stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוקי הגזע האיטלקיים
הערות שוליים

↑  Shinn, Christopher A. (2019). "Inside the Italian Empire: Colonial Africa, Race Wars, and the 'Southern Question'".  In Kirkland, Ewan (ed.). Shades of Whiteness. [Leiden and Boston: Brill Publishers. pp. 35–51. doi:10.1163/9781848883833_005. ISBN 978-1-84888-383-3.
↑  Gentile, Emilio (2004). "Fascism in Power: The Totalitarian Experiment".  In Griffin, Roger; Feldman, Matthew (eds.). Fascism: Critical Concepts in Political Science. Vol. IV (1st ed.). London and New York: Routledge. pp. 44–45. ISBN 9780415290159.
↑  Negash, Tekeste (1997). "Introduction: The legacy of Italian colonialism". Eritrea and Ethiopia: The Federal Experience. Uppsala: Nordiska Afrikainstitutet. pp. 13–17. ISBN 978-91-7106-406-6. OCLC 1122565258.
↑  Giovanni Sale (2009). Le leggi razziali in Italia e il Vaticano. Editoriale Jaca Book. p. 72. ISBN 9788816409071.
↑  Philip Morgan (10 בנובמבר 2003). Italian Fascism, 1915-1945. Palgrave Macmillan. p. 202. ISBN 978-0-230-80267-4. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Davide Rodogno (3 באוגוסט 2006). Fascism's European Empire: Italian Occupation During the Second World War. Cambridge University Press. p. 65. ISBN 978-0-521-84515-1. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Claudio G. Segrè. Italo Balbo: A Fascist Life. Berkeley and Los Angeles: University of California Press, 1999. p. 346. מסת"ב 978-0520071995
↑  Joshua D. Zimmerman, Jews in Italy Under Fascist and Nazi Rule, 1922-1945, pp. 119-120
↑  Bernardini, Gene (1977). "The Origins and Development of Racial Anti-Semitism in Fascist Italy". The Journal of Modern History. 49 (3): 431–453. doi:10.1086/241596.
↑  Robinson, E. M. (1988). "Race as a Factor in Mussolini's Policy in Africa and Europe". Journal of Contemporary History. 23 (1): 37–58. doi:10.1177/002200948802300103.
↑  Adler, Franklin H. (2005). "Why Mussolini turned on the Jews". Patterns of Prejudice. 39 (3): 285–300. doi:10.1080/00313220500198235.
↑  Gunther, John (1940). Inside Europe. New York: Harper & Brothers. p. 262.
חטיפת אירופה (טיציאן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  טיציאן
 תאריך יצירה:  1560–1562
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  205 ס״מ 
 גובה:  185 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  האסכולה הוונציאנית 
 מספר יצירה:  P26e1 (Isabella Stewart Gardner Museum) 
 מיקום:  מוזיאון איזבלה סטיוארט גרדנר בוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית
 
חטיפת אירופה (באיטלקית: Ratto di Europa) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר טיציאן שצויר בין השנים 1560–1562. היצירה מוצגת במוזיאון איזבלה סטיוארט גרדנר בבוסטון, מסצ'וסטס.
הסיפור המיתולוגי

סיפור חטיפת אירופה מתואר בגרסאות רבות בספרות הקלאסית. לפי רוב הגרסאות, זאוס (או יופיטר בגרסה הרומית), הוקסם מאירופה, בת המלך הפיניקי אגנור, והחליט לפתות אותה או לאנוס אותה. הוא הפך את עצמו לפר (או שור בר) יפהפה והתערב בעדרי אביה. כאשר אירופה ירדה לחוף בקרבת העדרים, היא ראתה את השור היפה, החלה ללטף אותו וכשראתה שהוא צייתן טיפסה על גבו. זאוס ניצל את ההזדמנות, דהר אל הים וכשהיא על גבו, ועבר מעליו אל האי כרתים. שם הוא התגלה בדמותו האמיתית שכב עם אירופה, ואחר כך היא התחתנה עם מלך כרתים. מסיפור זה נטבע הפתגם המודרני מה שמותר ליופיטר אסור לשור.
תולדות הציור

בסביבות 1550 קיבל טיציאן הזמנה מפליפה השני, מלך ספרד, עבור סדרה בת שישה ציורים על בסיס מטמורפוזות. הסדרה כונתה על ידי טיציאן "poesie" ("פיוטים"). "חטיפת אירופה" הוא הציור האחרון בסדרה וסופק בין השנים 1560–1562. ציור זה הוא אחד משלושת הציורים בסדרה (שני האחרים הם דיאנה וקליסטו ודיאנה ואקטיון), שהעניק פליפה החמישי, מלך ספרד לשגריר צרפת, הדוכס גרמונט, אשר בתורו הציג אותם בפני פיליפ השני, הדוכס מאורליאנס, שהעבירו לאוסף אורליאנס בפריז שם שהה לאורך מרבית המאה השמונה עשרה. הציור נרכש על ידי ברנרד ברנסון עבור אספנית האמנות איזבלה סטיוארט גרדנר בשנת 1896.
תיאור היצירה

