stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולדיסלב קומר
שיאים אישיים

הדיפת כדור ברזל: 21.19 מטר (1974)
הדיפת כדור ברזל (באולם): 20.32 מטר
קרב עשר: 6597 נק'
קברם המשותף של ולדיסלב קומר ותדיאוש שלוסרסקי שנהרגו בתאונת דרכים
וסקו נונייס דה בלבואה

| --- | --- |

וסקו נונייס דה בלבואה
 לידה:  1475 Jerez de los Caballeros, ספרד
 הוצאה להורג:  15 בינואר 1519 (בגיל 44 בערך) Acla, פנמה
 לאום:  ספרדי
 בן או בת זוג:  María de Peñalosa 
 תקופת הפעילות:  1510–1519 (כ־9 שנים)
 מספר מסעות:  1
 גילויים בולטים:  האוקיינוס השקט
 אזורים שחקר:  פנמה
 חתימה:   
 אתר על חייו
 
וסקו נונייס דה בלבואה (1475 – 15 בינואר 1519) היה מגלה ארצות, קונקיסטאדור ומושל ספרדי ב"עולם החדש". הוא נסע לאמריקה ב-1500 ולאחר מספר מסעות התיישב בהיספניולה. בשנת 1510 ייסד דה בלבואה את המושבה הקבועה הראשונה באמריקה היבשתית, סנטה מאריה לה אנטיגואה דל דאריין, בפנמה של ימינו (קודם לכן, התיישבות של אלונסו דה אוחדה באזור ננטשה לאחר שנה). ב-1513 חצה את פנמה עם משלחת מחקר, היכן שהיום תעלת פנמה, לכיוון האוקיינוס השקט והפך בכך לאירופאי הראשון שהגיע לאוקיינוס השקט ממזרח.
ועדת הביטחון של הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית

| --- | --- |

 גוף פרלמנטרי:  הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית
 ייסוד הוועדה:  17 בינואר 1994
 תחומי שיפוט:  פיקוח על השירותים החשאיים של רוסיה
 חברים
 נכון ל:  דומה השמינית
ועדת הביטחון של הדומה הממלכתית, רשמית "ועדת הדומה הממלכתית לביטחון ומלחמה בשחיתות" (ברוסית: Комитет Государственной Думы по безопасности и противодействию коррупции) היא ועדה קבועה של הבית התחתון בפרלמנט הרוסי, הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, העוסקת בכל נושאי החקיקה בענייני ביטחון המדינה, המודיעין, גבולות המדינה, ביטחון כלכלי, מלחמה בפשיעה, מלחמה בשחיתות, ביטחון מידע, טיפול בעת מצבי חירום, חקיקה בעניינים פליליים ובענייני אופן הענישה וכן חלק חשאי יותר האחראי למימון גופי אכיפת החוק במערכת הביטחון הרוסית (גופים כמו שירות הביטחון הפדרלי, שירות בתי הסוהר הפדרלי, משטרת רוסיה, משרד הפנים, המשמר הלאומי, המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית, השירות הפדרלי לפיקוח פיננסי, ועדת החקירות, התביעה הכללית, שירות השילוח הממלכתי, השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי ועוד) והשירותים החשאיים בקהילת המודיעין הרוסית (בעיקר שירות ביון החוץ, בעוד המודיעין הצבאי כפוף לוועדת הגנה, האחראית לתחומי חקיקה בנוגע לכוחות המזוינים).
הוועדה מפקחת על פעילות בתי המאסר וכן על חקירת שוטרים ואישי ביטחון שנחשדים במעורבות במעשי שחיתות. הוועדה אחראית על הקודקס הפלילי ברוסיה ועל ניסוחו ועל החוקים הקשורים למלחמה בטרור, אחזקת נשק, הקמת הרשות המשטרתית להגנת עדים, מלחמה בשחיתות, מאבק בהלבנת הון וכן מקיימת שימוע בנושאי מלחמה בפשיעה ובשחיתות ובענייני ביטחון מידע ורפורמות בגופי מערכת אכיפת החוק. הוועדה גם עוסקת בנושאי סחר לא חוקי בסמים ובמאבק בהגירה לא חוקית והייתה אחראית לפקח על הסוכנות הפדרלית למלחמה בסמים ושירות ההגירה הפדרלי, עד לפירוקן.
ועדות משנה

