stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודי גילאן
ההיסטוריה של יהודי גילאן > הקהילות היהודיות > יהודי גילאן במאה ה-20

עד שנת 1948 התגוררו רוב יהודי גילאן בעיר רשת ובנמל הים באנדאר-א אנזאלי (בפרסית: شهرستان بندر انزلی) (בשמו הקודם פהלווי). רוב היהודים הגיעו לרשת מכאשאן, מאספהאן ומסיהקאל (בפרסית:: سياهكل) (אנ') ועבדו בעיבוד חוטי משי ובאריגת שטיחים. הם המשיכו לדבר בניבים האופייניים לערי מוצאם.
בתחילת המאה ה-20 חיו בסיהקאל בין 15 ל-20 משפחות יהודיות ובשנת 1948 חיו ברשת 30 משפחות יהודיות. ברשת היה בית כנסת אחד ובית ספר יסודי יהודי אחד. בית הספר הוקם בשנת 1931 על ידי רשת החינוך כורש (אנ') והלימודים בו התנהלו בעברית ובפרסית. ההיסטוריון אמנון נצר, יליד רשת, למד בבית ספר זה.
לאחר המהפכה האסלאמית בשנת 1979, לא נשארו יהודים בגילאן.
מורשתם נשמרת ביישוב קירמיזי קסבה, באזרבייז'ן.
הערות שוליים

1 2 3  Nazak Birjandifar, Negotiating Power: Gilan and Its Gradual Incorporation into the Safavid Polity
↑  Benjamin of Tudela, The Itinerary of Benjamin of Tudela, Critical text, translation and commentary by Marcus Nathan Alder (London: Oxford University Press, 1907), 53-54.
↑  VERA B. MOREEN, The Persecution of Iranian Jews during the Reign of Shah ʿAbbās II (1642—1666)
↑  EZRA SPICEHANDLER, THE PERSECUTION OF THE JEWS OF ISFAHAN UNDER SHĀH 'ABBĀS II (1642—1666)
↑  Visions of Azerbaijan Magazine ::: Jews in Azerbaijan: a History Spanning Three Millennia, Visions of Azerbaijan Magazine (באנגלית)
↑  Thamar Gindin, Judeo-Iranian Languages
↑  Gilan
↑  Memorable photos of Iranian Jewish schools. תמונה של תלמידי בית ספר כורש ברשת וביניהם אמנון נצר.
31 הפרובינציות של איראן. בצפון, על חוף הים הכספי, ארדביל, גילאן ומזנדראן.
אזור חוף הים הכספי בשנת 1425
פרובינציה גילאן
ערוץ הכלכלה

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  ישראל
 סוג:  ערוץ טלוויזיה מסחרי
 תאריך השקה:  1 בינואר 2025
 בעלות:  חברת ערוץ כלכלי ישראלי בע"מ
 שפה:  עברית
 משרד ראשי:  בן-גוריון 13, רמת גן, ישראל
 שיטת שידור:  OTT
 זמינות
 חבילה:  אפיק 10
 
 https://tv10.co.il/
משרדי ערוץ 10 ברמת גן
ערוץ 10 הנקרא גם "ערוץ הכלכלה של ישראל" הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי שהחל לפעול בראשית שנת 2025. הערוץ עוסק בנושאי כלכלה, חדשות, השקעות וניתוחי שוק ההון. הערוץ בבעלות חברת "ערוץ כלכלי ישראלי" שבשליטת המיליארדר ובעלי עכשיו 14, יצחק מירלשוילי. הערוץ פועל בימי המסחר בישראל, כנהוג בערוצי כלכלה.
סמליל ערוץ הכלכלה לפני השקתו
היסטוריה

ערוץ הכלכלה, שהוקם בתחילת שנת 2025, הוא הערוץ הראשון בישראל המתמקד כולו בנושאי כלכלה. מטרתו המרכזית היא להנגיש מידע פיננסי לציבור הרחב, ובכך לתרום להבנה טובה יותר של כלכלה, שוק ההון והשקעות לציבור דוברי העברית.
הערוץ הוקם על ידי יצחק מירלשוילי, המיליארדר ובעלי ערוץ עכשיו 14, מתוך מטרה להרחיב את תחום השידורים הכלכליים בישראל. המטה הראשי של הערוץ ממוקם ברמת גן.
הערוץ נמצא בשלבי הרצה ומשדר בימי המסחר בישראל, בדומה למתכונת של ערוצי כלכלה בינלאומיים דוגמת CNBC ובלומברג.
עובדים > הנהלה

יצחק מירלשוילי – בעל השליטה בחברה.
אבי שמידט – מנכ״ל.
ערן בר-טל – העורך הראשי.
עובדים > צוות > מגישים

דני רופ
סוניה גורודיסקי
מעיין פרילוק
נטלי רותם
רועי כ"ץ
דפנה שחר
לי סובר
ארז צדוק
אילון ברלס
שי שלו
רועי כ"ץ
מור יוגב
דודו הולצמן
עובדים > צוות > כתבים

