stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה באסולה
תולדותיו

רבי משה היה בן למשפחת רבנים ידועת שם בארץ ישראל ובאיטליה בין המאה ה-15 למאה ה-18. שם משפחתו של רבי משה - 'באסולה'- מלמד שמקור המשפחה הוא כנראה מהעיר בזל (הצורה הלטינית של השם בזל היא: Basilea) שבשווייץ, אך משה באסולה כינה את עצמו 'הצרפתי' ולכן ייתכן שמוצאו מצרפת.
שימש בצעירותו ברבנות בעיר הולדתו פזארו. בשנת 1521 הפליג לארץ ישראל דרך כרתים וקפריסין וסייר בה כשנה חצי. את רשמיו בביקורו זה הנציח בספר הקרוי "ספר המסעות". ספר זה הוא מקור עשיר לתיאור ארץ ישראל, אתריה ותושביה באותן שנים ובמיוחד הקהילה היהודית.
לאחר שחזר לאיטליה התגורר רבי משה באסולה באנקונה ועמד בה בראש ישיבה. בערוב ימיו עלה רבי משה לארץ ישראל וקבע את מושבו בעיר צפת, שם קשר קשרי ידידות עם רבני העיר ובמיוחד עם רבי משה קורדובירו.
בנו של רבי משה, הרב עזריאל, היה תלמיד חכם ידוע. ובין תלמידיו היה רבי יהודה אריה ממודנה.
שמו הונצח ברחוב בשיכון דן, תל אביב.
ספר המסעות

בספר זה מתאר רבי משה באסולה אתרים שונים בארץ מצפונה לדרומה (רשימה חלקית): טריפולי, ביירות, צידון, ברעם, עין זיתים, צפת, מירון, כפר חנניה, עכברה, פקיעין, עמוקה, גוש חלב, דלתון, כרם בן זמרה ובשמה דאז 'ראס אל אחמר', חוקוק, קבר יתרו בקרני חיטים, שכם, ירושלים, בית לחם, חברון.
בכל מקום שבקר תיאר רבי משה את יושבי הארץ, מספר היהודים היושבים בכל יישוב ועיסוקיהם והאתרים החשובים ליהודים (קברי צדיקים, בתי כנסת ועוד) שבכל מקום. תקופה מסוימת של ביקורו זה בארץ ישראל, התגורר רבי משה ביישוב עין זיתים. באותה העת הייתה בעין זיתים קהילה יהודית עם כארבעים משפחות.
הספר נקרא בשמות שונים לאורך הדורות. בתחילה הודפסו רשמי המסע כחטיבה בתוך הספר 'שבחי ירושלים' לרבי יעקב בן משה חיים ברוך (דפוס ליבורנו תקמ"ה - 1785) וללא ציון שמו של רבי משה באסולה כמחבר רשימות המסע. רשמי המסע עמדו לפני רבי עזריה מן האדומים והוא קרא לספר: קונטריס מהלך הגאון הר"ר ר' משה באסולה. עם השנים זכה הספר לאהדה והודפס במהדורות רבות. בשנת 1938 הוציא לאור יצחק בן-צבי מחדש את הספר והפעם עם שמו המפורש של המחבר.
משפחתו

בנו - ר' עזריאל באסולה.
בן בתו - ר' משה באסולה מלרוקה.
בן אחותו - ר' מרדכי דאטו.
ספריו

פירוש על מגלת אסתר
לקריאה נוספת

רות למדן, רבי משה בסולה - חייו ויצירתו, אוניברסיטת תל אביב, עבודת גמר לתואר "מוסמך", תשמ"ג - 1983.
זאב וילנאי, 'אנציקלופדיה אריאל לידיעת ארץ ישראל', כרך 'חוקרים ותיירים בארץ ישראל', עם עובד, תל אביב, תשמ"ד - 1984, עמ' 121-122.
הערות שוליים

↑  כן הביא בן אחותו, ר' מרדכי דאטו, בהקדמתו לפירושו על מגלת אסתר: "וכבר ראיתיו בדרשותיו של הגאון המופלא דודי כמהר"ר משה באסולה זצ"ל, שהפליא לדבר סודות בקצת דברי מגילה זאת.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305632005171  BNE: XX5500968  BnF: cb14605882b (data)  GND: 123420083  ICCU: TSAV328307  ISNI: 0000 0000 6629 6212  LCCN: no00008309  NKC: xx0031206  NTA: 151537011  SELIBR: 39068  SUDOC: 084348240  VcBA: 495/12091  VIAF: 24851771   WorldCat (עם VIAF): 24851771
וולט (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  Miki Kuusi, Juhani Mykkänen, Elias Aalto 
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־11 שנים) 
 חברת אם:  דורדאש 
 מיקום המטה:  הלסינקי 
 משרד ראשי:  פינלנד הלסינקי, פינלנד
 ענפי תעשייה:  הזמנת מזון מקוונת, משלוח מזון 
 מנכ"ל:  מיקי קוסי
  
 www.wolt.com
 
שליח וולט, הלסינקי, פינלנד
סניף "וולט מרקט" טופ דן, תל אביב
וולט (באנגלית: Wolt) היא חברה פינית המפעילה שירות מקוון להזמנת מזון ואספקתו.
על החברה

