stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניינטין85
הערות שוליים

↑  "Credits / Detroit 2 / Big Sean". Tidal. נבדק ב-5 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nostro, Lauren (25 בספטמבר 2013). "Who's Who in OVO". Complex. נבדק ב-24 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Leight, Elias (30 במרץ 2015). "Nicki Minaj, Drake & Kid Ink: The Evolving Relationship Between Hip-Hop & House". Billboard. נבדק ב-24 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jenkins, Craig (26 באוגוסט 2014). "15 Producers to watch in 2014". Complex. נבדק ב-24 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SOCAN members Drake, Arcade Fire, deadmau5 nominated for 2015 Grammys". SOCAN. 9 בדצמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-2016-04-10. נבדק ב-24 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.grammy.com/nominees?genre=25
↑  Paul Jefferies, GRAMMY.com, ‏2020-11-23 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 3c5abd66-7e1f-4124-b00f-192984a2ab30
סם הואר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביוני 1981 (בן 43) 
 שם לידה:  סיימון פטריק דואורו הואר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו  איטון קולג' 
 בת זוג:  רומולה גראי
 צאצאים:  unknown daughter of Simon Hoare 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
סם הואר (באנגלית: Sam Hoare; נולד ב-27 ביוני 1981) הוא שחקן ובמאי בריטי, הידוע מהופעתו בתפקיד דיקי בורנל לצדו של מאט סמית' בדרמה "ברט ודיקי" של ערוץ BBC One.
הואר כתב וביים את סרט הבכורה שלו "Having You" בכיכובן של אנה פריל ורומולה גראי, ששודר לראשונה במאי 2013 בערוץ Sky Movies.
ביוגרפיה

הואר נולד בשם סיימון פטריק דואורו הואר, בנו של טימותי ג'יימס דואורו הואר ואשתו לשעבר "לינדה" קינווארה קייזר, נכדתו של הרברט קייזר הברון הראשון מרות'רוויק. הוא התחנך באיטון קולג', ואחר כך למד פילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת אדינבורו. באוניברסיטה הופיע במספר מחזות בתיאטרון הסטודנטים.
ביוגרפיה > קריירת משחק

הואר שיחק בתיאטרון בהפקות של תיאטרון צ'יצ'סטר, שייקספיר גלוב, ותיאטרון רויאל היימרקט, בהפקה של המחזה "ארוחת בוקר בטיפאני" בבימויו של שון מתיאס שרצה במשך שישה חודשים. בטלוויזיה הופיע הואר בסדרות כגון "איסטאנדרס" ו"רופאים". בקולנוע שיחק בסרט "מצפן הזהב" לצדה של ניקול קידמן, ובסרט "קפטן אמריקה" יחד עם סמואל ל. ג'קסון.
ב-2012 הופיע הואר בסרט הטלוויזיה "ברט ודיקי". אחר כך כיכב בתפקיד אורח בפרק בסדרה "האב בראון", בדרמה "Dancing on the Edge" של סטיבן פוליאקוף, ובתפקיד ראשי בקומדיה "Blandings" של ערוץ BBC1, המבוססת על סיפוריו של פ. ג'. וודהאוס. בסדרה השתתפו גם ג'ניפר סונדרס, טימותי ספול, דייוויד ואליאמס ופלומה פיית'.
הואר גילם את דמותו של דאגלס קמפילד בדרמה של ה-BBC "הרפתקה בחלל ובזמן" שנוצרה לציון 50 שנה לסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
ביוגרפיה > בימוי וכתיבה

הואר ביים מספר וידאו קליפים ושני סרטים קצרים; "Training Day" הוצג בפסטיבלים שונים בהם Rushes Soho Shorts Festival ו-Encounters International Film Festival. בהמשך ביים את "בייביסיטינג" בכיכובם של רומולה גראי, דן סטיבנס ואימוג'ן סטאבס.
בנוסף ל-"Having You" הואר עוסק בכתיבה של פרויקטים נוספים, וכן פיילוט טלוויזיוני בשם "Underperforming" עבור חברת Finite Films.
חיים אישיים

