stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איריס קומן
הערות שוליים

↑  עמי כברי, גלילי: שוב מציל תורן, מעריב, 23 באוגוסט 1985
↑  שחייני גש"מ שיפרו שיא שליחים בבריכת נהריה, מעריב, 29 בדצמבר 1985
↑  אלכס פרסלמן, שיא ב-400 חתירה לזוהר וייס, מעריב, 20 בפברואר 1986
↑  אלכס פרסלמן, שיא מצויין לשגב פורת ב-200 חתירה, מעריב, 21 בפברואר 1986
↑  אלכס פרסלמן, פורת מחק את גניאל מהטבלה, מעריב, 23 בפברואר 1986
↑  אלכס פרלסמן, גרומי:פרפר על הגב, מעריב, 28 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, השחיין ערן גרומי - מגדלור במים עכורים, מעריב, 30 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, הבריכה של קומן וחן. השאר נשארו יבשים, מעריב, 19 באוגוסט 1988
↑  אליפות ישראל בשחייה: יום אמין למיכל, מעריב, 18 באוגוסט 1988
↑  גרומי בגב, אירית בחזה, מעריב, 21 באוגוסט 1988
↑  המשאית עם המדליות, מעריב, 21 באוגוסט 1988
אלישה פוקס

| --- | --- |

אלישה פוקס באפריל 2016
 לידה:  30 ביוני 1986 (בת 38) פונטה ודרה ביץ', פלורידה, ארצות הברית
 שם במה:  אלישה פוקס ויקטוריה קרופורד טורי
 משקל:  59 קילוגרם
 גובה:  1.75 מטר
 מקום מגורים:  ג'קסונוויל, פלורידה
 לאום:  אמריקאית
 קריירה מקצוענית:  1 ביולי 2006 – הווה (18 שנים)
 ליגות:  OVW FCW
 
ויקטוריה קרופורד (באנגלית: Victoria Crawford; נולדה ב-30 ביוני 1986 בפונטה ודרה ביץ', פלורידה, ארצות הברית), הידועה יותר בשם הבמה שלה אלישה פוקס (באנגלית: Alicia Fox), היא דוגמנית ומתאבקת מקצועית. היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE.
WWE

בתחילת דרכה בארגון ה-WWE, הופיעה פוקס בתוכנית סמאקדאון כמארגנת החתונה של אדג' וויקי גאררו. היא נעלמה מהמסכים, וחזרה בתור המנהלת של DJ Gabriel תחת דמות "טובה". פוקס עשתה את הקרב הראשון שלה ב-ECW בשנת 2009, בו היא הפסידה למתאבקת קייטי לי בורצ'יל. מספר חודשים לאחר מכן, הועברה בדראפט לתוכנית סמאקדאון כדמות "רעה". בקרב הראשון שלה, הצטוותה פוקס עם מישל מק'קול אשר נלחמו נגד מריה וגייל קים. ביוני 2009, פוקס הועברה לתוכנית Raw והמשיכה בדמותה.
ב-17 באוקטובר 2019 היא הודיעה על פרישה מהיאבקות, אך לאחר קצת יותר משנה חזרה פוקס לWWE בליל האגדות ב-4 בינואר 2021. היא נכנסה בקרב הרויאל ראמבל של אותה השנה כמספר ה-21, באותו אירוע פוקס זכתה באליפות 24/7 של ה-WWE לאחר שלקחה אותה מ-R-טרות', אך לאחר שהודחה מן הקרב, האחרון החזיר את האליפות אליו.
זכייה באליפות הדיוות

ב-"Fatal 4-Way", פוקס התחרתה בקרב מרובע נגד אלופת הדיוות איב טורס, גייל קים ומאריס. היא הצמידה את מאריס לספירת 3 כדי לזכות באליפות הראשונה שלה.
היא הגנה בהצלחה מספר פעמים על האליפות נגד איב טורס. כעבור מספר שבועות, מלינה חזרה לזירה ותקפה את פוקס אחרי סיום הקרב. שבוע לאחר מכן, פוקס הפסידה למלינה בקרב רגיל לא על האליפות. בסאמרסלאם 2010, פוקס הפסידה את אליפות הדיוות למלינה, אחרי חודשיים שבהם החזיקה את התואר.
העברה ל-Raw וחזרה לסמאקדאון

