stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתחם האלף
מיקום > תחבורה

חלק מבחירת מיקום המתחם הוא התייחסות לנתיבי תחבורה רבים ומגוונים העוברים ליד או בשטח המתחם.
בין אמצעי ונתיבי התחבורה של המתחם נמצאים:
המתחם נמצא סמוך לתחנת משה דיין של רכבת ישראל והוא מתוכנן להתחבר אליה באמצעות גשר הולכי רגל.
3 קווי רכבת קלה עתידיים, הקו האדום (קיים תכנון להאריך אותו עד לסמוך למתחם), הקו הירוק והקו החום של הרכבת הקלה.
המתחם נגיש לכבישים הארציים: כביש 4, נתיבי איילון וכביש 431 העוברים סמוך מאוד למתחם.
קיים תכנון ראשוני להקמת מונורייל בשטח המתחם וכן מעלית אופקית שתוכל להסיע עד 6,000 נוסעים בשעה.
היסטוריה

באוגוסט 2015 אושרה התוכנית להקמת מתחם ה-1000 על יד הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה של מחוז המרכז.
בפברואר 2016 הצהירה עיריית ראשון לציון כי תקדם מערכת הסעה מתוצרת חברת Sky Cube מדרום קוריאה הכוללת קרוניות קטנות המונעות בחשמל (דגמי הקרוניות מאפשרים בין ארבעה נוסעים בישיבה לכ-20 נוסעים בישיבה ובעמידה) הנעות במהירות של עד 50 קמ"ש מעל מסילה עילית שגובהה כ-5 מטרים בדומה למסילות המונורייל במסלול שאורכו יהיה בין 3–5 ק"מ בין תחנת הרכבת ראשון לציון – משה דיין ומבני "שער העיר" המתוכננים לצידה אל "מתחם האלף" הסמוך. על פי המשוער יימשך זמן הקפת מסלול של כ-5 ק"מ בקרוניות כ-10 דקות ומערך הקרוניות המרבי יוכל לשנע עד כ-6,000 נוסעים בשעה.
במרץ 2016 אושרה סופית התוכנית ואף העייריה החלה בשיווק מקדים של כמה מגרשים במתחם.
באוקטובר 2017 החלה עיריית ראשון לציון לקדם את התכנון המפורט והשיווק של מתחם האלף וזאת במקביל להקמת אזור תעסוקה נוסף בסמוך שיקרא "ראשון איילון", מטרתם של אזורי התעסוקה היא להוות אלטרנטיבה לאזורי התעשייה בתל אביב והרצליה פיתוח
עוד בדצמבר 2017 פורסם אודות מועברות בפלילים של הגורמים האחראים על הקמת המתחם, ביניהם היה אביו של היזם ארז מוסצ'ו, שגייס עבור ראש עיירית ראשון לציון, דב צור תרומות בבחירות המקומיות והיה למעשה אחד מבעלי המקום,מלבד זאת פורסם עוד באותו החודש כי אחת מהחברות שיבצעו וינהלו את עבודות התשתית של המתחם היא החברה "אחים מרגולין", החברה בבעלותם של נתן, לוזי, ושי מרגולין, בני דודיו של ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו דבר אשר גרר ביקורת רבה מהתקשורת והציבור.
עוד באוקטובר 2018 החלו העבודות להקמת מבנים במתחם ואף נסללו מספר מהכבישים שעתידים לשמש אותו.
בדצמבר 2018 פורסמו מספר מכרזים להקמת מגדלי תעסוקה ומסחר במתחם האלף., עוד לפני מכרזים אלו זכו מספר חברות בבעלות על מגרש במתחם בהם בין היתר קבוצת דיסקונט הכוללת את דיסקונט, cal ומרכנתיל, מלבד זכו החברות פרשקובסקי ואמות במגרשים סמוכים למגרשים של המכרז שפורסם שמתכננים לבנות שם שטחים למטרות מסחר ותעסוקה. מלבד זכו חברות נוספות כמו הפניקס ורוגובין.
בספטמבר 2020 זכתה בשנית החברה פרשקובסקי במכרז במתחם האלף, המכרז היה על מגרש בן כ-24 דונם שנמצא במרכזו של המתחם.
ראו גם

מטווח 24
מרגריטה רוסה דה פרנסיסקו

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1965 (בת 59) סנטיאגו דה קאלי, קולומביה 
 סוגה מועדפת:  פופ לטיני 
 מדינה:  קולומביה 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 בן או בת זוג:  קרלוס ויבס (1988–1990) 
 http://www.margaritarosadefrancisco.co/
 פרופיל ב-IMDb
 
מרגריטה רוסה דה פרנסיסקו (בספרדית: Margarita Rosa de Francisco; נולדה ב-8 באוגוסט 1965) היא שחקנית, זמרת ומנחת טלוויזיה קולומביאנית.
ביוגרפיה

