stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רכבת אוקטובר
תיאור

אורך מסילת הברזל של רכבת אוקטובר מגיע ל-13,323.762 קילומטרים.
כל קטעי הרכבת של רכבת אוקטובר, למעט קטע סביר-מורמנסק וקטע בבאייבו-קוסטה, הם קווי חשמל עם זרם ישר ישיר של 3 קילוואט. קטעי סביר-מורמנסק ובבאייבו-קוסטה הם קווי חשמל עם זרם חלופי של 25 קילוואט.[דרוש מקור]
המסלול העיקרי של מסילת אוקטובר עוקב אחר מסילת הרכבת ההיסטורית ניקולאייבסקאיה. קטע קטן יותר מתחבר בקו וישרה - בורגס.
קו הרכבת המודרני פועל מצפון לדרום ממורמנסק למוסקבה (באורך של למעלה מאלפיים ק"מ), עם יותר מ-900 ק"מ שנמצאים מעבר לחוג הארקטי. במערכת התובלה של אזור צפון-מערב ברוסיה, הרכבת היוותה 75% מתעבורת המטען ו-40% מתנועת הנוסעים.[דרוש מקור]
בשנת 2009 מספרם של עובדי רכבת אוקטובר הגיע ל-69,781 איש. בשנת 2010, היו 655 תחנות רכבת לאורך המסלול, 31 מחסני קטרים וקרונות (כולל מחסני תיקון, תפעול ומחזור רכבות), 24 מחסני קרונות (כולל תחנות תיקון ותחזוקה), 39 תחנות תיקון מסילה, 23 תחנות איתות, ריכוז, שילוב ותקשורת, 13 עמדות חשמל, 11 מבנים אזרחיים לאספקת מים ותברואה, 3 תקני טיפול במטען. בעקבות הרפורמות המתמשכות בחברת הרכבות הרוסית, מספר מחלקות משנה עשויות לשנות את שמן, אך שינוי שכזה טרם בוצע.
מסילת הברזל של רכבת אוקטובר עוברת בשטחן של אחד-עשר מחוזות בפדרציה הרוסית - לנינגרד, פסקוב, נובגורוד, וולוגדה, מורמנסק, טבר, מוסקבה, פרברי ירוסלב, מוסקבה וסנקט פטרבורג, רפובליקת קרליה, ובחלקה דרך אסטוניה, לטביה ובלארוס.
הובלת סחורות משולבת של סחורה ומים (כולל ייבוא ייצוא) מתבצעת דרך נמלי סנקט פטרבורג ומורמנסק, נמלי הים הלבן (קנדאלאשה, ויטינו, קם, בלומורסק) ותעלת הים הלבן-בלטי (על קו מדוויז'יגורסק-בלומורסק).
הובלות נוסעים בפרברים בטווח הכבישים מבוצעות על ידי חברות הנוסעים הפרבריות צפון-מערב ומוסקבה-טבר. הקו העיקרי של הרכבות "סנקט פטרבורג - מוסקבה" מרגע הבנייה ועד ימינו הוא אחד הקווים העמוסים ביותר ברוסיה. בשנות השמונים החליטה הנהגת ברית המועצות לארגן תחבורה במהירות גבוהה. כתוצאה מכך הפך המסלול מסנקט פטרבורג למוסקבה למסילת הרכבת המהירה הראשונה והיחידה בברית המועצות.
מאז 2009 רכבת אוקטובר מפעילה בקו סנקט פטרבורג - מוסקבה רכבות מהירות מדגם ספסאן.
חטיבות החברה

חטיבת הרכבת במוסקבה
חטיבת הרכבות במורמנסק
חטיבת הרכבות בפטרוזוודסק
חטיבת הרכבת של סנקט פטרבורג
חטיבת הרכבת סנקט פטרבורג-ויטבסק
חטיבת הרכבת וולחובסטרוי
רכבת אוקטובר הקטנה היא מסילת ברזל צרה בסנקט פטרבורג הפועלת מאז 1948 וכוללת את התחנות אוזיורנאיה, יוני ופיונרסקאיה ומהווה רכבת ילדים.
מגמות עסקיות

