stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2021
זוכים ומועמדים > תוכניות

| סדרת דרמה | סדרת דרמה יומית | סדרת דרמה קומית |
| --- | --- | --- |
| עלומים (כאן 11) אזהרת מסע (HOT)  בני אור (Yes)  מנגן ושר (Yes)  פמת"א (כאן 11) | מלכת היופי של ירושלים (Yes) בעלת החלומות (HOT) | המפקדת (כאן 11) ילדות סכסכניות (HOT)  ישמח חתני (קשת 12)  למה מי מת (Yes)  שבאבניקים (HOT) |
| סדרת קומדיה או קומדיית מצבים (סיטקום) | סדרת תעודה | סדרה עובדתית |
| קופה ראשית (כאן 11) החנות שיש בה הכל (כאן 11)  מה שבע (קשת 12)  מייקל (Yes) | מצב נפשי (כאן 11) אבודים (רשת 13)  אחרי חצות: הסוד הכי שמור בעיר (Yes)  היהודי החדש (כאן 11)  המדריך לג'נטריפיקציה (HOT)  קלף מלוכלך (Yes) | סליחה על השאלה (כאן 11) הבלתי חשובים (כאן 11)  החיים הסודיים של בני ה-5 (Yes)  טיול אחרי צבא (כאן 11)  טיפול זוגי (כאן 11) |
| תוכנית סאטירה ומערכונים | תוכנית בידור | תוכנית דוקו־ריאליטי |
| ארץ נהדרת (קשת 12) בובה של לילה (ערוץ הספורט)  זהו זה! (כאן 11)  מצולמים (HOT8)  שקופים (HOT) | שיטת אשכנזי (קשת 12) סיפורים מהכורסה (כאן 11)  רותם באה אליכם (קשת 12)  סבתא בישלה (כאן 11) | חתונה ממבט ראשון (קשת 12) הבוזגלוס (Yes)  יס מן (Yes)  מחוברים (HOT)  תנו לעבוד (כאן 11) |
| תוכנית מציאות (ריאליטי) | תוכנית תחקירים | תוכנית אקטואליה |
| בואו לאכול איתי (כאן 11) אקס פקטור לאירוויזיון (רשת 13)  הזמר במסכה (קשת 12)  משחקי השף (רשת 13)  נינג'ה ישראל (קשת 12) | עובדה (קשת 12) זמן אמת (כאן 11)  המקור (רשת 13)  חשיפה (קשת 12)  ארץ עיר (כאן 11) | מהצד השני עם גיא זהר (כאן 11) משחקי הכיס (כאן 11)  אופירה וברקוביץ' (קשת 12)  חדשות הבוקר (קשת 12) |
| תוכנית תרבות ופנאי | תוכנית אירוח או ראיונות | שעשועון טלוויזיה |
| סוכן תרבות (כאן 11) הצינור עם גיא לרר (רשת 13)  ערב עם שי שטרן (כאן 11) | פגישה עם רוני קובן (כאן 11) פאולה וליאון (קשת 12)  קארפול קריוקי עם אודי כגן (כאן 11)  שאלה תשובה (כאן 11)  גלית ואילנית (קשת 12) | המרדף (כאן 11) אל תפילו את המיליון (רשת 13)  צא מזה (קשת 12) |
| תוכנית ספורט | סדרת רשת |  |
| אולפן ליגת האלופות (ערוץ הספורט) אולפן יורו 2020 (ספורט 1)  חדשות הספורט (ערוץ הספורט)  חמישיות (ערוץ הספורט)  ריאדה אל חמיסה (ערוץ הספורט) | לוחמים (כאן דיגיטל) גיבורים מהדורה מוגבלת (מאקו)  דוקו טיים (כאן דיגיטל)  הטרמפיסטיות (כאן דיגיטל)  פגום (כאן דיגיטל) |  |
זוכים ומועמדים > משחק

