stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קינגסלי איימיס
הערות שוליים

↑  סר קינגסלי איימיס נפטר; הסופר והמשורר הבריטי, וושינגטון פוסט, 23 באוקטובר 1995; לידר, 2006; עמ' 1
↑    Nick Barratt, ‏Family detective, The Telegraph, 9 June 2007
↑  לידר 2006, עמ' 452
↑  מלקולם ברדבורי, 1989, עמ' 205; ריצ'י 1988, עמ' 64
↑  ג'ייקובס, 1995, עמ' 162
↑  זכרונות, "קיימברידג'"
↑  בראדפורד, עמ' 10
↑  בראדפורד, פרק 23.
↑  ג'ייקובס, 1995, עמ' 131.
↑  פוסל, האנטי-גואיסט.
↑  קינגסלי איימיס באתר פרס מאן בוקר.
↑  איימיס, Socialism and the Intellectuals, אותו מצטט לידר 2006, עמ' 366.
↑  לידר, 2006, עמ' 366.
↑  לידר 2006, ממול לעמ' 565.
1 2  זכרונות: בוז.
↑  מצוטט אצל בראדפורד, פרק 5.
↑  קליב ג'יימס, "קינגסלי בלי אישה", The Times Literary Supplement‏, 2 בפברואר 2007.
↑  ג'ייקובס 1995, עמ' 17.
↑  ג'ייקובס 1995, עמ' 6.
↑  קליב ג'יימס, "קינגסלי בלי אישה", The Times Literary Supplement‏ 2 בפברואר 2007.
↑  Kingsley Amis, Everyday Drinking, Bloomsbury USA, NY, 2008, editor's introduction.
↑  הילרי איימיס הייתה לימים אשתו של הקלסיקאי שקלטון ביילי (נישאו ב-1967, התגרשו ב-1975) ושל אלסטייר בויד, הברון השביעי קילמארנוק (נישאו ב-1977, הוא נפטר ב-19 במרץ 2009). היה לה בן אחד ג'יימס, נולד מחוץ לנישואים, מבעלה השלישי (שהתקשורת נהגה לכנותו בעלה השני) ולכן לא ירש את תואר האצולה של אביו.
↑  שרה סנדס, "חיי עם קינגסלי איימיס הבוגדני", דיילי מייל, 6 באוקטובר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257749405171  PLWABN: 9810564607705606  BIBSYS: 90096252  BNC: 000036030  BNE: XX1135187  BnF: cb12170022c (data)  CiNii: DA00909946  GND: 118645005  ICCU: CFIV096673  ISNI: 0000 0001 2120 6559  LCCN: n79117127  LNB: 000048462  MusicBrainz: ab45eb2e-f635-45ee-9d30-ae6e0e65f56c  NDL: 00431409  NKC: jn19981000101  NLA: 36152143  NLG: 65798  NLK: KAC201504202  NSK: 000027922  NTA: 068848803  RERO: 02-A002926006  SELIBR: 255632  SNAC: w6mk6d1z  SUDOC: 030242061  Trove: 1110883  VIAF: 311112707   WorldCat (עם VIAF): 311112707
ריז ח'אן

| --- | --- |

 לידה:  אפריל 1962 (בן 62) עדן, תימן 
 שם לידה:  Rizwan Khan 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  אוניברסיטת קארדיף  אוניברסיטת פורטסמות' 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  ajrizkhan
 
ריז ח'אן (בערבית: ريز خان, נולד באפריל 1969) הוא עיתונאי, מראיין ומגיש חדשות, כיום מגיש תוכנית ראיונות ברשת אל-ג'זירה באנגלית ובעבר עבד ב-BBC וב-CNN.
ביוגרפיה

