stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדואר כרמיה
הערות שוליים

↑  Unclassified artists
1 2  Holocaust Survivors and Victims Database -- MEMORIAL TO THE JEWS DEPORTED FROM FRANCE, 1942-1944 : DOCUMENTATION OF THE DEPORTATION OF THE VICTIMS OF THE FINAL SOLUTION IN FRANCE, www.ushmm.org
↑  Beate and Serge Klarsfeld.Le Mémorial de la déportation des Juifs de France, Nouvelle édition 2012
1 2  Proantic: Edouard Crémieux (1856-1944) Paysanne à La Brouette, www.proantic.com
↑  Édouard Crémieux @ the Mémorial de la Shoah
↑  "בסככה", באתר המורשת של משרד התרבות הצרפתי (בצרפתית)
↑  "טבע דומם עם דגים" באתר המורשת של משרד התרבות הצרפתי (בצרפתית)
1 2  Denis Coutagne, Bruno Ely, Jean-Roger Soubiran et al., Painters of color in Provence: 1875-1920, Marseille, Regional Office of Culture Provence-Alpes-Côte d’Azur,1995, 360  p.
↑  Cremieux Edouard, National Gallery (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb149720513 (data)  ISNI: 0000 0003 7455 616X  RKD: 19054  ULAN: 500089937  VIAF: 12578212   WorldCat (עם VIAF): 12578212
אוטו שיפלינג

אוטו שיפלינג (בגרמנית: Otto Shiffling;‏ 3 באוגוסט 1912 – 20 באוקטובר 1939) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה

שיפלינג נולד ב-3 באוגוסט 1912 במנהיים שבקיסרות הגרמנית. הוא הגיע ממשפחה של כדורגלנים בהם אחיו היינריך ואוסקר ובן דודו לודוויג היו כולם לשחקנים פעילים בשנות השלושים של המאה ה-20.
במהלך כל הקריירה עד למותו שיחק שיפלינג במועדון וולדהוף מנהיים מעיר הולדתו בו היה לאחד השחקנים הראשונים שהגיעו ממנו לנבחרת גרמניה. הצלחתו הגדולה בנבחרת הייתה ההגעה למקום השלישי במונדיאל 1934 לאחר ששיחק בכל משחקי הנבחרת וכבש גם נגד בלגיה בניצחון 2–5 בשמינית הגמר. הוא השתתף גם במשחקים האולימפיים של 1936 בהם הפסידה גרמניה לנורווגיה ברבע הגמר. שיפלינג כבש 10 שערים מתוך ה-17 שלו בנבחרת בשנת 1937, כשמחצית מתוכם נכבשו בניצחון ההיסטורי 0–8 על דנמרק בברסלאו בו כבש חמישייה והיה לכוכב המשחק. משחקו האחרון במדים הלאומיים היה ב-24 באפריל 1938 בתיקו 1–1 נגד פורטוגל בפרנקפורט.
שיפלינג נפטר ב-20 באוקטובר 1939 כתוצאה מצדרת בגיל 27 בלבד. לזכרו נקרא על שמו רחוב ברובע וולדהוף שבמנהיים ב-1977 וגם ביום הולדתו המאה נקרא על שמו היציע המזרחי באצטדיון קרל בנץ שם נחשף לוח זיכרון על הבית בו גדל.
אדוארד וודוורד

| --- | --- |

אדוארד וודוורד, 1971
 לידה:  1 ביוני 1930 קרויידון, לונדון, אנגליה
 פטירה:  16 בנובמבר 2009 (בגיל 79) טרורו, קורנוול, אנגליה
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1955–2009 (כ־54 שנים)
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה  Hinchley Wood School 
 בן או בת זוג:  מישל דוטריס (1987–2009) 
 צאצאים:  שרה וודוורד, פיטר וודוורד, טים וודוורד 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב, פרס באפט"א
 פרופיל ב-IMDb
 
אדוארד אלברט ארתור וודוורד (באנגלית:  Edward Albert Arthur Woodward;‏ 1 ביוני 1930 – 16 בנובמבר 2009) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי זוכה פרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א על תפקידו בסדרת הבלשים "המשווה" (אנ').
ביוגרפיה

וודוורד נולד בעיירה קרוידון שבמחוז סארי, לונדון. בנם של ויולט אדית וודוורד ואדוארד אוליבר וודוורד. וודוורד הוא בוגר "מכללת קינגסטון".
קריירת משחק