| שחקנית ראשית בסדרת דרמה | שחקן ראשי בסדרת דרמה |
| --- | --- |
דאנה איבגי (מעילה) דפנה דקל (מנגן ושר)  הילה סעדה (מלכת היופי של ירושלים)  חן אמסלם-זגורי (פמת"א)  שני כהן (עלומים): אמיר טסלר (עלומים) איתמר רוטשילד (הד קולך)  בר צברי (מנגן ושר)  יהודה לוי (מעילה)  צחי הלוי (השוטרים)
שחקנית ראשית בסדרה קומית: שחקן ראשי בסדרה קומית
אלונה סער (המפקדת) אוולין הגואל (ישמח חתני)  מיה לנדסמן (ילדות סכסכניות)  נועה קולר (קופה ראשית)  קרן מור (קופה ראשית): אמיר שורוש (קופה ראשית) אבי דנגור (מייקל)  אורי לייזרוביץ' (שבאבניקים)  גורי אלפי (שבאבניקים)  דניאל סטיופין (קופה ראשית)
שחקנית משנה בסדרת דרמה: שחקן משנה בסדרת דרמה
עירית קפלן (מלכת היופי של ירושלים) ג'וי ריגר (מנגן ושר)  נורית גפן (הד קולך)  רונה-לי שמעון (עלומים)  שני קליין (מעילה): ששון גבאי (מנגן ושר) אופק פסח (עלומים)  דני שטג (השוטרים)  עלא דקה (נאפס)  שמואל וילוז'ני (הד קולך)
שחקנית משנה בסדרה קומית: שחקן משנה בסדרה קומית
מיה לנדסמן (המפקדת) דורית לב-ארי (קופה ראשית)  הילה סעדה (להיות איתה)  נועה אסטנג'לוב (המפקדת)  עלמה קיני (המפקדת): דב נבון (קופה ראשית) דור הררי (המפקדת)  יניב ביטון (מייקל)  יעקב בודו (קופה ראשית)  מנשה נוי (ילדות סכסכניות)  צחי הלוי (ישמח חתני)
זוכים ומועמדים > בימוי

| בימוי בסדרת דרמה | בימוי בסדרה קומית |
| --- | --- |
תאופיק אבו ואיל (עלומים) יבגני רומן (מנגן ושר)  עודד דוידוף (מלכת היופי של ירושלים)  שי כנות וגיא בלילה (בני אור)  תום שובל (הד קולך): עטרה פריש (המפקדת) אורן שקדי (קופה ראשית)  איתן צור (החנות שיש בה הכל)  אלירן מלכה (שבאבניקים)  טליה לביא (ילדות סכסכניות)
בימוי בסדרה תיעודית ועובדתית: 
אסף בקר (סליחה על השאלה) יסמין קיני (מצב נפשי)  עדי לוי (טיפול זוגי)  רועי פלורנטין (טיול אחרי צבא)  שרון קרני, וגלעד טוקטלי (יוצאים מהכלל):
זוכים ומועמדים > תסריט

| תסריט בסדרת דרמה | תסריט בסדרה קומית |
| --- | --- |
גיא בלילה ואלעד ביטון (בני אור) גיא סידיס, נירית ירון, תאופיק אבו ואיל (עלומים)  יובל יפת, רותם שמיר, אדוה בולה, ליאור חפץ (השוטרים)  נעה רוטמן ואסתר נמדר תמאם (פמת"א)  רונית ויס ברקוביץ (אזהרת מסע)  תום שובל (הד קולך): עטרה פריש וניר ברגר (המפקדת) אבי דנגור, איתי ויזר, הילה גולדנברג, מויש גולדברג, מיטל רז, נטליה פאוסט, נדב הולנדר (מייקל)  אלירן מלכה (שבאבניקים)  נדב פרישמן, יניב זוהר, מתן בלומנבלט, ארנון וייס, דניאל סלגניק, רועי מורן ויובל מורן (קופה ראשית)  שיר ראובן ורבקה אלנבי (ילדות סכסכניות)
תסריט בתוכנית בידור, סאטירה ומערכונים: 
דוד ליפשיץ, אסף שלמון, אסף גפן, איתי רייכר, אילן שפלר, ערן זרחוביץ', שרון טייכר, עומר ריבק ורשף שי (ארץ נהדרת) אלי בן דוד, אדר מירום ועומרי עמית (בובה של לילה)  דודי כהן (סיפורים מהכורסה)  דניאל לפין, שגיב פרידמן, רן דברת, אבי בלקין, עופר קניספל, רמי ורד ושלמה משיח (זהו זה!)  עדי אשכנזי וליאור כפיר רפאל (שיטת אשכנזי):
זוכים ומועמדים > יצירה נוספת