הציור מתאר את הרגע בסיפור שבו זאוס, המחופש לשור בר לבן, דוהר אל הים, כאשר אירופה על גבו. טיציאן הוא חד משמעי לגבי העובדה שמדובר בחטיפה: אירופה שרועה על גבה חסרת אונים, בגדיה פזורים והיא מנסה להימלט מהבהמה. תנוחתה ובגדיה נותנים דינמיות רבה לציור.
אירופה אוחזת באחת מקרני השור ומנופפת אריג משי אדום, תוך כדי התבוננות מעבר לכתפה לעבר קו החוף, כדי למשוך תשומת לב. בני הלוויה שלה מגיבים בסימנים תזזיתיים משלהם (שימו לב אל עדר הפרות שעדיין לוחך עשב משמאלם). טיציאן מחדד את סכנת הטביעה המיידית שלה על ידי הצבת מפלצת ים מאיימת בקדמת התמונה. בקרבתה, קופידון רכוב על דולפין רודף אחריה, התנוחה שלו מחקה את שלה, כאילו מצוקתה גורמת לו הנאה.
ציור זה שייך לתקופה האחרונה של טיציאן. הוא צויר במכחול גס שלעיתים קרובות לא תיאר את הפרטים היטב.
ראו גם

חטיפת אירופה מאת רמברנדט, 1632
אירופה (מיתולוגיה)
הערות שוליים

1 2  "Europa". Isabells Stewart Gardner Museum. (באנגלית)
↑  "Titian's 'poesie': The commission". The National Gallary.
חג הרווקים (סין)

| --- | --- |

תמונה שנוצרה לחג הרווקים באתרי הקניות
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 סוג:  חג 
 סיבה:  יום לרווקים לחגוג וליצור קשרים חברתיים
 חוגגים:  רווקים בסין הרפובליקה העממית של סין
 חגיגות:  שופינג (בעיקר באינטרנט)
 מועד
 תאריך:  11 בנובמבר
 
חג הרווקים הסיני, או גואנגון ג'י (סינית: 光棍节, פין-יין: Guānggùn Jié, מילולית: יום מקלות הרווקים) הוא חג המפורסם בעיקר בקרב רווקים סינים, כדי לחגוג את עובדת היותם רווקים. התאריך, 11 בנובמבר (11/11), נבחר כי המספר 1 מזכיר אדם בודד. בשנים האחרונות הפסטיבל הפך ליום הגדול ביותר לשופינג באינטרנט בעולם, ובסין, הן באינטרנט והן מחוץ לו.
במהלך הפסטיבל בשנת 2017 קבעה חברת המסחר הסינית עליבאבא שיא עולמי לעסקאות כספיות, עם הארנק הנייד שלה Alipay. סך הכל 1.48 מיליארד עסקאות בוצעו על ידי Alipay בכל 24 השעות, וההזמנות דרך קאיניאו (Cainiao) (שותפה לוגיסטית של עליבאבא), הגיעו קרוב ל-700 מיליון, שבירת השיא של 2016.
מקור

מקורו של יום הרווקים באוניברסיטת נאנג'ינג שבנאנג'ינג בשנת 1993, שם נחגג במוסדות השונים במהלך שנות ה-90. החג קיבל את השם "יום הרווקים" כי התאריך מורכב מארבעה מספרי אחד. עם סיום הלימודים, סטודנטים העבירו את המסורת מהאוניברסיטה לחברה. יום הרווקים פופולרי בסין מאז תחילת עידן האינטרנט.
יום הרווקים משמש כסיבה לאנשים לחגוג יחד. החג נחגג בהתחלה רק על ידי רווקים, ומכאן שמו, אבל לאחר מכן הוא החל להיחגג בכל העולם בידי אנשים רבים. בליינד דייטים נפוצים מאוד במהלך היום הזה כדי שהרווקים ישנו את הסטטוס האישי שלהם. אוניברסיטאות רבות מקימות פרויקט מיוחד שמטרתו לכנס רווקים לחגיגות.
2011 שימשה כ"יום הרווקים של המאה", בתאריך זה יש שישה "1" ולא ארבעה. מצב זה הביא את החגיגות לרמה גבוהה יותר. מבצעים רבים ופעילויות היו נפוצים בשנה זו ברחבי סין. אף כי תאריך זה נועד לחגוג את הרווקות, הרצון למצוא בן זוג או בת זוג מתבטא לעיתים קרובות על ידי סינים צעירים בתאריך זה, ונושאים אחרים הקשורים לאהבה מדוברים בתקשורת הסינית.
ישנן מספר סברות לקביעת המועד:
הסברה הראשונה נעוצה בתרבות המעונות של אוניברסיטת נאנג'ינג. זו האפשרות המקובלת ביותר למקור יום הרווקים. נקראת "מינגקאווזו" (כל הגברים הרווקים). באוניברסיטת נאנג'ינג, ארבעה תלמידים דיברו על איך למצוא חברה כל לילה לפני השינה במשך זמן רב. במהלך השיחות שלהם, הם הגו רעיון לארגן פעילויות ב-11 בנובמבר. מאז, פעילויות הופצו באופן נרחב לאוניברסיטאות רבות בנוסף לנאנג'ינג. עם סיום לימודיהם באוניברסיטאות, התרבות האוניברסיטאית הזו הובאה לכלל החברה, ובגלל הכמות הגדולה של רווקים והכוח של המדיה החברתית, היום הזה הפך יותר ויותר לפופולרי בחברה הסינית.
לפי הסברה השנייה, צעיר ששמו היה מו גואנג קון, נולד ב-11 בנובמבר 1970. בגלל שמו המיוחד בסינית, הכינוי "גואנג גון" נדבק בו מאז בית הספר היסודי. במהלך השנה השנייה שלו באוניברסיטת נאנג'ינג, הוא התחיל מערכת יחסים רומנטית עם בחורה. עם זאת, הבחורה אובחנה עם סרטן ומתה מאוחר יותר. ביום מותה, הצעיר ניגש לקומה העליונה, שם הדליק נרות לזכרה. מאז אותו לילה הוא הפך לאדם אחר. ביום ההולדת שלו במהלך השנה האחרונה שלו באוניברסיטה, חבריו לחדר הלכו איתו שוב לקומה העליונה כדי שלא ילך לבד, כי הם רצו לשמור עליו, ושמעו את סיפורו. לאחר מכן, סיפור עצוב זה הפך לידוע באוניברסיטת נאנג'ינג ויום ההולדת שלו הוגדר כ"פסטיבל גואנג גון".
היקף מכירות