במרץ 2013 ילדה השחקנית רומולה גראי את בתם הבכורה. הואר וגראי התחתנו ביולי 2014.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | ג'יין אייר | Jane Eyre | אח של לין | מיני-סדרה |
| 2007 |  | Lilies | פיטר פארקס | מיני-סדרה |
| 2007 |  | Party Animals | טום מרצ'נט | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2008 | מצפן הזהב | The Golden Compass | Second-in-Command |  |
| 2008 |  | Summerhill | פיל | סרט טלוויזיה |
| 2008 |  | Lecture 21 | מוזיקאי |  |
| 2009 |  | The Start | מפיק | סרט קצר |
| 2009 |  | Leave | מפיק שותף | סרט קצר |
| 2009 | איסטאנדרס | EastEnders | קירן | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 |  | Bucolic Terror |  | סרט קצר |
| 2010 | הממשלה | Borgen |  | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2008, 2011 | רופאים | Doctors | גווין פיטרסון / גלן ניומן | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2011 | קפטן אמריקה | Captain America: The First Avenger | Nervous Recruit |  |
| 2011 |  | Training Day |  | בימוי / כתיבה |
| 2011 |  | Babysitting |  | בימוי / כתיבה |
| 2012 | ברט ודיקי | Bert and Dickie | "דיקי" בורנל |  |
| 2012–2013 |  | Blandings | ביפי בינגהם | סדרת טלוויזיה |
| 2013 |  | Dancing on the Edge | אריק | מיני-סדרה |
| 2013 | האב בראון | Father Brown | נורמן בוהון | בפרק "The Hammer of God" |
| 2013 |  | Having You |  | בימוי / כתיבה |
| 2013 |  | An Adventure in Space and Time | דאגלס קמפילד | סרט טלוויזיה |
| 2015 |  | Life in Squares | קלייב בל הצעיר | מיני-סדרה |
| 2015 | התוכנית | The Program | סטיבן סווארט |  |
| 2016 | עלילות דיקנס | Dickensian | מתיו פוקט | סדרת טלוויזיה |
| 2017 | גרנצ'סטר | Grantchester | מארק דייוויס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2017 | זרה | Outlander | הרולד "האל" גריי, רוזן מלטון |  |
| 2018 | מקמאפיה | McMafia | אלן ריינוט | סדרת טלוויזיה |
| 2018 |  | Death in Paradise | דניאל פרנד / מייקל בנט | בפרק "Meditated in Murder" |
| 2019 | אבירי הלילה | Knightfall | גבריאל | סדרת טלוויזיה; 2 פרקים |
| 2019 | בגידה | Traitors | נוויל | סדרת טלוויזיה |
| 2021 |  | Wolfe | דארן בלבי | פרק: "#1.1" |
| 2021 | חשודה בחשיפה גבוהה | Showtrial | אדם ריינולדס | מיני-סדרה |
| 2022 | אשתו לשעבר | The Ex-Wife | ג'וני | מיני-סדרה |
| 2023 |  | The Last Boy on Earth |  | סרט קולנוע |
| 2023 | דלגליש (אנ') | Dalgliesh | מקסימיליאן הווארת' | 2 פרקים |
| 2023 | קלאב זירו | Club Zero | אבא של פרד | סרט קולנוע |
הערות שוליים

↑  Conner, Megan. "Why we're watching: Sam Hoare". The Guardian. נבדק ב-30 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kay, Richard. "Richard Kay: Sam Hoare completes film on infertility". Daily Mail. נבדק ב-30 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Having You". Sky Movies. נבדק ב-15 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Having You". IMDb. נבדק ב-25 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Rhodes, Michael (21 במרץ 2013). "Daughter for Romola Garai and Sam Hoare". Peerage News. נבדק ב-23 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Georgina, Littlejohn. "Matt Smith swaps the Tardis for the Thames". Daily Mail. נבדק ב-15 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thorpe, Vanessa. "Eton spawns a new breed of stage and screen luminaries". The Observer. נבדק ב-15 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Breakfast at Tiffany's". This is Theatre. נבדק ב-15 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Father Brown, 'The Hammer of God'". BBC. נבדק ב-15 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jury, Louise (25 באוקטובר 2012). "Poliakoff drama tells how royalty fought racism to champion black musicians". London Evening Standard. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Daniels, Colin. "David Walliams, Paloma Faith join BBC comedy 'Blandings'". Digital Spy. נבדק ב-30 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "1963: brought back to life!". Dr Who Magazine (Panini Comics) (458). 7 באפריל 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Mark Nutkins". marknutkinsdop.co.uk. נבדק ב-15 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑    Tim Walker, ‏Romola Garai 'secretly' weds Sam Hoare, The Telegraph, 24 July 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017140769  VIAF: 6082151002119330280008   WorldCat (עם VIAF): 6082151002119330280008
סטיכלה ארישול טורדה

