stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרפובליקה הצרפתית הרביעית
יחסי הרפובליקה הרביעית עם ישראל

יחסי הרפובליקה הרביעית עם ישראל היו יחסים של בעלות ברית אסטרטגיות. הרפובליקה הרביעית קיימה עם ישראל יחסים ביטחוניים הדוקים, והיה ביניהם שיתוף פעולה אסטרטגי שהגיע לשיאו במלחמת סואץ. עד לשנת 1954 חיפשה ישראל את ידידותה של צרפת, כאשר ארצות הברית סירבה למכור לה נשק, ופניה לבריטניה הייתה בלתי אפשרית בשל משקעי העבר. מעורבותה של צרפת במלחמת העצמאות האלג'ירית הובילה אותה לעימות עם העולם הערבי, שהפך להיות חריף יותר עם עלייתו לשלטון של גמאל עבד אל נאצר. בתקופה זו נראה היה איחוד אינטרסים בין ישראל שחששה מן הנאצריזם, ובין צרפת. על אף התנגדות משרד החוץ הצרפתי, יצרו בכירים במשרד ההגנה קשרים טובים עם ישראל, ועסקאות הנשק הראשונות מומשו בתחילת שנת 1954.
אמצעי הלחימה הצרפתיים איפשרו לישראל ליזום מהלכים לקראת מלחמת מנע נגד מצרים לפני שזו תשיג עליונות צבאית. ב-26 ביולי 1956 הלאים נשיא מצרים נאצר את תעלת סואץ באורח חד צדדי. צרפת ובריטניה תכננו, בשיתוף פעולה עם ישראל, ליטול חזרה את השליטה בתעלה ולהדיח את נאצר מן השלטון. בסוף חודש אוקטובר התרחשה מלחמת סיני שהסתיימה בנסיגה של צרפת, בריטניה וישראל מאזור סיני בעקבות לחץ שהפעילו ברית המועצות וארצות הברית. הכישלון בהשגת יעדי המלחמה החמיר את הקרירות והחשדנות שהפגינו הבריטים כלפי ישראל והוביל לפירוקה של הברית המשולשת שרק נוצרה. בניגוד לכך, יחסי ישראל וצרפת יצאו מחוזקים משיתוף הפעולה במלחמה. בשנת 1957 הסכימו כל ממשלות צרפת לספק לישראל נשק מכל הסוגים באופן סדיר, מתוך שיקולים שהם לא רק פוליטיים, צבאיים וכלכליים, אלא מתוך רצון לקיים יחסים מיוחדים עם ישראל שנובעים מאהדה ומידידות של ההנהגה בצרפת כלפי ישראל.
במסגרת הברית הבלתי כתובה שנוצרה בין צרפת לבין ישראל, נחתם באוקטובר 1957 בפריז הסכם רשמי על רכישת כור גרעיני מצרפת. תחת ההסכם, צרפת מכרה לישראל מידע טכנולוגי ושלחה פועלים שיסייעו בהקמת כור גרעיני בדימונה. בנייתו של הכור הגרעיני נמשכה חמש שנים והסתיימה בשנת 1963.
ראשי הממשלה ברפובליקה הרביעית

| שם | תאריך תחילת כהונה | מפלגה |
| --- | --- | --- |
| פול רמדיה | 22 בפברואר 1947 | SFIO |
| רובר שומאן | 24 בנובמבר 1947 | MRP |
| אנדרה מארי | 26 ביולי 1948 | המפלגה הרדיקלית |
| רובר שומאן | 5 בספטמבר 1948 | MRP |
| אנרי קיי | 11 בספטמבר 1948 | המפלגה הרדיקלית |
| ז'ורז' בידו | 28 באוקטובר 1949 | MRP |
| אנרי קיי | 2 ביולי 1950 | המפלגה הרדיקלית |
| רנה פלוון | 12 ביולי 1950 | UDSR |
| אנרי קיי | 10 במרץ 1951 | המפלגה הרדיקלית |
| רנה פלוון | 11 באוגוסט 1951 | UDSR   |
| אדגר פור | 20 בינואר 1952 | המפלגה הרדיקלית |
| אנטואן פינאי | 8 במרץ 1952 | CNIP |
| רנה מאייר | 8 בינואר 1953 | המפלגה הרדיקלית |
| ז'וזף לניאל | 27 ביוני 1953 | CNIP |
| פייר מנדס פראנס | 18 ביוני 1954 | המפלגה הרדיקלית |
| אדגר פור | 23 בפברואר 1955 | המפלגה הרדיקלית |
| גי מולה | 31 בינואר 1956 | SFIO |
| מוריס בורז'ס מונורי | 12 ביוני 1957 | המפלגה הרדיקלית |
| פליקס גאיאר | 6 בנובמבר 1957 | המפלגה הרדיקלית |
| פייר פלימלן | 13 במאי 1958 | MRP |
| שארל דה גול | 1 ביוני 1958 | UNR |
הערות שוליים

