stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יובאן ריסטיץ'
ביוגרפיה

יובאן ריסטיץ' נולד בקרגוייבץ ורכש השכלה אקדמית בפילוסופיה באוניברסיטת היידלברג, בהמשך בסורבון והגן על עבודת דוקטורט בהיסטוריה בהנחיית לאופולד פון רנקה באוניברסיטת ברלין. הוא שב לסרביה ומונה לפרופסור באוניברסיטת בלגרד. ב-1861 החל את הקריירה הדיפלומטית שלו עת נשלח לשליחות דיפלומטית בקונסטנטינופול בירת האימפריה העות'מאנית. בהמשך ניהל את המשא ומתן עם העות'מאנים על נסיגת חיל המצב העות'מאני משטחי סרביה. כישוריו ויכולותיו הדיפלומטיות הובילו להערכה רבה כלפיו בחוגי השלטון הסרבי, והוא הפך לאיש אמונם של ראשי בית אוברנוביץ', וזאת אף על פי שחלק מתפישותיו הפוליטיות היו דומות לאלו של מגיני החוקה.
ב-1872 מונה לשר החוץ של נסיכות סרביה ולאחר מספר חדשים לראש ממשלת הנסיכות. בשלהי 1873 התפטר מתפקידו. באפריל 1876 מונה שוב לראש ממשלת הנסיכות. הוא הוביל את המהלכים הדיפלומטיים במהלך ולאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובסיכומי קונגרס ברלין זכתה סרביה להישגים טריטוריאליים מסוימים. במסגרת הקונגרס נדרשה סרביה על ידי אוטו פון ביסמרק לבטל את המגבלות ולהעניק שוויון זכויות ליהודי סרביה. ריסטיץ' הסכים לכאורה, וציין כי האישור מותנה באישור הפרלמנט הסרבי. בפועל, הנושא הועבר לדיון בפרלמנט שהתארך במכוון ללא הכרעת הנושא, עד שלבסוף ב-1888 אושרה חוקה ובה שוויון זכויות ליהודים.
לאחר תבוסת הסרבים במלחמת בולגריה–סרביה (1885) הלך והתערער מעמדו הציבורי של המלך מילאן הראשון, וב-6 במרץ 1889 הוא ויתר על המלוכה. בשל גילו הצעיר של יורש העצר אלכסנדר הראשון מונתה מועצת עוצרים בראשות אימו של אלכסנדר, נטליה אוברנוביץ', ראש הממשלה קוסטה פרוטיץ', שר החוץ יובאן ריסטיץ', והגנרל יובאן בלימרקוביץ'. באפריל 1893 עלה בידי אלכסנדר הראשון להדיח את מועצת העוצרים ולאחוז בשלטון. ריסטיץ' פרש מהחיים הפוליטיים.
הוא הלך לעולמו בבלגרד ב-1899, והוא בן 68.
הערות שוליים

↑  ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 153-97.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810574811405606  GND: 119524937  ISNI: 0000 0001 0889 0288  LCCN: n84209560  NKC: js2015891930  RERO: 02-A025326966  VcBA: 495/248370  VIAF: 37728588   WorldCat (עם VIAF): 37728588
יחסי ארגנטינה–קובה

| יחסי ארגנטינה–קובה |
| --- | --- |
ארגנטינה: קובה


ארגנטינה: קובה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 110,860
אוכלוסייה
45,735,233: 10,969,035
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 107,352
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 9,787
משטר
דמוקרטיה נשיאותית פדרלית: רפובליקה סוציאליסטית

יחסי ארגנטינה–קובה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה הארגנטינאית לבין הרפובליקה של קובה.
היסטוריה