ועדת משנה לחקיקה בתחום ביטחון לאומי ופעילות השירותים המיוחדים והמודיעיניים, מקבילה לוועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים
ועדת משנה לחקיקה על מימון ארגוני אכיפת חוק, שירותים חשאיים ורווחת החיילים, עובדי השירותים ובני משפחותיהם
ועדת משנה לחקיקה בתחום המלחמה בפשע הבינלאומי וטרור ושיתוף פעולה בינלאומי בתחום זה
ועדת משנה לחקיקה בתחום ביטחון הציבור ופעילות ארגוני אכיפת החוק
ועדת משנה לחקיקה בתחום ביטחון תחבורתי ואזורי, פעילות מערכת ההתראה וחיסול תוצאות השלכות מצבי חירום
ועדת משנה לחקיקה בתחום בקרה על סחר בנשק, בסמים ומאבק בהגירה לא חוקית
ראו גם

ועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים של הכנסת
ועדת המודיעין של הסנאט של ארצות הברית
ויליאם סמית (מילונאי)

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1813 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  7 באוקטובר 1893 (בגיל 80) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייגייט 
 השכלה:  יוניברסיטי קולג' לונדון 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 
ויליאם סמית' (באנגלית: William Smith;‏ 20 במאי 1813 - 7 באוקטובר 1893) היה מילונאי אנגלי.
שנותיו הראשונות

סמית נולד ב-1813 באנפילד שבמידלסקס להורים נונקונפורמיסטים. הוא למד בבית הספר "מדרס האוז" (Madras House) בהאקני בהנהלתו של ג'ון אלן. תחילה יועד לקריירה כתאולוג, אך לבסוף החל עובד כפקיד מתלמד (articled clerk) אצל עורך דין (solicitor). את זמנו הפנוי הקדיש ללימודים קלאסיים, ובמהלך לימודיו בקולג' האוניברסיטאי של לונדון זכה בפרסי הצטיינות הן בלימודי יוון הן בלימודי רומא. ב-1830 הצטרף לאכסניית המשפט גרייז אין (Gray's Inn) בלונדון, אבל החליט לוותר על לימודי המשפט שלו לטובת משרה בבית הספר של הקולג' האוניברסיטאי (University College School), אז גם התחיל כותב בנושאים העוסקים ביוון וברומא בעת העתיקה.
עבודתו האקדמית

