stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וריה (כדורגל)
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1960 כששתי קבוצות מקומיות התאחדו. המועדון החל לשחק בעונת 1962/1963 בליגה השנייה ביוון. המועדון שיחק 4 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1965/1966 הגיע למקום הראשון בליגה והעפיל בפעם הראשונה לליגת העל היוונית. המועדון שיחק 3 עונות ברציפות בליגה הראשונה ובסוף עונת 1968/1969 ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה עד עונת 1972/1973. מעונה זו שיחק 5 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1976/1977 עלה לליגה הראשונה.
בעונת 1977/1978 הגיע לרבע גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצת פאוק סלוניקי. בסוף העונה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק 8 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 1985/1986 עלה לליגה הראשונה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה הראשונה ובליגה השנייה עד עונת 1990/1991 שבסופה ירד בפעם הראשונה מהליגה השנייה לליגה השלישית ביוון. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה עד עונת 1999/2000.
בעונות 1995/1996, 1996/1997, 1997/1998 הגיע לשמינית גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצות אתינייקוס, אפולון אתונה וסקודה קסנתי בהתאמה. בסוף עונת 1999/2000 ירד מהליגה השנייה לליגה השלישית ואחרי עונה אחת ירד בפעם הראשונה מהליגה השלישית לליגה הרביעית ביוון. המועדון שיחק 2 עונות בליגה הרביעית ועלה לליגה השלישית. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השנייה וחזר לליגה הראשונה אחרי 8 שנים בליגות הנמוכות. המועדון שיחק עונה אחת בליגה הראשונה ובסוף העונה ירד לליגה השנייה.
בעונת 2008/2009 הגיע לשמינית גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצת פאניוניוס. בסוף העונה ירד מהליגה השנייה לליגה השלישית. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השלישית וחזר לליגה השנייה. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השנייה ובסוף עונת 2011/2012 חזר לליגת העל היוונית. המועדון משחק בליגת העל היוונית מעונת 2012/2013. בעונה זו הגיע לרבע גמר הגביע היווני והפסיד לקבוצת פאנטראקיקוס.
הישגים

הגביע היווני :
רבע גמר (2): 1977/1978, 2012/2013
שחקנים בולטים

יוון אלכסנדרוס אלכסנדריס
יוון ניקולאוס קלטסאס
סרביה מילוז'ה פטקוביץ'
אוקראינה אולג פרוטאסוב
יוון פאנאגיוטיס טסלוצ'ידיס
רוברט קרהרט מרטון

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1944 (בן 80) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה, מימון, asset pricing 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה  בית הספר להנדסה ולמדע שימושי של קרן פו  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  בית הספר לעסקים של הרווארד 
 מנחה לדוקטורט:  פול סמואלסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  Dimensional Fund Advisors  בית הספר לניהול MIT סלואן  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  Long-Term Capital Management 
 תלמידי דוקטורט:  Jonathan E. Ingersoll, Emerson Philip Jones, Eric Richard Rosenfeld, Scott Phillip Mason, Mark Latham, James Flaude Gammill, Gerard Ivan Gennotte, Marshall Barry Goldman 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכלכלה (1997)  דוקטור לשם כבוד מבית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  מדליית קולמוגורוב (2010)  עמית החברה האקונומטרית (1983) 
 
רוברט קרהרט מרטון (באנגלית: Robert Carhart Merton; נולד ב-31 ביולי 1944) הוא כלכלן אמריקאי ממוצא יהודי (מצד אביו), חתן פרס נובל לכלכלה. פרופסור בבית הספר לעסקים באוניברסיטת הרווארד.
קורות חיים

מרטון, יליד ניו יורק, הוא בוגר תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה, מוסמך במכון הטכנולוגי של קליפורניה וב-1970 קיבל תואר דוקטור מ-MIT.
בשנות ה-70 המוקדמות עסק מרטון בפיתוח נוסחאות מתמטיות בתחום המימון הנוגעות להערכת אופציות. בעקבות עבודתם של המתמטיקאי פישר בלק והכלכלן מיירון שולס, כתב מרטון ב-1973 את המאמר "התאוריה של תמחור רציונלי של אופציות", והסב את המודל לנוסחה שהפכה לאחד הכלים המעשיים והפופולריים להערכת אופציות ונגזרים. העובדה ששמו של מרטון אינו מופיע בשם המודל אינה מפחיתה מערכה של תרומתו, ויש המכנים את המודל בשם "נוסחת בלק-שולס-מרטון". למעשה, מרטון עצמו הוא שטבע את המונח "נוסחת בלק ושולס".
מרטון הוא בנו של הסוציולוג רוברט קינג מרטון.
מודל בלק ושולס

