stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כימזה

| --- | --- |

תצלום לוויין של אגם כימזה בדרום גרמניה. האגם משתרע על שטח של כ-80 קמ"ר.
 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  79.9 קילומטר רבוע
 אורך:  13.725 קילומטר
 רוחב ממוצע:  9.2 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Prien, Großache 
 מקור לנהר:  Alz 
 ‏אגן ניקוז:  1,398.56 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  גרמניה גרמניה
 קואורדינטות:  47°53′N 12°28′E﻿ / ﻿47.89°N 12.47°E﻿ / 47.89; 12.47
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניכימזה(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניכימזה(למפת בוואריה רגילה) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהכימזה(למפת בוואריה מוגדלת) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהכימזה
 
כימזה הוא אגם מים מתוקים בבוואריה שבדרום מזרח גרמניה, ליד העיר רוזנהיים. לעיתים קרובות האגם מכונה "הים הבווארי". הנהרות טירולר (אנ') ופרין (אנ') מזינים את האגם מדרום, ונהר אלץ זורם מהאגם החוצה לכיוון צפון, ומתנזג בהמשך עם נהר הדנובה. אגם כימזה מחולק לחלק הצפוני הגדול יותר, בצפון-מזרח, והחלק הדרומי הקטן בדרום מערב. האגם וסביבותיו הם אזור בילוי פופולרי.
היווצרות האגם

כמו אגמים פרה-אלפיניים רבים אחרים, גם הכימזה נוצר בסוף עידן הקרח האחרון לפני כ-10,000 שנים, משקע שנחצב על ידי קרחון הנקרא זונגנבקן (אנ'). במקור האגם כיסה שטח של כמעט 240 קמ"ר, שעל פי ההערכות מהווה בערך פי שלושה מהשטח הנוכחי של האגם. בתוך 10,000 שנים שטחו הצטמצם לכ-80 קמ"ר. לפני 1904 ירד מפלס המים בכמטר.
איים

ישנם שלושה איים עיקריים באגם: הרנינסל ("אי האדונים"), הגדול ביותר, שטחו 238 כ-590 דונם). פראונכימס, שטחו כ-38 דונם, נקרא גם פראונינסל ("אי הנשים"), והקרוטינסל הבלתי מיושב, ששטחו 8.6 דונם, ונקרא גם "אי הכרוב" משום שבימי הביניים גידלו בו כרוב וירקות נוספים.
באי הרנינסל יש ארמון שנבנה על ידי המלך לודוויג השני ב-1878, שמעולם לא הושלם, אך היה אמור להיות העתק של ארמון ורסאי. רבים מחדריו פתוחים לתיירים; לאורך הקיץ נערכים סיורים בארמון ובשטחיו הנרחבים.
באי פראונכימס, הקטן מבין שני האיים המרכזיים, שוכן בית נזירות בנדיקטיני, שנבנה בשנת 782, כמו גם כפר קטן. הנזירות מכינות משקה חריף בשם קלוסטרליקור ("שיכר קלויסטר") ומרציפן (משחת שקדים).
באגם ישנו גם אי קטן מאד בעל שטח של 22 מ"ר, על פי ההשערה נוצר באופן מלאכותי כדי לסמן נקודה רדודה לסירות מפרש. באי יש ערבה, שנשתלה במקור ב-1935, והוחלפה בעץ צעיר בשנות ה-2000.
האי פראונכימס עם מנזר פראונינסל בחזית.
לאיוש בארשון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בינואר 1892 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  המאה ה־20 
 שם לידה:  Báder Lajos 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט (1918) 
 
ד"ר לאיוש בארשון (במקור באדר, בהונגרית: Bársony Lajos; בודפשט, 11 בינואר 1892 – אחרי 1940) היה זמר אופרה יהודי-הונגרי, מורה בגימנסיה. אחותו הייתה זמרת האופרה דורה ברשוני, דודיו היו ינה ואז'וני ווילמוש ואז'וני. נסיבות מותו לא ידועות, קרוב לוודאי שנספה בשואה.
קורות חיים

לאיוש באדר נולד במשפחה יהודית כבנם של יעקב באדר (1857–1927) עצמאי ושל סידוניה וייספלד (1859–1919) ממשפחת וייספלד ששינתה את שמה לואז'וני. אביו היה סוחר כללי ולאחר מכן פקיד, אמו הייתה אחותו של וילמוש ואז'וני. לאיוש למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם סיים את לימודיו ב-7 ביוני 1918.
קורות חיים > קריירה

