stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מריו דה אנדרדה
תרגומים לאנגלית

Fraulein פראוליין, 1933, (Amar, Verbo Intransitivo). תרגום מרגרט ריצ'רדסון הולינגסוורת'. ניו יורק: מקולי.
מוזיקה ושירה פופולריים בברזיל. 1936. תרגום לואיז ויקטור לה קוק ד'אוליביירה. בחסות החוץ של ברזיל: האגף לשיתוף פעולה אינטלקטואלי. ריו דה ז'ניירו: אימפרנסה נסיונאל, 1943.
גרסה פורטוגזית שפורסמה במהדורה השנייה (1962) של Ensaio sobre a Música Brasileira.
עיר הזויה (Paulicea Desvairada). תרגום ג'ק א. טומלינס. נאשוויל: Vanderbilt UP, 1968.
מקוניימה. תרגום ג'ק אי. גודלנד. ניו יורק: Random House, 1984.
פיסול ברזילאי: זהות בפרופיל / Escultura Brasileira: Perfil de uma Identidate. קטלוג של תערוכה באנגלית ופורטוגזית. כולל טקסט מאת מריו דה אנדרדה ואחרים. הוצאה לאור Élcior Ferreira de Santana Filho. סאו פאולו, ברזיל: Associação dos Amigos da Pinateca, 1997.
הפניות

אלבוקרקי, Severino João. "בנייה והריסה במקוניימה." היספניה 70, 1 (1987), 67–72.
אמארל, ארקסי וקים מארזק האסטינגס. "שלבים בגיבוש הפרופיל התרבותי של ברזיל." כתב העת לאומנויות דקורטיביות ותעמולה 21 (1995), 8-25.
פיליו, ז'ואאו פריירה ומייקל הרשמן. "טעמים הניתנים למחלוקת: מחשבה מחדש על ההבחנות ההיררכיות במוזיקה הברזילאית." כתב העת ללימודי תרבות אמריקה הלטינית 12, 3 (2003), 347–58.
פוסטר, דייוויד, "כמה סוגים רשמיים בשירת מריו דה אנדרדה" , סקירה לוסו-ברזילאית 2,2 (1965), 75–95.
גברה, אסתר. "מול ברזיל: בעיית הדיוקנאות והנשגב המודרניסטי." CR: The New Centennial Review 4,2 (2004), 33–76.
גובייה, סאולו. "חסות פרטית במודרניזם הברזילאי הקדום: שנאת זרים וקולוניזציה פנימית ב-Noturno de Belo Horizonte של מריו דה אנדרה." סקירה לוסו-ברזילאית 46,2 (2009), 90-112.
גרין, ג'יימס נ. "איתגור גיבורים ומיתוסים לאומיים: הומוסקסואליות גברית והיסטוריה ברזילאית." Estudios Interdisciplinarios de América Latina y el Caribe 12, 1 (2001). מקוון.
הברלי, דייוויד ט. "מעמקי הנהר: מדיטציה אודות נהר הטייטה סאו או מרטיו של מריו דה אנדרה" היספניה 72,2 (1989), 277–282.
המילטון-טירל, שרה, "מאריו דה אנדרדה, מנטור: מודרניזם ואסתטיקה מוזיקלית בברזיל, 1920–1945," רבעון מוזיקלי 88,1 (2005), 7–34.
לוקנסגארד, מארק. "להמציא את הסיפור הקצר הברזילאי המודרני: השדולה הספרותית של מריו דה אנדרה." סקירה לוסו-ברזילאית 42,1 (2005), 136–153.
לופז, Kimberle ס "מודרניזם והאמביוולנטיות של חוויית הפוסטקולוניאלי: קניבליזם, פרימיטיביזם, ואקזוטיות ב-Macunaíma של מריו דה אנדרדה". סקירה לוסו-ברזילאית 35, 1 (1998), 25-38.
לופר, אלברט ט. "המחשבה המוזיקלית של מאריו דה אנדרדה (1893–1945)." אנוריו 1 (1965), 41–54.
נונייס, מריה לואיסה. "Mário de Andrade ב'גן העדן '." לימודי שפה מודרנית 22,3 (1992), 70-75.
פרונה, צ'ארלס א. "ביצוע סאו פאולו: ייצוגים של חלוץ של קוסמופוליס ברזילאי." ביקורת המוזיקה הלטינו-אמריקאית 22, 1 (2002), 60–78.
סוארס, ז'וז'ה אי. וטומלינ מדיה וקבצים בנושא מריו דה אנדרדה בוויקישיתוףס, ג'ק אי. מאריו דה אנדרדה: היצירות היצירתיות (Cranbury, ניו ג'רזי: Associated University Presses, 2000).
וויליס, ברוס דין. "הפסדים הכרחיים: טוהר וסולידריות בשיריו של מרצי דה אנדרטה." היספניה 81, 2 (1998), 261–268.
מת לחיות ביום טוב

