stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'מה צ'אן
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | טורנדוט | Turandot |  | תיאטרון המפסטד |
| 2012 |  | The Sugar-Coated Bullets of the Bourgeoisie |  | תיאטרון פינבורו |
| 2013 |  | Yellow Face |  | תיאטרון הפארק |
| 2013 |  | Our Ajax | אתנה | סאות'רק פלייהאוס |
| 2014 |  | Yellow Face |  | התיאטרון המלכותי הלאומי |
| 2015 |  | The Homecoming | רות' | טרפלגר סטודיוס |
כשהעולם עמד מלכת (סרט, 2008)

| --- | --- |

 מבוסס על:  Farewell to the Master 
 בימוי:  סקוט דריקסון
 הופק בידי:  ארווין סטוף פול האריס בורדמן
 תסריט:  דייוויד סקארפה
 עריכה:  ויין ואהרמן 
 שחקנים ראשיים:  קיאנו ריבס, ג'ניפר קונלי, ג'יידן סמית', ג'ון קליז, ג'ון האם, קתי בייטס, קייל צ'אנדלר
 מוזיקה:  טיילר בייטס
 צילום:  דיוויד טטרסול 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בדצמבר 2008
 משך הקרנה:  104 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט אסונות, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  ניו ג'רזי, ניו יורק 
 תקציב:  80-100 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   daytheearthstoodstill08
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כשהעולם עמד מלכת (באנגלית: The Day the Earth Stood Still) הוא סרט מדע בדיוני אמריקני המהווה חידוש לסרט "אולטימטום לאדמה" משנת 1951. את הסרט ביים סקוט דריקסון וקיאנו ריבס משחק בסרט בתפקיד הראשי. הסרט יצא לאקרנים ברחבי העולם ב-12 בדצמבר 2008.
תקציר העלילה

חייזר בשם קלאטו (מגולם על ידי קיאנו ריבס) נשלח לכדור הארץ על מנת להעריך האם האנושות תהיה מסוגלת למנוע את הנזקים הסביבתיים שגרמה לכדור הארץ ההולך וגווע. אולם, עם נחיתתו בכדור הארץ זוכה קלאטו ליחס אלים ומתנשא מבני האדם, ולאחר שנאסר עליו לנאום מול חברי האו"ם על התוצאות ההרסניות של פגיעת בני האדם בכדור הארץ, הוא נמלט מסוכני הממשלה החוקרים אותו ויוצא להשלים את משימתו. בדרך מתבונן קלאטו בהתנהגות האלימה של בני האדם, שפוגעים אחד בשני ובוזזים חנויות כתוצאה מפינוי העיר. בעקבות כך, מגבש קלאטו דעה כי טבע האדם הרסני ואינו יכול להשתנות, ומחליט שעל מנת שכדור הארץ יוכל לשרוד אין ברירה אלא להשמיד את המין האנושי. גורל האנושות נמצא בידיה של ד"ר הלן בנסון (ג'ניפר קונלי) ובנה החורג ג'ייקוב (ג'יידן סמית') שחייבים לגרום לקלאטו לשנות את דעתו ולתת לאנושות הזדמנות שנייה.
צוות השחקנים

קיאנו ריבס בתפקיד קלאטו – חיזר אשר נשלח כנציג תחת מעטה אנושי.
ג'ניפר קונלי בתפקיד ד"ר הלן בנסון - אסטרוביולוגית נודעת מאוניברסיטת פרינסטון אשר גויסה על ידי הממשלה על מנת לחקור את קלאטו.
ג'יידן סמית' בתפקיד ג'ייקוב בנסון - בנה החורג והמרדן של הלן בן השמונה. הסכסוך שלו עם אימו החורגת החמיר לאחר מות אביו, ומשום כך בתחילה הוא נוטה לשנוא את קלאטו משום שהוא מאמין כי הוא אב חורג פוטנציאלי.
ג'ון קליז בתפקיד פרופסור ברנרד - פיזיקאי זוכה פרס נובל אשר מתמחה בהתפתחות האלטרואיזם. הלן לוקחת את קלאטו אליו על מנת לשנות את דעתו.
ג'ון האם בתפקיד ד"ר מייקל גראנייר - בכיר בסוכנות נאס"א אשר מגייס את הלן לצוות החוקרים המדעיים אשר חוקרים את קלאטו. גראנייר מוקסם מקלאטו אך נקרע בין חובתו הרשמית לעצור את החייזר מלהגשים את מטרתו על מנת להגן על ארצו.
קתי בייטס בתפקיד רג'ינה ג'קסון - שרת ההגנה של ארצות הברית.
קייל צ'אנדלר בתפקיד ד"ר מנדל מארש.
ג'ושוע מידור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במרץ 1911 גרינווד, ארצות הברית 
 פטירה:  24 באוגוסט 1965 (בגיל 54) מנדוסינו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מעסיק:  חברת וולט דיסני 
 
ג'ושוע לורנס "ג'וש" מידור (באנגלית: Joshua Lawrence "Josh" Meador;‏ 12 במרץ 1911 – 24 באוגוסט 1965) היה אנימטור אמריקאי, אמן אפקטים מיוחדים ובמאי ההנפשה של אולפני וולט דיסני.
ביוגרפיה

מידור נולד בגרינווד, מיסיסיפי, ב-12 במרץ 1911. בשנת 1918 משפחתו עברה לקולומבוס, מיסיסיפי, ומאוחר יותר הוא למד במכון האמנות של שיקגו. שם, ידיד בוגר המכון סיפר למידור שהוא נוסע לקליפורניה כדי להתראיין בוולט דיסני הפקות, והציע לו להצטרף אליו. בהתחלה, מידור סירב כי רצה לעשות אמנות מסחרית, אך לבסוף הוא אולץ להתראיין בדיסני. הוא נשכר לעבוד במחלקת האפקטים להנפשות, שם הוא עבד על סרטים רבים כמו "20,000 מיל מתחת למים" (1954), שעליו האולפן זכה בפרס האוסקר. כמו כן, מידור גם יצר את אפקטי ההנפשה לסרט המדע הבדיוני של מטרו גולדווין מאייר, "הטיסה לחלל" (1956). באופן פרטי, מידור תיאר את עצמו כ"בראש ובראשונה צייר", בכך שהוא צייר יותר מ-2,000 קנבסים וציורי נוף אימפרסיוניסטיים וציורי נוף ימי(אנ').
באוגוסט 1965, מידור לקה בהתקף לב ומת בביתו בקספר, קליפורניה. הוא נקבר בקולומבוס, מיסיסיפי, שהייתה לו כעיר הולדתו. ישנה לוחית זיכרון בבית ילדותו.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1937 | שלגיה ושבעת הגמדים | אנימטור |  |
| 1940 | פינוקיו | אנימטור |  |
| 1940 | פנטסיה | אנימטור - מקטע "טוקטה ופוגה ברה מינור" / מפקח הנפשה - מקטע "פולחן האביב" / אפקטי הנפשה מיוחדים - מקטע "לילה על הר קירח/אווה מריה" |  |
| 1941 | הדרקון העקש | אפקטים מיוחדים | קרדיט בתור ג'ושוע ל. מידור |
| 1941 | דמבו הפיל המעופף | אנימטור | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1942 | במבי | אנימטור |  |
| 1943 | סלודוס אמיגוס | אנימטור | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1943 | ניצחון באמצעות כוח אווירי | אנימטור | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1945 | The Clock Watcher | אנימטור | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1945 | שלושת הקבלרוס | אפקטים מיוחדים | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1945 | Donald's Crime | אנימטור |  |
| 1945 | Old Sequoia | אנימטור | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1946 | הבה לי מוזיקה | במאי | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1946 | שירת הדרום | אנימטור אפקטים | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1948 | עת הזמיר | אנימטור אפקטים | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1948 | Soup's On | אנימטור |  |
| 1949 | כה יקר ללבי | אנימטור אפקטים | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1950 | פלוטו וסנאי הכיס | אנימטור אפקטים |  |
| 1950 | סינדרלה | אנימטור אפקטים | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1951 | עליסה בארץ הפלאות | אנימטור אפקטים | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1951 | Nature's Half Acre | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1952 | Water Birds | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי; קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1953 | Bear Country | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1953 | פיטר פן | אנימטור אפקטים |  |
| 1953 | The Alaskan Eskimo | אנימטור | סרט תיעודי |
| 1953 | Prowlers of the Everglades | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי; קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1953 | המדבר מתעורר | אנימטור | סרט תיעודי |
| 1954 | The Vanishing Prairie | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1954 | 20,000 מיל מתחת למים | אפקטים מיוחדים | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 1955 | דיוי קרוקט, מלך הגבול הפראי | עבודת אמנות מיוחדת |  |
| 1955 | The African Lion | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1955 | Men Against the Arctic | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1956 | הטיסה לחלל | אפקטים מיוחדים |  |
| 1956 | Secrets of Life | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1957 | Perri | אפקטים מיוחדים |  |
| 1958 | White Wilderness | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1959 | היפהפייה הנרדמת | אנימטור אפקטים |  |
| 1959 | Nature's Strangest Creatures | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1959 | דונלד בארץ המתמטיקסם | במאי רצף |  |
| 1959 | דארבי אוגיל והאנשים הקטנים | אנימטור אפקטים |  |
| 1959 | Mysteries of the Deep | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1960 | Islands of the Sea | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1960 | Jungle Cat | אנימטור אפקטים | סרט תיעודי |
| 1961 | הפרופסור המפוזר | אפקטים מיוחדים |  |
| 1961 | Donald and the Wheel | אנימטור אפקטים |  |
| 1961 | פעוטים בארץ הצעצועים | אנימטור אפקטים |  |
| 1964 | The Restless Sea | אנימטור | סרט טלוויזיה תיעודי |
| 1980 | Mickey Mouse Disco | אנימטור | קרדיט בתור ג'וש מידור |
| 2002 | מיקי מאוס וחבורת הרשע | אנימטור - מקטע "דונלד דאק והגורילה" | קרדיט בתור ג'וש מידור |
הערות שוליים

