stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סימום
בצפון אמריקה

נטען כי "סימום" התרחש ב-17 ביוני 1859 בגולטה ובסנטה ברברה, קליפורניה. ההיסטוריון המקומי ווקר טומפקינס כתב כי:
במהלך הבוקר, הטמפרטורה נעה סביב הרמה הרגילה של 24 עד 27 מעלות צלזיוס, אך בסביבות השעה 13:00, רוחות חמות ביותר, חזקות ומלאות אבק, החלו לנשוב מכיוון הרי סנטה אינז צפונה. בשעה 14:00 הטמפרטורה הגיעה כביכול ל-56 מעלות. נאמר כי טמפרטורה זו תועדה על ידי ספינת סקר חוף אמריקאית רשמית שפעלה מול החוף, בתעלת סנטה ברברה. בשעה 17:00, לפי הדיווחים, הטמפרטורה ירדה ל-50 מעלות, ובשעה 19:00 הטמפרטורה חזרה לשיעור הנורמלי של 25 מעלות.
טומפקינס ציטט כביכול מדו"ח של ממשלת ארצות הברית האומר, "עגלים, ארנבות ובקר מתו על רגליהם. פירות נפלו מהעצים אל האדמה ונחרכו בצד [ממנו נשבה] הרוח; כל גינות הירק נהרסו. דייג בסירת משוטים הגיע לבור החול של גולטה כשפניו וזרועותיו מכוסות שלפוחיות כאילו נחשף לכבשן פיצוץ." כמו כן, לדברי טומפקינס, התושבים המקומיים ניצלו מהחום על ידי חיפוש מחסה בבתי חומות העשויים מאדובי (Adobe, בנייה אדמה וחומרים אורגניים) עבים שהיו הבנייה הסטנדרטית באותה תקופה.

עם זאת, מומחים מערערים על דו"ח זה. פרופסור ג'ואל מייקלסן מ-UCSB (אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה), למשל, אמר:
מעולם לא מצאתי מקור חיצוני שיאשר את הסיפור של טומפקינס, ואני מאוד סקפטי לגבי אמיתותו. אני לא מטיל ספק בכך שרוחות חזקות חמות ויבשות במדרון עלולות להעלות הרבה אבק ולייצר טמפרטורות גבוהות מאוד – אבל עד 115 מעלות פרנהייט (46 מעלות צלזיוס) לכל היותר. חום של 133 מעלות פרנהייט (56 מעלות צלזיוס) פשוט לא הגיוני מבחינה פיזית, מכיוון שהוא ידרוש יצירת מסת אוויר חמה במיוחד אי-שם בצפון מזרח. מזג האוויר של יום שני האחרון היה דוגמה חזקה מאוד לסוג התנאים שייצרו גל חום כזה, והטמפרטורות שלנו הגיעו ל-20 מעלות פחות מהנתון של טומפקינס. רוחות חזקות יותר יכלו להגביר מעט את החימום, אבל לא עד כדי כך. הוסיפו לכל הספקנות המבוססת על מדע המטאורולוגיה את הנטייה הידועה של טומפקינס לערבב מינונים ליברליים של סיפורת ב'היסטוריות' שלו, ואני חושב שיש טענה נגד אמיתות הסיפור הזה.
המטאורולוג כריסטופר ס' ברט כתב על התקרית-לכאורה:
אין תיעוד מי ביצע את המדידה הזו או היכן בדיוק בוצעה בסנטה ברברה. מקורות מאוחרים אומרים שהוא נעשה על ספינת סקר גאוגרפית של החוף האמריקאי. אם זה המקרה, הטמפרטורה אינה אפשרית מכיוון שהמים ליד סנטה ברברה ביוני לעולם אינם חמים יותר מ-70 מעלות פרנהייט, וכל רוח הנושבת מעל האוקיינוס תשנה את הטמפרטורה שלה עקב המים הקרירים, לא משנה כמה האוויר חם. הדו"ח הזה הוא יחיד ויש ראיות פיזיות (יבולים שרופים וחיות מתות) שמשהו מדהים קרה כאן היום, אבל אי אפשר לאמת את שיא הטמפרטורה."
שימוש פיגורטיבי בסימום

