stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נו איי.די.
הערות שוליים

↑  "Accept Your Own & Be Yourself (The Black Album) - No I.D. | Songs, Reviews, Credits, Awards". AllMusic. 2 בספטמבר 1997. נבדק ב-9 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "No I.D. - Invisible Beats (Vinyl, LP) at Discogs". Discogs.com. נבדק ב-9 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Original Hip-Hop (Rap) Lyrics Archive". Ohhla.com. נבדק ב-18 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cocaine 80s". Hotnewhiphop.com. 25 בפברואר 2001. נבדק ב-9 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "News in Brief: Cocaine 80s (No I.D. and Common), Marianne Faithfull, Kaiser Chiefs, Big Business | News". Pitchfork. 24 ביוני 2011. נבדק ב-9 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "No I.D. Links With Common for 'Cocaine 80s' Side Project". Complex. 22 ביוני 2011. נבדק ב-9 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "GRAMMY AWARD-WINNING HIP HOP PRODUCER NO I.D. APPOINTED EXECUTIVE VICE PRESIDENT OF A&R FOR DEF JAM RECORDINGS". Universalmusic.com. נבדק ב-9 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "No ID Appointed Vice President Of Def Jam". Hip-Hop Wired. 29 באוגוסט 2011. נבדק ב-9 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dissecting No I.D.'s Production Masterclass on "4:44" - CentralSauce". CentralSauce (באנגלית אמריקאית). 20 באוקטובר 2018. נבדק ב-1 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 1cd913a1-5641-4b2a-9624-a0417914e3e7
מתחם סעדאבאד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין, מוזיאון לאומי 
 מיקום:  טהראן 
 מדינה:  איראן 
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  Hossein Behzad, Eugene Aftandelians 
 קואורדינטות:  35°49′02″N 51°25′25″E﻿ / ﻿35.817222222222°N 51.423611111111°E﻿ / 35.817222222222; 51.423611111111
 אתר רשמי
  (למפת טהראן מוגדלת) מתחם סעדאבאד(למפת טהראן רגילה) מתחם סעדאבאד
 
מתחם סעדאבאד (בפרסית: مجموعه فرهنگی - تاریخی سعدآباد או کاخ‌موزه سعدآباد) הוא מתחם גדול שנבנה על ידי המלכים משושלות קג'אר ופהלווי, בשמיראן, טהראן רבתי, איראן. כיום שוכן במתחם מעונו הרשמי של נשיא איראן.
המתחם כולל יותר מ-180 דונם של יער טבעי, רחובות, תעלות, גלריות, אחוזות ומוזיאונים.
היסטוריה

המתחם נבנה ואוכלס בתחילה על ידי מלכי השושלת הקאג'ארית במאה ה-19. לאחר הרחבות נרחבות, התגורר שם רזא שאה פהלווי בשנות ה-20. בנו, מוחמד רזא שאה פהלווי, עבר לשם בשנות ה-70. בשנת 1978, הנשיא ג'ימי קרטר שהה בארמון במהלך ביקור באיראן כדי להבטיח את תמיכת ארצות הברית במשטר. לאחר המהפכה של 1979, המתחם הפך למוזיאון ציבורי.
חלקים גדולים מהמתחם הם מוזיאונים הפתוחים למבקרים. חלקים אחרים משמשים כיום את נשיא איראן. המתחם מופעל על ידי הארגון למורשת תרבותית באיראן אשר אחראי על רוב חפצי האמנות, האתרים והמורשת התרבותית של המדינה.
על פי דיווחים שונים, ההתנקשות באסמאעיל הנייה נעשתה במתחם סעדאבאד.
אתרים > שערי המתחם

שער נזאמי
שער זעפרניה
שער רחוב דרבנד
שער כיכר דרבנד
שער ג'עפראבאד (ראשון)
שער ג'עפראבאד (שני)
שער הנהר
שער הארמון הלבן
אתרים > מבנים ראשיים