ענבל עומר
יניב פורמנסקי
נדב שחם
ערן בר-טל
תוכניות

ערוץ הכלכלה של ישראל מציע מגוון תוכניות, המתמקדות בתחומים כמו חדשות כלכליות, ניתוחים פיננסיים, ייעוץ השקעות ושוק ההון. הנה רשימה של כמה מהתוכניות הבולטות:
"בוקר כלכלי" – תוכנית יומית המשודרת בשעות הבוקר ומתמקדת בסקירה של השווקים מהיום הקודם; לקראת פתיחת המסחר היום ונושאים כלכליים שעל סדר היום. מגישים אפרת נומברג יונגר ונטלי רותם לסירוגין.
"פותחים שוק" – מלווים את פתיחת המסחר מהבורסה לני"ע בת"א. עוקבים אחר מדדים, מניות ומטבעות. מגישים: דפנה שחר ואילון ברלס.
"כללי המשחק" – תוכנית העוסקת בניתוח עומק למדדים, מניות ומטבעות מהארץ, מארצות הברית מאירופה ואסיה. מגישים: סוניה גורודיסקי ודודו הולצמן.
"אולפן כלכלה" – עדכוני רגולציה והשפעתה על השווקים. ענייני מאקרו כלכלה. מגישים: ענבל עומר.
"סוגרים שוק" – מלווים את סגירת השוק בת"א ואת פתיחת השוק בארצות הברית בליווי דיווחים מרצפת המסחר בת"א ובניו-יורק. מגישים: רועי כ"ץ ומעיין פרילוק לסירוגין.
"הדבר הבא" –תוכנית החדשנות – טכנולוגיה, טכנולוגיה רפואית, רכב ונדל"ן. מגישים: דני רופ.
ראו גם

בלומברג (חברת חדשות)
CNBC
ערוץ עכשיו 14
הערות שוליים

↑  מאיה גדש, ‏דני רופ והבטחה ל"הפרדה מלאה": מה צפוי בערוץ החדש של בעלי ערוץ 14?, באתר מעריב אונליין, 24 ביולי 2024
↑  יהודה לוינגר, יצחק מירילשוילי בהשקעת ענק: זה הערוץ החדש שייפתח בישראל, באתר אייס, 4 ביוני 2024
ראאד ת'אבת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נהרג:  28 במרץ 2024 בית החולים שיפא 
 השתייכות:    חמאס  גדודי עז א-דין אל-קסאם 
 תפקידים בשירות
 ראש מערך הייצור  ראש מטה כוח האדם
 
ראאד ת'אבּת (בערבית: رائد ثابت; נהרג ב-2024) היה ראש מטה כוח האדם של הזרוע הצבאית של החמאס. בעבר כיהן כראש מערך הייצור והיה אחראי על מחקר, פיתוח והתעצמות. ובנוסף היה אחראי על גיוס ואספקה של משאבים לארגון. ת'אבת היה בקשר ישיר לאורך השנים עם מרואן עיסא, מוחמד דף ויחיא סינוואר. לפי דובר צה"ל ת'אבת היה בין 10 האנשים הבכירים בחמאס.
מותו

מספר פעילי חמאס, בהם ת'אבת, נהרגו מירי חיילי צה"ל מיחידת שייטת 13 של חיל הים, מגדוד שקד של חטיבת גבעתי ויחידת דובדבן לאחר שנמלטו ממחלקת המיון של בית החולים שיפא במהלך מבצע "ניתוח מקומי". ב-30 בינואר 2025 עם הסכם ישראל-חמאס, דובר ארגון הטרור חמאס אבו עוביידה אישר את חיסולו של ת'אבת.
הערות שוליים

1 2  יואב זיתון, צה"ל: חוסל מחבל מ"העשירייה הראשונה" בחמאס, הושמדה מנהרת ענק, באתר ynet, 28 במרץ 2024
↑  רשימת מבוקשי חמאס, באתר מאקו
↑  תיעוד: מחבלי חיזבאללה יושבים בחוץ – ומחוסלים; לפחות 12 הרוגים בהפצצת צה"ל ברפיח, באתר ynet, 7 באוגוסט 2024
↑  "IDF, Shin Bet name senior Hamas terrorists killed at Shifa". The Times of Israel. 2024.
חבורת הגופים