מרגריטה רוסה דה פרנסיסקו נולדה בקאלי, ואיה דל קאוקה, קולומביה ב-8 באוגוסט 1965. היא בתו של ג'ררדו דה פרנסיסקו - מוזיקאי ושחקן ושל מעצבת האופנה מרסדס באקרו. היא גם אחותו הגדולה של מנחה הטלוויזיה מרטין דה פרנסיסקו (ספ').
בילדותה למדה מרגריטה שיעורי בלט בקונסרבטוריון של אנטוניו מריה ולנסיה בעיר מולדתה, שממנו נאלצה לפרוש במהירות עקב בעיות בעמוד השדרה. את הופעת הבכורה שלה בסרט היא עשתה בשנת 1982 עם כיכובה בסרט "Tacones". לאחר מכן עברה לניו יורק כדי ללמוד אנגלית ובשנת 1984 נבחרה לדוגמנית השנה. היא הוכתרה כסגנית ראשונה בתחרות מיס קולומביה (אנ') ב-1984, מאוחר יותר ייצגה את קולומביה בתחרות מיס עולם ב-1985, שם לא הצליחה באותה מידה.
קריירה

ב-1986 החלה לשחק בטלנובלה "Gallito Ramirez" עליה זכתה בפרס, לאחר מכן הגישה גם תוכנית מהדורת חדשות בטלוויזיה.
בשנת 1992 גילמה את מרינה ואלדז בעונה השנייה של סדרת המשטרה הספרדית "Brigada Central" לצדה של רודי רודריגס.
בשנים 1994–1995 שיחקה בתפקיד הראשי בטלנובלה המצליחה "קפה בניחוח אישה", את דמותה של תרזה סוארז.
בשנת 2000 החלה לשמש שגרירה של רצון טוב עבור ארגון UNICEF. מ-2001 ועד 2002 הנחתה את שתי עונותיה של הגרסה הקולומביאנית לתוכנית המציאות "הישרדות".
בשנת 2002 שיחקה בסרט הטלוויזיה המקסיקני "פידל", סרט ביוגרפי אודות שליט קובה פידל קסטרו, לצד גאל גרסיה ברנאל.
בשנים 2007–2008 שיחקה בתפקיד הראשי של מריה רובלס בטלנובלה המקסיקנית "Mientras haya vida"לצדן של רומינה גאטני ופאולה נונייס.
בשנת 2009 שיחקה בסרט "על אהבה ושדים אחרים" (אנ') המבוסס על רומן מאת גבריאל גארסיה מארקס ומהווה קופרודוקציה קוסטה ריקאית-קולומביאנית, הסרט נשלח לייצג את קוסטה ריקה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. באותה שנה החלה לשחק בסדרת הדרמה הקולומביאנית "Kdabra" בתור אנה, אימו האגוצנטרית של לוקה, אותו מגלם כריסטופר אוקרמן. שבה לשחק גם בעוד שתי עונות של הסדרה.
בשנת 2019 שיחקה לצדם של קרלוס פאנס וגבי אספינו בטלנובלה האמריקאית "לשחק באש", בתפקיד של מרטינה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1997 - Margarita Rosa
2011 -  A Solas (En Vivo)
2012 - Bailarina
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1982 | Tacones |   |  |
| 1996 | Ilona llega con la lluvia | אילונה גרבובסקה |  |
| 2008 | Paraíso travel | ראקל |  |
| 2009 | על אהבה ושדים אחרים (אנ') | ברנרדה קבררה |  |
| 2009 | L'homme de chevet | לוסיה |  |
| 2010 | García | אמליה |  |
| 2016 | Vive por mi | מארילוס |  |
| 2021 | Reefa | ג'קלין |  |
| 2023 | El paraíso | אמא של חוליו | פרס השחקנית הטובה במסגרת אוריזונטי (אנ') בפסטיבל הסרטים של ונציה (2023) |
| TBA | La Diva | מריאנה אלנדה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986–1987 | Gallito Ramírez | כרמנסה "נינה מנצ'ה" לאבאלה | תפקיד ראשי; 139 פרקים |
| 1988 | Los pecados de Inés de Hinojosa | חואניטה | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 1989–1990 | Calamar | קלרמנטה סוארז דה פיגרואה סרמיינטו | תפקיד ראשי; 201 פרקים |
| 1992 | Brigada Central | מרינה ואלדז | תפקיד ראשי (עונה 2); 12 פרקים |
| 1992–1993 | Puerta Grande | פלומה גאלדס | תפקיד ראשי; 20 פרקים |
| 1994–1995 | קפה בניחוח אישה (אנ') | תרזה סוארז / קרולינה אוליבארס | תפקיד ראשי; 311 פרקים |
| 1996–1997 | Hombres | אנטוניה מירנדה | תפקיד ראשי (2 עונות); 85 פרקים |
| 1998–1999 | La madre | מריה לואיסה סוארז | תפקיד ראשי; 118 פרקים |
| 2000 | La caponera | ברנרדה קוטיניו | תפקיד ראשי; 146 פרקים |
| 2001–2002 | Expedición Róbinson | מנחה | גרסה מקומית לתוכנית המציאות "הישרדות" שודרו שתי עונות ברשת Caracol Televisión (אנ') |
| 2002 | Fidel | נטי רבולטה | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 2004–2006; 2008 2011–2016 | Desafío | מנחה | תוכנית מציאות הנחתה את העונות (1–3, 5, 8–13) |
| 2007–2008 | Mientras haya vida | מריה רובלס | תפקיד ראשי; 188 פרקים |
| 2008, 2010 | Capadocia | מרסדס "אזמרלדה" מחייה | 2 פרקים |
| 2009–2011 | Kdabra | אנה | תפקיד ראשי (עונות 2-1); 23 פרקים |
| 2011–2012 | Correo de inocentes | פילאר קראסקו | תפקיד ראשי; 125 פרקים |
| 2017 | נרקוס | קרולינה אלוורז | 4 פרקים |
| 2018 | Garzón vive | קלאודיה דה פרנסיסקו (ספ') | תפקיד אורח |
| 2019 | לשחק באש (אנ') | מרטינה גאיאני דה חרמיליו | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2023 | מסע אל בטן האדמה (ספ') | פולה | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
איליה (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  קארן אוגינסיאן
 הופק בידי:  יגור פאזנקו
 תסריט:  אנה מתיסון טימור אזוגבאיה
 עריכה:  יוליה פאופאנובה
 שחקנים ראשיים:  יגור פאזנקו אנדריי מרזליקין אולגה מדיניץ' דנילה יאקושב אנטון פאמפושני אלכסיי פאדייב ולדיסלב דמין אנסטסיה טודורסקו אנגלינה פופלאבסקאיה
 צילום:  אולוגבק חמראייב
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  V Film Studio
 חברה מפיצה:  KARO
 הקרנת בכורה:  16 בנובמבר 2026
 תקציב:  900 מיליון רובלים
 
איליה (ברוסית: Илья́) הוא סרט פנטזיה רוסי, המגולל את סיפורו של איליה מורומץ ויציאתו לאקרנים תוכננה תחילה לשנת 2019 אך עבודת הפוסט פרודקשן התארכה ויציאתו נדחתה לשנת 2026.
עלילה

רוס של קייב, המאה ה-11. המדינה נמצאת בסכנה. בדרום היא מאוימת על ידי שבט פולובצים - פגאני ערבות פראיים. בפנים המדינה, רוס נקרעת לגזרים על ידי מלחמות פנים שאפילו השליט הרוסי המתורבת ביותר בתקופה המונגולית, הנסיך ולדימיר מונומך מנסה לשים לה קץ. איליה מורומץ (בן מורום), הוא בן לאיכר, נולד נכה ולא יכול היה ללכת עד שמלאו לו 33. לאחר מכן נרפא באורח פלא והפך ללוחם גדול במהלך שירותו הנאמן לוולדימיר מונומך תוך לחימה בפולשים ומתן עזרה באיחוד אדמות רוס. בספינת הלוחמים המפורסמת של איליה, ניצחונות הקרב המפוארים שלו הוצלו בכאב, סבל ואובדן אישי... כאשר הוצעה לו עמדה גבוהה וכוח רב, איליה מחליט להקדיש את שארית חייו לאל. למרות היותו נזיר, הלוחם הגדול ביותר בהיסטוריה של רוסיה מת מוות הרואי שמונע מלחמה הרסנית. מאות שנים לאחר מכן איליה יועלה לדרגת קדוש.
מה גרם לאיליה להיות אגדה חיה וגיבור אמיתי של רוסיה? אין ספק שהיה זה כוחו הטבעי יוצא הדופן ואומץ לבו מדהים. אבל היה משהו חשוב הרבה יותר, הגלום בלבו של כל לוחם רוסי. זו התחושה הכנה למילוי חובה כלפי האומה, מסירות, אהבה לאל ולמולדת.
שחקנים ודמויות

