stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עם הכלב לצמרת
תקציר העלילה

שני גנבים מקצועיים, פרדי (ריצ'רד בקליאן) ודיפ (וורן ברלינגר) מנצלים את העובדה שמשפחת דניאלס בחופשה, מוציאים את תכולת הבית כאילו הם עוברים דירה ואף מקבלים בירה מהשכן. וילבי דניאלס (דין ג'ונס), אשתו בטי (סוזן פלשט) ובנם בריאן (שיין סינוטקו) חוזרים ומוצאים בית ריק. וילבי שופך את זעמו על התובע המחוזי סלייד (קינן ווין) מפני שאינו נלחם בפשיעה ועושה עסקים בלתי כשרים עם הסוחר העבריין אדי רושאק (ויק טייבאק). לקראת הבחירות הוא מחליט לרוץ למשרת התובע הכללי (District Attorney) כדי להחליף את סלייד המושחת.
פרדי גונב מהמוזיאון טבעת של בית בורג'ה ועליה חרפושית עליה חרוט ""In canis corpore transmuto" (עבור לגופו של כלב). לאחר ששמעו על כך בחדשות, וילבי מגלה לבטי כי בילדותו היה קרבן ללחש שהפך אותו לכלב (כפי שתואר בסרט מ-1959) וכעת הוא מפחד שהתופעה תשוב וכי עליו למצוא את הטבעת הזאת. בריאן האזין בסתר לשיחה זו.
פרדי מוכר את הטבעת למוכר הגלידה טים (טים קונוויי) שרוצה להעניקה לחברתו קתרינקה (ג'ו אן וורלי) העובדת במפעל לפשטידות דובדבנים ובערב משחקת בקבוצת רולר דרבי. טים קורא את הכתוב על הטבעת. וילבי, שנמצא לפני הופעה בטלוויזיה, הופך לכלבו של טים, אלווד, בעוד אלווד עצמו נעלם. טים מתפלא שאלווד מדבר ורוצה להוכיח ליושבי פאב סמוך שכלבו מסוגל לדבר, אבל בינתיים פג תוקף הלחש, וילבי חוזר להיות אדם ואלווד שב ומופיע.
וילבי מחפש אחרי הטבעת וקתרינקה אומרת שהיא כנראה נפלה אל אחת הפשטידות הרבות שנשלחו לבית מלון. לאחר שווילבי מבטיח 2000 דולר למוצא הטבעת, מסתערות הפועלות על בית המלון ומתחילה קטטה המונית של הטחת הפשטידות בפרצופים. לבסוף נופלת הטבעת שוב לידי פרדי שמנסה למכור אותה לשוטר בלבוש אזרחי והמשטרה מעבירה אותה לסלייד.
כעת יכול סלייד ועוזרו ריימונד (דיק ואן פאטן) לשלוט על הטבעת. וילבי הופך שוב לכלב ומתנהל מצוד אחריו על ידי סלייד, אנשי הוטרינריה והמשטרה. הוא בורח, נכנס למשחק רולר דרבי ואף משתתף בו. לבסוף הוא נתפס ומושם בבית מחסה לחיות בית. הוא מצטרף לבריחה שאורגנה על ידי יתר הכלבים ובורח משם לפני שימיתו אותו. הוא חוזר הביתה, וחודר עם טים ובריאן למחסן של רושאק אליו מגיע גם סלייד. וילבי מגניב רשמקול למשרד המקליט את השיחה בין השניים שתשמש כראייה בבית משפט.
וילבי, טים ובריאן מתגלים ונרדפים על ידי סלייד וריימונד. סלייד לא יודע ששימוש מופרז בסיסמה מעביר את הקללה אל המשתמש בה. כאשר המשטרה עוצרת אותם בגין מהירות מופרזת, הם מגלים במושב האחורי בולדוג עם סיגר בפה.
לבסוף נבחר וילבי לתובע המחוזי וטים וקתרינקה מחליטים להתחתן.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דין ג'ונס | וילבי דניאלס | עורך דין |
| סוזן פלשט | בטי דניאלס | אשתו של וילבי |
| קינן ווין | ג'ון סלייד | תובע כללי |
| טים קונוויי | טים | מוכר גלידה |
| ג'ו אן וורלי | קתרינקה | חברה של טים |
| ויק טייבאק | אדי רושאק | סוחר עבריין |
| ריצ'רד בקליאן | פרדי | גנב |
| וורן ברלינגר | דיפ | גנב |
| דיק ואן פאטן | ריימונד | עוזר של סלייד |
| שיין סינוטקו | בריאן דניאלס | בנם של וילבי ובטי |
וינדוורד (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נסחרת ב-AIM
 בורסה:  AIM (בורסה) (6 בדצמבר 2021–WNWD) 
 תקופת הפעילות:  ינואר 2010 – הווה (כ־15 שנים) 
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  תל אביב
 ענפי תעשייה:  מידע בנושאי תובלה ימית
  
 windward.ai
 
וינדוורד בע"מ (באנגלית: Windward - בכיוון הרוח) היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בהערכת סיכונים בתובלה ימית.
היסטוריה

