stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת רוסיה בהוקי קרח

| --- | --- |

 מידע כללי
 כינוי:  "המכונה האדומה"
 התאחדות:  פדרציית ההוקי קרח הרוסית
 השתייכות:  IIHF
 מאמן:  רוסיה אלכסיי ז'אמנוב
 המבקיע המצטיין (נקודות):  איליה קובאלצ'וק (107)
 המבקיע המצטיין (שערים):  איליה קובאלצ'וק (50)
 קפטן:  אנטון סלפישב
 שיאן ההופעות:  איליה קובאלצ'וק (120)
 היכל ביתי:  צסק"א ארנה
 
 מדי הנבחרת מאז אליפות העולם בהוקי קרח (2018)
 משחקים היסטוריים
 משחק בינלאומי ראשון שוודיה שוודיה 2 - 2 רוסיה רוסיה (מוסקבה, רוסיה; 12 באפריל 1992)
 הניצחון הכי גדול רוסיה רוסיה 12 - 3 בריטניה בריטניה (בולצאנו, איטליה; 26 באפריל 1994)   רוסיה רוסיה 10 - 1 קזחסטן קזחסטן  (ריגה, לטביה; 6 במאי 2006
 ההפסד הכי גדול פינלנד פינלנד 7 - 1 רוסיה רוסיה (הלסינקי, פינלנד; 22 באפריל 1997) רוסיה רוסיה 1 - 7 צ'כיה צ'כיה (מוסקבה, רוסיה; 20 בדצמבר 1997)
 הישג שיא באולימפיאדה:  מדליית זהב (2018)
 אליפות העולם
 הופעות:  25 (הראשונה ב-1992)
 ההישג הטוב ביותר:  5 זכיות
 גביע העולם
 הופעות:  3 (הראשונה ב-1996)
 ההישג הטוב ביותר:  חצי גמר (1996, 2016)
נבחרת רוסיה בהוקי קרח (ברוסית: Сборная России по хоккею с шайбой) מייצגת את רוסיה בהוקי קרח מאז 1992. היא הוקמה לראשונה ב-1909 ופורקה עם פרוץ מהפכת אוקטובר. נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח החליפה אותה משנת 1951 עד 1991. שנה לאחר חידוש פעילותה של הנבחרת הרוסית, היא זכתה באליפות העולם בהוקי קרח. כבר מיום שהוקמה הפכה הנבחרת לאחת החזקות בעולם, כתוצאה מהיותה יורשת הנבחרת הסובייטית.
נבחרת רוסיה - אם להכליל גם את הישגיה כהיותה חלק מנבחרת ברית המועצות - זכתה ב-27 אליפויות עולם. הנבחרת גם מחזיקה בשיא משחקי הניצחון הרצופים: 27 משחקים ברציפות הנבחרת הרוסית לא הפסידה, מ-2007 ועד 2010, כשהשיא הקודם שייך לנבחרת הסובייטית, עם 24 משחקי ניצחון רצופים.
הדירוג של נבחרת רוסיה ברשימת הדירוג של IIHF לנבחרות הוקי קרח של גברים, הוא המקום ה-2 בעולם, נכון לשנת 2024, עלייה של מקום אחד לעומת דירוג קודם. היא האלופה האולימפית של אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) (בשם "ספורטאים אולימפיים מרוסיה").
מדים

מאז 1992, צבעי המדים המסורתיים הם כחול, לבן ואדום. על חזית החולצה רקום נשר דו-ראשי עם סמל רוסיה והכיתוב «Россия» (רוסיה). עם זאת, המדים עברו שינויים לאורך השנים מבחינת העיצוב. עד 2002 המדים כללו את סמל פדרציית ההוקי הרוסית. מאז 2006 זה הוחלף בסמל המדינה. בשנת 2018, בשל הרחקת רוסיה מהמשחקים האולימפיים, השחקנים עוטים את הכיתוב Olympic athlete from Russia, במקום סמל המדינה‏.
אולימפיאדת 1994
1998-1999
אליפות העולם 2013
אולימפיאדת 2014
אליפות העולם 2014
גביע העולם 2016
אולימפיאדת 2018
מאז 2018
מאמנים