איליה מורומץ הוא גבר חזק, אינטליגנטי וחכם, כל אישה חולמת עליו. הוא לוחם-מגן שיכול לעמוד למען משפחתו, ילדיו, מולדתו. כמובן שבבית עם אשתו וקרוביו הוא היה אדיב ואכפתי, אך עם זאת, הוא היה נחוש וקשוח כלפי אויבים. מעטים יודעים זאת, אך באפוסים הגרמאניים הקדומים אליה מורוץ נקראה איליה הנמרץ וזה אומר הרבה. כולם ידעו עליו, כלוחם יוצא דופן עם חוזק מדהים. אישים כאלה הם שהופכים למנהיגים. כמו כן, חשוב שבנוסף להשגיו כאיש צבא, אליה גם ביצע הישג רוחני, למרות כל קשיי הגורל, לא נשבר, הוא התגבר על עצמו ובסופו של דבר הועלה לרמת קדושה. זה הגיבור הקדוש שלנו.
יגור פאזנקו - איליה מורומץ:
אנדריי מרזליקין - ולדימיר מונומך
אולגה מדיניץ' - אולנה
אולכסה (דובוביאז)
וייסלאב
הנסיכה גיטה וסקס
סולוביי
הפקה

צילומי הסרט החלו באוקטובר 2018 ונערכו ביערות טייגה וברפובליקת קרליה. בינואר 2022 השחקן והמפיק יגור פאזנקו חשף בהודעה לשנה החדשה כי הסרט עודנו בהפקה והוא מקווה לסיים את הפקת הסרט במהלך 2022. אלא שההפקה הוקפאה, בשל העדר מימון.
הערות שוליים

↑  "ILIYA" - Teaser
↑  איליה באתר קינופואיסק
↑  איליה באתר kino-teatr.ru
↑  Карен Оганесян приступил к съёмкам картины «Илия Муромец»
↑  Кино Илья Муромец
↑  יגור פאזנקו באינסטגרם
אוניברסיטת קארדיף

| --- | --- |
סמליל האוניברסיטה

סמל אוניברסיטת קארדיף
 אוניברסיטת מחקר ציבורית
 מוטו:  "אמת, אחדות והרמוניה"
 תקופת הפעילות:  1883–הווה (כ־141 שנים)
 קמפוס:  עירוני
 בעלי תפקידים
 נשיא:  ג'ני רנדרסון
 צוות:  3,535 (2021/22)
 סגל:  3,400 (2021/22)
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  33,985 (2021/22)
 סטודנטים לתואר ראשון:  23,765 (2021/22)
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  9,505 (2021/22)
 שונות
 הון עצמי:  627.2 מיליון לירות שטרלינג
 מיקום
 מיקום:  קארדיף, ויילס
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  51°29′15″N 3°10′42″W﻿ / ﻿51.487433333333°N 3.1782305555556°W﻿ / 51.487433333333; -3.1782305555556
 http://www.cardiff.ac.uk/
  (למפת קארדיף מוגדלת) אוניברסיטת קארדיף(למפת קארדיף רגילה) אוניברסיטת קארדיף
 
אוניברסיטת קארדיף (בוולשית: Prifysgol Caerdydd) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית בקארדיף, ויילס, הממלכה המאוחדת אשר נוסדה בשנת 1883. נכון לשנת 2021, למדו באוניברסיטה כ-33,985 סטודנטים מ-138 מדינות, מתוכם כ-23,765 ללימודי תואר ראשון, ו-10,220 בלימודי תארים מתקדמים. היא האוניברסיטה ה-16 בגודלה בבריטניה והגדולה בוויילס, במונחים של מספר הסטודנטים והיא מציעה למעלה מ-300 תוכניות לימוד לתואר. לאוניברסיטה 205,000 בוגרים מ-202 מדינות. 
האוניברסיטה חברה בקבוצת ראסל, בברית GW4, באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (ACU), באיגוד האוניברסיטאות האירופאיות (EUA) ובאוניברסיטאות בריטניה (UUK).
היסטוריה

בשנת 1879 החלו דיונים על הקמת קולג' אקדמי בווילס. באוקטובר 1881 ממשלתו של ויליאם גלאדסטון מינתה ועדה אשר תבחן את הנושא. כשנתיים לאחר שהוועדה המליצה על הקמת אוניברסיטה, הוחלט על קארדיף למיקום המוסד. הקולג' נוסד ב-24 באוקטובר 1883 בשם הקולג' האוניברסיטאי בדרום ויילס ומונמות'שייר, וב-1893 הפך לקולג' מייסד של אוניברסיטת ויילס. לימדו בו ביולוגיה, כימיה, אנגלית, צרפתית, גרמנית, יוונית, היסטוריה, לטינית, מתמטיקה ואסטרונומיה, מוזיקה, וולשית, לוגיקה, פילוסופיה ופיזיקה. היה זה המוסד להשכלה גבוהה הראשון בווילס שגם התיר לימודי נשים ואסר בחינת דת למועמדים. מכיוון שהקולג' לא היה אוניברסיטה עצמאית ולא יכל להעניק תארים משלו, הוא הכין את תלמידו למבחנים של אוניברסיטת לונדון  או ללימודים נוספים באוניברסיטת אוקספורד או באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1972 השם שונה לקולג' האוניברסיטאי, קרדיף. ב-1988 הקולג' האוניברסיטאי נקלע לקשיים כלכליים ונשקלה הכרזה על חדלות פירעון. זה הוביל למיזוג עם המכון למדע וטכנולוגיה של אוניברסיטת ויילס (UWIST) כדי ליצור את הקולג' של אוניברסיטת ויילס, קרדיף. בשנת 1893 הוקם בית הספר לרפואה וב-1996 שם המוסד שונה לאוניברסיטת ויילס, קרדיף. בשנת 1997 האוניברסיטה קיבלה סמכויות הענקת תארים, וב-2005, היא הפכה לאוניברסיטה עצמאית בשם אוניברסיטת קארדיף המעניקה תארים משלה.
קולג'ים ובתי ספר