ארמון הנסיך בהמן (کاخ بهمن) - על שם בנו של ע'ולאם-רזא פהלווי
ארמון אחמד שאה (کاخ احمدشاه) - הארמון העתיק ביותר במתחם
הארמון המיוחד (کاخ اختصاصی) - שימש כמוזיאון להיסטוריה של הטבע; כיום סגור לכניסת מבקרים
ארמון המלכה האם (کاخ ملکه مادر) - כיום משמש כמושב נשיאות הרפובליקה ולכן סגור למבקרים. בתקופת שושלת פהלווי, בארמון זה העביר רזא שאה את שנות חייו האחרונות לפני גלותו למאוריציוס. זה היה גם מקום מגוריה של אמו של המלך (תאג' אלמלוכ) עד למהפכה של 1979. ארמון זה נמצא כעת ברשות המוסד הנשיאותי של איראן והוא שמור לאורחים מיוחדים של ממשלת איראן; ומסיבה זו הוא ידוע גם כ"בניין הרפובליקה". גם ארמון זה אינו נגיש כעת לציבור.
הארמון הירוק (کاخ سبز) - מוכר גם כ"ארמון שהוונד". הארמון הירוק כונה "הארמון היפה ביותר באיראן". והוא בעל חשיבות היסטורית ואדריכלית. הוא מתוארך לתקופה הקאג'ארית ויש לו שני סגנונות של אדריכלות איראנית. בתקופת שלטונו של רזא ח'אן המבנה נקרא "ארמון האבן" ובתקופת שלטונו של מוחמד רזא פהלווי - "ארמון שהוונד"; מאוחר יותר, נקרא ""הארמון הירוק" בגלל החזית הירוקה שלו.
הארמון הלבן (کاخ سفید) - המעון הרשמי של מוחמד רזא שאה פהלווי והקיסרית פארה דיבה. מוכר גם כ"מוזיאון האומה".
מוזיאון המים (موزه آب)
מוזיאון המיניאטורות על שם בהזאד (موزه استاد بهزاد) - המוזיאון מוקדש ליצירותיו של חוסיין בהזאד
מוזיאון הקליגרפיה של מיר עמד (موزه خط و کتابت میرعماد) - מוכר גם כ"ארמון הנסיכה פרחנאז והנסיך עלי רזא", על שם פרחנאז ועלי רזא פהלווי השני, ילדיו של מוחמד רזא שאה פהלווי
המוזיאון לאמנויות - (موزه هنرهای زیبا), "הארמון השחור"
מוזיאון לאנתרופולוגיה (موزه مردم‌شناسی) - שימש בעבר את שמס פהלווי
מוזיאון המיניאטורות על שם אבכאר (موزه مینیاتور استاد آبکار) - הארמון שימש את ליילה פהלווי וכעת משמש כמוזיאון ליצירותיה של קלארה אבכאר
היכל התהילה לתרבות ומדע (موزه چهره‌های ماندگار) - המבנה שימש בעבר את תוראן אמיר-סולימאני, אשתו השלישית של רזא שאה
מוזיאון פרשצ'יאן (موزه فرشچیان) - המבנה שימש בעבר את עצמת דוולתשאהי, אשתו הרביעית של רזא שאה
מוזיאון הצבא (موزه نظامی)
גלריה

הארמון הירוק
הארמון הלבן
מוצג במוזיאון הצבא
חזית המוזיאון לאמנויות
שער כניסה למתחם
תיאורי המיתולוגיה הפרסית בארמון הלבן
פסל ארש הקשת
ראו גם

מתחם ארמונות ניאווראן
שושלת פהלווי
אדריכלות איראנית
הערות שוליים

↑  Collins, N.W. (2021). Grey wars : a contemporary history of U.S. special operations. New Haven. ISBN 978-0-300-25834-9. OCLC 1255527666.
↑  תיעוד ראשון: זה המבנה בטהרן שבו חוסל הנייה, באתר ישראל היום, 31 ביולי 2024
↑  "Mir-Emad Calligraphy Museum", 28 December 2019.
↑  Farshchian Museum in Sa’dabad Complex, 06 August 2020.
נואה רמישווילי

נוֹאֶה רַמישווילי (בגאורגית: ნოე რამიშვილი‏; 1881 - 7 בדצמבר 1930) היה פוליטיקאי גאורגי ואחד ממנהיגי המנשביקים ומנהיג מפלגת הפועלים הרוסית הסוציאל-דמוקרטית (РСДРП) היה ידוע גם בשם העט שלו "פיוטר" ו"סמיונוב נ".
ביוגרפיה