| קטגוריה | זכיות ומועמדויות |
| --- | --- |
תחקיר בסדרה תיעודית ועובדתית: מיה מרלנג'ון אהרוני, מיכל בכר, טל בן ברוך, אבישב מיידלר, תאיר מרגלית ונטע כהן (סליחה על השאלה) אביטל בבני חורב (אבודים)  אור לוי (הבלתי חשובים)  לימור צ'יליבון (החיים הסודיים של בני ה־5)  שקד אורבך (אחרי חצות: הסוד הכי שמור בעיר)
צילום בסדרה תיעודית ועובדתית: שחר רזניק (החיים הסודיים של בני ה־5) אבנר שחף (קלף מלוכלך)  איתי רזיאל (סליחה על השאלה)  דוד זריף (מצב נפשי)  מתן אקרמן (אחרי חצות: הסוד הכי שמור בעיר)  עופר דורי, אור אבן טוב ויוני רובינס (טיול אחרי צבא)
עריכת תמונה בסדרה תיעודית ועובדתית: שמעון ספקטור, טל הייק ואפי כהן ורטש (טיפול זוגי) גדי מוזס ומירי לאופר (המדריך לג'נטריפיקציה)  דניאל סיון ודורון ג'רסי (קלף מלוכלך)  טל ברוג, איריס עוזר ודקלה שיטרית (מצב נפשי)  שירה ארד (אחרי חצות: הסוד הכי שמור בעיר)
צילום בסדרה עלילתית: מתן רדין (המפקדת) בועז יהונתן יעקב (שבאבניקים)  גיורא ביח (עלומים)  ירון שרף (ילדות סכסכניות)  רותם ירון (הד קולך)
עריכת תמונה בסדרה עלילתית: נוהר חסין ונוי ברק (המפקדת) אסף קורמן, נמרוד גולדשטיין ויותם שש (שבאבניקים)  ז'ואל אלכסיס ומאיה קניג (הד קולך)  נילי פלר (עלומים)  ניר נחום, נמרוד שרגאי, בארי תליס, אולה שלו, דניאל דור ומור יוגב (קופה ראשית)
ניהול אמנותי: יואב סיני (מלכת היופי של ירושלים) יואל הרצברג (עלומים)  כרמלה סנדרסון (הד קולך)  מרק סגל (המפקדת)  שונית אהרוני (מנגן ושר)
עיצוב תלבושות: דני בר שי ונעמי שריד (ארץ נהדרת) דבו אוחנה־שור (מנגן ושר)  חוה לוי רוזלסקי (הד קולך)  חוה לוי רוזלסקי (קופה ראשית)  לירון כהן (מלכת היופי של ירושלים)
איפור: ליאת שיינין (ארץ נהדרת) הילה אלקיים (מלכת היופי של ירושלים)  זיו קטנוב (המפקדת)  מאיה גרסטל (מנגן ושר)  קרין גבע (מייקל)
אפקטים ויזואליים: אבי מוסל (מלכת היופי של ירושלים) אדם לבינסון (הד קולך)  דן סחר (השוטרים)  דן סחר (עלומים)  דן סחר (שבאבניקים)
מוזיקה מקורית: אבי בללי, יעקב למאי, בר צברי, אבי אוחיון, לירון עמרם, עדי לוי ומתן דרור (מנגן ושר) אקו ותומר כץ (המפקדת)  דניאל סלומון (מלכת היופי של ירושלים)  שלום גד (החנות שיש בה הכל)  שלומי שבן ושוזין (הד קולך)
עיצוב פסקול: אבי מזרחי (המפקדת) אבי מזרחי (מנגן ושר)  איציק כהן (הד קולך)  רונן נגל (ילדות סכסכניות)  רונן נגל (מעילה)
מקליט/ה בסדרה עלילתית: מקסים סגל (המפקדת) איתי אלוהב (ישמח חתני)  אשי מילוא (עלומים)  עודד רינגל (מנגן ושר)  שרון פרידמן (מלכת היופי של ירושלים)
מקליט/ה בסדרה תיעודית ועובדתית: ג'ררד אלוש ועודד אופנהיים (החיים הסודיים של בני ה־5) חיים מאיר (טיול אחרי צבא)  יניב לוי (סליחה על השאלה)  ניר אלון (טיפול זוגי)  שרון לוזון (אחרי חצות: הסוד הכי שמור בעיר)
ליהוק בסדרה עלילתית: הילה יובל (המפקדת) אורית אזולאי ופראג בנבניסטי (הד קולך)  אסתר קלינג (קופה ראשית)  מורן מרציאנו (בני אור)  רותי בלום (עלומים)
ליהוק בתוכנית ריאליטי ודוקו ריאליטי: ענת רשף פלג (בואו לאכול איתי) אמירה בוזגלו (מחוברים)  מור שלומוביץ' (אקס פקטור לאירוויזיון)  מורן מרציאנו (יס מן)  מושיק ישראל (חתונה ממבט ראשון)  קארין יעקובסון אשמואלי (הכוכב הבא)
שיאני זכיות > לפי תוכנית

התוכניות הבאות קיבלו זכיות מרובות בטקס:
| תוכנית | מס' זכיות |
| --- | --- |
המפקדת: 10
מלכת היופי של ירושלים: 4
ארץ נהדרת: 3
קופה ראשית: 3
סליחה על השאלה: 3
בואו לאכול איתי: 2
: 2
עלומים: 2
שיאני זכיות > לפי ערוץ/גוף

| ערוץ | מס' זכיות |
| --- | --- |
כאן 11: 29
yes: 10
קשת 12: 7
שיאני מועמדויות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לזכרם

