stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בעיית היפהפייה הנרדמת
יפהפייה נרדמת קוונטית > פירוש העולמות המרובים > הסתברות בפירוש העולמות המרובים

לכאורה, מאחר שפירוש העולמות המרובים הוא דטרמיניסטי אין במסגרתו משמעות למושג הסתברות. ואכן, אין הסתברות אמיתית בפירוש העולמות המרובים. כך לדוגמה, אם נבצע ניסוי במסגרתו נשלח את הצופה לאחד משני חדרים זהים, א' או ב', על סמך תוצאת הטלת מטבע, יהיה זה חסר משמעות לשאול אותו לפני הניסוי מהי ההסתברות לכך שהוא ימצא עצמו בחדר א'. זאת משום שהצופה שלפני הטלת המטבע הוא "אביהם הקדמון" של שני הצופים שיתקיימו לאחר ההטלה (אחד בכל חדר אפשרי), כך שההסתברות לכל אחת מהאפשרויות היא 1.
ובכל זאת, ניתן לדבר על אשליה של הסתברות, כפי שמתאר ויידמן: נניח כי ניתן לצופה גלולת שינה לפני הטלת המטבע, ונעיר אותו רק לאחר העברתו לחדר המתאים. בצורה זו נוכל לשאול כל אחד מה"צאצאים" (הצופים שיתקיימו לאחר הטלת המטבע), לפני שנגלה להם מה הייתה תוצאת הניסוי, באיזה מבין החדרים הם סבורים כי הם נמצאים. אשליית ההסתברות מושגת באמצעות זכרונותיו של הצופה בעולם מסוים, הכוללים זכרונות מעולם אחד בלבד מכל התפצלות קודמת. כך שלמעשה צופה בפירוש העולמות המרובים וצופה זהה בפרשנות הכוללת קריסה (כמו פרשנות קופנהגן) יחלקו את אותם הזכרונות. בפירוש העולמות המרובים, לכל עולם אפשרי מוגדרת מידת קיום (measure of existance) המקבילה לסיכוי לקבלת אותה תוצאה בפירוש ההסתברותי (הוא פרשנות קופנהגן).
ראו גם

בעיית מונטי הול
פרדוקס המעטפות
תורת ההחלטות
הערות שוליים

1 2 3 4  Adam Elga, "Self-locating belief and the sleeping beauty problem", Analysis, 60(266):143–147, 2000.
1 2  David Papineau and Víctor Durà-Vilà, "A thirder and an Everettian: a reply to Lewis's 'quantum sleeping beauty'", Analysis, 69(1):78–86, 2009.
↑  David Lewis, "Sleeping beauty: reply to Elga", Analysis, 61(271):171–76, 2001.
↑  Lev Vaidman and Simon Saunders, "On sleeping beauty controversy", July 2001.
1 2 3  Lev Vaidman, "Sleeping beauty in quantumland", Quantum Theory: Reconsidereation of Foundations, pp. 408-412, 2001.
↑  Lev Vaidman, "On schizophrenic experiences of the neutron or why we should believe in the many-worlds interpretation of quantum theory", International Studies in the Philosophy of Science, 12: 3, pp. 245—261, 1998.
1 2  Lev Vaidman, "Probability in the many worlds interpretation of quantum mechanics", 2011.
↑  Peter J. Lewis, "Quantum sleeping beauty", Analysis, 67(293):59–65, 2007.
↑  יש לשים לב כי אין מדובר בדייוויד לואיס, שהוזכר קודם לכן.
↑  Peter J. Lewis, "Reply to Papineau and Durà-Vilà", Analysis, 69(1):86–89, 2009.
↑  David Papineau and Víctor Durà-Vilà, "Reply to Lewis: metaphysics versus epistemology", Analysis, 69(1):89–91, 2009.
ברצלונה

ערך זה עוסק בעיר בקטלוניה, ספרד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ברצלונה (בקטלאנית ובספרדית: Barcelona; הגייה בקטלאנית: bəɾsəˈɫonə, ברסלונה; הגייה בספרדית: baɾθeˈlona, ברת'לונה) היא בירת הקהילה האוטונומית קטלוניה והעיר המאוכלסת ביותר בה. היא העיר השנייה בגודלה בספרד, ומתגוררים בה (נכון ל-2022) כ-1,636,193 תושבים, וכ-5,474,482 מיליון תושבים במטרופולין שלה, מה שהופך את ברצלונה לאזור החמישי המאוכלס ביותר באיחוד האירופי, אחרי פריז, מדריד, חבל הרוהר ומילאנו. ברצלונה היא המטרופולין השני בגודלו על הים התיכון אחרי אלכסנדריה, וממוקמת בין שפכיהם של הליוברגט והבזוס, והיא תחומה במערב ברכס הרי קולסרולה.
בברצלונה, שהיא מרכז כלכלי חשוב, נמצא אחד הנמלים הים-תיכוניים החשובים ביותר באירופה. העיר הוקמה בתקופה הרומית, והפכה לבירת רוזנות ברצלונה. לאחר סיפוחה לכתר אראגון, העיר הפכה לאחת הערים החשובות בממלכה. החל מסוף המאה ה-20 מהווה ברצלונה מרכז תרבותי חשוב, ויעד תיירותי עיקרי בספרד. עבודותיהם האדריכליות של אנטוני גאודי וליואיס דומנק אי מונטנר בעיר הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. בשנת 1992 התקיימה בעיר אולימפיאדת ברצלונה.
כבירת קטלוניה, העיר היא המרכז הפוליטי בקהילה האוטונומית, ומשמשת מושב הז'נרליטט דה קטלוניה (הממשלה והפרלמנט) ובית המשפט העליון. כמו כן, העיר היא גם בירת חבל ברצלונס.
בשנת 2009 העיר דורגה במקום השלישי באירופה ואחת הערים המצליחות ביותר, כמותג עירוני, באותה השנה הייתה העיר מדורגת רביעית באירופה בטיבה לעסקים והעיר האירופאית בעלת השיפור המהיר ביותר עם צמיחה של 17% בשנה.
מאז 2011 ברצלונה נחשבת לעיר חכמה מובילה באירופה.
ברצלונה היא גם מרכז תחבורתי, כאשר נמל ברצלונה הוא אחד מנמלי הים העיקריים של אירופה ונמל הנוסעים העמוס ביותר, נמל התעופה אל פראט בו עוברים מעל 40 מיליון נוסעים בשנה, רשת כבישים מהירים וקו רכבת מהיר עם חיבור לצרפת וחלקים נוספים באירופה.
היסטוריה

על פי אחת המסורות, העיר נוסדה במאה ה-3 לפנה"ס על ידי חמלקרת ברקה המצביא הפיניקי לאחר המלחמה הפונית הראשונה, כמושבה של קרתגו הפיניקית. עד שבשנת 15 לפני הספירה, היא הפכה לעיר רומית שמרכזה בגבעת מונס טאבר ("Mons Taber") במסגרת כיבושו של חצי האי האיברי על ידי הרומאים. שם העיר הרומית: "הקולוניה יוליה אוגוסטה פאוונטיאה פטרנה ברסינו" (Colonia Julia Augusta Faventia Paterna Barcino) שהייתה עיירה קטנה הסמוכה לעיר המחוז טאראגונה. שרידי עיר זו התגלו תחת הפלאסה דל ריי ומוצגים במוזיאון לתולדות העיר. על פי מסורות אחדות נטען שהעיר הוקמה על ידי חיילים קרתגים לפני המלחמה הפונית השנייה אשר במהלכה נכבש היישוב בידי סקיפיו אפריקנוס ואז קיבלה את השם "ברסינו" (בקטלונית: "Bàrcino"), בסיס לשמה הנוכחי, אולם אין ראיות ארכאולוגיות לטענה זו.[דרושה הבהרה]
הבזיליקה הנוצרית הראשונה נבנתה בעיר בשנת 343 במקום בו נמצאת היום קתדרלת אולליה הקדושה. הוויזיגוטים כבשו את העיר במאה ה-5, והמוסלמים המורים כבשו אותה ב-713. ב-28 בדצמבר 801 נכבשה על ידי לואי החסיד, בנו של קרל הגדול לאחר מצור שארך שנתיים. קרל הפך את העיר למושב המלכים הספרדיים מארקה היספניקה - אזור שהיה בשליטת דוכס ברצלונה כאזור ביטחון בין צרפת הנוצרית לספרד המוסלמית. בשנת 985 נבזזה העיר על ידי אל-מנסור. דוכסות ברצלונה כבשה שטחים סמוכים, ב-1137 השיא רמירו השני, מלך אראגון את בתו פטרונילה בת השנה לרוזן ברצלונה, רמון ברנגר הרביעי, ופרש למנזר, ובכך למעשה אוחדו ממלכת אראגון ורוזנות ברצלונה לישות אחת - ממלכת אראגון וקטלוניה, ובירת הממלכה, ברצלונה, זכתה לפריחה תרבותית וכלכלית.
ירידת קרנה של העיר החלה כאשר הוחלט כי היא תפסיק לשמש כעיר בירה, וכי בירת הממלכה תהיה נאפולי.
האיחוד בין אראגון וקסטיליה בעקבות נישואי "המלכים הקתולים", פרננדו השני מלך אראגון ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה ב-1469 הביא להמשך ירידה במעמדה של העיר והתהליך נמשך עם גילוי אמריקה מצד אחד והתחזקות הצי העות'מאני מצד שני. אוניברסיטת ברצלונה נוסדה בשנת 1450.
במהלך מלחמת הירושה הספרדית, בשנת 1714 נבזזה ונהרסה העיר כאשר ניסו הקטלונים להתמרד בשלטון המרכזי במדריד. נפוליאון בונפרטה סיפח את העיר לאימפריה הצרפתית הראשונה והמליך את אחיו, ז'וזף בונפרטה למלך ספרד. לאחר תבוסת נפוליאון הוחזרה העיר לשליטת ספרד.
במהלך המאה ה-19 הגיעה המהפכה התעשייתית לעיר והעיר גדלה ויצאה מבין החומות. תערוכה עולמית נערכה במקום בשנת 1888 במסגרתה נבנו שער הניצחון ומוזיאון הזואולוגיה של ברצלונה, נסלל הרחוב המרכזי לה גראן ויה דה לס קורטס קטלאנס והעיר הורחבה במסגרת פרויקט "ההרחבה" (אישמפלה).
ברצלונה הייתה מקום מרכזי של אנרכיזם במהלך השבוע הטראגי של שנת 1909 שבו נשרפו כנסיות העיר. בימי מלחמת האזרחים הספרדית (בין השנים 1936 - 1939) הייתה העיר בשליטת הצד הרפובליקני עד שנכבשה בידי הגנרל פרנקו כחודשיים לפני תום המלחמה.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20, החלה התעוררות של השפה והתרבות הקטלאנית. בשנת 1984 בחרה אונסק"ו להנציח את פועלו של אנטוני גאודי ולהכריז על המבנים שתכנן בעיר וביניהם כנסיית הסגרדה פמיליה (Sagrada Família) כאתר מורשת עולמית. בשנת 1997 הכריז אונסק"ו גם על המבנים שתכנן הארכיטקט ליואיס דומנק אי מונטנר (Lluís Domènech i Montaner) "אתר מורשת עולמית".
ב-2017 היו בברצלונה עימותים על עצמאות קטלוניה עקב משאל העם על עצמאות קטלוניה והכרזת העצמאות שבאה בעקבותיה.
גאוגרפיה

העיר מצויה בין נהר בזוס בצפון, הים התיכון במזרח ונהר ליוברגט ורכס הרי קויסרולה במערב בהם נמצא מנזר טיבידאבו (מלטינית "אתן לכם הכל) המשקיף על העיר.
שטח העיר המטרופוליטני כ-500 קמ"ר.
העיר מחולקת ל-10 מחוזות ו-73 שכונות:
סיוטט וליה (העיר העתיקה): אל רבאל, הרובע הגותי, ובארי דה לה ריברה.
אישמפלה (ההרחבה).
סאנטס-מונז'ואיק
לס קורטס
סאריה-סאנט ג'רבאזי
גרסיה
אורטה-גינארדו
נואו באריס
סאנט אנדראו
סאנט מארטי
גאוגרפיה > אקלים

אקלים העיר הוא אקלים ים תיכוני מתון (בזכות הים הקרוב). ממוצע המשקעים הוא כ-571 מ"מ בשנה, ורובם יורדים בחורף. הטמפרטורה הממוצעת בחודש החם בשנה, אוגוסט, היא 26 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הממוצעת בחודש הקר של השנה, ינואר, היא 10–12 מעלות.
גאוגרפיה > דמוגרפיה

ברצלונה היא העיר השנייה בגודלה בספרד. בעיר כ-1.6 מיליון תושבים, רובם קטלאנים והשאר ספרדים מאזורים אחרים וכ-230,000 מהגרים (בעיקר מאמריקה הלטינית: אקוודור, ארגנטינה וקולומביה; מארצות מזרח אירופה: אוקראינה ורומניה וכן ממרוקו ומפקיסטן).
גאוגרפיה > תחבורה

ברצלונה היא עיר הנמל המרכזית של ספרד. נמל ברצלונה הוא אחד הנמלים בעלי התעבורה הגדולה באירופה כולה. נמל התעופה של ברצלונה נמצא סמוך לעיירה אל פראט דה ליוברגט (El Prat de Llobregat).
בעיר פועלת הרכבת התחתית של ברצלונה המקשרת את רוב חלקי העיר וכן מערכת אוטובוסים וחשמליות. כמו כן העיר מקושרת למערכת הרכבות הספרדית RENFE ומ-2008 גם אל הרכבת המהירה AVE.
כלכלה

ברצלונה היא העיר התעשייתית השנייה בגודלה בספרד, עיר מסחר, מרכז אדמיניסטרטיבי (ממשלת קטלוניה והגופים הנלווים ממוקמים בה), וכן מרכז תרבות ותיירות (כ-17% מהמועסקים בעיר עוסקים בשירותי תיירות והמלונאות).
העיר היא מרכז תיירותי מצליח ומשגשג ובשנים האחרונות היא המרכז הכלכלי הצומח ביותר בספרד, ובעקבות העוצמה הפוליטית הרבה שיש למפלגה הקטלונית היא מצליחה להשאיר את רוב כספי המיסים של התושבים בעיר ובחבל קטלוניה, לכן יש לחבל קטלוניה בכלל ולברצלונה בפרט הרבה יותר כסף להשקעות מאשר מחוזות וערים אחרות בספרד.
בשנים 2009–2012 חלה האטה בצמיחה של הכלכלה בברצלונה ועלייה ברמת האבטלה בעיר, שגרמו להפגנות ולמחאות בכיכר קטלוניה.
תרבות והשכלה

העיר היא מרכז אמנותי חשוב, פעלו ופועלים בה אמנים רבים בתחומים מגוונים, מבין הידועים: האדריכל והפסל גאודי, הציירים דאלי, פיקאסו, וכן מירו.
עם מוסדות ההשכלה הגבוהה שבעיר נמנים אוניברסיטת ברצלונה, הנחשבת לאחת האוניברסיטאות הוותיקות באירופה, אוניברסיטת פומפאו פברה, האוניברסיטה האוטונומית של ברצלונה, האוניברסיטה הטכנית של קטלוניה, אוניברסיטת רמון יוי והאוניברסיטה הבינלאומית של קטלוניה.
אתרי אינטרנט הקשורים לעיר מקבלים סיומת bcn..
תרבות והשכלה > מוזיאונים

בעיר מספר רב של מוזיאונים ובהם מכון ז'ואן מירו, מוזיאון פיקאסו, המוזיאון הלאומי לאמנות של קטלוניה, המוזיאון לאמנות עכשווית של ברצלונה (MACBA), מוזיאון אנטוני טאפייס, מוזיאון מדעי הטבע של ברצלונה, טירת שלושת הדרקונים ועוד.
תרבות והשכלה > ספורט

בשנת 1992 אירחה העיר את המשחקים האולימפיים. המשחקים הביאו לשדרוג משמעותי של מתקני הספורט בעיר.
בשנת 2003 אירחה העיר את אליפות העולם בשחייה ובשנת 2013 היא אירחה שוב את אליפות העולם בשחייה.
בעיר ברצלונה מצויות שתי קבוצות כדורגל בכירות, ברמה בינלאומית:
קבוצת הכדורגל ברצלונה, הידועה גם בשם "בארסה" (Barça), שמקום מושבה באצטדיון קאמפ נואו המכיל כ-99,354 מושבים. הקבוצה זכתה חמש פעמים בליגת האלופות.
קבוצת אספניול המשחקת באסטדי קורנליה-לה פראט בעל כ-40,000 מושבים.
בעיר משחקות גם קבוצת כדורסל מהבולטות ביבשת, קבוצת כדוריד וקבוצת הוקי קרח.
העיר היא אתר פופולרי למחליקי סקייטבורד בשל הפארקים הפתוחים הרבים בה.
אתרים בעלי חשיבות > בארי גותיק - הרובע הגותי

מרכזה של העיר, הרובע הגותי (Barri Gòtic) נשמר במתכונתו מימי הביניים והתקופה הרומית. ברובע זה נמצאת הקתדרלה של העיר - קתדרלת אולליה הקדושה (הבנויה בסגנון גותי), וכן מספר מוזיאונים ובהם מוזיאון פיקאסו.
אתרים בעלי חשיבות > רמבלאס

סדרה של רחובות השוכנים דרומית מערבית לרובע הגותי. מקור המילה הוא בשיבוש המילה הערבית רמל ("חול"), ובמקור היו הרחובות נתיבים של נחלים שיבשו. שדרות לה רמבלה (צורת היחיד של רמבלאס) יורדות ממרכז העיר ומכיכר קטלוניה אל הים. בין שאר הרחובות ניתן למצוא את פלאסה ריאל ושוק המזון לה בוקריה הסמוך המהווים אתר תיירות פופולרי. בקצה הדרומי של שדרות רמבלאס, סמוך לנמל, ניצבת אנדרטת קולון לזכרו של כריסטופר קולומבוס. מהאנדרטה ניתן להשקיף על ברצלונה כולה, ועל הראמבלס בפרט.
אתרים בעלי חשיבות > בנייני המודרניסטה

העיר ברצלונה ידועה בבניינים הייחודיים המצויים בה אשר נבנו בסגנון המכונה מודרניסטה. בניינים אלה נבנו בסוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 במסגרת פרויקט ה"הרחבה" - במסגרתו נבנה רובע בשם זה - "אישמפלה" (בקטלנית: ההרחבה). הידוע בארכיטקטים שבנה בסגנון זה היה אנטוני גאודי ובנייניו הידועים כוללים את פלאו גואל, פארק גואל, כנסיית סגרדה פמיליה אשר בנייתה החלה בשנת 1882 וטרם הסתיימה (הבנייה צפויה להסתיים בין 2020 ל-2060). כמו כן באזור ה"הרחבה" של העיר שנבנה בתחילת המאה ה-20 מצויים קאזה מילה (לה פדררה), בית באליו, קאזה אמטלר וקאזה לאו מוררה.
בניינים נוספים בסגנון המודרניסטה כוללים את פאלאו דה לה מוזיקה קטלניה שתוכנן על ידי ליואיס דומנק אי מונטנר בשנת 1908.
אתרים בעלי חשיבות > מונז'ואיק וטיבידאבו

