stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גדי שפי
לקריאה נוספת

שאול זיו, מבצעי שייטת 13 במלחמת יום הכיפורים מבצע "מגבית 16" בזוקות, מפקדת שייטת 13, 1973, ע' 88 -102.
מייק אלדר, שייטת 13 סיפורו של הקומנדו הימי, ספרית מעריב, 1993 עמ' 21, 26, 36-43, 265, 273, 278, 291-292, 335-336, 340, 358, 448, 462, 465, 468-467, 478, 508,512-510, 517, צ519–521, 523, 525, 527, 536-530, 542-541, 544, 551, 555-554, 557, 564, 593-592 ,676.
מייק אלדר, שייטת 11 הקרב על הצל"ש, ספרית מעריב, 1996, ע' 87, 344.
ביאורים

↑  משמאל לימין: גדי שפי, מפקד שייטת ספינות הטילים אל"ם שבתאי לוי, מפקד הפלגה סא"ל מיכאל ברקאי וסגן מפקד אח"י אילת (סער 2) סרן עמי שראל.
↑  משמאל לימין: סגן המש"ט רס"ן חנינא עמישב, מפקד יחידת לוחמה זעירה אל"ם צבי גבעתי, הרמטכ"ל מרדכי גור, מפקד חיל הים בנימין תלם ומימין גדי שפי.
↑  מימין לשמאל בשורה העליונה: האם גוטה, האחות בתיה, האחות רותי, האב אריה, גדי ואשתו אהובה. בשורה הקדמית: בן האחות, הבן יגאל בן האחות, הבת כרמל והבת יפעת.
הערות שוליים

↑  מרדכי חיימוביץ, אחרי ששת הימים: נשלחו להניף דגל בסואץ, ונשבו, באתר nrg‏, 3 בספטמבר 2013
↑  מיכאל בר-זהר וניסים משעל, "יפות יפות, עם רימונים בחזייה". אביב נעורים, באתר ynet, 25 במרץ 2013
↑  עיטור המופת שהוענק לגדי שפי, באתר הגבורה
↑  מייק אלדר, "שייטת 13 - סיפורו של הקומנדו הימי", ספריית מעריב, 1993, עמ' 533
↑  מייק אלדר שייטת 13 ע' 555.
↑  דברי אהוד ברק במאמר גדי האגדי' בידיעות אחרונות.
↑  מייק אלדר, "שייטת 13 - סיפורו של הקומנדו הימי", ספריית מעריב, 1993, עמ' 558
↑  דברי שותפו עזרא מרמלשטיין במאמר "גדי האגדי"
↑  ריטה גולדשטיין‏, המוסד: שצ'ופק, באתר וואלה, 9 בספטמבר 2013
↑  אורי שמחוני במאמר "גדי האגדי" ידיעות אחרונות.
↑  גדי האגדי המוסף לשבת ידיעות אחרונות.
↑  שאול זיו, תחקירי פעולות שייטת 13 במלחמת יום הכיפורים.
↑  גדי האגדי המוסף לשבת ידיעות אחרונות.
עיטור המופת שקיבל גדי שפי על הטבעת ספינת טילים מצרית במבצעי מגבית בע'רדקה 1975.
משפחת שצ'ופק-שפי, 1976.
שלט מצפור "מעלה גדי" ביער עופר, באוקטובר 2019
מוראט הראשון

מוראט הראשון (טורקית I. Murat; טורקית עות'מאנית اول مراد; 29 ביוני 1326 – 15 ביוני 1389) היה בנו של אורהן הראשון, נולד בבורסה ונהרג במהלך קרב קוסובו. היה סולטאן האימפריה העות'מאנית בין השנים 1359 ועד יום מותו בקרב קוסובו.
מוראט המשיך את כיבושי האימפריה העות'מאנית מערבה ודרום-מערבה, והמשיך במפעלו של אביו ליישוב טורקים בטריטוריות כבושות. הוא חיזק את שיטת התימאר, שמר על סובלנות כלפי אויביו ודבק בשיטה הווסאלית. מוראט הוא שהגה את רעיון חיל היניצ'רים, והראשון שכונן יחסים עם המעצמות האיטלקיות של הרפובליקה של ונציה והרפובליקה של ג'נובה, אשר זכו לזכויות מסחר בשטחי העות'מאנים.
שלטונו התאפיין בהנהגת שלטון וסאלי ביזורי, ובניהול מלחמות הן במערב נגד האירופים והן במזרח נגד שבטים טורקים שקראו תיגר על שלטונו. בשנת 1361 הוא כבש את אדירנה וקבע בה את בירתו (הבירה האירופית הראשונה של האימפריה). בין השנים 1366–1376, כבש הסולטאן שטחים בבולגריה של ימינו ובכלל זה את הערים פלובדיב, סטארה זאגורה, קיוסטנדיל וסופיה. הצאר הבולגרי איבן שישמן, כרת עם הסולטאן הסכם שלום והשיא לו את אחותו תמָרַה, שהייתה בתה של אמו, המלכה ממוצא יהודי, תאודורה (שרה) ואביו המלך אלכסנדר. בשנת 1386 הוא הביס קואליציה של בולגרים, סרבים ומתנדבים הונגרים בקרב פלושניק (אנ'). בשנת 1387, כבש את סלוניקי מידי הקיסרות הביזנטית שהשתלטה עליה מחדש בשנת 1403. בשנת 1389 נערך קרב קוסובו, ובסופו סופח מישור קוסובו לשטחי העות'מאנים. קרב זה נחשב לקרב מכונן בלאומיות הסרבית, למרות תבוסתם. בקרב זה מצא מוראט את מותו. לפי הפולקלור הסרבי, מילוש אוביליץ' היה זה שהרג את מוראט הראשון.
הערות שוליים

