stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלי חובייקה
הערות שוליים

1 2  עמוס גלבוע, אלי חביקה רפול היה חבר שלו, מעריב, 3 בינואר 1986
↑  Ze'Ev Schiff., Israel's lebanon war., [Place of publication not identified]: Touchstone, 1985, ISBN 9780671602161
↑  Sabra and Shatila, Pluto Press, עמ' 1–16, ISBN 978-1-84964-259-0
↑  אהוד יערי, זאב שיף, מלחמת שולל, עמ' 327.
↑  שפי גבאי ותמר גולן, ג'עג'ע נבחר לראש "הכוחות חלבנוניים", מעריב, 26 בינואר 1986
↑  שפי גבאי, קרבות אכזריים בין הכוחות הנוצריים לבין נאמני הנשיא גמאייל, מעריב, 14 בינואר 1986
↑  שפי גבאי, מורדים פרו-סוריים כבשו את רוב מזרח ביירות, מעריב, 11 באוגוסט 1986
↑  שפי גבאי, קרבות אכזריים בבירות בין כוחות סוריים לפלאנגות, מעריב, 28 בספטמבר 1986
↑  דני רובינשטיין, מי כאן פושע המלחמה, באתר הארץ, 10 ביולי 2001
↑  שרון שדה, מומחי "פנורמה": לשפוט את שרון, באתר הארץ, 17 ביוני 2001
↑  אלי חובייקה: היסטוריה של בגידות ומריבות, באתר גלובס, 24 בינואר 2002
↑  לבנון: המוסד חיסל את מנהיג הטבח בסברה ושתילה; ישראל מכחישה, באתר גלובס, 24 בינואר 2002
↑  לבנון: המוסד חיסל את מנהיג הטבח בסברה ושתילה; ישראל מכחישה, באתר גלובס, 24 בינואר 2002
↑  רויטרס, עיתון לבנוני: נעצר חשוד במעורבות ברצח חובייקה, באתר ynet, 29 בינואר 2002
↑  ד"ר קידר: חבייקה היה פגע רע וכל אדם שני בלבנון רצה לחסלו - 25/01/02, באתר ערוץ 7, ‏2002-01-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286010605171  BnF: cb14461825f (data)  GND: 128701684  ISNI: 0000 0000 7870 501X  LCCN: n00048552  NTA: 23628343X  SUDOC: 079121276  VIAF: 25662912   WorldCat (עם VIAF): 25662912
אליזה רקלו

| --- | --- |

 לידה:  15 במרץ 1830 סנט-פואה-לה-גראנד, ז'ירונד, צרפת 
 פטירה:  4 ביולי 1905 (בגיל 75) Torhout, מערב פלנדריה, בלגיה 
 שם לידה:  Jacques Élisée Reclus 
 מדינה:  צרפת, בלגיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות באיקסל (בריסל) 
 השכלה:  Faculté libre de théologie protestante de Montauban (1849) 
 מעסיק:  אוניברסיטת בריסל החדשה 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב (פטרון) של החברה הגאוגרפית המלכותית (1894) 
 חתימה:   
 
ז'אק אֶליזֶה רֶקלוּ (בצרפתית: Jacques Élisée Reclus‏; 15 במרץ 1830 - 4 ביולי 1905) היה גאוגרף, סופר ואנרכיסט צרפתי בעל מוניטין. הוא יצר את יצירת המופת בת 19 הכרכים, La Nouvelle Géographie universelle, la terre et les hommes ("גאוגרפיה אוניברסלית"), במשך תקופה של כמעט 20 שנה (1875 - 1894). בשנת 1892 הוענקה לו מדליית הזהב של החברה הגאוגרפית הצרפתית על עבודה זו, אף על פי שגורש מצרפת בגלל האקטיביזם הפוליטי שלו.
מורשת

רקלו נערץ על ידי רבים מההוגים הבולטים במאה ה -19, ביניהם אלפרד ראסל וואלאס, ג'ורג 'פרקינס מארש ופטריק גדס, הנרי סטפנס סולט, ואוקטבה מירבו. ג'יימס ג'ויס הושפע מספרו של רקלו "La civilization et les grands". דעותיו השפיעו על קביעת דרכה של אלכסנדרה דויד ניל, הסופרת והחוקרת של הבודהיזם הטיבטי, שהייתה בקשר איתו דרך אביה בסוף המאה ה-19.
רקלו דגל בשמירת הטבע והתנגד לאכילת בשר ולאכזריות כלפי בעלי חיים. הוא היה צמחוני. כתוצאה מכך, ישנם היסטוריונים שרואים ברעיונותיו בסיס לתפיסה האקולוגית החברתית המודרנית ותנועות לזכויות בעלי החיים.
פרסומים > ספרים

L'Homme et la terre (1905), e-text online, Internet Archive
The earth and its inhabitants. The universal geography, ed. by E.G. Ravenstein (A.H. Keane). (J.S. Virtue, 1878)
The earth and its inhabitants, Asia, Volume 1 (D. Appleton and Company, 1891)
The Earth and Its Inhabitants ...: Asiatic Russia: Caucasia, Aralo-Caspian basin, Siberia (D. Appleton and Company, 1891)
The Earth and Its Inhabitants ...: South-western Asia (D. Appleton and Company, 1891)
Du sentiment de la nature dans les sociétés modernes et autres textes, Éditions Premières Pierres, 2002
פרסומים > מאמרים

The Progress of Mankind (Contemporary Review, 1896)
Attila de Gerando (Revue Géographie, 1898)
A Great Globe (Geograph. Journal, 1898)
L'Extrême-Orient (Bulletin de la Société royale de géographie d'Anvers, 1898), a study of the political geography of the Far East and its possible changes
a report made for Parisian newspapers about the Paraguayan War, sympathetic towards the Paraguayan side.
La Perse (Bulletin de la Société neuchâteloise, 1899)
La Phénicie et les Phéniciens (ibid., 1900)
La Chine et la diplomatie européenne (L'Humanité nouvelle series, 1900)
L'Enseignement de la géographie (Institut de géographie de Bruxelles, No 5, 1901)
אלכסנדר סמוילנקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במרץ 1964 (בן 60) טשקנט, אוזבקיסטן הסובייטית, ברית המועצות 
 מדינה:  רוסיה, ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקום לימודים:  המכון לתיאטרון על שם בוריס שצ'וקין (1988) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכסנדר ולריאנוביץ' סמוילנקו (ברוסית: Алекса́ндр Валерья́нович Само́йленко; נולד ב־28 במרץ 1964, טשקנט) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון סובייטי-רוסי, במאי קולנוע, מפיק, מסעדן, מנחה רדיו.
ביוגרפיה

בשנת 1988 סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה לתיאטרון על שם שצ'וקין. במשך זמן מה הוא לא עבד במקצועו - כמנהל בתיאטרון על שם וחטנגוב ואז נכנס לעסקים: יחד עם השחקן מקסים סוחאנוב יצרו סדנת תיאטרון לייצור תפאורה. אך לאחר זמן מה מכרו אותו ופתחו כמה מועדונים ומסעדות במוסקבה, אלכסנדר סמוילנקו נאלץ להישאר כמסעדן זמן מה. יחד עם מקסים סוחנוב הוא הבעלים של מסעדת "מאיאק", "סטניסלבסקי" ומסעדות אחרות.
מאז 1997 עובד בתיאטרון הדרמה במוסקבה על שם סטניסלבסקי. מאז 2007 - בתיאטרון מלאיה ברונאיה. הוא שיחק בהצגות תיאטרון האומות ותיאטרון אחר. מתחילת שנות האלפיים משחק באופן פעיל בהפקות טלוויזיה וקולנוע (הסרטים "משמר הלילה", "משמר היום" והסיטקום "בנותיו של אבא", "מז'ור" ו"מעושר לאושר" הביאו את התהילה הגדולה ביותר). בפברואר 2016 הציגה חברת ההפקות אלכסנדרה סמוילנקו ותיאטרון ירמולובה את המחזה של המחזאי האמריקאי דון ניגרו "דון ג'ובאני"
הוא מנחה תוכנית הרדיו "חדר אדים עם אלכסנדר סמוילנקו" בתחנת הרדיו "City-FM".
פילמוגרפיה נבחרת

2000 — "מארוסייקה 12"
2002 — "אוליגרך
2002 — "ג'וקר
2003 — "ימי המלאך"
2003 — "קוברה: אנטי טרור"
2004 — "משמר הלילה"
2006 — "משמר היום"
2007 — 2012 — "בנותיו של אבא"
2007 — "1612"
2008 — "מלכי המשחק"
2008 — "בחורים טובים"
2008 — "נוביה זמליה"
2010 — "דוסטויבסקי"
2016 — "יום הבחירות 2"
2017 — "סאליוט-7"
2017 — "הפרעה בקצב הלב"
2018 — "חופשות הנשיא"
2019 — "מעושר לאושר"
2019 — "לב יאשין: שוער חלומותיי"
2020 — "תראה איך אני"
הערות שוליים

1 2  Александр Самойленко: «Раздражает, когда узнают на улице»
↑  Александр Самойленко: «Я не большой любитель кожи и костей!» // Журнал «OK!», 18.07.2008
↑  Интервью с Александром Самойленко. «Что бы что-то было, надо что-то делать…»
↑  "В Москве пройдет премьера спектакля по пьесе Дона Нигро «Дон Джованни»". РИА Новости. 2016-02-20. נבדק ב-2016-09-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1051751705  VIAF: 308734136   WorldCat (עם VIAF): 308734136
אלקיל

מתיל - האלקיל הקטן ביותר
3-מתילפנטאן
אלקיל (אנגלית: Alkyl) היא קבוצת פחמימן שחסר לה אטום מימן אחד, ולפיכך היא בעלת קשר אחד פתוח. לדוגמה, קבוצת מתיל: CH3. קבוצות אלה הן רדיקלים חופשיים ולכן נוטות להגיב ספונטנית וליצור תרכובות עם אטומים או מולקולות אחרות.
במתן שם לתרכובות אורגניות מזהים את שרשרת הפחמנים הארוכה ביותר, ושרשראות משנה שמסתעפות ממנה נקראות בהתאם לאלקאן שממנו נגזר האלקיל, וממוספרות לפי מיקומן בשרשרת הארוכה ביותר. שם האלקיל נקבע לפי שם האלקאן המתאים, בתוספת הסיומת "יל". בדוגמה שבתרשים, בשרשרת הפחמנים הארוכה ביותר יש חמישה אטומי פחמן (פנטאן), ובאטום השלישי מסתעף ממנה אלקיל שנגזר ממתאן, לכן שם התרכובת הוא 3-מתיל פנטאן.
אלון מורה (אתר מקראי)

עץ אלון שגילו הוערך בכ-1000 שנים, צולם ב-2006

אֵלוֹן מוֹרֶה או אֵלוֹנֵי מֹרֶה הוא אתר מקראי או עץ אלון או אלה, שהיה בסמוך לשכם המקראית (שהוצע לזהותה בתל בלטה ששמה נגזר אולי מהשם הלטיני: platanus, שמשמעו בעברית: אלון) המוזכר בתנ"ך.
בסיפורי המקרא

בספר בראשית מסופר כי אלון מורה היה אתר החנייה הראשון של אברהם במסעו מחרן לארץ כנען. לאחר שהאל ציווה על אברם (כשמו אז) לעזוב את ארץ מולדתו, וכ הובטח לו כי התומכים בו יבורכו והפוגעים בו יקוללו. כאשר הגיע אל אתר אלון מורה, הסמוך לשכם המקראית, הוא בנה באתר מזבח ואז נראה אליו האל:
”וַיִּקַּח אַבְרָם אֶת שָׂרַי אִשְׁתּוֹ וְאֶת לוֹט בֶּן אָחִיו וְאֶת כָּל רְכוּשָׁם אֲשֶׁר רָכָשׁוּ וְאֶת הַנֶּפֶשׁ אֲשֶׁר עָשׂוּ בְחָרָן וַיֵּצְאוּ לָלֶכֶת אַרְצָה כְּנַעַן וַיָּבֹאוּ אַרְצָה כְּנָעַן: וַיַּעֲבֹר אַבְרָם בָּאָרֶץ עַד מְקוֹם שְׁכֶם עַד אֵלוֹן מוֹרֶה וְהַכְּנַעֲנִי אָז בָּאָרֶץ: וַיֵּרָא ה' אֶל אַבְרָם וַיֹּאמֶר לְזַרְעֲךָ אֶתֵּן אֶת הָאָרֶץ הַזֹּאת וַיִּבֶן שָׁם מִזְבֵּחַ לַ-ה' הַנִּרְאֶה אֵלָיו:”
בפסוקי ספר דברים נקשר אתר אֵלוֹנֵי מֹרֶה (המזוהה עם אלון מורה) עם הנבואה על הברכה ואל הקללה הגלומים במצוות התורה עבור בני ישראל:
”וְהָיָה כִּי יְבִיאֲךָ ה' אֱלֹהֶיךָ אֶל הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַתָּה בָא שָׁמָּה לְרִשְׁתָּהּ וְנָתַתָּה אֶת הַבְּרָכָה עַל הַר גְּרִזִים וְאֶת הַקְּלָלָה עַל הַר עֵיבָל: הֲלֹא הֵמָּה בְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן אַחֲרֵי דֶּרֶךְ מְבוֹא הַשֶּׁמֶשׁ בְּאֶרֶץ הַכְּנַעֲנִי הַיֹּשֵׁב בָּעֲרָבָה מוּל הַגִּלְגָּל אֵצֶל אֵלוֹנֵי מֹרֶה:”
שם המקום

החוקר אברהם נגב, שיער כי האתר אלון מורה נקרא על שם עץ אלון חשוב ומקודש ידוע, בסמוך לשכם. נגב טען כי ייתכן שאלון מורה זהה עם אֵלוֹן מֻצָּב, או הָאֵלָה הנודעת, עצים אשר שהוזכרו כנמצאים בסביבות שכם, ובסמוך ובהקשר אליהם, אירעו מעשים שסופר עליהם בכתובים:
הטמנת חפצי פולחן אלילי, בספר בראשית:
”וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים אֶל יַעֲקֹב קוּם עֲלֵה בֵית אֵל וְשֶׁב שָׁם וַעֲשֵׂה שָׁם מִזְבֵּחַ לָאֵל הַנִּרְאֶה אֵלֶיךָ בְּבָרְחֲךָ מִפְּנֵי עֵשָׂו אָחִיךָ: וַיִּתְּנוּ אֶל יַעֲקֹב אֵת כָּל אֱלֹהֵי הַנֵּכָר אֲשֶׁר בְּיָדָם וְאֶת הַנְּזָמִים אֲשֶׁר בְּאָזְנֵיהֶם וַיִּטְמֹן אֹתָם יַעֲקֹב תַּחַת הָאֵלָה אֲשֶׁר עִם שְׁכֶם.”
השם אלון מורה זהה במשמעותו לשם אלון מעוננים. אלו שמות המכוונים להתגלות האלוהים על ידי אוראקל.
הקמת גלעד על ידי אבן גדולה, בספר יהושע:
”וַיִּכְרֹת יְהוֹשֻׁעַ בְּרִית לָעָם בַּיּוֹם הַהוּא וַיָּשֶׂם לוֹ חֹק וּמִשְׁפָּט בִּשְׁכֶם: וַיִּכְתֹּב יְהוֹשֻׁעַ אֶת הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה בְּסֵפֶר תּוֹרַת אֱלֹהִים וַיִּקַּח אֶבֶן גְּדוֹלָה וַיְקִימֶהָ שָּׁם תַּחַת הָאַלָּה אֲשֶׁר בְּמִקְדַּשׁ ה':”
מעין המלכה, ולמעשה הכתרתו למנהיג של אבימלך בן גדעון, בספר שופטים:
”וַיֵּאָסְפוּ כָּל בַּעֲלֵי שְׁכֶם וְכָל בֵּית מִלּוֹא וַיֵּלְכוּ וַיַּמְלִיכוּ אֶת אֲבִימֶלֶךְ לְמֶלֶךְ עִם אֵלוֹן מֻצָּב אֲשֶׁר בִּשְׁכֶם:”
כמו כן, הציע נגב, כי בסביבות שכם המקראית נמצאו "עצים מקודשים רבים".
ההתנחלות אלון מורה שהוקמה בשנות ה-70 בשומרון, נקראה על שמו של האתר המקראי.
ראו גם

אלון בכות
אלוני ממרא
לקריאה נוספת

יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 55, 77.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק י"ב, פסוקים א'–ו'.
↑  ספר דברים, פרק י"א, פסוקים כ"ט–ל'.
↑  ספר בראשית, פרק ל"ה, פסוק ד'.
↑  בנימין מזר, כנען וישראל:מחקרים היסטוריים, ירושלים, מוסד ביאליק, 1980, עמ' 148.
↑  ספר יהושע, פרק כ"ד, פסוקים כ"ה–כ"ו.
↑  ספר שופטים, פרק ט', פסוק ו'.
↑  אברהם נגב, הערך: אֵלוֹן מוֹרֶה, אֵלוֹנֵי מֹרֶה, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 51.
↑  על עצים מקודשים בארץ ישראל ובתנ"ך, ראו: אבי שמידע, צבי שמיר ומיכאל וינברג, עצים קדושים וקשישים בישראל, באתר סנונית.
אלון מנדל

אלון מַנדל (נולד ב-23 באוגוסט 1988) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בעבר במשחים ל-50 מטר פרפר ול-100 מטר פרפר (במשך כ-10 שנים). הוא ייצג את ישראל באולימפיאדה (בייג'ינג 2008) ובאליפות העולם בשחייה (רומא 2009). הוא אלוף ושיאן המכביה במשחה ל-100 מטר פרפר.
קורות חייו

מנדל נולד בארצות הברית וגדל בנתניה. הוא בעל תואר ראשון בהנדסה כימית מאוניברסיטת מישיגן, תואר שני בהנדסת סביבה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני נוסף במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב.
מנדל החל לשחות בגיל 6 והחל להתאמן במועדון הפועל עמק חפר. בתחילה התחרה בסגנון גב, ואף קבע שיאי נוער במשחים ל-50 מטר ול-100 מטר גב. הוא מחזיק עדיין בשיאי נוער במשחה ל-50 מטר גב לגילאי 16 ו-17, במשחה ל-50 מטר גב לגילאי 16, 17 ו-18 (בריכת 25 מטר) וכן במשחה ל-100 מטר גב לגילאי 16 (בריכת 25 מטר). בשנת 2006, בגיל 18, הוכר כספורטאי עילוי, והחל ללמוד הנדסה כימית באוניברסיטת מישיגן במקביל לאימונים בנבחרת השחייה של האוניברסיטה יחד עם מייקל פלפס. במהלך אימוניו במישיגן החליט על הסבה לסגנון פרפר, אם כי בתחרויות שבהן הוא ייצג את האוניברסיטה, הוא התמקד דווקא בסגנון גב. בישראל התחרה מנדל מטעם מועדון מכבי קריית ביאליק ובקבוצת הפועל דולפין נתניה.
קורות חייו > אליפות אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן שבהולנד בשנת 2008, קבע מנדל במשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:59.79 דקות, ובכך היה לישראלי הראשון ששחה בזמן מהיר משתי דקות. מאוחר יותר שיפר מאיר חצבני את שיאו זה ב-11 מאיות נוספות. כדי להבטיח את השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג היה על מנדל לסיים בתחרות זו בין 12 השחיינים הראשונים, אך הוא סיים רק במקום ה-13, כשרק שתי מאיות השנייה מפרידות בינו לבין השתתפות במשחקים האולימפיים. עם זאת, חודשים ספורים מאוחר יותר התברר כי השחיין היווני שניצח בתחרות השתמש בחומרים אסורים, והושעה. כתוצאה מכך, נקבע כי מנדל סיים במקום ה-12, והוועד האולימפי אישר את השתתפותו באולימפיאדה.
ביולי 2008 שבר מנדל את השיא הישראלי במשחה ל-100 מטר פרפר, והעמידו על 53.61 שניות.
קורות חייו > אולימפיאדה

בזמן שהותו בבייג'ינג, לקראת השתתפותו באולימפיאדה שנערכה בה, התבשר מנדל על מות אביו שנהרג בתאונה בביתו. לאחר התייעצות עם בני משפחתו, החליט להישאר בסין ולהשתתף בתחרות. במשחה ל-200 מטר פרפר שבר את השיא הישראלי בשלב המוקדמות והעמידו על 1:59.27 דקות, וסיים במקום ה-28. בהמשך, קבע שיא ישראלי חדש במשחה ל-100 מטר פרפר בשלב המוקדמות, 52.99 שניות, וסיים במקום ה-36, רחוק בפחות מחצי שנייה מהעפלה לחצי הגמר.
קורות חייו > אוניברסיאדה, מכביה

באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד, שבסרביה ביולי 2009 קבע מנדל במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 24.27 שניות. לאחר שובו מבלגרד, בעת שהשתתף בתחרות השחייה של המכביה ה-18 שנערכה במכון וינגייט, הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 פרפר בשיא מכביה חדש של 52.99 שניות. באוניברסיאדה שנערכה בשנז'ן, שבסין באוגוסט 2011, סיים מנדל במקום שמיני במשחה ל-50 מטר פרפר.
קורות חייו > אליפות העולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא שבאיטליה זמן קצר לאחר מכן, קבע מנדל שיאים ישראליים חדשים במשחים ל-50 מטר פרפר (23.90 שניות, מקום 31) ובמשחה ל-100 מטר פרפר (52.68 שניות, מקום 44). במשחה ל-200 מטר פרפר סיים במקום ה-43 בתוצאה של 2:01.57 דקות. במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב הוא סיים במקום ה-17 עם הרביעייה הישראלית תוך כדי קביעת שיא ישראלי חדש של 3:36.23 דקות, שיפור של יותר מחמש שניות לשיא הקודם שהושג בשנת 2007. הוא שחה את סגנון הפרפר בזמן של 51.60 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה אותה שנה, נשאר במפתיע מחוץ למשחי הגמר ל-100 מטר פרפר, לאחר שאגר כוחות במשחי המוקדמות וסיים רק במקום התשיעי. עם זאת, במשחי גמר ב' התעלה על עצמו, וקבע שיא ישראלי ובינלאומי חדש, 52.56 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט 2010 סיים מנדל במקום 15 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.19 שניות, במקום 17 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.98 שניות, במקום 19 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.66 שניות, במקום 33 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:52.54 דקות ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם יהונתן קופלב, דני מלניק וגיא ברנע בתוצאה של 3:40.26 דקות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדובאי בדצמבר אותה שנה, קבע מנדל מספר שיאים ישראלים. במשחה ל-50 מטר פרפר קבע שיא של 23.39 שניות, סיים במקום ה-19 והחמיץ ב-4 מאיות את שלב חצי הגמר. במשחה ל-100 מטר פרפר קבע שיא של 52.34 שניות, וסיים במקום ה-30. במשחה ל-200 מטר פרפר קבע שיא ישראלי נוסף (1:56.67 דקות), אך גל נבו ששחה במקצה אחריו שבר את שיאו החדש במאית השנייה. מנדל סיים במקום ה-24 במשחה זה. במשחה ל-100 מטר חופשי סיים במקום ה-33.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשצ'צ'ין שבפולין סיים מנדל במקום שביעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 23.96 שניות, 3 מאיות השנייה איטי משיאו הישראלי של ברנע, במקום 12 במשחה ל-100 מטר פרפר. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 52.12 שניות, במקום 28 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה 22.40 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה של ישראל ובמקום 33 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.23 שניות. נוסף לכך, סיים במקום 12, ביחד עם יהונתן קופלב, יהב שחף ואלמוג אולשטיין במשחה שליחים 50x4 מטר מעורב, בשיא ישראלי חדש של 1:37.11 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 סיים מנדל במקום 36 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.31 שניות, במקום 15 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.05 שניות, במקום 22 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.57 שניות ובמקום 25 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.02 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יעקב טומרקין, אמרי גניאל ונמרוד שפירא בר אור בתוצאה של 3:37.77 דקות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר 2012 סיים מנדל במקום 49 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.92 שניות, במקום 59 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.46 שניות, במקום 36 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.21 שניות ובמקום 42 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.65 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יונתן קופלב, גל נבו וגיא ברנע בשיא ישראלי חדש של 3:32.43 דקות. הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 52.80 שניות.
ב-22 ביולי 2013 הודיע מנדל על פרישה משחייה תחרותית, והחל מיוני 2013 נבחר להיות חבר מליאת הוועד האולימפי הישראלי.
אלכסנדר ירוחין

אלכסנדר יורייביץ' ירוחין (ברוסית: Алекса́ндр Юрьевич Еро́хин; נולד ב-13 באוקטובר 1989 בברנאול שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בזניט סנקט פטרבורג ובנבחרת רוסיה.
קריירה > תחילת הקריירה

ירוחין החל את דרכו בעיר מולדתו ברנאול, שם גילה אותו גנאדי סמרטין, אביו של הכדורגלן הרוסי המפורסם - אלכסיי סמרטין, אשר החליט לקדם את הכדורגלן הצעיר. ירוחין זומן להיבחן בלוקומוטיב מוסקבה ולאחר ששותף במשחק אימון, הוחלט על ידי מנהלי המועדון לצרפו לסגל הנוער של לוקומוטיב. בגיל 17 ירוחין עבר לשריף מהעיר טירספול שבמולדובה. כבר בגיל 18 הוא הפך לשחקן סגל קבוע ונהיה מלך השערים של הקבוצה עם 16 גולים. ירוחין זכה ב-3 דאבלים רצופים (אליפות מולדובה והגביע הלאומי) במדי שריף, כמו כן הוא השיג עם הקבוצה ניצחון בגביע אלופות חבר המדינות, שם הבקיע שלישייה נגד שחטאר דונצק (0:4). ב-2010 ירוחין הבקיע את אחד השערים מול דינמו זגרב בשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות וכך סייע לשריף להעפיל לשלב הפלייאוף. ב-30 בספטמבר שריף ניצחה בבית את דינמו קייב 0:2, אחד מהשערים היה לזכותו של ירוחין. לאחר משחק זה התחילו להתעניין בו קבוצות שונות מאירופה.
ב-27 בדצמבר 2010 ביצע ירוחין מעבר לקרסנודאר. ב-15 בינואר 2013 הושאל לסק"א-אנרגיה חברובסק עד סוף העונה. ב-26 ביוני חתם חוזה עם סק"א, אך כבר לאחר חודש עבר בהשאלה למועדון ליגת העל אוראל אשר רכש את השחקן כעבור שנה. באוקטובר 2014 וביולי-אוגוסט 2015 ירוחין נבחר לשחקן החודש מטעם אוהדי אוראל.
ב-15 בינואר 2016 חתם ירוחין חוזה מקדים עם רוסטוב אשר היה אמור להתחיל בקיץ 2016, אך ב-4 בפברואר אוראל ורוסטוב הגיעו להסכמה לגבי מעבר מיידי של השחקן.
קריירה > זניט

ב-28 ביוני 2017 עזב כשחקן חופשי את רוסטוב וחתם בזניט סנקט פטרבורג חוזה ל-3 שנים והבקיע לראשונה במשחק נגד ספרטק מוסקבה, שבו קבוצתו ניצחה בתוצאה 5:1,:באוגוסט 2017. ב-13 במאי 2018 הבקיע לראשונה 4 שערים במשחק אחד, בניצחון קבוצתו על סק"א חברובסק בתוצאה 6:0, לאחר מונדיאל 2018 נפצע וחזר למגרשים ביולי 2019 כשהבקיע במחזור הפתיחה של עונת 2019/2020 נגד טמבוב. באותו חודש חידש את חוזהו בזניט לשלוש שנים נוספות עם אופציה להארכה בשנה נוספת. באפריל 2022 האריך את חוזהו בקבוצה עד סוף 2024.
נבחרת לאומית

ב-5 בספטמבר 2011 ירוחין ערך הופעת בכורה בנבחרת השנייה של רוסיה במשחק מול הנבחרת הצעירה של בלארוס (0:0).
באוגוסט 2015 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת, במדיה גם שיחק במונדיאל 2018, כשעלה להחליף את יורי ז'ירקוב הפצוע במשחק שמינית הגמר נגד ספרד שהיה המחליף הרביעי הראשון במשחקי גביעי העולם.
את שער הבכורה בנבחרת הבקיע במשחק הידידות נגד צ'כיה ב-10 בספטמבר 2018, בניצחון נבחרתו 5:1.
תארים

מולדובה שריף טירספול
אליפות מולדובה (3): 2008, 2009, 2010
הגביע המולדובי: 2008, 2009
גביע אלופות חבר המדינות: 2009
רוסיה רוסטוב
מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16
רוסיה זניט
אליפות רוסיה: 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022
הגביע הרוסי: 2020
הסופר קאפ הרוסי: 2020, 2021 2022
מולדובה שריף טירספול
מלך השערים בגביע אלופות חבר המדינות: 2009 (משותף)
אלכסיי בסטוז'ב-ריומין

אלכסיי בסטוז'ב-ריומין
אלכסיי בסטוז'ב-ריומין (ברוסית: Алексей Петрович Бестужев-Рюмин;‏ 1 ביוני 1693 - 21 באפריל 1768) היה מדינאי רוסי בתקופת יליזבטה, קיסרית רוסיה.
חייו

הוא נולד במשפחת אצילים וותיקה. אביו היה מושל ניז'ני נובגורוד ומקורב לאנה, קיסרית רוסיה. ביחד עם אחיו למד בסטוז'ב בברלין ובקופנהגן. בהתאם לאישור של פיוטר הגדול החל לשרת אצל גאורג, שליט הנובר. כאשר גאורג עלה על כס המלכות באנגליה בסטוז'ב-ריומין התמנה לשגריר בלונדון. לאחר שלוש שנים בלונדון הוחזר לרוסיה.
בשנת 1718 נשלח לילגבה להיות ליד דוכסית קורלנד אנה. לאחר מכך עבר לדנמרק והמבורג. עוד בהיותו בילגבה התקרב לארנסט בירון. בשנת 1740 הוחזר לסנקט פטרבורג במטרה לעזור לבירון במאבקי כוח נגד אנדריי אוסטרמן. בסטוז'ב-ריומין אכן עזר לארנסט בירון להתמנות לעוצר ליד איוואן השישי. עם נפילת בירון בנובמבר 1740 נעצר בסטוז'ב ונכלא במבצר שליסלבורג. הצליח להשתחרר אך נשללו ממנו כל תפקידיו.
עם עלייתה של יליזבטה, קיסרית רוסיה לשלטון הוחזר לשירות ותוך זמן קצר מונה לסגן-קנצלר, חבר סנט, מנהל הדואר ובסופו של דבר לקנצלר. קיבל עיטור אנדריי הקדוש שהוא העיטור הגבוה ברוסיה.
בהיותו קנצלר במשך 16 שנים ניהל את מדיניות החוץ של האימפריה הרוסית. היה קרוב מאוד לאוסטריה ולכן התנגד מאוד להתקרבות של הרוסים לצרפת ופרוסיה. בהתאם למדיניותו רוסיה הצטרפה למלחמת שבע השנים שעלתה לרוסיה בחיי 300 אלף חיילים והון עתק.
בתקופת היותו קנצלר הוא היה פעיל בעריכת כל ההסכמים שנחתמו.
יורש העצר הנסיך פיוטר נמנה עם מעריצי של מלך פרוסיה פרידריך הגדול, ולכן לא סבל את בסטוז'ב-ריומין. משום כך פעל בסטוז'ב-ריומין בעד בחירתו של הנסיך פאבל ליורש העצר.
בשנת 1757 הקיסרית יליזבטה חלתה. בסטוז'ב-ריומין חשב שהיא כבר לא תחלים ועל דעת עצמו נתן פקודה לצבא שלחם בפרוסיה לחזור לרוסיה. כשהבריאה ילזבטה זעמה על הנעשה וב-27 בפברואר 1758 פיטרה אותו מכל תפקידיו. הוא עזב את הבירה והתגורר מספר שנים בכפר במחוז מוסקבה שהיה בבעלותו.
עם עלייתה שלטון של יקטרינה הגדולה הוא הוחזר לחצר, הוחזרו לו כל תאריו ועיטוריו והוא התמנה לגנרל-פלדמרשל.
בהתאם לעדויות מן התקופה הוא היה איש חכם, בעל ניסיון ויכולת ביצוע לא מבוטלת.
אירוע מדיה

בתקשורת המונים, אירוע מדיה (באנגלית: Media Event) הוא אירוע מתוכנן, המושך סיקור בולט של כלי התקשורת, המשודר בשידור חי בטלוויזיה ומושך גם קהל צופים גדול במיוחד. אלו אירועים נדירים יחסית, המרתקים את קהל הצופים ומאחדים אותו לקהילה אחת.
על האירוע להיות מתוכנן מראש, שידוע מראש מיקומו ומועד שידורו ולכן יש לצופים זמן היערכות לצפייה.
סוגי אירועי המדיה

אירועי מדיה הם מהסוגים העיקריים הבאים:
עימות -  התמודדות טקסית בין יחידים או קבוצות שווי כוחות אשר נערכת בזירה מסוימת, באמצעות כללים מראש, לעיתים בנוכחות שופט וקהל. מדובר בעיקר באירועי ספורט ואירועים פוליטיים אשר חשיבותם מתרכזת בשאלה מי ינצח. לדוגמה - הסופרבול.
כיבוש - "צעדים גדולים לאנושות" ובהם גיבור בתנאי פתיחה קשים נכנס "בלתי חמוש" למחנה האויב. הפעולה הדרמטית היא חציית הגבול האסור. לדוגמה - שידור הנחיתה הראשונה על הירח.
הכתרה - טקסי מעבר של אנשי שם: טקסי כניסתם לתפקיד, או יציאתם מהתפקיד, אירועים מסוג זה מתרכזים גם באירועים חשובים בחיי אישים אילו, אשר מזמינים את הצופים להשתתף בתהליכי המעבר הטקסי של הגיבור. לדוגמה: חתונת הנסיך צ'ארלס והנסיכה דיאנה, הלוויית הנסיכה דיאנה והלוויית יצחק רבין.
(באנגלית מכונים כ"שלושת ה-C": ‏Contest, Conquest, Coronation).
השפעות אירועי המדיה

ההשפעות יכולות להיות על השלטון, על המשתתפים, על החברה ועל השידורים עצמם.
הציבור הצופה מושפע באופנים שונים:
רגשית - קיימת לצופה תחושה שהוא שותף לרגע היסטורי, תחושת חשיבות עצמית והרת גורל. אנשים מזכירים זה לזה לחדול מכל פעילות אחרת ולהדליק את הטלוויזיה.
השפעה הכרתית - השפעה תודעתית ומחשבתית, אשר מסוגלת לשנות את דעתם של הצופים בין לילה. לאירועים אילו מתלווה הרגשה שהמצב עשוי להשתנות.
יצירת אחדות והפחתת עוצמה של קונפליקטים – אירועי מדיה מחזקים את הלכידות והקונצנזוס הלאומי ותוך כדי כך מצמצמים את המפריד והמבדיל בין אנשים. המשתתפים באירוע מתעלים מעל נקודות המחלוקת ומדגישים את המשותף והמאחד. אירועים מסוג "הכתרות" מציעים "פסק זמן" להיזכר במסורת ובהמשכיות, כיבושים גוברים על מחלוקות ועל ההבדלים בין בני האדם. כולם חשים שותפות גורל עם הגיבור האמיץ.
יצירת המשכיות ומסורת - טקסים לאומיים, כמו טקס הדלקת המשואות בהר הרצל, יום הזיכרון לשואה ולגבורה, גורמים לעם להתאחד ולהרגיש המשכיות, קשר לעבר ולמורשת ההיסטורית המשותפת.
יצירת אחדות לאומית ופיוס - טקסי חתימת הסכמי שלום הם דוגמה לאירועים המחזקים אחדות ומצמצמים קונפליקטים בין העמים.
לקריאה נוספת

Daniel Dayan and Elihu Katz, Media Events: The Live Broadcasting of History,Cambridge, MA: Harvard University Press, 1992.
אירוע מס

אירוע מס  הוא פעולה שבעקבותיה חל חיוב במס, או פטור ממס. אם מכירת נכס, או פעולה מסוימת אינה נושא לחיוב במס, הרי שאינה אירוע מס.
רקע

אירוע מס נקבע על פי חוק מס בלבד. אפשר שאירוע מסוים ייחשב לאירוע מס על פי חוק מס אחד ולא ייחשב כאירוע מס על פי חוק מס אחר. למשל, שינוי ייעוד של מלאי לרכוש קבוע ייחשב לאירוע מס על פי פקודת מס הכנסה ויחויב במס לפי שווי שוק בעת השינוי. לעומת זאת, בחוק מס ערך מוסף, אירוע מסוג זה לא ייחשב לאירוע מס ואינו כרוך בתשלום מס ערך מוסף. עם זאת, אפשר שאירוע מסוים ייחשב לאירוע מס על פי יותר מחוק מס אחד.
דוגמאות > דוגמאות לפעולות המהוות אירועי מס

מכירת מבנה - חייב במס שבח מקרקעין.
מכירת דירת מגורים - קיים מס שבח מקרקעין, אך בתנאים מסוימים ניתן פטור ממס.
מתן הלוואה ללא ריבית ממעביד לעובד - חל חיוב במס הכנסה על פי סעיף 3(ט) לפקודת מס הכנסה.
הריסת מבנה עסקי - אינה אירוע מס לעניין מס שבח או מס הכנסה כי אין במקרה זה "מכירה" של נכס, אולם כאשר מס רכוש היה בתוקף, הדבר נחשב לאירוע מס לפי סעיף 17 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים. זאת, לגבי התקופה המתחילה עם הריסת המבנה.