stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חג הבנות
טעמו של חג "ראש חודש לבנות" > האחות החשמונאית

סיפור נוסף הקשור בגבורת נשים ובחג החנוכה הוא מעשה 'חנה בת מתתיהו הכהן הגדול' או לפי גרסה אחרת 'בתו של יוחנן כהן גדול'. לפי מסורת מימי הביניים היא זו שעוררה את מרד החשמונאים. לפי סיפור זה, כשעמדה מלכות יוון וגזרה גזירות על ישראל, נקבע כי כל אישה עברייה תיבעל על ידי ההגמון בליל חתונתה. כשהגיע זמנה של הבת החשמונאית להינשא, היא סירבה לקבל את רוע הגזירה. האישה האמיצה קרעה את בגדיה ודרשה מאחיה שלא יעמדו מנגד. בתחילה רצו האחים לקום עליה להורגה, אך היא הצליחה לשכנע אותם לצאת לפעולה נועזת שתציל אותה ואת כלל הנשים היהודיות מידי ההגמון. בליל חתונתה הגיעה האחות אל המלך בליווי אחיה. הם התגנבו לחדרו של המלך והרגו אותו. כך החלה מלחמת המכבים ביוונים לפי רש"י, סיפור זה הוא המקור לחיוב נשים בהדלקת נר חנוכה: "שגזרו היוונים על כל בתולות הנשואות להיבעל לטפסר [=פקיד מלכותי בכיר] תחילה ועל ידי אישה נעשה הנס".
קיימות עדויות רבות לקיום חוק הלילה הראשון שעל פיו כל הנערות הבתולות בליל כלולותיהן נמסרו לאונס בידי נציגי השלטון הכובש.
טעמו של חג "ראש חודש לבנות" > גירוש הנשים הנוכריות בתקופת עזרא הסופר

חוקר הפולקלור יום-טוב לוינסקי העלה השערה בדבר מקורו הראשוני של חג "ראש חודש לבנות" ולדעתו החג קשור לגירוש הנשים הנכריות בימי עזרא הסופר, שההחלטה להיבדל מהן התקבלה בראש חודש טבת, וביצועה הגיע לכלל סיום בראש חודש ניסן. כך עולה מתוך המסופר בספר עזרא: "וַיַּעֲשׂוּ כֵן בְּנֵי הַגּוֹלָה, וַיִּבָּדְלוּ עֶזְרָא הַכֹּהֵן אֲנָשִׁים רָאשֵׁי הָאָבוֹת לְבֵית אֲבֹתָם וְכֻלָּם בְּשֵׁמוֹת, וַיֵּשְׁבוּ בְּיוֹם אֶחָד לַחֹדֶשׁ הָעֲשִׂירִי לְדַרְיוֹשׁ הַדָּבָר. וַיְכַלּוּ בַכֹּל אֲנָשִׁים הַהֹשִׁיבוּ נָשִׁים נָכְרִיּוֹת עַד יוֹם אֶחָד לַחֹדֶשׁ הָרִאשׁוֹן". ברם, אין שום חיזוק להשערה זו, לא בכתב ולא במסורת בעל פה.
טעמו של חג "ראש חודש לבנות" > הקשר לאסתר המלכה

כמה חוקרות הצביעו על הדמיון בין מנהגי 'חג הבנות' למנהגי פורים, וסברו שהחג נוסד לרגל הגעתה של אסתר לארמון המלך, שהתרחשה בחודש טבת לפי המוזכר במגילה, ברם אין על כך עדות כלשהי בכתב או בעל פה.
עדויות על החג