העיר ברצלונה ממוקמת בין גבעת מונז'ואיק (הר היהודים) הנמצאת מערבית לנמל ברצלונה, לבין גבעת טיבידאבו הנמצאת במערב העיר.
על גבעת מונז'ואיק, שגובהה כ-200 מטרים, מצויים המוזיאון הלאומי לאמנות קטלנית, הממוקם בתוך הפלאו נסיונל, מוזיאון ז'ואן מירו לאמנות מודנית, מתקני האולימפיאדה ובהם האצטדיון האולימפי שאירח את המשחקים האולימפיים של 1992, ואולם פלאו סן ז'ורדי בתכנונו של האדריכל היפני אראטה איסוזאקי.
על גבעת טיבידאבו, שגובהה 512 מטרים, מצוי פארק שעשועים גדול ומספר כנסיות, הידועה בהן היא בזיליקת הלב הקדוש (El Sagrat Cor).
אתרים בעלי חשיבות > אתרי מורשת עולמית

אונסק"ו הכריז על מספר אתרי מורשת עולמית בברצלונה:
פלאו דה לה מוזיקה קטלניה והוספיטל דה סאנט פאו.
יצירותיו של אנטוני גאודי: קאזה ויסנס, פלאו גואל, בית באליו, קאזה מילה (לה פדררה), פארק גואל וסגרדה פמיליה
אתרים בעלי חשיבות > פארקים וגנים ציבוריים

העיר ברצלונה ידועה בשטחים הירוקים הרבים שבה. בעיר פארקים רבים, כיכרות ושדרות רחבות ירוקות. בין הכיכרות והשדרות הידועות נמנות:
פלאסה דה קטלוניה, פלאסה ד'אספניה ושדרת לה רמבלה,
הידועה מבין שדרות העיר.
בין הפארקים הידועים מצויים:
פארק גואל בתכנונו של אנטוני גאודי משנת 1914. הפארק נפתח לציבור בשנת 1922.
פארק מונז'ואיק (הר היהודים) שימש אתר לתערוכה העולמית של ברצלונה (1929). הפארק תוכנן על ידי ז'אן פרסטייר (Jean C. N. Forestier) וניקולס רוביו טודורי (Nicolas M. Rubio Tuduri) ומצויים בו מוזיאונים רבים. בהם הביתן הגרמני, הידוע גם כביתן ברצלונה, שתוכנן על ידי האדריכל לודוויג מיס ואן-דר-רוהה ונבנה עבור התערוכה של 1929 ושוחזר בשנת 1986. במקום נמצא האצטדיון האולימפי שנבנה עבור משחקי הקיץ האולימפיים ותוכנן על ידי ויטוריו גרגוטי.
פארק המצודה - זהו הפארק המרכזי ביותר בעיר. בתוך פארק ישנם: מצודה שמשמשת כיום כבית הפרלמנט הקטלאני, מוזיאון זואולוגי ומוזיאון גאולוגי. כמו כן בפארק ישנו אגם ומזרקה גדולה שתוכננה על ידי אנטוני גאודי. גן החיות העירוני נמצא אף הוא בפארק. מקצה הפארק מתחילה טיילת רחבה המסתיימת בשער הניצחון.
בעיר מבוצעת תוכנית הרוכשת שטחים פרטיים ושטחים ריקים ובונה בהם פארקים ציבוריים. כמו כן, בכל שכונה חדשה הנבנית מוקצה שטח עבור פארק ציבורי.
ערים תאומות

הערים התאומות ושיתופי הפעולה של ברצלונה (מסודרות בסדר כרונולוגי) הן:[דרוש מקור]
צרפת מונפלייה, צרפת (מ־1963)
ברזיל ריו דה ז'ניירו, ברזיל (מ־1972)
מקסיקו מונטריי, מקסיקו (מ־1977)
ארצות הברית בוסטון, ארצות הברית (מ־1983)
קוריאה הדרומית פוסאן, קוריאה הדרומית (מ־1983)
גרמניה קלן, גרמניה (מ־1984)
ברזיל סאו פאולו, ברזיל (מ־1985)
אורוגוואי מונטווידאו, אורוגוואי (מ־1985)
רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה (מ־1985)
קובה הוואנה, קובה (מ־1993)
יפן קובה, יפן (מ־1993)
בלגיה אנטוורפן, בלגיה (מ־1997)
טורקיה איסטנבול, טורקיה (מ־1997)
ישראל תל אביב, ישראל (מ־1998) (הסכם ידידות ושיתוף פעולה)
הרשות הפלסטינית עזה, הרשות הפלסטינית (מ־1998)
אירלנד דבלין, אירלנד (מ־1998)
יוון אתונה, יוון (מ־1999)
איראן אספהאן, איראן (מ־2000)
בוסניה והרצגובינה סרייבו, בוסניה והרצגובינה (מ־2000)
צ'ילה ולפראיסו, צ'ילה (מ־2001)
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין (מ־2001)
איחוד האמירויות הערביות דובאי, איחוד האמירויות הערביות (מ־2006)
ישראל עכו, ישראל (מ־2012)
גלריית תמונות

מגדל התקשורת במונז'ואיק
חוף הים ברצלונטה
פארק דיאגונל מאר
הנמל הישן
נמל ברצלונה
הביתן הגרמני (1929), בתכנון האדריכל לודוויג מיס ואן-דר-רוהה
החזית המערבית של כנסיית סנטה מריה דל מאר
שינוי האכלוסין בעיר בשנים 1900 - 2005
קאמפ נואו, אצטדיון של קבוצת הכדורגל ברצלונה
ראו גם

אדריכלות בברצלונה
תכנון עירוני של ברצלונה
קטלוניה
הארצות הקטלאניות
הערות שוליים

↑  Honolulu Rail Transit: International Lessons from Barcelona in Linking Urban Form, Design, and Transportation, Geoff Boeing (באנגלית)
↑  City Mayors: European city brands, ‏2013-09-27
↑  City Mayors: Best European business cities, ‏2013-07-23
↑  Barcelona 5.0 or Barcelona 'smart city': 'We need leaders with a vision', www.brusselnieuws.be (באנגלית)
↑  Wayback Machine, ‏2014-06-14
↑  Wayback Machine, ‏2013-06-13
↑  Los Reyes inaugurarán el AVE a Valencia, y los Príncipes la conexión a Albacete, ‏2014-04-10
↑  צביקה קליין, רב העיר ברצלונה: "אירופה אבודה, היהודים פה זמנית", באתר nrg‏, 18 באוגוסט 2017
↑  דוד מנחם מענדל ליברזון .באתר חב"דפדיה
↑  Furmansky, Dyana Z. (במרץ 2011). "The Jewish Traveller: Barcelona". Hadassah Magazine. נבדק ב-11 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Our History". Comunidad Israelita de Barcelona.
↑    מיכאל טוכפלד, ‏"מסר ברור נגד האנטישמים": ברצלונה חידשה את היחסים עם תל אביב, בעיתון מקור ראשון, 3 בספטמבר 2023.
↑  בשנת 2012 שופצה הטיילת בין העיר העתיקה לעיר החדשה בעכו, ונחנכה בה "כיכר ברצלונה", לציון כינון הברית בין שתי הערים כ"ערים תאומות"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554812905171  BNE: XX450579  BnF: cb11933374k (data)  GND: 4004503-1  ISNI: 0000 0001 2321 7649  LCCN: n79021052  MusicBrainz: 12c3b82e-fcab-4219-9bd5-792089d8280e  NARA: 10045182  NDL: 00628992  NKC: ge128716  NLG: 54455  SUDOC: 026406284  TDVİA: berselune  VcBA: 497/23395  VIAF: 124213732   WorldCat (עם VIAF): 124213732 
מפת העיר הרומאית "ברסינו" שעל חורבותיה הוקמה העיר העתיקה של ברצלונה
מחוזות העיר
האקלים בברצלונה
מכון ז'ואן מירו
נמל ברצלונה - תצפית מהר היהודים - מונז'ואיק
הקתדרלה הגותית
קטע משדרות לה רמבלה
מראה ברצלונה והראמבלס ממרומי אנדרטת קולומבוס.
שער הניצחון בברצלונה
פארק גואל
יאניס בלאזוויך

יאניס יונתן בלאזוויך (בהונגרית: Janis Jonathan Blaswich, נולד ב-2 במאי 1991 בוויליך שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק ברד בול זלצבורג ובנבחרת גרמניה בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

בלאזוויך החל את קריירת הבוגרים שלו בבורוסיה מנשנגלדבך. בלאזוויך השתייך לקבוצת המילואים ששיחקה בליגת האזורית המערבית, שהיא הרביעית בהייררכיית הליגות בגרמניה, במשך 7 עונות רצופות. בלאזוויך היה שחקן הרכב קבוע, ובעונת 2014/15 אף רשם העפלה עם הקבוצה אל הליגה הגרמנית השלישית. במקביל, היה בלאזוויך לעיתים נקרא לסגל הקבוצה הבכירה של בורוסיה מנשנגלדבך ששיחקה בבונדסליגה כשוער מחליף, אך לא ערך בשורותיה ולו הופעה אחת. בעונת 2015/16 הושאל בלאזוויך לדינמו דרזדן מהליגה הגרמנית השלישית, ובעונה זו סיים עמה במקום הראשון, והעפיל לבונדסליגה השנייה. בעונת 2017/18 הושאל בלאזוויך פעם נוספת, והפעם להנזה רוסטוק מהליגה הגרמנית השלישית. בלאזוויך והנזה רוסטוק סיימו עונה זו במקום השישי.
בקיץ 2018 חתם בלאזוויך בהראקלס אלמלו מליגת העל ההולנדית. בלאזוויך וקבוצתו סיימו במרכז הטבלה בשלוש העונות הראשונות שלו במועדון, אך בעונת 2021/22 נשרו אל ליגת המשנה ההולנדית, לאחר שסיימו במקום ה-16 בליגה והפסידו במשחקי המבחן לאקסלסיור.
בקיץ 2022 עבר בלאזוויך לר.ב. לייפציג מהבונדסליגה, בה חתם על חוזה לשלוש שנים. השוער הראשון של הקבוצה, פטר גולאצ'י הרבה להיפצע באותה תקופה, ובלאזוויך תפס את מקומו פעמים רבות. בעונת 2022/23 בלאזוויך סיים עם לייפציג במקום השלישי בבונדסליגה, וזכה עמה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2-0 בגמר על איינטרכט פרנקפורט, במשחק בו שיחק 90 דקות. בקיץ 2023 זכה בלאזוויך בתואר נוסף, לאחר ניצחון 0–3 על באיירן מינכן במשחק הסופר קאפ הגרמני. במקביל, האריך את חוזהו במועדון עד לסוף עונת 2025/26. בעונת 2023/24 בלאזוויך ערך 21 הופעות ליגה, וסיים עם לייפציג במקום הרביעי בבונדסליגה.
בקיץ 2024 הושאל בלאזוויך לעונה אחת לרד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.
קריירה בינלאומית

בנובמבר 2023 זומן בלאזוויך לסגל נבחרת גרמניה בכדורגל על ידי המאמן יוליאן נגלסמן, לצמד משחקי ידידות מול נבחרות טורקיה ואוסטריה, אך לא שיחק במשחקים אלה. באוקטובר 2024, לאחר פרישתו של מנואל נוייר מנבחרת גרמניה, ופציעתו של מארק אנדרה טר שטגן, זומן בלאזוויך שוב לסגל הגרמני לליגת האומות של אופ"א למשחקים מול נבחרות בוסניה והולנד, ביחד עם השוערים אוליבר באומן ואלכסנדר נובל.
תארים

הגביע הגרמני: 2022/2023
הסופר קאפ הגרמני: 2023
חיים אלתר פנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בדצמבר 1912 ה'תרע"ג אלבה יוליה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  14 באפריל 1984 (בגיל 71) י"ב בניסן תשמ"ד 
 מקום קבורה:  בית הקברות סגולה 
 מקום מגורים:  אלבה יוליה, רמת אביב 
 תקופת הפעילות:  ? – 14 באפריל 1984 
 אב:  אברהם שמואל פנט 
 
הרב חיים אלתר פנט (ג' בטבת תרע"ג, 13 בדצמבר 1912 - י"ב בניסן תשמ"ד, 14 באפריל 1984) היה רבה של באניה שבטרנסילבניה, ולאחר עלותו ארצה כיהן כרבה של שכונת רמת אביב ושייך מוניס בתל אביב.
תולדותיו

נולד בקרלסבורג, בנו של הרב אברהם שמואל פנט, שכיהן כרבה של הקהילה האורתודוקסית בעיר, מצאצאי הרב יחזקאל פנט, בעל "מראה יחזקאל". למד בישיבתו של הרב שלמה צבי שטראסר בדברצן. נישא לבתו של הרב משה אהרן קרויס, רבה של באניה שבטרנסילבניה. לאחר נישואיו כיהן כרב בבאניה לצד חותנו. לאחר מלחמת העולם השנייה שב לבאניה והתמנה כרב העיר.
נישא בשנית לרבקה, בתו של האדמו"ר הרב מאיר שלום רוטנברג, משושלת חסידות קוסון. לאחר המלחמה שהה בצרפת, שם נולד בנו צבי אלימלך.
בשנת תשי"א (1951) עלה לישראל ושימש כרבה של רמת אביב ושייך מוניס הסמוכה. נפטר בשנת 1984, ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
משפחתו

בנו הרב צבי אלימלך הוא האדמו"ר מקוסון בבני ברק.
בנו הרב מנשה שמחה הוא חתנו של הרב פנחס מנחם יוסקוביץ, ששימש כרב ראשי של פולין לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי.
בתו בלומא מלכה נשואה לרב מנחם דוד הגר, האדמו"ר משאץ-ויז'ניץ (בנו הבכור של הרב משה הגר).
ספריו

אשישות חיים - על הרמב"ם
תפוחי חיים - על מסכת אבות
תפוחי חיים - על הגדה של פסח
תפוחי חיים - על טעמי המקרא
רק על עצמי

| --- | --- |

כתב היד המקורי של השיר, בארכיון מפלגת העבודה
 שיר
 יצא לאור:  1930 
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 כתיבה:  רחל המשוררת (1930)
 
"רק על עצמי" הוא שיר מאת רחל המשוררת. נכתב בד' באדר תר"ץ, 4 במרץ 1930, כשנה לפני פטירתה משחפת. הוא אחד משיריה האחרונים. הובא לראשונה באסופת שיריה "נבו" שיצאה לאור בהוצאת דבר בתל אביב, בשנת 1932, שנה לאחר פטירתה.
השיר נכלל במסגרת תוכנית הלימודים, לבגרות חובה בספרות בבתי הספר התיכוניים בחינוך הממלכתי בישראל.
תוכן השיר ומבנהו

