stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאצ'יה ספרותית
היסטוריה

כתב העת נוסד על ידי מיכאיל קוגלניצ'אנו, וסילה אלכסנדרי וקוסטקה נגרוצי והם גם פרסמו בו מיצירותיהם. בגיליון הראשון פורסם המצע של כתב העת ונקבע שיפורסמו בעיקר יצירות מקוריות ופחות תרגומים, הסופרים הוכוונו למצוא את השראתם בהיסטוריה הלאומית, במעשי גבורה, ביופי הטבע ובפנטזיה. הובעה תקווה לכך שכתב העת יתרום להיווצרותה של אורתוגרפיה אחידה ונקבע שהביקורת תהיה רק על יצירות ולא על היוצרים.
לאחר יציאת הגיליון השלישי השליט של נסיכות מולדובה אסר את המשך הופעתו של כתב העת. ההופעה התחדשה בשנת 1859, בהוצאה החדשה.
הערות שוליים

↑  מאמר המבוא של דאצ'יה ספרותית
אל דאגה, הוא לא יגיע רחוק ברגל

| --- | --- |

 בימוי:  גאס ואן סנט 
 הופק בידי:  סטיב גולין 
 תסריט:  גאס ואן סנט 
 עריכה:  גאס ואן סנט 
 שחקנים ראשיים:  חואקין פיניקס ג'ק בלאק ג'ונה היל רוני מארה מארק וובר 
 מוזיקה:  דני אלפמן 
 צילום:  כריסטופר בלובלט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Anonymous Content 
 חברה מפיצה:  אולפני אמזון 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 באוגוסט 2018 
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ביוגרפי 
 מקום התרחשות:  פורטלנד 
 הכנסות באתר מוג'ו:   dontworry
 www.dontworry.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
אל דאגה, הוא לא יגיע רחוק ברגל (באנגלית: Don't Worry, He Won't Get Far on Foot) הוא סרט דרמה קומית ביוגרפי משנת 2018 בבימויו של גאס ואן סנט מבוסס על ספר הזיכרונות באותו שם מאת ג'ון קלהאן. הסרט מבוסס על חייו של הקריקטוריסט האמריקאי ג'ון קלהאן (בגילומו של חואקין פיניקס) אלכוהוליסט שמתמודד עם שיתוק לאחר תאונת דרכים קטלנית שנגרמה עקב נהיגה בשכרות. הסרט מתמקד במסעו להחלמה דרך אמנות הקריקטורה ובתמיכתם של חברים, ביניהם דמותו של דוני (בגילומו של ג'ונה היל), מנהיג קבוצת תמיכה.
הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל סאנדנס 2018 ב-19 בינואר 2018, והוא יצא לאקרנים ב-14 ביולי 2018 על ידי אולפני אמזון.
עלילה

הסרט עוקב אחר ג'ון קלהאן, שנשאר משותק לאחר תאונה עקב נהיגה בשכרות. בתחילת דרכו לאחר התאונה, הוא נסחף באלכוהוליזם ובייאוש, אך מוצא נחמה ומוטיבציה להשתנות דרך קבוצות תמיכה לאלכוהוליסטים, ובעיקר בעזרת המנהיג הכריזמטי דוני. בעזרתם, ג'ון מוצא את דרכו בחזרה לחיים דרך קריקטורות פרובוקטיביות שמתארות את ניסיונותיו להתמודד עם השיתוק והקשיים שעמם הוא מתמודד. הסרט מציג את התהליך הפנימי והאמנותי שעובר ג'ון, כשהוא לומד לאהוב את עצמו למרות הנסיבות.
צוות השחקנים

חואקין פיניקס בתפקיד ג'ון קלהאן
ג'ונה היל בתפקיד דוני
רוני מארה בתפקיד אנו
ג'ק בלאק בתפקיד דקסטר
ביקורות

הסרט אל דאגה, הוא לא יגיע רחוק ברגל קיבל ביקורות חיוביות על הופעות השחקנים, במיוחד זו של חואקין פיניקס וג'ונה היל. הסרט שיבח את הטיפול בנושאים קשים כמו התמכרות ונכות, תוך שמירה על טון הומוריסטי ואמפתי. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 77%, וב-Metacritic ציון של 67 מתוך 100.
הערות שוליים

↑  Page, Charlie David (10 בספטמבר 2018). "SWITCH. | Film review: Don't Worry, He Won't Get Far On Foot - A biopic void of humanity". SWITCH. נבדק ב-10 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
ערוץ המזרח התיכון

| --- | --- |

לוגו הערוץ
 פרטי הערוץ
 מדינה:  קפריסין 
 תאריך השקה:  1981
 פורמט תמונה:  SDTV
 זמינות
 HOT:  150
 yes:  109
 
 www.metv.org
 
ערוץ המזרח התיכון (METV) הוא ערוץ טלוויזיה לווייני מיסיונרי נוצרי, המשודר דרך הלוויין עמוס 3.
מדינות שבהן ניתן לקלוט את הערוץ באמצעות צלחת לוויין

