stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חורבת בורגין

| --- | --- |

 מידות
 גובה מעל פני הים:  440 מטר
 אתר ארכאולוגי
 חפירות:  1995, 1996, 2008
 ארכאולוגים:  בועז זיסו, אמיר גנור
 מיקום
 מדינה:  ישראל, פלשתינה (א"י) 
 קואורדינטות:  31°38′18″N 34°58′10″E﻿ / ﻿31.638333333333°N 34.969444444444°E﻿ / 31.638333333333; 34.969444444444
  (למפת השפלה מוגדלת) חורבת בורגין(למפת השפלה רגילה) חורבת בורגין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חורבת בורגין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חורבת בורגין
 he
 
תצפית מפסגת חורבת בורגין
חורבת בורגין הוא אתר עתיקות הנמצא בראש גבעה החולשת על סביבותיה, ברום 440 מ' מעל פני הים. החורבה מצויה בתחום פארק עדולם, כקילומטר ממזרח ליישוב נחושה. הארכאולוגים בועז זיסו ואמיר גנור, שחקרו את האתר, העלו את האפשרות לזהות במקום את היישוב כפר ביש הנזכר בספרו של יוסף בן מתתיהו "מלחמות היהודים" ובספרות חז"ל (ירושלמי, תעניות פ"ד, סט ע"א; איכה רבה ד"ו ב,ד). כפר ביש הייתה עיירה יהודית גדולה שנכנעה ללגיון הרומאי החמישי בעת המרד הגדול (מלחמות היהודים ברומאים ד, ט, ט). הצעת הזיהוי מבוססת בין השאר על עוצמת היישוב במקום ועל השתמרות השם בחורבה סמוכה, ח'ירבת אל-ביס.
בשנים 1995, 1996 ו-2008 נערכו במקום חפירות ארכאולוגיות. בסיומן נפתח המקום לביקורי מטיילים. בראש התל נמצאו עדויות ליישוב גדול ומבוצר שבו מבנה ציבור, ככל הנראה כנסייה או בית כנסת ובתי מגורים. בחפירות נתגלו גם שרידי ביצורים, מערכות מסתור מסועפת מימי מרד בר כוכבא, בורות מים, גת, מתקני קולומבריום, מחסנים, בתי בד תת-קרקעיים ומערות קבורה. מגוון מערות קבורה נמצאו באתר: מערת כוכים יהודית מתקופת בית שני, בה נמצאו שברי גלוסקמאות, המאפיינות קבורה יהודית בתקופת הבית השני. מערת מקמרים (ארקוסוליה) עם מדפים להנחת ארונות קבורה (סרקופג), ומערת מקמרים בה נחצבו שקתות להשכבת הנפטר בגוף המערה עצמה. לאחר הנחת הנפטרים, שקתות אלו כוסו בלוחות גדולים של גיר קירטון, שחלקם נותרו באתרם. דו"ח החפירות פורסם בכתב העת "עתיקות".
מסלול ההליכה המסומן בסימון שבילים ירוק מתחיל במגרש החנייה, עובר ליד "חורבת פטום", ממשיך ל"מערת העמוד" שבה שני עמודים חצובים בסגנון יווני, שבכותרתם עוטרו שושנות (רוזטה), עובר דרך מערה מימי בית שני - "בית המספד" (לפני המערה עצמה יש חצר פתוחה ששימשה כנראה להספדים)[דרושה הבהרה] - ומטפס לראש הגבעה בגובה 440 מטר מעל פני הים. בראש הגבעה שרידים שמורים היטב של רצפות פסיפסי ביזנטיות מעוטרות וצבעוניות, מחילת מסתור מסועפת ושרידי מבנים. על הגבעה שרידי הכפר הערבי אום אל בורג' וממנה מבט פנורמי על פארק עדולם. השביל עובר ליד גת חצובה בסלע וחוזר למגרש החנייה.
חורבת פטום ב"שביל חורבת בורגין"
"מערת העמוד"
"בית המספד"
גבעת חורבת בורגין
תצפית מפסגת חורבת בורגין
גת חצובה בחורבת בורגין
שלט הסבר בחורבת בורגין
הערות שוליים

