stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריכות חיים
גורמים מרכזיים > סגנון חיים > חיי קהילה, זוגיות ומשפחה

במחקרים שנעשו בקהילות של האזורים הכחולים, אותם אזורים בהם אחוז האנשים מעל גיל 100 הוא הגבוה בעולם, נמצא שאחד המאפיינים באוכלוסיות אלו הוא קיומן של פעילויות קהילתיות מאורגנות. מדובר באוכלוסיות שרובן מסורתיות. הפרטים בקהילות אלה לוקחים חלק פעיל וקבוע במפגשים יזומים, בחוגים שונים (כמו ריקוד, משחקי חברה ועוד).
בנוסף, מחקרים מצביעים על קשר בין חיים משפחתיים וזוגיות חיי חברה לבין אושר, וכי קיים קשר בין מדד האושר האישי ושביעות רצון לבין תוחלת חיים.
גורמים מרכזיים > סגנון חיים > משטר התזונה

נכון לשנת 2021, אין ראיות קליניות חד משמעיות לכך שמשטרי תזונה מסוימים תורמים לאריכות החיים של בני אדם.
גורמים מרכזיים > מסלולים ביולוגיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גורמים מרכזיים > אוטופגיה

מנגנון האוטופגיה, אשר גורם להרס ופירוק של מרכיבים תאיים, ממלא גם תפקיד מרכזי בתוחלת החיים של בני אדם ותורם לאריכות החיים של אנשים.
ראו גם

אקטואריה
הזדקנות
גיל מאה
אזור כחול
אנטי-אייג'ינג
אליהו סויסה

אליהו סויסה (נולד ב-1 בינואר 1956) הוא לשעבר חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל מטעם מפלגת ש"ס.
ביוגרפיה

סויסה נולד ליוסף ורחל בקזבלנקה שבמרוקו ובשנת לידתו עלה לישראל. הוא למד בישיבת בני עקיבא פרחי אהרון בקריית שמואל. היה רב צבאי ושירת בצה"ל בדרגת רב-סרן.
את דרכו הפוליטית התחיל כיועצו של שר הפנים הרב יצחק חיים פרץ. ב-4 בינואר 1987 מינה אותו פרץ לאחראי מחוז ירושלים במשרד הפנים. כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-15 מטעם מפלגת ש"ס, כיהן כשר הפנים בממשלה ה-27 (אף על פי שלא היה חבר כנסת בממשלה זו), ובחלק מתקופת כהונתה גם כשר הדתות, בממשלה ה-28 כיהן כשר התשתיות הלאומיות ובממשלה ה-29 כשר לענייני ירושלים וכחבר הקבינט המדיני-ביטחוני.
היה מראשי תומכי אריה דרעי והיה אחד מבכירי "מחנה דרעי", כאשר ישב דרעי במאסר. עקב כך לא שובץ ברשימת ש"ס לכנסת ה-16.
חיים אישיים

אחותו סופיה נשואה לרב דוד יוסף, בנו של הרב עובדיה יוסף.
מתגורר בשכונת הר נוף בירושלים ונשוי לאהובה לבית ענזי. כיום לומד תורה בכולל "יחוה דעת" שבראשות גיסו, הרב דוד יוסף.
הערות שוליים

↑  אהרון דולב, ישראל קניג: המשחק מכור, הצפצוף על בתי המשפט התמסד סופית, מעריב, 2 במאי 1986
↑  יוסף צוריאל, "חכמי התורה" יכריעו על עתידה של ש"ס בקואליציה, מעריב, 5 בינואר 1987
↑  החלה הישיבה הראשונה של הקבינט הביטחוני, באתר וואלה, 14 במרץ 2001
↑  אליהו סויסה - קריאת התורה - פרשת חיי שרה עליית ראשון, נבדק ב-2019-11-20
שכר לימוד

שכר לימוד (בראשי תיבות: שכ"ל) הוא תשלום הנדרש לשם לימוד במוסד חינוכי.
קיימים מודלים רבים ברחבי העולם לשכר לימוד, כשההבדל העיקרי הוא בין מוסדות (גני ילדים, בתי ספר, מכללות ואוניברסיטאות) פרטיים וציבוריים. הראשונים רשאים בדרך כלל לדרוש שכר לימוד כאוות נפשם, ללא פיקוח ברוב המדינות. מוסדות ציבוריים מסובסדים על ידי הממשלה; לעיתים הלימודים בהם בחינם, ולעיתים נדרשת השתתפות בדרגה זו או אחרת מצד הלומדים.
היעדר רשמי של שכר לימוד ("לימודי חינם"), כפי שנהוג בבתי הספר במדינת ישראל, למשל (לפי חוק לימוד חובה), לעיתים אינו תואם את המציאות, וההורים נדרשים לתשלומים ממינים שונים, חלקם עבור פעילויות נלוות ללימודים או שירותים מיוחדים (טיולים, טקסים, אבטחה, בריאות, מחשבים, מזגנים וציוד אחר). לפי החוק בישראל אין לשלול השתתפות בלימודים או בפעילויות נלוות עקב אי-יכולת לשלם; למרות זאת, מדי פעם מתפרסמים מקרים בהם חלה הפרה של חוק זה.
שכר לימוד במוסד להשכלה גבוהה

שכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה (מכללות ואוניברסיטאות), משתנה בצורה דרסטית בין מוסדות, אזורים ומדינות שונות ברחבי העולם וזאת בהשפעת גישות חברתיות וכלכליות והבדלים היסטוריים.
שכר לימוד במוסד להשכלה גבוהה > גובה שכר הלימוד

מוסדות מסוימים רשאים לקבוע בעצמם את שכר הלימוד, בעוד שבמוסדות אחרים - בדרך כלל אוניברסיטאות ומכללות ציבוריות - נהוג שכר לימוד אחיד הנקבע על ידי הממשלה. ניתן לחלק את מדינות העולם לשלוש קבוצות, בהתאם לגובה שכר הלימוד הנהוג בהן:
היעדר שכר לימוד:
שכר לימוד סמלי:
היעדר פיקוח על שכר הלימוד:
החלוקה שלעיל היא כללית בלבד, ובמדינות מסוימות נהוגים חוקים מיוחדים. בבריטניה, למשל, קיים שכר לימוד סמלי, לכאורה, עם רמת פיקוח גבוהה יותר מזו שבארצות הברית אך נמוכה מבשאר מדינות אירופה. בבריטניה רשאית כל אוניברסיטה לקבוע את שכר הלימוד עד לגבול עליון של 3,000 ליש"ט בשנה. תקנה זו נכנסה לפועל בשנת 2006, לאחר רפורמה במערכת החינוך בבריטניה. התחזית הייתה שהאוניברסיטאות המבוקשות ביותר ייטלו את מלוא הסכום, בשעה שהאוניברסיטאות האחרות ינסו לפתות את הסטודנטים באמצעות שכר לימוד נמוך. הרפורמה נמצאת עדיין בחיתוליה, אך כיום מסתמן כי רובן המוחלט של האוניברסיטאות נאלצות ליטול את מלוא 3,000 הלירות, זאת עקב גירעונות גבוהים וקופות ריקות.
שכר לימוד במוסד להשכלה גבוהה > מימון הלימודים

המקור הראשוני לתשלום שכר הלימוד הוא כסף עצמי או עזרה מההורים. במדינות רבות קיים דגש בנושא זה, וקיימים חוקים נוקשים המכריחים את ההורים לממן את לימודי ילדיהם ככל יכולתם (כתנאי לזכאות להלוואה ממשלתית, למשל). אם האמצעים העצמיים אינם מספיקים לתשלום שכר הלימוד, קיימות שלוש אפשרויות עיקריות לגיוס הסכום:
הלוואה פרטית: הסטודנט לווה סכום כסף ממוסד פיננסי, בדרך כלל בנק. על הסטודנט להחזיר את הסכום במלואו, בתוספת ריבית, בתום פרק זמן מסוים.
בישראל, מספר הסטודנטים אשר נטלו הלוואה לצורך מימון שכר הלימוד נמצא בעלייה בחמש השנים האחרונות, כאשר היקף מימון הלימודים על ידי הוריהם הולך ופוחת, וכן מצטמצם גם מימון הלימודים על ידי חסכונות שצברו הסטודנטים, נטילת הלוואות זו מתאפיינת גם בפריסת ההלוואה על פני מספר חודשים רב יותר. בין הגורמים לעלייה זו בהיקף ההלוואות נכללים משבר הקורונה שהחריף את מצבם הכלכלי של הסטודנטים, וכן הגידול ביוקר המחיה המביא לעלייה בהוצאות הנלוות ובעלויות הדיור.
מלגה : זהו סכום כסף הניתן מטעם מוסד פרטי או ציבורי ואשר הסטודנט אינו נדרש להחזירו. חלוקת מלגות היא מוגבלת, וכמעט תמיד נדרש הסטודנט למלא אחר תנאים מסוימים לשם קבלת מלגה, למשל:
הוכחת מצוינות בלימודים.
השתייכות למגזר מסוים או לדת מסוימת; ארגונים שונים מעניקים מלגות לתושבי מדינות מסוימות, כדי לעודד חילופי סטודנטים; עיריות, למשל, מעניקות לעיתים מלגות לסטודנטים (מצטיינים, בדרך כלל) תושבי העיר.
פעילות חברתית, פוליטית, סביבתית או קהילתית ברוח המוסד שמעניק את המלגה, שהסטודנט מבצע במקביל ללימודים, או מתחייב לעתיד לבצע אותה.
מצב כלכלי; ארגונים שונים מעניקים מלגות למעוטי יכולת.
בחירת חוג לימוד שלמדינה או לאוניברסיטה יש עניין לעודד הצטרפות אליו.
הלוואה ממשלתית: הסטודנט לווה סכום כסף מהמדינה. תנאי החזרת ההלוואה תמיד נוחים בהרבה מהתנאים בהלוואה פרטית; חסרונה הוא התנאים הנוקשים, לעיתים, לקבלתה, והגמישות המועטת - הלוואה פרטית ניתן לקבל עוד באותו היום, ואילו הלוואות ממשלתיות ניתנות בדרך כלל בזמנים מסוימים מאוד. שיטה זו מכונה לעיתים בשם המודל האוסטרלי.
שכר לימוד במוסד להשכלה גבוהה > שכר הלימוד באוניברסיטאות בישראל

