stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרכז המידע הפלסטיני
הערות שוליים

↑  "About Us – PIC". אורכב מ-המקור ב-9 בינואר 2016. נבדק ב-11 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Palestinian Authority blocks 11 news websites". Al Jazeera English. 2017-06-15. נבדק ב-5 ביוני 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Facebook takes down page of Palestine news site". Middle East Monitor. 11 באוקטובר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Palestinian websites blocked in W. Bank: Local sources". www.aa.com.tr. נבדק ב-2023-02-26.
↑  Matta, Nada (2016). "The Second Intifada: A Dual Strategy Arena". European Journal of Sociology. 57: 78. נבדק ב-5 ביוני 2024. We conducted a qualitative review of all statements by Hamas officials in the Arabic language press as well as on Hamas’s Palestinian Information Center (PIC) website {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hill, Thomas (Spring 2016). "From the Small Zinzana to the Bigger Zinzana: Israeli Prisons, Palestinian Prisons". Journal of Palestine Studies. 45 (3): 12. נבדק ב-5 ביוני 2024. Hamas outlets featured more explicit analogies between PA and Israeli practices. Among the tamest, the Palestinian Information Center bore the likes of “Abbas’s Militia Kidnap Eleven Palestinians Including One Woman, {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Allen, Lori (בפברואר 2009). "Martyr Bodies in the Media: Human Rights, Aesthetics, and the Politics of Immediation in the Palestinian Intifada". American Ethnologist. 26 (1): 162. נבדק ב-5 ביוני 2024. Such representations are promulgated across the political spectrum --from the unofficial Hamas website (the Palestinian Information Center) {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Mozes, Tomer; Weimann, Gabriel (2010). "The E-Marketing Strategy of Hamas". Studies in Conflict & Terrorism. 33 (3): 213–214. doi:10.1080/10576100903555762.
משלחת מס' 13 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת
תג המשלחת
תיאור תחנת החלל לאחר עזיבת מעבורת חלל STS-115
משלחת מס' 13 (באנגלית: Expedition 13) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-1 באפריל 2006 ועד ל-28 בספטמבר 2006. מפקד המשלחת היה פאבל וינוגרדוב מרוסיה. פעילות המשלחת נמשכה 181 ימים.
בעקבות אסון מעבורת החלל קולומביה ב-1 בפברואר 2003 בוצעו מספר שינויים בתוכנית פעילות בתחנת החלל:
הצוות יגיע בחללית רוסית ולא במעבורת החלל כפי שתוכנן.
הרכב הצוות צומצם ל-2 אנשים בלבד.
כל הפעילות בהרחבת תחנת החלל הוקפאה עד לחידוש טיסות של מעבורות חלל אמריקאיות.
במהלך פעילות משלחת מס' 11 חודשה פעילות מעבורות חלל אמריקאיות. במהלך פעילות משלחת זו הרכב הצוות גדל ל-3 והחלו טיסות סדירות של מעברות חלל.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 1> 04.2006–6.7.2006 | 6> 7.2006–18.9.2006 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה פאבל וינוגרדוב | מפקד | סויוז TMA-8 |  |  | סויוז TMA-8 | מפקד משלחת מס' 13  מפקד חללית "סויוז TMA-8" |
| ארצות הברית ג'פרי ויליאמס | מהנדס טיסה | סויוז TMA-8 |  |  | סויוז TMA-8 | חבר משלחת מס' 13 |
| גרמניה תומאס רייטר | מהנדס טיסה | STS-121 |  |  | STS-116 | חבר משלחת מס' 13 ו-14 |
פעילות המשלחת

ב-1 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-8 בפיקוד פאבל וינוגרדוב. החללית התחברה למודול "זריה". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 13 לתחנת החלל הבין-לאומית ומרקוס פונטס מברזיל לביקור קצר. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. מרקוס פונטס החל לבצע את התוכנית שהוכנה עבורו על ידי סוכנות החלל הברזילאית וכללה 8 ניסויים.
ב-8 באפריל חללית סויוז TMA-7 עם משלחת מס' 12 ומרקוס פונטס עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 13.
ב-26 באפריל חללית מטען פרוגרס M-56 התחברה למודול "זבזדה" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,596 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד ספטמבר 2006.
ב-1 ביוני ויליאמס ווינוגרדוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות. במהלך פעילות הותקנו מכשירי מדידה חדשים ובוצעו פעולות הכנה להרחבת מבנה מסבח של תחנת החלל.
ב-19 ביוני חללית מטען פרוגרס M-55 נותקה מתחנת החלל. בהמשך היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה.
ב-26 ביוני חללית מטען פרוגרס M-57 התחברה למודול "פירס" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,578 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד ינואר 2007.
ב-6 ביולי לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-121 בפיקוד סטיבן לינדזי. החללית התחברה למודול "דסטיני". עם החללית הגיע תומאס רייטר, חבר חדש במשלחת מס' 13. כמו כן הגיע מודול לוגיסטי רב תכליתי "לאונרדו" עם 3,500 ק"ג אספקה. החללית התחברה למודול הרמוני. בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 מודול לוגיסיטי הועבר לתחנת החלל והחל פירוק הציוד. צוות המעבורת ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-20 שעות. במהלך פעילויות אלו בוצע בחינה של מעבורת חלל ובוצעו פעילויות תחזוקה של תחנת החלל.
ב-15 ביולי מעבורת החלל עזבה את תחנת החלל. מודול לוגסיטי עם 4,032 ק"ג ציוד ומסמכים הוחזר למעבורת. היא נתחה בהצלחה.
המשלחת המשיכה בפעילותה בהרכב של 3 אנשים. תומאס רייטר החל בביצוע תוכנית Astrolab שהוכנה עבורו בסוכנות החלל האירופית
ב-11 בספטמבר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-115 בפיקוד ברנט ג'ט. החללית התחברה למודול "דסטיני". עם החללית הגיעו חלקים של מבנה מסבח P3/P4 ופאנלים סולארים חדשים. החללית התחברה למודול הרמוני. בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 החלה הרכבת מבנה מסבח. צוות המעבורת ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-20 שעות. במהלך פעילויות אלו בוצע הרכבת חלקים של תחנת החלל שהגיעו עם המעברות. לאחר פתיחת פאנלים חדשים וחיבורם למערכות תחנת החלל הספק החשמל המיוצר גדל פי 2.
ב-17 בספטמבר מעבורת עזבה את תחנת החלל וב-21 בספטמבר נחתה בהצלחה.
ב-19 בספטמבר חללית מטען פרוגרס M-56 נותקה מתחנת החלל. בהמשך היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה.
ב-20 בספטמבר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-9 בפיקוד מיכאיל טיורין. החללית התחברה למודול "זבזדה". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 14 לתחנת החלל הבין-לאומית ותיירת חלל אנושה אנסארי אשת עסקים איראנית-אמריקאית. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-28 בספטמבר חללית סויוז TMA-7 עם משלחת מס' 12 בהרכבה המקורית ואנושה אנסארי עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ.
במהלך שהות בתחנת החלל המשלחת ביצע מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.
אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 14 שכללה גם תומאס רייטר.
משמים שלום לעם

מִשָּׁמַיִם שָׁלוֹם לְעַם הוא פיוט מתוך שירת הבקשות של יהודי קהילת ארם צובא, מחבר הפיוט הוא הרב מרדכי עבאדי.
הפיוט משמים שלום לעם ככלת רוב שיריו של הרב מרדכי עבאדי מבקש לחזק את ידיהם של כל המתעוררים לשמיעת שירת הבקשות.[דרושה הבהרה] במילותיו של הפיוט ניתן להבחין בבקשה של המחבר המבקש ברכה תוך כדי רמיזת שמו - מרדכי (בצורה די דרשנית בסופו של הפיוט).
כל בתי הפיוט מסתיימים בשמו של דוד המלך אשר ממנו יצא ואמור להגיע המשיח. (משיח בן דוד). את השיר נוהגים בדרך כלל לפייט בליל שבת.
משלחת מס' 11 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת
תג המשלחת
תחנת החלל בתקופת פעילות המשלחת
משלחת מס' 11 (באנגלית: Expedition 11) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-17 באפריל 2005 ועד ל-10 באוקטובר 2005. מפקד המשלחת היה סרגיי קריקאליוב מרוסיה. פעילות המשלחת נמשכה 176 ימים.
בעקבות אסון מעבורת החלל קולומביה בוצעו מספר שינויים בתוכנית פעילות תחנת החלל:
הצוות יגיע בחללית רוסית ולא במעבורת החלל כפי שתוכנן.
הרכב הצוות צומצם ל-2 אנשים בלבד.
כל הפעילות בהרחבת תחנת החלל הוקפאה עד לחידוש טיסות של מעבורות חלל אמריקאיות.
במהלך פעילות משלחת זו חודשה פעילות מעבורות חלל אמריקאיות.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 17> 04.2005–10.10.2005 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה סרגיי קריקאליוב | מפקד | סויוז TMA-6 |  | סויוז TMA-6 | מפקד משלחת מס' 11  מפקד חללית "סויוז TMA-6" |
| ארצות הברית ג'ון פיליפס(אנ') | מהנדס טיסה | סויוז TMA-6 |  | סויוז TMA-6 | חבר משלחת מס' 11 |
פעילות המשלחת

ב-17 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-6 בפיקוד סרגיי קריקאליוב. החללית התחברה למודול "פירס". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 11 לתחנת החלל הבין-לאומית ורוברטו ויטורי מאיטליה לביקור קצר. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. רוברטו ויטורי החל לבצע תוכנית ניסויים Eneide שהוכנה בסוכנות החלל האירופית.
ב-24 באפריל חללית סויוז TMA-5 עם משלחת מס' 10 ורוברטו ויטורי עזבו את תחנת החלל.
אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 11.
ב-16 ביוני חללית מטען פרוגרס M-52 שהייתה מחוברת ממרץ נותקה מתחנת החלל. בהמשך היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה.
ב-19 ביוני חללית מטען פרוגרס M-53 התחברה למודול "זבזדה" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,400 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד ספטמבר 2005.
ב-19 ביולי בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית "סויוז TMA-6" ממודול "פירס" למודול "זריה".
ב-28 ביולי לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל דיסקברי בפיקוד של איילין קולינס במשימה STS-114. המעבורת התחברה למודול "דסטיני". בתא המטען של המערכות היה מודול לוגיסטי רב תכליתי "רפאלו" עם 4,219 ק"ג ציוד ומצרכים. בנוסף לכך הגיע בסיס אחסון חיצוני ESP-2. להתקנתה על מודול "קווסט" צוות המעבורת ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית בשמך כולל של 20 שעות. המעבורת התנתקה מתחנת החלל ב-8 באוגוסט עם 5,028 ק"ג ציוד ומצרכים שאין בהם צורך. היא נחתה בכדור הארץ בהצלחה.
ב-18 באוגוסט קריקאליוב ופיליפס ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5 שעות. במהלך פעילות הותקנו מכשירים נוספים ופורקו ציודים שכבר אין בהם צורך.
ב-7 בספטמבר חללית מטען פרוגרס M-53 נותקה מתחנת החלל. בהמשך היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה.
ב-10 בספטמבר חללית מטען פרוגרס M-54 התחברה למודול "זבזדה" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,490 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד מרץ 2006.
ב-3 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-7 בפיקוד ולרי טוקארב. החללית התחברה למודול "פירס". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית ותייר חלל גרגורי אולסן מארצות הברית לביקור קצר. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
חברי המשלחת ביצעו עשרות ניסויים מדעים בתחומים שונים.
ב-11 באוקטובר חללית סויוז TMA-6 עם משלחת מס' 10 וגרגורי אולסן עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 12.
מרכז המחקר הלאומי לחקר מגפות ומיקרוביולוגיה

| --- | --- |


 מכון מחקר
 על שם:  Nikolay Gamaleya 
 תקופת הפעילות:  העשור של 1930 – הווה 
 בעלי תפקידים
 נשיא:  אלכסנדר גינזבורג
 מנהל:  אלכסנדר גינצבורג (1997) 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°48′05″N 37°27′27″E﻿ / ﻿55.80150062°N 37.45757342°E﻿ / 55.80150062; 37.45757342
 gamaleya.org
 he
 
מרכז המחקר הלאומי לחקר מגפות (אפידמיולוגיה) ומיקרוביולוגיה על שם האקדמאי גאמליה של משרד הבריאות של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Федеральное государственное бюджетное учреждение «Национальный исследовательский центр эпидемиологии и микробиологии имени почётного академика Н. Ф. Гамалеи» Министерства здравоохранения Российской Федерации, בראשי תיבות: ФГБУ «НИЦЭМ им. Н. Ф. Гамалеи» Минздрава России) הידוע בפשטות כ"מכון גאמליה לחקר מגפות" הוא מוסד מחקר רוסי בתחום האפידמיולוגיה והמיקרוביולוגיה. קרוי על שם ניקולאי פיודורוביץ' גאמליה ונחשב מהמובילים בתחומו.
באוגוסט 2020 המכון רשם את חיסון Gam-COVID-Vac, שהיה לחיסון הראשון בעולם נגד נגיף COVID-19, במסגרת המאבק במגפת הקורונה.
היסטוריה

המכון הוקם בשנת 1891 כמוסד פרטי כימי-מיקרוסקופי ובקטריולוגי של ד"ר פיליפ בלומנטל.
בשנת 1919 הולאם, והפך למכון הבקטריולוגי הממלכתי (לימים המרכזי) של בריאות העם של רוסיה הסובייטית. בשנת 1931 הוא הפך למכון המרכזי לאפידמיולוגיה ומיקרוביולוגיה (Центральный Институт эпидемиологии и микробиологии, ЦИЭМ) לבריאות העם על ידי מיזוג עם המכון הבקטריולוגי המרכזי של המכון המיקרוביולוגי, כמו גם המחלקות האפידמיולוגיות והחיטוי של המכון התברואתי וההיגייני הממשלתי. בשנת 1937 הוא הועבר למערכת הבריאות העממית של ברית המועצות. עם תחילת מלחמת העולם השנייה אורגנו סניפים באלמא-אטא וסברדלובסק, קבוצה גדולה של מומחים נשלחה לעבוד בקאזאן. בשנת 1949 הוא הפך למכון המחקר לאפידמיולוגיה ומיקרוביולוגיה של האקדמיה למדעי הרפואה בברית המועצות ונקרא על שם נקולאיי גאמליה. בשנת 1966 הוענק לו עיטור הדגל האדום לעמל.
בשנת 2014, הפך למרכז המחקר המדעי הפדרלי לאפידמיולוגיה ומיקרוביולוגיה על ידי מיזוג עם מכון המחקר המדעי וירולוגיה על שם איוואנובסקי. בשנת 2017, שמו שונה למרכז המחקר הלאומי לאפידמיולוגיה ומיקרוביולוגיה על שם גאמליה.
תחום פעילות

הפעילות העיקרית היא פתרון בעיות יסוד בתחום האפידמיולוגיה, מיקרוביולוגיה רפואית ומולקולרית, אימונולוגיה זיהומית. במחקרים אלה, מקום מיוחד תופס הדפוסים הכלליים והספציפיים של התפשטות מגפה של מחלות זיהומיות; מבנה ודינמיקה של הפתולוגיה הזיהומית של האוכלוסייה; תפקוד וביטוי מגפה של מוקדים טבעיים של מחלות אנושיות; גנטיקה, ביולוגיה מולקולרית, אקולוגיה והתמדה של מיקרואורגניזמים פתוגניים; בעיות של אימונולוגיה כללית וזיהומית, כולל ויסות חיסון ופיתוח חיסון, דרכים ואמצעים לאבחון ומניעה של מחלות זיהומיות.
המכון הוא הארגון הבסיסי של הפדרציה הרוסית במסגרת המועצה המדעית של משרד הבריאות של רוסיה בנושא מיקרוביולוגיה, מרכז את הפעילות המדעית של מכונים ומוסדות בתחום ומבצע תוכניות מחקר על האפידמיולוגיה של מחלות זיהומיות וזיהומים נוקוסומיאלים, מחלות אנושיות מוקדיות טבעיות, מיקרוביולוגיה רפואית, גנטיקה וגנטיקה מולקולרית. ביולוגיה של חיידקים, אימונולוגיה זיהומית תאורטית ויישומית.
במכון ישנם תשעה מרכזים של משרד הבריאות הרוסי (לטיפול בעכברת, ברוצלוזיס, טולרמיה, מחלת הלגיונרים, כלמידיה, מחלת ליים ועוד), שרובם הן המעבדות הרפואיות המתמחות היחידות ברוסיה בתחומן. במכון, פועלת הפקולטה לזיהום של אוניברסיטת סצנוב.
במהלך התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה המכון פיתח חיסון ראשוני לנגיף. ביולי 2020 משרד ההגנה של רוסיה הודיע כי בשיתוף פעולה עם בית החולים הצבאי הראשי על שם בורדנקו ומרכז המחקר הלאומי לחקר מגפות ומיקרוביולוגיה הושלמה הכנת חיסון ל-COVID-19 ובאוגוסט אותה שנה החיסון נרשם ואושר על ידי משרד הבריאות ובכך הפכה רוסיה למדינה הראשונה בעולם לאשר חיסון לנגיף COVID-19. החיסון פותח במימון הקרן הרוסית להשקעות ישירות. והממשל הודיע כי מתן החיסון לאזרחים יתחיל באוקטובר 2020.
תרופות בפיתוח במכון

ויפרון
קאגוצל
Meglumini acridоnacetas
פירוגנאל
ציטופלאווין
Gam-COVID-Vac, חיסון לנגיף COVID-19
הערות שוליים

↑  "Филиал «Медгамал» ФГБУ «НИЦЭМ им. Н. Ф. Гамалеи Минздрава России". נבדק ב-2017-11-15.
↑  Пронин А. В. "Ведущий научный центр России по эпидемиологии и микробиологии: история и современность" (PDF). Международная ассоциация специалистов в области инфекций (МАСОИ). נבדק ב-2017-11-15.
↑  "Гам-КОВИД-Вак": Россия первой в мире зарегистрировала вакцину от коронавируса‏, Vesti.ru
↑  Основные этапы истории
↑  "Приказ Министерства здравоохранения РФ от 12 июля 2017 г. N 417 «О внесении изменений в устав федерального государственного бюджетного учреждения «Федеральный научно-исследовательский центр эпидемиологии и микробиологии имени почетного академика Н. Ф. Гамалеи» Министерства здравоохранения Российской Федерации»". Гарант.Ру. ООО «НПП «ГАРАНТ-СЕРВИС».
↑  Научный совет по комплексной проблеме «Микробиология»
↑  "Центры Минздрава России по бактериальным инфекциям". אורכב מ-המקור ב-2016-11-08. נבדק ב-2016-11-09.
↑  "Кафедра инфектологии и вирусологии". אורכב מ-המקור ב-2016-11-08. נבדק ב-2016-11-09.
↑  Российскую вакцину от COVID-19 испытали на людях‏, Vesti.ru, דיווח (ברוסית)
↑  Российские ученые успешно испытали на себе вакцину от коронавируса‏, NTV
↑  Russian Elite Given Experimental Covid-19 Vaccine Since April
↑  Противовирусная оборона. 1-й замминистра обороны Руслан Цаликов — о вакцине
↑  В Минобороны России заявили о готовности вакцины от коронавируса
↑  Минобороны: первая российская вакцина от коронавируса готова
↑  "Гам-КОВИД-Вак": Россия первой в мире зарегистрировала вакцину от коронавируса
↑  רוסיה תהיה הראשונה לאשר חיסון לקורונה?
↑  עיגלו פינות? רוסיה: פיתחנו חיסון לקורונה ונחסן את האזרחים
↑  Глава РФПИ сравнил создание Россией вакцины от COVID-19 с первым спутником
↑  Exclusive: Russia prepares for world's first approval of a Covid-19 vaccine by mid-August, but questions remain
↑  מקסיקו שלישית במספר המתים, הנשיא מסרב לשים מסכה, באתר כלכליסט, 1 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5101879-2  LCCN: n80145709  LNB: 000097773  VIAF: 305075305   WorldCat (עם VIAF): 305075305
מרכז המידע והידע הלאומי למערכה בקורונה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 משרד אחראי:  צה"ל, משרד הבריאות, המל"ל
 תאריך הקמה:  מרץ 2020; תאריך סגירה: יולי 2022
 
מרכז המידע והידע הלאומי למערכה בקורונה הוא גוף שהוקם על ידי אגף המודיעין בצה"ל במסגרת הטיפול הממסדי בהתפשטות נגיף הקורונה בישראל, על מנת לסייע למשרד הבריאות במחקר מערכתי ורפואי על אודות התפשטות מחלת נגיף הקורונה (COVID-19) בישראל ומחוצה לה. המרכז סיפק למשרד הבריאות, למועצה לביטחון לאומי ולשאר משרדי הממשלה מידע, ניתוח נתונים, תובנות וכן המלצות, שנועדו לגיבוש מדיניות לאומית במשרדי הממשלה להמשך המאבק בקורונה.
הגוף הורכב מקציני מודיעין ונעזר במומחים מעולמות תוכן רלוונטיים – מדענים מהאקדמיה, רופאים, אפידמיולוגים, חוקרי ביצועים וסטטיסטיקאים. עם הקמתו עמד בראש המרכז קצין בדרגת אלוף-משנה מחטיבת המחקר באגף המודיעין, ובהמשך עמד בראשו קצין בדרגת סגן אלוף, אף הוא מחטיבת המחקר.
הגוף נסגר ב-14 ביולי 2022 והמשימה הועברה לאנשי משרד הבריאות.
הקמת המרכז וייעודו

מרכז המידע הוקם בחודש מרץ 2020, עם תחילת התפרצות נגיף הקורונה בישראל, בעקבות פניית משרד הבריאות לאגף המודיעין. עם היווסדו, עסק המרכז במחקר מדיניות המאבק בקורונה בקרב כלל מדינות העולם. המרכז הוקם באחריות חטיבת המחקר באמ"ן ובסיוע של יחידה 8200.
מטרתו העיקרית של המרכז הייתה לבצע מחקרי עומק על התפשטות מגפת הקורונה לטובת הצפת סיכונים והזדמנויות לגורמים המקצועיים ולמקבלי ההחלטות במשרד הבריאות, במל"ל ובמערכת הביטחון. המרכז עסק בין היתר בהצבעה על מוקדי סיכון מרכזיים ומגמות תחלואה בישראל, בשיתוף מכון גרטנר למחקר אפידמיולוגי במשרד הבריאות. כמו כן, חקר המרכז את התפשטות המגפה במדינות העולם ובמזרח התיכון, וריכז תובנות מתוך מחקרים רפואיים מובילים בעולם כמו גם על שיטות בדיקה, חיסונים ותרופות אשר הוכחו כיעילים במאבק העולמי בנגיף הקורונה.
פעילותו הוכוונה על ידי מל"ל, משרד הבריאות ומשרד הביטחון, ותוצריו יועדו לגיבוש מדיניות לאומית במשרדי הממשלה.
הגבלות משפטיות בפעילות המרכז

מיום הקמתו, וכחלק מהגבלות משפטיות מוגדרות, כלל פעילות המרכז מוקדה בניתוח מגמות, עיבוד מידע ועיבוד נתונים אוטומטי, ולא התבצעה במסגרתו כל פעילות איסוף מידע הנוגעת למושאי המחקר בישראל. כמו כן, מידע גולמי אשר מקורו בגורמי הרפואה בארץ הוגבל לחומרים סיכומיים וסטטיסטיים ואינו מכיל מידע רפואי אישי או פרטני. בתוך כך, פעילותו של המרכז בוצעה תחת אישור רשמי, בליווי היועץ המשפטי של אמ"ן ובפיקוח של משרד הבריאות.
מבנה המרכז

בראשות מרכז המידע והידע הלאומי למערכה בקורונה עמד קצין בדרגת סגן-אלוף, ששירת בשגרה בחטיבת המחקר של אמ"ן.
במסגרת המרכז פעלו עשרות חוקרים ואנשי טכנולוגיה מחטיבת המחקר, יחידה 8200, יחידה 9900, מערך המ"מ ויחידות נוספות באמ"ן.
מבנה המרכז כלל ארבעה מדורי מחקר:
מדור מגמות בישראל – היה אחראי על ניתוח התפשטות תחלואת הקורונה במדינת ישראל לצורך ביסוס המלצות למדיניות משרד הבריאות.
מדור מדינות העולם – היה אחראי על ניתוח מדיניות, פעילויות ושימוש בטכנולוגיות במדינות העולם במערכה נגד הקורונה.
מדור טכנולוגיות רפואיות - היה אחראי על ניתוח ומחקר שיטות בדיקה, תרופות וחיסונים בהם נעשה שימוש ברחבי העולם, ואשר מציגים פוטנציאל גבוה להתמודדות בתחלואה.
מדור דאטה – היה אחראי על כתיבת קודים לניתוח, פיתוח והצגה של נתונים ומאגרי מידע, אשר מהווים בסיס חיוני למחקר מגמות תחלואה בחתכים גאוגרפיים, גילאיים, דמוגרפיים ועוד.
בנפרד ממרכז המידע והידע, הוקמה בתוך חטיבת התקשו"ב של משרד הבריאות, על ידי יחידה 8200 באמ"ן, מסגרת לתמיכה בתשתית המחשוב וניתוח הנתונים של המשרד. בתוך כך, פותחה גם תוכנת שליטה ובקרה לניהול נתונים משותף לכלל גופי הבריאות בישראל.
פרסומים של המרכז

מרכז המידע והידע - עשרת המסמכים החשובים, 13 באוקטובר 2020
"היום שאחרי החיסון" - מיפוי תרחישים אפשריים, 1 בדצמבר 2020
מרכז המידע והידע למערכה בקורונה מציין שנה להקמתו - סקירת עיקרי העשייה, 19 במרץ 2021
התחסנות הינה הפתרון המרכזי לצמצום הסיכון מפיתוח מחלה קשה ותופעות ארוכות טווח ברמת הפרט, 5 ביולי 2021
הערות שוליים

↑  הדו"ח האחרון
↑  מלחמת הצללים של אמ"ן בקורונה: אוסף, חוקר ומפענח, באתר ynet, 1 באפריל 2020
| מגפת הקורונה בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| חלק ממגפת הקורונה העולמית | חלק ממגפת הקורונה העולמית |  |
| גופים ממשלתיים וארגונים | משרד הבריאות • משרד האוצר • משרד הביטחון • קבינט הקורונה • מערכת הבריאות בישראל • מגן דוד אדום • מפקדת "אלון" • ועדת הקורונה • מרכז המידע והידע הלאומי למערכה בקורונה • מכון גרטנר • המכון למחקר ביולוגי בישראל • המטה לביטחון לאומי • מגן ישראל |  |
| חיסונים | לתת כתף • חיסון פייזר • חיסון מודרנה • פיתוח חיסון במכון הביולוגי |  |
| תקנים | התו הסגול • מתווה הרמזור • התו הירוק |  |
| טכנולוגיות למניעת הדבקה | המגן (אפליקציה) • הכלי |  |
| חקיקה | תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • צו בריאות העם (בידוד בית) • חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש |  |
| בעלי תפקידים עד 17 במאי 2020 | ראש הממשלה, בנימין נתניהו • שר הבריאות, יעקב ליצמן • שר האוצר, משה כחלון • שר הביטחון, נפתלי בנט • מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב • המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, איתמר גרוטו • ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, סיגל סדצקי |  |
| בעלי תפקידים החל מ-17 במאי 2020 | ראש הממשלה, בנימין נתניהו • ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון, בני גנץ • שר הבריאות, יולי אדלשטיין • שר האוצר, ישראל כ"ץ • מנכ"ל משרד הבריאות, חזי לוי (משה בר סימן טוב עד 18 ביוני 2020) • הממונה הלאומי לנגיף הקורונה, נחמן אש (רוני גמזו עד נובמבר 2020) • המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, איתמר גרוטו (עד  פברואר 2021) • ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, שרון אלרעי פרייס (סיגל סדצקי עד יולי 2020) |  |
| בעלי תפקידים החל מ-13 ביוני 2021 | ראש הממשלה, נפתלי בנט • ראש הממשלה החלופי ושר החוץ, יאיר לפיד • שר הבריאות, ניצן הורוביץ • שר האוצר, אביגדור ליברמן • שר הביטחון, בני גנץ • מנכ"ל משרד הבריאות, נחמן אש (חזי לוי עד 11 ביולי 2021) • הממונה הלאומי לנגיף הקורונה, סלמאן זרקא (נחמן אש עד 14 ביולי 2021) • המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, ספי מנדלוביץ' (מ-5 בספטמבר 2021) • ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, שרון אלרעי פרייס |  |
| שונות | השפעת מגפת הקורונה על ישראל |  |
משלחת מס' 14 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת בחלק הראשון
חברי המשלחת בשלב השני
תג המשלחת
תחנת החלל בדצמבר 2006
משלחת מס' 14 (באנגלית: Expedition 14) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-20 בספטמבר 2006 ועד ל-21 באפריל 2007. מפקד המשלחת היה מייקל לופז-אלגריה מארצות הברית. פעילות המשלחת נמשכה 213 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 20> 09.2006–12.12.2006 | 12> 12.2006–21.4.2007 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית מייקל לופז-אלגריה | מפקד המשלחת | סויוז TMA-9 |  |  | סויוז TMA-9 | חבר משלחת מס' 14 |
| רוסיה מיכאיל טיורין | מהנדס טיסה | סויוז TMA-9 |  |  | סויוז TMA-9 | חבר משלחת מס' 14   מפקד חללית "סויוז TMA-9" |
| גרמניה תומאס רייטר | מהנדס טיסה | STS-121 |  |  | STS-116 | חבר משלחת מס' 13 ו-14 |
| ארצות הברית סוניטה ויליאמס | מהנדסת טיסה | STS-116 |  |  | STS-115 | חבר משלחת מס' 14 ו-15 |