stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Memento Mori

| פרק מ"מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים" |
| --- | --- |

צוות ה"אנטרפרייז" על הגשר. מימין לשמאל; קפטן כריסטופר פייק, לוטננט אריקה אורטגס, לוטננט לא'אן נוניאן סינג
 מספר פרק:  4
 מספר עונה:  1
 קוד הפקה:  104 
 תאריך שידור מקורי:  26 במאי 2022 
 אורך:  54 דק', 44 דק' 
 שפה:  אנגלית 
 תסריט:  דייבי פרז וביו דמאיו
 בימוי:  דן ליו 
 דף הפרק ב-IMDb
 
Memento Mori (מֶמֶנְטוֹ מוֹרִי, בתרגום מלטינית: "זכור שתמות") הוא הפרק הרביעי בעונתה הראשונה של סדרת הטלוויזיה הבדיונית האמריקאית "מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים". הפרק נכתב על ידי התסריטאים דייבי פרז וביו דמאיו ובוים על ידי דן ליו. הוא שודר לראשונה בארצות הברית ב-26 במאי 2022 בשירות הסטרימינג פרמאונט+.
הפרק היה מועמד לפרס אמי בקטגוריית עריכת הסאונד הטובה ביותר לקומדיה או דרמה (עד שעה).
רקע

עלילת העונה מתרחשת בשנת 2259. זירת ההתרחשות המרכזית היא ספינת החלל "אנטרפרייז" (USS Enterprise NCC-1701), ספינה מדגם "קונסטיטיושן", שמשימתה העיקרית היא לחקור את החלל, הספר האחרון. במסגרת משימה זו מחפשת ה"אנטרפרייז" עולמות לא מוכרים, גזעים חדשים וציוויליזציות חדשות.
שחקנים ודמויות > שחקנים ראשיים

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
אנסון מאונט: קפטן כריסטופר פייק
רבקה רומיין: קומנדר אונה צ'ין ריילי
אית'ן פק: קצין המדעים ספוק
ג'ס בוש: האחות כריסטין צ'אפל
כריסטינה צ'ונג: קצינת האבטחה לא'אן נוניאן סינג
סליה רוז גודינג: צוערת ניוטה אוהורה
מליסה נביה: לוטננט אריקה אורטגס
באבס אולוסאנמוקון: ד"ר ג'וזף מ'בנגה
ברוס הוראק: לוטננט המר
שחקנים ודמויות > שחקני משנה

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
ג׳נבייב אדם: ג'ניפר
אנג'לה בשארה: ת'נדי
אווה צ׳אונג: לא'אן בילדותה
קיילי הארווד: לוטננט פרקר
ג׳ניפר הוי: סג"ם כריסטינה
אנדרה דאה קים: צ'יף קייל
אטיקוס מיטשל: סג"ם טוד
אוסקר מורנו: איש הצוות זוניגה
קמרון רוברטס: מנו
סופיה ובסטר: פיג
תקציר העלילה

ה"אנטרפרייז" בדרכה לפיניבוס 3, במטרה למסור למושבה מעבד אטמוספירי שימנע מהאוויר שם להפוך לבלתי ניתן לנשימה בתוך מספר שבועות. במקביל מציין צי הכוכבים את יום הזיכרון לנופלים. כשה"אנטרפרייז" מגיעה למושבה, מתברר שהיא הותקפה על ידי חללית זרה, ושרבים מהקורבנות נלקחו מהמקום על ידי התוקפים. הניצולים הצליחו לברוח בספינת משא. בעוד ה"אנטרפרייז" מחלצת אותם, מותקפות שתי הספינות על ידי חללית לא מוכרת. לא'אן, שמשפחתה נהרגה בהתקפה של הגורן, מזהה שמדובר באותו הגזע, ומתריעה בפני קפטן פייק שמדובר בגזע רצחני שלא יפסיק לתקוף עד שישמיד את טרפו.
ה"אנטרפרייז" מסתתרת בתוך ננס חום קרוב למושבה, שם תהיה מוסתרת מפני התוקפים, אך לא תוכל להפעיל את המגנים שלה ואת החיישנים שלה. ספינת הגורן עוקבת אחרי ה"אנטרפרייז" לתוך הננס החום, והשתיים מנהלות קרב מבלי שהן מסוגלות לראות זו את זו, וכששתיהן פגיעות להתקפה ללא המגנים. בסופו של דבר מצליחה ה"אנטרפרייז" ליצור רדאר מאולתר, וכך מאתרת את ספינת הגורן ומשמידה אותה. באותו הרגע מצטרפות מספר ספינות גורן נוספות, ומתברר שהספינה הראשונה הייתה רק פתיון, ושהגורן הקריבו את אנשיהם כדי לאתר את ה"אנטרפרייז" ולחסל אותה. ה"אנטרפרייז" נכנסת עמוק יותר לתוך הננס החום בתקווה שספינות האויב יושמדו כתוצאה מהכבידה החזקה, לפני שה"אנטרפרייז" תושפע ממנה באותו האופן.
ספוק מבצע איחוד מוחות עם לא'אן במטרה לסייע לה להתגבר על הטראומה ממנה היא סובלת מאז נהרגה משפחתה, והדבר מסייע לה לפצח את הצופן בו משתמשות ספינות הגורן לתקשורת זו עם זו, מה שמאפשר ל"אנטרפרייז" לשדר מסר מטעה, שגורם לשתיים מהספינות הנותרות להשמיד זו את זו.
בסופו של דבר נותרת רק ספינת האם של הגורן, ומפקד ה"אנטרפרייז", קפטן פייק, הוגה תוכנית לפיה יושלך המעבד האטמוספירי, והפיצוץ הנלווה גורם לגורן לחשוב שה"אנטרפרייז" הושמדה, ולהפסיק את המרדף.
כתיבה

הפרק שואב השראה מסרטי צוללות, בהם שתי ספינות נלחמות זו בזו מבלי לראות זו את זו, ובלי לקיים ביניהן תקשורת. ההחלטה לכתוב את הפרק באופן זה נבעה מההחלטה שלא להראות את הגורן בשום שלב בפרק. דייבי פרז, אחד משני התסריטאים שכתבו את התסריט לפרק, סיפר שכאשר התקבלה ההחלטה, הוא החל לצפות בסרטי צוללות והעמיק בהם על מנת לבסס את האופן שבו יתנהל הקרב במהלך הפרק. התסריטאים החליטו להדגיש את עבודת הצוות, כשבמקביל לעבודה משותפת, על כל אחד מהם להתמודד עם השדים הפנימיים שרודפים אותם כתוצאה מהסיטואציה שהם חווים. בנוסף, שאב הפרק השראה מהסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", ומהפרק "Balance of Terror" מהסדרה המקורית.
הכותבים שילבו בפרק כמה התייחסויות לגלגולים קודמים של הסדרה. בין השאר, אית'ן פק, המגלם את ספוק, מבטא את המילה "Sensors" כשהוא מושך את ההברה השנייה בצורה לא אופיינית, אך באופן דומה לזה שבו ביטא את המילה השחקן לנרד נימוי בסדרה המקורית. התייחסות פרודית לנושא הוצגה בעבר בפרק "Moist Vessel" בעונתה הראשונה של "מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים", שם לעגה בקט מארינר לאדמירל שביטא את המילה באותו האופן. המלחינה נמי מלומד שילבה בפרק מספר אלמנטים מוזיקליים מהפרק "Arena" שבו הוצגו הגורן לראשונה. גם התותח האולטרה-סוני שבו משתמשים הגורן זהה לזה שבו השתמשו בפרק "Arena". האפקטים הקוליים שמשמיעה מערכת הניווט כשספוק מסב אותה לרדאר כדי לאתר את הגורן זהים לאפקטים הקוליים בפרק "Balance of Terror" בסדרה המקורית, בה ביצע ספוק את אותו התרגיל כדי לאתר את ספינת הרומולאנים.
כתיבה > סתירות בהתייחס לקאנון של מסע בין כוכבים

הביקורת המשמעותית שנשמעה כלפי הפרק נגעה לעובדה שעל פי הפרק "Arena" מהסדרה המקורית, קפטן קירק היה הראשון שפגש את הגורן. הדבר מוזכר בפירוש במונולוג של קירק במהלך הפרק, בו הוא מספר שהוא מופתע מהעובדה שמדובר בזוחל. פרז ציין שבבואם לכתוב את התסריט, השניים ניסו למצוא דרך שבה יוכלו לשלב את הגורן בתסריט מבלי לסתור את הקאנון המבוסס. ההחלטה לצייר את הגורן כאיום לא מוחשי, כזה שלא ניתן לראותו וכל הרשמים לגביו מבוססים על זכרונותיה של ילדה מוכת טראומה (לא'אן), הגבירה את תחושת המסתורין והפכה את הגורן למעוררי פלצות, ובמקביל סייעה להסביר מדוע קירק לא הכיר את מראם של הגורן ומדוע ההתייחסות אליהם הייתה כאל גזע שהפדרציה לא פגשה עדיין, כמעט עשור לאחר מכן.
ג'יימי לובט מהאתר "ComicBook" סקר את כלל ההופעות של הגורן בזיכיון מסע בין כוכבים, והראה שאף על פי שלכאורה נראה שמדובר בסתירה, הרי שבפועל נראה שעצם קיומם של הגורן היה ידוע לפדרציה עוד לפני הפרק "Arena", אך העדויות על קיומם היו חלקיות. הכתב מציין ש-"Memento Mori" לוקח את כל האזכורים של הגורן לאורך שנות קיומו של הזיכיון ומכניס אותם להקשר שיוצר ציר זמן ברור בין האזכור הראשון כרונולוגית של הגורן (בסדרה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז") לפרק "Arena". כל המפגשים או האזכורים של הגורן עד אז היו לא רשמיים, וההתייחסות של קירק בפרק "Arena" נשארת רלוונטית, מאחר שזהו המפגש הראשון פנים אל פנים, באופן אישי, בין הגורן לפדרציה.
ביקורות ופרסים > פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה | מקורות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרס אמי | עריכת הסאונד הטובה ביותר לקומדיה או דרמה (עד שעה) | הפרק Memento Mori | מועמדות |  |
שלומית אברבוך

| --- | --- |
 לידה:  ישראל
 לאום:  ישראל ישראל
 תחום יצירה:  פיסול
 יצירות ידועות:  הפסל "חרבותם לאתים" נמצא בפארק הנוער הפילבוקס בחולון
 
פסלה של שלומית אברבוך, וכתתו חרבותם לאתים, נמצא בפארק הנוער הפילבוקס בחולון
שלומית אברבוך היא פסלת וציירת ישראלית. במהלך 50 שנות יצירה הציבה למעלה מ-60 פסלים ברחבי ישראל ומחוצה לה. פסלה המפורסם "חרבותם לאתים", נמצא מ-1983 בפארק הנוער הפילבוקס בחולון.
ביוגרפיה

אברבוך למדה באקדמיה החופשית בהאג, הולנד(אנ'). ב-1979 סיימה את לימודיה באקדמיה לאמנויות יפות ברומא(אנ'), בהדרכת הפסל האיטלקי פריקל פאציני(אנ'). עם סיום לימודיה זכתה בפרס יוקרתי בתחרות ע"ש מרקוס אורליוס של עיריית רומא על פסלה אמהות. לאחר מכן, השתלמה כשנתיים בעבודה בשיש בעיירה פייטרה סנטה שבקרארה, איטליה, אצל הפסלים המקומיים. היא הציגה בתערוכות קבוצתיות וביאנאלות רבות ברחבי איטליה. אחת מהן כללה סדרה של פסלים בנושאים מקראיים בכנסיית סנטה מריה דל פופולו בלב רומא.
בשנת 1981 שבה לישראל.
בשנות ה-90 חברת החשמל העמידה לרשותה סטודיו באחת מתחנות הכוח שלה. היא שילבה בעבודותיה חומרי תעשייה של החברה ועל עמודי עץ ענפה אלמנטים פיסוליים משוחררים כביכול מכוח הכבידה.
אברבוך לקחה חלק בסימפוזיונים וביאנאלות רבים לאמנות הפיסול במעלות, רעננה, עין הוד ועוד. בנוסף לפסלי החוצות הציגה תערוכות במספר מוזיאונים כמו מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן באשדות יעקב מאוחד, מוזיאון האדם והסביבה בפתח תקווה ועוד.
חיים אישיים

אחיה של שלומית אברבוך הוא המחזאי והבמאי מוטי אברבוך.
יצירותיה המפורסמות > פסלים

1983 – ספסל הדקל - שחזור קו המים הביזנטי, נמצא בפארק הנוער כרמיאל
1987 – חרבותם לאתים - פסל ברוזנה בגובה 2.80 מטר, מוצג בפארק הנוער בשכונת תל גיבורים ליד הפילבוקס
1991 – מנוף במשקל נוצה - פסל אלומיניום, עץ ואבן בגובה של 3.5 מטר, ביער הקטן ברעננה
1992 – הניתור - גובה 7.5 מטר, הוצג בפסטיבל תיאטרון ומחול בתיאטרון ירושלים ומוצב כעת במוזיאון בית אורי ורמי נחושתן באשדות יעקב מאוחד.
1993 – הריחוף - פסל אבן, ברזל ועץ, נמצא בתיכון עירוני ד', תל אביב
1993 – פסל אבן, מחווה למיכאל אנג'לו, מעלות-תרשיחא
1994 – שני כיסאות עשתורת, אלת הפריון - אחד נמצא בראשון לציון והשני בחצור הגלילית 1996.
1994 – חוגה - פסל עץ, אלומיניום ואבן, בגובה 6.20 מטר, נמצא ברחוב חומה ומגדל בתל אביב
1995 – מחזור חיים - המשפחה - פסל בוגבה 7.0 מטר, נמצא בבית חולים הגריאטרי בפרדס חנה
1995 – מחזור חיים - הבאר - פסל בוגבה 3.0 מטר, נמצא בבית חולים הגריאטרי בפרדס חנה
1995 – מחזור חיים - גלגול - נמצא בבית חולים הגריאטרי בפרדס חנה
1995 – מחזור חיים - צמיחה - פסל בוגבה 8.0 מטר, נמצא בבית חולים הגריאטרי בפרדס חנה
1995 – מנחה 1 פסל אבן, בנס ציונה
1995 – מנחה 2 פסל אבן, בראשון לציון
1995 – כס יבין פסל אבן, בחצור הגלילית
1996 – דאייה פסל אבן ועץ, מרכז מחשבים בנק לאומי, לוד
1997 – מבוך אריאדנה פסל מצינורות וברזל, פארק ראש העין בהזמנת חברת "מקורות"
1997 – מצח גוליית - אבן צור לא מסותתת, נמצא בדרום ישראל בבסיס צבאי עובדה
1998 – ספסל עם נשיקה - מחווה לקונסטנטין ברנקושי, באקו רומניה
1998 – גן פסלי ספסל - אלומות סדרה של ארבעה פסלים מאבן ועץ בכניסה לבית דגן, 1998
1998 – מנחה 3 פסל אבן, בחולון
1999 – מנחה 4 פסל אבן, בסימפוזיון אבן בגליל, מעלות-תרשיחא
1999 – קריעה - אנדרטה לזכר חללי מוצב כרכום, בכניסה למושב זרעית
1999 – שער התשעים פסל סביבתי מעץ ובטון צבעוני בשיתוף עם הקהילה בנווה שרת, תל אביב
2000 – עשתורת 3 פסל אבן בנתניה
2001 – אמהות פסל אבן ב"גן אישה", חולון
2001 – פקעות פסל אבן ביבנה
2001 – גן פסלי ספסל - תמר תירוש ויצהר - בחצר אולפנת בני עקיבא אורות מודיעין במודיעין
2002 – מגדלי הדרים יציקת אבן ומוטות ברזל ועץ, פרויקט פיסול סביבתי בחצר בית ספר "הדרים" באור יהודה
2003 – מחלפות שמשון פארק לכיש, אשדוד
2003 – מבועי מים פסל אבן, דימונה
2003 – שחרור פסל אבן, כיכר מרכזית בעיר קוזנצה בדרום איטליה
2003 – צרור פסל משיש מארמרה אשקלון
2004 – פריון פסל אבן, מוצג בדרך הפסלים בחצרים
2004 – לחופש נולד פסל משיש מארמרה מוצג באדמית
2006 – נחשים פסל עץ מוצג בנחל  צלמון
2006 – שחרור פסל אבן מוצג בהר אדר
2006 – שורשים פסל משיש מארמרה מוצג ביבנה
2007 – עשתורת 2 פסל אבן מוצג בשוהם
2007 – שחרור פסל אבן מוצג בראשון לציון
2008 – הקבוע והמשתנה פסל אבן מוצג בפתח תקווה
2009 – עמוד כותרת פסל אבן מוצג בפתח תקווה
2010 – עץ הדעת פסל ברזל מוצג בפארק הגליל, כרמיאל
2011 – בוסתן מוזיקלי, מוצג בגני תקווה
יצירותיה המפורסמות > ציורים

אפקט הפרפר - סדרה של 6 ציורים המוצגים כתערוכת קבע בבניין פורטר, בית ספר לסביבה ולמודי כדור הארץ, אוניברסיטת תל אביב
תערוכות > יחיד

1992 - איזונים, מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן באשדות יעקב מאוחד
1993 - איזונים 2, אוצרת דרורית גור אריה, מוזיאון האדם והסביבה בפתח תקווה
1997 - טורף נטרף, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב.
2010 - תיקון המזוזה, סדרה של תבליטים המורכבים ממשטחים צרובים ומוטות עץ אותם גילפה, חרטה וצרבה, בבית האמנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב.
2012 - ביני לביני - אוצר אנטון בידרמן, בית האמנים - מתחם יד לבנים, חדרה
גלריה

האנדרטה לזכר חללי מוצב כרכום
בוסתן מוזיקלי בגני תקווה
חוגה, נמצא ברחוב חומה ומגדל בתל אביב
גן פסלי ספסל - "אלומות" בכניסה לבית דגן 1998
הערות שוליים

1 2  שלומית אברבוך- "תיקון המזוזה" / בית האמנים ע"ש י. זריצקי, תל אביב, באתר מרחב לאמנות ואומנות ישראלית
1 2 3 4 5   ספסלי אבן: שלומית אברבוך, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 8:22), 28 בספטמבר 2022
↑   שלומית אברבוך - חרבות לאתים, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:28), 22 במאי 2022
1 2 3 4 5 6 7   שלומית אברבוך : פסלי עמוד, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:22), 15 באוגוסט 2022
↑  שלט: תל אביב - "החוגה" - פסל חוצות של שלומית אברבוך, באתר שלטי רחובות, אתרים ומספרי בתים האולטימטיבי
↑   אפקט הפרפר: שלומית אברבוך, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:12), 18 ביולי 2022
1 2   איזונים, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 7:30), 9 באפריל 2022
↑  Predator-Prey - Exhibition shown at the Eretz Israel Museum, Tel Aviv, 1997.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 269883  NLI: 987007500806805171  LCCN: no2011006077  ULAN: 500482473  VIAF: 163378344   WorldCat (עם VIAF): 163378344
נמל סלוניקי

| --- | --- |

תמונה פנורמית של נמל סלוניקי
 מיקום
 מדינה:  יוון יוון
 מיקום:  סלוניקי
 גוף מים:  הים התיכון
 קואורדינטות:  40°38′9.6″N 22°55′9.2″E﻿ / ﻿40.636000°N 22.919222°E﻿ / 40.636000; 22.919222
 פרטים
 תאריך פתיחה:  305/6 לפנה"ס
 מפעיל:  רשות נמל סלוניקי
 בעלים:  South Europe Gateway Thessaloniki Ltd (67%) Belterra Investments Ltd – 71.85% Terminal Link SAS – 33% HRADF (7.27%) Other Shareholders (25.73%)
 מנכ"ל:  Athanasios Liagkos
 סוג מעגן:  טבעי/מלאכותי
 שטח:  1.55 קמ"ר
 שטח המחסנים:  600,000 מ"ר
 רציפים:  6
 עובדים:  466 (2021)
 סטטיסטיקות
 כלי שיט שפקדו:  1,852 כלי שיט (2021)
 תפוסת מטען שנתית:  17,416,807 טונות (2021)
 נפח מכולות שנתי:  471.063 TEU's (2021)
 הכנסה שנתית:  76.9 מיליון אירו
 הכנסה נטו:  21.1 מיליון אירו
 
 www.thpa.gr
 
נמל סלוניקי (ביוונית: Λιμάνι της Θεσσαλονίκης) הוא נמל הנמצא לחופי העיר סלוניקי שבמחוז מרכז מקדוניה ביוון.
הנמל ממוקם בנקודה הפנימית ביותר של המפרץ התרמאי, בחלק הצפוני של מזרח הים התיכון, ממערב למרכז העיר סלוניקי, תופס שטח של 1,500 דונם, ומתפרש לאורך של 3.5 ק"מ.
ביחס לעיר, ולאתרים הסובבים אותה, הנמל ממוקם במרכז העיר ובמרחק של קילומטר אחד מנאוס סידירודרומיקוס סטאת'מוס (Νέος σιδηροδρομικός σταθμός, תחנת הרכבת החדשה) ו-16 ק"מ מנמל התעופה הבין-לאומי סלוניקי מקדוניה.
הנמל מהווה תחנה למספר ספינות שייט בים התיכון, עם למעלה מ־26,000 נוסעים בשנה (נתוני 2015).
בשל מיקומו הגאוגרפי והגישה לכבישים מהירים ומסילות רכבת, זהו נמל הסחר הגדול ביותר ביוון ובנוסף לכך משרת את הצרכים של כ-15 מיליון תושבי העורף הבינלאומי שלה.
התקרבות הספינות מתבצעת על ידי תעלה טבעית בעלת עומק רב שאינה זקוקה לחפירה.
מתקני הנמל כוללים שישה רציפים גדולים ויש לו גם מתקני טיפול בדלק נוזלי וחיבור לצינור דלק נוזלי חוצה גבולות, והוא קרוב לצינור הגז הטבעי הבינלאומי.
היסטוריה

נמל סלוניקי קיים במשך למעלה מ-2,300 שנה, למן היווסדו בשנת 315/6 לפני הספירה ועד היום, היה הנמל החשוב ביותר במקדוניה ואחד הנמלים החשובים ביותר בדרום מזרח אירופה.
היסטוריה > רצח הקונסולים בסלוניקי

רצח הקונסולים בסלוניקי, היה אירוע לינץ' במאי 1876 בימי השלטון העות'מאני שבו נרצחו שני דיפלומטים מטעם גרמניה וצרפת על ידי המון מוסלמי מוסת בסלוניקי. המאורע עורר תגובות חריפות במערב אירופה ותרם להחרפת היחסים בין האימפריה העות'מאנית למעצמות האירופיות. הרצח אירע לאחר שנוצרים חטפו נערה נוצריה ממוצא בולגרי שהתאסלמה בניגוד לרצון משפחתה. למשבר הדיפלומטי שהתעורר בעקבות הרצח הייתה השפעה על ערעור מעמדה המדיני של האימפריה העות'מאנית ועל התנעת רפורמות בממשל העות'מאני.
בעקבות האירועים, השלטון באיסטנבול הרגיש מבוכה רבה מול דעת הקהל והממשלות הזרות והודיע שהאחראים לרצח ולאי מניעת הרצח ישפטו וייענשו בחומרה. מושל סלוניקי, מהמט רפט פאשה הוחלף על ידי שריף פאשה, שהגיע לעיר עם תגבורות צבאיות. נעצרו כ-53 חשודים בהשתתפות בלינץ'. מתוכם נמצאו אשמים 35. שישה מקרבם, שהוצגו כמנהיגי המהומות, הוצאו להורג בתליה על רציף נמל סלוניקי ללא משפט ויש ששיערו שהם לא היו בדיוק הרוצחים. עם הנשפטים היו עניים, משרתים, עבדים, ומספר צעירים מן הפרובינציה שביקרו בעיר.
היסטוריה > ממהפכת הטורקים הצעירים עד מלחמת העולם הראשונה

בחורף 1908 הושבת הנמל על רקע הדחתו של הסולטאן עבדול חמיד השני ביולי 1908 בידי קצינים מהפכנים חברי תנועת "הטורקים הצעירים".
הריק הפוליטי שנוצר בחודשים הראשונים שלאחר המהפכה נוצל על ידי יריבותיה של האימפריה העות'מאנית. בולגריה הכריזה על עצמאותה בספטמבר, וזמן קצר אחר כך, בתחילת אוקטובר, סיפחה אוסטרו־הונגריה את בוסניה והרצגובינה.
בתגובה הכריזו רשויות הממלכה העות׳מאנית על חרם כלכלי־לאומי על בולגריה ועל אוסטרו־הונגריה. הסוורים היהודים של נמל סלוניקי נענו לקריאה זו וסירבו לפרוק סחורה שמקורה במדינות אלו.
היסטוריה > במלחמת העולם הראשונה

לנוכח הגיוס הכללי בצבא בולגריה ותנועת הכוחות הגרמנים, פנו הסרבים לבנות בריתם בבקשה נואשת לקבלת סיוע. ראש ממשלת יוון אלפתריוס וניזלוס, שצידד במדינות ההסכמה, הציע לסרבים שימוש בנמל סלוניקי. אך נפחו של נמל סלוניקי דאז היה קטן יחסית, וריחוקו מנמלי הבית הבריטיים והצרפתיים הקשה מאוד על ארגון ואחזקה של כוח צבאי משמעותי, שיכול לפעול במערך התקפי מול כוחות מעצמות המרכז. לכן הכוחות האנגלו-צרפתיים התרכזו בגזרת סלוניקי בעיקר מטרה להגן על עיר הנמל האסטרטגית.
היסטוריה > נמל סלוניקי כחלק מתנועת ההעפלה לארץ ישראל המנדטורית > ולוס ב'

ולוס הייתה אוניית המעפילים השנייה שהפליגה מאירופה לארץ ישראל במסגרת מפעל ההעפלה הציוני ביולי 1934. קדמה לה ספינת המעפילים כוכב, שהביאה לארץ ישראל 50 עולים מפולין וממצרים במאי 1934. שמה "ולוס", βέλος, משמעותו ביוונית "חץ". הספינה אורגנה ביוזמתם של אנשי ההגנה, חברי הקיבוץ המאוחד ותנועת החלוץ בפולין שאף מימנה את ההפלגות.
לאחר שתוכנית ההעפלה עלתה על שרטון, ומלאי הפחם באוניה הלך ואזל, חזרה האוניה לאירופה ועגנה מרחק מה מרציפי נמל בסלוניקי במשך 30 יום.
כישלונה של "ולוס" חידד את הוויכוח בין מצדדי העלייה הבלתי לגאלית למתנגדים לה ביישוב, וגרם להתנגדות הסוכנות היהודית לפעולות דומות, כך שניסיונות ההעפלה המאורגנת חודשו רק ב-1937, לאחר שלוש שנות הפסקה.
מיומנה של מעפילה מספינת ולוס:
"עם ראשית דרכנו, כבר עלה בידינו לסכל מזימה ראשונה של הבריטים. הם רצו ללכוד אותנו מיד עם הפלגת האנייה. אך נודע הדבר לשליחי ארץ ישראל שניהלו את השיירה וכיוונו את הספינה לנמל ורנה שבבולגריה. וצחוק הגורל - משם אנו מפליגים תחת דגל בריטי. האנייה בלב ים ולבנו מלא על גדותיו. הכל טוב, יפה ונעים. אוכל למכביר, מצב רוח מצוין. מתקרבים למטרה. אורות האנייה כבויים, הים רועש וגועש. השחר שולח את קרניו הראשונות. מתברר, שעל אף כל המאמצים הצליח רק מספר קטן מאתנו לרדת לחוף. הייתכן? ומה גורלם של 318 הנשארים? נראה שאין אנו משיגים עדיין מה התרחש. אנו המומים. אתה רואה את אדמת המולדת, אליה נפשך וגופך כמהים, ונגזר עליך להרחיק ממנה. זה רצונו של הבריטי, הזר השולט במולדתך. מן האפלה והשלווה מופיעה סירת מפרש. אדם עולה ממנה לאנייתנו ומאתנו יורד אדם לסירה. ובבת אחת, כרעם זה הבוקע לפתע, מתחילות מכונות הספינה לפעול. במהירות הבזק מתחילה היא להתרחק מהחוף. אנו בורחים, פשוטו כמשמעו - בורחים מחוף המולדת. היאוש אוכל בכל פה. האכזבה רבה ומרה. ובמצב רוח זה שוב אנו קרבים לחופי א"י. עצם העובדה שמותר לעמוד על הסיפון מעורר בנו אמון. לולא האיסור היינו פוצחים בקול שירה אדיר. באים במגע עם מישה הארצישראלי. מישה מבין, מעודד, נותן הוראות. הכל נעשה בצורה סודית. נקבע, שעליהם לחכות לאות זינוק. היש דבר המעורר יותר ברגעי יאוש? הנה רעיון נועז, כביר. עליהם רק לחכות לאות הזינוק. חודש ימים - שלושים ימים ושלושים לילות אפורים ומרים - עוגנת האנייה בריחוק מה מרציף נמל סלוניקי. שלושים ימים ושלושים לילות. שמועות, דעות, מצבי רוח: מיד יתקבלו סרטיפיקטים - גיל ושמחה! אי אמון באחראים, במנהיגים, שמועות זוועה נפוצות בפולין, יורדים, לא יורדים, צנזורה על משלוחי הגלויות. הכנות להפלגה לאתונה. "וולוס" נשארת בסלוניקי. שוב ידה של אנגליה משיגה אותנו. וולוס - בעיה בינלאומית".

—
מבנים ואתרים בנמל ובקרבתו > מבנה המכס הישן

נבנה ב־1912, בעיצובו של אלכסנדר ואלאורי, סלוניקי. שטח הבניין הכולל הוא 5,000 מ"ר והוא מדגם מייצג של אדריכלות אקלקטית, עם אלמנטים בסגנון הנאו-רנסאנס. בניין המכס הישן היה חידוש לתקופתו, מכיוון שנעשה שימוש בפעם הראשונה בבטון מזוין בסלוניקי. כיום המבנה משמש תחנת נוסעים בשם מסוף "מקדוניה". עוד במבנה פועלים בתי קפה, מסעדות, אולמות, קולנוע ושלושה מוזיאונים וכן אכסניה. במקום נעשו סצנות של סרטו של תיאודורוס אנג'ופולוס "נצח ויום".
מבנים ואתרים בנמל ובקרבתו > כיכר החירות של סלוניקי (כיכר אלפתריוס) Πλατεία Ελευθερίας, פלאטיאה אלפטריאס)

הכיכר נוצרה לאחר אמצע המאה ה-19, כאשר נהרסו חומות החוף הביזנטיות של סלוניקי, שעל פי מממצאים ארכאולוגיים, היו ממוקמות מצפון לרחוב קלפוטאקי של היום. חומת הים הייתה קיימת עד 1870, אז הוחלט להרוס אותה, על מנת להגדיל את קו המים. עם הרחבת קו המים נוצר הרחוב המקביל - שדרת ניקיס - כאשר באותה תקופה נפתח רחוב סמברי פאשה - וניזלו של היום - ממשרד המושל אל הים.
ב-11 ביולי 1942 נצטוו 9,000 גברים יהודים בני 18 עד 45 להתכנס ב"כיכר החירות" בסלוניקי, שם הושפלו כל היום בשמש היוקדת. האירוע נודע בתור "השבת השחורה".
בשנת 1997, הוקם בה פסל לזכרם של יהודי העיר באותו מקום בו כינסו והשפילו אותם החיילים הנאצים בעת הפלישה ליוון.
עם הזמן הוזנחה הכיכר עד שבשנת 2018 נתקבלה החלטה על ידי עיריית סלוניקי בראשותו של ראש העיר יאניס בוטאריס לשפץ ולשדרג אותה. במסגרת התכנית החדשה ביקש בוטאריס, שפעל רבות למען הקהילה היהודית בשנות כהונתו, להפוך את הכיכר המוזנחת למקום חדש ומכובד שבמרכזו מונומנט מפואר לזכרם של יהודי סלוניקי שנספו בשואה.
אלא שבעקבות פוליטיקה מקומית החליט ראש העיר החדש ויריבו המר של בוטאריס, קונסטנטינוס זרבאס, לבטל את התכנית ולהקפיא את העבודות.
הערות שוליים

1 2 3 4  Γενικά - ThPA S.A. - Port of Thessaloniki, www.thpa.gr
1 2  design, ספינה – שייט, באתר thessaloniki.travel, ‏12 באוגוסט 2022
↑  שי סרוגו- ממפרץ סלוניקי למפרץ עכו-פעמים 122–123, באתר מורשת יהדות מרוקו, ‏2 באפריל 2019
↑  design, טרמינל הנוסעים של נמל סלוניקי, באתר thessaloniki.travel, ‏1 בספטמבר 2022
↑  כיכר החירות סלוניקי, באתר www.issta.co.il
↑  שבוע טוב חברים. ככה נראית היום (שבת, 11/7) כיכר החירות בסלוניקי. לפני כשנתיים החליטה עיריית סלוניקי בראשותו של ראש העיר הקודם יאניס בוטאריס לשפץ... | By סלוניקי איי אל, באתר www.facebook.com
סמוצ'י חייב למות (סרט, 2002)

| --- | --- |

 בימוי:  דני דה ויטו
 הופק בידי:  אנדרו לזר פיטר מק'רגור-סקוט
 תסריט:  אדם רזניק
 עריכה:  ג'ון פול
 שחקנים ראשיים:  אדוארד נורטון רובין ויליאמס קתרין קינר דני דה ויטו פאם פריס ג'ון סטיוארט
 מוזיקה:  דייוויד ניומן
 צילום:  אנסטס מיצ'וס 
 מדינה:  ארצות הברית בריטניה
 חברת הפקה:  FilmFour Senator International Mad Chance Productions
 חברה מפיצה:  אולפני האחים וורנר (ארצות הברית) FilmFour Distributors (בריטניה)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 במרץ 2002
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה סאטירה סרט פשע
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  50,000,000$
 הכנסות:  8,300,000$
 הכנסות באתר מוג'ו:   deathtosmoochy
 www.deathtosmoochymovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
סמוצ'י חייב למות (מאנגלית: Death to Smoochy) הוא סרט קומדיית פשע סאטירי שבוים על ידי דני דה ויטו ונכתב על ידי אדם רזניק. בסרט מככבים רובין וילאמס, אדוארד נורטון, דני דה ויטו, קתרין קינר וג'ון סטיוארט.
עלילת הסרט עוקבת אחר רנדולף "קשת" סמיילי (ויליאמס), מנחה תוכנית טלוויזיה לילדים לשעבר שנחוש לנקום במנחה שמחליף אותו, אדם בשם שלדון מופס (נורטון) והדמות שהמציא, סמוצ'י הקרנף.
הסרט הופק על ידי חברת ההפקות "Film4Productions" וחברת ההפקות של אדם לזר, "Mad Chance Productions". הסרט עלה לאקרנים ב-29 במרץ 2002 בהפצת אולפני האחים וורנר וקיבל ביקורות מעורבות. הסרט נחשב לכישלון כלכלי והרוויח רק 8.3 מיליון דולר לעומת 50 מיליון דולר שהושקעו ביצירתו. למרות זאת, בחלוף השנים הסרט קיבל מעמד של סרט פולחן.
שחקנים

רובין ויליאמס - רנדולף "קשת" סמיילי, מנחה תוכנית ילדים לשעבר שאיבד את תהילתו לאחר שנעצר על קבלת שוחד. הפיטורין שלו והסילוק מביתו הפכו אותו למעורער נפשית והוא מחליט למצוא דרך להיפטר משלדון במטרה לחזור לחיו הקודמים.
אדוארד נורטון - שלדון מופס / סמוצ'י הקרנף, כוכב ילדים שמתחיל לעבוד ברשת "קידנט" בתור המחליף של רנדולף. בניגוד לרנדולף, שלדון הוא אדם צנוע וכנה שמנהל חיים פשוטים ומטיף לסובבים אותו על מחשבה חיובית. הוא מאוד נאיבי ומתקשה להסתגל "לעולם האפל" של תעשיית הבידור.
דני דה ויטו - בורק בנט, סוכן שחקנים מושחת שמייצג את שלדון במשא ומתן על החוזה שלו מול הרשת. בורק מעורב בגניבות כספים ביחד עם קרן צדקה מושחתת ומנסה לשכנע את שלדון לשתף איתו פעולה.
קתרין קינר - נורה וולס, מפיקת טלוויזיה שמפיקה את התכנית של שלדון. בתחילה, היא ושלדון מסתכסכים לעיתים קרובות, אך בהמשך מקיימים קשר זוגי.
ג'ון סטיוארט - מאריון פרנק סטוקס, מפיק ברשת "קידנט" שאחראי על התוכן שהערוץ משדר. גם הוא מעורב ביחד עם בורק בגניבת הכספים ובמהלך הסרט הוא נקרע בין שיתוף הפעולה עם בורק לבין מילוי פקודות מנהלי הרשת.
פאם פריס - טומי קוטר, בכירה במאפיה האירית. משכנעת את שלדון להעסיק את בן דודה ספינר בתוכנית הטלוויזיה של סמוצ'י ובתמורה נשבעת להגן על שלדון מכל פגע.
מייקל ריספולי - ספינר דון / מוצ'י הקרנף, מתאגרף לשעבר בעל נזק מוחי שמפתח אובססיה לתוכנית של סמוצ'י. שלדון נותן לספינר תפקיד בתוכנית תחת שכנועה של טומי.
הארווי פיירסטיין - מארוו גרין, מנהל קרן הצדקה המושחתת. גרין רוצה להשתמש בשלדון במטרה להעלות מופע החלקה על הקרח ולגנוב את הרווחים לעצמו.
דני וודבורן - אנג'לו פייק, עובד לשעבר בתוכנית של רנדולף שכעת עובד בתוכנית של סמוצ'י. אנג'לו הוא האדם היחיד שמוכן לעזור לרנדולף ונותן לו מקום לגור בו.
וינסנט שיאבלי - באגי דינג דונג, מנחה תוכנית ילדים לשעבר שכעת חסר בית ומכור להרואין. בורק וסטוקס שוכרים את שירותיו על מנת שיהרוג את שלדון במופע ההחלקה על הקרח ומבטיחים לו שיקבל את תוכניתו בחזרה אם יצליח.
הפקה > קדם הפקה

בחודש נובמבר, 2000, התסריטאי אדם רזניק כתב את התסריט לסרט בזמן שמעצבים אמנותיים ניסו לעצב את הדמויות אליו. בתסריט המקורי, התחפושת של סמוצ'י הייתה בצבע כתום, אך בסרט השתמשו בתחפושת ורודה.