stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריסטן לייק לאבו
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | סופרמן חוזר | ג'ייסון וייט |  |
| 2007 | הבייביסיטר | מקס איסטמן | סרט טלוויזיה |
| 2011 | צ'סטר | ג"יקוב | סרט קצר |
| 2012 | Least Among Saints | וייד |  |
| 2012 | הוואי חמש-אפס | איתן אוונה | עונה 3, פרק 11 |
| 2013 | All American Christmas Carol | הארלי |  |
| 2013 | The Christmas Spirit | כריסטופר | סרט טלוויזיה |
| 2016–20 | צעירים חסרי מנוח | ריד הלסטרום | תפקיד חוזר |
| 2020 | The F**k-It List | לס |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה | תוצאה |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | פרס סאטורן | ההופעה הטובה ביותר של שחקן צעיר יותר | סופרמן חוזר | מועמדות |  |
| 2007 | פרס האמן צעיר | ההופעה הטובה ביותר בסרט עלילתי | סופרמן חוזר | זכייה |  |
| 2018 | פרסי אמי לבידור בשעות היום | שחקן צעיר מצטיין בסדרת דרמה | צעירים חסרי מנוח | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  "ICYMI Tristan Lake Leabu Interview". SoapOperaDigest.com. 12 ביולי 2017. נבדק ב-15 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Dan J. (2 במאי 2018). "On the Red Carpet: Tristan Lake Leabu". SoapCentral.com. נבדק ב-21 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "28th Annual Young Artist Awards - Nominations / Special Awards". youngartistawards.org. אורכב מ-המקור ב-18 בדצמבר 2015. נבדק ב-5 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'The Young and the Restless' New Spoilers: Tristan Lake Leabu Cast as Reed, Michael Muhney Responds to Petition". CitizenOracle. 15 בדצמבר 2016. נבדק ב-5 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Y&R cast Tristan Lake Leabu as Reed Hellstrom". soaps.sheknows.com. 26 בדצמבר 2016. נבדק ב-5 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bringhurst, Tracy (11 באוגוסט 2021). "L.A. Band Balto Playing at Neurolux". Idaho Press (באנגלית). נבדק ב-2021-09-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Daytime Emmy Nominations: 'General Hospital' Leads Programs & CBS Tops Networks". Deadline Hollywood. 21 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1986

| --- | --- |
 תאריך:  1986 
 →1985 1987←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1986 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
5: "יחסים מסוכנים" ו"נשות וינדזור העליזות"
4: "נשות וינדזור העליזות"
3: Chess, "דוקטור פאוסט", Ourselves Alone, The Normal Heart ו"פנטום האופרה"
2: "חלום ליל קיץ", Dalliance, H.M.S. Pinafore, The American Clock, The Magistrate, "טבעת הניבלונג", When We Are Married ו-Wonderful Town
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
2: "יחסים מסוכנים", "נשות וינדזור העליזות", "פנטום האופרה" ו-When We Are Married
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1984

| --- | --- |
 תאריך:  1984 
 →1983 1985←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1984 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד. זה היה הטקס הראשון שנערך אחרי שלורנס אוליבייה הסכים שהפרס יהיה על שמו.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
5: סטארלייט אקספרס
4: "פופי נונגנה", The Hired Man
3: "רחוב 42", Benefactors,‏ Master Harold and the Boys,‏ On Your Toes,‏ Strange Interlude ו"דבש פרא"
2: "מתים מאהבה", Intimate Exchanges, "החיים הם חלום", Rat in the Skull,‏ Sicilian Vespers,‏ The Aspern Papers, "קומדיה של טעויות", The Ratepayers' Iolanthe, "הלילה השנים עשר" ו-Two into One
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
3: דבש פרא
2: On Your Toes
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1990

| --- | --- |
 תאריך:  1990 
 →1989 1991←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1990 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד. הטקס הקודם נערך ב-1988, ובטקס זה השתתפו הפקות שהוצגו בשנים 1989 ו-1990.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
5: "מיס סייגון"
4: "גטו" ו-Racing Demon
3: "אותלו", "ארץ הצללים", "אשת האופה", The Voysey Inheritance ו"מלחמות השושנים"
2: "באדי", Jeffrey Bernard Is Unwell,‏ Man of the Moment, "מיס סייגון", Return to the Forbidden Planet,‏ Single Spies ו-Some Americans Abroad
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
3: Racing Demon
2: "מיס סייגון" ו-The Voysey Inheritance
יחסי אוזבקיסטן–פורטוגל

| יחסי אוזבקיסטן–פורטוגל |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: פורטוגל


