stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב אגם
יצירות נודעות > ישראל

אחת מהנודעות שבעבודותיו היא "אש ומים" - המזרקה בכיכר דיזנגוף שבתל אביב-יפו.
תבנית הצביעה של החזית הפונה אל הים של מלון "דן" בתל אביב.
ח"י מעלות - פסל קינטי בגן הפסלים של מוזיאון ישראל.
תבליט באולם מרכזי בבית החולים שיבא, תל השומר.
עיצוב פנימי של בניין המרכז לחקר המוח בבר-אילן ע"ש גונדה (2004).
פסל בשם "כוח" ופסל בשם "אלף דלתות" בגן הפסלים של בית החולים בילינסון.
מגדלי נאמן בשכונת צוקי אביב.
ארון קודש בבית הכנסת המרכזי של חב"ד ברחובות, אגם תרם את הארון לזכר רעייתו.
פסלון הזכייה שהעניקה דנה אינטרנשיונל לזוכת אירוויזיון 1999.
"סולם יעקב" בבנייני האומה בירושלים
פסלו "מאה שערים" במשכן הנשיא
עבודת הקיר המונומנטלית "מצעד הזמן" שחנכה את מוזיאון תל אביב החדש ב-1970
"מצעד הזמן", בקיר של מוזיאון תל אביב
אנדרטת "יזכור" ברחבת הכותל, שהוקמה ב-87' בהזמנתו של הרב שלמה גורן
יצירות נודעות > צרפת

מזרקה שלו נמצאת ברובע לה דפנס בפריז.
ממשלת צרפת הוציאה גם בול דואר פרי מכחולו.
בשנות השבעים של המאה ה-20 הוזמן אגם לעטר אולם בארמון האליזה בפריז. מאוחר יותר הועברה יצירה זו למרכז פומפידו בפריז.
אגם עיצב את תווית היקב הידוע שאטו מוטון רוטשילד לשנת בציר 1984. מאז שנות ה-20 של המאה ה-20 מפקיד היקב את משימת עיצוב התווית מדי שנה בידי אמן בעל שם אחר.
יצירות נודעות > ארצות הברית

חנוכיית ענק, בדוגמת המנורה המקורית מבית המקדש בירושלים על פי שיטת הרמב"ם. החנוכייה זכתה לתואר 'החנוכייה הגדולה בעולם'.
תבליט של אגם מוצג בין יצירות האמנות במרכז העיר של שיקגו (הלופ) בארצות הברית, לצד יצירות של גדולי האמנים במאה ה-20 כמו אנרי מאטיס ופיקאסו.
יצירותיו הוצגו במוזיאון סולומון ר. גוגנהיים בניו-יורק.
פסל בחזית בית המלון הילטון בקהלה, הוואי.
רונלד רייגן תלה תמונה שלו באזור המגורים שבבית הלבן.
יצירות נודעות > ברחבי העולם

יצירה בכניסה לאצטדיון למשחקים העולמיים בטייוואן
בניין במרכז טייפה
גלריה

חזית מלון דן בתל אביב
לב פועם, פלדת אל חלד
מרכז שלום מאיר בקריית וולפסון, ירושלים
ח"י מעלות, 1971
פלדת אל חלד
אוסף מוזיאון ישראל
מנורה, 1985
פלדת אל חלד
גן ברנדר, תל אביב
גלגלים, 2002
פלדת אל חלד
בית יד שרה, ירושלים
אלף דלתות
פלדת אל חלד
מרכז רפואי רבין, פתח תקווה
ללא כותרת
המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר
מוזיאון יעקב אגם לאמנות, ראשון לציון
החנוכייה הגדולה בעולם שנוצרה על ידי אגם
הערות שוליים

1 2 3  חיים גמזו, יעקב אגם, הוצאת רביבים.
1 2 3 4 5  אלי ערמון אזולאי, יעקב אגם מקווה לזכות בהכרה גם בישראל, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2009
↑  יניב אוחנה, הסתיימה בניית מוזיאון אגם, אתר עיריית ראשון לציון, 25 בנובמבר 2013.(הקישור אינו פעיל, 8.1.2019)
↑   נעמה ריבה, מוזיאון יעקב אגם נפתח לציבור, אבל אין כמעט מה לראות בו, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2017
↑  נעמה ריבה, שני ליטמן, 16 שנה נדרשו לבנות את מוזיאון יעקב אגם בראשל"צ. מדוע הוא עדיין לא נפתח?, באתר הארץ, 6 באפריל 2016
↑  אליעזר היון, חסיד בלי כיפה: היצירה היהודית של בנו של יעקב אגם, באתר ynet, 23 בינואר 2022
↑  היא מוצבת ומודלקת מדי שנה בפינת השדרה החמישית ורחוב 59 באי מנהטן שבניו יורק, ומופעלת על ידי ארגון צעירי אגודת חב"ד בארצות הברית
↑  מוריה בן יוסף, עוד סיבוב בין יעקב אגם לעיריית ת"א בעניין המזרקה בכיכר דיזנגוף, באתר nrg‏, 28 בפברואר 2009.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 269936  NLI: 987007257565905171  BNE: XX4924456  BnF: cb125194641 (data)  CANTIC: a16317257  CiNii: DA04378284  GND: 118500953  ISNI: 0000 0001 2020 1959  KulturNav: fc3ce68a-1b97-494f-92e0-9a6e3231d666  LCCN: n80032245  NDL: 00620248  NLA: 35001655  NSK: 000459648  NTA: 07022580X  RERO: 02-A000004070  RKD: 626  SNAC: w6349f9z  SUDOC: 067053629  Trove: 785059  ULAN: 500019224  VcBA: 495/171944  VIAF: 5137281   WorldCat (עם VIAF): 5137281
נגן מדיה

