stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מריסה ג'ארט וינוקור
הערות שוליים

↑  Marissa Jaret Winokur Is Leaving The Talk
↑  Marissa Jaret Winokur at FilmReference.com
↑  ContactMusic.com
↑  Fugly at IMDb
↑  The Beat Goes On: Winokur Is Back as Tracy in Broadway's Hairspray
↑  Marissa Jaret Winokur, Sara Gilbert, Sharon Osbourne and More To Host New CBS Talk Show
1 2  People Magazine
↑  Hollywood Bowl Hairspray to Feature Harvey Fierstein, Marissa Jaret Winokur, Drew Carey, Darlene Love, Nick Jonas
↑  Andreeva, Nellie. "Marissa Jaret Winokur To Co-Star On TV Land's 'Retired At 35'". Deadline.com. נבדק ב-2014-05-21.
↑  (הקישור אינו פעיל)
↑  "Tweens : Celebrities : Marissa Jaret Winokur". JUF. נבדק ב-2014-05-21.
| פרס טוני לשחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר |
| --- | --- | --- |
| 1947–1975 | גרייס הרטמן (1948) • ננט פאברי (1949) • מרי מרטין (1950) • אתל מרמן (1951) • גרטרוד לורנס (1952) • רוזלינד ראסל (1953) • דולורס גריי (1954) • מרי מרטין (1955) • גוון ורדון (1956) • ג'ודי הולידיי (1957) • תלמה ריטר / גוון ורדון (1958) • גוון ורדון (1959) • מרי מרטין (1960) • אליזבת סיל (1961) • אנה מריה אלברגטי / דיאן קארול (1962) • ויוויאן לי (1963) • קרול צ'אנינג (1964) • לייזה מינלי (1965) • אנג'לה לאנסברי (1966) • ברברה האריס (1967) • פטרישה ראוטלדג' / לזלי אגאמס (1968) • אנג'לה לאנסברי (1969) • לורן באקול (1970) • הלן גלאגר (1971) • אלכסיס סמית' (1972) • גליניס ג'ונס (1973) • וירג'יניה קאפרס (1974) • אנג'לה לאנסברי (1975) |  |
| 1976–2000 | דונה מקצ'ני (1976) • דורותי לודון (1977) • לייזה מינלי (1978) • אנג'לה לאנסברי (1979) • פטי לופון (1980) • לורן באקול (1981) • ג'ניפר הולידיי (1982) • נטליה מאקארובה (1983) • צ'יטה ריברה (1984) • ברנדט פיטרס (1986) • מריאן פלנקט (1987) • ג'ואנה גליסון (1988) • רות בראון (1989) • טיין דיילי (1990) • ליאה סלונגה (1991) • פיית' פרינס (1992) • צ'יטה ריברה (1993) • דונה מרפי (1994) • גלן קלוז (1995) • דונה מרפי (1996) • ביבי ניווירת' (1997) • נטשה ריצ'רדסון (1998) • ברנדט פיטרס (1999) • הת'ר הדלי (2000) |  |
| 2001–הווה | קריסטין אברסולה (2001) • סאטון פוסטר (2002) • מריסה ג'ארט וינוקור (2003) • אידינה מנזל (2004) • ויקטוריה קלארק (2005) • לה־שאנז (2006) • קריסטין אברסולה (2007) • פטי לופון (2008) • אליס ריפלי (2009) • קתרין זיטה-ג'ונס (2010) • סאטון פוסטר (2011) • אודרה מקדונלד (2012) • פטינה מילר (2013) • ג'סי מולר (2014) • קלי אוהרה (2015) • סינתיה אריבו (2016) • בט מידלר (2017) • קתרינה לנק (2018) • סטפני ג'יי בלוק (2019) • אדריאן וורן (2021) • חואקינה קלוקנגו (2022) • ויקטוריה קלארק (2023) • מליאה ג'וי מון (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 6078904  GND: 120876781X  ISNI: 0000 0000 5210 9375  LCCN: no2003015206  MusicBrainz: b9cd22b1-b210-4481-bae2-1132b6e8c530  NLK: KAC2020R0049  VIAF: 2148930   WorldCat (עם VIAF): 2148930
מתי בפעם האחרונה

מתי בפעם האחרונה הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ב-1 ביוני 2014. השיר נכתב על ידי נעם חורב, הולחן על ידי סגיב כהן ועובד על ידי תומר בירן.
רקע