↑  בועז זיסו, זיהוי כפר ביש וכפר עתרא בשפלת יהודה, בתוך: י. אשל (עורך), מחקרי יהודה ושומרון, קובץ י"ד, אריאל תשס"ה. עמ' 112-97
↑  בועז זיסו, היישוב הכפרי בהרי ושפלת יהודה, משלהי תקופת הבית השני עד לדיכוי מרד בר כוכבא. חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה. האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"ב
↑  בועז זיסו ואמיר גנור, סקר וחפירות בחורבת בורגין שבשפלת יהודה: מערות קבורה, מערכות מסתור ומתקנים מימי הבית השני ועד לתקופה הביזאנטית, עתיקות 58, תשס"ח, עמ' 48-15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506158105171
חוף סברינה

| --- | --- |

מיקום חוף סברינה (אדום) בארץ וילקס (צהוב) בטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית (כתום)
 נתונים גאוגרפיים
 קואורדינטות:  67°20′00″S 119°00′00″E﻿ / ﻿67.3333°S 119°E﻿ / -67.3333; 119
 נתונים מדיניים
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף סברינה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף סברינה
 
תמונת לוויין שצולמה על ידי נאס"א של אזור חוף נוקס, חוף באד, וחוף סברינה
חוף סברינה (באנגלית: Sabrina Coast) הוא אזור בארץ וילקס שבאנטארקטיקה.
חוף באד מוגדר כאזור החוף של אנטארקטיקה, הממוקם בין כף וולדרון לבין כף סאות'ארד.
היסטוריה > גילוי החוף

הראשון שראה חוף זה היה ג'ון בלאני ב-3 במרץ 1839, אשר ראה את החוף (או אזור סמוך לו) ממזרח למיקום החוף - בקו אורך 117 מזרח.
הראשונים שהתקרבו אל החוף, בפברואר 1840, הייתה משלחת החקר של ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס, והאזור מופיע בתרשים שערך וילקס בשנת 1840 - בו הוא מכנה את החוף "רמת טוטן" (Totten High Land).
בשנת 1931, משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, בפיקודו של דאגלס מוסון ראתה יבשה בקו רחוב המצוי מעלה מדרום למקום שהתגלה על ידי בלאני ווילקס.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האזור ניתן לו על ידי צ'ארלס וילקס.
וילקס קרא לאזור על שם הספינה הדו-תרנית סברינה (Sabrina), אחת מספינותיו של בלאני, אשר טבעה בסופה בשלהי מרץ 1839 (לאחר גילוי החוף).
מוסון, מתוך כבוד לוילקס ובלני - השאיר את השם.
לקריאה נוספת

• Tolotti, Raffaella; Duffy, Meghan; Dove, Isabel; Kendall, Meaghan; Donda, Federica; Romeo, Roberto; Geletti, Riccardo; Caburlotto, Andrea; Armand, Leanne; O'Brien, Phil; Leventer, Amy; De Santis, Laura; Corradi, Nicola, , 21st EGU General Assembly, EGU2019, Proceedings from the conference held 7-12 April, 2019 in Vienna, Austria, id.169702
• Aleksandr Montelli, Sean P.S. Gulick, Rodrigo Fernandez, Bruce C. Frederick, Amelia E. Shevenell, Amy Leventer, Donald D. Blankenship, , GSA Bulletin 2019;; 132 (3-4): 545–561. doi: https://doi.org/10.1130/B35100.1
• Donda, F., Leitchenkov, G., Brancolini, G., Romeo, R., De Santis, L., Escutia, C., Cotterle, D. (2020), , Antarctic Science, 32(4), 288-300. doi: https:doi:10.1017/S0954102020000188
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע היסטורי
חוף מוסון

ערך זה עוסק בחוף באנטארקטיקה. אם התכוונתם לאתרים אחרים הקרויים על שמו של דאגלס מוסון, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  דאגלס מוסון 
 סוג:  קו חוף 
 מידות
 שטח:  73,829 קילומטר רבוע
 אורך:  623 קילומטר
 רוחב ממוצע:  328 ק"מ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  67°40′00″S 63°30′00″E﻿ / ﻿67.6667°S 63.5°E﻿ / -67.6667; 63.5
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף מוסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף מוסון
 
