stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקוט ווקר
מושל ויסקונסין > מערכות הבחירות > בחירות 2010

בהמשך צבר ווקר תמיכה, כאשר קיבל תוצאות טובות בסקרי הבדיקה שנערכו בקרב משתתפי ועידות המפלגה המדינתיות שהתקיימיו ב-2007 וב-2008. בסוף אפריל 2009 הוא הכריז על מועמדותו, לאחר כמה חודשים שבהם הוא הציג את נושאי מסע הבחירות שלו להפחתת מיסים וצמצום ההוצאות בפני קהלים של המפלגה הרפובליקנית ברחבי ויסקונסין. הוא מתח ביקורת על התקציב של 2009–2011 ותיאר אותו כגדול מדי עבור כלכלת המדינה האיטית. ב-2009 וב-2010 סייע ארגון אמריקאים למען שגשוג להעלות את הפרופיל של ווקר במדינה, והזמין אותו לנאום באירועים ובעצרות שלהם בוויסקונסין. בוועידת הרפובליקנים של ויסקונסין, שנערכה ב-22 במאי 2010, זכה ווקר לתמיכת המפלגה לאחר שקיבל 91 אחוזים מקולות הנציגים. ב-14 בספטמבר הוא ניצח בבחירות המקדימות לאחר שקיבל 59 אחוזים מכלל הקולות מול 39 האחוזים שקיבל חבר בית הנבחרים שלעבר מארק ניומן.
כחלק ממצע הבחירות שלו, אמר ווקר שהוא ייצור 250,000 משרות בתקופת כהונתו הראשונה באמצעות תוכנית שתכלול הפחתת מיסים עבור עסקים קטנים, קיצוצים במס רווח הון, וקיצוצים במס ההכנסה. הוא הציע לקצץ בשכר ובהטבות של עובדי המדינה כדי לסייע לממן את קיצוצי המיסים הללו. מבקריו טענו שהצעותיו יסייעו רק לעשירים ושהקיצוץ בשכר עובדי הציבור ישפיע לרעה על שירותי המדינה. מנגד, טענו תומכיו של ווקר שהקיצוצים במיסים לעסקים ימריצו את הכלכלה וייצרו עוד משרות.
ווקר ציין שהוא יסרב לקבל מענק של 810 מיליון דולר ממחלקת התחבורה של ארצות הברית לבניית קו רכבת מהיר בין מדיסון לבין מילווקי, שכן הוא האמין שעלות התפעול של הקו עבור המדינה תגיע ל-7.5 מיליון דולר לשנה ושהוא לא הוכח כרווחי. צעדו זה היה על אף ההצעות של ראש עיריית ויסקונסין ומנהל מחוז דיין לסייע לספוג עלויות שהמדינה הייתה עשויה לקחת על עצמה. בהמשך בוטל המענק וחולק בין מדינות אחרות. מהלך זה עלה למדינה לפחות 60 מיליון דולר בשיפוצים במערכת הרכבות שהיו אמורות להיות מכוסות על ידי הממשל הפדרלי.
סוגיות חברתיות היו גם הן חלק ממסע הבחירות. ווקיר הצהיר שהוא תומך תמיכה מלאה באיסור על הפלות מלאכותיות ושהוא מאמין שיש להגן על החיים משלב ההתעברות ועד המוות הטבעי. הוא התנגד להפלות, כולל במקרים של אונס או גילוי עריות. הוא תמך בחינוך מיני רק במסגרת הנישואין בבתי הספר הציבוריים והתנגד לשירותי מרפאות במימון המדינה שיספקו אמצעי מניעה ובדיקות למחלות מין עבור בני נוער מתחת לגיל 18 ללא הסכמת ההורים. הוא תמך בזכות הרוקחים לסרב לספק מרשמים לאמצעי מניעה על רקע השקפה מוסרית או דתית. הוא תמך גם במחקר בתאי גזע בוגרים, אך התנגד למחקר בתאי גזע עובריים.
כמתנגד לנישואים של זוגות מאותו המין, התנגד ווקר לחוק שאפשר לזוגות חד-מיניים להירשם במחוזות המדינה כדי להנות מהטבות, כמו זכויות ביקור בבתי חולים. בהמשך הוא הצהיר שעמדתו לגבי נישואים חד-מיניים לא הייתה יותר רלוונטית, שכן האיסור של ויסקונסין על כך נפסל על ידי בית משפט פדרלי. הוא אמר שאם הוא ייבחר, הוא יחתום על חוק הגירה כפי שנחקק באריזונה, שיאפשר למשטרה המקומית לעצור מהגרים בלתי חוקיים חשודים.
ב-2 בנובמבר 2010, יום הולדתו ה-43, ניצח ווקר בבחירות הכלליות לאחר שזכה ב-52 אחוזים מהקולות, מול מועמד הדמוקרטים טום בארט שקיבל 46 אחוזים. שותפתו למרוץ הייתה רבקה קליפיש, כתבת טלוויזיה לשעבר ממילווקי. ניצחונו של ווקר התרחש בעיצומה של סדרת ניצחונות של הרפובליקנים בוויסקונסין, כשהרפובליקני השמרן, רון ג'ונסון, ניצח בבחירות לסנאט של ארצות הברית, והמפלגה השיגה רוב בנציגות המדינה לבית הנבחרים של ארצות הברית, באספה המדינתית ובסנאט המדינתי.
מושל ויסקונסין > מערכות הבחירות > בחירות ההחזרה של 2012

