stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רנורמליזציה
רקע: אינסופים ורגולריזציה בתורת השדות הקוונטית

רגולריזציה היא דרך "לכמת" את האינסוף המתקבל בחישובי תורת השדות הקוונטית. בתהליך בוחרים גודל פיזיקלי שהוא הרגולטור, ומשנים את ערכו לערך שרירותי כך שתוצאת החישוב תהיה סופית. בגבול שבו אותו הגודל מקבל את ערכו הפיזיקלי, החישוב חוזר לאינסוף. הדרך הקלה ביותר לבחון את התופעה היא באמצעות דיאגרמת פיינמן, שהיא שיטת החישוב בתורת ההפרעות של תורת השדות הקוונטית. אנליזה זו תואמת בדיעבד גם טיפול באינסופים בשיטות חישוב אחרות.
החישוב של המשרעת של דיאגרמת לולאה אחת באלקטרודינמיקה קוונטית מכיל את האיבר
כאשר  \ k הוא התנע ה-4-ממדי של החלקיקים בלולאה, הוא אינו נקבע על פי תנאים חיצוניים ולכן יכול לקבל כל ערך ממשי.
משרעת זו היא אינסופית, עקב גבולות האינטגרציה שהם אינסופיים - בעיה זו נקראת התבדרות UV. הפתרון הפשוט ביותר הוא לקבוע קיטעון (cutoff) לתנע, כלומר לבצע את האינטגרציה בין  \ [-\Lambda ,\Lambda ] במקום אינסוף. הרגולריזציה הזו שקולה למקרה שבו התהליך והחוקים הפיזיקליים נכונים עד כדי סקאלה  \ \Lambda . התלות של התוצאה ברגולטור מאפשרת לקבל תובנות רבות ערך על התהליך הפיזיקלי, ונותנת רמזים על מהותה של פיזיקה אפשרית שטרם נתגלתה באנרגיות גבוהות יותר.
אם החלקיקים בלולאה הם חסרי מסה,  \ m=0, אזי תהיה התבדרות לאינסוף הנגרמת כתוצאה מהאינטגרל סביב 0 - התבדרות IR. במקרה זה קיטעון לא משמש כרגולטור, ופתרון מתאים יכול להיות הוספת מסה לא אמיתית קטנה לחלקיקים, כך שנקבל חזרה את הביטוי למעלה.
שיטת רגולריזציה שהפכה לתורה בפני עצמה היא כרומודינמיקה קוונטית על סריג. בשיטה זו מחלקים את המרחב-זמן לרשת בדידה וסופית של נקודות שבהן פותרים את המשוואות. המרחקים בין הנקודות בסריג משמשים כרגולטור UV, עקב הקשר ההפוך בין מרחק לתנע בתורת הקוונטים, ובאופן דומה הגודל הסופי של הסריג (באופן טיפוסי כמה עשרות מרחקי סריג) מהווה רגולטור IR. כך כל חישוב בתורה זו יוצא סופי וניתן לטיפול על ידי מחשב.
שיטות רגולריזציה נוספות:
רגולריזציה ממדית - מתוארת בהרחבה בפרק #רגולריזציה ממדית באלקטרודינמיקה קוונטית.
רגולריזציית פאולי-וילארס (Pauli-Villars regularization)
תורת הפרעות סיבתית (Causal perturbation theory)
רגולריזציית פונקציית זטה (Zeta function regularization)
שיטות אלו מאפשרות כאמור לכתוב גודל שהוא אינסופי באמצעות גדלים סופיים, שבגבול מסוים חוזרים לערכם הפיזיקלי האינסופי. הרנורמליזציה משתמשת בגודל עם הרגולטור ומתאימה אותו לגודל סופי שאינו תלוי ברגולטור. הרגולטור לכן אינו נראה באופן ישיר בתוצאה הפיזיקלית הסופית, אלא "מוחבא" בתהליך, אך עדיין משפיע עליו. לכן כל תוצאת חישוב נדרשת גם לדיווח תהליך הרגולריזציה לשם שלמות והשוואה עם תוצאות אחרות ותוצאות ניסיוניות.
רקע: אינסופים ורגולריזציה בתורת השדות הקוונטית > רגולריזציה ממדית באלקטרודינמיקה קוונטית

