stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לא ילבש
הערות שוליים

↑  ראו: הרב עובדיה יוסף, שו"ת יחוה דעת, חלק ו', סימן מ"ט.
↑  משנה תורה לרמב"ם הלכות עבודת כוכבים, פרק י"ב, י'
↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף מ"ט, עמוד ב'
↑  רמ"א, יורה דעה, סימן קפ"ב, ה'.
↑  בספרי על הפסוק בדברים ובתלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף נ"ט, עמוד א', ראו גם בפירוש רש"י על הפסוק בדברים בעקבות דברי הספרי.
↑  ספר המצוות לרמב"ם, מצוות לא תעשה, ל"ט ומ'; מורה נבוכים, חלק ג', פרק ל"ז.
↑  תלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף נ"ט, עמוד א'.
↑  הרב משה פיינשטיין, שו"ת אגרות משה, אורח חיים, חלק ד', סימן ע"ה; הרב עובדיה יוסף, שו"ת יחוה דעת, חלק ה', סימן נ"ה.
↑  שירות משמעותי לנשים בשירות לאומי ובצה"ל - חוות דעת מאת ארגון רבני בית הלל
↑  הרב עובדיה יוסף, שו"ת יביע אומר, חלק ו', יורה דעה, סימן י"ד.
↑  הרב יצחק יעקב וייס, שו"ת מנחת יצחק, חלק ב', סימן ק"ח.
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף נ"ט, עמוד א', שם יש דעות שונות האם מדובר באיסור תורה או באיסור דרבנן. להלכה הכריעו רוב הראשונים שמדובר באיסור דרבנן. ראו: משנה תורה לרמב"ם, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים, פרק י"ב, הלכה ט'; שולחן ערוך, יורה דעה, סימן קפ"ב, סעיף א'.
↑  דעת המרדכי שבת רמז שכ"ז מדברי התלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ', עמוד ב'
↑  משנה תורה לרמב"ם, שם, י'.
↑  הרב עובדיה יוסף, שו"ת יחוה דעת, חלק ו', סימן מ"ט.
↑  תשובת הרמב"ם שהובאה בתחילת ספר מעשה רקח דף א
↑  דף לא, א
↑  ראו בשו"ת יביע אומר חלק ה, יורה דעה, סימן ד, אות ג.
↑  שו"ת מהר"י מינץ, סימן ט"ו, שכתב: גדולים וחסידי עולם ז"ל שנתגדלתי אצלם, אשר ראו בניהם ובנותיהם, חתניהם וכלותיהם, לובשין אותן פרצופים ושינוי בגדיהם מבגדי איש לבגדי אשה, וכן להפך. ואם היה חס וחלילה נדנוד עבירה, חלילה וחס להם לשתוק ולא ימחו"
↑  רמ"א, שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרצ"ו, סעיף ח'
↑  בין האוסרים: בית חדש, יורה דעה, סימן קפ"ב; טורי זהב, יורה דעה שם, סעיף קטן ד'.
| ספר דברים |
| --- | --- | --- |
| פרשת דברים | ערבות מואב • חטא המרגלים • חטא המעפילים |  |
| פרשת ואתחנן | עשרת הדיברות • שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • תפילין |  |
| פרשת עקב | כוחי ועוצם ידי • תורת הגמול • חטא העגל • והיה אם שמוע • ברכת המזון • שבעת המינים • לא תערץ מפניהם |  |
| פרשת ראה | היתר אכילת בשר • נביא שקר • מסית • עיר הנידחת • סימני כשרות בבעלי חיים • תרומות ומעשרות • שמיטת כספים • עבד עברי • שלוש רגלים • עלייה לרגל |  |
| פרשת שופטים | משפט עברי • איסור שוחד • איסור עבודה זרה • זקן ממרא • מצוות מינוי מלך • זרוע, לחיים וקיבה • ראשית הגז • כישוף • אוב • ידעוני • חובר חבר • רוצח בשגגה • עיר מקלט • עדות שקר • עדים זוממים • לא תערוץ מפניהם • הלכות מלחמה • כהן משוח מלחמה • מצוות קריאה לשלום במלחמה • בל תשחית • עגלה ערופה |  |
| פרשת כי תצא | אשת יפת תואר • משפט הבכורה • בן סורר ומורה • תלייה • השבת אבידה • לא ילבש • מוציא שם רע • מפתה • איסור קדשה • גירושין • ייבום וחליצה • ממזר • מצוות טעינה • איסור ריבית • משכון • הלנת שכר • מתנות עניים • לא תחסום שור בדישו • כלאי הכרם • לא תחרוש בשור ובחמור יחדו • שעטנז • לא ילבש • השבת אבדה • איסור גנבת נפש • אתנן זונה ומחיר כלב • קבורת המת • שילוח הקן • מצוות מעקה • ציצית • נדרים • מלקות |  |
| פרשת כי תבוא | מקרא ביכורים • וידוי מעשרות • מעמד הר גריזים והר עיבל |  |
| פרשת נצבים | תשובה • קיבוץ גלויות |  |
| פרשת וילך | הקהל • הסמכת יהושע • כתיבת משה את התורה |  |
| פרשת האזינו | שירת האזינו |  |
| פרשת וזאת הברכה | ברכת משה • מות משה • הר נבו |  |
| דמויות מרכזיות | משה • יהושע בן נון |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
טום הארדי