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון מור 
 הופק בידי:  אלכס יאנג 
 תסריט:  סקיפ וודס 
 עריכה:  דן זימרמן 
 שחקנים ראשיים:  ברוס ויליס (John McClane) ג'יי קורטני (Jack McClane) מרי אליזבת' וינסטד (Lucy McClane) Sergey Kolesnikov Attila Árpa פאשה ליצ'ניקוף Roman Luknár Ján Gallovič אקסל הני Iván Kamarás מגלין אצ'יקונווק אפריל גרייס מייק דופוד יוליה סניגיר סבסטיאן קוך סקוט מייקל קמפבל קול האוזר אמורי נולסקו Rasha Bukvic אנה ויאליצינה אלדיס הודג' 
 מוזיקה:  מרקו בלטרמי 
 צילום:  יונתן סלע 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 בפברואר 2013 
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, מותחן אקשן, סרט באדי קאפ 
 הכנסות באתר מוג'ו:   diehard5
 www.diehardmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מת לחיות ביום טוב (באנגלית: A Good Day to Die Hard) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2013, בבימויו של ג'ון מור ובכיכובו של ברוס ויליס. זהו הסרט החמישי בסדרת סרטי "מת לחיות" וממשיך לעקוב אחרי הרפתקאותיו של השוטר הניו יורקי ג'ון מקליין, הפעם במסע חוצה גבולות למוסקבה כדי להציל את בנו ולהתמודד עם איום עולמי.
הסרט הוקרן בבכורה בלונדון ב-31 בינואר 2013, במקביל לחשיפת ציור קיר Die Hard ב-Fox Lot, ויצא לאקרנים בצפון אמריקה ב-13 בפברואר 2013.  בניגוד לקודמיו של הסרט, הוא זכה לביקורות שליליות מהמבקרים, שכינו אותו קלישאתי והגרוע ביותר בסדרה.
עלילה

הסרט עוקב אחר ג'ון מקליין (ברוס וויליס), שמגלה כי בנו, ג'ק מקליין (ג'יי קורטני), נעצר במוסקבה. ג'ון מחליט לנסוע לרוסיה כדי לעזור לבנו, אך במהרה מגלה שג'ק הוא סוכן CIA המעורב במשימה מסוכנת לחשוף מזימה גרעינית עולמית. השניים נאלצים לשתף פעולה כדי להילחם באויבים רוסיים, תוך שהם נמלטים מרודפים ומונעים את השמדת העולם.
צוות השחקנים

ברוס ויליס בתפקיד ג'ון מקליין - שוטר ניו יורקי שמוצא את עצמו במאבק בינלאומי בניסיון להציל את בנו.
ג'יי קורטני בתפקיד ג'ק מקליין - בנו של ג'ון, סוכן CIA שמסתבך במזימה גרעינית.
סבסטיאן קוך בתפקיד יורי קומרוב - מדען רוסי עם סוד חשוב שמוצא את עצמו במרכז המזימה.
ראדיבוי באקיץ' בתפקיד אלאגר יורוסוב - אנטגוניסט מרכזי שעומד מאחורי המזימה הגרעינית.
יוליה סניגר בתפקיד אירינה - דמות נשית מרכזית שמעורבת במזימה.
ביקורות

הסרט "מת לחיות ביום טוב" קיבל ביקורות שליליות בעיקרן מצד המבקרים. המבקרים ציינו לרעה את העלילה הדלה, הדמויות השטוחות, והסטייה מהאווירה המותחת שאפיינה את הסרטים הקודמים בסדרה. עם זאת, סצנות הפעולה המוגזמות והכימיה בין וויליס וקורטני קיבלו תשבחות מסוימות. הסרט קיבל ציון של 15% בלבד באתר Rotten Tomatoes וציון של 28 מתוך 100 באתר Metacritic, מה שמעיד על ביקורות שליליות ברובן. למרות הביקורות, הסרט הצליח בקופות והפך לרווחי בזכות הפופולריות של הסדרה והכוכב הראשי.
הערות שוליים

