הקונגרס האויכריסטי הבין-לאומי של 1893
הקונגרס בעיתונות העברית של אותה התקופה

ב־30 באפריל 1893, פרסם עיתונו של בן-יהודה "הצבי" את הידיעה הבאה:

”"ביום ה' במאי תבוא השיירה הגדולה של הסיירים הקתולים הצרפתים הבאה לסייר את הארץ לשם חיבת הקדש. מספרם כאלף איש מכל קצות צרפת וגם מארצות אחרות וכבר החלו להכין הכנות גדולות בכל הדירים ובתי הכנסת אזרחיים של הקתולית הגדולה."”
שבוע לאחר מכן כותב העיתון, שחלק מהשיירה הקתולית הגדולה - כשמונים איש - כבר באו הנה, והחלק היותר גדול - כארבע מאות איש - הלכו לחיפה ומשם שבו ובאו במסילת ברזל לעירנו אתמול ביום החמישי לפנות ערב. בתוך הבאים יש דם הארשוך של המרוניתים וראש העדות של העם הזה. ביום השבת או ביום ראשון צריכים לבוא עוד כחמש מאות איש קתוליים מכל העמים והארצות.
האספה הקתולית הכללית תהיה בעירנו היום, י"א באפריל (צ"ל 13 במאי), הוא יום בשבוע הבא.
גם מאלכסנדריה בא הכומר הארמני, האב פטרוס אפליאן לעמר על האספה את האוק (ראש הכמרים) של הארמנים הקתולים במצרים.
שבוע לאחר מכן ב-12 במאי 1893 מופיעה בעיתון ה"חבצלת", שעורכו היה יהושע פרומקין וביטא את הדעות של היישוב הישן, ידיעה קצרה:
"עירנו המיה כאלף קתולים תושבי צרפת ספרד ואוסטריה ואיטליא שנאספו ובאו לעירנו בהם אחד הקארדינלים המשנה לראש היוזואיטים, ערצבשאפים, בישאפים וכמרים גדולים מושאי משרות בארצותיהם. ימים מעטים ישבו האורחים האלה בעירנו ולפי דברת רבים יועצו על אודות עניינים הנוגעים לחזוק דתם.
גם גדולי הכומרים הקתולים אשר בסוריה ארם ובבל באו אל האספה לעירנו וכל בתי המלון אשר לכנסיות הקתולים מלאים בהם."
בן-יהודה נתן באותו יום בעיתונו סקירה רחבה וכתב:
"וחוצות ירושלים מלאים סירים וסירות מהשירה הקתולית, רבם כמרים צרפתים ומהחלונים לא הכמרים, הרוב הוא נשים ורובן זקנות אבל יש לפחות מעט גם בחורות טובות מראה. רב הסירים והסירות מתאכסנים בבית הכנסת-אורחים של הקתולים "נוטרדם דה פרנס" שתחת ראשות האב הנכבד ג'רמר וביתר הדירים ובתי הכנסות- אורחים של הקתולים ומעט מהם בבתי האורחים בעיר.
בבית הכנסת "נוטרדם דה פרנס" נטו אוהל גדול ואור החשמל יאיר אותו בלילה. מכונות מנורות החשמל הביאו איתם מצרפת, והמכניק כי וקסמן הקים המכונות וכונן הכל. והנה זכתה ירושלים בפינה אחת, לאור החשמל. מתי נזכה לחשמל בכל חוצות עירנו? כל ימי השבוע הזה העבירו הסירים בסיורים למקומות הקודש ובתפילות ותחנונים הלך ילכו בתהלוכה מסודרת בהדרת קודש בלב מלא שמחה וגאווה ואיתם הכמרים הרבים ותלמידי בתי הספר הרבים להקתולים פה מלווים אותם בכלי מנגנים וישור וכמה פרסום הם נותנים להדבר.
העיתון היומי שלהם "לה כרואה" (הצלב) היוצא בפריש מספר לקוראיו בכל יום את פרשת המסע ומאורעות הסירים הבאים אליו בתלגרם מכל תחנה ותחנה ממרשליה מרומא ובפרט מיפו נשלחו תלגרמים מבשרים דבר בוא הסירות והפלגתם לדרכם ומעמד בריאותם ורוחניותם. מיפו הודיעו כי אחת הסירות שהייתה משרתת בבית אחד הכמרים בצרפת ואשר השתוקקת כל ימיה לעלות לארץ הקודש, מתה בדרך ומיתתה הייתה כל כך בחסידות בתענוג קבלת דין שמים עד כי הייתה מופת לכל הסירות ומעתה זכותה תגן על כולם.
ועוד שבוע ישהו הסירים אתנו. מחר ביום שבת בערב יעשו קבלת פנים בהדרת חג לכבוד רוממות החשמן לנג'ניה שבא בשם קדושת הפפה בעצמו ובכבודו. ביום א' ילכו לבית לחם. ביום ב' תחלנה ישיבות תפילת תודה גדולה החובה לכל הסירים על הקבר הקדוש ושליח הצבור יהיה רוממות החשמן שליח האב הקדוש עצמו וביום ג' בבוקר יצאו ליפו לשוב לדרכם."
הדווח האחרון בעיתונו של בן יהודה הופיע כעשרה ימים לאחר מכן:
"יום השבת הזה הוא יום כבוד ותפארה לקתולים, אשר כמותו עוד לא היה להם, בעצם היום הזה אחרי הצוהרים בא לעירנו במסילת ברזל כבוד רוממות החשמן לנג'ניה שליח קדושת הפפה ויטו לכבודו אוהל בחצר התחנה ויבוא שמה כבוד רוממותו, ושמה באו כבוד קונסול צרפת כבוד קונסול אוסטריה וכבוד קונסול ספרד, קונסולי ממלכות הקתולים. כלם לבושים בבגדי השרד וקווסיהם לפניהם, ובשם סעדת הפחה יצא כבוד התרגמן בשארה אפנדי והאדון סלים אפנדי ראש הבלדיה בא לאמר לחשמן "ברוך הבא" בשם העיר. אין צרך לומר כי היו שם כל גדולי הכמרים הקתולים אשר בעירנו ואשר באו הנה עם השיירה. אצל שערה העיר בהרחבה אשר לפני השקד ועל.
בלקון בית הקהוה הגדול ועל גגות הבניינים הקרובים ובפתחי החנויות עמד קהל גדול מאד ונשים וטף ולפני השער עמדו שתי שורות אנשי צבא ושוטרים רצו רוץ ושוב הנה הנה לשמר על הסדר בתוך הקהל שעמד רחוק וצפוף. ואחרי חצי שעה באה השיירה הגדולה עד שער העיר. הקוואסים של הקונסולים ושל פטריק הקתולים בראש ומקהלת מנגנים של ואחריהם כבוד רוממות החשמן בתפארת התלבושת האדומה על ראשו ואורחי כבוד ראש הבלדיה והקונסולים וראשי הכמרים הקתוליים. ובבוא השירה אל תווך העיר נסגרו שערי העיר לבלתי יבואו שמה קהל גדול מדי. ויובל החשמן תחת החפה אל הקבר הקדוש אחרי כריעה ותפילה על הקבר הקדוש הובא להמשכן אשר הוכן לו בהיכל פטריק הקתולים.
ביום בבוקר הייתה בבית הכנסת של דיר הפרנציסקנים האספה הקתולית הראשונה ורוממות החשמן פתח את האספה במנאם גדול. הכנסת הגדולה הייתה מלאה אנשים ונשים רבים מבני השיירה ורבים מן הקתולים מבני העיר. לפנים הוכן כיסא כבוד עטוף אדום לכבוד החשמן וכל גדולי הכמרים וקונסולי ממלכות הקתוליות ישבו שם, ורוממות החשמן לבוש בבגדי חשמנותו האדומים דבר בקול גדול בהתלהבות ובהדרת הקודש במלנהדרה נעינמה נמרצה יפה.
ויהגה בשם הדרת הפפה חן חן להדר השולטן אשר הואיל לתת רישיון להאספה הקתוליות ועל ערך האספרה הזאת בפרט בירושלים עיר הקודש באותו מקום עצמו שחי ופעל בו בן האלוהים ועל התקווה לאחדות ככנסת מזרח ומערב, ועל הדת מעמד צרפת הבת הבכירה לכנסייה הקתולית ופעמים אין מספר ממחאו כל העם כפים לשמע שם צרפת ושם קדושת הפפה וכנסת הקתוליות מפורש יוצא מפי המדבר."