stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שימון הולובניה
דעותיו הפוליטיות

הולובניה הביע תמיכה בעקרונות הליבה של מדינת פולין, כגון דמוקרטיה פרלמנטרית, ריבונות, שלטון החוק, חברה אזרחית, הפרדת רשויות ופלורליזם פוליטי. הוא מדגיש את חשיבות השינוי הפוליטי שהיה בפולין לאחר הבחירות בשנת 1989, אם כי רואה אף את השפעותיו השליליות של השלטון במדינה. הוא מדגיש את תפקידן של הרשויות המקומיות. הוא רואה בחוקת פולין את המסגרת המשפטית העליונה ובלתי ניתנת לערעור שעליה מבוססת התנהלות נשיא המדינה. הוא הביע ביקורת כלפי ממשלתו הראשונה והשנייה של מטאוש מורבייצקי. הוא הביע חשש מן ההשפעות ארוכות הטווח של המשבר המשפטי בפולין ורואה בשינויים במערכת המשפט שבוצעו על ידי מפלגת חוק וצדק כסותרים את החוקה. הוא אינו רואה עצמו משתייך לאף אחד מהזרמים הפוליטיים (שמאל, ימין או אחר) ומאמין שהוא יכול למצוא הסכמות ומטרות משותפות עם נציגי כל ההשקפות. הוא רואה בחיוב את חברותה של פולין בנאט"ו, האיחוד האירופי ומשולש ויימאר. הוא תומך ביחסים הטובים של פולין עם אוקראינה.
הוא מציע משאל עם על הגדלת תשלומי ביטוח הבריאות על מנת לתקן את שירותי הבריאות בפולין. לפי הולובניה, על פולין להקצות למטרה זו 7% מהתמ"ג. הוא מצביע על הצורך להקל על עבודת הרופאים ולהרחיב את שירותי הטלרפואה. הוא מציע להעביר את ניהול בתי החולים לממשלות המחוז, על מנת לשפר את האיכות והזמינות של השירותים. לדעתו, יש להקים מועצת אקלים לאומית שתפתח תוכנית לפולין להשגת נייטרליות אקלימית עד שנת 2050 במסגרת ההסכם הירוק האירופי, כולל הפסקת הפקת אנרגיה מפחם ותומך באנרגיה מתחדשת. הוא רואה במשבר המים כאחת הבעיות האקולוגיות העיקריות של פולין.
הוא הביע התנגדותו להכרה חוקית בנישואי זוגות מאותו המין, אך גם הצהיר כי תנועתו תתיר לחבריה חופש הצבעה אם שאלה כזו תעלה. הולובניה רואה באלטרנטיבה של יצירת "איחוד אזרחי" חד-מיני עם זכויות דומות (הצעה ארוכת שנים בפוליטיקה הפולנית) כרציונלית יותר.
חיים אישיים

אשתו של הולובניה, אורסולה בז'ז'ינסקה-הולובניה, היא טייסת קרב במטוס מיג-29 בחיל האוויר הפולני. לזוג שתי בנות (נכון לשנת 2022). הוא סיים את בית הספר התיכון החברתי בביאליסטוק. הוא למד פסיכולוגיה בבית הספר לפסיכולוגיה חברתית בוורשה אך לא השלים את התואר.
הולובניה קתולי באמונתו. לפני הנישואין, הולובניה היה חבר במסדר הדומיניקני בשתי תקופות בחייו וייעד עצמו לנזירות. בינואר 2020 כומר בכנסייה הכרמליטית של ורשה סירב לשתפו בטקס ההודיה בשל דעותיו הפוליטיות; הולובניה גינה את המעשה בפייסבוק ומיד אחר כך פרסם הארכיבישוף של ורשה התנצלות רשמית, וקבע כי הכומר נהג בניגוד לכללי הכנסייה.
הולובניה הוא צמחוני.
אחריות לשואה

האחריות לשואה היא נושא לדיון היסטורי מתמשך שנמשך מספר עשורים. הוויכוח על מקורות השואה מכונה פונקציונליזם לעומת אינטליציונאליזם. חוקרים כמו לוסי דווידוביץ' טוענים כי אדולף היטלר תכנן את השמדת העם היהודי כבר בשנת 1918, ופיקח באופן אישי על ביצוע ההשמדה. עם זאת, פונקציונליסטים כמו ראול הילברג טוענים שתוכניות ההשמדה התפתחו בשלבים, כתוצאה מיוזמות שביצעו הפקידות בתגובה לכישלונות של מדיניות השלטון.
האחריות העיקרית לשואה מוטלת על היטלר והנהגת המפלגה הנאצית, אך פעולות לרדיפת יהודים, צוענים, ואחרים בוצעו גם על ידי האס אס, הוורמאכט, אזרחים גרמנים, וכן על ידי משתפי פעולה בשאר אירופה. שורה של גורמים תרמו לאירועי השואה ברחבי היבשת, החל מגזענות כללית (כולל אנטישמיות), שנאה דתית, ציות עיוור, אדישות, אופורטוניזם פוליטי, כפייה, רווחים ושנאת זרים.
פרשנויות היסטוריות ופילוסופיות

עצמת ההשמדה בשואה עוררה ניתוח רב. השואה התאפיינה כפרויקט של השמדה תעשייתית. מחברים כמו אנזו טרוורסו טענו ב"מקורות האלימות הנאצית" כי אושוויץ הייתה במפורש תוצר של הציוויליזציה המערבית שמקורה ברדיפה דתית וגזעית מימי הביניים, שהביאה יחד" סוג מסוים של סטיגמטיזציה ..."
אחרים כמו ראסל יעקובי טענו כי השואה היא תוצר של ההיסטוריה הגרמנית עם שורשים עמוקים בחברה הגרמנית - "סמכותיות נוקשה, הליברליזם הרפה, לאומנות ואנטישמיות ארסית". בעבודתו השנויה במחלוקת של דניאל גולדהגן, "התליינים המוכנים של היטלר", נטען כי הנאציזם מובן כתוצאה מהיסטוריה ארוכה של תכונות גרמניות ייחודיות". ההיסטוריון ג'ורג' מוסה טען כי הצורה הקיצונית של גזענות אירופית, שהובילה לשואה, החלה עוד במאה ה-18.
ראו גם

השפעות השואה
משתפי פעולה עם השלטון הנאצי במלחמת העולם השנייה
אחריות פיקודית
תגובת העולם לשואה
כצאן לטבח
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Cimade

ה-Cimade הוא ארגון לא ממשלתי צרפתי, שנוסד בראשית מלחמת העולם השנייה על ידי קבוצות סטודנטים פרוטסטנטיות צרפתיות. בניהם בלטה הפעילה הנוצרית וחברת המחתרת הצרפתית מדלן בארו. הארגון הוקם כדי להעניק סיוע ותמיכה לאנשים שנעקרו מביתם ערב המלחמה ובראש ובראשונה אלה שפונו מהפרובינציות הצרפתיות של אלזס ולוריין שנמצאים על גבול גרמניה. תחת הכיבוש הגרמני בתקופת ממשלת וישי המשיך ה־Cimade בפעילותו, ועבד עם פליטים, רבים מהם יהודים, שברחו מגרמניה וממדינות אירופה נוספות, ונכלאו בדרום צרפת. בהמשך הם פעלו במשימות מחתרתיות, שהעניקו הגנה ליהודים בצרפת במהלך שואת יהודי צרפת. כיום הם ממשיכים בעבודתם עם אנשים עקורים, בעיקר עולים ללא תעודות בצרפת.
ההיסטוריה > התחלת הארגון

בשנת 1939 פונו אזרחים צרפתים רבים מאלזס ולורן, בעיקר פרוטסטנטים, מהגבול עם גרמניה לדרום-מערב צרפת. באוקטובר 1939 הקימו מספר תנועות נוער פרוטסטנטיות את הארגון "Comité inter-moucements auprès des évacués" (Cimade) שתפקידו העיקרי היה להקים צוותים שיגורו יחד עם העקורים במחנות ויעזרו להם.
ההיסטוריה > בזמן המלחמה

לאחר הפלישה הגרמנית לצרפת בשנת 1940 מוקד הפעילות השתנה לעבודה עם הפליטים הרבים משאר אירופה שנכלאו על ידי ממשלת צרפת במחנות בדרום צרפת. הלחץ של אנשי Cimade על הממשלה הביא לאישור חברי הצוות לגור ולעבוד במחנות.
בשנת 1942 הואץ גירוש יהודים לגרמניה (ומחוצה לה) וצוותי ה-Cimade ירדו למחתרת במקרים רבים. הם עבדו יחד עם הקהילות הפרוטסטנטיות המקומיות כדי להסתיר יהודים ולבסוף להבריח אותם מעבר לגבול לספרד ובמיוחד לשווייץ, שם עבדה ה-Cimade בצמוד לתנועה שהפכה מאוחר יותר למועצת הכנסיות העולמית בשנת 1948.
ההיסטוריה > לאחר השחרור

