stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי מרוקו–פולין
סקירה כללית

באוקטובר 2017 מזכירת המדינה לענייני חוץ ושיתוף פעולה בינלאומי של מרוקו, מוניה בוצ'טה, ועמיתתה הפולניה יואנה ורונצקה קיימו ביום שני פגישה בוורשה במסגרת ההתייעצויות הפוליטיות הקבועות בין שתי המדינות. הפגישה התמקדה בהיבטים השונים של היחסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים בין שתי המדינות, כמו גם הסיכויים לפיתוח שיתוף פעולה דו-צדדי. בינואר 2020 נשיא הסנאט הפולני, תומאש גרודזקי, בירך על ההתקדמות שעשתה מרוקו בשנים האחרונות בהנהגתו של המלך המלך מוחמד השישי.
בשנת 2020 מרוקו ייצאה לפולין בשווי כמעט 617 מיליון דולר ואילו פולין ייצאה למרוקו בשווי 438 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות

מרוקו מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
יחסי אתיופיה–יפן

| יחסי אתיופיה–יפן |
| --- | --- |
אתיופיה: יפן


אתיופיה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
1,104,300: 377,915
אוכלוסייה
132,911,662: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
163,698: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,232: 34,088
משטר
רפובליקה פדרלית דמוקרטית: מונרכיה חוקתית

יחסי אתיופיה–יפן הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה לבין יפן.
היסטוריה > היחסים עד מלחמת העולם השנייה

לשתי המדינות יש היסטוריה עשירה ובנוסף הצליחו לשמור על עצמאות מול מעצמות שניסו להשתלט עליהן, אתיופיה במלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה בסוף המאה ה-19 ויפן במלחמת רוסיה–יפן בתחילת המאה ה-20. כתוצאה מכך שתי המדינות הגדירו זו את זו כבעלות ברית אפשריות עד מלחמת העולם השנייה.
שתי המדינות חתמו על חוזה ידידות ומסחר בשנת 1930. בשנה שלאחר מכן, החלה אתיופיה לגשש לעבר בעלת בריתה האפשרית מאסיה, כאשר שר החוץ האתיופי הרוי וולדה סלאסי ביקר ביפן, והציג את הפירות שיכולה להניב ברית כלכלית וצבאית. הוא התקבל באהדה מצד משרדי הממשלה היפנים ואזרחי יפן, ובפרט מצד האולטרה-לאומנים היפנים שהיו מעוניינים בברית של "העמים הצבעוניים" בעולם, והאמינו כי אתיופיה תמלא תפקיד מכריע בברית כזו. הביקור המוצלח גרם להפצת שמועות לפיהן יורש העצר ממשפחת המלוכה האתיופית יינשא לנסיכה מהמשפחה הקיסרית היפנית. בהמשך כתב הרוי על ביקורו ביפן בספרו "מסמך יפן", בו שטח את תפישתו לפיה לאתיופיה ויפן חולקות קווי דמיון וכי הן צריכות להיות מודעות יותר זו לזו; עוד נכתב בספר כי יפן היא המודרנית והמשגשגת יותר משני הצדדים. בשנת 1933 הקימה אתיופיה קונסוליה של כבוד ביפן.
בשנת 1934 שתי ספינות תותחים יפניות ביקרו בג'יבוטי, עיר הנמל הראשית באתיופיה באותה עת. בהמשך אותה שנה, שלחה ממשלת יפן את צושידה יוטקה לסייר ולהשקיף באתיופיה. אף על פי שהיה מוטה ותמך בשמירה על עצמאות אתיופיה מפני כיבוש בריטי, צרפתי או איטלקי, והיה אופטימי בדבר הזדמנויות מסחריות אפשריות, חש צושידה כי אין ביכולתה של אתיופיה להשפיע על השאיפות האימפריאליסטיות של יפן.
למרות התקוות לברית בין שני העמים, ערב המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה בחרה ממשלת יפן לסייע לאיטליה, בעלת בריתה לברית מדינות הציר. שגריר יפן באיטליה, סוגימורה יוטארו, אמר ב-16 ביולי 1935 כי לארצו אין אינטרסים פוליטיים באתיופיה וכי תשמור על נייטרליות במקרה של מלחמה. דבריו עוררו זעם ביפן, שבה הייתה חיבה לאימפריה האפריקאית. בהמשך, בקשתה של אתיופיה ב-2 באוגוסט לסיוע נדחתה, וכך גם הבקשה להכרזה לפיה יפן עומדת לצידה של אתיופיה.
היסטוריה > היחסים אחרי מלחמת העולם השנייה

