stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וואלה
היסטוריה

פורטל האינטרנט "וואלה!" הוקם בידי ארז פילוסוף וגדי הדר ב-1995 במסגרת החברה "טלטל ערוצי תקשוב בע"מ". בתחילת דרכו שימש מדריך אתרי האינטרנט הראשון בשפה העברית. ב-1997 נרכשה חברת האם של האתר בידי חברת "משוב מחשבים שיווק", מקבוצת "משוב מחשבים", בהנהגת יקי דוניץ ודוד אסיא. ב-1998 שינתה החברה, שנסחרה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, את שמה ל"וואלה תקשורת בע"מ".
בשנת 2001 מוזג לתוך אתר וואלה אתר האינטרנט "IOL" מקבוצת עיתון "הארץ". IOL הוקם גם הוא ב-1995 ובשיאו, באוגוסט 2000, העסיק כ-150 עובדים. בתחילת אביב 2000 הגישה IOL תשקיף להנפקה ציבורית על פי שווי של 60 מיליון דולר, אך זו בוטלה עקב התרסקות מניות האינטרנט בנאסד"ק והוחלט על מיזוג עם וואלה. לאחר המיזוג סיפק הארץ תוכן בנושאי אקטואליה לוואלה! במשך כמה שנים.
ב-2010 רכשה בזק את מניות חברת וואלה, ומאז החלה החברה להישען יותר על צוות האתר, ופחות על תכנים מספקים אחרים. כמו כן, מערכת החדשות העצמאית של האתר זכתה לשדרוג מהותי. בבניין החברה בתל אביב הוקמו אולפני וידאו עצמאיים ובהם מוקלטות תוכניות קבועות המשודרות באתר וכן מהדורת חדשות יומית. נוסף על כך נרכשה הבעלות על אתר הלוחות יד2.
בסוף 2014 גויס לאתר לתחום הווידאו אבי אלקלעי, בכיר לשעבר בחדשות 10. הוא לא מונה רשמית לעורך האתר, אבל בפועל ניהל את מערכת החדשות. ב-25 באוקטובר 2016 מונה אבירם אלעד, שכבר שימש עבר כראש מערכת החדשות של האתר, לעורכו הראשי.
במאי 2014 מכרה וואלה את החזקותיה באתר הלוחות יד2 תמורת 787.5 מיליון שקל למו"ל העיתונות הגרמני אקסל שפרינגר דיגיטל (Axel Springer Digital) תקשורת. בכך גרף האתר רווח עצום.
באירוע שנערך ביום העצמאות ה'תשע"ה (2015) שינה האתר את שמו ל"וואלה! NEWS" ונחנך אולפן חדש שהחל לשמש את מהדורת החדשות של האתר.
ממרץ 2017 ועד סוף אוקטובר 2018 הפיקה וואלה! מהדורת חדשות מרכזית, בהגשת יעקב אילון, ששודרה בימים ראשון עד חמישי בשעה 14:00 באתר וואלה! News ובעמוד הפייסבוק. ב-2 במרץ 2021 חזר האתר לשם "וואלה!".
ב-6 באפריל 2017 הושקה מטעם וואלה! NEWS האפליקציה "חמ"ל", המבוססת על תוכן גולשים. במהלך השנה נחתם הסכם שיתוף פעולה עם ILTV.
ב-28 בינואר 2018 קרס האתר עקב עומס משתמשים חריג, בעקבות פרסום הקלטה של שרה נתניהו.
בחודש אוקטובר 2018 פורסם כי באתר מתוכנן גל קיצוצים, הכולל את פיטוריהם של עובדים, עזיבתם של כתבים והפסקת המהדורה היומית ששודרה באתר.
בסוף 2020 אושרה העברת הבעלות על האתר וואלה ל"ג'רוזלם פוסט" שבשליטת אלי עזור, כחלק ממכירתה של וואלה! תקשורת בידי בזק.
בשנת 2022 הושקה וואלה פלוס (וואלה+), אפליקציה המציגה כערוץ טלוויזיה את כל תוכני הווידאו שכבר היו קיימים באתר. אליהם נוספו תכנים שמיוצרים בזרועות המדיה האחרות של קבוצת אלי עזור, כמו רדיו 103 או תוכניות הספורט של צ'רלטון, ותכנים חדשים. הערוץ משודר ב-+yes, וב-STING+ באפיק 64, בפרטנר TV, ובסלקום TV באפיק 21, ב-HOT וב-NEXT TV באפיק 1 בסטרימינג, באתר ובאפליקציות של וואלה.
באפריל 2024 החל מיתוג מחדש לאתר וואלה, שכלל פרידה מסימן הקריאה שליווה את המותג במשך 30 שנה, השקה של אייקון חדש ומיצוב חדש למותג.
הנהלה

