סואלה ברוורמן
הערות שוליים

↑  "UK Prime Minister twitter". Twitter (באנגלית). נבדק ב-2022-09-06.
↑  Walter, Karen (9 ביולי 2022). "Royaume-Uni: Suella Braverman, d'origine mauricienne, aspirante PM" [United Kingdom: Mauritian-born Suella Braverman, aspiring PM]. L'Express (Mauritius) (בצרפתית). ארכיון מ-11 ביולי 2022. נבדק ב-12 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "About Suella". Suella Braverman. ארכיון מ-12 במרץ 2022. נבדק ב-8 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McGauran, Ann (2 ביולי 2015). "Who's on the new education select committee?". Schools Week. ארכיון מ-3 ביולי 2016. נבדק ב-8 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Arthur, Sylvia (6 בספטמבר 2003). "The road to No 10". The Guardian. Guardian News and Media. ארכיון מ-12 במרץ 2022. נבדק ב-8 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Fernandes, Sue-Ellen Cassiana, (Suella)". Who's Who 2017. A & C Black. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)

- Iziren, Adeline (30 באפריל 2005). "What happened next?". The Guardian. Guardian News and Media. ארכיון מ-14 ביוני 2018. נבדק ב-8 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Suella Braverman MP". No5 Chambers. ארכיון מ-13 באוגוסט 2020. נבדק ב-15 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cohen, Nick (12 בספטמבר 2020). "So what lies behind ultra-loyalist Suella Braverman's rise to the top?". The Guardian. ארכיון מ-15 בספטמבר 2020. נבדק ב-15 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Benedict Brogan, Uma Fernandes: Mother goes first in race to become a Tory MP (אורכב 12.03.2022 ב Archive.today), Goan Voice, 14 July 2003, accessed 10 July 2022
↑  Sylvia Arthur, "The road to No 10: Sylvia Arthur discovers how far student politics translate to Westminster and points beyond" (אורכב 12.03.2022 ב Archive.today) The Guardian, 6 September 2003, accessed 10 July 2022
↑  "Election Data 2005". Electoral Calculus. אורכב מ-המקור ב-15 באוקטובר 2011. נבדק ב-18 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "London assembly election results 2012". The Guardian. 8 במאי 2012. ארכיון מ-24 בנובמבר 2020. נבדק ב-18 ביולי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hawkins, Oliver;  et al. (28 ביולי 2015). General Election 2015 (Briefing Number CBP7186). House of Commons Library. ארכיון מ-8 בינואר 2020. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Fernandes, Suella (2 ביוני 2015). "New MP for Fareham pledges her commitment in her maiden speech". The News (Portsmouth). אורכב מ-המקור ב-23 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Suella Fernandes MP". UK Parliament. ארכיון מ-22 באפריל 2020. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joint Select Committee: Draft Investigatory Powers Bill Joint Committee – membership". UK Parliament. ארכיון מ-14 ביוני 2018. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "APPG on Financial Education for Young People Report Launch in Parliament". Young Enterprise. ארכיון מ-14 ביוני 2018. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Armed Forces Parliamentary Scheme graduation". Suella Braverman. ארכיון מ-24 בנובמבר 2020. נבדק ב-2020-05-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New Inquiry to examine how Government can protect rights of EU citizens in UK". British Future. באוגוסט 2016. ארכיון מ-8 באוקטובר 2020. נבדק ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Parliamentary Private Secretaries: full list". ConservativeHome. 28 ביוני 2017. ארכיון מ-24 בנובמבר 2020. נבדק ב-31 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Suella Fernandes MP". UK Government. ארכיון מ-14 ביוני 2018. נבדק ב-9 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Yandell, Chris (15 בנובמבר 2018). "Suella Braverman, Tory MP for Fareham, resigns her government post over proposed Northern Ireland Backstop". Southern Daily Echo. ארכיון מ-28 בספטמבר 2019. נבדק ב-16 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New Attorney General appointed". UK Government (press release). 13 בפברואר 2020. ארכיון מ-8 בפברואר 2021. נבדק ב-9 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)

- Andrew Woodcock (13 בפברואר 2020). "Suella Braverman: Boris Johnson appoints attorney general days after she attacked 'unaccountable' judges". The Independent. ארכיון מ-25 במאי 2022. נבדק ב-9 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Braverman, Suella [@SuellaBraverman] (11 בספטמבר 2021). "Delighted to be re-appointed Attorney General after maternity leave" (Tweet). נבדק ב-11 בספטמבר 2021 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Davies, Rachael (7 ביולי 2022). "Suella Braverman: Who is Attorney general Suella Braverman making a bid for leadership as Boris Johnson stands down?". The Scotsman. ארכיון מ-9 ביולי 2022. נבדק ב-9 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tory leadership race: Suella Braverman knocked out in latest vote". BBC News. 14 ביולי 2022. ארכיון מ-14 ביולי 2022. נבדק ב-14 ביולי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Suella Braverman backs Liz Truss after exit from Conservative leadership race". Sky News. ארכיון מ-14 ביולי 2022. נבדק ב-2022-07-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Morris, Seren (2022-09-06). "Who is Suella Braverman? Leadership rival tipped for Home Secretary". Evening Standard (באנגלית). נבדק ב-2022-09-06.
↑  ynet והסוכנויות, פוטרה שרת הפנים של בריטניה, שתמכה בישראל וכינתה הפגנות פרו-פלסטיניות "צעדות שנאה", באתר ynet, 13 בנובמבר 2023
↑   ציוץ של סואלה ברוורמן ברשת החברתית אקס (טוויטר), 14 בנובמבר 2023
1 2  Swinford, Steven (27 במאי 2022). "Teachers should not pander to trans pupils, says Suella Braverman". The Times. ארכיון מ-28 במאי 2022. נבדק ב-12 ביולי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rose, David (29 במרץ 2023). "Police must understand that Jews do count, says Braverman". The Jewish Chronicle. נבדק ב-5 בנובמבר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1270678213  ISNI: 0000 0005 0076 6839  LCCN: no2019165301  UKPARL: jlAAlWAo  VIAF: 667157470191722640000   WorldCat (עם VIAF): 667157470191722640000 
ברוורמן (מימין) בתפקידה כתובעת הכללית, בפגישה עם התובעת הכללי של אוקראינה, אירינה ונדיקטובה, במאי 2022
הלוגו של ברוורמן כמועמדת לראשות המפלגה