stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אודרי צ'ומאו

אודרי צ'ומאו (בצרפתית: Audrey Tcheuméo; נולדה ב-20 באפריל 1990) היא ג'ודוקא צרפתייה ממוצא קמרוני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג.
צ'ומאו התחרתה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 2012 ו-2016. בלונדון 2012 היא זכתה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג לאחר שניצחה באיפון את אביגל יו ההונגרייה בקרב על המדליה. בריו דה ז'ניירו 2016 היא זכתה במדליית הכסף לאחר שהגיעה עד שלב הגמר בו הפסידה לקיילה האריסון האמריקאית.
צ'ומאו מחזיקה בארבע מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (2011), שתי מדליות כסף (2014 ו-2023) ומדליית ארד (2013). באליפויות אירופה היא זכתה בשש מדליות. ארבע מדליות זהב (2011, 2014, 2016 ו-2017) ושתי מדליות כסף (2012 ו-2018).
במהלך הקריירה צ'ומאו זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליית זהב בטורניר טוקיו היוקרתי ושש מדליות זהב מטורניר פריז.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | גראנד פרי | תוניס | תוניסיה תוניסיה |
| 2010 | גראנד סלאם | טוקיו | יפן יפן |
| 2011 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2013 | גראנד פרי | מיאמי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 2013 | גראנד פרי | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2014 | גראנד פרי | ג'ג'ו | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
| 2015 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2015 | גראנד פרי | ג'ג'ו | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
| 2016 | גראנד פרי | דיסלדורף | גרמניה גרמניה |
| 2017 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2018 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2018 | גראנד פרי | טביליסי | גאורגיה גאורגיה |
| 2020 | גראנד סלאם | בודפשט | הונגריה הונגריה |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
אורורה (אילינוי)

| --- | --- |
נוף העיר
נוף העיר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אילינוי אילינוי
 מחוז:  מחוז קיין, מחוז דופייג', מחוז קנדל, מחוז וויל
 ראש העיר:  Richard C. Irvin
 תאריך ייסוד:  1835 
 שטח:  118.6 קמ"ר
 גובה:  220 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  180,542 (2020, 1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  9,522,434 (2012)
  ‑ צפיפות:  1,433 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  41°45′48″N 88°17′24″W﻿ / ﻿41.763333°N 88.29°W﻿ / 41.763333; -88.29
 אזור זמן:  UTC -6
 www.aurora-il.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אורורה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אורורה(למפת אילינוי רגילה) ספרינגפילד שיקגו רוקפורד ג'ולייט פאוריה ווקיגן ויסקונסין ימת מישיגן  איווה מיזורי קנטקי אינדיאנה מי.אורורה(למפת אילינוי מוגדלת) ספרינגפילד שיקגו רוקפורד ג'ולייט פאוריה ווקיגן ויסקונסין ימת מישיגן  איווה מיזורי קנטקי אינדיאנה מי.אורורה    מיקום העיר אורורה במחוזות דופייג' וקיין, במדינת אילינוי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אורורה (באנגלית: Aurora) היא העיר המאוכלסת ביותר במדינת אילינוי שבארצות הברית אחרי שיקגו והיא העיר ה-19 בגודלה במערב התיכון. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2012, אוכלוסיית העיר עמדה על 199,932 תושבים.
אורורה גדלה מאוד ב-50 השנים האחרונות, נוסדה במקור בתוך מחוז קיין. בין השנים 2000 עד 2003 לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית דירגה את אורורה במקום ה-34 מבחינת גידול אוכלוסייה בארצות הברית. משנת 2000 עד 2009 לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית דירגה את העיר במקום ה-46 מבחינת גידול אוכלוסייה, אוכלוסייה של מעל 100,000 תושבים.
בשנת 1908, העיר אימצה רשמית את הכינוי "עיר האורות", בגלל שהייתה אחת מהערים הראשונות בארצות הברית אשר יישמה מערכת תאורת רחוב חשמלית מלאה בשנת 1881. מרכז העיר של אורורה ממוקם על אי קטן בשם סטולפ בנהר פוקס, בעיר נמצאים אוספים מרשימים של ארכיטקטורה, כולל מבנים שעוצבו על ידי פרנק לויד רייט, לודוויג מיס ון דר רוהה, ברוס גוף, וג'ורג' גרנט אלמסיל.
היסטוריה

