stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קדמה

ערך זה עוסק בקיבוץ שהתפרק ובכפר הנוער שנמצא במקומו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
מבט כללי ממערב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: יואב
גובה ממוצע: ‎100 מטר
תאריך ייסוד: 1946
סוג יישוב: יישוב מוסדי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2017
  - אוכלוסייה: 141 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) קדמה(למפת השפלה רגילה) קדמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קדמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קדמה31°42′03″N 34°46′30″E﻿ / ﻿31.7009392190113°N 34.7750125926033°E﻿ / 31.7009392190113; 34.7750125926033  heמפת היישובים של מועצה אזורית יואב (in English: Yoav Regional Council) באדום - קדמה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
http://www.kedmavillage.co.il/
חלוצים חורשים בשדות קיבוץ קדמה, נובמבר 1946
קֶדְמָה התקיימה כקיבוץ בין השנים 1946–1962. מאז 1979 נמצא במקום כפר נוער טיפולי.
קיבוץ קדמה > רקע

בשנות השלושים והארבעים המוקדמות התנועות הקיבוציות הקימו "פלוגות" שהיו עתודה להתיישבות. בסתיו 1939 התכנסו 45 צעירים בעין חרוד, והחליטו לאחד קבוצות ולייסד פלוגה חדשה. הקבוצות המייסדות:
חניכי תל יוסף – 35 איש בוגרי חברת הנוער העולה ב', שהתאחדו עם חברי הכשרת הנוער העובד בתל יוסף, ועשו שנת הכשרה שלישית בפלוגת רעננה במעוז חיים.
הכשרת הנוער העובד שהתחנכה בעין חרוד – חניכים של הנוער העובד מתל אביב וחברת נוער מגבעת השלושה – 12 איש
קבוצה קטנה של חניכי הנוער העובד הירושלמיים שהיו בגבעת חיים, רובם ילידי הארץ, ועוד בודדים אחדים.
בוגרי חברות הנוער הגיעו בעיקר מגרמניה, וחברי ההכשרות היו ילידי הארץ ויוצאי ארצות אירופה, בעיקר פולין. סה"כ 70 חברות וחברים. באוקטובר 1939 התקבלה הפלוגה לקיבוץ המאוחד.
הפלוגה החדשה קבעה את מושבה בנתניה, (ראה פירוט בהמשך), לצד גרעיני התיישבות נוספים. חברי הפלוגה התייצבו ערב ערב בלשכת העבודה, ובמקביל ארגנו פעילות תרבותית והקימו סניף של הנוער העובד. עיקר הפרנסה של חברי הגרעין היה עבודות חוץ: בניין, פרדסנות, מסגריה. הם עבדו כשכירים והקימו משק חקלאי מגוון ליד מושב בית יצחק.
מזכירות הקיבוץ המאוחד הציעה לחברי הקבוצה להיות מועמדים להתיישבות בדרום ים המלח וכדי להיות מוכנים לכך הוטל עליהם לכבוש את העבודה במפעלי  חברת האשלג בסדום.
קיבוץ קדמה > ההתיישבות בסדום

