stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמורת נחל הבניאס
היסטוריה

באתר המכונה מערת הבניאס היה מקדש כנעני קדום. בתקופת אלכסנדר הגדול הוקם באתר מקדש לאל פאן. המלך הורדוס פיתח את אזור הבניאס ובנה שם היכל להנצחת פטרונו, אוגוסטוס קיסר. לאחר מות הורדוס, חילקו בניו ביניהם את השליטה בארץ. פיליפוס, אחד מבניו של הורדוס, קיבל את השליטה בצפון מזרח הארץ, והמשיך את פיתוח אזור הבניאס.
המקום מוזכר בברית החדשה כאחד המקומות שבהם שהה ישו עם שנים עשר שליחיו, וחולל בו נסים. לפיכך, הפך האזור אתר עלייה לרגל לנוצרים. לדעת חלק מהמוסלמים נמצא על ראש הצוק של מערת הבניאס קבר קדוש למוסלמים. מסמך מהמאה ה-12 מזכיר בפירוט קהילה יהודית שחיה בבניאס בימי הצלבנים. בתחילת המאה ה-16, עם השתלטות האימפריה העותמאנית על הארץ וביטול שלטון הממלוכים, ננטש האזור והחשיבות שיוחסה לו פחתה משמעותית.
גאולוגיה

אזור הגליל, שהבניאס נמצא בשוליו, הוא אזור סבוך מבחינה גאולוגית, והוא מושפע מבקע הירדן. הבקע של עמק החולה נמצא במרכז המתחם הגאולוגי הזה. ערוצי הנחלים חרמון, דן ושניר זורמים בחלקו הצפוני של עמק החולה עד שדה נחמיה, ומשם אל נהר הירדן אשר חוצה את העמק לכל אורכו. בשמורה קיימים סלעי בזלת, גיר וטרוורטין (נטף נחלים). סוגי הסלעים נפגשים ביניהם ויוצרים בסיס לבתי גידול של צמחייה מגוונת. תחתית מצוק מעיין הבניאס עשויה גיר, ויש בה גבישים נוצצים. במעלה המצוק יש סלע אדמדם, עשיר בברזל ובמאובנים. בנקודת המפגש בין שני הסלעים, התמוטט חלק מפתח המערה ברעידת אדמה שהתרחשה בשנת 1033 (בערך) והמים שהיו במערה פרצו דרך התחתית. זו הייתה ההתחלה של נחל חרמון (הבניאס).
הידרולוגיה

האזורים הצפוניים הקיצוניים של עמק החולה כוללים את מעיינות החרמון הזורמים כל ימות השנה ומהווים מקורות המים העיקריים של חלקו הצפוני של הירדן. המעיינות זורמים משתי אקוות (אקוויפרים): האחת, חבורת ערד, שם זורמים מעיינות החרמון והדן, והשנייה חבורת יהודה שם זורמים מעיינות הווזאני. הגשמים שיורדים לאורך כל השנה בחרמון וקצותיו הם מקור המים של שתי האקוות. המים מחלחלים לאדמה, מתפצלים לשלוש דרכים נפרדות וזורמים לכל אחת מהן. ישנן שלוש מערכות: שתי מערכות השייכות לאקוות חבורת ערד - האחת מתחילה במעיין הדן ויוצרת את נחל דן, השנייה מתחילה במעיין החרמון ובבריכה הנמצאת בבניאס, ויוצרת את נחל החרמון. המערכת השלישית שייכת לאקוות חבורת יהודה, הזרימה התת-קרקעית שלה מתחילה במעיינות הווזאני, בנחל חצבני שבלבנון ומסתיימת בנחל שניר (שנמצא בתחומי ארץ ישראל). המעיינות מעבירים אל הנחלים רק חלק מהמים שנמצאים באקוות חבורת ערד ואקוות חבורת יהודה. בנוסף, מערכות זרימה תת-קרקעיות מרכזות מים משתי האקוות באופן ישיר אל צפון עמק החולה. כיום זורמים מי מעיינות הבניאס לשלוש בריכות מלאכותיות, ומשם למפגש עם נחל גובתה, ולאחר מכן עד המפגש עם נחל סער, ומשם נמשך לאורך "תפר ליתולוגי".
החי בשמורה

בשמורה ישנם כמה מיני בעלי חיים בין מינים צפוניים כמו הלוטרה ומינים דרומיים כמו שפן הסלע. בחורף ניתן לראות בשמורה משפחות של שפני הסלע רובצות על מפולות הסלעים הגדולים. בשמורה יש גם מינים המוגדרים בסכנת הכחדה ביניהם: סלמנדרה כתומה, עטלפון אירופי ושבלול החרמון (האחרון נעלם מהבניאס כנראה בעקבות איסוף של חובבים אך הוחזר לשמורה בחלקות מוגנות). בין משפחת העופות אפשר לראות להקות של יוני סלע המקננות בנבכי מערת המעיין, בז מצוי וצוקית בודדת.
צמחייה בשמורה