המודל של בלק ושולס הוא מודל מתמטי יישומי במלוא מובן המילה. הוא אומד את ערכה של אופציה מסוג קול (Call) או פוט (Put) בהינתן פרמטרים הנוגעים לשערי מניות וסחורות, התנהגות מחיריהן לאורך זמן, שער הריבית במשק ועוד. המודל נעשה דה פקטו לתקן בין-לאומי בשווקים הפיננסיים, בהם נסחרות אופציות על מגוון מניות, סחורות ונכסים פיננסיים אחרים בסכומים של טריליוני דולרים מדי שנה.
מרטון היה תלמידו של חתן פרס נובל לכלכלה פול סמואלסון, ואף זכה בעצמו בפרס בשנת 1997 יחד עם מיירון שולס על תרומתם בנושא האופציות (הכלכלן השלישי שתרם לנושא זה, פישר בלק, לא היה בחיים בעת קבלת הפרס).
פרשת LTCM

בשנת 1994 הקימו שולס, מרטון ואחרים את קרן הגידור "Long-Term Capital Management" הידועה יותר בראשי התיבות 
LTCM. מנהל הקרן היה ג'ון מריוות'ר (John Meriwether), שולס ומרטון שימשו כדירקטורים. בשנים הראשונות הפליאה הקרן לעשות וצברה תשואות שנתיות מדהימות בשיעור של כ-40%. השניים, שהיו ממילא מוערכים בקהיליה הפיננסית והאקדמית, נתפסו לא רק כתאורטיקנים אלא גם כמי שיודעים לנהל כספים.
ב-1998 הגיעה עת משבר בשווקים הבין-לאומיים, שהגיע לשיאו באוגוסט-ספטמבר. הקרן הפסידה 4.6 מיליארד דולר אמריקאי תוך חודשים ספורים, וקריסתה איימה על יציבות השווקים הפיננסיים. הפרשה הסתיימה בהתערבות הבנק הפדרלי של ניו יורק והקרן נסגרה בשנת 2000.
בני אילת

בני אילת היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר אילת, אשר משחקת, נכון ל-2023, בליגה א' דרום. הקבוצה הוקמה ב-2006 ומאז 2010 משחקת בליגה א' לסירוגין.
היסטוריה

בעבר היו קיימות מספר קבוצות בולטות המייצגות את העיר אילת: משנות ה-50 ועד 1999 הייתה קבוצת הפועל אילת, ובהמשך את קבוצת "א.ס. אילת" שהתפרקה ב-2004/2005, אולם בני אילת איננה קשורה לאף אחת מהן.
בעונת ההקמה 2006/2007, בליגה ג' דרום-מרכז, סיימה הקבוצה כבר במקום הראשון, ועלתה לליגה ב' דרום ב'. בעונת 2009/2010 בליגה ב' סיימה הקבוצה במקום הראשון בהפרש 14 נקודות ועלתה לליגה א'. עונה אחת לאחר מכן ב-2010/2011 הייתה לעונת השיא של המועדון שסיים במקום השלישי בליגה א' דרום. הקבוצה העפילה לפלייאוף העלייה לליגה הלאומית, שם הפסידה למכבי קביליו יפו 2:3 לאחר שספגה גול מאוחר, והודחה ממנו. בעונת 2013/2014 סיימה בתחתית הליגה וירדה חזרה לליגה ב', אולם עונה אחת לאחר מכן בסיום עונת 2014/2015 חזרה הקבוצה לליגה א'. ב-2015/2016 שוב ירדה הקבוצה בתום העונה לליגה ב'. בעונת 2020/2021 עלתה חזרה לליגה א', והצליחה להישאר בליגה עונה לאחר מכן, אולם בעונת 2022/2023 ירדה  חזרה לליגה ב'.
בעונת 2023/24 החליט המועדון לעבור מיתוג מחדש עם סמל חדש ותוספת 'מכבי' לשם בני אילת (על אף שיסודותיו של המועדון תמיד היו של 'מכבי') בעקבות דם חדש שנכנס להנהלת הקבוצה, הפתיחה הרשמית של מגרשי קריית הספורט למשחקים רשמיים והאקדמיה לכדורגל החדשה שפתח המועדון.
ראו גם

הפועל אילת
הערות שוליים

↑  קבוצה ביום: בני אילת, מערכת דאבל פס, 22 ביולי 2012
וולרנגה (כדורגל)

מועדון הכדורגל וולרנגה (בנורווגית: Vålerenga Fotball) הוא מועדון כדורגל נורווגי מהעיר אוסלו, שהוקם ב-29 ביולי 1913 ולזכותו חמש אליפויות וארבעה גביעים. מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הוא אינטיליטי ארנה (אצטדיון אולבאל שימש כמגרשה הביתי בשנים 1999–2017).
ב-2001 זכתה באליפות ליגת המשנה הנורווגית ומאז 2002 מתמודדת ברציפות בליגת העל הנורווגית.
הקבוצה טרם העפילה לשלב הבתים של מפעל אירופאי כלשהו.
תארים