לאחר המלחמה, צוותי ה-Cimade עסקו בעזרה לאוכלוסיות עקורים בצרפת. יחידות דיור זמניות נתרמו על ידי כנסיות שווייצריות ומתנדבים רבים ממדינות אחרות הצטרפו לצוותים כ"עובדים אחים" כדי לעבוד במאמצי השיקום והיישוב מחדש. מאוחר יותר צוותי Cimade היו מעורבים בפרויקטים של פיוס עם גרמנים, בעיקר בברלין, בון, מיינץ ולודוויגסהאפן.
פעילות נוכחית

לאחר שפיתחו התמחות בעבודה עם אוכלוסיות עקורים, ה-Cimade היה מוכן לגלים של עקורים שהגיעו ממזרח אירופה, ומצפון אפריקה, ומאחור יותר אף מאמריקה הלטינית, הקריביים ומדרום-מזרח אסיה. כיום, הפעילות ממשיכה עם המהגרים החדשים המגיעים מאפריקה והמזרח התיכון. ה-Cimade היו הסוכנות המובילה המוכרת בחוק הצרפתי העובדת עם מהגרים ללא תעודות, וב-2009, לערך, שר ההגירה והזהות הלאומית הצרפתית, אריק בסון, הסמיך גם ארגונים אחרים להציע שירותים לעולים בלתי חוקיים המוחזקים ברשת מרכזי המעצר המורחבת. ובכל זאת ארגון ה-Cimade ממשיך להיות פעיל בהגנה המשפטית של זרים ומהגרי עבודה, ונלחמו באפליה ובגזענות.
בעוד שמוקד העיקרי בעבודת ה-Cimade היה בערי צרפת, צוותים היו פעילים גם במדינות זרות, ובהם אלג'יריה (במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה ולאחריה), סנגל ורואנדה (לאחר רצח העם שם).
האתוס

המאפיין המובהק ביותר בעבודת Cimade הוא המחויבות להפגין סולידריות אקטיבית עם פליטים, מהגרים ואנשים מדוכאים. וזאת על ידי היותם "נוכחים" (בצרפתית présence) איתם, כלומר על ידי מגורים בתוך הקהילות ושיתוף בחיי היומיום שלהם תוך כדי מתן הסיוע הנדרש. זה בלט כנוהג ייחודי כבר במחנות המעצר של מלחמת העולם השנייה. נוכחות כזו עזרה לקדם את העקורים מעבר למתן סיוע.
בעוד ה-Cimade הוקמה על ידי תנועות דתיות ועובדת מקרוב עם ארגוני כנסיות, היא במהותה ארגון חילוני המכבד את אמונותיהם של האנשים איתם הוא עובד ואינו עוסק בקירוב לדת. הארגון נטה להגדיר את עצמו על ידי פעולות הצוותים שלו (שהורכבו מאנשים בעלי אמונות שונות) ולא על ידי המוטיבציות או התאולוגיות שלהם.
לקריאה נוספת

Jacques, André, “Cimade” in Dictionary of the Ecumenical Movement. Nicholas Lossky, José Miguez Bonino, John S. Pobee, Tom F. Stransky, Geoffrey Wainwright, Pauline Web, Editors. Geneva, WCC Publications. 1991, p. 188.
Jacques, André, Trésors d’humanité, Paris, Les Éditions du Cerf. 2004
אדולף אלטהוף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 ביוני 1913 Sonsbeck, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  14 באוקטובר 1998 (בגיל 85) שטולברג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקצוע:  אמן קרקס, לוחם מחתרת 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (2 בינואר 1995)  מסדר ההצטיינות של נורדריין-וסטפאליה (1995)  צלב מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2007) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אדולף אלטהוף
 
אדולף אלטהוף (בגרמנית: Adolf Althoff;‏ 1913 – 1998) היה חסיד אומות העולם, בן למשפחת הבעלים של קרקס אלטהוף מאז המאה ה-17.
ביוגרפיה

אלטהוף נולד בכרכרת הקרקס המשפחתית, במהלך אחת ההופעות של הקרקס. הוא היה שותף לעסק המשפחתי וב-1939, כאשר אחיו ואחותו הגדולים קיבלו את ניהול העסק, פרש והקים קרקס משלו. זמן קצר לאחר מכן נשא לאישה את מריה, גם היא בת למשפחת אמני קרקס. קרקס אדולף אלטהוף, שהורכב מכ-90 אמנים ובני משפחתם, נדד בכל אירופה, גם בשנות המלחמה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה

בקיץ 1941 הקרקס חנה לסדרת הופעות ליד דרמשטאדט. היהודיה-למחצה אירנה דאנר (Irene Danner) ביקשה מאלטהוף להצטרף לקרקס. אלטהוף הסכים להעסיק את אירנה בקרקס תחת שם בדוי, על אף שידע על מוצאה היהודי ואף שהיה נתון לפיקוח הרשויות הגרמניות.
ב-20 במרץ 1942 יצא המשלוח הראשון של יהודים מדרמשטאדט ללובלין שבפולין ואחריו באו שני משלוחים - בספטמבר 1942 ובפברואר 1943. סבתה היהודיה של דאנר, ססי לורש, גורשה במשלוח האחרון מדרמשטאדט ובית המשפחה הוחרם. אמה ואחותה של דאנר הצליחו לברוח לקרקס בו התחבאה דאנר. בן זוגה של דאנר, שהיה ליצן בקרקס, ביקש מאלטהוף שיעזור למשפחתה.
מעדותו של אלטהוף לאחר המלחמה:
היה ברור לנו שניתן להן להישאר. לא יכולתי להרשות שהן ייפלו לידי המרצחים. זה היה הופך גם אותי לרוצח
אלטהוף הסתיר את שלוש הנשים בקרקס שלו עד סיום המלחמה. בהמשך המלחמה הצטרף אליהן אביה של דאנר, האנס דאנר. הוא היה נוצרי אך כמו נוצרים אחרים שהיו נשואים ליהודים נשלח מהחזית לביתו על מנת שיתגרש מאשתו היהודיה. דאנר התעלם מהוראות מפקדיו והצטרף למשפחתו במסתור.
הגסטפו נהג לבדוק את הקרקס בכל פעם שהגיע למקום חדש. בני משפחת דאנר היו מסתתרים במתחם הקרקס עד חלוף הסכנה.
מעדותו של אלטהוף לאחר המלחמה:
שאלו על דעותיי הפוליטיות. חזרתי ואמרתי להם שאני איש קרקס ואנשי קרקס באים מכל העולם וחיים בכל העולם. לא יכולנו לפעול רק בגרמניה בה היו קרקסים רבים אחרים. היינו צריכים להסתגל ולהתנהג בכל מדינה בה התארחנו [...] הייתי אדיב אליהם במיוחד, נתתי להם כרטיסים חינם לבני משפחה, מזגתי להם קוניאק בנדיבות וסיפרתי להם סיפורים על עברי.
הנצחה

ב-1995 הכיר יד ושם באדולף ומריה אלטהוף בתור חסידי אומות העולם. "אנחנו, אנשי הקרקס, איננו עושים הבחנה בין גזעים או דתות", אמר אלטהוף בטקס קבלת התואר.
לאחר המלחמה

שנים לאחר המלחמה, בריאות רופפת הכריחה את אלטהוף לצמצם את היקף פעילותו. בשנת 1965 הוא מכר את הקרקס וייסד את "ספארי פארק", גן חיות ליד העיר אאכן.
ב-14 באוקטובר 1998 נפטר אדולף אלטהוף בבית החולים בעיר סטולברג, 5 קילומטרים מזרחית מאאכן. אלטהוף אושפז לאחר שנפל בביתו ולאחר מכן נפטר מאי-ספיקת לב בשנתו. הוא הותיר אחריו אישה, מריה ושני ילדים, הלנה ופראנץ.
הערות שוליים

↑  Ingeborg Prior, Der Clown und die Zirkusreitering German, Malik 1997
↑  אדולף ומריה אלטהוף - חסידי אומות העולם - יד ושם, באתר www.yadvashem.org
↑  Adolf Althoff, 85, Circus Chief Who Hid People From Nazis, http://www.nytimes.com/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1128185377  VIAF: 1660149068566665730004   WorldCat (עם VIAF): 1660149068566665730004
אובר-שטורמבאנפיהרר

| --- | --- |
סמל הדרגה - תג כתף
תמונתו של מנפרד שונפלדר, אובר-שטורמבאנפיהרר בואפן אס אס ששירת כקצין מטה בדיווזיית הפאנצר החמישית "ויקינג"
תמונתו של מנפרד שונפלדר, אובר-שטורמבאנפיהרר בואפן אס אס ששירת כקצין מטה בדיווזיית הפאנצר החמישית "ויקינג"
 מדינה:  גרמניה הנאצית
 מערכת הדרגות:  אס אה והאס אס
 היררכיה:  קצינים
 בתוקף:  מאי 1933 – מאי 1945 (כ־12 שנים)
 דרגה זוטרה:  שטורמבאנפיהרר
 דרגה בכירה:  שטנדרטנפיהרר
 מקבילת נאט"ו:  OF-4
 מקבילת צה"ל:  סגן אלוף
 מקבילת הצבא:  אוברסט-לויטננט
אובר-שטורמבאנפיהרר (בגרמנית: Obersturmbannführer, מילולית: "מנהיג יחידת תקיפה בכיר") הייתה דרגה צבאית של המפלגה הנאצית (NSDAP) שהייתה בשימוש על ידי האס אה והאס אס.
היסטוריה

