stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטת חללי התעופה באיסטנבול
היסטוריה > האסון בצמח

הצוות של פטחי וסדיק ביי המריאו מאיסטנבול ב-8 בפברואר 1914, וטסו דרך אסקישהיר, אפיון, קוניה, טרסוס, עדנה, אדנה, חלב, חומס, ביירות ודמשק אליה הגיע ב-24 בפברואר 1914. בכל אחת מתחנות הביניים עוררה הגעת המטוס התרגשות רבה ונערכו לכבוד הטייסים קבלות פנים מפוארות. קבלות הפנים בדמשק נמשכו שלושה ימים, וב-27 בפברואר 1914 המריאו השניים מדמשק לעבר יפו, ואולם בחולפם מעל רמת הגולן נתקלו השניים בקשיים ומטוסם התרסק סמוך לצמח. השניים הוכרזו כקדושים, גופותיהם הועברו לדמשק ושם נקברו בסמוך לקבר צלאח א-דין.
היסטוריה > ההתרסקות ביפו

ב-8 בפברואר 1914 המריא הצוות השני שכלל את נורי ביי ואימעיל חקי ביי במטוס מסוג דפרדוסין ב' (Deperdussin B). הצוות נתקבל בקשיים טכניים בראשית דרכו, נאלץ להתעכב מספר ימים באנטליה, והגיע לדמשק ב-27 בפברואר 1914. בדמשק התבשרו הטייסים על הטרגדיה של התרסקות המטוס הראשון, והם השתתפו בלוויות של פטחי ביי וסאדיק בי. הצוות המשיך בדרכו והגיע ליפו ב-9 במרץ 1914. שדה הנחיתה נקבע בחולות הסמוכים לתל אביב. בקבלת הפנים לטייסים השתתף המותצארף (מושל המחוז) של ירושלים מג'יד ביי, רוב הפקידות העות'מאנית הבכירה, הקונסולים הזרים וראשי הקהילות היהודית, המוסלמיות והנוצריות. קבלת הפנים לוותה בנגינה של תזמורת צבאית עותמאנית בשיתוף עם תזמורת הגמנסיה העברית הרצליה. לאחר שלושה ימים של מסיבות חגיגיות לכבוד הטייסים המריא הצוות מיפו ב-11 במרץ 1914. מיד לאחר ההמראה חווה המטוס קשיים והתרסק בתוך הים בסמוך ליפו. הטייסים נמשו מהמים, והתברר שנורי ביי נהרג מיד עם ההתרסקות, ואילו איסמעיל האקי ביי חווה טראומה קשה.
בעקבות האסון הכריזו יהודי יפו ובראשם מאיר דיזנגוף על איסוף כספים במטרה לקנות מטוס חדש, אשר ייקרא 'ישראל', וביולי 1914 העבירו נציגי היישוב למותצארף של ירושלים סכום של 10,000 פרנק למטרה זאת.
המסע מאיסטנבול לקהיר הושלם לבסוף על ידי צוות טורקי שכלל את הטייסים סלים ביי וקמל ביי, אשר יצא לדרכו במרץ 1914, נחת בירושלים ב-1 במאי 1914, והגיע לקהיר ב-9 במאי 1914. המסע הסתיים ב-15 במאי 1914, בטיסה מקהיר לאלכסנדריה. המשך התקדמות מאמצי התעופה העות'מאנית נגדעו עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914.
הקמת האנדרטה

אבן הפינה לאנדרטה לזכרם של הטייסים שנהרגו באסון בצמח ובאסון ביפו הונחה ב-2 באפריל 1914 על ידי שר הצבא העותמאני אנור פאשה. המקום שנבחר לשם כך היה פארק ברובע פאטיח באיסטנבול, סמוך לבית העירייה (אשר משמש היום כבניין המרכזי של רשות הכיבוי). האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל הטורקי ודט טק (Vedat Tek) ותכוננה בצורה של חרוט בעל חלק עליון שבור העשוי משיש לבן. השבר בחלק העליון של האנדרטה מסמל את אי הצלחת שני מסעות התעופה הראשונים. גובה האנדרטה כ-7.5 מטר, ובשתי צדי הבסיס של האנדרטה מוטבעים מדליות גדולות, שעל אחת מהם חרוטים מדליות, אשר על אחת מהן רשומות שמות הטייסים, ועל השנייה ישנו איור של מטוס, על רקע העיר איסטנבול.
ראו גם

אנדרטת הטייסים הטורקים
הטיסות הראשונות לארץ ישראל
אנדרטת חללי התעופה באיסטנבול
פירס מורגן

| --- | --- |

 לידה:  30 במרץ 1965 (בן 59) גילדפורד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Piers Stefan O'Meara 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  Chailey School  Chailey School  Priory School  קולג' הרלאו 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 בן או בת זוג:  Celia Walden (2010–?) 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  piersmorgan
 טוויטר:  piersmorgan
 אתר רשמי
 
פירס סטפן פוגה-מורגן (באנגלית: Piers Stefan Pughe-Morgan;‏ נולד ב-30 במרץ 1965) הוא עורך, עיתונאי, איש טלוויזיה וסופר אנגלי.
ביוגרפיה

