התרבות האשלית
אתרים אשלים חשובים

מספר האתרים האשלים בעולם הישן גדול בהרבה ממספר האתרים שבהם נמצאו מאובני אדם. תופעה זו מסתברת מכך שכל אדם קדום ייצר קרוב לוודאי כלי אבן רבים בימי חייו, שסיכויי השתמרותם מצוינים, אבל ככל הנראה טרם קברו את המתים באתרי המגורים. כתוצאה מכך באתרים אשלים מפורסמים רבים, שלעיתים הניבו מכלולים של אלפי כלים ממספר שכבות, לא נמצאו עדיין מאובני אדם מושלמים דיים לצורך סיווג, ולכן קשה לדעת לאילו מיני אדם יש לייחס את הכלים. כלי אבן אשלים גם מצטברים לעיתים בערוצי נחלים ועל גדות אגמים, מהם כאלו שהיו קיימים בעבר וכיום הם יבשים. הרשימה להלן כוללת רק כמה מן המפורסמים ביותר מתוך האתרים האשלים בעולם ובארץ.
סן-אשל, כיום פרבר של אמיין בצרפת: אחד האתרים הראשונים שהתגלו, על-שמו קרויה התרבות. המכלולים האשלים באתר זה מתוארכים לתקופה של 500 עד 250 אלף שנה לפני זמננו.
קוקיסלאי 4 (Kokiselei 4), אתר ארכאולוגי בחופו המערבי של אגם טורקאנה בקניה. בשנת 2011 התגלה בו המכלול העתיק ביותר הידוע למדע של כלים אשלים, מתוארכים לתקופה של 1.76 מיליון שנה לפני זמננו. בחופי אגם טורקאנה התגלו גם מאובנים רבים של הומינינים, בעיקר מאובני הומו ארקטוס מאותה תקופה.
ערוץ אולדובאי, טנזניה: באתר זה התגלו כמה מן המכלולים האשלים העתיקים ביותר, בשכבה II המתוארכת לגיל של 1.5 מיליון שנה, וכן בשכבות III ו-IV המתוארכות לגילים של 1.2 מיליון עד 400 אלף שנה. חלק מן המכלולים מקושרים בחלקם עם מאובני הומו ארקטוס מאותן שכבות.
עובדייה, ישראל: אלפי כלים אולדובאים ואשלים שהצטברו במקום בו נחל יבנאל נשפך בעבר לאגם רדוד בעמק הירדן העתיק, מתוארכים בשיטות פליאוביולוגיות לגיל של 1.5 עד 1.2 מיליון שנה. הכלים מקושרים עם מאובני חיות נכחדות רבות, ועם מספר שיניים ושברי גולגולת של בני-אדם ממין לא מזוהה, קרוב לוודאי הומו ארקטוס.
אולורגסאלי (Olorgesailie(אנ')), קניה: מספר גדול של אבני יד וכלים אשלים אחרים, בעיקר בערוצי נחלים יבשים, מתוארכים בשיטות רדיומטריות ופליאומגנטיות לגיל של 780 אלף שנה. הם מקושרים עם מצבורי מאובנים ממין נכחד של בבון ג'לדה, שככל הנראה היה חית הציד המועדפת על סתתי הכלים.
גשר בנות יעקב, ישראל: באתר הארכאולוגי הסמוך, על שפת נהר הירדן, נמצאו כלים אשלים רבים, חלקם שרופים באש, מתוארכים בשיטות פליאומגנטיות לגיל של 780 אלף שנה (אותו תאריך היפוך מגנטי שנמצא באולורגסאלי). כלים אלו מקושרים עם מאובני פילים ויחמורים טבוחים, וכן דגים וסרטנים, ועם מספר שברי עצם של אדם ממין לא ברור, ככל הנראה הומו ארקטוס.
בורי (Bori), הודו: אתר עשיר באבני-יד, דומות לאלה שנמצאו באפריקה ובעובדייה, המתוארכות בשיטות רדיומטריות אשלגן-ארגון לגיל של 670 אלף שנה. זהו האתר ההומיניני העתיק ביותר בהודו שניתן לתארך אותו בוודאות.
טיגחניף (Tighenif), אלג'יריה, בעבר היה ידוע גם בשמו הצרפתי טרניפינה (Ternifine): מכלולים אשלים המתוארכים לגיל של 600 אלף עד 800 אלף שנה, מקושרים עם שלוש לסתות תחתונות של ארקטוס או היידלברגנסיס ומאובני חיות רבים.
בוקסגרוב (Boxgrove), סוונסקום (Swanscombe), והוקסני (Hoxne): מספר אתרים סמוכים בדרום אנגליה, בהם נמצאו מספר גדול של כלים אשלים המקושרים עם מאובני חיות טבוחות ומספר עצמות אדם, ככל הנראה מן המין היידלברגנסיס, מתוארכים לגיל של כ-500 אלף שנה. בקלאקטון (Clacton On Sea) הסמוכה התגלתה תרבות כלי אבן שונה הקרויה תרבות קלאקטונית, שהקשר בינה לבין התרבות האשלית אינו ברור.
הרי אטאפוורקה, צפון ספרד: אתר עשיר ביותר במאובני אדם קדום מן המינים היידלברגסיס והומו אנטקסטור. נמצאו בו גם כלים אשלים רבים המתוארכים בשיטת אורניום-תוריום לגיל עתיק מ-400 אלף שנה, ביניהם אבני יד גדולות ויפות במיוחד מאבן קוורציט אדומה.
שנינגן (Schöningen), גרמניה: אתר ארכאולוגי הידוע בעיקר בשל חניתות העץ שהשתמרו בו, אך גם כלי-אבן אשלים רבים ומאובני חיות טבוחות המתוארכים לגיל של כ-400 אלף שנה.
טרה אמאטה (Terra Amata), דרום צרפת, סמוך לניס: אתר שטח פתוח העשיר בכלים אשלים ממגוון טיפוסים, חלקם שרופים באש, ובמרבצי אפר מעגליים שפורשו ככירות עתיקות. הכלים השרופים מתוארכים בשיטת התרמולומינסנציה לגיל של 350 אלף עד 250 אלף שנה לפני זמננו.
צפקה (Saffaqah) במחוז ריאד בערב הסעודית, האתר בו התגלו הכלים המאוחרים ביותר מן התרבות האשלית. הם תוארכו במספר שיטות תארוך לתקופה של כ-190 אלף שנה לפני זמננו.