stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמבר ריילי
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | פרס גילדת שחקני המסך | ההופעה הטובה ביותר של אנסמבל בסדרה קומית | Glee (עם דיאנה אגרון, כריס קולפר, פטריק גלאגר, ג'סלין גילסיג, ג'יין לינץ', ג'יימה מייס, קווין מקהייל, ליאה מישל, קורי מונטית', הת'ר מוריס, מת'יו מוריסון, נאיה ריברה, מארק סאלינג, הארי שום ג'וניור, ג'וש זוסמן, דיז'ון טלטון, איקבל ת'בה וג'נה אושקוביץ) | זכייה |  |
| 2010 | פרס בחירת הנוער | בחירת הטלוויזיה: גנבת הסצנה | Glee | מועמדות |  |
| 2011 | פרס גראמי | ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד או להקה עם שירה | "Don't Stop Believin'" (Regionals Version) (עם קורי מונטית', ליאה מישל, כריס קולפר, קווין מקהייל, ג'נה אושקוביץ, מארק סאלינג ונאיה ריברה) | מועמדות |  |
| 2011 | פרס NAACP Image | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית | Glee | מועמדות |  |
| 2011 | פרס בחירת הנוער | גנבת סצנה | Glee | מועמדות |  |
| 2012 | פרס NAACP Image | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית | Glee | מועמדות |  |
| 2013 | פרס NAACP Image | שחקנית בסדרה קומית | Glee | מועמדות |  |
| 2017 | פרס לורנס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | נערות החלומות | זכייה |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של CMT | ביצוע השנה של CMT | "R.E.S.P.E.C.T." | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  THE BIRTH OF AMBER RILEY
↑  Dreamgirls: Amber Riley to play Effie in West End production, מאט סטנלקר, 4 בפברואר 2016
↑  ‘Harry Potter and the Cursed Child’ Wins a Record Nine Olivier Awards (Full List)
↑  Glee's Amber Riley: 'I Love My Body'
↑  UPDATED Glee Exclusive: 4 Original Cast Members Not Returning as Series Regulars for Season 5; Plus — Who's Getting Promoted?
↑  GLEEks! Kevin McHale & Amber Riley Are Guest Hosting AT40 This Weekend!
↑  ASCAP Search Result for 'The Saturdays'
↑  AMBER RILEY PREMIERES ORIGINAL SONG “COLORBLIND”
↑  'Glee's' Amber Riley to Star in Christmas TV Movie (Exclusive)
↑  Amber Riley, Derek Hough win 'Dancing with the Stars', נובמבר 2013
↑  2024 CMT Music Awards: Winners List, CMT (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012385154505171  BnF: cb165397179 (data)  GND: 1013450256  ISNI: 0000 0003 6691 8167  LCCN: no2009176870  MusicBrainz: e6c4e72b-fd1a-4c7e-85d6-761b5ac568e2  VIAF: 229710246   WorldCat (עם VIAF): 229710246
וומבט מצוי

| וומבט מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-וומבט
משפחה:: וומבטיים
סוג:: Vombatus 
מין:: וומבט מצוי
שם מדעי
 Vombatus ursinus ‏שו, 1800
תחום תפוצה


וומבט מצוי (שם מדעי: Vombatus ursinus; ידוע גם כוומבט קירח-חוטם או כוומבט גס-שיער), הוא מין כיסאי בינוני וכבד שאנדמי ליבשת אוסטרליה, ומהווה מין יחיד בסוגו. תואר מדעית לראשונה בשנת 1800 על ידי הזואולוג האנגלי ג'ורג' שאו, ולו שלושה תת-מינים. הוומבט המצוי הוא אחד מתוך שלושת המינים הקיימים כיום במשפחת הוומבטים. האטימולוגיה של שמו המדעי, היא כדלהלן: Vombatus - מתייחס לכינוי של הכיסאי על ידי הילידים האבוריג'ינים בני שבט האורה אשר גם הפך לשמו הרשמי;  ursinus - מרמז לכך שהאירופאים הראשונים שנתקלו ביצור הזה ביבשת החדשה סברו שמדובר בגור דובים.
טקסונומיה

הוומבט המצוי תואר לראשונה בשנת 1800 על ידי הזואולוג האנגלי ג'ורג' שאו. ידוע על שלושה תת-מינים:
וומבט יבשתי (V. u. hirsutus) - תת-המין הנפוץ והגדול ביותר. מאכלס את יבשת אוסטרליה.
וומבט טסמני (V. u. tasmaniensis ) תת-המין הבינוני. אנדמי לאי טסמניה ולאי מארייה הסמוך לו.
וומבט מצר בס (V. u. ursinus) - אנדמי לאיי מצר בס והקטן והנדיר מהשלושה. בעבר היה מצוי במספר איים במצר (קינג, דיל, קלארק, קייפ ברן), אולם כיום הוא נעלם ממרביתם למעט את האי פלינדרס הממוקם צפונית לטסמניה. אוכלוסייתו נאמדה בכ-4,000 פרטים בשנת 1996, והוא מוגן החל מ-1999 על ידי החוק האוסטרלי להגנת הסביבה ושימור המגוון הביולוגי.
אנטומיה ומראה

