stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'ורו אאוקי
הערות שוליים

1 2  Joseph L. Anderson, Enter a Samurai: Full text and illustrations, Wheatmark, Inc., 2011, ISBN 978-1-60494-367-2. (באנגלית)
1 2  Tsuru Aoki – Women Film Pioneers Project, wfpp.columbia.edu
↑  "Advertisement for The Wrath of The Gods". Delaware County Daily Times. 1914-07-11. p. 5. נבדק ב-2023-01-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb161013278 (data)  ISNI: 0000 0000 6666 3676  LCCN: no2008081610  SNAC: w6ds7dsd  VIAF: 29345081   WorldCat (עם VIAF): 29345081
קווין קרטר

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1960 יוהנסבורג
 התאבד:  27 ביולי 1994 (בגיל 33) יוהנסבורג
 מדינה:  דרום אפריקה
 תקופת הפעילות:  1983–1994 (כ־11 שנים)
 עיסוק:  צלם עיתונות
 פרסים והוקרה:  פרס פוליצר לצילום (1994) 
 
קווין קרטר (באנגלית: Kevin Carter;‏ 13 בספטמבר 1960 – 27 ביולי 1994) היה צלם דרום אפריקאי זוכה פרס פוליצר.
ביוגרפיה

קרטר נולד בשכונה של מעמד הביניים הלבן ביוהנסבורג. לאחר סיום לימודיו התיכוניים עבד בבית מרקחת, ולאחר מכן התגייס לחיל האוויר הדרום-אפריקאי ושירת בו ארבע שנים. במהלך שירותו ערק מהצבא וניסה לעבוד כתקליטן בתחנת רדיו, אך בסופו של דבר חזר לשירות.
לאחר שהיה עד ראייה לפיגוע ברחוב צ'רץ' בפרטוריה ב-1983 החליט קרטר להיות צלם עיתונות. הוא החל בצילום אירועי ספורט בסופי שבוע, וב-1984 החל לעבוד בעיתון הסטאר. הוא היה הראשון שתיעד נקלייסינג - הוצאה להורג של אדם בידי המון באמצעות כריכת צמיג מלא בדלק סביב חזהו וזרועותיו והצתתו.
ב-1993 נסע לסודאן, וצילם את תצלום "הנשר והילדה הקטנה". בתצלום נראה ילד הסובל מרעב קשה זוחל לעבר מרכז לחלוקת מזון, כשלידו נחת נשר אפור-כיפה. התמונה התפרסמה בניו יורק טיימס ב-26 במרץ 1993, וזכתה לתהודה רבה ברחבי העולם. ב-1994 זיכתה התמונה את קרטר בפרס פוליצר.
ב-1994 צילם תמונה נוספת שזכתה לתהודה, של הוצאתם להורג של שלושה חברי AWB במהלך העימות בבופוטאצוואנה שהתרחש ערב הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בדרום אפריקה בהן ניתנה זכות בחירה גם לשחורים.
ב-27 ביולי אותה שנה התאבד קרטר באמצעות חיבור צינור ממערכת הפליטה לתוך מכוניתו. במכתב ההתאבדות שהותיר כתב הסביר שסבל מדיכאון קשה הן עקב מצוקה כלכלית אליה נקלע והן עקב זכרונות המראות הקשים אליהם נחשף ושאינם מרפים ממנו, של אלימות, הריגות, גופות וילדים גוועים ברעב או פצועים.
ביאורים

↑  בהתחלה חשבו ילדה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1059733005  ISNI: 0000 0000 7116 3377  LCCN: no2009143313  PIC: 289014  RKD: 393584  VIAF: 100773683   WorldCat (עם VIAF): 100773683
פרסלי ספרואנס

פרסלי ספרואנס (באנגלית: Presley Spruance‏; 11 בספטמבר 1785 – 13 בפברואר 1863) היה סוחר ופוליטיקאי אמריקאי מסמירנה, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הפדרליסטית ומאוחר יותר במפלגה הוויגית, שכיהן באספה הכללית של דלאוור וכסנאטור אמריקאי מדלאוור.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ספרואנס נולד ב-11 בספטמבר 1785 במחוז קנט, דלאוור.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית ופוליטית

הוא עסק בייצור ובמסחר בסמירנה, דלאוור, שם היה חבר בבית המדינה במושבים של 1823 ו-1839/1840. בין השנים האלו הוא נבחר לסנאט של המדינה למושבים מ-1826 עד 1831, ושוב בשנים 1835/1836 ו-1837/1838, וחזר למושבים בשנים 1841/1842 ו-1843/1844 ולבסוף ב-1847, ומספר פעמים כיהן כיושב ראש. הוא נבחר כוויגי לסנאט של ארצות הברית וכיהן כהונה אחת מ-4 במרץ 1847 עד 3 במרץ 1853. לאחר כהונתו הוא חזר לעיסוקיו העסקיים.
ביוגרפיה > מוות ומורשת

ספרואנס מת ב-13 בפברואר 1863 בסמירנה ונקבר שם בבית הקברות הפרסביטריאני. הבית שבנה בסמירנה הוא נכס תורם ברובע ההיסטורי של סמירנה.
קארל איבן דניאלסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 באוגוסט 1880 
 פטירה:  1963 (בגיל 82 בערך) 
 מדינה:  שוודיה 
 מקצוע:  דיפלומט 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  הצלב הגדול של ההצטיינות הימית - עיטור לבן (1930)  חסיד אומות העולם (13 ביולי 1982) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  קארל איבן דניאלסון
 
קארל איבן דניאלסון (בשוודית: Carl Ivan Danielsson; ‏13 באוגוסט 1880 - 21 ביולי 1963) היה דיפלומט שוודי, שהוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם על מעורבותו בהצלת יהודי בודפשט בשנה האחרונה של המלחמה.
ביוגרפיה > קריירה

דניאלסון נולד ב-13 באוגוסט 1880 בעיר מאלמו שבשוודיה. הוא מונה לראשונה לתפקיד במשרד החוץ השוודי ב-1903 והיה הממונה על היחסים עם פולין ובירתה ורשה.
בשנת 1919 מונה כקונסול שוודיה במדריד וליסבון למשך שנה ולאחר מכן שימש כקונסול השוודי בווינה ובבודפשט למשך שלוש שנים. מאוחר יותר כיהן למשך 12 שנה, עד שנת 1937, כקונסול בקהיר ולאחר מכן שב לשלוש שנים נוספות במדריד. אז שב לבודפשט ושם שהה עד שנת 1945.
ביוגרפיה > פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

במהלך מלחמת העולם השנייה, היה הדיפלומט השוודי קארל איבן דניאלסון השגריר בשגרירות השוודית שבבודפשט, הכבושה בידי הגרמנים. הוא ידע על כל הפעולות שנעשו על ידי הנאצים ואף תמך בהן. ביוני 1944 ביקש דניאלסון אישור מהממשלה ההונגרית, כי יותר לצלב האדום השוודי לסייע לצלב האדום ההונגרי להאכיל ילדים יתומים ונטושים. ההונגרים הסכימו. בדצמבר, עם התקדמות הצבא האדום לכיוון בודפשט, נסוגו הנאצים למערב הונגריה והורו לשגרירות השוודית לנוע עמם על מנת לזכות בהגנה מצידם. דניאלסון החליט להישאר בבודפשט הנצורה, כדי לא לזנוח את היהודים וכך הצליח להציל רבים מהם כשסיפק להם מחסה, הגנה ואוכל.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה והוקרה

דניאלסון חזר לשוודיה, לעיר הולדתו מאלמו, שם נפטר בשנת 1963. לאחר המלחמה שלחה לו הקהילה היהודית בסטוקהולם מכתב הוקרה על פעולותיו.
דניאלסון הוכר כחסיד אומות העולם בשנת 1982, כ-19 שנה לאחר מותו, בטקס שנערך ביד ושם.
הערות שוליים

1 2 3  Danielsson FAMILY, באתר יד ושם (באנגלית)
↑  United States Holocaust Memorial Museum, www.ushmm.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4142 4687  LCCN: no99073626  VIAF: 51328778   WorldCat (עם VIAF): 51328778
קארל אהוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בדצמבר 1883 ברמן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  31 בדצמבר 1968 (בגיל 85) המבורג, גרמניה המערבית 
 הישג בולט:  היה אלוף גרמניה 1929
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בינלאומי
 מדינה:  גרמניה
 
קארל אוסקר אהוס (בגרמנית: Carl Oscar Ahues;‏ 26 בדצמבר 1883, ברמן - 31 בדצמבר 1968, המבורג) היה שחמטאי גרמני בדרגת אמן בינלאומי.
ביוגרפיה

קארל אהוס עבר לברלין בשנת 1907 והצטרף למועדון המקומי. בשנת 1910 ניצח באליפות השחמט של ברלין.
במלחמת העולם הראשונה שרת אהוס כחייל, נשבה על ידי צבא רומניה ושהה בשבי עד שנת 1919. בשנת 1920 שיחק בתחרות אמנים בגרמניה וזכה בתואר אמן. בין השנים 1921 ו-1953 השתתף תשע פעמים באליפויות גרמניה, מתוכן זכה אהוס באליפות גרמניה בשנת 1929 שהתקיימה בדויסבורג. בשנת 1930 הגיע למקום השישי בתחרות סן-רמו (ניצח: אלכסנדר אלכין), חלק מקום 4–5 בתחרות סקרבורו באנגליה (ניצח: אדגר קול) וחלק מקום 3–5 בתחרות לוטיש (ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר). בשנת 1931 חלק מקום 2–4 בתחרות ברלין (ניצח: הרמן שטיינר) וחלק מקום 4–6 בתחרות שווינמונדה (ניצחו: יפים בוגוליובוב ולודויג רודל).
בשנת 1933 הגיע אהוס למקום העשירי בתחרות באד-פירמונט (ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1934 הגיע למקום השלישי בתחרות באד ניידורף (ניצח: גדעון סטולברג). בשנת 1935 הגיע למקום הרביעי בתחרות באד אאכן (אליפות גרמניה השלישית, ניצח: קורט ריכטר), אהוס ניצח בתחרות המבורג וחלק מקום 5–6 בתחרות באד נויהם (ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1936 הגיע אהוס למקום השלישי בתחרות באד נויהם, אחרי אלכסנדר אלכין ופאול קרס. בשנת 1939 הגיע למקום הרביעי בתחרות באד הרצבורג (ניצח: אריך אליסקסיס).
בשנת 1940 חלק אהוס מקום 6–9 בתחרות באד אוינהאוסן (אליפות גרמניה השביעית, ניצח: גאורג קינינגר), חלק מקום 5–8 בתחרות קרקוב/ורשה (ניצחו: אנטון קוהלר ויפים בוגוליובוב). בשנת 1941 חלק אהוס מקום 9–11 בתחרות טרנטשין טפליץ (ניצח: יאן פולטיס). בשנת 1942 הגיע אהוס למקום העשירי בתחרות מינכן (ניצח: גוסטה דניאלסון)
וניצח בתחרות ברלין. בשנת 1944 חלק מקום 2–3 בתחרות לוקסמבורג, אחרי אלזס.
לאחר מלחמת העולם השנייה חי אהוס במערב גרמניה. בשנת 1946 ניצח בתחרות באד הרצבורג. בשנת 1947 חלק מקום 2–3 בתחרות שטוטגרט אחרי לודוויג רלסטאב. בשנת 1953 חלק מקום 5–7 באליפות גרמניה שהתקיימה בלייפציג (ניצח: וולפגאנג אונציקר).
בשנת 1950 הוענקה לאהוס דרגת אמן בינלאומי על ידי פיד"ה.
בגיל 81 ניצח אהוס באליפות המבורג בבליץ ובחודש ספטמבר 1968, שלושה חודשים לפני מותו בגיל 85, ניצח באליפות המועדון.
השתתפות באולימפיאדות

אהוס ייצג את גרמניה ב-2 אולימפיאדות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1930 |  | גרמניה |  | 7.5 מ-14 | 4+ 7= 3- | 53.6 | 3 קבוצתי |
| 1931 | 2 | גרמניה |  | 7 מ-13 | 3+ 8= 2- | 53.8 | 5 קבוצתי |

בשנת 1936, באולימפיאדה השלישית הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח השני השיג תוצאה של +4 -1 =12
אהוס זכה בשתי מדליות ארד קבוצתיות באולימפיאדה השלישית שהתקיימה בשנת 1930 בהמבורג ובאולימפיאדה הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן בשנת 1936.
ממשחקיו

בלבן: אהרון נימצוביץ' בשחור: קארל אהוס
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Berlin "]
[Site "Berlin"]
[Date "1928.??.??"]
[Round "?"]
[White "Nimzowitsch, Aron"]
[Black "Ahues, Karl"]
[Result "1-0"]
[ECO "A16"]
[PlyCount "71"]
[EventDate "1928.??.??"]
1. c4 Nf6 2. Nc3 c6 3. e4 d5 4. e5 d4 5. exf6 dxc3 6. bxc3 gxf6 7. Nf3 c5 8. d4
Nc6 9. Be2 f5 10. d5 Na5 11. Ne5 Bd7 12. Bh5 Bg7 13. Nxf7 Qb6 14. Nxh8+ Kf8 15.
Nf7 Be8 16. Ng5 Bxc3+ 17. Kf1 Bxa1 18. Ne6+ Kg8 19. Bxe8 Rxe8 20. Qh5 Ra8 21.
Qxf5 Qb4 22. g3 Qxc4+ 23. Kg2 Qe2 24. Bd2 Nc4 25. Re1 Qxd2 26. Ng5 Nd6 27.
Qxh7+ Kf8 28. Qxe7+ Kg8 29. Qh7+ Kf8 30. Qh6+ Kg8 31. Qg6+ Bg7 32. Qh7+ Kf8 33.
Ne6+ Ke8 34. Nxg7+ Kd8 35. Ne6+ Ke8 36. Re5 1-0
השחור נכנע כי הלבן נותן מט בשישה מסעים לכל היותר.
הערות שוליים

↑  
Gillam, Anthony J.:Munich 1942, European Chess Championship. The Chess Player, Nottingham. ISBN 1-901034-46-1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1050400372  ISNI: 0000 0003 9707 1157  NTA: 126991227  VIAF: 292072038   WorldCat (עם VIAF): 292072038
קארל אומס

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1845 דסל, בלגיה 
 פטירה:  18 במרץ 1900 (בגיל 55) קאן, צרפת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אוריינטליזם 
 בן או בת זוג:  הברונית אדית ואן ארסל 
 
קארל אומס (בהולנדית: Karel Ooms‏: 27 בינואר 1845 – 18 במרץ 1900) היה צייר בלגי של דיוקנאות, ציורי ז'אנר והיסטוריה. הוא נודע גם בסצנות נופי המזרח שלו.
ביוגרפיה

קארל אומס נולד בדסל כבן הזקונים למשפחת איכרים גדולה. בבית הספר התגלה כישרונו יוצא הדופן לציור. כשהיה בן שתים עשרה סיפקה עיר הולדתו תמיכה כספית שאפשרה לו ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן.
אחד ממוריו באקדמיה היה ניקז דה קייזר, אחת מדמויות המפתח באסכולה הרומנטית-היסטורית הבלגית לציור שצייר בעיקר ציורי היסטוריה ודיוקנאות. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה ב-1865 חזר קארל אומס לעיר הולדתו דסל.  הוא צייר שני חלקי מזבח עבור הכנסייה המקומית סנט ניקולס, כדי להביע את תודתו לעירו.
קארל אומס התיישב כאמן עצמאי באנטוורפן בסביבות 1871. הוא יצר במהירות מוניטין של צייר פורטרטים. בנוסף, קיבל הזמנות לציורי דת והיסטוריה. הוא זכה להכרה מיוחדת על שני ציורים גדולים, שעשה עבור אולם המשפט הפלילי של בית המשפט באנטוורפן. המוניטין שלו התרחב מעבר לגבולות ארצו כאשר זכה בפרסים על יצירתו בפראג (1877), אמסטרדם (1883), אדלייד (1887), מלבורן (1888) ושיקגו (1893).
קארל אומס ערך מסעות רבים באירופה ובמזרח התיכון כולל מצרים וארץ ישראל  כאן הוא מצא השראה רבה לציוריו המזרחיים.
בשלהי חייו, בשנת 1897, הוא נישא לברונית אדית ואן ארסל, אלמנתו של הברון אמיל דלה פיי, בן למשפחת אצולה בלגית חשובה. אשתו הייתה אמידה וחובבת אמנות ואספנית מושבעת. זמן קצר לאחר נישואיהם, נסעו בני הזוג לגור בווילה של אדית בקאן, כדי שאומס, שסבל ממחלת לב, יוכל לבלות את חודשי החורף באקלים מתון יותר. עם זאת, הוא מת בגיל 55 בקאן.
הוא נקבר אנטוורפן בבית הקברות מורטוס בווילרייק.
יצירה

קארל אומס עבד בז'אנרים שונים כולל ציור דיוקנאות, היסטוריה, נוף וז'אנר. הוא ידוע בעיקר בזכות ציורי המזרח, הז'אנר והפורטרטים שלו.
דיוקנאות מהווים כשליש מהתפוקה הידועה שלו - 220 יצירות. מצוירי הדיוקנאות שלו היו בעיקר מאנשי הבורגנות העשירה באנטוורפן.  הדיוקן העצמי שלו משנת 1896 מתאר את האמן אוחז בלוח הצבעים שלו. הצבעים בפלטה מראים את העדפתו פיגמנטים אדמתיים, שהייתה אופיינית לאמנים כמוהו שפעלו במסורת האקדמית.
הקריירה שלו קיבלה דחיפה מהצלחת ציור ההיסטוריה שלו משנת 1876 שנקרא "הקריאה האסורה" . ציור זה מתאר סצנה של איש זקן ואישה צעירה המצטופפים מעל תנ"ך. הזוג מסתכל בדאגה או בהלה, מעבר לכתפו של הזקן, לעבר משהו מחוץ לתמונה. הסצנה מתרחשת ככל הנראה במאה ה-16 או ה-17 כאשר הפרוטסטנטים הועמדו לדין, בין היתר, על קריאת התנ"ך בשפת העם, מנהג שנאסר על ידי הכנסייה הקתולית באותה תקופה.
אחת הסיבות להצלחת תמונתו של אומס הייתה שמצבו של המיעוט הקטן של הפרוטסטנטים בבלגיה הקתולית של סוף המאה ה-19 נתפס בקבלה למצבם במאה ה-16. הציור נרכש על ידי המדינה הבלגית. בשנת 1885, אומס יצר עותק של היצירה, כנראה לשימושו הפרטי. הקומפוזיציה הועתקה גם על ידי ציירים אחרים, להצגה במקומות ובבתים דתיים פרוטסטנטיים. הוא הופץ גם באמצעות הדפסים. הקומפוזיציה מראה את העניין העיקרי של אומס בציור דיוקנאות שכן פניהן של שתי הדמויות נמצאות במרכז הקומפוזיציה וצבועות בבירור. ציור עם נושא דומה של רדיפות דתיות הוא "היהודים בימי הביניים" (1890), העוסק ברדיפת יהודים.
אומס צייר ציורי היסטוריה רבים נוספים שהראו את התעניינותו בהיסטוריה של המאה ה-16 של ארצו.
בהשראת מסעותיו במזרח התיכון, צייר קארל אומס יצירות מזרחיות רבות, חלקם צייר במקום. אלה כוללים יצירות כמו "ליד הנילוס" ו"נוף יריחו". אחרים מתארים רקדנים וחגיגות ציבוריות. קארל אומס צייר עוד כמה יצירות כמו "חלום בהרמון", ששיקפו את העניין בנושא ההרמון והאובליסק בציורי המזרח.
קארל אומס צייר סצנות ז'אנריות רבות, שחלקן שימשו כפורטרטים משפחתיים. דוגמה לכך היא משפחת האצולה שנהנית מהחורף, שהוזמנה על ידי משפחת אצולה בלגית בשנת 1885. היא מציגה את שלושת בני המשפחה יושבים על מזחלה רתומה לסוס, כשברקע המזקקה המקומית, שבבעלות המשפחה והיה מקור עיקרי לעושרה. הם בלבוש אלגנטי ובתנוחות מלכותיות ומזכירים דיוקנאות דומים של משפחת הצאר רומנוב הרוסית.
הערות שוליים

↑  Ontdek schilder Karel Ooms, rkd.nl (בהולנדית)
↑  Object van de Maand - Portret van Kees Scheen
↑  Kennismaken met portretschilder Karel Ooms, Het Nieuwsblad (בהולנדית (פלמית))
↑  Boon Gallery | Opstijgend vocht oplossen en behandelene met de juiste vochtbestrijding methode, Boon Gallery (בהולנדית (פלמית))
↑  Guus Röell & Deon Viljoen, 'Uit verre streken: the European contact with India, Indonesia, China, Japan and the Cape of Good Hope : 17th-20th centuries', Maastricht, Cape Town, Guus Roëll; Deon Viljoen, 2010, p. 43
↑  La Gazette Drouot in English, La Gazette Drouot in English (באנגלית)
↑  de verboden lezing, dick.wursten.be
↑  Lynne Thornton, Women as Portrayed in Orientalist Painting, www.acr-edition.com, 1994, p. 16

^
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1089650353  ISNI: 0000 0000 3330 5346  LCCN: n2001109614  NTA: 074014862  RKD: 60627  ULAN: 500042491  VIAF: 36268788   WorldCat (עם VIAF): 36268788 
קארל אומס, קריאה אסורה, 1876
צוות קרקע

אנשי צוות קרקע מטפלים במטוס טורנדו
בתעופה, צוות קרקע הוא מכלול העובדים המטפלים בהכנת המטוס לטיסה. צוות קרקע כולל קשת רחבה של בעלי מקצועות טכניים: מכונאי מנועים, אלקטרונאים, פחחי מטוסים ועוד. בתעופה צבאית כולל צוות הקרקע גם אנשי חימוש, ובתעופה אזרחית כולל צוות הקרקע גם דיילי קרקע, המטפלים בעליית הנוסעים למטוס.
בטייסת טיסה חיילי צוות קרקע נמנים עם הגף הטכני. פעולות צוות הקרקע כוללות: בדיקה יומית לכלי הטיס, בדיקה לפני טיסה, חימוש ותדלוק ותחזוקה קלה. לתחזוקה רחבה יותר פועלת בבסיס טיסה טייסת תחזוקה אווירית. הכשרת צוות קרקע לחיל האוויר הישראלי נעשית בבית הספר למקצועות הטכניים של החיל ובבתי ספר אזרחיים.
פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות

פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות (באיטלקית: Francesco II לבית בורבון; 16 בינואר 1836 – 27 בדצמבר 1894) היה מלך שתי הסיציליות בין השנים 1859–1861. לאחר הדחתו שולבה ממלכת שתי הסיציליות בתוך ממלכת סרדיניה, ובכך נוצרה ממלכת איטליה המאוחדת.
ביוגרפיה > בצעירותו

פרנצ'סקו נולד ב-16 בינואר 1836 בנאפולי, להוריו פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה כריסטינה, נסיכת סבויה, בתם של ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה ומריה תרזה מאוסטריה-אסטה, מלכת סרדיניה.
ב-3 בפברואר 1859 התחתן פרנצ'סקו עם מריה סופיה מבוואריה, בתם של מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ולודוביקה, נסיכת בוואריה, ממנה נולדה לו בשנת 1869 בת אחת - מריה כריסטינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, שמתה כעבור זמן קצר.
ב-22 במאי 1859 מת אביו פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות, ופרנצ'סקו עלה לשלטון במקומו.
ביוגרפיה > אחריתו

לאחר הדחתו התגורר בתחילה פרנצ'סקו ברומא כאורחו של האפיפיור, ועמד בראש ממשלה גולה שנתמכה על ידי צרפת, ספרד, אוסטריה, ובוואריה, והתקיימה עד לאחר הניצחון הפרוסי במלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866. בשנת 1870 עזבו פרנצ'סקו ואשתו את רומא, עוד לפני שנכבשה על ידי הצבא המלכותי האיטלקי. לאחר מכן נדדו פרנצ'סקו ואשתו בצרפת, בוואריה ואוסטריה, ולבסוף התיישבו בארקו שבטרנטינו, שהייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית.
ב-27 בדצמבר 1894 מת פרנצ'סקו, ואחיו אלפונסו, רוזן קזרטה הפך לטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות במקומו.
קווין קלסי

קווין חסוס קלסי חנס (בספרדית: Kevin Jesús Kelsy Genez; נולד ב-27 ביולי 2004 בוולנסיה שבוונצואלה) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית.
קריירת מועדונים

קלסי גדל במחלקת הנוער של מינרוס דה גואיאנה, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2021. הוא ערך 33 הופעות במסגרת ליגת העל הוונצואלית, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-1 בינואר 2023 חתם קלסי בבוסטון ריבר מליגת העל האורוגוואית, אולם ב-31 בינואר, לפני שערך הופעות במדי בוסטון ריבר, חתם בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית.
קריירה בינלאומית

נכלל בסגל נבחרת ונצואלה עד גיל 20 לטורניר אליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 בשנת 2023.
הערות שוליים

↑  Kevin Kelsy joins Shakhtar באתר הרשמי של שחטאר דונצק, 31 בינואר 2023 (באנגלית)
קדומי-הלסת

| קדומי-הלסת |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: קדומי-הלסת
שם מדעי
 Archaeognatha ‏בורנר, 1904
קדומי-הלסת או נַתְרָנָאִים (שם מדעי: Archaeognatha) היא סדרה של חרקים חסרי כנפיים הכוללת כ-350 מינים בשתי משפחות שונות.
זו אחת הסדרות הוותיקות ביותר שלא השתנו אבולוציונית ונציגים ממנה נמצאו עוד מתקופת הדבון.
משמעות השם המדעי מגיעה מיוונית: קדום "Archaeos" לסת "gnatha" ונובעת מצורת הלסת בעלת condyle אחד ולא שניים כבשאר החרקים.
בעבר סדרה זו הייתה מאוחדת עם זנבזיפאים מאחר שלשתי הסדרות צורה חיצונית דומה עם שלושה "זנבות" (שני גנובתנים ארוכים, ביניהם יש תוספתן אמצעי).
מינים בישראל (רשימה חלקית)

משפחה הנתרניים (Machilidae)
נתרן ישראלי Charimachilis palaestinensis
נתרן תלת-קוצי Silvestrichilis trispina
נתרן קשקשי Lepismachilis
נתרן שטיניץ Haslundiella steinitzi
Allopsontus (Machilanus) hebraeus
Praetrigoniophthalmus gigas
ביבליוגרפיה

אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 עמוד 44.
ראו גם

זנבזיפאים סדרה דומה, היו מאוחדות בעבר.
קארל אוגוסט ואלברודט

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1871 אמסטרדם, הולנד 
 פטירה:  3 באוקטובר 1902 (בגיל 30) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 מקצוע נוסף:  עיתונאי
 מדינה:  גרמניה
 
קארל אַוּגוסט וַאלְבּרוֹדְט (בגרמנית: Carl August Walbrodt;‏ 28 בנובמבר 1871, אמסטרדם - 3 באוקטובר 1902, ברלין), שחמטאי הולנדי-גרמני. 
ואלברודט היה עורך העיתון Berliner Schachzeitung ולאחר מכן של העיתון Internationale Schachjournal. בנוסף כתב למספר טורי שחמט וייסד מספר מועדוני שחמט, בחלקם היה גם חבר כבוד.
ואלברודט מת משחפת בגיל 31.
הישגים בולטים

בשנת 1890 הגיע ואלברודט למקום הרביעי בתחרות ברלין (ניצח: ריצ'רד טייכמן). באותה שנה הגיע למקום החמישי בתחרות נוספת בברלין (ניצח: הורציו קארו). בשנת 1892 חלק מקום 4–5 בתחרות דרזדן (ניצח: זיגברט טאראש). בשנת 1893 חלק ואלברודט מקום ראשון שני עם קורט פון ברדלבן בתחרות קיל. בשנת 1894 חלק מקום 4–5 בתחרות לייפציג (ניצח: זיגברט טאראש). בתחרות הייסטינגס בשנת 1895 הגיע למקום ה-11.
בשנת 1896 הגיע ואלברודט למקום השני, אחרי קורט פון ברדלבן, ולפני ז'אק מיזס בתחרות ברלין, חלק מקום 7–8 בתחרות נירנברג (ניצח: עמנואל לסקר) וחלק מקום 6–7 בתחרות בודפשט (ניצחו: רודולף שארושק ומיכאל צ'יגורין).
בשנת 1897 הגיע ואלברודט למקום השני, אחרי רודולף שארושק בתחרות ברלין  ובתחרות אחרת הגיע למקום החמישי (ניצח: קורט פון ברדלבן). בשנת 1898 הגיע למקום ה-15 בתחרות וינה (ניצחו: הרי נלסון פילסבורי וזיגברט טאראש).
ואלברודט שיחק מספר דו-קרבות בין השנים 1891–1894. הוא ניצח נגד אמיל שאלופ +5,-3,=1 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) לאחר ששאלופ הוביל בתחילת הדו-קרב 0–3, ניצח את קורט פון ברדלבן +5 -0 =4 וניצח את הרמן קאידנסקי +5 -1.
בשנת 1893 נסע ואלברודט לקובה שם שיחק וניצח את אז'ן דלמאר, אטלינגר ווסקז.
בשנת 1894 חזר לברלין וניצח את וילהלם קוהן 5-0. ואלברודט סיים בתיקו דו-קרב מול ז'אק מיזס, והפסיד בדו-קרבות להרי נלסון פילסבורי, זיגברט טאראש 0–7 ודוד ינובסקי (+2,-4,=2 לאחר שהוביל בתחילת הדו-קרב 0–2.
התמודדויות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1891 | ברלין | אמיל שאלופ | 5.5 מ-9 | ניצחון |
| 1891 | ברלין | הרמן קיידנסקי | 5 מ-6 | ניצחון |
| 1891 | ברלין | תיאודור פון שווה | 5 מ-10 | תיקו |
| 1892 | ברלין | קורט פון ברדלבן | 0.5 מ-3 | הפסד |
| 1893 | בוסטון | הרי נלסון פילסבורי | 9 מ-14 | ניצחון |
| 1893 | הוואנה | אנדרס ווסקס | 3 מ-3 | ניצחון |
| 1893 | ניו יורק | אז'ן דלמאר | 6.5 מ-11 | ניצחון |
| 1893 | ניו יורק | אלפרד אטינגר | 5 מ-6 | ניצחון |
| 1894 | ברלין | ג'ק מיזס | 6.5 מ-13 | תיקו |
| 1894 | ברלין | וילהלם קוהן | 5 מ-5 | ניצחון |
| 1894 | נורמברג | זיגברט טאראש | 0.5 מ-8 | הפסד |
| 1897 | ווינה | דוד ינובסקי | 3 מ-8 | הפסד |
| 1898 | נורמברג | מקס קירשנר | 3.5 מ-4 | ניצחון |
אטיוד

אטיוד זה פורסם בעיתון Tägliche Rundschau בשנת 1891, הלבן מתחיל וצריך לתת מט בשלושה מסעים.
פתרון: 1. מהג1 מ:ה5 2. מהה3+ מו6 או או מד6 3. מהה7 מט

אם 1... פד3 2. פה:ד3 מה4 3. מהו4 מט

אם 1... פג4 2. פד7 ועל כל מסע 3.מהג5 מט.
הערות שוליים

↑  קארל אוגוסט ואלברודט באתר www.chessgames.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 13336061X  ISNI: 0000 0000 1939 9913  NTA: 140830669  VIAF: 50414118   WorldCat (עם VIAF): 50414118
פרנסיסקו חנטו

פרנסיסקו "פאקו" חנטו לופס (בספרדית: Francisco "Paco" Gento López;‏ 21 באוקטובר 1933 – 18 בינואר 2022) היה כדורגלן ומאמן ספרדי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי. חנטו בילה את כל הקריירה, למעט עונת הבכורה שלו, במדי ריאל מדריד.
חנטו הוא שיאן הזכיות בגביע אירופה לאלופות עם שש זכיות, יחד עם טוני קרוס, לוקה מודריץ', דני קרבחאל ונאצ'ו, ושיאן הזכיות באליפות ספרד עם 12 תארים. הוא רשם 43 הופעות במדי נבחרת ספרד, וזכה עימה בטורניר יורו 1964. כמו כן, ייצג חנטו את ספרד בשני טורנירי מונדיאל.
קריירה > נבחרת ספרד

חנטו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד ב-18 במאי 1955 באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד, במסגרת משחק ידידות נגד אנגליה. את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת כבש ארבע שנים אחר כך, ב-14 באוקטובר 1959, במסגרת מוקדמות יורו 1960, בניצחון הביתי 0–3 על פולין. חנטו זומן על ידי המאמן הלניו הררה לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 1962 בצ'ילה. חנטו שיחק בשלושת משחקי הנבחרת, שסיימה את הטורניר כבר בשלב הבתים, בו סיימה אחרונה בבית ג'.
באוקטובר 1963 נבחר חנטו לייצג את נבחרת העולם במשחק מול אנגליה, לציון מאה שנים להתאחדות הכדורגל האנגלית. הוא שיתף פעולה עם מיטב כוכבי העולם באותה העת, ביניהם פלה, פרנץ פושקש, אלפרדו די סטפנו, לב יאשין, אאוזביו וכוכבים נוספים.
ביורו 1964 אותו אירחה, זכתה ספרד בתואר אלופת אירופה. חנטו היה בסגל הנבחרת לטורניר אך לא שותף בחצי הגמר ובמשחק הגמר. כעבור שנתיים, במונדיאל 1966 באנגליה, שיחק חנטו בהרכב הנבחרת בשני משחקיה הראשונים בשלב הבתים. הוא החמיץ את המשחק השלישי, שלאחריו הודחה ספרד מהטורניר לאחר שסיימה שלישית בבית ב'.
משחקו האחרון של חנטו במדי הנבחרת היה ב-15 באוקטובר 1969 במסגרת מוקדמות מונדיאל 1970, בניצחון 0–6 של נבחרתו על פינלנד. בסך הכל ב-14 שנות קריירה בינלאומית רשם חנטו 43 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש חמישה שערים.
לאחר הפרישה

לאחר שפרש מכדורגל, עבר חנטו לתחום האימון. קריירת האימון של חנטו נמשכה כעשר שנים, בהן הוביל חנטו קבוצות מליגות המשנה בספרד, בהן ריאל מדריד קסטיליה, קסטליון, פלנסיה וגרנדה, עימה ירד לליגה השלישית בעונתו האחרונה כמאמן. בשנת 2001 חזר חנטו לריאל מדריד, ושימש כשגריר המועדון באירופה.
נפטר ב-18 בינואר 2022.
תארים

גביע אירופה לאלופות (שיא אישי לשחקן - משותף) (6): 1955/1956, 1956/1957, 1957/1958, 1958/1959, 1959/1960, 1965/1966
אליפות ספרד (שיא אישי לשחקן) (12): 1953/1954, 1954/1955, 1956/1957, 1957/1958, 1960/1961, 1961/1962, 1962/1963, 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967, 1967/1968, 1968/1969
הגביע הספרדי (2): 1961/1962, 1969/1970
הגביע הבין-יבשתי: 1960
הגביע הלטיני (2): 1955, 1957