מורגן החל את הקריירה שלו ב-1988 בצהובון "סאן". ב-1994, בן 29, הוא מונה לעורך ה-"ניוז אוף דה וורלד" על ידי רופרט מרדוק, מה שהפך אותו לעורך הצעיר ביותר של עיתון ארצי בריטי זה יותר מחצי מאה. מ-1995, מורגן ערך את ה"דיילי מירור", אך פוטר בשנת 2004. הוא היה מנהל המערכת של "חדשות ראשונות" בין השנים 2006 ל-2007. בשנת 2014, מורגן הפך לעורך הכללי הראשון של הפעילות האמריקאית של אתר MailOnline.
כמגיש טלוויזיה, מורגן הנחה את תוכנית אירוח של הרשת הבריטית ITV "סיפורי החיים של פירס מורגן" (2009–2020) וברשת CNN את תוכנית האירוח של "Piers Morgan Live"‏ (2011–2014). יחד עם סוזנה ריד, הוא הגיש את תוכנית הבוקר של ITV, "בוקר טוב בריטניה" (2015–2021). כמו כן הוא כיהן כשופט בתוכניות הכישרונות "America's Got Talent"‏ (2006–2011) ו-"Britain's Got Talent"‏ (2007–2010). בשנת 2008, מורגן זכה ב"המתמחה", והופיע עם נשיא ארצות הברית לעתיד דונלד טראמפ. מאז 2022, הוא מגיש ב-TalkTV בתוכנית "פירס מורגן לא מצונזר".
מורגן היה העורך של ה"דיילי מירור" בתקופה שבה העיתון היה מעורב בשערוריית הפריצה לטלפונים. בשנת 2011, מורגן הכחיש שאי פעם פרץ לטלפון והצהיר כי "למיטב ידיעתי לא פרסמתי כל סיפור שהושג מפריצת טלפון". בשנה שלאחר מכן, הוא ספג ביקורת בממצאי חקירת לבסון על ידי היו"ר בריאן לוונסון, שקבע שההערות שנאמרו בעדותו של מורגן על פריצת טלפונים היו "בלתי משכנעות לחלוטין" וכי "הוא היה מודע לכך שזה מתרחש בעיתונות באופן כללי ושהוא היה מספיק לא נבוך מההתנהגות הפלילית שהוא היה מוכן להתבדח על כך".
דעותיו הבוטות של מורגן והערותיו השנויות במחלוקת שהושמעו ב"בוקר טוב בריטניה" הובילו את רשות התקשורת הבריטית לפסוק נגדו סנקציות במספר הזדמנויות. במרץ 2021, מורגן מתח ביקורת על מייגן, דוכסית סאסקס בעקבות ראיון של אופרה וינפרי עם מייגן והארי ואמר כי הוא לא מאמין למילה אחת של מייגן בנוגע למצבה הנפשי. הרשות קיבלה למעלה מ-57,000 תלונות מצופים, כולל תלונה של מייגן, דוכסית סאסקס, בעצמה. מורגן התפטר באופן מיידי מהתוכנית בעקבות הרעש הציבורי. עם זאת הוא טען כי הוא עדיין לא מאמין למייגן, וכי זכותו לעשות זאת במסגרת חופש הביטוי. מאוחר יותר רשות התקשורת הכריזה כי מורגן נקי מעוולות.
בראיון משנת 1994 מורגן הזדהה כתומך במפלגה השמרנית בבריטניה, אבל הוא גם הביע הערכה כלפי הניו לייבור וטוני בלייר מפני שלדעתו הוא לא רדיקלי, מדבר היטב ונוהג בהיגיון. בשנת 2019 הוא הצביע למען המועמד השמרני במחוז קסינגטון, לאחר שהצביע בעבר גם לטובת מפלגה למען זכויות בעלי חיים ומפלגת העבודה. הוא בעל דעות עצמאיות במגוון נושאים – לדוגמה מורגן ביקר את בריטניה על הפלישה לעיראק וביקר את ישראל על מדיניות ההתנחלויות שלה, אך הוא נוהג לבקר גם את הפלסטינים.
בחודש נובמבר 2022 ימים בודדים לפני מונדיאל 2022 ראיין את הכדורגלן הפורטוגלי כריסטיאנו רונאלדו לראיון בן שעה וחצי שזכה להדים בעולם ובעיקר בקבוצתו מנצ'סטר יונייטד, שם רונאלדו הרעיף ביקורת רבה כנגד הנהלת המועדון ובעיקר כנגד מאמנה אריק טן האך, בתגובה שוחרר מהמועדון.
ביוגרפיה > מלחמת חרבות ברזל

בעקבות מלחמת חרבות ברזל הוא אירח בתוכניתו "פירס מורגן בלתי מצונזר" מספר דוברים שצידדו בישראל או בפלסטינים, כולל דמויות רדיקליות. בניגוד לחלק מהעיתונות הבריטית מורגן אינו נרתע מביטויים ישירים וברורים כמו "טרוריסטים", הוא מקפיד על טון רגוע בתוכנית אך מתעקש לקבל תשובות ללא התחמקויות. אחת השאלות הקבועות שלו בראיונות היא "האם אתה מגנה את חמאס?" או "האם אתה רואה בחמאס ארגון טרור?". באחת התוכניות פירס שאל את ג'רמי קורבין פעם אחר פעם האם חמאס הוא ארגון טרור, אך קורבין התחמק מתשובה.
בראיון אחר ראיין מורגן אדם שתלש פוסטרים של חטופים ישראלים ותקף אותו על תמיכתו במעשי אלימות.
מורגן קיים מספר דיבייט בתוכנית בין אישים בעלי דעות מנוגדות בנושא.
פורשה בוקסטר

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורשה 
 
פורשה בוקסטר
פורשה בוקסטר (בגרמנית: Porsche Boxster) היא מכונית רודסטר בעלת מנוע מרכזי אשר מיוצרת על ידי חברת פורשה החל משנת 1996.
הבוקסטר היא מכונית הרודסטר הראשונה של חברת פורשה מאז הפורשה 550 ספיידר אשר ייצורה הופסק בשנת 1956.
הפורשה בוקסטר הייתה למכונית הנמכרת ביותר של חברת פורשה מאז החלה להימכר ועד לשנת 2003, אז תפסה את מקומה הפורשה קאיין. כל גרסאות הבוקסטר הן מכוניות מקוררות מים, מנוע ה-M96 של הבוקסטר בדור הראשון הוא למעשה המנוע הלא קדמי מקורר המים הראשון של חברת פורשה.
עיצוב

המראה החזותי של הבוקסטר בדורה הראשון הושפע רבות מהפורשה 356 ספיידר והספידסטר, כמו גם מהפורשה 550 ספיידר. ואילו הדור השני עוצב בהשראת הפורשה קאררה GT.
דגמים וגרסאות > (986) דור ראשון (2004-1996)

הדור הראשון הוצג בשנת 1996 ונמכר כשנת הדגם 1997. רכב זה היה בעל מנוע בנפח 2.5 ליטרים והספק של 201 כ"ס, המכונית הוצעה בשתי תיבות הילוכים, ידנית או טיפטרוניק.
בשנת 2000 הוצגה גרסת בוקסטר S, גרסה חזקה מן הדגם הבסיסי. הבוקסטר S הוצגה עם מנוע גדול יותר בנפח של 3.2 ליטרים והספק של 249 כ"ס. בנוסף, דגם הבסיס של הבוקסטר קיבל מנוע חדש בנפח 2.7 ליטרים והספק של 217 כ"ס.
בשנת 2003 עברה הבוקסטר 'מתיחת פנים' קלה בעיצוב שכללה את החלפת שמשת הרכב האחורית העשויה מפלסטיק בשמשת זכוכית, החלפת הפנסים הקדמיים הלא פופולריים בפנסים חדשים ונקיים, התקנת אגזוזים וכונסי אוויר משופרים ומערכת היגוי כוח מעודכנת, כמו גם עדכון במנועים, אשר הספקם גדל ל-225 כ"ס בבוקסטר הבסיסית, ול-258 כ"ס בגרסת הבוקסטר S.
בשנת 2004 ביום השנה ה-50 לפורשה 550 ספיידר הציגה פורשה גרסת בוקסטר אקסקלוסיבית במהדורה מוגבלת אשר יוצרה ב-1,953 (שנת הולדת הפורשה 550) יחידות בלבד, כולן בצבע כסף גראן טוריסמו זהה לצבעו של רכב התצוגה של הפורשה קאררה GT,
מכונית העל של החברה. הרכב כלל עדכונים ותוספות רבות, כמו גם תוספת לכוח המנוע ששופר ל-266 כ"ס.
דגמים וגרסאות > (987) דור שני (2011-2005)

בשנת 2004 הציגה פורשה בתערוכת פריז את הדור השני לבוקסטר לצד הפורשה 997 החדשה. המכונית החלה להימכר כדגם 2005. הפורשה בוקסטר דור שני חולקת יחד עם הפורשה קאיימן את אותה פלטפורמת ההנעה המרכזית ורכיבים רבים. הדגם החדש הציג שינויים בעיצוב, אף על פי שנשאר דומה לדגם הקודם. השינוי הבולט ביותר בעיצוב הוא החלפת הפנסים הקדמיים הראשיים בפנסים דומים לאלה של הקאררה GT. כונסי האוויר בצידי הרכב הוגדלו בנוסף להתקנת לוחות אופקיים בולטים יותר, צבועים בצבע כסף מתכתי ללא קשר לצבע המכונית. קשתות הגלגלים בשלדת המכונית הוגדלו כדי לאפשר התקנת גלגלים בגודל 19 אינץ' לראשונה בסדרת הבוקסטר. פורשה טוענת כי למרות הדמיון בין הדגם החדש ובין הדגם הקודם, הדגם החדש חולק רק 20 אחוז מן הרכיבים של הדגם היוצא.
דגם הבסיס של הבוקסטר הוא בעל מנוע בנפח 2.7 ליטרים והספק של 237 כ"ס, ואילו דגם הבוקסטר S הוא בעל מנוע בנפח של 3.2 והספק של 276 כ"ס.
בשנת 2007 עודכנו מנועי הבוקסטר כאשר הספק דגם הבסיס שופר ל-241 כ"ס, ובדגם הבוקסטר S גדל נפח המנוע ל-3.4 ליטר והספק של 291 כ"ס.
דגמים וגרסאות > (987) דור שני (2011-2005) > 987 דור שני II

בשנת 2008 הציגה פורשה בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס את הדור השני לבוקסטר 987, כאשר המכונית נמכרה כדגם 2009. שינויים קוסמטיים כללו פנסים קדמיים ראשיים חדשים, כונסי אוויר קדמיים גדולים יותר עם פנסי יום חדשים, ומערכת חדשה לניהול רכב ומולטימדיה עם אפשרות למסך מגע. שני הדגמים כללו תוספות כוח הודות להגדלת נפח המנועים, ובשילוב של מערכת הזרקת דלק ישירה לבוקסטר S. כמו כן, שני הדגמים מוצעים בתיבת 6 הילוכים ידנית כסטנדרט, אך זמינים גם בתיבת ה-PDK, תיבת ההילוכים כפולת המצמדים של פורשה (Porsche Doppelkupplung).
מנוע דגם הבסיס הוגדל לנפח של 2.9 ליטרים, והספקו גדל ל-252 כ"ס, כאשר בדגם הבוקסטר S נפח המנוע נותר ללא שינוי 3.4 ליטרים, אך הודות למערכת הזרקת דלק ישירה גדל הספקו ל-306 כ"ס.
דגמים וגרסאות > 981 דור שלישי (2012)

בינואר 2012 הודיעה פורשה על ייצור הדור השלישי והחדש לפורשה בוקסטר. עיצוב המכונית הושפע רבות מעיצוב הפורשה 991 החדשה וממכונית העל ההיברידית של החברה הפורשה 918, כולל פגוש רחב יותר מבעבר, כונסי אוויר גדולים יותר בצד הרכב וגופי תאורה ופנסי חזית ואחור LED מודרניים יותר. פורשה טוענת כי הדור החדש יציג חיסכון של 15 אחוזים בתצרוכת הבנזין לעומת הדגם היוצא. כמון כן הותקנה מערכת היגוי חדשה, בסיס הגלגלים הוגדל קלות, חישוקי הצמיגים הוגדלו ל-20 אינץ', שלדת הרכב נבנתה מחדש ועשויה אלומיניום, שמשת הרכב הקדמית שופעה לעומת הדגם היוצא, בנוסף מערכת גג הרכב נעשתה אוטומטית לעומת המערכת הידנית של הדגמים הקודמים. עיצוב פנים המכונית הושפע רבות מן הפורשה פאנאמרה וכוללת שינויים כמו מערכת בקרת אקלים מפוצלת. הספק מנוע הבוקסטר הוא כעת 265 כ"ס בדגם הבסיסי לעומת 314 כ"ס בדגם הבוקסטר S, כאשר תיבות ההילוכים הן תיבת 6 הילוכים ידנית או תיבת 7 ההילוכים הרובוטית של פורשה, תיבת ה-PDK,בשנת 2016 הוחלפו דגמי בוקסטר וקאיימן ב-718.
פורשה בוקסטר 986
פורשה בוקסטר 987
פורשה בוקסטר 987 דור שני II
פורשה בוקסטר 981
קורט אנגל

קורט סטיבן אנגל (באנגלית: Kurt Steven Angle; נולד ב-9 בדצמבר 1968) הוא מתאבק עבר אמריקאי ואלוף אולימפי, שהופיע במופעי ה-WWE. נחשב לדעת רבים לאחד המתאבקים הגדולים בכל הזמנים.
אנגל נולד בפנסילבניה. הוא נודע בזכות זכייתו במדליית זהב כמתאבק באולימפיאדת אטלנטה (1996), והופעתו בארגון ה-WWE החל משנת 1999. דמותו של אנגל ב-WWE נושאת את שמו ומתייחסת לביוגרפיה האמיתית שלו. יכולותיו מגוונות ביותר בזירה ומחוץ לה, והוא ידוע כמי שמסוגל להיות הכל החל מ'היל' (רע) פחדן ומצחיק-שלא-בכוונה ועד "פייס" (טוב) אינטנסיבי ומטיל אימה. דמותו של אנגל הייתה לאחת הדמויות הפופולריות ביותר ב-WWE ובעולם ההיאבקות וזכתה לשבחים רבים בקרב מגזיני התחום והמעריצים. גלי הפופולריות הרבים השיאו את אנגל להשתתפות במופעים הגדולים והחשובים ביותר של ה-WWE והתסריט זיכה אותו בתארים רבים. מהלכי הסיום של אנגל בזירה הם ה"אנגל סלאם" ו"נעילת הקרסול", בהם השתמש כדי לזכות בכמה מהקרבות החשובים של תקופתו.
ביוגרפיה

אנגל החל את דרכו בספורט ההיאבקות החופשית. במקצוע זה זכה אנגל במדליית זהב באולימפיאדת אטלנטה (1996) והיה לבן ארצו הראשון לעשות כן במשקל בו זכה. לאחר הצלחתו הספורטיבית פנה אנגל להיאבקות מקצוענית ולמופעי הבידור של ה-WWE.
לפני הצטרפותו ל-WWE היה אנגל מעורב במקרה מפורסם עם ארגון ההיאבקות ECW, המתמחה בקרבות ללא חוקים. אנגל נכח בהקלטות של תוכנית ECW, במהלכה מתאבק אחד "צלב" מתאבק אחר על צלב עטוי בחוטי תיל. אנגל עזב את הבניין, ביטל את תוכניותיו להצטרף ל-ECW וסירב ששמו יוזכר בתוכנית.
WWE > בכורה

באוקטובר 1998 חתם אנגל על חוזה עם ה-WWF. הוא התאמן בארגונים קטנים יותר שהיו בבעלות ה-WWF כהכנה לבכורה שלו.
בסופו של דבר עשה אנגל את הבכורה שלו באירוע סדרת ההישרדות בנובמבר 1999, כשהוא מנצח את שון סטייזיאק. אנגל נשאר בלתי מנוצח למשך כמה שבועות, עד שהפסיד לטאז באירוע הרויאל ראמבל. הדמות של אנגל הייתה של גיבור אמריקני שחושב שהוא מודל לחיקוי. והוא ענד מדליות זהב אולימפיות במהלך הופעותיו. למרות שדמויות כאלו הן בדרך כלל "טובות", אנגל היה שחצן והתנשא מעל הקהל, וכך נהיה ל"רע". אנגל זכה באליפות האירופאית ובאליפות הבין יבשתית בפברואר 2000, והתחיל לקרוא לעצמו "האלוף האירו-יבשתי". הוא הפסיד את שני התארים בקרב משולש ברסלמניה 2000. את התואר הביניבשתי הוא הפסיד לכריס בנואה ואת התואר האירופאי לכריס ג'ריקו.
באמצע שנת 2000 נלחמו אנגל וחבריו, אדג' וכריסטיאן (שנקראו "צוות ECK") מול הצוות Too Cool. אנגל נכנס ליריבות עם חבר Too Cool, ריקישי, כשהוא מנצח אותו בגמר טורניר "מלך הזירה" של שנת 2000. אנגל אז התחיל פיוד עם טריפל H שכלל משולש אהבה בינו ובין אשתו של טריפל H, סטפני מקמהן. אנגל הפסיד לטריפל H באירוע "בלתי נסלח". לאחר מכן, קורט אנגל ניצח את הרוק על אליפות ה-WWF לאחר התערבות מריקישי. אנגל הפך למתאבק הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית ובתואר העולמי. אנגל הגן על התואר שלו בשאר השנה מול הקברן ומול 5 מאתגרים בקרב כלוב.
לאחר שניצח את טריפל H ברויאל ראמבל כדי לשמור על תארו, הפסיד אנגל את התואר לרוק באירוע לאחר מכן. אנגל התחיל יריבות מול כריס בנואה, אותו ניצח ברסלמניה 17, אך הפסיד לבנואה במופע באקלאש בקרב הכנעות אולטימטיבי, כשהוא מפסיד לבנואה בתוצאה 3–4. אנגל ניצח את בנואה חודש לאחר מכן בקרב "הטוב משלושה". בנואה ניצח את אנגל בקרב הראשון, שהיה עם הצמדות בלבד, אך אנגל ניצח את בנואה בקרב השני (קרב עם הכנעות בלבד) ובקרב השלישי (קרב בו המדליות של אנגל היו תלויות מהתקרה) לאחר עזרה מאדג' ומכריסטיאן.
WWE > הפלישה

WCW התאחדה עם ECW כדי לפלוש ל-WWF באמצע שנת 2001. אנגל נהיה דמות "טובה" ושיתף פעולה עם סטיב אוסטין כדי לנצח אותם. ביולי, אנגל ואוסטין הנהיגו צוות של חמישה כוכבי WWF מול חמישה כוכבים מ-WCW ו-ECW. אוסטין בגד בצוות ה-WWF והצטרף ל-WCW, וכך הצוות של אנגל הפסיד. אנגל זכה באליפות ה-WCW, אליפות ארצות הברית ואליפות ההארדקור למשך זמן קצר, ואז ניצח את אוסטין בקרב על התואר העולמי במופע "בלתי נסלח". אנגל הפסיד את התואר כעבור 15 ימים בתוכנית RAW. לאחר מכן, אנגל הצטרף ל-WCW בעצמו, אך באירוע "סדרת ההישרדות" אנגל בגד בצוות של WCW ועזר לצוות WWF לנצח. אנגל אמר שהוא היה שתול ב-WCW, ונשאר "רע" בכך שאמר שהוא מי שניצח את WCW.
WWE > צוות אנגל

באפריל 2002, אנגל התחיל יריבות עם אדג'. במהלך היריבות, אדג' גרם לקהל לצעוק "You Suck" (בתרגום - "אתה מסריח") לפי קצב המוזיקה של אנגל. במהלך היריבות, אנגל הפסיד לאדג' ואדג' גילח את שיערו של אנגל. אנגל התחיל ללבוש פאה והתחיל להעליב קירחים, מה שהתחיל יריבות בינו ובין האלק הוגאן, אותו אנגל ניצח.
באוקטובר 2002, אנגל זכה באליפות הזוגות של סמאקדאון יחד עם כריס בנואה. הצוות שלהם היה מוצלח, אך בעייתי במיוחד, כיוון ששניהם רבו אחד עם השני. לאחר שהם הפסידו את התארים לאדג' וריי מיסטריו, אנגל ניצח את ביג שואו וזכה באליפות ה-WWE השלישית שלו. לאחר מכן, אנגל קיבל את פול היימן בתור מנהל ואת שלטון בנג'מין וצ'ארלי האס בתור "צוות אנגל".
WWE > יריבות עם לסנר וגאררו

קורט אנגל התחיל יריבות עם ברוק לסנר. שניהם נלחמו ברסלמניה 19 בקרב שבסופו אנגל הפסיד ללסנר את התואר. לאחר מכן, אנגל עבר ניתוח בצווארו. הניתוח היה מהפכני והפחית את זמן ההחלמה של אנגל משנה לשלושה חודשים. אנגל חזר ביוני אבל כדמות "טובה". קצת לאחר מכן, הוא ניצח את לסנר ואת ביג שואו וזכה באליפות הרביעית שלו. ברוק לסנר תקף את קורט אנגל קצת לאחר מכן. אנגל ניצח את לסנר בסאמרסלאם, אך הפסיד לו את התואר בקרב "איש הברזל" בסמאקדאון. אנגל הנהיג צוות של מתאבקים נגד הצוות של לסנר בסדרת ההישרדות, והצוות שלו ניצח. לאחר מכן אנגל התחיל יריבות מול אדי גאררו לאחר שזה ניצח את לסנר על תואר ה-WWE. אנגל נהיה שוב "רע". לאחר שהפסיד לגאררו ברסלמניה 20, אנגל שוב סבל מבעיות בצוואר ויצא לחופשה קצרה. כדי שיוכל להמשיך להשתתף בתוכניות, אנגל מונה להיות המנכ"ל של סמאקדאון, ונאמר שנפצע לאחר שביג שואו זרק אותו מהבמה. קורט אנגל המשיך את היריבות מול אדי גאררו והתחיל אחת חדשה מול ג'ון סינה. ביולי 2004, אנגל פוטר מתפקידו כמנכ"ל.
בנובמבר 2004, אנגל התחיל לאתגר מעריצים מהקהל להילחם נגדו ולשרוד 3 דקות, כשמי שישרוד יזכה במדליית הזהב של אנגל.
WWE > "מכונת ההיאבקות"

בינואר 2005, אנגל השתתף בקרב הרויאל ראמבל של שנת 2005 אבל הודח על ידי שון מייקלס. אנגל חזר לזירה והדיח את מייקלס. אנגל ומייקלס נלחמו ברסלמניה 21, ואנגל ניצח. הקרב נבחר להיות "קרב השנה" של שנת 2005. לאחר שלושה חודשים, אנגל עבר ל-RAW והמשיך את היריבות עם מייקלס, כשהוא מפסיד לו באירוע ביוני. בסתיו של אותה שנה, אנגל נלחם מול אלוף ה-WWE, ג'ון סינה. אנגל הפסיד לו בקרבות על התואר ולא זכה בתואר.
אנגל חזר לסמאקדאון בינואר 2006, שם ניצח בקרב באטל רויאל המכיל 20 אנשים, כאשר הוא זוכה באליפות העולם במשקל כבד והופך ל"טוב". הוא הצליח להגן על תוארו מול מארק הנרי והקברן וברסלמניה 22 הפסיד את התואר לריי מיסטריו בקרב משולש שכלל גם את רנדי אורטון.
אנגל עבר ל-ECW ונלחם בעיקר מול רנדי אורטון. באוגוסט, אנגל שוחרר מה-WWE בעקבות "סיבות אישיות".
על אף שנראה שאנגל יפרוש מעולם ההיאבקות בכלל, הוא חתם חוזה חדש עם המתחרים העיקריים של ה-WWE, ארגון TNA, שם נמשכו מעללי דמותו. היריבות העיקרית הראשונה שלו שם הייתה כנגד סמואה ג'ו, שנמשכה בין 2006 ל-2008.
WWE > היכל התהילה

באפריל 2017, נבחר אנגל לחבר היכל התהילה של ה-WWE. שבוע לאחר מכן חתם כמנהל של התוכנית Monday Night Raw במקום מיק פולי אשר פוטר חודש לפני.
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות חזר אנגל להתאבק בזירת ה-WWE לאחר שלא דרך בה מאז עזיבתו בשנת 2006, הוא הצטוות לצמד הנותר מהשילד (סת' רולינס ודין אמברוז) כנגד המיז, שיימוס, סזארו, ברון סטרומן וקיין בקרב חמישה על שלושה, סוג הקרב היה TLC (שולחנות, סולמות וכיסאות). מעשה זה נבע עקב אי כשירותו הרפואית של רומן ריינס לאחר שהאחרון נדבק בווירוס לצד מספר מתאבקים נוספים שגם נדבקו באותו הווירוס. באותו הקרב אנגל וחבריו ניצחו כאשר אנגל, רולינס ואמברוז מבצעים את המהלך הידוע של השילד, הטריפל פאוורבומב, ואנגל מצמיד את המיז לניצחון.
WWE > פרישה

ב-11 במרץ 2019, אנגל הודיע שהוא יערוך את קרב הפרישה שלו ברסלמניה 35. עוד אמר שמעתה ועד האירוע הוא יערוך טור פרישה מיוחד, שבו יתאבק נגד הכוכבים העתידיים של הארגון, על מנת לתת להם את הבמה. באותו הערב, הוא גבר על אפולו קרוז. שבוע לאחר מכן, אנגל חשף את יריבו לקרב הפרישה ברסלמניה 35, האיש שחתר תחתיו כדי להדיח אותו מעמדת הג'נרל מנג'ר של Raw, ברון קורבין. באותה התוכנית, הוא ניצח את צ'אד גייבל כתוצאה מהכנעה. ב-25 במרץ בתוכנית Raw, אנגל ניצח את אלוף ארצות הברית, סמואה ג'ו. לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, אנגל התאבק נגד AJ סטיילס בקרב שהסתיים ללא הכרעה בשל תקיפה של רנדי אורטון על סטיילס. באירוע רסלמניה 35, שנערך ב-7 באפריל, אנגל הפסיד לברון קורבין בקרב הפרישה שלו מהיאבקות.
ניקי טיילור

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1975 (בת 49) פורט לודרדייל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  תיכון קופר סיטי 
 בן או בת זוג:  ברני לאמאר (2006–?) 
 http://www.nikitaylor.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקי טיילור (באנגלית: Nicole Renee "Niki" Taylor; נולדה ב-5 במרץ 1975) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה אמריקאית.
ביוגרפיה

טיילור נולדה בפלורודיה כאמצעית מבין שלוש בנות (אחות צעירה לג'ואל (לימים ג'ואל בולין) (ילידת 1970/1971, וגדולה לקריסטן "קריסי" (1978-1995)). בגיל שלוש עשרה זכתה בתחרות "הפנים הרעננות" שערכה סוכנות דוגמנות בניו יורק והפרס היה חוזה בשווי 500,000 ובכך נכנסה לספר השיאים של גינס כ"דוגמנית הצעירה ביותר שזכתה בחוזה גדול עם חברת קוסמטיקה".
טיילור הופיעה בתחילת הקריירה שלה במגזין "סוונטין" ולאחר מכן במגזין ווג ובכך הפכה לצעירה ביותר שהופיעה על שער המגזין, לאחר ברוק שילדס.
ב-1991 נכנסה לרשימה של מגזין פיפל של "50 האנשים היפים ביותר" ושנה לאחר מכן החלה לשמש כדוגמנית הבית וכדוברת של חברת "קאוור גירל", ובכך הפכה לראשונה מתחת לגיל שמונה עשרה להחזיק בתפקיד זה. בנוסף היא גם לקחה חלק בקמפיינים של לוריאל וגאפ.
ב-1996 היא הופיעה בשער של שישה מגזיני אופנה שונים ובשנים 1997 ו-1998 הופיעה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, וב-1998 הופיעה גם על לוח השנה של ספורטס אילוסטרייטד.
ב-29 באפריל 2001, עברה תאונת דרכים כשנסעה עם בן זוגה דאז, והוא ניסה לענות לטלפון הנייד שלו, איבד שליטה על הרכב והתנגש בעמוד. טיילור נפצעה קשה ואף הייתה בתרדמת למשך כמה שבועות, כשהתאוששה לבסוף.
ב-2008 הנחתה את העונה הראשונה של התוכנית "סופרמודל" (Make Me a Supermodel), ב-2010 הייתה שופטת בתחרות היופי הבינלאומית מיס תבל, וב-2011 השתתפה בגרסת המפורסמים של התוכנית "המתמחה".
רון בראון

רונלד הרמון בראון (באנגלית: Ronald Harmon Brown‏; 1 באוגוסט 1941 – 3 באפריל 1996) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית במהלך כהונתו הראשונה של הנשיא ביל קלינטון, בשנים 1996-1993. קודם לכן כיהן כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית, והוא האפרו-אמריקאי הראשון למלא תפקידים אלו. בראון נספה בעודו מכהן כמזכיר המסחר בהתרסקות מטוס חיל האוויר של ארצות הברית בקרואטיה.
ביוגרפיה

רון בראון נולד בוושינגטון הבירה וגדל בשכונת הארלם שברובע מנהטן בניו יורק, במשפחה מהמעמד הבינוני. את פעילותו הציבורית החל עוד כשהיה חבר בארגון חברתי ונדבני אפרו-אמריקאי בשם "ג'ק וג'יל". בראון למד בית הספר היסודי האנטר קולג' לתלמידים מחוננים ובמכינת רודס. אביו ניהל את מלון תרזה בהארלם, שם התגורר בראון וגדל. בילדותו הופיע בראון בפרסומת של פפסי-קולה, אחת מהפרסומות הראשונות שהוקדשו במיוחד לקהילה האפרו-אמריקאית.
כאשר למד במידלברי קולג', היה בראון החבר האפרו-אמריקאי הראשון באחוות סיגמא פי אפסילון. כתוצאה מכך בוטלה האמנה הארצית של האחווה במידלברי, והאחווה הפכה למקומית תחת השם סיגמא אפסילון. בראון התגייס לצבא ארצות הברית ב-1962, לאחר שסיים את לימודיו במידלברי, ושירת בדרום קוריאה ובאירופה, באותה השנה בה נישא לאלמה ארינגטון. לאחר שחרורו ב-1967 הצטרף בראון לליגה העירונית-לאומית (National Urban League), תנועה מובילה שפעלה למען שוויון כלכלי בארצות הברית. בינתיים, בראון נרשם לבית הספר למשפטים באוניברסיטת סנט ג'ון וקיבל תואר ב-1970.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

ב-1976 קודם בראון לתפקיד סגן מנהל מיזמים וממשל של הליגה העירונית-לאומית. עם זאת, הוא התפטר ב-1979 כדי לעבוד כסגן מנהל מסע הבחירות של הסנאטור אדוארד קנדי, שהתמודד למועמדות המפלגה הדמוקרטית לייצוג מסצ'וסטס בסנאט. ב-1981 הועסק בראון בידי משרד עורכי הדין "פטון בוגס" כעורך דין וכשדלן. במאי 1988, נבחר על ידי ג'סי ג'קסון לעמוד בראש צוותו בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית באטלנטה. בתוך כך החל לבסס את מעמדו במפלגה הדמוקרטית כמנהל מסע הבחירות של ג'קסון וככוכב עולה במפלגה.
בראון נבחר ליושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית ב-10 בפברואר 1989, ומילא תפקיד מרכזי בניהול הכינוס המוצלח של הוועדה ב-1992 ובמסע הנשיאותי המוצלח של ביל קלינטון בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992. בעקבות, כאשר הושבע קלינטון לתפקידו, החליט למנות את בראון למזכיר המסחר של ארצות הברית ב-1993. במהלך כהונתו עמדה מחלקת המסחר של ארצות הברית תחת שערורייה, לפיה נמכרו לכאורה מושבים במטוסים הפדרליים של ארצות הברית שיועדו למשימות מסחר בינלאומיות, לשם גיוס תרומות פוליטיות. ההאשמות מעולם לא נשאו פרי לכדי חקירה פלילית או רשמית, אך מחלקת המסחר אכן שינתה את מדיניותה בנוגע לבחירת המשתתפים במשימות מסחר בינלאומית על מנת שלא יקבלו אופי פוליטי.
ביוגרפיה > מותו

ב-3 באפריל 1996 נספה בראון בתאונת מטוס. מטוס נוסעים של חיל האוויר האמריקאי שנחת בתנאי מזג אוויר קשים, פגע בצלע הר במרחק 3 ק"מ, במהלך גישתו לנחיתה בנמל התעופה של העיר דוברובניק. כל 35 יושבי המטוס נספו. ביניהם היה מזכיר המסחר בראון. המטוס שהיה מעורב בתאונה היה גרסה צבאית של מטוס בואינג 200–737. הוא הופעל על ידי כנף התובלה ה-86, שבסיסה היה בבסיס חיל האוויר רמשטיין בגרמניה. הטיסה, שכינויה היה IFO-21, המריאה מנמל התעופה הבינלאומי זאגרב ועליה 29 נוסעים וששה אנשי צוות. הנוסעים כללו משלחת של 12 אנשי מחלקת המסחר של ארצות הברית בראשותו של המזכיר בראון, חבר הקבינט בממשלו של הנשיא קלינטון. עוד נמצאו במטוס קבוצה של 12 אנשי עסקים אמריקאים, עובד של ה-CIA, עובד של מחלקת האוצר, עיתונאי מהעיתון הניו יורק טיימס וכן שני אזרחים קרואטים - מתרגם וצלם. המשלחת האמריקאית יצאה לבלקן לדיונים במסגרת המאמצים לשקם את כלכלת מדינות יוגוסלביה לשעבר לאחר מלחמת האזרחים שם. בחקירה מקיפה של חיל האוויר האמריקני הוטלה האחריות על בכירים במחלקת המבצעים של חיל האוויר ושונו נהלים בטיסה ונחיתה של מטוסים צבאיים.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009909076905171  GND: 129293148  ISNI: 0000 0000 4110 6873  LCCN: no93026751  NARA: 10573870  NTA: 130991848  SNAC: w6p851p2  SUDOC: 08681947X  VIAF: 42912739   WorldCat (עם VIAF): 42912739