stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלורד שומר החותם

| --- | --- |
 איוש נוכחי:  ניקולס טרו
 תאריך כניסה לתפקיד:  6 בספטמבר 2022
 תחום שיפוט:  הממלכה המאוחדת 
 ייסוד המשרה:  1307 
 איוש ראשון:  ויליאם מלטון
 
הלורד שומר החותם (אנגלית The Lord Privy Seal) הוא תוארה של משרה בממשלת בריטניה, התואר החמישי בחשיבותו בין משרדי הממשלה המסורתיים המכונים "Great Officers of State". נושא המשרה היה אחראי במקור על שמירת חותמו האישי של מלך בריטניה (בניגוד לחותם המדינה, עליו שומר הנושא במשרת לורד צ'נסלור). כיום מקבל הנושא בתפקיד זה מושב בקבינט, והתפקיד נחשב למעין משרת שר בלי תיק. מאז ממשלתו של קלמנט אטלי ב-1945 משמש הנושא בתפקיד גם "מנהיג בית הלורדים" ו"מנהיג בית הנבחרים", האחראי על התיאום בין הקבינט ובין מוסדות אלו.
המדרשה הלאומית

| --- | --- |
סמליל המדרשה
 מידע כללי
 משרד אחראי:  משרד ראש הממשלה
 סוכנות אם:  נציבות שירות המדינה
 תאריך הקמה:  2016 מייסד: רון צור
 סוכנות קודמת:  התכנית למדיניות חברתית ולמינהל
 ראש:  עמרי דגן
 מטה מרכזי:  יעקב שרייבום 26, ירושלים
 https://govextra.gov.il/civil-service-commission/midrasha/midrashahp/
 
המדרשה הלאומית, או בשמה המלא המדרשה הלאומית למנהיגות, ממשל וניהול, היא הגוף הלאומי האמון על הכשרת הסגל הבכיר הנוכחי והעתידי של שירות המדינה. משעה שקמה בשנת 2016, המדרשה היא גוף פיתוח והכשרה על-משרדי של נציבות שירות המדינה במשרד ראש הממשלה.
המדרשה החלה בפעילותה בתחילת שנת 2016, ומנהל המדרשה הראשון היה רון צור, ראש מטה יישום הרפורמה בשירות המדינה. בראש המדרשה הלאומית כיום עומד עמרי דגן.
רקע

לפני היווסדה של המדרשה הלאומית, במקומה תפקדה 'התוכנית למדיניות חברתית ולמינהל לסגל הבכיר בשירות המדינה'.
התכנית למדיניות חברתית ולמינהל נוסדה בשנת 1987 במסגרת "המכללה לפיתוח סגל בכיר בשירות הציבורי" של מכון אלכ"א (אגף לפיתוח כוח אדם) למדיניות וממשל בג'וינט ישראל ובשותפות עם נציבות שירות המדינה, והיא נמשכה גם לאחר סגירת המכללה בשנת 1996, עד המחזור האחרון בשנת 2015. במהלך השנים הופעלו 22 מחזורים של התכנית, ובהם השתתפו כ-500 מנהלים בכירים בשירות הציבורי, בדרג סמנכ"לים וראשי אגפים. התכנית נועדה להרחיב את היכולות של הסגל הבכיר, מתוך הכרה בחשיבותם ובאחריותם הציבורית. מטרת-העל שלה הייתה לסייע לסגל הבכיר לעצב ולממש מדיניות, ולהתמודד עם אתגרים ניהוליים ולאומיים.
בשנת 2013 הוחלט לאמץ את המלצתה של 'ועדת הרפורמה לשיפור מנגנוני ניהול ההון האנושי בשירות המדינה' להקים מדרשה לאומית למנהיגות, ממשל וניהול שתפעיל את תוכניות הכשרת הסגל הבכיר בעתיד.
בהתאם להחלטה על הקמת המדרשה הלאומית, שהחלה לפעול בתחילת שנת 2016, החליטו נציבות שירות המדינה ומכון אלכ"א למנהיגות וממשל לסיים את הפעלתה של התוכנית לסגל הבכיר.
תפקידים

משימתה המרכזית של המדרשה הלאומית היא לאפשר קפיצת מדרגה ברמת המוכנות והמסוגלות של הדרג הניהולי הבכיר, להתמודדות עם האתגרים הקיימים והעתידיים בחברה הישראלית.
המדרשה הלאומית מהווה מרחב למידה ועשייה לקהילת הסגל הבכיר, במסגרתה מופעלות מבחר של תוכניות הכשרה.
תוכניות מרכזיות במדרשה הלאומית > תוכניות יסוד

