stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירי גורה
רשימת הקלטות

רפאל קובליק, תזמורת רדיו בוואריה, שנברג: גורה-לידר, הרברט שכטשניידר, אינגה בורק, הרתה טפר, קית אנגן, לורנץ פהנברגר, האנס-הרברט פידלר, DGG 431 744-2 (1965)
סייג'י אוזאווה, התזמורת הסימפונית של בוסטון, שנברג: "גורה-לידר", ג'יימס מקראקן, ג'סי נורמן, טטיאנה טרויאנוס, פיליפס 412 511-2 (1979)
אליהו ענבל, תזמורת הרדיו של פרנקפורט, ארנולד שנברג: "גורה לידר", פול פריי, אליזבת קונל, יארד ואן נס, וולטון גרנגרוס, פולקר פוגל, האנס פראנזן, מקהלת רדיו צפון גרמניה המבורג (Ltg. ורנר האגן), מקהלת רדיו בוואריה (Ltg. מיכאל גלייזר), מקהלת האופרה העירונית של פרנקפורט (פולקמר אולבריך). דנון CO 77066-67 (1990)
זובין מהטה, הפילהרמונית של ניו יורק, שנברג: גורה-לידר, גארי לייקס, אוה מרטון, סוני קלאסיקל 48077 (1992)
פייר בולז, שנברג: גורה-לידר, 4 שירים אופוס 22, ג'ס תומאס, איבון מינטון, סוני קלאסיקל 48459 (1993)
סיימון ראטל, הפילהרמונית של ברלין, קאריטה מאטילה, אן סופי פון אוטר, תומאס מוזר, פיליפ לאנגרידג', תומאס קווסטהוף. EMI 5 5730302 (2002)
קלאודיו אראו, הפילהרמונית של וינה, מקהלת האופרה של וינה, מקהלת ארנולד שנברג, המקהלה הפילהרמונית הסלובקית, ברטיסלבה, שנברג: "גורה לידר". סולנים: זיגפריד ירוזלם, שרון סוויט, מריאנה ליפובשק, הרטמוט ולקר, פיליפ לאנגרידג', ברברה זוקובה (קריינית). הקלטה מקונצרט חי, 1995
ריקרדו שאיי, תזמורת רדיו ברלין, המקהלה של קתדרלת הדוויג הקדושה בברלין, מקהלת האגודה המוזיקלית של דיסלדורף. סולנים: זיגפריד ירוזלם, סוזאן דאן, בריגיטה פסבנדר, הרמן בכט, פטר האאג, האנס הוטר - קריין, 1995.
ביצוע ראשון בישראל

ירושלים, בנייני האומה, 13 ביולי 1974, תל אביב, היכל התרבות, 14 ביולי 1974,
גן לאומי קיסריה, תיאטרון רומי, 15 ביולי 1974, התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה, עם המקהלה הפילהרמונית תל אביב והמקהלה הקאמרית שליד האקדמיה ע"ש רובין, ירושלים, בהדרכת סטנלי ספרבר ומקהלת גברים ליד בית ציוני אמריקה בהדרכת יוסף פרידלנד, עם ג'ין פרגוסון, טנור, ג'סי נורמן, סופרן, רוזה וגמן, מצו סופרן, זיגמונד נימסגרן, בריטון והיינץ קרוזה, טנור.
הערות שוליים

↑  חוברת המצורפת לאלבום "גורה לידר" בהוצאת "בריליאנט קלאסיקס"
↑  Arnold Schoenberg 1984, "How One Becomes Lonely" p.41
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599094005171  PLWABN: 9811245759405606  BNE: XX2246552  BnF: cb139188501 (data)  GND: 300139152  LCCN: no94040653  MusicBrainz work: 47c43fbc-dbd1-40e7-b79a-31618c7e6e43  NLA: 35374281  SUDOC: 114924988  VIAF: 174929444   WorldCat (עם VIAF): 174929444
תעלומה באחוזת פמברלי

| --- | --- |

 מבוסס על:  Death Comes to Pemberley מאת פ.ד. ג'יימס
 סוגה:  דרמה
 כותבים:  ג'ולייט טוהידי פ.ד. ג'יימס (רומן)
 בימוי:  דניאל פרסיבל
 שחקנים:  מת'יו ריס אנה מקסוול מרטין ג'נה קולמן מת'יו גוד טרוור איב
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  3
 הפקה
 חברת הפקה:  Origin Pictures Masterpiece co-production
 הפצה:  נטפליקס 
 אתר צילומים:  יורקשייר דרבישייר
 צלמים:  סטיב לאוס
 מוזיקה:  Startled Insects 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One
 רשת שידור בישראל:  yes הטלוויזיה בלוויין
 פורמט (תמונה):  16:9 1080i
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  26 בדצמבר 2013 – 28 בדצמבר 2013 
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תעלומה באחוזת פמברלי (באנגלית: Death Comes to Pemberley) היא מיני-סדרה בריטית בת שלושה חלקים המבוססת על רומן באותו שם מאת הסופרת פ.ד. ג'יימס. העלילה נסובה סביב תעלומת רצח והדמויות לקוחות מהספר "גאווה ודעה קדומה" מאת ג'יין אוסטן.
הסדרה שודרה לראשונה ב-26 עד 28 בדצמבר 2013 בערוץ BBC One. בישראל שודרה הסדרה גם בשם "מוות בפמברלי".
תקציר עלילה