לאחר מחאות קשות וממושכות, עמד שיעור אי-שביעות הרצון מווקר ב-2011 על 50 עד 51 אחוזים, בעוד ששיעור שביעות הרצון ממנו עמד על 47 עד 49 אחוזים. המאמצים לעריכת בחירות ההחזרה Recall election נגדו החלו ב-15 בנובמבר 2011.
על פי המדווח, גייס ווקר יותר מ-30 מיליון דולר במהלך בחירות אלו, כשחלק משמעותי מהם הגיע מחוץ למדינה. פרשנים טענו שהסכומים שגויסו "שיקפו את החשיבות הלאומית ששתי המפלגות הגדולות ראו במאבק על בחירות החזרה". במרץ 2012 הודיעה מועצת האתיקה הממשלתית של ויסקונסין שנאספו יותר מ-900,000 חתימות תקפות לטובת עריכת בחירות חזרה, הרבה מעל ה-540,208 החתימות הנדרשות.
בפברואר ביקש מטה הבחירות של ווקר זמן נוסף לאימות החתימות, בטענה שכ-20 אחוזים מהחתימות לא היו תקפות. הדמוקרטים טענו שגם אם יתעלמו מ-20 אחוז מהחתימות, עדיין הושגו יותר מ-180,000 מעל המינימום הנדרש. מנהל התקשורת של הדמוקרטים בוויסקונסין, גרים זילינסקי, טען שוויקר "דוחה את הבלתי נמנע". ב-17 בפברואר דחה שופט בית המשפט של מחוז דיין, ריצ'רד ניס, שחתם על העתירה לבחירות ההחזרה, את בקשתו של ווקר לזמן נוסף. ב-30 במרץ פסקה מועצת האתיקה פה אחד שבחירות ההחזרה יתקיימו. הבחירות, שבהן עמדו לבחירה הן ווקר והן סגניתו קליפיש, נקבעו ל-5 ביוני 2012.
במהלך הבחירות המקדימות של הרפובליקנים לקראת הבחירות, קיבל ווקר 626,962 קולות. בבחירות המקדימות של הדמוקרטים, כל המועמדים יחדיו קיבלו 670,278, כשהמנצח, טום בארט, קיבל 390,109 קולות. ב-5 ביוני ניצח ווקר בבחירות ההחזרה כאשר גרף 1,335,585 קולות (53.08 אחוזים) מול 1,164,480 קולות (46.28 אחוזים) שקיבל בארט. הייתה זו הפעם השלישית בלבד בה נערכו במדינה כלשהי בארצות הברית בחירות החזרה. ווקר היה המושל הראשון בארצות הברית שניצח בבחירות מסוג זה.
עד לסוף מערכת הבחירות, עלה בידו של ווקר לבנות רשת לאומית של תורמים וקבוצות תמיכה של שמרנים שתמכו בו. כמעט 300,000 איש תרמו למסע הבחירות שלו, וביחד הסתכמו התרומות בכ-37 מיליון דולר. שני שלישים מהתרומות הגיעו מחוץ לוויסקונסין. ווקר, או הדעות השמרניות שהוא תמך בהן, זכו לתמיכה מצד תורמים שמרנים וקבוצות כמו מייקל גרב, דיאן הנדריקס, מוסד ברידלי, מייסד מכון מחקר המדיניות של ויסקונסין ומכון מקלבר, ודייוויד ה. קוץ' וצ'ארלס קוץ', המייסדים של אמריקאים למען שגשוג.
מושל ויסקונסין > מערכות הבחירות > בחירות 2014

במערכת הבחירות השלישית בה התמודד ווקר תוך ארבע שנים, הוא ניצב מול מול הדמוקרטית מרי ברק. ארגוני העובדים של ויסקונסין, שסייעו בארגון בחירות ההחזרה של 2012, תרמו כספים למסע הבחירות של ברק. מנגד, קיבל ווקר סיוע ממספר תורמים שמרניים. הסקרים לאורך רוב המרוץ היו צמודים, ואף אחד מהמועמדים לא הסתמן כבעל סיכויים בטוחים לניצחון בטוח. יום הבחירות התקיים ב-4 בנובמבר 2014, וווקר ניצח בהפרש של 6 אחוזים מהקולות.
מושל ויסקונסין > מערכות הבחירות > בחירות 2018

בבחירות של 2018 התמודד ווקר לכהונה שלישית כמושל, ונוצח על ידי המפקח על החינוך הציבורי של ויסקונסין, הדמוקרט טוני אוורס.
מושל ויסקונסין > כהונתו

ב-3 בינואר 2011 הושבע ווקר כמושל ויסקונסין ה-45. בשבועיים הבאים העביר בית המחוקקים סדרה של הצעות חוק בגיבויו, רובם חוקים לקיצוץ מיסים לעסקים בעלות של 67 מיליון דולר לשנתיים הבאות.
ווקר היה לדמות בעלת הכרה לאומית ושנויה במחלוקת לאחר שהציע את "חוק תיקון התקציב של ויסקונסין" (Wisconsin Budget Repair Bill) ב-2011. הצעת החוק, שבסופו של דבר עברה בבית המחוקקים, שינתה באופן משמעותי את תהליכי המשא והמתן הקיבוצי עבור רוב עובדי הציבור בוויסקונסין. מתנגדיו של ווקר פתחו עקב כך בהליכים לבחירות ההחזרה וצברו מספיק תמיכה לעריכת הבחירות ב-5 ביוני 2012, הפעם הראשונה בה אחד ממושלי המדינה התמודד עם בחירות מסוג זה.
במהלך תקופת הכהונה הראשונה של ווקר כמושל, הפך הגירעון התקציבי של ויסקונסין, שעמד על 3.6 מיליארד דולר, לעודף תקציבי. המיסים קוצצו ב-2 מיליארד דולר. יותר מ-100,000 משרות חדשות נוצרו בוויסקונסין.
מושל ויסקונסין > כהונתו > החקירה הסמויה על מימון מסע הבחירות

באוגוסט 2012, החקירה הראשונה, שנפתחה על ידי התובע של מחוז מילווקי, הדמוקרט ג'ון צ'יסהולם, בנוגע לכספים חסרים, הוגשה לבית המשפט בהתבסס על החשד שמסע הבחירות של ווקר תואם באופן בלתי חוקי עם קבוצות שמרניות במהלך בחירות ההחזרה.
השופטת הראשונה שניהלה את החקירה, לשעבר שופטת מחוז קנושה, ברברה א. קלוקה, פיקחה על החקירה שבמסגרתה זומנו 30 עדים והוצאו 5 צווים. היא גם הוציאה צו חיסיון שמשמעותו הייתה שהנחקרים בפרשה היו מנועים על פי חוק מלדבר בפומבי על כל היבט של החקירה. ב-29 באוקטובר 2013 היא פסלה את עצמה מלעסוק בחקירה ללא כל הסבר. מחליפה של קלוקה, השופט גרגורי פיטרסון, ביטל בינואר 2014 כמה צווי זימון, באומרו, "אין שום סיבה סבירה שמראה שהם הפרו את חוקי מימון הבחירות".
ב-16 ביולי 2015 פסק בית המשפט העליון של ויסקונסין ברוב של 4 מול 2 שווקר לא שיתף פעולה באופן בלתי חוקי עם קבוצות שמרניות במהלך מערכת בחירות ההחזרה. בכותבו את פסק דין הרוב, ציין השופט מייקל גייבלמן: "כדי שיהיה ברור, מסקנה זו מסיימת את החקירה הסמויה, שכן התאוריה המשפטית של התובע המיוחד לא נתמכת בהיגיון או בחוק", הוא אמר, "כתוצאה מכך, החקירה סגורה". במרץ 2017 דחה שופט פדרלי תביעה שהוגשה נגד החוקרים בפרשה.
מושל ויסקונסין > כהונתו > הצעות התקציב

ויסקונסין הייתה צפויה להתמודד עם גירעון תקציבי של כ-3.6 מיליארד דולר בשנת הכספים 2013-2012. מצב זה חייב את איזון התקציב על פי חוקי המדינה. ווקר הציע קיצוץ בתקציב בהיקף של 834 מיליון דולר בסיוע המדינה לחינוך, סכום שהיה 7.9 אחוזים מתוך התקציב הקודם. הוא גם הציע הורדה במימון המקסימלי של 5.5 אחוזים מתוך הסכום שיכלו בתי הספר המחוזיים לקבל מהמדינה מתוך מיסי הרכוש, צעד שהגביל את הסכום שניתן היה להגדיל בו את מס הרכוש כדי לפצות על ההפחתה בסיוע המדינה. התקציב הוריד את מס רווחי ההון של המדינה על השקעות בעסקים. הוא הגדיל את ההוצאה על הבריאות ב-1.3 מיליארד דולר כדי לכסות את העלויות שהלכו וגדלו של תוכנית ה-Medicaid, והגדיל את המימון בתחבורה ב-410.5 מיליון דולר.
הצעת התקציב של ווקר לשנת הכספים 2013–2015 הקפיאה את ההוצאה על בתי הספר הציבוריים והידקה את הדרישות למקבלי הטבות תוכנית Medicaid. הוא הציע הגדלה של המימון למאבק באלימות במשפחה, לשירותי בריאות הנפש, להשכלה הגבוהה, ולהכשרה מקצועית. נכלל בהצעה גם קיצוץ של 343 מיליון דולר במס ההכנסה והרחבה של תוכנית בתי הספר בזיכיון.
הצעת התקציב של שנת הכספים 2015–2017 כללה קיצוץ של 300 מיליון דולר בתקציב מערכת האוניברסיטאות של ויסקונסין, במקביל להשארת תקציב בתי הספר הציבוריים והמשך תוכנית בתי הספר בזיכיון. התקציב כלל תוכנית ללקיחת הלוואות בהיקף של 1.3 מיליארד דולר לעבודות ציבוריות בכבישים ובתשתיות, והוצע בו לקיים בדיקות סמים למקבלי הטבות ציבוריות כמו Medicaid ושוברי מזון.
מושל ויסקונסין > כהונתו > חוק מסמכי זיהוי למצביעים

