פיל מדברי
תפוצה > במאלי

הפילים המדבריים מוגבלים לאזור גאורמה המרוחק בצפון מאלי ומוקף בחלקו על ידי נהר ניז'ר בסמוך לעיר טימבוקטו. פילים אלו הם שרידים של מספר קבוצות שאכלסו בעבר שטחים גדולים ברחבי הסאהל עד 1970, בטרם נעלמו ממרבית האזור בידי הציידים. אוכלוסיית הפילים במאלי אשר מוערכת בכ-400 פרטים, מבצעת מדי שנה את מסע נדידה הגדול ביותר של הפילים באפריקה המוערך בכ-800 קילומטרים, כשהפילים גומאים מדי יום כ-35 קילומטרים. הפילים נעים אחרי תוואי דרך שמובילים אותם דרך בורות מים זמניים וקבועים. הם נשארים בחלקים הצפוניים של מאלי בסמוך לנהרות עד שהגשמים מגיעים ביוני. בתקופה זאת הם פונים דרומה ונעים בחופזה לעבר אזורים פוריים בצפון בורקינה פאסו, לאחר מכן פותחים שוב בנדידה צפונה לאזורים המוצפים במאלי. הפילים המדבריים במאלי חמקמקים יחסית, כשהם מוסתרים ונחים במהלך היום בין עצי השיטה ומתעוררים בלילה לשתות ולאכול.
קרן WILD וארגון השימור הצילו את הפילים, עובדים עם ממשלת מאלי כדי לשמר את אוכלוסיות הפילים המדבריים. מספר פרטים צוידו בקולרים עם משדר GPS כדי לעקוב אחת תנועותיהם במדבר ולזהות שבילים קבועים שבהם הם חולפים במהלך הנדידה כדי שיוכלו למנוע הקמת יישובים על המסלולים שלהם. אנשי הטוארג הנוודים שחיים באזורים המדבריים של הסהרה והסאהל עם עדריהם, סובלניים לנוכחות הפילים ואינם צדים אותם, ואף על פי שאירעו מקרים של תקיפת והריגת אנשים, הפילים באזור פחות תוקפניים מפילים באזורים אחרים באפריקה ולא היו כלל מקרים של הריגת בני אדם בעשור האחרון. הטוארג טוענים שאין תחרות בין הפילים לבין חיות המשק שלהם, שכן הפילים אוכלים את העלווה העליונה של העץ, הגמלים את העלווה בצדדים, והעיזים את העלווה התחתונה הסמוכה לבסיס העץ. הטוארג גם היו יודעים בעבר מתי הפילים אמורים לעבור דרך הכפרים שלהם כדי לבקר בבורות המים שבהם הם משתמשים להשקיית עדריהם. כן הם טוענים כי בכל עדרי הפילים המדבריים יש תמיד פיל בסוף העדר המכונה "אדילאל" ("הגדול") שהוא הגדול מכולם, ופיל בתחילת העדר המכונה "טאמזאגט" ("החרש") שהוא תוקפני במיוחד. חוקרי טבע סוברים שה"אדילאל" הוא הזכר המבוגר בעדר שבהתאם לגילו גדול מהאחרים וגם מפגר מעט אחריהם בשל גודלו, בעוד שה"טאמאזאגט" בתחילת העדר הוא למעשה הפילה המנהיגה את העדר שבהתאם למעמדה ואחריותה לשמירה על העדר תוקפנית מן הרגיל.
עם חדירת הציליוויזציה לאזורי המדבר, שבטי הטוארג הופכים יותר ויותר את מגוריהם למגורי קבע, ולצד בניית בתים חזקים הם מקימים בריכות מים ונוטעים פרדסים ושדות לצורך מספוא בסמוך לבריכות. משמעות הדבר היא שישנה עלייה בתחרות בין הפילים ושבטי הטוארג על מקורות המזון והמים - מה שעלול להביא לציד פילים מצד הטוארג. יוזמה מקומית שקרויה "Les Amis des Elephants" הוקמה בשנת 1997, ומטרתה ליידע את הכפרים כאשר הפילים צפויים להגיע לאזור ולהיערך לכך בהתאם. היוזמה מעודדת את הטוארג לשמש כמדריכי ספארי ובכך לקדם תיירות אקולוגית שתהווה בסיס תמיכה כלכלי לקהילות המקומיות בסהרה.
במהלך הבצורת הממושכת במאלי בשנת 1983, הממשלה שלחה משאיות מים על מנת להשקות את הפילים התשושים ברחבי המדבר. הדבר החמיר עוד יותר בשנת 2008 כאשר לא ירדו גשמים במדבר והאגם החשוב ביותר באזור גאורמה – אגם באנזנה התייבש לחלוטין. הפילים הבוגרים ניסו לדלות מים מהחול הבוצי של האגם על ידי יצירת שקעים עם ברכיהם והחדרת החדק לתוכם, אולם הפילונים שלא היו מסוגלים לכך מתו בצמא. למרות מאמצי הממשלה, שכללו הבאת שתי משאבות מים לאגם כדי להשקות את הפילים, היו מקרים רבים בהם נמצאו פילונים צעירים מתים או תשושים מוטלים בבורות לאחר שנפלו לתוכם במהלך חיפוש אחר מים. שבטי הטוארג אף הם סובלים משיעורי ההתאדות הגבוהים באזור כאשר פרות רבות מתות מחוסר מים, וחוקר טבע שחזר מביקור באזור סיפר שהאזור מלא בצחנה של גופות נרקבות של בקר, ושקעי מים הפכו לבלתי ראויים לשתייה עקב החום שלהם. לדבריו, הדו-קיום הנורמלי בין הפילים לשבטים באזור עשוי להישבר בשל המחסור החמור במים.
תפוצת הפיל המדברי.
  האוכלוסייה במאלי
  האוכלוסייה בנמיביה
פיל מדברי בוגר בפארק הלאומי אטושה, נמיביה
פיל מדברי שותה מים בעזרת חדקו משלולית
עדר פילים מדבריים נודד בנמיביה
בני הטוארג במאלי
תמרור המתריע מפני פילים מדבריים בדאמרלנד