stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העלבת עובד ציבור
הערות שוליים

↑  הצעת חוק העונשין (תיקון - ביטול העבירה של העלבת עובד ציבור), התשס"ו-2006, באתר הכנסת
↑  הצעת חוק העונשין (תיקון – ביטול העבירה על העלבת עובד ציבור), התש"ף–2019, באתר www.nevo.co.il
↑  הצעת חוק העונשין (תיקון - ביטול סעיף העלבת עובד ציבור), התשפ"א-2021, באתר main.knesset.gov.il
↑   שרון פולבר, עלייה במספר כתבי האישום על העלבת עובד ציבור - 1,620 בשנה, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2015
↑  קנס 100 אלף שקל וחודש מאסר על תנאי, מעריב, 12 ביוני 1985
1 2  רע"פ 229/12 צבי כהן נ' מדינת ישראל, ניתן ב־16 באוקטובר 2012
↑  מיכל אביב, מהי העלבת עובד ציבור ומה הדין הפלילי בגינה?, באתר דין – עורכי דין ומידע משפטי בישראל. ‏16/01/2017
1 2  רע"פ 5991/13 אליצור סגל נ' מדינת ישראל, ניתן ב־2 בנובמבר 2017
↑  רויטל חובל, העליון המליץ לפרקליטות לחזור בה מאישום נגד רב שהורשע בהעלבת עובד ציבור, באתר הארץ, 27 בינואר 2015
↑  רויטל חובל, בפעם השנייה בעשור: העליון ידון בהרכב מורחב של 9 שופטים בגבולות עבירת העלבת עובד ציבור, באתר הארץ, 22 בפברואר 2015
↑  חן מענית, ‏"ביטויים פוליטיים יהיו מוגנים כמעט תמיד מהעלבת עובד ציבור", באתר גלובס, 2 בנובמבר 2017
↑  ראם שגב, העלבת עובד ציבור - הערות על פסק דין אונגרפלד, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  יואב ספיר, ‏הגיע הזמן לבטל את החוק האוסר על העלבת עובד ציבור, פרופ' יואב ספיר, באתר גלובס, 24 בפברואר 2022
סירוס

ערך זה עוסק בפעולה לפגיעה בפוריות הזכר. אם התכוונתם לאי יווני, ראו .
סירוס אורנוס על ידי קרונוס. פרסקו מעשה ידי ואזאריו המוצג בפאלאצו וקיו שבפירנצה.
סֵירוס הוא פעולה שבאמצעותה פוריות הזכר והפקת הורמוני המין שלו נשללות לחלוטין, או יורדות לרמה נמוכה מאוד, באמצעות פגיעה מכוונת באברי המין שלו – להבדיל מעיקור, הפוגע רק בפוריות.
חי שנטלו ממנוּ את כושר ההולדה בתהליך זה הוא יצור מסוֹרס, ומכאן המילה משמשת בהשאלה לתיאור דבר־מה משובש (כגון 'פסוק מסורס', דהיינו מסולף) או חסר תוקף וכן לתיאור אדם חסר עמוד שדרה.
שיטות סירוס > כריתת אשכים

סירוס של פרד
class=notpageimage|הצגה
כריתת אשכים היא פעולה עתיקת-יומין ויוחסו לה משמעויות ותפקידים רבים בתרבויות שונות לאורך ההיסטוריה. עדויות לסירוס נמצאו ביוון העתיקה בסיפורי המיתולוגיה היוונית, הידוע שבהם היה קרונוס אשר סירס את אביו אורנוס. בפרשת נח מסופר על נח שהשתכר לאחר המבול וחם ראה את ערוותו. רש"י נותן במקום שתי דעות של רב ושמואל מתלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ע', עמוד א': "חד אמר סרסו וחד אמר רבעו".
המנהג של שימוש בסריסים היה רווח בעולם העתיק באימפריות של פרס וסין העתיקה ובתקופה מאוחרת יותר גם בארמונותיו של הסולטאן הטורקי. שומרי הרמון בארמונות מלכים סורסו כדי למנוע מהם לשכב עם נשות ההרמון, ואף שימשו בתפקידים שונים מטעם השלטון.
כהשפלה למנוצח במלחמות בעולם הקדום, המצרים הקדמונים בשנת 1300 לפנה"ס לקחו, כמזכרת ניצחון, זוגות אשכים מלוחמים מובסים.
עד לפני כמאה שנה סורסו ילדי מקהלה איטלקים כדי לשמור על קול הסופרן שלהם ("קסטרטי"). בעבר היה נהוג לבצע סירוס מסוג זה כעונש לפושעים ולמתנגדי המלך.
כריתת האשכים בימינו מתבצעת במקרים רפואיים קשים כגון סרטן האשכים, ובנוסף כאמצעי כירורגי בניתוחים לשינוי מין. כמו כן, כריתת אשכים היא השיטה הנפוצה כיום לעיקור בעלי חיים ממין זכר.
כריתת האשכים מסמלת את ביטול הפוריות והיצרים המיניים של הזכר. דבר זה היה לעניין מרכזי במודל הנפש הפרוידיאני, בתור הבסיס לתסביך אדיפוס ו'חרדת הסירוס' הגברית.
שיטות סירוס > סירוס כימי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סירוס כימי מתבצע על ידי הזרקת הורמון המין הנשי אסטרוגן או מתן תרופות אנטי-אנדרוגניות. פעילות זו גורמת לשינוי הריכוז היחסי של הורמונים גבריים ונשיים בגופו של הגבר, כולל ירידה בדחף המיני ובמאפיינים המיניים המִשְנִיים שלו. בין היתר, תרופות אלו גורמות לירידה בשיעור הגוף ולצמצום ההתקרחות, לעלייה בגובה הקול, לשינוי פיזור השומן בגוף (פחות בכרס ויותר בישבן ובחזה, עד כדי הצמחת שדיים) ועוד. קיימים ממצאים לפיהם סירוס כימי מקטין את הסיכוי להתקף לב, אולם נראה שלסירוס כימי השפעה שלילית על צפיפות העצמות, בעיה שלאחרונה נראה כי נפתרה. במדינות מסוימות סירוס כימי מוטל על אנסים ועברייני מין כחלק מהענישה או כאמצעי טיפולי למניעת הִישַנוּת העבירה.
עם התפתחות המחקר הפך הסירוס הכימי לפחות מומלץ על ידי רופאים, ומומלץ להשתמש בו רק במקרים מיוחדים.
שיטות סירוס > כריתת איבר המין

בעמים שונים היה נהוג להוכיח הרג של חיילי האויב בהבאת חלק כרות מגופם. בדרך כלל נדרש היה להביא איבר הקיים כאיבר יחיד בגוף וזאת כדי שלא "יזייפו" בכמות ההרוגים על ידי הבאת מספר איברים כרותים מגופת הרוג אחד. איבר המין היה איבר מועדף מכיוון שהוא איבר קטן וקל לכריתה וניתן לשאתו בקלות לצורך הבאתו והצגתו להוכחת ההרג. משמעות נוספת לכריתת איבר המין היא ניתוק שושלת החיים של משפחת האויב, המסמלת את הכחדת האויב לעתיד.
כהשפלה למנוצח במלחמות בעולם הקדום, היה נהוג סירוס או כריתת איבר המין כולו, להוכחת שליטתו ועליונותו של המנצח על אויביו שאיבדו את גבריותם.
בתקופת הצלבנים בארץ ישראל נהוג היה עונש כריתת איבר המין למי שנתפס בקיום יחסי מין עם בנות הארץ וזאת כדי להרתיע צלבנים נוספים ממעשים כאלו.[דרוש מקור]
קיימים מקרים מתועדים בהיסטוריה האנושית המודרנית שבהם גברים סורסו על ידי כריתת איבר מינם. הנסיבות הנפוצות ביותר הן ענישה, בעיקר במדינות נחשלות כגון אינדונזיה.
בעת המודרנית נודעו מקרים כאלה גם במדינות המערב. המפורסם ביותר הוא של לורנה בוביט, אשר כרתה את איבר מינו של בעלה, ג'ון ויין בוביט. איבר מינו של ג'ון בוביט שוחזר בניתוח והוא כיכב מאז במספר סרטי פורנוגרפיה.
ביולי 2011 אירע מקרה דומה בארצות הברית. קתרין קיו סיממה את בעלה, קשרה אותו למיטה, חתכה את איבר-מינו בסכין, ואז זרקה את הפין לטוחן אשפה והפעילה אותו.
סירוס ביהדות

על פי ההלכה, סירוס זכרים, הן של בני אדם והן של בעלי חיים אסור מדאורייתא. ואיסור זה תקף גם על נוכרים בנוסף על שבע מצוות בני נוח. ואילו סירוס (עיקור) של נקבות אסור, לרוב הדעות רק מדברי חכמים.
ראו גם

עיקור כפוי
סריס
קסטרטו
אימפריית החושים - סרט ארוטי יפני-צרפתי
הערות שוליים

↑  "בני נח מצווין על הסירוס" (תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף צ', עמוד ב')
↑  הרב אליעזר מלמד‏, איסור סירוס באישה, באתר פניני הלכה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284866205171  GND: 4029906-5  LCCN: sh85020752  LNB: 000310529  NKC: ph317209 
חתול מסורס בעל שק אשכים
דייוויד רודס

| --- | --- |

 לידה:  דצמבר 1973 (בן 51) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ניו יורק 
 השכלה:  אוניברסיטת רייס  Collegiate School 
 