לאחר ההפסד של אליפות הדיוות, אלישה המשיכה בתוכנית Raw והופיע בעיקר בתוכנית WWE Superstars. לאחר כמה חודשים של הפסדים בארגון אלישיה פוקס הועברה בדראפט לסמאקדאון. ב-6 במאי 2011, אלישה נלחמה בקרב הבכורה שלה בסמאדקאון אחרי שהועברה בדראפט. בקרב זה היא הפסידה לליילה ולאחר מכן הותקפה על ידי קארמה. במהלך ההתקפה, אלישה נפצעה בכתפה ורק לאחר שלושה שבועות, ב-27 במאי, אלישה חזרה לזירה בקרב זוגות עם טמינה נגד AJ וקייטלין, אלישה וטאמינה ניצחו בקרב אחרי שאלישה ביצעה את תרגיל הסיום שלה, בעיטת המספריים. שבוע לאחר מכן בשלישי ביוני אלישה המשיכה ברצף הניצחונות שלה שוב בקרב זוגות, ולאחר כמה שבועות שוב המשיכה ברצף הפעם בקרב יחידים.
בסוף אוגוסט 2011, פוקס הותקפה על ידי נטליה אחרי קרב זוגות שבהם נטליה ופוקס הפסידו, ובכך בעצם הפכה פוקס לדמות "טובה" בשבועות הבאים אלישה התחילה להתאחד עם איב טורס וקלי קלי נגד הדיוות נטליה ובת' פיניקס, מה שהשלים את הפיכת הדמות של פוקס לדמות "טובה". ב-17 בנובמבר 2011, אלישה ניצחה את נטליה בקרב יחידים והמשיכה ברצף ניצחונות.
2017
ב-2017 הועברה פוקס לתוכנית RAW והתקיים טורניר ה-CWC CLASSIC בו השתתף המתאבק הישראלי נועם דר שהתחיל יריבו עם המתאבק סדריק אלכסנדר האמריקאי שגם השתתף בטורניר ואלישה הייתה החברה של סדריק אך דר רצה אותה ולבסוף התקיים ביניהם קרב בו המנצח יהיה החבר של אלישה בקרב דר ניצח ואלישה נהפכה לחברתו מאוחר יותר ב-2017 בסוף שנת 2017 התחיל לחזר אחרי אלישה המתאבק ריץ' סוואן שהתחיל יריבות עם נועם דר עקב כך ובאחת התוכניות אלישה עזבה את דר ורצתה לתת נשיקה לסוואן אך סוואן סירב ואמר לה שזה בגלל שהוא חבר של סדריק והוא לא יצא עם מישהי ששברה לסדריק את הלב יום לאחר מכן דר ניצח באחת הקרבות שלו ואלישה חזרה אליו יום לאחר מכן בתוכנית RAW המתאבקת סשה בנקס ניצחה את אלישה אחרי שקפצה מהחבל השלישי עם ברכיים על אלישה אך השופט לא שם לב לכך שרגלה של אלישה התחמקה מכך והעניק את הניצחו לבנק שבוע לאחר מכן בתוכנית נוספת של RAW ניצחה אלישה את סשה בנקס בקרב חוזר אחרי תרגיל הסיום שלה בעיטת המספריים.
הישגים במגזיני/ארגוני ההיאבקות

הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
PWI דירג אותה במקום ה-17 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2010
הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter - WON
הפיוד הגרוע של השנה (2015) - צוות PCB (פייג', שארלוט ובקי לינץ') מול צוות B.A.D (טמינה, נעמי וסשה בנקס) מול צוות בלה (אלישה פוקס, ברי בלה וניקי בלה)
הקרב הגרוע של השנה (2013) - עם AJ לי, אקסנה, קייטלין, רוזה מנדס וסאמר ריי מול קמרון, איווה מארי, ג'וג'ו, נעמי, נטליה, ברי בלה וניקי בלה
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE
אליפות הדיוות (פעם אחת)
אליפות 24/7 של ה-WWE (פעם אחת)
איי מלכיור

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס הדרומי 
 קואורדינטות:  64°19′00″S 62°57′00″W﻿ / ﻿64.316666666667°S 62.95°W﻿ / -64.316666666667; -62.95
 נתונים מדיניים
 תאריך גילוי:  1873 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי מלכיור(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי מלכיור(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאיי מלכיור(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאיי מלכיור
 
איי מלכיאור (באנגלית: Melchior Islands) הם קבוצה של איים נמוכים, במרכז מפרץ דאלמאן, בארכיפלג פאלמר, שלמול חופי חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
האיים נמוכים ומכוסים קרח.
צורת קבוצת האיים - חצי סהר, בו האיים למדא, אפסילון, אלפא ודלתא יוצרים מפרץ קטן המכונה "המפרץ הפנימי" (Inner Harbor). האיים אטא ואומגה מצויים במזרח הקבוצה, ואיי סיגמא מהווים את הקצה הצפוני של קבוצת האיים.
היסטוריה > גילוי האיים