פיתוח מסוגלות מנהיגותית להתמודדות עם אתגרי הניהול הבכיר:
תוכנית העמיתים לסגל הבכיר - תוכנית הדגל של המדרשה
תוכנית העתודה לסגל הבכיר
תוכניות מרכזיות במדרשה הלאומית > תוכניות מקצועיות

תוכנית ייעודית לבכירים מעולמות תוכן מקצועיים זהים, ביניהם:
תוכנית מצפ"ן – לסמנכ"לי משא"ן
תוכנית מטמון – למובילי תכנון ותקצוב
תוכנית מנמ"רים (CIO) – למנהלי מערכות מידע
תוכניות מרכזיות במדרשה הלאומית > תוכניות רוחביות

תוכניות לפיתוח אישי והעמקה לבוגרי ועמיתי התוכניות:
קפסולות למידה – העמקה בתכני היסוד בהתאם לצורכי העמיתים והבוגרים
מפגשי למידה והעשרה לקידום הרישות הארגוני וחיזוק שיתופי הפעולה
תוכניות מרכזיות במדרשה הלאומית > תוכנית מנהלים בכירים בחברות הממשלתיות

מיזם משותף של המדרשה הלאומית עם רשות החברות הממשלתיות.
הערות שוליים

↑  רון צור, באתר "המרכז הישראלי להעצמת האזרח"
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  המדרשה הלאומית, באתר gov.il - האתר החדש לשירותים ולמידע ממשלתי, ‏22.07.2019
1 2 3 4  יהונתן אלמוג, ליאור קדיש, דוח מחקר - התכנית למדיניות חברתית ולמנהל לסגל הבכיר בשירות המדינה: סיכום 28 שנות פעילות, באתר מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, ‏אפריל 2016
↑  ]https://www.gov.il/BlobFolder/rfp/leadership_academydoc-2014/he/LeadershipAcademyDoc.pdf
↑  סגל, באתר המדרשה הלאומית למנהיגות, ממשל וניהול
↑  התכנית למדיניות חברתית ולמִנהל לסגל הבכיר בשירות המדינה: סיכום 28 שנות פעילות, באתר מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, ‏2016
1 2 3  תכניות המדרשה, באתר המדרשה הלאומית למנהיגות, ממשל וניהול
היינץ אאוארסוואלד

| --- | --- |

 לידה:  26 ביולי 1908 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  5 בדצמבר 1970 (בגיל 62) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 תפקיד:  landrat 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
היינץ אאוארסוואלד (בגרמנית: Heinz Auerswald; ‏26 ביולי 1908 – 5 בדצמבר 1970) היה עורך דין גרמני וחבר האס אס בגרמניה הנאצית. אל האס אס הצטרף ב-1933. בשנת 1937 הצטרף למפלגה הנאצית.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אאוארסוואלד נולד בברלין. את נעוריו בילה עם אמו וקרוביו בכפר. הוא למד בבית ספר יסודי ובתיכון בברלין. ב-1927 סיים את לימודיו ועבד שלוש שנים ב-Knorr-Bremse (חברת טכנולוגיית תחבורה) בברלין. הוא למד משפטים והשלים דוקטורט בתחום.
ביוגרפיה > במפלגה הנאצית

ב-7 ביוני 1933 הפך לחבר באס אס. הוא היה הנציב הגרמני של גטו ורשה (Kommissar für den jüdischen Wohnbezirk) מאפריל 1941 עד נובמבר 1942. הנאצים תיארו את עצמם כמנהלי "מדיניות פרודוקטיבית של עצמאות כלכלית המספקת לגטו חומרים חיוניים לתושביו לשם הישרדות מתמשכת עד לאימוץ הפתרון הסופי", אך במציאות כבר ניסו להשיג את המטרה הנאצית של השמדת יהדות אירופה באמצעות רעב ומחלות שנגרמו מתנאי חיים גרועים.
"צפיפות ומחסור במזון הביאו לשיעור תמותה גבוה ביותר בגטו. כמעט 30 אחוז מאוכלוסיית ורשה נדחסו ב-2.4 אחוז משטחה של העיר. הגרמנים קבעו מנת מזון ליהודים של 181 קלוריות בלבד ביום. עד אוגוסט 1941, יותר מ-5,000 איש בחודש נכנעו לרעב ולמחלות." קיימת לפחות הוראה אחת שנתן אאוארסוואלד להוצאתם להורג של יהודים שנמלטו מהגטו מ-17 באוקטובר 1941. הגירושים ההמוניים של יהודים מהגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה החלו ב-22 ביולי 1942, בזמן שאאוארסוואלד היה נציב הגטו.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה היה אאוארסוואלד פעיל כעורך דין בדיסלדורף. התביעה הציבורית בדורטמונד החלה בחקירה ראשונית מאוחרת על השתתפותו בפשעי מלחמה נאציים, אך זו הופסקה עקב מותו של אאוארסוואלד ב-1970.
לקריאה נוספת

