stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סינאל מלל פייוויי
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1991, על ידי גבי בוגנים, בשם "סינאל תעשיות בע"מ". בוגנים עבד קודם כשכיר בחברת תוכנה, החליט להקים חברה משלו, גייס קבוצת משקיעים שהשקיע 300 אלף דולר, והשקיע בעצמו 200 אלף דולר. החברה פיתחה פתרונות תוכנה לניהול כוח אדם, ותחילה התמקדה בשוק הישראלי בלבד. בסוף שנת 1993 הגיעו הכנסות החברה לכמיליון דולר.
בשנת 1995, החלה החברה לפעול בשוק הבינלאומי ולשווק את תוכנת ה"טיים לוג" שפיתחה. מוצר תוכנה לשעוני נוכחות מכניים. התוכנה תורגמה ל-12 שפות. הפתרון של סינאל אפשר למנהל לשלוט על כוח האדם ברחבי החברה, לדעת כמה שעות עבד כל עובד, האם לקח הפסקה ארוכה מעבר למקובל, ופרטים נוספים. בהמשך פיתחה מוצרים נוספים, מערכות גישה ובקרה הכוללות אמצעי זיהוי ביומטריים (בעזרת טביעות אצבע) שאמורים להגביל לא רק את הכניסה לארגון עצמו, אלא את הכניסה לאזורים ספציפיים ורגישים הקיימים בו, כמו חדרי מנהלים, חדרי כספות, משטחי אחסנת חומרים, חדרי מחשב ועוד. ופתרון כולל לניהול משאבי אנוש עבור ארגונים.
את שנת 1997 סיימה עם הכנסות של 30 מיליון שקל ורווח נקי של 3 מיליון שקל. את 1999 סיימה עם הכנסות של 50 מיליון וברווח נקי של 11 מיליון שקל. ביולי 2000 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, לפי שווי שוק של 32 מיליון דולר, וגייסה כ-9 מיליון דולר (כ-30 מיליון שקל). בשנת 2001 שימשו רוב כספי ההנפקה לרכישת נדל"ן ביוקנעם מידי בעלי השליטה של החברה.
בפברואר 2002, רכשה חברה גרמנית תמורת מיליון יורו.
בינואר 2005 רכשה את פעילותה העיקרית של חברת "חברת מ.ל.ל תעשיות תוכנה ומחשבים", שהייתה אז בשליטת קבוצת גאון אחזקות. הפעילות שנרכשה כלל את חטיבת משאבי האנוש של מ.ל.ל (מלל PayWay), שמספקת פתרונות כוללים ותוכנות לניהול משאבי אנוש, תוכנות לניהול שכר, שירותי מיקור חוץ בתחומי שכר וחשבות שכר. למעלה מ-1,500 ארגונים קיבלו שירותים אלה באמצעות החטיבה. תחילה רכשה 50% מהחטיבה תמורת 13.5 מיליון שקל, שנה אחר כך רכשה את 50% הנותרים, ושם החברה שונה ל"סינאל מלל פייוויי". החברה גם נכנסה באותה עת לתחום בקרת נוכחות של תלמידים במוסדות חינוך.
בשנת 2011, פרץ סכסוך בין אבי דותן, אחד המשקיעים הראשונים בחברה שהחזיק כ-12% מהמניות, ובעל השליטה בה, גבי בוגנים. הסכסוך היה על רקע שווי השוק הנמוך שלה ותנאי השכר המפליגים שקיבל בוגנים, ושני בניו, אייל וארז. בוגנים הסכים לבסוף לרכוש את מניות דותן בחברה, במחיר המשקף פרמיה של 51% על מחיר השוק, תמורת כ-11 מיליון שקל.
בשנת 2014, נחשף כי עובדת בחברה פוטרה בגלל שיש לה ילדים קטנים. העובדת נחשפה במקרה לעמודי התכתבויות דואר אלקטרוני שנערכו בין שניים מהממונים עליה בעניין, והגישה תביעה נגד החברה.
במרץ 2021 מונה ארז בוגנים למנכ"ל החברה, והחליף את אביו, גבי בוגנים, שמונה למנהל העסקים הראשי של החברה.
ביוני 2021 הודיעה החברה כי "היו מספר פגיעויות בשרתי החברה, דרכן ניתן היה להגיע אל שמות, מספרי זהות, מספרי טלפון וכתובות דואר אלקטרוני של עובדים של לקוחות."
פעילות

