stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Light My Fire (שיר)
היסטוריה

"Light My Fire" נכתב בתחילת 1966 כיצירה של רובי קריגר שאמר שהוא קיבל השראה מהלחן של "Hey Joe" ומהמילים של "Play with Fire" של הרולינג סטונז. ג'ון דנסמור הציע שהיצירה תהיה יותר לטינית, ג'ים מוריסון כתב את הבית השני וחלק מהפזמון ("Try to set the night on fire") בעוד שריי מנזרק הוסיף את פתיח העוגב שהושפע מבאך. דנסמור גם הציע שהוא ייפתח עם מכת תוף סנר יחיד.
הלהקה החלה לנגן את השיר בהופעות באפריל 1966, והאריכה אותו באלתור ג'אזי. כאשר הדלתות ביצעו את השיר בהופעות חיות, מנזרק ניגן את הבס של השיר בידו השמאלית על בס קלידים של פנדר רודס, תוך ביצוע שורות הקלידים הראשיות בווקס קונטיננטל באמצעות ידו הימנית. כאשר הם באו להקליט את השיר מאוחר יותר באותה שנה, המפיק פול רוטשילד הביא את מוזיקאי הסשן לארי קנצ'טל כדי להקליט אובר-דאב גיטרת בס מדויקת של פנדר כדי להכפיל את הבסליין של הקלידים. רוטשילד גם הציע שההקלטה תחזור על מוטיב הפתיח בסוף השיר.
אף על פי שגרסת האלבום הייתה באורך של קצת יותר משבע דקות, היא הייתה מבוקשת להשמעות רבות ברדיו, בעיקר על ידי הדי ג'יי דייב דיאמונד מלוס אנג'לס, והבעלים של אלקטרה רקורדס, ג'ק הולצמן, ביקש שגרסה קצרה יותר תשוחרר כסינגל. למרות חוסר רצונה של הלהקה, רוטשילד ערך גרסה אחת, שצומצמה לפחות משלוש דקות, כאשר כמעט כל ההפסקה האינסטרומנטלית הוסרה להשמעה בשידורי AM.
היסטוריה > המופע של אד סאליבן

הלהקה הופיעה בתוכניות טלוויזיה שונות, כגון American Bandstand, תוך חיקוי להשמעה של הסינגל. "Light My Fire" בוצע גם בשידור חי על ידי הדלתות במופע של אד סאליבן ששודרה ב-17 בספטמבר 1967. הדלתות התבקשו על ידי המפיק בוב פרכט, חתנו של אד סאליבן, לשנות את השורה "Girl, we couldn't get much higher", מכיוון שהספונסרים לא הרגישו בנוח עם ההתייחסות האפשרית לסמים. עם זאת, משמעות השורה אושרה להיות מילולית, כמו "גבוה בשמים". הלהקה הסכימה לעשות זאת, ועשתה חזרות עם המילים המתוקנות, "Girl, we couldn't get much better". עם זאת, במהלך ההופעה החיה, הסולן ג'ים מוריסון שר את המילים המקוריות, ללא שינוי. סאליבן לא לחץ את ידו של מוריסון כשעזב את הבמה. הלהקה ניהלה משא ומתן על עסקה מרובת פרקים עם המפיקים. עם זאת, לאחר שהפרו את ההסכם שלא לבצע את השורה הפוגענית, נאמר להם כי לעולם לא יופיעו שוב במופע. תגובתו של מוריסון הייתה: "היי גבר. הרגע עשינו את המופע של סאליבן".
הופעה זו הוצגה בסרטו הביוגרפי של אוליבר סטון משנת 1991, אך מוריסון שר "Much better" בצורה נחרצת יותר וללא תגובתו לאחר מכן לסאליבן ולמפיק הסדרה.
שחרור ומורשת

גרסת הופעה חיה יצאה בשנת 1983 באלבום ההופעה החיה של הלהקה, Alive, She Cried, הראשון מבין מספר אלבומי הופעה שיצאו בעשורים שלאחר מכן שכללו את השיר. "Light My Fire" זכה להצלחה צנועה באוסטרליה, שם הגיע למקום ה-22 במצעד ARIA. הסינגל הגיע במקור למקום ה-49 בבריטניה בשנת 1967, אך זכה להצלחה מאוחרת במדינה זו בשנת 1991, כאשר הוצאה מחודשת הגיעה למקום השביעי. הוצאה מחודשת זו זכתה להצלחה רבה יותר באירלנד, והגיעה לראש מצעד IRMA במשך שבועיים ביוני. ההוצאה המחודשת התרחשה עקב העניין המחודש בלהקה בעקבות סרטו הביוגרפי של אוליבר סטון, "הדלתות".
הסינגל הגיע למעמד זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי בספטמבר 1967 לאחר שנמכר ביותר ממיליון יחידות. נכון לדצמבר 1971, הוא היה הסינגל הנמכר ביותר של הלהקה עם למעלה מ-927,000 עותקים שנמכרו. הוא גם קיבל תואר פלטינה על ידי RIAA בספטמבר 2018 על כך שהגיע ל-1,000,000 יחידות דיגיטליות. בילבורד תיאר את הסינגל כ"היצע דיסקוטקים מוביל" עם "ביט מדבק" ש"ממש מתקצב מתחילתו ועד סופו".
"Light My Fire" נחשב לשיר הדגל של הדלתות, וכיצירה מובהקת של ז'אנר הרוק הפסיכדלי. בשנים 2004 ו-2010 דורג השיר במקום ה-35 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון, ולאחר מכן דורג מחדש במקום ה-310 ברשימת 2021. השיר נכלל ברשימת שירי המאה של RIAA, במקום ה-52. בשנת 2014 דירגו NME את השיר במקום ה-199 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים. גרסת הכיסוי של חוזה פליסיאנו זכתה בפרס גראמי לשנת 1969 עבור ביצוע הפופ הווקאלי הגברי הטוב ביותר, באותה שנה הוא גם זכה בפרס גראמי לתגלית השנה. בשנת 1998 נכנס השיר להיכל התהילה של הגראמי תחת הקטגוריה רוק (סינגל). אמנים כמו בריאן וילסון, ז'אן ז'אק ברנל ופליסיאנו עצמו, בין היתר, מעריצים של השיר.
משתתפים

הדלתות
ג'ון דנסמור - תופים
רובי קריגר - גיטרה חשמלית ואקוסטית
ריי מנזרק - ווקס קונטיננטל, בס פנדר רודס
ג'ים מוריסון - שירה
מוזיקאי נוסף
לארי קנכטל - גיטרה בס
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | 2× פלטינה | 2,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,000,000 |
הגרסה של חוזה פליסיאנו

הסולן והגיטריסט הפורטוריקני חוזה פליסיאנו זכה להצלחה בינלאומית משמעותית כאשר הוציא את גרסתו לשיר "Light My Fire" בשנת 1968 כסינגל בלייבל RCA Victor. זוהי אולי גרסת הכיסוי הידועה ביותר של שיר זה, שהגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי במשך שלושת השבועות הרצופים של 31 באוגוסט, 7 ו-14 בספטמבר, שנה בלבד לאחר שהמקורי היה להיט מספר אחת באותו מצעד. גרסתו הפכה ללהיט הגדול ביותר באוסטרליה וגם בקנדה, שם הגיעה למקום הראשון.
הגרסה המחודשת של פליסיאנו שילבה השפעות לטיניות, כולל שילוב של גיטרה ספרדית קלאסית, ומוזיקת נשמה, עם פופ אמריקאי. הוא מכיל סגנונות רוק פרוטו-לטיני, וקצב איטי יותר מהגרסה המקורית של הדלתות. בריאיון משנת 1969 אמר פליסיאנו כי אהב את השיר כששמע אותו לראשונה, אך הרגיש שעליו להמתין שנה לפני שיוציא את השיר. הוא גם אמר כי "California Dreamin'" היה האיי-סייד המקורי של הסינגל.
הסינגל סייע לדרבן את ההצלחה העולמית של אלבומו, Feliciano!, שהיה מועמד למספר פרסי גראמי בשנת 1969. העיבוד של פליסיאנו לשיר "Light My Fire" השפיע על מספר גרסאות מאוחרות יותר, כולל זו של ויל יאנג. כותב השירים רובי קריגר אמר בראיון על הכיסוי: "זו באמת הרגשה נהדרת לכתוב קלאסיקה. אני חושב שאני חייב חוב גדול לחוזה פליסיאנו כי הוא בעצם האחד, כשהוא עשה את זה, כולם התחילו לעשות את זה. הוא עשה על זה סידור אחר לגמרי".
פליסיאנו חזר על השיר, וביצע דואט עם מיני ריפרטון באלבומה Minnie משנת 1979.
רני רן הסקרן

| --- | --- |
 סוגה:  ילדים
 מדבבים:  אדמו ברטצ'י ופרנקו ברטצ'י
 מדבבים בעברית:  נטע קורפסקי, דולב סלע, טליה ברקאי ונירית מיליס
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 אורך פרק:  11 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CBeebies
 רשת שידור בישראל:  ערוץ לולי
 תקופת שידור מקורית:  4 ביולי 2011 – 15 באוקטובר 2012
 תקופת שידור בישראל:  2012 – 2018
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
רני רן הסקרן (באנגלית: Baby Jake, באופן מילולי: התינוק ג'ק) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים. בבריטניה הסדרה שודרה ב-CBeebies מיולי 2011, בישראל משודרת בערוץ לולי משנת 2012. הסדרה בת 2 עונות ו-52 פרקים באורך 11 דקות.
עלילה

