חצר גן ילדים
קווים מנחים בתכנון חצר הגן

חצר הגן צריכה לזמן הזדמנות להתנסויות, חקר וגילוי, וצריכה להיות מותאמת להתפתחות וגיל הילדים בגן ותשמש כמרחב למידה המשלים את הלמידה בכתה. צריך לתכנן חצר גן באופן שהיא תאפשר פעילות לימודית מכוונת או מזדמנת, שילדים יוכלו לפעול ולנוע בה בחופשיות ובביטחון מרבי. התכנון הפיזי יספק מענה לצורכי ההתפתחות הקוגניטיבית הפיזית, החברתית והרגשית של ילדי הגן, לפי הגיל והשלב ההתפתחותי שבו נמצאים. החצר תכלול אזורים ייחודיים המיועדים לפעילויות למידה שקשורות לתפיסה החינוכית של הגן ולנושאים לימודיים המועברים בכיתת הגן.
זהות המקום שהיא מרכיב חשוב הגורם להזדהות הילד וההורים עם הגן שלו תבוא לידי ביטוי על ידי התכנון של חצר הגן בצורה אשר תאפשר יצירת סביבה חווייתית מאופיינת במרכיבים פיזיים ייחודיים. הגדרת הזהות היא אתגר לצוות הפדגוגי, אופני הביטוי לזהות המקום, הם אתגר למתכנן. בזמן התכנון הפיזי והעיצוב של מרחב חצר-גן הילדים צריך לשמור על קשר בין החצר למרחב הגאוגרפי, התפיסה החינוכית, התפיסה החברתית או מכמה מרכיבים בו-זמנית.
היבטים תכנוניים: התפיסה הרווחת לגבי חצר הגן בישראל כפי שבאה לידי ביטוי בדוח משרד החינוך.
מרחב נגיש משתף: הגן צריך להיות מתוכנן באופן שכל הילדים או ההורים, גם בעלי הצרכים המיוחדים, יוכלו להשתמש במתקניו. מרחב המאפשר לגננת שליטה ופיקוח: הפעילות של הילדים בחצר היא עצמאית וחופשית, ולכן עולה הסיכוי למעידות, להיפגעות ילדים ולהתפתחות סכסוכים. הגננת חייבת לקיים תצפית יעילה על ההתרחשויות בחצר, ולכן התכנון צריך לאפשר לה קשר עין עם מרחב החצר מכל מקום שהיא נמצאת בו.
התייחסות לסביבה: תכנון חצר-הגן יש להתייחס גם למרכיבים הסביבתיים: לאזור הגאוגרפי, לסביבת הגן (עירונית, כפרית או אחרת), לטבע ולעונות השנה.
יחסי פנים-חוץ: קשר העין והתנועה בין פנים הכיתה והמבנה ובין החצר חשוב לגננת לצורך הפיקוח והשליטה במרחב הגן, והוא ומסייע לילד בתפיסת החלל העומד לרשותו.
מרחב תלת-ממדי: על החצר להתאים למידות הילדים ולהבטיח שימוש נאות בכל המוקדים למטרות הלמידה וההתפתחות. תכנון חללים בגדלים שונים יאפשר לילדים התנסויות שונות מבחינת תחושת החלל.
ארגון הגבולות: גן הילדים ממוקם בתוך סביבת החיים של הילדים הלומדים בו. הכרת סביבת החיים ומאפייניה תופסת חלק נכבד בחינוכם של הילדים הצעירים.
גבול החצר גדר הגן: הקו המפריד בין הגן לשטח סביבו כפי שהוא מוצג ומעוצב - יכול לשמש גירוי ללמידה. חשוב לזהות את ”הזדמנויות הלמידה” שהקו הזה מזמן ולהביאן לכלל מימוש ומיצוי
הכניסה הראשית לגן: אזור הכניסה מהרחוב לגן מרמז במראהו ובעיצובו על מהות המקום, על האווירה בו ועל הסיכוי לחוות בו חוויות חינוכיות ולימודיות. אף שהמציאות דורשת שער נעול וגדר, חשוב למצוא דרך לעיצוב מזמין ומבטיח עניין. אזור הכניסה הוא גם האתר שבו הילדים הקטנים נפרדים מהוריהם - חוויה לא קלה לרובם - ולכן חשוב לדאוג שיהיה בו מקום לשהייה קצרה, מקום נעים לפרדה מן ההורים ולמעבר לחיק צוות הגן.
אזורי פעילות בחצר: החצר היא מרחב למידה, ולכן ארגונה ועיצובה חייבים להתאים לתוכנית הלימודים מחד גיסא, אך עליה לאפשר פעילות חופשית מאידך גיסא.
צל בחצר: ישראל היא ארץ חמה, והשמש זורחת בה כמעט בכל ימות השנה. מצב זה מחייב הצללה בחלק מהחצר. ההצללה תבטיח את האפשרות ללמוד לשחק במשחק חופשי בחצר בלי להיחשף לשמש ובלי להיפגע מקרינתה. האופציות להצללת החצר מגוונות היום בחומרים, בצורות ובצבעים. תכנון ההצללה יהיה כחלק מהראייה השלמה של המרחב.
חומרים, מרקם וצבע: מרחב הגן מושתת על תכנים רעיוניים ועל מימוש פיזי. החומרים, המרקם והצבע הם אבני יסוד בביצוע המרחב הפיזי. תכנון מודע של חומרים טבעיים, ממוחזרים ותעשייתיים בהתייחסות מחושבת לטקסטורות ולצבעים יעשיר את העולם החושי של הילד, והסברים מלווים יגרו את סקרנותו וירחיבו את הידע שלו.
צמחייה בחצר: תפקיד הצמחייה בחצר הוא אקולוגי, אדריכלי ופדגוגי. מבחינה אקולוגית הצמחייה עוזרת ביצירת מיקרו-אקלים. מבחינה אדריכלית היא כלי חשוב בתכנון המרחב הפיזי התלת-ממדי בצבעוניות, בטקסטורה, בגובה ובנפח. מבחינה פדגוגית הצמחייה היא כלי להגעה אל החושים השונים של הילדים - המישוש, הראייה, הריח, השמיעה והטעם - כמו גם לראייתם את הטבע כחלק ממחזוריות ואת עצמם כפרט בתוך דבר גדול מהם.