stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולין מקפרלן
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985 | דמפסי ומייקפיס | Dempsey and Makepeace | סמל בילוש ווטסון | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1992 |  | Tales from the Poop Deck | לוטננט פרקינסון | בפרק "Here Be Pirates!" |
| 1995 | התזמורת של אוסקר | Oscar's Orchestra | תדיוס ונט | סדרת טלוויזיה (37 פרקים) |
| 1996 |  | The Thin Blue Line | מוסטפא דלקרואה | בפרק "Ism Ism Ism" |
| 1996 |  | Office Gossip | צ'ארלס מנדלסון | בפרק "Moving On" |
| 2001–2003 | בוב הבנאי | Bob the Builder | ג'יי ג'יי / סקיפ | דיבוב |
| 2001 | אוסוולד | Oswald | ג'וני סנומן | בפרק "The Go-Kart Race/Autumn Leaves" |
| 2002–2006 | השופט ג'ון דיד | Judge John Deed | ניומן מייסון אלן QC | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 2004 | ג'ונתן קריק | Jonathan Creek | המפקח פל | בפרק "The Chequered Box" |
| 2006 | שתי בירות וחבילת צ'יפס | Two Pints of Lager and a Packet of Crisps | בריאן | בפרק "Cauliflower" |
| 2007 | דוקטור הו | Doctor Who | חייזר | בפרק " |
| 2008–2015 | עיר הקטרים | Chuggington | אהוד / מלך באפרטוניה | סדרת טלוויזיה |
| 2009 | טורצ'ווד | Torchwood | גנרל פירס | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2010 | קורוניישן סטריט | Coronation Street | מר ג'ורדן | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 2010 | רג'י פרין | Reggie Perrin | מר פוקס | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2011 |  | Iconicles | אלביס | בפרק "Puddle Muddle" |
| 2011–2013 | מייק האביר | Mike the Knight | ספרקל הדרקון | (8 פרקים) |
| 2013–2016 |  | Officer Blue | לוטננט תלוניוס בראון | סדרת טלוויזיה |
| 2015 |  | Death in Paradise | אנטון בוראג' | בפרק "The Perfect Murder" |
| 2015 | דוקטור הו | Doctor Who | מורן | בפרקים "Under the Lake" ו-"Before the Flood" |
| 2015 |  | Crown for Christmas | צ'נסלור ריגס | סרט טלוויזיה |
| 2016, 2025 |  | Father Brown | קרדינל פאפיון | 2 פרקים |
| 2016 | חלום ליל קיץ | A Midsummer Night's Dream | אגאוס | סרט טלוויזיה |
| 2016 | פפה פיג | Peppa Pig | מר ליון (דיבוב) | בפרק ""Playing Pretend" |
| 2017 ואילך | תומס הקטר וחברים | Thomas & Friends | בולג'י / ברספורד / הנהג של בולג'י (דיבוב) | סדרת טלוויזיה |
| 2018 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | ג'ורדן בריגס | בפרק "Till Death Do Us Part" |
| 2018 |  | Starship Goldfish | The Avianaut / Secateur | בפרק "Starship Goldfish Cartoon Pilot" |
| 2018–2019 | זרה | Outlander | יוליסס | עונה 4; 5 פרקים |
| 2022 |  | Dodger | מר קנקר | פרק: "Runaways" |
| 2024 | צחוק מהחוק (אנ') | Piglets | קאניגהאם | 3 פרקים |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | PlayStation All-Star Battle Royale |  | דיבוב |
| 2015 | באטמן ארקהם נייט | תפקידים שונים | דיבוב |
| 2017 | Lego Marvel Super Heroes 2 | הימדול, הורוס, זאב אדום | דיבוב |
הערות שוליים

↑  The Doctor Who Team (14 בינואר 2015). "Filming Begins on Doctor Who, Series 9". Doctor Who. BBC One. נבדק ב-14 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The First Rule of Office Relationships", Holby City, BBC, 23 August 2011.
↑  McFarlane, Colin (11 במאי 2017). "Yes!! Didn't know it was out!!...well spotted :)". Twitter. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jorge Bocanegra, "DailyVania: Meet The Voice Of The Forgotten One", 1 July 2011, Rely on Horror.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2006013691  MusicBrainz: d3f0f62d-c4d5-4ed8-a57a-83ce7bb3c756  VIAF: 3273152331603403260009   WorldCat (עם VIAF): 3273152331603403260009
הביטלס: שמונה ימים בשבוע