בתורת אלקטרודינמיקה קוונטית אופן החישוב המקובל הוא באמצעות דיאגרמות פיינמן (תורת ההפרעות), שהן פיתוח לטור על פי קבוע האינטראקציה, כאשר כל איבר בטור מתואר על ידי דיאגרמת פיינמן. המשרעת (אמפליטודה) של התהליך כולו, שקשורה להסתברות של התהליך, היא סיכום החישוב על פי כללי פיינמן של הדיאגרמות. כאשר קיימות לולאות בדיאגרמה, נדרש אינטגרל על פני התנע של החלקיקים המדומים בלולאה, ותוצאת האינטגרל היא לרוב אינסופית.
את האינסוף ניתן לכמת, על ידי רגולריזציה (עליה מורחב בהמשך), כלומר הכנסת גודל לא פיזיקלי, שהוא הרגולטור, אשר מחליף את אחד מהגדלים באינטגרל כך שהאינטגרל סופי, ובגבול הפיזיקלי (ערכו האמיתי) של הרגולטור האינטגרל שווה לערכו המקורי, לאינסוף. הרגולטור הנפוץ ביותר הוא הממד, שבמציאות הוא 4 - תורת השדות מחשבת גדלים במרחב-זמן ה-4 ממדי, אך ניתן לחשב את הדיאגרמות עם ממד d כללי. אחרי החלפת הממד ל-d, חישוב של לולאה אחת מכיל איברים יחסיים ל- \ 1/(d-4), אשר בגבול  d\rightarrow 4 שואפים לאינסוף.
רנורמליזציה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תהליך הרנורמליזציה הוא שיטה מסוימת שהופכת גודל (אמפליטודה) שתלוי ברגולטור ושואף לאינסוף בערך הפיזיקלי של אותו רגולטור, לגודל סופי שאינו תלוי ישירות ברגולטור.
סכמות רנורמליזציה נפוצות:
סכמת החיסור המינימלי (Minimal subtraction scheme, MS-bar,  \ {\overline {MS}}) היא הנפוצה ביותר עבור דיאגרמות פיינמן ורגולריזציה ממדית. בשיטה זו יוצרים איברי-נגד (counterterms) בפעולה שמחסרים מהתוצאה בדיוק את החלקים שמתבדרים עם  \ 1/(d-4). התוצאה תהיה תלויה בפולינום של  \ (d-4), שכל איבריו מלבד הראשון מתאפסים כאשר מוסר הרגולטור באמצעות:  \ d=4. האינסופים בתורה הנורמלית "מוחבאים" באיברי הנגד.
RI/MOM ‏(Regularization Independent MOMent scheme) - שיטה בה משווים את תוצאת החישוב (מסדר ראשון בתורת ההפרעות או תוצאה לא הפרעתית, סריג) לתוצאה מסדר אפס (סדר-עץ) בתורת ההפרעות, באנרגיה מסוימת, כפול קבוע רנורמליזציה. תוצאת סדר אפס היא סופית תמיד, וכך כפל בקבוע (שהוא עצמו תלוי ברגולריזטור, ואינסופי בערכו הפיזיקלי) יוצרת גודל שהוא סופי ואינו תלוי ברגולריזטור. האינסופים בתורה הנורמלית "מתחבאים" בקבוע הרנורמליזציה.
ראו גם

תורת שדות קוונטית
תורת ההפרעות
גבול (מתמטיקה)
דיאגרמת פיינמן
שארלוט (קרוליינה הצפונית)

שארלוט (באנגלית: Charlotte) היא העיר הגדולה ביותר במדינת קרוליינה הצפונית שבארצות הברית. לפי הערכות, בעיר גרים 885,708 תושבים (2011), והיא העיר ה-16 בגודלה בארצות הברית. העיר נקראת על שמה של הנסיכה הגרמנית והמלכה הבריטית שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ.
היסטוריה

עד להתיישבות האירופית, התיישבו בסביבה שבטים אינדיאנים, אשר מרביתם מתו כתוצאה ממחלת האבעבועות השחורות. האזור בו יושבת כיום העיר שארלוט הייתה במהלך המאה ה-18 בצומת של דרך העגלות הגדולה, שהשתרעה מצפון לדרום, כשהצטלבה עם דרך מרכזית שהשתרעה ממזרח למערב. בשנת 1755 הקים אדם בשם תומאס פולק במקום את ביתו ותוך 13 שנים התעבה היישוב במקום ובשנת 1768 הוכר כעיירה.
בשנת 1770 מופו הכבישים במקום, כאשר החלק של דרך העגלות שעבר בעיירה כונה רחוב "טרייד" והחלק של הדרך החוצה אותה כונה רחוב "טריון", על שם ויליאם טריון, המושל המלכותי של צפון קרוליינה. העיירה נקראה על שם המלכה שרלוט ממקלנבורג-שטרליץ, אשתו הגרמניה של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, בתקווה למצוא חן בעיניו. אולם היחסים עם המלך לא היו תקינים וב-20 במאי 1775, אנשי העיירה חתמו על הצהרת העצמאות של מקלנבורג, הצהרת עצמאות ראשונה בשלוש עשרה המושבות.
במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית הייתה שארלוט נקודת חניה עבור כוחות בריטים ואמריקאים בזמנים שונים, וזכה לכינוי "קן צרעות" שניתן לו על ידי המפקד הבריטי ששבע במקום מרורים.
אמנם העיר נחשבת למוצא הפרסביטריאניזם בדרום ארצות הברית, אך נבנו בה כנסיות רבות מזרמים רבים, דבר שהקנה לשארלוט את הכינוי "עיר הכנסיות". אוכלוסיית העיר צמחה מאוד אחרי מלחמת האזרחים האמריקנית ולאחר בניית קווי רכבת בסביבת העיר. במהלך מלחמת העולם הראשונה נבנה בסיס צבאי ליד העיר. מרבית מהחיילים המשוחררים נשארו לגור בעיר, דבר שגרם לזינוק שני בגודל האוכלוסייה.
תעשיית הבנקאות בעיר פרחה במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 והבנק אוף אמריקה התמקם בעיר. ב-2008 שארלוט הוערכה כמרכז הגדול ביותר של הבנקאות אחרי ניו יורק.
בשנת 1989 פגע סופת הוריקאן בעיר וגרמה לנזק רב.
במהלך השנים 2015–2016 התרחשו כמהומות גזע רבות בעיר, כתוצאה מהרג שנוי במחלוקת של אפרו-אמריקאים בידי שוטרים.
תחבורה