החברה הוקמה ב-6 באוקטובר 2014 בהלסינקי – בירת פינלנד. מאז היא התפרשה לאורך עוד 27 מדינות ברחבי העולם, ולעוד מאות ערים שונות, בהן: טמפרה, טורקו, טאלין, סטוקהולם, בודפשט, קופנהגן, פראג, ברנו, טביליסי, טרטו, תל אביב, כפר סבא, ירושלים וחיפה.
השירות נצרך באמצעות יישום נייד. החברה מאפשרת לכל מסעדה להירשם כסוחר, מתווכת את ההזמנה מהלקוח, דואגת למשלוח ומסירה אוטומטית באמצעות כרטיס אשראי. כיום החברה עובדת בארץ עם למעלה מאלף מסעדות, ופועלת ביותר מ-15 ערים ברחבי הארץ.
השליחים של וולט (המכונים לעיתים 'וולטרים') מבצעים משלוחים באמצעות אופניים חשמליים, אופניים רגילים, אופנוע או קטנוע ועוד שלל דרכים. הם אינם שכירים של החברה אלא פרילנסרים ולעיתים עובדי קבלן.
וולט גם מפעילה סניפי סופרמרקט אונליין תחת השם "וולט מרקט" שמאפשרים להזמין מגוון מוצרים בשיטת משלוחים ואיסוף עצמי בלבד.
בנובמבר 2021 רכשה חברת משלוחי המזון האמריקאית DOORDASH את וולט תמורת 8.1 מיליארד דולר.
על החברה > פעילות בישראל

בישראל החברה התחילה את פעילותה בסוף שנת 2018 באזור תל אביב, וכיום פועלת גם באזור השרון, אשדוד, בקעת אונו, ירושלים, באר שבע, עפולה, חיפה, כרמיאל ואילת.
מאז 2019, החלה החברה בשיתוף פעולה עם חברת המשלוחים והמוצרים, סיבוס.
החל משנת 2020 הרחיבה החברה את פעילותה בישראל לתחומים נוספים, מלבד משלוחים ממסעדות, כגון משלוחים מחנויות נוחות, חנויות פארם, מרכולים, ואף חנויות דיגיטל, פיגרים, ועוד.
מנהל פעילות החברה בישראל היה אמרי גלאי, בסוף שנת 2020 קודם לתפקיד ניהול גלובלי בחברה ובמקומו מונתה ליאור אשכול לניהול הפעילות בארץ.
במאי 2024, נחשד אליה אוהד יוספיאן, סמנכ"ל התפעול של החברה ויד ימינה של המנכ"לית ליאור אשכול, בעבירות מס בהיקף של מאות מיליוני שקלים.
בשנת 2024 הרחיבה החברה את הפעילות העסקית שלה לאזור שדרות, נתיבות ויישובי עוטף עזה.
הערות שוליים

↑  נובאק, דרגוס (29 במרץ 2017). "Wolt officially launches its food delivery app in Denmark".‏ Nordic 9.
↑  טורולה, תום (2 במרץ 2017). "Finnish food app Wolt is taking on Just Eat in Copenhagen – using learnings from Stockholm".‏ Business Insider.
↑  וואוטרס, רובין (16 באפריל 2016). "Finnish food ordering startup Wolt nabs €10 million in funding".‏ Tech.eu.
↑  מיצנר, דניס (16 באפריל 2016). "Nokia and Skype strongmen invest in Finnish food delivery app".‏ TechCrunch.
↑  לופ, כריסטינה (14 בפברואר 2017). "Wolt – the app for all things food".‏ The Baltic Guide Online.
↑  אדם קוטב, שליחי wolt ובלגן חברות הקבלן: "באפליקציה זה אחלה, עד שצריכים לשלם", באתר ynet, 3 בדצמבר 2020
↑  מערכת וואלה! חדשות‏, מישהו הזמין וולט? ענקית המשלוחים הבינלאומית תימכר בכ-8.1 מיליארד דולר, באתר וואלה, 10 בנובמבר 2021
↑  שני מוזס, ‏התחרות על ארוחת הצהריים מעלה הילוך: סיבוס חוברת לוולט במלחמה מול תן ביס, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2019
↑  שני מוזס, ‏לא ממסעדות: וולט ו-yellow יספקו מוצרי מכולת לבתים, באתר גלובס, 24 במרץ 2020
↑  נורית קדוש, מנכ"ל Wolt בישראל: "אמרו ש־27% עמלה זו גניבה, אבל בסוף הבינו", באתר כלכליסט, 18 בדצמבר 2019
↑  אלה לוי-וינריב, ‏המנהל שהביא את וולט לישראל וההסתבכות בהיקף של 230 מיליון שקל, באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שילד