ניקו ניתאי
אלון גרזון
יובל סטוניס
משה ניניו
דידי גת
שמעון קסטיאל
רוני דניאל
אלון דהן
יוסי מימן
יואל קמינסקי
יעל רובין
אילן הראל
גיא בלילה
אלכס פלג
חיים שירן
טארק קובטי
יוסף כרמון
הערות שוליים

↑  כאן 11 מפציץ: אלה המועמדים לפרס האקדמיה לטלוויזיה, באתר אייס, 15 בפברואר 2022
↑   טקס פרסי הטלוויזיה 2021 | אירוע ההכרזה על המועמדות והמועמדים הסופיים, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 15:32), 15 בפברואר 2022
↑  רן בוקר, פרס מפעל חיים יוענק לתוכנית "זהו זה", באתר ynet, 8 במרץ 2022
↑  עמית אטיאס נועם כהן, ‏פרסי האקדמיה לטלוויזיה 2022: רשימת הזוכים המלאה, באתר ‏מאקו‏, 24 במרץ 2022
↑   טקס פרסי הטלוויזיה 2021, בביצוע  ההכרזה על הזוכים והזוכות, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 1:53:38), 24 במרץ 2022
דאנה איבגי, שחקנית ראשית בסדרת דרמה
עירית קפלן, שחקנית משנה בסדרת דרמה
ששון גבאי, שחקן משנה בסדרת דרמה
קייסי קלר

קייסי קלר (אנגלית: Kasey Keller; נולד ב-29 בנובמבר 1969 בלייסי שבוושינגטון) הוא שוער עבר אמריקאי.
קריירה

קלר שיחק בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת פורטלנד. ב-4 בפברואר 1990, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, נגד נבחרת קולומביה. אחרי שהיה בסגל הנבחרת למונדיאל 1990, חתם קלר במועדון האנגלי, מילוול, והיה אהוב הקהל בין השנים 1992 ועד 1996. קלר רצה לשחק בפרמייר ליג, ולכן חתם בלסטר סיטי, עימה זכה בגביע הליגה ב-1997. קלר היה חלק מנבחרת ארצות הברית במונדיאל 1994, במונדיאל 1998 ובאולימפיאדת אטלנטה (1996).
קלר זכה בתואר הכדורגלן האמריקאי של השנה בשנים 1997, 1999 ו-2005. בשנת 2000, עבר קלר למועדון הספרדי, ראיו ואיקאנו, בו שיחק שנתיים. לאחר מכן, הוא חזר לפרמייר ליג, לקבוצת טוטנהאם הוטספר. במונדיאל 2002, היה קלר השוער השני של הנבחרת אחרי ברד פרידל.
בעונת 2004/05, קלר ירד לספסל בטוטנהאם, לאחר שפול רובינסון תפס את מקומו בתור השוער הראשון של הקבוצה. בנובמבר 2004, הושאל קלר לסאות'המפטון, ושיחק חודש בקבוצה.
ב-15 בינואר 2005, חתם קלר במועדון הגרמני, בורוסיה מנשנגלדבך. קלר הפך לבורג מרכזי בקבוצה ושיחק בכל החצי השני של העונה.
בגביע הזהב 2005, קלר עצר שני פנדלים בגמר מול נבחרת פנמה, והוביל את ארצות הברית לזכייה בגביע.
כאשר ברד פרידל הודיע על פרישה מנבחרת ארצות הברית, חזר קלר להיות השוער הראשון של הנבחרת, ועזר לה להעפיל למונדיאל 2006.
קלאו צבוע

| קלאו צבוע |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קלאונאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קלאוניים
סוג:: קלאו צבוע
שם מדעי
 Rhabdotorrhinus ‏מאייר & Wiglesworth, 1895

קלאו צבוע (שם מדעי: Rhabdotorrhinus) הוא סוג של עופות טרופיים ממשפחת הקלאוניים החיים במזרחה של דרום-מזרח אסיה. בעבר היו שייכים לסוג Aceros.
ארבעה מיני הסוג בעלי גוף כהה ואצל הזכרים ישנם צווארים ופנים צהובים או כחולים והמקור צהוב או אדום וגדול. הם מעופפים ביערות הגשם של הפיליפינים, האי סולאווסי ושל חצי האי המלאי ורובם נמצאים בסכנת הכחדה.
כמו רוב מיני הקלאו הם ניזונים בעיקר מפירות שהם חוטפים עם מקום הגדול מהעצים.
מינים

קלאו מקומט (Rhabdotorrhinus corrugatus)
קלאו צהוב-ראש (Rhabdotorrhinus exarhatus)
קלאו מינדאנאו מקומט (Rhabdotorrhinus leucocephalus)
קלאו צהוב-גרון (Aceros waldeni)
קייסין קולייב