רמישווילי היה בנו של בעל קרקעות קטן. הוא נולד בשנת 1881, והצטרף למפלגת העבודה הרוסית הסוציאל-דמוקרטית בשנת 1902 והפך, תוך זמן קצר, לדובר בולט של המנשביקים. בשנת 1907 הוא החליף את נואה ז'ורדניה בתפקיד ראש המפלגה. בשנת 1917, לאחר מהפכת אוקטובר, הוא הפך לאחד ממנהיגי הסובייט הלאומי הגאורגי. ב-22 באפריל 1918 מונה לשר הפנים של הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר הקווקז, הפדרציה העצמאית של גאורגיה, ארמניה ואזרבייג'ן.
ב-26 במאי 1918 הפכה גאורגיה למדינה עצמאית - הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה. רמישווילי נבחר לראש הממשלה (למעשה ראש המועצה הלאומית), והוחלף ב-24 ביוני של אותה שנה, על ידי מקורבו, נואה ז'ורדניה. בממשלה החדשה הוא קיבל את תפקיד שר הפנים. החל משנת 1919 החזיק, בעת ובעונה אחת, בתפקיד שר ההשכלה ושר ההגנה. האופוזיציה הגאורגית מתחה עליו ביקורת על תגובתו הנוקשה לתסיסת האיכרים של 1918-1919. בכך תרם תרומה נכבדת במניעת המרידות התכופות של הבולשביקים. בפברואר-מרץ 1921, לאחר פלישת הצבא האדום לגאורגיה, היגר לצרפת, אך לא חדל ממאמציו לערעור השלטון הבולשביקי. הוא תמך בהתקוממות הגאורגית של אוגוסט 1924, שהסתיימה ללא הצלחה ולוותה בדיכוי ורדיפה של האצילים והמשכילים הגאורגים.
רמישווילי היה אחד מהמנהיגים הבולטים שתמכו בפרומתיזם של פולין נגד ברית המועצות, ואולי אף המקדם הראשי שלה. הקבוצה הגאורגית, שמקורה במהגרים הגאורגים בפולין, הייתה הפעילה ביותר מבין התנועות שנתמכו על ידי פילסודסקי. ב-7 בדצמבר 1930 נהרג בפריז על ידי מתנקש בולשביקי וככל הנראה פעילותו זו הייתה הגורם לכך.
לקריאה נוספת

רולנד גריגור סאני, יצירת האומה הגאורגית, באנגלית, מסת"ב 0253209153. הפרקים "רבולוציה ורפובליקה" ו"גאורגיה הבולשביקית" עמ' 185-259
אקקי רמישווילי, הטעויות שלנו, באנגלית וצרפתית
הערות שוליים

↑  בעברית ניתן לתרגם את השם "נואה" כ"נח"
↑  מפלגת הפועלים הרוסית הסוציאל-דמוקרטית (Демократи́ческая Рабо́чая Па́ртия-РСДРП) - מפלגה סוציאליסטית מהפכנית רוסית שנוסדה בשנת 1898 במניסק שאיחדה בתוכה מספר ארגוני מהפכה.
↑  נואה ז'ורדניה נבחר בוועידת סטוקהולם למנהיג המפלגה בשנת 1906 ואילו רמישווילי החליף אותו שנה לאחר מכן, בשנת 1907, בקונגרס החמישי של המפלגה. ראו בספרם של אדית רוגובין פרנקל וג'ונתן פרנקל, מהפכה ברוסיה: הערכה מחדש של 1917, עמ' 266, באנגלית, מסת"ב 0521405858
↑  פרומתיזם (על שם הטיטאן היווני פרומתאוס) הייתה תוכנית של יוזף פילסודסקי שמטרתה לפרק את האימפריה הרוסית, ולאחר מכן את ברית המועצות, למרכיביה האתניים
↑  חוקרים מסוימים תולים את הסיבה, להתנקשות ברמישווילי בעימות האידאולוגי בינו ובין סטלין, בדיונים שנערכו בוועידה הסוציאל-דמוקרטית בבתומי בשנת 1906. ועידת הגולים הגאורגים ב-11 באוגוסט 1930, יחד עם החששות מהפרומיתזם היוו את הקטליזטור להתנקשות. ראו זאזא ג'ר'ארקווה, 11.8.2005, ירייה בפריז, Georgia Today, אנגלית
↑  דר. אקקי רמישווילי הוא בנו של נואה רמישווילי. הוא נולד בטביליסי ב-9 בינואר 1916, ונפטר ב-29 בדצמבר 1999. הוא שימש שר ברפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, בתקופה זו ייסד את אוניברסיטת טביליסי. עם פלישת הצבא האדום לגאורגיה, גלה מארצו יחד עם אביו. על ספרו ראו: מרגרט שאקארשווילי, "הטעויות שלנו - זכרונותיו של מהגר גאורגי", באנגלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1060534878  ISNI: 0000 0000 3635 9462  LCCN: n2007048042  SUDOC: 192195506  VIAF: 58531647   WorldCat (עם VIAF): 58531647
ניקולס פנל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בנובמבר 1938 בריקסהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  22 בפברואר 1995 (בגיל 56) סטרטפורד, קנדה 
 שם לידה:  ניקולס פולט קרוקר פנל
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1960)  Allhallows College 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולס פנל (באנגלית: Nicholas Pennell;‏ 19 בנובמבר 1938 - 22 בפברואר 1995) היה שחקן אנגלי, שהופיע בקולנוע ובטלוויזיה בשנות השישים של המאה העשרים. פנל היגר לסטרטפורד באונטריו שבקנדה שם היה תומך נאמן של פסטיבל סטרטפורד.
ביוגרפיה