אוקטובר 1803, שש שנים אחרי נישואיהם של מר דארסי ואליזבת' בנט, כפי שסופר ב"גאווה ודעה קדומה". ערב אחד, ג'ורג' ויקהאם ואשתו לידיה (אחותה של אליזבת') בדרכם לנשף באחוזת פמברלי, ואיתם נמצא קפטן דני. ויקהאם ודני מתווכחים, שניהם עוזבים את הכרכרה בזעם, ונעלמים בתוך היער. לפתע שומעת לידיה שתי יריות, ומאיצה לרכב להגיע לפמברלי. כשנודע הדבר לדארסי הוא משגר משלחת חיפוש. ויקהאם מתגלה ביער כשהוא רוכן בהיסטריה מעל גופתו של דני, ומאשים את עצמו ברצח. בסוף מתברר שבנה של לואיזה (המאהבת של וויקהם) הרג אותו בטעות כי חשב שהוא מישהו אחר. גורג'יניה מתחתנת עם בחיר ליבה.
צוות השחקנים

מת'יו ריס – פיצוויליאם דארסי
אנה מקסוול מרטין – אליזבת' דארסי
ג'נה קולמן – לידיה ויקהאם
מת'יו גוד – ג'ורג' ויקהאם
טרוור איב – סר סלווין הרדקאסל
אלכסנדרה מואן – ג'יין בינגלי
רבקה פרונט – גברת בנט
ג'יימס פליט – מר בנט
פנלופה קית' – ליידי קתרין דה ברג
ג'ואנה סקנלן – גברת ריינולדס
טום וורד – קולונל פיצוויליאם
אלינור טומלינסון – ג'ורג'ינה דארסי
ג'יימס נורטון – מר הנרי אלבסטון
ניקול בורלי – לואיזה בידוול
פיליפ מרטין בראון – מר בידוול
קווין אלדון – ד"ר מקפי
ג'ניפר הנסי – גברת בידוול
לואיס ריינר – ויל בידוול
מריה גייל – גברת יאנג
טום קנטון – קפטן מרטין דני
אוליבר מלטמן – ג'ורג' פראט
דייוויד בלוקלי – משרת
הפקה

ב-18 ביוני 2013 פורסמו שמות השחקנים. המלהק היה גארי דייווי. השחקן טום וורד המגלם את קולונל פיצוויליאם הוא היחיד בקאסט שהשתתף בעבר בעיבוד של "גאווה ודעה קדומה". הוא שיחק בתפקיד לוטננט צ'מברלין במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה" משנת 1995.
צילומי הסדרה החלו ביוני 2013 באתרים ביורקשייר ובדרבישייר. צילומי החוץ של פמברלי נערכו בצ'אטסוורת' האוס בדרבישייר. צילומי הפנים נערכו בחדרים בצ'אטסוורת' האוס, בטירת הווארד ובהרווד האוס, שניהם ביורקשייר. אתרים נוספים שבהם נערכו צילומים היו אתרי מורשת כגון Hardcastle Crags, מנזר פאונטיינז, הפארק המלכותי סטאדלי ו-Treasurer's House. צילומי המשפט נערכו בבניין העירייה בעיר בוורלי. עבור סצנת התלייה נבנה במיוחד גרדום מחוץ ליורק קראון קורט. ויקהאם מגיח מהשער של בית הסוהר הישן שבמוזיאון יורק.
קבלה וביקורת

בעיתון הגרדיאן תואר הפרק הראשון כמי שמכבד את המקור הספרותי של אוסטן, אבל "עם זאת אינו חושש להתבלט ולהיות דבר שונה לגמרי". הסדרה תוארה כפגישה של אגאתה כריסטי עם הסדרה "רציחות במידסומר". בביקורת מאוחרת יותר בגרדיאן נכתב שהסדרה היא "טלוויזיה מושלמת לחג המולד". לינה טלבוט שיבחה באינדפנדנט את הליהוק של מר וגברת בנט.
הערות שוליים