אליפות ליגת העל הנורווגית (5): 1965, 1981, 1983, 1984, 2005
מחזיקת הגביע הנורווגי (4): 1980, 1997, 2002, 2008
פובדה פרילפ

FK פודבה הוא מועדון כדורגל מקדוני שהוקם בשנת 1941 ושיחק מספר שנים בסבב הליגות של יוגוסלביה עת שמקדוניה הייתה חלק מיוגוסלביה.  המועדון ממוקם בעיר פרילפ במקדוניה.  הקבוצה הוקמה תחילה בשם "גוצה דלצב" ובשנת 1950 שינתה את שמה ל"פודבה" כפי שהוא כיום.  שם האצטדיון נשאר על שם השם הקדום של הקבוצה. הליגה המקדונית הרפובליקאית שבה זכתה הקבוצה ב - 7 אליפויות הייתה הליגה השלישית במערכת הליגות של יוגוסלביה ולאחר הזכייה באליפות הקבוצה עלתה לליגה השנייה של יוגוסלביה.
תארים

אליפות ליגת העל המקדונית (1): 2004, 2007
הגביע המקדוני (1): 2002
אליפות הליגה המקדונית הרפובליקאית (ליגה אזורית כחלק מיוגוסלביה) (7): 1953, 1959, 1962, 1963, 1979, 1981, 1986
הופעות באירופה

הקבוצה הופיעה לראשונה באירופה במוקדמות גביע אופ"א בעונת 1997/98, אז פגשה הקבוצה בקבוצת אודרה וודז'יסלאב מפולין והפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה מהמפעל.  הקבוצה הופיעה בגביע האינטרטוטו בעונת 1999, כאשר בסיבוב הראשון הקבוצה פגשה בקבוצת א.ס. טרנצ'ין מסלובקיה ולאחר שוויון נקודות ניצחה פודבה בבעיטות פנדל ועברה לסיבוב הבא.  בסיבוב השני פגשה הקבוצה את קבוצת פרוג'ה מאיטליה והפסידה לה בסיכום המשחקים.
הקבוצה חזרה לגביע אופ"א בעונת 2000/01, אז פגשה בסיבוב המוקדם את קבוצת אוניברסיטת קראיובה מרומניה ועברה אותה בסיכום השני המשחקים.  בסיבוב הראשון כבר חיכתה לקבוצה קבוצת הפאר האיטלקית פארמה והקבוצה הפסידה לה בשני המשחקים והודחה מהמפעל.  הקבוצה חזרה לגביע האינטרטוטו בעונת 2001, אז פגשה בסיבוב הראשון בקבוצת NK זאגרב מקרואטיה וגברה עליה בסיכום המשחקים.  בסיבוב השני פגשה הקבוצה בקבוצת ריזספור מטורקיה ועברה אף אותה.  בסיבוב השלישי פגשה הקבוצה את קבוצת צ'מל בלשאני מצ'כיה והפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה מהמפעל.  בעונת 2002/03 הקבוצה חזרה למוקדמות גביע אופ"א, שם היא פגשה בקבוצת מיידטלנד מדנמרק והפסידה לה בסיכום המשחקים.
הקבוצה שבה לגביע האינטרטוטו בעונת 2003, אז פגשה בסיבוב הראשון בקבוצת ספרטק טרנבה מסלובקיה וגברה עליה עם שני ניצחונות ועלתה לסיבוב השני.  בסיבוב השני פגשה הקבוצה את קבוצת SV פאסצ'ינג מאוסטריה והפסידה לה בסיכום המשחקים.  בעונת 2004/05 הקבוצה שיחקה לראשונה בתולדותיה במוקדמות ליגת האלופות כאשר בסיבוב המוקדם הראשון הקבוצה הפסידה לקבוצת פיוניק ירוואן מארמניה והודחה מהמפעל.
הקבוצה שיחקה בגביע האינטרטוטו בעונת 2005 כאשר היא פוגשת בשלב הראשון בקבוצת סמדרבו מסרביה וגברה עליה בשני המשחקים ועלתה לשלב השני.  בשלב השני כבר פגשה הקבוצה בקבוצת הפאר הגרמנית המבורג והפסידה לה פעמיים בתוצאה 4-1 והודחה מהמפעל.  הקבוצה חזרה לגביע האינטרטוטו בעונת 2006, כאשר היא פוגשת בסיבוב הראשון בקבוצת פארול קונסטנצה מרומניה והפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה מהמפעל.  בעונת 2007/08 שיחקה הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות אך הפסידה לקבוצת האסטונית לבדיה טאלין.
בשנת 2009 אופ"א השעתה את הקבוצה מהשתתפות בכל מפעל אירופאי ל 8 השנים הבאות (עד עונת 2017-2018) בגלל משחק שאותו היטתה הקבוצה, במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. מחקירת אופ"א התברר שבשנת 2004 הקבוצה היטתה את תוצאת המשחק שלה ,והפסידה בביתה לקבוצה פיוניק ירוואן  מארמניה. בעקבות כך הושעו נשיא הקבוצה, אלכסנדר זאברצנאץ והקפטן שלה, ניקולוס זדראבסקי לכל החיים.
יונתן שינפלד

