stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיירות באלבניה
צפון אלבניה

האזור הצפוני של המדינה ידוע בעיקר בזכות המורשת הטבעית והתרבותית שלו הכוללת נופים הרים אלפינים ציוריים, אגמי קרח, צומח וחי עשירים, אזורים היסטוריים עם מסורות עתיקות ומאכלים ייחודיים.
האלפים האלבניים הם בין המאפיינים החשובים ביותר והייחודים של האזור הצפוני של אלבניה. נהר הגאשי וראייצ'ה הוכרזו כאתרי מורשת עולמית.
הנהר נובע וזורם דרך האלפים האלבניים בצפון עד הגעתו לנהר ולבונה.
הפארק הלאומי עמק ולבונה והפארק הלאומי ת'ת' משתרעים על פני האלפים האלבניים ומציעים מגוון אפשרויות לתיירים: דייג, טיפוס הרים וסיורים רגליים. מעבר ולבונה מפריד בין שני הפארקים. מסורות אלבניות, תרבות אירוח, תרבות כללית וקולינריה של האזור מוצעים לתיירים באזור זה של הפארקים.
הכפר ת'ת' מוקף בארבעת צדדיו בהרים רבים שגובהם מעל 2000 מטר בהם רדוהימה במערב, אראפי ופופלוקה בצפון ויזרקה במזרח. הכפר ידוע בכנסיות הרומיות-קתוליות, במסורות עממיות ובמורשת הטבעית שלו.
פארק הטבע נייקאי-מרטור (Nikaj-Mërtur) הוא אזור של נופים אלפיניים, עמקים עם נהרות עמוקים, צוקים אנכיים, יערות צפופים ואגמים קטנים.
העיר שקודרה נוסדה בסביבות המאה הרביעית לפני הספירה, על ידי שבטים אילירים. לעיר בולטות רבה בתחומי התרבות, הדת, האמנות והבידור בצפון אלבניה. המראה האופייני של העיר הוא רחובות צרים עם קירות אבן גבוהים משני צדי הרחוב. טירת רוזפה ממזרח לעיר היא אחד המבנים האדריכליים הבולטים ביותר באזור.
אגם שקודרה, האגם הגדול ביותר בחצי האי הבלקני הוא יעד תיירות פופולרי. בין האטרקציות לתיירים באגם הן שייט, דייג וספורט ימי.
מרכז אלבניה

אזור מרכז אלבניה כולל בתוכו אתרים ארכאולוגיים, טירות, מערות, רצועות ארוכות של חופים חוליים ולגונה. טירנה הבירה ידועה בבנייניה הצבועים בצבעים עליזים, פרי יוזמתו של ראש העיר אדי רמה, לימים ראש ממשלת אלבניה. מאז נפילת הקומוניזם החלה העיר לשנות את פנייה לכיוון מודרני יותר. בעיר מקומות בילוי, פסטיבל, הופעות ואטרקציות תיירותיות. קרויה, בירת נסיכות ארבר בימי הביניים נקראת בפי המקומיים "המרפסת האדריאטית" בשל נופיה היפים ביום ובלילה. בשל ההיסטוריה הארוכה והמתמשכת שלה, העיר משמשת כבית לאתרים ארכאולוגים שונים ומבנים שעדיין עומדים על תילם.
הפארק הלאומי דייטי מקיף את הר דייטי. ניתן להגיע אל ההר משך כל השנה בטיפוס רגלי או באמצעות רכבל. מן ההר ניתן לצפות בנופי הבירה טירנה וההרים סביב. המקום הוגדר כ"מרפסת של טירנה" בגלל נופיו.
דורס, שנוסדה בשנת 627 לפני הספירה היא אחת הערים העתיקות בעולם. בעיר ניצבים החומה של העיר העתיקה של דורס, טירת דורס, ואמפיתיאטרון דורס, הגדול בבלקן. אלמנטים רבים המשלבים סגנונות אדריכליים שונים מימי קדם ועד ימינו נמצאים בכל רחבי העיר. חופי העיר מהווים מוקד משיכה לתיירים.
הפארק הלאומי דיביסטה-קרבאסטה כולל את לגונת קרבאסטה, הלגונה הגדולה ביותר במדינה ואחת מהגדולות ביות בים האדריאטי. הלגונה מופרדת מהים באמצעות רצועת חול צרה. האקלים הים התיכוני והגאולוגיה שבה מאפשרים הימצאות של מגוון רחב של חי וצומח אשר הימצאותם פוחתת בדרום אירופה.
אפולוניה הוא אחד מהאתרים הארכאולוגים הפופולרים במדינה. השרידים באתר נחקרו החל משנת 1916, אך חלק גדול מהאתר, טרם בוצעו בו חפירות.
פארק לורה (Lurë National Park) ידוע עקב 12 אגמים קרחוניים שבו. יש בו נוף עם הרים גבוהים.
בפארק הלאומי מעבר שטאמה יערות עצי אורן ואלון צפופים.
הערות שוליים