הסיפור הקצר של אדגר אלן פו "MS. נמצא בבקבוק" (1833) הציג סערה מול חופי ג'אווה, שבה "כל תופעה נראתה כאילו אני [הגיבור-המספר] בעיצומו של סימום."
במאמר הפוליטי "Chartism", תומאס קרלייל טען שאפילו העניים שבגברים שהשלימו עם אומללות ועמל אינם יכולים להשלים עם העוול משום שהם שומרים על תחושה מולדת שצדק גבוה יותר (אלוהי) חייב לשלוט בעולם: "לכוח כשלעצמו, מולו התנגדות היא חסרת תקווה, יש אפקט נגד סימומים דוממים והרבה תופעות אחרות מסוג זה. מצאנו שזה מספיק כדי לייצר כניעה מוחלטת. אבל עוול קבוע, אפילו שמקורו בכוח אינסופי, יתברר כבלתי נסבל על ידי גברים."
ואלדן (Walden, 1854), מאת הנרי דייוויד תורו, מתייחס לסימום. הוא משתמש בסימום כדי לתאר את הדחף שלו לברוח ממשהו בלתי רצוי. "אין ריח רע כמו זה שנובע מהטוב הנגוע. זה אנושי, זה אלוהי, נבלה. אילו ידעתי בוודאות שאדם מגיע לביתי במטרה מודעת לעשות לי טוב, הייתי צריך לברוח על חיי, כמו מהרוח היבשה והצורבת של המדבריות האפריקאיות הנקראת סימום, הממלאת את הפה, האף והאוזניים והעיניים באבק עד שאתה נחנק, מחשש שאקבל קצת מהטוב שנעשה למעני – חלק מהנגיף שלו התערבב בדמי. לא – במקרה הזה אני מעדיף לסבול את הרוע בדרך הטבעית".
ברומן "זמנים קשים" משנת 1854, תיאר צ'ארלס דיקנס את חום אמצע הקיץ המעיק של המפעלים המפויחים והמעושנים של קוקטאון: "האווירה של ארמונות הפיות האלה הייתה כמו נשימת הסימום; ותושביהם, תחת תעוקת החום, עמלו בבלבול הדעת במדבר" (ספר ב', פרק א'). בספרו American Notes תיאר דיקנס את "רוח המפלגה [הפוליטית] הפוגעת ההיא" כ"הסימום של אמריקה, מחליא ומקלקל כל מי שחיים בריאים בהישג ידו."
ברומן El filibusterismo של חוסה ריזאל (1891), כריסוסטומו איבארה מריר ונקמני מופיע מחדש בתור סימום. מטרתו היא הפלת השלטון הקולוניאלי בפיליפינים, באמצעות האצה של התעללות מערכתית שקיימת ממילא.
ברומן דרקולה של ברם סטוקר (1897), לוסי, המתארת את הופעתו של דרקולה בחדרה, כותבת ביומנה ב-17 בספטמבר כי "נדמה היה שמספר עצום של כתמים קטנים נכנסו פנימה מבעד לחלון השבור ומסתובבים בגלגלים כמו עמוד האבק שמטיילים מתארים כשיש סימום במדבר."
ברומן של ג'יימס ג'ויס "דיוקן האמן כאיש צעיר" (1914), "לבו של סטיבן [קמל] כמו פרח המדבר שמרגיש את הסימום מגיע מרחוק".
ברומן Main Street של סינקלר לואיס (1920), יש התייחסות ל"סימום החקירה של דודה בסי".
בהתאם למסורת של מפלעי האחים רייט, שקראו למנועי המטוסים שלהם על שם רוחות, ה-Wright Aeronautical R-1200 משנת 1925 נקרא "סימון".
סימון מכה במהלך פרק 2 בסדרת הסרט "טרזן הנמר" (1929).
בספרו של הנרי לואיס מנקן Making a President (1932), הוא מתייחס ל"סימון אמיתי של שיהוקים".
שימוש פיגורטיבי בסימום > בתרבות העכשווית

ברומן "פוסט קפטן" של פטריק אובריאן (1972), בן דודה הסובל נפשית של דיאנה וילייר, אדוארד לוונדס, מעיר לאחר שנודע לו שדוקטור מטורין הוא מנתח ימי: "טוב מאוד – אתה על הים אבל לא בו: אתה לא חסיד של אמבטיות קרות. הים, הים! איפה נהיה בלעדיו? מקורזל עד לכדי טוסט בלבד, אדוני; יובש, מיובש על ידי הסימום, הסימום הנורא."
שיר בשם "סימום" מופיע באלבום של Yellow Magic Orchestra שיצא ב-1978. ללהקת The Creatures יש שיר בשם "Simoom" באלבומם Boomerang משנת 1989, ובו המילים "Simoom, simoom... you breathe in suffocation / Relentless simoom, blow and whistle this tune".
בסרט "הפצוע האנגלי" (1996) יש סצנה שבה הרוזן לסלו אלמסי מספר לקתרין קליפטון היסטוריות של רוחות בעלות שם, אחת מהן היא "סימון". ברמז לכתבי הרודוטוס, אלמסי אומר לקתרין שפעם היה עם ערבי שראה את ה"סימון" כמרושע כל כך, שהם יצאו לקראתו בצבא עם "חרבות מורמות".
במשחק קלפי האספנות Magic: The Gathering, קלף בשם "Simoon" הופיע לראשונה בסט ההרחבה Visions ביבשת הבדיונית Jamuraa. קלף זה הופיע במזנון של חפיסות מסוג II עכשוויות והיה יעיל במיוחד מול חפיסות חמשת הצבעים הירוק הפופולריות שנשענו על יצורים קטנים עם קשיחות בדרג 1.
בסדרת משחקי הווידאו "המכשף" יכול השחקן לרקוח פצצה הקרויה "Samum" באמצעות מערכת האלכימיה של המשחק. הפצצה מתפקדת כמעין רימון הלם הנועד לשתק את האויב עליו נזרקה הפצצה, ולעוור אותו לזמן מה.
הערות שוליים