| --- | --- |

 בימוי:  רון הווארד 
 הופק בידי:  בריאן גרייזר 
 עריכה:  Paul Crowder 
 שחקנים ראשיים:  ג'ון לנון אדי איזרד סיגורני ויבר ריצ'רד לסטר וופי גולדברג רינגו סטאר ג'ורג' האריסון הווארד גודל 
 מוזיקה:  הביטלס 
 צילום:  Michael Wood 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  הולו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בספטמבר 2016 
 משך הקרנה:  137 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט תיעודי, סרט מוזיקלי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   beatleseightdaysaweek
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הביטלס: שמונה ימים בשבוע (באנגלית: The Beatles: Eight Days a Week – The Touring Years) הוא סרט תיעודי משנת 2016 בבימויו של רון הווארד המתעד את להקת הביטלס במהלך השנים בהן הופיעו מ-1962 עד 1966, מההופעות שלהם במועדון הקאוורן בליברפול ועד להופעה האחרונה שלהם בסן פרנסיסקו בשנת 1966. הסרט יצא לאקרנים ב-15 בספטמבר 2016 בבריטניה ובארצות הברית, וכעבור ימיים עלה לשירות הסטרימינג הולו. הסרט היה מועמד למספר פרסים, ביניהם הסרט התיעודי הטוב ביותר טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-70.
הסרט הופק בשיתוף פעולה עם חברי הביטלס הנותרים, פול מקרטני ורינגו סטאר, ואלמנות הביטלס יוקו אונו ואוליביה הריסון. בנוסף לתפקידו כבמאי, שימש רון גם כמפיק לצד בריאן גרייזר, נייג'ל סינקלייר וסקוט פסוצ'י. הסרט נכתב על ידי מארק מונרו ונערך על ידי פול קראודר.
הסרט גרף 2.9 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה ו-9.4 מיליון דולר בשאר העולם, מתוכם 1.4 מיליון דולר בבריטניה. בישראל הוקרן הסרט במסגרת פסטיבל דוקאביב, ולאחר מכן בערוץ yes דוקו.
תביעה משפטית

לפני יציאת הסרט פורסם כי הוא יכלול 30 דקות של צילומים מתוך המופע של הלהקה ב-1965 באצטדיון שיי, שצולמו על ידי חברת ההפקות של אד סאליבן ושודרו בטלוויזיה ב-1966 בתור "הביטלס באצטדיון שיי". ההופעה כללה 11 שירים שצולמו במקור על סרט 35 מ"מ ושוחזרו דיגיטלית ברזולוציית 4K עבור הסרט התיעודי, בנוסף לסאונד מחודש על ידי ג'יילס מרטין, בנו של מפיק הביטלס ג'ורג' מרטין. ב-12 בספטמבר 2016, שלושה ימים לפני הקרנת הבכורה של הסרט, Apple Corps ו-Subafilms Ltd נתבעו על ידי נציגיו של סיד ברנשטיין, האמרגן של ההופעה באצטדיון שיי ב-1965, שנפטר ב-2013. על פי התביעה, השימוש בחומר המצולם היה בגדר הפרת זכויותיו של ברנשטיין על הקלטות המאסטר מהאירוע. התובעים, חברת Sid Bernstein Presents, ביקשו צו מניעה נגד פרסום הצילומים בסרט. התביעה הוגשה לאחר שפנייה קודמת למשרד זכויות היוצרים נדחתה. עורך הדין של Apple Corps תיאר את התביעה כ"תביעת סרק", היות שלברנשטיין היה הסכם עם הנהלת הלהקה לגבי זכויות הסרט, וכן ציין כי ברנשטיין עצמו מעולם לא הגיש תביעה כלשהי במהלך חייו. למרות זאת, תיעוד ההופעה באצטדיון שיי נותר רק בגרסת הסרט שהוקרנה בבתי הקולנוע, ואינו זמין בגרסאות הביתיות של הסרט. ביולי 2017 נדחתה התביעה.
פרסים ומועמדויות

טקס פרסי הגראמי ה-59 - פרס הסרט המוזיקלי הטוב ביותר.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-70 - מועמד לפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר.
טקס פרס סטלייט ה-21 - מועמדות לפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר.
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-69 - פרסים על עריכת הסאונד ומיקס סאונד לתוכנית לא-עלילתית לג'ון מייקלס, הריסון מייל, דן קניון, ויל דיגבי ומליסה מואיק; מועמדות לפרסי הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר לתוכנית לא-עלילתית, העריכה הטובה ביותר לתוכנית לא-עלילתית.
הערות שוליים

↑  Mark Jefferies, Yoko Ono is part of the Beatles now, says Sir Paul McCartney, The Mirror, ‏2016-08-14 (באנגלית)
↑  WATCH THE TRAILER FOR 'THE BEATLES: EIGHT DAYS A WEEK - THE TOURING YEARS' | The Beatles, www.thebeatles.com
↑  מאיר שניצר, ‏מה גרם לחברי הביטלס לברוח במשאית קירור? דוקאביב על קצה המזלג, באתר מעריב אונליין, 9 במאי 2017
↑  "אנשים אינם חיות": ההופעה של הביטלס שיצרה מהפכה פוליטית, באתר וואלה, 16 במאי 2017
↑  Randy Lewis, The Beatles' 1965 Shea Stadium film due in theaters in September, Los Angeles Times, ‏2016-07-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  A. B. C. News, The Beatles' Apple Corps wins copyright-infringement lawsuit over 1965 Shea Stadium concert footage, ABC News (באנגלית)
↑  "'The Beatles: Eight Days a Week' Producer Nigel Sinclair 'Honored' by Best Music Film Grammy Nomination". Billboard. ארכיון מ-4 בנובמבר 2017. נבדק ב-8 בדצמבר 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Bafta winners 2017, full list: victory for La La Land and I, Daniel Blake". The Telegraph. 13 בפברואר 2017. ארכיון מ-12 בפברואר 2017. נבדק ב-13 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The International Press Academy Announces Winners for the 21 Annual Satellite Awards" (PDF). International Press Academy. 18 בדצמבר 2016. ארכיון (PDF) מ-4 בפברואר 2017. נבדק ב-19 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
הביטלס באוגוסט 1965 במסיבת העיתונאים שלהם באצטדיון מטרופוליטן בבלומינגטון, מינסוטה
אהוד פראוור

אהוד (אודי) פראוור (נולד ב-1951) הוא איש חינוך ישראלי, כיהן בתפקידים בכירים במגזר הציבורי, ובהם סגן קצין חינוך ראשי, מנהל הגימנסיה העברית רחביה, ראש האגף לתכנון מדיניות במשרד ראש הממשלה, ממלא מקום נציב שירות המדינה.
ביוגרפיה

פראוור הוא בנם היחיד של הדסה לבית אייגס וההיסטוריון יהושע פראוור. גדל בשכונת טלביה בירושלים ולמד בגימנסיה העברית רחביה (סיים ב-1969).
בנעוריו היה פעיל בשבט מצדה - צופי ירושלים של תנועת הצופים. התגייס לצבא ושירת שירות סדיר ושירות קבע בחיל החינוך. את שירותו הצבאי סיים בדרגת אלוף-משנה, ובמהלכו כיהן כסגן קצין חינוך ראשי, כראש ענף תורת חינוך והסברה, כעורך העיתון הצבאי "במחנה" וכמפקד מרכז החינוך של צה"ל בירושלים (המדרשה הצבאית לחינוך).
לפראוור תואר ראשון בחינוך ובהיסטוריה של עם ישראל ותואר שני בחינוך, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת ה-MA בחינוך כתב בהנחייתו של עמנואל אטקס, והיא עסקה בהיסטוריה של הטיולים לידיעת הארץ בארץ ישראל.
בשנים 1992–2003, לאחר פרישתו לגמלאות משירות קבע, כיהן כמנהל הגימנסיה העברית רחביה בירושלים והיה למנהלה השמיני.
בשנים 2004–2006 שימש כסגן ראש המועצה לביטחון לאומי לנושא חברה ותשתיות. בשנת 2006 הפכה היחידה שתחת ניהולו לאגף במשרד ראש הממשלה, ופראוור מונה לתפקיד ראש האגף לתכנון מדיניות. לימים האגף שינה שמו ופראוור מונה לסמנכ”ל ממשל וחברה במשרד ראש הממשלה. במסגרת 12 שנות עבודתו במשרד ראש הממשלה עסק בהטמעת מתודולוגיות של שיתוף ציבור, פיתח את מנגנוני המדידה של הפעילות הממשלתית, ריכז את עבודת הממשלה עם ערבים אזרחי ישראל ועם האוכלוסייה הבדואית, ריכז את עבודת הממשלה עם יוצאי אתיופיה, עסק בהבניית ממשק היחסים בין הממשלה למגזר השלישי וניהל היבטי משילות בתהליך הצטרפות ישראל לארגון ה-OECD.
ביוני 2017 מונה לממלא מקום נציב שירות המדינה, כהונה שהוארכה מספר פעמים עד מינוי דניאל הרשקוביץ לנציב בספטמבר 2018.
בשנת 2019, לאחר פרישתו משירות המדינה, שימש כיו"ר מועצת מרכז זלמן שזר וכעמית בכיר בארגון מעוז.
מאז 2021 משמש ראש צוות חברה ואוכלוסיות במכון ירושלים למחקרי מדיניות.
בשנים 2023–2024 הוביל יחד עם ליאור שילת את פרויקט "עתידים לישראל: החממה לפיתוח הצעות לסדר חברתי-ממשלי חדש". לחממה נבחרו ארבע יוזמות אשר ביקשו להציע מתווה רעיוני ומעשי למבנה הממשל בישראל ולסמכויותיו, ליחסי הקבוצות המרכיבות את ישראל ול"סיפור הישראלי" החדש. הספר המסכם את הפרויקט יצא לאור בשנת 2024 בעריכת פראוור ושילת וזכה להד ציבורי נרחב.
בשנת 2024 דורג במקום ה-73 ברשימת '100 המשפיעים 2024' של עיתון דה-מרקר.
ביוגרפיה > מתווה פראוור