ניהול המשאב האנושי בארגון  החברה מספקת פתרונות כוללים לניהול מחזור חיי העובד בארגון.
ניהול בטיחות ואבטחה פיזית
ניהול מבקרים בארגון
Synel Academy - מוסד לימודים מפוקח על ידי לשכת רואי חשבון בישראל להעניק תעודת חשב שכר בכיר והשתלמויות הגמל השנתיות הנדרשות בתחום.
חברות בנות

Synel Security
Syenl UK
Synel US
חברות בנות > דורסל

דורסל - היא חברת בת של סינאל המשמשת כזרוע הנדל"ן של החברה, ומתמקדת בנדל"ן מסחרי מניב. לחברה 11 נכסים מניבים בפריסה ארצית, בשטח כולל של כ–105,000 מ"ר. הנכסים העיקריים של החברה הם מתחם המשרדים בו פועלת סינאל, ובו הוקם בניין נוסף שהושכר בשלמותו לחברת מארוול טכנולוגיות. ו-56 דונם באזור התעשייה הצפוני בנתניה, שרכשה מחברת אורדן תעשיות ב-2005.
באפריל 2006, הונפקה דורסל בבורסה, וגייסה כ-67 מיליון שקל במניות ובאג"ח להמרה, לפי שווי של כ-90 מיליון שקל.
בנובמבר 2018, מכרה דורסל את מתחם אורדן בנתניה תמורת כ-134 מיליון שקל, לאחר שרכשה אותו במקור תמורת 54 מיליון שקל ב-2005.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  סינאל מלל פייוויי: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  גולן פרידנפלד, ‏מחתימים כרטיס, באתר גלובס, 31 במאי 2005
↑  שי שלו, ‏סינאל תבדוק את הטמפרטורה בשוק הראשוני, באתר גלובס, 27 ביוני 2000
↑  שי שלו, ‏מחקר ופיתוח? חברת התוכנה סינאל, שגייסה אשתקד 30 מיליון שקל, מתכוונת לרכוש ברוב כספי ההנפקה נדל"ן ביוקנעם מידי בעלי השליטה, באתר גלובס, 28 באוקטובר 2001
שלומי גולובינסקי, בעלי המניות בסינאל ימכרו לה מבנה ביוקנעם ב-5.3 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 25 באוקטובר 2001
↑  אלי דניאל, סינאל רכשה את פעילותה העסקית של החברה הגרמנית ZI Zeitsysteme בהשקעה של מיליון יורו, באתר TheMarker‏, 20 בפברואר 2002
↑  שמוליק ינאי, סינאל ומלל מקימות חברה בבעלות שווה בתחום שכר ומשאבי אנוש, באתר TheMarker‏, 26 בינואר 2005
↑  שי שלו, ‏סינאל תזרים 13.5 מיליון שקל תמורת 50% מפעילות מ.ל.ל בתחום משאבי האנוש והשכר, באתר גלובס, 26 בינואר 2005
↑  שמוליק שלח, ‏מלל מערכות סוגרת את פעילותה, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2006
↑  נתן שבע, סינאל התקינה שתי מערכות נוכחות בבתי ספר בבריטניה בהיקף של כמיליון שקל, באתר TheMarker‏, 12 בפברואר 2006
רן רימון, ‏הילד "הבריז" מבית-הספר? ההורים יקבלו SMS, באתר גלובס, 3 בינואר 2010
↑  אלי דניאל, גבי בוגנים ואברהם דותן מבצרים אחיזתם בסינאל: רכשו כ-32% ממניותיה בתמורה לכ-20 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 11 במרץ 2004
↑  אביב לוי, ‏מאבק בין בעלי סינאל: "גבי בוגנים עושק את החברה במיליוני שקלים", באתר גלובס, 9 באוגוסט 2011
↑  תמר קובלנץ, ‏סינאל: בוגנים קנה שקט תעשייתי ב-11 מ' ש', באתר גלובס, 15 בספטמבר 2011
↑  חן מענית, ‏תביעה: היי-טקיסטית פוטרה כי היו לה ילדים קטנים, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2014
 יסמין גואטה, העובדת גילתה למה פוטרה במייל של הבוס: "יש לה ילדים קטנים, כדאי מישהי אחרת", באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2014
↑  כפיר אדר, בוגנים יוצא ובוגנים נכנס: ארז יחליף את גבי כמנכ"ל סינאל, באתר אייס, 4 במרץ 2021
↑  סינאל מלל פייוויי בע"מ - דוח מיידי, באתר "מאיה", 4 ביוני 2021
עומר כביר, האקרים שתלו קבצים בשרתים של חברת סינאל, באתר כלכליסט, 8 ביוני 2021
↑  מירי ריילי, סינאל השכירה למארוול 12 אלף מ"ר ביוקנעם תמורת 7 מיליון דולר, באתר הארץ, 2 ביוני 2003
↑  אורדן מנהלת מו"מ למכירת שטח המפעל שלה לחברת סינאל, ולחכירת השטח ל-10 שנים, באתר TheMarker‏, 13 בינואר 2005
גיא ימין, ‏רווח של 38 מיליון ש' לחב' אורדן ממכירת 56 דונם לתעשייה בצפון נתניה לסינאל, באתר גלובס, 20 במרץ 2005
↑  שלומי גולובינסקי, 4 שנים אחרי הנפקת סינאל חוזר גבי בוגנים, בעל השליטה בחברה, לסיבוב נוסף בשוק ההון, באתר TheMarker‏, 20 בנובמבר 2005
אמיר כידן, ‏דורסל השלימה את המכרז הציבורי להנפקת מניות ואג"ח: גייסה כ-67 מיליון שקל, באתר גלובס, 6 באפריל 2006
↑   ערן אזרן, ישראל קנדה רוכשת קרקע בנתניה ב-134 מיליון שקל; דורסל תרשום רווח עצום, באתר TheMarker‏, 4 בנובמבר 2018
ריט 1

| --- | --- |

מתחם אמדוקס ברעננה בבעלות REIT1
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  ריט1
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־19 שנים)
 משרד ראשי:  הנחושת 6, תל אביב
 ענפי תעשייה:  קרן השקעות בנדל"ן
 שווי שוק:  3.83 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  380 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  529 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  354 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  4.02 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  8.16 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  דרור גד
 מנכ"ל:  שמואל רופא
  
 www.reit1.co.il
 
REIT1 בע"מ היא חברה ציבורית הפועלת כקרן השקעות בנדל"ן   (באנגלית REIT - Real Estate Investment Trust). החברה כלולה במדד תל אביב 125.
היסטוריה

REIT1 הוקמה בשנת 2006, כקרן השקעות בנדל"ן הראשונה בישראל זמן קצר לאחר כניסתו לתוקף של תיקון 147 לפקודת מס הכנסה בינואר 2006, ביוזמת בית השקעות אקסלנס נשואה. מטרתה העיקרית של הקרן היא לאפשר למשקיעים להיחשף לנדל"ן מניב, תוך חלוקת מרבית התזרים כדיבידנד, ללא שכבת מס נוספת ותוך מתן יתרון של סחירות ונזילות.
באפריל 2006, השלימה הקרן גיוס של 140 מיליון שקל ממשקיעים מוסדיים, באוקטובר 2006, נרשמה חברת ריט 1 למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. תוך שלוש שנים ממועד הקמתה, רכשה הקרן 18 נכסים מניבים בשווי של כ-1.4 מיליארד שקל, בפיזור של כ-300 שוכרים, והחלה לשלם דיבידנדים לבעלי המניות. נכון לשנת 2016, מחזיקה הקרן ב-30 נכסים מניבים, בשטח כולל של מאות אלפי מ"ר, בתחומי המשרדים, המסחר, התעשייה והשירותים בשווי כולל של למעלה מ-3 מיליארד ש"ח.
בעלות

רוב מניות החברה מוחזקת על ידי משקיעים מוסדיים. ביניהם קופות גמל ותעודות סל בניהולם של: הראל, מנורה מבטחים, אלטשולר שחם, פסגות בית השקעות מגדל שוקי הון ואקסלנס נשואה
נכסים בבעלות החברה

בין הנכסים שבבעלות (חלקית או מלאה) של החברה:
מתחם אמדוקס ברעננה
מגדל רוטשילד 3 (לשעבר פסגות) בתל אביב
מגדל המילניום בתל אביב
בניני משרדים ברמת החייל
בתי חולים סיעודיים בנס ציונה, נשר ואשדוד
מספר מבנים באזור התעשייה אלון תבור
חניון קרתא בשכונת ממילא בירושלים
הערות שוליים

1 2 3 4 5  REIT1: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 147), התשס"ה-2005 באתר הכנסת
↑  דירקטוריון הבורסה אישר את רישומה למסחר של ריט 1 של אקסלנס נשואה, באתר TheMarker‏, 14 ביוני 2006
| חברות שירותים פיננסיים והשקעות בישראל |
| --- | --- | --- |
| תאגידים סטטוטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון |  |
| בתי השקעות | IBI (מחזיקה גם בתמיר פישמן) • אימפקט • אינפיניטי • אלומות • הפניקס בית השקעות • אלטשולר שחם • הלמן-אלדובי  • הראל השקעות • ילין לפידות • מגדל שוקי הון • מור • מיטב • פסגות • פעילים • קלאריטי |  |
| קרנות השקעות פרטיות | קרן פימי • קרן השקעות סקיי • קרן ריאליטי • קרן תשתיות ישראל  • קרן טנא •  פורטיסימו קפיטל |  |
| קרנות הון סיכון | TLV Partners • JVP • פיטנגו • קבוצת ברמ • ויולה ונצ'רס • תעוזה • בנצ'מרק ישראל • ורטקס ישראל |  |
| קרנות נדל"ן | ריט 1 • מגוריט • מניבים • סלע קפיטל |  |
| תעודות סל | תכלית תעודות סל • קסם מדדים |  |
| מוסד פיננסי חוץ-בנקאי | נאוי גרופ • פנינסולה • אמפא • מיכמן • טריא • מימון ישיר |  |
בי קומיוניקיישנס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  בקומ
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים)
 חברות בנות:  בזק
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  תל אביב
 שליטה בחברה:  Searchlight II BZQ L.P וט.נ.ר השקעות בע"מ
 ענפי תעשייה:  תקשורת
 מוצרים עיקריים:  מחזיקה ב-26.34% אחוז ממניות בזק
 שווי שוק:  2.04 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  9.10 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  1.75 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח:  1.05 מיליארד ש"ח (2023)
 הון עצמי:  2.45 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  16.4 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  דארן גלאט
 מנכ"ל:  תומר ראב"ד
  
 דף הבית של בי קומיוניקיישנס
 
בי קומיוניקיישנס בע"מ היא חברת החזקות הנסחרת בבורסה בתל אביב . החברה הנה בעלת השליטה בחברת "בזק", שבבעלותה המלאה נמצאות החברות פלאפון תקשורת, בזק בינלאומי, Yes הטלוויזיה בלוויין ובזק און ליין.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
החברה נוסדה בשנת 1999 ובתחילת דרכה עסקה בעיקר בתחום המדיה והסחר האלקטרוני, בשנת 2006 רכשה את השליטה בקבוצת "012" ולאחר מכירתה בשנת 2010, רכשה את השליטה בקבוצת "בזק" - בה היא מחזיקה עד היום.
תחומי פעילות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מחזיקה ב-26.34% ממניות חברת בזק.
בעלי עניין

בעלת השליטה בחברה היא קרן סרצ'לייט האמריקאית, המחזיקה כ-60.18% ממניותיה, איש העסקים דוד פורר ורעייתו מיכל פורר המחזיקים בכ-% 11.39 ממניות החברה (באמצעות חברת ט.נ.ר השקעות בע"מ). יושב ראש דירקטוריון החברה הוא דארן גלאט מטעם קרן סרצ'לייט, ומנכ"ל החברה הוא תומר ראב"ד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  בי קומיוניקיישנס בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המועצה האירופית

ערך זה עוסק בגוף הפוליטי העליון באיחוד האירופי, המורכב מראשי מדינות האיחוד. אם התכוונתם לבית העליון של האיחוד האירופי, המכונה גם "מועצת השרים", ראו .
| --- | --- |


 תחום:  גוף בין-לאומי
 מדינה:  האיחוד האירופי 
 מטה הארגון:  בניין אירופה, רובע האיחוד האירופי, בריסל, בלגיה
 סינוף בינלאומי:  האיחוד האירופי - The European Union
 יושב ראש:  צארלס מישל (Charles Michel) - החל מ-1 בספטמבר 2019
 תקופת הפעילות:  באופן לא רשמי - 1961 באופן רשמי - 1975 – הווה
 https://www.consilium.europa.eu/en/
 
המועצה האירופית (אנגלית: The European Council; ראשי תיבות: EUCO) היא גוף של האיחוד האירופי (EU) המורכב מנשיאי מדינות וראשי הממשלות של המדינות החברות, ונשיא הנציבות האירופית (הנציבות), בסיוע שרי החוץ של המדינות החברות וחבר הנציבות. תפקיד המועצה להגדיר את קווי המדיניות הכללים [General Political Guidelines] וסדרי העדיפויות של האיחוד. לכן גוף זה יכול להיחשב לסמכות הפוליטית העליונה של האיחוד האירופי, הממלא תפקיד מנהיגותי בכל תחומי הפעילות של האיחוד האירופי, אך במיוחד ביחסים בינלאומיים.
המועצה אינה בעלת סמכות חקיקתית, אלא משמשת כגוף אסטרטגי המכוון את האיחוד. דיוניה עוסקים בסדר היום הפוליטי של האיחוד, קווי המדיניות הכלליים וסדרי העדיפויות של האיחוד. לאחר ישיבותיה, מסקנות המועצה מפורסמות, חלקן בעלות תוקף משפטי מחייב וחלקן ללא תוקף משפטי מחייב, אך הן אלו והן אלו משמשות באורח קבע כבסיס להצעות חקיקה עתידיות.
המועצה מחויבת להתכנס לכל הפחות ארבע פעמים בשנה (לרוב בחודשים מרץ, יוני, אוקטובר ודצמבר), אך בפועל מתכנסת בתדירות גבוהה יותר, כאשר כל כינוס נמשך מספר ימים. המועצה מתכנסת בבניין אירופה (Europa building) הנמצא בלב רובע האיחוד האירופי בבריסל, בלגיה (European Council, 2022). בפגישות המועצה, לבד ממנהיגי המדינות החברות, נוכחים גם נשיא המועצה, נשיא הנציבות והנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון (the High Representative). המועצה יכולה גם לזמן שרים מהמדינות החברות לישיבות ספציפיות הנוגעות בתחומי אחריותם.
היסטוריה > הבסיס החקיקתי-משפטי למועצה האירופית: סקירה כרונולוגית

המועצה האירופית החלה מפגישות פסגה לא-סדורות של מנהיגי המדינות החברות בפברואר [בפריז, צרפת] וביולי [בבון, גרמניה] בשנת 1961, והמשיכה להתקיים באופן לא-מוסדר עד לשנת 1974. בשנת 1974 נחתם הסכם המסדיר את פגישות המנהיגים, זאת בהתבסס על הודעה בלתי מחייבת משפטית בת חצי עמוד שפורסמה בתקשורת הצרפתית קודם לכן באותה השנה, הידועה בשם קומוניקט פריז. בשנת 1977 חתמו מנהיגי המדינות על הצהרת לונדון על המועצה האירופית ובשנת 1983 נחתמה ההצהרה החגיגית של שטוטגרט על האיחוד האירופי. במסמכים אילו, שאינם מחייבים מבחינה משפטית, שכן לא היו חלק מאמנות רשמיות, נקבע ונפרט בקצרה תפקיד המועצה האירופית. רק בשנת 1986, המועצה האירופית הוכנסה לאמנות המייסדות של הקהילות כאשר נכללה באמנת "אירופה האחת" [the Single European Act]. האמנה הקדישה רק סעיף אחד למועצה האירופית, בו הגדירה את הרכב המועצה ואת תדירות הפגישות לפעמיים בשנה, אך לא עסקה כלל בתפקידי המועצה. בשנת 1992, באמנת מאסטריכט (Treaty of Maastricht) הוגדרו באופן רשמי תפקידי המועצה ומשימותיה.
המועצה האירופית קיבלה מעמד רשמי כמוסד האיחוד האירופי רק באמנת ליסבון, בשנת 2007. האיחוד הושתת מעתה על שתי אמנות, האמנה על האיחוד האירופי (TEU) והאמנה על תפקוד האיחוד האירופי (TFEU), שהחליפו את האמנה להקמת הקהילה האירופית. האמנה העניקה אישיות משפטית לאיחוד האירופי, קבעה את הקמת הבנק המרכזי האירופי (ECB), ויצרה, או שמא יש לומר הכלילה לראשונה, את המועצה האירופית כמוסד רשמי של האיחוד האירופי. האמנה הסדירה את אופן התנהלות המועצה, הליך הבחירות לנשיאות המועצה, תפקידיה של המועצה ותפקידי המשמשים בה. גם לאחר אמנת ליסבון לא חל שינוי באופי ההחלטות המתקבלות במועצה, והן עודן לא בעלות תוקף חקיקתי-משפטי פורמלי אלא ממשיכות לשמש כקווים מנחים לפעילות האיחוד בלבד. עם זאת יש לציין כי בעת הצורך מנהיגי המדינות יכולים להיפגש גם כמועצת השרים ולקבל החלטות רשמיות ומחייבות בתפקיד זה.
תפקידי המועצה

