stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סם מריל
ביוגרפיה > קריירה מקצועית

מריל נבחר בבחירה ה-60 והאחרונה של דראפט ה-NBA‏ 2020 על ידי ניו אורלינס פליקנס, ומיד הועבר בטרייד למילווקי באקס. בסיום עונת הרוקי שלו זכה עם הבאקס באליפות ה-NBA, לאחר שגברו על פיניקס סאנס בסדרת הגמר. לאורך הפלייאוף שותף מריל ב-8 משחקים בלבד, וקלע 5 נקודות בסך הכול.
באוגוסט 2021 הועבר יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות (סיבוב שני) לממפיס גריזליס, תמורת גרייסון אלן. בינואר 2022, לאחר שישה משחקים בממפיס, שוחרר מהקבוצה.
באוקטובר 2022 הצטרף לקליבלנד צ'ארג' מליגת הפיתוח של ה-NBA, וב-22 משחקיו בקבוצה קלע 18.4 נקודות בממוצע למשחק, ב-44.1% קליעה לשלוש.
במרץ 2023 חתם על חוזה בקליבלנד קאבלירס. ב-18 בדצמבר 2023 קבע שיא קריירה של 19 נקודות במשחק מול יוסטון רוקטס, ויומיים לאחר מכן שבר את שיאו כשקלע 27 נקודות (עם 8 שלשות) מול יוטה ג'אז.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | מילווקי | 30 | 2 | 7.8 | 0.444 | 0.447 | 1.000 | 1.0 | 0.7 | 0.3 | 0.0 | 3.0 |
| 2021/2022 | ממפיס | 6 | 0 | 9.7 | 0.333 | 0.304 | 0.500 | 1.2 | 0.7 | 0.0 | 0.0 | 4.2 |
| 2022/2023 | קליבלנד | 5 | 0 | 11.8 | 0.409 | 0.278 | 1.000 | 1.8 | 1.0 | 0.8 | 0.0 | 5.0 |
| קריירה |  | 41 | 2 | 8.5 | 0.415 | 0.375 | 0.800 | 1.1 | 0.7 | 0.3 | 0.0 | 3.4 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | מילווקי | 8 | 0 | 3.8 | 0.286 | 0.200 | 0.000 | 0.6 | 0.1 | 0.5 | 0.0 | 0.6 |
| קריירה |  | 8 | 0 | 3.8 | 0.286 | 0.200 | 0.000 | 0.6 | 0.1 | 0.5 | 0.0 | 0.6 |
הערות שוליים

↑  Grizzlies acquire Sam Merrill and two future second round picks from Bucks
עונת 1922/1923 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  26 באוגוסט 1922 – 5 במאי 1923 (253 ימים)
 מספר משתתפות:  22
 הזוכה:  ליברפול
 מספר משחקים:  462
 מספר שערים:  1215 (2.63 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (30) צ'ארלי באקן (סנדרלנד)
 → 1921/19221923/1924 ←
 
עונת 1922/1923 הייתה העונה ה-31 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-26 באוגוסט 1922 והסתיימה ב-5 במאי 1923. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. נוטינגהאם פורסט וסטוק סיטי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
ליברפול זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון ובפעם השנייה בציפות.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו סטוק סיטי ואולדהאם אתלטיק. במקומן לליגה הבכירה עלו נוטס קאונטי ווסטהאם יונייטד.
כדורגלנים מצטיינים

צ'ארלי באקן מסנדרלנד כבש 30 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | יחס שערים | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | ליברפול | 42 | 26 | 8 | 8 | 70 | 31 | 2.258 | 39 | 60 | זכייה בליגה |
| 2 | סנדרלנד | 42 | 22 | 10 | 10 | 72 | 54 | 1.333 | 18 | 54 |  |
| 3 | האדרספילד טאון | 42 | 21 | 11 | 10 | 60 | 32 | 1.875 | 28 | 53 |  |
| 4 | ניוקאסל יונייטד | 42 | 18 | 12 | 12 | 45 | 37 | 1.216 | 12 | 48 |  |
| 5 | אברטון | 42 | 20 | 7 | 15 | 63 | 59 | 1.068 | 4 | 47 |  |
| 6 | אסטון וילה | 42 | 18 | 10 | 14 | 64 | 51 | 1.255 | 13 | 46 |  |
| 7 | וסט ברומיץ' אלביון | 42 | 17 | 11 | 14 | 58 | 49 | 1.184 | 11 | 45 |  |
| 8 | מנצ'סטר סיטי | 42 | 17 | 11 | 14 | 50 | 49 | 1.020 | 1 | 45 |  |
| 9 | קארדיף סיטי | 42 | 18 | 7 | 17 | 73 | 59 | 1.237 | 24 | 43 |  |
| 10 | שפילד יונייטד | 42 | 16 | 10 | 16 | 68 | 64 | 1.063 | 4 | 42 |  |
| 11 | ארסנל | 42 | 16 | 10 | 16 | 61 | 62 | 0.984 | 1- | 42 |  |
| 12 | טוטנהאם הוטספר | 42 | 17 | 7 | 18 | 50 | 50 | 1.000 | 0 | 41 |  |
| 13 | בולטון וונדררס | 42 | 14 | 12 | 16 | 50 | 58 | 0.862 | 8- | 40 | זכייה בגביע האנגלי |
| 14 | בלקברן רוברס | 42 | 14 | 12 | 16 | 47 | 62 | 0.758 | 15- | 40 |  |
| 15 | ברנלי | 42 | 16 | 6 | 20 | 58 | 59 | 0.983 | 1- | 38 |  |
| 16 | פרסטון נורת' אנד | 42 | 13 | 11 | 18 | 60 | 64 | 0.938 | 4- | 37 |  |
| 17 | ברמינגהאם סיטי | 42 | 13 | 11 | 18 | 41 | 57 | 0.719 | 16- | 37 |  |
| 18 | מידלסברו | 42 | 13 | 10 | 19 | 57 | 63 | 0.905 | 6- | 36 |  |
| 19 | צ'לסי | 42 | 9 | 18 | 15 | 45 | 53 | 0.849 | 8- | 36 |  |
| 20 | נוטינגהאם פורסט | 42 | 13 | 8 | 21 | 41 | 70 | 0.586 | 29- | 34 |  |
| 21 | סטוק סיטי | 42 | 10 | 10 | 22 | 47 | 67 | 0.701 | 20- | 30 | ירדה ליגה |
| 22 | אולדהאם אתלטיק | 42 | 10 | 10 | 22 | 35 | 65 | 0.538 | 30- | 30 | ירדה ליגה |
עינות סלוקיה
הערות שוליים

↑  דרור גלעד והלל גלזמן, סקר מעיינות צפון ישראל - דו"ח מס' 1: רמת הגולן, משרד החקלאות, ירושלים, 1991.
↑  מי עדן שינתה את מקור המים - ערכי המינרלים השתנו, באתר ynet, 28 באוגוסט 2018
↑  דרור בן-יוסף, לשאלת זיהויו של מבצר סלוקיה בגולן, ישראל: רשות ניקוז ונחלים כינרת, 2019, עמ' 25-24
עיור

סביבה עירונית בסינגפור
עיור (בלעז: אורבניזציה) הוא תהליך המתאר מעבר אוכלוסייה מיישובים כפריים ליישובים עירוניים. התהליך מתאר את התפתחות הערים והתרחבותן מבחינת שטח ואוכלוסייה.
היסטוריה > בעת העתיקה

עיר בעת העתיקה נחשבה ליישוב שגודלו 25 אלף תושבים ויותר. על אף שהאדם המודרני קיים כ-200 אלף שנה, החלו הערים להתפתח רק בעשרת אלפים השנים האחרונות. לגודל משמעותי הגיעו ערים לפני כ-6,000 שנים, באלף הרביעי לפני הספירה. באותה תקופה עלו הערים המסופוטמיות הראשונות, וביניהן ארך, הגדולה בערי שחר ההיסטוריה.
המאפיין החשוב ביותר של עיר בעת העתיקה הוא שהיישוב היה צפוף מספיק כדי לא לאפשר לתושבים לגדל את מזונם בעצמם. בגלל עובדה זו, לא היו קיימות ערים לפני המהפכה הנאוליתית. הנחה מקובלת היא כי התפקיד הראשון של העיר בתקופה החקלאית היה לספק ביטחון לספר החקלאי. העיר שימשה לאגירת מזון שיוצר בכפרים, אפשר היה לבצר אותה בקלות רבה, דבר שאפשר לבצר שטחים חקלאיים וכן לרכז בה כוח צבאי, במקום לפצל ולפזר אותו.
לקראת סוף העת העתיקה, הייתה העיר תלויה עדיין ביכולת אגירת ושימור המזון, כמו גם בטכנולוגיות בנייה, לרבות טיפול בשפכים. רומא, העיר הגדולה ביותר בעת העתיקה, הייתה בת 450 אלף תושבים בסוף המאה הראשונה לספירה. היא שימשה כמרכז שלטוני לאימפריה הרומית (אם כי הכנסת צבא לעיר נאסרה בחוק). רומא סבלה באופן תמידי מבעיות עירוניות שכללו אספקת חיטה לתושבים (מסיציליה, דרך נמל אוסטיה), טיפול בשפכים, טיפול בשרפות ומניעת מהומות רחוב מצד הפלבאים.
היסטוריה > בעת העתיקה > בארץ ישראל