השיר נכתב ללא כותרת, המילים "רק על עצמי" פותחות אותו, ונלקחו לכותרתו בקובצי שירה שנדפסו לאחר פטירתה של המשוררת.
יש המפרשים את השיר כארספואטיקה, ודיון עצמי אוטוביוגרפי על דרך חייה ויצירתה. רחל, שביקשה לקחת חלק ביצירת חברת מופת בדגניה ובכנרת, ולהגשים את החלום להקים בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל, נאלצת בעקבות מחלתה להיות מגורשת מדגניה. כך, נופי הארץ אותם העריצה והחלומות אותם ביקשה להגשים נגוזו.
בשיר משווה את עצמה רחל לנמלה בשלושה אופנים: עולמה הצר כנמלה, משאה הנפשי הכבד המשווה לגרגרי המזון אשר הנמלה סוחבת ואת המסע הקשה שלה להשגת מטרות כשם שהנמלה צריכה להעלות מזונה לראש העץ. בשיר ישנה גם קובלנה על הכוחות המקשים על הנמלה.
השיר המחורז כולל שלושה בתים.
 בבית הראשון בשתי השורות הראשונות כתוב: "רק על עצמי לספר ידעתי" ו"צר עולמי כעולם נמלה", מקבילה רחל המשוררת את חייה ועולמה כאל חייה ועולמה של נמלה. השוואה המורה על צניעות ועל דימוי עצמי נמוך לכאורה, בשל זעירותו ופשטותו של החרק. בשתי השורות האחרונות כתוב: "גם משאי עמסתי כמוהָ" ו"רב וכבד מכתפי הדלה". בשורות אלו, מספרת הדוברת על משאה הנפשי והפיזי הכבד אשר נפשה וגופה אינם יכולים לעמוד בו.
בבית השני כוללות ארבע השורות את המילים: "צמרת", "דרך מכאוב ודרך עמל", ו"יד ענקים זדונה ובוטחת". בשורות אלו, מספרת המשוררת על דרכה אל פסגת חלומותיה, "צמרת". אך ישויות איתנות, שלא בשליטתה, מונעות ממנה את הצלחתה לממש את רצונותיה.
בבית השלישי מתארת הדוברת את אכזבתה, מהציפייה שזיכו אותה "חופי הפלא" ו"האורות הרחוקים". הדוברת מוסיפה ומתארת את פחדה מדבר שלא בשליטתה שהוא מחלת השחפת ואפילו הפחד מהמוות שיגרם ממחלתה. השיר נגמר בשתי שאלות רטוריות שמביעות את יאושה מהרדיפה אחר מילוי מאווייה ואף מתשוקת החיים.
המילים: "רַק עַל עַצְמִי לְסַפֵּר יָדַעְתִּי", הפכו, כתוצאה מפרסום השיר, לביטוי בשפה העברית, בהקשרים של ענווה מול גאווה, והתכנסות פנימית לעומת פיאור הזולת והסביבה.
לחני השיר וביצועיו

השיר הולחן על ידי יוסי מוסטקי; על ידי נסים נסימוב ובוצע בשנת 1948; על ידי יצחק לוי; על ידי אלברט פיאמנטה. לחנו של פיאמנטה בוצע לראשונה על ידי חוה אלברשטיין ודני גרנות במופע "שירי רחל" ב-1968, בתקליטם בכותר זה ב-1969, ובביצוע משנת 2004. בגרסתם של אלברשטיין וגרנות הוחלפה בטעות בבית הראשון המלה "עמסתי" ב"מאסתי".
לקריאה נוספת

רחל בלובשטיין, רק על עצמי, שירת רחל, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה 1935, עמ' קכב.
A Song for XX

A Song for XX הוא אלבום הבכורה של הזמרת היפנית איומי האמאסאקי. האלבום הצליח ונמכר ביותר עם מכירות של מעל ממיליון עותקים.
למרות שתאריך השחרור הרשמי היה 1 בינואר 1999 נמכר האלבום בחנויות של חברת התקליטים כבר באמצע דצמבר 1998. האלבום הגיע לראש המצעד של אוריקון זמן קצר לאחר יציאתו. האלבום נשאר במצעדים במשך 63 שבועות.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Prologue  | 1:24 |
| 2. | A Song for XX  | 4:44 |
| 3. | Hana  | 4:06 |
| 4. | Friend  | 4:11 |
| 5. | Friend II  | 3:59 |
| 6. | Poker Face  | 4:40 |
| 7. | Wishing  | 4:29 |
| 8. | You  | 4:44 |
| 9. | As If...  | 5:36 |
| 10. | Powder Snow  | 5:26 |
| 11. | Trust  | 4:48 |
| 12. | Depend On You  | 4:20 |
| 13. | Signal  | 4:25 |
| 14. | From Your Letter  | 4:37 |
| 15. | For My Dear...  | 4:32 |
| 16. | Present  | 4:30 |
| משך כולל: | משך כולל: | 70:31 |