stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פודו דרומי
שימור הפודו > מחקרים דרושים

פעולות שימור רבות שהיו נחוצות עבור הפודו, הוגבלו עקב המידע המועט שהיה זמין אודותיו; מ-2007 ואילך, המצב החל להשתנות, עם התקדמות גדולה בידע של הקהילה המדעית על הפודו עקב מחקרים חדשים רבים. למרות זאת, טרם ישנו אומדן מאומת של גודל אוכלוסיית הפודו וצפיפות האוכלוסייה, והפער בידע זה נמצא בראש סדר העדיפויות.
ישנה התקדמות בהבנת ההשפעה של איומים מסוימים על הפודו, כמו מטעים אקזוטיים וכלבי בית. עם זאת, יש מספר פערים משמעותיים שדורשים טיפול. ראשית, אמנם יש ראיות על שימוש של יונקי יער ובכללם הפודו במטעים, אולם טרם ברור כיצד הנוכחות המתרחבת שלהם תשפיע לטווח הארוך על הפודו; שנית, הפומות, שמחזיקות בתואר "הטורף הראשי של הפודו", החלו בשנים האחרונות לבסס את תזונתם על מינים פולשים נפוצים כמו הארנבות האירופאיות (במחקר באזור מסוים נמצא שהארנבת מהווה 44% מתזונת הפומה לעומת הפודו המהווה רק 19% מהתזונה), וטרף חלופי זה הנפוץ במספרים גדולים עשוי להוביל לגידול באוכלוסיית הפומות שתגביר את האיום על הישרדות הפודו. שלישית, ההשפעה הפוטנציאלית של פרסתנים אקזוטיים כמו חזיר הבר והאייל הנקוד ומינים פולשים אחרים על בית הגידול של הפודו הדרומי לא ברורה דיה. רביעית, לא ידועה מידת ההשפעה של פתוגניות שמקורן מבקר הבית על הפודו ונדרשים מחקרים נוספים עבור זה. חמישית, חשוב לקבוע עד כמה לכידת הפודואים לצורך מכירה מסחרית כחיית מחמד משפיעה על המין, כדי שרשויות השימור יוכלו להעריך את חשיבות האיום ולהתייחס אליו בהתאם, ולסיום נדרש מחקר שיקבע האם אוכלוסיות הפודו באי צ'ילואה מהוות תת-מין נפרד הזכאי ליחס מיוחד.
אוכלוסייה עולמית

המידע אודות האוכלוסייה העולמית של הפודו לוטה בערפל זמן רב. הפודו הוא מין שקשה ללמידה בטבע עקב היותו יונק קטנטן הפעיל בצפיפות נמוכה מאוד, יחד עם ההרגלים הזהירים והחמקמקים שלו כמו גם סוג בית הגידול שהוא מאכלס (מרוחק, לא נגיש, סבוך, לח וכו'). עד לאחרונה, היה נהוג לחשוב שאוכלוסיית הפודו העולמית פחותה מ-10,000 פרטים, עם נוכחות גבוהה בעיקר באי צ'ילואה ובחופים של לוס ריוס ולוס לאגוס. באזור אראוקניה הם נדירים מאוד, וההיעדרות שלהם באזורים מסוימים קשורה לסוג בית הגידול הנמצא בו. חוקרי טבע העריכו בשנת 1997 שהשטח הדרוש כדי לקיים אוכלוסיית פודו בגודל 500 פרטים הוא 79–128 קמ"ר של בית גידול מתאים. בעקבות אותה הערכה, ועל בסיס ההנחה שהפודו מאכלס 10% מכלל היערות הטבעיים בצ'ילה, חוקרי טבע מאוחרים יותר הגיעו למסקנה ב-2012 שהשטח הדרוש עבור אוכלוסייה של 10,000 פרטים נע בין 15,800 ל-25,600 קמ"ר של יער מתאים. מאחר ששטחי היער המתאימים בצ'ילה משתרעים על לא פחות מ-57,626 קמ"ר, המסקנה היא שאוכלוסיית הפודו העולמית גדולה בהרבה מעשרת אלפים פרטים, מה שהוביל את ארגון השימור IUCN להחשיב את המין כקרוב לסיכון ולא כפגיע. האוכלוסייה ככל הנראה נמצאת בירידה כתוצאה ממגוון איומים שפורטו לעיל.
בשבי