בתנ"ך יש כאלף אזכורים של המונח "עיר" ונטיותיו, ואילו המונח "כְּפָר" מופיע בתנ"ך רק ארבע פעמים. מכך ניתן להסיק שהמגורים בעיר היו נפוצים בעת כתיבת התנ"ך, אולם התנ"ך מתייחס לערים השונות באופיין מהערים המודרניות: בעוד שהיום כפרים מתייחסים ליישובים חקלאיים, וערים ליישובים תעשייתיים ומסחריים בתקופת התנ"ך אנשים חיו בערים ועסקו בעיקר בחקלאות[דרוש מקור]. (כיוון שהחקלאות טרם הייתה מפותחת דיה כדי לפתח עודפי ייצור כאלה שיאפשרו לאנשים בודדים בלבד לעסוק בייצור מזון) עיר תנ"כית משמעה ריכוז צפוף של בתי-מגורים (ולרוב ערים הוקפו בחומה).
לעיתים קרובות חרבו ערים, ועל חורבותיהן קמו ערים חדשות באותו המיקום, וכך נוצר תל כדוגמת תל מגידו.
עיור נמרץ החל בארץ ישראל בראשית האלף השלישי לפני ספירת הנוצרים, בתקופת הברונזה הקדומה.
ערים תנ"כיות בישראל הן קטנות בשטחן והשתרעו על 200 דונם או פחות, למעט חריגים דוגמת תל חצור ששטחה מוערך ב-820 דונם. במהלך תקופת בית שני, ערים אחדות התרחבו מעבר לגבולות הקיימים, הן מבחינת שטחן והן מבחינת מספר התושבים.
בתקופה ההלניסטית והרומית נוסדו בארץ ישראל מספר ערים בסגנון ההלניסטי שכונו "פוליס" (עיר-מדינה). בערים אלו נעשה שימוש בסגנון הבנייה והאדריכלות הרומית והן נחשבו למודרניות יותר ביחס לערים התנ"כיות. אחת הערים המפורסמות בארץ ישראל היא קיסריה, שנבנתה על ידי המלך הורדוס.
הגמרא הכתיבה כללים לפיהם ישוב יכול להקרא בשם: "עיר".
היסטוריה > בימי הביניים

רוב רובן של הערים הגדולות באירופה המרכזית והמערבית נוסדו בימי הביניים או שכבר היו קיימות בימי הביניים.
ערי ימי הביניים באירופה שונות מהערים בעת העתיקה בכך שלרוב לא היו כפופות לשלטון מרכזי (אם כי הסיבות להקמתן דומות). הערים עדיין היו תלויות ביכולת אגירת מזון שסופק להן מהכפר ובהגנה שסיפקו לו בתמורה. ברוב הערים היו גינות בהן גידלו מזון, אולם עיקר המזון הגיע מהמרחב הכפרי. בערים נעשה עיבוד התוצרת החקלאית וכן עסקו במסחר, דת, מלאכה, פקידות ופוליטיקה.
ערי אירופה היו ממספר סוגי ערים:
ערים עתיקות מהתקופה הרומית, בעיקר בדרום אירופה.
ערים שהתפתחו ממחנה לגיון רומי, סביבו התיישבו סוחרים, יוצאי צבא וספקי שירותים.
ערים שהתפתחו במקום בו שכנה קתדרלה, כלומר היו מקום מושבו של בישוף, חלקן התפתחו במקום בו שכן בעבר מחנה לגיון. בסיסן הכלכלי היה המעשרות שניתנו לכנסייה.
ערים שהתפתחו ליד מנזר.
ערי סוחרים שהתפתחו מתחנות מסחר.
לונדון היא דוגמה לעיר שנבנתה ככפר גדול, המשמש כמשק חלקי אף כי גם היא נבנתה על בסיס מחנה רומי. במשק חלקי מגדלים בעלי חיים אך אספקת המזון של בעלי החיים מגיעה מהכפרים. יתרון המשק החלקי על פני המשק הכפרי הוא אי תלות בשדות תבואה צמודים ולכן ניתן להסתפק בשטח קטן יחסית.
בשנת אלף לספירה, הערים האירופאיות היו קטנות ביחס לערי העת העתיקה. קורדובה, תחת שלטון מוסלמי, הייתה העיר המערבית הגדולה ביותר עם 450 אלף תושבים.
בשנת 1500 לספירה, לא היו ערים אירופאיות בין הערים הגדולות בעולם, למעט פריז, עם 185 אלף תושבים.
היסטוריה > בעת החדשה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אוכלוסיית הערים בעולם גדלה מ-3% ב-1800 ל-6.4% עד 1850, והגיעה לכדי 13.6% ב-1900. ב-1950 התגוררו בערים כ-743 מיליון איש (29% מכלל אוכלוסיית העולם). ב-1970 הגיע נתח זה לכדי 38.6% מאוכלוסיית העולם וב-1985 התגוררו בערים 1.98 מיליארד תושבים (41% מכלל אוכלוסיית העולם). אוכלוסיית הערים העולמית בשנת 2008 כללה כ-3.4 מיליארד בני-אדם, המהווים כחצי מאוכלוסיית העולם. עד שנת 2030 היחס יהיה 2/3.
עיור בעקבות המהפכה התעשייתית

בזמן המהפכה התעשייתית ולאחריה, עברו רבים מכפרי אירופה לחיות בערים. הסיבה לכך הייתה תוצאה עקיפה של המהפכה התעשייתית. לפי צו של הפרלמנט הבריטי משנת 1760 צורפו האדמות הציבוריות (שעד אז הורשה לאיכרים לרעות בהן את צאנם) לאדמותיהם של בעלי האחוזות. צו זה אפשר לבעלי אחוזות מעטים להחזיק שדות ענק, שעיבודם היה יעיל יותר מעיבוד שדות קטנים. תופעה זו חיזקה את בעלי האחוזות הגדולים שהפכו ליצרני המזון העיקריים. החקלאים, בעלי השדות הקטנים, לא היו יכולים להתחרות במחירים הנמוכים שקבעו בעלי האחוזות והם נאלצו לנטוש את עיסוקם ולעבור לעיר, שם הפכו לפועלים או לבעלי מפעלים.
עיור במדינות מתפתחות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
העיור במדינות מתפתחות נחשב לתופעה חדשה יחסית וגורם לבעיות רבות. במרבית המדינות המתפתחות נוצר מדרג עירוני המכונה "עיר ראשה" קרי למעלה מ-50% מאוכלוסיית המדינה מתגוררת בעיר הראשית שהיא לרוב עיר הבירה (בניגוד למדרג מאוזן יותר הקיים במדינות המפותחות). מצב זה יוצר לחץ בלתי סביר מבחינה כלכלית, דמוגרפית ואנושית על המשאבים הקיימים בעיר ולכן גורם בין השאר לעוני רב. חלק גדול מהמהגרים הרבים וחסרי האמצעים הנוהרים לערים, לא מסוגלים לרכוש דיור בר קיימא ומקימים שכונות ורבעים שלמים של בתים ארעיים (מפח, עץ, וכל הבא ליד) ללא תשתיות בסיסיות. שכונות העוני הללו קיבלו מספר כינויים שהידוע ביותר מביניהם הוא הפבלות בברזיל. הסיבות להגירה לעיר הן רבות ומגוונות אך בראש ובראשונה מדובר בהיעדר היכולת למצוא פרנסה מחוץ לעיר.
עתיד הערים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

מרכז עסקים ראשי – פרוור
הערים הגדולות בעולם
עיור בישראל
לקריאה נוספת

יניר מילבסקי, "מרכזים עירוניים, פריפריה וסחר חליפין בדרום הלבנט בתקופת הברונזה הקדומה, ארץ ישראל – ספר אמנון בן תור, כרך ל, הוצאת החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 2011, עמ' 317–327
סטינגרימור הרמנסון

סטינגרימור הרמנסון (באיסלנדית: Steingrímur Hermannsson;‏ 22 ביוני 1928 – 1 בפברואר 2010) היה פוליטיקאי איסלנדי  שכיהן כראש ממשלת איסלנד בשתי תקופת כהונה בשנים 1983–1987 ובשנים 1988–1991.
ראשית חייו

אביו של סטינגרימור הרמנסון, הרמן יונסון, היה גם הוא ראש ממשלת איסלנד בשתי תקופות כהונה בשנות השלושים, הארבעים והחמישים של המאה ה-20. כבנו של איש ציבור בכיר, נהנה סטינגרימור מילדות מאושרת יחסית בארץ שהוכתה על ידי השפל הגדול. כנער צעיר הוא חווה באופן בלתי אמצעי את מהלכי המדיניות האיסלנדית בתקופת מלחמת העולם השנייה והוא זכה לשמוע דיונים ארוכים בענייני המדינה בחדר המגורים של בית אביו.
מתוך רצון שלא ללכת בדרכי אביו ולהיכנס לפוליטיקה, יצא סטינגרימור הרמנסון בשנת 1948 לארצות הברית. ב-1951 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של אילינוי (אנ') בשיקגו וב-1952 סיים לימודי תואר שני במכון הטכנולוגי של קליפורניה. לאחר שובו לארצו, ולאחר שהתמודד עם קשיים הן בחייו הפרטיים והן בקריירה העסקית שלו, הוא נכנס בסופו של דבר בשנות השישים אל העולם הפוליטי. ב-1971 הוא נבחר מטעם המפלגה הפרוגרסיבית של איסלנד לאלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) וב-1979 הוא נבחר לתפקיד יושב הראש שלה.
קריירה פוליטית

סטינגרימור הרמנסון כיהן כראש ממשלת איסלנד בין השנים 1983 – 1987 ושוב בין השנים 1988 – 1991. לזמן מה הוא גם כיהן כשר המשפטים, הדתות והחקלאות (1978 – 1979), כשר הדיג והתקשורת (1980 – 1983) וכשר החוץ (1987 – 1988). בין השנים 1979 – 1994 הוא כיהן כיושב ראש המפלגה הפרוגרסיבית ולאחר מכן הוא כיהן כמנהל הכללי של הבנק המרכזי של איסלנד עד לפרישתו ב-1998.
קריירה פוליטית > מדיניות חוץ

בשדה היחסים הבינלאומיים הייתה שעתו הגדולה של הרמנסון בשנת 1986, כאשר הוא אירח את פסגת רייקיאוויק בהשתתפות מנהיג ברית המועצות, מיכאיל גורבצ'וב ונשיא ארצות הברית, רונלד רייגן. אף על פי שפסגה זו לא נחשבה להצלחה באותה העת, היא סללה את הדרך לסיום המלחמה הקרה וניהול האירוע על ידי ממשלת איסלנד זכה לשבחים מרובים. ב-1991 במהלך אירועי ינואר בליטא, הביע הרמנסון תמיכה חזקה ביושב ראש הסיימאס (הפרלמנט הליטאי), ויטאוטאס לנדברגיס. זמן קצר לאחר מכן הייתה איסלנד המדינה הראשונה שהכירה בעצמאותה של ליטא כמדינה נפרדת מברית המועצות.
לאחר פרישתו

הרמנסון שמר על פרופיל נמוך לאחר פרישתו ולעיתים רחוקות הביע את דעתו בענייני השעה. אף על פי כן הוא נמנה עם החברים המייסדים של הארגון "השקפת עולם" (באיסלנדית: Heimssýn), ארגון שהתנגד לכניסתה של איסלנד לאיחוד האירופי והיה בהדרגה לציר מרכזי במדיניותה של המפלגה הפרוגרסיבית. הוא הביע תמיכה ציבורית ב"תנועת איסלנד", תנועה בעלת זיקה לסוגיות איכות הסביבה שהתמודדה (ללא הצלחה) בבחירות לאלת'ינגי ב-2007, והופיע בתשדירי התעמולה שלה בטלוויזיה. כתוצאה מפעילויותיו אלו הוא איבד את מעמדו הבלתי רשמי כ"זקן הגדול" של המפלגה הפרוגרסיבית.
בשנותיו האחרונות היה הרמנסון מדינאי קשיש אהוד ומכובד והוא נחשב כמועמד אפשרי להתמודדות בבחירות לתפקיד נשיא איסלנד ב-1996. אך עד מהרה הוא דחה את ההצעה בציינו שבכוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים בגיל 70. ספר זיכרונותיו, שכלל שלושה כרכים ושפורסם בשנים 1998 – 2000, היה לרב מכר.
משפחתו

הרמנסון היה נשוי פעמיים ונולדו לו שישה ילדים. בנו הצעיר גודמונדור סטינגרימסון מכהן מאז 2009 כחבר האלת'ינגי. התמודדותו הראשונה בבחירות הייתה ב-2007 מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, אך שנתיים אלחר מכן הוא נבחר מטעם המפלגה שבראשה עמדו אביו וסבו. ב-2013 הוא פרש מהמפלגה ונבחר מטעם מפלגה חדשה בשם "עתיד בהיר".
הערות שוליים

↑  מכתבו של הרמנסון ללנדברגיס (באנגלית)
| ראשי ממשלת איסלנד |
| --- | --- | --- |
| השר לענייני איסלנד | הנס הפסטין • ביורן יונסון • כריסטיאן יונסון • הנס הפסטין • זיגרדור אגרז • איינר ארנורסון |  |
| ממלכת איסלנד | יון מגנוססון • זיגרדור אגרז • יון מגנוססון • מגנוס גודמונדסון (בפועל) • יון תורלקסון • טריגווי תורהלסון • אאוסגייר אאוסגיירסון • הרמן יונסון • אולאפור תורס • ביורן תורדרסון |  |
| רפובליקת איסלנד | אולאפור תורס • סטפן יוהאן סטפנסון • אולאפור תורס • סטיינגרימור סטיינתורסון • אולאפור תורס • הרמן יונסון • אמיל יונסון • אולאפור תורס • ביארני בנדיקטסון (13) (בפועל) • אולאפור תורס • ביארני בנדיקטסון (13) • יוהאן הפסטין • אולאפור יוהאנסון • גייר הלגרימסון • אולאפור יוהאנסון • בנדיקט גרונדל • גונאר תורודסן • סטינגרימור הרמנסון • ת'ורסטיין פאלסון • סטינגרימור הרמנסון • דוד אודסון • הלדור אסגרימסון • גייר הארדה • יוהנה סיגורדרדוטיר • סיגמונדור דויד גונלאוגסון • סיגורדור אינגי יוהנסון • ביארני בנדיקטסון (27) • קתרין יקובסדוטיר • ביארני בנדיקטסון (27) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n00100072  VIAF: 28149366286885602079   WorldCat (עם VIAF): 28149366286885602079
עונת 1922/1923 בליגה האיטלקית הראשונה

| --- | --- |

נבחרת גנואה, המנצחת
 תקופת התחרות:  8 באוקטובר 1922 – 15 ביולי 1923 (281 ימים)
 מספר משתתפות:  56
 הזוכה:  גנואה
 → 1921/1922 (FIGC) 1921/1922 (CCI)1923/1924 ←
עונת 1922/1923 בליגה האיטלקית הראשונה הייתה העונה ה-23 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-8 באוקטובר 1922 והסתיימו ב-15 ביולי 1923. לאחר פיצול שהיה בעונה הקודמת, הקבוצות החזקות חזרו להתאחדות תוך מילוי דרישתם לצמצום הליגה.
בתחרות השתתפו 56 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
גנואה זכתה באליפות בפעם השמינית בתולדות המועדון.
לראשונה הוסדר המעבר בין הליגה הראשונה והשנייה. בסיום העונה 12 קבוצות מאזור הצפון וקבוצה מאזור הדרום ירדו לליגה השנייה. במקומן 4 קבוצות מאזור הדרום עלו לליגה הראשונה.
מהלך התחרות > צפון איטליה

בתחרות השתתפו 36 קבוצות.
הקבוצות אורגנו ב-3 בתים, 12 קבוצות בכל בית. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחי הבתים נפגשו במפגש כפול לקביעת הקבוצה שתעלה לגמר ארצי.
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גנואה  | 4 | 3 | 1 | 0 | 8 | 2 | 6 | 7 | העפלה לגמר ארצי |
| 2 | פרו ורצ'לי | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 5 | 0 | 3 |  |
| 3 | פדובה | 4 | 1 | 0 | 3 | 4 | 10 | 6− | 2 |  |
מהלך התחרות > דרום איטליה

בתחרות השתתפו 20 קבוצות.
לאציו - התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. אלבה רומא ולאציו עלו לשלב השני.
מארקה - אנקונטיאנה הייתה הקבוצה היחידה והיא עלתה לשלב השני.
סיציליה - התחרות התקיימה בהשתתפות 3 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. ליברטס פלרמו עלתה לשלב השני.
קמפניה - התחרות התקיימה בהשתתפות 5 קבוצות. סבויה ונאפולי עלו לשלב השני.
פוליה - התחרות התקיימה בהשתתפות 5 קבוצות. טרנטו ובארי עלו לשלב השני.
בסיום השלב השני הקבוצות אורגנו ב-2 בתים ומנצחי הבתים נפגשו בגמר אזורי. בשלב זה לאציו ניצחה את סבויה 3−3 ו-4−1 ועלתה לגמר ארצי.
מהלך התחרות > משחקי הגמר

המשחקי נערכו ב-11 ביוני וב-18 ביוני, גנואה ניצחה את לאציו 2−0 ו-4−1 וזכתה באליפות.
עונת 1955 בליגה הארצית בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  4 במרץ 1955 
 תאריך סיום:  11 בנובמבר 1955 
 מספר משתתפות:  12
 זוכה:  מכבי תל אביב
 סגנית:  הפועל חולון
 מלך הסלים:  פרדי כהן  19.7 למשחק
 http://basket.co.il
 → 1953/19541957 ←
 