Gutman, Yisrael (1989). The Jews of Warsaw, 1939–1943: Ghetto, Underground, Revolt (reprinted ed.). Bloomington and Indianapolis: Indiana University Press. pp. 38, 68, 80, 94, 99–100, 102. ISBN 978-0253205117.
הערות שוליים

↑  "Holocaust Encyclopedia - Historical film footage - Conditions in the Warsaw Ghetto". USHMM - United States Holocaust Memorial Museum.
↑  Klee, Ernst (2011). Das Personenlexikon zum Dritten Reich. Wer war was vor und nach 1945 (in German). Koblenz: Edition Kramer. p. 21. ISBN 978-3-98114834-3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 123488419  ISNI: 0000 0000 1637 741X  VIAF: 37826989   WorldCat (עם VIAF): 37826989 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "היינץ אאוארסוואלד".
17 בנובמבר 1941 - הודעה פומבית על הוצאתם להורג של שמונה תושבים יהודים בגטו ורשה בעוון מעבר הגבול, חתומה על ידי אאוארסוואלד
הלוק אקקצ'ה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1970 אנקרה, טורקיה 
 פטירה:  9 באוקטובר 2023 (בגיל 53 בערך) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בילקנט 
 תקופת הפעילות:  2001–2010 (כ־9 שנים) 
 
הלוק אקקצ'ה (בטורקית: Haluk Akakçe;‏ 1970 – 9 באוקטובר 2023) היה אמן עכשווי טורקי שפעל בניו יורק, יצר ציורי קיר, עבודות אנימציה ניסיונית ווידאו ארט.
אקקצ'ה נולד באנקרה שבטורקיה. סיים תואר ראשון בארכיטקטורה מאוניברסיטת בילקנט שבאנקרה, ואחר כך למד בקולג' המלכותי לאמנות בלונדון. עבודותיו מוצגות במוזיאון החדש לאמנות עכשווית, במוזיאון ישראל ובמרכז ווקר לאמנות (Walker Art Center).
בנובמבר 2006 הוצגה ברחוב ראשי בלאס וגאס "השמיים הם הגבול". זהו מיצג וידאו העשוי מ-12.5 מיליון נורות LED צבעוניות ולצורך הצגתו הוחשך כל הרחוב.
אקקצ'ה נפטר ב-9 באוקטובר 2023 מסרטן הריאות בביתו ברובע נישאנטשי (Nişantaşı) באיסטנבול.
הערות שוליים

↑  https://www.cumhuriyet.com.tr/kultur-sanat/unlu-sanatci-haluk-akakce-hayatini-kaybetti-2128227
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513424605171  GND: 122355814  ISNI: 0000 0000 7864 2135  LCCN: no2005112301  RKD: 482434  SNAC: w67d398k  SUDOC: 124717748  ULAN: 500332209  VIAF: 893403   WorldCat (עם VIAF): 893403 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנים ובנושא טורקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הנאשם

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של מקסוול אנדרסון
 בימוי:  אלפרד היצ'קוק
 הופק בידי:  אלפרד היצ'קוק
 תסריט:  מקסוול אנדרסון, אנגוס מקפייל
 עריכה:  ג'ור'ג' תומסיני
 שחקנים ראשיים:  הנרי פונדה ורה מיילס אנתוני קווייל
 מוזיקה:  ברנרד הרמן
 צילום:  רוברט ברקס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 בדצמבר 1956
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פשע, סרט בית משפט, פילם נואר, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 תקציב:  1,200,000 דולר
 הכנסות:  2,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   wrongman
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנאשם (באנגלית:  The Wrong Man) הוא סרט דוקו-דרמה אמריקאי משנת 1956 בבימויו של אלפרד היצ'קוק עם הנרי פונדה וורה מיילס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "סיפורו של כריסטופר עמנואל בלסטררו" מאת מקסוול אנדרסון (אנ') המתאר מקרה אמיתי שקרה לאדם בשם זה שנעצר והובא למשפט על לא עוול בכפו.
בתחילת הסרט מופיע היצ'קוק בפנים מואפלות ומספר כי בניגוד לשאר סרטיו זה לא סרט על פושע או רוצח אלא סרט על אדם אמיתי פשוט ועל העוול שנעשה לו, וכי ביים את הסרט בצורה שביים את שאר סרטיו המותחים.
הבמאי מרטין סקורסזה הושפע מהסרט הזה בעת ביום הסרט נהג מונית.
תקציר העלילה