ערך זה עוסק בתוכנת מחשב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
תוכנת נגן המדיה MPlayer מנגן את הסרט פילים חולמים
נגן מדיה (באנגלית: Media Player) היא תוכנת מחשב המשמשת לניגון קובצי מולטימדיה.
רוב תוכנות נגני המדיה תומכות במגוון רחב של סוגי קבצים, ובכללם קובצי שמע וקובצי וידאו. עם זאת, חלק מהנגנים מתמקדים רק בסוג מסוים, הן משום שהם בשלבי הפיתוח והגרסאות הראשונות, והן משום שהם מיועדים לתת מגוון רחב של תכונות, איכויות ויכולות, שלרוב לא קיימות בנגנים הכלליים יותר.
גרסאות 3 ומעלה של מערכת ההפעלה חלונות מגיעות עם הנגן Windows Media Player. של מיקרוסופט. מערכת Mac OS X מגיעה עם הנגנים QuickTime להפעלה של סרטים בפורמט זה, ועם iTunes להפעלה של מגוון פורמטי מדיה נוספים. הפצות גנו/לינוקס שונות מגיעות עם נגנים כגון VLC media player, אמארוק, טוטם, זיין.
תוכנות

רשימה של תוכנות נגני המדיה הפופולריים.
| שם התוכנה | אודיו | וידאו | מערכת הפעלה | רישיון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| BS player | כן | כן | חלונות | ? |
| iTunes | כן | כן | מקינטוש, חלונות | קנייני |
| MediaMonkey | כן | לא | חלונות | קנייני |
| Media Player Classic | כן | כן | חלונות | GPL |
| MPlayer | כן | כן | Mac OS X, חלונות, AmigaOS, MorphOS | GPL |
| Napster | כן | לא | חלונות | ? |
| PowerDVD | לא | כן | חלונות | ? |
| QuickTime | כן | כן | Mac OS X, חלונות | קנייני |
| RealPlayer | כן | כן | לינוקס, חלונות, Mac OS X, Windows Mobile, Palm OS, Symbian OS | קנייני |
| Songbird | כן | לא | חלונות, מקינטוש, לינוקס | GPL |
| VLC media player | כן | כן | לינוקס/Unix, חלונות, Mac OS X, BeOS, BSD | GPL |
| Winamp | כן | כן | חלונות, לינוקס (רק בגרסה 3) | קנייני |
| Windows Media Player | כן | כן | חלונות, Mac OS X, Windows Mobile | קנייני |
| WinDVD | לא | כן | חלונות | ? |
| Zune | כן | כן | חלונות | ? |
| Kaffeine | כן | כן | לינוקס | GPL |
| Music Player Daemon | כן | לא | חלונות, Unix | GPL |
נגני מדיה רבים מסוגלים לנגן את קובצי המדיה לפי ספריות. הספריות נועדו לסייע בארגון של קובצי המדיה או בקטלוג של קובצי המוזיקה לקטגוריות שונות כגון סוגה, שנה, דירוג וכדומה. דוגמאות טובות לתוכנות נגני מדיה אשר תומכות בשימוש בספריות הן Winamp, Windows Media Player, iTunes, RealPlayer, Amarok ו-ALLPlayer.
ראו גם

נגן מדיה נייד
אריאל רוט

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1943 עפולה, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  18 בספטמבר 1998 (בגיל 55)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   שירות הביטחון הכללי
 תקופת הפעילות:  1969–1998 (כ־29 שנים)
 עיטורים
 פרס ביטחון ישראל
 
אריאל רוט (ט"ז בתמוז תש"ג, 19 ביולי 1943 - כ"ז באלול תשנ"ט, 18 בספטמבר 1998) היה מהנדס ישראלי וחתן פרס ביטחון ישראל.
ביוגרפיה

רוט נולד בעפולה וסיים את לימודיו בתיכון "אורט" בנתניה במגמת חשמל. בשנת 1960 התגייס לצה"ל ושירת כקשר בחיל הקשר וכאלחוטן בחיל השריון. לאחר שירותו הוא המשיך לעסוק בתחום הקשר והאלקטרוניקה, בהם עסק כתחביב משנות ילדותו, ולמד לימודי הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, אותם סיים בשנת 1969. במקביל ללימודיו הוא הועסק כטכנאי ברשות הדואר ובתחנת הרדיו "קול ישראל".
בשנת לימודיו האחרונה התקבל רוט לשירות הביטחון הכללי והיה ממקימי יחידת הטכנולוגיה במסגרתו. בשנות עבודתו הוא עסק בפיתוח מכשור תקשורת, מחשבים ואלקטרוניקה ובאבטחת מידע ובשנת 1985 זכה על פועלו בפרס ביטחון ישראל. במהלך שנים אלו הוא למד לימודי תעודה במדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב והיה מראשי אגודת חובבי הרדיו.
רוט נפטר לאחר מחלה בשנת 1998, והובא למנוחות בבית העלמין שיכון ותיקים בנתניה.
האומות האריות

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסדים:  ריצ'רד גירנט באטלר 
 תקופת הפעילות:  העשור של 1970 – הווה 
 
האומות האריות (אנגלית: Aryan Nations) הוא ארגון נוצרי אנטישמי המשתייך לקבוצת זהות נוצרית, הדוגלת בעליונות הגזע הלבן. הארגון הוקם בשנות ה-70 על ידי ריצ'רד גירנט באטלר.
תוכניות ודרכי פעולה

יש בארגון האומות האריות הדנים בגלוי בתוכנית להשתלט בכוח על חמש מדינות מארצות הברית - איידהו, מונטנה, אורגון, וושינגטון ווויאומינג כדי להקים "מדינה ארית" שתאסור כניסה ליהודים.
כמו קבוצות ימין קיצוני רבות, יצר ארגון האומות האריות קבוצות קטנות ואלימות. בוב מתיוס הקים קבוצה הנקראת "המסדר", שביצעה פעולות טרור רבות, כולל רצח. חברי הקבוצה תכננו לגרום למלחמת גזע. דניס מקגיפן הקים קבוצה שנקראת "הסדר החדש", אך זו נעצרה לפני שהספיקה לפעול. כמו כן קיימת הקבוצה הקיצונית כוהני פנחס שביצעה פשעים שונים, החל משוד בנקים ועד לפעולות שונות שנועדו להטיל אימה על "אויבי הגזע הלבן", אבל נראה שהם פועלים לבדם.
בין מנהיגי האומות האריות נמנה גם דייוויד ליין שמת בכלא בשנת 2007 בגלל מעורבותו ברצח של שדרן רדיו יהודי בשנת 1985.
לארגון האומות האריות יש קשרים עם הקו קלוקס קלאן, האחווה הארית, "האחווה הלאומית" ועוד ארגונים גזעניים ונאו נאצים אחרים.
נחל סלוקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 שפך:  ליטני 
 מדינות באגן הניקוז:  לבנון
  (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןנחל סלוקי(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןנחל סלוקי
 
נחל סַלוּקי (בערבית: نهر سلوقي) או ואדי סאלוכּי (בערבית: وادي سالوكي) הוא נחל במחוז אל-נבטיה בלבנון, הנשפך לליטני.
אפיק הנחל עובר סמוך למבצר דובייה ולכפרים שַׁ֫קְרַא (אנ'), מג'דל סלם, טַלּ֫וּסַה, קבריח'א, קנטרה, ע'נדוריה ולאחר מכן נשפך לנהר הליטני סמוך לגשר עקיה.
מבצעים וקרבות

ב-28 באוגוסט 1997 אירע אסון השרפה בוואדי סלוקי, במפגש הנחלים ואדי אל-בריך עם ח'לת-צלח-סעד וח'לת אל-עוג'א כ-800 מטרים מזרחית לנחל סלוקי, במהלכה נספו חמישה לוחמים מחטיבת גולני ונפצעו חמישה נוספים.
ב-16 באוגוסט 1999 התבצע באזור מבצר דובייה סמוך לנחל סלוקי מבצע שבר ענן שבוצע על ידי גדוד 51 של חטיבת גולני. שני חיילי צה"ל נהרגו בקרב ושלושה מחבלים של חזבאללה שהיו בדרכם לפיגוע נהרגו.
ב-11 באוגוסט 2006 התנהל הקרב בסלוקי במסגרת "מבצע שינוי כיוון 11" שהתנהל בסופה של מלחמת לבנון השנייה בין כוחות המשוריינים של אוגדה 162, חטיבה 401, וכוחות רגלים של חטיבת הנח"ל וחיל ההנדסה הקרבית ובין חמושים מארגון החזבאללה, באזור נחל סלוקי והכפר ע'נדוריה. הקרב נחשב לאחד הקרבות הקשים במלחמת לבנון השנייה.
ב-16 בינואר 2024 תקף צה"ל, בירי ארטילרי ובהפצצה אווירית, עשרות מטרות של חזבללה בנחל סלוקי, כחלק מהחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל.
הערות שוליים

↑  לילך שובל, נטע בר, במטוסי קרב ובארטילריה: צה"ל תקף עשרות מטרות בסלוקי; מפקד פיקוד הצפון: "אנחנו מוכנים יותר מאי פעם", באתר ישראל היום, 16 בינואר 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של לבנון ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שוש עטרי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  24 בנובמבר 1949 רחובות, ישראל 
 פטירה:  1 באפריל 2008 (בגיל 58) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1968–2008 (כ־40 שנה)
 
שוש (שושנה) עטרי (24 בנובמבר 1949 – 1 באפריל 2008) הייתה קריינית ושדרנית רדיו, מנחת טלוויזיה ושחקנית ישראלית. אחותן של יונה וגלי עטרי.
ביוגרפיה

שוש עטרי נולדה בשכונת שעריים ברחובות בשם שושנה עטרי. היא הייתה בת שישית במשפחה, אשר מנתה לבסוף שבעה ילדים: שני אחים וחמש אחיות, ובהן יונה וגלי עטרי. אביה, שלום עטרי, היה תלמיד-חכם ובעל דוכן ירקות בשוק. אמה נעמי הייתה אחראית על עיקר פרנסתה של המשפחה.
כשעטרי הייתה בת שבע, אביה נפטר והמשפחה עברה לתל אביב. מאוחר יותר בנערותה נשלחו היא ואחותה גלי מהבית לפנימיות נפרדות: שוש לפנימיית "עיינות", וגלי לפנימיית "הדסים". לנוכח התנגדותן של השתיים להפרדה ביניהן לאחר ששוש ביקרה את גלי, הועברה לבסוף גם שוש לפנימיית הדסים, ושם גם החלה לקריין במסגרת "תחנת השידור" שהקים בן מחזורה ד"ר שמעון ברק.
בשנות ה-70 עטרי הייתה בזוגיות עם שאול ויצמן, בנו של נשיא המדינה עזר ויצמן.
ב-1990 עטרי נישאה לשחקן עמי אושפיץ, והשניים התגרשו ב-25 ביולי 1990 חמישה חודשים בלבד לאחר שנישאו. לעטרי לא היו ילדים.
ב-1999 לקתה עטרי באי-ספיקת כליות סופנית. בנובמבר 2000 עברה השתלת כליה, ושלוש שנים לאחר מכן חזרה לשדר ברדיו.
ביוגרפיה > רדיו

את שירותה הצבאי עשתה עטרי כקריינית בגלי צה"ל. לאחר שחרורה הצטרפה לקול ישראל, שם השתלבה בתחילה כקריינית, ועורכת ומגישת מוזיקה.
עם הקמת רשת ג' בשנת 1976, ולאורך כל שנות השמונים, הייתה עטרי אחת הכוכבות המזוהות עם התחנה. בין תוכניות המוזיקה הבולטות שהגישה לאורך השנים נמנו "דיסקו", "חדש, חדיש ומחודש" (בעריכת טוני פיין) ו"לוהט", תוכנית אישית שאותה החלה להגיש בתחילת שנות ה-90, ובמסגרתה גם אירחה וראיינה אמנים באולפן.
בלוח שידורי הקיץ של התחנה, בימי החופש הגדול, שידרה את התוכנית "שלושה בגיגית" יחד עם דודו דותן (סטלה טמפרטורה) ורויטל עמית (בפינות ההומור, סבתא אטה אישטנם ונכדתה צחית).
נוסף לכך הגישה עטרי את קטעי המעבר המוזיקליים בתוכנית הספורט "שירים ושערים" ששודרה ברשת ב', והייתה מוכרת גם כתקליטנית הישראלית הראשונה.
בקיץ 1996, לאחר כ-20 שנות עבודה בקול ישראל, עזבה עטרי את רשת ג' ויחד עם גדעון לב ארי הייתה מבין מקימי תחנת הרדיו האזורי "רדיו לב המדינה", שם שימשה האחראית על השדרים ומנהלת התוכניות, וכן שימשה מגישה בכירה והגישה תוכנית יומית בת שעתיים.
ב-2003 חזרה עטרי לשדר ברשת ג'. לאחר כשנה התפטרה בשל שכרה הנמוך, וחזרה לרדיו לב המדינה לשדר תוכנית יומית בשם "עכשיו שוש".
ביוגרפיה > טלוויזיה ומשחק בתיאטרון

במקביל לעבודתה ברדיו, עטרי הנחתה את שעשועון הטלוויזיה "פיצוחים" ששודר בטלוויזיה החינוכית.
ב-2000 השתתפה בהצגה "יש לי כנרת" בתיאטרון באר שבע.
ב־2007 שיחקה בעונה הראשונה של הסדרה "הכל דבש" בערוץ 2 בתפקיד נילי, אם המשפחה ואשתו של פולי, שכיכב בתפקיד עצמו.
ביוגרפיה > מוזיקה וספרות

שלושה שירים פרי עטה מופיעים באלבומים של אחותה, גלי: השיר "בוא היום" מתוך האלבום "נסיך החלומות" (1978), והשירים "פני בובה" ו"למה לך" מתוך האלבום "קח אותי הביתה" (1981).
ב־2004 יצא לאור ספרה "סודות ושקרים" בהוצאת ידיעות אחרונות.
מותה

ב־1 באפריל 2008 עטרי נפטרה בדירתה בשכונת בבלי בתל אביב לאחר שלקתה בהתקף לב. אחיותיה יונה וגלי הן שמצאו אותה ללא רוח חיים כמה שעות לאחר מכן כשבאו לחפשה בדירתה אחרי שלא השיבה לטלפון. למחרת, 2 באפריל 2008, היא הובאה למנוחות בבית העלמין ירקון.
הנצחה והוקרה

ב-2009, במלאת שנה למותה, נחנך חדר קריינים חדש ב"קול ישראל" על שמה.
ב-11 באוקטובר 2012 נחנך בנתניה רחוב על שמה.
הערות שוליים

1 2 3  שרית ישי לוי, עכשיו קוראים לה שוש אושפיץ, חדשות, 9 במרץ 1990
↑  איה אורן וטל פרי, שוש עטרי התגרשה, מעריב, 26 ביולי 1990
↑  מיכל אייזקס, היושבים בקצה הסקאלה - במלאת 8 שנים לרשת ג': ראיונות עם אבי אתגר, מנחם פרי, שוש עטרי ויקיר אביב, מעריב, 18 ביוני 1984
↑  האזנה לתוכנית מוקלטת משנת 1983, באתר soundcloud
↑  האזנה לתוכנית מוקלטת משנת 1983, באתר soundcloud
↑  האזנה לתוכנית מוקלטת משנת 1983, באתר soundcloud
↑  רונית אנטלר, חדש חדיש ומחודש: רשת ג' תשנה ב-7 בינואר את מתכונת השידורים, חדשות, 2 בינואר 1990
↑  מגישי "שלושה בגיגית", צילום דף קאבר מתוך "להיטון"
↑  ידיעה על התוכנית שלושה בגיגית, רשת ג', מעריב, 7 באוגוסט 1984
↑  רוני קורן-דינר, השדרנית שוש עטרי תובעת מיליון וחצי שקל מרדיו השפלה, באתר TheMarker‏, 7 ביוני 2001
↑  ערן הדס, שוש עטרי חזרה לרשת ג', באתר ynet, 3 בנובמבר 2003
↑  מחלקה ראשונה, שוש עטרי התפטרה מרשת ג', באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 באוקטובר 2004
↑  שוש עטרי חוזרת לרדיו, באתר nrg‏, 30 במאי 2005
↑  ההצגה יש לי כנרת, באתר הבמה
↑  ynet, שוש עטרי הלכה לעולמה, באתר ynet, 1 באפריל 2008
↑  חדר קריינים ב"קול ישראל" לזכר שוש עטרי, באתר ynet, 31 במרץ 2009
↑  זוהר סוסנקו, נתניה: כל הרחובות בשכונת היוקרה ייקראו על שם האמנים המובילים, באתר nrg‏, 7 במאי 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298789105171  BnF: cb146288489 (data)  ISNI: 0000 0000 6657 717X  LCCN: no2005014523  MusicBrainz: 85b8e401-c191-4bce-b72e-f019cf4be5ee  VIAF: 39632154   WorldCat (עם VIAF): 39632154 
חדר קריינים על שם שוש עטרי, מתחם אולפני "קול ישראל", בסמוך לקריה, תל אביב
Nightingale (תוכנה)

| --- | --- |


 מפתח:  Nightingale Community
 גרסה אחרונה:  1.12.1 (12 בינואר 2014)
 מערכת הפעלה:  לינוקס, OS X, Windows
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  GPLv2, MPL, BSD
 קטגוריה:  נגן מדיה, דפדפן אינטרנט
 getnightingale.com
 
נייטינגייל (באנגלית: Nightingale) היא תוכנת נגן מדיה חופשית המבוססת על מנוע התצוגה של תוכנות מוזילה (כולל הדפדפן פיירפוקס).
התוכנה, אשר מבוססת על קוד המקור של תוכנת נגן המדיה Songbird, נוצרה במקור לאחר שב-2 באפריל 2010 המפתחים של Songbird הודיעו באופן רשמי שהתוכנה תפסיק לפתח גרסאות עבור לינוקס ובמקום כך תתרכז בפיתוח גרסאות לפלטפורמות Mac ו-Windows. מספר משתמשים של התוכנה בלינוקס החלו בעקבות כך פרויקט קהילתי הממוקד בפיתוח תוכנת נייטינגייל אשר היא  פיצול של תוכנת סונגבירד על מנת שזו תפעל הן בלינוקס והן בפלטפורמות Mac ו-Windows. ב-15 בדצמבר 2011 הושקה הגרסה הראשונה של נייטינגייל.
תכונות בולטות

התוכנה מסוגלת לנגן פורמטים שונים של אודיו כמו MP3, AAC, Ogg Vorbis, FLAC, Apple Lossless ו-WMA
התוכנה מסוגלת להירשם לבולגים של MP3 בתור רשימות השמעה
ישנה אינטגרציה של הנגן המקוון של Last.fm
התוכנה מסוגלת לערוך ולשמור תגי מטה (ID3)
ניתן לייבא ולייצא קבצים ל-iTunes.
פיתוח

התוכנה כתובה בשפת C++‏ ומפותחת באמצעות מערכת ניהול הגרסאות גיט. המאגר הראשי נמצא בGitHub. גרסה 1.11 מבוססת על גרסה 1.9.2 של XulRunner, שהיה בשימוש בגרסה 3.6 של פיירפוקס וכבר לא נתמכת על ידי מוזילה.
הערות שוליים

↑  דף מפת הדרכים מהוויקי של פרויקט נייטינגייל
↑  Alex Keybl, Upcoming Firefox Support Changes, blog.mozilla.org, ‏March 23, 2012
| תוכנות נגני מדיה |
| --- | --- | --- |
| תוכנות חינמיות בולטות | iTunes • Adobe Flash Player • Kodi • VLC media player • Winamp • QuickTime • BS.Player • Songbird • MediaMonkey • Clementine • Rhythmbox • Banshee • Nightingale • foobar2000 • Media Player Classic • Amarok • Adobe Shockwave Player • MPlayer • RealPlayer |  |
| תוכנות מסחריות בולטות | Windows Media Player • Windows Media Center • PowerDVD • WinDVD • Front Row |  |
| טכנולוגיה | קודק • פודקאסט • שידורי טלוויזיה באינטרנט • שידורי רדיו באינטרנט • P2PTV |  |
דוד גנז

| --- | --- |

מצבת קברו של גנז בבית הקברות היהודי העתיק בפראג.   בחלק העליון של המצבה חקוקים אווז ומגן דוד.
 לידה:  1541 ליפשטאט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1613  (בגיל 72 בערך) פראג, צ'כיה 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה, מתמטיקה, היסטוריה, גאוגרפיה
 מקום מגורים:  צ'כיה
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי העתיק בפראג 
 מוסדות:  Benátky nad Jizerou 
 תרומות עיקריות
 ספר צמח דוד, ספר נחמד ונעים
 
הרב דוד גנז (1541 ה'ש"א – 1613 ה'שע"ג) היה רב, אסטרונום, מתמטיקאי, גאוגרף והיסטוריון יהודי-גרמני, מראשוני אנשי המדע היהודים בעת החדשה. עבד במצפה הכוכבים של טיכו ברהה יחד עם יוהאנס קפלר. בכתביו נזכרים לראשונה בעברית שמו של קופרניקוס והמודל ההליוצנטרי שלו. היה תלמידם של הרמ"א, המהר"ל מפראג, ור' אליעזר טריוש מפרנקפורט.
ראשית חינוכו

גנז נולד ב-1541 למשפחה יהודית בעיר ליפשטאדט (אנ'), כיום במערבה של גרמניה. אביו, שלמה, היה מלווה בריבית. למד בישיבה בבון ובפרנקפורט עד גיל שש-עשרה או שבע-עשרה ואז, כמועמד לרבנות, עקר, כרבים אחרים, לישיבת קרקוב שבראשה עמד אז הרמ"א. בדרכו פקד אותו מאורע מכריע בחייו. כשהתארח בבית דודו הרב מאן בסקסוניה, הוא מצא בספרייתו את ספרו של אוקלידס, "יסודות" בתרגום לעברית של משה אבן תיבון. שנים לאחר מכן כתב:
[אוקלידס] הוא האיש השנון, החכם המפורסם המחודד ברוב שכלו מכל אשר היה לפניו באומות וגם לאחריו עד היום הזה כמוהו לא יהיה. הוא חיבר את הספר... אשר אין חקר לעמקו... כי ספרו הוא כסולם המוצב ארצה וראשו מגיע השמיימה, אשר בהיעדר הסולם אין דרך לעלות.
בלבו נדלקה תשוקה עזה למתמטיקה ולמדע האסטרונומיה. כנער יהודי מגרמניה, היה תלמיד ישיבה המועמד לרבנות, שאוצר ידיעותיו בחכמה חיצונית, בשלב זה, קלושות. אך למזלו של גנז, רבו הרמ"א היה פתוח לפילוסופיה ולמדע. בכל ימות החול למדו בישיבה תלמוד, אך בשבתות ובמועדים הותר ללמוד מדעים ודוד גנז ניצל זאת להרחבת ידיעותיו.
ב-1559 הגיע הרב גנז לפראג, ככל הנראה לקרובי משפחתו תושבי העיר, בהם יואכים גנז. "פראג, העיר הגדולה קריה עליזה עיר רבתי עם" הוא כותב. בפראג נפתחו לפניו שערי בית המדרש של המהר"ל מחד ושערי מיטב המדענים שבעיר מאידך. הוא הצליח לחיות בשני העולמות. רבי דוד גנז שילב את לימוד התורה בלימוד הנושאים הטכניים של אמצעי מדידה והתקבל אצל טיכו ברהה.
"החוקר הגדול בחכמת התכונה מכל אשר היו לפניו הוא אחד משרי הארץ, נקרא טי"חא ברא"הי ... ושם במקום הנזכר [=מצפה הכוכבים] היה יושב עם שנים עשר אנשים, כולם חכמים ומביני מדע עוסקים וחוקרים באיצטגניניה [=אסטרונומיה] וכלי מחזיהם הגדולים והמופלגים אשר עין לא ראתה... והיו רואין ומדקדקין וכותבין על ספר מהלך ומצב החמה בגלגליה... אשר אנוכי הכותב הייתי שם ג' פעמים וכל פעם ה' ימים רצופים וישבתי אתם בחדרי חזיונם וראיתי את המעשה אשר נעשה דברים גדולים ונפלאים... באופן שאגיד נאמנה שהשתדלות וחקירות גדולות כאלה מימינו לא ראינו ולא שמענו וגם אבותינו לא ספרו לנו ולא מצאנו כתוב בספר הן מבני ישראל והן מאומות העולם, להבדיל."
ספריו

הרב דוד גנז כתב ספרים רבים, רובם בכתב יד שלא נשמר. יוצאים מכלל זה שני חיבורים עיקריים:
צמח דוד - כרונולוגיה של אירועים. רב מכר, שהופיע בשמונה מהדורות וזכה לתרגום לטיני. כל ההיסטוריונים היהודים במאה התשע-עשרה ראו ברבי דוד גנז את חלוץ ההיסטוריונים היהודים. הספר התפרסם עוד בחייו של גנז, בשנת 1592.
נחמד ונעים הוא החיבור האסטרונומי המקיף של הרב גנז. בחייו חיבר אותו בשם "מגן דוד", הוא השלים את הכתיבה ב-1609 ושבועות מספר לפני פטירתו, באוגוסט 1613, שינה את שמו ל"נחמד ונעים". הרב גנז לא זכה לראות בהדפסת הספר. הספר ראה אור רק 130 שנה לאחר מותו, ב-1743. הרב גנז מדגיש בספר את הצד המכשירי של הצפייה בכוכבים, על חשבון הצד המתמטי. זהו צעד מודרני נועז כיוון שהוא מעמיד את האמפיריציזם של התצפית מעל לדרך הסכולסטית הנהוגה. הוא מפנה עורף לתמונת הקוסמוס של תלמי לטובת הסברים אחרים. ב"נחמד ונעים" מוסר הרב גנז לראשונה בעברית דיווח על השיטות הקוסמולוגיות. הוא מזכיר את קופרניקוס וזהו האזכור הראשון שלו בעברית. כמו כן הרב גנז יוצא בספר נגד האסטרולוגיה. חלק נוסף של הספר עוסק בתמונת העולם ובמיפוי.
הפולמוס סביב תנועת הכוכבים

רבי דוד גנז שמע מטיכו ברהה ומקפלר על המודל ההליוצנטרי של קופרניקוס, שבו נמצאת השמש במרכז וכל הכוכבים סובבים סביבה, ועל המודל הגאוצנטרי שהיה המודל האמיתי לדעת ברהה (בהתאם לתצפיותיו), ובו השמש היא מרכז רק של חמישה כוכבי לכת וכדור הארץ אינו סובב סביבה.
בנושא דומה, הרב גנז מעיד שעימת אותם עם אמרת חכמי ישראל (תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף צ"ד, עמוד ב'): ”חכמי ישראל אומרים: גלגל קבוע ומזלות חוזרין, וחכמי אומות העולם אומרים: גלגל חוזר ומזלות קבועין. ... ונראין דבריהן מדברינו”. כלומר, חכמי ישראל סברו שיש לכוכבים יכולת תנועה עצמאית, אך הם נסוגו מפני דעת חכמי אומות העולם ואישרו שהצדק עמם, שהכוכבים מונעים רק על ידי תנועת הגלגלים שעליהם הם רוכבים.
לפי עדותו של הרב גנז, טיכו ברהה (ולאחר מכן גם קפלר) פנה אליו ואמר לו שהצדק היה דווקא עם חכמי ישראל, בניגוד לתפיסה האסטרונומית התלמיית ששלטה עד זמנו:
אך תדע שהחוקר הגדול המופלא בחכמת הכוכבים ויחיד בדורו... השר טיח"א בראה"י אמר לי: לא יפה עשו חכמיכם שהודו לחכמי האומות על דבר שקר, כי הדין היה עם חכמי ישראל. באומרו שהכוכבים חוזרים במהלכם העצמיים בלתי הכרח תנועות הגלגלים, רק בעצמם שטים ורצים כעוף הפורח באוויר, והרבה בראיות... וכן שמעתי מפי החכם המופלג קעפלירו"ס.
סביר להניח שהמהר"ל למד אודות שיטת קופרניקוס מהרב גנז, תלמידו. כמו כן, לא מן הנמנע שהרב גנז הפגיש את המהר"ל עם טיכו ברהה.
מותו והנצחתו

הרב דוד גנז נפטר בשנת 1613 ונטמן בבית הקברות היהודי העתיק בפראג. בראש מצבתו מופיעים ציור של אווז (בהתאם לשם משפחתו - Gans - בגרמנית: אווז) ומגן דוד.
בשנת 1967 יצא לאור בצ'כוסלובקיה בול דואר ובו צילום מצבתו של רבי דוד גנז.
לקריאה נוספת

הרב מתתיהו שטראשון, מבחר כתבים, הוצאת מוסד הרב קוק, עמ' רלד.
שמואל הומינר, מבוא לצמח דוד, ירושלים תשכ"ו.
מרדכי ברויאר, מגמותיו של צמח דוד לר' דוד גנז, המעין טבת תשכ"ה, באתר היברובוקס
מרדכי ברויאר, קווים לדמותו של ר’ דוד גנז, בעל "צמח דוד", בר-אילן יא (תשל"ג) 97–118.
אנדרה נהר, חומר חדש על דוד גנז כתוכן, תרביץ מה (תשל"ו) 138–147. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
בן-ציון דגני, המבנה של ההיסטוריה העולמית וגאולת ישראל ב"צמח דוד" לרבי דוד גאנז, ציון מה, ג (תש"ם) 173–200. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
אנדרה נהר, דוד גנז וזמנו - מחשבת ישראל והמהפכה המדעית של המאה השש-עשרה, הוצאת ראובן מס, תשמ"ב. מהדורה מחודשת בתשס"ה.
מרדכי ברויאר, ספר צמח דוד, רבי דוד גאנז (פראג שנ"ב-1592), ההדיר, הוסיף מבוא, פירוש, הערות ומפתחות: מרדכי ברויאר, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ג.
הערות שוליים

↑  כך כותב רד"ג בספרו "צמח דוד" לשנת ה'ר"ס: "אני שמעתי מפי מורי הזקן מוהר"ר אליעזר טריוש רב דק"ק ורנקבורט".
↑  לפי שו"ת הרמ"א, סימן ז'.
↑  חוברת בשם "מגן דוד", כעין מהדורה נסיונית לקראת הופעת הספר "נחמד ונעים" עצמו, נדפסה בפראג בשנת שע"ב, שנה לפני פטירתו. עותק יחיד ממנה נשמר בספריית אוקספורד.
↑  בנוסח התלמוד שלפנינו, המשפט 'ונראין דבריהם מדברינו' נאמר על דיון נוסף, המופיע בסמוך. גנז כנראה הסתמך על פירוש הרמב"ם במורה נבוכים ב ח.
↑  David Gans' tombstone (1613)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261561405171  PLWABN: 9810595500305606  GND: 12885068X  ISNI: 0000 0000 6629 9069  LCCN: n83121375  NKC: mzk2009511654  NTA: 072983671  SELIBR: 55054  SUDOC: 076298833  VcBA: 495/90794  VIAF: 46825637   WorldCat (עם VIAF): 46825637
אפרים בלוך

| --- | --- |

אפרים בלוך בצעירותו
 לידה:  27 ביוני 1922 א' בתמוז תרפ"ב וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  27 ביולי 2005 (בגיל 83) נְתַנְיָה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נתניה
 תאריך עלייה:  1939
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  העז
 השתייכות:  הפלמ"ח צה"ל
 תקופת הפעילות:  1941–1963 (כ־22 שנים)
 דרגה:  רס"ן
 תפקידים בשירות
 סייר מדריך טופוגרפיה מדריך חבלה
 פעולות ומבצעים
 ליל הרכבות  ליל הגשרים  מלחמת העצמאות  מלחמת יום הכיפורים  מלחמת ההתשה  מלחמת ששת הימים
 
אפרים בלוך (27 ביוני 1922 – 27 ביולי 2005) היה מבכירי הסיירים של הפלמ"ח, ומראשוני המודיעין הקרבי של צה"ל.