stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MIM-104 פטריוט
מבנה והנדסה

מערכת הפטריוט מורכבת ממספר משגרי טילי קרקע־אוויר המקבלים מידע ממכ"ם מערך מופע ונשלטים על ידי מרכז הבקרה Engagement Control Station (מכונה בקיצור ECS). כל רכיבי המערכת ניידים וניתנים להובלה ולפרישה מהירה. במהלך השנים זכה הפטריוט לשדרוגים משמעותיים, הן בתוכנה והן בחומרה. כל שדרוג משמעותי כונה בלוק וסדרת שדרוגים משמעותיים מאוד כונתה PAC עם מספר סידורי, כאשר PAC זה ראשי תיבות של Patriot Advanced Capability. הדור הנפוץ כיום הוא PAC-2 משופר ולצידו PAC-3 הכולל טילים אחרים, קטנים יותר.
מערכת הפטריוט קיימת בשתי תצורות: נייחת (נגררת) וניידת. המשגר הנייח M-901 נגרר על ידי משאית M983 של חברת "אושקוש" בעלת הנעה 8X8 המתאימה לנסיעת שטח. המשגר הנייד מורכב כיחידה אחת מתוצרת גרמניה על גבי משאית KAT1 של חברת "מאן". כל משגר פטריוט מדגמי "PAC-1" ו־"PAC-2" נושא עד ארבעה טילים, ומשגרי "PAC-3" נושאים עד 16 טילים (אם כי קטנים יותר). במשך השנים יוצרו גרסאות שונות לטילי הפטריוט. כך לדוגמה, נתוני דגם PAC-2 (גרסה משופרת בעלת יכולת התמודדות טובה יותר עם טילים בליסטיים): אורכו – 5.31 מטרים, משקלו 900 ק"ג והוא טס במהירות המגיעה ל־5.5 מאך.
מערכת הפטריוט מסוגלת ליירט כלי טיס עוינים מטווח של כ־160 ק"מ וטילים מטווח של כ־60 ק"מ וכן מצוידת במערכת זע"ט (זיהוי עמית־טורף) לזיהוי מטרות ידידותיות ועוינות ואף במערכת למניעת שיגור טילים בשוגג לעבר מטרות ידידותיות. מכ"ם הפטריוט (המכונה Radar Set‏ – RS) מדגם AN/MPQ-53 מצויד באמצעי התמודדות כנגד לוחמה אלקטרונית (נ"לא או ECCM – Electronic Counter Counter Measures) מתקדמים. זהו מכ"ם מסוג מערך מופע (Phased Array). כיוון שאנטנת המכ"ם היא מסוג Phased Array, הרי שהיא בנויה ממספר רב של אלמנטי שידור־קליטה כשלכל אחד ניתן להזין מופע (פאזה) שונה. דבר זה מאפשר להסיט את אלומת המכ"ם הן בשידור והן בקליטה לכיוון אחר בזמן אפסי, ולמעשה לסרוק את המרחב עליו אמון המכ"ם מבלי לבצע תנועה מכנית של האנטנה. בנוסף, לשיטה זו יתרונות בהתמודדות עם לוחמה אלקטרונית, למשל על ידי יצירת הגבר אפס בכיוון ממנו מגיע אות שמטרתו לחסום את המכ"ם וע"י כך להתגבר על החוסם עוד בשלב הקליטה.
גדוד סוללות פטריוט יכול לתקשר עם מרכז בקרה גדודי: Information Coordination Center (בראשי תיבת: ICC), אשר מסוגל לשתף מידע עם סוללות פטריוט ונ"מ אחרות (כגון הוק), ולהקצות להן מטרות ליירוט.
הפטריוט בישראל

את מערך הפטריוט בישראל מפעיל מערך ההגנה האווירית בצה"ל, והכינוי שלו בצה"ל הוא "יהלום". הדגם הנוכחי של סוללות וטילי פטריוט הוא MIM-104D (PAC-2/GEM+). כיום מוצבות בישראל מספר סוללות "יהלום" בעת שיגרה ובעת מלחמה (למשל, בעת מלחמת לבנון השנייה נפרשו מספר סוללות פטריוט סביב העיר חיפה; בשנת 2018 פורסם כי סוללות פטריוט מוצבות בצפת, בכרמל, בפלמחים ובאזור דימונה). ייעודו של הפטריוט הוא להפיל כלי טיס עוינים, הן מאוישים (כולל מטוסי קרב) והן בלתי־מאוישים, כמו גם לשמש כשכבת גיבוי במערך ההגנה הרב־שכבתי נגד טילים וליירט טילים לטווחים בינוניים־ארוכים במקביל למערכת קלע דוד וכגיבוי לחץ 2.
הפטריוט בישראל > היסטוריה