דייוויד רודס (באנגלית: David Rhodes; נולד בדצמבר 1973) הוא מנהל מדיה אמריקאי. מכהן כיו"ר ההנהלה של קבוצת סקיי ניוז מפברואר 2023. ביולי 2021 נשכר כדי להוביל פיתוח עסקים בין-לאומיים ב-Sky, חברה בת של חברת הכבלים האמריקאית קומקאסט. שימש כנשיא CBS News מ-2011 עד 2019. היה נשיא רשת חדשות הצעיר ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה האמריקאית.
ילדותו וחינוך

רודס נולד וגדל בעיר ניו יורק. בן לאב אפיסקופלי מטקסס ולאם יהודייה מניו יורק. סיים את לימודיו באוניברסיטת רייס ביוסטון ב-1996 עם תואר בכלכלה ובמדעי המדינה. הוא אחיו של בן רודס, לשעבר סגן היועץ לביטחון לאומי לתקשורת אסטרטגית של הנשיא ברק אובמה.
קריירה

רודס החל את הקריירה שלו בעיתונות טלוויזיונית בערוץ פוקס ניוז, שם הצטרף כעוזר הפקה לפני שהערוץ הושק באוקטובר 1996. בסופו של דבר הפך לסגן נשיא חטיבת החדשות ונשאר בפוקס במשך 12 שנים. בשנת 2008, עבר רודס לבלומברג לתפקיד ראש הטלוויזיה האמריקאית. ערוץ הכבלים של בלומברג עבר עיצוב מחדש גדול ב-2009.
בפברואר 2011 הפך רודס לנשיא CBS News, והחליף את שון מקמנוס. בגיל 37 היה לנשיא רשת החדשות הצעיר ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה האמריקאית.
רודס היה אחראי על שידורי CBS News ועל איסוף החדשות של החטיבה בכל הפלטפורמות כולל טלוויזיה, CBS News Radio‏, CBSNews.com‏ ו-CBSN, רשת החדשות הראשונה המוגשת בשידור חי בסטרימינג.
החל משנת 2015 קיבל פיקוד על יחידת CBS News של הרשת. בנוסף, היה אחראי על הפיקוח על חדשות CBS Evening News‏, CBS This Morning ועוד.
רודס קידם את "חדשות אמיתיות" ושם דגש על המסורות העיתונאיות של CBS News‏. החטיבה החלה לשדר את CBS This Morning בשנת 2012 – תוך נתינת דגש על סיקור חדשותי קשה יותר והחזרת תוכנית הבוקר למרכז השידור של CBS בחזרה מאולפן מרוחק. התוכנית Face the Nation הוארכה לשעה ודורגה במקום הראשון לתוכניות של יום ראשון בבוקר לעניינים ציבוריים.
ב-6 בינואר 2019 מונתה סוזן צירינסקי לנשיאת CBS News, במקום דייוויד רודס. רודס פרש מתפקידו ב-1 במרץ 2019 "לאחר שפיקח על המעבר של צירינסקי והיה בעל תפקיד מייעץ לאחר מכן." על פי וראייטי, עם רודס בראש הארגון, "CBS News התרחבה לטריטוריות דיגיטליות חדשות ושמה דגש רב יותר על שורשיה כאמצעי מהימן של חדשות קשות, עיצבה מחדש את תוכנית הבוקר של הרשת והשיקה את ערוץ החדשות הסטרימינג CBSN‏."
בספטמבר 2019 החל לעבוד כיועץ לספוטיפיי בנושא פיתוח פודקאסטים מקוריים, בנוסף עבד בלוס אנג'לס טיימס.
במאי 2020 החל לעבוד ב-News UK, החטיבה הבריטית של News Corp שבבעלותו של רופרט מרדוק. רודס פיתח מספר תוכניות אקטואליה ובידור, אך הפרויקט הופסק כאשר הצוות של רודס הבין שלא נכון להשיק עסק מסורתי לחדשות כבלים בשוק הנוכחי.
ביולי 2021 רודס נשכר להוביל פיתוח עסקי בין-לאומי ב-Sky, חברה בת של קומקאסט.
מועצות

רודס היה יו"ר המועצה המייעצת של The Edward R. Murrow Center לעולם דיגיטלי בבית הספר פלטשר באוניברסיטת טאפטס. הוא גם מכהן במועצת הנאמנים של אוניברסיטת רייס, במועצת היועצים של מכון בייקר, המועצה המייעצת למכון למנהיגים חדשים של אוניברסיטת רייס, ובמועצה המייעצת של Scripps Howard School of Journalism and Communications‏.
פרסים והכרה

בשנת 2013 רודס הפך ל"מנהיג עולמי צעיר" של הפורום הכלכלי העולמי בכנס ביאנגון, מיאנמר, ומשתתף במפגש השנתי של הפורום בדאבוס, שווייץ. הוא הגיע לטופ 10 ב-"40 Under 40" של המגזין "פורצ'ן" ב-2012 ונכנס למספר רשימות מדיה ועסקים, ביניהן "35 האנשים החזקים ביותר במדיה" של הוליווד ריפורטר ו-"50 האנשים החזקים ביותר בוושינגטון" של GQ.
חיים אישיים

בשנת 2005 התחתן עם אמה קאהן. כיום הוא מחלק את זמנו בין לונדון לניו יורק עם אשתו ושני בניו.
פיליפ גורדון

| --- | --- |

 לידה:  1962 (בן 63 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת אוהיו 
 תפקיד:  סגן מזכיר המדינה בנושאי אירופה ואירואסיה (15 במאי 2009–11 במרץ 2013)  National Security Advisor to the Vice President of the United States (מרץ 2022) 
 
פיליפ "פיל" גורדון (באנגלית: Philip H. "Phil" Gordon נולד ב-1962) הוא דיפלומט וחוקר יחסים בין-לאומיים אמריקאי. מאז 21 במרץ 2022, הוא משמש כיועץ לביטחון לאומי לסגנית נשיא ארצות הברית, קמלה האריס. בעברו כיהן כעוזר מזכיר המדינה לענייני אירופה ואירואסיה (2009–2011) וכעוזר מיוחד לנשיא ומתאם הבית הלבן למזרח התיכון, צפון אפריקה ומפרץ הפרסי (2013–2015) במהלך ממשל אובמה.
השכלה

גורדון קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת אוהיו בשנת 1984, ותארים מתקדמים (MA ו-PhD) מבית הספר ללימודים בינלאומיים מתקדמים של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס (SAIS) בשנים 1987 ו-1991 בהתאמה.
קריירה > קריירת הוראה

גורדון החזיק במספר תפקידים מחקריים והוראתיים, כולל במכון ברוקינגס בוושינגטון, המכון הבינלאומי ללימודים אסטרטגיים בלונדון, בית הספר למנהל עסקים אינסיאד בפונטנבלו ובמכונים נוספים.
קריירה > ממשל קלינטון

בשנים 1998–1999 שימש כמנהל לענייני אירופה במועצה לביטחון לאומי תחת הנשיא ביל קלינטון.
גורדון היה עמית במכון ברוקינגס בין השנים 1999 ל-2009, והתמקד במחקר ביחסי טורקיה, עיראק וארצות הברית – אירופה. הוא היה שותף בכתיבת חמישה ספרים על צרפת, טורקיה, עיראק והמזרח התיכון.
קריירה > ממשל אובמה

בממשל אובמה, גורדון שימש כעוזר מזכיר המדינה לענייני אירופה ואירואסיה תחת מזכירת המדינה הילרי קלינטון בין מאי 2009 למרץ 2013. הוא שם דגש על שיתוף פעולה עם אירופה, קידום אינטרסים עסקיים אמריקאים, וקידום יציבות ודמוקרטיה במזרח אירופה, בבלקן ובקווקז.
ב-11 במרץ 2013 מונה לעוזר מיוחד לנשיא ומתאם הבית הלבן לענייני המזרח התיכון, צפון אפריקה והמפרץ הפרסי במועצה לביטחון לאומי.
קריירה > מועצת יחסי החוץ

לאחר שעזב את ממשל אובמה, גורדון היה תומך בולט בהסכם הגרעין עם איראן. הוא היה עמית בכיר במועצה ליחסי חוץ, שם התמקד במדיניות חוץ של ארצות הברית, המזרח התיכון ואירופה. הוא גם שימש כיועץ בכיר בקבוצת אלברייט סטונברידג'.
קריירה > ממשל ביידן

במהלך הפריימריז לנשיאות של המפלגה הדמוקרטית ב-2020, גורדון היה יועץ מדיניות חוץ לקמפיין של קמלה האריס.
בתחילת ממשל ביידן, גורדון מונה לסגן היועץ לביטחון לאומי של סגנית הנשיא קמלה האריס. ב-21 במרץ 2022, הוא החליף את ננסי מקאלדוני כיועץ לביטחון לאומי של סגנית הנשיא. במהלך מלחמת חרבות ברזל, גורדון הגיע לביקור בישראל ובגדה המערבית, שם נפגש עם נשיא ישראל יצחק הרצוג ועם נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס.
באוגוסט 2024 אמר גורדון כי קמאלה האריס לא תומכת באמברגו נשק על ישראל לאחר שנשאלה בנושא ואמרה שזאת אופציה.
באוגוסט 2024 פורסם כי גורדון נמצא תחת חקירה בשל קשריו עם ארגונים איראניים. הדיווחים מציינים כי שני חברי קונגרס רפובליקנים ביקשו הבהרות על קשריו של גורדון עם אריאן טבאטבאי (אנ'), בכירה במשרד ההגנה שלפי הדיווחים הייתה מעורבת במבצע השפעה איראני להרחבת השפעתה של טהראן בארצות הברית. עוד נטען בדיווחים כי גורדון פרסם מאמרים התומכים בנקודת המבט האיראנית והיה קשור למועצה האיראנית האמריקאית (NIAC).
הערות שוליים

↑  "White House Announces New Coordinator for the Middle East, North Africa, and the Gulf Region" (הודעה לעיתונות). 2 במרץ 2013. נבדק ב-20 בינואר 2021. {{cite press release}}:  (עזרה)
1 2  "President-elect Joe Biden and Vice President-elect Kamala Harris Announce Additional Members of the Office of the Vice President" (הודעה לעיתונות). 16 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-20 בינואר 2021. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Philip Gordon - Senior Fellow". Council on Foreign Relations. אורכב מ-המקור ב-27 ביוני 2015. נבדק ב-20 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gittleson, Ben (2013-03-25). "Why Obama Picked Philip Gordon For NSC Post". Daily Beast. נבדק ב-29 ביולי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Philip Gordon". Albright Stonebridge Group. אורכב מ-המקור ב-22 בספטמבר 2020. נבדק ב-20 בינואר 2021 – via Wayback Machine. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Gabby Deutch, The Obama Mideast expert guiding VP Harris on foreign policy, Jewish Insider, ‏2023-12-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Bose, Nandita (2022-03-21). "EXCLUSIVE VP Harris's National Security Adviser McEldowney to depart". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-03-21.
↑  "Uncommitted voters respond to Harris-Walz ticket with hope and reservations". The Guardian. 8 באוגוסט 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  דיווח: יועץ של קמלה האריס נחקר על קשריו עם ארגונים איראנים, באתר מקור ראשון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313457905171  PLWABN: 9810583570105606  BIBSYS: 9074260  BnF: cb12384184q (data)  GND: 113930410  ISNI: 0000 0000 7382 0246  LCCN: n92074136  NARA: 234279644  NKC: jo2012726059  NTA: 126067074  SELIBR: 318122  SUDOC: 032902107  VIAF: 34539919   WorldCat (עם VIAF): 34539919 
הנשיא ברק אובמה עם יועצים ב-21 בספטמבר 2011
רוברט מקפרלן

רוברט קארל "באד" מקפרלן (באנגלית: Robert Carl "Bud" McFarlane;‏ 12 ביולי 1937 – 12 במאי 2022) היה קצין של חיל הנחתים ופקיד ממשל אמריקאי, ששימש בין השאר בתפקיד היועץ לביטחון לאומי בממשלו של הנשיא רונלד רייגן בין השנים 1983–1985.
הוא עמד בראש יוזמת ההגנה האסטרטגית ("מלחמת הכוכבים") להגנתה של ארצות הברית מפני מתקפות טילים. הוא היה מעורב, ונמצא אשם, בפרשת איראן-קונטראס, אך בסופו של דבר קיבל חנינה מהנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
ביוגרפיה

רוברט מקפרלן היה בנו של חבר בית הנבחרים הדמוקרטי מטקסס ויליאם מקפרלן. הוא נולד בוושינגטון די. סי., כאשר המשפחה התגוררה בעיר הבירה בשל כהונת האב בקונגרס. לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון, הוא התקבל ב-1955 לאקדמיה הימית של ארצות הברית, שם סיים את הכשרתו ב-1959. הוא היה השלישי מבין בני משפחתו שלמד באקדמיה הימית לאחר דודו, רוברט מקפרלן (סיים ב-1925) ואחיו ביל (סיים ב-1949). הוא סיים בין 15 האחוזים של המצטיינים בכיתתו ובלט בפעילותו הספורטיבית במהלך לימודיו.
ביוגרפיה > שירות בחיל הנחתים

לאחר סיום הכשרתו באקדמיה הימית הוצב מקפרלן כקצין בדרגת לוטננט-משנה בחיל הנחתים של ארצות הברית, שם שירת כקצין תותחנים. הוא פיקד על מחלקה, על סוללה, והיה קצין מבצעים ברגימנט ארטילרי. הוא לימד תותחנות בקורס מתקדם לארטילריה. בשנים 1968–1971 הוא היה עוזר מנהלי לסגן קצין המבצעים של חיל הנחתים, ובמסגרת תפקידו זה היה מכין את פגישותיו של סגן קצין המבצעים במטות המשולבים. בתקופה זו שירת מקפרלן בחטיבת המבצעים של חיל הנחתים של אירופה/נאט"ו, המזרח התיכון ואמריקה הלטינית.
מקפרלן שירת בשני סבבי הצבה במלחמת וייטנאם. במרץ 1965 הוא פיקד על סוללת תותחנים בנחיתה הראשונה של כוחות קרביים של ארצות הברית בווייטנאם. במהלך סבב ההצבה הזה, הוא התקבל ללימודים במסגרת תוכנית המלגות אולמסטד. הוא קיבל תואר שני בהצטיינות בלימודים אסטרטגיים מהמכון ללימודים בינלאומיים בז'נבה, שווייץ.
לאחר סיום לימודיו שב מקפרלן לסבב הצבה שני בווייטנאם, בשנים 1967–1968, כקצין תיאום סיוע אש רגימנטלי בדיוויזיה השלישית של חיל הנחתים, והוצב לאורך האזור המפורז של וייטנאם במהלך מתקפת טט. הוא ארגן את כל פעולות סיוע האש, כולל הפצצות של מטוסי B-52, סיוע ארטילרי ימי מאוניית המערכה "ניו ג'רזי" (USS New Jersey) וירי ארטילרי, עבור הכוחות שהוצבו באזור. מקפרלן עוטר בכוכב הארד ומדליית הציון לשבח של הצי, שניהם עם סימול גבורה (Valor Device).
לאחר תום סבב ההצבה השני שלו בווייטנאם, ולאחר תקופת הצבה במטה חיל הנחתים, התקבל מקפרלן ב-1971 כחבר בתוכנית "חברי הבית הלבן" (White House Fellows), והיה קצין הנחתים הראשון שנבחר לתוכנית זו. הוא הוצב במשרד הבית הלבן לענייני חקיקה ובסיום הצבתו זו, הוא נבחר כעוזר הצבאי של הנרי קיסינג'ר במועצה לביטחון לאומי. בתפקידו זה עסק מקפרלן בחילופי מידע מודיעיני עם סין בשנים 1973–1976, במסגרת זו הוא העביר תדרוכי מודיעין מפורטים לסין בתקופת הפיצול הסיני-סובייטי. הוא גם התלווה לקיסינג'ר בביקורו בסין. בנוסף, עסק מקפרלן בהיבטים אחרים של מדיניות החוץ, כולל נושא המזרח התיכון, היחסים עם ברית המועצות והפיקוח על הנשק. מקפרלן מונה על ידי הנשיא ג'רלד פורד כעוזרו המיוחד לביטחון לאומי והיה אז קצין בדרגת לוטננט קולונל. ב-1976 הוא עוטר במדליית השירות המצוין של הצי. עם סיום שירותו בבית הלבן, הוצב מקפרלן באוניברסיטה לביטחון לאומי, שם הוא היה שותף להוצאתו של ספר על ניהול משברים, ובמקביל קיבל תואר מקולג' המלחמה הלאומי.
ההצבה האחרונה בקריירה של מקפרלן בחיל הנחתים הייתה בפיקוד כוחות ארצות הברית ביפן כקצין מבצעים של רגימנט הנחתים ה-12. ב-1979 השתחרר מהשירות בדרגת לוטננט קולונל.
ביוגרפיה > קריירה בממשל הפדרלי

לאחר תום שירותו בחיל הנחתים מונה מקפרלן על ידי הסנאטור ג'ון טאוור כחבר בצוות של ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט, שם הוא היה אחראי על דיוני הסנאט בנושא שיחות סאל"ט-2 בשנים 1979–1981. הוא גם עסק בכתיבת רוב מצע מדיניות החוץ של רונלד רייגן במהלך הבחירות לנשיאות של 1980.
ב-1981 מינה הנשיא רייגן את מקפרלן כיועץ למחלקת המדינה. בתפקידו זה הוא סייע למזכיר המדינה אלכסנדר הייג.
ב-1982 מינה הנשיא רייגן את מקפרלן כסגן היועץ לביטחון לאומי האחראי על שילוב ההמלצות של מחלקת המדינה, מחלקת האוצר ומחלקת ההגנה. ב-1983 הוא מונה כנציג המיוחד של הנשיא למזרח התיכון, האחראי על המשא ומתן בין ישראל למדינות ערב.
מקפרלן ספג ביקורת על מעורבותו בפעילות הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת האזרחים בלבנון, כולל הפצצת כוחות האופוזיציה הלבנוניים שהובילה ככל הנראה לפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות ב-1983, בהם נהרגו 241 אמריקאים.
לאחר תפקיד זה, שב מקפרלן אל הבית הלבן ומונה כיועץ לביטחון לאומי של הנשיא רייגן. בתפקידו זה היה אחראי על פיתוח מדיניות החוץ והביטחון של ארצות הברית. הוא תמך ביוזמת ההגנה האסטרטגית ("מלחמת הכוכבים").
ביוגרפיה > קריירה בממשל הפדרלי > פרשת איראן-קונטראס והתפטרותו

בפרשת איראן-קונטראס היו מעורבים מכירה חשאית של כלי נשק לאיראן ותיעול הכספים שהתקבלו ממנה לתמיכה בקונטראס בניקרגואה. כיועץ לביטחון לאומי דחק מקפרלן בנשיא רייגן לנהל משא ומתן על עסקת הנשק עם מתווכים אירניים, אך הוא אמר שבסוף דצמבר 1985 הוא כבר האיץ בנשיא רייגן לשים קץ למשלוחים. ב-4 בדצמבר התפטר מקפרלן מתפקידו, בציינו שהוא מעוניין לבלות יותר זמן עם משפחתו. במקומו מונה האדמירל ג'ון פוינדקסטר.
פרשת איראן-קונטראס יצאה לאור בנובמבר 1986 ועקב כך התחוללה שערורייה פוליטית. מתוך יאוש, תחושת השפלה מצד עמיתיו לשעבר ורגשי דיכאון על רקע המבוכה שנגרמה לנשיא עקב מעשיו, ניסה מקפרלן ב-9 בפברואר 1987 לבצע התאבדות באמצעות נטילת מנת יתר של 25 עד 30 כדורי ואליום, והובהל לבית החולים שעתיים בלבד לפני המועד המתוכנן לעדותו בפני הוועדה שמינה הנשיא רייגן לחקור את הפרשה, באומרו שהוא הכשיל את ארצו.
ב-1988 הודה מקפרלן באשמת ארבעה מקרים של התנהגות בלתי הולמת בהסתרת מידע מהקונגרס כחלק מהטיוח של פרשת איראן-קונטראס. הוא נדון לשנתיים מאסר על תנאי ולקנס של 20,000 דולר, אך בערב חג המולד 1992 הוענקה לו חנינה מהנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו

מקפרלן היה מייסד שותף ומנהל כללי של חברת McFarlane Associates Inc, חברת ייעוץ בינלאומית. הוא גם היה המייסד השותף והמנהל של "שגשוג, עוצמה ושלום בינלאומי" (International Peace Power & Prosperity), תאגיד של חברות ששואפות לבנות כורים גרעיניים בערב הסעודית בהנהגת מפקדים צבאיים אמריקאים לשעבר ופקידי הבית הלבן לשעבר. הוא היה חבר במועצה המייעצת של מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון, היה נשיא "המכון לחקר ביטחון עולמי" (IAGS), וחבר המועצה המייעצת וחבר מייסד של Set America Free Coalition. הוא גם היה חבר במועצה המייעצת של "שותפות למען אמריקה בטוחה", ארגון ללא כוונת רווח המקדיש את פועלו לשחזור המרכז הדו-מפלגתי של מדיניות הביטחון והחוץ הלאומית. הוא שירת במספר מועצות מנהלים של חברות וגופים נוספים.
מקפרלן היה יועץ במערכת הבחירות של ג'ון מקיין בבחירות לנשיאות של 2008.
מאז 2009 ועד למותו עבד מקפרלן בחלק הדרומי של סודאן ודארפור במיזמי יחסים בין-שבטיים ומיזמי פיתוח. ב-30 בספטמבר אותה שנה פרסם העיתון "וושינגטון פוסט" כתבה שרמזה שחוזה העבודה של מקפרלן, שנתמך על ידי ממשלת קטר, נחתם לבקשת פקידים רשמיים סודאניים. מקפרלן הכחיש כל קשר בלתי ראוי עם הפקידים הסודאניים או מאמצים להימנע מגילוי נאות בנוגע לעבודתו. במאמר דווח שכמה אנשים שהיו מעורבים במאמצי השכנת השלום בדרום סודאן נחקרו על המקור ועל היעילות של פעולותיו של מקפרלן. מאמר זה עורר את חוקרי ה-FBI לבדוק את פעולותיו של מקפרלן בסודאן. לאחר בדיקה ממצה שארכה שלוש שנים וכללה בדיקה של האשפה ותכתובות הדואר האלקטרוני של מקפרלן וחיפוש בביתו, הגיעו החוקרים למסקנה שבדיקתם לא הניבה שום מידע על חשדות למעשים פליליים.
ב-12 במאי 2022 נפטר מקפרלן בביתו שבלנסינג בירת מישיגן לאחר התדרדרות במצב הבריאותי של ריאותיו. בערוב ימיו התגורר וחי בוושינגטון הבירה, אך לפני פטירתו ביקר את משפחתו במישיגן.
הערות שוליים

↑  Smith, R. "McFarlane Calls SDI Pitch Misleading", Washington Post (1988-09-15)
↑  The White House (January 29, 1981). "Nomination of Robert C. McFarlane To Be' Counselor of the Department of State" (Press Release). The American Presidency Project.
↑  Larry Ritchie Williams, A Marine's Odyssey, Outskirts Press, 2017, P. 302.
↑  Rosen, Nir (October 29, 2009). "Lesson Unlearned". Foreign Policy.
↑  The White House (October 17, 1983). "Appointment of Robert C. McFarlane as Assistant to the President for National Security Affairs" (Press Release). The American Presidency Project.
↑  "United States v. Robert C. McFarlane". Independent Counsel for Iran/Contra Matters. 1993.
↑  Reagan, Ronald (1990). An American Life. New York: Simon & Schuster. p. 509.
↑  "Understanding the Iran-Contra Affairs" - John Poindexter
↑  Susan Okie and Chris Spolar, MCFARLANE TAKES DRUG OVERDOSE, The Washington Post,February 10, 1987
↑  "OUR TEAM - IP3 Int'l".
↑  "Trump billionaire friend aimed to profit from Mideast nuclear deal..." Reuters. July 29, 2019.
↑  Board of Advisors - The Washington Institute for Near East
↑  Institute for the Analysis of Global Security - Our Experts
↑  Partnership for a Secure America - OUR MISSION
↑  Eggen, Dan (September 30, 2009). "Former Reagan Aide Robert McFarlane's Dealings With Sudan Raise Questions". The Washington Post.
↑  FREDERIC J. FROMMER, McFarlane's apartment searched for Sudan lobbying, yahoo! news, March 21, 2013.
↑  בן פוקס, Former national security adviser Robert McFarlane dies at 84, באתר AP‏, 13 במאי 2022 (באנגלית)
↑  ג'רולד שכטר, Robert ‘Bud’ McFarlane, Reagan national security adviser, dies at 84, באתר וושינגטון פוסט, 13 במאי 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449736805171  PLWABN: 9812214960405606  CiNii: DA09826994  GND: 119399547  ISNI: 0000 0000 6676 5314  LCCN: n78026896  NARA: 10581871  NLA: 35825065  NTA: 147374782  SUDOC: 079213995  VIAF: 35265640   WorldCat (עם VIAF): 35265640 
מקפרלן, 1983
מקפרלן, 1987
פגישה של הנשיא ברק אובמה עם היועצים לביטחון לאומי לשעבר, מרץ 2010. מקפרלן יושב ליד השולחן, שני משמאל.
ג'ון פוינדקסטר

ג'ון מארלן פוינדקסטר (באנגלית: John Marlan Poindexter;‏ נולד ב-12 באוגוסט 1936) הוא קצין לשעבר בצי ארצות הברית, שלאחר שירותו כיהן כסגן היועץ לביטחון לאומי וכיועץ לביטחון לאומי בממשלו של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן. באפריל 1990 הוא הורשע במספר עבירות כתוצאה ממעשיו בפרשת איראן-קונטראס, אך ב-1991 בוטלו ההרשעות. בהמשך הוא שירת לתקופה קצרה כראש המשרד לניטור מידע של DARPA בממשלו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. הוא אביו של טייס החלל וקצין הצי אלן פוינדקסטר.
ראשית חייו

ג'ון פוינדקסטר נולד באודון, אינדיאנה, כבנם של אלן (לבית סומרס) ומארלן ג. פוינדקסטר. ב-1958 הוא סיים את הכשרתו באקדמיה הימית של ארצות הברית,שם הוא היה הראשון בכיתתו מתוך 899 בוגרים. עם חבריו למחזור ההכשרה נמנו טייס החלל ברוס מק'קנדלס (שסיים שני) והסנאטור ג'ון מקיין. קודמו בתפקיד של פוינדקסטר כיועץ לביטחון לאומי, רוברט מקפרלן, למד באותה תקופה באקדמיה הימית וסיים שנה לאחר מכן.
ב-1961 סיים פוינדקסטר תואר בוגר במדעים בפיזיקה גרעינית במכון הטכנולוגי של קליפורניה וב-1964 הוא סיים שם באותו תחום תואר דוקטור. במסגרת התזה שלו הוא ניהל מחקר מעבדה בו הוא פיתח מודל להבנת אפקט מסבאואר יחד עם חתן פרס נובל לפיזיקה רודולף מסבאואר.