היקפי המכירות של האתרים מבית קבוצת עליבאבא, Tmall וטאובאו התפתחו לאורך השנים בקצב מהיר:
2009 – 76 מיליון דולר.
2010 – 1.4 מיליארד דולר.
2011 – 2.1 מיליארד דולר.
2012 – 3.1 מיליארד דולר.
2013 – 5.8 מיליארד דולר.
2014 – 9.3 מיליארד דולר.
2015 – 14.3 מיליארד דולר.
2016 – 17.8 מיליארד דולר
2017 – 25.4 מיליארד דולר.
2018 – 30.8 מיליארד דולר.
2019 – 38.3 מיליארד דולר.
2020 – 75 מיליארד דולר.
2021 – 84.5 מיליארד דולר.
JD.com השיגה גם שיא מכירות של 19.1 מיליארד דולר ב-2017, בעוד לאזאדה (Lazada Group) השיגה מעל 123 מיליון דולר.
סמליות

הסמליות קשורה לתאריך המיוחד (11/11):
1: המספר 1 מסמל אדם יחיד (1).
2x1: שני אנשים, מוצאים אחד את השני, וזה ליד זה בתאריך זה (11).
(2x(2x1: חגיגה של 2 זוגות (לפחות) שונים, שכל אחד מהם מורכב משני אנשים בודדים המצויים זה לצד זה בתאריך זה (11/11).
חגיגות

בשנת 2011, מספר גבוה ביותר של חתונות נערכו בהונג קונג ובייג'ינג ב-11 בנובמבר. בנוסף למשמעות "יחיד", ארבעת ה-1 של התאריך יכול גם להיות "רק אחד" כמו "היחיד בשבילי". יש אנשים שמשתמשים בתאריך זה ובמשמעות זו כדי לספר למישהו המיוחד שלהם שהוא היחיד בלבם.
ככל שהחג גדל, חברות רבות, בהן: מסעדות, בתי קריוקי, ואתרי קניות, ניצלו את ההזדמנות להביא אליהם קונים צעירים.
לדוגמה:
אתר הקניות הסיני טאובאו מכר סחורות בסך 3 מיליארד דולר ב-11 בנובמבר 2012.
מדיהמרקט, חברת קניות מקוונות גרמנית, עושה גם מבצעים באותו היום בחנויות ההולנדיות שלה.
מדיהמרקט הבלגית גם השתתפה, אך התגובות היו שליליות מכיוון ש-11 בנובמבר הוא יום חשוב בהיסטוריה הבלגית, יום הזיכרון הבלגי למלחמת העולם הראשונה, ולכן ציון יום זה בחגיגות הופסק.
סימנים מסחריים

המונח "双 十一" ("אחת עשרה בריבוע") היה סימן מסחרי בסין של קבוצת עליבאבא ב-28 בדצמבר 2012, תחת מספרי הרישום 10136470 ו-10136420.
באוקטובר 2014, איימו קבוצת עליבאבא על פעולה משפטית נגד כלי התקשורת על כך שהם מסכימים לפרסם חברות מתחרות יחד עם הסימן הזה.
ראו גם

בלאק פריידיי
סייבר מאנדיי
יום ללא קניות
הערות שוליים

↑  CNN, Rob Brooks, Special to. "China's biggest problem? Too many men". CNN (באנגלית). נבדק ב-2017-11-29.
↑  Tech in Asia - Connecting Asia's startup ecosystem, www.techinasia.com (באנגלית)
↑  "Jack Ma's Alibaba rakes in over $1bn per hour as Singles Day record smashed". RT International (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-11-29.
↑  How China's Singles' Day Holiday Sold Out, Time
↑  Thinking Chinese - A holiday invasion –  Why are Chinese enthusiastically adopting new festive events?, www.thinkingchinese.com
↑  "China's 11.11 volumes for Alibaba, JD.com continue to surge". Air Cargo World (באנגלית אמריקאית). 2017-11-14. נבדק ב-2017-11-29.
↑  Tech in Asia - Connecting Asia's startup ecosystem, www.techinasia.com (באנגלית)
↑  "Alibaba's Singles' Day sales surge 60 percent to $14.3 billion". Reuters. 11 נוב' 2015. נבדק ב-2017-11-29. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Big Data Game-Changer: Alibaba's Double 11 Event Raises the Bar for Online Sales". MIT Technology Review (באנגלית). נבדק ב-2017-11-29.
↑  "Singles' Day 2018 Statistics – A New Sales Record". savey (באנגלית אמריקאית). 2018-11-10. נבדק ב-2018-11-10.
↑  Horwitz, Josh. "Crazy statistics from China's biggest shopping day of the year". Quartz (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-11-29.
↑  Tech in Asia - Connecting Asia's startup ecosystem, www.techinasia.com (באנגלית)
↑  Josh Chin, Chinese Couples Rush to the Altar on 11/11/11, WSJ, ‏11 בנובמבר 2011 (באנגלית)
↑  Chinese $1.2B takeover of Norway's Opera fails, alternative $600M deal agreed | VentureBeat, venturebeat.com (באנגלית)
↑  jdb,sir. "Dit weekend vieren we een nieuwe feestdag, en die is vooral interessant voor koopjesjagers". Het Nieuwsblad (בהולנדית (פלמית)). נבדק ב-2017-11-29.
↑  "Why Singles' Day Makes Alibaba Stock Look Better Than Ever | InvestorPlace". InvestorPlace (באנגלית). 2014-11-06. נבדק ב-2017-11-29.
חוקי האיחוד של 1707

חוקי האיחוד (באנגלית: Acts of Union) הם שני חוקים אשר איחדו מבחינה חוקית את ממלכת אנגליה עם ממלכת סקוטלנד. הראשון מביניהם נחקק בשנת 1706 על ידי הפרלמנט האנגלי והשני נחקק בשנת 1707 על ידי הפרלמנט הסקוטי. קודם לחקיקת החוקים, ומאז איחוד הכתרים בשנת 1603, היו אנגליה וסקוטלנד שתי ממלכות עצמאיות שבראשם עומד בית מלוכה אחד – המלוכה הבריטית (אוניה פרסונלית). החוקים איחדו את שתי הממלכות לממלכה אחת מאוחדת בשם בריטניה הגדולה. כמו כן הוסדר קו גבול אנגליה-סקוטלנד.
ניסיונות קודמים לאחד את שתי הממלכות (משנים 1606, 1667 ו-1689) לא צלחו ורק בשנת 1707 אוחדו הממלכות מסיבות פוליטיות שונות.
שני החוקים נכנסו לתוקף ב-1 במאי 1707.
רקע

הבסיס לחקיקה היה הסכם האיחוד שפרטיו סוכמו בשנת 1706.
רקע > נקודת המבט האנגלית

לאחר איחוד הכתרים שאפה אנגליה לאחד את שתי הממלכות במטרה למנוע מהפרלמנט הסקוטי לבחור מלך אחר מזה הנבחר על ידי הפרלמנט האנגלי (לכל פרלמנט, בכל מדינה, הייתה יכולת לחקוק חקיקה הקובעת סדר הורשה שונה ובכך להביא למצב בו מולך מלך אחר בכל ממלכה). עד איחוד הממלכות יכול היה הפרלמנט הסקוטי לבחור במלך קתולי, בעוד שהחקיקה האנגלית דרשה שמלך אנגליה יהיה פרוטסטנטי.
רקע > נקודת המבט הסקוטית