האיים התגלו על ידי משלחת החקר הגרמנית בפיקודו של אדווארד דאלמאן.
דאלמאן לא נתן לאיים שם.
האיים התגלו מחדש ומופו באופן גס על ידי המשלחת הצרפתית השלישית באנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
שארקו קרא לאי המזרחי ביותר שגילה בקבוצת איי מלכיור על שמו של סגן אדמירל ז'ול מאלכיור (Jules Melchior) מחיל הים הצרפתי.
לימים התברר כי האי שכונה על ידי שארקו "האי מלכיור" ( Île Melchior) הוא למעשה שני איים - האי אטא והאי אומגה, והשם הפך לשמה של קבוצת האיים כולה.
קבוצת האיים מופתה חלקית בשנת 1927 על ידי אוניית המחקר "דיסקברי" במסגרת סקרי דיסקברי, ומופתה על ידי משלחות ארגנטינאיות ב־1942, ב-1943 וב-1948.
היסטוריה > מקור השם

במהלך סקרי דיסקברי מופו האיים והסוקרים קראו לקבוצות האיים מלכיור, בהתבסס על השם שנתן שארקו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים באיי מלכיור שבארכיפלג פאלמר הנקראים על שמות אותיות האלפבית היווני (שמות האיים לפי סדר האלפבית היווני) |
| --- | --- | --- |
| איים | אלפא • דלתא • אפסילון • אטא • למדא • אומיקרון • פאי • סיגמא • פסי • אומגה |  |
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 67145067061666631022   WorldCat (עם VIAF): 67145067061666631022
אל-מיסוד

אַל-מִיסּוּד (באנגלית: Deinstitutionalization; על פי האקדמיה ללשון העברית: פירוק מיסוד) הוא תהליך חברתי ושם כולל לתנועות חברתיות הדוגלות בשחרור אנשים עם מגבלה נפשית מן המוסדות הפסיכיאטריים, בהתאם לעיקרון לפיו יש להם הזכות לקבל טיפול כשהם חיים בקהילה, וללא הגבלת החופש שלהם.
היסטוריה

התנועות נוצרו ברחבי העולם המערבי ובעיקר בארצות הברית ואנגליה. החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד לתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, במקביל להתפתחותם של תנועות לזכויות אדם, ובהמשך להתפתחות גורמים כלכליים וחוקיים בשילוב עם פיתוחן של תרופות אנטי-פסיכוטיות שקיצרו את הצורך באשפוז פסיכיאטרי ממושך. בתקופה זו היו תרופות ופסיכותרפיה שתי הגישות הטיפוליות העיקריות, וניתנה תשומת לב מעטה לתמיכה וסיוע בתפקוד יומיומי ובאינטראקציה חברתית. לעיתים קרובות התערבות טיפולית הייתה בעלת השפעה קטנה על חיי היומיום, הסוציאליזציה והאפשרויות התעסוקתיות. לעיתים היו מחסומים כגון סטיגמות ודעות קדומות שהקשו על קבלה חברתית של פגועי הנפש. אך מאז שנות ה-60 (בישראל – מאז סוף שנות ה-70) קיימת בארצות הברית ובעולם מגמה ברורה להעביר את הטיפול עבור האנשים הסובלים ממצבים נפשיים חמורים ומתמשכים, אל הקהילה.
מודל האל-מיסוד מדגיש את התפקוד וההתמודדות במסגרת הקהילה הטבעית, והוא כולל בדיקה מחודשת של תפקיד המשפחה בתהליכי שיקום פסיכיאטרי והחלמה, ומקומה כשותפה פעילה בתהליכים אלו, תוך התייחסות לצרכים השונים המתעוררים במשפחות בעקבות התמודדות עם מחלת נפש של אחד מבני המשפחה. תוצאות המדיניות החדשה התבטאו בין היתר במגמה מתמשכת של סגירת מוסדות פסיכיאטריים, ניסיון לקיצור זמן האשפוז ופיתוח שירותים טיפולים ושיקומים חדשים ומשולבים בקהילה. השינוי במדיניות הביא לתמורות רבות שגרמו להסתכלות והבנה חדשה על אנשים עם מגבלה נפשית ויכולתם לבנות חיים משמעותיים בקהילותיהם. תנועת האל-מיסוד בעולם הביאה לצמצום במספר מיטות אשפוז וימי אשפוז, ואף יצרה תהליכי חשיבה אחרים המתבטאים בשינוי היחס כלפי האדם עם מגבלה נפשית ומשפחתו. נהוג כיום במערכות בריאות הנפש בעולם לבנות תוכנית עזרה מקצועית תוך התמקדות באדם ובצרכיו.
ביקורת על מודל האל מיסוד