בתקופה זו החל סמית מתעניין במילונאות. החיבור הראשון שפרסם היה "מילון לקדמוניות יוון ורומא" (Dictionary of Greek and Roman Antiquities) שהופיע בשנת 1842 ושאת חלקו הגדול כתב בעצמו. ב-1849 ראה אור ה"מילון לביוגרפיות ולמיתולוגיה של יוון ורומא" (Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology). מילון ל"גאוגרפיה של יוון ורומא" (Dictionary of Greek and Roman Geography) הופיע ב-1857, אשר בכתיבתו השתתפו כמה מטובי המלומדים והחוקרים בתחום.
תוך כדי כך הוציא לאור, ב-1850, את הראשון מבין כמה מילונים לבתי הספר, וב-1853 החל בפרסום סדרת הספרים Principia, המהווה ציון דרך חשוב בהוראת השפות היוונית והלטינית בבתי הספר. אחר כך ראו אור "המדריכים לתלמיד בהיסטוריה ובספרות" (Student's Manuals of History and Literature), אשר הכרך מתוכם העוסק בספרות אנגלית התפרסם בלא פחות מ-13 מהדורות. הוא עצמו כתב את הכרך שעניינו היסטוריה של יוון. כאשר ההוצאה לאור שותפתו נקלעה לקשיים, הצטרף למיזם המוציא לאור ג'ון מארי (John Murray).
ב-1855 השלים סמית את עריכת המילון הלטיני-האנגלי המבוסס על חיבוריהם של פורצ'ליני ופרוינד (Latin–English Dictionary based upon the works of Forcellini and Freund), שהתפרסם בהוצאת ג'ון מארי ונדפס פעמים אחדות במשך למעלה משלושים וחמש שנים. המילון אינו עוסק רק בלטינית "קלאסית" (100 לפנה"ס – 100 לספירה), אלא כולל ערכים רבים שלא ניתן למוצאם במילונים אחרים בני התקופה, כולל המילון של לואיס ושורט (Lewis and Short).
אפשר שהספרים החשובים ביותר שערך סמית הם אלה העוסקים בנושאים אקלסיולוגיים. עימם נמנים "מילון כתבי הקודש" (Dictionary of the Bible),‏ 1860-1865; "מילון לקדמוניות הנצרות" (Dictionary of Christian Antiquities),‏ 1875-1880, שנכתב בשיתוף עם הארכי-דיאקון סמיואל צ'ית'ם (Samuel Cheetham); ו"מילון אישים בנצרות" (Dictionary of Christian Biography),‏ 1877-1887, יחד עם ד"ר הנרי וייס (Henry Wace).
"האטלס" (The Atlas), שבעריכתו השתתף סר ג'ורג' גרוב (George Grove), הופיע ב-1875. מ-1853 עד 1869 שימש סמית' כבוחן בלימודים קלאסיים באוניברסיטת לונדון, ולאחר פרישתו נתקבל כחבר בסנאט. הוא היה חבר בוועדה שעסקה בענייני זכויות יוצרים, ובמשך שנים רבות רשם (registrar) של "קרן הספרות המלכותית" (Royal Literary Fund). סמית' ערך את מהדורת 1854-1855 של גיבון, שכללה את הערותיהם של פרנסואה גיזו והנרי הארט מילמן.
ב-1867 נתמנה לעורך של כתב העת המדעי Quarterly Review, תפקיד בו החזיק עד מותו.
סמית' קיבל תואר דוקטור לשם כבוד (Doctor of Civil Law) מאוניברסיטאות אוקספורד ודבלין. ב-1892 הוענק לו תואר אבירות.
מת ב-7 באוקטובר 1893 בלונדון.
הערות שוליים

↑  T.F.T. Baker (Editor) (1995). "Hackney: Education". A History of the County of Middlesex: Volume 10: Hackney. Institute of Historical Research. Retrieved 30 October 2012.
↑  A Dictionary of Greek and Roman Antiquities, by William Smith, William George Smith, Charles Anthon, published by Harper, 1858
↑  Shaw, Thomas Budd. The Student's Manual of English Literature.... (London, 1864).
↑  Talbert, R. J. A. "Mapping the classical world: major atlases and map series 1872-1990." Journal of Roman Archaeology 5 (1992), pp.5-38.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268179405171  PLWABN: 9810622511405606  BNE: XX1251010  BnF: cb120347019 (data)  CiNii: DA0188068X  GND: 117458694  ICCU: SBLV108895  ISNI: 0000 0001 1816 2559  LCCN: n00036173  LNB: 000070746  NDL: 00905962  NKC: xx0024216  NLA: 35508350  NLG: 139645  NTA: 068304358  RERO: 02-A000150965  SELIBR: 285146  SNAC: w61686pp  SUDOC: 086702378  Trove: 978573  VcBA: 495/112163  VIAF: 88890045   WorldCat (עם VIAF): 88890045
וסקן

וסקן (בהונגרית: Veszkény) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.
בוסקן חיו מעט יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 11 |  |
| 1880 | 26 | 1,100 |
| 1910 | 7 |  |
| 1920 | 6 |  |
| 1930 | 5 |  |
| 1941 | 5 | 1,220 |
| 2018 |  | 979 |
הערות שוליים

1 2  מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת קאפובאר |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קאפובאר • בבוט • בלד • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד |  |
וילמה אספין