↑  חיים קשלס, דורות ראשונים, בתוך: יהדות בולגריה, הוצאת אנציקלופדיה של גלויות, ירושלים 1967.
↑  גילי חסקין, תולדות קונסטנטינופול, מהשושלת הפלאולוגית ועד הכיבוש הטורקי | גילי חסקין – מדריך טיולים
↑  Wayne S. Vuchinich & Thomas A. Emmert, Kosovo: Legacy of a Medieval Battle, University of Minnesota. 1991.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אורהן הראשון | שליטי האימפריה העות'מאנית  1389–1402 | הבא: באיזיט הראשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276381005171  PLWABN: 9810591270205606  BnF: cb14976381t (data)  GND: 122922778  ISNI: 0000 0000 7820 0839  LCCN: n83230195  NTA: 075040557  VIAF: 89105909   WorldCat (עם VIAF): 89105909
שמואל בן קיקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1842 ה'תר"ב רבאט, מרוקו
 פטירה:  1919 (בגיל 77 בערך) י"ג בטבת ה'תרע"ט
 מקום פעילות:  טבריה, האימפריה העות'מאנית
 תחומי עיסוק:  משורר פייטן אב בית דין
 תלמידיו:  יעקב חי זריהן
 בני דורו:  יעקב הכהן סקלי יעקב חי זריהן אליהו ילוז
 אב:  הרב דוד בן קיקי
 
הרב שמואל בן קיקי (1842, ה'תר"ב – 1919, י"ג בטבת ה'תרע"ט) היה משורר, פייטן, רב ואב בית דין בטבריה וממנהיגי הקהילה היהודית בעיר.
ביוגרפיה

נולד ברבאט שבמרוקו בשנת ה'תר"ב (1842) לרב דוד בן קיקי, שהיה מנכבדי ומנהיגי הקהילה.
בהיותו כבן שלוש עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בעיר טבריה. בהיותו נער צעיר התייתם מאביו, והוא חונך בישיבות רבני טבריה. בבחרותו התפרסם בשקידתו בתורה, ונהג מפעם לפעם לכתוב שירים וחרוזים, ועקב כך התפרסם כדרשן ומליץ. בהגיעו לפרקו, נישא בזיווג ראשון לשרה, בת הרב יוסף דוד אבולעפיה, ראש הרבנים בטבריה, ומאוחר יותר לחנה בת יעקב בן-קיקי, בזיווג שני.
מלבד עיסוקו בתורה היה מעורב רבות בצרכי הקהילה, וכיהן שנים רבות כמזכיר כולל רבי מאיר בעל הנס. בשנת ה'תרנ"ג נשלח לראשונה על ידי רבני העיר לשמש כשד"ר עבור הכולל בקרב קהילות תוניס וטריפולי, ומאז נשלח פעמיים נוספות. שנות שליחותו השתרעו בערך בין השנים ה'תרנ"ג – ה'תרנ"ז, (1893 – 1897), ולאחר מכן בין השנים ה'תרס"ד ה'תרע"א (1904 – 1911) לערך.
בשל חיבתו הגדולה לספרים אצר לו ספרייה גדולה שהייתה מוכרת בעיר, אך בעת השיטפון בטבריה (ב-14 במאי 1934) נהרסה רובה ככולה.
היה חבר בבית הדין של העיר בראשות הראב"ד הרב יעקב הכהן סקלי, וחתימתו מופיעה על רבים מפסקי בית הדין, הסכמות לספרים וכרוזים מטעם רבני טבריה באותה תקופה. לאחר פטירת הרב יעקב הכהן סקלי התמנה תחתיו לאב בית הדין, כשלצידו כיהנו דדיינים הרב יהודה רבוח, הרב יעקב חי זריהן והרב אליהו ילוז.
מלבד פסיקת הלכה עסק גם בהרבצת תורה, ובין תלמידיו ניתן למצוא אף את הרב יעקב חי זריהן, שלימים התמנה לרב הראשי של טבריה.
הרב בן קיקי נודע גם בשל היותו משורר ופייטן, והשאיר אחריו בכתב יד ספר שלם של פיוטים ושירים. אחד מפיוטיו, המבוסס על י"ג העיקרים, נדפס בספר "שופריה דיעקב" של תלמידו הרב זריהן.
נפטר בטבריה בג' טבת ה'תרע"ט (1919) כבן שמונים, ונטמן בבית הקברות בעיר.
ביוגרפיה > בניו