פנל נולד בבריקסהם שבמחוז דבון באנגליה. הוא למד באולהאלוס קולג' בעיר ליים רג'יס. את הכשרתו המקצועית רכש באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). אחר כך החל להופיע בתיאטרון רפרטוארי. בטלוויזיה שיחק בסדרות "המלאך", "The Flaxton Boys", "ההגדה לבית פורסייט" בתפקיד מייקל מונט, ובשישה פרקים בסדרה "דוקטור הו" בסיפור בשם "Colony in Space".
בקולנוע הופיע פנל בתפקיד בדפורד בסרט "איזדורה" (1968), ובסרט "Only When I Larf" בתפקיד ספנסר. ב-1969 גילם טייס בחיל האוויר המלכותי בסרט "הקרב על בריטניה". ב-1971 שיחק בתפקיד ג'וליאן בסרט "Mr. Forbush and the Penguins".
ב-1972 הצטרף פנל ללהקת התיאטרון של פסטיבל סטרטפורד. בעונה הראשונה שיחק בתפקיד אורלנדו במחזה "כטוב בעיניכם" לצדה של קרול שלי שגילמה את רוזלינד. בשנה לאחר מכן חזר לככב בתפקיד פריקלס בהפקה של 1973 בעיצובו של לזלי הארי ובבימויו של ג'ין גסקון.
כשרובין פיליפס מונה למנהל אמנותי ב-1975, הוא מצא שם פנים מוכרות. השניים עבדו יחד בסרט הטלוויזיה "דייוויד קופרפילד" משנת 1969, ופיליפס הופיע גם בסדרה "ההגדה לבית פורסייט". פיליפס גייס את פנל ללהקתו הצעירה ובה הופיע במחזה "קומדיה של טעויות" וב"שני אדונים מוורונה". ב-1976 שיחק פנל במחזות "המלט" ו"הסערה".
פנל היה חבר בולט בלהקה ומלא התלהבות מהפסטיבל. משחק במחזות שייקספירים הפך לייעוד שלו. ב-24 עונות הוא הופיע במגוון רחב של תפקידים החל מסטפנו במחזה "הסערה", יאגו, ריצ'רד השני, השוטה במחזה "המלך ליר", ססון במחזה "Not About Heroes" וכלה במלך ג'ון.
DVD בהשתתפותו של פנל עם המחזה "הלילה השנים עשר" (1986) מאת שייקספיר, יצא לאור בהוצאת CBC Home Video. הדיסק מבוסס על הפקה משנת 1985 של פסטיבל שייקספיר סטרטפורד.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פנל נפטר ב-22 בפברואר 1995 מסרטן הלימפה בגיל 56.
מעט ידוע על חייו הפרטיים פרט להיותו הומוסקסואל. ב-2005 פורסמה ביוגרפיה שלו מאת מרי ז. מהאר.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 |  | BBC Sunday-Night Play | מרטין סטיל | בפרק "Aren't We All" |
| 1963 |  | Emergency-Ward 10 | בן בארנס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1962–1963 | המפקח מגרה | Maigret | פייר אי קלינש / ז'וליאן | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1964 |  | Detective | הוסקינס | בפרק "The Moving Toyshop" |
| 1963–1964 |  | ITV Play of the Week | תפקידים שונים | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 1964 |  | The Indian Tales of Rudyard Kipling | קפטן מרטין / לוטננט מרטין | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1963–1964 | המלאך | The Saint | רובינס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1964 |  | House of Glass | טוראי הנרי | סרט טלוויזיה |
| 1964–1965 | האחים קרמזוב | The Brothers Karamazov | אליושה קרמזוב | מיני-סדרה |
| 1965 | בין שתי ערים | A Tale of Two Cities | צ'ארלס דארני | סדרת טלוויזיה |
| 1966 |  | The Liars | איש צעיר | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1966 |  | Dr. Finlay's Casebook | רוברט סינקלר | בפרק "Kate and Robert" |
| 1966 |  | BBC Play of the Month | לוטננט ניקול | בפרק "The Devil's Eggshell" |
| 1964–1966 |  | Theatre 625 | תפקידים שונים | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 1966 | האישה בלבן | The Woman in White | וולטר הרטרייט | מיני-סדרה |
| 1967 | ההגדה לבית פורסייט | The Forsyte Saga | מייקל מונט | סדרת טלוויזיה |
| 1967 |  | Escape | קורטנר | בפרק "A Bad Risk" |
| 1968 |  | Only When I Larf | ספנסר |  |
| 1968 |  | ITV Playhouse | אצ'רסון | בפרק "Neutral Ground" |
| 1968 | איזדורה | Isadora | בדפורד |  |
| 1969 | הקרב על בריטניה | Battle of Britain | סיימון |  |
| 1969 |  | Who-Dun-It | ד"ר פרדי המילטון | בפרק "Crime at the Panto" |
| 1970 | דייוויד קופרפילד | David Copperfield | תומאס טרדלס |  |
| 1970 |  | ITV Sunday Night Theatre | גורדון וייטהאוס | בפרק "Dangerous Corner" |
| 1970 |  | The Doctors | רוי סטיוארט | סדרת טלוויזיה |
| 1970 | תיאטרון הכורסה | Armchair Theatre | גריים | בפרק "Poor Mother" |
| 1970 |  | The Main Chance | ג'רמי אפג'ון | בפרק "The Lady Who Went Too Far" |
| 1971 | דוקטור הו | Doctor Who | וינטון | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 1971 |  | The Flaxton Boys | הכומר אלברמרל דובסון פרטרידג' | סדרת טלוויזיה |
| 1971 |  | Cry of the Penguins | ג'וליאן |  |
| 1973 |  | Full House | דייוויד | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1983 | הסערה | The Tempest | סטפנו | סרט טלוויזיה |
| 1983 | כטוב בעיניכם | As You Like It | ז'אק | סרט טלוויזיה |
| 1989 | קומדיה של טעויות | The Comedy of Errors | אגאון | סרט טלוויזיה |
| 1994 |  | Satie and Suzanne | אריק סאטי |  |
הערות שוליים