אוזבקיסטן: פורטוגל
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 92,090
אוכלוסייה
36,534,946: 10,421,898
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 287,080
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 27,546
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה

יחסי אוזבקיסטן–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן והרפובליקה הפורטוגלית.
במהלך ביקורו הרשמי של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב בפורטוגל בתאריכים 2–3 בדצמבר 1996, נחתמו הסכמים על שיתוף פעולה בתחום התחבורה האווירית והתיירות. הוסכם ליצור את התנאים הנוחים ביותר לסחר בין שתי המדינות.
בשנת 2002 מחזור המסחר בין אוזבקיסטן לפורטוגל הסתכם ב-9.53 מיליון דולר.
באוזבקיסטן עוסקת איגוד הטקסטיל האסייתי, מיזם מושקע בפורטוגזית, בעיבוד סיבי כותנה וייצור חוטים.
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1994

| --- | --- |
 תאריך:  1994 
 →1993 1995←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1994 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
6: "סוויני טוד"
5: "עיר של מלאכים", "היסטריה", "מאכינל" ו"אגדת חורף"
4: "קברט" ו"מדיאה"
3: An Absolute Turkey, "ארקדיה", Oleanna ו-Tamburlaine the Great
2: "מזמור חג המולד", "מלאכים באמריקה: פרסטרויקה", Ariodante, "גלוריאנה", "גריז", "הרמן שמרמן", Jamais Vu, "רומיאו ויוליה", Stomp, "שדרות סאנסט", "אופרת הקבצנים", The Deep Blue Sea,‏ The Last Yankee ו-The Life of Stuff
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
4: "מאכינל" ו"סוויני טוד"
3: "היסטריה"
2: An Absolute Turkey
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1993

| --- | --- |
 תאריך:  1993 
 →1992 1994←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1993 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
9: "קרוסל"
7: Crazy for You
6: "המפקח בא", "הנרי הרביעי, חלק ראשון" ו"עלייתה ונפילתה של ליטל ווייס"
5: "נשיקת אשת העכביש"
4: The Street of Crocodiles
3: "מתנקשים", Heartbreak House ו-No Man's Land
2: "בעל אידיאלי", "אנני אוקלי אשת לפידות", "מוות בוונציה", "ההולנדי המעופף", "גראנד הוטל", Hay Fever, "אבודים ביונקרס", "שש דרגות לקרבה", Stiffelio, "המלאך הכחול", "מלאך האש", The Gift of the Gorgon, "מסעותי עם דודתי", Trelawny of the Wells ו-Winnsboro Cotton Mill Blues
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
4: "המפקח בא" ו"קרוסל"
3: "עלייתה ונפילתה של ליטל ווייס"
2: Crazy for You, "הנרי הרביעי, חלק ראשון" ו"מסעותי עם דודתי"
טטיאנה קנליס אולייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 במרץ 1952 (בת 72) בוקרשט, הרפובליקה העממית הרומנית 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הלאומית לתיאטרון ולקולנוע "יון לוקה קאראג'אלה" 
 פרופיל ב-IMDb
 
טטיאנה קנליס אולייר (נולדה ב-27 במרץ 1952) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ובמאית ישראלית.
ביוגרפיה

קנליס אולייר נולדה בעיר בוקרשט שברומניה. אביה היה מנהל אולפנים להקפת סרט תיעודים וסרטים עלילתים ואמה הייתה טכנאית בענף הקולנוע. להוריה הייתה חיבה גדולה לתיאטרון והיא נחשפה לעולם האמנות מגיל צעיר.
ביוגרפיה > קריירת משחק ברומניה

