stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרדכי שרון
ביוגרפיה > שירות בשב"כ

בהוראת ראש הממשלה דוד בן-גוריון הקים איסר הלפרין (לימים איסר הראל) בשנת 1949 את שירות הביטחון הכללי. בשנת 1952 החליף הראל את ראובן שילוח, שהתפטר מתפקידו כראש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, והפך ל"ממונה על שירותי הביטחון" למשך 11 שנים וליד ימינו של בן-גוריון.
במסגרת ציד הכישרונות לארגון גייס הראל, באותו הזמן, את מוטקה שרון ואת רפי איתן (בן גילו של מוטקה שגדל ברמת השרון). שניהם הפכו לאנשי מבצעים ויחדיו נטלו חלק במבצעים שונים (כאשר מוטקה אמון על התחום הערבי ואיתן על התחום היהודי). איתן תיאר את מוטקה כאיש מבצעים מעולה, שיודע להיכנס בנעליו של ערבי. מעת לעת היה איתן מנצל מומחיות מיוחדת זאת ונועץ במוטקה בנושאים ערביים.
יחידת המבצעים שהוקמה בשרות הביטחון כללה שלושה קציני מטה:
המטה לענייני יהודים בפיקודו של רפי איתן, לימים מפקד מבצע לכידת אדולף אייכמן.
המטה לענייני נוצרים בפיקודו של אברהם שלום, לימים ראש שירות הביטחון הכללי.
המטה לענייני ערבים בפיקודו של מוטקה שרון.
שלושת המטות עבדו לעיתים במשולב ותמכו זה בזה, כולל מבצעים שבהם השתתפו שלושת ראשי המטות.
באחד המבצעים לכד מוטקה את המרגל הארמני קבוראק יעקוביאן (מרגל מצרי שהוחדר ארצה דרך ארגנטינה), הפך אותו במקצועיות וכבל את ידיו. המרגל שאל את מוטקה אם יש לו חגורה שחורה בקראטה.
למוטקה היו כינויים רבים בשירות הביטחון, כגון:
מוראד - שבתרגום מערבית פירושו מרדכי
זוהייר - על שם כינויו בהגנה, זוהר
אבו ריאד - שם שניתן לו בשיח' זוויד.
העובדה שבקיאותו בשפה הערבית המדוברת הייתה ברמת שפת אם, הבנתו העמוקה בהיסטוריה ובתרבות הערבית, וההיכרות עם ערביי ישראל, כל אלה הובילו את מוטקה להפוך ל"רכז", קצין מודיעין שגייס והפעיל סוכנים בקרב ערביי ארץ ישראל (מהמשולש, מהנגב ומהגדה המערבית).
אחד המבצעים החשובים בהם נטל חלק היה חיסולו של קולונל מוסטפא חאפז, קצין המודיעין הראשי של מצרים, שהיה אחראי לשיגור חוליות פדאיון מרצועת עזה לפעולות טרור בישראל. הוחלט לחסלו על ידי שיגור מעטפת נפץ (בגלל סקרנותו הגבוהה לדעת כל פרט ולו הקטן ביותר). לצורך כך השתמשו אמ"ן ושב"כ בשייח' עאמר טלאלקה מהנגב, שריגל בישראל למען מוסטפא חאפז והמודיעין הכללי של מצרים, התגלה מבלי שידע והפך לסוכן כפול משוטה (סוכן שאינו יודע שהתגלה ומעביר ידיעות כוזבות למפעילו בלי להבין שהוא עושה זאת). מעטפת הנפץ הוטמנה בתוך הספר "מיין קמפף" של אדולף היטלר, וטלאלקה הונה להטמינו בבית קברות ברצועת עזה, כדי שכביכול ייאסף על ידי סוכן של ישראל. כוחות הביטחון ידעו שטלאלקה לא יעשה זאת, אלא יביא את הספר ישירות למוסטפא חאפז, וכך היה. כעבור שבועיים שב חאפז מחופשה, פתח את הספר בנוכחות הסוכן הכפול – והפצצה התפוצצה. קולונל מוסטפא חאפז נהרג במקום, ושייח' עאמר טלאלקה נפצע והתעוור. היה זה ככל הידוע הסיכול הממוקד הראשון שביצע המודיעין הישראלי.
באותה תקופה הכיר מוטקה את שר הביטחון משה דיין, והידידות הקרובה ביניהם הייתה בין היתר סביב תחביבם המשותף, ארכאולוגיה.
במהלך שירותו המבצעי לכד מוטקה מרגלים והפעיל סוכנים כפולים. אחת התרומות החשובות שלו לביטחון המדינה הייתה בהפעלת הסוכן הכפול "יתד" שתרמה תרומה מערכתית להצלחת חיל האוויר הישראלי במלחמת ששת הימים, במסגרת מבצע מוקד.
ביוגרפיה > הפעלת "יתד"

