ממלכת החשמונאים
הערות שוליים

↑  החל מיהודה אריסטובולוס הראשון ולהוציא את שלומציון המלכה, בהיותה אישה, לא הייתה יכולה לכהן ככהן גדול, ובמקומה כיהן בנה הורקנוס השני.
1 2  יש כאלו הקובעים את תחילה של הממלכה כבר בשנת 152, אז קיבל יונתן את המינוי של כהן גדול, או לשנת 142, בעת ששמעון קיבל את השלטון (מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, היחסים שבין ממלכת החשמונאים ומצרים התלמית על רקע המערכת הבינלאומית של המאות השנייה והראשונה לפנה"ס, עמ' 99; בצלאל בר כוכבא, מחקר תקופת הבית השני: הכשרה, אמצעים, שיטות ויעדים, קתדרה 100, עמ' 156).
↑  Interactive World History Atlas since 3000 BC, Geacron
↑  משנה תורה לרמב"ם, הל' מגילה וחנוכה פ"ג ה"א, "...וגברו בני חשמונאי הכהנים הגדולים והרגום, והושיעו ישראל מידם, והעמידו מלך מן הכהנים, וחזרה מלכות לישראל יתר על מאתים שנה עד החורבן השני". זהו הביטוי בו משתמש הרמב"ם גם למלכות האידיאלית של ימות המשיח (הל' תשובה פ"ט ה"ב): "אבל ימות המשיח הוא העולם הזה, ועולם כמנהגו הולך, אלא שהמלכות תחזור לישראל".
↑  תקופת מלכותם שנויה במחלוקת 'ראשונים', הרמב"ם סובר 206 שנים ואילו בעלי התוספות 260.
↑  מיכאל אבי-יונה, אטלס כרטא לתקופת בית שני המשנה והתלמוד, מהדורה שנייה, ירושלים: כרטא, 1974, עמ' 46
↑  מנחם שטרן, היחסים שבין ממלכת החשמונאים ומצרים התלמית על רקע המערכת הבינלאומית של המאות השנייה והראשונה לפנה"ס, ציון – ספר היובל, כרך נ׳, חוברת א׳ (תרצ״ו-תשמ״ה), עמ' 83
↑  מלחמות א' 61, קדמוניות יג 249
↑  ברוך קנאל,הערות לכיבושי ינאי בחבל החוף, תרביץ, כרך 24, חוברת ראשונה, תשרי תשט"ו, עמ' 14
↑  יוסף בן מתתיהו, מלחמות היהודים, ספר ראשון, פרק שלישי.
↑  דוד פלוסר, הרוגי מצדה בעיניהם ובעיני בני דורם, יהודים ויהדות בימי בית שני המשנה והתלמוד, יד יצחק בן צבי, תשנ"ג 1993, עמ' 116-146
↑  את שמו אפשר לתרגם גם כ"האספה הגדולה" או כ"כנסת הגדולה"
↑  מקבים א', י"ד 41
1 2  משה דוד הר, היסטוריה מדינית של יהודה החשמונאית: חלק ד'
↑  אוריאל רפפורט, למשמעות חבר היהודים, מדינת החשמונאים, יד בן צבי, עמ' 283
↑  אוריאל רפפורט, למשמעות חבר היהודים, מדינת החשמונאים, יד בן צבי, עמ' 283. יש הקוראים "יהוחנן ראש חבר היהודים".
↑  רפי דייגי, קומראן וכת ים-המלח, באתר מט"ח
↑  בלהה ניצן, התקופה החשמונאית בראי מגילות קומראן
↑  דיודורוס סיקולוס, ביבליותקה היסטוריקה, ספר 40, פרק 2.
1 2 3 4 5 6  איל רגב, חבר היהודים והאידיאולוגיה הפוליטית של החשמונאים
1 2 3 4  אייל רגב, ככה בונים עם: כיצד החשמונאים עיצבו את הזהות הקולקטיבית של היהודים, חידושים בחקר ירושלים 22
↑  איל רגב, מגש הכסף של מדינת החשמונאים, מוסף "שבת", ‏30 בדצמבר 2016
↑  ספר חשמונאים א', פרק ח'.