ח'אן נולד בעדן שבדרום תימן, בתקופת השלטון הבריטי, לאב ממוצא פנג'אבי ולאם תימנית. כשהיה בן 4 היגר ח'אן ללונדון עם משפחתו. הוא למד באוניברסיטת קארדיף בבריטניה וסיים בה תואר ראשון בהצטיינות בפיזיולוגיה רפואית. אחר כך למד עיתונאות ורדיו באוניברסיטת פורטסמות.
בשנת 1987 נבחר להשתתף בתוכנית המתמחים לשידור חדשות ב-BBC, התקדם לתפקיד מנחה, מפקיד[דרושה הבהרה] ועבד ברדיו ובטלוויזיה. בשנת 1991 שידר ח'אן תוכנית חדשות בשירות העולמי של BBC. בשנת 1993 הצטרף ל-CNN. הוא שימש במשך מספר שנים כקריין חדשות וכיסה אירועים כמו הבחירות בהודו בשנת 1996 ובשנת 1999, ואת הבחירות באנגליה בשנת 1997.
בשנת 2005 פרסם ח'אן את ספרו "Al-Waleed: Businessman Billionaire Prince", אודות הנסיך הסעודי אל-וליד בן טלאל, בהוצאת הארפרס קולינס.
בין האורחים שראיין בתוכניתו היו הדלאי לאמה, קופי ענאן,  חאבייר סולאנה, הילרי קלינטון, נלסון מנדלה, שמעון פרס, מיכאל גורבצ'וב, ג'ימי קרטר וביל קלינטון.
קזינו (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  Casino: Love and Honor in Las Vegas 
 בימוי:  מרטין סקורסזה 
 הופק בידי:  ברברה דה פינה 
 תסריט:  ניקולאס פילאג'י, מרטין סקורסזה 
 עריכה:  תלמה סקונמייקר 
 שחקנים ראשיים:  רוברט דה נירו   שרון סטון   ג'ו פשי
 צילום:  רוברט ריצ'רדסון 
 מדינה:  ארצות הברית, צרפת 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, Légende Entreprises 
 חברה מפיצה:  אולפני יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 בנובמבר 1995
 משך הקרנה:  178 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט שמבוסס על ספרים, סרט דרמה, סרט פשע, סרט מאפיה 
 תקציב:  52 מיליון דולר
 הכנסות:  116,112,375 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   casino
 דף הסרט ב־IMDb
 
קזינו (באנגלית: Casino) הוא סרט גנגסטרים אמריקאי משנת 1995 בבימויו של מרטין סקורסזה. בסרט מככבים רוברט דה נירו, שרון סטון וג'ו פשי. הסרט מבוסס על הספר "קזינו" של ניקולאס פילאג'י אשר בנוסף כתב גם את התסריט.
סטון הייתה מועמדת לפרס אוסקר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט, אך לבסוף לא זכתה.
סגנון הסרט ואמצעיו האומנותיים

סרט זה דומה בסגנונו לסרט "החבר'ה הטובים" שאותו ביים סקורסזה גם כן.
סגנון זה מתבטא באמצעים אומנותיים כגון: תחילת הסרט היא קטע המתרחש באמצע או בסוף העלילה, הדמויות הראשיות משמשות גם כקריינים המדברים במהלך הסרט, תנועות מצלמה מהירות והרבה "וואן שוטים", כלומר צילום אחד הנמשך לפרק זמן מסוים ללא קאט, ושילוב פסקולים של להקות שונות במהלך הסרט ובדגש מיוחד על קטעי האלימות.
אמצעי זה בלט במיוחד בסצנת ההריגות לקראת סיום הסרט, בשילוב השיר "The House of the Rising Sun" המבוצע על ידי להקת The Animals.
ריזוטרה

| ריזוטרה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
תת־משפחה:: חוגלות
סוג:: ריזוטרה
מינים
 Rhizothera longirostris  Rhizothera dulitensis
שם מדעי
 Rhizothera ‏גריי, 1841

ריזוטרה (שם מדעי: Rhizothera) היא סוג של חוגלות החיים בהרים טרופיים בחצי האי המלאי. בסוג זה ישנם 2 מינים.
הריזוטרות הם עופות דמויי-חוגלה המצויים ביערות במלזיה ובאיים באינדונזיה כמו סומטרה או בורנאו והם בעלי מקורים ארוכים, ראשים אדמוניים וגוף אפור-כתום. פלג גופם התחתון לבן והרגליים ארוכות ועוזרות להם לצעוד בזריזות.
הם מחפשים על קרקע היער פירות שונים, ניצנים וחרקים שונים.
מינים

ריזוטרה ארוכת מקור (Rhizothera longirostris)
ריזוטרת האוס (Rhizothera dulitensis)
קלמן רוז'אהדי

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1873 אנדרד, הונגריה 
 פטירה:  27 באוגוסט 1961 (בגיל 87) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 השכלה:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1893) 
 פרסים והוקרה:  Farkas–Ratkó Award (1901)  אמן דגול של הונגריה (1960) 
 
קלמן רוז'אהדי
לוח הזיכרון על גדר הווילה שלו
קלמן רוז'אהדי (בהונגרית: Rózsahegyi Kálmán; גיומנדרד, 6 באוקטובר 1873 – בודפשט, 27 באוגוסט 1961) היה שחקן ומורה למשחק יהודי-הונגרי, זוכה תואר "חבר לנצח של התיאטרון הלאומי של בודפשט".
ביוגרפיה

אביו של קלמן רוז'אהדי היה יוז'ף אורין, בעל משק, ואמו ז'אנט גרוס (ז'אני), מלצרית בפאב בשם "מרופט" (Rongyos) באנדרד. הילד שנולד מחוץ למסגרת הנישואין קיבל את שם משפחתו מאביו שגידל אותו, אדן רוז'אהדי, לאחר שאמו התחתנה איתו וגם היא הפכה כמוהו לשחקנית נודדת. גם קלמן רוז'אהדי התחיל את דרכו גם באזורים הכפריים, אך בשנת 1898 הוזמן על ידי התיאטרון ההונגרי. בין השנים 1900–1935 היה חבר בתיאטרון הלאומי של בודפשט, משנת 1923 זכה בתואר של "חברות נצחית". הוא ייסד בית הספר הפרטי שלו למשחק ביחד עם אשתו אנגלה הבשי, ממנו צמחו שחקנים מפורסמים רבים.
קריירה

רוז'אהדי הוא אחד הנציגים המשמעותיים ביותר של המשחק הריאליסטי, שלא היה אמן המילה, אלא של המשחק הפשוט, הטבעי, הישיר. מדרג המשחק שלו היה רחב למדי, תפקידיו נפרשים על כל גוני המקצוע מפארסות, הומורסקות ועד לכל גוני ההומור הרגשי.
הוא נולד כאמור באנדרד, במחוז בקש. הוא בחר את הבמה וסיים את לימודיו באקדמיה לדרמה. הוא החל את דרכו בלהקתו של שאנדור דובו בשנת 1892, ואחר כך עבד בדברצן ובקלוז'-נאפוקה. בשנת 1898 חתם חוזה ב"תיאטרון ההונגרי", שם שיחק בתפקידי אופרטה. בראשית המאה ה-20 הצטרף לתיאטרון הלאומי של בודפשט אליו היה קשור בנאמנות שגם המוסד השיב לו כאשר בשנת 1923 נבחר לחברות נצחית. במהלך הופעותיו האחרות והופעות האורח שלו, הוא לא נפרד מעולם מהתיאטרון הלאומי, בו היה חבר "רגיל" עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1935.
שמו ופניו של קלמן רוז'אהדי הפכו פופולריים גם כשחקן קברט בעשור השני של המאה ה-20 וגם בשנות ה-20 של המאה ה-20, ושמו הגיע גם מעבר לגבולות הונגריה. בשנת 1926 הופיע כאורח בארצות הברית ואחרי 1935 הופיע בתיאטראות פרטיים שונים.
ב-7 באוקטובר 1903, בבודפשט, התחתן עם אנגלה הבשי, בתם של יוז'ף הבשי ויאנקה לויכטר, שהייתה צעירה ממנו ב-11 שנים. הוא ייסד את בית הספר המפורסם שלו למשחק בשנת 1909 עם אשתו, בו הוא לימד אחר כך עם בתו עד מותו. הוא היה מורה מצוין למשחק ואמנים מכובדים רבים הגיחו משורות בית ספרו.
בשל האווירה האנטישמית בהונגריה הוא התנצר בשנת 1930, אך בשל מוצאו היהודי נאסר עליו לעלות על הבמה במהלך מלחמת העולם השנייה, אחרי 1945, טמאש מאיור לא הרשה לו לחזור לתיאטרון הלאומי. במהלך העשור הבא הופיע מדי פעם בתיאטראות של פשט, בתיאטרון הקומדיה של בודפשט, בתאיטרון האופרטה של בודפשט ועוד. הוא היה בן בית בכל ז'אנר, בין אם זה אופרטה, מחזה עממי, קומדיה, קברט או דרמה קלאסית.
הדוד קלמן, בקולו ובחיוכו האופייניים, היה אהוב על תלמידיו כמו גם על הקהל.
גם עיר הולדתו לא שכחה אותו, הוא נבחר בה לאזרח כבוד.
פרסים והוקרה

סיגנום לאודיס (בגרמנית: Militär-Verdienstmedaille) 1901
פרס פרקש-רטקו בשנת 1901
פרס Pro Arte בשנת 1956
תעודת יהלום בשנת 1957
פרס האמן הדגול (1960)
תפקידי במה עיקריים

זובוי (חלום ליל קיץ)
קברן (המלט)
המשוגע (המלך ליר והלילה השנים עשר)
גובו הצעיר והזקן (הסוחר מוונציה)
סקאפין (מולייר: תעלולי סקפן)
מאסטר ג'אקוב (מולייר: הקמצן)
תפקיד ראשי (הלוי: מנזר קונסטנטין)
תפקיד ראשי (פול: פול פריי)
הנוטריון של פלשקה (יוז'ף גאל)
לוקה (גורקי:מקלט לילה)
ראגנו (רוסטאם: סיראנו דה ברז'ראק)
סרטים