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1917 (יוליאני) Verkhne-Chegemskoye rural community, רוסיה 
 פטירה:  4 ביוני 1985 (בגיל 67) Chegem, רוסיה 
 מדינה:  הרפובליקה הרוסית, South Russia, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, Mountainous Republic of the Northern Caucasus, ברית המועצות 
 מקום לימודים:  מכון גורקי לספרות 
 שפות היצירה:  רוסית, קראצ׳י-בלקר 
 צאצאים:  Eldar Kuliev, Alim Kouliev, Azamat Kuliev 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות  פרס לנין  מדליה על הגנת סטלינגרד  מסדר ההצטיינות בתרבות של פולין  מדליה להנצחת 30 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941-1945  מדליה להנצחת 40 שנים לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941־1945  מדליה לציון 60 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  דרגה שנייה במסדר המלחמה הפטריוטית  עיטור לנין  עיטור מהפכת אוקטובר  Maxim Gorky RSFSR State Prize 
 חתימה:   
 
קייסין שובאייביץ' קולייב (1 בנובמבר 1917 - 4 ביוני 1985) היה משורר וסופר בלקרי נודע.
ביוגרפיה

קולייב נולד ב-Verkhne-Chegemskoye בבלקריה למשפחה בלקרית-טורקית. שירו הראשון פורסם ב-1934. הוא למד במכון הלאומי לתיאטרון במוסקבה ובמכון לספרות. ב-1940 החל ללמד ספרות בעיר נאלצ'יק, אך עד מהרה גויס לצבא האדום כנחת. הוא נפצע קשה בחצי האי קרים בעת שחילץ את ידידו ירחמיאל פלזנשטיין, גיבור ברית המועצות הראשון שעלה לישראל, משדה הקרב.
ב-1944 החליט סטלין להגלות עמים קווקזיים כטורקים הקברדינים והצ'צ'נים ממולדתם לאזורים מרוחקים בברית המועצות בטענה שהם תמכו בגרמנים בזמן שהכוחות שלהם היו בקרבת קווקז. בזמן ביצוע הגירוש קולייב היה בחזית המלחמה. עם סיום המלחמה ושחרורו מהצבא הוא היה יכול להישאר במוסקבה אך החליט לצאת לגלות יחד עם בני עמו למרות שסטלין פטר אותו אישית מכך. הוא חי בקירגיזסטן עד 1957, אז חזר לקווקז עם משפחתו וחי שם עד יומו האחרון.
קולייב כתב יותר ממאה ספרי שירה ופרוזה בטורקית, בלקרית ורוסית. ספריו תורגמו ליותר מ-120 שפות, נדפסו במהדורות רבות וזכו לפופולריות רבה בעיקר בתרגום לספרדית בשנים 1960-1980.
ספריו Yeşil Masal ("מעשיות ירוקות"), İyi Niyetli Karınca ("הנמלה שנתכוונה לטוב") ו-Sabah Masal ("מעשיות בוקר") נדפסו ביותר מ-5 מיליון עותקים בברית המועצות. הוא זכה בפרס ע"ש מקסים גורקי ב-1966, באות ברית המועצות ב-1974 ובאות לנין ב-1990. הרפובליקה של קברדינו-בלקריה הכירה בו כאמן לאומי.
קגושימה (מחוז)

מחוז קגושימה (ביפנית: Kagoshima-ken 鹿児島県) הוא מחוז באי קיושו, יפן. בירת המחוז היא העיר קגושימה.
היסטוריה

מחוז קגושימה הייתה מרכז הטריטוריה של הסמוראים של משפחת שימאזו מסוף המאה ה-12 כאשר מינאמוטו נו יוריטומו השתלט על יפן. בירת המחוז קגושימה הייתה נמל מסחרי פעיל כבר עם תחילת תקופת אדו, שעה שהפכה רשמית לבירת ההאן של שימאזו, האן סצומה. המגע הראשון בין יפנים לאירופאים התחולל כאשר סוחרים פורטוגזים הגיעו לאי טנגשימה שבשטח המחוז ב-1543. הנצרות חדרה לראשונה ליפן דרך קגושימה, הנמל הראשון ביפן אליו הגיע המיסיונר הישועי פרנסיסקו חאווייר באוגוסט 1549, והמחוז היה מרכז חשוב של הפעילות הנוצרית ביפן לפני שדת זו נאסרה ביפן בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17.
למרות האיסור על סחר בינלאומי (סאקוקו) שכפתה שוגונות טוקוגאווה המשיך המסחר במחוז לפרוח והאן סצומה הפך להיות בין ההאנים החזקים והעשירים ביותר ביפן. בירת המחוז לא שמשה רק כמרכז הפוליטי של סצומה אלא גם של ממלכת ריוקיו (שמרכזה באוקינאווה) שהייתה ואסאל של סצומה והקימה בעיר מבנה שגרירות שנועד לטפל ביחסים שבין שתי הישויות הפוליטיות ולשכן מבקרים ונציגים מטעם הממלכה.
קגושימה הופגזה על ידי הצי המלכותי הבריטי באוגוסט 1863 על מנת להעניש את הדאימיו של סצומה בשל חלקו ברצח צ'ארלס לנוקס ריצ'רדסון בדרך טוקאידו (דרך עתיקה שחיברה בין אדו (כיום טוקיו) לקיוטו) וסירובו לשלם פיצויים.
קגושימה הוא מחוז הולדתם של שני מצביאים ידועים בתולדות יפן המודרנית: טקמורי סאיגו, מנהיג מרד סצומה בתקופת מייג'י שאף נהרג בבירה קגושימה ב-1877 בקרב האחרון של המרד, והיהאצ'ירו טוגו, אדמירל ששירת כמפקד הכוחות הכללי של הצי היפני המשולב והצי הראשון של יפן שהביסו את הצי הרוסי הקיסרי במלחמת רוסיה–יפן.
בשנת 1962 הוקם מרכז החלל אוצ'ינורה.
גאוגרפיה