↑  WORLD HERITAGE: GASHI RIVER AND RRAJCA AT UNESCO, באתר q.m.k.s.h‏, 10 ביולי 2017
↑  אלכס קרבאר, Tirana, Breaking Free From Communist Past, Is a City Transformed, באתר הניו יורק טיימס, 28 באוגוסט 2015
↑  טום מאסטרס, The best beaches of the Albanian Riviera, באתר לונלי פלאנט, אוגוסט 2017
↑  Natural and Cultural Heritage of the Ohrid region, באתר אונסק"ו
נופי הפארק הלאומי ת'ת'
נופי טירנה הבירה
חוף בעיר סרנדה
העיר בראט
מרי אליזבת' וינסטד

| --- | --- |
וינסטד (2010)
וינסטד (2010)
 לידה:  28 בנובמבר 1984 (בת 40) ארצות הברית קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 מקום לימודים:  בלט ג'ופרי 
 בן או בת זוג:  ריילי סטירנס (9 באוקטובר 2010–2017)  יואן מקגרגור (2022–?)   יואן מקגרגור (2017–?) 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרס סאטורן 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
מרי אליזבת' וינסטד (באנגלית: Mary Elizabeth Winstead; נולדה ב-28 בנובמבר 1984) היא שחקנית וזמרת אמריקאית, אשר התפרסמה לראשונה באופרת הסבון "תשוקות" (2000-1999). לאחר מכן שיחקה בסרט גיבורי העל "תיכון בהיי" (2005) ובשלל סרטי אימה כמו "יעד סופי 3" (2006), "חג מולד שחור" (2006) ו"חסין מוות" (2007). הצלחה נוספת הגיעה עם התפקידים בתור לוסי מקליין בסרט "מת לחיות 4.0" (2007) ובתור רמונה פלאוורס בסרט "האקסים של החברה שלי" (2010).
בשנת 2012 זכתה לשבחי הביקורות כאלכוהוליסטית שנכנסת לתהליך גמילה בסרט "מרוסקת". לאחר מכן, היא שחזרה את תפקידה בתור לוסי מקליין בסרט "מת לחיות ביום טוב" (2013) וחזרה לטלוויזיה עם תפקידים בסדרת הסאטירה הפוליטית "חסרי מוח" (2016), בסדרת הדרמה הרפואית "רחוב מרסי" (2017-2016) ובדרמה הפשע "פארגו" (2017).
ביוגרפיה

וינסטד נולדה בקרוליינה הצפונית שבארצות הברית, לבטי לו (לבית נייט) ולג'יימס רונלד וינסטד, והיא בת הזקונים מתוך חמש. כשהייתה בת 5, עברה משפחתה לסאנדי שביוטה.
בגיל צעיר החלה להתעניין בבלט, משחק ואמנות ההופעה.
כילדה הופיעה וינסטד במפצח האגוזים, בתקווה להפוך לבלרינה בגיל 11. היא קיבלה את ההזדמנות ללמוד ריקוד בתוכנית הקיץ של בית הספר היוקרתי בלט ג'ופרי בניו יורק. שם היא למדה בלט וריקודי ג'אז, אך החליטה בנוסף לכך ללמוד משחק. לבסוף, הופיעה וינסטד בברודוויי במחזמר של דוני אוסמונד, יוסף וכתונת הפסים המשגעת.
בנוסף הייתה וינסטד חברה במקהלת הילדים הבינלאומית בצעירותה, והציגה את כישוריה בהופעה בכנסייה.
קריירה