קנליס אולייר למדה באקדמיה לקולנוע ותיאטרון בבוקרשט בין השנים 1971–1974. בעודה סטודנטית שיחקה בתיאטרון ה"אודיאון" תפקיד ראשי בהצגה "כוס המים" מאת המחזאי אז'ן סקריב. באקדמיה, למדה אצל המורה הידועה בקשיחותה ובכישרונה - סנדה מנו, בתו של אחד השחקנים הגדולים ברומניה.
קנליס אולייר החלה את קריירת המשחק המקצועית שלה בשנה השלישית ללימודיה באקדמיה (מתוך ארבע שנות לימוד), לאחר שקיבלה הצעה להשתתף בהצגה "עמודי החברה" מאת הנריק איבסן בתיאטרון רפרטוארי בבושקרשט. מורתה סנדה מנו, סירבה בתוקף להשתתפותה של הסטודנטית בהצגה, בטענה שהיא טרם סיימה את לימודיה ואינה מוכנה עדיין לשחק בתיאטרון מקצועי. לאחר שנה אישורה את השתתפותה, ואף עבדה איתה לקראת האודישן[דרוש מקור]. במשך ארבע שנות קריירה בתיאטרון ברומניה שיחקה במגוון תפקידים, בין השאר: אירינה הקטנה ב"שלוש אחיות" של צ'כוב, בתו של "החולה המדומה" של מולייר, ורוזין ב"הספר מסביליה".
בשנים אלו, רומניה הייתה תחת שלטונו של הרודן ניקולאה צ'אושסקו, ועל כן, היה מאוד קשה לצאת מגבולות רומניה. משפחתה חיכתה כ-20 שנים לקבלת אישור העלייה לישראל. מצד המשפחה, דודה (מצד האב) הגיעו ראשון והכין את הקרקע לעליית שאר בני המשפחה. דודה של קנליס סייע לה להשיג עבודה ראשונה כשחקנית, והצליח לגייס לעזרתה את שלמה בר-שביט והמורה אפרים אבא, אשר ליווה את טטיאנה בשנותיה הראשונות בישראל[דרוש מקור].
ביוגרפיה > קריירת משחק בישראל

בשנת 1978, בשהייתה בת 26, עלתה לישראל יחד עם בעלה, המוזיקאי קוסטין קנליס אולייר והוריה. כשהגיעה החלה ללמוד עברית באולפן, ובליווי המורה אפרים אבא, אשר עזר לה עם ההגיה העברית הייתה מוכנה לגשת לאודישנים בתיאטראות בארץ. תפקידה הראשון היה סטטיסטית בהצגה "מלך מרוקאי" ב"הבימה" באפריל 1980. אחר כך פגשה בגרי בילו, שהיה באותה העת המנהל האומנותי של תיאטרון באר שבע, והיא הצטרפה לצוות התיאטרון. בשנים 1980–1982 שיחקה קנליס אולייר בבאר שבע, בין תפקידיה היו: "איבאנוב" (סאשה), "מידה כנגד מידה" (איזבלה), "שש נפשות מחפשות מחבר" (הבת החורגת), "אגדות מיערות וינה" (מריאן), "אפר" (אן), "מודיליאני" (ביאטריס הסטינגס), "שפע" (סוזן).
לאחר מכן, שיחקה כשנה בתיאטרון חיפה בהצגות: "מלחמת טרויה לא תהיה" (הלנה), "אנטיגונה" (אנטיגונה).
בשנת 1985 הצטרפה לתיאטרון "הבימה" שם משחקת ומביימת מאז. בין ההצגות ב"הבימה" בהם השתתפה היו: "נסים ונפלאות בקופסאות שימורים" (מרגרטה), "הדוד וניה" (סוניה), "האב" (לאורה), "אדם" (נדיה), "חתונת הדמים" (הכלה), "אותלו" (אמיליה), "נושים" (טקלה), "שלוש אחיות" (מאשה), "החגיגה" (אלסה), "משוגעת" (אדית), "סונטת סתיו", ו"ברטוד ואגנס" (אגנס). כמו כן ביימה את המחזות: "פרפרים הם חופשיים" ו"מישהו שישמור עלי".
השתתפה בפסטיבל "תאטרונטו" עם המונודרמה "הקארקאל" שביים שחר סגל[דרושה הבהרה].
בשנת 1991 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "האיש מהצד האחר", על־פי ספרו של אורי אורלב.
בשנת 1995, החלה קנליס אולייר ללמד משחק במכללת סמינר הקיבוצים, בהמלצתו של הבמאי חנן שניר. המנהל דאז, ישראל סקר, הציע לה להישאר ולחנוך את תלמידי המשחק בסמינר והיא מלמדת במכללה מאז.
ב-2015 שיחקה בדרמה "קאפו בירושלים" בבימויו של אורי ברבש.
במרץ 2023 הופיעה בהצגה לאופולד-שטאט בתיאטרון הבימה. בנוסף, השתתפה בהצגה מניין נשים בהבימה.
פרסים והוקרה

1982 - פרס "ורד הכסף" של העיתון "מעריב", כשחקנית השנה בתיאטרון.
2004 - פרס ע"ש שרגא בר מטעם תיטראון הבימה, על בימוי "פרפרים הם חופשיים".
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, ‏טטיאנה קנליס-אולייר על החברות עם ליא קניג ו-33 שנותיה ב'הבימה', באתר מעריב אונליין, 2 בינואר 2019
1 2 3  יעקב בר-און, טטיאנה בבאר-שבע, מעריב, 14 בדצמבר 1980
↑  חגי חיטרון, מנהל חדש לקונסרבטוריון בתל אביב: קוסטין קנליס-אולייר, באתר הארץ, 15 ביוני 2004
↑  חוה נובק, אחרי בכורה  -  אגדה אכזרית בקצב ה־3/4, דבר, 10 בדצמבר 1981
↑  ליא קניג, כדאי - הצגה - "הדוד וניה" - הבימה, חדשות, 4 בדצמבר 1987
↑  אמיר פלג, גטו, פרק ב' - "אדם" - הבימה, חדשות, 28 ביולי 1989
↑  ג. עיטור, בנעליה של רובינא, חדשות, 28 באוקטובר 1991
↑  ציפי שוחט, הקאמרי והבימה יעלו יחד את "החגיגה" עם תאומי וטיראן, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2007
↑  ציפי שוחט, הצגה חדשה, באתר הארץ, 4 ביוני 2008
↑  עכבר העיר, קרשנדו - ביקור של אם אצל בתה מתפתח לכדי שיחה לילית נוקבת ומלאת האשמות. "סונטת סתיו" עפ"י ברגמן, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2006
↑  ננו שבתאי, "ברטוד ואגנס": שני מחזות במחיר אחד זה לא תמיד משתלם, באתר הארץ, 29 במאי 2019
↑  איתן בר יוסף, עכבר העיר תל אביב, נו אקזיט, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2006
↑  הגר רם, אורי אורלב לטלוויזיה, חדשות, 24 ביוני 1991
↑  זרקור על האמנים שעשו את השנה בתיאטרון, קולנוע,מוסיקה ומחול, וזכו בפרסורד הכסף" " שלמעריב" ", מעריב, 7 באוקטובר 1982
↑  ציפי שוחט, פרסי הבימה לשחקנים, יוצרים ועובדים, באתר הארץ, 24 בפברואר 2004
יואב דונט

| --- | --- |
פרוטרט
 לידה:  28 ביוני 1980 (בן 44) אשקלון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 מספר צאצאים:  3
 פרופיל ב-IMDb
 
יואב דונט (נולד ב-28 ביוני 1980) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה

דונט הוא בוגר סטודיו למשחק ניסן נתיב. הוא זוכה מלגת קרן שרת לשנת 2005 בתחרות מונולוגים, ובקרן "אלי לאון" להצטיינות בתיאטרון "הבימה" (בו הוא משחק משנת 2010).
היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר בשנת 2009 על תפקיד "שמוליק" בסרט "לבנון", וזכה בפרס קיפוד הזהב כשחקן השנה בפרינג' לשנת 2017 על תפקידו בהצגה "ליזלוטה במאי", ובציון לשבח בפסטיבל תאטרונטו 2019 על תפקידו בהצגה "הייתי שם".
קריירה > בתיאטרון