כאמור, תפקיד המועצה הוא "הגדרת הכיוון הפוליטי הכללי וסדרי העדיפויות של האיחוד האירופי", במסגרת כך משמשת המועצה לארבעה תפקידים: קביעת קווים אסטרטגים מנחים; קבלת החלטות ומינויי בעלי תפקידים; שיטת התיאום הפתוחה; מדיניות החוץ. תפקיד נוסף הקשור בכך הוא תיקון האמנות, שאינו מתפקידיה הרשמיים של המועצה, אך זהות המבצעים אותו זהה למכהנים במועצה האירופית.
מקומה של המועצה בארכיטקטורה המוסדית של האיחוד האירופי
מבחינה משפטית, על פי אמנת ליסבון קיימים באיחוד שבעה מוסדות, האחראים כל אחד על תפקוד מסוים במדיניות האיחוד האירופי. על מנת להבין את עניין זה ניתן להמשיל את שבעת המוסדות הללו בתפקידם, רמת חשיבותם ועליונותם המוסדית, לשלוש הרשויות בישראל – הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת. המועצה האירופית בתפקידה המגדיר את הכיוון הפוליטי של האיחוד יכולה להימשל לכנסת ישראל, אך ללא כוח החקיקה – הקיים בידי מועצת האיחוד האירופי והפרלמנט האירופי. כך מרכיבים שלושת המוסדות האלו את הרשות המחוקקת של האיחוד האירופי.
תפקידי המועצה > קביעת קווים אסטרטגים מנחים

זהו תפקידה העיקרי של המועצה, והסיבה העיקרית להקמתה. למוסד זה חשיבות עצומה בקביעת קצב פעולתו של האיחוד האירופי כולו, כינוסי המועצה ומסקנותיהם הם המכתיבים את קצב הפעולה של האיחוד האירופי.
כפי שציינו, כבר עם הקמת הקהילות עלה הצורך בגוף עליון שיוכל לדון ולגבש החלטות מנחות לאיחוד, ונוסף על כך ליצר תיאום לספק מענה לצרכים של המדינות החברות למול הקהילות האירופיות, ולאחר מכן למול האיחוד. כך סוכמו בישיבות המועצה תוכניות אסטרטגיות שונות שלא היו יכולות להתגבש בשום ערכאה אחרת של האיחוד. מאילו ניתן לציין את ההחלטה על מניעת טרור וטיפול בתופעת הפשיעה חוצת-הגבולות; ההחלטה על איחוד המוניטרי; הרחבת המיזוג לתחומי התעסוקה ובעניינים חברתיים-כלכליים; ההחלטות על התרחבות האיחוד; וכן החלטות להתנהלות במשבר הכלכלי ביוון בשנת 2010.
תפקידי המועצה > קבלת החלטות ומינויי בעלי תפקידים

טרם הקמת המועצה ולאורך כל שנות פעילותה הושמעו קולות שונים שהביעו חשש באשר להיווצרותו של גוף פוליטי עליון זה, בעל עוצמה יתר על מידה, המרכז בידיו סמכויות רבות המפרות את האיזון בין המוסדות השונים באיחוד. על כן הודגש כי המועצה האירופית תפקידה רק בקביעת הכיוון הפוליטי הכללי וכיוצא בזה, והורחקו ממנה כלל ענייני החקיקה והרגולציה והחלטותיה אינן מחייבות אלא מנוסחות כהצעות. עם זאת, במקרים רבים משמשת המועצה כמקום ההכרעה האחרון בחילוקי דעות המתגלעים בין המדינות החברות ואינם ניתנים לגישור במוסדות האיחוד האחרים. זאת ככל הנראה בשל טבעה של המועצה, בה משמשים מנהיגי המדינות עצמם, ועל כן ברגע שכונסו מתקבל על הדעת כי יתבקשו לשמש ככינוס המכריע באופן סופי בנושאים שונים ורגישים. תוקף רשמי לעניין זה ניתן באמנת ליסבון כאשר הופקד בידי המועצה האירופית תפקיד הבוררות במקרים של שימוש במנגנון בלם-החירום על ידי מדינה חברה. יש לציין כי על אף החששות הרבים, לאורך השנים לא השתמשה המועצה בסמכותה ועוצמתה להפרת האיזון בין מוסדות האיחוד, ולא כפתה על האיחוד ומוסדותיו קווי מדיניות החורגים מסמכותה או מפרים את האיזון הבין-מדיני באיחוד.
למועצה סמכות ויכולת החלטה גם באשר למינוי בעלי תפקידים שונים במוסדות האיחוד: נשיא המועצה האירופית, הנציג הגבוה לענייני חוץ וביטחון, נשיא הבנק האירופי וכן חברי מועצת המנהלים של הבנק האירופי. המועצה יכולה גם להציע מועמד לתפקיד נשיא הנציבות וכן לקבוע את הרכבי מועצות השרים. המועצה קובעת גם את סבב המדינות הנשיאות למועצת האיחוד האירופי, את מספר הנציבים וכן את מספר הצירים המשמשים בפרלמנט האירופי.
הליך קבלת ההחלטות במועצה
החלטות המועצה מתקבלות לרוב בקונצנזוס, או בהצבעה רשמית. החלטה בקונצנזוס משמעה כי לא מועלות התנגדויות להחלטה, ובשונה ממנה החלטה פה אחד תהא החלטה בה נעשתה הצבעה רשמית וההחלטה התקבלה בתמיכת כלל המשתתפים במועצה. הצבעות רשמיות נדירות למועצה האירופית, והחלטות המתבקשות להתקבל פה אחד בהצבעות שכאלה יהיו לרוב בנושאים טעונים, והן בעלות תוקף משפטי מחייב כאשר תוכנן יבוצע בפועל באופן מידי. שינויים בנוהלי עבודה או החלטה לכינוס ועידה בין-ממשלתית יכולה להתקבל בהצבעה באמצעות רוב רגיל, ומינויי בעלי התפקידים דורש הכרעה בהצבעה ברוב מיוחד.
תפקידי המועצה > שיטת התיאום הפתוחה

שיטת התאום הפתוחה [open method of coordination] נהגתה בכינוס המועצה האירופית בשנת 2000. מטרת השיטה הייתה לאפשר פלטפורמת שיתוף למדינות החברות בנושאים שונים שהאיחוד האירופי אינו חולש עליהם. מכך להביא להיווצרות סטנדרט אירופי אחיד בנושאים הללו, העולה מהשטח דה-פקטו, ואינו מוכל על ידי האיחוד עצמו כלפי המדינות החברות. הוחלט כי כינוסי האביב של המועצה יוקדשו לחילופי מידע בין המדינות החברות בתחומים חברתיים-כלכליים שונים, תוך שימוש בקווים מנחים הנקבעים מראש על ידי המועצה, שיפוט עמיתים של מנהיגי המדינות, ביוש ומעקב שיבוצעו באופן שוטף על ידי הנציבות, ויבוקרו על ידי המועצה.
יש לציין כי היעדים החברתיים כלכליים שהוגדרו כקווים המנחים והיעדים בשנת 2000 טרם הושגו, לא למועד שנקבע [2010], ואף לא כיום עם עליית מפלגות הימין במדינות שונות בעיקר במזרח אירופה שנסוגו באופן בוטה מיעדים אילו. בשנת 2010 נקבעו סט יעדים חדש בשם "אירופה 2020", אך גם ביעדים אילו לא הושגה עקביות מלאה בכלל המדינות החברות, והם לא הושלמו באופן מלא נכון להיום.
תפקידי המועצה > מדיניות החוץ

החל מפגישתה הראשונה של המועצה בצורתה המוסדרת [1975], דנה המועצה במדיניות החוץ של האיחוד, ועניין זה הפך לאחד מתפקידיה המסורתיים, עד אשר אמנת ליסבון נתנה את הגושפנקה הרשמית לאחריותה של המועצה בענייני מדיניות החוץ. זאת באמנה על האיחוד האירופי [TEU], בפרק העוסק במדיניות החוץ והביטחון המשותפת:
סעיף 1: "המועצה האירופית תזהה את האינטרסים האסטרטגיים של האיחוד, תקבע את המטרות של ותגדיר קווים מנחים כלליים למדיניות החוץ והביטחון המשותפת, לרבות בנושאים בעלי השלכות ביטחוניות. היא תאמץ את ההחלטות הדרושות. אם התפתחויות בינלאומיות מחייבות זאת, נשיא המועצה האירופית יכנס ישיבה יוצאת דופן של המועצה האירופית על מנת להגדיר את הקווים האסטרטגיים של מדיניות האיחוד אל מול התפתחויות אלו."
וכן בסעיף 2: "המועצה תנסח את מדיניות החוץ והביטחון המשותפת ותקבל את ההחלטות הדרושות להגדרתה וליישום שלה על בסיס הקווים המנחים הכלליים והקווים האסטרטגיים שהוגדרו על ידי המועצה האירופית. המועצה והנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון יבטיחו את האחדות, העקביות והאפקטיביות של הפעולה של האיחוד".
נוסף על כך, כאשר האיחוד האירופי מנהל משא ומתן למול מדינות שונות שאינן חברות, וכן משתתף בוועדות שונות העוסקות בנושאי-חוץ של גופים בין-לאומיים שונים, המועצה היא המשמשת כנציגת האיחוד, ומכך מעמדה שווה ערך למנהיג מדינה. מן המועצה משמש הנשיא כנציג המועצה כולה, ומכך כנציג האיחוד כולו. עם זאת יישום החלטה זו הוכח כבעייתי, שכן האו"ם לא מכיר בעקביות בנשיא המועצה כנציג הקולקטיב האירופי, ואף מנע מנושאי תפקיד זה את זכות הדיבור בדיונים שונים של האו"ם בטענה כי הזכות ניתנת אך לראשי מדינות.
תפקידי המועצה > תיקון אמנות

כפי שציינו בפתיחת פרק זה – תפקיד זה של תיקון אמנות אינו מתבצע באופן רשמי תחת המועצה האירופית, כינוסים לעניין זה אינם נחשבים לכינוס המועצה האירופית, אלא לכינוסי הוועידות בין-ממשלתיות. עם זאת יש לציין כי זהות היושבים בוועידות בין-ממשלתיות אילו זהה לזהות היושבים במועצה האירופית – מנהיגי המדינות החברות, וכן נשיא המועצה האירופית. מכך שהרי שני כינוסים אלא זהים לכל דבר ועניין, לבד ממקום מושבם. שכן בעוד המועצה האירופית יושבת במבנה קבע, הרי שמיקום הוועידות הבין-ממשלתיות משתנה ממפגש למפגש.
באמנת ליסבון הוענקה הסמכות ליצירת מהלכי רפורמה כוללים לאיחוד על המועצה האירופית באופן רשמי. זאת בכך שהוענקה היכולת למועצה לזמן כינוס של ועידה בין-ממשלתיות על מנת לתקן אמנות, וכן אושרר הליך מקוצה לתיקון אמנות במועצה האירופית עצמה ללא הצורך בכינוס ועידה בין-ממשלתית מיוחדת. יתר על כן הוחלט באמנה כי ביכולתה של המועצה האירופית להורות על שינויים בהליכי קבלת ההחלטות השונים מהמצוין באמנות הרלוונטיות.
הרכב המועצה

למועצה האירופית הרכב קבוע והוא נשיא המועצה ומנהיגי המדינות. נוכחים נוספים הם הנציב הגבוה לענייני חוץ וביטחון, נשיא הנציבות האירופית, וכן מזומנים לעיתים שרי החוץ של המדינות החברות ובעלי תפקידים אחרים במוסדות האיחוד. נוסף על כך מפעילה המועצה ועידות שונות, מהן קבועות ושאינן קבועות. עתה נרחיב בבעלי הקביעות במועצה, והם: חברי המועצה הקבועים, נשיא המועצה וכן ועדת גוש האירו שהיא ועיה קבועה תחת המועצה האירופית. המועצה יכולה להורות על הקמת ועדות נוספות, קבועות ושאינן קבועות, לפיקוח ומעקב באשר לנושאים ספציפיים, אם כי פרקטיקה זו כמעט אינה בשימוש.
חברי המועצה הם מנהיגי המדינות החברות, מהם נושאים בתפקיד נשיא, קנצלר או ראש ממשלה. נוכחים קבועים נוספים בישיבות שאינם מנהיגי המדינות הם נשיא הנציבות [President of the European Commission], וכן הנציב הגבוה לענייני חוץ וביטחון [the High Representative].