בשנת 1920 שיחק תקופה קצרה בתיאטרון הקומדיה של בודפשט, ואז בחודש יולי באותה השנה הוחתם על חוזה על ידי "תיאטרון העיר" (Városi Színház), משם הוזמן לבית האופרה המלכותי ההונגרי. חוזהו לא חודש ביוני 1922 ולכן יצא לסיורי הופעות מחוץ למדינה ביחד עם אשתו. הם ביקרו בספרד, מרוקו, פורטוגל, האיים הקנריים ובכמה מדינות אפריקאיות. הם חזרו הביתה לממלכת הונגריה במרץ 1927. הם גם המשיכו בסיורי עבודה אלה גם בשנות ה-30.
קורות חיים > נשואיו

אשתו הייתה הזמרת בורישקה פאלפי, איתה התחתן בבודפשט, ב-12 בספטמבר 1922.
לקריאה נוספת

לקסיקון לאמנויות הבמה ההונגריות (1929–1931, עורך אלאדר שפפלין)
לאיוש ברשוני באתר Geni
לאיוש ברשון - שירים מאחד מתקליטיו
לאיוש בארשון, באתר יוטיוב
מועדון חובבי השירה - שיריו של לאיוש ברשוני
הערות שוליים

↑  "Báder Jakab halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 958/1927. folyószáma alatt".
↑  "Báder Jakabné Weiszfeld Szidónia halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1673/1919. folyószáma alatt".
↑  "La Maya and M. Afgar hangversenykörútja Afrikában (1927. március 15.) Ujság, 3. évfolyam, 60. szám, 7. oldal".
↑  Születési nevén Pálffy Borbála Sarolta.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1490/1922. folyószáma alatt".
ילנה טמניקובה

| --- | --- |

 לידה:  18 באפריל 1985 (בת 39) קורגן, מחוז קורגן, רוסיה 
 שם לידה:  אלנה ולדימירובה טמניקובה
 מוקד פעילות:  רוסיה רוסיה
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית, רקדנית, מפיקה מוזיקלית, כוריאוגרפית
 סוגה:  פופ, דאנס, האוס
 שפה מועדפת:  רוסית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  By Temnikova
 Temnikova.ru
 פרופיל ב-IMDb
 חברים לשעבר
 Serebro (2006–2014)
 
ילנה טמניקובה (ברוסית: Елена Темникова; נולדה ב-18 באפריל 1985) היא זמרת, ושחקנית רוסייה. טמניקובה החלה את הקריירה שלה בלהקת Serebro, אשר מוכרת הלהקה בזכות השתתפות הלהקה בתחרות האירוויזיון עם השיר "Song #1" והגיעו למקום השלישי בשנת 2007. בשנת 2016, טמניקובה פרשה מהלהקה לטובת קריירת סולו.
ביוגרפיה > ראשית חייה והשכלה

טמניקובה נולדה בעיר קורגן, מחוז קורגן שברוסיה. אביה, ולדימיר ויקטורוביץ, עבד כנהג ואופה במאפייה משפחתית בה גם אמהּ עבדה. מגיל צעיר החלה 4 לנגן בכינור, ולהשתתף בתחרויות מוזיקה שונות, למדה בבית ספר למוזיקה אך לא סיימה אותו, במקום זה הגיעה לסטודיו הקולני של ולרי צ'יגינטסבה. זמן קצר לאחר שסיימה את בית הספר התיכון, היא עברה עם הוריה ועם אחותה הגדולה נטליה לעיר אומסק. בדצמבר 2002, זכתה בתחרויות האזוריות, היא נסעה למוסקבה לתחרות "קול-רוסיה", שנערכה בקתדרלת ישו המושיע, שם זכתה במקום ראשון.
ביוגרפיה > 2003–2005: תחילת דרכה

טמניקובה החלה את קריירה המוזיקה שלה בשנת 2003, כאשר הגיע למקום השלישי בעונה השנייה של התוכנית מפעל הכוכבים, במהלך התוכנית הוציאה מספר סינגלים: "Дальше всех" ו-"Тайна". לאחר סיום הפרויקט החלה לעבוד עם מקסים פדייב.
ביוגרפיה > 2006–2014: פריצה בלהקת Serebro

בשנת 2006, החליט מקסים פדייב להקים להקת נשים ולצרף את טמניקובה ולקרוא להן "Serebro" ובה כללו שתי בנות נוספות מרינה ליזורקינה ואולגה סריאבקינה. ההופעה הראשונה שלהן בפומבי התקיימה בתחרות האירוויזיון ב-12 במאי 2007 בהלסינקי שבפינלנד עם השיר "Song#1" והגיעו למקום השלישי.
ב-21 באפריל 2009, הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלהן ברוסית שנקרא: "OpiumRoz". בהמשך הוציאה הלהקה אלבום נוסף לראשונה באנגלית שנקרא: "Mama Lover", בשנת 2012, אשר השיגה הצלחה בינלאומית.
במהלך שנת 2014, החליטה טמניקובה לעוזב את הלהקה ולעבור לקריירת סולו. כעבור מספר זמן יצא סינגל הבכורה שלה: "Зависимость".
ביוגרפיה > 2017–2015: קריירת סולו, Temnikova