בנו הראשון, דוד, נפטר בצעירותו. גם בנו השני, אליהו, נפטר בחיי אביו בעת היותו שליח מטעם קהילת טבריה בביירות. ילדים נוספים שלו: חיים, רבקה, יהודה ועוד.
בנו, חיים בן קיקי (1887–1935) היה מזכיר הסתדרות הספרדים בחיפה וכתב העיתון "דאר היום".
חיבוריו

שם דוד – חיבורו העיקרי, עוסק בבירור דרך כתיבת שמות המתגרשים בגט על פי ההלכה. חיבור זה, אותו כתב בתקופה של למעלה משלושים שנה, הוא המקיף והיסודי ביותר בתחום זה, והוא מכיל עשרה כרכים, חמישה לשמות אנשים וחמישה לשמות נשים. את שם הספר קרא על שם בנו הצעיר. הספר נותר בכתב יד. חלקים ממנו נדפסו במשך השנים בכתבי עת תורניים.
מערכות שמואל – מערכות וציונים בהלכה, נדפס לראשונה בירושלים, תשנ"ד, על ידי מכון "גנזי חכמי טבריה" והעומד בראשו הרב אהרן משה-שוהם יליד ירושלים ורב המושב אשתאול מלפנים בוגר הישיבות ישיבת כסא רחמים וישיבת תפרח.
חיבורים נוספים שלו היו "שירי קודש ושירי חול" ו"דרושים ופסקים". חלק משיריו הודפסו בספר "שופריה דיעקב" של הרב יעקב חי זריהן.
הערות שוליים

↑  Census search – Montefiore Endowment (באנגלית בריטית)
↑  שמואל בן קיקי, באתר Geni
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 258596118   WorldCat (עם VIAF): 258596118
ישיבת הדרום

| --- | --- |

 ישיבה תיכונית
 תקופת הפעילות:  1953–הווה (כ־72 שנים) 
 מייסדים:  צבי יהודה מלצר 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°54′09″N 34°49′04″E﻿ / ﻿31.902444444444°N 34.817694444444°E﻿ / 31.902444444444; 34.817694444444
 www.ybahadarom.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת הדרום(למפת גוש דן רגילה) ישיבת הדרום(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת הדרום(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת הדרום  he ישיבת הדרוםhe ישיבת הדרוםמפת  __ רחובות [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית גזר מדרום: __ קריית עקרון, __ מועצה אזורית ברנר ממערב: __ מועצה אזורית גן רווה ממערב ומצפון: __ נס ציונה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ישיבת הדרום (בשמה הרשמי משנת ה'תשע"א: ישיבת בני עקיבא הדרום) היא ישיבה תיכונית השוכנת בצפון-מזרח רחובות.
במשך שנים רבות ליוותה את הישיבה הסתדרות הרבנים דאמריקה. משנת הלימודים תשע"א הישיבה מנוהלת על ידי מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא. בישיבה לומדים בשנת (ה'תשע"ד) כ-410 תלמידים.
הקמת הישיבה

הרב צבי יהודה מלצר, פתח ברחובות את ישיבת קלצק, אשר שכנה לפני כן בפרדס חנה.
בשנת הלימודים תשי"ד (1953–1954) הקים לצדה ישיבה תיכונית בשם ישיבת הדרום, אשר הכשירה את תלמידיה לתעודת בגרות ולהוראה בתוכנית חמש שנתית.
בשנת תשי"ז התאחדה ישיבת קלצק לישיבת הדרום.
בנייני הישיבה

בישיבה קיימים 10 מבנים, ביניהם: בית מדרש, חדר האוכל, בנייני כיתות (ראשי, מזרחי ומערבי), אולם ספורט, מכללת אורות ישראל, ישיבת ההסדר מורשת יעקב ובית הכנסת ע"ש הרב יעקב ברמן, המשמש מרכז לקהילת דוברי האנגלית בעיר ומקום תפילת שחרית של כיתות ז' ח'.
רבני הישיבה > ראשי הישיבה