כריסטופר עמנואל ("מני") בלסטררו (הנרי פונדה) הוא נגן קונטרבס ב"מועדון החסידה" בניו יורק. הוא נשוי לרוז (ורה מיילס) ולהם שני בנים. רוז חייבת לעבור טיפול שיניים יקר וכדי לממן זאת מגיע בלסטררו לחברה הביטוח בה יש לאשתו פוליסת ביטוח ומבקש הלוואה של 300 דולר על חשבון הפוליסה. שתי פקידות מזהות אותו כשודד שביקר שם מקודם וכאשר מגיע בלסטררו לביתו עוצרים אותו בלשים ומבקשים אותו להתלוות להם לחקירה במשטרה. לא נותנים לו להודיע למשפחתו.
בתחנת המשטרה הם מטיחים בפניו את ההאשמה כי הוא שודד סדרתי בסביבה. הם מביאים אותו למספר חנויות שעברו שוד כדי שייזהו אותו ולאחר שכתב ידו מושווה לכתב היד של השודד וששתי פקידות חברת הביטוח מזהות אותו במסדר זיהוי הוא נעצר.
רק לאחר שעות רבות נודע לאשתו על מעצרו. הוא משתחרר לאחר שהייה לא נעימה במעצר לאחר שגיסו, ג'ין קונפורטי (נחמיה פרסוף) מפקיד למענו כתב ערבות על סך 7500 דולר.
הוא מנסה ביחד עם רוז למצוא עד כדי לבסס אליבי שלו לתאריך השוד בחברת הביטוח אבל כשהם מגיעים לכתובת, פותחות להם שתי ילדות (טיוזדיי וולד ובוני פרנקלין) ואומרות כי האדם הזה מת.
הם שוכרים את שירותיו של עורת הדין פרנק אוקונור (אנ') (אנתוני קווייל) שמסכים לשמש כסניגור למרות שאין לו ניסיון במשפט פלילי.
בינתיים מידרדר מצבה הנפשי של רוז. היא נכנסת לדיכאון עמוק עם התפרצויות זעם וניתוק מהמציאות. היא מאשימה את עצמה במה שקרה ובלסטררו נאלץ לאשפזה במוסד לחולי נפש.
המשפט מתנהל לרעתו של בלסטררו. העדים מזהים אותו בוודאות כשופט וגם חלק מהמושבעים מראים עוינות נגדו. אוקונר שוקל לבקש את החלפת המושבעים והתחלת המשפט מחדש ואז חל המהפך.
אדם מנסה לשדוד חנות אך הבעלים מתגבר עליו ומעיק משטרה. הוא מתוודה על סדרת מעשי השוד שביצע ושעליהם מואשם בלסטררו. החוקרים מתרשמים מהדמיון בינו לבלסטררו.
בלסטררו משוחרר והולך לפגוש את רוז במוסד אבל היא עדיין מנותקת מהמציאות. לבסוף מופיעה כתובית כי היא התאוששה (עובדה לא נכונה) והם עברו לגור בפלורידה.
הלורד הראשון של האדמירליות

| --- | --- |

ג'ורג' ג'ליקו, הלורד הראשון של האדמירליות האחרון
 תחום שיפוט:  הממלכה המאוחדת
 ייסוד המשרה:  1628 
 איוש ראשון:  ריצ'רד וויסטון
 איוש אחרון:  ג'ורג' ג'ליקו
 תאריך ביטול המשרה:  1964
 
הלורד הראשון של האדמירליות (באנגלית: First Lord of the Admiralty) היה תפקיד מיניסטריאלי בבריטניה. הלורד הראשון של האדמירליות עמד בראש מועצת הלורדים האדמירלים (Lords Commissioners of the Admiralty), שהייתה הגוף שפיקד על הצי הבריטי. בתהליך שהחל במאה ה-17 קיבלה מועצת הלורדים האדמירלים את תפקידיו ההיסטוריים של "הלורד האדמירל העליון" (Lord High Admiral), המפקד על הצי הבריטי מאז המאה ה-15. מאז המאה ה-18 לא שימש אף אדם בתפקיד "הלורד האדמירל העליון", וסמכויותיו נותרו בידי המועצה, שבראשה עמד הלורד הראשון של הימייה.
מועצת הלורדים האדמירלים הייתה מורכבת מאזרח, חבר קבינט, שכונה "הלורד הראשון של האדמירליות", ומתחתיו מועצה המורכבת מקצינים משרתים, ופוליטיקאים, כאשר הרוב במועצה תמיד הורכב מקצינים מקצועיים. הסמכות המקצועית העליונה כונתה "הלורד הימי הראשון" (First Sea Lord). ב-1911 מונה לתפקיד הלורד הראשון של האדמירליות וינסטון צ'רצ'יל ושימש בו במלחמת העולם הראשונה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, מונה שוב לתפקיד זה.
מועצת הלורדים האדמירלים בוטלה, וסמכויותיה ניתנו למשרד ההגנה הבריטי ב-1964. מוסד "הלורד האדמירל העליון" מוזג עם כס המלוכה, ומוסד "הלורד הראשון של האדמירליות" בוטל. "הלורד הימי הראשון" ותפקידים דומים לו במועצה, שמרו על תואריהם, והם כיום תארים לקצינים בכירים בצי הבריטי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
החי בארגנטינה

זאב הרעמה החי בצפון ארגנטינה.
גואנקו מהלך לצד פינגווינים מגלנים בחבל הפונה שבדרום ארגנטינה.
פילי ים נחים בפוארטו מדרין.
טינמו מצויץ עדין בערבות הפמפס.
קיימן ז'קרה, מהזוחלים הגדולים בארגנטינה.
הפאונה של ארגנטינה כוללת מגוון מינים של בעלי חיים ממוצא נאוטרופי, אף שחלקם עברו מאמריקה הצפונית עם ההחלפה האמריקאית הגדולה. זוהי מדינה גדולה בעלת אחד המגוונים הביולוגים הגדולים בעולם כשאלה מתרחשים במספר גדול של ביומות וסביבות מחיה שונות ב-15 אזורים יבשתיים, 2 אזורים ימיים (חוף האוקיינוס השקט וחוף האוקיינוס האטלנטי) וחבל של האזור האנטארקטי (כמו באיי פוקלנד), בין האקלים הטרופי עד לאקלים הקוטב הדרומי. המדינה מכילה מגוון מינים עם שיא של מספר צמחים ובעלי חיים:
9,372 מיני צמחים וסקולריים (במקום ה-24 בעולם)
1,038 מיני עופות (במקום ה-14 בעולם)
375 מיני יונקים (במקום ה-12 בעולם)
338 מיני זוחלים (במקום ה-16 בעולם)
162 מיני דו-חיים (במקום ה-19 בעולם)
סביבת ארגנטינה מכילה גם פארקים לאומיים ושמורות טבע רבות (מעל 35) במגוון אזורים ביולוגיים.
ואולם השפעת האדם על נופי ארגנטינה גרמה להיעלמות אזורים רבים והכחדת חיות רבות. כיום רבע מבעלי החיים בארגנטינה מצויים בסכנת הכחדה כשיערות רבים נכרתים, נהרות מזוהמים וערבות מבוראים לשימוש חקלאי. אפילו הקרחונים של פטגוניה והרי האנדים נפגעים מההתחממות הגלובלית ובנוסף הגעת מינים פולשים כמו בונה קנדי, עופות שונים וחתולים או כלבים פוגעים בפאונה הטבעית. לפי "מדד שלמות נוף היער" או "FLII" (אנ') ארגנטינה עומדת על דירוג 7.21 והיא נמצאת במקום ה-47 מתוך 172 מדינות.
הפאונה

מבין היונקים הבולטים לאורך ארגנטינה ישנם את טורפים כמו הפומה והיגואר - טורפי-העל בארגנטינה לצד שאר חתוליים, לוטרה ענקית ולוטרה דרום אמריקאית וכמה כלביים כמו זאב היער, זאב הרעמה ושועלים מקומיים. ישנם גם מיני סמוריים כמו גריזון או טאירה, חוטמנים ובואשיים. לחופי האוקיינוס נמצאים מושבות של דובי ים, אריות ים ואף פילי ים. מבין הפרסתנים נמצאים הגואנקו והויקוניה, קרוביה של הלמה לצד טפיריים, פקאריים, אייל הביצות, הפודו הקטן ואייל האנדים. ביערות נמצאים מיני פרימטים כמו קפוצ'ין, קוף סנאי ומורוקי דרומי ולצידם שלל מכרסמים ביניהם הקפיברה הענקית, אופוסומיים ודלשינאים מקומיים. יונקים נוספים כוללים עטלפים כמו זיזפיים, תחש נהרות וכמה דולפיני נהרות ובימים ישנם לווייתנים גדולים המגיעים להתרבות בחופים, מספר פוקניים או הקטלן.
עופות רבים חיים בארגנטינה ביניהם כמה מיני פלמינגו החיים במורדות האנדים, דורסים שונים כמו ההרפיה החזקה, קונדור האנדים שהוא מהגבוהים שבעופות אמריקה לצד היאבירו וננדו מצוי, הכבד שבעופות היבשת. ביערות נמצאים תוכים שונים, טוקניים, פרושיים וטנגריים, יוניים, שלווים אמריקאיים והוקיים, קוליבריים, טינמיים וקמיקיים. סביב האגמים ישנם כמה טבלניים, ברווזיים וכמה אווזים, ברבור שחור צוואר וברבור קוסקורובה. חלק מהעופות הימיים מצויים סביב ארץ האש והאיים הסוב-אנטאקטיים כמו שחפית האינקה ועוד שחפיתיים, קורמורניים שונים, שקנאי פרואני, אלבטרוסיים, יסעור ענק, חמסניים וכמה פינגווינים כמו פינגווין מלכותי.
מבין הזוחלים ישנם סביב האזורים הצפוניים והלחים יחסית מיני צבים שונים כמו צב הלוטרה וצב אראו, קיימנים, לטאות שונות ביניהם טגו ארגנטינאי ואיגואניים שונים ונחשים שונים עד לגודל של אנקונדה כהה, הכבד שבנחשים במשקל 200 ק"ג. ישנם גם דו-חיים רבים חיים בצפון ארגנטינה ביניהם קרפדות, אילניתיים, דנדרובטיים, צפרדע הפקמן, תלמטוביים וקרפדות חדק.
ישנם גם מספר חרקים ועוד פרוקי-רגליים סביב ארגנטינה, ביניהם טרמיטים בוני נחילים, נמלים קוצרות עלים (אנ'), כמה חיפושיות כמו חיפושית דרווין (אנ'), פרפראים שונים הנחים על גדות הנהר וטרנטולות גדולות.
מיימי ארגנטינה הם ביתם של דגים שונים שוכני מים מתוקים כמו שפמנונאים גדולים כמו פיראיבה ושפמנון זהוב, הארפאימה, חריתאים שונים כמו הפיראניה, כמה אמנוניים וגמבוזאים. ישנם גם טריגוני נהרות ואף כריש שורי השוחים במעלה הנהר. האדם הפיץ גם דגי לא טבעיים בארגנטינה, למשל אלתית גמלונית. לאורך החופים ישנם דגים רבים מהאזור הטרופי עד לדרום ארגנטינה שבו הם דומים לדגים השוכנים באנטארקטיקה, ביניהם מסריים כמו פוגוניאס קרומיס, הדג דיסוסטיצ'וס אלגינאידס, מספר גדול של סרדיניים, קולייסיים, צינוניים, אזרינופסידיים, כרישים וטחנאים. בימים הקוטביים נפוצים הקריל שופע המפרנס בתורו לווייתנים גדולים.
ראו גם

רשימת פארקים לאומיים בארגנטינה (אנ')
בעלי החיים של ארגנטינה באתר אנימליה (באנגלית)
הערות שוליים

↑  https://www.cbd.int/countries/profile/?country=ar "Argentina – Main Details". Montreal, Canada: Convention on Biological Diversity. 2013. Archived from the original on 19 October 2013.
הילת הפטמה

| --- | --- |

החלקים השונים בשד של אישה
 שיוך:  שדיים 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1267) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  areola mammae 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A16.0.02.012 
 TA2 (2019):  7106 
 FMA:  67796 
 קוד MeSH:  A01.236.500 
 מזהה MeSH:  D009558 
 
הִלַּת הַפִּטְמָה, שִׁטְחוֹן הַשָּׁד, עטרה או אראולה (באנגלית: Areola; בלטינית: Areola mammae) היא האזור הפיגמנטי בשד סביב הפטמה. צורתה מעגלית או דמוית-ביצה, והיא שונה משאר רקמת העור שסובבת אותה לא רק בצבעה, אך גם בהרכב הרקמה שלה.
הילת הפטמה מופיעה בחזה בקרב נשים וגברים כאחד, ולה קשת של גוונים.
פיזיולוגיה ואנטומיה

באראולה קיימים בלוטות שונות וזקיקי שיער.
תפקידו של הדרמיס המיוחד של האראולה הוא להגן על עור השד הרגיל מפני שחיקה, היסדקות וגירוי.
בהילת הפטמה ישנם שלושה סוגים של בלוטות:
בלוטות זעה אפוקריניות.
בלוטות החלב המסוגלות - המכונות בלוטות מונטגומרי - המיועדות לסיכוך הפטמה. פתחים על-פני האראולה של בלוטות אלו נקראים גבשושיות מונטגומרי/מורגגני (Morgagni tubercles), הן קטנות (קוטר של 1–2 מ"מ). סתימה של גבשושיות אלה עלולה להוביל לדלקת חריפה, נוזל צלול או שחמחם עלול להיפלט מהאראולה (הפרשות פטמה) ועלולה להתפתח מסה תת-אראולרית - ציסטת מונטגומרי.
בלוטות החלב הראשיתיות, מהן משתחרר חלב בזמן ההנקה.
תפקיד נוסף של אראולה הוא להכיל קולטנים מכניים המותאמים לאט המפעילים הפרשת אוקסיטוצין במהלך ההנקה.
המכלול הפטמי-אראולרי (הפטמה ביחד עם הילת הפטמה) מכיל קצות עצבים סנסוריאליים רבים.
צבעים

צבעי וגווני הילות הפטמה עשויים לנוע בין ורוד, אדום, חום שוקולד, חום כהה או כמעט שחור, אך בדרך כלל הן נוטות להיות בהירות יותר בקרב אנשים עם גוני עור בהירים יותר וכהות יותר בקרב אנשים עם גוני עור כהים יותר. אפשר שהסיבה לצבע השונה משאר העור בחלק זה של השד, היא במטרה להפוך את אזור הפטמה לגלוי יותר עבור התינוק היונק.
גודל וצורה

גודלן וצורתן של הילות הפטמה גם הן משתנות מאוד, כאשר בקרב נשים בדרך כלל גדולות יותר מאלו של גברים ושל ילדות טרום גיל ההתבגרות. אראולות אנושיות הן לרוב עגולות בצורתן, אך אצל נשים רבות הן גדולות ואליפטיות.
הקוטר הממוצע של הילות פטמה בזכרים הוא סביב 2.8 ס"מ; לנשים בוגרות מינית בממוצע 3.81 ס"מ. לנשים מניקות ולנשים עם שדיים גדולים במיוחד, עשויות להיות אראולות גדולות יותר. הקוטר יכול לעלות גם על 10 ס"מ.
מחלות

מחלת פאג'ט היא מצב ממאיר אשר כלפי חוץ עלול להופיע כאקזמה, עם שינויים בעור הכוללים את האראולה והפטמה.
הערות שוליים

↑  הִלַּת הַפִּטְמָה במילון מונחי רפואה (תרצ"ט–תש"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  שִׁטְחוֹן הַשָּׁד במילון אנטומיה [רפואה] (תשי"ז), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  עטרה במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
1 2 3  Disorders of the nipple and areola, ScienceDirect, ‏2009
1 2  INTRODUCTION AND RESEARCH OBJECTIVES
↑  Nipple discharge and breast lump related to Montgomery's tubercles in adolescent females. Watkins F, Giacomantonio M, Salisbury S. J Pediatr Surg. 1988;23(8):718-20.
↑  "Dark nipples: 7 causes and when to see a doctor". Medical News Today (באנגלית). נבדק ב-2019-02-10.
↑  Hussain, M.; Rynn, L.; Riordan, C.; Regan, P. J. (2003). "Nipple-areola reconstruction: outcome assessment". European Journal of Plastic Surgery. 26 (7): 356–358. doi:10.1007/s00238-003-0566-x.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A16.0.02.012 
תקריב של פטמה והילת הפטמה באישה
מגוון צורות וגוונים של הילות פטמה
הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית

| --- | --- |
הדומה ה-VIII  
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 סוג:  בית תחתון של האספה הפדרלית של רוסיה
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים) 
 הרכב
 מספר מושבים:  450
 
 מפלגות הפרלמנט  ממשלה (325)       רוסיה המאוחדת (325) אחרים (125)       קומוניסטים (57)  חזית השמאל (1)        רוסיה הוגנת – למען האמת (27)        ליברל-דמוקרטים (23)        האנשים החדשים (16)        מולדת (1)        המצע האזרחי (1)        עצמאיים (1)
 בחירות
 שיטת בחירות:  הסכם עודפים (בחירות 2007 ו-2011)  שיטה מעורבת, רובנית ויחסית (1993-2003 והחל מבחירות 2016)
 בחירות קודמות:  17 בספטמבר 2021
 בחירות הבאות:  ספטמבר 2026
 מנהיגים
 יושב ראש:  ויאצ'סלב וולודין, רוסיה המאוחדת החל מ-5 באוקטובר 2016
 משכן
  אולם המליאה
 גוספלן, בית מספר 1, אוחוטני ריאד  מוסקבה, רוסיה
 אתר אינטרנט
 www.duma.gov.ru
 
סיכת חבר הדומה ממלכתית
הדומה הממלכתית (ברוסית: Государственная дума), המכונה גם "גוסדומה" (Госдума) היא הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי, האספה הפדרלית. הבית העליון הוא מועצת הפדרציה. בניין הדומה ממוקם במרכז מוסקבה, מרחק קצר מכיכר מנז'. בדצמבר 1993, לאחר שאושרה במשאל עם חוקת רוסיה, הדומה החליפה יחד עם מועצת הפדרציה את הפרלמנט הקודם, הסובייט העליון הסובייטי שהחליף את גוף החקיקה של ברית המועצות, ועידת נציגי העם והסובייט העליון של רוסיה.
בעקבות לחצים פנימיים לאחר המלחמה הכושלת ביפן בשנת 1905 ומהפכת 1905, הצאר הרוסי ניקולאי השני החליט לענות על צורכי העם ולהקים "דומה" – פרלמנט רוסי. בדצמבר 1905 נערכו בחירות לדומה בפעם הראשונה. הבחירות נערכו במכללות ובאוניברסיטאות ברחבי המדינה, ורק מי שמלא לו 25 שנה היה יכול להצביע. סמכויותיה של הדומה היו מצומצמות למדי: אם עיכבה את הצעות החוקים של הממשלה או כאשר אופייה לא התאים לרוחו של הצאר, הדומה פוזרה. פיוטר סטוליפין, ראש הדומה הראשונה, שאף לרפורמות במדינה, ולכן הדומה פוזרה תוך מספר חודשים. את הדומה הראשונה החרימו הבולשביקים, הסוציאליסטים ומפלגת הס"ר (סוציאל־רבולוציונרים). לאופוזיציה הרוסית היו תומכים רבים, החל מאלה שביקשו להפוך את רוסיה למלוכה חוקתית, וגם בולשביקים שביקשו רפורמות סוציאליסטיות קיצוניות. הדומה לא הייתה יעילה בליבון הסכסוכים. בשנת 1917 בוטלה הדומה על ידי הקומוניסטים, אולם שבה לפעילות לאחר קריסת ברית המועצות ב־1993, בעקבות המשבר החוקתי.
בקיץ 2020 מבנה הפרלמנט החל לעבור שיפוץ וישיבות הדומה עברו זמנית להיכל העמודים של בית האיגודים ברחוב דמיטרובקה הגדולה.
בניין הדומה הממלכתית
בית האיגודים ששימש כמשכנה הזמני של הדומה מקיץ 2020.
רקע

הדומה היא שם כללי לפרלמנטים מרכזיים ומקומיים בהיסטוריה של רוסיה ובתור גוף שייעץ לצארים ולנסיכים הרוסים. מקור השם במילה הרוסית думать (דוּמַט') שמשמעותה "לחשוב". הדומה הממלכתית נוסדה לראשונה ב-1906 והייתה הפרלמנט הרוסי הראשון שנבחר. לאחר המהפכה הרוסית ב־1917 והקמת ברית המועצות, בוטלה הדומה ובמקומה הוקם הוועד הפועל המרכזי שלימים יהיה הסובייט העליון ולאחר מכן ועידת נציגי העם.
לאחר פירוק ברית המועצות הציע בוריס ילצין, הנשיא הראשון של הפדרציה הרוסית, להקים פרלמנט דו-ביתי שהדומה תהיה הבית התחתון שלו. הצעות להקמת פרלמנטים שיחליפו את הפרלמנט הסובייטי נשמעו גם ברפובליקות האחרות שהרכיבו את ברית המועצות לשעבר. ההצעה אושרה במשאל עם שכונן את חוקת רוסיה. בשנים הראשונות שלאחר הקמתה הייתה הדומה מוקד התנגדות לחוקים ולמדיניות של ילצין, ופעמים רבות הצביעה נגד החוקים שלו. הדומה הייתה מוקד התנגדות לרפורמות ולהפרטות שביקשו ילצין ותומכיו לבצע. ילצין בתגובה הטיל וטו על רבים מהחוקים שהובאו להצבעה בדומה.
מאז שנות ה-2000, ובמיוחד מאז 2003, הפרלמנט יציב ותומך בולדימיר פוטין, בין השאר עקב הרוב שיש למפלגה שתומכת בפוטין, רוסיה המאוחדת. ככלל, הדומה מעוניינת בשינויים מרחיקי לכת יותר מאשר הבית העליון, מועצת הפדרציה.
סמכות

כבית התחתון של הפרלמנט, כל חוק, יוצע היכן שיוצע, חייב להיות מאושר קודם כל בדומה. לאחר שהדומה הצביעה עליו, טיוטת החוק נשלחת למועצת הפדרציה, הבית העליון, לפני שיובא לחתימתו של הנשיא. הדומה יכולה לאשר חוק בלא צורך באישור מועצת הפדרציה אם יש רוב של 3/4 וחתימה של הנשיא.
סמכויות מיוחדות המוענקות רק לדומה על ידי החוקה:
אישור צו נשיאותי של הנשיא בנוגע למינוי ראש ממשלה;
הבעת אי אמון בממשלה
אישור המועמד של הנשיא לתפקיד יושב ראש הבנק המרכזי
התחלה של הליכי הדחה של הנשיא (דרוש רוב של 2/3)
על כל חוק תחילה מצביעים בדומה, ורק לאחר מכן במועצת הפדרציה
מבנה

הדומה מורכבת מ-450 צירים, הנבחרים בבחירות כלליות, חשאיות, ישירות, ויחסיות אחת ל-5 שנים (בהתאם לתיקון משנת 2008). כל אזרח רוסי מעל גיל 21 רשאי להתמודד בבחירות לדומה. בראש הדומה עומד יושב ראש שתפקידו לנהל את ענייניו השוטפים של הבית.