24 בתי הספר האקדמיים של האוניברסיטה מחולקים לשלושה קולג'ים:
הקולג' לאמנויות, מדעי הרוח ומדעי החברה
מנהל עסקים (אנ')
אנגלית, תקשורת ופילוסופיה
גאוגרפיה ותכנון
היסטוריה, ארכאולוגיה ודת
עיתונאות, מדיה ותרבות (אנ')
משפטים ופוליטיקה (אנ')
שפות מודרניות
מוזיקה (אנ')
מדעי החברה
וולשית
הקולג' לביו-רפואה ומדעי החיים
מדעי הביולוגיה
רפואת שיניים
מדעי הבריאות
רפואה (אנ')
מדעי האופטומטריה והראייה
רוקחות ומדעי הפרמצבטיקה
פסיכולוגיה
הקולג' למדעים פיזיים והנדסה
בית הספר לארכיטקטורה (אנ')
כימיה
מדעי המחשב ואינפורמטיקה
מדעי כדור הארץ והסביבה
הנדסה
מתמטיקה
פיזיקה ואסטרונומיה
דירוגים > דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי - מיקום 151–200 (2024)
דירוג Times Higher Education - מיקום 190 (2024)
דירוג QS - מיקום 154= (2024)
דירוגים > דירוג אזורי - בריטניה

דירוג שאנגחאי - מיקום 13–20 (2024)
דירוג Times Higher Education - מיקום 24 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מיקום 24 (2024)
בוגרים בולטים

נכון לשנת 2023, אנשי האקדמיה של האוניברסיטה כוללים 17 עמיתים בחברה המלכותית, 11 עמיתים באקדמיה המלכותית להנדסה (RAEng), שבעה עמיתים באקדמיה הבריטית, 21 עמיתים באקדמיה למדעי הרפואה, 32 עמיתים באקדמיה למדעי החברה ו-2 חברים באקדמיה הלאומית למדעים (NAS).
שניים מבוגרי האוניברסיטה הם חתני פרס נובל: רוברט הובר (פרס נובל לכימיה לשנת 1988) ומרטין אוונס (פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2007).
פייסל אל-פאיז
גלין דניאל
מישל טרי
יהודה באואר
ריז ח'אן
ג'ונתן קוק
גלין דניאל
הערות שוליים

↑  Facts and figures
↑  Honours and awards
| קבוצת ראסל |
| --- | --- | --- |
|  | אדינבורו • אוקספורד • אימפריאל קולג' • אקסטר • בירמינגהם • בית הספר לכלכלה של לונדון • בריסטול • גלאזגו • דרהאם • המלכה בבלפסט • ווריק • יוניברסיטי קולג' לונדון • יורק • ליברפול • לידס • מנצ'סטר • נוטינגהאם • ניוקאסל • סאות'המפטון • קארדיף • קווין מרי • קיימברידג' • קינגס קולג' לונדון • שפילד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007319959505171  GND: 10050925-3  ISNI: 0000 0001 0807 5670  LCCN: n80064961  MusicBrainz: 47c5613d-729e-4fdf-acf6-7bff692842ba  NKC: ko2008480917  SUDOC: 134492285  Trove: 799457  VIAF: 168380462   WorldCat (עם VIAF): 168380462 
הבניין הראשי באוניברסיטת קארדיף
צפון הודו

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 שטח:  1.624 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחבל ארץ:  504,196,432 (2001)
 קואורדינטות:  31°03′22″N 76°35′28″E﻿ / ﻿31.056227°N 76.591061°E﻿ / 31.056227; 76.591061 
 אזור זמן:  Indian Standard Time
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אזור צפון הודו (בהינדי: उत्तर भारत) כולל ארבעה ממדינות הודו: הריאנה, הימאצ'ל פראדש, פנג'ב וראג'סטאן וכן את שטחי האיחוד צ'אנדיגאר, דלהי, ג'אמו וקשמיר ולדאק.
גאוגרפיה