חייל נמלט (1914)
לילי לילי (1916)
הצועני (1925)
היין (1933)
יום רביעי הגנוב / חתונה כפרית (1933)
בעל הבית החדש (1935)
היה טוב עד המוות (1936)
סייח צהוב (1936)
3 : 1 לטובת האהבה (1937)
הבת שלי לא כזו (1937)
אתה רק תעשן את המקטרת, לדאני! (1938)
מקל עץ הוורד (1940)
קרובו של האדון הרחום (1941)
אירופה אינה עונה (1941)
דנקו פישטה (1941)
קיץ ישן (1942)
חנות כלבו ממשלתית (1952)
בן הליליום (1954)
אביב בבודפשט (1955)
סיפור של 12 הניחושים (1956)
איזה לילה (1958)
ראו גם

פאל סאלאי עזר לקלמן רוז'אהדי היהודי הנרדף במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר 1945 עזר רוז'אהדי להוכיח בפני בית הדין העממי את פעילותו של סאלאי להצלת יהודים. בשנת 2009 הוענק לסאלאי חסיד אומות העולם לאחר מותו
זיכרון של מריקה רוז'אהדי
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929 גישה מקוונת.
לקריאה נוספת

קלמאן צ'אתו: התיאטרון הלאומי הישן (Bp., 1960)
גבור מרטון: קלמן רוזאהגי . Gyomaendrőd: כתב יד, 1986. (ספריית ערים מנצחת גבולות)
http://www.rozsahegyiiskola.hu/rozsahegyi-kalman-eletutja.html
גבור מרטון: קלמן רוזאהגי. הוצאת קסניה. בודפשט, 1995. ISBN 963 851 708 5
הערות שוליים

↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VIII. ker. állami házassági akv. 958/1903. folyószáma alatt.
↑  A budapest-budavári koronázó r.kat. templomi plébánia hivatal által 6/1930. sz. a. kiállított bizonyítvány szerint.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16232718f (data)  ISNI: 0000 0000 7949 1869  VIAF: 121449232   WorldCat (עם VIAF): 121449232 
הווילה שלו ב-Németvölgy, ברובע 12 בבודפשט, ברחוב "Tartsay Vilmos 13"
ריזה לושטה

ריזה לושטה (באלבנית: Riza Lushta;‏ 22 באוגוסט 1916 - 6 בפברואר 1997) היה כדורגלן אלבני, יליד מיטרוביצה שבקוסובו, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

לושטה שיחק בתחילה באס קיי טירנה, וזכה עימה ארבע פעמים באליפות אלבניה (1934, 1936, 1937 וב-1939) ובגביע האלבני הראשון ב-1939. הוא שיחק מאוחר יותר בצרפת במדי קאן ובאיטליה במדי בארי ויובנטוס (עימה זכה בגביע האיטלקי ב-1942), נאפולי ובאלסנדריה. כמו כן הוא גם שיחק בליגה השלישית באיטליה במדי סיינה, ובליגה הרביעית באיטליה במדי פורלי ורפאלו רואנטס. הוא פרש מכדורגל בשנת 1954 בגיל 38.
הוא שיחק 170 משחקים בסרייה א', כבש 68 שערים. עם יובנטוס הוא שיחק בטורניר המלחמה האיטלקי ב-1943-1944 (בו כבש 5 שערים ב-5 משחקים). כמו כן, לושטה היה שחקן הרכב במדי הנבחרת האלבנית.
נפטר ב-1997, בגיל 80.
ריו ברנקו (עיר)

ריו ברנקו (בפורטוגזית: Rio Branco) היא בירת מדינת אקרי שבברזיל.
העיר, הממוקמת על גדת נהר אקרי, נוסדה בשנת 1882. בעיר מתגוררים, נכון ל-2017, 383,443 תושבים.
בסמוך לעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי ריו ברנקו, ועוברים בו כחצי מיליון נוסעים בשנה.
אטרקציות עיקריות

פארק הסביבה של צ'יקו מנדס.
פארק דה Maternidade (פארק היולדות).
אנדרטת הזיכרון האוטונומית (אוטונומיסטים), המציינת את ההיסטוריה של רכישת אקרי על ידי ברזיל.
ריו ברנקו פאלאס, אשר מציג את התערוכה הקבועה על ההיסטוריה של העם באקרי, בניית הארמון ואת התרבות של העם.
Biblioteca da Floresta (ספריית יער) המיוחדת. הביקור בה כולל הרצאה על עדות אתניות באזור האמזונס, קולות יער ואפילו העתק מדויק של בית מלאכה לעיבוד גומי.
הערות שוליים

↑  City of Rio Branco - Green City, Capital of Western Amazon, Nature Capital, The Furthest West Capital of Brazil. Visit Brasil.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562147105171  LCCN: n82046992  MusicBrainz: d314ddfe-bae7-4685-b75e-e8e049c66598  VIAF: 136061303   WorldCat (עם VIAF): 136061303 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רופשיץ

| --- | --- |
סמל רופשיץסמל רופשיץ
מרכז העיר רופשיץ
מרכז העיר רופשיץ
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודקרפצקיה פודקרפצקיה
 מחוז:   רופשיץ-סנדז'ישוב
 גמינה:  רופשיץ
 שטח:  47.03 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  15,815 (31 במרץ 2021)
  ‑ צפיפות:  550 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  50°3′0″N 21°37′0″E﻿ / ﻿50.05000°N 21.61667°E﻿ / 50.05000; 21.61667
 אזור זמן:  UTC +1
 www.ropczyce.umig.gov.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטירופשיץ(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטירופשיץ(למפת פרובינציית פודקרפצקיה רגילה) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטו. לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהרופשיץ(למפת פרובינציית פודקרפצקיה מוגדלת) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטוקז'יסקיה לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהרופשיץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רופשיץ (בפולנית: Ropczyce, רופצ'יצה; ביידיש: ראָפּשיץ) היא עיר בדרום מזרח פולין, הממוקמת בעמק נהר וילופולקה (יובל של נהר ויסלוקה). אוכלוסיית העיר מונה כ-26,059 (בשנת 2007).
תולדות היישוב

רופשיץ נזכרת לראשונה בשנת 1252, ובתקופה זו הוחרבה מספר פעמים בפלישות הטטרים והליטאים. בשנת 1362 הוענקו לרופשיץ זכויות עיר. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיר בתחום גליציה האוסטרית.
יהודי היישוב

בשנת 1880 נמנו בעיר 1,156 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בה כ-850 יהודים, שהיוו כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. העיר ידועה בעיקר כמקום התפתחותה של חסידות רופשיץ, וכן כמקום מגורי מייסדה רבי נפתלי צבי הורוויץ.
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים ב-8 בספטמבר 1939, החלו אלו לחטוף את יהודיה לעבודות כפייה, ורצחו בה כמה מנכבדי הקהילה, לרבות הרב יצחק ליברמן. עם הגעת פליטים יהודים לעיר, הגיע מספר היהודים בה בסוף 1941 לכ-1,050.
עד יוני 1942 שולחו כ-200 גברים יהודים מהעיר למחנה עבודה בפוסטקוב, ו-23 יהודים נרצחו בעיר. בסוף חודש זה הובאו לעיר יהודים אחרונים מיישובי הסביבה, וכל יהודי המקום רוכזו בגטו.
ב-23 ביולי 1942 בוצעה אקציית חיסול בגטו שבעיר, תוך רצח הקשישים והילדים במקום, וגירוש כל יתר היהודים לסנדז'ישוב, משם שולחו כעבור זמן מה למחנה ההשמדה בלז'ץ.
אנדרטה בבית הקברות בחולון לזכר יהודי רופשיץ שנספו בשואה
ריו גראנדה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של ג'יימס וורנר בלה
 בימוי:  ג'ון פורד
 הופק בידי:  ג'ון פורד, מריאן קופר
 תסריט:  ג'יימס קווין מקגינס
 עריכה:  ג'ק מארי
 שחקנים ראשיים:  ג'ון וויין מורין אוהרה
 מוזיקה:  ויקטור יאנג
 צילום:  ברט גלנון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Republic Pictures 
 חברה מפיצה:  Republic Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בנובמבר 1950
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מערבון, סרט מלחמה 
 תקציב:  $1,214,899
 הכנסות:  2,250,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   riogrande
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'ון וויין, מורין אוהארה וקלוד ג'רמן ג'ונ. ב"ריו גראנדה"
ריו גראנדה (באנגלית: Rio Grande) הוא מערבון רומנטי אמריקאי משנת 1950 בבימויו של ג'ון פורד, עם ג'ון וויין ומורין אוהרה בתפקידים הראשיים.
זה הסרט השלישי ב"טרילוגיית פרשי המערבונים" של פורד-וויין, לאחר "מבצר האפאצ'ים" (1948) ו"היא ענדה סרט צהוב" (1949).
הסרט היה מועמד לרשימת מאה שנים... עשרת הגדולים בקטגוריית מערבונים. ג'יימס קווין מקגינס היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה.
תקציר העלילה

שנת 1879, מבצר סטארק ליד נהר ריו גראנדה. המפקד הוא לוטננט קולונל קירבי יורק (ג'ון וויין) קצין ותיק עוד מימי מלחמת האזרחים האמריקאית. הוא מתמודד עם התקפות של האפאצ'ים שמוצאים מסתור במקסיקו וחוצים את הנהר מדי פעם לשם התקפות.
קבוצה של טירונים מגיעה למבצר בהם ג'פרסון "ג'ף" יורק, בנו של המפקד. ג'ף נשר מאקדמית וסט פוינט לאחר שנכשל במתמטיקה. קירבי לא ראה אותו 15 שנים. בפגישה הראשונה שלהם הוא מבהיר לבנו שהוא יהיה חייל כשאר החיילים ללא משוא מנים כבנו של המפקד.
על הטירונים ממונה סרגנט מייג'ור קוויקולן (ויקטור מקלגלן) שמאמן אותם בלחימה ובעיקר ברכיבה על סוסים.
למבצר מגיעה גם קתלין יורק (מורין אוהרה), אשתו של קירבי אותה לא ראה 15 שנה. היא באה כדי לשחרר את בנה מהתחייבותו לחיל הפרשים של צבא ארצות הברית והיא גם מוכנה לשלם על כך 100 דולר. קירבי מסרב לחתום על הבקשה וכן גם ג'ף.
סגן המרשל (גרנט ות'רס) מגיע למבצר כדי לעצור את הטוראי טראביס טייר (בן ג'ונסון) באשמת רצח. טייר גונב את סוסו של קירבי ובורח מהמבצר.
אפאצ'ים תוקפים את המבצר גורמים נזק ונהדפים. קתלין מתעלפת באמצע ההתקפה. למקום מגיע גנרל פיליפ שרידן שמציע לקירבי להתקיף את האפאצ'ים בבסיסם במקסיקו. לשם כך עליו לחצות את נהר ריו גראנדה ואין לכך אישור משלטונות ארצות הברית. קירבי מקבל את הסיכון אך קודם עליו לפנות את הנשים והילדים למבצר פורט בליס.
ג'ף נשלח עם חבריו לאבטח את השיירה. האנדיאנים מתקיפים אותם וחוטפים את הילדים למקסיקו. בדרך הם נפגשים עם הנמלט טייר שמודיע כי הוא חזר ממקסיקו וכי הילדים כלואים בכנסייה בתוך בסיס האינדיאנים. הוא מבקש עוד שני מתנדבים ולעזרתו מגיעים ג'ף יורק וטוראי סנדי בון (הארי קארי ג'ונ.)
השלושה מצליחים להסתנן בלילה לכנסייה ולארגן את הילדים. האינדיאנים מתקרבים לכנסייה והשלושה פותחים עליהם באש. באותו זמן מסתער קירבי בראש לוחמיו על מחנה האינדיאנים ומתחולל קרב גדול שבסופו מובסים האינדיאנים והילדים נחלצים מסש אך קירבי נפצע קשה מחץ ומטופל על ידי הרופא ד"ר וילקינס (צ'יל וילס).
לבסוף נערך במצבר מסדר ניצחון ובו מוענקים אותות הצטיינות מטעם נשיא ארצות הברית למספר לוחמים ובהם טוראי ג'ף יורק, בנם של קירבי וקתלין יורק.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ון וויין | לוטננט קולונל קירבי יורק | מפקד מבצר סטארק |
| מורין אוהרה | קתלין יורק |  |
| קלוד ג'רמן ג'ונ. | ג'פרסון "ג'ף" יורק | בנם של קירבי וקתלין |
| בן ג'ונסון | טוראי טראביס טייר |  |
| ויקטור מקלגלן | סרג'נט מייג'ור קווינקלון | מאמן פרשים |
| ג'. קרול נאייש | פיליפ שרידן | גנרל |
| הארי קארי ג'ונ. | טוראי סנדי בון |  |
| גרנט וית'רס | סגן מרשל |  |
| צ'יל וילס | ד"ר וילקינס | מנתח |
קוויט

ערך זה עוסק בעיר קוויט שבמדינת הפיליפינים. אם התכוונתם למדינת כווית שלחוף המפרץ הפרסי, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  הפיליפינים הפיליפינים
 מחוז:  קלברזון
 נפה (פרובינציה):  קוויטה
 חבל ארץ:  האי לוזון
 ראש העיר:  אנחלו אגינלדו
 תאריך ייסוד:  1587 - כמוניקיפיום
 שטח:  22.86 קמ"ר
 גובה:  6.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  107,535 (1 במאי 2020)
  ‑ צפיפות:  3,400 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  14°26′00″N 120°54′00″E﻿ / ﻿14.433333333333°N 120.9°E﻿ / 14.433333333333; 120.9 
 אזור זמן:  UTC +8
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הפיליפינים מוגדלת) מנילה דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי קוויט(למפת הפיליפינים רגילה) מנילה דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי קוויט   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קוויט (בטגלוג: Kawit, בפיליפינית: Bayan ng Kawit, באנגלית: Municipality of Kawit; נודעה בעבר בשם הספרדי קוויטה אל וייחו, בספרדית: Cavite El Viejo) היא עיר בנפת (פרובינציה) קביטה שבמחוז קלברזון בפיליפינים. במפקד משנת 2010 מנתה אוכלוסיית קוויט 78,209 תושבים. שטח העיר הוא 22.86 קמ"ר. קוויט היא מקום לידתו של אמיליו אגינלדו, הנשיא הראשון של רפובליקת הפיליפינים. בעיר נמצא אתר הזיכרון לזכרו של אגינלדו. ב-12 ביוני 1898 הכריז אגינלדו בקוויט על עצמאות הפיליפינים מספרד.
מקור השם