הדרגה נוצרה במאי 1933 בעקבות התרחבות השורות של האס אה והאס אס. אובר-שטורמבאנפיהרר הייתה זוטרה משטנדרטנפיהרר, והייתה שוות ערך לאוברסט-לויטננט (לוטננט קולונל) בכוחות היבשה של הוורמאכט.
אדולף אייכמן

אדולף אייכמן היה אחד הקצינים שקודמו לדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר בשנת 1940, והיה רשום ככזה בפרוטוקול של ועידת ואנזה. במהלך משפט אייכמן על פשעים נגד האנושות בשנת 1962, התובע הראשי גדעון האוזנר הפנה את תשומת הלב של משמעות האחריות של אייכמן בעת שנשא דרגות אובר-שטורמבאנפיהרר, ולתגובה של אייכמן שטען כי היה רק פקיד שציית לפקודות, האוזנר שאל אותו, "היו לך דרגות אובר-שטורמבאנפיהרר או שהיית רק פקידה משרדית?"
בספרה, אייכמן בירושלים, טוענת חנה ארנדט כי דרגת אובר-שטורמבאנפיהרר הייתה דרגה ללא חשיבות מרובה, ומציינת כי אייכמן העביר את המלחמה כשהוא "חולם" על קידום לדרגת שטנדרטנפיהרר. ארנדט גם מציינת כי "אנשים כמו אייכמן, שצמחו מבין השורות, מעולם לא התקדמו מעבר לדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר, אלא בשירות בחזית."
סימני הדרגה

טלאי הצווארון של אובר-שטורמבאנפיהרר כלל ארבעה כוכבים ושני פסי כסף, מרוכזים בצווארון השמאלי של מדי האס אס. בנוסף, כללו המדים דרגות כתף של אוברסט-לוטננט.
גלריה

סמל הדרגה - תג כתף
סמל הדרגה - תג צווארון
סמל הדרגה - תג שרוול
הערות שוליים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| דרגה זוטרה: שטורמבאנפיהרר | דרגות האס אס ודרגות האס אה  אובר-שטורמבאנפיהרר | דרגה בכירה: שטנדרטנפיהרר |
אדולף אייכמן בעת משפטו בשנת 1961
ניתוח טכני

ניתוח טכני הוא שיטה לניתוח מגמות של ערכי נכסים פיננסיים הנסחרים במסחר פומבי (מניות, סחורות, מטבע חוץ) ברמת הנכס הספציפי או אף קבוצת נכסים מאותו סוג (כגון מדד המעו"ף בבורסה לניירות ערך בתל אביב). אנשים העוסקים בניתוח טכני קרויים "מנתחים טכניים" או בקיצור "טכנאים". המנתח הטכני מתווה את מחירי הנכסים שאותם הוא מנתח על גבי גרפים, במטרה לזהות מגמות ודפוסים שיאפשרו לו לחזות תנועות עתידיות בשוק.
אין כל ביסוס מדעי ליעילות השיטה בסיוע לקבלת החלטות השקעה טובות יותר, אפילו לא בוודאות נמוכה.
למעשה, לניתוח הטכני אין יכולת מוכחת כלשהי לחיזוי מגמות עתידיות של נכס, מעבר להימור עיוור.
אף אם הייתה לשיטת הניתוח הטכני יתרון כלשהו בחיזוי, יתרון קטן ככל אשר יהיה, הרי השיטה הזו ידועה לגורמים בשוק, ולכן אפילו יתרון חיזוי קטנטן ימחק בידי תוכנות מחשב במיקרו שנייה.
למרות זאת, חסידי השיטה טוענים כי על סמך בחינת ההתנהגות ההיסטורית של המחירים ומחזורי המסחר בנכס הפיננסי ניתן להעריך, אם כי לא לחזות בוודאות, מגמות עתידיות של הנכס הפיננסי בעתיד לטווחי זמן שונים. לשיטתם, אין צורך להשתמש בנתונים ראליים הקשורים בנכס עצמו (כגון דוחות כספיים של חברה, נתונים מקרו-כלכליים ועוד) על מנת לנסות להעריך את ערכו העתידי של הנכס, שכן ציפיות המשקיעים הן הגורם העיקרי למגמות מחירים עתידיות, וכל נתון אחר מגולם במחירי הסחורה הנוכחיים. עם זאת, גם בשיטה הטכנית מקובל להטיל על הניתוח מגבלות, כגון אי ניתוח של נכסים ומדדים בעלי סחירות נמוכה מדי, שתנודותיהם עשויות להיות מקריות, והימנעות מקבלת החלטות ערב פרסום נתונים חשובים הנוגעים לסחורה.
היסטוריה

