stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגרירות ישראל בניו דלהי
הערות שוליים

↑  יחסי הודו-ישראל (עמ' 11), באתר המכללה לביטחון לאומי
↑  הודו הכירה בקונסוליה הישראלית, דבר, 25 בנובמבר 1953
↑  יחסי הודו ישראל (עמ' 15), באתר המכללה לביטחון לאומי
↑  הודו הודיעה על כינון יחסים עם ישראל, חדשות, 30 בינואר 1992
↑  איתמר אייכנר, ישראל כוננה יחסים דיפלומטיים עם בהוטן, באתר ynet, 12 בדצמבר 2020
↑  Joint Press Statement on the Establishment of Diplomatic Relations between the Kingdom of Bhutan and the State of Israel, משרד החוץ של בהוטן, ‏12 בדצמבר 2020
↑  השגריר הראשון של ישראל בבהוטן הציג את תעודתו למלך, באתר NEWSru.co.il (ברוסית)
↑  עתי"ם, דובק – שגריר בהודו. אביטל עוברת לניו-יורק, חדשות, 14 באוגוסט 1992
↑  Harkov, Lahav (20 ביוני 2021). "Meet the 36 new ambassadors approved to new posts around the world". The Jerusalem Post. נבדק ב-26 באוגוסט 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dan Williams (13 בפברואר 2012). "Israel blames Iran after attacks on embassy staff". Reuters. נבדק ב-13 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  יעקב כץ (13 בפברואר 2012). "Attacks target Israeli embassies in Georgia, India". The Jerusalem Post. נבדק ב-13 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Chauhan, Neeraj (29 ביולי 2012). "Cops name Iran military arm for attack on Israeli diplomat". The Times of India. נבדק ב-29 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Davidovich, Joshua (29 ביולי 2012). "Indian police say Revolutionary Guards behind Delhi attack". The Times of Israel. נבדק ב-29 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יענקי פרבר, הודו: פורסם תיאור החשודים בהטמנת המטען ליד שגרירות ישראל, באתר בחדרי חרדים, 15 ביוני 2021
↑  דניאל הרץ, ‏הודו: איראן אחראית למטען ליד השגרירות הישראלית, באתר כיכר השבת, 8 במרץ 2021
↑  כיכר השבת, ‏המכתב של המחבלים לשגריר ישראל בהודו, באתר כיכר השבת, 31 בינואר 2021
↑  ישראל גראדווהל, ‏פיצוץ התרחש בסמוך לשגרירות ישראל בהודו; מכתב איומים אותר בזירה, באתר כיכר השבת, 26 בדצמבר 2023
↑  Arvind Ojha, Blast near Israel embassy in Delhi, 2 suspects caught on CCTV, elite NSG team at spot: Sources, India Today, ‏26 בדצמבר 2023
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263289405171
מתאו רטגי

מתאו רטגי (בספרדית ובאיטלקית: Mateo Retegui; נולד ב-29 באפריל 1999 בסן פרננדו דה לה בואנה ויסטה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי-איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אטלנטה ובנבחרת איטליה.
קריירת מועדונים

רטגי גדל במחלקות הנוער של ריבר פלייט ובוקה ג'וניורס. ב-17 בנובמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בוקה ג'וניורס, בניצחון 0–1 על פטרונטו במסגרת המחזור ה-13 בליגת העל הארגנטינאית לעונת 2018/2019.
בהמשך הושאל רטגי לאסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית, במדיה ערך 21 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים, ולטאז'רס, גם היא מליגת העל הארגנטינאית, במדיה ערך 49 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.
ב-8 בפברואר 2022 הושאל רטגי למשך שתי עונות לטיגרה מליגת העל הארגנטינאית. בעונת 2022 ערך 40 הופעות ליגה, בהן הבקיע 22 שערים.
ב-26 ביולי 2023 חתם בגנואה מהסרייה א'.
ב-8 באוגוסט 2024 חתם רטגי באטלנטה מהסריה א כמחליף לג'אנלוקה סקמאקה שקרע את הרצועה
קריירה בינלאומית

ב-17 במרץ 2023 זומן רטגי לראשונה לסגל נבחרת איטליה. ב-23 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 1–2 לנבחרת אנגליה במסגרת מוקדמות יורו 2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הערות שוליים

↑  HIZO OFICIAL LA LLEGADA DE MATEO RETEGUI באתר El Grafico, ‏ 8 בפברואר 2022 (בספרדית)
↑  Nazionale, Mancini chiama l'argentino Retegui. Prima anche Falcone e Buongiorno באתר La Repubblica, ‏ 17 במרץ 2023 (באיטלקית)
| נבחרת איטליה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 דונארומה •  2 די לורנצו •  3 דימרקו •  4 בונג'ורנו •  5 קלאפיורי •  6 גאטי •  7 פרטזי •  8 ז'ורז'יניו •  9 סקמאקה •  10 פלגריני •   11 רספאדורי •  12 ויקאריו • 13 דרמיאן •  14 קייזה • 15 בלאנובה • 16 כריסטנטה • 17 מנצ'יני • 18 בארלה • 19 רטגי • 20 זקאני • 21 פג'ולי • 22 אל שעראווי • 23 בסטוני • 24 קמביאזו • 25 פולורונשו • 26 מרט • מאמן: ספאלטי |  1 דונארומה •  2 די לורנצו •  3 דימרקו •  4 בונג'ורנו •  5 קלאפיורי •  6 גאטי •  7 פרטזי •  8 ז'ורז'יניו •  9 סקמאקה •  10 פלגריני •   11 רספאדורי •  12 ויקאריו • 13 דרמיאן •  14 קייזה • 15 בלאנובה • 16 כריסטנטה • 17 מנצ'יני • 18 בארלה • 19 רטגי • 20 זקאני • 21 פג'ולי • 22 אל שעראווי • 23 בסטוני • 24 קמביאזו • 25 פולורונשו • 26 מרט • מאמן: ספאלטי | איטליה |
ישיבת צביה פתח תקווה

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 ישיבה
 השתייכות:  ציונות דתית
 תקופת הפעילות:  ה'תש"ס–הווה
 מייסדים:  הרב מנחם לב
 בעלי תפקידים
 מנהל:  הרב דני זוהר
 ראש הישיבה:  הרב גולן דיעי
 תלמידים
 :  מעל 400
 מיקום
 מיקום:  יבנה 25, פתח תקווה
 קואורדינטות:  32°05′25″N 34°54′00″E﻿ / ﻿32.09022°N 34.89999°E﻿ / 32.09022; 34.89999
  (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת צביה פתח תקווה(למפת גוש דן רגילה) ישיבת צביה פתח תקווה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת צביה פתח תקווה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת צביה פתח תקווה
ישיבת צביה פתח תקווה היא ישיבה תיכונית שנוסדה בשנת ה'תש"ס כחלק ממוסדות למרחב. בראש הישיבה עמד הרב מנחם לב עד לשנת התשס"ה, בה החליפו בתפקיד הרב גולן דיעי בוגר ישיבת מרכז הרב. מנהל התיכון בישיבה  הוא דני זוהר.
הישיבה הולכת בדרכם של הרב אברהם יצחק קוק ובנו הרב צבי יהודה הכהן קוק, ראייה משולבת של עם ישראל, ארץ ישראל ותורת ישראל. היא מקיימת לימודי גמרא עד שעות הצהריים ולאחר מכן לימודי חול להוצאת תעודת בגרות.
בתחילה שכנה הישיבה במתחם הישיבה הטכנולוגית בכפר אברהם. לאחר מכן (ה'תש"ע) עברה הישיבה לשטח ליד התחנה המרכזית בפתח תקווה. לאחר מכן שכנה הישיבה ברח' נצח ישראל 7 פ"ת. וכיום הישיבה שוכנת במשכנה החדש, רח' יבנה 25 פ"ת.
בשנת הלימודים ה'תשע"ב נפתחה בישיבה כיתת חינוך מיוחד, שמשולבת לחלוטין במסגרת הלימודים ובדרך החינוכית של הישיבה. בשנת ה'תשע"ג פתחה הישיבה פנימייה כדי לאפשר לתלמידים מחוץ לפתח תקווה ללמוד בישיבה.
בשנת ה'תשע"ד ניתק הקשר בין הישיבה ושאר מוסדות למרחב, והיא הצטרפה לרשת נעם-צביה. הישיבה פתחה לצידה חטיבת ביניים בראשות הרב ישראל שוורץ.
הערות שוליים

↑  אורי פולק, ‏כיתת חינוך מיוחד תוקם בישיבת "למרחב",  באתר כיפה, 14 ביוני 2011
קמרון דאלאס

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1994 (בן 30) מחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 מידע אישי
 שם:  קמרון אלכסנדר דאלאס
 שם בשפת המקור:  Cameron Dallas 
 ניו מדיה
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־13 שנים)
 ז'אנר:  יוצר ב-YouTube וברשת החברתית Vine. אישיות רשת, שחקן, דוגמן, זמר
 www.camdallas.com
 
קמרון אלכסנדר דאלאס (באנגלית: Cameron Alexander Dallas; נולד ב-8 בספטמבר 1994) הוא שחקן, זמר, דוגמן, יוצר ואיש מדיה אמריקאי.
חיים אישיים

דאלאס נולד במחוז לוס אנג'לס שבקליפורניה. אמו ג'ינה, גידלה אותו ואת אחותו סיירה. קמרון הוא חצי סקוטי, רבע גרמני ורבע מקסיקני.
קריירה

דאלאס החל את הקריירה שלו ב-2012 כששיתף סרטונים מצחיקים באורך שש שניות, ברשת החברתית VINE. בשנת 2013, בארט בראדלון הקים את "MAGCON". מאגקון הם חבורת בנים יוצרי מדיה (אינסטגרם, יוטיוב ,VINE), שעושים מסע הופעות בכל העולם בשם "MAGCON TOUR", וביניהם: קמרון דאלאס, נאש גרייר, אהרון קרפנטר, טיילור קניף, ג'ק&ג'ק, שון מנדס ועוד רבים.
ב-2013 יצא להקרנות סרט האנימציה "the frog kingdom" ובו גילם דאלאס את פרדי.
ב-2014 לדאלאס היה כבר יותר מ-8.1 מיליון עוקבים ב-VINE, בחשבון הטוויטר יותר מ-8.53 מיליון עוקבים, ו-15 מיליון עוקבים באינסטגרם. ב-12 בדצמבר 2014 יצא הסרט "Expelled" שבו שיחק דאלאס את הדמות הראשית (פליקס אוניל). בחודש מאי 2015, דאלאס ככב בשני פרקים בסדרה "American Odyssey". באותה שנה, הסרט שיחק דאלאס בסרט "The Outfield" לצד חברו הטוב, נאש גרייר ולצד קרוליין סאנשיין, הסרט הוקרן לראשונה ב-10 בנובמבר 2015. ב-2015 יצא הסינגל הראשון של דאלאס, "She bad", ואחריו יצא הסינגל שיתוף הפעולה של דניאל סקיי ושל קמרון דאלאס לשיר "All I want". ב-17 בדצמבר "צ'סינג קמרון" (Chasing Cameron) - הדוקו-סדרה של קמרון יצא להקרנת בכורה בחברת הטלוויזיה האמריקאית "נטפליקס". צפויות עוד הופעות של "MAGCOM TOUR" ב-2017.
סרטים

| סרטים> שנה | סרטים> שם הסרט | סרטים> תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2014 | "Expelled" | פליקס אוניל |
| 2015 | The Frog Kingdom | פרדי (דיבוב) |
| 2015 | "The Outfield" | פרנקי פייטון |
סדרות

| כותרת כללית> שנה | כותרת כללית> שם הסדרה | כותרת כללית> תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2015 | "AwesomenessTV" | עצמו |
| 2015 | "American Odyssey" | קמרון |
| 2016 | "Chasing Cameron" | עצמו |
פרסים ומועמדויות