השמורה שופעת צמחים, שחלקם נדירים. אחד מן הצמחים הנדירים הוא עץ הדולב המזרחי, בעבר הוא היה מקודש ולכן לא נכרת. הדולב בעל ממדים גדולים ומאופיין בעלים גדולים המתוארים כדמוי כף יד ופירותיו שעירים וכדוריים. באזור המעיינות מצויים זנים רבים של צמחי מים, כגון ערברבה שעירה, שנית גדולה, גדותן הביצות וורוניקת המים. פרט לכדורן ענף שהוא זן נדיר מאוד, מצויים גם אלון מצוי, אלה ארץ ישראלית, אלון התבור, לבנה רפואי וער אציל. בעונת המעבר בין החורף לאביב, פורחים בפסגת הצוק פרחי כרמלית נאה, בן חצב יקינטוני ועוד מספר פרחי אביב. הצמחים שצומחים על מצוק מאופיינים בכך שהם צומחים בכל פינה וסדק וכך מתפרסים על רוב חלקי הצוק. באזור ליד המפל פורחים, פרחים כחולים של תורמוס ההרים ורקפת מצויה. בעונת הסתיו, פורחים פרחי חבצלת, סתווניות, וכרכומים.
מסלול מפל הבניאס והגשר התלוי

אל השמורה מגיעים מבקרים רבים בשל הנוף המצוי בה והעתיקות הפזורות בשטחה. השמורה מחולקת לשני חלקים: החלק המתחיל במעיינות נחל החרמון, ובו שרידים ועתיקות. החלק האחר של השמורה מתחיל על גשר הבנוי מעץ, תלוי מעל הנחל, ושמו "השביל התלוי". אורכו של הגשר כ-100 מטרים, הוא עשוי פלדה ומרוצף בלוחות עץ. מהגשר ניתן להשקיף על הנחל ועל הצמחייה מלמעלה. בין שני חלקי השמורה אפשר לערוך טיול רגלי, במסלול העובר דרך מעיינות החרמון, ממשיך לאורך הנחל ומסתיים במפל. בנחל אתר ובו טנק סורי ממלחמת ששת הימים, שהיתדרדר לערוץ הנחל בשעה שטנקים סורים נמלטו כתוצאה מירי עליהם בידי שומרי הקיבוץ. ביולי 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, פרצה בשמורה שרפה בעקבות מטח רקטות והיא כילתה 50 דונם מהשמורה.
ארכאולוגיה

