stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארכיבישוף מקנטרברי
מעמדו ותפקידיו הנוכחיים של הארכיבישוף

כיום, הארכיבישוף מקנטרברי ממלא ארבעה תפקידים עיקריים:
הוא הבישוף הדיוקסי של דיוקסיית קנטרברי, המשתרע על פני החלק המזרחי של מחוז קנט. הדיוקסיה הוקמה בשנת 597, והיא העתיקה ביותר בכנסייה האנגליקנית.
הוא הארכיבישוף המטרופוליטני של פרובינציית קנטרברי, המשתרעת על שני-השלישים הדרומיים של אנגליה.
כיוון שהוא הפרימוס של כל אנגליה, הוא הדמות הדתית הראשית בכנסייה האנגליקנית (הריבון הבריטי הוא "המושל העליון" של הכנסייה), והמנהיג העיקרי שלה. הארכיבישוף מקנטרברי והארכיבישוף מיורק עומדים בראש הסינוד הכללי ורוב הוועדות החשובות של הכנסייה; הכוח בכנסייה האנגליקנית לא מרוכז בידיו של הארכיבישוף מקנטרברי, כך שלעיתים הם נאלצים להתפשר בנושאים שונים. הארכיבישוף מקנטרברי ממלא תפקיד חשוב בטקסים לאומיים כגון הכתרת מלכי בריטניה, ובגלל מעמדו הבכיר הוא מרואיין בתקשורת פעמים רבות.
כיוון שהוא המנהיג הרוחני של הכנסייה האנגליקנית, ואף על פי שאין לו סמכות חוקית מחוץ לאנגליה, הוא נחשב על ידי חברי הכנסייה לפרימוס אינטר פארס (לטינית: ראשון בין שווים) מבין כל הפרימוסים האנגליקניים ברחבי העולם. החל מ-1867 הארכיבישוף מכנס פעם בעשור פגישה של כל הבישופים האנגליקניים מרחבי העולם, המכונה ועידת למבת'.
בנוסף לשני תפקידיו האחרונים, הארכיבישוף ממלא תפקיד אקומני ובין-דתי חשוב, והוא מדבר בשמם של האנגליקנים באנגליה וברחבי העולם.
הארכיבישוף מקנטרברי הוא אחד מהלורדים הרוחניים של בית הלורדים מתוקף תפקידו, ביחד עם הארכיבישופים של יורק, לונדון, דורהאם ווינצ'סטר.
בנוסף לתפקידו העיקרי, הארכיבישוף ממלא מספר תפקידים אחרים; לדוגמה, הוא נשיא-שותף של מועצת הנוצרים והיהודים בממלכה המאוחדת. הארכיבישוף מבצע חלק מהתפקידים הללו מתוקף מינויו לארכיבישוף, ואילו לתפקידים האחרים הוא ממונה בזכות מעמדו. בין התפקידים הללו ניתן למנות את (לדוגמה) הצ'נסלור של האוניברסיטה הנוצרית בקנטרברי והמפקח של מספר מוסדות אקדמיים.
מעמדו ותפקידיו הנוכחיים של הארכיבישוף > הפרובינציה והדיוקסיה

לארכיבישוף מקנטרברי יש סמכות מטרופוליטנית בפרובינציית קנט, שבה שוכנות 30 מתוך 44 הדיוקסיות של הכנסייה של אנגליה, כאשר יתר הדיוקסיות שוכנות בפרובינציית יורק. ארבע הדיוקסיות של ויילס היו כפופות מבחינה רשמית לקנטרברי, אך ב-1920 הן הועברו לאחריותה של הכנסייה של ויילס.
לארכיבישוף יש מועצה טקסית הכפופה אליו, וחברים בה הבישופים הבכירים ביותר בפרובינציה. הבישוף מלונדון - איש הכמורה הבכיר ביותר מלבד שני הארכיבישופים - משמש בתפקיד ראש הקתדרלה, הבישוף מווינצ'סטר בתפקיד המנהלן, הבישוף מלינקולן בתפקיד סגן-המנהלן, הבישוף מסולסברי בתפקיד המנצח על התפילה, הבישוף מווסטר בתפקיד מופקד הקפלה והבישוף מרוצ'סטר בתפקיד נושא הצלב או הקרוסיפיקס.
לארכיבישוף יש ארבעה בישופים סופראגאנים (בישוף סופראגאני הוא בישוף הכפוף לארכיבישוף מטרופוליטני):
הבישוף מדובר זוכה למעמד של "הבישוף בקנטרברי", והוא נחשב לממלא מקומו של הארכיבישוף.
הבישוף ממיידסטון הוא המזכיר השני העובד בדיוקסיה.
שני הבישופים האחרים, מאבספליט וריכבורו, הם בישופים אפיסקופליים כללים המשמשים כמפקחים מטעם הארכיבישוף.
תארים וזכויות