וודוורד התגלה לראשונה בתור שחקן בבריטניה בסדרת הדרמה "קאלן" בתפקיד שזיכה אותו בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה בשנת 1967. הוא פרץ לתודעה גם בהוליווד בשנות ה-70 בסרט הפולחן הבריטי "איש הקש" בתפקיד הראשי של השוטר יואי ובדרמה של ריצ'רד אטנבורו "וינסטון הצעיר" בה שיחק בתפקיד הקצין הצבאי הבריטי גנרל איילמר הלדיין.
ב-1972 שיחק בסרט "וינסטון הצעיר" לצידו של סיימון וורד.
ב-1980 שיחק וודוורד בדרמת המלחמה האוסטרלית של ברוס ברספורד "משפטו של סגן מורנט" בתפקיד הקצין הארי "השובר" מוראנט, הופעה עלייה זכה להערכה רבה באוסטרליה. ב-1984 השתתף בסרט חג המולד "מזמור חג המולד" בתפקיד רוח חג המולד של ההווה. וודוורד גילם גם את דמותו של שאול המלך לצידו של ריצ'רד גיר בדרמה התנכית "המלך דוד".
בשנת 1985 קיבל וודוורד את התפקיד הראשי בסדרת הבלשים האמריקאית "המשווה". על משחקו בתור סוכן הביון האגדי רוברט מק'ול ההופך לבלש פרטי זכה וודוורד בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה בשנת 1987 והועמד חמש פעמים לפרס אמי.
בשנת 2007 שיחק וודוורד בקומדיית הפעולה "שוטרים לוהטים" בתפקיד פרופסור טום וויבר.
חיים אישיים

בשנת 1978 קיבל וודוורד על פועלו תואר של קצין במסדר האימפריה הבריטית.
וודוורד היה אב לשלושה שחקנים טים וודוורד, פיטר וודוורד ושרה וודוורד, מאשתו הראשונה השחקנית ונטיה בארט. עם אשתו השנייה השחקנית מישל דוטריס חבק וודוורד ילדה נוספת.
וודוורד סבל מהתקפות לב חוזרות ונשנות במהלך חייו ובעקבות ניתוח מעקפים שעבר הוא הפסיק לעשן. בשנת 2003 אובחן כחולה במחלת סרטן הערמונית. הוא נפטר ב"בית החולים המלכותי קורנוול" שבעיר טרורו, קורנוול ב-16 בנובמבר 2009 כשהוא בן 79.
פילמוגרפיה נבחרת

תיק אווז הזהב (1969)
מטרה נייחת (1972)
וינסטון הצעיר (1972)
איש הקש (1973)
קאלן (1974)
תעמדו חיילים בתולים (1977)
משפטו של סגן מורנט (1980)
אהבה היא לנצח (1982)
מי מעיז לנצח (1982)
אלופים (1983)
מזמור חג המולד (1984)
המלך דוד (1985)
מר ג'ונסון (1990)
עצה קטלנית (1994)
האריסון: זעקת העיר (1996) - סרט טלוויזיה
שוטרים לוהטים (2007)
טלוויזיה

המשווה (1985–1989)
חמישה ימים (2007)
Show You Love

"Show You Love" הוא שיר של הדי ג'יי הדני, קאטו, והדי ג'יי הבריטי, סיגלה, בשיתוף הזמרת האנגליה, גרייס טית'ר, שיצא ב-2015. גרסה מחודשת לשיר, בשיתוף הזמרת האמריקאית, היילי סטיינפלד, יצאה ב-24 בפברואר 2017. נכון לדצמבר 2021, הגרסה המחודשת הושמעה למעלה מ-69 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קאטו ב-7 באפריל 2017. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-3.8 מיליון פעמים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 86 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 91 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 38 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
הערות שוליים

↑  "Kato (13) vs. Sigala Feat. Grace Tither - Show You Love". Discogs (באנגלית). ארכיון מ-2017-08-10. נבדק ב-2017-06-14.
↑  BWW News Desk. "KATO & Sigala ft Hailee Steinfeld - 'Show You Love'". ארכיון מ-2019-07-12. נבדק ב-8 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Premiere: Kato, Sigala & Hailee Steinfeld's new single Show You Love". ארכיון מ-2021-11-13. נבדק ב-8 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Show You Love, 2017-02-24, ארכיון מ-2019-05-14, נבדק ב-2021-12-20
↑  KATO, Sigala - Show You Love ft. Hailee Steinfeld, ארכיון מ-2021-11-25, נבדק ב-2021-12-20
| סיגלה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Brighter Days • Every Cloud |  |
| סינגלים | "Easy Love" • "Sweet Lovin'" • "Say You Do" • "Give Me Your Love" • "Ain't Giving Up" • "Only One" • "Show You Love" • "Came Here for Love" • "Lullaby" • "Feels like Home" • "We Don't Care" • "Just Got Paid" • "Wish You Well" • "We Got Love" • "If We Never Met" • "Heaven on My Mind" • "Lasting Lover" • "You for Me" • "Melody" • "Stay the Night" • "All by Myself" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Don't Need No Money" |  |
| היילי סטיינפלד |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| מיני-אלבומים | Haiz • Half Written Story |  |
| סינגלים | "Love Myself" • "Rock Bottom" • "Starving" • "Most Girls" • "Let Me Go" • "Capital Letters" • "Back to Life" • "Afterlife" • "Wrong Direction" • "I Love You's" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Show You Love" • "Digital Love" • "At My Best" • "Woke Up Late" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Santa Claus Is Comin' to Town" • "Plot Twist" |  |
| שירים אחרים | "Flashlight" • "Stitches" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: df680960-ce17-47f4-ad4c-345a89e72f63
Show Yourself

| --- | --- |
 שיר בביצוע אידינה מנזל ואוון רייצ'ל ווד
 מתוך האלבום Frozen II – Original Motion Picture Soundtrack
 יצא לאור:  2019
 פורמט:  הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
 שפה:  אנגלית
 אורך:  04:20
 חברת תקליטים:  וולט דיסני רקורדס
 כתיבה:  קריסטן אנדרסון-לופז • רוברט לופז
 
"Show Yourself" (בעברית: "הראי את עצמך") הוא סינגל של אידינה מנזל ואוון רייצ'ל ווד, שהופיע בסרט לשבור את הקרח 2. הסינגל נכתב על ידי קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז.
רקע

אלזה עוקבת אחרי קול מסתורי מעבר לים האפל לאתהאלן. היא חוקרת זיכרונות מהעבר, מגלה את מה שהתרחש ביער המכושף ואת מקור כוחותיה. היא שרה את "Show Yourself" כשהיא צוללת עמוק יותר לעבר האמת.
הגרסה המקורית של השיר ארכה כשש דקות וחצי.
קריסטן אנדרסון-לופז אמרה כי: ”זה היה צריך להיות ממש מנצח, והתהליך לקח לנו כחצי שנה לעשות כי כל שאר הסיפור עדיין היה נעול. היינו צריכים להמשיך לכתוב את שלוש הדקות האחרונות של השיר כל כך הרבה [בסיוע אמן הסיפור מארק סמית']. אבל עכשיו אני באמת אוהבת את הרגע שבו היא [מאלפת] את נוק, סוס המים, ואתה יכול להרגיש את השמחה הזו מתיישבת באלזה.”
רוברט לופז אמר כי: ”כשראינו את הסיבוב הראשון של הוויזואליה ואז ראינו את זה בסרט, כולנו הסכמנו שהשיר צריך להשתנות. זה הלך הלוך ושוב במשך מספר חודשים - עכשיו זה ארבע דקות ו-20 שניות, ויש לו סוף גדול. זה השתנה מאוד, וזה היה קשה.”
ביקורת

"Show Yourself" קיבל שבחים ממבקרים ומעריצים. במגזין USA Today, נכתב כי: "שמחים להקשיב לקולה, שמצליח עם כל תו שנראה באופק". אתר החדשות Stuff (אנ') שיבח את השיר על שילוב המוטיבים המוזיקליים האחרים של הסרט. הניו יורק טיימס השווה את נושא הקבלה העצמית של השיר עם "Let It Go" של הסרט הקודם בסדרה, לשבור את הקרח. כמו "Let It Go", גם השיר "Show Yourself" התפרש כהמנון גאה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 84 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 70 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים לילדים | 2 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 66 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 62 |  |
|  מלזיה | RIM | 19 |  |
|  סינגפור | RIAS | 19 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 14 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 73 |  |
הערות שוליים

↑  "Frozen 2's "Let It Go" Is Unexpected". ScreenRant (באנגלית אמריקאית). 2019-11-27. ארכיון מ-2019-11-28. נבדק ב-2019-11-29.
↑  Grobar, Matt (16 בדצמבר 2019). "'Frozen 2' Songwriters Kristen Anderson-Lopez & Robert Lopez Mature Disney Characters With Seven New Original Songs". Deadline.com. Penske Media Corporation. ארכיון מ-2019-12-17. נבדק ב-17 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Desowitz, Bill (25 בנובמבר 2019). "'Frozen 2': How Oscar-Winning 'Let It Go' Songwriters Ventured 'Into the Unknown'". IndieWire. ארכיון מ-2021-04-15. נבדק ב-5 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ford, Rebecca (27 בנובמבר 2019). "'Frozen 2' Songwriters on Creating New Music Magic for Anna and Elsa". The Hollywood Reporter. Prometheus Global Media. ארכיון מ-2019-11-29. נבדק ב-29 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Truitt, Brian. "Ranked: All the 'Frozen' movie songs, from 'Let It Go' to 'Into the Unknown'". USA TODAY (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2019-11-28. נבדק ב-2019-11-29.
↑  "Forget Elsa's Into the Unknown - Anna sings the best Frozen 2 song". Stuff (באנגלית). ארכיון מ-2019-11-28. נבדק ב-2019-11-29.
↑  Cohn, Gabe (29 בנובמבר 2019). "How to Follow Up 'Frozen'? With Melancholy and a Power Ballad". הניו יורק טיימס. ארכיון מ-2019-11-30. נבדק ב-5 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Haasch, Pamela (27 בנובמבר 2019). "Frozen II's 'Show Yourself' reads like the queer anthem fans want". Polygon. ארכיון מ-2021-01-11. נבדק ב-19 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wakefield, Lily (28 בנובמבר 2019). "Frozen II gives queer fans a new coming out anthem, and it's even better than 'Let it Go'". Pink News. ארכיון מ-2021-03-16. נבדק ב-19 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
אוטו רש

| --- | --- |
אוטו רש במהלך משפט האיינזצגרופן
אוטו רש במהלך משפט האיינזצגרופן
 לידה:  7 בדצמבר 1891 פרידריכסרו, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  1 בנובמבר 1948 (בגיל 56) נירנברג, אזורי הכיבוש בגרמניה אזורי הכיבוש בגרמניה 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית, רפובליקת ויימאר, גרמניה הנאצית 
 כינוי:  Doktor Doktor Rasch 
 השתייכות:  הצי הקיסרי הגרמני, אס אס 
 דרגה:   בריגדפיהרר (אס אס)
 תפקידים בשירות
 מפקד איינזצגרופה C
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 תפקידים אזרחיים
 ראש עיריית רדברג וויטנברג
 
אמיל אוטו רש (בגרמנית: Emil Otto Rasch; ‏ 7 בדצמבר 1891 – 1 בנובמבר 1948) היה בריגדפיהרר (תת-אלוף) באס אס ופושע מלחמה נאצי. הוא פיקד על איינזצגרופה C, שפעלה בשטחי הכיבוש הגרמניים באוקראינה שבברית המועצות ורצחה כ-221 אלף אזרחים, רובם ככולם יהודים, והיה ממפקדי הטבח בבאבי יאר.
ביוגרפיה

רש נולד בפרידריכסרו שבצפון גרמניה, ובמלחמת העולם הראשונה שירת כקצין זוטר בחיל הים. לאחר המלחמה למד פילוסופיה, משפטים ומדע המדינה וקיבל תואר דוקטור במשפטים ותואר דוקטור נוסף בכלכלה פוליטית. בשנת 1931 החל לעבוד כעורך דין במגזר הפרטי בדרזדן והצטרף למפלגה הנאצית. בשנת 1933 הצטרף לאס אה ולאס אס ומונה לראש עיריית רדברג, בשנת 1935 מונה לראש עיריית ויטנברג.
משנת 1936 שירת במשרה מלאה באס דה, סוכנות המודיעין של המפלגה הנאצית. ב-1 באוקטובר 1937 מונה למפקד משטרת המדינה בפרנקפורט, ובמרץ 1938 מונה למפקד שירות הביטחון באוסטריה עילית. ביוני 1938 קיבל סמכויות שונות במשרד הראשי לביטחון הרייך, ומונה למפקד משטרת הביטחון והאס דה בפראג.
בנובמבר 1939 הועבר לקניגסברג שבמזרח גרמניה, שם יזם ופיקח על רצח המוני של אסירים פוליטיים פולנים שנתפסו בידי האיינזצגרופן. הרציחות בוצעו ביערות, ובגלל שמשכו תשומת לב רש יזם את הקמתו של מחנה הריכוז סולדאו בצפון-מזרח פולין, שהיה מחנה מעבר לפני גירושים לגנרלגוברנמן ובו נרצחו יותר מ-10,000 אסירים פולנים ויהודים.
לקראת הפלישה לברית המועצות ביוני 1941, רש מונה למפקד איינזצגרופה C בדרגת בריגדפיהרר (תת-אלוף). היחידה פעלה באוקראינה בעקבות קבוצת ארמיות דרום ורצחה כ-220 אלף אזרחים, רובם ככולם יהודים. הפשע הבולט ביותר שביצעה היה הטבח בבאבי יאר, בו נרצחו 33,771 יהודים ביומיים, 29 ו-30 בספטמבר 1941. רש פיקד על הטבח לצד מושל קייב גנרל קורט אברהרד ושטנדרטנפיהרר (אלוף-משנה) פאול בלובל. רש נחשב למפקד אכזרי ודרש שכל אנשי היחידה, לרבות המפקדים, ישתתפו אישית ברצח היהודים.
באוקטובר 1941 עזב רש את התפקיד, ובתחילת 1942 מונה למנהל חברת קונטיננטל אויל בברלין.
ביוגרפיה > אחרי מלחמת העולם השנייה

בספטמבר 1947 הואשם במשפט האיינזצגרופן בנירנברג בפשעים נגד האנושות, בפשעי מלחמה ובחברות בארגון פשע. ההליך המשפטי נגדו הופסק ב-5 בפברואר 1948 בגלל מצבו הבריאותי - הוא סבל ממחלת פרקינסון ומדמנציה.
רש מת ב-1 בנובמבר 1948 בנירנברג.
אומרו סיסוקו אמבאלו

אומרו סיסוקו אמבאלו (בפורטוגזית: Umaro Sissoco Embaló; נולד ב-23 בספטמבר 1972) הוא פוליטיקאי, איש צבא ומדינאי גינאי, ונשיא גינאה ביסאו החל מ-27 בפברואר 2020. בעבר כיהן גם כראש הממשלה.
אמבאלו נולד בביסאו. הוא למד יחסים בינלאומיים ומדע המדינה בליסבון ובאוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד. אמבאלו דובר שפות רבות, ובהן פורטוגזית, אנגלית, צרפתית, ערבית, סוואהילי וספרדית. במקביל גם שירת בצבא המקומי ולמד לימודי ביטחון במקומות רבים, ובהם תל אביב-יפו, יוהנסבורג, בריסל ופריז. אמבאלו נושא בדרגת בריגדיר גנרל.
מנובמבר 2016 ועד ינואר 2018 עמד בראשות הממשלה. אמבאלו התמודד בבחירות לנשיאות בשנת 2019 הוא סיים במקום השני בסיבוב השני עם כ-27% מהקולות. מהסיבוב השני ניצח עם רוב של כ-54% מהקולות. כנגד הבחירות הושמעה ביקורות רבה, ובית המשפט העליון והפרלמנט לא אישרו את תוצאותיהן. למרות זאת, ארגן אמבאלו טקס השבעה אלטרנטיבי ובכך כנס לתפקיד.
אוטו שינמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באוקטובר 1891 דובראן, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  29 ביוני 1944 (בגיל 52) מוגילב, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1910–1944 (כ־34 שנים)
 דרגה:   גנרל לוטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-337   מפקד קורפוס הפאנצר ה-39
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
אוטו שינמן (בגרמנית: Otto Schünemann;‏ 6 באוקטובר 1891 – 29 ביוני 1944) היה מפקד בכיר בורמאכט, שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

שינמן נולד ב-6 באוקטובר 1891 בדובראן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 הוא התגייס לצבא האימפריה הגרמנית והצטרף לרגימנט המשמר ה-3, ולחם עמו במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות הוא קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה פרש שינמן מהצבא והצטרף למשטרת ברלין, ומילא בה תפקידי פיקוד ומטה. ב-19 בדצמבר 1933 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-18 בנובמבר 1935 מונה למפקד משטרת דיסלדורף. ב-15 במרץ 1936 הוא הצטרף לוורמאכט, ומונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-77, אשר הפך ב-6 באוקטובר אותה שנה לגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-37. ב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-10 בנובמבר אותה שנה מונה לקצין מטה ברגימנט הרגלים ה-37.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-184, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-86, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת. ב-1 בדצמבר 1940 הועלה לדרגת אוברסט, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הרגימנט בגזרה הצפונית. ב-20 בדצמבר 1941 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 באוקטובר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-337. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-28 בנובמבר 1943 הוענק לו תוספת עלי האלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל על מנהיגותו במהלך קרבות ההגנה באזור סמולנסק בקיץ 1943. במהלך מתקפת הקיץ הרוסית בשנת 1944 הושמדה הדיוויזיה ה-337 במהלך הקרבות, וב-29 ביוני נהרג שינמן באזור מוגילב, יום לאחר שקיבל את הפיקוד על קורפוס הפאנצר ה-39 במקום רוברט מרטינק שנהרג אף הוא במהלך הקרבות.
אדואר ניניון

| --- | --- |

ציור דיוקן מאת ז'אן פטריקו
 לידה:  9 בנובמבר 1865 נאנט, צרפת 
 פטירה:  30 באוקטובר 1934 (בגיל 68) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1875
 מעסיק:  מלון מטרופול מוסקבה, Claridge's 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (8 בינואר 1921) 
 
אדואר ניניון (בצרפתית: Édouard Nignon, ‏ 9 בנובמבר 1865, נאנט - 30 באוקטובר 1934, בריאל סו מונפור) היה שף ומחבר ספרי בישול צרפתי.
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות

ניניון נולד בנאנט בחבל ברטניה כבנם של פייר ניניון - פועל יומי, ושל אן לבית לה רן - מכבסת. למשפחה היו שמונה ילדים.
בגיל תשע בלבד התקבל כשוליה במסעדת "קמברון" בנאנט. כעבור שנה עבר לעבוד במסעדת "מונייה" שנחשבה הטובה בעיר. מספר נשים בסביבה דאגו ללמדו לקרוא ולכתוב בסגנון המקום.
בהמשך התחנך במסעדות נוספות באנז'ה, בשולה ולאחר מכן הגשים את חלומו והגיע לפריז.
קריירה בפריז

בפריז הוא עבד לצד השפים החשובים ביותר, כעוזר לאחראי הרטבים במסעדת "ביניון", ואחר כך כאמן הרטבים במסעדת "וואזן", אצל "פוטל ושאבו", "מזון דורה" ו"קפה אנגלה" של דיגלרה. בנוסף, היה אחראי בין היתר על "מנות הביניים" (אנטרמה) בתערוכה העולמית ב-1889, אחראי על ה"רוטיסרי" (צלייה) ב"לאפרוז" וטבח שף ב "מריבו", וכן אחראי במסעדת "מאני" (Magny) (בה היו מתכנסים האחים גונקור וחבריהם), במסעדת "פאיאר" (Paillard) ועוד.
עבודתו בחו"ל

במשך שנים רבות עבד מחוץ לגבולות צרפת, באוסטריה וברוסיה, בהן סיפק שירות לבתי מלוכה וללקוחות מן המעמד הגבוה.
בסנט פטרבורג ניהל את המטבח בארמון ארמיטאז' כאחראי על צוות שמנה מאה ועשרים טבחים. בשנים 1908-1901 עבד כשף של מסעדת המלון Claridge's בלונדון. ב-1905 ארגן גם בקרמלין סעודות לאלפי מוזמנים של הצאר ניקולאי השני. לאחר מכן היה מנהל המטבח האישי של נשיא ארצות הברית, וודרו וילסון.
השיבה לצרפת

בשובו לצרפת כאדם אמיד, עבר לנהל את המסעדה "לארו" (Maison Larue) בככר מדלן בפריז, בה בישל ללקוחות מן האצולה ומן האליטה הפוליטית והתרבותית. בסופו של דבר  ב-1908 רכש את המסעדה מידי הדוכס איזס. בימי מלחמת העולם הראשונה המסיבות התמעטו, הכסף הצטמצם, בעיקר מכיוון שמפורסמים רבים התרגלו לשלם מעט בזכות מעמדם הציבורי. נוכח הירידה בפרנסה הוא התחיל לפרסם ספרי בישול שכללו את מתכוניו האישיים. ספריו, הכתובים בסגנון מיוחד, מתובלים בקישורים וציטוטים מתולדות הספרות הצרפתית ובקטעים מאת אנשי רוח, יצאו לאור בעותקים מועטים ומהודרים מאוד ולא זיכו אותו בכסף רב. יותר משניניון מכר אותם, הוא נתן אותם כמתנות.
בשנת 1918 קנה את הטירה "שאטו דה לה אוט פורה" (Château de la Haute Forêt) ביישוב בריאל סו מונפור (Bréal sous Monfort), מערבה מהעיר רן. בהתחלה בילה בה את חופשותיו ומאוחר יותר, ב-1928 התיישב בה בדרך קבע וניסה ללא הצלחה להתפרנס מאוצר המתכונים העצום שיצר. בשנת 1921 העביר לאחיינו את מסעדת "לארו".
נפטר בשנת 1934, ונשכח על ידי רבים מלקוחותיו לשעבר.
במתכוניו שילב את מסורת המטבח האותנטי הצרפתי על גרסאותיו האזוריות השונות, עם מסורות בישול שפגש במסעותיו הרבים בעולם.
אדואר ניניון היה נשוי פעמיים. בנו מנישואיו הראשונים נהרג ב-1914 במלחמת העולם הראשונה. בתו מנישואיו השניים מתה ברוסיה בגיל 6. הטירה בבריאל סו מונפור עבר בירושה לאחיינו הצעיר כריסטיאן לואי.
מישל גראר ציין שאדואר ניניון היה בין השפים שהשפיעו על המטבח הצרפתי המודרני.
ספרים

1919 - L'Heptaméron des gourmets ou les Délices de la table - Les Sept Jours de Cocagne (ההפטמרון של אניני הטעם או מעדני השולחן - שבעת הימים של ארץ קוקניה) המוקדש לזכר בנו שנהרג במלחמה.
1922 Les Éloges de la cuisine française (דברי הלל למטבח הצרפתי) עם מבוא מאת סשה גיטרי - נחשבת ל"צוואתו הקולינרית".
הנצחה

2004 קם מיוזמתו של השף איבון גרנייה "המכון ע"ש אדואר ניניון" שנועד להפצת מסורת המטבח מאזור נאנט, כולל מורשתו של אדואר ניניון.
2012 ספרו של אדואר ניניון Éloges de la cuisine française מוזכר בסרטו של כריסטיאן ונסאן, "הטבחית של הנשיא" (Les Saveurs du Palais), כאחד מספרי הבישול הנערצים על הנשיא פרנסואה מיטראן.
הערות שוליים

↑    Olivia Parker, ‏Five-minute chef: health-food guru Michel Guérard, The Telegraph, 8 April 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274541605171  BnF: cb119177162 (data)  ISNI: 0000 0000 8380 5955  LCCN: n83050532  Léonore: 277846  NKC: jo20201090224  NTA: 162047657  SUDOC: 027048187  VIAF: 49229602   WorldCat (עם VIAF): 49229602
אוטו שולצה

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1884 אולדנבורג, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  22 בינואר 1966 (בגיל 81) המבורג, גרמניה המערבית גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 צאצאים:  Heinz-Otto Schultze, Rudolf Schultze, Wolfgang Schultze 
 השתייכות:  הצי הגרמני הקיסרי הצי הגרמני הקיסרי   רייכסמרינה רייכסמרינה   קריגסמרינה קריגסמרינה
 תקופת הפעילות:  1900–1942 (כ־42 שנים)
 דרגה:   גנרל-אדמירל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   פור לה מריט   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
אוטו שולצה (בגרמנית: Otto Schultze;‏ 11 במאי 1884 – 22 בינואר 1966) היה אדמירל גרמני במלחמת העולם השנייה. לפני כן התבלט כמפקד צוללות במלחמת העולם הראשונה ועל כך עוטר בפור לה מריט.
ביוגרפיה

שולצה נולד באולדנבורג ב-11 במאי 1884, וב-1900 התגייס לצי הקיסרי הגרמני. ב-27 בספטמבר 1903 הוא הועלה לדרגת לויטננט צור זי, ב-21 במרץ 1905 לדרגת אובר-לויטננט צור זי וב-22 במרץ 1910 לדרגת קפיטן-לויטננט. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוצב על הדרדנוט "קניג". ב-1915 עבר לכוח הצוללות וב-11 במרץ 1916 מונה למפקד הצוללת "U-63". הוא פיקד עליה בהצלחה רבה והטביע 53 אניות בסך כולל של 132,567 טון. ב-18 במרץ 1918 הוא קיבל את עיטור ה"פור לה מריט". ב-28 באפריל של אותה שנה הועלה לדרגת קורבטנקפיטן.
עם סיום המלחמה ופיזורו של הצי הקיסרי, הצטרף שולצה לרייכסמרינה ומילא בו תפקידי ניהול ומטה. ב-1 באפריל 1925 הועלה לדרגת פריגטנקפיטן, ובין 1927–1929 פיקד על אוניית המערכה "אלזס". ב-1 בינואר 1928 הועלה לדרגת קפיטן צור זי, וב-28 בספטמבר 1929 מונה למפקד תעלת קיל. ב-26 בפברואר 1930 מונה למפקח על ההדרכה, וב-1 באפריל 1931 הועלה לדרגת קונטרה-אדמירל. באוקטובר 1933 הוא מונה למפקד הבסיס הימי הים הצפוני, וב-1934 הועלה לדרגת ויצה-אדמירל. ב-1936 הועלה לדרגת אדמירל, וב-1937 פרש מהצי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939 הוא חזר לשירות כמפקד בסיס הצי הים הצפוני. הוא הודח מהתפקיד לאחר שלושה חדשים, ובין מרץ 1941 לאוגוסט 1942 פיקד על כוחות הצי בצרפת. ב-31 באוגוסט של אותה שנה, הוא פרש סופית מהצי, ועם פרישתו הועלה לדרגת גנרל-אדמירל. הוא נפטר בהמבורג ב-22 בינואר 1966 בגיל 81.
הערות שוליים

↑  אוטו שולצה באתר uboat.net
| גנרל-אוברסטים וגנרל-אדמירלים בוורמאכט, בלופטוואפה ובקריגסמרינה במלחמת העולם השנייה ואוברסט-גרופנפיהררים באס אס |
| --- | --- | --- |
| גנרל-אוברסטים | וילהלם אדם • ארנסט אודט • הנס-יירגן פון ארנים • יוהנס בלסקוביץ • לודוויג בק • היינץ גודריאן • אולריך גראוארט • פרידריך דולמן • אדוארד דיטל • אוטו דסלוך • קורט האזה • פרנץ האלדר • הנס הובה • קרל-אדולף הולידט • הרמן הות • גוטהרד היינריצי • ולטר הייץ • קרל הילפרט • קורט פון המרשטיין-אקוורד • אריך הפנר • יוזף הרפה • הוברט וייזה • היינריך פון ויטינגהוף • ולטר וייס • הנס פון זלמות • אלפרד יודל • ארווין ינקה • הנס ישונק • אלכסנדר להר • גאורג לינדמן • ברונו לרצר • אברהרד פון מקנזן • ניקולאוס פון פאלקנהורסט • פרידריך פרום • ורנר פון פריטש • יוהנס פריסנר • קורט צייטצלר • גינטר קורטן • אלפרד קלר • ארהרד ראוס • ריכרד רואוף • גינטר רידל • גאורג-הנס ריינהרדט • לותר רנדוליץ • אויגן פון שוברט • קורט שטודנט • הנס-יורגן שטומפף • אדולף שטראוס • קרל שטרקר • רודולף שמידט |  |
| גנרל-אדמירלים | קונרד אלברכט • הרמן בהם • קרל ויצל • ולטר ורצכה • אלפרד זאלווכטר • וילהלם מרשל • הנס-גאורג פון פרידבורג • אוסקר קומץ • רולף קרלס • אוטו שולצה • אוטו שניוינד |  |
| אוברסט-גרופנפיהררים | יוזף דיטריך • קורט דליגה • פאול האוסר • פרנץ שוורץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1035130076  VIAF: 302001069   WorldCat (עם VIAF): 302001069