בשנת 1955 הגיע לארץ באונייה "עולה חדש" בשם ז'אק ביטון. העולה המדומה היה למעשה סוכן מצרי בשם רפעת אל גמאל. הוא נלכד זמן קצר לאחר הגעתו על ידי שירותי המודיעין של ישראל, והונחו לפניו שתי אפשרויות: להיכלא עד סוף חייו, או להפוך לסוכן כפול ישראלי. אל גמאל הסכים להפוך לסוכן כפול, וכינויו בישראל בכל שנות פעילותו החסויה היה "יתד". מפעילו הראשון של "יתד" מטעם השב"כ היה שלמה גולנד, ואחריו היה מרדכי שרון מפעילו במשך חמש שנים. בעבודת נמלים העביר מוטקה (באמצעות הסוכן הכפול) שדרים סודיים למודיעין המצרי, על מנת "לבנות" את תדמיתו של ביטון ולעורר אמון בעיני מפעיליו.
הידיעה החשובה והרגישה ביותר שאישר איסר הראל למוטקה להעביר לביטון נגעה להחלטת ישראל לצאת למבצע סיני בסוף אוקטובר 1956, ימים אחדים לפני המבצע. ביטון העביר למפעיליו מכתב בדיו סתרים ובו נכתב מתי ייצא צה"ל למבצע בחצי האי סיני. המכתב נשלח יום או יומיים לפני המבצע, בידיעה ברורה שיגיע למפעיליו המצריים של ביטון רק כעבור 3 שבועות ולא יגרום לנזק.
אף על פי שהידיעה לא תרמה למפעיליו המצריים, הם התלהבו מהמרגל שלהם ומאותו רגע סמכו על המידע שסיפק. רוב הפעילות של הפעלת "יתד" על ידי מוטקה שרון בוצעה בלול התרנגולות של הוריה של דיצה (אשתו של מוטקה). בשלב מאוחר יותר צורף לשרון אל"ם זאב (זאביק) לירון וההפעלה העיקרית של "יתד" הייתה להיערכות של חיל האוויר לעימות או מלחמה צפויה מול המצרים. באמצעות ביטון הועברו למצרים ידיעות שאם תפרוץ מלחמה, היא תחל בתקיפה קרקעית ולא אווירית, ושלחיל האוויר הישראלי אין מטוסים שיכולים להגיע לשדות התעופה המרוחקים של המצרים. כתוצאה מידיעות אלו הפגינו המצרים שאננות רבה והותירו את מטוסיהם חשופים על המסלולים. ב-5 ביוני 1967 תקף חיל האוויר הישראלי במסגרת מבצע מוקד את שדות התעופה של חיל האוויר המצרי. המצרים הופתעו לחלוטין, רוב מטוסיהם הושמדו על הקרקע, ושדות התעופה ניזוקו קשות. כך הוכרעה למעשה מלחמת ששת הימים בתוך 3 שעות. מדובר באחד ממבצעי ההונאה המורכבים והמוצלחים ביותר בתולדות קהיליית המודיעין.
המצרים האמינו שז'אק ביטון היה מרגל צמרת חשוב מאין כמוהו, הופקה סדרת טלוויזיה פופולרית על קורות חייו, כיכר בקהיר קרויה על שמו ועד היום הוא מוכר במצרים כגיבור.
ביוגרפיה > פעולות נוספות

בשנת 1965 הושאל מוטקה מהש"ב ויצא בשליחות "המוסד" לאתיופיה, כדי לאמן את שירות הביטחון של היילה סלאסי, קיסר אתיופיה. באחד הימים ביקר נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר באתיופיה ואנשי המודיעין המקומיים חששו שמוטקה ינסה לחסלו. במקביל ניהלה דיצה בית ספר של כל ילדי השליחים הישראלים במדינה. באחד הימים טס מוטקה מאדיס אבבה בירת אתיופיה לגמבלה (במערב אתיופיה). המטוס התרסק, אך הנוסעים, ומוטקה ביניהם, שרדו.
עם שובו מאתיופיה, לאחר מלחמת ששת הימים, שובץ להיות נציג השב"כ באזור אל עריש וחצי האי סיני. שם החלה היכרותו עם קצין צעיר ומוכשר בשם מאיר דגן (הוברמן). מוטקה זיהה את הפוטנציאל בקצין הצעיר והמליץ עליו בפני מפקד רצועת עזה, תא"ל מנחם (מן) אבירם, לתפקיד מפקד סיירת החופים. עד מהרה התבררה ההמלצה כמצוינת, והקצין הנועז והיצירתי הפך במהרה למפקד סיירת רימון וליד ימינו של אלוף אריאל שרון בטיהור רצועת עזה ממחבלים, ולימים מונה לראשות "המוסד". מאז פגישתם הראשונה נקשרה בין מוטקה לדגן חברות שנמשכה כ-50 שנה. במפגש האחרון ביניהם, כשבוע לפני פטירתו של דגן, הוא אמר למוטקה שהוא לא רק חבר, אלא גם מורה שלימד אותו אודות העולם הערבי.
סיים את שירותו בשב"כ באוקטובר 1976.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו מהשב"כ