| # | שם | דיוקן | תקופת כהונה | הישגים / הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ויקטור טיחונוב | ‏ | 1992 |  |
| 2 | בוריס מיכאילוב | ‏ | 1993 | זכייה באליפות העולם בהוקי קרח. |
| — | ו. טיחונוב |  | 1994 | קדנציה שנייה |
| — | ב. מיכאילוב |  | 1994–1995 | קדנציה שנייה |
| 3 | ולדימיר ואסילייב |  | 1996 |  |
| 4 | איגור דמיטרייב |  | 1997 |  |
| 5 | ולדימיר יורזינוב | ‏ | 1998 | מדליית כסף באולימפיאדת נאגנו (1998) |
| 6 | אלכסנדר יאקושב | ‏ | 1999–2000 |  |
| — | בוריס מיכאילוב |  | 2001 | קדנציה שלישית; ממלא מקום |
| 7 | ויאצ'סלב פטיסוב | ‏ | 2002 | מדליית ארד באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) |
| — | בוריס מיכאילוב |  | 2002 | סגנית אלופת עולם. קדנציה רביעית; ממלא מקום |
| 8 | ולדימיר פליושצ'ב | ‏ | 2003 | ממלא מקום |
| — | ויקטור טיחונוב |  | 2004 | קדנציה שלישית; ממלא מקום |
| 9 | ולדימיר קריקונוב | ‏ | 2005–2007 | מקום שלישי באליפות עולם 2005 |
| 10 | ויאצ'סלב ביקוב | ‏ | 2007–2012 | 2 זכיות רצופות באליפות העולם ב-2008 וב-2009 |
| 11 | זינֶטוּלַה ביליאלטדינוב | ‏ | 2012–2014 | זכייה באליפות עולם 2012 |
| 12 | אולג זנארוק | ‏ | 2014–2018 | זכייה באליפות עולם 2014 |
| 13 | איליה וורוביוב |  | 2018–2019 | זכייה בסבב Euro Hockey Tour |
| 14 | אלכסיי קודאשוב |  | 2019–2020 |  |
| 15 | ואלרי בראגין |  | 2020 |  |
| — | איגור לאריונוב |  | 2020 | ממלא מקום |
| 16 | ואלרי בראגין |  | 2021 | זכייה בסבב Euro Hockey Tour |
| 17 | אלכסיי ז'אמנוב |  | 2021– |  |
הישגים

| מאזן מדליות> המשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- |
| זהב | אולימפיאדת פיונגצ'אנג 2018 |  |
| כסף | אולימפיאדת נאגנו 1998 |  |
| ארד | סולט לייק סיטי 2002 |  |
אליפות העולם
| זהב | גרמניה 1993 |  |
| כסף | שוודיה 2002 |  |
| ארד | אוסטריה 2005 |  |
| ארד | רוסיה 2007 |  |
| זהב | קנדה 2008 |  |
| זהב | שווייץ 2009 |  |
| כסף | גרמניה 2010 |  |
| זהב | פינלנד 2012 |  |
| זהב | בלארוס 2014 |  |
| כסף | צ'כיה 2015 |  |
| ארד | רוסיה 2016 |  |
| ארד | גרמניה 2017 |  |
| ארד | סלובקיה 2019 |  |
הישגים > רוסיה באולימפיאדות החורף

1994: 4
1998:  (מדליית כסף)
2002:  (מדליית ארד)
2006: 4
2010: 6
2014: 5
2018:  (מדליית זהב)
2022:  (מדליית כסף), השתתפה תחת שם האתלטים האולימפיים מרוסיה.
הישגים > רוסיה באליפויות העולם

1992: 5
1993:  (אלופת עולם)
1994: 4
1995: 5
1996: 4
1997: 4
1998: 5
1999: 5
2000: 11
2001: 6
2002:  (סגנית אלופת עולם)
2003: 7
2004: 10
2005:
2006: 5
2007:
2008:  (אלופת עולם)
2009:  (אלופת עולם)
2010:  (סגנית אלופת עולם)
2011: 4
2012:  (אלופת עולם)
2013: 6
2014:  (אלופת עולם)
2015:  (סגנית אלופת עולם)
2016:
2017:
2018: 6
2019:
2021: 5
2022: לא השתתפה
2023: לא השתתפה
תארים

אלופת העולם בהוקי קרח
זכייה (5): 1993, 2008, 2009, 2012, 2014
סגנות (3): 2002, 2010, 2015
Euro Hockey Tour
זכייה (10): 2005, 2006, 2008, 2009, 2011, 2013, 2015, 2017, 2019, 2021
גביע קריאלה
זכייה (9): 1992, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2016, 2018, 2020
גביע הערוץ הראשון
זכייה (15): 1992, 1993, 1994, 1995, 1999, 2000, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2017, 2018, 2020
המשחקים השוודים (Beijer Hockey Games)
זכייה (5): 2003, 2006, 2008, 2017, 2021
גביע קרלסון
זכייה (4): 2002, 2006, 2008, 2009
הערות שוליים