כבר במאה ה-18 המציאו היפנים את השיטה הקרויה היום "גרף נרות יפניים" (Japanese Candlesticks) למסחר בשוק האורז. צ'ארלס דאו (על שמו נקרא מדד "דאו ג'ונס") שנחשב כאבי השיטה הטכנית המודרנית, אימץ בין השאר את השימוש בנרות יפניים. דאו הגדיר בשלהי המאה ה-19 את חמשת היסודות עליהם מושתתת כיום שיטת הניתוח הטכני ופרסמם במאמר בשם "תאוריית דאו".
אחד הידועים בסוחרים הטכניים ומי שתרם להכרה בה יותר מכול הוא ויליאם גאן (W.D. Gann) אשר פיתח כלים רבים ומורכבים הצוברים חסידים רבים גם היום. גאן החל לסחור בסחורות בתחילת המאה ה-20, ואחר כך החל לפרסם תחזיות (בעיקר לשווקים אך גם לאירועים גאופוליטיים) במכתב למנויים. סיפורים על הדיוק המדהים של תחזיותיו קיימים עד היום, כגון סיפור על יום מסחר בתירס בו טען גאן שהשוק יסיים בירידה. באותו יום הלכו מחירי התירס ועלו, וכמחצית השעה לסיום המסחר שב גאן וטען כי אם יום המסחר לא יסתיים בירידה סימן שהשתנו סדרי עולם. בדקות האחרונות של המסחר באותו יום צנח מחיר התירס וסיים בירידה. חסידי גאן טוענים שהוא חזה בדיוק נמרץ את המפולת והמשבר הכלכלי העולמי של 1929 שאחריה.
עקרונות הניתוח הטכני

באמצעות ניתוח גרפים המייצגים את הפעילות באפיק ההשקעה אותו מנתח המשתמש, מזהה המנתח הטכני ("טכנאי") את כיוון המסחר, נקודות כניסה ויציאה אפשריות, יעדי זמן ומחיר, מומנטום ועוד.
השיטה מנסה לתת למשקיע עקרונות מעשיים למשמעת עצמית, בצורה נוחה ופשוטה, בשאיפה למזעור של תוחלת ההפסד הטמונה בכל ניסיון השקעה בשוק ההון.
כל טכנאי מתאים לעצמו את הכלים בהם הוא משתמש ואת טווחי הזמן בהם הוא סוחר בהתאם לאופיו ולניסיונו.
הבסיס ליישום אפקטיבי של שיטת הניתוח הטכני לצורך ביצוע השקעות מוצלחות בשוק ההון נעוץ ביכולת לזהות בצורה בהירה נקודות כניסה, ולהגדיר בצורה נחרצת נקודות יציאה, תוך חתירה החלטית לביצוע הכניסה והיציאה על פי העקרונות שנקבעו. בכך מיושם הלכה למעשה היתרון היחסי שמקנה השיטה למפעיליה, על פני שיטות מסחר אחרות או פעולה אקראית - רגשית של המשקיע.
השיטה נשענת על מספר חוקים בסיסיים ובהם:
הגרף מגלם הכול.
ההיסטוריה תמיד חוזרת על עצמה.
השוק נע בגלים.
מחזורי המסחר יתמכו תמיד במגמת המחירים.
הפועלים על פי השיטה מקפידים על שלושה עקרונות מסחר בסיסיים:
סחור תמיד בכיוון המגמה.
קטע הפסדים בעודם קטנים.
אל תהפוך עסקה רווחית לעסקה מפסידה.
מחזורי המסחר בניתוח הטכני

מחזורי המסחר הם בעצם נפח המסחר באותו יום במספר מניות או בסכום כסף כלומר כמות המניות או כמות הכסף שעברו בין המשקיעים באותו יום/שבוע/חודש מסחר.
מחזורי המסחר בעצם מעידים על רמת ההתעניינות של המשקיעים באותה המניה, ומגמת מחזורי המסחר מעידה האם כיוון המניה הוא "הכיוון הנכון".
ככל שההתעניינות במניה זו או אחרת הולכת וגוברת יותר סוחרים ימצאו עצמם קונים ומוכרים את המניה ודבר זה נכון גם לגבי תקופת ירידות וגם לגבי תקופה של עליות. ההתעניינות במניה יכולה לנבוע משמועות שמתפשטות, מידע המפורסם באמצעי התקשורת וכו', ובכל מקרה כאשר מחזורי המסחר גדלים המניה צועדת בכיוון שבו רוב המשקיעים מאמינים.
מגמת מחזורי המסחר היא בעצם השינוי בנפח המסחר לעומת ימי המסחר הקודמים. מגמת עליה במחזורי המסחר מעידה על כיוון "נכון" של המניה ומגמת ירדה במחזורי המסחר (כלומר מחזורי מסחר מצטמקים) מעידה על כיוון "לא נכון" של המניה כלומר תיקון טכני. תיקון טכני מוגדר כ-"תנודת שוק אנטי מגמתית הנוטה לחסל בין 38% - 62% מן המהלך המגמתי הקודם".
הפילוסופיה מאחורי השיטה הטכנית

ישנן שתי גישות פילוסופיות מנוגדות שמנחות את המנתחים הטכניים, עם זאת שתיהן מגיעות לאותה מסקנה שיש לזהות שינויים בשוק בתחילתם.
הגישה האחת מניחה שהשווקים הם משוכללים במובן הזה שאין אף שחקן אחד בשוק שיכול להזיז את השוק. תנועות השערים בשוק מאפיינות את שיווי המשקל הרגעי בכל רגע נתון של התנהגות ההמונים. לפי גישות של פסיכולוגיה חברתית אף אם קשה לנבא התנהגות של יחידים, יחסית קל לנבא את התנהגות ההמון כקבוצה, ועל כן על פי ניתוח התנהגותם של ההמון בעבר, כפי שהתבטא בשערי המחירים, ניתן לחזות את מגמת המחירים העתידית.
גישה אחרת טוענת שהשוק אינו משוכלל ורוב התנועות נוצרות ממשחק של מספר מצומצם של בעלי עניין והגופים הפיננסיים הגדולים. מספיקה פעילות של גופים בודדים כאלה כדי להזיז את השערים בשוק. ההנחה היא שלגופים פיננסיים גדולים ישנו יתרון על פני המשקיעים הקטנים בהבנה ובעיבוד של המידע הבסיסי (למשל, דוחות פיננסיים, מדדי מצב המשק ועוד). היתרון מתבטא בזמינות טובה יותר של המידע, יכולות מחשוביות טובות יותר, כוח אדם רב, ועוד. לפי גישה זו על המנתח הטכני לזהות את תנודות השערים בתחילתן מתוך הנחה שהן מאפיינת קבלת החלטות של גורם שמבין טוב ממנו בשיקולים הפונדמנטליים. גישה זו מסבירה מדוע השיטה הטכנית מתאימה בעיקר למשקיעים קטנים ואיננה מתאימה לגופים הפיננסיים הגדולים בעצמם.
המטרה העיקרית בניתוח הטכני היא זיהוי מגמה חדשה מוקדם ככל האפשר (כדי להצטרף אליה) תוך מזעור הסיכון (במקרה של טעות). זיהוי מוקדם של מגמה מגדיל את פוטנציאל הרווח ממנה אך מגדיל גם את הסיכוי לטעות בזיהוי. מאידך, ככל שהמגמה בשלה יותר היא בולטת יותר לעין, אך פוטנציאל הרווח ממנה קטן וגדלים הסיכויים שתשבר לטובת מגמה חדשה.
כלים בניתוח הטכני

תורת הניתוח הטכני מתבססת על מגוון גדול של כלים שכולם מבוססים על נתוני העבר ובהם: מחיר (גבוה יומי, נמוך יומי, שער פתיחה ושער סגירה של אותו יום, תדירות הנתון (נתון של נר יומי, שבוע, חודשי, שנתי) ומחזורי מסחר (ווליום). הם פונקציות של לפחות שניים מתוך שלושת הפרמטרים הללו. ניתן למצוא סוגים שונים של אינדיקטורים. לדוגמה מתנדי זרימת כסף שמודדים את זרימת הכסף לתוך נייר והחוצה ממנו (CMF).
כלים שונים בניתוח הטכני הם:
הכלי המרכזי בניתוח טכני הוא הגרף, קיימים סוגים שונים של גרפים והנפוצים ביותר הם: גרף שערי סגירה הנקראים HLC (High, Low, Close)‎, גרף מקלות, OHLC (Open, High, Low, Close)‎, גרף נרות יפניים וגרף Point and figures.
רמות תמיכה והתנגדות (רמת מחירים בה התנועה בנכס נבלמת - אם זו רמת מחיר גבוהה שבה ההיצע גדל או רמת מחירים נמוכה שבה הביקוש גדל או ההיצע קטן).
קווי מגמה - קווים אלכסוניים התוחמים שפלים עולים (במגמה עולה) או שיאים יורדים (במגמה יורדת).
זיהוי תבניות - תבניות התנהגות חוזרות קיבלו שמות כגון דגל (Flag), דגלון (Penant), טריז (Wedge), ראש וכתפיים (Head & shoulders), ספל וידית (Cup and handle). חלקן תבניות היפוך המגמה וחלקן תבניות המשך מגמה.
קיימים סוגים שונים של מתנדים. בדרך כלל נהוג לחלק את המתנדים לכאלו שנמצאים על גבי הגרף אשר נקראים Overlays ומתנדים אשר נמצאים מעל הגרף ומתחתיו שקרויים בדרך כלל Indicators.
ממוצעים נעים של המחירים (MA - Moving Average)
ממוצע נע מעריכי (EMA - Exponential Moving Average)
רצועות בולינגר (BB - Bolinger Bands)
סאר פראבולי (Parabolic SAR)
זיגזג (Zigzag)
רגרסיה ליניארית (Linear regression channels)
סטיה והתכנסות של ממוצעים נעים (MACD - Moving Average Divergence Convergence)
מדד העוצמה היחסית (RSI - Relative Strength Index)
שיעור השינוי (ROC - Rate Of Change)
מומנטום (Momentum)
מתנד סטוכסטי (Stochastic Oscillator)
מד הכוח (Force) - מתנד זה בודק את עוצמתם של הקונים מול עוצמתם של המוכרים. החישוב מבוצע על ידי שילוב שערי המסחר במחזורי המסחר, באופן כזה שככל שגדול ההפרש בין שער הסגירה של היום לשער הסגירה של אתמול וככל שהמחזור גבוה יותר כך הוא מבטא את ניצחון הקונים או המוכרים.
יחסי פיבונאצ'י משמשים לאמוד יעדי מחירים.
גלי אליוט המשמשים לזיהוי מבנה מגמות.
כלי גאן: סט כלים של ויליאם גאן - כלים אלו פועלים על פי הקשר של ערך המניה מול זמן ותקופת שינוי המומנטום.
קלשוני אנדרוז וספירלת הזהב משמשים לזיהוי שבירת מגמה ולאמוד יעדים למגמה חדשה.
גרפים מונחי-מגמה בשונה מגרפים מונחי-שערים כגון: Point And Figure, Three Line Break.
מדד התנודתיות - ATR - Average True Range מודד טווח תנועה ממוצע של מניה בפרקי זמן שונים.
בנוסף ישנם אינדיקטורים לניתוח טכני שאינם גרפיים אלא מתארים סיטואציה חוזרת בשווקים כגון: שלושה ימי ירידה רצופים משיא חדש.
סוגי גרפים שונים לניתוח טכני:
ישנם מספר גרפים שונים לשימוש עבור ניתוח טכני:
גרף נרות יפניים
גרף עמודות
גרף נקודות
גרף פוינט אנד פיגור
גרף גבוה נמוך פתיחה סגירה
גרפים אלו משמשים מנתחים שונים בעת בדיקת הגרף אחורה והסקת מסקנות מהניתוח. בדומה לסוגי הגרפים השונים, ישנם גם טווחי זמן שונים עבור המסחר התוך יומי והיומי:
גרף דקות (1, 3, 5, 10, 15, 30, 60 דקות)
גרף יומי, שבועי וחודשי עבור טווחי זמן רחוקים יותר
מנתחים טכניים מובילים בוחנים מספר גרפים במקביל עבור נכס מסוים כדי לוודא שהמגמה שהם מזהים אכן באה לידי ביטוי בסוגי הגרפים השונים.
תוכנית מסחר וניתוח טכני

אחד היתרונות היחסיים של הניתוח הטכני על פני שיטות מסחר אחרות הוא קביעת שיטת מסחר קבועה, כלומר תוכנית מסחר (סיסטם).
תוכנית מסחר היא שיטת עבודה המתבססת על מספר תנאים טכניים שנקבעו מראש על ידי הסוחר, ובזמן שהם מתרחשים בו זמנית, מעניקים לסוחר איתות לקנייה או למכירה.

תוכניות המסחר מתבססות לרוב על איתותי המתנדים השונים ומזהות שינויי מומנטום ומגמה. אחד היתרונות הבולטים בשימוש בתוכנית מסחר הוא היכולת לנטרל את רגשות המשקיע ולנקוט פעולות בורסאיות על סמך מידע טכני אובייקטיבי יבש לחלוטין.
ישנן תוכנות מחשב למסחר אשר מאותתות לסוחר כאמור, כי התנאים לביצוע פעולה כפי שקבע אותם מראש מתקיימים ברגע נתון, וישנן תוכנות אשר עם קיומם של התנאים שנקבעו מראש, גם נותנות ישירות הוראה לביצוע הפעולה ללא מעורבות ישירה של הסוחר עצמו.