לאחר פרישתו ניהל את מפעל נשר הר טוב, ולאחר מכן עסק בהדרכת תיירים בעולם (בין היתר הוביל מעל 20 טיולים לירדן) והיה יו"ר עמותת מלווי הקבוצות לחו"ל.
ב-19 בפברואר 2017 נהרג בתאונת דרכים בעת שנסע בקלנועית בכביש 531.
הנצחה

בכניסה לקיבוץ גליל ים יש כיכר על שם מרדכי שרון.
הערות שוליים

↑  רענן בן-צור, החברים מכפר מל"ל: אל תספידו אותו עדיין, באתר ynet, 6 בינואר 2006
↑  חברים מהשרות מספרים על מוטקה, באתר YouTube
↑  סיפור חיסולו של מפקד המודיעין המצרי ברצועת עזה, מוסטפא חאפז, אתר מל"מ המרכז למורשת המודיעין
↑  חיסולו של גנרל מוסטפא חאפז, אתר laisrael.net, יולי 2006
↑  יוסי מלמן, ‏הביא דאבל: הסוכן הכפול שהצליח להטעות את מצרים ב-1967, באתר מעריב השבוע, 24 ביולי 2014
↑  נצחיה יעקב, בכיר לשעבר בקהילת המודיעין נהרג בתאונת דרכים, באתר ישראל היום, 20 בפברואר 2017
מוטקה שרון עם חבריו משרות הביטחון הכללי
שלט הנצחה למרדכי שרון בהרצליה
מוטקה שרון לצדו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון 1948
מוטקה שרון בחברת בדואים בנגב
מרדכי שרון בגיל 89
סמסונג אלקטרוניקה

| --- | --- |


מטה חברת סמסונג בסוואן, מחוז קיונגי בסיאול
 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בלונדון (SMSN)  הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט (SSU)  בורסת קוריאה (005935)  בורסת קוריאה (1975–005930)  הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט (SSUN) 
 מייסדים:  לי בינג-צ'ול 
 תקופת הפעילות:  13 בינואר 1969 – הווה (56 שנים) 
 חברות בנות:  Samsung Electronics Limited  Joyent  Samsung Electronics Slovakia  Dacor  Samsung Display  סמארטינגס  Samsung (China) Semiconductor  Samsung Electronics Czech and Slovak  Samsung Mobile Display  Samsung Electronics Holding  הארמן אינטרנשיונל  Samsung Electronics America  סמסונג מדיסון  Samsung Electronics Benelux B.V. 
 מיקום המטה:  סוואן 
 ענפי תעשייה:  תעשיית האלקטרוניקה 
 מוצרים עיקריים:  אלקטרוניקה ביתית, התקני מוליכים למחצה, מכשירי חשמל ביתיים, תוכנה 
 הכנסות:  302,231,360,000,000 וון דרום קוריאני (נכון ל־2022) 
 רווח תפעולי:  46,440,474,000,000 וון דרום קוריאני (נכון ל־31 בדצמבר 2022) 
 רווח:  55,654,077,000,000 וון דרום קוריאני (נכון ל־31 בדצמבר 2022) 
 הון עצמי:  354,749,604,000,000 וון דרום קוריאני (נכון ל־31 בדצמבר 2022) 
 מנכ"ל:  Lee Jae-yong 
 עובדים:  109,541 (נכון ל־2021) 
  