בשטח העיר ממוקם נמל התעופה הבין-לאומי שארלוט דאגלס, שהוא השמיני בגודלו בארצות הברית. כשדה תעופה עתודתי מנוצל שדה הנמצא בקרבת העיר מונרו.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2015, גרים בעיר כ-827,000 בני אדם.
דמוגרפיה > גזע

נכון לשנת 2010:
לבנים- 45.1%
אפרו-אמריקאים- 35%
היספנים- 13.1%
אסייתים- 5%
אינדיאנים- 0.5%
אחרים- 6.9%
שניים או יותר גזעים- 2.7%
בשנת 1957 התפרסמה דורותי קאונטס כאחת התלמידות האפרו-אמריקאיות הראשונות שניסתה ללמוד בתיכון הארי הארדינג בשארלוט, אך נאלצה לנטוש את בית הספר לאחר הטרדות והצקות בלתי פוסקות מצד התושבים וחבריה לכיתה. חמישים שנים מאוחר מכן, בשנת 2008, העניק תיכון הארדינג לדורותי קאונטס תואר לשם כבוד, ובשנת 2010 היא קיבלה התנצלות פומבית מנציגי החבורה שהטרידה אותה ב-1957. תיכון הארדינג גם העניק את שמה של קאונטס לספרייה שלו, פעולה שרק לעיתים רחוקות מתבצעת עוד בחייו של אדם.
דמוגרפיה > דת

לאורך ההיסטוריה ועד היום שארלוט היא עיר פרוטסטנטית, אך בעשורים האחרונים ישנם שינויים דמוגרפיים בנושא זה. אחד הזרמים המרכזיים ביותר בשארלוט כיום הוא הזרם הפרסביטריאניסטי. בנוסף על זרמים אלו, ישנם עוד זרמים נוצריים כגון המתודיזם, האדוונטיזם והבפטיזם.
בשארלוט ישנה הקהילה היהודית הגדולה ביותר בקרוליינה (כולל קרוליינה הדרומית). קהילה יהודית זו מונה כ-0.57% מכלל האוכלוסייה. לקהילה ישנם כשני בתי כנסת, עיתון יהודי, בית ספר יסודי ומרכז קהילתי.
כ-0.32% מתושבי העיר הם מוסלמים.
כ-51.91% מתושבי שארלוט הצהירו על עצמם כדתיים אדוקים, מה שמציב את שארלוט כעיר השנייה הדתייה ביותר במדינה אחרי וינסטון סיילם.
פוליטיקה וממשל

השלטון המקומי מורכב מראש עיר הנבחר אחת לשנתיים (ללא מגבלות על אורך כהונה מצטבר) ומועצת העיר. ראש העיר אמנם אינו יכול להצביע במליאת המועצה (אלא אם כן יש תיקו), אך הוא יכול להטיל וטו על החלטות המועצה, זאת בניגוד לעיריות רבות בארצות הברית. את הוטו של ראש העיר ניתן לעקוף באמצעות תמיכתם של שני שלישים מחברי המועצה. מועצת העיר מורכבת מ-11 נציגים- 7 נבחרים במחוזות בחירה וכארבעה נבחרים על ידי כלל העיר.
בניגוד לערים אחרות בקרוליינה הצפונית, הבחירות לעירייה הן מפלגתיות. ראש העיר הנוכחי הוא מן המפלגה הדמוקרטית.
אמנם שארלוט נוטה להצביע למפלגה הדמוקרטית, אך ישנו ריכוז מצביעים גבוה למפלגה הרפובליקנית בדרום מרכז העיר.
ערים תאומות

פרו ארקיפה, פרו
גרמניה קרפלד, גרמניה
הרפובליקה העממית של סין באודינג, הרפובליקה העממית של סין
רוסיה וורונז', רוסיה
צרפת לימוז', צרפת
פולין ורוצלב, פולין
ישראל חדרה, ישראל
גאנה קומאסי, גאנה (מ־2001)
הערות שוליים

↑  "היסטוריה בעין המצלמה: היום הראשון ללימודים הגרוע בהיסטוריה", טקסטולוגיה
| דגל קרוליינה הצפונית מדינת קרוליינה הצפונית |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | ראלי |  |
| אזורים גאוגרפיים | מישור חוף האוקיינוס האטלנטי • המטרופולין של שארלוט • הרי בלו רידג' • הרי סמוקי |  |
| היישובים הגדולים ביותר | שארלוט • ראלי • גרינסבורו • דרהאם • וינסטון סיילם • פאייטוויל • קרי • וילמינגטון • היי פוינט • גרינוויל • אשוויל • קונקורד • גאסטוניה • ג'קסונוויל • צ'אפל היל • רוקי מאונט • ברלינגטון • וילסון • האנטרסוויל • קאנאפוליס |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קרוליינה הצפונית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554954705171  BNE: XX5565184  BnF: cb13757754c (data)  GND: 4217701-7  ISNI: 0000 0004 0509 144X  LCCN: n79022863  MusicBrainz: a647136e-1680-4456-bd3a-750752331141  NARA: 10045385  NKC: ge477752  SUDOC: 143862308  VIAF: 145400371   WorldCat (עם VIAF): 145400371
שלום שרעבי (איש שב"כ)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1953 (בן 71 בערך) תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  תיכון בליך  מכון וינגייט 
 השתייכות:   שירות הביטחון הכללי
 תקופת הפעילות:  1978–2006 (כ־28 שנים)
 תפקידים בשירות
 ראש האגף לענייני ישראל וזרים
 
שלום שרעבי (נולד ב-1953) הוא איש שירות הביטחון הכללי לשעבר שכיהן כראש האגף לענייני ישראל וזרים.
ביוגרפיה

שרעבי נולד בכרם התימנים בתל אביב ב-1953, בן להורים שעלו מהעיר תעז בתימן בסוף שנות ה-30. אביו עבד בהנהלת חשבונות ואמו הייתה עקרת בית.
כשהיה בן שבע עברה המשפחה לרמת גן, ושרעבי למד בתיכון בליך בעיר. את שירותו הצבאי עשה בפלס"ר שריון של חטיבה 14 כולל במהלך מלחמת יום הכיפורים. ב-1974 השתחרר, למד הוראת חינוך גופני במכון וינגייט. ועבד כמורה בתיכון בליך.
קריירה בשירות הביטחון