מחוז קגושימה שוכן בקצה הדרום-מערבי של האי קיושו, ובשטח המחוז נכללת שרשרת איים הנמתחת מאות קילומטרים לדרום-מערב. המחוז גובל במחוזות אוקינאווה בדרום, קוממוטו, מיאזקי במזרח, ובים הצהוב במערב.
במחוז שוכנים מספר הרי געש פעילים ורדומים, ובהם סקורג'ימה, המתנשא אל מול העיר קגושימה. בשנת 1914 התפרץ סקורג'ימה, והייתה זאת ההתפרצות הגעשית העזה ביותר ביפן במהלך המאה ה-20. זרמי לבה מלאו את המצר הימי בין האי שעליו שוכן ההר לבין האי קיושו, והאי הפך לחצי אי. 9% משטח המחוז מוקדש עבור פארקים לאומיים.
גאוגרפיה > ערים

במחוז קגושימה 19 ערים:
| --- | --- |
 אאירה  איבוסוקי  איזומי  איסה  איצ'יקיקושיקינו  אממי (אנ')  אקונה  היאוקי  טרומיזו  מינמיסצומה:  מינמיקיושו  מקורזקי  נישינואומוטה  סואו  סצומסנדאי  קגושימה (בירת המחוז)  קירישימה  קנויה  שיבושי
כלכלה

כלכלת מחוז קגושימה מתרכזת בעיר הבירה קגושימה וסביבתה, כהמשך למעמדה ההיסטורי כבירת האן סצומה. החלק המזרחי של המחוז, שהיה בעבר האן אוסומי, נותר כפרי ברובו.
למחוז שורשים חקלאיים עמוקים, והוא ידוע במספר גידולי יצוא, כגון תה ירוק, בטטה, צנון, אורז וחזירים.
באי טנגשימה, השוכן בשטח המחוז, שוכן מטה הסוכנות היפנית לחקר החלל.
קלאו שחור-קרן

| קלאו שחור-קרן |
| --- | --- |
 זכר ונקבה בגן חיות
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קלאונאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קלאוניים
סוג:: Ceratogymna
מין:: קלאו שחור-קרן
שם מדעי
 Ceratogymna atrata ‏טמינק, 1835

קלאו שחור-קרן (שם מדעי: Ceratogymna atrata) הוא מין של עוף טרופי מסדרת הקלאונאים. הוא חי ביבשת אפריקה במדינות קמרון, אנגולה, מרכז אפריקה, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה, גבון, גאנה, ליבריה, סיירה לאון, סודאן ואוגנדה. אזורי המחיה המועדפים עליו הם יערות עד, לעיתים קרובות ליד עצי פרי שיכולים להיות מקור הזנה.
זהו קלאו גדול, אורכו של זכר בוגר בממוצע הוא כ-81 ס"מ. הנקבה קטנה יותר מהזכר ואורכה מגיע לכ-76 ס"מ בממוצע.
אצל זכר בוגר הגוף, הזנב והראש שחורים, טבעת העין כחולה, המקור והקסדה צבועים באפרפר-לבן. הנקבה מאופיינת בראשה הכתום, בכתם האדום שמתחת לטבעת העין ובקסדתה ומקורה הקטנים יותר מאלה של הזכר.
| --- | --- |
: קריאה של קלאו שחור-קרן 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
הערות שוליים

↑  קלאו שחור-קרן באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרדינליים

| קרדינליים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: פרושיים
תת־משפחה:: חוחיות
שבט:: קרדינליים
שם מדעי
 Cardinalini ‏ריג'ווי, 1901