| --- | --- |

טום הארדי בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018
 לידה:  15 בספטמבר 1977 (בן 47) אנגליה לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Edward Thomas Hardy 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  דרמה סנטר לונדון  Tower House School  Richmond Adult Community College  Reed's School 
 בן או בת זוג:  שרלוט ריילי (2014–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן הטוב ביותר (2009)  פרס הכוכב העולה, באפטא (2011)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדוארד תומאס "טום" הארדי (באנגלית: Edward Thomas "Tom" Hardy; נולד ב-15 בספטמבר 1977) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2015 עבור תפקידו בסרט "האיש שנולד מחדש". הארדי זכור בעיקר בהופעותיו כטוואמבלי מסרט המלחמה "בלאק הוק דאון" (2001), בדמותו של פרייטור שינזון בסרט "מסע בין כוכבים 10: נמסיס" (2002), בתפקיד איימס בסרט "התחלה" (2010), בתפקיד ביין בסרט "עלייתו של האביר האפל" (2012), בתפקיד מקס בסרט "מקס הזועם: כביש הזעם" (2015), בתפקיד אדי ברוק בסרט "ונום" (2018), ובתפקיד אלפי סולומונס בסדרה "כנופיית ברמינגהאם" (2022-2014).
ביוגרפיה

הארדי נולד בהאמרסמית' במערב לונדון שבאנגליה, בנם היחיד של האמנית והציירת אן בארט ושל הסופר והמחזאי צ'יפס הארדי (אנ'). הוא גדל והתחנך בשכונת איסט שין ברובע ריצ'מונד שעל התמזה, שם הוא למד ב"בית ספר מגדל השעות". בשנת 1998 החל הארדי ללמוד בבית הספר למשחק דרמה סנטר לונדון, אך פרש ממנה זמן קצר לאחר מכן לאחר שקיבל תפקיד במיני-סדרה "אחים לנשק".
קריירה

בשנת 1998, הארדי זכה בתחרות "Find Me a Supermodel" בגיל 21, מה שהקנה לו חוזה קצר עם סוכנות הדוגמנות Models 1.
בשנת 2001 קיבל את תפקיד המשחק הראשון שלו בתפקיד-אורח במיני-סדרה של סטיבן ספילברג וטום הנקס, "אחים לנשק", בה גילם את טוראי ג'ון יאנובק במשך שני פרקים.
בשלב מאוחר יותר, בשנת 2001 קיבל הארדי חשיפה כלל עולמית בזכות תפקיד המשנה שקיבל מרידלי סקוט בדרמת המלחמה המהפנטת "בלאק הוק דאון". בהפקה זו התפרסם הארדי בדמותו של סמל לאנס טוואמבלי מפעיל המקלע לצידו של חברו לקרב נלסון (יואן ברמנר) מיחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית במהלך קרב מוגדישו.
ב-2002 הופיע הארדי בסרט העשירי בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים", "מסע בין כוכבים 10: נמסיס" וגילם את דמותו של פרייטור שינזון, הופעה אשר זכתה לביקורות טובות. לאחר מכן שיחק במותחן הפשע האינטנסיבי "לאייר קייק".
ב-2006 היה הארדי מועמד לפרס באפט"א על הופעתו בהפקה הבריטית "Stuart: A Life Backwards".
ב-2008 השתתף הארדי במותחן הפשע הסבוך של גאי ריצ'י "רוקנרולה".
בשנת 2009 שיחק הארדי ב"אנקת גבהים" את הית'קליף, ביחד עם שרלוט ריילי.
הופיע בתפקיד מייקל פיטרסן בדרמה הביוגרפית "ברונסון". פיטרסן נידון לשבע שנות מאסר, אשר הפכו לשלושים וארבע בגין התפרעויות, חטיפת נשק וכו'. פיטרסן הפך מפושע קטן וחסר משמעות לאסיר הידוע ביותר לשמצה בבריטניה, וכונה "צ'ארלס ברונסון" על שם השחקן בשם זה.
ב-2010 הופיע בהפקתו המחושבת של כריסטופר נולאן "התחלה" בתפקיד איימס, מהנדס אשר מצטרף לצוות המשימה של דום קוב (לאונרדו דיקפריו). הארדי גילם את דמותו של הנבל ביין, אויבו של באטמן, בסרט "עלייתו של האביר האפל" של כריסטופר נולאן, שיצא לאקרנים ב-20 ביולי 2012.
באוקטובר 2014 לוהק הארדי שנית על ידי DC קומיקס לסרט, פעם שנייה לאחר "עלייתו של האביר האפל". הוא נועד לשחק את דמותו של ריק פלאג בסרט "יחידת המתאבדים", אך פרש מהפרויקט והוחלף בשחקן ג'ואל קינמן.
ב-2015 כיכב הארדי בתפקיד הראשי בסרט הפעולה המצליח "מקס הזועם: כביש הזעם" והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו בתפקיד ג'ון פיצג'רלד בדרמה התקופתית "האיש שנולד מחדש".
בשנת 2016 הצטלם לסרטו של כריסטופר נולאן "דנקרק", לצד קיליאן מרפי והארי סטיילס. הסרט יצא לאקרנים ביולי 2017.
ב-2017 החל לגלם את ג'יימס דלייני במיני-סדרת המתח "טאבו" של רשת BBC, הארדי הוא גם היוצר והתסריטאי של הסדרה יחד עם סטיבן נייט.
בשנת 2018 ו-2021 גילם את דמותו של אדי ברוק/ונום בסרט "ונום" מבית סוני. דמות זו הופיעה לראשונה בסדרת הקומיקס "ספיידרמן" מבית מארוול קומיקס.
בפברואר 2025 הוכרז כי הארדי יככב בסדרת הפשע "MobLand" של גאי ריצ'י שתעלה לשידור ב-30 במרץ 2025 בפרמאונט+ ויגלם את הארי, "מתקן" נאמן במיוחד, שתפקידו להגן על אחת ממשפחות הפשע בכל מחיר.
חיים אישיים