הוומבט המצוי מזכיר מאוד במראהו "דובי" קטן: הוא כבד וחסון עם גוף קצר דמוי חבית, רגליו גסות ועבות, וראשו הקצר רחב ומעוגל. הוא בעל צוואר קצר וחזק וכתפיים מוצקות וזנב קטנטן המוסתר לרוב בפרווה. העיניים שלו קטנות למדי, האוזניים קצרצרות ומעוגלות, והאף עגול וקירח משיער. לכל אחת מארבע הגפיים הקצרות שלו, יש טפרים חזקים וארוכים המשמשים אותו לחפירה. הפרווה של הוומבט המצוי עבה, צפופה וגסה, והיא עשויה להיות בצבע חום בהיר, חום כהה, חום-אפרפר, קרם, חולי, אפור-כסוף, או אפילו שחור מבריק. בדרום מדינת ויקטוריה האוסטרלית, יש מושבה קטנה של וומבטים אפרפרים-לבנבנים, וידוע גם על פרטים לבקנים. צבע הפרווה עשוי להיות מושפע מצבע הקרקע עקב השהות הממושכת של הוומבט בתוכה; בקרקע של חימר למשל, פרוות הוומבט תהיה אדמדמה. אף על פי שצבע הפרווה אחיד לעיתים קרובות, בדרך כלל פלג הגוף האחורי נוטה להתכהות, והצוואר, החזה והגרון בהירים.
הוומבט נבדל מחיות כיס אחרות בכך שיש לו זוג שיניים חותכות בלבד בלסת העליונה. בדומה למכרסמים, החותכות הללו ממשיכות לצמוח לאורך חייו של הוומבט, והם משמשות לכרסום גבעולים ולחיתוך מכשולים שבהם הוא נתקל במהלך החפירה. בניגוד לשני המינים האחרים בסוג וומבט שעיר-אף, אפו של הוומבט המצוי קירח משיער, והנחיריים שלו אינם מחורצים. בנוסף, האוזניים שלו קצרות ועגולות ביחס אליהם, והפרווה שלו גסה יותר.
גודלו של הוומבט המצוי משתנה על פני הטווח הגאוגרפי שלו: האוכלוסיות שעל האי טסמניה נוטות להיות קטנות יותר מהאוכלוסיות היבשתיות, והאוכלוסייה שעל האי פלינדרס היא הקטנה ביותר מבחינת ממדי גוף. נקבות נוטות להיות גבוהות במעט מזכרים בני אותו גיל, אך הדבר עשוי להשתנות בין חלקי התפוצה. האורך הממוצע של וומבט בוגר הוא 98-70 ס"מ, ומשקלו הממוצע 26 ק"ג כך שהוא קטן בדרך כלל מוומבט שעיר-אף צפוני; עם זאת, האורך והמשקל המקסימליים של המין עשויים להגיע ל-110 ס"מ ול-39 ק"ג. הזנב קצרצר ביותר: אורכו הכולל 2.5 ס"מ בלבד.
תפוצה ובית גידול

הוומבט המצוי אנדמי לאוסטרליה. בתחילת ההתיישבות האירופית באוסטרליה לפני 200 שנה, טווח התפוצה של הוומבט המצוי היה רחב ביותר וכלל את מרבית דרום-מערב היבשת ומספר איים במצר בס. התפוצה הנוכחית של המין פחתה בהרבה ומפוצלת יותר מבעבר: הוא נפוץ כיום בעיקר בתחומי המדינות האוסטרליות הבאות: קצה מזרח קווינסלנד וניו סאות' ויילס, ויקטוריה, מזרח דרום אוסטרליה, האי טסמניה ומספר איים נוספים סמוכים כמו פלינדרס ומארייה. עד 1910 הוא נעלם מאי המלך, אי קייפ ברן, האי דיל והאי קלארק במיצר בס.
בית הגידול של הוומבט המצוי נופל בתחומי האקלים הממוזג, וכולל יערות אקליפטוס וחורשות פתוחות, גבעות, מורדות הרים, מרעה תת-אלפיני, סוואנות אוסטרליות נמוכות, ערבות ארץ-שיחים וחופים. הוא נמצא החל ממישורים בגובה 100 מטר ועד גבהים של 1,800 מטר מעל פני הים, ונוטה להימנע מיערות גשם ממוזגים; בקצה התפוצה הצפוני שלו, הוא מצוי יותר במורדות ההרים מאשר במישורים. באזורים מסוימים, הוומבטים הסתגלו לאדמות חקלאיות ואף ניתן לראותם רועים בשדות פתוחים לצד בקר וכבשים. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 10–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 2,000-250 מילימטר לשנה.
אקולוגיה > פעילות ותזונה

הוומבט המצוי הוא בעיקר פעיל לילה ודמדומים: הוא יוצא מן המאורה לקראת בין הערביים שאז מזג האוויר נאה יותר, וממשיך לרעות בטמפרטורות הקרירות לאורך הלילה עד הזריחה. במהלך החורף והסתיו, כמו גם בימים מעוננים, הוא עשוי להיראות גם בשעות היום. הוומבט המצוי הוא אחד מיונקי הכיס המעטים אשר פעילים מעל קו השלג גם בחורף, אולם באזורים גבוהים הוא פחות פעיל מבקיץ. הוומבט עשוי לנוע מספר קילומטרים בחיפוש אחר מזון, ויש לו מדי יום את אותו מסלול קבוע הכולל ביקורים בשטחי מרעה שוב ושוב, כשבמשך הזמן ניתן להבחין בצמחייה בטלאי דשא קצרים שנוצרו על ידי כרסום הוומבט. הוומבט הוא מין יחידאי הפעיל מרבית הזמן בגפו, אך השטח הביתי שבו הוא חי, חופף בדרך כלל לשטחים ביתיים של וומבטים אחרים. וומבטים מרובים עשויים להשתמש במאורה אחת שנחפרה על ידי וומבט אחד, אך רק לעיתים נדירות ישהו בתוכה שני וומבטים באותו זמן.
כאשר הוומבט מעוניין לחפור מאורה או מחילה, הוא משתמש בטפרים הקדמיים הגדולים שלו לחפירה; את העפר שנוצר מהחפירה הוא דוחף תחילה עם הגפיים הקדמיות לעבר הבטן, ולבסוף דוחף אותו אחורה באמצעות רגליו או עכוזו. בהתאם לצרכיו, הוומבט מסוגל לחפור רשת של מנהרות ומחילות גדולות (20-2 מטר) המספקות לו מעבר בטוח מאזור אחד למשנהו, כמו גם מספר כוכי מנוחה לאורך המחילה שבהם הוא יוצר קינים המרופדים בעשבים, עלים וקנים. בדרך כלל, קיימת רק כניסה אחת למחילה, אם כי יש מקרים של יצירת פתח חירום. על מנת לחסוך באנרגיה, הוומבט יכול לבלות עד 16 שעות ביום בשינה עמוקה בכוכים שלו. הוומבט המצוי מתקשר במספר דרכים, בעיקר באמצעות סימוני ריח שייעודם הוא לשמור על השטחים. צורות אחרות של תקשורת הם תצוגה אגרסיבית, קולות, וסריטות או נשיכות על ענפים ושיחים. עקב כך שהוומבט פעיל בגפו, השימוש בתקשורת קולית מיועד רק למפגש עם וומבט אחר - בעיקר כאמצעי איום. קריאת האזהרה היא לרוב נהמה גרונית נמוכה, אולם כאשר הוומבט נבהל או זועם הוא משמיע גם קול שריקה. לעיתים הצלילים עשויים להיות חזקים יותר ונשמעים כגרגור. תקשורת קולית נפוצה יותר היא בין הגור לאימו, כאשר הגור מיילל לאימו אם אינו רואה אותה, והיא תגיב בקול דומה לקריאותיו.
השילוב של פעילות מטבולית נמוכה ומערכת עיכול חזקה, מאפשרת לוומבט לחיות באזורים מדבריים שבהם הצמחייה במצב ירוד. התזונה שלו מורכבת בעיקר מסוגי עשב אוסטרליים (עשב כחול, עשב חנית, עשב קנגורו, גומא גבוה ויונוקוס), גרגירים, ולעיתים גם שיחים, שורשים, פקעות, עלים יבשים וגבעולים; מדי פעם הוומבט קורע רצועה של קליפה מגזע העץ וילעס ממנה כמויות קטנות. במספר בתי גידול, הוומבט נצפה כשהוא אוכל טחב - כנראה בתור נוזל, והיו תצפיות בודדות של אכילת פטריות. הקיבה החומצית והמעי הדק של הוומבט מעכלים את חומר התא הצמחי, והמעיים הגסים המהווים 80-60% מתכולת המעיים מעכלים את סיבי הצמח.
אקולוגיה > יחסי גומלין

הטורפים הטבעיים של הוומבט המצוי הם שדים טסמניים, כלבי דינגו ועיטים מחודדי-זנב; סביר להניח שזאבים טסמניים היו בעבר גם הם מטורפי המין לפני שהוכחדו. על מנת לחמוק מטורפים הוומבט מנצל את קצב חילוף החומרים הנמוך שלו המאפשר לו לבלות חלק ניכר מזמנו בתוך המאורות המוגנות מטורפים. הוומבט עשוי לסתום את פתחי המחילות בצעד הגנתי מפני טורפים, אך מסוגל גם להיאבק בהם: כאשר שועל יחיד למשל, מנסה להחדיר את ראשו למאורה, הוומבט ישתמש בגפיו החזקות על מנת למחוץ את ראשו של הטורף בתקרת המחילה; מסיבה זאת, רק פרטים מבוגרים וצעירים יהיו בדרך כלל פגיעים לטורפים.
עקב כך שהוומבט המצוי הוא בעל חיים לילי, האדם לא נתקל בו לעיתים קרובות. למרות מראהו הגוצי והלא מזיק, הוומבט הוא יונק חזק ואגרסיבי המסוגל במקרה הצורך לנשוך ולשרוט, וכן לרוץ במהירות דומה לאדם למרחקים קצרים. באפריל 2010, דווח על מקרה של תקיפת אדם על ידי וומבט, כאשר האדם הניח את רגלו על גב הוומבט, והלה בתגובה זינק עליו ושרט אותו בחזה. גם וומבטים שגודלו כחיות מחמד מגיל צעיר, עשויים להפוך לאגרסיביים למדי בבגרותם.
וומבט שנפצע רגיש לזיהומים חיידקיים שיכולים להיות קטלניים עבורו בשבי ללא טיפול מתאים. בטבע לעומת זאת, וומבט פצוע נוהג להתגלגל באדמה ולגרום לעפר להידבק על האזור הפצוע - מה שמאפשר לאזור להתרפא עם הזמן. התנהגות דומה נצפתה כאשר בעל החי סובל מקרדית מגרדת, ומשערים שהאדמה עוזרת לוומבט להקל על הגירוד האיטנסיבי שנגרם מהעקיצות שלה. במקרים חמורים, יכולת הראייה והלעיסה של הוומבט הנגוע עשויה להיפגע, מה שיוביל להיחלשות כללית של הגוף ולמוות. טפיליים נוספים של הוומבט כוללים: קרדית האוזן, קרדית העור, וקרציות שונות. טפילים פנימיים כתולעים כמעט ולא משפיעים על הוומבט. באזורים שבהם הוומבט רועה לצד כבשי הבית, הוא עשוי ללקות בטפילים נוספים שלהם.
הוומבט מצוי לעיתים קרובות בסביבות קרקעות "ריפאריאן" (אזור ממשק בין קרקע לנהר או נחל), בשל העדפתו לבנות מאורות בקרבת הצמחייה שבגדות מקורות המים. הוומבט המצוי הוא מין מהנדס סביבה: הרגלי הרעייה שלו לצד רשת המנהרות שהוא יוצר, משפיעים על דפוסי הצמיחה של הפלורה, ומספקים מקומות מסתור ומנוחה ליונקים בינוניים וקטנים. הוומבט נחשב לעיתים קרובות באוסטרליה כמזיק לחקלאות, עקב הסיכון הנשקף מהבורות והמאורות שלו לבעלי חיים מקומיים; בנוסף, הוומבט חופר לעיתים מחילות מתחת לגדר הארנבים האוסטרלית, ופותח לארנבונים נתיב מהאזור המדברי לאזור המיושב.
אקולוגיה > רבייה ומחזור חיים

אין הרבה מידע על מערכת הרבייה של הוומבט, אך ייתכן בהחלט שהיא פוליגמית. במהלך החיזור שעשוי להימשך חצי שעה, הזכר רודף אחר הנקבה במעגלים במשך כמה דקות, עד שהיא מאיטה; הזכר נושך אותה בעכוז ומטיל אותה על הצידה באמצעות רגליו הקדמיות, כשלעיתים הנקבה תבחר לברוח, ואז החיזור יחזור על עצמו. ההתרבות של הוומבט איטית מאוד ומסתכמת בגור אחד לשנתיים. אף על פי שאין עונה רבייה מוגדרת, מרבית הלידות מתרחשות בקיץ. בתום הריון של חודש, הג'ואי הקטן שדומה לג'לי אדום וגודלו כגרגיר שעועית, זוחל לכיס ונצמד לפטמות; הוא שוהה בכיס עד גיל 6 חודשים. ונגמל עד 12 חודשים. גם לאחר מכן הוא נותר לצד אימו עד גיל 18–20 חודשים. הן הזכרים והן הנקבות מגיעים לבגרות לאחר שנתיים.
תוחלת החיים של הוומבט המצוי בטבע 5–15 שנים, ובשבי היא עשויה להגיע עד 30 שנה.
מצב