הארכיבישופים מקנטרברי ויורק זוכים כל אחד לתואר "הכומר הגדול", ואילו אל אלה שפרשו פונים בתואר "The Right Honourable". הארכיבישוף מתמנה לחבר במועצה המלכותית, ולפיכך הוא יכול להשתמש בתואר "המכובד הגדול" למשך שארית חייו (אלא אם הוא מסולק מהמועצה). במסמכים רשמיים מתייחסים אל הארכיבישוף כאל "הכומר הבכיר ביותר בפני האל, (שם פרטי), בהשגחת האל לורד ארכיבישוף מקנטרברי, פרימוס של כל אנגליה והמטרופוליטן". במקרים אחרים פונים אליו בתואר "הוד חסדו", "ארכבישוף" או "אבי".
במסמכים רשמיים לא נעשה שימוש בשם משפחתו של הארכיבישוף, ורק שמו הפרטי והדיוקסיה מוזכרים. לארכיבישוף יש סמכות חוקית לחתום בתואר "קאנטואר" על מסמכים (מונח הנגזר מהמילה הלטינית עבור קנטרברי). לארכיבישוף יש זכות לחתום רק בתואר שלו, והוא חולק אותה עם הארכיבישוף מיורק, בישופים אחרים, ובני מעמד האצולה.
מקום מגוריו העיקרי של הארכיבישוף הוא ארמון למבת' ברובע למבת' שבלונדון. כמו כן, לארכיבישוף יש מגורי משנה בארמון שליד קתדרלת קנטרברי, היכן שנמצא הכיסא של אוגוסטין. עד המאה ה-19 הארכיבישופים התגוררו גם בארמון קרוידון ובארמון אדינגטון. הארכיבישופים התגוררו בארמון מיידסטון בקנט הנקרא כיום ארמון הארכיבישוף.
לקריאה נוספת

John William Lamb, The Archbishopric of Canterbury: From Its Foundation to the Norman Conquest, Faith Press, 1971.
הערות שוליים

↑  newadvent.org
↑  Roles and Responsibilities, Archbishop of Canterbury website, Retrieved on February 8 2008)(הקישור אינו פעיל, 24.06.2018)
↑  Register of Lords' interests, Retrieved on 2007-08-15, House of Lords
↑  Archbishop installed as first Chancellor, Canterbury Christ Church University, 2005-12-12, Retrieved on 2008-08-07(הקישור אינו פעיל, 24.06.2018)
↑  Order of Service from the Enthronement of the 104th Archbishop in 2003(הקישור אינו פעיל, 24.06.2018)
↑  נקבע על סמך שמו הפרטי של הארכיבישוף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA02224224  ISNI: 0000 0000 9010 1577  LCCN: n96069390  VIAF: 131515437   WorldCat (עם VIAF): 131515437 
מבט על החלק הצפון מערבי של קתדרלת קנטרברי
מבט על ארמון למבת' מהגדה המזרחית של נהר התמזה
סרגיי זריאנקו

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1818 (יוליאני) ליאדי, בלארוס 
 פטירה:  20 בדצמבר 1870 (יוליאני) (בגיל 52) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  Novo-Alekseevsky convent 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1838) 
 תחום יצירה:  ציור 
 
סרגיי זריאנקו (ברוסית: Сергей Зарянко; ‏  6 באוקטובר 1818 - 1 בינואר 1870 ) היה צייר דיוקנאות רוסי ומורה לאמנות ממוצא בלארוס.
ביוגרפיה

הוא היה בנו של צמית באחוזת משפחת לובומירסקי. לאחר שאביו קיבל את חירותו, הם עברו לסנט פטרבורג ונכנסו לעבוד אצל אלכסנדר גוליצין, שלימים יהיה שר בממשלה. הוא גילה כישרון מוקדם לאמנות וקיבל את שיעוריו הראשונים מווסילי אבורין. בשנת 1834, הודות להמלצה של אלכסיי ונציאנוב, הוא הצליח להתחיל להשתתף בשיעורים באקדמיה הקיסרית לאמנויות.
בתחילה הוא צייר פנים ולא דיוקנאות ולמד ציור נוף אצל מקסים וורובייב. בשנת 1836 הוענקה לו מדליית כסף. שנתיים לאחר מכן, הוא קיבל את התואר "אמן" וזכה במדליית כסף נוספת ב-1841.
בשנת 1843, הוא קיבל תואר "אקדמי" ונסע למוסקבה, שם הפך למורה במכון הצבאי של אלכסנדרוב ועבד כצייר איקונות. החל משנת 1846, הוא גם נתן שיעורים בבית הספר לאדריכלות של ארמון מוסקבה, אך עד מהרה חזר לסנט פטרסבורג והחל לצייר פורטרטים.[2] בשנת 1849, ציוריו של הגנרל פיוטר קרלוביץ' לומנובסקי (1798–1860) וזמר האופרה, אוסיפ פטרוב, ביססו את המוניטין שלו בתחום זה. בשנה שלאחר מכן, דיוקנו של פיודור טולסטוי זיכה אותו בתואר "פרופסור".
ב-1856, בהמלצתו של פיאודור פרינישניקוב, הוא החל לעבוד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה כפרופסור בכיר לציור והיו בו תלמידים בולטים רבים; כולל וסילי פרוב, אילריון פריאנישניקוב ו-וסילי פוקירב. הוא צייר מעט במהלך שנות ה-60, והתמקד במקום זאת בהוראה לאחר שסבל בעיניו במשך שנים רבות.
הערות שוליים