החברה הוקמה בינואר 2010 על ידי עמי דניאל (מנכ"ל החברה) ומתן פלד (מנהל הפעילות בארצות הברית), ששירתו יחד כחובלים בחיל הים הישראלי, ויונתן ריפתין, שפרש מהחברה. יו"ר החברה, מאפריל 2018, הוא לורד ג'ון בראון (אנ'), שהיה מנכ"ל חברת האנרגיה BP. מטה החברה שוכן בתל אביב, ולה משרדים גם בלונדון, בארצות הברית, בדנמרק ובאיחוד האמירויות.
המערכת של החברה, הקרויה Windward Intelligence, אוספת ומנתחת מידע רב בנושאי ספנות (מזג אוויר, צילומי לוויין יומיים של הים, מפות ימיות, תמרון בנמלים, בעלי חברות ספנות וספינות ועוד). לפי נתונים אלה החברה מספקת מידע על תנועת אוניות, ללקוחות שונים:
חברות העוסקות בביטוח ימי: הערכה של הסיכון בכל הפלגה של ספינה, כבסיס לקביעת גובה הפרמיה הנדרש לביטוח הספינה ומטענה.
חברות נפט: הערכת סיכונים בהובלת מטעניהן.
גופי ביטחון ואכיפת חוק לאומיים: הערכה של פעילות פלילית באמצעות כלי שיט.
גופים פיננסיים: מידע תומך החלטה לעסקאות הקשורות בתובלה ימית.
חברות ספנות: הערכת סיכונים בפעילותן.
היסטוריה > גיוס הון

בנובמבר 2013 גייסה החברה 5 מיליון דולר מקרן הון סיכון "אלף", שווינדוורד היא ההשקעה הראשונה שלה.
באפריל 2015 גייסה החברה 10.8 מיליון דולר.
ביוני 2018 גייסה החברה 16.5 מיליון דולר, בין השאר ממארק בניוף, מנכ"ל ומייסד סיילספורס.
בדצמבר 2021 הונפקו ניירות הערך של החברה בבורסת AIM בלונדון, ובמסגרת זו גייסה החברה 34.5 מיליון ליש"ט לפי שווי של 126.5 מיליון ליש"ט.
היסטוריה > מכירה

בדצמבר 2024 פורסם כי החברה עומדת להירכש על ידי Octopus UK Bidco Limited, חברת בת של קרן ההשקעות FTV, בעסקה המוערכת בכ-216 מיליון ליש"ט. העסקה תתבצע באמצעות מיזוג לפי חוק החברות הישראלי, והיא הומלצה פה אחד על ידי הדירקטורים העצמאיים של Windward.
מחיר הרכישה עומד על 215 פני למניה, המהווה פרמיה משמעותית של 47% מעל מחיר הסגירה האחרון ו-39% מעל מחיר ההנפקה בדצמבר 2021. הנהלת Windward רואה בעסקה הזדמנות להרחיב את פעילותה מניתוח ימי לניתוח שרשראות אספקה רחבות יותר.העסקה זכתה לתמיכה חזקה מבעלי המניות, עם התחייבויות בלתי חוזרות מדירקטורים ומנהלים להצביע בעד העסקה, המייצגות כ-15.84% מההון המונפק. בנוסף, בעלי מניות נוספים של Windward הביעו תמיכה, מה שמביא את סך התמיכה לכ-63.39%. השלמת העסקה צפויה עד סוף הרבעון הראשון של 2025, בכפוף לאישור בעלי המניות באספה כללית.
הערות שוליים