דונט השתתף במספר רב של הצגות: בתיאטרון צוותא שיחק במחזה "צינורות". בתיאטרון חיפה שיחק במחזה "סיפור פשוט". בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער בשיתוף עם תיאטרון חיפה שיחק במחזה "הבחורים בדלת ממול". בתיאטרון הסימטה שיחק במחזה "האי". בתיאטרון תמונע שיחק בהצגה "ליזלוטה במאי".
בתיאטרון הבימה שיחק במחזות "אותו הים", "מישהו ימות בסוף", "פוסט טראומה", "כי בנו בחרת", "אם יש גן עדן", "מירל'ה אפרת", "הסוחר מוונציה", "פאניקה", "משפחה עליזה", "פליישר", "Love love love", עושה כרצונו וגבעת חלפון אינה עונה.
קריירה > בקולנוע ובטלוויזיה

הופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2008, כאשר לוהק לתפקיד אורח בסדרת הדרמה "פרשת השבוע". באותה שנה שיחק בסדרת הדרמה של ערוץ 10 "לאהוב את אנה" בתפקיד דניאל. בשנת 2009 לוהק לתפקיד הראשי בסרט "לבנון".
בשנת 2014 גילם את דמותו של נדב ברנוב בקומדיית המצבים "עממיות". באותה שנה לוהק לשחק בסרט "יונה", בתפקיד רזי. בשנת 2015 גילם את דמותו של איתמר בסדרה "חברות", וכן שיחק בסדרה "כפולים" בשידורי קשת של ערוץ 2 בתפקיד יונתן.
בנוסף שיחק בסדרה "תאג"ד" בדמותו של ידידיה (קלימרו) קצין משטרה צבאית, בסדרה סברי מרנן, שיחק בסרט האיש שבקיר של יבגני רומן, בסרט הקנדי "אינשאללה", בסרט הקצר זוכה פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל "קומיק-קון": "מקום שאינו כאן" של הבמאי דן סחר, בסרט "הורדוס איילנד" של הבמאי נלי גיא.
ב-2023 החל לשחק בסדרה "כראמל" של כאן חינוכית את הדמות פרנקו.
חיים אישיים

נשוי לשחקנית תיאטרון החאן נילי רוגל ואב לשלושה. ב-2019 עבר לגור עם משפחתו לדרום הארץ וכעת מתגורר בבאר אורה, ישוב ליד אילת ומזה מספר שנים, הוא אחד מהשחקנים של תיאטרון אלעד.
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1985

| --- | --- |
 תאריך:  1985 
 →1984 1986←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1985 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
4: "עלובי החיים" ו"עמל אהבה לשווא"
3: A Chorus of Disapproval, "פרבדה", "ריצ'רד השלישי" ו"אגדת חורף"
2: Donnerstag aus Licht, "פאוסט", הנרי החמישי, "לנון", "מרטין", Me and My Girl, "ציד המכשפות", The Mysteries,‏ The Playboy of the Western World,‏ The Road to Mecca,‏ The Sons of Horus ו"סיפור אהבה בשלושה פרקים"
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
3: A Chorus of Disapproval
2: Me and My Girl ו-The Mysteries
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1992

| --- | --- |
 תאריך:  1992 
 →1991 1993←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1992 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
7: "כרמן ג'ונס"
6: "יוסף וכתונת הפסים המשגעת"
5: "קומדיה של טעויות" ו"הדוד וניה"
4: "מלאכים באמריקה", "הדה גאבלר", "הנערים מסירקוז" ו-When She Danced
3: "ראשים מדברים" ו"ליל האיגואנה"
2: A Woman of No Importance, "העלמה והמוות", Murmuring Judges,‏ Tango Argentino, "טירופו של המלך ג'ורג' השלישי", "הקמצן", "פנטום האופרה" ו-The Recruiting Officer
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
3: "כרמן ג'ונס" ו"קומדיה של טעויות"
2: "העלמה והמוות", "הדה גאבלר", La Bête, "ראשים מדברים", "הנערים מסירקוז" ו-When She Danced
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1988

| --- | --- |
 תאריך:  1988 
 →1987 1989←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1988 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
4: "קנדיד" ו"הקוסם מארץ עוץ"
3: A Family Affair,‏ A Touch of the Poet, "אויב העם", "אחים בדם", Our Country's Good,‏ Separation,‏ The Secret Rapture, "טיטוס אנדרוניקוס" ו-Too Clever by Half
2: A Walk in the Woods, "חתולה על גג פח לוהט", Hello and Goodbye,‏ Henceforward, "גברת קליין", "שירלי ולנטיין", Sugar Babies ו-The Shaughraun
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
3: "קנדיד" ו-Too Clever by Half
2: Our Country's Good, "שירלי ולנטיין" ו"טיטוס אנדרוניקוס"
טוני אדמס

טוני אלכסנדר אדמס (באנגלית: Tony Alexander Adams; נולד ב-10 באוקטובר 1966) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן כדורגל.
אדמס היה הקפטן של קבוצת ארסנל ושל נבחרת אנגליה למשך תקופה ארוכה.
בשנים 2019–2020 כיהן כנשיא ליגת הרוגבי של אנגליה.
קריירת משחק

אדמס העביר את כל הקריירה שלו כשחקן בארסנל. מספר הופעותיו בקבוצה בכל המסגרות (672) שני בתולדות ה"תותחנים" רק לזה של דייוויד אולירי, בלם הקבוצה שהיה שותפו למרכז ההגנה שלה לזמן מה. כקפטן הקבוצה באחת התקופות הטובות ביותר בתולדות המועדון, זכה אדמס להניף יותר גביעים מכל קפטן אחר בתולדותיה, תשעה בסך הכל: 4 אליפויות, 3 גביעים אנגלים, גביע הליגה אחד וגביע אירופה למחזיקות גביע. התקופה כללה את חגיגות הדאבל הגדולות בעונת 1997/98 (הדאבל הראשון של הקבוצה מאז עונת 1970/71), עונה שקטעה את השליטה המוחלטת של מנצ'סטר יונייטד בכדורגל האנגלי.
ב-10 בדצמבר 2011, לרגל חגיגות 125 שנים להיווסדה של ארסנל, הוצב פסל ברונזה בדמותו של אדמס מחוץ לאצטדיון האמירויות.
קריירת אימון

אדמס החל את קריירת האימון בנובמבר 2003, אז התמנה לתפקיד מאמן ויקומב וונדררס, אך לא הצליח למנוע את ירידתה לליגה הרביעית. לאחר פתיחת עונה מוצלחת שהובילה את ויקומב לראש הטבלה באוגוסט 2004, חלה ירידה בכושרה של הקבוצה שהובילה אותה לתחתית. אדמס התפטר מתפקידו בנובמבר 2004, לאחר שנה בתפקיד, מסיבות אישיות.
ביולי 2005 החל לשמש כמאמן מתלמד בקבוצת פיינורד ההולנדית, עם דגש על קבוצת המילואים/נוער של המועדון. במקביל, שימש כסקאוט במשרה חלקית עבור ארסנל, תפקיד שכלל צפייה במשחקים מאיטליה, צרפת והולנד. בין ינואר לפברואר 2006 עבר לשמש כמאמן מתלמד באוטרכט.
ביוני 2006 התמנה לתפקיד עוזר המאמן של הארי רדנאפ בפורטסמות'. בעונתו הראשונה כעוזר, סיימה הקבוצה במקום התשיעי בעונת 2006/2007 בפרמייר ליג, מיקום הליגה הגבוה ביותר שלה מאז שנות החמישים, ובעונתו השנייה זכתה הקבוצה בגביע ה-FA. באוקטובר 2008, לאחר מעל לשנתיים בתפקיד העוזר, התמנה אדמס יחד עם ג'ו ג'ורדן לתפקיד המאמן הזמני בעקבות מעברו של רדנאפ לטוטנהאם הוטספר. אדמס המשיך לתפקיד המאמן הקבוע, אך פוטר בפברואר 2009 לאחר שקבוצתו צברה עשר נקודות ב-16 משחקים תחת הדרכתו.
במאי 2010, לקראת עונת 2010/2011, התמנה אדמס לתפקיד מאמן גבאלה מליגת העל האזרית. הוא הוביל אותה למקום השביעי בלבד בתום העונה הסדירה, ולא הצליח להתברג עמה בפלייאוף האליפות. בנובמבר 2011, כשהקבוצה במקום השישי בטבלה, התפטר אדמס מתפקידו. הוא שב לקבוצה באוקטובר 2012 על תקן מנהל מקצועי.
ב-10 באפריל 2017, בשלהי עונת 2016/2017, התמנה אדמס לתפקיד מאמן גרנדה. אדמס לא הצליח לסייע לקבוצה, ופוטר עם תום העונה, לאחר שהפסיד בכל שבעת משחקי הליגה בהם אימן, והוביל את הקבוצה לליגת המשנה לראשונה מזה שמונה שנים.
תארים

גביע אירופה למחזיקות גביע: 1993/1994
אליפות אנגליה (4): 1988/1989, 1990/1991, 1997/1998, 2001/2002
הגביע האנגלי (3): 1992/1993, 1997/1998, 2001/2002
גביע הפוטבול ליג (2): 1986/1987, 1992/1993
מגן הצדקה (2): 1991 (תואר משותף), 1998
הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית: 1987
חבר בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי (נכנס ב-2004)
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | בגביע הליגה> הופעות | בגביע הליגה> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983/1984 | ארסנל | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 |
| 1984/1985 | ארסנל | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 16 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 18 | 0 |
| 1985/1986 | ארסנל | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 10 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 10 | 0 |
| 1986/1987 | ארסנל | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 42 | 6 | 4 | 0 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 55 | 6 |
| 1987/1988 | ארסנל | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 39 | 2 | 4 | 0 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 51 | 2 |
| 1988/1989 | ארסנל | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 36 | 4 | 2 | 0 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 43 | 4 |
| 1989/1990 | ארסנל | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 38 | 5 | 3 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 46 | 5 |
| 1990/1991 | ארסנל | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 30 | 1 | 3 | 1 | 4 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 37 | 4 |
| 1991/1992 | ארסנל | אנגליה הליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 35 | 2 | 1 | 0 | 3 | 0 | 4 | 0 | 1 | 0 | 44 | 2 |
| 1992/1993 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 35 | 0 | 8 | 0 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 52 | 2 |
| 1993/1994 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 35 | 0 | 3 | 2 | 2 | 0 | 8 | 2 | 1 | 0 | 49 | 4 |
| 1994/1995 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 27 | 3 | 1 | 0 | 4 | 1 | 9 | 0 | 0 | 0 | 41 | 4 |
| 1995/1996 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 21 | 1 | 2 | 0 | 5 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 28 | 3 |
| 1996/1997 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 28 | 3 | 3 | 0 | 3 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 35 | 3 |
| 1997/1998 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 26 | 3 | 6 | 0 | 2 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 36 | 3 |
| 1998/1999 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 26 | 1 | 5 | 0 | 0 | 0 | 5 | 1 | 1 | 0 | 37 | 2 |
| 1999/2000 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 21 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 11 | 0 | 0 | 0 | 33 | 1 |
| 2000/2001 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 26 | 1 | 4 | 1 | 0 | 0 | 8 | 0 | 0 | 0 | 38 | 2 |
| 2001/2002 | ארסנל | אנגליה פרמייר ליג | 10 | 0 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 13 | 1 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 504 | 32 | 54 | 8 | 59 | 5 | 48 | 3 | 4 | 0 | 669 | 48 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת אנגליה> שנה | נבחרת אנגליה> הופעות | נבחרת אנגליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1987 | 6 | 1 |
| 1988 | 11 | 3 |
1989: 0
| 1990 | 1 | 0 |
| 1991 | 1 | 0 |
| 1992 | 2 | 0 |
| 1993 | 7 | 0 |
| 1994 | 5 | 0 |
| 1995 | 6 | 0 |
| 1996 | 7 | 0 |
| 1997 | 2 | 0 |
| 1998 | 8 | 0 |
| 1999 | 6 | 0 |
| 2000 | 4 | 1 |
| סה"כ | 66 | 5 |
הערות שוליים

↑  כתבה באתר הרשמי של ארסנל
↑  אנגליה: טוני אדאמס מונה למאמן וויקומב, באתר ynet, 5 בנובמבר 2003
↑  אלכס נירנבורג, ירידה בדרגה: טוני אדאמס יאמן באזרבייג'ן, באתר nrg‏, 10 במאי 2010
↑  זעזוע בגרנאדה: לוקאס אלקרס פוטר, טוני אדאמס מונה למחליפו, באתר וואלה, 10 באפריל 2017
| נבחרת אנגליה – יורו 1988 |
| --- | --- | --- |
|  1 שילטון •  2 סטיבנס •  3 סנסום •  4 ווב •  5 ווטסון •  6 אדמס •  7 ב. רובסון •  8 סטיבן •  9 בירדסלי •  10 ליניקר •   11 בארנס •  12 וודל • 13 וודס •  14 אנדרסון • 15 מקמהון • 16 ריד • 17 הודל • 18 הייטלי • 19 רייט • 20 דוריגו • מאמן: ר. רובסון |  1 שילטון •  2 סטיבנס •  3 סנסום •  4 ווב •  5 ווטסון •  6 אדמס •  7 ב. רובסון •  8 סטיבן •  9 בירדסלי •  10 ליניקר •   11 בארנס •  12 וודל • 13 וודס •  14 אנדרסון • 15 מקמהון • 16 ריד • 17 הודל • 18 הייטלי • 19 רייט • 20 דוריגו • מאמן: ר. רובסון | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – יורו 1996 |
| --- | --- | --- |
|  1 סימן •  2 ג. נוויל •  3 פירס •  4 אינס •  5 אדמס •  6 סאות'גייט •  7 פלאט •  8 גאסקוין •  9 שירר •  10 שרינגהאם •   11 אנדרטון •  12 האווי • 13 פלאוורס •  14 בארמבי • 15 רדנאפ • 16 קמפבל • 17 מקמנמן • 18 פרדיננד • 19 פ. נוויל • 20 סטון • 21 פאולר • 22 ווקר • מאמן: ונבלס |  1 סימן •  2 ג. נוויל •  3 פירס •  4 אינס •  5 אדמס •  6 סאות'גייט •  7 פלאט •  8 גאסקוין •  9 שירר •  10 שרינגהאם •   11 אנדרטון •  12 האווי • 13 פלאוורס •  14 בארמבי • 15 רדנאפ • 16 קמפבל • 17 מקמנמן • 18 פרדיננד • 19 פ. נוויל • 20 סטון • 21 פאולר • 22 ווקר • מאמן: ונבלס | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 1998 |
| --- | --- | --- |
|  1 סימן •  2 קמפבל •  3 לה סו •  4 אינס •  5 אדמס •  6 סאות'גייט •  7 בקהאם •  8 באטי •  9 שירר •  10 שרינגהאם •   11 מקמנמן •  12 נוויל • 13 מרטין •  14 אנדרטון • 15 מרסון • 16 סקולס • 17 לי • 18 קיאון • 19 ל. פרדיננד • 20 אואן • 21 ר. פרדיננד • 22 פלאוורס • מאמן: הודל |  1 סימן •  2 קמפבל •  3 לה סו •  4 אינס •  5 אדמס •  6 סאות'גייט •  7 בקהאם •  8 באטי •  9 שירר •  10 שרינגהאם •   11 מקמנמן •  12 נוויל • 13 מרטין •  14 אנדרטון • 15 מרסון • 16 סקולס • 17 לי • 18 קיאון • 19 ל. פרדיננד • 20 אואן • 21 ר. פרדיננד • 22 פלאוורס • מאמן: הודל | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – יורו 2000 |
| --- | --- | --- |
|  1 סימן •  2 ג. נוויל •  3 פ. נוויל •  4 קמפבל •  5 אדמס •  6 קיאון •  7 בקהאם •  8 סקולס •  9 שירר •  10 אואן •   11 מקמנמן •  12 סאות'גייט • 13 מרטין •  14 אינס • 15 בארי • 16 ג'רארד • 17 וייז • 18 בארמבי • 19 הסקי • 20 פיליפס • 21 פאולר • 22 רייט • מאמן: קיגן |  1 סימן •  2 ג. נוויל •  3 פ. נוויל •  4 קמפבל •  5 אדמס •  6 קיאון •  7 בקהאם •  8 סקולס •  9 שירר •  10 אואן •   11 מקמנמן •  12 סאות'גייט • 13 מרטין •  14 אינס • 15 בארי • 16 ג'רארד • 17 וייז • 18 בארמבי • 19 הסקי • 20 פיליפס • 21 פאולר • 22 רייט • מאמן: קיגן | אנגליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810576701605606  BIBSYS: 90122550  ISNI: 0000 0001 1500 2242  LCCN: nb98084666  NKC: xx0036053  VIAF: 165353327   WorldCat (עם VIAF): 165353327 
פסלו של אדמס מחוץ לאצטדיון האמירויות