↑  ЭСБЕ/Зарянко, Сергей Константинович — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית)
1 2  Русские художники. Зарянко Сергей Константинович., www.artsait.ru
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810594291005606  GND: 130074446  ISNI: 0000 0004 3654 8107  LCCN: no2004020872  RKD: 86173  SELIBR: 231387  SUDOC: 110737660  ULAN: 500007892  VIAF: 1108928   WorldCat (עם VIAF): 1108928
יצחק זאב ידלר

הרב יצחק זאב גולדברג-ידלר (יידיש:יאדלר, יאדלער, תר"ג, 1843 - י"ב בסיוון תרע"ז, יוני 1917) היה ירושלמי, מחבר הפירוש "תפארת ציון" על המדרש רבה. אביו של ה"מגיד הירושלמי", הרב בן ציון ידלר.
ביוגרפיה

נולד במיאדל הסמוכה לווילנה לרבי יהודה דוד מלשקביץ וגיטל בת ר' בנימין ממיאדל. למד בישיבות באזורו. בבחרותו נודע בהתמדתו ובהתייחדותו בחזרות על לימודו. נישא למלכה, בת ר' יצחק הלוי קראניק מהורודנה. לאחר נישואיו התגורר על יד חמיו, ואשתו ניהלה חנות מכולת כשהוא שוקד על תלמודו.
עוד לפני נישואיו דיבר עם אשתו על כך שהוא רוצה לעלות לארץ ישראל. מספר שנים לאחר נישואיהם, שוטר מקומי גזז לו אחת מפאותיו, ובעקבות זאת התחזקה תוכניתו לעלות לארץ ישראל. באותם הימים, היה זה מעשה נדיר שאברך צעיר עולה לארץ ישראל ורבני הורודנה, רבי נחומק'ה שמש ורבי נחום רייצעס, ניסו להניאו ממעשהו, אך הוא התעקש. לבסוף, העניק לו רבי נחומק'ה את ברכתו, כשהוא מבקש ממנו לשלוח לו פירוט על נסיעותיו ועל השתקעותו בארץ ישראל. רבי יצחק זאב עלה לארץ ישראל בשנת תרכ"ז, עם אשתו, שני ילדיו וילדה יתומה שגידל בביתו, והתיישבו בירושלים. בהמשך עלו חמיו וחמותו ארצה.
בהגיעו ארצה, הפסיד את כספו לאחר שרומה וקנה חביות ספירט ריקות, זאת בנוסף להוצאות רפואיות ומחיה שכילו את כספו. כעבור שנה, פתחה אשתו חנות ברחוב היהודים, ובעלה לימד אותה ארמית, על מנת שתוכל להבין מעט את השפה הערבית. החנות הכניסה רווחים רבים, והם הרוויחו את הפסדיהם מתחילת דרכם בארץ ישראל.
לאחר פטירת ר' אליעזר לנדא (נינו של הגר"א שעלה עמו לארץ ישראל), התקבל כמגיד שיעור במקומו בבית הכנסת מנחם ציון שבחורבת ר' יהודה החסיד והיה מוסר כשישה שיעורים ביום בכל מקצועות התורה: תנ"ך, מוסר, גמרא, מדרש והלכה. הוא נהג לשבת בשיעוריו כשהוא עטור בטלית ותפילין. לאחר תקופה, ירד מנכסיו, וביקש להתקבל כמלמד בישיבת עץ חיים, אך לא הייתה שם משרה פנויה. לאחר תקופה ארוכה, שוב הצליחה חנותם וחזרו למעמדם. בשנת תרנ"ז חלתה אשתו, ובעצת הרופאים עברה לגור בטבריה על מנת שתוכל לרחוץ בחמי טבריה. כעבור שנתיים, בי"ח בתשרי תרנ"ט נפטרה אשתו ונקברה בטבריה. לאחר פטירתה נישא בשנית לחנה נעכא בת ר' שמואל הכהן (נפטרה כ"א באב תרע"ה).
נהג להתפלל כוותיקין מדי יום, ולאחר התפילה לאכול פרוסת עוגה ומיד ללמוד 10 שעות רצוף, עטור בטלית ותפילין.
נפטר בשבת, י"ב בסיוון תרע"ז. על פי המסופר, הוא אמר שאינו רוצה לראות את הבריטים, עקב הצלב שעל דגלם.
חיבוריו

