stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיל בר הדס
הערות שוליים

↑  גיל בר-הדס - מה חשבת אתר יוטיוב
↑  על הקליפ ראו: מכת בכורות: השילוב הכי נכון של ניק קייב ועברית, רז ישראלי, 18 בפברואר 2018, ישראל היום
↑  כאן 88 מסכמת שנה במוזיקה הישראלית האלטרנטיבית, מערכת כאן 88, 2018
↑  בחירות העורכים - כאן 88, 4.12.2018 כאן 88
↑  פסטיבל יערות מנשה, 2019
↑  בחירות העורכים - כאן 88 : 17.11.2020 כאן 88
↑  פסטיבל תיאטרון ירושלים, תוכנית פסטיבל ירושלים, נוב' 2021
↑  קשת ברגסון, ‏מרגש: ביצועים חדשים לשיריו של יורם טהרלב, באתר "סרוגים", 4 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590867205171  VIAF: 476144782722805910020   WorldCat (עם VIAF): 476144782722805910020
גוסב (עיר)

גוסב (ברוסית: Гусев; עד שנת 1946 נקראה בשמה הגרמני "גומבינן" Gumbinnen; בליטאית: Gumbinė; בפולנית: Gąbin) היא עיר ומרכז מנהלי של מחוז המשנה גוסבסקי במובלעת הרוסית קלינינגרד. העיר שוכנת על מפגש הנהרות פיסה וקראסנאיה, מרחק של כ-27 ק"מ מזרחית לצ'רניאחובסק וכ-112 ק"מ מזרחית לבירת המחוז, קלינינגרד. היא מרוחקת 36 ק"מ מהגבול עם ליטא ו-26 ק"מ מהגבול עם פולין.
היסטוריה

היישוב "גוּמבִּינֶן" (שמו נגזר ככל הנראה מהמילה הליטאית "גומבינה" Gumbinė, שמשמעה "מקל מסוקס") בדוכסות פרוסיה מוזכר לראשונה ב-1580. מלך פרוסיה פרידריך וילהלם הראשון העניק ליישוב זכויות עירוניות ב-1724. בשנים 1815–1945 שימשה העיר כבירתו של "האזור האדמיניסטרטיבי גומבינן" (אנ') בפרובינציית פרוסיה המזרחית, שמאז איחוד גרמניה הפכה ב-1871 לחלק מהקיסרות הגרמנית, ולאחר מכן לחלק מרפובליקת ויימאר ומגרמניה הנאצית.
האזור פורק ב-1945 כאשר פרוסיה המזרחית חולקה לאחר מלחמת העולם השנייה בין ברית המועצות (מחוז קלינינגרד ברפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה ואזור קלייפדה ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית) לבין הרפובליקה העממית הפולנית (ורמיה-מזוריה דהיום) על פי החלטות ועידת פוטסדאם.
בשנת 1946 הוחלף שמה של העיר מגומבינן לגוסב. העיר נושאת את שמו של סרגיי גוסב, קצין בצבא האדום שנהרג בקרבות לכיבוש העיר.
אוכלוסייה

| שנה | תושבים |
| --- | --- |
1875: 9,144
1890: 12,207 
1925: 19,002 
1933: 19,987 
1939: 22,181 
1959: 14,174 
1970: 22,053 
1979: 24,574 
1989: 27,031 
2002: 28,467 
2010: 28,260 
2015: 28,511
כלכלה > טכנופוליס GS

טכנופוליס GS (ברוסית Технополис GS; אתר רשמי) הוא שמו של מרכז השקעות בתחומי העיר גוסב, שנבנה על ידי חברת GS Group ונועד להוות מרכז לחברות היי טק וטכנולוגיות מידע בעיר גוסב.
כלכלה > תחבורה

בעיר נמצאת תחנה של מסילת הרכבת קלינינגרד (Калининградская железная дорога), המקשרת אותה עם שאר חלקי מחוז קלינינגרד. כמו כן, עובר בה קו הרכבת הבינלאומי בין קלינינגרד לליטא, ודרך ליטא ובלארוס ניתן להגיע ממנה לעריה האחרות של רוסיה.
ערים תאומות

לגוסב ארבע ערים תאומות:
ליטא קזלו רודה, ליטא
פולין גולדאפ, פולין
פולין פביאניצה, פולין
פולין גרייבו, פולין
ילידי המקום

אולג גזמנוב (Оле́г Газма́нов) – זמר פופ, משורר, ומלחין סובייטי ורוסי נודע
גוטהרד היינריצי
ראו גם

קרב גומבינן
הערות שוליים

↑  העיר הייתה חלק מפרוסיה המזרחית עד ינואר 1945. שמה שונה ל"גוסב" על שמו של קפטן בצבא האדום סרגיי איוונוביץ' גוסב, שנפל בינואר של אותה השנה בקרב עם הגרמנים ליד גומבינן במהלך מתקפת הכוחות הסובייטיים בפרוסיה המזרחית.
↑  הנהר (ברוסית: Пи́сса; בגרמנית: Pissa) הוא יובל ימני של נהר האנגראפה (ברוסית: Ангра́па; בגרמנית: Angerapp), המהווה את יובלו של נהר הפרגוליה.
↑  שמו הגרמני הוא Rominte.
↑  על פי מפקד האוכלוסין במחוז קלינינגרד, נכון ל-1 בינואר 2015.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567083705171  GND: 4094267-3  LCCN: n82154565  MusicBrainz: aa939834-b854-4691-81b0-d95749d1f3f6  VIAF: 144274075   WorldCat (עם VIAF): 144274075
גדודנית

| גדודנית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: תנשמיתיים
סוג:: גדודנית
שם מדעי
 Spodoptera ‏Guenée, 1852

גְּדוּדָנִית (שם מדעי: Spodoptera) הוא סוג של עש ממשפחת התנשמיתיים. שמה העברי נגזר מכך שהזחלים הצעירים חיים בקבוצות גדולות וכשהם גדלים מתפזרים ופושטים כגדודים על שדות שלמים.
מינים בישראל

גדודנית פרודניה Spodoptera littoralis
גדודנית לפיגמה Spodoptera exigua
גדודנית הדגן Spodoptera cilium
גדודנית פולשת Spodoptera frugiperda - פולש מדרום אמריקה
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: עשים (תשפ"ב), 2021, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  החלטות האקדמיה בישיבתה האחרונה (טבת תשפ"ב, דצמבר 2021) - האקדמיה ללשון העברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏4 בנובמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529444005171
גלן מטלוק

| --- | --- |

 לידה:  27 באוגוסט 1956 (בן 68) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1973 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות סנט מרטין, סט. מרטינ'ס סקול אוף ארט, St Clement Danes School 
 סוגה:  פאנק רוק, מוזיקת הגל החדש 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  בס, גיטרה בס 
 חברת תקליטים:  וירג'ין רקורדס 
 glenmatlock.grapewire.net
 פרופיל ב-IMDb
 
גלן מטלוק
גלן מטלוק (באנגלית: Glen Matlock; נולד ב-27 באוגוסט 1956) הוא נגן גיטרה בס בריטי.
הוא נודע בעיקר כנגן הבס המקורי של להקת הפאנק הסקס פיסטולס.
ביוגרפיה

חברי הסקס פיסטולס לא חיבבו את מטלוק, מכיוון שנהג להאזין למוזיקה בסגנון הביטלס.
גיטריסט הסקס פיסטולס, סטיב ג'ונס, טען כי הסיבה שבגללה הוא אינו מחבב את מטלוק היא משום שמטלוק כל הזמן שוטף את הרגליים שלו.
לבסוף פוטר מטלוק מהלהקה והוחלף על ידי סיד וישס שלא ידע לנגן על גיטרה בס, אך מטלוק דאג להעביר לו שיעורים.
למעשה בהקלטת האלבומים של הלהקה בא מטלוק להחליף את וישס בקטעי הבס.
לאחר שפוטר מטלוק מהסקס פיסטולס הוא הקים את להקת הילדים העשירים.
בסדרה פיסטול אודות להקת סקס פיסטולס מגלם את דמותו השחקן הבריטי כריסטיאן ליס.
גביע הקונפדרציה האפריקאי

| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2004
 ארגון מפעיל:  CAF
 מספר מתמודדים:  16 59 (סך הכל)
 יבשת:  אפריקה
 זוכה:  מרוקו אר.אס. ברקן (זכייה שנייה)
 הכי הרבה זכיות:  תוניסיהמ.ס. ספקסיאן (3 זכיות)
 מפעל גבוה יותר:  ליגת האלופות האפריקאית
 אתר רשמי
 
גביע הקונפדרציה האפריקאי (באנגלית: CAF Confederation Cup) היא תחרות קבוצות כדורגל בינלאומית שנתית, בין קבוצות שסיימו במקומות הגבוהים של מספר ליגות האפריקאיות בכירות שלא מקבלות כרטיס ישיר לליגת האלופות האפריקאית, לפי דירוג הליגות האפריקאיות של ה-CAF. היא שייכת לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). קבוצת מ.ס. ספקסיאן היא שיאניות הזכייה בטורניר עם שלוש זכיות. מרוקו היא המדינה המצליחה ביותר בגביע זה עם 7 זכיות של קבוצות מהליגה שלה בגביע זה.
היסטוריה

הטורניר החל בשנת 2004 כטורניר השני בחשיבותו אחרי ליגת האלופות האפריקאית, והוא בעצם איחוד בין שתי תחרויות עבר: גביע CAF וגביע אפריקה למחזיקות גביע. ב-2013 הפכה מ.ס. ספקסיאן התוניסאית, לקבוצה הראשונה שזוכה 3 פעמים בטורניר, ומחזיקה בשיא זה עד היום.
פורמט הטורניר ותנאי קבלה

המשתתפות בטורניר זה הם זוכות הגביעים המקומיים (גביעי המדינה הרשמיים) מ-55 ההתאחדויות והקונפדרציות השונות באפריקה, ונוסף אליהם מצטרפות הקבוצות המסיימות במקום השלישי מ-12 הליגות המדורגות גבוהה ביותר בדירוג הליגות של CAF.
התחרות מחולקת ל-2 שלבים: שלב A ושלב B.
בשלב A מתקיימות תחרות מוקדמות לטורניר המתחיל משלב של 32 קבוצות בשיטת נוק-אאוט, כאשר שוויון מוכרע במידת הצורך ביתרון שערי חוץ. לאחר מכן 16 הקבוצות שהודחו מליגת האלופות האפריקאית מצטרפות לסיבוב הבא ומתבצע עוד סיבוב משחקי נוקאאוט.
בשלב B‏ 16 הקבוצות שהעפילו לשלב הבתים של התחרות מחולקות ל-4 בתים, שם כל קבוצה משחקת 6 משחקים (נגד כל קבוצה בבית שלה, במשחק ביתי ומשחק בחוץ), בשיטת הניקוד 3-1-0 (3 נקודות עבור ניצחון, נקודה עבור תיקו ואפס נקודות עבור הפסד). לאחר מכן 2 הקבוצות במקומות הראשונים בארבעת הבתים עולות לשלב נוק-אאוט בשיטת בית-חוץ, כך משוחקים שלבי: רבע הגמר, חצי הגמר וגמר הגביע. החל מעונת 2019/2020, שלב הגמר משוחק במשחק אחד במגרש נייטרלי.
במקרה של שוויון במספר השערים בין קבוצות, תנצח הקבוצה שהבקיעה את מספר שערי החוץ הגבוהה יותר. אם גם מספר שערי החוץ הוא שווה, המשחק השני נכנס להארכה, ואם בהארכה אין הכרעה עוברים להכרעה בדו-קרב פנדלים מהנקודה הלבנה.
מחזיקת גביע הקונפדרציה האפריקאי עולה לגמר הסופר קאפ האפריקאי ומתמודדת נגד מחזיקת ליגת האלופות האפריקאית באותה העונה. משחק זה משוחק בעונה העוקבת לעונת הזכייה במפעלים, וגמר זה משוחק במשחק אחד, באצטדיונה הביתי של מחזיקת גביע ליגת האלופות.
פרסי הזכייה במפעל

במסגרת הסכם החסות של קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF), ‏16 הקבוצות החזקות בטורניר קיבלו את הפרסים באופן הבא בין השנים 2017 ועד 2020:
| הישג הקבוצה | כספי הזכייה למועדון * |
| --- | --- |
הקבוצה האלופה: $1,250,000
סגנית האלופה: $625,000
קבוצות אשר הגיעו לחצי הגמר: $450,000
קבוצות אשר הגיעו לרבע הגמר: $350,000
קבוצות אשר הגיעו למקום השלישי בשלב הבתים: $275,000
קבוצות אשר הגיעו למקום הרביעי בשלב הבתים: $275,000
* המטבע הוא דולר אמריקני
זכיות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | סגנות | אלופה בשנים | סגנית בשנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תוניסיה מ.ס. ספקסיאן | 3 | 1 | 2007, 2008, 2013 | 2010 |
| תוניסיה אטואל דו סאהל | 2 | 1 | 2006, 2015 | 2008 |
| מרוקו אר.אס. ברקן | 2 | 1 | 2019/2020, 2021/2022 | 2018/2019 |
| הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו TP מזמבה | 2 | 1 | 2016, 2017 | 2013 |
| מרוקו רג'א קזבלנקה | 2 | - | 2018, 2020/2021 | — |
| מרוקו פאר רבאט | 1 | 1 | 2005 | 2006 |
| גאנה הארטס אוף אוק | 1 | - | 2004 | — |
| מאלי סטאד מאליאן | 1 | - | 2009 | — |
| מרוקו פ.י.ס רבאט | 1 | - | 2010 | — |
| מרוקו מגריב דה פאס | 1 | - | 2011 | — |
| הרפובליקה של קונגו איי.סי. ליאופרדס | 1 | - | 2012 | — |
| מצרים אל-אהלי | 1 | - | 2014 | — |
| מצרים א-זמאלכ | 1 | - | 2018/2019 | — |
| דרום אפריקה אורלנדו פירטס | - | 2 | — | 2015, 2021/2022 |
| גאנה אסאנטה קוטוקו | - | 1 | — | 2004 |
| ניגריה דולפינס | - | 1 | — | 2005 |
| סודאן מ.ס. אל-מריק | - | 1 | — | 2007 |
| אלג'יריה ES סטיף | - | 1 | — | 2009 |
| תוניסיה קלאב אפריקן | - | 1 | — | 2011 |
| מאלי איי.סי. דג'וליבה | - | 1 | — | 2012 |
| חוף השנהב סיווי ספורט | - | 1 | — | 2014 |
| אלג'יריה MO בג'איה | - | 1 | — | 2016 |
| דרום אפריקה סופרספורט יונייטד | - | 1 | — | 2017 |
| הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ויטה קלאב | - | 1 | — | 2018 |
| מצרים פירמידס | - | 1 | — | 2019/2020 |
| אלג'יריה JS קביליה | - | 1 | — | 2021/2022 |
זכיות לפי מדינה

| מדינה | זכיות | סגנות |
| --- | --- | --- |
| מרוקו מרוקו | 7 | 2 |
| תוניסיה תוניסיה | 5 | 3 |
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: 2
| מצרים מצרים | 2 | 1 |
גאנה גאנה: 1
מאלי מאלי: 1
| הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו | 1 | - |
| אלג'יריה אלג'יריה | - | 3 |
| דרום אפריקה דרום אפריקה | - | 3 |
| חוף השנהב חוף השנהב | - | 1 |
| ניגריה ניגריה | - | 1 |
| סודאן סודאן | - | 1 |
הערות שוליים

↑  המשחק התקיים בדלתיים סגורות, ללא קהל, עקב התפשטות מגפת הקורונה לאפריקה.
גלריית דגלי הולנד

רשימה זו כוללת את הדגלים שבהם נעשה שימוש בהולנד וממלכת ארצות השפלה לפי קטגוריות ולפי סדר הא'-ב':
דגל לאומי

| דגל | פון | תאריך אימוץ | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 19 בפברואר 1937 | דגל הולנד | טריקולור אופקי בצבעים אדום, לבן וכחול. |
|  |  | 19 בפברואר 1937 | דגל הנסיך, דגל בית המלוכה | טריקולור אופקי בצבעים כתום, לבן וכחול. |
דגל לאומי > דגלי מדינות הממלכה

| דגל | תאריך אימוץ | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 18 במרץ 1976 | דגל ארובה | דגל כחול בהיר, בחלקו התחתון שני פסים צרים אופקיים בצבע צהוב, כוכב מרובע בקנטון. |
|  | יוני 1985 | דגל סנט מארטן | סמל המדינה על משולש שווה-צלעות בצבע לבן בצד התורן. המחצית העליונה של האזור שנותר היא בצבע כחול והתחתונה בצבע אדום. |
|  | 2 ביולי 1984 | דגל קוראסאו | שדה כחול, פס אופקי צהוב במרכז, שני כוכבים לבנים בקנטון. |
דגלי מחוזות

| דגל | פון | תאריך אימוץ | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 21 ביולי 1948 | דגל מחוז אוברייסל | שלושה פסים אופקיים בצבעים אדום, צהוב ואדום, פס כחול גלי חוצה את הפס הצהוב. |
|  |  | 15 בינואר 1952 | דגל מחוז אוטרכט | שני פסים אופקיים בצבעים לבן ואדום, בקנטון צלב לבן בתוך ריבוע אדום. |
|  |  | 1 בינואר 1986 | דגל מחוז דרום הולנד | אריה אדום על שדה צהוב. |
|  |  | 19 בפברואר 1947 | דגל מחוז דרנתה | דגל לבן, שני פסים אופקיים בצבע אדום וביניהם טירה שחורה ושלושה כוכבים אדומים משנייה צידיה. |
|  |  | 15 באפריל 1953 | דגל מחוז חלדרלנד | טריקולור אופקי בצבעים כחול, צהוב ושחור. |
|  |  | 17 בפברואר 1950 | דגל מחוז חרונינגן | צלב ירוק מוקף בלבן, שני רבעים בדגל אדומים ושני רבעים כחולים. |
|  |  | 28 ביולי 1953 | דגל מחוז לימבורג | שלושה פסים בצבעים לבן, כחול (מחצית העובי מהצבעים האחרים) וצהוב. בצמוד לתורן מוטען אריה אדום בעל כתר. |
|  |  | 9 בינואר 1986 | דגל מחוז פלבולנד | שלושה פסים גליים בצבעים כחול, צהוב וירוק. פלר דה ליס בצבע לבן בפינה הימנית העליונה. |
|  |  | 1897 | דגל מחוז פריסלנד | שדה כחול, שלושה פסים אלכסוניים בצבע לבן ובתוכם לבבות אדומים. |
|  |  | 21 בינואר 1959 | דגל מחוז צפון בראבנט | משובץ בצבעים ב-20 ריבועים בצבעים לבן ואדום. |
|  |  | 21 בינואר 1959 | דגל מחוז צפון הולנד | טריקולור אופקי בצבעים צהוב, אדום וכחול. |
|  |  | 14 בינואר 1949 | דגל מחוז זיילנד | סמל זיילנד על רקע גלים בצבעים כחול ולבן. |
דגלי מחוזות > דגלי יחידות מוניציפליות מיוחדות

| דגל | תאריך אימוץ | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 11 בדצמבר 1981 | דגל בונייר | מורכב ממשולש כחול גדול בחלקו התחתון של הדגל המרוחק מהניצב, ומשולש צהוב קטן בחלקו העליון של הדגל הקרוב לניצב. בין המשולשים מצוי פס לבן שבמרכזו מצפן שחור שבו כוכב אדום בן שישה קצוות. |
|  | 6 בדצמבר 1985 | דגל סאבא | מורכב משני משולשים אדומים בקצה השמאלי העליון ובקצה הימני העליון. בחלקו התחתון שני משולשים כחולים ובמרכזו כוכב זהוב בן חמישה קודקודים. |
|  |  | דגל סנט אוסטטיוס | שדה כחול בעל מסגרת אדומה ובמרכזו מעוין לבן ובו ציור צדודית האי בירוק, מוקף במסגרת אדומה המחוברת בקודקודי המעוין למסגרת הדגל. |
גלישה זוויתית

ילדה גולשת באומגה בפארק האתגרים שליד רמת השופט
גלישה זוויתית מעל אגם בעזרת מתקן אומגה
גלישה זוויתית או אומגה היא מתקן בידורי הנמצא בגני משחקים, ובגרסאות מקצועיות הפך לתת-ענף בספורט אתגרי. בעברית, הכנוי הנפוץ למתקן הוא "אומגה", בשל צורת הגלגלת וידיות האחיזה, המזכירה את האות היוונית אומגה, Ω.
מבנה

המתקן בנוי מכבל (בדרך כלל מפלדה) המקשר בין שתי נקודות בגבהים שונים. הגולש עומד בקצה הגבוה, נרתם או מחזיק בגלגלת אשר מורכבת על הכבל, ומחליק עליו בכוח המשיכה.
בישראל

האומגה הארוכה בישראל נמצאת באתר "חוות ארץ האיילים" שבגוש עציון. גובהה מעל פני הקרקע הוא 150 מטרים ואורכה 400 מטרים.
הערות שוליים

↑  מישל דור, האומגה הארוכה בארץ: רק לא ליפול לוואדי גן עדן, באתר ynet, 22 בנובמבר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545217205171  LCCN: sh2009003467 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גלישה אווירית

גלישה אווירית היא ספורט אתגרי אווירי, המתבצע באמצעות גלשן אוויר. זהו ספורט תחרותי ותחביב לשעות הפנאי.
בראשית דרכו של הענף גלשו רק במורדות מתונים בגלשני אוויר פשוטים, אך עם השנים התפתח הענף וכיום ניתן לרחף באוויר במשך שעות למרחקים עצומים ולהגיע לגובה רב בעזרת זרמי אוויר חמים עולים הנקראים "תרמיקות".
בדומה לרחיפה, דאייה וטיסנאות משתמשים הספורטאים בכלי טיס לא ממונע שנקרא גלשון אוויר במשקל 20–35 ק"ג. הגולש תלוי ברתמה המחוברת לשלד הגלשון ושולט בו בעזרת הטיית גופו ימינה ושמאלה (כדי לשלוט בגלגול) וקדימה אחורה (כדי לשלוט במהירות). החלקים הקשיחים בגלשון עשויים בדרך כלל ממתכת קלה דוגמת אלומיניום.
קיימת אפשרות המראה נוספת הנקראת המראה בגרירה. המראה מסוג זה מתבצעת כשהגולש מחזיק את הגלשון על קרקע שטוחה כשהוא מחובר בעזרת מערכת ניתוק פשוטה לחבל באורך של כ-400 מטרים ויותר. החבל מחובר לרכב (או לאולטראלייט ואפשר גם עם גלשון ממונע) אשר מאיץ ומאפשר לגולש להמריא ולטפס לגובה. כאשר הגולש מגיע לגובה מתאים הוא משחרר את עצמו מחבל הגרירה. בישראל משתמשים בעיקר בשיטה זו להמראות באזור דרום ישראל שם ניתן לעשות טיסות מרחק ארוכות.
מספר מועט של גולשים משתמשים כיום ברתמה ממונעת המאפשרת להם להמריא במשטחים פתוחים ולעשות טיסות כשהם נסמכים על המנוע המפעיל מדחף המחובר בחלק האחורי של רתמת הגולש.
תנאי טיסה טובים מושגים בדרך כלל בימים בהם יש רוח קלה עד 30 קמ"ש וכאשר תנאי מזג האוויר מאפשרים פעילות תרמלית טובה המאפשרת כאמור יציאה לטיסת מרחק המכונה קרוס (מלשון Cross Country).
היסטוריה

העדות הראשונה לגלישה אווירית מגיעה מספרד משנת 875 לספירה. מרבית הגלשונים הראשונים שנבנו לא עוצבו באופן בטיחותי. הבעיה העיקרית הייתה שהחלוצים בתחום התעופה לא הבינו את העקרונות הבסיסיים שגרמו לכנפי הציפורים לעוף. רק בשנות השמונים המוקדמות של המאה ה-19 הפיתוחים המדעיים והטכניים הרבים הובילו לכך שלראשונה החלו לייצר גלשונים אשר היו גם פרקטיים. אוטו ליליינטל מגרמניה אשר החל לפעול בתחום זה משנת 1874, פעל רבות למען קידום התעופה והיה האדם הראשון שתכנן ובנה גלשון אוויר שיכול היה לשאת אדם. בשנת 1891 פיתח הדרוויצר גלייטר, בשנת 1893 פיתח את הליליינטל נורמל-זגל-אפראט. בשנת 1895 פיתח את הליליינטל בי-פלאן. בהתבססו על חקירות שניהל על מעוף הציפורים הוא כתב ספר על אווירונאוטיקה (פורסם בשנת 1889) ששימש מאוחר יותר, גם את האחים רייט. בשל תרומתו הרבה בתחום זה והמידע הרב שצבר בחקירות שניהל, ליליינטל נחשב לאחד האישים המוכרים והמשפעים ביותר מבין החלוצים בתחום התעופה. כלי התעופה אותו המציא מוכר כיום כגלשון אוויר.
בשנת 1951 פרנסיס רוגאלו וגרטרוד רוגאלו רשמו פטנט על כנף גמישה, אשר כונתה בהמשך כנף רוגאלו. בשנת 1957 סוכנות החלל האמריקאית נאס"א ערכה בדיקות מקיפות אשר נועדו לבדוק שימוש אפשרי בפטנט זה לצורך מערכת ההשבה של כמוסות החלל של תוכנית ג'מיני. בהמשך מעצבי גלשוני האוויר שילבו את משטח האוויר הגמיש של כנף הרוגאלו בעיצוב הגלשונים, וכתוצאה מכך ייצרו את הקונפיגורציה המוצלחת ביותר של גלשוני אוויר בהיסטוריה.
גלישה אווירית בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גלישה אווירית בישראל