באפריקה: מצרים, לוב, סודאן
באסיה: אפגניסטן, ארמניה, אזרבייג'ן, בחריין, קפריסין, איראן, עיראק, ישראל, ירדן, כווית לבנון, עומאן, קטר, ערב הסעודית, טג'יקיסטן, טורקיה, טורקמניסטן, איחוד האמירויות הערביות, אוזבקיסטן
באירופה: יוון
תוכניות רכש בולטות

ג'וט (אנ')
דני שובבני
היתקליף
חוש-חש הבלש
ארץ אין זמן (אנ')
סופר בוק
הבית המעופף
The All New Popeye Hour (אנ')
משפחת קדמוני
משפחת סילוני
משפחת רובינסון השווייצרית
הארלם גלובטרוטרס
להטוטני הכדורסל
הצ'יפמאנקס
רוקי ובולווינקל
סיפורי היער הירוק
מסביב לעולם עם ווילי פוג
יוגי דב
סופר דב (אנ')
סנאגלפוס (אנ')
חתול בצמרת
טושה הצב (אנ')
לורל והארדי (אנ')
הפרוגלים
מרוצים מטורפים (אנ')
סקובי דו
מייטי מאוס
The Atom Ant/Secret Squirrel Show (אנ')
Captain Caveman and the Teen Angels
אלברט השמן (אנ')
ההרפתקאות החדשות של גיליגן (אנ')
שלושת המוקיונים (אנ')
Little Audrey (אנ')
The Huckleberry Hound Show (אנ')
ספיידרמן (אנ')
ספיידרמן וחבריו המופלאים
ספיידרוומן
The Gospel Bill Show (אנ')
Spiral Zone (אנ')
The Incredible Hulk (אנ')
עולמו של ביקמן
VeggieTales (אנ')
Grendizer (אנ')
Animals, Animals, Animals (אנ')
סוניק
וודי הנקר
שלושת המוקיונים
שאלתיאל קוואק
בוננזה
The High Chaparral (אנ')
מסע בין כוכבים: הדור הבא
מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית
צוות לעניין
צער גידול בנות
מקגייוור
זינוק לאתמול
קשרי משפחה
מ.א.ש
רמינגטון סטיל (אנ')
זאב מעופף
להתבגר ולהתגבר (אנ')
רצח במשיכת קולמוס
הנוסע בזמן
כנפיים (אנ')
אבא חורג, אמא חורגת
הבוורלי הילבילים
ימים מאושרים
לוורן ושירלי
מורק ומינדי (אנ')
Marblehead Manor (אנ')
מגנום, בלש פרטי
בטלסטאר גלקטיקה (1978)
גלקטיקה 1980
קגני ולייסי
באק רוג'רס במאה ה-25 (אנ')
בלשים בלילה
ריפטייד (אנ')
הרדקסל ומקורמיק (אנ')
הדחליל וגברת קינג (אנ')
הפעלולן (אנ')
סוכן סמוי
קרובים רחוקים מאוד
חיים אחרים (אנ')
יום אחרי יום (אנ')
קייט ואלי
ראש הכיתה (אנ')
הוואי חמש-אפס
האי של גיליגן
F Troop (אנ')
המופע של לוסי (אנ')
המופע של מרי טיילר מור
הזוג המוזר (1970) (אנ')
משפחת הוגאן (אנ')
קוסבי (אנ')
משפחת קוסבי
אני מרגל (אנ')
עובדות החיים
המשווה (אנ')
הארט ואשתו (אנ')
מואישה (אנ')
ניוהארט (אנ')
המופע של בוב ניוהארט (אנ')
Welcome Back, Kotter (אנ')
משפחת ג'פרסון (אנ')
הדרך לגן העדן
משפחת קמפבל (אנ')
אבודים בחלל (אנ')
רדיו סינסינטי (אנ')
סיימון וסיימון (אנ')
פאנקי השובבה
.Trapper John, M.D (אנ')
ובסטר
אני חולם על ג'יני
דוק (אנ')
זורו
המופע של אנדי גריפית'
המירוץ אחר הגלימה (אנ')
C.A.T.S. Eyes (אנ')
בית קטן בערבה
ילד פוגש עולם
שפץ ביתך
בנות הזהב
ווקר
הרוכבים הצעירים (אנ')
מגע של מלאכים
The Red Green Show (אנ')
הימור כפול (אנ')
Outlaws (אנ')
האב מרפי (אנ')
דאק דיינסטי
ג'ייק והשמן (אנ')
מטלוק (אנ')
משפחת וולטון (אנ')
האקדוחן (אנ')
איש החוק (אנ')
עור לא מעובד
ימי עמק המוות (אנ')
קאטס והכלב
לאסי
קטעי הווידאו הביתיים המצחיקים ביותר של אמריקה
WWF
The 700 Club (אנ')
חדשות IBA
60 דקות
הערות שוליים

