stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נייג'ל ויליאמס-גוס
קריירת מכללות > שנה ראשונה

את שנותיו הראשונות בכדורסל המכללות שיחק ויליאמס-גוס באוניברסיטת וושינגטון.
כפרשמן, ויליאמס-גוס פתח בחמישייה בכל משחק, תוך שהעמיד ממוצעים של 13.4 נקודות, 4.4 אסיסטים, 4.4 ריבאונדים ו-1.1 חטיפות. עונה מרשימה זו זיכתה אותו בבחירה לחמישיית הפרשמנים של אזור Pac-12. הוא הוביל את טבלת הפרשמנים בנקודות, אסיסטים ויחס אסיסטים-איבודים (1.6). הוא קבע שיא חדש לפרשמן באוניברסיטת וושינגטון עם 140 אסיסטים. למרות השנה הפנומנלית שלו, הקבוצה סיימה עם מאזן מאכזב של 15–17 (9-9 במשחקי Pac-12), הפסידה בסיבוב הראשון של טורניר Pac-12 ליוטה, והחמיצה את טורניר אליפות המכללות בכדורסל בפעם הראשונה מאז 2007.
קריירת מכללות > שנה שנייה

כסופומור, הוא הוביל את ההאסקיס בנקודות (15.6 בממוצע) ואסיסטים (5.9 למשחק). הוא גם תרם 4.7 ריבאונדים ו-1.1 חטיפות למשחק, תוך שהוא פתח בחמישייה ב-30 מתוך 31 המשחקים של הקבוצה. העונה הבולטת שלו זיכתה אותו בבחירה לחמישייה השנייה של Pac-12. וושינגטון פתחה את השנה עם מאזן 0–11 חיובי, כולל ניצחונות מרשימים על אוקלהומה וסן דייגו סטייט. למרות ההתחלה המבטיחה, וושינגטון הפסידה 15 מתוך 20 משחקיה האחרונים, סיימה עם מאזן 15–16 חיובי, והפסידה בסיבוב הראשון של טורניר Pac-12 לסטנפורד.
קריירת מכללות > שנה שלישית

באפריל 2015, ויליאמס-גוס הודיע שהוא עוזב את וושינגטון ועובר למכללה אחרת.
התחייב לגונזגה במהלך נסיעת הגיוס שלו. עם זאת, על פי חוקי ה-NCAA, הוא לא היה יכול לשחק את עונת 16–2015 אלא לשחק שנתיים מעונת 17–2016.
לאורך עונת הג'וניור שלו, ויליאמס-גוס סיפק את עונתו הטובה ביותר בקולג' בעונה היחידה שלו בגונזגה. ב-38 משחקים ששיחק עבור הזאגס, הוא רשם את ממוצע הנקודות הגבוה ביותר שלו יחד עם נתוני אחוזי הקליעה, הריבאונדים והחטיפות הטובים ביותר שלו, בזמן ששיחק הכי מעט דקות למשחק לאורך קריירת המכללות שלו. בנוסף לנתונים הללו, הוא גם נבחר לשחקן החדש של השנה של אזור החוף המערבי ולשחקן השנה של האזור, וכן נבחר לחמישייה השנייה הכל-אמריקאית כשהוביל את הבולדוגס למאזן 37–2. בנוסף, הוא גם עזר להוביל את גונזגה למשחק גמר אליפות המכללות הראשון שלה אי פעם, שם הפסידו בסופו של דבר לאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. לאחר סיום טורניר ה-NCAA, ויליאמס-גוס הכריז על מועמדותו לדראפט 2017.
קריירה מקצועית > פרטיזן בלגרד (2017–2018)

ב-23 ביוני 2017, ויליאמס-גוס נבחר על ידי יוטה ג'אז כבחירה ה-55 בדראפט ה-NBA של 2017. לאחר ששיחק עבור הג'אז בליגת הקיץ 2017, הוא חתם על חוזה לשנתיים עם המועדון הסרבי פרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית, הליגה האדריאטית והיורוקאפ ב-28 באוגוסט 2017. ב-18 בפברואר 2018, ויליאמס-גוס רשם 23 נקודות, יחד עם 7 אסיסטים, 3 ריבאונדים ו-2 חטיפות, והובילה את פרטיזן לזכייה בגביע רדיבוי קוראץ', לאחר ניצחון 81–75 על היריבה העירונית המושבעת הכוכב האדום. לאחר מכן הוא נבחר ל-MVP של הגביע הסרבי.
ב-46 משחקים ששיחק במהלך עונת 2017/18 בכל המסגרות, רשם ויליאמס-גוס ממוצעים של 17.3 נקודות, 7 אסיסטים, 3.4 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית > אולימפיאקוס (2018–2019)

