stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היירספריי (מחזמר)
הפקות > ההפקה בישראל

באוגוסט 2017 החלו בישראל ההצגות של הפקת המחזמר בעברית בתרגומו של דניאל אפרת. כוכביה היו רוני מרחבי כטרייסי טורנבלד, איציק כהן כעדנה טורנבלד, עידן אלתרמן כווילבור טורנבלד, משי קלינשטיין כפני פינגלטון, טלי אורן והילה זיתון (לסירוגין) כוולמה וון טאסל, עידו רוזנברג כלינק לארקין, נוי הלפרין כאמבר וון טאסל, יפתח מזרחי כקורני קולינס, רודי ביינסין כמייבל סטאבס, הילה מערבי ורווית יעקב (לסירוגין) כפרודי פינגלטון.
ההופעה האחרונה של המחזמר הישראלי נערכה ב-24 באפריל 2018 בהיכל התיאטרון קריית מוצקין.
תקציר העלילה > מערכה ראשונה

העלילה מתרחשת בבולטימור, מרילנד, ביוני 1962. טרייסי טורנבלד, נערה יהודייה שמנמנה מתעוררת במיטתה ויוצאת לבית הספר, תוך שהיא מהרהרת אודות אהבתה לעיר הולדתה, אהבתה לריקודים ורצונה להיות מפורסמת ("Good Morning Baltimore"). אחרי הלימודים היא ממהרת עם חברתה הטובה ביותר פני פינגלטון הביתה, על מנת לצפות בטלוויזיה בתוכנית ריקודים לנוער בהנחיית קורני קולינס ("The Nicest Kids in Town"). עדנה טורנבלד, אמה הביישנית וגדולת הגוף של טרייסי, מגהצת בגדים ומתלוננת על הרעש של המוזיקה שמגיעה מהטלוויזיה, ואילו אמה של פני, פרודי פינגלטון, מתלוננת על כך שזו מוזיקה "של שחורים". קולינס מודיע על אודישן לרקדנית בתוכנית שלו, וטרייסי מתחננת בפני אמה שתרשה לה ללכת. עדנה, מחשש שיצחקו על טרייסי בשל משקלה, מסרבת. אמבר וון טאסל - מהרקדניות בתוכנית של קולינס - נכנסת לוויכוח עם אימה ולמה וון טאסל. שלוש הבנות, טרייסי, פני ואמבר, מתעמתות עם אימהותיהן ("Mama, I’m a Big Girl Now").
לאחר קבלת רשות ותמיכה מאביה, וילבור טורנבלד, טרייסי הולכת לאודישן למופע, ופוגשת ברקדן הכוכב לינק לארקין, ומתאהבת בו ("I Can Hear the Bells"). ולמה, המפיקה הגזענית של התוכנית, פוסלת את האודישן של טרייסי בגלל עודף המשקל שלה, כמו גם את זה של אינז סטאבס, מפני שהיא שחורה ("The Legend of Miss Baltimore Crabs"). בחזרה בבית הספר, טרייסי פוגשת בסיוויד ג'יי. סטאבס, אחיה הגדול של אינז ובנה של מייבל סטאבס, המנחה-האורחת בתוכנית של קורני קולינס, ב"יום השחורים". סיוויד, שמתגלה כרקדן מיומן, מלמד את טרייסי מספר צעדי ריקוד, שבאמצעותם היא מרשימה את קולינס ("The Madison"), שמצרף אותה לתוכנית שלו ("(Reprise) The Nicest Kids in Town"). במהלך השידור, לינק מקדיש שיר וריקוד לטרייסי ("It Takes Two"), למורת רוחה של אמבר. ולמה מנסה לרקום מזימה, על מנת לפגוע בהצלחתה של טרייסי ("Velma’s Revenge").
בבית משפחת טורנבלד, עדנה מקבלת שיחות ממעריצים שראו את טרייסי בתוכנית. מר פינקי, בעלים של חנות שמלות במידות גדולות, מעוניין שטרייסי תהיה דוגמנית הבית שלו. טרייסי מתחננת בפני אמה שתבוא עימה, ותהיה הסוכנת שלה. עדנה, ששנים לא יצאה מהבית, חוששת בהתחלה, אך בסופו של דבר מתרצה ("Welcome to the 60's"). בבית הספר, מערכת היחסים בין טרייסי לבין לינק מתחממת, כמו גם בין פני לבין סיוויד. האחרון מזמין את כולם למסיבת ריקודים בחנות התקליטים של אמו ("Run and Tell That"). טרייסי מדרבנת את כל הנוכחים לקיים עצרת מול אולפן הטלוויזיה נגד אפליית השחורים. מייבל משכנעת את עדנה ואת וילבור לקחת חלק בעצרת. מייבל מובילה את ההפגנה, ולמה מזעיקה למקום את המשטרה, שעוצרת כמעט את כל המשתתפים ("Big, Blonde and Beautiful").
תקציר העלילה > מערכה שנייה

לאחר המצעד, רוב הנשים מוצאות עצמן כלואות בבית סוהר לנשים ("The Big Dollhouse"). באמצעות טקטיקה מלוכלכת, ולמה מצליחה לקבל חנינה מהמושל, עבורה ועבור אמבר. וילבור משחרר בערבות את יתר הנשים, למעט טרייסי שנאלצת להישאר מאחור, בשל אחת מהמניפולציות של ולמה. טרייסי לבדה, רוצה שלינק יהיה שם איתה ("(Reprise) Good Morning Baltimore"). בחנות של וילבור, מסתבר לשני הוריה של טרייסי שהם נותרו חסרי כל, בגלל הערבות ששילמו. עדנה מזדהה עם חלומה של בתה, וחושפת כי תמיד חלמה בעצמה לייצר בגדים לנשים במידות גדולות. וילבור ועדנה מעלים זכרונות מהעבר, ושרים על איך הם לא יכולים להיפרד זה מזו ("You’re Timeless to Me").
במהלך הלילה, לינק מתגנב אל בית הכלא ומשחרר משם את טרייסי. באותו הזמן, סיוויד מתגנב אל חדר השינה של פני, הקשורה למיטתה כעונש של אמה, והוא מתיר את חבליה. שני הזוגות מכריזים על אהבתם של האחד לשני ("Without Love"). שני הזוגות הנמלטים מחפשים מקלט בחנות התקליטים של מייבל. טרייסי סבורה שזה לא הוגן שאחרי כל העבודה הקשה שלהם, עדיין קיימת הפרדה גזעית בתוכנית הטלוויזיה של קורני קולינס. הם הוגים יחד תוכנית, על מנת לקדם אינטגרציה גזעית בתוכנית, ומייבל מזכירה לכולם את המאבק הארוך שלהם עד כה לשוויון ("I Know Where I've Been").
ביום תחרות "מיס היירספריי", קורני קולינס מתחיל את תוכנית הטלוויזיה שלו עם שיר נותני החסות - "It’s Hairspray". אמבר מפגינה את כישורי הריקוד שלה, ומנסה לגרוף כמה שיותר קולות מקהל הצופים ("Cooties"). רקע לפני שקולינס מכריז על התוצאות, טרייסי מפתיעה את כולם כשהיא מופיעה בשמלה יפה. היא משתלטת על הבמה, ואליהם מצטרפים לינק, פני, סיוויד, עדנה, וילבור, אינז הקטנה ומייבל. טרייסי מוכרזת כמנצחת של התחרות. ולמה ואמבר מוחות על התוצאות. טרייסי מכריזה על אינטגרציה גזעית בתוכנית של קולינס, וזוכה למחיאות כפיים מצד כולם. לאחר הודעתה, מר שפריצר עולה לבמה ומודיע לטרייסי כי המושל צפה בתוכנית, והחליט להעניק לטרייסי חנינה מלאה וגם מלגת לימודים מלאה לקולג'. לינק מקבל הצעה לחוזה הקלטות. פרודי, שעד כה הביעה עמדות גזעניות כלפי שחורים, רואה עד כמה פני וסיוויד מאושרים ביחד, והיא מתרצה. בשיאו של הרגע, ולמה ואמבר מוזמנת להצטרף אל החגיגה. וכאשר כל הנוכחים באולפן הטלוויזיה חוגגים בשמחה, טרייסי ולינק מתנשקים ("You Can't Stop the Beat").
דמויות ושחקנים

| הדמות | הפקת ברודוויי המקורית אוגוסט 2002 | הפקת לוקסור, לאס וגאס 2006 | סרט הקולנוע המוזיקלי יולי 2007 | הפקת לונדון המקורית אוקטובר 2007 | הפקת הוליווד בול אוגוסט 2011 | הפקת NBC דצמבר 2016 | הפקת ישראל המקורית אוגוסט 2017 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טרייסי טורנבלד | מריסה ג'ארט וינוקור | קתרינה רוז דידריקסן | ניקי בלונסקי | ליאן ג'ונס | מריסה ג'ארט וינוקור | מאדי באיליו | רוני מרחבי |
| עדנה טורנבלד | הארווי פירסטיין | הארווי פירסטיין | ג'ון טרבולטה | מייקל בול | הארווי פירסטיין | הארווי פירסטיין | איציק כהן |
| ולמה וון טאסל | לינדה הארט |  | מישל פייפר | טרייסי בנט | סוזן אנטון | קריסטין צ'נוות' | טלי אורן |
| פני פינגלטון | קרי באטלר |  | אמנדה ביינס | אלינור קולט | דיאנה דה גרמו | אריאנה גרנדה | משי קליינשטיין |
| מייבל סטאבס | מרי בונד דייוויס |  | קווין לטיפה | ג'והני פיורי | דרלין לאב | ג'ניפר הדסון | רודי ביינסין |
| אמבר וון טאסל | לורה בל באנדי |  | בריטני סנואו | רייצ'ל וודינג |  | דאב קמרון | נוי הלפרין |
| לינק לארקין | מת'יו מוריסון | אוסטין מילר | זאק אפרון | בן ג'יימס-אליס | ניק ג'ונאס | גארט קלייטון | עידו רוזנברג |
| סיוויד ג'יי. סטאבס | קורי ריינולדס |  | אלייז'ה קלי | אדריאן הנזל | קורבין בלו | אפרים סייקס | מתן און ימי |
| וילבור טורנבלד | דיק לאטסה | דיק לאטסה | כריסטופר ווקן | מל סמית' | דרו קארי | מרטין שורט | עידן אלתרמן |
| קורני קולינס | קלארק ת'ורל |  | ג'יימס מרסדן | פול מנואל | ג'ון סטיימוס | דרק האף | יפתח מזרחי |
| אינז סטאבס | דניאל יוג'ינה וילסון |  | טיילור פרקס | נטלי בסט |  | סאדי רייט ג'וסף | עתליה פירס |
| פרודי פינגלטון | ג'קי הופמן |  | אליסון ג'ני | דרמות קראוון | מו גפני | אנדרה מרטין | הילה מערבי |
שירים

| מס' | שם השיר | ביצוע |
| --- | --- | --- |
| 1 | Good Morning Baltimore / יום טוב לך בולטימור | טרייסי והלהקה |
| 2 | The Nicest Kids in Town / הלבנים והנכונים | קורני והלהקה |
| 3 | Mama, I’m a Big Girl Now / אמא, התבגרתי כבר | עדנה, טרייסי, פרודי, פני, ולמה, אמבר ונשות הלהקה |
| 4 | I Can Hear the Bells / צליל פעמונים | טרייסי והלהקה |
| 5 | The Legend of Miss Baltimore Crabs / מלכת הכינים | ולמה והלהקה עם טרייסי, פני ואינז |
| 6 | The Madison / המדיסון | הלהקה |
| 7 | (Reprise) ‏The Nicest Kids in Town / הלבנים והנכונים (חזרה) | קורני והלהקה |
| 8 | It Takes Two / יד ביד | לינק, טרייסי וגברי הלהקה |
| 9 | Velma’s Revenge / נקמתה של ולמה | ולמה |
| 10 | Welcome to the 60's / תתקדמי לסיקסטיז | טרייסי, עדנה, מר פינקי והלהקה |
| 11 | Run and Tell That / זה כבר לא סוד | סיוויד, אינז והלהקה |
| 12 | Big, Blonde and Beautiful / ראש בלונד וגוף גדול | מייבל, אינז, טרייסי, עדנה, וילבור והלהקה |
| מס' | שם השיר | ביצוע |
| --- | --- | --- |
| 1 | The Big Dollhouse / הלול | סוהרת, עדנה, ולמה, טרייסי, אמבר, פני, מייבל, אינז ונשות הלהקה |
| 2 | (Reprise) ‏Good Morning Baltimore / יום טוב לך בולטימור (חזרה) | טרייסי |
| 3 | You’re Timeless to Me / ילדה בעיניי | וילבור ועדנה |
| 4 | (Reprise) ‏You're Timeless to Me / ילדה בעיניי (חזרה) | וילבור ועדנה |
| 5 | Without Love / אהבה | טרייסי, לינק, פני, סיוויד והלהקה |
| 6 | I Know Where I've Been / מי אני | מייבל והלהקה |
| 7 | It’s Hairspray / זה היירספריי | קורני והלהקה |
| 8 | Cooties / גועל | אמבר והלהקה |
| 9 | You Can't Stop the Beat / לא נפסיק לרקוד | טרייסי, לינק, פני, סיוויד, עדנה, וילבור, מייבל, ולמה, אמבר והלהקה |
שירים > שירים שנפסלו

היירספריי עברה כמה תיקונים לפני ובמהלך הרצה בסיאטל, טרם הבכורה בברודוויי, תהליך שבמהלכו ירדו והוחלפו חלק מהשירים. אחד מהשירים האלו, תשדיר שירות בנושא בטיחות בדרכים בשם "Blood on the Pavement", שקדם לשיר "The Nicest Kids in Town", נכלל באלבום שבביצוע צוות השחקנים המקורי של המחזמר. בגרסות מוקדמות, שירים שונים, ובהם "The Status Quo" ו-"Velma’s Cha-Cha" (שהוחלף בסופו של דבר בשיר "Velma’s Revenge"), שימשו במחזה עבור קטע האודישן של טרייסי ודחייתה, אך הוחלט להחליפם בשיר "The Legend of Miss Baltimore Crabs", משום שהסתבר שהקהל לא אהב לראות את טרייסי מותקפת מילולית, מיד אחרי "I Can Hear the Bells".‏ לאחר האודישנים, הייתה במקור סצנה בחנות של וילבור, שמנסה לעודד את רוחה של טרייסי לאחר דחייתה, כשהוא מבצע את השיר "It Doesn't Get Better than This". מאוחר יותר השיר הוחלף בשיר "Positivity", אך בסופו של דבר הסצנה ירדה לחלוטין, כבר בשלב ההרצות בסיאטל, משום שהיוצרים התרשמו שיש בה כפילות מיותרת.
לאחר שטרייסי בסופו של דבר מתקבלת לתוכנית, היה במקור השיר "The New Girl in Town", בתחילה בביצוע "בנות המועצה", ומאוחר יותר על ידי הבנות השחורות. אף על פי שהשיר ירד מהמחזמר כבר בסיאטל, הוא בכל זאת נכלל בסרט הקולנוע משנת 2007, ומופיע בדפי התווים של המחזמר. גם השיר "The Mother-Daughter Cha-Cha-Cha", שקדם לשיר "Big, Blonde, and Beautiful", קוצץ. מאוחר יותר, אל תוך שיר זה שילבו המחזאים שילבו את עצרת המחאה ואת ריקודי האמא-בת, ובכך ירד השיר, ומספר סצנות שונות הפכו לסצנה אחת. שיר נוסף שנחתך הוא "Step on Up", שירד לטובת השיר "I Know Where I’ve Been". בשלב מוקדם בראשיתה של ההפקה, העלילה כללה תחרות ריקודים בשם "Miss Auto Show", כפי שהוצג בסרט הקולנוע משנת 1988. במסגרת תחרות זו (שעברה שינויים, בשל העלות הגבוהה מדי בהצגת כלי רכב על הבמה), קורני קולינס מבצע את השיר "Take a Spin", שמאוחר יותר הוחלף ב-"It’s Hairspray"‏. לאחר שאמבר מבצעת את השיר "Cooties" הופיע שיר הסיום בביצועה של טרייסי בשם "It Ain’t Over ’Til the Fat Lady Sings", אם כי השיר נחתך לאחר הקריאה השלישית של המחזה; עם זאת, השיר נכלל במהדורה מיוחדת של פסקול הסרט המוזיקלי.
התזמורת

התזמורת של היירספריי דורשת 15 נגנים: שלושה קלידנים, הראשון שבהם משמש גם כמנצח, גיטרה בס, שתי גיטרות, תופים, כלי הקשה, חצוצרה, טרומבון, שני נגני כלי נשיפה מעץ, שני כינורות, וצ'לו. שני הגיטריסטים מנגנים הן על גיטרה אקוסטית והן על גיטרה חשמלית; שני נגני החצוצרה מנגנים גם על פלוגלהורן. בהפקה המקורית בברודוויי נעשה שימוש גם בפיקולו. נגן כלי הנשיפה מעץ הראשון מנגן גם בטנור, סקסופון, חליל וקלרינט. הנגן השני של כלי הנשיפה מעץ מנגן גם על טנור, סקסופון, חליל וקלרינט.
בהפקת ברודוויי המקורית, חלק מהשחקנים שימשו גם כנגנים על חלק מכלי הנגינה, כדי למלא את דרישות המינימום של התיאטרון בו הוצג המחזמר.
תגובות > ביקורות

על פי וראייטי, היירספריי קיבל 13 ביקורות חיוביות ו-4 ביקורות מעורבות. צ'ארלס אישרווד, בסקירת מגזין וראייטי שלו כתב: "לא יחסרו קונים ליצירה מתקתקה זו בזמן הקרוב. נישאת על גלי אדי תרסיס, הפקה זו עומדת בציפיות". בן ברנטלי כתב: "אז מה אם ההטפה החברתית משתלטת? עמוס בשירים מלודיים וערמומיים מאת מארק שיימן וסקוט ויטמן ובבימויו - ההמוני אך לא וולגרי - של ג'ק או'בריאן - היירספריי הוא מחזמר הכי מתוק שיש - מבלי לקבל עששת... הוא מצליח לשחזר את העונג של קומדיה-מוזיקלית של פעם, מבלי להיראות מיושן. שיימן מצליח לקחת מקצבים תקופתיים של רוק ושל R&B ולתרגם אותם לסאונד גדול וקופצני כפי שנדרש בברודוויי. אך בעוד שהעיבודים המושכלים מתכתבים בשמחה עם הבלדות הישנות של מוטאון, אלביס פרסלי, לסלי גור, המוזיקה של המחזמר איננה נוסטלגית. זוהי מוזיקה שבונה עולם עצמאי משלה". בניו יורק דיילי ניוז נכתב כי "כטרייסי, יש למריסה ג'ארט וינוקור נוכחות בימתית מושכת מאוד. הריקוד שלה אינו כה מיוחד, כפי שהעלילה רומזת, אך היא תכבוש את הלב שלך. עם תפקיד זה, מציב את עצמו הארווי פירסטיין ברשימת הדיוות הגדולות של ברודוויי."
תגובות > הכנסות

ערב הבכורה של היירספריי התקיים באוגוסט 2002, ותשעה חודשים בלבד לאחר מכן ההפקה כבר החזירה את כל 10.5 מיליון הדולר שהושקעו בה. ביוני 2003, מיד לאחר טקס חלוקת פרסי הטוני, הייתה ציפייה כי ההפקה תכניס למחרת היום פי 5 מכמה שהיא מרוויח בדרך כלל ביום שני ממוצע. בשנים 2002–2003 תפוסת המושבים באולם עמדה עד ממוצע של 99%; בשנת 2007 הממוצע היה 86%.
עיבוד קולנועי

ביולי 2007 יצא סרט הקולנוע "היירספריי" - עיבוד קולנועי למחזמר. את הסרט ביים אדם שנקמן ומככבים בו ג'ון טרבולטה כעדנה טורנבלד, מישל פייפר כולמה פון טאסל, ג'יימס מרסדן כקורני קולינס, וניקי בלונסקי כטרייסי טורנבלד. יו ג'קמן וג'ואי מקנטייר נשקלו לשחק את התפקיד של קורני קולינס, אבל הפסידו אותו לטובת מרסדן - שותפו של ג'קמן בסדרת סרטי אקס-מן.
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המקורית

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | פרס טוני | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | המוזיקה המקורית הטובה ביותר | מארק שיימן וסקוט ויטמן | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | בימוי מחזמר הטוב ביותר | ג'ק או'בריאן | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | מחזאי מחזמר הטוב ביותר | מארק או'דונל ותומאס מיהאן | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר | הארווי פירסטיין | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | מריסה ג'ארט וינוקור | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | שחקן משנה הטוב ביותר במחזמר | דיק לאטסה | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | שחקן משנה הטוב ביותר במחזמר | קורי ריינולדס | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | כוריאוגרפיה הטובה ביותר | ג'רי מיטשל | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | ניצוח תזמורת הטוב ביותר | הארולד וילר | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | עיצוב תפאורה הטוב ביותר | דייוויד רוקוול | מועמדות |
| 2003 | פרס טוני | עיצוב תלבושות הטוב ביותר | ויליאם אייבי לונג | זכייה |
| 2003 | פרס טוני | עיצוב תאורה הטוב ביותר | קנת' פוזנר | מועמדות |
| 2003 | פרס Drama Desk | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | זכייה |
| 2003 | פרס Drama Desk | מחזאי מחזמר הטוב ביותר | מארק או'דונל ותומאס מיהאן | זכייה |
| 2003 | פרס Drama Desk | ניצוח תזמורת הטוב ביותר | הארולד וילר | מועמדות |
| 2003 | פרס Drama Desk | השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר | הארווי פירסטיין | זכייה |
| 2003 | פרס Drama Desk | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | מריסה ג'ארט וינוקור | זכייה |
| 2003 | פרס Drama Desk | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | דיק לאטסה | זכייה |
| 2003 | פרס Drama Desk | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | קורי ריינולדס | מועמדות |
| 2003 | פרס Drama Desk | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר | קרי באטלר | מועמדות |
| 2003 | פרס Drama Desk | כותב השירים הטוב ביותר | סקוט ויטמן ומארק שיימן | זכייה |
| 2003 | פרס Drama Desk | מלחין השירים הטוב ביותר | מארק שיימן | זכייה |
| 2003 | פרס Drama Desk | הבמאי הטוב ביותר | ג'ק או'בריאן | זכייה |
| 2003 | פרס Drama Desk | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | ג'רי מיטשל | מועמדות |
| 2003 | פרס Drama Desk | עיצוב התפאורה הטוב ביותר | דייוויד רוקוול | מועמדות |
| 2003 | פרס Drama Desk | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | ויליאם אייבי לונג | זכייה |
| 2003 | ‏פרס Theatre World | ‏פרס Theatre World | ג'קי הופמן | זכייה |
| 2003 | ‏פרס Theatre World | ‏פרס Theatre World | מריסה ג'ארט וינוקור | זכייה |
פרסים ומועמדויות > הפקת לונדון המקורית

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | פרס אוליבייה | המחזמר החדש הטוב ביותר | המחזמר החדש הטוב ביותר | זכייה |
| 2008 | פרס אוליבייה | השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר | מייקל בול | זכייה |
| 2008 | פרס אוליבייה | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | ליאן ג'ונס | זכייה |
| 2008 | פרס אוליבייה | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | טרייסי בנט | זכייה |
| 2008 | פרס אוליבייה | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | אלינור קולט | מועמדות |
| 2008 | פרס אוליבייה | הבמאי הטוב ביותר | ג'ק או'בריאן | מועמדות |
| 2008 | פרס אוליבייה | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר בתיאטרון | ג'רי מיטשל | מועמדות |
| 2008 | פרס אוליבייה | עיצוב התפאורה הטוב ביותר | דייוויד רוקוול | מועמדות |
| 2008 | פרס אוליבייה | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | ויליאם אייבי לונג | מועמדות |
| 2008 | פרס אוליבייה | עיצוב התאורה הטוב ביותר | קנת' פוזנר | מועמדות |
| 2008 | פרס אוליבייה | עיצוב הסאונד הטוב ביותר | סטיב ס. קנדי | מועמדות |
ראו גם

NAACP
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)

| --- | --- |

קובטון, ג'ינגיואן ואוקה על הפודיום
 היכל:  היכל הספורט פריז-ברסי
 תאריך התחלה:  27 ביולי 2024 (מוקדמות)
 תאריך סיום:  5 באוגוסט 2024 (גמר)
 מתחרים:  65 מ-27 מדינות
 מדליסטים
  זו ג'ינגיואן:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
  איליה קובטון:  אוקראינה אוקראינה
  שינוסוקה אוקה:  יפן יפן
 → 2020 
תחרות מקבילים לגברים באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-5 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 65 מתעמלים מ-27 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בתרגיל המקבילים בשלב המוקדמות.
רקע

תחרות המקבילים התקיימה בפעם ה-26 במשחקים האולימפיים, והיא אחת מחמש תחרויות המכשירים הבודדים שהתקיימו בכל אולימפיאדה בה היו תחרויות על מכשירים בודדים (תחרויות התעמלות ללא תחרויות על מכשירים בודדים התקיימו ב-1900, ב-1908, ב-1912 וב-1920).
לוח זמנים

תחרות הקפיצות התרחשה לאורך יומיים: שלב המוקדמות (עבור כל תחרויות ההתעמלות לגברים) התרחש ב-27 ביולי, ושלב הגמר התרחש ב-5 באוגוסט.
| תאריך | שעה | סבב | תת-קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 27 ביולי | 11:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 1 |
| 27 ביולי | 15:30 | מוקדמות | תת-קבוצה 2 |
| 27 ביולי | 20:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 3 |
| 5 באוגוסט | 11:45 | גמר | – |
זמנים לפי שעון הקיץ של מרכז אירופה (UTC+2)
תוצאות > מוקדמות

| מקום | מתעמל | ציון D | ציון E | ענישה | סך הכול | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  זו ג'ינגיואן (סין) | 6.9 | 9.300 |  | 16.200 | Q |
| 2 |  ג'אנג בוהנג (סין) | 6.4 | 8.933 |  | 15.333 | Q |
| 3 |  שינוסוקה אוקה (יפן) | 6.5 | 8.800 |  | 15.300 | Q |
| 4 |  אולג ורניאייב (אוקראינה) | 6.6 | 8.666 |  | 15.266 | Q |
| 5 |  לוקאס דאוזר (גרמניה) | 6.6 | 8.566 |  | 15.166 | Q |
| 6 |  איליה קובטון (אוקראינה) | 6.7 | 8.466 |  | 15.166 | Q |
| 7 |  פרהאט אריג'ן (טורקיה) | 6.9 | 8.133 |  | 15.033 | Q |
| 8 |  וטארו טאניגאווה (יפן) | 6.3 | 8.700 |  | 15.000 | Q |
| 9 |  קאזומה קאיה (יפן) | 6.3 | 8.633 |  | 14.933 | – |
| 10 |  ג'ו פרייזר (בריטניה) | 6.5 | 8.433 |  | 14.933 | R1 |
| 11 |  דייקי האשימוטו (יפן) | 6.1 | 8.733 |  | 14.833 | – |
| 12 |  שיאו רואוטנג (סין) | 6.0 | 8.800 |  | 14.800 | – |
| 13 |  כריסטופר מיסארוש (הונגריה) | 6.4 | 8.333 |  | 14.733 | R2 |
| 14 |  אנחל ברחס (קולומביה) | 6.7 | 8.000 |  | 14.700 | R3 |
עתודה
העתודה לגמר תרגיל הקרקע היו:
ג'ו פרייזר (בריטניה)
כריסטופר מיסארוש (הונגריה)
אנחל ברחס (קולומביה)
רק שני מתעמלים מכל מדינה יכולים להשתתף בשלב הגמר. לכן, המתעמלים היפנים קאזומה קאיה ודייקי האשימוטו והמתעמל הסיני שיאו רואוטנג לא יכולים לשמש כעתודה בתחרות הטבעות, אלא אם אחד המתעמלים האחרים מהמדינה שלהם יפרוש מהתחרות.
תוצאות > גמר

| מקום | מתעמל | ציון D | ציון E | ענישה | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  זו ג'ינגיואן (סין) | 6.9 | 9.300 |  | 16.200 |
|  |  איליה קובטון (אוקראינה) | 7.0 | 8.500 |  | 15.500 |
|  |  שינוסוקה אוקה (יפן) | 6.5 | 8.800 |  | 15.300 |
| 4 |  ג'אנג בוהנג (סין) | 6.4 | 8.700 |  | 15.100 |
| 5 |  פרהאט אריג'ן (טורקיה) | 6.9 | 8.200 |  | 15.100 |
| 6 |  וטארו טאניגאווה (יפן) | 6.3 | 7.833 |  | 14.133 |
| 7 |  לוקאס דאוזר (גרמניה) | 6.0 | 7.700 |  | 13.700 |
| 8 |  אולג ורניאייב (אוקראינה) | 6.2 | 7.100 |  | 13.300 |
הערות שוליים

↑  Artistic Gymnastics Men's Parallel Bars Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024
↑  Men's Parallel Bars - Final results, באתר אולימפיאדת פריז (2024), 5 באוגוסט 2024
הלכת דרעי-פנחסי

הִלְכַת דרעי-פנחסי היא תקדים שנקבע בשני פסקי דין של בג"ץ שניתנו ב-8 בספטמבר 1993, בהרכב זהה של חמישה שופטים. הקביעה בבג"ץ הייתה שהגשת כתב אישום נגד שר או סגן שר עשויה לחייב, בחלק מהמקרים, את פיטוריהם על ידי ראש הממשלה.
על פי ההלכה שנקבעה, סמכותו של ראש הממשלה לפטר שר וסגן שר מחייבת אותו לשקול כראוי את המשך כהונתם במקרה של הגשת כתב אישום, כולל את החשש לפגיעה באמון הציבור בממשלה. בחלק מהמקרים יהיה זה בלתי סביר לאפשר את המשך כהונת השר או סגן השר, ותחול חובה על ראש הממשלה לפטרם. השופטים קבעו כי אף על פי שהחוק איננו פוסל מכהונת שר וסגן שר מי שהוגש נגדו כתב אישום, אין בכך שלילה של חובת ראש הממשלה לשקול את פיטוריהם בנסיבות העניין, ואף לחייבו לעשות כן אם הימנעות תהיה בלתי סבירה.
פסקי הדין עסקו בשני נושאי משרה בממשלת ישראל העשרים וחמש: שר הפנים אריה דרעי וסגן שר הדתות רפאל פנחסי. בשני המקרים חייב בית המשפט את ראש הממשלה לפטר את נושאי המשרה שגובש נגדם כתב אישום, בין השאר בשל חומרת האישומים ושיקולים נוספים.
על תוצאתם של פסקי דין אלה, ופסקי דין נוספים שבאו בעקבותיהם, ציינה המשנה לנשיא בית המשפט העליון, מרים נאור, באמרת אגב: "נקודת המוצא לפסקי הדין אלה הייתה כי דיני הפסלות הסטטוטוריים אינם בגדר רשימה סגורה, וכי בנסיבות המתאימות גם מקרים החורגים מתנאי הפסלות הסטטוטוריים יחייבו את הפסקת כהונתו של נושא המשרה הציבורית."
פסק הדין בעניינו של השר אריה דרעי

נגד שר הפנים אריה דרעי הוגש לכנסת ב-2 באוגוסט 1993 כתב אישום בשלל עבירות ובהן קבלת שוחד. בעקבות זאת כתב היועץ המשפטי לממשלה יוסף חריש לראש הממשלה יצחק רבין כי "החל משעה זו ועד תום בירור משפטו יהא זה בניגוד לעקרונות יסוד של משפט וממשל ואף לא יהא זה מן המידה כי מר דרעי יוסיף לכהן כשר בממשלה". בהמשך לכך הגישה התנועה למען איכות השלטון בישראל עתירה לבג"ץ בדרישה להפסקת כהונתו של השר דרעי.
עמדת ראש הממשלה, יצחק רבין, כפי שהוצגה לבג"ץ, הייתה שאין עליו חובה מכוח הדין להשתמש בסמכותו לפי סעיף 21א לחוק יסוד: הממשלה (כנוסחו באותה עת) כדי להעביר את השר דרעי מתפקידו. ראש הממשלה סבר כי הסמכות להעביר שר מתפקידו נתונה לשיקול דעתו המוחלט של ראש הממשלה, ואין לחייבו להכריע כך או אחרת. טענה נוספת שהעלה רבין הייתה שהוא התחייב לשר דרעי שלא יעבירו מהתפקיד טרם הגשת כתב האישום לבית המשפט (לאחר הסרת חסינותו), וכי הפרת הבטחה זו תפגע באמון הציבור יותר מאשר הימנעות מפיטורי השר. בין השאר ציין ראש הממשלה כי במקרה עבר המשיך לכהן בתפקידו השר אהרן אבוחצירא גם לאחר שהוגש נגדו כתב אישום, וכי היועץ המשפטי לממשלה לא הורה להפסיק את כהונתו.
בג"ץ, בהרכב של חמישה שופטים (מאיר שמגר, אהרן ברק, דב לוין, אליעזר גולדברג ואליהו מצא), פסק פה אחד שעל ראש הממשלה להעביר את השר דרעי מתפקידו שכן בנסיבות העניין יש לייחס משקל מכריע לפגיעה באמון הציבור, וכל החלטה אחרת נפסלת מכוח עילת הסבירות. את הטענה הנובעת מהתחייבותו של רבין לדרעי דחו השופטים בשל הוראה מפורשת בחוק היסוד שמונעת התחייבות כזו. בלשונו של נשיא בית המשפט העליון, מאיר שמגר:
יש נסיבות שבהן הופכת הפעלת סמכות שבשיקול־דעת להפעלה שבחובה. אי־הפעלתה של הסמכות בנסיבות מעין אלה יכולה להיחשב כבלתי סבירה באופן היורד לשורשו של עניין. ... העבירות המיוחסות לשר דרעי הן מפליגות בחומרתן, ואי־הפעלת הסמכות להעבירו מתפקידו עולה כדי אי־סבירות קיצוני. ההישענות בעניין זה על התחייבות, הנוגדת את הוראותיו של סעיף 13א לחוק היסוד, אינה במקומה".
בעקבות קביעה זו התפטר דרעי מתפקיד שר הפנים.
פסק הדין בעניינו של סגן השר רפאל פנחסי

חבר הכנסת רפאל פנחסי כיהן כסגן שר הדתות, והוגש נגדו כתב אישום באשמת רישום כוזב במסמכי תאגיד וניסיון לקבלת דבר במרמה, עקב העברת כספים שלא כדין לפעילי ש"ס במערכת הבחירות. עמותת אמיתי - אזרחים למען מינהל תקין וטוהר המידות עתרה לבג"ץ נגד ראש הממשלה, על שאינו עושה שימוש בסמכות הנתונה לו לפי סעיף 36א לחוק־יסוד: הממשלה להעביר סגן שר מכהונתו. עמדתו של היועץ המשפטי לממשלה הייתה שיש לקבל עתירה זו.
עמדת ראש הממשלה הייתה שאין עליו כל חובה להשתמש בסמכותו לפי סעיף 36א לחוק יסוד: הממשלה ולהעביר את סגן השר פנחסי מתפקידו. הטעם לכך נעוץ בעובדה שחוק יסוד: הממשלה אינו מסדיר את עניין השעייתם של שרים וסגני שרים או העברתם מתפקידם עקב חשדות וחקירות או הרשעות בפלילים, בניגוד להסדרים המפורשים בחוק בנוגע לפקידים.
בג"ץ, בהרכב של חמישה שופטים (זהה לזה שפסק בעניינו של השר דרעי) פסק פה אחד שעל ראש הממשלה להעביר את סגן השר פנחסי מכהונתו. בפסק דינו ציין השופט ברק: