רפאל נתן נטע רבינוביץ
הערות שוליים

↑  לדברי רבינוביץ, בסוף ספר שאלות ותשובות מהר"ם בר ברוך, לעמברג: תר"כ, הוא חלק משלשלת תלמידים חכמים, רבנים גדולים, אב"ד בקהילות יהודיות רבות, המגיעה עד למהר"ל מפראג. אביו, רבי שלמה זלקינד, הוא בן הרב שאול, שהיה אב"ד זאסלא. אבי סבו היה רבי אריה לייב, היה אב"ד אניקסט ואח אבי סבו, רבי דוד טבל היה רבה של ליסא. אביהם היה רבי נתן נטע אב"ד ברודי, בן רבי זכריה מנדל אב"ד דק"ק הורדנה, בן רבי אריה לייב אב"ד הורדנה, בן רבי נתן נטע, בן רבי זכריה אב"ד בלז והמדינה, בן רבי אריה ליב אב"ד קראקא (אח רבי צבי הירש אב"ד לבוב), בן רבי זכריה מנדל אב"ד לבוב, ממשפחתו של רבי יהודה ליווא בן רבי בצלאל (המהר"ל מפראג). על פי אברהם מאיר הברמן, "רפאל נתן נטע רבינוביץ", אנשי ספר ואנשי מעשה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"ד-1974, עמ' 114–121 (להלן: "הברמן, רבינוביץ"), עמ' 114. כמו כן אמו וויכנא הייתה נינה של הרב אברהם שלמה אב"ד פאסוועל (ע"פ הקדמתו לספרו דקדוקי סופרים על מסכת מגילה).
↑  קונטרס עקרי העבודה, פרעסבורג, תרכ"ג. לפי הברמן, רבינוביץ, עמ' 114–115.
↑  חמיו, אהרן פאדווא היה אחיו של רבו ר' יוסף פאדווא מווילקומיר.
↑  הברמן, רבינוביץ, עמ' 115; לזוג נולד בן יחיד, ראו אצל הברמן, רבינוביץ, עמ' 121.
↑  שמואל יצחק בן שלמה נחמיה ריווען, רוססלאנד | קיוב, המגיד, 13 בדצמבר 1888.
↑  יצחק איזיק בן יעקב, אוצר הספרים, ספר ערוך לידיעת ספרי ישראל נדפסים וכתבי יד עד שנת התרכ"ג, ווילנא: ראם, תר"ם.
↑  שבתי משורר בס, ספר שפתי ישינים, אמשטרדם: דפוס ד. תארתאס, ת"ם.
↑  שבתי משורר בס, ספר שפתי ישינים, חלק א-ב, זאלקווי: דפוס מ. ראבין שטיין, תקס"ו. החלק השני נאסף על ידי ר’ אורי צבי רבינשטין.
↑  על פי מכתבו של רבינוביץ לבנו של בן יעקב, מיום ראש חודש מרחשוון תרל"ח, 25 בספטמבר 1877. המכתב הובא אצל אברהם שישא הלוי, "עלים למבחן מספר 'דקדוקי ספרים'", ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי ג', ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק, תשכ"א, עמ' 376–391 (להלן: הלוי, עלים"), עמ' 376–377. ואכן בלוח ראשי התיבות בתחילת ספר אוצר הספרים, תחת האות ש', מופיעים שלושה ספרים בשם שפתי ישנים: "שי"א- שפתי ישנים (הראשון)", והכוונה היא כאמור לספרו של הביבליוגרף שבתי בס; "שי"ב- שפתי ישנים ח"ב (של רובין שטיין)"; וכן "שי"ג- שפתי ישנים ח"ג (נמסר להמחבר(!) מחכם א' מה שמצא במקומו וערי סביבותיו להוסיף על ש"י א' וב')", והכוונה כאן היא לספרו של רבינוביץ.
↑  הלוי, עלים, עמ' 377.
↑  רבינוביץ ב"חתימת המעתיק", בספר שאלות ותשובות מהר"מ בר ברוך. לפי הלוי, עלים, עמ' 377, ה"ש 7. הרב בצלאל הכהן הספיק לכתוב הסכמה לספר, ביום כ"ה בכסלו תר"כ.
↑  סיבת מעברו מווילנה ללמברג, היא לפי השערתו של הברמן, רבינוביץ, עמ' 116. הברמן מעלה אפשרות נוספת למעבר ללמברג, לפיה התכוון לעבור לגרמניה, ולמברג שימשה לו כתחנת מעבר. הלוי, עלים, עמ' 377, ה"ש 5, חולק על דעתו של הברמן וטוען כי רבינוביץ נסע ללמברג כדי להדפיס את ספר שאלות ותשובות למהר"מ, והתכוון לשוב לווילנה.
↑  הלוי, עלים, עמ' 377. בין יתר ההסכמות שקיבל לספר הייתה גם הסכמה מר"ח מצאנז, שבניגוד לאחרים שהיללו אותו כתב שאיננו מכירו. ראו אצל יעקב שמואל שפיגל, "ר' רפאל נתן נטע רבינוביץ וספרו דקדוקי סופרים", עמודים בתולדות הספר העברי, הגהות ומגיהים, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, מהדורה שנייה, תשס"ה-2005, עמ' 478–531 (להלן: "שפיגל, עמודים"); עמ' 478, ה"ש 27.
↑  לפי עדות ראייה שנמסרה לחוקר הברמן, על ידי רבי יצחק ראובן אורנשטיין, בעל חרוזי פנינים, קראקא, תרנ"ז. ראו אצל הברמן, רבינוביץ, עמ' 116–117.
↑  הכוונה לקונטרס זיכרון יוסף, שהדפיס בסוף הספר גאון יעקב לערובין, לעמברג, תרכ"ג (לפי הברמן, רבינוביץ, עמ' 115–116).
↑  בפרסבורג ביקר שוב בשנת תרכ"ו. ראו אצל הלוי, עלים, עמ' 377, ה"ש 10.
↑  לדעת הלוי, עלים, עמ' 377–378, מטרת הגעתו לפרסבורג הייתה מכירת ספריו.
↑  ראו ב"הקדמת התלמיד" בקונטרס עקרי העבודה הנ"ל. רבינוביץ צירף לקונטרס גם מכתב מהרב בצלאל הכהן, המדבר בשבחו של רבו. ראו גם הברמן, רבינוביץ, עמ' 114–115.
↑  אברהם דוב דובזעוויץ, מכתב להזכיר, המגיד, 18 ביוני 1891.
↑  ראו גם הלוי, עלים, עמ' 378, המצטט את דברי הרב נתנזון.
↑  כפי שטוען הלוי, עלים, עמ' 378.
1 2  הברמן, רבינוביץ, עמ' 117.
↑  ראו דבריו בהקדמות לכרכים השונים של הדק"ס. ראו גם אצל הברמן, רבינוביץ, עמ' 120.
↑  ינ"ג [ישעיהו ניסן הכהן גולדברג], מעשים בכל יום | בארצנו | קיוב, המליץ, טורים 1–2, 5 בדצמבר 1888.
↑  ישכר בער סאקאלסקי, חוץ לארצנו | אמשטרדם, המליץ, טורים 1–2, 25 באפריל 1889.
1 2  ג. קרסל, על מאמר אחד ופרסים שנים, דבר, 27 בפברואר 1953.
↑  חדשות לבית ישראל, חבצלת, טור 2, 30 בדצמבר 1888.
↑  הוא הקדיש לפרויקט 25 שנים לערך, מסוף שנת תרכ"ג ועד ליום מותו, בשנת תרמ"ט.
↑  כפי שמופיע על גבי שערי הדק"ס, וכן לפי שפיגל, עמודים, עמ' 480–481.
↑  רבינוביץ בהקדמה לדק"ס ברכות, עמ' 18. ראו גם ציטוט של דברי הרב נתנזון בהערה באותו עמוד. לפי הלוי, עלים, עמ' 378.
↑  הברמן, רבינוביץ, עמ' 117 ו-121.
↑  תוכן העניינים של הכרך הראשון של דק"ס (ברכות וזרעים) הוא כדלקמן: בפתח הספר שלושה שערים שונים, אחריהם באים דברי תודה למממן הפרויקט, אברהם מערצבאכער, הסכמות לדק"ס ברכות (עמ' 9–14), הקדמה כללית מאת המחבר (עמ' 15–25), שוב דברי תודה למערצבאכער (עמ' 26) ותאור כתב יד מינכן (עמ' 27–40). אחר כך בא המאמר על הדפסת התלמוד (כאמור בעמ' 41–73), ואחריו מופיע תיאור ארבעה ספרים שהיו בידי רבינוביץ, ושימשו ככלי עזר בעבודתו: משניות דפוס ראשון, ספר אגדות התלמוד, ספר עין יעקב, דפוס ראשון וספר בית נתן (עמ' 74–79). אחר כך מופיע פרוט של מקורות נוספים עליהם נסמך רבינוביץ (עמ' 80–81), לוח ראשי התיבות (עמ' 82–84) ורק אז מופיעה מסכת ברכות (עמ' 85–375). אחרי מסכת ברכות מופיעות תוספות לפי כתב יד פריז, שהגיע באיחור לידי המחבר (עמ' 376–392). אחרי התוספות מופיעה השוואה לפי משניות דפוס נאפולי (עמ' 393–394). אחר כך מופיע ספר נוסף: בתחילתו יש שני שערים ואחריהם דק"ס סדר זרעים (עמ' 1–61) ולבסוף לוח טעויות למסכת ברכות (ללא מספר עמוד).
↑  הברמן במהדורתו לספר עדכן את החיבור משנת תר"מ עד לשנת הוצאת הספר. כמו כן הוסיף פרוט על מסכתות בודדות ופרק נוסף על התלמוד הירושלמי. בסוף הספר צרף הברמן הערות והשלמות, מאמר על תולדות רבינוביץ (הודפס שנית אצל הברמן, רבינוביץ), מפתחות ותוכן עניינים. כמו כן דאג לשערב חלק מלשון המחבר בתוך הספר. ראו אצל רפאל נתן נטע רבינוביץ, מאמר על הדפסת התלמוד, הובא לבית הדפוס עם תיקונים, השלמות ומפתחות של א. מ. הברמן, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ב (להלן "מהדורת הברמן"), עמ' קנ"ז ואילך.
↑  מהדורת הברמן, עמ' רס"ט–ר"ע. ראו גם בכריכה הפנימית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266711905171  GND: 130185531  ISNI: 0000 0000 6634 5635  LCCN: n96039187  NKC: zmp20201068807  NTA: 156421518  SUDOC: 126621853  VcBA: 495/298829  VIAF: 35555679   WorldCat (עם VIAF): 35555679