ב-1978 גויס שרעבי לשב"כ, ולאחר שעבר קורס מאבטחים שירת ביחידה לאבטחת אישים. בין היתר היה המאבטח של משה דיין בעת שכיהן כשר החוץ ושל מנחם בגין בתקופת כהונתו כראש הממשלה.
לאחר שנה עבר קורס רכזים-חוקרים ושירת כרכז מודיעין זוטר בחצי האי סיני בשנים 1981–1982, ולאחר נסיגת ישראל מסיני שימש כרכז מודיעין ברצועת עזה ובלבנון, ובשנים 1984–1985 כרכז נפה בנגב.
בעת שהיה שרעבי רכז נפת מחנה הפליטים ג'באליה ברצועת עזה בשנת 1987 החלו במחנה האירועים שהתלקחו לכדי האינתיפאדה הראשונה.
ב-1989 היה שרעבי שותף למאמצים לאיתור גופתו של החייל החטוף אילן סעדון. הגופה התגלתה רק בשנת 1996, בעת שהיה בתפקיד סגן ראש מרחב הדרום, ואחראי לקשר ולתיאום עם מנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית.
בתפקידו האחרון בשירות, בשנים 2004–2006, שימש ראש האגף הלא ערבי בשב"כ, המופקד על סיכול גורמי טרור בקרב האוכלוסייה יהודית.
שחר המתים (סרט, 1978)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ורג' אנדרו רומרו 
 הופק בידי:  ריצ'רד פ. רובינשטיין, Claudio Argento 
 תסריט:  ג'ורג' אנדרו רומרו 
 עריכה:  ג'ורג' אנדרו רומרו 
 מוזיקה:  דאריו ארג'נטו 
 צילום:  Michael Gornick 
 מדינה:  ארצות הברית, איטליה 
 הקרנת בכורה:  2 בספטמבר 1978 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט זומבים, סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט פוסט-אפוקליפטי 
 סרט קודם:  ליל המתים החיים 
 www.homepageofthedead.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
שחר המתים  (באנגלית: Dawn of the Dead) הוא סרט זומבים אמריקאי משנת 1978 אשר בוים על ידי ג'ורג' רומרו. זהו הסרט השני בסדרת סרטי הזומבים של רומרו.
מבקר הקולנוע רוג'ר אברט, אשר היה אחד ממבקרי הקולנוע הבולטים באותה התקופה, העניק לסרט דירוג של ארבעה כוכבים מתוך ארבעה, וכינה אותו "אחד מסרטי האימה הטובים ביותר שנעשו אי פעם".
הסרט, אשר הופק בתקציב צנוע של כ-1.5 מיליון דולרים, זכה להצלחה מסחרית ניכרת וגרף מעל ל-66 מיליון דולרים ברחבי העולם.
הצלחת הסרט הובילה לאורך השנים להפקה של מספר סרטי המשך. ב-2004 הופקה גרסה מחודשת לסרט בבימויו של זאק סניידר.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בארצות הברית בעיצומה של אפוקליפסת זומבים הגורמת לחברה לקרוס בעוד שהזומבים רוצחים את ההמונים. העלילה מתמקדת בארבעה ניצולים – שני שוטרי SWAT, טייס מסוק וחברתו ההרה. ארבעת הניצולים בורחים מהעיר בחיפוש אחר מקום בטוח לשהות בו. בעקבות כך הם פורצים למרכז קניות נטוש ומתבצרים שם. הניצולים נאלצים להתמודד עם אתגרים הולכים וגדלים ככל שכמות הזומבים שמתאספת מחוץ למרכז הקניות הולכת וגדלה.
צוות השחקנים הראשי

קן פורי בתפקיד פיטר וושינגטון, שוטר SWAT אפרו-אמריקני קשוח אשר הופך למנהיג הקבוצה.
גיילן רוס בתפקיד פרנסין "פראן" פרקר, מנהלת תחנת טלוויזיה וחברתו של סטיבן. בתחילה מהוססת ומפוחדת, אך בהמשך היא לומדת כיצד להגן על עצמה.
דייוויד אמגה בתפקיד סטיבן "פלייבוי" אנדרוז, טייס מסוק והחבר של פרנסין. אף על פי שאינו מיומן בלחימה כמו פיטר ורוג'ר, סטיבן נחוש להגן על הקבוצה.
סקוט רייניג'ר בתפקיד רוג'ר "טרופר" דמרקו, שוטר SWAT וחבר טוב של פיטר.
הערות שוליים

↑  Dawn of the Dead movie review (1979) | Roger Ebert, www.rogerebert.com (באנגלית אמריקאית)
↑  "Dawn of the Dead". The Numbers. ארכיון מ-27 במאי 2014. נבדק ב-15 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dawn of the Dead - Production Notes". Media Atlantis. Universal Pictures. אורכב מ-המקור ב-2014-10-25. נבדק ב-15 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009977654505171  GND: 7843148-7  LCCN: no2006133533  MusicBrainz work: 80419802-f780-49e1-af9b-e22492c6da7a  VIAF: 52146332916918732208   WorldCat (עם VIAF): 52146332916918732208
ריצ'רד הייקינג

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1862 הליפקס, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  9 ביוני 1945 (בגיל 83) הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  הצבא הבריטי 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1881–1927 (כ־46 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-1   מפקד הקורפוס ה-11   מפקד פיקוד מצרים
 פעולות ומבצעים
 המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית  מלחמת הבורים  מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית  אביר מפקד במסדר האמבט  אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 
גנרל סר ריצ'רד סיריל ביירן הייקינג (באנגלית: Sir Richard Cyril Byrne Haking;‏ 24 בינואר 1862 – 9 ביוני 1945) היה גנרל בריטי אשר פיקד על הקורפוס ה-11 במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן היה הנציב העליון בעיר החופשית דנציג.
ביוגרפיה > ראשית חייו

הייקינג נולד ב-24 בינואר 1862 בהליפקס, מערב יורקשייר, לכומר ריצ'רד הייקינג. הוא למד באקדמיה הצבאית סנדהרסט ובשנת 1881 התגייס לצבא הבריטי והצטרף לרגימנט 67 (דרום המפשייר) של פוט, שבאותה שנה נהיה חלק מרגימנט המפשייר. בשנת 1885 הוא הפך לשליש הגדוד ה-2, ובין השנים 1885–1887 הוא לחם במלחמה האנגלו-בורמזית השלישית ואף אוזכר בשדרים. בשנת 1889 הועלה לדרגת קפטן. הוא נשא לאישה את רייצ'ל ביופורד הנקוק בספטמבר 1891. לזוג לא היו ילדים.
הייקינג למד במכללה לפיקוד ומטה (Staff College) של הצבא הבריטי. בשנת 1899 הועלה לדרגת מייג'ור. הוא היה סגן קצין אגף המבצעים במטה הפיקוד במלחמת הבורים השנייה ושוב אוזכר בשדרים. בשנת 1901 התמנה לפרופסור במכללה לפיקוד ומטה עד 1904, ובין 1904–1906 מונה לסגן עוזר גנרל (DAAG) ובשנת 1905 הועלה לדרגת קולונל. לאחר מכן שירת במטה פיקוד דרום וקיבל את הפיקוד על חטיבת הרגלים החמישית בשנת 1911.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

בתחילת מלחמת העולם הראשונה לחם הייקינג בחזית המערבית. בספטמבר 1914 הוא לחם עם החטיבה ה-5 במהלך הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן, וב-21 בדצמבר 1914 הוא מונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים הראשונה בפלנדריה. בסוף 1914, הדיוויזיה שלו עברה לחזית בלה באסה והייתה מעורבת בקרב ארטואה השני החל מה-9 במאי 1915.
באוגוסט 1915 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-11 הבריטי, ולחם עמו במהלך קרב לוס בחודש שלאחר מכן. ב-1 בינואר 1916 הוא קיבל את תואר אביר מפקד של מסדר האמבט (KCB). בשנת 1916 הוא לחם עם הקורפוס במהלך הקרב על הסום וספג אבדות כבדות, ובנובמבר 1917 נשלח הקורפוס לאיטליה, שם לחם בקרבות חזית האיטלקית. ב-1 בינואר 1918 הוא קיבל את תואר אביר מפקד של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, ובמרץ 1918 חזר הקורפוס שבפיקודו לצרפת והשתתף במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים כחלק מהארמייה החמישית, ואף השתתף בשחרור ליל.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בשנת 1919 מונה הייקינג למפקד המשלחת הצבאית הבריטית ברוסיה ובמדינות הבלטיות., ובתחילת 1920 הוא התמנה למפקד הבריטי של צבאות בעלות הברית בדנציג עבור קיום משאלי העם בעקבות חוזה ורסאי בפרובינציית פרוסיה המזרחית וחלקים מפרובינציית פרוסיה המערבית.
ב-1 בינואר 1921 הוא קיבל את תואר אביר הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית, ובין השנים 1921–1923 הוא שימש כנציב העליון של חבר הלאומים לעיר החופשית דנציג. לאחר מכן הוא פיקד על הכוחות הבריטיים בממלכת מצרים עד לשנת 1927, ולאחר מכן הוא פרש מהצבא. הייקינג מת בביתו ב-9 ביוני 1945, זמן קצר לאחר סיום מלחמת העולם השנייה באירופה.
הערות שוליים

1 2 3  Ian F. W. Beckett & Steven J. Corvi, Haig's Generals, Pen and Sword Military Publishing, 2007
1 2  Colin Matthew, Dictionary of National Biography. 24 - Essay on Haking by A.Simpson, אוניברסיטת אוקספורד, 2004, ISBN 978-0198614111
↑  Travers, 1987, עמ' 286-7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1023112418  ISNI: 0000 0003 8120 9238  LCCN: n2013044618  NARA: 10599070  SNAC: w6x5108w  VIAF: 260342586   WorldCat (עם VIAF): 260342586
שדה א-שמה

שדה א-שאמה (בערבית: حرة الشامة; ידוע גם כ"חארַת א-שאם" (حرة الشام). 'חַרַה' בערבית הוא שדה געשי, ו'א-שאם' הוא כינויו של אזור הלבנט) הוא שדה געשי נרחב המצוי במזרח התיכון, ממזרח לבקע הסורי-אפריקני, במדינות ערב הסעודית, ירדן, סוריה וישראל (בתחום רמת הגולן, המהווה את הקצה הצפון-מערבי של השדה). שטחו של השדה הוא כ-40,000 קמ"ר ומצויים בו יותר מ-800 חרוטים געשיים.
גאוגרפיה