שכר הלימוד בישראל מהווה רק 16% ממימון האוניברסיטאות בישראל. 70% מהמימון מגיע מהמדינה והשאר מתרומות. אוניברסיטת רייכמן היא אוניברסיטה פרטית, ששכר הלימוד בה גבוה במידה ניכרת מזה שביתר האוניברסיטאות.
שכר לימוד במוסד להשכלה גבוהה > שכר הלימוד באוניברסיטאות בישראל > היסטוריה

לאחר תקופה קצרה בה הלימודים באוניברסיטה העברית ניתנו בחינם, נקבע שכר לימוד של 5 לא"י לשנה. בשנת 1935 הועלה שכר הלימוד ל-10 לא"י. בשנת 1946, הועלה שכר הלימוד בטכניון מ-45 לא"י ל-60 לא"י והסטודנטים פתחו בשביתה. גם באוניברסיטה העברית הוכפל שכר הלימוד מ-20 ל-40 לא"י.
בראשית ימי מדינת ישראל, שכר הלימוד באוניברסיטה היווה רק חלק קטן מהכנסות המוסד, בין 5-10%, כאשר סטודנטים למדעי הטבע שילמו בנוסף לשכר הלימוד גם תשלום עבור מעבדות. האוניברסיטה בקשה להעלות מדי שנה את שכר הלימוד בגלל האינפלציה, אולם הסטודנטים טענו שהם אינם יכולים לעמוד בשכר לימוד גבוה והתנגדו להעלאות בשכר הלימוד. באמצע שנת 1952 המליצה ועדת החינוך של הכנסת על העלאת שכר הלימוד ל-100 ל"י, תוך ש-20 ל"י מועברות לקרן מלגות, ונעשים צעדים משלימים לסיוע לסטודנטים. בפתיחת שנת הלימודים של 1952–1953 קיימו הסטודנטים שביתת תשלומים בדרישה להורדת שכר הלימוד. בטכניון היווה שכר הלימוד כ-15% מעלות החזקת המוסד. בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה כיסו התלמידים את כל הוצאות המוסד. בטכניון התקיימה שביתת תשלומים בדצמבר 1953, נגד העלאת שכר הלימוד. באוגוסט 1954 קבע שר החינוך שכר לימוד אחיד לכל הפקולטות באוניברסיטה ובטכניון, תוך העלאת שכר הלימוד דבר שהביא שוב לשביתת סטודנטים. בעקבות השביתה הוסכם על שיטת הצמדה חלקית של שכר הלימוד והקצבת 20% משכר הלימוד לקרן מלגות.
ביארנה סטרוסטרופ

| --- | --- |

ביארנה סטרוסטרופ
 לידה:  30 בדצמבר 1950 (בן 73) אורהוס, דנמרק
 מדינה:  ממלכת דנמרק, ארצות הברית 
 מקום מגורים:  דנמרק
 ידוע בשל:  פיתוח שפת C++‎
 השכלה:  אוניברסיטת אורהוס (1975)  אוניברסיטת קיימברידג'  קולג' צ'רצ'יל 
 תקופת הפעילות:  1979–1990 (כ־11 שנים)
 מקצוע:  מדען מחשב
 מעסיק:  מורגן סטנלי, מעבדות נוקיה בל, אוניברסיטת טקסס A&M, אוניברסיטת קולומביה, AT&T 
 תואר:  תואר שני במתמטיקה ובמדעי המחשב מאוניברסיטת אורהוס (1975) דוקטורט במדעי המחשב מאוניברסיטת קיימברידג' (1979)
 פרסים והוקרה:  פרס ויליאם פרוקטר להישג מדעי (2005)  Rigmor and Carl Holst-Knudsen Award for Scientific Research (2010)  פרס חלוץ המחשב (2018)  עמית ACM (1994)  מדליית פאראדיי (2017)  פרס צ'ארלס סטארק דרייפר (2018)  Dahl–Nygaard Prize (2015)  פרס גרייס הופר (1993)  מדלית ג'ון סקוט (2018)  עמית מוזיאון היסטוריית המחשב  עמית IEEE 
 אתרו האישי
 
סטרוסטרופ מרצה על C++11 באוניברסיטת קנט
ביארנה סטרוסטרופ (בדנית: Bjarne Stroustrup; נולד באורהוס שבדנמרק ב-30 בדצמבר 1950) הוא מדען מחשב דני, הידוע בעיקר כמפתחה של שפת התכנות הנפוצה C++‎. סטרוסטרופ משמש פרופסור באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק.
סטרוסטרופ החל לעצב את שפת C++‎ ב-1979 (שאז נקראה "C עם מחלקות"), ובמילותיו:
invented C++, wrote its early definitions, and produced its first implementation... chose and formulated the design criteria for C++, designed all its major facilities, and was responsible for the processing of extension proposals in the C++ standards committee.
סטרוסטרופ אף כתב את ספר הסטנדרטים של C++‎:‏ The C++ Programming Language, בארבע גרסאות.
בריאיון ל-Big Think, אמר סטרוסטרופ כי כשפיתח את שפת ה-C++‎ הרגיש כי קודמתה, שפת התכנות C מיושנת מדי. כמו כן אמר שלדעתו השפות צריכות להתמזג לשפה אחת אולטימטיבית ואידיאלית.
השכלה ועבודה אקדמית

סטרוסטרופ הוא בעל תואר מוסמך אוניברסיטה במתמטיקה ובמדעי המחשב מאוניברסיטת אורהוס ו-.‏Ph.D (תואר שלישי) מאוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה, שם היה תלמיד בקולג' צ'רצ'יל. הוא היה ראש מחלקת התכנות במעבדות בל, מפתיחתה עד לסוף שנת 2002. ב-2004 התמנה לחבר באקדמיה הלאומית להנדסה. בנוסף, הוא חבר מן המניין בארגונים ACM וב-IEEE.
כיום הוא פרופ' למדעי המחשב  באוניברסיטת קולומביה.
פרסים ותארים

1992 - פרס ACM על שם גרייס הופר
2004 - פרס IEEE של חברת המחשבים העולמית בקטגוריית יזם המחשבים לשנת 2004
2005 - פרס ויליאם פרוקטר להישגים מדעיים
2008 - אות ההצטיינות של דוקטור בוב
2017 - מדליית פאראדיי
2018 - פרס IEEE של חברת המחשבים העולמית בקטגוריית חלוץ המחשבים
2018 - פרס צ'ארלס סטארק דרייפר
ספריו

ביארנה סטרוסטרופ, Programming: Principles and Practice Using C++ -אידסון-ויזלי פרופשנל, 2008; ISBN 0-321-54372-6
ביארנה סטרוסטרופ, The C++ Programming Language - הוצ' אידסון-ויזלי, 2000; ISBN 0-201-70073-5
ביארנה סטרוסטרופ, The Design and Evolution of C++ - הוצ' אידסון-ויזלי, 29 במרץ 1994
ביארנה סטרוסטרופ ומרגרט אליס,The Annotated C++ Reference Manual - הוצ' אידסון-ויזלי, 1990; ISBN 0-201-51459-1
לקריאה נוספת

Gerard O’Regan, Giants of Computing - A Compendium of Select, Pivotal Pioneers, Springer, 2013, pp. 247–250.
מנחם (זוגות)

מנחם היה תנא שחי בדור האחרון של תקופת הזוגות. הוא כיהן כאב בית הדין לצד הלל הזקן (נשיא הסנהדרין).
זהותו

יש המזהים את מנחם שהוזכר במשנה עם מנחם מכת האיסיים עליו סיפר יוסף בן מתתיהו. על פי תיאורו של יוסף בן מתתיהו, פגש מנחם את הורדוס בילדותו וניבא לו שיהיה מלך, למרות שלא היה מבית חשמונאי ששלט אז. כאשר התמנה הורדוס למלך, הוא ביקש לדעת את מספר השנים שימלוך. מנחם סירב בתחילה, והורדוס הוסיף לשאול "האם אמלוך עשר שנים?". מנחם השיב שהורדוס ימלוך לפחות 30 שנה, אך לא נקט מספר מדויק. הורדוס היה מרוצה מתשובתו של מנחם, לחץ את ידו ושילח אותו לדרכו, ומאותו יום כיבד את כל האיסיים.
יצא מנחם

