סיווג צפייה
סיווגי צפייה בארצות הברית > בקולנוע > סרטים מפורסמים שקיבלו סיווג X או NC-17

ברובם המכריע של המקרים, סרטים שקיבלו סיווג של NC-17 (או X בעבר) נערכו מחדש וקוצצו מהם סצנות, על מנת שיוכלו לקבל סיווג מחודש של R. סרטים בודדים בלבד הוקרנו בבתי הקולנוע כשנותרו עם הסיווג המחמיר ביותר. הסיבה לכך היא, כאמור, שסיווג של NC-17 או X מקטין מאוד את סיכוייו של סרט להצליח כלכלית ואסור לפרסם סרטים עם הדירוג הזה. ילדים ובני נוער הם צרכנים משמעותיים של סרטי הקולנוע. בנוסף, רשת בלוקבאסטר מסרבת למכור או להשכיר בסניפיה סרטים בעלי סיווג NC-17, וחלק מהעיתונים והמגזינים מסרבים לפרסם מודעות פרסומת לסרטים אלה. [דרוש מקור]
קאובוי של חצות (1969) - זהו הסרט היחיד בהיסטוריה שקיבל סיווג צפייה X (או NC-17 מאוחר יותר) וזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. באמצע שנות השבעים הסרט קיבל סיווג מחודש של R, לאור גישה מקלה יותר לסצנות מין בסרטים.
תפוז מכני (1971) - הוצג בבתי הקולנוע עם הסיווג X, לנוכח סצנות מין בוטות שנכללות בו. כיום, רבים רואים בו סרט פולחן וסרטו החשוב ביותר של סטנלי קובריק. הגרסה הלא מצונזרת של הסרט ניתנת כיום להשגה ב-DVD עם הסיווג R.
פריץ החתול (1972) - הסרט המצויר הראשון בהיסטוריה שקיבל סיווג X.
הטנגו האחרון בפריז (1972) - סרטו של ברנרדו ברטולוצ'י קיבל סיווג X בשל סצנות המין הבוטות שבו.
יום שישי ה-13 (1980) - הסרט קיבל סיווג X לנוכח הסצנות האלימות הרבות שבו. מספר סצנות קוצצו ממנו כדי שיוכל לקבל סיווג מחודש של R.
פני צלקת (1983) - הסרט קיבל סיווג X בשלוש הפעמים הראשונות שבהן הוגש לבדיקה, בשל הסצנות האלימות והשפה הבוטה שבו. הבמאי בריאן דה פלמה הציג בפני התאחדות הקולנוע עדויות של צוות מומחים, שכלל גם קציני משטרה ממחלק הסמים, שהעידו כי הסרט משקף נאמנה את המתרחש בעולמם של סוחרי הסמים, וכי יש חשיבות שהקהל הרחב ייחשף אליו. בניסיון השלישי הצליח הסרט לקבל סיווג R, לאחר שקוצצו ממנו כמה קטעים.
רובוקופ (1987) - הסרט קיבל תחילה סיווג X, בשל קטעים המכילים אלימות בוטה. רק לאחר שהבמאי פול ורהובן הסכים לקצץ מהסרט מספר סצנות אלימות ביותר, הסרט קיבל סיווג מחודש של R. כיום ניתן להשיג את הגרסה הלא מצונזרת ב-DVD.
זיכרון גורלי (1990) - סרט נוסף של פול ורהובן שקיבל סיווג ראשוני של X, ורק לאחר שמספר סצנות של אלימות קוצצו או "רוככו" על ידי שימוש בזוויות צילום אחרות, קיבל את הסיווג R.
המאהב (1992) - סרטו של הבמאי ז'אן-ז'אק אנו קיבל את הסיווג NC-17 בשל סצנות המין הגרפיות והבוטות שבו. רק לאחר שקוצצו ממנו 12 דקות, הוא קיבל סיווג מחודש של R.
רוצחים מלידה (1994) - סרטו של אוליבר סטון קיבל את הסיווג NC-17, בשל סצנות האלימות והשפה הבוטה שבו. רק לאחר שהוסרו ממנו מספר קטעים הוא קיבל סיווג מחודש של R.
ספרות זולה (1994) - סרטו של הבמאי קוונטין טרנטינו קיבל את הסיווג NC-17 בשל הסצנות האלימות, השימוש בסמים והשפה הבוטה שנכללים בו. גרסה מצונזרת שלו קיבלה את הסיווג R.
נערות שעשועים (1995) - סרטו של פול ורהובן קיבל את הסיווג NC-17 בשל סצנות העירום והמין שמשולבות לכל אורכו. זהו הסרט עם סיווג NC-17 המצליח ביותר בכל הזמנים, עם הכנסות של מעל 20 מיליון דולר מהקרנותיו בבתי הקולנוע בארצות הברית.
קראש (1996) - סרטו של הבמאי דייוויד קרוננברג קיבל סיווג של NC-17 בשל סצנות מין בוטות שנכללו בו. גרסה מצונזרת שלו קיבלה מאוחר יותר את הסיווג R.
אמריקן פאי (1999) - הסרט קיבל סיווג של NC-17 בשל סצנות מין, דיאלוגים מיניים ושתיית אלכוהול שמבוצעים כולם על ידי בני נוער. גרסה מצונזרת של הסרט קיבלה את הסיווג R.
עיניים עצומות לרווחה (1999) - סרטו של סטנלי קובריק קיבל את הסיווג NC-17, בשל סצנות הכוללות מין ושימוש בסמים. גרסה מצונזרת של הסרט קיבלה את הסיווג R.
החולמים (2003) - סרטו של ברנרדו ברטולוצ'י היה הסרט הראשון שהוקרן בבתי הקולנוע בארצות הברית עם הסיווג NC-17, לאחר 6 שנים שבהן לא הוקרנו כלל סרטים עם סיווג זה. למרות סיווגו המחמיר, הסרט צבר הכנסות של 2.5 מיליון דולר מהקרנותיו בבתי הקולנוע בארצות הברית - סכום הנחשב לגבוה עבור סרטים עם סיווג כזה.
רקוויאם לחלום (2000)- סרטו של הבמאי דארן ארונופסקי, קיבל את הסיווג NC-17 בשל סצנות מחרידות וקשות ביותר לצפייה. נחשב כסרט פולחן.
להרוג את ביל (2003) - סרטו של הבמאי קוונטין טרנטינו קיבל את הסיווג NC-17 בשל סצנות רבות של אלימות ומין שנכללות בו. לאחר מספר עריכות שבוצעו בו קיבל סיווג מחודש של R.
"גריינדהאוס" (אנ') (2007) - הסרט המורכב מהקטעים "פלאנט טרור" (בבימויו של רוברט רודריגז), "חסין מוות" (בבימויו של קוונטין טרנטינו) ומכמה קדימונים מזויפים קיבל תחילה סיווג NC-17, אך דירוג הסרט שונה ל-R אחרי שהוסרו ממנו 17 שניות.
זאק ומירי עושים פורנו (2008) - סרטו של הבמאי קווין סמית' קיבל בפעמיים הראשונות בהן הוגש לבדיקה את הסיווג NC-17, בשל התכנים המיניים שבו. רק לאחר שבוצעו בסרט מספר עריכות וקיצוצים, הוא קיבל לאחר ערעור את הסיווג R.