לפני הגעתם של המתיישבים האירופאים, היה שם כפר אינדיאני, מה שהיום הוא מרכז אורורה. בשנת 1834 הגיעו האחים מקרתי לאזור ותחילה לקחו בעלות על שני צדי נהר פוקס אך מכרו את האדמות לאחים לייק. האחים לייק הקימו טחנת מים בצד השני של הנהר. בשנת 1837 הוקם שם סניף דואר. אורורה הייתה במקור שני כפרים, מזרח אורורה שנוסדה בשנת 1845 בצד המזרחי של הנהר, ומערב אורורה אשר נוסדה בצד המערבי של הנהר בשנת 1854. בשנת 1857 התאחדו שני הכפרים והקימו את העיר אורורה.
גאוגרפיה ואוכלוסין

על פי לשכת האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, השטח הכולל של העיר הוא 118.6 קמ"ר אשר מתוכם 116.4 קמ"ר אדמה ו-2.2 קמ"ר מים. העיר נחשבת באופן מסורתי כעיר בתוך מחוז קיין, אך גבולות העיר מתפרסות לעוד שלושה מחוזות אחרים, דופייג', קנדל וויל.
נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2000, בעיר היו 142,990 תושבים, 46,489 משקי בית ו-34,215 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,433.0 נפש לקמ"ר. בעיר היו 48,797 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 489.0 דירות לקמ"ר.
בעיר התגוררו 68.07% לבנים, 11.06% אפרו-אמריקאים, 0.36% אינדיאנים, 3.06% אסיאתים, 0.03% פאסיפים, 14.52% מגזעים אחרים ו-2.0% משני גזעים או יותר.
גלריה

פארק פיליפס אשר בעיר
תיאטרון סרטי פרמאונט תחת שיפוץ, מרכז העיר.
הערות שוליים

↑  הערך אורורה באנציקלופדיה של שיקגו
| דגל אילינוי מדינת אילינוי |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | ספרינגפילד |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של שיקגו • נורת' שור |  |
| היישובים הגדולים ביותר | שיקגו • אורורה • רוקפורד • ג'ולייט • נייפרוויל • ספרינגפילד • פאוריה • אלג'ין • ווקיגן • סיסרו • שמפיין • בלומינגטון • דאכאטאר • ארלינגטון הייטס • אוונסטון • שאומבורג • בולינגברוק • פאלאטיין • סקוקי • דס פליינס |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566825505171  GND: 5009359-9  LCCN: n81143955  MusicBrainz: e9146861-adbf-4951-a360-f3d963bb97de  VIAF: 150112235   WorldCat (עם VIAF): 150112235
אוליבייה דאקור

אוליבייה ניקולא אנדרי דאקור (בצרפתית: Olivier Nicolas André Dacourt; נולד ב-25 בספטמבר 1974) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר.
דאקור שיחק במספר קבוצות רב יחסית, ביניהן שיחק באינטר מילאנו, לידס יונייטד פולהאם ואברטון. בנוסף שיחק במדי נבחרת צרפת במסגרת אולימפיאדת אטלנטה וביורו 2004.
אינטרון

מבנה גן המכיל אינטרונים ואקסונים
הוצאת אינטרונים מה-pre-mRNA, תהליך הקרוי שחבור
אינטרון (באנגלית: Intron) הוא רצף נוקלאוטידים ב-DNA המהווה חלק מגן ואשר אינו מקודד לחלבון. שאר חלקי הגן אשר מקודדים לייצור חלבון קרויים אקסונים.
מבט כללי

אינטרונים קיימים בתאים איקריוטיים כמעט באופן בלעדי; אינטרונים מועטים מאוד התגלו בחיידקים ובבקטריופאג'ים. שיעור האינטרונים בגנים משתנה רבות ממין למין. הסיבה לכך אינה ידועה. ברוב היצורים המפותחים מהווים האינטרונים את רוב הגנום. הגנים בשמרים (האיקריוטיים הפשוטים ביותר) כמעט ולא מכילים אינטרונים. 96% מהגנים של שמר האפייה אינם מכילים אינטרונים; שאר הגנים מכילים לא יותר משלושה אינטרונים. בזבוב הפירות מכילים כ-83% מהגנים אינטרונים, ובבעלי חיים אחרים—94%. ככל שהיצור מפותח יותר כן עולה המספר הממוצע של אינטרונים בכל גן. בבעלי חיים כמחצית מהגנים מכילים למעלה מעשרה אינטרונים. האינטרונים ביצורים מפותחים בדרך כלל ארוכים בהרבה מהאקסונים, והם מהווים את רוב אורכו של הגן (אשר ארוך בממוצע פי 5 מאורכו של ה-mRNA המתורגם לבסוף לחלבון).
האינטרונים נמצאים בתוך הגנים, ולפיכך אין לבלבלם עם רצפי DNA שתפקידם אינו ידוע ושנמצאים מחוץ לגנים. אינטרונים מופיעים אך ורק בתוך הגן ולא בקצותיו; בקצות הגן נמצאים תמיד אקסונים.
לאחר תהליך השעתוק, בו נבנה גדיל mRNA לפי תבנית ה-DNA, נחתכים האינטרונים מה-mRNA בתהליך הקרוי שחבור. לפיכך, האינטרונים אינם זוכים לצאת מגרעין התא אל הריבוזומים ולהיות מתורגמים לחומצות אמינו, אבני הבניין של החלבונים. גדיל mRNA שטרם עבר שחבור נקרא pre-mRNA או hnRNA.
תפקיד ואבולוציה

תפקידם של האינטרונים, או הגורמים לקיומם, עדיין לוט בערפל. האינטרונים תורמים למגוון הרב של החלבונים, שכן הם מאפשרים סידור מוֹדוּלרי של האקסונים בצירופים שונים; כל אקסון יכול לפיכך לקודד למקטע אשר ישמש בחלבונים שונים. תופעה זו נקראת שחבור חליפי. כמו כן הועלתה הסברה שהאינטרונים הם שרידים אבולוציוניים של קטעים שבעבר הרחוק אכן תורגמו לחומצות אמינו, אך התנוונו במרוצת הדורות. לעומת זאת, תאוריות אחרות גורסות כי האינטרונים מהווים "שומרי מקום" לגנים חדשים שייווצרו במהלך האבולוציה, שיהיו בעצם שילוב של גנים שכבר קיימים. העובדה שחלק מהגנים האנושיים הם אכן שילוב של מספר גנים קיימים מחזקת את טענה זו.
מן האינטרונים נוצרים כנראה MicroRNA.
בין גנים המשתייכים למשפחה מסוימת קיימת בדרך כלל זהות רבה באקסונים, זאת לעומת שוני באינטרונים. היות שהאקסונים מקודדים לחלבונים, הרי שקיים "צורך" אבולוציוני לשמר את רצף הנוקלאוטידים ככל שניתן; באינטרונים לא קיים צורך זה והם לפיכך מועדים יותר לשינוי. הדבר נכון גם לגבי גנים הומולוגיים ביצורים שונים; בדרך כלל קיימת זהות רבה באקסונים של גנים אלו, זאת לעומת אינטרונים שונים לחלוטין.
מוטציות באינטרונים אינן משפיעות באופן ישיר על מבנה החלבון שמיוצר מהגן, כיוון שהאינטרונים, כאמור, אינם מתורגמים לחלבון. למרות זאת, מוטציות באינטרונים עשויות לשבש את סינתזת החלבון, זאת באמצעות שיבוש תהליך שחבור האקסונים. מוטציות המשבשות את השחבור הן בדרך כלל מוטציות בהן מוחלף נוקלאוטיד בודד באזור הגבול בין האינטרון והאקסון. המוטציה עשויה לגרום לאחד האקסונים להישמט מה-mRNA הסופי; לאינטרון להיות כלול ב-mRNA; או לגרום לשחבור להתרחש במקום שונה. התוצאה השכיחה ביותר של מוטציה באינטרונים היא הכנסת קודון סיום וכתוצאה מכך סינתזה של חלבון מקוצר ובלתי-פעיל. כ-15% מהמוטציות הנקודתיות אשר גורמות למחלות באדם נגרמות כתוצאה משיבושים בתהליך השחבור.
בקרב חוקרי האבולוציה המולקולרית כיום קיימות שתי אסכולות עיקריות לגבי המקור האבולוציוני של האינטרונים. אסכולה אחת הקרויה "Intron early" גורסת כי האינטרונים התפתחו באבולוציה לפני הפיצול לתאים איקריוטיים ופרוקריוטיים ו"אבדו" במהלך האבולוציה של הפרוקריוטיים. אסכולה שנייה, "Intron late", טוענת מנגד שהאינטרונים התפתחו אחרי הפיצול המדובר. אף שמדענים רבים מצביעים על עדויות מסוימות לכל אחת מן הגישות, טרם הוברר מי מהאסכולות צודקת.
הערות שוליים