המשנה במסכת חגיגה מציינת שמנחם היה בן זוגו של הלל הזקן ומספרת שמנחם "יצא", והוחלף על ידי שמאי הזקן:
יָצָא מְנַחֵם וְנִכְנַס שַׁמַּאי.
בתלמוד הבבלי נחלקו חכמים "להיכן יצא" מנחם. אביי טוען שמנחם יצא "לעבודת המלך", ואילו רבא סובר שהביטוי 'יצא' משמש במובן רוחני "לתרבות רעה", כלומר - כפר. הגמרא מביאה ברייתא שתומכת לכאורה בדעת אביי: "יצא מנחם לעבודת המלך ויצאו עמו שמונים זוגות כהנים לובשי סורקין של זהב" (על פי רש"י: "לבוש בגדי מלכות"). גם בתלמוד הירושלמי נחלקו בנושא. ויש מי שפירשו בירושלמי שמנחם יצא לבטל גזרות שגזרו על ישראל עד "שהשחירו פניהם כשולי קדירה".
אהרן הימן כותב שייתכן שאין מחלוקת בין אביי לרבא ושעצם ההסכמה של מנחם לשרת את הורדוס נחשבה יציאה לתרבות רעה.
הרב ישראל ליפשיץ, מחבר "תפארת ישראל" על המשנה מפרש שבגלל נבואת מנחם להורדוס שימלוך, כשנתמנה הורדוס למלך קראו לשמש בעבודת המלך. יצחק אייזיק הלוי כותב שמנחם מונה מלכתחילה לתפקידו, למרות נטייתו לאיסיים בגלל קרבתו להורדוס, אולם לאחר שהתברר שהדבר גורם בלבול לתלמידים דאג הלל לגרום לו לעזוב.
במדרש "שיר השירים זוטא" מופיע מעשה אודות מות אחיו של מנחם, בהקשר ל"יציאת" מנחם.
בימי מנחם והילל. שנפל מחלוקת ביניהם ויצא מנחם הוא ושמנה מאות תלמידים מלובשים סריקונין של זהב. ובא חנן בן מטרון ובעט ביהודה אחיו של מנחם והרגו. ועלה אלעזר והתלמידים עמו והכה את חנן וחתכו מניות מניות. באותה שעה שלחו אנשי אורחמו והושיבו קסטרא על ירושלם והיו מטמאין כל הנשים שהיו בתוכה. ועלה אלעזר והתלמידים עמו והכו כל אנשי קסטרא. אותה שעה נפלה מחלוקת בירושלם. על אותה שעה אמרו "ברח דודי ודמה לך לצבי או לעופר האילים".
מחנה שרגא

|  מידע על המבנה |
| --- | --- |
 סוג:  בסיס צבאי 
 בשימוש פעיל:  חטיבת גולני  סיירת גולני  יחידת אגוז
 בעלות נוכחית:  צה"ל
 קואורדינטות:  32°57′37″N 35°05′38″E﻿ / ﻿32.960277777778°N 35.093805555556°E﻿ / 32.960277777778; 35.093805555556
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מחנה שרגא(למפת הגליל המערבי רגילה) מחנה שרגא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה שרגא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה שרגא
 
מחנה שרגא הוא מחנה צבאי, הממוקם מערבית לקיבוץ לוחמי הגטאות, המשמש כבסיס האם של סיירת גולני ויחידת אגוז.
המחנה קרוי על שמו של סרן שרגא (יהושפט) מוסטוילישקר-גשרי, שנפל ביוני 1948 בקרב מול כוחות הצבא העיראקי בעמק הירדן. שרגא היה איש פלמ"ח וחבר בוועד ההגנה של אזור חיפה, וסגן מפקד גדוד בחטיבת כרמלי. הוא נקבר בבית העלמין הצבאי בהר הרצל בירושלים.
מחנה שרגא הוקם באזור בו הייתה קיימת התיישבות למן תקופת הברונזה ובאתר ארכאולוגי אשר הועבר מחוץ לתחום הבסיס לאור תלונות רשות העתיקות. קיימים ממצאים למן תקופה זו ועד לתקופה הממלוכית.
יחידות פעילות

מפקדת חטיבת גולני - המפקדה החטיבתית הכוללות את כל יחידות המטה של חטיבת גולני: מודיעין, משא"ן, רפואה, קשר, טנ"א, לוגיסטיקה, אג״ם ומרכז האש.
סיירת גולני - סיירת גולני היא יחידת סיור מובחרת, תפקידה להוות כוח קומנדו חטיבתי ולשפר את יכולות הלוחמה החטיבתיות על ידי שימוש באמצעים ייעודיים. לוחמי הסיירת מהווים את הכוח הלוחם האיכותי ביותר של החטיבה ונועדו להוביל את החטיבה כולה.
יחידת אגוז - יחידת קומנדו יבשתי הכפופה לחטיבת עוז. היחידה מתמחה בפעילות יבשתית מורכבת,לוחמת גרילה לחימה בשטחים סגורים, בסבך, שדאות, הסוואה ועוד.
ראו גם