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פראוור עמד בראש צוות שמונה ליישם את מסקנות ועדה בראשות השופט בדימוס אליעזר גולדברג, שבדקה את סוגיית הפזורה הבדואית בנגב. בדו"ח גולדברג שהוגש ב-2008, תוארה הבעיה במרכזה עשרות יישובי בדואים לא מוכרים, בהם מתגוררים קרוב ל-100 אלף אזרחים. דו"ח גולדברג המליץ למסד כמה וכמה יישובים לא מוכרים, על מנת לשים קץ לתופעת ההתפשטות הלא-חוקית בנגב, שהשלכותיה החברתיות, ביטחוניות וכלכליות עלולות להיות מרחיקות לכת. הדו"ח הצביע על הבעיה המשפטית המאפשרת לצאצאי בעלי קרקעות בדואים לא להסכים למתווה כזה או אחר, ולשבש את הסדרת הנושא.
בינואר 2009 אומצו המלצות דו"ח גולדברג על יסוד החלטת ממשלה מספר 4411. הממשלה הטילה מאוחר יותר על פראוור להקים צוות ליישום ההחלטה. ב-31 במאי 2011 הוגשו לממשלה "המלצות צוות היישום לדו"ח גולדברג להסדרת התיישבות הבדואים בנגב", המוכרות גם בכינוי 'מתווה' או 'דו"ח פראוור'. המתווה אושר בישיבת ממשלה ב-11 בספטמבר 2011.
לאור התנגדות נרחבת שהתבססה על מגוון טיעונים שונים ומנוגדים, החליטה ממשלת ישראל בדצמבר 2013 בראשות בנימין נתניהו לקבל את המלצת בני בגין ולעצור את קידום חוק פראוור. סוגיית הפזורה הבדואית נותרה עקרונית כפי שהיא, ומעשית חמורה ובעייתית פי כמה.
פרסומים

אהוד פראוור, למה בגין לא דפק על השולחן - ומה לומדים מזה על הנעת שינויים במערכות ממשלתיות, אוניברסיטת תל אביב, 2020
אהוד פראוור וליאור שילת (עורכים), עתידים לישראל: ארבע הצעות לסדר חברתי-ממשלי חדש, מכון ירושלים למחקרי מדיניות, 2024
אליעזר היון ואהוד פראוור, חנוך לנער? זרם החינוך הממלכתי-חרדי ומתווה בעלז - נייר עמדה, פרסומי מכון ירושלים למחקרי מדיניות 591, 2022
אליעזר היון ואהוד פראוור, מהכולל למכולת: תפישתם העצמית של אברכי כולל שהשתלבו בשוק העבודה, פרסומי מכון ירושלים למחקרי מדיניות 600, 2023
הערות שוליים

