stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינגוסטראך
הנהלה

| שם | תפקיד | שנים |
| --- | --- | --- |
| איוואן ייז'וב | ראש המינהל לביטוח חוץ של ברית המועצות | 1947 - 1968 |
| סרגיי קרפוביץ' | ראש המינהל לביטוח חוץ של ברית המועצות יו"ר דירקטוריון אינגוסטראך | 1968 - 1981 |
| לאוניד בוגדאנוב | ראש המינהל לביטוח חוץ של ברית המועצות יו"ר דירקטוריון אינגוסטראך | 1981 - 1988 |
| מיכאיל סאפרונוב | נשיא ויו"ר דירקטוריון אינגוסטראך | 1988 - 1992 |
| ולדימיר קרוגליאק | נשיא אינגוסטראך | 1992 - 1998 |
| יורי בלוב | מנכ"ל | 1998 - 1999 |
| מיכאיל פרדקוב | מנכ"ל | 1999—1999 |
| יבגני טומאנוב | מנכ"ל | 1999 - 2001 |
| ויאצ'סלב שצ'רבאקוב | מנכ"ל ונשיא | 2001 - 2004 |
| טטיאנה דוברובסקאיה | מנכ"לית | 2004 - 2005 |
| אלכסנדר גריגורייב | מנכ"ל | 2005 - 2014 |
| מיכאיל וולקוב | מנכ"ל | 2014 - |
הערות שוליים

↑  Сафронов Михаил Арсеньевич — пресс-портрет
↑  Кругляк Владимир Петрович — пресс-портрет
↑  Белов Юрий Арнольдович — пресс-портрет
↑  Щербаков Вячеслав Иванович — пресс-портрет
רעות אסימיני

| --- | --- |

 לידה:  3 ביוני 1983 (בת 41) טירת כרמל, ישראל 
 מקום לימודים:  מכללת האנטר  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  רב-תחומית
 www.reutasimini.com
 
רעות אסימיני (נולדה ב-3 ביוני 1983) היא אמנית ישראלית רב־תחומית, המציגה בתערוכות בישראל ובעולם. חיה ויוצרת בתל אביב.
ביוגרפיה

אסימיני נולדה בטירת הכרמל. היא בוגרת תואר ראשון באמנות בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים, וסיימה תואר שני במכללת האנטר, ניו יורק. כמו כן, למדה בתוכנית לציורי קיר בפילדלפיה.
השכלה

2014-2017 תואר M.F.A, במחלקה לאמנות, מכללת האנטר, ניו יורק
2012 בוגרת התוכנית לציורי קיר בפילדלפיה
2005–2009 בוגרת תואר ראשון, B.F.A המחלקה לאמנות בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
תערוכת יחיד

2011 - "I am the girl who misses much", גלריה חנינא, תל אביב
2020 - "המשאית" - ציור קיר על בניין סדנאות האמנים, תלפיות ירושלים.
2020 - "כשהתעוררה" - עבודות קרמיקה ומיצבי וידאו. אוצרת: שלי ליבוביץ קלאורה, בית האמנים בתל אביב.
2022 - "מיה ואני", תערוכה במוזיאון פתח תקווה לאמנות, אוצרת אירנה גורדון. התערוכה כוללת 70 רישומים שנוצרו בסגר הראשון במגפת הקורונה, חלקם רישומים שהחלו משרבוטים של בתה התינוקת מיה. "מדי ערב הייתי יושבת עם ערמת רישומים שלה ומנסה לראות אם אני רואה בהם משהו, כך שהרישום שלי היה המשך של הרישום שלה. הקורונה היא אירוע היסטורי עולמי, אך לי הוא ייזכר גם כאירוע אישי ואינטימי״, אמרה אסימיני. במקביל לתערוכה היא הוציאה ספר בהוצאה עצמית ובתמיכה חלקית של מפעל הפיס, הכולל 32 איורים ומשפטים קצרים שמלווים אותם.
תערוכות קבוצתיות עיקריות