משמעות השם בשפת הטגלוג היא "וו" או "אנקול", והיא רומזת על צורת הוו של חוף המפרץ מנילה בין מנילה לסאנגלי פוינט, בקוויט סיטי.
האגדה נותנת הסבר אחר למקור השם "קוויט". יום אחד מבקר ספרדי שאל נפח מקומי איך נקרא המקום. באותו רגע היה הנפח עסוק בלהלום בחתיכת מתכת חמה על גבי הסדן, מתכת שהייתה בצורת אנקול. הוא לא הבין טוב את השאלה, היסס לענות, אך כשהשני לחץ, חשב שנשאל מה מתכוון לייצר, אז הוא ענה "אנקול".
הספרדים יצאו בעודם ממלמלים לעצמם את המילה "קוויט" כדי לזכור. במהלך הזמן היא הפכה ל"קוויטה", קודם עם v‏ (Cavite), ומאוחר יותר עם w‏ (Cawite).
גאוגרפיה

קוויט שוכנת בצפון נפת קוויט במערב האי לוזון. היא גובלת בצפון עם קביטה סיטי ומפרץ בקור' במזרח עם העיר בקור, בדרום-מזרח עם העיר אימוס, עם חנרל טריאס בדרום ועם נובלטה במערב. קוויט נמצאת 25 קילומטר דרומית-מערבית ממנילה ו-4 קילומטר דרומית מקביטה סיטי, הנמצאת מעבר למפרץ בקור.
היסטוריה

בימי הביניים הגיעו לקוויט סירות מסין שהביאו סחורות למכירה או להחלפה. עד לבואם של הספרדים קוויט היה היישוב המשגשג ביותר באזור.
קוויט הוקמה כמוניקיפיום על ידי הספרדים בשנת 1587. היא הייתה המקום הראשון שבו עגנו הכובשים הספרדים באזור. הספרדים הפיצו בעיר את הנצרות ומשם היא התפשטה לכל קצות המחוז. זמן רב קראו הספרדים למקום "קוויטה אל וייחו", כלומר "קוויטה הישנה", כדי להבחין אותה מ"קוויטה לה פונטה" או "קוויטה אל פוארטו", עיר הנמל המסחרית ובסיס הצי (בימינו קוויטה סיטי), שהקימו על החוף צפונית משם. עם הזמן הפכה "קוויטה לה וייחה" למעין רובע חלונות אדומים אותו פקדו מלחים רבים. השם הרע של היישוב נעלם עם הגעת הישועים שהשליטו בה את מנהיגותם הרוחנית, כשבראשם עמד הארכיבישוף של מנילה, מיגל גרסיה סראנו (1629-1618). מרים המגדלית הקדושה הוכרזה לפטרונית העיירה.
קוויטה אל וייחו הפכה לעיר גדולה, שכללה את שטחיהן של מספר ערים נפרדות בימינו. בשלב מסוים קוויטה לה פונטה (כיום קוויטה סיטי) הופרדה מקוויטה אל וייחו והפכה לעיר נפרדת. באוקטובר 1795 תושבי השכונה שנקראה אימוס ביקשו מהשלטונות להיפרד מקוויט ולהפוך גם כן לעיר נפרדת, וכיום אימוס היא בירת נפת קוויטה. בקרבת הנמל מצאו הספרדים אתר יותר גבוה, עם מקורות מים, אקלים נוח וצמחייה עשירה, לו קראו "טיירה אלטה" (אדמה גבוהה). המקום הפך במרוצת השנים אתר נופש ולציד. הוא נקרא בימינו נובלטה ומהווה החל משנת 1908 עיר נפרדת מקוויט.
בימי המהפכה הפיליפינית בשנת 1896 והמלחמה בין פיליפינים לארצות הברית, מורדים פיליפינים בהנהגת קפטן העיר, אמיליו אגינלדו, לקח בשבי יחידה ספרדית שנדרשה לעצור אותו בחשד שהוא חבר מחתרת ה"קטיפונרוס". אחרי עוד מספר ניצחונות על הספרדים, ב-12 ביוני 1898 ממרפסת ביתו בימינו "אתר הזיכרון על שם אגינלדו", הכריז אמיליו אגינלדו את רפובליקת הפיליפינים.
בנוסף לגנרל אגינלדו נולדו בקוויט עוד חמישה גנרלים של המהפכה הפיליפינים, קנדידו טריה טירונה, קריספולו אגינלדו (אח גדול של אמיליו), דניאל טריה טריונה, בלדומרו אגינלדו (בן דוד של אמיליו) ותומאס מסקרדו.
כלכלה

4/5 משטח העיר מוקדש לחקלאות, בעיקר אורז ומנגו, וכמו כן בנגוס וסוגפו. בנוסף עוסקים בה בגידול דגים, כולל בנגוס, פירות ים- בעיקר הסרטנאים מסוג סוגפו, ובייצור מלח. בשנים האחרונות התחיל להתפתח גם ענף הטקסטיל ועיבוד העורות.
יחידות מנהליות - באראנגאי

קוויט מחולקת ל 23 יחידות מנהליות - באראנגאי:
| --- | --- |
 בינאקאיאן- קנלוראן Binakayan-Kanluran  גחק -Gahak  קאינגן Kaingen  מרולאס Marulas  פנמיטאן Panamitan  פובלסיון Poblacion  מגדאלו - פוטול Magdalo (Putol  סן סבסטיאן San Sebastian  סנטה איסבל Santa Isabel  טבון א Tabon I  טוקלונג Toclong  ואקאס א Wakas I:  בטונג דאליג Batong Dalig  בלסאהאן -ביסיטה Balsahan-Bisita  אפלאיה- בינאקאיאן Binakayan-Aplaya  קונגבאלאי - לגאספי Congbalay-Legaspi  מנגגהאן - לאווין Manggahan-Lawin  פולבוריסטה Pulvorista  Samala-Marquez  סמאלה - מארקס  טבון בTabon II טבון II  טבון ג Tabon III  טבון III  טראמו- בנטאיאן Tramo-Bantayan  Wakas II ואקאס II
אישים

אמיליו אגינלדו (1964-1869) נשיא הרפובליקה הפיליפינית הראשונה
בלדומרו אגינלדו (1915-1869)  מנהיג מהפכן בימי המלחמהה פיליפינית-אמריקאית
הערות שוליים

↑  רשות הסטטיסטיקה הפיליפינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007480384905171  LCCN: no2004120124  VIAF: 136395734   WorldCat (עם VIAF): 136395734 
ביתו של הגנרל אגינלדו בקוויט
רינגטון

נעימון נפוץ, המכונה נוקיה tune
רינגטון או נְעִימוֹן הוא מנגינה המושמעת כצלצול של טלפון סלולרי, לציון שיחה נכנסת. המילה נכנסה לשימוש בשנות ה-90 של המאה העשרים עם תחילת השימוש במכשירים הסלולריים.
בתחילת דרכם היו הרינגטונים מורכבים ממספר צלילים במנעד מצומצם, אשר הושמעו אחד בכל פעם ובאותו גון צליל, זאת בשל מגבלות טכנולוגיית הסלולר באותם ימים.
עם התפתחות הטכנולוגיה נכנסו סוגים חדש של רינגטונים פוליפוניים בפורמט MIDI ומאוחר יותר פורמטים מתקדמים כמו mp3 (הנקראים גם טרוּטוֹנים - Truetones). הצלצולים ה"חדשים" של תקופה זו כללו רמות שונות של צלילים, כלים ואפילו דיבור.
מאחר שלקוחות הסלולר מוכנים לשלם בעבור רינגטונים שונים התפתחה תעשייה רווחית. הערכות לרווחים ממכירות רינגטונים משתנות: חברת Consect העריכה כי ב-2004 נמכרו רינגטונים בעלות של ארבעה מיליארד דולר ברחבי העולם, על פי המגזין Fortune ב-2005 נמכרו רינגטונים ברחבי העולם בעלות כוללת של שני מיליארד דולר. בישראל, שוק המוזיקה הסלולרית, המורכב ברובו מרינגטונים, גלגל בשנת 2004 50 מיליון שקל.
בעקבות עליה ביכולת הטכנולוגית של המכשירים המודרניים, כיום הטלפון יכול להשתמש כמעט בכל פורמט מוזיקלי כמנגינת צלצול ומשתמשים רבים מורידים שירים מהאינטרנט לצורך זה.
הערות שוליים

↑  דודי גולדמן, תעשיית המוזיקה בישראל מסתערת על הסלולר, באתר ynet, 13 בינואר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539793205171  LCCN: sh2005000864