stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוורי מוסווני
ביוגרפיה > כהונה שנייה 2001–2006 > בחירות 2001

בשנת 2001 זכה מוסווני בבחירות לנשיאות ברוב משמעותי, כשחברו לשעבר הרופא קיזה בסיגיה היה המתמודד האמיתי היחיד. במסגרת תרגיל פרסומי פופוליסטי נסע מוסווני בבודבודה (מונית-אופנוע) כדי להגיש את מועמדותו לבחירות. בודבודה היא שיטה זולה ומסוכנת במקצת (על פי סטודנטים מערביים) של הובלת נוסעים סביב ערים וכפרים במזרח אפריקה.
היו הרבה התנצחויות ומרירות במהלך מסע הבחירות לנשיאות ב-2001, וכן היו מקרי אלימות שהתרחשו בעקבות ההודעה על ניצחונו של מוסווני. בסיגיה ערער על תוצאות הבחירות בבית המשפט העליון של אוגנדה. שניים מתוך חמשת השופטים הגיעו למסקנה כי הבחירות התנהלו באופן לא חוקי, ושיש לדחות את התוצאות. לעומתם, שלושת השופטים האחרים החליטו כי העבירות לא השפיעו על תוצאות הבחירות באופן משמעותי, אך ציינו כי ״יש ראיות לכך שבמספר ניכר של קלפיות יש רמאות״ וכי באזורים מסוימים במדינה ״עקרון הבחירות החופשיות והוגנות נפגע״.
ביוגרפיה > כהונה שנייה 2001–2006 > מותו של בעל ברית

ב-30 ביולי 2005, סגן הנשיא הסודני ג׳ון גרנג, נהרג כאשר המסוק הנשיאותי של אוגנדה התרסק בעת שנסע לסודאן. גרנג היה סגנו של נשיא סודאן רק 3 שבועות לפני מותו.
ב-10 באוגוסט, ספקולוציות נרחבות לסיבת התרסקותו של גרנג הובילו את מוסווני לאיים על סגירת כלי התקשורת שפרסמו את ״תאוריות קונספירציה״ על מותו של גרנג. בהצהרה טען מוסווני שהספקולוציות מאיימות על ביטחון הלאומי. ״אני לא אסבול עוד עיתון שהוא כמו נשר, כל עיתון שישחק על ביטחון אזורי, לא אסבול את זה - אני אסגור אותו״. למחרת, שודר דיון על מותו של גרנג. השדרן אנדרו מוואנדה נעצר בסופו של דבר על ההסתה בקשר להערות שנעשו על תוכנית השיחות ה-KFM שלו.
ביוגרפיה > כהונה שנייה 2001–2006 > בחירות - פברואר 2006

ב-17 בנובמבר 2005, מוסווני נבחר למועמד לנשיאות NRMs לקראת הבחירות שיתקיימו בפברואר 2006. זו עוררה ביקורת על מועמדותו לכהונה השלישית נוספת, כפי שהבטיח ב-2001 שיתמודד בפעם האחרונה.
מעצרו של מנהיג האופוזיציה הראשי, קיזה בסיגיה, ב-14 בנובמבר - הואשם בבגידה, הסתתרות בבגידה ואונס - הפגנות והפרות סדר בקמפלה ובערים אחרות. הצעתו של מוסווני לתקופת כהונה השלישית, מעצרו של בסיגיה והסיכון של בית המשפט העליון במהלך השימוע במקרה של בסיגיה (על ידי קבוצת מודיעין המכונה החמושים על ידי העיתונות כמו חוליה של ״Black Mambas״ העירונית) - הוביל את שוודיה, הולנד ובריטניה למנוע תמיכה כלכלית לממשלתו של מוסווני בשל חששותיהם לגבי התפתחות הדמוקרטית במדינה. ב-2 בינואר 2006 בסיגיה שוחרר לאחר שבית המשפט העליון הורה על שחרורו המידי.
הבחירות ב-23 בפברואר 2006 היו הבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות של אוגנדה ב-25 שנה ונראו במבחן לאישורה הדמוקרטי. אף על פי שמוסווני פעל באופן הרבה יותר גרוע בבחירות הקודמות, הוא נבחר לכהונה נוספת של חמש שנים לאחר שזכה ב-59% מהקולות נגד 37% של בסיגיה. בסיגיה ראה בזה כהונאה ודחה את התוצאות. בית המשפט העליון של אוגנדה קבע מאוחר יותר שהבחירות נפגמו על ידי הפחדה, אלימות, שלילת זכות לבוחרים, וכמו כן אי-סדרים אחרים. עם זאת, בית המשפט העליון הצביע 3–4 כדי לקיים את תוצאות הבחירות.
ביוגרפיה > כהונה שלישית 2006–2011

ב-2007 מוסווני פרס כוחות למבצע השלום של האיחוד האפריקאי בסומליה.
גם במונח זה מוסווני קיים פגישות עם המשקיעים שכלל וויסדק, כדי לקדם את מוקד טלפוני של מיקור חוץ תעשייתי של אוגנדה וליצור תעסוקה למדינה.
ביוגרפיה > כהונה שלישית 2006–2011 > מהומות בספטמבר 2009

בספטמבר 2009, מוסווני סירב לקאבאקא מוואנדה מוטבי, המלך בוגנדה, לאפשר לו לבקר כמה אזורים של ממלכת בוגנדה, במיוחד במחוז קאיונגה. מהומות התרחשו ולמעלה מ-40 אנשים נהרגו בעוד שאחרים נשארים כלואים עד כה. יתר על כן, באפריל 2011 תשעה אנשים נוספים נהרגו בהפגנות שכונו ״ללכת לעבודה״. על פי הדו״ח העולמי של ארגון Human Rights Watch לשנת 2013 על אוגנדה, הממשלה נכשלה בחקירת ההרג של שני האירועים הללו.
ביוגרפיה > כהונה שלישית 2006–2011 > הנצרות הפונדמנטליסטית

ב-2009 NSNBC ו-NPR דיווחו על חקירתו של ג׳ף שרלט בנוגע לקשרים בין מוסווני לבין הארגון הנוצרי הפונדמנטליסטי האמריקאי ״אחווה״ (הידוע גם בשם ״המשפחה״). שרלט מדווח שדאגלס קו, מנהיג אגודת הידידים, זיהה את מוסווני כאיש המפתח של הארגון באפריקה.
ביוגרפיה > כהונה שלישית 2006–2011 > זכויות להט״ב

נוסף לביקורת הבינלאומית מלווה את המאמצים אוגנדה לשנת 2009 להטיל עונש מוות על הומוסקסואליות, לצד מנהיגים בריטים, קנדים, צרפתים ואמריקאים המבטאים דאגה רבה למימוש זכויות אדם. העיתון הבריטי ״גרדיאן״ דיווח שמוסווני ״הוסיף את תמיכתו״ למאמץ החקיקתי, בין היתר, בטענה ש״הומוסקסואלים אירופיים מתגייסים באפריקה״, ואומר שיחסים הומוסקסואליים היו בניגוד לרצון האל.
ביוגרפיה > כהונה רביעית 2011–2016

בשלבים מוקדמים של הבחירות, נראה כי מוסווני יתמודד עם אתגר שאפתני. הבחירות ב-2006 היו דרמטיות ומתחרות, החוכמה הרווחית הייתה שמגמת הירידה בביקוש למכהן, מוכה חרדה ציבורית על שחיתות וממשלה לא תקינה, תמשיך גם ב-2011 ותוביל לניצחון, אפילו לניצחון אופוזיציוני. עם מספיק זמן, בסיגיה תכנן אסטרטגית גיוס שלטענתו של בסיגיה יביא התנגדות חזקה עוד יותר מהקודם. בסיגיה נשאר ללא פגע גם לאחר הפרדת הקואליציה הרופפת כי FDC שלו נוצר עם המפלגה הדמוקרטית וקונגרס העממי של אוגנדה כדי להפוך את הערעור המשותף עבור משחק ברמה אלקטורלית. חלק מביטחון של בסיגיה הגיע משערוריית השחיתות שהשתלטה על מוסווני בסוף 2009. שימוע פרלמנטרי קשרו את הנשיא ומקורביו לניצול לרעה של כספי הציבור בקשר לתפקידה של אוגנדה כמארחת של ראשי הממשלה לפגישה בשנת 2007.
ב-18 בפברואר 2011, אוגנדים הלכו לקלפיות כדי לבחור נשיא ו-350 חברי הפרלמנט ל-375 מושבים בפרלמנט. כצפוי, מוסווני, המכהן 25 שנה בתנועה הלאומית המחתרתית (NRM), השתמש באופן יעיל במשאבים מדינתיים כדי להבטיח לעצמו כהונה נוספת כנשיא.
ב-20 בפברואר 2011 מוסווני נבחר לנשיא מחדש עם רוב הקולות של 68% עם 59% מהמצביעים הרשומים שהצביעו. תוצאות הבחירות היו שנויות במחלוקת של האיחוד האירופי ושל האופוזיציה. ״תהליך הבחירות היה פגום עם כשלים מנהליים וכשלים לוגיסטיים שהיה ניתן למנוע״, על פי צוות משקיפי האיחוד האירופי.
הסיפור שמאחורי הבחירות כולל עלייה דרמטית במחלוקת הפוליטית בתוך ה-NRM ברמה הפרלמנטית והמקומית, ומציע גם מוסווני - שמודאג לגבי "מרד הערבי" ומהאירועים האחרונים בחוף השנהב ובקניה - הוא ניסה לחוש את דרכו של האל בצורה קצת יותר ידידותית, סובלניות ותחרותיות.
עקב נפילתו של חוסני מובארק ולוב מועמר קדאפי, הפך מוסווני למנהיג האפריקאי החמישי.
באוקטובר 2011 שיעור האינפלציה השנתי הגיע ל-30.5%, בעיקר בשל עליית מחירי המזון והדלק. בשנת 2011 המוקדמת, מנהיג האופוזיציה, קיזה בסיגיה ביים מחאות ״ללכת לעבודה״ נגד יוקר המחיה. ב-28 באפריל 2011, בסיגיה נעצר מפני שמוסווני אמר שבסיגיה תקף ראשון, הוא הכחיש. עצרו של בסיגיה גרם למהומות בקמפלה. בסיגיה הבטיח ש״הפגנות השלום״ ימשיך. תגובת הממשלה למהומות נידונה על ידי המדינות התורמות.
בשנים האחרונות, הפרות על לחופש העיתונות היו יותר ויותר להיות מוקד המרכזי. לטענת הארגון "Human Rights Watch״ בין ינואר ליוני 2013, ארגון השמירה על אמצעי התקשורת רשם 50 תקיפות של עיתונאים, למרות התחייבויות חוזרות ונשנות לכבד את חופש התקשורת״. בתקופה זו, שני קוראי כתב עת, נסגרו ונתפסו על ידי ממשלה משום שהם פרסמו האשמות על ״מזימה להתנקש בבכירים בממשלה ובצבא אשר התנגדו לנשיא אוגנדה מוסווני ואת תוכניותו להעביר את השלטון לבנו, וכשיתאפשר הוא יפרוש״.
סוגיה נוספת בנושא זכויות האדם הפכה לנושא בתחילת 2014, כאשר מוסווני חתם על חוק נגד הומוסקסואליות. בריאיון לרשת CNN מוסווני קרא להומוסקסואליים ״מגעילים״ ואמר שהומוסקסואליות היא תוכנה מלומדת. מנהיגים מערביים, כולל נשיא ארצות הברית ברק אובמה, גינו את החוק.
מוסווני מתח ביקורת על מעורבותה של ארצות הברית במלחמת האזרחים בלוב, בנאום באו״ם טען שהתערבות צבאית ממדינות אפריקה מייצרת מדינות יציבות יותר בטווח הארוך, שאותן הוא מכנה ״פתרונות אפריקאים לבעיות באפריקה״.
ביוגרפיה > כהונה חמישית 2016–2021 > בחירות 2016

המועמדים לנשיאות כללו את יוורי מוסווני, שהיה מכהן מאז 1986, ואת קיזה בסיגיה, שהתלונן על חבלנות ואלימות בקלפיות. ההצבעה הורחבה במספר מקומות לאחר דיווחים על אנשים שנשללו מהם זכות הצבעה. על פי ועדת הבחירות, מוסווני נבחר מחדש (18 בפברואר 2016) עם 61% מקולות מול 35% לבסיגיה. מועמדי האופוזיציה טענו שהבחירות נפגמו על ידי הונאה מורחבת, אי-סדרים בהצבעה, גל של מעצרים של פוליטיקאים של אופוזיציה, ורוח הפחדה על הבוחרים.
ביוגרפיה > כהונה חמישית 2016–2021 > בחירות 2016 > אירועים היסטוריים של חוקים חדשים מאת יוורי מוסווני

יוורי מוסווני, האיש שאהב לחבוש כובעים גדולים כפי שתואר ב-BBC, נמצא כיום בתקופת כהונתו החמישית ויש לו היסטוריה של עידוד חקיקה של חוקים מעניינים בתקופת כהונתו, ונראה שהוא נוקט אמצעים כדי לקבל כהונה כבר מכהונה השנייה. ב-2014, יוורי מוסווני ביצע עבירה פלילית שלא דיווח על מישהו על היותו הומו. מלבד התנגדות מצד מדינות המערב, נשיא אוגנדה חיזק את התנועה האנטי-הומוסקסואלית בארצו על ידי העברת חוק הגורם משפטים קשים על מעשים הומוסקסואליים. חלק מן המשפטים האלה כוללים לפעמים מאסר עולם על פי פקידי ממשלה.
חוק נוסף אשר הועבר תחת משטרו של מוסווני קיבל גל של התנגדות היא הצעת חוק חשבון ״חיים נשיאותי״. הצעת חוק זה תאפשר לנשיא יוורי מוסווני אשר החזיק את השלטון עבור חמשת התנאים עד לשנת 2031. הצעת החוק מוציאה צעד בחוקה שמונע מכל אדם מתחת לגיל 35 או מעל גיל 75 להחזיק את הנשיאות. הנשיא, בן 71, לא היה מסוגל לרוץ ב-2021, אך הצעת החוק זו תאפשר לו לרוץ לקראת כהונה נוספת. הרוב בפרלמנט מתייחס לפרספקטיבה אחרת ומתארים את הצעת החוק כאמצעי לתיקון אפליה נגד הקשישים.
ב-2014, הוא הצהיר שביצוע מין אוראלי יגרום לאנשים לקבל תולעים. לאחרונה הנשיא הצהיר שהוא רוצה לאסור על אזרחי המדינה להתאמן במין אוראלי מאז ״הפה הוא לאכילה״. העולם מצפה לראות מה יקרה.
ביוגרפיה > כהונה חמישית 2016–2021 > מגבלת הגיל

הנשיא יוורי מוסווני, כנשיא המכהן של אוגנדה, חתם על חוק התיקון החוקתי מספר 2 2017, הידוע בכינויו ״הגבלת הגיל״ הצעת חוק ב-27 בדצמבר 2017. הצעת חוק עברה בהצלחה על ידי הפרלמנט העשירי של אוגנדה ב-20 בדצמבר 2017. נכון ל-27 בדצמבר 2017, בהתאם לסעיפים 259 ו-262 של החוקה של אוגנדה, הצעת החוק תיקן ביעילות את החוקה כדי להסיר תקרת הגבלת הנשיא לנשיאות. לפני תיקון, סעיף 102 (ב) חסמו אנשים מתחת לגיל 35 ומעל לגיל 75 מלרוץ על משרד הכי גבוה ביותר. הצעת החוק הנוכחית ״מגבלת הגיל״ מרחיבה גם את תקופת כהונתו של הפרלמנט מחמש שנים האחרונות לשבע שנים. הצעת החוק משחזרת גם את הגבלת כהונה הנשיאותיים לטווח של שנתיים, אשר הוסרו במסגרת תיקון חוקתי משנת 2005.
ביוגרפיה > כהונה חמישית 2016–2021 > מגבלת הגיל > ״לאתגר״ את החוק

לאחר שמוסווני חתם על חוק גבלת הגיל 2018 ב-27 בדצמבר 2017 (אך הפרלמנט קיבל את המכתב ב-2 בינואר 2018), הציבור הרחב מחה כפי שעשו לפני החתימה על הצעת החוק, תוך שימוש בכל הדרכים כולל מדיה חברתית. באוקטובר 2017, כמה חברי הפרלמנט חזרו מהם לכאורה שוחד כיד להקל על הצעת החוק.
אגודת חוקי אוגנדה וחברי האופוזיציה תבעו את הצעת חוק בבית המשפט העליון של אוגנדה, וציינו שהתהליך שמוביל להצבעה היה בניגוד לסעיפים 1, 2, 8 א, 44 (ג), 79 ו-94 לחוקה האוגדנית. יושב ראש הפרלמנט קאדגה סגר את הדיון בתיקון לאחר שרק 124 מתוך 451 המחוקקים דנו בהצעה. הם גם טענו כי השימוש בכוח על ידי הצבא והמשטרה במהלך הדיון לא עלתה בקנה אחד עם הסעיפים 208 (2), 209 ו-259. הטיעון השלישי שהם טוענים הוא שהצעת החוק מפרה סעיפים חוקתיים אחרים ביחס להארכת התנאים ולנהלי הבחירות. מחוקק אחד (Mbwaketamwa Gaffa) צוטט באמירתו: ״...כאשר הנשיא יעלה על הצעת החוק, זה עשוי להיות חוקי, אבל זה יהיה בלתי לגיטימי, ואנו הולכים לאתגר את זה״.
ביוגרפיה > כהונה חמישית 2016–2021 > מגבלת הגיל > השפעות על שינויים של הצעת החוק

לפני תיקון החוק, הוייתה הגבלת הגיל לנשיאות, מ-35 ועד ל-75. התיקון לחוקה מבטל את מכסות הגיל של הנשיאות. מלבד ביטול הגבלת גיל לנשיאות, הצעת החוק האריכה את תקופת כהונתו של הפרלמנט מ-5 שנים ל-7 שנים. הקמתה של הצעת החוק זו הובילה לתגובות רבות הן ברמה המקומית והן ברמה הגלובלית. ויכוח על הסרת הגבלת הגיל מהחוקה הביא לחלוקה בין מפלגת השלטון הנוכחית ״התנועה הלאומית למתחרת״ (NRM).
ביוגרפיה > כהונה חמישית 2016–2021 > מגבלת הגיל > תגובה פופולרית להצעת החוק החדש

רשויות אכיפת החוק באוגנדה, משטרה וצבא אוגנדה, עצרו לפחות 53 אנשים כולל מנהיג האופוזיציה, בהפגנה נגד החוק.
במשך כמה ימים, קבוצה של מחוקקים מהמפלגה תנועת הלאומית למתחרת (NRM) עושים תעמולה בלתי חוקית כדי להסיר את מגבלת הגיל משום שהחוק יעניק לנשיא יוורי מוסווני, מרחב תמרון לבחירות הבאות שיתקיימו בשנת 2021.
מחוקקים באוגנדה הצביעו ברוב מכריע כדי להסיר את הגבלת הגיל לנשיאות כי הם רוצים לסלול את הדרך עבור הנשיא הנוכחי יוורי מוסווני לכהונה השישית. עורך הדין לזכויות האדם, ניקולס אופיו, אמר שהסרת מגבלת הגיל – אחד השומרים בטוח החשוב ביותר - תקים משטר דיקטטורי ואוטוקרטי באוגנדה.
ביוגרפיה > כהונה שישית 2021– עד היום

ב-16 בינואר 2021 הוועדה האלקטורית של אוגנדה הודיעה כי מוסווני זכה בבחירה לכהונה שישית עם 58.6% מהקולות.
חייו האישיים

מוסווני הוא נוצרי אוונגלי ומשמש כמטיף כמה פעמים בקתדרלת מרכז הניסים, כנסייה שאותה הוא חנך בשנת 2004. הוא נשוי לג'נט מוסווני (שמה המלא: ג'נט קטאטה מוסווני לבית קינמבאבאזי). יש לו ארבעה ילדים:
מואוזי קאינרוגבא, יליד 1974, אלוף ב-UPDF ומפקד הכוחות המיוחדים.
נטשה קרוגיר, ילידת 1976, מעצבת אופנה ויועצת. נשואה לאדווין קרוגיר, מזכירו הפרטי של נשיא אוגנדה לענייני משק בית.
פאטינס ראובוגו, יליד 1978, כומר בכנסיית ברית האמנה, נשוי לאודרק רואבווגו.
דיאנה קמונטו, ילידת 1980, נשואה לג'פרי קמונטו.
עמדות > עמדת מוסווני כלפי ישראל