קרדינליים (שם מדעי: Cardinalini) הוא שבט של ציפורי שיר ממשפחת הפרושיים. ישנם חוקרים המסווגים אותם במשפחה עצמאית או כתת-משפחה. הם חיים רק באמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית במגוון בתי גידול. הם קרובים למיני הטנגריים. תכונתם הבולטת היא הציצה של העורף המזדקפת מאחורה, שנתנה להם את שמם משום שהיא מזכירה את הכובעים האדומים של הקרדינלים בכנסיות.
למינים אלה גוף צבעוני, הנוטה לאדום, מקור גדול, עיניים גדולות וגוף בינוני. הם ניזונים מזרעים, פירות וחרקים.
המין המוכר ביותר בשבט זה הוא קרדינל צפוני, בעל הקול הערב לאוזן הנפוץ ברחבי אמריקה הצפונית.
סוגים

סוג ומין יחיד Periporphyrus erythromelas
Saltator
Caryothraustes
סוג ומין יחיד Parkerthraustes humeralis
סוג ומין יחיד Rhodothraupis celaeno
קרדינל (Cardinalis)
Cyanocompsa
Passerina
Pheucticus
סוג ומין יחיד קרדינל אמריקאי (Spiza americana)
Passerina cyanea
קלוואריה זבז'ידובסקה

| --- | --- |
סמל קלוואריה זבז'ידובסקהסמל קלוואריה זבז'ידובסקה

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פולין קטן (פרובינציה) פולין קטן
 מחוז:  ודוביצה
 תאריך ייסוד:  1617 
 שטח:  5.5 קמ"ר
 גובה:  298 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,418 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  49°52′N 19°41′E﻿ / ﻿49.867°N 19.683°E﻿ / 49.867; 19.683
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.kalwaria-zebrzydowska.pl/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקלוואריה זבז'ידובסקה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקלוואריה זבז'ידובסקה(למפת פרובינציית פולין קטן רגילה) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהקלוואריה זבז'ידובסקה(למפת פרובינציית פולין קטן מוגדלת) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהקלוואריה זבז'ידובסקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קלוואריה זבז'ידובסקה (בפולנית: Kalwaria Zebrzydowska) היא עיירה במחוז ודוביצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. העיירה נודעת בשל המתחם הדתי ההיסטורי שבה.
תולדות היישוב

העיירה נוסדה באופן רשמי בשנת 1617, סביב מנזר וכנסייה שהוקמו באתרה כמה שנים קודם לכן, אשר היוו מוקד עלייה לרגל לנוצרים באזור. מהמאה ה-18 התפתחה בעיירה תעשיית נגרות ענפה.
יהודי קלוואריה זבז'ידובסקה

בשל היותה של העיירה מרכז נוצרי, נמנעו היהודים מלהתיישב בה עד אמצע המאה ה-18. בתקופה זו נתלה במנזר שבעיירה ציור המתאר יהודים מקיזים דם מילד נוצרי. בשל גודלה הקטן יחסית של הקהילה במקום, נטמנו בניה בבתי העלמין של זאטור ושל ודוביצה. במחצית השנייה של המאה ה-19 הוקם בעיירה בית מדרש.
מסוף המאה ה-19 נטלו היהודים חלק מרכזי בתעשיית ייצור הרהיטים בעיירה. שגשוג הקהילה נבלם במידת מה כתוצאה מפרעות אנטישמיות שאירעו בעיירה ביולי 1898, במהלכן נבזזו כל חנויות היהודים ביישוב. פרעות אלה חזרו על עצמן בנובמבר 1918 ובינואר 1919. בין מלחמות העולם נמנו רוב יהודי העיירה על החסידות, והתקיימה ביישוב גם פעילות ציונית. בתקופה זו נמנו בעיירה 486 יהודים, קרוב לשליש מתושביה.
יהודי קלוואריה זבז'ידובסקה > בשואה

בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו רוב יהודי העיירה לערים הגדולות שבסביבתה. עם כניסת הגרמנים לעיירה, רצחו אלו מספר יהודים בה, ובזזו ביחד עם הפולנים המקומיים את בתי היהודים הנטושים, תוך החרמת עסקי היהודים. בהמשך, חולל בית המדרש שבעיירה, תוך השחתת ספרי התורה שבו. עם שובם של חלק מהפליטים היהודים לעיירה, חטפו אותם הגרמנים לעבודות כפייה מפרכות. יודנרט שמונה בעיירה בהמשך, הסדיר את התייצבות היהודים לעבודות הכפייה.
בשנים 1941-1940 הגיעו לעיירה פליטים יהודים ממערב פולין, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. במחצית השנייה של שנת 1941 הוטל עוצר על יהודי העיירה, וחלק מהיהודים גורשו מבתיהם. מתקופה זו החלו הגרמנים לשלח יהודים מהעיירה למחנות עבודה, ובאוגוסט 1942 הוטל על יהודי העיירה סכום כופר גבוה, אשר נאמר להם כי בתמורה לתשלומו יימנע גירושם. עם זאת, ב-12 באוגוסט גורשו בין 600 ל-1,000 יהודי העיירה לסקאווינה. שם נערכה בהם וביתר יהודי המקום ב-30 באוגוסט 1942 אקציה, תוך רצח כ-180 קשישים וחולים בירי, ושילוח כל היתר למחנה ההשמדה בלז'ץ.
זמן מה לאחר הגירוש הוצאו להורג בקלוואריה זבז'ידובסקה 16 יהודים מקרקוב שנתפסו ביערות הסביבה, ובפברואר 1943 הוצאו להורג שלושה יהודים נוספים בעיירה - שני חברי השומר הצעיר ונערה בת 15.
מקהילת העיירה שרדו את השואה 10 יהודים.
המבנה בו שכן בית הכנסת של העיירה.
קרב לורן

קרב לורן נערך באוגוסט 1914 בין צרפת לגרמניה במהלך מלחמת העולם הראשונה. הקרב היה חלק מתוכנית 17, יוזמה צרפתית שמטרתה הייתה שחרור מחוזות אלזס-לורן, ופלישה לתוך שטח גרמניה.
המתקפה הצרפתית

התקיפה הצרפתית העיקרית במערב, שקיבלה את השם קרב לורן, החלה ב-14 באוגוסט 1914. הארמייה הראשונה של הגנרל אוגוסט דובאי קיבלה הוראה להתקדם לכיוון סארבור והארמייה השנייה של הגנרל נואל דה קסטלנו פנתה לכיוון מוראנז' (אנ'). ב-17 באוגוסט הקורפוס ה-20 בפיקוד גנרל פרדיננד פוש כבש את שאטו סאלן שליד מוראנז' וסארבור נכבשה למחרת. אחרי ארבעה ימים של נסיגה, במהלכה פיתו הגרמנים את הצרפתים להיכנס לשטח גרמני הארמיות השישית והשביעית של הצבא הגרמני תחת פיקוד כולל של הנסיך רופרכט פתחו במתקפת נגד. רופרכט פיקד על הכח שקיבל משימה להתעמת עם הכח הצרפתי ולאפשר לכוחות גרמנים נוספים לאגף את הצרפתים מימין. הכח המאסף של הגרמנים, שהיה מצויד במכונות ירייה הסב אבדות כבדות לחי"ר הצרפתי.
מתקפת הנגד הגרמנית

הנסיך רופרכט שלא היה מרוצה מהתפקיד ההגנתי בו הוצב הגיש בקשה לממונים עליו לצאת למתקפת נגד. ב-20 באוגוסט יצאה מתקפת הנגד לדרכה והמפקד הצרפתי, אוגוסט דוביי, הורה לחייליו לסגת ממוראנז'. מערכה זו נקראה בשם נפרד, קרב מוראנז'. כתוצאה מכך גם כוחו של דה קסטלנו נסוג מסארבור במה שנקרא "קרב סארבור". הגרמנים לא עצרו בגבול עם צרפת והמשיכו לתוך שטח צרפת בניסיון לכבוש את העיר נאנסי. מצפון למוקד הקרב הצליחו הצרפתים לכבוש מחדש את מילוז אך מאוחר יותר ננטשה העיר כשהצרפתים ויתרו על ביצוע תוכנית 17.
עד ל-24 באוגוסט הפך הקרב לסטטי. באותו יום פתחו הגרמנים במתקפה מצומצמת, קרב מורטן. סיור של חיל האוויר הצרפתי עזר לגלות את התנועה הגרמנית בזמן ולכן ההצלחה של הגרמנים הייתה מצומצמת. בהמשך, למרות ההפסד הברור, פתחו הצרפתים במתקפת נגד חדשה. הלחימה המשיכה עד סוף החודש אך הפכה במהרה למלחמת חפירות שהובילה למלחמת התשה מתמשכת שאפיינה חלקים גדולים ממלחמת העולם הראשונה בכלל ואת הלחימה בין גרמניה לצרפת בפרט.
הערות שוליים

↑  [דרושה הבהרה]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb144719535 (data) 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קז'מיירה ז'ולבסקה

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1883 Chemerysy-Barski, אוקראינה 
 פטירה:  18 באפריל 1971 (בגיל 88) ורשה, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 מקצוע:  מתרגמת, חוקרת רומאניים 
 צאצאים:  Wawrzyniec Żuławski 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (25 בדצמבר 1980) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  קז'מיירה ז'ולבסקה
 
קז'מיירה ז'ולבסקה (בפולנית: Kazimiera Żuławska ‏22 בפברואר 1883 – 18 באפריל 1971) הייתה חוקרת שפות רומניות, מתרגמת, פעילת זכויות נשים וחסידת אומות עולם מפולין.