stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכס ויז'ניצר
הערות שוליים

↑   גור מגידו, "את העבודה בינינו נעשה רק במזומן": היו"ר הבכיר שצולם עם ערימת שטרות - וייצא נק, באתר TheMarker‏, 14 במאי 2018
↑  מה שיש ללור"ם להסתיר מבג"ץ, באתר גלובס, 9 בספטמבר 2001
מונה בודק מיוחד לבדיקת פיטורי חשב החברה לפיתוח לוד רמלה, באתר גלובס, 30 בינואר 2001
↑  דאיילת פישביין, כשלים בהפרטת החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה: תושבי לוד לא קיבלו בטחונות לכיסוי ליקויי בנייה חמורים, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2006
↑  עמירם ברקת, ‏העובדות היבשות, באתר גלובס, 21 ביולי 2011
↑  ענת ג'ורג'י, במשרדי הממשלה מנמקים סגירת מע"צ: 100 איש מספיקים לניהול הכבישים, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2003
↑  "נבטל את המושג 'חריגים' מלכסיקון מע"ץ", באתר גלובס, 18 באפריל 2004
↑  אסף שטול-טראורינג, נבחרו מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות בהר הרצל, באתר הארץ, 28 במרץ 2012
↑   דניאל שמיל, אחרי שנה וחצי: מונה מנהל זר לקו האדום של הרכבת בגוש דן, באתר TheMarker‏, 11 בספטמבר 2013
1 2  ליאור גוטמן, כלכליסט, פרשת השחיתות: יו"ר נת"ע מתפטר, באתר ynet, 22 בינואר 2015
↑  גלעד מורג, אביאל מגנזי ועומרי אפרים, שר לשעבר, ראשי מועצות ובכירים נעצרו בפרשת השחיתות, באתר ynet, 24 בדצמבר 2014
↑  עדו בן פורת, המשטרה: להעמיד לדין את בכירי "ישראל ביתנו", באתר ערוץ 7, 21 באוקטובר 2015
↑  30 חשודים ו-13 חברות זומנו לשימוע בפרשה 618 ("נתיבי ישראל"), באתר משרד המשפטים, 25 באוקטובר 2017
↑  תומר גנון, כתב אישום בגין שוחד נגד אלכס ויז'ניצר: "זה 'אח' שלי, תסגור איתו את כל מה שאתה חייב לי", באתר כלכליסט, 6 במרץ 2019
↑  אלה לוי-וינריב, ‏פרשת ישראל ביתנו: הסדר טיעון לראש המועצה האזורית תמר, באתר גלובס, 11 באוקטובר 2018
↑  תומר גנון, מנכ"ל נתיבי ישראל לשעבר הודה שדרש שוחד מקבלן; ירצה שנתיים מאסר, באתר כלכליסט, 3 ביוני 2021
↑   אבי בר-אלי, יד ימינו של ליברמן, הבן "היועץ" - והחברות במקלט המס, באתר TheMarker‏, 22 במאי 2016
| יושבי הראש ומנכ"לי נתיבי ישראל ומ> ע.צ |
| --- | --- | --- |
| יושבי ראש נת"י | עמירם לוין • מיכה גולדמן • יאיר שמיר • עודד שמיר • יגאל עמדי |  |
| מנהלים כלליים של מ.ע.צ | מרדכי שטרן • אליעזר אהרונוב • אביגדור ברתל • ברוך בסין • מיכאל גולן • משה שהמי • יהודה כהן • סלמן בן ציון • עמי לקס |  |
| מנהלים כלליים של נת"י | אלכס ויז'ניצר • שי ברס • ניסים פרץ |  |
אלו טיקי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  הודו 
 מרכיבים עיקריים:  תפוח אדמה 
 
אַלוּ טִיקִי (באורדו: آلو ٹکی; באנגלית: Aloo tikki, הידוע גם בשם Aloo ki tikkia, Aloo ki tikki או Alu tikki,) הוא מזון מהיר שמקורו בתת-היבשת ההודית.
מאפיינים

מכינים אותו במטבח ההודי, הפקיסטני ובנגלדשי, הוא עשוי מתפוחי אדמה מבושלים, אפונה ותבליני קארי שונים. אלו פירושו תפוח אדמה בהינדוסטנית, וטיקי הוא קציצה קטנה או קרוקט. המנה מוגשת חמה לצד תוספת של סות' (אנ'), תמרהינדי וכוסברה - נענע, ולפעמים דאהי (יוגורט) (אנ') או חימצה.
המאכל הוא צמחוני והוא המקביל ההודי להאש בראונס.
סוגים

בגלל התפוצה הגאוגרפית הרחבה ברחבי העולם של אנשים ממוצא הודי, קיימות מספר וריאציות למנה זו.
במומבאי, גרסה פופולרית של אלו טיקי מוגשת עם קארי חריף וצ'אטני שונים. הוא נקרא רגדה פאטיס והוא נמכר בדוכני צ'אט שונים ברחבי העיר ובמיוחד בחוף צ'ופאטי (אנ'). האלו טיקי באזור זה עשוי בעיקר מתבלינים שגדלו במקום כמו כורכום, ואילו בבנגלור משתמשים יותר בכוסברה. בבריטניה, טיקי ירקות זמין בדלפקי מעדניות בחנויות שונות.
כמה מסעדות רחוב בצפון הודו או מסעדות בסגנון בית קפה יכניסו את האלו בלחם.
הערות שוליים

↑  liza (20 במאי 2023). "Enjoy Restaurant-Quality Aloo Tikki at Home with New Recipe Ideas – Desher Barta". נבדק ב-20 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Why Sweet And Sour Makes The World Go Yum". mid-day.com. 3 בדצמבר 2015. נבדק ב-13 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
אנדרטת סאיפאן האמריקאית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 מיקום:  סאיפאן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  15°13′05″N 145°43′12″E﻿ / ﻿15.21806223782°N 145.71986722779°E﻿ / 15.21806223782; 145.71986722779
  (למפת איי מריאנה הצפוניים מוגדלת) קפיטל הילאנדרטת סאיפאן האמריקאית(למפת איי מריאנה הצפוניים רגילה) קפיטל הילאנדרטת סאיפאן האמריקאית he
 
אנדרטת סאיפאן האמריקאית היא מבנה זיכרון למלחמת העולם השנייה, הממוקם באי סאיפאן בקבוצת איי מריאנה הצפוניים, השוכנת במערב האוקיינוס השקט.
האנדרטה

אנדרטת סאיפאן הוקמה לכבוד הנופלים והפצועים האמריקאים ובני המקום, שנפגעו במהלך המערכה על איי מריאנה בשנת 1944. 24,000 אנשי צבא אמריקאים נפגעו במהלך המערכה, שבה נכבשו מידי הכוחות היפניים האיים גואם, סאיפאן וטיניאן, מה-15 ביוני ועד 11 באוגוסט 1944.
האנדרטה שוכנת בתחומי פארק הזיכרון האמריקאי, מצפון ליישוב גרפאן (אנ') שבחופו המערבי של האי, וצופה אל אחד החופים שבהם נחתו חיילי ארצות הברית בראשית הפלישה לאי. היא כוללת אובליסק רבוע בגובה של 3.6 מטר, המצופה אבן גרניט אדומה.
על גבי האובליסק נחרתה כתובת זו:
אנדרטה זו הוקמה על ידי
ארצות הברית של אמריקה
כמחווה צנועה לבניה
שהקריבו את הקורבן היקר מכל
לשם שחרורם של איי מריאנה
1941-1945
ליד האובליסק הוקם לימים מגדל בגובה של שישה מטר ובו קריון.
האנדרטה הוקמה ומתוחזקת על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב.
אנגלו-סקסונים

ערך זה עוסק בקבוצת עמים גרמאניים קדומה ממנו יצא העם האנגלי. אם התכוונתם לאוכלוסיות שמוצאן באיים הבריטיים, ראו .
מיקום וסדרי הגודל של הממלכות האנגליות בתקופה האנגלו-סקסית
האנגלו-סקסונים (באנגלית: Anglo-Saxons) היו קבוצת עמים גרמאניים, שפלשה לבריטניה הגדולה לקראת המאה ה-5 לספירה, והיוותה בסיס להתפתחות הממלכה האנגלית העתידית.
מקור המונח

מקור המונח "אנגלו-סקסוניי" בימי המלך אלפרד הגדול, שנהג להשתמש בתואר "רֶקְס אַנגלוֹרוּם סַקסוֹנוּם" או "רקס אנגול-סקסונום". פשר התואר אינו ידוע לבטח, אך נהוג לייחסו לאיחודן הסופי של שבע ממלכות ההפטרכיה תחתיו בשנת 886. בדה ונרביליס כתב כי תושבי הממלכות הצפוניות (מזרח אנגליה, מרסיה ונורת'מבריה) השתייכו לאנגלים, תושבי אסקס, וסקס וסאסקס היו לנצר הסקסונים, בעוד שיושבי קנט ודרום המפשייר השתייכו לשרידי היוטים.
היסטוריונים מוקדמים יותר, מאידך גיסא, לא מתייחסים להבדלים בין שתי הקבוצות הראשונות, ולנוכח הממצאים הארכאולוגיים, ניתן לומר כי רק תושבי קנט התבדלו מיושבי אנגליה המדוברים. עובדה משונה היא שכותבי וסקס מספרים על ממלכתם כחלק מ'אנגליקין' ושפתם כ'אנגליסק', בעוד שמלכי וסקס טענו כי הם נצר ל'ממלכת ברניקיה'.
מכל מקום, סביר להניח כי האנגלים והסקסונים היו ללאומים שונים, אך התמזגו בתקופה מוקדמת, אולי אפילו לפני הפלישה הסקסונית. הפעם הראשונה בה הוזכר המושג הייתה כמאה שנים טרם ימי אלפרד, בכתבי פאולוס דיקונוס, אך ספק אם שימש להבדלת יושביה הטווטונים של אנגליה מיושביה הסקסונים.
התרבות האנגלו-סקסית

המיתולוגיה האנגלו-סקסית הייתה מיתולוגיה גרמאנית, ודמתה מאוד למיתולוגיה הנורדית. הנצרות (הרומית והקלטית) החליפה את האלים העתיקים של אנגליה לקראת המאה ה-8 והמאה ה-9 לספירה. הכמרים הפכו להיסטוריונים, והדת האנגלית העתיקה לא נשתמרה. אחד התיאורים היחידים שבידינו מספר על מלך מקנט שהסכים לפגוש את המיסיונר הקדוש אוגוסטין רק באוויר הפתוח, היכן שהיה תחת הגנת האל ודן. איסורים נוצריים על מעשים פגניים מהווים מקור חשוב לחקר הדת.
שרידי שמות האלים מצאו את דרכם לשמות הימים האנגליים:
טיו, המקביל לטיר, אל המלחמה: יום שלישי (Tuesday)
ודן, המקביל לאודין, ראש האלים, אל החוכמה והמתים: יום רביעי (Wednesday)
פונור, המקביל לתור, אל הברק: יום חמישי (Thursday)
פריג', המקביל לפריה, אלת האהבה: יום שישי (Friday)
אנגלו-סקסונית, הנקראת גם אנגלית עתיקה, הייתה השפה בה נעשה שימוש בימי אלפרד הגדול, והפכה לאנגלית מדוברת עד לאחר הכיבוש הנורמני בשנת 1066. בהשפעת השפה האנגלו-נורמנית של מעמד האצולה הכובש הפכה האנגלית העתיקה לאנגלית ביניים. השפה האנגלו-סקסונית דומה יותר לגרמנית מאשר לאנגלית הביניים. לדוגמה, היא הושפעה פחות מהלטינית ושמרה על מאפיינים מורפולוגיים שאבדו בין המאה ה-12 למאה ה-14. ניתן להבחין בשרידי האלפבית הרוני, הפותארק, בתחביר אנגלית הביניים. האותיות שבשימוש הגרסאות המודפסות של טקסטים באנגלית עתיקה הן:
a æ b c d ð e f g h i l m n o p r s t þ u w x y ולעיתים רחוקות k ו-z.
יש הוכחה ארכאולוגית שהמתיישבים באנגליה הגיעו מן המיקומים הרבים הללו ביבשת
אצעדת זהב אנגלו-סקסונית מהמאה השביעית שנמצאה בסטפורדשייר. הכיתוב בלטינית מספר במדבר י' ל"ה: surge Domine et dissipentur inimici tui וכו' (קומה ה' ויפוצו אויביך וגו').
קסדה אנגלו-סכסונית עתיקה שנמצאה בדרום-מזרח אנגליה של היום
אמון הדדי

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  האל הרטלי
 הופק בידי:  ברוס וייס האל הרטלי
 תסריט:  האל הרטלי
 עריכה:  ניק גומז
 שחקנים ראשיים:  אדריאן שלי מרטין דונובן
 מוזיקה:  The Great Outdoors פיליפ רד
 צילום:  מייקל ספילר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  Fine Line Features, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 26 ביולי 1991
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט דרמה 
 פרסים:  Waldo Salt Screenwriting Award 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אמון הדדי (באנגלית: Trust) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1990 בכיכובם של אדריאן שלי ומרטין דונובן. זהו סרטו העלילתי השני של התסריטאי והבמאי האל הרטלי.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-9 בספטמבר 1990, במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, אולם יצא לאקרנים רק ב-26 ביולי 1991.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתמקדת בסיפורם של שני צעירים לא יוצלחים, המשוטטים ברחובותיה של אותה עיירה קטנה בלונג איילנד. כאשר מריה (אדריאן שלי), צעירה שנשרה מבית ספר תיכון, מודיעה למשפחתה על הריונה הלא מתוכנן - אביה מת מהתקף לב במקום, אימה מגרשת אותה מהבית ובן-זוגה (אבי התינוק) נפרד ממנה. בודדה, וללא שום מקום ללכת אליו, מריה משוטטת ברחובות העיירה בחיפוש אחר מקום ללון בו. בדרכה, היא פוגשת במת'יו (מרטין דונובן), טכנאי אלקטרוניקה צעיר בעלי מצב רוח קיצוניים, המתקן מכשירים אלקטרוניים למחייתו. מת'יו פוטר לאחרונה ממקום עבודה בחברת מחשבים, בשל מחאתו על האיכות הירודה של המוצרים שהחברה משווקת. בין שני הצעירים מתפתח רומן א-מיני יוצא דופן, המבוסס על אמון.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אדריאן שלי | מריה |  |
| מרטין דונובן | מת'יו |  |
| מריט נלסון | ג'ין | אימה של מריה |
| ג'ון מק'קיי | ג'ים | אביו של מת'יו |
| אידי פאלקו | פג | אחותה של מריה |
ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 81% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 21 ביקורות.
מועמדויות וזכיות בפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | פסטיבל הקולנוע בדוביל, צרפת | פרס חביב הקהל - האל הרטלי | זכייה |
| 1991 | פסטיבל הקולנוע בדוביל, צרפת | פרס המבקרים - האל הרטלי | מועמדות |
| 1991 | פסטיבל סאנדנס | פרס התסריט הטוב ביותר - האל הרטלי | זכייה |
| 1991 | פסטיבל סאנדנס | פרס חבר השופטים - האל הרטלי | מועמדות |
| 1991 | פסטיבל הקולנוע בסאו פאולו, ברזיל | פרס חביב הקהל - הסרט הטוב ביותר - האל הרטלי | זכייה |
הערות שוליים

↑  "Trust‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2012061285   WorldCat (עם LCCN): no2012-061285
אן היידון ג'ונס

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1938 (בת 86) בירמינגהאם, אנגליה 
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 מקום מגורים:  בריטניה
 יד חובטת:  שמאל
 פעילות כמקצוענית:  1968–1977 (כ־9 שנים)
 יחידים
 מאזן קריירה:  328-829
 דירוג שיא:  2 (1967)
 זכיות בטורנירים:  3 (טורנירי גראנד סלאם)
 זוגות
 מאזן קריירה:  48-42
 זכיות בטורנירים:  3+2 (טורנירי גראנד סלאם)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 8 (3 ביחידות, 3 בזוגות נשים, 2 בזוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  חצי גמר (1969)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (1961, 1966)
 וימבלדון:  זכייה (1969)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  גמר (1961, 1967)
 
אן היידון גונס' (באנגלית: Ann Shirley Jones;‏ נולדה ב-7 באוקטובר 1938) היא טניסאית עבר אנגלייה. אחת הטניסאיות הבולטות בעולם בשנות ה-60, דורגה במקום השני בעולם בשנת 1968. היא זכתה ב-8 תוארי גראנד סלאם, מהן 3 זכיות ביחידות ו-3 זכיות בזוגות נשים ו-2 בזוגות מעורבים.
אביה של אן היידון היה שחקן טניס שולחן בולט שהשתתף באליפויות העולם בשנים 1928-1953. גם אן הצעירה השתתפה באליפויות טניס שולחן ובאליפות העולם בשנת 1957 הפסידה בגמר ביחידים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
בתחרויות לזוגות נשים היא שיחקה לצד פרנסואז דיר והן זכו פעמיים בגראנד סלאם ופעם נוספת הפסידו במשחק הגמר. באליפות אוסטרליה הפתוחה בתחרויות יחידות וזוגות לנשים היא הצליחה להגיע רק לחצי גמר, אך בתחרות לזוגות מעורבים היא זכתה באליפות.
בשנת 1962 היא נישאה לאיש עסקים פיליף ג'ונס.
לאחר הפרישה היא עסקה בפרשנות טניס וגם נבחרה לוועדה המארגנת של אליפות וימבלדון.
בשנת 2014 היא זכתה בעיטור, מפקד במסדר האימפריה הבריטית.
גמרי גראנד סלאם יחידות

| תוצאה | שנה | טורניר | יריבה בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| זכייה | 1961 | אליפות צרפת הפתוחה | מקסיקו יולה רמירס | 6–2, 6–1 |
| סגנית | 1961 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארצות הברית דרלין הארד | 3–6, 4–6 |
| סגנית | 1963 | אליפות צרפת הפתוחה | אוסטרליה לסלי טורנר | 6–2, 3–6, 5–7 |
| זכייה | 1966 | אליפות צרפת הפתוחה | ארצות הברית ננסי ריצ'י | 6–3, 6–1 |
| סגנית | 1967 | אליפות וימבלדון | ארצות הברית בילי ג'ין קינג | 3–6, 4–6 |
| סגנית | 1967 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארצות הברית בילי ג'ין קינג | 9–11, 4–6 |
| סגנית | 1968 | אליפות צרפת הפתוחה | ארצות הברית ננסי ריצ'י | 7–5, 4–6, 1–6 |
| סגנית | 1969 | אליפות צרפת הפתוחה | אוסטרליה מרגרט קורט | 1–6, 6–4, 3–6 |
| זכייה | 1969 | אליפות וימבלדון | ארצות הברית בילי ג'ין קינג | 3–6, 6–3, 6–2 |
סיכום השתתפות בגראנד סלאם יחידם

| תחרות | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 | נ'-הפ' |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה | - | - | - | - | - | - | - | - | - | סיבוב שני | - | - | - | חצי גמר | 3–2 |
| אליפות צרפת הפתוחה | - | חצי גמר | רבע גמר | - | סיבוב רביעי | זכייה | חצי גמר | גמר | - | רבע גמר | זכייה | רבע גמר | גמר | גמר | 44–8 |
| אליפות וימבלדון | סיבוב שני | סיבוב שלישי | חצי גמר | רבע גמר | חצי גמר | סיבוב רביעי | חצי גמר | חצי גמר | רבע גמר | סיבוב רביעי | חצי גמר | גמר | חצי גמר | זכייה | 57–13 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה | - | רבע גמר | סיבוב שלישי | חצי גמר | רבע גמר | גמר | - | חצי גמר | רבע גמר | רבע גמר | - | גמר | חצי גמר | - | 36–10 |
אלעזר יעקב פודהורצר

אלעזר יעקב פודהורצר (ט"ו באדר תר"כ, מרץ 1860 – י"ד בחשוון תרפ"ה, נובמבר 1924) היה מראשי היישוב היהודי בצפת, שד"ר ומגואלי מירון.
ביוגרפיה

נולד בצפת, בן הרב יונה פודהורצר. סבו, הרב יעקב פודהורצר (נכדו של רבי משה פודהוצר), כיהן כרב בטרנופול שבגליציה ועלה לארץ ישראל באמצע המאה ה-19 והתיישב בצפת. בצעירותו קיבל חינוך תורני. נישא לבתו של הרב רפאל זילברמן, רבה של צפת.
בשנת תרמ"ז (1887) יצא מטעם קהילת יהודי צפת למסע במדינות הקיסרות האוסטרו-הונגרית כדי לקבל את עזרתם של היהודים עבור תושבי צפת.
היה מגואלי אדמת מירון. הוא רכש אדמה במקום, הקים ישיבה ומושב זקנים, כמו כן גאל את קברו של רבי יוחנן הסנדלר וסייע בגאולת שרידי בית הכנסת העתיק במירון שבסמוך לקבר רבי שמעון בר יוחאי.
במשך שנים עמד בראש בית החולים אטלינגר בצפת. פעל להקמת בית חולים מודרני יותר ובהשתדלותו הוקם בית החולים רוטשילד (כיום בית החולים זיו).
היה מראשי הציבור בצפת ובגליל העליון וייצג את התושבים בפני השלטונות. כמו כן פעל רבות בקרב התושבים במושבות בגליל העליון.
בנו הוא משה פדהצור, שכיהן כראש העירייה הראשון של צפת לאחר קום המדינה.
אי חום עירוני

הדמיות תרמיות של באר שבע וסביבתה על בסיס צילום לווין בליל קיץ אופייני (משמאל) ובשעות הבוקר (מימין). צבע כחול מצביע על טמפרטורות נמוכות יחסית של פני השטח, צהוב - גבוהות יותר, ואזורים חמים מופיעים בכתום ואדום. ערכי הטמפרטורה במקרא רשומים בסולם קלווין - אולם טווחי הטמפרטורה בשני הצילומים שונים זה מזה. צמד התמונות מדגים מגמה אופיינית לערים במקומות רבים בעולם, במיוחד כאשר העיר אינה מוקפת בשטחים מכוסי צמחייה: פני השטח בעיר חמים יותר מאשר סביבתה בשעות הלילה, משום שהיא מתקררת יותר לאט, אולם בשעות הבוקר מתקבלת תמונה הפוכה, משום שהיא גם מתחממת יותר לאט. המלבן המקווקו בצד שמאל של שתי התמונות תוחם את שדות החוחובה של קיבוץ חצרים; המעגל בצד ימין מסמן את מחלף שרה בכביש עוקף באר שבע; הריבוע במרכז התמונות תוחם את בית הקברות המוסלמי הסמוך לעיר העתיקה.
אי חום עירוני הוא אחד הביטויים להשפעה של העיר על התנאים המטאורולוגיים בסביבה הבנויה, הכוללים בין היתר גם שינויים בלחות וברוח. אי חום עירוני מתקבל כאשר הטמפרטורות בעיר גבוהות מהטמפרטורות בשטח הפתוח המקיף אותה.
אקלים עירוני (אנ') נוצר כתוצאה מהשינויים בתכסית פני השטח הבנוי בהשוואה לפני השטח הטבעיים. השינויים עשויים לכלול עקירת צמחייה או נטיעה של צמחייה אחרת, יצירת כיסוי אבן ואספלט, צמצום הקרקע החשופה, ובניית עצמים מלאכותיים כגון בניינים. לכך נוספת הפעילות האנושית בעיר, שגורמת לפליטה מוגברת של גזי חממה. שינויים אלה גורמים ליצירת תנאי מיקרו-אקלים עצמאיים, השונים מתנאי האקלים בשטחים הפתוחים הסובבים את העיר. התופעה מתבטאת בדרך כלל בעלייה בטמפרטורות העיר וביצירת אזור חם מעליה.
הראשון שהבחין כי טמפרטורת האוויר בעיר גבוהה לעיתים מהטמפרטורה במרחב הכפרי הוא כנראה המילונאי האמריקאי המפורסם וובסטר. בתגובה לטענה שנשמעה מפי תומאס ג'פרסון על שינוי האקלים שהתרחש כביכול בארצות הברית, דיווח וובסטר כבר ב-1799 כי ההסבר לתופעה שתיאר מי שהיה עתיד להתמנות לנשיא ארצות הברית, הוא כי הטמפרטורות במרכז העיר ניו יורק גבוהות מהטמפרטורות בסביבתה, בעיקר בלילה. עם זאת, המטאורולוג האנגלי לוק הווארד (אנ') היה הראשון שתיעד את ההבדלים בין התנאים בעיר לכפר לאורך תקופה ארוכה, וספרו על אקלים העיר לונדון שהתפרסם לראשונה בשנת 1820 נחשב אבן הפינה של המחקר על אקלים העיר.
אחר המהפכה התעשייתית והתפשטות תהליכי העיור הואצה התופעה, והפכה לגורם משמעותי בתהליכי שינויי האקלים העוברים על כדור הארץ. תופעה זו יוצרת שינוי מיקרו-אקלימי בעיר, אך יש לה גם השלכות ברמה הגלובלית על התחממות כדור הארץ, כי למעלה ממחצית מאוכלוסיית כדור הארץ היא אוכלוסייה עירונית, ושטחים פתוחים רבים הופכים לשטחים עירוניים.
ההבדלים בטמפרטורה בין העיר לכפר נצפים בשלושה רבדים. ראשית, טמפרטורת פני השטח (surface temperature), כפי שנצפית בצילומים תרמיים מלוויינים, גבוהה יותר בבניינים או ברחובות אספלט מאשר באזורים מכוסי צמחייה. טמפרטורת האוויר בשכבת הגבול העירונית (urban boundary layer), שהיא החלק התחתון של האטמוספירה (מפני הקרקע ועד לגובה של 200–1,000 מטר בערך, בהתאם ליציבות האטמוספירית וגובה הבניינים) המושפע משינויים בתכונות פני הקרקע, אף היא גבוהה יותר בדרך כלל מעל העיר. טמפרטורת האוויר בחופת העיר (urban canopy layer), שהיא החלק התחתון של שכבת הגבול האטמוספירית (עד לגובה גגות הבניינים בערך), עשויה אף היא להיות גבוהה יותר מאשר במרחב הלא-בנוי. הבדלי הטמפרטורה בפני השטח, כפי שהם מתועדים בצילומים תרמיים, אינם מעידים בהכרח על הפרשי טמפרטורה דומים באוויר בחופת העיר.
עוצמת התופעה

עוצמתו של אי החום תלויה בגורמים רבים, כמו מצב סינופטי נקודתי (עוצמתו תהיה גבוהה במצב סינופטי יציב), עוצמת ומשטר הרוחות (רוחות חזקות ימתנו את התופעה), טופוגרפיה, צפיפות וגובה הבנייה, ותפרוסת שימושי הקרקע בעיר. העוצמה המרבית של אי חום בעיר נתונה תתקיים בדרך כלל בלילות בהירים ללא עננים וללא רוח, והיא לרוב גבוהה יותר בחורף מאשר בקיץ. מחקר אשר נעשה בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים קשר בין מספר התושבים בעיר לבין העוצמה המרבית של אי החום העירוני, אולם מחקרים מאוחרים יותר מצאו כי אי החום תלוי בצפיפות העיר ובגובה הבניינים.
עוצמת אי החום העירוני משתנה במשך שעות היממה. לרוב הפער בטמפרטורות בין העיר לסביבה מגיע לשיא בשעות הלילה. בשעות החשכה פני השטח מסביב לעיר מתקררים מהר יחסית, בעוד שהתקררות פני השטח העירוני איטית יחסית. בעיר נפלט חום רב שנאגר בשעות היום, אך משום שגזרת החשיפה לשמים קטנה מרבית הקרינה האינפרה אדומה הנפלטת מהרחוב או מקירות הבניינים נבלעת במשטחים בנויים אחרים. לעיתים גם משתנים מוקדי הפצת החום בשעות היממה. כך למשל אזורי תעשייה ומוקדי תחבורה (כמו תחנות מרכזיות) מאופיינים בפעילות רבה בשעות היום, ולכן משמשים כמוקדים לפליטת חום ומזהמים. לעומת זאת, בשעות הלילה רמת הפעילות פוחתת מאוד, ולכן לעיתים הם דווקא קרים ביחס לאזורים אחרים בעיר, הפעילים ומוארים בשעות הלילה (כמו אזורי בילוי ושכונות המגורים).
עוצמת אי החום העירוני משתנה לא רק בזמן אלא גם במרחב. היא גבוהה באזורים הבנויים בצפיפות, לרוב במרכז העסקים הראשי (מע"ר), ונמוכה יותר בפרברים ובפארקים העירוניים.
הקניון העירוני: מודל לתיאור וניתוח התופעה

מבנה העיר הוא לרוב מגוון: חלק משטחה מכוסה בניינים בגבהים שונים ובעלי טיפולוגיה שונה, חלק סלול או מרוצף, וחלק עשוי להיות מכוסה צמחייה. השונות הזו יצרה קושי לחוקרי אקלים העיר לתאר אותה במודלים חישוביים. על מנת להתגבר על קושי זה הוצע לתאר את השטח הבנוי כרצף של רחובות הנבדלים זה מזה בגובה הממוצע של הבניינים בשני צידי הרחוב (H) ובמרחק ביניהם (W). החלל התחום ביניהם מכונה קניון עירוני (urban canyon). מחקרים רבים הראו כי הקשר הגאומטרי הפשוט הזה הוא מפתח להבנה של תהליכים אקלימיים רבים בעיר, בין היתר מיפוי של דפוסי הרוח במרחב הבנוי, פיזור מזהמים, והפרשי טמפרטורה בתוך המרקם הבנוי ובין העיר לשטח הפתוח המקיף אותה.
התמודדות עם התופעה

ההשפעות השליליות של העלייה בטמפרטורה הביאו את הרשות להגנת הסביבה של ארצות הברית לנסח המלצות למיתון ההשפעה של אי החום העירוני. ההמלצות הללו כוללות מספר דרכי פעולה עיקריות:
גגות 'קרירים' (cool roofs): גגות קרירים נחלקים לשני סוגים. גגות בעלי אלבֵּדו גבוה (0.6–0.8), ששומרים על טמפרטורה נמוכה של פני השטח על-ידי החזרת עיקר קרינת שמש, היו מקובלים באדריכלות המסורתית בארצות הים התיכון שהדגישה את סיוד הגג בקיץ. כיום הם נשענים גם על צביעה בחומרים שאינם בהכרח לבנים, אך בעלי החזרה סלקטיבית של מַרְבּית קרינת השמש בגלים בתחום התת-אדום הקרוב (0.5–3 מיקרון). גגות מכוסי צמחייה, המכונים גגות ירוקים, שומרים על טמפרטורה נמוכה בעזרת אידוי-דיות, אף על פי שהם בולעים כ-80 אחוז מקרינת השמש. בתנאים השוררים בישראל, תרומתם לצינון הדירה קטנה מכדי להצדיק (בפני עצמה) את כמות המים הנדרשת לאחזקתם. התרומה של שני סוגי הגגות להפחתת אי החום העירוני תלויה כמובן בכך שהם ישמשו בקנה מידה רחב מאוד, בכל רחבי העיר. אף על פי שטמפרטורת השטח על פני הגגות האלה נמוכה, התרומה המקומית שלהם להפחתת טמפרטורת האוויר קטנה מאוד, וכמעט אינה מורגשת בגובה פני הרחוב, בייחוד כאשר מדובר בבניינים רבי-קומות.
ריצוף 'קריר' (cool paving): בדומה לגגות קרירים, גם ריצוף קריר אפשר לקבל על-ידי התקנת מרצפות בהירות או על-ידי שילוב צמחייה, כדוגמת 'אריח דשא'. שלא כמו גגות קרירים, לריצוף קריר עשויה להיות השפעה רבה יותר על המיקרו-אקלים ברחוב, בייחוד כאשר הרחוב חשוף לשמש. הטמפרטורה של חומרי ריצוף בהירים עשויה להיות נמוכה בעשרים מעלות או יותר בהשוואה לטמפרטורה של אספלט החשוף לקרינת שמש ישירה, ומשום כך, שימוש בהם עשוי להפחית גם את טמפרטורת האוויר.
צמחייה: ההשפעה של צמחייה על טמפרטורת האוויר בעיר נחקרה אולי יותר מכל אמצעי אחר לאִפְחוּת (mitigation) אי החום העירוני, ואף על פי כן, מהממצאים עולה שונות רבה מאוד. הסיבות לכך מגוונות: מדידת טמפרטורת האוויר מושפעת מחשיפה לקרינת השמש, ומרבית הסוככים שנעשה בהם שימוש אינם מונעים אותה לגמרי; סוגי הצמחייה שונים, ולכן ישנם פארקים עירוניים שהטמפרטורה בהם נמוכה ביום, בעוד שאחרים קרירים יותר דווקא בלילה; כיווּן הרוח משפיע על מפל הטמפרטורות ככל שמתרחקים מהאזור הירוק: השפעת הצמחייה מורגשת במורד הרוח, אך במעלה הרוח אינה מורגשת כלל. בסקר מקיף של מחקרי שדה רבים הגיעו החוקרים למסקנה שלא ניתן לקבוע מה ההשפעה של תוספת צמחייה במקום מסוים על הטמפרטורה במרחב העירוני כולו, ובפרט – שלא ניתן להפריד בין השפעת הצמחייה לגורמים אחרים המשפיעים על הטמפרטורה. גם מחקרים שנערכו בארץ הגיעו לממצאים שונים: בחלק מהם נמצא כי ההשפעה על טמפרטורת האוויר מתונה, ובאחרים – כי צמחייה, ועצים בפרט, עשויים להביא להורדה משמעותית של טמפרטורת האוויר בקרבתם.
אף כי הפגת אי החום העירוני (urban heat island mitigation) זוכה לתשומת לב ציבורית ולהרבה עניין במחקר, ישנם מחקרים שבחנו היבטים שונים של המיקרו–אקלים בעיר ומראים כי מדיניות שמתמקדת בהורדת טמפרטורת האוויר - אף כי אין ספק שהיא רצויה בפני עצמה - עלולה להביא ליישום אמצעים שהם במקרה הטוב לא יעילים, ובמקרה הגרוע אף יביאו לתוצאות לא רצויות. מאידך, ניתן בהחלט להגדיר אמצעים שיביאו לשיפור בנוחות התרמית או להפחתה בצריכת האנרגיה, גם ללא הורדה משמעותית בטמפרטורת האוויר.
ראו גם

התחממות גלובלית
אפקט החממה
אלו יוגה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  פרטית
 מייסדים:  דני האריס   מרקו דג'ורג'
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים)
 חברת אם:  Color Image Apparel (אנ')
 מיקום המטה:  בוורלי הילס, קליפורניה
 ענפי תעשייה:  קמעונאות
 מנכ"ל:  דני האריס
  
 www.aloyoga.com
 
אלו יוגה (באנגלית: Alo Yoga) הוא מותג אמריקאי של בגדי ספורט שבסיסו בלוס אנג'לס. הוא נוסד ב-2007 על ידי דני האריס ומרקו דג'ורג'.
היסטוריה

אלו יוגה נוסדה בשנת 2007 בלוס אנג'לס על ידי דני האריס ומרקו דג'ורג', חברי ילדות שהתעניינו ביוגה כטיפול בחרדה ופציעת גב בהתאמה. השם מייצג "אוויר, יבשה ואוקיינוס" ("Air, land and ocean"). המותג עלה לגדולה כאשר ידוענים שקיבלו מוצרים בחינם כמו קנדל ג'נר, היילי ביבר ובלה חדיד לבשו את הבגדים של אלו בצילומי פפראצי.
המטה של אלו בבוורלי הילס כולל מכוני יוגה, חדרי כושר ומתקנים אחרים. נכון לאוקטובר 2023, לחברה יש יותר מ-50 חנויות לבנים ומרגמה (שהיא מכנה "מקדשים"), הכוללות אולפני יוגה ובתי קפה.
אלו התרחבה מעבר ללבוש אתלטי. מותג טיפוח, 'אלו גלואו סיסטם', הושק בדצמבר 2020. בשבוע האופנה בניו יורק בספטמבר 2022, אלו הציגה את קולקציית 'אספן', הכוללת בגדי סקי. החברה החלה למכור נעלי ספורט במאי 2023. הקולקציה היוקרתי הבא שלה, אלו אטלייר, הושקה באוקטובר 2023.
אלו מקדמת מיינדפולנס ומפרסמת תמונות של מתרגלי יוגה בעמוד האינסטגרם שלה. החברה הפכה ל"שותפת הבריאות הרשמית" של שבוע האופנה בניו יורק בספטמבר 2021, על ידי מקיימת סדנאות יוגה ואירועים אחרים.
פעילות בישראל

בחורף 2023 הגיע המותג אלו יוגה לישראל עם חנות ראשונה בקניון TLV.
בנוסף, אלו יוגה מפעילים שתי חנויות נוספות - בכיכר דיזנגוף ובקניון רמת אביב.