ביולי 1985 פנה לישראל רמטכ"ל צבא אוגנדה טיטו אוקלו, ששימש לזמן קצר גם כנשיא (לאחר שהפיל בהפיכה צבאית את מילטון אובוטה), בבקשה לסיוע צבאי מישראל, במאבקו בתנועת המרד צבא ההתנגדות העממי בראשות יוורי מוסווני. ישראל החליטה לסייע לאוקלו בתמורה לחידוש היחסים הדיפלומטיים. בסיוע חברה שהקים אורי לוברני שלחה ישראל נשק לצבא אוגנדה, אך בינואר 1986 כאשר מוסווני תפס את השלטון. ישראל יצרה עימו קשר והעבירה את תמיכתה אליו, ומאז מקיימת שיתוף פעולה מודיעיני וביטחוני מקיף עם משטרו. בין השאר מדינת ישראל סיפקה לאוגנדה מרגמות ותותחים מתנייעים, מערכות תצפית אוויריות וכן השביחה מטוסי המיג-21 וההרקולס של חיל האוויר שלה. החברות הישראליות נייס ואן. אס. או. טכנולוגיות סיפקו ציוד מעקב למשטרו של מוסווני.
בין אנשי העסקים שעסקו בסחר בנשק עם אוגנדה היה עמוס גולן, מפקד יחידת דובדבן לשעבר. גולן הקים עם שני שותפים, שהיו בעלי קשרים באוגנדה, חברה שעסקה בתיווך בין חברות תעשייה ביטחונית בישראל לממשלת אוגנדה. בין השאר שימש מתווך בעסקאות של התעשייה האווירית לישראל, אלתא מערכות וסולתם מערכות. בשנת 2002 תבעו אותו שותפיו, בטענה שגולן מתחמק באופן שיטתי מלשלם להם את חלקם בעיסקאות. בעקבות קשריו באוגנדה מונה לקונסול כבוד של המדינה בישראל, ושימש בתפקיד עד 2011.
מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-21 גבר המסחר והפעילות הכלכלית של חברות מישראל עם אוגנדה. בין אנשי העסקים הבולטים שפועלו במדינה באותה עת היה חזי בצלאל, שפיתח קשרים בלשכת נשיא אוגנדה והקים שותפות עם כאלב אקנדוונהו סלים סאלה, אחיו של הנשיא. ב-1994 הקימו ביחד קבוצת חברות בשם Efforte, שעסקה בשורה של מיזמים בתחום הנדל"ן, כריית מחצבים, הפעלת שדה תעופה וגידול טבק פרחים. אחר כך פירק את השותפות ורכש את אחד מהבנקים הגדולים במדינה "Nile Bank".
הוקרה

דוקטור למשפטים מבית הספר 'המפרי' לענייני ציבור בארצות הברית [1994]
דוקטור למשפטים מאוניברסיטת 'מברארה' למדע וטכנולוגיה באוגנדה [2003]
דוקטור לתאולוגיה מהאוניברסיטה הלטינית של התאולוגיה בארצות הברית [2007]
תואר כבוד מאוניברסיטת 'פאטין' בטורקיה [2010]
דוקטור למשפטים מאוניברסיטת 'מאקרר' באוגנדה [2010]
דוקטור לספרות מאוניברסיטת 'דאר א-סלאם' בטנזניה [2015]
מוסווני קיבל פרס למנהיגות עולמית לשלום בוועידת השלום העולמית [ב-2 באוגוסט 2018], על תרומתו לקידום השלום והיציבות באוגנדה, קונגו, דרום סודאן וסומליה. פרס השלום מייצג הכרה במנהיגים שדגלו בשחרור, דמוקרטיה, סובלנות, דו קיום ובשלטון החוק ביבשת.
קריאה נוספת

Museveni, Yoweri. Sowing the Mustard Seed: The Struggle for Freedom and Democracy in Uganda, Macmillan Education, 1997, ISBN 0-333-64234-1
Museveni, Yoweri. What Is Africa's Problem?, University of Minnesota Press, 2000, ISBN 0-8166-3278-2
Ondoga Ori Amaza, Museveni's Long March from Guerrilla to Statesman, Fountain Publishers, ISBN 9970-02-135-4
Tripp, Aili Mari, Museveni's Uganda: Paradoxes of Power in a Hybrid Regime, Lynne Rienner Publishers, ISBN 978-1-58826-707-8
הגדת רוטשילד

הא לחמא עניא מתוך הגדת רוטשילד, מאוסף הספרייה הלאומית.
הגדת רוטשילד (Ms. Heb. 4° 6130; מכונה גם הגדת מרפי) היא כתב יד מאויר של ההגדה של פסח שנכתבה בצפון איטליה סביב שנת 1450. ההגדה כתובה לפי נוסח אשכנז, והיא מכילה 47 דפים (הדף הראשון שלה חסר), היא נקראת על שם משפחת רוטשילד, שההגדה הייתה בבעלותה משלהי המאה ה-19. כיום ההגדה נמצאת ברשות הספרייה הלאומית בירושלים, ועותק דיגיטלי שלה זמין באתר האינטרנט של הספרייה הלאומית.
היסטוריה

ההגדה נכתבה בסביבות שנת 1450. באחד מדפי ההגדה (23ב), היכן שמופיע פסוק מספר תהלים "הייתה יהודה לקדשו", המילה 'יהודה' מודגשת ונצבעה באדום, פרט זה מרמז אולי על שם הסופר שכתב את ההגדה. משערים כי ההגדה אוירה על ידי המאייר והסופר יואל בן שמעון.
באחד מדפי ההגדה (31א) נוספה הערה "ז"ל אני שמשון", שנוספה על ידי אחד מבעלי כתב היד.
קובץ של כתבי יד איטלקיים ובתוכם הגדה זו היו בבעלות שלמה דה-פרנטה מטריאסטה בין השנים 1832–1855. כעבור שנים אחדות הוא נמכר לברון אדמונד דה-רוטשילד בפריז (סומן: אוסף רוטשילד, מס' 92). בשנת 1939 נשדדה ההגדה על ידי הנאצים ונעלמה. לאחר המלחמה נרכשה ההגדה על ידי ד"ר פרד מרפי (F. T. Murphy), בוגר אוניברסיטת ייל, אשר הוריש אותה בשנת 1948 לספריית אוניברסיטת ייל. בשנת 1980 גילה חוקר תולדות האמנות פרופ' J. Marrow כי ההגדה הייתה שייכת במקור למשפחת רוטשילד, וכתב היד חזר לרשותם. הברונית אלמנת ג'יימס דה רוטשילד מלונדון, תרמה את ההגדה לספרייה הלאומית בירושלים.
בהגדה היו חסרים 3 דפים (2 הדפים הראשונים, ודף נוסף בין דף 22 לדף 23), שנתלשו ממנה ככל הנראה עוד לפני שהגיעה לידי משפחת רוטשילד. 2 מהדפים (הדף השני, והדף שבין 22 ל-23) נמכרו בבית מכירות צרפתי, וחצי שנה לאחר מכן הם זוהו על ידי ד"ר אוולין מ. כהן, חוקרת אומנות מארצות הברית, כדפים החסרים מהגדה זו. דפים אלו נרכשו על ידי תורמים אנונימיים עבור הספרייה הלאומית, וכעת הם משולבים בכתב היד מקורי, ורק הדף הראשון שלה חסר עדיין.
הגדה נוספת מאוסף משפחת רוטשילד כלולה במכלול רוטשילד. אף היא מאותה תקופה. דפי הספר מעוטרים יותר. במרכז הדף תוכן ההגדה ובשוליים ציורים ופירושים מרש"י, פסקי הלכה, הערות מכתבי הרמב"ם ומספר יוסיפון. בין הציורים שבהגדה מובא תיאור סכמתי של תהליך יצירת המצה. ההגדה במצב דהוי יותר משאר חיבורי האוסף, תופעה המצביעה על השימוש הרב שבה.
מאפייני התוכן

העמוד הפותח של ההגדה כנראה חסר, שכן העמוד הראשון אינו מכיל את הקידוש בפתיחתו; על כן סביר לשער שהיה זה עמוד שער.
בהגדה מצויים אזכורי שמות העשויים ללמד על זהות מזמיני ההגדה או על בעליה: "אני שמשון", וכן מובלט גם השם "יהודה". באחד העמודים כתובת ארוכה, אשר עוסקת בזהות הכותבים, אך לא ניתן לפענחהּ, חוץ מהמילה "כתב יד".
בתחתית של עמודים אחדים מופיע ציור קבוע של עלה, בדומה לסמלים שנהגו סתתים לבצע על אבנים שעיבדו. יש להניח כי גם אלו סימנים לזיהוי הכותבים.
לאחר הברכה על כוס רביעית, נאמר בלשון אשכנז "נו טרינק אוש", כלומר – "עכשיו שְתה".
מאפייני התוכן > מנהגי ההגדה בהשוואה למנהג האשכנזים כיום

ההגדה היא לפי מנהג אשכנז, אלא שמספר מנהגים אשכנזיים המוכרים לנו כיום התגבשו בסמוך לכתיבת ההגדה ולכן חלקם נכנסו כהערות שוליים. בין המנהגים שאינם מקובלים כיום אצל יהודי אשכנז ניתן למנות:
ברכה על נטילת ידיים שלפני אכילת הכרפס – כיום נוהגים בקהילות אשכנז (ולמעשה כמעט בכל הקהילות למעט התימנים) שלא מברכים על נטילת ידיים הבאה מחמת אכילת דבר שטיבולו במשקה - משום ספק ברכות להקל, בהתאם לשיטת מהר"ם מרוטנבורג, אך לפי המנהג המובא בהגדה יש לברך.
טיבול של הכרפס בחרוסת בהתאם לשיטות של ראשונים רבים. כבר בתקופת ההגדה היו ראשונים אחרים שערערו על מנהג זה וקבעו לטבל בחומץ, לפיכך כבר בהגדה עצמה אנו מוצאים בצד כיתוב המצריך טיבול בחומץ במקום בחרוסת, מה שלאחר מכן הפך למנהג כלל אשכנזי.
בניגוד למקובל כיום אצל האשכנזים, הנוסח בסיומה של הפסקה המקדימה להלל ("לפיכך אנחנו חייבים") הוא "ונאמר לפניו הללויה" כמו ברוב העדות, ולא כפי שנתקבל כיום אצל האשכנזים "ונאמר לפניו שירה חדשה הללויה".
לפני שני פרקי ההלל הראשונים כתובה הברכה "אשר קדשנו במצוותיו וציוונו לגמור את ההלל" – על כך יש להעיר שני עניינים: האחד הוא שבני אשכנז בתקופות מאוחרות כלל אינם מכירים את הברכה "לגמור את ההלל", בשל פסקו של מהר"ם מרוטנבורג שאין לברך כי אם "לקרוא את ההלל", והמנהג לברך "לגמור" אצל האשכנזים מייצג מסורת קדומה שנעלמה; שנית – עצם הברכה על קריאת ההלל בליל הסדר שנויה במחלוקת בין הראשונים, וכיום לא נהוג בשום קהילה לברך (למעט בקהילות הספרדים וחלק מן האשכנזים שקוראים את ההלל, נוסף על ההגדה, בבית הכנסת – ואז מברכים עליו, אך באמרית ההגדה בליל הסדר אין נוהגים לברך).
למרור כתוב שיש לקחת "ליטוגא", שהיא חסה, ולא כמנהג חלק מהאשכנזים לקחת חזרת.
בפסוקי "שפוך חמתך" נזכר למעשה רק הפסוק הראשון, כמו בנוסח איטליה, וחסרים שלושה פסוקים הנאמרים כיום בנוסח אשכנז.
ההגדה מזכירה שתי ברכות השיר – "יהללוך" אחרי הלל המצרי ונשמת כל חי אחרי הלל הגדול, ושתיהן חותמות בברכה, כשיטת כמה מחכמי צרפת ואיטליה בתקופת הראשונים. ברם בהערת שוליים בצד מוזכר מנהגו של ר' חיים כהן מבעלי התוספות, שאין לחתום בברכה ב"יהללוך", ודווקא מנהג זה המופיע בהערת שוליים הוא המנהג שהתקבל לבסוף בקהילות האשכנזיות.
ההגדה מסתיימת במילים "סליק מה נשתנה". בקרב קהילות אשכנז נהגו לכנות את ההגדה כולה בשם "מה נשתנה".
בדומה להגדות אחרות מתקופה זו, השירים "אחד מי יודע" ו"חד גדיא" אינם מופיעים.
מן ההגדה ניתן ללמוד אפוא שכמה מהמנהגים האופייניים של יהדות אשכנז של ימינו בליל הסדר טרם פשטו בכל הקהילות האשכנזיות, חלקם חדרו כהערות שוליים וחלקם אינם מוזכרים כלל.
מאפייני הצורה

ניתן להבחין בביצוע הנחיות עקבי לכל כותבי ההגדה.
לפי הערות בשולי ההגדה התיקונים הוצגו בשוליים. במקרה אחד, בסוף הקידוש, בעמוד הבא, ועל כך יש סימן, שהיה מוסכם.
יש הפרדה בין האותיות של תוכן ההגדה לבין אלו הכוללות הוראות לעורך הסדר. האחרונות זוכות לסלסול מיוחד מעליהן, המבדילות אותן מהטקסט הרגיל.
לנוחיות הקורא, אם משפט אינו מסתיים באותה שורה והמילה שנותרה להשלמתו הייתה צריכה לפתוח שורה חדשה, המילה החסרה נרשמת בשולי הדף. וכך, הכללתו של משפט עם מילה אחת בלבד בשיר, הבנוי כמקשה אחת, היה פוגע בחזות מבנה של היצירה. דוגמה לכך: בדף השורה מסתיימת במילה "יום" ואילו ההמשך "לילה" כתוב מחוץ למבנה.
למטרה דומה נוספו מילים בשולי סוף הדף, כאשר במשפט הסוגר את הדף חסרה המילה האחרונה. היא מופיע בסוף הדף כדי שעורך הסדר לא יישכח להגיד את המילה במועדה. וכך, כאשר הדף מסתיים בברכה, ההמשך "מוזגים" מופיע בנפרד בסוף הדף וכן בדף החדש.
מאפייני הציור

החלק היפה בהגדה הם האיורים. לא נעשה כל ניסיון להתאים אותם למציאות של בני ישראל שהיו במצרים; ארבעת הבנים לבושים מכנסים קצרים הדוקים, עם חולצה ארוכה, ובידם נתונות חרבות – כמו נערים בתקופת כתיבת ההגדה באיטליה של המאה ה-15. אחד מהם לבוש כמו ליצן (שאינו יודע לשאול). הערים הם ערי מבצר עם חומות מבוצרות. עבודת בני ישראל בבניית ערי מסכנות מומחשת מעבר לאפיק נחל בין שתי הערים: הקיימת והחדשה – שתיהן בראשי ההר – כמו במציאות של ערי מבצר באירופה.
חכמי ישראל, כמו אלה שישבו בבני ברק, לבושים בגלימה ארוכה עם מגבעת, מסיבים על כיסאות עם משענת גבוהה ומחזיקים ספר ביד. לבושם תואם את הנהוג באותה תקופה.
בהגדה אפילו איור של אישה טופלס ליד הפסוק "ואת ערום ועריה" המתאר את מצב בני ישראל במצרים. יש באיור זה כדי להדגים את המציאות שבה חיו עורכי המגילה, שלא ראו בה חריג.[דרוש מקור]
ככלל, המציאות שבה מתרחשת ההגדה, לפי האיורים, דומה למציאות שבה חיו כותבי ההגדה ואלו אשר הזמינו את כתיבתה.
ראו גם

מכלול רוטשילד
הערות שוליים

↑  בכתובת http://dlib.nli.org.il/webclient/DeliveryManager?pid=486066
↑  Christopher De Hamel, The Rothschilds and their collections of illuminated manuscripts, British Library, 2005
↑  איל חיות-מן, גלגולה של הגדה, באתר ישראל היום, 18 באפריל 2024
↑  עמ' 66.
↑  עמ' 71.
1 2  עמ' 97.
↑  ראו הגדה שלמה עמ' 96, שהיא מחלוקת בין הראשונים אם לברך או לא.
↑  טור אורח חיים סימן תפ"ח,
↑  ראו הגדה שלמה פרק 27, עמ' 138.
↑  אם כי המנהג השתמר במידה מסוימת אצל היהודים האשכנזים באיטליה או במנהג אפ"ם. הגדה של פסח שנדפסה בווירונה בשנת 1828 עדיין מביאה חתימה בשתי הברכות, וכן מזכיר אותה הרב מנחם עמנואל הרטום בסדר פסח שהיה נהוג במשפחתו שמוצאה מיהדות אסטי. (ראו מנחם עמנואל הרטום, מחזור מנהג איטליאני לפי הנהוג בכל הקהילות, כרך ב', ירושלים: תשס"ה, עמ' 1529 ו-1531.)
| הגדות של פסח |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-9 | סדר רב עמרם גאון |  |
| המאה ה-10 | סידור רב סעדיה גאון |  |
| המאה ה-11 | הגדה של פסח מגניזת קהיר |  |
| המאה ה-14 | הגדת הזהב (קטלוניה) • הגדת שאלתיאל (קטלוניה) • הגדת ריילנדס (קטלוניה) • הגדת ראשי הציפורים (גרמניה) • הגדת פובלט (קטלוניה) • הגדת סרייבו (קטלוניה) • הגדת וולף (צרפת) • הגדת קאופמן (קטלוניה) • הגדת האחות (קטלוניה) • הגדת ברצלונה (קטלוניה) • הגדה היספנית-מורסקית • הגדת פראטו (קטלוניה) • הגדת ששון (קטלוניה או דרום צרפת) • הגדת מודנה־בולוניה (קטלוניה) • הגדת גרציאנו (קטלוניה) • הגדת מוקטה (קטלוניה) • הגדת קיימברידג' (קטלוניה) • הגדת לומברד |  |
| המאה ה-15 | הגדת רוטשילד (צפון איטליה) • הגדת נירנברג הראשונה (גרמניה) • הגדת נירנברג השנייה (גרמניה) • הגדת וושינגטון (גרמניה) • הגדת דרמשטאדט • הגדת ארנה מיכאל (גרמניה) • סידור הרבי מרוז'ין (מזרח אירופה) • הגדת פארמה • הגדת יהודה (גרמניה) • סידור גאליקו (איטליה) • הגדת וואדי אל חגארה (וואדי אל חגארה) • הגדת לונדון של יואל בן שמעון • הגדת סינסינטי הראשונה • הגדת חילק ובילק • הגדת טגרנזי (גרמניה או אוסטריה) • הגדת ריילנדס האשכנזית |  |
| המאה ה-16 | הגדת פראג (פראג) • הגדת מנטובה (איטליה) • הגדת פריסול • הגדת מחזור רומא (בולוניה) |  |
| המאה ה-17 | הגדת ונציה (איטליה) • הגדת אמסטרדם (הולנד) |  |
| המאה ה-18 | הגדת המבורג • הגדת סינסינטי השנייה • הגדת לייפניק |  |
| המאה ה-19 | הגדת ניו יורק |  |
| המאה ה-20 | הגדת שיק (פולין) • הגדת פרחי (מצרים) • הגדת מקסוול האוס (ארצות הברית) • הגדת הרבי מחב"ד • הגדת הגדוד השלישי של הפלמ"ח (ישראל) |  |
| הגדות שונות | הגדה קיבוצית לפסח • הגדות קטלוניה |  |
מיכאל גולדמן-גלעד

| --- | --- |

מיכאל גולדמן-גלעד
 לידה:  26 ביולי 1925 (בן 99) קטוביץ, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 תאריך עלייה:  ינואר 1949
 מדינה:  ישראל 
 צאצאים:  טל גלעד 
 דרגה:    ניצב משנה (דרגת ייצוג)
 
מיכאל (מיקי) גולדמן-גלעד (נולד ב-26 ביולי 1925 בקטוביץ) הוא ניצול שואה, מקציני המשטרה שניהלו את חקירתו של אדולף אייכמן לאחר לכידתו. סיפורו האישי היווה השראה לסרט "המכה ה-81". הוא נבחר להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה'תשע"א, 2011.