שדה א-שמה הוא החלק המרכזי בשדה געשי רחב יותר ששטחו כ-200,000 קמ"ר, המתחיל מאזור עדן שבתימן ומגיע עד דיארבקיר בדרום טורקיה. השדה נוצר במהלך 30 מיליון השנים האחרונות בשוליו המערביים של הלוח הערבי, במקביל להתרחקותו מהלוח האפריקני בתהליך שיצר את ים סוף ואת הבקע הסורי-אפריקאי.
שדה א-שמה נמצא, כאמור במרכזו של השדה. כיוונו של שדה א-שמה הוא מדרום-דרום-מזרח לצפון-צפון-מערב, במקביל לכיוונו של ים סוף. ישנה סברה כי הגעשיות בשדה א-שמה קשורה לקו הפתיחה של ים סוף.
שטחו של שדה א-שמה הוא כ-40,000 קמ"ר, והוא שדה געשי רציף כמעט לגמרי. נכללים בו מספר אזורים געשיים עיקריים:
הרי הגעש ברמת הגולן בשטח ישראל וסוריה (כדוגמת קו התילים הישראלי). תקופת ההתפרצות האחרונה לפני כ-65,000 שנים בשטח סוריה.
דיראת א-תולול - כ-65 קילומטרים ממזרח לדמשק. בשדה זה מצויים יותר מ-32 חרוטי אפר.
א-צפא - בדרום סוריה, כ-40 ק"מ מדרום לדיראת א-תולול. כולל חרוטים הולוקניים רבים, חלקם היו פעילים ב-12,000 השנים האחרונות. באמצע המאה ה-19 היה בשדה זה אגם לבה פעיל.
הר הדרוזים - שדה געשי בדרום-מערב סוריה. התפרץ לאחרונה בסביבות שנת 1850.
שדה אל-חארה - שדה געשי נרחב ששטחו 15,200 קמ"ר בצפון ערב הסעודית. פעילותו החלה במיוקן ופעילות צעירה יותר התרחשה מסוף הפליסטוקן אל תוך ההולוקן.
גלריה

תצלום לווין של שדה אל-חארה בצפון ערב הסעודית
תל קני, הנקודה הגבוה ביותר בהר הדרוזים
תצלום לווין של אזור א-צפא בסוריה
הקלדרה של הר אביטל בצילום מהר בנטל. שני הרי הגעש הם חלק מקו התילים ברמת הגולן
תלי הגעש כודנה ואחמר בדרום-מערב סוריה בצילום מהר פרס. חלק מהרי הגעש הרדומים ברמת הגולן
הערות שוליים

↑  דורון מור, הגולן - ארץ הרי הגעש, עמ' 97–99.
↑  דורון מור ואריאל היימן, "רמת הגולן הגועשת והחרמון המתרומם ועולה", בתוך "נחלים ומים בגולן", עורכת: חנה עמית, עמ' 36–37.
↑  שדה א-שמה, באתר "Global Volcanism Program" (באנגלית)
| גאולוגיה של ישראל |
| --- | --- | --- |
| כללי | הבקע הסורי-אפריקני • הלוח הלבנטיני • הקשת הסורית • אגם עובדיה • ימת הלשון • מצוק ההעתקים |  |
| צפון | גאולוגיה של הכרמל • גאולוגיה של הגולן • שדה א-שמה • שקע הבזלת של דלתון • אקוויפר החרמון • הר הגלבוע • קרן עין גב • מחצבות חפציבה • פארק הסלעים |  |
| מרכז | אקוויפר ההר • אקוויפר החוף • בורג' אל-מלח • חמאם אל-מליח  • מדבר יהודה |  |
| דרום | מכתשים בנגב • קיר האמוניטים • קניון באר שבע-עזה • בקעת תמנע • הקניון האדום • הרי אילת • השילד הערבו-נובי • לשון ים המלח |  |
לערכים נוספים
שחר טיבי

שחר טיבי (נולדה ב-26 באוקטובר 1997) היא גולשת רוח ישראלית על גלשן מדגם IQFOiL, אלופת העולם (2023). ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו 2020 בתחרויות דגם ה-470.
ביוגרפיה

טיבי נולדה בשנת 1997 וגדלה באילת. היא נכנסה לענף השייט בגיל 8 כשנרשמה למועדון השייט המקומי והחלה את דרכה בתחום גלישת הרוח. במהלך לימודיה בכיתה י"ב, פרשה טיבי מגלישה לתקופה של כשנתיים וכאשר חזרה, עברה מתחום גלישת הרוח ל-מפרשיות 470.
קריירה

טיבי החלה את דרכה בענף השייט בתחום גלישת הרוח ובצעירותה התחרתה בתחרויות בינלאומיות. כשהייתה בת 13 היא התחרתה באליפות העולם עד גילאי 15 וסיימה במקום השנים-עשר. בשנת 2012 התחרתה טיבי באליפות העולם לנוער בגלשני ניל פרייד RS:X וסיימה במקום החמישי. בשנת 2014 היא זכתה במדליית הזהב באליפות אירופה עד גיל 17 שנערכה בטורקיה. כשהייתה בת 15, השתתפה טיבי לראשונה באליפות העולם בגלישת רוח לגילאי בוגרים שנערכה בבוזיוס שבברזיל וסיימה במקום ה-32.
בשנת 2017 היא עברה להתחרות ב-מפרשיות 470 לצדה של יהל וולך ובאליפות אירופה באותה השנה סיים הצמד במקום ה-24. באולימפיאדת טוקיו 2020 התחרתה טיבי לצדה של נויה בר עם בתחרות דגם ה-470. בתום עשרה שיוטים מוצלחים, עלה הצמד לשיוט המדליות בו הן סיימו במקום השישי, ובמקום השמיני הכללי בשקלול כל השיוטים.
לאחר אולימפיאדת טוקיו, החליטה טיבי לחזור לתחום גלישת הרוח ולדגם ה-IQFOiL. באליפות העולם 2022 שנערכה בברסט שבצרפת, היא סיימה במקום השמיני.
באליפות העולם 2023 שנערכה בהאג שבהולנד, זכתה טיבי במדליית הזהב והפכה לגולשת הרוח הישראלית השלישית שזוכה בתואר העולמי אחרי גל פרידמן ולי קורזיץ. לאחר שיוטים מוצלחים בשלב המוקדמות, טיבי עלתה לשלב חצי הגמר מהמקום השני הכללי. בשלב חצי הגמר היא סיימה במקום הראשון והבטיחה זכייה במדליה. בשיוט הגמר טיבי הובילה לאורך רוב קטעי השיוט וסיימה במקום הראשון כאשר הקדימה את חברתה לנבחרת קטי ספיצ'קוב שזכתה במדליית הכסף. באותה השנה היא זכתה גם במדליית זהב בשיוט שנערך בלנסרוטה שבספרד.
הערות שוליים

1 2  ליאור ברטל, ‏שחר טיבי גולשת בין דגמים בשייט ומכוונת להופעה נוספת באולימפיאדה: "יש תחרות חזקה, הרמה לא מפסיקה לעלות", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 8 במרץ 2023
↑  אורן אהרוני, שחר טיבי זכתה באליפות אירופה לנוער בגלישת רוח, באתר ynet, 5 ביולי 2014
↑   איתמר קציר, 470: שחר טיבי ונויה בר-עם סיימו את שיוט המדליות במקום השלישי ובמקום השמיני הכללי, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2021
↑  ליאור ברטל, ‏שחר טיבי אלופת העולם בשייט בדגם IQ פויל, מדליית כסף לקטי ספיצ'קוב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 19 באוגוסט 2023
↑  ליאור ברטל, ‏שחר טיבי אלופת העולם בשייט בדגם IQ פויל, מדליית כסף לקטי ספיצ'קוב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 19 באוגוסט 2023
↑  אסי ממן, ‏טיבי ראשונה, קנטור עם הכסף ומוריס זכתה בארד, באתר ONE‏, 17 בפברואר 2023
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת טוקיו (2020)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | שלומי חיימי • עומר שפירא |  |
|  אתלטיקה | גירמה אמרה • סלאמוויט באיולין-טפרי • דיאנה ויסמן • מאור טיורי • מארו טפרי • אדוה כהן • איימרו עלמיה • לונה צ'מטאי-סלפטר • חנה קנייזבה-מיננקו |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן • קסניה פוליקרפובה |  |
|  בייסבול | נבחרת ישראל בבייסבול (ג'רמי בלייך • ג'ונתן דה-מארטה • ג'ואי ווגמן • בן וונגר • זאק וויס • ג'וש זייד • ג'ייק פישמן • אלכס כץ • אלון ליישמן • שלמה ליפץ • ג'ון מוסקוט • די ג'יי שרעבי • טל אראל • ריאן לברנוואי • ניק ריקלס • סקוט בורצ'ם • מיץ' גלסר • דני ולנסיה • זאק פנפראס • איאן קינסלר • טיי קלי • בלייק גיילן • אסף לוונגרט • רוב פולר) |  |
|  ג'ודו | גילי כהן • גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון    נבחרת ישראל בג'ודו (גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  הרמת משקולות | דוד ליטבינוב |  |
|  התעמלות אמנותית |  לינוי אשרם • ניקול זליקמן   נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (אופיר דיין, קארין וקסמן, יוליאנה טלגין, יאנה קרמרנקו, נטלי רייץ) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז • אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו |  אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | רן שגיב • שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתי גולדפדן • אנסטסיה גורבנקו • מירון חרותי • יעקב טומרקין • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • מיכאל לייטרובסקי • אנדראה מורז • דניאל נמיר • רון פולונסקי • תומר פרנקל |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • עדן בלכר |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | איתי שני |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל גולדשטיין-וולדמן • אלברטו משען • טדי ולוק |  |
|  שיט | נויה בר עם • שחר טיבי • יואב כהן • קטי ספיצ'קוב • שי קקון |  |