↑  ֻSusanna Lazarus. Death Comes to Pemberley's Matthew Rhys: "The best thing about playing Mr Darcy is that shirt" RadioTimes. Retrieved 26 December 2013.
↑  "Jenna Coleman to Star in Death Comes To Pemberley". Doctor Who. BBC. 18 ביוני 2013. נבדק ב-26 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Sally Williams, ‏Death Comes to Pemberley: behind the scenes, The Telegraph, 26 December 2013
↑  "Death comes to Pemberley on BBC1". Hull Daily Mail. אורכב מ-המקור ב-2013-12-27. נבדק ב-27 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Death Comes To Pemberley – TV review Friday 27 December 2013
↑  Rewind TV: Death Comes to Pemberley; Downton Abbey; Doctor Who; Call the Midwife – review, Saturday 28 December 2013
↑  Death Comes to Pemberley – Episode 1, By Lina Talbot, 28 December 2013
תעלומת האלפא ביתא (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  תעלומת האלפא ביתא מאת אגתה כריסטי
 סוגה:  מסתורין  דרמה  מתח
 כותבים:  שרה פלפס
 בימוי:  אלכס גבאסי
 שחקנים:  ג'ון מלקוביץ' רופרט גרינט אנדרו באקן איימון פארן ג'ק פרת'ינג גרגור פישר טרה פיצג'רלד הנרי גודמן שירלי הנדרסון ברונווין ג'יימס פרייה מייבור קווין מקנלי
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  3
 הפקה
 חברת הפקה:  Mammoth Screen Agatha Christie Productions
 הפצה:  BBC
 עורכים:  סיימון בראס  רוב הול
 צלמים:  ג'ואל דבלין
 אורך פרק:  60 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  BBC One
 רשת שידור בישראל:  HOT VOD
 פורמט (תמונה):  HDMI 1080i
 תקופת שידור מקורית:  26 בדצמבר 2018 – 28 בדצמבר 2018
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תעלומת האלפא ביתא (באנגלית: The ABC Murders) היא מיני-סדרה של ה-BBC משנת 2018 המבוססת על הרומן "רציחות האלפבית" מאת אגתה כריסטי. הסדרה שודרה בשלושה לילות רצופים החל מ-26 בדצמבר 2018. העיבוד נעשה בידי שרה פלפס, והבימוי בידי אלכס גבאסי. בסדרה מככב ג'ון מלקוביץ' בתפקיד הרקול פוארו, ולצדו מופיעים רופרט גרינט, אנדרו באקן, טרה פיצג'רלד ושירלי הנדרסון בתפקידי משנה.
במרץ 2019 תופץ הסדרה על גבי DVD באמצעות Universal Pictures UK.
צוות השחקנים > תפקידים ראשיים

ג'ון מלקוביץ' – הרקול פוארו
רופרט גרינט – המפקח קרום
אנדרו באקן – פרנקלין קלארק
איימון פארן – אלכסנדר בונפרטה קאסט
ג'ק פרת'ינג – דונלד פרייזר
גרגור פישר – דקסטר דולי
טרה פיצג'רלד – ליידי הרמיוני קלארק
הנרי גודמן – סידני פריין
שירלי הנדרסון – רוז מרבורי
ברונווין ג'יימס – מייגן ברנרד
פרייה מייבור – תורה גריי
קווין מקנלי – המפקח ג'אפ
צוות השחקנים > תפקידי משנה

איב אוסטין – בטי ברנרד
אניה צ'אלוטרה – לילי מרבורי
ליזי מקינרני – ליזי ברנרד
סיריל נרי – האב אנסלם
סוזן פאקר – קפסטיק
מייקל שפר – סרג'נט ילנד
כריסטופר וילרס – סר קרמייקל קלארק
שיין אטוול – הבלש בונס
טרניה אדוארדס – מיס לי
טמזין גריפין – אליס אשר
ניל הרסט – בני גרו
איאן פירי – פיטר אשר
קארן וסטווד – גברת קירקהם
הפקה

הסדרה צולמה באתרים ביורקשייר בהם גרוסמונט, לידס, פיקרינג, ריפון, סלטייר, וייקפילד וסקלטון-און-יור. ניובי הול שימש לצילומי האחוזה בצ'רסטון. בסדרה מופיע גם בניין De La Warr Pavilion בבקסהיל-און-סי.
פרקים

| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פרק 1 | אלכס גבאסי | שרה פלפס | 26 בדצמבר 2018 |  |
פוארו מקבל מכתבים חתומים בשם ABC שמתגרים בו וחוזים שבקרוב יתבצע רצח. במכתב הראשון נכתב שב-31 במרץ יתבצע רצח באנדורבר. המפקח קרום, שהחליף את המפקח ג'אפ, מתייחס אליהם בזלזול כאל מתיחה של אחד באפריל. פוארו הולך לראות את ג'אפ, אבל הוא מת בפתאומיות בנוכחותו. כשמתבצע הרצח של אליס אשר, ועד מהרה נרצחת בטי ברנרד בבקסהיל, קרום מתחיל להתייחס לעניין ביתר רצינות. עם זאת הוא מסרב לקבל עזרה כלשהי מפוארו, ומחרים את ניירותיו, כשהוא מאמין שפוארו מכיר את הרוצח. ללא ידיעתם של פוארו והמשטרה, סוכן נסיעות בשם אלכסנדר בונפרטה קאסט פגש את שתי הנשים שנרצחו מעט לפני מותן. מכתב שלישי מגיע ובו מצוין שמקום הרצח הבא יהיה באות C.  קרום עדיין דוחה את הצעות העזרה של פוארו, כי הוא חושב שפוארו משקר לגבי העבר שלו, ואין לתת בו אמון.
| 2 | פרק 2 | אלכס גבאסי | שרה פלפס | 27 בדצמבר 2018 |  |
פוארו מקבל מכתב נוסף מ-ABC שנמסר בטעות לשכנתו. במכתב מצוין שם המקום בו יתרחש הרצח הבא צ'רסטון. הוא מתקשר לביתו של סר קרמייקל קלארק כדי להזהיר אותו, אבל מתברר שהוא כבר נרצח. פוארו מבין ש-ABC רוצח במקומות שהוא עצמו היה בהם בעבר, כשהוא מגלה גזיר עיתון בו כתוב שהוא עזר ליילד תינוק ברכבת שעצרה באנדובר. במכתב נוסף נכתב שדונקסטר הוא מקום הרצח הבא. קרום ופוארו נוסעים לדונקסטר, כשקרום מאמין שהרצח יתבצע במסלול המרוצים. למעשה הקורבן הבא הוא פיתום  בשם דקסטר דולי, אבל ABC טועה והורג אדם אחר.
| 3 | פרק 3 | אלכס גבאסי | שרה פלפס | 28 בדצמבר 2018 |  |
קאסט מתעורר כשהוא נמצא בשירותים ציבוריים בתחנת רכבת באמבסי. הוא מגלה קורבן רצח נוסף וכלי הרצח נמצא בידו. הוא בורח מזירת הפשע, וזורק את הסכין יחד עם מעילו וכובעו. פוארו מוצא חבילה של גרבונים במזוודה של הקורבן, ואחרי שהוא מבקר בסוכנות המכירות, הוא מזהה את הרוצח כאלכסנדר בונפרטה קאסט שנעצר על ידי המשטרה. אחרי שפוארו מבקר את קאסט, ומגלה שיש לו גידול במוח וסובל מאיבוד זיכרון, הוא מתחיל לפקפק באשמתו. אחיו של סר קרמייקל, פרנקלין, מודה לפוארו על תפיסת הרוצח, ומביא אתו בקבוק ברנדי. קרום מוצא שטביעת האצבע שעל הבקבוק תואמת לטביעת אצבע שנמצאה במכונת הכתיבה של קאסט, ועוצר את פרנקלין. פוארו מבין שפרנקלין ניצל את קאסט, הוא סידר לו עבודה כסוכן מכירות, והפליל אותו ברציחות. הרצח הראשון והשני היו רק סיפור כיסוי לרצח של סר קרמייקל, כדי שאחיו יוכל לרשת את הונו, אחרי שליידי הרמיוני תמות ממחלת הסרטן. פרנקלין נמצא אשם ומוצא להורג בתליה. בפלאשבק מתברר שבתקופת המלחמה בבלגיה פוארו שהיה כומר, היה עד לרצח בני הקהילה שלו בתוך הכנסייה.
הערות שוליים

↑  "All-star cast announced for new BBC One Agatha Christie thriller The ABC Murders". BBC Media Centre. 24 במאי 2018. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First-look image of John Malkovich as Hercule Poirot in BBC One's The ABC Murders". BBC Media Centre. 21 ביוני 2018. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Agatha Christie: ABC Murders [DVD]". Amazon.co.uk. נבדק ב-13 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The ABC Murders Begins on BBC One on Boxing Day at 9pm". BBC Media Centre. 15 בדצמבר 2018. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The ABC Murders: An A to Z". AgathaChristie.com. נבדק ב-22 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The ABC Murders episode 1". BBC Programmes. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The ABC Murders episode 2". BBC Programmes. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The ABC Murders episode 3". BBC Programmes. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
תפילת תראוויח (אסלאם)

תפילת התָראוויח (בערבית: صلاة التراويح) היא תפילה (צלאה) המתבצעת על ידי מוסלמים מהזרם הסוני בלילות חודש הרמדאן, בנוסף לחמש תפילות החובה היומיות. זוהי תפילת רשות, ואינה חובה.
תפילת התראוויח מתבצעת בזוגות של רכעאת, ובדרך כלל מתבצעות בין 8 ל-20 רכעאת.
תפילת תראוויח נחשבת לארוכה במיוחד, ולכן בחלק מהמסגדים נערכת הפסקה קלה בין כל 4 רכעאת, ולעיתים גם בין כל 2 רכעאת. תפילת תראוויח מתקיימת אך ורק בלילות הרמדאן, וזמנה היא לאחר התפילה החמישית.
באופן מסורתי, רוב המתפללים קוראים בכל יום במהלך התפילה חלק אחד שלם מתוך 30 החלקים של הקוראן, ובכך מסיימים לקרוא את הקוראן כולו במהלך חודש הרמדאן.
המוסלמים מהזרם השיעי לא נוהגים לקיים את תפילת התראוויח, מפני שהם מאמינים שהיא אינה מסורת של הנביא מוחמד, אלא חידוש של עומר בן אל-ח'טאב. לתריסריים יש מנהג דומה בשם תהאג'וד.
לקריאה נוספת

Book of Praying at Night in Ramadaan
The book of prayers
הערות שוליים

↑  Ali, Muhammad, 1875 December-1951., The Muslim prayer-book, 5th ed, Columbus, Ohio: Ahmadiyyah Anjuman Ishāʻat Islam- Lahore U.S.A, 1998
↑  Budak, Ali, 1973-, Fasting in Islam & the month of Ramadan : a comprehensive guide, 1st English ed, New Jersey: The Light, 2005
↑  Abdus Salaam, Is Ramadhan Taraweeh 8 or 20 Rakat by Dr Zakir Naik, נבדק ב-2019-01-06
↑  Digital Mimbar, Taraweeh explained - Dr Zakir Naik, נבדק ב-2019-01-06
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560956405171  BnF: cb41086405j (data)  LCCN: sh85132473  TDVİA: teravih
שלגי הקילימנג'רו (סרט, 2011)

| --- | --- |

כרזת הסרט בהקרנתו בישראל. בחזית התמונה: אריאן אסקריד כמארי-קלייר וז'אן-פייר דארוסן כמישל
 בימוי:  רובר גדיגיאן
 הופק בידי:  סרטי אגת עם סרטי פרנס 3
 תסריט:  רובר גדיגיאן וז'אן-לואי מילסי, בהשראת שירו של ויקטור הוגו, "אנשים עניים"
 שחקנים ראשיים:  אריאן אסקריד, ז'אן-פייר דארוסן, ז'רר מיילן, מרלין קנטו
 צילום:  פייר מילון
 מדינה:  צרפת 
 חברה מפיצה:  Sacher Film, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 במאי 2011 (בפסטיבל קאן)
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  פרס Lux 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלגי הקילימנג'רו (בצרפתית: Les Neiges du Kilimandjaro) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 2011, בבימויו של רובר גדיגיאן.
עלילה

מישל (ז'אן-פייר דארוסן) חי באושר עם רעייתו זה קרוב ל-30 שנה, מארי-קלייר (אריאן אסקריד). מישל הוא ראש ועד העובדים במספנה במרסיי ופעיל נלהב בארגון העובדים CGT. כאשר מתעורר הצורך בפיטורי צמצום של 20 עובדים, רשימת המפוטרים מורכבת בהגרלה. אף שכראש הוועד מישל פטור מלהשתתף בהגרלה, הוא כולל בה גם את שמו, ועולה בגורל ומאבד את משרתו.
חבריו לעבודה, יחד עם בתו ובנו הנשואים, מארגנים מסיבה לציון 30 שנות נישואים של מישל ומארי-קלייר. במסיבה, לצלילי הלהיט של פסקל דנל "שלגי הקילימנג'רו", הם מעניקים למישל ומארי-קלייר זוג כרטיסי טיסה ומימון לטיול לקילימנג'רו. ראול (ז'רר מיילן), חבר ילדות של מישל, חברו לעבודה ואף גיסו (אשתו היא אחותה של מארי-קלייר), מעניק למישל מתנה אישית - חוברת קומיקס שאבדה למישל לפני שנים רבות, ולדברי ראול הוא מצא אותה בחנות לספרים משומשים וזיהה את שמו של מישל בחלק הפנימי של כריכתה.
למישל לא קל להתרגל לחיי הבטלה שנכפו עליו, אך הוא מבלה עם נכדיו ועם מארי-קלייר (העובדת בטיפול בקשישה, מרת איסלים), ומנצל את כישוריו כרתך להתקנת פרגולה בביתה של בתו. ערב אחד, כאשר מישל ומארי-קלייר מארחים בביתם את ראול ואשתו דניז (מרלין קנטו) למשחק קלפים, מתפרצים שני שודדים רעולי פנים לבית, לוקחים את כרטיסי הטיסה, את הכסף המזומן וגם את כרטיסי האשראי, לשם משיכת מזומנים מחשבונות הבנק של הנשדדים. תוך כדי השוד הם מטיחים את מישל לרצפה והוא נחבל בכתפו. אחד השודדים אף לוקח את חוברת הקומיקס. השודדים מסתלקים ומשאירים את הארבעה כבולים לכיסאותיהם.
מישל נוסע באוטובוס, ורואה שמולו יושבים שני ילדים הקוראים בחוברת הקומיקס שלו. הוא עוקב אחריהם, ומגלה שאחיהם הבכור, כריסטוף (גרגואר לפרינס-רינגו), הוא אחד מהפועלים שפוטרו יחד אתו. הוא פונה למשטרה, וזו עוצרת את כריסטוף. בעימות בין מישל לכריסטוף בתחנת המשטרה, מישל סוטר לכריסטוף, בניגוד להערכתה של מארי-קלייר.
מארי-קלייר ומישל מגלים בהדרגה שכריסטוף טיפל לבדו בשני אחיו הקטנים, שאבותיהם אינם ידועים ואמם זנחה אותם. עקב זאת, מישל חש חרטה על שהביא למעצרו של כריסטוף ומבקש לבטל את התלונה, אך במשטרה מבהירים לו שלביטול התלונה אין חשיבות, ושלכריסטוף צפוי מאסר ממושך.
מארי-קלייר מקדישה מזמנה לטיפול בשני הילדים שנותרו בלי דואג, תוך שהיא מסתירה את פעילותה זו ממישל. לאחר שהמשטרה החזירה למישל את כרטיסי הטיסה, הוא פודה אותם, כדי להשתמש בכסף לסיוע לשני הילדים. ברוח משנתו של גיבורו, המנהיג הסוציאליסטי ז'אן ז'ורס, מחליט מישל לגדל את שני הילדים בביתו, ומגלה שמארי-קלייר הקדימה אותו בהחלטה דומה. החלטתם מתקבלת בזעם רב על ידי חתנם, וגם ראול, שאשתו דניז מתקשה להתאושש מטראומת השוד, מגיב בזעם.
ראול ודניז מגיעים לביתם של מישל ומארי-קלייר למפגש פיוס, וראול מודה באוזני מישל שלא מצא את חוברת הקומיקס בחנות לספרים משומשים, אלא גנב אותה ממנו בילדותם.
פרשנות > השראה לתסריט

הפואמה של ויקטור הוגו, "אנשים עניים" (Les pauvres gens), המוכרת גם בשם "כמה טובים הם העניים", מספרת על בני זוג עניים, הורים לחמישה ילדים, שכאשר נודע להם ששכנתם נפטרה והותירה שני ילדים יתומים, הם מחליטים לאמץ את היתומים. במאי הסרט, רובר גדיגיאן, סיפר כיצד הפכה הפואמה לבסיס לתסריט של סרטו הבא:
במהלך צילום הסרט הוא נקרא "כמה טובים הם העניים", כשם הפואמה, אך בסופו של דבר נבחר השם "שלגי הקילימנג'רו", כשם הפזמון המושמע במהלך המסיבה ל-30 שנות נישואים.
פרשנות > מלחמת המעמדות

כל הדמויות בסרט הן בנות מעמד משותף, מעמד הפועלים, אך גם בתוך אוכלוסייה הומוגנית לכאורה זו מתנהלת מלחמת מעמדות. כריסטוף שודד את מישל, ובעימות ביניהם אינו חש שום נקיפות מצפון על כך, משום שהוא רואה עצמו במעמד שונה מזה של מישל: בעיניו מישל הוא אדם מבוסס, בעל רכוש ופנסיה מובטחת, ואילו הוא צעיר חסר כל. כריסטוף מביע מרירות רבה על עריכת הפיטורים בגישה שווינית כביכול, של הגרלה, וטוען שעדיפה עליה שיטה הבוחנת את מצבו הכלכלי של כל מועמד לפיטורים, ובוחרת את אלה שיוכלו לשאת ביתר קלות את הפיטורים, בזכות רכוש שצברו, בן זוג עובד וכדומה.
על השינוי שחל במעמד הפועלים אמר גדיגיאן:
בסצנה אחת מתרחשת מלחמת מעמדות בין עובד למעביד: בתה של מרת איסלים מגיעה לבית אמהּ, ומגלה שמארי-קלייר מסיימת את עבודתה לפני השעה שנקבעה לכך. היא נוזפת על כך במארי-קלייר, אך מארי-קלייר תוקפת אותה על שהיא מזניחה את אמהּ, ולעולם אינה זמינה בטלפון, כך שכאשר האם חשה בדידות, היא מטלפנת לביתם של מארי-קלייר ומישל, ומאריכה בשיחה אתם, ולכן אין מקום לבוא בטענות על הגמישות בשעות העבודה שמרשה לעצמה מארי-קלייר. המשך הסרט מוכיח את צדקת טענתה של מארי-קלייר: מרת איסלים מטלפנת אל מישל בדיוק כאשר הוא צופה במשחק כדורגל בטלוויזיה.
פרשנות > יחסי הורים וילדים