↑  "ואחרי כן שלח שמעון את נומיניוס לרומא, למען הקים את בריתו עם יושביה, ויתן בידו מנחה מגן זהב אחד, אלף שקל משקלו" (מקבים א יד 25, טו 14-18)
↑  קדמוניות, יד, 255-247
↑  יוסיפון
↑  על היחסים בין יהודה לרומא, מדינת החשמונאים, עמ' 399, 405
↑  שהיה קשור גם באשמה של פיראטיות ימית או עזרה לה
↑  על מהות היחס העוין שזכו החשמונאים מידי הרומים דנו בהרחבה הר (היסטוריה מדינית של יהודה החשמונאית) ורפפורט (על היחסים בין יהודה לרומא). אף על פי שיש כאלו שמגנים את חוסר הראיה הפוליטית של ינאי ויורשיו, יש חוקרים הדנים אותם לכף זכות נוכח התנאים הגאו פוליטיים ששררו אז. רומי, המחליפה של הממלכה הסלאוקית, המגינה הטבעית החדשה של הערים ההלניסטיות, המאיימת בתרבותה על העמים המזרחיים המנוכרים לה תרבותית, שלא נוח לה מהתעצמותה של יהודה מחריבת ההלניזם
↑  ד"ר אורי אמיתי, מחקר: המכבים והיוונים היו בקשרים מצוינים, באתר ynet, 21 בדצמבר 2014
↑  מקבים א', יא 48-59
↑  ספר מקבים א', ט"ו 2-8
↑  ספר מקבים א', ט"ו 28-32
↑  ברוך קנאל,הערות לכיבושי ינאי בחבל החוף, תרביץ, כרך 24, חוברת ראשונה, תשרי תשט״ו, עמ' 10
↑  מנחם שטרן, היחסים שבין ממלכת החשמונאים ומצרים התלמית על רקע המערכת הבינלאומית של המאות השנייה והראשונה לפנה"ס, עמ' 102
1 2  ממדינה חשמונאית עצמאית לכיבוש רומי וחורבן בית המקדש
↑  בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, עמ' 60-64
↑  בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, הוצאת יב"צ, עמ' 96
↑  מקבים א' י' 36, בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, עמ' 60-64
↑  בצלאל בר כוכבא, מלחמת החשמונאים, עמ' 83-89
↑  בצלאל בר כוכבא, מלחמת החשמונאים, עמ' 96
↑  בצלאל בר כוכבא, הקרב בין תלמי לתירוס לאלכסנדר ינאי, קתדרה 93, עמ' 38
↑  מקבים א' ט"ז 5-11
↑  מנחם שטרן עמד על כך שהסתירה בין כיבושיו לבין תבוסותיו, מלמדת על סילוף מכוון וניסיון לגמד את הישגיו, שקיים במקורות שבהם השתמש יוספוס. סילוף שהיה בשל הדיכוי הברוטלי של המרידה היהודית.
↑  קדמוניות י"ג 371–392, מלחמות א' 90-103
↑  מנחם שטרן, יהודה ושכנותיה בזמן אלכסנדר ינאי
↑  על פי שחזור הקרב ליד צפון בין ינאי לתלמי לתירוס, שבו יוספוס מספר כי היו לינאי 8,000 לוחמים שהוא מכנה אותם "לוחמי מאה" שהיו חמושים במגני תוראוס - מגנים מוארכים דמויי דלת. על פי יוסף בן מתתיהו, מגינים אלה היו עשויים מברונזה או מצופים בברונזה. לפי מסיק בר כוכבא שהצבא החשמונאי, היה ערוך במתכונת של לגיונות. לוחמי המאה היו יחידות קנטוריה, והמגינים היו הגרסה המקומית לסקוטום הרומאי. דבר שכבר ידין הצביע עליו. בר כוכבא, הקרב בין תלמי לתירוס לאלכסנדר ינאי, קתדרה 93, עמ' 27, ועמ' 55
↑  במלחמת היהודים 110, "היא הכפילה את צבאה על ידי גיוס תמידי, ומלבד זה היא קיבצה כוח ניכר של חיילים זרים"
↑  בצלאל בר כוכבא, מלחמת החשמונאים, עמ' 78, 86,96
↑  מק"א טז 8
↑  מק"א י"ג 43
↑  בצלאל בר כוכבא, הקרב בין תלמי לתירוס לאלכסנדר ינאי, קתדרה 93, עמ' 15 הערה 33
↑  אריה כשר, ימי ממלכת החשמונאים בתוקפה
1 2  אריה כשר, מלחמות אלכסנדר ינאי בנבטים, מדינת החשמונאים
↑  מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, עמ' 150.
↑  יוספוס פלאביוס, מלחמות היהודים ה, ד, ב
↑  אוריאל רפפורט, הערים ההלינסטיות וייהודה של ארץ ישראל, מדינת החשמונאים, עמ' 232-237
↑  אוריאל רפפורט, הערים ההלניסטיות וייהודה של ארץ ישראל, מדינת החשמונאים, עמ' 231
↑  קדמוניות יג 257–258, ושם טו 254
↑  שטרן, סופרים, א-146
↑  גאוגרפיקה טז, 2 34
↑  אריה כשר, ימי ממלכת החשמונאים בתוקפה, מדינת החשמונאים
↑  שם עמ' 276
↑  התייהדות האדומים בימי יוחנן הורקנוס, ישראל בארצו, אוריאל רפפורט
↑  ברוך קנאל, שרידי תקופת החשמונאים, מחניים ל"ד תשי"ח
↑  קדמוניות יד 43
↑  אוריאל רפפורט, על היחסים בין יהודה לרומא, מדינת החשמונאים, עמ' 402-404
↑  שאלה מעניינת היא איזה מטבעות כסף וזהב היו בשימושם
↑  קדמן, משורר
↑  להרחבה בעניין, ראו אריה קינדלר, השפעות הלניסטיות על מטבעות החשמונאים, מדינת החשמונאים עמ' 102-119
1 2  החשמונאים: יריחו תחילה' עזה אחר כך, באתר גלובס, 27 בספטמבר 1999
↑  להרחבה בעניין ראו: אוריאל רפפורט, על 'התיוונותם' של החשמונאים, מדינת החשמונאים, עמ' 75-101
↑  אוריאל רפפורט, על 'התיוונותם' של החשמונאים, מדינת החשמונאים, עמ' 92
↑  אוריאל רפפורט, על 'התיוונותם' של החשמונאים, מדינת החשמונאים, עמ' 84
↑  אוריאל רפפורט, על 'התיוונותם' של החשמונאים, מדינת החשמונאים, עמ' 99
↑  מנחם שטרן, יהדות ויוונות בארץ ישראל במאות השלישית והשנייה לפנה"ס, מדינת החשמונאים, עמ' 74
↑  בעוד שישראל לוין טוען כי כיתות אלו נוצרו בתקופה החשמונאית,אלכסנדר רופא, בעקבות חוקרים אחרים, טוען שהיו להם שורשים מוקדמים שהגיעו עד למאה ה-5 לפני הספירה.
↑  ישראל לוין, המאבק הפוליטי בין הפרושים לצדוקים בתקופה החשמונאית, מדינת החשמונאים עמ' 434
↑  משה דוד הר, היסטוריה מדינית של יהודה החשמונאית: חלק ה'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות מגילה וחנוכה, פרק ג', הלכה א'
↑  פירוש רמב"ן על התורה, בראשית מט, י
↑  מתיה קם, חג החנוכה: משמעויות והדגשים, באתר מט"ח
↑  מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, עמ' 464.
↑  מנחם שטרן, הרקע המדיני למלחמותיו של אלכסנדר ינאי, תרביץ, כרך 33, חוברת 4, תשכ"ד, עמ' 335
↑  בצלאל בר כוכבא, מחקר תקופת הבית השני: הכשרה, אמצעים, שיטות ויעדים, קתדרה 100, עמ' 156–159
↑  ביקורת: אריה כשר, ‏אוד מוצל מאש – ואין מנחם, קתדרה 79, מרץ 1996, עמ' 181-174
האימפריה הסלאוקית (בצהוב) בתחילת המאה השנייה לפני הספירה, התרחבה על חשבון הממלכה המצרית התלמית (בכחול).
מטבע עם דיוקנו של אנטיוכוס הרביעי. מצידו השני מציג את אפולו יושב על אומפלוס. הכתובת היוונית נקראת ΒΑΣΙΛΕΩΣ ΑΝΤΙΟΧΟΥ ΘΕΟΥ ΕΠΙΦΑΝΟΥΣ ΝΙΚΗΦΟΡΟΥ (המלך אנטיוכוס, אפיפנס האלוהי, מביא הניצחון)
שושלת בית חשמונאי. השליטים במלבן מעוגל קצוות
יהודה - איור מהמאה ה-16
יונתן - איור מהמאה ה-16
שמעון - איור מהמאה ה-16
שבר קערת קירטון מהתקופה החשמונאית ועליו הכיתוב "הרקנוס" התגלה בחניון גבעתי בירושלים ב-2015
הורקנוס - איור מהמאה ה-16
אריסטובלוס - איור מהמאה ה-16
ינאי - איור מהמאה ה-16
שלומציון - איור מהמאה ה-16
הורקנוס השני, איור מהמאה ה-16
איור של מטבע חשמונאי. בצדו הקדמי: "יהוחנן הכהן הגדל וחבר היהודים". בצדו האחורי: שתי קרנות שפע מחוברות ופרח רימון ביניהן.
אלכסנדר ינאי הזעיק את קלאופטרה השלישית לעזרתו מול בנה. בתקופה זו היה סיכון שהמלכה תנסה להשתלט על הארץ.
מפת ארץ ישראל בתקופת החשמונאים (168-135 לפנה"ס)
פומפיוס נכנס לבית המקדש (63 לפנה"ס); ציור מהמאה ה-15 מאת ז'אן פוקה
החומה הראשונה (החשמונאית) בתוואי זהה לחומה הביזנטית בהר ציון
מטבע מימי אלכסנדר ינאי.
חזית: עוגן סלאוקי. וכיתוב יווני 'BASILEWS ALEXANDROU', המלך אלכסנדר.
גב: גלגל בן שמונה חישורים, או וריאציה של שמש ורגינה. כיתוב עברי עתיק 'יהונתן המלך'
במגילות מדבר יהודה שמתוארכות למאה השנייה והראשונה לפני הספירה, יש עדות כתובה ממקור ראשון על התרבות היהודית (או חלקה) בתקופה החשמונאית. בתמונה קטעים ממגילה 4Q175 - תצוגה במוזיאון לארכאולוגיה של ירדן בעמאן
שלט רחוב על שם "יוחנן הורקנוס מלך ממשפחת חשמונאים בימי בית שני", בירושלים, משמר את מורשת המדינה החשמונאית במרחב הציבורי
היסטוריה של עם ישראל