stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תרגום השבעים
לקריאה נוספת

צבי קארל, תרגום השבעים לתורה, החברה לחקר המקרא בישראל בשיתוף עם המחלקה לחינוך ולתרבות בגולה של ההסתדרות הציונית, הוצאת קריית ספר, ירושלים תשל"ט. ISBN 965170005X ‏ (הספר בקטלוג ULI)
חיים שלי, תרגום השבעים לנביאים ראשונים, תרגום לעברית של נוסח B [ותיקנוס], הוצאת שלי, תל אביב, 1983; בחסות החברה לחקר המקרא בישראל ובתמיכת קרן עמו"ס שליד נשיא המדינה.
משה צפור, תרגום השבעים לספר בראשית, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר־אילן, תשס"ו 2005. ISBN 9652262404 ‏(הספר בקטלוג ULI)
עמנואל טוב (ערך), מחקרים על תרגום השבעים, האוניברסיטה העברית – הפקולטה למדעי הרוח – החוג למקרא, תשל"ג-1973. (הספר בקטלוג ULI)
עמנואל טוב, תרגומים יווניים, בתוך: תרגומי המקרא – פרקי מבוא, (עמ' 49–120) בהוצאת ספריית האנציקלופדיה המקראית, מוסד ביאליק, ירושלים, 1984 (הספר בקטלוג ULI)
יעל פיש, "תרגום השבעים", בתוך: בין יוספוס לחז"ל, כרך א', עמ' 145–167. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" (הספר בקטלוג ULI)
דליה עמארה, תרגום השבעים לספר דניאל : התרגום, המצע והעריכה, (עבודת דוקטור), אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע תשס"ו 2006. (הספר בקטלוג ULI)
רשימת מאמרים על תרגום השבעים באתר רמב"י
Gilles Dorival, Marguerite Harl, Olivier Munnich, La Bible grecque des Septante; du judaïsme hellénistique au christianisme ancien, Éditions du Cerf, 1988. ISBN 2204028215 ‏(368 עמודים) (בצרפתית)
הערות שוליים

↑  גימטריה של 70 בספרות יווניות
↑  70 בספרות רומיות
↑  יוסף ברסלבי, "בית מרזח", בית מקרא מ"ח עמ' 5
1 2 3  יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, "'מאת ה' הייתה זאת' – התוספות למגילת אסתר בתרגום השבעים", בתוך: גם כך לא כתוב בתנ״ך, ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2009, פרק כח, עמ' 318.
↑  כתבי פילון האלכסנדרוני בעריכת סוזאן דניאל־נטף, כרך ראשון, על חיי משה, ספר ב, סעיפים 25–44, עמ' 281-277; בהוצאת מוסד ביאליק, ירושלים 1986.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 12, סעיפים 118-11. שם גם נאמר שתרגמו רק את החומש והשאירו ספרים רבים אחרים מכתבי הקודש בלי תרגום.
↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'מסכת מגילה,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'דף ט', עמוד א' ועוד.
↑  מצד אחד הלגיטימיות של מעשה התרגום מוצגת ככורח שלאחר מעשה - 'כשהתירו רבותינו יונית, לא התירו אלא בספר תורה, ומשם מעשה דתלמי המלך', אך מצד שני ר' חייא בר אבא מהלל את התרגום בכך שהוא מכנה אותו 'יפיותו של יפת', יפיותו של יפת תהא באהלי שם (תלמוד בבלי מגילה ט, ע"א-ע"ב).
↑  הרב שי עילם, בית יער הלבנון, בהערות למסכת מגילה דף ט ע"א
1 2  משה סימון שושן, The Tasks of the Translators: The Rabbis, the Septuagint, and the Cultural Politics of Translation, Prooftexts 27, no. 1, 2007, עמ' 15
↑  יעל פיש, ורד נעם, טל אילן (ע), תרגום השבעים, בין יוספוס לחז"ל, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 2017, עמ' 156-157
↑  "בפעם הראשונה, כשפילדלפוס כתב לכהן הגדול, הוא שלח אליו רק את ספר התורה מכוסה ומגולל, וכשזה חזר וביקשו שנית, הוא שלח אליו את שבעים ושניים הזקנים, והם תרגמוה. ותרגום זה של תורת משה הונח בספריה המפורסמת של ברוכיה בעיר אלכסנדריה", הנומולוגיה לר' עמנואל אבוהב תרגם משה אורפלי עמ' 217
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט', עמוד ב'
↑  ר' עמנואל אבוהב, במאבק על ערכה של תורה, מכון בן צבי
↑  Aurelius Augustinus, De civitate Dei, עמ' XV, 10 (Migne PL,41, cols. 448-449)
↑  Caesar, lib 6, cap. 17
↑  Aullus Gellius Noctes atticae
↑  Gais Svetonius Tranquilus cap. 20
↑  למשל בתלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'מסכת עבודה זרה,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'דף כ"ה, עמוד א'.
1 2  יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, "'מאת ה' הייתה זאת' – התוספות למגילת אסתר בתרגום השבעים", בתוך: גם כך לא כתוב בתנ״ך, ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2009, פרק כח, עמ' 319.
↑  ראו כאן מספר דוגמאות נוספות (מתוך הבלוג "ארץ העברים").
↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-00000015-QINU`"'מסכת קידושין,'"`UNIQ--nowiki-00000015-QINU`"'דף מ"ט, עמוד א'.
↑  יש המעתיקים לעברית: סימאסוס. ראה: עזריה מן האדומים, מאור עיניים, מהדורת צונץ, חלק 'אמרי בינה' פרק ח.
↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'מסכת מגילה,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'דף ג', עמוד א'.
↑  ירושלמי מגילה יא ע"א
↑  "סוּמַכוּס", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ז, עמודים 155–156, באתר היברובוקס.
↑  עזריה מן האדומים, מאור עיניים, מהדורת צונץ, חלק 'אמרי בינה' פרק ח. הערת צונץ בעמ' 120.
↑  Göttingen, 1931: Septuaginta: Vetus Testamentum Greacum Auctoritate Societis Litterarum Gottingensis Editum
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1030607044  NKC: unn2008491065  VIAF: 295128581   WorldCat (עם VIAF): 295128581
דגל התורה