↑  Keith Garebian, Book Review: "Actor Nicholas Pennell" by Mary Z. Maher.
↑  Mary Z. Maher, Actor Nicholas Pennell: Risking Enchantment (Baltimore, Maryland: PublishAmerica, 2005), ISBN 1-4137-3808-7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb140711507 (data)  GND: 1048463621  ISNI: 0000 0000 0923 8761  LCCN: n99005561  SNAC: w6vm759j  VIAF: 17428051   WorldCat (עם VIAF): 17428051
נבחרת ישראל בקריקט

נבחרת ישראל בקריקט מייצגת את ישראל בתחרויות קריקט שונות ברחבי העולם. למרות מיקומה של ישראל במזרח התיכון וביבשת אסיה, מתחרה הנבחרת בליגה האירופאית. כיום הנבחרת ממוקמת במקום ה-66 בעולם.
היסטוריה

משחק הקריקט "יובא" לארץ ישראל, לפני קום המדינה במהלך שנות המנדט הבריטי. הליגה המקומית בישראל נוסדה באופן רשמי בשנת 1956, והובילה ליצירת איגוד הקריקט הישראלי בשנת 1968. ישראל חברה באיגוד הקריקט העולמי מאז שנת 1974, והמשחק הבינלאומי הראשון של הנבחרת התקיים בשנת 1979. משנת 2000 הנבחרת משחקת בדרג ב' באליפות אירופה. בשנת 2006 שיחקה הנבחרת הישראלית באליפות אירופה, ונתקלה במחאות רבות כנגד מלחמת לבנון השנייה. בנובמבר 2007 אירחה ישראל לראשונה משחק בינלאומי, ונבחרת ישראל הפסידה בו מול נבחרת קרואטיה.
דירוגים והישגים לאורך השנים > אליפות העולם

1979 – סיבוב ראשון
1982 – סיבוב ראשון
1986 – סיבוב ראשון
1997 – מקום 21
2001 – סיבוב ראשון
2005 – לא העפילה
דירוגים והישגים לאורך השנים > אליפות אירופה

1996 – מקום 8
1998 – מקום 9
2000 – מקום 5 (בדרג ב')
2002 – מקום 4 (דרג ב')
2004 – מקום 6 (דרג ב')
2006 – מקום 7 (דרג ב')
2009 – מקום ראשון (דרג ג')
2010 – מקום 5 (דרג ב')
נישואים ברשות הפלסטינית

נישואים ברשות הפלסטינית נערכים על פי חוקי הדת של בני הזוג, ועל פי אזור המגורים. פלסטינים בכל שטחי הרשות, כולל רצועת עזה, כפופים לחוקי הרשות הפלסטינית.
דיני משפחה ברשות הפלסטינית נקבעים באופן הבא:
על הפלסטינים בשטחי B ו-A ביהודה והשומרון חלים דיני המשפחה של החוק הירדני מ-1976.
ברצועת עזה חלים דיני המשפחה המצריים שחוקקו בתקופת הממשל הצבאי המצרי ברצועת עזה.
קהילות נוצריות בשטחים הפלסטיניים נוהגות על פי דיני המשפחה של הכנסייה הנוצרית, האוסרים על פוליגמיה. לכל עדה נוצרית יש בית דין המוסמך לדון בענייני נישואים וגירושים.
בכל דיני המשפחה לעיל לא קיימת אפשרות לערוך נישואים אזרחיים או נישואים בין-דתיים שיהיו מוכרים על ידי החוק.[דרוש מקור][דרושה הבהרה]
חוקי הנישואים למוסלמים ברשות הפלסטינית נקבעו על פי האסכולה החנפית, המתירה במפורש פוליגיניה (נישואים של גבר למספר נשים). עם זאת, אישה יכולה לציין בחוזה הנישואים שהיא איננה מתירה לבעלה לשאת נשים נוספות במהלך נישואיהם. אם הבעל נושא אישה נוספת בניגוד לחוזה הנישואים, האישה רשאית לעתור לגירושים. על פי חוקי האסלאם, גבר הנשוי למספר נשים חייב לשתף את כל נשותיו באופן שוויוני, ולספק לכל אישה מגורים בנפרד. כמו כן, גבר חייב להכריז על מצבו המשפחתי במעמד הנישואים.
פוליאנדריה (נישואים של אישה למספר גברים) אסורה על פי חוקי האסלאם.
ברצועת עזה, החוק המצרי שחוקק בתקופת הממשל הצבאי התיר נישואים לנשים מגיל 9 ולגברים מגיל 12. הקאדי הפלסטיני הראשי הוציא ב-1995 החלטה מנהלית עדכנית, לפיה מותר לנשים להינשא מגיל 15 ולגברים מגיל 16, כמו בחוק הירדני. כל הגילאים מחושבים על פי לוח השנה המוסלמי.
הרשות הפלסטינית מנסה בשנים האחרונות לגבש חוקי מעמד אישי עדכניים.
ראו גם

נישואים בישראל
דיני משפחה בישראל
לקריאה נוספת

הצעה לחוק נישואים פלסטיני (באנגלית)
נעורים בקצב מהיר

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  איימי הקרלינג 
 הופק בידי:  ארט לינסון, Irving Azoff 
 תסריט:  קמרון קרואו 
 עריכה:  אריק ג'נקינס 
 שחקנים ראשיים:  שון פן (Jeff Spicoli) ניקולס קייג' (Brad's bud) Pamela Springsteen Kelli Maroney לנה קלארקסון Blair Tefkin ג'יימס רוסו האלי טוד מרטין ברסט סטיוארט קורנפלד Scott Thomson אמנדה ויס אריק סטולץ וינסנט שיאבלי פיבי קייטס ג'אדג ריינהולד ג'ניפר ג'ייסון לי Steven M. Martin בריאן בקר ריי ולסטון רוברט רומנוס אנתוני אדוארדס פורסט ויטאקר D.W. Brown 
 מוזיקה:  ג'ון בונהם 
 צילום:  מתיו פ' לאונטי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 באוגוסט 1982 
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט נעורים, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט קומדיה, סיפור התבגרות, סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   fasttimesatridgemonthigh
 דף הסרט ב־IMDb
 
נעורים בקצב מהיר (באנגלית: Fast Times at Ridgemont High) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1982 בבימויה של איימי הקרלינג.
תקציר העלילה

העלילה מתרחשת בבית ספר תיכון בדרום קליפורניה בשנות ה-80. הסרט עוקב אחר קבוצה של דמויות מגוונות כשהן מנווטות את העליות והמורדות של חיי העשרה. סטייסי (בגילומה של ג'ניפר ג'ייסון לי) היא תלמידה תמימה וסקרנית שהרדיפה שלה אחר אהבה וחקר מיני מניעה את התפתחותה לאורך הסרט. לינדה (בגילומה של פיבי קייטס) היא החברה הכי טובה של סטייסי, והיא מספקת לה הדרכה ותמיכה לאורך כל המסע. ג'ף ספיקולי (בגילומו של שון פן) הוא תלמיד חסר דאגות ונינוח שמתנגש תדיר עם המורה הקפדני שלו להיסטוריה, מר האנד (בגילומו של ריי וולסטון), ויוצר רגעים קומיים בסרט. ראט (בגילומו של בריאן בקר) הוא תלמיד ביישן וחסר ניסיון שעובד כסדרן בקניון ומבקש עצות מחברו הערמומי הבטוח יותר, מייק דיימון (בגילומו של רוברט רומנוס) שעומד לידו ומספסר בכרטיסים. בראד (בגילומו של ג'אדג' ריינהולד) הוא אחיה הגדול של סטייסי, תלמיד פופולרי שנאבק בעבודתו ובקשר הלא מספק שלו עם חברתו, ליסה (אמנדה ויס).
הסרט מתאר את אתגרי המעבר לבגרות, הרדיפה אחר אהבה וניסיון מיני והלחץ של בית הספר.
בסרט השתתפו בתפקידים קטנים מספר שחקנים שהפכו מאוחר יותר לכוכבים, כולל ניקולס קייג', פורסט ויטאקר, אריק סטולץ, ואנתוני אדוארדס. בין השחקנים שמשחקים בסרט - שון פן, ויטאקר וקייג', זכו בהמשך הקריירה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, כאשר פן קיבל פעמיים את פרס אוסקר בקטגוריה זו.
משפט סימסון