באמצע אוקטובר 1940 אישרה המזכירות המרכזת של הקיבוץ המאוחד את ייעוד פלוגת נתניה להתיישבות בדרום מזרח ים המלח, באזור ספיה. הם קראו לקבוצתם קדמה כי התיישבו במזרחה של ארץ ישראל.
יצחק טבנקין ממנהיגי הקיבוץ המאוחד, נאם באספת הקבוצה ב-22 באפריל 1941: "סדום היא בשבילנו פתח להתיישבות בעבר הירדן ובערבה, היא תהייה חלוץ להקמת נקודות יהודיות נוספות בסביבתה. אולם, יש להמשיך ולקיים את הפלוגה גם בנתניה, כי שם "המשתלה" לקבוצה חזקה וגדולה".
לגרעין המקורי הצטרפו קבוצות ההשלמה:
הכשרה של הנוער העובד מאשדות יעקב
בוגרי חברת הנוער ג' מתל יוסף, יוצאי אוסטריה
קבוצת הכשרה מאפיקים
בוגרי בית הספר למקצועות המלאכה ע"ש לודוויג טיץ מיגור, עם בנות הכשרת הנוער העובד משכונת בורוכוב
בוגרי חברת נוער יוצאי צ'כיה שהתחנכו בבית השיטה
בקיץ 1941 התחילו חברי הקבוצה לעבוד במפעל המלח בסדום. הם הקימו מחנה עבודה נפרד משאר העובדים כדי לגבש שם חיים עצמאיים לקראת התיישבות קבועה באזור. הועלו תוכניות להתיישבות באדמות הכפר צאפייה הנמצא דרומית מזרחית לסדום.
בסוף 1942 עבדו במפעל 37 חברים ו-10 בחורות, כשליש מכלל 142 חברי הקבוצה. הפיצול החברתי הגובר בין החברים בסדום לחברים בנתניה, כמו גם התנאים הקשים והעדר היכולת לקיים חיי קיבוץ גרמו לגל עזיבות. בינתיים נהרגו שני חברים: אברהם פלינט בתאונת עבודה בסדום, ורודי צ'רנר שהיה בין כ"ג יורדי הסירה שנעלמו בדרכם לפעולת חבלה בבתי הזיקוק בלבנון.
עם תחילת מלחמת העולם, התגייסו לצבא הבריטי 36 חברים מקדמה. מגויסי סדום לא יכלו להתגייס לצבא הבריטי או לפלמ"ח, והמשיכו לעבוד במפעל, בדרך כלל 3–4 שנים ברציפות, כדי להתברג בעמדות מפתח לקראת הקמת ישוב הקבע. התנאים היו קשים: חום מעיק, עבודה פיזית קשה, מגורים באוהל, אין מקום להתכנסות או לפעילות חברתית ותרבותית. הניתוק מהמחנה בנתניה היה קשה במיוחד לבעלי משפחות: 25 ימי עבודה רצופים בחודש, ואחריהם שבוע חופש, מתוכו שלושה ימי נסיעה – יום וחצי לכל כיוון. הנסיעה עצמה הייתה מפרכת: אחרי יום עבודה מלא, הפליגו שבע שעות בסירה עד קליה בצפון ים המלח. משם נסעו באוטובוס לירושלים ומשם לנתניה. (בדרך חזרה ההפלגה הייתה ביום)
ב-1946 התברר כי הסיטואציה הפוליטית לא תאפשר התיישבות בסאפיה: "מחכים לפתרון לארץ ישראל כולה ואחר כך לשאלת הקרקעות של ספיה בעבר הירדן." החברים הבינו שאין שחר לחלום ההתיישבות במזרח ים המלח.
קיבוץ קדמה > הקבוצה בנתניה

בהתחלה התיישבה הפלוגה בבית שכור בשכונת בן ציון. אולם, תנאי הצפיפות של 100 איש על מגרש של דונם וחצי הביאו את הרופא לאיים בסגירת המקום. באביב 1941 הקבוצה עברה למגרש של 20 דונם באזור נווה איתמר. הוקמו חדר אוכל, מחסן בגדים ואוהלים למגורים. המשקים הוותיקים סייעו לפלוגות הצעירות להקים משק חי – רפת, לול, גן ירק ועוד. הוקמה מסגריה ומכבסה שנתנה שירות לאנשי נתניה ולמחנות הצבא הבריטי. מתקיימים חיי חברה ותרבות: חוגי לימוד, מסיבות ליל שבת. נטיעת עצים ודשא מקנה למקום תחושת בית. בה בעת מתרחב הפער "בין החיים בנתניה אשר משמעותם הייתה בעיסוק בבנייה, בהקמת משק, בחיי חברה סדירים ונורמליים ובאסיפות ופעולות תרבות, ובין החיים בסדום בה אין אפשרות להתכנסות, והעבודה במפעל זר נעשית ללא הרגשת יצירה וללא סיפוק". עיקר ההכנסות – מעבודת חוץ ומסדום. החקלאות הפסידה אבל הנהלת החשבונות פיגרה בדוחות, והתוצאות הכלכליות נודעו מאוחר מדי.
1943 – נולדים הילדים ראשונים, מצטרפת קבוצת הנוער העובד ילידי הארץ, שעברו הכשרה באשדות יעקב.
עם תום מלחמת העולם יש גל עזיבה. נשארו 107 חברים, 15 ילדים. "עכשיו הייתה זו חברה שמאחוריה שש שנים של מתיחות ומסירות, הקרבה ואמונה שהוקדשו לחזון (סאפיה) אשר נתברר כי הוא חזון שוא, אשליה. החברה הייתה מותשת, בלתי מלוכדת, מוכה על ידי עזיבות קשות וצמאה לתוספת כח אדם". מזכירות הקבוץ המאוחד הציעה לחברים לעלות על הקרקע במסגרת מבצע עליית 11 הנקודות. המקום המוצע – תל תורמוס, שם נרכשו כ-4,000 דונם לעיבוד חקלאי.
קיבוץ קדמה > ההתיישבות בתל תורמוס, מלחמת השחרור

במוצאי יום כיפור, 10.6.1946 יצאו חברי קדמה מכפר מנחם והקימו את הנקודה החדשה: שלושה צריפים, בריכת מים וגדר למחנה. המים הגיעו במשאית מבאר טוביה. מתחילים לעבד את השדות, אולם בשנת 1947 יש בצורת קשה. בארץ שפל כלכלי ושכר העבודה יורד, מה שמחמיר את המצב הכלכלי של קדמה, שעדיין מתבססת על עבודת חוץ. לקבוצה מצטרפים:
קבוצת פרומקה – 20 חברי תנועה שבאו מפולין ועשו שנת הכשרה ביגור. 1947
קבוצת שלמקה מילר – 10 צעירים עולים ממחנות בקפריסין
יש 29 ילדים ושלושה ילדי חוץ, מתפתח קושי בענף החינוך.
בעת הכרזת האו"ם על חלוקת הארץ לשתי מדינות, קדמה הייתה בין 32 היישובים העבריים שנכללים בתחום המדינה הערבית (2.5 ק"מ מהגבול). התעורר ויכוח עז: להישאר או לנטוש? השוללים טענו שהנקודה עדיין לא קיימת, ואת היישוב צריך לבנות בתוך המדינה. אלו שרצו להישאר טענו שאסור לנטוש, כי היישובים יקבעו את גבולות המדינה.
עם פרוץ מלחמת העצמאות היה צורך לחזק את תל תורמוס. העברת המחנה מנתניה נקבעה ל-30.12.1947 וכל ההכנות בוצעו בזמן. גויסו בעלי מקצוע מנען, גבעת ברנר ותל אביב, ותגבורת של כוחות ביטחון. "אחרי 4 ימים ראשונים שבו המתנדבים לבתיהם. ירד גשם. משאית שהייתה מיועדת להביא מי שתייה מבאר טוביה שקעה בבוץ, הדרך הייתה מנותקת והרדיו לא פעל. היה רק קשר איתות לעולם החיצוני." בנסיבות אלו, אי אפשר היה להעביר נשים וילדים לתל תורמוס. שוב התרופף הקשר בין שני חלקי הקבוצה. באפריל נהרגו שני חברים: רפא וולפסון, מגרעין המייסדים, וחברו יענקלה ברנר מקבוצת פרומקה. המחנה בנתניה קלט נשים וילדים שפונו מקיבוץ נאות מרדכי.
קיבוץ קדמה > לאחר קום המדינה

לראשונה מזה שמונה שנים – כל הקבוצה יחד. מתחילים חיי קיבוץ. רוב החברים עובדים בתוך הקיבוץ, בענפים השונים: פלחה, מטעים, פרדס, מסגריה ובנין, מטבח, חינוך.
בסוף 1949 העבירה הסוכנות היהודית את קיבוץ קדמה מ"תקציב שנתי" שהיה נהוג בשנים הראשונות לפיתוח ישוב, ל"תקציב ביסוס" (השקעה כספית של המוסדות המיישבים במטרה להעביר חוב קצר טווח לחוב ארוך טווח). המעבר בין שיטות המימון התרחש בטרם הייתה קדמה בשלה לכך מבחינה כלכלית. אמצעי הייצור טרם כיסו את ההשקעה וקדמה נכנסה לחובות. הפתרון המוצע היה להגדיל את כח הייצור. בהתאם, נעשו ניסיונות רבים להגדיל את מספר החברים:
1949 – קבוצת לודן (על שם המדריך) – 40 עולים שהגיעו מאיטליה דרך קפריסין היו 40 איש, עזבו עם המדריך.
1949 – הגרעין הבבלי הראשון שהגיע עזב לאפיקים. נשארו 8 חברים. ומזכירות הקיבוץ העבירה אותם לאשדות יעקב. גרעין בבלי נוסף לא נקלט ועזב.
1949 – חברת נוער מבולגריה, אך רובם עזבו כשהוריהם הגיעו והשאר הועברו לחברת נוער בשדות ים.
ביולי 1950 נקלטה חברת נוער של ילדים מצפון אפריקה אשר שהו חודשים אחדים בבית ילדים של דרור בצרפת לפני העלייה.
ביוני 1952 הגיעה קבוצה של חניכי התנועה מאיראן שהיו כבר בישובי הקיבוץ המאוחד ושרתו בנח"ל. נקלטו גם אחים צעירים לבית הספר, וגם הורי חברים.
שלושה מחזורים של חטיבת בני הקיבוץ לעזרה זמנית (אין תאריכים)
1955 – גרעין מצדה – בוגרי חברת הנוער התלת שנתית של קדמה, עם חברים מקבוצת ההכשרה שהתחנכה בנען. נשארו 13 בנים ובנות
גרעין ניצני פלמח – חניכי הנוער העובד שהיו בשל"ת מוקדם במלכיה ונועדו להיות במחנה נח"ל בקדמה ולהיות השלמה בהמשך. רוב צעירי הגרעין עזבו, ומזכירות הקיבוץ החליטה לשלוח את שאר חברי הגרעין להשלמה בנווה אור
· 1956 – גרעין שושן, 36 עולים מאיראן שהתגבשו בקבוצת אלונים ועמדו לפני גיוס בשני מחזורים. המחזור השני לא הסכים לבוא לקדמה.
בין הצעירים שהגיעו לקיבוץ הייתה גם הכשרה ערבית – 15 בני נוער מכפרים באזור המשולש, שבאו מטעם מפלגת אחדות העבודה לשנת הכשרה. בתום התקופה שבו לבתיהם, למעט ארבעה שנשארו עד 1962 כטרקטוריסטים שכירים.
לאור ניסיונות הקליטה המתסכלים, קדמה ביקשה ממזכירות הקיבוץ עזרה בצורת מגויסים, כלומר חברי קיבוצים ותיקים ומנוסים שיבואו לחיות בקדמה ולעזור לה להתארגן. לא הייתה הענות לבקשה.
קיבוץ קדמה > התפרקות

ב-1958 פקד את הקבוצה משבר השילומים מגרמניה. 9 משפחות מסרו את הכסף לקבוצה, 7 משפחות עזבו. הירידה במספר החברים ניכרת: בשנת 1957 היו 104 חברים, 1961 – 53 חברים. היו ויכוחים קשים על זכויות העוזבים, איך לחלק את המעט.
מזכירות הקיבוץ המאוחד דנה במצב בקדמה. נראה שעל אף "פעולות הצלה" (נעשו הסדרי קונברסיה וקונסולידציה[i] של חובות גם ליישובים נוספים), המצב חזר לקדמותו:."המצב הכלכלי רע, אין בעלי תפקידים וקבוצה מגובשת, וצריך לדון על העברת החברים ליישוב אחר". יצחק טבנקין אומר: " יש ללכת לאיחוד יישובים. לא לנטוש אף נקודה אחת, אך ללכת לאיחוד כלכלי,... ותנועת אוכלוסין... איחוד משקים יביא נשימה אחרת לקיבוץ". אולם, התנועה מתקשה לגייס מתנדבים מהקיבוצים הוותיקים. מזכירות התנועה מחליטה להצמיד את קדמה לנען – משק ותיק שיוכל להציע תמיכה, אולם גם פתרון זה לא עלה יפה.
1960 – קדמה קיבלה מחזורי בנים מנען ואחר כך מיגור ושפיים.
חוסר הוודאות בנוגע לעתידה של קדמה הכביד על המצב החברתי הרעוע, וגם המצב הכלכלי נראה ללא פתרון מעשי. במרץ 1961 הציעה מזכירות הקיבוץ המאוחד רשמית לחברי קדמה לעבור ליישובים אחרים. נערך משאל בין החברים. 26 חברים הצביעו בעד השארות בקדמה, 11 בעד התפזרות, 15 נמנעו, 3 לא השתתפו.
עברה עוד שנה. מועצת הקיבוץ המאוחד החליטה שוב על גיוס, ושוב לא נמצאו מתנדבים. אחרוני החברים בקדמה נואשו ובצער עמוק נפרדו מהמקום שהיה ביתם 18 שנה. רק 24 חברים ו-10 ילדי חוץ נקלטו בקיבוצים אחרים: כברי, בארי, מעגן מיכאל, יגור, נאות מרדכי.
במאי 1962 עזבו אחרוני קדמה את המקום, והוא עבר לאחזקה של הקיבוץ המאוחד (מגויסי התנועה וצעירים בשנת שירות שלישית). בהמשך חולקו הקרקעות בין יישובי הסביבה והנקודה עצמה נעזבה.
ב-1971 הגיעו למקום צעירים יהודים אמריקאים וניסו לשקם את המקום, אך הניסיון לא צלח.
כפר הנוער

כפר הנוער הוקם ב-1979, בחלק מהבתים שהיו פעם קיבוץ קדמה. הכפר שם לו למטרה לסייע לתלמידים בני 13–18 שנשרו ממסגרות חינוכיות ולהעצימם. הכפר שייך לאגף לחינוך התיישבותי של משרד החינוך.
לקריאה נוספת

חנה ברמק, אמנון מגן, "חלום ושברו: קדמה (1940–1962)", שדמות, גיליון מ"ח תשל"ג.
חנה ברמק ואמנון מגן, "קדמה 1940-1962", עבודה סמינריונית בקורס הדו שנתי באפעל, 1972. (עותק של העבודה המקורית)
בן ציון מיכאלי, יישובים שניטשו, הוצאת "מלוא", 1980
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  מפת האזור בהוצאת מחלקת המדידות, 1949, עם סימון הקיבוץ, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מסמכים העוסקים בנופל, באתר ארכיון קיבוץ בארי
↑  מסמכים העוסקים בנופלים, באתר ארכיון קיבוץ בארי
↑  יהודים אמריקאים צעירים מנסים לשקם את קיבוץ קדמה שננטש, באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים, ‏3 ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540297005171  LCCN: nr95017618  VIAF: 168713264   WorldCat (עם VIAF): 168713264
שמרית אור