בשנת 1955 שתי המדינות ייסדו מחדש את היחסים הדיפלומטיים ביניהן, ושלוש שנים מאוחר יותר החליפו שגרירים. עד המהפכה באתיופיה בשנת 1974 מילאו משקיעים יפנים תפקיד מרכזי בתעשיית הטקסטיל האתיופית, אך לאחר המהפכה הולאמו נכסיהם. במהלך 1982 ו-1983 התפשרה ממשלת אתיופיה עם אזרחים יפנים שתבעו אותה בגין הלאמת נכסים. לאחר נפילת החונטה הצבאית האתיופית, הושבו הנכסים לבעליהם.
נכון לפברואר 2018 מתגוררים באתיופיה 240 יפנים.
ראו גם

יחסי אסוואטיני–יפן
יחסי יפן–סומליה
יחסי אנדורה–מונטנגרו

| יחסי אנדורה–מונטנגרו |
| --- | --- |
אנדורה: מונטנגרו


אנדורה: מונטנגרו
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 13,812
אוכלוסייה
82,180: 637,024
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 7,405
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 11,624
משטר
דיארכיה: רפובליקה

יחסי אנדורה–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין רפובליקת מונטנגרו.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין רפובליקת מונטנגרו הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים על פי משרד החוץ של מונטנגרו.
נסיכות אנדורה הכירה בעצמאותה של מונטנגרו ב-16 ביוני 2006. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-28 ביולי באותה השנה. ב-11 באפריל 2010 ביקר לראשונה שר החוץ של מונטנגרו באנדורה. הביקור נמשך יומיים.
נציגויות דיפלומטיות

אנדורה אינה מיוצגת במונטנגרו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מונטנגרו אינה מיוצגת באנדורה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אנדורה–מולדובה

| יחסי אנדורה–מולדובה |
| --- | --- |
אנדורה: מולדובה


אנדורה: מולדובה
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 33,851
אוכלוסייה
82,180: 3,025,120
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 16,539
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 5,467
משטר
דיארכיה: רפובליקה

יחסי אנדורה–מולדובה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין רפובליקת מולדובה.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין רפובליקת מולדובה כוננו באופן רשמי ב-9 באוקטובר 1996 בטקס מיוחד בהשתתפות דיפלומטים שונים בו נחתם מזכר הבנות על כינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. הטקס התקיים בבריסל, עיר הבירה של בלגיה.
הסחר בין שתי המדינות בשנת 2018 הגיע לשווי של 264,290 דולר אמריקאי, כל הסחר הוא ייבוא מאנדורה ולא התקיים ייצוא ממולדובה לאנדורה בשנה זו.
נציגויות דיפלומטיות

אנדורה אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מולדובה אינה מיוצגת באנדורה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מרוקו–סרביה

| יחסי מרוקו–סרביה |
| --- | --- |
מרוקו: סרביה


מרוקו: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 77,474
אוכלוסייה
38,168,990: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 11,181
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי מרוקו–סרביה הם יחסי החוץ בין מרוקו וסרביה.
סקירה כללית

יוגוסלביה ומרוקו כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-2 במרץ 1957. שתי המדינות היו חברות מייסדות של ארגון המדינות הבלתי מזדהות. חסן השני, מלך מרוקו תמך בהצעה היוגוסלבית לארח את הוועידה הראשונה של הארגון בשנת 1961 למרות מועמדותה של קהיר. האמונה הייתה שההצעה היוגוסלבית "תגדיל את האפשרות להשתתפות ערבית רחבה יותר" ללא קשר לחלוקה פנימית מסוימת. ב-28 בנובמבר 1984 הכירה יוגוסלביה ברפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית, מה שגרם לנתק בין שתי המדינות, אשר נמשך עד לשנות ה-2000. בינואר 2021 נפגש שר החוץ הסרבי ניקולה סלקוביץ' עם שגריר ממלכת מרוקו בסרביה מוחמד אמין בלחאג', ודן עימו על חיזוק היחסים בין המדינות במגוון תחומים.
נציגויות דיפלומטיות

מרוקו מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
סרביה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
יחסי מרוקו–סוריה

| יחסי מרוקו–סוריה |
| --- | --- |
מרוקו: סוריה


מרוקו: סוריה
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 187,437
אוכלוסייה
38,168,990: 24,908,268
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 8,980
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 361
משטר
מונרכיה חוקתית: משטר חצי-נשיאותי, בפועל דיקטטורה