| פרסים ומועמדויות> שנה | פרסים ומועמדויות> מועמד | פרסים ומועמדויות> פרס | פרסים ומועמדויות> תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | פרסי בחירת הנוער 2014 | בחירת כוכב אינטרנט: זכר | מועמדות |
| 2014 | פרסי בחירת הנוער 2014 | בחירת כוכב : VINE | זכייה |
| 2015 | פרסי בחירת הנוער 2015 | בחירת כוכב אינטרנט: זכר | זכייה |
| 2015 | פרסי בחירת הנוער 2014 | בחירת כוכב : VINE | זכייה |
| 2016 | פרסי בחירת אנשים 2016 | כוכב מדיה חברתית המעודף | מועמדות |
| 2016 | פרסי בחירת הנוער 2016 | בחירת הזכר הכי יפה | מועמדות |
| 2016 | פרסי בחירת הנוער 2016 | בחירת כוכב אינטרנט: זכר | מועמדות |
| 2016 | פרסי בחירת הנוער 2016 | מלך המדיה החברתית | זכייה |
| 2016 | פרסי Streamy | בדרן השנה | מועמדות |
| 2017 | פרסי בחירת אנשים 2017 | כוכב מדיה חברתית המעודף | זכייה |
קונסוליית ישראל במומבאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  Marathon Futurex ,1301, A Wing
 עיר:  מומבאי
 מדינה:  מהאראשטרה
 קואורדינטות:  18°55′30″N 72°49′16″E﻿ / ﻿18.924952009378°N 72.82099534411°E﻿ / 18.924952009378; 72.82099534411
 תאריך פתיחה:  1954
 תאריך סגירה:  2003
 תאריך פתיחה מחדש:  2004
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי הודו–ישראל
 כפופה ל:  שגרירות ישראל בניו דלהי
 שטח האמנה:  מהאראשטרה, גואה, גוג'ראט ומאדהיה פרדש (מערב הודו)
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 
 https://embassies.gov.il/mumbai
 he
 
הקונסוליה הישראלית במומבאי היא נציגות דיפלומטית של מדינת ישראל בעיר מומבאי שבהודו, שתפקדה כנציגות העליונה של ישראל בהודו בין השנים 1951 ועד להקמת שגרירות ישראל בניו דלהי ב-1992.
הקונסוליה אחראית כיום למדינות מהאראשטרה, גואה, גוג'ראט ומאדהיה פרדש.
היסטוריה

הודו הכירה בישראל ב-1950 והתירה לישראל, בספטמבר 1951, למנות נציג מסחרי בבומביי שבהמשך הועלה לדרג של קונסול כבוד.
ישראל הקימה קונסוליה בבומביי, בה שכנו באותה עת מרבית הנציגויות הזרות, ב-1953, ומשרד החוץ ההודי הכיר בה בנובמבר אותה שנה.
ב-1957 מונה יצחק שנהר לקונסול, אך הוא נפטר לפני שהמינוי יצא לפועל.
בספטמבר 1960 הועלה דרג הנציגות לקונסוליה כללית.
ביום העצמאות ה-16 ב-1964 ביקש קונסול ישראל במומבאי לקיים מסיבה לציון היום בניו דלהי, שפוזרה על ידי ממשלת הודו, שטענה כי אין לקונסול סמכות אלא במדינת מהאראשטרה בה שוכנת מומבאי ולא בשאר מדינות הודו. המדינת ישראל טענה ששטח האמנתו של הקונסול כולל את כלל שטח הודו.
במאי 1970 שיגר פת"ח מכתבי איום לקונסול.
באפריל 1972 ערכו בני ישראל ההודיים הפגנה מול הקונסוליה במומביי, כמחאה על "המדינות הגזענית" של ישראל.
בקיץ 1982 הוכרז קונסול ישראל בבומביי, יוסף חסיף, כ"אישיות בלתי רצויה" לאחר שהאשים בראיון עיתונאי את ממשלת הודו בכניעה לסחטנות ערבית. בעקבות כך נוהלה הקונסוליה על ידי סגן קונסול.
ב-1989, בעקבות פגישה שקיים ראש הממשלה רג'יב גנדי עם חבר הקונגרס היהודי סטפן סולארז, יושב ראש תת-ועדת החוץ לענייני דרום-מזרח אסיה ובעל עניין מיוחד בהודו וניסה אף לסייע בקידום יחסי הודו–ישראל, התיר גנדי לישראל למנות מחדש קונסול בבומביי. לתפקיד מונה עמוס רדיאן, שכיהן כסגן הקונסול.
בדצמבר 1991 החלה הודו לקשור יחסים עם ישראל, ואף שדרגה את מעמד הקונסוליה במומביי, כשהודיעה לקונסול כי מכאן ואילך יורשה להיפגש במהלך ביקוריו בניו דלהי עם ראש האגף המדיני האחראי למערב אסיה במשרד החוץ ההודי ולא רק עם ראש האגף הקונסולרי.
ב-29 בינואר 1992 הודיעה הודו על העלאת דרג היחסים עם ישראל לרמת שגרירות משני הצדדים, והקונסוליה הוכפפה לשגרירות ישראל בניו דלהי.
הקונסוליה נסגרה באוגוסט 2003 משיקולי תקציב ונפתחה שוב ב-2004.
קונסולים

| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
מיכאל מיכאל: 1959–1962
אריה אילן: 1962–1963
פרץ גורדון: 
ראובן דפני: 1965–1969
יעקב מוריס: ?
יאיר אתן: 1971–1973
עמנואל סרי: 1981–1984
גיורא בכר: 1989–1992
יצחק גרברג: 1992–1996
וליד מנצור: 1996–1999
דב שגב-שטיינברג: 1999–2003
דניאל זוהר-זונשיין: 2005–2008
אורנה שגיב: 2008–2013
ברט ג'ונתן מילר: 2013–2014
דוד עקוב: 2014–2017
יעקב פינקלשטיין: 2017–2021
קובי שושני: 2021–מכהן
הערות שוליים

↑  Consular Information, embassies.gov.il
↑  יחסי הודו-ישראל (עמ' 11), באתר המכללה לביטחון לאומי
↑  הודו הכירה בקונסוליה הישראלית, דבר, 25 בנובמבר 1953
↑  מעט לעט – בשבעה דרכים, מעריב, 21 ביוני 1957
↑  נפטר הסופר יצחק שנהר, חרות, 19 ביוני 1957
↑  יועלה דרג הנציגות של הודו וישראל, שערים, 8 בספטמבר 1960
↑  אשוק ג'אשר, מסיבה שבוטלה, על המשמר, 8 במאי 1964
↑  קונסול ישראל בהודו לא חרג מסמכויותיו, דבר, 27 באפריל 1964
↑  קונסול ישראל בהודו: הפתרון ־ יחסים מלאים, מעריב, 21 באפריל 1964
1 2  מכתבי איום של "פתח" לקונסול ישראל בהודו, מעריב, 1 במאי 1970
↑  "בני ישראל" מאיימים בפנייה אל מוסדות האו"ם, מעריב, 30 באפריל 1964
↑  יחסי הודו ישראל (עמ' 12), באתר המכללה לביטחון לאומי
↑  קונסול ישראל מגורש מבומביי, דבר, 9 ביולי 1982
1 2  רפאל מן, ממשלת הודו התירה העלאת דרגת נציג ישראל בבומבי-לקונסול, מעריב, 17 ביולי 1988
↑  יחסי הודו ישראל (עמ' 14), באתר המכללה לביטחון לאומי
↑  יחסי הודו ישראל (עמ' 15), באתר המכללה לביטחון לאומי
↑  הודו הודיעה על כינון יחסים עם ישראל, חדשות, 30 בינואר 1992
↑  אריה אילן – קונסול כללי בהודו, הארץ, 5 ביולי 1962
↑  Harkov, Lahav (20 ביוני 2021). "Meet the 36 new ambassadors approved to new posts around the world". The Jerusalem Post. נבדק ב-26 באוגוסט 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
פאם פאטאל

ערך זה עוסק במונח ספרותי ותרבותי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פאם פאטאל - מאטה הארי, רקדנית הולנדית שנתפרסמה כמרגלת ואשת חברה מתירנית ומפתה
פאם פאטאל (בצרפתית: Femme fatale, מילולית: "אישה קטלנית") הוא מכלול מאפיינים של דמויות נשיות בספרות, בקולנוע, בטלוויזיה ובמיתולוגיה. המאפיין המובהק של דמות הפאם פאטאל הוא שימוש מודע ומכוון במיניותה לצרכיה, בין היתר כדי להשפיע על אחרים לפעול כרצונה, לעיתם אף בניגוד גמור לטובתם האישית.
מאפיינים