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1930 סנטיאגו דה קובה, קובה 
 פטירה:  18 ביוני 2007 (בגיל 77) הוואנה, קובה 
 מדינה:  קובה 
 מקום קבורה:  קובה 
 מקום מגורים:  הוואנה, קובה
 ידועה בשל:  דמות מובילה במהפכה של קסטרו בקובה
 השכלה:  הנדסה כימית
 מקצוע:  מהפכנית, פוליטיקאית
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של קובה, תנועת ה-26 ביולי 
 בן זוג:  ראול קסטרו
 פרסים והוקרה:  פרס לנין לשלום  גיבור הרפובליקה של קובה  מסדר חוף חירון 
 
וילמה לוסילה אספין גילואה (בספרדית: Vilma Lucila Espín Guillois; ‏7 באפריל 1930 – 18 ביוני 2007) הייתה מהפכנית קובנית, פמיניסטית, ומהנדסת כימיה. היא הייתה נשואה לראול קסטרו. אספין מכונה בין היתר "האישה הראשונה של קובה".
חיים מוקדמים

אספין נולדה בסנטיאגו דה קובה למשפחה מהמעמד הבורגני. אביה היה עורך דין עבור מפעל הרום "בקרדי". לאחר שסיימה תואר הנדסאי בהנדסה כימית, התקבלה ללימודי תואר שני ב-MIT אשר בבוסטון, מסצ'וסטס. בתקופת הלימודים, בשנות החמישים, פגשה את המנהיג המהפכני פרנק פאיס, וכך התוודעה למהפכה שהחלה כנגד הרודן  פולחנסיו בטיסטה.
פעילות מהפכנית

הפגישה עם פאיס הביאה את אספין להצטרף לשורות המהפיכה, והיא הפכה למנהיגת המהפיכה במחוז אוריינטה. היא פעלה בתור שליחה בין המהפכנים של פאיס לבין "תנועת ה-26 ביולי" של פידל קסטרו, שעבר לפעול במקסיקו כדי לתכנן את הפלישה העתידית. היה זה במקסיקו שפגשה אספין את ראול קסטרו לראשונה. אחרי שתנועת ה-26 ביולי חזרו לקובה, אספין עברה לעבוד עם המהפכנים בהרי הסיירה מדרה. היא וראול קסטרו נישאו בינואר 1959.
פעילות בממשלת קובה

אספין יסדה את הפדרציה לנשות קובה, וכיהנה כנשיאת הארגון מ-1960 ועד מותה ב-2007. הארגון כולל את רוב נשות קובה (85.2% מכל הנשים הזכאיות מעל גיל 14 -- יותר מ-3.5 מיליון) כחברות, ונחשב למלכ"ר מכיוון שאינו מנוהל או נתמך כלכלית על ידי הממשלה. היא גם הייתה חברה במועצת המדינה, וגם בוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית מ-1980 עד 1991.
פעילות פמיניסטית

אספין פעלה רבות למען זכויות נשים, כולל על זכותה של אישה לעשות הפלה, ועל זכותה לאמצעי מניעה. פדרציית הנשים, שעמדה בראשו, הפכה לכוח רב-השפעה בקובה, ופעלה למען השכלתן של נשים ומעורבותן בפוליטיקה. אספין הייתה אחראית ל"חוק המשפחה הקובנית" שנקבע ב-1975, אשר עיגן בחוק שוויון זכויות קניין, וקבע כי גברים מחויבים להשתתף בעבודות הבית וגידול ילדים באופן שווה, ואם לא - ייקנסו. נזקפת לזכותה לעיתים קרובות גם העובדה שכ-65% ממחזיקי תארים בקובה הן נשים.
אספין עמדה בראש המשלחת הקובנית לקונגרס הראשון על נשים וילדים באמריקה הלטינית שהתקיים בצ'ילה ב-1959. היא גם עמדה בראש המשלחות לכנסי הנשים שהתקיימו במקסיקו, קופנהגן, ניירובי, ובייג'ינג. בנאום בפני כנס הנשים הבינלאומי שאירע במקסיקו ב-1975, אמרה:
אנחנו כבר השגנו עבור הנשים במדינתנו את כל מה שכינוס זה מבקש. הנשים אצלנו הן חלק בלתי נפרד מהעם, ואם לא תדברו על פוליטיקה, לא תשנו דבר.
אחת מבנותיה, מריאלה, היא סקסולוגית ועורכת דין בכירה במדינה העוסקת בזכויות הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים כנשיאת "סנסקס — המכון הלאומי הקובני לחינוך מיני". לטענתה, אספין היא זו שאחראית להפסקת רדיפתם של הומוסקסואלים בקובה.
מותה