| --- | --- |
 סוגה:  הגיל הרך
 יוצרים:  ג'וני בלט, רוברט סקול
 מדבבים:  בריאנה ג'נטיללה, טיילור קפלן, זקרי גורדון, ג'ייקוב ברטראנד, קווין ברסלין, ג'לני אימאני, קיילב קלארק, אנג'לינה ווהלר, סלינה אן גונזלס, גרייס קאופמן, רינה שסקאן, אמון פירוצ'לו, ג'ט יורגנסמיר, איי ג'יי קיין, היידן האנטר, אבריאלה בירר, לורן רייכוולד, לואיס דילון, הרייט פרינג, ויל מתיוס, אנדי טורווי, אמה טייט, ג'ון קמפבל, אמבה בירר, אדוארד קרוס, פרנק וולקר, טינו אינסאנה, פרד טטסיורי, כריס פיליפס, אוזי אוסבורנף
 מדבבים בעברית:  בר סביר, דייוויד לרנר, רום קלטר, פלג רנד, אסף גשמקו, יהלי מרגלית טופול, מייה קדוש, קטי כהן, סופי כרמון, נדב ירושלמי, אמנון וולף, בר פאר, לורן סביר, מיכה אוזין סליאן, ערן מור, הדר שחף-מעיין, גלעד קלטר, מאי סביר
 ארץ מקור:  ארצות הברית  קנדה
 שפות:  אנגלית (דובב לשפות נוספות, וביניהן עברית)
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  129
 הפקה
 חברת הפקה:  WildBrain Entertainment (עונה 1) Nelvana (עונות 2–4) Jam Filled Toronto (עונה 5–הווה) אולפני ההנפשה של ניקלודיאון
 אורך פרק:  22–23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניק ג'וניור
 רשת שידור בישראל:  ניק ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  24 בינואר 2011 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חבורת הגופים (באנגלית: Bubble Guppies) היא סדרה לילדים בגיל הרך שהופקה עבור ניקלודאון ונוצרה על ידי ג'וני בלט ורוברט סקול. הסדרה משתמשת בטכנולוגיית תלת־ממד, ועוסקת בעיקר בהרפתקאות מתחת למים של חבורת הגופים, בני הגיל הרך, (בבית הספר). הסדרה משודרת בניקלודאון וניתנת להורדה ב-iTunes. לאחר ככמעט שלוש שנים מאז זמן שידורו המקורי של הפרק האחרון, חודשה הסדרה לעונה חמישית ב-4 ביוני 2019, עם 26 פרקים. ב-19 בפברואר 2020 הזמינה ניקלודאון עונה שישית ששודרה לראשונה ב-19 באוקטובר 2021.
עלילה

כל הפרקים בנויים בתבנית עלילה דומה:
הפרק מתחיל במערכון של גיל ומולי שאומרת: "היי זו אני מולי וזה הזמן ל..." רק כדי להיעצר על ידי גיל שעושה איזה מעשה שקשור לנושא עליו מדבר הפרק. אחד מהם פונה לילדים ואומר: "זה הזמן לחבורת הגופים!", ושיר הפתיחה מתנגן. אחרי שיר הפתיחה, הדגים הקטנים אומרים את שם הפרק. אחד מהילדים הולך לבית ספר ובדרך קורה לו משהו שקשור בנושא של הפרק. הדמות או הדמויות האלו שהדבר הזה קורה להם, משמשות תפקיד מרכזי בעלילה. מתחילים הלימודים והגופים אומרים: "בוקר טוב, מר מורה!". הגופי בתפקיד הראשי מספר למר מורה את מה שקרה מקודם. הוא אומר: "בואו נחשוב על זה!", והדמויות מדברות על הנושא. שיר הפופ מתרכז בנושא של הפרק, שיר הפופ מתנגן.
אחרי השיר, אחד מהגופים ילך לחנות כלשהי שקשורה בנושא של הפרק. הבעלים של החנות (שהוא אחד מהגופים האחרים), ישאל שאלות בנוגע למה שהלקוח צריך. אחר כך מר מורה מודיע על זמן הארוחה, ושיר "הארוחה" מתנגן. בארוחה שלושה גופים עושים "בדיחת אוכל" על נושא הפרק. אחרי האוכל מופיע מערכון נוסף של גיל ומולי. כמעט בכל פרק אחרי הבדיחה הדגים הקטנים יגידו: "זה מגוחך" או: "זה מצחיק" אחרי שיחזרו על הבדיחה.
סדר השירים לפעמים משתנה בין פרק לפרק. מר מורה אומר לכולם שזה הזמן לצאת החוצה ואז השיר "החוצה" מתנגן, והגופים מציגים סיפור וממחיזים אותו, הסיפור קשור לנושא של הפרק, שמערב בו טכנולוגיית Adobe Flash-animated. אחרי זה גיל ומולי עושים עוד מערכון.
הגופים יוצאים לטיול שלפעמים הוא הפתרון לבעיה שהוצגה בתחילת הפרק (כמו בקטע שגובי איבד את המשאית שלו), ומתעסק בנושא הפרק. הטיול כולל גם את הדמות הראשית. אחר כך בא עוד מערכון של מולי וגיל, ואז חוזר חלק קטן משיר הפתיחה.
הגופים גרים במקום דמיוני מתחת למים בעיר שנקראת "תל בועה" (Bubbletucky), אשר יכול להיות משחק מילים של מדינת קנטקי (באנגלית).
דמויות

מולי (Molly) – בת 5, החכמה שבחבורה והמובילה שלה.
גיל (Gil) – בן 5, החבר של מולי והילד המצחיק.
גובי (Goby) – בן 5, ילד עם אישיות דמיונית.
דימה (Deema) – בת 4, יש לה דמיון פרוע ולעיתים קרובות ממלאה את תפקידה של בעלת חנות.
אונה (Oona) – בת 4, ילדה מרושלת אנושית עם אישיות מתוקה.
נוני (Nonny) – בן 5, החבר הכי אדיב ובוגר בקבוצה. הוא חכם ועוזר לדימה להגות מילים ועוזר לחבריו לענות על שאלותיהם.
מר מורה (Mr. Grouper) – דג גדול בצבע צהוב. המורה של הגופים, הוא עוזר להם להבין את הנושא של הפרק.
דגים קטנים (Little Fish) – שלושה דגים בצבע צהוב שעוזרים לגופים.
דג רגזן (Mr. Grumpfish) – דג שלילי אשר תמיד כועס.
כלבלב בועה (Bubble Puppy) – כלבלב המחמד של מולי וגיל, מעין כלב עם סנפיר.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 20 | 20 | 24 בינואר 2011 | 24 באוקטובר 2011 |
|  | 2 | 19 | 19 | 4 בנובמבר 2011 | 1 במאי 2013 |
|  | 3 | 24 | 24 | 12 באוגוסט 2013 | 19 ביוני 2015 |
|  | 4 | 14 | 14 | 21 במאי 2015 | 21 באוקטובר 2016 |
|  | 5 | 18 | 18 | 27 בספטמבר 2019 | 5 במרץ 2021 |
|  | 6 | 34 | 34 | 19 באוקטובר 2021 | 30 ביוני 2023 |
תיק תיק תק

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת הנפשה לילדים
 יוצרים:  גיל הון יונג
 מדבבים בעברית:  שקד פרסי, גיא רייפמן, בר סביר, פלג רנד, אסף גשמקו, אלי לולאי, שיר פרג, גילן שחף, עדי ארד, הילה מערבי, שירלי לילו, לירון לב
 ארץ מקור:  קוריאה הדרומית, הממלכה המאוחדת 
 מספר עונות:  5
 מספר פרקים:  59
 הפקה
 מפיק:  נייג'ל פיקארד, ונסה היל
 הפצה:  ניקלודיאון 
 אורך פרק:  23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניק ג'וניור
 רשת שידור בישראל:  ניק ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  10 בספטמבר 2012 – 14 בינואר 2016
 תקופת שידור בישראל:  2012 – 2015
 קישורים חיצוניים
 www.nick.com/tickety-toc
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תיק תיק תק (באנגלית: Tickety Toc) היא סדרת טלוויזיה בריטית-קוריאנית לילדים בהנפשה ממוחשבת, שנוצרה על ידי גיל הון יונג ובוימה על ידי נייג'ל פיקארד וונסה היל.
הסדרה שודרה במקור ב-10 בספטמבר 2012 בערוץ ניק ג'וניור ובערוץ 5 בבריטניה ובערוץ EBS. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 2012 בערוץ ניק ג'וניור. הסדרה היא בת 5 עונות ו-59 פרקים באורך 23 דקות.
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר הרפתאקותיהם של התאומים טומי וטלולה הגרים בחנות שעונים ישנה בעולם של שעון מיוחד. בכל פרק הם מתחרים נגד הזמן כדי לתקתק ולצלצל את השעה. הם עושים הכל בהתלהבות, מחויבות וחיוביות, גם אם זה מכניס אותם לצרות.
דמויות ומדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי עמיחי בר טוב (משנת 2012), מתי אטלס (משנת 2012) ואפרת קרצמן (משנת 2015), והופק על ידי אסנת סדן (משנת 2012) ומעיין שניידר-משה (משנת 2015).
| שם הדמות | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
טומי: שקד פרסי
טומי: גיא רייפמן
טלולה: בר סביר
פפרטי: פלג רנד
פפרטי: אסף גשמקו
מקהוגנס: אלי לולאי
הפרו: שיר פרג
באטרסבי: גילן שחף
גברת או ליי: עדי ארד
צ'יקדי: הילה מערבי
לופסילו: שירלי לילו
שידור הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 10 בספטמבר 2012 | 7 בדצמבר 2012 |
|  | 2 | 8 | 8 | 21 בינואר 2013 | 14 בדצמבר 2013 |
|  | 3 | 4 | 4 | 14 בנובמבר 2014 | 28 בנובמבר 2014 |
|  | 4 | 10 | 10 | 17 בינואר 2015 | 22 באוקטובר 2015 |
|  | 5 | 4 | 4 | 11 בינואר 2016 | 14 בינואר 2016 |
אובי (סדרה)

| --- | --- |
 סוגה:  תיאטרון בובות 
 יוצרים:  ג'וש סליג (אנ')
 מדבבים:  טים לגאסי, סטפני ד'אברוזו, נואל מקניל, טיילר באנץ', שריל בליילוק, ג'ניפר בררנהארט, מאט פוגל, קווין קלש, פאם ארסיירו
 מדבבים בעברית:  גלעד קלטר, מאיה בר שלום, לירון לב, יורם יוספסברג, טליה ברקאי, עמי מנדלמן, אליענה מגון, נעם קניספל, שחר אמיגה.
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  100
 תוכנית המשך:  Oobi: Dasdasi 
 הפקה
 חברת הפקה:  Little Airplane Productions 
 הפצה:  Paramount Media Networks 
 אורך פרק:  23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Noggin ניק ג'וניור
 רשת שידור בישראל:  ניקלודיאון ניק ג'וניור ערוץ בייבי
 תקופת שידור מקורית:  2000 – 11 בפברואר 2005
 תקופת שידור בישראל:  2004 – 2013
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אובי (באנגלית: Oobi) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים שנוצרה על ידי ג'וש סליג (שיצר גם את התוכנית "תפודים קטנים").
עלילה

הסדרה עוקבת אחר ארבע דמויות, המיוצגות על ידי בובות יד חשופות, על הרפתקאותיהם היום-יום שלהם.
דמויות

אובי (Oobi) (גלעד קלטר) – הדמות הראשית בסדרה. הוא סקרן ותמיד מוכן ללמוד דברים חדשים. עיניו חומות.
אומה (Uma) (מאיה בר שלום) – אחותו הקטנה של אובי. יש לה טבעת על אצבע הזרת שלה. אוהבת לשיר, לרקוד ולהעמיד פנים.
קיקו (Kako) (לירון לב) – החבר הכי טוב של אובי. יש לו עיניים ירוקות והוא חובש כובע אדום.
גראמפו (Grampu) (יורם יוספסברג) – הסבא החכם של אובי ואומה. ארבע אצבעותיו מכורבלות ולא מורחבות.
דמויות נוספות

אינקה (Inka) – המורה לפסנתר של אובי והחברה הטובה של גראמפו. ארבע אצבעותיה מכורבלות ולה יש שיער אדום עם סיכות. במקור היא מצרפת.
פרידה (Frida) – החברה הכי טובה של אובי. היא כף רגל ולה סיכה על הבוהן.
טוּלָה (Tula) – מדריך הריקודים של אובי ואומה. אצבעיו ישרות ויש לו שיער עם קוקו ולובש חולצה כחולה.
אַנְגוּס (Angus) – החבר גבוה של אובי שעיניו נמצאות מתחת לאצבעותיו ולא למעלה. הוא מדבר בקול אפוף ובדרך כלל דואג איך הוא נראה מול אחרים. הוא שחקן טוב ובעל כישרון לשיר.
גברת ג'ונסון (Mrs. Johnson) – ההשכנה הקשישה של אובי ואחת הדמויות השמאליות הבודדות בתוכנית. יש לה חתולת מחמד בשם קיטי שאוהבת לטפס על עצים.
מָאֶסְטְרוּ (Maestru) – הוא המורה לשירה של אובי וקיקו שעובד במרכז הקהילתי המקומי. הוא גם אחראי על אירועי העיר. האצבע המורה שלו תמיד מושטת והוא משתמש בה בתור שרביט ניצוח.
בלה (Bella) – בעלת החנות מכולת ואחד מחבריו הקרובים של גראמפו. היא מדברת במבטא איטלקי ומביאה פירות לכל מקום שהיא הולכת.
מוֹפִּי (Moppie) – היא החברה הכי טובה של אומה מהגן. היא בעלת רוח גבוהה ואנרגטית, אבל גם מפחדת לנסות דברים חדשים. היא אמנית ואוהבת לצייר פורטרטים של חבריה לכיתה. יש לה שיער ג'ינג'י.
מָאמוּ (Mamu) – היא האמא של קיקו. היא עובדת במשרד ובדרך כלל רחוקה מהבית, אבל היא עדיין מוצאת זמן לבלות עם משפחתה.
פָּאפּוּ (Papu) – הוא האבא של קיקו. הוא מופיע בכל פעם שאובי מבקר בביתו של קיקו. הוא עקר בית וטבח.
שידור

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 48 | 48 | 2000 | 2002 |
|  | 2 | 26 | 26 | 7 באפריל 2003 | 2004 |
|  | 3 | 26 | 26 | 6 בספטמבר 2004 | 11 בפברואר 2005 |
ספר הקדושה

קטע ממגילת ספר ויקרא בכתב דעץ שנמצאה בין מגילות מדבר יהודה, ובו חלק מספר ויקרא, פרק כ"ה (פסוקים כ"ט–ל"ו). זהו העותק הקדום ביותר של טקסט המיוחס לספר הקדושה
ספר הקדושה (באנגלית: Holiness code, קרוי בקיצור H; נקרא בעברית גם "אסכולת הקדושה" או "תורת הקדושה", ראו להלן) הוא רובד בתוך המקור הכהני שבתורה לפי השערת התעודות.
מאפיינים