איחוד כלכלי איפשר לסקוטלנד לשקם את מצבה הכלכלי הקשה באותה עת. חקיקה אנגלית שנחקקה על ידי הפרלמנט האנגלי קודם לאיחוד ובמטרה ללחוץ על הסקוטים להסכים לאיחוד, הקשתה על מעבר סחורות ואנשים בין סקוטלנד לאנגליה.
המפלגות הסקוטיות שהתנגדו לאיחוד היו מפורדות ולא פעלו בצורה מסודרת כנגדו, בעוד שתומכי האיחוד באו בחלקם ממשפחות שנפגעו מתוכנית דריין - תוכנית כלכלית כושלת באותה עת, ואלה קיוו שהאיחוד יביא לשיקום עושרם, ואכן חוק האיחוד העביר סכומי כסף ניכרים באותה עת (398,085 ליש"ט) לכיסוי החוב הלאומי של סקוטלנד. שוחד היה אחד הכלים לשכנוע חברי הפרלמנט הסקוטים להסכים לאיחוד. על כך כתב המשורר הסקוטי רוברט ברנס:
We were bought and sold for English Gold
בעבור זהב אנגלי נמכרנו ונסחרנו
הציבור הסקוטי בכללותו התנגד לאיחוד, חתם על עצומות שנשלחו לפרלמנט הסקוטי ונערכו הפגנות רבות משתתפים באדינבורו ובערים אחרות. בעקבות הפגנות אלה ומחשש לאי סדרים הוכרז משטר צבאי בסקוטלנד.
תוכן החוקים

חוק האיחוד כלל 25 סעיפים, מהם 15 עסקו באיחוד הכלכלי בין המדינות. הפרלמנט הסקוטי הצביע על כל סעיף וסעיף בנפרד. הסעיף הראשון עסק באיחוד עצמו בין הממלכות. סעיף זה, בהצבעה שנערכה ב-4 בנובמבר 1706 זכה לרוב של 116 למול 83. החוק כולו אושר ב-16 בינואר 1707 ברוב של 110 למול 69. על מנת למנוע התנגדות של כנסיית סקוטלנד לאיחוד, הועבר חוק נפרד המבטיח את היות הכנסייה כנסייה פרסביטרית. בחוק האיחוד נקבע כי סקוטלנד תשלח נציגים לבית הנבחרים הבריטי וכי הלורדים של סקוטלנד ישלחו נציגים לבית הלורדים הבריטי (בשיטה הסקוטית שקדמה לאיחוד, היה בסקוטלנד בית נבחרים אחד, ולא היה בית עליון). סעיפי החוק איחדו את המכסים בין המדינות ואת המטבע, וכן קבעו כי מלך קתולי לא יוכל למלוך על הממלכות. תיקון לחוק שנחקק זמן קצר לאחר מכן איחד את מערכת המשפט, והורה על מינוי שופטים לבתי משפט שלום בכל מחוזות סקוטלנד.
הפרלמנט הסקוטי החדש

בשנת 1999 הוקם מחדש הפרלמנט הסקוטי בעקבות משאל עם שנערך בשנת 1997. לפרלמנט זה סמכויות פנימיות בלבד, ואין הוא מהווה יורש של הפרלמנט הסקוטי שבוטל בעקבות האיחוד. כמו כן לפרלמנט הסקוטי החדש אין סמכויות לבטל את האיחוד עם אנגליה.
ראו גם

משאל העם על עצמאות סקוטלנד (2014)
חטיפת ג'ייסי לי דוגארד

| ג'ייסי לי דוגארד |
| --- | --- |

נולדה:: 3 במאי 1980
מתגוררת:: דרום קליפורניה
לאום:: אמריקאית
עיר הולדתה:: סאות' לייק טאהו, קליפורניה
ילדים:: שתי בנות: נולדו ב: 1994 ו-1997
הורים:: טרי פרובין, האם
קרובי משפחה:: קרל פרובין, אב חורג
פרטי חטיפה
סוג הפשע:: חטיפה
תאריך:: 10 ביוני 1991 - 26 באוגוסט 2009
מיקום:: סאות' לייק טאהו
קורבן:: ג'ייסי לי דוגארד, נעדרה 18 שנה
מבצעי הפשע:: פיליפ ו-ננסי גארידו

ג'ייסי לי דוגארד (באנגלית: Jaycee Lee Dugard; נולדה ב-3 במאי 1980), היא אזרחית ארצות הברית שהתפרסמה לאחר שנחטפה מתחנת אוטובוס ליד ביתה באגם טאהו קליפורניה ב-10 ביוני 1991 בהיותה בת 11, והוחזקה על ידי חוטפה, פיליפ גארידו ואשתו ננסי, בחצרם האחורית בעיר אנטיוק במשך 18 שנה.
ב-26 באוגוסט 2009, היא הצליחה להימלט מהזוג שחטפו אותה, יותר מ-18 שנים לאחר שנחטפה על ידם, ואז היא הגיעה לתחנת משטרה- שם חשפה את זהותה במשרדו של הקצין האחראי לתנאי שחרורו של גארידו (מי שחטף והחזיק בה בתנאים קשים במשך 18 שנים), עבריין מין ואסיר לשעבר, והוחזרה לחיק אמה ומשפחתה- לאחר שנחשבה רוב הזמן הזה כנעדרת ולא היה ידוע בוודאות גורלה עד שהצליחה לברוח. בזמן שהייתה כלואה אצל הזוג גארידו, דוגארד הביאה לעולם כתוצאה מאונס על ידי פיליפ גארידו כ-2 בנות (אנג'ל הבוגרת ב-1994,  ו-סטארלט הצעירה יותר ב-1997).
השתלשלות אירועי החטיפה והשחרור

החטיפה אירעה ב-10 ביוני 1991, בעיר סאות' לייק טאהו. דוגארד נחטפה לעיני אביה החורג, מנקודת איסוף של ההסעה לבית ספרה אשר ליד ביתה. חטיפה זו משכה את תשומת לב התקשורת הלאומית בארצות הברית ואף הגיעה לתוכנית "המבוקשים ביותר של אמריקה".
דוגארד שימשה לחוטף שפחת מין, נאנסה במשך שנים, וילדה לחוטף שתי ילדות, שנהגו לספר לשכנים, במקרים הבודדים בהם נראו, כי היא אחותם הגדולה. הן מעולם לא הלכו לבית הספר או ראו רופא.
החוטף היה עבריין מין מורשע, אשר שחרורו מהכלא היה מותנה בפיקוח של קצין תנאי שחרור לכל חייו. קצין זה לא ראה בביקוריו הקבועים, את "החיים האחוריים" שהוסתרו בביתו של החשוד.
התפנית התרחשה ב-24 באוגוסט 2009 כאשר החוטף הביא את ילדותיה של דוגארד, באחד מן המקרים הבודדים בהם יצאו משטח חצר הבית, לאוניברסיטת קליפורניה, כדי לחלק פליירים.
בעת שביקש אישור לקיים את פעילותו, הציג גארידו את הילדות כבנותיו, אולם קצינת הביטחון של האוניברסיטה חשה כי משהו חשוד באינטראקציה שבין החוטף לבין הילדות. "הן היו רובוטיות כאלה", סיפרה מאוחר יותר, וציינה כי לא יצרו עימה קשר עין ולא נראו כבעלות כישורים חברתיים כלל.
לאחר שביקשה ממנו להזדהות, העלתה בבדיקה קצרה כי הוא עבריין מין מורשע תחת פיקוח של קצין תנאי שחרור לכל חייו, ויצרה קשר עם קצין תנאי השחרור. הקצין התפלא לגלות שהאסיר המשוחרר תחת פיקוחו מסתובב עם ילדות, וזימן את דוגארד וילדותיה לבירור במשרדו. בבירור שערך, חשפה ג'ייסי לי דוגארד את זהותה האמיתית, נוצר קשר עם אימה והיא שבה לחיק אמה ומשפחתה.
זהותה אומתה בין השאר באמצעות בדיקות די-אן-איי.
החמצת הזדמנות הצלה בשנת 2006

בשנת 2006, התקשר אחד השכנים למשטרה ודיווח כי ישנם ילדים שחיים בחצרו האחורית של גארידו. עוד הוא אמר כי גארידו הוא "פסיכופת בעל התמכרות מינית". בעקבות הדיווח הגיעו שוטרים לביתו של גארידו, אך הם לא ביצעו חיפוש בחצר האחורית והסתפקו בתשאולו של גארידו בפתח ביתו, שבסופה קבעו כי לא מתקיימת כל פעילות פלילית בביתו, למרות מידע על עברו של החוטף במשטרה. זמן קצר לאחר שחרורה של דוגארד התנצלה המשטרה על החמצת ההזדמנות לשחרר אותה באותו האירוע.
איחוד משפחות

אביה החורג, שצפה בחטיפה ונפרד מאמה בעקבות משבר בנישואין עקב העלמות הילדה, סיפר לאחר שנפגשה עם אמה לראשונה, כי "היא באמת עוברת מסע של רגשי אשמה", וכי היא מרגישה אשמה כי יצרה מעין "ברית" עם החוטף, ולאחר שראתה את אמה חשה אשמה על כך שלא ברחה משוביה. כמה פסיכיאטרים שהתראיינו לכלי התקשורת אמרו כי ייתכן וסבלה מתסמונת סטוקהולם, תופעה ידועה בקרב ילדים שנעלמו עקב חטיפה. אביה החורג גם הסביר את העובדה מדוע לא ניסתה לברוח, "לג'ייסי יש רגשות חזקים לאיש הזה. היא באמת חשה כאילו זה כמעט כמו נישואין", כך אמר לכתבים. עוד סיפר אביה החורג כי אמה אומרת כי היא נראית "כמעט כמו בזמן החטיפה", וכי "היא נראית ממש צעירה ואינה נראית בת 29 כלל".
רק לאחר המעצר של אביהם הביולוגי, אירוע שגרם לילדותיה של דוגארד לבכות ולכעוס על מעצרו, גילתה להם כי היא אינה אחותם כפי שחשבו וכי היא נחטפה בידי אביהם.
ראו גם