חוף מוסון (באנגלית: Mawson Coast) הוא חוף באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה.
חוף מוסון מוגדר כחוף שבין מפרץ ויליאם סקורסבי (59°34′ מזרח) ועד מונולית מורי ( 66°54′E מזרח).
שטחו של חוף מוסון 73,829 קמ"ר.
רוחבו של חוף מוסון 328 ק"מ (בכיוון צפון - דרום); רוחבו של חוף מוסון 623 ק"מ (בכיוון מזרח - מערב).
היסטוריה > גילוי החוף

החוף נצפה לראשונה על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה (BANZARE), במהלך מסע המחקר שלה בין השנים 1929–1930, בפיקודו של סר דאגלס מוסון.
החוף נחקר שנית, ומשלחת החקר אף ירדה על החוף בכף ברוס ובמונולית סקאלין, בין השנים 1930–1931.
היסטוריה > מקור השם

שמו של החוף ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה.
החוף נקרא על שמו של סר דאגלס מוסון, כהוקרה על תרומתו הרבה לחקר באנטארקטיקה.
לקריאה נוספת

• Ute Christina Herzfeld, , PP 86 - 87
• International Symposium on Antarctic Earth, , Sciences 5th: 1987: Cambridge, England, PP 25 - 30
• Graham G. Robertson, , A thesis submitted in fulfilment of the requirements for the degree
of Doctor of Philosophy, UNIVERSITY OF TASMANIA, August 1994, PP 25 - 30
• Alan M. Goodwin, , P 449
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3  מידע גאוגרפי
| אנטארקטיקה |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה | העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה • המשלחת האנטארקטית הבלגית • המשלחת השוודית לאנטארקטיקה • משלחת הקוטב הדרומי • משלחת טרה נובה • אמנת אנטארקטיקה |  |
| תביעות טריטוריאליות |  ארץ אדלי •  אנטארקטיקה הארגנטינאית • אוסטרליה הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית •  הטריטוריה האנטארקטית הבריטית • צ'ילה אנטארקטיקה צ'ילנה • ניו זילנד שטח חסות רוס • ברזיל "אזור האינטרסים" של ברזיל באנטארקטיקה • נורווגיה ארץ המלכה מוד ואי פטר הראשון •  שוואביה החדשה (1939–1945) • ארץ מרי בירד |  |
| המדינות והטריטוריות של אוסטרליה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטרליה הדרומית אוסטרליה הדרומית • אוסטרליה המערבית אוסטרליה המערבית • ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה • טסמניה טסמניה • ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס • קווינסלנד קווינסלנד |  |
| טריטוריות פנימיות | טריטוריית הבירה האוסטרלית טריטוריית הבירה האוסטרלית • הטריטוריה הצפונית הטריטוריה הצפונית • טריטוריית מפרץ ג'רוויס |  |
| טריטוריות חיצוניות | איי אשמור וקרטייה • איי ים האלמוגים • איי קוקוס • האי הרד ואיי מקדונלד • הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית • אי חג המולד • נורפוק |  |
זכר פרילפין

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1975 (בן 49) אילינקה, רוסיה 
 שם לידה:  Евгений Николаевич Прилепин 
 מדינה:  רוסיה 
 שם עט:  Захар 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד 
 שפות היצירה:  רוסית
 סוגה:  פרוזה 
 יצירות בולטות:  The Pathologies 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  Government Prize in Culture  עיטור האומץ  Medal "For Courage"  מדליה לחיזוק אחוות הנשק  תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית  פרס ממשל רוסיה הפדרלית  נשק הכבוד  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 http://zaharprilepin.ru
 
יבגני ניקולאייביץ' פרילפין (ברוסית: Евге́ний Никола́евич Приле́пин;‏ נולד ב-7 ביולי 1975), כותב בשם העט זכר פרילפין (Захар Прилепин) ולעיתים באמצעות שם בדוי אחר, יבגני לבלינסקי (Евгений Лавлинский) הוא סופר רוסי, אחד הסופרים הרוסים הבולטים ברוסיה המודרנית. מייסד התנועה החברתית "למען האמת". בעבר היה חבר במפלגה הנציונל-בולשביקית משנת 1996 עד 2019.
ביוגרפיה