במהלך 2015, הוציאה טמניקובה סינגל שני ששמו: "Навстречу", אשר לא נכלל באלבומים.
ב-30 בספטמבר 2016, הוציאה טמניקובה את המיני-אלבום הראשון שלה שנקרא על שמה: "Temnikova I", האלבום נחת במקום הראשון במצעדים ברוסיה וב-iTunes.
ביוגרפיה > 2018–הווה: Temnikova 4

ב-27 באפריל 2018, יצא אלבום האולפן המלא הראשון של טמניקובה שנקרא: "Temnikova III: Не модные", זה לאחר 3 אלבומי מיני שהוציאה קודם לכן.
ב-5 בפברואר 2019, טמניקובה הוציאה את האלבום המיני הרביעי שלה שנקרא על שמה: "Temnikova 4".
חיים אישיים

במהלך השנים 2004–2008, הייתה נשואה לאלכסיי סמיונוב.
בשנת 2014, נישאה לדמיטרי סרגייב. ב-27 במרץ 2015 לזוג נולדה בת, אלכסנדרה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: Temnikova III: Не модные
דיסקוגרפיה > אלבומי EP

2016: Temnikova I
2017: Temnikova II
2019: Temnikova 4
דיסקוגרפיה > אלבומי לייב

2018: Выше крыш. Акустический Лайв
2019: (TEMNIKOVA 4 (Live
2020: TEMNIKOVA PRO I Live
ילנה סוקולובסקי

| --- | --- |

ילנה סוקולובסקי והמנצח דורון סלומון, 2015
 לידה:  1967 (בת 57 בערך) מוסקבה, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  רוסית, עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים (2010)  פרס אקו"ם 
 
ילנה סוקולובסקי (ברוסית: Елена Соколовская; נולדה ב-15 ביוני 1967) היא מלחינה ישראלית, העוסקת בעיקר בהלחנת מוזיקה קלאסית - מוזיקה קאמרית וסימפונית. זוכת פרס אקו"ם ופרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים.
ביוגרפיה

ילנה סוקולובסקי נולדה במוסקבה למרינה סקבקוב-פילוטוף ואנטולי פילוטוף. אמה מוזיקאית ובוגרת האקדמיה על שם צ'ייקובסקי, ואביה כלכלן.
את דרכה המוזיקלית החלה סוקולובסקי כשהייתה בת ארבע, כשלמדה אצל סבתה לנגן בפסנתר. למרות היותה בת למשפחה מוזיקלית, היא לא למדה מוזיקה במסגרת פורמלית עד הגיעה לכיתה ז'. במהלך השנים הייתה לה מורה פרטית לפסנתר, שהכינה עבורה תוכנית לימודים אישית. כשהייתה בת עשר רכשו עבורה הוריה מינוי לתיאטרון הבולשוי במוסקבה, לקונסרבטוריון "בולשוי זל", להצגות ומופעי מוזיקה באקדמיה על שם צ'ייקובסקי ומינוי לכל התיאטראות במוסקבה. שם שמעה שלל יצירות מוזיקליות קלאסיות ואופרה, והונחלה לה האהבה לתרבות בכלל ולמוזיקה בפרט.
בגיל 15 החלה בלימודי התואר הראשון במוזיקה באקדמיה למוזיקה על שם צ'ייקובסקי במוסקבה. בתחילה התמחתה בנגינה על פסנתר, אך לאחר זמן קצר עברה להתמחות בתאוריה של המוזיקה. בסוף השנה הראשונה ללימודים טענה כי היא שומעת בראשה מנגינות שאינה מכירה; אמה ביקשה ממנה לנגן לה ועודדה אותה להלחין. בעקבות זאת, החל מהשנה השנייה לתואר למדה בחוג לקומפוזיציה באקדמיה.
בגיל 20 נישאה לזורי סוקולובסקי. לאחר סיום לימודיה החליטה להמשיך לתואר שני במחלקת הקומפוזיציה. בין מוריה שם היה אדיסון דניסוב ויחד עמו חיברה את הסימפוניה הראשונה שלה. לפני תום הלימודים הוזמנה לאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ללמוד בכיתתו של מארק קופיטמן. לאחר מכן סיימה את לימודיה בגרמניה עקב פציעת מורהּ דניסוב. בספטמבר 1994 השתתפה בפסטיבל הבינלאומי למלחינים בריינסברג. אנס פאול גידריך, שנכח שם, הביא לביצוע יצירותיה הסימפוניות ולאחר מכן הזמינה לכיתתו וביקשה לכתוב קונצ'רטו לתזמורת מיתרים. הלחנת הקונצ'רטו הייתה בחינה שאותה עברה בהצלחה.
סוקולובסקי עלתה לישראל בינואר 1995.
יצירות מוזיקליות

