ג'יימס פולק
נשיא ארצות הברית > מלחמת ארצות הברית–מקסיקו > הסכם גואדלופה אידלגו

לאחר שהכיבושים הנרחבים במקסיקו הביאו לכיבוש אמריקאי של מקסיקו סיטי ולתחילת פלישת רגלים מהים אל עבר באחה קליפורניה הדרומית, ארצות הברית נמנעה מלספח את עמק הריו גראנדה, קואווילה, סונורה וצ'יוואווה (מדינה) אף על פי שהאזורים הללו היו במרידות ממושכות נגד מקסיקו (שבהן היו מעורבים גם אזרחים אמריקאים) ואף על פי שהצבא האמריקאי כבש את השטחים הללו במסגרת המלחמה. הסיבה לכך ששטחים אלו לא סופחו הייתה שהגבול שנקבע בהסכם גואדלופה אידלגו נקבע כפשרה פוליטית בין תומכי העבדות למתנגדיו. ההתנגדות לסיפוחים הגיעה בעיקרה ממתנגדי העבדות, שמוצאם הפוליטי הגיע מאזור חבל ניו אינגלנד. הסנאט של מדינת מסצ'וסטס יצא בהצהרה רשמית שבמסגרתה הביע גינוי נגד המלחמה שהנהיג ממשל פולק במקסיקו בטענה כי זאת "מלחמה נגד חופש, נגד אנושיות ונגד הצדק", אשר מטרתה הראשית הייתה לחזק את מדינות העבדים ולהחליש את השפעתם השלטונית של המדינות החופשיות.
מדינות הדרום תומכות העבדות, אשר על בסיסם נשענה התמיכה בממשלתו של פולק, קראו מזה זמן רב למלחמה נגד מקסיקו. מדינאים ונציגי ציבור דרומיים אל הסתירו כלל את העובדה שהם תמכו בהתפשטות טריטוריילית ובמלחמה במטרה להפיץ את מוסד העבדות. הסנאטור לשעבר מטעם מיסיסיפי, ג'ון קוויטמן (אנ') קרא למלחמה נגד מקסיקו עוד בשנות השלושים כאשר האחרונה ביטלה את מוסד העבדות בתוכה. עם הזמן התפתחה תנועת "המעגל המוזהב" אשר קראה לכיבוש כל מקסיקו, אמריקה המרכזית ובהמשך גם אזור קולומביה כמו גם את המושבה הספרדית של קובה ובהמשך להעביד את כל האוכלוסייה הלא-לבנה במדינות אלו. התנועה הפוליטית מתנגדת העבדות מניו אינגלנד נרתעה מהאפשרות שההשפעה האלקטורית של תומכי העבדות תוכפל. למרות זאת, גם מתנגדי העבדות השתתפו בהגירה מערבה של "הייעוד הגלוי" וזאת במטרה גם כן לחזק את ההשפעה האלקטורית של מתנגדי העבדות. באותה העת של המלחמה התקיימה התיישבות נרחבת של אמריקאים מתנגדי-העבדות לאזור קליפורניה למרות האיסור המקסיקני על ההגירה האמריקאית.
בעוד שמדינות הצפון מתנגדות העבדות פעלו להביא את קליפורניה לאיחוד בתור מדינה חופשית חדשה, מנהיגי הציבור מטעמם הסכימו לקבל את סיפוחה של טקסס למטרות אסטרטגיות כפשרה עם תומכי העבדות. ניו אורלינס, בירת לואיזיאנה אשר ישבה על הדלתה של נהר המיסיסיפי, הייתה נקודת התורפה של ארצות הברית באותה העת עקב ההישענות הכלכלית האדירה על תנועת מסחר דרך הנהר. על כן, טקסס היוותה מגן מפני כל פלישה מקסיקנית אפשרית אל עבר לואיזיאנה. נוסף על כך, מוסדות המדינה הפדרליים הלא-ריכוזיים של ארצות הברית הקלו על הממשל בוושינגטון להסדיר את סמכותו על חבל הרי הקאפרל, אשר הטופוגרפיה הקשה שלהם הקשתה קודם לכן על הסדר הסמכויות של האימפריה הספרדית ומקסיקו אחריה על אזור "המערב הפרוע".
פולק הצליח להגיע להסכם עם מקסיקו, אף על פי שדמוקרטים דרשו לספח את מקסיקו כולה. ארצות הברית התרחבה בעוד 3.1 מיליון מטרים רבועים. מקסיקו איבדה חצי מגודלה וארצות הברית גדלה בשליש. קליפורניה, נבדה, יוטה, רוב אריזונה וחלקים מניו מקסיקו, קולורדו וויומינג התווספו לארצות הברית. ההסכם הכיר בסיפוח טקסס ובשליטה של ארצות הברית עד נהר הריו גרנדה. מקסיקו קיבלה 15 מיליון דולר. קצת פחות מ-20,000 אמריקנים נהרגו, לעומת יותר מ-50,000 מקסיקנים. המלחמה עלתה לארצות הברית כמאה מיליון דולרים. פולק התעקש שמטרתו במלחמה לא הייתה הרחבת העבדות. הוויגים, שהתנגדו לפולק, החליטו לתמוך בהסכם בסנאט וכך הסתיימה המלחמה. המלחמה נתפסה כפעולה לא מוסרית ותוקפנית, ובבחירות 1848 הוויגים בחרו בטיילור כמועמד לנשיאות. בריאותו של פולק הידרדרה בגלל המלחמה. בסופו של דבר, גבול ארצות הברית–מקסיקו נקבע כפשרה פוליטית בין תומכי למתנגדי העבדות.