קליבלנד
היסטוריה

השם קליבלנד אומץ לשם העיר ב-22 ביולי 1796 כאשר מודדים של חברה ארצית בקונטיקט חיפשו אחר אדמה חדשה וראויה לאזור התעשייה שלהם, וקראו לה על שם הבוס שלהם והאיש שייסד את העיר, מוזס קליבלנד (Cleaveland). המתיישב הראשון בקליבלנד היה לורנצו קארטר, שבנה לעצמו בקתה על גדותיו של נהר קויאהוגה. ב-23 בדצמבר 1814 קליבלנד הפכה לכפר. אף על פי ששכנו באזור המון ביצות והחורפים היו קשים ביותר באזור קליבלנד, קרבת הכפר למקור מים דווקא הפכה ליתרון. קליבלנד צמחה במהירות אדירה לאחר שב-1823 הושלמה הקמת תעלת אירי, שחיברה בין נהר אוהיו לימת אירי ובכך חיברה בין הימות הגדולות לאוקיינוס האטלנטי. צמיחת הכפר המשיכה לאחר שנבנו בה מספר פסי רכבת, וב-1836 הוכרזה קליבלנד רשמית כעיר.
באותה שנה כמעט פרצה מלחמת שכנות עם העיר אוהיו על גשר שחיבר בין שתי הערים, אך ב-1854 סופחה העיר אוהיו לקליבלנד והסכסוך נפתר. המיקום הגאוגרפי המרכזי של העיר כמרכז תחבורה ליד הימות הגדולות שיחק תפקיד מרכזי בהתפתחותה של העיר כמרכז תעשייתי. קליבלנד שימשה כיעד עבור עפרות הברזל והפחמים שהגיעו ממינסוטה ברכבות. קליבלנד הוכרה בתחילת המאה ה-20 כמרכז תעשייה אמריקני חשוב ביותר, כאשר באזור התעשייה של העיר יוצרו בעיקר מכוניות, ואף המכונית המונעת הראשונה שנסעה בארצות הברית. ב-1920 קליבלנד הייתה לעיר ה-5 בגודלה בארצות הברית ועיר חשובה מאוד כלכלית למדינה.
בצל השפל הגדול, בקליבלנד פעלה תערוכה של הימות הגדולות שהייתה ממוקמת קרוב לימת אירי. התערוכה משכה כ-4 מיליון מבקרים בשנה הראשונה, ו-7 מיליון מבקרים בשנה השנייה. זו הייתה יריית הפתיחה לתיירות בקליבלנד. לאחר מלחמת העולם השנייה, העיר חוותה שגשוג מרשים בכלכלה שלה. ב-1948, קבוצת הבייסבול של העיר קליבלנד אינדיאנס ניצחה את הוורלד סיריס ובתחילת שנות ה-50 קליבלנד בראונס שלטה ללא עוררין בליגת ה-NFL. בעלי עסקים טענו אז שקליבלנד הייתה העיר "הטובה ביותר לפתוח בה עסק בכל המדינה". ב-1940, הלא-היספנים הלבנים היוו 90.2% מהאוכלוסייה בעיר. ההתיישבות בעיר הגיעה לשיאה ב-1946 כאשר התגוררו בעיר כ-914,000 תושבים. בשנות ה-60, הכלכלה בעיר האטה ותושבים רבים ביקשו דיור בפרברי העיר.
בשנות ה-50 וה-60, התסיסה הגזענית הגיעה גם לקליבלנד. בעיר התרחשו מספר פרעות נגד שחורים ב-1965, אך ב-1967 הפכה קליבלנד לעיר האמריקנית הראשונה שבוחרת בראש עיר ממוצא אפרו-אמריקני, קארל סטוקס. בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70, תהליך הפרבור שינה את פני העיר, שחוותה קשיים כלכליים רבים. כל זה, בנוסף לדעיכה של קבוצות הספורט בעיר שהיו נחשבות לפני זה לטובות בעולם, הפכו את העיר לידועה לשמצה בקרב הקהל האמריקני והיו שכינו אותה "הטעות ליד הנהר".
בדצמבר 1978, העיר הפכה לעיר האמריקנית הגדולה הראשונה בהיסטוריה שנכנסת לתהליכים של ריבית הפרה והלוואות פדרליות מאז השפל הגדול. בהתחלת שנות ה-80, מספר פקטורים, כגון שינויים בחוקים הבינלאומיים של הסחר החופשי והאינפלציה תרמו למיתון שהשפיע על ערים גדולות כמו קליבלנד. האבטלה שגשגה בקליבלנד ב-1983, והאחוזים של קליבלנד (13.1%) היו לגבוהים בארצות הברית באותה התקופה.
אזור המטרופולין החל תהליך של "החלמה" תחת ראש העיר ג'ורג' ווינוביץ'. השיפוץ מחדש הביא לבנייתם של אתרי תיירות חדשים בעיר כגון בניית מגרש הבייסבול פרוגרסיב פילד, היכל הכדורסל קוויקן לואנס ארנה, היכל התהילה של הרוק אנד רול, ומרכז המחקר של הימות הגדולות. המדיה בארצות הברית החלה לכנות את קליבלנד כ"עיר הקאמבק", בזמן שהשיפוץ מחדש בכלכלת העיר החל להניב תוצאות וראש העיר השקיע את מירב מאמציו בשיפור מערכות בתי הספר בעיר.
בשנת 1986 בעקבות אסון פסטיבל הבלונים בקליבלנד נסגר שדה תעופה והתרחשו תאונות דרכים רבות.
ב-1999, הוכרה קליבלנד כעיר גלובלית.
במאה ה-21, התעשייה בעיר השתפרה, ותחום האמנות בעיר החל משגשג כשהוקמו בקליבלנד מספר מוזיאונים מפורסמים. קליבלנד נחשבת בארצות הברית לעיר שעברה החייאה. מטרות העיר בשנים הקרובות הן להוסיף מספר שכונות לתחומיה, ולהגדיל את המימון בחינוך הציבורי. ב-2014, קליבלנד אירחה את המשחקים הגאים, סוג של אולימפיאדה לספורטאים מקהילת הלהט"ב. ב-8 ביולי 2014, הוכרז כי קליבלנד תארח את הכנס הארצי של המפלגה הרפובליקנית בקוויקן לואנס ארנה בין ה-18 ל-21 ביולי 2016.