stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המרד בהכחדה
עקרונות מנחים

באתר התנועה מופיעה ההצהרה הבאה המפרטת את עקרונות המחאה:
"יש לנו חזון משותף של שינוי - יצירת עולם שמתאים לדורות הבאים.
קבענו את המשימה שלנו - גיוס 3.5% מהאוכלוסייה כדי להשיג שינוי במערכת, באמצעות רעיונות כגון "ארגון מונע-תנופה".
אנו זקוקים לתרבות רגנרטיבית - תרבות בריאה, גמישה וניתנת להתאמה.
אנו מאתגרים את עצמנו ואת המערכת הרעילה שבה אנחנו חיים - יוצאים מאזורי הנוחות שלנו כדי לפעול לשינוי.
אנו מעריכים את החשיבה והלמידה - אנחנו פועלים במעגל של פעולה, ניתוח, למידה ותכנון לפעולה נוספת. אנחנו לומדים מתנועות והקשרים אחרים, כמו גם מהחוויות שלנו.
אנו מקבלים בברכה את כולם ואת כל חלק של כולם - אנחנו פועלים כדי ליצור מקומות בטוחים יותר ונגישים יותר.
אנו נמנעים באופן אקטיבי מכוח - מטרתנו היא שבירת היררכיות של הכוח להשתתפות יותר שוויונית.
אנחנו נמנעים מהטלת אשמה ו"שיימינג" - אנחנו חיים במערכת רעילה, אבל אין אדם אחד שאשם.
אנחנו רשת לא אלימה - משתמשים באסטרטגיה לא אלימה כדרך היעילה ביותר להביא לשינוי.
אנו מבוססים על אוטונומיה וביזור - אנחנו יוצרים באופן קולקטיבי את הגופים שאנחנו צריכים.
כל מי שעוקב אחר העקרונות והערכים המרכזיים הללו יכול לפעול בשם RisingUp!"
תמיכה

ב-26 באוקטובר 2018 חתמו כמאה אקדמאיים על קריאה לפעולה התומכת בתנועה. ב-9 בדצמבר 2018 פורסם מכתב תמיכה שני חתום על ידי עוד מאה אקדמאים.
במהלך "המרד הבינלאומי", שהחל ב-15 באפריל 2019, הגיעו מסרי תמיכה שונים ממספר מקורות, בהם נאומה של השחקנית אמה תומפסון, ביקורה המתוכנן של גרטה טונברי, מנהיגת שביתת התלמידים בבית הספר, והצהרות של מדעני נאס"א לשעבר, ג'יימס הנסן, הבלשן והפעיל נועם חומסקי.
פעולות בבריטניה > 2018

המארגנים אומרים שהם מקווים שהקמפיין של "הפרעה מכובדת" ישנה את השיח סביב משבר האקלים ויאותת לאלו שבעמדות הכוח כי מהלך הפעולה הנוכחי יוביל לאסון.
ב-17 באוקטובר 2018 קיימו פעילי "מרד ההכחדה" ישיבה במטה הבריטי של גרינפיס, הארגון הסביבתי לפעולה הישירה, "לעודד את חברי המחאה להשתתף באירועי הפרת סדר המוניים כאלטרנטיבה היחידה שנותרה כדי למנוע את האסון הגרוע ביותר" ולהצטרף פעילויות עתידיות של התנועה.
פעולות בבריטניה > 2018 > "הצהרת המרד"

ב-31 באוקטובר 2018 נערכה בכיכר הפרלמנט בלונדון עצרת "הצהרת המרד" כנד ממשל בריטניה שבה השתתפו יותר מאלף אנשים. באירוע נאמו דונצ'אד מקארתי, ג'וליה ברדבורי, "Green MEP", מולי סקוט קאטו, וכן גרטה טונברי בת ה-15, התלמידה השוודית הנמצאת "בשביתה" מבית הספר בגלל חוסר הפעולה של ממשלת שוודיה בנושא האקלים. העצרת עברה לחסום את הכביש שממול לבתי הפרלמנט, ובעקבות כך נעצרו 15 מפגינים.
בשבועיים הראשונים להקמת התנועה בנובמבר 2018 נעצרו יותר מ-60 אנשים על השתתפות בפעולות של מרי אזרחי שאורגנו על ידי מרד ההכחדה. ב-12 בנובמבר 2018, פעילים חסמו את הכניסה למחלקה הבריטית לאסטרטגיה עסקית, אנרגיה ותעשייה, וחלקם הדביקו את ידיהם אל דלתות המחלקה. פעילים תלו כרזת "שינוי האקלים... אנחנו נדפקנו" על גשר וסטמינסטר והדביקו את עצמם לשערי רחוב דאונינג, ליד ביתו הרשמי של ראש הממשלה, ב-14 בנובמבר.
פעולות בבריטניה > 2018 > "יום המרד"

ב-17 בנובמבר 2018, במה שנקרא "יום המרד", השתתפו כ -6,000 איש בפעולה מתואמת לחסימת חמשת הגשרים העיקריים על נהר התמזה בלונדון (סאת'ק, בלקפריירס, ווטרלו, וסטמינסטר, ולמבת') במשך מספר שעות, וגרמו להפרעות תנועה גדולות ; כ-70 איש נעצרו. הגרדיאן תיאר את הפעולה כ"אחד המעשים הגדולים ביותר של מרי אזרחי בדרכי שלום בבריטניה במשך עשרות שנים". באותו היום הייתה פעילות של התנועה בסטוקהולם, וכן עצרות בדבלין, קורק, גולוויי, בלפסט, קופנהגן, ברלין, מדריד וניו יורק.
החל מ-21 בנובמבר 2018, החל קמפיין שנודע בשם מחסומים "חפוזים" (חסימת דרכים חוזרת של כ-7 דקות בכל פעם), קבוצות קטנות של פעילים ביצעו מחאות על ידי צמתי דרכים בכבישים ברחבי העיר וגרמו לשיבוש רציני בתנועה בשעת העומס ובהמשך לאורך כל היום. פעולות דומות נמשכו גם ביומיים הבאים בלונדון, כאשר קבוצה אחת עברה לרחוב אוקספורד באחר הצהריים של יום הקניות בלאק פריידי.
ב-23 בנובמבר, בפעולה ראשונה מחוץ ללונדון, עצרו פעילים בניו יורק את התנועה בקופרגייט, ברחוב קליפורד, במדרכה ובגשר אוס, וכן בהפגנה מחוץ למשרדים המערביים של מועצת העיר. באזור אוקספורד נחסמה את התנועה על כביש בוטלי באותו יום.
פעולות בבריטניה > 2018 > "יום המרד השני"

ביום "המרד השני", שבוע לאחר הראשון, מרד ההכחדה חסם את הכבישים סביב כיכר הפרלמנט, ואז קיים צעדת הלוויה מדומה לרחוב דאונינג ולאחר מכן אל ארמון בקינגהאם. מייסד התנועה, גייל ברדברוק, קרא מכתב למלכה, ופעילה אחת הדביקה את עצמה לשערי הארמון, לפני שהתהלוכה חזרה לכיכר הפרלמנט. ב -24 בנובמבר התרחשו פעולות מחוץ ללונדון על ידי קבוצות במנצ'סטר, שפילד,Machynlleth ואדינבורו.
ב-15 בדצמבר 2018, פרופסור לפסיכולוגיה נעצר על "גרפיטי שינוי אקלים" על בניין המחלקה לענייני סביבה, מזון וענייני הכפר (DEFRA), וכתגובה הוקמה מחאה במרכז קניות מקומי.
ב-21 בדצמבר 2018, קיימה התנועה מחאה כנגד ה-BBC על כך שהוא "אינו מדווח" על "מצב חירום אקלימי". מטה ה-BBC בלונדון הושם בהסגר על ידי המשטרה.
פעולות בבריטניה > 2019

בין 15 ל-18 באפריל 2019 התייצבו אלפי פעילי התנועה בכמה אתרים במרכז לונדון. המפגינים הקימו ביום שני מאהלי מחאה וחוסמים מאז כבישים במארבל ארץ', בגשר ווטרלו, בכיכר הפרלמנט ובכיכר אוקספורד ודרשו שממשלת בריטניה תכריז על מצב חירום לאומי, תפעל לעצירת כל פליטות הפחמן במדינה עד לשנת 2025, ושפרטי תוכנית החירום לא יונחתו מלמעלה, אלא ייקבעו על ידי אסיפות עממיות. המשטרה עצרה כ-700 בני אדם בשלושת ימי ההפגנות.
בישראל

ב-27 במאי 2019 התקיימה בתל אביב פגישת היכרות והתנעה לתנועת "המרד בהכחדה" המייצגת בישראל את ערכי התנועה הבינלאומית. לפגישה הגיעו כ-200 איש מרחבי הארץ. בין המארגנים נמנית קהילת "עץבעיר". בפגישה הוצגה צורת ההתארגנות של התנועה והוגדרו מספר קבוצות עבודה וקבוצות דיון. הפעילים יעברו הכשרה בנושאי פעולה ישירה ומשבר האקלים, ובהמשך יארגנו חוגי בית.
בין האירועים של התנועה בישראל:
ב-7 באוקטובר 2019, חסמו הפעילים את הכניסה למתחם הבורסה ברמת גן, וכמה מהם נעצרו על ידי המשטרה.
ב-13 בדצמבר 2020, חסמו הפעילים את הכניסה לתחנת הכוח רוטנברג ולמתחם קו צינור אילת-אשקלון מדרום לאשקלון.
פעילויות דומות נערכו במהלך שנת 2021.
פעולות נוספות של המרד בהכחדה כוללות: מחאה מול גופי תקשורת, מול בנקים ובתי השקעות בקריאה להסתת השקעות מדלקים פוסילים, כניסה לכנסים של חברות מזהמות ושיבושם, חסימת משרדי ממשלה (האוצר והאנרגיה), חסימת תחנת הכוח בחדרה וחסימת השירות המטאורולוגי. המרד בהכחדה עוסק גם בלחץ על הממשלה להכריז על מצב חרום אקלימי ולחוקק חוק אקלים משמעותי.
ראו גם