↑  Philip (5 בפברואר 2013). "A Good Mural to DIE HARD". Crave Online. נבדק ב-8 בפברואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'A Good Day To Die Hard International Release Dates'". Facebook. נבדק ב-20 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Good Day to Die Hard (2013)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-14 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
נחל צופר

| --- | --- |

גב צופר עליון
 מידע כללי
 שפך:  נחל עשוש (he) 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) נחל צופר(למפת צפון הנגב רגילה) נחל צופר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל צופר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל צופר
 
נחל צופר הוא נחל אכזב הנמצא בערבה התיכונה.
הנחל מתחיל ליד הר נשפה, בתחומי שמורת נחל עשוש, זורם בכיוון מזרח, ומתמזג עם נחל עשוש צמוד ליישוב צוקים, מצפון לו. לאחר המיזוג, נקרא הנחל המאוחד נחל עשוש, ולאחר כ-2 ק"מ נשפך לנחל הערבה הזורם צפונה. בקרבת נקודת ההתמזגות, כ-3 ק"מ בכיוון צפון-מערב (בתוך יובל של נחל עשוש) נמצא גב צופר, לרגלי מפל יבש בגובה 25 מטר בערך. בראש המפל יש גב נוסף, קטן יותר. במהלך שיטפונות בנחל מתמלאים הגבים, והגב התחתון שומר על מימיו למשך חודש עד חודשיים. הגב העליון מתייבש מוקדם יותר. שביל ישראל עובר גם הוא בתחומי שמורת הטבע עשוש, והולך כ-1 ק"מ על תוואי נחל צופר.
הערות שוליים

↑  שביל ישראל: נחל עשוש - נחל ברק (מסלול 22) - ישראל, באתר מסע אחר
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נו אלסון

| --- | --- |

 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 חבל ארץ:  סבאלבארד
 תאריך ייסוד:  1916
 על שם:  אולסון 
 גובה:  18 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  35 (2008)
 קואורדינטות:  78°55′0″N 11°56′0″E﻿ / ﻿78.91667°N 11.93333°E﻿ / 78.91667; 11.93333
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סבאלברד מוגדלת) לונגיירבין סבאגרובה ביירנייה בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני נו אלסון(למפת סבאלברד רגילה) לונגיירבין סבאגרובה ביירנייה בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני נו אלסון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נו אלסון (בנורווגית: Ny-Ålesund) הוא כפר בארכיפלג סבאלבארד שבשליטת נורווגיה. זהו היישוב (המאוכלס דרך קבע) הצפוני ביותר בעולם שלא הוקם כחלק מבסיס מחקר או בסיס צבאי, אם כי במהלך השנים הוא הפך למרכז מחקר בין־לאומי של החוג הארקטי. בנו אלסון מתגוררים 30 תושבי קבע ובעונת הקיץ אוכלוסייתו מגיעה עד למעל 100 תושבים בזכות החוקרים מכל העולם אשר מגיעים אליו. נו אלסון הוקם על ידי החברה הנורווגית Kings Bay והוא נמצא בשליטתה.
היסטוריה

נו אלסון הוקם בשנת 1916 עבור כורי הפחם שעבדו במכרות העשירים באזור. עם הקמתו הפך הכפר לנקודת היישוב הצפונית ביותר בסבאלבארד וכן בנורווגיה כולה. בזכות מיקומו הצפוני הוא שימש את מגלי הארצות רואלד אמונדסן ואומברטו נובילה כבסיס יציאה למספר מסעות אל הקוטב הצפוני בשנים 1925, 1926 ו-1928. העיירה תפקדה כעיירת כורים עד שנת 1962, אז אירע אסון באחד המכרות באזור ובו נהרגו 21 כורי פחם. האסון גרם להפסקת עבודות הכרייה במקום, ולתחילתה של פרשת Kings Bay שגרמה להתפטרות הממשלה הנורווגית. התקרית החמורה גרמה כמעט למותו של היישוב הקטן, אלא שבשנת 1968 שינה הכפר את פניו מעיירת כורים למרכז של מחקר בזכות פתיחתה במקום של תחנת מחקר השייכת למכון הקוטב הנורווגי. תחנת מחקר זו הייתה הסנונית הראשונה שבישרה הקמה של תחנות מחקר של מדינות שונות סביב היישוב, זאת בהתאם לאמנת סבאלברד המקנה לכל אומות העולם זכויות מסוימות באיים. כיום (2021), בנו אלסון ממוקמות תחנות מחקר של נורווגיה, הולנד, גרמניה, איטליה, סין, הודו ומדינות נוספות, מה שהופך את היישוב נו אלסון לקהילה מדעית שוקקת.
כלכלה > פעילות מחקר