↑  דרוג נבחרות לאומיות בהוקי קרח מתוך אתר IIHF
↑  Олимпийские надежды: сборная России по хоккею
↑  Строительство «красной машины». Часть 1
↑  אולימפיאדת החורף 2018: נבחרת רוסיה זכתה בטורניר ההוקי, באתר וואלה, 25 בפברואר 2018
↑  Россия проиграла Швеции и сыграет с Канадой в четвертьфинале чемпионата мира, 15.05.2018
↑  Как менялась форма сборной России на Олимпиадах, ספורט אקספרס
↑  אימן שנים רבות את נבחרת ברית המועצות, הוביל אותה להישגים רבים ונחשב לאחד המאמנים הגדולים בכל הזמנים. המשיך בתפקידו לאחר התפרקות ברית המועצות וחבר המדינות.
↑  ההישג השלילי ביותר בתולדות הנבחרת: מקום 11 באליפות העולם בהוקי קרח שנערכה ברוסיה.
↑  בתקופתו הנבחרת הגיעה להישגים רבים: בנוסף לזכיות באליפות העולם היא סיימה במקום שלישי באליפות העולם 2007 ומקום שני באליפות העולם ב-2010
↑  בנוסף, הנחבאת סיימה במקום השני באליפות עולם 2015 ובמקום השלישי באליפויות עולם 2016 ו¯2017, מדליית זהב בטורניר ההוקי קרח באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
↑  בשל פרשית סימום באולימפיאדת סוצ'י, נאסר על שחקני הנבחרת ללבוש את המדים הלאומיים בהתמודדות באולימפיאדת 2018 והם התמודדו כחלק ממשלחת האתלטים האולימפיים מרוסיה
↑  כנבחרת חבר המדינות
| רוסיה הוקי קרח ברוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול ותשתיות | פדרציית ההוקי הרוסית • קבוצות • ליגת ההוקי המקצוענית (ארגון עבר) |  |
| ליגות | אליפות הוקי קרח גברים • אליפות הוקי קרח נשים וליגת הנשים • ליגת ההוקי הקונטיננטלית • ליגת המשנה • אליפות ליגת ההוקי הבכירה • ליגת הצעירים • ליגת הצעירים הלאומית • ליגת ההוקי הלילית |  |
| גביעים | גביע גגארין • גביע פטרוב • גביע הפדרציה • גביע חרלמוב |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח |  |
| תחרויות עבר | האליפות הסובייטית • הגביע הסובייטי • ליגת ההוקי הרוסית • ליגת ההוקי הבינלאומית |  |
נפות ירדן

12 המחוזות של ירדן מחולקים ל-52 נפות.
נפות

מחוז אירביד
נפת אירביד
נפת בני עביד
נפת אל-מזאר א-שמאלי
נפת א-רמת'א
נפת בני כנאנה
נפת אל-כורה
נפת אל-אע'ואר א-שמאליה
נפת א-טייבה
נפת אל-וסטייה
מחוז בלקא
נפת בלקא
נפת א-שונה אל-ג'נובייה
נפת דיר עלא
נפת עין אל-באשא
נפת מאחס ואל-פוחייס
מחוז ג'רש
נפת ג'רש
מחוז זרקא
נפת זרקא
נפת א-רוסייפה
נפת אל-האשמייה
מחוז טפילה
נפת טפילה
נפת בוסיירא
נפת אל-חסא
מחוז כרכ
נפת כרכ
נפת אל-מזאר אל-ג'נובי
נפת אל-אע'ואר אל-ג'נובייה
נפת אל-קסר
נפת ע'ור אל-מזרעה
נפת פקוע
נפת עי
נפת מואב
נפת אל-קטראנה
נפת אל-מוג'ב
מחוז מידבא
נפת מידבא
נפת דיבון
מחוז מעאן
נפת מעאן
נפת פטרה
נפת שובכ
נפת חוסיינייה
מחוז מפרק
נפת מפרק
נפת א-רוויישד
נפת אל-באדיה א-שמאליה
נפת אל-באדיה א-שמאליה אל-ע'רביה
מחוז עג'לון
נפת עג'לון
נפת כופרנג'ה
מחוז עמאן
נפת עמאן
נפת מארכא
נפת אל-קויסמה
נפת אל-ג'אמעה
נפת ואדי א-סיר
נפת נאעור
נפת סחאב
נפת אל-ג'יזה
נפת אל-מוקר
מחוז עקבה
נפת ואדי ערבה
נפת קוויירה
נפת עקבה
ראו גם

מחוזות ירדן
נפות ירדן
נפות סוריה

14 המחוזות (מחוז – محافظة, מֻחאפזה, ובתעתיק מדויק: מחאפט'ה) של סוריה מחולקים ל-61 נפות (נפה – منطقة, מנטקה),[דרושה הבהרה] כולל נפת דמשק, ואלה מחולקות ל-206 גושים (גוש – ناحية, נאחיה).[דרוש מקור][דרושה הבהרה]
נפות