יחסי מרוקו–סוריה הם היחסים הבילטרליים שבין ממלכת מרוקו לבין הרפובליקה הערבית הסורית.
היסטוריה

שתי המדינות חולקות היסטוריה משותפת. שתיהן היו בעבר חלק מהאימפריה הרומית, ומאוחר יותר האימפריה המוסלמית שהביאה עמה לשתי המדינות את האסלאם. עם זאת, מרוקו הפכה לאחר מכן לממלכה עצמאית, ואילו סוריה הפכה לחלק מהאימפריה העות'מאנית. בהמשך מרוקו נשלטה על ידי צרפת, ולאחר מלחמת העולם הראשונה גם סוריה נכבשה על ידה.
היסטוריה > מאז מלחמת העולם השנייה

מרוקו וסוריה כוננו יחסים דיפלומטיים אחרי נסיגת צרפת ממרוקו ב-1956. זמן לא רב לאחר מכן נשטפו שתי המדינות בגל הפאן-ערביות, אולם בזמן שסוריה נקלעה למערבולת פנימית, מרוקו הצליחה לשמור על יציבות. הדבר הזה הוביל בהמשך למתיחות בין המדינות.
היחסים בין המדינות הפכו למתוחים במהירות, כשמרוקו צידדה במערב ואילו סוריה חברה לברית המועצות. בנוסף, סוריה בהיותה חלק מהרפובליקה הערבית המאוחדת תמכה באלג'יריה במלחמת החול נגד מרוקו. נטען כי בשנת 1965 הזמין מלך מרוקו, חסן השני, סוכנים מהמוסד והשב"כ כדי שיאזינו לוועידת הליגה הערבית בקזבלנקה, מה שסייע לישראל לנצח במלחמת ששת הימים. היחסים בין המדינות השתפרו כשב-1973 שלחה מרוקו חיילים כדי לסייע לסוריה ולמצרים במלחמת יום הכיפורים.
השיפור ביחסים לא נמשך זמן רב, וסוריה תמכה בחזית הפוליסריו שנלחמת נגד מרוקו על עצמאות סהרה המערבית מאז 1975. בשנת 2013 הודה נשיא סוריה, בשאר אל-אסד כי סוריה סייעה לחמושים שנלחמים בכוחות המרוקאיים.
בשנת 1986 סוריה בהנהגת חאפז אל-אסד ניתקה את היחסים עם מרוקו אחרי שהמלך חסן השני ערך פגישה חשאית עם ראש ממשלת ישראל דאז, שמעון פרס. המתיחות ביחסים נותרה עד אחרי מותם של המלך חסן השני וחאפז אל-אסד.
היסטוריה > מלחמת האזרחים בסוריה

מרוקו תומכת בכוחות האופוזיציה הסוריים נגד משטר אסד, ואירחה את מפגש הקואליציה נגד אסד בשנת 2012 ו-2013. למרות שמרוקו השתדלה להתרחק מהסכסוך ותמכה בפתרון דיפלומטי, היא הואשמה על ידי סוריה בסיוע ובתמיכה בצבא סוריה החופשי.
בשנת 2019, עם השיפור במצבו של המשטר הסורי, בחרה מרוקו לתמוך בהחזרת סוריה לליגה הערבית.
יחסי מרוקו–ספרד

| יחסי ספרד–מרוקו |
| --- | --- |
ספרד: מרוקו


ספרד: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
505,370: 446,550
אוכלוסייה
47,905,341: 38,168,990
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,580,695: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,996: 3,697
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה חוקתית פרלמנטרית

יחסי מרוקו-ספרד בימינו, ממשיכים היסטוריה ארוכה של יחסי חוץ בין שליטים שפעלו בטריטוריות המהוות היום את ספרד ואת מרוקו, שתי טריטוריות הנהנות ממיקום אסטרטגי חשוב ומיוחד במינו הנובע מהעובדה ששתיהן נמצאות משני צידיו של מיצר גיברלטר: מרוקו מדרום, בפינה הצפונית-מערבית של צפון אפריקה, וספרד מצפון, בפינה הדרומית-מערבית של דרום אירופה. היום שתי המדינות חולקות גבול יבשתי באורך 18 ק"מ, הנובע מקיומן של שתי מובלעות ספרדיות בצפון מרוקו, מלייה וסאוטה, מובלעות שנוצרו ב-1956 בעקבות הפיכת מרוקו למדינה עצמאית, ולצורך שימור אינטרסים מדיניים של ספרד על אדמת אפריקה. עם זאת, ספרד שמרה על שליטתה באזור סהרה המערבית, זאת בניגוד לעמדת מרוקו.
ימי הביניים

שורשי היחסים בין שליטים בטריטוריות הללו הולכים אחורה עד לתקופה הרומית. עם התפוררות האימפריה ששלטה הן ב"ספרד" והן בצפון-אפריקה, התפתחו ישויות פוליטיות מקומיות, בסגנון ובשיטה שאפיינו את ימי הביניים. עם עליית האסלאם כבשו כוחות מוחמד ויורשיו את כל צפון אפריקה עד לדרום-צרפת של ימינו. המוסלמים התיישבו מצפון למיצר גיברלטר, והקימו את ח'ליפות קורדובה, ששלטה בחלקים גדולים של חצי האי האיברי במשך כ-300 שנה.
הנוצרים שבלמו את המוסלמים בדרום-צרפת במאה ה-8, החלו בתהליך "הכיבוש מחדש" (הרקונקיסטה) כבר במהלך המאה ה-12, כאשר כוחות נוצרים בחצי האי האיברי, החל לדחוף כוחות מוסלמים דרומה. ב-1085 נכבשה מדריד. תהליך השתלטות הנוצרים על חצי האי האיברי הגיע לשיאו ב-1492, שנה בה שוחררה גרנדה, העיר החשובה ביותר בדרום חצי האי האיברי. הגרוש הסופי של יהודים ומוסלמים מחצי האי האיברי, הביא סוף סוף לגיבושה של ספרד, בערך כפי שהיא מוכרת עד היום, שכן עד אז שטחה היה מחולק בין ממלכות למיניהן, כמו אנדלוסיה, לאון, קסטיליה, קטלוניה וכו'.
בהמשך שלטה ספרד בחלקים גדולים של אזור בו נמצאת מרוקו, אך איבדה אותם במהלך המאה ה-17.
יחסים בתקופה הקולוניאלית

במהלך המאה ה-19, ספרד חזרה לכבוש חלקים ממרוקו. ב-1860, ספרד כבשה את מלייה, וב-1912 היא כבשה את סאוטה. באותה שנה הפכה מרוקו למדינת חסות צרפתית, ואילו ספרד הוגדרה כמעצמה קולוניאלית משנית. ספרד שלטה בחלקים הצפוניים של מרוקו, וצרפת בחלקים הדרומיים.
יחסים לאחר עצמאות מרוקו

מרוקו קיבלה עצמאות מצרפת ב-1956. ספרד הכירה בעצמאותה של מרוקו ב-1958.
לאחר עצמאות מרוקו, היחסים בין שתי המדינות היו יחסית ידידותיים. שתי המדינות שיתפו פעולה בתחומים רבים, כולל סחר, תיירות וביטחון.
מחלוקת על סהרה המערבית

המחלוקת על מעמדה של סהרה המערבית היא המכשול העיקרי ביחסים בין מרוקו לספרד. מרוקו טוענת בעלות על סהרה המערבית, בעוד שהאו"ם מגדיר את השטח כשטח לא מאוגד. ספרד תומכת בפתרון של פתרון פוליטי לסוגיה, אך היא אינה מכירה בעצמאות סהרה המערבית.
למרות המחלוקת על סהרה המערבית, מרוקו וספרד מקיימות שיתופי פעולה משמעותיים בתחומים רבים ויש ביניהן שיתוף פעולה הדוק בנושאי הגירה והמלחמה בטרור. הסחר בין שתי המדינות הוא גדול, וספרד היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של מרוקו. מרוקו אף סייעה בחקירת פיגועי 11 במרץ 2004 במדריד.
יחסי מרוקו–פינלנד

| יחסי מרוקו–פינלנד |
| --- | --- |
מרוקו: פינלנד


מרוקו: פינלנד
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 338,145
אוכלוסייה
38,168,990: 5,618,827
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 300,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 53,425
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי מרוקו–פינלנד הם יחסי החוץ בין מרוקו ופינלנד.
סקירה כללית

פינלנד הכירה בעצמאותה של מרוקו ב-8 ביוני 1956, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-17 ביולי 1959. במאי 2016 נפגשו יו"ר בית הנבחרים המרוקאי (הבית התחתון), ראחיד טלבי עלמי, ויו"ר הפרלמנט הפיני, מריה לוהלה, וסיכמו על חיזוק היחסים בין המדינות.
יחסי סחר

