stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרעה בתפקוד מיני

הפרעה בתפקוד מיני היא תסמונת הקשורה בקושי של אנשים בוגרים לחוות פעילויות מיניות מספקות שלא בכפייה. מצבים אלה יכולים לכלול בעיות בתפקוד הפיזי, הרגשי או הפסיכולוגי אשר מונעים את הפרט מלחוות הנאה או סיפוק במגע המיני. הפרעות בתפקוד המיני כוללות בעיות כמו הפרעות בזקפה, שפיכה מוקדמת או מעוכבת, חוסר חשק מיני, כאבים במהלך קיום יחסי מין, ובעיות בהגעה לאורגזמה. הפרעות אלה עשויות להיות מושפעות מגורמים שונים כגון בעיות בריאות פיזיות, מצבים נפשיים, לחצים פסיכולוגיים, תרופות מסוימות ושינויים הורמונליים. הטיפול בהפרעות אלו יכול לכלול תרופות, טיפול פסיכולוגי, שינויים באורח החיים ותמיכה זוגית. הפרעות בתפקוד מיני יכולות להתקיים לאורך כל החיים, ולעיתים הן מתרחשות כתוצאה מאירועים מסוימים בחיים.
אבחון

הפרעות בתפקוד המיני נמצאות על גבי ספקטרום הנע בין מצב בו אין כלל הפרעה, לבין פגיעה משמעותית בתפקוד המיני. ההחלטה היכן על גבי הספקטרום למקם את הקושי ומתי להגדירו כהפרעה אינה ברורה.
לפי קטלוג המחלות ICD, הפרעות בתפקוד המיני הן תסמונות הקשורות בקושי של אנשים בוגרים לחוות פעילויות מיניות מספקות שלא בכפייה. על מנת שפגיעה תיחשב כהפרעה עליה (1) להתרחש לעיתים קרובות, אך היא לא חייבת להתרחש תמיד, (2) להימשך לפחות כמה חודשים, (3) לגרום למצוקה רגשית ברמה קלינית. בדומה לכך, לפי קטלוג ההפרעות הפסיכיאטריות DSM, הפרעות בתפקוד המיני צריכות (1) להתקיים 75-100% מהפעמים, (2) להימשך לפחות 6 חודשים, (3) ולגרום למצוקה משמעותית.
אפידמיולוגיה

קיים פער בין שיעור האנשים המדווחים על קשיים בתפקוד מיני לבין אלה העונים על הקריטריונים הנדרשים לאבחנה של הפרעה. קשיים בתפקוד המיני קיימים אצל 10%-52% מהגברים ו־25%-63% מהנשים. שיעור המאובחנים נמוך יותר וקשה יותר להערכה. פאנל מומחים בינלאומי קבע בשנת 2004 ששִׁעוּר הֵאָרְעוּת (Incidence (epidemiology)) של קשיים בזקפה הוא כזה שבכל שנה צפויים להופיע 25-30 מקרי תחלואה חדשים על כל 1,000 גברים. הפאנל קבע שבערך 40-45% מהנשים הבוגרות ו־20-30% מהגברים סובלים לפחות מהפרעה אחת בתפקוד המיני. אך בשנת 2016, בסקר לאומי של בריטניה, כאשר ההגדרה להפרעה השתנתה והיא נדרשה להימשך לפחות 6 חודשים, הערכת השכיחות ירדה ל־3.6% בנשים פעילות מינית ול־4.2% בגברים פעילים מינית. פער זה מדגים את חשיבות משך הזמן שהבעיה נמשכת. בשנת 2023, סקר רחב היקף בגרמניה דיווח על שכיחות של 9.3% בנשים ו־6.3% בגברים.
גורמי סיכון > בריאות

גורמי סיכון הקשורים להפרעות בתפקוד המיני לגברים ונשים כאחד כוללים בעיות בריאות כמו סוכרת, מחלות קרדיו-וסקולריות, מחלות של מערכת השתן ואיברי המין (אנ'), הפרעות פסיכיאטריות ופסיכולוגיות ומחלות כרוניות אחרות. נשים מעשנות נמצאות בסיכון מוגבר של 1.5 להפרעות בתפקוד המיני, בהשוואה לנשים שאינן מעשנות.
בגברים הסובלים מאי־פוריות יש שכיחות גבוהה יותר של הפרעות בתפקוד המיני, ייתכן שבשל גורמים פסיכולוגיים, רפואיים או תרופתיים. ההפרעות השכיחות ביותר הן הפרעות בזקפה ושפיכה מוקדמת, המופיעות באחד מכל שישה גברים עם אי-פוריות. הפרעות באורגזמה קיימות אצל אחד מכל 10 גברים עם אי-פוריות.
קיים קשר בין הפרעות נפשיות לבין הפרעות בתפקוד המיני. בגברים ונשים עם הפרעות פסיכיאטריות, שכיחות ההפרעות המדווחת נעה בין 45% ל־93%. השלב המיני שנפגע הכי קשה באנשים עם דיכאון, פוסט־טראומה וסכיזופרניה הוא החשק המיני, ואילו באנשים עם הפרעה אובססיבית־קומפולסיבית והפרעות חרדה יש פגיעה מוגברת בשלב האורגזמה.
קיים קשר חזק בין דיכאון לפגיעה בתפקוד המיני. בקרב נשים עם דיכאון כ־50% סובלות מפגיעה בעוררות המינית, 65% בחשק מיני, 35% בסיכוך וגינלי, 35% באורגזמה, ו־35% בשביעות רצון מינית. בקרב גברים עם דיכאון כ־25% סובלים מפגיעה בעוררות המינית, 40% בחשק המיני, 30% בזקפה, 35% באורגזמה ו־25% בשביעות רצון מינית.
קיים קשר חזק בין הפרעות בתפקוד המיני של שני בני הזוג. כאשר קיימת הפרעה אצל אחד מבני הזוג, עולה הסיכון שתהיה הפרעה אצל השני פי שלושה. הדבר נכון במיוחד בהפרעות זקפה ושפיכה.
גורמי סיכון > גורמים סוציו־דמוגרפיים

פאנל מומחים בינלאומי קבע בשנת 2004 כי הימצאותן של הפרעות בתפקוד המיני עולה עם הגיל, גם עבור גברים וגם עבור נשים. בקרב נשים, שכיחות ההפרעות עולה לאחר הפסקת המחזור החודשי. מחקר מטא־אנליזה של 95 מחקרים מצא שששכיחות ההפרעות בגיל זה היא 40.9%. בקרב 20.6% היו קשיים בסיכוך, ובקרב 28.2% היה חשק מיני ירוד.
מאמר סקירה שהשווה מחקרים מאסיה ומאירופה מצא שלגברים באסיה יש סיכון מוגבר להפרעות בזקפה ולחשק מיני ירוד. לגברים מאירופה היה סיכון מוגבר לאנורגזמיה (אנ').
גורמי סיכון > תגובות לתרופות

תרופות SSRI הן תרופות נפוצות לטיפול בדיכאון. כמעט כל מי שלוקח תרופות SSRI חש בשינוי חושי (למשל ירידה בתחושתיות) באיברי המין תוך 30 דקות מרגע הצריכה. לתחושה זו נלווית גם דחייה בשפיכה בקרב גברים והחלשה של האורגזמה הנשית והגברית. לאחר תקופה של שימוש בתרופה האורגזמה יכולה להיפסק, ויכול להיות אובדן של החשק המיני. שינויים אלה בדרך־כלל חולפים עם הפסקת הטיפול התרופתי, אך בשנת 2006 הופיעו פרסומים על כך שהפגיעה בתפקוד המיני יכולה להימשך ואף להתחזק לאחר סיום הטיפול התרופתי, תופעה הנקראת (PSSD) post-SSRI sexual dysfunction. נטען שהתופעה קיימת בכל הגילים ובשני המינים. היא יכולה להופיע לאחר מספר מנות טיפוליות, או לאחר מספר שנים. מחקר רטרוספקטיבי על כ־12,000 גברים צעירים בישראל מצא שההפרעה אינה שכיחה, ומופיעה ב־1 מכל 216 מטופלים. המחקר מצא גם שצריכת SSRI מגבירה את הסיכון להפרעות בזקפה בערך פי 3.5.
סוגים > הפרעות בחשק המיני

הפרעות בחשק המיני מתייחסות לתופעות של חשק מיני נמוך או גבוה מהרגיל.
חשק מיני ירוד Hypoactive sexual desire disorder מאופיין בירידה משמעותית או בהיעדר חשק או מוטיבציה להיות מעורב בפעילות מינית. ההפרעה מתבטאת בלפחות אחת הדרכים הבאות: (1) מעט או היעדר תשוקה מינית ספונטנית (מחשבות ופנטזיות מיניות), (2) מעט או היעדר תשוקה מינית תגובתית לסימנים או גירויים ארוטיים, או (3) חוסר יכולת לשמר תשוקה או עניין בפעילות מינית לאחר שהחלו. חשק מיני ירוד יכול להיות כללי או מצבי, ויכול להימשך כל החיים או להופיע רק בעקבות מאורע.
היפר-סקסואליות Hypersexual Disorder מתייחסת להפרעה בחשק המיני המאופיינת בשכיחות ועוצמה מוגברות של פנטזיות, עוררות, דחפים ופעילות מינית. ההפרעה מעוררת מחלוקות, ולמרות שעלתה הצעה לכלול אותה במהדורה החמישית של ספר האבחנות DSM, ההצעה לא התקבלה, ולכן לפי מדריך זה, התופעה אינה נחשבת באופן פורמלי להפרעה. התופעה נקראת גם התמכרות לסקס.
סלידה ממין Sexual Aversion Disorder היא סלידה קיצונית, עקבית או חוזרת למגע מיני גניטלי עם בן או בת זוג. הסלידה כוללת גם הימנעות מכל או כמעט כל מגע כזה. על מנת שהסלידה תוכר כהפרעה, עליה לגרום למצוקה או לקשיים בינאישיים. להפרעה יש קווי דמיון עם פוביות.
סוגים > הפרעות בעוררות המינית