עונת 1955 בליגה הארצית בכדורסל הייתה עונתה השנייה של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. העונה הסדירה החלה ב-4 במרץ 1955 הסתיימה ב-11 בנובמבר 1955 בניצחון של מכבי תל אביב.
מכיוון שבעונת 1954/1955 הליגה גדלה ל-12 קבוצות כל הקבוצות מהעונה הקודמת למעט הפועל גבע שזכתה בעונה הקודמת במקום ה-5 ופורקה. בסיום העונה שתי הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים ירדו ליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 22 | 22 | 0 | 1387 | 1019 | 368 | 44 |
| 2 | הפועל חולון | 22 | 18 | 4 | 1467 | 1179 | 288 | 40 |
| 3 | מכבי דרום תל אביב | 22 | 16 | 6 | 1363 | 1152 | 211 | 38 |
| 4 | הפועל תל אביב | 22 | 16 | 6 | 1343 | 1037 | 306 | 37 |
| 5 | הפועל אשדות יעקב | 22 | 14 | 8 | 1310 | 1142 | 162 | 36 |
| 6 | הפועל משמר העמק | 22 | 10 | 12 | 1242 | 1284 | 42- | 32 |
| 7 | מכבי ירושלים | 22 | 10 | 12 | 1274 | 1376 | 102- | 32 |
| 8 | הפועל חיפה | 22 | 8 | 14 | 1202 | 1216 | 14- | 30 |
| 9 | מכבי חיפה | 22 | 8 | 14 | 1211 | 1280 | 69- | 30 |
| 10 | ברית מכבים עתיד | 22 | 6 | 16 | 1117 | 1328 | 211- | 28 |
| 11 | מכבי צפון תל אביב | 22 | 3 | 19 | 929 | 1400 | 471- | 25 |
| 12 | הפועל ירושלים | 22 | 1 | 21 | 1162 | 1600 | 438- | 23 |
↑  הפסד טכני ללא נקודות בשל אי הופעתה למשחק מול הפועל משמר העמק
↑  ניצחון טכני על הפועל תל אביב בשל אי הופעתה
עיני החתול

| --- | --- |

עטיפת הספר "עיני החתול", בהוצאה המסחרית שלו מ-1981
 מידע כללי
 מאת:  אלחנדרו חודורובסקי
 איורים:  ז'אן "מוביוס" ז'ירו
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  קומיקס פסיכולוגי סוריאליזם
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1978
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9782731680423
עיני החתול (בצרפתית: Les Yeux du chat) הוא קומיקס פסיכולוגי ומתעתע, שנכתב בידיי הקולנוען אלחנדרו חודורובסקי ואוייר בידיי האמן ז'אן ז'ירו. זהו אחד מהקומיקסים העמוקים שיצרו השניים, ויש שראו בו אף מטריד. הוא יצא גם כספר על ידי הוצאת הקומיקס Les Humanoïdes Associés של ז'ירו בצרפת ועל ידי חברת הבת האמריקנית שלה בארצות הברית.
הקומיקס עוסק בנער עיוור וקירח החי בעיר שוממת לחלוטין מאנשים ונטושה, אשר שולח את ספק נשר ספק עיט המחמד שלו כדי שיימצא לו עיניים חדשות. תוך תיאור מבחיל של האירועים בצורה גורסת, מפורטת ומבהילה, נשר המחמד עוקר את עיניו של חתול רחוב בודד ומביא אותם לאדונו. הנער אסיר תודה על העיניים החדשות שלו אך עד מהרה הוא משתוקק לעיניים חדות יותר ואנושיות יותר. הוא שולח את הנשר שוב ושוב למצוא לו עיניים טובות יותר ומביע את תשוקתו המטרידה לעין אנושית.
הקומיקס נחשב על ידי רבים למפעים שבין יצירותיהם המשותפות של חודורובסקי וז'ירו, על גבול המחליא. האמן ז'אן ז'ירו והקולנוען אלחנדרו חודורובסקי נפגשו לראשונה על הסט של הסרט חולית של חודורובסקי, ניסיון להפיק גרסה מצולמת של הספר חולית אשר עלה בתוהו. על אף שהסרט נכשל ולא הסתיים, הוא פתח דלת לשיתופי פעולה אפשריים בין השניים. מעט שנים מאוחר יותר ערך חודורבסקי ישיבה עם חבריו ל'תנועת פאניק', קבוצה אשר הוקמה על מנת ליצור אמנות סוריאליסטית וכיאוטית כתגובה להפיכת הסוריאליזם למיינסטרים. במהלך סיעור מוחות שקיימו חשב חודורבסקי על הרעיון יוצא הדופן לקומיקס, ומיהר לגייס את ידידו ז'ירו לתפקיד האמן. על אף שלא היה זה הראשון, "עיני החתול" היה לקומיקס המצליח הראשון בקנה מידה עולמי שנוצר ביצירה משותפת בין הקולנוען והקומיקסאי. עם זאת, הקומיקס המשותף הבא של הצמד, l'Incal, היה מצליח אף יותר.
מבחינה אמנותית, הקומיקס מותח את גבולות הגדרת הקומיקס עד לקיצם, וז'ירו (שאייר את הספר תחת שם העט "Moebius" אשר אפיין את הסגנון החדשני הנ"ל) השתמש במגוון רחב של פונקציות אשר היו חדשניות במדיום הקומיקס וחלקן לא היו בשימוש גם באף שלב מאוחר יותר, מה שהופך אותו לבלעדי. למשל, הקומיקס בנוי כך שבעמוד השמאלי של כל כפולת עמודים מופיעה האמנות, ללא מלל כלל ובסגנון מפורט באופן יוצא מן הכלל, ואילו בעמוד הימני מופיעים רק מספר משפטים בודדים לצד ציור הנער מצדו האחורי, עמוד בפני גבוה צר ואנכי, המחכה לשובו של הנשר. המשפטים לעיתים מתארים את דברי הנער ולעיתים עוסקים בנושאים שונים המרוחקים אך בו בזמן מתואמים עם העלילה. הקומיקס כולו, שאורכו הכולל הוא 54 עמודים, צבוע אך ורק בשחור וכתום, מה שמשרה אווירה קשה של אובך או עיוורון.
בשנת 2019, לאחר מותו של ז'ירו, הוחלט לפרסם מהדורה מחודשת של הספר לרגל חגיגות יום הולדתו ה-90 של חודורובסקי. הספר היה הראשון שיצא מתוך סדרת ספרים המאגדים את כל הקומיקס שפרסם הקולנוען המשך חייו בהוצאת Les Humanoïdes Associés, כמעט כולם משותפים לו ולז'ירו.
לקריאה נוספת

רוברט אלן נוישטד, Con)fusing Signs and Postmodern Positions: Spanish American Performance, Experimental Writing, and the Critique of Political Confusion), הוצאת Taylor & Francis, פריז 1999. ISBN 978-0-8153-3272-5, עמ' 125.
הערות שוליים

↑  but does it float, butdoesitfloat.com
↑  "Alexandro Jodorowsky 90e anniversaire Volume 1 avec Moebius" : honneur à deux, Atlantico.fr
↑  קיס דה ברי והנס פרדריקס, Stripschrift special 4: Blueberry Arzach, Majoor Fataal, John Difool, de kleurrijke helden van Giraud/Moebius, 1982, עמ' 87
↑  Alexandro Jodorowsky, Moebius, Les Yeux du Chat, Les Humanoïdes Associés, 2014-03-19, ISBN 978-2-7316-8042-3. (בצרפתית)
↑  Bilan 2019 : Les Humanos célèbrent les 90 ans de Jodorowsky, ActuaBD (בצרפתית)
↑  Soutenez Mata pour adapter "Les yeux du chat" en jeu vidéo, AFJV (בצרפתית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עומר לקאו

עומר לקאו (נולד ב-7 בפברואר 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי יבנה מליגה א' דרום.
קריירת מועדונים

לקאו נולד ביבנה למשפחה יוצאת אתיופיה. החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי יבנה. בגיל 13 הצטרף למכבי תל אביב וכעבור ארבע שנים עבר לעירוני קריית שמונה. ב-9 באפריל 2017 ערך לקאו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד מ.ס. אשדוד. ב-13 בינואר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד בית"ר ירושלים.
ב-17 ביולי 2020 הושאל לעונה אחת להפועל חדרה. ב-3 בפברואר 2021 חתם בהפועל כפר סבא עד תום העונה.
ב-23 ביולי 2021 חתם לקאו לעונה אחת בבית"ר ירושלים. ב-24 ביולי 2022 חתם בהפועל רמת גן. לאחר ששותף בשבעה משחקים בהפועל רמת גן בתחילת עונת 2022/2023, חתם ב-5 בדצמבר במכבי יבנה מליגה א' דרום.
נבחרות ישראל

בצעירותו שיחק לקאו בכל הנבחרות הצעירות של ישראל ורשם בסך הכל 29 הופעות, תשע מתוכן בנבחרת הצעירה עד גיל 21.