אף על פי שהפודו הדרומי אינו מסתגל היטב לשבי לעומת חיות בר אחרות, עדיין הגידול שלו נחשב לאפשרי לעומת קרובו הפודו הצפוני שבמקרה הטוב שורד בשבי חודשים בודדים. התושבים המקומיים בצ'ילה תופסים לעיתים קרובות פודואים ומגדלים אותם באופן לא חוקי בביתם בתור חיית מחמד, ובעבר אף התפתחה מלכידת הפודו תעשייה שלמה של מסחר לצורך ייצוא לגני חיות ברחבי העולם. כיום אמנם חל איסור יצוא ולכידה של הפודו, אך יש מספר משמעותי של פודואים בגני חיות משנים עברו, כשחלק מהם נוטלים חלק בתוכניות רבייה המתכננות לשחרר פרטים לטבע ולהרבות את האוכלוסייה על ידי כך. הפודו הוצג בפעם הראשונה בשבי בגן החיות של ברלין בשנת 1896. התיעוד הראשון של אוכלוסיית פודו בשבי בדרום אמריקה, מגיע בשנת 1953 ממחוז נאוקן שבארגנטינה אשר כיום כבר אינו מאכלס פודואים בגני החיות שלו. אותם פודואים בארגנטינה, נמצאו בגן חיות בסן מרטין דה לוס אנדס, ומאוחר יותר נלקחו מתוכם זוג פודואים למתקן רבייה בפארק הלאומי נאוול-ואפי שמהם נוצרה במשך השנים אוכלוסיית הפודו הנוכחת כיום בפארק. מכיוון שאוכלוסיות הפודו נמצאות בירידה מתמדת, אוניברסיטת קונספסיון הצ'יליאנית פיתחה תוכניות לרבייה בשבי ברחבי המדינה, ובשנות 1994–1995, היו בסביבות 23 מרכזי רבייה בצ'ילה. שיעורי הצלחת הרבייה וההישרדות במרכזים הללו מעורבת.
לאורך עשרות השנים האחרונות, מספרי הפודו בשבי עלו בהדרגה. הזואולוג האמריקני פיליפ הרשקוביץ היה הראשון שבדק את מספר הפרטים בשבייה בגני החיות, ובשנת 1982 חיו לטענתו ברחבי העולם כ-12 פודואים בלבד. עם הקמת רשימת היוחסין הבינלאומית של המינים אשר מתייגת את בעלי החיים בכל גן חיות, יש דיווחים מסודרים יותר אודות מספר הפרטים לאורך השנים. בשנת 1987, הוחזקו 44 זכרים ו-45 נקבות בשבייה ב-11 גני חיות - רובם באירופה. בשנת 2002 היו 65 זכרים ו-71 נקבות ב-34 גני חיות - רובם באירופה. מאז 2002, גודל האוכלוסייה בשבי עומד פחות או יותר על אותו מספר ללא גדילה משמעותית, אף על פי שגם גני חיות באמריקה הצפונית, אסיה ואפריקה החלו להחזיק את הפודו הדרומי. בשנת 2013, היו כ-122 פרטים ב-40 גני חיות ברחבי העולם, ונכון לשנת 2016, מספר הפרטים המוחזקים בגני חיות ברחבי העולם הוא 136 פרטים. בצ'ילה, על פי דו"ח משרד החקלאות יש כ-295 פודואים בשבי ב-18 מקומות ברחבי המדינה - כפול ממספר הפרטים בכל גני החיות בעולם יחדיו. חלק מהמקומות משמשים למטרות מגוונות: רבייה בשבי, תצוגה או שיקום ושחרור לבר. בנוסף יש בצ'ילה מספר מרכזי רבייה בשבי, אולם היות שברובם מקור הפודואים בפרטים שנתפסו בבר - הם אינם נחשבים לפרטים החיים בשבי. מלבד צ'ילה, גן החיות היחיד בדרום אמריקה שמחזיק כיום פודואים דרומיים הוא גן החיות של בואנוס איירס שבו נמצאים כ-3 פרטים.
לקריאה נוספת

Hershkovitz, Philip. ‏ Neotropical deer (Cervidae). (1982).
Valerius Geist, ‏ Deer of the World: Their Evolution, Behaviour, and Ecology Stackpole Books, 1998 ISBN 9780811704960
Goss, Richard J. ‏ Deer Antlers: Regeneration, Function and Evolution Academic Press, 2012. APA ISBN 9780323140430
Henning, B. C., et al. ‏ Anatomical Study of the Gastrointestinal Tract of a Pudu (Pudu puda) Using Contrast-Enhanced Abdominal Computed Tomography. Anatomia, histologia, embryologia 41.2 (2012): 106-112.
Gonzalez, Erwin, et al. ‏ First fossil record of the smallest deer cf. Pudu Molina, 1782 (Artiodactyla, Cervidae), in the late Pleistocene of South America. Journal of Vertebrate Paleontology 34.2 (2014): 483-488.
González-Acuña, D., et al. ‏ First report of paratuberculose in Southern Pudu deer (Artyodactila: Cervidae). Arquivo Brasileiro de Medicina Veterinária e Zootecnia 63.4 (2011): 1025-1027. APA
Salgado, M., et al. ‏ Detection of Mycobacterium avium subsp. paratuberculosis in a cattle/pudu interface. Arquivo Brasileiro de Medicina Veterinária e Zootecnia 67.5 (2015): 1205-1209. APA
Vidal, Fernando, et al. ‏ Variation in reproduction of a temperate deer, the southern pudu (Pudu puda). Animal production science 52.8 (2012): 735-740.
אי חצי ירח

| --- | --- |

אי חצי ירח, מבט מגבעת קוזמן שבאי ליווינגסטון. האי גריניץ' ברקע.
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  אנטארקטיקה
 קואורדינטות:  62°35′30″S 59°55′15″W﻿ / ﻿62.591666666667°S 59.920833333333°W﻿ / -62.591666666667; -59.920833333333
 שטח:  0.51 קילומטר רבוע
 אורך:  1.9 קילומטר
 רוחב:  1.9 קילומטר
 נתונים מדיניים
 אוכלוסייה:  0
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהאי חצי ירח (למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהאי חצי ירח 
 
אי חצי ירח (באנגלית: Half Moon Island) הוא אי זעיר, השוכן במצר מקפארליין, 1.35 ק"מ מצפון לחצי האי בורגס שבאי ליווינגסטון, איי שטלנד הדרומיים, שבאזור חצי האי האנטארקטי. שטח האי הוא 1.7 קמ"ר. על האי שוכן בסיס קמרה הארגנטיני, הוא נגיש רק בדרך הים או באמצעות מסוק, ואין בו שדה תעופה משום סוג. הבסיס הימי פעיל לעיתים במהלך הקיץ, אך סגור במהלך החורף.
גאולוגיה

אי חצי ירח הוא סדרה של טומבולי המקשרים איים בעלי סלע אם וולקני. קצהו הצפוני של האי, רכס סדלבק, מורכב מאנדזיט חודר מסוף תור היורה ועד ראשית תור הקרטיקון. ליד הבסיס הארגנטינאי קיימת חדירה של טונליט מראשית הקרטיקון ועד ראשית תור השלישון. ליד מושבה של פינגווין רצועת-הסנטר המסלע הוא חדירות של גברו מאותו טווח זמן. הקצה הצפון-מזרחי של האי מורכב מלבה של אנדזיט מסוף תור היורה ומראשית תור הקרטיקון. הטומבולי המקבילים הם תוצאה של התרוממות איזוסטטית בתר-קרחונית של האזור לאחר נסיגת כיפות הקרח של הפלייסטוקן. על אף צורתו, אין כל עדות לכך שאי חצי ירח היה אי פעם מכתש וולקני.
צמחייה ובעלי חיים

סוגי הצמחייה שמצויים באי כוללים כמה מיני חזזית וטחבי עלים וכן עשב אנטארקטי (Deschampsia antarctica).
האי הוגדר כאזור ציפורים בעל חשיבות על ידי BirdLife International בשל היותו משכן למושבת עופות של כ-100 זוגות של חמסן דרומי. ציפורים אחרות המקננות באי כוללות את פינגווין רצועת-הסנטר (2,000 זוגות), שחפית אנטארקטית (125 זוגות), שחף הקלפ (40 זוגות), יסעורון וילסון, יסעורון טרופי, יסעור הכף, חמסן חום, כיאוניס לבן וקורמורן קיסרי.
כלב ים ודל ודוב ים אנטארקטי רובצים על החופים. תועדו גם פרטים של פיל ים דרומי. לווייתנאים נראו מסיירים לאורך החופים.
נגישות

האי משמש כנקודת עצירה לספינות שיט אנטארקטיות, כששיא עונת הביקורים הוא במהלך החודשים נובמבר עד מרץ. קיים שביל הליכה באורך של 2 ק"מ בחלק הדרומי של האי שמאפשר לתיירים להגיע לקרבת בעלי החיים (בעיקר פינגווין רצועת-הסנטר והחמסנים), ומסביב לנוף ההררי מסביב הצופה על האי ליווינגסטון ועל האי גריניץ'. מסלול השביל מתחיל בצד הדרומי של מפרץ המגנטודה (אנ'), נמשך מערבה לאורך החוף עד לבסיס קמרה, ואז פונה צפונה לאורך קצה מפרץ המגנטודה, ובסופו של דבר עולה צפון-מערבה לפסגת גבעת קסניה (אנ').
נגישות > גוגל תצוגת רחוב

בספטמבר 2010 הוסיפה גוגל דימוי של גוגל תצוגת רחוב של אי חצי ירח בשירותי Google Earth וגוגל מפות שלה. משמעות הרחבה זו הייתה שכל שבע היבשות מופיעות בשירות. בשל העובדה שבאי אין כבישים, התמונות נלקחו ממצלמה על חצובה. ניתן לראות בבירור את הצל שמטיל הצלם אם מסיטים את התמונה או מביטים כלפי הקרקע.
גלריה

שרידי סירת ציידים ליווייתנים ישנה בקצה הדרומי של האי
בסיס קמרה וגבעת מורניטה, מראה מגבעת קסניה
בסיס קמרה
מפת האי
הערות שוליים

1 2 3 4  "Half Moon Island". BirdLife data zone: Important Bird Areas. BirdLife International. 2013. Archived from the original on 14 February 2016.
↑  "Official Google Blog: Explore the world with Street View, now on all seven continents". Google. 30 September 2010.
↑  Halliday, Josh (30 September 2010). "Google Street View: No more privacy for penguins as Antarctica gets mapped". The Guardian. London.
שיחה מקומית

| --- | --- |

 סוג:  אתר אינטרנט, בלוג
 סלוגן:  חדשות מהשטח, פרשנות ותרבות
 תקופת הפעילות:  אפריל 2014 – הווה (כ־10 שנים)
 עריכה:  אורלי נוי 
 mekomit.co.il
 
שיחה מקומית הוא אתר חדשות ודעות ישראלי שהוקם באפריל 2014. האתר מזוהה עם השמאל הפוליטי בישראל.
האתר הוקם על ידי שלוש קבוצות: האתר באנגלית +972, שמופעל משנת 2011 ידי קבוצה של בלוגרים ופעילים ישראלים ופלסטינים; ארגון "ג'אסט ויז'ן", היוצר סרטים דוקומנטריים ותוכן תקשורתי הקשור לסכסוך הישראלי-פלסטיני; קולקטיב "אקטיבסטילס", קבוצה של צלמי עיתונות, המתעדים התרחשויות וסיפורי חיים בישראל וברשות הפלסטינית.
האתר מופעל בעזרת תקציב מתרומות מקרנות בינלאומיות ומישראלים. הוא עוסק בנושאים של מחאה חברתית, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, מיעוטים בישראל, כמו המיעוט הערבי, האתיופי וחרדים. צוות האתר מונה שלושה עובדים בשכר ומערכת נרחבת של מתנדבים ובלוגרים השותפים באתר ומספקים לו ידיעות ודעות.
העורך הראשי של האתר הוא אמיר רותם. עורכי האתר הם אורלי נוי, מירון רפופורט ויונית מוזס, כתבי האתר הם אורן זיו, גיל גרטל, בכר זועבי, יובל אברהם ומאיה דומן-שפיטלניק. בנוסף לכתבים הקבועים, עולים באתר מאמרים רבים של כותבים וכותבות אורחים.
הערות שוליים

↑  יאיר שפירא, בוגי רוצה, אבל לא יכול, באתר ערוץ 7, 10 בספטמבר 2015
↑   נתי טוקר, התקשורת עוינת — אבל נשלם לה כדי שתמשיך לבעוט, באתר TheMarker‏, 28 באוקטובר 2017
| דגל ישראל אתרי חדשות בישראל |
| --- | --- | --- |
| אקטואליה | דבר העובדים בארץ ישראל • דיגיטל 14 • כאן דיגיטל • הארץ • המקום הכי חם בגיהנום • וואלה • זמן ישראל • חדשות 0404 • חדשות 13 • ישראל היום • ynet • כאן חדשות • מאקו • מגפון ניוז • מידה • מעריב אונליין • News1 מחלקה ראשונה • N12 • עכשיו 14 • רוטר.נט • שיחה מקומית •  שקוף • i24 News |  |
| המגזר הדתי והחרדי | בחדרי חרדים • המחדש • הקול היהודי • חרדים10 • כיכר השבת • כיפה • סרוגים • ערוץ 7 • JDN |  |
| המגזר הערבי | א-סנארה • אל-ערב • פאנט • בוקרא תקשורת |  |
| בידור ופנאי | חורים ברשת • ישראל בידור • פנאי פלוס • Xnet |  |
| מדע וטכנולוגיה וגיימינג | הידען • מזבלה • Geektime • HWzone • GamePro • Vgames |  |
| שונות | ביזפורטל • תיק דבקה • WDG • ONE • GoGay |  |
כוח הסבר

כוח הסבר הוא היכולת של השערה או תאוריה מדעית להסביר בצורה יעילה את הנושא שאליו היא נוגעת. ההפך שלה הוא אימפוטנציה הסברתית.
קריטריונים

בעבר הוצאו קריטריונים או מדדים שונים לעוצמת כוח ההסבר. במיוחד, נאמר שהיפותזה או תאוריה היא בעלת כוח הסבר גדול יותר לעומת אחרת באותו נושא במקרים הבאים:
אם היא לוקחת בחשבון יותר עובדות או תצפיות;
אם היא משנה יותר "עובדות מפתיעות" לכדי "דבר מובן מאליו" (בעקבות צ'ארלס פרס);
אם היא מספקת פרטים נוספים על קשרים סיבתיים, מה שמוביל לדיוק ונכונות גבוהים של התיאור;
אם היא בעלת כוח ניבוי גדול יותר (אם היא מציעה יותר פרטים ביחס למה צפוי להראות ומה צפוי לא לראות);
אם היא תלוי פחות באנשים או מוסדות בני-סמכא ויותר בתצפיות;
אם היא מניחה פחות הנחות;
אם היא מתאימה יותר עקרון ההפרכה (ניתנת יותר לבדיקה על ידי תצפית או ניסוי, בעקבות קרל פופר ).
אם ניתן להשתמש בו כדי לדחוס תצפיות מקודדות לפחות ביטים ( תאוריית ההסקה האינדוקטיבית של סולומונוף (אנ') )
הסברים שקשה לשנותם

הפיזיקאי הבריטי דייוויד דויטש (אנ') הציע שתאורטיקנים צריכים לחפש הסברים שקשה לשנותם (hard to vary). קשה לשנות תיאוריה או הסבר אם כל הפרטים ממלאים תפקיד פונקציונלי, כלומר, לא ניתן לשנות או להסיר אותם מבלי לשנות את התחזיות של התיאוריה. לעומתם הסברים קלים לשינוי (כלומר, גרועים), הם כאלה שניתנים לשינוי בקלות, וזאת באופן שיאפשר ליישב אותם עם תצפיות חדשות, מכיוון שהם בקושי קשורים לפרטי תופעת השאלה.
דויטש לוקח דוגמאות מהמיתולוגיה היוונית. הוא מתאר כיצד תיאוריות מאוד ספציפיות ואפילו כאלה שעומדות במבחן ההפרכה של פופר, סופקו כדי להסביר כיצד צערה של האלה דמטר גרם לעונות השנה. לחלופין, מציין דויטש, אפשר היה להסביר באותה קלות את עונות השנה כנובעות מאושרה של האלה. דבר זה מצביע על כך שמדובר הסבר גרוע מכיוון שקל כל כך לשנות את הפרטים שלו באופן שרירותי. ללא הקריטריון של דויטש, 'הסבר האלים היווני' היה יכול פשוט להוסיף הצדקות. אותו קריטריון, של "קשה לשנות", עשוי להיות מה שהופך את ההסבר המודרני לעונות השנה להסבר טוב. אף אחד מהפרטים על כדור הארץ המסתובב סביב השמש בזווית מסוימת במסלול מסוים אינו ניתן לשינוי בקלות מבלי לשנות את הקוהרנטיות של התיאוריה.
קשר לקריטריונים אחרים

הפילוסוף קרל פופר הודה שאפשר מבחינה לוגית להימנע מעיקרון ההפרכה של השערה על ידי שינוי פרטים כדי למנוע כל ביקורת, תוך אימוץ המונח תחבולה מחסנת מהנס אלברט .  פופר טען שיש להעביר השערות מדעיות לבדיקות מתודולוגיות כדי לבחור את ההשערה החזקה ביותר.
יש הבחנה בין כוח הסברי של תאוריה או טענה לבין כוח ניבוי של תאוריה. כוח הסבר מסביר את כל התצפיות והניסויים שבוצעו עד כה, לעומת זאת כוח ניבוי של תאוריה הוא היכולת שלה לחזות מראש, מה יהיו התוצאות של ניסויים או תצפיות שטרם בוצעו. יש כמות גדולה של הסברים בעלי כוח הסברי גבוה. לדוגמה "העולם מנוהל על ידי חדי קרן בלתי נראים" או "העולם נוצר לפני 5 שניות על ידי מפלצת ספגטי מעופפת (שבהיותה כל יכולה - יכולה גם לגרום לנו לחשוב שהעולם היה קיים זמן ארוך יותר)", או "כולנו תקועים במטריקס" ועוד. הסברים רבים מאין זה הם בעלי כוח הסבר גבוה ביחס לדברים מהעבר ("זהו רצונה של מפלצת הספגטי" יכול לההסביר כל תצפית). לעומת זאת הסברים אלה הם בעלי כוח ניבוי עלוב - קשה לחזות איתם מה יהיו תוצאות של ניסוי מסוים או תצפית שטרם ביצענו.
ראו גם

כוח ניבוי
תאוריה מדעית
הפרכה
תער פילוסופי
רגיונליזם ביקורתי
הערות שוליים

↑  ריצ'רד פיינמן, החדווה שבגילוי דברים, עמ' 117-118
1 2   David Deutsch,"A new way of explaining explanation", TED, 2014
↑  David Deutsch (2011), The Beginning Of Infinity", ch1, The Reach of Explanations
↑  Ray S. Percival (2012), The Myth of the Closed Mind: Explaining why and how People are Rational, p.206, Chicago.
↑  Karl R. Popper (1934), The Logic of Scientific Discovery, p.20, Routledge Classics (ed. 2004)
עושים היסטוריה

ערך זה עוסק בפודקאסט ישראלי בהגשת רן לוי. אם התכוונתם לרשת הפודקאסטים, ראו .
| --- | --- |

 סוג:  אתר פודקאסטים
 מייסדים:  רן לוי
 בעלות:  פודקאסט ישראל מדיה בע"מ
 הרשמה:  לא
 http://www.osimhistoria.com
 
עושים היסטוריה הוא פודקאסט ישראלי, העוסק בעיקרו בהתרחשויות היסטוריות, בין אם מההיסטוריה הרחוקה ובין אם מהמאה ה-20 והמאה ה-21.
הפודקאסט החל לשדר משנת 2007, בעריכה והגשה של רן לוי, והפך לאחד הפודקאסטים הפופולריים ביותר בישראל. בשנת 2015 נוסדה סביבו חברת רשת עושים היסטוריה, והמיזם הפך עם הקמתו לרשת הפודקאסטים הגדולה בישראל.
אות הפתיחה והסיום

באות הפתיחה והסיום של התוכנית נשמעים ציטוטים קבועים - בפתיחה מושמע מרטי מקפליי מהסרט בחזרה לעתיד, כשהוא נדהם מבניית מכונת מסע בזמן כמו גם הקלטתו של ניל ארמסטרונג כאשר נחת על הירח במשימה אפולו 11 "כאן עמק השלווה (מקום הנחיתה), העיט (כלי הנחיתה) נחת" (במקור באנגלית), ובסיום נשמעת הדמות המצוירת הומר סימפסון כשהוא אומר ש"בבית הזה מצייתים לחוקי התרמודינמיקה" (נלקח מ"משפחת סימפסון", עונה 6 פרק 21), בתגובה לכך שליסה בנתה בעצמה מכונת תנועה מתמדת).
הן אות הפתיחה והן אות הסיום מלווים בידי קטע מתוך השיר Aerodynamic, גרסת כיסוי של Laura lace לשיר של דאפט פאנק.
היסטוריה

הפודקאסט "עושים היסטוריה" החל את פעילותו בשנת 2007 בעריכה והגשה של רן לוי.
במשך מספר שנים פעל הפודקאסט בפני עצמו, וללא הכנסות משמעותיות. כל אחד מפרקי הפודקאסט עוסק בנושא מן העבר מבין מגוון רחב של תחומים, ובהם פיזיקה, אסטרונומיה, פסיכולוגיה, רפואה, מדע בדיוני ועוד. בחלק מהפרקים שזורים לעיתים סיפורים ואנקדוטות משעשעות והומור. במאה התוכניות הראשונות נערך מדי עשרה פרקים פרק מיוחד שהוקדש למדע בדיוני.
בתחילת דרכה הייתה התוכנית משודרת מדי שבוע, אך לאחר כמה פרקים עברה לשידור מדי שבועיים, ואחרי פרק זמן ממושך יותר עברה לשידור בתדירות של פעם בשלושה שבועות. לאחר הצלחת קמפיין מימון המונים ב-2014 חזרה התוכנית לתדירות של פעם בשבועיים. פרקי התוכנית זמינים להורדה גם באתר iCast, אם כי החל מפרק 144 (יולי 2014) ברירת המחדל לאחסון הפרקים היא מספק אחסון חלופי, וקיימות גם אפליקציות לסמרטפונים.
מדי פעם יש בסוף התוכנית פינה שנקראה "שאלת עושים היסטוריה", שבה שואל לוי את המאזינים שאלה על סיפורים מחייהם או על תחומי עניין, ובפרק שלאחר מכן מקריא חלק מהתשובות שמאזינים ענו בדף הפייסבוק של הפודקסאט.
על פי נתוני החברה, בשנת 2018 חצתה התוכנית את הרף של 10 מיליון האזנות, לתוכנית יש כ-90,000 מאזינים קבועים.
מאז התרחבות הרשת סביב הפודקאסט המקורי, מעלה לוי פרק חדש של ההסכת מדי שבוע, ומדי פעם מעלה פרקים ישנים מהארכיון, שלא היה אפשר לשמעם. לכבוד פרק 300 של הפודקאסט, רן לוי כתב והקליט מחדש את הפרק השני של עושים היסטוריה, על זרם חילופין וזרם ישר, שהיה הפרק המואזן ביותר בתולדות התוכנית, אך במשך מספר שנים הוא היה בארכיון ולא היה אפשר לשמעו. לוי אמר בפרק שהוא עשה זאת מפני איכות ההקלטה והכתיבה, ושזה היה מעשה חד פעמי.
היסטוריה > רשת פודקאסטים

בעקבות קמפיין מימון ההמונים עבר לוי לעבוד על הפקת הפודקאסט במשרה מלאה. בשנת 2015 הקימו לוי ושותפו העסקי דני טימור חברה בשם פודקאסט ישראל מדיה בע״מ".
החל משלב זה, החלה החברה להפיק פודקאסטים בנושאים נוספים, ביניהם: עושים עסקים, עושים תנ"ך, עושים טיול, עושים שיווק, עושים רפואה ועושים פוליטיקה.
לפי סקר המאזינים שנערך בשנת 2018, הפודקאסט הפופולרי ביותר ברשת היה "עושים היסטוריה" בהגשת רן לוי, לאחריו "עושים פוליטיקה" בהגשת דפנה ליאל, ולאחר מכן "עושים רפואה" בהגשת ד"ר יובל בלוך ועידן כהן. לפי סקר המאזינים שנערך בשנת 2019, הפודקאסט הפופולרי ביותר הוא "עושים היסטוריה", ולאחריו "התשובה" בהגשת דורון פישלר. התוצאה הזו חזרה על עצמה גם בסקרי המאזינים של 2020 ושל 2021.
לרשת עושים היסטוריה ישנה אפליקציה ייעודית שמתאימה למכשירים שנתמכים על ידי אנדרואיד, וניתנת להורדה מחנות ה-Google Play. בשנת 2018 התפרסמה אפליקציה חדשה ומעודכנת, והאפליקציה הישנה ירדה מהחנות. בשלהי 2020 החלה סלקום באופן בלעדי לשדר את הפודקאסטים של הרשת לכלל מנוייה בסלקום tv.
במאי 2020 החליטה הרשת בצעד חריג להוציא את מרבית התוכן שלה מהאזנה בספוטיפיי, אפליקציית השמע המובילה בישראל, מתוך חשש שהישענות יתר על מאזינים מספוטיפיי תפגע במודל העסקי של הרשת. במרץ 2022 הרשת החזירה את הפרקים שהוסרו אל ספוטיפיי.
ראו גם

היסטוריה ציבורית
קטעים
רשת עושים היסטוריה
הערות שוליים

↑  על פי רשימת ההאזנות של icast, זהו הפודקאסט השני בכמות ההשמעות שלו והראשון מבין הערוצים העצמאיים (כלומר, אלה שאינם תוכנית רדיו או מטעם רשת שידור כלשהי).
↑  דרור גנות, רק ההתחלה: 2018 תהיה שנת הפודקאסט והאודיו דיגיטל, באתר אייס, 3 בינואר 2018
↑  רן לוי - ראיון ב'צינור לילה' (ערוץ 10), 26.5.14
↑   דידי חנוך, מימון המון, "עושים היסטוריה" רוצים לעשות יותר, באתר הארץ, 26 במרץ 2014
↑  לפי הנאמר בתוכנית וכן לפי תוכן זרם ה־RSS
↑  עושים פודקאסט?, באתר עושים היסטוריה
↑  נאמר על ידי רן לוי, מגיש התוכנית בכנס המאזינים הרביעי שהתקיים בתאריך 27 בינואר 2015
↑  פרק 300: אדיסון, ווסטינגהאוז וטסלה – מלחמת הזרמים, באתר רשת עושים היסטוריה
↑  לפי מה שסופר בפרקי הפודקאסט השונים.
↑  מי אנחנו?, באתר עושים היסטוריה
↑  עושים היסטוריה 243: הצצה מאחורי הקלעים – תוצאות סקר המאזינים 2018, באתר עושים היסטוריה
↑  עושים היסטוריה 282: תוצאות סקר המאזינים 2019 + מאחורי הקלעים של רשת עושים היסטוריה, באתר עושים היסטוריה
↑  הפודקאסטר המוביל בישראל יוצא למלחמה נגד ספוטיפיי: ”החלטתי לעשות מעשה”, באתר גיקטיים
↑  עושים טכנולוגיה- מסע ההשתלטות של ספוטיפיי, באתר רשת עושים היסטוריה
↑  אחרי המאבק בספוטיפיי, הפודקאסטר המוביל בישראל חוזר אליה | גיקטיים, באתר גיקטיים | חדשות, עדכונים וכתבות על טכנולוגיה, אינטרנט וסטארטאפים., ‏2022-03-21
רן לוי באולפן עושים היסטוריה
רן לוי מראיין את בנימין נתניהו, דצמבר 2022
רן לוי ומספר מאזיני "עושים היסטוריה" בהקלטה באולפן
אלי קשת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1945 (בן 79 בערך) נתניה, פלשתינה (א"י)
 ענף מדעי:  ביולוגיה מולקולרית
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  פרופסור נתן דה-גרוט
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 תלמידי דוקטורט:  מיגל וייל
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2021)  פרס מייסדי טבע (2014)  פרס א.מ.ת. (2006) 
 תרומות עיקריות
 חקר מערכת כלי הדם
 
אלי קשת (נולד ב-1945) הוא פרופסור לביולוגיה מולקולרית באוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס ישראל בחקר מדעי החיים לשנת תשפ"א 2021.
ביוגרפיה