↑  אהוד פראוור, דרכו של הטיול לידיעת הארץ תרמ"ח-תרע"ח: ראשיתו של הטיול החינוכי בארץ ישראל על רקע התפישות החינוכיות של בתי הספר הראשונים (בהנחיית עמנואל אטקס), האוניברסיטה העברית בירושלים, 1992
↑  האגף לתכנון מדיניות > אנשי האגף, באתר משרד רה״מ, ‏אוחזר: 22.02.2009
1 2  אהוד (אודי) פראוור, צוות המכון, באתר מכון ירושלים למחקרי מדיניות
↑  נתניהו מינה את אודי פראוור למ"מ נציב שירות המדינה, באתר כלכליסט, 4 ביוני 2017
↑  אהוד פראוור וליאור שילת (עורכים), עתידים לישראל: ארבע הצעות לסדר חברתי-ממשלי חדש, מכון ירושלים למחקרי מדיניות, 2024
↑  שאול אמסטרדמסקי, תוכנית עתידים, באתר כלכליסט, 18 ביולי 2024
↑   מירב ארלוזורוב, אהוד פראוור וליאור שילת, מיכל טביביאן מזרחי, עמיחי דנינו, יואב הלר, ישראל פיקרש, באתר TheMarker‏, 25 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285996405171  VIAF: 256740538   WorldCat (עם VIAF): 256740538
קרב יד מרדכי (2023)

קרב יד מרדכי התרחש ב-7 באוקטובר 2023, במסגרת טבח שבעה באוקטובר. במהלך הקרב נבלמו כוחות חמאס שהיו בתנועה על ציר הכביש הראשי צפונה על ידי כוח קטן של לוחמי משמר הגבול. גם ניסיון של המחבלים לתקוף את קיבוץ יד מרדכי נבלם על ידי כיתת הכוננות של הקיבוץ, לאחר שחוסלו ברובם, בתחילה על ידי כוח משמר הגבול המקומי ובהמשך בסיוע של כוחות ימ"מ בפיקודו של פקד ארנון זמורה וחטיבת הצנחנים. לא היו נפגעים מבין חברי הקיבוץ. בהפגזת המחבלים נפגעו מבנים בקיבוץ ביניהם "הבונקר" של מרדכי אנילביץ.
רקע

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 329 חיילים, 58 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
קרב הבלימה על הקיבוץ

בבוקר יום שמחת תורה, קיבוץ יד מרדכי היה אמור לארח תחרות טריאתלון במסגרת חגיגות 80 להיווסדו. עם הישמע האזעקות הראשונות ב-06:29, הוחלט על ביטול האירוע, דבר שהתברר בדיעבד כהחלטה מצילת חיים, שכן רבים מתושבי הקיבוץ שנוהגים לצאת לריצת בוקר נותרו בבתיהם. בבסיס מג"ב שבקיבוץ, 12 חיילים תפסו מחסה בממ"ד, בעוד שתי חיילות ששמרו בשער רצו לנעול אותו.
בשעה 06:41, מפקד מחוז דרום במשטרה, ניצב אמיר כהן, הכריז על מצב חירום ("פרש פלשת") בשל חדירה עוינת לשטח ישראל. כעשר דקות לאחר מכן, ארבעה לוחמי מג"ב יצאו מרכב חירום של הבסיס שבקיבוץ, תחת הפגזות פצמ"רים בלתי פוסקות. רגע לפני שיצאו משער הקיבוץ, חש אחד הלוחמים שמדובר באירוע חריג וחזר להצטייד במחסניות נוספות. במקביל, בשל הפסקת חשמל וקריסת הרשת הסלולרית, הופעלו הגנרטורים של הקיבוץ, וחברי כיתת הכוננות הוקפצו.
בשעה 06:47, רבש"ץ הקיבוץ, מיכה רגב, שיצא לסרוק את גדר ההיקפית, הבחין ברחפן חודר לשטח נתיב העשרה, ולאחר מכן זיהה תנועה חשודה של רכבי מחבלים מכיוון כביש 4. הוא פתח באש לעברם, וכך החלה הלחימה.
בשעה 08:33, זיהתה חוליית כיתת הכוננות שני טנדרים של מחבלים בפרדסים הדרומיים של הקיבוץ. כוח ימ"מ, שפעל בשטח, פעל לפיצול כוחות – חלקו הגיע לרפת הקיבוץ, חלק אחר התקדם לאורך גדר ההיקף, וארנון זמורה סרק את השטח רגלית.
בשעה 09:32, שלושת המחבלים שנסו מהקרב הקודם ניסו לבצע מארב לכוחות הימ"מ בפרדסים. זמורה וכוחו זיהו אותם והסתערו עליהם. במהלך הקרב נהרגו 20 מחבלים נוספים. בשל חשש כי אחד הטנדרים ממולכד, ירה הכוח טיל לאו והשמיד אותו. על גופות המחבלים נמצאו מפות של צומת יד מרדכי, פלוגות, כפר סילבר ובסיס תל נוף, דבר שהעיד על כוונתם להמשיך בפיגוע רחב היקף. לפי עדות אחרת התכוונו המחבלים לשחרר מחבלים מבית הסוהר שקמה באשקלון.
בשעה 10:30, כוח הימ"מ עזב את הקיבוץ והמשיך ללחימה בגזרות אחרות. כוח ימ"ס שהגיע להחליפו נתקל בשלושת המחבלים הפצועים מהקרב הקודם, אשר פתחו לעברם באש, וכתוצאה מכך נהרגו. לאורך היום נמשכו ירי הרקטות לעבר האזור, כאשר מספר פגיעות נרשמו בשטח הקיבוץ, כולל באזור הרפת.
קרב הבלימה על הקיבוץ > האירועים בדרום הקיבוץ