מועדון ספורט סטיכלה ארישול טורדה (באנגלית: Sport Club Sticla Ariesul Turda) הוא מועדון כדורגל רומני מהעיר טורדה, המשחק בליגה הרומנית הרביעית.
ביוגרפיה

סטיכלה ארישול טורדה נוסדה בשנת 1907 כמונקיטורול טורדה, והיא בילתה את רוב ההיסטוריה שלה בליגה השנייה והשלישית של רומניה.
התואר היחיד שלה הוא הגביע הרומני והיא זכתה בו לאחר שניצחה את ראפיד בוקרשט בעונת 1960/1961. בעקבות כך נכנסה להיסטוריה של הכדורגל הרומני כמועדון הראשון שזכה בגביע הרומני מהליגה השנייה.
כרונולוגיה של שמות

| שנים | שם המועדון |
| --- | --- |
1907–1950: מונקיטורול טורדה
1950–1958: הדגל האדום טורדה
1958–1975: ארישול טורדה
1975–1999: סטיכלה ארישול טורדה
1999–2012: ארישול טורדה
2012–2013: מועדון ככדורגל העירוני טורדה
2013–2015: ארישול טורדה
2016–: סטיכלה ארישול טורדה

הערה: בעונת 2015/2016 הקבוצה לא הייתה פעילה, ואת עונת 2016/2017 הקבוצה התחילה בליגה הרומנית הרביעית.
תארים

הגביע הרומני:
זכייה (1): 1960/1961
סמל המועדון הישן, 1961
ססיל נובאק

ססיל נובאק (בצרפתית: Cécile Nowak; נולדה ב-22 באפריל 1967) היא ג'ודוקא עבר צרפתייה אשר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג.
ביוגרפיה

נובאק השתתפה במשחקים האולימפיים בברצלונה 1992 וזכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג. בסיבוב הראשון היא ניצחה את קרולינה מריאני הארגנטינאית. בשלב שמינית הגמר היא ניצחה את חוליה סניורט הטורקייה, ברבע הגמר היא ניצחה את ג'יובאנה טורטורה האיטלקייה ובחצי הגמר היא ניצחה את סלימה סואקרי האלג'יראית. בגמר נובאק התמודדה מול ריוקו טאני היפנית וכחצי דקה מפתיחת הקרב הצליחה נובאק להטיל את היפנית בזכות תרגיל מורוטה-גרי וקיבלה ניקוד קוקה. פחות מדקה לסיום נובאק קיבלה קוקה נוסף לאחר שניצלה תרגיל לא מוצלח של היפנית לטובתה והטילה אותה למזרן. יתרון זה הספיק עד לסיום הקרב ונובאק ניצחה.
נובאק מחזיקה בשלוש מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (1991) ושתי מדליות ארד (1989 ו-1993). באליפויות אירופה היא זכתה בחמש מדליות. ארבע מדליות זהב (1989, 1990, 1991 ו-1992) ומדליית כסף (1993).
במהלך הקריירה נובאק זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן ארבע מדליות זהב מטורניר פריז היוקרתי. לאחר פרישתה היא אימנה בין היתר את נבחרת הנשים של צרפת בג'ודו.
הישגים בטורנירים בסבב העולמי

| שנה | טורניר | מקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1984 | International Tournament Orleans | 1 | עד 48 ק"ג |
| 1985 | Dutch Open The Hague | 1 | עד 48 ק"ג |
| 1986 | German Open Munich | 3 | עד 48 ק"ג |
| 1987 | International Tournament Strasbourg | 1 | עד 48 ק"ג |
| 1987 | ASKO World Tournament Leonding | 1 | עד 48 ק"ג |
| 1989 | Dutch Open Nieuwegein | 1 | עד 48 ק"ג |
| 1989 | Tournoi de Paris | 1 | עד 48 ק"ג |
| 1990 | Tournoi de Paris | 1 | עד 48 ק"ג |
| 1991 | Tournoi de Paris | 1 | עד 48 ק"ג |
| 1992 | Tournoi de Paris | 2 | עד 48 ק"ג |
| 1993 | Tournoi de Paris | 1 | עד 52 ק"ג |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
|  אלופות אולימפיות בג'ודו – משקל קל ביותר (נשים) |
| --- | --- | --- |
| עד 48 ק"ג | 1992: צרפת ססיל נובאק   •   1996: קוריאה הצפונית קיה סון-הי   •   2000: יפן ריוקו טאמורה   •   2004: יפן ריוקו טאני   •   2008: רומניה אלינה דומיטרו   •   2012: ברזיל שרה מנזס   •   2016: ארגנטינה פאולה פארטו   •   2020: קוסובו דיסטריה קרסניקי   •   2024: יפן נאטסומי צונודה |  |
סגווארו

| סגווארו |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ציפורנאים
משפחה:: צבריים
תת־משפחה:: Cactoideae
שבט:: Pachycereeae
סוג:: Carnegiea
מין:: סגווארו
שם מדעי
 Carnegiea gigantea ‏Engelm., Britton & Rose
תחום תפוצה
 התפוצה הטבעית של סגווארו
סגווארו (IPA‏: saˈɣwaɾo; שם מדעי: Carnegiea gigantea) או גם קרנגיה ענקית הוא מין קקטוס דמוי עץ בסוג המונוטיפי Carnegiea, היכול לגדול לגובה מעל ל-21 מטרים. תחום תפוצתו הטבעי הוא מדבר סונורה במדינת אריזונה בארצות הברית, מדינת סונורה במקסיקו, הרי ויפל (Whipple Mountains) ומחוז אימפריאל בקליפורניה בגבהים שבין 180 ל-1,350 מטרים. פריחת הסגווארו הוא פרח הבר המדינתי של אריזונה.
טקסונומיה ואטימולוגיה

הבוטנאי האמריקני ממוצא גרמני גאורג אנגלמן (George Engelmann‏; 1884-1809) כינה ב-1848 את הצמח בשם הזמני Cereus giganteus, וביצע את התיאור המלא הראשון של המין ארבע שנים אחר כך. נתניאל לורד בריטון (Nathaniel Lord Britton‏; 1934-1859) וגוז'ף נלסון רוז (Joseph Nelson Rose‏; 1928-1862) קיבעו את השם והמין הנוכחיים.
הסוג אליו משתייך הסגווארו (Carnegiea) קרוי על שם התעשיין והנדבן האמריקני אנדרו קרנגי. כינוי המין (gigantea) מתייחס לגובהו יוצא הדופן בין מיני הקקטוסים. מקורו של השם סגווארו המקובל למין זה באנגלית (saguaro), הגיע משפתם של בני המאיו, קבוצה אתנית שצאצאיה חיים במקסיקו, דרך הספרדית.
תיאור

לצמחי הסגווארו תוחלת חיים ארוכה יחסית, והם יכולים לחיות יותר מ-150 שנים. הצמח גדל לאט מאוד מזרע בלבד ולא מייחורים. קצב הצמיחה תלוי בכמות המשקעים. קצב הגדילה של סגווארו באזור טוסון כפול מזה של סגווארו במערב אריזונה הצחיחה.
תיאור > שורשים וגזע

מערכת השורשים של הסגווארו רדודה מאוד. הגזע סוקלונטי, כלומר הצמח אוגר מים ואפשר לראות כיצד הוא תופח ממי גשמים, והוא משתמש בהם באיטיות. גובהו נע בין 12 ל-15 מטרים (במקרים מסוימים עד 20 מטרים) וקוטרו בין 30 ל-70 סנטימטרים. הסגווארו הגדול ביותר אי פעם שנמדד גדל סמוך לקייב קריק (Cave Creek) באריזונה. היה זה סגווארו נטול ענפים צדדיים שגובהו היה 24 מטרים, אבל ב-1986 הפילה אותו סופה. בגיל מאוחר, בין 75 למאה שנים יכולים לצמוח ענפים צדדים החל מגובה של 8 מטרים. הענפים משווים לצמח צורה של מנורה, אם כי יש צמחים שאינם מפתחים ענפים צדדים והם מכונים באנגלית "חנית" (spear). מטרת הענפים הצדדיים להגדיל את כושר ההתרבות של הצמח: ככל שיש יותר קודקודי צמיחה כך יש יותר פרחים ופירות.
תיאור > קוצים

קליפת הגזע מחולקת לצלעות שמספרם נע בין 12 ל-24. על כל צלע יש כריות (אריאולות – areoles) חומות במרחק שבין שניים ל-2.5 סנטימטרים. מתוך כל כרית צומחים תריסר ואף יותר קוצים באורך בין סנטימטר לשני סנטימטרים המסודרים בצורת כוכב, ובין שלושה לשישה קוצים מרכזים חזקים באורך 7 סנטימטרים. במעלה הצמח צבע הקוצים אפור והם קצרים ועדינים יותר. קצב הגדילה של הקוצים בסגווארו שגובהו פחות משני מטרים מהיר, עד מילימטר ליום. כאשר מציבים קוץ מול אור או מבצעים בו חתך לאורך ניתן לראות טבעות בהירות וכהות לכל אורכו. טבעות אלו תואמות לגידול היומי. הקוצים צומחים מתוך כריות בקצה העליון של הצמח. הקוץ מפסיק לגדול בעונה הראשונה שלו. כשהצמח גדל הכריות עוברות לצדדיו, וכך הקוצים העתיקים ביותר מצויים סמוך לבסיסו של הצמח והצעירים ביותר מצויים בחלקו העליון. מחקר שמדד את היחס בין איזוטופים של חמצן ופחמן ברקמת הקוצים של פרט סגווארו אחד הצליח לשחזר את היסטוריית האקלים של הצמח.
תיאור > פרחים

הסגווארו מתחיל לפרוח בגיל 40 שנים כשהוא בגובה של 2.5 מטרים. הוא פורח מאפריל ועד יוני. פרחי הסגווארו נוצרים מכריות בקצה הצמח אורכם בין 8 ל-12 סנטימטרים וקוטרם 12 סנטימטרים. צבעם לבן עד צבע שמנת. הם נפתחים אחרי שקיעת השמש ונסגרים באמצע אחר הצהריים. הפרחים ממשיכים לייצר צוף גם לאחר זריחת החמה. הפרחים ניחנים באי-סבילות עצמית, ולכן נדרשת האבקה בין צמחים. להאבקה שלמה נדרשים כמויות גדולה של גרגירי אבקה כיוון שבפרח יש כמות גדולה של ביציות. פרי שהוא תוצאה של האבקה שלמה מכיל אלפי זרעים זעירים. צמחי הסגווארו מצוידים במערכות האבקה יתירות, כלומר פרי מלא זרעים אפשרי גם אם רק חלק קטן מכמות המינים המאביקים זמין.
המאביקים העיקריים הם דבורי דבש, עטלפים ויונה לבנת-כנף. במרבית השנים מתבצעת עיקר ההאבקה במהלך היום, בעיקר על ידי דבורי דבש. מאביקים נוספים המבקרים בפרחי הסגווארו במהלך היום הם עופות כדוגמת קוליברי כיפה, קוליברי שחור-סנטר (Archilochus alexandri), קוליברי רחב-מקור (Cynanthus latirostris), פזאי כיפה (Icterus cucullatus), פזאי סקוט (Icterus parisorum), נקר חילה, נקר זהוב, רמית זהובת-ראש (Auriparus flaviceps) ופרוש הבית (Haemorhous mexicanus).
המאביק הלילי העיקרי הוא עטלף ארך-חוטם קטן, הניזון מצוף. כמה ממאפייני הפרח מוכוונים להאבקה על ידי עטלפים: פתיחת הפרחים בלילה, הבשלה לילית של גרגירי האבקה, צוף עשיר מאוד, מיקום הפרחים גבוה מעל לקרקע, פרחים חזקים העמידים למשקל העטלף, וניחוח המופץ בלילה. יתר על כן, נראה שחומצות האמינו באבקה מסייעות לשמר את יצירת החלב אצל נקבות העטלף.
תיאור > גנום

הגנום של הסגווארו מכיל 1.5 מיליארד זוגות בסיסים. ריצוף מלא של הגנום של הכלורופלסט של סגווארו גילה את הגנום הקצר ביותר מבין הצמחים בעלי פרחים.
תיאור > פירות

לאחר ההפריה נוצרים פירות שאורכם בין 6 ל-9 סנטימטרים המבשילים ביוני והמכוסים בכריות המצמיחות בין קוץ אחד לשלושה קוצים. גוון ציפת פרי ובשר הפרי הבשל הוא אדום. כל פרי מכיל מספר רב (עד 2,000) של זרעים שחורים בגודל 2 מילימטרים. הפירות אכילים והמקומיים אוהבים אותם. הם נוהגים לקטוף את הפירות בעזרת מוט (עשוי לרוב מצלע של סגווארו) באורך בין 2 ל-5 מטרים.
קנים

עופות מקומיים, דוגמת נקר חילה, סנונית סגולה, פרוש הבית ונקר זהוב מקננים בחורים בסגווארו. נקר זהוב קודח חורים בחלקו העליון של הצמח כשהוא מתגבר על הצלעות הנוקשות של הסגווארו. נקר חילה הקטן יותר קודח חורים בערך האמצע הצמח בין צלעותיו.
חלל הקן עמוק וההורים והאפרוחים חבויים לגמרי. על מנת למנוע אובדן מים מפריש הסגווארו מוהל סביב הפצע שנפער בגזע. המוהל מתקשה ויוצר שכבה אטומה למים. כאשר הסגווארו מת ונרקב השכבה האטומה שסביב הקן שורדת בצורת כד שפיו בגודל של הכניסה לקן המקורי. חפץ זה זכה לכינוי "מגף סגווארו" (saguaro boot), שהילידים השתמשו בו לאגור מים.
נקרי גילה קודחים חורי קינון מחדש כל שנה במקום להשתמש מחדש בחורים שהכינו קודם, ומותרים בכך חורי קינון נוחים לעופות אחרים כדוגמת: ינשוף שדוני, טירנים וגדרונים.
בעשורים הראשונים של המאה ה-21 החלו עופות תוקפניים שאינם מקומיים והמקדימים לקנן להשתלט על חללי הקינון תוך פגיעה בינשוף השדוני המקנן מאוחר יותר.
אתנובוטניקה

הסגווארו הוא מקור חשוב למזון ומגורים עבור בני שבט הטוהונו אואדהם. בקוצים משתמשים לעיתים כמחטי תפירה. צלעות הסגווארו משמשים לייצור כלי קציר. מלבד מאכל יש לפירות הסגווארו גם שימוש טקסי. בני השבט חוגגים את תחילת עונת גידולי הקיץ בטקס שבו משתמשים במשקה מותסס מפרי הסגווארו על מנת לזמן את הגשמים, החיוניים ליבולים.
האינדיאנים משתמשים בצלעות הסגווארו לבנייה ומטרות אחרות. דוגמה נאה ניתן לראות בקירוי של הקלויסטרים של מיסיון סן קסווייר דל בק (Mission San Xavier del Bac) על אדמות טוהונו אואדהם סמוך לטוסון.
בני שבט הסרי המתגוררים בצפון מערב מקסיקו משתמשים בסגווארו אותו הם מכנים "מוחפה" (mojépe) למטרות שונות.
לקריאה נוספת

Benson, L. (1981). The Cacti of Arizona. University of Arizona Press. ISBN 0-8165-0509-8.
Felger, Richard; Mary B. Moser. (1985). People of the desert and sea: ethnobotany of the Seri Indians. Tucson: University of Arizona Press.
Drezner TD (2005) Saguaro (Carnegiea gigantea, Cactaceae) growth rate over its American range and the link to summer precipitation. Southwest Nat 50:65–68.
סלאם אייר

סלאם אייר (בערבית: طيران السلام) היא חברה לטיסות חסך מעומאן. בסיס הפעולה שלה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי מסקט.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2016, לאחר שהבעלים שלה, Muscat National Development and Investment Company, זכתה במכרז של ממשלת עומאן לפתיחת חברה לטיסות חסך.
לאחר שחכרה מקבוצת LATAM איירליינס שלושה מטוסים מדגם איירבוס A320-200 ערכה החברה את טיסת הנוסעים הראשונה שלה (פנים ארצית) ב-30 בינואר 2017. חודש לאחר מכן נערכה הטיסה הבינלאומית הראשונה של החברה לדובאי.
בנובמבר 2019 הפעילה החברה שמונה מטוסים - שלושה מטוסי איירבוס A320-200 וחמישה מטוסי איירבוס A320neo. החברה הזמינה עוד שני מטוסי איירבוס A320neo ושני מטוסי איירבוס A321neo.
החברה מפעילה כ-30 קווי טיסה. הטיסות הבינלאומיות נערכות למדינות הבאות:
גאורגיה, אזרבייג'ן, טורקיה
הודו, פקיסטן, בנגלדש, סרי לנקה, נפאל, תאילנד
עיראק, איראן
ערב הסעודית, כוויית, איחוד האמירויות, בחריין, קטר
מצרים, סודאן
סמל פולין

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  פולין 
 תאריך אימוץ:  1990
 פרטים נוספים
 גרסאות קודמות:  
 
סמל פולין כיום
דגל פולין שעליו הסמל
סמל פולין הוא סמל אדום, בצורת מגן שעליו מצויר עיט לבן. לראשו של העיט כתר, וציפורניו ומקורו מוזהבים.
בפולין מכונה הסמל "העיט הלבן" (בפולנית: Orzeł Biały).
מקור הסמל

מקורו של הסמל באגדה, לפיה מייסד פולין לך ראה קן של עיט לבן על רקע שמש אדומה שוקעת, שגרמה לו לראות את פלומת הראש של העיט בצורת כתר מוזהב.
היסטוריונים משייכים את הסמל לנס הלגיון הרומאי וכן לסמל האימפריה הרומית הקדושה, שהיה מבוסס על עיט שחור (עיט הרייך).
היסטוריה

סמל העיט הלבן, המופיע כבר על מטבעות מתקופת מלכותו של המלך בולסלאב הראשון, היה סמל שלט האצולה של משפחת המלוכה.
המלך פשמישל השני הפך את הסמל לסמלה של ממלכת פולין.
הסמל הנוכחי מקורו בתיקון של החוקה שנערך בשנת 1927. בשנת 1945 הוריד השלטון הקומוניסטי את הכתר מראשו של העיט, והחליף את הרוזטות על כנפי העיט בכוכבים (המזכירים את הסמל הקומוניסטי). בשנת 1990 הושב הסמל לצורתו המקורית משנת 1927.
סמלי צבא פולין

סמל צבא פולין
סמל צי פולין
סמל חיל האוויר הפולני
התפתחות היסטורית

סמל המלך זיגמונט סטארי
סמל המלך סטניסלב אוגוסט פוניאטובסקי
סמל הרפובליקה הפולנית השנייה (1919-1927)
סמל הרפובליקה העממית של פולין (1945-1989)
ראו גם

דגל פולין
המנון פולין
סמל פורטוגל

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  פורטוגל 
 תאריך אימוץ:  30 ביוני 1911 
 
סמל פורטוגל אומץ באופן רשמי ב-30 ביוני 1911, ביחד עם הדגל הרפובליקני של פורטוגל.
היסטוריה ומשמעות

סמל פורטוגל הנוכחי הוא תוצאה של תהליכים ושינויים שהתרחשו במשך 1000 השנים האחרונות. הסמל שממנו החלו התהליכים היה סמלו של הנרי מבורגונדי שבו היה צלב כסף על רקע כחול, ועל סמל זה הוספו (או נגרעו ממנו) אלמנטים שונים, כאשר ההוספה הבולטת ביותר הייתה של המכלול ההרלדי שנקבע באופן רשמי ב-1911 לאחר המהפכה הרפובליקנית של 1910. צבען של שתי הרצועות המופיעות על הסמל (אדום וירוק) לקוח מדגל פורטוגל.
המגן המעוטר והבזנט

לאחר ההכרה הרשמית בממלכת פורטוגל כמדינה עצמאית ב-1143 (העצמאות הוכרזה ב-1139) הוספו ים כסופים לדגל בורגונדי, וסימלו את המטבעות ואת זכותו של המונרך להנפיק הילך חוקי. הדעה הרווחת היא כי בסופו של דבר, ובהתחשב בדינמיות המהירה של ההרלדיקה בימי הביניים, המגן נפגע ואיבד מספר אלמנטים במהלך קרבות שונים, עד שלבסוף איבד את צורת הצלב לחלוטין.
את המגן בצורתו זו ירש סאנשו הראשון מאביו, אפונסו הראשון, כאשר צורת הצלב כבר לא הייתה קיימת ועל הסמל היו רק חמישה מגנים מעוטרים, שהיו ממוקמים במקום שבעבר היו חמשת הבזנטים הכסופים. בתקופה מאוחרת יותר הפחית המלך סבסטיאן הראשון את מספר המגנים מ-11 ל-5, ומספר חוקרים טוענים שהמספר 5 היה כנגד מספר הפצעים של ישו, אם כי טענה זו איננה סבירה.
הטירות

במהלך תקופת שלטונו של אפונסו השני הוסף לסמל הגבול האדום עם טירות הזהב (ולא מגדלים כפי שכמה מקורות טוענים). למרות שמספר הטירות יכול להיות בין 8 ל-12, אפונסו הרביעי קבע שמספרן יהיה 12 ואילו סבסטיאן הראשון קבע כי מספרן יהיה 7, ומצב זה נשמר עד היום. הטירות מייצגות את הטירה המורית שנכבשה על ידי פורטוגל במהלך הרקונקיסטה. מקורן של הטירות הוא ככל הנראה בסמל ממלכת קסטיליה, אולם בניגוד לטירות ספרדיות, ששעריהן צבועים בדרך כלל בכחול והם פתוחים, הטירות הפורטוגליות מצוירות תמיד כששעריהן בצבע זהב והם סגורים.
כדור השמים

החל מהמאה ה-15 החל השימוש באחד האלמנטים החשובים ביותר בהרלדיקה הפורטוגלית – כדור השמים (אחד מתת הסוגים שלו הוא האצטרולב). כדור זה מופיע על דגלים קולוניאליים פורטוגליים רבים, ובעיקר באלה שבברזיל. האצטרולב היה מכשיר ניווט ששימש לחישוב מרחקים וייצג את חשיבותם של הפורטוגלים במהלך עידן התגליות האירופאי, כמו גם את גודלה של האימפריה הפורטוגזית.
למרות שהאצטרולב מייצג בדרך כלל את השלטון הרפובליקני, בניגוד לכתר המונרכי בדגל הפורטוגלי, על מספר דגלים מונרכיים (כגון אלו של הממלכה המאוחדת של פורטוגל, אלגארבה וברזיל) האצטרולב כן הופיע. הכללתו של האצטרולב בדגל הפורטוגלי ב-1816 קשורה לאימוץ הדגל של ברזיל, שהיה כדור אצטרולב על רקע כחול.
ראו גם

דגל פורטוגל
המנון פורטוגל
סקוט פארקר

סקוט מת'יו פארקר (נולד ב-13 באוקטובר 1980) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בקבוצות שונות בפרמייר ליג והיה קפטן של נבחרת אנגליה. הוא היה כדורגלן השנה בליגה האנגלית לעונת 2010–2011. הוא ייצג את אנגליה בכל הנבחרות השונות - מנבחרת הנערים ועד לנבחרת הלאומית. באופן ייחודי, הוא זכה בכל התארים באנגליה אך בקבוצות שונות.
סיפור פילדלפיה

| --- | --- |

 מבוסס על:  סיפור פילדלפיה 
 בימוי:  ג׳ורג׳ קיוקור 
 הופק בידי:  ג'וזף ל. מנקייביץ' 
 תסריט:  דונלד אוגדן סטיוארט, וולדו סולט, פיליפ בארי 
 עריכה:  פרנק סולויאן 
 שחקנים ראשיים:  קתרין הפבורן קלוד קינג קינג באגוט הנרי דניאל Helene Whitney Lionel Pape הילרי ברוק Mary Nash Virginia Weidler רולנד יאנג קרי גרנט ג'ון הולידיי ג'יימס סטיוארט John Howard Ruth Hussey רקס אוונס 
 מוזיקה:  פרנץ וקסמן 
 צילום:  ג'וזף רוטנברג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1940 
 משך הקרנה:  108 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, קומדיית נישואים מחדש 
 הכנסות באתר מוג'ו:   philadelphiastory
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ג'יימס סטיוארט)  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (דונלד אוגדן סטיוארט) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיפור פילדלפיה (באנגלית: The Philadelphia Story) הוא סרט קולנוע קומי משנת 1940 שהיווה הצלחה אמנותית וקופתית מרשימה. בסרט מככבים קרי גרנט, קתרין הפבורן וג'יימס סטיוארט והוא מבוסס על מחזה באותו שם שרץ בברודוויי (בו שיחקה הפבורן תפקיד זהה). את הסרט ביים ג'ורג' קיוקור. העלילה נסובה סביב כלה לעתיד, אשר תוכניותיה מסתבכות בשל הגעתם של בעלה לשעבר ושל עיתונאי יפה תואר.
השפעה

הסרט נחשב לאחד הסרטים החשובים בקריירה של הפבורן והוא היחיד שבו מופיעים יחד גרנט וסטיוארט, שניים מגדולי הכוכבים ההוליוודיים בשנים אלו.
לפי הפילוסוף סטנלי קאבל "סיפור פילדלפיה" מהווה אחת הדוגמאות הבולטות לתת הז'אנר הקולנועי שהוא מכנה "קומדיית הנישואין מחדש" (The Comedy of Remarriage) כפי שעולה בספרו Pursuits of Happiness: The Hollywood Comedy of Remarriage משנת 1981. בז'אנר זה, שהיה מאוד פופולרי בהוליווד של שנות ה-30 ושנות ה-40, זוגות מתגרשים, מקיימים פרשיות אהבהבים עם אנשים אחרים, אך בסוף מתחתנים מחדש - אמצעי עלילתי לדון ביחסים מחוץ לנישואין ולעקוף את הצנזורה שהייתה נהוגה באותן שנים בקולנוע האמריקאי.
לקריאה נוספת

דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "סיפור פילדלפיה", עמ' 41–43