בעצת המהרי"ל דיסקין, החל לרשום את חידושיו על האגדה, אשר אין עליה פירושים רבים.
"תפארת ציון" על מדרש רבה - בשנת תר"מ החל לכתוב מדי יום במשך 14 שעות את חידושיו על מדרש רבה. חיבורו זה כולל כמה עשרות כרכים, 18 מהם יצאו בחייו. חיבורו קיבל הסכמות מרבני ירושלים, בהם המהרי"ל דיסקין, הרב שמואל סלנט, הרב יעקב שאול אלישר ועוד. המהרי"ל דיסקין כתב בהסכמתו שאינו נוהג לתת הסכמות, ואף ההסכמות שנתן נעשו בטעות, אך על חיבור זה הוא מסכים ומשבחו. ההוצאה הושלמה על ידי נכדו הרב רפאל חיים גולדמן ובנו יצחק זאב גולדמן.
"תפארת ציון" על התורה, יצא לאור על ידי יצחק זאב גולדמן
"תפארת ציון" על שישה סדרי משנה, יצא לאור על ידי הרב יהודה לייב רבינוביץ', מכון גנזי ציון, תשנ"ח.
"תפארת ציון" על מגילת קהלת ומסכת אבות. יצא לאור על ידי בנו הרב בן ציון ידלר ונכדו יצחק זאב גולדמן.
"תפארת ציון" על ברכות, נדרים, נזיר וסוטה. יצא לאור על ידי הרב יהודה לייב רבינוביץ', מכון גנזי ציון תשנ"ז.
"תפארת ציון" על הספרי.
"תפארת ציון" על הספרא. יצא לאור כתשעים שנה לאחר פטירתו, על ידי נינו הרב יהודה דוד וולפא.
בנוסף, היו בביתו 48 ספרים בכתבי יד, ובזמן מלחמת העולם הראשונה נכדו הטמינם בהר הזיתים, אך לאחר המלחמה לא הספיק להוציאם ונפטר.
משפחה

אביו היה בנו של רבי יוחנן מלשקביץ מווילנה, בנו של רבי חיים זלאטנער אפרתי, תלמידו של הגר"א וחברותא של רבי חיים מוולוז'ין. על פי המסורת במשפחה, הם משבט אפרים, ומכאן שמו של אבי סבו.
מדודיו היו רבי אהרן מלשקביץ, מגיד מישרים בהורודנה ומחבר "נזר אהרן" על מגילת קהלת ורבי חיים שמעון מלשקביץ, מו"צ בקאמין ובהמשך רבה של בראשוב.
ילדיו: אסתר מלכה (נתנזון) - עלתה עמו בגיל 4, בצעירותה ירדה מהארץ, היא נפטרה בקנדה בגיל 57, בינואר 1923. ר' אברהם יוחנן - תלמיד חכם ומקובל, מתלמידי ישיבת עץ חיים. בריינא - נולדה בירושלים סמוך לעלייתם, ונפטרה כעבור מספר חודשים. רחל לאה- נשרפה לאחר אירוסיה. הרב בן ציון - "המגיד הירושלמי". נקרא על שם ארץ ישראל. חאשע ראשע- אשת הרב אהרן שיפמן, ר"מ בישיבת עץ חיים. איטה - אשת הרב יהודה לייב רבינוביץ, מלומדי עץ חיים ושער השמיים. רבי רפאל חיים בנימין אפרים - מלמד בעץ חיים. חיה רבקה - אשת הרב שאול זאב גולומב.
לקריאה נוספת

מ. ירושלמי, למשפחותם לבית אבותם חלק א', תולדות משפחת גולדברג-ידלר.
דוד תדהר (עורך), "הרב יצחק זאב יאדלר (גולדברג)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1313
הערות שוליים

↑  כונה "ידלר" על שם עיירת מולדתו, "מיאדל". לאחר בואו לארץ ישראל, החליף את שם משפחתו ל"גולדברג", הרי זהב ביידיש, על שם שהתיישב בירושלים, אך בירושלים השתקע שמו ידלר. בקרב משפחתו חלקם משתמשים רק בשם ידלר וחלקם בשני השמות יחד.
↑  תמונת המצבה ודיון, בפורום אוצר החכמה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308121805171  GND: 1053385234  ISNI: 0000 0000 6696 2238  LCCN: n89116668  VIAF: 36043071   WorldCat (עם VIAF): 36043071
אדירי התכלת

| --- | --- |

עטיפת החוברת הראשונה
 סוג:  קבוצת גיבורי-על
 הוצאה לאור:  זנזוריה קומיקס
 הופעה ראשונה:  אדירי התכלת גיליון מס' 1
 יוצרים:  עופר זנזורי
 מידע
 סטטוס:  לא מגובשת
 בסיס:  מפקדה באשדוד
 חברוּת בקבוצה:  האייל, עצום, הדר, ד"ר זרוע, פרופסור להט, קולטן, המגשר, כפיר
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  האייל (משה רובצקי)
אדירי התכלת הם דמויות קומיקס ישראלי אשר מככבים בכותר קומיקס שקרוי על שמם.
הם נוצרו על ידי עופר זנזורי והיו פרויקט הביכורים של הסטודיו זנזוריה קומיקס.
הקומיקס מספר על קבוצת גיבורי על החיים בישראל של ימינו. לכותר זה ישנם מספר תת-כותרים כגון "המגשר" ו"הדר" המשמשים קשתות בסיפור העל של הכותר.
סיפור רקע