הוומבט המצוי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל היותו מין נפוץ ובעל טווח תפוצה רחב, ההתאמות שלו למגוון בתי גידול (כולל אזורים צחיחים למחצה), וכן בשל העובדה שאין זה סביר שתתרחש בעתיד הנראה לעין ירידה בממדי האוכלוסייה. מגמת האוכלוסייה שלו יציבה.
לא נראה שיש איומים משמעותיים על מין זה. טווח התפוצה שלו הצמצמם מאז הגעת האירופאים עקב אובדן בית הגידול באמצעות המרת הצמחייה המקומית לאדמה חקלאית, והדבר עשוי להמשיך ולהשפיע עליו בחלקים מסוימים של אוסטרליה. איום קטן יותר נשקף מצד כלבי בית שברחו לבר, וכן מצד דריסה על ידי כלי רכב בעת חציית כבישים. באזורים עם מגע עם בעלי חיים מבויתים, הוומבט עשוי להיות מושפע ממחלות שונות.
הוומבט נמצא במספר אזורים מוגנים, וברוב המדינות הוא נחשב לחיה מוגנת, למעט במזרח מדינת ויקטוריה שבה הוא מסווג כחיה מזיקה עקב הנזק שהוא גורם לגדירות באמצעות מחילותיו.
הערות שוליים

↑  וומבט מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551700805171 
איור מ-1807 של משפחת וומבטים באי המלך (ממנו נכחדו 100 שנה מאוחר יותר).
וומבט מצוי רועה במישור.
וומבט מצוי בפארק הלאומי נאווארנטמפו בטסמניה.
וומבט מצוי מנמנם בפתח מאורתו.
סרטון של וומבט מצוי לועס גבעולים.
הוומבט המצוי הוא בין יונקי הכיס המעטים שפעילים גם מעל קו השלג בחורף.
ילדה אוסטרלית משחקת עם וומבט מאולף.
יואב שוטן

| --- | --- |

יואב שוטן גושן
 לידה:  8 ביוני 1980 (בן 44) בנימינה
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  תסריטאי, מחזאי, סופר, משפטן.
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה 
 בן או בת זוג:  איילת גונדר-גושן 
 פרופיל ב-IMDb
 
יואב שוטן-גושן (נולד ב-8 ביוני 1980) הוא תסריטאי, מחזאי, סופר ומשפטן.
ביוגרפיה

יואב שוטן-גושן גדל בבנימינה שירת ביחידת החילוץ 669 ולמד משפטים ובתוכנית הרב תחומית במדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו עבד כקופירייטר במשרד הפרסום אדלר-חומסקי, וכתב בידיעות אחרונות וב-The Marker. לאחר לימודיו התמחה אצל עו"ד פינחס רובין, עבד כעורך-דין, ואז פנה ללימודי תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. מלמד במכללה האקדמית ספיר ובמרכז האקדמי למשפט ועסקים. מתגורר בתל אביב עם בת זוגו איילת גונדר-גושן ועם שלושת ילדיהם.
יצירות

כתסריטאי-
כיפת ברזל (2017)- יוצר (יחד עם איילת גונדר-גושן, רעיה שוסטר ואבנר ברנהיימר) ותסריטאי ראשי – סדרת דרמה מקורית עבור ערוץ 2, "קשת". הסדרה הייתה מועמדת במספר קטגוריות בתחרות פרסי האקדמיה 2018, בין היתר בקטגוריית הסדרה הטובה ביותר, התסריט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר. הסדרה נמכרה לשירותי הסטרימינג של AppleTV.
מקוללים (2018) - סרט אימה באורך מלא (תסריטאי יחד עם איילת גונדר-גושן ועירד רובינשטיין). במאי: יבגני רומן. הפקה: חיליק מיכאלי (הסרט הופק בתמיכת הקרן לקולנוע).
כמחזאי-
להעיר אריות (2024) - עיבוד ע"פ ספרה של איילת גונדר-גושן (התיאטרון הקאמרי).
אני והבאג שלי (2024) - מחזה מקורי (תיאטרון השעה).
הטנק (2022) - מחזה ע"פ ספרו של אסף ענברי (התיאטרון הקאמרי).
פנתר כפול (2021) - מחזה מקורי על הפנתרים השחורים (תיאטרון בית ליסין).
אהבה ומגפה (2021) - מחזה מקורי על מלונית קורונה (התיאטרון הקאמרי).
לילה אחד, מרקוביץ' (2018) - מחזה ע"פ ספרה של איילת גונדר-גושן (תיאטרון בית ליסין).
מלך הכלבים (2017) - מחזה ע"פ ספרו של שלום אש 'מוטקה גנב' (תיאטרון בית ליסין). ההצגה הובילה במספר המועמדויות בתחרות פרסי התיאטרון (ביניהם על המחזה), וזכתה בשלושה פרסים.
דונה פלור ושני בעליה (2017)- מחזה ע"פ ספרו של ז'ורז' אמאדו (תיאטרון באר שבע).
מר ורטיגו (2015) - עיבוד ע"פ ספרו של פול אוסטר (תיאטרון גשר).
המרכז לניסוי ותהייה (2014)- מחזה מקורי. (תיאטרון הסימטה).
יצירות נוספות-
פעם אחת, אישה אחת – רומן ביכורים, (כנרת זמורה-ביתן, עורכת: נועה מנהיים, 2017). הספר נכנס לרשימת רבי המכר מיד לאחר צאתו.
הערות שוליים

↑  מיה אשרי, ההצגה "מלך הכלבים" מובילה במספר המועמדויות לפרס התיאטרון, באתר הארץ, 22 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349362505171  LCCN: no2017100002  VIAF: 15150202280503112462   WorldCat (עם VIAF): 15150202280503112462
טל קוריצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
  מפקד פלוגת החוד בגדוד 50   מפקד גדוד 932   קצין אג"ם של אוגדת עזה   מפקד חטיבה 5
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
טל קוריצקי הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבה 5. קודם לכן שימש מפקד גדוד 932 וקצין אג"ם של אוגדת עזה.
ביוגרפיה

התגייס לצה"ל ועבר מסלול הכשרה כלוחם במסלול בני משקים בגדוד 50 של חטיבת הנח"ל, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. שירת כמ"פ בפלוגת החוד של גדוד 50.
בשנת 2019 מונה למפקד גדוד 932. ביוני 2021 מונה לקצין אג"ם של אוגדת עזה, וכיהן בתפקיד עד שנת 2023. ב-2023 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 5 ופיקד עליה בזמן הלחימה במלחמת חרבות ברזל, כולל במבצע עוז וניר.
במאי 2024 מונה להיות אחראי על ביצוע תחקיר טבח שבעה באוקטובר בגזרת זיקים וחוף זיקים.
הערות שוליים

↑   רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 4 בפברואר 2021
↑   מפקד חדש לגדוד 932, באתר צה"ל, 17 ביוני 2021
↑  קובי פינקלר, סבב מינויים בצה"ל: מפקדים חדשים לחטיבות ביהודה ושומרון, באתר ערוץ 7, 28 בנובמבר 2022
↑  ניר דבורי, ‏צה"ל הודיע: אלה המפקדים שיתחקרו את אירועי השבת השחורה, באתר ‏מאקו‏, 9 במאי 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוק הטריוויאליות של פרקינסון

חוק הטריוויאליות של פרקינסון (מאנגלית: Parkinson's Law of Triviality), הידוע גם כ-"bikeshedding" או "דוגמת סככת האופניים", הוא טענה מהספר חוק פרקינסון לפיה דיונים על נושאים חשובים יסתיימו במהירות ואילו דיונים על נושאים פשוטים יכולים להימשך זמן רב.
הנימוק לכך, לפי פרקינסון, הוא שרוב האנשים אינם מבינים בנושאים מורכבים, ועל כן נוטים לקבל החלטות לגביהם בלי לדון בפרטים. לעומת זאת נושאים פשוטים (ולכן, בדרך כלל, מעוטי חשיבות) מעלים דיון שבו כל אחד מהמשתתפים יכול לכאורה להוכיח את יכולותיו, וכתוצאה להאריך את הדיון עד למאוד.
הטענה מופיעה בפרק השלישי "פיננסים גבוהים, או הנקודה בה נעלמה ההתעניינות" ובה מתואר כיצד דיון לאישור הקמת כור גרעיני אורך 10 דקות ואילו דיון על הקמת סככת האופניים שלידו מתמשך על פני שלוש פגישות: אף אחד מחברי הוועדה לא מבין באמת בכור הגרעיני ויכול להעריך האם סכומי הכסף הגבוהים הכרוכים בהקמתו מוצדקים או לא (שכן לרוב חברי הוועדה אין ניסיון עם עשרות מיליוני דולרים), אולם כל אחד יודע לבנות סככת אופניים ויכול להעריך סכומים של עשרות עד אלפי דולרים ולכן כל אחד יכול לתרום לדיון בנושא, מה שמאפשר לדיון להתארך.
בתחומי המחשבים ידוע תואר הגנאי bikeshedding (או אזכור "צבע סככת האופניים") להיסחפות לדיון ארוך בנושא שולי בעקבות הודעה של פול הנינג-קאמפ ברשימת הדיוור של מפתחי FreeBSD בוויכוח כזה.
ראו גם

חוק פרקינסון
הערות שוליים

↑  A bike shed (any colour will do) on greener grass...‎ - הודעה לרשימות התפוצה של מפתחי FreeBSD
↑  למה שיהיה אכפת לי מהו צבע הסככה? מתוך אוסף השאלות הנפוצות של מיזם FreeBSD
השיר של נעם 2

"השיר של נעם 2" הוא שיר של הראפרים הישראלים מאור אשכנזי ונעם כהן. הוא יצא לאור כסינגל ב-12 בנובמבר 2023.
רקע וכתיבה

את השיר כתבו מאור אשכנזי ונעם כהן, כהמשך לשיר "השיר של נעם" (2022) מתוך אלבום הבכורה של אשכנזי, "טיפשים וצעירים", על סיפורו של כהן, ששרד את הטבח במסיבת הטבע ליד רעים במתקפת הפתע על ישראל בשמחת תורה. כהן הגיע למסיבת הטבע יחד עם שניים מחבריו, וזמן קצר לאחר שהגיעו למקום, החל מטח רקטות לעבר האזור. יחד עם שני חבריו, מיהר כהן למכונית כדי להימלט מהמקום.
ביציאה ממתחם המסיבה, הם נתקלו במחבלים שריססו את מכוניתם ביריות. אחד מחבריו נפגע ברגלו מקליע, וכהן סובב את המכונית במחשבה שבטוח יותר בשטח המסיבה, ולאחר מכן מצא מיגונית, שקיבלה את השם מיגונית המוות, לשם נכנסו המחבלים וירו לעברה. כהן הסתתר מתחת לגופות וניצל.
הצלחה מסחרית

השיר זכה להצלחה בסטרימינג ונכנס למקום ה-33 במצעד היטליסט של מאקו. בשיאו, הגיע למקום ה-26 במצעד. במצעד הרשמי של גלגלצ, שחודש ב-29 בנובמבר לאחר הפוגה של שמונה שבועות בעקבות מלחמת חרבות ברזל, נכנס השיר למקום העשירי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | היטליסט | 26 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 8 |  |
הערות שוליים

↑   בן שלו, "השיר של נעם 2" מביא עדות אישית ישירה מהטבח ברעים, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2023
↑  דור מאיר מועלם, ‏החוויה במיגונית המוות הפכה לשיר מרגש עד דמעות, באתר ‏מאקו‏, 28 באוקטובר 2023
↑  המצעד הישראלי, באתר גלגלצ, ‏7 בדצמבר 2023
פאודוסיה

ערך זה עוסק בעיר. אם התכוונתם למועצה עירונית, ראו .
המועצה העירונית פאודוסיה על מפת קרים
פאודוסיה (באוקראינית: Феодо́сія, ברוסית: Феодо́сия, בטטרית: Kefe, בעברית היה מקובל הכתיב כפא) היא עיר ונמל על שפת הים השחור, בחוף הדרום-מזרחי של חצי האי קרים, מוגדרת באופן רשמי כחלק מאוקראינה, בפועל בשליטת רוסיה. שנים רבות במהלך ההיסטוריה נודעה בשם "קאפה" (באיטלקית: Caffa, שם שנהגה בניב הליגורי בדגש על ההברה האחרונה). פאודוסיה היא בירת המועצה העירונית פאודוסיה.
העיר ידועה כעיר קיט, עם תעשיית תיירות, מרחצאות וטיפולים.
יישוב עתיק יומין, עתיר אתרים היסטוריים, יש בו שרידים - חומות ומגדלים - של מבצר ג'נובזי מן המאה ה-13–14.
השדרה הראשית של העיר נושאת את שם הבן המפורסם ביותר של המקום, הצייר הרוסי ממוצא ארמני, איוון אייווזובסקי, שחלק מיצירותיו מאוחסן במוזיאון-גלריה המוקדש לו (הוקם בשנת 1880).
היסטוריה > תאודוסיה

העיר נוסדה במאה השישית לפנה"ס על ידי מתנחלים יוונים ממילטוס. משמעות שמו היווני "תאודוסיה"(Θεοδοσία)- "מתת האל". היישוב נודע באדמותיו הטובות לחקלאות ובחיי מסחר מפותחים. אחרי שנת 355 לפנה"ס הוא נכבש על ידי לאוקון הראשון, מלך הממלכה של בוספורוס הקימרי, שסיפח אותו לממלכתו. אחרי שנת 107 לפנה"ס סופח לממלכת פונטוס. החל משנת 63 לפנה"ס השתייך לממלכה הבוספרית בחסות האימפריה הרומית.
במאה ה-4 אחה"ס נחרבה תאודוסיה על יד הפולשים ההונים והפכה בעקבות זאת ליישוב כפרי למשך כתשע מאות השנים הבאות. בערך במאה ה-5 קם במקום יישוב אלאני בשם "ארדבדה", כלומר "שבעת האלים". הוא נשלט זמן מה על ידי האימפריה הביזנטית ובמאה ה-6 נהרס על ידי הכוזרים, אחרי כך חזר המקום לידי הביזנטים. במאה ה-7 הגיעו לכאן גם אנשי הח'אנים של "בולגריה הישנה". במאה ה-10 מזכיר הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס יישוב קטן בשם קאפה שקם על חורבות תאודוסיה. יחד עם כל חצי האי קרים נפל המקום בהמשך לידי הקיפצ'קים והקומנים והחל משנת 1239 סופח לשטחי אורדת הזהב.
היסטוריה > קאפה הג'נובזית