↑  שמעון וייס, "קול התקווה" ממרג' עיון, דבר, 11 בספטמבר 1979
האנשים המשמיעים את "קול התקווה", דבר, 28 בספטמבר 1979
↑  "מלך התקווה" - תחנת הפרסומת לדבר אלוהים, מעריב, 16 בספטמבר 1980
↑  רייגן שלח ברכתו לתחנת "קול התקווה", מעריב, 10 בספטמבר 1980
↑  ארה"ב גינתה שידורי "קול התקווה" של חדד, דבר, 10 ביולי 1980
↑  רפאל מן, "תחנת 'קול התקוה' בדרום לבנון - לא חוקית", מעריב, 10 ביולי 1980
↑  מנחם רהט, אבי אתגר שידר מ"קול התקוה" לתושבי דרום־לבנון, מעריב, 4 ביולי 1980
↑  שמעון וייס, עוד קול לתקוות דרום לבנון, דבר, 23 בפברואר 1981
↑  "כוכב התקווה" החלה בשידורי נסיון לרחבי המזרח התיכון, דבר, 11 במרץ 1981
, "כוכב התקווה' מלבנון שידר אתמול בצבע, מעריב, 10 בפברואר 1981
↑  טובה צימוקי, הקמת הטלוויזיה בדרום לבנון נעשה בידיעת צה"ל, דבר, 26 ביוני 1981
↑  אנשי "קול התקווה" משחררים ניידת השידור שהגיעה מארה"ב, דבר, 14 באוגוסט 1981
↑  מודי גלר, מעבר לגדר הטובה, דבר, 16 בדצמבר 1981
↑  מנחם רהט, שידורי הטלווזיה של "כוכב התקוה" נקלטים היטב בישראל, מעריב, 14 באוקטובר 1981
↑  שמעון וייס, מכונית תופת התפוצצה בצד הלבנוני של הגדר הטובה, דבר, 10 במרץ 1983
↑  תחנת הטלוויזיה סי.בי.או. מן הגדר הטובה - ללבנון או לישראל, דבר, 7 בדצמבר 1983
↑  טל לוי, לנצח בקרב שסופו ידוע מראש, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2010
↑  מנחם הורוביץ, טלוויזיה מיסיונרית, חדשות, 15 באוגוסט 1984
↑  חנוך מרמרי, המשיח הוא אמריקאי יש לו סניף במרג׳־עיון, חדשות, 17 באוגוסט 1984
↑  אביבה קרול, ‏ערוץ המזה"ת זכה במיקום קבוע, באתר גלובס, 10 ביולי 1997
↑  אסנת כותן, ‏טלוויזיה: פיני זהבי מלחיץ את ערוץ 2, באתר גלובס, 18 באוגוסט 1998
↑  REACH של ) למשחק מכבי חיפה-פ.ס. ז'רמן בערוץ המזה"ת, באתר גלובס, 7 באוקטובר 1998
↑  אביבה קרול, ‏זכייני ערוץ 2 לבג"ץ: להפסיק את שידורי ערוץ המזרח התיכון, באתר גלובס, 10 בנובמבר 1998
↑  אביבה קרול, ‏ערוץ המזרח התיכון: שידורינו בעברית - רק G.9 מסך השידורים, באתר גלובס, 20 בינואר 1999
↑  שמואל דקלו, ‏ערוץ המזרח התיכון לבג"ץ: להתיר שידורי הספורט למנויי הכבלים, באתר גלובס, 3 במרץ 1999
↑  אביבה קרול, ‏ערוץ המזרח התיכון נערך למתכונת שידורים ע"פ הסדר הביניים בבג"ץ, באתר גלובס, 10 במרץ 1999
↑  דוד רוזנטל‏, METV תשדר את הסופרבול עם הפרסומות, באתר וואלה, 5 בפברואר 2011
השטן לובשת פראדה

ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם לספר עליו מתבסס הסרט, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הספר "השטן לובשת פראדה" של לורן וייסברגר
 בימוי:  דייוויד פרנקל 
 הופק בידי:  ונדי פיינרמן 
 תסריט:  אליין ברוש מקקנה 
 עריכה:  מארק ליבולסי 
 שחקנים ראשיים:  מריל סטריפ אן האת'וויי אמילי בלאנט סטנלי טוצ'י אדריאן גרנייה סיימון בייקר
 מוזיקה:  תיאודור שפירו 
 צילום:  פלורין בלהאוס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 ביוני 2006, ארצות הברית
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, פריז 
 תקציב:  35,000,000‏$
 הכנסות:  326,551,094‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   devilwearsprada
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 www.devilwearsprada.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
השטן לובשת פראדה (באנגלית: The Devil Wears Prada) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 2006 בבימויו של דוד פרנקל, ובכיכובן של זוכת פרס אוסקר מריל סטריפ,אן האת'וויי ואמילי בלאנט.
הסרט מבוסס באופן חופשי על דמותה של אנה וינטור, עורכת מגזין "ווג" העולמי, ומגולל את סיפורה האישי של לורן וייסברגר, סופרת אמריקאית ומחברת הספר "השטן לובשת פראדה", שלפיו נוצר הסרט.
עלילת הסרט

הסרט מגולל את סיפורה של אנדריאה סאקס (אן האת'וויי), עיתונאית צעירה שזה עתה סיימה את לימודיה באוניברסיטה ומנסה לפרוץ לעולם התקשורת. היא מתקבלת לעבודה במגזין אופנה יוקרתי בניו יורק בשם "מסלול", תחת פיקודה של העורכת האנוכית והמרשעת מירנדה פריסטלי (מריל סטריפ). העורכת רודה בעובדיה ומשפילה אותם עד כדי כך שהם מתפטרים מעבודתם. הג'וב שקיבלה אנדריאה נחשב יוקרתי, אך היא רק עוזרת שנייה זוטרה ואינה עיתונאית.אם תשרוד שנה בתפקידה, ייפתחו בפניה דלתות לעולם העיתונות והתקשורת. משפט זה חוזר מספר פעמים בסרט ומהווה מניע להישארותה בתפקיד על אף התלאות שהיא עוברת.
למרות תנאי העבודה הקשים והדרישות הבלתי אפשריות של מירנדה, מצליחה אנדי בעבודתה. פריסטלי, שמכנה את כל עוזרותיה בשם אמילי על שם מזכירתה הראשית אמילי (אמילי בלאנט), מתחילה לכנות את אנדי, בצעד יוצא דופן, בשמה המלא, אנדריאה. זאת, להבנתה של אנדי, מאחר ש"כנראה שעשיתי משהו בסדר".
אנדי מתחילה להשתנות, היא עוברת להתלבש בבגדי מעצבים, במותגים מובחרים, ונעדרת ממפגשים עם חבריה עקב מסירותה הבלתי נלאית לעבודה. כך בלי לשים לב היא משנה את גישתה לעבודתה, עד שבן זוגה, טבח ב"דאון טאון" (אדריאן גרנייה), מציג בפניה מראה למצבה. הדבר בא לידי ביטוי באופן הברור ביותר כאשר נודע לו שהיא טסה לפריז במקום אמילי, והוא שוטח בפניה את הטענה כי "היית נוהגת לצחוק על הבנות של 'מסלול', מה קרה לך? עכשיו נהיית אחת מהן!".
לשיא הצלחתה בתפקיד מגיעה אנדי כאשר מירנדה לוקחת אותה איתה לשבוע האופנה בפריז, במקום אמילי. בעקבות שיחה עם מירנדה אנדי מתפטרת. היא מתקבלת לעבודה כעיתונאית בכתב עת ניו-יורקי, בין השאר בזכות המלצתה של מירנדה.
הפקת הסרט

בראשית המאה ה-21 שימשה לורן וייסברגר, כעוזרתה האישית של עורכת מגזין האופנה היוקרתי "ווג", אנה וינטור. וייסברגר עזבה את ווג, ועברה לעבוד ככותבת במגזין Departures, לצדו של ריצ'רד סטורי, ותחת חסותו החלה בכתיבת רומן הביכורים שלה "השטן לובשת פראדה". ממנו עובד התסריט לסרט באותו השם.
בין וינטור ודמותה הספרותית/קולנועית מירנדה פריסטלי קיימים קווי דמיון רבים; היא בריטית, יש לה שני ילדים, ומשמשת כדירקטורית בחבר המנהלים של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, משרדה של פריסטלי בסרט דומה מאוד בעיצובו למשרדה המקורי של וינטור (בעקבות הסרט שופץ המשרד ומראהו שונה).
במהלך הפקת הסרט ב-2005 נטען כי וינטור הודיעה לאנשים בולטים בעולם האופנה, במיוחד מעצבים, כי היא תיצור "רשימה שחורה" של כל מי שיופיע בסרט בתפקיד עצמו והם לא יפורסמו ב"ווג". היא הכחישה זאת באמצעות הדובר שלה, שאמר: "וינטור מעוניינת בכל דבר שיתמוך באופנה". בפועל מסתבר שיש אמת בטענה, מאחר שבעוד שמעצבים וצלמים רבים בהם פטריק דמרשלייה וכן דוגמניות רבות מוזכרים בסרט, הרי שרק שלושה מהם, ולנטינו גראביני (Valentino Garavani), היידי קלום וברידג'ט הול, הופיעו בסרט בתפקיד עצמם.
במחווה הפגנתית, הגיעה וינטור להקרנת הבכורה של הסרט כשהיא לבושה בפראדה מכף רגל ועד ראש. לכתבים נמסר כי תגובתה לסרט הייתה שהסרט בוודאי יופץ מיידית ב-DVD. בראיון שהעניקה לברברה וולטרס ושודר ביום הפצת ה-DVD, אמרה וינטור כי לדעתה הסרט "ממש מבדר" ושיבחה אותו על כך שהתייחס לאופנה כ"מבדרת, זוהרת ומעניינת... אני תמכתי בו במאה אחוז."
הצלחה

הסרט יצא לאקרנים באמצע 2006 וזכה להצלחה קופתית גדולה, הוא גרף הכנסות של מעל 326 מיליון דולרים ברחבי העולם.
השחקנית מריל סטריפ זכתה לשבחים על אופן הופעתה המקורית (והסימפתית יותר) במשחקה כפריסטלי, בצורה שונה מהמתואר בספר.
העובדה שמעצבים רבים נתנו לשימוש בסרט את מיטב המותגים של בגדיהם ואביזרי האופנה (אקססוריס) שלהם, הפכה את הסרט לסרט בעל קולקציית התלבושות היקרה ביותר בכל הזמנים.
הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית הקומדיה הטובה ביותר, אמילי בלאנט ששיחקה לצידן של הת'וואי וסטריפ הייתה מועמדת לפרס בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר ומריל סטריפ זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
מריל סטריפ הייתה מועמדת על משחקה בפרס השחקנית הטובה ביותר של גילדת שחקני המסך וכן הייתה מועמדת לפרס אוסקר בקטגוריה זו. במהלך טקס האוסקר עלו לבמה עוזרותיה בסרט הת'וואי ובלאנט (אנדי ואמילי) בקטע קומי קצר מאוד כאשר שסטריפ שיתפה עימן פעולה וקימטה את מצחה במבט "פריסטלי" לא מרוצה בטרם קבלת הפרס מידן.
בדצמבר 2006 יצא DVD לסרט שהכיל בנוסף קטעי ראיונות של העורכים והתסריטאים, קטעי פספוסים וקטעי מאחורי הקלעים. ה-DVD הפך לאחד הסרטים המושכרים ביותר בארצות הברית והכניס לסרט 26.5 מיליון דולר נוספים עד סוף אותה שנה. עד חודש מרץ, ההכנסות הוכפלו. עד סוף שנת 2007, נמכרו קרוב ל-5.6 מיליון דיסקים, שהכניסו לסרט מעל 94 מיליון דולר נוספים.
הערות שוליים

↑  Weisberger, Lauren.Author Lauren Weisberger
laurenweisberger.com. מתוך דף הבית של לורן וייסברגר
↑  ראו תצלומים המשווים בין שני המשרדים.
↑  Melissa Whitworth, The Devil has all the best costumes, Daily Telegraph, June 9, 2006.
1 2  THE DEVIL YOU KNOW, ON LINE ONE, the original, November 9, 2005.
↑  Barbara Walters, Anna Wintour: Always in Vogue in: The 10 Most Fascinating People of 2006, abcnews.go.com, December 12, 2006
↑  Whitworth, Melissa; June 9, 2006; "The Devil has all the best costumes"; The Daily Telegraph; retrieved January 10, 2007.
רבקה גולני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 במרץ 1946 (בת 78) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  ויולה 
 www.rivkagolani.com
 
רבקה גולני (נולדה ב-22 במרץ 1946) היא ויולנית ומוזיקאית ישראלית-קנדית.
ביוגרפיה

נולדה בתל אביב. אביה יעקב גולניק, יליד ורשה שאיבד את משפחתו בשואה. אמה ליזה גולדשטיין ילידת גליציה שבפולין. גולני החלה לנגן בכינור בגיל 7 בעוד אחותה בלה למדה צ'לו. בילדותה נחשבה לילדת פלא במתמטיקה.
בגיל 18 הייתה לתלמידו של הכנר אלכסנדר מוסקובסקי. בגיל 21 עברה לנגן על ויולה ולמדה באקדמיה למוסיקה בישראל אצל הכנר עדן פרטוש, והייתה חברה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. היא התחתנה עם אוטו ארדש (Otto Erdesz), בנאי כלי קשת הונגרי, ובשנת 1974 עברו בני הזוג לקנדה, שם ילדה את בנה מיכה עדן ארדש. היא הפכה לאזרחית קנדה בשנת 1983. ארדש ייצר עבורה את הויולה המועדפת עליה לאורך הקריירה שלה. לאחר גירושיהם נישאה גולני למנצח הגרמני תומאס סנדרלינג ועברה ללונדון. מאוחר יותר חזרה לקנדה זמן קצר לפני שנישאה בשלישית. כיום היא מתגוררת בלונדון עם בעלה ג'רמי ג'וזף פוקס. גולני היא גם ציירת ועבודתיה הוצגו באמריקה, קנדה, ישראל ובריטניה.
למעלה מ-350 יצירות הולחנו עבורה בהן 80 קונצרטים - מספר היצירות הרב ביותר שנכתב לנגנית ויולה.
הקלטותיה של גולנו כסולנית כוללות את הקונצ'רטו לצ'לו של אלגר בעיבוד לוויולה עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית, הקונצ'רטו של ברטוק עם התזמורת הסימפונית של בודפשט, הרפסודיה של בוהוסלב מרטינו עם התזמורת הסימפונית של ברן, צ'אקון מאת זוכה פרס פוליצר מייקל קולגראס עם התזמורת הסימפונית של טורונטו, וסט של שלושה תקליטורים עם יצירות מאת יוהאן סבסטיאן באך בעיבודי סולו לוויולה.
בטקס שנערך ב-2016 קיבלה אות חברות של כבוד ב-Blackfoot First Nations People of Canada וכן ניתן לה השם הילידי הקנדי Itspankiyakii שפירושו: 'אישה ששרה ממקום גבוה'.
הערות שוליים

1 2 3 4  האתר של גולני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261696205171  BnF: cb139638605 (data)  GND: 134690605  ISNI: 0000 0000 8403 0290  LCCN: n85161541  LNB: 000351202  MusicBrainz: 46e5fe2b-bbd6-47cb-915c-c31ff69df072  NKC: xx0176888  SNAC: w6hx3xbk  VIAF: 97852559   WorldCat (עם VIAF): 97852559
הטעות הגדולה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  קן סקוט 
 הופק בידי:  André Rouleau 
 תסריט:  Martin Petit, קן סקוט 
 עריכה:  פריסילה נד-פרינדלי 
 שחקנים ראשיים:  וינס ווהן אלכסנדר פלורס מת'יו דדאריו ג'יי לנו גלן פלשלר ביל מאהר Sébastien René Andrzej Blumenfeld כריס פראט קובי סמולדרס ג'ק ריינור בריטני רוברטסון בובי מויניהן דמיאן יאנג 
 מוזיקה:  ג'ון בריאון 
 צילום:  אריק אלן אדוארדס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  דרימוורקס, Reliance Entertainment, סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  ProVideo, אולפני וולט דיסני, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בדצמבר 2013 
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הכנסות באתר מוג'ו:   deliveryman
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הטעות הגדולה (באנגלית: Delivery Man) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 2013 שנכתב וביים על ידי קן סקוט, בהפקת דרימוורקס ו-Reliance Entertainment. הסרט הוא גרסה מחודשת לסרט הקנדי מ-2011, "סטארבק", בסרט מככבים וינס ווהן, כריס פראט וקובי סמולדרס.
הוא הוקרן לראשונה על ידי סרטי טאצ'סטון ב-22 בנובמבר 2013, וזכה לביקורות מעורבות והכניס 53 מיליון דולר.
עלילה

דוד ווזניאק עובד כשליח של האטליז המשפחתי, ונרדף על ידי בריונים שהוא חייב להם 80,000 דולר. חברתו אמה, קצינה במשטרת ניו יורק, בהריון עם ילדו. יום אחד, דוד חוזר מהעבודה, ושם מחכה לו עורך דין המייצג בנק זרע (שם נתן 693 תרומות והרוויח סכום של 24,255 דולר במהלך שנות לימודיו), ומספר לו שהקליניקה נתנה את הדגימות שלו לנשים במרפאה וכתוצאה מכך יש לו 533 ילדים. מתוכם, 142 הצטרפו לתובענה ייצוגית כדי לאלץ את מרפאת הפוריות לחשוף את זהותו של "סטארבק", הכינוי שבו השתמש.
חברו ועורך דינו של דייוויד, ברט (כריס פראט), מייצג אותו כשהוא מנסה לשמור על הרישומים חתומים. הוא מספק לו פרופילים של כל צד לתביעה; דוד מחפש אותם, מוצא רגעים למעשי חסד אקראיים. הוא מחפה על שחקן מתקשה בעבודה שלו כדי שיוכל לעבור אודישן לתפקיד. הוא מעמיד פנים שהוא שליח פיצה כשהוא רואה את בתו נלחמת עם החבר שלה ומציל את חייה כשהיא משתמשת בסמים. הוא שוקל להזדהות, אך לאחר שהבריונים תקפו את אביו, הוא מאפשר לברט לתבוע נגד בנק הזרע על פיצויים עונשיים. הוא זוכה בתביעה, מקבל 200,000 דולר ושומר את זהותו בסוד.
דייוויד מתחרט, וחושב לחשוף את זהותו. עם זאת, אם יבחר לעשות זאת, הוא יפסיד את 200,000 הדולרים שבהם זכה בתביעה הנגדית. כשהוא מגלה לאביו שהוא סטארבק, אביו משלם את החוב של דייוויד. דייוויד סוף סוף חושף את זהותו בפייסבוק. כשהוא הולך לאמה, הוא מגלה שהיא עם צירים מוקדמים. בבית החולים, התינוק שלהם נולד, הוא מציע נישואין לאמה, ורבים מהילדים מגיעים לראות אותם.
ברצף הסיום נראה שדייוויד שומר על קשר עם רבים מילדיו.
שחקנים ודמויות

וינס ווהן – דייוויד ווזניאק
כריס פראט – ברט
קובי סמולדרס – אמה
אנדזי'יי בלומנפלד – מיקולאי ווזניאק
סיימון דילייני – ויקטור
בובי מויניהן – אלכסיי
דייב פאטן – אדם
אדם צ'אנלר-בראט – ויגו
בריט רוברטסון – קריסטן
מת'יו דדאריו – צ'נינג
ג'ק ריינור – ג'ק
מדיסון מקגרו – ר'ייצל
ג'סיקה ויליאמס – טניה
דמיאן יאנג – ויליאמס
הפקה

הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט הצרפתי-קנדי "סטארבק" מ-2011 שגם בוים על ידי סקוט; "סטארבק" היה גם כותרת הסרט להפקה בשפה האנגלית.
הצילומים החלו באוקטובר 2012 בעמק ההדסון בניו יורק. לאחר מכן הצילומים עברו לניו יורק, בברוקלין ובמנהטן.
הפצה

הסרט הוקרן לראשונה ברחבי העולם בנובמבר 2013 על ידי סרטי אולפני וולט דיסני דרך הלייבל סרטי טאצ'סטון, למעט רוב הטריטוריות הבינלאומיות, שם הזכויות נמכרות על ידי Mister Smith Entertainment למפיצים עצמאיים אחרים. השותפה הפיננסית של דרימוורקס ו-Reliance Entertainment, הפיצה את הסרט בהודו.
ביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות ממבקרים. אתר צבירת הביקורות Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 40% על סמך ביקורות של 148 מבקרים עם ציון ממוצע של 5.00/10. הקונצנזוס של האתר אומר: "יש לו קסם מתוק ללא ספק, ווינס ווהן חביב במיוחד בתפקיד הראשי, אבל הסרט סובל מהשוואה ל"סטארבק", הקומדיה הקנדית המצליחה שהעניקה לה השראה". ב-Metacritic הסרט קיבל ציון של 44/100 על סמך ביקורות של 33 מבקרים.
הערות שוליים

↑  Bart, Peter; Patrick, Frater (14 במאי 2014). "India's Reliance: Still a DreamWorks Backer, But Hollywood Sojourn Has Cost a Fortune". Variety. נבדק ב-29 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Debruge, Peter (12 בנובמבר 2013). "Film Review: Delivery Man". Variety. נבדק ב-2013-11-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eisenberg, Eric (10 באוקטובר 2012). "Vince Vaughan Comedy Starbuck Changes Its Title To The Delivery Man". cinemablend.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pervasive 'Delivery Man' Film Shoot Hijacks The Heights". 23 באוקטובר 2012. נבדק ב-28 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Evans, Lauren (28 בנובמבר 2012). "'Delivery Man' Filming Continues in Windsor Terrace". Windsor Terrace Patch. נבדק ב-28 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Monday, Nov. 26: Filming Locations in NYC, New Orleans, Chicago, Los Angeles & more including Criminal Minds, Dallas Buyers Club, Chicago Fire, & Delivery Man". נבדק ב-28 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Delivery Man (2013)". Rotten Tomatoes (באנגלית). נבדק ב-29 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Delivery Man" – via www.metacritic.com.
המלבישה (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  The Dressmaker 
 בימוי:  ג'וסלין מורהאוס 
 תסריט:  ג'וסלין מורהאוס, פי. ג'יי. הוגאן 
 עריכה:  ג'יל בילקוק 
 שחקנים ראשיים:  קייט וינסלט ג'וליה בלייק אליסון וייט שיין ג'ייקובסון שיין בורן דארסי וילסון סשה הורלר Gyton Grantley ז'נבייב למון בארי אוטו הוגו ויבינג ג'יימס מאקי ליאם המסוורת' ג'ודי דייוויס שרה סנוק קרי פוקס קרוליין גודול רבקה גיבני Tracy Harvey בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  דייוויד הירשפלדר 
 צילום:  דונלד מקאלפיין 
 מדינה:  אוסטרליה 
 חברה מפיצה:  שירותי ADS, סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 במרץ 2016 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט להט"בי, דרמה קומית, סרט ויגילנטה 
 מקום התרחשות:  Dungatar, אוסטרליה 
 תקופת התרחשות:  1926, 1951 
 הכנסות באתר מוג'ו:   thedressmaker
 פרסים:  פרס מכון הסרטים האוסטרלי לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה (הוגו ויבינג)  פרס AACTA לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד מוביל (קייט וינסלט)  AACTA Award for Best Actress in a Supporting Role (ג'ודי דייוויס)  פרס AACTA לעיצוב תלבושות 
 www.thedressmakermov.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
המלבישה (באנגלית: The Dressmaker) הוא סרט אוסטרלי שיצא לאקרנים ב-2015. הסרט נכתב והופק על ידי ג'וסלין מורהאוס, בהתבסס על רומן, באותו השם, של רוזלי האם. בסרט מככבת קייט וינסלט, כמירטל "טילי" דאנג' החוזרת לעיירה הקטנה כדי לטפל באמה חולת הנפש. הסרט בוחן סוגיות של נקמה, ושל יצירתיות. מורהאוס הגדירה אותו כ"בלתי נסלח עם מכונת תפירה".
בשנת 2000, האם כתבה תסריט ראשוני בעצמה. אבל ניסיונותיה לא עלו יפה, וסו מסלין, רכשה את הזכויות על הספר, ושכרה את מורהאוס לעבד את הסרט. הסרט הופק במלבורן, וויקטוריה בסוף 2014. הוא הוקרן לראשונה ב-14 בספטמבר 2015, בפסטיבל הסרטים הבין לאומי של טורונטו. ב-29 באוקטובר 2015 הסרט יצא לאקרנים באוסטרליה. הסרט כיכב בראש רשימת הסרטים באוסטרליה, והפך לסרט השני הכי מרוויח באוסטרליה. הסרט זכה בחמישה פרסים (והיה מועמד לשלוש עשרה) בטקס פרסי האקדמיה האוסטרלית, כולל פרסים לשחקנים הראשיים.
השחקנים

קייט וינסלט— מירטל "טילי" דאנג'
דארסי וילסון — מירטל בצעירותה
ג'ודי דייוויס — מולי דאנג'
לוסי מויר — מולי בצעירותה
ליאם המסוורת' — טדי מקסוויני
הוגו ויבינג — סמל הורשיו פאראט
שרה סנוק — גרטרוד (טרודי) פראט
אוליביה ספרג — גרטרוד בצעירותה
סשה הורלר — אונה לפסנס
קרוליין גודול — אלסבת' באומנט
ג'יימס מאקי — ויליאם באומונט
רבקה גיבני — מיוריאל פראט
שיין בורן — אוון פטימן
אליסון וייט — מריגולד פטימן
בארי אוטו — פרסיבל אלמנך
קרי פוקס — ביולה הרידיין
רורי פוטר — סטוארט פטימן
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. באתר עגבניות רקובות הסרט קיבל ציון של 54%. המבקרים כותבים כי הופעתה של וינסלט מרשימה מאוד, אך הסרט עצמו לא "נוח לצפייה" עבור כל הצופים. לירון סיני כתב כי הסרט מרשים למדי.
הערות שוליים

↑  כתבה על הסרט מתוך העיתון מורנינג בולטין. 2015
↑  כתבה על הסרט המלבישה באתר SBS שנת 2013
↑  ביקורת סרט באתר עגבניות רקובות 2015
↑  לירון סיני, "המלבישה": בגדי המלכה החדשים, באתר ynet, 17 בפברואר 2016