ב-25 במאי 2011 חתם ווקר על חוק שדרש ממצביעים להציג תעודה מזהה עם תמונה.
ב-13 בדצמבר הגיש האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות עתירה לבית משפט פדרלי לפסול את החוק בטענה שהוא הפר את הזכות החוקתית להגנה שווה תחת החוק. ב-29 באפריל 2014 פסל השופט לין אדלמן את החוק באומרו שהוא מפר את חוק זכות ההצבעה ואת חוקת ארצות הברית.
ביולי 2014 קבע בית המשפט העליון של ויסקונסין שהחוק תקף על פי חוקת ויסקונסין בשתי עתירות נוספות. ב-12 בספטמבר קבע בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית שהחוק ייכנס לתוקף 54 ימים לפני בחירות 2014, ובכך הפך על פיה פסיקה קודמת של בית משפט פדרלי.
ב-9 באוקטובר 2014 נאסר שוב על המדינה ליישם את החוק במהלך הבחירות של אותה שנה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית. ב-23 במרץ 2015 דחה בית המשפט העליון בקשה לצו עיון מחדש, ובכך פסק לטובת החוק החדש של ויסקונסין להצגת תעודה מזהה על ידי מצביעים.
מושל ויסקונסין > כהונתו > דחיית כספי אובמה קר

בינואר 2012 החזיר ווקר סכום של 37.6 מיליון דולר כספי מענק פדרלי שנועדו להפעלת חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה בוויסקונסין. לדבריו, "עצירת הסגת הגבול של אובמה קר במדינתנו, שהייתה בעלת פוטנציאל להשפעה הרסנית על כלכלת ויסוקונסין, היא בעדיפות עליונה". ווקר דחה מענק בסכום של 11 מיליון דולר למענק פדרלי לשיפור מערכות הבריאות.
מושל ויסקונסין > כהונתו > חינוך

ב-2 באפריל 2012 חתם ווקר על חוק למימון הערכת מיומנויות הקריאה בגני ילדים כחלק מיוזמה להבטיח שתלמידים נמצאים ברמת קריאה ברמה מעל כיתה ג'. החוק גם יצר מערכת להערכת המורים והמנהלים בהתבסס בין השאר על הישגי תלמידיהם. הוא גם הגדיר שהישגי התלמידים חייבים להתבסס על אמצעי הערכה אובייקטיביים, כולל ביצועיהם במבחנים סטנדרטיים.
ווקר אישר הקפאה של שנתיים בשכר הלימוד במערכת האוניברסיטאות של ויסקונסין בתקציב 2013. ב-2014 הוא הציע הארכה של שנתיים נוספות להקפאה בהתבסס על מאזן התשלומים של המערכת בעודף של מיליארד דולר.
ב-3 בפברואר 2015 הגיש ווקר הצעת תקציב לבית המחוקקים של ויסקונסין, ובה הוא המליץ על הכפפת מערכת האוניברסיטאות של ויסקונסין תחת לניהול "רשות עצמאית", שתנוהל על ידי מועצת נגידים, שכולם ימונו על ידי המושל. הצעת התקציב קראה להפחתה של 13 אחוזים במימון המדינה למערכת האוניברסיטאות.
הצעת התקציב גם קראה לשכתוב של "הרעיון של ויסקונסין" (Wisconsin Idea), החלפת מחויבויות האוניברסיטאות ל"חיפוש אחר האמת" במטרה של מוכנות לשוק העבודה. על הצעה זו נמתחה כלפי ווקר ביקורת רחבה, ובתחילה הוא תלה את השכתוב של הרעיון של ויסוקונסין ב"טעות ניסוח". בהמשך דווח שממשל ווקר התעקש כלפי בכירי אוניברסיטת ויסקונסין שיבטלו את הרעיון של ויסקונסין, עקרון מוביל של אוניברסיטאות המדינה במשך יותר ממאה שנה. לאחר מכן הודה ווקר שבכירי מערכת האוניברסיטאות התנגדו להצעה ואמרו ששינויים אלו לא יהיו נושא לדיון.
מושל ויסקונסין > כהונתו > הפלות

ב-2011 חתם ווקר על תקציב ששלל מימון להורות מתוכננת. ב-2013 הוא חתם על חוק שחייב נשים שמבקשות לבצע הפלה מלאכותית לעבור בדיקת אולטרה סאונד כדי שהרופאים יראו להן את דמות העובר. באותה שנה הוא גם חתם על חוק שדרש ממבצעי הפלות בוויסקונסין לקבל הרשאות לכניסה לבתי חולים במרחק של לא פחות מ-30 מילים. ב-2015 הוכרז החוק כנוגד את החוקה על ידי בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית. בית המשפט מצא שאין הצדקה רפואית לדרישות כאלו ואמר "שלא ניתן להתייחס ברצינות לצעדים כאלו לשיפור בריאות הנשים". ביוני 2016 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק הדין "בריאות האישה הכוללת נגד הלרשטדט" (Whole Woman's Health v. Hellerstedt), ופסל את סעיף רשות הכניסה לבתי החולים ומגבלות דומות, במוצאו שהם נגדו את החוקה כמטילות "עומס מיותר" על הנשים. יום לאחר מתן פסק הדין סירב בית המשפט לשמוע את עתירת ממשל ווקר על החלטת בית המשפט הפדרלי השביעי, בהתירו את הגדרת האי-חוקתית על כנה. ווקר האשים את "בית המשפט האקטיביסטי" על כך שקבע שהחוק נוגד את החוקה.
ב-20 ביולי 2015 חתם ווקר על חוק שאסר על הפלות לאחר השבוע ה-20 להריון, "למעט כאשר חיי האם נמצאים בסכנה מידית".
מושל ויסקונסין > כהונתו > חקיקת הזכות לעבוד

ב-2012, בהקשר ל"חוק הזכות לעבוד" (Right-to-work law), אמר ווקר לכתבים בכינוס מדינתי של הרפובליקנים ש"הוא לא יגיע לשולחני. ...בכוונתי לעשות כל שבכוחי כדי להבטיח שהוא לא יתקיים, שכן נקודת המיקוד שלי היא שהאיגודים המקצועיים במגזר הפרטי הגיעו באופן גורף לשולחן כדי להיות השותפים שלי לפיתוח הכלכלי". בעת שניהל את מסע הבחירות שלו לכהונה שנייה ב-2014 שב ווקר ואמר שאין לו תוכניות לקדם את חוק הזכות לעבוד בהתמקדות על איגודי העובדים במגזר הפרטי.
מרגע שהופעלה יוזמת החוק בבית המחוקקים המדינתי, הצהיר ווקר: "לא שיניתי את דעתי על כך. זה רק לא נמצא בסדר עדיפות מבחינתי. אך אם הם יעבירו את החוק בשבועיים הקרובים, וזוהי מטרתם, אני אחתום עליו". ב-9 במרץ 2015 חתם ווקר על החוק והפך אותו לחוק הזכות לעבוד של ויסקונסין. החוק התייחס לאיגודים המקצועיים של עובדי המגזר הפרטי ושל עובדי המגזר הציבורי.
שלושה איגודים מקצועיים, כולל ה-AFL-CIO, הגישו כתוצאה מכך עתירה כדי שהחוק יוגדר כנוגד את החוקה. במרץ 2015 דחה בית המשפט את בקשת האיגודים המקוצועיים להשעות את החוק עד לבירור העתירה. לאחר מאבק משפטי ממושך, פסק בית המשפט הפדרלי בשיקגו ב-2017 שחוק הזכות לעבוד של ויסקונסין תקף ובך שם קץ להליכים המשפטיים בנוגע לחוק.
מושל ויסקונסין > כהונתו > תאגיד הפיתוח הכלכלי של ויסקונסין

