stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרל הגדול
ביוגרפיה

קרל היה בנם הבכור של פפין הגוץ וברטארדה מלאן. אף על פי שלא קיימות עדויות מוצקות לכך, היסטוריונים טענו בעבר כי נולד ב-2 באפריל 742. זאת, בהסתמך על המידע שניתן עם מותו, ולא בהסתמך על מידע ראשוני לגבי לידתו. תאריך אחר שניתן הוא ה-1 באפריל 747 (אך האפשרות קלושה, כי בשנת 747 1 באפריל היה חג הפסחא, וסביר שהיסטוריונים בעבר היו מתייחסים ללידתו של מנהיג בחג הפסחא; לפיכך נראה כי תאריך זה הוכנס לספרי ההיסטוריה בדיעבד ועל מנת לפאר את שמו). אפשרות נוספת שניתנה היא שנת 748. קרל נולד ככל הנראה בהרסטל, עיירה בקרבת לייז' (בבלגיה של ימינו) שממנה הגיעו השושלות של הקרולינגים והמרובינגים. כשהיה בן שבע עבר לאזור ז'וליפ, ולעיתים מציינים מקום זה כמקום לידתו.
קצת לפני מותו של פפין הגוץ, התחתן קרל עם הנסיכה פידינה מהעיר הסמוכה. לאחר מותו של פפין הממלכה נחלקה בין שני בניו, קרל וקרלומן. קרל קיבל את החלקים החיצוניים של הממלכה, בעוד שקרלומן קיבל את החלקים הפנימיים.
לאחר מות קרלומן, ירש קרל את חלקו והרחיב את גבולותיו במלחמותיו בלומברדיה, בסקסוניה ובספרד. באחת מפלישותיו לספרד הקים את המארקה הספרדית, מחוז ספר מבוצר שלימים נהפך לקטלוניה.
פעילות מדינית

בשנת 799 נתבקש על ידי האפיפיור לאו השלישי להתערב בסכסוך שניטש בינו לבין אצולת רומא. אחרי שהכריע לטובת האפיפיור, הכתיר אותו האפיפיור לאו השלישי לקיסר ב-25 בדצמבר 800 בעת מיסת חג המולד (אנ') ברומא. "הכתרה בחסד האל" (Gratia Dei Rex) זו הייתה היסוד להקמת הקיסרות הגרמנית של ימי הביניים, שכונתה האימפריה הרומית הקדושה.
הכתרתו כקיסר קראה תיגר על מעמדה של האימפריה הביזנטית כיורשת רומא החוקית. לא רק מבחינה חוקית הייתה לאימפריה הביזנטית בעיה עם קרל הגדול: גם מבחינה צבאית, קרל כבש את שארית השטחים הנתונים לשליטה ביזנטית בצפון איטליה, וב-812 נאלצה הקיסרות הביזנטית להכיר בו כקיסר הרומאים.
חינוך

קרל הגדול עודד התעוררות תרבותית בהקימו בתי ספר ליד המנזרים, הפצת ספר דרשות לחינוך העם והנהגת סדר תפילה אחיד ברחבי האימפריה. הוא גם עודד העתקת ספרים בכתב האירי "המינוסקול הקרולינגי" המשמש יסוד לאותיות האלף בית הלטיניות של ימינו. קרל הגדול התעניין מאוד בלימודים (רטוריקה, דיאלקטיקה ואסטרונומיה). הוא למד לקרוא לטינית בבגרותו אך המשיך לדבר גרמנית בחצרו. ליקט חומר על דקדוק גרמני ועל שירה גרמנית קדומה. בספרו "חיי קרל הגדול" מזכירו איינהרד כתב: "הוא החזיק לוחות צפחה וחרט תחת כריתו כדי שבזמנו הפנוי יוכל להתאמן בכתיבת אותיות לטיניות. אך היות שהתחיל בכך מאוחר מדי בחייו מאמציו לא נשאו פרי."
קשרים עם המזרח הערבי

קרל הגדול ניהל קשרים עם המזרח המוסלמי. בשנת 797 הוא שלח משלחת של שלושה אנשים לחצרו של הח'ליפה העבאסי הארון א-רשיד בבגדאד, בהם יצחק היהודי. בשנת 801 הגיעה לנמל פיזה משלחת מהמזרח שהביאה עמה ברכות ומתנות מהארון א-רשיד ומהמושל המוסלמי של צפון אפריקה שישב בפוסטאט. במשלחת זו לקחו חלק כמה יהודים. קרל שהה באותה עת באיטליה ושמע מאנשי המשלחת כי מאנשי משלחתו שלו נותר בחיים רק יצחק היהודי, שמתעכב לשוב מכיוון שהוא מלווה את "אבו אל-עבאס", פיל ששלח לו הארון א-רשיד במתנה. יצחק הגיע לחצר באאכן עם הפיל רק ביולי 802. משלחות נוספות יצאו בשנים 803, 807 ואולי גם בשנת 808, ונראה כי מטרתן הייתה חיזוק הקשרים אך ללא מצע מדיני.
קרל הגדול ניהל קשרים גם עם הפטריארך של ירושלים. בשנת 799 הגיע לחצרו של קרל נזיר מירושלים ועמו מתנות מהפטריארך, בהן שרידי קדושים ומזכרות מכנסיית הקבר. קרל שלח עם הנזיר מתנות לפטריארך ואת אחד מאנשי הכמורה בחצרו, וזה שב מן המזרח יחד עם שני נזירים, אחד מהר הזיתים והאחר ממנזר מר סבא, שהביאו עמם מתנות מהפטריארך: את מפתחות כנסיית הקבר, את מפתח העיר ירושלים והר ציון ואת דגל העיר ירושלים. המשלחת ועיתוי הגעתה לרומא, רק זמן קצר לפני ההכתרה האימפריאלית של קרל הגדול בשנת 800, עוררו התרגשות רבה בממלכה הפרנקית.
מראהו האישי המדויק של קרל לא ידוע משום דיוקן ששרד בימינו (חוץ מדמותו על מטבעותיו), אך ידוע בערך מתיאור טוב של ההיסטוריון הפרנקי איינהרד, שנכתב בספר הביוגרפיה "ויטה קארולי מאגני". הוא מתואר כגבוה, הדור, בעל שער נאה ובעל צוואר עבה.
בחייו נישא קרל הגדול חמש פעמים ונולדו לו שנים-עשר ילדים מנשותיו השונות, מתוכם ארבעה בנים שהגיעו לבגרות. כמו כן היו לו ילדים נוספים מפילגשיו. קרל העניק לבניו מחוזות שלטון שונים, ובנו פפין נועד לרשת את כסאו אחריו. אך היות ששלושה מתוך ארבעת בניו מתו לפניו, הוריש קרל את הממלכה לבנו היחיד שנותר בחיים, לואי החסיד.
דרך שלטונו

קרל הגדול צירף שטחים רבים לשלטונו וניהל את הקיסרות מעיר הבירה אאכן. ארמונו שבאאכן הפך למרכז שלטוני שבו ניהלו את אוצר המלך ומועצות המלך שאליהן הוזמנו הרוזנים ששלטו במחוזות השונים בממלכה.
השטחים היו מיושבים בדלילות והדרכים לא היו מהמשובחות לכן ניהל קרל את ממלכתו על ידי רוזנים שקיבלו קרקעות תמורת שירותם בצבא וניהול האדמות שבבעלותם. יחסים אלו בין הקיסר למקבלי הקרקעות שכונו 'וסאלים מלכותיים' (Vassi dominici) או "שליחי המלך" נחשבים לבסיס של הפאודליזם (למעשה מדובר בפיאודליות הקלאסית).
יחסו ליהודים

כמו אביו לפניו, קרל נמשח למלוכה בטקס בסגנון מקראי שמבטא את ההמשכיות שבין מלכי המקרא לבין השושלת הקרולינגית. כאשר קרל מחפש מקורות השראה לאימפריה הנוצרית שהוא מייסד, הוא מוצא אותה בפעולתם של מנהיגי המקרא ואת עצמו הוא רואה בדמויותיהם של משה, דוד ויאשיהו.
את המלך יאשיהו הוא הזכיר כדי להצדיק את התערבותו בנושאי דת וכנסייה, כפי שמלך יהודה החזיר את עמו לדרך הישר באמצעות שיתוף פעולה עם הכוהנים.
קרל הגדול נטה חסד ליהודים, כפי שנהג אביו פפין הגוץ שזכר ליהודים את עזרתם בכיבוש פרובאנס מידי המורים. האגדות שפרחו בין היהודים לאחר מותו של קרל מהללות את יחסו ליהודים. ההגבלות שהוטלו על ידי הוויזיגותים בוטלו, יהודים צורפו לחצר המלך. ויצחק מאאכן, כפי הנראה מתורגמן, השתתף במשלחת ששלח קרל להארון א-ראשיד. ימי מלכותו של קרל תוארו על ידי היהודים כתור הזהב של יהודי צרפת ואשכנז.
הרנסאנס הקרולינגי

הרנסאנס הקרולינגי הוא מושג המתאר את הפריחה התרבותית בממלכתו של קרל הגדול ובמיוחד סביב חצר ארמונו באאכן. קרל עצמו עודד אנשי דת, רוח ומדע להתרכז סביב חצר מלכותו ולהשתמש בספרייה עצומה שהקים בארמונו. הספרייה עצמה הכילה ספרות עלילתית (במיוחד מתקופת יוון ורומא העתיקות) וכתבי קודש בנוסף לחיבורים תאולוגים מרובים של אנשי דת נוצרים קדומים. בנוסף אליה הקים קרל גם אקדמיה עשירה באותו מקום, שיועדה בעיקר לאבירים ממוצא פרנקי. הוא החליף את השפות וסוגי הכתבים המרובים שהיו באימפריה דאז למרקם אחיד הכולל שפת דיבור וצורת כתיבה אחת. בנוסף לכך התקיים באותה התקופה עידוד לראייה שפרנקים-אתנים הם גזע נשגב שתפקידו להמשיך את מורשת העולם העתיק ובמיוחד של שלוש המדינות רומא, יוון ופרס.
קרל הגדול באמנות > דיוקן של קרל הגדול והקיסר זיגיסמונד (אלברכט דירר)

קרל הגדול זכה לשבחים רבים במסעות כיבושו וברפורמות התרבותיות שביצעה במונרכיה, כשהמפורסמת מהיצירות אודותיו היא יצירתו של אלברכט דירר (Albrecht Dürer), שמשלבת בין גותיקה לבין התחייה האמנותית המחודשת בסגנון הקלאסי של תקופת הרנסאנס (הוא עצמו חי במאה ה-16 והיצירה נוצרה בשנת 1512). למעשה זהו חצי מהיצירה, כשהחצי השני מציג את הקיסר זיגיסמונד. מעל ראשו של קרל הגדול מופיעים פלר דה ליס המייצג את צרפת וסמל האימפריה הרומית הקדושה כייצוג לגרמניה (שתי האומות העתידות להיוולד מחוזה ורדן מעט לאחר מותו). הקיסר זיגיסמונד כשלעצמו מכותר בסמלי חמש האומות העיקריות עליהן שלט בתקופתו (או חמשת השטחים העיקריים). ליצירה המחולקת לשניים יש קשר הדוק עם העיר נירנברג ושם היא מוצגת (לאחר תקופה ארוכה בה היא הוצגה באוסטריה ואף הספיקה להילקח על ידי גרמניה הנאצית).
קרל הגדול באמנות > קרל הגדול (בצרפתית: Charlemagne או Charles I le Grand)

יצירה זאת שופכת אור עדין יחסית על אופיו של המלך הפרנקי והקיסר הרומאי קרל הגדול, כשהוא אוחז סמלי המלכות ועונד את כתרו על רקע בד ורוד. מוצג זה הוא מהספרייה הלאומית של צרפת.
קרל הגדול באמנות > תמונות נוספות

"הקיסר קרל הגדול"
הכתרתו של קרל הגדול (מסביבות שנת 800 לספירה
הכתרתו של קרל הגדול (רפאל)
פסלו של קרל הגדול
קרל הגדול (משמאל). העתק מהמאה ה-10 של ציור מקורי מהמאה ה-9
פסל קרל הגדול מאת יוהאן נפומוק צוורגר על גבי גשר  אלטה ברוקה על נהר מיין  בפרנקפורט
ראו גם

אדמוניציו גנרליס
לקריאה נוספת

איינהרד, חיי קרל הגדול, תרגום, מבוא והערות: יצחק חן, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, מהדורה מעודכנת, תשפ"א 2021
טרור כלכלי

טרור כלכלי הוא מאבק אשר נעשה על מנת לחבל בפעילותה התקינה של המערכת הכלכלית באזור או במדינה מסוימת; על מנת לזרוע פחד בקרב האוכלוסייה באותו אזור או מדינה. טרור כלכלי עשוי לפגוע ביציבות הכלכלית, בחלוקת המשאבים או בערכם של המשאבים הכלכליים.
הגדרה

מרכז ז'נבה למדיניות אבטחה תיאר בשנת 2005 את תופעת הטרור הכלכלי:
בניגוד ללוחמה כלכלית, שנערכת על ידי מדינות כנגד מדינות אחרות, "טרור כלכלי" מתבצע על ידי שחקנים רב-לאומיים, שהם לאו דווקא מדינות. 
הטרור עשוי להתבצע בדרכים מתוחכמות ומתואמות בין השחקנים, במטרה לשבש את היציבות הכלכלית והפיננסית של מדינה, קבוצת מדינות או חברה, באמתלה של מניעים אידאולוגיים או דתיים. פעולות אלה, אם ייעשו, יכולות להיות הפעלת אלימות ישירה (איומים, חיסולים) או עקיפה (חוקים דרקוניים, שיבוש הליכי משפט, זיוף ראיות, עקיפת סמכות מקבלי ההחלטות, שוחד וכדומה). לפעולות יכולות להיות השלכות מיידיות, או שייצרו השפעות פסיכולוגיות שיגרמו להשלכות כלכליות במשך דורות.
על פי הגדרה זו, טרור כלכלי מתאפיין בשתי תכונות יסודיות:
הפעולה מתבצעת על ידי שחקנים רב-לאומיים, ולאו דווקא על ידי מדינות.
פעולת הטרור הכלכלי מכוננת כנגד המערכת הכלכלית והפיננסית של מדינת המטרה.
פגיעה בשרשרת האספקה

טרור כלכלי מתייחס לרוב למניפולציה סודית שמבצעת מדינה או אומה במישור הכלכלי על ידי גורמים ממלכתיים או לא-מדינתיים. עם זאת, הטרור הכלכלי עשוי להיות גם גלוי תחת מעטפת של סנקציות כלכליות. טרור כלכלי מכוון לאזרחים של מדינות או קבוצות בחתירה להשגת מטרות פוליטיות.
לדוגמה התקפות טרור כנגד נמלים וגבולות יבשתיים פוגעות בשרשרת האספקה ומצריכות יישום צעדים נוספים כדי להבטיח הגעה בטוחה של המוצר. צעדים אלו מאלצים את עלות הייצוא והיבוא של סחורות לעלות. הכלכלות של המדינות המתפתחות הן יכולות להיות המושפעות ביותר, משום שההאטה בייצוא והיבוא תשפיע על יכולתה של המדינה להילחם בעוני. עלייה בעוני עלולה לגרום למרידות בקרב האוכלוסייה ולגרום לאי-יציבות פוליטית ובכך כופה עלייה עוני גדול יותר.
כדי להתמודד עם פיראטיות, ממשלות ותעשיות ימיות חייבות לנקוט באמצעי מניעה. מינהל הימי של ארצות הברית אומר כי "פעולות אלו עשויות לכלול נוכחות צבאית גדולה יותר באזורים בסיכון גבוה, ניתוב ספינות כדי לעקוף את מפרץ עדן, תשלום דמי ביטוח גבוהים יותר, שכירת מאבטחים פרטיים והתקנת ציוד הרתעה לא קטלני". עלות אמצעי המניעה הללו מגולגלת על הצרכנים ועל משלמי המיסים, ובסופו של דבר מפנה את הכסף מתחומים אחרים במשק.
ראו גם

כלכלת טרור
הערות שוליים

↑  Kevin D. Freeman, Tom Weiner, Secret weapon : how economic terrorism brought down the U.S. stock market and why it can happen again, Worldcat, ‏2012
↑  "Economic Impact of Piracy in the Gulf of Aden on Global Trade", United States Department of transportation
ערך זה הוא קצרמרבנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאסלו הוניאדי (אופרה)

| --- | --- |

פלקט הצגת הבכורה
 מידע כללי
 מלחין:  פרנץ ארקל
 לבריתן:  Béni Egressy 
 סוגה:  אופרה
 שפה:  הונגרית
 מספר מערכות:  3
 
לאסלו הוניאדי (בהונגרית: Hunyadi László) היא אופרה בשלוש מערכות מאת המלחין ההונגרי פרנץ ארקל. הלברית נכתבה על ידי בני אגרשי על סמך הדרמה של לרינץ טוט בשם "שני לאסלו" (Két László). הבכורה הייתה ב-1844. היא התקיימה ב-27 בינואר בתיאטרון הלאומי בפשט.
ההיסטוריה והחיים שלאחר המוות של האופרה

בשנים שהובילו מעידן הרפורמה למהפכה, נושאים הקשורים להוניאדים היו פופולריים במיוחד. זה מוכח על ידי סדרה של מחזות עַם, ציורים ושירים. מעודד מהצלחתה של מאריה באטורי, ארקל החל במהרה לחפש נושא אופרה אחר. נסיבות כתיבת היצירה עצמה אינן ברורות לחלוטין. לפי הביוגרף הראשון של ארקל, כתיבת היצירה הייתה תוצאה של פגישה מקרית, וארקל לקח ממש בכוח את הלברית מאגרשי, לברית שהייתה מיועדת במקור לאנדרה ברטאי.
הבכורה התקיימה ב-27 בינואר 1844 וזכתה להצלחה גדולה מאי פעם. הלך הרוח הציבורי תרם לכך ללא ספק: העלילה ההיסטורית של האופרה ציירה תמונה נוגה למדי של מלך הונגרי ממוצא הבסבורגי: לסלו החמישי, מלך הונגריה אינו החלטי במחזה, בובה של האוליגרכים האריסטוקרטים המחפשים את השלטון. המצב היה דומה לפרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה, שהיה פרדיננד החמישי, מלך הונגריה שמלך בשנות ה-40 של המאה ה-19, או לפחות כך הרגישו כלפיו בני דורו. כמובן שגם היופי של האופרה, הבסיס המוזיקלי שהתבסס על מוזיקת ורבונקוש ויצירת האופרה הלאומית ההונגרית בסטנדרט אירופאי העניקו השראה לקהל.
הדמויות

