stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיפוד (סוג)

| קיפוד |
| --- | --- |
 קיפוד אירופי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אוכלי חרקים
משפחה:: קיפודיים
סוג:: קיפוד
שם מדעי
 Erinaceus ‏לינאוס, 1758

קיפוד (שם מדעי: Erinaceus) הוא סוג בעל חיים ממשפחת הקיפודיים מסדרת אוכלי החרקים, באורך ממוצע של 20 ס"מ. גבו של הקיפוד מכוסה בקוצים, וכאשר הוא חש מאוים הוא מתכדרר לכדור ומפנה את קוציו החוצה.
הקולות שקיפוד משמיע הם של חירחור ואינפוף, ובמקרי מצוקה צרחות המזכירות יללות חתול.
הקיפוד נפוץ באירופה, וניתן למצוא אותו בגנים, שם הוא נחשב למועיל כמונע מזיקים טבעי – התפריט שלו כולל חלזונות, תולעים וחרקים. כמו כן הם אוכלים בשר.
בעולם המערבי נהוג לעיתים להשאיר מזון עבור קיפודים. בהקשר זה, חלב פרה מזיק לקיפודים, שכן אחוז השומן בו שונה מבחלב הקיפודים. מזון כלבים או חתולים מתאים לקיפודים, אולם המזון המתאים ביותר לקיפוד בתור אוכל-חרקים זה מזון עשיר בחלבונים.
באיים המערביים של סקוטלנד הוכרז הקיפוד האירופי כמטרד, שם הוא נוהג לאכול את הביצים של ציפורים מקננות-קרקע.
תקופת ההריון של הקיפודה נמשכת 58 יום. קיפודים חיים בדרך כלל 4–7 שנים בטבע, אולם ידוע גם על קיפודים שהאריכו ימים עד גיל 16.
בישראל נחשב הקיפוד כחיה מוגנת, שאין לגדלהּ כחיית מחמד.
במקרא

אין לבלבל סוג זה עם הקיפוד (או הקיפוז) במקרא שהכוונה כנראה לעוף בשם זה.
מינים

בסוג ארבעה מינים:
קיפוד מצוי (Erinaceus concolor) - נפוץ בישראל
קיפוד אמור (Erinaceus amurensis)
קיפוד אירופי (Erinaceus europaeus)
קיפוד לבן בטן (Erinaceus roumanicus)
קרבוס

| רצה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: חיפושיות
תת־סדרה:: Adephaga
משפחה:: רצניתיים
סוג:: רצה
שם מדעי
 Carabus ‏לינאוס, 1758

קרבוס או רצה (שם מדעי: Carabus) היא סוג של חיפושית גדולות יחסית ממשפחת הרצניתיים. בעולם ידועים כ-1000 מינים מתוכם קיימים בישראל עשרה.
רוב המינים בסוג גדולים יחסית כ-12–50 מילימטר, רובם חסרי כנפי תעופה ולכן אינם יכולים לעוף. במינים רבים כנפי החפייה מלוכדות וצבעוניות, אם כי בישראל נפוצות חיפושיות בצבע שחור בלבד. את הזכר ניתן לזהות על פי ארבעת פרקי פיסת הרגל הקדמית המורחבים. חיפושיות אלו פעילות בעיקר בלילה וניזונות בעיקר משבלולי יבשה. במהלך היום הן נמצאות מתחת לאבנים.
בישראל ידועים עשרה מינים וקל לזהותם על פי אורך גופם (מעל 15 מילימטר) וצבעם השחור, ביניהם רצה סגלגלה שנפוצה מאוד בישראל (נוצצת וחלקה).
קריתמון ימי

| קריתמון ימי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סוככאים
משפחה:: סוככיים
סוג:: קריתמון
מין:: קריתמון ימי
שם מדעי
 Crithmum maritimum ‏לינאוס, 1753
קריתמון ימי (שם מדעי: Crithmum maritimum) הוא מין צמח יחיד בסוגו המשתייך למשפחת הסוככיים. הוא מואבק על ידי זבובים או חיפושיות. עלי הקריתמון ירוקים- אפרפרים, בשרניים ועשירים במלח ולכן עמידים לתקופות רבות. הוא יושב על הסלעים הקרובים למי הים ונשטף לעיתים קרובות על ידי הגלים ונותר חשוף למלח ורוחות. הפרחים ירוקים- צהובים. הקריתמון הימי נפוץ בחופי ארץ ישראל, בחופי הים התיכון ובחופי צפון אירופה.
קריתמון ימי בחף תל ברוך בתל אביב
קיפון

| קיפון |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קיפונאים
משפחה:: קיפוניים
סוג:: קיפון
שם מדעי
 Mugil ‏לינאוס, 1758

קִיפוֹן (שם מדעי: Mugil) הוא סוג של דג ממשפחת הקיפוניים שבסדרת הקיפונאים.
מאפיינים

דגים אלה חיים במים ממוזגים וטרופיים במי ים רדודים וגם במים מליחים של שפכי נהרות וכדומה. הם יכולים לשרוד גם במים מלוחים בהרבה מהים. הם שוחים בלהקות ובעלי צבע כסוף. תזונתם העיקרית היא פלנקטון וחסרי חוליות ימיים קטנים.
אלו דגי מאכל חשובים והם כשרים למאכל ביהדות.
מינים

Mugil bananensis
Mugil brevirostris
Mugil broussonnetii
Mugil capurrii
קיפון בורי (Mugil cephalus)
Mugil curema
Mugil curvidens
Mugil gaimardianus
Mugil galapagensis
Mugil hospes
Mugil incilis
Mugil liza
Mugil margaritae
Mugil rubrioculus
Mugil setosus
Mugil trichodon
קיווית מצוייצת

| קיווית מצויצת |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חופמיים
סוג:: קיווית
מין:: קיווית מצויצת
שם מדעי
 Vanellus vanellus ‏ליניאוס, 1758
תחום תפוצה


Vanellus vanellus
קיווית מצוייצת (שם מדעי: Vanellus vanellus) היא מין של עוף ממשפחת החופמיים.
תיאור

מידותיה של קיווית מצוייצת: אורך גוף ממוצע - 30 ס"מ; מוטת כנפים - 85 ס"מ; משקל - 145-220 גרם.
זו ציפור צבעונית. החלקים העליונים בצבע ירוק מתכתי בוהק  עם הבזקים של סגול, הבטן לבנה והחזה שחור. על ראשה ציצית שחורה ארוכה, שנתנה לה את שמה. בתעופה מתגלה דגם שחור-לבן בחלקים התחתונים ותת-שת בגוון כתום.
הקיווית הזו מאופיינת ברגליה הקצרות, שהן הקצרות ביותר בסוג "קיווית" (Vanellus), אליו היא שייכת.
תפוצה

הקיווית המצוייצת מקננת מחופי דרום סקנדינביה ועד מזרח אירופה.
יציבה במערב אירופה, בריטניה וחצי-האי אנטוליה שבטורקיה.
חורפת באזור הים התיכון.
בארץ ישראל חורפת הקיווית המצוייצת בצפון הארץ ומרכזה.
מצב השימור של קיווית זו באירופה הוא קרוב לסיכון.
הערות שוליים

↑  קיווית מצויצת באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546890405171  GND: 4163730-6  LCCN: sh95003590  LNB: 000322987  NKC: ph912524 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרנפית ספרדית

| קרנפית ספרדית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: חיפושיות
תת־סדרה:: Polyphaga
משפחה:: זבליתיים
סוג:: קרנפית
מין:: קרנפית ספרדית
שם מדעי
 Copris yor ‏לינאוס, 1764

קרנפית ספרדית (שם מדעי: Copris hispanus) הוא חרק הנמנה בסדרת חיפושיות ובמשפחת זבליתיים. צבעו שחור נוצץ ועל צדו העליון של ראשו נישאת קרן הכפופה לאחור ומזכירה את קרנו של הקרנף (ומכאן שמו). קרן הזכר ארוכה מקרן הנקבה.
אורך הגוף של הקרנפית הוא 17-28 מ"מ. הבוגרים והזחלים של הקרנפית ניזונים מזבל של בעלי פרסות. המין נפוץ בארצות שסביב הים התיכון, בדרום רוסיה ובמזרחה עד לצפון פקיסטן.
במין זה, שני בני הזוג מכינים במשותף מחילה בעלת חדר דגירה, לתוכו הם אוספים ערימת זבל. מאותה ערימה מכינה הנקבה לבדה, אחרי ימים אחדים, מספר קטן של כדורי דגירה שצורתם צורת אגס. בצידו הצר של כל כדור יש חדר שבתוכו מוטלת ביצה. הנקבה שומרת על הכדורים, מגינה עליהם ומלקקת אותם כדי למנוע התפתחות עובש. היא נשארת עם הכדורים עד לגיחת החיפושיות הצעירות.
קמיקי מצויץ

| קמיקי מצוייץ |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קמיקיים
סוג:: קמיקי
מין:: קמיקי מצויץ
שם מדעי
 Chauna chavaria ‏לינאוס, 1766
תחום תפוצה


קמיקי מצויץ או קמיקי צפוני (שם מדעי: Chauna chavaria) הוא מין של דמוי אווז גדול החי בטבע בביצות של צפונה של אמריקה הדרומית. הוא שייך למשפחה ייחודית שנקראת משפחת הקמיקיים וקרובי משפחתו הם קמיקי הצווארון והקמיקי המקרין.
מאפיינים

קמיקי זה נפוץ בטבע רק בקולומביה בצ'וקו, אנטיוקיה, קורדובה, סוקרה, בוליבר, מגדלנה, סנטנדר וססאר, ובוונצואלה בסוליה, מרידה וטרוחיו. הוא נפוץ בעיקר בביצות ובקצוות היערות הגדולים.
הקמיקי מזכיר את קמיקי הצווארון הנפוץ יותר ודומה לו מאוד. אורכו הממוצע 88 ס"מ ומשקלו 3.5 ק"ג. הוא בעל נוצות אפורות ובין הכנפיים מסתתרים טפרים ננסיים, ראש אדום בוהק עם צוואר ארוך ושחור. הרגליים הוורודות בעלי קרומי שחייה קטנים שאינם משמשים לשחייה והמקור קטן. כפי ששמו מרמז הוא בעל ציצת ראש אפורה-לבנה הפונה אחורה.
הקמיקי חי בביצות וניזון מצמחי מים. הנקבה מקננת בין צמחי המים ומטילה ביצים מוסווים וכשהאפרוחים בוקעים הם יכולים מיד להתרוצץ. למרות קרבתו המשפחתית לברווזים הוא אינו יודע לשחות, אך יכול לעוף הרחק בעת סכנה מטורפים.
קמיקי זה נמצא בסיכון בטבע עקב פגיעה באזורי מחייתו, אך הוא נפוץ בגני חיות רבים בעולם.
הערות שוליים

↑  קמיקי מצוייץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
קפוצ'ין מצויץ

| קפוצ'ין מצויץ |
| --- | --- |
 קפוצ'ין מצויץ
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: צבוסיים
סוג:: קפוצ'ין כהה
מין:: קפוצ'ין מצויץ
שם מדעי
 Sapajus apella ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


קפוצ'ין מצויץ (שם מדעי: Sapajus apella) הוא מין קוף מסוג קפוצ'ין כהה מאמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית.
מאפיינים

אורכו של הקפוצ'ין 32–57 סנטימטרים ומשקלו 1.9–4.7 קילוגרם. הוא בעל גוף כתום-חום עם "כיפה" שחורה ופנים ורודות ונקיות יחסית משיער. הגפיים שחורות והזנב גדול ויכול להיתפס בענפים.
קופים אלה חיים בין יערות הגשם של האמזונאס באמריקה הדרומית. הם אוכלי כל הניזונים בעיקר מפירות וכן מחרקים, זחלים, ביצי ציפורים, דו-חיים וזחלים קטנים ואפילו עטלפים.
קופים אלה פעילים ביום בקבוצות קטנות של בין 5 ל-15 פרטים ובראשן זכר אלפא. הזכר יתקוף כל זכר מסיג גבול.
תת-מינים

Sapajus apella apella
Sapajus apella fatuellus
Sapajus apella macrocephalus - ייתכן ששייך למין עצמאי
Sapajus apella margaritae
Sapajus apella peruanus
Sapajus apella tocantinus
קוקל סנגלי

| קוקל סנגלי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קוקאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קוקייתיים
סוג:: קוקל
מין:: קוקל סנגלי
שם מדעי
 Centropus senegalensis ‏לינאוס, 1766

קוקל סנגלי (שם מדעי: Centropus senegalensis) הוא מין טקסונומי של עוף מהסוג קוקל, החי ביבשת אפריקה.
מאפיינים

קוקל זה הוא מין בינוני בסוגו. אורכו 39 ס"מ. ראשו, רגליו וזנבו שחורים. הכנפיים בצבע ערמון. הגרון בצבע לבן והעיניים בצבע אדום.
תפוצה

מין זה נפוץ בחלק גדול מאפריקה שמדרום לסהרה מסנגל במערב לאתיופיה וקניה במזרח ולאנגולה והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בדרום וכן בדרום אפריקה, בוטסואנה, זימבבואה וזמביה. בית הגידול של מין זה הוא בעיקר סוואנות עם עצים ושיחים.
תזונה ורבייה

מין זה ניזון בעיקר מחרקים, זחלים ובעלי חוליות קטנים. מין זה מקנן על האדמה והנקבה מטילה 2 עד 4 ביצים.
שימור

בשל תפוצתו הרחבה מין זה מוגדר על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין שאינו בסיכון.
הערות שוליים