ב-2011 יצר ווקר את תאגיד הפיתוח הכלכלי של ויסקונסין (Wisconsin Economic Development Corporation) - WEDC, כישות ציבורית למחצה שתחליף את מחלקת הסחר של המדינה, ושמטרתו לתמרץ יצירת משרות בוויסקונסין. דוח מ-2013 של ועדת הביקורת של בית המחוקקים ציין שהארגון נתן כמה "מענקים, הלוואות וזכויות במס לכאלו שקיבלו אותם ללא זכות, למיזמים לא כשירים, ובסכומים שעלו מעבר לכל מגבלה". דווח גם שהארגון "לא קיים בעקביות את חובות הפיקוח על התוכנית הנדרשות בחוק כמו פיקוח על הביצועים המפורטים בחוזים של מקבלי ההטבות". על פי דיווח של הרדיו הציבורי של ויסקונסין "הסוכנות נגועה בניהול כושל ועלו שאלות לגבי מתן הלוואות מבלי לבדוק כראוי את המקבלים".
ביוני 2015 דווח שהתאגיד העניק 124 מיליון דולר בשנים 2011–2013 ללא בדיקה רשמית. בהתבסס על 27 מענקים שניתנו בתקופה זו, נוצרו 2,100 משרות מתוך תחזית של 6,100. 62.5 מיליון דולר הוענקו לחברת קול'ס (Kohl's) כדי שתיצור 3,000 משרות כחלק מהרחבת המטה שלה, אך רק 473 משרות נוצרו. 18 מיליון דולר הוענקו לחברת המטוסים קסטרל שהייתה אמורה ליצור 665 משרות אך יצרה 24 משרות בלבד. 15 מיליון דולר ניתנו לתאגיד פלקסוס כדי שייצור 350 משרות, אך הוא לא יצר אף לא משרה אחת. ביולי 2013 אימץ התאגיד מדיניות חדשה שדרשה סקירות כתובות לכל התוכניות שקיבלו מענקים. לדבריהם, עד יוני 2015, נוצרו בעקבות מדיניות זו 760 משרות.
בפברואר 2015 הגיש ווקר את תקציב המדינה שבו הוצאו כל פקידי הממשל הנבחרים מהמועצה. צעד זה כלל את ווקר עצמו שלא כיהן יותר כיושב ראש התאגיד.
מושל ויסקונסין > כהונתו > הסכם פוקסקון

ווקר אישר חתימת הסכם עם היצרן הטאיוואני פוקסקון להקמת מפעל במאונט פלזנט שבוויסקונסין. כחלק מההסכם קיבלה פוקסקון סובסידיות שנעו בין 3 ל-4.8 מיליארד דולר, ששולמו במרווחים כאשר החברה עמדה במטרות מסוימות, ושהיו הסובסידיות הגדולות ביותר שניתנו אי פעם בתולדות ארצות הברית לחברה זרה. בתמורה נאמר שפוקסקון תקים מפעל בשווי של 10 מיליארד דולר שבראשיתו אמור להעסיק 3,000 עובדים ושבהמשך מספרם יגיע ל-13,000. כלכלנים רבים הטילו ספק באפשרות שהתועלות של העסקה יעלו על עלויותיה. משרד החקיקה הפיסקלית הבלתי מפלגתית של ויסקונסין העריך שמפעל פוקסקון לא יחזיר את ההשקעה בו עד 2043, ושהערכה זו היא האופטימית ביותר. אחרים ציינו שפוקסקון טענה קודם לכן טענות דומות שלא יושמו בנוגע ליכולותיה ליצור משרות במקומות אחרים.
פוקסוקון שאפה למקם מפעל באזור הימות הגדולות, שכן נדרשת לה גישה לכמות גדולה של מים. שאר המדינות השוכנות לחופי הימות הגדולות לא היו מעוניינות להציע לה הצעה כה נדיבה כמו ויסקונסין
בתחילה, נקבעו הסובסידיות על 3 מיליארד דולר, כך שכל משרה שתיווצר תעלה למדינה 231,000 דולר (על סמך הערכה של 13,000 משרות). עלות המימון המדינתי של הסובסידיות הייתה גבוהה מהמימון השנתי של מערכת האוניברסיטאות של ויסקונסין ושל מערכת הכליאה המדינתית. הערכות אחרות בנוגע לגובה הסובסידיות הגיעו ל-4.8 מיליארד דולר, ומשמעות הדבר שהעלות למשרה אחת (על פי 13,000 משרות) יהיה יותר מ-346,000 דולר. בתלות במספר המשרות שייווצרו, עלות יצירת משרה לא תעלה על יותר ממיליון דולר.
ווקר פטר את החברה מתקנות הסביבה של ויסקונסין בנוגע לגופי המים. ווקר וממשל דונלד טראמפ שינו את מגבלות זיהום האוויר באזור המפעל, ודחו התנגדויות של סגל הסוכנות להגנת הסביבה. הוערך שהמפעל יוסיף באופן משמעותי לזיהום האוויר באזור. שוחרי איכות הסביבה מתחו ביקורת על ההחלטה לאפשר לפוקסקון לשאוב 7 מיליון גלונים של מים מדי יום מימת מישיגן. הקצאת השטח של כ-4 מילים מרובעים (10 קמ"ר) הנדרשים להקמת המפעל התאפשרה בין השאר על ידי אילוץ בעלי הקרקעות למכור אותן במחיר קבוע תחת איום של הפקעה.
ב-2018 העביר ממשל ווקר סכום של עד 90 מיליון דולר במימון כבישים מקומיים בהקשר למפעל פוקסקון. בית המחוקקים של ויסקונסין העניק לפוקסקון זכויות משפטיות מיוחדות במסגרת מערכת המשפט המדינתית.
מושל ויסקונסין > כהונתו > העברת הסמכויות לממשל הדמוקרטי הנכנס

זמן קצר לאחר הפסדו בבחירות של 2018, הביע ווקר תמיכה בהצעה של הרפובליקנים בוויסקונסין לרסן את סמכויות הממשל הדמוקרטי הנכנס במהלך תקופת הברווז הצולע. בדצמבר אותה שנה הוא חתם על חקיקה ששללה סמכויות מהממשל הדמוקרטי הנכנס. הממשל הנכנס הודיע שהוא יקרא תיגר על החקיקה בבית המשפט. ב-2010 הביע ווקר התנגדות לניסיונות להעביר צעדי חקיקה במהלך תקופת הברווז הצולע לפני השבעתו כמושל. עתירה רשמית נגד החקיקה הוגשה ב-10 בינואר 2019 על ידי הארגונים הדמוקרטים בבית המשפט של מחוז דיין.
הבחירות לנשיאות של 2016

בסוף ינואר 2015 הקים ווקר ארגון פטור ממס על פי סעיף 527 לחוק מס ההכנסה בשם "התחייה האמריקאית שלנו" (Our American Revival) לצורך "סיוע להפצת מסריו והבטחת מימון פעילויותיו", שאותם תיאר הוושינגטון פוסט כמועילים לבניית הרשתות הפוליטיות ומערכות התרומה לקראת התמודדותו לנשיאות. בפברואר אותה שנה תיאר אותו טריפ גבריאל (אנ') מהניו יורק טיימס כמי ש"נכנס במהירות לדרג העליון של מועמדים סבירים במרוץ הרפובליקני לנשיאות". ב-20 באפריל, באירוע גיוס תרומות עבור המפלגה הרפובליקנית במדינת ניו יורק, אמר איש העסקים והנדבן דייוויד קוץ' (אנ') לתורמים שהוא ואחיו, שמפקח על אחד מהארגונים הפוליטיים הפרטיים הגדולים ביותר בארצות הברית, מאמינים שווקר יוכל להיות מועמד הרפובליקנים.
לאחר הצהרה שנויה במחלוקת של רודי ג'וליאני, סירב ווקר להשיב לשאלה אם הוא מאמין שהנשיא ברק אובמה אוהב את אמריקה או שהוא נוצרי אמיתי, בציינו שהוא לא יודע שהפטריוטיזם של הנשיא אובמה מוטל בספק.
ביוני עשה ווקר צעד נוסף לקראת מערכת הבחירות לנשיאות כאשר הוא הקים את ועדת מסע הבחירות הפדרלית testing-the-waters. מהלך זה אפשר לו לגייס תרומות פדרליות תוך כדי שהוא בדק אפשרות להתמודד על הנשיאות.
ביולי, לאחר שעוזרו של ווקר אמר שהוא יכריז בקרוב על מועמדותו, הכריז ווקר על מועמדותו באמצעות הרשתות החברתיות, בבוקר 13 ביולי, ובאחר הצהריים באותו יום הוא נאם באירוע רשמי בווקשה.
ווקר, שהחל את מסע הבחירות שלו כמועמד מהשורה הראשונה לאחר מה שנחשב לאירוע "פורץ דרך" באספות הבחירה באיווה בינואר, ראה את מעמדו יורד בהדרגה בהתקרב קיץ 2015. בפרק זמן זה חלה ירידה במעמדו הן בסקרים והן בהיקף גיוס התרומות. ב-6 באוגוסט הוא ההשתתף בעימות הבחירות הראשון בבחירות המקדימות בקליבלנד, אוהיו. הופעתו בעימות נראתה כנאותה, ללא תשומת לב רבה שניתנה אליו בשל התשובות הקצרות לשאלות שהופנו אליו ושהגבילו את זמן השידור שלו. זמן קצר לאחר העימות, הודה ווקר שהוא היה זקוק ליותר זמן שידור, אך גם הזכיר שיהיו עוד עימותים ושהוא הצליח בשינוי הוויכוח על השאלה מי הוא המועמד שיוכל להביס את הילרי קלינטון בבחירות הכלליות. בסקר שפורסם ב-20 בספטמבר על ידי CNN, בעקבות העימות הרפובליקני השני שהתקיים בספרייה הנשיאותית והמוזיאון על שם רונלד רייגן, נחשף שהפופולריות של ווקר בקרב מצביעים רפובליקנים ירדה לפחות מאחוז.
ב-21 בספטמבר 2015 השעה ווקר את מסע הבחירות שלו וביקש משאר המועמדים לעשות כמוהו, כדי שהמפלגה תוכל להתלכד סביב מועמד חלופי לדונלד טראמפ. כמי שנחשב בתחילה כמועמד מוביל, סבל מסע הבחירות של ווקר משתי הופעות חסרות ברק בעימותים ומחוסר יכולת להעלות את הפרופיל שלו בהשוואה לשאר מועמדי המפלגה.
ב-29 במרץ 2016 הודיע ווקר על תמיכתו במועמדותו של טד קרוז. לאחר שטראמפ היה למועמד בעל סיכויים גבוהים במאי אותה שנה, הצהיר ווקר שהוא יתמוך בטראמפ כמועמד הרפובליקנים, באומרו שטראמפ יהיה נשיא טוב יותר מאשר הילרי קלינטון. ב-8 ביוני הסיר ווקר את תמיכתו בטראמפ, לאחר שזה האחרון כינה את השופט גונזלו פ. קוריאל משוחד נגדו בשל מוצאו המקסיקני. בעוד שהוא עדיין טען שטראמפ יהיה בחירה טובה יותר בהשוואה לקלינטון, ציין ווקר שטרמאפ עדיין לא נבחר כמועמד המפלגה ושהוא מעדיף שטראמפ יחזור בו מאמירותיו נגד השופט לפני הוועידה הארצית של המפלגה.
ווקר גם סייע בהכנתו של מי שכיהן אז כמושל אינדיאנה והמועמד לתפקיד סגן הנשיא מייק פנס לקראת העימות שלו נגד הסנאטור מווירג'יניה ומועמד הדמוקרטים לתפקיד סגן הנשיא, טים קיין, שנערך ב-4 באוקטובר 2016.
לאחר סיום כהונתו

ביולי 2019 אמר ווקר לעיתון Milwaukee Journal Sentinel שב-2021 הוא יהיה נשיא YAF, ארגון סטודנטים שמרני. הוא גם אמר לעיתון שתפקיד זה יוציא מכלל אפשרות את התמודדותו למשרה ציבורית בשנים הבאות, כלומר התמודדות לסנאט או למשרת המושל בבחירות 2022.
ב-17 ביולי אותה שנה מינה הנשיא טראמפ את ווקר למועצת הנאמנים של מרכז המחקר הבינלאומי על שם וודרו וילסון במכון סמית'סוניאן.
חיים אישיים

מאז 1993 נשוי ווקר לטונט ווקר (אנ'), ולשניים שני בנים, אלכס ומאט. המשפחה חברה בכנסיית מדוברוק, כנסייה אוונגליסטית בווטוסה שהיא כנסיית בת של כנסיית אלמברוק שבברוקפילד הסמוכה. טונט עובדת במחלקת הפיתוח של איגוד רפואת הריאות האמריקאית.
במהלך עונות הקיץ בשנים 2004–2009, בעת שכיהן כמנהל מחוז מילווקי, הוביל ווקר מסע אופנועים ברחבי ויסקונסין והמדינות השכנות. המסע אורגן במטרה למשוך אנשים למחוז מילווקי. הוא מחזיק בבעלותו אופנוע הרלי-דייווידסון.
ב-2013 פרסם ווקר את הספר "לא מאוים: הסיפור של המושל והאתגר של האומה", שנכתב בשותפות עם מארק ת'יסן, על התנסויותיו במהלך בחירות ההחזרה של 2012 והבחירות של 2014, שבשתיהן הוא ניצח.
אל-אהלי (ג'דה)

מועדון ספורט אל-אהלי גִ'דַה (בערבית: النادي الرياضي الأهلي جدة) הוא מועדון כדורגל סעודי, מהעיר ג'דה. בעונת 2022/2023 הקבוצה סיימה במקום הראשון בליגת המשנה  הסעודית ונכון לעונת 2024/2025, היא משחקת בליגת העל הסעודית.
המועדון הוא אחד הגדולים בערב הסעודית ורבים משחקני נבחרת ערב הסעודית משחקים בו. מדי הקבוצה הם בצבעים ירוק ולבן, בדיוק כמו הנבחרת הסעודית. המועדון הגיע שלוש פעמים לגמר ליגת האלופות האסיאתית ב-1986, 2009 ו-2012, והפסיד בכולם.
שחקנים מפורסמים

ברזיל רוברטו פירמינו
ספרד גברי וייגה
סנגל אדוארד מנדי
חוף השנהב פרנק קסי
אלג'יריה ריאד מחרז
צרפת אלן סיינט-מקסימין
טורקיה מריך דמיראל
תארים

ליגת העל הסעודית (3):
1978, 1984, 2016
גביע כתר הנסיך (6):
1957, 1970, 1998, 2002, 2007, 2015
גביע המלך הסעודי (10):
1962, 1965, 1969, 1970, 1971, 1972, 1977, 1978, 1979, 1983.
גביע המלך של אלופים (2):
2011, 2012, 2016
גביע סעודית פדרציה (5):
2001, 2002, 2007, 2012, 2013.
ליגת האלופות הערבית (1):
2003.
גביע אלופות מפרץ מועדון (3):
1985, 2002, 2008.
גביע חומת ערב (1):
1969.
טורניר ידידות כדורגל נטרנטיאונל (2):
2002, 2003.
גביעים עונה מסיף (4):
1966, 1974, 1982, 2016.