↑  "samyeli". Nişanyan Sözlük.
↑  Wood, James, ed. (1907). "Simoom". The Nuttall Encyclopædia. London and New York: Frederick Warne
↑  Lane, Edward William (1973 [1860]). An Account of the Manners and Customs of the Modern Egyptians. With a new introduction by John Manchip White. New York: Dover Publications. P. 2.
↑  אנציקלופדיה מעיין, כרך "עולמנו", ע' 121
↑  Bill Norrington, Goleta's 'Great Simoon' of 1859, UCSB Department of Geography
↑  Christopher C. Burt, The hottest reliably measured air temperatures on Earth. Weather Underground
↑  p. 93 in the 1913 Chapman & Hall, Ltd. edition, online from Project Gutenberg
↑  The Creatures (2017-07-25). "Simoom Lyrics". musiXmatch. נבדק ב-2019-06-23.
סרט לכל המשפחה

סרט לכל המשפחה או סרט ילדים הוא סרט שסווג כסרט המתאים לצפייה לכל הגילים, ואשר מכוון לקהלי צופים מקבוצות גילים שונות (ולא, למשל, רק לבני-נוער או רק למבוגרים).
במדינות רבות בעולם קיים תהליך של סיווג סרטים, שנועד להתריע על רמות שונות של אי התאמת התוכן המוצג בהם לצפייה של ילדים ונוער, ולסייע להורים להחליט האם סרט מסוים מתאים לילדיהם. סיווגי הצפייה יכולים לקבוע כי סרט מתאים לצפייה לכל הגילים, או שסרט מתאים לצפייה רק החל מגיל מסוים, בהתבסס באופן שבו מוצגים בסרט תכנים המכילים מין, אלימות, סמים או שפה בוטה וקללות.
היותו של סרט מתאים לכל המשפחה לא מעידה על הז'אנר אליו הוא משתייך. עם זאת, קיימים ז'אנרים המזוהים בעיקר עם קהל צופים צעיר של ילדים כגון סרטי הנפשה, סרטי הרפתקאות והתבגרות, סרטי מדע בדיוני ופנטזיה וסרטים מוזיקליים, ויוצריהם יימנעו מלכלול בהם תכנים העלולים להעלות את סיווגו של הסרט.
דוגמאות לסרטים הנחשבים לכל המשפחה: "הקוסם מארץ עוץ", "הנסיכה הקסומה", "הסיפור שאינו נגמר", "צעצוע של סיפור", "מפלצות בע"מ", "צ'ארלי בממלכת השוקולד" ו"מרי פופינס".
ראו גם

סיווג צפייה
צנזורה
המועצה לביקורת סרטים
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סקוט מקלאוד

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1960 (בן 64) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סירקיוז, Lexington High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  רומן גרפי
 פרסים והוקרה:  פרס הילד הצהוב (1996)  פרס הארווי לכותב בטוב ביותר (1994)  פרס אינקפוט (1992)  פרס אייזנר (1994)  היכל התהילה של ויל אייזנר (2021) 
 www.scottmccloud.com
 
סקוט מקלאוד (באנגלית: Scott McCloud, נולד בשם: Scott McLeod; ב-10 ביוני 1960) הוא קומיקסאי ותאורטיקן קומיקס אמריקאי. הוא מוכר בעיקר עבור ספרי העיון שלו על קומיקס: "להבין קומיקס" (1993), ‏ Reinventing Comics (אנ') (2000)‏ ו-(Making Comics" (2006" (אנ'), אשר כולם גם משתמשים במדיום הקומיקס.
הוא ביסס את עצמו כקומיקסאי בשנות השמונים כיוצר קומיקס גיבורי-על עצמאי ודוגל בזכויות יוצרים. הוא זכה להכרה בתעשייה החל משנות התשעים של המאה העשרים על עבודותיו העיוניות על המדיום, ועידודו לשימוש בטכנולוגיה חדשה ליצירת והפצת קומיקס.
ראשית חייו