ב-5 ביולי 2018, ויליאמס-גוס חתם על חוזה לשלוש שנים עם קבוצת אולימפיאקוס היוונית מליגת העל היוונית והיורוליג.
ב-15 ביולי 2019, אולימפיאקוס הודיעה כי ויליאמס-גוס מימש את אופציית הרכישה שלו במיליון דולר כדי להצטרף ליוטה ג'אז.
קריירה מקצועית > יוטה ג'אז (2019–2020)

ב-19 ביולי 2019, ויליאמס-גוס חתם ביוטה ג'אז מה-NBA לעונת 2019/2020.
קריירה מקצועית > לוקומוטיב קובאן (2021)

ב-5 בינואר 2021, המועדון הרוסי לוקומוטיב קובאן הודיע כי החתים את ויליאמס-גוס.
קריירה מקצועית > ריאל מדריד (2021–2023)

ב-13 ביולי 2021, ויליאמס-גוס חתם רשמית על חוזה לשנתיים במועדון הספרדי ריאל מדריד מליגת ה-ACB והיורוליג.
קריירה מקצועית > אולימפיאקוס (2023–הווה)

ב-28 ביוני 2023 חזר ויליאמס-גוס לאולימפיאקוס וחתם בקבוצה לשנתיים.
בנבחרת הלאומית

ויליאמס-גוס סייע לארצות הברית לזכות בגביע העולם עד גיל 19 2013 בצ'כיה, תוך העמדת ממוצעים של 7.9 נקודות, 2.8 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים ו-0.8 חטיפות, קליעה של 49.1% מהשדה, 42.1% לשלוש ו-90% מהעונשין.
הישגים ותארים

גביע רדיבוי קוראץ': (2018)
MVP של הגביע הסרבי: (2018)
הערות שוליים

↑  "2013-14 Pac-12 Conference Men's Basketball Honors". 10 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Washington Basketball Profile: Nigel Williams-Goss". נבדק ב-16 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2014-15 Pac-12 Conference Men's Basketball Honors". 9 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nigel Williams-Goss explains why he's leaving Washington". 10 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nigel Williams-Goss will transfer to Gonzaga". 3 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Najdžel Vilijams-Gos dve godine u Partizanu". kkpartizan.rs (בסרבית). 28 באוגוסט 2017. נבדק ב-28 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Partizan NIS winner of the Triglav Insurance Radivoj Korac Cup 2018!". kss.rs. 18 בפברואר 2018. נבדק ב-5 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Olympiacos pens Williams-Goss to multiyear deal". EuroLeague.net. 5 ביולי 2018. נבדק ב-5 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jazz Sign Nigel Williams-Goss". NBA.com. 19 ביולי 2019. נבדק ב-19 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Loko signed Nigel Williams-Goss". lokobasket.com. 5 בינואר 2021. נבדק ב-5 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Comunicado Oficial: Williams-Goss". Realmadrid.com. 13 ביולי 2021. נבדק ב-13 ביולי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  שב לאדום: נייג'ל וויליאמס-גוס חתם באולימפיאקוס, באתר ערוץ הספורט, 28 ביוני 2023
↑  "ELEVENTH FIBA MEN'S U19 WORLD CHAMPIONSHIP – 2013". 7 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
ניתוב מקור

ניתוב מקור (באנגלית: Source routing) הוא מנגנון ניתוב המאפשר לשולח חבילת מידע לקבוע את הנתיב שבו היא תישלח אל היעד. זאת בניגוד לשיטות ניתוב אחרות שבהן הנתיב נקבע על ידי הנתבים שבדרך אל היעד. ניתוב מקור מאפשר זיהוי בעיות נוח יותר בשל השליטה בנתיב שבו החבילה תעבור. כדי לאפשר ניתוב מקור, השולח נדרש להכיר את הרשת ואת הנתיבים המובילים אל היעד המבוקש והבחירה נעשית בהתאם לפרמטרים מותאמים אישית ולא לפי שיקולי נתבים שבדרך. ניתוב אינדיבידואלי שכזה מאפשר בדרך כלל לעקוף עומסי תעבורה ברשת אם מבחינת טופולוגיה הדבר אפשרי, שכן כל צומת יכול לבחור בנתיב כרצונו.
ב-Internet Protocol יש שתי אפשרויות לשימוש בניתוב מקור:
ניתוב מקור  נוקשה (strict source and record route, ובקיצור: SSRR) - באפשרות זו המקור נדרש לפרט את כלל הצמתים בנתיב של החבילה. במידה ושני צמתים עוקבים אינם סמוכים זה לזה במציאות, תוחזר הודעת שגיאה והחבילה לא תנותב הלאה.
ניתוב מקור גמיש (loose source and record route, ובקיצור: LSRR) - באפשרות זו המקור נדרש לפרט רשימת "עוגנים" שדרכם חבילת המידע תנותב. כל עוגן אחראי לנתב את החבילה לעוגן שאחריו, כאשר הנתיב בין עוגן לעוגן הוא גמיש ונתון לשיקולי העוגן השולח, ולא לשיקולי השולח המקורי של החבילה.
ניר ברוידא

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1977 (בן 47) קריית אונו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  רמת גן 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מספר צאצאים:  2 
 
ניר ברוידא (נולד ב-10 ביולי 1977) הוא מנכ"ל ארגון בינ"ה. הוא מרצה ומלמד בתחומים הקשורים לארון הספרים היהודי, ובעיקר על הקשר שבין סוגיות תלמודיות לנושאים חברתיים עכשוויים. ברוידא פרסם עשרות מאמרים בעיתונות הישראלית בנושאים אקטואליים ובנושאי יהדות ותרבות.
ראו גם

ערן ברוך
לקריאה נוספת

דין רודף שלום - דרישות שלום לפרשות השבוע, הוצאת בינה, 2002
לא ביפו ולא בתל אביב: סיפורים, עדויות ותעודות משכונת שפירא, מוקי צור ושרון רוטברד (עורכים), בינ"ה והוצאת בבל, 2009
הערות שוליים

↑  גלעד גרוסמן‏, בג"ץ החליט: לא יוקם בית סוהר פרטי בישראל, באתר וואלה, 19 בנובמבר 2009
↑  על פסטיבל האביב בשכונת שפירא, אתר עיריית תל אביב
↑  דובי זכאי, מהר, לפני שייגמר: הצעות לטיול בסוף החג, באתר nrg‏, 13 באפריל 2009
↑  עמוד הספר באתר "ידיעות ספרים"
↑  מאמר ב-Jweekly על השליחות בסן-פרנסיסקו
↑  דף המקימים של המיזם באתר "משלנו"
↑  אתר תוכנית "גוונים במפרץ" - Gvanim By the Bay
↑  גלי מרקוביץ סלוצקר, ‏לא לדתיים בלבד: הישיבה החילונית בינה נאבקת להשיג הכרה מהמדינה, באתר מעריב אונליין, 8 באפריל 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413341805171
ננס אדום (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  קומדיה/מדע בדיוני
 יוצרים:  רוב גראנט ודאג ניילור
 בימוי:  אד ביי 
 שחקנים:  קרייג צ'ארלס (דייב ליסטר) כריס בארי (ארנולד ג'. רימר) דני ג'ון-ג'ולס (חתול) רוברט לוולין (קרייטן)
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  12 
 מספר פרקים:  73 
 הפקה
 חברת הפקה:  בייבי קאו הפקות, BBC, גראנט ניילור 
 אורך פרק:  כ-30 דקות לפרק
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 תקופת שידור מקורית:  15 בפברואר 1988 – 8 בנובמבר 2012
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ננס אדום (באנגלית: Red Dwarf) היא סדרת קומדיה-מדע בדיוני בריטית אשר נכתבה על ידי גרנט ניילור (שם עט משותף שהגו צמד הכותבים רוב גרנט ודאג ניילור). הסדרה רצה במשך שמונה עונות וזכתה למעמד של סדרת קאלט.
תקציר עלילה

החללית "ננס אדום" היא חללית כרייה באורך כ-10 ק"מ של תאגיד הכרייה של צדק. בפרק הראשון בסדרה הטכנאי הזוטר דייב ליסטר נכנס למתקן "הקפאת זמן" כעונש על כך שהחזיק בחתולה ההרה פרנקנשטיין על סיפון הספינה, בניגוד להוראות. מעט לאחר מכן מתרחשת תאונה על הספינה, ודליפה רדיואקטיבית הורגת את כל היצורים החיים שעל הספינה פרט לדייב ולחתולה ששהתה בבידוד. הולי (מחשב הספינה בעל הבינה המלאכותית, מנת משכל השווה ל-6,000 ותחושות דיכאון) משאיר את דייב בהקפאה עד שרמות הקרינה בספינה ירדו לממדים תקינים, דבר שארך כשלושה מיליון שנים. כאשר דייב יוצא מן ההקפאה, הוא מגלה כי הוא בן האנוש האחרון וכי החיים היחידים שנותרו על הספינה בנוסף אליו הם ארנולד ג'. רימר, שותפו לתא אשר מת והוחזר כהולוגרמה בעלת תודעה ויצור נוסף עם השם הפשוט "חתול", מצאצאיה של פרנקנשטיין, חתולתו ההרה של דייב, אשר התפתחו אבולוציונית במשך שלושה מיליון שנים לצורת חיים הומונידית.
בתחילת העונה השנייה הצוות עונה לקריאת מצוקה של ספינה אחרת ומגלה כי פרט לרובוט השירות קרייטן אף אחד לא שרד. קרייטן מצטרף לצוות הספינה ומנסה, לעיתים ללא הצלחה מרובה, לספק את צורכיהם.
מרבית ההתפתחויות בעונות הראשונות של הסדרה מונעות מרצונו של דייב לחזור הביתה לכדור הארץ. בדרך ישנן התרחשויות רבות אשר מסיטות את החללית מדרכה, לרוב בצורה של גזעים חייזריים שהתפתחו בתקופה שעברה מאז הדליפה. עיקר הבדיחות בסדרה נובעות מההבדלים הגדולים בין ליסטר ורימר ומהשילוב הבלתי אפשרי של הדמויות על רקע המאורעות.
דמויות ראשיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דמויות ראשיות > דייב ליסטר

דייב ליסטר (קרייג צ'ארלס) הוא יליד ליברפול שהגיע לספינה על מנת לעבוד ולהרוויח מספיק כסף כדי שיוכל להקים חווה באיי פיג'י. הוא בעל הדרגה הנמוכה ביותר על הספינה (טכנאי מדרגה שלישית), עקב עצלנותו, ומתואר על ידי קפטן הספינה כעובד שלעולם לא יקודם. ליסטר ניסה להפוך לשף, וכך להתקדם בדרגתו, אך נכשל.
ליסטר אוהב בעיקר לאכול אוכל הודי, לשתות בירות ולישון. הוא נמשך לחברת צוות בשם כריסטין קוצ'אנסקי, אך היא מתה יחד עם שאר צוות הספינה, לפני שהספיק לספר לה על רגשותיו. שותפו לחדר הוא מפקדו, ארנולד רימר, המהווה את ההפך הגמור שלו.
דמויות ראשיות > ארנולד רימר

ארנולד ג'ודאס רימר (כריס בארי) יליד איו. על הספינה רימר היה בעל דרגה אחת לפני הנמוכה ביותר (טכנאי מדרגה שנייה) וראה בעצמו מפקדו של ליסטר. לאחר התאונה הגדולה הולי החזיר את רימר כהולוגרמה על מנת שתשמש חברה לליסטר ותשמור על שפיותו. רימר מהווה ניגוד מוחלט לליסטר והוא התמקד תמיד בניסיון לעלות בדרגה ולהיות קצין. דמותו של ארנולד רימר התפתחה רבות לאורך הסדרה. בעונות הראשונות ארנולד מופיע כאדם קטנוני ושונא אדם הנגוע בקיבעון להתקדמות בדרגות. תכונות אלה עמדו כמאבק ישיר לעובדה שהוא צר-מוחין ובור מושלם. במשך הזמן נגלו לצופה צדדים נוספים בדמות. לדוגמה, משפחתו דרשה ממנו מצוינות ללא פשרות מצד אחד ומצד שני זלזלו לחלוטין ביכולותיו ובכשרונותיו (רימר היה שחיין מצטיין). דוגמה נוספת היא הקיבעון שלו לקרבות, מלחמה ואסטרטגיה (הוא מכור למשחק הקופסה "סיכון"), לעומת הנטייה שלו לברוח מעימותים וחוסר היכולת שלו לתפקד במצבי לחץ.
בפרקים מאוחרים יותר התגלה שרימר מאשים את עצמו במותו של הצוות על סיפון ננס אדום.
בפרק "קפיצת ממד" מופיע דמותו של "אייס רימר", כפילו של רימר ממימד אחר, אשר הראה מה היה קורה לו רימר היה נשאר שנה בפנימייה. אייס רימר הוא ההפך הגמור מרימר: נבון, אמיץ, מוכשר, נערץ, חי וחשוב מכל - אהוב. לאחר שנים של התמודדות עם קשיים שונים ומשונים, התמודדות עם מותו שלו עצמו ושבע עונות - רימר לקח על עצמו את תפקיד אייס רימר ועזב את צוות הסדרה. הוא חזר בעונה הבאה ככפיל של רימר, שנבנה מחדש יחד עם הספינה.
דמויות ראשיות > חתול

חתול (דני ג'ון-ג'ולס) הוא דמוי-אדם שהתפתח מהחתולה של ליסטר לאורך שלוש מיליון שנות אבולוציה. הוא אוהב לאכול, לישון וחפצים נטושים עליהם הוא מכריז כ"שלו". בפרק "קמיל" מסתבר שהוא רואה בעצמו כליל השלמות והיצור האהוב עליו ביותר.
דמויות ראשיות > הולי

הולי (נורמן לובט/האטי היירידג') הוא מחשב הספינה. הוא בעל מנת משכל של 6,000 אך לאחר שלושה מיליון שנים פיתח "סניליות מחשבית" וקצת איבד את זה. בפרק "ממד מקביל" הוא מצא הולי מחשב ספינה שהיה זהה לו בכול פרט לכך שהיה בעל מראה של אישה והתאהב בו.
דמויות ראשיות > קרייטן

קרייטן (רוברט לוולין) הוא רובוט שירות שחולץ מספינת רפאים. כרובוט הוא מחויב לתכנות שלו, מה שלא מונע מליסטר לנסות לשבור את התכנות מפעם לפעם.
הערות שוליים

↑  אחד מן הירחים של כוכב הלכת צדק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1151269476  LCCN: no2010197832  VIAF: 185396301   WorldCat (עם VIAF): 185396301
נסים גיני

| --- | --- |
נסים גיני מתוך תצלום כיתתי, 1948
נסים גיני מתוך תצלום כיתתי, 1948
 לידה:  12 בפברואר 1938 ירושלים
 נהרג:  26 במאי 1948 (בגיל 10) י"ז באייר תש"ח הרובע היהודי, ירושלים
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  ישראל 
 תפקידים בשירות
 תצפיתן וקשר. חלל מערכות ישראל הצעיר ביותר שנפל במלחמת העצמאות, בקרב על הרובע היהודי בירושלים
 
מצבה לזכרו של נסים גיני בהר הרצל
מצבה לזכרו של נסים גיני בקבר האחים לחללי הרובע היהודי, שבהר הזיתים
נסים גיני (י"א באדר תרצ"ח, 12 בפברואר 1938 – י"ז באייר תש"ח, 26 במאי 1948) הוא חלל מערכות ישראל הצעיר ביותר. הוא נהרג במלחמת העצמאות, בקרב על הרובע היהודי בירושלים.
תולדות חייו

גיני נולד בשנת 1938 למרים ויצחק. יצחק עלה בגפו מטורקיה בעקבות סבו שהיה חייל במלחמת העולם הראשונה ושנפל בארץ במלחמה זו. האם מרים עלתה ממרוקו. ניסים היה השלישי בין ארבעת ילדיהם.
הקרב על הרובע היהודי החל מיד לאחר החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה, ב-29 בנובמבר 1947, ועל הרובע הוטל מצור. כאשר החל המצור, שהה אביו מחוץ לרובע, מנותק ממשפחתו. יחד עם אחרים מילדי הרובע, השתתף גם גיני בקרב להגנת הרובע.
בגיל תשע וחצי שימש כתצפיתן וכקשר המעביר ידיעות בין עמדות הלוחמים ברובע היהודי בתקופת מלחמת העצמאות. גם אחותו בת ה-14 ואחיו בן ה-12 סייעו ללוחמים.
ב-ט"ז באייר תש"ח, 25 במאי 1948, לאחר שכבר סיים את משמרתו כתצפיתן, שב לעמדת השמירה, וכאשר הבחין בתנועה חשודה הוציא את ראשו, ונפגע. הוא נפצע קשה מכדור שנורה מידי צלף. הקליע פגע באקדח מאוזר שהיה בעמדה, קנה האקדח התפוצץ ורסיסים פגעו בפניו. הקליע עצמו נכנס מהלחי ויצא מהעורף. ביום למחרת, י"ז באייר תש"ח, 26 במאי 1948, נפטר מפצעיו. הוא נמנה עם שמונה חללים שנותרו בבתי מחסה מבלי שלוחמי הרובע הספיקו לקוברם, ונקברו על ידי ערבי מקומי. לאחר מלחמת ששת הימים נתגלו שרידיהם, בכללם גופתו של גיני שזוהתה בוודאות עקב העובדה שהיה היחיד שעוד היו בפיו שיני חלב והועברו לקבר האחים לחללי הרובע היהודי.
גיני היה צעיר הנופלים במלחמות ישראל ככלל ובמלחמת העצמאות בפרט, שבמהלכה ולקראתה גויסו מאות נערים בני 12 ומעלה לפעילות צבאית בארגון "ההגנה", במסגרת הגדנ"ע ובמסגרות אחרות.
טקס הדלקת המשואות שפתח את חגיגות יום העצמאות ה-60 של מדינת ישראל עמד בסימן ילדי ישראל. חלקו הראשון של נאום יושבת ראש הכנסת, דליה איציק, התייחס בהרחבה לגיני כסמל לתרומת "דור תש"ח" להקמת המדינה, תוך הבעת צער וזעזוע על שימוש צבאי בילדים ובנערים.
ניקולאיה אלכסנדרו

ניקולָאיֶה אלכסנדרו (ברומנית: Nicolae Alexandru,‏ ? – 16 בנובמבר 1364, כונה לפעמים בהיסטוריוגרפיה הרומנית "אלכסנדרו הראשון" (ידוע גם כ"אלכסנדר בסאראב", ככל הנראה אחרי 1359 הוסיף "ניקולאיה" לשמו) היה שליט ולאכיה בין השנים 1352–1364. עוד לפני 1343 היה שותף בפועל לשלטון אביו, בסאראב הראשון. ניהל מדיניות פנים וחוץ יעילה, קבע יחסים הדוקים עם המדינות הסלביות הדרומיות והגן את ארצו מפני התערבות יתר של הממלכה הסוזרנית, הונגריה. הקים את המיטרופוליה האורתודוקסית (הארכיבישופות) של ולאכיה.
קורות חייו

ניקולאיה אלכסנדרו היה בנם של בסאראב הראשון ושל אשתו, מרגרטה.
ככל הנראה הוטבל לראשונה לדת הרומית-קתולית תחת השם אלכסנדר. מאוחר יותר הוטבל ככל הנראה לדת הנוצרית אורתודוקסית ונוסף לו השם "ניקולאיה".
היחסים עם הונגריה

ניקולאיה אלכסנדרו המשיך במדיניות אביו, אם כי נאלץ כבר ב-1344 להכיר בחסות ממלכת הונגריה על ארצו, לאחר שנשא אשה קתולית (ממשפחת לצקוביץ' או אולי לצקפי). מלך הונגריה שלח אליו מספר פעמים את הבישוף דמטריוס של אוראדיה עם משימות דיפלומטיות ומיסיונריות.
בין השנים 1345–1353 השתתף במערכה המוצלחת המאורגנת של ידי בית אנז'ו מהונגריה נגד המונגולים-טטרים שפלשו ממזרח לקרפטים. בהזדמנות זו שטחים הנקראים "אזור הספר הטטרי" (părţile tătăreşti) שבין הנחל מילקוב ובין הים השחור סופחו לוולאכיה. שיתוף הפעולה במלחמה בטטרים שיפר ככל הנראה את מערכת היחסים עם מלך הונגריה.
בנסיבות אלה, ב-10 בפברואר 1355 אישר לו לאיוש הגדול את הזכות להחזקת הבאנאט של סוורין, שבזמנו הוענק לאביו.
ב-28 ביוני 1358 העניק המלך ההונגרי, לפי השערת ההיסטוריונים תוך הסכמה עם ניקולאיה אלכסנדרו (ק.ג'ורסקו) את הפריווילגיה המסחרית הראשונה בוולאכיה לסוחרים הסקסונים טרנסילבנים מהעיר השכנה, ברשוב.
בשנותיו האחרונות כנראה שוב הפסיק ניקולאיה אולכסנדרו לכבד את החסות המלכותית ההונגרית, דבר המוזכר בטרוניות של לאיוש הגדול כלפי יורשו, ולדיסלב (ולאיקו).
המדיניות בתחום הדת

בעוד מלך הונגריה, קארוי רוברט, הוקיע את ניקולאיה אלכסנדרו ואת אביו ככופרים חסידי ה"סכיזמה", הקנצלריה של הכס הקדוש ברומא, החשיבה את שניהם כנאמנים לכנסייה הקתולית.
במסמך מאוקטובר 1345, האפיפיור קלמנס השישי שיבח את "הגבר האציל אלכסנדרו בסראטי" עבור מסירותו הקתולית. האפיפיור ציין שאחדים מה"וולאכים הרומנים" מטרנסילבניה, ולאכיה ומסירמיום הגיעו לדעת את דרך האמת על ידי אימוץ האמונה הקתולית". אחרי נישואיו לקלרה מדובוקה (כיום - היישוב "דביקה" במחוז קלוז') הכיר ניקולאיה אלכסנדרו בסמכות הבישופות הקתולית של טרנסילבניה לגבי כל הקתולים הילידים והזרים בוולאכיה.
מצד שני, למרות הקשר המשפחתי עם הדת הקתולית (דרך אמו מרגיטה, בתו אליזבטה הנשואה להונגרי קתולי ואשתו השנייה, קלרה) תרם תרומה חשובה לחיזוק הכנסייה והדת הנוצרית-אורתודוקסית בוולאכיה.
עוד בצעירותו בנה ניקולאיה אלכסנדרו יחד עם אביו את הכנסייה הנסיכית בבירה קמפולונג, הידועה כ"כנסיית נגרו וודה". בשנת 1359 הקים באישור הפטריארך מקונסטנטינופול קליסטוס הראשון את הארכיבישופות המטרופוליטנית הראשונה של "אונגרו-וולאכיה" עם המושב שלה בעיר הבירה קמפולונג. כארכיבישוף מטרופוליטני ראשון מונה יקינטוס מוויצ'ינה (?- 1372). השליט, שבשנותיו האחרונות הוסיף לשמו גם את השם "ניקולאיה", תרם תרומות למוסדות כנסייתיים רבים בארצו - כמו מנזר טיסמאנה, ובחו"ל, בעיקר למנזר קוטלומוז על ההר אתוס.
לאחר מותו ב-16 בנובמבר 1364 הובא ניקולאיה אלכסנדרו לקבורה בתוך כנסיית המנזר נגרו וודה בעיר קמפולונג.
נשותיו וצאצאיו

ניקולאיה אלכסנדרו היה נשוי פעמיים.
אשתו הראשונה הייתה מריה, אורתודוקסית באמונתה, וממנה נולדו לו שלשה בנים ובת:
אשתו השנייה הייתה קלרה מדובוקה, בת למשפחה קתולית של באנים של סברין והיא ילדה לו שתי בנות:
ראו גם

Daniel Barbu Sur le double nom du prince de Valachie, Nicolas Alexandre, Revue Roumaine d'Histoire, XXV nr.4, 1986 (דניאל בארבו - על השם הכפול של שליט ולאכיה, ניקולאיה אלכסנדרו, "רווי רומן ד'יסטואר", שנת 25, מס.4, 1986) (בצרפתית)
הערות שוליים

↑  C.Kogălniceanu, 1908 p.15
↑  C.C.Giurescu (1976) p.23
↑  לפי הכתוב - בשטח בין פרחובה ובין יאלומיצה, מצד אחר עד ליישוב "אוּז", שבו היא נשפכת לדנובה, ומצד שני עד לבוזאו, שבו הסירט נשפך לדנובה
↑  סכיזמה היא ביטוי שבו מכנה הכנסייה הקתולית כל מקרה בו נותקו יחסים עם פטריארך ביזנטי כלשהו, מסיבה כלשהי. הסכיזמה היא הפילוג בין שתי הכנסיות ב-1054
↑  Neagu Djuvara-Iarăşi despre Negru Vodă şi "Descălecătoare (ניאגו ג'ובארה, "שוב על נגרו וודה ועל ייסוד הנסיכות"), "המגזין ההיסטורי" 8, 2000
↑  1Documenta Romaniae Historica, D, vol. I, p. 60-61
↑  על המצבה שמו כתוב בסלבונית בצורה "יו ניקולא אלקסנדרו", כשהשם המסתורי המקדים "יו" מיוחס לשם נוסף "יואן"  והוא חלק מהשם המלא הרשמי של רבים משליטי הארצות הרומניות בימי הביניים. ראו
C.Kogălniceanu (1908), p.14 note 2
מראה של מנזר נגרו וודה עם הכנסייה הנסיכית בקמפולונג, במחצית הראשונה של המאה ה-19 - בציור של יון נגוליץ'. כאן נוסדה ב-1359 הכנסייה המיטרופוליטנית הרומנית בימי ניקולאיה אלכסנדרו ופה נקבר הוא ואביו, בסאראב הראשון
כנסיית המנזר קוטלומוז על ההר אתוס. כונתה, בין השאר, גם "לאוורה של ולאכיה" בגלל תרומות השליטים הרומנים, החל עם ניקולאיה אלכסנדרו
ניקולאיה גוצה

| --- | --- |

צילום משנת 2007
 לידה:  3 בדצמבר 1967 (בן 56) אנינואסה, מחוז הונדוארה, רומניה (הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה) 
 שם לידה:  ניקולאיה לינגורארו
 שם במה:  Nicolae Guță 
 מוקד פעילות:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 סוגה:  manele 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  רומנית 
 www.nicolaeguta.ro
 
ניקולאי גוצה (ברומנית: Nicolae Guţă, שמו בלידה ניקולאיה לינגורארו Nicolae Linguraru, נולד ב-3 בדצמבר 1967 באנינואסה) הוא זמר-ויוצר מוזיקה רומנית צוענית עירונית, במיוחד בז'אנר הידוע בשם "מאנלה" (manele).
לרוב הוא שר ברומנית, לעיתים בשפה רומאני.
פרטים ביוגרפיים

ניקולאיה גוצה נולד בשנת 1967 במשפחה עניה, בת 8 ילדים, של צוענים רומנים בשם לינגורארו, מן היישוב אנינואסה, בסביבות עיר כורי הפחם פטרושאן בעמק הז'יו שבדרום טרנסילבניה.
הוריו נפטרו עוד בילדותו. אמו הייתה ידועה כ"מריה מגדת העתידות" והאב עסק ברוכלות, בעיקר של סבונים שהוברחו מחו"ל.
בשנת 2004 שינה באופן רשמי את שם המשפחה מ"לינגורארו" ל"גוצה", שם הבמה שבו נודע מזה שנים רבות.
קריירה מוזיקלית

ניקולאיה גוצה התחיל כזמר ואקורדיוניסט בסוף שנות ה-80. במשך שנה וחצי לקח שיעורי אקורדיון בבית הספר העממי לאומנויות בפטרושאן. עוד בזמן שעבד ברשות הרכבות הרומנית, ואחר כך שמונה שנים ברשות המים כרתך-שרברב, בשעות הפנאי היה שר מוזיקה אתנית עממית, כפרית ובעיקר עירונית, במיוחד של החבל באנאט ודרום-מערב טרנסילבניה. לאחר שהתפטר, החל בקריירת זמר חתונות וערבים חברתיים בעיקר במסעדות של העיר טימישוארה. אלבום הבכורה שלו הופק ב-1992. שנתיים לאחר מכן, הקליט להיט ראשון בשם "De când te iubesc pe tine" (מרומנית: "מאז שאהבתיך") ובכך סלל את דרכו בעולם המוזיקה האתנית. פרץ אף לתודעה הבינלאומית באמצעות אלבום מ-1996 שהוצא לאור בצרפת ומאז המשיך למנף את הצלחתו. אחרי שבהתחלה התמקד בסגנון המסורתי של מוזיקת הלאוטארים ואף והג'אז הצועני, ואחרי שנת 1998 אימץ בעיקר את המקצב הצועני-הבלקני המאפיין את הז'אנר "מאניה" או "מאנֶלֶה". בשנת 2004 הכתיר את עצמו כ"מלך המאנלה". שיריו בסגנון זה שילבו יסודות של מוזיקה צוענית מסורתית עם השפעות של הפופ ושל ההיפ הופ".
המוזיקה העירונית הצוענית שצברה תאוצה בזירת עולם הבידור הרומני אחרי מהפכת 1989 ברומניה ומעריצים רבים גם מחוץ לגבולות רומניה. בנסיבות אלה פרחה גם הקריירה של ניקולאיה גוצה, שהפך לזמר הדגל של הז'אנר.
לעיתים קרובות גוצה עושה שימוש בכלים אלקטרוניים כמו גיטרה חשמלית וסינתיסייזר בהתאם לטעם הקהל הצעיר.
לאורך השנים ועד היום מרבה הזמר להקליט אלבומים הכוללים מחרוזות, שירים מקומיים, שירים מקוריים וכן משתף פעולה עם אמנים אחרים מעולם הזמר הצועני לצד ראפרים ודיג'יי.
בין להיטיו, הכתובים על טקסטים פשוטים, לא מתוחכמים, ניתן למנות את: "Aş renunţa", "Am greşit şi eu", "Dacă vrei", "Doar tu", "Asta seara e petrecere", "Numai Eu Sunt Vinovat".
בשנים 2002 ו-2004 הוא הוציא אלבום משותף עם כרמן שרבן. ב-2004, יצא אלבום המכיל גרסאות דאנס ללהיטיו של גוצה הנקרא "Regele dance".
ב-2007 הוציא גוצה לאור גרסת כיסוי לשיר "lejla" של הארי מאטה הארי הבוסנית, אשר סיים במקום השלישי בפסטיבל האירוויזיון 2006, כאשר שינה את שם השיר ל-"?Cine eşti" (בתרגום: "מי את?").
חייו הפרטיים

מגיל 16 לגוצה הייתה בת זוג בשם מריאנה, ללא רישום רשמי.
מקשר זה לניקולאיה גוצה נולדו שני בנים ושתי בנות. הוא אביה של זמרת הפופ האתנית הצוענייה ניקולטה גוצה.
גם בניו מוזיקאים: אחד הבנים, ניקו מנגן בקלרינט ובתוף "טאראבאנה", בעוד הבן השני קוסמין הוא נגן אורגן חשמלי. אחיו של האמן, כולל סמיר, איש עסקים שעשה חיל בתחום ענף הברזל, תמכו בגוצה בהתחלת הקריירה המוזיקלית.
דיסקוגרפיה

לניקולאיה גוצה אוסף של יותר מ-50 אלבומים של שירים בסגנון צועני מודרני, אותם כתב, הלחין או ביצע.
1992: Volumul 1
1994: Volumul 2
1995: Volumul 3
1996: Nicolae Gutsa
1997: Volumul 4 (Iar îi nuntă mare-n sat)
1998: Volumul 5 (Când am bani, eu dau la toţi)
1998: Volumul 6 (Vin americanii)
1999: Volumul 7 (Plec de-acasă să fac bani)
1999: Volumul 8 (Noi suntem garda de fier)
1999: Volumul 9 (Au, viaţa mea)
2000: Volumul 10 (Un CD pentru mileniul trei)
2001: Volumul 11 (Băiat de băiat)
2002: Volumul 12 (Ce perversă e lumea şi rea)
2002: Volumul 13 (Fără adversari)
2002: Volumul 14 (Viaţa-i grea)
2003: Volumul 15 (Marea provocare)
2003: Volumul 16 (Bărbate, mă păcăleşti)
2003: Volumul 17 (De cine mi-e mie dor)
2003: Volumul 18 (Doamne, ce fericit sunt!)
2004: Volumul 19 (Leader la toţi şmecherii)
2004: Volumul 20 (Guţă 2004)
2004: Volumul 21 (Regele manelelor)
2004: Volumul 22 (Orice mi-ar fi zis)
2004: Volumul 23 (Bun venit în România)
2005: Volumul 24 (Viaţa merge înainte)
2006: Volumul 25 (Am plecat de acasă)
2007: Volumul 26 (Am atâtea probleme)
2008: Volumul 27
2008: Volumul 28
טריוויה

ניקולאיה גוצה קיבל את הכינוי "מלך המוזיקה הצוענית" ב-2005 וחברו אדריאן קופילול מינונה (אדריאן ילד הפלא) נקרא "נסיך המוזיקה הצוענית"
הערות שוליים

↑  ביחיד - "מאניה" - במלרע - manea
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14184356z (data)  ISNI: 0000 0000 8813 0942  MusicBrainz: 299143b8-6eff-473b-94e4-74e41a6f2da1  SUDOC: 176762663  VIAF: 128095167   WorldCat (עם VIAF): 128095167