הפרעות בעוררות המינית (Sexual arousal disorder) כוללות קשיים במאפיינים הפיזיולוגיים או הסובייקטיבים של עוררות מינית.
הפרעה בעוררות המינית הנשית (Female sexual arousal disorder) מאופיינת בירידה משמעותית או בהיעדר תגובה לגירוי מיני בנשים. השינוי בתגובה יכול להתבטא באחת הדרכים הבאות: (1) תגובה גניטלית (סיכוך וגינלי, התנפחות גניטלית, רגישות גניטלית), (2) התקשחות הפטמות, הסמקה של העור, עלייה בדופק, בלחץ הדם ובקצב הנשימה, (3) ריגוש מיני ועונג מיני. תגובות אלה נמוכות בחשיפה לכל סוג של גירוי מיני.
הפרעה בזקפה, שבעבר כונתה אין-אונות או אימפוטנציה, היא בעיית עוררות מינית אצל גברים המתבטאת בקושי או באי יכולת להגיע לזקפה, או לשמור עליה למשך הזמן והקשיחות המאפשרים פעילות מינית.
סוגים > הפרעות אורגזמה

הפרעות באורגזמה מתייחסות לקשיים הקשורים לחוויה הסוביקטיבית של אורגזמה. הבעיה נפוצה יותר אצל נשים, אך עשויה להופיע גם אצל גברים.
אנאורגזמיה (Anorgasmia) מאופיינת על־ידי היעדר או שכיחות נמוכה של חוויית אורגזמה, או עוצמה נמוכה מאוד של תחושות אורגזמה. עוצמה נמוכה זאת מתרחשת למרות גירוי מיני מספק, כולל הרצון לפעילות מינית ולחוות אורגזמה. בנשים תופעה זו כוללת עיכוב משמעותי באורגזמה, תופעה שאצל גברים הייתה מאובחנת כשפיכה מעוכבת.
סוגים > הפרעות בשפיכה

הפרעות בשפיכה מתייחסות לקשיים של שפיכה בגברים כולל משך זמן קצר או ארוך מדי לשפיכה.
שפיכה מוקדמת מאופיינת בשפיכה המתרחשת קרוב לתחילת החדירה הוגינלית או לגירוי מיני אחר, עם מעט או שום שליטה. שפיכה מוקדמת יכולה להיות בעיה המלווה את האדם מאז ומתמיד, או שהיא יכולה להופיע בעקבות מאורע. ההפרעה יכולה להיות כללית, או להופיע רק במצבים מסוימים.
שפיכה מוקדמת היא בעיית תפקוד מיני נפוצה אצל גברים, שבה השפיכה מתרחשת לפני שבני הזוג משיגים הנאה מלאה מיחסי המין או כשהגבר אינו יכול לשלוט בזמני השפיכה. כשליש מהגברים חווים בעיה זו בדרגות חומרה שונות. הגורמים להפרעה הם לרוב פסיכולוגיים, כמו חרדת ביצוע, סף גירוי נמוך, או הרגלים מיניים נרכשים.[דרוש מקור] אם לא מטפלים בבעיה, היא עלולה להחמיר ולהוביל לחרדה, ירידה בביטחון העצמי ודיכאון.[דרוש מקור]
שפיכה מעוכבת (Delayed ejaculation) מאופיינת בחוסר היכולת להגיע לשפיכה, או במשך זמן ארוך מדי עד לשפיכה, זאת למרות גירוי מיני מספק והרצון להגיע לשפיכה.
שפיכה אחורית היא מצב בו הזרע לא יוצא דרך השופכה, אלא מועבר לשלפוחית השתן. שפיכה אחורית מלווה בדרך־כלל בתחושה סובייקטיבית של אורגזמה, אך פליטת הזרע מעטה או נעדרת. התופעה נגרמת בדרך־כלל בשל סיבוך ניתוחי, אך יכולה להיגרם גם בשל בעיה במערכת העצבים או בשל שימוש בתרופות. המצב מאובחן בזיהוי תאי זרע בבדיקת שתן.
סוגים > הפרעות הקשורות לצניחת איברי האגן

הפרעה בתפקוד המיני הקשורה לצניחת איברי האגן היא מצב הפוגע בנשים המאופיין בקשיים תחושתיים או תפקודיים של המערכת הגניטלית, בזמן פעילות מינית נורמלית. מצב זה קשור בשינוי במיקום של רקמות בנרתיק, מבוא הנרתיק או רצפת האגן (אנ').
פגיעה תחושתית בשל רפיון הנרתיק או מבוא הנרתיק מאופיינת בתחושה מופחתת או חסרה כתוצאה מירידה בטונוס בשרירי הנרתיק או מבוא הנרתיק.
הפרעה חסימתית בחדירה היא מצב בו ישנה חסימה של תעלת הנרתיק, או ירידה בטונוס השרירים בנרתיק. מצב זה מאופיין בחוסר היכלות לקיים יחסי מין וגינליים.
סוגים > הפרעות כאב מיני

בקטלוג ה־ICD, הפרעות כאב מיני אינן מקוטלגות כהפרעות בתפקוד המיני, אלא שייכות לקטגוריה נפרדת. קטלוג ה־DSM, לעומת זאת, כן מתייחס לכאבים כאלה בתור הפרעה בתפקוד המיני.
דיספראוניה היא כאב חוזר בזמן קיום יחסי מין, שמופיע לפני, במהלך או אחרי המשגל. הבעיה נפוצה יותר אצל נשים, אך יכולה להתרחש גם אצל גברים. הכאב יכול להיות שטחי או פנימי, והוא עלול לפגוע בהנאה וביכולת להגיע לאורגזמה.
וגיניזמוס היא התכווצות לא רצונית של שרירי הנרתיק שמונעת חדירה במהלך יחסי מין.
טיפול

מטא־אנליזה של 20 ניסויים עם הקצאה רנדומלית מצא שלטיפול פסיכולוגי היה יתרון בהשוואה לרשימת המתנה. גודל האפקט היה בינוני לחומרת הסימפטומים (d = 0.58) ולשביעות הרצון המינית (d = 0.47). הטיפולים היו יעילים במיוחד לנשים שסבלו מחשק מיני ירוד והפרעה באורגזמה.
פעילות גופנית מפחיתה את השכיחות לבעיות בזקפה אצל גברים בגיל הביניים.
ראו גם

שיקום מיני
מיניות בגיל השלישי
זיו נבו קולמן

זיו נבו קולמן (נולד ב-1969) הוא דיפלומט ישראלי המכהן כשגריר ישראל בשוודיה החל מאוגוסט 2021.
ביוגרפיה

נבו קולמן נולד בתל אביב. בשנת 1995 השלים את לימודי התואר הראשון בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב. מאוחר יותר באותה שנה הצטרף נבו קולמן למשרד החוץ והוא בוגר מחזור כ' של קורס הצוערים של משרד החוץ, קורס הצוערים הגדול בתולדות המדינה. בשנים 1997-1998 קולמן השתתף בתוכנית ההכשרה ביפנית של "קרן יפן" באוסקה ובין השנים 1999–2003 שירת כנספח התרבות בשגרירות ישראל בטוקיו.
נבו קולמן סיים בהצטיינות יתרה את התכנית הבינתחומית באמנויות באוניברסיטת תל אביב, את עבודת המאסטר שלו בנושא "דיפלומטית המחול של ישראל" השלים בשנת 2006
בין השנים 2006–2008 כיהן נבו קולמן כסגן שגריר ישראל בצ'כיה ובין השנים 2008–2012 שירת כיועץ לענייני תרבות בשגרירות ישראל בפריז. בשנת 2012 מונה למנהל מחלקת הדרכה במטה משרד החוץ בירושלים וכיהן בתפקיד עד שנת 2014. נבו קולמן כיהן כקונסול כללי במונטריאול בין השנים 2014-2017, לאחר שסיים את תפקידו חזר למטה משרד החוץ בירושלים ושירת כראש החטיבה לדיפלומטיה תרבותית עד שנת 2021.
באוגוסט 2021 מונה נבו קולמן לשגריר ישראל בשוודיה. באוקטובר 2021 הכריז נבו קולמן שהוא לא מתכוון לשתף פעולה עם מפלגת הימין השוודית "השוודים הדמוקרטים" בגלל היותה מפלגה ימנית קיצונית ששורשיה נאצים. צעד זה גרר גינוי מצד גורמים בימין הישראלי. ביולי 2023 גינה קולמן את החלטת משטרת שוודיה לאשר לשרוף ספר תנ"ך בהפגנה מול שגרירות ישראל בסטוקהולם, לפי דבריו זהו מעשה של שנאה וחוסר כבוד שאין לו שום קשר לחופש הביטוי.
חיים אישיים

נבו קולמן הוא הומוסקסואל ונמנה עם הדיפלומטים הישראלים הראשונים לצאת מן הארון בסוף שנות התשעים. הוא ובן זוגו היו הזוג החד מיני הראשון שהוכרו על ידי משרד החוץ היפני וזכו לאשרת שהייה דיפלומטית לשני בני הזוג.
נבו קולמן מתנדב בתוכנית החינוך ע"ש שירה בנקי בבית הפתוח בירושלים לגאווה וסובלנות.
הערות שוליים

↑  מירן שפילברג, מרגיש בבית, באתר ynet, 22 באוקטובר 2014
↑  החלטה 1812 של ממשלת ישראל השלושים ושלוש, באתר משרד ראש הממשלה
↑  מינויים בשירות החוץ, החלטה מספר 8 של ממשלת ישראל השלושים ושש, משנת 2021, באתר של משרד ראש הממשלה
↑  זעם בימין השבדי: השגריר הישראלי הודיע שיחרים מפלגה שתומכת בישראל, באתר ישראל היום, ‏26 באוקטובר 2021
↑  זעזוע: שוודיה התירה לשרוף תנ"ך במהלך מפגן מחאה, באתר כיכר השבת, ‏14 ביולי 2023
אל-ים אניות

| --- | --- |

מכלית סמסון של חברת אל-ים, 1967
 נתונים כלליים
 מייסדים:  רפאל ויעקב רקנאטי
 תקופת הפעילות:  1953–2003 (כ־50 שנה)
 משרד ראשי:  חיפה
 ענפי תעשייה:  ספנות
 מוצרים עיקריים:  הובלת מטענים ימית בין-לאומית
 
אל-ים אניות בע"מ הייתה חברת ספנות ישראלית שפעלה בשנים 1953–2003. בשיאה הייתה אל-ים אניות חברה מובילה בעולם בתחום ההובלה הייעודית, עם צי של למעלה מ-20 אוניות ובקיבולת הובלה של מעל 2 מיליון טון.
היסטוריה

בשנת 1948 פרצה בארץ ישראל מלחמת העצמאות וספינותיהן של חברות ספנות רבות הפסיקו להגיע לנמלי ישראל. המטענים שהיו עליהן נפרקו בנמלים שונים מסביב לים התיכון, וכדי להביא אותן ליעדן הסופי הוקם קו הספנות ישראל אמריקה. שש הספינות בצי פעלו בניהולן המשותף של חברת הספנות הישראלית צים, בנק דיסקונט שבבעלות משפחת רקנאטי, וארגונים יהודיים שפעלו בארצות הברית.
השותפות פורקה לאחר כמה שנים, וב-1953 החלה לפעול חברת הספנות אל-ים שבראשה עמדו האחים רפאל ויעקב רקנאטי. רפאל יצא להקים את קו הספנות החדש המחבר בין ישראל לארצות הברית, ואחיו הצעיר יעקב למד הנדסת אוניות באוניברסיטת מישיגן. אחרי פירוק השותפות מונה יעקב למנהל הקו, ומילא את תפקיד המנהל הכללי של החברה עד לפטירתו בשנת 1997.
בבעלותה של חברת אל-ים היו שלוש אוניות שנותרו בידיה לאחר הפסקת פעילותו של קו ישראל – אמריקה המקורי. אלה הובילו בשלוש השנים הראשונות בעיקר מטענים בתפזורת כמו מלט, פחם וגרעינים (חיטה, אורז, תירס, סויה ועוד). בתקופה הזו אל-ים התבססה כלכלית, עברה לרווח והתפרסמה כחברה הפועלת ביעילות ובדייקנות.
במסגרת הסכם השילומים שנחתם בין מדינת ישראל לגרמניה המערבית נהנו חברות ישראליות מהאפשרות לבנות אוניות חדשות במספנות גרמניות. אל-ים ניצלה את ההזדמנות להגדיל את צי האוניות שלה, והזמינה ארבע אוניות משא להובלה ולשינוע של מטענים ייעודיים (מטענים ייעודיים – אונייה שיעדה נקבע על פי המטען שבה ולא מפליגה על קו קבוע) – "הר כרמל", "הר כנען", "הר גלבוע" ו"הר תבור".
בשנת 1961 נבנו אוניות קירור מהמתקדמות בתחומן – "הר גלעד" ו"הר רמון" ואוניית תפזורת "הר סיני". אלה היו אוניות גדולות לזמנן, בעלות קיבולת של מעל 15 אלף טון – פי שניים מגודלן הממוצע של אוניות משא באותה התקופה. היו מי שחשבו שחברת אל-ים הסתכנה בהזמנה שכזו[דרוש מקור], שכן כלי שיט גדולים כל כך שאינם פעילים מספיק עלולים לגרום לחברה להפסדים כבדים. אבל התברר שההחלטה הייתה מוצלחת: הצי החדיש הוביל כמות גדלה והולכת של סחורות מסוגים שונים, ואל-ים הפכה מתחרה לחברת צים הוותיקה. במשך שנים רבות הובילה אל-ים 50% מיבוא הגרעינים לישראל.
בשנת 1963 התווספו לצי של אל-ים האוניות "תל אביב" ו"ערד" (31.5 אלף טון כל אחת) וב-1966 האוניות "הר מירון" ו"הר קסטל" (50 אלף טון כל אחת). ראשי החברה אימצו את החידושים האחרונים בענף הספנות העולמי ויישמו אותם במהירות ובקפדנות. החל משנות ה-70 פעלה החברה בעיקר בשוק הבין-לאומי מאחר שצמחה מעבר לצורכי מדינת ישראל בהובלת סחורות, ובכך תרמה למשק הכנסות במטבע חוץ. בשנת 1983 צרפה החברה לצייה את האונייה "לאון" שהובילה פחם לתחנת הכוח החדשה בחדרה. החברה המשיכה להתרחב בשנים הבאות, וצייה כלל גם מכליות גדולות שהובילו חלק חשוב מיבוא הנפט הגולמי למדינת ישראל.
עד שנות התשעים של המאה העשרים המשיכה אל-ים לפעול בהצלחה בזירה העולמית. במשך עשור זה הצי שלה צומצם בהדרגה, ובראשית שנות ה-2000 נמכרו האוניות האחרונות של החברה, והיא חדלה מפעילות.
מקורות וקריאה נוספת