נראה כי במקביל למסורת כתובה שנקבעה והונהגה על ידי מנהיגות דתית גברית, התקיימו לאורך דורות רבים טקסים אשר נשמרו על ידי נשים והועברו כמסורת בעל פה. אפשר למצוא עדויות לכך בשירת הקודש של נשים מהאי ג'רבה כפי שנחקרה על ידי מרים גז-אביגל ומתועדת בספרה. השירה נתחברה מתוך נקודת מבט נשית והדמויות הנשיות מוצגות בה באופן חיובי ביותר. שירת הנשים זו הועברה מדור לדור בעל פה, ללא תיעוד על יוצרות השירה ופרטים אחרים.
טקס "ראש חודש הבנות" מיוחד, שעדות מפורטת אודותיו נשתמרה בידינו, התקיים בתוניס בשנת תקט"ז (1755) בהשתתפות הרב אליהו שפירא. הרב שפירא היה חכם ממוצא פולני, שהשתקע במקום בשנת תס"ד (1727), ופתח ישיבה שהוסיפה להתקיים עד המאה העשרים. בשנת תקט"ז נפטרו בקהילה היהודית נערות אחדות. שנת תקט"ז הייתה שנה מעוברת וראש חודש טבת חל באותה השנה ביום השישי. האמהות והסבתות הרבו לבוא לבית הכנסת של הרב, ובשעת קריאת התורה נדחפו להיכל והתפללו לשלום בנותיהן. לאחר קריאת התורה קם הרב ונשא נאום נלהב על זכותן של הנשים הצדקניות שעמדו לישראל. בדבריו העלה את זכרן של דבורה ויעל, את כבודה של אסתר, את קדושתה של סרח בת אשר, את ברוריה אשת מאיר ואת מעשה הגבורה של יהודית. הרב הדגיש, כי מקורו של "ראש חודש הבנות" היא קבלה מזמן החשמונאים, שבו אירע גם מעשה יהודית, ועל כן ראוי שיום זה יהיה יום טוב לבנות. הרב שפירא אף סידר טקס מיוחד לכבוד היום. כל הנשים שנכחו במעמד עברו לפני התיבה ונשקו את ספר התורה. הרב פרש את ידיו מעליהן ונשא נוסח מיוחד של תפילת "מי שברך" שתיקן לשלום הבנות.
בשנת תרפ"ו (1925) החליטו ראשי הקהילה בתוניס לקיים ביום זה מדי שנה חגיגת בת מצווה שיתופית לבנות בית הספר של "כל ישראל חברים", כדי לקרב בנות אילו למסורת היהודית. יש בידינו תיאור מפורט של טקס זה משנת תרפ"ו. לעדויות הכתובות מצטרפות בדור האחרון עדויות בעל פה שמסרו נשים יוצאות צפון אפריקה לחוקרות שתיעדו את דבריהן.
מנהגי החג

המנהגים שנשמרו בקרב נשים בקהילות במזרח התיכון, ובמיוחד נשות תוניסיה והאי ג'רבה, מאפשרים לנו הצצה לטקסים ומנהגים של אחוות נשים שהיו נהוגים ככל הנראה לאורך דורות רבים ואבדו בתהליך "קיבוץ הגלויות" והמעבר לישראל. זהו חג שאין בו חוקים, המהות היא העיקר – יום של גיבוש ושמחה נשית אותנטית ופשוטה. ד"ר מרים גז-אביגל, חוקרת יהדות תוניסיה, מספרת: "...כל אותו היום הנשים בישלו, אפו ושרו שירות של חול ושירות של קודש שאליהם הצטרפו גם ריקודים. לקראת הערב ישבו כל הבנות לסעודה ובלילה התפזרו כל אחת אל ביתה כשידיה מלאות בדברי מאפה ומתיקה שאותם חילקה לקרובים וחברים."
לפי ד"ר יעל לוין עיקרו של החג הוא חגיגת אחוות נשים, התכנסות הבנות ואכילת מאכלי חלב ולפעמים גם שתית יין במקום שבו החנוכיה דולקת. אכילת מאכלי חלב נזכרת גם בהגהות האשכנזיות לשולחן ערוך והיא אכן נקשרת במעשה יהודית: "יש אומרים שיש לאכול גבינה בחנוכה לפי שהנס נעשה בחלב שהאכילה יהודית את האויב". כמה מנהגים נוספים מוזכרים במאמרה של לוין: בתוניס היו עורכים סעודה חגיגית ושולחים משלוח מנות לבנות. כמו כן חגגו ביום זה חגיגת בת מצווה שיתופית; בלוב היו הנערות מבקרות זו את זו ועורכות מסיבה; באי ג'רבה חגגו את החג בעיקר הרווקות כסגולה למציאת שידוך מוצלח; בקהילות יוון השלימו הבנות זו עם זו כמנהג יום הכיפורים; בתוניס, בלוב ובמקומות רבים נוספים נהגו שנשים לא תבצענה מלאכה ביום זה. בעדות אחדות, ובכלל זאת בקהילות מרוקו ותוניסיה, היה קיים אף המנהג שבראש חודש טבת הבחורים המאורסים היו מביאים מתנות לארוסותיהם.
בעמותת 'אל-גריבה', מרכז תרבותי עולמי למורשת יהדות תוניסיה בירושלים, חוגגים מאז 2011 מדי שנה את "ראש חודש לבנות". במסגרת החגיגה מוענקת מדי שנה אות "יקירת העדה" לאישה רבת פעלים ומעוררת השראה.
סוניה אדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביוני 1967 קונקורד, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  19 בדצמבר 2022 (בגיל 55) ברבנק, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1990–2022 (כ־32 שנים)
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס 
 פרופיל ב-IMDb
 
סוניה אדי (באנגלית: Sonya Eddy;‏ 17 ביוני 1967 – 19 בדצמבר 2022) הייתה שחקנית אמריקאית. היא נודעה בעיקר בזכות גילומה של אפיפאני ג'ונסון באופרת הסבון האמריקאית של ABC, "ג'נרל הוספיטל" (2006–2022) שעליה זכתה בפרס אמי לאחר מותה לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה בשנת 2023.
ביוגרפיה