הארדי היה נשוי למפיקה שרה וורד משנת 1999 עד שהתגרשו ב-2004.
בשנת 2005 החל לצאת עם עוזרת הבמאי רייצ'ל ספיד, לאחר שהכירו על הסט של המיני-סדרה "המלכה הבתולה"; נולד להם בן באפריל 2008 לפני שהם נפרדו ב-2009.
באותה שנה, הארדי החל מערכת יחסים עם השחקנית שרלוט ריילי לאחר שנפגשו על הסט של "אנקת גבהים". הם נישאו ביולי 2014. יש להם שני ילדים; הראשון נולד באוקטובר 2015, והשני בדצמבר 2018. היו להם שני כלבי הצלה, מקס ווודסטוק, והארדי הופיע עם וודסטוק בקמפיין PETA לקידום אימוץ חיות מחמד. וודסטוק מת ב-5 ביוני 2017 עקב מקרה אגרסיבי של פולימיוזיטיס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | בלאק הוק דאון | לאנס טוומבלי |  |
| 2002 | Deserter | פסקל |  |
| 2002 | מסע בין כוכבים: נמסיס | שינזון |  |
| 2003 | שבועת השחקנים | סטרואו |  |
| 2003 | על נשיקה ותשוקה | טום |  |
| 2003 | מינון קטלני | מאט |  |
| 2004 | EMR | הנרי |  |
| 2004 | לאייר קייק | קלארקי |  |
| 2006 | מארי אנטואנט | רומונט |  |
| 2006 | מינוטאור | תיאו |  |
| 2006 | ניחוח של סקס | נואל |  |
| 2007 | הצפה | זאק |  |
| 2007 | משוואת פרייס | פייר ג'קסון |  |
| 2007 | The Inheritance | אבא |  |
| 2008 | סאקר פאנץ' | רודרס |  |
| 2008 | רוקנרולה | בוב היפה |  |
| 2008 | ברונסון | צ'ארלס ברונסון (אנ') |  |
| 2009 | קוד השתיקה | מייקלס |  |
| 2010 | התחלה | איימס |  |
| 2011 | החפרפרת | ריקי טאר | מועמד פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן המשנה הטוב ביותר (אנ') (2011) |
| 2011 | לוחם | טומי קונלון |  |
| 2012 | זאת מלחמה | טאק הנסן |  |
| 2012 | עלייתו של האביר האפל | ביין |  |
| 2012 | ארץ יבשה | פורסט בונדוראנט |  |
| 2013 | לוק | איבן לוק | מועמד פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2014) |
| 2014 | המסירה | בובי סגנובסקי |  |
| 2015 | ילד 44 | לב דמידוב |  |
| 2015 | מקס הזועם: כביש הזעם | מקס "הזועם" רוקטנסקי (אנ') |  |
| 2015 | London Road | מארק |  |
| 2015 | אגדת האחים קריי | רג'ינלד קריי / רונלד קריי | גם מפיק בפועל |
| 2015 | האיש שנולד מחדש | ג'ון פיצג'רלד |  |
| 2017 | דנקרק | פארייר |  |
| 2018 | ונום | אדי ברוק/ונום | גם מפיק בפועל |
| 2020 | קפונה | אל קפונה |  |
| 2021 | ונום 2 | אדי ברוק/ונום | גם מפיק ותסריטאי |
| 2021 | ספיידרמן: אין דרך הביתה | אדי ברוק/ונום | הופעת אורח |
| 2024 | רוכבי האופנוענים | ג'וני |  |
| 2024 | ונום: הריקוד האחרון | אדי ברוק/ונום |  |
| 2025 | Havoc | ווקר | גם מפיק |
| TBA | War Party |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | אחים לנשק | טוראי ג'ון יאנובק | 2 פרקים |
| 2005 | הבריחה מקולדיץ | ג'ק רוז | מיני-סדרה |
| 2005 | המלכה הבתולה | רוברט דאדלי, רוזן לסטר | מיני-סדרה |
| 2006 | בתו של גדעון | אנדרו | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2006 | A for Andromeda | ג'ון פלמינג | סרט טלוויזיה של BBC Four |
| 2006 | Sweeney Todd | מת'יו | סרט טלוויזיה של BBC |
| 2007 | עיר מקלט | ג'ק דונלי | 6 פרקים |
| 2007 | אוליבר טוויסט | ביל סייקס | מיני-סדרה |
| 2007 | סטיוארט - חיים מהסוף להתחלה | סטיוארט שורטר | סרט טלוויזיה של BBC ו-HBO |
| 2009 | The Take | פרדי ג'קסון ג'וניור | תפקיד ראשי; 4 פרקים |
| 2009 | אנקת גבהים | היתקליף (אנ') | מיני-סדרה |
| 2014 - 2022 | כנופיית ברמינגהאם | אלפי סולומונס (אנ') | 13 פרקים |
| 2017 | טאבו | ג'יימס דלאני (אנ') | תפקיד ראשי; 8 פרקים גם יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל  |
| 2019 | מזמור חג המולד |   | מפיק בפועל |
| 2020 | הכול או לא כלום: טוטנהאם הוטספר | קריין | 9 פרקים |
| 2023 | טורפים | קריין | 5 פרקים סדרת טבע מקורית של נטפליקס |
| 2025 | MobLand | הארי |  |
הערות שוליים