מקלאוד נולד בשנת 1960 בבוסטון, מסצ'וסטס, ילדם הצעיר של וילארד ווייז (ממציא ומהנדס עיוור) ופטרישיה ביאטריס מקלאוד, ובילה את מרבית ילדותו בלקסינגטון, מסצ'וסטס. הוא החליט שהוא רוצה להיות אמן קומיקס בשנת 1975, במהלך שנת הלימודים האחרונה שלו בבית הספר התיכון.
הוא למד בתוכנית האיור של אוניברסיטת סירקיוז וסיים תואר ראשון באמנויות בשנת 1982.
קריירה > ספרות בדיונית

במהלך שנות לימודיו בתיכון, הוא שיתף פעולה ביצירת קומיקס עם חברו לבית הספר קורט ביוזיאק. בעודם עדיין בני נוער, שניהם, יחד עם בני נוער נוספים כמו כריסטופר בינג (זוכה מדליית קולדקוט 2001) וריצ'רד האוול, יצרו את קומיקס הקרוסאובר המורשה הראשון של מארוול קומיקס / DC קומיקס "!Biff! Bang! Pops", חוברת חד פעמית שנמכרה במקביל להופעה של בוסטון פופס ב-1978 בנושא קומיקס.
בשנת 1984, בזמן שעבד כאמן הפקה ב-DC Comics, מקלאוד יצר את סדרת הקומיקס מדע בדיוני וגיבורי על "!Zot", בין השאר כתגובה לכיוון הקודר והאפלולי יותר שקומיקס גיבורי העל המיינסטרים החל לפנות אליו בשנות השמונים.
יצירות קומיקס נוספות שלו כוללות את "!!Destroy" (חוברת קומיקס גדולה במיוחד, שנועדה כפרודיה על קרבות גיבורי-על נוסחאתיות), הרומן הגרפי "הרפתקאותיו החדשות של אברהם לינקולן" משנת 1998 (שנוצר בשילוב של איור דיגיטלי וידני), 12 גליונות שבהן כתב את הרפתקאות סופרמן של DC קומיקס בסוף שנות התשעים ואת המיני-סדרה בת שלושת הגיליונות משנת 2005 "Superman: Strength". בשנת 2015 הוציא לאור את הרומן הגרפי "The Sculptor".
קריירה > מגילת הזכויות של היוצר

מקלאוד היה המחבר הראשי של "מגילת הזכויות של היוצר" (אנ'), מסמך משנת 1988 שמטרתו להגן על זכויות יוצרי הקומיקס ולסייע במאבק כנגד ניצול אמני קומיקס וכותבים על ידי חוזי עבודה "להשכרה" (באנגלית: work for hire). הקבוצה שאימצה את המגילה כללה גם את האמנים קווין איסטמן, דייב סים וסטיבן ר. ביסט. המגילה כללה שתים עשרה זכויות כמו "הזכות לבעלות מלאה על מה שאנו יוצרים במלואו" ו"הזכות לדרוש תשלום של חלק הוגן ושוויוני ברווחים שמקורו בכל העבודה היצירתית שלנו".
קריירה > קומיקס 24 שעות

בשנת 1990 המציא מקלאוד את הרעיון של קומיקס 24 שעות: קומיקס שלם בן 24 עמודים שנוצר על ידי קומיקסאי יחיד תוך 24 שעות רצופות. זה היה אתגר הדדי עם האמן סטיב ביסט, שנועד להכריח תפוקה יצירתית במינימום הרהור מרסן. אלפי קומיקסאים השתתפו מאז באתגר, ביניהם ניל גיימן; קווין איסטמן, יוצר שותף של צבי הנינג'ה; דייב סים, שפרסם חלק מיצירותיו מהאתגר הזה ב"סרבוס השנבוב"; וריק וויץ' שהשתמש בו כקרש קפיצה לקומיקס שלו "Rarebit Fiends".
קריירה > ספרי עיון על קומיקס

בתחילת שנות ה-90 החל מקלאוד בסדרה של שלושה ספרים העוסקים במדיום ובעסקי הקומיקס, כולם נעשו בפורמט של קומיקס. הראשון והמפורסם שבהם היה "להבין קומיקס: האמנות הבלתי נראית", שפורסם בשנת 1993, אשר ביסס אותו כתאורטיקן קומיקס פופולרי, שתואר כ"אריסטו של הקומיקס" ו"מרשל מקלוהן של הקומיקס". הספר היה חקירה רחבה של ההגדרה, ההיסטוריה, אוצר המילים והשיטות של מדיום הקומיקס, והוא מצוטט רבות בדיונים אקדמיים על המדיום. הספר יצא בתרגום עברי בישראל בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 2018.
בשנת 2000 פרסם מקלאוד את "Reinventing Comics: How Imagination and Technolgoy Are Revolutionizing an Art Form" בה תיאר שתים-עשרה "מהפכות", שלטענתו יהוו מנועי הצמיחה להצלחה של קומיקס כמדיום פופולרי ויצירתי.
מקלאוד חזר להתמקד במדיום עצמו בשנת 2006 עם "Making Comics: Storytelling Secrets of Comics, Manga, and Graphic Novels", ספר הדרכה לתהליך הפקת קומיקס, שבעקבות הוצאתו לאור יצא מקלאוד בסיור הרצאות פרסומי עם משפחתו בכל 50 המדינות בארצות הברית וחלקים מאירופה.
קריירה > טכנולוגיה

החל מסוף שנות ה-90, מקלאוד היה תומך מוקדם במיקרו-תשלומים. הוא היה יועץ של חברת BitPass, שסיפקה מערכת מיקרו-תשלומים מקוונת, אותה עזר להשיק עם פרסום."The Right Number" (אנ'), נובלה גרפית מקוונת במחיר של 0.25 דולר עבור כל פרק.
מקלאוד שומר על נוכחות מקוונת פעילה באתר האינטרנט שלו, שם הוא מפרסם רבים מהניסויים המתמשכים שלו עם קומיקס שהופק במיוחד עבור האינטרנט. בין הטכניקות שהוא בוחן נמצא את "הקנבס האינסופי" (אנ') שמתאפשר בגלישה באמצעות דפדפן אינטרנט, כך שניתן לסדר חלוניות קומיקס באופן שאינו אפשרי בפורמט המוגבל, הדו-ממדי והעמודי של ספר מודפס.
גוגל הזמינה אותו בשנת 2008 ליצור קומיקס ששימש כהודעה לעיתונות המציגה את דפדפן האינטרנט שלהם כרום.
חיים אישיים

מקלאוד מתגורר בקליפורניה. הוא התחתן עם אייבי רטפיה בשנת 1988, לזוג שתי בנות.
הערות שוליים

1 2  McCloud, Scott. (2000), Reinventing Comics. Paradox Press. p. 92
↑  McCloud, Scott, The visual magic of comics (באנגלית), נבדק ב-2019-02-10
↑  "Author: Scott McCloud - Understanding Comics". sites.google.com.
1 2  "A New Therapeutic Tool in the Doctor's Bag: Comic Strips". The New York Times. 17 ביוני 2011. נבדק ב-19 במרץ 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Albert Boime and David Dodd (August 22, 2000), "PROFILE INTERVIEW: Scott McCloud". PopImage. Retrieved November 16, 2011.
↑  "Comic Book Legends Revealed #438 | CBR". www.cbr.com.
↑  McCloud, Scott (פבר' 2015). The Sculptor. New York: First Second. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Coogan, Pete (September, 1990). "Creator's Rights". The Comics Journal p. 65-71
↑  McCloud, Scott (2000). Reinventing Comics, New York: Paradox Press. Pg. 62
↑  "Creator's Bill of Rights". 2006-10-13.
↑  Brattleboro Museum. "The 24-Hour Comic Book Challenge". אורכב מ-המקור ב-2007-06-07.
↑  Cerebus #142 (Aardvark/Vanaheim, January 1991).
↑  McCloud, Scott. The 24-Hour Comics Index. scottmccloud.com. Retrieved October, 2013.
↑  Wardrip-Fruin, Noah & Montfort, Nick (2003). The New Media Reader. The MIT Press.
↑  The University of Noth Dakota | University Letter, archive.vn, ‏2007-08-10
↑  Miodrag, Hannah (2013-07-08). Comics and Language: Reimagining Critical Discourse on the Form (באנגלית). Univ. Press of Mississippi. ISBN 9781617038044.
↑  Dong, Lan (2014-01-10). Teaching Comics and Graphic Narratives: Essays on Theory, Strategy and Practice (באנגלית). McFarland. ISBN 9780786492640.
↑  MIT news (20 בספטמבר 2006). "'Making Comics' author decodes cartoons". אורכב מ-המקור ב-28 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ben Hammersley (7 באוגוסט 2003). "Making the web pay". The Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McCloud, Scott (2008-09-01). "Google Chrome, behind the Open Source Browser Product". נבדק ב-2008-09-02.
↑  McCloud, Scott "About". Retrieved November 30, 2012.
↑  McCloud, Scott. Postscript to The Sculptor (First Second, 2015).
↑  Ratafia, Ivy. "What I did on my summer vacation," Ivy Ratafia's journal (Apr. 16, 2016).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432213005171  PLWABN: 9810566777505606  BIBSYS: 90768054  BNE: XX1167221  BnF: cb13326583v (data)  CANTIC: a1213143x  CiNii: DA11776491  dblp: 10/9846  GND: 124918085  ISNI: 0000 0000 8099 0219  LCCN: n93071287  NDL: 00694226  NKC: xx0085576  NLK: KAC200203067  NTA: 110449525  SNAC: w632230f  SUDOC: 035642009  Trove: 881807  VIAF: 19823847   WorldCat (עם VIAF): 19823847 
מקלאוד חתם על ספרו "Making Comics" בשנת 2006
סרגיי אפאנסייב

סרגיי אפאנסייב
סרגיי אלכסנדרוביץ אפאנסייב (30 באוגוסט 1918 - 13 במאי 2001), מהנדס רוסי, מחשובי המנהלים בתחום החלל והביטחון בברית המועצות. היה השר הראשון לענייני בניין מכונות כלליות (Министерства Общего машиностроения) של ברית המועצות, משרה בה החזיק משנת 1965.
תחת שם קוד זה עסקו בברית המועצות במיזמי בנייה מסווגים שונים, החל מתחום הגרעין, המשך בתחום הטילים הבליסטיים וכלה בתחום החלל.
אפאנסייב כשר לענייני בניין מכונות כלליות

אפאנסייב מונה במרץ 1965 כשר הראשון לעניין בניית מכונות כלליות, והיה צריך לצקת תוכן להגדרת תפקידו החדש. הוא איחד מפעלים שונים בתחומי הביטחון, מעבדות מחקר, מרכזי פיתוח, מתקני ניסוי והנדסה, ומשרדי התכנון השונים של תחום החלל, תחת קורת הגג של המשרד החדש. המבנה המינהלי של המשרד, ומוטת השליטה שלו על היחידות והמפעלים הכפופים לו היו שמורים שנים תחת מעטה של סודיות, ונודעו ברבים רק לאחר עידן הגלאסנוסט שפתח מיכאיל גורבאצ'וב במחצית השנייה של שנות השמונים של המאה העשרים. אפאנסייב החזיק בתפקיד השר לענייני בניין מכונות כלליות עד שנת 1983.
תוכניות הטילים הבליסטיים של ברית המועצות

אפאנסייב היה ממונה על חלק נכבד מתוכניות הפיתוח והייצור של הטילים הבליסטיים של ברית המועצות. בין היתר היה ממונה על משרד התכנון מאקייב ועל פיתוח הטילים הבליסטיים הראשונים של ברית המועצות, שהיו מיועדים לשיגור מצוללות.
תפקידיו בנושא החלל בברית המועצות

אפאנסייב היה מעורב במיזמי החלל השונים של ברית המועצות, ובהם פיתוח תחנות החלל מסדרת תוכנית סאליוט ומיר, פרויקט בניית מעבורת החלל הרוסית בוראן, פיתוח משגר הלוויינים הכבד אנרגיה, והיה נוכח בשיגורים רבים לחלל שהתקיימו בקוסמודרום בייקונור. בשנים הראשונות לתפקידו כשר לענייני בניין מכונות כלליות, עבד בצמוד לראש משרד התכנון מספר 1, סרגיי קורוליוב. כמנהל מוכשר, נזקק לא אחת אפאנסייב לתמרן בין ראשי משרדי התכנון השונים של תוכנית החלל הסובייטית, ולהתערב ביריבויות המקצועיות והאישיות בין מיכאיל יאנגל, ולנטין גלושקו וולדימיר צ'לומיי, אשר נאבקו לא רק על משאבים אלא על גישות מנוגדות לבניינה של תוכנית החלל הסובייטית. משנת 1988 ועד מותו, שימש כיועץ מדעי בכיר לתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
עיטורים

כוכב הזהב של גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים)
עיטור לנין (שבע פעמים)
עיטור מהפכת אוקטובר
עיטור הדגל האדום של העמל (פעמיים)
עיטור הכוכב האדום
סרג' גנאברי

סרג' דויד גנאברי (בצרפתית ובגרמנית: Serge David Gnabry; נולד ב-14 ביולי 1995 בשטוטגרט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת החלוץ בבאיירן מינכן ובנבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים > ארסנל

