stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לודוויג פרדיננד מאייר
ספריו

האם והילד: ספר עזר לאם, למטפלת ולמחנכת; עם מבוא מאת ל.פ. מאיר... ובעריכתו הכללית, תל אביב: י. סמילנסקי, 1941.
י[וסף] אשרמן, פרופ’ ד"ר ל.פ. מאיר, ד"ר ב. פרבר וד"ר י[שראל] רבקאי (עורכים), האם והתינוק: מדריך רפואי-חנוכי להורים, תל אביב: מסדה, 1945.
Ludwig F. Meyer, Über den Hospitalismus der Säuglinge: Eine klinische Studie; [Aus d. Waisenhaus d. Stadt Berlin (Oberarzt Prof. Dr. H. Finkelstein)], Berlin: Karger, 1913.
Leo Langstein, Ludwig F. Meyer, Säuglingsernährung und Säuglingsstoffwechsel: Ein Grundriss f. d. prakt. Arzt, 2. u. 3. umgearb. u. erw. Aufl., Wiesbaden: Bergmann, 1914.
L. F. Meyer, E. Nassau, Die Ernährungsstörungen im Säuglingsalter , Halle a. S.: C. Marhold, 1923. (על מחלות מטאבוליות ומחלות של מערכת העיכול)
L. F. Meyer, E. Nassau, Physiologie und Pathologie der Säuglingsernährung, 2. vollst. neu bearb. Aufl., Basel - New York: Karger, 1953. (מהדורה מחודשת ומשופרת; תורגם לאנגלית)
Krankheiten des Säuglingsalters einschliesslich Ernährungspathologie und -therapie, Leipzig: G. Thieme, 1924. (Diagnostische und therapeutische Irrtümer und deren Verhütung, H. 2)
בתרגום:
L. F. Meyer, Erich Nassau, Physiology and Pathology of Infant Nutrition; translated by Kurt Glaser, Susanne Glaser, Completely rev. 2. ed., Springfield, Ill: Thomas, 1955. ("Physiologie und Pathologie der Säuglingsernährung")
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939

בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: פרופ' לודוויג פרדיננד מאייר: מחלות רימבטיות של הלב (31 במאי)
הערות שוליים

↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך : קרפ, שרה, עמוד 379
↑  לודביג מאיר באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  לודוויג פרדיננד מאייר, לוחית זיכרון בברלין (בגרמנית).
↑  תוכנית הכינוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס
↑  תוכנית הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס רחוב צ'נסלור, ירושלים. בין המשתתפים (לפי א'-ב'): הנרי אונגר, יצחק איצקוביטש, מקס בוכמן, יחיאל קרל גוגנהיים, אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף), בנו גרינפלדר, אברהם דרוקמן, פריץ דרייפוס, פנחס וייל, חיים ארנסט ורטהיימר, פליכס זולמן, יעקב זס, רפאל משה חפץ, לודוויג פרדיננד מאייר, פליקס מנדל, דוד מרגלית, מכס מרכוס, אריה סדובסקי, רוברט פישר, יוסף פרגר, ברנרד צונדק, גאורג צונדק, הרמן צונדק, יוליוס קליברג, שמעון רוזנבאום, יהודה לייב רוקח, משה רחמילביץ'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007514987105171  GND: 126620091  ICCU: CUBV101902  ISNI: 0000 0000 7871 9702  LCCN: no2012060225  NKC: nlk20030134148  NTA: 071765468  SUDOC: 185534198  VIAF: 84850492   WorldCat (עם VIAF): 84850492
הוצאת הרסוביץ

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  אוטו הרסוביץ 
 תקופת הפעילות:  1 ביולי 1872 – הווה (152 שנים) 
 חברת אם:  הרסוביץ 
 מיקום המטה:  ויסבאדן 
  
 אתר רשמי
 
הוצאת הַרַסוֹביץ (בגרמנית: Harrassowitz Verlag) היא הוצאת ספרים גרמנית, שמקום משכנה בוויסבאדן. בית ההוצאה לאור מפרסם 150 ספרים וכתבי עת אקדמיים מדי שנה בנושאי מזרחנות, לימודים סלביים וספרנות. בית ההוצאה לאור הוא חלק מחברת "Otto Harrassowitz GmbH & Co. KG", אותה יסד אוטו הרסוביץ (Otto Harrassowitz), שהיה משווק ספרי מחקר, בשנת 1872.
הערות שוליים