| דמות | מנעד קול |
| --- | --- |
לסלו החמישי, מלך הונגריה: טנור
אולריק צילאי, דודו, מושל הונגריה: בס בריטון
ארז'בט סילאג'י, אלמנתו של יאנוש הוניאדי: סופּרן
לאסלו הוניאדי, בנו: טנור
מתיאש הוניאדי לימים מתיאש הראשון, מלך הונגריה, אחיו הצעיר: סופרן או מצו-סופרן
מיקלוש גארה, פלטין של הונגריה: ברִיטוֹן
מאריה גארה, בתו: סוֹפּרנוֹ
מיהאי סילאגי, אחיה של ארז'בט*: בַּס
רוזגוני, חסיד של הוניאדים, קצין המלך: בריטון
סגן *: טנור
אציל *: טנור
* נשארים מחוץ לרוב ההפקות, ונכללים לעיתים רחוקות מאוד
מקהלה: אצילים וגבירות, חיילים הונגרים וזרים, עם
מתרחש: בשנים 1456–1457, בבלגרד טמשוואר ובודה
אתרי האופרה: מערכה 1, תמונה 1: מול טירת בלגרד; תמונה 2: חדר בטירה; מערכה 2: אולם מגוריו של הוניאדיאים בטמשוואר; מערכה 3, תמונה 1: אולם של ארמון המלוכה; תמונה 2: גן הטירה; תמונה 3: בכלא הטירה; תמונה 4: כיכר סנט ג'רג' בטירת בודה.
אורך: 153 דקות
עלילה > מערכה 1

לאסלו הוניאדי וחסידיו ממתינים לקבל את המלך ופמלייתו. החיילים רוטנים, הם לא סומכים על המלך הזר, הם רוצים שלאסלו הוניאדי לא יתן ללאסלו החמישי ושכירי החרב שלו להיכנס לטירה. הם גם אומרים את זה למנהיג שלהם, אבל הוניאדי סומך על המלך שלו. בינתיים, מדווחים שהם לכדו מרגל שניסה להגיע אל הדספוס הסרבי ג'רג' ברנקוביץ'. היה לו מכתב שבו אולריק צילאי מבטיח לנסיך את ראשיהם של שני הנערים ההוניאדים (לאסלו ומתיאש). המקהלה פורצת בשיר נקמה, שנקטע בתרועות חצוצרה המסמנות את בואו של המלך.
לאחר כניסתם של לאסלו החמישי ופמלייתו המעוטרת, צילאי כבר מאשים את ההוניאדים בבגידה. עם זאת, הוניאדי מעיד על נאמנותו למלכו כאשר הוא מוסר לו את המפתחות לטירתו. המלך דוחה את המחווה באומרו שהמפתחות נמצאים בידיים הטובות ביותר של קפטן הטירה. המארח והמארחים עוזבים. ואז מגיעים שכירי החרב הגרמנים של המלך, ששומרי הטירה לא מורשים להכניס, שכן גם הם יכולים להגן על המלך.
עלילה > מערכה 2

ארז'בט סילאג'י ממתינה לבואו של המלך למגוריה בטמשוואר. היא מתייסרת בספקות שלאסלו החמישי באמת סלח לחסידי בנה, אז היא חולמת על מותו העקוב מדם של בנה הבכור. בלהט ההתרגשות היא מאבדת את כוחהומתעלפת. נשות החצר שלה מחזירות אותה להכרה. זמן קצר לאחר מכן מודיעים על בואו של המלך. ארז'בט כורעת לפניו ומתחננת לרחמים על בנה. לאסלו החמישי סולח בהתייחסו למעשי הגבורה של יאנוש הוניאדי. בינתיים, הוא מבחין במריה גארה ומסתקרן יותר ויותר מהיופי שלה. חיבתו של המלך אינה בורחת מתשומת לבו של אביה, מיקלוש גארה והוא כבר יוצר קונספירציה נגד ההוניאדים: הוא ייתן את ידה של בתו לא ללאסלו, אלא למלך, ובכך הוא רוצה לחזק את עמדות הכוח שלו ושל משפחתו. לאחר מכן, לאסלו החמישי נשבע בפני אנשי הטירה כי לא ינקום את מותו של צילאי ומקבל את מאתיאש הצעיר ואת לאסלו כבניו.
עלילה > מערכה 3

תמונה ראשונה: המלך הבודד משתוקק למריה גארה. גארה מופיע ומבטיח למלך את ידה של בתו בנישואין אם יסכים להוצאתו להורג של לאסלו הוניאדי, אותו הוא מאשים בבגידה. המלך מתנגד בהתחלה, אבל בסופו של דבר מסכים.
תמונה שנייה: החתונה של מאריה ולאסלו. הכלה הצעירה שרה קבלטה איטלקית על האושר שלה, האורחים מבקרים בארמון. הכיף נקטע במהירות: גארה מתפרץ עם אנשיו החמושים ועוצר את החתן.
תמונה שלישית: בכלא, לאסלו משתוקק לחירותו ולאהובתו. לפתע, דלת התא נפתחת ומריה, ששיחדה את השומרים, נכנסת. היא רוצה לשכנע את אהובה לברוח ביחד, אבל לאסלו סומך על שבועת המלך שלו ואינו רוצה לברוח. בינתיים מגיע גארה, שרואה בכעס שמישהו הורשה להיכנס לאסיר. כשהוא מגלה שהמישהו היא בתו שלו, הוא מסרב למריה. הנערה הנואשת מתחננת בפני אביה, שנחוש בדעתו. לבסוף מגיעה התהלוכה להוצאה להורג.
תמונה רביעית: סערה ענקית משתוללת במקום ההוצאה להורג, ארז'בט מתחננת לשמיים שאלוהים יציל את בנה. אבל הכל לשווא, עכשיו חזיונותיה העקובים מדם מתגשמים. הוניאדי מובל לגרדום, התליין מכה שלוש פעמים בגרזנו, אך הגיבור נותר ללא פגע. על פי הדין הנהוג, אם המכה השלישית אינה קטלנית, הרי שהנידון זוכה לחנינה, אך בהוראתו של גארה התליין מכה פעם רביעית. ואז הכל נגמר, ראשו של לאסלו הוניאדי נופל לתוך העפר.
אריות מפורסמות, יצירות מקהלה

סוף סוף יש כמה רגעים שקטים – האריה של לאסלו (מערכה ראשונה)
הקושר מת – הפינלה של המערכה הראשונה
קרן אור יפה של תקווה – האריה של ארז'בט (מה שנקרא La Grange aria, מערכה שנייה)
איזה אושר שאת לצידי – דואט של לאסלו ומריה (מערכה שנייה)
אה, שכרון חושים ושמחה זורחים בעיניי – האריה של מאריה (מערכה שלישית)
ארמון – סצנת בלט (מערכה שלישית)
שאלוהים יברך אותך, האלוף הגיבור שלי – דואט הפרידה של מאריה ולאסלו (מערכה שלישית)
הקלטות

There exists a famous recording of the aria "Nagy ég ..." (known as the La Grange aria, because it was written in honor of the soprano Anna de La Grange) made by the great American dramatic soprano Lillian Nordica in 1907, for Columbia Records. This particularly brilliant example of Nordica's singing has been reissued on CD by Marston Records (number 52027-2) and other labels.
Simándy József (Hunyadi László), Szabó Miklós, Faragó András, Szönyi Olga, Jámbor LásLó, Orosz Júlia, Déry Gabriella, Bódy József, Pálffy Endre, Petri Miklós, The Choir of the Hungarian Radio, The Choir of the Hungarian Army Central Ensemble, The Orchestra of the Budapest Philharmonic Society (recorded date: June 29-July 9, 1960, by Qualiton).
Hunyadi László András Molnár, Istvan Gáti, Sylvia Sass, Dénes Gulyás, Hungarian State Opera and Chorus, conducted by J. Kovács (Hungaroton, 1985).
Hunyadi László (ősváltozat) Attila Fekete, Beatrix Fodor, Erika Miklósa, Gabriella Balga, Gábor Bretz, Dániel Pataky, Krisztián Cser, Károly Fekete, Honvéd Male Choir, Orchestra of the Hungarian State Opera, conducted by Domonkos Héja (2012)
לקריאה נוספת

Boyden, Matthew. Az opera kézikönyve (2009 ed.). Budapest: Park Könyvkiadó. ISBN 978-963-530-854-5.
Winkler Gábor. Barangolás az operák világában I. (2003 ed.). Budapest: Tudomány Könyvkiadó. ISBN 963-8194-42-1.
Németh Amadé. Az magyar opera története (2000 ed.). Budapest: Anno. ISBN 963-375-095-4.
Kertész Iván. Operakalauz (1997 ed.). Budapest: Anno. ISBN 963-9258-04-0.
Gál György Sándor. Új operakalauz II (1978 ed.). Budapest: Zeneműkiadó.
Till Géza. Opera (1957 ed.). Budapest: Zeneműkiadó. ISBN 963-330-227-7.
Eősze László. Az opera útja (1972 ed.). Budapest: Zeneműkiadó.
הערות שוליים

1 2  Till. Opera. p. 177.
↑  Till. Opera. p. 174.
1 2 3 4 5 6  Winkler. Barangolás az operák világában I. p. 554-555.
↑  Kertész. Operakalauz. p. 112.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb139119409 (data)  GND: 300857160  LCCN: n98054877  MusicBrainz work: cd0d1f4e-5e63-40e8-a250-0b331b33e9b8  VIAF: 175108351   WorldCat (עם VIAF): 175108351 
דיולה בנצור: הפרידה של לאסלו הוניאדי
קורנליה הולושי בתפקיד מאריה גארה בהצגת הבכורה של האופרה
המלך נשבע. סצנה מהבכורה, ליטוגרפיה מאת פרידייש אגוסט וואלצל
רצח חיים גרון