אזור צפון הודו שימש בימי קדם כמרכז השלטון של האימפריה המוגולית, של סולטנות דלהי ושל האימפריה ההודית הבריטית. אזור זה מאופיין בתרבות מגוונת, וכוללת בין היתר את מרכזי העלייה לרגל ההינדואיים של צ'אר דהאם, הארידוואר, ורנאסי, איודיה, מאתורה, פריאגראג' (לשעבר אללהאבאד), ואישנו דווי ופושקר, את מרכזי העלייה לרגל הבודהיסטים של סרנת' וקושינאגר, את מקדש הזהב הסיקי וכן מספר אתרי מורשת עולמית כגון השמורה הביוספרית ננדה דווי, מקדשי חאג'ורהו, מבצרי הגבעה של רג'סטאן, ג'אנטר מנטאר, קוטב מינאר, המבצר האדום, מבצר אגרה, פאטהפור סיקרי והטאג' מאהל.
אזור צפון הודו מכיל ברובו אזורים כפריים, אך אוכלוסיית האזור העצומה כוללת גם כמות גדולה של אנשים הנמצאים באזורים עירוניים בהם אנשים החיים במטרופולין הגדול של דלהי, ובערים לוקנוב, פטנה, קאנפור, אלאהבאד, מירוט, ג'איפור, צ'אנדיגאר, אמריטסר, בופאל ואינדור.
הינדואיזם היא הדת הדומיננטית באזור צפון הודו.
השפה הדומיננטית ביותר באזור צפון הודו היא הינדי. השפות בעלות מעמד רשמי באחת או יותר מהמדינות וטריטוריות האיחוד הממוקמות בצפון הודו הן הינדית, אורדו, פנג'אבי, קשמירית, דוגרי (אנ') ואנגלית.
ערים בולטות באזור צפון הודו כוללות בין היתר את דלהי, דרמסאלה, לה, אגרה, ואראנסי וג'האנסי.
בשנת 2023 התרחשו באזור שיטפונות בהם נהרגו מעל ל-100 אזרחים.
ראו גם

גאוגרפיה של הודו
כל אחד כפי יכולתו ולכל אחד לפי צרכיו

מחסן בגדים משותף בקיבוץ הדתי רודגס. בקיבוץ השיתופי נהוג היה שהכלל נהנים מהטובין במשותף, ועובדים במשותף, בלא תלות בין תרומה לתמורה
כל אחד כפי יכולתו ולכל אחד לפי צרכיו היא סיסמה סוציאליסטית. העיקרון מתייחס לגישה החופשית לטובין, הון ושירותים המנתקת בין תרומת היחיד, לתמורה אותה הוא מקבל - אך גם למחויבותו ולאחריותו של היחיד כלפי הכלל.
בתפיסה המרקסיסטית, הסדר שכזה ייעשה אפשרי בזכות שפע הסחורות והשירותים שמערכת כלכלית קומוניסטית מפותחת תוכל לייצר. הרעיון הוא שעם התפתחות מלאה של סוציאליזם ושחרור הכוחות היצרניים, יהיה מספיק כדי לספק את צורכי כולם. משפט זה היה גם העיקרון המארגן של התנועה הקיבוצית בישראל עד תחילת מגמות ההפרטה.
על אף שלא הוא הגה אותה, ושהייתה נפוצה בתנועות הסוציאליסטיות עוד לפניו, מזוהה הסיסמה ביותר עם קרל מרקס שעשה בה שימוש בחיבורו משנת 1875, 'ביקורת תוכנית גותהא':
"בשלב גבוה יותר של החברה הקומוניסטית, לאחר שחרור הפרט משעבודו לחלוקת העבודה, שכתוצאה ממנו ייעלם גם הניגוד בין עבודה נפשית לפיזית; לאחר שהעבודה תהפוך לא רק אמצעי לחיים אלא תכלית החיים העיקרית; לאחר שהכוחות היצרניים יתגברו אף הם עם כל התפתחות האינדיווידואל, וכל מעיינות השפע הקואופרטיבי יפרצו ביתר שפעה - רק אז אפשר יהיה לחצות את האופק הצר של הבורגנות במלואו והחברה תחרוט על דיגלה: כל אחד כפי יכולתו, לכל אחד על פי צרכיו"!
הסיסמה שימשה גם הוגים סוציאליסטים קודם לכן, כגון אוגוסט בקר בשנת 1844 ולואי בלאן בשנת 1851. יש המייחסים את מקורה הראשוני לאוטופיסט הצרפתי אטיין-גבריאל מורלי בספרו מ-1755 'קוד הטבע', בו הציע "חוקים ועקרונות יסוד שיקרעו את שורשי המידות הרעות ואת כל רעות החברה":
"א. שום דבר בחברה לא יהיה שייך לאף אחד, לא כחזקה אישית ולא כטובין הוניים, פרט לדברים שלהם יש לאדם שימוש מיידי, לצרכיו, לתענוגיו או לעבודותיו היומיומיות.
ב. כל אזרח יהיה איש ציבור, המתקיים, נתמך, ומועסק באמצעות ההוצאה הציבורית.
ג. כל אזרח יתרום את תרומתו הייחודית לפעילות הקהילה בהתאם ליכולתו, לכישרונו ולגילו; על בסיס זה ייקבעו תפקידו, בהתאם לחוקי החלוקה".
יש הרואים את שורשי הסיסמה בכתבי הברית החדשה, במעשי השליחים ובאורח החיים הקומונלי של קהילת המאמינים המתוארת בו:
"וּקְהַל הַמַּאֲמִינִים הָיָה לָהֶם לֵב אֶחָד וְנֶפֶשׁ אַחַת וְאֵין אִישׁ מֵהֶם אוֹמֵר עַל־אֲשֶׁר בְּיָדוֹ לִי הוּא כִּי הַכֹּל הָיָה לָהֶם לְנַחֲלַת כֻּלָּם. וּבִגְבוּרָה רַבָּה יָעִידוּ הַשְּׁלִיחִים עַל־תְּקוּמַת הָאָדוֹן יֵשׁוּעַ וְחֶסֶד גָּדוֹל הָיָה עַל כֻּלָּם. כִּי לֹא־הָיָה בָהֶם חֲסַר דָּבָר כִּי כָל־בַּעֲלֵי שָׂדוֹת וּבָתִּים מָכְרוּ אֹתָם וַיָּבִיאוּ אֶת־כֶּסֶף מְחִירָם. וַיְשִׂימֻהוּ לְרַגְלֵי הַשְּׁלִיחִים וַיֻּתַּן לְכָל־אִישׁ וָאִישׁ דֵּי מַחְסֹרוֹ" (מעשי השליחים, פרק ד' פסוקים 32–35, תרגום פרנץ דליטש)
חוקרים אחרים סבורים כי שורשי הכלל במשפט הרומי ובעקרון ה-obligation in solidum ('מחויבות הדדית' או 'ערבות הדדית') על פיו 'כל אחד לוקח על עצמו אחריות על כל מי שאינו יכול לשלם את חובו, והוא אחראי מנגד עבור כולם'.
בתיה אורני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביולי 1933 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  3 במאי 2020 (בגיל 86) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון
 ידועה בשל:  נווטת הראשונה בחיל האוויר הישראלי
 מספר צאצאים:  3
 