אספין נפטרה בהוואנה ב-18 ביוני 2007, לאחר מחלה ארוכה. נקבעה תקופת אבל רשמית למחרת. גופתה נשרפה, ושרידיה הונחו במאוזוליאום "חזית פרנק פאיס".
הערות שוליים

↑  On this day Time Magazine. Feb. 9, 2006.
↑  “Charting Women’s Progress Since 1959.” Cuba Solidarity Campaign. 1 February, 2004. 10 March, 2008
↑  .Grunig, Larissa A. “The Cuban Women’s Federation: Organization of a Feminist Revolution.” Working Paper, University of Maryland, 1993.
↑  "הגאווה של קסטרו", משה מורד, ידיעות אחרונות, 10 ביולי 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010679502405171  BIBSYS: 13013189  BnF: cb12209685t (data)  GND: 133101843  ISNI: 0000 0000 2745 5022  LCCN: n82037414  NTA: 205444164  SNAC: w6dc0dnt  SUDOC: 030741386  VIAF: 64055070   WorldCat (עם VIAF): 64055070
ועדת הדרכים והאמצעים של בית הנבחרים של ארצות הברית

| --- | --- |

 גוף פרלמנטרי:  בית הנבחרים של ארצות הברית
 ייסוד הוועדה:  21 בדצמבר 1795
 יו"ר:  ג'ייסון סמית' (המפלגה הרפובליקנית) כהונה מ-10 בינואר 2023
 חבר בכיר:  ריצ'רד ניל (המפלגה הדמוקרטית)
 תחומי שיפוט:  מיסוי, מכסים, דמי אבטלה, מדיקר, אכיפת דיני מזונות, אימוץ, משפחות אומנה
 חברים
      רפובליקנים (25)      דמוקרטים (18)
  אתר האינטרנט הרשמי של ועדת הדרכים והאמצעים של בית הנבחרים של ארצות הברית
ועדת הדרכים והאמצעים של בית הנבחרים של ארצות הברית (באנגלית: United States House Committee on Ways and Means) היא ועדת המיסוי הראשית בבית הנבחרים של ארצות הברית. לוועדה יש סמכות שיפוט על כל ענייני מיסוי, מכסים ואמצעים אחרים להעלאת הכנסות המדינה, כמו גם מספר תוכניות אחרות כולל ביטוח לאומי, דמי אבטלה, מדיקר, אכיפת דיני מזונות, סיוע זמני למשפחות נזקקות, אומנה, ותוכניות אימוץ. חברי ועדת הדרכים והאמצעים אינם רשאים לכהן בוועדה אחרת, אלא אם יינתן להם פטור מהנהגת הקונגרס של מפלגתם. היא נחשבת זה מכבר לוועדה היוקרתית ביותר של בית הנבחרים.
חוקת ארצות הברית מחייבת כל הצעת חוק בנוגע למיסוי להגיע מבית הנבחרים האמריקאי, וכללי בית הנבחרים קובעים כי על כל חקיקה העוסקת במיסוי לעבור דרך ועדת הדרכים והאמצעים. מערכת זו מעניקה לוועדה ולחבריה מידה משמעותית של השפעה על מדיניות ציבורית, על הוועדות המקבילות לה ועל חברי קונגרס אחרים. מקבילת הוועדה בסנאט היא ועדת הכספים של הסנאט של ארצות הברית. בוועדה חברים 43 חברים משתי מפלגות הקונגרס.
המונח "דרכים ואמצעים" מקורו בפרלמנט הבריטי ומתייחס למתן הכנסות כדי לעמוד בדרישות ההוצאה הלאומית וליישום יעדי המדיניות הכלכלית של ארצות הברית.
היסטוריה