בנו אלסון נבנתה תשתית רחבה על מנת לתמוך במחקר המדעי. סביב היישוב נמצאים בין היתר שדה תעופה המפעיל טיסות שבועיות ללונגיירבין, תחנת עגינה לספינות אוויר מחקריות, אתר שיגור של טילים מטאורולוגיים.
כלכלה > תיירות

נו אולסון מהווה נקודת עניין לתיירים, אם כי התיירות במקום מפוקחת על מנת לא לפגוע במחקר המדעי. לטובת התיירים נמצא במקום בית מלון ואף מוזיאון קטן המוקדש להיסטוריה של היישוב כעיירת כורים.
הערות שוליים

↑  הרוגים באסון מיכרות בנורבגיה, קול העם, 7 בנובמבר 1962
↑  א. בורה, התפטרותו של גרהרדסן, למרחב, 27 באוגוסט 1963
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810534932605606  BIBSYS: 11053689  GND: 4101868-0  SUDOC: 194892530  VIAF: 246118888   WorldCat (עם VIAF): 246118888
מת מצווה

מת מצווה על פי ההלכה הוא אדם שמת ואין מי שמופקד על קבורתו. כל הנתקל במת מצווה חייב לקוברו, גם אם כתוצאה מכך ייגרם לו הפסד או יתבטל ממצווה חשובה (אפילו כזו שדינה כרת, כגון קרבן פסח). קבורתו נחשבת לחובה משום כבוד הבריות. גם נזיר וכהן גדול שאסור להם להיטמא למתים (ואפילו לאביו ואמו), מצווים להתעסק בקבורת מת מצווה. אחת מהתקנות המיוחסות ליהושע בן נון היא ש"מת מצווה קונה מקומו". כלומר, ניתן לקבור אותו במקום בו הוא נמצא, גם אם זהו שטח פרטי.
היתר טומאה לכוהנים

נחלקו הראשונים בעניין היתר זה, האם טומאת כוהנים ונזירים הותרה למת מצווה, או שמא היא רק דחויה למת מצווה. רש"י הבין שטומאת מת מצווה הותרה ולא דחויה, שמעולם לא נאמר איסור טומאה לכוהנים לגבי מת מצווה, "דמעיקרא כשנכתב לא תעשה דטומאה לא על מת מצווה, נכתב כשם שלא נכתב על הקרובים". אולם, התוספות נחלקו עליו בזה, וכתבו בפשטות שאיסור טומאה נאמר לגבי כל מת שאינו קרוב לכהן, ומכל מקום האיסור נדחה מפני כבוד הבריות, ודומה למה שבדרך כלל עשה דוחה לא תעשה.
מת מצווה קנה מקומו

כאמור, יש לקבור מת מצווה במקום בו נמצא. החזון אי"ש חקר האם יש רשות לקבור אותו במקום בו נמצא, או שזו חובה. המנהג הוא להוליך את המת למקום אחר ולקבור אותו שם. מהרש"ל נימק זאת בחשש שאם ייקבר הנפטר בשדה הוא עלול לבוא לידי זלזול על ידי אנשים שיוציאו אותו מקברו.
המונח בהשאלה

בהשאלה מקובל להשתמש במונח "מת מצווה" לתיאור נושאים תורניים שונים שכמעט ואין עוסקים בהם, כדוגמת לימוד מסכתות מסוימות (בעיקר מסדר קודשים וסדר טהרות), או קיום מצוות לא שכיחות, כדוגמת פדיון פטר חמור או ראשית הגז.
אהוב לך את המצווה הדומה למת, מצווה שאין לה עוסקים. כאשר תראה מצווה בזויה שאין לה עוסקים, כגון שתראה שבני עירך לומדים סדר מועד וסדר נזיקין, ואתה תלמוד סדר קדשים. ואם תראה שאינם [צ"ל: שהם] חוששים ללמוד מועד קטן ומי שמתו מוטל לפניו, אתה תלמדם ותקבל שכר גדול כנגד כולם. כי הם דוגמת מת מצווה, אותם מסכתות ואותם הלכות שבני אדם אין רגילים בהם.
הערות שוליים