↑  נתי יפת, ‏מנכ"ל BP לשעבר ג'ון בראון מצטרף לדירקטוריון Windward, באתר גלובס, 24 באפריל 2018
↑ דוגמאות:
וואלה! כסף‏, ווינדוורד תספק את פלטפורמת ה- AI שלה לבנק הדני דנסקה, באתר וואלה, 24 בנובמבר 2020
יהודה לוינגר, ווינדוורד תספק מערכת חכמה לניהול סיכונים ימיים לבנק המסחרי במאוריציוס, באתר אייס, 11 בפברואר 2021
↑  Israeli AI company announces partnership with major shipping companies, The Jerusalem Post, November 6, 2020
↑  אבישי בר, ‏Windward הישראלית מגייסת 5 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 6 בנובמבר 2013
↑  הילה חיימוביץ', ‏Windward הישראלית מגייסת 10.8 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 28 באפריל 2015
↑  עידן בן טובים, ‏מנכ”ל סיילספורס משקיע ב-Windward הישראלית, באתר Geektime‏, 1 ביולי 2018
↑  עמי רוחקס דומבה, חברת Windward הנפיקה בבורסה בלונדון, "ישראל דיפנס", 6 בדצמבר 2021;
סופי שולמן, וינדוורד הישראלית הונפקה בבורסה המשנית של לונדון לפי שווי של 126.5 מיליון פאונד, באתר כלכליסט, 6 בדצמבר 2021
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏אקזיט ענק: חברת הטכנולוגיה הישראלית שנמכרת בכמיליארד שקל, באתר גלובס, 24 בדצמבר 2024
↑  Windward agrees to be bought for £216 million, Proactiveinvestors UK, ‏2024-12-24 (באנגלית)
↑  Windward Ltd. to be acquired by Octopus UK Bidco in £216 million deal By Investing.com, Investing.com (באנגלית)
יוז'ף פאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 במאי 1901 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  18 במרץ 1956 (בגיל 54) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Rosenwald József 
 מדינה:  הונגריה 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1951) 
 
יוז'ף פאן (במקור רוזנוולד, בהונגרית: Pán József; בודפשט, 31 במאי 1901 – בודפשט, 18 במרץ 1956) היה מעצב תפאורה יהודי-הונגרי, זוכה פרס קושוט (המקביל בהונגריה לפרס ישראל).
קורות חיים

יוז'ף רוזנוולד נולד במשפחה יהודית כבנם של דוד רוזנוולד ומגדולנה שפיצר (1860–1944) הוא למד במכללה לאמנויות שימושיות בברלין. בשנים 1917 עד 1928 עבד ב:
מפעל הסרטים אוהר (Edmund Uher)
Josephstädter Theater
Deutsches Volkstheater
מפעל הסרטים ויטה בווינה.
הוא חזר להונגריה ב-1928 והיה חבר בתיאטרון מרכז העיר. הוא עיצב תפאורות גם לתיאטראות אחרים ועבור "מפעל הסרטים של הוניה" יצר תפאורות לסרטים אילמים ומ-1931 לסרטים מדברים. משנת 1934 היה המעצב הדקורטיבי של "משרד הקולנוע ההונגרי". הוא עיבד את עבודתו ונאסר עליו לעבוד בין 1939 לבין 1945, בעיקר בשל יהדותו והחוקים האנטי יהודיים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי), אך גם כי באותה תקופה עבודת מעצב התפאורות נקשרה לתואר באדריכלות. בתום מלחמת העולם השנייה משנת 1945 הוא היה שוב המעצב של מפעל הסרטים הוניה ומ-1949 של "חברת הפקת הסרטים ההונגרית". עד 1954 לימד בניית סצנות באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. אשתו הייתה קלרה קראוס, אותה נשאה בבודפשט ב-1949.
עבודת הבמה שלו

ינה פראגו : שופן (אופרה)
ג'ורג' ברנרד שו : פיגמליון
מקסים גורקי : אויבים
גורקי: בורגנים
לופה דה וגה : הכלב של הגנן
אנטון פבלוביץ' צ'כוב : הדוד וניה
סילארד דרווש - בלה גאדור : חסוי לחלוטין
קובניר: העלמה בתחפושת
רסקין-סלובודסקי: כוכב קולנוע
פלנקט: Rip van Winkle
מיקלוש ג'ארפאש - אישטוואן ארקין : ארמון זיצ'י
פול שנטן - פרנץ שנטן: חטיפתן של נשות סבין
דיולה האי : ליל הדין
בלה באלאז' : לולו וביאטה או קרב הרעיונות
אלזה שלי: טרף קל
ז'אק דבאל: חדר לבן
אנדרה אילש: האם החורגת
אישטוואן בקפי – אנדרה שולט: אין צירופי מקרים
Pagnol-Nivoix: Fair of Glory
אישטוואן בקפי: כיתה ח'
סרטים