| --- | --- |

שמרית אור, 2009
 לידה:  5 באוקטובר 1945 (בת 79) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  שמרית אורלנד 
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1966
 מקום לימודים:  בית צבי 
 שפה מועדפת:  עברית 
 בן או בת זוג:  יוסי וירז'נסקי 
 צאצאים:  יערית בן יעקב 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 
שמרית אור וירז'נסקי (נולדה ב-5 באוקטובר 1945) היא פזמונאית ואשת ציבור ישראלית; כלת פרס אקו"ם ופרס כינור דוד.
פרסים

1979 - "פרס כינור דוד" על השיר "הללויה".
1980 - "פרס כינור דוד" כתמלילנית השנה.
ינואר 2002 - פרס "נוצת הזהב" לשנת תשס"א (2001) מטעם אקו"ם על מפעל חיים בתחום הפזמונאות.
יוני 2021 - אות הוקרה על מפעל חיים, מטעם אוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, ‏רגע לפני קבלת פרס יוקרתי: שמרית אור חוזרת לשיריה הגדולים, באתר מעריב אונליין, 8 ביוני 2021
↑  מי אני? שיר ישראלי!, באתר www.biu.ac.il
↑  "ושוב נצאה אל הדרך" - מופע הוקרה למשוררת והפזמונאית שמרית אור., נבדק ב-2021-06-21
↑  אורלי בר, חגיגות עשור לבי"ס שמרית אור בנתניה, באתר "נתניה ONLINE"‏, 11 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310268705171  PLWABN: 9810670102405606  BIBSYS: 4036750  BNE: XX4448302  BnF: cb16607698x (data)  ISNI: 0000 0000 2195 7849  LCCN: n80151149  MusicBrainz: 69095b04-8eae-4960-a8b1-25a3387c3826  RERO: 02-A024371299  SUDOC: 250638916  VIAF: 75162060   WorldCat (עם VIAF): 75162060 
שמרית אור, 2005
חנה עדן

| --- | --- |

חנה עדן בשנת 1958
 לידה:  23 בנובמבר 1932 חיפה, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  30 במרץ 2019 (בגיל 86) ראש פינה, ישראל
 שם לידה:  חנה מסינגר 
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  1958–1987 (כ־29 שנים)
 עיסוק:  שחקנית, זמרת
 פרופיל ב-IMDb
 
חנה עדן (במקור: מסינגר; 23 בנובמבר 1932 – 30 במרץ 2019) הייתה שחקנית וזמרת ישראלית-אמריקאית. מראשוני השחקנים הישראלים שהצליחו בהוליווד.
לאחר הופעת הבכורה ההוליוודית שלה בסרט "רוח מעבר לאוורגליידס" ב-1958, הופיעה עדן בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה אמריקאיות רבות בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60. היא חזרה למשחק בשתי הזדמנויות נוספות בשנות ה-80.
ביוגרפיה

חנה מסינגר נולדה בחיפה לרחל ומנחם מסינגר, רוקח. היא למדה בבית הספר אליאנס בחיפה ולמדה מחול בלהקת בלט אנגלית. בנעוריה הופיעה כמסופחת ללהקת חיל הים. לאחר סיום לימודיה, נרשמה והשתתפה בקצרה בשיעורים במכללה לפני שהתגייסה לחיל הים במלחמת העצמאות.
היא הגיעה לארצות הברית לראשונה בשנת 1953 כדי ללמוד בימוי ועריכה בהוליווד, ושינתה את שם משפחתה לעדן. היא התאזרחה בארצות הברית ב-1960. עדן החלה מתעניינת בתורות רוחניות ובשובה לישראל התיישבה בראש פינה.
ב-30 במרץ 2019 הלכה לעולמה.
קריירה

הבכורה ההוליוודית של עדן הייתה ב"רוח מעבר לאוורגליידס" ולאחר מכן הופיעה בכ-30 סדרות טלוויזיה. היא גילמה אישה צעירה אינדיאנית משבט השושון בפרק של בוננזה "הציד האחרון" (1959), אשתו של הדמות הראשית בפרק של פרי מייסון "מקרה הליצן המסורבל" (1960), ופרטיזנית איטלקייה בשם אלנה בעונה 1, פרק 4 "איש תשעים ושמונה סנט" של סדרת המלחמה הגברים הגלנטיים (1962).
בשנת 1966 הופיעה עדן בסרטה הישראלי היחיד, "הוא הלך בשדות" בבימויו של יוסף מילוא.
בשנות ה-80 חזרה להופיע פעמיים - פעם אחת לצד קירק דאגלס בסרט הטלוויזיה "זיכרון אהבה" (1982) ופעם נוספת בעיבוד הישר-לווידאו של שלגייה (1987) בתפקיד משני.
הערות שוליים

1 2  "Israeli Singer Discovered In N. Y. Nite Club to Star In Schulberg's Film; To Be Known as 'Chana Eden'". The Wisconsin Jewish Chronicle. 25 ביולי 1958. p. 5. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  יעקב בר-און, האנשים שלנו בהוליווד, באתר ynet, 28 באפריל 2001
↑  "To Hollywood". The National Jewish Post. 29 במאי 1953. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Chana Mesyngier Or Chana Eden Or Mesyngier - California, Southern District Court (Central) Naturalization Index". FamilySearch.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019148152  VIAF: 464157100612272740008   WorldCat (עם VIAF): 464157100612272740008
מורן מזוז

| --- | --- |

מורן מזוז, נובמבר 2012
 לידה:  21 בנובמבר 1983 (בת 40) נתיבות
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית
 סוגה:  פופ, ים-תיכוני
 שפה מועדפת:  עברית 
 www.moranmazuz.com
 
מורן מזוז, 2022
מורן מזוז (נולדה ב-21 בנובמבר 1983) היא זמרת, פזמונאית, מרצה ויוצרת ישראלית. התפרסמה בעונה השביעית של תוכנית המציאות "כוכב נולד".
ביוגרפיה

מזוז נולדה וגדלה בנתיבות. בגיל ארבע החלה ללמוד נגינה בפסנתר ואורגן, ובגיל שמונה החלה ללמוד פיתוח קול. בילדותה שרה במקהלה בשם "קיבוץ גלויות" בנתיבות, שם שרו בעברית, אמהרית ורוסית. בגיל 15 הצטרפה לתיאטרון העירוני בנתיבות בניהולה של הבמאית חני אלימלך, שם שיחקה ושרה במספר הצגות. במסגרת לימודיה התיכוניים השלימה חמש יחידות בגרות במוזיקה כמקצוע מוגבר.
בשנת 2001, למרות היותה מוגבלת ראייה ועל אף שקיבלה פטור על בסיס פרופיל 21, התגייסה לצה"ל, ושירתה בהתנדבות כמש"קית חינוך בבית הספר לטיסה של חיל האוויר.
לאחר שחרורה מצה"ל החלה לימודי תואר ראשון בתקשורת במכללת ספיר, והתמחתה בעיתונאות ורדיו, מתוך משיכה לתחומי הבידור והבמה. בהמשך, סיימה גם תואר שני בפוליטיקה ומדינת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
קריירה מוזיקלית

כשהייתה בת 25, תוך כדי לימודי התואר השני שלה, ניגשה מזוז לאודישנים של תוכנית הריאליטי "כוכב נולד". מזוז עברה את האודישנים בהצלחה, והגיעה לנבחרת של 22 הזמרים והזמרות שהתמודדו בתחרות כוכב נולד 7. סיפורה האישי של מזוז ויכולותיה המוזיקליות הקנו לה אהדה מצד הצופים ושופטי התוכנית, והיא הגיעה עד שלב חצי הגמר, בו הודחה מהתוכנית כשהיא מסיימת במקום החמישי. לאחר הדחתה, יצאה כנגד השופטים שלא אהבו את ביצועה לשיר "זה רק הלב שכואב לך" של אביב גפן. כמה חודשים לאחר סיום התוכנית, יצא לרדיו הסינגל הראשון של מזוז, "רגע לבד", שכתב דידי שחר והלחין שמעון בוסקילה. השיר זכה להצלחה והושמע בתחנות הרדיו השונות, וכמו כן עובד גם לריקוד בגרסת ריקודי עם על ידי המרקיד והכוריאוגרף איציק בן דהן. הריקוד מבוצע בחוגי מחול ובהרכבים שונים של ריקודי עם.
בשנת 2012 מזוז הקליטה את השיר "בהר הגלבוע" ששרו במקור הפרברים, כחלק מהאוסף "צעד קדימה", פרויקט חידוש שירי ריקודי עם בהשתתפות זמרים מובילים. באוקטובר 2012 פורסם שיר בשם "מכאן ועד עולם", בו ביצעה דואט יחד עם הזמר שניר כהן.
בשנת 2013 מזוז השתתפה בקדם-אירוויזיון עם השיר "תן לי סימן", והעפילה לשלב הגמר.
ב-27 באוגוסט 2014 פרסמה מזוז שיר חדש בשם "אתה שנשארת", שאותו כתבה והלחין עבורה הזמר סגיב כהן, לקראת אלבום הבכורה שלה. בדצמבר 2014 יצא הסינגל השני של מזוז מתוך אלבומה בו היא מבצעת דואט עם הראפר אבי מסיקה.
בשנת 2020 יצא סינגל נוסף של מזוז, "עד קצה הזמן", שנכתב על ידי עינת הולנדר והולחן על ידי ליאור מיירה ואלירן אביטל.
קריירה מוזיקלית > בתחומי האמנויות השונים וקידום אג'נדה חברתית

במקביל להופעותיה בישראל ומחוצה לה, בשנת 2016 השתתפה מורן כפרזנטורית בקמפיין נגישות המרחב הציבורי לאנשים עם הפרעות ראייה מטעם נציבות שוויון זכויות לאנשים בעלי מוגבלויות, בתשדיר שעלה בכלל המדיה הארצית.
בנוסף החלה לשמש כפרזנטורית שלחברת אורקם טכנולוגיות הישראלית המפתחת משקפיים מיוחדים המסייעים לאנשים לקויי ראייה ועיוורים לקרוא טקסטים, מסמכים, מכתבים וזיהוי צבעים ופרצופים באמצעות מצלמה חכמה.
בשנת 2017 השתתפה מזוז בשנית בקמפיין נגישות והפעם לשיפור הנגישות במרחב העסקי. גם החלה ללמוד אימון כושר ואימון אישי במכון וינגייט, דבר שעורר עניין בקרב אמצעי התקשורת השונים כיוון שהיא מדריכת הכושר הראשונה בעלת ליקוי ראייה בישראל. בשנת 2023 לקחה חלק בפרסומת של מפעל הפיס העוסקת בשילוב אנשים עם מוגבלות בקהילה.
בשנת 2021 השתתפה מזוז בתוכנית להגיע רחוק של הרבנית חגית שירה בערוץ ההידברות.
כיום מזוז מעבירה הרצאות השראה לארגונים ועסקים שונים בתחומים מגוונים המבוססות על סיפורה האישי.
חיים אישיים

לקות הראייה של מזוז התגלתה כשהייתה בת שלושה חודשים. לאחר שהופיעה בתוכנית הבידור של דודו טופז, קיבלה ערכה טכנולוגית המאפשרת קריאה ממחשב באמצעות שימוש בכתב ברייל, שהקלה עליה בזמן שירותה הצבאי ולימודיה.
בספטמבר 2012 עברה מזוז תאונת דרכים, כאשר נדרסה על ידי רוכב אופנוע בעת שחצתה כביש בפתח תקווה. היא הובהלה לבית החולים במצב קשה, כאשר היא סובלת מפגיעות בגפיים ובראש, אך התאוששה לאחר שיקום ממושך בבית לוינשטיין. על אף הפציעה, המשיכה בהופעותיה כרגיל.
מזוז פועלת בכל הקשור לזכויות בעלי המוגבלויות בישראל, בשימת דגש על זכויות עיוורים ולקויי ראייה. ב-2009 מזוז קיבלה תעודת הוקרה על פועלה משר הרווחה, בוז'י הרצוג. היא מעבירה הרצאה שנקראת בכוח הרצון, ומספרת את סיפור החיים שלה, המורכבות בחיים עם מוגבלות ועוד.
מזוז הייתה מאורסת במשך שבע שנים לארז דלל, שהיה גם המפיק שלה, לאחר מכן נפרדו. מזוז אמא לשתי בנות.
הערות שוליים

1 2 3  יעל רגב, "אני נורא רוצה אהבה", באתר ynet, 6 באוקטובר 2009
↑  ביצוע השיר, באתר mako,‏ 17 באוגוסט 2009
↑  עכבר העיר אונליין, כוכב נולד 7: זה רק הלב שכואב לך, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2009
↑  עינב שיף‏, מורן מזוז - "רגע לבד", באתר וואלה, 20 בינואר 2010
↑  אסף נבו, ‏מורן מזוז: "אני מעדיפה שירי נשמה על פני ים-תיכוני", באתר ‏מאקו‏, 20 בינואר 2010
↑  Rega Levad - Dance | רגע לבד - ריקוד, נבדק ב-2023-09-14
↑  אסף נבו, ‏מורן מזוז שרה עפרה חזה: "בהר הגלבוע", באתר ‏מאקו‏, 9 בספטמבר 2012
↑  אסף נבו, ‏מורן מזוז ושניר כהן בדואט "מכאן ועד עולם", באתר ‏מאקו‏, 22 באוקטובר 2012
↑  קדם אירוויזיון: ולדי, רן ומורן מזוז בגמר, באתר nana10‏, 27 בפברואר 2013
↑   מורן מזוז - תן לי סימן, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אתה שנשארת – מורן מזוז בשיר חדש, באתר טריבונה, 27 באוגוסט 2014
↑   "אתה שנשארת", באתר שירונט
↑  אסף נבו, ‏אבי מסיקה ומורן מזוז מנסים מהתחלה, באתר ‏מאקו‏, 1 בדצמבר 2014
↑  עד קצה הזמן-מורן מזוז, נבדק ב-2023-09-14
↑  אל תגבילו אותנו - הכירו את מורן מזוז, נבדק ב-2023-09-14
↑  רענן בן צור, רן בוקר, מורן מזוז מ"כוכב נולד" נפצעה קשה בתאונה, באתר ynet, 5 בספטמבר 2012
↑  חגי אוזן‏, מורן מזוז מתאוששת מהתאונה: טור מוזיקה מזרחית, באתר וואלה, 15 באוקטובר 2012
↑  יונתן ריגר, מורן מזוז מתאוששת מהתאונה, באתר רשת, 31 באוקטובר 2012
↑  יפעת הללי, ‏מי הקפיץ למורן מזוז את הפיוז?, באתר ‏מאקו‏, 27 באוגוסט 2009
↑  אורית מרלין-רוזנצוייג, הזמרת לקוית הראייה על ההיריון הלא מתוכנן: "מרגישה שקרה לי נס", באתר Xnet‏, 4 במאי 2020
| כוכב נולד (2003–2012) |
| --- | --- | --- |
| מנחה | צביקה הדר |  |
| זוכים | נינט טייב • הראל מויאל • יהודה סעדו • ג'קו אייזנברג • בועז מעודה • ישראל בר-און • רוני דלומי • דיאנה גולבי • חגית יאסו • אור טרגן |  |
| מעפילי גמר אחרים | שירי מימון • שי גבסו • הראל סקעת • עדי כהן • מאיה רוטמן • מארינה מקסימיליאן בלומין • לי בירן • מיי פיינגולד • עידן עמדי • דוד לביא • אוהד שרגאי • איטן גרינברג |  |
| מתמודדים בולטים נוספים | כברה קסאי • אלון ליטבק • לירון לב • מיקה שדה • שירלי לילו • ליטל גבאי • מיכל רשף • הדר עוזרי • אסף אברבוך • ניצן קייקוב • אבי מאיר וענונו • עמרי רוטברד • מיכאל עינב • רועי ארז • נעמה שטרית • לבנת בן-חמו • עמיר חדד • מורן אהרוני • קנדוג • ענת אסתר חיטמן • דנה ליקוורניק • דניאל בן-חיים • חן אהרוני • מרים טוקאן • עדי אולמנסקי • אתי ביטון • איה זהבי פייגלין • לירן דנינו • עומר אדם • חובי סטאר • מורן מזוז • אדיר גץ • אבי בן אבו • אדר גולד • רוני גינוסר • נעמה כהן • תמר יהלומי |  |
| ערכים קשורים | טדי יזמות והפקות (חברת הפקה) |  |
| תוכנית אם, תוכניות בת ותוכנית המשך | לא נפסיק לשיר • נולד לרקוד • לא נפסיק לרקוד • בית ספר למוסיקה • הכוכב הבא |  |
| שופטים | צדי צרפתי • ריקי גל • פבלו רוזנברג • מרגלית צנעני • גל אוחובסקי • דנה אינטרנשיונל • מירי מסיקה • צביקה פיק • גידי גוב • יאיר ניצני • משה פרץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412645905171  MusicBrainz: 7d370d77-f5dd-4793-b979-a24eb145be18  VIAF: 21154921233163590627   WorldCat (עם VIAF): 21154921233163590627
הגביע האלבני

| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1939
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל האלבנית
 מספר מתמודדים:  44
 מדינות משתתפות:  אלבניה אלבניה
 יבשת:  אירופה
 שמות קודמים:  גביע המלך גביע הרפובליקה
 זוכה:  ק.פ. אגנאטיה  (2023/2024)
 הכי הרבה זכיות:  קיי אף טירנה  (16 זכיות)
 מפעל מקביל:  ליגת העל האלבנית
 האתר הרשמי
 
הגביע האלבני (באלבנית: Kupa e Shqipërisë) הוא טורניר בשיטת "נוקאאוט" המתקיים מדי שנה, והוא נחשב לתחרות השנייה בחשיבותה בכדורגל האלבני, אחרי ליגת העל האלבנית. התחרות החלה בשנת 1939 כ"גביע המלך" (באלבנית: "Kupa e Mbretit"), לאחר מכן הושבת למשך 8 שנים מפאת מלחמת העולם השנייה. ב-1948 החלה התחרות שוב כ"גביע הרפובליקה" (באלבנית: "Kupa e Republikes"), והחל מ-1991 נקרא בשמו הנוכחי "גביע אלבניה".
הקבוצה הזוכה בגביע זוכה אוטומטית בזכות להשתתף בסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית.