stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זירת הים התיכון במלחמת העולם השנייה
סדר המאורעות > הפלישה לסיציליה

לאחר שנכבשה האימפריה הצרפתית באפריקה, והושמדו כוחות קורפוס אפריקה, הוחלט במטה הכללי של בעלות הברית לבצע התקפה על סיציליה. זאת במטרה לערער את משטרו של מוסוליני, שכבר החל לאבד את תמיכת ההמונים, וכן לפתוח חזית נוספת עבור הגרמנים כהכנה לפלישה המתוכננת לצרפת ב-1944. בזכר רשמי שפרסו ראשי הצבא הבריטי נקבע כי "הים התיכון מזמן לנו הזדמנויות לפעולה שיכולה להיות מכרעת בסתיו הקרוב... יש לנו סיכוי גדול לשבור את הציר ולסיים את המלחמה בהצלחה עד מאי 1944." באי החזיקו כ-200,000 חיילים איטלקים בפיקודם של אלפרדו גוצוני, וכן 40,000 חיילים גרמנים בפיקודם של אלברט קסלרינג ופרידולין פון זנגר אונד אטרלין. בין המפקדים הגרמניים לאיטלקים שררו חילוקי דעות רבים, באופן רשמי היה גוצוני המפקד העליון של כל הכוחות באי אולם בפועל נאלץ לציית לקסלרינג וזנגר.
לפלישה קדם מבצע הונאה מתוחכם שכונה "מבצע קציצה". במסגרת המבצע הוטלה בחופי ספרד גופה שנשאה מסמכים מזויפים על פיהן היעד האמיתי של הפלישה הן סרדיניה ויוון. המסמכים נפלו לידי סוכני האבווהר, מה שגרם לגרמנים להתכונן לפלישה ביעדים אלו במקום בסיציליה. לפלישה עצמה קדמו הפצצות אסטרטגיות מהאוויר. ב-9 ביולי החלו בעלות הברית לנחות בסיצילה באמצעות מצנחים ודאונים, רוח נגדית חזקה גרמה לכך שהכוחות התפזרו ורק חצי מהם נחתו ביעדים המתוכננים. למרות זאת, חלק מהיעדים המתוכננים נכבשו, והאמריקנים אף הצליחו להשתלט על העיר ג'לה. המורל בקרב היחידות האיטלקיות היה נמוך, וחייל אמריקאי אחד סיפר מאוחר יותר, שנחת בטעות הרחק משאר היחידה שלו ומצא את עצמו לבד בשטח האויב, להפתעתו ניגשו אליו שלושה חיילים והודיעו לו שהם נכנעים.
הגנרל האמריקני ג'ורג' פטון, הורה על הצנחת כוחות נוספים בגזרת ג'לה, הפעולה לא תואמה עם הבריטים, מה שגרם לכך שחיילים אמריקאיים ובריטים ירו אלו על אלו. התקרית הסתיימה במותם של אמריקאים רבים, ומדגימה את הרשלנות שגילו בעלות הברית במהלך הפלישה. המערכה עברה כעת מהים והאוויר ליבשה, בעלות הברית כבשו את פאצ'ינו, סירקוזה, ליקאטה ואוגוסטה. פטון תקף את בירת סיציליה, פלרמו. הגנרל הבריטי הרולד אלכסנדר, הורה לו לעצור, אולם פטון טען שלא קיבל את השדר והמשיך במתקפה. הגנרל הגרמני האנס הובה, בנה קו הגנה חזק מסביב לעיר הנמל מסינה, והחל דרכה לפנות את הלוחמים הגרמנים והאיטלקים. הבריטים והאמריקאים תקפו את הקווים הגרמניים שוב ושוב, אולם הצליחו להיכנס לשערי מסינה רק כאשר אחרון החיילים הגרמניים כבר היה על אדמת איטליה.
ראו גם

הקרב על הים התיכון
המערכה במזרח התיכון
שירה (צוללת)
לקריאה נוספת

דניס מק-סמית, מוסוליני, הוצאת עם עובד, 2004.
מקס הייסטינגס, נפתחו שערי הגיהנום, הוצאת מודן, 2015.
בריג' פ. יאנג, מלחמת העולם, 1939 - 1945, הוצאת מערכות, 1969.
אנדרו רוברטס, סערת המלחמה - היסטוריה חדשה של מלחמת העולם השנייה, הוצאת דביר, 2011.
וינסטון צ'רצ'יל, מלחמת העולם השנייה, 6-1, הוצאת עם הספר, 1957.
שארל דה גול, מאבק לחירות, חלק ראשון "אל הדגל", הוצאת עם הספר, 1958.
חגי ארליך, המזרח התיכון בין שתי מלחמות העולם, ספר ה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1992.
מרטין בלומנסון, "פאטון - האיש והאגדה", הוצאת מערכות, 1989.
ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965.
Bauer, Eddy; Young, Peter (general editor) (2000) [1979]. The History of World War II (Revised ed.). London, UK: Orbis Publishing.
Peter Fitzsimons, Tobruk, Sydney: Harper Collins. ISBN 0-7322-7645-4.
Benbow, Tim. (2011) British Naval Aviation: The First 100 Years. Ashgate Publishing. ISBN 1409406121
Blitzer, Wolf; Garibaldi, Luciano (2001). Century of War. Friedman/Fairfax Publishers. New York. ISBN 1-58663-342-2
Mollo, Andrew (1981). The Armed Forces of World War II. New York: ISBN 9780856132964: Crown.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Sadkovich, James (1994). The Italian Navy in World War II. Greenwood Press, Westport. ISBN 0-313-28797-X
Walker, Ian W. (2003). Iron hulls, iron hearts : Mussolini's elite armoured divisions in North Africa. Marlborough: Crowood. ISBN 9781861266460.
Robert Lyman, Iraq 1941, Osprey Publishing, 2006
Clark, Lloyd (2008). Crossing the Rhine: Breaking into Nazi Germany, 1944 and 1945 – The Greatest Airborne Battles in History. New York, NY: Atlantic Monthly Press.
Martel, Gordon, ed. (1999). The Origins of the Second World War Reconsidered. London: Routledge.
Mack Smith, Denis (1982). Mussolini. Littlehampton Book Services.
T3 (תקן)

T3 הוא תקן לריבוב מידע בקצב 44.736Mbps, המשמש להעברת נתונים בקו תקשורת דיגיטלי ובאיכות שרות גבוהה. הוא נפוץ בעיקר בארצות הברית ובקנדה. התקן המקביל באירופה נקרא E3 ומהירותו 34.368Mbps.‏ T3 הוא קצב נפוץ מאוד בציוד תמסורת SONET‏ (SDH, במקרה של E3).
הגדרתו המדויקת של T3 היא הערוץ הפיזי (גידים בכבלי טלפון) שעליו נישא האות הדיגיטלי, ששמו DS3‏ (Digital Signal 3) אך ההבחנה בין השניים היטשטשה עם השנים.
T3 הוא תקן לקווי נל"ן והשימוש שלו החל כחיבור בין מרכזיות טלפוניה. הוא מסוגל להעביר עד 672 שיחות טלפון במקביל (ללא דחיסה), כלומר רוחב פס של 43.008 מגה-ביט בשנייה. כיום משמשים קווים כאלה גם לחיבור עסקים גדולים לרשת האינטרנט.
ראו גם

T1
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משוואת הכוח של אמפר

משוואת הכוח של אמפר היא נוסחה במגנטוסטטיקה המתארת את כוח המשיכה או הדחייה בין שני תילים נושאי זרם וקרויה על שם אנדרה מרי אמפר (1775-1836), פיזיקאי צרפתי וחלוץ מוקדם בחקר האלקטרודינמיקה. המקור הפיזיקלי של הכוח הזה הוא שהזרם בכל תיל יוצר שדה מגנטי, בעקבות חוק ביו-סבר, והמטענים הנעים המרכיבים את הזרם בתיל השני חווים כוח מגנטי כתוצאה מכך, בהתאם לנוסחה של כוח לורנץ. המשוואה מתארת את הכוח כאינטגרל קווי כפול על שתי לולאות הזרם, כאשר דיפרנציאל הכוח מתקבל ממכפלה וקטורית משולשת של שני אלמנטי האורך של התילים ווקטור המרחק היחסי ביניהם. אמפר לא ניסח את משוואת הכוח שלו במונחים אלו, הלקוחים משפת האנליזה הווקטורית המודרנית יותר, אלא באמצעות ביטוי המערב קוסינוסים של הזוויות המגדירות את הגאומטריה הספציפית של המערך.
קונספטואלית, משוואת הכוח חייבת לבוא בצורה אינטגרלית (ולא בצורה דיפרנציאלית) שכן זרמים תמידיים תמיד באים בצורה של לולאות סגורות; אילו הזרם לא זורם בלולאה סגורה, כמו למשל כאשר הדיברגנץ של צפיפות הזרם בנקודה מסוימת שונה מאפס (כלומר כאשר הזרימה מכילה בורות או מקורות), אז הסיטואציה אינה מגנטוסטטית יותר, שכן הצטברות של מטען בנקודה במרחב גוררת שדה חשמלי משתנה, וזה בתורו גורר שדה מגנטי משתנה, וכך הלאה.
המשוואה > מקרה פרטי: שני תילים מקבילים אינסופיים נושאי זרם

המקרה הידוע והפשוט ביותר של משוואת הכוח של אמפר, אשר ממנו נגזרת גם ההגדרה של אמפר, יחידת המידה לזרם במערכת היחידות הבין-לאומית, קובע שהכוח ליחידת אורך בין שני תילים מקבילים אינסופיים נושאי זרם הוא:
כאשר kA הוא קבוע הכוח המגנטי מחוק ביו-סבר, Fm/L הוא הכוח שפועל על כל אחד מהתילים ליחידת אורך, r הוא המרחק בין התילים, ו-I1, I2 הם הזרמים הישרים שנושאים התילים.
זהו קירוב טוב אם תיל אחד ארוך משמעותית מהתיל השני, כך שניתן להתייחס אליו כבעל אורך אינסופי, ואם המרחק בין התילים קטן בהשוואה לאורכם (כך שקירוב התיל האינסופי תקף), אך גדול בהשוואה לקטרים של התילים (כך שניתן להתייחס אליהם כדקים במידה אינסופית). הערך של kA תלוי במערכת היחידות שנבחרה, והוא קובע למעשה כמה גדולה יחידת הזרם תהיה. במערכת היחידות SI,
כאשר μ0 הוא פרמביליות הריק, המוגדרת ב-SI כ-
לפיכך, בריק,
המשוואה > מקרה כללי

הניסוח הכללי של הכוח המגנטי בעבור גאומטריות שרירותיות מבוסס על אינטגרלים קוויים באופן שמשלב את חוק ביו-סבר וכוח לורנץ בנוסחה כמתואר להלן.
כאשר,
{\vec {F}}_{12} הוא הכוח המגנטי הכולל המורגש על ידי תיל 1 אודות לתיל 2 (בדרך כלל נמדד ביחידות ניוטון),
I1 ו-I2 הם הזרמים שעוברים דרך תיל 1 ו-2, בהתאמה (בדרך כלל נמדדים באמפר),
האינטגרל הקווי הכפול סוכם את כל הכוחות שאלמנטי הזרם של 1 חווים עקב נוכחות תיל 2,
d{\vec {\ell }}_{1} ו-  d{\vec {\ell }}_{2} הם וקטורים אינפיניטסימליים המקושרים לתיל 1 ו-2, בהתאמה (בדרך כלל נמדדים במטרים),
הווקטור  {\hat {\mathbf {r} }}_{21} הוא וקטור היחידה המצביע מהאלמנט הדיפרנציאלי של תיל 2 לעבר האלמנט הדיפרנציאלי של תיל 1, ו-|r| הוא המרחק שמפריד בין האלמנטים הללו,
סימן הכפל × מייצג מכפלה וקטורית,
הסימן של 'In הוא יחסית לאוריינטציה  d{\vec {\ell }}_{n}.
כדי לקבוע את הכוח בין תילים המצויים בתווך חומרי, יש להחליף את הקבוע המגנטי בפרמביליות של התווך.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

חוק ביו-סבר
שני תילים הנושאים זרם באותו כיוון מושכים אחד את השני מגנטית: בתיל התחתון יש זרם I1, היוצר שדה מגנטי B1. התיל העליון נושא זרם I2 הניצב לשדה המגנטי שיוצר התחתון, כך שבהתאם לכוח לורנץ, הוא חווה כוח משיכה למטה F12.
עוצמת הארה

עוצמת ההארה של השמש היא  L_{\odot }=3.828\times 10^{26} ואט
באסטרונומיה, עוצמת הארה של גרם שמים היא כמות האנרגיה הנפלטת ממנו כקרינה אלקטרומגנטית לכל הכיוונים ליחידת זמן. נהוג לציין האם עוצמת ההארה היא כוללת (בולומטרית), כלומר מתייחסת לכלל אורכי הגל של הקרינה הנפלטת מהגוף, או שהיא רק בתחום מסוים של הקרינה האלקטרומגנטית (למשל באור נראה).
היחידות של עוצמת ההארה הן של אנרגיה ליחידת זמן, כלומר של הספק, ולפעמים הן ניתנות במערכת היחידות הבין-לאומית ביחידות של ואט, אך בדרך כלל נהוג לציין את עוצמת ההארה ביחידות של עוצמת ההארה של השמש -  L_{\odot }, כאשר עוצמת ההארה הכוללת של השמש היא כ- L_{\odot }=3.828\times 10^{26} ואט, ועוצמת ההארה הנראית של השמש היא כ-42.3% מעוצמת ההארה הכוללת של השמש, או כ-‎1.62×1026‎ ואט.
עוצמת ההארה אינה מבטאת בהכרח את כל תפוקת האנרגיה של גרם שמים, שכן כוכבים, למשל, פולטים חלק מהאנרגיה שלהם גם בצורה של רוח שמש, המורכבת מחלקיקים שונים (בעיקר פרוטונים, חלקיקי אלפא ואלקטרונים שנפלטים מהעטרה של הכוכב, וכן ניוטרינים הנפלטים מליבת הכוכב).
הקשר בין עוצמת הארה ובהירות

הבהירות הנראית של גרם שמים מוגדרת כשטף הקרינה האלקטרומגנטית המגיעה לכדור הארץ מגרם השמים. כמו במקרה של עוצמת הארה, גם בהירות יכולה להיות עבור תחום מסוים של הספקטרום (למשל אור נראה) או בהירות כוללת (בולומטרית). בניגוד לעוצמת ההארה, הבהירות תלויה לא רק בהספק הקרינה של גרם השמים אלא גם במרחק בינו ובין כדור הארץ, שכן שטף הקרינה פוחת ביחס הופכי לריבוע המרחק ממקור הקרינה על פי הנוסחה  F={\frac {L}{4\pi \cdot r^{2}}}, כאשר  F הוא שטף הקרינה ו- r הוא המרחק ממקור הקרינה.
בדרך כלל משתמשים בדרגת בהירות שהיא מספר חסר ממד ומוגדר על ידי היחס  m_{1}-m_{2}=-2.5\log _{10}{\frac {F_{1}}{F_{2}}}, ודרגה 0 נקבעה בעבר שרירותית כבהירות הנראית של הכוכב וגה. כדי לקבל ביטוי לשטף הקרינה שאינו תלוי במרחק, משתמשים בבהירות מוחלטת שהיא הערך של הבהירות הנראית, כפי שהייתה נמדדת במרחק של 10 פארסק ממקור הקרינה. המעבר מדרגת הבהירות המוחלטת הכוללת אל עוצמת ההארה הכוללת הוא על פי הנוסחה:  L=L_{0}\cdot 10^{-0.4M_{bol}}, כאשר  L_{0}=3.0128\times 10^{28} ואט.
עוצמת ההארה של כוכבים

כוכבים פולטים קרינה אלקטרומגנטית מפני השטח שלהם בהתאם לחוק פלאנק, כך שבקירוב הם מייצרים קרינת גוף שחור (השכבות החיצוניות של הכוכבים מוסיפים ספקטרום בליעה ובכוכבים חמים מאוד גם ספקטרום פליטה). שטף הקרינה של גוף שחור נתון על ידי חוק סטפן-בולצמן:  I=\sigma T^{4} כאשר  I הוא שטף הקרינה הנפלטת מפני הגוף השחור,  T הוא טמפרטורת פני השטח ו- \sigma  הוא קבוע סטפן-בולצמן שערכו נתון על ידי:  \sigma ={\frac {2\pi ^{5}k^{4}}{15c^{2}h^{3}}}=5.670373\times 10^{-8}. עוצמת ההארה הכוללת היא מכפלת שטף הקרינה של הכוכב בשטח הפנים שלו:  L=4\pi r^{2}\sigma T^{4}. מכיוון שבאמצעות חוק וין ניתן לחשב את טמפרטורת הכוכב באמצעות מדידת הספקטרום שלו, ניתן באמצעות מדידת עוצמת ההארה שלו להעריך את רדיוסו. את עוצמת ההארה ניתן לקבל מהבהירות של הכוכב אם יודעים את המרחק אליו.
בעוד שעוצמת ההארה הכוללת של כוכבים תלויה בריבוע הרדיוס ובחזקה הרביעית של טמפרטורת פניהם, עוצמת ההארה הנראית של כוכבים תלויה בטמפרטורה בצורה מורכבת יותר. כוכבים קרים יחסית, כמו ננסים אדומים וענקים אדומים, פולטים את רוב קרינתם בתחום התת-אדום, כך למשל לאנטארס עוצמת הארה נראית של פי 10,000 מעוצמת ההארה של השמש, אך עוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 60,000 משל השמש. לעומת זאת כוכבים חמים יחסית, כמו ננסים לבנים וענקים כחולים, פולטים את רוב קרינתם בתחום העל-סגול, כך למשל לאלניטק עוצמת הארה נראית של פי 10,000 מעוצמת ההארה של השמש, אך עוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 100,000 משל השמש.
ראו גם

בהירות אדינגטון
כוכבים בהירים
הערות שוליים

↑  E. E. Mamajek, A. Prsa, G. Torres, P. Harmanec, M. Asplund, P. D. Bennett, N. Capitaine, J. Christensen-Dalsgaard, E. Depagne, W. M. Folkner, M. Haberreiter, S. Hekker, J. L. Hilton, V. Kostov, D. W. Kurtz, J. Laskar, B. D. Mason, E. F. Milone, M. M. Montgomery, M. T. Richards, J. Schou & S. G. Stewart: IAU 2015 Resolution B3 on Recommended Nominal Conversion Constants for Selected Solar and Planetary Properties, IAU Inter-Division A-G Working Group on Nominal Units for Stellar & Planetary Astronomy, p. 3 (2015)
↑  J. H. Gibson: UVB RADIATION: Definition and Characteristics, Natural Resource Ecology Laboratory, Colorado State University
↑  Jim Keler: Antares, University of Illinois
↑  Jim Keler: Alnitak, University of Illinois
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292431505171  GND: 4167472-8  LCCN: sh85016918 
הגוף הנקודתי S מקרין באופן אחיד בכל הכיוונים. כמות הקרינה שעוברת דרך יחידת שטח A קטנה עם הגדלת המרחק
IACS

IACS (נהגה - אייאקס; ראשי תיבות של International Annealed Copper Standard) הוא תקן השוואתי למדידת מוליכות חשמלית כאשר נקודת ההתייחסות היא המוליכות החשמלית של תיל נחושת אנלידית מסורתי להולכת חשמל.
המוליכות מבוטאת כאחוזים מרמת הסטנדרט.
100% IACS מייצגים מוליכות של 58 מגה-סימנס למטר (MS/m), המקביל להתנגדות של 1/58 אוהם, בתיל בעל חתך רוחב של מילימטר מרובע אחד.
בעוד נחושת אנלידית מבוטאת כ-100%, ונחושת רגילה מעט מעל זה, כסף יבוטא כ-120%, ומייצג את המוליכות הגבוהה ביותר.
לרוב, על מנת לבדוק מוליכות בצורה זאת, משתמשים במכשיר זרמי ערבולת, המאפשר מדידת שינויי מוליכות בחומרים לא מגנטיים.
ראו גם

בדיקות לא הורסות
ונוס (לוויין)

| --- | --- |
איור של הלוויין ונוס
איור של הלוויין ונוס
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  סוכנות החלל הישראלית  וסוכנות החלל הצרפתית
 מפעיל:  סוכנות החלל הישראלית, המרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל 
 יצרן:  התעשייה האווירית לישראל ורפאל
 תאריך שיגור:  2 באוגוסט 2017 01:58:33 UTC
 תאריך הוצאה משירות:  1 באוגוסט 2024
 משגר:  וגה
 אתר שיגור:  מרכז החלל הגיאני
 אתר CNES
 משימה
 סוג משימה:  לוויין חישה מולטי ספקטראלי וניסוי הנעה יונית
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  מסלול מסונכרן שמש SSO עם עקבה קרקעית חוזרת של יומיים
 נטייה:  98.27 מעלות
 אפואפסיד:  720 ק"מ / 410 ק"מ (שלב המשימה הטכנולוגית)
 פריאפסיד:  720 ק"מ / 410 ק"מ (שלב המשימה הטכנולוגית)
 זמן הקפה:  99 דקות בגובה 720 ק"מ / 92 דקות בגובה 410 ק"מ
 הקפות ליום:  14.5 בגובה 720 ק"מ / 15.5 בגובה 410 ק"מ
 משך המשימה הכולל:  2 באוגוסט 2017 – הווה (7 שנים) 
 משך המשימה:  4.5 שנים
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  270 ק"ג, מתוכם 5 ק"ג הידרזין ו-14 ק"ג קסנון
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  42901
 מאגר המידע הלאומי:  2017-044B
 
ונוס (נכתב כ-VENμS, ראשי תיבות של Vegetation and Environment on a New Micro Satellite) הוא מיזם לפיתוח והפעלת לוויין לחישה מרחוק בעל שתי משימות מחקר. זהו שיתוף פעולה ישראלי-צרפתי. השותפות הראשיות למיזם הן סוכנות החלל הישראלית (ISA) וסוכנות החלל הצרפתית (CNES). ללוויין שתי משימות ראשיות: משימת צילום עם מטע"ד מצלמה מולטי-ספקטראלית (אנ'), ומשימה טכנולוגית לחקר ביצועי מנוע יוני מסוג HALL המפותח בישראל, בשילוב עם בקרת לוויין אוטונומית. הפרויקט ממומן על ידי ממשלת ישראל באמצעות משרד המדע והטכנולוגיה ומשרד המסחר והתעשייה, ובמימון עצמי של רפאל והתעשייה האווירית. מסת הלוויין, כ-270 קילוגרם, אופיינית למיזמי חלל ישראליים המשלבים יכולות מורכבות וביצועים ברמה גבוהה באמצעות פלטפורמות קומפקטיות וקלות משקל המוזילות את השיגור לחלל. הלוויין שוגר ב-2 באוגוסט 2017 אז החל במשימתו, והוא סיים את משימתו ב-1 באוגוסט 2024, כשלאחר מכן החל בתהליך כניסה ושריפה באטמוספירה.
משימות הלוויין

ללוויין שתי משימות: משימה מדעית ומשימה טכנולוגית. בשלב המשימה הראשון (VM1), בגובה 720 קילומטר, למשימה המדעית יש עדיפות. לאחר שנתיים וחצי, המשימה הטכנולוגית מקבלת עדיפות בשאר שלבי המשימה.
משימות הלוויין > המשימה המדעית

הלוויין יכיל מצלמה רב-צבעית (מולטי-ספקטרלית) מתוצרת אל-אופ (הנקראת VSSC). בשנתיים הראשונות הלוויין יהיה במסלול מסלול מסונכרן שמש (SSO), בעל עקבה קרקעית קבועה, כלומר יעבור בדיוק מעל אותה נקודה כל יומיים ויצלם באותה זווית שמש. הלוויין ישמש לאיסוף נתוני חוזי של פני כדור הארץ בתחום הרב-צבעי לצורך מחקר מדעי. הלוויין יחקור תעוקת צמחייה (מצב ההשקיה בשדות) וזיהום בימים ואגמים.
משימות הלוויין > המשימה הטכנולוגית

המשימה הטכנולוגית היא להוכיח מערכת הנעה חשמלית יונית מסוג HALL. המטע"ד הישראלי מפותח בישראל ונקרא IHET (ראשי תיבות של Israeli Hall effect Thruster). במהלך שלב המשימה הראשון (VM1) יתבצע ניסוי פעם בחודש במשך 2–4 ימים (תלוי באורך הניסוי) ולאחר מכן הלוויין יוחזר למסלולו הנומינלי בצורה אוטונומית (ללא פיקוד קרקעי נוסף). בשלב השני של המשימה (VM2) המנוע יופעל לשינוי גובה הלוויין וזווית האינקלינציה שלו - והלוויין ירד לגובה 410 ק"מ, למסלול שגם הוא בעל זווית שמש קבועה ועקבה קרקעית קבועה של יומיים. בשלב השלישי של המשימה (VM3) המשימה המדעית והטכנולוגית יופעלו יחדיו - והמנוע ישמור על המסלול בצורה הדוקה, כך שלמרות הגרר האטמוספירי בגובה זה, העקבה הקרקעית תשמר.
במטע"ד ה-IHET נמצאים שני מנועים יונים-חשמליים המשתמשים באפקט הול. המנוע מסוגל לתת דחף של 15mN בהספק אנודי של 300W, בתקיפה סגולית (Isp) של 1,300 שניות.
פלטת ההנעה המשולבת של הלוויין, המראה את מטע"ד הIHET, מבוסס אפקט הול ואת ההנעה הכימית של הלוויין 
 (דגם בתערוכה ביחס 1:1)
חברות מפתחות

הלוויין מפותח על בסיס מרכב גנרי ללוויינים שפותח במפעל מבת של התעשייה האווירית. המנוע היוני מפותח ברפאל. מצלמת הלוויין פותחה בחברת אל-אופ. בתוכנית מעורבת גם האקדמיה הישראלית, באמצעות הטכניון והמכון לחקר המדבר בשדה בוקר, השייך לאוניברסיטת בן-גוריון, וכן מעורב בה גם המרכז למחקר גרעיני בנחל שורק. מדעני מוסדות אלה משתתפים באפיון מערכות הלוויין והגדרתן וכן בביצוע של משימות התוכנית.
פלטפורמת הלוויין

פלטפורמת הלוויין מבוססת על פלטפורמת לוויין טכסאר. כיוון שמערכת ההנעה היונית היא מטע"ד, ללוויין יש מערכת הנעה נוספת של הידרזין, המיועדת להכנסה למסלול ולשמירה על ביצועי המשימה המדעית.
מצלמת הלוויין

מצלמת הלוויין פותחה על ידי חברת אל-אופ על בסיס מצלמת MSRS שפותחה במסגרת פרויקט הלווין דוד. המצלמה מיועדת לצלם את כדור הארץ בשנים עשר אורכי גל שונים. הרזולוציה של המצלמה אמורה להיות בשיעור של כ-5 מטרים וברוחב מפתח המטע"ד על הקרקע (swath) של 27 קילומטר. יחס המשקל והביצועים של מצלמה מולטי ספקטרלית זו נחשב לטוב בעולם. בגובה הנמוך, הרזולוציה של המצלמה אמורה להיות 2.7 מטר.
| ערוץ | אורך גל מרכזי (nm) | רוחב הערוץ (nm) | שימוש עיקרי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 420 | 40 | תיקונים אטמוספיריים |
| 2 | 443 | 40 | עננות, אירוסלים באוויר |
| 3 | 490 | 40 | תיקונים אטמוספיריים |
| 4 | 555 | 40 | אדמה |
| 5 | 620 | 40 | אדמה |
| 6 | 620 | 40 | DEM, איכות התמונה (זהה לערוץ 5) |
| 7 | 667 | 30 | אדמה |
| 8 | 702 | 24 | אדמה |
| 9 | 742 | 16 | אדמה |
| 10 | 782 | 16 | אדמה |
| 11 | 865 | 40 | אדמה |
| 12 | 910 | 20 | אדי מים |
שיגור

ונוס שוגר בהצלחה ב-2 באוגוסט 2017, 1:58:33 UTC. הלוויין שוגר על משגר וגה יחד עם הלוויין אופטסאט 3000, שנבנה בתעשייה האווירית לישראל ונמכר לאיטליה. הלוויין שוחרר בהצלחה מהמשגר לאחר שעה ו-37 דקות מהשיגור.
תמונות ראשונות של הלוויין, ובינן אזור ירושלים, העיר מרסי בצרפת, יערות פרו ושדות בפיניקס פורסמו במהלך בדיקות הלווין במסלולו.
השלב הראשון של המשימה המדעית של הלווין נמשך עד אוקטובר 2020. לאחר מכן החל הלווין בתמרון שינוי המסלול כחלק מהמשימה הטכנולוגית. בחודש דצמבר 2020, הוסט הלוויין ממסלולו על ידי מפעיליו, כדי להימנע מהתנגשות אפשרית בלוויין האמריקאי טרה (אנ').
ראו גם

SHALOM (לוויין)
לקריאה נוספת

J. Topaz, T. Sprecher, F. Tinto, O. Hagolle, "VENUS - A Super-Spectral Satellite Camera," 58th IAC (International Astronautical Congress), International Space Expo, Hyderabad, India, Sept. 24-28, 2007, IAC-07-B1.2.09
G. Dedieu, A. Karnieli, O. Hagolle, H. Jeanjean, F. Cabot, P. Ferrier, Y. Yaniv, "VENµS: A Joint Israeli - French Earth Observation Scientific Mission with High Spatial and Temporal Resolution Capabilities," Envisat Symposium 2007, Montreux, Switzerland, April 23-27, 2007
J. Herscovitz, "Systems Engineering in Venus Satellite," 9th Annual Systems Engineering Conference, NDIA (National Defense Industrial Association) 2006, Oct. 23-26,, 2006, San Diego, CA, USA
J. Herscovitz, D. L. Barnett, "Decision Analysis for Design Trades for A Combined Scientific-Technological Mission Orbit on Venus Micro Satellite," INCOSE 2007 (International Council on Systems Engineering), San Diego, CA USA, June 24 - 28, 2007
ע. סלמה, "בקרת מסלול אוטונומית ללווין וונוס", כנס בקרת מסלולים ובקרת הכוון של לוויינים של האיגוד הישראלי לבקרה אוטומטית, יוני 2012, הרצליה
הערות שוליים

↑  הלוויין וונוס ישוגר ביולי 2017 באתר סוכנות החלל הישראלית מתאריך 1 בפברואר 2017
↑  במילה VENμS האות μ היא אות באלפבית יווני ונהגית מִי או מְיוּ. במערכת היחידות הבין-לאומית SI האות משמשת כתחילית לגודל "מיקרו" (10−6), והמילה מיקרו אכן מופיעה בשמו המלא של הלוויין.
↑  אבי בליזובסקי, הלוויין הישראלי- צרפתי ונוס יסיים את פעילותו אחרי שבע שנות הצלחה, באתר הידען - Hayadan, ‏2024-08-02
↑  אחרי 7 שנות הצלחה בחלל: לוויין VENµS הישראלי-צרפתי מגיע לסוף דרכו, באתר סוכנות החלל הישראלית, 1 באוגוסט 2024
↑  ירושלים מהחלל: תמונות ראשונות מהלוויין ונוס, באתר ynet, 23 באוגוסט 2017
↑  אודי עציון, לוויין ישראלי הוסט ממסלולו כדי למנוע התנגשות בלוויין של נאס"א, באתר כלכליסט, 26 בדצמבר 2020
| ישראל אמצעי לחימה מתוצרת רפאל מערכות לחימה מתקדמות |
| --- | --- | --- |
| טילים ורקטות | אנקור (אנקור כחול • אנקור כסוף • אנקור שחור) • ברק • גיל • גיל 2 • דרבי • לוז • מטאדור • סיימון • ספייק • פופאי • פיתון • שפריר • משגר השביט • תמוז • ‏CARPET • ‏Sea Breaker •  רוקס |  |
| עמדות שליטה מרחוק בנשק | טייפון • מאג רפא"ל • קטלנית • רואה-יורה |  |
| מערכות הגנה אווירית | ברק • כיפת ברזל • כיפת מגן • מגן אור • קלע דוד ("שרביט קסמים") • קלע חד • SPYDER • ‏כיפת רחפן |  |
| לויינים | אביר • ונוס |  |
| רכבי שטח, כלי שיט וכלי טיס | גולן • זאב • חצצית • סקיילייט • פרוטקטור • רקון • מעוז |  |
| שונות | אזוב • מאמין • מאמין קל • "מעיל רוח"/TROPHY • ספייס • לייטנינג‏ • Sky Shield‏ • THOR – מערכת סילוק פצצות |  |
| ישראל לוויינים ישראליים ותוכניות חלל אחרות |
| --- | --- | --- |
| לווייני תקשורת | עמוס (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6) • דרור 1 |  |
| לווייני צילום מסחריים | ארוס • אופטסאט |  |
| לוויינים צבאיים ולוויינים של צה"ל | אביר • אופק (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 16 • 13) • טכסאר |  |
| לווייני מחקר וטלסקופים | ULTRASAT‏* • ונוס*  • DIDO  •  *SHALOM  • *SLOSHSAT |  |
| לווייני סטודנטים ואוניברסיטאות | טכסאט  • דוכיפת 1 • דוכיפת 2 • דוכיפת 3 • SAMSON • BGUSAT  • SATLLA-1  • SATLLA-2B |  |
| חלליות וגשושיות | בראשית • בראשית 2* |  |
| יכולות שיגור | משגר שביט • בסיס פלמחים |  |
| משימות אנלוגיות למאדים | D-MARS |  |
| מיזמים שהוקפאו | טאווקס* • ‏MuSAR‏* • דוד* |  |
| ארגונים ישראליים קשורים | סוכנות החלל הישראלית • מפא"ת • מנהלת תוכנית החלל • התעשייה האווירית לישראל • SpaceIL |  |
* שיתופי פעולה בינלאומיים
המנוע היוני מתוצרת רפאל
לוגו פרויקט ונוס
מצלמת הלוויין
יחידה בין-לאומית

רשימת רכיבי תזונה על תווית של תערובת ויטמינים מראה, כי היחידה הבינלאומית של ויטמינים D ו-E, למשל, מתייחסת לכמויות משקל שונות בגרמים
בפרמקולוגיה, היחידה הבין-לאומית (י"ב או IU בלעז) היא יחידת מדידה לכמות החומר; המסה או הנפח המהווים יחידה בינלאומית אחת משתנים בהתאם לאיזה חומר נמדד, והשונות מבוססת על הפעילות הביולוגית או ההשפעה הביולוגית, לצורך השוואה קלה יותר בין חומרים. יחידות בינלאומיות משמשות לכימות ויטמינים, הורמונים, תרופות מסוימות, חיסונים, מוצרי דם וחומרים פעילים ביולוגית דומים.
חומרים ביולוגיים רבים קיימים בצורות או תכשירים שונים (למשל, ויטמין A בצורת רטינול או בטא-קרוטן). מטרת הי"ב היא לאפשר לנו להיות מסוגלים להשוות בין אלו, כך שצורות או תכשירים שונים בעלי אפקט ביולוגי זהה יכילו את אותו מספר היחידות הבינלאומיות. לשם כך, ועדת המומחים של ארגון הבריאות העולמי לתקינה ביולוגית מספקת הכנת תקן של גורם ביולוגי זה או אחר בתכשיר, קובעת באופן שרירותי את מספר היחידות הבינלאומיות הכלול בתכשיר הזה ומגדירה הליך ביולוגי להשוואת תכשירים אחרים של אותו גורם לתכשיר הייחוס. מכיוון שמספר היחידות הבינלאומיות הכלול בחומר חדש נקבע באופן שרירותי, אין שום שקילות בין מדידות היחידות הבינלאומיות של גורמים ביולוגיים שונים. לדוגמה, לא ניתן להשוות יחידה ביולוגית אחת של ויטמין E ליחידה ביולוגית אחת של ויטמין A בשום צורה שהיא, כולל מסה או יעילות.
המונח "יחידה בינלאומית" משמש גם לתיאור כל אחת מהיחידות הפיזיות או הכספיות השונות המוסכמות בצורה בינלאומית, בפרט אחת המהווה חלק ממערכת היחידות הבין-לאומית (SI). יחידות בינלאומיות המשמשות בפרמקולוגיה אינן חלק מה-SI. היחידה הבינלאומית נבדלת מיחידת האנזים, המכונה גם "היחידה הבינלאומית לפעילות האנזים" או, בקיצור, "U" בלועזית.
שוויון והתאמה של יחידות בינלאומיות לחומרים שונים

כדי להגדיר את היחידה הבינלאומית לגורם ביולוגי נתון, נערך מחקר בינלאומי משותף על ידי ועדת המומחים של ארגון הבריאות העולמי לתקינה ביולוגית תוך שימוש במערכות בדיקת תכולה שונות בכמה מעבדות. המטרה העיקרית של המחקר היא להגיע להסכמה בנוגע לשיטות הניתוח והגישה לתקינה כך שניתן יהיה להשוות בין תוצאות.
המחקר מתבצע באמצעות הכנות מטוהרות מאוד של החומר, בדרך כלל בצורת שעברה ליופיליזציה המכונים "תכשירי התייחסות בינלאומיים" או IRP. כל הכנה מחולקת לדגימות שקולות במדויק, כאשר כל דגימה מאוחסנת באמפולה משלה שכותרתה קוד שתואם למקור אותו ה-IRP. מבחני תכולה מבוצעים באמצעות הדוגמאות הללו ומכוילים על פי תקן היחידה הבינלאומית שהיה זמין בעבר. תוצאות אלו יכולות להיות די משתנות; הערך הסופי של היחידה הבינלאומית לדגימות של IRP נתון נקבע על פי הסכמה. IRP המספק את התוצאות הטובות ביותר ומציג את היציבות הטובה ביותר לטווח הארוך נבחר להגדרת היחידה הבינלאומית הבאה. ה-IRP הזה מכונה אז "התקן הבינלאומי".