לדמות הפאם פאטאל מיוחסות תכונות של יופי, תחכום, מיניות מוחצנת ויכולת השפעה מנטלית על סובביה. בשל יכולתה להשפיע על אנשים אחרים ולנצלם, ובתוך כך יכולתה לפתות גברים ולהביא למותם, דמות הפאם פאטאל מוצגת כדמות שלילית.
באופן סטריאוטיפי, מתוארת הפאם פאטאל כאישה נשית, רזה, בעלת שיער ארוך וחזה שופע. כיום מתואר בדרך כלל האב-טיפוס של דמותה כדמות שחוצה ללא הפסק את הקו הדק שבין הטוב לרע, ולמרות קיומה של נאמנות הקיימת בה באופן מסוים, מעשיה ופעולותיה עדיין חסרי מצפון מוסרי במידה מה. חלק מכוחה הוא ביכולתה לשעבד מבחינה רגשית את המאהב שלה מבלי שהוא יבין זאת. הסיבות העומדות ברקע המעשים ודרכי הפעולה שלה כלל אינן ניתנות להסבר, אפילו לא על ידה, והדבר גורם להפיכתה לדמות טרגית. המסתורין שבאישיותה, כפי שהוא נתפס על ידי הסובבים אותה, הוא שהופך את הדמות שלה למושכת כל כך, אך בה בשעה הוא גם גורם לאבדונה ולבסוף גוזר עליה בדידות.
בסוגת הסרט האפל הפאם פאטאל לרוב מוצגת  במערכה הראשונה כקורבן עליו הגיבור יוצא להגן וכפוטנציאל למערכת יחסים רומנטית עבורו, אך נחשפת כאנטגוניסטית במערכה השלישית, לרוב עם משמעויות קטלניות עבור הפרוטגוניסט.
פאם פאטאל בהיסטוריה

דמות הפאם פאטאל מופיעה בצורות שונות כמעט בכל התרבויות, בין אם באגדות ובין אם במיתולוגיות שונות. אחדות מהדמויות העתיקות כוללות, לדוגמה, את האלה השומרית אשתר את דמויותיהן של דלילה וחוה מסיפורי התנ"ך, ואת המלכה הלנה מטרויה מהמיתולוגיה היוונית. במהלך המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 מופיעה הדמות כמעט בכל מקום בתרבות המערבית, והיא נמצאת בין היתר גם ביצירותיהם של אוסקר ויילד, אדוורד מונק וגוסטב קלימט. ייתכן שתופעה זו הייתה תגובה לתנועות הנשים שפעלו בתקופה זו לשינוי בתפקידה ובמעמדה של האישה.
לעיתים מתוארת הדמות כמעין ערפדה מינית. לתאבונה האפל והקודר ייחסו יכולת לשאוב ולחלוץ ממאהביה את עצמאותם ואת כוחם, עד שכל שנותר להם היה רק מעטפת חיצונית של דמותם הקודמת. זהו, ככל הנראה, הרקע לכינוי ואמפ שדבק בהן בסלנג האמריקאי בתקופה הזו, כינוי מקוצר לשם 'ואמפייר' (ערפד), מאחר שהן מוצצות את חייהם של קורבנותיהן.
היבטים מודרניים ופמיניסטיים

אף על פי שבטקסטים קדומים יותר מסמלת דמותה שחיתות וחוסר מוסר, הרי שבתקופות מודרניות יותר היא מתוארת בספרות כסמל לחירותן של הנשים ולתאוותן חסרת הרסן, ולמעשה, מאפייניה של הדמות, קרי, האב טיפוס, אינם מוסכמים ונתונים לדעות שונות ומנוגדות.
במאות האחרונות ניתנה תשומת לב רבה יותר בספרות לנקודות המבט הסקסיסטיות והזכריות בספרות. נשים רבות מציינות שרבות מהנשים המרושעות כביכול בספרות, פשוט חיפשו דרך לשיפור עצמי ולשביעות רצון. הדבר עורר אצל גברים מסוימים בהיסטוריה סימני שאלה אודות היחס לאישה כאדם כנוע וכמי שאינו ראוי להיות בעל חירות אישית.[דרוש מקור]
כיום, על רקע המודעות ההולכת וגדלה לחירותן של הנשים, נהנית הפאם פאטאל מדעות ומתיאורים חיוביים יותר אודותיה, וגם בטקסטים קדומים יותר ניתן לראות את דמותה באור שונה וסימפתי יותר. יש הטוענים שלדמותה יש גם דמות גברית תואמת, ואחת מהן היא דמותו של הית'קליף מהספר אנקת גבהים, כמו גם רבים מגיבורי סיפוריו של לורד ביירון או דמותו של ג'יימס בונד. כינוי אפשרי לדמויות הגבריות הללו יכול להיות אוֹם פאטאל (בצרפתית: Homme fatale, מילולית: "גבר קטלני").
בתרבות הפופולרית

עם הופעתו של ז'אנר הסרט האפל ("פילם נואר") בשנות הארבעים פרחה הדמות בתרבות הפופולרית, וניתן לצפות בה בסרטי ריגול ובמותחנים, ואף במספר סדרות הרפתקאות משעשעות כדוגמת "הרוח" פרי עטו של ויל אייזנר או "טרי ושודדי הים" מאת מילטון קאניף.
דמות הפאם פאטאל נפוצה בסרטים רבים, בצבת הקנאה, דם וחול, ניקיטה, במולין רוז' וברובוטריקים 2: הנקמה. דמות הפאם פאטאל בסרטים היא לרוב שליחה או בעלת ברית של האויב הראשי, אך לעיתים רחוקות האויבת הראשית בעצמה.
בספרי הקומיקס השונים, דמויות הפאם פאטאל הן בדרך כלל נבלות-על בעלות מערכת יחסים עם הגיבור: ניתן למנות את אלקטרה של חברת מארוול קומיקס ואת קאטוומן מסדרת באטמן של DC קומיקס.
דמות הפאם פאטאל מופיעה גם במשחקי וידאו רבים. ניתן למנות את "איידה וונג" מסדרת משחקי הווידאו "האויב שבפנים", מוריגן איינסלנד מהסדרה "ציידים אפלים", מאי שיראנוי מהסדרות "פייטל פיורי" ו-"מלך הלוחמים", מיליה פאלינה ג'ניוס מ-Macross, לארה קרופט מ"טומב ריידר" ובמשחק המפורסם FEAR שם משמש המושג פאם פאטאל כשמה של קבוצת רוצחים שכירי חרב משובטים).
השיר של להקת הוולווט אנדרגראונד, "פאם פאטאל", עוסק במאפייני הדמות.
אחד מהתיאורים הקלאסיים ביותר של הפאם פאטאל מוצג בדמותה של ז'וסטין בספר "רביעיית אלכסנדריה" מאת לורנס דארל. באופרות ובמחזות זמר, מוצגת דמותה על ידי זמרת מצו-סופרן דרמטית ומסעירה.
דמות זו משמשת לעיתים גם כיריבתה של הנערה התמימה או השרויה במצוקה, או לפחות כניגוד לה.
הנינג'ות הנקבות, הקונואיצ'י, ידועות ומוכרות בשיטות הפאם פאטאל של אימוניהן ובשימוש שהן עושות במיניותן - בדיוק כפי שהן עושות שימוש בכישוריהן למטרות הריגה.
העיבור ללא חטא

תיאור הולדת מרים בבשורה על פי יעקב: יהויקים וחנה, המפגש של כל אחד מהם עם המלאך, והאיחוד שהוליד את מרים אם ישו
העיבור ללא חטא (לטינית: Immaculata Conceptio) הוא דוֹגמה נוצרית-קתולית המתייחסת לעיבורה של מרים ברחם אמה כשהיא פטורה מהחטא הקדמון. מושג זה שונה מהותית מלידת הבתולין שאפיינה את לידת ישו, שהוא, לפי הנצרות, אלוהים ועל כן קדם לכל דבר, לאחר שהתאנש (ולא התעבר כבני אדם) ברחמה של מרים באמצעות רוח הקודש. במהלך ההיסטוריה היו זרמים נוצריים שהאמינו כי גם חנה, אמה של מרים, הייתה בתולה בלדתה אותה, אך הכנסייה הקתולית שוללת זאת בתוקף.
ב-8 בדצמבר מציינים הקתולים את חג העיבור ללא חטא, שנקבע לראשונה על ידי האפיפיור סיקסטוס הרביעי ב-1476. במספר ארצות, כמו אוסטריה, שווייץ, ספרד, איטליה, פורטוגל, ואמריקה הצפונית והדרומית, זהו יום חופשה.
ב-1854 קבע האפיפיור פיוס התשיעי את העיבור ללא חטא כדוֹגמה מחייבת, שהופכת את מפיריה למינים.
ראו גם

חג הולדת מרים
רחל טלשיר

| --- | --- |

 לידה:  1957 (בת 68 בערך) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 צאצאים:  יהלי סער 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס פראט (2011) 
 www.racheltalshir.com
 
רחל טלשיר (נולדה ב-1957) היא סופרת ועתונאית ישראלית וכלת פרס פראט לשנת 2011.
ביוגרפיה