↑  גלילאו, גיליון 104, "להרוג את השליח"; מופיע בחוברת של האוניברסיטה הפתוחה, "התא: מבנה ופעילות"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4162195-5
אושן 13

| --- | --- |

 בימוי:  סטיבן סודרברג 
 הופק בידי:  ג'רי ויינטראוב 
 תסריט:  בראיין קופלמן, דיוויד לוויאן 
 עריכה:  סטפן מיריון 
 שחקנים ראשיים:  ג'ורג' קלוני בראד פיט מאט דיימון אנדי גרסיה דון צ'ידל קייסי אפלק אליוט גולד ברני מק אל פצ'ינו אדי איזרד
 מוזיקה:  דייוויד הולמס 
 צילום:  סטיבן סודרברג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, ג'רי ויינטראוב הפקות, Section Eight Productions, Village Roadshow Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 ביוני 2007
 משך הקרנה:  113 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט קומדיה, סרט פעולה 
 תקציב:  85 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   oceans13
 סרט קודם:  אושן 12
 סרט הבא:  אושן 8 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כרזת הסרט
אושן 13 (באנגלית: Ocean's Thirteen) הוא סרט קומדיית-שוד אמריקאי משנת 2007, סרט ההמשך לסרטים "אושן 11" ו"אושן 12". את הסרט ביים סטיבן סודרברג ומככבים בו אנסמבל של שחקנים כדוגמת ג'ורג' קלוני, בראד פיט, מאט דיימון, אליוט גולד, אנדי גרסיה, ברני מק, דון צ'ידל ואל פצ'ינו.
עלילה

בתחילת הסרט נראה כי רובן משתף פעולה עם וילי בנק, איש העסקים המוערך ביותר בתחום המלונאות וההימורים ואשר ידוע בהפקרת שותפיו, ומתכנן להקים איתו קזינו חדש. אולם, בנק מנשל את רובן מהתוכנית, וזה האחרון מקבל התקף לב ומובהל לבית חולים. כשדני אושן והחבורה שומעים על כך הם מגיעים לבית החולים ומגלים שרובן במצב קשה. הם מציעים לבנק להחזיר את רובן כשותף אבל כשבנק מסרב הם מבינים שעליהם לנקוט באמצעים נוקשים יותר.
הפעולה מתבצעת בערב פתיחת הקזינו. החבורה מתכננת לעקוץ את בנק ולמנוע ממנו לקבל את פרס "חמשת היהלומים". הם מפתחים שיטות מיוחדות כדי לפצח את מערכת ההימורים בקזינו ולגרום לאנשים להרוויח הרבה כסף על חשבונו של בנק. אך עומד בפניהם מכשול קטן - קשה לרמות את מערכת האבטחה הניצבת במקום. המערכת מסוגלת לזהות - על בסיס תגובות לא-רצוניות של המהמר - אם הניצחון היה צפוי או מקרי וכך לדעת אם מדובר ברמאות. החבורה מחליטה לגרום לרעידת אדמה מלאכותית לבניין בלבד וכך להוציא את המערכת מכלל פעולה למספר דקות ובאותה ההזדמנות לגרום לאנשים לעזוב את המקום. בזמן שהמערכת לא פעלה הקזינו מפסיד מיליוני דולרים מבלי לדעת אם מדובר ברמאות.
סול מתחזה לנציג מטעם החברה שמעניקה את פרס "חמשת היהלומים" ומוענק לו הטיפול המסור ביותר מבנק ושותפתו בעת שהנציג האמיתי מוזנח – הזדמנות לדני וראסטי לטפל בו. דני אושן נאלץ לשתף פעולה עם טרי בנדיקט, קורבן הפשע מהסרטים הקודמים, מכיוון שהלה עומד בפני משבר כלכלי. בנדיקט מסכים לעזור במימון בתנאי שהחבורה תגזול מבנק את פרסי "חמשת היהלומים" שהוענקו לו. אושן מסכים ונעזר בליינוס קולדוול כדי לגנוב את היהלומים. זאת הוא עושה על ידי פיתוי שותפתו של בנק בעזרת חומר כימי. ליינוס מוביל אותה לחדר שבו שמורים היהלומים, שם הוא מצמיד מטעני נפץ למבנה הזכוכית שבו הם נשמרים כדי לנתק אותו ולהוציאו בשלמותו מהבניין באמצעות מסוק. על גג הבניין פוגש ליינוס במפתיע את פרנסואה טולור, "שועל הלילה", שהחליט לגנוב עבור בנדיקט את היהלומים למרות חוסר התעניינותו בהם לכאורה בתחילת הסרט. הוא מאיים על ליינוס שמעביר לו את היהלומים הגנובים וצונח מגג הבניין. מהקרקע רואה טולור את המסוק נושא את מבנה היהלומים ומבין שרומה בעצמו וגנב יהלומים מזויפים שהוכנו מראש. בנק נשאר פעור פה נוכח מראה המסוק עם יהלומיו היקרים.
החבורה עומדת וצופה במופע זיקוקי דינור, מרוצה מהצלחתה במבצע. את החלק של טרי בנדיקט ברווחים מחליט דני לתרום לילדים נזקקים. ליינוס, דני וראסטי יושבים בשדה תעופה ומסיימים במשפט "אראה אותך כשאראה אותך".
שחקנים > השלושה-עשר של דני אושן

ג'ורג' קלוני – דני אושן
בראד פיט – ראסטי ראיין
מאט דיימון – ליינוס קולדוול/לני פפרידג'
ברני מק – פרנק קאטון
אליוט גולד – רובן טישקוף
דון צ'ידל – באשר טר/פנדר רודס
קייסי אפלק – וירג'יל מאלוי
סקוט קאן – טורק מאלוי
שאובו קין – "ין המדהים"/מר ונג
קרל ריינר – סול בלום/קנסינגטון צ'אב
אדי ג'מיסון – לווינגסטון דל
אנדי גרסיה – טרי בנדיקט
אדי איזרד – רומן נייג'ל
שחקנים > אחרים

אל פצ'ינו – וילי בנק
ונסן קאסל – פרנסואה טולור, "שועל הלילה"
דייוויד פיימר – המבקר
אופרה וינפרי – בתפקיד עצמה
אלן בארקין – אביגיל ספונדור
אדריאן ראמוס

גוסטבו אדריאן ראמוס ואסקס (בספרדית: Gustavo Adrián Ramos Vásquez, נולד ב-22 בינואר 1986) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק באמריקה דה קאלי בעמדת החלוץ. ייצג את נבחרת קולומביה בקופה אמריקה 2011 ובמונדיאל 2014.
קריירת מועדונים > קבוצות

הקריירה המקצוענית של ראמוס החלה בקולומביה, בקבוצת אמריקה קאלי, בה ערך את הופעת הבכורה ב-13 במרץ 2004. בשנת 2005 הושאל ראמוס לטרוחייאנוס מוונצואלה, ולאחר מכן הושאל לאינדפנדיינטה סנטה פה הקולומביאנית. ב-2008 חזר ראמוס לאמריקה קאלי ועזר לה לזכות בקלאוסורה של ליגת העל הקולומביאנית, כשכבש את אחד השערים במשחק הגומלין של הגמר נגד אינדפנדיינטה מדיין.
קריירת מועדונים > קבוצות > הרטה ברלין

ב-30 באוגוסט 2009 עבר ראמוס להרטה ברלין מהבונדסליגה הראשונה, תמורת 2 מיליון אירו. ב-12 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור החמישי במשחק ההפסד של הרטה למיינץ 2:1. ראמוס הבקיע את שערו הראשון בליגה במשחק מול שטוטגרט. הוא הבקיע באותה עונה עשרה שערים, אך לא הצליח לסייע להרטה ברלין שירדה בתום אותה עונה לליגה השנייה, אחרי שסיימה במקום האחרון בליגה. במהלך הקיץ הביע ראמוס את חוסר רצונו לשחק בבונדסליגה השנייה, אך למרות מגעים עם הופנהיים הגרמנית וטולוז מצרפת, סירב מנג'ר הרטה מיכאל פריץ לדמי ההעברה שהוצעו עבורו וראמוס נשאר בהרטה.
בעונת 2010/2011 ראמוס הבקיע 15 שערים, והרטה סיימה במקום הראשון וחזרה לליגה הבכירה, אך ירדה שוב פעם כעבור עונה כשראמוס כובש שישה שערים בלבד. בעונת 2012/2013 הרטה סיימה כאלופת הבונדסליגה השנייה פעם נוספת, עם 11 שערים של ראמוס. עונת 2013/2014 היוותה את העונה הטובה ביותר של ראמוס מאז שעבר לגרמניה, כאשר הוא כבש 16 שערים וסיים במקום החמישי בטבלת מלכי השערים של הבונדסליגה, ועזר להרטה לסיים במקום ה-11 בליגה.
קריירת מועדונים > קבוצות > בורוסיה דורטמונד

ב-9 באפריל 2014 פורסם כי הרטה הגיעה לסיכום עם בורוסיה דורטמונד על העברתו של ראמוס לאחרונה, לאחר שראמוס חתם בדורטמונד על חוזה ל-4 עונות, ואמור להוות מחליף לרוברט לבנדובסקי שעזב.
ראמוס הצטרף לקבוצה ב-1 ביולי, וב-29 באוגוסט כבש את שער הבכורה במדי דורטמונד במחזור השני של עונת 2014/2015 בבונדסליגה, בניצחון 2:3 על אאוגסבורג. ב-1 באוקטובר כבש לראשונה במסגרת ליגת האלופות, כשעלה כמחליף במשחק של דורטמונד נגד אנדרלכט וכבש צמד במשחק שהסתיים בתוצאה 0-3.
קריירת מועדונים > גרנדה

ב-24 בינואר 2017 הושאל ראמוס לגרנדה הספרדית עד לסוף העונה. באוגוסט 2018 חתם באופן קבוע.
קריירה בין־לאומית

בשנת 2003 נכלל ראמוס בסגל נבחרת קולומביה עד גיל 17 והבקיע שלושה שערים באליפות העולם שנערכה בפינלנד כשקולומביה סיימה במקום הרביעי. הופעת הבכורה של ראמוס בנבחרת הבוגרת נערכה ב-6 ביוני 2009 מול נבחרת ארגנטינה. את השער הראשון בנבחרת כבש ב-14 באוקטובר 2009 מול נבחרת פרגוואי. ראמוס זומן להיות חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 2014.
הערות שוליים

↑  פרופיל השחקן, באתר us.soccerway (באנגלית)
↑  פרופיל השחקן, באתר espnfc (באנגלית)
↑  המחליף של לבנדובסקי: ראמוס חתם בדורטמונד, באתר ONE‏, 9 באפריל 2014
↑  כלום לא הולך חלק: 2:3 לדורטמונד על אוגסבורג, באתר ערוץ הספורט, 29 באוגוסט 2014
↑  תקציר המשחק, באתר ספורט 5
↑  קוטיניו וליברפול החלו בשיחות על הארכת חוזה, באתר ONE‏, 24 ביאור 2017
| נבחרת קולומביה – קופה אמריקה 2011 |
| --- | --- | --- |
|  1 נ. ראמוס •  2 ספאטה •  3 יפס •  4 בוליבאר •  5 אנצ'יקו •  6 סאנצ'ס •  7 ארמרו •  8 אגילאר •  9 פלקאו •  10 קוואדראדו •   11 רודאייגה •  12 נ. מרטינס • 13 גוארין •  14 פראה • 15 ולנסיה • 16 סוטו • 17 מורנו • 18 סונייגה • 19 גוטיירס • 20 ראמוס • 21 ג'. מרטינס • 22 מוסקרה • 23 קסטייו • מאמן: גומס |  1 נ. ראמוס •  2 ספאטה •  3 יפס •  4 בוליבאר •  5 אנצ'יקו •  6 סאנצ'ס •  7 ארמרו •  8 אגילאר •  9 פלקאו •  10 קוואדראדו •   11 רודאייגה •  12 נ. מרטינס • 13 גוארין •  14 פראה • 15 ולנסיה • 16 סוטו • 17 מורנו • 18 סונייגה • 19 גוטיירס • 20 ראמוס • 21 ג'. מרטינס • 22 מוסקרה • 23 קסטייו • מאמן: גומס | קולומביה |
| נבחרת קולומביה – מונדיאל 2014 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוספינה •  2 ספאטה •  3 יפס •  4 אריאס •  5 קרבונרו •  6 סאנצ'ס •  7 ארמרו •  8 אגילאר •  9 גוטיירס •  10 חאמס •   11 קוואדראדו •  12 ורגאס • 13 גוארין •  14 איברבו • 15 מחייה • 16 אלברס • 17 באקה • 18 סונייגה • 19 ראמוס • 20 קינטרו • 21 מרטינס • 22 מונדראגון • 23 ואלדס • מאמן: פקרמן |  1 אוספינה •  2 ספאטה •  3 יפס •  4 אריאס •  5 קרבונרו •  6 סאנצ'ס •  7 ארמרו •  8 אגילאר •  9 גוטיירס •  10 חאמס •   11 קוואדראדו •  12 ורגאס • 13 גוארין •  14 איברבו • 15 מחייה • 16 אלברס • 17 באקה • 18 סונייגה • 19 ראמוס • 20 קינטרו • 21 מרטינס • 22 מונדראגון • 23 ואלדס • מאמן: פקרמן | קולומביה |
אודרי מסטרה

| --- | --- |

 לידה:  11 באוגוסט 1974 סן-דני, סן-סן-דני, צרפת 
 נהרגה:  12 באוקטובר 2002 (בגיל 28) לה רומנה, La Romana, הרפובליקה הדומיניקנית 
 מידע כללי
 מדינה:  צרפת 
 בן או בת זוג:  Francisco Ferreras (1999–2002) 
 audreymestre.com
 ספורט
 ענף ספורט:  צלילה חופשית
 