הקטעים המיוחסים לספר הקדושה מתחילים בספר ויקרא, פרק י"ז ומסתיים בפרק כ"ו. הוא קיבל את שמו מהשורש "ק־ד־שׁ" החוזר בפרקים אלה: ”קְדֹשִׁים תִּהְיוּ כִּי קָדוֹשׁ אֲנִי ה' אֱלֹהֵיכֶם” (ויקרא, י"ט, ב'). עם זאת, הציווי על בני ישראל להתקדש מופיע במקומות אחרים בתורה מחוץ לפרקים הללו. חוקרי מקרא אחדים מייחסים את חלק מן הציוויים הללו, כגון מצוות הציצית, לספר הקדושה אף הם; עם זאת, חוקרים אחרים נוטים שלא לייחס את הציווים הללו לספר הקדושה, ולהשאירו במעמדו המיוחד עקב החזרה על שורש זה לאורכו.
בדומה למערכות אחרות של חוקים מקראיים, כגון החלקים החוקתיים בספר דברים (פרק י"ב-פרק כ"ח) וספר הברית שבספר שמות, פרק כ'-פרק כ"ג, ספר הקדושה פותח בדיני קורבנות ומסתיים בדברי ברכה וקללה למי שיקיים או יפר את הספר. לראייה, הסיום של תורת הקדושה, ”אֵלֶּה הַחֻקִּים וְהַמִּשְׁפָּטִים וְהַתּוֹרֹת אֲשֶׁר נָתַן ה' בֵּינוֹ וּבֵין בְּנֵי יִשְׂרָאֵל, בְּהַר סִינַי בְּיַד מֹשֶׁה” (ויקרא, כ"ו, מ"ו), דומה מאוד לסיום של החלק החוקתי בספר דברים, ”אֵלֶּה דִבְרֵי הַבְּרִית אֲ‍שֶׁר צִוָּה ה' אֶת מֹשֶׁה לִכְרֹת אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל, בְּאֶרֶץ מוֹאָב, מִלְּבַד הַבְּרִית אֲשֶׁר כָּרַת אִתָּם בְּחֹרֵב” (דברים, כ"ח, ס"ט). מבחינת תוכנו, ספר הקדושה דומה לספר הברית שבספר שמות, פרק כ'-פרק כ"ג. רוב החוקים המצויים בשני המקורות הם אפודיקטיים, ובשניהם הדין של מידה כנגד מידה בא לעיתים תכופות.
מוצא

כתיבתו של ספר הקדושה מיוחסת, בדרך כלל, לכוהני בית המקדש שבירושלים. ספר הקדושה קרוב בלשונו למקור הכהני, אך דמיון לשוני גדול יותר מצוי בין ספר הקדושה ובין ספר יחזקאל. לפיכך, יש הטוענים כי האסכולה שהייתה אחראית לכתיבת ספר יחזקאל הייתה אחראית אף לכתיבתו של ספר הקדושה. הם משתמשים בטענה זו כדי לייחס את כתיבת הספר לכהנים, כיוון שגם יחזקאל הנביא היה מכהני בית המקדש בשנים שקדמו לחורבן. ביטויים החוזרים על עצמם הן בספר יחזקאל והן בספר הקדושה כוללים, בין השאר, את ”אִישׁ אִישׁ מִבֵּית יִשְׂרָאֵל” (ויקרא, י"ז, ג') שמופיע גם בספר יחזקאל, פרק י"ד, פסוק ד' ואת ”אִם בְּחֻקֹּתַי תֵּלֵכוּ, וְאֶת מִצְו‍ֹתַי תִּשְׁמְרוּ” (ויקרא, כ"ו, ג') לעומת ”לְמַעַן בְּחֻקֹּתַי יֵלֵכוּ וְאֶת מִשְׁפָּטַי יִשְׁמְרוּ” (יחזקאל, י"א, כ').
באשר לזמנו של ספר הקדושה, בתוך הספר נמצאים כמה ציווים האוסרים על העברת ילדים באש למולך. פולחן זה היה נפוץ בימי אחז ומנשה, אך פסק לאחר רפורמת יאשיהו. בספר אף נזכר איסור לבצע העלאה באוב, שבדומה להעברה באש, נאסרה אף היא בימי יאשיהו. אמנם, תארוך לתקופת אחז ומנשה איננו מתיישב עם הדמיון בין ספר הקדושה ללשונו של יחזקאל, שכן יחזקאל פעל שנים רבות לאחר יאשיהו; עם זאת, ירמיהו, שגם הוא פעל שנים רבות לאחר יאשיהו, מזכיר את עניין ההעברה באש פעמים מספר בספר שלו, אך כנחלת העבר.
השוואה למקור הכהני