בשנותיה הראשונות כיהנו בישיבה הרב מאיר צבי ברגמן (חתנו של הרב שך, שכיהן כר"מ בישיבת האם - ישיבת קלצק), הרב יהודה עמיטל (חתנו של הרב צבי יהודה מלצר, ראש ישיבת קלצק), הרב מרדכי ברויאר, הרב יהודה לייב בוגץ', הרב מאיר אליטוב והרב זכריה תנעמי.
בין השנים תש"ך - תשכ"ז הייתה תקופה של פריחה לישיבה. ניהלו את הישיבה שלשת הרבנים: הרב יהודה עמיטל - ראש הישיבה, הרב מרדכי ברויאר - מנהל התיכון, והרב יוסף גליקסברג - מנהל רוחני, כאשר מעליהם מכהן הרב מלצר עד פטירתו בשנת 1969.
לאחר פטירת הרב מלצר כיהן כראש הישיבה הרב חיים לנדא. לאחר תקופת ביניים בה כיהנו מספר ראשי ישיבה לתקופות קצרות ביניהם הרב אריה שטרן, נכנס לתפקיד הרב ראובן פרינס, שעמד בראשות הישיבה עד שנת התשע"ב, בה פרש לגמלאות. בשנת התשע"ג מונה לראשות הישיבה הרב דוד טברסקי.
רבני הישיבה > מנהלי הישיבה

בשנות ה-80 ניהל את הישיבה הרב יהודה לייב בוגץ', ובשנות ה-90 וה-2000 ניהל את הישיבה הרב ראובן דוד, בוגר הישיבה. כיום מנהלה הוא בוגר הישיבה יעקב (קובי) ארביב.
הישיבה כיום

כיום הישיבה היא ישיבה תיכונית בה לומדים גם מקצועות חול לצד מקצועות הקודש. הישיבה משתייכת לציונות הדתית, ומחנכת את תלמידיה לאהבת התורה, עם ישראל וארץ ישראל. הישיבה שומרת על קשר עם בוגריה, בין השאר על ידי מפגשים שבועיים לבוגרי צבא הנערכים בספריית הישיבה.
בבית המדרש ישנו ארון קודש ייחודי. הארון נתרם לזכרו של גיל שרעבי, בוגר המוסד שנהרג באסון המסוקים.
הוקמה בישיבה ספריה על שמו של הרב יוסף שפיגל, מרבניה הבולטים של הישיבה שנפטר בגיל צעיר.
ראו גם

רשימת בוגרי הישיבה.
הערות שוליים

↑  אורנית עצר, ישיבת הדרום מצטרפת למרכז ישיבות בני עקיבא, באתר ערוץ 7, 4 ביולי 2010
↑  אנשים ומוסדות, דבר, 1 בספטמבר 1958
↑  הרב יהודה קופרמן, הישיבה התיכונית במדינת ישראל, בתוך: מאיר חובב, הליכות תו שין כף, הוצאת היכל שלמה, עמוד 175
↑  טלילה בן זכאי, מפגשים מן הסוג האישי - אילה גליקסברג, מעריב, 20 במאי 1983
↑  מת הרב צבי יהודה מלצר, מעריב, 1 ביולי 1969
↑  ישיבת הדרום רחובות, מרן הרב רפאל צבי יהודה מלצר, מעריב, 16 ביולי 1970
↑  דלית מורג, קדושת החיים כמסר חינוכי, אתרוג, גיליון 38, טבת תשס"ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270174305171
ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון

| --- | --- |

מושב ועדת החקירה: האלוף במיל' שלמה ינאי, השופטת דבורה ברלינר, הרב מרדכי קרליץ
 ייסוד הוועדה:  20 ביוני 2021
 פירוק הוועדה:  6 במרץ 2024
 יו"ר:  מרים נאור (עד 24 בינואר 2022. נפטרה) דבורה ברלינר (מ-1 בפברואר 2022)
 תחומי שיפוט:  חקירת אסון הר מירון
 חברים
 מרדכי קרליץ  שלמה ינאי
 אתר רשמי
ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון הייתה ועדת חקירה ממלכתית לחקירת האסון בהילולת רבי שמעון בר יוחאי. על הקמתה החליטה ממשלת ישראל השלושים ושש בישיבתה השנייה, ב-20 ביוני 2021. בראש הוועדה עמדה, עד לפטירתה, נשיאת בית המשפט העליון בדימוס מרים נאור, ומראשית פברואר 2022 עמדה בראשה השופטת בדימוס דבורה ברלינר. חברי הוועדה האחרים היו איש הציבור החרדי מרדכי קרליץ והתעשיין האלוף במילואים שלמה ינאי.
הקמת הוועדה

בליל ל"ג בעומר (י"ח באייר) ה'תשפ"א (30 באפריל 2021) אירע אסון תדחוקת קהל בהילולת רבי שמעון בר יוחאי בהר מירון, ונהרגו בו 45 בני אדם.
לאחר האסון החלו קריאות בציבור ובתקשורת להקים ועדת חקירה ממלכתית לחקירתו. שר הביטחון ושר המשפטים, בני גנץ, הנחה את משרד המשפטים להכין הצעה להחלטת ממשלה שתקים ועדה כזו. מספר חברי כנסת העלו גם הם דרישה כזו, והיא זכתה לתמיכת חלק ממשפחות הנספים באסון. מלבד הקריאות להקמת ועדת חקירה, ב-3 במאי הודיע מבקר המדינה מתניהו אנגלמן כי בכוונתו לפתוח בביקורת מדינה מיוחדת בעקבות האסון.
בשלהי כהונת ממשלת ישראל השלושים וחמש הגיש השר בני גנץ הצעה להקמת ועדת חקירה ממלכתית לחקר האסון, אך זו לא נידונה. ההחלטה על הקמת הוועדה נתקבלה לבסוף ב-20 ביוני, בישיבה השנייה של ממשלת ישראל השלושים ושש.
בראש הוועדה מונתה לעמוד נשיאת בית המשפט העליון לשעבר, השופטת בדימוס מרים נאור. לחברי הוועדה מונו ראש עיריית בני ברק לשעבר, הרב מרדכי קרליץ, ואלוף במילואים שלמה ינאי. ישיבתה הראשונה התקיימה ביום 22 באוגוסט, ובה העיד מפקד המחוז הצפוני של משטרת ישראל, ניצב שמעון לביא.
ב-24 בינואר 2022 נפטרה יושבת ראש הוועדה, מרים נאור. נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, מינתה ב-1 בפברואר 2022 את נשיאת בית המשפט המחוזי תל אביב-יפו לשעבר, השופטת בדימוס דבורה ברלינר, לעמוד במקומה של נאור בראש הוועדה.
עדויות בפני הוועדה

בחלק הראשון של עבודת הוועדה התקיימו 45 דיונים, במהלכם העידו כ-140 עדים. הדיונים התקיימו בדלתיים פתוחות באולם הוועדה אשר בגן הטכנולוגי בירושלים, שודרו בשידור חי באתר האינטרנט של הוועדה, ועלו לערוץ היוטיוב הרשמי של הוועדה לצפייה חוזרת.
העדים בוועדה כללו עדי ראייה שהיו במקום, סדרנים באירוע, מהנדסי בטיחות ובנייה, שוטרים וקציני משטרה שהיו במקום, קציני משטרה בדימוס, אנשי מקצוע ואנשי דת שהיו מעורבים בקבלת ההחלטות ביחס לתכנון האירוע ותפעולו (כולל קציני משטרה, מומחים, רבנים, יועצים, אנשים מחברות מסחריות), ומקבלי החלטות מהדרג הפוליטי, במיוחד מהממשלה, כולל שרים וראש הממשלה.
המלצות הביניים של הוועדה > לקראת הילולת תשפ"ב

ב-22 בנובמבר 2021 פרסמה הוועדה המלצות ביניים להיערכות בטוחה להילולה בשנת תשפ"ב. ההמלצות נגעו לאופן קיום ההילולה בלבד, זאת נוכח הצורך הדחוף בשינויים שיקטינו סיכונים לשלום המשתתפים בהילולה. בין המלצות הוועדה העיקריות היו:
מינוי שר אחראי, שיישא באחריות הכוללת על ההילולה.
שיפור תשתיות האתר והסרת מפגעים.
מניעת צפיפות חריגה ופיזור הקהל בהר ומניעת מוקדי צפיפות.
עם פרסום המלצות הביניים, אישרה אותן הממשלה בישיבתה השבועית, והחלה ביישומן:
מינוי שר אחראי: ב-16 בדצמבר 2021 אישרה הממשלה את מינויו של השר מתן כהנא לממונה על קיום הילולת הרשב"י במירון. השר מינה את צבי טסלר לפרויקטור ההילולה.
שיפור תשתיות והסרת מפגעים: ב-10 בינואר 2022 נהרס "גשר דוב" שעליו קרה האסון. ב-14 בפברואר 2022 נהרס "גשר הכהנים" במירון, אולם בתקשורת הופיעו גם טענות כי ההריסה נעשתה בניגוד לצו בית המשפט.
המלצות הביניים של הוועדה > לקראת הילולת תשפ"ג

ב-18 באוקטובר 2022 פרסמה הוועדה המלצות ביניים לצורך היערכות להילולות הבאות. זאת אחרי שלאחר הילולת תשפ"ב שמעה הוועדה את עדותו של ממונה ההילולה, ואספה חומרים בנוגע להיערכות לאירוע והפקת הלקחים שנעשו בעקבותיו. לאור החשיבות הרבה שייחסה הוועדה לעריכת שינויים שיאפשרו את קיום הילולת תשפ"ג ואת ההילולות הבאות באופן בטוח, פרסמה הוועדה המלצות ביניים נוספות עוד לפני השלמת הדו"ח הסופי של הוועדה, על מנת לאפשר היערכות מיטבית לאירוע. הוועדה המליצה להמשיך ולפעול לקיום ההילולות הבאות על בסיס המלצות הביניים מחודש נובמבר 2021, תוך הפקת הלקחים מיישומן ועריכת שינויים בהתאם.
בנוסף, המליצה הוועדה על:
שיפור התשתיות באתר
הרחבת השטח המשמש להילולה
אזהרות אישיות

ב-30 באוגוסט 2022 שלחה הוועדה הודעות אזהרה ל-18 אישים, לפי סעיף 15 לחוק ועדות חקירה, תשכ"ט–1968. משמעות ההודעות היא שהנמען עלול להיפגע מן החקירה או מתוצאותיה. הנמענים היו:
בנימין נתניהו, ראש הממשלה;
אמיר אוחנה, השר לביטחון הפנים;
יעקב אביטן, השר לשירותי דת;
רב-ניצב קובי שבתאי, מפכ"ל המשטרה;
ניצב שמעון לביא, מפקד מחוז הצפון במשטרה;
תת-ניצב שלום אביטן, מפקד מרחב העמקים;
תת-ניצב מוריס חן, ראש חטיבת אבטחה ורישוי;
סגן ניצב אסף מנצור, מפקד תחנת נוף הגליל;
רב-פקד שמואל פיאמנטה, ראש ענף אבטחה ורישוי במחוז צפון;
פקד אסף שייך, קצין המודיעין והבילוש של תחנת נוף הגליל;
עמית סופר, ראש מועצה אזורית מרום הגליל;
עודד פלוס, מנכ"ל המשרד לשירותי דת;
הרב יוסף שווינגר, מנכ"ל המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים;
הרב שמואל רבינוביץ, יו"ר ועדת החמישה הממונה על המקומות הקדושים;
אינג' עאמר חליליה, מהנדס בטיחות;
ראובן בן גל, מנהל האבטחה הראשי של ההילולה;
שמעון מלכה, מנהל אבטחה בהילולה;
מאיר קרליבך, מנהל בפועל של עמותת "הכנסת אורחים".
לאישים המוזהרים עמדה זכות להעיד פעם נוספת בפני הוועדה, וכן להסתייע בעורך דין, ולהביא עדים מטעמם או ראיות חדשות באישור הוועדה. הדו"ח הסופי של הוועדה עלול לכלול המלצות אישיות ביחס למוזהרים.
במסקנותיה ציינה הוועדה כי נתניהו לא פעל כמצופה מראש ממשלה וכי מי שכיהן כראש הממשלה במשך יותר מ-12 שנה, ידע – או שהיה עליו לדעת – כי אתר קבר הרשב"י במירון מטופל במשך שנים בצורה לקויה, שעלולה ליצור סיכון למשתתפים הרבים.
על אוחנה נכתב כי הוא לא פעל כמצופה מהשר לביטחון הפנים וכי כשהיה בפניו המידע בנוגע לסכנות הצפויות לא נתן משקל ראוי לחומרת הסכנות, לא שאל מספיק שאלות ולא ביקש לבחון מחדש את ההחלטה שלא להגביל את הקהל.
בנוגע לשבתאי נכתב כי הוא אישר את תוכנית המבצע שגובשה במחוז צפון של המשטרה, וזאת על אף שידע שמתחם ההר, והמתחמים המשמשים בו להדלקות, אינם יכולים להכיל בבטחה את כמות המבקרים הצפויה במקום במהלך ההילולה, ותוך התעלמות מהסכנות הנלוות לכך.
על יעקב אביטן נכתב כי הוא לא מילא את תפקידו כשר לשירותי דת בכל הנוגע לניהול והסדרת אתר קבר הרשב"י במירון, וזאת על אף שמדובר בנושא מרכזי, בעל חשיבות רבה, המצוי בתחום אחריותו של המשרד שבראשו עמד.
בנוגע לניצב שמעון לביא, אשר לקח אחריות והתפטר אחר האסון, צוין כי הוא אישר את התוכנית תוך התעלמות מהסכנות הנלוות לכך.
מסקנות הוועדה

ב-6 במרץ 2024 פרסמה הוועדה דו"ח מסכם אשר בו נכתב כי מקור האסון בניהול לקוי של האתר עצמו ושל האירוע.
הוועדה התרשמה כי ריבוי אינטרסים ולחצים פוליטיים השפיעו לרעה על הליך קבלת ההחלטות ומנעו ניסיונות לשפר את מצבו. הלחצים הפוליטיים הללו השפיעו על הנושאים השונים – אכיפת דיני התכנון והבנייה במקום, עיכוב בגיבוש תכונית בניין עיר במקום, והעדר הכרעה בנושאים שונים כמו מי אחראי למקום ועוד.
בנוסף התגלו כשלים בהימנעות מקבלת החלטות: "גורמים רבים עסקו באתר, אך חלוקת הסמכויות העמומה ביניהם הייתה כר למחלוקות רבות והובילה לשיתוק ולהזנחת המקום בפועל. צוין העדר משילות – בנייה בלתי חוקית ומסוכנת נפוצה במקום כמעט באין מפריע והעדר ניסיון לאכוף חוק וסדר. תוארה התנהלות של "מראית עין" – "מסמכים רבים נכתבו ונחתמו בלי שהייתה שום כוונה ליישם את הכתוב בהם".
תרבות רעה מצאנו בתוך ביתנו. בתוך גופים ציבוריים, ברשויות שלטוניות ובקרב שליחי ציבור – נבחרים וממונים, שהציבור הפקיד בידיהם את שלומו ואת ביטחונו. מצאנו תרבות רעה של הצגת דברים למראית עין בלבד, של התעלמות מהתרעות חוזרות ונשנות, של שאננות ושל קיבעון מחשבתי בעניינים משמעותיים הנוגעים לבטיחות הציבור ולשמירה על חיי אדם. תרבות רעה של היעדר משילות ושלטון החוק ודפוס פעולה של דחיינות ושל הימנעות מקבלת החלטות. מציאות של התנהלות המושפעת לרעה מאינטרסים פוליטיים ומשיקולים זרים. תרבות רעה של "ראש קטן", של מזעור האחריות ושל התחמקות ממנה.
תרבות רעה זו הובילה לאסון הנורא בהר מירון בל"ג בעומר התשפ"א. "הכתובת הייתה על הקיר", ידועה לרבים במשך שנים רבות. את האסון הזה ניתן היה למנוע, וחובה הייתה למונעו.
כדי למנוע את האסון נדרשה תרבות מתוקנת. נדרשו נושאי משרה וגופים הפועלים בראש ובראשונה מתוך חובת נאמנות להיותם שליחי ציבור – באחריות ובמקצועיות, נושאי משרה הנוהגים לפי הכלל הבסיסי ש"במקום שאין איש – השתדל להיות איש". נושאי משרה הפועלים בחרדת קודש כדי לממש כראוי את האחריות ואת הסמכות שניתנו בידם לטובת הציבור ולשלומו.
זוהי עת לחשבון נפש, אך גם שעת רצון והזדמנות לתיקון ולשיפור. אל לנו להחמיצה! כך, בנוגע לאתר קבר הרשב"י וכך בנוגע למקומות אחרים ולנושאים אחרים שהדברים בדוח זה נכונים להם.
ארבעים וחמישה גברים, נערים וילדים קיפחו את חייהם. רבים אחרים נפצעו. משפחותיהם שילמו מחיר כבד מנשוא. לא נוכל להקל על כאבן. אך החובה המוסרית המונחת לפתחנו היא לעשות כל שבידנו כדי למנוע אובדן חיי אדם. אנו תקווה שהדוח שיצא תחת ידינו יביא לתרומה ניכרת לבניינה של חברה מתוקנת וישמש מצפן ומפת דרכים לגופי השלטון השונים, לנושאי משרה ציבורית – ולנושאי משרה בכירים בפרט – באשר להתנהלות המצופה מהם בהיותם נאמני הציבור ושליחיו.
לא תשים דמים בביתך, סור מרע ועשה טוב.
מסקנות הוועדה > המלצות רוחב בדוח הוועדה

בפרק עשירי בשער השלישי הוועדה פירטה את המלצות הרוחב שלה.
הוועדה קבעה כי יש להסדיר בחקיקה ייעודית את כל היבטי הניהול של מתחם הקבר ואת האירועים בו והקמת תאגיד ציבורי או אגף ממשלתי.
הוועדה קבעה ברוב דעות כי על הממשלה להפקיע את החלקות במתחם הקבר במירון מידי ההקדשות הפרטיות, כך שהבעלות על הקרקע תעבור לידי המדינה שתנהל את כל האתר, כראוי לאתר קדוש בעל חשיבות לכל העם היהודי שהמדינה משקיעה בו משאבים רבים. מרדכי קרליץ כתב בדעת מיעוט שאין צורך בהפקעה שעלולה לפגוע בשיתוף הפעולה בין גורמים חרדיים והרשויות, ובכך לפגוע בבטיחות.
מסקנות הוועדה > המלצות רוחב בדוח הוועדה > המלצות בנוגע לחקירות פליליות וחקירות של גופי מקצוע נוספים

בעקבות מעורבות שוטרים באירוע, פתחה המחלקה לחקירות שוטרים בחקירת האירוע. ב-6 במאי, היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט, הודיע על מתווה, שבמסגרתו צוות משולב של המחלקה לחקירות שוטרים והמשטרה יחקור את האסון. ב-7 בנובמבר אותה שנה הודיע היועץ המשפטי לממשלה כי החליט להשעות את החקירות הפליליות. לאחר סיום עבודת ועדת החקירה הממלכתית, במרץ 2024, היא המליצה שהיועצת המשפטית לממשלה תידרש לשאלת חידוש החקירות הפליליות ומיצוין. ובאופן כללי יותר כי גופים חקירה רלוונטיים נוספים כגון אגף המשמעת במשטרת ישראל, גופי משמעת אחרים וגופים המסדירים
תחומים מקצועיים, יבחנו את הצורך בהפעלת סמכויותיהם, שכן פעילות הוועדה אינה תחליף לעבודת גופי חקירה במישור הפלילי.
הערות שוליים