↑  ‏הרסוביץ‏ (Q109607649)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266245005171  PLWABN: 9810600379705606  BNE: XX189466  BnF: cb11583334p (data)  CiNii: DA15133460  GND: 2021225-2  ISNI: 0000 0001 0668 8537  RERO: 02-A027272135  SUDOC: 254430856  VcBA: 494/9930  VIAF: 122676105   WorldCat (עם VIAF): 122676105 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיכאל פולק

| --- | --- |

 לידה:  מרץ 1864 
 פטירה:  21 במרץ 1954 (בגיל 90) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 
ערך זה עוסק באיש עסקים עברי. אם התכוונתם לאחד ממייסדי העיר תל אביב, ראו .
מיכאל פולק על רקע בית החרושת נשר, צולם בין השנים 1930–1945
מיכאל פולק (Michael Polak; מרץ 1864 – 21 במרץ 1954) היה איש עסקים, יזם ותעשיין בתקופת היישוב, מייסד מפעל המלט נשר, מראשי החברה להתיישבות יהודית בארץ־ישראל (פיק"א) ובעל מניות בחברת האשלג הארץ-ישראלית.
קורות חיים

פולק נולד בעיר סלוצק שברוסיה הלבנה (בשנות האלפיים, "בלארוס"). למד מתמטיקה באוניברסיטת סנקט פטרבורג. הוא עסק בחיפושי נפט ובהובלתו בדרום רוסיה, וצבר הון רב כשמכר את החזקותיו בחברת הנפט לתאגיד האנרגיה האמריקני "של". בעקבות המהפכה הבולשביקית ברח לארץ ישראל עם משפחתו.
פולק היה ידיד אישי של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד ואיש אמונו. הוא נבחר בשנת 1923 כחבר מועצת המנהלים של פיק"א. לראשונה ביקר בארץ ישראל בשנת 1908 כחבר בקבוצה הרוסית "צאריצין" שהורכבה מבעלי הון יהודים ציוניים רוסים. אז הוא רכש קרקעות בחיפה.
בשנת 1922 פנתה לפולק קבוצה המחפשת אפיקי השקעה, בראשות המהנדס בוריס גולדברג, מציוני ליטא, אחיו של יצחק לייב גולדברג, אשר זכה לכינוי "הנדיב הלא ידוע", ושותפו למפעל הסיליקט בתל אביב. קבוצה זו תכננה להקים בית חרושת למלט בארץ ישראל עוד לפני מלחמת העולם הראשונה. פולק נכנס במקום גולדברג (שנפטר בשנת 1922 בעקבות פציעתו במאורעות 1921) לשותפות שנקראה "חברת המלט צמנט פורטלנד, נשר בע"מ" (כיום נשר מפעלי מלט ישראלים בע"מ). בסוף שנת 1923 הגיע פולק לארץ כדי להקים את המפעל, והנהלת החברה התמקמה בחיפה. היוזמה להקמת מפעל מלט בארץ ישראל הייתה נועזת, ונחשבה כיוצאת דופן בהיקפה ובחזון שעמד מאחוריה. למפעל ניתן השם "נשר" והיה הגדול מסוגו בארץ. החל לייצר מלט בשנת 1925 שאיכותו נחשבה למעולה. שכונת נשר (לימים העיר נשר) נבנתה לעובדים בקרבת המפעל בתמיכתו של פולק.
לצורך שיווק מלט בהוצאה נמוכה, רכש פולק בשנת 1927 אונייה באנגליה וקרא לה "נשר". בהגיעה ארצה שינה את שמה ל"גוזל" וזו נחשבה לאונייה ראשונה ביישוב בבעלות עברית פרטית. הגוזל עבדה בשרות מפעלי המלט עד שנת 1932, ובעקבות משבר בביקוש נמכרה.
פולק ניהל את מפעל נשר במשך שנים רבות, עד זקנתו. במרץ 1945 נקלע המפעל למשבר, כאשר העובדים שדרשו שיפור בתנאיהם הסוציאליים פתחו בשביתה שנמשכה 70 יום. בתום משא ומתן ממושך בתיווכו של דוד הורוביץ נאלץ פולק להיכנע לדרישות העובדים. היות שלא העמיד דור המשך, העמיד פולק את המפעל למכירה, ובנובמבר 1945 רכשה אותו סולל בונה. פולק נפטר ערירי שנים אחדות לאחר מכן, בגיל 90.
נקבר בבית הקברות חוף הכרמל בחיפה על מצבתו ניצבת מצבת שיש פשוטה עליה כתוב ”מרדכי הרץ בן צבי הירש פולק נפטר כ' אדר ב' תשי"ד בשנת ה-90 לחייו תנצב"ה”.
הוקרה והנצחה