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מייסד:  הרב אלעזר מנחם מן שך
 מנהיגים:  אברהם רביץ, משה גפני
 מזכיר כללי:  יצחק פינדרוס
 תקופת הפעילות:  1988–הווה (כ־37 שנים) 
 אפיון:  מפלגה חרדית ליטאית
 אידאולוגיות:  שמרנות דתית, יהדות חרדית-ליטאית
 כנסות:  12 ואילך
 ממשלות:  23, 24, 27, 28, 29, 30, 32, 34, 35, 37 
 אותיות:  עץ (הבחירות לכנסת ה-12) דגל (הבחירות לרשויות המקומיות ב-2024)
 שיא כוחה:  4 מנדטים (ה-21, ה-23 *, ה-24)  *נוסף מנדט בעת כהונת הכנסת
 רשימה פוליטית:  יהדות התורה (1992-, עצמאית לחלופין)
 נוצרה מתוך:  אגודת ישראל
 ארגונים בינלאומיים:  יהדות התורה 
 נציגויות בפרלמנטים
 הכנסת:  4 / 120
 
 degel.org.il
 
אגודת החרדים – דגל התורה היא מפלגה ליטאית-חרדית בישראל. המפלגה הוקמה על ידי הרב אלעזר מנחם מן שך לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה בשנת 1988, לאחר שפרש מאגודת ישראל. החל מהבחירות לכנסת השלוש עשרה ב-1992 מתמודדת המפלגה לכנסת ברשימה משותפת עם אגודת ישראל תחת השם יהדות התורה.
רקע

בשנים שלפני הקמת המפלגה היו חיכוכים בין הרב שך ורבנים ליטאים נוספים ובין אדמו"רים וגורמים חסידיים בהנהגת אגודת ישראל. כבר בשנות ה-50 התנגד הרב מבריסק לריצה משותפת של אגודת ישראל עם פועלי אגודת ישראל. בשנת 1973 רצה אגודת ישראל שוב עם פועלי אגודת ישראל, ובעקבות כך הורו הרב שך והרב יעקב ישראל קניבסקי (ה"סטייפלער") שלא להצביע עבור המפלגה. בסוף שנות ה-70 התרבו החיכוכים בין הרב שך והרב קניבסקי לאדמו"רי אגודת ישראל. הרב שך טען שאין ייצוג שוויוני לציבור הליטאי במוסדותיה של המפלגה ושהזרם החסידי באגודת ישראל מתייחס באהדה רבה מדי לחסידות חב"ד.
בשנת 1983 התכוונו עסקנים ליטאיים, בהם אברהם רביץ, להריץ מפלגה עצמאית בשם תל"י לבחירות לעיריית ירושלים, אך לבסוף בהוראת הרב שך המפלגה לא התמודדה. בשנת 1984, עם הקמת מפלגת ש"ס בסיועו של הרב שך, הורו השניים להצביע למפלגת ש"ס. בבחירות באותה שנה ירדה אגודת ישראל בשני מנדטים. לקראת הבחירות הבאות, נשקלה ריצה משותפת עם תנועת ש"ס, אך לבסוף הוחלט על פתיחת מפלגת דגל התורה על ידי הרב שך, כהמשך להקמת העיתון "יתד נאמן" בשנת 1985 (יחד עם הרב קניבסקי שנפטר חודש לאחר מכן) ובד"ץ שארית ישראל בשנת 1988.
הקמת המפלגה ומוסדותיה