Just Stop Oil
גרינפיס
ואלריו קארפ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בנובמבר 1897 
 פטירה:  יולי 1944 (בגיל 46) 
 
ואלריו קארפ (ברומנית: Valeriu Carp‏; 27 בנובמבר 1897 - 11 באפריל 1944) היה קצין מקצועי בצבא רומניה בתקופת מלחמת העולם השנייה, אחראי למעשי טבח ביהודים, שהוכרז פושע מלחמה לאחר מותו.
קארפ נלחם נגד הצבא הסובייטי בחזית הדון ובקרבות על הגנת יאשי ונהרג בקיץ 1944 בחזית פשקאן כשהוא בעל דרגת לטננט קולונל.
ביוגרפיה

קארפ נולד ביאשי כבן של הכומר גאורגה קארפ, פרוטופופ אורתודוקסי רומני ולאשתו מריה.
הוסמך לקצונה לאחר שסיים בהצלחה, ב-1933, את בית הספר הצבאי הגבוה. הוא נשא לאשה ב-1932 את מרגרטה קולר ולזוג, שהתיישב בעיר פלטיצ'ן נולדה בת בשם מריה. קארפ היה מפקד הגדוד השלישי  של הרגימנט 16 רגלים, בדיוויזיה 7 של צבא רומניה, שנמצאה בבסרביה בעת נסיגת הממשל הרומני ממנה, לאחר האולטימטום של ברית המועצות לרומניה, לפני מלחמת העולם השנייה. קארפ היה מחסידי התנועה הלגיונרית והאשים את היהודים בכך שרומניה אולצה לסגת מבסרביה. בכל נתיב נסיגתה, ביצעה יחידתו של קארפ פשעים ורציחות ביהודים בהם נתקלו. כאשר פלשו הגרמנים והרומנים לברית המועצות ב-1941, שב קארפ עם יחידתו באותו מסלול בו נסוג לפני כן ושב לארגן מעשי רצח נגד קהילות יהודיות.
קארפ נהרג בשדה הקרב בפשקאן. 35 מפקדיו וקצינים אחרים ביחידתו, ששרדו את המלחמה, עם גנרל אולימפיו סטברט (Olimpiu Stavrat) בראשם (מפקד הדיוויזיה), הועמדו למשפט על פשעי מלחמה בבוקובינה, נמצאו אשמים ונידונו לעונשי מאסר - הגנרל נידון למאסר עולם, אך שוחרר ב-1955. 
וברומניה שלאחר המהפכה משנת 1989 הופיעו מאמרים (כולל בעיתונים חשובים כמו "רומניה ליברה" ו"אדוורול"} ,
כתבות וספרים של מחברים מהימין הלאומני הקיצוני (הקולונל מירצ'ה דוגארו, יון קוז'ה וכו') שהיללו את דמותו של קארפ תוך התעלמות ממעשי הטבח האכזריים שביצע כלפי יהודים  יוחסה לו תקרית שבה ביוני 1940 פתח באש על חיילים סובייטים ועל ידי כך "הציל" את מנזר פוטנה הקדוש מהכיבוש הסובייטי.
מעשי הרצח העינויים והשוד כלפי יהודים הוכחשו והוצגו כמעשים חיוביים של ענישה לגיטימית של בוגדים וטרוריסטים.
פשעי מלחמה > הטבח הראשון בצ'יודי

ב־30 ביוני 1940 חיילים מגדוד חיל רגלים השישה עשר הרומני תחת פיקודו של ואלריו קארפ הרגו יהודים בכפר צ'יודי כנקמה על השתתפות ("מנהיגות הארגון הקומוניסטי" של צ'יודי) במשלחת שקידמה את פניהם של הסובייטים כאשר נכנסו למקום. קארפ ציווה לקשור ארבעה שמצא אותם כאשמים. לאחר ששברו את רגלייהם, הוא ואנשיו, ניתצו את גולגולותיהם, קשרו אותם לעצים, וביתרו אותם בפגיונות. בנוסף לכך נתפסו באקראי עוד שישה יהודים, ביניהם שני ילדים, שהוצאו להורג בכיכר הכפר.
פשעי מלחמה > הטבח בזהרשטי