מאיר שפיר ואריה דובלין, "חברת אל-ים", מערכות ים 102–103, מרץ 1971, עמ' 52.
דניאלה רן, בין ספינה לרציף "תולדות לשכת הספנות הישראלית 1982-1932", פרדס הוצאה לאור, 2008, עמ' 117, 120–121, 124, 126–127, 141–142, 168, 175, 178, 187.
ציפי רובין

ציפורה (ציפי) רובין  (רוזנבאום) (נולדה בשנת 1946) היא ספורטאית ישראלית, אלופה ושיאנית עולם פאראלימפית לשעבר. היא השתתפה במשחקים הפאראלימפיים שמונה פעמים (1992-1964) והיא הספורטאית המעוטרת ביותר מישראל בספורט הנכים עם 31 מדליות פאראלימפיות בארבעה ענפי ספורט שונים, מהן 15 זהב, 9 כסף ו-7 ארד (23 מדליות באתלטיקה, 5 מדליות בכדורסל, 2 מדליות בשחייה ומדליית ארד בטניס שולחן) נכון לשנת 2022 היא מדורגת במקום שלישי בעולם בכל הזמנים בצבירת המדליות בסך הכל ובמקום 12 בעולם בכל הזמנים בצבירת מדליות הזהב. במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) הייתה בין חמשת הישראלים הראשונים שזכו במדליית זהב פאראלימפית.
ביוגרפיה

נולדה בתל אביב לזוג הורים ואחות גדולה. בגיל 4 וחצי חלתה בפוליו, ונותרה עם רגל שמאל משותקת עם התקן. לאורך ילדותה, העידה, שסבלה מיחס משפיל מצד חבריה, אך מצאה מפלט בגיל 14, כשפנתה לספורט למספר ענפים: זריקה לסל, הדיפת כדור ברזל, כדור טניס שולחן, והטלת כידון. מאמניה הראשונים היו עדנה מדליה ויצחק לוי.
ב-1963, למרות חששות המעסיקים, התקבלה לעבודה בבנק, ובכך פתחה שער להעסקת נכים נוספים במקום עבודתה.
הישגים

במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) זכתה ב-5 מדליות מהן 1 זהב, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא עולם חדש של 5.16 מטר, מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 1:25.2 דקות, אחרי בתיה משעני מישראל (1:07.8 דקות) ו-3 מדליות ארד בזריקת דיסקוס (13.57 מטר), הטלת כידון (13.28 מטר, במדליית זהב זכתה משעני בשיא עולם חדש של 15.50 מטר) וכן במשחק טניס שולחן זוגות נשים עם משעני.
במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) זכתה ב-7 מדליות, מהן 4 זהב בהטלת כידון בשיא עולם חדש של 16.80 מטר, בקרב חמש (3435 נק'), בהדיפת כדור ברזל פעם שנייה ברציפות בשיא עולם חדש של 6.97 מטר ובתחרות זריקת אלה (27.44 מטר), ומדליית כסף בזריקת דיסקוס (16.22 מטר, 2 ס"מ פחות מאירן מונקו מאיטליה) ובמשחה שליחים 3X50 בסגנון מעורב (עם מלכה חלפון ואורה גולדשטיין). נוסף לכך היא סיימה במקום חמישי במירוץ 60 מטר בכיסא גלגלים (18.3 שניות), במקום שמיני בסללום (1:22.1 דקות) ובמקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 49.2 שניות.
במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) זכתה ב-2 מדליות, מדליית זהב בהטלת כידון בשיא עולם חדש של 18.50 מטר פעם שנייה ברציפות ומדליית כסף בהדיפת כדור ברזל (6.81 מטר). נוסף לכך היא סיימה במקום רביעי בזריקת דיסקוס (18.00 מטר), במקום רביעי בסלאלום (69.6 שניות), במקום חמישי במירוץ שליחות 4x40 מטר בכיסאות גלגלים 51.8 שניות ובמקום תשיעי במירוץ 60 מטר בכיסא גלגלים (19.9 שניות). הייתה שותפה לזכיית נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים במדליית ארד.
במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) זכתה ב-5 מדליות, מהן 3 מדליות זהב בהטלת כידון (16.93 מטר) פעם שלישית ברציפות, קרב חמש (5307 נק') והדיפת כדור ברזל (6.71 מטר) ומדליית כסף בזריקת דיסקוס ( 15.20 מטר). הייתה שותפה לזכיית נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים במדליית זהב.
במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) זכתה רובין ב-2 מדליות, מדליית זהב בפעם הרביעית ברציפות בהטלת כידון (18.24 מטר) ומדליית ארד בהדיפת כדור ברזל (7.08 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בזריקת דיסקוס (16.84 מטר). הייתה שותפה לזכיית נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים במדליית כסף.
במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכתה במדליות זהב בתחרויות זריקת דיסקוס (19.38 מטר) והטלת כידון (15.76 מטר) ובמדליות כסף כחברה בנבחרת ישראל בכדורסל נשים ובתחרויות הדיפת כדור ברזל (6.75 מטר) וקרב חמש.
במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) זכתה ב-3 מדליות, מדליית זהב בהטלת כידון בפעם החמישית בשיא אישי חדש של 18.94 מטר ושתי מדליות ארד בהדיפת כדור ברזל (6.60 מטר) ובקרב חמש (2822.40 נק') לפני גאולה סירי מישראל (2390.20 נק'). נוסף לכך היא סיימה במקום חמישי בזריקת דיסקוס (16.66 מטר)
בגיל 46 השתתפה רובין בפעם האחרונה במשחקים הפאראלימפיים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992), שם היא סיימה במקום שמיני בהטלת כידון (18.24 מטר) ובמקום 13 בהדיפת כדור ברזל (6.25 מטר).
חיים פרטים

בפעילותה במרכז הספורט פגשה בספורטאי הנכה, אריה רובין, השניים נישאו ונולדו להם שלושה ילדים. לאחר שנות נישואים ארוכות הם התגרשו.
ראו גם

ישראל במשחקים הפאראלימפיים
ראמי ג'ורג' ח'ורי

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1948 (בן 76) 
 מדינה:  ירדן ירדן
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  International School of Geneva  האוניברסיטה האמריקנית בביירות  אוניברסיטת סירקיוז 
 מעסיק:  האוניברסיטה האמריקנית בביירות 
 פרסים והוקרה:  Pax Christi International Peace Award 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  ramikhouri
 
ראמי ג'ורג' ח'ורי (בערבית: رامي جورج خوري; נולד ב-22 באוקטובר 1948) הוא פובליציסט והוגה דעות ממוצא פלסטיני-נוצרי בעל אזרחות אמריקנית וירדנית.
ביוגרפיה

אביו של ראמי ח'ורי, ג'ורג' ח'ורי, היה עיתונאי שהתגורר בנצרת. לקראת הדיון על הצעת החלוקה של פלשתינה המנדטורית יצא ג'ורג' ח'ורי עם בני משפחתו לניו יורק על מנת לכסות את העימות הדיפלומטי, שם נולד בנו ראמי שנה מאוחר יותר. ראמי ח'ורי קיבל חינוך בין-לאומי מגיל צעיר – את לימודיו התיכוניים עבר חורי בפנימייה בין-לאומית בשווייץ ובארצות הברית, לאחר מכן קיבל תואר ראשון ושני במדעי המדינה וביחסים בין-לאומיים מאוניברסיטת סירקיוז שבמדינת ניו יורק. החל מ-1971 עבד ח'ורי בעיתון הלבנוני בשפה האנגלית הדיילי סטאר בתחילה ככתב ומאוחר יותר ככותב דעות וכעורך, כיום ח'ורי הוא בעל טור מוביל בעיתון ונחשב לעורך אחראי בעיתון.
בין 1975 ל-1982 ושוב ב-1987 שימש ח'ורי כעורך העיתון הירדני ג'ורדן טיימס בשפה האנגלית. בירדן גם מנחה ח'ורי תוכנית ראיונות אישית, ותוכנית בנושאי ארכאולוגיה.
במשך שנות פעילותו נדד ח'ורי בין לבנון, ירדן וארצות הברית, בארצות הברית עבד ח'ורי כמנהל התוכניות הבין-לאומיות של אוניברסיטת סירקיוז בשנת 1973 וכעמית מחקר במכוני מחקר שונים כגון מכון ברוקינגס ובית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד. ח'ורי הוא חבר החברה האקדמית הפלסטינית לחקר יחסים בין-לאומיים בירושלים. מאמריו מתפרסמים בסינדיקציה ברבים מעיתוני העולם המובילים כגון הפיננשל טיימס והוושינגטון פוסט.
ח'ורי נשוי ואב לשני בנים.
דעות

ח'ורי נחשב למבקר חברה והממשל במדינות ערב, בניגוד לדעה המקובלת במזרח התיכון לפיה מרבית בעיותיו של המזרח התיכון נובעות מן האימפריאליזם המערבי ומן הסכסוך הישראלי-ערבי, ח'ורי גורס כי למשטרי העריצות השונים במזרח התיכון יש חלק גדול בפיגור הכלכלי והחברתי ממנו סובל העולם הערבי. ח'ורי מבקר את חוסר יכולתה של החברה הערבית לפתח ממשל דמוקרטי יציב שאינו חוזר תוך זמן קצר לדפוסים רודניים. את ביקורתו מפנה ח'ורי לכל סוגי המשטרים הנהוגים בעולם הערבי: המשטרים המלוכנים (כמו בסעודיה וירדן), המשטרים האיסלמיסטים (כמו במצרים לאחר עליית האחים המוסלמים), המשטרים האוטוקראטים המתונים (כמו שלטון מובארק במצרים) והמשטרים הדיקטטוריים (כמו משטרו של סדאם חוסיין בעיראק) – כולם סובלים מאותה בעיה – חוסר מוכנות לאפשר פלורליזם חברתי ופוליטי, זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון כל משטר חדש חוזר לדפוסי הדיכוי של המשטר שקדם לו.
לפי ח'ורי יש למשטרים הערביים השונים דרכים שונות לשמור על הקיפאון הפוליטי – מדינות המפרץ מגדירות אזרחות כזכות לצרוך, בכך מבזבזות מדינות המזרח מילארדים בייבוא מוצרי צריכה חסרי תועלת על מנת לשמור על האוכלוסייה שקטה תוך כדי דיכוי ביד ברזל כל ביטוי המהווה ביקורת על השלטון הפוליטי או הדתי. בעיראק שלאחר סדאם חוסיין רציחות המוניות על בסיס אתני הם הגורם המונע את התפתחותה של חברה דמוקרטית בה נאמנות הפרט היא לטובת הציבור כולו ולא לטובת הקבוצה האתנית לה הוא משתייך. והמדינות האוטוקראטיות הן למעשה מדינות שנחטפו על ידי קבוצה קטנה של קציני צבא המשעבדים את כל משאבי העם למטרה יחידה – שמירה על מעמדה של האוליגרכיה השלטת. שליטים אוטוקרטיים אלו אולי מסוגלים לשמור על כיסאם שנים רבות, אך הם אינם מסוגלים ליצור חברות אזרחיות משגשגות וצודקות.
ח'ורי כותב רבות על הסכסוך הישראלי-ערבי. לדעתו, יצירתה של מדינה פלסטינית בשטחי הגדה המערבית ורצועת עזה היא תנאי חשוב לשלום, אך אינו מספיק. כפלסטיני תושב הפזורה מייחס ח'ורי חשיבות גדולה לפתרון בעיית הפליטים על ידי הכרה באחריותה של ישראל ליצירת בעיית הפליטים והגעה לפתרון מוסכם על ידי שני הצדדים בהתאם להחלטת האו"ם 194, תוך שמירה על עצמאותה של מדינת ישראל.
ח'ורי מאשים את ישראל בהתנהגות מדכאת כלפי הפלסטינים, הכוללת כיבוש, סיפוח, התנחלות, מעצרים המוניים ללא משפט, התנקשויות, מצור, עינויים וחוקים דמויי אפרטהייד.
הערות שוליים

↑  The Epic Arab Trek Between God and Gun By Rami G. Khouri
↑  The Crucial Link Between 1948 and 1967
↑  ההיגיון שבמלחמה מאת רמי חורי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277386105171  GND: 1101606983  ISNI: 0000 0001 1881 0528  LCCN: n81076580  NTA: 07354499X  SUDOC: 132333260  VIAF: 109089576   WorldCat (עם VIAF): 109089576