stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Endgame (מסע בין כוכבים: וויאג'ר)
הערות שוליים

↑  "Trek to Break Final Taboo?". Dreamwatch (73): 18. באוקטובר 2000. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  @BrannonBraga (10 במאי 2015). "True. I thought 7 of 9 should sacrifice herself to get her crew home. She was a tragic character. Bad idea?" (Tweet) – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  @BrannonBraga (10 במאי 2015). "Human Error – the last Voyager I wrote – was intended to set up her death. She learns she can never be fully human" (Tweet) – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dispatch: "Endgame" Earns Emmys for Visual Effects, Music". Star Trek.com. 10 בספטמבר 2001. אורכב מ-המקור ב-6 באוקטובר 2001. נבדק ב-5 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granshaw, Lisa (16 בינואר 2015). "20 years later: Our top 10 episodes of Star Trek: Voyager". SYFY WIRE (באנגלית). נבדק ב-15 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fans celebrate Star Trek's 50th anniversary". TechCrunch (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-25 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Endgame" – 'Star Trek': 100 Greatest Episodes". The Hollywood Reporter. נבדק ב-24 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Endgame" – 'Star Trek: Voyager' – The 15 Greatest Episodes". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roth, Dany (26 בינואר 2016). "These were the voyages: Every Star Trek finale, ranked". SYFY WIRE (באנגלית). נבדק ב-4 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granshaw, Lisa (15 בנובמבר 2016). "Ranking the 15 best Star Trek time travel episodes". SYFY WIRE. נבדק ב-3 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 50 Greatest Star Trek moments of all time – 3". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-4 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Star Trek: 10 Best Borg Episodes (According To IMDb)". ScreenRant (באנגלית אמריקאית). 2021-04-03. נבדק ב-2021-04-07.
830

שנת 830 היא השנה ה-30 במאה ה-9. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 830‎
נפטרים ב-830‎
Don't Dream It's Over

"Don't Dream It's Over" הוא שיר של להקת הרוק Crowded House, שהוקלט לאלבום הבכורה שלהם ב-1986. השיר הולחן ונכתב על ידי הסולן הניו זילנדי ניל פין ויצא באוקטובר 1986 כסינגל הרביעי מהאלבום.
"Don't Dream It's Over" הפך ללהיט הבינלאומי הגדול ביותר של הלהקה, שהגיע למקום ה-2 ב-Billboard Hot 100 בארצות הברית באפריל 1987. השיר הגיע למקום ה-1 בקנדה ובניו זילנד מולדתו של פין, בעוד שבאוסטרליה הגיע למקום ה-8 באירופה, הגיע למקום ה-6 בנורווגיה, ה-7בהולנד, וה-13 בגרמניה. בטקס פרסי המוזיקה האוסטרלית "Countdown" לשנת 1986, השיר היה מועמד לשלושה פרסים, וזכה בווידאו הטוב ביותר.
במאי 2001, ה-Australasian Performing Right Association (APRA) דירג את "Don't Dream It's Over" במקום השני ברשימת 100 השירים המובילים בניו זילנד בכל הזמנים ובמקום השביעי ברשימת 100 השירים האוסטרליים המובילים בכל הזמנים בינואר 2018, במסגרת "Ozzest 100" של רדיו Triple M, השירים 'הכי אוסטרליים' בכל הזמנים, "Don't Dream It's Over" דורג במקום ה-65 השיר בוצע על ידי אמנים אחרים, כולל פול יאנג, Sixpence None the Richer, והאמן הניו זילנדי סטן ווקר - האחרון הפיק גרסה מאורית בשם Moemoeā ("חלום").
הרכב

"Don't Dream It's Over" כתוב ומולחן במפתח E-flat מז'ור ונקבע בסימן הזמן של הזמן המשותף עם קצב של 82 פעימות לדקה .
קבלה

AllMusic תיארה את השיר כ"בלדה מלכותית". קאש בוקס אמרה "השיר הנוח והיפה מסווה געגוע כואב. קולו של ניל פין, שניתן לזהות מהתפקיד שלו ב-Split Enz, הוא גדוש ומלא הבעה ומלא אירוניה".
קליפ