↑  Ethan Shanfeld, Guy Ritchie’s ‘MobLand’ — Starring Tom Hardy, Pierce Brosnan and Helen Mirren — Sets March Premiere on Paramount+, Variety, ‏2025-02-26 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601058305171  PLWABN: 9810608443105606  BIBSYS: 9074222  BnF: cb15025410w (data)  GND: 140606610  ISNI: 0000 0000 7845 4433  LCCN: no2006037732  LNB: 000324840  MusicBrainz: fd6347c2-f724-4d51-875d-693cfdb63399  NKC: xx0156014  NTA: 327609362  SUDOC: 143853635  VIAF: 4680980   WorldCat (עם VIAF): 4680980
רוטב רוסי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  תיבול 
 על שם:  רוסיה 
 מוצא:  ארצות הברית 
 תאריך יצירה:  שנות ה־10 של המאה ה־20 
 מרכיבים עיקריים:  מיונז, Pimiento, chives, שורש חזרת הגינה, קטשופ, פלפלת צ'ילי 
 ברכתו:  שהכל
 
רוטב רוסי הוא רוטב לסלט הרוטב מורכב ממיונז, קטשופ ושאר מרכיבים. הרוטב הוא אחד המרכיבים המרכזיים בכריך רובן.
הרוטב הרוסי דומה לרוטב אלף האיים ולרוטב צרפתי.
היסטוריה

הרוטב הרוסי מוזכר כבר בשנת 1900 במקורות אמריקאים. הרוטב גם מתועד בספר קייטרינג משנת 1910 בתור חלופה לוויניגרט ולרוטב עגבניות.
הכנת הרוטב

בדרך כלל הרוטב הוא בטעם פיקנטי, הוא עשוי כיום מתערובת של מיונז וקטשופ המשולבים במרכיבים נוספים כמו חזרת, פימנטוס, עירית, חרדל ותבלינים.
שימושים

מלבד השימוש כרוטב לסלט, רוטב רוסי משמש גם כממרח לכריכי רובן.
הערות שוליים

↑  Frederick, Maryland News March 24, 1900 5/3, quoted in the Oxford English Dictionary, Third Edition, March 2011 s.v.
↑  Charles Fellows, The Menu Maker, The Hotel Monthly Press, 1910,  p. 114
↑  Stewart, Frances Elizabeth (1920). Lessons in Cookery. Vol. 2. New York, New York (USA): Rand McNally & Company. p. 123. נבדק ב-13 באפריל 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  George, Mrs. Alexander (24 באפריל 1941). "Menus of the Day". Lewiston Morning Tribune. Lewiston, Idaho, USA. p. 3. נבדק ב-13 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tim's Kitchen Tips -- Episode 1 (באנגלית), נבדק ב-2020-05-11
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוק הכניסה לישראל

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  5 בספטמבר 1952
 תאריך חקיקה עברי:  ט"ו באלול תשי"ב
 גוף מחוקק:  הכנסת השנייה
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 111, עמ' 354
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד הפנים
 מספר תיקונים:  32
 נוסח מלא:  חוק הכניסה לישראל, תשי"ב–1952
 
חוק הכניסה לישראל, תשי"ב–1952 מסדיר את כניסתם לישראל של מי שאינם אזרחי ישראל ואת האישור לשהייתם בישראל של מי שאינם אזרחי ישראל או עולים חדשים.
הוראות החוק

סעיף 1 לחוק קובע:
(א) מי שאיננו אזרח ישראלי, תהיה כניסתו לישראל על פי אשרת עולה או על פי אשרה לפי חוק זה.

(ב) מי שאיננו אזרח ישראלי או בעל אשרת עולה או תעודת עולה, תהיה ישיבתו בישראל על פי רישיון ישיבה לפי חוק זה.
סעיף 2 מקנה לשר הפנים סמכות להעניק רישיונות שהייה:
(1) אשרה ורישיון לישיבת מעבר – עד לחמישה ימים;

(2) אשרה ורישיון לישיבת ביקור – עד לשלושה חדשים;

(3) אשרה ורישיון לישיבת ארעי – עד לשלוש שנים;

(4) אשרה ורישיון לישיבת קבע;

(5) רישיון זמני לישיבת ביקור למי שנמצא בישראל בלי רישיון ישיבה וניתן עליו צו הרחקה – עד ליציאתו מישראל או הרחקתו ממנה.
חלק ניכר מהחוק עוסק ברישיון לשהייתם של עובדים זרים בישראל. החוק קובע כי מי שאינו אזרח ישראלי או עולה לפי חוק השבות, ונמצא בישראל בלי רישיון ישיבה, יורחק מישראל בהקדם האפשרי. שוהה שלא כדין ניתן להחזיק במשמורת עד להרחקתו. החוק קובע את סדרי הכניסה לישראל, ובכללם ביקורת הגבולות. לשר הפנים נתונה סמכות להרחיק מישראל את מי שאינו רשאי להיכנס אליה, והאחראי על כלי-הסעה שבא לישראל חייב, לפי דרישת קצין ביקורת הגבולות, להסיע מישראל כל אדם שבא באותו כלי-הסעה על מנת להיכנס לישראל ונמצא שאינו רשאי לכך. סעיף 18 לחוק מוציא מתחולתו את מי שנכנס לישראל לפני תחילת תקפו של החוק. שר הפנים ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצוע חוק זה.
היסטוריה חקיקתית

החוק אושר בכנסת ב-26 באוגוסט 1952, בעקבות הצעת חוק מטעם הממשלה שהוגשה לכנסת בתחילת אותה שנה. מאז אישורו ועד מרץ 2012 תוקן החוק 23 פעמים. 17 מתיקונים אלה נעשו מאז שנת 2000 ובעיקר באו להסדיר את כניסתם ושהייתם של עובדים זרים. בשנת 1955 הותקנו מכוח החוק תקנות הכניסה לישראל, תשט"ז-1955. אלה הוחלפו בשנת 1974 בתקנות הכניסה לישראל, תשל"ד-1974.
ב-6 במרץ 2017 אישרה הכנסת בקריאה שלישית את תיקון 28, בו נקבע כי: ”לא יינתנו אשרה ורישיון ישיבה מכל סוג שהוא, לאדם שאינו אזרח ישראלי או בעל רישיון לישיבת קבע במדינת ישראל, אם הוא, הארגון או הגוף שהוא פועל בעבורם, פרסם ביודעין קריאה פומבית להטלת חרם על מדינת ישראל, כהגדרתו בחוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם, התשע"א-2011, או התחייב להשתתף בחרם כאמור...”
בפברואר 2023 נוסף לחוק סעיף המאפשר לשר הפנים לבקש מבית המשפט לבטל רישיון לישיבת קבע בישראל למי שהורשע במעשה טרור והוא או מי מטעמו ובידיעתו קיבל מהרשות הפלסטינית, במישרין או בעקיפין, שכר או תגמול בעד הפרת האמונים למדינת ישראל. מחבל שנשלל רישיונו לישיבת קבע בישראל יגורש, בתום ריצוי מאסרו, לשטחי הרשות הפלסטינית.
מזרח ירושלים

לאחר מלחמת ששת הימים סיפחה ישראל את מזרח ירושלים והעניקה לתושביה מעמד של תושבי קבע בישראל. על פי תקנות הכניסה לישראל, תושב קבע מאבד את מעמדו אם שהה מחוץ לישראל מעל 7 שנים, אפילו אם הגיע לביקורי מולדת במהלך התקופה. מאבד את מעמד התושבות גם מי שעבר לגור ביישוב סמוך בגדה המערבית. קריטריונים אלה הביאו לשלילת תושבות והרחקה מירושלים של לפחות 14,416 מזרח ירושלמים עד 2014. מדיניות זו מכונה על ידי מבקריה הטרנספר השקט.
מקרים נודעים של הטלת איסור על כניסת אדם לישראל

מקרים אחדים של הטלת איסור על כניסת אדם לישראל זכו לפרסום רב:
ביולי 1962 גורש מישראל לארצות הברית רוברט סובלן, יהודי-אמריקני שהורשע בארצות הברית בריגול למען ברית המועצות ונידון למאסר עולם.
בתחילת שנות ה-70 ניסה מאיר לנסקי לעלות לישראל עקב חקירה שנפתחה נגדו בארצות הברית, אך לא ניתן לו אישור לכך בשל עסקיו הבלתי חוקיים, כמו גם בשל לחצה של ממשלת ארצות הברית. הוא כשל בעתירה לבג"ץ בה נקבע שחרף חפותו בדין הפלילי, נוכח הראיות הרבות שנצברו הוא "עלול לסכן את שלום הציבור" ולכן לא יוכל לעלות.
בפברואר 1989 אסרה מדינת ישראל, בהוראת שר הפנים אריה דרעי, את כניסתו של מייסד תנועת "אימן" ריימון ארמין לישראל. שהגיע במטרה להשתתף בכנס ביישוב מעלה צביה. זאת אף על פי שהותר לו לבקר בישראל פעמים רבות קודם לכן. נעשתה פנייה לבג"ץ במטרה להתיר לו להיכנס, אך הוא החליט לעזוב לאחר שהוחזק בתא מעצר בשדה התעופה בן-גוריון כל הלילה. בדיון בבג"ץ הודה נציג משרד הפנים כי השר אריה דרעי מימש את סמכותו על פי חוק הכניסה לישראל באופן שרירותי (החוק מעניק לשר סמכות לאסור כניסה ללא נימוק), בגלל שלתפיסתו "האימן" היא כת. השימוש שעשה השר דרעי בסמכויותיו לאסור את כניסתו של ארמין לישראל גרר ביקורת חריפה, כולל מאנשים שטענו שהם סולדים מפעילות הכת אך ראו בדבר פגיעה בחופש המצפון, חופש הדת וחופש התנועה.
ביוני 2004 נאסרה כניסתו של העיתונאי הבריטי פיטר הונאם מהעיתון "סאנדיי טיימס", עקב קשריו עם מרדכי ואנונו, שהובילו לפרסום מידע סודי על הקריה למחקר גרעיני - נגב.
במאי 2008 נאסרה כניסתו של פרופ' נורמן פינקלשטיין, יהודי אמריקאי שמתח ביקורת על שליטת ישראל בשטחי יש"ע.
באפריל 2012 נמנעה כניסתו של הסופר הגרמני גינטר גראס, בנימוק הפורמלי ששירת באס אס, אך למעשה עקב שיר שבו טען שמדיניות הגרעין של ישראל מהווה איום על השלום העולמי.
באפריל 2018 ניתנה הוראה למנוע את כניסת ראש עיריית דבלין, שהיה בדרכו לראמאללה, עקב קשריו ל-BDS. עקב תקלה הוא נכנס.
באוקטובר 2018 נמנעה כניסתה לישראל של לארה אל-קאסם, סטודנטית אמריקאית שהגיעה לישראל לשם לימודים באוניברסיטה העברית בירושלים, בנימוק שהיא פעילת BDS. אך בעקבות ערעור לבג"ץ על ההחלטה היא קיבלה אישור כניסה.
ראו גם

היתר כניסה לישראל
אשרות כניסה לישראל
חוק האזרחות (ישראל)
איחוד משפחות
נישואים בישראל
הסתננות מאפריקה לישראל
שוהה בלתי חוקי
הערות שוליים

