stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ונו טמפל
קריירה

בשנת 2000 טמפל החלה את דרכה בקולנוע הבריטי בגיל צעיר בסרטו של אביה "מהומה". בשנת 2006, פרצה לראשונה בשני תפקידי נערות קטנים שעשתה בדרמות "רמז לסקנדל" בתור פולי בתה של המורה בת שבע ארט (קייט בלאנשט) ו"כפרה" בתור לולה קווינסי בת דודתם של האחיות טאליס. בשנת 2008, שיחקה בהפקה ההוליוודית הראשונה שלה "בת בולין האחרת" את ג'יין בוליין (פארקר) גיסתן הבוגדנית והתככנית של אן בולין (נטלי פורטמן) ומרי בוליין (סקרלט ג'והנסון).
בשנת 2008 שיחקה בתפקיד ראשי בדרמת הנעורים "ילדת פרא" בכיכובה של אמה רוברטס.
ב-2009 הופיעה טמפל בסרטים: "39 המהוללת", "סדקים", בקומדיה "פרה היסטרי" בתפקיד אמה משבטם של או (מייקל סרה) וזד (ג'ק בלאק) ובדרמה "מר אף אחד" בתור דמותה הצעירה של אנה (דיאן קרוגר).
בשנת 2010, כיכבה בסרטים "נערה מלוכלכת" ו"קאבום" ובדרמה הקומית "גרינברג" לצד בן סטילר וגרטה גרוויג. בשנת 2011 השתתפה בסרט ההרפתקאות התלת־ממדי "שלושת המוסקטרים" בתפקיד המלכה אן מאוסטריה.
בשנת 2012 שיחקה ב"עלייתו של האביר האפל", "קומקום הנחושת", "קילר ג'ו". בשנת 2013 שיחקה בסרט "קרניים" ו"לאבלייס". באותה שנה זכתה בפרס באפט"א לכוכב העולה.
בשנת 2014 הופיעה בסרטים "מליפיסנט" וב"עיר החטאים: עלמה להרוג". בשנת 2016 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "ויניל". בשנת 2018 שיחקה בתפקיד ורוניקה בסדרת הטלוויזיה "ג'ון הנבל".
החל משנת 2020, משחקת את קילי ג'ונס בסדרה "טד לאסו", עליו הייתה מועמדת 3 פעמים לפרס אמי לשחקנית משנה.
בשנת 2024 הופיעה בעונה החמישית של הסדרה "פארגו" כשחקנית ראשית, בתפקיד "דורותי" (דוט), עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
חיים אישיים

בשנת 2014 התגוררה בשכונת לוס פליז בלוס אנג'לס עם בן זוגה דאז השחקן מייקל אנגרנו, אותו הכירה ב-2012 על סט הסרט "קומקום הנחושת". בשנת 2016 השניים נפרדו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | מהומה | אמה סאות'י |  |
| 2006 | רמז לסקנדל | פול הרט |  |
| 2007 | כפרה | לולה |  |
| 2007 | טירוף של קולג' | סיליה |  |
| 2008 | בת בולין האחרת | ג'יין בולין |  |
| 2008 | ילדת פרא | דריפי |  |
| 2009 | פרה-היסטרי | אמה |  |
| 2009 | סדקים | די רדפילד |  |
| 2009 | מר אף אחד | אנה בגיל 15 |  |
| 2009 | Glorious 39 | סיליה |  |
| 2009 | טירוף של קולג' 2 | סיליה |  |
| 2010 | גרינברג | מוריאל |  |
| 2010 | קאבום | לונדון |  |
| 2010 | נערה מלוכלכת | דניאלה אדמונדסטון |  |
| 2011 | ציפורים קטנות | לילי הובארט |  |
| 2011 | שלושת המוסקטרים | המלכה אן |  |
| 2012 | עלייתו של האביר האפל | הולי רובינסון |  |
| 2012 | קומקום הנחושת | אליס |  |
| 2012 | קילר ג'ו | דוטי סמית' |  |
| 2012 | דירות קטנות | סימון |  |
| 2012 | ג'ק ודיאן | דיאן |  |
| 2013 | עונג אחרי הצהריים | מקנה |  |
| 2013 | Magic Magic | אליסיה |  |
| 2013 | לאבלייס | בטסי |  |
| 2013 | קרניים | מרין ויליאמס |  |
| 2014 | מליפיסנט | דרדר הפיקחת |  |
| 2014 | עיר החטאים: עלמה להרוג | סאלי |  |
| 2015 | Safelight | ויקי |  |
| 2015 | נעלם | מקנזי |  |
| 2015 | הרחק מההמון הסואן | פאני רובין |  |
| 2015 | Len and Company | זואי |  |
| 2015 | חוקי הפשע | דבורה |  |
| 2016 | Away | ריה |  |
| 2017 | האישה השנואה ביותר באמריקה | רובין מארי |  |
| 2017 | One Percent More Humid | איריס |  |
| 2017 | גלגל ענק | קרולינה |  |
| 2018 | לא שפויה (אנ') | ויולט |  |
| 2018 | The Pretenders | ויקטוריה |  |
| 2019 | משדרים אבודים | האנה |  |
| 2019 | מליפיסנט: אדונית הרשע | דרדר הפיקחת |  |
| 2021 | פאלמר | שלי |  |
| 2024 | ונום: הריקוד האחרון | ד"ר טדי פיין |  |
| TBA | Crooks |  |  |
| TBA | Roofman |  |  |
| TBA | Everest |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014, 2016 | היסטוריה שתויה | סיביל לדינגטון / מרילין מונרו | 2 פרקים |
| 2016 | ויניל | ג'יימי גולד | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2017 | חלומות חשמליים | אמילי | פרק: "Autofac" |
| 2018 - 2019 | ג'ון הנבל | ורוניקה ניואל | תפקיד ראשי; 7 פרקים |
| 2020 | Little Birds | לוסי סאבאג' | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2020 - הווה | טד לאסו | קיילי ג'ונס | תפקיד ראשי (3 עונות); 34 פרקים מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת קומדיה (אנ') (2023-2021) |
| 2021 | מר קורמן | מייגן | 2 פרקים |
| 2022 | ההצעה | בטי מק'ארת' | מיני-סדרה |
| 2023 | פארגו | דורותי "דוט" ליון | תפקיד ראשי (עונה 5) מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (2024)  מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (2024) |
סביל

ערך זה עוסק במתקן מים ציבורי לבני אדם. אם התכוונתם למתקן שתייה לבעלי חיים, ראו .
סביל אבו נבוט, פארק אבו נבוט, תל אביב-יפו
"סביל סולימאן" בחזית הדרומית של מסגד המחמודייה ביפו
סביל בפתח תקווה שהוקם על ידי אברהם שפירא (זקן השומרים) לזכר אימו
סביל לזכר ראש עיריית תל אביב חיים לבנון. הסביל נמצא בחזית מוזיאון ארץ ישראל ברחוב חיים לבנון
מזרקת שתייה בסגנון מרוקאי במקנס
סַבִּיל (בערבית: سَبِيل; בטורקית: Sebil; בעברית: רהט) הוא מבנה בו מצוי מתקן מים ציבורי המיועד לשתייה של בני אדם ולעיתים גם בהמות. בעבר נהוג היה למקם את הסביל בצומת דרכים ובמקומות בהם עוברי אורח עוצרים ונזקקים למי שתייה. הסביל ממוקם גם בקירות חיצוניים של מסגדים או בחצר לשם שתייה או רחצה לקראת התפילה.
בעברית נקרא גם "מַשְׁקִית".
סביל בתרבות המוסלמית

"סביל" בערבית פירושו "דרך" (בדומה למילה העברית "שביל"). בתרבות המוסלמית הארץ-ישראלית, בה מי שתייה אינם זמינים בכל מקום, היה נהוג שאדם שנעשה לו נס, היה מודה לאל ו"הולך בדרכו". הודיה זו נעשתה על ידי בניית ברזייה לרשות הציבור.
פירוש נוסף, המקור במילה הערבית פי סביל אללה ("מעשה בשביל האל" או "לשם שמים"). כלומר, אדם המסייע במים לעוברי אורח, מתנהג בנדיבות לשם שמיים. על פי השערה זו מובן הביטוי הערבי "אבן סביל" לאדם הנע בדרכים.
Sebil בשפה הטורקית זו דרך, מעבר, מזרקה ציבורית, אשנב או דלפק דרכו מגישים כוסות מים כמוסד צדקה (המונח הערבי "פי סביל אללה" קיים גם בשפה הטורקית). אדם המחלק מים בסביל נקרא סבילג'י (Sebilci). שליטים באימפריה העות'מאנית בנו סבילים כמוסדות צדקה, כהפגנה של נדיבות, טוב-לב וסובלנות כלפי הנתינים.
ברבים מהסבילים קבועות כתובות המספרות את שמות הקבלן ועל תאריך בנייתם, מלבד הכתובות המעוטרות הם מעוטרים גם בציורים אומנותיים.
סבילים שונים התפרסמו עקב הייחודיות שלהם או מיקומם. במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב מצויים שחזורים של סבילים מתקופות שונות.
בתרבות העות'מאנית/טורקית יש הבחנה בין המקום הציבורי לחלוקת מים, הנקרא "סביל", לבין ברז ציבורי, הנקרא "צ'שמה" (Çeşme). בתרבות הטורקית צ'שמה הוא ברז מים לתועלת כול, אשר ניצב לצידי הדרכים. בדרך כלל המתקן להיטהרות טקסית לפני התפילה, במסגדים רבים מורחב לבניין נפרד או למתקן במרכז החצר ונקרא אף הוא סביל. בישראל כיום אין הבחנה בין ברז ציבורי או מתקן רחצה למקום בו חילקו מים, וכל מתקני המים הציבוריים מהתקופה הערבית או העות'מאנית נקראים "סביל".
סבילים נבחרים > סביל בתל אביב-יפו

סביל אבו נבוט בניין במבואות יפו בצד הדרך לירושלים, היום בדרך בן-צבי היוצאת ממרכז יפו לצומת חולון ולכוון ירושלים, נקרא סביל אבו נבוט. הבניין בעל שלוש כיפות ומעוטר בעמודים מחודדים. נקרא על שם מושל יפו הטורקי, אבו נבוט שמספרים שהיה נוהג להתהלך עם אלה בידו. כך, "אבו נבוט" פירושו "בעל האלה" (משמע, בעליו של מחבט או מקל גדול) או "אבי האלה".
סביל סיכסיכ במסגד סיכסיכ ברחוב בית אשל ביפו ממוקם סביל. הוא בנוי באותו סגנון כמו הסביל של מסגד מחמודיה. אזור הסביל מעוטר בקשת מחודדת. בחלקו התחתון של הסביל יש שלוש קשתות שמתחתן יש ברז, שממנו זורמים המים. בקיר האמצעי יש את הטורה של הסולטן עבדול חמיד השני של טורקיה שהסביל נבנה בזמן היותו הסולטן.
סבילים נבחרים > סבילים בירושלים

במאות ה-14 וה-15 הוקמו סבילים ממלוכיים רבים באזור רחובות השלשלת ואל-ואד בעיר העתיקה וכן על רחבת הר הבית. במאה ה-16 נבנו בירושלים ביוזמת סולימאן המפואר, חמישה רהטים בתוך חומות ירושלים ואחד מחוצה להם - הוא הסביל הניצב על גשר דרך חברון החוצה את גיא בן הנום בין מבנה הסינמטק לבריכת הסולטאן.
סבילים נבחרים > סביל אלחרם

זהו שמו הערבי של סביל הממוקם בהר הבית, בחלקה הצפוני של חצר המקדש בסמיכות לשער פייצל. סביל זה נבנה בימי סולימאן המפואר ב-4 בינואר 1537. עדויות שונות מתארות סביל זה כפעיל בשנת 1900, כיום הסביל נטוש ומוזנח. על חזיתו מתנוססת הכתובת:
ציווה בבניין הסביל המבורך הזה, אדונינו הסולטאן המלך העצום, השליט המכובד, עורף האומות, סולטאן הרומאים, הערבים והפרסים, מעוז האסלאם והמוסלמים. מגן על שני המקדשים, הסולטאן סולימאן בן הסולטאן סלים ח'אן, ינציח אללה מלכותו. בתאריך שנים ועשרים בחודש רג'ב הנערץ בחדשי השנה, שלוש וארבעים וארבע מאות.
סבילים נבחרים > הסביל של סרייבו

בעיר סרייבו בבוסניה והרצגובינה נבנה בשנת 1891 סביל הנקרא בשפת המקום Sebilj. הסביל נמצא בכיכר המרכזית שנקראת באשצ'ארשי (מטורקית Başçarşı - שוק ראשי). סביל זה הוא אחד מהסמלים של סרייבו ותוכנן על ידי האדריכל האוסטרי אלכסנדר ויטק (1852–1894).
סבילים נבחרים > סבילי קבר רחל

משני צידי הכניסה לקבר רחל מצויים שני עמודים אשר בתוכם מצוי סביל. המים הגיעו מבאר שחפרו היהודים ליד קבר רחל. מעל מקור המים מצויה חריטה עם סמל האימפריה העות'מאנית.
גלריה

סביל בלוד
הסביל בחזית בית השייח מוראד ברחוב ישראל מסלאנט בתל אביב, 3/08
סביל בחזית מתחם נבי ימין שבכפר סבא, 10/07
אחד משני הסבילים בכניסה לקבר רחל
לקריאה נוספת

אברהם ששון, לוד, "סביל איבן עוף בלוד ומשמעויותיו ההיסטוריות והמרחביות", דיוספוליס - עיר האלוהים- קובץ מחקרים בהיסטוריה ובארכאולוגיה של לוד, כרך ה' (2019), עמ' 70-43.
אברהם ששון, מים להלך ולעולה הרגל - אספקת מים בסבילים בירושלים למן התקופה האיובית ועד לשלהי התקופה העות'מאנית - היבטים ארכאולוגיים, גאוגרפיים וחברתיים. בתוך: א' ברוך ואחרים (עורכים), חידושים בחקר ירושלים, כרך י"א, רמת גן (תשס"ו), עמ' 334-307.
אברהם ששון, "נוף הבייארות ביפו בשלהי התקופה העות'מאנית", אריאל 217 (2019), עמ' 110-105.
אברהם ששון, "הוי כל צמא לכו למים..." - היחס לרשות הרבים ולציבור כמשתקף מתרבות ה"סבילים" באשקלון, מים מדליו 16 (2005), עמ' 162-153.
אברהם ששון, סבילים ביפו וסביבתה, בתוך: א' איילון וצ' שחם (עורכים), יפו בראי הימים, הכנס השנתי הראשון לחקר יפו, תל אביב, 2001, עמ' 35-21.
אברהם ששון, סבילים בעכו העות'מאנית - הממצא ותרומתו למחקר ולנוף (עם א' שטרן), כנס "תיאוריה ומעשה בשימור המורשת הבנויה", המכללה האקדמית גליל מערבי, עכו העתיקה, תקצירי הרצאות, 2005.
אברהם ששון, סבילים והשקיית עוברי דרכים, המימד הגאוגרפי היסטורי, אופקים בגאוגרפיה 86 (2014), עמ' 86-65.
אברהם ששון וא' זיו, סביל אבו נבוט - יפו העתיקה, תיק מחקר ותיעוד היסטורי-אדריכלי לשימור, הקרן לחקר מישור החוף, יפו תל אביב, 2008.
הערות שוליים

↑  "Sebil" is a fountain where muslims take ablution (cleaning) before heading for prayer inside the mosque
↑  אנציקלופדית וילנאי, ערך סַּבִיל
↑  אסמאעיל ארי, תמונת סביל, באתר photo.net, אורכב ב-3 במרץ 2016.
ציירי לך שפם (אלבום)

ציירי לך שפם הוא אלבום האולפן השני של להקת נוער שוליים. האלבום שוחרר ב-1990 והופץ על ידי חברת התקליטים הד ארצי. במקור יצא האלבום על גב קסטות ו-CD.
לאחר יציאת האלבום הראשון עזב אמיר צורף את הלהקה, ובמקומו הצטרף אליה המתופף רועי שקד, והלהקה החלה בהקלטת האלבום השני. אלבום זה הופק מוזיקלית על ידי עובד אפרת, שגם עיבד את השירים יחד עם חברי הלהקה. ביוני 1990 יצא האלבום, שזכה להצלחה מסחרית גדולה כבר בהתחלה, ונמכר ביותר מ-80,000 עותקים. האלבום הכיל להיטים רבים, ובראשם "ציירי לך שפם", שכתב מיקיאגי והלחינו יחד כל חברי הלהקה. השיר נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תש"ן, ונוער שוליים נבחרה כ"להקת השנה". השיר עוסק בתהליך שינוי מגדרי של טרנסג'נדר מנקבה לזכר (FTM). במצעד זה דורגו בסך הכל ארבעה שירים של הלהקה בעשרת המקומות הראשונים, כשפרט ל"ציירי לך שפם" הצליחו גם השירים "ענוג" (חנה גולדברג/לוי, אמיר ופיטרו), "סיזיפה" (גולדברג/מיקיאגי וערן "רני" קצנלנבוגן) ו"אמסטרדם" (גולדברג/אפרת). שיר נוסף מהאלבום שזכה להצלחה היה "לילה", גרסה עברית לשיר "Young Girl" בתרגום של מאיר גולדברג.
רשימת שירים

| ציירי לך שפם> מס' | ציירי לך שפם> שם | ציירי לך שפם> מילים | ציירי לך שפם> לחן | ציירי לך שפם> משך | ציירי לך שפם>  | ציירי לך שפם>  | ציירי לך שפם>  | ציירי לך שפם>  | ציירי לך שפם>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ציירי לך שפם  | מיקיאגי | נוער שוליים | 3:11 |  |  |  |  |  |
| 2. | אמסטרדם  | חנה גולדברג | עובד אפרת | 4:12 |  |  |  |  |  |
| 3. | ענוג  | חנה גולדברג | ארן אמיר, דודי לוי, קובי פיטרו | 3:26 |  |  |  |  |  |
| 4. | ריקוד הנחשים  | חנה גולדברג | דודי לוי | 3:33 |  |  |  |  |  |
| 5. | קברניט  | חנה גולדברג | עובד אפרת | 6:15 |  |  |  |  |  |
| 6. | סיזיפה  | חנה גולדברג | מיקיאגי, רני קצנלבוגן | 4:03 |  |  |  |  |  |
| 7. | לילה  | נוסח עברי: מאיר גולדברג | Jerry Fuller | 4:06 |  |  |  |  |  |
| 8. | ים לבן  | עממי/דורי בן זאב | עממי | 4:12 |  |  |  |  |  |
| 9. | קפה רמה  | מיקיאגי | דודי לוי | 5:30 |  |  |  |  |  |
| 10. | ראשי מונח  | אהוד מנור | דודי לוי | 1:03 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 39:31 |  |  |  |  |  |
קרדיטים

עיבודים – נוער שוליים ועובד אפרת
הפקה מוזיקלית – עובד אפרת
הפקת אלבום – רונן בן טל
תכנות ומיקסים – גיל תורן
בס – ארן אמיר
גיטרות – דודי לוי
קלידים – קובי פיטרו
תופים – רועי שקד
שירה – מיקיאגי
הערות שוליים

↑  האלבומים הישראלים הכי טובים של שנת 1990 /// בחירות הצוות של קולומבוס, באתר Columbus Music Magazine, ‏13 בנובמבר 2020
↑  עידן חגואל, נוער שוליים: הסיפור האמיתי, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2011
↑  ערן רוזנצויג, ‏השיר שלנו: 12 שירים ישראלים שהפכו לפסקול של הקהילה הגאה, באתר ‏מאקו‏, 16 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: d2cdbc21-b9bf-4d1c-a244-8d98e911fc4f 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פטר גינז

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בפברואר 1928 פראג, צ'כוסלובקיה 
 נרצח:  29 בספטמבר 1944 (בגיל 16) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  צ'כוסלובקיה 
 מקום מגורים:  Praha II 
 תקופת הפעילות:  1941–1945 (כ־4 שנים) 
 תפקיד:  עורך ראשי 
 
ציורו של גינז: כדור הארץ - מבט מן הירח
אבן נגף לזכרו של גינץ בפראג
פטר גינז (בצ'כית: Petr Ginz;‏ 1 בפברואר 1928 – 1944) היה נער ממוצא יהודי, יליד צ'כיה שנרצח בשנת 1944 באושוויץ בזמן השואה. רבים ניבאו לו עתיד מזהיר בתחום הציור והספרות.
העתק ציור שלו, המתאר את כדור הארץ הנראה מהירח נלקח על ידי האסטרונאוט הישראלי אילן רמון לחלל והתפרסם לאחר אסון מעבורת החלל קולומביה.
קורות חיים

גינז היה בנם של האספרנטיסטים אוטה גינז (1896–1976) ומריה דולנסקה, ואספרנטיסט מלידה. אביו של גינז היה יהודי, ואמו צ'כית, מהראדץ קראלובה. האב היה אספרנטיסט והכיר את האם בקונגרס אספרנטו. האם ניהלה משק בית יהודי שלמדה מחמותה. גינז אהב את יצירותיו של ז'ול ורן וחלם על מסעות בימים ובחלל.
הוא למד בבית הספר היהודי בפראג (שפת הלימוד הייתה צ'כית), עד שנסגר בעקבות הכיבוש הנאצי.
באוקטובר 1942, בגיל 14, נשלח לגטו טרזין. מן התקופה עד לכליאתו בגטו נותרו ציורים רבים, מכתבים להוריו ויומן (כתוב בצ'כית).
בטרזין החל לחבר מהזיכרון מילון אספרנטו-צ'כית. כמו כן היה עורכו של מגזין נוער סודי בשם "וֶודֵם" ("אנו הולכים בראש"), אשר הופיע במשך שנתיים.
במאי 1944, נשלחה גם אחותו, אווה, לגטו, כאשר מלאו לה 14 שנים.
גינז נשלח לאושוויץ ב-28 בספטמבר 1944, עם דודו ובן דודו.
בפברואר 1945 נשלח האב גם הוא לגטו.
אביו ואחותו שרדו את השואה.
הנצחה