וינסטד החלה לשחק בסוף שנות ה-90, כאשר היא הופיעה במספר פרקים בסדרת הטלוויזיה "מגע של מלאכים", ובסדרת ההמשך "Promised Land". ב-1999, היא שיחקה את ג'סיקה בנט באופרת הסבון "תשוקות" ברשת NBC. בתפקיד זה היא שיחקה עד שנת 2000.
בשנת 2001, שיחקה וינסטד בסדרת האימה "Wolf Lake" ברשת CBS. בשנת 2004, היא שיחקה בסרט הטלוויזיוני, "Monster Island", והתארחה בפרק בסדרה "מרוץ לאתמול".
בשנת 2005, שיחקה וינסטד בתפקיד קטן בסרט האימה "הצלצול 2". בנוסף, היא ניסתה את מזלה בקומדיה, והופיעה בסרט העצמאי, "Checking Out", בו שיחקה יהודייה ממשפחה גדולה. מאוחר יותר, היא קיבלה תפקיד יותר גדול בסרט גיבורי העל הקומי "תיכון בהיי", שם שיחקה את גוון גרייסון.
בשנת 2006, לאחר חשיפתה בסרט תיכון בהיי, כיכבה וינסטד בסרט האימה "יעד סופי 3" לצידו של ריאן מרימן. היא נבחנה לתפקיד בסרט השני בסדרה, אך לא התקבלה. לאחר מכן, היא הופיעה בסרט אימה אחר "חג מולד שחור".
באותה שנה הופיעה וינסטד בסרט "בובי", לצדם של אנתוני הופקינס, ויליאם ה. מייסי ואשטון קוצ'ר. היא ושאר השחקנים בסרט היו מועמדים לפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית "הליהוק הטוב ביותר לסרט הקולנוע".
ב-2007 הופיעה וינסטד במספר סרטים בתפקידים גדולים. קוונטין טרנטינו ליהק אותה לסרט "חסין מוות". בנוסף, היא קיבלה תפקיד ראשי בסרט "מת לחיות 4" בתור לוסי, בתו של ג'ון מקליין, אליו נבחנו ידועניות רבות, ביניהן ג'סיקה סימפסון.
וינסטד זכתה לכינוי "מלכת הצרחה", בגלל השתתפותה במספר סרטי אימה כמו "יעד סופי 3", "חסין מוות" ו"חג מולד שחור", אך השתתפה גם בז'אנרים נוספים כמו: קומדיה (תיכון בהיי), דרמה (בובי) ופעולה (מת לחיות 4).
בשנת 2008, היא כיכבה בסרט הריקודים "להגשים את החלום". הסרט צולם בשיקגו ובוויניפג. בארצות הברית הוא יצא ישירות ל-DVD ובבריטניה הוא נכשל בקופות.
בשנת 2010, הופיעה בסרט "האקסים של החברה שלי" לצד מייקל סרה. בשנת 2011, שיחקה בסרט "היצור". בשנת 2012, שיחקה בסרטים "אברהם לינקולן: צייד הערפדים" ו"מרוסקת" לצד אהרון פול; עליו זכתה וינסטד לשבחי המבקרים.  בשנת 2013, הופיעה שוב בתור לוסי מקליין בסרט "מת לחיות ביום טוב" לצד ברוס ויליס, ובהמשך שיחקה בסרטים "לחיות את הרגע" ו"ילדים בוגרים של גירושין". בשנת 2014, שיחקה בסרט "להרוג את השליח" בכיכובו של ג'רמי רנר.
בשנת 2016 עלתה ברשת CBS הסדרה "חסרי מוח", בה מככבת וינסטד בתפקיד הראשי, לצידם של דני פינו, ארון טבייט, טוני שלהוב ואחרים. בשנת 2019, שיחקה בתפקיד אורח בסדרת המדע בדיוני האנתולוגית "אהבה, מוות ורובוטים" מבית נטפליקס, לצד טופר גרייס.
בשנת 2021 שיחקה בסרט הפעולה מבית נטפליקס קייט וגילמה את הדמות הראשית קייט, לצד וודי הרלסון.
חיים אישיים

בשנת 2010 וינסטד נישאה למפיק הסרטים ריילי סטירנס; הם הכירו בהפלגה כשהייתה בת 18. במאי 2017 הודיע הזוג על פרידה, וכן התגרשו באותה שנה.
באוקטובר 2017 דווח כי וינסטד נמצאת במערכת יחסים עם השחקן הסקוטי יואן מקגרגור, אותו פגשה על סט הסדרה "פארגו", בעת שהיה נשוי. לאחר מכן נפרד מקגרגור מאשתו. בנם הבכור, לורי, נולד ב-27 ביוני 2021.
ב-2014, היא הייתה אחת מהקורבנות בפריצה ההמונית לחשבונות iCloud של ידוענים.
חיים אישיים > אקטיביזם