| --- | --- |

 לידה:  17 בנובמבר 1996 (בן 28) ו' בכסלו תשנ"ז רמת גן, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  2012-2005, 2019
 מקום לימודים:  ישיבת נהרדעא  ישיבת אופקים  ישיבת חברון  הקריה האקדמית אונו
 עיסוק:  זמר, מוזיקאי
 מעסיק:  דוד פדידה
 סוגה:  מוזיקה חסידית
 סוג קול:  בריטון
 שפה מועדפת:  עברית
 כלי נגינה:  פסנתר
 שיתופי פעולה בולטים:  קינדרלעך
 בת זוג:  אהובה דמבי
 www.yonatanshainfeld.com
יוֹנָתָן שַיְנְפֶלְד (נולד ב-17 בנובמבר 1996, ו' בכסלו תשנ"ז) הוא זמר-יוצר ומלחין חרדי ישראלי.
היה פעיל בתור "ילד פלא" בעשור הראשון של המאה ה-21, עד סוף שנת 2013. בשנת 2019 חזר לתעשיית המוזיקה כזמר סולן בהופעות ואירועים.
ביוגרפיה

נולד בישראל ליצחק ולשרה, ולו אח ואחות. גדל ברמת גן שם למד בתלמוד תורה חורב רמת גן, משם המשיך לישיבה החרדית תיכונית נהרדעא, ולאחר מכן למד בישיבת חברון.
בתקופת הקורונה, במקביל ללימודיו בכולל, החל לימודי משפטים בקריה האקדמית אונו.
ב-2023 התגייס לצה"ל והחל לשרת בפיקוד העורף במסגרת מסלול לשילוב חרדים בצה"ל.
קריירה מוזיקלית

בשנת 2005, החל להופיע במקהלת הילדים "הקינדרלעך" בה השתתף כסולן, ולאחריה החל בקריירה עצמאית.
בשנת 2009 הוציא אלבום הבכורה שלו - "כולנו יחד" בהפקת FDD פרודקשיין של דוד פדידה.
בשנת 2010 הוציא את אלבומו השני - "נער הייתי" בהפקתו של דוד פדידה.
לקראת סוף שנת 2011 יצא בסבב הופעות בשם "יונתן שינפלד והפסנתר". במקביל הוציא אלבום שלישי מסבב ההופעות וכן אלבום D.V.D מאחת מהופעותיו שבוצעה באולמי צוותא הנקראים בשם זה, בהם הוא שר ומנגן בפסנתר.
ב-2011 הופיע במופע האסק, הקונצרט השנתי היוקרתי של המוזיקה החסידית, בו ביצע יחד עם אוהד מושקוביץ את השיר "ברכת הבנים".
בחנוכה תשע"ב יצאו אמנים המיוצגים בחברת FDD פרודקשיין במחזמר "שירים ונפלאות בבית הכנסת" בו שיחק את מתתיהו, בחור החוגג בר מצווה. שנה לאחר מכן, בחנוכה תשע"ג בוצע מחזמר שני בשם "שירים ונפלאות בבית הספר" בו שיחק בתפקיד אחיו של השחקן הראשי (איציק דדיה) וניגן באקורדיון.
מ-2013 עד 2019 לא היה שינפלד פעיל בתעשיית המוזיקה. בינואר 2019 התארס עם אהובה דמבי, עמה התחתן כחודשיים לאחר מכן.
ב-1 באפריל 2019 חזר והוציא את הסינגל "באתי לגני", שהלחין יחד עם אלי קליין לרגל חתונתו, סינגל ראשון לקראת חזרתו לעולם המוזיקה.
ב-10 באוקטובר 2019 הוציא יחד עם שוקי סלומון את הסינגל-קליפ "אהבת חינם". השיר זכה במקום ה-11 (מתוך 20) במצעד המוזיקה השנתי של האתר כיכר השבת. באותו מצעד זכה גם בתואר "תגלית השנה", על שיריו האחרונים.
ב-25 בדצמבר 2019 הוציא יחד עם קובי ברומר את הסינגל "שומר עלינו". השיר זכה במקום ה-18 (מתוך 30) במצעד המוזיקה השנתי של הרדיו "קול חי מיוזיק".
ב-29 במרץ 2020 הוציא את הסינגל "רפא נא" עקב תחלואת נגיף הקורונה.
ב-23 בדצמבר 2020 הוציא את הסינגל "אחות קטנה" לרגל חתונתה של אחותו שהתקיימה בדובאי.
ב-4 במאי 2021 הוציא את הסינגל "נחם השם" לזכרם של הרוגי אסון הר מירון.
ב-20 ביולי 2021 הוציא את הלהיט "דרך חדשה". השיר זכה במקום החמישי (מתוך 30) במצעד המוזיקה השנתי של הרדיו "קול חי מיוזיק".
בדצמבר 2021 כתב, הלחין ועיבד מוזיקלית את הסינגל "מנגינת הלב" לזמר קובי ברומר.
בספטמבר 2021 זכה שינפלד על יצירותיו האחרונות בתואר "מלחין השנה" במצעד המוזיקה השנתי של האתר כיכר השבת.
באוגוסט 2022 הוציא את השיר "רגעים", אותו כתב והלחין בעצמו לכבוד הולדת בִּתּוֹ הבכורה.
ב-26 במרץ 2024 במהלך מלחמת "חרבות ברזל" הוציא את הסינגל "מציאות אחרת".
דיסקוגרפיה > אלבומים

כולנו יחד - 2009.
נער הייתי - 2010.
יונתן שינפלד והפסנתר - 2011.
דיסקוגרפיה > סינגלים

באתי לגני - לחן - יונתן שינפלד ואלי קליין. יצא באפריל 2019.
אהבת חינם - לחן - יונתן שינפלד ושוקי סלומון, מילים - שוקי סלומון.
מכוון גבוה - מילים ולחן - יונתן שינפלד. יצא בפברואר 2020.
רפא נא - מילים ולחן - יונתן שינפלד. יצא במרץ 2020.
אבקש פניך - מילים ולחן - יונתן שינפלד. יצא בספטמבר 2020.
אחות קטנה - מילים ולחן - יונתן שינפלד. יצא בדצמבר 2020.
נחם ה' - מילים ולחן - יונתן שינפלד. יצא במאי 2021.
דרך חדשה - מילים ולחן - יונתן שינפלד. יצא ביולי 2021.
מחכה בבית - מילים ולחן - יונתן שינפלד. עיבוד והפקה מוזיקלית: אהרלה נחשוני. יצא ביוני 2023.
מציאות אחרת - מילים ולחן - יונתן שינפלד. עיבוד והפקה מוזיקלית: יונתן שינפלד ואורי כהן. יצא במרץ 2024
הערות שוליים

↑  יונתן שינפלד, באתר fdd-productions (באנגלית)
↑  כרמלה מנשה כרמלה מנשה, בני ישיבות לומדים באוניברסיטאות בניגוד לנהלים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 8 בדצמבר 2022
↑  איציק אוחנה, ‏דרך חדשה: הזמר יונתן שינפלד התגייס לצה"ל, באתר כיכר השבת, 5 ביולי 2023
↑  ביוגרפיה | יונתן שינפלד | שיא מיוזיק, באתר www.cmusic.co.il
↑  יונתן שינפלד - נער הייתי, באתר www.greentec.co.il
1 2  מנהל, יונתן שיינפלד והפסנתר באלבום וdvd חדש, באתר דוס מיוזיק | מוזיקה יהודית
↑  יאיר טוקר, ‏כוכב ה'קינדרלעך', יונתן שינפלד התארס, באתר כיכר השבת, 3 בינואר 2019
1 2 3  ילד הפלא התחתן ושר לכלתו: 'באתי לגני', באתר בחדרי חרדים, 26 במרץ 2019
↑  כיכר שואו: אלו הזוכים באנשי השנה במוזיקה, באתר כיכר השבת, ‏2020-10-05
↑  אלו אנשי השנה במוזיקה לשנת תשפ"א, באתר כיכר השבת, ‏2021-09-22
↑  יונתן שינפלד בסינגל חדש | רגעים | האזינו, באתר המנגן, ‏30 באוגוסט 2022
↑  יאיר טוקר, ‏יונתן שינפלד בסינגל חדש: "מציאות אחרת", באתר כיכר השבת, 26 במרץ 2024
↑  יונתן שינפלד - נער הייתי, באתר www.greentec.co.il
↑  yair broyer, יונתן שינפלד בסינגל חדש 'אבקש פניך' | המחדש, באתר hm-news.co.il, ‏2020-09-02
↑  יונתן שינפלד בסינגל חדש – 'אחות קטנה' | המחדש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007608843105171  MusicBrainz: 09042291-3148-4b2f-af12-3eafb5929179  VIAF: 499157523236127030464   WorldCat (עם VIAF): 499157523236127030464
ארוחת טלוויזיה

ארוחת טלוויזיה הכוללת נקניקיות קארי וטוגנים
ארוחת טלוויזיה (נקראת גם ארוחה קפואה, ארוחה מוכנה או ארוחת מיקרוגל) היא ארוחה שלמה לאדם יחיד, מוכנה מראש, קפואה או מצוננת, הארוזה כך שניתן לחממה ולהגישה באריזתה. האריזות לרוב מתאימות לחימום בתנור אפייה (אם הן מיריעת אלומיניום) או בתנור מיקרוגל (אם הן מחומר פלסטי).
השם "ארוחת טלוויזיה" הוא שם גנרי, במקור היה שמה של ארוחה שפותחה ב-1953 בחברת "C.A. Swanson & Sons" האמריקאית. חברת סוונסון הפסיקה להשתמש בשם זה ב-1962 אך בארצות הברית עדיין קוראים כך לכל סוגי הארוחות המוכנות הנקנות קפואות בסופרמרקטים ומחוממות בבית.
מקור השם "ארוחת טלוויזיה" הוא בהיותה של הארוחה מהירה וקלה להכנה ולהגשה, כך שניתן לחממה בזריזות בהפסקות בין תוכניות טלוויזיה ולאוכלה מול הטלוויזיה. חלק מהארוחות מכילות מגשית עם מוצר בודד (למשל פסטה ברוטב), וחלקן מכילות מגשית מחולקת עם 3–4 מאכלים כגון מנת בשר, תפוחי אדמה, ירקות מבושלים וכדומה.
ארוחת טלוויזיה הכוללת קינוח
היסטוריה

ארוחת הטלוויזיה הראשונה הייתה ארוחה לחג ההודיה שכללה תרנגול הודו, רוטב תירס, אפונים ובטטה, שנארזה במגשיות של ארוחת טיסה. מגשיות אלו הוכחו כיעילות - ניתן היה לשלוף את הארוחה בשלמותה מהאריזה החיצונית, לחמם את מגשית האלומיניום ישירות בתנור ללא צורך בכלי אוכל נוספים ולאכול את הארוחה ישירות מהמגשית. גודל המגשית גם התאים לשולחן צד קטן. ארוחה זו דרשה חימום של 25 דקות בטמפרטורה של 220 מעלות צלזיוס.
ציוני דרך בהתפתחות ארוחות הטלוויזיה:
ב-1960 נוספו קינוחים כגון מאפה תפוחים ובראוניס, במגשית בת ארבעה מדורים.
ב-1969 נוספו ארוחות בוקר כגון פנקייק ונקניקיות. מאוחר יותר נוספו גם כריכים.
ב-1986 הופצה לראשונה ארוחה במגשית המתאימה לתנור מיקרוגל.
כיום מרבית הארוחות נארזות במגשיות המיועדות למיקרוגל.
בממלכה המאוחדת ארוחות טלוויזיה מופצות בתפוצה רחבה מסוף שנות ה-70. ב-2003 הוצאו במדינה זו 5 מיליון ליש"ט ביום על ארוחות מוכנות - הצריכה הגדולה ביותר באירופה. מגוון הארוחות הקפואות או מצוננות כולל בין השאר מזון גורמה, תבשילים אורגניים וצמחוניים, מתכונים מסורתיים מהמטבח הבריטי וממטבחים זרים וארוחות מוקטנות לילדים.
בישראל

בישראל ארוחות טלוויזיה מלאות אינן נפוצות, אך מנות בודדות להכנה מהירה מקובלות הרבה יותר. מנות כאלו ארוזות בגביע פלסטיק, ומצריכות הוספת מים רותחים לשם הכנתן. בין המאכלים הללו נכללים מרקים להכנה מהירה, מאכלי אטריות, פירה ועוד. מנות אלו, הנקראות לעיתים בשם הגנרי "מנה חמה", כשם מותג של חברת אסם, ונאכלות פעמים רבות כארוחת צהריים המובאת לעבודה או ללימודים. הן גם נלקחות על ידי מטיילים שומרי כשרות לטיולים בחו"ל.
סוגיות בריאותיות

הקפאת המזון פוגעת בטעמו, כדי לפצות על כך הארוחות המוכנות כוללות תוספות של מלח ושומן. בנוסף, כדי להאריך את חיי המדף, היצרניות מוסיפות שמנים צמחיים מוקשים למחצה - בעלי ריכוז גבוה של שומני טראנס, שהם בעלי השפעה שלילית על מערכת הדם והלב. הארוחות המוכנות הן לרוב בעלות ערך תזונתי נמוך משל מזון טרי, ומכילות לעיתים חומרים משמרים.
בשנים האחרונות, עקב הגברת מודעות הציבור לסוגיות בריאותיות, ישנן ארוחות מוכנות המכילות פחות מלחים, שומנים וחומרים מלאכותיים. בישראל משווקות גם ארוחות מוכנות לדיאטה (בשיווק ישיר על ידי היצרניות ולא במרכולים).
הערות שוליים

↑  מתוך "השאלות הנפוצות", באתר חברת סוונסון
↑  UK meals 'ready' for growth
| ארוחות |
| --- | --- | --- |
| בוקר | ארוחת בוקר (ישראלית • אנגלית • קונטיננטלית) • ארוחת עשר |  |
| צהריים | בוהריים • ארוחת צהריים • שעת התה |  |
| ערב | ארוחת ערב • ארוחת לילה |  |
| ראו גם | ארוחת ביניים • ארוחת טלוויזיה • ארוחת טיסה • גורמה • מזנון • פיקניק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4154136-4
מוקד (תוכנית טלוויזיה)

סמליל התוכנית
מוקד היא תוכנית טלוויזיה, ששודרה מתחילת שנות ה-70 ועד שנות ה-90, בערוץ הראשון בימי רביעי. התוכנית עסקה בנושאי אקטואליה ובפוליטיקה הישראלית. בכל תוכנית הוזמנה לאולפן אישיות פוליטית, שנמצאה במרכז אירועי השבוע, לריאיון אישי. את התוכנית הגישו במהלך השנים אלי ניסן, יורם רונן, ניסים משעל ומנשה רז.
בשנת 1977 הודיע יגאל ידין במסגרת המשדר על הקמת התנועה הדמוקרטית לשינוי (ד"ש). במהלך חלק ממסעות הבחירות הפכה התוכנית לזירת העימות הטלוויזיוני בין המתמודדים. בפרט זכור העימות בין דוד לוי לבנימין נתניהו שהתמודדו זה מול זה בבחירות המקדימות של הליכוד בשנת 1993. במסגרת זו החליפו השניים האשמות וכינויים. בין היתר כינה לוי את נתניהו "נפוליאון" ו"צלופח", והעימות בין השניים דמה לתיגרה אישית יותר מאשר לעימות פוליטי לגופו של עניין.
בתקופת מלחמת המפרץ שודרה בתוכנית "העולם הערב" פרודיה על "מוקד" בשם "מוקש" בהשתתפות שמואל וילוז'ני. גם בתוכנית זהו זה שודרה פינה פרודית בשם מוקש, בכיכובו של ספי ריבלין, בה הוצגה לצופים חידה בנושא לשון עברית.
במהלך השנים נעשו בערוץ מספר ניסיונות להחזיר את התוכנית, אך הם לא הגיעו לכדי מימוש ובוטלו ברגע האחרון. ניסיון נוסף כזה תוכנן ל-11 באוגוסט 2016, אך בוטל גם הוא.
אודנסה בולקלוב

אודנסה בולקלוב (בדנית: Odense Boldklub; בקיצור Odense BK או פשוט OB) היא קבוצת כדורגל דנית המייצגת את העיר אודנסה. הקבוצה משחקת בליגת המשנה הדנית.
הקבוצה נוסדה בשנת 1887. הקבוצה זכתה בשלוש אליפויות דנמרק ב-1977, ב-1982 וב-1989, וכמו כן זכתה חמש פעמים בגביע הדני ב-1983, ב-1991, ב-1993, ב-2002 וב-2007. בנוסף, נמצאת הקבוצה שנים רבות בצמרת הליגה הדנית, ובכל עונה היא משחקת במסגרות אירופאיות. בין הישגיה ניתן למנות הגעה לשלב רבע גמר גביע אופ"א, ב-1995 וזכייה בגביע האינטרטוטו ב-2006.
הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון אודנסה (נקרא גם "נייצ'ור אנרגי פארק" מטעמי חסות), ובסיס המועדון הרשמי נמצא סמוך לאודלן, ליד נהר האודנסה שבעיר.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת (1887–1975)

מועדון הכדורגל אודנסה בולקלוב נוסדו ב-12 ביולי 1887 בשם "Odense Cricketklub" ("מועדון הקריקט של אודנסה"), כאשר היה הקריקט ענף הספורט העיקרי במדינה. בשנת 1889, מחלקות כדורגל וטניס נפתחו במועדון, והוא שינה את שמו לשם הנוכחי: "Odense Boldklub" ("מועדון הכדור אודנסה"). המועדון התמקם אז באצטדיון ה-Munke Mose (ספרו של הנזיר) באודנסה. ב-1968 עברה הקבוצה לארח באודלן, שם המועדון מתאמן עד היום.
בשנת 1916, זכתה הקבוצה לראשונה באליפות המחוזית והעפילה לחצי גמר אליפות דנמרק. הם הפסידו במשחק הזה 3–9 לאלופים ואחת הקבוצות הוותיקות בדנמרק, בולקלובן 93.
לאחר מלחמת העולם השנייה הוקמה אליפות דנמרק הארצית הרשמית, שובצה אודנסה לליגה הדנית השלישית. לאחר ריצה של מספר עונות ובעזרת שחקנים בולטים כמו סוונד יורגן הנסן ויורגן לסלי סורנסן, הקבוצה הצליחה להעפיל לליגה הבכירה.
בעונת 1950/1951, הצליח להגיע המועדון לסגנות האליפות בליגה, כאשר רק אקדמיסק בולקלוב האלופה הקדימה אותה. אולם מצבה התדרדר והיא ירדה לליגת המשנה ב-1955. בהמשך ב-1957 וב-1966 הצליחה להעפיל המועדון לתקופה קצרה לליגה הבכירה שוב אולם לא הצליח לבסס את מעמדו שם. בשנת 1974 הקבוצה הגיעה לגמר הגביע הדני, מה שבעצם היה ההישג הארצי הראשון שלה במסגרת הגביע. ב-1975 הצליח לחזור המועדון לבמת הליגה הדנית הבכירה בכדורגל, אולם לא הצליחה לזכות באליפות עדיין.
היסטוריה > תור הזהב (1975–1990)