בשנת 2009 הובילה רכבת אוקטובר 218.3 מיליון טון מטען, 181.6 מיליון איש (למרחקים ארוכים - 22.1 מיליון, בתחבורת הפרברים - 159.5 מיליון איש). בשנת 2011 מספר הנוסעים שהועברו דרך תשתית רכבת אוקטובר היה למעלה מ-134 מיליון ו-183 אלף, שהם 1.4 מיליון יותר מאשר בשנת 2010. מתוכם 118.6 מיליון נוסעים הועברו בתחבורה פרברית, בנסיעה למרחקים ארוכים - בערך 17 מיליון.
ראו גם

רכבת צארסקויה סלו
רכבת מוסקבה
רכבות קרים
רכבות דונצק
רכבות ימאל
רכבות אודסה
הערות שוליים

↑  "Малая Октябрьская железная дорога". Railways750.narod.ru. 1948-08-27. נבדק ב-2012-06-03.
|  סנקט פטרבורג |
| --- | --- | --- |
| תולדות סנקט פטרבורג | היסטוריה של סנקט פטרבורג • הדומה העירונית • יום ראשון העקוב מדם (1905) • הסובייט של פטרבורג • סובייט פטרוגרד • המצור על לנינגרד |  |
| ממשל ופוליטיקה | מושל סנקט פטרבורג (בחירות: 1991 1996 • 2000 • 2003 • 2014 • 2019 • 2024) • האספה המחוקקת של סנקט פטרבורג (בחירות: 1994 • 1998 • 2002 • 2007 • 2011 • 2016 • 2021 • 2026) • ממשלת סנקט פטרבורג |  |
| סנקט פטרבורג רבתי, שכונות ונפות העיר | האדמירליות • האי וסילי • ויבורג • קלינין • קירוב • קולפינו • המשמר האדום • קראסנוסלסקי • קרונשטאדט • הנופש • מוסקבה • נבסקי • פטרוגרד • ארמונות פיוטר הגדול • פרימורסקי • פושקין • פרונזה • המרכזי |  |
| ארמונות ואתרים חשובים בעיר | ארמון החורף • ארמיטאז' • המרכז ההיסטורי • פטרהוף (מוזיאון פטרהוף עם הארמון הגדול בפטרהוף ומתחם הארמונות והגנים בפטרהוף) • המוזיאון הרוסי • מבצר פטרופבלובסקיה • ארמון יקטרינה • ארמון אלכסנדר • כיכר הארמון • ארמון מרינסקי • ארמון קונסטנטין • טירת מיכאילובסקי • ארמון טבריצ'סקי • הספרייה הלאומית הרוסית • גן הקיץ • שדרת נבסקי • בניין האדמירליות • מצפה הכוכבים פולקובו • עמוד אלכסנדר • ללנינגרד, העיר הגיבורה • הבניינים הגבוהים בסנקט פטרבורג • ספריית האקדמיה הרוסית למדעים |  |
| מבני דת | קתדרלת קאזאן • קתדרלת איסק הקדוש • קתדרלת פטרופבלובסקיה • מנזר אלכסנדר נבסקי • כנסיית הגואל שעל הדם • בית הכנסת הכוראלי הגדול • מסגד סנקט פטרבורג • כנסיית צ'סמה |  |
| השכלה ותרבות | האוניברסיטה הממלכתית • התזמורת הפילהרמונית • תיאטרון מריאינסקי |  |
| כלכלה | פורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה • הבורסה ההיסטורית • בורסת סנקט פטרבורג (1991) • בורסת סנקט פטרבורג (1997) • מפעל קירוב |  |
| תחבורה | כביש הטבעת של סנקט פטרבורג • המטרו של סנקט פטרבורג • הרכבת הקלה • נמל סנקט פטרבורג • נמל התעופה הבינלאומי פולקובו • תחנת האוטובוסים • ספסאן |  |
| ספורט | זניט סנקט פטרבורג • זניט (כדורסל) • סק"א סנקט פטרבורג • אצטדיון קירוב • אצטדיון קרסטובסקי • מונדיאל 2018 • אליפות העולם בהוקי קרח 2016 • St. Petersburg Open |  |
| אחר | משטרת סנקט פטרבורג • פרש הנחושת • נייבה • תעלת גריבוידוב • בית הקברות פיסקריובסקויה לזכר הנופלים • מרכז לאחטה |  |
|  מסילות הברזל הרוסיות רוסיה |
| --- | --- | --- |
| חברות בת | רכבת מוסקבה • רכבת אוקטובר (רכבת צארסקויה סלו) • רכבות מערב סיביר • רכבת גורקי • רכבות המזרח הרחוק • רכבות עבר הבאיקל • רכבות מערב סיביר • רכבות קלינינגרד • רכבות קרסנויארסק • רכבות קובישב • רכבות עבר הוולגה • רכבות סברדלובסק • רכבת הצפון • רכבות צפון הקווקז • רכבות דרום מזרח רוסיה • רכבות דרום אוראל • חברת הנוסעים הפדרלית • רכבות דרום הקווקז • חברת המשא הפדרלית • חברת המשא הראשונה • טרנסקונטיינר • טרנסטלקום • RZD סטרוי • בט-אלטרנס • אארואקספרס |  |
| קווים מרכזיים | הרכבת הטרנס-סיבירית • מסילת הברזל הטרנס-אסיאתית • קו הרכבת מוסקבה–סנקט פטרבורג |  |
| נשיאי החברה | גנאדי פאדייב • ולדימיר יאקונין • אולג בלוזרוב |  |
| ראו גם רכבות ברוסיה • רכבות קרים • רכבות ימאל • רכבות יקוטיה • הסוכנות הפדרלית לתחבורת רכבות • משרד הרכבות של רוסיה | ראו גם רכבות ברוסיה • רכבות קרים • רכבות ימאל • רכבות יקוטיה • הסוכנות הפדרלית לתחבורת רכבות • משרד הרכבות של רוסיה |  |
רוברט מקאליס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במאי 1942 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 פטירה:  8 במאי 2019 (בגיל 76) פסדינה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה 
 מנחה לדוקטורט:  מרשל הול 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין 
 תלמידי דוקטורט:  Anselm Cyril Blumer, Meina Xu, Chi-chao Chao, Hui Jin, Mario Blaum, Li Fung Chang, Phillip Merkey, J. Martin Borden, Wayne Stark 
 פרסים והוקרה:  מדליית IEEE על שם אלכסנדר גרהם בל (2004)  עמית IEEE 
 