קיבוץ מעגן מיכאל קרוי על שמו, כמו גם הרחוב המוביל לבית החרושת בנשר.
בשנת 1932 העניקה לו ממשלת צרפת את אות לגיון הכבוד על חלקו בהקמת ביתן ארץ ישראל בתערוכת המושבות.
לקריאה נוספת

המלט ויוצריו, "נשר" ביובלו, בהוצאת מפעלי מלט פורטלנד ישראליים בע"מ, תשל"ו, 1976
אהרון קמינקר, השכונה בצל ארובות העשן, חיפה 1978
ר' בורשטיין, נשר – השכונה והמפעל, חיפה בהתפתחותה 1918–1948, עידן 12, ירושלים 1989
המלט ויוצריו – הרעיון ומימושו, נשר מפעלי מלט ישראליים והוצאת יבנה, 2002
הערות שוליים

↑  אהרון קמינקר, לזכר נעדרים, דבר, 10 במאי 1954
↑  מיכאל פולק באתר GRAVEZ
↑  המלט ויוצריו, "נשר" ביובלו, בהוצאת מפעלי מלט פורטלנד ישראליים בע"מ, תשל"ו, 1976 עמוד 104
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410520605171  VIAF: 6874153289917732770003   WorldCat (עם VIAF): 6874153289917732770003 
מיכאל פולק במרכז צועד ברחוב הירקון בתל אביב ביולי 1945
למוטריג'ין

| --- | --- |

 שם IUPAC
 6-(2,3-dichlorophenyl)-1,2,4-triazine-3,5-diamine) Lamotrigine
 שמות מסחריים בישראל
 למיקטל  למודקס   למוג'ין   למוטריג'ין
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C9 H7 Cl2 N5
 מסה מולרית:  256.091 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  98%
 מטבוליזם:  הכבד
 זמן מחצית חיים:  34-24 שעות אצל אנשים בריאים
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, בישראל נכללת בסל הבריאות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 דרכי מתן:  מתן פומי בקפליות.
 מזהים
 קוד ATC:  N03AX09 
 מספר CAS:  84057-84-1
 PubChem:  3878
 ChemSpider:  3741
 
למיקטל 200 מ"ג
למוטריג'ין (משווקת כלָמיקטָל על ידי גלקסו סמית' קליין) היא תרופה אנטי-אפילפטית ומשתמשים בה בטיפול באפילפסיה, התקף גלאסטי ובהפרעה דו-קוטבית. עבור אפילפסיה משתמשים בה על מנת לטפל בהתקפים מוקדיים, התקפי טוני-קלוני ראשוניים ומשניים והתקפים הקשורים בתסמונת לנוקס-גסטו. כמו תרופות אנטי-אפילטיות רבות אחרות גם למוטריג'ין פועלת כמייצבת מצב רוח יעילה ולמעשה היא התרופה היחידה המאושרת על ידי FDA למטרה זו מאז הליתיום, תרופה שאושרה כמעט 30 שנה קודם לכן. היא מקובלת כטיפול תמיכתי בדו-קוטביות סוג I. משום שהיא לא קרובה מבחינה כימית לתרופות אנטי-אפילפטיות אחרות (משום שלמוטריג'ין היא פנילטריאזין) יש לה, באופן יחסי, מעט תופעות לוואי ואינה דורשת מעקב בבדיקות דם במונותרפיה. הדרך המדויקת בה פועלת למוטריג'ין אינה ידועה. יש הסבורים שהיא חוסמת תעלות נתרן אף על פי שלמוטריג'ין חולקת תופעות לוואי דומות עם תרופות נוגדות פרכוסים שאינן קשורות אליה, הידועות בכך שהן בולמות את תעלות הנתרן (למשל, Oxcarbazepine).
שימושים רפואיים > אפילפסיה ופרכוסים

למוטריג'ין היא תרופה מאושרת בארצות הברית לטיפול בהתקפים מוקדיים. למוטריג'ין היא אחת התרופות המעטות שאושרו על ידי FDA לטיפול בהתקפים הקשורים לתסמונת לנוקס-גסטו – צורה חמורה של אפילפסיה. היות שהתסמונת מתפתחת, בדרך כלל, לפני גיל ארבע, היא מתקשרת עם עיכובים התפתחותיים. אי אפשר לרפא את התסמונת והטיפול הוא, לעיתים קרובות, מורכב והחלמה מלאה היא נדירה. הסימפטומים כוללים התקפים א-טוניים (הידועים גם בשם התקפי נפילה) שבהם יש איבוד קצר של טונוס השרירים ושל ההכרה הגורמים לנפילה פתאומית. למוטריג'ין מפחיתה באופן משמעותי את תכיפות ההתקפים בתסמונת לנוקס-גסטו והיא אחת משתי התרופות הידועות בכך שהן מפחיתות את חומרת התקפי הנפילה. שילוב עם ולפוראט הוא שכיח אך הוא מעלה את הסיכון לפריחה הנגרמת על ידי למוטריג'ין ומצריך מינון מופחת בשל פעולת הגומלין בין שתי תרופות אלה.
שימושים רפואיים > הפרעה דו-קוטבית