ועדת הדרכים והאמצעים הוקמה לראשונה במהלך הקונגרס הראשון, בשנת 1789. עם זאת, גרסה ראשונית זו פורקה לאחר 8 שבועות בלבד; במרוצת השנים הבאות קמו ועדות אד הוק לכתיבת חוקים בסוגיות שכבר עברו דיונים במליאת בית הנבחרים. בהחלטה שהתקבלה ב-21 בדצמבר 1795 נוסדה הוועדה כוועדה קבועה, וב-7 בינואר 1802 נמנתה ברשימת הוועדות הקבועות של הקונגרס האמריקאי. עם מיסוד הוועדה כקבועה, כל המיסוי בארצות הברית והקצבות תקציב המדינה הפדרלי היו נתונים למרותה, עד שסמכות ההקצבות הועבר אל ועדת ההקצבות של בית הנבחרים ב-1865.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית היה תדיאוס סטיבנס מכתיב המדיניות הראשי של השלטון בקונגרס, במסגרת תפקידו כיו"ר הוועדה ומנהיג הסיעה הרפובליקנית. הוא לקח אחריות על חקיקה מרכזית שמימנה את המאמץ המלחמתי ושינתה לצמיתות את המדיניות הכלכלית של האומה בנוגע למכסים, איגרות חוב, מס הכנסה ובלו, בנקים לאומיים, דיכוי כספים בידי בנקים מדינתיים, פיקוח על מטבע הדולר אמריקאי, ומענקים להפקעת קרקעות עבור הנחת מסילות ברזל במערב ארצות הברית. סטיבנס היה אחד מקובעי המדיניות העיקריים בנוגע לתקופת השיקום, והנהיג הליך הדחה בבית הנבחרים נגד הנשיא אנדרו ג'ונסון (אשר זוכה בידי הסנאט ב-1868). הנס ל. טרפוס, הביוגרף המוביל של סטיבנס, קבע כי הודות לישיבתו בראש הוועדה הוא ”היה אחד מחברי בית הנבחרים המשפיעים ביותר ששירתו בקונגרס אי פעם. הוא שלט ברזי בית הנבחרים עם שנינותו, ידענותו בהליך הפרלמנטרי וכוח הרצון המוחלט שלו, על אף שפעמים תכופות כשל בלהכריע.” השקפות היסטוריוגרפיות על סטיבנס השתנו באופן דרמטי במהלך השנים, החל מראשית המאה ה-20 בה סטיבנס והרפובליקנים הרדיקלים נתפסו כשליחי תאגידי ענק המונעים משנאת הדרום הלבן, וכלה בנקודת המבט של הנאו-אבולישניסטים משנות ה-50 של המאה ה-20 אשר ציינו לחיוב את מאמציו להעניק שוויון זכויות לעבדים המשוחררים.
שלושה מנשיאי ארצות הברית – ג'יימס פולק, מילרד פילמור וויליאם מקינלי – ישבו בראש הוועדה. לפני שנוצרו תפקידי ההנהגה של הסיעות בקונגרס בשלהי המאה ה-19, יו"ר ועדת הדרכים והאמצעים נחשב למנהיג הרוב בבית הנבחרים. יושב הראש הוא אחד מחברי בית הנבחרים הבודדים שיש להם שטחי משרדים בתוך משכן הקפיטול עצמו.
חשיבות פוליטית

בגלל תחום השיפוט הרחב שלה, ועדת הדרכים והאמצעים היא זה מכבר אחת הוועדות החשובות ביותר בקונגרס ביחס להשפעתה על מדיניות הרשות המבצעת. למרות שאין לוועדה סיכויים ממשיים בסיוע לבחירות מחדש של חבריה, היא נתפסת כבעלת ערך משתי סיבות: הראשונה – בהתחשב במגוון הרחב של האינטרסים המושפעים בה, חברות בוועדה משמשת בסיס איתן לתרומות פוליטיות, והשנייה – מכיוון שמגוון העיסוקים בה כה נרחב, חברי הוועדה משפיעים על החלטות הקובעות מדיניות פדרלית. בין הנושאים העיקריים שהתקבלו בעבר בוועדת הדרכים והאמצעים ניתן למנות רפורמה במדיניות רווחה, הטבה בתרופות מרשם של המדיקר, רפורמה בביטוח הלאומי, רפורמת קיצוצי המס של ג'ורג' ווקר בוש והסכמי סחר בהם הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה והסכם הסחר החופשי של מרכז אמריקה והרפובליקה הדומיניקנית.
משנת 1911 עד 1974 הייתה לוועדת הדרכים והאמצעים, בנוסף לתפקידיה החקיקתיים, אחריות נוספת למנות חברים בוועדות אחרות. כאשר הקריירה של יו"ר הוועדה וילבור מילס הסתיימה בשערורייה ציבורית, חבר הקונגרס פיליפ ברטון העביר את סמכויות הבחירה של הוועדה לוועדה נפרדת שנוצרה זה עתה.
הערות שוליים

↑  ג'ון ביינר, Panic Rooms, Birth Certificates and the Birth of GOP Paranoia, באתר פוליטיקו, 2 באפריל 2021 (באנגלית)
↑  Ways and Means Bicentennial History, Page 58, באתר Wayback Machine (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572382205171  BnF: cb118636667 (data)  CiNii: DA00363580  GND: 1080214-9  ISNI: 0000 0001 2111 2798  LCCN: n79017982  NKC: kn20111130004  NLA: 35565430  SUDOC: 074914154  Trove: 997936  VIAF: 145346646   WorldCat (עם VIAF): 145346646
זיגריק

זיגריק (או זינגריק) היה אחיו של סארוס ושליט לזמן קצר על הוויזיגותים בחודש ספטמבר 415. זיגריק עלה לשלטון בעקבות דקירתו למוות של המלך אטהאולף בידי דוביוס, אחד מחסידיו של סארוס שביקש לנקום את מותו בידי אטהאולף. זיגריק ידע, ככל הנראה, על כוונת ההתנקשות.
אחרי עלותו לשלטון, המית זיגריק את בניו של אטהאולף מאשתו הראשונה, כשהוא קורע אותם מזרועות הבישוף זיגסאר שאצלו ביקשו מחסה. אשתו השנייה של אטהאולף, גאלא פלקידיה, אחות הקיסר הונוריוס, זכתה ליחס משפיל ואכזרי, כאשר זיגריק כופה עליה לפסוע לאורך קילומטרים רבים ברגל בלוויית שבויים.
כעבור שבעה ימים, נרצח זיגריק ובמקומו נבחר למלך ואליה.
זכויות להט"ב באיי פארו

| --- | --- |

איי פארו
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 1933, גיל הסכמה שווה בין זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד מאז 1988
 טרנסג'נדריות:  ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 1967
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת, דנמרק אחראית להגנה
 הגנה מפני אפליה:  הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית מפשעי שנאה ודברי שטנה בלבד
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  ישנה הכרה בנישואים חד-מיניים מאז 2017
 אימוץ:  ישנה הכרה באימוץ משותף על ידי זוגות חד מיניים מאז 2017
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד (כחלק מטריטוריה אוטונומית בתוך ממלכת דנמרק שהצביעה בעד)
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטריטוריה האוטונומית איי פארו בתוך ממלכת דנמרק, מוגדרות כבין המתקדמות ביותר בעולם. ממלכת דנמרק מורכבת ממדינה ריבונית המתפרשת על שלושה אזורים אשר מרכיבים אותה, ביניהם: דנמרק, גרינלנד ואיי פארו.
אף על פי שפעילות הומוסקסואלית הייתה חוקית באיי פארו מאז שנות ה-30 בדומה לדנמרק וגרינלנד, לזוגות חד-מיניים מעולם לא הייתה הכרה בזוגיות חד-מינית בניגוד לדנמרק מאז 1989 וגרינלנד מאז 1996 שהכשירו שותפויות רשומות בין זוגות חד-מיניים עד אפריל 2016, שבו העביר הלוגטינג (הפרלמנט הפארואי) חקיקה שמכשירה נישואים חד-מיניים באיי פארו, נישואים חד-מיניים שנעשו בדנמרק ומחוצה לה והכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים באופן משותף או חורג. החקיקה אושרה על ידי הפולקטינג (הפרלמנט הדני) באפריל 2017 ונכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2017.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית באיי פארו מאז 1933, שנה שבה הוגדרה כחוקית בכל חלקי ממלכת דנמרק. באותה תקופה, גיל ההסכמה נקבע ל-18 שנים בקרב זוגות הומוסקסואלים גברים. בעוד שדנמרק (כולל גרינלנד) הורידו את גיל ההסכמה שלהן ל-15 שנים בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד ב-1977 ללא התייחסות למגדר או נטייה מינית, איי פארו השוותה את גיל ההסכמה שלה בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים רק כ-11 שנים לאחר מכן ב-1988.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