↑  על פי שפתי כהן לשולחן ערוך, יורה דעה, סימן קנ"ז, סעיף א' ס"ק ג' גם למצווה עוברת אין חיוב להוציא יותר מחומש ממונו
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ', עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף פ', עמוד ב' - דף פ"א, עמוד א': "תנו רבנן: עשרה תנאין התנה יהושע... ומת מצווה קונה מקומו".
↑  רש"י, מסכת ברכות, דף כ', עמוד א', ד"ה שב ואל תעשה שאני
↑  תוספות, מסכת ברכות, דף כ', עמוד א', ד"ה שב ואל תעשה שאני
↑  ראו שולחן ערוך, יורה דעה, סימן שס"ד, סעיף ג'
↑  יורה דעה סימן רט ס"ק יב
↑  ש"ך על שולחן ערוך, יורה דעה, סימן שס"ד, סעיף ג', ס"ק י
ערך זה הוא קצרמרבנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניקולס סירילו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביוני 1997 (בן 27) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולס וינסנט סירילו (באנגלית: Nicholas Vincent Cirillo נולד; 5 ביוני 1997) הוא שחקן ותסריטאי אמריקאי.
ביוגרפיה

סירילו נולד ב-5 ביוני 1997 בקרוליינה הצפונית. בשנת 2014 סיים את בית ספר התיכון וילקס סנטרל בעיר מגוריו וילקסבורו, קרוליינה הצפונית.
קריירה

בשנת 2019 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה "הפשע: ג'יפסי רוז". באותה שנה הופיע בפרק בסדרה דברים מוזרים. הופעתו הראשונה בסרט עלילתי הייתה גם באותה שנה בסרט "הענק" של הבמאי דייוויד ראבוי, שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2019.
בשנת 2020 שיחק בסדרה הקומית נותנות בראש (אנ'). באותה שנה החל לשחק בתפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה חופים של סודות. שנה לאחר מכן שיחק בסרט "Ida Red".
בשנת 2022 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק ושיחק בתפקיד ראשי בסרט "Good Egg". באותה שנה, הקים סירילו יחד עם מתיו מונטמרו את חברת ההפקה, "אנזו אנטרטיינמנט".
בשנת 2023 שיחק בסרט ילדי הפרחים של ישו ובסרט "Fresh Kills".
הערות שוליים

↑  MARTY MCGEE, Cirillo starts new venture after star turns, journalpatriot, ‏2023-03-16 (באנגלית)
↑  Nick Rocco Scalia, The Giant, Film Threat, ‏14 בנובמבר 2020
↑  Who plays Jennings in Teenage Bounty Hunters? Explore the age, Instagram and roles of Nicholas Cirillo, HITC, ‏18 באוגוסט 2020
↑  Andreas Wiseman, Deadline, Deadline, ‏26 באוגוסט 2020
↑  Catriona Mactaggart, Where You've Seen The Cast Of She-Hulk: Attorney At Law Before, Looper, ‏3 באוגוסט 2022

Read More: https://www.looper.com/950172/where-youve-seen-the-cast-of-she-hulk-attorney-at-law-before/
↑  Zac Ntim, Deadline, Deadline, ‏7 בספטמבר 2023
↑  Matt Grobar, Deadline, Deadline, ‏28 ביולי 2023
↑  Fresh Kills – Watch a clip from the new film from Jennifer Esposito | Live for Films (באנגלית בריטית)
מתחם רשות השידור בתל אביב

| --- | --- |
הכניסה לאולפני קול ישראל במתחם רשות השידור
הכניסה לאולפני קול ישראל במתחם רשות השידור
 מידע כללי
 סוג:  אולפן טלוויזיה
 מיקום:  תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1880
 תאריך פירוק:  11 בינואר 2019
 סגנון אדריכלי:  סגנון בנייה טמפלרי
 קואורדינטות:  32°04′20″N 34°47′08″E﻿ / ﻿32.072194444444°N 34.785638888889°E﻿ / 32.072194444444; 34.785638888889
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מתחם רשות השידור בתל אביב(למפת תל אביב רגילה) מתחם רשות השידור בתל אביב(למפת גוש דן רגילה) מתחם רשות השידור בתל אביב(למפת גוש דן מוגדלת) מתחם רשות השידור בתל אביב  he מתחם רשות השידור בתל אביבhe מתחם רשות השידור בתל אביבמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מתחם רשות השידור בתל אביב היה מתחם בו שכנו אולפני רשות השידור. המתחם שכן בדרום־מערב המושבה שרונה.
היסטוריה > ראשית המתחם

ככל הנראה, המבנה הראשון שהוקם במתחם היה בית באר שהיה חלק ממכלול של בארות אשר שימשו את ענף הפרדסנות שהתפתח באזור יפו כבר במחצית השנייה של המאה ה-19.
ב-1880 הגיעה לאזור המתחם משפחה, משפחת ליפמן אשר הקימה במקום את אחוזת המשפחה שהייתה מועצבת בסגנון טמפלרי שהיה עשוי מגג עץ ומקירות של לבני כורכר, בסמוך לבית בנתה המשפחה חווה גדולה.
לקראת סוף המאה ה-19 שופץ בית הבאר והותקן בו מנוע, בעקבות כך הפכה הבאר במקום לאחת הבארות הממוכנות הראשונות שפועלות בארץ ישראל, המנוע הקל על עבודתם של המשפחה ואפשר להם להרחיב את פעילות הפרדסנות שלהם, המים שנשאבו מבית הבאר מילאו בריכת רחצה ששימשה את תושבי שרונה והאזור כולו, עם חלוף השנים הוקמה בקרבת מקום גם טחנת קמח. לאור רכושה הרב של המשפחה באזור הייתה משפחת ליפמן אחת מהמשפחות המוכרות והגדולות בשרונה.
בסוף שנות העשרים של המאה ה-20 שיפצה המשפחה את הבית והוסיפה לו אגף רחב ממדים ממערב שהיה בסגנון בינלאומי.
אך המזל לא האיר פנים למשפחת לימפן וב-1941 גורשו בני המשפחה על ידי הבריטים לאוסטרליה וזאת כחלק מהמאבק המקומי שניהלו הבריטים במלחמת העולם השנייה, לאחר גירוש בני המשפחה הוסבה החווה למרפאה אשר שירתה את תחנת המשטרה של שרונה.
היסטוריה > הקמת אולפני קול ישראל ורשות השידור

עם הקמת מדינת ישראל וסיום המנדט הבריטי עלה הצורך בהקמת מתחם נוסף לתחנת הרדיו הממלכתית של ישראל, קול ישראל והוחלט להקים את תחנת השידור בבית ליפמן, עם חלוף השנים הוקמו אולפנים נוספים בבתי המשק של חווק ליפמן ואף בשנות ה-70 הוקם מבנה שיהיה מותאם במיוחד לשידורים.
בשנות ה-60 הוקמו רשות השידור והטלוויזיה הישראלית (אשר לימים תקרא "הערוץ הראשון") ולכן גם אולפני רשות השידור נבנו במתחם. פונקציות הטלוויזיה התרכזו בעיקר בחלק המזרחי של המתחם, במקום בו היו בתי הצאצאים של משפחת ליפמן ובהמשך גם הוקמו מבנים נוספים, כגון אולפן טלוויזיה רחב יותר, אולפן ראיונות ומבני משרדים.
האולפנים במקום נשאו לעיתים קרובות שמות של שדרנים, מוזיקאים ועוד (אולפן 9 שימש את רשת א' נקרא על שם החידונאי שמואל רוזן, אולפן 5 ששימש את רשת ג' נקרא על שם אהוד מנור).
באולפן 3 (אשר שימש את רשת ב') הותקנה במלחמת המפרץ מערכת לסינון אוויר כדי למגנו מפני התקפות אב"כ.
מצפון לקומפלקס האולפנים ומבני המשק של חוות ליפמן, שכן בית המשפחה המרכזי אשר הוסב לתקליטייה ומתחם משרדים, במרתף בית המשפחה הוקם "אולפן 4" אשר לאור היותו מרתף נחשב ממוגן וציוד ביציאת חירום ומדרגות מילוט בעת חירום. בליל 28 במאי 1967 נשא במקום ראש ממשלת ישראל, לוי אשכול נאום שנקרא לימים "הנאום המגומגם".
היסטוריה > תוכנית "תא/ 3000 – דרום הקריה" ופינוי המתחם