 samsung.com
 
סמסונג אלקטרוניקה ושות' בע"מ (בקוריאנית: 삼성전자; באנגלית: Samsung Electronics Co., Ltd.; בראשי תיבות: SEC) היא חברה דרום קוריאנית רב לאומית לאלקטרוניקה, שבסיסה במחוז יאונגטונג, סוואן המהווה את חטיבת האלקטרוניקה של סמסונג המייצרת את המכשירים האלקטרוניים של החברה, בכללם מסכי טלווייזיה, מקררים, מוליכים למחצה, שבבי זיכרון וטלפונים ניידים.
הכנסות החברה מהוות נתח משמעותי מכלל הכנסות קונצרן סמסונג. ב-2012 הכנסות החברה היוו כ-70% מהכנסות הקונצרן סמסונג. לסמסונג אלקטרוניקה פס ייצור של מפעלי הרכבה ורשתות מכירה הפזורים ב-74 מדינות ברחבי העולם והחברה מעסיקה כ-290,000 עובדים. זו אחת מיצרניות האלקטרוניקה הגדולות בעולם והיא חברת הטכנולוגיה השנייה בגודלה בעולם לפי הכנסות.
סמסונג היא יצרנית גדולה של רכיבים אלקטרוניים כגון סוללות ליתיום-יון, מוליכים למחצה, חיישנים, מצלמות ומסכים עבור חברות כמו אפל, סוני, HTC ונוקיה. בנוסף, החברה היא היצרנית הגדולה בעולם של טלפונים ניידים חכמים, כאשר קו מכשירי הסולסטיס סמסונג (Samsung Solstice)‏ היה הראשון מתוצרתה בתחום זה, ובהמשך פיתחה וייצרה החברה את קו מכשירי סמסונג גלקסי הפופולריים. החברה היא גם ספקית גדולה של מחשבי לוח, במיוחד מכשירי אנדרואיד מדגם Galaxy Tab והיא נחשבת למפתחת שוק הפאבלטים עם משפחת המכשירים מדגמי Samsung Galaxy Note.‏ היא פיתחה גם סמארטפונים בעלי יכולת קליטת 5G כולל Galaxy S10 ו-Galaxy Note 10 וטלפונים מתקפלים מדגמי Galaxy Fold. סמסונג היא גם יצרנית הטלוויזיה הגדולה בעולם מאז 2006 וכאמור, היצרנית הגדולה ביותר בעולם של טלפונים ניידים מאז 2011. זוהי גם יצרנית שבבי הזיכרון הגדולה בעולם ומשנת 2017 עד 2018 הייתה יצרנית המוליכים למחצה הגדולה בעולם.
החל משנת 2013 החברה מייצרת שעונים חכמים מסדרה סמסונג גיר.
הנהלה

בשנת 2012 מונה קוון או-היון למנכ"ל החברה, אך הוא הודיע באוקטובר 2017 שיתפטר במרץ 2018, בשל "משבר חסר תקדים". החל ממרץ 2018 החברה שומרת על מתווה של שלושה מנכ"לים, עם קי נאם קים, היון סוק קים ודונג ג'ין קו; בנוסף, ה.ס. הונג שימש כמנכ"ל נפרד לדרום מזרח אסיה מאז 2015.
מוצרים > טלוויזיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מוצרים > מצלמות ומסכים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מוצרים > סמארטפונים וטאבלטים