העלילה עוקבת אחרי רני רן התינוק שבכל פרק מדמיין וחווה הרתפקאות, כל פרק מסודר במבנה קבוע: קודם כל עולה אחיו איציק לביתו שהוא טחנת רוח (ברקע ניתן לראות אווזים), ואז הוא מציג את כל בני משפחתו ובסוף את רני רן, מיד לאחר מכן אנו מקבלים הצצה למה שקורה בבית ואז הפרק מתחיל, במהלך הפרק ירקוד רני רן את ריקוד היגי יגי, בסוף הפרק אנו חוזרים שוב לבית בו ניתן לראות את רני רן ואיציק משחקים ביחד לבסוף אנו רואים את בני המשפחה אוכלים ארוחה והפרק נגמר.
דמויות

רני רן (Baby Jake): תינוק לבוש בסרבל כחול, הדמות הראשית בתוכנית, אוהב לדמיין.
איציק (Isaac): ילד לובש חולצה כתומה, אחיו הגדול של רני רן.
אוגרי החלל (Captain Spacey and the Hamsternauts): חבורה של חמישה אוגרים אוכרים, מופיעים רק בפרקי חלל.
כרסמני (Nibbles): ארנב לבן, מופיע רק בפרקי יער.
מנדי (Sydney): קופה חומה, מופיעה רק בפרקי ג'ונגל.
פנגי (Pengy): פינגווין שחור, מופיע רק בפרקי שלג.
טוט טוט (Toot Toot): טרקטור אדום, אמצע התחבורה של רני רן.
דיבוב

הדיבוב העברי הופק על ידי עוזי פוקס, יורם שרתוק ואורין בן שלום ובוים על ידי טליה ברקאי.
| שם הדמות | מדבב\ת בשפת המקור | מדבב\ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| רני רן | אדמו ברטצ'י | נטע קורפסקי |
| איציק | פרנקו ברטצ'י | דולב סלע |
בנוסף גם דיבבו טליה ברקאי ונירית מיליס.
ליאור שטרנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בן 57 בערך) פתח תקווה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 
ליאור שטרנברג (נולד ב-1967) הוא משורר, מתרגם ומורה לספרות.
חייו

שטרנברג נולד וגדל בפתח תקווה ועם לימודיו באוניברסיטה העברית עבר לירושלים והשתקע בה. הוא בוגר החוגים לספרות אנגלית ולספרות כללית והשוואתית, ומאז 1993 מלמד ספרות בתיכון ליד האוניברסיטה שבירושלים. הוא נשוי ואב לשתי בנות.
שטרנברג הוא בוגר כיתת השירה של הליקון לשנת 1995 והיה חבר בקבוצת כתובת מאז הקמתה בשנת 2002 ועד פירוקה בשנת 2012. יחד עם חבריו לקבוצה, השתתף בהקמת פרויקט "מקום לשירה" בירושלים ובעריכת כתב העת "כתובת" ופסטיבל "מטר על מטר".
שטרנברג פרסם עד כה שבעה ספרי שירה, עליהם זכה בין היתר בפרס היצירה לסופרים ומשוררים ופרס נתן יונתן לשירה עברית. בנוסף עוסק שטרנברג בתרגום של שירה ופרוזה, ומתרכז במיוחד בשירה האירית המודרנית.
ספריו > ספרי שירה

בית, גוונים, 1999
חרושת היום, הליקון, 2001
הדף הוא מישור, הוצאת הקיבוץ המאוחד/ריתמוס, 2004
באור החם, הוצאת הקיבוץ המאוחד/ ריתמוס, 2008
טקסי הערב, הוצאת הקיבוץ המאוחד/ ריתמוס, 2012
מעט הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016
הלחם, המלח, הוצאת מוסד ביאליק, 2020
ספריו > תרגומי שירה

מטבעות הטיט, משירי פאטריק קאוואנה, קשב לשירה, 2005
אישה בפתחו של בית, משירי אוון בולנד (אנ'), קשב לשירה, 2013
הפסקת אש מבחר משיריו ורשימותיו של שיימוס היני (בשיתוף עם אריאל זינדר), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016
שלושה מראות של האי - מבחר משיר טוני קרטיס, קשב לשירה, 2018
אדם זקן עוטה מסכת אצילות - מבחר משירי דוד טובי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2019
ספריו > תרגומי פרוזה

נישואי חובבים מאת אן טיילר, כתר, 2007
בדם קר מאת טרומן קפוטה, כתר, 2009
גטסבי הגדול מאת פ. סקוט פיצג'רלד, אחוזת בית 2013
ספריו > עריכה

פגני אורגני, גלעד מאירי, הוצאת כרמל, 2003
אבן על אבן, יפה שלומוביץ, הוצאת עמדה, 2019
זמן של ים, פנינה סוויד בק, הוצאת צבעונים, 2020
גיליון 36 של כתב העת ננופואטיקה - שירה אירית, הוצאת מקום לשירה, 2024
עד היופי, יפה שלומוביץ, הוצאת עמדה, 2024
במקום עוגיית מדלן, מילכה שמולביץ, הוצאת מקום לשירה, 2024
פרסים ספרותיים

הפרס ע"ש רון אדלר מטעם אוניברסיטת חיפה, 1998 (עבור כתב היד ל"בית")
פרס אקו"ם ליצירה בעילום שם, 2000 (עבור כתב היד ל"חרושת היום")
פרס פסטיבל המשוררים במטולה, 2002 (עבור "חרושת היום")
הפרס לספרות ע"ש זבולון המר מטעם עיריית ירושלים, 2003 (עבור כתב היד ל"הדף הוא מישור")
פרס היצירה לסופרים ומשוררים לשנת 2006
פרס נתן יונתן לשירה עברית, 2009 (עבור "באור החם")
פרס דוליצקי מטעם האוניברסיטה העברית לשנת 2011
פרס על שם חיים גורי לשירה עברית לשנת 2024
ולטשמרץ

וֶלְטְשְמֶרְץ או צער העולם (מגרמנית: Weltschmerz; מילולית "כאב־עולם") הוא מונח פילוסופי או פסיכולוגי שנטבע לראשונה על ידי הסופר הגרמני ז'אן פול (1763-1825). הוא מתאר את תחושתו המלנכולית של מי שמבין כי הממשות הפיזית לא תוכל לעמוד לעולם בדרישותיה של הרוח, או את מגבלותיו שלו עצמו. השקפת העולם הפסימית הנגזרת מהבנה זו הייתה מקובלת אצל הרומנטיקנים כדוגמת לורד ביירון, אלפרד דה מיסה, היינריך היינה, יוזף פון אייכנדורף, קלמנס ברנטאנו ואחרים. במובן הרחב יותר מציין כיום המושג גם את תחושתו של מי שנחרד מחוסר הצדק בעולם. מבחינה פסיכולוגית קשור הוולטשמרץ בדיכאון ובאסקפיזם.
המונח ולטשמרץ הוא אחד הגרמניזמים (מילים מושאלות מן הגרמנית) הנפוצים ביותר.
ראו גם

דוקהה
נבי סאלח

| --- | --- |

נבי סאלח
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 שטח:  2.8 קמ"ר
 גובה:  580 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  600 (2016)
 קואורדינטות:  32°01′00″N 35°07′29″E﻿ / ﻿32.016666666667°N 35.124722222222°E﻿ / 32.016666666667; 35.124722222222 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) נבי סאלח(למפת גוש דן רגילה) נבי סאלח(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נבי סאלח(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נבי סאלח  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נבי סאלח (בערבית: النبي صالح) הוא יישוב פלסטיני בדרום השומרון, בסמוך לכביש 465. הכפר שוכן בשטח B באזור הערים רמאללה ואל-בירה בגובה 570 מטרים מעל פני הים. כפרים סמוכים לכפר הם בני זייד, כפר עין, דיר א-סודאן, עאבוד ודיר ניזאם. בשנת 1977 הוקמה סמוך לכפר ההתנחלות נווה צוף (נקראה בעבר חלמיש). בתחומי הכפר מצוי מתחם קבר המיוחס לנבי צאלח.
אטימולוגיה