בשעות הבוקר המוקדמות, שלושה אזרחים שהיו בריצת בוקר כקילומטר מדרום לקיבוץ הסתתרו במשך שעות ארוכות מאחורי בטונדה. סמוך לשעה 12:00 כוח של בא"ח צנחנים הגיע להגן עליהם. הסמח"ט נתן פקודה לכוח להישאר ולאבטח את הצומת והדרכים. לאחר זמן מה, זיהה הכוח מרחוק התקדמות של חוליות מחבלים הנעות לכיוונו, ולכן התפצל כוח הצנחנים לשני כוחות, כאשר שלושה לוחמים נשארו לשמור על חברי קבוצת הריצה משני צידי הבטונדה והשאר המשיכו להסתערות לכיוון המחבלים. לאחר כחצי שעה, חוליית מחבלים איגפה את הבטונדה והחל קרב יריות בין שלושת לוחמי הצנחנים ובין המחבלים. בקרב שהתפתח נרצחו שני אזרחים, קובי (יעקב) פריאנטה ונעמי שטרית אזולאי, ושני לוחמים – סמ"ר איתי (אליהו) מרציאנו וסמ"ר אילי גמזו. ארבעת הלוחמים הנותרים חזרו לנקודה, הרגו את יתר המחבלים ולכדו מחבל אחד לחקירה. גם בזירה זו נמצאו מפות המעידות על תכנון הפיגוע.
קרב הבלימה על הקיבוץ > פינוי תושבי הקיבוץ וחילוץ שורדות מהנובה

בשעה 17:00, כיתת הכוננות החלה בפינוי יזום של תושבי הקיבוץ, תוך גיוס מתנדבים לאבטחת הצירים. התושבים פונו באופן עצמאי לבני משפחה ולמוקדי קליטה זמניים.
בשעה 19:00, כיתת הכוננות חילצה שתי צעירות, קורל ישראל ואדר בוזגלו, שהסתתרו משעות הבוקר בשיחים סמוך לתחנת הדלק בצומת יד מרדכי. השתיים נמלטו מהטבח בפסטיבל נובה יחד עם חברן, אופק ארביב, לוחם צנחנים לפני שחרור, שנפצע קשה במהלך הבריחה. הן ניסו להזעיק עזרה במשך שעות ללא הצלחה. רק בשעות הערב המאוחרות, לאחר שאחותה של קורל פרסמה קריאה לעזרה ברשתות החברתיות, הצליחה כיתת הכוננות להגיע ולחלץ אותן.
בסופו של דבר הרגו לוחמי הימ"מ, מג"ב וכיתת הכוננות כ-35 מחבלים ומנעו את חדירתם לקיבוץ.
הקרב בצומת יד מרדכי

סמוך לשעה 07:22, ארבעת לוחמי מג"ב שהגיעו לצומת יד מרדכי הבחינו באזרח פצוע שנמלט מצפון ודיווח על מחבלים המתקרבים. שניות לאחר מכן, כ-15 מחבלים הגיעו בטנדרים ובאופנועים ופתחו בירי לעבר הלוחמים. הקרב התפתח לטווח קצר של כ-30 מטרים, במהלכו נורו רקטות RPG לעבר הלוחמים. אחת מהן התפוצצה במרחק של כ-10 מטרים מהם, ושתי נוספות פגעו רחוק יותר.
בשעה 07:25 לערך, כוח ימ"מ בפיקודו של פקד ארנון זמורה, שהיה בדרכו לניר עם, הוסט ללחימה בצומת. הכוח הנחה את לוחמי מג"ב לעצור את האש והסתער בעצמו על המחבלים. לאחר קרב שנמשך כשעה, הצליחו לוחמי הימ"מ להרוג 13 מחבלים ולהבריח שלושה נוספים.
לאחר הקרב

לאחר שהתושבים עזבו את הקיבוץ באופן עצמאי ביום הלחימה, בוצע פינוי מסודר למלון בחדרה, שם רוכזו מרבית המשפחות. גם בית האבות שבקיבוץ פונה, אך בעקבות התנאים הקשים והשינויים הפתאומיים, 11 מבין חברי הקיבוץ הוותיקים הלכו לעולמם בשבועות שלאחר מכן. במהלך החודשים הבאים החל תהליך הדרגתי של חזרה לקיבוץ. לאחר כחצי שנה, רוב המבנים שוקמו, ותושבים רבים שבו לבתיהם. נכון ליוני 2024, כ-90% מתוך 900 תושבי הקיבוץ כבר חזרו להתגורר במקום.
ב-12 באוקטובר 2023, חמישה ימים לאחר תחילת הקרבות, התקבלה הודעה רשמית על זיהוי גופתו של סמ"ר אופק (פוקו) ארביב, לוחם צנחנים שהשתתף במסיבת הנובה וחולץ, בעודו פצוע קשה, על ידי חברי כיתת הכוננות של הקיבוץ במהלך הקרב.
ראו גם

קרב יד מרדכי
מבצע פלשת
הערות שוליים

↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי (טבח ה-7 באוקטובר, שקף 4) מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ 100 ימי לחימה: 779 אזרחים נרצחו, 52,571 נפגעו, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2024
↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ עמית סגל, ‏הבקשה של פיקוד הדרום בלילה שלפני הטבח - והסירוב, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2024
↑  ※  מערכת את"צ, סיכום מספר הנפגעים בצה"ל בשנתיים החולפות, באתר צה"ל, 2 בינואר 2025
↑  ※ אלון חכמון, ‏גיבורים בכחול: 67 שוטרים ושוטרות חירפו נפשם בהגנה על ישראל בשנת המלחמה, באתר מעריב אונליין, 7 באוקטובר 2024
↑  ※ יואב זיתון, ההקפצה של צוות "טקילה" והאובדן של שב"כ, באתר ynet, 13 באוקטובר 2023
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  כאן 7.10.360: הסיפור של קיבוץ יד מדרכי בשבעה באוקטובר, באתר כאן 11
↑  אילנה קוריאל, "הוקפצנו בבגדי בית, ישר ירו עלינו RPG": הלוחמים שהצילו את קיבוץ יד מרדכי, באתר ynet, 18 באוקטובר 2023
↑  נטע בר, דיווח ערבי: חמאס תכנן לפרוץ לכלא שקמה באשקלון, באתר ישראל היום, 20 בפברואר 2024
↑  מיה איידן, "נלחמו עד טיפת הדם האחרונה": הניצול מקבוצת הריצה חזר לזירת הטבח, באתר חדשות 13, 18 באפריל 2024
↑  אופק ארביב מבת ים, נרצח במסיבת הטבע בדרום. הי"ד, באתר גל גפן, ‏12 באוקטובר 2023
יובל לוי (שחקנית)

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1991 (בת 33) קבוצת כנרת, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 פרופיל ב-IMDb
 
יובל לוי (‏נולדה ב־10 באפריל 1991) היא שחקנית, משוררת, אמנית ספוקן וורד, מעצבת תלבושות ותפאורה, עיתונאית ובעלת טור ישראלית.
ביוגרפיה

לוי נולדה בקבוצת כנרת וגדלה ביובלים. סיימה את בית הספר התיכון העל יסודי משגב, ובמקביל למדה במחלקה לתיאטרון במתא"ן משנת 2006 עד 2008. בצבא שירתה כמשק"ית ת"ש בחיל האוויר. לאחר שירותה הצבאי למדה בבית הספר ללימודי משחק "גודמן".
ביוגרפיה > משחק