דנמרק הכשירה נישואים חד-מיניים ב-2012 בעוד חוק נישואים זהה בגרינלנד נכנס לתוקף ב-1 באפריל 2016. עם זאת, ניסיון דומה להעברתו באיי פארו נדחה, עד אפריל 2016.
ניסיון להכשיר את חוק השותפויות הרשומות של דנמרק באיי פארו נשקל ב-2007, אך מעולם לא הוגש ללוגטינג בעוד שהצעת חוק להכשרת נישואים חד-מיניים נדחתה על ידי הפרלמנט ב-2014, לפני הבחירות הכלליות ב-2015. בעקבות אותן בחירות, הועלתה הצעת חוק להכשרת נישואים חד-מיניים בפרלמנט בספטמבר 2015. הצעת החוק כללה התרת נישואים אזרחיים וזכויות אימוץ מלאות לזוגות חד-מיניים בהתאם לחוקי דנמרק וגרינלנד בנושאים. העברת החוק בקריאה ראשונה התקיימה ב-24 בנובמבר 2015 וקריאה שנייה החלה ב-16 במרץ 2016, אם כי ההצעה נשלחה חזרה לוועדה באותה תקופה. עצומה נגד היוזמה קיבלה באותה תקופה 1,262 חתימות.
הצעת החוק הוגשה שוב ב-26 באפריל 2016, בעוד הפרלמנט הצביע בעד קריאתה השנייה, עם רוב של 19 בעד ו-14 נגד. הקריאה השלישית והאחרונה התקיימה ב-29 באפריל 2016 והצעת החוק עברה שוב עם 19 מצביעים בעד ו-14 נגד. הצעת החוק אושררה בפרלמנט הדני באפריל 2017 וקיבלה הסמכה מלכותית (אנ') בחודש שלאחר מכן. ההצעה נכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2017. טקס הנישואים החד-מיניים הראשון באיי פארו נערך ב-6 בספטמבר 2017.
הורות ואימוץ

העברת הצעת החוק להכשרת נישואים חד-מיניים על ידי הלוגטינג ב-29 באפריל 2016 ואושררה על ידי הפרלמנט הדני ב-25 באפריל 2017, הכילה הוראות המתירות אימוץ ילדים על ידי זוגות חד-מיניים נשואים. החוק נכנס לתוקף ב-1 ביולי 2017. לדברי החוק, רק זוגות נשואים רשאים לאמץ ילדים באופן חוקי, לא כולל רווקים או זוגות לא נשואים. אף על פי השינויים בחוק הנישואים באותה תקופה, סוגיות התרת חופשת אבהות והורות משותפת (בין היתר) לזוגות חד-מיניים נותרו לא פתורות. ב-20 בדצמבר 2021, שתי הצעות חוק שהוגשו על ידי מפלגות האופוזיציה לתיקון זכויות ההורות של זוגות חד-מיניים התקבלו בלוגטינג בקריאה שלישית.