בצאת הסינגל סיפרה ריטה איך השיר נוצר: "המרוץ היומיומי בחיינו, המאמץ להשיג ולכבוש יעדים, משכיחים מאתנו לפעמים, את הפרטים הקטנים, שלמענם באמת שווה להיות ולחיות. "מתי בפעם האחרונה" נוגע בגעגוע הזה".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 5 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 11 |  |
רשימת השמעה

| מתי בפעם האחרונה> מס' | מתי בפעם האחרונה> שם | מתי בפעם האחרונה> מילים | מתי בפעם האחרונה> לחן | מתי בפעם האחרונה> עיבוד | מתי בפעם האחרונה> משך | מתי בפעם האחרונה>  | מתי בפעם האחרונה>  | מתי בפעם האחרונה>  | מתי בפעם האחרונה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מתי בפעם האחרונה  | נועם חורב | סגיב כהן | תומר בירן | 3:57 |  |  |  |  |
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
השיר זכה לביקורת חיובית מצד יוסי חרסונסקי: "נעם חורב לקח אלוזיות ממקורות שונים ("אהבנו כמו ילדים" מפוליקר, "מתי בפעם האחרונה" – מתיסלם) וניקז אותם לתוך הטקסט, מעין חיזוקים ל"אמרו את זה לפני". ריטה שרה את התובנה תחילה כמעט בלחישה, נעה בנתיב מלודי קצבי ידידותי למשתמש, שמקדם את ההתרגשות ומוביל אותה מאיפוק בתחילת השיר לשיא הדרמה האישית במעלה המנעד הקולי. חלוקת האנרגיות מקבלת חיזוק בעיבוד האפקטיבי המטעין את השיר בצלילים המעוררים געגוע של אמת (קטע צלילי המיתרים המהורהר בסיום) זוהי ריטה ששרה את רחשי ליבה הכי קרוב לעצמה, לאמת שלה".
מריה יואינג

| --- | --- |

מריה יואינג 1968
 לידה:  27 במרץ 1950 דטרויט, מישיגן מישיגן, ארצות הברית ארצות הברית
 פטירה:  9 בינואר 2022 (בגיל 71) דטרויט
 שם לידה:  מריה לואיז יואינג
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  תיכון ג'ארד ו. פיני
 עיסוק:  זמרת אופרה
 סוגה:  אופרה
 סוג קול:  מצו סופרן, סופרן לירי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  שירה
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  האופרה של מישיגן  האופרה של פסטיבל גליינדבורן  מטרופוליטן אופרה  האופרה של סן פרנסיסקו  אופרה של ז'נבה  בית האופרה לה סקאלה במילנו, איטליה
 מספר יצירות ידוע:  בתפקיד רוזינה באופרה "הספר מסיביליה"  בתפקיד מרסדס באופרה "כרמן"  בתפקיד בלאנש באופרה "הדיאלוגים של הכרמליטיות"  בתפקיד "כרובינו" באופרה "נישואי פיגארו"  בתפקיד שלומית באופרה "סלומה"
 בן זוג:  סר פיטר הול
 צאצאים:  רבקה הול, שחקנית בריטית
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
מריה לואיז יואינג (באנגלית: Maria Louise Ewing;‏ 27 במרץ 1950 - 9 בינואר 2022) הייתה זמרת אופרה אמריקאית. בחלק מהקריירה שלה היא הופיעה אך ורק בתפקיד מצו-סופרן לירי; מאוחר יותר היא קיבלה תפקידי סופרן מלאים. תפקידיה העיקרים היו, בלאנש בדיאלוגים של הכרמליטיות, כרמן, דורבלה בכך עושות כולן, רוזינה בספר מסביליה וסלומה שלומית בת הרודיאס. כמה מבקרים התייחסו אליה כאחת השחקניות הזמרות המרתקות ביותר בדורה.
ראשית חייה וחינוך

מריה לואיז יואינג נולדה בדטרויט, מישיגן, ב-27 במרץ 1950. היא הייתה הצעירה מבין ארבע בנותיהם של הרמינה יואינג, לבית ואראר, עקרת בית ילידת הולנד, ונורמן אייזק יואינג, מהנדס חשמל בחברת פלדה. אביה טען שהוא ממוצא אינדיאני משבטי סו, אך הוא היה בן להורים ששניהם היו חלקם אירופאים, חלקם אפריקאים; בפרק של תוכנית הטלוויזיה הגנאלוגית Finding Your Roots שהוקדשה לבתה של יואינג, השחקנית רבקה הול, נחשף שהוא בנו של ג'ון וויליאם יואינג, שנולד לתוך עולם של עבדות, דמות בולטת בקהילה האפרו-אמריקאית של וושינגטון די.סי. צאצא של Bazabeel Norman (אנ'), אפרו-אמריקאי בולט במלחמת העצמאות האמריקאית. לפי בעלה לשעבר של מריה יואינג, שורשיו האפריקאים של אביה גרמו למשפחתה לחרדה כה רבה עד כדי כך, שנאסר על אחד מקרובי המשפחה, כהה עור לבקר בביתם בשעות האור. יואינג עצמה לא הייתה נבוכה מהייחוס הגזעי שלה, והתייחסה לשורשים האפריקאים שלה לא בבושה אלא בגאווה.
שני הוריה של יואינג היו חובבי מוזיקה: לאמה היה אוסף הקלטות של מוזיקה קלאסית ואביה ניגן בפסנתר מספיק טוב כדי למשוך לביתם קהל שכנים מעריצים. החינוך המוזיקלי של יואינג החל בשיעורי פסנתר כשהייתה בת שלוש עשרה. בנוסף לנגינת קטעי פסנתר סולו, היא לוותה בשירה את אחותה, פרנסס, ומדי פעם שרה אתה דואטים; אמם שהתרשמה מקולה של מריה עודדה אותה להוסיף על שיעורי הפסנתר גם לימוד שירה. בהדרכת מורה מקומית לפיתוח קול, הצטרפה יואינג לקטעי האלט במקהלה של בית הספר התיכון שלה, בדטרויט, תיכון ג'ארד ו. פיני. תוך זמן קצר השתתפה וזכתה בתחרויות שירה. כשהייתה בת שבע עשרה, היא הייתה תלמידה של מרג'ורי גורדון, בעלת קול סופרן קולורטורה. לאחר שנה גורדון הציעה למריה להגיש בקשה להשתתפות בפסטיבל מוזיקת ברוק שהתקיים באוניברסיטת אוקלנד (אנ'). היא עברה אודישן לתפקיד מדלנה באופרה ריגולטו בניצוחו של ג'יימס לוין. הפגישה בין מריה לג'יימס התגלתה מאוד משמעותית: לוין נדהם מאוד מעוצמת הביטוי שלה, הוא אמר לה שיש לה פוטנציאל להפוך לאמנית גדולה, מצידה, היא מצאה בו מורה, מנטור, מדריך, אלוף וחבר. כדי לממן את לימודיה אצל לוין היא פנתה לקבלת מלגה וזכתה בה ממכון קליבלנד למוזיקה, שם הודרכה גם על ידי זמרת הסופרן אלינור סטבר . ב-1970 בגמר לימודיה, על פי דרישתו של לוין היא המשיכה ללמוד בניו יורק בשיעורים פרטיים אצל המצו-סופרן הנודעת ג'ני טוראל, לפרנסתה עבדה בניקיון משרדים ובחנויות בגדים.
חיים אישיים

ב-1978 החלה מערכת היחסים של יואינג עם הבמאי האנגלי סר פיטר הול (אנ') כשהם עבדו יחד בהפקה של האופרה "כך עושות כולן" בפסטיבל גלינדבורן. כשהול ביקר אותה בניו יורק בשנה שלאחר מכן, ידידותם עברה מטמורפוזה לרומנטיקה.  הם נישאו בלונג איילנד ביום האהבה, 1982.  בתם היחידה, רבקה, נולדה שלושה חודשים לאחר מכן.  הול תיאר את תקופתו עם יואינג כ"שנים של תשוקה, של שיא ושפל, התרגשות וייאוש". "היושרה הבוערת שלה וסירובה להתפשר לא הופכים אותה לאדם שקל לחיות איתו". הם נפרדו ב-1988 והול החל במערכת יחסים עם ניקי פריי, דוברת לעיתונות בתיאטרון הלאומי של לונדון. ב-1990 הול ויואינג התגרשו רשמית.  יואינג מעולם לא נישאה בשנית, אבל בשנותיה האחרונות ניהלה מערכת יחסים אפלטונית עם אמיר חוסינפור, במאי וכוריאוגרף יליד טהראן.
בשנת 2003, יואינג התגוררה בסאסקס, אנגליה.  יואינג נפטרה מסרטן בבית מגוריה ליד דטרויט ב-9 בינואר 2022, בגיל 71.
בקורות

הדעות על יואינג היו מגוונות ביותר. הבמאי לוטפי מנצורי חשב שהיא "מוכשרת מאוד", אבל תיאר את התנהלותה בהפקה של סאלומה ב-1993 במסגרת האופרה של סן פרנסיסקו כ"סיוט...היא הפכה לקשה, עקשנית וטועה. בקטעים הקלים יותר, היא הייתה גוררת את המקצבים, ואז ממהרת כמו מטורפת בחלקים הקשים יותר..." היא הייתה נשואה לסר פיטר הול באותה תקופה, היא ציפתה שיפנו אליה בשם 'ליידי הול', אך יום אחד, שמה שלט על חדר ההלבשה שלה שאומר שאסור לדבר אתה בכלל" . בשנת 1986 המבקר וההיסטוריון המוזיקלי פיטר ג'י דייוויס גינה את ההופעה שלה במסגרת המטרופוליטן אופרה באופרה כרמן כ"צוענייה מטומטמת שאולי נחתה מהירח. .  סיימון ראטל שיבח אותה כ"שחקנית השירה הכי מעניינת של הבמה". ג'יימס לוין לא הפסיק להעריץ אותה: "היה לה את כל המתנה: מבריקה על הבמה, מוזיקאית מבריקה וגוון קול בולט מאוד. מריה היא אמנית המסוגלת לשיר כל שפה, כל סגנון, רסיטל, אורטוריה, אופרה, כל העסק". גם פיטר הול היה תמיד נלהב מאמנותה של יואינג כפי שהיה כששיתף אתה פעולה לראשונה. "כל ההוויה שלה עוסקת בהופעה ובהופעה אמיתית. היא יכולה לעבוד רק במחויבות ובכנות מוחלטת... ההופעות שלה מלבבות. גם אם אתה לא אוהב אותן, אתה לא יכול להתעלם מהן... יש אנשים שלא יכולים להתייחס אליה בחום". "היא לא אמנית מנומסת ולא חיה את חייה ברוגע. אני אוהב אותה בגלל זה".
הקלטות > וידאוגרפיה

ביזה: כרמן, קובנט גארדן; ד. נוריה אספרט, ג. זובין מהטה; ארטאוס DVD
ביזה: כרמן, ארלס קורט; ד. סטיבן פימלוט, ג. ז'אק דלקוט; DVD בידור תמונה
ביזה: כרמן, גלינדבורן; ד. פיטר הול, ג. ברנרד האיטינק; תרבות DVD
גוסטב מאהלר: סימפוניה מס' 4; תזמורת קונצרטחבאו, ג. ברנרד הייטינק; ארטאוס DVD
מונטוורדי: L'incoronazione di Poppea, Glyndebourne; ד. פיטר הול, ג. ריימונד לפארד; תרבות DVD
מוצרט: נישואי פיגרו, התזמורת הפילהרמונית של וינה; ד. ז'אן פייר פונל, כ. קארל בוהם ; DVD של דויטשה גרמופון
מוצרט: רקוויאם; התזמורת הסימפונית של הרדיו הבווארי, כ. לאונרד ברנשטיין; DVD של דויטשה גרמופון
פרסל: דידו ואניאס, המפטון קורט; ד. פיטר מניורה, ג. ריצ'רד היקוקס; תרבות DVD
Rossini: הספר מסיביליה, Glyndebourne; ד. ג'ון קוקס, ג. סילבן קמברלינג; תרבות DVD
ריכרד שטראוס: סלומה, קובנט גארדן; ד. פיטר הול, ג. אדוארד דאונס; פיוניר DVD
שונות: מריה יואינג עם קימארה, בשידור חי אצל רוני סקוט; string Jazz Productions DVD
הקלטות > דיסקוגרפיה

Berlioz: La damnation de Faust; Frankfurt Radio Symphony Orchestra, c. Eliahu Inbal; Brilliant Classics CD
Debussy: La damoiselle élue; London Symphony Orchestra, c. Claudio Abbado; Deutsche Grammophon CD
Debussy: Pelléas et Mélisande; Vienna Philharmonic Orchestra, c. Claudio Abbado; Deutsche Grammophon CD
Mozart: Don Giovanni; London Philharmonic Orchestra, c. Bernard Haitink; EMI Classics CD
Mozart: Requiem; Bavarian Radio Symphony Orchestra, c. Leonard Bernstein; Deutsche Grammophon CD
Purcell: Dido and Aeneas; Collegium Musicum 90, c. Richard Hickox; Chaconne CD
Ravel: Shéhérazade; City of Birmingham Symphony Orchestra, c. Simon Rattle; EMI Classics CD
Richard Rodgers: Rodgers and Hammerstein at the Movies; John Wilson Orchestra, c. John Wilson; EMI Classics CD
Shostakovich: Lady Macbeth of Mtsensk; Orchestre de l'Opéra Bastille, c. Myung-Whun Chung; Deutsche Grammophon CD
נייטרון
היסטוריה

ב-1930, צמד חוקרים גרמנים, ולתר בותה והנס בקר, גילו שכאשר חלקיקי אלפא הנפלטים מפולוניום, שהם בעלי אנרגיה רבה, פוגעים ביסודות קלים מסוימים כגון בריליום, בור או ליתיום, מופקת קרינה חודרנית ביותר. בתחילה הניחו שמדובר בקרינת גמא, למרות שלקרינה הייתה יכולת חדירה חזקה מזו של כל קרני הגמא הידועות, ולא ניתן היה לפרש את תוצאות הניסויים על בסיס השערה זו.
התרומה המשמעותית הבאה דווחה על ידי בני הזוג אירן ופרדריק קירי בפריז. הם הראו שאם קרינה בלתי-מוכרת זו פוגעת בפרפין, או בתרכובות אחרות המכילות מימן, הן פולטות פרוטונים בעלי רמת אנרגיה גבוהה. כשלעצמה, לא הייתה בעובדה זו סתירה להתנהגות קרינת גמא שהניחו שהיא הקרינה הבלתי-מוכרת, אבל ניתוח כמותי מפורט של המידע לא התאים להשערה זו.
בשלהי 1932, ביצע הפיזיקאי האנגלי ג'יימס צ'דוויק סדרת ניסויים שהפריכו סופית את השערת קרינת הגמא. הוא הציע השערה, על פיה הקרינה היא מסוג חדש ומורכבת מחלקיקים חסרי מטען, שמסתם קרובה למסת הפרוטון. צ'דוויק ערך סדרת ניסויים, שכללו את מדידת הפיזור של פרוטונים שנפלטו מאטומי מימן אשר נחשפו לקרינת אלפא. ניסויים אלו אימתו את השערתו. חלקיקים בלתי-טעונים אלו קרויים כיום נייטרונים. על גילוי זה זכה צ'דוויק בפרס נובל לפיזיקה ב-1935.
ראו גם

האדרון
באריון
פרוטון
אלקטרון
כוכב נייטרונים
הערות שוליים

↑  "CODATA Value: neutron mass energy equivalent in MeV". NIST. 25 ביוני 2015. נבדק ב-5 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "CODATA Value: atomic mass constant energy equivalent in MeV". NIST. 25 ביוני 2015. נבדק ב-5 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  B. A. Zeck, A. R. Young, T. L. Womack, J. W. Wexler, Measurement of the neutron lifetime using a magneto-gravitational trap and in situ detection, Science 360, 2018-05-11, עמ' 627–632 doi: 10.1126/science.aan8895
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565613105171  BnF: cb11944505r (data)  GND: 4041964-2  LCCN: sh85091222  NDL: 00573932  NKC: ph123274
משה קשטן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוגוסט 1930 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  9 במרץ 2018 (בגיל 87)
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  עיתונאי, שדרן ספורט
 מעסיק:  קול ישראל, חדשות הספורט, דבר, על המשמר, ידיעות אחרונות ומעריב
 תחום סיקור:  ספורט
 
משה קשטן (15 באוגוסט 1930 - 9 במרץ 2018) היה עיתונאי ושדרן ספורט ישראלי. נמנה עם המייסדים של תוכנית הספורט "שירים ושערים" ב-1970. הגיש את התוכנית עם עמי פזטל, שימש רכז המערכת שלה ומעמודי התווך שלה במשך שנים רבות. נודע בידע הרב שלו בתחום הספורט ובמיוחד בנושא הסטטיסטיקה וניחן בזיכרון יוצא הדופן.
קורות חייו

משה קשטן נולד בתל אביב. בצעירותו היה חובב כדורגל, ואוהד מושבע של קבוצת הכדורגל בית"ר תל אביב.
הוא עבד כעיתנאי בתחום הספורט בעיתונים חדשות הספורט, דבר, על המשמר, ידיעות אחרונות ומעריב.
במקביל עבד ברדיו, ושימש כהיסטוריון של קול ישראל.
בתוכנית "שירים ושערים", ששודרה ברשת ב', היו לו מגוון תפקידים. בתחילת הדרך היה שדרן לצד עמי פזטל. באותה תקופה לא היו קווי שידור במגרשים, היה מקבל הודעות על שערים שנכבשו, והיה מכניס פתק לאולפן השידור, כדי שמידע זה ישודר בתוכנית. הוא היה האחראי לאיסוף וריכוז כל התוצאות והטבלאות של כל הליגות הנמוכות, ולשם כך הפעיל מערך של אנשי קשר לאסוף את כל התוצאות מכל המגרשים. בנוסף היה אחראי למסור את תוצאות הטוטו.
ב-1991 כתב קשטן את הספר "לוניה דבורין - 60 שנות כדורגל" אודות תולדות חייו של לוניה דבורין.
נפטר בכ״ב באדר תשע״ח 9 במרץ 2018 בגיל 87.
חיים אישיים

היה נשוי לשושנה ואב לשני בנים.
הערות שוליים

↑  לימור סימון, אמרתם משה קשטן, אמרתם "שירים ושערים", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 25 בנובמבר 2012
↑  הספר "60 שנות כדורגל לוניה דבורין", באתר "סימניה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463172605171  ISNI: 0000 0004 0297 735X  LCCN: n96005476  VIAF: 299283025   WorldCat (עם VIAF): 299283025
מפת עיר

מפת העיר של סטוונגר (נורווגיה)
מפת עיר היא מפה נושאית בקנה מידה גדול של עיר (או חלק מעיר) שנוצרת במטרה לאפשר למשתמשים בה התמצאות מהירה במרחב עירוני. הייצוג הגרפי של אובייקטים רבים במפת עיר בדרך כלל מפושטים מאוד, ולעיתים רבות מוצג רק ציור מופשט קטן לכל אתר בולט במפה.
בהתאם לקבוצת היעד שהולכת להשתמש במפה, מפת העיר תכלול לא רק מידע על רשת התחבורה הציבורית של העיר, אלא גם מידע חשוב אחר, כגון אתרים בולטים בעיר או מוסדות ציבור.
תוכן ועיצוב

קנה המידה של מפת עיר הוא בדרך כלל בין 1:10,000 ל-1:25,000. אזורים צפופים במרכז העיר יצוירו בחלקם בקנה מידה גדול יותר, על מפת נפרדת עם פירוט רב יותר.
בנוסף למפות ליניאריות בקנה המידה הנכון, ישנן גם מפות בקנה מידה משתנה, למשל מפות בהן קנה המידה גדל בהדרגה כאשר מתקרבים למרכז העיר (צילום אווירי ושיטות פוטוגרמטריה).
אחד מסוגי המידע שנהוג לספק במפות עיר הוא מידע על רשת הרחובות, כולל שמות הרחובות (לעיתים קרובות מוצגים גם חלק ממספרי הבתים), וכמו גם מבנים, פארקים ונתיבי מים. מפות העיר בדרך כלל מכילות גם מקרא לסוגי המידע שמופיעים במפה. לעיתים רבות נהוג לשלב במפות עיר מידע על מקומות חשובים כגון מבני מינהל, מוסדות תרבות, אטרקציות תיירות וכו' בעזרת פיקטוגרמות. ישנן גם מפות עיר המכילות מידע על מתקני תחבורה ציבורית.
גלריית תמונות

לוח חרס עם מפת העיר הבבלית ניפור, סביבות 1400 לפנה"ס
מפת העיר בזל שבשווייץ, 1490
מפה של איסטנבול, 1523
מפת אנטוורפן, 1572 (גאורג בראון ופרנס הוגנברג)
מפת נולי של העיר רומא, 1748
קטע ממפת ברלין, 1895
ראו גם

קרטוגרפיה
מרק ר. כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 במרץ 1943 (בן 81) ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מזרחנות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון  אוניברסיטת ברנדייס  אוניברסיטת קולומביה  בית המדרש לרבנים באמריקה 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת ברנדייס 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
מרק ר. כהן (באנגלית: Mark R. Cohen;‏ נולד ב-1943) הוא היסטוריון יהודי אמריקאי, פרופסור אמריטוס ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת פרינסטון ומתמחה ביהודים בעולם המוסלמי.
קורות חיים

כהן הוא חוקר מוביל בהיסטוריה של היהודים בתקופת ימי הביניים תחת שלטון האסלאם. מחקריו מתבססים, בעיקר, על מסמכים מהגניזה הקהירית. הוא עומד בראש פרויקט הגניזה באוניברסיטת פרינסטון שמטרתו להעלות מספר גדול של מסמכים מימי הביניים לשימוש מקוון. ממרץ 2007 מכיל מאגר המידע 4,000 מסמכים. מרכז הפרויקט נמצא במעבדת מחקר הגניזה על שם שלמה דב גויטיין שם נמצאים רבים מספריו הפרטיים של גויטיין והערות אותן אסף.
את התואר הראשון קיבל כהן באוניברסיטת ברנדייס ואת התואר השני באוניברסיטת קולומביה. את הדוקטורט עשה בבית המדרש לרבנים באמריקה. כהן מתגורר בניו יורק.
כתבים נבחרים

Jewish Self-Government in Medieval Islam (1980)
The Autobiography of a Seventeenth-Century Venetian Rabbi (1987)
Under Crescent and Cross: The Jews in the Middle Ages (1994)
Poverty and Charity in the Jewish community of Medieval Egypt (2005)
The Voice of the Poor in the Middle Ages: An Anthology of Documents from the Cairo Geniza (2005)
בצל הסהר והצלב: היהודים בימי הביניים, תרגמה: מיכל סלע, בהוצאת אוניברסיטת חיפה, תשס"א, 2001.
נבחרת קוריאה הדרומית בכדורסל נשים

| --- | --- |
דרום קוריאה
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של קוריאה הדרומית
 השתייכות:  פיב"א אסיה
 דירוג פיב"א (26 באוגוסט 2024):  5       ‎-1‏
  - ניקוד פיב"א:  694.9
 מאמן:  לי מון-קיו
 אתר רשמי
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  15 (הראשונה ב-1964)
 ההישג הטוב:   כסף: 1967, 1979
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  7 (הראשונה ב-1984)
 ההישג הטוב:   כסף: 1984
 אליפות אסיה בכדורסל נשים
 הופעות:  27 (הראשונה ב-1965)
 ההישג הטוב:   זהב: 1965, 1968, 1972, 1974, 1978, 1980, 1982, 1984, 1988, 1997, 1999, 2007  כסף: 1970, 1976, 1986, 1990, 1992, 1994, 1995, 2005, 2009, 2011  ארד:  2001, 2004, 2015
 
נבחרת קוריאה הדרומית בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של קוריאה הדרומית. הנבחרת השתתפה ב-15 אליפויות עולם בהן זכתה פעמיים במדליית כסף.
הנבחרת השתתפה מספר פעמים באליפות אסיה בכדורסל נשים. היא זכתה במירב מדליות זהב (12) בתחרות זו. היא נכללת בין הנבחרות החזקות באסיה.
מרלין מלצר

| --- | --- |

 לידה:  1922 פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 פטירה:  4 בדצמבר 2008  (בגיל 86 בערך) יארדלי, פנסילבניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Marlyn Wescoff 
 מדינה:  פילדלפיה
 ידועה בשל:  אחת משש המתכנתות המקוריות של המחשב אניאק
 השכלה:  אוניברסיטת טמפל
 עיסוק:  לבצע חישובים עבור מסלולי בליסטיקה
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של נשים בטכנולוגיה (1997) 
 
מרלין ווסקוף מלצר  (1922 - 4 בדצמבר 2008) הייתה אחת משש המתכנתות המקוריות של המחשב אניאק (לצד קת'לין מקנולטי מושלי אנטונלי (אנ'), ג'ין ג'נינגס בארטיק (אנ'), בטי הולברטון, פרנסס בליאס ספנס (אנ') ורות טייטלבאום), המחשב הדיגיטלי האלקטרוני הראשון למטרות כלליות.
ראשית חייה

נולדה בשם מרלין ווסקוף בפילדלפיה. סיימה את לימודיה באוניברסיטת טמפל בשנת 1942. היא נשכרה על ידי בית הספר להנדסה מור (אנ') בהמשך אותה שנה לביצוע חישובי מזג אוויר, בעיקר מפני שידעה להפעיל מכונה. בשנת 1943 היא נשכרה לבצע חישובים למסלולי בליסטיקה. באותה עת הדבר התבצע באמצעות מחשבונים מכניים שולחניים ידניים. בשנת 1945 היא נבחרה להיות אחת מהראשונות במתכנתות ENIAC. חמש הנשים האחרות שעבדו עימה על תכנות ה- ENIAC היו קת'לין מקנולטי מושלי אנטונלי (אנ'), ג'ין ג'נינגס בארטיק (אנ'), בטי סניידר הולברטון, פרנסס בליאס ספנס (אנ') ורות ליכטרמן טייטלבאום.
אניאק

ENIAC היה מכונה ענקית מלאה בלוחות ומתגים שחורים, שהכילה 17,468 צינורות ואקום, 7200 דיודות קריסטל, 1500 ממסרים, 70,000 נגדים, 10,000 קבלים וכ־5,000,000 מפרקי הלחמה ביד. הוא שקל יותר מ -30 טונות, השתרע על פני 167 מ"ר וצרך 150 קילוואט חשמל. דרישת הכוח העצומה שלה הובילה לשמועה כי האורות ברחבי פילדלפיה יתעמעמו בכל פעם שהוא דולק.
מייד כשנחשף אניאק לציבור ב־14 בפברואר 1946, הוא עלה לכותרות ברחבי ארצות הברית והצית את דמיונם של רבים.
אף על פי שהוזכר ב- "Woman of the ENIAC", באותה תקופה לא ניתנה כמעט הכרה לנשים העובדות במחשב. האניאק הפך למכונה חשובה מאוד במהלך תקופה זו. המהנדסים הגברים שבנו את המכונה התפרסמו עד מהרה. האישה שניהלה את הפרויקט נעלמה מההיסטוריה. היא התפטרה מהקבוצה בשנת 1947 עם נישואיה, לפני שהאניאק הועבר למתקן הצבאי באברדין, מרילנד (אנ').
פרישתה ומותה

לאחר פרישתה המשיכה מלצר לתרום לקהילה. היא התנדבה בספריית בית הספר בימי ראשון. היא גם סיפקה ארוחות על גלגלים במשך יותר מעשר שנים לבית גרינווד באוונג, ניו ג'י. היא הייתה גזברית פרק טרנטון/ לורנסוויל בהדסה וחברה פעילה ב"נשים למען גרינווד".
בארבע שנותיה האחרונות סרגה למעלה מ־500 כובעי כימותרפיה עבור קרן סוזן ב. קומן בפילדלפיה.
מלצר נפטרה ב־7 בדצמבר 2008 ביארדלי, מחוז באקס (אנ'), פנסילבניה, ארצות הברית.
מורשת

בשנת 1997 הוכנסה ל"היכל התהילה הבינלאומי של נשים בטכנולוגיה", יחד עם שאר המתכנתות המקוריות של אניאק. פרס זה נוסד בשנת 1996 על ידי WITI "כדי להוקיר, לכבד ולקדם את תרומותיהן המשמעותיות  של נשים לקהילות המדעיות והטכנולוגיות שמשפרות ומפתחות את החברה שלנו".
עבודתה ב- ENIAC ובאוניברסיטת פנסילבניה הוכרה מאוחר יותר בסרט הדוקומנטרי משנת 2010 שושנים סודיות ביותר:  הנשים "המחשבות" של מלחמת העולם השנייה (אנ').
הערות שוליים

↑  ENIAC Programmers Project - Memorials, ENIAC Programmers Project (באנגלית)
↑  "WITI Hall of Fame". Featured Profile. נבדק ב-9 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  IEEE Global Networl. Marlyn Meltzer. Ret. March 2014
↑  W. Barkley Fritz. 1996. The Women of ENIAC (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine). IEEE Annals of the History of Computing 18:3. pp. 13-28.
↑  "Invisible Women: The Six Human Computers Behind The ENIAC". Life Hacker. 10 בנובמבר 2015. נבדק ב-9 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Overview". ENIAC Programmers Project. אורכב מ-המקור ב-2008-12-12. נבדק ב-9 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Marlyn Wescoff Meltzer". Find A Grave. נבדק ב-9 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1303714671  LCCN: no2016071208  VIAF: 26146634280241930281   WorldCat (עם VIAF): 26146634280241930281 
ליד רות טייטלבאום
משה הלל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בינואר 1946 (בן 78) ט"ז בשבט ה'תש"ו פתח תקווה, פלשתינה (א"י) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
משה הלל (נולד בט"ז בשבט ה'תש"ו, 18 בינואר 1946) הוא זמר ושחקן ישראלי.