באוגוסט 2012 צורף ינון מגל לצוות האתר כמגיש מהדורת החדשות וב-7 בפברואר 2013 הוא מונה, במקומה של טלי בן עובדיה, לעורך הראשי של האתר. בד בבד המשיך להוביל כמגיש את שידורי האולפן. ב-28 בדצמבר 2014 הודיע מגל על סיום עבודתו באתר לטובת הצטרפות לפוליטיקה, כמועמד לחברות בכנסת בבחירות 2015 במפלגת "הבית היהודי". לאחר פרישתו שימש אודי הירש ממלא מקום העורך הראשי.
ב-19 באוגוסט 2018 הודיע מנכ"ל האתר, אילן ישועה, כי לנוכח תיק 4000 ומכירת האתר שעל הפרק הוא צפוי לסיים את תפקידו לאחר יותר מעשור. ב-28 באוגוסט התפטר עורך האתר אבירם אלעד לאחר כשנתיים בתפקיד ועבר לנהל כמנכ"ל את המיזם "בלוק TV", ערוץ טלוויזיה בנושא בלוקצ'יין. את עבודת העריכה בפועל לקחה על עצמה ראש מערכת החדשות והמשנה לעורך הראשי, מיכל קליין.
בנובמבר 2018 עזבה סגנית העורך תמר סוקניק, הדמות הבכירה באתר לעניינים שאינם חדשותיים. קליין, ממלאת מקומו של העורך הראשי, הודיעה על עזיבתה את האתר בסוף 2018. סמכות התוכן הבכירה באתר ניתנה לראש מערכת החדשות, מעיין דגן, שבדצמבר 2019 מונה לעורך הראשי של האתר.
מדרוג

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 2001 היה וואלה האתר המוביל בישראל עם 44.2% צפייה, על פי סקר גולשים. במשך העשור הראשון של המאה ה-21, וואלה היה במקום השני בכניסת גולשים אחרי גוגל. בשנת 2010 ירד וואלה למקום הרביעי אחרי גוגל, פייסבוק ויוטיוב. בשנת 2011 וואלה התחרה מול ynet בחשיפה כאשר הוועדה למדרוג האינטרנט הציבה את וואלה כאתר המוביל, בעוד סקר TIM נתן תואר זה ל-ynet.
בדירוג של חברת אלכסה, הבודקת תעבורה באינטרנט, דורג וואלה במקום ה-12 ברשימת אתרי האינטרנט הנצפים ביותר בישראל נכון לשנת 2021.
תיק 4000

ב-29 באוקטובר 2015 פרסם גידי וייץ בעיתון "הארץ" כתבת תחקיר, בה נטען שהאתר מגלה העדפה ברורה לראש הממשלה בנימין נתניהו. אולם בהמשך הסיקור באתר הפך לענייני, ככל הנראה עם תחילת החקירות בתיק 2000. ב-15 בפברואר 2018, הודה עורך האתר בעבר, ינון מגל, ש"הופעלו עליי לחצים כבדים מלמעלה לסיקור בעד נתניהו" ואחרים, וב-18 בפברואר העידו מגל, מנכ"ל האתר אילן ישועה, והעורך הראשי אבירם אלעד במשרדי יחידת להב 433 במסגרת פרשת בזק-אלוביץ' (תיק 4000). לדברי המנכ"ל הוא אף נתבקש לפטר את אלעד בעקבות ידיעה שהכעיסה את בני הזוג נתניהו וסירב.
מאוחר יותר, ב-26 בנובמבר 2018, פורסם תחקיר מקיף של תוכנית ערוץ 10 "המקור" בו התראיינו שורה של כתבי ועורכי האתר, בהם העורך הראשי לשעבר, אבי אלקלעי, שתיארו איך עבדה המערכת בתקופה זו. בתחקיר פורט תהליך העבודה במערכת החדשות של וואלה בשנים בהן הושפע במישרין ובעקיפין מסביבתו של ראש הממשלה. במהלך התחקיר נטען כי כתבות רבות באתר היו למעשה יחסי הציבור, שנוצרו בדרישה עקיפה של בני הזוג נתניהו והסובבים אותם, באמצעות יועצם ניר חפץ, דרך בני הזוג אלוביץ', בעלי השליטה בוואלה ובאמצעות אילן ישועה. כתבות אחרות נשלחו לעריכה מחודשת כדי להדגיש צדדים חיוביים של בני הזוג נתניהו תוך מיסמוס הצדדים השליליים. בכל אותה תקופה, על פי התחקיר, נדרשו עורכי האתר להעלים או "לדרדר" את מיקומן של כתבות שונות ולקדם כתבות אחרות.
בנוסף לדרישות הסיקור, חומר הראיות בתיק מצביע על שורה של מינויים באתר שנעשו או בוטלו בהוראת נתניהו ואנשיו. בין השאר נאמר כי נמנע מינויו של יואב גולן לעורך האתר בנימוק שהוא חבר של בן כספית; אבי אלקלעי לא קיבל מינוי קבוע כעורך האתר, מכיוון שעל פי עדותו של ישועה נטען שהוא "שמאלני קיצוני"; והכתב המדיני, אמיר תיבון, אולץ לעזוב את תפקידו לאחר שפרסם מאמרים בגנות נתניהו.
ב-2 בדצמבר 2018, ביומו האחרון בתפקיד כמפכ"ל המשטרה, רוני אלשיך, פרסמה המשטרה כי היא ממליצה לפרקליטות על כתב אישום לבני הזוג נתניהו ובני הזוג אלוביץ' בגין מערכת יחסית שוחדית. לפי הודעת המשטרה, "התערבות ראש הממשלה ומקורביו בתכנים ובמינויי נושאי משרה באתר וואלה נועדה לקדם את האינטרסים האישיים שלו, וזאת באמצעות פרסום כתבות ותמונות מחמיאות, הסרת תכנים ביקורתיים כלפי ראש הממשלה ובני משפחתו וכדומה. עוד עלה מן הממצאים, כי בני הזוג אלוביץ' השפיעו על הפרסומים באתר וואלה, וזאת בעד החלטותיו הרגולטוריות של רה"מ לטובת שאול אלוביץ' וקבוצת בזק, ומתוך רצון להמשיך ולקדם את האינטרסים העסקיים של קבוצת בזק בכלל, ובעל השליטה בה בפרט".
סמלילי האתר

סמליל וואלה הראשון !walla, עם הקמע, Herf הג'וק הסגול, שהיה בשימוש מ-1995 עד ל-1997
סמליל וואלה! השני, שהיה בשימוש מ-1997 עד לאוגוסט 2000
וריאציה של הסמליל השני של וואלה!
סמליל וואלה! השלישי, שהיה בשימוש מאוגוסט 2000 עד לאפריל 2015
לוגו וואלה!NEWS מאפריל 2015 עד פברואר 2021, המדגיש את האלמנט החדשותי של האתר
לוגו וואלה! החל מ-2 במרץ 2021 עד אפריל 2024
לוגו וואלה הנוכחי, החל מאפריל 2024
שירותים באתר

נכון לשנת 2018, האתר וואלה כולל מגוון תכנים ושירותים ביניהם:
חמ"ל – יישומון המדווח על מבזקי חדשות בזמן אמת. הושק ב־5 במאי 2017 והחל מ־2019 זמין לצפייה גם בדפדפן. בדרך כלל ידיעה המתפרסמת בו היא קצרה, ויכולה לכלול תמונות או סרטונים.
שירות דואר מבוסס רשת
מנוע חיפוש
עדכוני חדשות, אקטואליה
ערוצי תוכן בנושאים כגון תרבות, ספורט, מחשבים, רכב, אופנה וסלבס, בריאות, תיירות, אוכל, סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה.
וואלה! VOD – שירות וידאו על פי דרישה
אפשרות להורדת תכנים לטלפון סלולרי
שירותים לתלמידי תיכון ולסטודנטים באמצעות "וואלה! לימודים" (אתר "יורם לימודים")
וואלה! שופס – אתר קניות. לאתר שלושה סניפים פיזיים – שניים באילת ואחד בנתניה.
וואלה! מזל טוב – אינדקס בעלי מקצוע ונותני שירות בתחום החתונות והאירועים.
שירותים באתר > שירותים באתר בעבר

וואלפדיה – אנציקלופדיה חינמית שהיא העתק סטטי של הערכים בוויקיפדיה העברית (בוואלפדיה, בניגוד לוויקיפדיה, הערכים אינם ניתנים לעריכה).
"וואלה! yes" – שירות וידאו על פי דרישה (VOD) בשיתוף פעולה עם חברת yes (גם היא מקבוצת "בזק")
צ'אט המופעל על ידי חברת "Invokemobile".
מנוע חיפוש SRCH בשילוב עם מנגנון הפרסום AdVantage של החברה, המציב מודעות מילים תלויות הקשר בדפי התוצאות.
"וואלה music" – בספטמבר 2010 הכריזה "וואלה!" על הקמת חנות מוזיקה דיגיטלית, בשיתוף חברת התקליטים NMC, במתכונת של דמי מנוי חודשיים. השירות לא זכה להצלחה ונסגר תוך זמן קצר.
עניינים משפטיים