2001 ביכורים, גלריית קריית האמנים החדשה, קריית טבעון.
2005 Torre Canavese, Italy
2008 מסך אחר, עבודות נבחרות מארכיון המחלקה בצלאל, מוזיאון על התפר
2009 - מנועי חיפוש, גלריית דולינגר, תל אביב
2009 - תערוכת בוגרים, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.
2009 "זיהום", גלריה חנינא, תל אביב
2010 - "זאב, זאב", גלריה עירונית לאמנות, ראשון לציון.
2012 - "המאויים XX", מזא"ה 9, תל אביב. אוצרת: סיגל ברקאי
International Painting Seminar Exhibition, Torre Canavese Gallery
2013 "אף-על - פי-כן", גלריה חנינא, "חיפה - ירושלים - תל אביב", מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה
2015 - "התלכדות", גלריה חנינא, ת"א. אוצרת: דריה קאופמן
2015 Juxposition", Kunstraum im Gewerbepark-Süd, Hilden, Germany"
2019 - ״אחות, אחות״ (אוצרות: רינת אדלשטיין, לי היא שולוב) במסגרת פסטיבל ״מנופים״ לאמנות עכשווית בירושלים. התערוכה הוצגה בבית החולים ״ביקור חולים״
2020 - עבודות וידאו ארט, אוצר: דולרון פישביין, גלריה ND רמת גן.
מלגות

2016: מלגת נסיעה למכללת האנטר, ניו יורק
2008: מלגת מצוינות באמנות, JDC ישראל
הערות שוליים

1 2  כשהתעוררה, באתר בית האמנים בתל אביב.
↑  רעות אסימיני, באתר גלריה חנינא
↑  המשאית, באתר סדנאות האמנים
↑  felix007, רעות אסימיני: מיה ואני, באתר מוזאון פתח תקווה
↑   נועה לימונה, כך נראית הורות בזמן קורונה, באתר הארץ, 17 בינואר 2022
↑  לא רק יין זול 8.10.09 - מארב Ma'arav
1 2  רעות אסימיני | גלריה חנינא, באתר haninanew
↑  ניוזלטר - תחום אמנות ראשון לציון פברואר - מרץ 2010, באתר www.hironit.co.il
↑  בית הצעירים במזא"ה 9 מארח את קבוצת "חנינא"בתערוכה "המאוים XX", באתר www.artportal.co.il
↑  ARToday, פסטיבל 'מנופים' בירושלים. 29/10-2/11, באתר ARToday, ‏2019-10-30
↑  מנופים | אמנות בירושלים | תערוכה מרכזית | אחות, אחות, באתר manofim.org
↑  נובמבר 2020, באתר מֵעֵבֶר לַמַּרְאָה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011437909305171  VIAF: 3071165930965768530004   WorldCat (עם VIAF): 3071165930965768530004 
רעות אסימיני, מוזיאון פתח תקווה, 2022
רעות אסימיני, מוזיאון פתח תקווה, 2022
אדאמיר

| --- | --- |

 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־33 שנים) 
 www.addameer.org
 
אדאמיר (בערבית: الضمير, משמעות המילה היא "מצפון"), באופן רשמי "אגודת תמיכה באסירים וזכויות אדם אדאמיר", היא ארגון לא ממשלתי פלסטיני שבסיס פעילותו ברמאללה.
הארגון עוקב אחר הטיפול באסירים פלסטינים שנעצרו ביהודה ושומרון על ידי צה"ל והרשות הפלסטינית ומספק להם סיוע משפטי.
באוקטובר 2021 הכריזה ישראל על הארגון כארגון טרור.
היסטוריה

אדאמיר הוקם בשנת 1992. במטרה לתת תמיכה באסירים פלסטינים המוחזקים בבתי הכלא הישראליים והפלסטיניים ומתן "סיוע משפטי חינם לאסירים פוליטיים, ייצוג זכויותיהם ברמה הלאומית והבינלאומית, ועבודה להפסקת עינויים והפרות אחרות של זכויות האסירים באמצעות מעקב, הליכים משפטיים וקמפיינים של סולידריות".
מנהלת הארגון לשעבר ח'אלדה ג'ראר נעצרה על ידי כוחות הביטחון והוגש נגדה כתב אישום. היא הואשמה בחברות בחזית העממית ובהסתה לחטיפת חיילים.
פשיטות צה"ל על משרדי אדאמיר > 2002

הפשיטה הישראלית הראשונה על משרדי אדאמיר התבצעה בשנת 2002, במהלך הפלישה הישראלית לרמאללה באותה שנה.
פשיטות צה"ל על משרדי אדאמיר > 2012