עם חלוף השנים הועלו כמה תוכניות על גורל המבנים בכל אזור השרונה, אשר דנו אילו מבנים לשמר ואילו להרוס, אחת מהתוכניות הבולטות היו התוכנית "תא/ 3000 – דרום הקריה" אשר אושרה ב-2004 וזאת לאחר מאבק של המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל אשר ריכך את ההחלטה להריסת המבנים והביא לכך שהם ישומרו באופן חלקי ביחד עם חלק ניכר ממבני הטמפלריים בשרונה ובניית פארק אורבני בניהם, בין המבנים שהוקמו כחלק מהתוכנית היו שרונה מרקט, מגדל עזריאלי שרונה ומגדלי גינדי שרונה.
במתחם של שידורי הטלוויזיה של רשות השידור הוגדרו רק שני מבנים לשימור, אך גם הם ישכנו בצפיפות למגדלים שיוקמו במקום ולכן נהרס אולפן הטלוויזיה הגדול של המתחם וכן הגינה המרווחת שישבה בסמוך לאולפן, עוד מבנה שנהרס כחלק מהתוכנית היה בריכת המים של החווה שבמקומה הוקמה מנהרה לכלי רכב שמקשרת את רחוב לאונרדו דה וינצ'י לכביש התת-קרקעי הסובב את שרונה, דרך אריה לובה אליאב.
ביולי 2012 כ-20 פעילים חברתיים ועיתונאים הפגינו מול המתחם לאחר החלטה לצרף מנחה לצד המגישה הקבועה של "סדר יום" וזאת על מנוע ליצור איזון בשידור.
ביולי 2015 רשות מקרקעי ישראל פרסמה מכרזים למכירת קרקעות ל-4 מגדלים שיוקמו במקום האולפנים, שנה וחצי לאחר מכן פורסם כי קבוצת הרכישה של מוטי פלד שנקראה "מינהל המגורים של ישראל" זכתה במכרז ותשלם עליו כ-1.06 מיליארד שקל (סכום זה הוא הגבוה ביותר ששולם אי פעם במכרז על קרקע בבעלות המדינה בישראל), על פי התכנון הפרויקט כולל כ-400 יחידות דיור וכן שטחי משרדים ומסחר בשלושה מגדלי מגורים בני 37 קומות שבכניסה עליהם יוקם מתחם מסחרי עם בתי קפה שמעליו יהיה מרכז עסקים.
באוקטובר 2017 הושלמה מכירת מתחם רשות השידור בשרונה, עסקת הרכשה התבצעה רק שקבוצת מינהל מגורים ישראל הצליחה לגייס את הסכום הדרוש לביצוע העסקה וזאת לאחר הלוואה שקיבלה מקרן ילין-לפידות.
עם זאת בסופו של דבר חברת מינהל מגורים ישראל לא תנהל את הפרויקט וזאת לאחר שהקבוצה שיווקה את הדירות בפרויקט במחירים נמוכים ואף לא ריאליים, בעקבות כך בחברת קבוצת הרכישה של הפרויקט "יונייטד שרונה" בקבוצת ב.ס.ר שתנהל את הפרויקט במקומה.
ב-11 בינואר 2019 החלו עבודות ההריסה של המתחם וזאת במסגרת עבודות דיפון וחפירה של פרויקט המגורים.
בנובמבר 2019 אישרה ממשלת ישראל את יוזמתם של שר המדע והטכנולוגיה, אופיר אקוניס והשר לענייני ירושלים ומורשת, זאב אלקין, שמטרתה היא להקים מוזיאון שיהווה מרכז מורשת להיסטוריה התקשורתית של מדינת ישראל, על פי התכנון המוזיאון יציג חפצים ואירועים היסטוריים בהם העתק של האולפן שבו הוקלט הנאום המגומגם, אוסף תקליטים מיוחד של טוני פיין, מערכת ההפעלה של תוכנית הרדיו "שירים ושערים", קטעי וידאו שסיפקה לשכת העיתונות הממשלתית, הדמיה של תוכניות רדיו מאולפני קול ישראל שישומרו באופן מלא ועוד מגוון מוצגים. עלות הקמת המוזיאון הוערכה בכ-12 מיליון שקל.
הערות שוליים

↑  גיא שחר, כי זה הפסקול של המדינה: חובה לשמר את מתחם רשות השידור בשרונה, באתר Xnet‏, 13 באוגוסט 2017
↑  תכנית תא/ 3000 – דרום הקריה, באתר משרד האוצר – מנהל התכנון
↑  הארץ, אושרה תוכנית דרום הקריה בתל אביב, באתר TheMarker‏, 13 ביוני 2004
↑  מיה מנע, עיתונאים הפגינו נגד צירוף מגיש לנויבך, באתר nrg‏, 22 ביולי 2012
↑   נתי טוקר, אריק מירובסקי, במקום האולפנים של רשות השידור: 4 מגדלים במתחם שרונה בת"א, באתר TheMarker‏, 7 ביולי 2015
↑  דותן לוי, שברה שיא: קבוצתו של מוטי פלד זכתה במכרז מתחם רשות השידור ב-1.06 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 21 במרץ 2016
↑  דותן לוי, אלקטרה תבצע את פרויקט הבנייה במתחם רשות השידור בשרונה, באתר כלכליסט, 18 בינואר 2017
↑  עמר כהן, ‏עסקה היסטורית, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 31 באוקטובר 2017
↑  שלומית צור, ‏נהרס מתחם רשות השידור ההיסטורי בתל אביב, באתר גלובס, 13 בינואר 2019
↑  איתמר אייכנר, מוזיאון התקשורת הציבורית יוקם בתל אביב, באתר ynet, 17 בנובמבר 2019
↑  לראשונה בארץ: מוזיאון התקשורת הישראלית, באתר "סרוגים", 17 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: afa6a823-5dfd-461a-b750-73c4d254eb3a 
הבאר של משפחת ליפמן, בתוך מתחם רשות השידור
אחוזת ליפמן, 1930
אולפן השידור של רשות השידור
אולפן השידור התת-קרקעי הממוגן. מאולפן זה הועברו שידורים בזמן מלחמת המפרץ
מרקיז כריס

| --- | --- |

כריס בשנת 2019
 לידה:  2 ביולי 1997 (בן 27) סקרמנטו שבקליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.06 מטר
 מספר:  32
 מכללה:  אוניברסיטת וושינגטון
 דראפט:  בחירה שמינית, 2016 סקרמנטו קינגס
 קבוצות כשחקן
 2016–2018   2018–2019   2019   2019–2021   2021–2022 2022-:  פיניקס סאנס   יוסטון רוקטס   קליבלנד קאבלירס   גולדן סטייט ווריורס   דאלאס מאבריקס  אוקלהומה סיטי ת'אנדר
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (2017)
מרקיז כריס (באנגלית: Marquese Chriss; נולד ב-2 ביולי 1997) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר באוקלהומה סיטי ת'אנדר.
תיכונים ומכללות

כריס נולד וגדל בעיר סקרמנטו שבקליפורניה. בסיום לימודיו התיכוניים, בשנת 2015, קיבל מלגת לימודים מאוניברסיטת וושינגטון, בה למד ושיחק בעונת 2015/2016. בעונתו היחידה בוושינגטון רשם ממוצעים של 13.8 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-1.6 חסימות למשחק. בסיום אותה עונה הודיע על כוונתו לוותר על המשך לימודיו באוניברסיטה ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה ב-NBA > פיניקס סאנס

כריס נבחר בבחירה השמינית של דראפט ה-NBA לשנת 2016 על ידי קבוצת סקרמנטו קינגס, ונשלח מיד בטרייד לפיניקס סאנס בתמורה לבחירה ה-13 (גאורגיוס פאפאיאניס), הבחירה ה-28 (סקאל לביסייר), בחירת דראפט עתידית וזכויות הדראפט על השחקן בוגדן בוגדנוביץ'. בסיום עונתו הראשונה ב-NBA נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה, לאחר שרשם ממוצעים של 9.2 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק.
קריירה ב-NBA > יוסטון רוקטס

ב-31 באוגוסט 2018 נשלח בטרייד ליוסטון רוקטס, יחד עם ברנדון נייט, בתמורה לראיין אנדרסון ודיאנטוני מלטון.
קריירה ב-NBA > קליבלנד קאבלירס

ב-7 בפברואר 2019 עבר כריס לקליבלנד קאבלירס יחד עם ברנדון נייט, במסגרת טרייד משולש בו היו מעורבות הקבוצות יוסטון רוקטס וסקרמנטו קינגס.
קריירה ב-NBA > גולדן סטייט ווריורס

בספטמבר 2019 חתם על חוזה בלתי-מובטח בגולדן סטייט ווריורס. ב-7 בינואר 2020 שוחרר כריס, אך כשבוע לאחר מכן חזר לווריורס כשחתם בקבוצה על חוזה כפול, המאפשר לו לשחק במקביל בקבוצת הבת של הווריורס מליגת הפיתוח – סנטה קרוז ווריורס. ב-7 בפברואר הומר חוזהו בגולדן סטייט לחוזה NBA סטנדרטי. לאחר שני משחקים בעונת 2020/2021 סבל כריס משבר ברגלו, אשר אילץ אותו להחמיץ את כל המשך העונה. במרץ 2021 הועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס, ומיד שוחרר ממנה.
קריירה ב-NBA > דאלאס מאבריקס

ב-21 בדצמבר 2021 חתם על חוזה לעשרה ימים בדאלאס מאבריקס. בסיום החוזה חתם לעשרה ימים נוספים.
קריירה ב-NBA > אוקלהומה סיטי ת'אנדר

ביוני 2022 הועבר כריס בטרייד ליוסטון רוקטס. בספטמבר 2022 הועבר בטרייד בפעם השנייה לאוקלהומה סיטי ת'אנדר.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/2016 | וושינגטון | 34 | 34 | 24.9 | 0.530 | 0.350 | 0.685 | 5.4 | 0.8 | 0.9 | 1.6 | 13.8 |

| קריירה |  | 34 | 34 | 24.9 | 0.530 | 0.350 | 0.685 | 5.4 | 0.8 | 0.9 | 1.6 | 13.8 |