stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רון א. קליין
קריירה > פקיד המשפט וגבעת הקפיטול

קליין היה עוזר משפטי של שופט בית המשפט העליון ביירון ווייט בשנים 1987–1988. בין השנים 1989–1992 שימש כיועץ ראשי של ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית. במסגרת תפקיד זה, הוא פיקח על עבודת הצוות המשפטי  של הוועדה בנושאים של משפט חוקתי, משפט פלילי, דיני מונופולים ומועמדות שופטים לבתי המשפט הפדרליים. ג'ו ביידן היה ראש הוועדה, שעבודתה זכתה לסיקור נרחב כשנערך השימוע לקראת אישור מינויו של קלארנס תומאס לשופט בית המשפט העליון בשנת 1991.
קריירה > ממשל קלינטון

קליין הצטרף לקמפיין קלינטון-גור בשנת 1992 והיה מעורב בשני הקמפיינים לנשיאות של ביל קלינטון. הוא פיקח על המועמדות לשיפוט של קלינטון. בבית הלבן היה קליין יועץ עמית לנשיא, ניהל את מאמצי הבחירה השיפוטית והוביל את הצוות שזכה לאישורה של שופטת בית המשפט העליון רות ביידר גינסבורג. בשנת 1994 הוא הפך לראש סגל ויועץ לתובעת הכללית ג'אנט רינו וב־1995, מונה לראש הסגל של סגן נשיא ארצות הברית של אל גור.
קריירה > קמפיין גור, 1999–2000

בתקופת כהונתו של קליין כראש הסגל של גור, הוא נתפס כנאמן מדי לקלינטון על ידי כמה מיועציו הוותיקים של גור ובשנת 1999 פרץ סכסוכים בין נאמני קלינטון וגור. קליין הודח על ידי יו"ר הקמפיין של גור, טוני קואלו באוגוסט 1999. באוקטובר 1999 הצטרף למשרד וושינגטון די. סי. של משרד עורכי הדין O'Melveny & Myers. בשנת 2000 חזר קליין לקמפיין גור, שמינה אותו ליועץ הכללי של ועדת הספירה של גור.
קריירה > לוביזם

קליין נרשם כלוביסט של פאני מיי עד 2005.
קריירה > 2004–2014

במהלך מסע הבחירות לנשיאות 2004, קליין עבד כיועץ של וסלי קלארק. במהלך הבחירות, קליין היה מעורב מאוד מאחורי הקלעים בקמפיין של ג'ון קרי.
קליין שימש כיועץ לא רשמי של אוון ביי, ממדינת הבית של קליין, אינדיאנה. בשנת 2005 עזב קליין את השותפות שלו ב-O'Melveny & Myers כדי להיות סגן נשיא בכיר והיועץ הכללי של Revolution, חברת הון סיכון טכנולוגית שהושקה על ידי מייסד AOL, סטיב קייס. בזמן מינויו באוקטובר 2014 לרכז תגובת אבולה, הוא היה היועץ הכללי בחברת Revolution ונשיא חברת Case Holdings.
קריירה > ממשל אובמה, 2008–2015

ב־12 בנובמבר 2008 הודיע "רול קול" כי קליין נבחר לכהן כראש הסגל של סגן הנשיא ג'ו ביידן, אותו תפקיד בו שימש עבור גור.
קליין עבד עם ביידן, לאחר ששימש כיועץ לוועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית, כאשר ביידן עמד בראש אותה ועדה וסייע לצוות כתיבת הנאום של ביידן במהלך מסע הבחירות לנשיאות ב־1988.
קליין הוזכר כמחליף אפשרי לראש סגל הבית הלבן, רם עמנואל, אך בחר לעזוב את הבית הלבן לתפקיד במגזר הפרטי בינואר 2011.
ב-17 באוקטובר 2014 מונה קליין ל"מרכז התגובה לאבולה" המכונה לעיתים "צאר האבולה" מינויו ספג ביקורת מכיוון שלקליין, על פי כתבת ג'ולי הירשפלד דייוויס מ"הניו יורק טיימס", לא היה "שום תיעוד או מומחיות באבולה ספציפית או בבריאות הציבור בכלל". כהונתו כרכז תגובת אבולה הסתיימה בפברואר 2015.
מאז שעזב את ממשל אובמה, עבד קליין כיועץ חיצוני של קרן סקול לאיומים עולמיים והוא סגן נשיא בכיר ויועץ משפטי בחברת ההשקעות Revolution.
קריירה > ממשל ביידן, 2021–2023

ב-11 בנובמבר 2020 הוכרז ב"ניו יורק טיימס" וב"וושינגטון פוסט" כי הנשיא הנבחר ג'ו ביידן בחר בקליין להיות ראש סגל הבית הלבן וג'ן אומלי דילון תהיה סגניתו. הוא סיים את כהונתו בתפקיד ב-7 בפברואר 2023, והוחלף על ידי ג'ף זיינטס.
חיים אישיים

קליין נשוי למוניקה מדינה, עורכת דין ופעילה סביבתית ששימשה כסגנית ראש תת-סמנכ"ל המסחר באוקיינוסים ואטמוספירה וכיום נמצאת בקרן משפחת וולטון. יש להם שלושה ילדים.
בתרבות הפופולרית

קליין גולם על ידי קווין ספייסי בסרט "Recount" מבית HBO המתאר את סערת הבחירות לנשיאות בשנת 2000.
מושל הוואי

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  ג'וש גרין
 תאריך כניסה לתפקיד:  5 בדצמבר 2022
 דרכי מינוי:  בחירות ישירות
 תחום שיפוט:  הוואי הוואי
 מעון:  וושינגטון פלייס
 מושב המשרה:  הונולולו
 משך כהונה קצוב:  4 שנים, שתי תקופות כהונה רצופות
 ייסוד המשרה:  21 באוגוסט 1959
 איוש ראשון:  ויליאם קווין
 governor.hawaii.gov
 
מושל הוואי (באנגלית: Governor of Hawaii; בהוואית: Ke Kiaʻaina o Hawaiʻi) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת הוואי שבארצות הברית. המושל נבחר בבחירות ישירות וכלליות על ידי כל תושבי המדינה. המושל אחראי על אכיפת החוקים שמועברים בבית המחוקקים של הוואי ועל קיום פסיקות מערכת בתי המשפט של המדינה. המושל הוא גם המפקד העליון של הכוחות המזוינים של המדינה ובסמכותו לעשות שימוש בכוחות אלו כדי לאכוף חוקים, לדכא מרידות ואלימות ולהדוף פלישה. במקרה של היעדרות המושל מתחומי המדינה, או במקרה שנבצר ממנו למלא את סמכויותיו ואת תפקידיו, מכהן סגן המושל כמושל בפועל.
מושל הוואי הנוכחי הוא הדמוקרט ג'וש גרין, שהושבע לתפקידו ב-5 בדצמבר 2022. הוואי הייתה המדינה הראשונה בארצות הברית שבה כיהן מושל ממוצא אסיאתי, ג'ורג' אריושי, שכיהן שלוש תקופות כהונה רצופות בין השנים 1974–1986.
דרישות התפקיד

כהונת מושל הוואי מוגבלת לשתי תקופות כהונה של ארבע שנים כל אחת. השבעת המושל מתקיימת ביום שני הראשון של חודש דצמבר שלאחר הבחירות. תקופת הכהונה מסתיימת בצהרי היום ארבע שנים לאחר מכן. לא קיימת מגבלה על סך תקופות הכהונה שהמושל יכול לכהן בהן, אך מושל שכיהן שתי תקופות כהונה רצופות, חייב להמתין לפחות תקופת כהונה אחת לפני שיוכל להיבחר שוב, כלל שנקבע בחוקת הוואי ב-1978. הדרישות לתפקיד הן:
על המועמד להיות בן 30 לפחות.
עליו להיות תושב הוואי חמש שנים לכל הפחות לפני מועד הבחירות.
נאסר עליו להחזיק בתפקידים או בעבודה אחרת בתשלום במשך תקופת כהונתו.
סמכויות

המושל וסגן המושל, שמאז 1964 מתמודדים יחדיו באותו פתק הצבעה, הם שני פקידי הממשל המדינתיים שנבחרים בבחירות. כל שאר פקידי הממשל, כמו התובע הכללי, מבקר המדינה וכו', ממונים על ידי המושל או על ידי בית המחוקקים.
יחסית למושלי מדינות אחרות בארצות הברית, סמכויות המושל רחבות. הסמכויות המנהליות ריכוזיות יותר בהשוואה לשאר המדינות, וסמכויות מועטות ניתנות למחוזות, ושלא כמו במדינות האחרות, לא קיימים מחוזות חינוך. בין שאר סמכויות המושל הוא מוסמך למנות את כל השופטים בכל הערכאות השיפוטיות במערכת המשפט של הוואי, זאת בכפוף לאישור הסנאט המדינתי.
במדינת הוואי לא קיימות משרות קבינט ומחלקות ממשלתיות קבועות. על פי החוק, למושל ניתנת הסמכות ליצור את תפקידי הקבינט ואת המחלקות הדרושות כל עוד המחלקה הממשלתית מורכבת מלא יותר מעשרים גופים וחברי קבינט. בסמכות המושל גם להעביר מתפקידם את חברי הקבינט על פי רצונו, למעט במקרה של התובע הכללי של הוואי, שהדחתו חייבת לעבור את אישור הסנאט המדינתי.
בסמכות המושל להטיל וטו על החוקים שהתקבלו בבית המחוקקים ולהעניק חנינות.
במקרה של התפנות משרת המושל, מושבע סגנו כמושל חדש, אם כי עד כה לא אירעה התרחשות כזאת.
מעון רשמי

מעונו הרשמי של מושל הוואי הוא "וושינגטון פלייס" (Washington Place), מעון שבעבר היה אחד הארמונות המשניים של ליליואוקלאני, מלכת הוואי ושל בן זוגה, ג'ון אוון דומיניס. המעון ניצב מול הקפיטול המדינתי של האוואי, שבו נמצא משרד המושל וקיים מעבר תת-קרקעי המקשר בין שני האתרים העובר מתחת לרחוב ברטניה שבמרכז העיר הונולולו. כיאה להיסטוריה שלו כמעון מלכותי לשעבר, אירחו בו מושלי הוואי בני משפחות מלכותיות מרחבי העולם, כולל אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, והירוהיטו ואקיהיטו, קיסרי יפן.
ב-2001 נבנה מעון חדש למושל בתחומי וושינגטון פלייס, לאחר שהמדינה החליטה להפוך את הארמון למוזיאון, רעיון שנתמך על ידי המושל בן קאייטנו ומשפחתו. בניית מעון חדש זה, "האלה קיה איינה", הושלמה ב-2002 וקייאטנו היה המושל הראשון שהתגורר בו בימים האחרונים לפני תום כהונתו. יורשתו בתפקיד, לינדה לינגל, הייתה המושלת הראשונה שהחלה את כהונתה במעון זה. על אף בניית מעון חדש זה, נותר וושינגטון פלייס כמעון רשמי של המושל ועדיין משמש לארוחות רשמיות ולאירועים רשמיים אחרים.
היסטוריה

ב-1898 סופחה הרפובליקה של הוואי על ידי ארצות הברית. ב-1900 היא אורגנה כטריטוריה. במשך שנות קיומה של הרפובליקה כיהן בה רק נשיא אחד, סנפורד דול, שבהמשך מונה כמושל הטריטוריה. 12 אישים כיהנו כמושלי טריטוריית הוואי, והם מונו על ידי נשיא ארצות הברית.
ב-21 באוגוסט 1959 התקבלה הוואי כמדינה בארצות הברית, ושטחה כולל את כל שטח הטריטוריה, למעט אטול פאלמירה. מאז כיהנו בה תשעה מושלים, שמונה גברים ואישה אחת. מבין שמונת המושלים שקדמו למושל הנוכחי, שניים נבחרו לשלוש תקופות כהונה, ארבע לשתי תקופות כהונה, ושני מושלים נבחרו לתקופת כהונה אחת. אף אחד מהמושלים לא נפטר בעת כהונתו או התפטר טרם סיומה. המושלים שמשך כהונותיהם היו הארוכים ביותר הם ג'ון ברנס, שכיהן בשנים 1962–1974, וג'ורג' אריושי, שכיהן בשנים 1974–1986, כל אחד מהם 12 שנים.
רשימת מושלי הוואי

| מס' | תמונה | שם  (שנות חיים) | תחילת כהונה | סיום כהונה | מפלגה | מפלגה | בחירות | סגן המושל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | ויליאם קווין   (1919–2006) | 21 באוגוסט 1959 | 3 בדצמבר 1962 |  |  המפלגה הרפובליקנית | 1959 | ג'יימס קילואה |
| 2 |  | ג'ון ברנס   (1909–1975) | 3 בדצמבר 1962 | 2 בדצמבר 1974 |  |  המפלגה הדמוקרטית | 1962  1966  1970 | ויליאם ריצ'רדסון  תומאס גיל  ג'ורג' אריושי |
| 3 |  | ג'ורג' אריושי  (נולד ב-1926) | 2 בדצמבר 1974 | 1 בדצמבר 1986 |  |  המפלגה הדמוקרטית | 1974  1978  1982 | נלסון דוי  ג'ין קינג  ג'ון ואיהי השלישי |
| 4 |  | ג'ון ואיהי השלישי  (נולד ב-1946) | 1 בדצמבר 1986 | 5 בדצמבר 1994 |  |  המפלגה הדמוקרטית | 1986  1990 | בן קאייטנו |
| 5 |  | בן קאייטנו  (נולד ב-1939) | 5 בדצמבר 1994 | 2 בדצמבר 2002 |  |  המפלגה הדמוקרטית | 1994  1998 | מייזי הירונו |
| 6 |  | לינדה לינגל  (נולדה ב-1953) | 2 בדצמבר 2002 | 6 בדצמבר 2010 |  |  המפלגה הרפובליקנית | 2002  2006 | דיוק איונה |
| 7 |  | ניל אברקרומבי  (נולד ב-1938) | 6 בדצמבר 2010 | 1 בדצמבר 2014 |  |  המפלגה הדמוקרטית | 2010 | בריאן שץ (התפטר ב-26 בדצמבר 2012)  שאן צוצוי (מונה ב-27 בדצמבר 2012) |
| 8 |  | דייוויד איגה  (נולד ב-1957) | 1 בדצמבר 2014 | 5 בדצמבר 2022 |  |  המפלגה הדמוקרטית | 2014  2018 | שאן סוצוי (התפטר ב-31 בינואר 2018)  דאג צ'ין (מונה ב-2 בפברואר 2018)  ג'וש גרין |
| 9 |  | ג'וש גרין  (נולד ב-1970) | 5 בדצמבר 2022 | מכהן |  |  המפלגה הדמוקרטית | 2022 | סילביה לוק |
וושינגטון פלייס, המעון הרשמי של מושל הוואי.
אורלי מרקמן

| --- | --- |

 לידה:  1969 (בת 56 בערך) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית  אוניברסיטת תל אביב  בית הספר למשפט צבאי  שארלוטסוויל וירג’יניה, ארה״ב
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 נשיאת בית הדין הצבאי של פיקוד הדרום וזרוע היבשה.  נשיאת בית הדין הצבאי של מטכ"ל עורף ומפקדת "הבית הירוק" ביפו.  נשיאת בית הדין הצבאי המיוחד בקריה  משנה לנשיא בית הדין הצבאי לערעורים  נשיאת בית הדין הצבאי לערעורים
 
אורלי מרקמן (נולדה ב-1969) היא קצינת צה"ל בדרגת אלוף, המכהנת כנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים ומפקדת יחידת בתי הדין הצבאיים. בפברואר 2022 הועלתה לדרגת אלוף והיא האישה השלישית שקיבלה את הדרגה בתולדות צה"ל במינוי קבע, אחרי אורנה ברביבאי ויפעת תומר ירושלמי, והראשונה המכהנת כנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים.
ביוגרפיה

מרקמן נולדה בישראל. גדלה בשכונה ב' בבאר שבע, למדה בבתי הספר "יעלים" ו"נתיבות יורם" ובתיכון מקיף ד' בעיר.
התגייסה לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית וב-1991 סיימה תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1993, הוסמכה כעורכת דין לאחר שסיימה התמחות בפרקליטות הצבאית. ב-1999 סיימה בהצטיינות תואר שני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. מרקמן היא בוגרת תוכנית קרן וקסנר.
קריירה מקצועית

מרקמן שירתה כתובעת צבאית באזור חבל עזה כעוזרת הסנגור הצבאי הראשי, סנגורית חיל האוויר וחיל הים, ועוזרת בכירה לתובע הצבאי הראשי.
בשנת 2000 מונתה לשופטת בבית הדין הצבאי המחוזי של פיקוד הדרום וזרוע היבשה. ב-2009 הועלתה לדרגת אלוף-משנה ומונתה לנשיאת בית הדין. ב-2010 מונתה לנשיאת בית הדין הצבאי המחוזי מטכ"ל ועורף. ב-2013 מונתה בנוסף לנשיאת בית הדין הצבאי המיוחד שדן בקצינים בכירים ובכתבי אישום שדינם מוות. בנובמבר 2016 הועלתה לדרגת תא"ל ובינואר 2017, לאחר מספר חודשים שבהם כיהנה במינוי בפועל, מונתה לשופטת ולמשנה לנשיא בית הדין הצבאי לערעורים.
בפברואר 2022 הועלתה בדרגה לדרגת אלוף ומונתה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים.
קריירה מקצועית > משפטים שבהם שפטה

משפטו של חייל שאנס חיילת במחנה 80, נידון לארבע שנות מאסר ותשלום פיצוי בסך 20,000 ש"ח לנאנסת.
כנשיאת בית הדין הצבאי של פיקוד הדרום בקסטינה:
משפטם של שני חיילי חטיבת גבעתי שבמבצע עופרת יצוקה לקחו ילד פלסטיני ל"נוהל שכן". השניים הורשעו בחריגה מסמכות עד כדי סיכון חיים ובהתנהגות שאינה הולמת חייל, נידונו לשלושה חודשי מאסר על תנאי והורדה בדרגה מסמ"ר לסמל.
כנשיאת בית הדין הצבאי המיוחד בקריה:
משפטו של מפקד גדוד צבר של חטיבת גבעתי, סא"ל לירן חג'בי, שהורשע בהתנהגות שאינה הולמת כלפי שתי חיילות ששירתו תחת פיקודו, ונידון להורדה לדרגת רב-סרן ותשלום פיצוי בסך 5,000 ש"ח למתלוננת נגדו.
משפטו של תא"ל אופק בוכריס.
חיים אישיים

מרקמן נשואה לעו"ד גלעד מרקמן, ולהם ארבעה ילדים. מתגוררת ברחובות.
הערות שוליים

↑  קובי פינקלר, האלופה השלישית בתולדות צה"ל: אורלי מרקמן נבחרה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים, באתר ערוץ 7, 4921 בנובמבר 2021
↑  כבוד: אורלי מרקמן מבאר שבע היא האלופה השלישית בתולדות צה"ל, באתר רדיו דרום, ‏22 בנובמבר 2021
↑  רותם שרון, גאווה מקומית: תא"ל אורלי מקרמן, במקור מב"ש - נבחרה לנשיאת בית הדין הצבאי, באתר באר שבע נט, ‏27 בנובמבר 2021
↑  דני בלר, גדלה בב"ש, למדה בנתיבות יורם ומקיף ד': נבחרה נשיאה לביה"ד הצבאי, באתר ברנז'ה באר שבע והנגב, ‏22 בנובמבר 2021
1 2  אמיר בוחבוט‏, אלופה שלישית בתולדות צה"ל: אורלי מרקמן נבחרה לנשיאות בית הדין הצבאי לערעורים, באתר וואלה, 21 בנובמבר 2021
1 2   אלופה אורלי מרקמן, באתר צה"ל
↑  eagleray, הבוגרים שלנו, באתר קרן וקסנר ישראל (באנגלית אמריקאית)
↑   מונתה נשיאת בית הדין הצבאי לערעורים, באתר צה"ל, 13 בפברואר 2022
↑  חנן גרינברג, חובש צבאי אנס חיילת - ונשלח ל-4 שנות מאסר, באתר ynet, 28 בינואר 2009
↑  בריינר‏, הורשעו חיילי גבעתי שהשתמשו בילד כמגן אנושי, באתר וואלה, 3 באוקטובר 2010
↑  יהונתן ליס, אנשיל פפר, 3 חודשי מאסר על תנאי לחיילים שהשתמשו בילד כמגן אנושי בעופרת יצוקה, באתר הארץ, 22 בנובמסר 2010
↑  דנה ירקצי‏, בית הדין הצבאי קבע: לירן חג'בי יורד לדרגת רב-סרן, באתר וואלה, 2 ביולי 2015
↑  יואב זיתון, נשיאת בית הדין ושופט המחוזי הקשוח: זה ההרכב במשפט בוכריס, באתר ynet, 29 באוגוסט 2016
↑  מתייחדים עם זכר הנופלים: טקס זכרון בבית העלמין הצבאי, באתר עיריית רחובות, ‏4 במאי 2022
|  חברי פורום מטכ"ל |
| --- | --- | --- |
| הרמטכ"ל | רב-אלוף הרצי הלוי |  |
| סגן הרמטכ"ל | אלוף אמיר ברעם |  |
| ראשי אגפים | ראש אגף המודיעין: אלוף שלומי בינדר • ראש אגף המבצעים: אלוף עודד בסיוק • ראש אגף כוח האדם: אלוף דדו בר כליפא • ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה: אלוף מישל ינקו • ראש אגף התכנון: אלוף אייל הראל • ראש אגף התקשוב וההגנה בסייבר: אלוף אביעד דגן • ראש אגף האסטרטגיה והמעגל השלישי: אלוף אליעזר טולדנו |  |
| מפקדי זרועות | מפקד זרוע היבשה: אלוף נדב לוטן • מפקד חיל האוויר: אלוף תומר בר • מפקד חיל הים: אלוף דוד סער סלמה |  |
| מפקדי פיקודים | מפקד פיקוד הצפון: אלוף אורי גורדין • מפקד פיקוד המרכז: אלוף אבי בלוט • מפקד פיקוד הדרום: אלוף ירון פינקלמן • מפקד פיקוד העורף: אלוף רפי מילוא |  |
| קציני מטה נוספים | נשיאת בית הדין הצבאי לערעורים: אלוף אורלי מרקמן • מפקד המכללות הצבאיות ומפקד מפקדת העומק: אלוף נמרוד אלוני • מפקד הגיס המטכ"לי ופיקוד ההכשרות והאימונים: אלוף דוד זיני  • מפקד הגיס הצפוני ומערך התמרון: אלוף דן גולדפוס •  מתאם פעולות הממשלה בשטחים: אלוף רסאן עליאן • הפרקליטה הצבאית הראשית: אלוף יפעת תומר-ירושלמי • דובר צה"ל: תת-אלוף דניאל הגרי • היועץ הכספי לרמטכ"ל: תת-אלוף גיל פנחס • המזכיר הצבאי של ראש הממשלה: אלוף רומן גופמן • המזכיר הצבאי של שר הביטחון: תת-אלוף גיא מרקיזנו • המזכיר הצבאי של נשיא המדינה: תת-אלוף נעמה רוזן גרימברג • עוזר הרמטכ"ל: אלוף-משנה חיים בן-מויאל |  |
| אזרחים | מנכ"ל משרד הביטחון: אלוף (מיל') אייל זמיר • ראש מפא"ת: תת-אלוף (מיל') דני גולד • מבקר צה"ל: תת-אלוף (מיל') עופר שריג • מבקר מערכת הביטחון: תת-אלוף (מיל') יאיר וולנסקי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370845405171  LCCN: no2019191269  VIAF: 60151963608300310041   WorldCat (עם VIAF): 60151963608300310041 
קבלת דרגת אלוף ומינויה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים במשכן הנשיא
מינויה של אורלי מרקמן לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים, והעלאתה בדרגה לדרגת אלוף
2012 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2011   2010  2009 |  דגל ארצות הברית | 2012  בארצות הברית |  »»»  2013   2014   2015 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-2012 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 2012
2012 בארצות הברית היא השנה בה חגגה ארצות הברית 236 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: ברק אובמה (המפלגה הדמוקרטית)
סגן נשיא: ג'ו ביידן (המפלגה הדמוקרטית)
יושב ראש בית הנבחרים: ג'ון ביינר (המפלגה הרפובליקנית)
מנהיג הרוב בסנאט: הארי ריד (המפלגה הדמוקרטית)
הקונגרס: הקונגרס ה-112
נפטרו

20 בינואר – אטה ג'יימס, זמרת ומחברת שירים אמריקנית, זוכת ארבעה פרסי גראמי. (נולדה ב-1938)
3 בפברואר – זלמן קינג, במאי ומפיק אמריקאי
3 בפברואר – בן גזארה, שחקן אמריקאי (נולד ב-1930)
11 בפברואר – ויטני יוסטון, זמרת פופ, רית'ם אנד בלוז, גוספל וסול, כותבת ומלחינת שירים, ושחקנית קולנוע אמריקנית. (נולדה ב-1963)
29 בפברואר – דייווי ג'ונס, זמר ושחקן הבריטי, חבר להקת המאנקיז ותושב ארצות הברית. (נולד ב-1945)
5 במרץ – רוברט שרמן, פזמונאי אמריקאי
7 באפריל – מייק וולאס, עיתונאי, מנחה טלוויזיה ושחקן. (נולד ב-1918)
18 באפריל – דיק קלארק, מנחה טלוויזיה (נולד ב-1929)
4 במאי – אדם יאוך, ראפר אמריקני, חבר בלהקת ההיפ הופ ביסטי בויז (נולד ב-1964)
8 במאי – מוריס סנדק, צייר, מאייר וסופר יהודי-אמריקאי (נולד ב-1928)
17 במאי – דונה סאמר, זמרת אמריקאית (נולד ב-1948)
5 ביוני – ריי ברדבורי, סופר מדע בדיוני ופנטזיה אמריקאי (נולד ב-1920)
11 ביוני – אן רת'רפורד, שחקנית קנדית-אמריקאית
13 ביוני – ויליאם נולס, כימאי אמריקאי וחתן פרס נובל לכימיה בשנת 2001 (נולד ב-1917)
16 ביוני – סוזן טיירל, שחקנית אמריקאית
17 ביוני – רודני קינג, עבריין שהורשע בפלילים ממוצא אפרו אמריקאי אשר היה קורבן לאלימות משטרתית (נולד ב-1965)
26 ביוני – נורה אפרון, תסריטאית, במאית מפיקה, סופרת ועיתונאית אמריקאית יהודייה. (נולדה ב-1941)
3 ביולי – אנדי גריפית', שחקן קולנוע וטלוויזיה, זמר ומפיק (נולד ב-1926)
8 ביולי – ארנסט בורגניין, שחקן אמריקאי (נולד ב-1917)
13 ביולי – ריצ'רד ד. זאנוק, מפיק אמריקאי
15 ביולי – סלסט הולם, שחקנית אמריקאית
22 ביולי – פרנק פירסון, במאי ותסריטאי אמריקאי
23 ביולי – סאלי רייד, האסטרונאוטית האמריקאית הראשונה שטסה לחלל (נולדה ב-1951)
24 ביולי – שרמן המסלי, כוכב הסדרה "משפחת ג'פרסון" (נולד ב-1938)
24 ביולי – צ'אד אוורט, שחקן אמריקאי
31 ביולי – גור וידאל, סופר אמריקאי (נולד ב-1925)
6 באוגוסט – מרווין האמליש, מלחין אמריקאי
20 באוגוסט – פיליס דילר, שחקנית אמריקאית
23 באוגוסט – ג'רי נלסון, שחקן ובובנאי אמריקאי
25 באוגוסט – ניל ארמסטרונג, אסטרונאוט אמריקאי, והאדם הראשון שדרך על הירח (נולד ב-1930)
1 בספטמבר – האל דייוויד, תמלילן יהודי-אמריקאי (נולד ב-1921)
3 בספטמבר – מייקל קלארק דאנקן, שחקן קולנוע אמריקני, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר וזוכה פרס סאטורן לשנת 1999. (נולד ב-1957)
25 בספטמבר – אנדי ויליאמס, זמר אמריקאי (נולד ב-1927)
26 בספטמבר – ג'וני לואיס, שחקן אמריקאי (נולד ב-1983)
10 באוקטובר – אלכס קאראס, שחקן אמריקאי
21 באוקטובר – ג'ורג' מקגוורן, היסטוריון, סופר ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת דקוטה הדרומית והיה מועמד לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בבחירות בשנת 1972 (נולד ב-1922)
5 בנובמבר – אליוט קרטר, מלחין אמריקאי. (נולד ב-1908)
23 בנובמבר – לארי הגמן, שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקני. (נולד ב-1931)
5 בדצמבר – דייב ברובק, פסנתרן ג'אז אמריקאי. (נולד ב-1920)
17 בדצמבר – דניאל אינווי, פוליטיקאי אמריקאי. (נולד ב-1924)
24 בדצמבר – צ'ארלס דרנינג, שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אמריקאי. (נולד ב-1923)
24 בדצמבר – ג'ק קלוגמן, שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון אמריקאי. (נולד ב-1922)
27 בדצמבר – נורמן שוורצקופף, מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית, ומפקד כוחות הקואליציה בזמן מלחמת המפרץ. (נולד ב-1934)
הערות שוליים

↑  BBC News - US non-lethal weapon 'wish list' revealed on the net
↑  דניס ויטצבסקי‏, ויקיליקס: "קומנדו ישראלי השמיד מתקני גרעין באירן", באתר וואלה, 27 בפברואר 2012
↑  אהוד קינן, אחרי 244 שנים: בריטניקה תעבור לרשת בלבד, באתר ynet, 14 במרץ 2012
↑
↑  BBC News - US recognises Syria opposition coalition says Obama
| שנים בארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-18 | 1776 • 1777 • 1778 • 1779 • 1780 • 1781 • 1782 • 1783 • 1784 • 1785 • 1786 • 1787 • 1788 • 1789 • 1790 • 1791 • 1792 • 1793 • 1794 • 1795 • 1796 • 1797 • 1798 • 1799 • 1800 |  |
| המאה ה-19 | 1801 • 1802 • 1803 • 1804 • 1805 • 1806 • 1807 • 1808 • 1809 • 1810 • 1811 • 1812 • 1813 • 1814 • 1815 • 1816 • 1817 • 1818 • 1819 • 1820 • 1821 • 1822 • 1823 • 1824 • 1825 • 1826 • 1827 • 1828 • 1829 • 1830 • 1831 • 1832 • 1833 • 1834 • 1835 • 1836 • 1837 • 1838 • 1839 • 1840 • 1841 • 1842 • 1843 • 1844 • 1845 • 1846 • 1847 • 1848 • 1849 • 1850 • 1851 • 1852 • 1853 • 1854 • 1855 • 1856 • 1857 • 1858 • 1859 • 1860 • 1861 • 1862 • 1863 • 1864 • 1865 • 1866 • 1867 • 1868 • 1869 • 1870 • 1871 • 1872 • 1873 • 1874 • 1875 • 1876 • 1877 • 1878 • 1879 • 1880 • 1881 • 1882 • 1883 • 1884 • 1885 • 1886 • 1887 • 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 |  |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
הדמיית החללית דרגון עוגנת בתחנת החלל הבינלאומית ב-22 במאי 2012
מארס סיינס לברטורי של נאס"א נחת על הכוכב מאדים. תמונת הדמיה.
ברק אובמה מנצח במערכת הבחירות הנשיאותיות ה-57 של ארצות הברית
ויטני יוסטון
ריי ברדבורי
ניל ארמסטרונג
ארנסט בורגניין
מייקל קלארק דאנקן
קים טוק-הון

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
קים טוק-הון (בקוריאנית: 김덕훈; נולד בשנת 1961) הוא ראש ממשלת קוריאה הצפונית מאז אוגוסט 2020. בנוסף הוא חבר מלא בפוליטביורו של מפלגת הפועלים של קוריאה, המפלגה השלטת בקוריאה הצפונית.
ביוגרפיה

שימש בעבר ראש ועדת התקציב בפרלמנט הצפון קוריאני, אספת העם העליונה. בנוסף היה שליח במשלחות שיתוף פעולה עם קוריאה הדרומית. לאחר מכן מונה לסגן ראש הממשלה. במאי 2016 במהלך הקונגרס השביעי של מפלגת הפועלים של קוריאה הוא מונה לחבר הוועד המרכזי של המפלגה. ב-11 באפריל 2019 מונה לחבר ללא זכות הצבעה בפוליטביורו וב-31 בדצמבר של אותה שונה מונה לחבר בעל זכות הצבעה כמו גם סגן ראש המפלגה עם אחריות לאגף פרסונל (כוח אדם). יכול להיות כי קודם הודות לפרשיית שחיתות שחשף בפני המנהיג קים ג'ונג און בפברואר 2020.
ב-13 באוגוסט, עם הדיווחים אודות התפרצות נגיף הקורונה בקוריאה הצפונית והצפות שפקדו את חלקה הדרומי של המדינה, הוא מונה לראש ממשלת קוריאה הצפונית (ראש הקבינט) ומונה לחבר בפרזידיום של הפוליטביורו.
הערות שוליים

↑  N.K. leader warns against accepting outside assistance over flood damage due to virus risk
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קים ג'אה-ריונג | ראש הקבינט של קוריאה הצפונית מכהן | הבא: |
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא קוריאה הצפונית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרכזית בת גלים

| --- | --- |

מרכזית בת גלים, ממנה מזדקר בית אגד המאופיין בסגנון אדריכלות ברוטליסטי ובתכנון אריה שרון, בנימין אידלסון, אריה פרייברגר, שמואל רוזוב והמהנדס אשר מילשטין (1997)
 מידע כללי
 סוג:  מסוף אוטובוסים 
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  ברוטליזם
 
 קואורדינטות:  32°49′46″N 34°59′00″E﻿ / ﻿32.82941389°N 34.98328889°E﻿ / 32.82941389; 34.98328889
 he
 
חנויות הרוסות בתחנה המרכזית הנטושה
התחנה המרכזית בת גלים ממוקמת בשכונת בת גלים בעיר התחתית של חיפה, ופעלה בשנים 1974–2003, הייתה חלק ממערך התחבורה הציבורית הפנים-עירונית בחיפה, והבין-עירונית ממנה יצאו אוטובוסים לכל רחבי ישראל.
מבנה התחנה

מבנה התחנה מתנשא לגובה ומאכלס  גם את בניין אגד. המבנה תוכנן על ידי משרד האדריכלים שרון-אידלסון יחד עם רוזוב-פרייברגר. תכנון הקונסטרוקציה הייחודית לתחנה הופקד בידי המהנדס אשר מילשטין ממשרד המהנדסים "א. מילשטין - א. זינגר". בעבר שכנו בבניין גם משרדי הנהלת חברת החשמל עד שעברו למגדל חברת החשמל בדרום העיר. הרציפים העירוניים מוקמו בחלק העליון של התחנה, הקרוב לכניסה, כדי שהאוטובוסים המגיעים לא ירדו לקומה הבין-עירונית. כמו כן קיים מעבר תת-קרקעי המחבר בין תחנת רכבת בת גלים, מרכזית בת גלים, והתחנות לכיוון מזרח הממוקמות בצידה השני של דרך ההגנה. המעבר איפשר גישה נוחה לקווים החולפים על פני התחנה בדרכם מזרחה - במקור היו אלה הקווים מטירת כרמל ועתלית לכיוון הדר הכרמל. במבנה היו כ-40 חנויות, שני סניפי בנק, סניף דואר, אולם אירועים וקיוסקים.
בצמוד לתחנה היה מוסך לטיפול באוטובוסים עם 16 עמדות, חמש תחנות תדלוק, וחניון ל-200 אוטובוסים.