הנביא צַאלִח מקושר במסורת האסלאמית עם העיר הנבטית החצובה בסלע, מדאאן סאלח שבצפון-מערב חצי האי ערב (בשטחה של ערב הסעודית של ימינו). כך שנראה שהמילה "צַאלִח" היא שיבוש למילה העברית "סלע". רמז נוסף הוא שם העיר הנבטית פטרה (המכונה "הסלע האדום"), שגם בה מבנים חצובים בסלע, "פטרה" מיוונית (Πέτρα) - "פטרוס" שמשמעותו "סלע". כמו כן, על פי הקוראן, הנביא צַאלִח הפך סלע לנאקה לבקשת אנשי מדאאן סאלח להוכחה האלהות של אללה. עד שנות ה-90 של המאה ה-20 התעתיק הנהוג מערבית לשם הכפר היה "נבי צאלח", מאז לפי כללי התעתיק מערבית לעברית של האקדמיה ללשון, התעתיק הנהוג הוא סאלח. תעתיק נוסף בשימוש הוא "א-נבי ס'אליח" (לדוגמה במפה הטופוגרפית של המרכז למיפוי ישראל).
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות הכפר היה מיושב כבר מהתקופה הביזנטית. סמוך לגרעין העתיק של הכפר נמצא קבר נבי סאלח אשר נבנה על גבי שרידי כנסייה ביזנטית. מסורת של חגיגה נוצרית עממית, שנחגגה בתקופה הצלבנית בכפר (שייתכן שהיא שריד למנהגים נוצריים שרווחו כבר בתקופה האסלאמית המוקדמת או אף בזמן הנצרות הקדומה בתקופה הביזנטית) נקשרה בתקופה הממלוכית לנביא צַאלִח (הממלוכים גם קשרו את "חג נבי צאלח" למסגד הלבן שבנו ברמלה).
היסטוריה > התקופה העותמאנית

ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע הכפר בשם דיר סאלח (המילה דיר משמע מנזר בערבית). תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה וירקות קיץ. בשנת 1870, לפי חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן, גרו בכפר 150 תושבים.
בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1877 מתואר הכפר כ-"כפר בגודל בינוני על רכס, עם מסגד קטן ובאר מדרום, מעיין קיים כשלושה רבעי קילומטר מזרחה". בשלהי התקופה העותמאנית שופץ קבר נבי סאלח והיה מוקד לחגיגות המונים של "חג נבי צאלח".
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

בראשית ימי המנדט הבריטי ניטע על הגבעה שמול נבי סאלח יער אום צפא. היער הוכרז על ידי ממשלת המנדט הבריטי כשמורת יער סגורה ב-1922 ובכך היה לשמורת הטבע הראשונה בארץ ישראל.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הקימו השלטונות הבריטים נקודת משטרה על הגבעה החולשת על צומת הדרכים בכניסה לכפר ("צומת נבי צאלח"), עקב חשיבות הצומת כנקודת מפגש של הכבישים המובילים ללטרון בדרום, בית סירא בדרום מערב, רמאללה וביר זית במזרח, וקיביה במערב. ביולי 1943 הושלמה הקמת מצודת טגרט ("משטרת נבי צאלח") של המשטרה הבריטית באותה נקודה, שהוקמה כחלק ממערך הביטחון של השלטון המנדטורי, על ידי המחלקה לעבודות ציבוריות. המצודה הוקמה על גבי המבנה הישן, ובשל כך המשיכה את המאפיינים הארכיטקטוניים שלו בזה החדש. המצודה מורכבת מאגף ראשי בן שתי קומות, מגדל ביטחון ומספר אגפים התוחמים שתי חצרות פתוחות. ייחודה של מצודה זו הוא בכך שהמבנה מצופה באבן (ולא בטיח ובטון כרוב מצודות טגרט), וכן השימוש בקשתות בחזיתות הפונות לחצרות הפנימיות.
בשנת 1945, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל היו בבעלות תושבי הכפר 2,846 דונם של קרקע, מתוכן 735 דונם של מטעי זיתים.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, הייתה נבי סאלח תחת שלטון ירדני. "משטרת נבי צאלח" הפכה למרכז שלטון ומחנה צבא ירדני.
דמוגרפיה

במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בנבי סאלח הייתה אוכלוסייה של 105 נפש, כולם מוסלמים. במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-144 נפש, ששכנו ב-18 בתים.
בסקר הכפרים של 1945 מנתה אוכלוסיית נבי סאלח 170 תושבים.
במהלך מלחמת ששת הימים ב-1967, רבים מתושבי הכפר נמלטו והפכו לפליטים באזורים אחרים בגדה המערבית ובירדן, או עזבו לארצות הברית. בשנת 1981 מנתה האוכלוסייה 179 נפש, ב-1997 כ-371 איש ובשנת 2007 נמנו בכפר 534 תושבים. המשפחה הגדולה ביותר בכפר היא משפחת תמימי, שאחת מבנותיה היא עהד שהתפרסמה בארץ בתקיפת וביזוי לוחמי צה"ל ונעצרה בסוף שנת 2017.
אוכלוסיית הכפר:
| שנה | סך אוכלוסייה | מקור |
| --- | --- | --- |
| 1922 | 105 | מפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל |
| 1931 | 144 | מפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל |
| 1945 | 170 | סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל, בהשתתפות סאמי הדאווי |
| 1961 | 337 | אתר PalestineRemembered |
| 1982 | 179 | אתר PalestineRemembered.com |
| 1997 | 371 | הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה |
| 2007 | 534 | הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה |
| 2016 | 632 | הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה |
כלכלה ומסחר

בנבי סאלח מתגוררים פקידים ברשות הפלסטינית, העובדים בעיקר ברמאללה. בנוסף לכך ישנם שוטרים במשטרה הפלסטינית וחקלאים. העיסוק בחקלאות פחת מאז הסכמי אוסלו, לפיהם 80% מאדמות הכפר נמצאות בשטח C.
מכולת קטנה משמשת את תושבי היישוב לצורך מסחר בחלק מהמוצרים.
תשתיות עירוניות > חינוך

בנבי סאלח בית ספר אחד, "בית הספר נבי סאלח", שבו לומדים מכיתה א' עד ט'. לאחר מכן עוברים התלמידים לבית ספר התיכון האזורי בכפר בני זייד, עד כיתה י"ב.
תשתיות עירוניות > בריאות

בנבי סאלח אין מרפאה. במקרה חירום, נוסעים התושבים לבית החולים ברמאללה או לעיירה סלפית שליד אריאל.
תשתיות עירוניות > דת

בנבי סאלח מסגד אחד, מסגד תמים דארי (דארי היה אחד מבני לווייתו של הנביא מוחמד ומייסד שושלת תמימי, שצאצאיה מתגוררים בכפר).
קבר נבי סאלח

בכפר נמצא מבנה מקאם: "מקאם א-נבי סאלח", המיוחס לנביא סאלח, אחד מנביאי האסלאם שקדמו למוחמד, על פי המסורת המוסלמית. אף כי מסורות אחרות מציינות את קברו של נבי סאלח ברמלה או בסיני. מתחם הקבר הוא אתר רב שכבות מתקופות היסטוריות שונות. המבנה הנוכחי הוקם בתקופה העות'מאנית; הוא שוכן על שרידיו של מבנה צלבני, אשר נבנה על גבי שרידי כנסייה ביזנטית; אשר נמצאים מאחורי מתחם הקבר.
מתחם הקבר, כולל ציון מקומו, חדר תפילה, בית בד, באר מים, חדר לימוד, אולם, חצר ושתי מרפסות. הוא בבעלות הווקף המוסלמי; הוא נשכר על ידי "המרכז התרבותי נבי סאלח" המקומי, שהוא המוסד המרכזי והחשוב ביותר בכפר.
בשנת 2003 המבנה שוקם בהנהלתו של האדריכל יארה א-שריף ובעלות של 63,000 דולר, בעיקר במימון שוודי.[דרוש מקור]
גאוגרפיה

בקרבת הכפר נמצאות שמורות הטבע יער אום צפא ויער דיר ניזאם, של חורש ים תיכוני ועצי אורן. רכס ההר שעליו בנוי הכפר נקרא "רכס ג'יפנה", על שם הכפר ג'יפנה הנמצא כ-10 קילומטרים דרומית מזרחית לנבי סאלח. זהו רכס שיורד מקו פרשת המים בגובה של כ-900 מטר מעל פני הים לגובה 550 מטר באזור הכפר, כך שבסביבתו נובעים מעיינות שכבה רבים, מכיוון שמי הגשם המחלחלים נעצרים בהגיעם לתצורת מוצא, שכבות חוואר צהבהב האטום למים. המעיינות העיקריים בקרבת הכפר הם:
גאוגרפיה > עין קווביש

שורת נביעות ממזרח לכפר, באזור יער אום צפא, הנובעות למרגלות מצוק בקו המגע בין שכבת הסלע המחלחלת של תצורת בית מאיר לתצורת מוצא. מי המעיין הובלו בעבר בתעלות השקיה לחלקות השלחין הסמוכות של תושבי הכפר, אך מאחר שהאזור הוכרז כשמורת טבע נאסר עליהם להשתמש במיי המעיין. באזור מעיינות שכבה נוספים: עין א-שינרה, עין אל-כלבה, עין אל-ג'רב ועין עמר שמתיבשים לאחר עונת הגשמים.
גאוגרפיה > "עין אל-קוס" (מעיין הקשת)

בסמוך לנבי סאלח נמצא עין אל-קוס (בעברית: "מעין הקשת"), מעיין שמאז 2009 הפך למוקד סכסוך בין תושבי דיר ניזאם ונבי סאלח לתושבי חלמיש. ב-2006 נוקה המעיין ושופץ על ידי בני נוער מחלמיש המכנים אותו "מעיין מאיר". לטענת תושבי הכפרים במשך מאות שנים הם עשו שימוש במי המעיין. מנגד טוענים המתנחלים שהמעיין לא היה בשימוש עד שהם שיפצו אותו. בכל יום שישי מקיימים הפלסטינים ביחד עם פעילי שמאל הפגנות במקום. ב-17 בנובמבר 2012 במהלך ההפגנה השבועית נורה בגבו מאש חיה מתפרע בשם רושדי תמימי ומת כעבור יומיים. ב-19 ביולי 2013 נפצעה דוברת "בצלם" ברגלה מכדור גומי, בשעה שתיעדה בווידאו את ההפגנה השבועית.
במאי 2020 ניסה מחבל פלסטיני בן 39 לדרוס חיילי צה"ל במעיין. המחבל נורה למוות במקום.
גאוגרפיה > יער אום צפא

בשמורת יער אום צפא התקיים יער צפוף טבעי של אורן ירושלים ושרידי חורש ים תיכוני. השלטונות הבריטים נטעו במקומות הפתוחים בין שרידי החורש אורן קפריסאי, אורן הסלע, ברוש ואלון התבור. הצל של העצים הנטועים אפשר לחורש להתאושש וצמחו בו עצי קטלב, אלון ואורן. בצל עצי היער גדלים מגוון סחלבים. המקום נשמר גם בימי השלטון הירדני ומצבו הטוב הפתיע את המבקרים הישראלים לאחר מלחמת ששת הימים.
נבחרת פינלנד בכדורסל

| --- | --- |
פינלנד
 מידע כללי
 הצטרפות:  1939
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 דירוג פיב"א (10 באוגוסט 2024):  20      
  - ניקוד פיב"א:  542.0
 מאמן:  לאסי טובי
 www.basket.fi/susijengi/
 
 משחק בינלאומי ראשון
 צרפת צרפת 76 - 11 פינלנד פינלנד קובנה, ליטא; 22 במאי 1939
 הניצחון הכי גדול
 לוקסמבורג לוקסמבורג 53 - 111 פינלנד פינלנד לוקסמבורג; 16 בספטמבר 2006
 ההפסד הכי גדול
 ליטא ליטא 112 - 9 פינלנד פינלנד קובנה, ליטא; 27 במאי 1939
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  2 (הראשונה ב-2014)
 ההישג הטוב:  מקום 21 (2023)
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  2 (הראשונה ב-1952)
 ההישג הטוב:  מקום 11 (1964)
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  17 (הראשונה ב-1939)
 ההישג הטוב:  מקום שישי (1967)
 
נבחרת פינלנד בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של פינלנד. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הפינית. הדירוג הנוכחי של נבחרת פינלנד ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-20 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם.
הישגי השיא שלה הם מקום שישי באליפות אירופה בכדורסל בשנת 1967 ומקום 11 במשחקים האולימפיים בשנת 1964. פינלנד העפילה פעמיים לאליפות העולם בכדורסל. בפעם הראשונה, בשנת 2014, לאחר שקיבלה כרטיס חופשי על ידי פיב"א, סיימה במקום ה-22. בפעם השנייה, בשנת 2023, העפילה מטורניר המוקדמות וסיימה במקום ה-21.
כל האולימפיאדות

| כדורסל במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
בריטניה 1948: לא נרשמה
| פינלנד 1952 | מקום 15 | 3 | 0 | 3 |
אוסטרליה 1956: לא העפילה
איטליה 1960: לא נרשמה
| יפן 1964 | מקום 11 | 9 | 4 | 5 |
מקסיקו 1968: לא העפילה
גרמניה המערבית 1972: לא העפילה
קנדה 1976: לא העפילה
ברית המועצות 1980: לא העפילה
ארצות הברית 1984: לא העפילה
קוריאה הדרומית 1988: לא העפילה
ספרד 1992: לא נרשמה
ארצות הברית 1996: לא העפילה
אוסטרליה 2000: לא העפילה
יוון 2004: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2008: לא העפילה
בריטניה 2012: לא העפילה
ברזיל 2016: לא העפילה
יפן 2020: לא העפילה
צרפת 2024: לא העפילה
ארצות הברית 2028: 
| סך הכל | 2 הופעות | 12 | 4 | 8 |
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ארגנטינה 1950: לא העפילה
ברזיל 1954: לא העפילה
צ'ילה 1959: לא העפילה
ברזיל 1963: לא העפילה
אורוגוואי 1967: לא העפילה
יוגוסלביה 1970: לא העפילה
פרגוואי 1974: לא העפילה
הפיליפינים 1978: לא העפילה
קולומביה 1982: לא העפילה
ספרד 1986: לא נרשמה
ארגנטינה 1990: לא העפילה
קנדה 1994: לא העפילה
יוון 1998: לא העפילה
ארצות הברית 2002: לא העפילה
יפן 2006: לא העפילה
טורקיה 2010: לא העפילה
| ספרד 2014 | מקום 22 | 5 | 1 | 4 |
הרפובליקה העממית של סין 2019: לא העפילה
| הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023 | מקום 21 | 5 | 2 | 1 |
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | 2 הופעות | 10 | 3 | 5 |
כל אליפויות אירופה

| אליפות אירופה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| ליטא 1939 | מקום שמיני | 7 | 0 | 7 |
שווייץ 1946: לא נרשמה
צ'כוסלובקיה 1947: לא נרשמה
מצרים 1949: לא נרשמה
| צרפת 1951 | מקום תשיעי | 9 | 7 | 2 |
| ברית המועצות 1953 | מקום 12 | 10 | 4 | 6 |
| הונגריה 1955 | מקום עשירי | 9 | 5 | 4 |
| בולגריה 1957 | מקום 11 | 10 | 6 | 4 |
| טורקיה 1959 | מקום 13 | 7 | 2 | 5 |
| יוגוסלביה 1961 | מקום 14 | 7 | 3 | 4 |
| פולין 1963 | מקום 14 | 9 | 2 | 7 |
| ברית המועצות 1965 | מקום 12 | 9 | 3 | 6 |
| פינלנד 1967 | מקום שישי | 9 | 6 | 3 |
איטליה 1969: לא העפילה
גרמניה המערבית 1971: לא העפילה
ספרד 1973: לא העפילה
יוגוסלביה 1975: לא נרשמה
| בלגיה 1977 | מקום עשירי | 7 | 1 | 6 |
איטליה 1979: לא העפילה
צ'כוסלובקיה 1981: לא העפילה
צרפת 1983: לא העפילה
גרמניה המערבית 1985: לא העפילה
יוון 1987: לא העפילה
יוגוסלביה 1989: לא העפילה
איטליה 1991: לא העפילה
גרמניה 1993: לא העפילה
| יוון 1995 | מקום 13 | 6 | 0 | 6 |
ספרד 1997: לא העפילה
צרפת 1999: לא העפילה
טורקיה 2001: לא העפילה
שוודיה 2003: לא העפילה
סרביה ומונטנגרו 2005: דרג ב
ספרד 2007: דרג ב
פולין 2009: לא העפילה
| ליטא 2011 | מקום עשירי | 8 | 3 | 5 |
| סלובניה 2013 | מקום תשיעי | 8 | 5 | 3 |
| צרפתקרואטיהגרמניהלטביה 2015 | מקום 16 | 6 | 2 | 4 |
| פינלנדישראלרומניהטורקיה 2017 | מקום 11 | 6 | 4 | 2 |
| צ'כיהגאורגיהאיטליהגרמניה 2022 | מקום שביעי | 7 | 4 | 3 |
| קפריסיןפינלנדפוליןלטביה 2025 | העפילה כמארחת |  |  |  |
| סך הכל | 17 הופעות | 134 | 57 | 77 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
האגן הפריזאי

מפה גאולוגית של צרפת. האגן הפריזאי בצהוב
האגן הפריזאי (בצרפתית: Bassin parisien) הוא אחד האזורים הגאולוגיים המרכזיים של צרפת. אגן זה התפתח מאז הטריאס על תשתית אורוגנית שנוצרה במהלך הקימוט ההרציני.
האזור המכונה בדרך כלל "האגן הפריזאי" קטן בהשוואה לשטח שמגדיר המבנה הגאולוגי, והוא מתפרש על-פני מרכז וצפון צרפת. ואולם, האגן הפריזאי במלואו נמתח מהגבעות שבדרום קאלה אל פואטייה ומקן לגבולו האמצעי של עמק הריין, מזרחית לזארבריקן.
נורמה של אופרטור

באנליזה מתמטית, נורמה של אופרטור בין מרחבים נורמיים היא מספר המודד באיזו מידה עשוי האופרטור להגדיל את אורכו של וקטור שהוא פועל עליו. אופרטור שיש לו נורמה סופית הוא חסום. הנורמה של אופרטורים הופכת את מרחב האופרטורים ממרחב בנך אל עצמו, למרחב בנך שהוא אלגברת סי-כוכב.