רולנדו פנראי

| --- | --- |

רולנדו פנראי 1974
 לידה:  17 באוקטובר 1924 טוסקנה, איטליה
 פטירה:  22 באוקטובר 2019 (בגיל 95) פירנצה, איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1946 
 עיסוק:  זמר אופרה
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  בריטון
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 פרופיל ב-IMDb
 
רולנדו פאנראי (באיטלקית: Rolando Panerai;‏ 17 באוקטובר 1924 – 22 באוקטובר 2019) היה זמר בריטון איטלקי. הופיע בלה סקאלה במילאנו, לעיתים קרובות לצד מריה קאלאס וג'וזפה די סטפנו. היה ידוע בהבנה מוזיקלית, דיקציה מצוינת ומשחק רב תכליתי בדרמה ובאופרה קומית כאחד. בין תפקידיו החתומים היו פורד ב"פלסטף" של ורדי והתפקיד הראשי של "ג'אני סקיקי" של פוצ'יני.
פנראי נולד בקמפי ביסנציו ליד פירנצה, ולמד אצל ויטו פראצי בפירנצה וג'אקומו ארמני וג'וליה טס במילאנו. הופיע לראשונה על הבמה בשנת 1946, בתור לורד אשטון באופרה של דוניצטי, "לוצ'יה די למרמור". הופיע ב-1947 בנאפולי בתיאטרון סן קרלו כפרעה ב"משה במצרים" (Mosè in Egitto) של רוסיני. בשנת 1951, הוא ביצע את התפקיד הראשי של "סימון בוקאנגרה" מאת ורדי בברגמו, ואת התפקיד של שרפלס במאדאם באטרפליי של פוצ'יני בלה סקאלה במילאנו. הוא שר באופרות רבות של ורדי גם כאלה שבוצעו לעיתים רחוקות. בשנת 1951, לכבוד יום השנה ה-50 למותו של ורדי, שר ברדיו RAI, יצירות פחות מושרות שלו, כמו "ז'אן דארק", "הקרב על לניאנו", ו"ארולדו". הוא שר את רוב תפקידי הבריטון הגדולים של ורדי, כולל "ריגולטו", הרוזן דה לונה ב"הטרובדור", ג'ורג'יו גרמונט ב"לה טרוויאטה", המרקיז מפוזה ב"דון קרלו", ואמונסרו ב"אאידה".
ברפרטואר של פנראי היו יותר מ-150 אופרות, אך הוא התפרסם בעיקר בתפקידים קומיים: פורד ב"פלסטף" של ורדי (signature role) פיגארו ב"נישואי פיגארו" של מוצרט, לפורלו ב"דון ג'ובאני", וגם גולילמו ואלפונסו ב"כך עושות כולן". פיגארו ב"הספר מסביליה" של רוסיני, גם בלקור וגם דולקאמארה ב"שיקוי האהבה" של דוניצטי ומלטסטה ב"דון פסקואלה". הוא היה מזוהה עם ג'יאני סקיקי של פוצ'יני במשך שנים רבות, הוא שר את התפקיד בגנואה ב-2011, בגיל 87. הוא ביצע גם אופרות עדכניות יותר, כמו התפקיד הראשי של "מאטיס הצייר" מאת הינדמית, אופרות מאת סרגיי פרוקופייב וג'אן קרלו מנוטי, וכמה בכורות עולמיות. הוא הופיע על מרבית הבמות החשובות, כולל באופרה הלאומית של פריז, בבית האופרה המלכותית בלונדון, בתיאטרון בולשוי במוסקבה, באופרה בפרנקפורט, בפסטיבל זלצבורג ובפסטיבל גליינדבורן. בין השנים 1955 ל-1972 הופיע בקביעות בפסטיבל אקס-אן-פרובנס. היה אורח קבוע באופרה הממלכתית של וינה, שם הופיע לראשונה ב-1956 בתור אנריקו ב"לוצ'יה די למרמור" בהופעה מלה סקאלה עם מריה קאלאס בתפקיד הראשי. ההופעה האחרונה שלו שם הייתה בתור דולקאמארה ב-1998.
פנראי היה שותף לעיתים קרובות בהקלטות, כמו על הבמה עם מריה קאלאס ודי סטפנו, כמו ב"אבירות כפרית" של מסקני, בתור אלפיו, ליצנים של ליאונקוואלו (בתפקיד סילביו), "הפוריטנים" של בליני ו"לה בוהם" של פוצ'יני. הוא הקליט את שארפלס לצד רנאטה סקוטו וקרלו ברגונצי, וג'רמונט לצד בוורלי סילס וניקולאי גדה. הוא גילם את פורד בשלוש הקלטות שונות של "פלסטאף", עם שלושה זמרים שונים בתפקיד הראשי (טיטו גובי, דיטריך פישר-דיסקאו, וג'וזפה טאדי), האחרון בווידאו, בניצוח הרברט פון קאראיאן. הוא שר את וגנר בתרגום לאיטלקית, בביצוע מוקלט של "פרסיפל" משנת 1950 עם קאלאס בתור קונדרי ובוריס כריסטוף בתור גורנמנץ. השתתף בהקלטות וידאו בתור פורד, פיגארו של רוסיני, ריגולטו וסילביו, ובקונצרט בליל אופרה של תיאטרון בולשוי.
גם בגיל מתקדם, פנראי היה פעיל כמורה בכיתות אמן. כמנהל אופרה העלה יצירות כמו "פעמון הרוקח" של דוניצטי, "לה בוהם", "לה טרוויאטה". ב-2013 את "ריגולטו" ו"הטרובדור", ובשנת 2018 את "ג'אני סקיקי".
פנראי נפטר ב-22 באוקטובר 2019, חמישה ימים לאחר יום הולדתו ה-95.