בתיה אורני (16 ביולי 1933 – 3 במאי 2020) הייתה הנווטת הראשונה בחיל האוויר הישראלי.
ביוגרפיה

נולדה בשנת 1933 בתל אביב לצילי ואיציק יחזקאל.
בצעירותה השתתפה בפעילויות של קלוב התעופה לישראל, שם עסקה בבניית טיסנים מעץ בלזה ובלימודי אווירונאוטיקה. כמו כן, הייתה חברה בתנועת הנוער התנועה המאוחדת.
ביוגרפיה > שירותה הצבאי

בסיום לימודיה התיכוניים התגייסה לנח"ל ונשלחה להכשרה בקיבוץ רמת יוחנן.
לאחר שלא התקבלה לקורס טיס, נשלחה לקורס מטאורולוגיה, שם למדה לשרטט מפות סינופטיות ולשלוח מברקי עדכון מוצפנים לטייסים על מצב הרוחות. התקבלה לקורס טיס מספר 13, אותו סיימה לאחר שנה וארבעה חודשים בשנת 1954. במסגרת קורס הטיס התמחתה במגמת הניווט.
בשנת 1954 ענד לה הרמטכ"ל משה דיין את דרגות הטייס בטקס חגיגי בבית הספר לטיסה בכפר סירקין, והיא הפכה לנווטת הראשונה בחיל האוויר הישראלי
בסיום קורס הטיס הוצבה בטייסת 103 בתל נוף.
בשנת 1956, עם עליית המתח הביטחוני בגבול מצרים, התנדבה לשירות במלחמת סיני.
ב-29 באוקטובר 1956 בשעה 15:00 החל מבצע מכבש. 16 מטוסי  DC-3 דקוטה (טייסת תובלה 103) המריאו מבסיס חיל האוויר בתל נוף, כשהם נושאים 395 צנחנים מגדוד 890. המטוסים היו מסודרים במבנה של 4 רביעיות כאשר אורני שימשה כנווטת ברביעייה האחרונה.
לקראת השקיעה החלה פעולת ההצנחה של הצנחנים בסמוך למעבר המיתלה בחצי האי סיני, והושלמה בהצלחה בשעה 2:00 לפנות בוקר. זו הייתה תחילתו של מבצע קדש.
ב-31 באוקטובר 1956 ועד 1 בנובמבר 1956 התנהל קרב המיתלה. במהלך המבצע, לילה אחרי לילה, יצאו אורני וצוותי האוויר למשימות שונות: "טסנו בחושך, כל כיוון שעה וחצי, והבאנו לכוחות ציוד, אוכל, מכתבים. לפעמים היו גם שתי טיסות לילה. ואז במהלך היום אמורים לנוח ולהתארגן לטיסה של הלילה הבא. באחת הטיסות היינו צריכים להצניח ציוד, אמרו לנו לנחות ולהעלות על המטוס חיילים פצועים מהקרבות במיתלה, חלקם פצועים קשה, ולפנות אותם. הייתה התראה על מטוס בלתי מזוהה ונאלצנו לכבות את כל האורות. היית צריך לראות אותי מסתובבת עם הפנס בין האצבעות, מסתכלת על האינפוזיות, שאף אחד לא ימות בדרך".
אורני המשיכה בשירות המילואים שלה למשימות שונות וצברה 1,200 שעות בטיסה על מטוסי הדקוטה.
חיים אישיים