ב-6 ביולי 1940, קארפ ביחד עם חיילו פעלו שוב, הפעם בפרברי זהרשטי. חייליו אספו שלושים ושישה יהודים מכפרי הסביבה. לדברי עד למקרה, הם עונו באופן איום ביותר: " לשונותיהם של כמה מהם נקרעו, אוזניהם ואצבעותיהם נחתכו. לאחר מכן, הם הושכבו מסביב לבור, נורו, ונזרקו לתוכו". קארפ הכריח שני חיילים יהודים מיחידתו להשתתף בכיתת היורים. היהודים הובאו למקום הוצאתם להורג בקבוצות של שישה איש כל פעם, והחיילים ירו בהם; מי שניצל מכדורי החיילים, נורה על ידי קארפ עצמו. משפחתו של קארפ התלוותה אליו ונכחה בעת שבוצעו הפשעים נגד היהודים - בתו של קארפ ביקשה לקחת חלק בכך, להרוג יהודי במו ידיה וניתן לה לירות באחד היהודים.
החיילים חפרו בור גדול להטמנת הגופות, אך הבור הכיל רק 30 גופות, ולכן נאלצו החיילים לחפור בור נוסף עבור שש הגופות הנותרות. בינואר 1941, ניצולים יהודים הוציאו את הגופות והביאו אותן לקבורה יהודית בבית הקברות של סוצ'אבה.
לוקוטננט-קולונל אורסויו, שהיה באותו זמן מפקד הז'נדרמריה בסוצ'אבה, ציווה לעצור את קארפ באשמת שוד ורצח יהודים. יהודי בשם זאב שרף העיד ביד ושם שאורסויו הראה לו שקית מלאה בתכשיטים שקארפ שדד מהיהודים. קארפ נשפט על ידי בית דין צבאי, שמצא אותו חף מפשע וציווה לשחררו.
ב-12 ביוני 2009 נערך טקס חשיפת אנדרטה לזכר הנרצחים במקום. האנדרטה הוקמה על ידי הרשויות המקומיות וביוזמתן.
פשעי מלחמה > הטבח השני בצ'יודי

ביולי 1941, כאשר הצבא הרומני יחד עם הצבא הגרמני פלשו לברית המועצות, חזרו ואלריו קארפ ויחידתו לצ'יודי והרגו את כל יהודי המקום, 450 נפש. הטבח נערך ב-5 ביולי, בעזרת מקלעים, בשבת בצהריים, לקול צלצול פעמוני הכנסיות. הגופות והפצועים הושלכו לתוך שישה קברי אחים, שכוסו באדמה ואיכרי המקום הנוצרים רקדו על הקברים, כדי להדק את האדמה.
פשעי מלחמה > הניסיון לפגוע ביהודים בבלצ'אנה

יחידתו של ואלריו קארפ הגיעה לבלצ'אנה וביקשה לפגוע ביהודים גם שם. למזלם הרב של היהודים, בבלצ'אנה באותו הזמן הייתה מוצבת יחידת תותחנים רומנית. מפקדה של אותה יחידה מנע מחייליו של קארפ לפרוע ביהודים, ויחידתו הגנה עליהם.
חייו הפרטיים

אחיו הבכור, מיכאי קארפ, היה מורה לספרות רומנית בתיכון- הפנימייה היוקרתי של יאשי, וסוציאליסט. אחים אחרים בחרו בקריירה צבאית: קורנליו קארפ, היה לגנרל, קונסטנטין היה ללטננט קולונל של חיל הפרשים, והיה אביו של העיתונאי מיר'צה קארפ, אלכסנדרו היה לעורך דין.
האחות הגדולה, אלנה, הייתה אשתו של מבקר הספרות הרומני ממוצא ארמני גאראבט איבראיליאנו.
לקריאה נוספת

, Mircea Carp  Aici Mircea Carp, să auzim numai de bine !; Polirom; Iaşi; 2012; ISBN 978-973-46-3353-1
הערות שוליים

↑  Eroi contrafăcuţi באתר של כתב העת Revista 22 (ברומנית)
↑  ז'אן אנצ'ל, "תולדות השואה - רומניה", עמ' 187, הוצאת יד ושם, תשס"ב
↑  Jean Ancel, Contribuţii la istoria României, vol. 1, partea întâi, pagina 212, Editura HASEFER, Bucureşti, 2001
↑  Jean Ancel, Contribuţii la istoria României, vol. 1, partea întâi, pagina 213, Editura HASEFER, Bucureşti, 2001
↑  Primul monument în memoria evreilor asasinaţi în judeţul Suceava, dezvelit la Zahareşti (ברומנית)
↑  ז'אן אנצ'ל, "תולדות השואה - רומניה", עמ' 550, הוצאת יד ושם, תשס"ב
↑  ז'אן אנצ'ל, "תולדות השואה - רומניה", עמוד 1118, הוצאת יד ושם, תשס"ב
↑  Mircea Carp 2012
ולס מוסקבה

הלוגו בשנים 2017–2020
וֵלֶס מוסקבה (רוסית: ФК Велес Москва) הוא מועדון כדורגל רוסי מקצועני ממוסקבה. נוסד ב-2016.
מאז 2020 מארח את משחקי הבית באצטדיון אוונגרד בעיר דמודדובו במחוז מוסקבה.
היסטוריה

ולס נוסדה כמועדון כדורגל ב-2016 על בסיס בית הספר לכדורגל "סאבלובסקאיה" על ידי משקיעים מחברת Veles Capital שעל שמה נקראת הקבוצה. המועדון הוא פרטי וממומן מכספי המייסדים.
בעונת 2016/17 המועדון סיים בראשות טבלת אליפות מוסקבה וקיבל את הזכות לשחק בליגה השנייה. בשנת 2018, הוקמה אקדמיה לנוער, המשחקת בליגה הרוסית השלישית. בגביע הרוסי בכדורגל 2019/2020 הקבוצה העפילה לראשונה לשלב 32 האחרונות והודחה בדו-קרב פנדלים בתוצאה 5-6 נגד טורפדו מוסקבה, במשחק שהסתיים בשוויון 3:3 בזמן החוקי.
בסיום עונת 2019/2020 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית, לאחר שזכתה באליפות המרכז של הליגה המקצוענית.
בעונת 2021/2022 העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי. בתום עונת 2022/23 חזרה לליגה השנייה.
הערות שוליים

↑  Экс-вратарь «Спартака» Кабанов на просмотре в ФК «Велес»
↑  כדורגל כהשקעה: איך ההצלחה של הקבוצה תלויה בהשקעות?, תסקיר (ברוסית)
| הליגה הרוסית השנייה בכדורגל • קבוצות הכדורגל בעונת 2024 |
| --- | --- | --- |
| בית A | בית A |  |
| בית זהב | אוונגרד קורסק • לנינגראדץ • וולגר אסטרחן • ולס מוסקבה • וולגה אוליאנובסק • ספרטק קוסטרומה • קובאן • קלוגה • צ'ליאבינסק • טקסטילשצ'יק איוואנובו |  |
| בית כסף | קרסנודאר-2 • אירטיש אומסק • מטאלורג ליפצק • סיביר • מורום • וולגה אוליאנובסק • מאשוק-KMV • רודינה-2 • חימיק דזרז'ינסק • טורפדו מיאס • דינמו בריאנסק |  |
| בית B | בית B |  |
| 1 | אמקאר פרם • צ'רטנובו • פורטה טאגאנרוג • סאליוט בלגורוד • ביולוג נובוקובאנסק • דרוז'בה מייקופ • דינמו סטברופול • קובאן הולדינג • דינמו-2 מחצ'קלה • סבסטופול • ספרטק נלצ'יק • פובדה חסביורט • רובין יאלטה • וולנה ניז'ני נובגורוד |  |
| 2 | דינמו וולוגדה • דינמו סנקט פטרבורג • בלטיקה-BFU קלינינגרד • זניט-2 • טורפדו ולדימיר • לוקי אנרגיה • קוונט אובנינסק • ספרטק טמבוב • ריאזאן • צ'יטה |  |
| 3 | אנגושט נזראן • ניז'ני נובגורוד-2 • רוסטוב-2 • נארט צ'רקסק • נוסטה נובוטרויצק • אורנבורג-2 • לאדה טוליאטי • אוראלץ-TS • אורל-2 • אקרון-2 • דינמו קירוב • סטרויטל קאמינסק-שחטינסקי • זניט פנזה • סוקול קאזאן • רובין-2 קאזאן • בלאשיחה • זנאמיה נוגינסק • זנאמיה טרודה אורחובו-זויבו • קולומנה • סאטורן ראמנסקויה • קריליה סובייטוב-2 |  |
| 4 | אירקוטסק • דינמו ולדיווסטוק • דינמו ברנאול • חימקי-M • פרסבט דומודדובו • מטאלורג וידנויה • סחלין • סק"א חברובסק-2 • אוריול • זורקי קרסנוגורסק • טורפדו-2 מוסקבה • רודינה-M • סטרוגינו מוסקבה • ספרטק-2 מוסקבה • דינמו-2 מוסקבה |  |
וגיף גוסיינוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בנובמבר 1942 קובה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן 
 פטירה:  3 ביוני 2024 (בגיל 81) מוסקבה, רוסיה 
 דרגה:  מייג'ור גנרל 
 עיטורים
 עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור הידידות בין העמים  אמן הספורט של ברה"מ 
 
וגיף גוסיינוב (ברוסית: Вагиф Гусейнов באזרית: Vaqif Əliövsət oğlu Hüseynov;‏ 27 בנובמבר 1942 - 3 ביוני 2024) היה איש ק.ג.ב בדרגת מייג'ור גנרל.
ביוגרפיה

וגיף גוסיינוב נולד בקובה, רוסיה הסובייטית. בשנת 1970 הוא סיים לימודי עיתונות באוניברסיטה של באקו ועבד כמה שנים בעיתונות מקומית. בשנים 1973–1978 הוא היה בעבודה מנהלית במערכת הקומסומול ובשנת 1978 עבר למוסקבה. בשנת 1980 הוא חזר לבאקו ומונה לראש המפלגה בעיר (באותה תקופה זה היה תפקיד חשוב יותר מראש העיר). וגיף גוסיינוב המשיך להתקדם במערכת המנהלית של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. באוגוסט 1989 הוא מונה לראש הק.ג.ב המקומית במקום איוואן גורלובסקי
בהיותו ראש הק.ג.ב. וגיף גוסיינוב היה מעורב באירועים אלימים שהתרחשו בינואר 1990 במהלכם כוחות הצבא הסובייטי נכנסו לעיר וכ-170 מתושבי העיר נהרגו בנוסף לכ-750 פצועים.
לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת אזרבייג'ן העצמאית, גוסיינוב הואשם בשיתוף פעולה עם כוחות הצבא הסובייטי במהלך האירועים של 1990. בשנת 1993 הוא שוחרר ומייד עזב לרוסיה בה קיבל אזרחות. בשנת 1996 הממשל האזרי האשים אותו בארגון רצח איש תקשרות וארגון פיצוץ בבניין הטלוויזיה. בקשת הסגרה לא כובדה על ידי השלטונות של רוסיה.
החל משנת 1997 גוסיינוב היה העורך הראשי של סוכנות ידיעות ופועל במספר ארגונים ציבוריים.
בתקופת ברית המועצות הוענקו לו עיטור הדגל האדום של העמל ועיטור ידידות העמים.
הערות שוליים

↑  Россия не выдает Азербайджану генерала, www.kommersant.ru, ‏1996-11-23 (ברוסית)
ולטר נרנסט

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1864 וובז'נז'ו, רפובליקת פולין 
 פטירה:  18 בנובמבר 1941 (בגיל 77) באד מוסקאו, Duchy of Jawor 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  בית הקברות גטינגן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ציריך  אוניברסיטת וירצבורג  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת גראץ  אוניברסיטת לייפציג 
 מנחה לדוקטורט:  פרידריך קולראוש 
 מוסדות:  אוניברסיטת גטינגן  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  Physikalisch-Technische Bundesanstalt 
 תלמידי דוקטורט:  פרנסיס סיימון, Kurt Wohl, מקס שפטר, Hans Schimank, ג'ון אגרט, Hermann Schottky, Friedrich Dolezalek, William Duane, רוברט פון ליבן, קארל פרידריך בונהופר, אירווינג לאנגמיור, ארנולד אויקן, Fritz Lange, פרדריק לינדמן 
 פרסים והוקרה:  ההרצאות לזכר סילימאן (1906)  מדליית פרנקלין (1928)  חבר זר של החברה המלכותית (2 ביוני 1932)  מדליית רוברט וילהלם בונזן (1914)  פרס נובל לכימיה (1920)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2011)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 בן או בת זוג:  Emma Lohmeyer 
 www.nernst.de
 תרומות עיקריות
 מחקריו בתרמוכימיה ביסוס הכימיה פיזיקלית תרומות לאלקטרוכימיה, תרמודינמיקה, פיזיקה של מצב מוצק ופוטוכימיה גילוי משוואת נרנסט
 
ולטר הרמן נרנסט (בגרמנית: Walther Hermann Nernst‏; 25 ביוני 1864 – 18 בנובמבר 1941) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1920, "על מחקריו בתרמוכימיה". נרנסט עזר לבסס את התחום המודרני של כימיה פיזיקלית, ותרם לאלקטרוכימיה, תרמודינמיקה, פיזיקה של מצב מוצק ופוטוכימיה. הוא ידוע גם בזכות גילוי משוואת נרנסט. בשנת 1886 גילה אפקט נרנסט.
ביוגרפיה

נרנסט נולד בבריזן, פרוסיה לאב גרמני ואם פולנייה. הוא למד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטאות של ציריך, ברלין וגראץ. אחרי שעבד תקופה מסוימת בלייפציג, הוא יסד את המוסד לכימיה פיזיקלית ואלקטרוכימיה בגטינגן. ב-1898 המציא נרנסט נורת להט חשמלית בעלת חוט להט מחומר קרמי, מנורת נרנסט. כמו כן המציא מקור אור תת-אדום לשימוש בספקטרוסקופיה, בשם זוהר נרנסט.
נרנסט חקר לחץ אוסמוטי ואלקטרוכימיה. בסביבות 1906 הוא ביסס את מה שנקרא בפיו "תאוריית החום" ובהמשך נודע בתור החוק השלישי של התרמודינמיקה (אשר מתאר את התנהגות החומר כאשר הטמפרטורה קרובה לאפס המוחלט).
ב-1920 קיבל נרנסט פרס נובל לכימיה בעקבות עבודתו בתרמוכימיה. ב-1924 הפך לראש המכון הפיזיקלי-כימי בברלין ופרש מתפקיד זה ב-1933. לאחר מכן עבד בתחומי האלקטרואקוסטיקה ואסטרופיזיקה.
ב-1930 המציא נרנסט פסנתר חשמלי(אנ'), תוך החלפת תיבת התהודה בפיקאפ ובמגברי צליל חשמליים כפי שהדבר נעשה בגיטרה חשמלית.
ז'יטקביצ'י (מחוז משנה)

מחוז משנה ז'יטקביצ'י (בבלארוסית: Жыткавіцкі раён) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז הומל בבלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר ז'יטקביצ'י.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ז'יטקביצ'י 40,838 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 95.1% בלארוסים,  2.7% רוסים ו-1.09 אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (82.94%) ורוסית (15.12%).
ולף השני, דוכס בוואריה

ולף השני, דוכס בוואריה (בגרמנית: Welf II von Bayern;‏ 1072 (משוער) – 24 בספטמבר 1120), היה דוכס בוואריה בין השנים 1120–1126.
ביוגרפיה

היינריך נולד בשנת 1072 לולף הראשון, דוכס בוואריה וליודית מפלנדריה בתם של בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה ואלינור מנורמנדי.
בשנת 1089 התחתן בנו ולף עם מטילדה, מרקיזת טוסקנה, על מנת לחזק את היחסים עם האפיפיור אורבנוס השני, אולם בשנת 1095 התגרשו השניים, ובעקבות כך התפייס אביו ולף הרביעי עם היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אשר בתמורה החזיר אותו לשלטונו בדוכסות בוואריה.
בשנת 1101 מת אביו ולף הראשון, דוכס בוואריה במהלך מסע הצלב של 1101, וולף עלה לשלטון במקומו. ולף שלט 19 שנים, והיה נאמן לקיסר. ב-24 בספטמבר 1120 מת ולף בטירת קאופרינג ללא ילדים, ואחיו היינריך התשיעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.
ודאד איבישביץ'

ודאד איבישביץ' (בבוסנית: Vedad Ibišević; נולד ב-6 באוגוסט 1984) הוא כדורגלן עבר בוסני. במשך למעלה מעשור ערך 83 הופעות במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה.
קריירת מועדונים

איבישביץ' נולד בבוסניה והרצגובינה. בגיל 16 עזב עם משפחתו לשווייץ, ושיחק בקבוצת הנוער של באדן. כעבור 10 חודשים בלבד עברה המשפחה לארצות הברית ואיבישביץ' שיחק בליגת התיכונים האמריקאית עבור סנט לואיז ביליקנס, וכבר בעונתו הראשונה הבקיע 18 שערים ובישל 4 שערים ב-22 משחקים, ובשנת 2004 חתם בשיקגו פייר פרמייר. וחיד חלילחודזיץ' מאמן פריז סן-ז'רמן צפה באיבישביץ' והתרשם ממנו ובקיץ 2004 איבישביץ' עבר לפריז.
אחרי שלא זכה לדקות משחק בפריז, הושאל בינואר 2005 לדיז'ון ובסיום העונה חתם בדיז'ון לשנתיים. במאי 2006, חתם ל-3 שנים באלמניה אאכן וב-12 ביולי 2007 עבר להופנהיים. בסיום עונתו הראשונה עלה עם המועדון לראשונה בתולדותיו לבונדסליגה. את עונת 2008/2009 פתח כאשר הבקיע את שני השערים הראשונים אי פעם בבונדסליגה בניצחון 0–3 נגד אנרג'י קוטבוס. באוקטובר 2008 נבחר לשחקן החודש בבונדסליגה. אחרי 17 משחקים הוא הבקיע 18 שערים ובישל 7 והיה מלך השערים של הליגה. ב-14 בינואר 2009, במהלך חופשת החורף של הבונדסליגה, איבישביץ' קרע את הרצועה הצולבת במשחק אימון מול המבורג בספרד והוא סיים את העונה.
בתחילת עונת 2009/2010 חזר לשחק. במחזור ה-8 כבש את שערו הראשון באותה עונה נגד הרטה ברלין. בקיץ 2010, האריך את חוזהו בהופנהיים. ב-3 שנים נוספות. ב-25 בינואר 2012, איבישביץ' עבר לשטוטגרט. ב-11 בפברואר 2012 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–5 נגד הרטה ברלין. ב-16 במרץ 2012 הבקיע צמד בניצחון 1–2 נגד הופנהיים קבוצתו לשעבר. ב-29 בספטמבר 2012, הבקיע את שער הבכורה שלו לעונת 2012/2013 כעבור דקה אחת בלבד בניצחון 0–2 נגד נירנברג. ב-8 בדצמבר 2012 איבישביץ' הבקיע את השלושער הראשון שלו עבור שטוטגרט בניצחון 1–3 נגד שאלקה 04. ב-9 בפברואר 2014 איבישביץ' הושעה ל-5 משחקים לאחר שהכה את ז'אן-אינגוור קלסן-בראקר שחקנה של אאוגסבורג.
ב-29 באוגוסט 2015 הושאל איבישביץ' להרטה ברלין. ב-30 באוגוסט 2015 חתם באופן קבוע בקבוצה.
ב-3 בספטמבר 2020 חתם איבישביץ' בשאלקה 04 לעונה אחת. שאלקה התירה את חוזהו לאחר 4 הופעות ו-0 שערים בקבוצה ב-31 בדצמבר 2020.
קריירה בינלאומית

