stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עפרי כנעני
אמנות

עבודותיה של כנעני מתבססות לעיתים קרובות על מחקר ארכיוני וטקסטים קלאסיים וקאנוניים, המעובדים למיצג המשולב עם הקרנת שקופיות או וידאו ארט. עבודותיה מערבות דימויים שהם רדי מייד עם דימויים שיוצרת כנעני בעצמה, יחד עם נראטיב שחלקו עובדתי וחלקו מומצא. בעבודות ניתן למצוא תמות הקשורות לשפה, טכנולוגיה, מיתולוגיות שונות, וכן פמיניזם. חלק מעבודותיה הן מבוססות מקום ומיועדות לארכיטקטורה המסוימת שלו.
עבודות המיצב שלה בודקות את הפוטנציאל התיאטרלי של החלל האורבני ואת היחסים בין ארכיטקטורה לנרטיב. עבודות הווידאו שלה מותאמות לחלל, ויוצרות יחסים חדשים בין הצופה לחלל בו הן מוקרנות.
רישומיה מייצרים סיטואציות מתעתעות, הנראות לעיתים משחקיות ולעיתים אלימות. הרישומים חוקרים יחסי כוח, תפקידים מגדריים ואופני נראות.
את השימוש בדרכי הבעה מגוונות היא מסבירה: "אני עובדת במדיומים רבים. שנים רבות עבדתי עם רישומים ועם וידאו. זה יצר איזון בעבודת הסטודיו שלי - מחד יצרתי בהיקף קטן וביחידות מרובות, ומאידך עשיתי גם הקרנות וידאו גדולות, אותן יכולתי לייצר בתדירות נמוכה יותר, בערך פעם בשנה. שאלו אותי רבות למה אני לא מחברת ביניהם, אבל מעולם לא התעניינתי באנימציה. בשלב מסוים התחלתי לעבוד עם הקרנה של שקופיות, אותן אני חותכת ומשנה על ידי רישום. המעבר הזה בין דו מימד לתלת מימד של ההקרנה עובד בשבילי".
עבודות מרכזיות

"פרויקט סוטה" (2011) – מיצב וידאו רב הקרנות המעניק פרשנות עכשווית למסכת סוטה התלמודית, העוסקת באישה הנואפת. המיצב מספר על שתי אחיות אשר בעלה של אחת מן השתיים מאשים אותה בבגידה. האחות השנייה נחלצת לעזרתה במעשה דרמטי הכולל מסע, התחזות, וסוף טראגי. במיצב וידאו זה משתתפים השחקנים משה אבגי, טלי שרון, וקרן אור.
"שבע המילים" (2013) - "שבע המילים הוא פרויקט שאפתני ומורכב". מיצב וידאו מוזיקלי הנעשה במיוחד למוזיאון המטרופוליטן המשלב קונצרט של יצירתו המונומנטלית של יוזף היידן "שבע מילים אחרונות של ישו" המבוצעת על ידי רביעיית מיתרים יחד עם סביבת וידאו דינאמית ומושכת את העין.
Yes, Yes, Yes ‏(2015) – מיצג העוסק בנושא האקסטזה, תחושה של היות אדם מחוץ לעצמו. העבודה מוצגת בצורת סיור מודרך בו מתהלך הקהל ברחובות העיר, מובל על ידי דמות בשם וי. וי מנחה את הקהל במסלול שמטרתו היא "בניית מכונת אקסטזה אולטימטיבית". הסיור עוצר במספר נקודות, בהם מתגלה בפני הקהל כנעני, המציגה בפניהם הרצאה קצרה בנושאים הקשורים לנושא האקסטזה, בשילוב "מכונות אקסטזה" פרי יצירתה. בדומה לרעיון כי אקסטזה היא תחושה של היות אדם מחוץ לעצמו, כך גם מכונותיה של כנעני מתרגמות מדיום אמנותי אחד (טקסט, סאונד או דימוי) למדיום אמנותי אחר.
השכלה

1997-2001 בי.אי.די., המדרשה לאמנות, בית ברל, התמחות בווידאו ארט
2002-2003 מ.א. באמנות חזותית, מכללת האנטר, ניו יורק
פרסים

2000 מלגה קרן התרבות אמריקה-ישראל ע'ש שרת
2000 מלגת הצטיינות בהישגים אקדמיים, המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל
2001 מלגת הצטיינות בהישגים אמנותיים, המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל
2003-2004 מלגת לימודים בחו"ל, קרן תרבות אמריקה-ישראל ע'ש שרת
2005 מענק השתתפות בתוכנית AIM – Artist In the Marketplace fellowship program במוזיאון הברונקס
2007 מענק תוכנית Six Points, ניו יורק
2007 מלגת מחקר, מכון הדסה ברנדייס, מסצ'וסטס
2011 מלגת ארגון ארטיס
2011 מלגת קרן פיליפ ומיוריאל ברמן
2011 מלגת קולנוע נסיוני, קרן רבינוביץ'
2012 מלגת ארגון ארטיס
2013 מלגת קרן משפחת אוסטרובסקי
2014 מלגת Residency Unlimited, ברוקלין, ניו יורק
תערוכות יחיד

2000 "חדר המתנה", גלריה פאר, תל אביב
2003 "תיאטרון שחור לבן", גלריה אלון שגב, תל אביב
2003 "פטרול", מוזיאון הרצליה לאמנות, הרצליה
2004 "השמש עדיין זורחת", גלריה פק, מילאנו
2005 "הקולונל ואני", גלריה אנדראה מייזלין, ניו יורק
2005 "The Blind Scenario", גלריה פק, מילאנו
2006 "מיתה משונה", מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה
2007 “Decreation”, גלריה ברוורמן, תל אביב
2007 “Two Dimensional Days”, גלריה אנדראה מייזלין, ניו יורק
2009 "עפרי כנעני", גלריה Ugo Ferranti, רומא
2009 "Dreams and Dramas", רשת המוזיאונים של חבל לומברדיה, איטליה
2010 "מאניה", בית ביאליק, תל אביב
2010 “The Vanishing Woman”, מיצג במומה פי אס 1, ניו יורק
2011 "פרויקט סוטה", Kunsthalle Galapagos, ברוקלין, ניו יורק
2011 "פרויקט סוטה", רוטשילד 69, תל אביב
2011 "Public Notice", בשיתוף פעולה עם שריל קפלן, BMW Guggenheim Lab, ניו יורק
2012 "אפקטים מיוחדים" גלריה אנדראה מייזלין, ניו יורק
2012 "פרויקט סוטה", Fisher Museum of art at USC, לוס אנג'לס
2013 "ספר", הספרייה הלאומית, ירושלים
2013 "שבע המילים", מוזיאון המטרופוליטן, ניו יורק
2013 "חמש רוחות רפאים עונות על עשר שאלות", פרויקט אמנות ציבורית, The High Line, ניו יורק
2014 “Not I”, גלריה Marie-Laure Fliesch, רומא
2015 “Crippled Symmetry, Nelly Agassi- Ofri Cnaani”, מאנה קונטמפוררי, ניו ג'רזי
2015 "שבע המילים", מוזיאון המטרופוליטן, ניו יורק
הערות שוליים

↑  יסמין שמש, כנענית בניו-יורק, באתר ynet, 15 באוקטובר 2012
↑   עפרי כנעני, ברחבה של מוזיאון תל אביב מתרחש בימים אלה פלא חברתי יוצא דופן, באתר הארץ, 10 בינואר 2024
↑  Moon Guardians
↑  PS1 Studio Visit(הקישור אינו פעיל)
↑  Artist Profile: Ofri Cnaani
↑  ANTHONY TOMMASINI, Art Adds a Dimension to Biblically Inspired Melody
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 279899  NLI: 987007527022805171  GND: 134230744  ISNI: 0000 0000 1982 5388  LCCN: no2012023832  SUDOC: 182238776  VIAF: 67678822   WorldCat (עם VIAF): 67678822 
פרויקט סוטה, 2011 - מיצב וידאו
שני ליטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בנובמבר 1975 (בת 48) ראשון לציון, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תלמה ילין 
 עיסוק:  עיתונאית, פובליציסטית ועורכת
 מעסיק:  הארץ
 תחום סיקור:  מבקרת תרבות וטלוויזיה
 פרסים והוקרה:  פרס "פורום היוצרים הדוקומנטריים" על תחקירה בסרט התיעודי "שיטת השקשוקה" (2008).
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  shany.littman
 טוויטר:  shanylit
 
שני ליטמן (נולדה ב-25 בנובמבר 1975) היא עיתונאית, פובליציסטית ועורכת ישראלית, כתבת "הארץ" ומבקרת תרבות וטלוויזיה. עמיתה ב"מכון גשר למנהיגות".
ביוגרפיה

שני ליטמן נולדה בראשון לציון וגדלה ברחובות. אחיה הוא עודד ליטמן, במאי תיאטרון, דרמטורג ומטפל בפסיכודרמה.
למדה בתיכון תלמה ילין. בעלת תואר ראשון בפילוסופיה ובהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ומאוניברסיטת נאנטר שבפריז, ותואר שני בקולנוע מאוניברסיטת תל אביב. בוגרת תוכנית העמיתים של "עלמא בית לתרבות עברית".
בשנים 1993–1995 שירתה ככתבת במחלקת החדשות של גלי צה"ל.
עבדה כעוזרת לנספחת התרבות של ישראל בפריז, כתחקירנית וכעורכת תוכן בסרטים ובסדרות תיעודיים.
ב-2006 שיחקה בסרט "למראית עין". בשנת 2015 יצרה והפיקה עם מיכל בן טובים את הסרט הדוקומנטרי "לא בבית", העוסק בהר הזיתים בירושלים. הסרט, שהופק במימון הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, הציג בפסטיבלים בין-לאומיים באיטליה ובבנגלדש.
ליטמן הייתה כתבת במוסף "הארץ" וסגנית עורכת המוסף השבועי של "דה-מרקר". היא כותבת כתבות מגזין, ביקורות בנושאי תרבות, על קולנוע תיעודי ועל טלוויזיה וכן מאמרי דעה. במשך שלוש שנים כתבה על אומנות פלסטית במוסף "גלריה".
עמיתה ב"מכון גשר למנהיגות", שמטרתו לטפח ולהכשיר מנהיגים ישראלים ליצירת חיבור ואחדות בין קבוצות בעם היהודי בתוך ישראל ובתפוצות
פרסים

פרס "פורום היוצרים הדוקומנטריים" על תחקירה בסרט התיעודי "שיטת השקשוקה" (2008).
חיים אישיים

שני ליטמן נשואה לאמיר הספרי, פרסומאי, תסריטאי ובמאי; אם לשתי בנות. מתגוררת בתל אביב-יפו.
הערות שוליים

↑  אודות שני ליטמן, באתר "עלמא בית לתרבות עברית"
↑  אודות הסרט "לא בבית", באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
↑  אודות שני ליטמן, באתר "מכון גשר למנהיגות"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574210005171  VIAF: 3147481371249241006   WorldCat (עם VIAF): 3147481371249241006
אשלי מסארו

| --- | --- |

אשלי מסארו בשנת 2011
 לידה:  26 במאי 1979 ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 התאבדה:  16 במאי 2019 (בגיל 39) לונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית
 שם במה:  אשלי אשלי מסארו
 משקל:  50 ק"ג
 גובה:  1.63 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  27 ביוני 2005 – 9 ביוני 2008 (3 שנים)
 מאמנים:  דייב פינלי ריקי סטימבוט טריש סטרטוס
 מידע אישי
 מספר צאצאים:  1 
 
אשלי מארי מסארו (באנגלית: Ashley Marie Massaro;‏ 26 במאי 1979 – 16 במאי 2019) הידועה יותר בשם הבמה שלה, אשלי, הייתה מתאבקת ודוגמנית אמריקאית.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > תחרות חיפוש הדיווה (2005)

מסארו השתתפה בתחרות חיפוש הדיווה של שנת 2005. מסארו הדיחה את כל שאר שבע המועמדות כדי להיות מוכתרת כזוכה של התחרות ב-15 באוגוסט בתוכנית Raw. פרס הזכייה היה בסך 250 אלף דולר וחוזה לשנה אחת בארגון ה-WWE.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > הפיוד עם השטניות של וינס ומיקי ג'יימס (2006-2005)

שבוע לאחר זכייתה תקפו קנדיס מישל וטורי וילסון את מסארו לאחר שהעמידו פנים שהן מקבלות אותה בסבר פנים יפות. עקב כך, המריבה ביניהן המשיכה בשבועות הבאים כאשר השתיים ביחד עם ויקטוריה המשיכו לעשות למסארו חיים קשים. מסארו ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה ב-29 באוגוסט בהפסד לוויקטוריה. ב-9 בספטמבר מסארו שוב הפסידה, הפעם לטורי וילסון, לאחר הפרעה מצידן של ויקטוריה וקנדיס. מסארו הצליחה להשוות את הכוחות נגד שלושתן בפרק שהתקיים שבוע לאחר מכן, כשהיא מצליחה לגייס אליה את הדיווה החוזרת, טריש סטרטוס, והשתיים תוקפות את האחרות. שבוע אחר כך מסארו וטריש ניצחו את קנדיס, טורי וויקטוריה (שהיו ידועות כ"נשים בורוד" ולאחר מכן כ"שטניות של וינס"). כל זה הוביל לקרב זוגות בין טריש ומסארו לבין וילסון וקנדיס באירוע "בלתי נסלח", קרב שבו מסארו וחברתה יצאו עם ידן על העליונה. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw מסארו ליוותה את טריש לזירה בניצחונה על וילסון, לאחר הקרב ה"שטניות של וינס" תקפו את טריש ומסארו. הפיוד ביניהן המשיך לאירוע WWE Homecoming שבו טריש ומסארו ניצחו את שלוש הדיוות בקרב "חזייה ותחתונים", הראשון בתולדות הארגון, קרב שמטרתו הייתה להפשיט את הקבוצה מנגד. מסארו המשיכה להתאבק במספר קרבות במשך שארית שנת 2005 ולקחה חלק בבאטל רויאל באירוע טאבו טיוזדיי על הזדמנותה הראשונה לקבל קרב על תואר אליפות הנשים. בקרב זה מסארו הדיחה את קנדיס, אך הודחה על ידי ויקטוריה.
באירוע מהפכת השנה החדשה בחודש ינואר של שנת 2006 מסארו ניצחה בקרב "חזייה ותחתונים", כשהיא הדיווה האחרונה שנשארת עם בגדים בזירה. במשך תחילת שנת 2006 מסארו הותקפה על ידי מיקי ג'יימס. באירוע רויאל ראמבל ג'יימס ניצחה את מסארו בקרב שבו טריש שימשה כשופטת המיוחדת. בקרב החוזר שנערך ביניהן שבוע לאחר מכן, מסארו ניצחה. ב-20 בפברואר מסארו ספגה פציעה בשוקית השמאלית שלה בזמן שהייתה מודחת מקרב הבאטל רויאל, מה שהוביל לקיצור הפיוד בין האחרונה לג'יימס. מסארו עברה ניתוח ובמשך שיקומה מסארו לעיתים הופיעה בתוכנית Raw כחלק מהפיוד בין טריש לג'יימס, אם כי היא לא לקחה תפקיד בפיוד זה. מסארו חזרה ב-20 במרץ כשהיא נחטפת על ידי ג'יימס כדי לפתות את טריש להציל אותה, אך ג'יימס הצליחה בתוכניתה ותקפה גם את טריש.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > סמאקדאון (2006–2007)

אשלי חזרה למרקע ב-2 ביוני במסגרת התוכנית סמאקדאון, כפרשנית האורחת בקרב בין קריסטל מרשל לג'יליאן הול. שבוע לאחר מכן אשלי גברה על קריסטל, ג'יליאן ומישל מק'קול בתחרות ביקיני. לאחר מכן מסארו חברה לג'יליאן והשתיים פתחו בפיוד נגד מקול וקריסטל. מסארו השיגה את ניצחון הבכורה שלה בתוכנית ב-21 ביולי כשהיא וג'יליאן מנצחות את מקול וקריסטל. באירוע "המסיבה האמריקאית הגדולה" מסארו ניצחה בקרב מרובע מסוג "חזייה ותחתונים". ב-4 באוגוסט מסארו שברה את מפרק האצבע במהלך הקרב שלה נגד קריסטל.
מסארו החלה להיות המלווה של פול לונדון ובריאן קנדריק לזירה לאחר ניצחון השלושה על איידול סטיבנס, KC ג'יימס ומישל מק'קול. ב-19 בדצמבר אשלי חברה לליילה בניצחונן על ג'יליאן וקריסטל. ב-2 בינואר 2007 אשלי ניצחה את ג'יליאן. בסוף חודש ינואר אשלי, לונדון וקנדריק הפסידו לקבוצת MNM (מרקורי, נייטרו ומלינה). ב-16 בפברואר מסארו חשפה שהיא הצטלמה למגזין פלייבוי. עקב שחרור המגזין ותמונתה על שער המגזין, מסארו הייתה בפיוד עם ג'יליאן שקינאה בתשומת הלב שהיא מקבלת בעקבות תמונותיה במגזין. באירוע "אין דרך החוצה" מסארו ניצחה בקרב דיוות כשהיא חושפת את החזה שלה שעטוף במדבקות השפן המסורתי של מגזין פלייבוי.
מסארו החלה בפיוד נגד אלופת הנשים של Raw, מלינה, שכעסה על החשיפה שקיבלה בעקבות המגזין. ב-16 במרץ אשלי, לונדון וקנדריק שוב הפסידו ל-MNM. ב-26 במרץ בתוכנית Raw, אשלי חברה לטורי וילסון וקנדיס מישל בניצחונן על מלינה, ג'יליאן וויקטוריה. באירוע רסלמניה 23 מסארו כשלה בניסיונה לזכות בתואר אליפות הנשים בקרב "חוטבות עצים" נגד מלינה. לאחר רסלמניה, מסארו המשיכה לשמש כמלווה של אלופי הזוגות של ה-WWE, לונדון וקנדריק. ב-13 באפריל הותקפה מסארו על ידי ג'יליאן בתוכנית סמאקדאון, אך הסיבה האמיתית לתקיפתה על פי התסריט, הייתה שחרור אחד הברגים שהוכנסו בקרסול שלה בניתוח הקודם. מסארו חזרה ב-1 ביוני, כשהיא עזרה למישל מק'קול לנצח את ג'יליאן. חזרתה הייתה קצרה מאוד, משום ששבוע לאחר מכן היא הושעתה על ידי וינס מקמהן על כך ששפכה עליו כוס קפה. גם כאן, הסיבה האמיתית הייתה לקיחת חופש עקב השתתפותה בתוכנית הישרדות.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > עלילות שונות והפיטורים (2008)

מסארו חזרה ב-7 בינואר 2008 לתוכנית Raw וניצחה בקרב כריות את מריה, ג'יליאן, מלינה ומיקי ג'יימס. שבוע לאחר מכן אשלי צוותה לג'יימס ומריה בהפסדן לבת' פיניקס, ג'יליאן ומלינה. ב-21 בינואר אשלי התערבה בעלילה בין מריה לסנטינו מארלה, כשהיא מנסה לשכנע את מריה להצטלם למגזין פלייבוי, אך הרעיון נקטע על ידי מארלה. ברויאל ראמבל אשלי ניסתה שוב לשכנע את מריה ואמרה לה שיו הפנר מעוניין בה לצילומי שער המגזין, אך לפני שהספיקה לענות, מארלה התנגד להצעה.
ב-24 במרץ אשלי הפריעה בקרב בין מריה למלינה, לאחר הקרב מארלה הגיע לזירה והותקף על ידי ג'רי לולר, שנמאס לו מהמעשים של מארלה כלפי מריה בשבועות האחרונים. תקיפה זו של לולר הובילה לקרב שלוש על שלוש מעורב בין אשלי, מריה ולולר נגד מארלה, מלינה ופיניקס. בקרב זה קבוצתה של אשלי הפסידה. עקב פציעה של קנדיס, מסארו החליפה אותה בקרב "חוטבות עצים" ביחד עם מריה בהפסדן לפיניקס ומלינה באירוע רסלמניה 24.
ב-14 באפריל אשלי ומריה הפסידו למלינה וג'יליאן בקרב זוגות. מסארו השתתפה באירוע באקלאש בקרב שש על שש והפסידה לאחר שהוצמדה על ידי בת' פיניקס. ב-28 באפריל התחרתה אשלי בקרב האחרון שלה כשהיא חוברת למישל מק'קול, צ'רי, קלי קלי, מריה ומיקי ג'יימס בניצחון על ליילה, מלינה, פיניקס, נטליה, ג'יליאן וויקטוריה.
מסארו שוחררה מהחוזה שלה עם ה-WWE ב-9 ביולי 2008. שבוע לפני השחרור שלה, היא הודיעה שביקשה שחרור מהחוזה שלה עקב מחלתה של בתה בת השבע.
בנובמבר 2016 מסארו הצטרפה לתובענה ייצוגית בהובלת קונסטנטין קיירוס נגד ארגון ה-WWE. מסארו ציינה שהיא הותקפה מינית במהלך מסע ההופעות שנערך בכווית באחד מבסיסי הצבא האמריקאי, אך לבסוף WWE שכנעו אותה לרדת מהנושא ולא לדווח לרשויות על כך.
תפקידים מזדמנים

בשנת 2007 מסארו השתתפה בעונה החמש עשרה של תוכנית המציאות "הישרדות". מסארו הייתה המודחת השנייה בתוכנית.
בשנת 2008 כיכבה מסארו בווידאו קליפ של להקת Rev Theory (אנ') בשיר "Hell Yeah".
חיים אישיים

מסארו גדלה בבבילון שבניו יורק, שם היא, אחיה ואביה התחרו בהיאבקות. היא קיבלה את התואר שלה בתקשורת מטעם אוניברסיטת ניו יורק. מסארו יצאה עם המתאבק מאט הארדי.
למסארו בת אחת בשם אלכסה "לקסי" מסארו, שנולדה ב-23 ביולי 2000. כשבתה חלתה באמצע שנת 2008, מסארו ביקשה את שחרורה המוקדם מהחברה בשביל לטפל בה.
למסארו היו מספר קעקועים, אחד מהם הוא קעקוע של כוכב ים בצבעים ורוד ושחור שנמצא בכל אחת ממרפקיה, קעקוע אחר הוא דרקון בצבעים ורוד ואדום המוקפים באותיות קאנג'י שהתרגום שלהם הוא "אל תבטחו באיש". כמו כן, היו לה מספר פירסינגים.
מותה

ב-16 במאי 2019, עשרה ימים לפני יום הולדתה ה-40, נפטרה מסארו בלונג איילנד, ניו יורק, לאחר שהועברה ללא הכרה לבית החולים, שם נאלצו לקבוע את מותה. סיבת המוות לא הייתה ידועה, אך המשטרה שללה נסיבות פליליות למקרה זה. באירוע כסף בבנק, שנערך ב-19 במאי, ה-WWE חלקו כבוד למסארו כשפתחו את האירוע עם כתובית לזכרה. הלווייתה של מסארו התקיימה ב-20 במאי. יום לאחר מכן, ב-21 במאי, היא נקברה בכנסייה האפיסקופלית שבסנט ג'יימס, ניו יורק. עוד באותו היום, התבררה סיבת המוות של מסארו, שהייתה כתוצאה מהתאבדות בתלייה.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE
זוכת תחרות חיפוש הדיווה (2005)
הערות שוליים

↑  אשלי מסארו עושה את כל הדרך עד לשער המגזין פלייבוי
↑  אדם רייט, WWE Breaking News: Ashley Massaro Released, בליצ'ר ריפורט (באנגלית)
↑  הדיווה לשעבר אשלי מסארו מצטרפת לתובענה ייצוגית נגד ה-WWE בגין תקיפה מינית נגדה
↑  Adam Wright, WWE Breaking News: Ashley Massaro Released, Bleacher Report (באנגלית)
↑  גיא רייט, ‏הטרגדיה הנוראית של אשלי מסארו, באתר ‏מאקו‏, 19 במאי 2019
↑  כוכבת ה-WWE לשעבר, אשלי, מתה בגיל 39
↑  אשלי מסארו נפטרה בגיל 39
↑  שירותי הלוויה יתקיימו עבור כוכבת ה-WWE לשעבר, אשלי מסארו
↑  סיבת המוות של מסארו התגלתה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: fe8e4190-2685-42a2-99dd-34e3e8c363bd 
אשלי ומריה ביחד עם סנופ דוג ברסלמניה 24
וולים אנטרטיינמנט

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 מוטו:  True Music True Emotion
 מייסדים:  Lee Jung-yeop
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־21 שנים)
 חברת אם:  S.M. Culture and Contents Co., Ltd.
 מיקום המטה:  סיאול 
 משרד ראשי:  סיאול, קוריאה הדרומית
 בעלות:  Lee Jung-yeop
 ענפי תעשייה:  תעשיית המוזיקה בידור
 מוצרים עיקריים:  הפקת מוזיקה ניהול אומנים
  
 Official website
 
וולים אנטרטיינמנט (באנגלית: Woollim Entertainment, בקוריאנית: 엔터테인먼트 울림) היא חברת תקליטים ובידור דרום קוריאנית שנוסדה בשנת 2003. החברה משמשת כבית לאמנים כמו Nell, אינפיניט ,Rphabet,לאבליז, Jisun, Joo, טייסטי. ולשחקן קים מין-סוק. באוגוסט 2013, החברה התמזגה עם החברה S.M. Culture and Contents Co., Ltd שהיא חברת בת של S.M Entertainment.
באר מים

ההבדל בין באר לבור - מקור המים
באר מים
הגאולוג ליאו פיקרד (בחולצה לבנה) בודק קידוח באר מים בעין חמד (1964~)
באר מים או באר היא מבנה מלאכותי שנוצר בחפירה או בקידוח במטרה להעלות מי תהום מן האקוויפר התת-קרקעי אל פני השטח.
המים יכולים להישאב מתת-הקרקע בכלי קיבול (כמו דלי) הקשור לחבל, באנטיליה (שהיא מתקן שאיבה עשוי שרשרת נעה, שאליו מחוברים כלי קיבול למים) או, כנהוג בעולם המודרני, במשאבה. כמו כן קיימות בארות ארטזיות שמהן מופקים מים ללא הפעלת כוח חיצוני.
מימי קדם הייתה מציאת מקורות מים צורך חשוב מאין כמוהו להישרדותו של האדם ולהתפתחות הציוויליזציה, ולכן בארות המים היו מהמבנים הראשונים שהוקמו. בשל חשיבותה הכלכלית של הבאר היא הופכת גם למרכז החיים. שם מתכנסים מדי יום הרועים, לשם מגיעות בנות העיר לשאוב מים, כך שהיא משמשת כמקום המפגש המרכזי של החברה כולה. צומת אליה מתנקזים סיפורים ומאורעות רבים.
חפירת הבארות היא דרך של היאחזות במקום. גזילת הבאר או סתימתה היא חלק ממאבק על ההיאחזות בקרקע, והשתלטות על באר על ידי גזלתה או סתימתה, משמעה גירוש המתיישבים הקודמים שישבו סביבה ממקומם. בתנ"ך מסופר כי גם אברהם וגם יצחק עסקו בחפירת בארות, נאבקו עליהן עם הפלשתים, ובסופו של דבר נאחזו בארץ והתיישבו בה, ליד הבאר.
בהלכה ניתן לעולי רגל היתר מיוחד הקרוי פסי ביראות לשאיבת מים בשבת להשקיית בהמותיהם בלבד, אף שבדבר יש איסור דרבנן של הוצאה מרשות לרשות.
בתי באר

ברחבי ישראל מצויים מאות בתי באר שהוקמו בעיקר במהלך המאה ה-19. באזור תל אביב ויפו שרדו כמה עשרות בודדים מתוך למעלה מ-200 בתי באר שהיו קיימים באזור במאה ה-19. ב-2007 נסקרו כמה מבתי באר אלו, המתאפיינים במבני פאר הצמודים לבארות המים ובהם התגוררו עשירי יפו. הסקר נערך בשיתוף אוניברסיטת תל אביב ועיריית תל אביב-יפו.
ראו גם

בור מים
באר אברהם
אקוויפר
אנטיליה
בית הבאר (נתניה)
הערות שוליים

↑  בתי הבאר - הארמונות הנעלמים של יפו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553637505171  PLWABN: 9810545826905606  BNE: XX524606  BnF: cb119759000 (data)  GND: 4008491-7  LCCN: sh85146057  LNB: 000082718  NDL: 00563888  NKC: ph116306
הקורפוס ה-23 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  18 בספטמבר 1939 – 8 במאי 1945 (5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה המערכה על צרפת  מבצע ברברוסה  קרב קורסק  מבצע בגרטיון  מבצע פרוסיה המזרחית
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ה-23 (בגרמנית: XXIII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-18 בספטמבר 1939, על בסיס מפקדת הכוחות בהרי אייפל, וכמפקדו מונה אריך ראשיק, שהוחלף ב-26 באוקטובר 1939 על ידי אלברכט שוברט. במהלך הקרב על צרפת פיקד שוברט על הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-12 במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה פיקד שוברט על הקורפוס שהיה בתחילה בעתודת קבוצת ארמיות צפון, ולאחר מכן הועבר לקבוצת ארמיות מרכז, עימה לחם במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מהארמייה התשיעית. ב-25 ביולי 1942 מונה קרל הילפרט למפקד הקורפוס, וב-19 בינואר מונה יוהנס פריסנר למפקד הקורפוס, ופיקד עליו במהלך קרב קורסק. ב-25 ביולי 1942 מונה הנס פון פונק למפקד הקורפוס, ובינואר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השנייה. ב-2 בפברואר 1944 מונה אוטו טימן למפקד הקורפוס, וב-12 באוקטובר 1944 מונה ולטר מלצר למפקד הקורפוס. הקורפוס לחם בפרוסיה המזרחית כחלק מהארמייה השנייה, ולאחר מכן כחלק מארמיית מזרח פרוסיה, עד סוף המלחמה.
מפקדים

אריך ראשיק (18 בספטמבר 1939 - 26 באוקטובר 1939)
אלברכט שוברט (26 באוקטובר 1939 - 25 ביולי 1942)
קרל הילפרט (25 ביולי 1942 - 19 בינואר 1943)
יוהנס פריסנר (19 בינואר 1943 - 7 בדצמבר 1943)
הנס פון פונק (7 בדצמבר 1943 - 2 בפברואר 1944)
אוטו טימן (2 בפברואר 1944 - 12 באוקטובר 1944)
ולטר מלצר (12 באוקטובר 1944 - 8 במאי 1945)
סדר הכוחות > הקרב על צרפת

בקרב על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-34
הדיוויזיה ה-58
הדיוויזיה ה-76
הדיוויזיה ה-26
סדר הכוחות > מבצע ברברוסה

במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-251
הדיוויזיה ה-206
סדר הכוחות > הקרב על מוסקבה

בקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-251
הדיוויזיה ה-102
הדיוויזיה ה-256
הדיוויזיה ה-206
סדר הכוחות > קרב קורסק

בקרב קורסק כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הסער ה-78
הדיוויזיה ה-216
הדיוויזיה ה-383
סדר הכוחות > מבצע פרוסיה המזרחית

במבצע פרוסיה המזרחית כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-542
הדיוויזיה ה-232
הדיוויזיה ה-35
הדיוויזיה ה-357
הדיוויזיה ה-83
הדיוויזיה ה-23
סילבנה סימונס

| --- | --- |

 לידה:  31 בינואר 1971 (בת 53) פרמריבו, סורינאם 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 מקום מגורים:  Duivendrecht 
 תפקיד:  חבר בית הנבחרים ההולנדי (31 במרץ 2021–5 בדצמבר 2023) 
 מפלגה:  BIJ1 
 
הקלטה בקולה של סילבנה סימונס, מאי 2017
הפגנת Black Lives Matter באוטרכט, יוני 2020
סילבנה סימונס (בהולנדית: Sylvana Simons; נולדה ב-31 בינואר 1971 בפרמריבו), היא פוליטיקאית, שחקנית, מנחת טלוויזיה ושדרנית רדיו הולנדית. היא הקימה את המפלגה הפוליטית BIJ1 (אנ') בדצמבר 2016 ובבחירות הכלליות של 2021 נכנסה עם מושב אחד לפרלמנט ההולנדי כאשה השחורה הראשונה בראש סיעה בפרלמנט.
ביוגרפיה

סימונס נולדה בפרמריבו, סורינאם. כאשר מלאו לה 18 חודשים עזבו הוריה את סורינם ועקרו להולנד, שם היא גדלה בהורן, התחנכה, התבלטה כילדה-רקדנית בלט מוכשרת, למדה באקדמיה יוקרתית לאמנויות באמסטרדם - ומשם פרצה לקריירה מצליחה כאשת תקשורת, כותבת טורים במגזינים שונים, כוכבת סרטים פופולריים, מגישת תוכניות רדיו, ומנחת טלוויזיה מצטיינת רייטינג - אשר הנחתה בין השאר על הגרסה ההולנדית ל"רוקדים עם כוכבים"
קריירה בתחום הבידור

סימונס רקדה בבלט וליוותה בין היתר את 2 Brothers On The 4th Floor ו- CB מילטון (קלרנס בקר) במסע ההופעות שלהם, דגמנה בפרסומות בין היתר לפפסי ופיליפס, ארגנה והנחתה מסיבות במועדונים באמסטרדם וב-1992 לקס הרדינג, מנהל הערוץ הרדיו והטלוויזיה ההולנדי, ורוניקה, שראה אותה רוקדת באחת מתוכניות הערוץ הזמין אותה להבחן כמנחה לערוץ המוזיקה TMF.
קריירה בתחום הבידור > טלוויזיה

את דרכה הטלוויזיונית החלה בשנת 1995 כ- VJ (אנ') ב-TMF ‏(The Music Factory)(אנ'). שם היא הציגה תוכנית מוזיקה שהוקדשה לג'אנר רית'ם אנד בלוז. בשנת 1999 עברה לערוץ-SBS6 שם הנחתה תוכנית ריאליטי בשם "האוטובוס" (אנ'). בשנת 2000 עברה לערוץ RTL4 שם הציגה מספר רב של תוכניות.
קריירה בתחום הבידור > רדיו

בשנת 1999 התחילה סימונס להגיש תוכנית רדיו לראשונה ברדיו 538. ב-2001 הגישה ב-Noordzee FM את התוכנית האינטראקטיבית סילבנה.
בשנת 2009 הגישה את "הבחירה של סילבנה" ברדיו 6NPO, תוכנית שכולה הוקדשה למוזיקת נשמה.
קריירה בתחום הבידור > תחומים נוספים

בנוסף למשחק והגשה בטלוויזיה וברדיו סימונס גם כתבה טורים בכתבי עת כגון מגזין הטלוויזיה "ורוניקה" ופלייבוי, עצבה בגדים והוציאה ספר אוטוביוגרפי בשנת 2004 בשם "1 + 1 = 7" העוסק בשילוב קריירה ואמהות.
קריירה פוליטית

סימונס השתתפה כאורחת קבועה בתוכניות אירוח ובאחת מהתוכניות האלו ב-2016 התעורר עימות בינה לבין אורח אחר בתוכנית, שדרן רדיו אף הוא, כשהוא כינה בביטוי גזעני פליטים מאפריקה שחוצים את הים התיכון כדי להגיע לאירופה וטען שאינו יכול להיות גזען מכיוון שהוא נשוי לאשה שחורה בעצמו. בעקבות הדיון הסוער שהתעורר בתקשורת ובעקבותיו גל של התקפות ונאצות ברשתות החברתיות החליטה סימונס להצטרף למפלגת DENK שהוקמה ב-2015 על ידי שני חברי פרלמנט, ממוצא טורקי, אשר עזבו את מפלגת הפועלים ההולנדית כאשר התבקשו לשתוק לנוכח הטלת פיקוח על ארגונים במדינה הקשורים למיעוט הטורקי במסגרת המאבק נגד הטרור. מפלגת דנק שמה לעצמה כמטרה להאבק בגזענות, באפליה ושנאת זרים ולפעול למען דה-קולוניזציה של החינוך והעצמת נשים.
אולם בדצמבר, כשלושה חודשים לפני הבחירות הכלליות סימונס עזבה את דנק והקימה מפלגה פוליטית משלה, בשם Artikel 1 על שם התיקון הראשון בחוקת הולנד שאוסר אפליה על רקע דת, אמונה, דעה פוליטית, גזע, מין, נטייה מינית או על רקע אחר. המפלגה השתתפה בבחירות אך לא עברה את אחוז החסימה. לאחר הבחירות נאלצה המפלגה לשנות את שמה בהוראת בית המשפט. המפלגה שינתה את שמה ל-BIJ1.
בשנת 2018 השתתפה המפלגה בבחירות המקומיות באמסטרדם וסימונס הפכה לחברה במועצה העירונית של אמסטרדם.
בבחירות הכלליות במרץ 2021 השתתפה BIJ1 שוב בבחירות הכלליות וקיבלה מנדט אחד. סימונס היא האשה השחורה הראשונה בראש סיעה בפרלמנט ההולנדי.
הערות שוליים

1 2  שלמה פפירבלט, האישה השנואה ביותר על הימין הקיצוני ההולנדי - אירופה הקלאסית, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2016
↑  SYLVANA SIMONS באתר ויקי של BEELD EN GELUID ‏(אנ') (בהולנדית)
↑  Sylvana Simons moet partijnaam Artikel1 veranderen, באתר trouw ‏, 6 ביוני 2017 (בהולנדית)