חבלים גאולוגיים בעולם:

קרום יבשתי:
  שילד
  משטח יבשתי
  רכס הרים
  אגן מבני
  משטח בזלת נרחב
  התמשכות קרום
קרום ימי:
  סלעים בני עד 20 מ"ש
  סלעים בני 20-65 מ"ש
  סלעים בני יותר מ-65 מ"ש
בגאולוגיה, שילד או מגן יבשתי הוא חבל גאולוגי בקרום כדור הארץ שמקורו באורוגנזה פרקמברית, המתאפיין ביציבות טקטונית. שילדים נחשפים בתוך קראטונים לאחר סחיפת סלעי המשקע שכיסו את הסלעים הקריסטלינים המרכיבים אותם: סלעים מותמרים וסלעי יסוד.
מאפיינים

שילד הוא אזור נרחב ויציב בכדור הארץ בעל תבליט שטוח למדי מאחר שנותר יציב מבחינה טקטונית לאורך תקופה ארוכה, להוציא אזורי השבירה שלו. שילדים מרכיבים כ-11% מנפחו הכולל של קרום כדור הארץ, בהם השילדים הגדולים של אפריקה, קנדה ואנטארקטיקה.
שילדים נחשבים לגלעינם של קראטונים, ותצפיות מלמדות כי מרביתם תחומים בחגורות קימוט אורוגניות צעירות שנוצרו לאחר הפרקמבריון. קיימת אסכולה גאולוגית הגורסת כי ההיסטוריה של כדור הארץ יכולה להתפרש כרצף של צמיחה יבשתית הדרגתית באמצעות רצועות סלעים צעירות יותר ויותר בהן חל מעוות עז במהלך אורוגנזה ובניית רכסי הרים, רצועות שרותכו לשוליהם של שילדים. אסכולה זו טוענת כי בדרך זו חלה צמיחה יבשתית לאורך הזמן הגאולוגי.
מאפיינים > מסלע

שילדים מורכבים מסלעים קריסטלינים שנוצרו בפרקמבריון. גילם של סלעים אלה עולה על 540 מיליון שנים, ותיארוך רדיומטרי הניב גילים של 2–3‏ ואף יותר מ-3.5 מיליארד שנים.
בשילדים שולטים סלעי יסוד וסלעים מותמרים. תנאי הטמפרטורה והלחץ שחלו על סלעים שנחשפו מצביעים על עומק היווצרות שבין 5 ל-40 ק"מ. סחיפה שחלה בשילדים יצרה על-פניהם משטחים יבשתיים המכונים "פלטפורמות". גם משטחים אלה הם אזורים יציבים בעלי תבליט שטוח, ללא כיסוי משקעי או עם כיסוי משקעי מועט שאינו עולה על קילומטרים בודדים. בסלעי המשקע המצויים על משטחים יבשתיים לא חל מעוות, וגילם נע מהפרקמבריון ועד הקנוזואיקון.
מאפיינים > הרכב

על-מנת לגלות ולהעריך את הרכבו המינרלוגי והכימי של הקרום היבשתי בשילדים נעשה שימוש בכמה שיטות. השיטות המוקדמות ביותר חקרו את חלקו העליון של הקרום באמצעות ניתוח כימי של חרסיות קרחוניות, בהתבסס על ההערכה כי הן מייצגות את הרכבו של חלק גדול מן הקרום. שיטה מדויקת יותר התבססה על איסוף נרחב וניתוח של סלעים פרקמבריים שנקדחו מעומקים שונים, וכן ניתוחם של פצלים מהפנרוזואיקון. עם זאת, מאחר שתחתית הקרום אינה נגישה, פותחו אמצעים לא-ישירים הכוללים:
מדידה במעבדה של מהירות גלים סייסמיים במעברם דרך סלעי קרום בתנאי טמפרטורה ולחץ מתאימים והשוואתה למהירויות הנמדדות בשטח
דיגום וניתוח של סלעים מגושי קרום יבשתי שנקדחו מעומקים שונים במרכז ובתחתית הקרום
דיגום של קסנוליתים שמקורם בתחתית הקרום, שנפלטו אל פני השטח במהלך התפרצויות געשיות
ההרכב הכימי הממוצע של הקרום העליון ידוע במידה רבה, והוא נע בין הרכב פלסי גרניטי לדיוריטי. הרכבם של הקרום התיכון והתחתון ידוע פחות. התרוממותם של גושי קרום, פליטתם של קסנוליתים ומהירויות סייסמיות מצביעים על קרום בינוני בהרכב אנדזיטי וקרום תחתון מאפי בהרכב בזלתי. כמו כן עולה כי יסודות בלתי תואמים מתרכזים בעיקר בקרום היבשתי. במהלך התכתם במעטפת הם מועשרים בתוך המאגמה, המובילה אותם אל תוך הקרום.
מאפיינים > מאפיינים סייסמיים

שילדים ומשטחים יבשתיים דומים אלה לאלה במהירות הסייסמית ובמבנה השכבתי שלהם. עם זאת, הם שונים אלה מאלה בעובי הממוצע, המשקף בעיקר את שכבות המשקעים המצויות על המשטחים היבשתיים. הבדל זה מתבטא במהירות גלי P, המצביע על עובי השכבות העליונות כנע בין 10 ל-25 ק"מ לערך ועובי שכבות תחתונות הנע בין 16 ל-30 ק"מ לערך.
מחקרים בהחזרה סייסמית מצביעים על עלייה במספר ההחזרות עם העלייה בעומק. המשכיות חלשה ורוחבית של ההחזרה בתחום אי הרציפות של מוהו מגדירה את תחתיתו של הקרום.
תפוצה

השם "מגן יבשתי" רומז על הימצאותם של שילדים בלבן של כל היבשות, לדוגמה:
באמריקה הצפונית – השילד הקנדי המשתרע על שטח של כ-8,000,000 קמ"ר
באמריקה הדרומית – שילד אמזוניה ושילד גויאנה שגילו 1.7 מיליארד שנים
באירופה – השילד הבלטי המשתרע על מרבית שטחה של סקנדינביה
באסיה – שילד סין-קוריאה, השילד ההודי ושילד אנגרה בסיביר
באפריקה – השילד האתיופי המשתרע על מערב אתיופיה, מערב ערב הסעודית ומזרח מדגסקר
באוסטרליה – השילד האוסטרלי המשתרע על יותר ממחצית שטחה של היבשת
באנטארקטיקה – השילד האנטארקטי שגילו 1.8 מיליארד שנים
תפוצה > השילד הערבו-נובי

הרי אילת ותמנע בדרום ישראל מצויים בצפונו של השילד הערבו-נובי. שילד זה משתרע בצפון-מזרח הלוח האפריקאי, בחלקו המערבי של הלוח הערבי ובדרום-מזרח הלוח הלבנטיני, ומהווה את חלקו הצפוני של האורוגן המזרח-אפריקאי. עוביו כ-40–45 ק"מ – עובי אופייני לקרום יבשתי. השילד נמתח לאורך כ-3,000 ק"מ מצפון-מערב לדרום-מזרח ומקיף את ים סוף משני צדדיו: כ-500 ק"מ ממזרח ("השילד הערבי") ומרחק דומה ממערב ("השילד הנובי"). שני חלקים אלה של השילד נפרדו בעת ביקוע ים סוף כחלק מהתהוות השבר הסורי-אפריקאי. השלבים העיקריים בבניית השילד התרחשו בשלושה אירועים עיקריים: האורוגנזה הקיבארית, האורוגנזה החיג'אזית והאירוע הפאן-אפריקאי.
סלעי השילד נחשפים באתיופיה, באריתריאה, בסודאן, במצרים, בסיני, בערב הסעודית ובירדן. בישראל נחשפים סלעיו ב-5 מסיבים:
מסיב תמנע – מייצג את הר תמנע ובקעת תמנע שלמרגלותיו
מסיב נשף – מייצג את הר נשף וההרים שמצפון לבקעת הירח
מסיב עמרם – מייצג את הר עמרם
מסיב רודד – מייצג את הר שלמה, הר ידידיה ואת מזרח הר שחורת
מסיב אילת – מייצג את הר צפחות והר שחמון
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
טקטוניקת הלוחות
אורוגנזה
משטח יבשתי
קראטון
מסיב
לקריאה נוספת

עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, ירושלים: אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
Glossary of Structural Geology and Tectonics, Satish Serial Publishing House, 2008, ISBN 81-89304-44-5
Dictionary of Geology & Mineralogy, McGraw-Hill, Second Edition 2003, ISBN 0-07-141044-9
הערות שוליים

↑  מגן יבשתי ושילד במילון המונחים של האוניברסיטה הפתוחה
↑  קריסטליני – סלע גבישי אנאורגני, בניגוד לסלעים הבנויים משרידים אורגניים כאבן גיר
↑  Glossary of Structural Geology and Tectonics, עמ' 139
↑  Dictionary of Geology & Mineralogy, עמ' 336
↑  גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, עמ' 328
↑  צמיחה יבשתית (accretion) – צמיחה של יבשת באמצעות התחברות מקטעי קרום והצטברות סלעים בשוליה
1 2 3  שילד בבריטניקה המקוונת
1 2 3  Encyclopedia of Geology, כרך 5, עמ' 173
↑  משטח יבשתי במילון המונחים של האוניברסיטה הפתוחה
↑  חרסית קרחונית (glacial clay) – תוצר של בליה וסחיפה באמצעות קרחונים
1 2  Encyclopedia of Geology, כרך 5, עמ' 174
↑  החזרה סייסמית (seismic reflection) – החזרה של הגלים מתחום אי רציפות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7585147-7 
מפה גאולוגית של קנדה – השילד הקנדי בצורת האות U בימין המפה
סלעי השילד הערבו-נובי בסיני
הר רוריימה בשילד גויאנה
גורילת נהר הקרוס

| גורילת נהר הקרוס |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: הומינידיים
שבט:: גורילניים
סוג:: גורילה
מין:: גורילה מערבית
תת־מין:: גורילת נהר הקרוס
שם מדעי
 Gorilla Gorilla diehli ‏מטשי, 1904
תחום תפוצה


גורילת נהר הקרוס (שם מדעי: Gorilla gorilla diehli) היא תת-מין של הגורילה המערבית. נחשבת לאחת הגורילות הנדירות ביותר בעולם, עם אוכלוסייה המסתכמת במאות ספורות בלבד. גורילת נהר הקרוס היא הגורילה המערבית ביותר והצפונית ביותר. תפוצתה מוגבלת לגבעות המיוערות וההרים שבאזור גבול קמרון-ניגריה באזור מקורות נהר קרוס. אוכלוסייה זו רחוקה ב-300 ק"מ מהאוכלוסייה הקרובה ביותר של גורילת השפלה המערבית, וכ-250 ק"מ מאוכלוסיית הגורילות של יער איבו בקמרון.
הסקרים האחרונים מצביעים על כך שנותרו בטבע 200–300 גורילות נהר הקרוס. קבוצות של גורילות אלה מרכזים את פעילותם ב-11 אתרים, במרחב של 12 אלף ק"מ רבוע. עם זאת, סקרי השדה האחרונים מאשרים שישנה נוכחות גורילות בתפוצה רחבה יותר מחוץ לאתרים המוכרים שלהם בתחום זה. טענה זו נתמכת על ידי מחקר גנטי, שמצא ראיות לכך שרבים מהאתרים של גורילת נהר הקרוס ממשיכים לשמור על קשר בין האתרים באמצעות פיזור יחידים אקראי. בשנת 2009 צולמה גורילת נהר הקרוס בווידאו מקצועי על הר מיוער בקמרון.
היא תויגה כמין חדש בשנת 1904 על ידי פָּאוּל מָטשִי (אנ'), טקסונום יונקים גרמני שעבד במוזיאון הזואולוגי של אוניברסיטת הומבולדט בברלין, אך אוכלוסייתה לא נסקרה באופן שיטתי עד 1987. גורילת נהר הקרוס סווגה מחדש כתת-מין בשנת 2000.
אנטומיה

גובה ממוצע של זכר בוגר: 175-165 ס"מ.
משקל ממוצע של זכר בוגר: 200-140 ק"ג.
גובה ממוצע של נקבה בוגרת: 140 ס"מ.
משקל ממוצע של נקבה בוגרת: 100 ק"ג.
תזונה

לרוב חיה גורילת נהר הקרוס בקבוצות קטנות של 4–7 פרטים עם כמה זכרים ונקבות. התזונה שלהם מורכבת בדרך כלל מפירות, אבל בחודשים שיש מחסור בפירות, (אוגוסט, ספטמבר, נובמבר וינואר) התזונה שלהם מורכבת בעיקר מעשבים, קליפות עץ, ועלים של צמחים מטפסים ועצים.
רבים ממקורות מזון של גורילת נהר הקרוס הם עונתיים מאוד, ולכן התזונה שלהם נמצאת בצמחייה צפופה מאוד, בדרך כלל, צמחייה מזינה נמצאת בסמוך לאתרי הרבייה שלהם. נמצא כי בקבוצת גורילות נהר הקרוס של הר האפי תזונתם בעיקר כללה זנגביל ועשבי תיבול, אך כניסה בעונה הגשומה, הציגה העדפה לצמחים ממשפחת הלופיים על הזנגביל, מה שמצביע על העדפה למזונות עונתיים מסוימים ועל זיקה לצמחייה שנמצאה רק בבית הגידול שלהם.
מצב שימור