1 2 3  Smith, Slim (21 ביוני 2017). "Childhood home of noted Disney animator, painter Joshua Meador is on the market". The Commercial Dispatch. נבדק ב-21 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wilson, Sarah (18 באוקטובר 2009). "Son of Disney animator speaks on father's legacy". The Commercial Dispatch. נבדק ב-21 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lev, Peter (2006). Transforming the Screen, 1950–1959. History of the American Cinema. Vol. 7. University of California Press. p. 176. ISBN 0-520-24966-6.
↑  "Noted Artist Dies At His Caspar Point Home". The Mendocino Beacon. 27 באוגוסט 1965. p. 1. נבדק ב-23 בדצמבר 2020 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה) תבנית:Open access
↑  "Joshua Lawrence Meador - Columbus - MS - US". Historical Marker Project (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-21 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1709699  VIAF: 2560159941675425440007   WorldCat (עם VIAF): 2560159941675425440007
זקרי גורדון

| --- | --- |

זקרי גורדון
 לידה:  15 בפברואר 1998 (בן 26) קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Zachary Adam Gordon 
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  תיכון אוק פארק 
 http://www.zacharygordon.weebly.com
 פרופיל ב-IMDb
 
זקרי אדם גורדון (באנגלית: Zachary Adam Gordon; נולד ב-15 בפברואר 1998) הוא מדבב ושחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי. נודע בעיקר בשל גילום דמותו של גרג הפלי בשלושת הסרטים הראשונים בסדרת הסרטים "יומנו של חנון".
ביוגרפיה

גורדון נולד באוק' פארק, קליפורניה, בנם של לינדה וקנת' גורדון; שניהם ממוצא יהודי. יש לו שני אחים גדולים ממנו, ג'וש וקייל, והוא למד בתיכון העירוני של אוק' פארק.
קריירה

במהלך הקריירה שלו שיחק במספר סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע, בין השאר הופיע בסדרה "איך פגשתי את אמא" ובקומדיית המצבים "כולנו".
בין הסרטים בהם שיחק: "הנוכלים בלום" (2008) בתפקיד בלום הקטן, "השכלה נמוכה" (2008), "אוצר לאומי: ספר הסודות" (2007), ו"החוק על פי ג'ורג'יה" (2007) עבורו קיבל את "פרס השחקן הצעיר" (Young Artist Award) לאותה שנה.
בשנת 2010 גילם את דמותו של גרג הפלי בסרט הקומדיה "יומנו של חנון", בשנת 2011 ב"יומנו של חנון 2: רודריק שולט" ובשנת 2012 ב"יומנו של חנון 3: קיץ קטלני".
בשנת 2013 שיחק לצד סטיב קארל בסרטו של דון סקרדינו "ברט וונדרסטון המופלא" את וויל, ושיחק בסרט טלוויזיה מקורי של הולמרק "Pete's Christmas" את התפקיד הראשי של פיט קידר.בשנת 2014 גילם את אנדרו בסדרה "גבר מי שנשאר אחרון" ברשת ABC.
בשנת 2016 דיבב את דמותו של נורם בצעירותו בסרט ההנפשה ממוחשבת "נורם בעיר הגדולה". בשנת 2017 התארח בסדרת הדרמה הרפואית "הרופא הטוב" של רשת ABC.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד החוזר של טייט וילסון בסדרת ההתבגרות "צרות טובות" ברשת Freeform; הסדרה מהווה סדרת ספין-אוף לסדרה "משפחת פוסטר".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | אמרתי לך! | ארתור הצעיר | ללא קרדיט |
| 2007 | החוק על פי ג'ורג'יה | בראד ספוילט |  |
| 2007 | אוצר לאומי: ספר הסודות | ילד עם קונספירציות |  |
| 2007 | סקס ומוות 101 | בראט |  |
| 2008 | הנוכלים בלום | בלום הצעיר |  |
| 2008 | מת לחגוג | ילד #6 |  |
| 2008 | Lower Learning | פרנקי פולר |  |
| 2008 | מדגסקר 2 | מלמן התינוק | דיבוב |
| 2010 | The Search for Santa Paws | כלב הרים פירנאי | דיבוב |
| 2010 | יומנו של חנון | גרג הפלי |  |
| 2011 | זה מה שאני | דמויות שונות | דיבוב |
| 2011 | הצ'יוואווה מבוורלי הילס 2 | פאפי ג'וניור | דיבוב |
| 2011 | יומנו של חנון 2: רודריק שולט | גרג הפלי |  |
| 2012 | יומנו של חנון 3: קיץ קטלני | גרג הפלי |  |
| 2013 | ברט וונדרסטון המופלא | וויל |  |
| 2014 | ילדי הקרון | הנרי אלדן | דיבוב |
| 2014 | לעוף על זה | מקס | דיבוב |
| 2015 | נוקאאוט צ'יקן | רולו | דיבוב |
| 2015 | Killing Animals | ג'רמי |  |
| 2016 | Kingsglaive: Final Fantasy XV | ראבוס הצעיר | דיבוב |
| 2016 | נורם בעיר הגדולה | נורם הנער | דיבוב |
| 2020 | אמריקן פאי: הבנות שולטות | אמט |  |
| 2021 | ויולט | בראדלי |  |
| 2021 | Dreamcatcher | ג'ייק |  |
| TBA | The Gettysburg Address | דניאל סקאלי | דיבוב |
| TBA | Second Chances | בלייז |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006, 2009 | איך פגשתי את אמא | גרנט/ טיילר סטינסון | 2 פרקים |
| 2007 | All of Us | ריצ'י | פרק: "Another Episode of All of Us" |
| 2007 | עקרות בית נואשות | רובין הוד הצעיר | פרק: "Now You Know" |
| 2007, 2011 | רובוט צ'יקן | צ'ארלי בראון / ליינוס ואן פלט | דיבוב; 2 פרקים |
| 2008 | מד טי.וי | הג'וקר | פרק: "#14.2" |
| 2008 | בי הגדולה מכולם! | אח של גוון #4 | דיבוב; פרק: "Bee My Baby/Bee Afraid" |
| 2008 - 2009 | נדב ידי זהב | לופרט | דיבוב; 2 פרקים |
| 2008 - 2009 | קאי לאן | סאן סאן | דיבוב; 18 פרקים |
| 2008, 2010 | באטמן: האמיצים והנועזים | ברוס ויין בצעירותו | דיבוב; 3 פרקים |
| 2009 | 24 | ילד בן שמונה | 2 פרקים |
| 2009 | אפרו סמוראי: התחיה | קוטארו | דיבוב; סרט טלוויזיה של סרטי פרמאונט |
| 2009 - 2010 | סוכן מיוחד אוסו | ראשיד / טיילר | דיבוב; 2 פרקים |
| 2011 | ילדי בית החולים | קודי / מייק | פרק: "Ward 8" |
| 2011 - 2012 | איש משפחה | ילד חסר בית | דיבוב; 2 פרקים |
| 2011 - 2014 | חבורת הגופים | גיל | דיבוב; 42 פרקים |
| 2012 | שעה מכושפת | סת' | פרק: "Night of the Mummy" |
| 2013 | Pete's Christmas | פיט קידר | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2013 | דוד סבא | ילד | דיבוב; פרק: "Belly Bros" |
| 2014 | גבר מי שנשאר אחרון | אנדרו | 3 פרקים |
| 2016 | Dead of Summer | ג'ייסון "בלוטר" כהן | 3 פרקים |
| 2016 - 2018 | מלחמת הכוכבים: המורדים | מארט מאטין | דיבוב; 3 פרקים |
| 2017 | הרופא הטוב | ברנדון | פרק: "Apple" |
| 2019 - 2020 | צרות טובות | טייט וילסון | 5 פרקים |
| 2020 | המתמחה | אהרון מיוזר | פרק: "Last Shot" |
מילארד מיטשל

| --- | --- |

מילארד מיטצ'ל בסרט "שיר אשיר בגשם", 1952
 לידה:  14 באוגוסט 1903 הברונקס, הוואנה, קובה 
 פטירה:  13 באוקטובר 1953 (בגיל 50) סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הולי קרוס 
 מדינה:  קובה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1924–1953 (כ־29 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע  פרס גלובוס הזהב 
 פרופיל ב-IMDb
 
