רוברט מוריס
ביוגרפיה > המהפכה האמריקאית > הקונגרס הקונטיננטלי > המלחמה המוקדמת, 1775–אוגוסט 1776

באפריל 1775 פרצה מלחמת העצמאות האמריקאית בעקבות קרבות לקסינגטון וקונקורד. זמן קצר לאחר מכן, החל הקונגרס הקונטיננטלי השני להתכנס בפילדלפיה, ומינה את ג'ורג' וושינגטון לפקד על הצבא הקונטיננטלי. האספה המחוזית של פנסילבניה הקימה את "ועדת הבטיחות" שכללה עשרים וחמישה חברים לפיקוח על ההגנות, ומוריס מונה כחבר בוועדה. מוריס הפך לחלק מקבוצת הליבה שהובילה את הוועדה ושימש כיו"ר שלה כאשר בנג'מין פרנקלין לא היה נוכח. הוא היה אחראי להשגת אבקת שריפה, וארגן פעולת הברחה רחבת היקף על מנת לעקוף את החוקים הבריטיים שנועדו למנוע את ייבוא הנשק והתחמושת למושבות. בזכות הצלחתו בהברחת אבקת השרפה עבור פנסילבניה, הפך מוריס לספק הראשי של אבקת שרפה לצבא הקונטיננטלי. במהלך 1775, החל מוריס להתמקד יותר בעניינים פוליטיים מאשר בעסקים, ובאוקטובר 1775 נבחר לאספה הפרובינציאלית של פנסילבניה. מאוחר יותר באותה שנה, בחרה האספה הפרובינציאלית במוריס כנציג לקונגרס.
בקונגרס, הצטרף מוריס לזרם המתון, שהתנגד למדיניות הבריטית אך המשיך לתמוך בפתרון של פיוס עם בריטניה. הוא מונה לוועדת הסחר הסודית, שהייתה אחראית על רכישת נשק ותחמושת. כיוון שממשלת המהפכה לא כללה זרוע מבצעת או שירות אזרחי, כל ענייני הממשלה הוסדרו על ידי ועדות הקונגרס. הביוגרף צ'ארלס רפלי מציין כי הוועדה "טיפלה בחוזים שלה בצורה חברית ולעיתים אף בהעדפה לא הוגנת", מה שיכול היה להטיב עם סוחרים פוליטיים מקושרים, כולל מוריס. עם זאת, הוא מציין גם כי האופי הסודי והמסתורי של הוועדה, שהייתה אחראית להשגת סחורות בלתי חוקיות, הקשה על הוועדה לקבוע נהלים לתהליך הצעות מחיר תחרותיות לחוזי רכש. בנוסף לכהונתו בוועדת הסחר החשאית, מונה מוריס גם לחבר בוועדת הצי, שפיקחה על הצי הקונטיננטלי, ולחבר בוועדת ההתכתבות החשאית, שפיקחה על המאמצים לכינון יחסים עם מעצמות זרות. בנוסף לשירותו בוועדת הסחר הסודית, מונה מוריס גם לוועדת הצי, שהייתה אחראית על הצי הקונטיננטלי, ולוועדת הקשרים הסודיים, שהייתה אחראית ליצירת קשרים עם מדינות זרות. בתפקידו בוועדה האחרונה, סייע מוריס לארגן את מינויו של סילאס דין כנציג הקונגרס בצרפת, תוך כדי שהוא אחראי על רכישת אספקה והבטחת ברית רשמית עם צרפת.
במהלך 1776, הפך מוריס לדמות מפתח בוועדת הצי; רפלי מתאר אותו כמפקד בפועל של הצי הקונטיננטלי. מוריס תמך באסטרטגיה ימית של תקיפת "מקומות חסרי הגנה" בבריטניה במטרה לחלק את הצי הבריטי, שהיה גדול יותר מבחינת מספרית. יחד עם פרנקלין, דיקינסון וג'ון אדמס, סייע מוריס בניסוח ה"מדריך לדיפלומטיה", שנועד לשמש כתבנית ליחסים עם מדינות זרות. בניגוד למדיניות הסחר המקנטליסטית של בריטניה, המדריך הדגיש את חשיבות הסחר החופשי. במרץ 1776, לאחר מותו של סמואל וורד, מונה מוריס ליו"ר ועדת הסחר הסודית. הוא הקים רשת סוכנים, הן במושבות והן בנמלים זרים, שתפקידם היה להשיג אספקה למאמץ המלחמתי של היבשתי.
בסוף פברואר 1776, נודע לאמריקאים כי הפרלמנט הבריטי העביר את "חוק האיסור", שקבע שכל הספנות האמריקאית תהיה נתונה למעצרים על ידי אניות בריטיות. בניגוד למנהיגים אחרים בקונגרס, המשיך מוריס לקוות לפיוס עם בריטניה, שכן האמין שמלחמה כוללת עדיין לא נתמכה על ידי רוב האמריקאים ויכולה להיות הרסנית מבחינה כלכלית.
ביוני 1776, עקב תסכול מהזרם המתון של מנהיגי פנסילבניה, שהיו כולל מוריס, התכנסו נציגים מרחבי פנסילבניה בכינוס שנועד לנסח חוקה חדשה ולהקים ממשלה חדשה. באותו זמן, הקונגרס התווכח אם להכריז רשמית על עצמאות מבריטניה. בתחילת יולי 1776, ההמשלחת של פנסילבניה הייתה המשלחת היחידה בקונגרס שהתנגדה להכרזת עצמאות. מוריס סירב להצביע בעד עצמאות, אך הוא ונציג נוסף מפנסילבניה הסכימו להימנע מההצבעה על העצמאות, ובכך אפשרו לתנועה בעד עצמאות לזכות ברוב משלחת של פנסילבניה. בהיעדרו של מוריס, הצביעו כל המשלחות של הקונגרס בעד הצעת ההכרזה על עצמאות ב-2 ביולי, וארצות הברית הכריזה רשמית על עצמאות ב-4 ביולי 1776.
למרות התנגדותו לעצמאות, ולהפתעתו הרבה של מוריס, החליטה ועידת החוקה של פנסילבניה להשאיר את מוריס בקונגרס, והוא היה הנציג היחיד בפנסילבניה שהתנגד לעצמאות והחזיק בתפקידו. באוגוסט, חתם מוריס על הכרזת העצמאות למרות שנמנע מההצבעה. בהסברו להחלטה אמר: "אני לא מהפוליטיקאים שמתעצבנים כאשר התוכניות שלי לא מתקבלות. אני סבור שזו חובת האזרח הטוב להישמע לשלטון כאשר הוא לא יכול להוביל". הוא הוסיף: "בעוד שאיני רוצה לראות את בני עמי מתים בשדה הקרב, גם איני רוצה לראותם חיים תחת דיכוי".