ב-2008 שיחקה בסרט מוזיקלי בערוץ הילדים בשם "היא לא תדע", המלווה בשיריו של דני סנדרסון. הסרט עוסק ברוני ואלון, שני מתבגרים המתכוננים למסיבת הסיום שלהם. הם נסחפים לתוך מצבים מוזרים ומצחיקים ונתקלים במנחים כדמויות שונות, השרים את שירי סנדרסון המשתלבים עם העלילה.
בשנת 2020 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "חזרות", ששודרה בכאן 11.
ב-2023 השתתפה בפודקאסט "רגעי הקסם: יחד לאורך כל היום" בתפקיד גאיה, לצד גלעד קלטר ששיחק את תיק תק השעון ודקלה הדר ששיחקה את נורית (אמה של גאיה). 
באותה שנה השתתפה ב"האח הגדול עונה 13" והודחה לאחר 69 ימים כמודחת ה-11.
ביוגרפיה > משחק > תיאטרון

בשנת 2015 שיחקה במחזה "רומיאו ויוליה" בתיאטרון באר שבע שביים עירד רובינשטיין. בשנים 2017–2018 שיחקה בהצגה "גשם שוטף" בתיאטרון הילדים והנוער בבאר שבע, שביימה מאיה ניצן. בשנת 2018 שיחקה במחזה "הלוויה חורפית" של חנוך לוין בתפקיד ולווציה בהצגה, שביים יאיר שרמן. שיחקו בין היתר ליליאן ברטו, אבי פניני ואברהם סלקטר. באותה שנה שיחקה במחזה "כלוב העליזים" גם הוא בתיאטרון באר שבע בתפקיד מריאן. באותה שנה שיחקה בהצגה "דוט והקנגורו" גם היא בתיאטרון הילדים והנוער בבאר שבע. את ההצגה ביים רפי ניב.
לוי כתבה את המחזה "שלומציון המלכה 23", שהוצג בפסטיבל התיאטרון הקצר בצוותא. במחזה הפואטי השתתפו אבי פניני, יוסי ירום, תמר עמית יוסף, יפתח קמינר ואחרים. המחזה זכה לביקורות חיוביות.
ביוגרפיה > משוררת ואמנית ספוקן וורד

לוי החלה להשתתף בבמות ספוקן וורד בשנת 2015 במסגרת הפואטרי סלאם. שיריה התפרסמו במדיה ובתקשורת הכתובה. בשנת 2020 השתתפה בגמר אליפות ישראל בספוקן וורד בו הציגה את הקטע "הקו הדק", המזוהה עימה. הקטע זכה ליותר ממאה אלף צפיות.
ביוגרפיה > טור אישי על מיניות

ללוי טור אישי במדור יחסים ב-ynet. הטור עוסק בנשיות, מיניות בריאה, פגיעות מיניות, פוליאמוריה, נטיות מיניות ונושאים נוספים. בטורים חושפת לוי את חייה האישיים, והם זכו לתגובות רבות ועוררו עניין תקשורתי. אחד הטורים עסק בפגיעה מינית שעברה בצבא, טור אחר עסק בניסיון שלה לפתוח מערכת יחסים, דימוי גוף ושיערות גוף, וטור נוסף עסק בסקס בזמן מחזור.
ביוגרפיה > עיצוב תלבושות

לוי עיצבה תלבושות להצגות בבתי ספר למשחק יורם לוינשטיין, סמינר הקיבוצים, האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ותיאטרון פרינג'. היא מעצבת תלבושות וסטיילינג גם לקליפים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

לוי אספנית פרטי וינטאג', שאותם היא מוכרת תחת המותג "DEUS X".
לוי מגדירה את עצמה כביסקסואלית. מזדהה כאל-הורית. מתגוררת ביפו.
הערות שוליים

↑   יואב רינון, זו היתה סדרה מצוינת, שחשפה את התיאטרון הישראלי במלוא עליבותו, באתר הארץ, 14 בינואר 2021
↑  מערכת TMI, ‏יובל לוי התל אביבית של בית "האח הגדול" מוכרת לכם? כי כבר ראיתם אותה על המסך | TMI, באתר מעריב אונליין, 31 במאי 2023
↑  שירה מאירי, שברון לב, שוד בנק ומייקל ג'ורדן: פסטיבל "תיאטרון קצר" יגרום לכם לצחוק ולבכות, באתר ynet, 29 בדצמבר 2020
↑  מאיה כהן, הידעתם? קאשה מ"חזרות" היא ישראלית ומשוררת, באתר ישראל היום
↑  דפנה ארד, ההצגה חייבת להימשך (בג'וב אחר): שחקניות שעשו הסבה בגלל הקורונה, באתר Xnet‏, 28 ביולי 2020
↑  יובל לוי, אני אל-הורית ומיכאלי לא "בגדה" בי, באתר ynet, 25 באוגוסט 2021