ההחלטה לרכוש את סוללות הפטריוט התקבלה עוד לפני פלישת סדאם חוסיין לכווית. מערכת הפטריוט נחשבה למערכת הנ"מ הטובה ביותר לטווחים רחוקים, ונבחנה גם יכולתה ליירוט טילי קרקע־קרקע. מספר חודשים לפני פרוץ מלחמת המפרץ הגיעו לישראל סוללות הפטריוט הראשונות. בעקבות הפלישה לכווית, החליטה ארצות הברית להשתמש בחוק סיוע חירום למדינות־חוץ, ולספק לישראל סוללות פטריוט נוספות במחיר זול יחסית. ב־25 בנובמבר 1990 יצאה משלחת ממערך הנ"מ, שהתבססה בעיקר על אנשי סוללות ה־MIM-23 הוק, לבסיס הדרכת הנ"מ בפורט־בליס, כדי ללמוד את הפעלת הפטריוט. קורס מיוחד נערך גם לטכנאים ישראלים, כיוון שלפי תורת הלחימה האמריקאית, המפעיל הוא גם הטכנאי. בחיל־האוויר הישראלי קיימת חלוקה מסודרת לרמות שונות של התחזוקה, וצריך היה לאפיין את תפקידיהם של אנשי המערך הטכני בסוללות הפטריוט.
הפטריוט בישראל > היסטוריה > במלחמת המפרץ

קורס הטכנאים היה אמור לסיים את הכשרתו באפריל 1991 ובעלי שאר התפקידים היו אמורים לסיים את הכשרתם בסוף פברואר. אך עקב פרוץ מלחמת המפרץ בינואר 1991, ונפילת טילי הסקאד בישראל, חל שינוי בתוכניות. בסך־הכל הספיקה המשלחת הישראלית להשלים רק כחודשיים מתוך שלושת חודשי הקורס. הקורס של הטכנאים, לעומת זאת, נמשך חמישה חודשים, והם עדיין לא הגיעו לשלב בו יוכלו ליישם את הידע אותו רכשו. לפיכך, הכוח האמריקאי שנשלח לארץ כלל גם לוחמים וגם טכנאים. במקביל, סוללות פטריוט אמריקאיות שהיו מוצבות בגרמניה הועברו לארץ ונפרשו ברחבי גוש דן וחיפה. הסוללות נועדו לשמש תחליף זמני עד שהסוללות הישראליות, שכבר היו בארץ, יאוישו על ידי הצוותים הישראליים. בסוף ינואר קיבל מערך הנ"מ סוללות פטריוט נוספות, וזמן קצר לאחר מכן נפרשה גם סוללה הולנדית במרכז הארץ.
בארץ פעלו, אם כן, כמה סוגי סוללות: הסוללות האמריקאיות, הסוללות הישראליות וסוללה הולנדית. בסוללות האמריקאיות כל החיילים, כולל המפקדים, היו אמריקאים. בסוללה הישראלית המפקדים, הקצינים וחלק מהלוחמים היו ישראלים. שאר הצוות היה אמריקאי. הסוללה ההולנדית הייתה על טהרת ההולנדים בלבד. במהלך המלחמה היוו טילי הפטריוט את ההגנה היחידה מול טילי הסקאד העיראקיים. במהלך השנים שעברו מאז מלחמת המפרץ נערכו בפטריוט השבחות שונות, בעיקר בתחום התוכנה, לשיפור הדיוק בפגיעה בטק"ק.
במהלך הלחימה נורו עשרות טילי פטריוט נגד טילי הסקאד העיראקים, אך לא הצליחו ביירוט הטילים העיראקים עקב אי התאמה של מערכת ההנחיה בפטריוט למהירות העצומה של הסקאד. חלק לא ידוע ממטחי הפטריוט הצליחו אומנם ליירט את מטחי הטילים העיראקים אולם את נתוני היירוט מסרב צה"ל עד היום למסור.
הפטריוט בישראל > היסטוריה > בתחילת המאה ה־21

בעשור האחרון ביצעה ישראל מספר שדרוגים של המערכת על מנת להגדיל את יעילותה כנגד טילים, ואף שולבה בניסוי האחרון של הטיל "חץ 2" כמערכת גיבוי. בנובמבר 2009, במסגרת תרגיל 'ג'וניפר קוברה' 10, ביצעו צה"ל וצבא ארצות הברית ירי של 10 טילי פטריוט על אדמת ישראל ובמתקני שיגור על ספינות אמריקאיות.
במהלך מבצע צוק איתן, ב־14 ביולי 2014, יירט מערך ההגנה האווירית של צה"ל באמצעות טיל פטריוט מעל אשדוד כלי טיס בלתי מאויש ששלח חמאס. ב־17 ביולי יירט מערך ההגנה האווירית כטב"ם נוסף של חמאס, גם הוא באמצעות טיל פטריוט.
ב-30 באפריל 2024, הודיע צה"ל כי בעתיד הקרוב תסיים מערכת הפטריוט את שירותה במערך ההגנה האווירית.
הפטריוט בישראל > היסטוריה > במלחמת האזרחים בסוריה

פריצת מלחמת האזרחים בסוריה והמעורבות של חזבאללה ואיראן בה תוך ניסיון לבסס תשתית טרור על גבול רמת הגולן הביא לעימותים אוויריים בין ישראל לסוריה, איראן וחזבאללה. העימותים כללו תקיפות אוויריות של ישראל כנגד מטרות צבאיות של סוריה, איראן וחזבאללה, ומנגד חדירות אוויריות של כלי טיס מסוריה אל עבר שטח ישראל. בחדירות אלו שוגרו טילי פטריוט נגד כלי הטיס החודרים וברוב המקרים הצליחו להפילם. כמו כן, בחזית זו רשם מערך ההגנה האווירית של ישראל הפלת בכורה עולמית של כלי טיס מאויש באמצעות הפטריוט.
להלן פירוט התקריות בהן שוגרו טילי פטריוט בחזית זו:
ב־31 באוגוסט 2014 יירט מערך ההגנה האווירית של צה"ל כלי טיס בלתי מאויש באזור קוניטרה באמצעות טיל פטריוט.
ב־23 בספטמבר 2014 מערך ההגנה האווירית יירט והפיל מטוס קרב סורי מדגם סוחוי Su-24 שחדר לשטח ישראל, וזאת באמצעות טיל MIM-104D פטריוט. זהו היירוט הראשון (בעולם) של מטוס מאויש על ידי טיל זה.
ב־17 ביולי 2016 שוגרו 2 טילי פטריוט על ידי מערך ההגנה האווירית על מנת ליירט כלי טיס בלתי מאויש שחדר מכיוון סוריה אל רמת הגולן, היירוט כשל וכלי הטיס שב על עקבותיו.
ב־27 באפריל 2017 הפיל מערך ההגנה האווירית כלי טיס בלתי מאויש שחדר מכיוון סוריה באמצעות טיל פטריוט. הכטב"ם ככל הנראה שוגר לעבר ישראל בעקבות תקיפה שיוחסה לישראל יום קודם של נשק מתקדם שאוחסן בסמוך לשדה התעופה בדמשק.
ב־19 בספטמבר 2017 חדר כלי טיס בלתי מאויש מתוצרת איראנית שהופעל בידי חזבאללה לשטח המפורז בסמוך לרמת הגולן והופל על ידי מערך ההגנה האווירית באמצעות טיל פטריוט.
ב־24 ביוני 2018 שוגר טיל פטריוט בשמי צפת לעבר כלי טיס בלתי מאויש שחדר לישראל מכיוון סוריה, הטיל החטיא את המטרה וכלי הטיס שב על עקבותיו.
ב־11 ביולי 2018 הפיל מערך ההגנה האווירית מעל הכנרת כלי טיס בלתי מאויש שחדר מסוריה לישראל. ההפלה בוצעה על ידי טיל פטריוט. תושבים בעמק הירדן דיווח על פיצוץ ושובל עשן בשמים.
ב־13 ביולי 2018 שוגר טיל פטריוט מצפת לעבר כלי טיס בלתי מאויש שהתקרב לישראל מכיוון סוריה. מצה"ל נמסר כי כלי הטיס יורט.
ב־24 ביולי 2018 יירטו זוג טילי פטריוט מטוס קרב סורי מדגם סוחוי Su-22 או סוחוי Su-24 שחדר שני קילומטרים לתוך שטח ישראל.
הפטריוט בישראל > היסטוריה > במלחמת חרבות ברזל

ב-8 באוקטובר וב-12 באוקטובר הופעלה המערכת ושוגרו טילים מעל צפת בשל זיהוי שגוי.
ב-25 באוקטובר שוגר טיל פטריוט באזור דרום הכנרת[דרושה הבהרה].
ב-9 בנובמבר 2023 יירט לראשונה במלחמה טיל פטריוט כלי טיס בלתי מאויש באזור הערבה לפני שחדר ישראל.
גלריה

משגר פטריוט שעליו ארבעה מכלי טילים. מאחד המכלים מבצבץ טיל פטריוט במוזיאון של מטווח הטילים וייט סנדס
פטריוט PAC-2
משגר הפטריוט
משגר פטריוט PAC-2
מכ"ם הפטריוט
משגר פטריוט נגרר על ידי משאית אושקוש
משגר פטריוט PAC-3 המכיל 16 טילים
יירוט שביצע פטריוט PAC-3
משגר פטריוט של מערך ההגנה האווירית של צה"ל
סוללת "יהלום" של מערך ההגנה האווירית משגרת טיל MIM-104D פטריוט במהלך תרגיל
ראו גם

S-300 – מערכת הגנה אווירית מתקדמת תוצרת רוסיה.
S-400 – מערכת הגנה אווירית מתקדמת תוצרת רוסיה, הדור האחרון בסדרה.
קלע דוד – מערכת ליירוט רקטות וטילים לטווח בינוני־ארוך. נקראה בעבר "שרביט קסמים".
ברק 8 – מערכת הגנה אווירית רב־משימתית לטווחים בינוניים.
ברק MX – מערכת הגנה אווירית רב־משימתית לטווחים בינוניים.
כיפת ברזל – טיל נגד טילים, מערכת הגנה נגד רקטות וטילים לטווחים קצרים ובינוניים, וכן נגד מטוסים.
תפילה לירושלים

| --- | --- |
 סינגל בביצוע מלי ברונשטיין
 יצא לאור:  1974
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  שייקה פייקוב
 לחן:  שייקה פייקוב
 עיבוד:  גיל אלדמע
 
"תפילה לירושלים" הוא שיר עברי שכתב והלחין שייקה פייקוב.
רקע

בשנת 1960 נערך "פסטיבל הזמר והפזמון" הראשון.
כעשור לאחר מכן נוספו לו עוד שלושה פסטיבלי זמר שנתיים חדשים,
"פסטיבל הזמר החסידי", "פסטיבל הזמר המזרחי", ו"פסטיבל שירי הילדים".
ארבעת הפסטיבלים הגדולים זכו להצלחה גדולה.
בעקבות זאת החלו בהמשך שנות השבעים יוזמות לפסטיבלים ייעודיים נוספים
לצידם.
כך נוסדו "ערב שירי משוררים",
"פסטיבל שירי התנ"ך",
"פסטיבל שירי יידיש",
"פסטיבל שירי לדינו",
ו"פסטיבל שירי משוררים לילדים".
בשנת 1974, נוסד פסטיבל חדש, פסטיבל שירי ירושלים.
הפסטיבל, שזכה לשם "שישו את ירושלים" התקיים בחודש מאי של אותה השנה.
בפסטיבל השתתפו 12 שירים הוא נערך גם בירושלים וגם בתל אביב ושודר בטלוויזיה.
על השיר

את השיר ששייקה פייקוב כתב והלחין לפסטיבל נבחרה לבצע מלי ברונשטיין בת העשרים שהייתה צעירת המשתתפים בפסטיבל,
כשרק השתחררה מהלהקה הצבאית בה כיכבה.
למרות העובדה שהייתה פחות מוכרת מהמבצעים האחרים,
השיר בביצועה הפך לאחד הבולטים והמצליחים בפסטיבל
והיה אחד משלושת השירים שהופיעו בפרסומים של אלבום הפסטיבל.
השיר היה ללהיטה הראשון של ברונשטיין מבין מספר להיטים שהיו לה בהמשך העשור.
גיל אלדמע שעיבד את השיר הוסיף למבצעת מקהלה רבת משתתפים
המלווה אותה במה שאכן נשמע כתפילה, כשם השיר.
"תפילה לירושלים" הוא הראשון שהתפרסם מבין מספר שירים
ששייקה פייקוב כתב והלחין על העיר.
במצעדים

השיר נכנס בשנת 1974 למצעד הפזמונים בקול ישראל, והגיע למקום ה־19.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | קול ישראל | 19 |  |
הערות שוליים

↑  "שישו את ירושלים", מעריב, 21 במאי 1974
↑  אלבום הפסטיבל, מעריב, 5 ביוני 1974
אחמד סעד

אחמד סעד (בערבית - أحمد سعد; 25 בנובמבר 1945 - 20 באפריל 2010), היה כלכלן ערבי ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם חד"ש ורשימת חד"ש-בל"ד.
חייו

היה חבר לשכות מק"י וחד"ש וחבר מזכירות ועדת המעקב העליונה של האוכלוסייה הערבית בישראל. מטעם מחוז עכו של המפלגה הוא כיהן כחבר הלשכה הקבועה למזכירות הארגונית הלא-ממשלתית למען שלום צודק והגשמת זכויותיהם הלאומיות של הפלסטינים. במקצועו סעד היה דוקטור למדעי הכלכלה ועבד כמנהל מכון "תומא" למחקר חברתי-פוליטי.
בשנת 1996 הוא נבחר לכנסת ה-14 מטעם רשימת חד"ש-בל"ד, אך במהלך כהונתה של הכנסת פרשו חברי בל"ד מהסיעה המשותפת וסעד נותר חבר סיעת חד"ש. בהיותו חבר הכנסת כיהן סעד כחבר ועדת הכנסת וועדת הכספים.
בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-111 הסמלי ברשימת חד"ש לכנסת.
משנת 1999, לאחר סיום כהונתו כחבר הכנסת, סעד שימש עורך העיתון "אל-איתיחאד". ב-20 באפריל 2010 סעד נפטר לאחר מחלה.
Supernatural

Supernatural (על טבעי) הוא אלבום האולפן ה-18 של להקת סנטנה. מאלבום זה נמכרו יותר מ-27 מיליון עותקים ברחבי העולם. בארצות הברית בלבד הגיע האלבום למעמד 15 פלטינה. האלבום זכה בתשעה פרסי גראמי ביניהם פרס גראמי לאלבום השנה, ושלושה פרסי גראמי הלטיני.
האלבום דורג במקום הראשון במצעד הבילבורד 200 של שנת 1999. אלבום זה אף הוכר כאלבום הלטיני הנמכר ביותר בספר השיאים של גינס.
הלהיטים באלבום: "Smooth" ו-"Maria Maria" דורגו במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 1999.
באלבום זה התארחו האמנים: אריק קלפטון, רוב תומאס, סי-לו, לורין היל, דייב מתיוס, ואיגל איי צ'רי.
רשימת השירים

| מס' | שם | לחן | משתתפים | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Da Le) Yaleo)  | קרלוס סנטנה |   | 5:53 |
| 2. | Love of My Life  | דייב מת'יוס וקרלוס סנטנה | דייב מת'יוס בנד | 5:47 |
| 3. | Put Your Lights On  | אברלסט | אריק סכארודי | 4:45 |
| 4. | African Bamba  | קארל פראזו, איסמאיליה טורה, טיביאנה טורה, וקרלוס סנטנה |   | 4:42 |
| 5. | Smooth  | רוב תומאס, ואיטל שור | רוב תומאס | 4:58 |
| 6. | Do You Like The Way  | לורין היל | סי-לו ולורין היל | 5:54 |
| 7. | Maria Maria  | קארל פראזו, קרלוס סנטנה, ראול ראקוו, וויסלף ג'ין, וג'רי דופלסיס |   | 4:22 |
| 8. | Migra  | קרלוס סנטנה, טוני לינדסי, ורפי טאהא | The Product G&B | 5:28 |
| 9. | Corazón Espinado  | פרננדו אולוורה | להקת מנה | 4:36 |
| 10. | Wishing It Was  | איגל איי צ'רי, מייקל סימפסון, וג'והה קינג | איגל איי צ'רי | 4:52 |
| 11. | El Farol  | קארל פורטר וקרלוס סנטנה |   | 4:51 |
| 12. | Primavera  | ג. ב. אקל, קארל פורטר, וגרסיה אלונסו |   | 6:18 |
| 13. | The Calling  | צ'סטר תומפסון, קרלוס סנטנה, פרדי סטון, ולינדה גרהם | אריק קלפטון | 12:28 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 74:59 |
מכירות

| מדינה | כמות שנמכרו |
| --- | --- |
אוסטרליה: 280,000
ארגנטינה: 200,000
ארצות הברית: 15,000,000
ברזיל: 250,000
בריטניה: 600,000
גרמניה: 1,000,000
הולנד: 100,000
מקסיקו: 300,000
צרפת: 1,200,000
קנדה: 1,000,000
ברוך שמאילוב

ברוך שמאילוב (נולד ב-2 בספטמבר 1994) הוא ג'ודוקא ישראלי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג, זוכה מדליית ארד מאולימפיאדת טוקיו 2020 בקטגוריית הנבחרות המעורבות כחלק מנבחרת ישראל. שמאילוב מחזיק בשלוש מדליות מטורניר המאסטרס ובשבע מדליות מטורנירי גראנד סלאם. נכון ליולי 2024, שמאילוב מדורג במקום העשרים וארבעה בעולם, לקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.
ביוגרפיה

שמאילוב גדל בחדרה עם אמו אלזה, מלחימה בחברת אלקטרוניקה. כאשר היה בן 4 הוריו התגרשו. כשהיה בן 6 אמו שלחה אותו לחוג ג'ו ג'וטסו וקראטה, וכעבור שנה החל להתאמן בג'ודו. בגיל 11, במהלך אימון במועדון הג'ודו בחדרה, הגיע ג'ודוקא העבר והפוליטיקאי יואל רזבוזוב, שזיהה את הפוטנציאל של שמאילוב והמליץ לאלכס אשכנזי, מי שהיה המאמן הראשי במכון וינגייט, להעביר אותו להתאמן שם תחת תנאים טובים יותר.
בפברואר 2018, הוא התארס לג'ודוקא הבולגרייה בטינה "בטי" טמלקובה (אנ'), אותה הכיר במחנה אימונים שנערך בספרד לקראת אליפות אירופה בשנת 2015. טמלקובה עברה לייצג את ישראל מאז 2017, כשלאחר נישואיהם האזרחיים, ב-2019 היא קיבלה גם אזרחות ישראלית.. משמש כפרשן ג'ודו אורח בערוץ הספורט.
פרסים