| --- | --- |
 Magdalena (1929)  Lila akác (1934)  Halló Budapest (1935)  Lovagias ügy (1935)  Café Moszkva (1936)  Tomi, a megfagyott gyermek (1936)  Ember a híd alatt (1936)  Dunaparti randevú (1936)  Három sárkány (1936)  Szenzáció (1936)  Két fogoly (1937)  Szerelemből nősültem (1937)  Torockói menyasszony (1937)  Pergőtűzben! (1937)  A harapós férj (1937)  Maga lesz a férjem (1937)  Te csak pipálj Ladányi (1938)  Fekete gyémántok (1938)  A papucshős (1938)  Borcsa Amerikában (1938)  A leányvári boszorkány (1938)  Bors István (1939)  Érik a búzakalász (1939)  János vitéz (1939):  A tanítónő (1945)  Hazugság nélkül (1946)  Valahol Európában (1947)  Talpalatnyi föld (1948)  Forró mezők (1948)  Mágnás Miska (1948)  Úri muri (1949)  Díszmagyar (1949)  Egy asszony elindul (1949)  Dalolva szép az élet (1950)  Kis Katalin házassága (1950)  Felszabadult föld (1950)  Különös házasság (1951)  Becsület és dicsőség (1951)  Semmelweis (1952)  Ütközet békében (1952)  Civil a pályán (1952)  Állami Áruház (1953)  Föltámadott a tenger (1953)  Életjel (1954)  Fel a fejjel (1954)  Gázolás (1955)  Különös műtét (bábfilm, 1955)
לקריאה נוספת

Magyar színházművészeti lexikon. ISBN 963-05-6635-4 (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה)
Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (AZ). (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967)
Színházi adattár. המוזיאון הלאומי והמכון לתולדות התיאטרון
המוזיאון הספרותי פטפי
ביוגרפיה של יוז'ף פאן (hangosfilm.hu)
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 449/1956. folyószáma alatt".
↑  "Rosenwald Dávidné Spitzer Magdolna halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1557/1944. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1062219171  ISNI: 0000 0000 7943 4266  VIAF: 121435023   WorldCat (עם VIAF): 121435023
ארנה פור (פוליטיקאי)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בינואר 1889 Ľubica, סלובקיה 
 פטירה:  24 באוגוסט 1937 (בגיל 48) ברה"מ 
 מדינה:  הונגריה, ברית המועצות 
 תפקיד:  קומיסר העם (1919–1919) 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של הונגריה 
 
ארנה פור,(במקור פרלשטיין עד 1908, בהונגרית: Pór Ernő; לייביץ, 4 בינואר 1889 – לנינגרד, 24 באוגוסט 1937) היה פקיד, פוליטיקאי קומוניסטי יהודי-הונגרי-סלובקי קומיסר העם (סלובקיה 1919) לענייני חוץ של הרפובליקה הסובייטית הסלובקית.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה, רוסיה הסובייטית

ארנה פור נולד במשפחה יהודית כבנם של יעקב פרשטיין ושל הרמינה בוקסבאום. אביו היה רופא. ארנה פור השתתף בתנועת הפועלים מ-1905, הוא סיים את לימודיו ואת בחינות הבגרות בטרנצ'ין בשנת 1906, עבד כפקיד בתעשיית העץ בחברות בבודפשט וב-1907 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP). במהלך מלחמת העולם הראשונה (1915) נפל בשבי הרוסי. בשנת 1917, אחרי מהפכת פברואר ברוסיה, עסק בשכנוע והתססה סוציאליסטית של פועלי תעשיית הברזל בנביאנסק. שם בשנת 1917 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, ולאחר מכן במוסקבה היה ממייסדי הקבוצה ההונגרית של המפלגה הבולשביקית הרוסית והפך למזכיר שלה. בערך בתקופה הזו הוא פגש את בלה קון. יחד עם קון נלחם בנארבה נגד כוחות ההתערבות הגרמניים תחת פיקודו של קומיסר העם (רוסיה) פאבל דיבנקו. עם טיבור סמואלי השתתף בין 6 לבין 7 ביולי 1918 בקרב נגד המרד של אנשי המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית ובניצחון עליהם. בקיץ אותה השנה היה נציג הקבוצה הונגרית בקונגרס הראשון של המפלגה הקומוניסטית האוקראינית.
ביוגרפיה > בחזרה להונגריה

הוא חזר להונגריה כששמע על מהפכת החרציות באוקטובר 1918, ולאחר מכן השתתף ב-24 בנובמבר בהקמת מפלגת הקומוניסטים של הונגריה והפך בה לחבר בוועד המרכזי. לאחר הכרזת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, הוא נשלח להודיע ללנין בשם בלה קון על הקמת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. בתקופת הרפובליקה היה ראש מחלקת התעמולה בקומיסריאט העם לענייני חוץ ולאחר מכן פעל במזכירות המפלגה המאוחדת (הסוציאל-דמוקרטית והקומוניסטית). פור היה גם נציב העם לענייני חוץ של הרפובליקה הסובייטית הסלובקית שהוכרזה ב-16 ביוני 1919. עם זאת, הרפובלקה נפלה ב-1 באוגוסט.
ביוגרפיה > אחרי הרפובליקה

לאחר הנפילה הוא היגר לצד בלה קון, יוז'ף פוגאני, ינה ורגה ואחרים. הוא התגורר באוסטריה למשך תקופה קצרה. בשנים 1920 ובשנת 1921 ביצע עבודת מפלגה בלתי חוקית בצ'כוסלובקיה והשתתף בהפצת כתב העת "פרולטאר". בשנת 1922 מילא תפקידי שיווק כסוכן ייצוא חברות היערות של ברית המועצות, הוא היה מנהל החברה משנת 1924. בין השנים 1928–1933 היה סגן נשיא של חברת ייצוא העצים. בשנת 1933 מונה מנהל תשלובת החרסינה הרוסית ומשנת 1934 ועד למעצרו שימש כסגן מנהל תשלובת הגומי הסובייטי הגדול ביותר (Красный треугольник). בשנת 1937 הוא נעצר ב-25 בפברואר ולאחר מכן הוצא להורג. הוא נפל קורבן הטיהורים הגדולים של סטלין. מאוחר יותר זוכה ושמו טוהר.
הנצחתו

בודפשט ברובע ה-11 בין 1968 לבין 1991 נקרא רחוב על שמו (כיום סימטת ברטלן פור).
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1969
לקסיקון לתולדות תנועת הפועלים. ISBN 963 09 0412 8
לקסיקון שמות הרחובות המלא של בודפשט, הוצאת ספרינטר, 2003. עמודים 407–408
לקסיקון הונגרי ביוגרפי 3: כרך מלואים (א - ז). עורכת ראשית. אגנש קניירש. בודפשט. 1981 עמ' 434. ISBN 9630525003
למען המהפכה הסוציאליסטית (הוצאת קושוט, בודפשט, 1975. עמודים מסת"ב 963 09 0243 5, 521–520)
Ленинградский мартиролог 1938-1937 טום 5
לקריאה נוספת > ספרות מתורגמת

בשפת המקור:
Dokumentumok a magyar forradalmi munkásmozgalom történetéből. 1919–1929. (Budapest, 1964.)
Hajdu Tibor: A Magyarországi Tanácsköztársaság (Bp. 1969.)
Józsa Antal–Milei György: A rendíthetetlen százezer (alcím: Magyarok a Nagy Októberi Szocialista Forradalomban és a polgárháborúban, Budapest, 1968.)
A magyar internacionalisták A Nagy Októberi Szocialista Forradalomban és a polgárháborúban (Dokumentumgyűjtemény, Budapest, 1967–1968.)
A magyar munkásmozgalom történetének válogatott dokumentumai (Bp. 1959.)
בתרגום לעברית:
מסמכים מההיסטוריה של תנועת הפועלים המהפכנית ההונגרית. 1919–1929. (בודפשט, 1964)
טיבור היידו: הרפובליקה הסובייטית ההונגרית (1969)
אנטל יוז'ה - ג'רג' מילאי: מאות האלפים הבלתי מעורערים (כותרת משנה: הונגרים במהפכה הסוציאליסטית הרוסית באוקטובר ובמלחמת האזרחים, בודפשט, 1968)
האינטרנציונליסטים ההונגרים במהפכה הסוציאליסטית הרוסית הגדולה באוקטובר ובמלחמת האזרחים (אוסף מסמכים, בודפשט, 1967–1968)
מסמכים נבחרים על ההיסטוריה של תנועת הפועלים ההונגרית (1959)
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1908. évi 108549. sz. rendelete. MNL-OL 30803. mikrofilm 87. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1908. év 30. oldal 6. sor.
↑  "Állami házassági anyakönyvi bejegyezése, Újpest, 172/1915. folyószám".
↑  Vörös Könyv 1919, Antológia Kiadó, Lakitelek, 1993., 473. oldal
↑  Vitatott személyek: Kun Béla
משה מילר מולאור

| --- | --- |

עו"ד משה ליב מילר מולאור
 לידה:  31 באוקטובר 1908 בלזץ', רפובליקת פולין 
 פטירה:  1 בנובמבר 1971 (בגיל 63) 
 מדינה:  ישראל 
 מקצוע:  משפטן, עיתונאי ופעיל ציוני
 
משה מילר מולאור  (31 באוקטובר 1908 – 1 בנובמבר 1971) היה משפטן, עיתונאי ופעיל ציוני. מצירי הקונגרס הציוני העולמי.
חייו

משה ליב מילר נולד בתאריך ו' בחשון תרס"ט בעיר בלז'ץ, פולין.
גדל והתחנך בעיר לבוב שבמזרח גליציה, פולין (כיום באוקראינה).
למד בחדר, בישיבה, בגימנסיה העברית ובפדגוגיון העברי.
הוסמך במשפטים באוניברסיטה המקומית .
עלה לארץ-ישראל המנדטורית בשנת 1934.
עבר את בחינת עורכי-הדין הזרים והוסמך לעורך-דין ארץ-ישראלי על ידי השלטון הבריטי.
בשנת 1941 נשא לאשה את רבקה, בתו של אלכסנדר מאכט,
שחמטאי, כלכלן ומנהלו הראשון של הבנק הישראלי לתעשייה.
לזוג נולדו שתי בנות ובן.
בתם הראשונה ובנם סיימו לימודי משפטים והמשיכו במשך שנים רבות את פעילות משרד עורכי הדין שהקים.
בתם השנייה נישאה לבנו של יהודה בר-נתן, הנשיא השני של התאחדות התעשיינים.
בנם, נכדם של רבקה ומשה מילר מולאור הוא השחקן והקומיקאי רועי בר-נתן[דרוש מקור].
בסוף שנות החמישים נסע לשליחות ציונית מטעם המחלקה הכללית של הסוכנות היהודית בדרום אמריקה למשך שנתיים.
במצוות הימים ההם נאלץ כתנאי לנסיעה לעברת את שמו והוא בחר בשם מולאור (מול-אור)
הדומה מבחינה פונטית לשם המשפחה מילר.
פעילותו הציבורית הציונית

במסגרת פעילותו הציבורית הציונית הענפה כיהן בין היתר בתפקידים הבאים:
יו"ר "העבריה" האקדמאית.
מזכיר כבוד של אגודת דורשי האוניברסיטה העברית.
סגן יו"ר ההנהלה של התאחדות עולי פולין (לקליטת עליה).
אח ותיק במסדר "בני ברית".
יו"ר המועצה האזורית וחבר הוועד הכללי של "בני ברית".
נשיא לשכת "שמעון רוקח".
נשיא לשכת "יעקב פרנד".
אח בלשכת "ברקאי" של "הבונים החפשיים".
חבר ההנהלה של המכון ליחסי חוץ.
חבר האגודה למען האו"ם.
במסגרת תפקידי הנשיאות ב"בני ברית" נטל חלק בימי עיון ומופעים בנושאים שונים.
נבחר לקונגרסים הציוניים :
הכ"א בז'נבה (1939)
הקונגרס נערך שוב במדינה בה נערך הקונגרס הראשון.
הוא נערך מספר ימים לפני פרוץ המלחמה והיה האחרון עד לסיומה.
מילר נבחר לקונגרס מטעם "מפלגת המדינה העברית".
נשיא הקונגרס היה נשיא המדינה הראשון חיים ויצמן.
בין היתר נתקבלה בה ההחלטה לדחות את גזרות "הספר הלבן"
שהתפרסמו באותה השנה.
והכ"ד בירושלים (1956).
הפעם, לאחר איחוד הפלגים מחדש, מילר היה נציג "הציונים הכלליים"
בקונגרס שנשיאו בפועל היה ראש הממשלה ושר הביטחון הראשון דוד בן-גוריון.
במסגרת פעילותו הביטחונית היה חבר ב"הגנה".
פעילותו הפוליטית

במסגרת פעילותו הפוליטית היה חבר מרכז התנועה הרוויזיוניסטית.
בעת הפילוג בתנועה הרוויזיוניסטית הצטרף לפלג
שנשאר בהסתדרות הציונית בהנהגת מאיר גרוסמן.
בפלג שנקרא "מפלגת המדינה העברית" היה חבר מרכז המפלגה.
לאחר מכן הצטרף למפלגת הציוניים הכלליים במסגרתה הנחה בין היתר רבי שיח בנושאים פוליטיים.
כיהן כחבר ההנהלה ויו"ר ועדת הארגון בהסתדרות הציונים הכלליים.
היה חבר הנהלת קופת החולים של הציונים הכלליים.
לאחר מכן עבר למפלגה הליברלית וכיהן בה בין היתר כיו"ר ועדת הארגון של מחוז תל אביב-יפו.
בעת הפילוג במפלגה הליברלית הצטרף ל"המפלגה הליברלית העצמאית" (ל"ע).[דרוש מקור]
פעילותו העיתונאית

במסגרת פעילותו העיתונאית היה מזכיר המערכת
של עיתון-הערב הראשון בארץ, "עיתון מיוחד".
העיתון יצא בעריכת מאיר גרוסמן ושימש כמעין בטאון לו ולמפלגתו.
כתב מאמרים רבים בנושאי חוץ בבטאון "עיונים בינלאומיים" כמו גם בעיתונים.
היה עורך מדור "חוק ומשפט" בעיתון "הבוקר".
פעילותו כמשפטן

במסגרת עבודתו כמשפטן כיהן בין היתר בשנות הארבעים
כיועץ המשפטי של תיאטרון הלי-לה-לו
שפרט למופעים הרבים שהעלה בהצלחה גדולה ,
נוצרו בין כתליו קלאסיקות רבות בזמר העברי המושמעות עד היום.
את התיאטרון הובילו שני האישים שגם להם קראו בשם הפרטי משה :
המנהל הכללי משה ואלין והמנהל המוזיקלי משה וילנסקי.
כמו כן ייצג עולים חדשים בתביעות של מיליונים על רקע אנטישמי כנגד שלטונות המדינות מהן הגיעו.
מצד שני גם ייצג עולים חדשים יוצאי מעברות בתביעות כנגד הממסד בארץ.
פעילותו העירונית

כיהודי מסורתי היה מראשי קהילת בית הכנסת "תפארת צבי"
שברחוב הרמן כהן בצפון הישן של תל אביב.
בתקופת פעילותו זו ניתנה לרב צעיר, לימים הרב הראשי לישראל הרב ישראל מאיר לאו
הזדמנות ראשונה לכהן כרב קהילה של בית-כנסת כלשהו.
כמו כן הזמין את הרב הצעיר להשתתף ברבי שיח אותם הנחה ששודרו ב"קול ישראל" בנושאים הקשורים למסורת היהודית.
במסגרת פעילותו העירונית בעיר תל אביב, העיר בה התגורר כל חייו בארץ ,
היה שופט עירוני וחבר ועדת השמות של עירית תל אביב-יפו.
הערות שוליים

↑  ⁨⁨הכלל והפרט, הארץ, 7 בספטמבר 1959
↑  דוד תדהר (עורך), "שינוי השם", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3646
↑  משפט נגד הזקנים, מעריב, 25 בינואר 1968
↑  ⁨מפא"י המפלגה השמרנית, הַבֹּקֶר, 18 באפריל 1961
↑  ⁨ועדה תכריע על עמדת הליברלים לניויאוטלוק, הַבֹּקֶר, 30 בנובמבר 1962
↑  ⁨⁨הבחירות ולקחן, הַבֹּקֶר, 28 בנובמבר 1958
↑  ⁨⁨שנת תשכ"ב היתה שנת תהיקה דלה, הַבֹּקֶר, 2 בספטמבר 1962
↑  שיחות מעריב, מעריב, 30 ביולי 1964
↑  צע"ת נגד עירית רהובות והסוכנות, למרחב, 18 בספטמבר 1960
↑  ⁨סימפוזיון על הנוער והמסורת היהודית, דבר, 9 ביוני 1968
הכלה המכורה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מלחין:  בדז'יך סמטנה
 לבריתן:  Karel Sabina 
 סוגה:  אופרה
 שפה:  צ'כית
 מספר מערכות:  3
 זמן התרחשות העלילה:  בכפר צ'כי
 תפקידים
 Mícha  Ludmila  Jeník  Principál komediantů  Mařenka  Háta  Indián  Esmeralda  Kecal  Krušina  Vašek 
 