↑  חוק הכניסה לישראל, באתר כל זכות
↑  סוגי אשרות ורישיונות ישיבה בישראל, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 10 ביוני 2002
↑  אזרחות ישראלית לתושב זר: כיצד ניתן להסדיר מעמד בישראל?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏8 במאי 2019
↑  חוק הכניסה לישראל, תשי"ב-1952, ס"ח 111 מיום 5 בספטמבר 1952, באתר "נבו"
↑  הצעת חוק ההגירה, תשי"ב-1952, ה"ח 106 מיום 27 בפברואר 1952, באתר "נבו"
↑  אתר הכנסת
↑  למשל לצורך לימודים או עבודה
↑  יורם הרפז, אם לא תאמין לא תהיה אימן, כל העיר, 10 בפברואר 1989
↑  הדס מנור, הברי "אימן" יקיימו עצרת מהאה נגד משרד הפנים שמנע כניסת מייסד התנועה לישראל, מעריב, 3 בפברואר 1989
1 2  רינת פרימו, כמו כל פילוסוף אחר, חדשות, 29 בינואר 1989
↑  ראו: חיים ברעם, אות אזהרה, כל העיר, 3 בפברואר 1989
משה נגבי, יורשו של הנציב העליון, חדשות, 10 בפברואר 1989
↑  ראלי סער, יוסי מלמן, פורז אסר על העיתונאי הבריטי פיטר הונאם לבקר בישראל, באתר הארץ, 21 ביוני 2004
↑  נעה לנדאו, ישראל אמרה שמנעה את כניסת ראש העיר דבלין, אך טעתה באיות שמו והוא נכנס, באתר הארץ, 11 באפריל 2018
↑  נעה לנדאו, בית המשפט העליון קבע: לארה אל-קאסם תשוחרר ותוכל להיכנס לארץ, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2018
פאני אלסלר

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1810 Gumpendorf, אוסטריה 
 פטירה:  27 בנובמבר 1884 (בגיל 74) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Franziska Elßler 
 מדינה:  האימפריה האוסטרית, ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 מקום קבורה:  בית הקברות של היצינג 
 מעסיק:  תיאטר אם קרנטנרטור 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 בן או בת זוג:    Leopold, Prince of Salerno 
 מספר צאצאים:  1 
 
פאני אלסלר כפלורינה"" בריקוד "לה קאצ'וצ'ה" מתוך הבלט "השטן החיגר" של קוראלי/ז'יד, פריז 1836
פאני אלסלר כ"שרה קמבל" בבלט "הצועניה", בתיאטרון הוד מלכותה בלונדון בשנת 1839
פאני אלסלר רוקדת ב"לה וולייר", בלט נשכח מאת אחותה, תרזה אלסלר
פאני אלסלר (בגרמנית: Fanny Elssler, נולדה כ-Franziska Elßler, ‏ 23 ביוני 1810 - 27 בנובמבר 1884) הייתה בלרינה אוסטרית בתקופת הבלט הרומנטי.
ביוגרפיה > ילדות ולימודים

פאני אלסלר נולדה בגומפנדורף, שכונה בווינה. אביה יוהאן פלוריאן אלסלר היה דור שני לאנשי חצרו של ניקולאוס I, הנסיך אסטרהאזי. הן יוהאן והן אחיו יוזף הועסקו כמעתיקים לקאפלמייסטר של הנסיך, יוזף היידן. בהמשך היה יוהאן למשרת האישי של היידן, טיפל בו עד יומו האחרון, ואף היה נוכח בשעת מותו.
לקריאה נוספת

Au, Susan, Ballet and Modern Dance, Third Edition, Thames and Hudson Ltd, London (2012)
vor Forbes Guest, Fanny Elssler (Wesleyan University Press, Middletown, Connecticut,
1970)
Ivor Guest, Fanny Elssler – the Pagan Ballerina, A & C Black, London (1970) ISBN 0-7136-1061-1
Ann Hutchinson, Fanny Elssler's Cachucha, Dance Books (2008) ISBN 0-903102-59-5
הערות שוליים

↑  תאופיל גוטייה, "על מחול, תשוקה ומוות", הוצאת נהר, תרגום ליאורה בינג-היידקר, 2012, עמ' 42-37
↑  גוטייה, עמ' 49-45
↑  ליאורה בינג-היידקר, הקדמה ל"על מחול, תשוקה ומוות" מאת תאופיל גוטייה, עמ' 22
↑  Princeton University Henry Wikoff Collection 1836–1884 אוניברסיטת פרינסטון, אוסף הנרי ויקוף 1884-1836]
↑  פוינטמגזין, אלסלר באמריקה 13 בספטמבר 1884
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463472705171  PLWABN: 9810571574405606  BIBSYS: 14039988  BNE: XX915239  BnF: cb14846836k (data)  GND: 118688863  ISNI: 0000 0000 9011 6672  LCCN: n50008821  LNB: 000212233  NKC: mzk2018998370  NTA: 070018944  SELIBR: 185879  SNAC: w6qn9jwk  SUDOC: 112811981  VcBA: 495/158158  VIAF: 7654872   WorldCat (עם VIAF): 7654872
מישה קולינס

| --- | --- |
קולינס בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2017
קולינס בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2017
 לידה:  20 באוגוסט 1974 (בן 50) בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Misha Dmitri Tippens Krushnic 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו  Northfield Mount Hermon School  Greenfield Center School 
 בת זוג:  ויקטוריה ונטוץ' (2001–2022)
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  People's Choice Award for Favorite TV Bromance (2014)  People's Choice Award for Favorite Sci-Fi/Fantasy TV Actor (2015) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דמיטרי "מישה" קולינס (באנגלית: Dmitri "Misha" Collins; נולד ב-20 באוגוסט 1974) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר בשל תפקידו בתור קסטיאל (אנ') בסדרת הטלוויזיה "על טבעי" (2008–2020) של רשת הטלוויזיה The CW.
ביוגרפיה