אדי נולדה בקונקורד, קליפורניה, ב-17 ביוני 1967. היא עשתה תואר בתיאטרון וריקוד באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס וסיימה אותו בשנת 1992.
אדי עשתה את הופעת הבכורה שלה במשחק בבכורה בחוף המערבי של המחזה של רובי די "Zora Is My Name" ב-1990. קרדיטים נוספים על הבמה כללו "קומדיה של טעויות", המכשפה במחזה של סטיבן סונדהיים, "אל תוך היער" ובלאדי מרי במחזה "דרום פסיפיק". בשנת 1995, אדי עברה ללוס אנג'לס והופיעה בקומדיות מצבים כמו "נשואים פלוס", "המופע של דרו קארי", "מרפי בראון", "סיינפלד" ו"שפץ ביתך". היא עשתה את הופעת הבכורה שלה על המסך הגדול בתפקיד אחות בסרט הקומדיה "תיכון בראש טוב" משנת 1996. בשנים הבאות, אדי שיחקה בתפקידי "אחות" במספר סרטים, ביניהם "ענבים חמוצים", "פאץ' אדמס", "חוש-חש הבלש" ו"שבע נשמות". אדי שיחקה לעיתים קרובות בקטעים קומיים, והופיע בסרטים "הפרופסור המטורף 2", "המספרה", "אבא בא לגן", "לשרוד את חג המולד" ו"החופשה הגדולה של פי ווי הרמן". מ-2004 עד 2005, היה לה תפקיד חוזר בסדרה "ג'ואן מארקדיה". היא גם שיחקה תפקיד דרמטי בסרט הביוגרפי משנת 2006, "המאמן קרטר".
בשנת 2006, אדי לוהקה לתפקיד האחות הראשית אפיפני ג'ונסון באופרת הסבון של ABC, "ג'נרל הוספיטל", על בסיס תפקיד חוזר. אדי שודרגה למעמד שחקנית קבועה באוגוסט 2007. משנת 2007 עד 2008, היא הייתה חברת שחקנים קבועה בסדרת הספין-אוף של הסדרה, "ג'נרל הוספיטל: משמרת לילה" לרשת Soapnet. היא ירדה למעמד תפקיד חוזר ב-2011. היא הופיעה בסדרה עד 20 באוקטובר 2022. היא זכתה לאחר מותה מועמדות לפרס אמי לבידור בשעות היום לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה בשנת 2023.
אדי השתתפה גם בהופעות אורח ב-"ריבה", "מונק", "האוס", "ER", "עקרות בית נואשות", "מייק ומולי", "מרוששות", "מקום טוב באמצע", "ממי" ו"קאסל". היא שיחקה את רמונה, עוד אחות אישית חסרת היגיון, בסיטקום של רשת FX, "לגיטימי" מ-2013 עד 2014. מ-2016 עד 2019, היא שיחקה את תמי בסדרת הקומדיה של ערוץ truTV,‏ "Those Who Can't". היו לה גם תפקידים חוזרים ב"חמוץ מתוק", "Black Jesus" והמיני-סדרה "הימים האחרונים של פתלומיי גריי". הופעתה האחרונה על המסך הייתה בסרט הקומדיה המוזיקלית "Dicks: The Musical" משנת 2023.
מותה

אדי נפטרה ב-19 בדצמבר 2022, בגיל 55. סיבת המוות שלה הייתה זיהום לאחר ניתוח שאינו חירום.
פילמוגרפיה נבחרת