חלק נכבד מהסרט מוקדש ליחסי הורים וילדים. למישל ומארי-קלייר שתי בנות נשואות, והיחסים ביניהם טובים. מישל בונה פרגולה לבתו ומסייע בגידול נכדיו, וכאשר הבת חושדת שבעלה, המרבה בנסיעות, בוגד בה, היה נועצת באמהּ על דרכי ההתמודדות עם בעיה זו. רק בנקודה אחת נוצר עימות בין מישל לחתנו: בעקבות החלטתם של מישל ומארי-קלייר לגדל את אחיו הקטנים של כריסטוף, מגיב החתן בזעם רב. מישל מעמיד אותו במקומו, ודורש ממנו תשלום בעד חומרי הגלם לבניית הפרגולה. גדיגיאן אמר על כך:
אל מול יחסים כמעט אידיאליים אלה, מוצגות שתי משפחות שבהן קיים נתק כמעט מוחלט בין ההורים לילדים. אמם של כריסטוף ואחיו אינה מגלה בהם עניין, וכריסטוף נאלץ לגדל לבדו את שני אחיו. האם עובדת כדיילת באוניית נוסעים, ואת התעלמותה מילדיה היא מנמקת באוזני מארי-קלייר בכך שאבות הילדים נטשו אותה, שאת בנה הבכור ילדה עוד בשנות העשרה לחייה, ושהיא רוצה להמשיך לקיים קשר עם גברים, אבל "אף אחד לא שוכב עם אמהות".
בעימות שבין בתהּ של מרת איסלים למארי-קלייר לומדים הצופים שבין בת זו לאמהּ יש בעיה ביחסי תלות הפוכים: כעת האם הקשישה היא הזקוקה לתמיכת הבת, אך תמיכה זו אינה ניתנת במידה מספקת.
פרשנות > ניצחון החמלה

לאחר שמתבררת להם הבדידות שבה שרויים אחיו של כריסטוף לאחר מעצרו, חשים מארי-קלייר ומישל חמלה רבה, ויתרה מזאת - הם חשים מחויבות לסייע לילדים. מחויבות זו גוברת אצלם על תחושת הנקם בשודד. בדרכם עליהם להתגבר על התנגדות של מקורביהם, ומצליחים בכך. מבקר הקולנוע אורי קליין עסק במאפיין זה של הסרט:
פרשנות > פיטורים בהגרלה

תחילתו של הסרט בהגרלה שבה נקבעים שמות 20 המפוטרים בפיטורי צמצום. כריסטוף, אחד המפוטרים, התייחס במרירות רבה לשיטה זו, שבה לא ניתנה לו הזדמנות לנמק מדוע ראוי שלא לפטרו (הוא מפרנס לבדו את שני אחיו הקטנים). פסק דין של בית הדין הארצי לעבודה בישראל תומך בגישתו של כריסטוף, וקובע: "ברי שפיטורי צמצום אינם יכולים להיעשות בדרך של הגרלה, של הטלת מטבע. יש לשקול כל אחד מהמועמדים לפיטורי צמצום ולבחון את נסיבותיו הוא. יש לאפשר לו לנסות לשכנע שהקריטריונים שנקבעו לבחירת המפוטרים בפיטורי צמצום אינם חלים עליו".
פרסים

פרס עוגן הזהב, פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
סרט השנה, הפרלמנט האירופי
הערות שוליים

↑  ויקטור הוגו, Les pauvres gens (בצרפתית)
1 2 3 4  שלגי הקילימנג'רו, באתר של שאולי בסקינד יחסי ציבור
↑  אורי קליין, "שלגי קילימנג'רו" הוא סרט מלא נדיבות, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2012
↑  ע"ע 1465/02 בנימין משה ואחרים נגד איגוד ערים לכבאות והצלה טבריה, פד"ע לט 646 (2004)
תיכון וולטר

| --- | --- |

שער הכניסה לתיכון וולטר בפריז
 בית ספר תיכון
 על שם:  וולטר 
 תקופת הפעילות:  1890–הווה (כ־134 שנים)
 בעלי תפקידים
 מנהלת:  ז'וזיאן לוסיאנה
 באחריות:  פריז
 תלמידים
 :  כ-1,300
 מיקום
 מיקום:  הרובע האחד עשר של פריז
 מדינה:  צרפת צרפת
 קואורדינטות:  48°51′50″N 2°23′6″E﻿ / ﻿48.86389°N 2.38500°E﻿ / 48.86389; 2.38500
 www.ac-paris.fr
  (למפת פריז מוגדלת) תיכון וולטר(למפת פריז רגילה) תיכון וולטר
 
תיכון וולטר (בצרפתית: Lycée Voltaire) הוא בית ספר תיכון עיוני וטכנולוגי בפריז, בירת צרפת, והשוכן בשדרות דה לה רפובליק (Avenue de la République) מס' 101 ברובע 11.
היסטוריה

התיכון, הקרוי על שם הסופר והפילוסוף הצרפתי וולטר, תוכנן על ידי האדריכל אז'ן טרן. הוא נחנך בשנת 1890 על ידי נשיא צרפת, סאדי קרנו. למשך תקופה ממושכת הוא היה התיכון היחיד בצפון-מזרחה של פריז. מאז פתיחתו, תיכון וולטר היה בית ספר שנועד לבנים בלבד, עד שבשנת 1973 הפך לבית ספר מעורב.
נתונים

בתיכון וולטר לומדים 2000 תלמידים בשלוש מסגרות: מכללה, תיכון וכיתות מכינה (classes préparatoires). קיים בו רק המסלול של כיתות מכינה PTSI/PT (פיזיקה, טכנולוגיה, מדעי הנדסה/פיזיקה וטכנולוגיה). כיתות מכינה אלה הוקמו לראשונה בשנת 1921 ומאפשרות כל שנה לתלמידיהן להיכנס לבתי הספר הגבוהים היוקרתיים להנדסה.
בוגרים מפורסמים

אלן-פורנייה, סופר צרפתי
פרנאן ברודל, היסטוריון
ז'אק דלור - כלכלן ופוליטיקאי צרפתי, נשיא הנציבות האיחוד האירופי (1994-1985)
ז'יל כהן, שחקן קולנוע יהודי צרפתי
אנדרה לווף, ביולוג יהודי צרפתי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
שארל לדרמן, עורך דין ופוליטיקאי יהודי צרפתי
ז'אן מרמוז, טייס צרפתי
אדגר פור, פוליטיקאי, ראש הממשלה של צרפת לשעבר, יושב ראש לשעבר של האספה הלאומית הצרפתית
ברנאר קושנר - רופא ופוליטיקאי יהודי-צרפתי, שר החוץ של צרפת
אנרי קרסוצקי, פעיל סינדיקלי יהודי צרפתי, מזכיר כללי של הקונפדרציה הכללית של העובדים CGT בצרפת.
אנשי סגל מפורסמים

רולאן בארת -מבקר ספרות, פילוסוף ומסאי צרפתי
ז'אן-לואי בורי סופר, עיתונאי, מבקר קולנוע ומורה לספרות
אלן קריווין, פוליטיקאי - מורה זמני להיסטוריה
אלבר מאלה, היסטוריון - מחבר ספרי לימוד להיסטוריה
תיכון הרטמן

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 בית ספר תיכון
 מייסדים:  דוד הרטמן, חגי בן ארצי 
 שכבות לימוד:  ז'-י"ב
 מספר כיתות:  14
 בעלי תפקידים
 מנהל:  שאול דוד (כללי) חנן צוקר (חטיבה עליונה) אמיתי הראש (חטיבת ביניים)
 מיקום
 מיקום:  המושבה הגרמנית, ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°46′00″N 35°13′03″E﻿ / ﻿31.76653333°N 35.21754444°E﻿ / 31.76653333; 35.21754444
 http://hartman.go.cet.ac.il
  (למפת ירושלים מוגדלת) תיכון הרטמן(למפת ירושלים רגילה) תיכון הרטמן
 
התיכון התורני-ניסויי של מכון שלום הרטמן (על שם צוריאל סמית') הוא בית ספר תיכון דתי לבנים בירושלים. בית הספר, השוכן במתחם מכון שלום הרטמן, הוקם על ידי דוד הרטמן ביחד עם חגי בן ארצי ודוד דישון, והחל לפעול בשנת הלימודים תשמ"ו.
היסטוריה

רוב התלמידים מתגוררים באזור בית הספר, בשכונות: קטמון, בקעה, רחביה, ארנונה, תלפיות מזרח והמושבה הגרמנית. עם זאת, ישנם תלמידים המתגוררים ביישובים ובשכונות מרוחקות יותר, כמו: הר חומה, אפרת, רמות, גבעת זאב, פסגת זאב ובית הכרם.
בבית הספר לומדים כ-350 תלמידים, מכיתה ז' עד י"ב.
לאחר עשרים שנים תחת ניהולו של צבי ינאי, מנהל התיכון מאז שנת 2014 הוא שאול דוד.
בשנת 2007 הוקם בית ספר תיכון לבנות, שנקרא "מדרשיית הרטמן לבנות" ברחוב דוד אלרואי הסמוך.
פרסים ואותות

בשנת 2010 זכה בית הספר בפרס החינוך הארצי.[דרוש מקור]
בשנת 2021 נשיא המדינה ראובן ריבלין העניק לבית הספר לבנים את 'אות הנשיא לתקווה ישראלית'.
בשנת 2022 זכה תלמיד בית הספר לבנים הלל כהן בחידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי, שהתקיים ביום העצמאות ה-74.
ראו גם

רשימת בוגרי בית הספר
מדרשיית הרטמן לבנות