רחל טלשיר נולדה בשיכון דרום בבאר שבע, להורים ניצולי שואה. אריה, אביה, היה מזכיר מועצת פועלי באר שבע וקיזי לגט, אמה, הייתה עקרת בית ותופרת. לרחל שני אחים גדולים ממנה: אבי ועמוס טלשיר (סופר, שחקן ופרסומאי). רחל נקראה על שם סבתה שנספתה בשואה.
טלשיר גדלה באותה שכונה ובית בבאר שבע עד גיל 18. בילדותה הייתה כתבת צעירה ב"דבר לילדים". בצבא שירתה בתחילה בירחון "במחנה נח"ל" ואחר-כך בגלי צה"ל. בהיותה בת עשרים נפטרה אמהּ.
אחרי הצבא למדה טלשיר מדעי ההתנהגות לתואר ראשון, בתום הלימודים טיילה בעולם ועבדה במכירת סלמון ופוסטרים ובקטיף ברחבי אירופה. כששבה לישראל עבדה בעיתון "רחוב ראשי". אחר כך עברה לעיתון "הארץ", אותו עזבה ושבה אליו מספר פעמים. במהלך השנים עשתה תואר שני בספרות.
ב-1985 התחתנה עם יוני סער (בעלי "פרומרקט" - חברת פרסום וקידום מכירות), במהלך השנים נולדו להם ארבעה ילדים, בהם השחקן יהלי סער.
ספריה > אהבה משחררת

קורותיה המדומיינים של אמא של טלשיר במלחמת העולם השנייה. הרומן מגולל את סיפורן של שלוש נערות כפריות – ליקי, בלה וגולדה - במחנות הריכוז ברחבי אירופה.
ספריה > הבעל, המאהב והמלך

אסופת סיפורים שכתבה טלשיר מאז היותה בת 19. הדמויות בספורים לכודות כולן בין שני זמנים ובין שני סיפורים וכול אחת מהן מנסה לשזור בין עבר להווה, בין רצוי ומצוי, בין מציאות ודמיון.
ספריה > פגישה בקצה הערב

ספורה של מירקה, אישה בת שמונים וחמש, שמתגוררת בקיבוץ בדרום הארץ ומחכה לאורח שזהותו אינה ידועה. לאורך הספר ותוך כדי הציפייה היא משחזרת את קורות חייה שמתחילים בלודז' בתחילת המאה העשרים ומסתיימים בקיבוץ בדרום הארץ בסופה.
ספריה > המחלה ההיא

הספר מבוסס על טור בשם "המחלה ההיא" שכתבה טלשיר על מחלת הסרטן ממנה החלימה, הטור התפרסם מדי יום במשך חודש בעיתון "הארץ" ותיאר את היציאה מן הגטו השמור לבריאים בלבד אל העולם האמיתי שבו חולי ובריאות נחווים בכפיפה אחת.
ספריה > מושלם

מותחן פסיכולוגי שבמרכזו גבר שיוצא למסע כפוי מהוויה של אושר מדומה אל חיים שבהם האושר תלוי בכאב ובצער.
עיסוקה בטבעונות וקיימות

ב-2005 החלה לכתוב טור אישי שבועי בשם "לאכול או לא לאכול" בעיתון "הארץ" בנושא אכילה נכונה. הטור מתייחס למגוון נושאים שנמצאים בלב המגמה הירוקה, כגון תרבות הצריכה, האופן שבו האדם הורס את הטבע והקשר בין בריאות האדם לבריאות כדור-הארץ. מהטור הזה נולד טור שבועי נוסף בשנת 2008 ששמו "סוכנת ירוקה", שעסק במגמה הירוקה בהקשרים שמחוץ לאוכל וראה אור ב"הארץ" במשך שנתיים.
היא ממשיכה לכתוב על נושאים אלו גם היום (נכון לפברואר 2021).
רשימת ספריה

האהבה משחררת, זמורה-ביתן, לוד, 2001
הבעל, המאהב והמלך, הוצאת כתר, ירושלים, 2001
פגישה בקצה הערב, הוצאת כתר, ירושלים, 2003
המחלה ההיא, עם עובד, תל אביב, 2007
מושלם, עם עובד, תל אביב, 2009
השיטה הסודית: 100 כללים פשוטים לאכילה בריאה, הוצאת כתר, ירושלים, 2012.
הערות שוליים

↑  רחל טלשיר, טוריה של טלשיר בנושא טבעונות וקיימות בעיתון הארץ, באתר עיתון הארץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463675905171  BnF: cb16166255p (data)  GND: 139768149  ISNI: 0000 0001 1079 923X  LCCN: no2001060704  VIAF: 102617247   WorldCat (עם VIAF): 102617247