ב-2022 התגלה מטמון של 44 מטבעות זהב בני כ-1,400 שנה בשמורה בעת חפירות רשות העתיקות, אשר מעידות על כיבוש האימפריה הביזנטית בידי בית אומיה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  שמורת טבע נחל חרמון (בניאס), באתר רשות הטבע והגנים
1 2 3  שמורת טבע נחל חרמון (הבניאס), באתר מסלולרי (ארכיון)
↑  C%D7%99%D7%9D/17355 טיול בשמורת נחל חרמון, באתר מפה
↑  מסלול נחל חרמון (הבניאס), באתר קייקי מעין הגושרים
↑  עד 3 קילומטר משפחות מטיילות בארץ ישראל, אליעזר זקס, לא ידוע, 2003
↑  זאב ענר, לטייל עם ההיסטוריה, לא ידוע, 2007
↑  שרית רוטשילד, מדריך מפה-טיולי מים, לא ידוע, 2003
↑  נחל החרמון-בניאס, באתר החברה להגנת הטבע
1 2  מרטין ברש, הצפון למטייל העצמאי, לא ידוע
↑  הבניאס ומסלול הגשר התלוי, באתר טיולי: אתר למטייל בישראל.
↑  עזריה אלון, מדריך כרטא שמורת טבע וגנים לאומיים, הוצאת כרטא, 2003.
↑  דבר, ‏3 שריפות פרצו בגולן, 50 דונם בשמורת נחל הבניאס נשרפו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 21 ביולי 2024
↑   משה גלעד, יש מעט מקומות יפים כמו שמורת הבניאס, וגם היא נשרפה, באתר הארץ, 22 ביולי 2024
↑  אבי בליזובסקי, מטמון של 44 מטבעות זהב בני כ- 1,400 שנה התגלה בחפירת רשות העתיקות בשמורת הטבע נחל חרמון, באתר הידען, ‏4 באוקטובר 2022
|  שמורות טבע בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן | אירוס הביצות נוב • אלי על • בריכת בראון • גמלא • הר אביטל • הר חרמון • הר חרמונית • הר פרס • הר שיפון • יער אודם • יער יהודיה • נחל גילבון • נחל משושים • נחל הבניאס • מג'רסה • סוסיתא |  |
| צפון | אבוקה • אלון • אלונה • אלוני אבא • אלוני בית קשת • נחל בית העמק • בריכת פסוטה • אלוני ברעם • אלוני יצחק • בוריקה • גאון הירדן •  החולה • הר ארבל • הר חורשן • הר יונה • הר מירון • הר שכניה • חוטם הכרמל • חוף דור-הבונים • חורבת קרתא • חורשת טל • חי-בר כרמל • מערת פער •  נחל בזק • נחל בצת • נחל דישון • נחל הקיבוצים • נחל כזיב • נחל מערות • נחל עמוד • נחל ראש פינה • נחל שניר • נחל שרך • נחל תבור • נחל תות • נחל עיון • עין אפק • עין ארובות • עין נוטרה • עין נימפית • עין תאו • פארק הכרמל • ראש הנקרה • רמות מנשה • תל דן • תל אנפה • תל סהרון • תל שמרון |  |
| מרכז | ביצת זיתא • בני ציון (חרוצים) • בריכת דורה • בריכת יער • גבעת האירוסים • גדור • געש • האירוסים • הדסים • המסרק • חולות ניצנים • מבוא אשדוד • חורבת מדרס • חורבת סעדים • מערת אבשלום • מערת התאומים • נאות קדומים • נחל דולב • נחל כפירה • נחל פולג • נחל קטלב • נחל שורק • נחל התנינים • עינות גיבתון • שער פולג |  |
| יהודה | אלוני שמואל • אל כנוב • הר הטייסים • ואדי מכוך • נחל אוג • נחל בזק עילי • נחל פרת • עינות צוקים • קנה וסמר |  |
| השומרון | הר כביר • יער אום צפא • יער ריחן • נבי רביח • נחל פצאל • נחל קנה • עינות זרקא • רכס טמון • ביצת ואדי מלחה • בור הציפורים • נחל שילה עילי |  |
| הנגב | בקעת תמנע • בתרונות רוחמה • גבעות להב • הבשור • המכתש הגדול • המכתש הקטן • הר הנגב • הר חירן • הר עמשא • הרי אילת • חולות משאבים • חולות סמר • חוף האלמוגים • חי-בר יטבתה • מכתשים בנגב • מצוק הצינים • נחל גרר • נחל ערוגות • נחל עשוש • נחל צין • עין גדי • ערבת עברונה • פארק הלס • פורה |  |
| שמורות ימיות | איי חוף ראש הנקרה • ים ראש הנקרה-אכזיב • שקמונה • ים ראש הכרמל • ים דור-הבונים • ים שקמה • איי חוף דור-מעגן מיכאל • ים גדור • ים האלמוגים • חוף האלמוגים • הים הדרומי • הפרעת פלמחים |  |
שרידי מקדש פאן
מעיינות הבניאס והבריכות מהן נובע נחל חרמון.
שבלול החרמון - מין אנדמי לחרמון ובסכנת הכחדה.
השביל התלוי בנחל חרמון
מעמד הביניים

מעמד הביניים (או המעמד הבינוני) הוא מונח במדעי החברה המתאר קבוצה חברתית וכלכלית של אנשים בעלי יכולת כלכלית סבירה, אשר אינם בעלי השפעה או עושר יוצאי דופן או ניכרים לעין.
ההגדרה המצמצמת של מעמד הביניים על פי משקי בית שהכנסתם ברוטו נעה בין 75% ל-125% מההכנסה הממוצעת. לפי אופן חישוב מקובל אחר, מעמד הביניים מוגדר על פי משקי בית שהכנסתם נעה בין 75% ל-125% מההכנסה החציונית (קו ההכנסה שמחצית מהשכירים משתכרים מעליו ומחצית משתכרים מתחתיו). בישראל 2010 כוללת קבוצה זו את משקי הבית מן העשירון הרביעי עד השביעי, כשליש מהאוכלוסייה.
ההגדרה המרחיבה של מעמד הביניים נובעת מחלוקה של אוכלוסייה לפי מעמדות סוציו-אקונומיים. חלוקה זו מבחינה בין מעמד גבוה (למשל 1% העשירים), ומעמד הפועלים, כשבתווך נמצא מעמד הביניים. חלוקה זו מגדירה את החלוקה המצמצמת כ"מעמד בינוני-נמוך".
מעמד הביניים הוא המעמד עליו מתבססת החברה המתועשת. התושבים במעמד זה הם, בדרך כלל, העובדים המאיישים את מרבית המערכות במגזר העסקי והציבורי, והם גם הצרכנים העיקריים של מוצרי הצריכה השונים בשוק. בסוציולוגיה המרקסיסטית, לעומת זאת, משמש הביטוי "מעמד הביניים" ככינוי למעמד בעלי הרכוש הבורגנים, המתפרנסים מבעלות על עסקים, מניהול וממקצועות חופשיים, בניגוד לפרולטריון - מעמד עובדי-השכר המתפרנס מעבודת כפיים.
מעמד הביניים בשיח הציבורי בישראל