מילארד מיטצ'ל (באנגלית: Millard Mitchell;‏ 14 באוגוסט 1903 - 13 באוקטובר 1953) היה שחקן קולנוע אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשנת 1952 על תפקידו בסרט "ההרשעה השישית שלי". השתתף בקלאסיקות ההוליוודיות "רומן זר" ,"טייסי השחקים", "שיר אשיר בגשם", "האקדוחן" ו"חיים כפולים".
ביוגרפיה

מיטצ'ל נולד בהוואנה, קובה. החל את דרכו כשחקן הוליוודי בשנות ה-30 של המאה ה-20 כשחקן משני.
מיטצ'ל התגלה לראשונה בסוף שנות ה-40 בדרמות "טייסי השחקים" של הנרי קינג בתור מפקד המפציץ מייג'ור גנרל פריצ'הארד, "חיים כפולים" של ג'ורג' קיוקור ובקומדיה של בילי ויילדר "רומן זר" בתפקיד קולונל רופיוס פלאמר.
בשנת 1950 השתתף מיטצ'ל במערבונים "האקדוחן" בתפקיד השריף מארק סטרט, "ווינצ'סטר 73" בתפקיד ובקומדיה "מר 880" בתפקיד מאק מאקאינטייר.
ב-1952 זכה מיטצ'ל בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתור האסיר ג'יימס קוני בדרמה הקומית בהפקת סטנלי קריימר "ההרשעה השישית שלי". באותה שנה הופיע בקומדיה המוזיקלית
הקלאסית "שיר אשיר בגשם" בתפקיד מנהל אולפן ההפקות ר. פ. סימפסון.
סרטו האחרון היה המערבון של אנתוני מאן "דורבן ערום".
מיטצ'ל נפטר ב-13 באוקטובר 1953 ממחלת סרטן הריאה בסנטה מוניקה כשהוא בן 50. הוא נקבר ב"בית העלמין הצלב הקדוש" שעיר קולבר סיטי.
פילמוגרפיה

נשיקת המוות (1947)
חיים כפולים (1947)
רומן זר (1948)
כביש הגנבים (1949)
כולם עושים את זה (1949)
טייסי השחקים (1949)
מורשע (1950)
האקדוחן (1950)
ווינצ'סטר 73 (1950)
מר 880 (1950)
אתה בצי עכשיו (1951)
אולטימטום לאדמה (1951)
ההרשעה השישית שלי (1952)
שיר אשיר בגשם (1952)
דורבן ערום (1953)
הנה באות הבנות (1953)
אהו

מפת אי הפסחא שבה מסומנים בכחול אהו ידועים
אהו עם חצר קדמית, רמפה, במה ופסלים (אהו טהירי)
פרט מתוך אהו טונגריקי, האהו הגדול ביותר
אהו (בשפת הרפה נוי: Ahu) הוא מקום טקסי באי הפסחא, המהווה את הקישור הרוחני בין העולם הזה לעולם שמעבר המגולם באמצעות מבנה. על פי המיתולוגיה של האי המתחם ניחן בעוצמה רוחנית גבוהה (מאנה (אנ')) ואסור לפגוע בו (טאבו), אך הוא מהווה גם סמל לכוח פוליטי. לרוב הוא בנוי מבמת אבן עם פסלי אבן מונומנטליים (מואי), שאליה מובילה רמפה משופעת, ואזור מלבני מיושר כחצר קדמית לחגיגות פולחניות. ידוע על 255 אהו שהיו במצבי שימור שונים באי הפסחא, 164 מהם עם פסל אחד או יותר.
המונח אהו ידוע גם מאיי מרקיז, מארכיפלג טואמוטו ומאיי אוסטרל. עם זאת, במקומות אלו הוא מתייחס רק לבמה המוגבהת בקצה המתחם הטקסי המלבני (מאראה (אנ')), ואילו באי הפסחא הכוונה לכל המתחם הטקסי.
מטרה וטקסים

את האהו, לפחות במקרה של הבמות עם הפסלים, יש לראות כאתר טקסי ששימש בעיקר לפולחן האבות הקדומים ובו התקיימו טקסי חניכה לראשי הקלאנים (אריקי, ariki), ולאנשים בכירים אחרים. ייתכן שטקסים נוספים נקשרו לפוריות ולפולחנים חקלאיים.
כיום אין ספק שהאהו נקשר גם לפולחן המתים. בחפירות ארכאולוגיות הוכח כי ישנם בבמות תאים שקועים עם שרידי עצמות. בתקופה הקלאסית של תרבות אי הפסחא, היו עוטפים את המת בשטיחים קני טוטורה או מבד טאפה (אנ') והוא נחשף לריקבון. ככלל זה קרה בשטח המיושר מול האהו של הקלאן. כשנותר רק השלד הונחו העצמות על הבמה הטקסית. קבורה שנייה כזו נפוצה גם באיים אחרים בדרום האוקיינוס השקט ובחלקים באזור האינדו-פסיפי. עם זאת, קבורה מסוג זה אורגנה כנראה רק לראשי הקלאן, לכוהנים, ולאנשים בכירים אחרים מהקלאן. המשרפות שנמצאו ליד חלק מהמתקנים מראות גם את הקשר לפולחן המתים. מתקבל על הדעת שנשרפו בהם גופות המתים הבכירים פחות.
אתרי האהו לא איבדו את תפקידם כמקום קבורה גם לאחר חורבנם. קבורים מאוחרים נמצאו במערות שנוצרו על ידי הפסלים שהופלו בווינאפו ובכמה מתחמים אחרים.
ב-2019 התפרסם מחקר של צוות חוקרים בראשות רוברט ג'. דינאפולי (Robert J. DiNapoli) שבדק את המיקומים שנבחרו להקמת במות האבן והגיע למסקנה כי הגורם שקבע את בחירת האתרים היה קרבה למקור של מים מתוקים. מכאן הסיק דינאפולי שהאהו הוקמו במטרה לקבוע שליטה טריטוריאלית על המשאב היקר והנדיר יחסית באי.
תיארוך

מחקר ארכאולוגי הראה שהבמות הטקסיות הורחבו, הוארכו או נבנו מחדש לאורך דורות, ולעיתים קרובות השתמשו מחדש בחומרי בנייה ישנים יותר. דבר זה מקשה מאוד על תיארוכים של מערכות בודדות.
תיארוכים באמצעות פחמן-14 מצביעים על תקופת ההקמה המוקדמת ביותר בין 1000 ל-1100 לספירה. ישנם גם תאריכים קודמים, אך לא ניתן לקשרם באופן חד משמעי למבנים. על פי המחקרים הארכאולוגיים, המוקד העיקרי של פעילות הבנייה היה במאות ה-14 וה-15. כנראה שלא הוקמו מתקנים חדשים לאחר 1650 לספירה.
מצב עכשווי

מתישהו בין גילויו של אי הפסחא על ידי ההולנדי יאקוב רוחבן בשנת 1722 לביקורו של ג'יימס קוק באי ב-1774, החל החורבן השיטתי של אתרי האהו על ידי תושבי האי עצמם. באמצע המאה ה-19 לא היו עוד במות טקסיות שלא נפגעו באי הפסחא. למרות מחקר אינטנסיבי, הסיבות עדיין שנויות במחלוקת כיום. ההשערות שהועלו כוללות את הדברים הבאים:
מלחמת אזרחים ועימותים פנימיים
הידרדרות תרבותית עקב השפעת האירופאים
הרס אקולוגי ואחריו רעב המוני
עלייה לשלטון ידי קאסטה של לוחמים
מעבר לדת אחרת, "פולחן איש הציפור"
רעידות אדמה ואירועי צונאמי.
רוב המתחמים הטקסיים באי הפסחא עדיין "במקום" כיום, כלומר עם במות שנהרסו פחות או יותר ומואי הפוכים. חלקם נבנו מחדש באמצעות טכנולוגיה מודרנית מאז שנות החמישים. שווה לראות במיוחד בחוף הדרומי את אהו טונגריקי, ששוחזר בשנות השישים, עם חמישה-עשר מואי זקופים בגודל מרשים, המתחם הטקסי הגדול ביותר באוקיינוס השקט. אהו טהירה במתחם וינאפו השמור היטב עם האבנים המותאמות בקפידה הוא דוגמה לארכיטקטורה של התקופה הקלאסית של תרבות אי הפסחא.
מבנים מקבילים

המקור הפולינזי של תרבות אי הפסחא מעיד על מבנים מקבילים באיים אחרים באוקיינוס השקט. הקמת פסלי אבן מונומנטליים ידועה - מלבד האי הפסחא – באיי מרקיז, בפיטקרן, ראיוואוואה (אנ'), הוואי וטהיטי. במות טקסיות ללא פסלים (מאראה) קיימות כמעט בכל איי פולינזיה ובחלק מאיי מלנזיה. הן מורכבות בדרך כלל ממשטח מפונה ומפולס, במת אבן מוגבהת דמוית טרסה לעיתים מדורגת, הדומה לאהו המלבני ללא פסלים של אי הפסחא, ייתכן שהעיצוב העתיק ביותר.
הערות שוליים

↑  Robert J. DiNapoli, et al., Rapa Nui (Easter Island) monument (ahu) locations explained by freshwater sources
אהו טהירה, הקיר לצד הים, שימוש באבן מגליתית
שרטוט סכמתי של אהו כפי שצייר אלפרד מטרו
אהו אקאהנגה, אתר שבו האהו הרוס ויש פסל מואי שהופל
ג'ון דילייני

ג'ון קווין דילייני (באנגלית: John Kevin Delaney; נולד ב-16 באפריל 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית אשר כיהן כנציג המחוז השישי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ב־28 ביולי 2017 דילייני הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2020 אך פרש בהמשך.
ביוגרפיה

דילייני נולד בווד רידרג' שבניו ג'רזי. ב-1985 סיים תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה וב-1988 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. לאחר הלימודים עבד כעורך דין פרטי. ב-1996 הקים את חברת "HealthCare Financial Partners" בתחום אספקת מימון לעסקים בענף השירותים הרפואיים. החברה הפכה לציבורית ב-1996. בשנת 2000 הקים את חברת "CapitalSource" העוסקת בתחום המימון לעסקים קטנים ובינוניים, החברה הונפקה ב-2003 בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
באפריל 2012 ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית למושב המחוז השישי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית. בנובמבר אותה שנה ניצח בבחירות הכלליות לאחר שגבר על חבר הקונגרס המכהן רוסקו ברטלט מהמפלגה הרפובליקנית ברוב של 58.4%. בבחירות 2014 גבר על דן בוניגנו ברוב זעום של 49.7% לעומת 48.2% ליריבו. בבחירות 2016 נבחר לכהונה שלישית לאחר שהשיג רוב של 56%. הוא כיהן כחבר ועדת השירותים הפיננסים של בית הנבחרים וחבר ועדת הכלכלה של הקונגרס. דילייני בחר לא להתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2018.
דילייני נשוי לאפריל מקיין-דילייני והם הורים לארבע בנות.
הערות שוליים

↑  John Delaney: Why I’m running for president, באתר וושינגטון פוסט, 28 ביולי 2017
1 2  Rodrigo, Chris Mills (2019-03-10). "Delaney: 'I don't believe religious doctrine should inform public policy'". TheHill (באנגלית). נבדק ב-2019-04-18.
↑  "Delaney Hosts Entrepreneurship Workshop in Rockville". Delaney.house.gov. 7 באפריל 2014. נבדק ב-26 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 13.11.2021)
↑  "Maryland House results". Politics. CNN. 4 בנובמבר 2014. נבדק ב-4 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Biography". Delaney.house.gov. נבדק ב-26 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 13.11.2021)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018049933  US Congress: D000620  VIAF: 4842152502768910800001   WorldCat (עם VIAF): 4842152502768910800001
מארק סילבסטרי

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1958 (בן 66) פאלם ביץ', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  אקס מן דארקנס וולברין סייבר פורס ויצ'בלייד
 פרסים והוקרה:  פרס אינקפוט (2012) 
 marcsilvestriart.com
 
מארק סילבסטרי (באנגלית: Marc Silvestri; נולד ב-29 במרץ 1958) הוא קומיקסאי, יוצר ומוציא לאור אמריקאי. כיום הוא משמש כמנכ"ל הן של Top Cow Productions (אנ') והן של אימג' קומיקס.
נעוריו

מארק סילבסטרי נולד ב-29 במרץ 1958 בפאלם ביץ', פלורידה. סילבסטרי גילה לראשונה קומיקס דרך בן דודו, שהיה אספן נלהב. במהלך ביקורים בבית בן דודו הכיר סילבסטרי אמנים כמו ג'ק קירבי, ברני רייטסון וג'ון בושמה. סילבסטרי מכנה את רייטסון, בושמה ופרנק פרזטה כהשפעותיו הגדולות ביותר.
קריירה