באוקטובר 2023, וינסטד, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | הצלצול 2 | אוולין בורדן הצעירה |  |
| 2005 | Checking Out | ליסה אפל |  |
| 2005 | תיכון בהיי | גוון גרייסון |  |
| 2006 | יעד סופי 3 | ונדי כריסטנסן |  |
| 2006 | בובי | סוזן טיילור |  |
| 2006 | חג מולד שחור | הת'ר פיצג'רלד |  |
| 2006 | פקטורי גירל | אינגריד סופרסטאר |  |
| 2007 | חסין מוות | לי מונטגומרי |  |
| 2007 | מת לחיות 4.0 | לוסי מקליין |  |
| 2008 | להגשים את החלום | לורין קירק |  |
| 2010 | האקסים של החברה שלי | רמונה פלאוורס |  |
| 2011 | היצור | ד"ר קייט לויד |  |
| 2012 | מרוסקת | קייט האנה |  |
| 2012 | אברהם לינקולן: צייד הערפדים | מרי טוד לינקולן |  |
| 2013 | הצצה למוחו של צ'ארלס סוואן השלישי | קייט |  |
| 2013 | לחיות את הרגע | הולי קילי |  |
| 2013 | ילדים בוגרים של גירושין | לורין סטינגר |  |
| 2013 | מת לחיות ביום טוב | לוסי מקליין |  |
| 2014 | Faults | קלייר |  |
| 2014 | Alex of Venice | אלכס ודר |  |
| 2014 | להרוג את השליח | אנה סימונס |  |
| 2016 | איש האולר | שרה ג'ונסון |  |
| 2016 | זמן משפחתי | גוון |  |
| 2016 | דרך קלוברפילד 10 | מישל |  |
| 2018 | הכל אודות נינה | נינה גלד |  |
| 2019 | איש מזל התאומים | דניאלה "דני" זקרזבסקי |  |
| 2019 | שומר שתיקה | גייל |  |
| 2020 | ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת | הלנה בריטני/הציידת |  |
| 2021 | קייט | קייט |  |
| TBA | Rich Flu |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | מגע של מלאכים | קריסטי | פרק: "A Delicate Balance" |
| 1998 | Promised Land | קלואי | 2 פרקים |
| 1999–2000 | תשוקות | ג'סיקה בנט | 89 פרקים |
| 1999 | The Long Road Home | אנני ג'ייקובס | סרט טלוויזיה |
| 2001–2002 | Wolf Lake | סופיה דונר | תפקיד ראשי; 9 פרקים |
| 2004 | מרוץ לאתמול | בריג'יט אלקינס | פרק: "Closure" |
| 2004 | Monster Island | מדיסון | סרט טלוויזיה של MTV |
| 2012 | The Beauty Inside | לאה | סדרת רשת; 5 פרקים |
| 2015 | קמים לתחייה (אנ') | רוואן בלאקשאו | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2016 | חסרי מוח | לורל הילי | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2016–2017 | רחוב מרסי | מרי פיני פון אולנהאוזן (אנ') | תפקיד ראשי (2 עונות); 10 פרקים |
| 2017 | פארגו | ניקי סוואנגו | תפקיד ראשי (עונה 3); 10 פרקים |
| 2017 | Danger & Eggs | טריקס בליקסטון | דיבוב; פרק: "The Big Z/Trix Blixon" |
| 2019 | אהבה, מוות ורובוטים | גייל | דיבוב; פרק: "Ice Age" |
| 2023 | סקוט פילגרים הולך על זה | רמונה פלאוורס | דיבוב; 8 פרקים |
| 2023 | אסוקה | הרה סינדולה | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2024 | ג'נטלמן במוסקבה | אנה אורבנובה | סדרת טלוויזיה של שואוטיים |
הערות שוליים

↑  Miles Harvey,‏ Top 10: Scream Queens, באתר AskMen.com
↑  Feldman, Kate (14 במאי 2017). "Mary Elizabeth Winstead, husband Riley Stearns split". New York Daily News. נבדק ב-27 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ewan McGregor Splits From Wife of 22 Years — As He's Spotted Kissing Costar Mary Elizabeth Winstead, People.com (באנגלית)
↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
↑   חן חדד, "ג'נטלמן במוסקבה": המציאות האפלה של רוסיה נותרה בחוץ, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428871105171  PLWABN: 9811568697105606  BIBSYS: 11050931  BNE: XX5080928  BnF: cb16205784b (data)  CANTIC: a11863171  GND: 1013803159  ISNI: 0000 0001 2142 1857  LCCN: no2006099126  MusicBrainz: c9f4afa0-2ac3-4e28-96b5-c203b681e890  NKC: xx0040642  NTA: 296961159  SUDOC: 155630628  VIAF: 85555576   WorldCat (עם VIAF): 85555576 
וינסטד בפאנל לקידום הסרט "חסין מוות" בכנס קומיק-קון, 2006
העולם הבוקר

| --- | --- |
הסמל הנוכחי של התוכנית, מינואר 2023
הסמל הנוכחי של התוכנית, מינואר 2023
 סוגה:  תוכנית בוקר
 יוצרים:  רשת מדיה בע"מ
 בימוי:  בני כרמלי
 מנחים:  עומר ירדני (2021-) רותם ישראל (2021- ) אלי ראכלין (2023-)  אלעד זוהר (2017, 2024- לסירוגין)  שי גולדן (2025 לסירוגין)   מנחים בעבר: גאולה אבן-סער (2023)  אברי גלעד (2006–2022 בכל הימים, 2022-2023 בימי ו')  צביקה הדר (2022-2023)   מירי מיכאלי  (2022-2023)   דני רופ (2019-2024)  טלי מץ (2019-2021) הילה קורח (2007-2019) מיה זיו-וולף (2017-2019) בן כספית (1996-2002) סיוון דורון (1996-2001) עינב גלילי (2001-2007, 2010-2012 לסירוגין) אלי גולדשמידט (2002-2004) גולן יוכפז (2004-2006) קרן מרציאנו (2007) סיגל שחמון (2007) ג'קי לוי (2009)
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 הפקה
 מפיק:  יו אר הפקות
 חברת הפקה:  פיק אנד רול
 עורכים:  דורי רונן
 אורך פרק:  כ-180 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (רשת): 3 בינואר 1996 – 27 באוקטובר 2017  רשת 13: 1 בנובמבר 2017 ואילך
 תקופת שידור מקורית:  3 בינואר 1996 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
העולם הבוקר (נקראה בעבר "רשת על הבוקר") היא תוכנית הבוקר של "רשת 13" בהגשת עומר ירדני ורותם ישראל.
תוכן

התוכנית משלבת פאנל פרשנים על ענייני היום, וראיונות אישיים. בנוסף משובצים בה מבזקי חדשות, כאשר לעיתים מתקיימים חילופי מילים משעשעים בין המגישים למבזקן. בתוכנית משודרת מדי יום פינת התעמלות, בהנחייתו של אברי גלעד.
מבנה האולפן השקוף מזמן אליו מדי פעם פעילים מחאה, אשר ניצבים עם שלטיהם בחזית האולפן ולעיתים מקבלים את האפשרות לדבר למצלמה ולשטוח את טענותיהם.
הערות שוליים

↑  אמילי גרינצוויג‏, עורכת תכנית הבוקר של רשת עוזבת את תפקידה, באתר וואלה, 13 במרץ 2011
↑  איתי שטרן, אברי גלעד מחפש עורך לתוכנית הבוקר. התנאי: שיחזיק ב"תפיסת עולם ציונית", באתר הארץ, 8 באוגוסט 2016
↑  "העולם הבוקר", האגודה לקידום הקולנוע בישראל(הקישור אינו פעיל, 28.7.2019)
↑  נועה פרייס‏, הבוקר שיהיה: מיה זיו-וולף עוזבת את ערוץ 10 - ועוברת לרשת, באתר וואלה, 10 בספטמבר 2017
↑   ציוץ של ערן סוויסה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 23 בינואר 2019
↑  קישור לפוסט של רון קובי
↑  ההודעה של קורח בפייסבוק של התוכנית
↑  רן בוקר, אושרת קוטלר תעזוב בקרוב את חדשות רשת, המחליפה הזמנית – הילה קורח, באתר ynet, 2 ביוני 2019
↑  יהודה לוינגר, מנינג'ה ישראל לאברי גלעד: רותם ישראל חוצה את הקווים ועוברת לרשת 13, באתר אייס, 7 בפברואר 2021
↑  אברי גלעד מפנה את הכיסא: צביקה הדר לוהק סופית, באתר אייס, 7 בדצמבר 2021
↑  מגישת רשת 13 נפרדת: "כישלון מפואר, זה לא קל", באתר אייס, 24 באוקטובר 2022
↑   רשת 13 עושה מהפכה בשידורים: כך ייראה הבוקר החדש, באתר אייס, 17 בדצמבר 2022
סמלילה הראשון של "רשת על הבוקר"
מיה זיו-וולף ואברי גלעד באולפן "העולם הבוקר", חנוכה תשע"ט
סמליל "העולם הבוקר", שהיה בשימוש מספטמבר 2017 עד יוני 2022
רג'ינה ספקטור

| --- | --- |

ספקטור, 2009
 לידה:  18 בפברואר 1980 (בת 44) מוסקבה, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ייס, Fair Lawn High School, אקדמיית סלנטר אקיבה ריברדייל, ישיבת פריש 
 סוגה:  רוק, אינדי פופ, אנטי-פולק, ג'אז פיוזן 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  רוסית, אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרה בס, כלי מקלדת, פסנתר 
 חברת תקליטים:  סייר רקורדס 
 בן או בת זוג:  ג'ק דישל (2011–?) 
 www.reginaspektor.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
רג'ינה ספקטור בשנת 2006
רג'ינה איליניצ'נה ספקטור (באנגלית: Regina Ilyinichna Spektor; ברוסית: Реги́на Ильи́нична Спе́ктор; נולדה ב-18 בפברואר 1980) היא זמרת-יוצרת, מלחינה ופסנתרנית יהודייה ילידת רוסיה. מתגוררת מ-1989 בארצות הברית.
ביוגרפיה

ספקטור נולדה במוסקבה בברית המועצות למשפחה יהודית. אביה, איליה ספקטור, הוא צלם וכנר חובב. אמה, בלה ספקטור, הייתה פרופסורית למוזיקה במכללה למוזיקה ברוסיה וכיום מלמדת בבית ספר יסודי במאונט ורנון שבמדינת ניו יורק. לה אח בשם בורוך (בייר)[דרושה הבהרה]. ב-1989, כאשר הייתה ספקטור בת תשע, במסגרת הפרסטרויקה אשר איפשרה ליהודים לעזוב את ברית המועצות, נסעה המשפחה לאוסטריה ואז לאיטליה, ולבסוף היגרה לארצות הברית, והתיישבה ברובע הברונקס, ניו יורק.
שורשיה בולטים ביצירותיה, חלקן בעלות מנגינות המושפעות ממוזיקה רוסית ויהודית, בחלקן נשמע בבירור מבטא רוסי. ספקטור אמרה בראיון שהיא מחוברת יותר ליהדותה מאשר לשורשיה הרוסים, והיא אף מודה לאלוהים ברשימות התודות שבאלבומיה Soviet Kitsch ו-Begin to Hope. ספקטור קוראת עברית, ולמעשה הפעם הראשונה בה שרה לאנשים את השירים שכתבה הייתה בטיול לישראל בגיל 16 כמשתתפת בתוכנית של מכון נסיעה.
מאז תחילת הקריירה שלה בשנת 2000 הוציאה ספקטור שמונה אלבומים, השניים הראשונים "11:11" ו"Songs" בהוצאה עצמית, השלישי "Soviet Kitsch" חצי בהוצאה עצמית וחצי בשיתוף הלייבל "Sire". ספקטור נחשבה למזוהה עם זרם האנטי פולק הניו-יורקי (שמוגדר בדרך כלל כשילוב של מנטאליות מוזיקת הפאנק ובין סגנון מוזיקת הפולק), שהוא למעשה יותר קבוצה של יוצרים מזרם מוזיקלי, אך אלבומה משנת 2006 - "Begin to Hope", והסינגל הראשון מתוכו -"Fidelity", הושמע רבות על ידי תחנות רדיו בעולם. רבים ממעריציה התאכזבו משינוי הכיוון שהתבטא באלבומה הזה, אך הופעותיה נותרו כשהיו, ולרג'ינה ספקטור ביקורת המעריצים לא הפריעה, כפי שאמרה בראיון אחרי יציאת האלבום: "אני יודעת שהיה מי שהתעצבן, אבל אני לא מתרשמת מטהרנים. זאת התשובה שלי אליהם: אתם בטח הייתם שורקים בוז לבוב דילן כשהוא עבר לגיטרה חשמלית. אני יודעת שאני לא הייתי עושה את זה. אתם בטח הייתם נוטשים את הביטלס אחרי 'Drive My Car'. אם כולם היו כמוכם, לא היינו מקבלים את 'A Day in the Life'".
ספקטור אמנם פסנתרנית, אך בהופעות היא נוהגת לפתוח ולסיים כל הופעה בשיר א-קפלה, וישנם מספר שירים שהיא נוהגת לנגן על גיטרה חשמלית. את השיר "Poor Little Rich Boy" היא מנגנת על פסנתר ביד אחת וביד אחרת מכה על כיסא או עמוד תווים במקל תופים.[דרושה הבהרה]
רבים משיריה מעטרים מגוון פסקולים של סרטים וסדרות טלוויזיה. שירה The Call סגר את הסרט "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן" (The Chronicles of Narnia: Prince Caspian) והוא שיר הנושא שלו, שירה You've Got Time הוא שיר הפתיחה של הסדרה "כתום הוא השחור החדש", וגרסת הכיסוי שלה לשירם של הביטלס While My Guitar Gently Weeps הוא שיר הנושא של סרט האנימציה "קובו: אגדה של סמוראי".
אלבומה השמיני, "Home, Before and After", יצא ב-24 ביוני 2022.
ספקטור גדלה ולמדה לנגן על פסנתר ה"פטרוב" שסבה נתן לאמה. היא נחשפה למוזיקת רוק אנד רול כמו הביטלס, קווין והמודי בלוז מקלטות שאביה נהג להשיג ולהחליף מחברים בברית המועצות (כיון שאי אפשר היה להשיגם חוקית בתקופה)[דרוש מקור]. ספקטור נאלצה להשאיר מאחור את הפסנתר שלה. רג'ינה למדה בישיבת "סער" בברונקס. במשך שנתיים למדה בישיבת "פריש" בניו ג'רזי ועברה לבית ספר חילוני וסיימה את לימודיה התיכוניים לאחר שלא הרגישה שמקומה בישיבת דתית. ספקטור ציינה לאחרונה כי על אף שהתעניינה בצעירותה רק במוזיקה קלאסית היא החלה להתעניין מאוחר יותר גם בהיפ הופ, רוק ופאנק.
ביוגרפיה > תחילת דרכה בכתיבת שירים