↑  ד"ר ש.י. בלוך, ארצות אירופה המערבית אחרי מלחמת העולם השנייה, תולדות המאה ה-20, הוצאת יזרעאל, 1963, כרך ב', עמ' 100
↑  שארל דה גול, המאבק לחרות, כרך שלישי "עם נושע", הוצאת עם הספר, תשי"ח, עמ' 285
↑  חיים מסינג, אנציקלופדיה היסטורית של מדינות העולם, הוצאת עמיחי, 1966, עמ' 936.
↑  ד"ר ש.י. בלוך, ארצות אירופה המערבית אחרי מלחמת העולם השנייה, תולדות המאה ה-20, הוצאת יזרעאל, 1963, כרך ב', עמ' 104
↑  שרביט, ד. (2008). "יחסי ישראל צרפת: מחדוות הברית למרירות שלאחר הגירושין", בתוך: ב. נויברגר וא. גרוניק (עורכים), מדיניות חוץ בין עימות להסדרים ישראל 1948–2008 מקראה חלק ב' (1051-1026), רעננה: האוניברסיטה הפתוחה. ע' 1032
↑  שרביט, ד. (2008). "יחסי ישראל צרפת: מחדוות הברית למרירות שלאחר הגירושין", בתוך: ב. נויברגר וא. גרוניק (עורכים), מדיניות חוץ בין עימות להסדרים ישראל 1948–2008 מקראה חלק ב' (1051-1026), רעננה: האוניברסיטה הפתוחה. ע' 1034
↑  פינקוס, ב. (2005). מאמביוולנטיות לברית בלתי כתובה. ישראל, צרפת ויהודי צרפת 1947–1957. מכון בן-גוריון: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ע' 666
↑  פינקוס, ב. (2005). מאמביוולנטיות לברית בלתי כתובה. ישראל, צרפת ויהודי צרפת 1947–1957. מכון בן-גוריון: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ע' 706
| היסטוריה של צרפת |
| --- | --- | --- |
| גאלים | גאליה • גאלים • גאליה נארבוננסיס • גאליה אקוויטניה • מלחמת גאליה • גאליה בלגיקה |  |
| פרנקים | פרנקים • האימפריה הפרנקית • השושלת המרובינגית • השושלת הקרולינגית • האימפריה הקרולינגית • פרנקיה המערבית |  |
| צרפת המלוכנית | ממלכת צרפת • צרפת בימי הביניים • צרפת בעת החדשה המוקדמת • המהפכה הצרפתית |  |
| קיסרות צרפת | הרפובליקה הראשונה • הקיסרות הראשונה • הרסטורציה של ממלכת צרפת • המונרכיה של יולי • הרפובליקה השנייה • הקיסרות השנייה • הרפובליקה השלישית • צרפת של וישי |  |
| צרפת אחרי מלחמת העולם השנייה | צרפת החופשית • הממשלה הזמנית • הרפובליקה הרביעית • הרפובליקה החמישית |  |
פורטל צרפת צרפת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550767205171  LCCN: sh85051487  NLK: KSH2003003487 
מוריס בורז'ס-מונורי בפגישה עם לוי אשכול בשנת 1958
אלברכט אלט

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 1883 דיספק, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  24 באפריל 1956 (בגיל 72) לייפציג, גרמניה המזרחית 
 ענף מדעי:  תאולוגיה, חקר המקרא
 מקום קבורה:  בית הקברות הדרומי בלייפציג 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לייפציג 
 מוסדות:  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת האלה-ויטנברג  אוניברסיטת בזל  אוניברסיטת גרייפסוואלד 
 פרסים והוקרה:  מדען מצטיין של העם (1955) 
 בן או בת זוג:  Hildegard Lange (1938–?) 
 
אלברכט אלט; מצבת קברו בבית הקברות Südfriedhof בלייפציג
אלברכט אלט (בגרמנית: Albrecht Alt; ‏ 20 בספטמבר 1883, שטיבּאך, בוואריה – 24 באפריל 1956, לייפציג, גרמניה המזרחית) היה תאולוג פרוטסטנטי (לותרני) גרמני, חוקר מקרא ותולדות עם ישראל בארץ ישראל.
קורות חייו

אלברכט אלט, בנו של איש כמורה לותרני, למד תאולוגיה באוניברסיטת פרידריך אלכסנדר בארלנגן ובאוניברסיטת לייפציג. את התזה לתואר דוקטור, שנושאהּ היה "ישראל ומצרים", הגיש ב-1908 באוניברסיטת גרייפֿסוואלד. באותה שנה הגיע לראשונה לירושלים לשם השתלמות במכון הגרמני האוונגלי למדע קדמוניות ארץ הקודש, שייסד וניהל גוסטב דלמן. מ-1913 פעל אלט בהנהלת המכון.
ב-1912 מונה אלט לפרופסור-חבר באוניברסיטת גרייפֿסוואלד וב-1913 – לפרופסור באוניברסיטת בזל. במלחמת העולם הראשונה גויס כחובש לקורפוס אסיה ובהמשך הועסק ביחידת מיפוי (בבסיסה שבנצרת). בראשית 1917 סופח ליחידה לשמירת מונומנטים היסטוריים שליד מטה הצבא הגרמני-טורקי (Deutsch-Türkische Denkmalschutzkommando), שפעלה בראשותו של הארכאולוג תאודור ויגאנד באזורי החזית בזירת המזרח התיכון. אלט היה בין אחרוני הגרמנים שעזבו את ירושלים ב-1917 לפני כיבושהּ בידי הבריטים.
בשנים 1921–1923 כיהן אלט ככומר הקהילה האוונגלית הגרמנית בירושלים במרכזה שבכנסיית הגואל. עד שפסקה פעולתו של המכון הגרמני האוונגלי בירושלים ב-1938 שימש בו כמנהל-אורח, ומדי שנה בשנה חזר ללמד בו. אלט ערך את השנתון של המכון (Palästina-Jahrbuch) עד 1941.
בד בבד כיהן אלט כפרופסור ללימודי המקרא באוניברסיטת האלֶה וכן באוניברסיטת לייפציג, שבה ירש את כסאו של מורו רודולף קיטל ובה עשה את עיקר עבודתו במחקר ובהוראה. אלט שהה בלייפציג בשנות מלחמת העולם השנייה וכיהן כרקטור האוניברסיטה שלה עד פרישתו ב-1953. מ-1932 ועד למותו ב-1956 היה חבר באקדמיה למדעים של מדינת סקסוניה בתחום הפילולוגיה וההיסטוריה. בשנים 1925–1949 עמד בראש האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל במרכזהּ שבלייפציג.
מחקריו וכתביו

מחקריו של אלברכט אלט פורסמו ברובם כמאמרים בשנתון המכון הגרמני האוונגלי (Palästina-Jahrbuch), בכתב העת של האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל (DZPV – Zeitschrift des Deutschen Palästinavereins), בכתב העת של החברה המזרחנית הארץ-ישראלית (JPOS), בספרי יובל ועוד. מאמריו השונים לוקטו באסופה בת שלושה כרכים שראו אור בשנים 1953–1959.
חיבורו הראשון, "ישראל ומצרים" (1909), נסב על היחסים המדיניים בין יהודה וישראל לבין הפרעונים. ב-1913 פרסם את מאמרו "המלכות בישראל וביהודה", שבו עמד על ההבדלים בין ממלכת יהודה לממלכת ישראל מבחינת אופי השלטון: שושלת אחת יציבה ביהודה לעומת מנהיגות כריזמטית מפורדת של שושלות אחדות בישראל. ב-1929 ראה אור חיבורו "אלוהי האבות" על שורשי האמונה הישראלית באל אחד.
בחיבורו "התנחלות בני ישראל בארץ-ישראל" העמיד אלט את דגם "החדירה השקטה" בתהליך התנחלות שבטי ישראל. הוא גרס כי הסיפור המקראי (בספר יהושע ובספר שופטים) נערך ושוכתב בעת העלאתו על הכתב בתקופה מאוחרת ואחרי תהליך מסירה ארוך, וכי כניסת בני ישראל לארץ כנען לא נעשתה במהלך של כיבוש צבאי, אלא תוך הסתננות מדורגת ואיטית.
בחיבורו מ-1934, "מקורות החוק הישראלי", העלה אלט לראשונה את ההבחנה בין שתי צורות יסוד עיקריות של חוקי התורה, על פי ניסוחם הסגנוני – בין החוק הקאזואיסטי המנוסח כמשפטי תנאי לבין החוק האפודיקטי המנוסח כציווי מוחלט ללא פירוט. לפי אלט החוק הקאזואיסטי הגיע למערכת החוקים הישראלית בהשפעת חוקי המזרח הקדום, ואילו החוק האפודיקטי נוצר בתוך עדת בני ישראל.
אלט התקין ועיבד, יחד עם אוטו אייספלדט, את מהדורת 1937 של הביבליה הבראיקה (אנ') של קיטל.
אלט תרם לידיעת ארץ ישראל בתקופות הרומית והביזנטית. בשנות מלחמת העולם הראשונה, במסגרת שירותו ביחידה לשמירת אתרים היסטוריים, חקר את "הכתובות היווניות בפלשתינה טרטיה שממערב לערבה"; המונוגרפיה שלו בנושא זה פורסמה בברלין ב-1921. תרומתו לחקר הנגב בתקופות מאוחרות ניכרת, לדוגמה, במחקרו על הלימס הארצישראלי.
מחקריו בתחום הגאוגרפיה ההיסטורית של ארץ ישראל, שעסקו בזיהוי אתרים מקראיים ובגבולות השבטים והממלכות, הסתייעו בממצאים ארכאולוגיים. אלט עצמו לא ניהל חפירות, אבל קירב חוקרי מקרא למדע הארכאולוגיה.
לקריאה נוספת

"אלט, אלברכט", האנציקלופדיה העברית (כרך ג), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"ו, עמ' 521
יהושע בן אריה, ‏"המוסדות הזרים לארכאולוגיה ולחקירת ארץ-ישראל בתקופת המנדט, חלק ב", קתדרה 93, ספטמבר 1999; פרק ו': הפעילות של המוסדות הגרמניים, עמ' 117-111
W.F. Albright, "Albrecht Alt", Journal of Biblical Literature, 75 (1956), 169–173
Fritz Volkmar, "Alt, Albrecht", In: Eric M. Meyers (dir.), Oxford Encyclopaedia of Archaeology in the Ancient Near East, Oxford University Press, 1997, Vol. 1, pp. 79-80
הערות שוליים

↑  Deutsches Evangelisches Institut für Altertumswissenschaft des Heiligen Landes – DEI
↑  אלט כתב על פעולותיה של יחידה זו במאמרו מ-1920 בכתב העת של האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל 

Albrecht Alt, "Aus der Kriegsarbeit der deutschen Wissenschaft in Palästina", Zeitschrift des Deutschen Palästinavereins 43 (1920), pp. 93–108
↑  פעולתו של המכון בירושלים חודשה רק ב-1964 עם מינויו של מרטין נות למנהלו
↑  Kleine Schriften zur Geschichte des Volkes Israel; אלט היה מעורב בעריכת שני הכרכים הראשונים. את הכרך השלישי, שראה אור אחרי מותו, ערך תלמידו מרטין נות; כמה מהחיבורים המרכזיים תורגמו לאנגלית וראו אור ב-1966 בקובץ Essays on Old Testament History and Religion
↑  תורגם לעברית על ידי י"מ גרינץ בתשכ"ב; מהדורת אקדמון הופקה בתשל"ב
↑  תורגם לעברית על ידי דן בר"ג בהוצאת האוניברסיטה העברית בירושלים, החוג להיסטוריה של עם ישראל, תשכ"ח
↑  תורגם לעברית בהוצאת האוניברסיטה העברית בירושלים, החוג למקרא, תשל"ב, תשל"ט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257786805171  PLWABN: 9810640999905606  BnF: cb15536403x (data)  GND: 118648349  HDS: 010498  ICCU: SBLV186618  ISNI: 0000 0001 0884 0491  LCCN: n87123574  NKC: skuk0000025  NTA: 070707103  SUDOC: 067282946  Trove: 786020  VcBA: 495/137931  VIAF: 29842353   WorldCat (עם VIAF): 29842353
מגוון ביולוגי

רשימה של המגוון הביולוגי של בעלי החיים במדגסקר.
המונח מגוון ביולוגי (באנגלית: Biodiversity) מתייחס לכלל המערכות האקולוגיות בכדור הארץ, על שפע המינים שבהן ועל יחסי הגומלין ביניהם.
המונח נטבע כנראה בידי אדוארד וילסון בשנת 1986 במהלך כינוס של "הפורום הלאומי בנושא המגוון הביולוגי", שהתקיים ביוזמת האקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים ביחד עם המוזיאון הלאומי – סמית'סוניאן. כיום משתמשים במונח זה כדי לתאר את השונות בטבע הבאה לידי ביטוי בכל רמות הארגון הביולוגיות – המגוון הגנטי (שונות גנטית) בתוך כל מין, מגוון מינים (שונות בין מינים) ומגוון המערכות האקולוגיות.
המשמעות המבנית של מגוון ביולוגי מתבססת על המספר והשפע היחסי של הטיפוסים הגנטיים בתוך המינים, של המינים בתוך המערכות ושל טיפוסי המערכות האקולוגיות ביחידות הנוף. המשמעות התפקודית של מגוון ביולוגי מתבססת על ההבדלים בין הגנוטיפים, המינים והמערכות האקולוגיות השונות שביחידות הנוף, בהתייחס לתהליכים האקולוגיים שבהם לוקחים חלק הגנוטיפים והמינים במערכות אלה ובהתייחס לתפקודיהם בהקשר זה.
לצד חשיבותו של המגוון הביולוגי לתפקודה התקין של המערכת הפלנטרית (כלומר, לכלל תהליכי החיים בכדור הארץ) נודעת לו חשיבות מובהקת גם בנוגע לרווחתו של המין האנושי. לדוגמה, כמעט מחצית מכלל התרופות ששימשו את האדם בעולם המערבי באו עד לאחרונה ממקורות טבעיים, וכמעט כל מזונותיו מבוססים על מיני בר שהתקיימו בטבע. עם העלייה החדה בנפח האוכלוסייה האנושית בעשורים האחרונים, עולה הדרישה למזון - וככל שהמגוון הביולוגי גדול יותר, גדל הפוטנציאל לפיתוח זני מזון חדשים ולהסתייעות בזני הבר כדי להתגבר על מחלות הפוקדות את היבולים המשמשים את האדם בחקלאות.
ראו גם

צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
מין פולש
הכחדה
שמורת טבע
מעבר אקולוגי
לקריאה נוספת

אדוארד וילסון, החיים בתוך קובייה אחת קטנה, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 141, פברואר 2010
Levin, S ‏ Encyclopedia of Biodiversity. San Diego: Elsevier Academic Press. ISBN 9780123847195
הערות שוליים

↑  האיומים על המגוון הביולוגי בישראל בעידן של שינוי אקלים – קריאה להקמת מרכז לאומי לחקר שינוי האקלים בישראל, באתר אקולוגיה וסביבה, ‏3 באוגוסט, 2014
↑  החברה להגנת הטבע : דנה אלשטיין, איריס האן, דן אלון, הקשר הדו-כיווני בין משבר האקלים ומשבר המערכות האקולוגיות, 2023
↑  נעה פישר, דוח: משבר האקלים ומשבר המגוון הביולוגי – וההשפעה על ישראל, באתר ynet, 24 במאי 2023
↑  פנדונג צ'ן, תגובות דטרמיניסטיות של המגוון הביולוגי לשינויי אקלים באמצעות פלישות מינים אקזוטיים, באתר nature plants, ‏18 בספטמבר 2024
| אקולוגיה |
| --- | --- | --- |
| תת-תחומים | אקולוגיה התנהגותית |  |
| רמות ארגון | אורגניזם • אוכלוסייה • חברה • מערכת אקולוגית • ביומה • ביוספירה • פרט |  |
| יחסי גומלין | טריפה • תחרות • קניבליזם • הדדיות • טפילות • פרזיטואידיות |  |
| תהליכים | אבולוציה • סוקצסיה • הכחדה • גמישות פנוטיפית • פירוק |  |
| מושגי יסוד | כושר נשיאה • גומחה אקולוגית • בית גידול • גורם מגביל • מגוון ביולוגי • מארג מזון • מין פולש • גילדה • מין מהנדס סביבה • אקולוגיה - מונחים |  |
פורטל ביולוגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529837705171  BnF: cb121441898 (data)  GND: 4601495-0  LCCN: sh87005569  LNB: 000048408  NDL: 00936129  NKC: ph118885 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאיה דדון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביולי 2006 (בת 18) ישראל קריית שמונה, ישראל
 שם לידה:  מאיה דדון
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2022
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  פופ • מזרחית
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  איי ליסט
 
מאיה דדון (נולדה ב-16 ביולי 2006) היא זמרת ישראלית, שזכתה להצלחה בשנת 2022 בעקבות צאת סינגל הבכורה שלה, "חוץ ממך", שזכה להצלחה ארצית. השיר דורג במצעדים השבועיים השונים וצבר למעלה מ-2.5 מיליון השמעות בספוטיפיי ו-7.7 מיליון צפיות ביוטיוב. הסינגל השני שלה, "כמו שאני" זכה גם הוא להצלחה.
בספטמבר 2022 הוציאה את הדואט "להיות שלך" עם עדן בן זקן, ואת אלבום הבכורה שלה, חוץ ממך.
ביוגרפיה

מאיה דדון נולדה ב-16 ביולי 2006 וגדלה בקריית שמונה. במאקו פרסמו כתבה במסגרתה נאמר שבמהלך ההסגרים הראשונים שאירעו ב-2020 היא שיתפה גרסאות כיסוי שלה באינסטגרם וביוטיוב. זמרים ישראלים כדוגמת עומר אדם ועדן בן זקן נחשפו לביצועים אלו. שוקי ביטון, בן זוגה של בן זקן, נחשף לאותן גרסאות הכיסוי ועם רוברטו החתימו אותה על חוזה הקלטות. את סינגל הבכורה שלה, "חוץ ממך" הוציאה דדון ב-12 בינואר 2022. הוא זכה להצלחה רבה במצעדי השירים בארץ, כמו גם ברשתות הסטרימינג השונות. מספר ימים לאחר יציאתו, נחשף שהוא דורג במקום הראשון בשזאם ישראל עם קרוב ל-6,000 חיפושים. הצלחתו של השיר התבטאה גם ברשת החברתית טיקטוק. ב-24 במרץ הוציאה את הסינגל השני שלה, "כמו שאני" שהצליח לשחזר את הצלחת קודמו ודורג במצעדים השבועיים, כמו גם זכה להצלחה ברשתות הסטרימינג השונות.
ב-2 במאי פרסמה גרסת כיסוי רשמית ל"שיר למעלות". הסינגל השלישי שלה, "יאללה ביי" יצא לאור בסוף יוני וזכה להצלחה. בסמוך לכך, פורסם וידאו קליפ רשמי שהועלה לערוץ היוטיוב של דדון והצליח לצבור למעלה מ-8 מיליון צפיות בסך הכול. חודשיים לאחר מכן, הוציאה את הסינגל "בלילות". בספטמבר נודע שהיא הקליטה דואט עם עדן בן זקן בשם "להיות שלך". השיר פורסם באמצע החודש, ובסמוך אליו הכריזה על אלבום הבכורה שלה, חוץ ממך. במסגרת האלבום, הקליטה מחדש את להיטה של רינת בר "פיו פיו".
בשנת 2023 הוציאה את שיר הגאווה "פוני" עם ג'טפייר. ב-13 באוגוסט הוציאה את הסינגל "רוצה לאהוב אותך". ב-30 באוגוסט פורסם כי דדון היא מופע החימום במופעים של הזמרת נועה קירל בפארק הירקון במהלך ספטמבר 2023.
ב-28 בינואר 2025 הוציאה את הסינגל "מישהו אחר" עם אלקנה מרציאנו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2022: חוץ ממך
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם | שנה | מיקומי שיא> מדיה פורסט  | מיקומי שיא> היטליסט | מיקומי שיא> העשירייה | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "חוץ ממך" | 2022 | — | — | 2 | חוץ ממך |
| "כמו שאני" | 2022 | — | — | 4 | חוץ ממך |
| "יאללה ביי" | 2022 | 9 | — | 4 | חוץ ממך |
| "בלילות" | 2022 | — | — | — | חוץ ממך |
| "להיות שלך" (עם עדן בן זקן) | 2022 | 17 | — | — | חוץ ממך |
| "משפיענים" | 2022 | 10 | — | — | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "חוף בלי אף אחד" (עם עילאי אלמקייס) | 2023 | — | — | — | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "לילה בלי כוכב" | 2023 | 15 | — | — | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "פוני" (עם ג'טפייר) | 2023 | — | — | — | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "רוצה לאהוב אותך" | 2023 | — | — | — | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "מישהו אחר" (עם אלקנה מרציאנו) | 2025 | 16 | 68  | — |  |
| "תשמור אותי" | 2025 | — | — | — |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | פריצת השנה במוזיקה | מאיה דדון | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שיר השנה | "חוץ ממך" | מועמדות |
הערות שוליים

1 2  מוזיקה - כוכבת עולה: מאיה דדון רק בת 15 ושואפת להצליח ובגדול, באתר פרוגי, ‏28 בינואר 2022
1 2  מאיה דדון - חוץ ממך, נבדק ב-2022-09-21
↑  גיל משעלי, ‏מאיה דדון עולה לליגה של הגדולים, באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2022
↑  מאיה דדון - כמו שאני, נבדק ב-2022-09-21
1 2  להיות שלך, 2022-09-15, נבדק ב-2022-09-21
1 2  חוץ ממך, 2022-09-20, נבדק ב-2022-09-21
1 2 3  גיל משעלי, ‏בת 15 מקרית שמונה מרסקת לכולם את הלב בטיקטוק, באתר ‏מאקו‏, 27 בינואר 2022
↑  חוץ ממך, 2022-01-12, נבדק ב-2022-09-21
↑  TikTok, טיקטוק
↑  כמו שאני, 2022-03-24, נבדק ב-2022-09-21
↑  שיר למעלות, 2022-05-02, נבדק ב-2022-09-21
↑  יאללה ביי, 2022-06-30, נבדק ב-2022-09-21
↑  מאיה דדון - יאללה ביי (Prod. by Maor Shitrit), נבדק ב-2022-09-21
↑  בלילות, 2022-08-25, נבדק ב-2022-09-21
↑  גיל משעלי, ‏מאיה דדון תשחרר השבוע אלבום הבכורה: "מי האמין שדבר כזה יקרה בפחות משנה", באתר ‏מאקו‏, 19 בספטמבר 2022
↑  מאיה דדון - פיו פיו (Prod. by Moshe & ofek), נבדק ב-2022-09-21
↑  מאיה דדון & JETFIRE - פוני | Maya Dadon x JETFIRE - PONY, נבדק ב-2023-06-10
↑  גיל משעלי, ‏מאיה דדון תחמם את הופעותיה של נועה קירל בפארק הירקון, באתר ‏מאקו‏, 30 באוגוסט 2023
↑ מיקומי שיא במצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט:
"מישהו אחר": הגיע למיקום שיא במצעד של שבוע 6 לשנת 2025.
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏11 בפברואר 2025
| מאיה דדון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | חוץ ממך |  |
| סינגלים | "חוץ ממך" • "כמו שאני" • "יאללה ביי" • "בלילות" • "להיות שלך" • "משפיענים" • "חוף בלי אף אחד" |  |
| ערכים קשורים | עדן בן זקן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011253724305171  MusicBrainz: 090de7cc-cc28-41bf-bcd2-8f55b00810e6
כוח צביקה

צביקה גרינגולד, 2 במרץ 2010
כוח צביקה הוא כינויו של כוח שריון מאולתר, בפיקודו של סרן צביקה גרינגולד, מפקד פלוגת טנקים טנק בחטיבה 188 של חיל השריון, שפעל בחזית הצפון בימיה הראשונים של מלחמת יום הכיפורים. על תפקודו במלחמה הוענק לגרינגולד עיטור הגבורה. פעמים אחדות הועלו טענות שסיפורו של "כוח צביקה" נופח ואינו משקף את המציאות, אך אלו נדחו על ידי היסטוריונים צבאיים.
רקע

ביום כיפור, שבת, 6 באוקטובר 1973 בשעה 14:00 בצהריים, תקפו צבאות מצרים וסוריה בהרעשה ארטילרית כבדה את כוחות צה"ל המגינים על ישראל, ובכך נפתחה מלחמת יום הכיפורים. בחזית הצפון, היא רמת הגולן, כחצי שעה לאחר תחילת ירי מטחי הארטילריה, החלו כוחות שריון ורגלים סוריים גדולים להתקדם אל הגבול הישראלי במטרה לפרוץ אל שטח הגולן.
את קו החזית החזיקו כוחות סדירים בהיקף של שתי חטיבות שריון - חטיבה 7 שהייתה בתקן מלא וחטיבה 188 ("ברק") שכללה שני גדודים בלבד (53 ו-74). הכוחות הסדירים לחמו ובלמו את הכוחות הסורים העדיפים, בצפון הרמה הגבול הוחזק בהצלחה אך בדרום הרמה כוחות השריון היו דלילים לעומת הכוחות הסוריים ואלו הצליחו לפרוץ את הקווים הישראליים.
פעילות כוח צביקה > הכנות

ביום הכיפורים תשל"ד שהה סרן צביקה גרינגולד בביתו שבקיבוץ לוחמי הגטאות. גרינגולד היה בחופשה בין תפקידים, לאחר שסיים את תפקידו כמ"פ בפלוגה ז' של גדוד 74 (גדוד "סער") וטרם שובץ לתפקיד חדש. בצהריים הרגיש בתכונה לא שגרתית לנוכח מטוסי חיל האוויר שפיטרלו בשמי צפון הארץ, והחליט לעלות לרמת הגולן על דעת עצמו.
גרינגולד הגיע בשעה 18:00 לערך לבסיס נפח שבמרכז רמת הגולן וקיווה לעלות עם טנק לכיוון השריון הסורי שכבר החל להבקיע דרך מערכיה של חטיבה 188. לאחר שלוש שעות וחצי הצליח לארגן כוח של שני טנקים, וקיבל פקודה מסגן מפקד החטיבה דוד ישראלי לצאת מזרחה לכיוון חזית הקרבות.
פעילות כוח צביקה > השעות הראשונות

כאשר יצאו מנפח שני הטנקים (של גרינגולד ושל חגי צור) תחת פיקודו, קיבל גרינגולד הוראה מסגן מפקד חטיבה 188, דוד ישראלי, לנוע לכיוון חושניה ולסייע בבלימת השריון הסורי. "כוח צביקה", כפי שנקרא ברשת הקשר, נע על ציר הנפט והתקדם לעבר הכפר הצ'רקסי הנטוש חושניה. בצומת חושניה פגש הכוח בשיירת מנהלתית של צה"ל אשר נסוגה מערבה, כיוון שזיהו כוח שריון סורי באזור. גרינגולד הבין באותו רגע שכוחות סורים חדרו את מעטפת ההגנה של כוחות צה"ל וכי הם מתקדמים לעבר מחנה נפח.
בשעה 22:00 החל כוח צביקה לפגוע בכוחות החוד הסוריים אשר חדרו את קו התלים והתקדמו למרכז הרמה. לאחר הפגיעה בטנק הסורי הראשון הבין גרינגולד כי הטנק שבו נסע, שנפגע כבר בצהריים, לא יוכל להמשיך בלחימה. גרינגולד עלה לטנק של צור והורה לו לחזור עם הטנק הפגוע לנפח, כאשר גרינגולד עצמו המשיך עם הטנק התקין.
כוח צביקה שכלל בשלב זה טנק אחד פעל על פי תרגולות השריון: הוא עלה לעמדת ירי, צלף בטנק, ירד מהעמדה, עלה לעמדה חדשה וחוזר חלילה. גרינגולד העריך כי הוא פגע בערך ב-11 כלים סוריים, הישג גדול מאוד לטנק יחיד בלחימת לילה ללא אמצעים לראיית לילה.
פעילות כוח צביקה > חבירה לכוחות מילואים

סמוך לחצות הלילה שבין 6 ל-7 באוקטובר עלו על ציר הנפט 7 טנקים של חטיבה 179. הייתה זו פלוגה מגדוד 266 של חטיבת הגיוס המהיר (חטיבה שמגויסת בפרק זמן של עד 24 שעות), תחת פיקודו של עוזי מור.
הטנקים חברו לטנק של צביקה והכוח המשולב נע על ציר הנפט. הטנקים שנעו על הציר בשיירה נקלעו למארב והחלו להיפגע: הראשון והשני בהתחלה מכוח המילואים ואז השלישי של המג"ד עוזי מור עצמו. בסה"כ נפגעו 5 טנקים מהמארב כמו גם הטנק של גרינגולד שנפגע, כנראה, מאש של אחד מטנקי המילואים. גרינגולד ושני אנשי צוותו נחלצו מן הטנק, אולם נהג הטנק, פיליפ ברקוביץ', נשאר לכוד בטנק ונהרג בהתפוצצות שבאה זמן קצר לאחר היחלצות חבריו. פצועים מרסיסים וכוויות נסו השלושה לכיוון טנקי המילואים שלא נפגעו. גרינגולד, עדיין מסוחרר מהפגיעה, עלה על אחד הטנקים ופקד על מפקדו להתחלף עמו. שני הטנקים הנותרים יצאו חזרה לנפח עם ההרוגים והפצועים, כאשר מ"פ המילואים אמנון שרון עם עוד מספר פצועים והרוגים נשארו בשטח ונפלו בסופו של דבר בשבי הסורים.
פעילות כוח צביקה > המשך הלחימה תחת פיקוד סמח"ט 188

לאחר שעות נוספות של בדידות עקב ההיפרדות מכוח המילואים, חבר לפנות בוקר כוח של 7 טנקי מילואים נוספים מגדוד 266 בפיקוד איז'ו ריבנבך אל טנק גרינגולד.
סמוך לשעה 6:30 בבוקר הגיע דוד ישראלי, סגן מפקד חטיבה 188, עם כוח של 6 טנקים אל גרינגולד ולקח את הפיקוד על הכוח המשותף שמנה כבר 14 טנקים. כשלוש שעות מאוחר יותר הצטרף גם המח"ט יצחק בן-שהם עם צוותו. הכוח המשולב זיהה עם עלות היום את חטיבה 51 הסורית בדרכה צפונה לנפח. 15 טנקי השוט הישראלים הצליחו לפגוע ולהשמיד כלים סוריים רבים, אך לא הבחינו בכוח מחטיבה 51 אשר איגף אותם ממערב לכיוון נפח. במקביל, כוח מגדוד 82 שנמצא ממזרח להם נסוג מעמדותיו ואיפשר לטנקי הדיוויזיה הראשונה הסורית להתקדם לנפח.
פעילות כוח צביקה > הקרב על נפח

בשעות הצהריים התקרבו כוחות סוריים אל מחנה נפח והחלו להפגיז אותו. המחנה, שפונה פעם אחת בבוקר, פונה בשנית, אך רבים שלא הספיקו להימלט התחבאו בבונקרים בבסיס. מח"ט 188, יצחק בן-שהם, קרא בקשר לכל הכוחות באזור לנוע לנפח. גרינגולד היה צמוד למח"ט ויחדיו הסתערו על הכוחות הסוריים. בשלב מסוים הבחין גרינגולד כי המח"ט לא לידו, אך לא ידע מה עלה בגורלו. זמן קצר לאחר מכן זיהה גרינגולד את טנק המח"ט כשהוא הפוך, אך הוא לא היה יכול להשתהות והמשיך בהסתערות. גרינגולד הגיע לקרבת המחנה, ירה ופגע בכמה טנקים שהיו על גדרותיו.
טנק צביקה, יחד עם שארית כוחות צה"ל שנותרו באזור נסוגו מערבה למחנה עליקה. גרינגולד המותש, שבינתיים החליף את נהג הטנק שלו שנפגע מהלם קרב, הגיע לעליקה בנסיעה שארכה כרבע שעה והצליח אך בקושי להיחלץ מהטנק. הוא פונה לבית חולים באפיסת כוחות. גרינגולד העיד כי פרט לכך שהיה ער 40 שעות ושהה בטנק כמעט מחציתן, הוא כמעט שלא שתה בזמן הלחימה הרצופה והיה בשלבי התייבשות.
פעילות כוח צביקה > חזרה לחזית

ימים מספר לאחר אשפוזו חזר גרינגולד לחטיבה 188 שנפגעה בקרבות וסייע בשיקומה תחת פיקודו של דני ורדי (זו הפעם השנייה לאחר שהוקמה שוב ב-9 לחודש עם יוסי בן-חנן שנפגע בקרבות ההבקעה).
בימים שלאחר הפסקת האש, במהלך השהייה במובלעת הסורית, הבחין גרינגולד כי בדומה לחיילים רבים, הוא סובל במידה מסוימת מתסמיני הלם קרב. במהלך החורף, עד מרץ 1974, תפקד כסמג"ד 74 והשתחרר לבסוף מצה"ל.