הכלה המכורה (בצ'כית: Prodaná nevěsta) היא האופרה השנייה של בדז'יך סמטנה הלברית נכתבה על ידי קארֶל סבינה. הצגת הבכורה של הגרסה המקורית – כמחזמר בן שתי מערכות (zpěvohra) – התקיימה ב-30 במאי 1866 בתיאטרון הזמני בפראג. הגרסה הרביעית, האחרונה, הוצגה לראשונה ב-25 בספטמבר 1870, כאופרה קומית בת שלוש מערכות. אחרי הצגת האופרה בתערוכת המוזיקה והתיאטרון של וינה בשנת 1892 השיגה האופרה הכרה בינלאומית. היא הוצגה בשיקגו בשנת 1893, בלונדון בשנת 1895 והגיעה לניו יורק בשנת 1909 בבית האופרה ההונגרי המלכותי הוצגה האופרה כבר ב-21 בספטמבר 1893.
הדמויות

קרושינה, איכר (בריטון)
לודמילה, אשתו (סופרן)
מאז'נקה, בתם (סופרן)
מיכה, בעל קרקעות (בס)
האטה, אשתו (אלט)
וואשק, הילד (טנור)
יניק, בנו של מיכה מנישואיו הראשונים (טנור)
קצאל, שדכן נישואין בכפר (בס)
מנהל קרקס (טנור)
אסמרלדה, רקדנית (סופרן)
קומיקאי לבוש כאינדיאני (בס)
נער הכפר הראשון (פרוזה, דמות ילד)
נער הכפר השני (פרוזה, דמות ילד)
עלילה > מערכה ראשונה

תושבי הכפר, לבושים בבגדיהם היפים ביותר, חוגגים את חג הקדוש המגן של הכנסייה בשיר וריקוד עליז. רק אחת עצובה: מאז'נקה. אהובה, יניק העני, שואל אותו לגבי הסיבה לצערה. הנערה מספרת לו שהיום היא תוצג בפני ארוסה העשיר, ואשק, שמצא לה קצאל השדכן בכפר השכן, לו היא צריכה להינשא על פי חוזה שחתמו הוריהם. יניק המום לשמוע על החתונה המתוכננת ללא ידיעתו. הוא מרגיע את אהבתו כי בנאמנותם הם יתגברו על כל הקשיים. כשהם רואים את קצאל מתקרב עם קרושינה האיכר, הם בורחים.
השדכן, שכבר לבוש כשושבין, מזכיר להורים את החוזה. הוא מנסה לשכנע אותם במבול של מילים ומפרט את התכונות הטובות של החתן. מאז'נקה מופיעה שוב בכיכר. להפתעת כולם, היא מודה שיש לה בחירת לב כבר במשך זמן רב. קצאל מנפנף עם החוזה, אבל הילדה מודיעה: כיוון שלא ידעה על כך כשנחתם הוא אינו תקף והיא בורחת בכעס. קרושינה דורש מהשדכן לפגוש את החתן המובטח, השדכן אומר שהחתן כל כך ביישן שלא מעז לדבר עם נשים.
תושבי הכפר פונים לכיוון בית המרזח. הקשישים יושבים ליד שולחן, בני הנוער רוקדים עוד פולקה בחיק הטבע.
עלילה > מערכה שלישית

ואשק מבטא את הבלבול שלו בשיר קצר ועצוב ("אני לא מצליח להוציא את זה מהראש שלי"), אך נקטע עם הגעתו של קרקס נודד. מנהל הקרקס מציג את אטרקציות: אסמרלדה, הרקדנית הספרדייה, בולע חרב "הודי אמיתי" ודוב רוקד. ואשק מוקסם מאסמרלדה, אבל ההתקדמות הביישנית שלו נקטעת כשה"הודי" נכנס פנימה במהירות, מודיע שמאלף ה"דוב" נפל והתמוטט כשיכור. יש צורך להחליפו. עד מהרה משתכנע ואשק לקחת את התפקיד, כשהמבטים המחמיאים של אסמרלדה פוגשים אותו ("נעשה ממך יפה").
לבסוף לבסוף יש סוף טוב כשמאז'נקה ויניק מתחתנים.
סרטים

1932: Die Verkaufte Braut; במאי: מקס אופולס
1960: Die verkaufte Braut, במאי: קורט וילהלם
1976: Prodaná nevěsta; במאי: ואצלב קסליק
1981: Prodaná nevěsta; במאי: פרנטישק פיליפ
1982: Die Verkaufte Braut; במאי: אוטו שנק
הערות שוליים

↑  תרגום מדויק יותר - הכלה שהוחלפה