בניו יורק קיבלה ספקטור בסיס חזק במוזיקה קלאסית ממורתה לפסנתר סוניה ורגזס, מרצה בבית הספר למוזיקה במנהטן, ואיתה למדה עד גיל 17. אף על פי שהפסנתר שלה נשאר במוסקבה, ספקטור מצאה פסנתר במרתף בית הכנסת שבקהילתה עליו הייתה יכולה להתאמן. בנוסף נוהגת לספר שהתאמנה על שולחנות ומשטחים קשים כאשר פסנתר לא היה בנמצא. ספקטור הייתה נוהגת להמציא שירים קצרים בצעירותה אך לראשונה החלה לכתוב ברצינות לאחר ביקור שלה בישראל בטיול של ארגון "נסיעה". זאת לאחר שקיבלה מחמאות מבני נוער בטיול על שיריה. לאחר שחזרה נחשפה לשירים של ג'וני מיטשל ואנני דיפרנקו וקיבלה מהם השראה. היא כתבה את שיר האקפלה הראשון שלה בגיל 16 ושיר לפסנתר ב-18. רג'ינה השלימה בהצטיינות את לימודיה במסלול ארבע שנתי להלחנה בקונסרבטוריון במכללת "פרצס" בניו יורק תוך שלוש שנים וסיימה ב-2001. באותה תקופה עבדה מעט בחוות פרפרים ולמדה סמסטר אחד בטוטנהם, אנגליה. היא נהגה להופיע במועדונים בניו יורק עד שזכתה להכרה, ותוך כדי כך מכרה את אלבומיה (בהפקה עצמית) "11:11" (2001), ו-"Songs" ‏ (2002).
ביוגרפיה > סגנון

שיריה של ספקטור מבוססים על תערובת של סגנונות וטכניקות, שילוב של פסנתר, שירה וקולות ווקאליים שונים. רג'ינה אמרה על עצמה בהלצה שכתבה כ-700 שירים, שהיא פחות משתדלת לכתוב אלא ששירים פשוט באים אליה.[דרוש מקור: איפה ומתי היא אמרה את זה?] שיריה בדרך כלל לא אוטוביוגרפיים אלא מבוססים על דמויות ותרחישים מדמיונה. ניתן לראות השפעות ממוזיקת פולק, רוסית, יהודית, היפ הופ, ג'אז וקלאסית.[דרושה הבהרה] סגנונה המוזיקלי של ספקטור הושווה פעמים רבות לטורי אימוס ולפיונה אפל[דרוש מקור: מי השווה?], זאת למרות התנגדותה להשוואות מסוג זה והעובדה שאמרה כי היא עובדת על כל שיר כך שיהיה לו סגנון ייחודי משלו ולא מפתחת סגנון כללי לכל המוזיקה שלה.[דרוש מקור] כמו כן היא משתמשת באמצעים ווקאלים פחות מקובלים כמו זמזומים, ביט בוקס כחלק מבלדות והקשה עם מקל תופים על כיסא תוך כדי נגינה על הפסנתר. כמו כן משתמשת במבטאים שונים כמו מבטא ניו יורקי כבד בחלק מהמילים, לטענתה, בגלל אהבתה הרבה לעיר ותרבותה.
ביוגרפיה > הופעות

בסיבוב ההופעות הבינלאומי הראשון שלה היא ליוותה את הסטרוקס כמופע חימום במסגרת טור לאלבומם "רום און פייר", אשר במהלכו הקליטו יחד את השיר "Modern Girls & Old Fashion Men" .
בין הופעותיה ביקרה בישראל במרץ 2007 והופיעה פעמיים במועדון הבארבי בתל אביב. ב-24 באוגוסט 2013 הופיעה שוב בישראל, הפעם בתיאטרון קיסריה. ב-19 באוגוסט 2017 הופיעה באמפי פארק ברעננה.
חיים אישיים

רג'ינה נישאה למוזיקאי ג'ק דישל (אנ') בדצמבר 2011. לשניים נולד בן במרץ 2014. הם מתגוררים בניו יורק. השניים מרבים להופיע ביחד והוציאו מספר שירים משותפים.
חיים אישיים > אקטיביזם

באוקטובר 2023, ספקטור, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
דיסקוגרפיה

2001: 11:11
2002: Songs
2004: Soviet Kitsch
2006: Begin to Hope
2009: Far
2012: What We Saw From The Cheap Seats
2016: Remember Us To Life
2022: Home, before and after
הערות שוליים

1 2 3  בן שלו, אינדי עם שורשים בנגב, באתר הארץ, 3 במרץ 2007
↑  יובל מן, רג'ינה ספקטור בקיסריה: צפוי ובכל זאת קסום, באתר ynet, 25 באוגוסט 2013
↑  אורי זר אביב‏, רג'ינה ספקטור בקיסריה: ממלכתית ומהוגנת מדי, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2013
↑  רז ישראלי, רג'ינה ספקטור בישראל: בלדה לנאיבית מתוקה, באתר nrg‏, 20 באוגוסט 2017
↑  שי סגל‏, רעננה ובועטת: ההתברגנות של רג'ינה ספקטור לא פוגעת ביכולות המופלאות שלה, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2017
↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452706005171  BnF: cb15074206w (data)  GND: 135457416  ISNI: 0000 0001 1489 0612  LCCN: no2005044355  MusicBrainz: fbb375f9-48bb-4635-824e-4120273b3ba7  NKC: js20061208013  SUDOC: 159184606  VIAF: 24890961   WorldCat (עם VIAF): 24890961
ישי וקנין

| --- | --- |
ישי וקנין
 לידה:  1970 (בן 55 בערך) ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 450  סגן מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה  ראש מחלקת הבקרה והמעקב  ראש מטה עוצבת המפץ
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן    מבצע צוק איתן
ישי וקנין (נולד ב-1970) הוא מנכ"ל משרד מבקר המדינה. וקנין הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל המשמש ראש מטה עוצבת המפץ.
ביוגרפיה

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1988 שובץ וקנין בחטיבת גולני, ועבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש מפקד מחלקה ופלוגה ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. בשנים 2001–2003 שימש מפקד גדוד 450 והוביל אותו בין היתר במבצע חומת מגן. לאחר מכן שימש סגן מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה וסגן מפקד המרכז לאימוני מפקדות בזרוע היבשה. בשנים 2012–2016 שימש ראש מחלקת הבקרה והמעקב ולאחר מכן פרש מצה"ל. בשנת 2019 מונה למנכ"ל משרד מבקר המדינה. בשירות המילואים משמש וקנין ראש מטה עוצבת המפץ.
הערות שוליים

↑  אורלי הררי, ישי וקנין מונה למנכ"ל משרד מבקר המדינה, באתר ערוץ 7, 2 ביולי 2019.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בן רבינוביץ

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1939 (בן 85) תל אביב, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  תיכון חדש  אוניברסיטת קולומביה 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
בן (בן ציון) רבינוביץ (נולד ב-11 ביוני 1939) הוא כלכלן ומנהל, שימש במגוון תפקידים בכירים במשק הישראלי, ובכלל זה כיהן כמנכ"ל חברת-העובדים בשנים 1978–1987.