החוקרים בדרך כלל רואים את ספר הקדושה כרובד עצמאי בתוך המקור הכהני. ראיה לכך היא הכפילויות הרבות בינו השניים. כך, למשל, פירוט לגבי חגי ישראל ומועדיו בא הן בספר ויקרא, פרק כ"ג, המיוחס לספר הקדושה, והן בספר במדבר, פרק כ"ח-פרק כ"ט, המיוחס למקור הכהני. המקור הכהני מתייחס ביתר שאת לפולחן הכהנים ולבעיות הטומאה העולות מהפולחן, בייחוד במשכן במהלך נדודי בני ישראל במדבר. לעומתו, ספר הקדושה פונה למי שאינם כהנים, ונראה שהוא מתייחס לחייו היומיומיים של האדם הפשוט בארץ ישראל. ספר הקדושה דווקא נוטה לקצר בחוקי הקרבת הקורבנות, והוא מרחיב עליהם רק כשהם נוגעים לעבודת האזרח ולא לזו של הכהנים. החוקים הנוגעים לכהן המופיעים בספר הקדושה מתייחסים, כאמור, רק לחייו היומיומיים, כגון איסורי נישואים לכהן, ולא לעבודת המקדש.
אף שספר הקדושה קרוב בלשונו למקור הכהני, עדיין שוררים ביניהם הבדלים מספר. כך, למשל, בעוד המקור הכהני נוהג להשתמש בביטוי ”וְנִכְרְתָה הַנֶּפֶשׁ הַהִוא מֵעֲדַת יִשְׂרָאֵל” (שמות, י"ב, י"ט) בצורת הסביל, ספר הקדושה משתמש בצורת הפעיל: ”וְהִכְרַתִּי אֹתוֹ מִקֶּרֶב עַמּוֹ” (ויקרא, כ', ג'). בראשית חקר המקרא, החוקרים נטו להניח כי ספר הקדושה קדם למקור הכהני, והוא שולב בו מאוחר יותר על ידי העורך הכהני. עם זאת, בעשורים האחרונים נעשתה למוסכמת דעתו של חוקר המקרא ישראל קנוהל, שטען כי דווקא המקור הכהני קדם לספר הקדושה, ולא להפך. לדבריו, בעוד שהמקור הכהני מייחס למלאכת הקרבת הקורבנות את עיקר הקשר בין אלוהים לבין עם ישראל, ספר הקדושה מרחיב על כך בצרפו את חוקי המוסר לקשר בין אלוהים לעם, פרט למלאכת הקרבת הקורבנות. זאת, בעקבות הביקורת החברתית שהעלו הנביאים בין כתיבת המקור הכהני לבין כתיבתו של ספר הקדושה.
"ספר", "אסכולה" או "תורה"

החוקרים הראשונים סברו כי הפרקים האחרונים של ספר ויקרא הם קובץ חוקים עצמאי, חיבור בפני עצמו שהיה מונח בפני הסופרים הכהניים ששילבוהו במקור הכהני שחיברו בתקופה הבתר־גלותית. לפיכך, במחקר הישראלי כונה רובד זה בשם "ספר הקדושה" (בקיצור: ס"ק), בדומה למקורות התורה ס"א, ס"י, ס"כ וס"ד שנתפשו כתעודות עצמאיות. אולם פועל יוצא מראיותיו של קנוהל לכך שפרקים אלה אינם מוקדמים לס"כ אלא מאוחרים לו, הוא שהם אינם מקור עצמאי הקדום לס"כ, אלא תוספת מאוחרת המשלימה את החיבור הכהני. לפיכך, התברר כי המלה "ספר" איננה מתאימה לתיאור רובד זה. קנוהל, הסבור כי רובד הקדושה איננו מצוי רק בסוף ספר ויקרא אלא ניתן לזיהוי גם בפרשיות חוק וסיפור במקומות אחרים לאורך התורה, רואה בכל הקטעים הללו תוצר פעילותה של אסכולה כהנית מיוחדת. לפיכך, כינויו לרובד זה הוא "אסכולת הקדושה". בעמדה אחרת אוחז חוקר התורה ברוך יעקב שורץ, הסבור שרובד זה כולל רק פרשיות חוק ולא פרשיות סיפור, ולפיכך מכנה אותו "תורת הקדושה".
לקריאה נוספת

משה ויינפלד, "ספר הקדושה", בתוך אנציקלופדיה מקראית ה', ירושלים: מוסד ביאליק, 1968, עמודים 1093–1097
ישראל קנוהל, מקדש הדממה; עיון ברובדי היצירה הכוהנית שבתורה, ירושלים: מאגנס, 1992.
ברוך יעקב שורץ, תורת הקדושה: עיונים בחוקה הכוהנית שבתורה, ירושלים: מאגנס, 1999.
אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, ירושלים: הוצאת כרמל, 2006, עמודים 70–73
הערות שוליים

↑  ספר במדבר, פרק ט"ו, פסוקים ל"ז–מ"א
↑  רופא, עמוד 71
↑  רופא, עמוד 70
↑  ויינפלד, עמוד 1093
1 2  ויינפלד, עמוד 1094
↑  רופא, עמוד 72
↑  ספר ויקרא, פרק י"ח, פסוק כ"א
↑  ספר מלכים ב', פרק ט"ז, פסוק ג'
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"א, פסוק ו'
↑  ויינפלד, עמוד 1098
↑  ספר ירמיהו, פרק ז', פסוק ל"א
ספר ירמיהו, פרק י"ט, פסוק ה'
ספר ירמיהו, פרק ל"ב, פסוק ל"ה
↑  ויינפלד, עמוד 1095
↑   ישראל קנוהל, מוסר ופולחן: בין תורת כהונה לאסכולת הקדושה - חוקי האשם בויקרא, ה', כ'–כ"ו ובבמדבר, ה', ה'–ח', באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
Journal of Personality and Social Psychology

| --- | --- |
 מו"ל:  האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה 
 תאריכי הופעה:  1965–הווה (כ־60 שנה) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ISSN:  0022-3514, 1939-1315
 אתר רשמי
 
Journal of Personality and Social Psychology או בעברית: כתב העת לאישיות ופסיכולוגיה חברתית (בקיצור JPSP), הוא כתב עת מדעי היוצא לאור מדי חודש בהוצאת האגודה הפסיכולוגית האמריקאית (ה-APA).
כתב העת עוסק במחקרים בתחומי הפסיכולוגיה החברתית והפסיכולוגיה של האישיות. לכתב העת שלושה תתי תחומים המנוהלים על ידי עורכים ראשיים שונים. מדור העוסק בעמדות וקוגניציה חברתית, מדור העוסק בקשרים בין-אישיים ותהליכים קבוצתיים ומדור העוסק בחקר האישיות ובהבדלים בין-אישיים. לכל מדור עורך ראשי נפרד. מנהלי המדורים (נכון ל-2023) הם שינובו קיטאיאמה (Shinobu Kitayama) מאוניברסיטת מישיגן, קולין וויין ליץ' מברנרד קולג' וריצ'רד א. לוקאס מאוניברסיטת מישיגן סטייט.
כתב העת משתמש בהנחיות קידום השקיפות והפתיחות (TOP). הנחיות אלו מבנות את האופן הראוי לתכנון מחקרים ולדיווח עליהם. מטרת ה-TOP היא להפוך את המחקר המדעי לשקוף יותר, נגיש יותר ולאפשר לאת שחזורו.
תוכן

ההתמקדות של כתב העת היא במחקרים אמפיריים. עם זאת, מתפרסמות בו לעיתים גם סקירות, מאמרים תאורטיים, ומאמרים מתודולוגיים. לדוגמה, המאמר המצוטט ביותר של כתב העת, שצוטט למעלה מ-90,000 פעמים, הוא מאמר מתודולוגי-סטטיסטי הדן בתיווך ובמיתון.
מאמרים המתקבלים לפרסום ב-JPSP בדרך כלל פותחים בהקדמה ארוכה ובסקירת ספרות, ולאחריה מציגים מספר תתי-מחקרים הקשורים זה לזה. תתי מחקרים אלו בוחנים היבטים שונים של תיאוריה או בודקים מספר השערות מתחרות.
יש חוקרים הרואים במבנה רב-מחקרי זה מעמסה, שאינה מוצדקת דיו, המעכבת את פרסומן של עבודות חשובות. מנגד, לדרישה מחמירה זו ישנם גם יתרונות. הדרישה עוזרת לוודא שטיעונים מדעיים המובאים במחקרי JPSP נבדקים ביסודיות מכמה זוויות, דבר המקטין את השגיאה מסוג I ואת החשש שהאפקטים שנמצאו מקורם במשתנה מתערב שלא נחקר במבנה הניסוי הראשוני.[דרוש מקור]
לפי Journal Citation Reports, נכון ל-2022 לכתב העת יש מקדם השפעה של 7.6.
משבר השחזורים

JPSP הוא אחד מכתבי העת שנותחו בפרויקט השחזור של Open Science Collaboration לאחר פרסום מחקר של דריל בם אשר טען כי אנשים מסוגלים לחוש את העתיד בהתבסס על 9 תתי מחקרים. באחד מתתי המחקרים במאמרו של בם למשתתפים הוצגו 48 מילים בזו אחר זו על גבי צג מחשב. לאחר הצגת המילים, התבקשו המשתתפים לכתוב את כל המילים שהם זוכרים שהוצגו. לאחר מכן נבחרו באקראי 24 מילים ממאגר 48 המילים שהוצגו לראשונה, מילים אלה הוצגו פעם נוספת למשתתפים. מניתוח סטטיסטי ערך בם נראה כי המילים שהמשתתפים זכרו נבחרו יותר באקראי, כאילו המשתתפים יכלו לראות את העתיד.
כתב העת סירב לפרסם ניסיון שחזור של מאמרו של בם, שבוצע על ידי פרופ' סטיוארט ריצ'י מאוניברסיטת אדינבורו אשר טען להפרכת חלק מהממצאים. ממצאי ההפרכה פורסמו בכתב העת PLoS One