stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכון יונתן לחקר הטרור
הערות שוליים

1 2  ראשי המדינה - בוועד הציבורי של "מכון יונתן", באתר מעריב, ‏10 באוקטובר 1976
↑  להיות בנימין נתניהו: מה מניע את הפוליטיקה והשלטון של המנהיג השורד מכולם? // יונתן שם־אור, באתר מגזין ליברל, ‏10 במאי 2016
1 2  עינת ברקוביץ׳ ובירנית גורן,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'בנימין נתניהו, התחקיר הראשון, באתר זמן ישראל, ‏21 ביוני 1996'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000001-QINU`"'
נילי (אפגניסטן)

| --- | --- |

נילי, נובמבר 2011
 מדינה:  אפגניסטן אפגניסטן
 מחוז:  דאיכונדי
 שטח:  591.2 קמ"ר
 גובה:  2,022 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  42,832 (21 בספטמבר 2020)
  ‑ צפיפות:  72.45 נפש לקמ"ר (21 בספטמבר 2020)
 קואורדינטות:  33°43′00″N 66°07′00″E﻿ / ﻿33.716666666667°N 66.116666666667°E﻿ / 33.716666666667; 66.116666666667 
 אזור זמן:  UTC +4:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אפגניסטן מוגדלת) קאבול קנדהאר הראת מזאר-י שריף ג'לאלאבאד לשכר גאה תאלקאן ח'וסת שברגאן ע'זני א י ר א ן  פקיסטן הודו סין טג'יקיסטן אוזבקיסטן טורקמניסטןנילי(למפת אפגניסטן רגילה) קאבול קנדהאר הראת מזאר-י שריף ג'לאלאבאד לשכר גאה תאלקאן ח'וסת שברגאן ע'זני א י ר א ן  פקיסטן הודו ס. טג'יקיסטן אוזבקי. טורקמניסטןנילי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נילי (בפשטו, פרסית ודארי: نیلی) היא עיר במרכז אפגניסטן ובירת מחוז דאיכונדי. על פי אומדן רשמי מתאריך 21 בספטמבר 2020, התגוררו בעיר 42,832 בני אדם.
העיר שוכנת בגובה ממוצע של 2,022 מטר, ולכן מתאפיינת בתנאי מזג אוויר קשים, במיוחד במהלך חודשי החורף.
בסמוך לעיר שוכן נמל תעופה קטן, הקרוי על שם העיר.
היסטוריה

נילי הפכה לבירת מחוז דאיכונדי במרץ 2004. לפני כן, היא הייתה עיר רגילה במחוז אורוזגאן הגדול יותר לפני 2004. בשל חוסר הנגישות הגאוגרפית והחורף הקשה, רק באפריל 2007 פתח האו"ם משרד של UNAMA (אנ') בעיר.
במהלך חודש דצמבר 2008, עזרא ג'עפרי מונתה על ידי הנשיא חאמיד כרזאי לתפקיד ראש עיריית נילי, ובכך הפכה לאישה הראשונה באפגניסטן שקיבלה מעמד ראש עירייה.
ב-14 באוגוסט 2021, נילי נכבשה על ידי הטליבאן והפכה לבירת המחוז העשרים וארבע שנפלה לידי הטליבאן, כחלק מהשתלטות הטליבאן מחדש על אפגניסטן ב-2021.
כלכלה

מקור ההכנסה העיקרי של תושבי נילי הוא חקלאות, מסחר, תחבורה, תיירות והעברות כספים. האזור מפורסם בגידול שקדים. סכר סוח'תכ ממוקם כמה קילומטרים ממזרח לעיר.
הערות שוליים

↑  Afghanistan: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
1 2  Starry Nights & Chaikhana Floors: A Journey Through Daykundi, Afghanistan, adventuresoflilnicki.com
↑  Uzra Jafari - Mayor of Nili - Whois - xwhos.com, xwhos.com
↑  Azra Jafari, four years of hard work as Afghanistan’s first female mayor | Club de Madrid, clubmadrid.org
ערך זה הוא קצרמרבנושא אפגניסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסל הנערה הרוקדת

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  לא ידוע, תרבות עמק האינדוס
 תאריך יצירה:  2300 לפנה"ס
 טכניקה וחומרים:  שיטת השעווה האבודה ברונזה וארד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  5 ס״מ 
 גובה:  10.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  הודו
 
פסל הנערה הרוקדת הוא פסל ברונזה פרהיסטורי שהתגלה בעיר מואנג'ודארו מתרבות עמק האינדוס (בפקיסטן המודרנית), שהייתה אחת הערים הקדומות ביותר שנחשפו מעולם. הפסל מתוארך ל-2300 לפנה"ס ונעשה בשיטת השעווה האבודה. גודלו של הפסל הוא 10.5 סנטימטר ומתאר נערה עירומה עם קישוטים מסוגננים, הניצבת בעמידה חופשית, נטורליסטית.
פסל הנערה הרוקדת נחשב ליצירת אמנות, והוא אחד מחפצי האמנות המפורסמים של תרבות עמק האינדוס.
היסטוריה

הפסל התגלה לראשונה על ידי הארכאולוג הבריטי ארנסט מקאי (אנ') במואנג'ודארו בשנת 1926, והועבר למוזיאון הלאומי ניו דלהי (אנ'), לאחר שהוקצה להודו בחלוקת הודו בשנת 1947.
לאחר החפירה במואנג'ודארו בשנת 1926, הממצאים שנמצאו ואחרים הופקדו בתחילה במוזיאון לאהור (אנ'), אך לאחר מכן עברו למכון הארכאולוגי של הודו בניו דלהי. הרשויות הפקיסטניות החדשות ביקשו להשיב את הממצאים ממואנג'ודארו שנחפרו בשטחן, אך השלטונות בהודו סירבו. בסופו של דבר הושג הסכם לפיו הממצאים, המסתכמים בכ -12,000 חפצים, חולקו באופן שווה בין המדינות; במקרה של "שתי הדמויות המפוסלות המפורסמות ביותר", פקיסטן ביקשה וקיבלה את דמותו של המלך הכהן (אנ'), בעוד הודו שמרה על הנערה הרוקדת הקטנה בהרבה.
תיאור

זוהי אחת משתי יצירות אמנות מברונזה שנמצאו ב-מואנג'ודארו המציגות תנוחות גוף אנושיות יומיומיות בהשוואה לתנוחות רשמיות יותר. הנערה עירומה, עונדת מספר צמידים ושרשרת ומוצגת בעמידה חופשית עם יד אחת על ירכה. היא עונדת 25 צמידים על זרועה השמאלית ו-4 צמידים על זרועה הימנית, וחפץ כלשהו שטרם זוהה הוחזק בידה השמאלית, המונחת על ירכה; שתי הזרועות ארוכות במיוחד. למחרוזת שלה שלושה תליונים גדולים. שיערה הארוך אסוף ומונח על כתפה.
ג'ון מרשל, הארכאולוג במואנג'ודארו שמצא את הפסל, תיאר את הדמות:
נערה צעירה, ידה על ירכה בתנוחה חצי חצופה...
הארכאולוג הגיב בהפתעה כשראה את הפסלון הזה יחד עם ממצאים נוספים. הוא ציין:
כשראיתי אותם לראשונה התקשיתי להאמין שהם פרהיסטוריים
הארכאולוג גרגורי פושל (אנ') תיאר את הנערה הרוקדת:
יצירת האמנות הכובשת ביותר מאתר אינדוס.. אולי לא בטוח שזו רקדנית, אבל היא הייתה טובה במה שהיא היא עשתה והיא ידעה זאת.
לפי מומחה לתרבות עמק האינדוס ג'ונתן קנויר (אנ'), קריאת הדמות כרקדנית "מבוססת על תפיסה בריטית קולוניאלית של רקדנים הודים, אך סביר יותר שהיא מייצגת אישה נושאת מנחה".
מרבית מכוני המחקר כמו המוזיאון הלאומי ניו-הודו, ממשיכים לראות בדמות כרקדנית.
הפסל הוביל לשתי תובנות חשובות אודות תרבות עמק האינדוס: ראשית ההבנה כי בני תרבות זו ידעו להשתמש בטכניקה של מיזוג מתכות, יציקות ושיטות מתוחכמות אחרות, ושנית שבידור, במיוחד ריקוד, היה חלק מהותי מהתרבות. נערת הברונזה נוצרה בטכניקת יציקת השעווה האבודה ומציגה את המומחיות של האנשים בייצור עבודות ברונזה וארד במהלך אותה תקופה.
פסלון ברונזה דומה נמצא על-ידי הארכאולוג הבריטי ארנסט מקאי במהלך 1930–1931 במואנג'ודרו. השימור, כמו גם איכות האומנות, ירודים מזה של הנערה הרוקדת הידועה. הפסל מוצג במוזיאון הלאומי של פקיסטן שבקראצ'י.
ראו גם

אמנות פרהיסטורית
הערות שוליים

↑  התארוך המוקדם הוא 2300 לפנה"ס בעוד שהתחום המשוער לפי חוקרים שונים הוא בין 2300 ל-1750 לפנה"ס.
1 2 3  "Collections:Pre-History & Archaeology". National Museum, New Delhi. נבדק ב-3 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  McIntosh, Jane R. (2008). The Ancient Indus Valley : New Perspectives. Santa Barbara, California: ABC-CLIO. pp. 281, 407. ISBN 9781576079072. נבדק ב-15 בנובמבר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Singh, Upinder (2008). A History of Ancient and Early Medieval India : from the Stone Age to the 12th century. New Delhi: Pearson Education. p. 162. ISBN 9788131711200. נבדק ב-15 בנובמבר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Nalapat, Dr Suvarna (2013-02-16). Origin of Indians and their Spacetime (באנגלית). D C Books. ISBN 9789381699188.
↑  Possehl, Gregory L. (2002). The indus civilization : a contemporary perspective (2. print. ed.). Walnut Creek, California: AltaMira Press. p. 114. ISBN 9780759101722. נבדק ב-15 בנובמבר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Bronze female figure, Mohenjodaro". Masterfile. נבדק ב-15 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
פול רודג'רס

| --- | --- |

רוג'רס מופיע עם קווין בשנת 2005
 לידה:  17 בדצמבר 1949 (בן 75) מידלסברו, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Paul Bernard Rodgers 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 סוגה:  רוק, בלוז רוק, רוק כבד, בלוז
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס 
 בן או בת זוג:  סינתיה קרולק 
 www.paulrodgers.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פול רודג'רס (באנגלית: Paul Rodgers; נולד ב-17 בדצמבר 1949) הוא זמר, וכותב שירים בריטי-קנדי. רודג'רס היה הסולן הראשי של להקות רבות, כולל Free, Bad Company, The Firm ו-The Law. הוא הופיע גם כאמן סולו, ושיתף פעולה עם החברים הפעילים הנותרים בקווין תחת הכינוי קווין+פול רודג'רס. סקר במגזין "רולינג סטון" דירג אותו במקום ה-55 ברשימת "100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים". בשנת 2011 קיבל רודג'רס את פרס Ivor Novello של האקדמיה הבריטית על תרומה יוצאת דופן למוזיקה הבריטית.
רודג'רס צוין כבעל השפעה משמעותית על מספר זמרי רוק בולטים. ב-1991, ג'ון מלנקמפ כינה את רודג'רס "זמר הרוק הטוב ביותר אי פעם". פרדי מרקורי אהב במיוחד את רודג'רס ואת הסגנון האגרסיבי שלו.
קריירה

פול ברנרד רוג'רס נולד במידלסברו, אנגליה. הוא ניגן בס בלהקה בשם The Roadrunners. קולין בראדלי היה הקול המוביל בלהקה אולם הוא שכנע את רודג'רס לשיר ולהוביל את הלהקה שכן הוא העדיף להתמקד בנגינה בגיטרה ואחיו הבכור ג'ו (שניהל את הלהקה) תמך ברעיון. רגע לפני שעזבה את מידלסברו לסצנת המוזיקה הלונדונית, הלהקה שינתה את שמה ל-The Wildflowers. חברים נוספים בלהקה זו היו מיקי מודי (לאחר מכן היה ב-Whitesnake) וברוס תומאס (שעבר לאלביס קוסטלו והאטרקציות).
רוג'רס הצטרף ב-1968 כזמר וכותב שירים ללהקת הבלוז Free. ב-1970, הם עלו במצעדי הרדיו הבינלאומיים עם "All Right Now", אותו כתב רודג'רס עם הבסיסט של הלהקה אנדי פרייזר. הסינגל הגיע למקום ראשון ביותר מ-20 מדינות וזכה להכרה על ידי ASCAP בשנת 1990 על למעלה ממיליון השמעות רדיו בארצות הברית.
לזמן קצר, Free היו לצד לד זפלין אחת הלהקות הבריטיות הרווחיות ביותר. Free הוציאה ארבעה אלבומים עם שילוב של בלוז, בלדות ורוק שהצליחו מאוד בבריטניה. בשנת 2000, השיר "All Right Now" הגיע לשני מיליון השמעות רדיו בבריטניה, ואז הוענק פרס לרוג'רס כאחד משני הכותבים.
לאחר ההתפרקות הראשונה של Free באביב 1971, רודג'רס הקים לזמן קצר להקה בת שלושה חברים בשם Peace. לצד הבסיסט סטיוארט מקדונלד והמתופף מיק אנדרווד, רודג'רס ניגן בגיטרה והיה הזמר המוביל. Peace הייתה להקת החימום בסיבוב ההופעות של מוט דה הופל בשנת 1971, אך התפרקה כאשר Free התאחדה שוב בתחילת 1972. שני שירים של Peace נכללו בסופו של דבר בדיסק החמישי של האוסף Free Songs of Yesterday משנת 2000, יחד עם שיר שרודג'רס הקליט עם המייטלס.
הערות שוליים

↑  "Discography". Paul Rodgers Official Site. נבדק ב-28 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Queen and Paul Rodgers: The Cosmos Rocks". In the news. 10 בספטמבר 2008. אורכב מ-המקור ב-4 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "100 Greatest Singers of All Time". Rolling Stone. 27 בנובמבר 2008. נבדק ב-9 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Topping, Alexandra (19 במאי 2011). "Plan B aka Ben Drew takes top honours at Ivor Novello awards". The Guardian. London, England. נבדק ב-25 ביוני 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Media, Spin L.L.C. (באוגוסט 1991). "Soul Searching". Spin. נבדק ב-7 ביולי 2012. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "History – Biography". Micky Moody. נבדק ב-9 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hits of the World". Billboard. 10 בספטמבר 1970. נבדק ב-28 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397305005171  PLWABN: 9810563172605606  BNE: XX1092224  BnF: cb14039653r (data)  GND: 134499891  ISNI: 0000 0001 1443 2662  LCCN: n91096794  MusicBrainz: 723f72bc-b000-42cb-a20d-9f43fee17456  NKC: xx0023969  SUDOC: 080852475  VIAF: 46961787   WorldCat (עם VIAF): 46961787
לוסינדה ריילי

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1966 ליסבורן, צפון אירלנד
 פטירה:  11 ביוני 2021  (בגיל 55)
 שם לידה:  Lucinda Kate Edmonds 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 עיסוק:  שחקנית, סופרת
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות התיאטרון איטליה קונטי 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  ספרות היסטורית, ספרות רומנטית
 יצירות בולטות:  בית הסחלבים, שבע אחיות
 תקופת הפעילות:  1992–2021 (כ־29 שנים) 
 בן זוג:  אוון ויטקר, סטיבן ריילי
 lucindariley.co.uk
 
לוסינדה ריילי (באנגלית: Lucinda Riley;‏ 16 בפברואר 1965 – 11 ביוני 2021) הייתה שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה וסופרת צפון אירית שכתבה ספרות היסטורית ורומנטית.
ביוגרפיה

לוסינדה ריילי לבית אדמונדס נולדה בליסבורן (אנ'), צפון אירלנד, להוריה, ג'נט ודונלד אדמונדס. עד גיל חמש התגוררה עם הוריה בכפר דרמברג (אנ') סמוך לבלפסט, אז העתיקה המשפחה את מגוריה ללסטרשייר, מחוז הנמצא בצפון מזרח אנגליה. אמה הייתה שחקנית ואביה עבד בחברת טקסטיל.
בגיל 14 החלה לוסינדה ללמוד בלט ותיאטרון באקדמיה לאמנויות התיאטרון של איטליה קונטי Italia Conti Academy of Theatre Arts (אנ') בלונדון.
כשהייתה בת 16 קיבלה את התפקיד המרכזי הראשון שלה כשחקנית ב-BBC בסדרה "מחפשי האוצר" שנכתבה על ידי סופרת הילדים אדית נסביט. היא המשיכה לשחק עוד כשבע שנים. במהלך תקופה זו נישאה לשחקן אוון ויטקר. הזוג התגרש לאחר שנולד להם בן.
קריירת המשחק שלה נקטעה כשחלתה במונונוקלאוזיס זיהומי, אז החלה לעסוק בכתיבה.
בשנת 1992 יצא לאור ספרה הראשון "אוהבים ושחקנים".
בשנת 1998 חזרה לוסינדה לאנגליה (לאחר שהתגוררה באירלנד מספר שנים), שם נישאה בשנית בשנת 2000 לסטיבן ריילי, שינתה את שם משפחתה לריילי וילדה שלושה ילדים. את תקופת גידול הילדים הקדישה לכתיבת שלושה רומנים.
ב-2013 החליטה ריילי לכתוב סדרה בת שבעה ספרים המבוססת אלגורית על המיתוסים והאגדות של הפליאדות ובעלה הפך לסוכנה ומנהלה הספרותי.
ב-2015 רכשה ריילי חווה במערב קורק באירלנד, שם כתבה את חמשת ספריה האחרונים.
בשנת 2016 רכשה המפיקה רפאלה דה לורנטוס את זכויות הטלוויזיה לסדרת הרומנים "שבע האחיות".
בשנת 2017 אובחנה לוסינדה ריילי כחולת סרטן ובשנת 2021 נפטרה ממחלתה.
שלושה שבועות לפני מותה התפרסם ספרה "האחות הנעדרת", הספר השביעי בסדרת "שבע האחיות". הספר השמיני והאחרון בסדרה "אטלס - סיפורו של פא סולט" הושלם לאחר מותה על ידי בנה הארי ויטקר.
יצירתה > ספרים שכתבה תחת השם לוסינדה אדמונס

אוהבים ושחקנים (1992)
יופי מוסתר (1993)
מכושף (1994)
לא ממש מלאך (1995)
אריה (1996)
מאבד אותך (1997)
משחקים באש (1998)
לראות כפול (2000).
יצירתה > ספרים שכתבה תחת השם לוסינדה ריילי

בית הסחלבים (ידוע גם בשם פרח חממה) (2010) תורגם לעברית בשנת 2019 (הספר בקטלוג ULI)
הנערה על הצוק (2011)
האור מאחורי החלון (הידוע גם בשם גן הלבנדר) (2012)
ורד חצות (2013)
עץ המלאך (2014)
הנערה האיטלקית (שכתוב של אריה) (2014)
עץ הזית (פורסם גם כסוד הלנה) (2016)
מכתב האהבה (שכתוב של לראות כפול) (2018)
חדר הפרפר (2019).
יצירתה > ספרים שכתבה תחת השם לוסינדה ריילי > סדרת שבע האחיות

שבע האחיות (2014), תורגם לעברית בשנת 2019
אחות הסערה (2015), תורגם לעברית בשנת 2020 (הספר בקטלוג ULI)
אחות הצללים (2016),תורגם לעברית בשנת 2020 (הספר בקטלוג ULI)
אחות הפנינים (2017), תורגם לעברית בשנת 2021 (הספר בקטלוג ULI)
אחות הירח (2018), תורגם לעברית בשנת 2021 (הספר בקטלוג ULI)
אחות השמש (2019) תורגם לעברית בשנת 2022 (הספר בקטלוג ULI)
האחות החסרה (2021) - תורגם לעברית בספטמבר 2022
אטלס - סיפורו של פא סולט (2023)
פרסים

ספריה של ריילי היו מועמדים לכמה פרסים:
פרס Premio Bancarella (אנ') באיטליה ופרס הספרים היפים בגרמניה.
בשנת 2020 זכתה ריילי בפרס הפלטיניום בהולנד על 300,000 עותקים של רומן אחד בשנה אחת, פרס שזכה בו גם הספר הארי פוטר.
הערות שוליים

↑  About Lucinda, lucindariley.co.uk הדף הרשמי של לוסינדה רייל
↑  ראיון עם לוסינדה ריילי
↑  זכויות הטלוויזיה לסדרה "שבע אחיות
↑  לוסינדה ריילי והארי ויטאקר,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'‏שנה וחצי אחרי מותה, הספר האחרון של לוסינדה ריילי יוצא לאור, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2023
↑  ורד חצות - לקריאת הפרק הראשון באתר סטימצקי, באתר www.steimatzky.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394747505171  PLWABN: 9810583036105606  BIBSYS: 11046861  BnF: cb166571392 (data)  GND: 122638530  ICCU: MODV645619  ISNI: 0000 0000 1620 7496  LCCN: nb2011027078  LNB: 000182707  MusicBrainz: 653bc3ef-e6a0-4cc3-888f-7a9342b45fad  NKC: xx0159938  NLA: 52578381  NLG: 332292  NSK: 000594240  NTA: 111818311  RERO: 02-A018875748  SUDOC: 172528860  VIAF: 186758403   WorldCat (עם VIAF): 186758403
רקפת גינסברג

| --- | --- |
מנכ"לית התנועה המסורתית
 לידה:  25 באוקטובר 1969 (בת 55) פתח תקווה
 מדינה:  ישראל
 מקצוע:  עבודה סוציאלית
 תפקיד:  מנכ"לית התנועה המסורתית בישראל ויושב ראש מרכז ייעוץ לאישה
רקפת גינסברג (נולדה ב-1969) היא מנכ"לית התנועה המסורתית בישראל ויו"ר מרכז ייעוץ לאישה, פעילה לשינוי חברתי ובעלת הכשרה כעובדת סוציאלית.
ביוגרפיה

גינסברג נולדה וגדלה בפתח תקווה, למדה בתיכון אחד העם. בעלת תואר ראשון ושני בעבודה סוציאלית מאוניברסיטת תל אביב.
ב-1995 הקימה גינסברג שרות סוציאלי לאזרחים עובדי צה"ל, אותו ניהלה עד לשנת 2001.
בין השנים 2006–2008, שימשה שליחה של הסוכנות היהודית במילווקי. שליחות זו עיצבה במידה רבה את השקפתה כפי שכתבה במאמר באתר הארץ.
הייתה לאישה הראשונה לכהן כמנכ"לית בתנועה המסורתית בישראל, עם מינויה לתפקיד בשנת 2020.
פעילותה והשקפתה

גישתה של גינסברג היא כי "אמונה היא החיים עם חוסר ודאות". כמו כן, היא דוגלת בשיח ישיר עם הציבור ועשייה תוך שיתוף ועבודה קהילתית.
ברקע הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, התראיינה גינסברג בהסכת 'כיוון הרוח' מבית כאן, בהגשת בני טיטלבוים. בפרק נדונה ההשפעה הצפויה לקואליציה בה חבר רב רפורמי, וכן עמדו בשידור על הפער הקיים לעיתים בשיח הישראלי בין המונח מסורתיים לבין התנועה המסורתית, ועל השינוי המיוחל לתפילה שווה בכותל המערבי. בפרק השני בהסכת עסקו השניים בהיעדר נציגות חרדית בממשלה, ובאפשרות להכרה בגיור שאינו אורתודוקסי. בנובמבר 2021 פורסם באתר מקור ראשון מאמר דעה של גינסברג בנושא מתווה הכותל.
בינואר 2022, במסגרת מאמר דעה באתר "ישראל היום", טענה גינסברג כי מדינת ישראל מתכחשת לזרמים שונים וזאת על אף ש-13% מהציבור היהודי רואה בעצמו חלק מהיהדות הזאת.
ביולי 2023, לקראת ט' באב כתבה במאמר דעה באתר ובעיתון "ישראל היום" כי "חייבים להשריש את ההיסטוריה הכואבת של החורבן במערכת החינוך עד כדי כך שבעוד עשור או שניים לא יהיה אדם שיעבור בבית הספר, באוניברסיטה, בצבא ובכל מסגרת של מדינת ישראל שלא יכיר את אגדות חורבן הבית. אולי כך אנחנו והדורות הבאים נשכיל להתווכח על איך נראה הבית השלישי בלי לערער את יסודותיו".
חודש לאחר מכן, באוגוסט 2023, התראיינה בהרחבה למגזין "את" על הובלתה כאישה תנועה דתית. בתחילת שנת 2024 התפרסם באתר מעריב טור דעה שלה המביע חשש מהשיח הציבורי בישראל: "הטרמינולוגיה של כולנו הפכה צבאית ומיליטנטית, ועכשיו גם הדרך שבה אנחנו מנהלים את המחלוקות. את מה שאנחנו מייחסים לאויב, אנחנו לאט־לאט מתחילים להשליך אחד על השני בגלל עמדתנו הפוליטית. זה בכנסת, באולפנים, ועוד רגע עלול לגלוש גם אל הרחוב".
פעילותה והשקפתה > הרחבת הגיור בישראל

בינואר 2021 פורסם בגלובס טור דעה של גינסברג, ובו היא שטחה את משנתה באשר להליך הגיור. בין הדברים שאמרה: "אסור לנו, יהודים מסוגים שונים: מסורתיים, רפורמים ועל כל המגוון היהודי ישראלי הפורח בארץ - ליישר קו עם מיעוט קיצוני המבקש להכפיף גיור אחיד, אורתודוקסי, במסווה של "ממלכתי" על כולם. מדהים איך ציבור השומר על זכויותיו לבדלנות חינוכית כמיעוט תחת טענת ה"מגוון" מסרב לקבל את אותה טענה ממש. את הכשל הלוגי והמוסרי הזה יש לפרק, ובמהרה."
עם פסיקת בג"ץ במרץ 2021 כי המדינה תכיר בגיור רפורמי או קונסרבטיבי, התראיינה גינסברג ב-103FM, שם אמרה בין היתר כי "קיימת יותר מדרך אחת להיות יהודים". בהמשך הראיון התייחסה גינסברג לסוגיית הציונות בקרב זרמי היהדות השונים: "מאז ומעולם וגם בארצות הברית, ילדים מתפללים על שיבתם לציון. הם ציונים ושותפים בבניית מדינתנו". ראיון נוסף של גינסברג באותה העת התקיים בתוכניתם של ירון וילנסקי ויעקב ברדוגו בגל"צ, בין היתר הצרה על הימנעות ממשלות ישראל מקבלת החלטה בסוגיה.
פעילותה והשקפתה > פתיחות וסובלנות כלפי מגוון זרמים ואמונות

באוגוסט 2021 נפגשה גינסברג עם הרב האורתודוקסי אליעזר מלמד. הפגישה התקיימה ברקע ניסיון של גורמים קיצוניים להשליט הפרדה מגדרית ברחבה השווניות בכותל בליל תשעה באב באותה השנה.
כחודש קודם התראיינה גינסברג בעניין זה אצל יעל דן וכן אצל רזי ברקאי בגל"צ. בין היתר קוראת גינסברג להעדפת דיאלוג ושיח על פני מלחמה על זכויות בסיסיות בבית המשפט.
במאי 2023 התפרסם באתר ערוץ 7 על מפגש בין גינסברג וצוות התנועה המסורתית לבין מספר חברים מהגרעין התורני בעיר לוד, בה שוכנים משרדי התנועה. המפגש התקיים במסגרת "קואליציית ההסכמות". ב-15 באוקטובר 2024, נאמה בכיכר החטופים במסגרת ערב " שרים יחד לשובם" לצד מנהיגי ציבור נוספים נוספים ובהם הרב כרמי גרוס, רבה הראשון של חטיבת חשמונאים.
בסוף שנת 2024 פרסמה מאמר דעה בעיתון ובאתר מעריב וגינתה אירועי אלימות ממוסדת כנגד נוצרים שנבעו מבורות וחוסר סובלנות.
חיים אישיים

נשואה לאריאל ואמא לשלושה בנים, מתגוררת בראש העין.
ראו גם

התנועה המסורתית בישראל
הערות שוליים

↑  התנועה המסורתית : צוות התנועה המסורתית, באתר www.masorti.org.il
↑  וועד מנהל | מרכז ייעוץ לאשה
↑  הזמן של רקפת גינסברג, באתר www.zman.co.il
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'רקפת גינסברג,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'במילווקי למדתי את סוד היהדות | דעה, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2020
↑  מנכ”לית חדשה לתנועה המסורתית בירושלים: רקפת גינסברג
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'ברוך בואך רקפת גינסברג, נבדק ב-2021-08-29
↑  רקפת גינסברג: על מנהיגות, אמפתיה וחוסן, באתר ייצור ידע, ‏21 באפריל 2020
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000A-QINU`"'התנועה המסורתית פרק א – מתוך ההסכת (פודקאסט) "כיוון הרוח" | כאן, נבדק ב-2021-08-29
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'התנועה המסורתית פרק ב – מתוך ההסכת (פודקאסט) "כיוון הרוח" | כאן, נבדק ב-2021-08-30
↑  רקפת גינסברג, כותל אחד, מגוון יהודים, באתר מקור ראשון, ‏14.11.2021
↑  רקפת גינסברג, לקרוא למסורת בשמה: ישראל מתכחשת לרפורמים ולקונסרבטיבים, באתר ישראל היום, ‏02.05.2022
↑  רקפת גינסברג, שלא נכתוב את אגדת החורבן הבאה, ישראל היום, 2023
↑  תומי שטוקמן, כמנכ"לית אישה שעומדת בראש תנועה דתית, נתקלת רקפת גינסברג בלא מעט תוקפנות, אך ממשיכה לנהל שיח פלורליסטי עם כל מי שנקרה בדרכה, ואפילו אופטימית לגבי העתיד. ריאיון, באתר את, ‏28.08.2023
↑  רקפת גינסברג,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'‏הטרמינולוגיה של כולנו הפכה צבאית וככה גם הדרך בה אנחנו מנהלים את המחלוקות, באתר מעריב אונליין, 6 במרץ 2024
↑  רקפת גינסברג,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'‏עלינו לאפשר חופש בחירה בתהליך הגיור | דעה, רקפת גינסברג, באתר גלובס, 23 בינואר 2021
↑  רקפת גינסברג, מנכלית התנועה הקונסרבטיבית: קיימת יותר מדרך אחת להיות יהודים | 103fm, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
↑  בג"צ הכריע – במדינת ישראל יש יותר מדרך אחת להיות יהודי!, נבדק ב-2021-09-27
↑  פסגת פיוס נדירה: הרב הבכיר נפגש עם המנכ"לית הקונסרבטיבית, באתר ynet, 8 באוגוסט 2021
↑  לא מתרגש: הרב מלמד נפגש עם רקפת גינסברג, באתר "סרוגים", 8 באוגוסט 2021
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000001B-QINU`"'רקפת גינסברג בראיון ליעל דן בגל"צ על אירועי ט' באב בכותל (באנגלית), נבדק ב-2021-08-30
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000001D-QINU`"'רקפת גינסברג בראיון על המחאה על קיום כותל המשפחת, נבדק ב-2021-08-29
↑  יקי אדמקר‏, אחרי שנים של ציפייה, המתגיירים הרפורמים בירכו על פסיקת בג"ץ: "צעד ענק", באתר וואלה, 1 במרץ 2021
↑  יהונתן גוטליב, לוד: מפגש בין חברי הקהילה הדתית והקונסרבטיבית, באתר ערוץ 7, ‏31.05.2023
↑  רקפת גינסברג,'"`UNIQ--nowiki-00000021-QINU`"'‏הסובלנות הישראלית במבחן: איך איבדנו את הדרך כלפי נוצרים?, באתר מעריב אונליין, 30 בדצמבר 2024
תיכון רוואבי לבנות

| --- | --- |
 סוגה:  דרמת נעורים 
 יוצרים:  תימא שומלי 
 כותבים:  תימא שומלי 
 בימוי:  תימא שומלי 
 ארץ מקור:  ירדן 
 שפות:  ערבית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  12 
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס 
 אתר צילומים:  עמאן 
 אורך פרק:  45 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 תקופת שידור מקורית:  12 באוגוסט 2021 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תיכון רוואבי לבנות (בערבית: مدرسة الروابي للبنات) היא מיני סדרת טלוויזיה ירדנית על השפעת בריונות על נשים צעירות, בבימויה של תימא שומלי ובהפקת Filmizion Productions (מטעם נטפליקס).
המיני-סדרה בת שישה חלקים עלתה לראשונה ב-32 שפות וב-190 מדינות בנטפליקס ב-12 באוגוסט 2021. דובבה ליותר מ-9 שפות, כולל אנגלית, ספרדית, איטלקית, צרפתית, גרמנית וטורקית.  זוהי סדרת המקור הירדנית השנייה של נטפליקס אחרי ג'יני.
עלילה

לאחר שקבוצת בנות עוברות התעללויות ,הצקות ואלימות בבית הספר הפרטי שלהן, הן מתכננות נקמה. עם זאת, התוכניות שלהן מובילות לתוצאות נוראיות שמקשות להבדיל בין הקווים הדקים שבין בריון לקורבן.
הסדרה עוקבת אחרי כל אחת מהבנות מהתמודדויות שלהן כמו :הפרעות אכילה, בעיות זהות, בעיות משפחה, אלימות בבית, בריונות, קשים חברתיים, דחייה חברתית ועוד
הסדרה מנסה להסביר מה ההשפעה של מוות והתאבדות בקרב בני נוער
שחקניות ודמויות

אנדריה טייה — מרים
רקין סעד — נוף
נור טאהר — ליאן מוראד פתחי
יארה מוסטפא — דינה
ג'ואנה ארידה — ראניה
סלסביאלה א' — רוקאיה
הפקה

כאשר תימא שומלי הגתה את הרעיון לסדרה, היא לא חשבה דווקא על הפצת הסדרה בנטפליקס . על פי ראיון שהעניקה שומאלי לטלוויזיה עמאן, "פלטפורמת הסטרימינג העולמית אהבה את התוכנית ותרגמה אותה למספר שפות". שומאלי גם ציינה באותו ראיון שמטרתה הייתה ליצור דיאלוג על המושג בריונות, שכן כשהיא עלתה לא נעשה שימוש במושג "ולא ידענו מה המשמעות של בריונות, אבל חיינו את זה. לא ידענו על זה". שומלי התייחסה גם לכוונתה להציג קולות של נשים, כי "דבר אחד שתמיד מצאתי שחסר לי ברוב התוכניות שמדברות על נשים הוא התפיסה הנשית בנושאים שלהן. אז התכנסתי סביב צוות מבריק של נשים כדי לעבוד על פיתוח וביצוע החזון היצירתי של התוכנית. יחד, דמיינו ובנינו את האלמנטים של עולם אל רוואבי, החל מהדמויות, עיצוב התפאורה, הצבעים, התאורה ואפילו המוזיקה."  מאוחר יותר, ב-13 באפריל 2019, הודיעה שומלי לעוקביה בפייסבוק שהיא עובדת על יצירת סדרת נטפליקס ערבית מקורית, בשיתוף חברת ההפקות הירדנית שלה Filmizion Productions, שכותרתה "תיכון רוואבי לבנות".
ביקורת

בדומה לסדרה "ג'יני" הסדרה עוררה סערה בירדן על חשיפת המציאות הקשה של בני נוער בעולם הערבי.