רוברט מקאליס (21 במאי 1942 - 8 במאי 2019) היה פרופסור להנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של קליפורניה הידוע בעיקר בזכות עבודתו בתורת האינפורמציה. חתן פרס שאנון לשנת 2004 וזוכה 2009 במדליית IEEE אלכסנדר גרהם בל(אנ'). נבחר לאקדמיה הלאומית להנדסה ב-1998.
נולד בוושינגטון די.סי., וגדל בבולטימור, מקאליס למד במכון הטכנולוגי של קליפורניה וסיים שם בשנת 1967 לימודי דוקטורט במתמטיקה.
מקאליס החל לעבוד במעבדת הנעת סילון של המכון הטכנולוגי של קליפורניה עד 1978. מ-1978 עד 1982 הוא שימש כפרופסור למתמטיקה ופרופסור מחקר במעבדת המדע באוניברסיטת אילינוי.
ב-1982 חזר למכון הטכנולוגי של קליפורניה ופרש ב-2007. במכון הטכנולוגי של קליפורניה זכה בחמישה פרסי הוראה. משנת 1978 ועד פרישתו, מקאליס ייעץ למעבדת הנעת סילון בנוגע לתוכניות קידוד לתיקון שגיאות.
היו לו שלוש בנות ובן אחד. מקאליס מת בפסדינה, קליפורניה ב-8 במאי 2019.
פרסים ואותות כבוד

עמית המכון למהנדסי חשמל ואלקטרוניקה (1984)
עמית של IEEE Theory Society
ראו גם

הצפנת מקאליס
הערות שוליים

1 2  "In Memoriam: Robert J. McEliece". IEEE Information Theory Society. נבדק ב-7 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "IEEE Fellows 1984". IEEE Communications Society. נבדק ב-7 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426874205171  BIBSYS: 90206224  BnF: cb12380160r (data)  dblp: 10/4288  GND: 1047958058  ISNI: 0000 0001 1026 7233  LCCN: n85016344  LNB: 000046396  MGP: 4741  NTA: 072070943  SUDOC: 06111670X  VIAF: 51770342   WorldCat (עם VIAF): 51770342
רבקה פרידלנד

רבקה פרידלנד (נולדה ב-1968) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. בעלת שתי מדליות ארד מהמכביה האחת עשרה (1981).
ביוגרפיה

פרידלנד גדלה בקיראון ולמדה בבית ספר רימונים. היא שחתה בקבוצת השחייה של מכבי קריית אונו בהדרכתו של אורי קליינמן. היא זכתה באליפות ישראל לילדות וקבעה שיאי ישראל לילדות.
ביוגרפיה > 1980 > אלופת ישראל בת 12