גנאברי נולד בשטוטגרט לאב מחוף השנהב ואם גרמניה. בילדותו היה אצן מוכשר אך לבסוף בחר בכדורגל על חשבון האתלטיקה. בשנת 2010 עבר גנאברי מקבוצת נעוריו, שטוטגרט, לארסנל האנגלית תמורת מאה אלף לירות שטרלינג. גנאברי הגיע לארסנל רק בשנת 2011 מכיוון שטרם מלאו לו 16 שנים בעת חתימתו. גנאברי הצטרף לארסנל באופן רשמי בעונת 2011–2012. בשנה זו שיחק בעיקר בקבוצת הגיל של מתחת ל-18 אך בעקבות הופעותיו המרשימות, קודם לקבוצת המילואים. עד לסיום העונה גנאברי שותף בשישה משחקים בהם כבש שני שערים. בעונת 2012–2013 זומן לקבוצה הבוגרת של ארסנל למשחקי טרום העונה. הוא שותף במשחק הידידות נגד פ.צ. קלן בו שיחק 24 דקות, עד שהוחלף על ידי מרואן שמאח'. גנאברי ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון ארסנל 1–6 נגד קובנטרי סיטי, כאשר החליף את אלכס אוקסלייד-צ'מברלין. ב-20 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 0–1 לנוריץ' סיטי. במשחק זה הוא היה לשחקן השלישי הכי צעיר המופיע במשחק ליגה בהיסטוריה של ארסנל, לאחר ג'ק וילשייר וססק פברגאס. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כאשר נכנס כמחליף בהפסד 0–2 לשאלקה 04. במשחק הראשון של העונה נכלל בסגל של ארסנל אך התחיל את המשחק כמחליף. ב-22 בספטמבר פתח לראשונה בהרכב בניצחון 1–3 נגד סטוק סיטי. גנאברי הבקיע את השער הראשון שלו כמקצוען בניצחון 1–2 נגד סוונזי סיטי. בניצחון 0–2 נגד קריסטל פאלאס ספג עבירה שהובילה לכדור עונשין לטובת ארסנל. פתיחת העונה המוצלחת זיכתה אותו במועמדות לתואר "נער הזהב" וכמו כן חתימה על חוזה ארוך טווח עם ארסנל. גנאברי החמיץ את רוב עונת 2014–2015 בעקבות פציעה. באוגוסט 2015 עבר בהשאלה לקבוצת וסט ברומיץ' אלביון.
קריירת מועדונים > ורדר ברמן

ב-31 באוגוסט 2016 חתם גנאברי בוורדר ברמן, ששילמה עבורו חמישה מיליון לירה שטרלינג לארסנל. מאמנו של גנאברי בארסנל, ארסן ונגר, דווקא רצה להאריך את חוזהו של גנאברי, אך זה העדיף לעבור משום שהעדיף לקבל הזדמנויות רבות יותר. גנאברי שיחק עונה אחת בוורדר ברמן, אותה התחילה הקבוצה בתחתית, אך התאוששה בחצי השני וסיימה במקום השמיני, כאשר גנאברי הצטיין והבקיע 11 שערי ליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם מקס קרוזה, פין ברטלס ותומאס דילייני.
קריירת מועדונים > באיירן מינכן וההשאלה להופנהיים

ב-11 ביוני 2017 חתם גנאברי על חוזה לשלוש עונות בבאיירן מינכן, תמורת דמי העברה של 8 מיליון אירו לורדר ברמן. כעבור כחודש הושאל גנאברי להופנהיים לעונה אחת, על פי בקשתו, על מנת לצבור דקות משחק. גנאברי היה פצוע בחלק הראשון של העונה והחמיץ מספר משחקים, אך רשם עונה טובה מאוד כשהבקיע עשרה שערי ליגה ב-22 הופעות, וסייע להופנהיים לסיים במקום השלישי, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם מרק אות. בתום ההשאלה, חזר גנאברי לבאיירן מינכן.
ב-1 באוקטובר 2019 הבקיע גנבארי ארבעה שערים בניצחונה של באיירן מינכן בתוצאה 2–7 נגד טוטנהאם הוטספר במסגרת ליגת האלופות.
במחזור הפתיחה של עונת 2020/2021, הביסה באיירן את שאלקה 04 בתוצאה 0–8, כאשר גנאברי כובש שלושה שערים.
נבחרת לאומית

גנאברי ייצג את נבחרות הנוער של גרמניה ובשנת 2015 צורף לנבחרת גרמניה עד גיל 21. גנאברי זומן לסגל הגרמני לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, והבקיע שישה שערים בטורניר האולימפי. גנאברי ונבחרת גרמניה האולימפית הפסידו בגמר לנבחרת ברזיל האולימפית בבעיטות הכרעה, וזכו במדליית כסף.
ב-11 בנובמבר 2016 ערך גנאברי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, כששיחק 90 דקות והבקיע שלושער בניצחון 0–8 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. עם זאת, גנאברי לא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2018.
נכלל בסגל נבחרת גרמניה לטורניר מונדיאל 2022.
תארים

הגביע האנגלי: 2013/2014
אליפות גרמניה (5): 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023
הגביע הגרמני: 2018/2019, 2019/2020
הסופר קאפ הגרמני (3): 2020, 2021, 2022
ליגת האלופות: 2019/2020
הסופר קאפ האירופי: 2020
גביע העולם למועדונים: 2020
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): מדליית כסף
הערות שוליים