חוסנו הכלכלי של מעמד הביניים תופס מקום מרכזי בשיח הציבורי והפוליטי בישראל. נראה כי שיח זה איננו מכוון להגדרה מצמצמת של מעמד הביניים, אלא להגדרה רחבה יותר, הכוללת גם אוכלוסיות חזקות יותר. אולם אין הסכמה בין החוקרים כיצד יש לנתח את ההתפלגות המעמדית של החברה הישראלית, ומהם גבולותיו של מעמד הביניים. נראה כי דווקא בשל הקיטוב הגובר של ההתפלגות הכלכלית בישראל, ובניגוד לדימוי הספרותי והתקשורתי, רובד הביניים של ההכנסות בחברה הישראלית (125%-75% מההכנסה החציונית) דומה יותר במאפייניו לדימוי המקובל בקרב החוקרים עבור מעמד הפועלים. ברור כי כאשר מעמד הביניים נתפס באופן אחר, למשל כמשקי בית שהכנסתם נעה בין 125%-200% מההכנסה החציונית, לקבוצה זו תהיה מאפיינים שונים בהרבה.
מעמד ביניים חרדי

במאה ה-21 עברו חלקים בחברה החרדית תהליך אטי של אימוץ אורח חיים "בורגני", המתבטא יותר בקרב חרדים מודרניים אך קיים גם בקרב "המיינסטרים החרדי". במאי 2017 שידר תאגיד השידור הציבורי כתבה מיוחדת שכותרתה "עלייתה של הבורגנות החרדית".
תופעת ה'בורגנות החרדית' מעוררת שאלה האם עצם קיומה מהווה סתירה לעקרונות בסיסיים של היהדות החרדית הכוללים התבדלות והסתפקות במועט, בוז ל'בינוניות' והתמסרות ללימוד התורה ולדקדוק במצוות - לצד העדר "מחויבות אזרחית".
לפי הרב יהושע פפר, בין מאפייניה הבסיסיים של החברה החרדים קיימים ביטויים "בורגניים" בולטים', בהם היוזמה הפרטית וחתירה ל'מצוינות' - שאפיינה את ה"בורגנות" בגרסתה המקורית והאידיאלית. לפי הרב פפר, מיסוד והענקת לגיטימציה לתופעה המתרחבת של "בורגנות חרדית" תוך טיפוח "חתירה למצוינות" בתוכה, עשוי לפתור קשיים משמעותיים שהחברה החרדית מתמודדת איתם במאה ה-21, ובמקביל עשוי גם לפתור קושי מהותי בתפיסה ה'בורגנית' שבמידה רבה איבדה את "החתירה למצוינות" שאפיינה אותה בתחילת דרכה.
ראו גם

מעמד חברתי
בורגנות
מעמד בינוני גלובלי
הערות שוליים

↑  הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מעמד הביניים -מהו?, מתוך פני החברה בישראל, דו"ח מספר 5, חשוון תשע"ג.
↑  אילנית בר, מאפייני מעמד הביניים בישראל וניתוח השינויים שחלו בו בשנים האחרונות, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 2 במרץ 2010
↑  אסף צימרינג, העשירון החסר, באתר העין השביעית, 9 ביוני 2009
↑  "דו"ח מרכז אדוה, הרובד הבינוני בישראל, 2010-1992" מאת עו"ד נוגה דגן-בוזגלו ואתי קונור-אטיאס,28 ינואר 2013 הרובד הבינוני בישראל - מרכז אדוה
↑  "עלייתה של הבורגנות החרדית"
1 2 3  הרב יהושע פפר "לקראת מעמד ביניים חרדי", צריך עיון, ג' סיון תשע"ז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533879005171  BNE: XX525849  BnF: cb126493876 (data)  GND: 4039713-0  HDS: 013791  LCCN: sh85085013  NKC: ph126217
מועאוויה (כפר)

| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  ישראל ישראל
 שטח:  613 דונם
 גובה:  230 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,000
 קואורדינטות:  32°31′51″N 35°06′10″E﻿ / ﻿32.5308°N 35.1028°E﻿ / 32.5308; 35.1028 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) מועאוויה(למפת הכרמל רגילה) מועאוויה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מועאוויה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מועאוויה  heמפת  __ בסמ"ה [‌למפה דינמית של השרון‌]ממזרח: __ אום אל-פחם tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מועאוויה (בערבית: معاوية) הוא כפר ערבי השוכן ברמות מנשה, כשישה קילומטרים מזרחית לנחל עירון. הכפר ממוקם בגובה 225 מטר מעל לפני הים והוא שייך החל משנת 1996 למועצה המקומית בסמ"ה, הכוללת את היישובים ברטעה, עין א-סהלה ומועאוויה. מספר תושבי הכפר מוערך בכ-3,000.
מקור השם

הכפר נקרא על שם השיח' מועאויה שהשתייך לזרם הסופיות ופעל באזור מנשה. בדומה לתפיסות ערביות סביב דמויות קדושות שרווחו ביישובים ערבים אחרים, נחשב השיח' מועאויה לרוח קדושה שיכולה להשפיע על חיי התושבים הן לטובה והן לרעה גם אם לא נראתה על ידי בני האדם. התושבים המקומיים ראו בשיח' מועאויה כמתווך בינם ובין האל, ובמיוחד מכיוון שנתפס כדמות על טבעית שיכולה לממש את הרצונות החברתיים והדתיים של התושבים. לשם כך נבנה מעל קברו מקאם, מבנה דתי המשמש לעריכת טקסי פולחן שונים. טקסי הפולחן נגעו לחיים היומיומיים של התושבים מעריכת טקסי לידה ועד לעריכת טקסי אֵבֶל כחלק מטקסי הזיארה.
בעקבות חדירת רעיונות התנועה האיסלאמית לכפר מועאויה, חדלו התושבים לקיים את הטקסים הפולחניים שנראו כפולחנים אסורים מבחינה דתית. עם זאת נשאר מקאם א-שיח' מועאויה כסמל עיקרי של הכפר.
היסטוריה של הכפר

בתי המגורים נבנו סמוך לנחל ברקן, המשמש מקור עיקרי לאספקת מים הן לתושבים והן לאדמות החקלאיות. את הכפר בנו משפחות עשירות מאום אל-פחם כחווה חקלאית בסוף המאה ה-19. לפיכך נועד הכפר בעיקרו למגורי האיכרים אשר עיבדו את האדמות החקלאיות ליד נחל ברקאן. בעקבות מלחמת העצמאות, בחרו פליטים רבים מאזור רמות מנשה להתיישב בכפר.
בשל קרבתו של הכפר לשטחי אימונים של צה"ל, שררה מתיחות רבה בין כוחות הצבא בין התושבים. מתיחות זאת הורגשה בשנת 1998, על רקע הוראת הרמטכ"ל, אמנון ליפקין-שחק, להפוך את מרבית אדמות הכפר לשטח צבאי סגור. חל איסור על התושבים להיכנס לאדמותיהם. כמו כן הוצאו צווי הריסה נגד בתים שנבנו סמוך לשטח הצבאי. דבר שהתפרש על ידי התושבים כניסיון מצד המדינה להפקיע את אדמות הכפר ולהגביל את התפתחות הכפר. התנועה האיסלאמית ארגנה הפגנות באזור רמות מנשה כמחאה נגד מדיניות הממשלה וגייסה תושבים מהאזור. באירועי אוקטובר 2000 לקחו תושבים מהכפר חלק פעיל בהפגנות, ואחד התושבים נהרג במהלכן. במרכז הכפר הוקמה אנדרטה לציון האירוע, ותהלוכות מחאה מטעם התנועה האיסלאמית מתקיימות בו. בשנת 2004 אישר משרד הפנים להחזיר את האדמות שנועדו לצורכי צבא לתושבים.
המבנה החברתי

בתי המגורים מחולקים לשתי שכונות לפי קבוצות משפחה. השכונה המזרחית נועדה למשפחת אע'באריה ואילו השכונה המערבית נועדה למשפחת מחאמיד. מקור החלוקה הוא מאום אל-פחם, עיר המוצא של התושבים. החלוקה נועדה כדי לשמור על מעמד המשפחות כמשפחות שולטות בניהול ענייני הכפר ולמנוע ממשפחות אחרות לערער על מעמדן החברתי של שתי המשפחות. לפיכך, משפחות שעברו להתגורר בכפר בעקבות מלחמת העצמאות, אולצו להשתייך לאחת משתי המשפחות. כמו כן, המשפחה החדשה שקיבלה על עצמה שם משפחה, הייתה חייבת להתגורר באותה שכונה שנועדה למשפחה אשר העדיפה להשתייך אליה. בכך מתחייבת המשפחה המאמצת לספק את ההגנה ואת הביטחון למשפחות החדשות ככל שהן מתגוררות באותה שכונה וככל שהמשפחות החדשות מקבלות על עצמן את מרותן של המשפחות הוותיקות.
פופלקס

| --- | --- |

עטיפת האלבום "לפני השינה"
 תקופת הפעילות:  1986–1987
 סוגה:  מוזיקת פופ
 חברת תקליטים:  הליקון
 חברים
 בני בלק (סולן) שחר בן-ברק (גיטרות) אייל לינור (בס) דוד דודי שלום (דובדיב) (תופים)
פופלקס הייתה להקת פופ ישראלית, שפעלה בשנים 1986–1987.
היסטוריה

הלהקה נוסדה ב-1986, ביוזמת חברת התקליטים "הליקון", שהייתה אז בראשית דרכה. ארבעת חברי הלהקה היו: בני בלק (סולן), שחר בן-ברק (גיטרות), אייל לינור (בס) ודובדיב (תופים). שלושה מחברי הלהקה (בלק, בן-ברק ולינור) היו חיילים בשירות סדיר.
באותה שנה הוציאה הלהקה את אלבומה היחידי, "לפני השינה". עטיפת האלבום עוצבה בצורת קומיקס, והייתה חתוכה בפינה בצורת ידית נשיאה. רוב שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי חבר הלהקה אייל לינור, אחיה של עירית לינור. המעבד והמפיק המוזיקלי היה דומיניק דיין, אחיהם הצעיר של נאור דיין ואיגי דיין. בהקלטת האלבום השתתפו גם רמי קלינשטיין (ניגן על קלידים בשיר "סיפורים"), מיקי שביב (גיטרה בס בשיר "היא שאלה") ואופירה יוספי, שתרמה קולות רקע בשלושה שירים.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "איציק", היה לשירה המצליח והמוכר ביותר של הלהקה. הוא זכה להשמעות רבות ברדיו, הוידאו קליפ שלו הוקרן רבות בטלוויזיה, והוא דורג במקום ה-40 במצעד השנתי של רשת ג' בשנת תשמ"ו. ב-2005 הוציא אסף אמדורסקי גרסת כיסוי לשיר, שנכללה באלבומו "קדימה אחורה", אלבום כפול בו העניק אמדורסקי פרשנות עדכנית לשירים ישראלים שאהב משנות ה-80. שירים נוספים מהאלבום שיצאו כסינגלים היו: "אמהות", "אש קטנה" ו"שיר עם פולני". הווידאו קליפים לשירי הלהקה נחשבו לחלוציים, בעידן שבו הפקת קליפים לשירים הייתה עדיין בראשיתה בישראל.
על אף ההצלחה היחסית לה זכה אלבום הבכורה, הלהקה התפרקה ב-1987, כמה חודשים בלבד אחרי יציאת האלבום.
בשנות ה-90 הקים שחר בן-ברק, ביחד עם שרון מולדאבי, את להקת "גן חיות", ואייל לינור הקים את להקת "טרנזיסטור".
בשנת 2011 חברו שוב חברי הלהקה, להקליט מספר שירים חדשים. היות שאייל לינור חי בישראל, שחר בן ברק חי בוושינגטון ובני בלק בפלורידה, הקלטת השירים התבצעה באמצעות תוכנות ביתיות והעברת הערוצים באינטרנט. השיר היחידי שיצא נקרא "להרוג אותם", והוא מתאר הזיות של אדם עצבני היושב מול הטלוויזיה ומשלח את זעמו בעולם.
הערות שוליים

↑  יורם בר, צעירים מכדי לכאוב, כל העיר, 19 בדצמבר 1986
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303835505171
בילבורד הוט 100 (1990–1999)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים האמריקאיים השבועיים בילבורד הוט 100 שנערכו משנת 1990 עד שנת 1999.
מצעד הבילבורד הוט 100 הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה האמריקאית המתעדכן מדי שבוע על ידי מגזין המוזיקה בילבורד. במצעד משוקללים נתוני המכירות בארצות הברית (על גבי תקליטורים פיזיים ושל קובצי מוזיקה דיגיטליים) ונתוני זמן האוויר שמקבל הסינגל בתחנות הרדיו האמריקאיות.
ראו גם