היצוא של פינלנד למרוקו הסתכם ב-167.655 מיליון דולר בשנת 2019, והוא כלל דלקים וחומרי סיכה (43.3%), כמו גם ציוד תעשייתי, בעוד היצוא המרוקאי לפינלנד הגיע ל-7.73 מיליון דולר במהלך אותה שנה, והוא כלל מזון ומשקאות, ציוד תעשייתי, ציוד תחבורה ומוצרי צריכה. בשנת 2020, עסקים פינים פתחו משרד בקזבלנקה במרוקו כדי לבחון הזדמנויות השקעה במדינה הצפון אפריקאית.
נציגויות דיפלומטיות

מרוקו מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי.
פינלנד מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט, קונסוליה כללית בקזבלנקה, ו-5 קונסוליות כבוד באגאדיר, אל-קניטרה, מרקש, אספי, וטנג'יר.
טשיקאפה

| --- | --- |
בית הסוהר של העיר טשיקאפה
בית הסוהר של העיר טשיקאפה
 מדינה:  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
 מחוז:  קסאי
 ראש העיר:  Laurent Kambulu Mputu
 שפה רשמית:  צרפתית, לינגלה, טשילובה
 שטח:  382.2 קמ"ר
 גובה:  485 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  971,000 (2021)
  ‑ צפיפות:  1,537 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  6°25′00″S 20°48′00″E﻿ / ﻿6.4166666666667°S 20.8°E﻿ / -6.4166666666667; 20.8 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מוגדלת) קינשאסה לובומבאשי מבוג'י-מאיי קיסנגני בוקאבו קיקוויט בוניה מבנדאקה אנגולה זמביה טנזניה בורונדי רואנדה אוגנדה דרום סודאן הרפובליקה המרכז-אפריקאית קונגו האוק. האטל. טשיקאפה(למפת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו רגילה) קינשאסה לובומבאשי מבוג'י-מאיי קיסנגני בוקאבו קיקוויט בוניה מבנדאקה אנגולה זמביה טנזניה בורונדי רואנדה אוגנדה דרום סודאן הרפובליקה המרכז-אפריקאית קונגו האוק. האטל. טשיקאפה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טשיקאפה (באנגלית: Tshikapa) היא עיר הבירה של מחוז קסאי (אנ') ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. העיר ממוקמת כ־64 קילומטרים מצפון לגבול עם אנגולה ו- 190 קילומטרים מערבית לעיר קאנאגה. היא ממוקמת במפגש הנהרות טשיקאפה וקסאי. על פי רישומים שפרסמה ספריית אוניברסיטת אוטרכט בהולנד, אוכלוסיית העיר גדלה מ־38,900 בשנת 1970 ל 180,900 בשנת 1994. עם זאת, שתי מלחמות קונגו האחרונות גרמו לשטף רב של פליטים עובדה הופכת את הנתונים לבלתי אמינים.
ליד העיר טשיקאפה נמצא אתר לכריית יהלומים מאז הקמתה בתחילת המאה ה-20. העיר הוקמה על ידי פורמניאר (Forminière) (אנ'), שהיה קונסורציום כרייה אמריקאי / בלגי שגילה יהלומים בקרבת העיר בתחילת המאה העשרים.
בעיר נמצא שדה התעופה טשיקאפה (אנ'). ענף היהלומים הוא ענף התעסוקה העקרי בעיר.
שדה התעופה אינו מצופה אספלט כמו כן גם יתר הדרכים אחרות אינן סלולות (נכון לשנת 2012).
היסטוריה

בשנת 1907, באזור של אדמת חמרה אדומה על גדות הנהרות קסאי וטשיקאפה, גילה הגאולוג מחפש המחצבים ג'אן ז'דוט (צר') Jean Jadot מחברת פורמניאר, את היהלום הראשון של קסאי . מיד החל המרוץ אחר חיפוש האבנים היקרות והקמת היישוב טשיקאפה. תוצאה נוספת מתגלית זו הייתה, ירידה חדה באזור בעיסוק בחקלאות, לטובת פעילות הכרייה וסחר היהלומים. בעיר התפתחו עשרות מתחמי כריית יהלומים. שני המתחמים הראשונים שנפתחו היו של חברת מלטקס-Meltax, חברה בת של חברה שווצרית מציריך, וחברת בריטמונד-Britmond, חברה בת של חברה בריטית. שתי החברות התמחו בכרייה ועיבוד יהלומים. שלושה רבעים מהגברים, צעירים בפרט שחיו בעיר, עסקו בחיפושים בנהרות או בכרייה באדמה, במכרות פתוחים. בעיר קמו דלפקי יהלומים שהיוו עם הזמן "שוק פשפשים" ליהלומים גולמיים, שקבל את פני המוכרים בחופשיות. האינטרס העיקרי של תושבי טשיקאפה התרכז בשוק היהלומים. שאר העיר הייתה נטושה. אוכלוסיית העיר בשנת 1951 הייתה 5,552 נפש .
גאוגרפיה

היישוב ממוקם במפגש של נהר טשיקאפה ונהר קסאי על הכביש הלאומי מספר 1 במרחק 842 קילומטרים דרומית-מזרחית לבירה קינשאסה. העיר משתרעת לאורך שתי גדות הנהר קסאי המחוברות ביניהן באמצעות גשר מתכת.
אקלים

האקלים בטשיקאפה הוא אקלים טרופי לח.
ישנן שתי עונות:
עונת גשמים ארוכה מספטמבר עד מאי, עם זאת, עונת הגשמים הארוכה נקטעת בעונה יבשה קצרה מאוד בפברואר. היא מאופיינת בסופות טורנדו גשומות שנמשכות מספר שעות, כאשר לאחריהן השמיים מתבהרים והשמש מחממת. הטמפרטורות הגבוהות בעונה זו, ביחד עם הלחות, יוצרות אוויר כבד שלעיתים מחניק.
העונה היבשה, הנמשכת קצר יותר מחודשיים, מיוני עד אוגוסט. היא מאופיינת בחוסר גשם, טמפרטורות קרירות יותר ושמים מעוננים. הטמפרטורות בטשיקאפה נשארות יחסית קבועות לאורך כל השנה.
אוכלוסייה

מפקד האוכלוסין שהתקיים בשנת 1984, חזה הגידול השנתי של 6.08 עד שנת 2012 .
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| השנה | 1908 | 1951 | 1961 | 1970 | 1984 | 1994 | 2004 | 2012 | 2016 | 2021 |
| מספר התושבים | 3,000 | 5,552 | 19,000 | 38,900 | 116,016 | 180,900 | 366,503 | 587,548 | 732,000 | 971,000 |
תיירות

במפלי Pogge Mai-Munene על נהר קסאי, הממוקמים במרחק 36 קילומטרים מטשיקאפה באזור קמוניה, הנהר נחלק למספר זרועות ומגיע לרוחב של 400 מטר בנקודה זו. נפילת המים אינה עולה מעל גובה של 6 עד 8 מטרים. המפלים יפים במיוחד, בעונה היבשה בה הסלעים נחשפים בצורה ברורה יותר. זרימת הנהר במפלים חזקה מאוד ומדרגת אותם בין החשובים ביותר ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו .
ראו גם

קינשאסה
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
הנהר קסאי
הערות שוליים

↑  ראש העיר טשיקאפה (2010)
↑  אוכלוסיית העיר  באתר populationstat.com
↑  Marcosson, Isaac F. (1921). An African Adventure. Curtis Publishing Company. p. 246.
↑  Baker, Aryn (7 בספטמבר 2015). "Blood Diamonds". Time. נבדק ב-13 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  According to the Guide du Voyageur au Congo Belge et au Ruanda Urundi, edition of the Brussels tourist office, 1951, p. 346 this prospector was Jean Jadot administrator of the Forminière
↑  Traveler's Guide to Belgian Congo and Ruanda Urundi, Op. Cit. p. 346
↑  Democratic Republic of the Congo - major cities - Humanitarian Data Exchange, data.humdata.org (ב־Australian English)
↑  World Gazetteer: Congo (Dem. Rep.) - largest cities (per geographical…, archive.is, ‏2013-02-10
↑  נתונים דמוגרפים של העיר טשיקאפה
↑  Travel guide to Belgian Congo and Ruanda Urundi, 1951, op. cit. p. 347
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469842405171  LCCN: no2004065370  VIAF: 135222060   WorldCat (עם VIAF): 135222060 
מפלי Pogge Mai-Munene על נהר קסאי ליד העיר טשיקאפה
יחסי אירלנד–דנמרק

| יחסי אירלנד–דנמרק |
| --- | --- |
אירלנד: דנמרק


אירלנד: דנמרק
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 43,094
אוכלוסייה
5,268,332: 5,983,727
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 404,199
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 67,550
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אירלנד–דנמרק הם יחסים בילטרליים בין דנמרק לאירלנד. דנמרק מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין, ואילו אירלנד מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן. יחסים דיפלומטיים כוננו בינואר 1962. שתי המדינות חברות האיחוד האירופי מאז 1973.
היסטוריה > המאה ה-19

במהלך המאה ה-19, היסטוריונים רבים העירו על ההבדלים בין הכלכלה הדנית והאירית. שתי המדינות היו בעיקר יצואניות חקלאיות גדולות לשוק הבריטי - בעיקר בייקון, ביצים וחמאה, והתקיימה תחרות בין שתי המדינות.
היסטוריה > המאה ה-20

הוראס פלונקט אמר ב-1908, "תמיד הרגשתי שעבור אירלנד, דנמרק שנייה אינה אידיאל רע שיציבו הרפורמטורים שלנו לפניהם."
בשנת 1943 כתב ההיסטוריון האירי ג'יי.פי. בדי (J.P. Beddy):
דנמרק היא לא רק מדינה קטנה יותר מאייר, אלא שהאקלים שלה פחות נעים, קרקעותיה ככלל קלות יותר ועניות יותר, אין לה פחם ואין לה כוח מים לפצות על היעדרה, וגם אין לה עפרות ברזל או מתכות אחרות לשמש בסיס לפעילות תעשייתית. עם זאת, בהשוואה לאייר, יש לה אוכלוסייה גדולה יותר, תפוקה חקלאית גדולה יותר, מערכת תעשייתית נרחבת יותר, סחר חוץ גדול יותר, חוב לאומי נמוך יותר, הכנסה לאומית גבוהה יותר ורמת חיים טובה יותר. מטרת המאמר הזה לזרוק מעט אור על הפרדוקס הכלכלי החריג הזה.
היסטוריונים וכלכלנים אירים רבים השוו בין שתי המדינות: ריימונד קרוטי בשנת 1966, קורמאק או גראדה בשנת 1977 וג'וזף לי בשנת 1989.
היסטוריה > יחסים עכשוויים

כששתי המדינות הצטרפו לאיחוד האירופי, דנמרק פתחה שגרירות בדבלין. דנמרק הלוותה לאירלנד 400 מיליון אירו בשנת 2010 כעסקת הצלה.
שיתוף פעולה וסחר

הסכם תובלה אווירית נחתם בשנת 1947, בין שתי המדינות. בשנת 1993 הם חתמו על הסכם מיסוי כפול.
בשנת 2008 היצוא הדני לאירלנד הסתכם ב-5.8 מיליארד קרונה דנית, ואילו הייצוא האירי הסתכם ב-5.9 מיליארד קרונה דנית.
מהגרים

ברפובליקה של אירלנד מתגוררים כ-800 דנים.
יחסי מרוקו–פקיסטן

| יחסי מרוקו–פקיסטן |
| --- | --- |
מרוקו: פקיסטן


מרוקו: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 796,095
אוכלוסייה
38,168,990: 252,259,078
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 1,341
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי מרוקו–פקיסטן הם יחסי החוץ בין מרוקו ופקיסטן. היחסים באופן מסורתי חזקים ולבביים.
היחסים בין שתי המדינות

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנות החמישים, זמן קצר לאחר עצמאותה של פקיסטן מבריטניה. המדינות שיתפו פעולה באופן משמעותי בעבר וממשיכות להרחיב את הקשרים ביניהם. בעבר פקיסטן טענה כי אינה מכירה ברפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית בסהרה המערבית, וכי מעמד האזורים שנוי במחלוקת ויוחלט על ידי החלטות האו"ם, היא תמכה בנקודת המבט המרוקאית כי הסכסוך הוא עניין פנימי.
יחסים כלכליים

בסוף שנת 2007, שגריר מרוקו, מוחמד רידה אל פאסי, הזמין ועודד יזמים ואנשי עסקים פקיסטנים לנצל את הסכם הסחר החופשי של מרוקו (FTA) עם ארצות הברית והאיחוד האירופי, במיוחד בבגדי הטקסטיל והמוצרים המוגמרים. בפגישה עם סגן נשיא הפדרציה של לשכות המסחר והתעשייה של פקיסטן (FPCCI), זובאיר טופייל, אמר השגריר כי תחת ה-FTA, למרוקו יש גישה חופשית עבור בגדים מוכנים לארצות הברית. "מרוקו היא יצואנית גדולה של בגדים מוכנים לאירופה, ואנחנו מזמינים חברות פקיסטניות לחלוק את הייצוא המרוקאי לאירופה", אמר פאסי. השגריר המשיך והזמין חברות פקיסטניות להקים יחידות בגדים במרוקו, שם אפילו תוספת ערך של 30% מקובלת על האיחוד האירופי.
סגן נשיא ה-FPCCI, זובאיר טופאיל, קיבל בברכה את הצעת השגריר והדגיש כי המגזר הפרטי של שתי המדינות יתקרב לפתיחת אפשרויות חדשות לסחר דו-צדדי. נכון לעכשיו, היצוא של פקיסטן למרוקו עומד על 11.5 מיליון דולר, ואילו הייצוא המרוקאי לפקיסטן עומד על 147 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות

מרוקו מחזיקה בפקיסטן שגרירות באסלאמאבאד.
פקיסטן מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
יחסי טג'יקיסטן–יוון

| יחסי טג'יקיסטן–יוון |
| --- | --- |
טג'יקיסטן: יוון


טג'יקיסטן: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
144,100: 131,957
אוכלוסייה
10,639,944: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
12,061: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,134: 23,773
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה

יחסי טג'יקיסטן–יוון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת טג'יקיסטן לבין הרפובליקה ההלנית. היחסים בין המדינות כוננו ב-1992. בין יוון לטג'יקיסטן מתקיים שיתוף פעולה בתחום הלוחמה המשותפת בטרור.
נציגויות

יוון אינה מיוצגת בטג'יקיסטן בדרג השגרירות אלא באמצעות שגרירותה במוסקבה, בירת רוסיה. יוון מיוצגת בטג'יקיסטן בדרג הצירות כאשר היא מחזיקה משרד דיפלומטי בדושנבה, בירת המדינה.
טג'יקיסטן אינה מיוצגת ביוון בדרג השגרירות אלא באמצעות שגרירותה במוסקבה, בירת רוסיה.
יחסי אנדורה–סין

| יחסי אנדורה–סין |
| --- | --- |
אנדורה: הרפובליקה העממית של סין


אנדורה: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 9,596,967.75
אוכלוסייה
82,180: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 12,545
משטר
נסיכות חוקתית: רפובליקה עממית

יחסי אנדורה–סין הם היחסים הדיפלומטיים בין נסיכות אנדורה לבין הרפובליקה העממית של סין.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים לראשונה ב-24 ביוני 1994, וסין הייתה אחת המדינות הראשונות בעולם שכוננה יחסים דיפלומטיים עם אנדורה. בשנת 2014 חגגו שתי המדינות 20 שנים לכינון היחסים ביניהן, וסיכמו על הרחבת הקשרים הדו-צדדיים בין המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

סין מיוצגת באנדורה באמצעות שגרירותה במדריד, ספרד.
אנדורה אינה מיוצגת בסין לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי אנדורה–ליכטנשטיין

| יחסי אנדורה–ליכטנשטיין |
| --- | --- |
אנדורה: ליכטנשטיין


אנדורה: ליכטנשטיין
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 160
אוכלוסייה
82,180: 39,935
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 7,365
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 184,417
משטר
דיארכיה: מונרכיה חוקתית

יחסי אנדורה–ליכטנשטיין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין נסיכות ליכטנשטיין.
היסטוריה

היחסים בין אנדורה לליכטנשטיין כוננו ב-1 בספטמבר 1995.
שתי המדינות הן מדינות קטנות (מיקרו-מדינות), עשירות ומפותחות באירופה ושתיהן חברות בציר לא רשמי המונה את: ליכטנשטיין, מונקו, אנדורה, סן מרינו ואף לוקסמבורג כשלא מדובר בעניינים הקשורים לאיחוד האירופי. המדינות מרבות לשתף פעולה בענייני קבלה לאיחוד האירופי והמשך היותן חלק מהגוש האירופאי.
נציגויות דיפלומטיות

אנדורה אינה מיוצגת בליכטנשטיין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. אנדורה מחזיקה מטה באנדורה לה ולה המיועד ליחסים עם ליכטנשטיין.
ליכטנשטיין אינה מיוצגת באנדורה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אנדורה–יוון

| יחסי אנדורה–יוון |
| --- | --- |
אנדורה: יוון


אנדורה: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 131,957
אוכלוסייה
82,180: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 23,773
משטר
דיארכיה: דמוקרטיה

שרת החוץ של אנדורה מריה אובק אי פונט נפגשת עם שר החוץ היווני ניקוס דנדיאס בשולי העצרת הכללית של האו"ם, 2019
יחסי אנדורה–יוון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין הרפובליקה ההלנית.