מחוז דמשק
דמשק
מחוז ריף דמשק
מרכז ריף דמשק
דומא
אל-קטייפה
א-תל
יברוד
א-נבכ
א-זבדאני
קטנא
דאריא
מחוז קוניטרה
פיק
קוניטרה
מחוז דרעא
א-סנמין
איזרע
דרעא
מחוז א-סווידא
שהבא
א-סווידא
סלח'ד
מחוז חומס
חומס
אל-מח'רם
תדמור
א-רסתן
אל-קוסייר
תלכלח'
מחוז טרטוס
בניאס
שייח' בדר
דורייכיש
סאפיתא
טרטוס
מחוז לטקיה
לטקיה
אל-חפה
קרדאחה
ג'בלה
מחוז חמה
א-סוקיילבייה
חמה
מסיאף
מוחרדה
סלמיה
מחוז אידליב
אריחא
חארם
אדלב
ג'סר א-שורור
מערת א-נועמאן
מחוז חלב
עין אל-ערב
ג'ראבלס
מנבג'
אל-באב
דיר חאפר
א-ספירה
ג'בל סמעאן
אל-אתארב
אעזאז
עפרין
מחוז א-רקה
תל אבייד
א-רקה
א-ת'ורה
מחוז דיר א-זור
דיר א-זור
מיאדין
אלבוכמאל
מחוז אל-חסכה
אל-חסכה
ראס אל-עין
קמישלי
מאלכיה
ראו גם

מחוזות סוריה
נפות סוריה (נפה)
נאויאסיס דאוגלישקיס

| --- | --- |

 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מחוז אוטנה
 מחוז משנה:  איגנלינה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  275 (2011)
 קואורדינטות:  55°22′08″N 26°17′49″E﻿ / ﻿55.3689°N 26.2969°E﻿ / 55.3689; 26.2969 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד נאויאסיס דאוגלישקיס(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד נאויאסיס דאוגלישקיס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נאויאסיס דאוגלישקיס (בליטאית: Naujasis Daugėliškis; בפולנית: Daugieliszki Nowe, דאוגיילישקי נובה; ביידיש: דוגאלישוק) היא עיירה קטנה במחוז משנה איגנלינה במחוז אוטנה שבמזרח ליטא. היא נמצאת על גדות אגם וירקשטה (ליט'), במרחק 24 ק"מ מהעיר שווינציאן ו-98 ק"מ מווילנה. בעיירה מתגוררים 275 תושבים (נכון ל-2011).
היסטוריה

מקור השם דאוגלישקיס הוא בדוכס הליטאי דאוגירוטיס (אנ') שחי עד תחילת המאה ה-13.
האזכור הראשון לכפר הוא מסוף המאה ה-18, עת בעלי הקרקעות בדאוגלישקיס החליטו כי האדמות והקרקעות אינן מספיקות על מנת שיוכלו לפתח את התעשייה החקלאית ואת המשק ולכן, הם החליטו להתיישב מחדש כשלושה ק"מ מן העיירה הנוכחית, ליד ערוץ נחל. המיקום ליד הנחל סיפק להם את האפשרות להשתמש בכוח המים על מנת לסובב את טחנות הקמח, ובכך להפיק יותר קמח. בזכות המים הם יכלו להאיץ את התעשייה החקלאית בעיירה ולחסוך זמן לשם מטרות מסחריות אחרות. ביישוב התיישבו בעיקר עובדים של אחוזה באזור.
לאחר מעברם של בעלי הקרקעות מן השטח הישן אל השטח החדש השתנו שמות העיירות. שם היישוב המקורי שונה מדאוגלישקיס לסנסיס דאוגלישקיס (דאוגלישקיס הישנה), ולשטח החדש שבו הם התיישבו קראו נאויאסיס דאוגלישקיס (דאוגלישקיס החדשה).
תולדות הקהילה היהודית

היהודים הראשונים התיישבו בעיירה בסוף המאה ה-18. הם עסקו בשלל עבודות: מסחר זעיר בעורות ובזיפי חזיר למברשות, מלאכה לסוגיה, ייצור ומכירת בירה. יהודי בעל מכונה לסריקת צמר עסק בסריקת צמר לכבשים שהביאו אליו האיכרים. היהודים לא התחרו בתושבים המקומיים ואלו (הלא-יהודים) אף קיבלו אותם בברכה כיוון שהם תרמו לפיתוח הכלכלה המקומית. היהודים התגוררו בסמוך לבית המדרש ובחצרות בתיהם גידלו תפוחי אדמה ושאר ירקות.
תולדות הקהילה היהודית > בתקופת השואה

ערב מלחמת העולם השנייה ישבו בדאוגלישקיס (הרוב המוחלט בנאויאסיס דאוגלישקיס ומיעוט מצומצם בסנסיס דאוגלישקיס) כ-170 יהודים שהיו כמחצית מכלל התושבים.
עם פרוץ המלחמה בספטמבר 1939, התחוללו בעיירה מהומות ופרעות ביהודים. התושבים המקומיים פרצו לבתים, וחנויות של יהודים ובזזו את סחורותיהם ואת רכושם. הצעירים היהודים, שהחלו בהתארגנות להגנה עצמית, הצליחו להרוג מעטים מבין הפורעים שניסו להצית בתים. ב-17 בספטמבר 1939, נכנס הצבא האדום לתוך דאוגלישקיס והמהומות פסקו באופן מיידי. בתקופת השלטון הסובייטי ניתנו שלל משרות עבודה לכל התושבים היהודים וגם כן תפקידים מנהלתיים.
ב-22 ביוני 1941, עם פלישת הנאצים לברית המועצות במבצע ברברוסה, נסוג הצבא הסובייטי מהעיירה ואיתו כמה תושבים יהודיים. צעירים יהודיים מהעיירה שהצליחו לברוח לברית המועצות התגייסו לצבא הסובייטי או לחמו בשורות הפרטיזנים. באותה תקופה קבוצה של לוחמי מחתרת ליטאים הוציאו להורג בסביבות 16 יהודים שנחשדו כסובייטים. בסוף יוני 1941, נכבשה העיירה על ידי הצבא הגרמני. הצבא הגרמני מינה ראש עיר ליטאי בשם קז'מייז' זיבר. הצבא הגרמני הוציא להורג יהודים שניסו להימלט. היהודים שנשארו בעיירה הועברו לגטו.
ב-27 בספטמבר 1941 גורשו כל יושבי הגטו אל מחנה המעבר פוליגון, שהיה קודם לכן בסיס צבאי, ביחד עם יהודים רבים מעוד גטאות בסביבה. ב-7 באוקטובר 1941 ובימים שלאחר מכן, הוצאו להורג כל יושבי המחנה, וביניהם תושבי העיירה שנקברו בקבר אחים בסמוך למחנה.
תולדות הקהילה היהודית > חינוך יהודי

בשנת 1889 נפתח בית ספר רוסי בעיירה, ששימש לכל העיירות מסביבי. בשנת הלימודים הראשונה (1889–1890) היו 75 תלמידים, 71 בנים ועוד 4 בנות. מורה אחד לימד את כל תלמידי בית הספר. בשנת הלימודים 1892–1893 היו 86 תלמידים בבית ספר, 82 בנים ו4 בנות. עדיין היה רק מורה אחד בשביל כל תלמידי בית הספר.
תולדות הקהילה היהודית > בתי העלמין

בסביבת העיירה, היו שני בתי עלמין מרכזיים: בית העלמין היהודי, שבו נקברו יהודי העיירה, ובית העלמין הנוצרי "ואשיאוליאלי". בית העלמין "ואשיאוליאלי" הנוצרי של העיירה שוכן ק"מ אחד ממזרח העיירה, על כביש 112 לאיגנלינה-דידזיאל. בית העלמין היהודי, נהרס והושחת על ידי תושבים ליטאים מקומיים אשר שיתפו פעולה עם הכוחות הנאצים הפולשים בשנת 1941. לאחר מלחמת העולם הראשונה נבנה בית העלמין באזור השיפוט של מחוז משנה שווינציאן, אך בשנת 1995 הועבר בית העלמין לאזור השיפוט של מחוז משנה איגנלינה.
תולדות הקהילה היהודית > רבני העיירה

רבי אליהו גורדון - היגר לארצות הברית
רבי אברהם ליב כץ - לימים דיין בלודז'
רבי ליבר ראוויץ' - כיהן בדאוגלישקי בשנים 1911–1914, ואף הוא היגר לארצות הברית עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה
רבי שניאור זלמן קריס - כיהן בעיירה בשנות השלושים המאוחרות של המאה ה-20
מפורסמים מבני העיירה

לאון אוחינסקי - רבי יהודי, מלומד והיסטוריון. .
סטניסלבאס פילטר - גאוגרף והיסטוריון פולני.
רומאלדאס מלינאוסקאס - איש המחלקה לפדגוגיה ופסיכולוגיה, חבר באגודת הפסיכולוגיה הספורטית הליטאית, משתתף בקונגרסים בינלאומיים לפסיכולוגיה.
קלמנט צ'יביר - משורר.
אנדריוס רודאמינה - המיסיונר הליטאי הראשון, המכריז על מדע המשיח בסין.
הירש אושפאל - צעיר יהודי שהצליח לברוח מהגרמנים והתגייס לצבא הסובייטי. אושפאל עצר לבדו, עם מקלע, כוח של גרמנים וזכה בעיטור "גיבור ברית המועצות".
אברהם אביאל - ניצול השואה, סופר ומתעד קורותיו בשואה. במשפט אייכמן בשנת 1961, הופיע כעד מטעם התביעה.
העיירה בשנות האלפיים

בעבר העיירה הייתה מקום שבו בני אצולה היו מקיימים אירועי ספורט כגון ציד ומרדף אחר בעלי חיים כאשר הם רכובים על סוסים, או מגיעים אליו על מנת לנפוש במקום רגוע, שקט ופסטורלי. בשנות האלפיים, העיירה היא אזור אשר מגיעים אליו אנשים אשר מטרתם להתנתק מהטכנולוגיה ומההתפתחות המודרנית ולנפוש במקום שקט ופסטורלי מרוחק מהעיר.
תושבי העיירה מציעים הרבה בקתות לנופשים במקומות מאוד מרהיבים ומרוחקים, במטרה ליצור את ההרגשה של ההתרחקות משאר העולם. ליד העיירה יש אגם אחד הנמצא שלושה ק"מ מן העיירה ובנוסף העיירה מוקפת בשטחים חקלאיים, יערות, והרים ואדמות לא מעובדות.
לקריאה נוספת

רחל גרוסבאום-פסטרנק, "דַאוּגִייֶלִישקִי, נפת שוויינצ'יאני, מחוז וילנה", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 234–236.
אברהם אביאל, כפר ושמו דוגאלישוק , הוצאת משרד הביטחון, 1995.
המהדורה באנגלית יצאה לאור בלונדון : ,Avraham Aviel, A Village Named Dowgalishok: The Massacre at Radun and Eishishok, Vallentine Mitchell & Co Ltd. ISBN 0853035830
הערות שוליים

1 2  תוצאות מפקד 2011 עבור מחוז אוטנה, מחלקת הסטטיסטיקה הליטאית (באנגלית).
1 2 3 4  Daugėliškis (Didysis Daugėliškis), Voruta.it
1 2 3 4  תרגום: שמואל ספקטור, פנקס הקהילות, פולין, כרך שמיני, מחוזות וילנה-ביאליסטוק-נובוגרודק, יד ושם ירושלים
1 2 3 4  דאוגיילישקי (Daugieliszki), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
1 2 3 4 5 6 7  מרטין דין (אנ'), דאוגיילישקי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1049–1050), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
↑  אביה סלומון-חובב, מאשה פולק-רוזנברג, מרב ז'נו, ריאיון עם אברהם אביאל, ניצול שואה, באתר יד ושם
↑  Lietuvos miesteliai ir kaimai iki Antrojo Pasaulinio karo, miestai.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012599061905171
נקודת ווטרבואוט

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°49′00″S 62°51′00″W﻿ / ﻿64.8167°S 62.85°W﻿ / -64.8167; -62.85
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת ווטרבואוט(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת ווטרבואוט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת ווטרבואוט(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת ווטרבואוט
 
נקודת ווטרבואוט (באנגלית: Waterboat Point - מילולית: נקודת הסירה; בספרדית: Península Munita - מילולית: חצי אי הסירה) הוא הקצה המערבי הנמוך ביותר של חצי האי המצוי בין מפרץ פאראדייס לבין מפרץ אנדרוורד בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הנקודה היא חצי אי בחלקה ואי בחלקה, והיא מופרדת מהיבשה רק בשעות הגאות (ובשעות השפל היא חצי אי).
הבסיס האנטארקטי הצ'יליאני גונזלס וידלה ממוקם בחצי האי.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

החוף נסקר לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית בשנת 1898.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי נותן לו על ידי תומאס וו. באגשווה (Thomas W. Bagshawe), ומקסים סי. לסטר (Maxime C. Lester) שהתגוררו בבקתה על האי (שנבנתה מסירה הפוכה) בין ינואר 1921 - ינואר 1922, וחקרו ומיפו את האזור.
אתר היסטורי

שרידי הבקתה והסירה הוכרזו כאתר היסטורי במסגרת אמנת אנטארקטיקה, בעקבות הצעה של הממלכה המאוחדת וצ'ילה.
לקריאה נוספת

• Bernard Stonehouse, , Polar Record, Volume 27, Issue 163, https://doi.org/10.1017/S0032247400013152 Published online: 27 October 2009
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
↑  מידע על האתר במסגרת האמנה האנטארקטית
ניורה שיין

ניורה שיין, אמצע שנות ה-30
ניורה שיין (1902 - 7 בנובמבר 1992) הייתה שחקנית תיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

שיין נולדה באימפריה הרוסית, בפלך חרסון (כיום אוקראינה) למדה פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה באודסה, משחק בבית ספר דרמטי וזמרה בקונסרבטוריון של אודסה. בשנת 1926 עלתה לארץ ישראל והייתה חברה בקבוצת "התיאטרון הארץ ישראלי", שפעל בין 1924 ל-1926, וחניכתו של מנחם גנסין. לאחר פירוק הקבוצה, בשנים 1928–1932 שיחקה בתיאטרון המטאטא. בשנת 1932, לאחר עליית "הבימה" לארץ, הצטרפה לתיאטרון ובשנת 1946 הייתה לחברת הקולקטיב. בשנת 1964, לאחר שנים רבות של משחק ב"הבימה", פרשה לגמלאות.
שיין הייתה נשואה לשמואל רודנסקי, וביחד עמו השתתפה בתסכית הרדיו הפופולרי "משפחת שמחון", בו שיחקה את אם המשפחה, צפירה. התאלמנה בשנת 1989, נפטרה בגיל 90 בתל אביב.
רשימה חלקית של הצגות בהשתתפותה

הדיבוק, אנסקי
קשה להיות יהודי, שלום עליכם
עלי כינור, שלום עליכם
מותו של סוכן, ארתור מילר
ביקור הגברת הזקנה, פרידריך דירנמאט
החולה המדומה, מולייר
נערי ריצ'י

בתקופת מלחמת העולם השנייה היו נערי ריצ'י (The Ritchie Boys) קבוצה של כ-10,000 צעירים גרמנים, רובם יהודים, שנמלטו ממולדתם, בחרו להתגייס לצבא ארצות הברית, ועברו אימונים במרכז אימוני המודיעין הצבאי, הידוע בשם "מחנה ריצ'י", במרילנד. הם עברו אימונים מיוחדים בשיטות של לוחמה פסיכולוגית. הם התאימו למשימה זו מכיוון שהכירו את השפה הגרמנית ואת המנטליות של הגרמנים טוב יותר מחיילים שנולדו בארצות הברית. תפקידם של חיילים אלו היה ללמוד את האויב, ולגרום לו לדמורליזציה במטרה להשיג כניעה.
לאחר שארצות הברית הכריזה מלחמה על גרמניה הנאצית בדצמבר 1941 (בתגובה להכרזת המלחמה של גרמניה הנאצית נגד ארצות הברית), שימשו נערי ריצ'י ככלי נשק רב השפעה עבור בעלות הברית. הם נכנסו לאירופה בפלישה לנורמנדי ב-6 ביוני 1944 יחד עם הכוחות האחרים של בעלות הברית. זמן קצר לאחר הנחיתה הם עזבו את יחידותיהם על מנת לפעול במסגרות המשימות המיוחדות שהוטלו עליהם. הם היו מסוגלים להזין את בעלות הברית במידע חשוב. יותר מכך, נערי ריצ'י עזרו לשבור את ההתנגדות הגרמנית על ידי דמורליזציה, הן בפעולות גלויות, והן בפעולות חשאיות. הם חקרו שבויי מלחמה ועריקים גרמנים על מנת לאמת מידע על סדר גודל הכוחות הגרמניים, תזוזת כוחות, והמצב הפיזי והפסיכולוגי של הגרמנים. באמצעות הפצת דיסאינפורמציה באמצעות הודעות בעיתונים, כרוזים, שידורים ברדיו, ומשאיות עם רמקולים נדרשו הצבא והאוכלוסייה הגרמנים לחדול מהתנגדותם לפלישת בעלות הברית.
חלקם שימש כסיירים בדיוויזיה המשוריינת ה-3 של הגנרל היהודי מוריס רוז.
אחרי המלחמה

אחרי המלחמה שירתו רבים מנערי ריצ'י כמתורגמנים במהלך משפטי נירנברג. לאחר מכן לא נערכו מפגשי איחוד של ותיקים או אירועים דומים, כיוון שמלחמת העולם השנייה הייתה רק פרק קצר בחייהם של רוב החיילים. לרבים מהם היו אחר כך קריירות מוצלחות בתחומי הפוליטיקה, המדע והעסקים.
בוגרי יחידה בולטים

בין הבולטים בשורות נערי ריצ'י כלולים
הנס האבה,
קלאוס מאן,  סופר יהודי-גרמני.
שטפן היים, סופר יהודי-גרמני.
הנס בורגר
דייוויד סימור. צלם וצלם עיתונות יהודי-פולני-אמריקאי.
ג'רום דייוויד סלינג'ר סופר יהודי-אמריקאי
ראו גם

קומנדו מס 10 (בין האומות המאוחדות)
X troop
קבוצת החקירה המיוחדת
המחלקה הגרמנית
ניורד

| --- | --- |

 תפקיד:  אל הים
 מקום מגורים:  נאטון
 אלים מקבילים:  פוסידון, נפטון 
 צאצאים:  פרייר, פריה 
 
ניורד (בנורדית עתיקה: Njörðr) הוא אל הים והספינות במיתולוגיה הנורדית, בן זוגה של סקאד'י, אביהם של אל הקיץ פרייר ושל אלת הפוריות פריה.
דמותו במקורות > באדה הפואטית

באדה הפואטית מוזכר ניורד כאביהם של פרייר ושל פריה וכבעלה של סקאד'י. הוא השתתף ב"התנצחות של לוקי", סעודה שבה הטיח לוקי עלבונות באלים. לוקי לעג לו תחילה על תפקידו במלחמת האייסיר-ואניר, ולאחר מכן הזכיר את הולדתו של פרייר מאחותו האלמונית של ניורד:
אַל תַּגְבִּיהַּ גָּבֹהַּ / עַד מְאֹד, נְיוֹרְד!

אֶת אֲשֶׁר שָׁמַעְתִּי לֹא אַעְלִים:

מֵחֵיק אֲחוֹתְךָ / נוֹלַד לְךָ בֵּן

אֲשֶׁר יִצְלַח כַּמְקֻוֶּה.
בשלב זה מתערב טיר להגנתו של פרייר, והוויכוח מוסט.
דמותו במקורות > באדה הפרוזאית

בחלק השני של האדה הפרוזאית, "ההטעיה של גילבי", מתוארים חייהם המשותפים של ניורד וסקאד'י. סקאד'י רצתה לגור בת'רימהיים, מקום מגוריו של אביה בהרים המושלגים, אך נְיורד השתוקק לגור במצודת נֵאטוּן, ביתו אשר על שפת הים. בני הזוג הסכימו לגור תשעה לילות בת'רימהיים ושלושה לילות בנאטון (או תשעה חורפים בת'רימהיים ותשעה נוספים בנאטון, לפי הקודקס רגיוס). אך באחד הימים, כאשר ניורד חזר לת'רימהיים, הוא אמר:
"עָיַפְתִּי מִלִּשְׁכֹּן בָּהָר,

תִּשְׁעָה לֵילוֹת תְּמִימִים

עָשִׂיתִי בֶּהָרִים.
אֲבָל יִלְלָתוֹ שֶׁל הַזְּאֵב,

הָיָה צְלִילָהּ אַכְזָר

מִשִּׁיר הַבַּרְבּוּרִים."
סקאד'י ענתה לו:
נדדה שנתי במיטות ליד האוקיינוס

לזרא היו לי צריחות ציפורי הים

מדי דמדומים הקצתי מקולתיהם

של השחפים במעופם מן הים.
עקב כך נפרד הזוג, ניורד חזר אל הים וסקאד'י נשארה בהרים המושלגים.
בפרק 56 של הספר "שפת השירה", שהוא החלק השלישי באדה הפרוזאית, מוסבר כיצד נפגשו ניורד וסקאד'י: האלים הרגו את ת'יאזי, אביה של סקאד'י. כפיצוי, הם הציעו לסקאד'י לבחור לה בן זוג מבין האלים, אך הציבו לה תנאי - עליה לבחור את בן הזוג באמצעות התבוננות בכפות רגליו בלבד. סקאד'י הסכימה. האלים נעמדו מאחורי יריעה שהסתירה את כל גופם מלבד כפות רגליהם. סקאד'י בחרה בזוג רגליים נאות משום שהייתה משוכנעת כי אלו רגליו של האל בלדר היפה, אך לבסוף התברר שאלו היו רגליו של ניורד, שנמצא באסגארד כחלק מחילופי בני ערובה שנערכו בקץ המלחמה בין האייסיר לוואניר.
ניורד (רביעי משמאל) בהתנצחות של לוקי. ציור מאת לורנץ' פרויליך (אנ')
סקאד'י וניורד בדרכם לנאטון (1882) מאת פרידריך וילהלם היינה
תשוקתו של ניורד לים (1908) מאת ויליאם גרשום קולינגווד
משהו רקוב!

| --- | --- |

Playbill, ‏2015
 מילות השירים:  ויין קירקפטריק קרי קירקפטריק
 ליברטיסט:  קרי קירקפטריק ג'ון או'פארל
 מוזיקה:  ויין קירקפטריק קרי קירקפטריק
 מקום ההתרחשות:  לונדון
 תקופת ההתרחשות:  1595
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוגה:  מחזמר
 הצגת בכורה:  22 באפריל 2015
 מספר מערכות:  2
 שפה:  אנגלית
 rottenbroadway.com
משהו רקוב! (באנגלית: !Something Rotten) הוא מחזמר קומי אמריקאי שנכתב על ידי ג'ון או'פארל וקרי קירקפטריק, השירים שבו נכתבו והולחנו על ידי קרי וויין קירקפטריק. עלילת המחזמר מתרחשת ב-1595 ועוקבת אחרי האחים ניק ונייג'ל בוטום, שמתקשים להצליח במקצועם ככותבי מחזות, כשהם מתחרים בפופולריות ההולכת וגוברת של היריב שלהם – ויליאם שייקספיר.
רקע

הרעיון של המחזמר עלה במוחם של האחים קרי וויין קירקפטריק כבר בשנת 1990. רק ב-2010 הם חברו לג'ון או'פארל כדי לכתוב מספר שירים ולהציג אותם למפיק קווין מקולום. לצוות הצטרף גם קייסי ניקולאו, שהביא עמו חלק מהשחקנים, וההפקה יצאה לדרך ב-2014.‏ הצגות הרצה של המחזמר תוכננו לעלות בתיאטרון השדרה החמישית בסיאטל באפריל 2015, אך ברגע שנודע להם שיש תיאטרון פנוי בברודוויי, ניו יורק, קווין מקולום החליט להעלות שם את ההצגה, ללא הצגות הרצה קודם לכן.