במהלך המאה ה-13 הגיעו לתאודוסיה ימאים וסוחרים איטלקים מהרפובליקה של ונציה.
יריביהם האיטלקים של הוונציאנים, הג'נובזים, גרשו אותם בהדרגה מן האזור וכרתו ברית עם הטטרים. לבסוף הם השתלטו על כל החוף הדרומי של קרים תחת חסות אורדת הזהב. בשנת 1266, הם קנו מהחאן אוראן טימור את הרשות להתיישב גם בתואודוסיה והקימו בה מושבה ומבצר בשם קאפה. בשנת 1296 שוב השתלטה ונציה על העיר עד שבשנים 1308-1307 הטילו הטטרים של אורדת הזהב מצור על קאפה ובסופו שדדו ושרפו אותה. הם נשארו בה עד 1315–1316.
בשובם לעיר בשנת 1316 ביססו בה הג'נובזים את מעמדם ובנו בה מבצר חזק במיוחד על "גבעת קרנטינה". הם הקימו חומות מסיביות, בעלות גובה של 11 מטרים ועובי של 2 מטרים. לאורך החומות בנו 14 מגדלים. הקוטר החיצוני של אחד המגדלים, מצודת סן ג'ובאני די סקאפה, שנבנה ב-1342 היה של 26 מ'. בשנים 1383–1386 הוסיפו הג'נובזים את החומות החיצוניות ("המבצר החיצוני") באורך של 5.5 ק"מ ומצוידות ב-30 מגדלים.
המקום פרח והשיג לעצמו את המונופול על חיי המסחר בים השחור. הוא שימש לנמל ראשית ועיר בירה לכל המושבות של ג'נובה מסביב לים השחור, שכונו בפי הג'נובזים "גזריה" (Gazaria מלשון "כוזרים"). האימפריה הימית הג'נובזית הזאת כללה את בלקלבה וסודק בקרים עצמה, את אמסטריס ואמיסוס בחוף הצפוני של אנטוליה, את ליקוסטומו ואת טיראס או מברוקסטרו (לימים אקרמן (צ'טאטיה אלבה או בימינו בלהורוד-דניסטרובסקי) בגבול חבל מולדובה, והחל משנת 1332 את טאנה או אזוב. המושל של קאפה שנקרא "קונסול" משל החל משנת 1316 על כל המושבות ב"גזריה". בעיר קם סניף של הבנק על שם ג'ורג' הקדוש, מטבעה, תיאטרון. התפתחו קשרים הדוקים עם אורדת הזהב ששמרה על מעמד שליט פורמלי. פרט לאיטלקים (שכללו כאלף ג'נובזים) התיישבו בעיר גם ארמנים ובני קבוצת אתניות אחרות, כמו יוונים, יהודים, רוסים, אוקראינים, טטרים, פולנים, צ'רקסים, גאורגים, רומנים. לפי מקורות אחדים קמו בה 8,000 בתים, כ-70 מסגדים, 20 כנסיות רומיות-קתוליות, 15 כנסיות יווניות אורתודוקסיות, ו45 כנסיות ארמניות. בלטה במיוחד בפאר שלה הקתדרלה הלטינית אגנס הקדושה. הענפים הכלכליים העיקריים שהג'נובזים עסקו בהם היו סחר העבדים, והסחר בדגנים, בפירות יבשים ובשעווה. נמכרו בקאפה אלפי עבדים רוסים, אוקראינים, ובני עמים אחרים כמו צ'רקסים, טטרים, אבחזים, לזגינים שחלקם הגיעו לערי איטליה כמשרתים או הפכו לחיילי משמר במצרים הממלוכית.
פרחו גם בתי מלאכה לתפירה, בורסקאות, של פרוונים, מייצרי סבון. כמן כן נפחים, נגרים, מייצרי פרסות ברזל לסוסים, טוות, אורגי מפרשים, שהיו קשורים לתעשיית הבנייה. בעלי מלאכה רבים התארגנו בגילדות.