↑  ליגת האלופות: באיירן מינכן דרסה 2:7 את טוטנהאם בחוץ, באתר וואלה, 1 באוקטובר 2019
↑  Flick beruft Moukoko, Füllkrug und Götze in WM-Kader באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגרמנית, 10 בנובמבר 2022 (בגרמנית)
| נבחרת גרמניה – אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) |
| --- | --- | --- |
|  1 הורן •  2 טוליאן •  3 קלוסטרמן •  4 גינטר •  5 זולה •  6 סוון בנדר •  7 מאייר •  8 לארס בנדר •  9 זלקה •  10 גורצקה •   11 בראנדט •  12 הות • 13 מקס •  14 באואר • 15 כריסטיאנסן • 16 פרומל • 17 גנאברי • 18 פטרסן • 22 אולשלאגל • מאמן: רובש |  1 הורן •  2 טוליאן •  3 קלוסטרמן •  4 גינטר •  5 זולה •  6 סוון בנדר •  7 מאייר •  8 לארס בנדר •  9 זלקה •  10 גורצקה •   11 בראנדט •  12 הות • 13 מקס •  14 באואר • 15 כריסטיאנסן • 16 פרומל • 17 גנאברי • 18 פטרסן • 22 אולשלאגל • מאמן: רובש | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 הלסטנברג •  4 גינטר •  5 הומלס •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 קרוס •  9 פולאנד •  10 גנאברי •   11 ורנר •  12 לנו • 13 הופמן •  14 מוסיאלה • 15 זולה • 16 קלוסטרמן • 17 נויהאוס • 18 גורצקה • 19 זאנה • 20 גוזנס • 21 גונדואן • 22 טראפ • 23 ג'אן • 24 קוך • 25 מילר • 26 גונטר • מאמן: לב |  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 הלסטנברג •  4 גינטר •  5 הומלס •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 קרוס •  9 פולאנד •  10 גנאברי •   11 ורנר •  12 לנו • 13 הופמן •  14 מוסיאלה • 15 זולה • 16 קלוסטרמן • 17 נויהאוס • 18 גורצקה • 19 זאנה • 20 גוזנס • 21 גונדואן • 22 טראפ • 23 ג'אן • 24 קוך • 25 מילר • 26 גונטר • מאמן: לב | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 ראום •  4 גינטר •  5 קהרר •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 גורצקה •  9 פילקרוג •  10 גנאברי •   11 גצה •  12 טראפ • 13 מילר •  14 מוסיאלה • 15 זולה • 16 קלוסטרמן • 17 בראנדט • 18 הופמן • 19 זאנה • 20 גונטר • 21 גונדואן • 22 טר שטגן • 23 שלוטרבק • 24 אדיימי • 25 בלה-קוצ'אפ • 26 מוקוקו • מאמן: פליק |  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 ראום •  4 גינטר •  5 קהרר •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 גורצקה •  9 פילקרוג •  10 גנאברי •   11 גצה •  12 טראפ • 13 מילר •  14 מוסיאלה • 15 זולה • 16 קלוסטרמן • 17 בראנדט • 18 הופמן • 19 זאנה • 20 גונטר • 21 גונדואן • 22 טר שטגן • 23 שלוטרבק • 24 אדיימי • 25 בלה-קוצ'אפ • 26 מוקוקו • מאמן: פליק | גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812667947605606  GND: 1242091211  ISNI: 0000 0005 0342 4893  VIAF: 1397163335712603270002   WorldCat (עם VIAF): 1397163335712603270002
סימולציות מרוצים

משחק סימולציית מרוצי מכוניות
מכונת ארקייד של משחק סימולציית מרוצי מכוניות
סימולציות מרוצים או בפשטות משחקי מרוצים, היא סוגה של משחקי וידאו בה השחקן משתתף בתחרויות מרוצים שונות.
בתוך סוגה זו יכולים להכלל משחקים ריאליסטיים המדמים סדרות של תחרויות מרוצים נודעות כדוגמת פורמולה 1, אליפות העולם בראלי ואליפות המוטו GP.
לעומתם יהיו משחקים ארקדיים בעלי עולמות מומצאים כגון ניד פור ספיד ומריו קארט 8, אשר כוללים רמות קושי נמוכות יותר.
פעמים רבות משחקי מרוצים יכללו בתוך הקטגוריה הרחבה יותר של משחקי וידאו מבוססי ספורט (אנ').
תת ז'אנרים

רוב רובם של ארבעת משחקי המרוצים משתייכים לאחד מארבעת תת-הז'אנרים הבאים: