stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העתקת מביוס
העתקות מביוס כתנועות של הספירה של רימן > זיהוי הסיבוב המתאים להעתקת מביוס אוניטרית נתונה

נקודת המבט הגאומטרית מאפשרת לתת הסבר אינטואיטיבי לנקודות השבת של העתקת מביוס, במקרה של סיבוב טהור; אלו הן בדיוק התמונות של קטבי הסיבוב המתאים של ספירת רימן (הנקודות בהן חותך ציר הסיבוב את הספירה), תחת פעולת ההטלה הסטריאוגרפית. בנוסף, שורש אחד של המשוואה הריבועית (משוואת נקודת השבת) מתקבל מאחר על ידי הנגדה של האינוורסיה של השורש השני; הווה אומר:
והקדם-תמונה של   \gamma _{2} היא הנקודה האנטיפודית של הקדם-תמונה של  \gamma _{1} על ספירת רימן.
את הסיבוב המתאים להעתקת מביוס אוניטרית נתונה ניתן לתאר באמצעות הצגה קווטרניונית:
כאשר  {\hat {\eta }}=(\eta _{1},\eta _{2},\eta _{3}) הוא וקטור יחידה המייצג את ציר הסיבוב של ספירת רימן (ראו גם קווטרניונים וסיבובים מרחביים), ו- \epsilon  היא זווית הסיבוב מסביב לציר הזה. כדי למצוא את  \epsilon , נעזר במשפט החשוב הבא:
טענה: הנגזרת המרוכבת של העתקת מביוס אוניטרית  f(z) באחת מנקודות השבת מקיימת:
הוכחה: נסמן את הפונקציה ההפוכה להטלה הסטריאוגרפית ב- P(z)=S^{-1}(z), ונוכיח תחילה ש- |f'(\gamma _{1})|=1. בסביבה כדורית אינפיניטסימלית של 
 P(\gamma _{1}) שתי הקדם-תמונות של  z_{1}+dz ו- f(z_{1}+dz) נמצאות במרחק שווה מאותו קוטב (הן באותו "קו רוחב") - ומכיוון שהן כמעט באותה נקודה (המרחק ביניהן שואף לאפס) פעולת ההטלה הסטריאוגרפית תמתח מרחקים זהים אלו באותה מידה - ולכן גודל השינוי האינפיניטסימלי ב- z מתורגם לשינוי בעל גודל זהה של  f(z), או במילים אחרות הערך המוחלט של הנגזרת המרוכבת בנקודת השבת הוא 1. כעת נוכיח ש- f'(\gamma _{1})=e^{i\epsilon }. ההסבר לעובדה זו נעוץ בכך שההטלה הסטריאוגרפית, כמו העתקת מביוס, היא קונפורמית (משמרת זוויות בין עקומים). נסתכל על שני הקטעים הבאים במישור המרוכב:  [\gamma _{1},\gamma _{1}+dz] ו- [\gamma _{1},f(\gamma _{1}+dz)]. שני קטעים אלו יוצרים ביניהם זווית  \epsilon , וזאת משום שהם מהווים הטלה של משולש כדורי אשר קודקוד אחד שלו נמצא בקוטב של הסיבוב המגדיר את העתקת מביוס, קודקוד שני ב- P(\gamma _{1}+dz) וקודקוד שלישי ב- P(f(\gamma _{1}+dz)). הזווית הפולרית (הזווית בקודקוד הקוטבי) של המשולש הכדורי הזה היא לפי הגדרה  \epsilon , ולכן מתכונת הקונפורמיות נובע שגם הזווית בין הקטעים היא  \epsilon , ופירוש הדבר הוא ש- f'(\gamma _{1})=e^{i\epsilon }. מ.ש.ל
כדי להמשיך בפיתוח, תחילה נמצא את  \gamma _{1}:
הנגזרת של העתקת מביוס בנקודת השבת נותנת:
ולפי זהויות טריגונומטריות של חצי-זווית פירוש הדבר הוא ש-:   \cos(\epsilon /2)=a, ולכן החלק הממשי של הקווטרניון המייצג של הסיבוב הוא   a. בנוסף לכך, הנורמה של  \gamma _{1} שווה לפי תכונות ההטלה הסטריאוגרפית ל- \cot(\theta /2) כאשר  \theta  היא זווית הזנית של הקדם-תמונה של  \gamma _{1} על ספירת רימן (זווית הזנית היא קואורדינטה כדורית). לפיכך נקבל:
הגודל  \cos \theta  הוא לא אחר מאשר  \eta _{z}, ונזהה את ציר z עם הקווטרניון היסודי k. בדומה לכך נקבל, שמכיוון שמתקיים 
 {\frac {\eta _{y}}{\eta _{x}}}=-{\frac {d}{c}}, וכמו כן  \eta _{x}^{2}+\eta _{y}^{2}+\eta _{z}^{2}=1, ש-:
וזה משלים את מציאת החלק הווקטורי של הקווטרניון המייצג. לסיכום, בהצגה קווטרניונית נקבל:
כאשר במעבר האחרון זיהינו את ציר j עם הישר הממשי ואת ציר i עם הישר המדומה.
העתקות מביוס כמטריצות

אם נרכיב את ההעתקה  T_{1}(z)={\frac {az+b}{cz+d}} עם ההעתקה  T_{2}(z)={\frac {a'z+b'}{c'z+d'}}, תתקבל העתקה 
 T_{3}(z)=T_{1}\circ T_{2}={\frac {(a'a+c'b)z+(b'a+d'b)}{(a'c+c'd)z+(b'c+d'd)}}. 
ניתן לזהות קשר הדוק עם כפל המטריצות
 {\begin{pmatrix}a&b\\c&d\end{pmatrix}}{\begin{pmatrix}a'&b'\\c'&d'\end{pmatrix}}={\begin{pmatrix}a'a+c'b&b'a+d'b\\a'c+c'd&b'c+d'd\end{pmatrix}}.
נשים לב גם כי כפל בסקלר של כל המקדמים אינו משנה את ההעתקה -  {\frac {az+b}{cz+d}}={\frac {\lambda az+\lambda b}{\lambda cz+\lambda d}}. בנוסף, הדרישה  \ ad-bc\neq 0 היא בדיוק הדרישה שהמטריצה תהיה הפיכה. לכן, ניתן לזהות העתקות עם העתקות ליניאריות מ  \mathbb {C} ^{2} ל  \mathbb {C} ^{2}, עד כדי כפל במטריצה סקלרית. כלומר,  \ {\mbox{Aut}}({\widehat {\mathbb {C} }})\cong \operatorname {PGL} _{2}(\mathbb {C} ), (כאשר
 \ \operatorname {PGL_{2}}  היא חבורת המטריצות ההפיכות, מודולו המטריצות הסקלריות).
הערות שוליים

↑  תוצאה זאת הופיעה לראשונה אצל קרל פרידריך גאוס, בכתב יד לא מפורסם שמתוארך לשנת 1819; זהו ככל הנראה האזכור המוקדם ביותר בספרות המתמטית לקשר העמוק בין העתקות מביוס במישור המרוכב לסיבובים של ספירה דו-ממדית (ספירת רימן).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1059143917 
המישור המרוכב וספירת רימן שמעליו.
וויט סורס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2011–הווה (כ־13 שנים)
 מיקום המטה:  בוסטון, ארצות הברית גבעתיים, ישראל
 ענפי תעשייה:  תעשיית אבטחת המחשבים 
 עובדים:  250 (2021)
  
 https://www.mend.io/
 
Mend.io (בעבר ״וויט סורס״, מאנגלית: White Source) היא חברה המפתחת טכנולוגיה לניהול ואבטחה של תוכנות קוד פתוח. החברה הוקמה ב-2011 על ידי רון רימון, עזי כהן ורמי שש.
החברה מפתחת פלטפורמה אשר מאפשרת ניהול של רכיבי הקוד הפתוח בחברות המפתחות תוכנה. החל מתאריך 25 במאי 2022, החברה שינתה את שמה וכעת נקראת Mend.io.
גיוסי הון

בין השנים 2011–2021 גייסה החברה במצטבר כ-121 מיליון דולר ממשקיעים בארבעה סבבי גיוס, מתוכם 75 מיליון דולר בגיוס שהתקיים ב-4 באפריל 2021. את הסבב הובילו קרן הון הסיכון פיטנגו, והשתתפו המשקיעות M112, סאסקוהאנה (Susquehanna Growth Equity) ו-83נורת'.
מוצר

החברה הוקמה בשנת 2011, לאחר שרון רימון, עזי כהן ורמי שש, מייסדי החברה, מכרו את חברתם יוריקיפאי (Eurekify). כחלק מהמכירה, במהלך תהליך גילוי נאות, התבקשו לייצר דו"ח מלאי של הקוד פתוח של תוכנתם. יצירת דו"ח זה דרשה זמן עבודה ומאמץ רב, מתוך ניסיון זה, הרגישו המייסדים כי עליהם לייצר תוכנה אשר תתמוך בצורך זה.
התוכנה מאפשרת למפתחים, אנשי אבטחת מידע וקציני ציות לאבטח ולנהל את רכיבי הקוד הפתוח בתוכנה המפותחת על ידם.
הערות שוליים

↑  "WhiteSource Bolt detects vulnerable open source components". Harris, Richard App Developer Magazine. Retrieved 2018-02-20.
↑  "Open source software co WhiteSource raises $10m - Globes English". Globes (in Hebrew). Retrieved 2018-02-20.
↑  WhiteSource, now Mend, unveils automated remediation to improve security, VentureBeat, ‏2022-05-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  "WhiteSource raises $75M to move beyond open source security and compliance management" VentureBeat. 2021-04-07. Retrieved 2021-04-07.
↑  "WhiteSource Secures $75M To Protect App Development". Metinko, Chris (2021-04-07) Crunchbase News.
↑  Whitesource מגייסת מיליון דולר; תנהל את ספריות הקוד הפתוח שלכם www.geektime.co.il (in Hebrew). Retrieved 2018-02-20.
↑  Security of open-source software again being scrutinized" Messmer, Ellen Network World. Retrieved 2018-02-20.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "וויט סורס".
הר ג'ונס (הרי אלזוורת')

ערך זה עוסק בהר בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה; לנונאטאק בשם זה ברכסי פורד שבאנטארקטיקה ראו הר ג'ונס (רכסי פורד). אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  79°37′00″S 91°14′00″W﻿ / ﻿79.6167°S 91.2333°W﻿ / -79.6167; -91.2333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ג'ונס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ג'ונס
 
הר ג'ונס (באנגלית: Mount Johns)  הוא נונאטאק בודד, המזדקר מהקרח המקיף אותו, בהרי אלזוורת', בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
הנונאטאק ממוקם 93 קילומטרים ממערב לרכס הריטג' (אף הוא בהרי אלזוורת').
הנונאטאק מתנשא לגובה של 90 מטרים מעל משטח הקרח המקיף אותו.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

הר ג'ונס התגלה ב-27 בינואר 1958, על ידי משלחת החקר חוצה ארץ מרי בירד (Marie Byrd Land Traverse Party).
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שמו של רוברט ה. ג'ונס (Robert H. Johns), מטאורולוג ששהה במסגרת השנה הגאופיזית הבינלאומית (שנת 1957) בתחנת בירד, ונפטר בעת מילוי תפקידו.
לקריאה נוספת

• M. Cataldo et al., , Atmos. Chem. Phys. Discuss., 12, C6550–C6562, 2012 www.atmos-chem-phys-discuss.net/12/C6550/2012/
• Schwanck, Fran & Simoes, Jefferson & Handley, Michael & Mayewski, Paul & Bernardo, Ronaldo & Aquino, Francisco. (2016), ,  D. Brazilian Journal of Geology. 46. 29-40. 10.1590/2317-4889201620150035
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
וינצ'נצו פג'ולו

| --- | --- |

 לידה:  5 בפברואר 1918 סגני, איטליה 
 פטירה:  22 בספטמבר 2000 (בגיל 82) רומא, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 מקצוע:  כומר קתולי, בישוף קתולי 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (26 במאי 1983) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  וינצ'נצו פג'ולו
 
וינצ'נצו פג'ולו (באיטלקית: Vincenzo Fagiolo;‏ 5 בפברואר 1918 – 22 בספטמבר 2000) היה כומר איטלקי וחסיד אומות העולם.
ביוגרפיה

פג'ולו נולד בסניי (Segni) שליד לאציו באיטליה. הוא התחנך באוניברסיטה כנסייתית וקיבל תואר דוקטור בתאולוגיה ובמשפט קאנוני. הוא הוסמך לכמורה במרץ 1943 ועבד בדיוקסיה של רומא. בתחילת שנות השישים היה יועץ מיוחד לוועידת הוותיקן השנייה. בשנת 1971 מינה אותו האפיפיור פאולוס השישי לתפקיד ארכיבישוף. פג'ולו היה קרדינל ובשנת 1990 מינה אותו האפיפיור יוחנן פאולוס השני לתפקיד בכיר בקוריה הרומאית, בו היה אחראי על טקסטים חקיקתיים. בתפקיד זה כיהן פג'ולו עד 1994.[דרושה הבהרה]
פועלו במלחמת העולם השנייה

ביום בו רוכזו יהודי רומא כדי לשלחם למחנות הריכוז, ב-16 באוקטובר 1943, יום שנודע בשם "השבת השחורה", נמלט צעיר יהודי בשם מיכאל טליאקוצו (Tagliacozzo) מהאס אס ומצא מקלט בביתה של מורתו לספרות. ב-22 באוקטובר נמלט עקב התעוררות חשדותיהם של שכניה. פג'ולו נתן לו מקלט בשטח הוותיקן, שהיה בעל חסינות דיפלומטית, ושכנע את הממונה עליו, פייטרו פאלאציני, לסייע לו בהצלתו של טליאקוצו. השניים העניקו מחסה לטליאקוצו עד פברואר 1944. יהודים נוספים מצאו מקלט באותו מקום. טליאקוצו נמלט עקב פשיטת כוחות של איטליה הפשיסטית ומצא מקלט אצל הכומר הבפטיסטי דניאל קופרטינו (Cupertino), ממנהיגי הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי בעיר. באפריל 1944 נמלט טליאקוצו שוב, ושב לשטח החסות של הוותיקן, שם שהה בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו עד שחרור העיר בידי בעלות הברית ב-5 ביוני 1944.
הנצחה

בשנת 1983 הכיר יד ושם בפג'ולו כחסיד אומות העולם וכן בכומר קופרטינטו, באשתו תרזה ובקרדינל פלאציני.
הפיגוע במרכז הקהילה היהודית בלוס אנג'לס

| --- | --- |
 תאריך:  10 באוגוסט 1999 
 מקום:  גרנדה הילס, צ'טוורת' 
 סוג:  אירוע 
 הרוגים:  1 
 פצועים:  5 
 
ב-10 באוגוסט 1999, בסביבות השעה 10:50 בבוקר, איש עליונות לבנה נכנס אמריקאי בשם בופורד א. פורואו ג'וניור ללובי של המרכז הקהילתי היהודי בגרנדה הילס (אנ'), לוס אנג'לס, ופתח בירי עם תת מקלע עוזי. הוא ירה 70 כדורים לתוך המתחם. בירי נפצעו חמישה בני אדם: שלושה ילדים, מדריכה ועובדת במשרד. זמן קצר לאחר מכן, הוא רצח דוור, נמלט מהמדינה, ולבסוף הסגיר את עצמו לרשויות.
היסטוריה

בופורד אוניל פורואו ג'וניור (נולד ב-25 בנובמבר 1961) גדל במדינית וושינגטון וסיים את לימודיו ב-1986 עם תואר בהנדסה. במהלך שנות ה-80, פורואו עבד בבואינג ונורת'רופ גרומן. בשנות ה-90, פורואו היה מעורב בתנועות עליונות לבנה. חודשים לפני הירי, פורואו טופל בשל מחלת נפש כשהיה במעצר.
הפיגוע

ב-7 באוגוסט, פורואו קנה טנדר שברולט אדום משומש בטקומה שבוושינגטון והעמיס עליו חמישה רובים, שני אקדחים ו-6,000 כדורים של תחמושת. פורואו שקל לתקוף שלושה מוסדות יהודיים: מרכז התרבות Skirball (אנ'), האוניברסיטה היהודית האמריקאית (אנ') ומוזיאון הסובלנות של מרכז שמעון ויזנטל, אך הם היו מאובטחים מדי.
פורואו המשיך לנסוע מוושינגטון לעמק סן פרננדו במטרה "להרוג יהודים". שלושה ימים לאחר מכן, פורואו ירד מהכביש המהיר לאזור גרנדה הילס בלוס אנג'לס ועשה את דרכו למרכז הקהילה היהודי של צפון ואלי קצת לפני 11 בבוקר. במרכז היו כ-250 ילדים ששיחקו בחוץ כאשר פורואו נכנס ללובי כשהוא נושא תת-מקלע מסוג עוזי. הוא פתח באש ממנה נפצעו פקידת קבלה, מדריכה ושלושה נערים.
פורואו נמלט מהמקום בטנדר שלו. עשרים דקות לאחר מכן, הוא גנב טויוטה של אישה באיומי אקדח, השאיר את הטנדר מאחור, ואז זרק את הטויוטה במוטל בצ'טסוורת' (אנ').
היריות הסתיימו במותו של דוור של USPS בשם ג'וזף סנטוס אילטו (נולד ב-19 במרץ 1960) בצ'טסוורת' (אנ'), קילומטרים ספורים מהמרכז. אילטו בדיוק מסר דואר וחזר למשאית הדואר שלו כשפורואו ביקש מאילטו לשלוח מכתב. כשאילטו הסכים, פורואו שלף אקדח גלוק (אנ') 9 מ"מ וירה באילטו תשע פעמים. מאוחר יותר, פורואו יודה שהוא רצח את אילטו מפני שחשב שאילטו הוא לטיני או אסייתי, ומשום שאילטו היה עובד פדרלי.
המשטרה מצאה את הטנדר הנטוש של פורואו, שם גילו מצבור של תחמושת, מחסני רובים, אפודים חסיני כדורים, חומרי נפץ תוצרת בית ומזון מיובש בהקפאה. נמצאו גם שני ספרים מאת ריצ'רד קלי הוסקינס (אנ'), מנהיג תנועת הזהות הנוצרית בלינצ'בורג שבוירג'יניה.
פורואו נמלט למרחק של 275 מייל בנסיעה של 800 דולר במונית מלוס אנג'לס ללאס וגאס, הסגיר את עצמו ל-FBI, ואמר "אתם מחפשים אותי, הרגתי את הילדים בלוס אנג'לס". פורואו גם הצהיר שהוא רוצה שהירי שלו יהיה "קריאת השכמה לאמריקה כדי להרוג יהודים".
קורבנות

בין הפצועים היה ילד בן 5, בנימין קדיש, שנפגע בבטן וברגל, ואיבד 50 אחוז מדמו. שני נערים בני 6, ג'ושוע סטפקוף וג'יימס זידל, ילדה בת 16, מינדי פינקלשטיין, שנפגעה בירך ימין ובשוקה, ופקידת הקבלה איזבל שלום בת ה-68, שנורתה בזרוע ובגב.
ג'וזף אילטו מת מפצעי ירי בחזה ובחלק האחורי של הראש. בהלוויה של אילטו, הודעות תנחומים ממספר רב של פוליטיקאים נקראו על ידי חבר הקונגרס בראד שרמן.
חמשת הפצועים בירי החלימו בסופו של דבר. בנימין קדיש, הילד בן ה-5, היה הפצוע הקשה ביותר. בהגעתו למרכז הרפואי פרובידנס הולי קרוס לא היה לו לחץ דם או דופק, אך מצבו של קדיש התייצב לאחר שש שעות ניתוח. קדיש שוחרר מבית החולים ב-23 בספטמבר 1999, כחודש לאחר הירי.
תגובות

הירי גרם לתנועה לאומית, "צעדת מיליון האמהות", שהגיעה לשיאה בעשרות צעדות ברחבי ארצות הברית ביום האם 2000, שקראה להגבלת נשק. מצעד מיליון האמהות של דרום קליפורניה, שנערך ברחוב אולברה - הפגיש יותר מ-10,000 "אמהות ואחרות" מחמישה מחוזות בדרישה לשינוי והגנה לילדים מפני אלימות בנשק. צעדות נערכו בערים הגדולות, כולל המצעד המרכזי בוושינגטון הבירה.
בשנת 2004, ביום השנה החמישי לירי, קראו משפחות הקורבנות להחמיר בקרת נשק וחקיקת חוקים נגד פשעי שנאה. איסמעאל אילטו, אחיו של יוסף, אמר: "אנחנו מתגעגעים אליו מאוד... ואנחנו לא יכולים להבין למה מישהו ייקח את חייו של אחי. הוא עשה את העבודה שלו כשהוא נהרג."
גזר הדין של פורואו