חיים גרון
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
רצח חיים גרון התרחש בחודש יוני 1967. גרון היה נער שעמד בפני גיוסו לצה"ל. בימיה האחרונים של מלחמת ששת הימים נכנס לרצועת עזה שזה עתה נכבשה במטרה להצטרף לכוחות צה"ל שם כמתנדב. הוא נרצח על ידי תושב הרצועה וגופתו התגלתה שם לאחר כארבעה חודשים. בית דין צבאי הרשיע אדם אחד ברצח.
הרצח

חיים גרון (נולד ב-5 בספטמבר 1949) היה בן יחיד להוריו, תושב קריית ביאליק. אביו מת בתאונה מעט לפני שנולד. הוא היה חובב טבע וטיולים ובעל נטייה להרפתקנות. הוא הפסיק את לימודיו בבית הספר התיכון ובילה שנה באוניות בלב ים במסגרת צי הסוחר. לאחר מכן עבר לגור בקבוצת שילר בציפייה למועד גיוסו לצה"ל, שנקבע לחודש יולי 1967.
ביום השני למלחמת ששת הימים עוכב גרון על ידי משטרת אשקלון, בעת שניסה להיכנס לרצועת עזה ולהצטרף לחיילי צה"ל שלחמו שם. הוא נחקר במשטרה ושוחרר. לאחר מכן נעלמו עקבותיו.
כעבור ארבעה חודשים, ב-10 באוקטובר, נמצאה גופתו של גרון קבורה בקרקע בנחל ליד היישוב דיר אל-בלח ברצועה. נראה שלאחר ששוחרר מהחקירה במשטרה הוא הצליח להיכנס לרצועה ונרצח שם. נמצא שהגופה הוצתה, כנראה כדי לטשטש את עקבות הרוצחים. גרון זוהה בין היתר באמצעות הגופיה שלבש, שעליה נמצא סימן של מכבסת קבוצת שילר. הוא הובא לקבורה בקבוצה.
במהלך חקירת הרצח זוהה נתיב שבו ככל הנראה הובל גרון הפצוע על גבי חמור אל מקום קבורתו, שנעשתה ככל הנראה על מנת להסתיר את עובדת הפגיעה בו. צה"ל פוצץ מספר בתים ובקתות לאורך נתיב זה.
גבר בן 75 מדיר אל בלח ושני בניו, בני 45 ו-19, נעצרו בחשד לביצוע הרצח. האב העיד כי מצא את גרון כשהוא פצוע, כנראה ירוי, העמיס אותו על חמור והוביל אותו לנחל, שם קבר אותו, כנראה בעודו בחיים. האחראי לפגיעה הראשונית בגרון זוהה, אך הוא הספיק להימלט לירדן ולא נתפס.
הגבר ושני בניו הועמדו למשפט צבאי בפני הרכב של שלושה קצינים. בית הדין הצבאי הרשיע את האב ברצח גרון על פי הודאתו וגזר עליו מאסר עולם. שני בניו זוכו על ידי בית הדין, לאחר שלא מצא ראיות המוכיחות את השתתפותם ברצח.
הערות שוליים

↑  לפי גרסה אחרת, שפורסמה ב-2024, גופתו של גרון נתרמה למדע על ידי אמו ומקום קבורתו איננו ידוע (אדי גל, מי מכיר את הצעיר מהקריות שנרצח בעזה - וגופתו שהוחזרה לארץ נעלמה?, mynet קריות, 29 בספטמבר 2024).
לוס אנג'לס רבתי

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במטרופולין:  18,644,680 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  34°N 118°W﻿ / ﻿34°N 118°W﻿ / 34; -118 
 אזור זמן:  UTC-8
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לוס אנג'לס רבתי (באנגלית: Greater Los Angeles) היא מטרופולין של העיר לוס אנג'לס הנמצאת בחלק הדרומי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית. זוהי המטרופולין השנייה בגודלה בארצות הברית (אחרי המטרופולין של ניו יורק) והיא מורכבת מחמישה מחוזות.
על פי מפקד האוכלוסין של 2019 אוכלוסיית המטרופולין מנתה באותה העת 18,710,563 תושבים. המטרופולין משתרעת בסך הכול על פני 87,940 קמ"ר, כך שהיא המטרופולין הגדולה ביותר בשטחה בארצות הברית.
באזור יש שלוש מטרופולינים: מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו, מטרופולין ונטורה אוקסנרד (מחוז ונטורה (אנ')) והמטרופולין של לוס אנג'לס הכולל את מחוז לוס אנג'לס ומחוז אורנג' בלבד.
הערות שוליים

↑  2019 population estimates for CSAs, US Census Bureau
↑  List of Southland's worst schools released | abc7.com(אורכב 13.04.2010 בארכיון Wayback Machine). Abclocal.go.com (March 8, 2010). Retrieved on July 29, 2013.
| דגל קליפורניה מדינת קליפורניה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סקרמנטו |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק אנטלופ • העמק המרכזי של קליפורניה • החוף המרכזי של קליפורניה • דרום קליפורניה • איי התעלה של קליפורניה • רכסי החוף של קליפורניה • עמק אימפריאל • עמק קואצ'לה • עמק קונחו • עמק המוות • מדבר מוהאבי • עמק אוונס • עמק פומונה • עמק סקרמנטו • חצי האי סן פרנסיסקו • עמק סן פרננדו • עמק סן גבריאל • עמק סנטה קלרה • עמק סנטה קלריטה • עמק סן חואקין • סיירה נבדה • עמק הסיליקון • ערי המעבר • אזור מפרץ סן פרנסיסקו • לוס אנג'לס רבתי • מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו • רצועת החוף המרכזית של קליפורניה • מדבריות קליפורניה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לוס אנג'לס • סן דייגו • סן חוזה • סן פרנסיסקו • פרזנו • סקרמנטו • לונג ביץ' • אוקלנד • בייקרספילד • אנהיים • סנטה אנה • ריברסייד • סטוקטון • צ'ולה ויסטה • אירוויין • פרימונט • סן ברנרדינו • מודסטו • אוקסנארד • פונטנה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קליפורניה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007486869505171  GND: 4473927-8  VIAF: 158414380   WorldCat (עם VIAF): 158414380 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הטרדה מאיימת

.
הטרדה מאיימת (באנגלית: Stalking, סְטוֹקינג) היא התנהגות המורכבת ממגוון פעולות שתכליתן לרדת לחייו של אדם, לערער את ביטחונו העצמי, לשבש את שגרת חייו ולגרום לו לחוש ניצוד, בעיקר בדרכים שונות של הפחדה (אנ'). התנהגות זו עלולה להסתיים בפגיעה ברכושו, בנפשו ובגופו של הקורבן, ועל כן היא נתפסת כהתנהגות בעלת פוטנציאל מסוכנות גבוה.
הטרדה מאיימת מהווה עבירה פלילית על פי חוקיהן של מדינות רבות, ובהן ארצות הברית, קנדה, יפן, ובריטניה, וכן מהווה עוולה אזרחית ונזיקית בחלק מהמדינות כגון בריטניה וגרמניה.
במדינת ישראל החוק העוסק בעבירה זאת הוא חוק מניעת הטרדה מאיימת, התשס"ב-2001, המגדיר הטרדה מאיימת: "הטרדתו של אדם בידי אחר בכל דרך שהיא או נקיטת איומים כלפיו, בנסיבות הנותנות בסיס סביר להניח כי המטריד או המאיים עלול לשוב ולפגוע בשלוות חייו, בפרטיותו או בחירותו של האדם או כי הוא עלול לפגוע בגופו". החוק מאפשר לבית המשפט להוציא צו מניעת הטרדה מאיימת. הפרת הצו מהווה עילת מעצר של המפר על ידי המשטרה, וכמו כן מהווה עבירה בפני עצמה - עבירה של "הפרת הוראה חוקית" לפי סעיף 287(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.
ראו גם

סייבר-סטוקינג
לקריאה נוספת

Orit Kamir, Every Breath You Take; Stalking Narratives and the Law, U. of Michigan Press, 2001
תיירות טרור

תיירות טרור היא השם הלא רשמי שניתן לתופעה שבה גברים צעירים, משכילים המתפקדים היטב בחברה, נוסעים למדינות מוכות מלחמה שלארצם אין הסכם הסגרה איתן, כדי להשתתף בהרפתקת לחימה לצד ארגוני מורדים וטרור ולהרוג בני אדם. תופעה זו מכונה לעיתים גם תיירות ג'יהאדית (כמו כן גם תיירות ג'יהאד או תיירות ג'יהאדיסטית) כאשר מדובר בטרור אסלאמי.
תופעת תיירות הטרור הולכת וגדלה ברחבי העולם, כאשר יעדיה הפופולריים ביותר הם: סוריה, אפגניסטן ועיראק.
פרופיל התיירים

פרופיל התיירים
מגדר: הרוב המוחלט של התיירים הם גברים.
גיל: רוב התיירים הם צעירים בשנות העשרים לחייהם.
מצב משפחתי: רוב התיירים רווקים.
השכלה: לרבים מן התיירים השכלה גבוהה או מקצועית.
עבר פלילי: לחלק מן התיירים עבר פלילי של עבירות קלות.
לרוב, התיירים חשים הזדהות דתית או עדתית עמוקה לאחד מן הצדדים המצויים בלחימה. לעיתים התיירים מגיעים מקהילות של מהגרים ולעיתים קרובות הם יהוו מיעוט מבודד שלא היטיב להיקלט בארץ המקור ואף ישנה איבה גלויה בינם לבין ארץ המקור.