הסיפור מתחיל בשני נערים בבית ספר תיכון לקראת צבא, עופר: נער מקובל, ספורטאי שלא מצליח בלימודים ולכן נישאר כיתה, ומשה: נער חנון מכיתתו של עופר, חרשן בלימודים, לא מקובל שרוצה להשתלב בחברה. עופר מנצל את זה וכל פעם שמגיע מבחן בבית הספר, עופר קורא למשה לבלות איתו אך בעצם הוא רוצה שהוא יעזור לו ללמוד ולמחרת המבחן שוב חוזר להתעלם ממנו ולבלות עם שאר המקובלים. למשה נמאס מזה אך הוא מבחין שעופר זקוק לו וזה מעלה לו את הביטחון העצמי וגורם לו לדבר מהתנשאות אל עופר ולהתייחס אליו בזלזול.
עופר שצריך את משה ממשיך להתנהג אליו טוב אף על פי שבראשו הוא לא סובל אותו, הדבר יוצר מתח גדול בין השניים. כששוב מגיע יום הלמידה למבחן מסרב משה לעזור לעופר ללמוד, עופר מבטיח לו שייקח אותו לסיבוב בג'יפ שלו אחרי שילמדו. באותו סיבוב מרגיז משה את עופר ולעופר נמאס ומחליט ללמד את משה לקח ונוהג בפראות כדי להפחיד אותו עד שלבסוף גלגל המכונית נתקע בחוט תיל בחוף הים שנמצא ליד הקריה למחקר גרעיני שם בדיוק מתבצע ניסוי גרעיני שיוצא מכלל שליטה ויורה קרן בדיוק לעבר עופר ומשה.
הם מרגישים מוזר וממהרים לעזוב את המקום. בינתיים בקריה למחקר גרעיני רואים שכלי רכב ואזרחים נפגעו מן הקרן וממהרים לחפש אותם.
בינתיים עופר ומשה מגלים שהם מפתחים יכולות מיוחדות כמו קריאת מחשבות זה של זה, משה מפתח כוח מהירות ועופר גדל לממדים עצומים.
וכל אחד מהם מתמודד עם זה בצורה שונה. אך הם לא יודעים שהנסיעה בג'יפ לא רק השפיעה עליהם אלא הולכת להשפיע על כל סביבתם.
דמויות > חברי הקבוצה