בתחילה, פורואו הודה בחפותו באישום פדרלי ברצח אילטו וניסיון רצח בגין ירי בחמשת האנשים במרכז היהודי.
התובעים בתיק, שסיפרו כי פורואו הודה בפשעיו בטענה שהם מונעים משנאה גזעית, הבטיחו לדרוש עונש מוות אם התיק יגיע למשפט, מה שהוביל למאבק משפטי ממושך עם צוות ההגנה של פורואו. התיק הסתבך עקב טענות ההגנה לפיהן פורואו סבל מבעיות פסיכיאטריות חמורות.
ב-24 בינואר 2001, פורואו הודה בכל 16 סעיפי הפשע נגדו. בתמורה להודאה באשמה, פורואו נמנע מעונש מוות, אך במקום זאת הסכים להישפט למאסר עולם ללא אפשרות לשחרור על תנאי. לפי כתב האישום, פורואו לא הביע חרטה על אף אחד מפשעיו.
ב-26 במרץ 2001, גזר בית המשפט על פורואו שני מאסרי עולם בתוספת 110 שנים, ללא אפשרות שחרור על-תנאי, והוא חויב בתשלום פיצויים בסך 690,294.11 דולר למשפחות הקורבנות ולחברות הביטוח. שופטת בית המשפט המחוזי של ארצות הברית (אנ'), נורה מרגרט מנלה, אמרה, "מעשיך היו תזכורת בוטה ואכזרית לכך שהקנאות חיה".
בשנת 2009, פורואו טען כי הוא כבר לא תומך בגזענות ונאו-נאציזם. כיום הוא כלוא בכלא פדרלי במינסוטה.
ראו גם

טרור בארצות הברית
הטבח בבית הכנסת בפיטסבורג
פיגוע הירי בבית הכנסת בפאוויי
משבר בני הערובה בבית הכנסת בית ישראל בטקסס
הערות שוליים

↑  New York Times, August 14, 1999 "Racist Shootings Test Limits Of Health System, and Laws"
↑  The Asian Pacific American Legal Center of Southern California. Retrieved August 3, 2006. (אורכב 18.12.2005 בארכיון Wayback Machine)
1 2  "Joined Against Hate Crimes Families of Victims Speak Out About Gun Violence". Daily News. August 11, 2004. pN4.
1 2  "L.A. shooting suspect charged with hate crimes". CNN. 12 באוגוסט 1999. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Suspect in L.A. Shootings Surrenders in Las Vegas -- He may be charged in second gun attack." The Seattle Times. August 11, 1999. pA1.
↑  "Manhunt; Police on suspect's trail after children are gunned down in school." Birmingham Evening Mail. August 11, 1999. p13.
↑  Seper, Jerry. (August 13, 1999). "Close eye kept on U.S. hate groups: Monitors had large file on suspect." The Washington Times. p12.
↑  "A Visitor from the Dark Side: The accused L.A. gunner drove into town on a high of delusion and self-destruction." Newsweek. 134.9. August 23, 1999. p32.
1 2  "Postal worker Joseph Ileto mourned as President Clinton sends condolences". CNN. 15 באוגוסט 1999. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Furrow pleads guilty to shootings, will avoid death penalty, get life without parole". CNN. 24 בינואר 2001. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Boy who almost died in L.A. shooting goes home". CNN. 23 בספטמבר 1999. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "From News to History: Stories from the Pages of AsianWeek". AsianWeek. אורכב מ-המקור ב-24 בדצמבר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hate killer enters guilty plea, avoids death penalty". CTV News. 24 בינואר 2001. אורכב מ-המקור ב-11 באוגוסט 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Dree DeClamecy (26 במרץ 2001). "Jewish Center gunman gets 2 life sentences". CNN. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "JCC shooter Furrow renounces past beliefs". Los Angeles Daily News. 6 בספטמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
הר ג'ויס (ארץ ויקטוריה)

ערך זה עוסק בהר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  1,830 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי הנסיך אלברט 
 קואורדינטות:  75°36′00″S 160°49′01″E﻿ / ﻿75.6°S 160.817°E﻿ / -75.6; 160.817
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ג'ויס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ג'ויס
 
הר ג'ויס (באנגלית: Mount Joyce) הוא הר בולט, לו צורת כיפה, בהרי הנסיך אלברט באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 1,830 מטרים מעל פני הים; הר ג'ויס הוא ההר ה-2,078 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר ממוקם צפונית - מערבית מהר בואן (אנטארקטיקה), ו-15 קילומטרים צפונית - מערבית להר האוורד.
ההר ממוקם על הרכס המפריד בין קרחון דייוויד (שמדרום להר) וקרחון דייוויס.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הלאומית הבריטית (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909.
היסטוריה > מקור השם

משלחת נמרוד נתנה להר את שמו.
ההר נקרא על שמו של ארנסט ג'ויס (Ernest Joyce), אשר השתתף במשלחת, והיה אחראי על ציוד האספקה, הכלבים, המזחלות של המשלחת, ועל האוספים הזואולוגיים שנאספו על ידה. קודם לכן היה ג'ויס חבר במשלחת האנטארקטית הבריטית הלאומית (משלחת דיסקברי), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, לאחר מכן היה ג'ויס חבר בקבוצת ים רוס של המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית (משלחת אנדיורנס), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1914–1917, בפיקודו של ארנסט שקלטון.
גאולוגיה

הר ג'ויס, יחד עם הנונאטקים הסמוכים לו (ובהם נונאטאקי טריו) מהווים שרידים של רמה מישורית מקבוצת סלעי פראר (Ferrar Group), שמתקופת היורה - המורכבת מסלעי לבה ומסיל של דולריט מסוג פראר, שביניהן שכבות של אבן חול מתקופת הפלאוזואיקון והמזוזואיקון, לסירוגין.
לקריאה נוספת

• Wörner, Gerhard. (1992), , Polarforschung. 60. 87-90
הערות שוליים

↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
↑  ראו במאמר Kirkpatrick lavas, Exposure Hill Formation and Ferrar Sills in the Prince Albert Mountains, Victoria Land (Antarctica), המפורט להלן בפסקת "לקריאה נוספת"
| אתרים בהרי הנסיך אלברט |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר בואן • הר בילינג • הר ג'ויס • הר ג'ורג' מארי • הר האוורד • הר מאליס • הר מארי • הר מוריסון • הר מקינטוש • הר סמית' • הר פריסטלי |  |
| מעברי הרים | אוכף דוגווץ' |  |
| סלעים ומצוקים | סלעי שפרד • סלעי בובי |  |
| גבעות | רייקר |  |
| קרחונים | דייוויד • פראר • פריסטלי |  |
| מקפא קרחוני | פריסטלי |  |
| נונאטאקים | נונאטאקי טריו |  |
הר ג'ורג' מארי

ערך זה עוסק בהר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  ג'ורג' מאריי 
 גובה:  1,097 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי הנסיך אלברט 
 קואורדינטות:  75°54′00″S 161°49′59″E﻿ / ﻿75.9°S 161.833°E﻿ / -75.9; 161.833
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ג'ורג' מארי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ג'ורג' מארי
 
הר ג'ורג' מוריי או הר ג'ורג' מאריי (באנגלית: Mount George Murray) הוא הר שטוח פסגה, המכוסה ברובו קרח, בהרי הנסיך אלברט באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם בין ראשייהם של קרחון דייוויס וקרחון הרבורד.
גובהו של ההר 1,097 מטרים מעל פני הים; הר ג'ורג' מארי הוא ההר ה-2,098 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר התגלה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909.
היסטוריה > מקור השם

משלחת נמרוד נתנה להר את שמו.
ההר נקרא על שמו של ג'ורג' ר. מ. מארי (George R.M. Murray), עובד המוזיאון הבריטי, ששימש כמנהל הצוות המתכנן של המטרות המדעיות של משלחת החקר של רוברט פלקון סקוט.
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 195
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 235
הערות שוליים

↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  מידע על גובה ההר
| אתרים בהרי הנסיך אלברט |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר בואן • הר בילינג • הר ג'ויס • הר ג'ורג' מארי • הר האוורד • הר מאליס • הר מארי • הר מוריסון • הר מקינטוש • הר סמית' • הר פריסטלי |  |
| מעברי הרים | אוכף דוגווץ' |  |
| סלעים ומצוקים | סלעי שפרד • סלעי בובי |  |
| גבעות | רייקר |  |
| קרחונים | דייוויד • פראר • פריסטלי |  |
| מקפא קרחוני | פריסטלי |  |
| נונאטאקים | נונאטאקי טריו |  |
ויקטור דולידזה

| --- | --- |

 לידה:  30 ביולי 1890 אוזורגתי, גאורגיה 
 פטירה:  24 במאי 1933 (בגיל 42) טביליסי, ברה"מ 
 שם לידה:  ვიქტორ დოლიძე 
 מקום קבורה:  פנתאון דידובה 
 מוקד פעילות:  גאורגיה, ברית המועצות 
 סוגה:  אופרה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויקטור דולידזה (בגאורגית: ვიქტორ დოლიძე, ברוסית: Виктор Исидорович Долидзе‏; 18 ביולי 1890 – 25 במאי 1933) היה מלחין גאורגי-סובייטי שהלחין אופרות וסימפוניות.
ביוגרפיה

דולידזה נולד בעיר אוזורגתי שבגאורגיה, ובילה את ילדותו בגוריה. כישרונו המוזיקלי התגלה בגיל צעיר. הוא ניגן בגיטרה ובמנדולינה, ואף זכה בתחרות למנדולינות בטביליסי שבגאורגיה בשנת 1910. הוא למד תחילה במכללה למסחר בטביליסי, וסיים את חוק לימודיו ב-1917 במכללה למסחר בקייב שבאוקראינה. הוא למד סימולטנית לנגן בכינור במכללה למוזיקה שבקייב.
הוא חזר לגאורגיה בשנת 1917, ובשנת 1918 הלחין את האופרה "כתו וקוטה". האופרה, שהתפרסמה מאוד בגאורגיה ומחוצה לה, הייתה הבסיס לסרט באותו שם. כמו כן הלחין את האופרות "ליילה" בשנת 1922 ו"ציסנה" בשנת 1929, את הסימפוניות "אזרבייג'ן" בשנים 1931,1932, ואת הפנטזיה הסימפונית "איבריאדה" בשנת 1925, ומספר רומנסות.
ביקורו של דולידזה באוסטיה הניב אוסף שירי פולקלור. הוא התכוון לשלב אותם באופרה "זַמירה" משנת 1931. אך לא הצליח להשלים את העבודה. הוא נפטר ב-25 במאי 1933 בטביליסי.
כתו וקוטה, ויקטור דולידזה 4
המפלגה הלאומית הרפובליקנית

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מנהיגים:  ג'ון קווינסי אדמס   הנרי קליי
 תקופת הפעילות:  1824–1834 (כ־10 שנים)
 אידאולוגיות:  אנטי-ג'קסוניות   לאומיות אמריקאית   לאומיות כלכלית   השיטה האמריקאית   שמרנות מסורתית
 נוצרה מתוך:  המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
 התמזגה לתוך:  המפלגה הוויגית
 מטה:  וושינגטון די. סי. 
 
ג'ון קווינסי אדמס
הנרי קליי
המפלגה הלאומית הרפובליקנית (באנגלית: National Republican Party, נודעה גם בשם המפלגה האנטי-ג'קסונית - Anti-Jacksonian Party, או בפשטות הרפובליקנים - Republicans, הייתה מפלגה פוליטית בארצות הברית, שהתפתחה מסיעה של המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית שתמכה בג'ון קווינסי אדמס בבחירות לנשיאות של 1824.
אנשי המפלגה נודעו בראשית מערכת הבחירות של 1824 בשם "הרפובליקנים של אדמס וקליי", כבעלי בריתו של אדמס בקונגרס, וברמה המדינתית כ"אנשיו של אדמס" במהלך נשיאותו בשנים 1825–1829. כאשר אנדרו ג'קסון היה לנשיא, לאחר ניצחונו על אדמס בבחירות של 1828, הפכה קבוצה זו לאופוזיציה, והתארגנה כמפלגה האנטי-ג'קסונית. השימוש במונח "המפלגה הלאומית הרפובליקנית" החל ב-1830.
הנרי קליי היה מועמד המפלגה לנשיאות בבחירות לנשיאות של 1832, אך הוא הובס על ידי ג'קסון. המפלגה תמכה ב"שיטה האמריקאית" של קליי למימון פדרלי לעבודות ציבוריות ולהטלת מכסי מגן. לאחר הבחירות של 1832, התמזגו מתנגדיו של ג'קסון אל המפלגה הוויגית החדשה, שאליה הצטרפו גם אנשי המפלגה האנטי-מאסונית ואחרים.