חצרות יסף
ערך זה הוא קצרמרבנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מסע ההצלה במזחלות הכלבים באלסקה

מסע ההצלה במזחלות הכלבים באלסקה. נתיב המסע מסומן במפה בקו ירוק מקווקו.
מסע ההצלה במזחלות הכלבים באלסקה היה מבצע העברה של תרופה לדיפתריה באמצעות מסע שליחים של מזחלות כלבים לאורכה של טריטוריית אלסקה של עשרים נהגי מזחלות וכ-150 כלבי מזחלות לאורך 674 מילים (1,085 ק"מ) במשך 5 ימים וחצי ב-1925, ובכך הצילו את העיירה הקטנה נום ואת הקהילות סביבה מלפתח מגפת דיפתריה.
הן נהגי המזחלות והן הכלבים שהשתתפו במבצע הונצחו כגיבורים במדיום החדש אז, הרדיו, וזכו לכותרות בעיתונים בכל רחבי ארצות הברית. בלטו, הכלב המוביל במזחלת שעשתה את קטע המסע האחרון לפני נום, נודע ככלב המפורסם ביותר בעולם באותה תקופה לאחר רין טין טין, והפסל שלו הוא יעד תיירותי פופולרי הן בסנטרל פארק שבניו יורק והן במרכז העיר אנקורג' שבאלסקה, אך היה זה צוותו של הכלב טוגו שגמע את רובם של הקטעים המסוכנים ביותר של הנתיב ועבר את המרחק הגדול ביותר מכל הצוותים, 260 מילים (420 ק"מ), בעוד שצוותו של בלטו עבר מרחק של 55 מילים (89 ק"מ). פרסום המסע סייע לדרבן את המערכה למען ההתחסנות בארצות הברית שצמצמה באופן דרמטי את האיום של המחלה.
רקע גאוגרפי

נום שבאלסקה שוכנת כשתי מעלות מדרום לחוג הארקטי. בעוד שגודל אוכלוסייתה ירד משיא של 20,000 תושבים במהלך הבהלה לזהב בתחילת המאה ה-20, היא עדיין הייתה ב-1925 העיירה הגדולה ביותר בצפון אלסקה עם אוכלוסייה של 455 ילידים ו-975 מתיישבים ממוצא אירופאי.
מחודש נובמבר ועד חודש יולי הנמל של החוף הדרומי של חצי האי סיוארד שלחוף ים ברינג היה חסום בקרח ובלתי נגיש לספינות. הקשר היחידי לשאר חלקי העולם במהלך חודשים אלו היה נתיב אידיטרוד (אנ'), שהתמשך לאורך 938 מילים (1,510 ק"מ) מנמל סיוארד שבדרום, חצה כמה רכסי הרים ואת רובה של אלסקה הפנימית ועד לעיירה נום. באלסקה ובאזורים תת-ארקטים אחרים, הדרך העיקרית לקבלת דואר וצרכי אספקה חיוניים ב-1925 הייתה מזחלות כלבים. עשור לאחר מכן נעשו המטוסים אמצעי מרכזי לתעבורה במהלך חודשי החורף.
פרוץ המגפה

בחורף 1924–1925, היה קרטיס וולש הרופא היחידי בנום. הוא וארבע אחיות עבדו בבית החולים מיינרד קולומבוס הקטן ושירתו את תושבי העיירה וסביבותיה. לאחר שמצא שפג תוקפו של כל מלאי התרופה נגד דיפתריה של בית החולים, הורה וולש לחדשו. על אף זאת, משלוח התרופה לא הגיע לפני סגירתו של הנמל עקב חסימתו בקרח. עד האביב הבא לא הייתה אפשרות לקבל משלוח נוסף.
בדצמבר 1924, ימים ספורים לאחר שהספינה האחרונה הפליגה מהנמל, טיפל וולש בכמה ילדים שאצלם הוא אבחן לראשונה דלקת גרון או דלקת שקדים. בתחילה הוא שלל אפשרות של דיפתריה. בשל אופייה המדבק של המחלה, ציפה וולש למצוא יותר תסמינים בקרב בני המשפחה של הילדים או אצל תושבים נוספים בעיירה, ולא כמה מקרים בודדים. בשבועות הקרובים, לאחר שמספר המקרים גדל וילד בן ארבע נפטר - שלא הייתה ביכולתו של וולש לבצע בו נתיחה שלאחר המוות - הוא החל להיות מודאג יותר ויותר בנוגע לאפשרות של דיפתריה.
באמצע חודש ינואר, איבחן וולש באופן רשמי את המקרה הראשון של דיפתריה אצל ילד בן שלוש שנפטר שבועיים בלבד לאחר שחלה לראשונה. ביום המחרת, כאשר התגלו אצל ילדה בת שבע אותם תסמינים של דיפתריה, ניסה וולש להזריק לה מהתרופות שפג תוקפן כדי לבדוק אם עדיין תהיה להן השפעה, אך הילדה נפטרה כמה שעות לאחר מכן. מתוך הבנה שהמגפה ממשמשת ובאה, פנה וולש לראש עיריית נום, ג'ורג' מיינרד כבר באותו ערב כדי לכנס ישיבת חירום של מועצת העיר. המועצה הכריזה מיד על הטלת הסגר. ביום המחרת, 22 בינואר, שלח וולש מסרים באלחוט לכל הערים המרכזיות באלסקה כדי להזהיר אותם מפני הסכנה לבריאות הציבור. הוא גם ביקש סיוע משירות בריאות הציבור (אנ') בוושינגטון די. סי.:
כמעט אין מנוס ממגפת דיפתריה כאן. יש לי צורך דחוף במיליון יחידות של תרופה נגד דיפתריה. שליחה בדואר היא האפשרות ההעברה היחידה. העברתי כבר בקשה לנציב הבריאות בטריטוריות לקבלת התרופה. יש כ-3,000 ילידים לבנים במחוז.
על אף ההסגר, אובחנו עד לסוף ינואר 20 מקרים מאומתים של דיפתריה ולפחות 50 נוספים בסיכון. ללא התרופה, היה צפוי שבקרב האוכלוסייה באזור הסובב את העיר של כ-10,000 תושבים, שיעור התמותה עלול יהיה להגיע לכמעט 100 אחוזים. מגפת השפעת הספרדית הכתה באזור ב-1918 וגרמה לשיעור תמותה של כ-50 אחוזים בקרב אוכלוסיית הילדים של נום ושל 8 אחוזים בקרב כלל אוכלוסיית הילדים של אלסקה. יותר מ-1,000 איש נפטרו בצפון-מערב אלסקה, וכ-2,000 בכל רחבי הטריטוריה. רובם של הנפטרים היו מקרב אוכלוסיית הילידים של אלסקה שלהם לא הייתה חיסוניות לשתי המחלות.
פתרון הבעיה

בישיבה של מועצת הבריאות שהתקיימה ב-24 בינואר, הציע מארק סאמרס, המפקח הראשי של שדות הזהב המאוחדים של האמון (Hammon Consolidated Gold Fields) על עריכת מסע של מזחלות כלבים תוך שימוש בכמה צוותים. מסע אחד יצא מהעיר נננה (אנ') שהייתה הנקודה הקרובה ביותר לנום שאליו הגיעה מסילת הרכבת של אלסקה (אנ'), והמסע השני יצא מנום עצמה כדי שהשניים יפגשו בערך באמצע הדרך בעיירה נולטו (אנ'). באופן רגיל ארך המסע מנולטו לנום 30 יום. וולש העריך שהתרופה תחזיק שישה ימים בלבד בתנאים הקשים של המסע. אחד מעובדיו של סאמרס, נהג המזחלות הנורווגי לאונרד ספלה, נבחר לנהל את המסע הלוך ושוב באורך 630 מילים (1,014 ק"מ) מנום לנולטו ובחזרה. כבר קודם לכן הוא ערך את המסע הזה בזמן שיא של ארבעה ימים, ניצח במרוץ אלסקה (All Alaska Sweepstakes) שלוש פעמים, ונודע בשל יכולתו האתלטית ויחסי הקרבה שלו עם כלבי ההאסקי הסיבירים שלו. הכלב המוביל שלו, טוגו (אנ') בן ה-12, נודע גם הוא בכושר מנהיגותו, באינטליגנציה שלו וביכולותיו לחוש בסכנה.
מיינרד הציע להטיס את התרופה באמצעות מטוס. ב-1925 הייתה התעופה עוד בראשית דרכה, ומזג האוויר החורפי הקשה של אלסקה הפך את המטוסים לאמצעי שלא ניתן היה להסתמך עליו. כמה טיסות ניסוי התקיימו בשנה הקודמת בין פיירבנקס לבין מק'גראת' (אנ') כדי לבדוק כמה ניתן להסתמך על מטוס בתנאי החורף הקשים. טיסת הניסוי הארוכה ביותר הייתה באורך של 260 מילים (420 ק"מ), פחות מהמרחק הנדרש להגיע מנננה לנום. יותר מכך, המטוסים היחידים שפעלו באלסקה ב-1925 היו שלושה מטוסים דו-כנפיים מיושנים, שבמהלך החורף פורקו. בנוסף, תא הטייס הפתוח שלהם והמנועים שלהם שקוררו במים הפכו אותם לבלתי מתאימים למסע. אף על פי שהאפשרות של טיסה הייתה אמורה להיות מהירה יותר, ההצעה לשלוח את התרופות בטיסה נדחתה על ידי מועצת הבריאות. תחת זאת הם החליטו פה אחד על ביצוע המסע במזחלות כלבים. ההחלטה הובאה לידיעתו של ספלה עוד באותו ערב והוא החל מיד בהכנות למסע.
שירות בריאות הציבור של ארצות הברית איתר מלאי של 1.1 מיליון יחידות תרופה בבתי חולים בחוף המערבי שניתן היה להעביר אותם לסיאטל ומשם לשלוח אותם לאלסקה. הספינה הבאה שתצא צפונה לא הייתה אמורה להגיע לסיאטל עד 31 בינואר, ומשם המסע לסיוארד היה אמור להמשך שישה עד שבעה ימים. בכל אופן, ב-26 בינואר אותרו 300,000 יחידות תרופה שנשכחו בבית החולים באנקורג'. המשלוח נארז בבקבוקוני זכוכית, שנעטפו בשמיכות מרופדות, שהוכנסו לגליל מתכת שמשקלו הכולל היה 9 ק"ג. בהוראתו של מושל הטריטוריה, סקוט בון, התרופות נשלחו מידית לנננה והגיעו לשם ביום המחרת. אף על פי שמשלוח זה לא היה מספיק כדי לחסל את המגפה, 300,000 היחידות הללו יכלו להאט את התפשטותה עד להגעתו של משלוח גדול יותר.
רמת הקור בפנים אלסקה הייתה אז בשיא של עשרים שנה בשל מערכת של לחץ אוויר גבוה שהגיעה מהאזור הארקטי. בפיירבנקס הטמפרטורות הגיעו ל-46 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. מהירות הרוחות הגיעה ל-40 קמ"ש, וכל אלו גרמו לשלג לכסות את דרום-מערב אלסקה ("ידית המחבת") בשכבה בעובי של עד שלושה מטרים. המסע בים היה מסוכן ובכל רחבי פנים הארץ הושבתו כל אמצעי התחבורה. יותר מכך, שעות האור המוגבלות צמצמו את משך הזמן האפשרי לטיסה.
המסע המקביל

מרגרט קארן מבית הדרכים סולומון נדבקה במחלה, מה שהעלה את החששות שהמחלה עלולה הייתה להתפשט משם לקהילות אחרות. מטען התרופות של ה-1.1 מיליון יחידות יצא מסיאטל ב-31 בינואר ורק ב-8 בפברואר הוא היה מוכן להעברה באמצעות מזחלות כלבים. וולש ביקש שמחצית ממטען זה תישלח באמצעות מטוס מפיירבנקס. בבוקר המחרת נערכה טיסת ניסוי. יחד עם יועץ הבריאות שלו הגיע המושל בון למסקנה שמספר מקרי הדיפתריה בנום ירד, והשהה את החלטתו, אך ההכנות כבר היו בעיצומם. צי ארצות הברית השיט שולת מוקשים מסיאטל צפונה וגיס הקשר של צבא ארצות הברית הצטווה להדליק מדורות כדי לסמן למטוסים את הדרך.
ב-3 בפברואר נמצא שמטען 300,000 היחידות שהועבר במסע המזחלות עדיין יעיל מבחינה רפואית והושגה שליטה על המגפה. מקרה מוות שישי, שככל הנראה לא היה קשור למחלת הדיפתריה, דווח בהרחבה כהתפרצות חדשה של המחלה. מטען התרופות מסיאטל הגיע על סיפון הספינה "אדמירל ווטסון" ב-7 בפברואר. במענה ללחצים, אישר המושל בון שמחצית מהמטען תועבר בדרך האוויר. ב-8 בפברואר החל המסע להעברת המחצית הראשונה של המטען השני של התרופות באמצעות מזחלות כלבים, בעוד שהמטוס לא הצליח להניע בשל שסתום רדיאטור שבור שגרם למנוע להתחמם. ביום המחרת לא עלה בידי הצוות להניע את המטוס, ומשימת ההטסה בוטלה.
במסע המזחלות השני השתתפו רבים מנהגי המזחלות שלקחו חלק במסע הראשון וגם בו הם נתקלו בתנאי דרך קשים. אד רוהן הגיע עם המטען לנום במקטע הדרך האחרון שארך 90 מילים (140 ק"מ) בסופת שלגים וסיים את המסע ב-15 בפברואר.