ב-24 במרץ 2007, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בוסניה והרצגובינה במסגרת מוקדמות יורו 2008 נגד נורווגיה. ב-13 באוקטובר 2007 הבקיע איבישביץ' את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2–3 נגד יוון. ב-7 בספטמבר 2012, הבקיע שלושער בניצחון 1–8 נגד ליכטנשטיין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. איבישביץ' הפך לשחקן חשוב בנבחרת והיה שותף להעפלה של הנבחרת למונדיאל 2014 לראשונה בתולדותיה, ואף נכלל בסגל הנבחרת לקראת הטורניר. ב-15 ביוני 2014, איבישביץ' הבקיע את השער הראשון של בוסניה אי פעם בטורניר גביע העולם, בהפסד 1–2 נגד ארגנטינה במרקנה. במוקדמות יורו 2016 כבש איבישביץ' שני שערים והגיע עם נבחרתו למקום השלישי בבית, המוביל לשלב ההצלבה, אולם הנבחרת הודחה לאחר הפסד בסיכום שני משחקים מול נבחרת אירלנד.
התאגים מהינדוסטאן

| --- | --- |

 בימוי:  Vijay Krishna Acharya 
 הופק בידי:  Aditya Chopra 
 תסריט:  Vijay Krishna Acharya 
 עריכה:  Namrata Rao 
 שחקנים ראשיים:  אמיטאב באצ'אן קתרינה קאיף אמיר ח'אן Fatima Sana Shaikh 
 מוזיקה:  Ajay-Atul 
 צילום:  Hemant Chaturvedi 
 מדינה:  הודו 
 חברת הפקה:  Yash Raj Films 
 חברה מפיצה:  Yash Raj Films 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בנובמבר 2018 
 שפת הסרט:  הינדי 
 סוגה:  סרט היסטורי, סרט סטימפאנק, סרט פעולה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   thugsofhindustan
 דף הסרט ב־IMDb
 
התאגים מהינדוסטאן (באנגלית: Thugs of Hindostan) הוא סרט הינדי מסוגת סרטי הפעולה וההרפתקאות משנת 2019 שכתב וביים ויג'אי קרישנה אצ'אריה והופק על ידי אדיטיה צ'ופרה תחת דגלה של חברת Yash Raj Films. כוכבי הקולנוע הבוליוודי אמיטאב באצ'אן, אמיר ח'אן, פאטימה סנא שייח, קטרינה קייף ולויד אואן.  בשנת 1795, הסרט עוקב אחר כנופיית תאגים בראשות המורד ח'ודאבקאש עזאד, השואף לגרש מהינדוסטאן (תת היבשת ההודית) את חברת הודו המזרחית הבריטית המתרחבת. המפקד הבריטי ג'ון קלייב שולח את התאגי מאווד, פיראנג'י מאללה, לחדור לכנופיית הפושעים המורדים.
הסרט הופק בתקציב משוער של 33 מיליון דולר והוא הסרט היקר ביותר בהיסטוריה של בוליווד והסרט ההודי השני היקר ביותר. זהו הסרט הראשון שאמיר ח'אן ובאצ'אן הופיעו יחד כשחקנים ראשיים והיה שיתוף הפעולה השני בין חאן, אצ'ריה וקייף, אחרי Dhoom 3‏ (2013). צילומי הסרט החלו ב-5 ביוני 2017 במלטה וצילומים נערכו גם בתאילנד ומרנגר. הצילומים נעצרו לזמן קצר בעקבות פציעתו של באצ'אן, ולבסוף הסתיימו במרץ 2018, בראג'סטאן. פסקול הסרט הולחן על ידי אג'אי-אטול, עם מילים שנכתבו על ידי אמיטבה באטאצ'ריה.
"התאגים מהינדוסטן" יצא לאקרנים בחג הדיוואלי, ב-8 בנובמבר 2018. הסרט קיבל ביקורות שליליות בדרך כלל ממבקרי הקולנוע בהודו, למרות שבחים על הופעותיהם של באצ'אן וח'אן וביקורת על איכות משחקה של אצ'ריה ואיכות התסריט. הסרט רשם את ההכנסות הגבוהות ביותר ביום הראשון להקרנתו וההכנסות הגבוהות ביותר תוך יומיים עבור כל סרט הינדי בהודו, אך מאוחר יותר חווה ירידה משמעותית מסוף השבוע השני. הסרט יצא לאקרנים בסין ב-28 בדצמבר 2018, במהדורה מיוחדת בעריכת אמיר ח'אן שכללה סצנות מורחבות שלא נכללו בגרסה ההודית המקורית. הסרט הרוויח כ-49 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם.