ג'ים גילמור
מושל וירג'יניה

ב-1997 התמודד גילמור בבחירות למשרת מושל וירג'יניה מול מועמד הדמוקרטים, סגן המושל דון בייר, ומול מועמדת המפלגה הרפורמיסטית, סו האריס דבוש, כדי להחליף את המושל היוצא ג'ורג' אלן. את מסע הבחירות שלו ניהל גילמור על בסיס הבטחה כפולה להוספת 4,000 משרות הוראה בבתי הספר הציבוריים, וביטול מדורג של מס הרכוש האישי על כלי רכב בווירג'יניה. בבחירות הכלליות ניצח גילמור לאחר שזכה ב-56 אחוזים מהקולות מול 43 האחוזים של בייר.
בשנת כהונתו הראשונה כמושל, קידם גילמור את הביטול המדורג של מס הרכוש על כלי רכב, שבסופו של דבר עבר כחוק באספה הכללית של וירג'יניה שהייתה בשליטת הדמוקרטים. על פי החוק, הופחת המס על כל כלי הרכב בערך של פחות מ-1,000 דולר, ובהדרגה הופחת לכלי רכב בערך שמעל 1,000 דולר מ-12.5 אחוזים ב-1998 ועד 100 אחוזים ב-2002. החל מ-2001, חל מיתון בכלכלת וירג'יניה וההכנסות ממיסים הצטמצמו. בנוסף לשפל בכלכלה הלאומית באותה שנה, הושפעה הכלכלה של צפון וירג'יניה באופן משמעותי לאחר פיגועי 11 בספטמבר, בהם הותקף הפנטגון בין השאר, ועקב כך נסגר נמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל למשך 23 ימים. על אף המיתון הכלכלי, עמד גילמור על קיום השלב שתוכנן לאותה שנה להפחתת מס הרכוש על כלי רכב. הוא חתם על צו מושל, שאושר באספה הכללית, להפחתת הוצאות המדינה על ידי כל סוכנויות הממשל, למעט החינוך, כדי לשמור על תקציב המדינה מאוזן במהלך השפל הכלכלי. הדמוקרטים מתחו ביקורת על הפחתת ההוצאות ועל הקיצוץ במס על כלי הרכב. על פי הוושינגטון פוסט, "הפוליטיקאים של וירג'יניה נאבקו כדי לאזן את ההקלה במיסוי על כלי הרכב כנגד הדרישות של השירותים הציבוריים". כשסיים גילמור את כהונתו בינואר 2002, ירד היקף הכספים ב"קרן ליום גשום", או קרן יציבות ההכנסות, ל-900 מיליון דולר.
באפריל 1998 קיים גילמור את נסיעתו הראשונה כמושל אל מחוץ לגבולות ארצות הברית לגרמניה יחד עם מזכיר הסחר שלו, בארי דובאל. הם שאפו להרחיב את היקף המשרות וההשקעות עם חברות גרמניות שבאותו זמן היו מושקעות בווירג'יניה בהיקף של 2 מיליארד דולר ו-10,000 משרות. במהלך תקופת כהונתו, התמקד גילמור ביצירת משרות באמצעות הובלת כמה משלחות סחר ל דרום אמריקה ב-1999 (ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה); אסיה ב-2000 (יפן, קוריאה הדרומית וטאיוואן); ומשלחת שנייה לאירופה ב-2001 (גרמניה, הממלכה המאוחדת ואירלנד). לאחר תום כהונתו נסע גילמור גם לפקיסטן, אוסטרליה ולפרו. הוא גם ביקר בישראל בעת כהונתו כתובע הכללי של וירג'יניה בראשית שנות ה-90.
ממשל גילמור יישם רפורמות לתקני למידה חדשים בבתי הספר הציבוריים של וירג'יניה. תקני הלמידה קבעו תוכנית לימודים אחידה במתמטיקה, מדעים, אנגלית ומדעי החברה, והגדירה מבחנים בסוף כיתה ג', ה' וח', וכן בסיום בית הספר התיכון, כדי להעריך את הישגי התלמידים. במהלך כהונתו של גילמור כמושל, עלו ציוני תלמידי בתי הספר הציבוריים על פי תוצאות מבחנים אלו.
ב-1999 הציע גילמור חוק שעליו הוא חתם עם קבלתו, להפחתת שכר הלימוד בקולג'ים הציבוריים והאוניברסיטאות ב-20 אחוזים. הוא גם מינה ועדה בנוגע לחינוך הגבוה שחקרה את אופן האחריות והשליטה של מוסדות החינוך הגבוה. הוועדה הגישה את התוכנית הראשונה לרגולציה מבוזרת וסמכות מנהלית לכמה מהאוניברסיטאות בתמורה להסכמים על מטרות בהישגי המוסדות.
גילמור גם חתם על החוק הראשון של וירג'יניה לציון יום מרטין לותר קינג, שבו אוזכרו באותו יום רוברט אדוארד לי, תומאס ג'ונתן ג'קסון ומרטין לותר קינג. גילמור ורעייתו אירחו בקבלת פנים היסטורית במעון המושל את קורטה סקוט קינג, והכריזו על שותפות טכנולוגית בין וירג'יניה לבין מרכז קינג לאי-אלימות. גילמור גם הציע ודאג למימון השביל ההיסטורי האפרו-אמריקאי בווירג'יניה וקרא למועצת החינוך המדינתית לכלול מגוון רחב של דמויות היסטוריות בתוכנית הלימודים המדינתית ללימודי חברה. רמות הציונים במהלך תקופת ממשלו של גילמור הצביעו על צמצום פער ההישגים בין התלמידים הלבנים לבין התלמידים מקבוצות המיעוט. גילמור הגדיל באופן משמעותי את המימון לשתיים מהאוניברסיטאות ההיסטוריות השחורות של וירג'יניה, אוניברסיטת המדינה נורפוק ואוניברסיטת המדינה של וירג'יניה.
גילמור יצר את תפקיד מזכיר הטכנולוגיה, הראשון בסוגו בכל מדינות ארצות הברית, שהראשון שכיהן בה היה דונלד אפסון. יחד הם הקימו את ועדת הטכנולוגיה המדינתית, וגילמור חתם על החוק הראשון מסוגו בכל ארצות הברית לקיום מדיניות אינטרנט מדינתית כוללת.
במהלך תקופת כהונתו של גילמור כמושל, הוצאו להורג 37 איש בווירג'יניה. לאחד מהנידונים למוות העניק גילמור חנינה על סמך מחלת נפש. במקרה אחר שזכה לפרסום רחב, הוא חנן את ארל וושינגטון, נידון למוות לשעבר, לאחר שבוצעו בדיקות DNA. גילמור גם הורה על עריכת בדיקות DNA במקרה של דרק רוקו במבי, שאישרו את אשמתו ובעקבות כך הוא הוצא להורג.
כמושל, חתם גילמור על חוק להמתנה של 24 שעות והסכמה במודע של נשים המבקשות לבצע הפלה מלאכותית, וכן איסור על הפלה חלקית בלידה. עוד בכהונתו כתובע הכללי הוא עסק בחוק בנוגע להפלות של קטינות. הוא הגדיל את המימון לשירותי האימוץ, וגם חתם על חוק לאיסור שיבוט בני אדם. ב-1998 פנה גילמור לבית משפט כדי לנסות למנוע את ניתוקו מצינורות ההזנה של קורבן תאונת הדרכים, העיתונאי לשעבר יו פין, שהיה במצב של צמח במשך כמה שנים. גילמור הפסיד בעתירה על סמך הטיעון שניתוק צינורית ההזנה אינו הסרה של מערכת תמיכת חיים מלאכותית מכיוון שהיא גורמת לרעב של אדם חולה שלא מסוגל להאכיל את עצמו, ופין הורשה למות על פי רצונו כפי שהביע אותו בפני בני משפחתו. הוא חתם על הוראות רפואיות מקדימות עוד לפני התאונה.
בחוקת וירג'יניה קיימת הגבלת כהונה שלא מאפשרת למושלי המדינה לכהן ביותר מתקופת כהונה אחת רצופה, כך שב-2001 לא התמודד גילמור בבחירות למשרת המושל. אחריו כיהן כמושל הדמוקרט מארק וורנר, שהושבע לתפקידו בתחילת 2002.