הדגמה למשפט סימסון. ישר סימסון צבוע באדום.
משפט סימסון הוא משפט גאומטרי הקובע כי:
בתמונה, הנקודה P נמצאת על היקף המעגל החוסם את המשולש ABC. היטלי הנקודה על הצלעות AB, AC, BC מסומנים ב N, L, M בהתאמה (כלומר מתקיים  PN\perp AB,PL\perp AC,PM\perp BC) נמצאים על ישר אחד (צבוע באדום).
חלק נוסף של המשפט קובע כי שיקופי הנקודה P ביחס לישרים AB, AC, BC נמצאים על ישר אחד עם מפגש הגבהים של המשולש ABC.
המשפט ההפוך נכון גם הוא: אם נתון משולש ונקודה כך שהיטלי הנקודה על צלעות המשולש נמצאות על ישר אחד, אזי הנקודה הזאת המצאת על היקף המעגל החוסם את המשולש.
משפט סימסון שקול למשפט תלמי (כלומר, כל אחד מהם גורר את השני) ועל כן מספיק להוכיח את אחד מהם על מנת להוכיח את השני.
נעיאל

נחלות שבטי ישראל
נְעִיאֵל הייתה עיר מקראית בנחלת שבט אשר, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.
העיר נזכרת בתיאור גבול נחלת שבט אשר בספר יהושע: ”וְשָׁב מִזְרַח הַשֶּׁמֶשׁ בֵּית דָּגֹן וּפָגַע בִּזְבֻלוּן וּבְגֵי יִפְתַּח אֵל צָפוֹנָה בֵּית הָעֵמֶק וּנְעִיאֵל וְיָצָא אֶל כָּבוּל מִשְּׂמֹאל”.
במאה ה-19 זיהה החוקר קלוד קונדר את העיר הקדומה עם חורבה הקרויה ח'רבת יעניין, הנמצאת כשלושה קילומטר מצפון לכפר כאבול (הוא "כבול" המקראית והתלמודית), והאתר מופיע במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל.
בסקר ארכאולוגי שנערך במקום נמצאו שרידים מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ז.
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ה', עמ' 888-887.
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ה', עמ' 888.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נוזל בין-תאי

| --- | --- |
 שיוך:  נוזל חוץ-תאי, transudate, ישות אנטומית מסוימת 
 מזהים
 FMA:  9673 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0162367 
 
נוזל בין-תאי (או נוזל הרקמה) הוא נוזל מחוץ לכלי הדם ומחוץ לתאים העוזר להעברת חומרים וליצירת סביבה נוזלית מחוץ לתא.
לאדם בוגר יש 11 ליטרים של נוזל בין תאי, בממוצע, העוזרים להזנה וניקוי הפרשות.
הנוזל הבין-תאי דומה מאוד לפלסמה בדם.
נוזל בין-תאי נוצר כאשר הלחץ ההידרוסטטי מהלב גורם להעברת הפלסמה מכלי הדם החוצה, לבין התאים.
נוזל בין-תאי מוסר כאשר הלחץ האוסמוטי גדול מהלחץ ההידרוסטטי. לחץ אוסמוטי נוצר על ידי חלבון המופרש בפלסמה הנקרא אלבומין. האלבומין גורם לשינוי בריכוז המומסים בדם וכך גורם להחזרה של הנוזל הבין-תאי לכלי הדם.
נמר מערות

| נמר מערות> תקופה |
| --- | --- |
פליסטוקן, כ-600–11 אלף שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: פנתר
מין:: נמר
תת־מין:: נמר מערות
שם מדעי
 Panthera pardus spelaea

נמר מערות הקרוי גם נמר פליסטוקני או נמר עידן הקרח האירופי (שם מדעי: Panthera pardus spelaea) הוא תת-מין קדום של נמר שחי ברחבי אירופה, בתקופת הפליסטוקן. בגודלו הוא דמה לנמר מודרני והוא חי מלפני 600,000-11,000 שנה.
תיאור

נראה שנמר המערות דמה במראהו ובפרווה לנמר שלג או לנמר פרסי. גולגולת הנמר הייתה בינונית-ארוכה ומאפייניה קרובים לנמר פרסי. כמה מהתיאורים נמצאו במערת שובה, צרפת ומראים שנמר המערות דמה לנמר מודרני. עם זאת, לא ברור אם חברבורות הנמר היו גדולות בדומה לנמרים החיים כיום. בניגוד לנמר מודרני, בטן הנמר הייתה בהירה ללא כתמים. שרידי נמרים באירופה מעידים כי נמרים שחיו באזורים קרים יותר גדולים יותר מנמרים שחיו באזורים חמים. בדומה לנמרים אחרים, גם אצל נמרי המערות היה דימורפיזם מיני, שכן הזכר היה גדול מהנקבה.
תפוצה

שרידים של נמרי מערות נחפרו ונמצאו בשווייץ, בריטניה, גרמניה, צרפת, ספרד, פולין, איטליה, קרואטיה, בוסניה והרצגובינה ואוקראינה.
השרידים הקדומים ביותר נמצאו באתר האכיאולוגי Grotte du Vallonnet בצרפת ובגרמניה והם מתוארכים ל-600,000 שנה, בתקופת הפליסטוקן מוקדם. שלד שלם של נמר מערות נמצא במערת Vjetrenica Cave, בוסניה והרצגובינה. בנוסף לשלד הנמר, אותרו גם ארבעה שרידי נמר נוספים והם מתוארכים ל-37,000-29,000. במערת שובה שבצרפת אותרו ציורי מערות של נמרים בני 37,500 שנה. השרידים המאוחרים ביותר של נמרים ברחבי אירופה נמצאו בקרואטיה והם מתוארכים ל-24,000 שנה. בגרמניה שרידים צעירים יותר של נמרי מערות תוארכו ל-11,000 שנה.
שרידי נמרים שתוארכו לתקופת ההולוקן נמצאו בספרד, איטליה ובחבל הבלקן. השרידים הצעירים ביותר של נמרים אירופיים נמצאו באוקראינה והם מתוארכים ל-2,000 שנה. בנוסף, נתגלו שרידים נוספים במערב יוון ובהרי הקרפטים. שרידים אחרים של הנמר אותרו באולביה, אוקראינה. שרידים צעירים יותר באולביה עשויים להיות נמרים שהובאו מאסיה הקטנה וחיו בשבי. אולביה אז הייתה מושבה יוונית בתקופה אליה הובאו הנמרים.
שרידים של נמרי מערות נמצאו לעיתים במערות, שם כנראה חיפשו מקום למחסה או שהחביאו את טרפם. לפי הממצאים, נמרי המערות העדיפו בעיקר מערות קטנות. ככל הנראה, מכיוון שמערות גדולות נשלטו על ידי טורפים גדולים יותר (כמו אריה מערות ודוב מערות). במערות קדומות באירופה אותרו יותר שרידי אריה מערות מאשר נמרי מערות, ולרוב שרידיהם במערות מיוחסים לשרידים של פרטים בוגרים. דבר שמרמז כי נמרי המערות לא גידלו את גוריהם במערות. עם זאת, נמצאו נמרי מערות במערות גדולות ובשקעים עמוקים, כמו במערת Zoolithen Cave שבגרמניה. ייתכן שתזונתו של נמר המערות דמתה לזו נמר השלג, והם צדו בעיקר חזירי בר, יעלים ואיילים. סביר להניח שנמר המערות היה נוהג לצוד דובים במהלך תרדמה במאורותיהם. באזורים קרים, נמרי המערות שכנו בעיקר ביערות הרריים, אלפיניים ובהרים מעל קו העצים, אך יש עדויות לכך שנמרי מערות חיו גם באזורים פתוחים, כגון ערבות.
נאוטילוס (צוללת, 1800)

דגם של הצוללת במוזיאון הימי בשרבור
רכיכה ימית ממשפחת הנאוטילוסיים
נָאוּטִילוּס (באנגלית: Nautilus) הייתה צוללת ניסיונית לשימוש צבאי שתוכננה ונבנתה על ידי הממציא האמריקאי רוברט פולטון ונוסתה לראשונה בצרפת ב-1800. אומנם קדמו לה הצוללת הנסיונית של קוֹרְנֵלִיס דְּרֶבֶּל (אנ') מ-1620 וה"צָב" של דייוויד בושנל מ-1775, אך "נאוטילוס" נחשבת לעיתים לצוללת הצבאית השימושית הראשונה בהיסטוריה, מאחר שהצליחה בצלילת הניסוי שלה להצמיד מטען אבק שריפה לתחתית של אוניית מפרשים ולהטביעה. פולטון ניסה לשכנע את הצרפתים ואחר כך את הבריטים לבנות צוללת כדוגמת "נאוטילוס" לפי תכנונו, אך מאמציו נכשלו והוא לא הוסיף עוד לעסוק בצוללות עד סוף ימיו.
על שמה נקראו לימים הצוללת של קפטן נמו בספרו של ז'ול ורן "20,000 מיל מתחת למים" והצוללת הגרעינית הראשונה בעולם, שנבנתה על ידי צי ארצות הברית.