בפברואר 2010 הכריזה סמסונג על השקת מכשיר טלפון סלולרי חכם המבוסס על מערכת ההפעלה אנדרואיד שקיבל את השם סדרת סמסונג גלקסי S, הטלפון החל להימכר ב-25 ביוני 2010. בישראל מכירתו התחילה ברשת אורנג' ב-4 בנובמבר 2010, ומאוחר יותר ברשתות פלאפון וסלקום.
בשנת 2011 מכרה החברה ברחבי העולם לראשונה בתולדותיה למעלה מ-300 מיליון טלפונים ניידים, מתוכם, על פי חברת המחקר סטרטג'י אנלטיקס, נמכרו כ-36.5 מיליון סמארטפונים.
עם זאת, בספטמבר 2011 חטפה החברה מכה כאשר נאסר עליה להפיץ את הטאבלטים הפופולריים שלה: ה-Galaxy Tab 7.7 וה-Galaxy Tab 10.1 בגרמניה. ברבעון הראשון של 2012 מכרה החברה קרוב ל-100 מיליון מכשירים, מתוכם 44.5 מיליון טלפונים חכמים (סמארטפונים), והפכה לחברה המובילה בעולם בכמות הטלפונים הסלולרים שמכרה, כאשר מאחוריה אפל (במקום השני) ונוקיה (במקום השלישי).
ברבעון השני של 2012, לפי נתוני חברת IDC, מכרה סמסונג 50.2 מיליון סמארטפונים (18.4 מיליון ברבעון המקביל הקודם) והחברה החזיקה ב-32.6% מנתח שוק הסמארטפונים בעולם (17% ברבעון המקביל הקודם). סמסונג המשיכה להוביל בתחרות עם אפל, אשר מכרה 26 מיליון מכשירי אייפון ברבעון האחרון והחזיקה ב-16.9% מנתח שוק הסמארטפונים בעולם (18.8% ברבעון המקביל הקודם). ניתוח שביצעה IDC קבע כי סמסונג הצליחה לתפוס את ההובלה בתחילת 2012 באמצעות ניצול לטובתה של מועדי הכרזות המכשירים החדשים של אפל ובמיוחד עם השקת מכשיר הגלקסי אס 3 (שמעל 10 מיליון יחידות שלו נמכרו תוך חודשיים), כאשר גם שאר המכשירים שייצרה סייעו לה בכך ובעיקר מכשיר ה-Note.
בשנת 2015 החל שיווק סמסונג גלקסי On5.
באוגוסט 2016 השיקה החברה את מכשיר הפאבלט גלקסי נוט 7, מכשירים רבים מסוג זה עלו באש כתוצאה מהתחממות המכשירים, היות שהמסך לחץ על הסוללה והיא התנפחה, מה שהביא לקריאה לתיקון של 2.5 מיליון מכשירים, ולאחר הישנות התקלה במכשירים חלופיים הודיעה החברה על הפסקת הייצור. באוגוסט 2017 השיקה החברה את מכשיר הפאבלט גלקסי נוט 8, מכשיר הדגל הראשון שלה עם שתי מצלמות אחוריות המשלב עט משוכלל ומסך גדול.
באוגוסט 2018 השיקה החברה את מכשיר הפאבלט החדש, גלקסי נוט 9, בעל מערכת קירור פנימית, סוללה בנפח גדול ביחס לאותה עת (4000 MAh) ועט משודרג עם חיבור Bluetooth המאפשר שליטה במספר רב של פונקציות במכשיר. בשנת 2019 הציגה החברה לראשונה סמארטפון בעל מסך מתקפל בשם סמסונג גלקסי פולד.
הגלקסי נוט 9 מגיע בשני דגמים בעלי נפח זיכרון של 128 ג'יגה-בייט ו-512 ג'יגה-בייט. הזיכרון ניתן להרחבה על ידי הוספת כרטיס SD של עד 512 ג'יגה-בייט נוספים, כלומר עד 1 טרה-בייט. בנוסף, הכריזה החברה על שיתוף פעולה עם חברת Epic Games המפתחת של המשחק Fortnite.
סדרות קווי המכשירים שייצרה החברה כוללים את Galaxy S ,Galaxy C ,Galaxy A ,Galaxy Note ,Galaxy Grand ועוד סדרות.
באוגוסט 2019 השיקה סמסונג בניו יורק את הגלקסי נוט 10 ונוט 10 פלוס.
בפברואר 2020 השיקה סמסונג בסן פרנסיסקו את הגלקסי S20 S20+ ו-S20 אולטרה וגם מכשיר בעל מסך מתקפל בשם Galaxy Z Flip.
באוגוסט 2020 סמסונג השיקו את הגלקסי נוט 20, נוט 20 פלוס ונוט 20 אולטרה.
באוקטובר 2020 סמסונג השיקה את גלקסי S20 Fan Edition.
בפברואר 2021 סמסונג השיקו את גלקסי S21, S21 פלוס ו-S21 אולטרה.
ב-9 בפברואר 2022 סמסונג השיקו את גלקסי s22 ,s22 פלוס, ו־s22 אולטרה.
ב-1 בפברואר 2023 השיקה החברה את סדרת הS23, S23 פלוס, S23 ultra.
ב-17 בינואר 2024 השיקה החברה את סדרת הS24, S24 פלוס, S24 Ultra.
ב-22 בינואר 2025 השיקה החברה את סדרת ה-S25,S25 פלוס, ו-S25 Ultra.
מאגר הנפט האסטרטגי של ארצות הברית

נתונים שבועיים מאז 1982  חביות נפט
מלאי נפט גולמי מסחרי
מאגר הנפט האסטרטגי (באנגלית: Strategic Petroleum Reserve, בקיצור: SPR) הוא מאגר חירום של נפט המוחזק על ידי מחלקת האנרגיה של ארצות הברית (DOE). זהו מאגר אספקת החירום הידוע בציבור הגדול ביותר בעולם. למיכלים התת-קרקעיים של המאגר בלואיזיאנה ובטקסס יש קיבולת של 714 מיליון חביות (113,500,000 מטר מעוקב). ארצות הברית החלה לנהל את המאגר ואת עתודת הנפט בשנת 1975 כדי למתן שיבושים עתידיים באספקה כחלק מההסכם הבינלאומי על תוכנית האנרגיה, לאחר שאספקת הנפט הופסקה במהלך משבר האנרגיה העולמי בשנים 1973–1974.
המלאי נכון לספטמבר 2022 עומד על 422 מיליון חביות נפט, המהווה בערך 21 ימים של צריכת נפט ב-2019 (רמות הצריכה יומיות בארצות הברית עמדו על 20.54 מיליון חביות). עם זאת, יכולת המשיכה הכוללת המקסימלית מה-SPR היא רק 4.4 מיליון חביות ביום, כך שייקח בערך 96 ימים להשתמש בכל המלאי.
מאז 2015, הקונגרס מוכר את הנפט במאגר כדי לממן את הגירעון במכירות שאינן מפורסמות. מחלקת האנרגיה האמריקאית ביצעה לפחות 7 מכירות מאז 2017, ומכרה 132 מיליון חביות, או כ-18.2% מהמאגר.
ב-31 במרץ 2022, הנשיא ג'ו ביידן הודיע שהממשל ישחרר מיליון חביות נפט ליום מהעתודה למשך 180 הימים הבאים.
על פי חקיקה שכבר קיימת, כמות הנפט במאגר יכולה לרדת ל-238 מיליון חביות עד 2028. הדבר יהווה הפחתה של 67% במאגר מאז 2010.
מתקנים

משרדי ניהול המאגר ממוקמים באלמווד, לואיזיאנה, פרבר של ניו אורלינס.
המאגר מאוחסן ב-4 אתרים במפרץ מקסיקו, כל אחד מהם ממוקם ליד מרכזי זיקוק ועיבוד פטרוכימיים. כל אתר מכיל מספר מערות מלאכותיות שנוצרו מתחת לפני השטח.
המערות יכולות להיות בעומק של עד 1,000 מטר מתחת לפני השטח. הקיבולת נעה בין 6–37 מיליון חביות. כמעט 4 מיליארד דולר הוצאו על המתקנים.
מתקנים > פירוט המתקנים הקיימים

בריאן מאונד: פריפורט, טקסס. 20 מערות עם קיבולת אחסון של 254 מיליון חביות (40,400,000 מטר מעוקב) ויכולת משיכה של 1.5 מיליון חביות (240,000 מטר מעוקב) ליום.
ביג היל: וויני, טקסס. קיבולת של 160 מיליון חביות (25,000,000 מטר מעוקב) עם יכולת משיכה של 1.1 מיליון חביות (170,000 מטר מעוקב) ליום.
ווסט האקבארי: לייק צ'ארלס, לואיזיאנה. בעל קיבולת של 227 מיליון חביות (36,100,000 מטר מעוקב) עם יכולת משיכה של 1.3 מיליון חביות (210,000 מטר מעוקב) ליום.
ביו צוקטו: באטון רוז', לואיזיאנה. בעל קיבולת של 76 מיליון חביות (12,100,000 מטר מעוקב) עם קצב משיכה מקסימלי של 550,000 חביות (87,000 מטר מעוקב) ליום.
היסטוריה > רקע

המאגר נוצר בעקבות משבר האנרגיה של 1973. ב-18 בנובמבר 1974 חתמה ארצות הברית על האמנה לתוכנית אנרגיה בין-לאומית (IEP) וחברה מייסדת של סוכנות האנרגיה הבין-לאומית. אחת ההתחייבויות המרכזיות של החותמים על האמנה היא לשמור על מלאי נפט של לא פחות מ-90 יום של יבוא נטו.
הגישה למאגר נקבעת על פי התנאים שהוגדרו בחוק מדיניות ושימור האנרגיה משנת 1975 (EPCA), בעיקר כדי להתמודד עם שיבושים חמורים באספקה. הנפט מהמאגר עשוי להתחיל להיכנס לשוק 13 ימים לאחר שניתן צו נשיאותי.
בניית המתקנים הראשונים החלה ביוני 1977.
היסטוריה > שימוש במאגר

ב-13 בנובמבר 2001, זמן קצר לאחר פיגועי הטרור ב-11 בספטמבר, הנשיא ג'ורג' בוש הודיע כי ה-SPR יתמלא, ואמר, "מאגר הנפט האסטרטגי הוא מרכיב חשוב בביטחון האנרגטי של האומה שלנו. כדי למקסם את ההגנה לטווח ארוך מפני שיבושים באספקת הנפט, אני מורה למזכיר האנרגיה למלא את ה-SPR עד לקיבול של 700 מיליון חביות (110,000,000 מטר מעוקב)." הרמה הקודמת הגבוהה ביותר הושגה ב-1994 עם 592 מיליון חביות (94,100,000 מטר מעוקב). בזמן ההנחיה של הנשיא בוש, ה-SPR הכיל כ 545 מיליון חביות (86,600,000 מטר מעוקב). מאז ההוראה ב-2001, הקיבולת של ה-SPR גדלה ב 27 מיליון חביות (4,300,000 מטר מעוקב) עקב הגדלה טבעית של מערות המלח שבהן מאוחסן המאגר. חוק מדיניות האנרגיה של 2005 הנחה מאז את מזכיר האנרגיה למלא את ה-SPR עד 1 מיליארד חביות (160,000,000 מטר מעוקב), תהליך שיחייב הרחבה פיזית של מתקני המאגר.
ב-17 באוגוסט 2005, ה-SPR הגיע ליעד של 700 מיליון חביות (110,000,000 מטר מעוקב).
ב-23 בינואר 2007, הנשיא בוש הציע בנאום מצב האומה שלו שהקונגרס יאשר את הרחבת קיבולת המאגר לכפול מהרמה הנוכחית.
ב-16 במאי 2008, מחלקת האנרגיה (DOE) הודיעה על עצירה של כל האספקה למאגר סביב יולי. הודעה זו הגיעה ימים לאחר שהקונגרס הצביע להורות לממשל בוש לעשות את אותו הדבר.
ב-2 בינואר 2009, לאחר ירידה חדה במחירי הדלק, הודיעה מחלקת האנרגיה כי היא תתחיל לקנות כ-12 מיליון חביות נפט למילוי מאגר הנפט האסטרטגי, לחידוש אספקה שנמכרה לאחר ההוריקנים קתרינה וריטה ב-2005. הרכישה תמומן על ידי כ-600 מיליון דולר שיתקבלו מאותן מכירות חירום.
ב-20 באוקטובר 2014 דוח ממשלתי המליץ להקטין את גודל העתודה במאגר. לפי הדוח, כמות הנפט המוחזקת עולה על הכמות הנדרשת להחזיק בהישג יד לאור כך שהצורך בנפט גולמי מיובא ירד בשנים האחרונות.
ב-19 במרץ 2020, הנחה הנשיא דונלד טראמפ את מחלקת האנרגיה למלא את מאגר הנפט האסטרטגי לקיבולת המרבית. הנחיה זו ניתנה כדי לסייע ליצרני נפט מקומיים לאור הקריסה הכלכלית הממשמשת ובאה כתוצאה ממגפת הקורונה והנפילות הקיצוניות בשוקי הנפט הבינלאומיים. עם זאת, המימון נחסם על ידי הקונגרס.
היסטוריה > מכירת חירום לישראל