יבגני פרילפין נולד ב-7 ביולי 1975 בכפר אילינקה, מחוז המשנה סקופינסקי, ריאזאן במשפחם של מורה ואחות. את הקריירה שלו החל בגיל 16. סיים את לימודיו בפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטת ניז'ני נובגורוד ובית הספר למדיניות ציבורית. הוא עבד כפועל, כמאבטח, שירת כמפקד יחידה של אומו"ן, השתתף בלחימה בצ'צ'ניה בשנת 1996 וב-1999.
בשנת 1999, עקב קשיים כלכליים, עזב את השירות הצבאי ועבד כעיתונאי בעיתון "Delo" בניז'ני נובגורוד. פרסם תחת שם בדויים רבים שהמפורסם שבהם הוא "יבגני לאבלינסקי". בשנת 2000 התמנה לעורך העיתון. במקביל התחיל לעבוד על הרומן הראשון שלו, "הפתולוגיות".
"העיתון, לעומת זאת, היה צהובון נוראי ולעיתים אפילו ריאקציונרי, אף שהוא היה חלק מהחזקותיו של סרגיי קיריינקו והבנתי שאני מבלה את חיי לחינם - והתחלתי לכתוב רומן. בהתחלה זה היה רומן על אהבה, אבל בסופו של דבר (עבדתי שלוש או ארבע שנים), הוא הפך לרומן על צ'צ'ניה כמו על החוויה הכי חזקה בחיי - כמאמר האמרה, מה שאנחנו עושים תמיד הופך בסוף לרובה קלצ'ניקוב." אמר בריאיון. עבודות של פרילפין התפרסמו בעיתונים שונים, כולל ב-"לימונקה", "ליטרטורנאיה גאזטה", "הקצה", "הקו הכללי" וכן במגזינים "צפון", "ידידות עמים".
פרילפין היה חבר המפלגה הנציונל-בולשביקית הלאומנית שבהמשך הוצאה אל מחוץ לחוק ברוסיה, הוא תמך בקואליציה "רוסיה האחרת" והשתתף בארגון הפגנה המונית בניז'ני נובגורוד, ב-24 במרץ 2007. ביולי 2012 פרסם חיבור קצר בשם "מכתב לחבר סטלין", ביקורת סטליניסטית שכוונה נגד "החברה הליברלית" הרוסית המודרנית, המכתב נחשב לרבים כאנטישמי. התקשורת הזכירה שוב ושוב את ידידותו של פרילפין עם ולדיסלב סורקוב. דווח שסורקוב ופרילין גדלו באותה עיר.
בשנת 2014 הוענק לו פרס בולשאיה קניגה.
בפברואר 2017 הודיע פרילפין על הקמת גדוד מתנדבים ברפובליקה העממית של דונצק וטען שהוא "ירכב על סוס לבן בכל עיירה שנעזוב." עד מהרה הפך פרילפין לדמות משפיעה בדונצק ביולי 2018 הוא חזר למוסקבה.
ב-29 בנובמבר 2018 הצטרף לחזית העם הכל-רוסית. בגלל זה, הוא הודר מקואליציית רוסיה האחרת על ידי מייסדה אדוארד לימונוב, אשר קודם לכן, יחד עם חברי המפלגה, הציע לפרילפין מקום בתנועה שלו. ב-29 באוקטובר 2019 הוא הקים את תנועת "למען האמת" והודה כי יהפוך את התנועה למפלגה פוליטית שתשתתף בבחירות לפרלמנט ב-2021. בינואר 2021 התמזגה המפלגה עם מפלגת רוסיה הוגנת.
ב-6 במאי 2023 אירע פיצוץ במכונית של פרילפין, שבו הוא נפצע ונהגו נהרג.
עיבודים וקולנוע

הוא השתתף בכמה סרטים בתפקידים שונים, בעיקר בהופעת קמע. שיתף פעולה בהפקת סרט הקולנוע "8" ובסרט "Phone Duty", בו גילם לוחם בדלני מהרפובליקה העממית של דונצק. בשנת 2020 הושלמה הפקת "התושב", המבוססת על ספרו באותו שם.
השפעות

פרילפין מעריץ את הסופר הסובייטי ליאוניד לאונוב. פרילפין הוא מחבר הביוגרפיה של לאונוב.
פרילפין אמר שהסופרים האהובים עליו הם גאיטו גזדנוב, רומן גארי, בוריס זייצב, תומאס מאן, הנרי מילר, אנטולי מרינהוף, ולדימיר נבוקוב, אדוארד לימונוב, אלכסנדר פרוחאנוב, ג'ונתן פרנזן ומיכאיל שולוחוב. הוא מונה בין שירתו האהובה את תקופת הכסף של השירה הרוסית, שירה אמריקאית לטינית ושירה יוונית מודרנית. פרילפין גם אמר שהמשורר האהוב עליו הוא סרגיי יסנין.
חיים אישיים

פרילפין נשוי ואב לשני בנים ושתי בנות. הוא גר בניז'ני נובגורוד.
ביבליוגרפיה > רומנים

Санькя - סנקיה, רומן. Ad Marginem, מוסקבה 2006, 280 עמודים
Патологии - הפתולוגיות, רומן. דגל אנדרבסקי, מוסקבה 2005, 250 עמודים
Грех - חטא. ורגיוס, מוסקבה 2007
Чёрная обезьяна (קוף שחור) AST, מוסקבה 2012
Обитель. (התושב) AST, מוסקבה 2014
ביבליוגרפיה > סיפורים

Ботинки, полные горячей водкой . (נעליים מלאות וודקה חמה) AST, מוסקבה 2008
Война . (מלחמה) AST, מוסקבה 2008
Революция . (מהפכה) AST, Moscow2009
הערות שוליים

↑  "Захар Прилепин | Новая литературная карта России". Litkarta.ru. נבדק ב-19 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Прилепин, Захар". Lenta.ru. נבדק ב-19 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Биография Захара Прилепина | Анонимная Правда". Sta-sta.ru. נבדק ב-19 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Medved magazine, No 3 (138), 2010
↑  "Eugene Lavlinskiy". Liga-press.ru. נבדק ב-19 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Письмо товарищу Сталину – Общество – Свободная Пресса". svpressa.ru. נבדק ב-19 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ежедневный Журнал: Дебютант". Ej.ru. 24 בספטמבר 2012. נבדק ב-19 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "МЫ ЗДЕСЬ | Публикации | Сифилис антисемитизма". Newswe.com. נבדק ב-19 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Moscow Times, Russian Nationalist Writer Creates Battalion To 'Liberate' Ukraine, The Moscow Times, ‏2017-02-13 (באנגלית)
↑  From “Malorossiya” With Love?, Atlantic Council's Digital Forensic Research Lab (18 July 2017)
↑  Russian writer quits Donbas terrorists' ranks, moves back to Moscow, UNIAN (18 July 2017)
↑  ОНФ подвёл итоги первой пятилетки и обновил руководство
↑  Эдуард Лимонов исключил Захара Прилепина из партии «Другая Россия». За членство в ОНФ
↑  Захар Прилепин написал партию
↑   אי-פי ורויטרס, סופר רוסי מוכר, התומך במלחמה באוקראינה, נפצע בפיצוץ במכוניתו, באתר הארץ, 6 במאי 2023
↑  Захар Прилепин. Биография
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447055405171  PLWABN: 9810663031305606  BIBSYS: 8030756  BNE: XX5260637  BnF: cb15571223m (data)  CiNii: DA16837709  GND: 136416756  ICCU: UBOV384787  ISNI: 0000 0001 2135 2564  LCCN: n2006073964  LNB: 000195732  MusicBrainz: 7adfbb04-0202-44d8-9f3a-e7d3b276b057  NKC: xx0065584  NSK: 000758931  NTA: 299022498  RERO: 02-A013851745  SELIBR: 395209  SUDOC: 119342324  VIAF: 59402493   WorldCat (עם VIAF): 59402493
חיים טולידאנו (מהרח"ט)

ערך זה עוסק באב בית הדין ורבה של מקנס. אם התכוונתם למהרח"ט דמן סאלי, אב בית הדין ורבה של סלא, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  מקנאס, מרוקו
 פטירה:  ה'תק"י
 חיבוריו:  עץ חיים, עץ הדעת, חק ומשפט
 
רבי חיים טולידאנו (מכונה מהרח"ט; סביב ה'תמ"ז, 1687 - ה'תק"י, 1750), היה פוסק הלכה, אב בית דין ורבה של מקנס במאה השמונה עשרה. מחבר השו"ת "חק ומשפט".
קורותיו

נולד במקנס לרבי משה טולידאנו, בן למשפחת טולידאנו שמקורה בטולדו שבספרד. למד אצל רבי חביב טולידאנו רבה של מקנס (עד שנת תע"ו). בשנת תפ"ג, סמוך לפטירת אב בית הדין, דודו מצד אימו הרב משה טולידאנו, התמנה לדיין לצד הדיינים: היעב"ץ, המשבי"ר ורבי משה אדהאן. לאחר פטירת רבי משה אדהאן בשנת תצ"ז, החל לכהן כאב בית הדין ורבה של מקנס עד לפטירתו. מתלמידיו נמנים רבי משה טולידאנו בעל 'מלאכת הקודש', ורבי משה טולידאנו בן המהרי"ט.
נפטר במגפה בשנת ה'תק"י. לאחר פטירתו, החליפו אחיו רבי יעקב טולידאנו (מהרי"ט) כאב בית הדין ורבה של מקנס.
ספריו

עץ הדעת - ביאור על הש"ס
עץ חיים - ביאור על ארבעה טורים
חק ומשפט - יצא לאור על ידי רבי רפאל ברוך טולידנו, פאס, תר"ע
הערות שוליים

↑  לאחר גירוש ספרד, התיישבו אבות המשפחה בפאס, ומשם היגרו למקנס והיו לראשוני הרבנים שהתיישבו בעיר וייסדו שם ישיבה.
↑  ספר חק ומשפט באתר היברובוקס
| רבני מרוקו |
| --- | --- | --- |
| רבני אסואירה | אברהם רפאל קורייאט • חיים פינטו (מרוקו) • אהרן בן חסין • משה ויזגאן |  |
| רבני דבדו | שלמה הכהן צבאן (ארבי לקביר) • שלמה הכהן צבאן • דוד הכהן סקלי • אברהם בן סוסאן • אברהם הכהן צבאן • שמואל מרציאנו |  |
| רבני מקנס | יעקב טולידאנו (מהרי"ט) • חיים טולידאנו • משה טולידאנו • יקותיאל בירדוגו • יעקב בירדוגו (השופריה דיעקב) • רפאל בירדוגו • משה מאימראן • פתחיה מרדכי בירדוגו • מימון בירדוגו • יוסף בירדוגו (מקנס) • יהודה טולידאנו • שמואל עמאר • חיים משאש • חיים בירדוגו • שלום עמאר • יעקב טולידאנו (בן יוסף) • יעקב טולידאנו (קהלת יעקב) • יהושע בירדוגו • יצחק סבאג • רפאל ברוך טולידאנו • ברוך אברהם טולידאנו • יוסף משאש |  |
| רבני מרקש | יצחק קורייאט (הראשון) • מאיר דלויה (רב) • יצחק דלויה (המאה ה-17) • שלמה עמאר (מרקש) • אברהם אזולאי (מרקש) • יוסף אוסעדון • דוד בן מאמאן • יעקב פינטו • אברהם קורקוס • יצחק חרוש • אברהם פינטו • שלמה אסבאג • מוסא בן דוד וחיון • שלמה אוזנקוט • משה אסבאג • אברהם פינטו (הקטן) • משה רוזיליו (הראשון) • דוד חיים צבאח • רפאל מסעוד אבן מוחא • אלעזר חזן • יעקב בטאן • שלמה אסבאג (השני) • מרדכי הצרפתי • רפאל יוסף חרוש • שלמה אבן חיים • דוד שלוש • יעקב דהאן • אלעזר הלוי • אברהם אביטבול • מכלוף אבוחצירא • יהושע מאמאן |  |
| רבני פאס | יהודה הכהן אבן סוסאן • יוסף בן יהודה אבן עקנין • אברהם אדרוטיל • שלמה אבן מלך • חיים גאגין • רבי שמואל חאגיז • יוסף אלמושנינו • יהודה עוזיאל (השני) • אהרן אבן חיים • ישעיה בקיש • שמואל אבן דנאן (השלישי) • שאול שמואל סירירו • וידאל הצרפתי (הצוף דבש) • יעקב אבן דנאן • יצחק הצרפתי השני (פאס) • וידאל הצרפתי (השלישי) • מנחם סירירו • שמואל הצרפתי • יהודה בן עטר • יעקב אבן צור • שמואל אבן אלבאז • אליהו הצרפתי • רפאל עובד אבן צור • יהודה בן עטר (השני) • רפאל אהרן מונסונייגו • ידידיה מונסוניגו • יצחק אבן דנאן • וידאל הצרפתי (החמישי) • משה אבן דנאן • שלמה אבן דנאן • אהרן בוטבול • יוסף בן נאיים • חיים דוד סירירו • |  |
| רבני צפרו | שאול ישועה אביטבול • שלמה אביטבול • עמור אביטבול • יהודה אלבז • רפאל משה אלבאז • אבא אלבז • אלישע אפריאט • ישועה שמעון חיים עובדיה • דוד עובדיה |  |
| רבני קזבלנקה | משה מאיר חי אליקים • חיים דוד בן סוסאן • שלום משאש • משה מלכה • רחמים בן עמארה • חיים רפאל שושנה • יצחק חזן • שמעון ברוך אוחיון |  |
| רבני רבאט וסלא | חיים בן עטר (הראשון) • שמואל די אבילה • אליעזר די אבילה • רבי חיים בן עטר • חיים טולידאנו (סאלי) • יוסף אלמאליח • יוסף בירדוגו (רבאט) • רפאל אנקווה • חיים רפאל עטייא • חיים יקותיאל בירדוגו • דוד צבאח • מיכאל יששכר אנקווה • שאול אבן דנאן • מימון אוחיון |  |
| רבני מחוז תאפילאלת | מסעוד אבוחצירא • יעקב אבוחצירא • דוד אבוחצירא • משה תורג'מן |  |
| רבני תטואן והאזור הספרדי | יעקב הלוי (בית יעקב) • יעקב מארג'י • חסדאי אלמושנינו • מנחם עטיאה • יעקב אבן מלכא • אפרים מונסונייגו • יצחק קורייאט (השני) • יצחק בן וואליד • שמואל נהון • מרדכי בן ג'ו • יעקב כלפון • רפאל חיים משה בן נאים • יהודה ליאון כלפון |  |
| רבנים נוספים | כליפא בן מלכא • מכלוף אוחיון • יחייה בן הראש (קניטרא) • רפאל הצרפתי • אברהם דוד ריווח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297971705171  VIAF: 26763273   WorldCat (עם VIAF): 26763273
חוף מלבר

חוף מלבר מסומן על מפת הודו
חוף בקל פורט בצפון מלבר
חוף מַלַבָּר הוא מונח היסטורי המתייחס לאזור ארוך וצר על קו החוף הדרום מערבי של תת-היבשת ההודית, השוכן במישור החוף של המדינות קרלה וקרנאטקה בין רכס הרי גהט המערביים לים הערבי. קטע החוף מתחיל במנגלור דרומית לגואה ומסתיים בכף קומורין במדינת טמיל נאדו בקצה הדרומי של הודו. בסך הכל כ-650 קילומטרים אורך החוף, ו-48–113 קילומטרים רוחב שפלת החוף התחומה בהרי גהט המערביים. במקביל לחוף משתרעות לגונות מלוחות ותעלות מים המכונים בקווטרס (backwaters). קטע החוף הדרום מזרחי של תת-היבשת ההודית המתחיל בכף קומורין ועולה לצפון מזרח והמקביל לחוף מלבר נקרא חוף קורומנדל.
המונח משמש לעיתים לכינוי של כל חוף הודו מהחוף המערבי של קונקאן ועד לקצה תת-היבשת בכף קומורין. אורכו מעל 845 קילומטרים. הוא משתרע החל בחוף הדרום מערבי של מדינת מהאראשטרה דרך גואה, דרך כל החוף המערבי של קרנטאקה וקראלה ומגיע עד העיירה קניאקומרי שבקצה הדרומי של תת-היבשת ההודית.
היסטוריה

במהלך כל ההיסטוריה המתועדת, החל מ-3,000 לפנה"ס היה חוף מלבר מרכז סחר ראשי בקשרי המסחר עם מסופוטמיה, מצרים העתיקה, יוון העתיקה, רומא העתיקה והערבים. ערי נמל היסטוריות חשובות השוכנות על חוף מלבר הן: מהעת העתיקה: מיזוריס, בייפור ותונדי, ומימי הביניים: קוז'יקוד (קליקוט), קוצ'ין וקאננור ושימשו כמרכזים לסחר באוקיינוס ההודי במשך מאות בשנים. במהלך מסעותיו ביקר הצי בפיקודו של האדמירל ג'נג חה בשליחות קיסר סין משושלת מינג כמה פעמים בערי הנמל של חוף מלבר. ערי החוף הן קוסמופוליטיות מאוד בשל הסחר הימי והקשר עם אומות אחרות והתיישבו בהן הקבוצות הראשונות של נוצרים המשתייכים לזרם המכונה "נאסרני" (נצרות של תומאס הקדוש), אנגלו-הודים, יהודים (כיום מכונים יהדות קוצ'ין) ומוסלמים המכונים כיום מפילה (Mappila).
אקלים

בשל השפעת הים הממתנת חלים שינויים מעטים בטמפרטורות במהלך השנה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 27–28 מעלות צלזיוס. חוף מלבר, בייחוד במורדות ההרים הפונים למערב, הוא אחד האזורים הגשומים בדרום הודו כיוון שהרי גהט המערביים לוכדים את גשמי המונסון המגיעים ממערב. כמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 1,700 ל-3,500 מ"מ. הלחות גבוהה מאוד בכל מהלך השנה. הלחות היחסית כמעט שאינה יורדת מתחת ל-60%, אפילו בעונה היבשה.
צמחייה

הצמחייה הטבעית של יערות הגשם והיערות הלחים כמעט שהושמדה לחלוטין בשל צפיפות האוכלוסין הגבוהה בחוף מלבר. באקלים הלח גדלים שיחי חזרן עצי קפוק (Ceiba pentandra) ממשפחת החלמיתיים, ועצים קשים יקרי ערך דוגמת טיק ואלגום (Santalum album – עץ הסנדל) ומגוון של מיני דקליים כדוגמת קוקוס בטל ו-Elaeis guineensis (דקל השמן), המנוצלים כלכלית. בנוסף לגידול תה וקפה מגדלים באזור תבלינים דוגמת פלפל שחור, קינמון, זנגביל וטמרינד.
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה העברית – מלבר, חוף־, כג, 529
הערות שוליים

↑  על מקור השם מלבר ראו בערך מלבר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542867205171  LCCN: sh85080007  VIAF: 139728511   WorldCat (עם VIAF): 139728511
חבל שלום

| --- | --- |

בני נצרים, היישוב השני בגודלו בגוש
 מספר יישובים:  12
 מדינה:  ישראל ישראל
 חבל ארץ:  הנגב הצפוני
 העיר הגדולה:  נווה
 תאריך ייסוד:  1978
 גובה:  91 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בגוש:  5,300 (2021)
 קואורדינטות:  31°12′13″N 34°20′16″E﻿ / ﻿31.20361111°N 34.33777778°E﻿ / 31.20361111; 34.33777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) חבל שלום(למפת צפון הנגב רגילה) חבל שלום(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חבל שלום(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חבל שלום
חבל שלום (נקרא גם "פתחת שלום") הוא חבל יישובים בנגב הצפוני, שהוקם החל מסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 בעיקר עבור מפוני חבל ימית ונקרא כך לרגל הסכם השלום עם מצרים. כל יישוביו הם חלק מהמועצה האזורית אשכול.