stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אטימולוגיה
לקריאה נוספת

Barr, J., "Etymology and The Old Testament", in Barr, J. et al., Language and Meaning: Studies in Hebrew Language and Biblical Exegesis (OTS 19), Leiden 1974, pp. 1-28.
Yakov Malkiel, Etymology, Cambridge University Press, 1993-11-04, ISBN 978-0-521-31166-3
Elmar Seebold, Philip Durkin, The Oxford Guide to Etymology, Anglia - Zeitschrift für englische Philologie 128, 2010-01 doi: 10.1515/angl.2010.035
Roger W. Wescott, Alfred Bammesberger, English Etymology, Language 62, 1986-09, עמ' 713 doi: 10.2307/415508
הערות שוליים

↑  גִּזָּרוֹן, באתר האקדמיה ללשון העברית
1 2 3  According to Ghil'ad Zuckermann, the ultimate etymon of the English word machine is the Proto-Indo-European stem *māgh תבנית:Gloss, see p. 174, Zuckermann, Ghil'ad (2003). Language Contact and Lexical Enrichment in Israeli Hebrew. Palgrave Macmillan. ISBN 978-1403917232.
1 2 3  According to Ghil'ad Zuckermann, the co-etymon of the modern Israeli Hebrew word glida תבנית:Gloss is the Hebrew root gld תבנית:Gloss, see p. 132, Zuckermann, Ghil'ad (2003). Language Contact and Lexical Enrichment in Israeli Hebrew. Palgrave Macmillan. ISBN 978-1403917232.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557935105171  BnF: cb120463089 (data)  GND: 4015640-0  LCCN: sh85045477  LNB: 000067953  NDL: 00562526  NKC: ph135251
אינאמי

| --- | --- |
 סוגה:  ילדים, הנפשה, פנטזיה, הַרפַּתקָה
 יוצרים:  פרנסואז שרפיאט
 בימוי:  מישל פיליזר
 ארץ מקור:  צרפת צרפת
 שפות:  צרפתית
 מקום התרחשות:  יער האמזונס
 תקופת התרחשות:  התקופה הטרום קולוניאלית באמריקה
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 חברת הפקה:  Seahorse Anim, Ellipsanime
 טכניקת צילום:  הנפשה
 אורך פרק:  24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  TF1
 רשת שידור בישראל:  ערוץ לוגי
 פורמט (תמונה):  26x26
 תקופת שידור מקורית:  27 באוגוסט 2008 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  2009
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אינאמי – הבלקאיבוס של היער (בצרפתית: Inami, le Bellacaïbos de la forêt) היא סדרת הרפתקאות, קומדיה ופנטזיה מונפשת צרפתית לילדים.
הסדרה כוללת עונה אחת בעלת 26 פרקים שהופקו ב-2007, ושודרו לראשונה בערוץ TF1 ב-27 באוגוסט 2008. הסדרה שודרה בישראל ב-2009 בערוץ לוגי בדיבוב עברי.
עלילה

הסדרה סובבת סביב הרפתקאותיו של אינאמי, ילד אינדיאני בן 11 משבט הבלאקאיבוס השוכן ביער האמזונס, שעובר משימות התבגרות רבות יחד עם חבריו וחיות המחמד שלהם. בתהליך למידה ארוך, הוא מתכונן לטקס שיהפוך אותו מילד לגבר ותוך כדי גם מכיר חברים חדשים ומסייע לכפרים ביער.
דמויות וצוות דיבוב עברי

בסדרה מופיעות הדמויות הבאות עם הסבר קצר ושם המדבב העברי:
אינאמי: ילד מתבגר משבט "הבלאקאיבוס" שנדרש לעבור תקופה הכשרה עם חברו 'שימיווי' לפני שיוכרו כבוגרים. "החיה התאומה" של אינאמי היא ארמדילה בשם טטוני המשמש כחיית מחמד ועוזרת לו במשימותיו בין היתר על ידי מתן כוח על טבעי, בנוסף לאינאמי אחות קטנה בשם וחברה בשם האיימה מהשבט היריב. – תומר פרי
שימיווי: חברו הטוב וחבר ילדות של אינאמי העובר איתו את משימות ההכשרה שלהם, לשימיווי אב יחידני המתנהג בקשיחו עם איתו לאחר שאימו נפטרה כשהיה קטן ועל כן נעזר בחברות במשימות בהן הוא מתקשה ובין היתר בשחייה ממנה הוא מפחד. בדומה לאינאמי "החיה התאומה" של שימיווי היא ינשופה אותה הוא יגלה במהלך הסדרה והיא תסייע לו במשימותיו.– איתי ג'רופי
אמינאטה: אחותו הקטנה של אינאמי. אוהבת להיות בחברת אחיה הגדול ורוצה לצאת איתו למשימות. – נועה פלדמן
האיימה: החברה של אינאמי ובהמשך בת זוגו, מהשבט היריב. השניים הכירו כאשר אינאמי הציל את האיימה מתנין בזמן שהיה באמצע משימה לגנוב מהשבט שלה פריט מקודש. – משי קלינשטיין
קאראס: השאמאן (צ'יף דת) של "שבט הבלאקאיבוס", מדריכם של אינאמי ושימיווי בתקופת ההכשרה. – רוברט הניג
זיומארו: אביהם של אינאמי ואמינאטה ובעלה של מינוסקה, הצ'יף הגדול של "שבט הבלאקאיבוס" – שמחה ברבירו
מינוסקה: אימם של אינאמי ואמינאטה, ואשתו של זיומארו. – רונה בקרמן
פינטוס: אביו של שימיווי ואחד מנכבדי "שבט הבלאקאיבוס" שמעוניין להתקדם יחד עם בנו בהיררכיה של השבט. אשתו נפטרה בזמן שבנם היה קטן מה שהשפיעה עליו לא מעט. – יורם יוספסברג
הורונאמי – חגית דסברג
זימינו – גלעד ויטל
שאמה – ספיר דרמון
מוריקאס: השאמאן (צ'יף דת) של "שבט הפאטאמי" – היריב, שפעם אחרי פעם טועה בהחלטות שלו ומעמדו כשאמאן מעורער והוא מועמד להחלפה. – אלון שר
רויקסם – מיכאל עינב
דמויות שונות – אורלי קטן, אמנון וולף, יואב בר לב, מיכה אוזין סליאן, נורית בנאי קורן, עומר סלוניקן, רועי ניב.
מפיק דיבוב – ענבר שטגר עזרא
במאי דיבוב – עמי איילי
הערות שוליים

1 2
אתר האינטרנט הרשמי של אינאמי
↑   "אינאמי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  אינאמי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
Axiom Mission 5

| --- | --- |

 נתוני מסלול
 תחנת עגינה:  הרמוני
Axiom Mission 5 (או Ax-5) היא טיסת חלל פרטית לתחנת החלל הבין-לאומית. הטיסה תושק לא לפני דצמבר 2025 ותימשך כ-30 יום. היא תופעל על ידי חברת אקסיום ספייס תוך שימוש בחללית של SpaceX, דרגון 2.
צוות

המשימה תכלול מפקד בעל הכשרה מקצועית ושלושה אסטרונאוטים פרטיים. צוות הטיסה יכלול, ככל הנראה, אסטרונאוט הונגרי מהמשרד ההונגרי לחלל.
הערות שוליים

↑  "Launches | SpaceX | Axiom Space Mission 5". tlpnetwork.com. נבדק ב-2025-03-03.
1 2  Caleb Jones, Falcon 9 Block 5 | Axiom Space Mission 5, Space Launch Now
↑  Andrew Parsonson, Hungarian Astronaut to Visit Space Aboard Axiom Mission, European Spaceflight, ‏September 19, 2023
קלין ג'אורג'סקו

קלין ג'אורג'סקו (ברומנית: Călin Georgescu; נולד ב-26 במרץ 1962, בוקרשט, רומניה) הוא מהנדס רומני, דוקטור לפדולוגיה, בוגר תוכנית לימודי המשך באוניברסיטת קרול הראשון להגנה לאומית ומועמד עצמאי לבחירות לנשיאות רומניה בשנת 2024.
הוא עבד במשרד להגנת הסביבה ובמשרד החוץ תחת מספר ממשלות בשנות ה-90, והוצע מספר פעמים לתפקיד ראש ממשלת רומניה (לאחרונה על ידי מפלגת הברית למען איחוד הרומנים (AUR) ב-2021), לפני שנרשם באוקטובר 2024 למרוץ לנשיאות רומניה.
הקריירה המקצועית שלו מאופיינת בפעילות ברמה הבין-לאומית, כאשר בין השנים 2010–2012 שימש כשליח מיוחד לזכויות האדם ופסולת מסוכנת של משרד נציבות האו"ם לזכויות אדם (OHCHR). לאחר מכן, היה נשיא מרכז המחקר האירופי של מועדון רומא (2013–2015) ומנהל בפועל של המכון הבין-לאומי לפיתוח בר קיימא (IISD) של האו"ם בז'נבה ובוואדוץ (2015–2016).
לצד הקריירה שלו, הוא התבלט במידה מסוימת בהצהרות פרו-לגיונריות, פרו-רוסיות, בהמעטת חומרת נגיף הקורונה ובהצהרות אנטי-ממסדיות. בשנת 2022 נפתח נגדו תיק פלילי על קידום והאדרה של אנשים שהואשמו ברצח עם.
ביוגרפיה

קלין ג'אורג'סקו נולד ב-26 במרץ 1962 בשכונת קוטרוצ'ני בבוקרשט, בנם של סקרלט ג'אורג'סקו (אגרונום, מחבר ספר לימוד בנושא מדידות קרקע לבתי ספר חקלאיים) ואנטה ג'אורג'סקו (לבית פופסקו, שעבדה במכון לגאודזיה ובשנות ה-60 הייתה מזכירת שר החקלאות הרומני). האם, אנטה ג'אורג'סקו, הייתה חברה בתנועת הנשים של התנועה הלגיונרית, "הגברות הלגיונריות", חברה בקן "ניקולאה הקדוש".
ביוגרפיה > לימודים

ג'אורג'סקו סיים את לימודיו במכון האגרונומי "ניקולאה בלצ'סקו" בבוקרשט בשנת 1986 וקיבל תואר דוקטור בפדולוגיה בשנת 1999 מאותו מוסד, שבשנת 1995 שינה את שמו ל"אוניברסיטה למדעי החקלאות ורפואה וטרינרית". לאחר סיום לימודיו ב-1986, צבר ניסיון נוסף במשימות בבריטניה וארצות הברית.
לאחר נפילת הקומוניזם במזרח אירופה, בשנים 1993–1994, היה מלגאי של ממשלת בריטניה, וסיים קורס ב"מדיניות סביבה, אסטרטגיות פיתוח וניהול לפארקים לאומיים".
בשנת 2007 סיים תוכנית ללימודי המשך ב"ביטחון והגנה לאומית - גאופוליטיקה וגיאואסטרטגיה" באוניברסיטת קרול הראשון להגנה לאומית.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית

לאחר סיום לימודי התואר השני ב-1986, עבד ג'אורג'סקו כמהנדס, ומשנת 1990, לאחר המהפכה הרומנית (1989), החל לעבוד במחלקת סחף הקרקע במכון הלאומי למחקר ופיתוח לשיפור קרקעות.
בשנת 1991 מונה לראש המשרד לענייני איכות הסביבה של פרלמנט רומניה, ובשנה שלאחר מכן הפך ליועץ השר לאיכות הסביבה, מרצ'יאן בלהאו, בממשלת תיאודור סטולוז'אן. גם ב-1992, נבחר לנשיא אגודת "הנוער האקולוגי של רומניה", תפקיד בו החזיק עד 1996. בשנים 1997–1998, כיהן כמזכ"ל במשרד הסביבה, בתקופת כהונתו של סורין פרונזוורדה, בממשלת ויקטור צ'ורביה.
כמומחה למדיניות סביבה, הוא ניהל כמנהל פרויקט למעלה מ-40 פרויקטים עבור רשויות מקומיות שונות ברומניה, שהתקיימו בין 1996 ל-2008, במסגרת תוכנית "אג'נדה מקומית 21", תוכנית לתמיכה בפיתוח בר-קיימא תחת חסות תוכנית הפיתוח של האו"ם.
בין השנים 2000–2011 היה מנהל בפועל של המכון הבין-לאומי לפיתוח בר קיימא, שהוקם ב-1997 תחת חסות האקדמיה הרומנית כסוכנות של תוכנית הפיתוח של האו"ם. משנת 2001, המרכז הפך לקרן עצמאית והרחיב את פעילותו. החל משנת 2009, המרכז מפתח ומיישם פרויקטים הממומנים על ידי האיחוד האירופי וממשלת רומניה.
בהיותו סמכות מוכרת בתכנון אסטרטגי ועיצוב מדיניות ציבורית, קלין ג'אורג'סקו הוביל, מטעם ממשלת רומניה, את הפיתוח של שתי גרסאות עוקבות של האסטרטגיה הלאומית לפיתוח בר-קיימא (1999 ו-2008), בהתאם לקווים המנחים של האסטרטגיה האירופית לפיתוח בר-קיימא.
המסמך האסטרטגי הראשון, שנוסח ב-1999, שם לו למטרה "שיפור הדרגתי ושמירה על רווחת האוכלוסייה בהתאמה לדרישות של שימוש רציונלי במשאבי טבע ושימור מערכות אקולוגיות". המסמך השני, שנוסח ב-2008, לאחר הצטרפות רומניה לאיחוד האירופי בשנה שקדמה לו, שאף ל"חיבור מלא של רומניה לפילוסופיית פיתוח חדשה, המאפיינת את האיחוד האירופי ומקובלת ברחבי העולם - זו של פיתוח בר-קיימא". האסטרטגיה קבעה "יעדים מוחשיים למעבר, בפרק זמן סביר וריאלי, למודל פיתוח המייצר ערך מוסף גבוה, המונע על ידי העניין בידע וחדשנות, ומכוון לשיפור מתמיד באיכות חיי האנשים והיחסים ביניהם בהרמוניה עם הסביבה הטבעית".
מתוקף תפקידו כמנהל מחלקת ארגונים כלכליים בין-לאומיים במשרד החוץ, קלין ג'אורג'סקו ניהל, בין 2004 ל-2005, את פעילות משרד הארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי ברומניה.
בין 2006 ל-2012, כיהן ג'אורג'סקו כמנהל בפועל של המכון לפרויקטים לחדשנות ופיתוח, שם הוביל את פרויקט "התמקצעות מחדש של רומניה" וערך דו"ח שהציע מספר פתרונות ליציאה מהמשבר ולפיתוח בר-קיימא של המדינה.
בתקופה שבין 2010–2012 היה נציג מיוחד של האו"ם בנושא ההשפעות השליליות של סחר והטמנה בלתי חוקיים של מוצרים ופסולת רעילה על זכויות האדם במשרד נציבות האו"ם העליונה לזכויות אדם.
בשנת 2013 מונה לנשיא מרכז המחקר האירופי של מועדון רומא.
משנת 2021 הוא חבר סגל באוניברסיטה הלאומית למדע וטכנולוגיה פוליטכניקה בוקרשט - המרכז האוניברסיטאי בפיטשט, שם הוא מכהן (נכון ל-2024) כמרצה.
פעילות פוליטית

ג'אורג'סקו היה חלק מהמנגנון המנהלי המרכזי מספר פעמים, הן במשרד הסביבה והן במשרד החוץ, ושמו הועלה כמועמד לתפקיד ראש ממשלת רומניה בשנים 2010, 2011, 2012 ו-2016.
בהצהרה משנת 2020, טען ג'אורג'סקו כי יון אנטונסקו וקורנליו זלאה קודריאנו הם גיבורים שדרכם "חיה ההיסטוריה הלאומית, דרכם מדברת ודיברה ההיסטוריה הלאומית ולא דרך משרתיהם של כוחות גלובליסטיים המנהיגים כיום את רומניה באופן זמני".
בשנת 2020, ג'אורג'סקו הוצע כראש ממשלה על ידי הברית למען איחוד הרומנים (AUR), מפלגה שזה עתה נכנסה לפרלמנט הרומני בעקבות הבחירות מדצמבר 2020. במהלך המשבר הפוליטי הרומני ב-2021 שהסתיים בהדחת ממשלת צ'יצו, אותה מפלגה הציעה אותו שוב.
ב-1 באוקטובר 2021, קלין ג'אורג'סקו הודיע כי יקים את תנועת "אדמת האבות", שמטרתה ליישם את פרויקט המדינה "מזון, מים, אנרגיה", במטרה "להרים את רומניה, באמצעות יצירת רשתות חזקות של יצרנים קטנים ובעלי מלאכה, שיתוף פעולה מודרני המעוגן בעקרונות של כבוד ושיתוף, באמצעות ארגון פעילויות, כולל תרבותיות, שיכולות להרים את העם ממצב הנטישה בו הוא נמצא".
במהלך מגפת הקורונה הוא המעיט בחשיבות הנגיף, באומרו: "אני מאמין בחסינות שלי. [...] לאנשים שעברו את המחלה הזו הייתי אומר שיש עשרות אלפי וירוסים והם חלק מאיתנו."
לאחר מכן, בפברואר 2022, הוא חזר להצהרותיו על יון אנטונסקו וקורנליו זליה קודריאנו, וציין שהם עשו גם "מעשים טובים", ועל רצח ניקולאה יורגה וארמנד קלינסקו בפקודת הלגיונרים אמר: "כשההיסטוריה מזויפת, אין מה לדבר". הצהרות אלו עוררו תגובות חריפות מצד המרכז לניטור ומאבק באנטישמיות ברומניה, המכון הלאומי לחקר השואה ברומניה ונציגי הקהילות היהודיות, שהגדירו הצהרות אלו כ"מעשה חסר אחריות ומסוכן". ההיסטוריון דורין דוברינקו גינה את ג'אורג'סקו כ"מקדם רעיונות לגיונריים" והעריך אותו כ"רדוד מבחינה אינטלקטואלית". בעקבות הצהרות אלו, התביעה הכללית פתחה בחקירה עצמאית ופתחה תיק פלילי נגד קלין ג'אורג'סקו בגין קידום האדרת דמויות האשמות ברצח עם ופשעי מלחמה.
על רקע אירועים אלה, לאחר הצהרת יו"ר AUR המשותף, ג'ורג' סימיון, שאמר כי "הצהרות כאלה יכולות רק להזיק לנו ואני מתנער באופן מוחלט מכל הצהרה שתפגע בעתיד הפוליטי שלי ושל המפלגה", ג'אורג'סקו הפסיק את המשא ומתן על מועמדותו לתפקיד ראש הממשלה וניתק את קשריו עם AUR.
באוקטובר 2024 הוא נרשם כמועמד עצמאי למרוץ לנשיאות. מסע הבחירות שלו התנהל בעיקר באינטרנט, כאשר אחוזי התמיכה בו בסקרים עלו בחודש האחרון של הקמפיין באמצעות קידום בטיקטוק.
עמדותיו הפוליטיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ג'אורג'סקו מתואר כלאומן קיצוני ופופוליסט. הוא מתנגד לנאט"ו ומקורב לרוסיה. ג'אורג'סקו הביע בעבר הערצה גלויה למנהיגים האנטישמים והפשיסטים של רומניה בתקופת השואה, כולל מנהיג המדינה דאז יון אנטונסקו ששיתף פעולה עם הנאצים, ולארגון משמר הברזל הידוע ברדיפתו האנטישמית נגד יהודי רומניה.
עמדותיו הפוליטיות > ישראל

בנובמבר 2024 שוחח ג'אורג'סקו עם שר התפוצות של ישראל, עמיחי שיקלי, והבטיח להעביר את שגרירות רומניה בישראל לירושלים. בנוסף הבטיח ג'אורג'סקו כי יזמין את ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, לביקור ברומניה ולא יכבד את צווי המעצר שהוציא בית הדין הפלילי הבין-לאומי. שיקלי שיבח את ג’ורג’סקו "על מחויבותו למאבק באנטישמיות".
הערות שוליים

↑  Redacția, Călin Georgescu și-a depus candidatura la președinția României. El a fost vizat de un dosar pentru că a făcut apologia criminalilor Zelea Codreanu și Ion Antonescu, G4Media.ro, ‏2024-10-01 (ב־)
↑  Mama lui Călin Georgescu a fost membră a Mișcării Legionare. S-a aflat totul. Documente bombă (ברומנית)
↑  הלם ברומניה: בלי מפלגה ועם טיקטוק, איש הימין הקיצוני הגיע למקום ה-1 בבחירות, באתר ynet, 25 בנובמבר 2024
↑  Andrew Higgins, ‏Ultranationalist Leads First Round of Romania’s Presidential Election, New York Times, November 25, 2024
↑  Who is Calin Georgescu, the far-right populist who won the 1st round of Romania’s presidential race? באתר Associated Press, 25 בנובמבר 2024
↑  בר שפר, ‏הלם ברומניה: מועמד פרו-רוסי ניצח בסבב הבחירות הראשון לנשיאות, באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2024
1 2   אמיר תיבון, שגריר רומניה תקף את שיקלי: מתערב בבחירות שלנו ומסכן את היחסים עם ישראל, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2024
↑  תומך הנאציזם שהודיע שיזמין את נתניהו לביקור: זהו המועמד המוביל לנשיאות רומניה, באתר www.makorrishon.co.il
↑  בן יניב פלקון "המועמד המוביל לנשיאות רומניה: לא אכבד את צווי המעצר של האג" עכשיו 14 28 בנובמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 134943163X  ISNI: 0000 0003 7645 2065  LCCN: nb2012020005  VIAF: 253136030   WorldCat (עם VIAF): 253136030
כיבוש דמשק (2024)

כיבוש דמשק נערך במסגרת מתקפת המורדים הסורים ב-7 בדצמבר 2024, במהלכו חדרו כוחות האופוזיציה הסורית למחוז ריף דמשק מדרום והתקרבו למרחק של 20 ק"מ מהבירה דמשק. צבא סוריה נסוג ממספר נקודות בפאתי העיר. במקביל להתקדמות לכיוון דמשק, פתחו כוחות האופוזיציה בצפון במתקפה לתוך העיר חומס וכבשו אותה. בהמשך חדרו לדמשק והכריזו על נפילת משטרו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד.
מהלך הקרב

ב-7 בדצמבר 2024 הודיעו כוחות המורדים הסורים כי החלו להקיף את דמשק לאחר שכבשו ערים סמוכות, כאשר הצהיר מפקד המורדים חסן עבד אל-גאני כי "כוחותינו החלו ליישם את השלב האחרון של כיתור הבירה דמשק". המורדים החלו להקיף את הבירה לאחר שכבשו את אל-סנמיין, עיירה המרוחקת 20 קילומטרים מהכניסה הדרומית של דמשק.
באזור ריף דמשק, כוחות צבא אסד נסוגו מהערים אסל אל-וורד, יברוד, פליטה, אל-נסריה וארטוז, בעוד המורדים הגיעו למרחק של 10 ק"מ מדמשק. ממשלת סוריה הכחישה את הטענות לפיהן צבאה נסוג מעמדות ליד העיר. עד הערב, כוחות פרו-ממשלתיים עזבו את העיירות בפאתי דמשק, כולל ג'ראמנה, קטאנה, מואדאמיאת א-שאם, דראייה, אל-כיסווה, אל-דומייר, דרעא ואתרים ליד הבסיס האווירי במצ'ה.
על פי מרכז המעקב הסורי לזכויות אדם, מורדים סורים היו פעילים בפרברי ג'ראמנה, מואדמיה ודרייה בדמשק, וצעדו ממזרח לכיוון הרסטה. בכיכר המרכזית של ג'ראמנה, מפגינים התומכים בכוחות המורדים הורידו פסל של חאפז אל-אסד. בערב, על פי הדיווחים, כוחות פרו-ממשלתיים נסוגו מכמה פרברים שבהם פרצו הפגנות בקנה מידה גדול.
לפנות בוקר של 8 בדצמבר הכריזו כוחות המורדים כי משטרו של בשאר אל-אסד הופל רשמית, לאחר שזה עזב את דמשק זמן קצר קודם לכן.
הערות שוליים

↑  Abdulrahim, Raja (7 בדצמבר 2024). "Syria's Government Battles Multiple Rebel Uprisings". The New York Times. נבדק ב-7 בדצמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Syrian rebels say they control the south and are approaching Damascus". Middle East Eye (באנגלית). נבדק ב-2024-12-07.
↑  "After the major withdrawal in the Damascus countryside and cities adjacent to the capital.. Regime forces redeploy in the capital Damascus" (בערבית). SOHR. 7 בדצמבר 2024. נבדק ב-7 בדצמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Syrian rebels close in on capital Damascus and enter key city Homs". BBC News (באנגלית). נבדק ב-2024-12-07.
↑  Mohamed, Edna. "Syria's opposition fighters say they are closing in on capital Damascus". Al Jazeera (באנגלית). נבדק ב-2024-12-07.
↑  "Syria Live Updates: Government Forces Withdraw From Damascus Suburbs, Monitors Say". The New York Times (באנגלית). נבדק ב-2024-12-07.
↑  ליאור בן ארי והסוכנויות, המורדים נכנסו לדמשק והכריזו: "הפלנו את המשטר". דיווח: בשאר אסד נמלט, מטוסו נעלם, באתר ynet, 8 בדצמבר 2024
ח'ליל רעד

| --- | --- |

 לידה:  1854 בחמדון, לבנון 
 פטירה:  1957  (בגיל 103 בערך) בחמדון, לבנון 
 תחום יצירה:  צילום 
 
חנותו של ח'ליל רעד בשער יפו, ירושלים
צילום שצילם ח'ליל רעד – אישה ערבייה בתלבושת מסורתית מרמאללה, 1920
ח'ליל רעד (בערבית: خليل رعد; 1854–1957) היה צלם ערבי סורי-לבנוני, נוצרי, שהתפרסם בזכות צילומי נופים ואנשים בארץ ישראל בשלהי המאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20. הוא חי בארץ רוב שנות חייו, אך כתוצאה מהשלכות
מלחמת העצמאות של ישראל, עברה משפחתו לחברון. הכנסייה היוונית הזמינה אותו לחיות במוסדותיה.
צילם מעבר ל-1,230 צילומים ועשרות גלויות. בעיזבונו נמצאו תשלילי צילום רבים שתיעדו את חיי היום יום ואירועים בארץ ישראל, בסוריה ובלבנון לאורך חמישים שנה. נחשב "הצלם הערבי הראשון בארץ הקודש".
רקע משפחתי וילדותו

ח'ליל רעד נולד בשנת 1854 בבחמדון בחבל לבנון, בימי השלטון העות'מאני באזור.
אביו, אניס, שהמיר את דתו מנוצרית מרונית לפרוטסטנטית, ברח מכפר משפחתו, סיבנאי. האב נהרג כשרעד היה בן 6, בימי הסכסוך הבין-דתי משנת 1860 בהרי לבנון. אלמנתו לקחה את שני ילדיהם, את רעד ואת אחותו, שרה, לירושלים שם התגוררו אצל קרובי משפחה. הוא למד בבית הספר הפרוטסטנטי שבהר ציון בניהול הבישוף סמואל גובאט.
תחילת דרכו כצלם וקורות חייו בארץ ישראל

רעד למד צילום אצל גאראבד קריקוריאן, ארמני במוצאו, בוגר הסדנה לצילום שהוקמה בירושלים על ידי הפטריארך הארמני איסאי הרביעי גאראבדיאן. בשנת 1890 פתח סטודיו ברחוב יפו בירושלים ממול לסטודיו הצילום של בן מורו, אובהאנס קריקוריאן, דבר שגרם להעכרת היחסים בין שתי המשפחות. הסכסוך הסתיים עם שידוך מוצלח בין אובהאנס קריקוריאן ובין אחייניתו של רעד, נג'לה, שכונתה משום כך "כלת השלום". מאז שני הצלמים עבדו בשיתוף פעולה. ידוע שהצייר היהודי אפרים משה ליליין פיתח את תצלומיו בעת מסעו בארץ ישראל לפני מלחמת העולם הראשונה, בסטודיו של רעד.
ערב מלחמת העולם הראשונה נסע ח'ליל רעד לבזל שבשווייץ, והשתלם שם באומנות הצילום עם צלם בשם קלר.
בשנת 1919 התחתן עם אנה מולר, צעירה שווייצרית, שעבדה כעוזרת צלם אצל אותו קלר.
הוא חזר איתה לארץ ישראל המנדטורית, והזוג התיישב בטלביה, אז שכונה ערבית חדשה בשולי ירושלים. רעד אף נבחר לראש היישוב.
באירועי המלחמה בשנת 1948 ניזוק הסטודיו לצילום, ורעד ומשפחתו נאלצו לעקור בגלל הקרבות לחברון.  כעבור מספר חודשים חזר ללבנון, לעיירת הולדתו, בחמדון. מאוחר יותר הזמין אותו הבישוף הנוצרי אורתודוקסי איליה כראם להתגורר בבניין השייך לפטריארכיה היוונית אורתודוקסית.
ח'ליל רעד נפטר בבחמדון בגיל המופלג של 103 שנים.
צילומיו

בימי המלחמה ב-1948 ניצלו מעל 1,230 פלטות פוטוגרפיות מזכוכית מהסטודיו של רעד בירושלים על ידי ידיד איטלקי צעיר שחצה כמה פעמים את שטח ההפקר בשעות לילה. בסטודיו נמצאו גם מספר תשלילים שעוד לא הודפסו. כל הארכיון נתרם למוסד ערבי בשם "המכון ללימודי פלסטין" ורבות מעבודות הצלם פורסמו ב"ג'ורנל אוף פלסטיין סטאדיס" תחת הכותרת "לפני יציאה לגלות".
המרכז לחקר המזרח התיכון של אוניברסיטת אוקספורד מחזיק באוסף גלויות פרי עבודתו של רעד, וכן בהדפסים שעשה על החיילים העות'מאנים בארץ ישראל בימי מלחמת העולם הראשונה. את צילומים אלה עשה רעד בתוקף תפקידו כצלם רשמי של השלטונות הצבאיים הטורקים. לפי עדות בתו של הצלם, רות, קשריו הטובים עם ג'מאל פאשה, המושל הצבאי הטורקי של סוריה, איפשרו לו גישה חופשית לחזית המצרית והפלסטינית.
בצילומיו הנציח רעד דמויות מבין תושביה הערבים של הארץ (לפעמים נשים ערביות עם כד או סל קש, גברים ערבים עם חרבות מעוטרות וכו'), רגעים מחיי היום יום שלהם, בניינים, בתי מלאכה (כמו סדנת נגרים, תעשיית הסבון בשכם), פרדסים וכו'. רעד תפס במצלמתו גם בני עדות אחרות שאכלסו את ארץ הקודש, כולל יהודים. הוא צילם פרויקטים חלוציים כמו עבודות חשמל, הקמת קיבוץ עין חרוד ונמל תל אביב, בניית מפעלי ים המלח והמעבדה לניסיונות חקלאיים ועוד. ח'ליל רעד ליווה בצילומיו גם כמה מהחפירות הארכאולוגיות שהתנהלו בתקופת פעילותו. כ-1000 מצילומיו של רעד מצויים באוסף בוקי בועז לצילום, ובכללם שקופיות צבע צבועות ביד.
ביקורת

אקדמאים הדוגלים במאבק הלאומי הפלסטיני, כמו בדר אל-חאג', וליד ח'אלדי ואליאס סנבר ראו בהשתקפות חיי הארץ בתצלומים של ח'ליל רעד תגובה לתעמולה הקולוניאלית או הציונית של "השממה" שכביכול שלטה לפני הגעתם של האירופים או של העולים היהודים.
אנליז מורס, חוקרת הולנדית, מעריכה כי לחלק מהצילומים של רעד יש קונוטציות מהמקרא או מהברית החדשה המקנות אופי סטטי לדמויות המצולמות ולחייהן. גם היא וגם האוצרת הישראלית רונה סלע, מדגישות שרעד צילם קודם כל לצורך תיירותי ומסחרי. רונה סלע סבורה שרעד היה "חסר מודעות פוליטית" והסתגל לדפוסים שנראים בעיניה סטריאוטיפים "קולוניאליים" או "אוריינטליסטיים", המושפעים מכתבי הקודש של הנוצרים והיהודים. פרט לכמה תהלוכות פוליטיות, נמנע הצלם מלהתייחס בעבודותיו לסכסוך הדמים בין הערבים ובין היהודים שהתרחש בשנות פעילותו. לעומת זאת, לדעתה של סמדר שפי מהארץ אין בצילומים של רעד נטייה "אוריינטליסטית" (במובן המונח של אדוארד סעיד) ל"אקזוטיקה". היא מתרשמת מיופי התמונות, מהגישה האמפתית, מה"שמרנות" של הצלם ומ"איכותן האלגנטית" של עבודותיו.
ראו גם

כרימה עבוד
ח'ליל רסאס
לקריאה נוספת

סלע רונה. ח'ליל ראאד, תצלומים 1948-1891. הוצאה הלנה, תל אביב
הערות שוליים

↑  במקורות אחדים רשומה שנת הלידה 1869, אבל אילו היה כך אביו לא היה יכול היה להירצח בעת סכסוך הדמים בלבנון משנת 1860.
↑  Khalil Raad - Jerusalem Photographer | The Institute for Palestine Studies, www.palestine-studies.org
↑  BRETT KLINE, Hey, there were people here! - Arts & Culture - Jerusalem Post, www.jpost.com, ‏9.7.2010
↑  El Hage, 2001
↑  סמרלינג - מבוא לספר
↑  רונה סלע - ב"תאוריה ובקורת"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007508025505171  GND: 102128677X  ISNI: 0000 0003 6680 3028  PIC: 387510  VIAF: 233214676   WorldCat (עם VIAF): 233214676
מחוז חוף (משטרה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משטרת ישראל
 סוג:  מחוז משטרתי
 פיקוד
 דרגת המפקד:    ניצב
 מפקד נוכחי:  יחיאל בוהדנה
בניין משטרת מחוז חוף בחיפה השוכן בין הרחובות נתן אלבז ויהודה ארזי בעיר התחתית. הצילום מרחוב יהודה ארזי.
מחוז חוף הוא אחד ממחוזות הפיקוד במשטרת ישראל.
המחוז הוקם ביולי 2011 בעקבות יישום תוכנית המשטרה לחלוקת המחוז הצפוני לשני מחוזות נפרדים. למפקד המחוז הראשון מונה ניצב חגי דותן.
מחוז החוף קיבל את השליטה על האזור המאוכלס לאורך הים התיכון מחדרה שבדרום ועד לראש הנקרה בצפון, וכן את האחריות על אזור ואדי עארה. היחידה המרכזית של מרחב חוף הפכה ליחידה המרכזית של המחוז, וכן נקבע שיעברו אליו מיחידת להב 433, שוטרי זרוע "סער" שפורקה.
בתי המעצר אשר בשימוש המחוז הם בית מעצר קישון ובית מעצר גליל.
מטה המחוז שוכן ביחד עם תחנת חיפה ברח' נתן אלבז 1 חיפה.
מבנה המחוז

ב-2017 הוחלט על חלוקת המחוז לשני מרחבים גאוגרפים שנחנכו בפברואר 2018. באוגוסט 2021 בוצע ארגון מחדש במחוז חוף ונפתח מרחב חדש בשם מרחב כרמל. שטח פרדס חנה והיישובים הסמוכים לה, עברו לתחום תחנת זכרון יעקב והופרדו מתחנת חדרה ונחנכה תחנה חדשה "ג'סר א-זרקא" שהייתה נקודה בתחום תחנת זכרון יעקב.
מרחב אשר – מנהריה בצפון דרך עכו, זבולון.
תחנת נהריה ויישובים הסובבים את העיר.
תחנת עכו
תחנת גליל מערבי – ממוקמת בכפר יאסיף, על כביש 70 ,נחנכה ב-2020. תחנה זו אחראית על אזור הכפרים הערבים: כפר יאסיף, ג׳דידה-מכר, אבו סנאן ירכא ג׳וליס וכן על יישוב קהילתי אחד טל-אל.
תחנת זבולון ממוקמת בקריית חיים, על כביש 4 לכיוון דרום.
מרחב כרמל
תחנת נשר בעיר נשר, בדרך השלום בשכונת נשר הוותיקה. נפתחה ב-24 באוגוסט 2021.
תחנת חיפה
תחנת טירת כרמל
מרחב מנשה – זכרון יעקב, ג'סר א-זרקא, חדרה, עירון (ערערה), באקה אל-גרבייה, אום אל-פחם וחריש.
תחנת עירון, הממוקמת בערערה
תחנת זכרון יעקב
תחנת אום אל-פחם
תחנת חדרה
תחנת ג'סר א-זרקא
נקודת חריש
יחידות מרחביות:
יס"מ אשר
יס"מ כרמל
יס"מ מנשה
יל"פ אשר
יל"פ כרמל
יל"פ מנשה
יחידות מחוזיות:
מרכז השליטה המחוזי
ימ"ר חוף
בנוסף, בתחום המחוז פועלות שתי יחידות אכיפה של משטרת התנועה הארצית בכפיפות למתנ"א אזורית צפון:
ימת"א מנשה – ממוקמת בתחנת זכרון יעקב
ימת"א אשר – ממוקמת במטה מרחב גליל
מפקדי המחוז

|  | שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | חגי דותן | 2011–2015 |  |
| 2 | זהר דביר | 2015–2016 | ממלא מקום, לימים סמפכ"ל המשטרה |
| 3 | עמוס יעקב | 2016–2017 |  |
| 4 | פרץ עמר | 2017–2021 |  |
| 5 | יורם סופר | 2021–2023 |  |
| 6 | דניאל לוי | 2023–2024 | מפכ"ל המשטרה ה-20 |
| 7 | יחיאל בוהדנה | 2024–מכהן |  |
הערות שוליים

↑  מאיר תורג'מן, לירן תמרי, התפקיד הרגיש במיוחד שקיבל המזכיר הביטחוני של בן גביר - וצמרת המשטרה החדשה, באתר ynet, 12 בספטמבר 2024
↑  מפקד מחוז חוף, אתר משטרת ישראל
↑  טלי ליבמן, שינויים מבניים במחוז חוף: יוקם בחיפה מרחב חדש - מרחב כרמל, באתר mynet‏ חיפה, 24 באוגוסט 2021
"הקמת מרחב כרמל תשפר את תחושת הביטחון", באתר משטרת ישראל, ‏10 באפריל 2022
↑  חדשות חיפה והסביבה, משמרת ראשונה בתחנת משטרת נשר, באתר חדשות חיפה והסביבה, ‏24 באוגוסט 2021
שוטר סיור של תחנת זבולון של מחוז חוף, מרץ 2025
תחנת נשר בעיר נשר. נפתחה ב-24 באוגוסט 2021.