מקור:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי) :
גראנד פרי טביליסי 2015
גראנד פרי זאגרב 2016
גראנד סלאם באקו 2017
גראנד פרי אנטליה 2017
טורניר המאסטרס 2017
גראנד סלאם דיסלדורף 2018
גראנד פרי זאגרב 2018
גראנד סלאם אבו דאבי 2018
גראנד פרי האג 2018
טורניר המאסטרס 2018
גראנד סלאם פריז 2019
גראנד סלאם יקטרינבורג 2019
טורניר המאסטרס 2021
גראנד סלאם תל אביב 2022
טורניר המאסטרס 2022
גראנד סלאם טשקנט 2024
גראנד פרי אוסטריה 2024
ג'ינג'יות

ערך זה עוסק בלהקה. אם התכוונתם לשיער כתום-אדמדם, ראו .
| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 סוגה:  רוק • אלקטרונית • דאנס
 חברת תקליטים:  פונוקול, נענע דיסק
 חברים
 תמיר אלברט, אמיר צורף
 
ג'ינג'יות הם צמד מוזיקלי ישראלי, המורכב מאמיר צורף ותמיר אלברט. סגנונם המוזיקלי נע בין רוק, מוזיקה אלקטרונית ודאנס.
היסטוריה

הלהקה הוקמה ב-1993 על ידי אמיר צורף ותמיר אלברט. צורף היה חבר בלהקות נוער שוליים ורוקפור, ואלברט היה חבר בנושאי המגבעת. סגנונם המוזיקלי של ג'ינג'יות נע בין רוק למוזיקה אלקטרונית ודאנס. נוסף על קלידים ותופים אלקטרוניים, כלי הנגינה המרכזי בשירי הלהקה הוא גיטרה חשמלית.
ג'ינג'יות הוציאו אלבום אחד הנושא את שם הלהקה. האלבום יצא ב-1994 ונחשב לבעל צליל חדשני בישראל. זמן קצר לאחר הוצאת אלבומה היחיד התפרקה הלהקה כתוצאה מחזרתו בתשובה של אלברט, שב-2004 חזר לאורח חיים מסורתי. באותה שנה, ערכו ג'ינג'יות מסע הופעות איחוד, במהלכו גם הופיעו עם מספר שירים חדשים. ב-19 בספטמבר 2008 הופיעו אלברט ועידן גבריאל, נגן הקלידים של הלהקה, עם ההרכב האלקטרוני טרי פויזן.
ג'ינג'יות התאחדו ב-23 בנובמבר 2016, כאשר התארחו בהופעה של אסף אמדורסקי במועדון הבארבי, שם ביצעה הלהקה שני שירים מאלבומה היחיד. הופעת איחוד מלאה של ג'ינג'יות נערכה במועדון הבארבי ב-15 במרץ 2017. כל הכרטיסים להופעה נמכרו מראש. במהלך ההופעה, אירחו ג'ינג'יות את אסף אמדורסקי ואת ערן צור ואף ביצעו גרסאות כיסוי לשירים של נושאי המגבעת ושל כרמלה גרוס ואגנר. כמו כן, ביצעה הלהקה שני שירים חדשים, "קינג קונג" ו"יונתן". שלושה ימים לאחר מכן, נערכה הופעה נוספת של הלהקה באותו מועדון.
בינואר 2018 הודיעה הלהקה שתתחיל בהקלטת אלבום שני.
ב-20 באוגוסט 2018 הוציאה הלהקה שיר חדש בשם "יונתן". אלברט כתב את המילים, ואת הלחן חיבר יחד עם צורף.
ג'ינג'יות (אלבום)

| --- | --- |

פסל "ברכה", 1993, מוטי מזרחי
 אלבום אולפן מאת ג'ינג'יות
 יצא לאור:  1994
 סוגה:  רוק • אלקטרונית
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  פונוקול
 הפקה:  אמיר צורף ותמיר אלברט
 
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | L.A  | 4:05 |
| 2. | זה לא אני זה החוק  | 5:49 |
| 3. | ביפ  | 3:50 |
| 4. | ג'ינג'יות  | 4:36 |
| 5. | מלפפונים  | 4:34 |
| 6. | בלונדיניות  | 4:08 |
| 7. | אלנבי 79  | 5:16 |
| 8. | לילות כלולות  | 4:38 |
| 9. | עוד ג'ינג'יות  | 4:21 |
האלבום יצא לאור ב-1994 והופץ על ידי "פונוקול", ונחשב לבעל צליל חדשני בישראל, כאשר שילב דאנס קליל עם דיסטורשנים עמוקים וליריקה אפלה. צורף הלחין והפיק את שירי האלבום, ואלברט כתב את מלות השירים. על עבודתו זו קיבל אלברט את פרס תמלילן השנה.
מהאלבום בלטו השירים: "L.A", "ג'ינג'יות", "לילות כלולות" ו"ביפ". האלבום מכיל התייחסויות ביקורתיות, כגון ביקורת פוליטית וביקורת חברתית. כך לדוגמה השיר "L.A" מבקר את האמריקניזציה בישראל, בעוד ש"זה לא אני זה החוק" מתייחס לגיל ההסכמה.
על עטיפת האלבום תצלום של הפסל "ברכה" של מוטי מזרחי מ-1993.
אתר Time Out תל אביב דירג את האלבום במקום ה־10 ברשימה שהרכיב ב־2017 ל־50 האלבומים הישראליים הטובים בכל הזמנים.
ג'ינג'יות (אלבום) > משתתפים באלבום

תמיר אלברט – שירה, קולות, סאונד
אמיר צורף – שירה, קולות, גיטרה
חזי דוידיאן – טכנאי, בס
מיקי פלד – קולות, שירת רקע
סיון שביט – קולות, שירת רקע
עובד אפרת – סאונד
דנה בן-עמי – קולות
הערות שוליים

↑  איתמר הנדלמן בן כנען, העיר, תמיר אלברט לא חברה, באתר הארץ, 19 בפברואר 2007
↑  שי סגל‏, הכיעור, הבדידות והריגוש: האיחוד של הג'ינג'יות היה מסעיר, אבל לא מושלם, באתר וואלה, 16 במרץ 2017
↑   יוסי חלילי, הג'ינג'יות בהופעה: לפעמים נוסטלגיה זה לא מספיק, באתר הארץ, 16 במרץ 2017
↑  שי סגל, הג'ינג'יות חוזרת להקליט אלבום שני אחרי 24 שנים, באתר Time Out תל אביב, 22 בינואר 2018
↑  24 שנים אחרי: "ג'ינג'יות" מוציאים שיר חדש, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2018
↑  פסקול חיינו: האלבומים הישראלים הכי טובים בכל הזמנים (מקומות 1-10), באתר Time Out תל אביב, 28 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307233005171  MusicBrainz: fe5660d2-767b-4e91-97a9-24b2c9d54ba8
דברי איתי יותר

ערך זה עוסק באלבום של נתן גושן. אם התכוונתם לשיר הנושא מתוך האלבום, ראו .
דברי איתי יותר הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר-יוצר והמלחין נתן גושן, שיצא לאור ב-4 באוגוסט 2015.
להוצאת האלבום קדמו שלושה סינגלים. הסינגל הראשון, "סערה", יצא לאור בפברואר 2015. שלושה חודשים לאחר מכן, במאי 2015, יצא לאור הסינגל השני מהאלבום, "דברי איתי יותר". הסינגל השלישי מהאלבום, "Thinking About it (Let it Go)‎", יצא לאור ב-27 ביולי 2015 והיה לסינגל הראשון של גושן באנגלית.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי נתן גושן.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | מקום  | 3:54 |
| 2. | שכל העולם יחכה  | 3:57 |
| 3. | דברי איתי יותר  | 3:08 |
| 4. | דקה משיגעון  | 3:36 |
| 5. | סערה  | 3:05 |
| 6. | מה אני בלעדיך  | 2:48 |
| 7. | ילדי שלי  | 3:15 |
| 8. | אל תשכחי לחזור  | 3:40 |
| 9. | Thinking About It (Let It Go)‎  | 3:03 |
| 10. | עד אפיסת כוחות  | 2:57 |
הערות שוליים

↑  nrg תרבות, לקראת אלבום שלישי: נתן גושן חוזר בסערה, באתר nrg
↑  האזינו לנתן גושן שר "דברי איתי יותר", באתר וואלה, 14 במאי 2015
↑  נתן גושן שר באנגלית: "Thinking About It", באתר ‏מאקו‏, 27 ביולי 2015
| נתן גושן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נתן גושן • בין כל הרעשים • דברי איתי יותר • שלושים • באתי לחלום |  |
| אלבומי פסקול | סיפור אחר |  |
| פילמוגרפיה | סיפור אחר |  |
| ערכים קשורים | יוניסל • NMC • טדי יזמות והפקות |  |
| נתן גושן - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נתן גושן | "כל מה שיש לי" • "איפה את" • "גבולות הגיון" • "יודע" • "פנים אחרות" |  |
| בין כל הרעשים | "עוד" • "מה אם נתנשק" • "רץ לשום מקום" • "למרות הכל" |  |
| דברי איתי יותר | "סערה" • "דברי איתי יותר" • "Thinking About It (Let It Go)" |  |
| שלושים | "זה שלנו" • "חיכיתי" • "26" • "דור הסתלבט" |  |
| סיפור אחר | "סיפור אחר" |  |
| באתי לחלום | "באתי לחלום" • "מתגעגעת" • "חזרי אלי" • "נחכה לך" • "הכל פה יגמר" • "היום יהיה שמח" • "סופר נשימות" |  |
| סינגלים נוספים | "כחומר ביד היוצר" • "Home" • "חיים מאושרים" • "אשרי יושבי ביתך" • "שני ילדים בעולם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "הייתי כאן" • "מתחילים מחדש" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: a02c269d-54cb-4eec-986c-0a3b8c8351f1
המלחמה בדונבאס

המלחמה בדונבאס היא סכסוך מזוין באזור דונבאס באוקראינה, חלק מהסכסוך האוקראיני-רוסי. הסכסוך התחיל באפריל 2014, כאשר כוחות חמושים בגיבוי רוסי השתלטו על בנייני שלטון מקומי והצבא האוקראיני פתח במבצע נגדם. במהלך כשמונה שנים, כוחות ממשלת אוקראינה נלחמו בבדלנים הנתמכים על ידי רוסיה על השליטה במחוזות דונצק ולוהנסק שבאוקראינה, אזור שידוע בשם "דונבאס". קרבות עזים בשנים 2014-2015 הסתיימו כששליש משטח האזורים, נכבש על ידי שתי הרפובליקות העממיות דונצק ולוהנסק. לאחר חתימת הסכמי מינסק הייתה פחתה משמעותית בלחימה, שני הצדדים התבצרו בעמודתיהם וקו החזית לא השתנה יותר. בסך הכל יותר מ-14,000 בני אדם נהרגו בקרבות, כלכלת האזור נהרסה ולמעלה ממיליון נעקרו מבתיהם.
מאז תחילת הסכסוך היו יותר מעשרים הפסקות אש, שכל אחת מהן נועדה להישאר בתוקף ללא הגבלת זמן, אך אף אחת מהן לא הרגיעה את האלימות. הניסיון המוצלח ביותר להפסיק את הלחימה היה בשנת 2016, אז הפסקת האש נמשכה שישה שבועות ברציפות. הפסקת האש האחרונה נכנסה לתוקפה ב-8 במרץ 2019, מה שהביא לירידה משמעותית של הלחימה בימים שלאחר מכן (לטענת שני הצדדים). באפריל 2021 לאחר כשנתיים של שקט יחסי חלה הסלמה בקרבות. בפברואר 2022, המלחמה הפכה לחלק ממלחמת אוקראינה–רוסיה, עם פלישת צבא רוסיה למחוז חרסון באוקראינה ותחילת מלחמה כוללת בשאר אוקראינה.
רקע

בעקבות עליית הכוחות הלאומניים בקייב, החלו בסוף פברואר 2014 הפגנות המוניות בערים דונצק ולוהנסק שבחבל דונבאס בדרום-מזרח אוקראינה. ההפגנות קראו לשמירה על השפה, התרבות הרוסית והקשר עם רוסיה. בעוד שההפגנות היו בתחילתן ביטוי אמיתי לחוסר שביעות רצון מהממשלה החדשה, רוסיה ניצלה את המצב ואת המומנטום של סיפוח קרים כדי לפתוח בקמפיין צבאי ומדיני מתואם כנגד אוקראינה אזרחים רוסים הובילו את תנועת הבדלנים בדונצק מאפריל ועד אוגוסט 2014, ונתמכו על ידי מתנדבים וציוד מרוסיה. כאשר הקונפליקט הסלים במאי 2014, רוסיה הפעילה גישה "היברידית", המשלבת דיסאינפורמציה, לוחמים לא סדירים, חיילים רוסים סדירים ותמיכה צבאית רגילה כדי לערער את יציבות דונבאס.
בתחילת מאי 2014, בעקבות הצלחת הבדלנים הרוסים בחצי האי קרים, התקיים משאל עם במחוזות דונצק ולוהנסק שתמך בהקמת מדינות עצמאיות, והבדלנים הכריזו על הקמת הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק, לאחר מכן התאחדו שתי הרפובליקות לנובורוסיה.
ב-2014, הכוחות המזוינים של אוקראינה היו במצב ירוד ביותר, וכמעט לא הייתה להם הכשרה להתמודד עם מלחמה מתמשכת במזרח. הם ספגו ביקורת רבה על הציוד הגרוע וההנהגה הבלתי מיומנת שלה, וכוחות משרד הפנים כמו המשמר הלאומי וגדודי ההגנה הטריטוריאלית לקחת על עצמם את נטל הלחימה בחודשים הראשונים של המלחמה. הכוחות סבלו אבידות רבות מידי הבדלנים הפרו־רוסיים, שזכו לתגבורת של חיילי קומנדו רוסים שפעלו בחשאי.