לצד אלה המציינים את מודל האל מיסוד כמודל שהצליח לשפר את איכות החיים של אלה המאובחנים עם אבחנה פסיכיאטרית, רבים אחרים טוענים שהתכנית נכשלה בפועל. כך במאמר מערכת של עיתון הניו יורק טיימס נטען בשנת 1990 כי "תהליך האל-מיסוד (Deinstitutionalization), כלומר שחרור רב-היקף של מאושפזים ממחלקות פסיכיאטריות, התחיל בארצות הברית בסוף שנות ה-50 במאה הנוכחית כתוצאה ממאבקם של אנשים המאובחנים עם מגבלה נפשית, בני משפחותיהם וארגוני זכויות אדם. הרעיון שעמד מאחורי התהליך היה שבקהילה ניתן לטפל יותר טוב במאובחנים עם מגבלה נפשית מאשר במוסדות אשפוז. עם זאת, המשאבים שנחסכו מצמצום מיטות האשפוז במחלקות פסיכיאטריות לא הופנו לטובת טיפול בקהילה באנשים אלה, ורק חלק קטן מהמאובחנים באבחנה פסיכיאטרית קיבלו טיפול בקהילה".  טענה דומה נטענה בעיתון בשנת 1984 : "ד"ר פרנק ליפטון וד"ר אלברט סבטיני מבית החולים הפסיכיאטרי בלוויו (Bellevue) במנהטן, שערכו מחקר על בעיות של דרי הרחוב, אומרים כי אחד הליקויים העיקריים במושג האל-מיסוד היה האמונה השגויה כי הפרעות נפשיות חמורות, כרוניות, אפשר למזער, אם לא למגר לחלוטין, באמצעות טיפול המסופק בתוך הקהילה המקומית". כמו כן בשנת 1988 כתבה תמר לווין (כתבת מדיניות ציבורית של העיתון): "ד"ר פולר טוען כי כיום חיים ברחובות יותר חולי נפש מאשר בבתי חולים לחולי נפש וכי חלק גדול מהם ממלא את בתי הכלא, בעוד שבעבר רק חלק קטן מחולי נפש הפכו להיות מסוכנים. ואפילו סכיזופרנים פרנואידים שעלולים להיות מסוכנים, בעבר לא היו צפויים להפוך להיות אלימים, אם הם היו מטופלים כראוי. היום אנשים עם מחלות נפש קשות משוחררים באופן שגרתי מבתי חולים ללא כל הסדר להמשך הטיפול. כתוצאה מכך, אומר ד"ר פולר, מספר הפשעים האלימים שהם מבצעים עולה במהירות. לפני שנת 1950, שיעור המעצרים באוכלוסיית חולי הנפש היה נמוך יותר מאשר באוכלוסייה הכללית. עם זאת, מאז האל-מיסוד שיעור המעצרים של חולי נפש עלה מאוד".
לצד אלה הטוענים כי תהליך האל מיסוד נכשל כי הנחת היסוד כי ניתן לטפל במחלות נפשיות קשות בקהילה היא שגויה. אחרים טוענים כי מודל האל מיסוד תרם לעלייה בתפיסה המקשרת בין מחלות נפש למסוכנות. ואכן מחקרים מצביעים על פערים ניכרים בתפיסות המסוכנות של המאובחנים עם מחלה נפשית בין תחילת שנות ה-50 לאמצע סוף שנות ה-60 של המאה הקודמת. וכי פערים אלה נובעים מהליך שחרור רחב-היקף של מאושפזים ממחלקות פסיכיאטריות החל מסוף שנות ה-50 ועד תחילת שנות ה-60. חלק מהחוקרים טוענים שפער זה קשור בשינויי חקיקה שחלו בשנים אלה ברוב מדינות ארצות הברית. שינויי החקיקה הללו ביטלו את האפשרות לאשפז אדם בניגוד לרצונו על סמך אבחנה נפשית בלבד, והחל משנים אלה על מנת לאשפז אדם בניגוד לרצונו היה צורך להוכיח שהוא מסוכן לעצמו או לסביבה. יוצא אפוא שהמחוקק קישר מגבלה נפשית עם מסוכנות, מה שגרם לציבור להאמין שאנשים המאובחנים עם מחלה נפשית הם מסוכנים.
מודל ההחלמה
שיקום פסיכיאטרי
לקריאה נוספת

יחזקאל טלר, הדרך למעלה פרקים בבריאות נפש קהילתית, הוצאת אחווה, 2011
אורי אבירם, יגאל גינת, שירותי בריאות הנפש בישראל מגמות וסוגיות. צ'ריקובר, 2006
הערות שוליים

↑  פֵּרוּק מִסּוּד במילון מדע המדינה (תשפ"ב), 2022, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  The New York Times, Help the homeless Off the Street Making Room for the Mentally Ill. (1990, August 24). The New York Times, p. A28., The New York Times, 1990, August 24, עמ' A28
↑  Lyons, R. D, Lyons, R. D, The New York Times, ‏1984, October 30
↑  Tamar Lewin, THE SERIOUSLY ILL AND THE 'WORRIED WELL', The New York Times, ‏Dec. 18, 1988
↑  J C Phelan, B G Link, The growing belief that people with mental illnesses are violent: the role of the dangerousness criterion for civil commitment, ‏: November 1998
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000236229  NKC: ph756283
אלישע שוחט

| --- | --- |

 לידה:  11 בפברואר 1954 
 פטירה:  5 בפברואר 2014 (בגיל 59) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  עיתונאי והיסטוריון של הספורט בישראל
 
אלישע שוחט (11 בפברואר 1954 - 5 בפברואר 2014) היה עיתונאי והיסטוריון של הספורט בישראל, אשר עסק בתיעוד, ובשימור היסטוריית הספורט בישראל ובעולם בענפים שונים, ובהם, כדורגל, כדורסל, כדוריד, כדורעף, אתלטיקה ועוד.
ביוגרפיה

אלישע שוחט נולד בכפר סבא. מגיל צעיר, בהיותו אוהד קבוצת הכדורגל של הפועל רמת גן, החל לאסוף חומר ולתעד את הספורט הישראלי בכתב יד.
הוא עבד כעיתונאי ב"חדשות" ו"עולם הספורט", וכתב לירחונים ולכתבי עת שונים ובהם, "כדורסל" "עולם הריצה" ו"להיטון" ובאתרי אינטרנט רבים ובהם "וואלה", "ספסל", "המכתש" ועוד.
בשנת 2006 הוציא לאור את ספרו הראשון, "100 שנות כדורגל 2006-1906" על תולדות הכדורגל בישראל. הספר הוגדר על ידי בעלי מקצוע וחובבי ספורט כ"תנ"ך של הכדורגל הישראלי".
בשנת 2018 יצא לאור ספרו השני, "ספר הכדורסל הישראלי", הסוקר את הכדורסל בישראל משנות ה-20 של המאה ה-20 עד לשנת 2018. הוא נפטר בטרם הספיק להשלים את מלאכת הכתיבה, ובניו, עוז ועומר, בשיתוף עם מנהלת ליגת העל בכדורסל השלימו את מלאכת הכתיבה, והוציאו את הספר כ-4 שנים לאחר פטירתו.
שוחט עזר לרבים מהעוסקים בענף הספורט בישראל ובתקשורת הספורט בישראל לקבל נתונים סטטיסטים, וסייע למועדונים רבים לקבל חומר היסטורי נדיר על ימי הבראשית שלהם.
לאחר פטירתו של שוחט, תרמה משפחתו את מפעל חייו, אוסף עצום של מידע בנושאי ספורט, לארכיון ע"ש צבי נשרי במכון וינגייט. האוסף כולל ספרים, עיתונים, רשימות, כתבות, מאמרים ועוד.
שוחט היה בעל תואר ראשון במדעי הרוח והחברה. היה נשוי ואב לשניים.
ספריו

100 שנות כדורגל 2006-1906 - הוצאה עצמית, שנת 2006
ספר הכדורסל הישראלי - 2018
הערות שוליים

↑  ספר חדש: 100 שנות כדורגל, מאת אלישע שוחט באתר מכון וינגייט
↑  ספר הכדורסל הישראלי, באתר (הד-סטארט)
↑  ספר דברי הימים של הכדורסל הישראלי, באתר (Hoops)
↑  רענן וייס, בשם האב: כך נולד ספר הכדורסל הישראלי, באתר ynet, 29 בספטמבר 2018
↑  אלישע שוחט תרם את מפעל חייו לארכיון הספורט במכון וינגייט באתר מכון וינגייט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296415605171  LCCN: no2007112047  VIAF: 97389292   WorldCat (עם VIAF): 97389292
אלישע קלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביוני 1926
 פטירה:  פברואר 2010 (בגיל 83)
 מקום מגורים:  פלשתינה (א"י), ישראלישראל
 עיסוק:  מהנדס
 
אלישע (קופילוב) קלי (1926-2010) היה דוקטור להנדסת מים מהטכניון וממקימי קיבוץ נירים. לקח חלק בתכנון תשתיות המים המשמעותיות בישראל. חיבר ספרים רבים בתחום הנדסת המים.
קורות חיים

נולד בשנת 1926 בתל אביב. למד בבית חינוך לילדי עובדים ובתיכון חדש.
התגייס בגיל 17 לפלמ"ח בשנת 1943. הוכשר כלוחם בהכשרת שער העמקים של תנועת השומר הצעיר בפלוגה ו' של חטיבת הנגב והשתתף במבצע הקמת אחת עשרה הנקודות בנגב. לקח חלק בהגנה על קיבוץ נירים במהלך מלחמת העצמאות, שם הכיר את פנינה, מי שלימים תהיה אשתו, גם היא חברת פלמ"ח. במילואים מילא תפקיד סמל וקצין במערך הג"א.
היה חבר בקיבוץ נירים בין השנים 1950-1957.
בשנת 1949 שוחרר משירותו עקב מחלת אמו. לאחר מכן החל את לימודיו בטכניון בחיפה אותם סיים בשנת 1955. למד תואר שני בחקר ביצועים בגלאזגו, סקוטלנד בשנת 1967, ובשנת 1988 תואר שלישי בניהול משאבי מים בקליפורניה.
לאחר שעזב את נירים הצטרף אלישע קלי לתה"ל ולקח חלק בתכנון המוביל הארצי, תעלת הימים ופרויקטים רבים בארץ ובעולם. ב-1960 נמנה עם הצוות הראשון של החברה שיצאו לחו"ל, ולקח חלק בהקמת תשתיות המים בניגריה שזכתה בעצמאותה.
שימש כמהנדס מים עצמאי, מנכ"ל סניף ישראל בחברת BEC של חיים בן עזרא, גם הוא יוצא תה"ל, ויועץ ראשי בחברת UNDP.
ספריו

המאבק על המים, תשכ"ה, הוצאת הקיבוץ המאוחד.
מים בשלום, 1989, הוצאת ספרית פועלים.
משאב במחסור, 1997, המכון למחקר המים - הטכניון.
כאן ובארצות רחוקות, 2001, הוצאת תורגמן.
משק המים הלאומי, 1996, הוצאת הרשות לתכנון לאומי וכלכלי.
תפעול אופטימלי של מערכות השקיה קיימות, 1973, הוצאת משרד החקלאות.
חיים אישיים

אלישע קלי היה נשוי לפנינה והיה אב למיכל ויוסי. התגורר ברמת השרון עד לפטירתו בפברואר 2010.
אל דוראדו

ערך זה עוסק בעיר זהב אגדית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
רפסודת מואיסקה הוא פסל זהב פרה-קולומביאני המייצג את הטקסים שערכו העם הילידי מואיסקה באגם גואטביטה שעל בסיסם התפתח המיתוס של אל דוראדו. הפסל התגלה במערה בפאסקה שבקולומביה ב-1856 יחד עם חפצים מוזהבים רבים.
אל דוראדו (פירוש המילה בספרדית "המוזהב") הוא המונח בו השתמשה האימפריה הספרדית לתיאור עיר זהב אגדית, אשר הייתה אמורה להתקיים באמריקה הדרומית. במהלך המאה ה-16 התפשטה שמועה בקרב הקונקיסטאדורים הספרדים, שצ'יף השבט של העם הילידי מואיסקה (Muisca) נהג להתרחץ באגם, כאשר הוא מכוסה לחלוטין באבקת זהב. השמועה הובילה לכך שהושקו משלחות רבות לאיתור העיר אל דוראדו, לא רק על ידי הספרדים, אלא גם על ידי ההולנדים, הצרפתים והאנגלים. במהלך המאה ה-18 נערכו חיפושים נרחבים אחר אל דוראדו באזורים בהם שוכנות בימינו קולומביה, ונצואלה, ברזיל, סורינאם, וגיאנה. על אף השמועות הרבות על מיקומים אפשריים אל דוראדו לא נמצאה.
הטקס השבטי

לפי הסיפור המקורי, כיסה עצמו הצ'יף של המואיסקה באבקת זהב במהלך טקס דתי שנערך באגם גוואטביטה, אשר ממוקם בקרבת המקום בו נמצאת כיום העיר הקולומביאנית בוגוטה.
העיר האגדית

המונח אל דוראדו יוחס בהמשך לעיר האגדית מאנואה בה היו אמור להימצא זהב ואבנים יקרות בשפע. העיר אל דוראדו היוותה מקור השראה לאירופאים רבים שהגיעו לאזור במשך קרוב למאתיים שנה.
האגדה הייתה בעלת וריאציות רבות וגרמה לכך שספרדים רבים הובילו משלחות חיפוש אחר האוצר, אך אף משלחת לא הצליחה למצוא את אל דוראדו.
מטפורה

כיום נעשה שימוש במונח "אל דוראדו" כמטפורה למקום בו ניתן להתעשר במהירות.
אזכורים בתרבות

בספר קנדיד מאת וולטר, גיבור הספר קנדיד מוסטפאליה ומשרתו ממוצא אמריקאי־ספרדי מעורב קקמבו מגיעים לאל דוראדו דרך נהר מסוכן, ומתקבלים בברכה ובאדיבות על־ידי המקומיים; הם מתפלאים מעושרה המופלג של הארץ בזהב ואבני חן, מטוב לבם של אנשי הארץ, מהתקדמות הממשל והמדעים, מפאר הממלכה ומהטבע הייחודי בה. לבסוף מחליטים לעזוב את הארץ עם כמה "כבשים אדומות" (כנראה למות) עמוסות בזהב ואבני חן שקיבלו במתנה, במטרה לשוב לאירופה כעשירים. ארץ אל דוראדו מתוארת כאוטופית, מקום מבטחים משאר העולם המלא תהפוכות ונוכלים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מוזיקה אל דוראדו - אלבום של הלהקה Electric Light Orchestra‏ (1974)  Helldorado - אלבום של הלהקה W.A.S.P.‏ (1999)  אלדוראדו - אלבום של הזמר יהלי סובול והמוזיקאי רע מוכיח (2008)  אל דוראדו - שיר של להקת איירון מיידן (2010)  El Dorado - שיר של להקת אקסו (2015)  אל דוראדו - אלבום של שאקירה (2017)  חארבו דארב - שיר של הראפר רביד פלוטניק (2019)  אל דוראדו - שיר של הזמר סטלר (2021)  בשיר "ונצואלה" שכתב דן אלמגור נמצאת השורה ”מכרות זהב באל דוראדו” משחקי מחשב במשחק "Uncharted: Drake's Fortune" יוצאים במסע חיפושים אחר האל דוראדו. |  קולנוע המסכה של זורו (1998)  הדרך לאל דוראדו (2000)  אוצר לאומי: ספר הסודות (2007)  אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח (2008)  הפנתר השחור (2018)  דורה והעיר האבודה (2019) טלוויזיה ערי הזהב הנסתרות (1982–1983, 2012–2016)  חופים של סודות (2023) |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  וולטר, תרגום: דורי מנור, קנדיד, או: האופטימיות, פֶּן, 2006, עמ' 77–87
↑  גיטה מיי, "אחרית דבר", בתוך: וולטר, תרגום: דורי מנור, קנדיד, או: האופטימיות, פֶּן, 2006, עמ' 163
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533401605171  BNE: XX528226  BnF: cb12653743f (data)  GND: 4092479-8  LCCN: sh85041452  NDL: 00562039  VIAF: 313029272   WorldCat (עם VIAF): 313029272
אילונה נובק

זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא .
אילונה נובק (בהונגרית: Novák Ilona;‏ 16 במאי 1925 – 14 במרץ 2019) הייתה שחיינית הונגרית, אלופה אולימפית (הלסינקי 1952) ושיאנית עולם.
ביוגרפיה

נובק נולדה בבודפשט. היא הייתה אחותה המבוגרת של אווה נובק ז'ראר, שהייתה אף היא שחיינית הונגרית, אלופה אולימפית.
שיא הקריירה של אילונה נובק היה בתקופת מלחמת העולם השנייה. אך באותה זו תקופה לא נערכו משחקים אולימפיים.
באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה נובק במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.4 דקות. בשלב המוקדמות שחתה את המשחה בזמן של 1:17.3 דקות ובשלב חצי הגמר, זמן של 1:17.6 דקות. כמו כן סיימו נובק וחברותיה, מריה ליטומריצקי, יהודית תמש ואווה סקיי במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:44.8 דקות.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) שימשה נובק כקפטן נבחרת השחייה וזכתה יחד עם חברותיה (היא הייתה השחיינית הראשונה, אחריה יהודית תמש, אחר כך אחותה אווה נובק ז'ראר ובסיום קטלין סוקה) במדליית זהב במשחה ל-4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש 4:24.4 דקות לפני נבחרת הולנד (4:29.0 דקות) ונבחרת ארצות הברית (4:30.1 דקות). כמו כן השתתפה במשחה ל-100 מטר חופשי וסיימה במקום התשיעי הכללי. במוקדמות היא קבעה זמן של 1:07.7 דקות. בשלב חצי הגמר היא שחתה זמן של 1:07.8 דקות אך לא עלתה לשלב הגמר. את המשחה ניצחה בת ארצה קטלין סוקה (1:06.8 דקות), שנייה הייתה השחיינית ההולנדית הני טרמולן (1:07.0 דקות) ושלישית בת ארצה יהודית תמש (1:07.1 דקות).
לאחר פרישתה משחייה תחרותית עבדה נובק כמורה לחינוך גופני. כמו כן שימשה כמאמנת התעמלות ושחייה. בנוסף כיהנה כסגנית נשיא של התאחדות השחייה ההונגרית.
נפטרה ב-14 במרץ 2019.
תארים והישגים

בשנת 1973 זכתה אילונה נובק להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה, ביחד עם אחותה.
בין השנים 1938–1956 זכתה ב-54 מדליות זהב בתחרויות לאומיות ובינלאומיות בסגנונות החתירה והגב.
הערות שוליים

↑  ISHOF - Eva & Ilona Novak (HUN) - 1973 Honor Swimmers, web.archive.org, ‏2008-01-22
אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2010

| --- | --- |

 מספר התחרות:  15
 חצי גמר 1:  8 במאי 2010
 חצי גמר 2:  9 במאי 2010
 גמר:  14 במאי 2010
 מנחים:  כריסטוף ואנגר-טרקנביץ'
 מנצח ראשי:  קורנליוס מייסטר
 תזמורת:  התזמורת הסימפונית של וינה
 רשת השידור המפיקה:  רשות השידור האוסטרית (ORF)
 מיקום האירוע:  אוסטריה ברטהאוס פלאץ, וינה, אוסטריה
 המפקח על התחרות:  טל ברנע
 השיר הזוכה:  סלובניה סלובניה - אווה נינה קוזמוס
 שיטת הניקוד:  כל שופט העניק ניקוד מ-1 עד 10 לכל משתתף
 מספר משתתפות:  15
 מדינות שמשתתפות לראשונה:  בלארוס בלארוס
 מדינות שחוזרות לאחר פרישה:  צ'כיה צ'כיה
 מדינות שפרשו מהתחרות:  פינלנד פינלנד   סרביה סרביה   אוקראינה אוקראינה
 המדינות המשתתפות
 
   המדינות המשתתפות   לא עלו לשלב הגמר   מדינות שהשתתפו בעבר, אך לא בשנה זו
 → אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2008 אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2012 ← 
 
האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2010 הייתה התחרות ה-15 של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. התחרות התקיימה ב-14 במאי 2010 ברטהאוס פלאץ בווינה שבאוסטריה. התחרות אורגנה על ידי איגוד השידור האירופי בשיתוף רשות השידור האוסטרית (Österreichischer Rundfunk ,ORF). מוזיקאים משבע מדינות השתתפו בגמר הטלוויזיוני. זו הייתה הפעם השלישית שהתחרות נערכה תחת כיפת השמיים ובמהלך הפסטיבל השנתי של וינה. אוסטריה והמשדרת ORF אירחו בעבר את התחרות בשנים 1990, 1998, 2006 ו-2008.
15 מדינות השתתפו בתחרות. המשתתפים ביצעו קטע קלאסי לבחירתם ולוו בתזמורת הסימפונית של וינה, בניצוח קורנליוס מייסטר. בלארוס עשתה את הופעת הבכורה בעוד צ'כיה חזרה לתחרות לאחר שלא השתתפה בתחרות 2008. שלוש מדינות פרשו מן התחרות לשנה זו: פינלנד, סרביה ואוקראינה.
אווה נינה קוזמוס מסלובניה ניצחה בתחרות, בעוד נורווגיה ורוסיה מוקמו במקומות השני והשלישי- בהתאמה.
מקום התחרות

רטהאוס פלאץ, כיכר הממוקמת מחוץ לבית העירייה של וינה, היה המקום המארח של גמר האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2010.
פורמט

כריסטוף ואגנר-טרקנביץ' היה המנחה של תחרות 2010.
מדינות משתתפות

בשנה זו, 15 מדינות השתתפו בתחרות. שבעת המתמודדים הטובים ביותר נבחרו על ידי חבר שופטים בינלאומי.
מדינות משתתפות > חצי גמר

מדינות מודגשות הן אלה שעלו לשלב הגמר.
| מדינה | מוזיקאי | כלי נגינה |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה אוסטריה | מארי-כריסטין קלטנר | כינור |
| בלארוס בלארוס | איוון קריזנה | צ'לו |
| קרואטיה קרואטיה | Filip Merčep | כלי הקשה |
| קפריסין קפריסין | למבי פאולו | פסנתר |
| צ'כיה צ'כיה | לוקאס דיטריך | קלרינט |
| גרמניה גרמניה | Hayrapet Arakelyan | סקסופון |
| יוון יוון | קונסטנטין דסטוניס | פסנתר |
| הולנד הולנד | דאנה זמסטוב | ויולה |
| נורווגיה נורווגיה | גורו קליבן הייגן | כינור |
| פולין פולין | Bartosz Głowacki | אקורדיון |
| רומניה רומניה | סטפן קאזאקו | צ'לו |
| רוסיה רוסיה | דניל טריפונוב | פסנתר |
| סלובניה סלובניה | אווה נינה קוזמוס | חליל צד |
| שוודיה שוודיה | מאטיאס הנסקוב פלם | קונטרבס |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | פיטר מור | טרומבון |