על פי הסכם הביניים בין ישראל למצרים 1975 שנחתם על ידי ארצות וישראל, כתנאי מוקדם להחזרת חצי האי סיני ועתודות הנפט הקשורות בו למצרים, חויבה ארצות הברית להעמיד נפט זמין למכירה לישראל בשעת חירום עד חמש שנים. ההסכם הוארך ב-1979, 1994, 2004, ולאחרונה ב-2015 לתקופה של עשר שנים.
היסטוריה > התחייבויות בינלאומיות

כחברה בסוכנות האנרגיה הבין-לאומית (IEA), על ארצות הברית להצטייד בכמות נפט השווה ל-90 יום לפחות של יבוא. המאגר הכיל כמות שוות ערך ל-141 ימי יבוא נכון לספטמבר 2016.
מגבלות

עתודת הנפט האסטרטגית היא בעיקר מאגר נפט גולמי, ולא מאגר של דלקי נפט מזוקקים כמו בנזין, סולר וקרוסין. אף על פי שארצות הברית שומרת על אספקה נוספת של דלקי נפט מזוקקים, למשל, עתודות הנפט לחימום ביתי ועתודות אספקת הבנזין, הממשלה אינה שומרת על עתודות בנזין בקנה מידה כמו של מאגר הנפט האסטרטגי. המאגר נועד לתת לארצות הברית הגנה מפני שיבושים באספקת הנפט. במקרה של שיבושים בפעילות בתי הזיקוק, ארצות הברית תצטרך לפנות לחברי סוכנות האנרגיה הבין-לאומית בבקשה למוצרים מזוקקים, ולהשתמש ביכולות זיקוק מחוץ ליבשת ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  "Office of Petroleum Reserves". United States Department of Energy. נבדק ב-27 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  International Energy Agency (ביולי 2020). "Oil Security Toolkit". IEA. נבדק ב-16 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "US Total Petroleum Consumption". Energy Information Administration.
↑  "US Total Crude Oil and Products Imports". Energy Information Administration.
↑  "U.S. Ending Stocks SPR of Crude Oil and Petroleum Products". Energy Information Agency.
↑  Puko, Timothy; Ferek, Katy Stech (23 בנובמבר 2021). "Why Is Biden Tapping the Strategic Oil Reserve, and Will That Lower Gas Prices?". The Wall Street Journal. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Krauss, Clifford; Shear, Michael D. (1 באפריל 2022). "Biden will tap oil reserve, hoping to push gasoline prices down". The New York Times. p. A1. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Recent legislation mandates additional sales of U.S. Strategic Petroleum Reserve crude oil". Day in Energy. Energy Information Agency. 21 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clanton, Brett (27 במאי 2008). "Go past guards for tour of U.S. oil reserve in Freeport". Houston Chronicle. נבדק ב-25 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Strategic Petroleum Reserve Plan: Expansion to One Billion Barrels (PDF). United States Department of Energy. ביוני 2007. p. 5. אורכב מ-המקור (PDF) ב-5 באוקטובר 2008. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  International Energy Agency (ביולי 2020). "Oil Security Toolkit". IEA. נבדק ב-16 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Strategic Petroleum Reserve". Energy.gov (באנגלית).
↑  "President Orders Strategic Petroleum Reserve Filled". White House Office of the Press Secretary. 13 בנובמבר 2001. נבדק ב-26 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bush, George W. (23 בינואר 2007). "President Bush's 2007 State of the Union Address". The Washington Post. נבדק ב-24 בינואר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "DOE Stops Filling the Strategic Petroleum Reserve". 21 במאי 2008. נבדק ב-25 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  
Berthelsen, Christian (20 באוקטובר 2014). "U.S. Oil Exports Would Lower Gas Prices, Government Report Says". The Wall Street Journal. נבדק ב-20 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Department of Energy Executes on Direction of President Trump, Announces Solicitation to Purchase Crude Oil for the SPR to Provide Relief to American Energy Industry".
↑  Gore, D'Angelo (1 באפריל 2022). "Strategic Petroleum Reserve Oil Stocks Declined Under Trump, Contrary to His Claim". FactCheck.org. נבדק ב-4 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Phillips, James (28 בפברואר 1979). "The Iranian Oil Crisis". The Heritage Foundation. אורכב מ-המקור ב-26 בינואר 2010. נבדק ב-25 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "US and Israel Sign Extension of Oil Supply Agreement". Israel National News. 17 באפריל 2015. נבדק ב-21 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "This Week in Petroleum". United States Department of Energy. 21 בדצמבר 2016. נבדק ב-21 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
מאגר הנפט האסטרטגי, ארצות הברית, 2018.
שון מונגוזה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1994 (בן 31 בערך)
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  שחקן טלוויזיה, שחקן קולנוע, שחקן תיאטרון
 
שאנסלה "שון" מונגוזה (נולד בשנת 1994) הוא שחקן ישראלי יליד קונגו. השחקן הראשי בסרט "לרוץ על החול" ובהצגה "מחוברים לחיים".
ביוגרפיה

מונגוזה נולד וגדל בקונגו. בגיל חמש הגיע לישראל עם הוריו כמבקשי מקלט. בגיל שש חווה אלימות קשה מאביו ועבר להתגורר בפנימיית הילד בתל אביב. בגיל 15 השתתף בפרויקט "קאמרי צעיר". בוגר משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
ביוגרפיה > קריירה > תיאטרון

בשנת 2019 שיחק בתיאטרון חיפה במחזה "של מי החיים האלה" ובתפקיד הראשי לצידו של שמואל וילוז'ני בהצגה מחוברים לחיים של אריק טולדנו אוליביה נקש ואלי ביז'אווי בתיאטרון הקאמרי בבימויו של אלון אופיר.
בקיץ 2020 שיחק בתפקיד הראשי לצידה של נוגה כץ במחזה "הולנדי" בתרגומו של ערן צלגוב ובבימויה של מירב לחמן על במת סמינר הקיבוצים.
בשנת 2021 שיחק בהצגה "פיטר פן", משותפת של התיאטרון הקאמרי ותיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער, בבימויו של גלעד קמחי.
ביוגרפיה > קריירה > טלוויזיה

בשנת 2010, בגיל 16, השתתף באודישנים של העונה התשיעית של "כוכב נולד".
בשנת 2014 גילם בסדרת הטלוויזיה "מתים לרגע" בעונה הראשונה את פלה ובסדרת הטלוויזיה "בתולות" בעונות הראשונה והשנייה את פיליפוס, פצוע השוכב בבית החולים על ערש דווי.
בשנת 2013 גילם בסדרת הטלוויזיה "אליפים" בעונה השלישית את מייק, עובד לא חוקי מגאנה, בן 17 ושיחק בסדרה "שחקן זר".
בשנת 2016 גילם במיני סדרת הטלוויזיה הגרמנית "שרה שטיין" את דהיר.
בשנת 2017 גילם בסדרת הטלוויזיה "כדברא" את גרי, סגנה של אריאנה.
בשנת 2018 גילם בסדרת הטלוויזיה "מלכות" את ג'אמיל, בסדרת הטלוויזיה "משיח" את מאלק טומבה, מסתנן מסודאן שעובד כרוחץ כלים באורחן של משיח ללא היתר עבודה ובסדרת הטלוויזיה "עיר מקלט" את גבריאל קידנה, מבקש מקלט אפריקאי.
בשנת 2020 גילם בסדרת הטלוויזיה "קיבוצניקים" את סיסאי זרמיצ'יל, גבר דו-מיני, פליט מדרפור בעל נימוסים שגאה במוצאו ובעקרונותיו.
בנובמבר 2020 שודר ב"כאן 11" סרט תעודה "שאנסלה - השחור החדש", על חייו של מונגוזה בבמויו של בועז רוזנברג.
ביוגרפיה > קריירה > קולנוע

ב-2023 גילם את אומארי/ג'ימי מיקל, פליט אריתראי, בתפקיד הראשי בסרט "לרוץ על החול".
ביוגרפיה > קריירה > מוזיקה

כתב את השיר "כמו חיה פצועה".
השתתף כשחקן ראשי בקליפ לשיר "פרפרים בבטן" של ליעד מאיר ומורן מזור.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מונגוזה מתגורר בתל אביב.