עמנואל מקרון
קריירה פוליטית > ההתמודדות בבחירות

מקרון הודיע על ריצתו לנשיאות בבחירות 2017 ב-16 בנובמבר 2016, תחת מצע הממזג רעיונות סוציאל-דמוקרטים עם כלכלת שוק חופשי בגישת "הדרך השלישית", בדומה לביל קלינטון, טוני בלייר וגרהארד שרדר. הדובר המרכזי במפלגה בעד דרך זו היה ראש הממשלה לשעבר מנואל ואלס, שמאוחר יותר תמך במקרון לנשיאות. מקרון מגדיר עצמו כ"לא שמאל ולא ימין". מפלגתו החדשה, "הרפובליקה בתנועה!", (!En Marche), דוגלת באיחוד בין שברי החברה הצרפתית, המפולגת בין שמאל לימין. הוא מגדיר את מפלגתו ככוח הפוליטי הפרו-אירופי היחידי בצרפת, ותומך בשדרוג מעמד צרפת באיחוד האירופי, לצד תמיכה בקליטת אזרחים זרים שייתנו יד בהזנקת הכלכלה. הוא תומך במאבק בשינוי האקלים ובהסכם פריז, וכן באיזון בין צרכים אקולוגיים ודרישות כלכליות.
עמדותיו של מקרון בנושא ביטחון לאומי ומאבק בטרור ניציות, וכוללות תמיכה בהגדלת תקציב הביטחון ל-2% מהתמ"ג והגדלת מספר השוטרים, ועם זאת הוא תומך בקבלת פליטים מסוריה בדומה למדיניותה של אנגלה מרקל. הוא תומך בברית נאט"ו ומחזיק בעמדות ניציות גם בנוגע למשטרו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. מקרון האשים את ממשלת רוסיה בהתערבות בבחירות הצרפתיות, בדומה להתערבותם בבחירות לנשיאות בארצות הברית ב-2016, על ידי הפצת פייק ניוז ודיסאינפורמציה נגד מקרון דרך רשתות התעמולה של הקרמלין, RT וספוטניק, וכן בניסיון לחדור למחשבי הקמפיין שלו דרך מתקפות סייבר. ב-5 במאי 2017, דקות לפני חצות ויממה לפני הבחירות, יצא הקמפיין של מקרון באופן רשמי בהאשמה כי מחשביו נפרצו באופן "מתואם ומסיבי", ושהמיילים הגנובים הודלפו. פירמת סייבר מתמחה הודיעה כי המתקפות הגיעו מקבוצת האקרים המזוהה עם המודיעין הרוסי, כשאותה קבוצה הואשמה גם על ידי קהיליית המודיעין האמריקאי בפריצה למפלגה הדמוקרטית ולגופים פוליטיים נוספים, כחלק מקמפיין מאורגן להתערבות בבחירות בהוראתו של ולדימיר פוטין.
ביחס לישראל תומך מקרון בהמשך המדיניות הצרפתית המסורתית התומכת בשתי מדינות לשני עמים ומתנגדת להתנחלויות, תוך התנגדות להכרה חד-צדדית במדינה פלסטינית ולתנועת החרם על ישראל, "BDS".
ב-23 באפריל 2017 העפיל מקרון לסיבוב השני עם 24% ממניין הקולות (8,657,326 קולות), ובו התמודד מול מארין לה פן מהחזית הלאומית. ברחבי הקשת הפוליטית, מנהיגי השמאל והימין-מרכז, בהם הנשיא הפורש פרנסואה הולנד, ואף המתמודדים מולו, בנואה אמון ופרנסואה פיון, הביעו תמיכה במקרון נגד לה פן, מלבד מנהיג השמאל הרדיקלי ז'אן לוק מלנשון שאמר שהצבעה ללה-פן תהיה "טעות נוראית" אך לא הביע תמיכה מפורשת. גם מנהיגים בעולם הביעו בו תמיכה, כולל נשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה. בסקרים שנעשו לקראת הסיבוב השני, וכן לאחר העימות בינו ללה פן, רוב הנשאלים תמכו בו. לבסוף ניצח את הסיבוב השני עם יותר מ-66% מהקולות (20,703,694 קולות), הפער הגדול ביותר ברפובליקה החמישית מאז ניצח ז'אק שיראק את ז'אן-מארי לה פן ב-2002.
ב-24 באפריל 2022 נבחר לנשיאות צרפת עם 58.6% מקולות המצביעים ובפער של 17% מקולות יריבתו לה פן והימין הקיצוני בראשותה שזכה ב-41.4% מהקולות. בבחירות שהתקיימו ביוני 2022 איבדה רשימתו את הרוב באספה הלאומית אך נשארה הרשימה הגדולה ביותר. מקרון נאלץ להקים ממשלת מיעוט.
ב-9 ביוני 2024, לאחר תבוסה מוחצת בבחירות לפרלמנט האירופי, פיזר הנשיא מקרון את האספה הלאומית וקרא לערוך בחירות בזק ב-30 ביוני וב-7 ביולי 2024, בעקבות התחזקות הימין הקיצוני בבחירות ביוני 2024. מקרון אמר: "אסור להעמיד פנים שלא קרה דבר", והזהיר כי עליית הימין הקיצוני היא סכנה לצרפת וליבשת כולה.
לפי תוצאות הסיבוב הראשון בבחירות לאספה, מפלגת הימין הקיצוני של לה פן הייתה צפויה להיות המפלגה הגדולה ביותר ורשימתו של מקרון תהיה רק שלישית בגודלה. במקום השני הייתה ברית מפלגות השמאל "החזית העממית החדשה", שכללה גם מפלגות שמאל מתון וגם מפלגות שמאל קיצוני. בתגובה, לקראת הסיבוב השני בבחירות למושבים באספה הלאומית, איחדו מפלגתו של מקרון ואיחוד מפלגות השמאל כוחות במטרה להבטיח שמפלגת הימין הקיצוני של לה פן לא תצליח לעלות לשלטון. מועמדים מהמרכז ומהשמאל פרשו בקרוב ל-300 מחוזות בחירה בצרפת כדי להבטיח שלמועמד המתון והעדיף יותר, גם אם הוא אינו נמנה עם המחנה שלהם, יהיה את הסיכוי הטוב ביותר לנצח את מועמדי הימין הקיצוני. לפי התוצאות, ברית מפלגות השמאל הייתה הגדולה ביותר, ברית אנסמבל של מקרון היה השנייה בגודלה, ומפלגתם של לה פן ובעלי בריתה הייתה השלישית בגודלה.
בסיבוב השני של בחירות הבזק, הקואליציה איבדה עשרות מושבים בבית התחתון של הפרלמנט, ומספרי המושבים של כל הבריתות היו רחוקים מהרוב הנדרש.