כאמור ב-1975,עלתה אודנסה בחזרה לליגה הבכירה. בפעם זו היו למועדון מספיק שחקנים איכותיים על מנת להיות קבוצת צמרת בליגה הטובה ביותר תחת הדרכתו של המאמן ריצ'רד מולר נילסן. שנתיים לאחר מכן, זכתה אודנסה באליפות הראשונה בהיסטוריה שלה לעונת 1977. קשרה של אודנסה, אלן הנסן, היה מלך השערים בליגה הראשונה והוא זכה בפרס שחקן השנה הדני ב-1977, זכייה שהוא שחזר ב-1981.
משמעות הזכייה באליפות הייתה שאודנסה שיחקה את משחקיה האירופיים הראשונים ב-1978. היא התחרתה בגביע אירופה לאלופות של 1978, שם הפסידו בסיבוב הראשון ללוקמוטיב סופיה הבולגרית.
בשנת 1980 השיגה אודנסה את המקום השלישי, וב-1982 זכתה שוב באליפות דנמרק, בפעם השנייה בתולדותיה. במקביל לעלייתה של אודנסה, קבוצה אחרת מהאזור, בולקלובן 1909, ירדה במעמדה, מה שהפך את אודנסה לקבוצה החזקה ביותר של אזור פיונין. בשנת 1983 לקחה אודנסה את הגביע הדני בפעם הראשונה בהיסטוריה שלה.
הצלחתה של הקבוצה נבנתה על שחקנים דנים מוכשרים רבים, כמו קלד בודינגגורד שהיה שחקן המפתח באליפות של 1982. אולם השחקן שנחשב לאיכותי ביותר של התקופה הזו היה השוער לארס הו, שהיה חלק נכבד מהקבוצה החל מ-1977 ועד 1999, כאשר שיחק שיא מועדון של 817 משחקים בסך הכל במדי קבוצת הבוגרים.
ב-1989, המועדון זכה שוב באליפות דנמרק כאשר הקדימה את האלופה המגנה ברונדבי תחת הדרכתו של המאמן החדש, רואלד פולסן. הפרופילים של הקבוצה של רואלד פולסן כללו, מלבד לארס הו, את הקשר אולריק מוסבי, המגן ג'וני הנסן, והחלוץ הצעיר פר פדרסן, שהפך לשחקן היקר ביותר שנמכר מאודנסה, כאשר נרכש על ידי הקבוצה האנגלית בלקברן רוברס עבור 2.3 מיליון ליש"ט ב-1997.
תארים והישגים > תארים מקומיים

ליגת העל הדנית (3 אליפויות ): 1977, 1982, 1989
סגנית האלופה (6 פעמים): 1950/1951, 1983, 1992/1993, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011
הגביע הדני (5 זכיות ): 1982/1983, 1990/1991, 1992/1993, 2001/2002, 2006/2007
סגנית מחזיקת הגביע (2 פעמים): 1973/1974, 2021/2022
הסופרקאפ הדני (סגנות אחת): 2002
אליפות הכדורגל של האי פין: 18 פעמים - שיא, 15 סגנויות.
תארים והישגים > הישגים באירופה

ליגת האלופות :
סיבוב רביעי פלייאוף (1): 2011/2012
סיבוב ראשון (3): 1978/1979, 1983/1984, 1990/1991
הליגה האירופית :
שלב הבתים (2): 2010/2011, 2011/2012
סיבוב רביעי פלייאוף (1): 2009/2010
גביע אופ"א :
רבע גמר (1): 1994/1995
שלב הבתים (1): 2006/2007
סיבוב ראשון (5): 1984/1985, 1996/1997, 2002/2003, 2003/2004, 2007/2008
גביע אירופה למחזיקות גביע :
סיבוב ראשון (2): 1991/1992, 1993/1994