↑  קוקל סנגלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קיפודן

ערך זה עוסק בסוג צמח בשם קיפודן. אם התכוונתם למשפחה בסדרת יונקי הביב, ראו .
| קיפודן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צמחים
מערכה:: מכוסי זרע
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: פעמוניתיים
משפחה:: מורכבים
סוג:: קיפודן
מינים
 כ-120 מינים
שם מדעי
 Echinops ‏לינאוס, 1753
קיפּוֹדָן (שם מדעי: Echinops) הוא סוג של צמח ממשפחת המורכבים. לסוג זה משתייכים כ-120 מינים, הטבעיים לאירופה, מזרחה למרכז אסיה ודרומה להרים של אפריקה הטרופית.
מינים נפוצים בישראל

קיפודן דביק - Echinops viscosus
קיפודן גיירדו - Echinops gaillardotii
קיפודן מצוי - Echinops adenocaulos
קיפודן קירח - Echinops glaberrimus
קיפודן פלשתי - Echinops philistaeus
קיפודן בלאנש - Echinops polyceras
גלריה

מבט מקרוב בפרחי קיפודן מצוי. בין הפרחים תריסתית ים תיכונית
לקריאה נוספת

רחלי עינב, יש מה לאכול: קיפודן, טבע הדברים, יולי 2019, עמ' 94–95.
קצח זעיר-פרחים

| קצח זעיר-פרחים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: נוריתאים
משפחה:: נוריתיים
סוג:: קצח
מין:: קצח זעיר-פרחים
שם מדעי
 Garidella nigellastrum ‏willk
קצח זעיר-פרחים (שם מדעי: Garidella nigellastrum) הוא מין של קצח, עשב חד-שנתי ממשפחת הנוריתיים.
מורפולוגיה

פרחיו קטנים - אורכם פחות מסנטימטר בודד. צבע עלי הכותרת משתנה: מסגול בקרבת מרכז הפרח, ללבן בחלקו החיצוני. בכל פרח חמישה עלי כותרת, מפוצלים לשתי אונות.
האבחנה בינו לבין קצח הציפורן בשלב הזרעים קשה.
תפוצה

הקצח זעיר הפרחים נפוץ בכל רחבי המזרח התיכון, כמו גם באירופה. למין זה תפוצה מיוחדת, וייתכן אף בלעדית, בארץ: הוא מופיע רק בשפלת יהודה. דגם תפוצה זה, בחבל ארץ מצומצם שמאוים בפגיעה בשטחים הטבעיים כדוגמת התרחבות הבנייה, לחץ מרעה וייעור שטחים טבעיים, הופך אותו למין בסכנת הכחדה.
קצח זעיר-פרחים גדל בשטחים טבעיים, כדוגמת בתות ושטחים המכוסים על ידי צומח עשבוני.
שמו הקודם הוא קצח קצחני. שם זה מקורו בתרגום ישיר של השם הלטיני, והוא שונה לאחרונה, בשל המצלול הלא נעים של השם הקודם, לשם הנוכחי.
שני משוגעים

"שני משוגעים" הוא שיר עברי שבוצע על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. השיר, שנכתב והולחן על ידי סתיו בגר ואליה רוסיליו, נבחר כשיר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשע"ח (2018) של גלגלצ ואתר ynet.
השיר יצא כסינגל בינואר 2018. בשיר פונה הדובר-השר לאהובתו ומזכיר לה את אהבתם בילדות. המופע של עומר אדם בשנת 2018 שזכה להצלחה רבה, נקרא אף הוא "שני משוגעים", כשם השיר.
על פי נתוני אקו"ם ומדיה פורסט היה השיר למושמע ביותר בתחנות הרדיו השונות בשנת תשע"ח. לפי נתוני שירות המוזיקה ספוטיפיי, "שני משוגעים" היה לשיר הישראלי המושמע ביותר בספוטיפיי בשנת פעילותה הראשונה בישראל. השיר זכה במקום הראשון במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ, במצעד של מאקו והגיע למקום השני במצעד השנתי של כאן גימל.
גרסות כיסוי

באוגוסט, העלו אביב אלוש ועילי בוטנר ביצוע בגרסת רוק לשיר, מהאולפן של גלגלצ.
בינואר 2020, הוציא לואי עלי גרסה בשפה הערבית לשיר בשם "מג'נין".
הערות שוליים

↑  רן בוקר, משוגע: שיר חדש לעומר אדם, באתר ynet, 14 בינואר 2018
↑  אלה אהרונוב, האם עומר אדם יקיים הופעה נוספת בחיפה?, באתר כלבו – חיפה והצפון, 11 במרץ 2018
↑  ערן סויסה, עשרה משוגעים: מצעד השירים המושמעים של השנה, באתר ישראל היום, 21 באוגוסט 2018
↑  מעריב אונליין, ‏מצעד ספוטיפיי: עומר אדם בראש, אייל גולן בחוץ, נטע ברזילי מאחור, באתר מעריב אונליין, 13 במרץ 2019
↑  עמי פרידמן ודלית רצ'שטר, אתם בחרתם: "שני משוגעים" של עומר אדם הוא שיר השנה, באתר ynet, 6 בספטמבר 2018
↑  שיר השנה תשע"ח: "שני משוגעים" של עומר אדם, באתר ‏מאקו‏, 9 בספטמבר 2018
| עומר אדם |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נמס ממך • ילד טוב ילד רע • מוזיקה ושקט • מודה אני  • אחרי כל השנים • Omer • סוף העולם • לחנים שבורים |  |
| מיני אלבומים | 5 בום! • The 8 • ‏3 • לכאורה • חמישה לילות |  |
| אלבומי הופעה | מהפכה! (Live) • אחרי כל השנים (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • אסף אטדגי • כוכב נולד |  |
| עומר אדם - שירים |
| --- | --- | --- |
| נמס ממך | "להאבד ברוח" • "אל תבכי" • "את בליבי" • "נמס ממך" • "הופה" |  |
| ילד טוב ילד רע | "מאושרת" • "קסם" • "מיליון נשיקות" • "בואי עכשיו" • "ילד טוב בגוף של ילד רע" • "בניתי עלייך" |  |
| מוזיקה ושקט | "מאמי זה נגמר" • "וואי לי" • "מתקרבת מתרחקת" • "נסיכה" • "כמו בימים" • "כובשת" • "תל אביב" • "תרחמי עליי" • "שקט" • "לבדי" |  |
| מודה אני | "נועצת מבט" • "מהפכה של שמחה" • "אחי" • "אז הלכתי" • "בוקרשט" • "היא רק רוצה לרקוד" • "עצוב לי שזה ככה" |  |
| אחרי כל השנים | "אחרי כל השנים" • "שדות של תירוצים" • "סיפור ישן" • "פוליטיקה וסקס" • "מביט מהצד" • "בסוף הכל חולף" |  |
| 5 בום! | "טמפרטורה" • "תיתן לה פרחים" • "שיר הרווק" • "תגידו לה / אהבה מטורפת" • "יום השישי" |  |
| Omer | "פעם בחיים" • "שני משוגעים" • "חברות שלך" • "אוהבת אותי אמיתי" • "בחורים טובים" • "רחוק מכולם" • "מאושרת בלעדיי" • "תגידי לי שטוב לך" • "חברות שלך 2" • "יעשו לנו כבוד" • "ניפגש בשמחות" • "כתבתי עלייך שיר" • "Beg" • "מים שקופים" • "שגרה מפוארת" |  |
| The 8 | "פסקול חיי" • "מה שנפל מהידיים" |  |
| סוף העולם | "אני" • "התעוררתי עם נמר" • "DXB to TLV" |  |
| חמישה לילות | "מבת ים ועד הנצח" ‏•‏‏ "אקדח" ‏•‏‏ "כסף או דמעות" ‏•‏‏ "לילות וקללות" ‏•‏‏ "רק שלך" |  |
| לחנים שבורים | "אהובתי כבר לא רואה אותי" ‏•‏‏ "טקילה" ‏•‏‏ "גברת אגו" ‏•‏‏ "נרקומן של בדידות" ‏•‏‏ "תהום" |  |
| סינגלים אחרים | "Paradise" • "מזל" • "ככה זה מרגיש להתאהב" • "לא הפסקתי לחפש אותך" • "לרקוד ולזוז" • "לעולם בעקבות השמש" • "הלב שלי" • "יש לנו את הכוח" • "יש דברים שלא עושים" • "שירו של שפשף" • "קוקוריקו" • "תמחל לי" • "הנשיקות שלי" • "על מה בנות חושבות בלילה" • "פרצופים" • "Dale Mami" • "קאקדילה" • "יהיה טוב & מים שקופים" • "תרקוד לנצח" • "ואיך שלא" • "צמוד צמוד" • "ראיתי עולם" • "עברנו הכל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "השתגע העולם" |  |
| שירים אחרים | "אהבתי לך" |  |
קוניור השמש

| קוניור השמש |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תוכיים
סוג:: קוניור
מין:: קוניור השמש
שם מדעי
 Aratinga solstitialis ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


קוניור השמש (שם מדעי: Aratinga solstitialis) הוא מין עוף ממשפחת התוכיים החי ביערות הגשם הטרופיים של אמריקה הדרומית והמרכזית. בית הגידול הטבעי שלו הוא ביערות גשם על גדות נהרות בעיקר ברוריימה שבברזיל, סורינאם, גינאה הצרפתית וגיאנה. נצפה גם בוונצואלה ובבוליביה.
קוניור השמש מגיע לאורך 30 ס"מ ולמשקל 110 גרם בממוצע. תוחלת חייו בשבי היא כ-15–30 שנה. הזכר והנקבה דומים בגודל ובמראה וניתן להבדיל ביניהם באמצעות בדיקת דם. הם בעלי פנים כתומות עזות עם נוצות גוף צהובות, מקור שחור וכנפיים ונוצות זנב ירוקות עם חלק כחול באמצעם. בטבע קל מאוד להחליף בינו לבין תוכים אחרים מסוגו כ-Aratinga jandaya ו-Aratinga maculata, אך בעל נוצות לא מנוקדות על הכנפיים. הוא דומה שטחית גם לקוניור זהוב. לתוכים הצעירים ישנן נוצות ירוקות בעיקר, וחזה כתום רווי. צבעי המינים בשבי יכולים להיות גם בצבעי צהוב, כתום ואדום על ראשם וגבם.
רבייה

קוניור השמש מגיע לבגרות בגיל שנה וחצי. לפני ההזדווגות הזכר והנקבה יטפחו ויאכילו אחד את השני. ההזדווגות נמשכת עד שלוש דקות. לפני ההטלה בטנה של הנקבה גדלה בצורה ניכרת. בהטלה ממוצעת מטילה הנקבה בין 4 ל-5 ביצים. הדגירה נמשכת כ-24 ימים, ובמהלכם מאכיל הזכר את הנקבה ומגן על הקן מפני טורפים. הקוניורים מעדיפים תאי הטלה לחים וחשוכים, בעצים חלולים בגודל הוא 30 ס"מ על 30 ס"מ עם גובה של 40 ס"מ לערך.
אופי והתנהגות

הקוניור הוא תוכי שובב, סקרן, עליז ואקטיבי. הוא נקשר בקלות לבעליו. אוהב ליטופים ומשחקים. בהגיעם לבגרות הם הופכים רעשנים. בין הזכרים לנקבות ישנם הבדלים התנהגותיים. הנקבות יתחברו בדרך כלל לבעלים ממין זכר והזכרים יתחברו לבעלים ממין נקבה. בנוסף, הזכרים תוקפניים יותר כלפי זרים, בדרך כלל, והרבה יותר מגוננים מהנקבות. תוכיי קוניור השמש אינם מדברים.
מצב בטבע

קוניור השמש חי בלהקות, כל להקה מונה בין 4 ל-35 פרטים. בעונת הרבייה הם מתפצלים לזוגות. לרוב, הקוניורים אינם נצפים על פני הקרקע והם מעדיפים לשהות על עצים גבוהים הרחק מטורפיהם.
איומים

מצב השימור של קוניור זה מוגדר בסכנת הכחדה עקב כריתת יערות הגשם והמסחר הגדל והולך בו כחיית מחמד. הצייד של תוכי זה אסור על-פי חוק באזורים בהם הוא חי.
תזונה

קוניור השמש ניזון מזרעים, פירות שונים - בעיקר מסברס, עלים קטנים, ניצני פרחים, צוף וחרקים. בעונת הרבייה צורך יותר חלבון.
הערות שוליים

↑  קוניור השמש באתר הרשימה האדומה של IUCN
קמיקי מקרין

| קמיקי מקרין |
| --- | --- |
 קמיקי מקרין בפארה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קמיקיים
סוג:: קמיקי מקרין
מין:: קמיקי מקרין
שם מדעי
 Anhima cornuta ‏לינאוס, 1766
תחום תפוצה


קמיקי מקרין (שם מדעי: Anhima cornuta) הוא מין עוף ביצה החי בטבע בדרום אמריקה. הוא שייך לסדרת האווזאים ולמשפחת הקמיקיים והיא המין היחיד בסוגו.
מאפיינים

אורך הקמיקי 84–95 ס"מ ומשקלו 3.5 ק"ג. הוא בעל ראש וצוואר שחורים וחזה בעל נוצות לבנות מפוספסות מעט. הגוף והכנפיים חומים והבטן לבנה. על ראשו יש כתר שבקצהו קרן קטנה, שנתנה לו את שמו, והיא מחוברת באופן רופף לגולגולת. הוא בעל עיניים צהובות, מקור קטן וקרומי שחייה קטנים בין רגליו. הוא גם בעל זיזי טפרים קטנים הנחבאים על הכנפיים, תופעה נדירה אצל עופות. באופן כללי הקמיקי מזכיר במראהו תרנגול או שכווי, יותר מאשר אווז.
בזמן החיזור הוא קורא קריאות רמות מאד, תוך שהוא עף, קופץ ורוקע ברגליו.
הקמיקי חי בטבע בביצות ויערות דרום אמריקה בקולומביה, ונצואלה, ברזיל, בוליביה, פרו, אקוודור, סורינאם, גויאנה וגינאה הצרפתית ובעבר הוא חי גם בטרינידד וטובגו. הוא צמחוני וניזון בעיקר מצמחי ביצות.
הוא נפוץ בין צמחי מים בביצות ובונה קן ליד המים כמו רוב האווזים. הנקבה מטילה שלוש ביצים חומות ומסווה אותן. כאשר האפרוחים בוקעים הם כמעט עצמאיים ויכולים ללכת בעצמם.
ראו גם

קמיקי מצוייץ
קמיקי הצווארון
הערות שוליים

↑  קמיקי מקרין באתר הרשימה האדומה של IUCN
משפחת קמיקים בפרו.
קרקש

ערך זה עוסק בסוג של קטניות. אם התכוונתם למכשיר מכני, ראו .
| קרקש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קיטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: פרפרניים
סוג:: קרקש
שם מדעי
 Colutea ‏לינאוס, 1753
קַרְקָשׁ (שם מדעי: Colutea) הוא סוג של צמחים מתת-משפחת הפרפרניים שבמשפחת הקטניות. מיני הקרקש הם שיחים בעלי פרחים, בגובה של 2–5 מטרים, שתפוצתם הטבעית בדרום-אירופה, צפון-אפריקה ודרום-מערב אסיה.
לקרקש עלים מנוצים בצבע ירוק בהיר עד ירוק-אפור. הקרקש פורח בקיץ. הפרחים צהובים או כתומים, דמויי-אפונה ומסודרים בתפרחת אשכול. לקרקש תרמילי זרעים, בצבעי ירוק-בהיר, אדום או נחושת.
מינים

מתועדים 25 מינים של קרקש. וביניהם:
קרקש צהוב (Colutea istria) – נפוץ בישראל
קרקש קִילִיקִי (Colutea cilicica) – נפוץ בישראל
Colutea arborescens (אנ') – הנפוץ באירופה ובצפון אפריקה.
Colutea orientalis (אנ') - הנפוץ באירופה ובאסיה
קזואר מצוי

| קזואר מצוי |
| --- | --- |
 קזואר מצוי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
על־סדרה:: עופות קדומים חסרי שיניים
סדרה:: קזואראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קזואריים
סוג:: קזואר
מין:: קזואר מצוי
שם מדעי
 Casuarius casuarius ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


ביצת קזואר מצוי
קזואר מצוי (שם מדעי: Casuarius casuarius) הוא מין של קזואר, המצוי באינדונזיה, גינאה החדשה וצפון־מזרח אוסטרליה.
מאפיינים

הקזואר המצוי הוא העוף השלישי בגודלו בעולם, קטן רק מהיען המצוי והסומלי, והעוף האסיאתי (לאחר הכחדת היען הערבי) והאוסטרלי הגדול ביותר (גדול גם מהאמו אך נמוך יותר ממנו). קזואר חד-גדיל דומה לו בגודל הממוצע אך לא במרבי.
הקזואר המצוי מגיע לאורך 127 עד 170 ס"מ ולגובה של 1.5 עד 1.8 מטרים. הנקבות מגיעות למשקל 58.5 ק"ג, בעוד הזכרים קטנים יותר ומשקלם 29 עד 34 ק"ג. הקזואר הגדול ביותר שנבדק הגיע לגובה 190 ס"מ ולמשקל 85 ק"ג. הזכר והנקבה דומים במראם, אם כי הנקבה גדולה יותר מהזכר, קסדתה גדולה יותר וצבעיה עזים יותר.
בטנו וגבו של הקזואר שחורים, עם פס אדום בין הבטן לצוואר. מצווארו משתלשל דלדל אדום, צווארו וראשו כחולים, מקורו שחור, ומעליו יש קסדה חומה גדולה שמסייעת לקזואר לפלס את דרכו ביער. גבו ובטנו של הקזואר שחורים, צווארו כחול ועורפו אדום. צווארם וראשם של קזוארים צעירים דהויים יותר ופלומתם של אפרוחי קזואר מפוספסת בשחור ובצהוב.
תפוצה

הקזואר נפוץ לאורך גינאה החדשה, צפון אוסטרליה וכמה מאיי אינדונזיה המזרחיים כמו איי מאלוקו. הקזואר חי בעיקר בסביבות יערות גשם טרופיים אך גם בסוואנות מיוערות וביערות מנגרובים והוא יכול להימצא עד לגובה 1,100 מטרים. לעיתים קזוארים מתקרבים ליישובי אדם על מנת לחפש מזון.
התנהגות

הקזואר המצוי ניזון בעיקר מפירות שנפלו לקרקע, ביניהם מפירות הרעילים לבעלי חיים אחרים, אך גם מפטריות, חלזונות, חרקים ובעלי חוליות קטנים. הקזוארים משמשים כמפיצי זרעים מצליחים של מספר צמחים בסביבתם.
הקזוארים בדרך כלל חיים כבודדים, מלבד בעונת הרבייה, שמתרחשת בסוף החורף או האביב. לרוב הקזוארים טריטוריאליים; ואם פולש נכנס לטריטוריה של קזואר, הקזואר ינסה להפחידו על ידי סימור נוצותיו, הגבהת גופו ושריקה. אם הפולש לא בורח, הקזואר עשוי לתקוף אותו בעזרת טפריו וקסדתו, אם כי היריב עוזב בעצמו. הזכר בונה על הקרקע קן מחומרים צמחיים, שעוביו כ־5 עד 10 ס"מ ורוחבו כ־100 ס"מ, עבה דיו על מנת לנקז את הלחות מהביצים. הנקבה מטילה 3–4 ביצים ירוקות, והזכר דוגר עליהן ומגדל את האפרוחים לבדו.
הקזואר בעל אופי אגרסיבי והוא נחשב לעיתים בתור "העוף המסוכן ביותר בעולם", עם זאת כנראה שיענים הורגים יותר אנשים מקזוארים. הקזואר נוטה להגיב בהתגוננות עזה ואגרסיבית, תוך קפיצה לגובה ובה בעת בעיטה חזקה באמצעות הטפרים הארוכים והחדים שלו הדומים לפגיונות. קזוארים מגוננים הן על אפרוחיהם והן על עצמם ועל הטריטוריה שלהם והם תוקפים אנשים וחיות בית (לקזואר אין טורפים טבעיים בבית גידולו). לעיתים רחוקות קזוארים מגודלים כחיות מחמד בחוות, לרוב בעודם צעירים.
ואולם המפגשים של קזוארים עם אנשים ותקיפות בכלל הם נדירים. למרות דיווחי עבר ואזכורי ילידים של תקיפות קזוארים, רק שני מקרי מוות אנושיים אושרו מאז שנת 1900, אחד ב-1926 בידי נער באוסטרליה שניסו להרוג קזואר עם אתים, במהלכה הקזואר חתך את וריד צווארו בעודו על הקרקע ואחד ב-2019 בשבי בפלורידה, בו קזואר תקף את בעליו לאחר שנפל על הקרקע ותקף את בטנו וחזהו מספר פעמים.
מחקר היסטורי משנת 2003 של 221 התקפות קזואר הראה כי 150 מהם היו נגד בני אדם (השאר כוונו לבעלי חיים כמו כלבים): 75% מהם היו מקזוארים שהוזנו בידי אנשים, 71% מהמקרים הקזוארים רדפו או התנפלו על הקורבן, 15% מהפעמים הקזוארים בעטו באוויר, 73% נגרמו מקזוארים שחטפו מזון מאנשים, 5% כללו הגנה על טריטוריה, 15% כללו הגנה מתקיפה ו-7% כללו הגנה על האפרוחים או הביצים שלהם. רק מוות אחד דווח מבין אותם 150 תקיפות.
הערות שוליים

↑  קזואר מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  https://www.loc.gov/everyday-mysteries/zoology/item/worlds-most-dangerous-bird/
↑  https://a-z-animals.com/blog/cassowary-attack-are-cassowaries-dangerous-to-humans/
↑  Kofron, Christopher P. (December 1999). "Attacks to humans and domestic animals by the southern cassowary (Casuarius casuarius johnsonii) in Queensland, Australia". Journal of Zoology. 249 (4): 375–81. doi:10.1111/j.1469-7998.1999.tb01206.x.
ראש וקסדה
קזוארינה

| קזוארינה |
| --- | --- |
 קזוארינה - ענפונים ופירות
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: אלונאים
משפחה:: קזואריניים
סוג:: קזוארינה
שם מדעי
 Casuarina ‏לינאוס, 1759
תחום תפוצה

Casuarina sp.
קזוארינה (שם מדעי: Casuarina) היא סוג של עץ ממשפחת הקזואריניים, המונה כ-17 מינים. נציגי המשפחה מצויים בעיקר באוסטרליה, גינאה החדשה ואיי האוקיינוס השקט אך גם בדרום ומזרחה של אסיה, במדגסקר ובחופי מזרח אפריקה. הקזוארינה קרויה על שם העוף האוסטרלי קזואר, על שום הדמיון של ענפיה לנוצותיו המשתלשלות כלפי מטה.