stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנקין אדום-כיפה

| מנקין אדום-כיפה |
| --- | --- |
 מנקין אדום-כיפה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי-טירן
משפחה:: מנקיניים
סוג:: Ceratopipra
מין:: מנקין אדום-כיפה
שם מדעי
 Ceratopipra mentalis ‏סקלטר, 1857
תחום תפוצה


מנקין אדום-כיפה (שם מדעי: Ceratopipra mentalis) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים אשר חיה ביערות הגשם הטרופיים עד גובה 900 מ' של אמריקה המרכזית והדרומית במדינות: בליז, קולומביה, קוסטה ריקה, אקוודור, גואטמלה, הונדורס, מקסיקו, ניקרגואה, פרו ופנמה.
המנקין מגיע לאורך 10 ס"מ ולמשקל 14 גרם בממוצע כשהזכרים כבדים מהנקבות. המנקין הזכר בעל נוצות שחורות, ראש בעל כיפה אדומה ומקור קצר וחום. הסנטר לבן והירכיים והרגליים צהובות עם אצבעות חומות. הנקבה לעומת הזכר צבועה בירוק-זית חיוור אשר נועד להסוות אותה בעודה מקננת על ביצים ושומרת על הגוזלים. הנקבה של מין זה יכולה לבלבל עם מיני מנקינים דומים מהאזור.
המנקין הוא עוף קטן פרוגיבור אשר לפי מחקר שבוצע בקוסטה ריקה מפיץ מעל 70 זני פירות שונים והוא מגוון בחרקים.
המנקין הזכר ידוע בהליכת הירח המוזרה שהוא מכין מעל הענפים כדי למשוך את הנקבות, תוך שהוא קורא לנקבות תוך כדי. לאחר ההזדווגות הנקבה פורשת לקנן והזכר לא עוזר לה לגדל את הגוזלים.
תת-מינים:
Ceratopipra mentalis mentalis
Ceratopipra mentalis ignifera
Ceratopipra mentalis minor
הערות שוליים

↑  מנקין אדום-כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
מנקין זהוב-צוואר

| מנקין זהוב-צוואר |
| --- | --- |
 מנקין זהוב-צוואר
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי-טירן
משפחה:: מנקיניים
סוג:: מנקין מנקוס
מין:: מנקין זהוב-צוואר
שם מדעי
 Manacus vitellinus ‏גולד, 1843
תחום תפוצה


מנקין זהוב-צוואר (שם מדעי: Manacus vitellinus) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים אשר חיה ביערות הגשם הטרופיים והסובטרופיים של צפון אמריקה הדרומית בין קולומביה לפנמה. תפוצתו ביערות נמוכים שופעי שיחים למורדות הרי האנדים. מין זה נחקר לראשונה בידי החוקר ג'ון גולד ב-1843.
המנקין הוא עוף קטן באורך 11 ס"מ ומשקל 17.1 גרם בנקבות ו-19.3 גרם בזכרים. הזכר בעל נוצות בצבע אפור-זית עם כתפיים וחלק עליון של הכנפיים שחורים וחזה ועורף צהובים עד הפנים. הכיפה והחלק העליון של הראש שחור והמקור קטן וכהה. המנקין מושך נקבות בידי נוצותיו המרשימות וזקירת נוצות הסנטר הגדולות שלו. כמו כן הוא קורא קריאות נעימות ומבצע ריקוד על הענפים במטרה למשוך את הנקבות הפשוטות ודהויות יותר.
בניגוד להרבה ציפורי שיר, המנקין עוזב את בת זוגו לאחר ההזדווגות ומחפש נקבה אחרת בלי לעזור לגוזלים. המנקין ניזון ביער השופע מפירות ומחרקים.
תת-מינים:
Manacus vitellinus vitellinus
Manacus vitellinus amitinus
Manacus vitellinus milleri
Manacus vitellinus viridiventris
הערות שוליים

↑  מנקין זהוב-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599869205171
מנקין כחול

| מנקין כחול |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי-טירן
משפחה:: מנקיניים
סוג:: Chiroxiphia
מין:: מנקין כחול
שם מדעי
 Chiroxiphia caudata ‏שו, 1793
תחום תפוצה


מנקין כחול (שם מדעי: Chiroxiphia caudata) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים, מיערות הגשם בדרום אמריקה. היא מצויה בדרום מזרח ברזיל, צפון ארגנטינה ופרגוואי.
אורכו של המנקין 14-15 ס"מ והזכרים בעלי גוף כחול, כנפיים כחולות כהות, ראש גדול ושחור עם כיפה כתומה ומקור שחור קצר וזנב מוארך מעט בצבע כחול עם קצוות שחורים. הנקבות לעומת הזכרים ירוקות כמעט לגמרי ובעלי ראש גדול, עין שחורה ומקור לבן.
המנקינים חיים ביערות הגשם בין הענפים ומחפשים חרקים ופירות. הזכרים מתרבים על ידי קריאה בקבוצה לנקבה ואז מרקדים יחדיו כקבוצה לפניה. אם הריקוד הצליח, הפרט הבכיר ביותר מזדווג איתה והשאר לא מרוויחים מכך כלום עד שהזכר הבכיר מת, נחלש או נעלם.
הערות שוליים

↑  מנקין כחול באתר הרשימה האדומה של IUCN
מנקין אדום-מצח

| מנקין אדום-מצח |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי-טירן
משפחה:: מנקיניים
סוג:: Machaeropterus
מין:: מנקין אדום-מצח
שם מדעי
 Machaeropterus deliciosus ‏סקלטר, 1860
תחום תפוצה


מנקין אדום-מצח (שם מדעי: Machaeropterus deliciosus) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים החי באזור קטן למורדות הרי האנדים בצפון-מערב אקוודור ובקולומביה.
תיאור

המנקין הוא עוף קטן באורך של כ-10 ס"מ. הוא בעל ראש, גב ובטן חומים-ערמוניים כשהמצח עוטה פס אדום עז לאורכו, המקור, העיניים והחלל שביניהם שחורים והכנפיים שחורות-לבנות בעלות ציצות גדולות דומות מעט למניפה. הנקבות והצעירים בעלי נוצות ירוקות-זית עם קצוות כנפיים לבנות.
המנקין הזכר ידוע בקולות שהוא יוצר מנוצות כנפיו עי ידי פתיחתם וסגירתם במהירות עצומה, היכולה להגיע ל-107 פעמים בכל שנייה, גבוהות גם ממשק כנפי הקוליבריים, אם כי כנפיים אלה אינם עוזרות לבעליהם לעופף במהירות. הדבר עוזר לזכרים למשוך נקבות בדרך מיוחדת שלא קיימת באף עוף אחר ודומה מעט לדרך הרבייה של מספר חרקים כמו צרצרים.
הוא מצוי ביערות גשם, יערות עננים ויערות נמוכים לאורך מורדות אקוודור ומערב קולומביה בגבהים של 400 עד 1,600 מטרים מפני הים.
לרוב המנקינים חיים לבדם ביערות, בהם הם מחפשים פירות וחרקים. בעת הרבייה הזכרים מתאספים יחדיו בזירות על ענפים, עליהם הם מופיעים לנקבות תוך שהם מנצלים את צליל כנפיהם המוזר למשיכת הנקבות. לאחר ההזדווגות הזכרים עוזבים והנקבות מכינה קן דמוי-כוס בו היא מטילה 2 ביצים.
הערות שוליים

↑  מנקין אדום-מצח באתר הרשימה האדומה של IUCN
יאן מוחה

יאן מוחה (בסלובקית: Ján Mucha, נולד ב-5 בדצמבר 1982) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

מוחה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אינטר ברטיסלאבה ובגיל 18 עלה לקבוצה הבוגרת אך לא זכה לדקות משחק. בקיץ 2002 הצטרף לז'ילינה עימה זכה בשתי אליפויות. בינואר 2005 הושאל לפוטורה הומונה.
בקיץ 2005 חתם בלגיה ורשה הפולנית. בשנתיים הראשונות שלו במועדון שימש כשוער שני, אך בקיץ 2007 לוקאש פביאנסקי ששימש כשוער ראשון עזב לארסנל ומוחה קיבל את אפודת השוער הראשון. בעונתו הראשונה כשוער ראשון, זכה עם לגיה בגביע.
בינואר 2010 מוחה חתם באברטון האנגלית ל-3 שנים, העסקה יצאה לפועל ב-1 ביולי. ב-4 באוגוסט 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באברטון במשחק ידידות נגד אברטון דה ויניה דל מאר. את הופעת הבכורה הרשמית שלו הוא ערך במסגרת גביע הליגה האנגלי נגד האדרספילד טאון. בסיבוב הבא של גביע הליגה נגד ברנטפורד הדף פנדל במהלך ההתמודדות אך המשחק הלך לפנדלים ואברטון הפסידה. מוחה ששימש כמחליף לטים הווארד לא שיחק בשנתיים הראשונות שלו במועדון. ב-2 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה לאחר פציעתו של הווארד נגד רדינג. המשחק נגמר בניצחון 1-3 לטובת אברטון. בסיום עונת 2012/2013 עזב את אברטון לאחר שהחוזה שלו הסתיים.
ביולי 2013 חתם בקריליה סובטוב סמרה. ב-15 בינואר 2015 הושאל לארסנל טולה עד לסיום העונה. ב-28 ביוני 2015 חתם בסלובן ברטיסלאבה.
בקיץ 2017 חתם בל.ק.ס. ניצ'יצ'ה מליגת העל הפולנית.
בנובמבר 2018 מוחה חתם בהמילטון אקדמיקל מליגת העל הסקוטית. ב-1 בינואר 2019 מוחה שוחרר מהמועדון.
קריירה בינלאומית

בפברואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה במהלך משחק ידידות נגד הונגריה ומאז הפך לשוער הראשון בנבחרת. מוחה היה שותף לעלייה ההיסטורית של הנבחרת למונדיאל 2010 ואף לקח חלק בטורניר.
תארים

אליפות סלובקיה: 2002/2003, 2003/2004
אליפות פולין: 2005/2006
הגביע הפולני: 2007/2008
הסופר קאפ הפולני: 2008
טלדור כבלים ומערכות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  קיבוץ עין דור
 תקופת הפעילות:  1966–הווה (כ־58 שנים)
 משרד ראשי:  עין דור
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה
 מוצרים עיקריים:  כבלים לחשמל, אלקטרוניקה ותקשורת
 מנכ"ל:  ירון קלדר
 עובדים:  325
  
 www.teldor.com
 
טלדור כבלים ומערכות בע"מ היא חברה ישראלית המייצרת כבלים (כבלי נחושת וכבלי סיבים אופטיים) לחשמל, אלקטרוניקה ותקשורת. מנכ"ל החברה משנת 2020 הוא ירון קלדר.
החברה נוסדה בשנת 1966 בקיבוץ עין דור, שבו נמצא מפעלה הראשי. בשנת 1985 הקימה החברה מפעל נוסף בקיבוץ גשור, ובשנת 2008 רכשה את המפעל של חטיבת התקשורת של חברת סינרג'י כבלים בע"מ בבית שאן. בחברת טלדור מועסקים כ 430 עובדים, מהם 45 מהנדסים וטכנאים.
החברה מייצרת כבלים בתחומים הבאים: טלקום, תעשייה והביטחון.
טלדור מייצרת בעיקר כבלי תקשורת ביניהם כבלי מכשור, כבלים קואקסיאליים, כבלי אודיו ואלקטרוניקה, פיקוד, כבלי תקשורת נתונים, כבלים אופטיים  וכבלים היברידיים. כ 60 אחוז מתוצרת החברה מופנית לייצוא ונמכרת ב-25 מדינות.
כמו כן טלדור עוסקת בפיתוח מוצרים חדשים בתחום הכבילה ומתכננת מוצרים בהתאם לדרישות לקוחותיה ברחבי העולם.
החברה היא בבעלות משותפת של הקיבוצים עין דור וגשור (50%) ושל קיבוץ יזרעאל, שרכש בשנת 2022 50% מהבעלות בחברה מידי קרן טנא.
הערות שוליים

↑  Company Profile, באתר טלדור (באנגלית)
שבועון איגוד התעשייה הקיבוצית, באתר איגוד התעשייה הקיבוצית, ‏24 ביוני 2020
1 2  יעל גרוס אנגלנדר, ‏טלדור רוכשת את חטיבת כבלי התקשורת של סינרג'י ב-86 מ' שקל, באתר גלובס, 24 בינואר 2008
↑  עמירם כהן, קרן טנא להשקעות בתעשייה הקיבוצית רכשה 50% מטלדור כבלים ב-23 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 10 בפברואר 2008
טופו השישי, מלך טונגה

טופו השישי (שמו המלא: אהואטו אונואקיאוטונגה טוקוהאו; נולד ב-12 ביולי 1959) הוא מלך טונגה. כיהן כראש ממשלת טונגה וכשר בממשלת טונגה. מ-2008 ועד 2012 כיהן אהואטו כנציב העליון של טונגה באוסטרליה ומתוקף תפקידו עבר לקנברה ובנוסף שימש בשנים 2010–2012 כשגריר לא-תושב ביפן.
משפחת המלך

טופו הוא בנו השלישי והצעיר של מלך טונגה טאופאאהאו טופוו הרביעי. אחיו הבוגרים יותר הם המלך ג'ורג' טופו החמישי והנסיכה שלוט. הוא נשוי לבת דודתו מדרגה שנייה, הנסיכה ננסיפאו,  ביתו של הברון ויאה, ראש ממשלת טונגה לשעבר, ויש להם 3 ילדים:
הנסיכה לטופיפיקה טוקו (1983)
יורש העצר טופוטו אולוקללה (1985)
הנסיך אתא (1988)
תאריו  באוניברסיטה

בשנת 1977 סיים לימודים בקיימברידג' שבאנגליה ובשנת 1982 הצטרף לזרוע הימית של שירותי ההגנה של טונגה. הוא התקדם בתפקידי קצונה ותוך כדי שירות למד לימודי אסטרטגיה בארצות הברית ואוסטרליה. בשנים 1990–1995 פיקד על אוניית הסיור VOEA Pangai ועל מבצעי אכיפה בבוגנוויל. לאחר מכן למד באוסטרליה והשלים תואר שני בלימודי הגנה באוניברסיטת ניו סאות' ויילס (1997) ותואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת בונד (1998).
בממשלה

בשנת 1998 פרש משורות הצבא ועד 2004 שימש שר הביטחון והחוץ בממשלת טונגה. בשנת 2000 מונה לתפקיד ראש הממשלה וכיהן בתפקיד עד 2006, במקביל אליו כיהן בשורת תפקידים ועמד בראש משרדים שונים: משרד התעופה האזרחית, משרד התקשורת, משרד העבודה והרווחה ומשרד לענייני הנמלים. בשנת 2006 הודיע במפתיע על התפטרותו מהממשלה, חודשים אחדים לאחר הפגנות עממיות שדרשו מעורבות פחותה של משפחת המלוכה במוסדות הממשל.
מלכותו

ב-18 במרץ 2012, עם מותו ללא ילדים חוקיים של אחיו ג'ורג' טופו החמישי, מלך טונגה, ירש אותו אהואטו ובחר בשם המלכותי טופו השישי.
טלדיין

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (TDY) 
 מייסדים:  הנרי סינגלטון, ג'ורג' קוזמטסקי 
 תקופת הפעילות:  1960–הווה (כ־64 שנים) 
 חברות בנות:  טלדיין טכנולוגיות קנדה  טלדיין טכנולוגיות אוסטרליה  Teledyne Ryan 
 מיקום המטה:  ת'אוזנד אוקס 
 ענפי תעשייה:  קונגלומרט 
 מוצרים עיקריים:  תוכנה 
 שווי שוק:  20.89 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  1,240,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2018) 
  
 www.teledyne.com
 
טלדיין טכנולוג'יס (Teledyne Technologies Inc) הוא קונצרן תעשייתי שבסיסו העיקרי ממוקם בארצות הברית אך הוא כולל גם סניפים ברחבי העולם. הוא נוסד ב-1960 על-יד הנרי סינגלטון וג'ורג' קוזמטסקי.
היסטוריה

טלדיין הייתה בתחילה חלק מאלגהני טכנולוג'יס אך התפצלה ממנה על מנת שהאחרונה תוכל להתרכז בעסקי הליבה שלה בתחומי ייצור פלדה ומתכות נדירות.
ב-1968 רכשה טלדיין את ראיין איירונאוטיקל בעבור 128 מיליון דולר, ושנה מאוחר יותר הפכה ראיין איירונאוטיקל לחברה-בת בשליטה מלאה של טלדיין.
בשלב מסוים עסקה טלדיין בתחומים שונים כגון ביטוח, מכשירים דנטליים (טלדיין ווטרפיק), ואווירונאוטיקה. כל שלושת העסקים התפצלו ממנה בהמשך: הראשונה כיוניטרין קורפוריישן, השנייה כווטרפיק קורפוריישן, והאחרונה (שהייתה פעם ראיין איירונאוטיקל העצמאית), נרכשה על ידי נורת'רופ גראמן ב-1999.
נכון ל-2007, עוסקות חברות הבת של טלדיין בעיקר בייצור רכיבים שונים בתחום האלקטרוניקה והאווירונאוטיקה.
טיפות הנסיך רופרט

טיפות הנסיך רופרט
טיפות הנסיך רופרט הן עצמים מזכוכית, שצורתם מזכירה ראשן בעל זנב ארוך. הטיפות נוצרות באמצעות טפטוף זכוכית מותכת לתוך מים קרים.
תכונות

לטיפות תכונות ייחודיות, השונות מרוב עצמי הזכוכית השכיחים בעולם. 
ראשית, טיפות הנסיך רופרט עומדות בעומסים גבוהים מאוד המופעלים על בסיס הטיפה, עד לכדי כך שהיא עמידה אפילו למכות פטיש רבות עוצמה. יחד עם זאת, זנב הטיפה שברירי ביותר; די בפגיעה מזערית בו כדי להוביל להתפוצצות מיידית של העצם בשלמותו, ההופך לענן רסיסי זכוכית קטנטנים. גל השברים מהזנב אל הראש נע במהירות עצומה; כ-0.75 מאך בזכוכית, או 8.8 מאך בהשוואה למהירות הקול באוויר.
תכונות אלו נובעות מהמאמץ הנבנה בטיפה בזמן תהליך היווצרותה. כאשר הזכוכית המותכת נוגעת במים שטח הפנים החיצוני שלה מתקרר ומתכווץ במהירות, אך תוכנה הפנימי נותר חם. עם ההתקררות ההדרגתית של הטיפה, נוצר מאמץ גבוה יותר בליבתה, ונוצר מבנה חזק במיוחד, העמיד ללחצים חיצוניים גבוהים. שבר בזנב הטיפה הפגיע גורר תגובת שרשרת מהירה (בדומה לאפקט דומינו), שמשחררת את המאמץ האצור במבנה ומשמידה אותו כליל.
היסטוריה

אזכורים ראשונים לגבי מבנה הטיפה ניתן למצוא ברישומי החברה המלכותית של לונדון, שם בוצעו מחקרים מדעיים בנושא.
המקום הראשון שמוכח שיצרו את מבנה הטיפה הוא במקלנבורג שבצפון גרמניה בשנת 1625 לכל המאוחר. אולם יש הטוענים שהמקור הראשוני הוא בהולנד ומכאן השם שהיה ניתן לה במאה ה-17 lacrymae Batavicae (בעברית: דמעות הולנדיות). סוד הכנתן נשאר באזור גרמניה באותן השנים, אך הן כבר נמכרו בכל רחבי אירופה כצעצועים וכאמנות דקורטיבית.
מקור השם "טיפות הנסיך רופרט" הוא בבירור לא משום שהנסיך רופרט המציא אותן, אלא הוא היה אחראי על הבאתן לראשונה לבריטניה בשנת 1660, כאשר הביא אותן למלך צ'ארלס השני, והוא העביר אותן לחברה המלכותית בשנת 1661, שנה לאחר הקמתה, עבור מחקר מדעי.
אחד הפרסומים הראשונים על חקר הטיפה של החברה המלכותית, היה בשנת 1665 בספרו רב המכר של רוברט הוק "מיקרוגרפיה". למרות הידע הנצרך באלסטיות (שהוק תרם לו רבות מאוחר יותר) ובחקר התפשטות סדקים שהיה חסר באותם ימים, החיבור שכתב הכיל מידע מדויק בחקר טיפות הנסיך רופרט.
הערות שוליים

↑  Brodsley, L., Frank, Sir Charles, and Steeds, J.W. S.: “Prince Rupert’s Drops” Notes Rec. R. Soc. Lond. 41, 1-26 1986
↑  Robert Hooke, “Observation vii. of some Phaenomena of Glass Drops”. In Micrographia or Some Physiologial Descriptions of Minute Bodies made by Magnifying Glasses with Observation and Inquiries thereupon (London, 1665), pp. 33-44
טייריים

| טייריים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: עקרבנונאים
תת־סדרה:: Dactylopteroidei
משפחה:: טייריים
סוגים
 Dactylopterus  Dactyloptena
שם מדעי
 Dactylopteridae ‏גיל, 1861

טייריים (שם מדעי Dactylopteridae) היא משפחת דגים בסדרת העקרבנונאים המשתמשים ב"כנפיים" כדי לדאות מעל החולות הימיים. הם קרובי משפחה של משפחת הטריגליים (Triglidae).
הטיירים יכולים לפרוש את סנפירי הגחון שלהם לצורת כנפיים המסתיימות בדוקרנים. הם גם שוחים איתם בהליכה על החול ומחפשים בעזרתם יצורים קטנים הקבורים בחול, כמו דגים, סרטנים וצדפות ובולעים אותם במהירות. הגוף צבוע בצבעי החול ומוסווה מטורפים גדולים המשוטטים באזור. בנוסף יש להם סנפירים בולטים עוקצניים על הגב.
הטיירים נפוצים באזור האינדו פסיפי בין שוניות לחוליות פתוחות. כמה מינים חיים גם באוקיינוס האטלנטי באזורים חמימים וטרופיים.
מיון

משפחה זו שייכת לסדרת העקרבנונאים. בעבר שייכו אותה לסדרת האבובנאים ולסדרת העוקצנוניים.
משפחה טייריים (Dactylopteridae)
סוג ומין יחיד  טַיָּר יָם-תִּיכוֹנִי (Dactylopterus volitans)
סוג טייר (Dactyloptena)
מין Dactyloptena gilberti
מין Dactyloptena macracantha
מין טייר אוריינטלי (Dactyloptena orientalis)
מין Dactyloptena papilio
מין טַיָּר יַם-סוּפִי (Dactyloptena peterseni)
מין Dactyloptena tiltoni
גלריה

טייר אוריינטלי
מרואן עבוד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1969 (בן 55) דומא, לבנון 
 מדינה:  לבנון 
 
מרוואן עבוד (בערבית: مروان عبود) הוא פוליטיקאי ושופט לבנוני, שמכהן כמושל ביירות מאז יוני 2020.
הוא היה בתפקיד במהלך הפיצוץ בביירות בשנת 2020, ונשבר בבכי בטלוויזיה וכינה זאת "אסון לאומי".
בעבר שימש כנשיא רשות המשמעת העליונה בלבנון, עם אחריות על חקירת האשמות לשחיתות בקרב עובדי מדינה.
הערות שוליים

↑  "Meetings". Presidency of the Republic of Lebanon. נבדק ב-4 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Diab meets new Governor of Beirut". National News Agency. נבדק ב-4 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Hubbard, Ben (4 באוגוסט 2020). "Explosions Rock East Beirut". New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-4 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Beirut Governor Marwan Abboud: We lost contact with a number of firefighters". LBCI Lebanon. נבדק ב-4 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Judge calls for half of Lebanon's civil servants to be sacked". The National. נבדק ב-4 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טנטלוס

| --- | --- |

 אב:  זאוס 
 אם:  Plouto 
 בן או בת זוג:  דיונה, Clytia, Euryanassa, Eurythemiste 
 צאצאים:  ניובה, ברוטיאס, פלופס, Dascylus 
 
טנטלוס, גויה
טנטלוס (ביוונית: Τάνταλος) הוא דמות במיתולוגיה היוונית, מוכר בעיקר בזכות העונש שהוטל עליו על ידי האלים. עונשו של טנטלוס היה לעמוד רעב וצמא בבריכת מים תחת עץ פרי בעל ענפים נמוכים. בכל פעם שהתכופף לשתות ממי הבריכה, נסוגו המים בטרם הספיק ללגום מהם, ובכל פעם ששלח ידו לקטוף פרי, התרוממו הענפים שנשאו את הפרי הנכסף מעבר להישג ידו. הביטוי "ייסורי טנטלוס" מתאר מצב שבו השגת המטרה נכשלת ברגע האחרון שוב ושוב.
טנטלוס היה בנם של זאוס ושל הנימפה פלוטו. על כן הוא היה מלך בעולם הקדמוני, אביו של ברוטיאס, ששמו בלבד מציין את המונח "בני תמותה" (brotoi). גרסאות אחרות נוקבות בשם טמולוס, "עטור עץ אלון", בנו של סיפילוס מלך לידיה, כשם אביו של טנטלוס. הן טמולוס הן סיפילוס הם שמות הרים בלידיה העתיקה. משום כך, כשם גיבורים יוונים אחרים כדוגמת תזאוס או הדיוסקורוי, לטנטלוס היה גם אב נסתר ואלוהי וגם אב בן אנוש. אבותיו ההרים בני האנוש של טנטלוס הושיבו אותו בלידיה; אילולא כן, הוא היה עשוי להיות ממוקם בפריג'יה (סטראבון xii. 8.21) או בפפלגוניה, שתיהן באסיה הקטנה. טנטלוס הפך לאחד מיושביו של טרטרוס, החלק העמוק ביותר בשאול, ששמור לריצוי עונשם של חוטאים. הקישור של טנטלוס לשאול מודגש על ידי שמותיהם של אימו פלוטו ("שפע", כגון בזהב, ועושר במחצבים אחרים), וסבתו כתוניה ("אדמה").
ילדיו היו פלופס – שמשמו נגזר שמה של פלופונסוס – ניובה האומללה, וברוטיאס. זהות אשתו מוצגת בשלל גרסאות: דיון, שפירוש שמה הוא פשוט "אלה", אפשרי כי פלאיאד היה בעל שם זה; או יוריתמיסטה, בתו של אל הנהר קסנטוס; או יוריאנאסה, בתו של פקטולוס, אל נהר אחר, שניהם באנטוליה; או קליטיה, בתו של אמפידמנטס. טנטלוס, באמצעות פלופס, היה למייסדו של בית אטריוס.
הגאוגרף סטראבון, שציטט מקורות מוקדמים, מציין שעושרו של טנטלוס נבע ממכרות פריג'יה ומהר סיפילוס. בקרבת סיפילוס (או בשמו המודרני, הר ספיל), סממנים ארכאולוגיים שנמצאו מזוהים עם טנטלוס ועם ביתו מאז ימי קדם, והם למעשה חתיים. על הר ימנלר, כשני קילומטרים מזרחה לאקפינר, ישנן שתי אנדרטאות שמציין פאוסניאס: קבר תולוס של טנטלוס (אשר קיבל צביון נוצרי והפך להיות "קבר הקדוש קרלמבוס") ו"כס המלכות של פלופס", שהוא למעשה מזבח מסולע. חציבת סלע מפורסמת יותר שמזכיר פאוסניאס היא האם הגדולה של האלים (קיבלה ליוונים), שנאמר עליה כי גולפה בידי ברוטיאס, אולם למעשה גם היא חתית.
סיפורו של טנטלוס

טנטלוס ידוע בכך שהוזמן לשולחנו של זאוס באולימפוס, כמו איקסיון. שם הפגין גם הוא התנהגות בלתי ראויה, גנב אמברוסיה, מסר אותה לאנשיו וחשף את סודותיהם של האלים.
טנטלוס הגיש את בנו פלופס כקורבן לאלים. הוא ביתר את פלופס, בישל אותו והגיש אותו להם כמזון. האלים, כך נאמר, היו מודעים לתוכניתו לסעודה ולכן לא נגעו במנחה; מלבד דמטר, שדעתה נשתבשה עליה מאובדן בתה, פרספונה, "לא הבינה מה זה היה" ואכלה חלק מכתפו של הבן. אלת הגורל, בהוראתו של זאוס, הקימה את הילד לתחייה (היא אספה את חלקי גופו והרתיחה אותם בקדרה קדושה), והרכיבה מחדש את כתפו על ידי שנהב מחושל שעשה הפייסטוס ושהציגה דמטר.
פלופס, שקם לתחייה, נחטף בידי פוסידון ונלקח לאולימפוס להיות ארומנוס של האל. מאוחר יותר השליך זאוס את פלופס מהאולימפוס בעקבות זעמו על טנטלוס. היוונים מימי התקופה הקלאסית טענו כי היו מזועזעים ממעשיו של טנטלוס; קניבליזם, קורבן אדם ורצח בן היו זוועות נוראות וטאבו. טנטלוס היה מייסדו של בית אטריוס, שבו המשיכו להיעשות באופנים שונים זוועות נוספות. פורענויות התרחשו עקב מעשים אלו, שהפכו את הבית למושא של טרגדיות יווניות. זוועות אלה כוללות רצח משפחה, כגון הקרבתה של איפיגניה, רצח אגממנון והקנוניה שעשתה קליטמנסטרה. הקללה הוסרה רק עם אורסטס, שעבר משפט צדק באתונה ויצא זכאי. על קללת בית אטראוס בשלביה האחרונים כתב אייסכילוס את האורסטיאה.
מקדש קברו של טנטלוס עמד על סיפילוס. ואולם מי שביקש להביע רחשי כבוד לגיבור עשה זאת באגרוס, המקום שבו נמצאו עצמותיו לפי המסורת המקומית. בלסבוס היה קבר גיבור נוסף בהתיישבות הקטנה פוליון, והר שנקרא על שם טנטלוס.
עונשו של טנטלוס, שהפך ביטוי המציין פיתוי ללא סיפוק, היה לעמוד בבריכת מים תחת עץ פרי בעל ענפים נמוכים. בכל פעם ששלח ידו לקטוף פרי, התרוממו הענפים שנשאו את מזונו הנכסף מעבר להישג ידו. בכל פעם שהתכופף לשתות ממי הבריכה, ירדו המים לפני שהצליח ללגום מהם. מעל ראשו ניצבה אבן מאיימת, בדומה לזו של סיזיפוס.
בסיפור אחר הואשם טנטלוס בגנבת כלב עשוי זהב אשר יצר הפייסטוס (אל המתכות ועבודות הריקוע) בשביל ריה כדי לשמור על זאוס העולל. פנדריוס, חברו של טנטלוס, גנב את הכלב ונתן אותו לטנטלוס למשמורת. כאשר ביקש ממנו פנדריוס לאחר מכן להחזיר את הכלב, הכחיש טנטלוס שהוא היה בידיו, ואמר כי "לא ראה וגם לא שמע על כלב מזהב". לפי רוברט גרייבס, תקרית זו היא הסיבה שאבן ענק תלויה מעל ראשו. אחרים טוענים כי טנטלוס הוא שגנב את הכלב ומסר אותו לפנדריוס למשמורת.
קיים דמיון בין השמות של טנטלוס והאנטילי. האנטילי הוא שמם של שני מלכים חתים. לפיכך עשוי להיות קשר היסטורי רופף בין טנטלוס המיתי ומלכים חתים של תקופת הברונזה, שבאופן דומה שלטו על אסיה הקטנה. בנובלה ההיסטורית של רוברט גרייבס "הרקולס, עמיתי למסע ההפלגה", טען גרייבס כי טנטלוס היה חבר בשבט פולש יווני, שנידון לייסוריו בטנטלוס בשל סירובו לדחות את ישויותיו האלוהיות הפטריארכליות לטובת גרסה מקומית של עשתרת.
פרשנות דמותו של טנטלוס

סיפורו של טנטלוס מאשר ביתר תוקף כי קורבן אדם ורצח בן הם טאבו בתרבות היוונית הקלאסית העתיקה. למרות זאת נראה שהוא מרמז כי קורבן אדם הוענק בעבר בזמנים קדומים, בייחוד לדמטר.
לחלופין טנטלוס עשוי להצטייר כדמות פרומתיאית, אשר חושפת סודות אלוהיים לבני אנוש. הוא ניהל טקסים שכללו מוות מיסטי והמרת צורה. הביתור שביצע בפלופס וההקמה לתחייה של פלופס עשויים להיחשב טקס שמאני אב־טיפוסי.
דמויות אחרות בעלות שם דומה

במיתולוגיה היוונית ישנן שתי דמויות נוספות ששמן טנטלוס. שתיהן דמויות משניות ושתיהן צאצאיות של טנטלוס הנזכר לעיל. נאמר כי לברוטיאס היה בן ושמו טנטלוס, ששלט בעיר פיסה שבפלופונסוס. טנטלוס הלה היה בעלה הראשון של קליטמנסטרה. רצח אותו אגממנון, מלך מיקנה, שהפך את קליטמנסטרה לאשתו. טנטלוס השלישי היה בנו של תיאסתס, אשר נרצח בידי דודו אטראוס והוגש למאכל לאביו, תיאסתס, שלא חשד בדבר.
נושאים קשורים

הפועל "tantalise" באנגלית נובע מן השם "טנטלוס", ופירושו – להתגרות, להתעלל, לעורר תקוות שווא או לקנטר.
באנגלית משמש המושג "טנטלוס" גם לתיאור משקאות המאוחסנים בבקבוקים, הפקוקים בחוזקה במנעולי ברזל, כאמצעי למנוע ממשרתים לגנוב ליקר מאדוניהם. הבקבוקים עצמם, לעומת זאת, נותרים גלויים לעין כול.
גם היסוד הכימי טנטלום (סמל Ta, מספר אטומי 73) נקרא על שם טנטלוס המיתולוגי.
ראו גם

קסניה
מנקין זנב-תיל

| מנקין זנב-תיל |
| --- | --- |
 מנקין זנב-תיל
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי-טירן
משפחה:: מנקיניים
סוג:: מנקין
מין:: מנקין זנב-תיל
שם מדעי
 Pipra filicauda ‏שפיקס, 1825
תחום תפוצה


מנקין זנב-תיל (שם מדעי: Manacus vitellinus) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים החיה ביערות הגשם הטרופיים וסביבות ביצות טרופיות באמריקה הדרומית. הוא חי במערבה של אמזוניה מצפון פרו, מזרח אקוודור וקולומביה ודרום-מערב ונצואלה מרכס האנדים, דרך מישורי האורינוקו ועד לחופים. כמו כן הוא מצוי בצפון ברזיל הטרופית.
מנקין זה מגיע לאורך של 11 סנטימטרים ולמשקל של 14 גרם בלבד. הזכרים גדולים ומקושטים מהנקבות. הם בעלי פנים, חזה ובטן צהובים עזים, נוצות גב וכנפיים שחורות, הראש והעורף אדומים והמקור אפור וקצר. הזנב שחור, מפוצל ופונה כלפי מעלה. הנקבות בעלות נוצות ירוקות-כהות עם בטן בהירה יותר ורגליים שחורות.
המנקינים נוהגים לחזר אחרי הנקבות תוך ריקודים על ענפים מיוחדים ביער בזירות חיזור מיוחדות, בהם מתאספים זכרים ורוקדים לפני הנקבות. הזכרים משתמשים בזנבם הזקור כדי למשוך את הנקבה ולעיתים אף מדגדגים אותה בעזרתו כדי להרשים אותה.
מזונם הוא מפירות רכים, גרגרים וחרקים שהם תופסים בתעופה. הם אינם נמצאים בסיכון גבוה להכחדה בטבע.
תת-מינים

לציפור זו 2 תת-מינים:
Pipra filicauda filicauda
Pipra filicauda subpallida
הערות שוליים

↑  מנקין זנב-תיל באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טנטלום

.
טנטלום (באנגלית: Tantalum) הוא יסוד כימי שסמלו הכימי Ta ומספרו האטומי 73.
תכונות

טנטלום הוא מתכת מעבר שצבעה אפור-כחול, עמידה מאוד בפני קורוזיה ומוליכה טובה מאוד של חשמל וחום. בטמפרטורות הנמוכות מ-150 מעלות צלזיוס טנטלום חסין כמעט לחלוטין בפני חומרים כימיים ואפילו בפני מי מלח. החומצה היחידה שיכולה לתקוף טנטלום היא חומצה פלואורית (HF).