האייל/משה רובצקי: בן למשפחה דואגת ותומכת, הוא נוהג לזלזל בדברי אחרים כי הוא מיואש מהעולם שמצפה ממנו לכל כך הרבה אך לא נותן לו שום דבר בתמורה. לאחר התאונה, משה, הילד החנון הכעוס, מוצא בכוחות יתרון על אחרים, מה שיכול להביא לו פופולריות ותהילה. דבר זה מצליח לו והוא עולה במדרגות החברה. כאשר גילה לראשונה את כוחותיו, הוא עבד כגיבור יחיד תחת הכינוי "איילה שלוחה". כוחותיו כוללים מהירות על והיכולת לתקשר עם עופר וקרן בצורה טלפתית.
עצום/עופר מוקלבי: חיו של עופר קשים מאוד. אמו ואחותו נהרגו בתאונת דרכים. אותה תאונה השאירה את אביו בכיסא גלגלים ועופר הוא היחיד שנשאר לטפל בו. אחרי התאונה בחוף עופר לא מעוניין בכוחות על, משחקי עוצמה ומה טוב ומה רע, הוא רק רוצה למצוא את עצמו ומקום בשבילו ומנסה ללכת בשביל שנראה לו נכון. במהלך הכותר הוא נחשב בידי הציבור כמת לאחר שניסה למנוע פיצוץ של משאית דלק ונכשל. הוא מצטרף לפרופסור להט ולדוקטור זרוע לנסות להציל את מחקרו של להט, אך לאחר שגילה שיאלץ להילחם נגד קרן עד המוות על מנת לעשות זאת, הוא עובד להיות נגד פרופסור להט. כוחותיו כוללים כוח פיזי מוגבר ואת היכולת לתקשר בטלפתיה עם קרן ומשה.
הדר/קרן אבוטבול: קרן היא ילדה להורים גרושים שאמא אלכוהוליסטית. היא פופולרית בחברה והייתה גם חברתו של עופר. כאשר התאונה קרתה, היא התחבאה בתוך הג'יפ של עופר כי חשדה שהוא יוצא עם משהי אחרת (היא לא העלתה בדעתה שמשה ועופר יהיו חברים). כתוצאה מכך, גם היא נפגעה מהקרן. נראה שהפגיעה מהקרן שינתה אותה וגרמה לה להיפתח יותר. היא עדיין מתוסכלת ממצב המשפחה שלה אך היא פחות קשוחה ויותר נאמנה לעצמה. כפי הנראה היא מתחילה לחבב את משה ומנסה לגרום לו לשתף איתה פעולה בעסקי הגיבורות, למורת רוחו. כוחותיה כוללים מהירות על, תעופה, יכולת קפיצה לגובה ואת היכולת לתקשר בטלפתיה עם משה ועופר.
דוקטור זרוע/ראובן בכר לאחר שגנב את הירבוע מהקריה למחקר גרעיני, חזר לביתו וגילה שהירבוע השתנה למפלצת ונתקף על ידו, בכר נאחז בנורת חשמל שנשברה וחשמלה אותם וכך הירבוע הוזרק לתוך ידו של בכר. בכר הוא נשוי בעל ארבעה ילדים. הוא הואשם בתקלה בניסוי, ולכן גורש מהפרויקט. יש לו התרגזויות ויצר נקמה פעיל אך בסך הכול הוא אדם טוב שפשוט לא יודע איך לצאת מתסבוכות. כוחותיו כוללים יד על טבעית, רגלים משופרות ויכולת ליצור מתח חשמלי.
פרופסור להט/אריאל פידלמן: פרופ' פידלמן הוא ניצול השואה חולה סרטן שפוחד שימות מבלי להשאיר סימן אחריו. הוא לקח קשה את עצירת מחקרו כועס על העולם ומלא בתכסיסים. בכותר המקורי הוא מגייס אליו את דוקטור זרוע ועצום על מנת שיעזרו לו להמשיך את מחקרו. הוא היחיד שקיבל את כוחותיו באופן מכוון. לאחר שהבין מה קרה לנערים שהושפעו מן הקרינה, הוא שיגר את הקרינה על עצמו. כוחותיו כוללים ירי של קרני חום והרמת חפצים באמצעות חום.
קולטן/אייל שחר: ניסה לנתק את מכשירי הניסוי כדי שיקרסו, וכתוצאה מכך שרף את מעבדת המחקר וקיבל כוחות על. אייל הוא אלמן החי לבדו. הוא חבר של אביו של משה מימי הצבא, ומדען בקריה למחקר גרעיני. הוא מתגעגע לימים שבהם שירת בצה"ל ומכבד את המדינה. הוא שקט, אחראי ונינוח שכל הזמן חושב בשלווה, הוא יודע לנחם ומנסה לפשר בין אנשים. הוא היחיד מבין הגיבורים אשר אין לו תלבושת רשמית. כוחותיו כוללים את היכולת לראות כול דבר: גלי קול, חשמל סטטי, תנועה ועוד.
כפיר: במקור הוא נער צעיר העובד במכבסה של קיבוץ מעוז חיים. הוא גילה מקל אשר בו נכלאה נשמה אלוהית קדומה אשר העניקה לו כוחות על בלתי מוגבלים. כאשר הוא במצב העל שלו, הוא מדבר בשפה תנ"כית. חוץ ממנו, ישנם עוד אנשים אשר נכנסה בהם נשמע אלוהית (בין היתר, המלאך) אשר מהם הוא מנסה למנוע להשתלט על העולם.
דמויות > דמויות משנה

מר מוקלבי: אביו של עצום. מרותק לכיסא גלגלים עקב תאונת דרכים אשר לקחה ממנו את אשתו ובתו. עופר הוא תקוותו האחרונה, ולאחר שחושב שהוא מת, הוא נמלא צער רב ומסתגר בביתו. גם כאשר עופר התגלה אליו, הוא קרא לו שטן וגירש אותו מביתו.
נועה בכר: אשתו של דוקטור זרוע, אשר ממשיכה להאמין בו על אף שבעיני הציבור הוא נהיה מבוקש.
נדב ודניאלה בכר: ילדיו של דוקטור זרוע אשר אינם מסוגלים לעכל את מה שקרה לאביהם.
מר רובצקי: אביו של האייל וחברו הטוב של קולטן מימי הצבא.
בנימין פידלמן: אחיו של פרופסור להט. היה נשוי לשרה. נהרג בפיגוע המוני אותו גרם פרופסור להט.
דמויות > נבלים

הסנדלר: עבריין ידוע בישראל ומנהיג של כנופיה מפורסמת. שימש בתור הנבל הראשי בכותר "הדר" בו סחט את פרופסור להט על מנת שיתן לו ולעוזריו כוחות על. לאחר שהסנדלר ניסה להרוג את פרופסור להט, זה נקם בו וגרם לפיצוץ במפקדתו. לאחר הפיצוץ, המבנה המולקולרי של הסנדלר התערבב עם תאים גנטיים של חרק והוא נפך למוטציה בעלת כוחות של חרק. נתפס בידי החבורה לאחר שנלחם נגד פרופסור להט.
המלאך: אדם אשר נכלאה בו נשמה אלוהית קדומה. אויבו המושבע של כפיר אשר מטרתו היא לחולל את האפוקליפסה.
תת-כותרים

תת הכותרים באדירי התכלת הם בעצם קשתות בסיפור העל של הכותר. במרכז כל תת-כותר נמצאת דמות שהכותר רשום על שמה והסיפור מתרכז בה.
תת-כותרים > קשת הדר

קשת הדר היא המשך לשש החוברות הראשונות בכותר. הקשת, שלה מתוכננים ארבע חוברות מתרחשת כשלושה חודשים לאחר הקשת הראשונה. שעון המלווה את החוברת מראה כמה זמן נותר עד לאירוע שעלול להתרחש, ככל שהחוברת מתקדמת הזמן שנותר הולך ומתקדם. קשת זו מהווה חוברות 7-9 בכותר הראשי, כותרת הכותר היא "הזמן לא עוצר גם שאכפת".
עלילת הקשת מתמקדת בהדר, שמאז הקשת הקודמת עובדת בשירות הביטחון. כאשר קולטן נעלם ופיצוץ בו נהרגים מספר אנשים, מבקשת הדר את עזרתו של עצום שעובד כמאבטח במועדון לעזור לה. לאחר שיחה קצרה מסכים עצום לעזור לה לחפש את קולטן. הקוראים מגלים שקולטן נמצא כלוא אצל פרופסור להט ושפרופסור להט הוא זה שהיה אחראי לפיצוץ אם כי בטעות, אך אינו מתחרט ומתחנן לבצע אירוע גדול שעדיין לא ידוע מה הוא אך לפי דבריו הוא אמור "להפוך את ישראל". בשיחה עם ד"ר זרוע שהסגיר את עצמו למשטרה משוחח עם הדר, בשיחה מגלה הדר כי איש בשם "הסנדלר" רוצה לפגוע בה ולכן עשה עסקה עם פרופסור להט וד"ר זרוע, העסקה היא ש ד"ר זרוע ופרופסור להט יסופקו לאנשי הסנדלר כוחות על בתמורה למעבדות סודיות וציוד. ד"ר זרוע שולח את הדר למקום בו הוא שלח את קולטן כך שם נמצאים בריונים המכוונים אותה לעבר הסנדלר. החוברת הראשונה מסתיימת כאשר פרופסור להט מגלה שאחד ההרוגים בפיצוץ היה אחיו.
תת-כותרים > המגשר

המגשר שהיה קומיקס אורח בגיליון מספר 6 של אדירי התכלת. מככב בקשת הקרויה על שמו בעלת הכותרת: "חליפות ותמורות". הקשת מונה ארבע חוברות ולמרות הוצאת החוברות לפני קשת הדר בסדר הכרונולוגי של אדירי התכלת, קשת המגשר נחשבת למאוחרת יותר והמספור בכותר עצמו הוא 11–14.
עלילת הקשת מספרת על יחידה משטרתית מיוחדת הפועלת סביב כישרונו של אמציה חמציה הידוע בתור "המגשר". יכולתו של אמציה היא לעבור לממד הרביעי ובכך בין היתר לעקוב אחרי אנשים ללא ידיעתם, היחידה זקוקה לעזרתו של אמציה כדי לעקוב אחרי מלחמת הכנופיה שמפרה את הסדר הציבורי ונעשית חמורה יותר ויותר, בעזרת אמציה מצליחה היחידה לגלות פרטים חדשים על הפרשה.
אמנות

את האמנות בקומיקס זה היה אמור לצייר משה זנזורי, אחיו של עופר זנזורי.
אך לבסוף דבר זה לא קרה, ועופר היה צריך לצייר את הקומיקס בעצמו. משה צייר את העטיפות של שלוש החוברות האחרונות של ההרצה הראשונה (חוברות 4, 5, 6) ועופר ערך וצבע אותם.
אמנות > האמנות ב"המגשר"

האמנות בדפי קשת "המגשר" אינה צבעונית כשאר הכותר ומורכבת בגווני שחור, אפור, לבן וורוד, הדבר נותן לקשת מראה יותר אפל משאר הכותר. על כך כתב אלי אשד במאמר על הכותר:
"הסיפור עצמו מציג את הצד האפל החשוך תרתי משמע של אשדוד ונראה כמו המקביל הבאטמני לסדרת "אדירי התכלת " הסופרמנית המציגה את אשדוד של אור היום".
חלק מעיצובי הדמויות ב"המגשר" מבוסס על פניהם של אנשים אמיתיים, לפני הוצאת המגשר ביקש זנזורי מאנשים שישלחו את תמונות פניהם כדי וכך ביסס על פיהם את דמויות הקומיקס ובהם גם דמות המבוססת על פניו.
עמודי השער של המגשר המציגים את דמויות הקשת הם בעצם תמונה שלמה אשר נוצרת כאשר ארבעת עמודי השער של המגשר מוצגים זה לצד זה.
אמנות > האמנות ב"הדר"

שלא כמו שאר חלקי הכותר שאותם מאייר עופר זנזורי לבדו בקשת הדר מצטרפים אליו אומנים שונים, כאשר כל אומן מאייר מספר דפים בחוברת השלמה ובפעם הראשונה גם אחיו של עופר, משה זנזורי, מאייר גם בתוך דפי החוברת עצמה. האומנים המשתתפים הם: אהוד בר-אל, דדי דובי, אוהד שגיא, שלי גלר, דניאל פיאררט, ניצן איינאו, שרבן ואיתי הומינר יחד עם האחים זנזורי. כאשר את עיצוב האותיות ובלוני הדיבור נעשים על ידי אורית גיל שבמספר עמודים משמשת גם כצובעת.
כפי הנראה כמו בסדרת המגשר גם בקשת זו עמודי השער יצרו תמונה שלמה אחת. את השער אייר משה זנזורי וצבע רועי פלד.
מקומות אמיתיים בישראל

בקומיקס מופיעים כמה מאתרים קיימים מישראל שהועתקו וצוירו לקומיקס:
הקריה למחקר גרעיני
מרכז רפואי קפלן
אשדוד - ובה מופיעים נמל יפו וקניון הסיטי
רחוב שינקין
קומיקסים אורחים

בדרך כלל בחוברת אדירי התכלת ישנם קומיקסים אורחים קצרים של זנזוריה קומיקס:
סיסו וששי- שני זקנים שמבקרים את החוברת וצוחקים על עולם גיבורי העל בכלל ועל החוברת בפרט.
סיפורי חיים- סיפורו של חיים איש עצלן הנשוי לחיה שמנסה למרר את חיו.
המגשר- סיפור על אדם המוצא דרך לקשר בין עולמינו ליקום מקביל (קומיקס זה הופיע לפני התת-כותר "המגשר" אך בסדר עלילתי הוא קורה אחריו).
זנזי הגבר הקדום- ילד מתקופת האבן חי בימינו.
עוואנטיק פור- פרודיה על ארבעת המופלאים (קומיקס אורח זה הוא שיתוף פעולה בין עופר זנזורי ואהוד בר-אל, הקומיקס מופיע גם בחוברת מס'3 של סדרת הקומיקס של בר-אל "טנטופוביה").
החוברות

| חוברת | תאריך יציאה לאור |
| --- | --- |
אדירי התכלת 1: ינואר 2004
אדירי התכלת 2: יוני 2004
אדירי התכלת 3: ספטמבר 2004
אדירי התכלת 4: דצמבר 2004
אדירי התכלת 5: אפריל 2005
אדירי התכלת 6: אוגוסט 2005
אדירי התכלת 7 (הדר 1): אוגוסט 2007
אדירי התכלת 8 (הדר 2): אוגוסט 2008
אדירי התכלת 11 (המגשר 1): יולי 2006
אדירי התכלת 12 (המגשר 2): אוגוסט 2006
אדירי התכלת 13 (המגשר 3): ספטמבר 2006
אדירי התכלת 14 (המגשר 4): אוקטובר 2006
ב-2014 הופץ הקומיקס דיגיטלית באפליקציית הקומיקס Comixology.
הערות שוליים

↑  אלי אשד, דרושים :שוטרי על, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 7 בדצמבר 2006
ג'נט טיילור

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1804 אנגליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  25 בינואר 1870 (בגיל 65) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 
ג'נט טיילור (באנגלית: Janet Taylor‏; 13 במאי 1804 – 25 בינואר 1870; נולדה בשם ג'נט איון) הייתה אסטרונמית אנגלית ונווטת מומחית. במהלך חיים אקטיביים, היא פרסמה עבודות שונות על אסטרונומיה וניווט, הקימה אקדמיה להוראת הנושאים האלה, והייתה המנהלת של מחסן אשר התמקד בהפצה, ייצור ותיקון של מכשירי ניווט. האקדמיה שלה נחשבה לאיכותית, והומלצה על ידי חברת הודו המזרחית, בית טריניטי, הימייה[דרוש מקור]. כהכרה בעבודתה, הוענקו לה מדליות על ידי מלכי פרוסיה והולנד, והחוק שלה לחישוב קוי רוחב מגבהים תואר כ "גאוני".
טיילור הייתה אחת הנשים המעטות אשר עבדו כיצרניות מכשור מדעי בלונדון במאה ה-19. "מחשבון הימאים" שלה, שנהיה פטנט בשנת 1834, נדחה על ידי האדמירליות. עם זאת, בשנת 1860 הוענקה לה פנסיית מיוחדת מטעם האוצר הבריטי (Civil List pensions - (אנ')) "עבור עבודתה החשובה לטובת האוכלוסייה עובדת-הים של לונדון".
מעבודותיה: טבלאות ירחים לחישוב מרחקים
לקריאה נוספת

Croucher, John S.; Croucher, Rosalind F. (2016). Mistress of Science: The Story of the Remarkable Janet Taylor, Pioneer of Sea Navigation. Amberley. ISBN 1445659859.
CROUCHER, JOHN S.; ROSALIND F. CROUCHER (בדצמבר 2011). "Mrs Janet Taylor's 'Mariner's Calculator': assessment and reassessment". British Journal for the History of Science. 44 (4): 493–507. doi:10.1017/s0007087410001512. JSTOR 41428410. {{cite journal}}:  (עזרה)
Gleadle, Kathryn (באפריל 2013). "The Riches and Treasures of Other Countries': Women, Empire and Maritime Expertise in Early Victorian London". Gender and History (25.1): 7–26. {{cite journal}}:  (עזרה)