לדברי הקרן העולמית לשימור חיות הבר ומקורות אחרים, גורילת נהר הקרוס היא מין בסכנת הכחדה חמורה עם מספר כולל של 200–300 פרטים בין קמרון לניגריה. סה"כ האוכלוסייה מחולקת בין 11 ל-14 אוכלוסיות שנמצאות בעיקר בשמורות טבע וגנים לאומיים במספרים של 20–65 פרטים עם שטחים קטנים המשתרעים על 19–80 ק"מ רבוע.
תוכנית הפעולה האזורית לשימור גורילת נהר הקרוס היא מאמץ שימור שנעשים על ידי ועדת הישרדות המינים של האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN/SSC), קבוצת ממוחי פרימטים שמנסים להבטיח את ההישרדות של גורילת נהר הקרוס כאוכלוסייה יציבה ובטוחה גם בעתיד. התוכנית הוכנה בשנת 2007 על ידי אנשי שימור הסביבה, חוקרי גורילה, ופקידי ממשל מקומיים ומתייחסת לאיומים השונים העומדים בפני גורילת נהר הקרוס. כמו גם טיפול בנושאים ספציפיים לאתרים שבהם מתגוררים הגורילות. תוכנית השימור, המוערכת ב-4.6 מיליון דולר על פני חמש שנים, שליש ממהמימון כבר הושג על ידי תורמים וממשלות. התוכנית כוללת ארגון דרכי גישה לגורילות בין קמרון ומנהל השימור הניגרי, העלאת מודעות בקרב הקהילות באזור מחיית גורילת נהר הקרוס, השתתפות הקהילה בתוכניות תיירות אקולוגיות, שיפור חקיקה והגברת האכיפת, מחקר ביולוגי רחב של אוכלוסיית הגורילות, כולל באזורים פחות מוכרים, ופיתוח תוכניות להגן מפני אש ושרפות.
אף על פי שמעט מאוד ידוע על גודל האוכלוסיות שלהם בעבר, דיווחים משנת 1957 מפגשים עם הגורילות, מצביעים על כך שאוכלוסיית גורילת נהר הקרוס הייתה גדולה יותר בעבר. מחקר גנטי הראה כי הירידה בגודל אוכלוסייה התרחשה ככל הנראה במשך 100–200 השנים האחרונות, סביר להניח כתוצאה מעלייה בזמינות ושימוש בנשק חם, אך גם גורמים נוספים כמו אובדן בתי גידול וקיטוע שנגרם על ידי ההתפשטות של חקלאות, מרעה בקר וסלילת כבישים. כמו גם הרעיון שמחלה הרסנית התפשטה בקרב אוכלוסיות שחולקות בתי גידול עם בני אדם וחיות בית.
חלוקה גאוגרפית

תפוצת תת-מין זה תחום בגבול שבין ניגריה לקמרון, בתוך יערות גשם טרופיים ואזורי אקלים סובטרופי, שהם גם ביתם של השימפנזים הניגריים-קמרוניים – תת-מין נוסף של קוף גדול. גורילת נהר הקרוס נחשבת לגורילה המערבית ביותר והצפונית ביותר, ותפוצתה מוגבלת לגבעות המיוערות וההרים באזור גבול קמרון-ניגריה, בסמוך למקורות נהר קרוס. אוכלוסייתה רחוקה כ-300 קילומטרים מאוכלוסיית גורילת השפלה המערבית הקרובה ביותר, ובכ-250 קילומטרים מאוכלוסיית הגורילות ביער איבו בקמרון. סקרים עדכניים מעריכים כי בטבע נותרו בין 200–300 פרטים של גורילת נהר הקרוס. קבוצות הגורילות פעילות ב-11 יישובים המפוזרים על פני 12,000 קמ"ר, אך סקרים אחרונים מעידים על נוכחותן גם מחוץ ליישובים אלו, בטווח רחב יותר. ממצא זה נתמך על ידי מחקר גנטי, שמצא ראיות לכך שלגורילות יש קשרים בין היישובים באמצעות פיזור אקראי של פרטים.
הופעתה של גורילת נהר הקרוס אושרה במגוון אזורים, בהם הרי מייב בדרום ניגריה, שמורת היער של נהר האפי, בהתרחבות הבושי, אוקבנגו, אזור החוף הדרומי של ניגריה, טאקאמנדה ושמורת נהר המון, יער מבולו ודרום-מערב קמרון. לפי תוכנית הפעולה האזורית לשימור גורילת נהר הקרוס משנת 2007, האזורים הללו מכסים יערות רציפים בשטח של כ-8,000 קמ"ר, מהרי האפי ועד הרי קאבוון. חוקרים מעריכים כי ייתכן שיש אוכלוסיות נידחות ביערות הסמוכים לאזור באקטי בדרום. מוערך כי אזור תפוצתם מכסה שטח של כ-12,000 קמ"ר, בעיקר באזור הררי ומחוספס מהרי אפי ועד קאגוון, בגובה רב, שבו אין פעילות אנושית משמעותית.
ציד

התגברות תופעת ציד של חיות בר לשם מסחר נעשה גרמה להשפעה גדולה על אוכלוסיית הגורילות. נראה שהציד נעשה אינטנסיבי בשפלה ואולי אף תרם לריכוז של הגורילות באזורים הרריים והתקבצות לאוכלוסיות קטנות. למרות חוקי המנע, הציד עדיין נמשך בשל הצריכה מקומית ובסחר למדינות אחרות. החוקים רק לעיתים נדירות נאכפים בצורה יעילה ובשל האופי של גורילת נהר הקרוס יש לכל ציד השפעה גדולה על האוכלוסייה והישרדותה. כל הציד באוכלוסייה אינו בר קיימא.
הערות שוליים

↑  גורילת נהר הקרוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Cross River Gorilla Gorilla gorilla diehli Matschie, 1904 Nigeria and Cameroon (2000, 2002, 2004, 2006, 2008) (באנגלית)
↑  World's rarest gorilla ready for its close-up, ‏16 בדצמבר 2009 (באנגלית)
↑  Regional Action Plan for the Conservation of the Cross River Gorilla, October 21, 2013
↑  Sarmiento, E. E. & Oates, J. F. (2000). "Cross River gorillas: A distinct subspecies, Gorilla gorilla diehli Matschie, 1904" (PDF). American Museum Novitates. 3304: 1–55
1 2  March, 1957; Critchley, 1968; Harcourt et al., 1989; Oates et al., 1990; JLG, unpublished data
גורילת נהר הקרוס, מרכז חיות הבר לימבה, קמרון
עודד גדיר

| --- | --- |

עודד גדיר, 2016
 לידה:  21 בספטמבר 1970 (בן 54) כרכור, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל
 סוגה:  רוק פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  גלגל רקורדס
 www.odedgadir.co.il
 
עודד גדיר (נולד ב-21 בספטמבר 1970 בכרכור) הוא זמר רוק, מלחין, פסנתרן מפיק מוזיקלי ומשורר ישראלי. גדיר כתב והלחין מאות שירים והוציא 10 אלבומי סולו, אלבום אוסף וספר שירה. הוא חיבר מוזיקה להצגות תיאטרון רבות והפיק מוזיקלית 23 אלבומי מוזיקה לעצמו וליוצרים אחרים. ב-2002 הקים את הלייבל ואולפן ההקלטות "גלגל". החל ממאי 2024 מוביל את מופע המחווה הישראלי למוזיקאי האגדי פול סיימון.
תיאטרון וטלוויזיה

גדיר השתתף בהצגות תיאטרון רבות כמלחין, קלידן, סמפלריסט, מנהל מוזיקלי ומעבד. בין היתר הופיע
בתיאטרון הקאמרי, בתיאטרון הבימה, בתיאטרון באר שבע, בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, בחני עמותה לתיאטרון מובחר, בסטודיו למשחק ניסן נתיב, בחוג לתיאטרון סמינר הקיבוצים, בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ובסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.
בין ההפקות הפרטיות להן גדיר היה אחראי על המוזיקה: "מחכים לגודו" (בתרגום ליידיש ובבימויו של יהושע סובול), "יונה יונה" (פרס ראשון בפסטיבל עכו על פי ביוגרפיה של יונה וולך מאת יגאל סרנה), "הכיסאות" (בבימוי מוני מושונוב), "המורדים" (מאת עדנה מזי"א), "מעשה בחמישה בלונים" (בהפקת בנדה הפקות ולירן הפקות), "גפילטעפיש" (מופע יחיד של אורנה רוטברג), "הנסיך הקטן" (מחזמר בהפקת צוותא תל אביב ולירן הפקות), "ד"ר דוליטל" (מחזמר מאת ובבימוי נתן נתנזון בהפקת צח-כרמלי הפקות וחברים הפקות), "גטו" (מאת יהושע סובול), "הסטודיה הדרמטית מציגה" (מאת חגית רכבי ניקוליבסקי ובבימויה), "ינשופים" (מאת ובבימוי גדי עינבר בתיאטרון באר שבע) ועוד.
בשנת 2005 החל להשתתף בתוכנית הטלוויזיה "חטף פתח" בהטלוויזיה החינוכית החינוכית הישראלית כמלחין וכמנהל מוזיקלי וליווה חמש עונות של התוכנית.
דיסקוגרפיה

חיוך ממאה אחרת (לא יצא לאור, 1995)
הכי חזק בעולם (גלגל 2002)
חלומות חורפיים (גלגל - נענעדיסק 2007)
כשהלויתן ישן (גלגל 2010)
חוטים (קשב לשירה - גלגל 2012)
סופר עד שלוש (גלגל 2014)
מעבר למרחק (גלגל 2015)
ז'ורנל (גלגל 2018)
חזרתי אל היער - המיטב 2002–2020 (גלגל 2020)
כפול (גלגל 2022)
שלושים ושלושה (גלגל 2023)
הערות שוליים

↑  הכי חזק בעולם, בדף בנדקאמפ של גדיר
↑  חלומות חורפיים, בדף בנדקאמפ של גדיר
↑  כשהלויתן ישן, בדף בנדקאמפ של גדיר
↑  חוטים, בדף בנדקאמפ של גדיר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502612505171  VIAF: 283782384   WorldCat (עם VIAF): 283782384
יונתן ענר

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1978 (בן 46) 
 מוקד פעילות:  ישראל, גרמניה 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 www.jonathananer.com
 
יונתן ענר (נולד ב־25 ביולי 1978) הוא פסנתרן ישראלי.
ביוגרפיה

למד אצל פרופ' אריה ורדי בבית הספר למוזיקה בהאנובר, גרמניה, אצל פרופ' קונרד אלזר בבית הספר הגבוה למוזיקה בליבק, גרמניה, ואצל גב' ויויאן ויילרשטיין ב-New England Conservatory שבבוסטון. בנוסף השתלם אצל הפסנתרנים הנודעים מאריי פרחיה ואנדראש שיף. השתתף בכיתות אמן עם מיטב האמנים – ליאון פליישר, ברנרד גרינהאוס, סטיבן איסרליס, סבינה מאייר ומרים פריד. הוא זכה להיות אחד המוזיקאים האחרונים אשר עבדו עם אייזק שטרן. יונתן ענר הדריך כיתות אמן בפסטיבל Yellow Barn בארצות הברית, באירופה, באסיה ובאוסטרליה.
הופיע כסולן עם התזמורות המובילות בארץ ובהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה, התזמורת הקאמרית הישראלית, הקאמרטה הישראלית ירושלים ועוד. זכה בפרסים בתחרויות הבינלאומיות Città di Senigallia באיטליה, בתחרות שוברט בגרמניה, בתחרות ע"ש פאול בן-חיים בישראל ובפרס ע"ש הפסנתרן הנודע יוליוס קאצ'ן. זכה במלגות קרן התרבות אמריקה ישראל ובמלגות קרן רונן.
כחבר בשלישיית תל אביב זכה בתחרויות הבינלאומיות להרכבים קאמריים במלבורן באוסטרליה, ב- Città di Trapani וב-Vittorio Gui באיטליה, בתחרות ע"ש יוזף יואכים ו-Erst-Klassik בגרמניה וכן בתחרות האירופית להרכבים קאמריים בצרפת.
הופיע ברסיטלים ובקונצרטים קאמריים באולמות חשובים כגון אולם התזמורת הפילהרמונית של ברלין, אודיטוריום ה-Louvre בפריז, מרכז Kennedy בוושינגטון, ה-Wallace Collection בלונדון, ה- Conde Duque במדריד, ה-Dom Muzyki במוסקבה, אולם ה-Tivoli בקופנהגן, בהיכל התרבות בתל אביב, בדרום-מזרח אסיה ובאוסטרליה.
השתתף בפסטיבלים בינלאומיים בברגן, שלזויג-הולשטיין, International Encounters, IMS Prussia Cove, ליובליאנה ובפסטיבל "Yellow Lounge" המאורגן על ידי Deutcshe Grammophon.
כמי שתואר כ"נגן קאמרי במלוא מובן המילה" בעיתון הגרמני פרנקפורטר רונדשאו, מקדיש ענר את מרב זמנו לביצוע מוזיקה קאמרית. הקים יחד עם הקלרינטנית שירלי בריל את הדואו בריל-ענר ויחד עם זמרת הסופרן חן רייס הקימו את שלישיית ESPRIT. הוא מופיע עם נגנים מובילים כמו הויולנים טביאה צימרמן ומייקל טרי (רביעיית גוארנרי), רביעיית המיתרים "בורומאו" והרביעייה הירושלמית.
האינתיפאדה הראשונה

האינתיפאדה הראשונה (בערבית: الانتفاضة الفلسطينية الأولى, תעתיק מדויק: אלאנתפאצ'ה אלפלסטיניה אלאולא) הייתה התקוממות אלימה ברובה של התושבים הפלסטינים ביהודה ושומרון וברצועת עזה נגד מדינת ישראל. האינתיפאדה החלה ב-9 בדצמבר 1987 והתאפיינה בתחילתה בעיקר בהפרות סדר המוניות שכללו הפגנות, ידויי אבנים, חסימות צירים ובמקרים מסוימים גם השלכת בקבוקי תבערה. בהמשך שינתה האינתיפאדה את אופיה, ומ-1989 החלו להתבצע פיגועים בעיקר על-ידי הארגונים האסלאמיים, "חמאס" ו"ג'יהאד איסלאמי". ההתקוממות האזרחית נחלשה לאחר מלחמת המפרץ ב-1991 אולם פיגועי הטרור החריפו והתאפיינו בעליית מדרגה מפיגועי דקירה לפיגועים בנשק, פיגועי חטיפה ואף ניסיונות להפעלת מכוניות תופת. האינתיפאדה הסתיימה רשמית עם חתימתם של הסכמי אוסלו ב־1993, אולם פיגועי הטרור נמשכו על-ידי הארגונים שהתנגדו להסכם.
האינתיפאדה נקראה לעיתים "מלחמת האבנים", משום שבתחילתה כאמור השתמשו הפלסטינים באבנים ובכלי-נשק מאולתרים אחרים, אך בהמשך עברו לנשק חם ופיגועים קשים יותר. עם פרוץ "האינתיפאדה השנייה" ניתן לזו שלפניה השם "האינתיפאדה הראשונה" כדי ליצור הבחנה ברורה ביניהן.
מתקן מאולתר לתיקור כלי רכב 'רכים' ('נינג'ה') עשוי ממסמר ודיסקית גומי. יחידות כאלה פוזרו על ידי פלסטינים בכבישי יהודה ושומרון במהלך האינתיפאדה הראשונה.