נישאה בראשונה ליעקב וורונסקי, אותו פגשה בטייסת 103 בתל נוף, בה שירת כטייס. לאחר השלמת שירות החובה ושירות קבע, השתחררה מהצבא והם עברו לגור בחיפה.
שנתיים לאחר מלחמת סיני נפטר יעקב מסרטן והיא נישאה בשנית לראובן אורני.
לאחר שחרורה משרותה הצבאי החלה לעבוד במערך שירותי הניווט באל על ולאחר מכן כסוכנת נסיעות.
בשנת 2016 התאלמנה מבעלה ראובן. בשנת 2020 נפטרה בגיל 87 ונטמנה בבית עלמין ירקון.
חיים אישיים > ילדיה

לאורני 3 בנים ובת מנישואיה השניים:
שי אורני, מנהל חברת גוונים באריאל
שחר אורני
צח אורני, מנהל חברת צח אורני משקלים
יעל אורני, כוריאוגרפית ואומנית רב-תחומית.
הערות שוליים

↑   "על אפם וחמתם": הדרך הארוכה של הנווטת הראשונה, באתר הארץ, 7 במאי 2020
↑  אסף צבי, ‏בתיה אורני, הנווטת הראשונה של חיל האוויר, הלכה לעולמה בגיל 86, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 4 במאי 2020
↑  איתי בלומנטל ויואב זיתון, הלכה לעולמה בתיה אורני, הנווטת הראשונה בתולדות צה"ל, באתר ynet, 4 במאי 2020
↑  מבצע "מכבש",באתר הצנחנים
↑  נדב מן, הטובים לדאונים: פרחי הטייס הראשונים של צה"ל, באתר ynet, 6 ביולי 2012
↑  יעל רום, הטייסת הראשונה בחיל האוויר הישראלי, הטיסה את המטוס הראשון ברביעייה הראשונה
↑  שיר גולן, ‏לוחמות צוות-אוויר מספרות: כך השפיעה עלי הטייסת הראשונה, באתר חיל האוויר הישראלי, 19 במאי 2013
↑  רוית נאור, "דקוטה זה בית", באתר nrg‏, 2 בפברואר 2001 - כתבה על טייסי הדקוטה, כולל ראיון על יעל רום אודות הצניחה במיתלה
↑  הנווטת הראשונה הלכה לעולמה בגיל 87, באתר ישראל היום
ייעוץ מקוון

ייעוץ מקוון או טיפול מקוון הוא סוג של ייעוץ מקצועי לבריאות הנפש המתבצע דרך האינטרנט. הייעוץ נעשה בעזרת טכנולוגיות המשמשות יועצים מקצועיים מיומנים ולמען אנשים המחפשים שירותי ייעוץ באופן מקוון במקום אינטראקציות פנים אל פנים קונבנציונליות.
ייעוץ מקוון מכונה גם טלתרפיה, טיפול אלקטרוני או ייעוץ אינטרנטי. השירותים מוצעים בדרך כלל באמצעות דואר אלקטרוני, צ'אט בזמן אמת ושיחות וידאו. חלק מהלקוחות משתמשים בייעוץ מקוון בשילוב עם פסיכותרפיה מסורתית. מספר הולך וגדל של לקוחות משתמשים בייעוץ מקוון כתחליף לביקורים פיזיים.
בעוד שכמה צורות של טלפסיכולוגיה וטלפסיכיאטריה זמינות כבר למעלה מ-35 שנה, הפיתוח של מערכות וידאו צ'ט באינטרנט והגידול המתמשך בחדירה לשוק של אינטרנט מהיר הביאו לצמיחה מתמשכת של טיפול מקוון.