הקליפ לשיר נוצר על ידי חברת הפקת הסרטים האוסטרלית Meaningful Eye Contact וביים אלכס פרויאס. הוא צולם בסידני בתיאטרון נטוש בבלמיין. הסרטון כולל כמה אפקטים מיוחדים סוריאליסטיים כמו חפצים ביתיים - כולל כלי אוכל מתנפצים - וסלילי סרטים שצפים באוויר, כשהסולן פין מנגן בגיטרה ועובר באותו בית בתקופות זמן שונות בזמן שחבריו ללהקה מבצעים מטלות בית. או נגינה בכלי גיבוי שונים. הוא היה מועמד לסרטון הקבוצתי הטוב ביותר ולבימוי הטוב ביותר ב-MTV Video Music Awards 1987, וזיכה את הקבוצה בפרס האמן החדש הטוב ביותר.
רשימות מסלול

"Don't Dream It's Over, נכתב על ידי ניל פין . "That's What I Call Love", נכתב על ידי ניל פין ופול הסטר . כל הרצועות על ויניל, מתוך האלבום Crowded House מלבד הגרסה המורחבת של "Don't Dream It's Over". כל הרצועות החיות, הוקלטו בתוכנית Phil Jupitus ב-BBC GLR, 21 ביוני 1996.
ויניל 7 אינץ'
Don't Dream It's Over" – 4:03"
That's What I Call Love" – 3:39"
ויניל 12 אינץ'
"Don't Dream It's Over" (גרסה מורחבת) – 6:10 (רק בסינגל ויניל 12 אינץ')
Don't Dream It's Over" – 4:03"
That's What I Call Love" – 3:39"
ויניל אמריקאי בגודל 7 אינץ' (תווית אמריקן פאי)
"Don't Dream It's Over" – 4:03
"Something So Strong" – 2:51
1996 בריטניה CD1
Don't Dream It's Over" – 3:53"
Weather with You" (live) – 4:35"
Into Temptation" (live) – 4:48"
Locked Out" (live) – 2:04"
1996 בריטניה CD2
Don't Dream It's Over" – 3:53"
Four Seasons in One Day" (live) – 3:08"
In My Command" (live) – 4:14"
Pineapple Head" (live) – 3:40"
כוח אדם

ניל פין: שירה מובילה, גיטרות
ניק סימור: גיטרה בס
פול הסטר: תופים, קולות רקע
מיטשל פרום: קלידים ועוגב
טים פירס: גיטרה
חורחה ברמודז: כלי הקשה
נואל קרומבי, ג'ים גילסטראפ, אנדי מילטון וג'ו סטריאני : קולות רקע
תרשימים

טבלאות שבועיות
| מצעדי (1986-1987) | מיקום שיא |
| --- | --- |
אוסטרליה (Kent Music Report): 8
בלגיה (Ultratop 50 פלנדריה): 6
סינגלים מובילים בקנדה (RPM): 1
קנדה למבוגרים עכשווי (RPM): 22
אירלנד (IRMA): 19
הולנד (טופ 40 ההולנדים): 5
הולנד (טופ 100 יחידים): 7
ניו זילנד (מוזיקה מוקלטת NZ): 1
נורווגיה (VG-lista): 6
סינגלים בבריטניה (OCC): 27
ארצות הברית בילבורד הוט 100: 2
ארצות הברית למבוגרים עכשווי (בילבורד): 9
רצועות רוק באלבום בארצות הברית (בילבורד): 11
מערב גרמניה (תרשימים גרמניים רשמיים): 13
טבלאות סוף שנה
| מצעדי סוף | מיקום |
| --- | --- |
אוסטרליה (קנט מיוזיק דו"ח): 54
בלגיה (אולטרטופ): 77
סינגלים מובילים בקנדה (RPM): 34
הולנד (טופ 40 ההולנדים): 26
הולנד (טופ 100 יחיד): 44
ניו זילנד (מוזיקה מוקלטת NZ): 4
ארצות הברית בילבורד הוט 100: 13
| מצעדים (1996) | מיקומי שיא |
| --- | --- |
סקוטלנד (OCC): 23
סינגלים בבריטניה (OCC): 25
הסמכות

| אזור | תעודה | יחידות / מכירות מוסמכות |
| --- | --- | --- |
| ניו זילנד (RMNZ) | 3×פלטינה | 90,000 ‡ |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 600,000 ‡ |
נתוני מכירות + סטרימינג המבוססים על הסמכה בלבד‡
בתרבות נפוצה

