stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסי מזרחי
הערות שוליים

↑  הסגל הארצי, בעיתון מעריב 15 בספטמבר 1988
↑  אלי סניור, דוד בן שימול, מ.ס. אשדוד: יוסי מזרחי מונה למנג'ר, באתר ynet, 1 בנובמבר 2016
↑  יניב טוכמן‏, הפועל קטמון: יוסי מזרחי מונה למאמן הקבוצה עד תום העונה, באתר וואלה, 19 בפברואר 2019
↑  שקד עמירם, ‏בקטמון החליטו: יוסי מזרחי לא ימשיך בעונה הבאה, באתר ONE‏, 17 במאי 2019
↑  יוסי מזרחי יאמן את קבוצת הנוער ויהיה אחראי על איתור והשבחת כישרונות צעירים, באתר הרשמי של בית"ר ירושלים, 24 במאי 2020
↑  איציק יצחקי, ‏‏אלי אוחנה שוחח עם יוסי מזרחי, שהסכים לאמן זמנית את בית"ר, באתר ספורט1, 21 במרץ 2021
| מאמני הפועל ירושלים |
| --- | --- | --- |
| הפועל ירושלים (1926—2019) | פוליאקוב (1957-58) • קיש (1958-60) • גיבונס (1960-63) • חרניצ'ק (1963) • שפר (1963) • פוקס (1963-65) • וולב (1965-67) • שמילוביץ' (1967-69) • ליטבק (1969-70) • מנצ'ל (1970-72) • לבקוביץ' (1972-74) • שמילוביץ' (1974-75) • רזניק (1975) • חליבנר (1975-76) • לבקוביץ' (1976-77) • סטלמך (1977-78) • סינגל (1978-79) • שפיגל (1979-81) • לבקוביץ' (1981-82) • רדלר (1982) • סינגל (1982-83) • ברגיג (1983-84) • עופר (1984-85) • ברגיג (1985-86) • רוזן (1986) • יוסי כהן (1986-87) • פייגנבוים (1987-88) • שווייצר (1988-89) • בן דוד (1989-1990) • פייגנבוים (1990-91) • מזרחי (1991-92) • בן דוד (1992) • נמני (1992-93) • עופר (1993-94) • אבוטבול (1994-95) • מלמיליאן (1995-96) • מזרחי (1996-99) • עופר (1999) • דיין (1999-2000) • א. לוי (2000-01) • דיין (2001-03) • אסייג (2003-04) • דיין (2004-05) • פייגנבוים (2005) • אסייג (2005-06) • דיין (2006-07) • קדוש (2007-09) • עמר (2009-10) • זגורי (2010) • קדוש (2010-12) • עמר (2012-13) • טל (2013) • עמר (2013-14) • בן דוד (2014-15) • שי כהן(ז) (2015-16) • מחפוד (2016) • מזרחי (2016) • בוזגלו (2016-17) • מרטן (2017) • עזו (2017-19) |  |
| הפועל קטמון ירושלים (2007—2020) | בן שמעון (2007-08) • מ. כהן (2008-09) • זדה (2009-12) • טסלפפה (2012-14) • נימני (2014-15) • דוד (2015-16) • בן זקן (2016-17) • זדה (2017-19) • מזרחי (2019) • אריה (2019-20) |  |
| הפועל ירושלים (2020—) | זיו אריה (2020–) |  |
דרכון אמריקאי

החלק הקדמי של דרכון ביומטרי אמריקאי
דרכון אמריקאי הוא דרכון שמונפק לאזרחי של ארצות הברית על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית, ויש לו שתי מטרות עיקריות – השימוש בו הכרחי על מנת לטוס למדינות אחרות ולחזור לארצות הברית והוא משמש גם כהוכחה לכך שלאדם אשר מחזיק בו יש מעמד של אזרח בארצות הברית. דרכונים אמריקנים מונפקים באופן בלעדי על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית. דרכונים אמריקאים נחשבים לרכוש פדרלי ויש להחזירם לממשל הפדרלי אם מתבקשים לעשות זאת.
מאוגוסט 2007 ואילך כך הדרכונים האמריקאים שמונפקים הם דרכונים ביומטריים אשר כוללים שבב אלקטרוני בו מאוחסנים הנתונים האישיים והנתונים הביומטרים של האדם שעבורו הונפק הדרכון. החוק האמריקאי אינו אוסר על אזרחי ארצות הברית להחזיק גם בדרכונים של מדינות אחרות.
הדרכונים האמריקאים תקפים לתקופה של 10 שנים למבוגרים (מעל 16 ומעלה) ו-5 שנים לקטינים מתחת לגיל 16.
היסטוריה

ארצות הברית החלה להנפיק דרכונים ב-1783, שבע שנים לאחר שארצות הברית הפכה למדינה עצמאית. בתחילה, כל מדינה בארצות הברית הנפיקה דרכונים משלה. בשנת 1789 האחריות להנפקת כל הדרכונים עברה לממשל הפדרלי.
בשנת 1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הממשל האמריקני החל לדרוש באופן זמני שכל האמריקאים יחזיקו דרכון תקף בעת הכניסה והיציאה מארצות הברית. למרות שהדרישה בוטלה לאחר המלחמה, היא הוחזרה לצמיתות ב-1941 במהלך מלחמת העולם השנייה, ונשארה בתוקף מאז.
הפורמט והעיצוב של הדרכונים האמריקאים השתנו לאורך השנים והתווספו אליהם תכונות מקדמות שונות כמו הולוגרמות ושבבים ביומטריים על מנת למנוע זיופים ושימוש לא מורשה בדרכונים.
סוגי הדרכונים האמריקאים

מחלקת המדינה של ארצות הברית מנפיקה מספר סוגים של דרכונים, כל אחד משרת מטרות ספציפיות:
דרכון רגיל (כריכה כחולה) – הדרכון הנפוץ ביותר אשר משמש את אזרחי ארצות הברית אשר נוסעים למטרות תיירות, עסקים, או נסיעות אישיות אחרות.
דרכון רשמי (כריכה חומה) – משמש את עובדי הממשל האמריקני אך ורק כאשר הם נוסעים ליעדים מחוץ לארצות הברית במסגרת עבודתם.
דרכון דיפלומטי (כריכה שחורה) – משמש דיפלומטים אמריקאים, שגרירים ופקידי ממשל בכירים אחרים.
כרטיס דרכון – כרטיס קטן המשמש כחלופה לדרכון המסורתי והוא תקף אך ורק לנסיעות ביבשה או בים לקנדה, מקסיקו, ברמודה, ומספר יעדים בקריביים.
דרישות

נכון לדצמבר 2024 הדרכון האמריקני אפשר לנסוע ללא צורך בויזה ל-186 מדינות וטריטוריות שונות ברחבי העולם. נכון ל-1 בינואר 2024 הדרכון האמריקני דורג לפי מדד הנלי לדרכונים במקום השמיני מבחינת רמת חופש הנסיעה שהוא מעניק.
מחלוקות

ציון מקומות הלידה בדרכונים האמריקאים היה בעבר נושא שנוי במחלוקת, במיוחד עבור אזרחים אמריקאים שנולדו בירושלים וברמת הגולן. במשך עשרות שנים, בעלי דרכון אמריקאי שנולדו בירושלים וברמת הגולן לא הורשו להחזיק בדרכון אמריקאי שיציין שמדינת הולדתם היא ישראל בשל מדיניות הנייטרליות של הממשל האמריקני לגבי הסטטוס של ירושלים. בפסיקה של בית המשפט העליון בארצות הברית משנת 2015 (פסק דין זיבוטפסקי נגד קרי (אנ')) אושר שלנשיא האמריקני יש את הזכות הבלעדית להכיר בריבונות הישראלית על ירושלים. בשנת 2020, בעקבות שינוי במדיניות החוץ של ארצות הברית, מחלקת המדינה של ארצות הברית אפשרה לראשונה לאזרחים אמריקאים ילידי ירושלים לבחור אם הם מעוניינים שמקום הולדתם יופיע בדרכון האמריקני בתור "ירושלים" או "ישראל". באופן דומה, לאחר שארצות הכירה בריבונות הישראלית על רמת הגולן בשנת 2019 הותר לבעלי הדרכונים האמריקאים שנולדו ברמת הגולם לבחור אם הם מעוניינים שבדרכון האמריקני יהיה רשום שמקום הולדתם הוא "ישראל".
גלריה

דרכון שהונפק ב-1930
כיסוי של דרכון לא ביומטרי שהונפק לפני אוגוסט 2007
דרכון אמריקני לא ביומטרי שהונפק לפני 2007
הערות שוליים

↑  Frequently Asked Questions about Passport Services, travel.state.gov (באנגלית)
↑  The Official Passport Index Ranking | Henley & Partners, web.archive.org, ‏2021-04-13
↑  ארה"ב: בדרכוני אמריקנים שנולדו בירושלים אפשר יהיה לכתוב "ישראל" במקום הלידה, באתר ynet, 29 באוקטובר 2020
ארצות הברית והטריטוריות שמשתייכות לה  אין צורך באשרה  אשרה בהגעה  אשרה אלקטרונית  אשרה אלקטרונית או אשרה בהגעה  נדרשת אשרה
קולוניית מדגסקר

קולוניית מדגסקר (בצרפתית: Colonie de Madagascar et dépendances) היא ישות מדינית תחת חסות צרפת שהתקיימה משנת 1897 עד שנת 1946, ולאחר מכן הפכה לטריטוריות צרפת מעבר לים, במהלך הרבופליקה הרביעית, עד שנת 1958. הקולוניה הוקמה מאיחוד בין הפרוטקטורט של מדגסקר לאיים נוספים באוקיינוס ההודי ובאנטארקטיקה שהיו תחת שלטון צרפתי. האיים באוקיינוס ההודי היו איי גלורייז, אטול באסאס דה אינדיה, האי אירופה, ז'ואן דה נובה, טרומלין, ארכיפלג קומורו. אליהם צורף ארץ אדלי שבאנטארקטיקה והאיים סן פול ואמסטרדם, קרוזה וקרגלן שבשטח הסוב-אנטארקטי.
הקולוניה התחילה בהגליית מלכת מדגסקר ראנאואלונה השלישית ב-28 בפברואר 1897 ששמה קץ לאוטונומיה של הפרוטקטורט של מדגסקר. הקולוניה פורקה ב-1958 כאשר בעקבות משאל העם שהקים את הרפובליקה הצרפתית החמישית בספטמבר 1958, ניתנה אוטונומיה נרחבת למדגסקר בשטח הפרוטקטורט המקורי ב-14 באוקטובר 1958. ב-26 ביוני 1960 מדגסקר הכריזה על עצמאות תחת השם הרפובליקה המלגשית. שאר האיים חולקו לשלוש, ארכיפלג קומורו, האיים שהיו בקולוניית מיוט לא כולל איי גלורייז, הופרדו מהקולוניה ב-1946 לטריטוריה של קומורו. האיים הסוב-אנטארקטיים יחד עם ארץ אדלי אוחדו תחת הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת ב-1955. האיים האחרים באוקיינוס ההודי (איי גלורייז, אטול באסאס דה אינדיה, האי אירופה וז'ואן דה נובה) עוברים ב-1960 לניהול ישיר של ידי השר של צרפת שמעבר לים ובפועל מנוהלים על ידי מחוז ראוניון.
NW רנצווייר

| --- | --- |

NW Rennzweier
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft A.G
 שנות ייצור:  1900
 יחידות שיוצרו:  1
 הרכבה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 מודל קודם:  NW פרזידנט
 סיווג:  מכונית מרוץ בסגנון "Runabout car"
 אורך:  2,840 מ"מ
 רוחב:  1,375 מ"מ
 משקל:  975 ק"ג
 בסיס גלגלים:  1,850 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2 צילינדרים, 2,750 סמ"ק המפיק 45 כ"ס ב-1,800 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית
 מהירות מרבית:  82 קמ"ש
NW רנצווייר (בצ'כית: NW Rennzweier, שם מלא: Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft Rennzweier) הוא דגם של מכונית מרוץ בסגנון "Runabout car" (אנ') מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft A.G אשר משנת 1919 נודעה בשם טטרה, אשר יוצרה בשנת 1900.
מפעל היצרן Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft A.G מוקם ב"Kopřivnice" (אנ') בחבל ארץ המזרחי מוראביה שבצ'כיה.
ממאפייני "NW רנצווייר"

דגם "NW רנצווייר" נבנה על ידי "Hans Ledwinka" (אנ') במשך 5 שבועות והושק ב-5 במאי 1900.
הנהג היה ממוקם על מושב מוגבה מאחורי ההגה, ואילו מושב הנוסע היה נמוך בהרבה על המסגרת, כך שרגלי הנוסע בולטות מתחת למכונית.
מנוע 2 צילינדרים (מנוע בנץ).
מנוע מרכזי אחורי, מנוע בנזין.
מנוע הנעה אחורית.
מנוע קירור מים.
קיבולת מכל דלק - 42 ליטר, מאחורי הנהג מוקם מכל נוסף ל-15 ליטר נוזל קירור.
4 גלגלים סימטריים.
מערכת היגוי - מימין.
מרוצים

דגם "NW רנצווייר" זכה במקום הראשון במרוץ "La Turbie race" בעיר ניס.
דגם "NW רנצווייר" הגיע למקום השני במרוץ זלצבורג - לינץ - וינה.
דגם "NW רנצווייר" התחרה במרוץ פריז - וינה.
גלריה

דגם "NW רנצווייר"
דגם "NW רנצווייר"
דגם "NW רנצווייר"
דגם "NW רנצווייר"
דגם "NW רנצווייר"
דגם "NW רנצווייר"
ראו גם

טטרה (רכב)
NW דגם B
NW E
NW F
"Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft" (גר')
הערות שוליים

↑  טטרה - ייצור היסטורי tatratrucks.com/about-the-company/history-of-tatra/production-history
↑  Runabout - הוא סוג של סגנון מכונית  שיוצרה בסגנון קל, בסיסי, ללא שמשה קדמית, וללא שמשות בכלל, או דלתות ושורה אחת של מושבים
↑  היסטורית רכבי "טטרה" mujweb.cz/tatra.oldtimer/nw_typ_d.htm
↑  המהנדס Hans Ledwinka aeiou.at/aeiou.encyclop.l/l358333
[[ 

]]
הליום

הליום (Helium) הוא יסוד כימי שסמלו הכימי He ומספרו האטומי 2. מצוי בטבע בצורת גז חד-אטומי, בשל היותו גז אציל. זהו גז חסר צבע ונטול ריח. נקודת רתיחתו היא הנמוכה ביותר, והוא מתמצק רק תחת לחץ רב. ההליום הוא היסוד השני הנפוץ ביותר ביקום, אחרי המימן. בשל משקלו הסגולי הנמוך מזה של האוויר, הליום משמש למילוי בלונים וספינות אוויר.
מידע כללי

ההליום הוא גז אציל חסר צבע וריח ובעל קיבול חום סגולי גבוה מאוד. הוא אינו מסוכן לאדם, והכי פחות פעיל מכל היסודות. בתנאי החדר, הוא מתנהג בדומה לגז אידיאלי. בתנאי לחץ וטמפרטורה רגילים הליום קיים רק כמולקולה חד־אטומית במצב צבירה גזי. בתנאים קיצוניים ביותר הליום מסוגל ליצור תרכובות בלתי־יציבות עם טונגסטן, יוד, פלואור, גופרית וזרחן כשמופגז באלקטרונים. בצורה זו יוצרו התרכובות HeNe, HeF2, WHe2 והיונים He2+, HeH+ וHeD+ (כאשר D הוא דאוטריום).
להליום נקודות הקיפאון והרתיחה הנמוכות ביותר, והוא החומר היחיד שאינו מתמצק כלל בלחץ אטמוספירי, גם לא בטמפרטורת האפס המוחלט. הליום מוצק, המתקבל רק בלחצים גבוהים מאוד, הוא חסר צבע, כמעט בלתי נראה ודחוס מאוד.
הליום הוא מהגזים המעטים בעלי מקדם ג'ול-תומסון שלילי בתנאי לחץ וטמפרטורה סטנדרטיים. פירוש הדבר שכאשר מניחים לו להתפשט מלחץ גבוה ללחץ נמוך, הגז מתחמם. רק מתחת לטמפרטורת האינוורסיה שלו – כ-32 עד 50 קלווין בלחץ אטמוספירי – הוא מתקרר בשעת ההתפשטות. כאשר מקררים את ההליום לטמפרטורה שמתחת ל-K 2.175 הופך ההליום לנוזל-על (superfluid) ומשנה את תכונותיו, הוא נע ללא חיכוך, צמיגותו נעלמת לחלוטין, ומוליכות החום שלו גבוהה, היכולת לזרום במדרון עולה וחדירות דרך פתחים זעירים (מצב זה נקרא גם Helium II).
שימושים

שימוש משוער ב-2014 בהליום בארצות הברית לפי קטגוריה. השימוש הכולל הוא 34 מיליון מ"ק.
קריוגניקה (32%)
הפעלת לחץ וטיהור (18%)
אטמוספירות מבוקרות (18%)
ריתוך (13%)
איתור דליפות (4%)
תערובות נשימה (2%)
אחר (13%)
ספינות אוויר ובלונים מנופחים עם הליום, כיוון שהוא קל מהאוויר (מטר מעוקב של הליום יכול להרים 1 קילוגרם). הליום מועדף על מימן בספינות אוויר למרות שהוא יותר יקר ופחות יעיל (92.64% מכוחו של המימן) מכיוון שהוא אינו דליק.
תערובת הליום, חמצן וחנקן (או תערובת מימן, הליום וחמצן בעומק נמוך יותר מ-45 מטר) משמשת בצלילה למילוי בלוני אוויר. תערובת זו יכולה למנוע סכנות בצלילה.
להליום יישומים בקירור כורים גרעיניים.
בגידול גבישי צורן וגרמניום משתמשים בהליום כגז מגן.
להליום שימוש בהפקת טיטניום וזירקוניום.
על מנת להגן על מסמכים היסטוריים חשובים מאחסנים אותם באטמוספירת הליום.
להליום תפקיד כ"נשא" בכרומטוגרף גזים (מכשיר שמפריד תערובות).
להליום יישומים בקריוגניקה כגון לקרר מגנטים מוליכות-על במכשירי MRI.
פיזיקאים משתמשים בחלקיקי אלפא (שהם גרעיני הליום) במחקרי תהליכים גרעיניים.
בלוני גומי לצורכי בידור (כגון ימי הולדת ומסיבות) לעיתים ממולאים בהליום במקום באוויר על מנת לגרום להם להתרומם.
איזוטופים של הליום

| סמל> סמל.סמל | (p)‏Z> התרגשות אנרגטית.הערות | (n)‏N> התרגשות אנרגטית.הערות | מסה איזוטופית (u)> התרגשות אנרגטית.הערות | זמן מחצית חיים> זמן מחצית חיים.הערות | ספין גרעיני> ספין גרעיני.הערות | שכיחות האיזוטופ (כשבר מולרי מהיסוד)> שכיחות האיזוטופ (כשבר מולרי מהיסוד).הערות | טווח השינוי הטבעי (כשבר מולרי מהיסוד)> טווח השינוי הטבעי (כשבר מולרי מהיסוד).הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3He | ‏2 | 1 | 3.0160293191(26) | יציב | 1/2+ | 0.00000134(3) | 4.6×10-10-0.000041 |
| 4He | ‏2 | 2 | 4.00260325415(6) | יציב | 0+ | 0.99999866(3) | 0.999959-1 |
| 5He | ‏2 | 3 | 5.01222(5) | [MeV‏ (2)0.60] E-24 s‏(30)700 | 3/2- |  |  |
| 5He | ‏2 | מאוד לא יציב, דועך ל-4He. | מאוד לא יציב, דועך ל-4He. | מאוד לא יציב, דועך ל-4He. | מאוד לא יציב, דועך ל-4He. | מאוד לא יציב, דועך ל-4He. | מאוד לא יציב, דועך ל-4He. |
| 6He | ‏2 | 4 | 6.0188891(8) | ms‏ (15)806.7 | 0+ |  |  |
| 6He | ‏2 | מיוצר מ-7He או מ-11Li, מתפרק ל-6Li באמצעות קרינת בטא (בטא-מינוס). | מיוצר מ-7He או מ-11Li, מתפרק ל-6Li באמצעות קרינת בטא (בטא-מינוס). | מיוצר מ-7He או מ-11Li, מתפרק ל-6Li באמצעות קרינת בטא (בטא-מינוס). | מיוצר מ-7He או מ-11Li, מתפרק ל-6Li באמצעות קרינת בטא (בטא-מינוס). | מיוצר מ-7He או מ-11Li, מתפרק ל-6Li באמצעות קרינת בטא (בטא-מינוס). | מיוצר מ-7He או מ-11Li, מתפרק ל-6Li באמצעות קרינת בטא (בטא-מינוס). |
| 7He | ‏2 | 5 | 7.028021(18) | [KeV‏ (28)159] E-21 s‏(5)2.9 | (3/2)- |  |  |
| 7He | ‏2 | מאוד לא יציב, דועך ל-6He. | מאוד לא יציב, דועך ל-6He. | מאוד לא יציב, דועך ל-6He. | מאוד לא יציב, דועך ל-6He. | מאוד לא יציב, דועך ל-6He. | מאוד לא יציב, דועך ל-6He. |
| 8He | ‏2 | 6 | 8.033922(7) | ms‏ (15)119.0 | 0+ |  |  |
| 8He | ‏2 | מיוצר מ-9He, מתפרק ל-7Li באמצעות קרינת בטא ולאחר מכן פולט נייטרון מושהה. | מיוצר מ-9He, מתפרק ל-7Li באמצעות קרינת בטא ולאחר מכן פולט נייטרון מושהה. | מיוצר מ-9He, מתפרק ל-7Li באמצעות קרינת בטא ולאחר מכן פולט נייטרון מושהה. | מיוצר מ-9He, מתפרק ל-7Li באמצעות קרינת בטא ולאחר מכן פולט נייטרון מושהה. | מיוצר מ-9He, מתפרק ל-7Li באמצעות קרינת בטא ולאחר מכן פולט נייטרון מושהה. | מיוצר מ-9He, מתפרק ל-7Li באמצעות קרינת בטא ולאחר מכן פולט נייטרון מושהה. |
| 9He | ‏2 | 7 | 9.04395(3) | [KeV‏ (60)100] E-21 s‏(4)7 | 1/2(-#) |  |  |
| 9He | ‏2 | מאוד לא יציב, דועך ל-8He. | מאוד לא יציב, דועך ל-8He. | מאוד לא יציב, דועך ל-8He. | מאוד לא יציב, דועך ל-8He. | מאוד לא יציב, דועך ל-8He. | מאוד לא יציב, דועך ל-8He. |
| 10He | ‏2 | 8 | 10.05240(8) | [MeV‏ (11)0.17]E-21 s‏(18)2.7 | 0+ |  |  |
| 10He | ‏2 | מאוד לא יציב, דועך ל-9He. | מאוד לא יציב, דועך ל-9He. | מאוד לא יציב, דועך ל-9He. | מאוד לא יציב, דועך ל-9He. | מאוד לא יציב, דועך ל-9He. | מאוד לא יציב, דועך ל-9He. |
היסטוריה

הראיות הראשונות לקיומו של ההליום הוא קו צהוב באורך גל של 587.49 ננומטר, אשר זוהה בספקטרום הכרומוספירה של השמש בזמן ליקוי החמה המלא שהתרחש ב-18 באוגוסט 1868 מעל הודו. האסטרונום הצרפתי, פייר ז'נסן, אשר גילה את הקו הזה, שייך אותו, בטעות, לספקטרום הנתרן. ב-20 באוקטובר של אותה שנה גילה האסטרונום האנגלי, נורמן לוקייר (Norman Lockyer), את אותו קו צהוב בספקטרום השמש, וקרא לו קו D3, בשל קרבתו לקווים D1 וקו D2 של היסוד נתרן. לוקייר חשב שקו זה נובע מקיומו של יסוד הקיים בשמש, אך לא בכדור-הארץ, אותו כינו הוא והכימאי האנגלי אדוארד פרנקלנד בשמה היווני של השמש, ἥλιος ('הליוס').
ב-26 במרץ 1895, בודד הכימאי האנגלי ויליאם רמזי הליום על כדור הארץ על ידי ריאקציה בין המינרל הרדיואקטיבי קלוויט עם חומצות. רמזי חיפש אחר היסוד ארגון, אך לאחר שהפריד את החנקן והחמצן מהגז על ידי חומצה גופרתית הוא שם לב לקו צהוב שהתאים לקו ה־D3 שבספקטרום של השמש. בזכות גילוי זה, החלו הכימאים פר תאודור קלאב ואברהם לנגלאט באופסלה, שוודיה לבודד הליום מקלוויט. הם הצליחו לבודד כמות מספיקה כדי לקבוע את מסתו האטומית של ההליום.
ב־1907, גילו ארנסט רתרפורד ותומאס רויידס שחלקיקי אלפא הם גרעיני הליום. ב־1908, הצליח הפיזיקאי הגרמני הייק קאמרלניג אונס להפוך הליום גזי להליום נוזלי על ידי קירורו למעלת קלווין אחת בערך. הוא ניסה גם להעביר אותו למצב צבירה מוצק, אך כשל בנסיונותיו היות שלהליום אין נקודה משולשת – נקודה בה החומר נמצא במצבים מוצק, נוזל וגז בו זמנית. הניסיון הראשון בו הצליחו להפוך הליום למוצק היה בשנת 1926 על ידי הסטודנט ויליאם הנדריק קיסום על ידי הגברת לחץ על הליום ל-25 אטמוספירות.
בשנת 1938, גילה הפיזיקאי הרוסי פיוטר קפיצה של-4‏He אין כמעט צמיגות בנקודה הקרובה לאפס המוחלט, תופעה הקרויה כיום "נוזל-על". בשנת 1972 אותה התופעה התגלתה גם ב-3‏He.
צורה בטבע

הליום הוא היסוד השני הנפוץ ביותר ביקום, אחרי מימן, והוא מהווה 23% ממסת כל החומר ביקום (לא כולל חומר אפל ואנרגיה אפלה). הליום מרוכז בעיקר בכוכבים (במיוחד בכוכבים חמים), בהם הוא נוצר בתהליך היתוך גרעיני של אטומי מימן, כחלק ממחזור הפרוטון־פרוטון בתהליכים תרמו־גרעיניים.
על פי תיאורית המפץ הגדול, רוב ההליום ביקום נוצר בשלוש הדקות הראשונות של המפץ הגדול.
באטמוספירת כדור הארץ נמצא הליום בריכוז זעום (5.2 חלקיקים למיליון), בעיקר משום שהוא "נמלט" מהאטמוספירה. הליום הוא היסוד ה־71 מבחינת שכיחותו בקרום כדור הארץ.
מקור ההליום בכדור הארץ הוא בדעיכה רדיואקטיבית של יסודות כמו אורניום ותוריום, בה נפלטים מהגרעין חלקיקי אלפא, המורכבים משני פרוטונים ושני נייטרונים (שהם למעשה He2+). חישובים העלו שקרום כדור הארץ מייצר 30 טון הליום כל שנה.
אמצעי זהירות

הליום טבעי בתנאי החדר הוא לא רעיל ואין לו תפקיד ביולוגי בגוף האדם. הוא נמצא בכמויות זעירות בדם.
כאשר אדם שואף לריאותיו הליום מתוך מכל, צליל קולו נעשה גבוה, זמנית. זאת מכיוון שמהירות הקול בהליום גבוהה יותר ממהירותו באוויר אטמוספירי, ולכן אורך הגל הנקלט, קצר יותר.
רפלקס הנשימה של האדם אינו מגורה מירידת כמות החמצן בדם אלא מנוכחות כמות מסוימת של פחמן דו-חמצני, לכן בשאיפת הליום, שאינו פעיל כימית ולכן אינו רעיל, במקום חמצן, הגוף אינו מבחין בהיעדר החמצן, בגלל הפינוי המתמיד של פחמן דו-חמצני, לאחר מספר דקות התאים ירעבו ובמהרה ימותו בהיעדר החמצן הדרוש בתהליך הנשימה התאית או היפוקסיה, וכל זאת מבלי שהגוף יבחין במצוקה, כלומר בהיעדר תחושת מחנק.
הערות שוליים

↑  Cook, Melvin A, Where is the Earth's Radiogenic Helium?, ‏ינואר 1957
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555644805171  BnF: cb11978648w (data)  GND: 4132459-6  LCCN: sh85060043  NARA: 10640583  NDL: 00563132  NKC: ph503003 
הליום על-נוזלי מטפס לתוך מבחנה
הדמיה של אטום הליום וסדרי הגודל. הכתם האפור הוא ענן ההסתברות להימצאות האלקטרונים, ובמרכז בסגול גרעין האטום. רוב הנפח שאנו חשים הוא למעשה ריק.
ספינת אוויר שמולאה בהליום
ספקטרום הפליטה של הליום, בתמונה שצולמה בטכניון.
הפלישה הבריטית השנייה

הפלישה הבריטית השנייה (באנגלית: Second British Invasion) הוא כינוי לתקופה בתולדות המוזיקה, שבה הייתה עלייה חדה בהשמעת אמני סינת'-פופ וניו פופ בריטים בארצות הברית. תקופה זו החלה בקיץ 1982 ונמשכה עד סוף שנות ה-80 של המאה ה-20, אז הוחלפה במוזיקת גלאם מטאל ומוזיקת דאנס אלקטרונית. המניע העיקרי לגל זה היה החשיפה הרבה שנתנה רשת MTV, שהוקמה ב-1 באוגוסט 1981. לפי המגזין הרולינג סטון, תקופה זו הביאה את "המהפכה בסאונד ובסגנון" במוזיקה בארצות הברית.
רקע

המוזיקה הבריטית של סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 ותחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הושפעה ממהפכת הפאנק/הגל החדש. מוזיקאים בריטים שונים, בין היתר הפוליס (עם השיר "Roxanne"), אלביס קוסטלו,‏ Sniff 'n' the Tears (אנ'), הפריטנדרס, גארי ניומן, סקוויז (אנ') וג'ו ג'קסון (עם השיר "Is She Really Going Out with Him?" (אנ')), זכו להצלחה מסוימת בארצות הברית ב-1979. על פי סקריפס (אנ'), הצלחתם של מוזיקאים אלו תרמו לפיתוחו של הפלישה הבריטית השנייה.
וידאו קליפים, שהיו מרכיב עיקרי בתוכניות טלוויזיה מוזיקליות בריטיות, התפחתו לסרטים קצרים. במקביל, הפופולריות של מוזיקת הפופ והרוק בארצות הברית צנחה ממספר סיבות, בין היתר פרגמנטציה בקרב קהל המאזינים וההשפעות האנטי-דיסקו של מספר קמפיינים, בין היתר של הקמפיין Disco Demolition Night (אנ') של MLB‏. לרוב הלהיטים בארצות הברית של אותה תקופה לא היו ווידאו קליפים, ולאלו שכן היו הם היו בדרך כלל מורכבים מקטעים מהופעות חיות של המוזיקאי. מסיבה זו, לאחר שהערוץ MTV הושק ב-1 באוגוסט 1981, הוא נאלץ להשמיע מוזיקת הגל החדש בריטית, בין היתר הלהיט "Video Killed the Radio Star" של הבאגלז, שהיה הווידאו הקליפ שהוצג בארצות הברית. להפתעת תעשיית המוזיקה בארצות הברית, כאשר הערוץ ניגן אחד מהווידאו קליפים בערוץ, מכירת תקליטים על פי האיירפליי עלה וכן עלייה בבקשות של מאזינים לתחנות רדיו לאותם השירים. כמו כן, באותה שנה, הרדיו האמריקאי KROQ-FM (אנ') החל לשדר מוזיקה בפורמט Rock of the '80s (רוק של שנות ה-80). על פי שדר ומנהל תוכניות הרדיו ב-KROQ-FM, ריק קרול (Rick Carroll), "לא היה מוצר אמריקאי ראוי להשמעה ברדיו כל 3 שעות, אז היינו צריכים להסתכל ולהקשיב למוזיקה הבריטית המיובאת כדי למלא את החלל". המגזין הגרדיאן הדגיש ב-2011 כי השקת הערוץ (כחלק מ-"50 האירועים ששינו בהיסטוריה של מוזיקת הפופ") תרם לפיתוחו של הפלישה הבריטית השנייה.
ניתן למצוא רמזים נוספים לפלישה הבריטית השנייה דרך מצעדי המוזיקה, בין היתר של מצעדי הדאנס ב-1981. רק 7 מתוך 30 השירים במצעד הדאנס רוק היו של מוזיקאים אמריקאים, שכאשר בהמשך השנה תקליטי 12 אינץ' של אמנים בריטים התחילו להופיע במצעד. מגמה זו הייתה חזקה במיוחד במנהטן, שבה היה קל יותר להשיג תקליטי חוץ ועיתונות מוזיקה בריטית. על פי מגזין המוזיקה האמריקאי New York Rocker (אנ'), האנגלופיליה פוגעת בפעולות המחתריות של ארצות הברית.
לקריאה נוספת

Cateforis, Theo Are We Not New Wave Modern Pop at the Turn of the 1980s, The University of Michigan Press 2011 ISBN 978-0-472-03470-3
הערות שוליים

↑  Reynolds, Simon (2005). "New Gold Dreams 81-82-83-84: New Pop's Peak, the Second British Invasion of America, and the Rise of MTV". Rip It Up and Start Again: Postpunk 1978–1984. London: Faber and Faber. ISBN 978-0-14-303672-2.
↑  "A look back at 1983: The year of the Second British Invasion CBS July 4, 2013". CBS News. 4 ביולי 2013. נבדק ב-19 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Holden, Stephen (2 בינואר 1983). "Light and Quick, New Pop Spread Its Spirit During 1982". The New York Times. ארכיון מ-2025-01-21. נבדק ב-2025-02-19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  S. Reynolds (2005). Rip It Up and Start Again Postpunk 1978–1984. London: Faber and Faber. pp. 340 and 342–3. ISBN 0-571-21570-X.
1 2  "MTV launches the 'second British invasion'". The Guardian. ארכיון מ-2019-05-03. נבדק ב-3 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Anglomania: The Second British Invasion". Rolling Stone. ארכיון מ-2019-04-30. נבדק ב-29 באפריל 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Pop/Rock » Punk/New Wave. "Punk/New Wave | Significant Albums, Artists and Songs". AllMusic. ארכיון מ-2025-01-26. נבדק ב-19 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Culture Club, Police, Duran Duran lead Second Invasion Scripps-Howard News Service printed by The Pittsburgh Press October 31, 1984". ארכיון מ-2021-08-28. נבדק ב-15 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Simon Reynolds, Rip It Up and Start Again Postpunk 1978–1984, pp. 340, 342–3.
↑  A. Bennett, Rock and Popular Music: Politics, Policies, Institutions (London: Routledge, 1993), p. 240.
↑  O'Hagan, Sean (2 במאי 2004). "Fifty years of pop". The Guardian. ארכיון מ-2021-02-19. נבדק ב-2025-02-19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cateforis p. 53
Run with U (שיר של מאמאגאמה)

"Run with U" (בתרגום חופשי לעברית: "לרוץ איתך") הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה האזרית מאמאגאמה. הוא יצא לאור ב-19 בפברואר 2025, ונכתב על ידי חסן חייאדר, רומן זי וספאל "אסף" מישייב. עתיד לייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ.
תחרות הזמר של האירוויזיון > בחירה פנימית

ב-3 באוגוסט 2024 אישר תאגיד השידור האזרי İctimai Television‏ (İTV) את השתתפותו באירוויזיון 2025. למחרת הכריז İTV כי נציג אזרבייג'ן והשיר עמו יתמודד בתחרות ייבחרו בהליך פנימי. התאגיד פתח את ההרשמה לאמנים ולפזמונאים, ללא מגבלת אזרחות, כאשר המועד האחרון להגשת מועמדות נקבע ל-15 בספטמבר.
ב-4 בפברואר 2025 הכריז İTV כי להקת מאמאגאמה נבחרה לייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון. ההחלטה התקבלה על ידי חבר שופטים, שכלל מומחים מהתעשייה המוזיקלית המקומית והבין-לאומית. השיר עמו תתמודד הלהקה, "Run with U", יצא לאור ב-19 בפברואר 2025.
תחרות הזמר של האירוויזיון > באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) עתיד לפצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-28 בינואר 2025 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו.‌ אזרבייג'ן שובצה להתחרות בחלקו השני של חצי הגמר הראשון, שיתקיים ב-13 במאי.