בישראל מאוגדת הפעילות דרך האגודה הישראלית לגלישה אווירית - גוף הקיים מאמצע שנות השבעים ואשר קיבל רישיון מפעיל ממנהל התעופה האזרחי. האגודה מקיימת תחרויות מזדמנות ותחרויות ליגה מדי שנה, פועלת לתחזוק אתרי הגלישה, קידום נושאי הבטיחות וההדרכה ותומכת בשליחת מתחרים לתחרויות בחו"ל במידת האפשר.
בישראל, הפעילות בספורט מתמקדת בעיקר בסופי שבוע ולאורך כל השנה כאשר רב הטיסות נערכות בין סוף מרץ לתחילת נובמבר.
אתרי ההמראה הפופולריים בישראל הם מבוא חמה, תבור, גלבוע, זכרון יעקב, שרונה, הר ארי, געש וצרעה. באתרים אלו מתבצעת ההמראה תוך כדי ריצה במדרון כשהגולש אוחז את הגלשון במשולש אלומיניום הנקרא משולש הניהוג.
שיא ישראל בטיסת מרחק נקבע על ידי חגי זיו ב-2005 בעת שטס מאופקים ועד מבואות אילת, מרחק של יותר מ-200 ק"מ אותם סיים כעבור 6 שעות. ושיא הגובה נקבע באזור התבור ביום חם בסוף אוקטובר 1999 על ידי יגאל ספיבק שטיפס לגובה של 4,650 מטרים.
בתקופה זו נערכת הליגה בימי שבת אחת לשלושה שבועות כאשר המשימה היא השלמת מסלול טיסה בין 50–70 ק"מ בדרך כלל הנקבע על ידי מנהל הליגה ובזמן המהיר ביותר. משתתפי הליגה משתמשים במכשירי GPS כדי לתעד את הטיסה וכדי להעביר את הנתיב אותו טסו בסוף היום אל מנהל הליגה. בעזרת תוכנה מיוחדת מחושבים יחד כל הנתיבים ונקבע ניקוד לכל משתתף. רוב התחרויות נערכות בתבור ובזיכרון יעקב ולעיתים גם בשרונה כאשר נושבות רוחות מזרחיות.
גלישה אווירית
גיל גלד

אֵרֶיְנִיוֹן גִיל גַלַד היא דמות בארץ־התיכונה, מעולם ה"לגנדריום" של ג'ון רונלד רעואל טולקין.
גיל גלד היה המלך העליון האחרון של גולי הנולדור בארץ־התיכונה. גיל גלד היה עלף לבית פינגולפין) הוא הוכתר כמלך עליון של הנולדור הגולים בבלריאנד לאחר נפילת העיר גונדולין ומות המלך העליון הקודם, טורגון. אביו היה פינגון, בן פינגולפין).
שמו

שמו הראשון בקווניה היה ארטנרו, אך הוא עבר סינדאריניזציה והפך לרונדור. עם זאת, המלך היה מוכר יותר בשם: גיל גלד ("כוכב הזוהר") והאפסה (תיאור כבוד): אריניון, משמע "חוטר המלכים", כי אף על פי שהמלכים העליונים מתו בזה אחר זה, עדיין נשמר נצר.
ביוגרפיה

עוד בעידן הראשון, במלחמות הגדולות של חבל בלריאנד בין העלפים ורעי-העלפים, האדין נגד מורגות' וצבאותיו, נהרג פינגולפין בדו-קרב כנגד מורגות' בעת שנשא את כתר מלכי הנולדור. לכן, פינגון בן פינגולפין, שמלך בהיתלום אשר בצפון בלריאנד, נטל לו את כתר אביו ונעשה מלך עליון על הנולדור; את כל בניו הותיר עמו על-מנת שיעזרו לו במלחמות הצפון, זולת את צעיר בניו, ארניון גיל גלד. כי אותו הוא שלח לנמלים שבמערב בלריאנד, לצד הספן קירדן ובני סיעתו, כי ידע שגיל גלד הוא התקווה האחרונה למלכי הנולדור. לאחר תקופה קצרה נהרגו פינגון ובניו הבכורים. בחורבן הנמלים הגדולים של קירדן חרש-הספינות, יצאו קירדן ובני סיעתו יחד עם גיל גלד ומעט נולדור לאי בלר ושם התיישבו במסתור מפני מורגות עד למלחמת החרון. לאחר מות טורגון, שהיה אחיו הצעיר של פינגון, וחורבן גונדולין, הפך גיל גלד למלך העליון על הנולדור הגולים (אף על פי שעכשיו כל העלפים בארץ התיכונה ראו בו מנהיג).
אחר מלחמת החרון וסוף העידן הראשון, כאשר בלריאנד נחרבה, ייסד גיל גלד ממלכה באזור החופי של לינדון לגדות בלגיר, הים הגדול. בשיאה, ממלכתו הרחבה השתרעה מזרחה, מעבר להרי לינדון, עד לנהר לון, בשני מחוזות גדולים (פורלינדון והרלינדון); וגבלה עם מיתלונד, מקומם של הנמלים האפורים של הספן קירדן, ואזורים רבים עד להרי האובך היו תחת חסותו. לאורך העידן השני נהנה גיל גלד מידידותו עם בני נומנור (הדונאדין). כוח נומנורי אדיר סייע לו להדוף את הסתערות סאורון לאחר חישול הטבעת האחת, ולקח בשבי את סאורון לנומנור.
כאשר רק שלוש טבעות-כוח, מתוך כל ה-19 שיצרו העלפים, הצליחו להינצל מידי סאורון על ידי העלפים, החליטו אלה לשמור אותן בחשאי אצל חכמי העלפים. אז קיבל גיל גלד את האדירה מבין השלוש, שתשמר תחת חסותו: ויליה, טבעת האוויר בעלת אבן הספיר. סביר להניח שהוא השתמש בה מעט להענקת מרפא לזקוקים לכך, ולהדיפת פגעי הזמן בכל ממלכתו.
לאחר שקיעת נומנור והקמת ממלכות הדונדין בגלות (ארנור וגונדור), תקף סאורון את מינס יתיל ואוסגיליאת. לאחר התקפה זאת כרת גיל גלד את "הברית האחרונה" בין בני-האדם מזרע נומנור לבין העלפים (האלדר) כדי להאבק בסאורון וצבאותיו. צבאות הברית עשו חייל בקרב הדגורלד, והטילו מצור על צבאות סאורון בארץ מורדור. היה נדמה שהברית האחרונה עומדת לנצח ושמורדור האפלה עומדת להחרב, ולכן סאורון בעודו עונד את הטבעת האחת, יצא בעצמו לקרב. במו-ידיו קטל את אלנדיל, מלך בני-האדם; ואת גיל גלד. כי השניים היו גיבורי מלחמה, ואף אויב, מלבד סאורון, לא יכול היה לעמוד בפניהם אף שגם שר האופל נקטל מידיהם. עוד לפני יציאתו לקרבות הברית האחרונה הפקיד גיל גלד את טבעתו אצל אלרונד. חניתו נקראה איגלוס, משמע חוד־שלג או קוץ־שלג בלשון המערב, ואיתה הוא נלחם בברית האחרונה (ייתכן כי היא נשמרה בעמק ריוונדל על ידי אלרונד).
סיפורו של ארניון גיל גלד שרד לעידן השלישי, כחלק מן האגדות הרבות שהעלפים בארץ התיכונה מספרים ושרים על קורות ימי קדומים. בסרטי "שר הטבעות" של פיטר ג'קסון, הופיע גיל גלד לשנייה בודדת בפתיח של הסרט הראשון, אך כל שאר הופעתו ומותו נחתכו ואינם מופיעים אף בגרסת הבמאי. לאחר מכן הוא אינו מופיע בשמו לאורך כל הטרילוגיה.
הערות שוליים

↑  הסילמריליון אשר פורסם לאחר מות טולקין, ציין כי גיל גלד היה בנו של פינגון, אולם כריסטופר טולקין טען מאוחר יותר ב"עמי הארץ־התיכונה" כי הייתה זאת טעות, וגיל גלד היה למעשה בנו של אורודרת. שמו של גיל גלד בפרק "אלדאריון וארנדיס" ב"סיפורים הבלתי־גמורים" שונה על ידי כריסטופר טולקין כדי לשמור על אחידות.
↑  נצר נוסף למשפחה הייתה הגבירה גלדריאל, דודתו הרחוקה של גיל־גאלאד והבכירה ממנו בשנים ובחוכמה, אומנם ייתכן ותואר המלכות העליונה הוענק לזכרים בלבד.
↑  שנייה 6:26
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
דאג לישמן

דאגלס ג'ון לישמן (באנגלית: Douglas John Lishman;‏ 14 בספטמבר 1923, ברמינגהאם - דצמבר 1994) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ המרכזי.