stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגנה מרחבית בגובה רב
ייצור ופריסה > פריסה מבצעית בהוואי

החל מיוני 2009 נפרסה סוללה מבצעית בהוואי אל מול איום אפשרי על האיים.
ייצור ופריסה > פריסה אפשרית לגואם

באפריל 2013, ארצות הברית פרסמה שבכוונתה לפרוס סוללה באי גואם.
ייצור ופריסה > ישראל

בסוף שנת 2008, הוצב בבסיס נבטים בישראל, מכ"ם של THAAD מסוג FBX-T, המופעל בטכנולוגיית X-Band radar (אנ'). בתחילת 2010, הועברה מערכת המכ"ם לבסיס נפרד בסמוך להר קרן. הבסיס (המכונה "אתר 512") נמצא בשימוש ובפיקוח אמריקני והוא אסור לגישה לזרים.
במרץ 2019 נפרסה המערכת לראשונה בישראל, בדרום המדינה, במסגרת תרגיל שבו השתתפו יותר מ-200 חיילים אמריקאים, רכזי ומש"קי בקרה אווירית, ובעלי תפקידים נוספים מצה"ל ומצבא ארצות הברית. התרגיל הובל על ידי פיקוד הכוחות האמריקאים באירופה (EUCOM). באפריל 2019 פורסם כי התרגיל עבר בהצלחה.
בנובמבר 2023 דיווח האתר "אינטליג'נס אונליין" (צר') כי בעקבות מעורבות החות'ים במלחמת חרבות ברזל, נפרסה המערכת בבסיס הר קרן שבנגב.
ב-12 באוקטובר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, פורסם כי ארצות הברית תשלח אל ישראל סוללות טילי THAAD לפריסה מבצעית באופן מיידי, אותן יפעילו חיילים אמריקאים, כהכנה לתגובה איראנית שצפויה להתרחש לאחר התקיפה הישראלית באיראן, כתגובה למתקפה האיראנית השנייה על ישראל.
ב-16 באוקטובר 2024, פורסם שחלקי המערכת הגיעו לישראל, וב-21 באוקטובר, פורסם שהמערכת נפרסה.
ב-26 בדצמבר 2024, סוללת טילי THAAD יירטה טיל ששיגרו החות׳ים לעבר ישראל.
ייצור ופריסה > איחוד האמירויות הערביות

איחוד האמירויות חתמה על חוזה לרכישת מערכת הטילים ב-25 בדצמבר 2011.
ב-17 בינואר 2022 ביצעה  מערכת ה-THAAD את היירוט המבצעי הראשון שלה כאשר יירטה טיל בליסטי ששיגרו מורדים חות'ים לעבר איחוד האמירויות.
ייצור ופריסה > טורקיה

לפי פרסומים אמריקאיים, גם בטורקיה מוצב מכ"ם THAAD.
קונים פוטנציאליים ברחבי העולם

לפי דיווחים שונים, עומאן חתמה על חוזה הצטיידות במערכת במאי 2013. ב-2018 פורסם כי סעודיה חתמה על הסכם לרכישת 44 מערכות שנועדו להגן עליה מפני התקפה איראנית, כאשר התשלום שסעודיה תשלם עבור המערכות הוא 15 מיליארד דולר.
ראו גם

קלע דוד – טיל נגד טילים בליסטיים לטווח קצר שפותח בישראל
חץ 2 ו-3 – טילים נגד טילים בליסטיים לטווח ארוך שפותחו בישראל
ביאורים

↑  נעילה על מטרה ומעקב אחריה לצורך יירוט.
↑  המערכת המלאה כוללת את מערכת המכ"ם וסוללות טילי יירוט. לאחר סיום התרגיל, הוחזרו סוללות הטילים לארצות הברית.
↑  מערכת המכ"ם פרוסה בארץ החל משנת 2008, כפי שצוין לעיל. ראו מקורות בהערות השוליים.
הערות שוליים

↑  Pentagon To Accelerate THAAD Deployment, באתר Space.com,‏ 5 בספטמבר 2006, מאורכב בארכיון האינטרנט (באנגלית)
↑  רון בן ישי, המכ"ם הגנתי - המסר מרתיע, באתר ynet, 28 בספטמבר 2008
↑  THAAD Theatre High Altitude Area Defense – Missile System (דף הפרויקט), באתר Army Technology,‏27 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  BMD Focus: MDA's new THAAD success, באתר M&G News,‏ 6 באפריל 2007, מאורכב בארכיון האינטרנט (באנגלית)
↑  Army, Navy and Air Force shoot down test missile, באתר "Honolulu Star-Bulletin",‏ 6 באפריל 2007, מאורכב בארכיון האינטרנט (באנגלית)
↑  Press Release by Lockheed Martin on Newswires
↑  31st successful “hit to kill” intercept in 39 tests
↑  THAAD shoots down missile from C-17(הקישור אינו פעיל, 25.11.2024) The Associated Press, June 27, 2008
↑  "First Battery of THAAD Weapon System Activated at Fort Bliss", Lockheed Martin, newsblaze., May 28 2008
↑  "First Battery of THAAD Weapon System Activated at Fort Bliss"(הקישור אינו פעיל, 25.11.2024), Press Release, Lockheed Martin Official Website, May 28 2008
↑  כתבה ב-Space Daily
↑  גורמי ביטחון: המכ"ם האמריקני יחשוף סודות צבאיים, בעיתון מקור ראשון, בארכיון nrg‏, 3 באוקטובר 2008
↑  תחנת המכ"ם האמריקני המתקדם נגד טילים איראניים הועברה מנבטים לבסיס עצמאי אמריקני הממוקם על הר קרן בנגב, באתר תיק דבקה, 7 במרץ 2010
↑  שלושה אמריקאים בקרון באירופה יגנו על ישראל מהטילים של איראן, באתר "הארץ", ממאורכב בארכיון האינטרנט (באנגלית)
↑  הצד השלילי של הצבת מערכת מכ"ם ה X-band האמריקאי בישראל, דיון באתר "פרש", החל מ-24 באוגוסט 2008
1 2  Site 512, a US military bubble in Israel's Negev desert, באתר "אינטליג'נס אונליין" (נדרש רישום חינם לאתר), 22 בנובמבר 2023
↑  איתי בלומנטל, לראשונה: מערכת ההגנה האמריקנית THAAD הוצבה בישראל, באתר ynet, 4 במרץ 2019
↑  איתמר אייכנר, באופן מיידי: ארה"ב תעביר לישראל סוללה ליירוט טילים בליסטיים, באתר ynet, 12 באוקטובר 2024
↑  ניר דבורי ואוהד חמו, ‏פרסום ראשון: ישראל תקבל מארה"ב סוללות ליירוט טילים בליסטיים, באתר ‏מאקו‏, 12 באוקטובר 2024
↑  הפנטגון אישר: ארה"ב תחמש את ישראל בסוללת מערכת ההגנה האווירית THAAD‏, באתר ישראל היום, 13 באוקטובר 2024
↑  החיזוק הגיע: מערכת ה-Thaad האמריקנית בישראל, באתר ישראל היום, 16 באוקטובר 2024
↑  יואב זיתון, רויטרס, ארה"ב פרסה את מערכת ההגנה THAAD בישראל: "קשה לדעת איך תתקוף באיראן", באתר ynet, 21 באוקטובר 2024
↑  אמיר בוחבוט‏, "משדר עוצמה לכל האזור": מערכת ה-THAAD האמריקנית יירטה הלילה את הטיל מתימן, באתר וואלה, 27 בדצמבר 2024
↑  "U.S., UAE reach deal for missile-defense system", CNN,‏ December 30, 2011
↑  Judson, Jen; Gould, Joe (2022-01-21). "THAAD, in first operational use, destroys midrange ballistic missile in Houthi attack". Defense News (באנגלית). נבדק ב-2022-01-21.
↑  "U.S. Maintains Full Control of Turkish-Based Radar" Defense Update, ‏Jan. 30, 2012
↑  Sultanate of Oman to buy the air defense missile system THAAD from United States, Army Recognition, 27 May 2013 (באנגלית)
↑  רויטרס, ‏סעודיה תרכוש מארה"ב מערכת הגנה מפני טילים, באתר מעריב אונליין, 29 בנובמבר 2018
דיאגרמת טיל ה-THAAD
תמרון חוסך אנרגיה של THAAD לשריפת דלק עודף.
השבעה משיקגו

השבעה משיקגו (במקור: השמונה משיקגו) הוא כינוי לשבעת הנאשמים – אבי הופמן, ג'רי רובין, דייוויד דלינג'ר, טום היידן, רני דייוויס, ג'ון פרויינס ולי ויינר – אשר הואשמו על ידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית בקשירת קשר, הסתה להתפרעויות ואישומים נוספים הקשורים למחאות נגד מלחמת וייטנאם שהתרחשו בשיקגו, אילינוי, לרגל ועידת המפלגה הדמוקרטית ב-1968. משפטו של הנאשם השמיני, בובי סיל, בוטל בשלב מוקדם של המשפט, ובכך ירד מספר הנאשמים משמונה לשבעה.
המשפט הביא להרשעתם של חמישה מתוך השבעה בחציית גבולות מדינה על מנת להסית להתפרעויות. כולם זוכו מההאשמות לקשירת קשר. עם זאת, במהלך המשפט גזר השופט יוליוס הופמן עונש ממושך על כל הנאשמים בגין ביזוי בית המשפט. בהליכים שלאחר מכן בוטלו האישומים של השופט וכל ההרשעות בגין הסתה בוטלו.
הכינוי 'השמונה משיקגו' ניתן במקור ב-1885 לשמונה פועלים שנעצרו בעקבות הטלת פצצה לתוך קבוצת שוטרים במהלך מחאות פועלים בעיר, בהובלתם של אלברט פרסונס ואוגוסט ספייס, במה שזכה לכינוי אירועי היימרקט. ארבעה מהם - כולל פרסונס וספייז - הועלו לגרדום, אחד התאבד בתאו ושלושה אחרים זכן לחנינה כעבור שנה.
רקע

ועידת המפלגה הדמוקרטית לקביעת מועמדי המפלגה לבחירות לנשיאות ארצות הברית של 1968 נערכה באמפיתיאטרון הבינלאומי בשיקגו בסוף אוגוסט 1968. לפני הוועידה ובמהלכה קיימו מתנגדי השתתפות ארצות הברית במלחמת וייטנאם עצרות, הפגנות, צעדות ומחאות אחרות ברחובות ובפארקים הסמוכים, כחמישה קילומטרים מאתר הוועידה.
קבוצות של מתנגדי המלחמה פנו לעיריית שיקגו בבקשה לקבל היתרים לצעוד 8 קילומטרים מאזור הלולאה עד לקרבת הוועידה, לקיים מספר עצרות בפארקים שעל שפת האגם הקרוב, ולהתמקם לבסוף בפארק לינקולן. כלל הבקשות נדחו, למעט אישור של עצרת אחת, שהתקיימה אחר הצהריים, בקצה הדרומי של פארק גרנט. העירייה גם אסרה לשהות בפארק לינקולן החל מן השעה 23:00 ובמהלך פעילות המשטרה לאכוף את האיסור, התרחשו עימותים עם מפגינים שניסו לצעוד לעבר האמפיתיאטרון הבינלאומי.
לעצרת בפארק גרנט, אשר התקיימה ביום רביעי, 28 באוגוסט 1968, הגיעו כ-15 אלף מפגינים. בפעילויות סמוכות אחרות השתתפו מאות ואף אלפי מפגינים. לאחר העצרת ניסו כמה אלפי מפגינים לצעוד לאמפיתיאטרון הבינלאומי, אך נעצרו מול מלון קונרד הילטון, בו שכנו המועמדים לנשיאות וצוותי הקמפיינים שלהם. השוטרים פעלו להרחיק את המפגינים מהרחוב, תוך שימוש בגז מדמיע ובאלות - איתן הכו מפגינים אשר קראו בסיסמת המחאה המפורסמת "כל העולם צופה". רשתות הטלוויזיה קטעו את נאומיהם של המועמדים לנשיאות, על מנת לשדר מההפגנות. במהלך חמישה ימים ולילות של מהומות, נפצעו מאות מפגינים ושוטרים, ובוצעו עשרות מעצרים. עשרות עיתונאים שסיקרו את ההפגנות הוכו גם הם על ידי המשטרה, או שמצלמותיהם נותצו והחומרים שלהם הוחרמו. הוועדה הלאומית האמריקאית למניעת אלימות, הגדירה לימים את המהומות כ"התפרעות משטרתית". חבר מושבעים פדרלי גדול האשים בפלילים שמונה מפגינים ושמונה שוטרים.
אישומים

שמונת הנאשמים הואשמו בעבירה על חוק זכויות האזרח משנת 1968, שסעיף בו הגדיר חצייה של גבולות מדינה על מנת להסית להתפרעויות, או לקשור קשר על מנת לעשות כן – כפשע פדרלי. כתבי האישום ל"שמונה משיקגו" התייחסו לשלושה סוגי פשעים-לכאורה:
כל שמונת האשמים קשרו קשר (יחד עם עוד שישה-עשר אחרים, אשר נגדם לא הוגש כתב אישום) להסית להתפרעויות, ללמד כיצד מכינים בקבוקי תבערה ולהפריע לשוטרים במילוי תפקידם.
דייוויד דלינג'ר, רני דייוויס, טום היידן, אבי הופמן, ג'רי רובין ובובי סיל התכוונו להסית להתפרעויות.
ג'ון פרויינס ולי ויינר לימדו מפגינים כיצד להכין ולהשתמש בבקבוקי תבערה.
המשפט

ה"שמונה משיקגו" אשר עמדו לדין מול חבר מושבעים גדול ב-20 במרץ 1969, היו אבי הופמן, ג'רי רובין, דייוויד דלינג'ר, טום היידן, רני דייוויס, ג'ון פרוינס, לי ויינר ובובי סיל. המשפט החל ב-24 בספטמבר 1969. הסנגורים היו ויליאם קנסטלר, לאונרד ויינגלס, מייקל קנדי, מייקל טיגר, צ'ארלס גארי, ג'רלד לפקורט ודניס רוברטס. השופט המכהן היה יוליוס הופמן, והתובעים היו ריצ'רד שולץ וטום פורן. ב-9 באוקטובר ביקש מושל אילינוי מהמשמר הלאומי של ארצות הברית לפזר את ההפגנות, כאשר אלה גברו מחוץ לאולם בית המשפט.
כבר מתחילת המשפט הראה השופט הופמן בפסיקותיו הטיה מובהקת לטובת התביעה, הפגין חוסר חיבה כלפי הסנגורים, והבהיר שהוא מסתייג משערו הארוך של קנסטלר – עורך הדין מטעם ההגנה. כאשר שמות הנאשמים הוזכרו בבית המשפט, בשלב מוקדם של המשפט, ציין השופט הופמן בנוגע לנאשם אבי הופמן (אין ביניהם קשר דם): "הוא לא הבן שלי". בתגובה, קרא לעברו אבי: "אבא, אבא, האם נטשת אותי?".
המשפט > בובי סיל

סיל, היחיד מן הנאשמים אשר היה כלוא בתקופת המשפט, עקב האשמה בעבירה נוספת, הפריע למהלך המשפט ומחה על כך שלא יכול היה לקבל את עורך הדין שלו. הוא ביקש במקור לדחות את המשפט כדי שעורך דינו צ'ארלס גארי יוכל לייצג אותו (מכיוון שגארי עמד לעבור ניתוח בכיס המרה), אך השופט לא נענה לבקשתו, ואף סירב לאפשר לסיל לייצג את עצמו. סיל מחה בתוקף על פעולותיו הבלתי-חוקיות והבלתי-חוקתיות של השופט, וטען כי הן לא רק בלתי חוקיות, אלא גם גזעניות. השופט הופמן האשים את סיל בביזוי בית המשפט, וב-29 באוקטובר הורה לחסום את פיו, לכבול את ידיו ולקשור אותו לכיסא באולם בית המשפט.
במשך מספר ימים הופיע סיל בבית המשפט כשפיו חסום וידיו כבולות בפני חבר המושבעים, ולא הצליח להשמיע דבר מלבד קולות עמומים. על כך הכריז הסנגור קנסטלר: "זה כבר לא בית משפט מכובד, כבוד השופט, זה חדר עינויים מימי הביניים." מדובר היה באזכור לשירו של גרהם נאש, "שיקגו", שנפתח במילים "אז אחיך כבול ופיו חסום, והם קשרו אותו לכיסא". הניסיון לקשר את סיל לשבעת הנאשמים האחרים התגלה כפיאסקו, לאחר שהתברר כי סיל כלל לא השתתף בתכנון ההפגנות, הגיע לשיקגו בהתראה של הרגע האחרון, ושהה בשיקגו 4 שעות בלבד מתוך סוף שבוע שלם במהלכו נערכה ועידת המפלגה הדמוקרטית. בסופו של דבר, השופט הופמן שחרר את סיל מהתיק, אך גזר עליו ארבע שנות מאסר בגין 16 סעיפים של ביזוי בית משפט – 3 חודשים על כל סעיף ואחד העונשים הארוכים ביותר שניתנו אי פעם על עבירה זו בארצות הברית עד אותה התקופה. בשל פעולותיו הבלתי חוקתיות של השופט, גזר דין זה נגד סיל בוטל במהרה על ידי בית המשפט לערעורים האמריקני.
המשפט > השבעה משיקגו

בעקבות שחרורו של סיל מהתיק, ה"שמונה משיקגו" הפכו כעת ל"שבעה משיקגו". הנאשמים, ובמיוחד חברי מפלגת הנוער הבינלאומית (ה"היפים"), הופמן ורובין, לעגו לבית המשפט והביאו לעלייה משמעותית בכמות המפגינים, בעקבות סיקורו הנרחב של המשפט בתקשורת. יום אחד הופיעו הנאשמים הופמן ורובין בבית המשפט כשהם לבושים בגלימות שופט, ותוך כדי כך הפריח הופמן נשיקות באוויר לעבר חבר המושבעים. השופט הופמן היה מטרה קבועה להטחת עלבונות מצד הנאשמים, אשר נהגו לגדף אותו בפניו. אבי הופמן אמר לשופט "אתה 'שנד פאר דיי גויים' ("בושה אל מול הגויים" ביידיש), היית משרת את היטלר טוב יותר" (הנאשמים הופמן, רובין וגם ויינר היו יהודים, כמו רבים מן הפעילים לזכויות האדם וממתנגדי המעורבות הצבאית האמריקנית בווייטנאם. גם השופט הופמן היה יהודי). בהמשך הוסיף כי "האופן בו אתה מגדיר צדק הוא הדבר המגונה היחיד שבחדר." דייוויס ורובין אמרו לשופט "בית המשפט הזה הוא בולשיט".
בעודו מייצג את השבעה משיקגו, הוא [קנסטלר] העמיד את המלחמה בווייטנאם למשפט. קנסטלר ביקש מג׳ודי קולינס לשיר את "?Where Have All The Flowers Gone" בעודה על דוכן העדים, הניח את דגל החזית הלאומית לשחרור דרום וייטנאם על שולחן ההגנה וענד סרט שחור על זרועו, כמחווה לזכרם של הרוגי המלחמה
המשפט נמשך חודשים ארוכים, כשדמויות מוכרות רבות מהשמאל האמריקני נקראו להעיד, כדוגמת הזמרים פיל אוקס, ג'ודי קולינס וארלו גאת'רי; הסופרים נורמן מיילר ואלן גינזברג; והפעילים החברתיים טימותי לירי וג'סי ג'קסון. אוכס, שהיה מעורב בתכנון ההפגנות, סיפר לבית המשפט כי רכש חזיר על מנת להריץ אותו כמועמד לנשיאות. ג׳רי רובין ניסה לשאת את נאומו של החזיר, שנקרא פיגאסוס, אך לפני שהספיק, המשטרה עצרה אותו ואת אוכס מתוקף פקודת בעלי חיים; מאוחר יותר שונה האישום להפרות סדר.
רמזי קלארק, שהיה היועץ המשפטי לממשלה תחת הנשיא ג'ונסון בזמן הוועידה הדמוקרטית בשנת 1968, זומן להעיד במשפט מטעם ההגנה, אך לאחר שאפשר לקלארק להעיד ללא נוכחות חבר המושבעים, החליט השופט הופמן שלא לאשר לו להעיד בפני המושבעים. השופט אישר את כל התנגדויות הפרקליטות ל-14 מתוך 38 שאלותיו של קנסטלר בפני קלארק.
ביזוי בית המשפט

בעוד המושבעים דנו בפסק הדין, זימן השופט הופמן את כל הנאשמים – יחד עם עורכי דינם קנסטלר, קנדי, וינגלאס, לפקורט, רוברטס וטיגר – בגין מספר רב של מקרים בהם ביזו את בית המשפט, והטיל עליהם עונשים שנעו בין 2 חודשים וחצי לארבע שנים. השופט הופמן הטיל על קנסטלר ארבע שנות מאסר על כך שפנה אליו בתור "מר הופמן" במקום "כבודו", אבי הופמן קיבל 8 חודשים על צחוק בבית המשפט, ויינר קיבל חודשיים על סירובו לעמוד כשהשופט הופמן נכנס לאולם בית המשפט ועל היידן הוטלה שנת מאסר אחת בעקבות מחאתו על היחס לסיל.
פסק הדין

ב-18 בפברואר 1970 זוכה כל אחד משבעת הנאשמים מהאישום בקשירת קשר. שניים (ויינר ופרויינס) זוכו לחלוטין, ואילו חמשת הנותרים הורשעו בחציית גבולות מדינה על מנת להסית להתפרעויות. ב-20 בפברואר הם נידונו לחמש שנות מאסר ונקנסו ב-5,000 דולר כל אחד.
דלינג'ר אמר בפני בית המשפט כי כל עונש שיוטל עליו "יהיה פעוט לעומת מה שכבר קרה לווייטנאמים, לשחורים ולפושעים שאיתם אנו מבלים את זמננו בכלא של מחוז קוק". היידן טען כי האחריות להתפרעויות בוועידה הדמוקרטית בשיקגו מוטלת על ראש עיריית שיקגו, ריצ'רד דיילי, שסירב להעניק היתר למפגינים, ואמר: "לא הייתה לנו ברירה. לא הייתה לנו ברירה במשפט הזה. האנשים תמיד עושים את מה שהם חייבים לעשות." אבי הופמן הצביע על דיוקנאותיהם של גיבורי מלחמת העצמאות האמריקאית, שהיו תלויים על הקיר מאחורי השופט הופמן ואמר: "אני מכיר את הבחורים האלה שעל הקיר. אני מרגיש שאני מכיר אותם טוב יותר ממך. אני מכיר את אדמס. כלומר, אני מכיר את כל האדמס. הם גדלו שלושים קילומטרים מביתי במסצ'וסטס. שיחקתי עם סם אדמס על גשר קונקורד. הייתי שם כשפול רוויר נסע על האופנוע שלו ואמר, 'החזירים באים, החזירים באים. ממש לתוך לקסינגטון'. הייתי שם." במחווה אחרונה של בוז כלפי הנאשמים, הורה השופט הופמן לספרי הכלא של מחוז קוק לקצוץ את שיערם הארוך של הנאשמים וסנגוריהם, ממנו הוא כל כך הסתייג. במסיבת עיתונאים שלאחר מכן, הציג בגאווה השריף ג'וזף וודס ממחוז קוק את שיערו הגזוז של אבי הופמן.
הערעור

ב-21 בנובמבר 1972, כל האישומים בוטלו על ידי בית המשפט לערעורים של ארצות הברית, בטענה שהשופט היה מוטה בסירובו לאפשר לעורכי הדין מטעם ההגנה לסנן מושבעים פוטנציאליים ולנסות לאתר בקרבם הטיה תרבותית או גזעית. משרד המשפטים החליט שלא לחדש את התיק.
במהלך המשפט הואשמו כל הנאשמים ושני הסנגורים בביזוי בית המשפט ונידונו לכלא, אך אישומים אלה בוטלו גם הם בערעור. בית המשפט לערעורים קבע כי כלל האישומים בביזוי בית המשפט צריכים להיות מובאים בפני שופט אחר, וכי כל מערער שעונשו עולה על חצי שנת מאסר יהיה זכאי למשפט בעניינו מול חבר מושבעים.
כלל האישומים בביזוי בית המשפט הובאו בפני שופט אחר, אשר מצא את דלינג'ר, רובין, הופמן וקנסטרלר אשמים בחלק מהאישומים, אך לא גזר על איש מהם עונש מאסר ואף לא קנסות.
המשפט בתרבות > בקולנוע

משפט הקונספירציה של שיקגו: דוקו-דרמה בהפקת ה-BBC שהתבססה על תמלילי בית המשפט ושודרה בבריטניה באוקטובר 1970. בהמשך, הסרט שודר גם במזרח גרמניה ובארצות הברית.
קונספירציה: משפטם של השמונה משיקגו: דוקו-דרמה שהתבססה על תמלילי בית המשפט כמקור העיקרי לתסריט, ושודרה ברשת HBO האמריקאית בשנת 1987. כל שמונת הנאשמים המקוריים, יחד עם הסנגורים ויליאם קונסטלר ולאונרד ויינגלאס, השתתפו בפרויקט וסיפקו פרשנויות לאורך הסרט. לסרט הוענק פרס רשות הכבלים האמריקאית לשנת 1988 עבור הספיישל הדרמטי הטוב ביותר.
הסרט משנת 2000, גנוב את הסרט הזה, עוסק בעיקר באבי הופמן (אותו מגלם וינסנט ד'אונופריו), אך עוסק גם במשפט.
קרקס הקונספירציה הגדול בשיקגו: סרט עלילתי מאת הבמאי קרי פלת'ם, שנעשה בזמן המשפט. הסרט הופץ על ידי אולפן הקולנוע ניו ליין סינמה יצא בינואר 2008 ב-DVD. הסרט זכה בפרס חבר השופטים של פסטיבל ברלין, וכן בביקורות חיוביות מ"הניו יורק טיימס" "ומניוזוויק"[דרוש מקור].
השמונה משיקגו, אשר כתב וביים פנחס פרי, צולם בספטמבר ובאוקטובר 2009 ויצא ב-23 באוקטובר 2012. הסרט מבוסס על תמלילי המשפט ורוב הפעולה מתרחשת באולם בית המשפט.
משפט השבעה משיקגו: סרט עלילתי שכתב וביים הסופר אהרן סורקין, שהתבסס על תסריט שכתב בשנת 2007, ובכיכובם של סשה ברון כהן, מארק ריילנס, מייקל קיטון, אדי רדמיין, ג'וזף גורדון-לוויט ופרנק לנגלה. המפיקים סטיבן ספילברג, וולטר פ. פארקס ולורי מקדונלד שיתפו פעולה בפיתוח התסריט של סורקין, כאשר שפילברג התכוון לביים את הסרט. שפילברג פנה לוויל סמית' לתפקידו של בובי סיל, בעוד סשה ברון כהן לוהק במקור לתפקידו של אבי הופמן. שביתת איגוד התסריטאים האמריקאי, שהחלה בנובמבר 2007 ונמשכה 100 יום, עיכבה את הצילומים והפרויקט הופסק. מאוחר יותר אמור היה סורקין לכתוב מחדש את התסריט עבור שפילברג, והבמאי התכוון ללהק בעיקר שחקנים לא מוכרים על מנת להקטין את התקציב. לבסוף היה זה סורקין שביים את הפרויקט בעצמו, והסרט יצא לאקרנים בשנת 2020 והופץ על ידי נטפליקס.
ראו גם

חופש ההפגנה
שמעון התימני

שמעון התֵּימָנִי (או שמעון התִּימְנִי; פעל במאה ה-2) היה תנא בן הדור השלישי, ככל הנראה ממוצא תימני או מהעיר תמנה, והיה פעיל ביהודה.
קורות חייו

שמעון התימני היה אחד משלושת החכמים בשם "שמעון", לפני מרד בר כוכבא, כאשר שני האחרים היו שמעון בן עזאי ושמעון בן זומא. היה חברם של רבי יהושע בן חנניה, רבי עקיבא ורבי טרפון. היה מקיים מפגש לימוד יומי עם רבי יהודה בן בבא. תורתו המובאת במשנה ובברייתא מתייחסת בדרך כלל לענייני הלכה, ורק חלק קטן ממנה בעל אופי אגדי. נודע ביכולתו לפתור סוגיות מורכבות והיה לאחד החכמים החשובים ביותר בסנהדרין ביבנה ובין המעטים שהיו בקיאים בשבעים שפות. ככל הנראה מת בגיל צעיר בטרם הוסמך לרבנות ולפיכך מעולם לא כונה "רבי".
מתורתו

שמעון התימני נזכר פעמים אחדות במשנה ובתוספתא.
מחלוקת מפורסמת במשנה בה נחלק שמעון התימני, שהלכה נפסקה כמותו, היא בעניין ממזר. גדולי התנאים נחלקו מהם איסורי העריות שהילד שנולד מהם נחשב ממזר. לדעת רבי עקיבא הילד ממזר בכל איסור ערווה שהוא בלא תעשה. לדעת רבי יהושע בן חנניה רק באיסורים שעונשם מיתת בית דין חל דין זה. שמעון התימני בדעת אמצע, ולדעתו כלולים בדין ממזר איסורי ערווה שעונשם כרת, וההלכה נפסקה כמותו כבר במשנה.
הלכה נוספת משמו שהובאה במשנה היא לגבי התרעה בשופרות על סכנה, שלפי שמעון התימני יש להתריע על מגפה גם בשבת.
מחלוקת על מוצאו

ישנה מחלוקת בנוגע למוצאו בשל אפשרויות הניקוד המילה של כינויו - התימני, האם יש לנקד התֵּימָנִי, כלומר מתימן, או התִּימְנִי שככונתו מתמנה שבחבל ארץ יהודה בארץ ישראל.
לפי היעב"ץ נראה שהיה זה חכם מתימן. ד"ר משה גברא כותב כי יש סמך לדברי היעב"ץ, כי אם הוא היה בן העיר תמנה, היה נקרא שמעון איש תמנה כמו שאר החכמים שנתכנו על שם עירם, כגון אנטיגנוס איש סוכו שבא מהעיר סוכו, יוסי בן יועזר איש צרידה שבא מהעיר צרידה, יוסף בן יוחנן איש ירושלים שבא מהעיר ירושלים. לעומתם, כל החכמים שבאו מחבל ארץ ולא מעיר ספציפית כונו כמו שמעון התימני, לדוגמה, נחום המדי בא מארץ מדי, הלל הבבלי בא מארץ בבל, רבי יוסי הגלילי בא מחבל ארץ הגליל, ניתאי הארבלי בא מחבל ארץ הארבל.
לעומת זאת, בפירוש רש"י לתלמוד, נכתב ש"מתמנה היה". הסוברים שמתמנה היה, מסתמכים על כך שתימן המודרנית אינה אותו חבל ארץ שנקרא בלשון חכמים "תימן" (מאידך, ב"תפילת נבונאיד" נזכרת ארץ תימן התואמת את תימן של ימינו) ומסתמכים על כך שבכתב יד קאופמן של המשנה במסכת תענית הניקוד הוא הַתִּמְנִי (מאידך, במסכת יבמות נכתב "התימני" והניקוד של כת"י קאופמן הוא מאוחר), מה שמתאים גם לנוסחים הגורסים "התבני", שכן העיר תבנה היא תמנה המקראית.
ויל פרל

| --- | --- |

פרל, 2013
 לידה:  16 ביולי 1967 (בן 57) ארצות הברית אירוויין, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  John William Ferrell 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 מקום לימודים:  University High School  דה גאונדלינגס  בית הספר לתקשורת ועיתונות ע"ש אננברג של אוניברסיטת דרום קליפורניה  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 בת זוג:  ויווקה פאולין
 צאצאים:  Magnus Ferrell, Mattias Ferrell, Axel Ferrell 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס מארק טוויין להומור אמריקני (2011)  פרס אמי לבידור בפריים טיים (2019)  MTV Comedic Genius Award (2013)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרל, 2007
ג'ון ויליאם "ויל" פרל (באנגלית: John William "Will" Ferrell; נולד ב-16 ביולי 1967) הוא שחקן קולנוע וקומיקאי אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות תפקידיו הקומיים.
ראשית חייו

פרל נולד באירוויין, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית ממוצא בריטי וגרמני. לבטי, מורה בבית ספר יסודי ורוי לי, נגן סקסופון וקלידים בלהקת "The Righteous Brothers". כשהיה ילד בן שמונה, הוריו התגרשו.
קריירה

בתחילת הקריירה שלו פרל הופיע בעיקר בתפקידים קטנים בסרטיו של הקומיקאי בן סטילר. כן הופיע בתוכנית "סאטרדי נייט לייב", בה היה חלק מהצוות במשך שבע עונות (1995–2002), חיקה דמויות ידועות בפוליטיקה ובתרבות האמריקאית (בהן נשיא ארצות הברית דאז, ג'ורג' ווקר בוש), ויצר דמויות קומיות משלו, שנטו בין השאר להתפרצויות זעם קיצוניות. ב-2001 היה מועמד לפרס אמי על הופעתו בתוכנית זו.
פרל הופיע לאורך השנים בעיקר בתפקידים קומיים בסרטים ידועים כגון "ג'יי ובוב השקט מכים שנית" (2001), "זולנדר" (2001), "לדפוק חתונה" (2005). כיכב והיה שותף לכתיבת התסריט במספר סרטים, בהם "לילה ברוסקסברי" (1998), "והרי החדשות" (2004), "לילות טלדגה: הבלדה על ריקי בובי" (2006) ו"אחים חורגים" (2008). כן הפיק מספר סרטים בהם הופיע, כגון "לספק ת'סחורה" (2009), "החבר'ה האחרים" (2010), "קאסה דה מי פאדרה" (2012), "חדשות בהפרעה" (2013) ו"נראה אותך אסיר" (2015).
פרל עסק גם בדיבוב בסרטי אנימציה, בהם "מגה-מוח" (2010) ו"סרט לגו" (2014). בשנת 2014 שיחק במיני-סדרה הקומית "אוצרות בבל" ברשת IFC. בשנת 2015 לקח חלק בהפקת הסרט "לשכב עם אחרים", בבימויה של לזלי הדלנד. בשנת 2017 שיחק בסרט הקומי "הבית תמיד זוכה".
ביוני 2018 הודיע כי הוא מפיק וכותב סרט לנטפליקס בשם "Eurovision", בו פרל גם כיכב, שעלילתו מתרחשת על רקע תחרות האירוויזיון. לצורך כך, במאי 2019 הגיע לישראל במהלך שבוע האירוויזיון בתל אביב, וביקר גם בירושלים.
באוקטובר 2024, פורסם שצפוי לצאת סרט דוקומנטרי חדש בשם Playing POTUS העוסק בפרודיות על נשיאי ארצות הברית. הסרט כולל ראיונות עם שחקנים שמבצעים חיקויים נשיאותיים כמו פרל, שחיקה את ג'ורג' ווקר בוש.
קריירה > פרסים ומועמדויות

פרל היה מועמד פעמיים לפרס גלובוס הזהב על תפקידיו בסרטים "המפיקים" ו"מעבר לכל דמיון".
ב-2005 זכה לראשונה בפרס ראזי על תפקידו בסרט: "סמנתה" (לצד ניקול קידמן). לפרס זה היה מועמד גם חמש פעמים נוספות מאז ועד 2019.
חיים אישיים

מאז 2000 נשוי לשחקנית השוודית ויווקה פאולין. הם מתגוררים בניו יורק ומחוז אורנג' ולהם שלושה בנים: מגנוס (נולד ב-2004), מתיאס (נולד ב-2006) ואקסל (נולד ב-2010).
פארל הוא אוהד ספורט ידוע והוא משמש כאחד הבעלים של מועדון הכדורגל לוס אנג'לס מליגת ה-MLS.
ב-12 במאי 2017, הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת דרום קליפורניה.
חיים אישיים > אקטיביזם

באוקטובר 2023, פרל, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
פילמוגרפיה נבחרת

אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון (1997)
לילה ברוקסברי (1998)
אוסטין פאוורס: המרגל שתקע אותי (1999)
סופרסטאר (1999)
זולנדר (2001)
ג'יי ובוב השקט מכים שנית (2001)
קטן עליו (2003)
מועדון החברים (2003)
והרי החדשות (2004)
מלינדה ומלינדה (2004)
המפיקים (2005)
לדפוק חתונה (2005)
לדפוק אליפות (2005)
סמנתה (2005)
לילות טלדגה - הבלדה על ריקי בובי (2006)
מעבר לכל דמיון (2006)
ג'ורג' הסקרן (2006)
מחליקים אותה (2007)
מקצוען סוג ב' (2008)
אחים חורגים (2008)
ארץ האבודים (2009)
החבר'ה האחרים (2010)
מכירת חיסול (2010)
מגה-מוח (2010) (דיבוב דמות ראשית)
קאסה דה מי פאדרה (2012)
סרט מיליון הדולר של טים ואריק (2012)
חדשות בהפרעה (2013)
נראה אותך אסיר (2015)
גבר גבר (2015)
זולנדר 2 (2016)
הבית תמיד זוכה (2017)
גבר גבר 2 (2017)
הולמס & ווטסון (2018)
הורים תחת השפעה (2019)
זירוויל (2019)
תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga‏ (2020)
Spirited‏ (2022)
ברבי (2023)
גברת החידונים (2023) - גם מפיק
דוגי סטייל (2023) - דיבוב
Boy Band‏ (TBA)
You're Cordially Invited‏ (TBA) - גם מפיק
גנוב על החיים (2024) - דיבוב מקסים לה מאל
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

סאטרדיי נייט לייב (2002-1995)
איש משפחה (2001) - דיבוב
הסניגור (2003)
על הפנים (2009 - 2012) - גם מפיק בפועל
המשרד (2011)
A Deadly Adoption‏ (2015) - סרט טלוויזיה של לייפטיים
אוצרות שלפני המוות (2015)
רגעים מתים (2018-2017)
הפסיכיאטר מהדלת ליד (2021)
In the Know‏ (2024) - דיבוב
Golf‏ (TBA) - גם יוצר ומפיק
פילמוגרפיה נבחרת > כמפיק

ברב וסטאר נופשות בוויסטה דל מאר (2021)
Am I Ok?‏ (2022)
התפריט (2022)
Theatre Camp‏ (2023)
הצצה ליחסים (2023)