"Don't Dream It's Over" הופיע באופן בולט בעיבוד המיני-סדרה של סטיבן קינג מ-1994 לרומן The Stand של סטיבן קינג.
הערות שוליים

↑  Bailey, Marck; Comprehensive discography of Crowded House including track listings for all albums and singles.
↑  "Australian Music Awards". Ron Jeff. נבדק ב-16 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Final episode of Countdown". 1970scountdown. נבדק ב-23 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Our top song - but vote kept a secret". The New Zealand Herald. 3 בנובמבר 2001. נבדק ב-29 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The final list: APRA'S Ten best Australian Songs". APRA. 28 במאי 2001. אורכב מ-המקור ב-8 במרץ 2008. נבדק ב-8 במאי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Here Are The Songs That Made Triple M's 'Ozzest 100'". Musicfeeds. 27 בינואר 2018. נבדק ב-4 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Watch: Stan Walker sing Don't Dream It's Over in Te Reo". Stuff. 9 ביוני 2017. נבדק ב-14 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McDonald, Kelvin (1 ביוני 2019). "Stan Walker delights half-million followers". Te Ao.  Māori Television. נבדק ב-14 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Neil, Finn; Crowded House (4 באוקטובר 2010). "Don't Dream It's Over". Musicnotes.com. נבדק ב-9 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stephen Thomas Erlewine. "Crowded House - Crowded House - Songs, Reviews, Credits, Awards - AllMusic". AllMusic.
↑  rvdgu2006. "Music video in". Dailymotion.com. נבדק ב-13 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MTV Video Music Awards". Mtv. 11 בספטמבר 1987. נבדק ב-13 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Stephen Kings The Stand Part 2 Dont Dream Its Over Clip". YouTube. 29 בנובמבר 2008. ארכיון מ-21 בדצמבר 2021. נבדק ב-30 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "1994's The Stand does not stand the test of time". 8 באוגוסט 2014. נבדק ב-31 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Revisiting 1994's The Stand Ahead of Its New Adaptation". 19 בנובמבר 2020. נבדק ב-31 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 6a4b3fd2-e44e-3654-a619-f9245eb21cce  MusicBrainz work: af5f9107-0141-3aae-b3df-b94aa14f02c8
Leafpad

| --- | --- |


 מפתח:  טארוט אסוג'י
 מחזור חיים:  11 בנובמבר 2004 – הווה (19 שנים)
 גרסה אחרונה:  0.8.18.1 (23 בדצמבר 2010) 
 מערכת הפעלה:  Linux, BSD, Maemo
 נכתבה בשפות:  C 
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי הכללי של גנו גרסה 2
 קטגוריה:  עורך טקסט
 tarot.freeshell.org/leafpad/
 
Leafpad היא תוכנת קוד פתוח לעריכת טקסט, המיועדת ללינוקס, BSD ו-Maemo.
התוכנה מאפשרת לערוך קובצי טקסט וכן מאפשרת קידוד תווים.
ייעודה הוא ליצור עורך טקסט קל ופשוט. התוכנה קיימת כברירת מחדל של עורכי הטקסט בשולחנות העבודה של LXDE וXubuntu גרסה 11.10.
Leafpad היא תוכנה חופשית, ומשוחררת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.
HTTP Strict Transport Security

HSTS (ראשי תיבות של HTTP Strict Transport Security) הוא מנגנון אבטחת אתרי אינטרנט, המסייע בהגנה על אתרים מפני התקפות אדם בתווך. מנגנון זה מאפשר לשרתי הרשת להצהיר כי דפדפני האינטרנט (או סוכני משתמש אחרים העומדים בתנאי הצורך) צריכים לקיים עימם אינטראקציה אוטומטית באמצעות חיבורי HTTPS בלבד, המספקים אבטחת שכבת תעבורה (TLS), בשונה מ - HTTP הלא מאובטח. HSTS הוא סטנדרט של IETF ומתוקנן ב-RFC 6797.
מדיניות הHSTS מועברת על ידי השרת לסוכן המשתמש באמצעות שדה כותרת בתגובה של HTTPS בשם "Strict-Transport-Security". מדיניות HSTS מציינת פרק זמן שבו סוכן המשתמש צריך לגשת לשרת בצורה מאובטחת בלבד. אתרי אינטרנט המשתמשים ב-HSTS לרוב אינם מאפשרים גישת HTTP, על ידי דחיית חיבורים אלה או הפנייה שיטתית שלהם ל-HTTPS. כתוצאה מכך סוכן משתמש שאינו מסוגל לבצע TLS לא יוכל להתחבר לאתר. ההגנה חלה רק לאחר שמשתמש ביקר באתר לפחות פעם אחת, והדרך בה הגנה זו עובדת היא שמשתמש שמזין או בוחר כתובת URL לאתר שמציין http, ישדרג אוטומטית ל-https, מבלי לבצע את בקשת ה-HTTP, אשר נשלחת בגלוי ברשת.
היסטוריה