נולד בשם דמיטרי טיפנס קרושניק (Dmitri Tippens Krushnic) בוסטון, מסצ'וסטס, שבארצות הברית. בנם של רבקה טיפנס ושל ריצ'רד קרושניק. הוא גדל במשפחה לא אדוקה. כאשר גדל, משפחתו הייתה ענייה ולעיתים קרובות חסרת בית. הוא אמר ששם משפחתו, קרושניק, "חוזר לקנדה שישה דורות אחורה, ואנחנו לא בטוחים מאיפה הם באו". הוא ממוצא יהודי חלקי מצד אביו.
קולינס למד בבית הספר היסודי גרינפילד סנטר, לאחר מכן למד בבית הספר נורת'פילד מאונט חרמון (אנ'), פנימייה קדם אקדמאית הממוקמת בעיר גיל (אנ'), מסצ'וסטס משם סיים את לימודיו ב-1992. בהמשך, למד לתואר ראשון בתיאוריה חברתית (אנ') באוניברסיטת שיקגו. עם סיום לימודיו, בשנת 1995, הוא עבד כמתמחה בבית הלבן במשרד כוח אדם בזמן נשיאותו של ביל קלינטון. כחלק מעבודתו בוושינגטון, עבד קולינס עבור "רדיו המטה ציבורי הלאומי" (NPR) במשך שישה חודשים. בתקופה זו הוא הבין שהוא לא רוצה להיות פוליטיקאי.
מאוחר יותר, ייסד חברת תוכנה חינוכית יחד עם אשתו, ובהמשך נרשם לשיעורי משחק. עד מהרה הבין שהוא לא אהב את ניהול חברת התוכנה, אבל נהנה מהמשחק, והחליט להמשיך זאת במשרה מלאה.
הוא גם שותף בארגון צדקה הנקרא Random Acts, ויסד וריאציה בינלאומית של משחק "חפש את המטמון" הנקראת GISHWHES. "משימות רבות". המשחק מעודד עזרה הדדית ו"מעשים רנדומליים של טוב לב", ו-GISHWHES אף שבר 5 שיאי גינס.
קריירה

היו לו תפקידים חוזרים ונשנים בסדרות ER ו-24, והופעות אורח ב-NCIS, ניפ / טאק, NYPD Blue, CSI: New York, מונק ומכושפות. על המסך הגדול, קולינס מוכר בעיקר בשל תפקידו בסרט שנקרא "קרלה" על רוצח סדרתי אמיתי בשם פול ברנרדו, סרט עליו הוא אמר בגלוי שהוא מתחרט על השתתפותו בו, בשל אופיים של האירועים בחיים האמיתיים בסרט הוא המבוסס עליו. היה לו גם תפקיד קטן ב"נערה בהפרעה".
בשנים 2008–2020, כיכב קולינס בסדרת הטלוויזיה המצליחה "על טבעי" (החל מעונתה הרביעית) בתור קסטיאל (אנ'), וכיכב שם לצד ג'נסן אקלס וג'ארד פדלקי.
בשנת 2006 שיחק במותחן הפסיכולוגי "קרלה" (אנ') בבימויו של ג'ואל בנדר, ובכיכובה של לורה פריפון.
ב-2008 השתתף קולינס בסרט "שלל" (אנ'), אשר זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס בשנת 2008. הסרט שודר ב-HBO בשנת 2009.
בשנת 2023 שיחק בסדרת גיבורי העל "אבירי גות'אם" בדמותו של הארווי דנט / דו-פרצוף.
בפברואר 2025 לוהק קולינס לעונה החמישית והאחרונה של הסדרה "הבנים" כשחקן אורח ופרטי התפקיד שלו נשמרים בסוד.
חיים אישיים

ב-6 באוקטובר 2001 התחתן עם ויקטוריה ונטוץ' במיין. יש להם בן יליד 2010, ובת ילידת 2012.
בשנת 2021 פרסם קולינס את ספר השירים, "Some Things I Still Can't Tell You", שם הוא הצהיר בין היתר שהוא ואשתו נפרדו. בשנת 2022 השניים התגרשו סופית.