שנות ה-90 של המאה ה-20 במוזיקה הפופולרית
מצעד הסינגלים הבריטי (1990–1999)
| מצעדי שירים |
| --- | --- | --- |
| ישראל ישראל | המצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד העברי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד הבין-לאומי השנתי: 1963–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  המצעד העברי השנתי: ה'תשכ"ג–ה'תשכ"ט • ה'תש"ל–ה'תשל"ט • ה'תש"ם–ה'תשמ"ט • ה'תש"ן–ה'תשנ"ט • ה'תש"ס–ה'תשס"ט • ה'תש"ע–ה'תשע"ט • ה'תש"ף ואילך   המצעד היהודי • מצעד המוזיקה היהודית השנתי של קול פליי |  |
| ארצות הברית ארצות הברית | לפני אוגוסט 1958: 1940–1949 • 1950–1958  אחרי אוגוסט 1958: 1958–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי: 1952–1959 • 1960–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  מצעד הדאנס הבריטי: 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| מצעדים נוספים | המצעד הרשמי של גלגלצ • העשירייה • היטליסט |  |
שירם של מריה קארי ולהקת בויז טו מן "One Sweet Day", היה לשיר שכיכב במשך הזמן הרב ביותר במקום הראשון במצעד במהלך שנות ה-90 (16 שבועות רצופים). כמו כן, קארי הצליחה להביא את מספר הלהיטים הרב ביותר לצמרת המצעד האמריקני במהלך העשור (18 שירים).
להקת הרית'ם-אנד-בלוז האמריקנית בויז טו מן הצליחה להישאר במשך הזמן הרב ביותר בצמרת המצעד האמריקני במהלך שנות ה-90 (50 שבועות).
סטוקר (סרט, 2015)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סרט קצר בשם "Webcam"
 בימוי:  ברנדן קריימר 
 הופק בידי:  ג'יימי זלרמאייר דייוויד באוש בן בראונינג יאן יאבורסקי
 תסריט:  ברנדן קריימר
 עריכה:  שלבי סיגל
 שחקנים ראשיים:  אשלי בנסון מאט מק'גורי
 מוזיקה:  רוברט גולד
 צילום:  סטפן הייברקמפ אשלי בנסון
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Start Motion Pictures
 חברה מפיצה:  סרטי סוני Destination Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 בינואר 2015
 משך הקרנה:  80 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה, פלישה לבית, Found Footage
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סטוקר (באנגלית: Ratter) הוא סרט פאונד פוטג' עצמאי אמריקאי משנת 2015, מותחן אימה המשויך לתת-סוגה של סרטי פלישה לבית, ועלילתו נסבה אודות הסכנות הכרוכות בחשיפה אינטנסיבית למצלמות רשת. באנגלית, Ratter הוא האקר המשתמש בתוכנת R.A.T (ראשי תיבות של Remote Access Trojan), שהיא נוזקה המאפשרת לו להשתלט על מצלמת רשת, ולמעשה, על המכשיר כולו. בטריילר של הסרט, מוגדר ראטר כ"האקר המשתלט על מחשב או מכשיר כדי לצפות בקורבנות תמימים". כהשאלה, "ראטר" הוא זן של כלבי תקיפה המשמשים לציד חולדות באזורים עירוניים (שם מלא: Prague Ratter; חולדה, באנגלית: Rat).
בתפקידים הראשיים משחקים אשלי בנסון ומאט מק'גורי. כתב וביים ברנדן קריימר, לפי סרט קצר בשם "Webcam" (בעברית: מצלמת רשת) שקריימר עצמו נטל חלק בהפקתו בשנת 2012.
הצגת הבכורה התקיימה במסגרת פסטיבל סלאמדאנס ב-24 בינואר 2015. הסרט הופץ ב-12 בפברואר 2016 בתפוצה מצומצמת לבתי קולנוע נבחרים, וב-1 במרץ 2016 - לצפייה על פי דרישה.
ליהוק

| תפקיד | שחקנ/ית |
| --- | --- |
אמה טיילור: אשלי בנסון
מייקל: מאט מק'גורי
סטוקר/האקר: דילן צ'אלפי
ניקול: רבקה נעמי ג'ונס
אמא של אמה: קיילי ורנוף (קולה בלבד)
אבא של אמה: טד קוץ' (קולו בלבד)
אלכס: מייקל ויליאם פרימן (קולו בלבד)
פרופסור כריס ויליאמס: אלכס קראנמר
קנט, שותפו של מייקל לדירה: ג'ון אנדרסון
גרג, טכנאי מחשבים: ג'ון באס
ברנט, בחור במועדון לילה: קארל גלוסמן
ליסה, חברה של אמה מוויסקונסין: טלי קאסטר (קולה בלבד)
הפקה

הבמאי והתסריטאי ברנדן קריימר סיפר שאת ההשראה לסרט קיבל אחרי שידידה סיפרה לו שנורת מצלמת הרשת שלה החלה לכבות לסירוגין, והיא ביטלה את הדבר כתקלת מחשב. הוא תהה מה אם מדובר בפריצה למצלמה, ומאחר שמעודו לא שמע על פריצה כזו, הוא עשה תחקיר, ולתדהמתו גילה שאכן היו מקרים של פריצות למצלמות רשת. לדבריו, הצילומים הצריכו חזרות רבות, כי סרט כזה לא נעשה עד אז, בעיקר בנוגע לזוויות צילום. קריימר מימן את הסרט מכספו הפרטי, אך סירב לחשוף את הסכום שהשקיע. הסרט צולם באזור בושוויק בברוקלין.
כמקובל לכלול בסרטי פאונד פוטג' רמזים המיועדים לצופים, גם סצנות בסרט זה מכילות רמזים הנתונים להבחנת הצופה:
בסצנה שבה הפורץ מסתובב בדירה באור יום, הוא לא נראה בבירור, אך במבט חד, הצופים יכולים לראות צל חולף כהרף-עין בפינת התמונה, ואת מפת השולחן נרעדת.
כאשר אמה הולכת לבדה ברחוב שומם בשעת חשיכה, הצופים יכולים להבחין להבחין בדמות אפלה במרחק-מה מאחוריה, ומישהו קורא "היי", אף כי ניתן לייחס קריאה זו לקולות רחוב. כאשר אמה הולכת ברחוב סואן באור יום, ניתן לראות בחטף גבר חבוש כובע בייסבול הולך קרוב מאחוריה, ובאחת החדירות הליליות של האלמוני לדירה, אפשר להבחין שהוא חובש כובע כזה. תמונות אלה רומזות שהאלמוני אכן עוקב אחריה פיזית מחוץ לבית.
כמו כן, הפעם היחידה שבה נראים פניו של הסטוקר בבירור, היא כאשר הוא נטמע בקהל במועדון שבו בילו אמה וניקול, וצופה בהן מבין היושבים ליד הבר. הוא נראה שנית במטושטש אחרי שהוא תוקף את אמה בסוף הסרט, לפני שהוא סוגר את הלפטופ.
היעדרו של מייקל לקראת סוף הסרט לא מוסבר, זולת הבעת דאגה של אמה מכך שהוא לא מתקשר. הצופים עשויים לשער שההאקר מימש את איומו ופגע במייקל שחדל לענות לטלפון כאשר אמה מוצאת את החתול מת.
פסקול

כמקובל בסרטי פאונד פוטג', אין מוזיקת פתיחה ומוזיקת ליווי. פסקול הסרט מורכב מצלילים דיאגטיים הכוללים שירים שאמה משמיעה מהלפטופ שלה, וכן רעשי סביבה וקולות רחוב שנועדו להעצים את המתח. את כתוביות הסיום מלווה גרסת הרמיקס של השיר All That Hate ("כל הַשִּׂנְאָה הזו") בביצועה של קריסטין הוברג.
הפצה

"סטוקר" הוקרן בהצגת בכורה במסגרת פסטיבל "סלאמדאנס" ה-21, ב-24 בינואר 2015, ויצא בתפוצה מצומצמת לבתי קולנוע נבחרים ב-12 בפברואר 2016, ובהזרמת מדיה לצפייה לפי דרישה ב-1 במרץ 2016.
ביקורות

בעקבות הקרנת הבכורה בפסטיבל "סלאמדאנס", ג'סטין לואו כתב שקריימר מצליח להמחיש פלישה מטרידה לפרטיות, שהופכת בהדרגה ממפחידה לקטלנית, בתרבות ה"סלפי" האובססיבית המונעת על ידי שאיפה לתעד כל דבר. לואו שיבח את משחקה של אשלי בנסון, הנושאת כמעט לבדה את הסרט, בהופעה מהממת ומרשימה שמצטלמת היטב. קווין ג'אגרנאוט כתב באתר IndieWire, שהסרט מנסה להיות פרובוקטיבי, אבל מחטיא את המסר ומועל באמון הצופים. אנטון ביטל כתב שחרדות העידן הדיגיטלי של המאה ה-21 כבר היו מושא למותחני סייבר ואימה כגון "חלונות פתוחים" ו"הסר חבר" משנת 2014, ובסך הכל, היצירתיות של קריימר נכשלת בחזרתיות יתר. העיתונאי ומבקר הסרטים מאט מולגארד, סבר שזה אחד מסרטי הפאונד פוטג' הגרועים ביותר שנעשו אי-פעם, הוא "משעמם עד כאב", ושום דבר מפחיד לא מתרחש בו עד שש הדקות האחרונות.
בביקורת סרט באתר Culture Crypt הסרט קיבל ציון 35 (מתוך 100), תוך סיכום שזהו ניסיון נפל להתריע על כך שהטכנולוגיות המודרניות אינן אלא כלים בידי אנשים מטורפים לענות אחרים, רעיון מוגזם בפני עצמו, לדעת הכותב.
באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון 60% על בסיס חמש ביקורות, ואילו שקלול 657 ביקורות גולשי האתר נתן לסרט ציון 66% (מעודכן ל-8 במאי 2019).