stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הספרייה הלאומית של קמבודיה
היסטוריה

הספרייה הוקמה על ידי השלטון הקולוניאלי הצרפתי ב-24 בדצמבר 1924. האסוף הראשוני של הספרייה, עם הקמתה, כלל 2,879 ספרים, רוב הספרים היו בצרפתית. ב-1928 היו באוסף הספרייה עשרת אלפים כרכים, וביקרו בה 9,698 קוראים. נציג צרפתי ניהל את הספרייה עד שנת 1951. לאחר קבלת העצמאות על ידי הקמבודיה, במדינה החלה להתפתח ספרות בשפה הקמרית ומספר הספרים בשפה זו היוצאים לאור כל שנה גדל, וכך גדל גם אוסף הספרים בקמרית בספרייה.
הספרייה נסגרה בתקופת שלטונם של קמר רוז' בין השנים 1975–1979. כשמונים אחוז מאוסף הספרייה הושמד בתקופה זו. לפני השתלטותם של קמר רוז' על קמבודיה היו בספרייה 40 עובדים, אך רק שני עובדים שבו לעבודתם לאחר סיום שלטונם בשנת 1979.
ב-1980 הוחזר מעמדה של הספרייה הלאומית של קמבודיה. כיום אוסף הספרייה כולל 103,635 פריטים. האוספים המיוחדים כוללים 8,327 מסמכים, כולל מסמכים בצרפתית משנים 1925–1970, ומסמכים וספרים בקמרית משנים 1955–1975.
הספרייה תחת שלטונם של קמר רוז'

מבנה הספרייה, כמו רוב המבנים בפנום פן בתקופת שלטונם של קמר רוז' שרדו. לעומת זאת אוסף הספרייה ניזוק קשות. בתקופה זו גן הספרייה שימש למרעה של חזירים ועופות. מבנה הספרייה והארכיון שימשו לאחסון מזון ולמגוריהם של רועי חזירים, ובתקופה מסוימת למגוריהם של היועצים הסיניים בקמבודיה. לצורך אחסון מזון פונו המדפים מהספרים, רבים מהם אבדו לאחר מכן. לא ברור מהו המספר המדויק של הספרים אשר אבדו בתקופה זו.
הפגיעה הקשה בספרייה הייתה הפגיעה בכוח האדם של המוסד. לפני תקופת קמר רוז' היו בו 40 עובדים. אנשים אלו הוגלו אל מחוץ לגבולותיה של פנום פן, כמו רוב תושביה של העיר. רק שניים מהם שבו לעבודתם ב-1979.
לקריאה נוספת

Jarvis. (1995). The National Library of Cambodia: Surviving for Seventy Years. Libraries & Culture, 30(4), 391–408.
Smith-Frank. (2011). The National Library and Archives of Cambodia: A design proposal for an addition to the existing National Library of Cambodia enabling it to encourage and sustain the continued growth and re-emergence of knowledge and culture in Cambodia.
הערות שוליים

↑  Jarvis. (1995), p. 396
↑  Lost memory: libraries and archives destroyed in the twentieth century
↑  Jarvis. (1995), p. 391
↑  Jarvis. (1995), p. 392
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9436 1106  LCCN: nr00010250  SUDOC: 115946195  VIAF: 265566153   WorldCat (עם VIAF): 265566153
הנס קריסטן מאמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באפריל 1919 אסקר, נורווגיה 
 פטירה:  14 באוקטובר 2009 (בגיל 90) 
 מדינה:  נורווגיה 
 מקצוע:  כומר 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (23 במאי 1979)  מדליית ההגנה (1945-1940)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  הנס קריסטן מאמן
 
הנס קריסטן מָאמְן (בנורווגית: Hans Christen Mamen‏; 20 באפריל 1919 – 14 באוקטובר 2009) היה תאולוג, כומר והיסטוריון נורווגי מחסידי אומות העולם.
ביוגרפיה

מאמן נולד באסקר שבנורווגיה. הוא ומשפחתו ניהלו את חוות ווגלונד שבעיירה. הוא החל ללמוד תאולוגיה בבית הספר הנורווגי בשנת 1939, והיה מתנדב במלחמת החורף. במהלך כיבוש נורווגיה על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, נאלץ מאמן לנוס לשוודיה. הוא היה מחבריה הראשונים של תנועת המחתרת הנורווגית. במהלך המלחמה המשיך את לימודיו באוניברסיטת אופסלה שבשוודיה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בין השנים 1942–1945 שירת מאמן כטייס, והעביר יהודים מנורווגיה אל מעבר לגבול השוודי, ובכך סיכן את חייו, והציל את חייהם של עשרות יהודים שנכלאו במחנות ריכוז במזרח נורווגיה.
לאחר המלחמה

בשנת 1946, שנה לאחר תום מלחמת העולם השנייה, סיים את לימודי התאולוגיה בנורווגיה. הוא שב לטפל בחווה של משפחתו באסקר, והצליח לתקן את הנזקים שנגרמו לה במהלך המלחמה. הוא עבד ככומר בבית החולים דיקמארק באוסלו בין השנים 1948–1969.
הכרה והנצחה

מאמן הוכר בשנת 1979 כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
בשנת 1983 הוא זכה בפרס התרבות של מחוז אקרסהוס, וב-1995 בפרס התרבות של עיריית אסקר. כשהיה בן 86, בשנת 2005, הוא הוכר כאזרח כבוד של מדינת ישראל.
בשנת 2009, נפטר בשיבה טובה והוא בן 90.
הערות שוליים

↑  הנס קריסטן מאמן באתר יד ושם באנגלית
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הנס קריסטן מאמן".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90054826  ISNI: 0000 0000 2349 522X  LCCN: n82125684  SUDOC: 185713874  VIAF: 62898324   WorldCat (עם VIAF): 62898324 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הקוטב הצפוני 1

הקוטב הצפוני 1 (ברוסית: Северный полюс-1) היא תחנת מחקר סובייטית שפעלה על הקרח של האוקיינוס הארקטי במשך 9 חודשים בשנים 1937–1938. במהלך קיומה התחנה נדדה לאורך כ-2000 ק"מ. סגל התחנה כלל את איוואן פאפאנין (ראש המשלחת), ארנסט קרנקל (קשר), יבגני פיודורוב (מטאורולוג וגאופיזיקאי) ופיוטר שירשוב (ביולוג ואוקיינוגרף).
הכנות

ב-13 בפברואר 1936 אוטו שמידט הציע להקים תחנת מחקר באזור הקוטב הצפוני. יוסיף סטלין וקלימנט וורושילוב אישרו את התוכנית וקבעו שנת 1937 כיעד להקמת התחנה.
לצורך הכנת בסיס ביניים על ארץ פרנץ יוזף באביב 1936 החלו סריקות אוויריות ובאוגוסט 1936 לאזור נשלח שובר קרח עם ציוד. לאחר הקמת הבסיס ושדה תעופה לתקופת החורף הושארו 24 אנשים.
ב-13 בפברואר 1937 ליוסיף סטלין דווח על מהלך ההכנות. במהלך הדיון אושר הרכב המשלחת וניתן אישור לשליחתה. לצורך תמיכה אווירית לפרויקט הוקצו ארבעה מטוסים בפיקוד של מיכאיל וודופיאנוב שהיה טייס מנוסה בטיסות באזור ואחד ממשתתפי מבצע הצלה של האונייה "צ'ליוסקין". המטוסים נוצלו להעברת המשלחת וסחורות למיקום תחנת המחקר. זה היו מטוסי מפציץ מתוצרת אנדריי טופולב.
הקמת התחנה

ב-22 במרץ 1937 המטוסים עזבו את מוסקבה וב-19 באפריל הגיעו לבסיס ביניים בארץ פרנץ יוזף. במהלך חודש מאי נערכו טיסות לכיוון הקוטב ובחירת מקום להקמת תחנת המחקר. ב-21 במאי בוצע נחיתה והחלה הקמת בסיס על הקרח. לאתר התחנה הובאו כ-10 טון ציוד ומזון מהם ציוד רדיו שונה במשקל כולל של חצי טון. ב-6 ביוני כל המטוסים עזבו את אזור התחנה והיא הוכרזה פועלת באופן רשמי. המטוסים חזרו למוסקבה ב-25 ביוני ונערכה קבלת פנים חגיגית בארמון הקרמלין הגדול.
פעילות תחנת מחקר

התחנה הוקמה על יחידת קרח בשטח של 15 קמ"ר ועובי של 3 מ'. כל חודש למוסקבה נשלחו דו"חות על פעילות שנעשתה. במהלך הנדידה חברי המשלחת מדדו את מהירות הנדידה, טמפרטורת האוויר, גודל השדה המגנטי ומדידות נוספות. החל מינואר 1938 שטח הקרח החל לקטון ובסופו של דבר יחידת קרח נשברה לחלקים במהלך הסערה. חלק מהציוד הלך לאיבוד, היתר הועבר ליחידה בגודל של 200 על 300 מ'. להצלת חברי המשלחת נשלחו שלוש שוברות קרח. האוניות אספו את המשלחת באזור ים גרינלנד כמה עשרות קילומטרים מהחוף. על סיפון האונייה חברי המשלחת חזרו ללנינגרד ב-15 במרץ 1938.
תוצאות המחקרים דווחו לאספת מדענים וקיבלו הערכה גבוהה. לכל חברי המשלחת והטייסים שהשתתפו בפרויקט הוענק תואר גיבור ברית המועצות.
ארנסט קרנקל ויבגני פיודורוב פרסמו ספרים על החיים בתחנת המחקר.
הפשיטה באוקיינוס ההודי (1944)

הפשיטה באוקיינוס ההודי הייתה פעולה של שייטת יפנית כנגד כלי שיט של בעלות הברית באוקיינוס ההודי, שנערכה בין ה-1 לבין ה-16 במרץ 1944, במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך הפשיטה, תקפו כוחות הצי הקיסרי היפני את אוניית הקיטור הבריטית "בֶּהַאר," והטביעו אותה. לאחר התקיפה, אספו כלי השיט היפנים את הניצולים מן האונייה הבריטית, אולם מספר ימים לאחר מכן הוצאו רבים מהם להורג.
רקע

בפברואר 1944, נסוג הצי היפני המשולב מבסיסו בטרוק, וכליו נשלחו לפלאו ולסינגפור. הופעתו של צי יפני חזק בסינגפור הפתיעה את בעלות הברית, שחששו כי הדבר יאפשר ליפנים לצאת לפשיטה באוקיינוס ההודי ואף לתקוף את מערב אוסטרליה. בתגובה, חיזקו בעלות הברית את כוחות הצי באזור זה, על ידי שליחת שתי סיירות קלות בריטיות ומספר אוניות מלחמה אמריקאיות, בנוסף לחיזוק יחידות האוויר בציילון ובמפרץ בנגל. מפקד הצי הבריטי במזרח הרחוק, אדמירל ג'יימס סומרוויל, חשש כי היפנים עלולים לחזור על הפשיטה שערכו במרץ 1942, ועל כן ביקש רשות להסיג את ציו מטרינקומלי, ציילון, הרחק מהישג ידו של הצי היפני. האדמירליות טענה כי נסיגה כזו עשויה לפגוע במורל החיילים, ואף גרוע מכך - ביוקרת האימפריה הבריטית, ועל כן אסרו על נסיגת הכוחות. אולם, הצדדים הגיעו להסכמה לפיה אין על הצי בטרינקומלי להתעמת עם כוח יפני חזק, ועליו לסגת במקרה כזה, על פי שיקול דעתו של סומרוויל.
בסוף פברואר, הורה מפקד הצי הדרום-מערבי, תת-אדמירל שירו טקאסו, לסיירות הכבדות "אָאוֹבָּה," "טוֹנֶה" ו"צ'יקוּמה" לפשוט על נתיבי המסחר של בעלות הברית בין עדן לפרימנטל, אוסטרליה. מפקד השייטת, תת-אדמירל נאומסה סקונג'ו, קיבל פקודה מטקאסו, לפיה במקרה שתתפוס השייטת אנשי ים המשתייכים לבעלות הברית, על החיילים להוציא את כולם להורג, מלבד מפעילי קשר. הסיירות היפניות עזבו את הנמל כשעליהן צוותי הצלה, מתוך תקווה ללכוד אוניות סוחר ותכולותיהן על מנת להקל במקצת על המחסור אליו נקלעה יפן בשלב זה של הלחימה.
הפשיטה

השייטת היפנית עזבה את ארכיפלג לינגה שבאינדונזיה ב-27 בפברואר, בליווי הסיירות הקלות "קינו" ו"אוי" וחמש משחתות, אשר ליוו את השייטת עד המעבר של מצר סונדה, ב-1 במרץ. השייטת קיבלה חיפוי אווירי מעשרה מפציצים ושלושה או ארבעה מטוסים ימיים, מבסיסים בסומטרה ובמערב ג'אווה, אשר ערכו סיורים לכיוון ציילון. כמו כן, שלוש או ארבע צוללות מהשייטת השמינית סיירו לאורך נתיבי המסחר בקרבת ציילון, האיים המלדיביים וארכיפלג צ'אגוס. בעלות הברית לא היו מודעות ליציאת השייטת היפנית, אולם לאחר שצוללת אמריקאית איתרה את קינו ואוי ב-6 במרץ, נשלחה תגבורת למערב אוסטרליה. לאחר איתור האוניות, עלה החשש בקרב בעלות הברית כי הן שם למטרת פשיטה באוקיינוס ההודי.
לאחר שחצתה את מצר סונדה, המשיכה השייטת היפנית בהפלגתה לכיוון דרום מזרח, לנתיב עדן-פרימנטל. האוניות הפליגו בטווח של 50 ק"מ ביום ו-20 ק"מ בלילה, תוך הקפדה על דממת אלחוט. בבוקר ה-9 במרץ, נתקלו האוניות היפניות באונייה הבריטית בהאר, בערך באמצע הדרך בין קולומבו ופרימנטל. האונייה הייתה במהלך מסע מניוקאסל (אוסטרליה) לבריטניה, כשעל סיפונה מטען של אבץ. כאשר זיהתה האונייה הבריטית את האוניות היפניות היא פנתה בחדות, אך נפגעה מפגז שנורה מטונה. הסיירת היפנית פגעה בחרטומה ובירכתיה של בהאר, וגרמה למותם של שלושה אנשי צוות. כחמש דקות לאחר שזוהתה, נטשו אנשי הצוות והנוסעים את האונייה הבריטית הטובעת, וכל 104 הניצולים נאספו על ידי טונה.
מכיוון שבמהלך התקיפה הצליח איש הקשר של בהאר לשדר שידור מצוקה, החליט סקונג'ו כי מסוכן מדי להמשיך להפליג באזור לאחר שמיקומם נחשף, והורה לשייטת לשוב לאיי הודו המזרחית.
תוצאות הפשיטה

ב-16 במרץ, עגנה טונה בטנג'ונג פריוק שבג'קרטה, שם הורדו לחוף חמישה עשר ניצולים, בהם קפטן האונייה ושתי נשים. לאחר מכן, המשיכו שלוש הסיירות בדרכן לסינגפור. בליל ה-18 במרץ, הוצאו להורג 89 הניצולים האחרים מבהאר על סיפון טונה. האוניות הגיעו לסינגפור ב-25 במרץ. בהאר הייתה אוניית הסוחר האחרונה של בעלות הברית אשר טובעה על ידי כוחות שטח פושטים של מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה, עמדו למשפט הקצינים שהיו אחראים לרצח על סיפון טונה. תת-אדמירל טקאסו נפטר כתוצאה ממחלה בספטמבר 1944, אך סקונג'ו הועמד לדין בידי הבריטים בהונג קונג, נמצא אשם והוצא להורג ב-1948. מפקד האונייה טונה, הארוּאוֹ מָיַאזומי, הועמד לדין גם כן על חלקו ברצח, ונשפט לשבע שנות מאסר.
ראו גם

הזירה הדרום-מזרח אסייתית
הפשיטה באוקיינוס ההודי
לקריאה נוספת

Fuller, Richard. Shokan. Hirohito's Samurai. London: Arms and Armour Press, 1992. ISBN 1854091514.
Gill, G. Hermon. Royal Australian Navy 1942–1945. Australia in the War of 1939–1945. Series 2 – Navy. Canberra: Australian War Memorial, 1968.
Weaver, Paul. "Behar massacre - a review of a little-known wartime atrocity". Quarterly Newsletter - The Australian Association for Maritime History. Perth: The Australian Association for Maritime History, 2000. ISSN 1440-5164.
הערות שוליים

↑  Gill, עמ' 388
↑  Gill, עמ' 389
↑  Gill, עמ' 390
תת-אדמירל נאומסה סקונג'ו
הפיות מקוטינגלי

התמונה הראשונה שצולמה בשנת 1917
הפיות מקוטינגלי (באנגלית: Cottingley Fairies) היא סדרה של 5 תצלומים שצולמו בשנים 1917 עד שנת 1921 בידי אלסי רייט, שהייתה בת 16 בעת צילום התמונות הראשונות, ודודניתה פרנסיס גריפינס, שהייתה אז בת 10. התמונות צולמו בכפר קוטינגלי ליד ברדפורד שבאנגליה.
בתמונות מוצגות אלסי ופרנסיס ביחד עם פיות. אלסי ופרנסיס רצו להוכיח כי פיות אכן קיימות ותמונות אלה היוו אסמכתה לדבר במשך שנים, לרבות אמונתו של ארתור קונאן דויל באמיתותן, למרות שרבים האמינו שהתמונות מזויפות.
ברבות השנים הפכו התמונות לסמל תרבות. אלסי ופרנסיס גדלו, התחתנו ועברו לגור מחוץ לאנגליה.
בתחילת שנות ה-80 התקשורת שבה להתעניין בתמונות ובשנת 1983, 66 שנים לאחר שהתמונה הראשונה צולמה, הודו אלסי ופרנסיס בריאיון לעיתון "The Unexplained" כי התמונות היו מזויפות וכי הן גזרו תמונות של פיות מספר ילדים פופולרי של תקופת ילדותן.
פרנסיס נפטרה בשנת 1986 בגיל 78. אלסי נפטרה בשנת 1988 בגיל 87.
התמונות מוצגות כיום במוזיאון המדע והתקשורת הלאומי בברדפורד.
המשורר והחשפנית

המשורר והחשפנית הוא ספרו השלישי של המשורר והסופר אלי שמואלי. הספר יצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 2020, וב-2021 נמנה שמואלי על הזוכים בפרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול.
תקציר העלילה

יהושע, גיבור הספר, מתפרנס מעבודות מזדמנות וחולם להיות יום אחד משורר מפורסם. בינתיים, הוא מקליד בלילות את שיריו במכונת כתיבה ובימים הוא שקוע בחלומות ותכנונים לגבי המקדמה העצומה שהוא כמה לזכות בה עוד לפני התהילה. הוא מוכן לעשות הכל כדי שספר שיריו יראה אור, אלא אם כן מצפונו יעצור אותו. באחד הימים הוא פוגש רקדנית חושנית שמתפרנסת ממופעי חשפנות באירועים פרטיים. מכאן, מתמודד יהושע בפני השאלה, האם היא תסיט אותו מדרכו או להפך, תעזור לו לממש את חלומו הגדול? הספר עוסק במאבק היום יומי שבין ייאוש לתקווה, ובנחישות הרבה הנחוצה כדי להיאחז בחלום גדול, שקשה להרפות ממנו.
הערות שוליים

↑  לקסיקון הספרות העברית החדשה, ‏30.11.2021
↑  היחידה לספרות - משרד התרבות והספורט, משרד התרבות והספורט הכריז על הזוכים בפרסי היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול לשנת 2021, באתר משרד התרבות והספורט, ‏30.01.2022
העדפת מוסכמות על פני הגדרות

בפיתוח תוכנה, העדפת מוסכמות על פני הגדרות (באנגלית: convention over configuration; ידוע גם כ-coding by convention - תכנות לפי מוסכמות) היא פרדיגמת עיצוב תוכנה השואפת להפחית את מספר ההחלטות שמפתחי תוכנה צריכים לקבל, וזאת במטרה להשיג פשטות, אבל מבלי בהכרח לאבד גמישות.
למעשה, משמעות הביטוי היא שהמפתח צריך לפרט רק את ההיבטים הלא שגרתיים של היישום. לדוגמה, אם יש במערכת מחלקה בשם "Sale" (מכירה), אז כברירת מחדל, הטבלה המתאימה לה בבסיס הנתונים תיקרא "sales" (מכירות). רק אם מישהו יחליט לחרוג ממוסכמה זו, ולדוגמה יקרא לטבלה "products_sold" (מוצרים שנמכרו), אז יהיה עליו לכתוב קוד שעוסק במתן השמות.
כאשר המוסכמה הממומשת תואמת את ההתנהגות הרצויה, היא יכולה לפעול כצפוי מבלי הצורך לכתוב קובצי תצורה. רק כאשר ההתנהגות הרצויה חורגת מהמוסכמה הממומשת, תידרשנה פעולות הגדרה מפורשות.
מוטיבציה

קיימות תשתיות תוכנה הדורשות קובצי תצורה רבים, שכל אחד מהם כולל הגדרות רבות. קבצים אלה כוללים מידע ייחודי לכל פרויקט, כדוגמת כתובות URL ומיפויים בין מחלקות לטבלאות של בסיסי נתונים. בדרך כלל מספר גדול של קובצי תצורה עם הרבה פרמטרים מעיד על כך שעיצוב היישום מורכב יתר על המידה.
לדוגמה, בגרסאות הראשונות של כלי ה-ORM הנפוץ לג'אווה, Hibernate, המיפוי בין מחלקות והשדות שלהן לבסיס נתונים בוצע באמצעות תיאור יחסים אלה בקובצי XML. את מרבית המידע הזה ניתן היה לחשוף על ידי מיפוי של מחלקות לטבלאות ושל שדות (משתני מחלקה) לעמודות בטבלה המתאימה - על סמך שמות המחלקות והמשתנים. גרסאות מאוחרות יותר של Hibernate הפסיקו את השימוש בקובצי XML, ובמקום זאת יישמו את המוסכמות הללו בדיוק. ניתן לציין סטיות ממוסכמות אלה באמצעות שימוש ב-Java annotations.
שימוש

תשתיות תוכנה מודרניות רבות משתמשות בגישת ה-convention over configuration, ביניהן מערכות כדוגמת: ASP.NET MVC ,Maven ,Grails ,JSF ,EJB ,Ruby on Rails ,Spring, ורבות אחרות.
עם זאת, הרעיון עצמו הוא ותיק יותר והוא קשור לרעיון ברירת המחדל. כמו כן, ניתן לזהות את הרעיון מאוחר יותר, בבסיסן של ספריות Java. לדוגמה, המפרט של JavaBeans מסתמך במידה רבה על רעיון ה-convention over configuration. זהו תרגום של ציטוט מתוך המפרט של JavaBeans, גרסה 1.01:
ככלל, איננו רוצים להמציא מחלקת java.beans.everything עצומה שאנשים צריכים לרשת ממנה. במקום זאת אנחנו רוצים שסביבות הרצה של JavaBeans יספקו התנהגות ברירת מחדל עבור אובייקטים 'נורמליים', אבל לאפשר לאובייקטים לדרוס (override) חלק מהתנהגות מסוימת על ידי ירושה מממשק java.beans.something ספציפי כלשהו.
המשחק (משחק מחשבתי)

שחקנית מכריזה על הפסדה במשחק בסן דייגו Comic-Con International ביולי 2008
המשחק הוא משחק מחשבתי שבו המטרה היא להימנע מלחשוב על המשחק עצמו. חשיבה על המשחק מהווה הפסד, שיש להכריז עליו בכל פעם שהוא מתרחש. אי אפשר לזכות ברוב הגרסאות של המשחק. בהתאם לווריאציה של המשחק, כל העולם, או כל מי שמודע למשחק, משחקים בו כל הזמן. אם הפסדת כל שנותר לעשות זה לגרום לאחרים להפסיד גם כן. עם הזמן פותחו טקטיקות יצירתיות כדי להפסיל כמויות גדולות של אנשים.
באנגלית אומרים - 'i lost the game' או בקיצור - 'ILTG'. 
בעברית אומרים 'הפסדתי במשחק'. יש האומרים גם 'ש*ט נפסלתי', 
'ש*ט נזכרתי' אינו תרגום מוצלח, מכיוון שאינו מבטא את הפסילה במשחק, עליה יש להכריז.
קבלה

המשחק תואר כמאתגר וכיף לשחק, וכחסר טעם, ילדותי ומכעיס. בחלק מהפורומים באינטרנט, כמו Something Awful ו-GameSpy, ובכמה בתי ספר, המשחק נאסר.
הערות שוליים

↑  Teens around the world are playing 'the game', CTVNews, ‏2008-01-17 (באנגלית)
↑  Nederland gaat nu ook verliezen - maandag 15 december 2008 - DePers.nl, web.archive.org, ‏2008-12-15
↑  Metrowebukmetro, If you read this you've lost The Game, Metro, ‏2008-12-03 (באנגלית)
העשור הראשון של המאה ה-16

העשור הראשון של המאה ה-16 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 1500 והסתיים ב-31 בדצמבר 1509.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

2 בפברואר 1509 – פורטוגל מביסה קואליציה של ונציה ומדינות מוסלמיות בקרב ימי חשוב
14 במאי 1509 – קרב אנדלו - אחר הקרבות המרכזיים במלחמות איטלקיות. הצרפתית מביסים את הוונציאנים
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > סכסוכים לאומיים ואזוריים

30 ביולי 1505 – הסכם קלן מסיים את מלחמת לנדסהוט, מלחמת האזרחים בבוואריה.
1506 – לפחות אלפים יהודים מומרים נטבחו בליסבון שבפורטוגל.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

1500 – עליית שושלת אוזבקית באזור בוכרה משנה את מאזן הכוחות במרכז אסיה ומאיימת על השושלת הטימורית הדומיננטית באזור
1501 – השושלת הספווית משתלטת על פרס והופכת את האסלאם השיעי לדת מדינה.
14 בנובמבר 1501 – קתרין מאראגון מתחתנת עם ארתור, נסיך ויילס, יורש העצר האנגלי
22 בספטמבר 1503 – פיוס השלישי אפיפיור ה-215, לאחר מות אלכסנדר השישי
31 באוקטובר 1503 – יוליוס השני אפיפיור ה-216 לאחר מות פיוס השלישי
31 בינואר 1504 – צרפת מעבירה את נאפולי לידי אראגון
21 בינואר 1506 – נוסד המשמר השווייצרי בקריית הוותיקן, הצבא הוותיק בעולם
19 בדצמבר 1506 – זיגמונט הראשון, מלך פולין מוכתר
1508 – מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מכריז על עצמו כעל קיסר-נבחר ובכך פוטר את עצמו ואת יורשיו מהצורך לקבל אישור לקיסרותם מהאפיפיור.
1508 – הוקמה הליגה של קמברה – לואי השנים עשר מלך צרפת, פרננדו השני מאראגון, מקסימיליאן הראשון והאפיפיור יוליוס השני מתאחדים למלחמה כנגד ונציה
24 ביוני 1509 – הנרי השמיני מוכתר למלך אנגליה
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > קולוניאליזם ואימפריאליזם

5 בינואר 1500 – הדוכס לודוביקו ספורצה כובש את מילאנו
24 בדצמבר 1500 – הפורטוגלים מגיעים לראשונה לקוצ'ין, שבה יחזיקו עד 1663
1508 – פורטוגל כובשת את נמל מוסקט
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה > חקר העולם

9 במרץ 1500 – פדרו קברל מפליג מליסבון למסע בו יגלה את ברזיל
22 באפריל 1500 – פדרו קברל הפורטוגלי הוא האירופאי הראשון שמגיע לברזיל
1501 – אמריגו וספוצ'י מגיע לחוף ברזיל ומבין כי הגיע ליבשת חדשה, אמריקה.
1 בינואר 1502 – מגלה הארצות הפורטוגלי גספאר דה למוס הגיע לראשונה למפרץ בברזיל, אותו הוא מכנה "ריו דה ז'ניירו"
9 במאי 1502 – כריסטופר קולומבוס יוצא מספרד למסעו הרביעי והאחרון לעולם החדש
21 במאי 1502 – מגלה הארצות הפורטוגלי ז'ואו דה נובה מגלה את האי סנט הלנה
2 בנובמבר 1502 – מפרץ פורטובלו בפנמה התגלה על ידי כריסטופר קולומבוס במהלך מסעו הרביעי
10 במאי 1503 – כריסטופר קולומבוס מגלה את איי קיימן, וקורא למקום "לאס טורטוגאס" (Las Tortugas) בשל הכמות העצומה של צבי הים באיים
1507 – השם אמריקה מופיע לראשונה, על מפה שצייר השרטט הגרמני מרטין ולדסימלר בספרו "מבוא לקוסמוגרפיה"
1507 – מגלה הארצות הפורטוגזי טריסטן דה קוניה מכריז על סוקוטרה כטריטוריה פורטוגזית.
תרבות פופולרית > אומנות

1501 – מיכלאנג'לו מתחיל לעבוד על פסלו, דוד.
8 בספטמבר 1504 – הפסל דוד של מיכלאנג'לו הושלם
בשנים 1503 עד 1507 לאונרדו דה וינצ'י מצייר את המונה ליזה.
1508 - מיכלאנג'לו מתחיל לצייר את הפרסקו שבתקרת הקפלה הסיסטינית,  שנהפך ברבות הימים לאחד מיצירות האומנות החשובות בתבל.
8 בספטמבר 1504: הפסל דוד של מיכלאנג'לו הושלם.
בשנים 1503 עד 1507 לאונרדו דה וינצ'י מצייר את המונה ליזה
תרבות פופולרית > אדריכלות

18 באפריל 1506 – תחילת בנייה של בזיליקת פטרוס הקדוש ברומא
1508 – הוקמה קתדרלת המלך מיכאל בקרמלין
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

1 2  אמנות אסלאמית בתקופה בין 1500 לבין 1800, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
↑  Interactive World History Atlas since 3000 BC, GeaCron
| עשורים במאה ה-16 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1500–1509 • 1510–1519 • 1520–1529 • 1530–1539 • 1540–1549 • 1550–1559 • 1560–1569 • 1570–1579 • 1580–1589 • 1590–1599 • >> |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  KulturNav: f3957b6e-9aea-4563-8c94-74a61249168c 
אמריגו וספוצ'י מגיע לחוף ברזיל ומבין כי הגיע ליבשת חדשה, אמריקה
הספרייה הלאומית של תאילנד

| --- | --- |


 מיקום:  בנגקוק, תאילנד
 סוג:  ספרייה לאומית
 תאריך ייסוד:  1905
 גודל האוסף:  3.2 מיליון פריטים (2013)
 תקציב:  86,840,300 בהט (2013)
 מנהל:  קאנוק-ון סקאדאדאתה (2013)
 מספר מועסקים:  197 (2013)
 קואורדינטות:  13°46′21″N 100°30′18″E﻿ / ﻿13.772389715493°N 100.50500859925°E﻿ / 13.772389715493; 100.50500859925
 https://www.nlt.go.th/
 he
 
שלט של הספרייה הלאומית של תאילנד
הספרייה הלאומית של תאילנד (בתאית: หอสมุดแห่งชาติ) היא ספריית ההפקדה וזכויות היוצרים של תאילנד. היא הוקמה ב-1905, לאחר מיזוג שלוש הספריות המלכותיות אשר התקיימו אז, והיא אחת הספריות הלאומיות העתיקות באסיה. היא פועלת תחת המחלקה לאמנויות יפות במשרד התרבות בבנגקוק, תאילנד.
נכון לשנת 2013 הספרייה בבנגקוק כוללת למעלה משלושה מיליון פריטים, והיא כוללת 11 סניפים פרובינציאליים. תקציבה הוא 87 מיליון באט ומועסקים בה כ-200 עובדים.
רקע

המשימות העיקריות של הלאומי של הספרייה בתאילנד הן איסוף, אחסון, שמירה וארגון כל הקניין הרוחני הלאומי בכל אמצעיו. האוספים כוללים כתבי יד תאילנדים, כתובות אבן, עלי דקל, ספרים תאילנדיים מסורתיים ופרסומים מודפסים וכן חומרים אורקוליים ודיגיטליים. הספרייה היא משאב מידע לאומי המשרת אזרחים בפריסה ארצית.
לספרייה הלאומית היסטוריה ארוכה. קודמתה היא הספרייה המלכותית פרה ואג'יראנאנה (תאית: หอสมุดพระวชิรญาณ) שהוקמה בשנת 1883, על ידי ילדי המלך ראמה הרביעי לכבוד אביהם. מאוחר יותר בשנת 1897, חזר המלך ראמה החמישי מביקורו באירופה והביע רצון להקדיש את הספרייה לבירה. בשנת 1905 שלוש ספריות, ספריית מנדירה דהרמה, ספריית ואג'יראנאנה וספריית בודההאסאנה סנגהה, אוחדו בפיקודו של המלך ראמה החמישי ושמן שונה ל"ספריית ואג'יראנאנה לעיר הבירה". הספרייה נותרה תחת חסות משפחת המלוכה מאז. בשנת 1933, לאחר רפורמות דמוקרטיות, הוקמה המחלקה לאמנויות יפות והשאירה את ניהול ספריית ואג'יראנאנה לדרג המלכותי. לאחר מכן שונה שמה ל"ספרייה הלאומית". בשנת 1966 הועברה הספרייה הלאומית לדרך סמסן בבנגקוק והיא מנוהלת כיום על ידי משרד התרבות.
היסטוריה

| שנה | אירוע |
| --- | --- |
1905: הספריות המלכותיות שולבו על ידי המלך ראמה החמישי והוקמה הספרייה הלאומית
1916: הספרייה הועברה לבניין טאבארבאטו, מזרחית לוואט מהאטאט
1925: אוספים מודפסים שוכנו בבניין החדש, שלימים הוסב ל"ספריית ואג'יראווד" על ידי המלך ראמה השביעי
1933: כל כתבי היד העתיקים וכונני הספרים המוזהבים התאים הועברו לאולם סיואמוקאבימן ששונה ל"ספריית ואג'יראנאנה"
1947: הספרייה הועברה תחת המחלקה לאמנויות יפות כ"חטיבת הספרייה"
1966: ספריית הזיכרון "דמרונג רג'אנובהאב" הוקמה ובהמשך הועברה לבניין חדש במתחם ארמון ורדיס ברחוב לאן לואנג.
1972-2009: הקמת שישה עשר סניפים לספרייה הלאומית במחוזות תאילנד
1979: הקמת מרכז נרדיפ למחקר מדעי החברה בבניין טאבארבאטו
1981: אולם הזיכרון של המלך ראמה החמישי הוקם כדי לאכלס אוספים פרטיים מלכותיים ולהציג עבודות שעווה מלכותיות, כמו גם הערים הדמוקרטיות הניסיוניות דוסיט תאני של המלך ראמה השישי
1990: פתיחת בניין הספרייה של המלך בהומיבול אדוליאדג'
1994: פתיחת ספריית המוזיקה של הנסיכה סירינדהורן
1997: פתיחת ספריית המוזיקה של הנסיכה סירינדהורן
1999: פתיחת סניף הספרייה הלאומית לאט קראבנג
2000: אולם ההנצחה של המלך ראמה החמישי הוקם כמרכז הפעילויות המלכותיות לכיבוד והנצחת פעילויות מלכותיות באמצעות תערוכה קבועה בבניין טאבארבאטו
משימות

איסוף, קטלוג וחקר קניין רוחני לאומי
פיתוח סטנדרטים לאחסון ושמירה על קניין רוחני לאומי
יצירת והגדלת ערך הקניין הרוחני הלאומי
פיתוח מערכות להעברת שירותים למגוון המשתמשים בספרייה
פיתוח מערכות לניהול מורשת הקניין הרוחני של המדינה