סילבסטרי החל את הקריירה שלו באיור גליונות של DC Comics ו- First Comics. הוא הצטרף למארוול קומיקס בסוף שנות ה-80 (לאחר שעשה עבודות אורח למארוול עוד קודם לכן), והפך לעפרונאי הראשי של האקס-מן בין השנים 1987–1990. לאחר מכן בילה שנתיים כעפרונאי של כותר הספין אוף וולברין.
בשנת 1992, סילבסטרי הפך לאחד משבעת האמנים המקוריים – יחד עם ג'ים לי, ווילס פורטסיו, רוב לייפלד, אריק לארסן, טוד מקפרלן וג'ים ולנטינו – שהקימו את חברת הקומיקס פורצת הדרך Image Comics. הכותרים של סילבסטרי פורסמו תחת החותם Top Cow והכותר הראשון שיצא היה "Cyberforce". מלבד האמנות שלו, סילבסטרי היה גם תסריטאי בכותר "Codename: Stryke Force". רבים מסיפוריו של סילבסטרי נכתבו בידי אחיו, אריק סילבסטרי.
סכסוכים בין שותפי אימג' הובילו לכך שסילבסטרי עזב את המו"ל לזמן קצר ב-1996, אך הוא שב במהרה לאחר שרוב לייפלד ניתק את קשריו עם החברה.
ההצלחות של Top Cow כוללות את הכותרים ויצ'בלייד, דארקנס, "Inferno Hellbound" ו-"Fathom".
סילבסטרי הפיק את הסיפור ועיצובי הדמויות הראשוניים למשחק הווידאו "Fighting Force" משנת 1997.
בשנת 2004 חזר סילבסטרי לחזרה קצרה למארוול כדי לאייר מספר גליונות של ניו אקס-מן, בשיתוף פעולה עם הכותב גרנט מוריסון. בהמשך השנה, הוא השיק כותר חדש של Top Cow בשם "Hunter-Killer" עם הכותב מארק וייד. הוא צייר את העטיפות למיני סדרה של מארוול קומיקס, "X-Men: Deadly Genesis" מאת אד ברובייקר וטרבור הרסיין.
ביוני 2006 הוציאה Top Cow את גיליון סייבר פורס מספר 0 עם אמנות מאת סילבסטרי.
בסוף שנת 2007 (תאריך הכריכה בדצמבר), הוא צייר גיליון במסגרת אקס-מן: תסביך משיח, כמו גם עטיפות רבות בקרוסאובר באותו שם שבא בעקבותיו.
סילבסטרי שימש מפיק בכיר לעיבוד אנימה של ויצ'בלייד.
הוא המשיך את עבודתו על האקס מן וצייר גיליון חד פעמי של האקס-מן והאוונג'רס האפלים במסגרת הקרוסאובר אקס-מן: אוטופיה ב-2009. באותה שנה, הוא תרם למיני סדרה "Image United", וצייר בה את כל הדמויות שיצר במהלך ריצתו ב- Image שהוצגו בסיפור.
בשנת 2012, סילבסטרי היה אחד ממספר אמנים שאיירו עטיפות לגיליון "המתים המהלכים" מספר 100 של רוברט קירקמן, שיצא לאור ב-11 ביולי בקומיק-קון, סן דייגו.
חיים אישיים

סילבסטרי נשוי לברידג'ט סילבסטרי.
תוכניות הטלוויזיה האהובות עליו כוללות את שובר שורות, הסרטים האהובים עליו הם הנוסע השמיני, הטיסה לחלל, ודוקטור סטריינג'לאב, והוא אומר שהוא מקשיב למוזיקת צ'יל אאוט בזמן העבודה, ולרוק אלטרנטיבי בזמנים אחרים.
הערות שוליים

↑  page=article&id=18990 WEEK OF TOP COW: Marc Silvestri, Comic Book Resources, December 1, 2008
↑  "Image Comics Marc Silvestri Profile".
1 2  Rosenberg, Aaron (March 29, 2008). "Happy Birthday: Marc Silvestri" ComicMix.
1 2 3  "The Third Degree: Marc Silvestri". Point of Impact. Image Comics. October 2012. Page 27.
↑  Logan, Michael (June 4, 2012). "Exclusive First Look: The Walking Dead Comic Hits 100". TV Guide.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012502009105171  PLWABN: 9810704145705606  BNE: XX1088174  BnF: cb12738970v (data)  CANTIC: a11311873  GND: 1073333663  ISNI: 0000 0001 1556 4579  LCCN: no98114349  NKC: jn20020717532  NTA: 341697796  SUDOC: 197586368  VIAF: 24727340   WorldCat (עם VIAF): 24727340