↑  אנה ברסקי, ‏גנץ הנחה להכין הצעה להקמת ועדת חקירה ממלכתית בנושא האסון במירון, באתר מעריב אונליין, 3 במאי 2021
↑  מורן אזולאי, כחודש עבר מהאסון במירון - ועדיין אין ועדת חקירה: "חובה ערכית", באתר ynet, 22 במאי 2021
↑  קובי נחשוני, משפחות הנספים במכתב לנתניהו: דורשים ועדה ממלכתית לאסון מירון, באתר ynet, 24 במאי 2021
↑  אהרן מילר, גיסו של ההרוג: השיח בתקשורת אינו מייצג את כלל המשפחות, באתר בחדרי חרדים, 26 במאי 2021
↑  מבקר המדינה יפתח בביקורת מיוחדת, אתר מבקר המדינה, 3 במאי 2021
↑  החלטות ממשלה - הקמת ועדת חקירה ממלכתית בעניין האסון שהתרחש בהילולת ל"ג בעומר בהר מירון, באתר משרד רה"מ, ‏20 ביוני 2021
↑  ירון אברהם, ‏הממשלה אישרה הקמת ועדת חקירה ממלכתית לאסון במירון: "נעשה הכול כדי למנוע אובדן מיותר בעתיד", באתר ‏מאקו‏, 20 ביוני 2021
הקמת ועדת חקירה ממלכתית בעניין האסון שהתרחש בהילולת ל"ג בעומר בהר מירון, החלטת ממשלה באתר משרד ראש הממשלה, 20 ביוני 2021
↑  יעל פרידסון‏, נשיאת העליון לשעבר מרים נאור תעמוד בראש ועדת החקירה לאסון במירון, באתר וואלה, 27 ביוני 2021
↑  שירות כלכליסט, נפטרה נשיאת העליון בדימוס מרים נאור, באתר כלכליסט, 24 בינואר 2022
↑  השופטת בדימוס דבורה ברלינר תעמוד בראש ועדת החקירה, באתר GOV.IL
↑  יעל פרידסון‏, אחרי מות מרים נאור: השופטת בדימוס דבורה ברלינר תעמוד בראש ועדת אסון מירון, באתר וואלה, 1 בפברואר 2022
↑  דיוני ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון – סדר יום הוועדה, באתר gov.il, ‏03.10.2021
↑  המלצות הביניים להיערכות בטוחה להילולת ל"ג בעומר תשפ"ב, באתר ועדת חקירה ממלכתית - אסון מירון, ‏22.11.2021
1 2  איתמר אייכנר, הממשלה אימצה את המלצות הביניים של ועדת החקירה לאסון מירון, באתר ynet, 19 בדצמבר 2021
↑  קובי נחשוני ואחיה ראב"ד, שמונה חודשים אחרי האסון במירון: נהרס "גשר רֶבּ דב" שבו נמחצו למוות עשרות החוגגים, באתר ynet, 10 בינואר 2022
↑  ארי קלמן, ההסדרה לקראת הילולת הרשב"י נמשכת: פורק הגשר האחרון בהר, באתר בחדרי חרדים, ‏14 בפברואר 2022
↑  קובי נחשוני, בניגוד לצו בית משפט: גשר הכהנים במירון נהרס, באתר ynet, 21 בפברואר 2022
↑  לירן לוי, קובי נחשוני, ועדת אסון מירון הודיעה: מכתבי אזהרה לנתניהו, אוחנה והמפכ"ל שבתאי, באתר ynet, 30 באוגוסט 2022;
מסמך מכתבי האזהרה המלא
↑  יובל אראל, ‏הודעות האזהרה נשלחו - מה השלב הבא?, באתר ‏מאקו‏, 30 באוגוסט 2022
↑  לירן לוי וקובי נחשוני, ועדת אסון מירון הודיעה: מכתבי אזהרה לנתניהו, אוחנה והמפכ"ל שבתאי, באתר ynet, 30 באוגוסט 2022
↑  ועדת החקירה הממלכית לחקר אסון מירון, ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון מירון – דין וחשבון, 2024
↑   יהושע בריינר, הוועדה לחקירת אסון מירון: נתניהו אחראי, אך אין המלצה להדחתו, באתר הארץ, 6 במרץ 2024
↑  ירון דרוקמן, גלעד מורג, המלצות ועדת אסון מירון: אחריות אישית על נתניהו, אוחנה לא ימונה בעתיד לשר לביטחון הפנים, באתר ynet, 6 במרץ 2024
↑  נטעאל בנדל, נתניהו, אוחנה ושבתאי נושאים באחריות אישית: דוח ועדת מירון פורסם, באתר ישראל היום, 6 במרץ 2024
↑  עמיר קורץ, מח"ש פתחה בחקירת האסון בהר מירון, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2021
↑  ספיר לוי‏, צוות משולב של מח"ש והמשטרה יחקור את אסון הר מירון בפיקוח הפרקליטות, באתר וואלה, 6 במאי 2021
1 2  דין וחשבון ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון, ‏6 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010648104105171