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1980 בהיותה רק בת 12, זכתה פרידלנד בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.32 דקות, לפני מירב הדר (1:21.51 דקות) ותמי מוניוז (1:22.13 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 12 של 2:50.90 דקות, טוב משיאה הישראלי בן ה-8 שנים של שלומית ניר (2:51.89 דקות), אך אחרי מוניוז שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:50.15 דקות.
ביוגרפיה > 1981

בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי 1981. בגיל 13 בלבד. סיימה פרידלנד 3 פעמים במקום שמיני, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.08 דקות, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:56.42 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם ליאור בירקאן, הדר רובינשטיין, ועופרה מוניוז בשיא ישראלי חדש של 4:43.36 דקות, כששחתה את סגנון החזה.
ביוגרפיה > 1981 > המכביה ה-11

בתחרויות השחייה של המכביה ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב מספר ימים לאחר מכן זכתה פרידלנד ב-2 מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:19.63 דקות (6 מאיות השנייה אחרי הישראלית המובילה תמי מוניוז-1:19.57 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:53.54 דקות (14 מאיות השנייה אחרי מוניוז-2:53.40 דקות).
ביוגרפיה > 1981 > אליפות השיא

באליפות הגילאים בשחייה שנערכה בווינגייט בתחילת חודש אוגוסט אותה שנה זכתה פרידלנד בשתי מדליות זהב ובשני שיאים ישראלים חדשים, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.91 דקות, שיפור לשיאה של מירב הדר (1:19.08 דקות) ובכך הייתה לשחיינית הישראלית הראשונה ששוחה משחה זה מתחת ל-1:19 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:48.81 דקות שיפור לשיאה של מוניוז (2:50.15 דקות) ובכך הייתה לשחיינית הישראלית הראשונה ששוחה משחה זה מתחת ל-2:50 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכתה פרידלנד בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:19.31 דקות, לפני מוניוז (1:20.40 דקות) ונוגה ויזל (1:22.24 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:51.46 דקות, אחרי מוניוז (2:49.40 דקות) ולפני ויזל (2:54.60 דקות).
ביוגרפיה > 1982

בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו, נורווגיה בתחילת יולי 1982 קבעה פרידלנדר במשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 2:47.59 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:18.85 דקות, לפני נוגה ויזל (1:18.88 דקות), תמי מוניוז וענד עדות (1:21.53 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:47.35 דקות, לפני נוגה ויזל (2:50.12 דקות) ושרון דרום (2:55.72 דקות).
הערות שוליים

↑  אלכס פרלסמן, רבקה פרידלנד (בת 11) שחתה 100 מטר חזה 1:25.36 דקה, מעריב, 17 באוגוסט 1979
↑  יעקב דץ, 6 שיאים נוספים נקבעו אתמול ביומה השני של אליפות השחיה, דבר, 29 באוגוסט 1980
↑  אלכס פרלסמן, 21 מטחי-כבוד בבריכת השחיה, מעריב, 31 באוגוסט 1980
↑  פרידלנדר שפרה גם את השיא ב-200 חזה - 2:48.81, דבר, 2 באוגוסט 1981
↑  שמואל טל (עיתונאי), שיא מצויין של אילתי ב-200 מ' פרפר 2:03.58 ד', דבר, 27 באוגוסט 1981
↑  ישראל אחרונה ב"שמונה האומות", דבר, 5 ביולי 1982
↑  5 שיאים בפתיחת אליפות ישראל בשחייה, מעריב, 29 באוגוסט 1982
↑  5 שיאים בפתיחה, מעריב, 29 באוגוסט 1982
↑  המנצחים ותוצאות, מעריב, 29 באוגוסט 1982
רוברט מקללנד

רוברט מקללנד (באנגלית: Robert McClelland;‏ 1 באוגוסט 1807 –  30 באוגוסט 1880) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מישיגן, כמושל מישיגן התשיעי, וכמזכיר הפנים הרביעי של ארצות הברית.
ראשית חייו

רוברט מקללן נולד בגרינקאסל שבפנסילבניה כבנו של רופא ממחוז פרנקלין. הוא למד בקולג' דיקינסון שבפנסילבניה וב-1829 סיים את לימודיו בהצטיינות. הוא למד משפטים וב-1831 התקבל ללשכת עורכי הדין של פנסילבניה ולזמן קצר עסק בעריכת דין בפיטסבורג לפני שב-1833 עבר למונרו ששכנה אז בטריטוריית מישיגן.
קריירה

מקללנד היה לחבר בלשכת עורכי הדין של מישיגן ופתח משרד עורכי דין מצליח במונורו. הוא גם היה חבר בוועידה החוקתית שהתקיימה ב-1835. כאשר התקבלה מישיגן כמדינה בארצות הברית, הציע לו המושל סטיבנס מייסון תפקידים כנציב הבנק המדינתי וכתובע הכללי של המדינה, הצעות שאת שתיהן הוא דחה כדי לפתח את עסקיו הפרטיים, אם כי הוא לקח חלק פעיל בפעילות המפלגה הדמוקרטית במדינה. ב-1836 נשא מקללנד לאישה את שרה אליזבת סבין, ויחד הם הביאו לעולם שישה ילדים.
ב-1837 שימש מקללנד כחבר במועצה המנהלת של אוניברסיטת מישיגן, ושוב ב-1850. הוא ייצג את מחוז מונרו בבית הנבחרים של מישיגן בשנים 1838 ו-1840, וב-1843 היה יושב ראש הבית. ב-1841 הוא כיהן כראש עיריית מונרו. ב-1842 נבחר מקללנד מטעם מחוז הבחירה הראשון של מישיגן לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בו בשנים 1843–1849. בניגוד לדעה הכללית במפלגה הדמוקרטית, הוא תמך בתנאי וילמוט (אנ'), שהיה אמור להגביל את התפשטות העבדות במדינות החדשות. הוא תמך בהתמודדות הבלתי מוצלחת של ידידו לואיס קאס בבחירות לנשיאות של 1848, ובאותה שנה לא התמודד לבחירה מחדש לבית הנבחרים.
למקללנד היה תפקיד מרכזי בוועידה החוקתית של מישיגן שהתקיימה ב-1850. בשל השינויים שאומצו בחוקה זו, הוא נבחר ב-1851 לתקופת כהונה של שנה אחת כמושל מישיגן. ב-1852 הוא נבחר מחדש לתקופת כהונה מלאה של שנתיים. במהלך כהונתו כמושל, הוא ריכך את תמיכתו בתנאי וילמוט ותחת זאת תמך בפשרת 1850. הוא היה בעל תפקיד מרכזי בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית של 1852. במרץ 1853 התפטר מקללנד מכהונתו כמושל כדי להתמנות כמזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלו של הנשיא פרנקלין פירס, ובמקומו כיהן כמושל סגנו השני, אנדרו פרסונס.
שנותיו האחרונות

לאחר השבעתו של ג'יימס ביוקנן כנשיא ב-1857, פרש מקללנד מן החיים הציבוריים ופתח משרד עורכי דין בדטרויט. ב-1867 הוא שב לזמן קצר לפעילות ציבורית כחבר בוועידה החוקתית של מישיגן.
רוברט מקללנד נפטר ב-3 באוגוסט 1880 בדטרויט, ונטמן בבית הקברות אלמווד שבעיר.
שברון (הרלדיקה)

ארג'נט, שברון גולס
שֶׁבְֿרוֹן (Chevron) הוא מטען הרלדי בדוגמת האות הלטינית V הפוכה. ניתן להציגו במספר צורות או שינויים. שברון בעל קצוות חתוכים אשר נראים כמו פיסות עץ גדועות ודוגמת זיג זג נקרא אֵקלָטֶה (éclaté). שברון קטן מן הגרסה הרגילה נקרא שֶׁבְֿרוֹנֶל (chevronel).
מקור הסימון הוא כנראה בצורת גג של בניין [דרוש מקור] והוא נמצא בשימוש מראשית ימיה של ההרלדיקה, במיוחד בנורמנדי. בסקנדינביה נקרא השברון סְפָּאר (spar) והוא בשימוש עוד מזמנם של מסעות הצלב.
רשת UTM

הרשת באירופה
קטע ממפת נתיבי תובלה נמוכים (CVFR) של אזור ים המלח. הכוכבית האדומה מציינת את רשת UTM, הכוכבית השחורה מציינת את רשת ישראל הישנה, והכוכבית הצהובה מציינת קואורדינאטות גאוגרפיות
רשת UTM (באנגלית: Universal Transverse Mercator) או רשת מר"ב (מרקטור רוחבי בינלאומי) היא רשת קואורדינטות למיפוי כדור הארץ. כינוי נוסף לרשת הוא הרשת הצבאית מאחר שבמדינות רבות בעולם הצבא משתמש בה.
הרשת ממופה בהיטל מרקטור רוחבי סקנטי כלל עולמי. פני השטח של כדור הארץ מחולקים ל-60 פלחים רוחביים בין קו רוחב 80° דרום לקו רוחב 84° צפון (ולכן הרשת אינה מכילה את אזורי הקטבים) כאשר רוחב כל פלח הוא 6.5 מעלות בקו המשווה (6 מעלות + חפיפה בין פלחים). הרשת היא רשת ריבועית (Y,X) וכל קווי האורך שלה מקבילים לקו האורך (מרידיאן) המרכזי שעובר במרכז כל פלח. קו האורך המרכזי של כל פלח מקבל במפה טופוגרפית את הערך 500 קילומטר בציר Y והוא עולה לכיוון מזרח ויורד לכיוון מערב. כמו כן, על קו המשווה ערך ציר X הוא 0 קילומטר לכיוון צפון והוא עולה ככל שמצפינים. לעומת זאת, ערך קו המשווה לכיוון דרום הוא 10,000 קילומטר והוא יורד ככל שמדרימים. ערך זה ניתן על מנת שלא ייווצרו ערכים שליליים לאורך ציר X. כל נ.צ ברשת חייבת לכלול את מספר הפלח, קו אורך ב-3 ספרות (כיוון ממערב למזרח), קו רוחב ב-4 ספרות (כיוון מדרום לצפון) הנתונים מיוצגים בערכים של קילומטרים.
לדוגמה: מדינת ישראל נמצאת בפלח 36 כאשר קו האורך המרכזי בעל אורך גאוגרפי של 33° מזרח. גבולות אזור זה הם קווי אורך 36°-30° מזרח.
מאחר שהרשת לא ממפה את הקטבים בגלל עיוותים גדולים מדי באזורים אלו קיימת רשת שהיא רשת משלימה ל UTM, והיא נקראת רשת UPS והיא ממפה את הקטבים בלבד.
ראו גם

הרשת הגאוגרפית (רשת בינלאומית נוספת)
רשת ישראל הישנה
רשת ישראל החדשה
ED50
הערות שוליים

↑  פרסום מידע תעופתי פנים ארצי (פמ"ת) המפורסם על ידי מנהל התעופה האזרחית מכח הוראות תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ"ב-1981. מפות נתיבי טיסה (נתיבי התובלה הנמוכים ו- ATS) מהוות חלק בלתי נפרד מהפמ"ת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566090105171  GND: 4743909-9  LCCN: sh85141077 
רשת UTM העולמית
קרינת פני משה

וַיְהִי, בְּרֶדֶת מֹשֶׁה מֵהַר סִינַי, וּשְׁנֵי לֻחֹת הָעֵדֻת בְּיַד-מֹשֶׁה, בְּרִדְתּוֹ מִן-הָהָר; וּמֹשֶׁה לֹא-יָדַע, כִּי קָרַן עוֹר פָּנָיו

— שמות ל"ד, כ"ט
. ציור מעשה ידי פול טרוגר. הגלריה לאמנות ארמון בלוודר. וינה
קרינת פני משה הוא סיפור מקראי קצר הממשיך את סיפור חידוש הברית של ה' עם עמו ישראל. התיאור בו קרן העור של פניו של משה מופיע בספר שמות, פרק ל"ד, פסוקים כ"ט–ל"ה. משה שהה בהר סיני "אַרְבָּעִים יוֹם וְאַרְבָּעִים לַיְלָה", לא אכל ולא שתה בעת שכתב את לוחות העדות. משה ירד מההר כשעור פניו קורן ובידיו שני הלוחות. העם ואהרן רואים את עור פניו הקורן ויראים מלגשת אליו.
הירידה מההר

