, עור, גומי, פלסטיק, עץ, זכוכית או אפילו חרסינה. אצבעונים עתיקים נעשו לעיתים מעצמות לוויתן, קרן, או שנהב. והשתמשו במקורות טבעיים נוספים בהם שיש קונמארה או דר. ולעיתים נדירות אף ביהלומים, ואבני ספיר או אודם.
יצרני אצבעונים מתקדמים יצרו גרסאות מעוטרות באבני חן ומינרלים כדוגמת קבושון, ענבר, אגט וצינובר.
היסטוריה

בפומפיי שברומא העתיקה נמצא השימוש הקדום ביותר לאצבעון העשוי ארד ומתוארך למאה הראשונה לספירה. אצבעון רומי שני נמצא בסנט אלבנס הקדומה (Verulamium) בבריטניה.
לפי מסד הנתונים של הUKDFD שלהממלכה המאוחדת כבר מהמאה ה-10 נמצאו אצבעונים באנגליה, שהפכו לנפוצים עד המאה ה-14. אמנם קיימות דוגמאות בודדות של אצבעונים העשויים ממתכות יקרות, אולם נראה שאליזבת הראשונה העניקה לאחת ממשרתות ארמונה סט אצבעונים עם אבנים יקרות.
מרבית האצבעונים מתקופת ימי הביניים היו עשויים פליז יצוק או גיליון פליז רקוע. מרכזי ייצור מוקדמים של אצבעונים היו אזורים שנודעו בעבודות הפליז שלהם, החל מנירנברג במאה ה-15, ועד להולנד במאה ה-17.
בשנת 1693 יצרן אצבעונים הולנדי בשם ג'ון לופטינג (John Lofting) הקים מפעיל לאצבעונים באיזלינגטון שבלונדון אנגליה. דבר שהביא להרחבת הייצור של האצבעון הבריטי.
עד סוף המאה ה-18 יצירת האצבעונים עברה לברמינגהאם, ולשיטת ייצור הנקראת "ציור עמוק" (Deep Drawing), בה מתכת עוברת חישול ודפיקות עם פטיש כדי לייצר אצבעון רזה וגבוה. במקביל, עברו לחומרים זולים יותר מכסף מה שהפך את האצבעון לפריט פופולרי בפעם הראשונה.
לפני המאה ה-18 הגומות הקטנות בצידי האצבעון נעשו בניקוב בעבודת יד, אך מאמצע המאה הומצאה מכונה המבצעת את הפעולה. וכן מכונה המייצרת את האצבעון וכך עוביו הפך לאחיד ומראהו לעדין ומלוטש.
במאה ה-19, מרבית האצבעונים היו עשויים כסף, אולם הוא התגלה כמתכת רכה מדי שניתנת לניקוב על ידי מרבית המחטים ולכן פחות יעילה. פתרון לכך נמצא בכיסוי פנים האצבעון בשכבת פלדה כך שהוא נותר אסתטי אך הפך לעמיד יותר.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, אצבעוני כסף נאספו "מאלה שלא היה להם מה לתת" על ידי ממשלת בריטניה שהתיכה אותם כדי לקנות ציוד עבור בתי החולים.
בשנות ה-30 וה-40, אצבעונים בעלי חלק עליון אדום הופיעו בפרסומות. כדי להגן על חנות בדים מעש, נהגו להשאיר בה אצבעון עשוי מעץ אלגום. אצבעונים שימשו כחפצים המוענקים לאהוב או אהובה או כדי לציון אירועים חשובים.
אצבעון זעיר הוא אחד מכלי המשחק במונופול.
בתרבות, בספר פיטר פן שנכתב על ידי ג'יימס מתיו בארי, וונדי מציעה לפיטר פן נשיקה. פן, שאינו מכיר את המילה, שואל מה היא נשיקה. וונדי הנבוכה נותנת לו את האצבעון (שבעזרתו תפרה את צלו). לאחר מכן, היא מראה לפיטר "אצבעון" ונושקת לו במקום.
אספנות אצבעונים

אספנות אצבעונים נפוצה בכל העולם. לרוב אנשים אוספים אותם על פי נושאים. יש החלפות ומפגשים בין אספנים.
הערות שוליים

1 2  היסטורית האצבעון, באתר המידע הבריטי (באנגלית)
↑  Christine and Peter Broster, A Guide to Collecting Thimbles, Hobbylark, ‏15/10/2019 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534017305171  GND: 4017229-6  LCCN: sh85134860
אלכסנדר תמיר

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1931 וילנה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  15 באוגוסט 2019 (בגיל 88) ירושלים 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מוזיקאי, פסנתרן, מלחין, מורה, מרצה, מפיק מוזיקלי
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכסנדר תמיר (ווֹלקוֹביסקי) (2 באפריל 1931 – 15 באוגוסט 2019) היה מוזיקאי, פסנתרן, מלחין, מורה, פרופסור ומרצה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ומפיק מוזיקלי ישראלי. נודע כאחד מדואו הפסנתרנים דואו עדן-תמיר.
קורות חיים

תמיר נולד בשם אלכסנדר (אַלֶק) וולקוביסקי (Wolkowyski) בשנת 1931 בעיר וילנה שבפולין (כיום בירת ליטא), בנם היחיד של פֶניה לבית קובארסקי וד"ר נח (לאון) וולקוביסקי, רופא לרינגולוג. ניגן והלחין כבר בהיותו ילד. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכבשה וילנה תחילה בידי ברית המועצות. משפחתו חיה תקופה קצרה במינסק ותמיר נשלח למוסקבה להשתתף בפסטיבל כישרונות. באותה תקופה למד רוסית. המשפחה חזרה לווילנה ועם הכיבוש הנאצי והקמת גטו וילנה, נכלאה בו. הוא המשיך ללמוד מוזיקה בגטו, ואף זכה בתחרות מוזיקלית באביב 1943 (כשהוא בן 11) על לחן שהלחין לשיר "פונאר", שאת מילותיו חיבר אביו של תמיר בפולנית, ושמרקה קצ'רגינסקי תרגם ליידיש והוסיף בתים. זמן מה לאחר התחרות נערכה סלקציה בגטו ותמיר ואביו הועברו למחנה עבודה בקיוויולי  שבאסטוניה. בסלקציה נוספת נרצח אביו והוא הועבר למחנה הריכוז שטוטהוף וניצל על ידי בריחה מצריף הילדים לצריף המבוגרים. הוא עבד בצחצוח מגפיהם של חיילי ורמאכט שהיו במחנה וניזון משאריות אוכל, מהן הצליח להביא לצריף לאחר העבודה, לשם סיוע ליתר הכלואים. הוא הועבר למחנה דאוטמרגן ושוחרר באפריל 1945 על ידי צבא צרפת ועבר לפריס. הוא ואימו ניצלו מהשואה, אבל מרבית בני משפחתו נרצחו, כולל אביו. אימו  עלתה לארץ ישראל ונישאה מחדש.
ב-1945, בתום המלחמה והשואה עלה לארץ ישראל, ולמד באקדמיה למוסיקה ע"ש רובין בירושלים. ב-1955 הקים עם הפסנתרנית ברכה עדן דואו פסנתרנים, אשר פעל במשך 50 שנה.
ב-1968 הקים עם עדן את מרכז טארג למוזיקה בעין כרם. מאז הוא ארגן והפיק אירועים מוזיקליים, שפט בתחרויות מפורסמות, וקידם מוזיקאים צעירים, הנחה קונצרטים מוסברים והיה חבר בוועדות שונות בתחומי האמנות. ב-2001 קיבל ביחד עם ברכה עדן תואר "יקיר ירושלים" על תרומתם הגדולה לחיי המוזיקה ולטיפוח מוזיקאים ישראלים ירושלמים.
תמיר שימש כפרופסור למוזיקה וכמרצה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. הוא הגיש בתחנת הרדיו קול המוסיקה תוכנית שבועית שבה הוא ניתח יצירות קלאסיות לפסנתר, והשווה ביצועים.
תמיר נפטר ב-15 באוגוסט 2019 בגיל 88.
דואו עדן-תמיר

צמד הפסנתרנים ברכה עדן ואלכסנדר תמיר נפגשו באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בירושלים, שם למדו. ב-1955 הציע להם המורה שלהם פרופ' אלפרד שרדר לנגן יחד, ומאז ובמשך 50 שנה לא חדלו לנגן ולהופיע למרות עיסוקיהם המרובים בתחום המוזיקה הקלאסית, עד מותה של ברכה עדן בשנת 2006. הדואו של תמיר ועדן הותיר חותם בעולם המוזיקה בישראל ומחוצה לה. הם למדו בארצות הברית אצל הדואו המפורסם ורונסקי ובבין (אנ'), זכו בתחרות ורצ'לי שבאיטליה לדואו פסנתרנים (אנ'), הופיעו באולמות רבים ברחבי העולם, וניגנו יצירות לשני פסנתרנים ויצירות לפסנתר בארבע ידיים של גדולי המלחינים.
המוניטין של הדואו כולל ביצועים מקוריים שלהם. הם ביצעו את היצירה של איגור סטרווינסקי "פולחן האביב" שנכתבה במקור לתזמורת, בעיבוד מיוחד שקיבל את אישורו של סטרווינסקי בעצמו. כשהתגלה עותק מקורי של יצירות ברהמס, הוזמן הדואו על ידי ה-BBC (רשות השידור הבריטית) לנגן את הביצוע הפומבי הראשון שלו. השניים גם אחראים להפצת ואריאציות של פאגאניני בעיבוד ויטולד לוטוסלבסקי מחוץ לאירופה.
הצמד ביצע הקלטות רבות בישראל ומחוצה לה, בעיקר בחברת דקה ובחברת CRD (אנ'), ובין הקלטותיהם המפורסמות: יצירות של ברהמס, דביסי וראוול, ופרויקט הכולל שמונה תקליטורים מיצירות לפסנתר בארבע ידיים של המלחין פרנץ שוברט.
מרכז טארג למוזיקה

בשנת 1968 הקים תמיר ביחד עם עדן את מרכז טארג למוזיקה בעין כרם, המהווה מוקד לפעילות מוזיקלית ענפה הכוללת בין היתר רסיטלים, קונצרטים קאמריים, ותחרויות מפורסמות, וכן פועל לקידום מוזיקאים צעירים בראשית דרכם. מרכז טארג המזוהה עם תמיר נבנה מיוזמה שקיבלה עידוד מטדי קולק, ראש עיריית ירושלים, אשר שאף לבסס את עין כרם כשכונה של אמנים ולשם כך העמיד לרשות תמיר ועדן את המבנה והשטח כולו, הממוקמים בפינה ציורית בין כנסיות ובתי השכונה. תמיר עצמו התגורר במקום ונהג להציע לאורחים המגיעים למופעים - מרק וכיבוד קל שהכין בעצמו.
הסרט "פונאר" (2002)

ב-2002 הוקרן בערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית הסרט "פונאר", על אתר ההשמדה (בורות הירי) שביער פונאר שליד גטו וילנה. התסריט והבימוי נעשו על ידי רחלי שוורץ, והתחקיר על ידי עפר גביש. הסרט חושף את הפעילות התרבותית הענפה שהתנהלה בגטו בשנים 1940–1943.
ביאורים

↑  תוכניתו של תמיר משודרת בשידור חוזר בכאן קול המוסיקה בימי א' בשעות 22:00–23:00, נכון לנובמבר 2020.