חטיפת נטשה קמפוש
הערות שוליים

↑  Missing girl could have been found in 2006, באתר "אינדיפנדנט", 29 באוגוסט 2009
↑  ליסה לף וטרי קולינס, Many missed chances to catch kidnapping suspect, כתבים של איי.פי, באתר "קנטקי דוט קום", 29 באוגוסט 2009
↑    Richard Alleyne,Richardalleyne, ‏Jaycee Lee Dugard may have succumbed to 'Stockholm Syndrome', The Telegraph, 28 August 2009
↑  Questions arise over how alleged abductor went undetected for so long, כתבה מאתר רשת החדשות אם.אס.אן.בי.סי, 28 באוגוסט 2009
↑  Jaycee's Stepdad: Her New Life "Like Mars", באתר סי.בי.אס ניוז, 31 באוגוסט 2009
↑  Jaycee And Kids 'Cried At Kidnapper's Arrest', באתר סקאי ניוז, 31 באוגוסט 2009
בלש משטרתי סוקר את החצר האחורית של ביתו של החוטף - זמן קצר לאחר גילויה מחדש של דוגארד ב-2009
פיליפ גארידו
ננסי גארידו
חאטף-8

חאטף-8 רעד (באורדו: رعد, בעברית: "רעם") הוא טיל שיוט אוויר-קרקע מתוצרת פקיסטן. הוא בעל טווח של כ-350 קילומטרים וניתן לחמשו בכל סוגי ראשי הנפץ, כולל ראשי נפץ גרעיניים.
זהו טיל השיוט השני מתוצרת פקיסטן (הראשון הוא טיל הבאבור שלפי מקורות שונים מדובר בגרסה פקיסטנית עצמאית של טיל הטומהוק האמריקאי) והניסוי הראשון בו נערך ב-27 באוגוסט 2007.
פקיסטן מנסה להתאים את הטיל כך שיהיה ניתן לנשיאה על ידי מטוסי קרב וספינות מלחמה.
חומרים ממריצים

הקפאין בקפה - אחד הממריצים הנפוצים ביותר
טבליות של Ritalin-SR 20 mg
נוסחאות של האמפטמין, הדקסאמפטמין וכן של סוגים שונים של מתאמפטמין, הידוע בעיקר כסם ממריץ בעל סיכון גבוה להתמכרות
חומרים ממריצים (באנגלית: Stimulants, לפעמים Psychostimulants, או Psychotonics, או בשפת הרחוב "Uppers") הוא מונח-על המציין את אותם החומרים - לרבות תרופות וסמים - המגבירים את פעילות מערכת העצבים המרכזית, מגבירים תוך זמן קצר את המרץ, המוטיבציה, את מיקוד הקשב ואת הערנות ולעיתים מרוממים את מצב הרוח ומדכאים את התיאבון. כמו כן הם מגבירים, במידה פחותה יותר, פעילויות פיזיולוגיות נוספות של הגוף. לרבים מהם ויש פעילות סימפתומימטית. חומרים אלה נפוצים בעולם בטבע וכן כחומרים סינתטיים, כתרופות מרשם או ללא מרשם וכסמים, לרבות סמי רחוב וכאלה הרשומים ברשימת הסמים המסוכנים מקבוצת האמפטמינים והקוקאין. החומרים הממריצים הנפוצים ביותר הם הניקוטין, האמפטמינים, הקוקאין והקפאין.
בשנת 2013 החומרים הממריצים שנרשמו הכי הרבה על ידי רופאים היו החומרים הסינתטיים ליסדקסאמפטמין, מתילפנידאט ואמפטמין. ההערכה היא שבין 0.8–2.1 אחוז מהאוכלוסייה השתמשה ללא ביקורת, בצורה מוגזמת בחומרים ממריצים אמפטאמיניים (כמו אמפטאמין, מתאמפטמין, MDMA).
לצורך רפואי בפסיכיאטריה ונוירולוגיה משתמשים בחומרים מקבוצת האמפטמינים בעיקר בטיפול בהפרעת קשב וריכוז, נרקולפסיה וכאוגמנטציה בצירוף לתרופות נוגדות דיכאון במקרים עמידים לטיפול הרגיל, כמו כן במצבים אחרי חבלה בראש או אפאתיה אחרי מקרי שבץ, במקרים של קיהיון אפאתי, וכו'. בענפי רפואה אחרים משתמשים בכמה חומרים ממריצים, למשל, בדלקות אף (פסאודואפדרין), כתרופות להפרעות בסימפונות (תאופילין) ובהרדמה מקומית (נגזרות קוקאין).
רשימת חומרים ממריצים

פנילאתילאמינים
אתילפנידאט (EPH)
מתילפנידאט (ריטלין)
דקסמתילפנידט (פוקלין)
אמפטמינים
אמפטמין (בנזדרין)
דקסטרואמפטמין (דקסדרין)
תערובת של אמפטמין ודקסטרואמפטמין (אדראל, אטנט)
ליסדקסאמפטמין (ויוואנס)
MDA
MDEA
MDMA
מתאמפטמין (דסוקסין)
פנפלורמין (פונדראקס) - תכשיר היסטורי מדכא תיאבון
פנטרמין (אדיפקס) - תכשיר מדכא תיאבון
פנקאמפין (ריאקטיבאן)
קתינון ונגזרותיו
קתינון
מפדרון
מתליון (βk-MDMA)
אמפרמון - מדכא תיאבון
בופרופיון (ולבוטרין) - תכשיר נוגד דיכאון
סימפתומימטיים
קטכולאמינים
אדרנלין - הורמון טבעי
נוראדרנלין - מוליך עצבי טבעי
דופאמין - מוליך עצבי טבעי
אפדרין
פסאודואפדרין
מזינדול - מדכא תיאבון
מתילקסנטין ונגזרותיו
קפאין
תאופילין
ציקלופנטיל-1,3-דימתילקסאנתין
אוקסזולידינונים
פמולין (ניטן)
פנוזולון
טרופאנים
קוקאין
דימתילאמינואתנול (DMAE) ונגזרותיו
דימתילאמינואתנול (דיאנול)
ממריצים אחרים
סולבוטיאמול
מלאמינול (צרברול)
מזוקארב (סידנקארב)
מנגנונים פרמקולוגיים

לפי מנגנון הפעולה שלהם החומרים הממריצים מתחלקים ל:
אנטגוניסטים לקולטני האדנוזין - קפאין, תאופילין
מודולטורים אלוסטריים חיוביים של קולטני AMPA - אנירצטאם, פיראצטם
כולינרגים - ניקוטין, ארכולין, פיראצטם
משחררי דופמין - אמפטמין, מתאמפטמין
מעכבי השאיבה מחדש של הדופמין - קוקאין, אמפטמין, מתאמפטמין, תרופופות נוגדות דיכאון מסוימות (ולבוטרין)
משחררי נוראדרנלין - אפדרין, פסאודואפדרין, אמפטמין, מתאמפטמין
מעכבי השאיבה מחדש של הנוראדרנלין - מתילפנידאט, אמפטמין, מתאמפטמין, תרופות נוגדות דיכאון מסוימות (כמו נורטריפטילין ונלפקסין, מילנציפרן, רבוקסטין וכו')
אגוניסטים של קולטני אורקסין - מודפיניל
משחררי סרוטונין - MDMA ("אקסטזי"), MDA, טרמדול, מפדרון, מתילון, אמפטמין, מתאמפטמין
מעכבי השאיבה מחדש של הסרוטונין - אמפטמין, מתאמפטמין, SSRI
| מוליך עצבי/קולטן | סיווג | דוגמאות |
| --- | --- | --- |
| דופמין | מעכבי השאיבה מחדש של המוליכים העצביים | קוקאין ניקוטין |
| דופמין | משחררי דופמין | פנילאתילאמינים |
| דופמין | אגוניסטים של קולטני דופמין | לבואמפטמין |
מונואמין אוקסידאז (MAO): 
| מונואמין אוקסידאז (MAO) | מעכבי MAO | פנלזין |
| אדרנלין/נוראדרנלין | עיכוב השאיבה מחדש של הנוראדרנלין | פנילאתילאמינים |
| אדרנלין/נוראדרנלין | חומרים המשחררים דופמין מהקולטנים האדרנרגים | פנילאתילאמינים |
| אדרנלין/נוראדרנלין | אגוניסטים של הקולטנים האדרנרגיים | פנילאתילאמינים |
| אדנוזין | מתילקסנטינים (אנטגוניסטים של הקולטנים האדנוזינים) | קפאין |
| גליצין | אנטגוניסטים של קולטני הגליצין | סטריכנין |
רשימת הצמחים הממריצים

| צמח | החלק של הצמח | חומר | מעמד חוקי |
| --- | --- | --- | --- |
| קפה (צמח) | זרע | קפאין, תאוברומין, תאופילין | חוקי |
| קמליה סינית | עלה | קפאין, תאוברומין, תאופילין | חוקי |
| גוארנה | פרי | קפאין, תאוברומין, תאופילין | חוקי |
| גואיוסה | עלה | קפאין | חוקי |
| גינסנג | שורש | סטרואיד | חוקי |
| מאקה | שורש | מאקמידים, מקאאנים | חוקי |
| טבק (שיח) | עלה | ניקוטין | מוסדר בחוק |
| קוקה | עלה | קוקאין, אקגונין | סם משכר |
| ארקה קטצ'ו (דקל) | אגוז ארקה | ארקולין | חוקי |
| בטל (פלפליים) | עלה | חאוויקול, חאוויבטול, קדינן | חוקי |
| צינית פרגוואית | עלה | קפאין, תאוברומין, תאופילין | חוקי |
| קאת (צמח) | עלה | קתינון, קתין | סם משכר |
| קקאו (עץ) | זרע (פולי קקאו) | חאוויקול, חאוויבטול, קדינן | חוקי |
| קולה | אגוז קולה | חאוויקול, חאוויבטול, קדינן | חוקי |
| שרביטן | הצמח כולו | אפדרין, פסאודואפדרין | חוקי |
| אלאותרוקוקוס | הצמח כולו | בטא-סיטוסטרול, אלאתרוזיד | חוקי |