במשך שלושים שנה כתבה סוקולובסקי יצירות רבות שזכו בפרסים שונים. כמו כן, הקונצרטים שבהם נוגנו יצירותיה שודרו בערוצי רדיו רוסיים וישראליים, לשידורים בערוצי הטלוויזיה השונים כגון ערוץ 9 הישראלי-רוסי. סוקולובסקי התראיינה למגזינים העוסקים במוזיקה ולכתבות רבות במגזינים שונים ובעיתונים כדוגמת העיתון "ווסטי".
יצירות מוזיקליות > שנות ה-80

1984 – "וריאציות לפסנתר"
1985 – "שיר לאבא"- לכבוד 40 שנה לסיום מלחמת העולם השנייה. גרסה ראשונה לבריטון, תזמורת ופסנתר. גרסה שנייה (שנת 2010) לטנור ולתזמורת. ב-9 במאי 2012, בטקס לציון יום הניצחון על גרמניה הנאצית, ניגנה את היצירה להקה ישראלית יחד עם הבריטון אנטולי ליין.
1987 - "ווקאליזה לחצוצרה ופסנתר". 1991 גרסה שנייה המותאמת לבסון ופסנתר - נוגנה בפסטיבל "נוביסאד" ביוגוסלביה ובפסטיבל "סתיו במוסקבה".
1989 -
"רביעייה לכלי עץ בארבעה חלקים" (קוורטט לכלי נשיפה).
"סונטה לצ'לו ופסנתר"
שני "רומנסים" למילים מאת אירינה אודוייצבה.
"וריאציות לקוורטט מיתרים"
"יצירה לשני קלרינטים"
יצירות מוזיקליות > שנות ה-90

1990 – "סונטינה לאבוב/חליל ופסנתר. את הגרסה הראשונה לאבוב ופסנתר ניגנו בשנת 1990 ואת הגרסה השנייה לחליל ופסנתר ניגנו בשנת 1991.
1991 –
"קטנצ'רטינו לבסון ומיתרים".
"טריו לחליל, קלרינט וויולה".
1992 – "סונטה לחליל סולו".
1993 –
"בגטליות לפסנתר – פרימיירה במוסקבה בחודש מאי של אותה שנה. קונצרט שני בחודש יוני, ובנוסף קונצרטים בריינסברג גרמניה ובירושלים בשנת 1996.
"קנה וחליל" – יצירה לחליל סולו. היצירה נוגנה בקונצרטים ופסטיבלים רבים בישראל ומחוצה לה שנים רבות לאחר שהולחנה. היצירה "קנה וחליל" ועוד חמש יצירות נוספות נכללו בתוך אסופה העוסקת בחליל סולו ווירטואוזיות.
"סימפוניה לתזמורת גדולה" – פרימיירה בגרמניה וב"בולשוי זל".
1994 – "א- און אטואל" (כוכב אחד בצרפתית) – נוקטורן לסופרנו, עוגב וכלי הקשה סולו. את היצירה הקדישה סוקולובסקי לסבתה שהעניקה לה שיעורים בצרפתית. היצירה נוגנה במוסקבה, בגרמניה ובירושלים כשנתיים לאחר מכן.
1995 – מוזיקה להצגה "בתוך גג אחד".
1996 – "יצירה לטרומבון סולו" – קונצרט בשנת 1996 בירושלים.
1997-1998 – בשנים אלו לקחה סוקולובסקי פסק זמן קצר מהלחנת יצירות מוזיקליות; זאת מכיוון שרצתה לבחון כיוונים חדשים בתחום ההלחנה. בשנת 1998 כתבה בלדה אינסטרומנטלית בשם "For you" שאותה הקדישה לבעלה. את היצירה ניגנו באותה השנה במוסקבה ובשנת 2009 ניגנה את היצירה תזמורת בשם "Free Style". את הקלטת התזמורת השמיעו בפסטיבל המוזיקה המודרנית באולם הנרי קראון שבתיאטרון ירושלים.
יצירות מוזיקליות > 2000-2005

2000 – "חמש הקדשות לסופרנו" - קוורטט מיתרים. קונצרט ראשון באפריל 2000 בפורום המלחינות הראשון במרכז הנגב בניצוחה של ד"ר הגר קדימה.
לאחר מכן, לקחה הפסקה קצרה מן היצירות המולחנות על פי הזמנה וכתבה יצירות כגון: "קוואזי What?": דואט לכינור ופסנתר ו"רמפל אנד ז'אן קלוד – קונצ'רטו לחליל פסנתר, כלי הקשה ומיתרים בשני פרקים". את היצירה נגנו במרכז "מונארט" ולאחר מכן התנגנה היצירה בעוד מספר קונצרטים וזכתה אף לגרסה שנייה שבה החליפה להקת ג'אז את כלי המיתר.
2001 –
"How This" (ככה זה). היצירה נכתבה בעקבות הפיגוע במרכז הסחר העולמי בניו יורק. היצירה נכתבה על פי הזמנת אנסמבל המוזיקה המודרנית "מוזיקה נובה" בניצוחו של ליאונטי וולף. הגרסה הראשונה של היצירה נוגנה במרכז לאומניות ביפו ולאחר מכן ערכה סוקולובסקי רדוקציה לתזמורת קאמרית סימפונית קטנה על פי בקשתו של נעם שריף. הפרמיירה הייתה בשנת 2004 במוזיאון תל אביב.
"דואט לקלרינט ופסנתר".
2002 –
"פנטזיה לשני פסנתרים וכלי הקשה".
"קינג סולומון": פואמה קונצ'רטה לפסנתר, חליל ופיקולו ושני כלי מיתר.
2003 –
"איגור תיאודורוביץ': אוקטט בשישה חלקים". את היצירה הקדישה למלחין איגור סטרווינסקי והיא הולחנה על פי בקשתו של האנסמבל "מוזיקה נובה" לכבוד חגיגות 120 שנה להולדתו של סטרווינסקי.
"דואט לצ'לו ופסנתר" - הקדישה לאביה.
"מדרגות של חצות" - אלבום ובו 12 שירים. על האלבום עבדה יחד עם המשוררת מרגלית מתתיהו והוא זכה להשקה גדולה.
"Sabeantea Sat (המבין יבין): "קונצ'רטו גרוסו לוויולה סולו, כלי הקשה ומיתרים.
2004 – "קונצ'רטו ליטורגיה סימפוניה לוויולה סולו ומקהלה מעורבת.
2005 –
"רקוויאם יזכור".
"Timeless and Times" – יצירה שהקדישה לבן דודה. היצירה זכתה להופעות ושידורים חיים רבים, ונוגנה בסוף שנת 2009 בפסטיבל הנבל הרוסי.
החלה להלחין את היצירה "קונצ'רטו לשלושה סולנים", אך לא סיימה את הקומפוזיציה והיצירה הפכה לחלק חשוב ממנה.
יצירות מוזיקליות > 2006-2010

2006 –
"וניס התשיעית". יצירה שכתבה לאחר פנייה של ויולן מאוניברסיטת TCU‏ (Texas Chrisitian University). במקור, בקשתו של הוויולן הייתה להלחין יצירה לשלושה כלים, אך לסוקולובסקי היה רעיון משלה בהשראת קונצרט מיצירותיו של אנטוניו ויוואלדי שאותו ראתה באותה התקופה. לבסוף היא התאימה את היצירה לשלושה נגנים המנגנים בתשעה כלים. היא הקדישה אותה למלחין ויוואלדי ולעיר ונציה. בהמשך, לקחה מעט פסק זמן מן הכתיבה לאחר שהסכימה להצעה מחברת התקליטים האמריקאית "אלבני רקורדס", למכירת יצירתה ולחוזה בחברת התקליטים. האלבום הופק אף על פי שלא נסעה לארצות הברית[דרושה הבהרה].
"סונטה לוויולה ופסנתר".
2007-2008 – "פורברד פורוורד": קונצ'רטו גרוסו לארבעה חלילים, פסנתר ותזמורת סימפונית. הגרסה השנייה של היצירה הולחנה בשנת 2014.
2009-2010 –
"קונצ'רטו לקונטרה טנור או סופרן ולתזמורת קאמרית". את היצירה הלחינה על פי הזמנה מתזמורת במוסקבה. סוקולובסקי ופסנתרן שעימו עבדה עיבדו את היצירה כך שתתאים לסופרן ופסנתר. בשנת 2012 נערכה פרמיירה ב"מיוסיק סלון" במוסקבה.
"קונצ'רטו גרוסו לכינור, ויולה, צ'לו ותזמורת גדולה".
"משה: קונצ'רטו גרוסו" - יצירה המציגה את סיפורו של משה, מנישואיו לציפורה ועד ליציאת מצריים, קבלת התורה ומותו.
"ג'רלד דראו" - יצירה קאמרית לקלרינט, בס ופסנתר. יצירה על עולם של ג'וקים.
"רוקנרול אוף גראס הופר" - יצירה מודרנית קאמרית. היצירה הולחנה על פי בקשת אנסמבל הקוורטט "בגטל" ממוסקבה, לרגל השתתפותם בתחרות מוזיקה מודרנית קאמרית באוסטריה. האנסמבל זכה בפרס. את הרדוקציה השנייה ליצירה ניגנו האנסמבל "מיתר" במסגרת פסטיבל "מוזיקה מודרנית ישראלית" באולם "רבקה קראון" בירושלים.
"Prelud" - יצירה לנבל סולו, בכורה בדצמבר 2010 בפסטיבל הנבל הרוסי במוסקבה. גרסה שנייה לפסנתר סולו.
"סויטה לסופרן, כינור, ויולה, צ'לו, ופסנתר" - יצירה שהולחנה למילותיו של הנריך היינה. הוקדשה לרוברט שומאן לכבוד 200 שנים להולדתו. פרמיירה במוסקבה של האנסמבל "בגטל" באולם המראות "Institute of Art".
יצירות מוזיקליות > 2011-2015

2011 -
"אל מונדו דל סול" (עולם השמש). יצירה לסופרן ותזמורת סימפונית קטנה על פי בקשתה של הקאמרטה הישראלית ירושלים. היצירה זכתה בסדרה של מופעים במוזיאון תל אביב לאמנות, בחיפה ובירושלים בשנת 2011 וב-2012. היצירה זכתה לשידורים והופעות רבים, ולכתבה נרחבת בז'ורנל "אקדמי אוף מיוזיק" במוסקבה.
2012 - "קונצ'רטו כפול לכינור פסנתר ומיתרים".
2013 –
"קונצ'רטו גרוסו לקלרינט" - "גרנד פירקוסיה א-ארצ'י".
"ברוקה דנצה" קלרינט, ויולה ופסנתר. את היצירה נגנו ב-TCU באפריל 2013. הגרסה השנייה ליצירה נוגנה ביולי 2014 בחליל במקום הקלרינט.
"פסקלייה לפסנתר פורטה".
"סונטה לנבל סולו בשלושה חלקים".
"סונטה לקוורטט כלי נשיפה"
2014 – "The Criminal". יצירה שזכתה בפרס 'אקו"ם' על שם מרק קופיטמן ליצירה שהוגשה בעילום שם. היצירה הולחנה לארבעה חלילים, גרנד פירקוסיה, חמש ויולות, ארבעה צ'לו, שני בסים, ופרקשניסט. היצירה כוללת בתוכה מעט מעולם התיאטרון, לחנים הדומים למנגינותיו של שטראוס והמון אסוציאציות.
פרסים

2005 – פרס אקו"ם לעידוד פרסום היצירה בתחום המוזיקה הקונצרטית על היצירה "רקוויאם יזכור".
2010 – פרס יצירה לקומפוזיטורים מטעם ראש הממשלה על היצירות: "Time and Timeles", "ככה זה" ועוד.
2012 – פרס יורי שטרן לאמנים עולים על היצירות "קנה וחליל", "כוכב אחד", "ככה זה" ויצירות נוספות.
2014 – פרס אקו"ם ליצירה המוגשת בעילום שם על היצירה "The Criminal".
הערות שוליים

↑  ילנה סוקולובסקי, באתר אקו"ם
↑  ה"בולשוי זל" הוא אולם גדול בעיר סנט פטרסבורג שברוסיה ומשכנה של ה-Saint Petersburg philharmonia
↑  היצירה רואה אור בתקופה זו, 2015
↑  הזוכים בפרסי רה"מ לקומפוזיטורים, באתר הבמה
↑  זוכי פרס יורי שטרן לאמנים עולים לשנת 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268091405171  ISNI: 0000 0000 6958 0745  VIAF: 98225657   WorldCat (עם VIAF): 98225657
כתב יד טופקאפי

כתב יד טופקאפי הוא אחד מכתבי היד העתיקים ביותר של ספר הקוראן, והוא נכתב במאה ה-8 לספירה (שלהי המאה הראשונה בלוח השנה האסלאמי).[דרושה הבהרה]
כתב היד הזה שמור בארמון טופקאפי, באיסטנבול שבטורקיה.
כתב היד משויך לעות'מאן בן עפאן.[דרושה הבהרה]
גודלו של כתב היד הוא 41 ס"מ על 46 ס"מ. הוא מכיל יותר מ-99% מהקוראן, כשלמעשה רק שני עמודים (23 פסוקים) חסרים.
הערות שוליים

↑  The "Qur'an Of Uthman" At The Topkapi Museum, Istanbul, Turkey, From 1st / 2nd Century Hijra, www.islamic-awareness.org
↑  7 Oldest Qurans in the World, Oldest.org, ‏2017-12-21 (באנגלית)
↑  The "Qur'an Of Uthman" At The Topkapi Museum, Istanbul, Turkey, From 1st / 2nd Century Hijra, www.islamic-awareness.org
↑  The "Qur'an Of Uthman" At The Topkapi Museum, Istanbul, Turkey, From 1st / 2nd Century Hijra, www.islamic-awareness.org
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאוניד אומנסקי

| --- | --- |

 לידה:  23 ביולי 1890 יוזובקה, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  3 באפריל 1957 (בגיל 66) סקנקטדי, מדינת ניו יורק, ארצות הברית
 ענף מדעי:  חשמל תעשייתי
 מקום מגורים:  סקנקטדי, מדינת ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 עיסוק:  חשמלאי
 מקום לימודים:  המכון הפוליטכני האימפריאלי של סנט פטרבורג
 מוסדות:  ג'נרל אלקטריק 
 פרסים והוקרה:  מדליית אדיסון
 תרומות עיקריות
 חשמול תעשייה כבדה
 
לאוניד אומנסקי (23 ביולי 1890, יוזובקה, האימפריה הרוסית – 3 באפריל 1957, סקנקטדי, ניו יורק, ארצות הברית) היה מהנדס חשמל יהודי בעל נתינות האימפריה הרוסית ואזרחות אמריקאית, ראש מחלקת ההנדסה והתעשייה של חברת ג'נרל אלקטריק, זוכה "מדליית  אדיסון IEEE".
ביוגרפיה

נולד ב-23 ביולי ביוזובקה במשפחתו של יליד באחמוט, המהנדס אברהם אומנסקי (1859–1913), לימים הבעלים של בית היציקה המכנית לברזל ומפעל המכונות החקלאיות בניקולייב. אח (מנישואיו השניים של אביו) – הדיפלומט הסובייטי קונסטנטין אומנסקי. המשפחה התגוררה בבית משלה ברחוב קוריירסקאיה מול מגדל המים שוחוב.
בשנת 1907 סיים את לימודיו בגימנסיה בניקולייב. באותה השנה, התקבל למחלקה האלקטרומכנית של המכון הפוליטכני האימפריאלי של סנט פטרבורג.
לאחר סיום המכון נשלחה על ידי ועדת התותחנים ב-1915 לארצות הברית כדי לקבל פגזים עבור צבא האימפריה הרוסית. לאחר מהפכת אוקטובר נשאר בארצות הברית ונהיה למהנדס בג'נרל אלקטריק. עסק בחשמול תעשיית המתכות, מפעלי גלגול, תנורים, חלוקת אנרגיה. מאז 1950, ראש מחלקת ההנדסה והתעשייה של ג'נרל אלקטריק. בשנת 1956 הוענקה לו מדליית תומאס אדיסון IEEE "על תרומה יוצאת דופן לחשמול תעשייה" (מדליה זו מלבד לאוניד אומנסקי, הוענקה רק לעוד נתין של האימפריה הרוסית: ולדימיר זבוריקין). בעלים של 18 פטנטים ומחברם של 30 מאמרים מדעיים.
הערות שוליים

↑  Родился 2 августа 1859 года в Бахмуте, умер 20 августа 1913 года в Баку.
↑  "Николаевский краевед рассказал историю семьи инженера Уманского". אורכב מ-המקור ב-2021-09-22. נבדק ב-2021-09-22.
לאיוש בורשודי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1883 וליקי בצ'קרק (Nagybecskerek), חבל באנאט, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית - כיום בוויבודינה, סרביה 
 פטירה:  1941 (בגיל 57 בערך) 
 שם לידה:  לאיוש קליין
 מדינה:  הונגריה 
 
לאיוש בורשודי (במקור עד 1909 קליין, בהונגרית: Borsodi Lajos; וליקי בצ'קרק, 8 במאי 1883 – יאבוקה, 1941) היה משורר, עורך, סופר יהודי-הונגרי, יליד וויבודינה, עורך דין בהכשרתו.
קורות חיים

לאיוש בורשודי נולד במשפחה יהודית בחבל באנאט-וויבודינה בדרום ממלכת הונגריה (כיום חלק מצפון סרביה) שבמסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא סיים את לימודיו בתיכון בעיר הולדתו, קיבל תואר במשפטים, תעודת עורך דין בבודפשט ודוקטורט במשפטים באוניברסיטת קלוז'. בורשודי היה אחד מנציגיה הבולטים של הספרות ההונגרית ביוגוסלביה, בנוסף למחקרים על הספרות ההונגרית והסרבו-קרואטית, הוא פרסם מחזה וסיפוריו הקצרים. קובץ  שירי-הפרוזה שלו, "חלון ראווה" (וליקי בצ'קרק, 1921), ביטא את אווירת הקיפאון הכפרי. הוא התגורר בטימישוארה בשנות ה-30 של המאה ה-20, היה היועץ המשפטי של הסניף בבאנאט של "המפלגה ההונגרית הלאומית" (OMP) וערך את כתב העת ההיתולי "אישטוק המשוגע". שם פורסם קובץ שירה נוסף שלו, "פרחי בר". בהמשך הוא חזר ליוגוסלביה, שם פרסם בכתב העת "קלנדיה" (כתב עת ספרותי וביקורתי של המיעוט ההונגרי ביוגוסלביה) ובשנים 1937–1938 את הרומן שלו "בני צ'אבה" (Csabayék)  יצירה המתארת את החיים בעיירה.
עבודותיו

הוד רוממותו! מחזה במערכה אחת
סיפורים – הרהורים; זינגר – וולפנר, 1905
חלון ראווה; 1921
מסיבה, נשף – סצנות, סיפורים קצרים; 1923
ראו גם

אימרה בורי: תולדות הספרות ההונגרית ביוגוסלביה. נובי סאד, 1968.
פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים – לקסיקון ספרותי. 1927
לאסלו גרולד: לקסיקון הספרות ההונגרית ביוגוסלביה (1918–2000). נובי סאד, הוצאת פורום, 2001
זולטן קלפיש: מדריך ביוגרפי. אלף ביוגרפיות הונגריות מארצות דרום סלאביות. נובי סאד, הוצאת פורום, 2002
לקסיקון המשחק ההונגרי. אלאדר שופפלין. איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה. [1929]
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. לאיוש בורשודי
יוז'ף פלטינוס: חטאי "הבנייה החופשית". מהדורה רביעית, 1938–1939.
לקסיקון חדש של הספרות ההונגרית. עורך ראשי. פטר לאסלו, 1994
לקריאה נוספת

לקסיקון הספרות ההונגרית ברומניה: 1981.
לאיוש בורשודי במוזיאון הספרותי פטפי.
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1909. évi 155404. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1909. év 21. oldal 2. sor
כימופוביה

כימופוביה היא חרדה מהמונח "כימיקלים". היא נקראת כך בשל הסטיגמה של השימוש במונח "כימיקלים" לתיאור כימיקלים מעשי אדם בלבד ולא גם כימיקלים שמקורם בטבע.
בדרך כלל משתמשים במונח זה כאשר רוצים לתאר את ההנחה שחומרים סינתתים מעשי האדם, הם כימיקלים בעוד שחומרים טבעיים או אורגניים אינם כימיקלים, וזאת למרות שכל חומר ביקום, גם אם מקורו הוא טבעי או אורגני הוא כימיקל (למשל מים וחמצן).
כימופוביה נובעת מהבנה חלקית של המדע או הבנה לא נכונה של המדע וניתן לשייך אותה לאחת הצורות הבאות לידי ביטוי כתוצאה מהפחד של הלא נודע. כימופוביה יכולה להיגרם גם בעקבות חוויה עוצמתית שלילית הקשורה בחומרים מזיקים או מסוכנים.
תסמינים עיקריים

הרגשה בלתי נשלטת של חרדה כשחושבים או נחשפים לחומרים רעילים או סינתטיים, הרגשה שצריך לעשות הכל כדי להימנע מחומרים רעילים או סינתטיים, חוסר יכולת לתפקד בצורה נורמלית בעקבות החרדה והידיעה שהפחדים לא הגיוניים אבל בלתי ניתנים לשליטה. פחד זה לעיתים מתבטא בהימנעות מצריכת תרופות הכוללות חומרים סינתטיים (כמו אקמול).
דרכי טיפול

טיפול מתמשך הכולל העלאת הביטחון, התגברות על פחד, חשש ועצב והחלפת מחשבות שליליות במחשבות חיוביות. חשוב לציין כי לא ניתן לפתור את הבעיה בעזרת טיפול תרופתי מאחר שמעולם לא פותחה תרופה המיועדת לבעיה זו, אך יש טיפול תרופתי היכול לדכא תסמינים.
ראו גם

ללא כימיקלים
כריסטיאן נאפולס

כריסטיאן אטאנאי נאפולס (בספרדית: Cristian Atanay Nápoles; נולד ב-27 בנובמבר 1998) הוא אתלט קובני, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2023) בקפיצה משולשת.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיים נאפולס במקום הרביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.16 מטר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת סיים נאפולס במקום התשיעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.70 מטר.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיים נאפולס במקום החמישי בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 17.38 מטר.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן סיים נאפולס במקום העשירי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.63 מטר.