אודרי מסטרה (בצרפתית: Audrey Mestre; ‏11 באוגוסט 1974 – 12 באוקטובר 2002) הייתה צוללת חופשית מקצוענית צרפתיה, שהגיעה לעומק 171 מטר בניסיון לשבור שיא בצלילה חופשית, אך מצאה את מותה באותה צלילה בגיל 28.
ביוגרפיה

מסטרה נולדה בשנת 1974 בסן דני ליד פריז. בעקבות בעיות בריאותיות שהגבילו את תנועתה ביבשה אך לא במים, היא החלה לשחות כבר בגיל שנתיים.
בגיל 13 היא הפכה לצוללנית מקצועית ובגיל 14 היא עברה למקסיקו עם משפחתה, שם היא החלה בלימודי ביולוגיה ימית באוניברסיטת לה פז.
את התזה שלה כתבה על צוללן מפורסם בשם פרנסיסקו "פיפין" פרראס (אנ'), ובאחת הצלילות שלו באזור מגוריה הם נפגשו והתאהבו. לאחר 3 שנים, בשנת 1999, הם התחתנו.
הצלילה האחרונה

במהלך הצלילה האחרונה שלה בחוף ברפובליקה הדומיניקנית, היא הייתה אמורה לנסות לשבור את השיא בצלילה חופשית. כתוצאה ממספר תקלות, הזמן שלקח לה להגיע לפני השטח ולטיפול רפואי לאחר מכן היה ארוך מידי, ומותה הוכרז זמן קצר לאחר הגעתה לבית החולים. התקלות שכנראה היו הן חוסר אוויר בבלון שהיה אמור למשוך אותה לפני השטח, חוסר בצוללני בטיחות לאורך כל הדרך שנועדו למשוך אותה כלפי מעלה במקרה של תקלה, וחוסר הימצאות צוות רפואי על הספינה ובחוף הים.
גופתה של אודרי נשרפה ועפרה פוזר בים. בשנת 2002 היא נכנסה להיכל התהילה של הצוללניות.
פרסומים

בשנת 2004 הוציא בעלה, פיפין, את הספר The Dive על סיפור חייה של אשתו, אודרי.
בשנת 2006 פורסם הספר "The Last Attempt" על ידי קארלוס סרה, שותף לשעבר של פיפין ושותף מארגן בניסיונות שבירת השיא של מסטרה. הוא טען בספרו כי פיפין אחראי למותה של מסטרה, בכך שבכוונה לא מילא את הבלון. סרה לא טען כי פיפין התכוון לרצוח את אשתו, אך לטענתו זו הייתה פעולה ישירה וחסרת אחריות שלו שהובילה למותה.
בשנת 2013 יצא סרט בשם "ללא גבולות" על ידי espn אודותיה, התחרות שלה עם שיאנית העולם טניה סטריטר. ואודות הצלילה האחרונה שלה והכשלים שנלוו לזה.
בשנת 2022 יצא סרט בשם "בלי אוויר" על ידי netflix בהשראת סיפורה ולזכרה.
אודרי ניפנגר

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1963 (בת 61) South Haven, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן, בית הספר לאמנות של מכון שיקגו 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  אשתו של הנוסע בזמן, Her Fearful Symmetry 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 הושפעה מ:  לואיז פיציו 
 בן או בת זוג:  אדי קמפבל 
 פרסים והוקרה:  פרס הספרות של Exclusive Books (2005)  פרס אינקפוט (2019) 
 www.audreyniffenegger.com
 
אודרי ניפנגר (באנגלית: Audrey Niffenegger; נולדה ב-13 ביוני 1963), היא סופרת ואמנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל ספרה "אשתו של הנוסע בזמן" (2003), שעובד גם לסרט מצליח בעל שם זהה ב-2009.
ביוגרפיה

ניפנגר נולדה בסאות' הֵבֵן, מישיגן שבארצות הברית, ובילדותה עברה עם הוריה להתגורר במדינת אילינוי. היא התגוררה במהלך רוב חייה בשיקגו או בסביבתה. ב-1991 סיימה תואר MFA באמנות באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
בשנת 1986 פרסמה לראשונה ספרים "ויזואליים" שחיברה: "הבתולה" ו"האבקדריום הפגום". ב-1997 החלה לעבוד על רעיון לספר חדש, על אדם הנוסע בזמן, ותכננה ליצור גם אותו כספר ויזואלי, אך כשהתקשתה להעביר את רעיון המסע בזמן לתמונות, החלה לכתוב אותו בצורת רומן. כך פורסם בשנת 2003 הרומן הראשון שלה, "אשתו של הנוסע בזמן", המספר את סיפור אהבתם של הנרי, המסוגל לנסוע בזמן קדימה ואחורה, ושל אשתו קלייר, שמתרגלת בהדרגה להיעלמויותיו החוזרות ונשנות של בעלה. הספר הפך לרב-מכר בארצות הברית. בישראל יצא הספר לאור ב-2005 בתרגום אסף גברון. ב-2009 הספר עובד לסרט מצליח בשם זה, בכיכובם של אריק באנה ורייצ'ל מקאדמס.
בשנים 2005–2006 פרסמה שתי נובלות גרפיות, המלוות באיורים - "שלוש האחיות" ו"ההרפתקניות". ב-2009, בעקבות הפופולריות שלה, מכרה את הזכויות לפרסום הרומן השני שלה, "Her Fearful Symmetry", במכירה פומבית תמורת חמישה מיליון דולר. בישראל יצא ספר זה לאור ב-2011, בהוצאת כנרת זמורה ביתן, בשם: "תאומות ושקרים", בתרגום דנה אלעזר-הלוי.
במקביל לכתיבתה, ניפנגר עובדת כמרצה בתוכנית הבין-תחומית לאמנויות הספרים בקולומביה קולג' בשיקגו. בנוסף, היא ממייסדי קבוצת "טקסט 3", קבוצת אמנים וסופרים המופיעה ומציגה בשיקגו.
מבחר מספריה

The Spinster (1986)
Aberrant Abecedarium (1986)
The Time Traveler's Wife (2003) (אשתו של הנוסע בזמן)
The Night Bookmobile (2004) (סיפור קצר)
Jakob Wywialowski and the Angels (2004) (סיפור קצר)
The Three Incestuous Sisters (2005)
The Adventuress (2006)
Her Fearful Symmetry (2009) (תאומות ושקרים).
הערות שוליים

↑  ענת טוריסקי, ‏נוסע בעקבות האהבה, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2009
↑  מתוך הביוגרפיה של פנינגר באתר הרשמי שלה
↑  יעל שפירא, הקסם הנמשך של הפנטסיות על מסע בזמן ועל אהבת נצח, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2005
↑  חן חדד, עכבר העיר, אשתו של הנוסע בזמן: רומנטי וסוחף, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2009
אורי קליין, אשתו של הנוסע בזמן: פנטזיה בלי קסם, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2009
↑  מיה סלע, אודרי ניפנגר מכרה את הזכויות לספרה החדש בחמישה מיליון דולר, באתר הארץ, 15 במרץ 2009
אסתי סגל, ‏5 מיליון דולר מקדמה לספר חדש של אודרי ניפנגר, באתר גלובס, 11 במרץ 2009
↑  שפרה הורן, "תאומות ושקרים" מאת אודרי ניפנגר | מינוס שתיים, באתר הארץ, 15 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313799405171  PLWABN: 9810640022705606  BIBSYS: 4017630  BnF: cb14585156b (data)  CiNii: DA14790819  GND: 129304050  ISNI: 0000 0001 1075 0460  LCCN: n88127998  LNB: 000084454  MusicBrainz: ccb2a64d-e940-409d-89e1-0a54476d6733  NDL: 00993718  NKC: xx0027390  NLA: 40197653  NLK: KAC200904977  NSK: 000391866  NTA: 148215246  RERO: 02-A011235948  SUDOC: 082682801  Trove: 1444789  ULAN: 500488851  VIAF: 85470258   WorldCat (עם VIAF): 85470258
אישבי-ארה

| --- | --- |

אישבי-ארה ברשימת המלכים השומרית במנסרת וולד-בלונדל
 לידה:  המאה ה־21 לפנה״ס 
 פטירה:  1985 לפנה״ס כנראה 
 תקופת הפעילות:  2018 לפני הספירה – 1985 לפני הספירה 
 תפקיד:  Lugal 
 השקפה דתית:  הדת המסופוטמית 
 
אִישבִּי-אֶרָה (באכדית𒀭𒅖𒁉𒀴𒊏 תעתיק פונטי:‏d}iš-bi-er[3]-ra}) היה המייסד של שושלת איסין. על פי הכרונולוגיה הנמוכה הוא שלט בין השנים 1953 לפנה"ס - 1921 לפנה"ס, ואילו על פי הכרונולוגיה הגבוהה הוא שלט בין השנים 2017 לפנה"ס - 1985 לפנה"ס.