בעוד שתרופות אנטי-אפילפטיות מסורתיות הן בעיקר נגד מאניה הרי ההוכחה הטובה ביותר ליעילותה של למוטריג'ין היא בכך שהיא מהווה טיפול מונע בהפרעה דו-קוטבית. כתוצאה מכך היא אושרה בארצות הברית לטיפול תמיכתי בדו-קוטביות I. נראה שהתרופה לא יעילה בטיפול במחזור מהיר של דו-קוטביות. על פי מחקרים ב-2007 יכולה למוטריג'ין לטפל בדיכאון שבדו-קוטביות מבלי לגרום למאניה, היפומאניה, למצבים מעורבים או למחזור מהיר.
ההוכחה ליעילותה של למוטריג'ין בטיפול במקרי מצב רוח שהיו קיימים קודם היא חלשה יותר. לא הוצגה יעילות בטיפול של מאניה חריפה ויש מחלוקת לגבי יעילותה של התרופה בטיפול בדיכאון שבדו-קוטביות חריפה. האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה (APA) ממליצה על למוטריג'ין, בקווים המנחים שלה, כתרופת קו ראשון לטיפול בדיכאון חריף בדו-קוטביות II. היות שהקווים המנחים האלה הם בני יותר מחמש שנים מציינת האגודה בדף הבית שלה ש"אי אפשר להתייחס כבר לקווים המנחים האלה כעדכניים". במאמרים שפורסמו ב-2008 נסקרו ההוכחות מניסויים שלא פורסמו ולא התייחסו אליהם בקווים המנחים של APA מ-2002 והמסקנה בהם היא "שיעילותה של למוטריג'ין היא מאוד מוגבלת, אם קיימת בכלל בטיפול בדיכאון של דו-קוטביות חריפה. עם זאת מצא אותו חוקר (Calabrese) שהייתה תועלת בשימוש בלמוטריג'ין לחולים שסבלו מדיכאון חריף (בניגוד לדיכאון קל או בינוני) לעומת פלצבו.
שימושים אחרים

שימוש שלא בהתוויה המקורית כולל טיפול בפגיעה בעצבים פריפריים, נירלגיה של העצב המשולש, כאב ראש מקבצי, מיגרנות והפחתת כאב עצבי. שימוש פסיכיאטרי שלא בהתוויה המקורית כולל טיפול בהפרעת דה-פרסונליזציה, הפרעה דו-קוטבית II והפרעה סכיזואפקטיבית. למוטריג'ין נחקרה גם כתרופה לדיכאון. התרופה עוזרת גם עם פוסט-טראומה.
מכניזם הפעילות

מכניזם אחד שהציעו אותו עבור למוטריג'ין כולל את ההשפעה על תעלות הנתרן אף על פי שיש צורך לבסס זאת אצל בני אדם. מחקרים פרמקולוגיים מעלים את האפשרות שלמוטריג'ין מדכאת את תעלות הנתרן הרגישות למתח חשמלי ובכך מייצבת את הממברנות הנוירוניות וכתוצאה מכך מווסתת את שחרור הטרנסמיטור הקדם סינפטי של חומצות האמינו המגדילות את הגרוי (למשל גלוטמט וחומצה אספרטית).
תופעות לוואי

במידע על המרשם מפורסמת בארצות הברית אזהרה על תגובה בעור מסכנת חיים לרבות תסמונת סטיבנס-ג'ונסון ותסמונת לייל. היצרן מציין שכמעט כל המקרים האלו מופיעים בשבוע השני עד השמיני של נטילת התרופה וכן אם מפסיקים את נטילתה בפתאומיות ואחרי כן מחדשים את המינון הרגיל. חולים חייבים לפנות לטיפול רפואי בכל מקרה של פריחה בעור משום שקיומה מרמז על אפשרות שיש לתרופה תופעת לוואי חמורה ואפילו מסכנת חיים. לא כל הפריחות הקורות בזמן שלוקחים למוטריג'ין מתפתחות לתסמונות הנ"ל. בין 5% ל-10% מן החולים מפתחים פריחה אבל רק אחד מאלף יפתח פריחה חמורה.
מדצמבר 2010 יש אזהרה של FDA לגבי למוטריג'ין על אפשרות לדלקת קרום המוח לא זיהומית.
תופעות הלוואי כוללות איבוד שיווי משקל או קואורדינציה, כפל ראייה, פזילה, ראייה מטושטשת, סחרחורת, נמנום, נדודי שינה, חרדה, חלומות שופעי חיים או סיוטים, יובש בפה, בעיות זיכרון ובתפקוד קוגניטיבי, מצבי רוח מתחלפים, אף דולף, שיעול, בחילה, קשיי עיכול, כאבי בטן, איבוד משקל, מחזור חודשי לא תקין או כואב וּוָגיניטיס. תופעות הלוואי משתנות מאדם לאדם.
מצאו קשר בין למוטריג'ין וירידה בספירת תאי דם לבנים.
תופעות לוואי > השפעה על נשים

יש הוכחה לכך על אינטראקציות בין למוטריג'ין והורמונים נשיים מה שיכול להיות בעל עניין מיוחד לנשים המשתמשות באמצעי מניעה מבוססי אסטרוגן. הוכח שאתיניל אסטרדיול, הרכיב באמצעי מניעה אלה מפחית את רמת הלמוטריג'ין. נשים המתחילות להשתמש באמצעי מניעה המכילים אסטרוגן פומי יצטרכו להגדיל את מינון הלמוטריג'ין כדי לשמור על רמה יעילה של התרופה בדם. כמו כן נשים עלולות לחוות עלייה בתופעות הלוואי של למוטריג'ין עם הפסקת נטילת הגלולה. זה יכול לכלול את 'השבוע ללא גלולה' כאשר בבדיקות רואים שרמת הלמוטריג'ין עלתה כפליים. מחקר אחר הראה עלייה משמעותית ברמת הורמון מגרה זקיק (FSH) ובהורמון מחלמן (LH) אצל נשים הנוטלות למוטריג'ין עם אמצעי מניעה פומי בהשוואה לנשים שנוטלות רק אמצעי מניעה פומי. עם זאת עליות אלה לא היו יחד עם עלייה ברמת הפרוגסטרון דבר המציין שאמצעי המניעה הפומיים המשיכו לשמור על דיכוי הביוץ.
תופעות לוואי > הריון והנקה

שימוש בלמוטריג'ין בזמן הריון מומלץ רק אם התועלת עולה על הסיכונים האפשריים. בספטמבר 2006 הוציא FDA אזהרה הקובעת שנטילת למוטריג'ין בזמן השליש הראשון של ההיריון עלול להגדיל את הסיכון לשפה שסועה אצל יילודים. מאז נמצא במחקרים ששיעור המומים המולדים אצל תינוקות שנחשפו ללמוטריג'ין ברחם הוא קטן יחסית (4-1%) בהשוואה לשיעור של 3% באוכלוסייה שאינה מטופלת. במחקר נוסף שנעשה ב-2009 על תפיסה קוגניטיבית אצל ילדים (גיל ממוצע 4.2) שנחשפו ללמוטריג'ין ברחם לא נמצא שום ממצאים מנוגדים.
למוטריג'ין נמצא בחלב אם. היצרן אינו ממליץ על הנקה בזמן הטיפול. בכתב העת "Medications and Mothers' Milk", סקירה של ספרות מדעית היוצאת לעיתים תכופות, מדורגת למוטריג'ין כ-L3: בטוחה יחסית.
תופעות לוואי > תופעות אחרות

למוטריג'ין נקשר לרקמות הכוללות מלנין כמו קשתית העין. התוצאות ארוכות הטווח של זה אינן ידועות.
חולים אחדים דיווחו על אובדן ריכוז גם במינונים נמוכים מאוד, בעוד שאחרים דיווחו על עלייה בערנות ובריכוז. גלקסוסמיתקליין חקרו את השפעתה של למוטריג'ין על ADHD. התוצאות לא היו חד משמעיות.
ידוע שלמוטריג'ין משפיעה על השינה. מחקרים על קבוצות קטנות (15-10) של חולים דיווחו שלמוטריג'ין מגדילה את היציבות בשינה (מגדילה את זמן שנת רע"מ REM מפחיתה את מספר שינויי התנוחה ומפחיתה את זמן השינה של גלים איטיים) ולא הייתה שום השפעה על הערנות ועל ישנוניות ביום ותפקוד קוגניטיבי. עם זאת במחקר רטרוספקטיבי על תיקים רפואיים של 109 חולים נמצא ש - 7.7% מן החולים חוו 'תופעת עוררות' וסבלו מנדודי שינה קשים מנשוא ובגללם נאלצו להפסיק את הטיפול בתרופה.
למוטריג'ין עלולה לגרום להתקפים מסוג קפיצה מיוקלונית, בדרך כלל זמן קצר אחרי תחילת נטילת התרופה. כשמשתמשים בתרופה לטיפול באפילפסיות מיוקלוניות כמו אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים יש להשתמש במינונים נמוכים מהרגיל משום שאפילו מינון בינוני עלול לגרום להתקפים כולל, אפילו, התקף טוני-קלוני העלול להתפתח לסטטוס אפילפטיקוס שהוא מהווה, כבר, מצב חרום.
במינון גבוה מדי עלולה למוטריג'ין לגרום להתקפים בלתי נשלטים אצל רוב החולים ללא קשר לקבוצת החולים.
איזידור שליט

| --- | --- |

איזידור שליט
 לידה:  5 ביוני 1871 אוקראינה 
 פטירה:  16 בינואר 1954 (בגיל 82) 
 מדינה:  אוסטריה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 
איזידור שליט, ישראל
איזידור (יצחק) שליט (בגרמנית: Isidor Schalit; ט"ז בסיוון ה'תרל"א, 5 ביוני 1871, וינה – י"ב בשבט ה'תשי"ד, 16 בינואר 1954, תל אביב) היה רופא שיניים, איש עיתונות ומראשי התנועה הציונית באוסטריה. שימש כמזכירו האישי של תיאודור הרצל.
קורות חייו

איזידור שליט נולד בקיץ 1871 בכפר נובוסולקי שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), וכעבור שישה שבועות הגיע עם משפחתו לעיר וינה, בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית, ובה גדל.
בשנת 1889, בעת שלמד רפואה באוניברסיטת וינה, הצטרף לאגודת הסטודנטים היהודית הלאומית "קדימה", וב-1893 נתמנה לנשיאהּ. עם תום לימודיו עבד כרופא שיניים בווינה.
היה מעוזריו הקרובים של תאודור הרצל ושימש כמזכירו האישי. לאחר שפרסם הרצל את ספרו "מדינת היהודים" הציע לו שליט להקים חטיבה בת 2,000 מתנדבים יהודים שתכבוש את יפו מידי העות'מאנים ותקבע עובדה בשטח אשר "תעמיד את הציונות במרכז ההתעניינות של העולם"; אך הרצל התנגד להצעה.
במלחמת יוון-טורקיה (1897) גייס שליט חיילים יהודים לעזרת האימפריה העות'מאנית, במטרה לרכוש בקרב הטורקים אהדה לעניין הציוני.
שליט, שהיה ממארגני וממשתתפי הקונגרס הציוני הראשון (בזל 1897), היה מזכירו הראשון של הוועד הפועל המצומצם (1897–1905), וכן שימש מו"ל ועורך ביטאון התנועה הציונית "די ולט" (מ-1897).
בקונגרס הציוני העולמי החמישי (1901) היה איזידור ראש הוועדה לפעולה שהקימה את קרן קיימת לישראל בעקבות המלצתו של צבי הרמן שפירא בקונגרס הציוני הראשון.
למן שנת 1905 כיהן כראש ההסתדרות הציונית באוסטריה. בהמשך היה ממארגני הקונגרס העשירי, השלושה עשר והארבעה עשר.
בין השנים 1905–1906 הוביל שליט את הניסיון להכרה באוטונומיה יהודית, במהלך הרפורמה האלקטורלית בחלק האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1906 היה, יחד עם ד"ר מרדכי זאב ברוידא ואדולף ביהם ממארגני "יום הציונים בקרקוב", ועד מהרה הגיע לעמדה בכירה במפלגה הלאומית היהודית שזה עתה נוסדה.
בקונגרס הציוני השמיני, בשנת 1907, נבחר שליט לוועד הפועל הגדול, והיה מועמד לרייכסראט (הפרלמנט האוסטרי בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית) מטעם רובע לאופולדשטאדט בווינה.
בשנת 1938, ערב מלחמת העולם השנייה, עלה שליט לארץ ישראל.
בקיץ 1949 נשלח שליט כנציג מיוחד מטעם מדינת ישראל לפקח על העלאת עצמותיהם של הרצל, הוריו ואחותו מבית העלמין בווינה לקבורה בירושלים.
איזידור שליט נפטר בישראל בחורף 1954, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב לצד אשתו.
משפחתו

שליט היה נשוי למרים אנטוניה לבית שלזינגר (נפטרה ב-1948), והיה אב לשלושה: ד"ר אברהם (אלברט), רופא שיניים בירושלים, גדעון (גוסטב) ויוזפינה אשת ד"ר אוסקאר קרייזלר בשיקגו.
שני אחיו של איזידור היו אישים ידועים: ליאון שליט היה סופר גרמני, שתרגם לגרמנית את ספריו של ג'ון גולסוורתי (Galsworthy);  והיינריך שליט היה פסנתרן וקומפוזיטור נודע.
לקריאה נוספת

יוליוס לוי, ד"ר איזידור שליט: רשימה ביוגרפית, תל אביב: התאחדות עולי אוסטריה (דפוס "הארץ"), [1941]. (32 ע'.)
Evelyn Adunka, 'Isidor und Antonia Schalit', Chilufim (Zeitschrift für jüdische Kulturgeschichte) 7 (2009), 179-188. (בגרמנית)
הערות שוליים

↑  שליט יובא למנוחות בבית הקברות בת"א, דבר, 18 בינואר 1954; לוויית שליט – היום, על המשמר, 18 בינואר 1954; ד"ר א. שליט למנוחות, דבר, 19 בינואר 1954; ד"ר א. שליט ז"ל – למנוחות, חרות, 19 בינואר 1954; ד"ר איזידור שליט – למנוחות, על המשמר, 19 בינואר 1954.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513679905171  GND: 1297242238  VIAF: 308277321   WorldCat (עם VIAF): 308277321
מדליית לורנץ

| --- | --- |
 תיאור:  פרס עבור תרומה חשובה לפיזיקה התאורטית
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה ממלכת ארצות השפלה
 הגוף המעניק:  האקדמיה המלכותית ההולנדית למדע ואומנויות 
 תקופת הפרס:  1925–הווה (כ־99 שנים) 
 נקרא על שם:  הנדריק לורנץ 
 אתר רשמי
 
הנדריק אנדרו לורנץ
מדליית לורנץ (הולנדית: Lorentzmedaille) הוא פרס המוענק מדי ארבע שנים על ידי האקדמיה המלכותית ההולנדית לאומנויות ולמדעים (אנ'). הפרס נוסד בשנת 1925, לכבוד יובל החמישים לעבודת הדוקטורט של הפיזיקאי ההולנדי הנדריק לורנץ. הפרס מוענק לאדם אשר תרם תרומה חשובה לפיזיקה התאורטית.
רשימת הזוכים

2023: הולנד דאן פרנקל
2018: ארגנטינה חואן מרטין מלדסנה
2014: הממלכה המאוחדת מייקל ברי
2010: ארצות הברית אדוארד ויטן
2006: ליאו קנדוף
2002: ארצות הברית פרנק וילצ'ק
1998: ארצות הברית קארל וימן וארצות הברית אריק קורנל
1994: אלכסנדר פוליאקוף
1990: צרפת פייר ז'יל דה-ז'ן
1986: הולנד חרארד 'ט הופט
1982: אנטול אברגם
1978: ארצות הברית ניקולס בלומברגן
1974: ארצות הברית ג'ון ואן ולק
1970: ג'ורג' אולנבק
1966: ארצות הברית פרימן דייסון
1962: רודולף פיירלס
1958: ארצות הברית לארס אונסאגר
1953: פריץ לונדון
1947: הולנד הנדריק קרמרס
1939: גרמניה ארנולד זומרפלד
1935: הולנד פטר דביי
1931: אוסטריה וולפגנג פאולי
1927: גרמניה מקס פלאנק
אליעזר הירשאוגה

| --- | --- |

 לידה:  1 באפריל 1911 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 במאי 1954 (בגיל 43) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  פולין, ישראל 
 שם עט:  א. גורל (גוראַל) 
 שפות היצירה:  פולנית 
 
אליעזר (לייזר) הירשַאוּגֶה (בכתיב יידי: הירשאַוגע; בכתב לטיני: Eliezer Hirschauge; נודע בשם העט א. גורל (גוראַל);‏ 20 במאי 1911, ורשה – 8 במאי 1954, תל אביב-יפו) היה אנרכיסט יהודי פולני, פובליציסט, מוציא לאור של ספרים ועיתונים, מחבר ספר זיכרונות המתאר את ההיסטוריה של התנועה האנרכיסטית בפולין.
מהדמויות החשובות בתנועה האנרכיסטית בקרב יהודי ורשה בשנות ה-30, ומניח היסודות לפעילות האנרכיסטית בישראל.
קשריו עם אנרכיסטים נוספים בארץ

הירשאוגה פיתח יחסי חברות עם הפעיל האנרכיסטי, הטריטוריאליסט והיידישיסט יצחק נחמן שטיינברג, ועם המחנך והפסיכולוג חובב רעיון ה"אנרכו-ציונות" ישראל רובין-רבקאי.
בגיליון הראשון של כתב העת האנרכיסטי, שערך כתב והוציא לאור הפעיל האנרכיסטי אבא גורדין, פורסמה כתבה אנונימית לזכרו של אליעזר הירשאוגה, במלאת חמש שנים למותו.
אשתו המשיכה להיות פעילה אנרכיסטית גם לאחר מותו, ונטלה חלק באיגוד האנרכיסטי שייסד אבא גורדין, "אגודת שוחרי חופש" (אשו"ח).
השקפותיו והשפעתו

הירשאוגה אימץ את ההשקפה האנרכו-סינדיקליסטית, ופעל להפצתה ולהגשמתה במשך כל חייו הבוגרים.
הוא ביטא השקפות אלה בפעילות אנרכיסטית, ובכתיבת מאמרים בעיתונות האנרכו-סינדיקליסטית בחו"ל, ובעיתונו "דעות" בישראל.
חברו, בעל הסימפתיה לרעיון ה"אנרכו-ציונות", ישראל רובין-רבקאי, טען כי הירשאוגה היה ציוני, אך אין מידע המאשר זאת. הירשאוגה אמנם פרסם בעברית, אך הוא מעולם לא דחה את שפת היידיש, ופרסם בה גם את ספר זיכרונותיו.
למרות השפעתו העצומה על התפתחותה של התנועה האנרכיסטית בישראל, ואף שהירשאוגה הוא מחבר המונוגרפיה היחידה על אודות התנועה האנרכיסטית בפולין בין שתי מלחמות העולם, דמותו נשכחה כמעט לחלוטין בישראל ובפולין, ועבודותיו לא תורגמו לפולנית.
ספרו

טרוים אין פארווירקלעכונג: זכרונות-פארצייכענונגען און באמערקונגען וועגן דער אנארכיסטישער באוועגונג אין פוילן, תל אביב: (דפוס הזוהר), 1953. (מהדורה שנייה, שהוציאה אלמנתו: 1964)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Моше Гончарок, Пепел наших костров: очерки истории еврейского анархистского движения: (идиш-анархизм), Иерусалим: Изд-во "Проблемен", 2002, 'Анархизм в израиле. "Проблемот/Проблемен"' (גרסת html) (ברוסית).
1 2  טרוים אין פארווירקלעכונג, עמ' 4-7.
↑  טרוים אין פארווירקלעכונג (1964), בארכיון האינטרנט.
↑  אליעזר הירשאוגה באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  דינה הירשאוגה באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 273639  NLI: 987007412349305171  PLWABN: 9810673944805606  GND: 173600360  ISNI: 0000 0001 2347 3220  LCCN: n2011046292  VIAF: 173300192   WorldCat (עם VIAF): 173300192 
הגיליון השני של "ספרייה למחשבה חופשית"
ג'וסי לופטה

ז'ואקים מנואל וולו לופטה (בפורטוגזית: Joaquim Manuel Welo Lupeta; נולד ב-24 במרץ 1993) הוא כדורגלן פורטוגזי ממוצא קונגולזי המשחק בעמדת החלוץ בבוצ'און.
קריירה

לופטה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של לורינהננסה, ממנה הצטרף לפורטו. במאי 2013, עת סיים את גיל הנוער חתם בווידאוטון מליגת העל ההונגרית.
בקיץ 2014 שב לפורטוגל וחתם בוויטוריה סטובאל. במשחקו השלישי בקבוצה כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–2 על נסיונל.
בקיץ 2015 חתם בבידווסט ויטס מליגת העל של דרום אפריקה, ובינואר של אותה שנה חתם ביריבתה לליגה, אייאקס קייפטאון.
בינואר 2017 שוחרר מקייפטאון וב-25 בפברואר חתם בצליה מליגת העל הסלובנית. ב-24 באוגוסט חתם באולימפיה ליובליאנה לשלוש שנים.
ב-5 בנובמבר 2020 חתם במכבי פתח תקווה. ב-21 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 0-0 נגד הפועל תל אביב.
ביולי 2021 חתם בארג'ש פיטשט מליגת העל הרומנית.
ב-15 בספטמבר 2021 חתם בבוטושאן.
ב-28 ביולי 2022 שב לישראל וחתם במכבי קביליו יפו מהליגה הלאומית.
ב-13 ביולי 2023 חתם בבוצ'און מהליגה השנייה בקוריאה הדרומית.
הערות שוליים

↑  עמית קרקו, ‏רשמית: ג'וסי לופטה חתם במכבי פתח תקווה, באתר ONE‏, 5 בנובמבר 2020
↑  יונתן גינזבורג, ‏ממשיכה להתחזק: ג'וסי לופטה חתם במכבי יפו, באתר ONE‏, 28 ביולי 2022
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'וסי לופטה".