stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיבוש המיוקן התיכון
השפעות

אחת ההשפעות העיקריות של ההתקררות האקלימית שהתרחשה בתקופת זמן זו הייתה צמיחת מעטפת הקרח המזרחית של אנטארקטיקה (EAIS). משערים שחלקים משמעותיים של קרח ביבשת אנטארקטיקה החלו לצמוח בתחילת שיבוש המיוקן התיכון והמשיכו להתרחב עד 10 למ"ש בערך.  גידול זה יוחס בעיקר לשינויים בקצב המסלול בזרמים האוקיינוסים והאטמוספיריים, עם הגברה אפשרית על ידי ירידה משמעותית בפחמן דו-חמצני (ppm): ה־CO 2 האטמוספירי ירד באופן זמני מ-300 ל-140ppm בערך, כפי שנאמד על ידי הקשר בין רמות אטמוספירה של CO 2 ורמות pH באוקיינוס הנקבעות על ידי רמות איזוטופי בורון בסידן פחמתי. אחד האינדיקטורים העיקריים לצמיחת יריעת הקרח העולמית המשמעותית הוא הריכוז הגבוה יותר של 18 O שנמצא בחוריריות בנתיות מליבת משקעים אוקיינוסיים (משקעים ימיים) (אנ') במהלך תקופה זו. בתקופות של צמיחת יריעות קרח, האיזוטופים הקלים יותר של 16 O המצויים במי האוקיינוס נמשכים החוצה כמשקעים ומתגבשים ביריעות קרח בעוד ריכוז גבוה יותר של 18 O נשאר מאחור לניצול החוריריות.
השפעה עיקרית אחרת של ההתקררות האקלימית במהלך המיוקן התיכון הייתה ההשפעה הביוטית על צורות חיים יבשתיות ואוקיאניות. דוגמה עיקרית להכחדות אלו היא תצפית על כוחיים, זיקיות, קורדיליים, Tomistominae (תת משפחה – subfamily – של תנינאים), אליגטוריים וצבים ענקיים דרך האופטימום האקלימי של המיוקן (18 עד 16 למ"ש) במרכז אירופה (42–45 מעלות צפון). לאחר מכן התרחש שלב קירור עיקרי וקבוע בשיבוש אמצע המיוקן, בין 14.8 ל-14.1 למ"ש. שרידים של שני מיני תנינים, מהסוגים Gavialosuchus ודיפלוקיינודון, נמצאו בקווי הרוחב הצפוניים הללו לפני שלב ההתקררות הקבוע, אך נכחדו בין 14 ל-13.5 למ"ש.  אינדיקטור נוסף שהוביל להכחדות הוא ירידת הטמפרטורות באזור האנטארקטי ב-8 מעלות צלזיוס לפחות, בהערכה שמרנית, בחודשי הקיץ 14 למ"ש.  התקררות זו באנטארקטיקה, יחד עם שינויים משמעותיים בטמפרטורה במרכז אירופה, כפי שהעידו מחקרה של מדלן בוהם (Madelaine Böhme) על בעלי חוליות אקטותרמיים, מספקים עדות לכך שצמחים ובעלי חיים היו צריכים לנדוד או להסתגל כדי לשרוד.
סיבות אפשריות

הגורמים העיקריים להתקררות האופטימום האקלימי של המיוקן התיכון מתרכזים סביב שינויים משמעותיים במחזור האוקיינוס, כמו גם בשינוי רמות CO 2 באטמוספירה. שינויים במחזור האוקיינוס מוגדרים על ידי עלייה בייצור המים התחתונים של אנטארקטיקה (AABW), הפסקת אספקת המים המלוחים לאוקיינוס הדרומי מהאוקיינוס ההודי וייצור נוסף של מים עמוקים בצפון האוקיינוס האטלנטי (NADW). ירידה בריכוזי CO 2 באטמוספירה נגרמה משאיבת הגז לחומר אורגני שהפך למשקעים גאולוגיים בשולי היבשת, כמו תצורת מונטריי של חוף קליפורניה. אתרים אלו של ירידת CO 2 נחשבים נרחבים מספיק כדי להוריד ריכוזים אטמוספיריים ב-CO 2 מכ-300 ל-140ppm ולהוביל לתהליכי קירור גלובלי שסייעו בהרחבת שכבת הקרח היבשתית של מזרח אנטארקטיקה (EAIS), השכבה הגדולה ביותר.
סיבה מוצעת נוספת לשיבוש המיוקן התיכון יוחסה למעבר ממחזור בידוד שמש שנשלט על ידי אלכסון לכזה שנשלט על ידי אקסצנטריות (ראו מחזורי מילנקוביץ').  שינוי זה ליד יבשת אנטארקטיקה היה מספיק משמעותי עד כדי שאפשר ייצור קרחון.
אירוע הכחדה

שיבוש המיוקן התיכון נחשב לאירוע הכחדה משמעותי. ייתכן שהוא כלל מחזוריות של אירועי הכחדה.  מחקר של ראופ וספקוסקי (Raup and Sepkoski) מצא שקיימת מחזוריות ממוצעת מובהקת סטטיסטית (כאשר P הוא פחות מ-.01) של כ-26 מיליון שנים עבור 12 אירועי הכחדה גדולים. לא ברור אם מחזוריות פוטנציאלית זו נגרמת על ידי קבוצה כלשהי של מחזורים חוזרים או על ידי גורמים ביולוגיים.
לקריאה נוספת

Allmon, Warren D.; Bottjer, David J. (2001). Evolutionary Paleoecology: The Ecological Context of Macroevolutionary Change. New York: Columbia University Press. ISBN 978-0-231-10994-9.
הערות שוליים

↑  Pearson, Paul N.; Palmer, Martin R. (2000). "Atmospheric carbon dioxide concentrations over the past 60 million years". Nature. 406 (6797): 695–699. Bibcode:2000Natur.406..695P. doi:10.1038/35021000. PMID 10963587.
↑  Shevenell, Amelia E.; Kennett, James P.; Lea, David W. (2004-09-17). "Middle Miocene Southern Ocean Cooling and Antarctic Cryosphere Expansion". Science (באנגלית). 305 (5691): 1766–1770. Bibcode:2004Sci...305.1766S. doi:10.1126/science.1100061. ISSN 0036-8075. PMID 15375266.
↑  Zachos, James; Pagani, Mark; Sloan, Lisa; Thomas, Ellen; Billups, Katharina (2001-04-27). "Trends, Rhythms, and Aberrations in Global Climate 65 Ma to Present". Science (באנגלית). 292 (5517): 686–693. Bibcode:2001Sci...292..686Z. doi:10.1126/science.1059412. ISSN 0036-8075. PMID 11326091.
1 2  Pearson, Paul N.; Palmer, Martin R. (2000). "Atmospheric carbon dioxide concentrations over the past 60 million years". Nature. 406 (6797): 695–699. Bibcode:2000Natur.406..695P. doi:10.1038/35021000. PMID 10963587.
↑  Flower, B. P.; Kennett, J. P. (בדצמבר 1993). "Middle Miocene ocean-climate transition: High-resolution oxygen and carbon isotopic records from Deep Sea Drilling Project Site 588A, southwest Pacific". Paleoceanography. 8 (6): 811–843. Bibcode:1993PalOc...8..811F. doi:10.1029/93pa02196. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Böhme, Madelaine (בנובמבר 2001). "The Miocene Climatic Optimum: evidence from ectothermic vertebrates of Central Europe" (PDF). Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology. 195 (3–4): 389–401. doi:10.1016/S0031-0182(03)00367-5. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Lewis, Adam R.; Marchant, David R.; Ashworth, Allan C.; Hedenäs, Lars; Hemming, Sidney R.; Johnson, Jesse V.; Leng, Melanie J.; Machlus, Malka L.; Newton, Angela E. (2008-08-05). "Mid-Miocene cooling and the extinction of tundra in continental Antarctica". Proceedings of the National Academy of Sciences (באנגלית). 105 (31): 10676–10680. Bibcode:2008PNAS..10510676L. doi:10.1073/pnas.0802501105. ISSN 0027-8424. PMC 2495011. PMID 18678903.
↑  Flower, B. P.; Kennett, J. P. (בדצמבר 1993). "Middle Miocene ocean-climate transition: High-resolution oxygen and carbon isotopic records from Deep Sea Drilling Project Site 588A, southwest Pacific". Paleoceanography. 8 (6): 811–843. Bibcode:1993PalOc...8..811F. doi:10.1029/93pa02196. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Holbourn, Ann; Kuhnt, Wolfgang; Schulz, Michael; Erlenkeuser, Helmut (2005). "Impacts of orbital forcing and atmospheric carbon dioxide on Miocene ice-sheet expansion". Nature. 438 (7067): 483–487. Bibcode:2005Natur.438..483H. doi:10.1038/nature04123. PMID 16306989.
↑  Raup, D. M.; Sepkoski, J. J. (1984-02-01). "Periodicity of extinctions in the geologic past". Proceedings of the National Academy of Sciences (באנגלית). 81 (3): 801–805. Bibcode:1984PNAS...81..801R. doi:10.1073/pnas.81.3.801. ISSN 0027-8424. PMC 344925. PMID 6583680.
ירידה משמעותית הן בטמפרטורה והן בטמפרטורת האוקיינוס במעמקי הים כפי שנמדדה בדלתא 18 O לאחר האופטימום האקלימי של המיוקן התיכון.
שייניאנג

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  שאאנשי
 תאריך ייסוד:  1950 
 שטח:  10,324 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  4,983,340 (2020)
  ‑ במטרופולין:  1,568,579 (2020)
  ‑ צפיפות:  482.7 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  34°19′47″N 108°42′33″E﻿ / ﻿34.329722222222°N 108.70916666667°E﻿ / 34.329722222222; 108.70916666667 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.xianyang.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןשייניאנג(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןשייניאנג    מיקומה של שייניאנג במחוז שאאנשי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שׂייֵנְיָאנְג (בסינית מפושטת: 咸阳; בסינית מסורתית: 咸陽; בפין-יין: Xiányáng) היא נציבות עירונית במרכז מחוז שאאנשי במרכז הרפובליקה העממית של סין, הממוקמת על נהר הוויי (אנ') כמה קילומטרים במעלה הזרם מערבית לבירת המחוז שיאן. בעבר הייתה בירתה של שושלת צ'ין ולפי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסייתה מנתה 4,983,340 תושבים, מתוכם 1,568,579 בשטח האורבני. לשייניאנג שטח כולל של 10,324 קילומטרים רבועים. שייניאנג היא מקום מושבו של נמל התעופה הבינלאומי שיאן שייניאנג, המשרת את שיאן, הוא נמל התעופה הגדול ביותר בצפון-מערב סין, ואחד מ-40 נמלי התעופה העמוסים ביותר בעולם.
אקלים

| אקלים בשייניאנג> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בשייניאנג> ינואר.4.5.−4.9.5.6 | אקלים בשייניאנג> פברואר.8.4.−1.7.9.1 | אקלים בשייניאנג> מרץ.13.9.2.7.23.0 | אקלים בשייניאנג> אפריל.20.6.8.2.34.6 | אקלים בשייניאנג> מאי.25.9.13.1.48.7 | אקלים בשייניאנג> יוני.31.0.18.4.62.1 | אקלים בשייניאנג> יולי.31.8.21.6.86.1 | אקלים בשייניאנג> אוגוסט.29.6.20.4.83.0 | אקלים בשייניאנג> ספטמבר.24.8.15.5.89.9 | אקלים בשייניאנג> אוקטובר.19.0.9.1.54.8 | אקלים בשייניאנג> נובמבר.12.1.1.5.19.8 | אקלים בשייניאנג> דצמבר.6.0.−3.6.5.2 | אקלים בשייניאנג> שנה.19.0.8.4.521.9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: המנהל המטאורולוגי של סין
הערות שוליים

↑  China: Shaanxi (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  "2020 Airport Traffic Report" (PDF) (באנגלית). רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי. ביולי 2021. p. 30. נבדק ב-26 ספט' 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  2019 Annual Airport Traffic Report (PDF). ארצות הברית: רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי. 2020.
↑  中国气象数据网 - WeatherBk Data (בChinese (China)). המנהל המטאורולוגי של סין. נבדק ב-2020-04-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557613605171  GND: 4054904-5  LCCN: n85307281  MusicBrainz: 9d8d3995-5e31-4397-bf88-8f16f51fdfa6  VIAF: 159520701   WorldCat (עם VIAF): 159520701
שפרוולד

השמורה הביוספרית שפרוולד

השְפְּרֵה-וַאלְד (גרמנית: Spreewald, "יער השפרה", על שם הנהר שְפְּרֵה; בסורבית: Błóta, ביצות), או "ונציה הירוקה" הוא אזור בדרום-מזרח מדינת ברנדנבורג שבגרמניה, 100 ק"מ מדרום-מזרח לברלין. שטח השפרוולד הוא שילוב של אדמות בור מוצפות וכבול, שבהם נפרשים תעלות ויובלים באורך כולל של כ-970 ק"מ. שטחו של היער הוא 3,173 קמ"ר.[דרוש מקור]
האזור מתאפיין במספר מינים ייחודיים, והוכרז ב-1991 על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית. באזור מתגוררים 285,000 איש, ואחוז גבוה של אוכלוסייה הוא ממוצא סורבי.
אתרי תיירות מרכזיים

ליבנאו (Lübbenau) הוא היישוב הראשי בכל מתחם השפרוולד. הוא נוסד עוד בימי הביניים והאזכור הראשון שלו הקיים עד ימינו הוא משנת 1315. היישוב עצמו הוא מרכז התיירות הראשי אליו מגיעים עשרות אלפי תיירים מדי שנה. אחד מהכינויים שנתנו לה לאורך השני היה: "עיר המלפפונים", בזכות תעשיית המלפפונים המסורתית הקיימת בה עד היום.
הערות שוליים

↑  Places to visit in the Spreewald, www.spreewald.de
↑  Lübbenau in the Spreewald | sights & events - Spreewald Tourismus, www.spreewald.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4056531-2  NKC: ge130914  VIAF: 247637319   WorldCat (עם VIAF): 247637319 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שריה (כהן גדול)

שריה בן עזריה היה הכהן הגדול האחרון בתקופת בית ראשון וכיהן עד לחורבנו ב-586 לפנה"ס.
משפחתו

שריה התייחס בין הכהנים בני צדוק. בנו היה יהוצדק, נכדו היה הכהן הגדול יהושע לפי המובא בספר עזרא (ז, א), מוכח כי עזרא הסופר היה בנו. נלכד לאחר פלישת הכשדים אל ירושלים, עם מחליפו צפניה, כנראה צפניה בן מעשיה, ואישים חשובים נוספים, על ידי נבוזראדן, והובא יחד איתם לנבוכדנצר מלך בבל ששכן ברבלה שבארץ חמת, שם הרג אותו נבוכדנצר.
הערות שוליים

↑  ספר דברי הימים א', פרק ה', פסוק מ'.
↑  יהוצדק בן שריה הכהן חי בזמן חורבן הבית, ככתוב בדברי הימים: ”וִיהוֹצָדָק הָלַךְ בְּהַגְלוֹת ה' אֶת יְהוּדָה וִירוּשָׁלָ‍ִם בְּיַד נְבֻכַדְנֶאצַּר.” (דברי הימים א' ה:מא). במדרש שיר השירים רבה (פרשה ה) נאמר שיהוצדק היה כהן גדול, אך יש אומרים שלא היה כהן גדול (המיוחס לרש"י דברי הימים א מא:ה וריטב"א במסכת יומא דף ט ע"א בשם רבנו תם). כדעה השנייה משתמע במלכים ב' כה:יח, שם נאמר שעם החורבן נשבה "שריה כהן הראש", אבי יהוצדק, וקשה להניח שיהוצדק היה כהן גדול בחיי אביו.
↑  ספר עזרא, פרק ז', פסוק א'.
↑  היה נוהג להעמיד כהן גדול מחליף למקרה והכהן הגדול המכהן יטמא. ראו: משנה, מסכת יומא, פרק א'.
↑  בוסתנאי עודד, מיכאל קוכמן, עולם התנ"ך: ספר מלכים ב' , תל אביב, דודזון עתי, 1994, עמ' 217.
↑  ירמיה נ"ב כ"ד
↑  ירמיה נ"ב כ"ו
| כהנים גדולים בולטים לפי תקופתם |
| --- | --- | --- |
| משכן משה והמשכן בגלגל | אהרן • אלעזר הכהן |  |
| המשכן בשילה | • אלעזר הכהן • פינחס • אבישוע בן פנחס • בקי בן אבישוע • עזי בן בקי • עלי הכהן • אחיטוב (נכד עלי) • אחיה בן אחיטוב |  |
| משכן נוב ומשכן גבעון | אחימלך בן אחיטוב • אביתר בן אחימלך |  |
| תקופת בית ראשון | צדוק • אחימעץ בן צדוק • עזריהו בן צדוק • אמריהו • יהוידע הכהן • זכריהו בן יהוידע • עזריהו הכהן • אוריה הכהן • עזריהו הכהן (השני) • שלום הכהן • חלקיהו בן שלום • שריה הכהן • יהוצדק הכהן • צפניה בן מעשיה |  |
| תקופת בית שני (תחת שלטון ממלכת פרס) | יהושע בן יהוצדק • יהויקים בן יהושע • אלישיב בן יהויקים • יהוידע הכהן (בית שני) • יוחנן הכהן • ידוע הכהן |  |
| בתקופה ההלניסטית | חוניו הראשון • שמעון הראשון • אלעזר בן חוניו • מנשה אחיו של חוניו • חוניו השני • שמעון השני • חוניו השלישי • יוחנן כהן גדול |  |
| כהנים מתיוונים ואחרים | יאסון •  מנלאוס • אלקימוס • חוניו הרביעי |  |
| כהנים גדולים מבית חשמונאי | יונתן • שמעון • יוחנן הורקנוס הראשון • יהודה אריסטובולוס הראשון • אלכסנדר ינאי • הורקנוס השני • אריסטובולוס השני • מתתיהו אנטיגונוס השני • אריסטובולוס השלישי |  |
| תחת ממשלת רומא | מתתיהו בן תאופילוס (הראשון) • יוסף בן עלים • חנן בן שת • ישמעאל בן פיאבי • יוסף קיפא • יונתן בן חנן • תאופילוס בן חנן • חנניה בן נדבאי • חנן בן חנן • יהושע בן גמלא • מתתיהו בן תאופילוס (השני) • פינחס בן שמואל מכפר חבתא • רבי אלעזר בן חרסום • יששכר איש כפר ברקאי • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רצח דוד פאליק

ב-10 בנובמבר 1926 נרצח הסטודנט היהודי דוד פאליק (ברומנית: Dawid Fallik) ברומניה של בין שתי מלחמות העולם. רציחתו של פאליק הכתה גלים וזעזעה את הציבור היהודי בצ'רנוביץ, בירת בוקובינה, וברומניה כולה בעשור השלישי של המאה ה-20.
רקע היסטורי

מלחמת העולם הראשונה שמה קץ לעידן הרגוע של השלטון ההבסבורגי בבוקובינה. עם כניסתו של הצבא הרומני לבירתה צ'רנוביץ, ב-11 בנובמבר 1918, נתקלו הרומנים במיעוטים רבים, כמו ביתר המקומות החדשים שסופחו לרומניה לאחר המלחמה. מספרם הרב של בני המיעוטים, לבושם השונה ואי ידיעתם את השפה הרומנית, יצרו תחושות ניכור בקרב הרומנים. מתופעות הניכור שהתלוו לאנטישמיות המסורתית סבלו כמעט רק היהודים.
רקע היסטורי > הרומניזציה

הממשל הרומני, שלא התעלם מ"הבעיה", קבע את מדיניות הרומניזציה, מדיניות שנועדה לפגוע בעיקר ביהודים.
בעבר, בעידן האוסטרי, תפסו יהודי בוקובינה מעל רבע מהמשרות הציבוריות במדינה. רובם של יהודים אלה ישבו מטבע הדברים בצ'רנוביץ, מרכז הכוח המדיני והכלכלי של בוקובינה. במטרה לדחוק את יהודים אלה, במסגרת חוקי הרומניזציה הוציא הממשל הרומני תקנה שקבעה שניהול מוסדות הציבור במדינה יעשה בשפה הרומנית בלבד. הפקידים הבכירים חויבו במבחני בקיאות בשפה, כתנאי להמשך העסקתם. כתוצאה מכך מצאו את עצמם רוב בעלי התפקידים היהודים (ששפתם הייתה גרמנית), מחוסרי עבודה.
בתחום ההוראה נוצרה בעיה. מאחר שמספרם של המורים היהודים היה רב, לא הצליח הממשל הרומני למלא את מקומם במורים רומנים. לכן נאלצו השלטונות להשלים עם העובדה שיאלצו להשאיר את מורים אלה בתפקידם. הרומניזציה בתחום החינוך לא פסחה על התלמידים, ועל אלה הוערמו קשיים מרובים. התלמידים חויבו ללמוד בשבת, לא שוחררו מחובת הכתיבה וההיבחנות ביום זה, ורבים מהם הוכשלו במבחנים ובמיוחד בבחינות הבגרות, למרות היותם תלמידים מצטיינים.
רקע היסטורי > התפרעויות אנטישמיות

כבר בחודש נובמבר 1918, החלו ההתנכלויות כלפי היהודים מצידם של איכרים רומנים, בדרום בוקובינה. החל ממחצית שנות ה-20 הצטרפו גם האיכרים האוקראינים אל הפורעים, והיהודים סבלו גם במרכז וצפון בוקובינה.
באוגוסט 1927, החלו להתנכל לנוסעים יהודיים ברכבות, רבים נרצחו, וחלקם אף נזרקו מהקרונות תוך כדי נסיעה.
רקע היסטורי > התפרעויות הסטודנטים בצ'רנוביץ

לשיא המתיחות ברומניה, הגיעה העיר צ'רנוביץ. למאבק הפוליטי האלים אותו ניהלו מפלגות וארגונים אנטישמים, נרתמו הסטודנטים הרומנים. מטרת האנטישמים תאמה את עמדת הממשל הרומני, והיא קידום הרומניזציה באוניברסיטאות.
הסטודנטים הרומנים היוו את מוקד האנטישמיות. תסכולם של רבים מהם נבע מכך שהרומניזציה פסחה על מערכת החינוך, בכך שהשאירה את המורים (עקב מחסור במורים רומנים) והתלמידים היהודים בבתי הספר. ייתכן כי הסטודנטים חשו קנאה כלפי עמיתיהם היהודיים, שהיו במצב כלכלי הרבה יותר טוב. הישגיהם הטובים של הסטודנטים היהודים רק הוסיפו אש למדורה.
ההתפרעויות של הסטודנטים הרומנים החמירו ב-1924 ולאחר כך ב-1926 והגיעו לשיאם בסוף 1927. ההתפרעויות כללו גם את תחומי העיר צ'רנוביץ, ולא נשארו במסגרת האוניברסיטה. נופצו חלונות ראווה של עסקים בבעלות יהודית, והותקפו יהודים ברחבי העיר. בדרך כלל המשטרה גילתה אוזלת יד וטיפלה בהתפרעויות באיחור, וכשנדמה שאלה יוצאות מכלל שליטה, הייתה אוניברסיטת צ'רנוביץ נסגרת לימים אחדים.
פרשת המבחנים

בבחינות הבגרות של בית הספר התיכון מס' 1, הוכשלו במזיד 40 מתוך 69 נבחנים יהודיים במטרה לדחוק אותם ממוסדות החינוך. ההכשלה הייתה מגמתית ו"שקופה" שכן באותו מעמד עברו את המבחן כל הנבחנים הרומנים למעט 4. אחד מהבוחנים שהיו שותפים למזימה זו היה הבוחן דיאקונסקו שלימד היסטוריה רומנית. בסך הכול מתוך 184 מועמדים לבחינות הבגרות עברו רק 60, כל הנכשלים היו לא רומנים, ורובם המכריע יהודים.
בשערי בית הספר נוצרה מהומה ונאספו שם הורים ותלמידים מקרב נכשלים, אשר מחו על המבחנים המפוברקים. בהפגנה זו לא השתתפו רק היהודים, אלא גם אחרים שנכשלו.
לפי דיווחו של העיתון הגרמני-יהודי "צ'רנוביצר מורגנבלאט" שיצא לאור באותה תקופה, כשיצא הבוחן דיאקונסקו מתוך כותלי בית הספר, פנה אליו הסטודנט היהודי דוד פאליק בשאלה "למה עשית את זה?" ותשובתו הייתה, "זה לא עניינך!" בתגובה פאליק צעק "הלאה עם דיאקונסקו" וציבור המפגינים החל לתקוף את המורה הרומני. המורה הרומני חולץ מהמקום בלא שנפגע חמורות ודווקא על ידי שני יהודים אחרים, סוכן המשטרה היהודי רוטנברג ועגלון יהודי שהיה בסביבה ושבכרכרתו הוסע המורה.
משפטו של דוד פאליק ורציחתו

כנגד 24 יהודים, ביניהם גם דוד פאליק, הוגשו כתבי אישום בגין תקיפת עובד ציבור. המשפט עצמו התקיים חודש לאחר המקרה. על סנגוריהם היהודים נמנו גם המשפטן הרומני קונסטנטין רדולסקו, וטראיאן פופוביץ', שהיה לימים לראש עיריית צ'רנוביץ, והוענק לו התואר חסיד אומות העולם בגין הצלת רבבות מיהודי עירו.
הסנגורים הרומנים הגנו על הנאשמים באומץ לב. העגלון היהודי שחילץ את המורה שהותקף טען מצידו שלא זיהה את התוקפים, ובתגובה ביקש התובע, הפרקליט פאול אלייסקו, להעביר את המשפט לקמפולונג מולדובנסק, בתואנה שהעדים במשפט נתונים ללחץ מצד הקהילה היהודית. יש הטוענים כי העברת המשפט דווקא לקמפולונג לא הייתה מקרית, שכן קמפולונג באותו הזמן הייתה ידועה באווירה האנטישמית בה, שהושלטה על ידי קבוצות טרור לגיונריות.
ביום השני למשפט, ב-10 בנובמבר 1926, כאשר יצאו הנאשמים מפתח בית המשפט בצ'רנוביץ, חיכה להם הלגיונר, הסטודנט מיאשי, ניקולאה טוטו (Nicolae Totu). הוא ירה שתי יריות מאקדח, "מטווח אפס", לעברו של דוד פאליק, אשר נפל בו במקום מתבוסס בדמו.
ניקולאה טוטו תכנן את המעשה בקפידה, והקפיד בעת ביצועו לא לפגוע בשופט ווכטל (Wachtel), שעמד סמוך לקורבן.
לפאליק עוד היה את הכוח לבקש עזרה מהשופט. הוא פנה אל השופט באמרו "כבודו, אל תיתן לי למות, אני רוצה לחיות".
ניקולאה טוטו כלל לא ניסה לברוח והתגאה במעשהו.
כעבור יומים נפטר דוד פאליק מפצעיו.
המשפט התיאטרלי שנערך ותוצאותיו הטראגיות, זעזעו את בירת בוקובינה כולה ובפרט את היהודים. האירועים אשר הביאו למצב זה, גרמו לתושביה היהודים של צ'רנוביץ להיות מודעים יותר למצבם. הזעזוע היה כה עמוק עד אשר ללווייתו של דוד פאליק הגיעו למעלה מ-30,000 איש, בתוכם גם לא יהודים. לוויה זאת הייתה גם מחאה רבת משתתפים לגבי האירוע ולגבי הגורמים שהביאו למצב זה.
בלוויה השתתפו כמעט כל יהודי העיר. פאליק נחשב ביניהם כ"הרוג 
על קידוש השם" וקורבן לתסיסה המאורגנת. על נושאי הדברים בלוויה נמנו ראש הקהילה היהודית ד"ר מאיר אבנר והרב הראשי של העיר אברהם יעקב מרק.
על מצבתו נרשם "קדוש".
רציחתו של פאליק הייתה ה"תמרור" שהוצב בפני הקהילה היהודית בבוקובינה, ואשר סימן את העתיד לקרות. בהמשך נודעו השתלשלויות הדברים בבוקובינה וברומניה כולה, כ"פרשת פאליק".
האירועים הפוליטיים בעקבות הרצח

ב- 6 בנובמבר 1926 העלה ד"ר מאיר אבנר את הפרשה בפני גוף המחוקקים. הוא ביקש לדעת באיזה צעדים מתכוון לנקוט שר המשפטים של רומניה, סטליאן פופסקו, על מנת למנוע רציחות נוספות, ואיך מתכוון משרד המשפטים להעניש את הרוצח.
ראש הממשלה אלכסנדרו אוורסקו, בעצת שר הפנים אוקטביאן גוגה, קבעו את התאריך 2 בדצמבר כתאריך הסופי לדיון בפרשה זו. בדיון שנערך באותו יום נשא דברים המנהיג האנטישמי ד"ר אלכסנדרו קונסטנטין קוזה (Alexandru C. Cuza), שדיבר בגסות תוך כדי העלבת היהודים והיהדות. ד"ר מאיר אבנר נאם ודרש מהממשלה לחשוף את כל המהלכים שהובילו ל"פרשת פאליק" והמדיניות הממשלתית המכוונת כלפי היהודים, וכן דרש עונש הולם לרוצח.
ב-17 בנובמבר הגיש גם הסנאטור היהודי מצ'רנוביץ, קרל קליגר, שאילתה בנושא בפני הסנאט הרומני. תשובתו של שר המשפטים אוקטביאן גוגה הייתה "סטירה בפנים" כלפי היהודים.
משפטם של 15 הסטודנטים היהודים שנאשמו ביחד עם דוד פאליק, הועבר בהוראת בית המשפט לערעורים בבוקרשט ובהוראתם של אלכסנדרו אוורסקו ואוקטביאן גוגה, אל בית המשפט בסוצ'אבה, אשר החליט לא להמשיך בדיון בפרשה זו.
משפטו של הרוצח

משפטו של ניקולאה טוטו נערך בעיירה קמפולונג, ייתכן כי מאותן סיבות שהביאו את התביעה במשפטו של פאליק לבקש את העברת הדיונים לקמפולונג.
המשפט התקיים ב-15 בפברואר 1927. על אף שהרוצח טוטו לא הכחיש את מעשהו, ואף על פי שהיו למקרה עדים רבים, כולל השופט במשפטו של פאליק, זוכה טוטו מכל אשמה ברוב של 10 מושבעים כנגד 2.
זיכויו של טוטו גרם להלם בקרב הציבור היהודי בצ'רנוביץ ובקרב החוגים הדמוקרטים. ואילו טוטו נחשב לאחד מגיבורי התנועה הלגיונרית.
במרץ 1927 נערכו בבולגריה הפגנות יהודים לאות של סולידריות עם יהדות רומניה בעקבות המהומות האנטישמיות הסטודנטיאליות ברומניה וזיכויו של רוצח היהודי דוד פאליק. בינואר 1928 הותקפו רומנים שהגיעו למשחק כדורגל בסלוניקי על ידי יהודים מהקהילה המקומית, במחאה על המהומות האנטישמיות, הרצח והזיכוי.
לקריאה נוספת

Irina Livezeanu (1995). Cultural politics in Greater Romania. Cornell University Press. ISBN 0801424453.
From the World of Yesterday in the Jewish Renaissance Movement .Dr. Josef Ebner
הערות שוליים

↑  Lucian Nastasă, Antisemitismul universitar în România (1919–1939) עמוד 114 סעיף 154 (ברומנית)
↑  Lucian Nastasă, Antisemitismul universitar în România (1919–1939) עמוד 114 סעיף 172 (ברומנית)
שלמה רז

| --- | --- |

שלמה רז בביתו, ינואר 2023
 לידה:  25 באוקטובר 1952 (בן 71) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 תחום סיקור:  כתב לענייני משטרה  כתב לענייני מפלגות  כתב מדיני
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  shlomo.raz.1
 טוויטר:  raz_shlomo
 
שלמה רז (נולד ב-25 באוקטובר 1952) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי. כתב ושדר רדיו וטלוויזיה, דובר משרד מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור לשעבר.
ביוגרפיה

רז נולד בשם שלמה רוזנברג בתל אביב. בגיל 6 עבר לרמת גן ולמד בבית הספר היסודי החשמונאים. בן לניצולי שואה, סטפה (לבית מנלה) ומשה רוזנברג. אמו שרדה את אושוויץ וצעדות המוות, אביו היה ברשימת שינדלר. הוא למד בתיכון קלעי בגבעתיים, ובאוגוסט 1971 התגייס לצה"ל, שובץ בחטיבת גולני והתקבל לסיירת. הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בהמשך לחם במלחמת יום הכיפורים כמפקד מחלקה בבא"ח גולני, והשתתף בקרבות לכיבוש החרמון.
רז הוא בוגר האוניברסיטה העברית (B.A) במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים, ולאחר לימודיו המשיך ללימודי מוסמך (M.A) במדעי המדינה.
קריירה

החל את דרכו בתקשורת כנער, בצוות המראיינים בתוכנית "פנים אל פנים" ששודרה בטלוויזיה החינוכית. ב-1977, במהלך לימודיו באוניברסיטה, התקבל כאזרח לגלי צה"ל ככתב ביומני החדשות.
ב-1979 החל לעבוד ב"קול ישראל" כעורך תוכניות דוקומנטריות, ובמהלך עבודתו העיתונאית גם עסק רבות בנושאים הקשורים בשואה.
ב-1982 עבר לחטיבת החדשות והתמנה ככתב לענייני משטרה. סיקר ושידר על בסיס יומיומי, יחד עם אברהם בנמלך, את משפט דמיאניוק (לצורך סיקור המשפט עזב את תפקיד הכתב לענייני משטרה והוחלף על ידי משה נוסבאום עד לחזרתו עם פרסום גזר הדין בבית השמפט המחוזי). בין השנים 1988–1992 שימש ככתב לענייני מפלגות וכן ראש מערכת החדשות בת"א.
ב-1992 התמנה לכתב המדיני של הרדיו, סיקר את כל המהלכים המדיניים הגלויים והסמויים שהובילו להסכמי אוסלו.
בתום חמש שנים ככתב מדיני, יצא ב־15 ביולי 1997 לוושינגטון ושימש במשך כ-4 שנים וחצי (עד ספטמבר 2001) כשליח חדשות ערוץ 2 בארצות הברית. קיים יחד עם יעקב אילון ראיון בלעדי עם הנשיא ביל קלינטון.
בהיותו כתב בכנסת, במשך כ-4 שנים, חשף את פרשת ההצבעות הכפולות, בהצבעה בכנסת במאי 2003, שבעטייה הורשע בדין חבר הכנסת יחיאל חזן.
ביולי 2007 בעקבות מכרז, החל לכהן כדובר משרד מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור. שימש בתפקיד תקופה ממושכת, יותר מ-12 שנים, עד יציאתו לגמלאות ב-31 באוקטובר 2019, רובן תחת המבקרים מיכה לינדנשטראוס ויוסף שפירא. בתוקף תפקידו היה מופקד על קידום ופרסום כ­-150 פרקי דוח שמשרד מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור עורך מדי שנה. בהם דוחות ביקורת שזכו לתהודה ציבורית רבה: העורף במלחמת לבנון השנייה; דוח המעונות; פרשת הרפז; מבצע צוק איתן; "ריבוי זיהומים במוסדות האשפוז ובקהילה"; השריפה בכרמל; "היבטים בפעולות משרד התקשורת" (פרשת 4000); ומשבר התחבורה הציבורית.
ב-2020 הצטרף שלמה לצוות רשת 'עושים היסטוריה': הוא מגיש את הפודקאסט "שעת מלחמה" ומפיק תוכניות אודיו דוקומנטריות במסגרת "סיפור משפחתי", ביולי 2024 התחיל להגיש גם את הפודקאסט "עושים פוליטיקה".
רז ויעקב בורובסקי מקליטים פרק של הפודקסאט "שעת מלחמה", 1 ביוני 2023
רז ביום ההולדת השביעי לרשת עושים היסטוריה, 5 באפריל 2022
חיים אישיים

רז נשוי לפרופ' תניר אלוייס, רופאה כירורגית ומנהלת מערך השד במרכז הרפואי הדסה, ואב לבת ולבן. מתגורר במבשרת ציון.