מפרט ה-HSTS פורסם כ-RFC מספר 6797 ב-19 בנובמבר 2012 לאחר שאושר ב־2 באוקטובר 2012 על ידי ה-IESG של IETF לפרסום כ-RFC מוצע. במקור היה שמו של המפרט "Strict Transport Security", אלא עם הגשתו כטיוטת אינטרנט ב־17 ביוני 2010, שונה שמו ל - "HTTP Strict Transport Security", שכן המפרט חל רק על HTTP. קודם להפיכתו לטיוטת אינטרנט ומאוחר יותר לתקן רשמי, פורסם המפרט לראשונה ב-18 בספטמבר 2009, ומאוחר יותר, ב-18 בדצמבר, פורסמה גרסת הקהילה האחרונה שלו. מאחורי כתיבת המסמך עומדים ג'ף הודג'ס, קולין ג'קסון ואדם בארת'.
צורת העבודה של הפרוטוקול

שרת מיישם מדיניות HSTS על ידי אספקת כותרת דרך חיבור HTTPS. לדוגמה, שרת יכול לשלוח כותרת כזו שבקשות עתידיות לדומיין במהלך השנה הקרובה יטופלו רק בעזרת HTTPS. כאשר יישום אינטרנט מפרסם מדיניות HSTS לסוכני משתמשים, סוכני משתמשים תואמים מתנהגים באופן הבא:
הופכים אוטומטית כל קישור לא מאובטח (http) המפנה אל יישום האינטרנט לקישור מאובטח (https). למשל http://example.com/ ישונה ל-https://example.com/ לפני הגישה לשרת.
אם לא ניתן להבטיח את אבטחת החיבור בעזרת HTTPS (למשל, אין תעודת TLS לשרת), סוכן המשתמש מסיים את החיבור ולא מאפשר למשתמש לגשת ליישום האינטרנט.
פגיעויות האבטחה שהפרוטוקול מונע

פגיעות האבטחה החשובה ביותר ש-HSTS מנטרל היא הפשטת SSL, פגיעות שהוצגה לראשונה באופן פומבי על ידי הקריפטוגרף מוקסי מרלינספייק בשנת 2009. מתקפת הפשטת SSL (ו - TLS) פועלת על ידי המרה שקופה של חיבור HTTPS מאובטח לחיבור HTTP רגיל. המשתמש יכול לראות שהחיבור לא מאובטח, אך בהתחשב בכך שסביר לומר שאינו יודע אם החיבור צריך להיות מאובטח, הוא לא יראה בכך בעיה וימשיך לגלוש באתר. בזמן הצגת הפגיעות לראשונה על מרלינספייק, אתרים רבים לא השתמשו ב-TLS / SSL, ולכן לא הייתה שום דרך לדעת (ללא ידיעה מוקדמת) האם השימוש ב-HTTP רגיל נבע ממתקפה, או פשוט משום שהאתר לא יישם את TLS / SSL. פרוטוקול HSTS מטפל בבעיה זו על ידי יידוע הדפדפן כי חיבורים לאתר צריכים תמיד להשתמש ב-TLS / SSL. מלבד זאת, HSTS מסייע למנוע גנבה של אישורי כניסה לאתר המבוססים על עוגיות וכן למנוע מתקפות גנבת זמן באמצעות חבילות NTP שקריות.
המגבלות בפרוטוקול