ליוזמתו של הרב שך הצטרפו רוב הרבנים הליטאיים והציבור הקשור אליהם, ובאגודת ישראל נותרו המרכיבים החסידיים שלה, מלבד חסידות בעלזא שהצטרפה גם היא באותן בחירות אל דגל התורה וחזרה מאוחר יותר לאגודת ישראל.
עם הקמת המפלגה הוקמה גם מועצת גדולי התורה שלה. לאחר פטירת הרב שך עברה ההנהגה לרב יוסף שלום אלישיב (שלא היה חבר רשמי במועצה) ולצדו הרב אהרן לייב שטיינמן שכיהן כנשיא המועצה וכמנהיג הרשמי שלה לאחר פטירתו של הרב אלישיב.
לאחר פטירת הרב אלישיב פרש חבר המועצה הרב שמואל אוירבך מהמפלגה והקים מפלגה נפרדת בשם בני תורה. המפלגה לא התמודדה בבחירות לכנסת, אולם היא התמודדה בבחירות המוניציפליות תחת השם "בני תורה" ונציגיה נבחרו למועצות הערים ירושלים, בני ברק ומודיעין עילית. במקביל, דגל התורה המשיכה להיות מונהגת על ידי הרב שטיינמן ושאר חברי מועצת גדולי התורה.
לאחר פטירתו של הרב שטיינמן הונהגה המפלגה בידי הרב חיים קניבסקי (שלא היה חבר רשמי במועצה) עד פטירתו במרץ 2022. לאחריו עמד בראש ההנהגה הרוחנית הרב גרשון אדלשטיין שהיה זקן חברי המועצה וכיהן כנשיאה עד לפטירתו בקיץ 2023. כיום, זקן חברי המועצה הוא הרב מאיר צבי ברגמן, החבר הדומיננטי בה (והנחשב גם לנשיא הלא רשמי) הוא הרב דוב לנדו ולצדו החבר הבכיר הוא עמיתו לראשות ישיבת סלבודקא, הרב משה הלל הירש.
מועצת גדולי התורה של המפלגה מתכנסת לרוב לפני בחירות ארציות כדי להחליט על הרכב הרשימה לכנסת וכן במקרים בהם יש צורך בקבלת החלטות מיוחדות. כך למשל התכנסה המועצה בנושא גיוס תלמידי ישיבות ב-2014. בשוטף, חברי הכנסת של המפלגה מעדכנים את נשיא המועצה וחבריה ומתייעצים איתם.
בשאלות ובהכרעות יומיומיות כפופים חברי הכנסת של המפלגה ונציגיה בעיריות ל"ועדת רבנים" של המפלגה, בה מכהנים הרב נתן זוכובסקי והרב יוסף אפרתי. בירושלים קיימת ועדת רבנים מקומית של המפלגה, בה חברים הרב דוד כהן, הרב יוסף אפרתי והרב ברוך סולובייצ'יק. בעבר כיהן בוועדת הרבנים גם הרב ברוך שמואל דויטש, עד להצטרפותו למפלגת בני תורה (מפלגה).
העיתון "יתד נאמן" הוא ביטאונה הרשמי של המפלגה ובו מובאות עמדותיה והשקפותיה. לאורך השנים השתקפו מעל דפי העיתון גם המחלוקות הפנימיות במפלגה, ובין השאר המהפך שעברה השליטה בעיתון עם העברת ההנהגה לידיו של הרב שטיינמן.
עמדות ופעילות > נטייה לימין המדיני

בהמשך לעמדתו של מייסד המפלגה, הרב שך, שתמך בעיקרון של שטחים תמורת שלום, דגל התורה נחשבה לאורך השנים ימנית פחות מאגודת ישראל. אך תחת המנהיגים הרוחניים שירשו את הרב שך חלה תזוזה ימינה בעמדות המפלגה, שקיבלה ביטוי בהצהרתו של מנהיגה, הרב חיים קניבסקי, ערב הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, כי על המפלגות החרדיות להתנגד למסירת שטחים לערבים. עם זאת, גם בתקופתו של הרב שך זכורה הכרעתו שלא ללכת עם השמאל לאחר התרגיל המסריח, במה שכונה לאחר מכן נאום השפנים והחזירים.
עמדות ופעילות > חברות בממשלה

בניגוד למפלגות החרדיות האחרות, בדגל התורה נמנעים מליטול תפקידי שר, והתפקיד העיקרי שהמפלגה לוקחת בקואליציות בהן היא חברה הוא יו"ר ועדת הכספים, תפקיד השמור בדרך כלל ליו"ר המפלגה, ח"כ משה גפני. עם זאת, המפלגה נוטלת תפקידי סגן שר.
עמדות ופעילות > עמדות כלכליות