| שנה> קולנוע | שם> קולנוע | דמות> קולנוע | הערות> קולנוע |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | פאץ' אדמס | אנני |  |
| 2000 | הפרופסור המטורף 2 | מארי |  |
| 2003 | אבא בא לגן | סנדי |  |
| 2003 | אנשי המזימות | מורין פישר |  |
| 2005 | המאמן קרטר | אמא של וורם |  |
| 2022 | V/H/S/99 | דברה |  |
| 2022 | Frank and Penelope | אחות |  |
| 2023 | דיקס: המיוזיקל (אנ') | סוניה הזקנה |  |
טלוויזיה
| 1995 | המופע של דרו קארי | מארי | פרק אחד |
| 1995 | נשואים פלוס | ארלין / בטי | 2 פרקים |
| 1997 | בוורלי הילס 90210 | האחות קרלה | פרק אחד |
| 1997 | מרפי בראון | אסטל | פרק אחד |
| 1997 | אריזה משפחתית | אסתר | פרק אחד |
| 1997–1998 | סיינפלד | רבקה דמורניי | פרק אחד |
| 1998 | סיינפלד | ג'ואן | פרק אחד |
| 1999 | שפץ ביתך | גייל | פרק אחד |
| 1999 | מגע של מלאכים | גברת טאגרט | פרק אחד |
| 2000 | בנות גילמור | קופאית | פרק אחד |
| 2001 | ליזי מקגוויר | צלמת | פרק אחד |
| 2001; 2006 | ER | מזכירה לענייני סטודנטים / הרייט | 3 פרקים |
| 2002 | פליסיטי | שוטר | פרק אחד |
| 2003 | מונק | אופל | פרק אחד |
| 2003 | מד טי.וי | סטאר ג'ונס | פרק אחד |
| 2004 | תקועים בזמן | מיס דונלדסון | פרק אחד |
| 2004 | האוס | סאלי | פרק אחד |
| 2006 | מלקולם באמצע | מייבל | פרק אחד |
| 2006–2022 | ג'נרל הוספיטל | אפיפני ג'ונסון | דמות ראשית, 543 פרקים |
| 2007 | כולם שונאים את כריס | פקידת DMV | פרק אחד |
| 2007 | CSI | שדרית מוניות | פרק אחד |
| 2007–2008 | ג'נרל הוספיטל: משמרת לילה | אפיפני ג'ונסון | דמות ראשית, 25 פרקים |
| 2008 | עקרות בית נואשות | ונסה | פרק אחד |
| 2010 | גוד לאק צ'ארלי | ורנה | פרק אחד |
| 2011 | Glee | אמא כועסת | פרק אחד |
| 2011 | מייק ומולי | קיי | פרק אחד |
| 2011–2012 | The Middle | סנורה פורטר | 2 פרקים |
| 2012 | 2 Broke Girls | פרדי | פרק אחד |
| 2013 | בייבי דאדי | כומרת | פרק אחד |
| 2013–2014 | לגיטימי | רמונה | דמות חוזרת, 12 פרקים |
| 2014 | העולם של ריילי | ג'רלין תומפסון | פרק אחד |
| 2015 | ממי | אנג'לה | פרק אחד |
| 2016 | קאסל | אוליביה "מאמא" טוסן | פרק אחד |
| 2016 | האקסית המטורפת | פרופסור אנדרדה | פרק אחד |
הערות שוליים

↑  Lewis, Errol (26 באפריל 2023). "DAYTIME EMMYS: Sonya Eddy Receives Posthumous Nomination for Supporting Performance in a Daytime Drama Series: Actress". Soap Opera Network. United States. נבדק ב-2 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "The 50th Annual Daytime Emmy Awards Nominations" (PDF). New York/Los Angeles: emmyonline.org and National Academy of Television Arts and Sciences. 2023. נבדק ב-13 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "About GH: About the Actors - Sonya Eddy - General Hospital". Soapcentral. נבדק ב-23 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Soap Opera Digest: Birthdays. p. 76, June 24, 2013 (DAYS CAN'T-MISS PREVIEW!) issue.
↑  "Sonya Eddy Playing Epiphany Johnson on General Hospital". Soaps.com. נבדק ב-23 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About the Actors | Sonya Eddy". SoapCentral. נבדק ב-20 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Sonya Eddy, 'General Hospital' Actress, Dies at 55". The New York Times. 24 בדצמבר 2022. נבדק ב-25 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "GH's Eddy Bumped To Recurring!". ABC Soaps in Depth. abc.soapsindepth.com. 2 במרץ 2011. ארכיון מ-16 ביוני 2011. נבדק ב-8 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sonya Eddy as Ramona in Legit on FX". FX.
↑  Hirsch, Shari (11 באוקטובר 2023). "Exclusive: Megan Mullally Says Dicks: The Musical Is Her Favorite Thing She's Done". MovieWeb. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'General Hospital' Actress Sonya Eddy Dead At 55, Octavia Spencer Announces". TMZ. 20 בדצמבר 2022. נבדק ב-20 בדצמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Sonya Eddy, 'General Hospital' Actress, Dies at 55". The Hollywood Reporter. 20 בדצמבר 2022. נבדק ב-20 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2022: קלי תיבו – "ג'נרל הוספיטל" | פרס אמי לבידות בשעות היום לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה  2023: סוניה אדי – "ג'נרל הוספיטל" | הבא: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 3bb35aea-5a55-4947-92c7-316a9ab7852d
דארסי קארדן

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 1980 (בת 44) דנוויל, קליפורניה ארצות הברית
 שם לידה:  דארסי בת' ארוקן
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום אורגון  תיכון סן רמון וטלי 
 בן זוג:  ג'ייסון קארדן (2010-)
 פרופיל ב-IMDb
 
דארסי בת' קארדן (באנגלית: D'Arcy Beth Carden; נולדה ב-4 בינואר 1980) היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל תפקידה כג'נט בסדרת הקומדיה "המקום הטוב" ברשת NBC, ומתפקידה כנטלי גריר בסדרה "בארי" ברשת HBO.
ביוגרפיה

קארדן נולדה בשם דארסי בת' ארוקן, נולדה בדנוויל(אנ'), קליפורניה. אביה, דניס ארוקן היה שחקן בתיאטרון הקהילתי המקומי וייסד את מגזין המוזיקה "BAM". יש לה שתי אחיות, מירנדה ולני, ואח אחד, וויל. ב-1998 סיימה את לימודיה בתיכון עמק סן רמון וקיבלה תואר ראשון באמנויות התיאטרון מאוניברסיטת דרום אורגון.
קריירה

לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', עברה לניו יורק סיטי. בתחילת הקריירה שלה קארדן אף הייתה בייביסיטר עבור השחקן ביל היידר. לקארדן היה תפקיד חוזר בסדרה "ברוד סיטי" של קומדי סנטרל. קארדן גם השתתפה בתפקידי אורח בסדרות "איימי שומר"(אנ') ו"האקסית המטורפת". לקארדן היה תפקיד קטן בסרט "אנשים אחרים"(אנ').
בין השנים 2016 ל-2020 היא כיכבה בקומדיה שיצר מייקל שור "המקום הטוב", בתפקיד ג'נט. לקארדן יש גם תפקיד משני כנטלי גריר בקומדיה הדרמטית של HBO "בארי", שמשודרת מ-2018.
בשנת 2019 השתתפה בתפקיד משני בסרטים "כשהשלג יורד" ו"פצצה".
בשנת 2022, קארדן משחקת את גרטה גיל בסדרה "ליגה משלהן" המבוססת על הסרט בעל אותו השם מ-1995. באותה שנה, היא גם גילמה את הארייט בסרט "חתונה אש!".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | iSteve | קריינית חדשות |  |
| 2013 | רשימה לביצוע | נותנת חסות |  |
| 2016 | אנשים אחרים | ג'סיקה |  |
| 2018 | פאפי צ'ולו | סוזן |  |
| 2019 | Greener Grass | בת אנוש |  |
| 2019 | כשהשלג יורד | קירה |  |
| 2019 | פצצה | רבקה |  |
| 2021 | Ride the Eagle | אודרי |  |
| 2022 | חתונה אש! | הארייט |  |
| 2023 | דיקס: המיוזיקל (אנ') | שכנה |  |
| TBA | She Taught Love | לורה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | איימי שומר | אמילי | פרק: "Meth Lab" |
| 2015-2013 | קומדי באנג! באנג! (אנ') | עוזרת / ברברה פלין | 3 פרקים |
| 2019-2014 | ברוד סיטי | ג'מה | 5 פרקים |
| 2015 | אדם הורס הכל (אנ') | אישה עתידית | פרק: "Adam Ruins Giving" |
| 2016 | האקסית המטורפת | נערת הגבות | פרק: "I'm Going to the Beach with Josh and His Friends!" |
| 2020-2016 | המקום הטוב | ג'נט | תפקיד ראשי; (4 עונות); 53 פרקים מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת קומדיה (אנ') (2020) |
| 2017 | ויפ | חברת קונגרס | פרק: "Blurb" |
| 2018-הווה | בארי | נטלי גריר | תפקיד חוזר; 13 פרקים |
| 2018, 2020 | אבא אמריקאי | סופיה / שוטרת | דיבוב; 3 פרקים |
| 2019 | בונדינג | דפנה | 3 פרקים |
| 2019 | השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר | בעלת בית | פרק: "Mobile Homes" |
| 2019 | Human Discoveries | מנהיגת העדר | פרק: "And Then They Played a Game" |
| 2019 | רובוט צ'יקן | תפקידים שונים | דיבוב; פרק: "Bugs Keith in: I Can't Call Heaven, Doug" |
| 2020-2019 | רוקטיר | פולי פולי | דיבוב; 4 פרקים |
| 2020 | חד הוריים | קיי | פרק: "Yarn and Pebbles" |
| 2020 | Mapleworth Murders | סרבר | 2 פרקים |
| 2020 | ארצ'ר | האנדס | דיבוב; פרק: "Helping Hands" |
| 2022 | הרוח ומולי מגי | פנגו | דיבוב; פרק: "Scare Tactics/The Bad Boy Bobby Daniels" |
| 2022 | ליגה משלהן | גרטה גיל | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2023 | ההיסטוריה המטורפת של העולם – חלק 2 | שגרירה טורקית | פרק: "VII" |
| 2023 | כוכב מוזר (אנ') | גיבורת אוויר | דיבוב; פרק: "The Flying Machine" |
| 2023 | קראפופוליס (אנ') | קמיל | דיבוב; פרק: "Tyrdra" |
חיים אישיים

קארדן נישאה למפיק ג'ייסון קארדן ביולי 2010. הם גרים בלוס אנג'לס.
מקסים וינוור

| --- | --- |

 לידה:  1863 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  10 באוקטובר 1926  (בגיל 63 בערך) אנסי, צרפת 
 שם לידה:  Максим Моисеевич Винавер 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות, צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 השכלה:  אוניברסיטת ורשה 
 תפקיד:  חבר בדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית  חבר פרלמנט באספה המכוננת הרוסית של 1918 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית החוקתית 
 חתימה:   
 
מקסים מויסייביץ' וינוור (ברוסית: Максим Моисеевич Винавер;‏ 1863 – 10 באוקטובר 1926) היה עורך דין יהודי רוסי ופוליטיקאי. חבר הדומה הרוסית הראשונה ואחד ממנהיגי המפלגה הדמוקרטית החוקתית.
ביוגרפיה

וינוור, יליד ורשה, סיים תוכנית לימודים בגימנסיה בורשה ב-1881 ובפקולטה למשפטים של אוניברסיטת ורשה ב-1886. אולם, ב-1889 בהחלטת ממשלת רוסיה נאסר על היהודים להחזיק במשרת עורך דין ווינוור נאלץ לעבוד בתור עוזר עורך דין בסנקט-פטרבורג יותר מ-15 שנה.
ביוגרפיה > פעילות משפטית למען יהודי רוסיה

בין 1900–1902 היה חבר בצוות ההגנה של דוד בלונדס שהואשם בביצוע רצח פולחני בווילנה.
בראשית המאה ה-20 בסנקט-פטרבורג הוקם משרד למתן סיוע משפטי ליהודים, המשרד הוקם בסיוע כספי של הברון הורצי גינצבורג והיו שותפים לו בין היתר וינוור עצמו, ישראל גרוזנברג וגנריך סליוזברג. המשרד עסק במתן סיוע משפטי חינמי ליהודים שזכויותיהם מפגעו. לאחר גל של פוגרומים ביהודי רוסיה שהתרחשו במספר עריה של האימפריה הרוסית בין השנים 1903–1906 עסק המשרד בהגשת עזרה לנפגעי הפוגרומים, כמו כן הם פעלו לגיוס אנשים בולטים מקרב אינטליגנציה רוסית לא-יהודית למען גינוי יחסה של ממשלת רוסיה כלפי יהודים (בין המגויסים ניתן למנות את לב טולסטוי, מקסים גורקי ואחרים).
ביוגרפיה > בדומה הרוסית

במהלך מהפכת 1905 ברוסיה הוא נכנס לפוליטיקה והיה אחד המייסדים של המפלגה הדמוקרטית החוקתית. ב-1906 הוא נבחר לדומה הרוסית הראשונה מטעם סנקט-פטרבורג, הוא היה אחד מתוך שנים עשר היהודים, שנבחרו לדומה זו ואחד מתוך שמונה יהודים במפלגת הקאדטים.
ביוגרפיה > לאחר מהפכת אוקטובר

ב-1919 הוא היגר לצרפת, שם ניסה לעודד את מאבקם של הצבא הלבן בבולשביקים.
נפטר ב-1926 ונקבר בבית הקברות פר לשז בפריז.
לקריאה נוספת

מיכאל בייזר, יהודי לנינגרד 1939-1917, מרכז זלמן שזר, 2005.
בנימין נתנס, מחוץ לתחום - המפגש היהודי עם האימפריה הרוסית המאוחרת, מרכז זלמן שזר, 2013.
אליהו פלדמן, יהודי רוסיה בימי המהפכה הראשונה והפוגרומים, הוצאת מאגנס, תשנ"ט.
יצחק מאור, שאלת היהודים בתנועה הליבראלית והמהפכנית ברוסיה, מוסד ביאליק, תשכ"ד.
הערות שוליים

1 2  מקסים וינוור, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
↑  נתנס, מחוץ לתחום, עמ' 334 - 335.
↑  פלדמן, יהודי רוסיה בימי המהפכה הראשונה והפוגרומים, עמ' 46.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269664805171  PLWABN: 9810630536805606  BnF: cb12110823p (data)  GND: 14085293X  ISNI: 0000 0001 1665 1383  LCCN: n90721808  NKC: jo20000082801  NTA: 240950100  SUDOC: 029492513  VIAF: 68960021   WorldCat (עם VIAF): 68960021
אלי מויאל

ערך זה עוסק בראש עיריית שדרות. אם התכוונתם לחבר הכנסת מטעם המערך, ראו .
אלי מויאל (תחילת 1953 – 25 בפברואר 2020) היה ראש עיריית שדרות מטעם מפלגת הליכוד בין השנים 1998–2008.
קורות חיים

מויאל נולד במרוקו בכפר קטן ליד מרקש. תאריך לידתו המדויק אינו ידוע, אך לדבריו "נולדתי מתישהו בין שנת 52' ל-53'. ההורים זכרו רק את פרשת השבוע, זה יוצא בערך בפברואר, אז החלטתי שנולדתי ב-28 בפברואר 1953". בדצמבר 2017 אמר ש"האגדה מספרת שאני עוד שנתיים בן 70“. בשנת 1957 עלה לישראל יחד עם הוריו ותשעת אחיו ואחיותיו. המשפחה התיישבה בשדרות.
כשהיה בן עשר נשלח לפנימייה בכפר הנוער תו"ם (תורה ומקצוע) בחרב לאת וגדל בבית משפחת אומנה. לאחר מכן עבר ללמוד בבית הספר ליפשיץ בירושלים. פעמיים הוא הוקפץ כיתה וכשהיה בן 14 וחצי, עבר כמה מבחינות הבגרות והמשיך ללמוד בליפשיץ בסמינר למורים. בגיל 17 סיים את הסמינר ובשנה שנשארה לו עד הגיוס לצה"ל חזר לשדרות, והיה מחנך של כיתה ו' בבית הספר המקומי. כעבור שנה התגייס לצה"ל והחל בקורס טיס, אך נשר ממנו לאחר ארבעה חודשים. לאחר מכן שירת ביחידת "קשתות", גדוד מכ"ם סודי לאיתור וסיכול חדירות (ר' קשת (מכ"ם)).
לאחר השחרור מהצבא החל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית. בזמן הלימודים עשה הפסקה של שנתיים, במהלכן שהה בארצות הברית. לאחר מכן סיים את לימודיו בירושלים והתמחה במשרד עורכי דין בעיר. בתום ההתמחות פתח משרד עצמאי משלו שם.
כשהיה בן 34 פגש בירושלים צעירה אוסטרלית בת 19. לאחר זמן מה נולד להם ילד משותף, בנו היחיד עידן. הצעירה ומויאל נפרדו, ובנו נשאר לגדול אצל אביו.
בשנת 2005, התחתן מויאל עם מוניק בן מלך, שהייתה בת זוגו עד למותו בשנת 2020.
ראש עיריית שדרות

בזמן מלחמת המפרץ, ב-1991, עזב מויאל את ירושלים וחזר עם בנו לשדרות. מויאל תכנן להישאר בשדרות עד לסיום המלחמה, אך כשראה שאין אף משרד עורכי דין בשדרות החליט לפתוח בעיר סניף של משרדו הירושלמי. כעבור שלוש שנים סגר את משרדו בירושלים ועבר לגור ולעבוד בשדרות וצירף אליו למשרד את אחיו.
ב-1998 החליט מויאל להתמודד מול דוד בוסקילה בבחירות המקומיות לראשות עיריית שדרות בהן זכה בראשות העיר בסיבוב השני. ב-2000 היה במגעים עם ראש מפלגת מרצ יוסי שריד בדבר מעברו למפלגה ושילובו ברשימתה לכנסת, אך הדבר לא יצא לפועל בשל חילוקי דעות בנושאים המדיניים.
ב-2003 נבחר מויאל לכהונה נוספת כראש עיריית שדרות. בתקופה זו, מתחילתה של האינתיפאדה השנייה, החלו טרוריסטים פלסטינים מרצועת עזה לשגר אל שדרות רקטות "קסאם" רבות, שחלקן אף גרמו להרוגים ונזק לרכוש בעיר. מויאל הרבה להופיע בתקשורת בנושא ודמותו זוהתה במידה רבה עם העיר. בשנת 2005 זכה מויאל בתואר איש השנה בתקשורת של האיגוד הישראלי ליחסי ציבור ודוברות, על פעילותו להעלאת העיר שדרות לסדר היום הציבורי.
בבחירות לכנסת השש עשרה ב-2003 השתמשה מרצ בתשדירים המראים את תמיכתו של מויאל בעמדותיה החברתיות, על אף היותו חבר מרכז הליכוד. מויאל שובץ במקום ה-40 ברשימת הליכוד לכנסת ה-17 ב-2006, אולם לא נבחר לכנסת.
בשנת 2007 התפרסם בערוץ 10 תחקיר על חשד לשחיתות בהתנהלותו של מויאל. בחודש ספטמבר 2007, השעה עצמו מויאל ללא הגבלת זמן ויצא לחופשה, אך לאחר כחודש חזר לתפקידו. בדצמבר 2007 הודיע בשידור רדיו על התפטרותו כמחאה על אזלת ידה של הממשלה בטיפול בקסאמים, אולם חזר בו. מויאל לא התמודד בבחירות לראשות העיר שהתקיימו בסוף 2008. הוא הוחלף בידי דוד בוסקילה. באוקטובר 2010 הודיעה פרקליטות מחוז דרום על סגירת התיק נגדו מחוסר ראיות.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים נפגש עם יצחק הרצוג ועם ציפי לבני ראשי מפלגת המחנה הציוני ובתגובה פוטר מהליכוד. הדבר עורר תגובות סערות והוא הוחזר אך החליט לעזוב את הליכוד מרצונו החופשי.
ראש עיריית שדרות > ביקורת

ב-12 במרץ 2018 עורר מויאל סערה, לאחר שבריאיון ברדיו 101.5FM אמר כי אם הספרדים היו מקימים את מדינת ישראל, היא הייתה עוד "מלוכה מחורבנת". לדברי מויאל, בעקבות הממצאים שעלו מהסדרה 'סאלח, פה זה ארץ ישראל': "דור הראשון והשני משלם את המחיר של בניית הארץ, זו גזירת עולם ואיש לא יכול להתנגד לה. טוב שהאשכנזים קיבלו את הספרדים ולא ההפך, כי אחרת היינו מקימים במזרח התיכון עוד מדינה ערבית. כדאי שנאמר את האמת ונשים מראה מול הפנים שלנו: כמה אוניברסיטאות היו במרוקו? מה ידענו על העולם המתקדם? אם הספרדים היו עולים ראשונים, הייתה פה עוד מלוכה מחורבנת במזרח התיכון".
ח"כים מימין ומשמאל וכן אנשי ציבור גינו את דבריו של מויאל ברדיו, אך הוא שב וחזר על הדברים בכלי-תקשורת רבים שהעלו אותו לריאיון בעקבות ההתבטאות. לדבריו, הוא אמר את האמת ואינו חוזר בו.
מותו

ב-16 בפברואר 2020 לקה מויאל בהתקף לב. הוא אושפז בבית חולים ברזילי באשקלון, כשהוא מורדם ומונשם ומצבו הוגדר קשה ונפטר אחרי תשעה ימים בגיל 67, לאחר שהועבר לבית החולים בילינסון. הוא הובא למנוחות בבית העלמין של שדרות.
הערות שוליים

↑   אלמוג בן זכרי, ראש העיר שדרות לשעבר אלי מויאל מת לאחר שלקה בהתקף לב, באתר הארץ, 25 בפברואר 2020
↑  אביבה לורי, הארץ‏, אלי מויאל - ליכודניק לייט, באתר וואלה, 16 באוקטובר 2004
↑  אינטימי: "אני לא קופץ ממיטה למיטה", באתר חדשות 13, 16 בדצמבר 2017
↑  מזל מועלם, המצביעים הפוטנציאליים חושבים על האינתיפאדה, לא על העשייה החברתית, באתר הארץ, 21 בינואר 2003
↑  אלי מויאל הוא איש השנה בתקשורת של האיגוד הישראלי ליחסי ציבור ודוברות, באתר PRISRAEL,‏ 4 בדצמבר 2005
↑  אלי כהנא‏, ראש עיריית שדרות: "למרצ היו צריכים להיות 35 מנדטים", באתר וואלה, 5 במרץ 2003
↑  שמוליק חדד, בעקבות החקירה: אלי מויאל הוציא עצמו לחופשה, באתר ynet, 4 בספטמבר 2007
↑  שמוליק חדד, בגלל המצב הביטחוני: אלי מויאל התפטר, באתר ynet, 12 בדצמבר 2007
↑  בני משה, נסגר התיק נגד אלי מויאל, באתר ערוץ 7, 7 באוקטובר 2010
↑  בן כספית, אריק בנדר, דנה סומברג, ‏הליכוד הרחיק את אלי מויאל מהמפלגה: "הם עוד יתחננו שאני אחזור", באתר מעריב אונליין, 25 בפברואר 2015
↑  אחרי שפוטר והוחזר: אלי מויאל עוזב את הליכוד, באתר וואלה, 26 בפברואר 2015
↑  אלי מויאל: "הספרדים היו מקימים פה מדינה מחורבנת" |, באתר www.radiodarom.co.il
↑  מעריב אונליין, ‏ראש עיריית שדרות לשעבר, אלי מויאל, עבר התקף לב, מצבו קשה, באתר מעריב אונליין, 16 בפברואר 2020
↑  ג'וש ארונסון, ‏ראש עיריית שדרות לשעבר, אלי מויאל, הלך לעולמו בגיל 67, באתר מעריב אונליין, 25 בפברואר 2020
↑  מתן צורי, אלי מויאל הובא למנוחות: "שם את שדרות על המפה", באתר ynet, 26 בפברואר 2020
מפלגות פוליטיות בארצות הברית

לאורך רוב שנותיה נשלטה הפוליטיקה של ארצות הברית על ידי מערכת דו מפלגתית. עם זאת, בחוקת ארצות הברית לא נאמר דבר לגבי מפלגות פוליטיות; בזמן שנחתמה בשנת 1787, לא היו מפלגות במדינה. באותו זמן לא היו בעולם מפלגות שנבחרו בבחירות. הצורך לזכות בתמיכה פופולרית ברפובליקה הובילה להמצאה האמריקנית של מפלגות מבוססות הצבעה בשנות ה-90 של המאה ה-18. האמריקאים היו חדשניים במיוחד בהכנת טכניקות קמפיין חדשות שחיברו את דעת הקהל למדיניות הציבורית באמצעות המפלגות.
מדענים והיסטוריונים פוליטיים חילקו את פיתוחה של המערכת הדו מפלגתית לחמש תקופות. המערכת הדו מפלגתית המודרנית מורכבת מהמפלגה הדמוקרטית והמפלגה הרפובליקנית. מספר מפלגות נוספות פועלות גם בארצות הברית, ומעת לעת נבחר מועמד מטעמם למשרה מקומית. המפלגה השלישית בגודלה מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 היא המפלגה הליברטריאנית.