אם מדובר בביקור ראשון של המשתמש באתר, יכול התוקף להפשיט את כותרת ה-HSTS ממסגרת המידע ובכך לא יישמר בהגדרות סוכן המשתמש זיהוי האתר כ-HTTPS, מה שיימנע ממנו להחיל עליו את פרוטוקול ה-HSTS באותו ביקור של המשתמש. עניין זה בעייתי גם אם המשתמש נכנס לאתר דרך קישור HTTP ולא HTTPS בפעם הראשונה או אם כניסת המשתמש לאתר היא הבקשה הראשונה לאחר תקופת הפעילות שצוינה במדיניות HSTS על ידי השרת (על אתרים לקבוע תקופה של מספר ימים או חודשים בהתאם לפעילות המשתמש ולהתנהגותם). Google chrome, mozila firefox, Internet Explorer ו-Microsoft Edge מנסים להגביל את הבעיה על ידי הכללת רשימה "טעונה מראש" של אתרי HSTS, אך פתרון זה אינו יכול לכלול את כל מיליארדי האתרים ברשת האינטרנט. לבעיה זו ניתן להשיג פתרון פוטנציאלי על ידי שימוש ברשומות DNS כדי להכריז על מדיניות HSTS ולגשת אליהם באופן מאובטח באמצעות DNSSEC.
כמו כן, HSTS אינו יעיל כנגד השימוש בתחומים מזויפים: על ידי שימוש בהתקפות מבוססות DNS, ייתכן ש"התקפת אדם בתווך" יוכל להפנות את הלקוח לשרת תנועה מתחום מלאכותי שאינו מופיע ברשימת הטעינה המקדימה של HSTS, באמצעות מתקפות זיוף של DNS או יצירת דומיין שזהה כמעט לחלוטין לשם הדומיין האמיתי כמו www.example.org במקום www.example.com. כמו כן, HSTS אינו מגן מתקפות נגד TLS או ממתקפות כנגד השרת.
הערות שוליים

↑  RFC 6797
↑  טיוטת אינטרנט (באנגלית: Internet Draft) - טיוטת מסמכי מדיניות / מחקרים / מידע טכני המתפרסמים על ידי IETF, טיוטה זו תקפה לחצי שנה ופעמים רבות הופכת בסופו של דבר לתקן, כפי שקרה במקרה של HSTS
↑  Strict Transport Security, lists.w3.org, טיוטה 5
↑  Strict Transport Security, lists.w3.org, טיוטה 6
The Best of Pink Floyd: A Foot in the Door

The Best of Pink Floyd: A Foot in the Door הוא אלבום אוסף מאת להקת פינק פלויד, שיצא כחלק מפרויקט הרימסטר של הלהקה Why Pink Floyd...?.
רשימת רצועות

| מס' | שם | כותב(ים) | אלבום מקורי | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hey You  | רוג'ר ווטרס | The Wall | 4:40 |
| 2. | See Emily Play  | סיד בארט | סינגל שלא נכלל בשום אלבום מקורי. מופיע באוסף Relics ובהוצאה האמריקאית/יפנית של The Piper at the Gates of Dawn. | 2:48 |
| 3. | The Happiest Days of Our Lives  | רוג'ר ווטרס | The Wall | 1:32 |
| 4. | Another Brick in the Wall)  | רוג'ר ווטרס | The Wall | 3:48 |
| 5. | Have a Cigar  | רוג'ר ווטרס | Wish You Were Here | 5:08 |
| 6. | Wish You Were Here  | דייוויד גילמור, רוג'ר ווטרס | Wish You Were Here | 5:05 |
| 7. | Time (חתוך)   | דייוויד גילמור, ניק מייסון, רוג'ר ווטרס, ריצ'רד רייט | The Dark Side of the Moon | 6:20 |
| 8. | The Great Gig in the Sky  | ריצ'רד רייט, קלייר טורי | The Dark Side of the Moon | 4:36 |
| 9. | Money  | רוג'ר ווטרס | The Dark Side of the Moon | 6:34 |
| 10. | Comfortably Numb  | דייוויד גילמור, רוג'ר ווטרס | The Wall | 6:19 |
| 11. | High Hopes (חתוך)   | דייוויד גילמור, פולי סמסון | The Division Bell | 6:55 |
| 12. | Learning to Fly  | דייוויד גילמור, אנתוני מור, בוב אזרין, ג'ון קארין | A Momentary Lapse of Reason | 4:49 |
| 13. | The Fletcher Memorial Home  | רוג'ר ווטרס | The Final Cut | 4:11 |
| 14. | Shine On You Crazy Diamond (חתוך, מופיעים רק חלקים 1–5)   | ריצ'רד רייט, רוג'ר ווטרס, דייוויד גילמור | Wish You Were Here | 11:05 |
| 15. | Brain Damage  | רוג'ר ווטרס | The Dark Side of the Moon | 3:46 |
| 16. | Eclipse (פייד-אאוט מוקדם)   | רוג'ר ווטרס | The Dark Side of the Moon | 1:53 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 79:39 |
הערות שוליים

↑  "Why Pink Floyd?, Pink Floyd & EMI 2011 remastered campaign - The Best of Pink Floyd - A Foot In The Door". Whypinkfloyd.com. אורכב מ-המקור ב-2013-01-12. נבדק ב-2 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| פינק פלויד |
| --- | --- | --- |
| סיד בארט • דייוויד גילמור • ניק מייסון • רוג'ר ווטרס • ריצ'רד רייט | סיד בארט • דייוויד גילמור • ניק מייסון • רוג'ר ווטרס • ריצ'רד רייט |  |
| אלבומי אולפן | The Piper at the Gates of Dawn‏ (1967) • A Saucerful of Secrets‏ (1968) • More‏ (1969) • Ummagumma‏ (1969) • Atom Heart Mother‏ (1970) • Meddle‏ (1971) • Obscured by Clouds‏ (1972) • The Dark Side of the Moon‏ (1973) • Wish You Were Here‏ (1975) • Animals‏ (1977) • The Wall‏ (1979) • The Final Cut‏ (1983) • A Momentary Lapse of Reason‏ (1987) • The Division Bell ‏ (1994) • The Endless River ‏ (2014)  |  |
| אלבומי הופעה | Delicate Sound of Thunder‏ (1988) • P•U•L•S•E‏ (1994) • The Wall Live‏ (2000)  |  |
| סרטים | Live at Pompeii‏ (1972) • The Wall‏ (1982) • ‏The Final Cut‏ (1983) • Delicate Sound of Thunder‏ (1989) • Pulse‏ (1995) • סיפורם של פינק פלויד וסיד בארט‏ (2003) • The Making of The Dark Side of the Moon ‏(2003) • ‏The Story of Wish You Were Here ‏(2012)  |  |
| פסקולים | Tonite Lets All Make Love in London‏ (1968) • Zabriskie Point‏ (1970)  |  |
| אוספים | Relics‏ (1971) • A Nice Pair‏ (1973) • A Collection of Great Dance Songs‏ (1981) • Works‏ (1983) • Shine On‏ (1992) • ‏Echoes‏ (2001) The Best of Pink Floyd: A Foot in the Door ‏ (2011)  |  |
| מסעי הופעות | Pink Floyd World Tour 1968‏ (1968) •‏ The Man and The Journey Tour ‏(1969) •‏ Atom Heart Mother World Tour‏ (1970) •‏ Meddle Tour ‏(1971) •‏ Dark Side of the Moon Tour ‏(1972) •‏ Pink Floyd 1974 tours ‏(1974) •‏ Wish You Were Here Tour‏ (1975) •‏ In the Flesh ‏(1977) •‏ The Wall Tour‏ (1980) •‏ A Momentary Lapse of Reason Tour‏ (1987) •‏ The Division Bell Tour‏ (1994)  |  |
| ערכים קשורים | בוב קלוז • אלן פרסונס • רון גיסין • היפנוסיס (סטורם ת'ורג'רסון) • פינק אנדרסון ופלויד קאונסל • בוב גלדוף • אלן פארקר • 19367 Pink Floyd |  |
ראו גם דיסקוגרפיה של פינק פלויד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: df62e59f-048f-43dc-8844-5ee6b1c57645 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
M102

M102 (מ-Messier 102) היא ערפילית הרשומה בקטלוג מסיה אך זהותה אינה ידועה וככל הנראה מהווה טעות רישום בקטלוג. בדומה לצביר הפתוח M103,‏ M102 דווחה על ידי האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, עוזרו של שארל מסיה, שהכניס אותה לקטלוג מסיה על פי התיאור של מאשן, בלי שצפה בה בעצמו ובלי לרשום את מיקומה המדויק. על פי תיאורו של מאשן, M102 היא "ערפילית בין הכוכבים ο (אומיקרון) ברועה דובים ו-ι (יוטא) בדרקון, חלשה מאוד וסמוכה לכוכב עם דרגת בהירות 6". הכוכב ο ברועה דובים כלל לא נמצא באזור של ι בדרקון אלא בחלק הדרום-מזרחי של קבוצת הכוכבים רועה דובים ולכן ככל הנראה מאשן התכוון לכוכב θ (תטא) ברועה דובים שנמצא סמוך לגבול עם קבוצת הכוכבים דרקון. לאחר פרסום הקטלוג, הוסיף מסיה קואורדינטות בכתב ידו, אך במקום שציין אין שום ערפילית. לא ידוע בוודאות אם מסיה שגה ברישום המיקום של הערפילית או אם מאשן (כפי שטען בעצמו מאוחר יותר) צפה שוב בעצם אחר שכבר קיים בקטלוג מסיה.
מועמדים לזהות של M102

לאורך השנים היו מספר עצמים ברשימת מסיה שזהותם לא הייתה ידועה בשל שגיאת רישום של מיקומם (M47,‏ M48 ו-M91) אך בעזרת התיאור של מסיה הטעות התגלתה והעצמים החסרים זוהו בסופו של דבר. במקרה של M102 לא ידוע עד היום במה צפה מאשן כשרשם את M102. במהלך השנים עלו כמה אפשרויות לזהותו של העצם היחיד בקטלוג מסיה שזהותו לא ידועה:
מועמדים לזהות של M102 > גלקסיית גלגל הרוח (M101)

מאשן עצמו, במכתב משנת 1783 ששלח ליוהאן ברנולי השלישי (נכדו של יוהאן ברנולי), טען ש-M102 היא למעשה תצפית חוזרת בערפילית M101, שאותה גילה מאשן עצמו באותו הלילה ורשם אותה בטעות פעמיים בשני מיקומים שונים. אף על פי שההסבר של מאשן מבהיר שאין למעשה עצם אמיתי מאחורי M102, יש בו מספר קשיים: התיאור של הערפילית לא דומה לתיאור של M101 כפי שמסיה כתב בקטלוג, ולפיו M101 היא ערפילית גדולה למדי, וכן אין לידה כוכב עם דרגת בהירות 6. הכוכב הקרוב ביותר אליה עם דרגת בהירות סביב 6 הוא 86 בדובה הגדולה שנמצא במרחק זוויתי של כמעלה וחצי ממערב-דרום-מערב ל-M101. כמו כן, M101 נמצאת במרחק של כ-4 מעלות מהכוכב θ ברועה דובים בכיוון ניצב לקו המחבר אותו עם ι בדרקון, כך שקשה להבין איך מאשן היה יכול לצפות בה ולרשום מיקום כל כך רחוק ממיקומה האמיתי.
מועמדים לזהות של M102 > NGC 5866

NGC 5866 היא גלקסיית עדשה עם בהירות מדרגה 9.9 והיא הגלקסיה הבהירה ביותר שנמצאת בסמוך לקו המחבר את θ ברועה דובים עם ι בדרקון. אם אכן המיקום שמאשן תיאר הוא נכון (ובהנחה שבאמת התכוון ל-θ ברועה דובים), אז זאת המועמדת הטובה ביותר להיות M102. כמו כן, הקואורדינטות שרשם מסיה בעותק האישי של הקטלוג שלו, דומות לקואורדינטות של NGC 5866, אך עם סטייה של 0ʰ 20ᵐ‏ בעלייה הישרה, שעשויה להיות טעות בהעתקה. כמו כן, במרחק של כ-11 דקות קשת מדרום-מערב ל-NGC 5866 יש כוכב עם דרגת בהירות 7.5 שיכול להיות הכוכב שאליו התכוון מאשן בתיאור של M102.
מועמדים לזהות של M102 > NGC 5905, ‏NGC 5907, ‏NGC 5908 ו-NGC 5897

מסביב ל-NGC 5866 יש קבוצת גלקסיות קטנה שהבהירות שבהן הן NGC 5905, ‏NGC 5907, ‏NGC 5908 ו-NGC 5897, כולן עם דרגות בהירות 11.5 עד 13.5 וכולן נמצאות לא רחוק מהקו המחבר את θ ברועה דובים עם ι בדרקון. מכיוון שהעצם העמום ביותר בקטלוג מסיה הוא מדרגת בהירות 10.2 ומכיוון שבאותו הלילה שבו נצפתה M102 התגלתה גם גלקסיית גלגל הרוח (בהנחה שאכן מדובר בעצמים שונים), שבהירותה היא מדרגה 7.8 ומסיה ציין שהיא עמומה מאוד וקשה לצפייה, לא סביר שמאשן הצליח להבחין בעצמים עם דרגת בהירות 11.5 או עמומים יותר. אם בכל זאת מאשן הצליח לצפות באחת מהן (בלי להבחין ב-NGC 5866 הבהירה מהן בהרבה) אז המועמדת הסבירה ביותר מביניהן היא NGC 5907 שלה דרגת בהירות 11.5. בסביבת NGC 5866 ולאורך הקו המחבר את θ ברועה דובים עם ι בדרקון יש עוד כ-10 גלקסיות שלכולן דרגת בהירות מעל 13.5, כך שלא סביר שמאשן או מסיה היו יכולים לראותן.
מועמדים לזהות של M102 > NGC 5928