לדגל התורה אין משנה סדורה כלכלית, ועל אף היותה מזוהה כחלק ממחנה הימין - היא תומכת במקרים רבים בעמדות סוציאליות. הדגש העיקרי של פעילותה בתחום זה הוא דאגה לתקצוב של עולם התורה והישיבות, סיוע לאברכים ולרשתות החינוך החרדיות, וגם הושטת יד לשכבות חלשות ולמעוטי יכולת. דוגמה בולטת היא מאבקו של יו"ר המפלגה, ח"כ משה גפני, למען עובדי מפעל פרי גליל.
עמדות ופעילות > פעילות מוניציפלית

המפלגה פעילה בעיקר באזורים ובערים בהם יש אוכלוסייה ליטאית או קהילות גדולות של חוזרים בתשובה הקשורים למוסדות התנועה. נציגיה משמשים כחברי מועצה בעשרות רשויות מקומיות. נציגי המפלגה שימשו בין היתר כראשי עיריות ירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, ביתר עילית, רכסים, קריית יערים ועוד. ראשי ערים בולטים מטעם המפלגה היו: אורי לופוליאנסקי בירושלים, מרדכי קרליץ, יעקב אשר ואברהם רובינשטיין בבני ברק, יצחק רייך ברכסים, יעקב אשר גוטרמן במודיעין עילית ושמואל גרינברג בבית שמש.
בחלק גדול מהערים התמודדה דגל התורה ברשימה עצמאית, ללא אגודת ישראל, ובערים רבות נרשמה גם יריבות בין הצדדים, כולל התמודדות נגדית או תמיכה במועמד שונה לראשות העיר.
בנוסף המפלגה מפעילה בערים החרדיות "לשכה לפניות הציבור" המעבירה פניות של כלל האזרחים לחברי הכנסת ולנציגים העירוניים של המפלגה.
עמדות ופעילות > ועידת דגל התורה

מאז הקמתה, התקיימו שלוש ועידות ארציות של המפלגה. הוועידה מתקיימת במשך מספר ימים והיא כוללת הרצאות ודיונים. שיאה של הוועידה הוא הגעתם של מנהיגיה הרוחניים.
הוועידה הראשונה התקיימה כשנה לאחר הקמת המפלגה, בשנת 1990, בבנייני האומה בירושלים. הפתיחה נערכה בהיכל יד אליהו בתל אביב, ובה נישא "נאום השפנים" של הרב שך. הוועידה השנייה התקיימה ב-2006 בזכרון יעקב. למושב הפתיחה הגיעו חברי מועצת גדולי התורה של המפלגה ומנהיג התנועה הרב אהרן ליב שטיינמן נשא את הנאום המרכזי. הוועידה השלישית התקיימה ב-2016 בקיבוץ חפץ חיים. במושב הסיום הרב שטיינמן ענה על מספר שאלות ציבוריות, הרב גרשון אדלשטיין נשא נאום והרב יצחק זילברשטיין הקריא מכתב מאת הרב חיים קניבסקי. בוועידה זו הוכרז על פתיחת מפקד חברים ארצי שבסופו תוכיח התנועה את כוחה.
לקריאה נוספת

וזרח השמש: ייסודה ומשנתה של אגודת החרדים – "דגל התורה", בני ברק: המכון לתיעוד היסטורי, תש"ן-1990
חיים זיכרמן, שחור כחול-לבן - מסע אל תוך החברה החרדית בישראל, ידיעות ספרים, 2014, עמ' 214–227.
ביאורים

1 2  הייתה חברה בקואליציה ללא ייצוג בממשלה
1 2  הייתה חברה בקואליציה; אגודת ישראל חברתה לסיעה המשותפת יהדות התורה יוצגה בממשלה
ה'תקמ"ד

ה'תקמ"ד (5,544) ובקיצור תקמ"ד – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 בספטמבר 1783, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 1784.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 16 שעות ו-578 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 15 במחזור העיבור ה-292. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 28 (סימנה כחיבז) במחזור השמש ה-199.
שנה זו היא שנת 1,715 לחורבן הבית, ושנת 2,095 לשטרות.
אירועים

המאבק המתמשך בין קהילת יהודי וילנה לבין העירוניים שניסו להגביל את זכויות המסחר של היהודים ויכולתם לרכוש בתים בעיר, הסתיים בתקנות חדשות שהשוו את זכויות היהודים וחובותיהם בעניינים כלכליים לאלו של שאר תושבי העיר.
נולדו

צבי הירש להרן, בנקאי ונדבן יהודי-הולנדי, ראש ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם והרוח החיה בו (נפטר ה'תרי"ד).
ט"ז בכסלו – הרב משה פאלייר מקוברין
ב' באלול (או י"ב באלול) - יצחק שמואל רג'יוֹ (יש"ר מגוריציה), היה רב, פילוסוף, חוקר יהדות, פרשן מקרא וסופר איטלקי, מראשי תנועת חכמת ישראל.
נפטרו

ט' בשבט – הרב אליהו ישראל
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
בצורת

שדות בוויקטוריה שבאוסטרליה, אשר סובלים מתנאי בצורת
אדמה מבוקעת – אחד ממאפייני בצורת.
בצורת היא תופעת טבע שבה ירידת הגשמים במקום מסוים פוחתת או פוסקת באופן חריג וממושך. הגדרתה בחוק של בצורת משתנה ממדינה למדינה, בהתאם לשיקולים כלכליים וחברתיים. בישראל מוכרזת שנת בצורת אם כמות המשקעים פחותה ברבע מהממוצע השנתי. בצורת נחשבת לאסון טבע חמור במיוחד, והיא משפיעה באופן אקוטי על החקלאות ועל הטבע. בעוד בתקופות קדם, הביאו תקופות בצורת לרעב קשה ולנדידת אוכלוסייה, בעידן המודרני ישנן הטכנולוגיות המאפשרות בזמן בצורת לספק מי שתייה זמינים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > בתקופת המקרא

באופן מסורתי מתייחסים לבצורת כאל תופעה שלילית, בשל התלות ההיסטורית של האנושות במים שמקורם במשקעים. לפני התקופה המודרנית בצורת סימלה סכנת כליה עקב מוות ברעב, ועקב כך היוותה נושא דרמטי במיתוסים בתרבויות שונות. במקרא, אברהם ירד מצרימה בשל הרעב[דרושה הבהרה]: ”וַיְהִי רָעָב, בָּאָרֶץ. וַיֵּרֶד אַבְרָם מִצְרַיְמָה לָגוּר שָׁם, כִּי־כָבֵד הָרָעָב בָּאָרֶץ.” (בראשית, יב, י) גם אחיו של יוסף ירדו מצרימה "לשבור שבר" – לקנות מזון מאסמי התבואה, עקב בצורת[דרושה הבהרה]: ”א. וַיַּרְא יַעֲקֹב, כִּי יֶשׁ־שֶׁבֶר בְּמִצְרָיִם; וַיֹּאמֶר יַעֲקֹב לְבָנָיו, לָמָּה תִּתְרָאוּ. ב. וַיֹּאמֶר־־הִנֵּה שָׁמַעְתִּי, כִּי יֶשׁ־שֶׁבֶר בְּמִצְרָיִם; רְדוּ־שָׁמָּה וְשִׁבְרוּ-לָנוּ מִשָּׁם, וְנִחְיֶה וְלֹא נָמוּת.” (בראשית, מב, א–ב)
לפי המקרא, גם במאה השמינית לפנה"ס, בממלכת ישראל, חלה בצורת בזמן מלכות אחאב אשר מתוארת כחלק מתיאור קורותיו של אליהו הנביא: ”וַיֹּאמֶר אֵלִיָּהוּ הַתִּשְׁבִּי מִתֹּשָׁבֵי גִלְעָד, אֶל־אַחְאָב, חַי־ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר עָמַדְתִּי לְפָנָיו, אִם־יִהְיֶה הַשָּׁנִים הָאֵלֶּה טַל וּמָטָר־־כִּי, אִם־לְפִי דְבָרִי.” (מלכים א, יז, א) הכרזה זו מופיעה לאחר פירוט חטאי אחאב, והיא כנראה באה כתגובה אליהם; היא מתקיימת ומאגרי המים והמזון בארץ הולכים ומדלדלים, וה' מורה לאליהו להסתתר בנחל כרית שם העורבים מספקים לו מזון. הדעות חלוקות האם דבריו של אליהו מציגים אותו כשולט על הבצורת או על אלוהים כשולט הבצורת[דרוש מקור].
סיווג

ההגדרה של המילה "בצורת" עשויה להשתנות בהתאם לנקודת ההשקפה. יש ארבעה סוגים של בצורות "מקובלות":
בצורת חקלאית – כאשר תפרוסת המשקעים במרחב ובזמן וצורתם של המשקעים אינם תואמים את דרישות הגידולים החקלאיים ומזיקים להם.
בצורת הידרולוגית – כאשר רזרבות המים הזמינות ממקורות כמו אקוויפרים, אגמים, מעיינות וכדומה נמצאת מתחת לממוצע. תנאים של בצורת הידרולוגית יכולים להתפתח גם כאשר כמות המשקעים אינה נמוכה.
בצורת אקלימית –  כאשר הכמות השנתית של המשקעים פחותה ב-25% מהממוצע.
השלכות

רובו של פרק זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
תקופות של בצורת עלולות לגרור השלכות סביבתיות, כלכליות וחברתיות קשות, שחלקן קשורות ותורמות אחת לשנייה. ההשלכות הנפוצות הן:
שרפות ענק בעקבות התייבשות הצמחים.
מדבור ובליית קרקע.
אובדן של תוצרת חקלאית, מכמה סיבות :
התייבשות
התרבות מזיקים
פגיעה במחזור החיים של הפרי.
רעב המוני בעקבות מחסור בעקבות אובדן יבולים.
מחלות, כתוצאה מאקלים יותר נח והתרבות מזיקים מפיצי מחלות.
צמא המוני, קיצוב במים.
נדידה המונית של בעלי חיים בחיפוש אחר מזון ומים ומוות של בעלי חיים רבים.
נדידה המונית של בני אדם ויצירת גלי פליטים ומחנות פליטים, דבר התורם אף הוא לבעיות אחרות, כמו מחלות.
מלחמה וסכסוכים על מים ועל שטחים בעלי גישה למים.
מלחמת האזרחים בסוריה, לדוגמה, פרצה בין היתר בשל המוני חקלאים חסרי-כל שנדדו לעיר דרעא בעקבות 3 שנות בצורת רצופות (2006–2009) שפקדו את האזור, והם היוו גרעין תסיסה להפגנות שפתחו את מלחמת האזרחים. אומנם הבצורת איננה הגורם היחיד לפרוץ המלחמה, אך היא בוודאות היוותה זרז מרכזי.
קרקעות שהיו מכוסות במים בצורה טבעית (נהרות, ימים, אגמים) או בצורה מלאכותית (תעלות, אגמי סיכור) נחשפות, וחושפות איתן ממצאים ארכאולוגיים.
בארצות העולם השלישי השלכות הבצורת משמעותיות גם כיום, לעומתן לארצות מפותחות יש יותר אמצעים חומריים, טכנולוגיים וכספיים להתגנונן, להימנע, ולטפל בבעיה. למשל על ידי: יצירת מכוני התפלה, טיהור מים, קידוחי מים עמוקים יותר. יש לציין בהקשר זה, את מדינת ישראל הנסמכת כיום יותר על מכוני ההתפלה, ועל השפד"ן בגוש דן בפרט, מאשר רק על אספקה מהכנרת והאקוויפרים המתמלאים ממי משקעים.
הבצורת וההתחממות הגלובלית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביהדות

בהלכה היהודית נהוג להוסיף בשנות בצורת את תפלת ועננו בברכת שומע תפלה.
על פי המשנה, היה חוני המעגל בעל היכולת להביא לכך שתפילותיו תתקיימנה, ובשנת הבצורת הקשה התפלל על ירידת הגשמים ונענה.
בישראל

בישראל מוגדרת שנת בצורת כשנה אשר יורדים בה גשמים פחות מ75 אחוז מהממוצע השנתי.לדוגמה אם הממוצע השנתי הוא 530 מ"מ וירדו רק 397 מ"מ אז זוהי שנת בצורת.
ישראל נמצאת בבצורת הידרולוגית כמעט תמידית, שהרי צריכת המים בה עולה ללא הרף וממוצע המשקעים נשאר ללא שינוי[דרוש מקור]. להתגברות על המחסור במים נבנו מתקני התפלה אחדים, המספקים כמחצית מצריכת מי השתייה במדינה[דרוש מקור]. בנוסף נעשה שימוש נרחב במי קולחין.
על מנת לאפשר לחקלאים לזרוע שדות ללא חשש מבצורת, מבטיח חוק מס רכוש וקרן פיצויים פיצוי לחקלאים על נזקי בצורת באזור מוגבל. גבולות האזור המוגבל הם: בדרום – קו לא ישר בין נירים במערב ולהב במזרח. במערב – גבול רצועת עזה. בצפון – קו היוצא מאזור ארז ומאזור ברור חיל יורד בכיוון דרום־מזרח לצומת בית קמה ומשם ממשיך מזרחה לאזור שומריה. במזרח – קו ישר מאזור שומריה אל קיבוץ להב, סמוך לקו שביתת הנשק שלפני מלחמת ששת הימים.
ראו גם

ההתחממות הגלובלית
משבר מים
הבצורת בקליפורניה
עמעום עולמי
התפלת מי ים
מדבר
מידבור
מדבר אטקמה – המדבר הצחיח בעולם
קערת האבק
ג'יל פרנט – פרופסור המתמחה בצמחי תחייה – צמחים שחוזרים לחיים לאחר שהם מתייבשים.
הערות שוליים

1 2 3  ניר רן, בצורת בישראל, אסונות טבע בישראל, אוניברסיטת חיפה, 2007.
↑   שנת בצורת, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'"סיכום בתנ"ך לבגרות: מלכים א' פרק י"ז". טקסטולוגיה. 2010-12-02. נבדק ב-2016-12-01.
↑  ניר רן, בצורת בישראל, מתוך אסונות טבע בישראל, בעריכת משה ענבר ורמי (יור) פורת, בהוצאת החוג לגאוגרפיה ולימודי הסביבה, אוניברסיטת חיפה, פברואר ,2007 עמ' 106–98
↑  אסור לפספס‏, המקומות ההיסטוריים והנסתרים בעולם שנחשפו בגלל הבצורת, באתר וואלה, 8 בספטמבר 2022
↑  משנה,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'מסכת תענית,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'פרק ג', משנה ח'
↑  https://www.lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=6810
↑  תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק בצורת), תשכ"ה–1964, באתר "נבו"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562714305171  BnF: cb11937411x (data)  GND: 4013248-1  LCCN: sh85039663  NARA: 10640804  NDL: 00564866  NKC: ph173816
גלית חוגי

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1979 (בת 45) חיפה, ישראל 
 סוגה מועדפת:  סטנד־אפ
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה לשנת 2016, על התסריט שכתבה לסדרה האחיות המוצלחות שלי
 פרופיל ב-IMDb
 
גלית חוגי (נולדה ב־21 ביולי 1979) היא תסריטאית, סטנדאפיסטית ושדרנית רדיו ישראלית. זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2016 על התסריט שכתבה לסדרה האחיות המוצלחות שלי.
ביוגרפיה

גלית חוגי גדלה בשכונת קריית אליעזר שבחיפה, כבת הצעירה במשפחה בת שלוש בנות, לאם ממוצא רומני ואב שעלה מבחריין. למדה במגמת תיאטרון בתיכון ויצו חיפה. חוגי סיימה לימודי קולנוע בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. לימדה עריכת וידאו בבית ספר תיכון כשלוש שנים. שירתה כמש"קית ת"ש בגדוד תותחנים.
קריירה

הופעתה הראשונה כסטנדאפיסטית הייתה במועדון אוזן בר בתל אביב, בקבוצת ״ערב הסטנדאפ של תום יער״, שכללה קומיקאים שלא היו מוכרים עד אז לקהל הרחב. היא המשיכה להופיע כחלק מן הקבוצה, ומשהתפרקה הצטרפה לקבוצה ״כל מה שמצחיק בעולם״, מופע סטנדאפ ומערכונים בשיתוף ניב מג'ר, אריאל ויסמן, ירמי שיק בלום ועוד. בשנת 2013 יזמה את ערב הסטנדאפ ״המזרחי החדש בתחת שלי״, בנושא המוצא המזרחי, לצד תם אהרון. ב־2016 החלה לכתוב לתוכנית ״גב האומה״, וזמן קצר לאחר מכן החלה להשתתף בפאנל התוכנית.
חוגי כתבה לסדרה ״סימני שאלה״, ששודרה בשנת 2011 בערוץ 2, לסדרה ״גרעינים״ ולתוכנית ״משתגידי״ בערוץ ביפ. היא השתתפה בפינת ״המועדון״ בתוכנית ״היום שהיה״ בהגשת גיא זוהר ובפינה בתוכנית ״היום בלילה״ בהגשת גורי אלפי.
יצרה עם נועה ארנברג את הסדרה ״האחיות המוצלחות שלי״ שעלתה לשידור בשנת 2016 ב־yes. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2016 לסדרה הקומית הטובה ביותר ובשלושה פרסים נוספים. חוגי וארנברג זכו גם בפרס על התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית.
נכון ל-2024 מגישה את תוכנית הבוקר ברדיו תל אביב עם גורי אלפי.
כתבה עם נועה ארנברג את העיבוד הישראלי לסרט ״זרים מושלמים״, שביים ליאור אשכנזי.
באוקטובר 22׳ עלתה ב־yes הסדרה ״מי שמע על חווה ונאווה״, שיצרה עם ארנברג, בבימויו של אלפי. בנובמבר של אותה שנה שיחקה בסדרה ״האחיין שלי בנץ״ בתפקיד סירי, ובדצמבר 2022 החלה להשתתף באופן קבוע בתוכנית האירוח הסאטירית ״מה שתגידו״ של כאן 11 לצידו של גלעד כהנא.
בפברואר 2024 החלה להשתתף בתוכנית הסטנדאפ והמערכונים "מועדון הסטנד-אפ" שמשודרת בכאן 11.
חיים אישיים

חוגי מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה המוזיקאי גל ענר. לזוג שני ילדים.
הערות שוליים

↑  נועה הרשקוביץ‏, "המזרחי החדש בתחת שלי": האירוע שיעיר מחדש את השד העדתי, באתר וואלה, 8 בנובמבר 2013
↑  רועי ברגר, אשת הרנסאנס מחיפה באתר שורה ראשונה, 15 בספטמבר 2016
↑  גורי אלפי וגלית חוגי בבוקר, באתר 102FM
↑  מה שתגידו, באתר כאן 11
גלדיאטור 2

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  רידלי סקוט
 הופק בידי:  רידלי סקוט מייקל פרוס דאגלס ויק לוסי פישר
 תסריט:  דייוויד סקרפה
 עריכה:  קלייר סימפסון 
 שחקנים ראשיים:  פול מסקל פדרו פסקל ג'וזף קווין פרד השינגר ליאור רז דנזל וושינגטון קוני נילסן דרק ג'קובי
 מוזיקה:  הארי גרגסון ויליאמס 
 צילום:  ג'ון מת'יסון 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Scott Free Productions Red Wagon Entertainment
 חברה מפיצה:  ארצות הברית סרטי פרמאונט סרטי יוניברסל (הפצה בינלאומית)
 הקרנת בכורה:  ישראל אוסטרליה 14 בנובמבר 2024 הממלכה המאוחדת 15 בנובמבר 2024 ארצות הברית 22 בנובמבר 2024
 משך הקרנה:  148 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה אפית
 תקציב:  250–310 מיליון דולר
 הכנסות:  403 מיליון דולר
 סרט קודם:  "גלדיאטור" (2000)
 www.gladiator.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
גלדיאטור 2 (באנגלית: Gladiator II) הוא סרט דרמה אפי אמריקאי שבוים על ידי הבמאי רידלי סקוט על פי תסריט מאת דייוויד סקרפה. הסרט הוא המשך לאירועי הסרט "גלדיאטור", שעלה לאקרנים בשנת 2000. בסרט מככבים פול מסקל, פדרו פסקל, ג'וזף קווין, פרד השינגר, ליאור רז, דרק ג'קובי, קוני נילסן ודנזל וושינגטון. ג'קובי ונילסן שבים לגלם את דמויותיהם מהסרט הראשון, בעוד מסקל מחליף את ספנסר טריט קלארק בגילום דמותו של לוציוס, בנם של מקסימוס ולוסילה, שהופך לגלדיאטור לאחר שהצבא הרומי, בראשותו של הגנרל מרקוס אקסיוס, פולש לביתו; מתוך רצון לנקום באקסיוס, מתחיל לוציוס להילחם כגלדיאטור עבור מקרינוס, עבד לשעבר שזומם להפיל את הקיסרים-תאומים גטה וקרקלה.
פיתוחו של סרט המשך לסרט הראשון החל לראשונה כבר ביוני 2001, ונמסר שאת תסריטו עתידים לשוב לכתוב דייוויד פרנזוני וג'ון לוגאן. ברבות השנים שחלפו מאז, הציע סקוט מספר עדכונים מדי פעם, כולל על מעורבותו הפוטנציאלית של ראסל קרואו ועל קשת העלילה בה תעסוק הסרט. פיתוחו של הסרט הוקפא לאחר ש"דרימוורקס" נאלצה למכור את זכויותיו של הסרט הראשון ל"סרטי פרמאונט" בשנת 2006. בשנת 2018, הוכרז רשמית על פיתוחו של סרט ההמשך, ובינואר 2023 נמסר כי בתפקיד הראשי יככב מסקל. צילומי הסרט התקיימו בין יוני לינואר 2024, כשבאמצע הפסקה של חמישה חודשים בעקבות שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו.
בכורת הסרט התקיימה בסידני, אוסטרליה ב-30 באוקטובר 2024. בארצות הברית, הסרט עלה לאקרנים ב-22 בנובמבר 2024, ובישראל, הוא עלה לאקרנים ב-14 בנובמבר 2024. הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות מהמבקרים.
עלילה > רקע עלילתי

כ-16 שנה לאחר אירועי הסרט הקודם, לוציוס – בנם של לוסילה ומקסימוס – חי כעת בשלווה בעיירת חוף הנמצאת בנומידיה יחד עם אשתו. עם זאת, לאחר שחיילים רומיים בראשותו של הגנרל אקסיוס פולשים לביתו, הורגים את אשתו ומשעבדים אותו, מחליט לוציוס להילחם כגלדיאטור תחת פיקודו של מקרינוס, עבד לשעבר שזומם להפיל את הקיסרים-תאומים קרקלה וגטה.