קרונפרינץ (אוניית מערכה, 1914)
היסטוריית שירות > קרב יוטלנד

קרונפרינץ נכחה במהלך פעולת הצי שהביאה לקרב יוטלנד שהתרחש ב-31 במאי וב-1 ביוני 1916. הצי הגרמני ביקש שוב למשוך ולבודד חלק מהצי הגדול ולהשמיד אותו לפני שהצי הבריטי העיקרי יוכל להספיק להגיב. גרונפרינץ הייתה האונייה הרביעית בטור הגרמני, מאחורי אחיותיה קניג, גרוסר קורפירסט ומארקגראף, והן היוו את פלגה V של שייטת אוניות המערכה השלישית, והן היו החלוץ של הצי. שייטת אוניות המערכה השלישית הייתה הראשונה מבין שלוש יחידות אוניות מערכה; ישירות מאחוריה היו אוניות המערכה מסדרת קייזר של פלגה VI, שייטת אוניות המערכה השלישית. לאחר מכן היו אוניות המערכה מהסדרות הלגולנד ונסאו של שייטת אוניות המערכה הראשונה; במשמר העורפי היו הפרה-דרדנוטים המיושנות מסדרת דויטשלנד של שייטת אוניות המערכה השנייה.
קצת לפני 16:00 CET, סיירות המערכה של קבוצת הסיור I נתקלו בשייטת סיירות המערכה הראשונה הבריטית בפיקודו של דייוויד ביטי. הספינות היריבות החלו בדו-קרב ארטילרי שהביא להשמדתן של אינדפטיגבל, מעט לאחר השעה 17:00, וקווין מרי, פחות מחצי שעה לאחר מכן. בשלב זה, סיירות המערכה הגרמניות הפליגו דרומה כדי למשוך את הספינות הבריטיות לעבר הגוף העיקרי של צי הים הפתוח. בשעה 17:30, הצוות של קניג הבחין באוניות קבוצת הסיור I ושייטת סיירות המערכה I מתקרבות. סיירות המערכה הגרמנית הפליגו מימין, בעוד הספינות הבריטיות הפליגו משמאל. בשעה 17:45 הורה שר לפנות שתי נקודות שמאלה כדי לקרב את ספינותיו לסיירות המערכה הבריטיות, ודקה לאחר מכן בשעה 17:46 ניתנה הפקודה לפתוח באש.
אחיותיו של קרונפרינץ פתחו באש על סיירות המערכה הבריטיות, אך קרונפרינץ לא הייתה מספיק קרוב כדי לירות עליהן. במקום זאת, היא ועשר אוניות מערכה גרמניות נוספות ירו לעבר שייטת הסיירות הקלות השנייה. קרונפרינץ ירתה לעבר דבלין מ-17:51 עד 18:00 בטווחים של 17,000-18,600 מטר (55,800-61,000 רגל), ואז העבירה את האש שלה אל אוניית המערכה המהירה מלאיה בשעה 18:08 בטווח של 17,000 מטר. קרונפרינץ ירתה תחילה עם פגזים חודרי שריון למחצה כדי למצוא את הטווח למטרה שלה, ולאחר מכן עם פגזי חודרי שריון סטנדרטיים. עד שמלאיה יצאה מטווח 13 דקות מאוחר יותר, דווח על פגיעה אחת בלבד על ידי התותחנים של קרונפרינץ. לפי ההיסטוריון הימי ג'ון קמפבל, פגיעה זו הייתה סבירה יותר "הבזק של התותחים של המלאיה שנראה מבעד לאובך ועשן". במהלך תקופה זו, נפלו כמה פגזים בקרבת קרונפרינץ, אם כי אף אחד לא פגע בה. קרונפרינץ הגיעה שוב לעמדת ירי מול מלאיה בשעה 18:30, אך הצליחה לירות רק שש דקות לפני שהאונייה הבריטית שוב התרחקה.
מעט לאחר השעה 19:00, כמה משחתות בריטיות יצאו להתקפת טורפדו נגד האוניות המובילות של המערך הגרמני. המשחתת אונסלואו ירתה זוג טורפדות לעבר קרונפרינץ בטווח של 7,300 מטר (24,000 רגל), אם כי שניהם החטיאו. זמן קצר הסיירת הגרמנית ויסבאדן הושבתה על ידי פגז של סיירת המערכה הבריטית אינווינסיבל; קונטר-אדמירל פאול בהנקה על קניג ניסה לתמרן את ארבע ספינותיו כדי לחפות על הסיירת המוכה. במקביל, שייטות הסיירות הקלות הבריטיות III ו-IV החלו בהתקפת טורפדו על המערך הגרמני; תוך כדי התקדמות לטווח הטורפדו, הם ירו על ויסבאדן עם אש מהתותחים העיקריים שלהם. לתגרה הצטרפו גם הסיירות המשוריינות המיושנות של שייטת הסיירות הראשונה. קרונפרינץ ואחיותיה ירו בכבדות על הסיירות הבריטיות, אך אפילו האש שספגו מהתותחים העיקריים של אוניות המערכה לא הצליחה לגרש את הסיירות הבריטיות. בתגרה שלאחר מכן, הסיירת המשוריינת הבריטית דיפנס נפגעה מכמה פגזי קליבר כבדים מהדרדנוטים הגרמניות. מטח אחד חדר למחסני התחמושת של הספינה ובפיצוץ אדיר השמיד את הסיירת. ג'ון קמפבל מציין שלמרות שההרס של דיפנס מיוחס בדרך כלל לסיירת המערכה ליצו, ישנה אפשרות שזו הייתה קרונפרינץ שהשמידה את הספינה. לאחר השמדת דיפנס היא העבירה את האש לסיירת המשוריינת ווריור, שניזוקה קשות ונאלצה לסגת. ווריור טבעה בהפלגה חזרה לנמל למחרת בבוקר.
עד השעה 20:00 קיבל המערך הגרמני פקודה לפנות מערבה כדי לנתק מגע מהצי הבריטי, בפיקודו של אדמירל ג'ון ג'ליקו. מארקגראף, ממש לפני קרונפרינץ, סבלה מבעיות מנוע ויצאה מהמבנה, ואז נסוגה מאחורי קרונפרינץ. בין 20:00 ל-20:30, קרונפרינץ ושאר אוניות המערכה של השייטת השלישית ירו בשייטת הסיירות הקלות הבריטית השנייה וכן באוניות המערכה של הצי הגדול. קרונפרינץ ניסתה למצוא את הטווח על ידי התבוננות בהבזקי הלוע הבריטיים, אך החמרה בראות מנעה מהתותחנים שלה להשיג מטרה. כתוצאה מכך, היא נצרה את האש שלה בשלב זה. קרונפרינץ נזדעזעה קשות על ידי מספר כמעט החטאות. בשעה 20:18, האש הכבדה של הצי הבריטי אילצה את שר להורות לצי לפנות; פנייה זו הפכה את הסדר של הצי והציבה את קרונפרינץ לקראת סוף הטור. לאחר נסיגה מוצלחת מהבריטים, הורה שר לצי להרכיב מערך שיוט לילי, אם כי שגיאות תקשורת בין שר על סיפון פרידריך דר גרוסה לבין וסטפאלן, הספינה המובילה, גרמו לעיכובים. הצי התכנס למבנה עד 23:30, כאשר קרונפרינץ הייתה האונייה ה-14 במערך של 24 אוניות ראשה.
בסביבות השעה 02:45, כמה משחתות בריטיות ערכו מתקפת טורפדו נגד החצי האחורי של הקו הגרמני; קרונפרינץ הבחינה בכמה משחתות לא מזוהות בחושך. היא נצרה את האש שלה, והיא ושאר אוניות המערכה פנו כדי להימנע מטורפדות. טורפדו אחד, שנורה על ידי המשחתת אובדיינט, התפוצץ כ-100 יארד (91 מטר) מאחורי קרונפרינץ, בעקבות שובל האונייה . גם אובדיינט וגם פאולנור דיווחו על פגיעה בקרונפרינץ, למרות שהיא לא נפגעה מההחטאה הקרובה. אש כבדה מאוניות המערכה הגרמניות אילצה את המשחתות הבריטיות לסגת.
צי הים הפתוח הצליח לעבור דרך הכוחות הקלים הבריטיים מבלי למשוך את תשומת לב אוניות המערכה של ג'ליקו, ובהמשך הגיע לשונית הורנס בשעה 04:00 ב-1 ביוני, ולווילהלמסהאפן כמה שעות לאחר מכן. אוניות המערכה של שייטת I תפסו עמדות הגנה בשטח המעגן החיצוני קייזר, קייזרין, פרינצרגנט לואיטפולד וקרונפרינץ עמדו בהיכון ממש מחוץ לכניסה לווילהלמסהאפן.
במהלך הקרב, קרונפרינץ ירתה 144 פגזים מתותחי הסוללה העיקריים שלה, אם כי המספרים המדויקים של כל אחד מהם אינם ידועים. האונייה לא ירתה מהחימוש המשני שלה, תותחי 15 ס"מ או 8.8 ס"מ במהלך כל הקרב. מבין ארבעת אוניות הסדרה קניג, רק קרונפרינץ נמלטה מנזק במהלך הקרב.