האירוע השני התרחש בשנת 2012 ב-11 בדצמבר, בשעה 3 לפנות בוקר ביצע צה"ל פשיטות על משרדי הארגון ושתי עמותות פלסטיניות נוספות. מהמשרדים הוחרמו ארבעה מחשבים מהיחידות המשפטיות והתיעודיות שכללו מידע על אסירים ותיקיהם, כונן קשיח, מצלמת וידאו וכרטיסי ביקור של העובדים.
פשיטות צה"ל על משרדי אדאמיר > 2019

בשעה שתיים לפנות בוקר ב-19 בספטמבר 2019 כוחות הביטחון פרצו למשרדי הארגון והחרימו "חמישה מחשבים ניידים, כרטיסי זיכרון, שלושה זיכרונות למחשב נייד וכמה ספרים".
פשיטות צה"ל על משרדי אדאמיר > 2022

ב-18 באוגוסט 2022 פשטו כוחות ישראליים על מפקדת אדאמיר ושישה ארגונים נוספים ברמאללה ובאל-בירה, החרימו מחשבים וציוד.
הגדרה כארגון טרור

באוקטובר 2021 הוגדר אדאמיר כארגון טרור על ידי ישראל, יחד עם עוד חמישה ארגונים פלסטיניים ללא מטרות רווח (אל-חק, מרכז ביסאן למחקר ופיתוח, האגודה הבין-לאומית לזכויות הילד, איגוד ועדות נשים פלסטיניות ואיגוד ועדות העבודה החקלאיות). אמנסטי אינטרנשיונל, Human Rights Watch גינו את המהלך ומשרד האו"ם של הנציב העליון לזכויות אדם שכינו אותו "מתקפה חזיתית על תנועת זכויות האדם הפלסטינית ועל זכויות אדם בכל מקום".
ביולי 2022, תשע מדינות האיחוד האירופי (בלגיה, דנמרק, צרפת, גרמניה, אירלנד, איטליה, הולנד, ספרד ושוודיה) פרסמו הצהרה משותפת לפיה הן ימשיכו לעבוד עם ששת הארגונים הפלסטיניים שישראל אסרה עליהם בגלל שלא הוכח שהם צריכים להיחשב כארגוני טרור.
הערות שוליים

1 2  דני זקן, ‏גנץ הכריז על 6 ארגונים של החזית העממית כארגוני טרור, באתר גלובס, 22 באוקטובר 2021
אייזק דה פורתאו

| --- | --- |
 לידה:  30 בינואר 1617 ביארן, צרפת 
 פטירה:  13 ביולי 1712 (בגיל 95) פו, צרפת 
 מדינה:  ממלכת צרפת 
 השתייכות:  פרש קל 
 
אייזק דה פורתאו (בצרפתית: Isaac de Porthau;‏ 30 בינואר 1617, פו – 13 ביולי 1712) היה מוסקטר מגסקוניה בצרפת של המאה ה-17. בנוסף, הוא היה בן דודו הראשון של הרוזן דה טרואזוויל, קפטן המוסקטרים ובן דודו של ארמאן ד'אתוס. פורתאו שימש השראה לאלכסנדר דיומא ביצירת דמותו של פורתוס בספר שלושת המוסקטרים והמשכיו (אחרי עשרים שנה והוויקונט דה בראז'לון).
ביוגרפיה

הוא נולד בביארן לאייזק דה פורתאו דה קמפור דה שמפיין דה קסטטבון (מזכיר הפרלמנט של ביארן) ולקלמנס דה ברוסר, כבכורם של ארבעה ילדים: ז'אן, ז'אן ושרה. אחיו ז'אן הפך גם הוא למוסקטר וייתכן שדווקא היה זה שהשפיע על יצירת דמותו הבדיונית של פורתוס.
פורתאו שירת בחברתו של אלכסנדר דה אסרטס, בן דודו של הרוזן דה טרואזוויל, לפני שהצטרף למוסקטרים בשנת 1642. נולדו לו שני בנים: ארנו וז'אן.
לאחר מות אביו בשנת 1654, הוא התפטר ממשמר המוסקטרים ומונה למזכיר הפרלמנט של בארן. הוא נפטר משבץ מוחי ב-13 ביולי 1712, ונקבר בשאפל דו סן-סקרמנט בכנסיית מרטין מטור, בעיר פו.
אילן יוחסין

לפי גיליון של "מגזין מקמילן" משנת 1899: "פורתאו היו משפחה עתיקה מביארן ולקחו את שמם מאחד ממגדלי הגבול קטנים הדומים למגדלי הגבול הבריטיים, "porthaux" במקור) שאליהם היו נשלחים בני הפירנאים הצרפתיים והספרדיים.
קרוב לוודאי שבני פורתאו קיבלו פרשנות זו לשמם, מכיוון שהבלאזון בשלט האצולה (ללא תמיסות, כיוון שהמקור הוא חותם) היה: אריה משתולל ושני מגדלים משורבבים, מוארים בלפידים.
שלט אצולה זה הוענק לפורתאו ב-24 בנובמבר 1674 ולא ידוע מה היה שלט האצולה הקודם שלו, אם היה.
הערות שוליים

1 2 3  Masson, David;  et al. (1899). Macmillan's Magazine. Macmillan & Co.
1 2  Burkle-Young, F. A. "Porthos". אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2012. נבדק ב-18 בנובמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Masson, David (1899). Macmillan's Magazine. Macmillan & Co.
↑  Un lion rampant, accompagné en chef de deux tours ouvertes, crenélées, maconnées et allumées, l'une au canton dextre et l'autre au canton senestre.
1 2  Raymond, Paul (1874). Sceaux des archives du Dèpartement des Basses-Pyréneés. Pau, France: Léon Ribaut. p. 174.
אוסוד

אוסוד (בהונגרית: Uszód, בקרואטית: Vusad) הוא כפר בנפת קלוצ'ה שבמחוז באץ'-קישקון, בדרום־מזרח הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה, גם אוכלוסיית דונסנטבנדק נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,250 תושבים ובשנת 2024 הצטמצם מספרם ל־846 בלבד.
היסטוריה

צורתו הנוכחית של היישוב קיימת מאז המאה ה-16. באביב 1599, הספנים ההונגרים על הדנובה, בסיוע חיילים, בהנהגת מיקלוש פאלפי, ניצחו את הכוחות הטורקים באזור, כאשר תקפו והשמידו את ספינות האספקה שלהם בין פוקטו לאוסוד.
מאז התקופה העות'מאנית, השתייך היישוב לאחוזת הארכיבישוף של קלוצ'ה. בשנת 1691 שולמו מיסים על רבע מהשטח, ובשנת 1695 על שלושה רבעים ממנו. במפקד 1715 נמנו ביישוב 17 משקי בית הונגריים, וב-1720 נמנו 15. בתקופה זו השתייכו לאוזוד גם האזורים הנטושים שנקראו סאטמאר, סנט-גאל ופאלפלדה. בשנת 1832, במסגרת חלוקה בין הארכיבישוף לבין מועצת הכמורה הבכירה של קלוצ'ה, עבר היישוב לבעלות האחרונה.
בשנת 1875 פקדה את המקום הצפה גדולה שגרמה נזקים רבים.
בתחילת המאה ה-20 השתייך היישוב לנפת קלוצ'ה במחוז פשט-פיליש-שולט-קישקון.
בשנת 1910 התגוררו ביישוב 2,257 תושבים הונגרים, מהם 663 קתולים, 1,541 רפורמים, ו-40 יהודים.
אזור הנקרא "קָרָה" ביישוב משמר את זכרו של כפר שנחרב.
יהודי אוסוד

בשנת 1880 חיו בכפר 26 יהודים ובשנת 1941 כבר חיו בו 20 יהודים בלבד.
אתרים חשובים

בית הזיכרון פטר בנדיק, השוכן בבית מגורים עתיק שהוכרז כמבנה היסטורי
הכנסייה הרומית-קתולית, שנבנתה בשנת 1872
הכנסייה הרפורמית, שנבנתה בשנת 1790
שני אנדרטאות סמוכות לכנסייה
הערות שוליים

↑  Detailed Gazetteer of Hungary, www.ksh.hu
↑  A zsidó népesseg száma településenként 1840–1941 (1993) | Könyvtár | Hungaricana, library.hungaricana.hu
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק • דונטטטלן • פאיס • אוסוד |  |
| יישובים בנפת קלוצ'ה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קלוצ'ה • שולט • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק • דונטטטלן • דושנוק • פאיס • פוקטה Foktő • גדרלק Géderlak • האיוש Hajós • הרטה Harta (Magyarország) • הומוקמג' Homokmégy • מישקה Miske • אורדש Ordas • ארגצ'רטה Öregcsertő • סקמאר Szakmár • אוישולט Újsolt • אויטלק Újtelek (Magyarország) • אוסוד |  |
איגואנת המדבר

| איגואנת המדבר |
| --- | --- |
 איגואנת המדבר
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: איגואניים
סוג:: Dipsosaurus
מין:: איגואנת המדבר
שם מדעי
 Dipsosaurus dorsalis ‏ברד וז'ראר, 1852
תחום תפוצה


איגואנת המדבר (שם מדעי: Dipsosaurus dorsalis) היא אחת הלטאות הנפוצות ביותר במדבריות סונורה ומוהאבי בדרום מערב ארצות הברית ובצפון מערב מקסיקו. צבעם אפור ושחום. איגואנת המדבר היא מסדרת הקשקשאים. איגואנת המדבר לא בסכנת הכחדה אך היא נדירה..
תיאור ומבנה

איגואנת המדבר היא לטאה בגודל בינוני, שגדלה ל-61 ס"מ, כולל הזנב צבעם נע מחום-אפור בהיר לצבע שמנת עם תבנית חומה בהירה על הגב והצדדים. אורכו של הזנב הוא בדרך כלל ארוך באחד וחצי מאשר הגוף. הבטן של איגואנת המדבר בהירה אולם, במהלך עונת הרבייה, הצדדים הופכים ורדרדים בשני המינים. איגואנה פראית חיה בממוצע 7 שנים, לעומתה איגואנה בשבי אורך חייה פי שניים יותר מהאיגואנה הפראית. כאשר טורף נושך בזנבה, הוא נושר ולאחר זמן מה גדל מחדש.
רבייה

עונת הרבייה מתחילה באביב ונמשכת עד אמצע הקיץ. שיאי הגידול מתרחשים בחודשים מאי ויוני. איגואנת המדבר מתחילה בדרך כלל להטיל ביצים בתחילת הקיץ. הנקבות מטילות בדרך כלל מצמד אחד לכל עונה. אף על פי שבתנאים אופטימליים הם יכולים להטיל שני מצמדים בעונה. מצמד ביצים כולל בדרך כלל 3-8 ביצים. בעת הטלת הביצים הנקבות חופרות מאורות באדמה, ולאחר מכן הן מאמידות את עצמן מעל המאורה, ושומרות על ביציהן.
מזון

איגואנת המדבר היא צמחונית. היא ניזונה מעשב. נוטים לאכול בעיקר צמחים, ניצן, עלים, ופירות הכוללים עגבניות, פירות יער, תפוזים, דלעת, גרעיני חמניות שומשום ואגוזים קטנים אשר נמצאים בבתי גידול שלהם. הם נמשכים בעיקר לפרחים צהובים של הקריאוזוט (creosote). איגואנת המדבר ניזונה מחסה כמקור מים. לעיתים רחוקות במאגר מזונם נמצאים בנוסף טרמיטים, נמלים, חרקים וחיפושיות קטנות.
התנהגות ואורך היום

איגואנת המדבר פעילה גם בשעות החמות עד אמצע היום באביב בקיץ ובסתיו בטמ"פ ממוצא של 40 מעלות צלזיוס בזמן שהאיגואנות והלטאות האחרות מחפשות מקלט כדי להסתתר מהשמש והחום העז. הן מאוד מהירות וכאשר הן מבוהלות מוצאות מקום מקלט במהירות וניצלות. לאיגואנת המדבר ישנם אויבים רבים והנפוצים שבניהם הן חיות קטנות כמו חולדות, סמורים, שועלים, נחשים, וכמובן האדם. במהלך היו האיגואנות מטפסות על ענפי העץ והשיחים הקוצניים אשר במדבר.
הערות שוליים

↑  איגואנת המדבר באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Desert Iguana Care Sheet, www.reptilesmagazine.com (באנגלית)
↑  DesertUSA.com, Desert Iguana - DesertUSA, www.desertusa.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290977105171
אדהם ח'נג'ר

| --- | --- |

אדהם חנג'ר (משמאל) עם סאדק חמזה
 לידה:  1890 סוריה העות'מאנית 
 הוצאה להורג:  1923 (בגיל 33 בערך) 
 
אָדְהָם חָ'נְגָ'ר (בערבית: أدهم خنجر; 1890–1923) היה מהפכן שיעי לבנוני ולאומני סורי שהשתתף במלחמת הגרילה נגד כוחות הכיבוש הצרפתי של לבנון וסוריה, ובניסיון להתנקש בחיי הגנרל גורו, הנציב העליון הצרפתי.
קורות חיים

ח'נג'ר היה בן למשפחת סאב (אנ'), משפחה ממוצא כורדי שהיו הפיאודלים של ג'בל עאמל בדרום לבנון. נולד וגדל בכפר מרוואניה, שבנפת צידון. וכבן למשפחה מיוחסת, למד בצידון ודיבר גם אנגלית וצרפתית. אין מידע רב על חייו, עד לפעילותו הלאומנית.
פעילות נגד הכיבוש הצרפתי

ח'נג'ר לא הסכים שאת הכיבוש העות'מאני יחליף כיבוש אחר, צרפתי ולכן החליט להתקומם. הוא עזב את לימודיו ויחד עם חברו סאדק חמזה אל-פאעור (ער') (1894-1926) ועוד כמה חברים, החלו לפעול עם רובים שהיו ברשותם, נגד כוחות צרפתים שהיו מוצבים בג'בל עאמל, כמו בדיר א-זהראני, קלעת שקיף והצליחו להשתלט על כלי נשק ותחמושת, שבהם השתמשו לאחר מכן.
ב-24 באפריל 1920 ח'נג'ר וחמזה היו בין משתתפי ועידת ואדי חוג'יר (ער') שנערכה בוואדי הנמצא דרומית לקעקעית א-ג'סר, ומימיו מזינים את נהר הליטאני. הוועידה נערכה ביוזמת איש הדת השיעי, עבד אל-חוסיין שרף א-דין (ער') (1873-1957), בהשתתפות תושבי דרום לבנון שבלטו בהתנגדותם לכיבוש. שרף א-דין קרא להתקוממות נגד הכובש הצרפתי והקמת מדינה ערבית כפי שרצה המלך פייסל (לפני שהועבר לעיראק). על ח'נג'ר וחמזה הוטלה המשימה ליידע את תושבי הכפרים על החובה הדתית להתנגד לכיבוש.
ניסיון התנקשות בנציב הצרפתי

ח'נג'ר הצטרף לקבוצת גרילה בראשות המהפכן הלאומני הסורי אחמד מריווד וב-23 ביוני 1921 הם ארבו לשיירת הגנרל אנרי גורו, הנציב העליון הצרפתי בסוריה ובלבנון, בדרכה מדמשק לקוניטרה. הגנרל נפצע קל בידו, אך אחד מקציניו נהרג, ומושל דמשק נפצע בהתקפה.
ח'נג'ר ברח לירדן והצרפתים ביקשו מהבריטים להסגירו, אך הוא חמק ויצא לסוריה, כדי לחבור למנהיג הדרוזים סולטאן אל-אטרש .
תפיסתו

ב-7 ביולי 1922 הגיע ח'נג'ר לכפר אל-קוראיה (אנ') בהר הדרוזים, שבו ישב אל אטרש, אך הוא זוהה על ידי כוח צרפתי ונעצר. ח'נג'ר הועבר לעיר בירת המחוז - א-סווידה ומכלאו הוא שלח הודעה לסולטן אל-אטרש וביקש את עזרתו. אל-אטרש ראה במעצרו של ח'נג'ר הפרה בוטה של המסורת הערבית של הגנה על מבקש מקלט בביתך מחה בפני השלטונות הצרפתיים, אך נענה בשלילה. אל אטרש וקבוצת לוחמים תקפו שיירה צרפתית שלהערכתם העבירה את ח'נג'ר לדמשק, אך הוא לא היה בה, כי הועבר בטיסה לדמשק ומשם לביירות. בתגובה על ההתקפה, תקפו הצרפתים כפרים והרסו בתים של כל החשודים בתקיפה.
הוצאה להורג

ח'נג'ר נשפט בבירות, נמצא אשם ונגזר עליו גזר דין מוות. וזמן קצר לאחר מכן הוא הוצא להורג על ידי כיתת יורים, ב-13 במאי 1923.
מורשת

אדהם ח'נג'אר מוערך כלאומני, לוחם חופש גיבור, הן על ידי לאומנים סורים והן על ידי שיעים לבנונים המעריכים את נחישות פעילותו בכובש הזר של אדמתם.
הערות שוליים

1 2  مدونة جبل عاملة: صادق حمزة الوائلي - سيرة مقتضبة, مدونة جبل عاملة
1 2 3 4 5  Joseph Ibrahim (2023-06-08), Adham Khanjar centenary with Jihad Bannout, on Ahla Sabah, נבדק ב-2024-11-16
↑  Naziha Saleh, Women’s Role in the Islamic Resistance media in Lebanon, International Journal of Women’s Research Vol.2, No.1, Spring 2013, עמ' 3
↑  gouraud, www.lyceefr.org
↑  Provence, Michael (2009). The Great Syrian Revolt and the Rise of Arab Nationalism. University of Texas Press. ISBN 9780292774322.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4875 3774  LCCN: no2005021571  VIAF: 31723144   WorldCat (עם VIAF): 31723144 
גנרל אנרי גורו
אחמד מריווד
סולטאן אל-אטרש
אלדורדו ג'ונס

| --- | --- |

 לידה:  1860 Palmyra, ארצות הברית 
 פטירה:  1932 (בגיל 72 בערך)
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 עיסוק:  ממציאה
 תרומות עיקריות
 עמם פליטה למטוסים
 
אלדורדו ג'ונס (באנגלית: Eldorado Jones;‏ 1860–1932) הייתה ממציאה אמריקאית שזכתה לכינוי "אשת הברזל". המפעל שלה, במולין שבאילינוי, העסיק בעיקר נשים מעל גיל 40. היא ידועה בשל המצאת עמם הפליטה למטוסים, אך היו לה המצאות רבות, ביניהן מגהץ חשמלי קל-משקל, משטח גיהוץ המתאים לנסיעות, מתלה כובעים מתקפל ומלחיה שמונעת לחות.
ביוגרפיה

ג'ונס נולדה ב-1860 בפלמירה שבמיזורי. משפחתה עברה לסנט לואיס,שם אביה, אלונזו ג'ונס, נטש אותם. עבודתה הראשונה של אלדורדו הייתה כמורה בלאפייט שבאינדיאנה; אך היא תיעבה את עבודת ההוראה, ומצאה משרה כקצרנית בחברת ביטוח בשיקגו.
עבודת הקצרנות לא סיפקה אותה, ובשנת 1913 כבר השקיעה כל זמנה בהמצאותיה, ופתחה במולין מפעל המוקדש לייצור פיתוחיה; המפעל העסיק רק נשים, רובן מעל גיל 40. באותה שנה היא המציאה עמם פליטה למכוניות; את הרעיון הגתה לאחר שנמאס לה לשמוע את מכוניות הפורד הרעשניות שעברו ברחוב בסמוך לדירתה, והיא ביססה את העמם על מאוורר קולט עשן שראתה במסעדה. היא חיברה סדרת גלגלי שבשבת שהשקיטו את רעשי המנוע בלי להשפיע על תפקודו. על בסיס עמם הפליטה למכוניות, היא המציאה את עמם הפליטה למטוסים בשנת 1919, ורשמה פטנט על ההמצאה ב-1923. טיים מגזין תיאר את העמם בפעולה:
Puffing upon one cigaret after another, Miss Jones directed mechanics in attaching to the Cirrus engine of a Moth biplane a muffler of her own invention. As the plane sped along the runway and over the hangars there were noises—of thrumming propeller, snapping pistons, vibrating metal—but there was no bark of exhaust.
כתב העת מדע פופולרי דיווח ב-1931 שהעמם מפחית רעש ללא הפחתה בכוח המנוע. באותה שנה, כתב העת Modern Mechanics and Inventions תיאר את המכשיר בתור "עמם הפליטה המוצלח הראשון המיועד למנועי מטוסים".
הניו יורק טיימס תיאר את "האנרגיה, הביטחון העצמי, וחוסר האמון הכללי בגברים" של ג'ונס. על פי ההיסטוריונית אן מקדונלד, הדימוי השלילי של ג'ונס כלפי גברים פעל נגדה כשביקשה למסחר את הטכנולוגיה שלה.
כתוצאה, היא נפטרה בעוני בשנת 1932.
הערות שוליים

↑  "Woman Inventor Dies in Poverty". The New York Times. 27 בנובמבר 1932. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Raise Money to Bury Inventor". The Reading Times. 29 בנובמבר 1932. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Fighting Noise". Time. 16 (17): 48. 27 באוקטובר 1930 – via EBSCOhost. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Patent number: 1473235
↑  Macdonald, Anne L. (2010). Feminine Ingenuity: How Women Inventors Changed America. Random House Publishing Group. ISBN 0307775496.
↑  "Died a Pauper". The Palmyra Spectator. 5 ביולי 1939. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Robison, Hester (17 ינו' 1926). "Troubles of a Woman Inventor". The Brooklyn Daily Eagle. p. 12. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Aquila, Teresa (13 במאי 2014). "Woman Inventor Eldorado Jones of the Airplane Muffler". Teresa's Garage. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Muffler Quiets Plane; Doesn't Cut Power". Popular Science. Bonnier Corporation. 118: 52. 1931. ISSN 0161-7370.
↑  Arnold, Major H. H. (בפברואר 1931). "Plane Talk". Modern Mechanics and Inventions. {{cite news}}:  (עזרה)
National Media Group

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת מניות סגורה
 מייסדים:  אלכסיי מורדשוב 
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־17 שנים)
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 משרד ראשי:  מוסקבה, רוסיה
 ענפי תעשייה:  עסקי המדיה
 הכנסות:  30,000,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2007) 
 יו"ר:  אלינה קבייבה
 מנכ"ל:  אולגה פסקינה 
  
 nm-g.ru
 
National Media Group (נשיונל מדיה גרופ; ברוסית: Национа́льная Ме́диа Гру́ппа) הוא חברת החזקות פרטית רוסית בתחום התקשורת. מחזיקה בבעלות על שלל רשתות שידור וערוצי טלוויזיה פדרליים ברוסיה. בסיסה במוסקבה ומחזיקה ב-80% משוק הטלוויזיה ברוסיה.
היסטוריה

החברה הוקמה כחברת מניות סגורה בשם "National Media Group" בפברואר 2008 במימון האוליגרך אלכסיי מורדשוב, באמצעות מיזוג מניות מהבנק הפרטי "רוסיה", חברת סורגוט נפטגז וקבוצת הביטוח "סוגז", זאת במטרה להגדיל את התחרותיות בענף התקשורת וייעול ניהול אמצעי תקשורת. ביוני 2011, החברה רכשה את קבוצת RTL מלוקסמבורג.
בעלות

נכון לסוף שנת 2013, 21,2% ממניות National Media Group היו בידי קבוצת הביטוח סוגז, בנק "רוסיה" החזיק בסוף 2012 ב-35.5% ממניות החברה, סורגוט נפטז החזיקה ב-26.22% מהמניות. בספטמבר 2013 האוליגרך גנאדי טימשנקו רכש מידי RTL Group‏ 7.5% ממניות החברה תמורת 81 מיליון יורו (€). בשנת 2016, 7,5% ממניות החברה נרכשו על ידי תאגידגזפרום מדיה תמורת 11.2 מיליון רובלים.
הנהלה > נשיא

סרגיי פורסנקו (2008—2010)
הנהלה > מנכ"לים

סרגיי פורסנקו (2008)
מיכאיל קונצרב (2008—2009)
אלכסנדר אורדז'וניקידזה (2009—2016)
אולגה פאסקינה (משנת 2016)
הנהלה > יו"ר דירקטוריון

ליובוב סוברשאייבה (2008—2011)
אלכסיי מורדשוב (2011—2012)
קיריל קובלצ'וק (2012—2014)
אלינה קבייבה (משנת 2014)
פעילות

בבעלות החברה אמצעי התקשורת הבאים:
טלוויזיה חינמית
הערוץ הראשון (29%)
הערוץ הראשון. רשת עולמית (29%)
ערוץ 5 (72.4%)
РЕН ТВ‏ (82%)
78
IZ.RU
טלוויזיה בתשלום
Viasat רוסיה (80%)
מדיה אליאנס (80%)
Sony Pictures Television Networks‏ (80%)
משאבי מידע דיגיליים
מרכז התקשורת איזבסטיה (100%)
איזבסטיה (100%)
ספורט אקספרס (75%)
מטרו פטרבורג (100%)
News Media‏ (75%)
תוכן והפקות קולנוע
Art Pictures Vision‏ (80%) — מפיקת סדרות וסרטי טלוויזיה
Art Pictures Distribution‏ (51%) — חברה לרכישת זכויות תוכן
אינדוסטריה — בית ספר לקולנוע וטלוויזיה
טכנולוגיות
more.tv
ויטרינה TV‏ (25%)
AmberData‏ (100%)
מכירות ושירותים
אוורסט (51%), סוכנות פרסום
National Advertising Alliance‏ (25%)
Медиа Бизнес Солюшенс, פתרונות לעסקי מדיה (51%)