שתי המדינות חולקות היסטוריה ארוכה ביחד, מאחר שבעבר היו חלק מהאימפריה הספרדית. בשנת 1816 קיבלה ארגנטינה עצמאות מספרד, ובשנת 1902 קובה קיבלה גם כן עצמאות לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד. ב-12 במאי 1909 שתי המדינות ייסדו באופן רשמי את היחסים ביניהן. בתחילה, בשל המרחק הגאוגרפי ביניהן, היחסים בין המדינות היו מוגבלים.
בינואר 1959 התרחשה המהפכה הקובנית כשהמנהיג המהפכני פידל קסטרו נכנס להוואנה ותפס את השלטון במדינה. ארגנטינה שמרה על היחסים עם הממשלה החדשה, ובמאי 1959 ביקר פידל קסטרו בבואנוס איירס. באוגוסט 1961 צ'ה גווארה ביקר בחשאי בארגנטינה ופגש את נשיא ארגנטינה ודודה שלו לפני שעזב.
בדצמבר 1961 קובה הכריזה על עצמה כמרקסיסטית וסוציאליסטית והתיישרה לפי הקו שהובילה ברית המועצות. כתוצאה מכך, ובעקבות לחץ של ארצות הברית, ב-21 בינואר 1962 קובה סולקה מארגון מדינות אמריקה ובספטמבר אותה שנה ארצות הברית הטילה אמברגו מלא על קובה. כמו כן, באותה שנה, אחרי לחץ מצד ארצות הברית, כל מדינות אמריקה הלטינית ובהן ארגנטינה (למעט מקסיקו) ניתקו את היחסים עם קובה במאמץ לבודד את משטר קסטרו.
ב-28 במאי 1973, תחת כהונתו של נשיא ארגנטינה הקטור חוסה קמפורה הפכה ארגנטינה למדינה השלישית אחרי צ'ילה ופרו שחידשה את היחסים עם קובה. לאחר מכן, בתקופת כהונתו של חואן פרון היחסים בין המדינות השתפרו במידה ניכרת. כחלק מהשיפור ביחסים, ארגנטינה העניקה לקובה אשראי של 200 מיליון דולר למשך שש שנים. במהלך השלטון הצבאי בארגנטינה בשנים 1976–1983 קובה ניהלה יחסים דיפלומטיים עם ארגנטינה. במהלך מלחמת פוקלנד קובה הצהירה על תמיכתה בזכויות ארגנטינה על האיים והעבירה אליה נשק מלוב דרך ברזיל. באוקטובר 1986 ביקר נשיא ארגנטינה ראול אלפונסין בקובה, במה שהפך לביקור הרשמי הראשון של נשיא ארגנטינה בקובה. מספר שנים מאוחר יותר הפכו היחסים בין המדינות למתוחים כשב-1997 נשיא ארגנטינה קרלוס מנם קרא לכינון דמוקרטיה בקובה ולסיום הפרת זכויות האדם באי. בנובמבר 1999 סירב מנם להשתתף בוועידת הפסגה הספרדית–אמריקאית שנערכה בהוואנה.
שיפור חל ביחסים בין המדינות שוב במהלך נשיאותו של נסטור קירשנר. בשנת 2003 ביקר קסטרו בארגנטינה כדי להשתתף בהשבעת קירשנר. קסטרו ביקר שוב בפעם האחרונה בארגנטינה ב-2006 כדי להשתתף בוועידת מרקוסור. ביולי אותה שנה נכנס ראול קסטרו לתפקידו כנשיא קובה במקום אחיו. בשנת 2009 ביקרה נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר בקובה ושוב בשנת 2013.
בדצמבר 2015 נבחר מאוריסיו מאקרי לנשיאות ארגנטינה. באוקטובר 2016 הוא נועד עם נשיא קובה ראול קסטרו בקרטחנה שבקולומביה. בפגישה הודיעו שני הנשיאים כי הם מקווים להגיע להסדר בנוגע לחוב בסך 11 מיליארד דולר שקובה חייבת לארגנטינה בהתאם להלוואה בסך 1.3 מיליארד דולר שקובה קיבלה מארגנטינה ב-1973 (בתוספת ריבית שטרם שולמה).
תיירות

בשנת 2013 ביקרו בקובה 84 אלף ארגנטינאים, מה שהפך את ארגנטינה למדינה ממנה יצאו הכי הרבה תיירים לקובה מקרב מדינות אמריקה הלטינית והחמישית בגודלה בכל העולם.
יער עזרא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  יער
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°52′25″N 34°58′36″E﻿ / ﻿31.8735192°N 34.9767017°E﻿ / 31.8735192; 34.9767017
  (למפת גוש דן מוגדלת) יער עזרא(למפת גוש דן רגילה) יער עזרא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער עזרא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער עזרא
 
יער עזרא הוא יער נטוע בסמוך לקיבוץ שעלבים בעמק איילון. שטח היער הוא כמה אלפי דונם.
היער נחנך בחודש אב תשס"ח אוגוסט 2008, על ידי קק"ל ו-400 חניכי תנועת "עזרא העולמי" ממדינות גרמניה, רוסיה, אנגליה וארצות הברית, ושטח היער הוקדש לפעילות תנועת הנוער עזרא.
חלקת היער שהוקדשה על ידי קק"ל לתנועת עזרא ניתנה למטרת פעילות ערכית - חווייתית - חינוכית שתהיה במקום, היער מיועד להיות לחניכי התנועה מכל העולם מעין מסלול "מאומץ", חניכי התנועה יפעלו לטיפוח היער במספר תחומים: פריצת מסלולים ושבילים להליכה, ביצוע עבודות גיזום וניכוש, נטיעת עצים ופיתוח היער, סימון ושילוט האתרים הארכאולוגיים במקום, ניקוי היער ושמירה על המתקנים. המטרה היא שהיער יחבר את בני הנוער לפעילות לפי ערכי קק"ל, לאקולוגיה, לשמירה על הסביבה, לאהבת הארץ והאדמה, מורשת ישראל ועיצוב נופה של הארץ.
בשל הקרבה שלו ליישובי עמק איילון, כביש 1 ויישובי חבל מודיעין והסביבה, ובשל אתרי הטבע ומסלולי הטיול הרבים שמסביביו, יער עזרא הוא יעד טיולים פופולרי לתושבי האזור. ביער כמות גדולה מאוד של דרכי עפר מסומנות לג'יפים, ומסלולי טיול ברגל.
יחסי ארגנטינה–קנדה

| יחסי ארגנטינה–קנדה |
| --- | --- |
ארגנטינה: קנדה


ארגנטינה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 9,984,670
אוכלוסייה
45,735,233: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 53,718
משטר
דמוקרטיה נשיאותית פדרלית: מונרכיה חוקתית פדרלית   ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי ארגנטינה–קנדה הם היחסים שבין הרפובליקה הארגנטינאית לבין קנדה. לארגנטינה שגרירות באוטווה ושתי קונסוליות כלליות במונטריאול ובטורונטו; לקנדה שגרירות בבואנוס איירס. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוסדו ב-1945 כהמחאה.
קהילות הילידים בשתי המדינות

לאורך העשור הראשון של המאה ה-21 השתפרו היחסים בין קהילות הילידים בארגנטינה ובקנדה במידה ניכרת, ויוזמות בתחום הפוליטי, המסחרי, הבינלאומי, האקדמי, התרבותי וטכנולוגיית המידע (IT) נוצרו בתדירות גוברת והולכת. משלחות רבות משתי המדינות ביקרו אחת אצל השנייה והחליפו רשמים ודעות. בסוף 2005 נערכה ועידת הפסגה הילידית השנייה של אמריקה בבואנוס איירס ובמנדוזה בסיוע ממשלת קנדה ותמיכה ארגונית מאספת האומות הראשונות.
סחר

התוצר המקומי הגולמי של ארגנטינה צמח ב-9% בשנים 2014–2017. לחברות קנדיות יש קשר לצמיחה הזו, עקב ההבנה המתחזקת שביכולתן להציע טכנולוגיות שונות לסקטורים שונים במדינה דוגמת האנרגיה, הכרייה, התקשורת, הסביבה והחקלאות. הן נהנו מהאקלים, המשאבים הטבעיים, צפיפות האוכלוסייה והגאוגרפיה דומים לאלו בקנדה.
הודות להתאוששות הכלכלה הארגנטינאית, ייצוא הסחורות הקנדיות לארגנטינה יותר מגדל פי ארבעה במהלך שנים אלו ועבר את ה-175 מיליון דולר. בשנת 2005 הסחר הבילטרלי בטובין עבר את ה-625 מיליון דולר היווה הרוב במסחר עם סכום כולל של 452.5 מיליון דולר.
היקף ההשקעות הקנדיות בארגנטינה עבר את ה-4.6 מיליארד דולר. חלק ניכר מההשקעות בוצע בסקטור החקלאי-תעשייתי בו ובמגוון מוצרים כגון דגנים, דשן, מוצרי חלב, מוצרי דגים ומקנה. לקנדה גם כן יתרונות בתחומי הכרייה, האנרגיה, ההדפסה, התקשורת והבנייה.
יער נחשונים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  יער
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°03′36″N 34°56′51″E﻿ / ﻿32.06°N 34.9475°E﻿ / 32.06; 34.9475
  (למפת גוש דן מוגדלת) יער נחשונים(למפת גוש דן רגילה) יער נחשונים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער נחשונים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער נחשונים
 
כבשן סיד ביער נחשונים
יער נחשונים הוא יער נטוע בידי אדם המעורב בחורש ים תיכוני טבעי גדול. היער משתרע מצפון לעיר אלעד, מדרום לקיבוץ נחשונים ולראש העין וממזרח לכביש 444, בגבהים הנעים בין 70 ל-140 מטרים מעל פני הים. אחד מיובלי נחל מזור הקרוי בשם הלא רשמי נחל נחשונים זורם דרך היער לכיוון הירקון. בגבעה במרכז היער יש שרידי בונקרים ותעלות קשר מתקופת מלחמת העצמאות ובכניסה ליער שרידי מחצבה ומשרפת סיד.
יחסי ארגנטינה–קניה

| יחסי ארגנטינה–קניה |
| --- | --- |
ארגנטינה: קניה


ארגנטינה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 580,367
אוכלוסייה
45,735,233: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 1,895
משטר
דמוקרטיה נשיאותית פדרלית: רפובליקה

שרת החוץ הארגנטינאית סוסנה מלקורה (מימין) נפגש עם מקבילתה מקניה אמינה מוחמד בבואנוס איירס, 2017
יחסי ארגנטינה–קניה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הארגנטינאית לבין הרפובליקה של קניה.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-13 ביוני 1974. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם.
יחסי סחר

בשנת 2020 היבוא של קניה מארגנטינה הסתכם בשווי 154.34 מיליון דולר, והוא כלל דגני בוקר, ירקות, פירות, אגוזים, דלקים מינרליים, נפט, מוצרי זיקוק ועוד.
נציגויות דיפלומטיות

קניה מיוצגת בארגנטינה משגרירותה בברזיליה, ברזיל.
ארגנטינה מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי.
יחסי ארגנטינה–צ'ילה

| יחסי ארגנטינה–צ'ילה |
| --- | --- |
ארגנטינה: צ'ילה


ארגנטינה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 756,102
אוכלוסייה
45,735,233: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 16,956
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה נשיאותית

יחסי ארגנטינה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים בין ארגנטינה לבין צ'ילה. אורך הגבול בין המדינות הוא 6,691 ק"מ.
היסטוריה

שתי המדינות היו בשליטת האימפריה הספרדית החל מהמאה ה-16 ועד לראשית המאה ה-19, כהקפיטניה חנרל של צ'ילה ומלכות המשנה של ריו דה לה פלאטה. במהלך מלחמות העצמאות של אמריקה הספרדית היו צ'ילה וארגנטינה בעלות ברית קרובות והקימו את צבא האנדים. לאחר השגת העצמאות, במשך מרבית המאות ה-19 וה-20, היו היחסים בין המדינות מתוחים, בעיקר בגלל מחלוקות על הבעלות על פטגוניה. בשנת 1881 נחתם הסכם גבול בין שתי המדינות.
סכסוך הגבול החמור ביותר בין המדינות נבע ממחלוקת על הבעלות על שלושה איים: לנוקס, פיקטון ואיסלה נואבה, שנמצאים דרומית לתעלת ביגל. כדי לפתור את המחלוקת, ארגנטינה וצ'ילה פנו לעזרה לאליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. במאי 1977 קבעה המלכה אליזבת השנייה כי איים אלה שייכים לצ'ילה. הרשויות הארגנטינאיות סירבו לקבל החלטה זו והיחסים עם צ'ילה התדרדרו בחדות ושתי המדינות עמדו על סף מלחמה בקנה מידה מלא. בשנת 1978, שתי המדינות קיבלו את הצעתו של יוחנן פאולוס השני לתווך בסכסוך טריטוריאלי באמצעות שליח מיוחד של הקרדינל אנטוניו זמור. במאי 1985 חתמו ארגנטינה וצ'ילה על אמנת יישוב הסכסוך הטריטוריאלי ברומא. באוגוסט 1991 חתמו נשיא צ'ילה פטריסיו איילווין ונשיא ארגנטינה קרלוס מנם על ההסכם, כתוצאה ממנו נפתרו 22 סוגיות טריטוריאליות בעייתיות, הוחלט על שני הנושאים הנותרים להשאיר לבוררים הבינלאומיים. צ'ילה ממשיכה לטעון לחלק משטחה של אנטארקטיקה המכונה אנטארקטיקה צ'ילנה, שגם ארגנטינה ובריטניה טוענות לה.
במאי 2010 התרחש סכסוך דיפלומטי בין המדינות, שנגרם בגלל הוצאת מפות בארגנטינה, שם סומנו מספר אזורים מעוררי מחלוקת בפטגוניה כשטח ארגנטינאי.
יחסי כלכלה

בשנת 2013 היקף הסחר בין מדינות הסתכם בכמיליארד דולר, ארגנטינה הייתה שותפת הסחר הרביעית של צ'ילה (6% מכלל היבוא של מדינה זו).
נציגויות דיפלומטיות

ארגנטינה מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה ו-5 קונסוליות באנטופגסטה, קונספסיון, פוארטו מונט, פונטה ארנס וולפראיסו.
צ'ילה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס וקונסוליות בבאיה בלנקה, קומודורו ריבדביה, קורדובה, מאלארז'יוואה, מאר דל פלאטה, מנדוסה, נאוקן, ריו גז'גוס, ריו גראנדה, רוסאריו, סלטה, בארילוצ'ה, סן חואן, קויו, סן סלבדור דה חוחוי ואושואיה.
יהודית גואטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1963 (בת 61 בערך) ירושלים 
 ענף מדעי:  צילום 
 מקום לימודים:  קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 מוסדות:  המכללה האקדמית הדסה ירושלים  המכללה האקדמית ספיר 
 
יהודית גואטה (נולדה ב-1963) היא צלמת, אוצרת ומורה לצילום ישראלית.
ביוגרפיה

גואטה נולדה בירושלים ובגיל צעיר עברה עם משפחתה לתל אביב.
במהלך שירותה הצבאי החלה ללמוד צילום בקמרה אובסקורה ולאחר שחרורה עברה ללמוד ב"בצלאל". סיימה את לימודיה בשנת 1988 יחד עם דפנה איכילוב, גליה גור זאב, יעל ביבר ואיל בן-דב.
בין השנים 1988–1989 שימשה כאסיסטנטית של הצלם מיכה קירשנר.
הייתה ממייסדות גלריה לימבוס בתל אביב וניהלה את הגלריה בין השנים 1991–2008.
בשנים 2007–2009 שימשה כראש הוועדה לאמנות פלסטית וחברה בוועדה לקולנוע וטלוויזיה של המועצה לתרבות ולאמנות מפעל הפיס.
החל משנת 1993 פועלת בסדנאות האמנים בתל אביב ובגני תקווה.
מרצה בבית הספר לעבודה סוציאלית של אוניברסיטת ת"א בקורס "פוטותרפיה - צילום ככלי טיפולי".
מכהנת כיום כראש המחלקה לצילום בחוג לתקשורת במכללה האקדמית ספיר וראש המחלקה לצילום בבית הספר להנדסאים ספיר.
מהכנת כמנהלת גלריה עזריאלי וכראש החוג לתקשורת צילומית במכללה האקדמית הדסה בירושלים.
עבודותיה

עבודותיה המוקדמות של גואטה צולמו בשחור-לבן, ועסקו בדרך כלל בדעיכה ובמוות.
ביצירותיה המאוחרות יותר משתמשת גואטה בצילום בצבע וחלק מהצילומים זוכים לעיבוד תמונה ממוחשב.
מלבד הצילום עצמו, גואטה מייחסת חשיבות רבה לתערוכות הבוגרים שאצרה: "תערוכת הבוגרים היא הזדמנות מרתקת להתבונן אל המרחב הפרטי והתרבותי של דור המילניום ולהבין מה התסמינים שהוא נושא עמו, מהם עולמות התוכן ומה מערך היחסים עם סביבותיו. זוהי הזדמנות להתבונן ולנתח את התסמינים ולקרוא תמונת מצב של דור. זוהי גם הזדמנות להתבונן אל השינויים במרחב החזותי שדור זה שותף בו, דור שהוא תוצר של סביבת רשת דינאמית ואקטיבית, של ריבוי ושטף של עולם חזותי, של שיח טקסטואלי מתומצת לאימוג׳י, של זמן, מבט וקשב מתקצר והולך״.
תערוכות > תערוכות יחיד

יהודית גואטה: עבודות, הסטודיו בבורוכוב, הגלריה, תל אביב (1991)
יהודית גואטה: עבודות 93-92, הסדנא לאמנות רמת-אליהו, ראשון לציון (1993)
יהודית גואטה - צילום, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן (1998)
תערוכות > תערוכות קבוצתיות

Locus - Contemporary Art from Israel, גלריה פישר, אוניברסיטת דרום קליפורניה, לוס אנג'לס, ארצות-הברית (1993)
90-70-90, מוזיאון תל אביב לאמנות - ביתן הלנה רובינשטיין, תל אביב (1993)
אוסף פלוס, סובטרופי: גם פיגורטיבי גם מופשט, טווח הריאליזם, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב (1993)
תעשייה על העדשה, תיאטרון ירושלים, ירושלים (1993)
מבט מקומי, צילום ישראלי עכשווי מאוסף המוזיאון, מוזיאון ישראל, ירושלים (1994)
צילום: שמונה אמנים, שמונה חללים, שמונה מיצבים, מוזיאון ישראל, ירושלים (1994)
ארט פוקוס - אטלנטיס ימים אבודים, לימבוס - מקום לצילום, תל אביב (1994)
צילום בין תיעוד לאמנות, גלריה עירונית כפר סבא (1994)
ארט פוקוס - חדר מראות, הסדנא החדשה לאמנות, ראשון לציון (1994)
גבולות בלתי נראים, הביאנלה הבינלאומית, יוהנסבורג, דרום אפריקה (1995)
בין אור לחושך, המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר, קיבוץ עין חרוד (1996)
דימוי ללא עולם - חודש של צילום - כימיקלי דיגיטלי, הסדנא החדשה לאמנות, ראשון לציון (1996)
איזון עדין: שישה צלמים ישראלים, מפעל הנורות - מרכז לאמנות הצילום, שרלוט, צפון קרוליינה, ארצות הברית (1996)
פוטו יונה: צילומים בעקבות שירי יונה וולך, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן (1997)
במות - ישראל 1998-1948, המוזיאון היהודי, וינה, אוסטריה (1998)
דו"ח מצב: צילום בישראל היום, מוזיאון ישראל, ירושלים (1998)
קו שביר, גלריה לאמנות אום אל-פחם, אום אל-פחם (2002)
סימפטום: עיצוב ואלימות במרחב הציבורי, ויטרינה, הגלריה של בית הספר לעיצוב, המכון האקדמי טכנולוגי, חולון (2005)
קפל קרקע - זיכרון מושהה, מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה, קיבוץ ברעם (2005)
מאוטופיה להטרוטופיה: הסגנון הבינלאומי בפרספקטיבה של צילום ישראלי עכשווי, הגלריה לארכיטקטורה ולאמנות ניסויית ע"ש פ.ק. הניך, הטכניון, חיפה (2007)
שישה ימים ועוד ארבעים שנה, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, פתח-תקוה (2007)
מקום צילום 2, בית גבריאל בכנרת (2007)
סטילס 07 - 08, אורנים - גלריית המכון לאמנות, טבעון (2008)
שכנים, Galerie Im Kornerpark, ברלין, גרמניה (2010)
פוטופואטיקה, מוסררה, בית הספר לצילום, מדיה ומוזיקה חדשה ע"ש נגר, ירושלים (2011)
עד שתצא מקולי, מוזיאון אשדוד לאמנות (2014)
תערוכות > תערוכות שאצרה

מבחן הכתם העיוור, גליה צור זאב (1995)
צלמיות של גבריות, עדי נס (1997)
התעוררות, בנימין וודו (2010)
צילום, מחול, גדי דגון (2014)
תערוכת יחיד איזבלה וולובניק (2016)
תערוכת הבוגרים במכללת הדסה (2017)
PERIPHERY, ג'ון הילמן (2017)
Post Encounters, טל בן אבי (2018)
בעלת האוב, מוטי יפרח (2020)
לוקחת את הזמן, אסנת בן דב (2021)
פרסים ומלגות

פרס הצטיינות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים (1987)
פרס הצטיינות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים (1988)
מלגת קרן תרבות אמריקה-ישראל ע'ש שרת (1990)
פרס לצילום ע"ש ריטה פורצקי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב (1994)
פרס ז'ראר לוי לצלם צעיר, מוזיאון ישראל, ירושלים (1995)
פרס עידוד היצירה, משרד החינוך והתרבות (1999)
פרס שר החינוך, התרבות והספורט לאמנות פלסטית (2005)
הערות שוליים

↑  יהודית גואטה - מרכז מידע לאמנות ישראלית, באתר מוזיאון ישראל, ירושלים
↑  סגל ההוראה, באתר המכללה האקדמית בית ברל
↑  סגל החוג לתקשורת צילומית, באתר מכללת הדסה ירושלים
↑  חגית פלג רותם, 11 באוגוסט 2017, בוגרים 2017: צילום במכללת הדסה, אמנות בתל חי, באתר פורטפוליו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 270882  NLI: 987007306162305171  BnF: cb16162023j (data)  ISNI: 0000 0000 7255 9357  ULAN: 500484431  VIAF: 97591171   WorldCat (עם VIAF): 97591171
יחסי ארגנטינה–קולומביה

| יחסי ארגנטינה–קולומביה |
| --- | --- |
ארגנטינה: קולומביה


ארגנטינה: קולומביה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 1,138,910
אוכלוסייה
45,735,233: 53,021,775
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 363,540
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 6,856
משטר
דמוקרטיה נשיאותית פדרלית: רפובליקה

נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי נפגש עם מקבילו הקולומביאני איוואן דוקה, 2019
יחסי ארגנטינה–קולומביה הם יחסי החוץ בין ארגנטינה וקולומביה.
היסטוריה

שתי המדינות היו תחת שלטון האימפריה הספרדית מהמאה ה-16 עד לקבלת עצמאותן לאחר מלחמות העצמאות של אמריקה הספרדית בתחילת המאה ה-19. מלחמת ארגנטינה–ברזיל שהביאה לעצמאותה של אורוגוואי הייתה גם הסיבה למגעים פוליטיים בין ארגנטינה לקולומביה. במיוחד ביקשה ממשלת ארגנטינה עזרה מקולומביה, שצבאה כבש את בוליביה באותה תקופה, כדי לפלוש לאימפריה הברזילאית במאטו גרוסו. עם זאת, סימון בוליבר סירב כי הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה (הישות שקדמה לארגנטינה) סירבו להשתתף בקונגרס פנמה שהנהיג בוליבר וניסה להקים מסגרת-על למדינות שזה עתה קיבלו עצמאות באמריקה הלטינית.
לקולומביה הייתה השתתפות פסיבית במלחמת הברית המשולשת כשגינתה את מה שאירע לפרגוואי במהלך הסכסוך. קולומביה תרמה להשבת הריבונות של פרגוואי. זה החליש את היחסים בין ארגנטינה וקולומביה עד 1912.
היחסים בין ארגנטינה לקולומביה נמשכו במאה ה-20 עם הקמת איחוד הרפובליקות האמריקאיות (גוף שקדם לארגון מדינות אמריקה), יחד עם מדינות אחרות. שתי המדינות נותרו נייטרליות במלחמת העולם הראשונה והיו ממייסדות חבר הלאומים. במלחמת העולם השנייה שתי המדינות שמרו על עמדות שונות, מצד אחד, קולומביה שמרה על קשרים הדוקים מאוד עם ארצות הברית, ולכן הכרזת המלחמה נגד מדינות הציר הייתה קרובה; מצד שני, לארגנטינה היו יחסים טובים עם ברלין ורומא, אבל בגלל המצור המסחרי, יחסים אלה שינו את יעדם לוושינגטון וללונדון. בעקבות כך, קולומביה וארגנטינה, יחד עם צ'ילה, היו המדינות היחידות באמריקה הלטינית שהכריזו מלחמה על גרמניה הנאצית. בסוף המחצית הראשונה של המאה ה-20, ארגנטינה וקולומביה היו שתיים מחמישים המדינות המייסדות של ארגון האומות המאוחדות וארגון מדינות אמריקה.
ב-1967 נפגשו שני שרי החוץ כדי לחתום על הסכמים הקשורים למיסוי ימי ואווירי, ועניינים גרעיניים. מאוחר יותר, ב-1972, נפגשו הנשיאים אלחנדרו אגוסטין לנוסה מארגנטינה ומיסאל פסטרנה בוררו מקולומביה, כדי לחתום על הסכם נוסף; אף על פי שאירועים אלו התרחשו, היחסים בין שתי האומות לא היו הדוקים בשל היעדר הסכמה בנושא הדמוקרטיה.
קולומביה נותרה נייטרלית במהלך מלחמת פוקלנד, אולם היא תומכת כעת בטענותיה של ארגנטינה על איי פוקלנד. מצד שני, הגישות של ארגנטינה וקולומביה התגלמו בקבוצת קונטדורה, שבסופו של דבר תהפוך לקבוצת ריו בשנת 1990. כך, במשך שנות ה-90 של המאה ה-20, ארגנטינה שינתה את מדיניות החוץ שלה כלפי ארצות הברית, והפגינה את תמיכתה בתוכנית קולומביה.
בעשור הראשון של המאה ה-21, היחסים בין ארגנטינה לקולומביה נקטעו על ידי נושאים כמו היעדר תמיכה בלתי מותנית מקולומביה בנוגע לסכסוך פוקלנד במהלך החלק האחרון של המאה ה-20, שהראה שינוי רק במהלך פגישת קבוצת ריו בקנקון ב-2010, כאשר הנשיא אלווארו אוריבה הכריז על תמיכתה של קולומביה. בנוסף, הפרטת חברת Repsol YPF בארגנטינה ספגה ביקורת על ידי הנשיא הקולומביאני חואן מנואל סנטוס.
יחסי סחר

בשנת 2004, קולומביה, אקוודור וונצואלה חתמו על הסכם סחר חופשי עם ארבע מדינות מרקוסור במטרה לבטל את חסמי היבוא. לפיכך, עד פברואר 2005, ארגנטינה וקולומביה ערכו הסכם דו-צדדי במסגרת אמנה זו. המטרה העיקרית של הסכם זה היא להשיג את האינטגרציה המיוחלת לדרום אמריקה. באשר לארגנטינה, היא מקווה להשתלט על שוק חקלאי מסוים בקולומביה, בעוד שעבור מדינת האנדים מגזר התרופות הוא המטרה העיקרית שלה. בעקבות כך, עד 2013, קולומביה ייצגה את אחד היעדים העיקריים לייצוא ארגנטינאי.
ארגנטינה מייצאת לקולומביה בעיקר דגנים, פסולת מזון, כלי רכב יבשתיים, שמנים מן החי, מכשירים מכניים ומוצרים פרמצבטיים. מאידך, קולומביה	מייצאת לארגנטינה בעיקר כלי רכב יבשתיים, מוצרי פלסטיק, דלקים מינרליים, מוצרים כימיים אורגניים ואנאורגניים, מוצרים שונים ומוצרים פרמצבטיים.
נציגויות דיפלומטיות

ארגנטינה מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה.
קולומביה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס.
יום זמנהוף

| --- | --- |

אליעזר לודוויג זמנהוף, ממציא שפת האספרנטו
 סוג:  אירוע שנתי 
 מועד
 תאריך:  15 בדצמבר
 
יום זמנהוף (באספרנטו: Zamenhofa Tago) הוא המועד הידוע ביותר בקרב קהילת דוברי האספרנטו בעולם, וחוגגים אותו ב-15 בדצמבר, יום הולדתו של אליעזר לודוויג זמנהוף (1859-1917), יוצר שפת האספרנטו.
יום הולדתו ה-19 של זמנהוף, בשנת 1878, נחשב ליום הולדתה של השפה, משום שבמסיבת יום ההולדת הציג זמנהוף לראשונה בפני חבריו את הגרסה הראשונה של שפת אספרנטו - ספרו Lingwe uniwersala, גרסה שהתפתחה עד 1887, עת ראה אור ספרו של זמנהוף Unua Libro ("הספר הראשון"), המציג את הגרסה הידועה כיום כשפת האספרנטו. כיום, דוברי אספרנטו רבים בעולם נפגשים ביום זה ומדברים בשפה, ויש הנוהגים לקנות ספר באספרנטו בתאריך זה. מנהג מפורסם הוא לערוך כנסים לציון האירוע.
חלק מדוברי האספרנטו הציעו כי תאריך זה יהיה "יום ספרות האספרנטו" במקום "יום זמנהוף", כדי לא להגזים בחגיגת הצלחתו של איש אחד. מוציאים לאור של ספרים באספרנטו בדרך כלל מוציאים ספר ביום זה, ומתנהלות מכירות של ספרים שנכתבו בשפה זו במרכזי אספרנטו ברחבי העולם.
בשנת 2009 צוין מלאת 150 שנה ליום הולדתו של זמנהוף. בתאריך זה נפתח מועדון אספרנטו חדש בביאליסטוק וגם נערך סימפוזיון גדול בניו יורק שהשתתפו בו דוברי אספרנטו רבים וגם בלשנים. חברת גוגל הוציאה לוגו מיוחד לכבוד האירוע (שרבוט גוגל) שבו הופיע דגל האספרנטו, ובעקבות זאת כשני מיליון אנשים ביקרו בערך על שפת האספרנטו בוויקיפדיה.