אלי קשת נולד בשנת 1945 בנתניה, ללאה (לבית פייגנבוים) ועקיבא בקשט. למד בתיכון על שם טשרניחובסקי בנתניה. בשנת 1963 התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל.
בשנת 1968 קיבל תואר ראשון בביוכימיה, בשנת 1969 קיבל תואר שני בביוכימיה, ובשנת 1976 קיבל תואר דוקטור, כולם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטורט של עסקה בביו־סינתזה של חלבונים, ונעשתה בהדרכתו של פרופ' נתן דה-גרוט. בשנים 1975–1979 שהה בפוסט-דוקטורט במכון חקר הסרטן של אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, ארצות הברית, בה חקר את מעורבותם של נגיפים בהתמרה סרטנית בהנחייתו של פרופ' הווארד טמין, חתן פרס נובל לרפואה.
בשנים 1980–1981 היה מדען בכיר במכון ויצמן למדע. בשנת 1982 הצטרף למחלקה לווירולוגיה של הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית, בדרגת מרצה בכיר, והמשיך במשך כעשור בחקר רטרו-וירוסים. בשנת 1986 מונה לפרופסור חבר, ומאז 1993 הוא פרופסור מן המניין. קשת כיהן כפרופסור אורח במכון הסרטן הלאומי האמריקאי במרילנד, במכון קירי בפריז וכיועץ למספר חברות תרופות בינלאומיות. בשנת 2015 נבחר פרופ' קשת כחבר באקדמיה הישראלית למדעים. קשת מורה בחסד, ותלמידיו הרבים לתארים מתקדמים (18 דוקטורנטים, 10 פוסט-דוקטורנטים) מאיישים כיום משרות בכירות באקדמיה, בתעשייה, ובמערכות החינוך והבריאות.
מחקריו

בשנת 1991 שינה פרופ' קשת את כיוון מחקרו, ופנה לחקור את תהליך היצירה של כלי דם חדשים (אנגיוגנזה). עבודתו הראשונה בתחום זיהתה את הפקטור האנגיוגני המרכזי (VEGF) ואת המנגנון הבסיסי השולט על ביטוי הגן ל-VEGF ועל תהליך היצירה של כלי דם בבריאות ובחולי: מחסור רקמתי בחמצן.. קשת המשיך לחקור את תהליכי היצירה של כלי דם, את המשמעות הפיזיולוגית והפתולוגית של יצירת כלי דם ועל הפוטנציאל התרפויטי הגלום בתובנות אלה, את הבנת האינטראקציות ההדוקות של המערכת הוסקולרית והפקטור VEGF עם התפתחות ותפקוד מערכת העצבים והמערכת ההמטופואטית, אינטראקציות המגלמות בחובן משמעויות תרפויטיות למגוון מחלות אנושיות, ועוד. בנימוקי הוועדה לפרס ישראל 2021, הודגשו תרומותיו בהבנת המנגנון בו תנאי מחסור בחמצן מעוררים צמיחת כלי דם חדשים. בתגליותיו הביא להכרה שעודף חמצן בטיפול בפגים מוביל לעיוורונם, ובכך הביא לשינוי בטיפול בפגים.
פרופ' קשת מעל 130 מאמרים, אשר צוטטו למעלה מ-33,000 פעמים.
מבחר מאמרים

D Shweiki, A Itin, D Soffer, E Keshet, Vascular endothelial growth factor induced by hypoxia may mediate hypoxia-initiated angiogenesis, Nature 359, 10, 1992, pp.843-845
Tamar Alon, Itzhak Hemo, Ahuva Itin, Jacob Pe'er, Jonathan Stone, Eli Keshet, Vascular endothelial growth factor acts as a survival factor for newly formed retinal vessels and has implications for retinopathy of prematurity, Nature medicine, 1, 10, 1995, pp. 1024-1028
Laura E Benjamin, Eli Keshet, Conditional switching of vascular endothelial growth factor (VEGF) expression in tumors: induction of endothelial cell shedding and regression of hemangioblastoma-like vessels, Proceedings of the National Academy of Sciences, 94, 8, 1997, pp.8761-8766
פרסים

פרס ישראל, לשנת ה'תשפ"א (2021)
פרס מפעל-חיים האמריקאי הגבוה ביותר למחקר מחלות כלי-דם (2016 ,Award Meritorious Beneditt).
פרס רוטשילד, 2014
פרס א.מ.ת., 2006
פרס מייסדי טבע, 2014, על הישגים פורצי הדרך בחקר היווצרות כלי דם.
הערות שוליים

↑   אור קשתי, פרופ' אלי קשת הוא חתן פרס ישראל בחקר מדעי החיים, באתר הארץ, 25 בפברואר 2021
↑  חתן פרס ישראל בתחום חקר מדעי החיים לשנת תשפ"א הוא פרופ' אלי קשת מהפקולטה לרפואה, באתר new.huji.ac.il
↑  מחקריו של פרופ' קשת בחברת יישום
↑  פעילויות האקדמיה בעבר - פרס טבע, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410757205171  BIBSYS: 3106947  GND: 12143947X  ISNI: 0000 0000 4415 9444  LCCN: no2003062528  ORCID: 0000-0003-2612-6392  SUDOC: 074466941  VIAF: 53839954   WorldCat (עם VIAF): 53839954