משה יורד מהר סיני לאחר ארבעים יום וארבעים לילה בהם שהה על ההר מבלי שאכל וישן. על פי דבריו של משה בספר דברים, פרק ט', פסוק י"ח הצום הארוך נועד לכפר על חטא העגל. המחבר המקראי לא מוסר את תוכן המפגש בין משה לה'. בסיפור המובא בספר שמות, פרק ל"ד, פסוקים כ"ח–כ"ט מסופר כי "בְּרֶדֶת מֹשֶׁה מֵהַר סִינַי, וּשְׁנֵי לֻחֹת הָעֵדֻת בְּיַד-מֹשֶׁה, בְּרִדְתּוֹ מִן-הָהָר". לוחות העדות איתם ירד משה מההר החליפו את לוחות הברית אותם שבר בעלייתו הראשונה להר.
פרשנות

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: לא ברור ההקשר בין הטענות.
במקרא מודגש שלוש פעמים כי "קָרַן, עוֹר פָּנָיו" של משה. המילה 'אור' לא מופיעה בכתוב, אך ייתכן שהיא רמוזה במילה 'עור'[דרוש מקור]. יש המפרשים כי המקרא יצר זיקה בין קרינת עור משה עם לוחות העדות: "וַיְהִי, בְּרֶדֶת מֹשֶׁה מֵהַר סִינַי, וּשְׁנֵי לֻחֹת הָעֵדֻת בְּיַד-מֹשֶׁה, בְּרִדְתּוֹ מִן-הָהָר; וּמֹשֶׁה לֹא-יָדַע, כִּי קָרַן עוֹר פָּנָיו", וכך נוצר הרושם כי הלוחות נכתבו בכתב שזהר. עגל הזהב אשר נעשה בחטא סימל נוכחות אלוהית לכן פניו הזוהרים של משה הם תחליף לעגל אשר לעם אין צורך בו עוד. הרמב"ם, פירש כי עור פניו הקורן של משה העלה אותו לדרגת מלאך: "נקשרה דעתו לצור העולמים ולא נסתלק מעליו ההוד לעולם וקרן עור פניו ונתקדש כמלאך".
משה לא ידע כי קרן עור פניו והעם ואהרן יראים מלגשת אליו. תחילה ניגשו אהרון וזקני העדה שקיבלו את ברית ה'. העם הבין כי קרינת עור פניו של משה לא מזיקה מתקרב גם הוא ומשה מוסר להם את דברי האל. כשמשה סיים את מסירת הדברים הוא מכסה את פניו במסכה המסתירה את קרינת עור פניו. מעתה כאשר ישוב וידבר עם האל הוא יסיר את המסווה - המסכה שעל פניו עד שימסור את דברי האל לעם. משה הוא בן אנוש ועורו הקורן לא יסכן אותם במפגש עם האל. בני ישראל מבינים כי כאשר משה יסיר את המסווה הוא מוסר להם את דברי האל.
פרשנות > בדברי חז"ל

כבר במדרשי חז"ל הוסברה קרינת עור פני משה במשמעות של קרני הוד ופנים מאירות וזורחות. הבנה זו נותרה ההבנה העיקרית והמקובלת בפרשנות היהודית לדורותיה.
רבי אברהם אבן עזרא הביא את הסברו של חיוי הבלכי, שפניו של משה נעשו יבשות כקרן, מפני שלא אכל לחם בהיותו בהר, והעם ירא לגשת אליו מפני שהיו פניו מכוערות. האבן עזרא מקשה על הסבר זה ודוחה אותו בבוז.
הרשב"ם דוחה את ההבנה שהכוונה לקרניים פיזיות, וכותב ש"המדמהו ל'קרני ראם קרניו' - אינו אלא שוטה".
פירוש יוצא דופן וייחודי הביא הרלב"ג. לדעתו, אין הכוונה לקרניים ממשיות, אלא זהו משל ל"זוהר השכל" של משה, שמרוב העמקת שכלו, לא הבחין בעם הקרב אליו, ומפני כך יראו הבריות לגשת אליו. לפי זה, גם המסווה ששם משה על פניו איננו כיסוי פיזי, אלא ביטוי להשתדלותו להתנתק מהעמקתו הרוחנית, כדי שיוכל לדבר אל העם.
פרשנות > מקור קרני ההוד על פי המדרש

מדרש שמות רבה מעלה את השאלה הבאה: ”מהיכן נטל משה קרני ההוד?”
במדרש מובאות שלש דעות בעניין זה. דעתם של "רבנן" (אלו חכמים שלא נזכר שמם) היא שקרני ההוד נלקחו מן המערה, שנאמר: "והיה בעבור כבודי". המדרש לא מציין על איזו מערה מדובר, ונראה שהוא מניח שברור על איזו מערה מדובר[דרוש מקור].
רבי ברכיה הכהן מביא דעה נוספת בשם רבי שמואל, הטוענת שקרני ההוד נלקחו מן הלוחות:
הלוחות היו ארכן ו' טפחים, ורחבן ו', והיה משה אוחז בטפחיים, והשכינה בטפחיים, וטפחיים באמצע, ומשם נטל משה קרני ההוד.
פירוש נוסף מביא רבי יהודה בר נחמן בשם רבי שמעון בן לקיש:
עד שהיה כותב בקולמוס, נשתייר קימעא והעבירו על ראשו, וממנו נעשו לו קרני ההוד שנאמר: "וּמֹשֶׁה לֹא יָדַע כִּי קָרַן עוֹר פָּנָיו".
פסל משה

פסל משה, יצירתו של מיכאלאנג'לו משנת 1505, מוצגת בכנסיית סן פייטרו אין וינקולי, ברומא. מיכלאנג'לו פיסל את משה ולראשו שתי קרניים, פירוש נוסף לביטוי "קרנו פניו". מיכלאנג'לו פיסל לראש משה שתי קרניים וזאת לפי תרגום התנ"ך של הירונימוס, (הוולגטה) ללטינית, שתרגם את המילה קרן בביטוי "קרן עור פניו" כקרן של בעל חיים. בתפיסה זו החזיקו רבים מהאמנים שפעלו בתקופת הרנסאנס.
הערות שוליים

↑  ספר שמות, פרק ל"ב
1 2  ספר שמות, פרק ל"ד, פסוק כ"ט
↑  איתי מרינברג-מיליקובסקי, לא ידענו מה היה לו : ספרות ומשמעות באגדה התלמודית / תימה : סדרת מחקרים בתימטולוגיה, רמת גן, בר-אילן, 2006, עמ' 176
↑  משולם מרגליות, עולם התנ"ך: שמות, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 208
↑  אביעזר רביצקי, הגות וחדשנות (כרך ב) / הרמב"ם : שמרנות, מקוריות, מהפכנות, ירושלים, זלמן שזר, תשס"ט, עמ' 493
↑  יאיר זקוביץ, צבת בצבת עשויה: מה בין מדרש פנים-מקראי למדרש חוץ-מקראי, תל אביב, עם עובד, 2009, עמ' 74-73
↑  יעקב גיל, כי קרן עור פניו, בית מקרא: כתב-עת לחקר המקרא, כרך ל', חוברת ב (ק"א) (טבת-אדר תשמ"ה),עמ' 344-341
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
פסלו של משה מעשה ידי מיכלאנג'לו, הניצב בכנסיית סן פייטרו אין וינקולי שברומא
רוג'ר דיקינס

| --- | --- |
דיקינס, 2011
דיקינס, 2011
 לידה:  24 במאי 1949 (בן 75) טורקי (אנגליה), הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Roger Alexander Deakins 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 ידוע בשל:  ברטון פינק הקפיצה הגדולה חומות של תקווה פארגו ביג לבובסקי אחי, איפה אתה? האיש שלא היה שם נפלאות התבונה ארץ קשוחה יהודי טוב אומץ אמיתי סקייפול אימפריית האור
 השכלה:  Bath School of Art and Design  Torquay Boys' Grammar School 
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 מקצוע:  צלם קולנוע
 תואר:  סר
 בת זוג:  איזבלה אליס (מאז 1991)
 פרסים והוקרה:  Bronze Frog (1995)  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (2018)  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (2016)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 www.rogerdeakins.com
 
סר רוג'ר אנטוני דיקינס (באנגלית: Roger Antony Deakins; נולד ב-24 במאי 1949) הוא צלם קולנוע אנגלי הידוע בעיקר בזכות שיתוף פעולתו עם הבמאים האחים כהן ועם הבמאי סם מנדס. דיקינס חבר באיגוד צלמי הקולנוע האמריקאי (ASC) והבריטי (BSC). בשנת 2011 קיבל פרס מפעל חיים על עבודתו מאיגוד צלמי הקולנוע האמריקאי. דיקינס היה מועמד לארבעה-עשר פרסי אוסקר על הצילום הטוב, וזכה בפרס פעמיים: בטקס פרסי האוסקר של שנת 2018 זכה בפרס על צילום הסרט "בלייד ראנר 2049" ובטקס פרסי האוסקר של שנת 2020 זכה בפרס על צילום הסרט "1917".