NGC 5928 נמצאת כמעלה מדרום לקו המחבר את הכוכב ο ברועה דובים עם הכוכב ι בנחש. אם מאשן התבלבל בין קבוצת הכוכבים דרקון לקבוצת הכוכבים נחש, אז ייתכן שהוא צפה באזור אחר לגמרי ממה שמקובל להניח. עם זאת, מכיוון של-NGC 5928 בהירות מדרגה 14 לא סביר שמאשן הצליח להבחין בה ומכיוון ש-M101 שהתגלתה באותו לילה קרובה הרבה יותר ל-ι בדרקון מאשר ל-ι בנחש, סביר שמאשן צפה בעצם שנמצא באותו אזור ולא ב-NGC 5928.
הערות שוליים

↑  Pierre Méchain: Letter of May 6, 1783
↑  SIMBAD NGC 5866
| קטלוג מסיה |
| --- | --- | --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |  |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |  |
| אחרים | M40 • M73 |  |
שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש
גלקסיית גלגל הרוח
NGC 5866
833

שנת 833 היא השנה ה-33 במאה ה-9. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נפטרו

אל-מאמון, הח'ליף העבאסי השביעי (נולד ב-786)
9 באוגוסט – אל-מאמון, הח'ליף העבאסי השביעי (נולד ב-786)
ראו גם

ילידי 833‎
נפטרים ב-833‎
The Best of Netta's Office, Vol. 1

The Best of Netta's Office, Vol. 1 הוא המיני-אלבום השני של הזמרת הישראלית נטע ברזילי. המיני-אלבום יצא לאור ב-18 בדצמבר 2020, על ידי חברות התקליטים BMG וטדי הפקות.
רקע

בדצמבר 2019 החלה ברזילי סדרת רשת בשם "Netta's Office", שפורסמה בערוץ היוטיוב שלה מדי זמן מה. בפרקי הסדרה מבצעת ברזילי מספר שירים באמצעות לופר בחדר פרטי בביתה. ב-4 בדצמבר 2020, פרסמה את הסינגל "The Times They Are a-Changin" מתוך המיני-אלבום, גרסת כיסוי לשירו של בוב דילן משנת 1963. על המיני-אלבום סיפרה ברזילי:
במהלך השנה האחרונה, בלי יותר מדי יחסי ובלי לעשות מזה עניין גדול, יצרנו את ה-office. מדובר בסדרה אינטרנטית שאפשרה לי להיות בקשר ישיר עם הקהל שלי, לקחת מהם השראה ולהכניס אותם יותר עמוק לעולם המוזיקלי הפרטי והפרוע שלי. כל פרק היה הזדמנות להתנסות וליהנות עם אילתורים וקאברים לשירי טראש-ניינטיז. רק אני והמכשירים שלי במשרד - ואתם כמובן. בזכות הסדרה יכולתי להוציא החוצה דברים שלא יכולים לבוא לידי ביטוי בשירים או בקליפים המצוחצחים שאני מוציאה. חלק מהקאברים שעשיתי בסדרה נהיו ויראליים וזכו להמון תגובות ובקשות מכל העולם שיהיו זמינים להאזנה בסטרימינג. בהתחלה חשבתי שזה מוגזם, אבל הבקשות לא הפסיקו להגיע, וככה נולד האוסף - The Best of Netta's Office.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Supercalifragilisticexpialidocious  | 3:03 |
| 2. | Coco Jamboo  | 2:33 |
| 3. | Barbie Girl  | 3:42 |
| 4. | Low  | 3:17 |
| 5. | Blue  | 4:01 |
| 6. | The Times They Are a-Changin'  | 3:50 |
| משך כולל: | משך כולל: | 20:29 |