האסטרונאוט הישראלי אילן רמון נשא עמו לחלל בינואר 2003 העתק של ציורו של גינז הנקרא "נוף ירח", ציור שנבחר עבורו על ידי יד ושם כשרמון ביקש לקחת עמו לחלל פריט מתקופת השואה. המקור שמור ומוצג במוזיאון השואה יד ושם בירושלים. מעבורת החלל קולומביה שעליה היה רמון התרסקה בדיוק ביום הולדתו ה-75 של גינז, אילו היה חי עד אז. זמן קצר לאחר התרסקות המעבורת נמצאו במקרה, בעליית-גג בפראג, חלקים מן היומן המתאר את תקופת המלחמה עד שנשלח לגטו. אחותו, חווה פרסבורגר, ערכה ופרסמה את היומן, שיצא לאור בישראל ובמדינות נוספות.
בראשית 2005 פרסם הדואר הצ'כי בול זיכרון הנושא את הציור.
שמו של פטר גינז אף ניתן לאסטרואיד.
אבן נגף לזכרו הוצבה בפראג לפני בית המשפחה.
תמונות שצייר גינז נמסרו על ידי אביו ליד ושם, והן הוצגו בין היתר במוזיאון היהודי בפראג (באגף בית הכנסת פינקס).
העתק של הציור נמסר לרונה רמון במלאת 15 שנים למותו של בעלה. העתק נוסף נשלח לאסטרונאוט האמריקני אנדרו פוסטל שהיה עמיתו של אילן רמון בנאס"א, כדי לקחת אותו עמו לחלל.
החל משנת 2008, מדי שנה ביום השואה משודרת תוכנית בשם "נוף ירח" בערוץ דיסני, לזכרו.
לקריאה נוספת

פטר גינז, יומנו של פטר גינז, 1941-1942 בעריכת חוה פרסבורגר, הוצאת דביר ויד ושם, 2008.
הערות שוליים

↑  בתצוגה מיוחדת במוזיאון ההיסטורי של יד ושם: הקשר האישי בין אילן רמון לפטר גינז, באתר יד ושם
↑  על העברת הציור המקורי "נוף ירח" מיד ושם למוזיאון השואה ביוסטון, באתר יד ושם
↑  השירות הבולאי הצ'כי ישיק היום בול לזכרו של פטר גינז אשר נספה באושוויץ ואת ציורו לקח אילן רמון לחלל, באתר יד ושם
↑  יורי ילון, מגשימים את החלום של אילן רמון ז"ל, באתר ישראל היום, 1 בפברואר 2018
↑  מסר של זיכרון השואה מהחלל, באתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302678805171  BNE: XX1770338  BnF: cb16200166j (data)  GND: 131401807  ISNI: 0000 0000 7826 3119  LCCN: n2002055629  NDL: 01047677  NKC: xx0032074  NTA: 301339341  RKD: 287392  SUDOC: 143496026  VIAF: 52820028   WorldCat (עם VIAF): 52820028
דמסון אידריס

| --- | --- |

אידריס, 2019
 לידה:  2 בספטמבר 1991 (בן 33) פקהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברונל  בית ספר למשחק איידנטיטי 
 בן או בת זוג:  Lori Harvey (ינואר 2023–נובמבר 2023) 
 פרסים והוקרה:  Male Performance in Film (2020)  Male Performance in TV (2020) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דמסון אידריס (באנגלית: Damson Idris; נולד ב-2 בספטמבר 1991) הוא שחקן בריטי, ידוע בשל תפקידו הראשי כפרנקלין סיינט בסדרת הדרמת-פשע "שלג צח" ברשת FX.
ביוגרפיה

אידריס נולד בפקהאם שבדרום מזרח לונדון והוא ממוצא ניגרי. הוא הצעיר מבין שישה ילדים שגודלו על ידי אם חד הורית. הוא שיחק כדורגל וחלם להיות כריסטיאנו רונאלדו הבא. הוא גם שיחק רוגבי ובשנת 2002 הוא לחץ את ידה של המלכה אליזבת השנייה, כשקבוצתו השתתפה בחגיגות ביובל הזהב של המלכה. אחיו הגדולים של אידריס - שלושה אחים ושתי אחיות - עוסקים כולם בתחום המשפטים, העסקים וטכנולוגיית המידע. הוא סיים ללמוד דרמה באוניברסיטת ברונל בלונדון. סיים תואר ראשון בהצטיינות בלימודי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה.
קריירה

בברונל פגש אידריס את השחקנית קתי טייסון, שעודדה אותו לפגוש את אדה סולנקה ולהיבחן לאודישן לתפקיד בהצגה שלה, "תיבת פנדורה". הוא קיבל את התפקיד, חתם עם סוכן והחל להופיע בהצגות נוספות. הוא התאמן גם ב-"Identity School of Acting", שהוקם על ידי פמי אוגונס. לאחר שהופיע בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון, החליט אידריס להמשיך בתפקידי טלוויזיה וקולנוע. היו לו כמה תפקידים בסדרות הבריטיות בהן "מירנדה" (2013), "רופאים" (2015) ו"נפגעים" (2015).
תפקיד הפריצה של אידריס הוא פרנקלין סנט, סוחר סמים שאפתן בן 19 בלוס אנג'לס, בדרמת הפשע "שלג צח" של ג'ון סינגלטון, שהושקה לראשונה ביולי 2017. אידריס נבחן באמצעות וידאו בלונדון לפני שטס לוס אנג'לס, שם בילה את היום עם סינגלטון, שרצה להבטיח שאידריס ישלוט במבטא. לצורך התפקיד, אידריס תרגל את המבטא האמריקאי שלו על ידי צפייה בסרטי השחקן האהוב עליו דנזל וושינגטון. הוא עבד גם עם הראפר דאב סי, שלימד אותו לא רק על מבטא אותנטי אלא על הגינונים הספציפיים לדרום מרכז לוס אנג'לס. אידריס זכה לביקורות טובות על הופעתו; מלקולם ונבל "TV Guide" כינה אותו "לא פחות משובה לב". העונה השנייה של "שלג צח", שהתרחשה בשנת 1984, הוקרנה לראשונה ביולי 2018.
תפקידו הראשון בקולנוע בשנת 2016 במותחן הבריטי "City of Tiny Lights", בכיכובו של ריז אחמד.
בשנת 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקולנוע האמריקאי בסרט "מייגן לוי" לצד קייט מארה. אידריס גילם סוכן FBI בסרט "הנוסע" עם ליאם ניסן משנת 2018; וכיכב בסרט "Farming", לצד קייט בקינסייל. "Farming" הוא סרט אוטוביוגרפי המספר את סיפורו של השחקן הניגרי-בריטי אדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה, שביים את הסרט. בסרט הוא  מגלם את הדמות המבוססת על אקינוי-אגבאג'ה. בשנת 2019 זכה דמסון בפרס השחקן הטוב ביותר בסרט בריטי בפסטיבל אדינבורו על משחקו.
במאי 2017 זכה אידריס בפרס "Emerging Talent Award" בטקס פרסי האומה לקולנוע וטלוויזיה ה-12 בלונדון.
חיים אישיים

אידריס הוא אוהד כדורגל מסור ותומך במנצ'סטר יונייטד. לדבריו, הגיבור שלו הוא השחקן האמריקאי דנזל וושינגטון. בשנת 2017, אמר למגזין "Interview", "[דנזל] הוא פנומנלי. לא ידעתי שאני רוצה להיות שחקן, אבל ברגע שזה מצא אותי בדקתי מי אנשים אומרים שהם נהדרים. שאלתי את עצמי מי אני רוצה להיות. לא רק במשחק, אלא גם בחיים האישיים שלהם. ....להיות דוגמה מצוינת לטעם טוב ויוקרה ומעמד, זה מה שרדפתי באמת, אז הוא היה האדם שעשה לי את זה."
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | עיר של אורות זעירים | חאקים |  |
| 2017 | מייגן לוי | מייקל פורמן |  |
| 2018 | הנוסע | הסוכן דניס |  |
| 2018 | Astral | ג'ורדן |  |
| 2018 | Farming | אניטן |  |
| 2021 | שטח קרב | הארפ |  |
| 2025 | F1 | ג'ושוע "נואה" פירס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | מירנדה | נוסע | פרק: "A Brief Encounter" |
| 2015 | נפגעים | ליאון ג'יימס | פרק: "Heart Over Head" |
| 2015 | רופאים | קריספין נורת'קוט | פרק: "Surrogate Dad" |
| 2017–2023 | שלג צח | פרנקלין סיינט | תפקיד ראשי (6 עונות); 60 פרקים |
| 2019 | אזור הדמדומים | דוריאן הריסון | פרק: "Replay" |
| 2019 | מראה שחורה | ג'אדן טומינס | פרק: "Smithereens" |
| 2023 | נחיל | חאליד | פרק: "Stung" |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | תיאטרון | מחזאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | "חדיג'ה בת 18" | סם | תיאטרון פינבורו | שמסר סינהא |
| 2012 | תיבת פנדורה | טופ | תיאטרון ארקולה | אדה סולנקה |
| 2013 | "עיר רפאים" | ג'ו | תיאטרון פיילוט | ג'סיקה פישר |
| 2013 | The DugOut | ליאו | תיאטרון מפעל הטבק | אמנדה וויטינגטון |
| 2014 | מלון | אחר | התיאטרון המלכותי הלאומי | פולי סטנהאם |
פילמוגרפיה > משחק וידאו

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Squadron 42 | מרקוס קורל | מדבב |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פרסי Black Reel | השחקן הטוב ביותר, סדרת דרמה | שלג צח | מועמדות |  |
| 2021 | פרסי Black Reel | השחקן הטוב ביותר, סדרת דרמה | שלג צח | מועמדות |  |
| 2021 | פרסי ה-BET | השחקן הטוב ביותר |  | מועמדות |  |
| 2022 | פרס NAACP Image | השחקן הטוב ביותר | שלג צח | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי Black Reel | השחקן הטוב ביותר, סדרת דרמה | שלג צח | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי ה-BET | השחקן הטוב ביותר |  | מועמדות |  |
| 2023 | פרס NAACP Image | השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה | שלג צח | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי ה-BET | השחקן הטוב ביותר |  | זכייה |  |
| 2024 | פרסי Black Reel | ההופעה הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה | שלג צח | זכייה |  |
| 2024 | פרס NAACP Image | השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה | שלג צח | זכייה |  |
| 2024 | פרס NAACP Image | שחקן המשנה הטוב ביותר בסרט טלוויזיה, מיני סדרה או ספיישל | נחיל | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ה-BET | השחקן הטוב ביותר |  | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Patel, Divya (1 במאי 2017). "Scene Profiles | Screen Nation 'Emerging Talent' Award Nominees". SceneTV. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sherwin, Adam (3 בינואר 2016). "The agent whose black British actors are causing waves across Hollywood". The Independent. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Stanhope, Kate (8 ביוני 2017). "John Singleton Reveals Inspirations for His FX Cocaine Drama 'Snowfall'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gordon, Diane (9 ביוני 2017). "John Singleton's 'Snowfall' Opens ATX TV Festival: 'It's Like 'The Wonder Years' With Coke'". Variety. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kelley, Sonaiya (19 ביולי 2018). "British actor Damson Idris brings L.A.'s '80s crack epidemic to life on 'Snowfall'". Los Angeles Times. נבדק ב-30 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Venable, Malcolm (30 ביוני 2017). "John Singleton's Snowfall Audition Process Sounds Insane". TV Guide. נבדק ב-8 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lodderhose, Diana (5 במאי 2017). "Kate Beckinsale, Damson Idris & Gugu Mbatha-Raw To Star In 'Farming' – Cannes". Deadline Hollywood. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  https://variety.com/2019/film/news/adewale-akinnuoye-agbaje-farming-wins-at-edinburgh-international-film-festival-damson-idris-1203255567/
↑  Eweniyi, Odunayo (6 ביוני 2017). "British-Nigerian Actor, Adewale Akinnuoye-Agbaje Is Making A Movie Based on His Childhood". Konbini Nigeria. אורכב מ-המקור ב-2017-06-18. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ford, Rebecca (5 במאי 2017). "Cannes: Kate Beckinsale, Gugu Mbatha-Raw, Damson Idris to Star in 'Farming'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Award season: The 12th annual Screen Nation Awards". Your Voice. 8 במאי 2017. אורכב מ-המקור ב-2017-06-22. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kelsey, Colleen (7 ביוני 2017). "Damson Idris". Interview. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Daisy Bowie Sell, ‏Khadija is 18, Finborough Theatre, review, The Telegraph, 8 November 2012
↑  "Pandora's Box cast – Catch them while you can!". Spora Stories. 28 באפריל 2012. אורכב מ-המקור ב-2016-04-07. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ghost Town". Pilot Theatre. 1 בדצמבר 2013. p. 12. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Winners, NAACP Image Awards (באנגלית אמריקאית)
↑  BET Awards 2024: See The Full Winners List, BET (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1206011149  VIAF: 2295158369761101460003   WorldCat (עם VIAF): 2295158369761101460003