ביוני 2005, בעקבות חסימות כבישים שהיו חלק מהמחאה נגד תוכנית ההתנתקות, פורסם באתר וואלה! מאמר בשם "כך תעיפו את המתנחלים מהכביש". המאמר הציע שלל פעולות שניתן כביכול לנקוט כנגד המפגינים נגד התוכנית. בין השאר הוצע לאיים להצית מפגין שעומד להצית צמיג באמצע נתיב נסיעה ולרוקן מטף כיבוי אש לכיוון עיני המפגינים אם הצמיג כבר בוער. המאמר עורר סערה בציבור ובכנסת. לאחר תלונת מועצת יש"ע לייעוץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, החליט מזוז להסתפק באזהרה בלבד כלפי וואלה! תקשורת ולא לפתוח בחקירה פלילית בחשד להסתה. המאמר הוסר מהאתר רק ביולי 2019, ברקע חסימות הכבישים הנרחבות בהפגנות יוצאי אתיופיה.
עניינים משפטיים > תביעות נגד וואלה

במאי 2020 פורסם ש"נובמד" – מפעל המטושים לבדיקת קורונה תבע את אתר וואלה בחצי מיליון ש"ח בגין כתבה שהציגה את המפעל כמפלה לרעה את העובדים החרדים. מטעם וואלה נטען ש"העובדות שהוצגו בכתבה ראויות לפרסום ומבוססות היטב".
בשנת 2021 תבע רועי שושן – ראש מערכת החדשות לשעבר ב"וואלה" את האתר בטענה שפיטר אותו שלא כדין. התביעה הוגשה ונדונה בבית הדין לעבודה. ב-3 יולי 2023 התביעה הסתיימה בפשרה חסויה, לפני שהתקיים דיון ההוכחות בתיק.
בתחילת ינואר 2023 הגישו הארגונים "חותם" ו"בוחרים במשפחה" תביעת לשון הרע בסך 350,000 ש"ח נגד אתר "וואלה" והכתב אורי סלע ונגד עיתון "הארץ" והילו גלזר בעקבות פרסומים שלפיהם הארגונים פועלים בשליחות מפלגת נעם.
עופר ברקוביץ (פוליטיקאי)

| --- | --- |

ברקוביץ, 2021
 לידה:  7 ביולי 1983 (בן 41) כ"ו בתמוז ה'תשמ"ג ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 סיעה:  התעוררות בירושלים
 in-jerusalem.org
 
צבי עופר ברקוביץ (נולד בכ"ו בתמוז ה'תשמ"ג, 7 ביולי 1983) הוא יזם ופוליטיקאי ישראלי. מייסד תנועת "התעוררות בירושלים", חבר מועצת העיר ירושלים לשעבר ומועמד מטעם סיעת "התעוררות בירושלים" לראשות העיר ירושלים בשנת 2018. כיום ברקוביץ יזם ואיש עסקים.
ביוגרפיה

ברקוביץ נולד וגדל בירושלים למשפחה מסורתית. אביו, ד"ר שמואל ברקוביץ, דוקטור למשפטים ומומחה למקומות הקדושים בירושלים ואימו אילנה היא עובדת סוציאלית ועובדת קהילתית. הוא למד בחטיבת אורט מינקוף ובתיכון ליד האוניברסיטה והיה פעיל בתנועת הצופים.
בצבא התגייס תחילה לקורס טיס ומאוחר יותר עבר ליחידה מיוחדת בחיל התותחנים, בה שירת שש שנים, עד שהשתחרר בשנת 2008 בדרגת סרן. כיום משרת במילואים בדרגת רס"ן.
ברקוביץ הוא בוגר תואר ראשון בחוג לפילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים (2013) ובוגר תוכנית מעוז להכשרת מנהיגות ציבורית באוניברסיטת הרווארד (2017).
קריירה פוליטית

לאחר שחרורו מצה"ל הקים את תנועת "התעוררות בירושלים", במטרה "לדאוג לציבור הציוני, הסובלני והיצרני בירושלים". ב-2011 היה שותף בהקמת תנועה חברתית בשם "מתפקדים", שמטרתה הגברת מעורבותם של צעירים בפוליטיקה.
קריירה פוליטית > חבר מועצת העיר (2008–2011)

בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2008 נבחר לראשונה למועצת עיריית ירושלים, תחת ניר ברקת, ברוטציה עם מירב כהן. בתפקידו זה היה אמון על מערכת החינוך הבלתי פורמלית בעיר וכיהן כיו"ר ועדת התרבות העירונית. בתקופת כהונתו כמחזיק תיק הנוער זכתה ירושלים בפרס יחידת הנוער המצטיינת לשנת 2011.
ב-2012 ברקוביץ כיהן כמנהל האסטרטגיה והתוכן של פרויקט התחנה הראשונה מטעם היזם.
קריירה פוליטית > סגן ראש העיר (2013–2017)

בבחירות לעיריית ירושלים בשנת 2013 זכתה תנועת "התעוררות בירושלים" בראשותו ל-4 מושבים במועצת העיר. ברקוביץ' מונה לסגן ראש העיר ולממונה על תחומי הפיתוח הכלכלי, התרבות ומרכז העיר. כיהן כמ"מ יו"ר הדירקטוריון של חברת עדן, הממונה על פיתוח מרכז העיר.
ברקוביץ פעל למניעת סגירתו של בית הקולנוע הוותיק "לב סמדר" בשכונת המושבה הגרמנית, ובתיווכו הגיעו רשת בתי הקולנוע "לב" ובעל הנכס בו פועל הקולנוע להסכם על המשך הפעלה של בית הקולנוע למשך עשר שנים נוספות. כמו כן דאג לכך שעיריית ירושלים תשנה את סיווג הארנונה לאומנים, כך שגם נכסים שמשמשים יוצרים העוסקים בצורפות, צילום, וידאו־ארט, מוזיקה וספרות ייהנו מההנחה.
בקיץ 2017 פרץ משבר בין ברקוביץ ותנועת "התעוררות בירושלים" לבין ראש העיר ניר ברקת, כשאנשי התנועה טענו כי ברקת מתכנן לחלק את שכונות ירושלים לחרדים, לדתיים ולחילונים.
קריירה פוליטית > בחירות לראשות העיר ירושלים (2018)

בנובמבר 2017 הודיע ברקוביץ על פרישה מקואליציית ברקת ומתפקידו כסגן ראש העיר, והכריז על ריצה לראשות העירייה בבחירות 2018. בבחירות שהתקיימו ב-30 באוקטובר 2018 למועצת העיר ולראשות העיר העפיל לסיבוב השני לאחר שקיבל 29.4% מהקולות. עוד עלה לסיבוב שני משה ליאון, שקיבל 32.76% מהקולות. סיעת התעוררות בראשותו הפכה לסיעה הגדולה במועצה עם 7 מושבים. בסיבוב השני שנערך ב-13 בנובמבר הפסיד למשה ליאון במרוץ צמוד, כאשר גרף 49.15% מהקולות (108,979 קולות) לעומת 50.85% מהקולות (112,744 קולות) לליאון. בסיבוב השני זכה גם לתמיכת חלק מהציבור החרדי מאגודת ישראל והפלג הירושלמי.
קריירה פוליטית > יו"ר האופוזיציה העירונית (2018–2022)

לאחר הבחירות ניהל ברקוביץ משא ומתן על כניסה לקואליציה, אולם בסופו של דבר נשארו הוא וסיעתו באופוזיציה.
בתחילת משבר הקורונה פנה ברקוביץ אל ראש העיר משה ליאון והציע שתנועת התעוררות בירושלים ומתנדביה יסייעו לעירייה להתמודד עם המשבר, על אף היריבות הפוליטית. במקביל לכהונתו כיו"ר האופוזיציה העירונית, שימש ברקוביץ כנשיא עמותת "לב אוהב" ובמסגרת זו הוביל את קמפיין ההתרמה הארצי "מרחיבים את הלב" לעזרה לנפגעי הקורונה.
בקדנציה זו פעל ברקוביץ' מול משרד התחבורה להעברת "מתחם הטסטים" שפעל בשכונת גילה לאזור התעשייה תלפיות על מנת למנוע הפרעה לתושבי השכונה.
לאחר מאבק ולחצים שהוביל, החליטה הוועדה המחוזית לחייב את עיריית ירושלים לבנות תוכנית שלד ציבורי מקיפה בשכונות קריית היובל, עיר גנים וקריית מנחם. קידם את פרויקט מנורה לאומנויות (מתחם ז'ראר בכר), המתחם כולל בתוכו את הסטודיו למשחק "ניסן נתיב", בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, בית הספר לתיאטרון חזותי והמרכז למוזיקה מן המזרח.
ברקוביץ' פעל למען קידום מיזם קייטנות אוגוסט לכיתות א-ב, לילדי שפה וחינוך מיוחד ואף הצליח להוביל להוזלה משמעותית במחירי קייטנות אוגוסט.
קריירה פוליטית > הבחירות לכנסת ה-24

לאחר שסירב להצעות ממפלגות אחרות, הצטרף בפברואר 2021 למפלגת "תקווה חדשה - אחדות לישראל" והוצב במקום ה-13 ברשימתה בבחירות לכנסת ה-24. המפלגה זכתה בבחירות לכנסת בשישה מנדטים וברקוביץ נותר מחוץ לכנסת.
בנובמבר 2022 הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים.
פעילותו הציבורית > תחום הדיור

ברקוביץ פעל יחד עם ח"כ רועי פולקמן לחקיקת חוק שיחייב בעלי נכסים לא מאוכלסים ("דירות רפאים") לשלם ארנונה כפולה על הנכס, במטרה להגדיל את מספר הדירות המוצעות לשכירות בעיר. בהמשך כהונתו הוביל ברקוביץ מאבקים נוספים בתחום הדיור, כגון המאבק בתופעת הנכסים הנטושים. כמו כן פעל ליישום תקנה שהועברה על ידי השר גדעון סער המאפשרת לרשויות המקומיות לנצל שטחים ציבוריים לשם בניית דיור להשכרה לטווח ארוך במחיר מוזל.
פעילותו הציבורית > פתיחת עסקים בשבת

בשנת 2010 התנגד להחלטת עיריית ירושלים למנוע מסינמה סיטי ירושלים לפעול בשבת. ברקוביץ עתר לבג"ץ יחד עם חברים נוספים בתנועת "התעוררות בירושלים", אולם בג"ץ החזיר את הדיון למועצת העיר.
פעילותו הציבורית > העברת משרדי ממשלה לירושלים

כבר בקדנציה הראשונה שלו במועצה פעל ברקוביץ להחזרת משרדי הממשלה לירושלים. בעקבות פנייתו של ברקוביץ הודיע סגן השר לשיתוף פעולה אזורי איוב קרא כי יעביר את משרדו לירושלים. ברקוביץ היה מעורב גם במעבר של רשות החדשנות מהאיירפורט סיטי לירושלים. כמו כן נאבק ברקוביץ בניסיון לשכן את תאגיד השידור הישראלי מחוץ לירושלים, מאבק שהסתיים בהצלחה בסופו של דבר רק בשנת 2020, כאשר ברקוביץ כבר כיהן כיו"ר האופוזיציה בעירייה.
גם בקדנציה השנייה שלו במועצה המשיך ברקוביץ לפעול להעברת משרדי ממשלה לעיר על מנת ליצור מקומות תעסוקה. בעקבות הבג"ץ שהוביל, ממשלת ישראל קיבלה החלטת ממשלה חדשה בדבר יישום מעבר היחידות הכוללות סנקציות. בית המשפט קבע כי לעתירה היה משקל בהנעת הממשלה לפעולה.
קריירה בעסקים

ב-2022 הצטרף ברקוביץ לחברת נופר אנרגיה. חברה ציבורית ישראלית העוסקת בתחום מיזמי אנרגיה מתחדשת בישראל ובעולם. לאחר כחצי שנה בחברה, היה שותף בהקמת חברת בת של נופר אנרגיה, בשותפות עם קבוצת מילגם, חברת אינובה, בה הוא משמש כיושב ראש. חברת הבת עוסקת באנרגיה מתחדשת בתחום המוניציפלי.
חיים אישיים

ברקוביץ נשוי לעורכת הדין דינה אמסלם ברקוביץ ואב לשלושה. המשפחה מתגוררת בשכונת קטמון בירושלים.
M2 High Speed Tractor

| --- | --- |

"M2 High Speed Tractor"
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  M2 7 ton High Speed Tractor
 יצרן:  Cleveland Tractor Company
 שנות ייצור:  1941 - ?
 יחידות שיוצרו:  8,510 
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אורך:  3,220 מ"מ
 רוחב:  1,780 מ"מ
 גובה:  1,730 מ"מ
 משקל:  6,803 ק"ג (ריק)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, בטור, 6,620 סמ"ק המפיק 150 כ"ס ב-3,000 סל"ד (מנוע בנזין מסוג "Hercules WXLC3")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות לאחור
 מהירות מרבית:  35 קמ"ש
 
M2 High Speed Tractor הוא טרקטור המוגדר כרכב דחיפה (מטוס), שמשימתו העיקרית הייתה של גרירה ותמיכה במטוסים ושירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה משנת 1942.
דגם ה-"M2 High Speed Tractor" הושק בשנת 1941.
דגם ה-"M2 High Speed Tractor" יוצר על ידי "Cleveland Tractor Company".
בנוסף, מאפייני הרכב נוצלו על ידי כוחות הארטילריה לגרירת חלקים מוגבלים.
"M2 High Speed Tractor"

יוצרו 8,500 יחידות
רכישה: צבא ארצות הברית
יכולת גרירה: 7 טון
גרירה קדמית (דחיפה): 4.5 טון
צוות - 3 (הנהג במרכז), צוות לא מוגן, חשוף לתנאי מזג האוויר
מנוע בנזין
טווח נסיעה - 160 ק"מ
דגם ה-"M2 High Speed Tractor" היה מצויד בציוד סטנדרטי שכלל: כבל, גנרטור 110 וולט שהורכב על הפגוש הקדמי הימני, ומדחס אוויר, 2 צילינדרים 2,000 PSI
קיבולת מכל דלק - 33 גלון (124.91 ליטר)
אור אחורי - לתמרונים לאחור
מדרון טופוגרפי (מידת נטייה של הכביש -
סלול או לא סלול) - 60%
דגם ה-"M2 High Speed Tractor" התגבר על תעלות 1.5 מטר
דגם ה-"M2 High Speed Tractor" התגבר על מכשול אנכי של 50 ס"מ
דגם ה-"M2 High Speed Tractor" התגבר על מכשול מים של 80 ס"מ
דגם ה-"M2 High Speed Tractor" היה בשרות צבא ארצות הברית עד שנות הששים של המאה העשרים
תמונות

דגם  "M2 High Speed Tractor"
דגם  "M2 High Speed Tractor"
דגם  "M2 High Speed Tractor"
הערות שוליים

↑  דגם ב"M2 High Speed Tractor" בצבא ארצות הברית archive.org/stream/TM9
↑  דגם  "M2 High Speed Tractor" iwm.org.uk/collections/item/object
↑  דגם "M2 High Speed Tractor" - תמונות williammaloney.com/Aviation/WrightMuseum/M2CletracHighSpeedTractor
↑  דגם  "M2 High Speed Tractor"  Cletrac M-2 High Speed Tractor (HST) – Olive-Drab
↑  דגם  "M2 High Speed Tractor" - מפרט טכני ewarbirds.org/vehicles/1942cletrac
יצחק ליכטנשטיין

| --- | --- |

הרב יצחק ליכטנשטיין
 לידה:  1962 (בן 63 בערך) 
 רבותיו:  רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בוסטון), רבי משולם דוד סולובייצ'יק
 אב:  אהרן ליכטנשטיין 
 אם:  טובה ליכטנשטיין 
 
הרב יצחק אבא ליכטנשטיין (נולד ב-1962) הוא ראש ישיבת תורה ודעת ורב קהילת "בית אברהם" במונסי שבניו יורק. מעורכי כתבי הרב חיים סולובייצ'יק וכתבי צאצאיו.
תולדות חייו

נולד לרב אהרן ליכטנשטיין וד"ר טובה ליכטנשטיין, בתו של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק. הוסמך לרבנות בישיבת רבינו יצחק אלחנן בשנת 1983. למד בישיבת נתיב מאיר, בישיבת לייקווד בלייקווד שבניו ג'רזי, ובישיבת בריסק בירושלים אצל קרוב משפחתו הרב משולם דוד סולובייצ'יק. היה שותף בהוצאה לאור של כתבי אבותיו ר' חיים סולובייצ'יק, ר' משה סולובייצ'יק ור' יוסף דב סולובייצ'יק (ראו להלן). נשא את בתו של הרב חיים גרוזובסקי, בנו של הרב ראובן גרוזובסקי ראש ישיבת תורה ודעת (חתנו של הרב ברוך בר ליבוביץ). התמנה לראש ישיבת נתיב התורה בסטטן איילנד ורב קהילת "בית אברהם" במונסי. לימד גם בישיבת ארחות חיים במונסי, בישיבת "אגרא דפרקא" ובמקומות נוספים. בחשוון ה'תשע"ט התמנה לראש ישיבת תורה ודעת.
לימודו והנהגתו הם על פי שיטת בריסק.
ספרים בעריכתו

שיעורי רבנו חיים הלוי: בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא - רשימות שיעוריו מישיבת וולוז'ין. יחד עם קרוב משפחתו הרב משה הלוי מייזלמן.
כתבי רבנו חיים הלוי: ש"ס ורמב"ם.
הגדה של פסח שיח הגרי"ד.
חידושי הגר"מ והגרי"ד.
חידושי הגר"מ והגרי"ד – ענייני קדשים. יחד עם הרב חיים ליב אילסון.
חידושי הגר"מ הלוי: חידושים וביאורים לפי סדר הרמב"ם.
הערות שוליים

↑  Rav Yitzchok Lichtenstein Installed as Rov of Kehillas Bais Avrohom
↑  Rav Yitzchok Lichtenstein Inaugurated as Rosh Yeshiva at Yeshiva Torah Vodaath (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524423205171  ISNI: 0000 0000 5098 3368  LCCN: nr95016690  VIAF: 24490142   WorldCat (עם VIAF): 24490142 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מג'ד עזת א-שורבג'י

| --- | --- |

 לידה:  1981 (בת 44 בערך) Darayya, סוריה 
 מדינה:  סוריה 
 השכלה:  אוניברסיטת דמשק 
 פרסים והוקרה:  אות האומץ הנשי הבין-לאומי (2015) 
 
מג'ד עִזַת א-שורבג'י (בערבית: مجد عزت الشربجي; נולדה ב-1981) היא פעילת שלום סורית. ב-2015 קיבלה את אות האומץ הנשי הבינלאומי עבור פעילותה למען נשים וזכויות אדם בסוריה.
ביוגרפיה

מג'ד עִזַת א-שורבג'י נולדה בשנת 1981 בדארייה, פרבר של דמשק, שבסוריה למשפחה סונית. כשהייתה בת חצי שנה החלה התקוממות סונית נגד הנשיא המכהן חאפז אל-אסד שהובילה לטבח בעיר חמה. משפחתה של שורבג'י ברחה לצרפת בעקבות האלימות באזור, וחזרה בשנת 1991. שורבג'י סיימה את לימודיה באוניברסיטת דמשק בלימודי ספרות צרפתית ועם סיום לימודיה, עבדה בקמפיין נגד שחיתות בפרברי דמשק.
אקטיביזם

בשנת 2011, כשהאביב הערבי, הגיע לסוריה שורבג'י ארגנה שביתת שבת בקריאה לשחרר אסירים פוליטיים. היא נעצרה לשבעה חודשים וסבלה מאלימות משטרתית אך המשיכה לפעול בדרכים לא אלימות. כששהתה במעצר, היא העבירה סדנאות למאבק לא אלים לאסירות, ובהובלתה, 150 אסירות פתחו בשביתת רעב על מנת שיוכלו להציג את תביעותיהן בפני שופט. פעילותה האזרחית שהובילה להתנכלויות מצד המשטרה החשאית גרמו לכך ששורבג'י ושלושת ילידה ברחו ללבנון. בעלה מת מעינויים בכלא משום שפעל לשחרורה.
בלבנון היא סייע לנשים סוריות במחנות הפליטים. בינואר 2014, שורבג' הקימה את ארגון לתמיכה לנשים סורית. הארגון מספק תוכניות הכשרה מקצועיות, למימודי שפות ותמיכה נפשית. בשנת 2015 הקימה את בית הספר בעמק בקאע בלבנון, לילדים סורים. נכון לשנת 2016, בבית הספר לומדים יותר מאלף תלמידים סורים.
הוקרה

2015: אות האומץ הנשי הבינלאומי
2016: Oxfam's Right the Wrong award
הערות שוליים

↑  Deputy Secretary Higginbottom to Honor 10 International Women of Courage, U.S. Department of State, ‏3 במרץ 2015
1 2  Rekha Basu, Celebrate her courage, honor her pain, Des Moines Register, ‏15 במרץ 2015 (באנגלית)
↑  M. Bilal Kenasari, Syrian activist receives International Women of Courage award, AA, ‏7 במרץ 2015
1 2 3  IZZAT AL-CHOURBAJI Majd, www.coe.int (באנגלית)
↑  Echoes from Syrian civil society: “Like everyone, we want freedom, democracy, dignity.”, European Endowment for Democracy (באנגלית)
פורט הוד

| --- | --- |

המרכז הרפואי בבסיס
 מידע על המבנה
 סוג:  בסיס צבאי 
 על שם:  Richard E. Cavazos 
 תקופת הבנייה:  ?–1942
 שטח:  40.245824 קמ"ר (נכון ל־1 באפריל 2010) 
 קואורדינטות:  31°08′23″N 97°45′57″W﻿ / ﻿31.139722222222°N 97.765833333333°W﻿ / 31.139722222222; -97.765833333333
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פורט הוד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פורט הוד(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקופורט הוד(למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקופורט הוד
 
סמל מרכז ההדרכה בבסיס, במרכזו סמל הקורפוס השלישי. בדיוק מעליו ומעט לשמאל סמל דיוויזיית הפרשים הראשונה (מוטסת) ומימינו סמל הדיוויזיה הרביעית וסמלי שאר היחידות המתאמנות בבסיס
נשיא ארצות הברית ברק אובמה נואם לפני מפקדת הקורפוס השלישי בבסיס
פורט קאבזוס (באנגלית: Fort Cavazos, בעבר פורט הוד Fort Hood) הוא בסיס צבאי של צבא ארצות הברית בטקסס, ארצות הברית. בסיס הקורפוס השלישי, דיוויזיית הפרשים הראשונה (מוטסת) ודיוויזיית החי"ר הרביעית ושל 12 יחידות תומכות נוספות (בהן הפיקוד הלוגיסטי ה-13 ופיקוד הניסויים המבצעיים). הבסיס, הממוקם בצמוד לעיר קילין ובין הערים וייקו ואוסטין, כ-60 ק"מ מכל אחת מהן. הביס היה קרוי על שמו של גנרל צבא הקונפדרציה ג'ון בל הוד  וב-2023 שונה שמו לפורט קאבזוס על שם הגנרל ריצ'רד קאבזוס יליד טקסס. הבסיס הוא מן הגדולים בעולם, לפני התמוטטות ברית המועצות היה בסיס הצבא הגדול ביותר בעולם החופשי (כיום פורט בנינג גדול ממנו). שטחו 214,000 אקר והאוכלוסייה הקבועה שלו עמדה ב-2014 על 45,414 אנשי צבא קבע ו-8,900 אזרחים במקצועות תומכי לחימה ועובדי סוכנויות פדרליות שונות. סמוך לבסיס וממערב לו נמצא בסיס חיל אוויר ושדה התעופה קילין-פורט הוד (Killeen–Fort Hood Regional Airport).