stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארכיבישופות הקתולית של מלטה
היסטוריה כנסייתית

בוא הנצרות למלטה מיוחס לפאולוס הקדוש, אשר, על פי המסורת, ספינתו נטרפה לחופי האי סמוך איי סנט פול בשנת 60 לערך. פאולוס ניצר את פובליוס הקדוש, הנחשב לבישוף הראשון של מלטה. פובליוס הנהיג את הכנסייה המקומית משך 30 שנים, ובשנת 90 לספירה, עבר לאתונה, שם מסר את נפשו בשל אמונתו. חלק מהבישופים שהנהיגו את הכנסייה המקומית תועדו כמשתתפים במספר ועידות אקומניות, דוגמת ועידת כלקדון בשנת 451, בוועידות כנסייתיות אחרות ובמקורות אחרים. הבישוף היווני מילאס היה מנוע מלשוב למלטה מוועידה בה השתתף בשנת 868 בשל כיבוש האיים בידי המוסלמים, שאף לכדו ואסרו אותו סמוך לאחר מכן בפלרמו שבסיציליה. לא השתמר מידע על יורשיו של מילאס ולא ידוע אם מונה מנהיג רשמי לקהילה הנוצרית של מלטה בעת הכיבוש המוסלמי. לאחר הכיבוש הנורמני של האיים ב-1127, המשרה חודשה. רוב הבישופים שנשאו בה היו סיציליאנים, אך מאז 1808 כולם היו מקומיים בני מלטה.
הארכיבישופות כיום

האכיבישופות נחלקת ל-64 רבעים כנסייתיים באי מלטה ו-15 נוספים באי גוזו, ובסך הכל ישנן 359 קתדרלות, כנסיות וקפלות ברחבי המדינה, ששטחה 316 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 413,609 נפש בלבד (2009). גם יחס מספרם של אנשי הכנסייה לתושבים הוא הגבוה בעולם. הכנסיות, גם אלה השוכנות בכפרים הקטנים, מעוצבות ומעוטרות בעושר ובקפידה. בנוסף פעילים במלטה 34 מסדרים נזיריים ואחרים הסרים למרותו של האפיפיור.
מעמדה של הנצרות הקתולית במדינה רם. 98% מתושבי המדינה הם קתולים, והיתר בני כנסיות אחרות, בעיקר פרוטסטנטים (ראו קתדרלת פאולוס הקדוש האנגליקנית). מתוך כ-3,000 המוסלמים המתגוררים במדינה, רק רבע הם אזרחיה. חוקת מלטה קובעת כי הנצרות הקתולית היא דת המדינה (סעיף 2(1)), כי לסמכות הכנסייתית זכות וחובה להנחות בדבר נכונותם של עקרונות דתיים (סעיף 2(2)) וכי חינוך קתולי דתי ילמד בכל בתי הספר הציבוריים כמקצוע חובה (סעיף 2(3))‏. 
הפלות מלאכותיות אסורות במלטה לחלוטין, גם כאשר בריאותם של האם או הוולד נמצאת בסכנה. עריכת טקסי נישואין מסורה בידיה של הכנסייה הקתולית, ולכן נישואין בין בני דתות שונות מתאפשרים רק באישורו ובעריכתו של נציגה המוסמך. בעבר אף הגירושים במלטה היו לא-חוקיים, על פי הנוהל הקתולי, עד שבשנת 2011 נערך משאל עם שהתיר אותם. הכנסייה והדת ממלאים תפקיד מרכזי בחיי היום היום, וחתונות, טקסי טבילה והלוויות נערכים בכנסיות בלבד. מאפיין נוסף של חיי הדת והקהילה במדינה הוא ה"פסטה" (Festa, רבים Festi), חגיגה עממית-דתית הנערכת בקהילות השונות ביומו של הקדוש המגן שלהן ובחגים נוצריים אחרים. אירועי הפסטה התופסים מקום חשוב בחיי התושבים. הם נמשכים חמישה ימים ושיאם בתהלוכה שבה נישאים פסלו של הקדוש ודגם של הכנסייה המקומית.
הערות שוליים

1 2  אנציקלופדיה קתוליקה
↑  סטטיסטיקה
↑  סטטיסטיקה
↑  חוקת מלטה
↑  AFP, מכה לכנסייה: אזרחי מלטה אמרו "כן" לגירושים, באתר ynet, 29 במאי 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 8144647631895134840   WorldCat (עם VIAF): 8144647631895134840 
פסטה באחד הכפרים
תהלוכת פסטה ביום גבירתנו של הניצחון
ד'תתקפ"א

ד'תתקפ"א (4981)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-31 באוגוסט 1220 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 17 בספטמבר 1221. שנה מסוג בחה, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
אירועים

כ"ה בסיוון - עלילת דם בארפורט, כחלק ממסע הצלב החמישי, כעשרים יהודים נשרפו על קידוש השם.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחה, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
היסטוריה של עם ישראל
דיווה (אלבום)

דיווה – האוסף (באנגלית: Diva – The Hits) הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור באפריל 1998, בהוצאת חברות התקליטים ביג פוט רקורדס ו-IMP דאנס בע"מ. בארצות הברית יצא בסמוך לכך אלבום האוסף, האלבום, שהיה שנוי במחלוקת וירד מהמדפים.
האלבום הופץ בישראל בלבד, אם כי מהדורה נוספת שלו הופצה גם כן. המהדורה כללה רשימת רצועות בשפה העברית והאנגלית.
רקע והפקה

האלבום כולל את רוב להיטיה הגדולים של אינטרנשיונל. באלבום ישנו רמיקס חדש ל"מגנונה", גרסה אקוסטית לשיר "אני לא יכולה בלעדיך", וכן שיר חדש שלא נכלל באלבומים הקודמים – "זמר שלוש התשובות" מאת נתן אלתרמן. כמו כן, נכלל בו השיר "שיר קדמשנתי (סקס אחר)" שהוקלט ביחד עם הזמר ערן צור ונכלל באלבומו, אתה חברה שלי (1997).
האלבום נושא את שם השיר "דיווה", ופורסם עוד לפני זכייתה באירוויזיון 1998. בארצות הברית יצא אלבום אוסף נוסף האלבום, שכלל בעיקר שירים באנגלית.
הצלחה מסחרית

אלבום האוסף זכה להצלחה חסרת תקדים כאשר נמכר בכלמעלה מ-150,000 עותקים בסך הכול. זהו האלבום הנמכר ביותר של דנה אינטרנשיונל, ואחד מהאלבומים הישראליים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. זהו אלבום האוסף הנמכר ביותר בשנת 1998 והשני הנמכר ביותר בשנות ה-90 של המאה ה-20.
בריאיון שנערך באפריל 2017, לידיעות אחרונות סיפרה אינטרנשיונל שזהו אחד מהאלבומים האהובים עליה ביותר.
רשימת רצועות

| דיווה – האוסף> מס' | דיווה – האוסף> שם | דיווה – האוסף> כותב(ים) | דיווה – האוסף> משך | דיווה – האוסף>  | דיווה – האוסף>  | דיווה – האוסף>  | דיווה – האוסף>  | דיווה – האוסף>  | דיווה – האוסף>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | דיווה  | יואב גינאי | 3:00 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ישנן בנות  | יורם טהרלב | 2:33 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | דון קיחוטה  | נינו אורסיאנו | 4:05 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | אני לא יכולה בלעדיך  | מקס גת-מור | 4:14 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | מגנונה (רמיקס)   | דנה אינטרנשיונל | 4:16 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | סעידה סולטנה  | אינטרנשיונל, עופר ניסים | 4:37 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | דנה אינטרנשיונל  | אינטרנשיונל, ניסים | 3:24 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | נוסעת לפטרה  | גינאי | 3:39 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | פטה מורגנה  | גינאי | 4:42 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | לילה טוב אירופה  | גינאי | 3:00 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | מנפנפת  | גינאי | 4:15 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | 100% גבר  | יונה וולך | 3:21 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | שיר קדמשנתי (סקס אחר)  | וולך | 4:32 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Power  | אינטרנשיונל | 4:05 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Cinquemilla  | אינטרנשיונל | 4:53 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | זמר שלוש התשובות  | נתן אלתרמן | 3:42 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | אני לא יכולה בלעדיך (גרסה אקוסטית)   | גת-מור | 4:14 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 64:32 |  |  |  |  |  |  |
"מגנונה" מעוצב כ"מגנונה (קוקורוקו)".
"דנה אינטרנשיונל" מעוצב כ"דנה אינטרנשיונל (שושו)".
"Power" מעוצב כ-"power".
"Cinquemilla" מעוצב כ-"chinquemilla".
נתוני מכירות

| מקום | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI) | פלטינה 4× | 150,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | אפריל 1998 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • קלטת שמע • תקליטור | ביג פוט • IMP דאנס |  |
הבית הלאומי

ערך זה עוסק במפלגה וסיעה בכנסת. אם התכוונתם לתנועה שפעלה נגד תוכנית ההתנתקות, ראו .
.
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל
 מנהיגים:  אליעזר זנדברג וחמי דורון
 תקופת הפעילות:  5 בפברואר 2006 – מרץ 2006 (כ־25 ימים) 
 אפיון:  מפלגת ימין-מרכז חילונית נאו-ליברלית
 כנסות:  הכנסת השש עשרה
 שיא כוחה:  2 מנדטים (כסיעת פורשים)
 שפל כוחה:  2 מנדטים (כסיעת פורשים)
 נוצרה מתוך:  מפלגת חץ שפרשה משינוי
 התמזגה לתוך:  הליכוד
 
הבית הלאומי הייתה סיעה קצרת ימים שפעלה בכנסת ה-16.
רקע

בינואר 2006, לקראת הבחירות לכנסת ה-17, נוצר פילוג במפלגת שינוי ו-11 חברים בסיעה פרשו והקימו את "הסיעה החילונית" (מפלגת חץ). שניים מתוך הפורשים - חברי הכנסת אליעזר זנדברג וחמי דורון פרשו ממפלגת חץ והקימו את סיעת "הבית הלאומי". הסיעה לא התמודדה בבחירות לכנסת ה-17 אלא התמזגה לתוך מפלגת הליכוד. דורון וזנדברג הוצבו במקומות הסמליים ה-117 וה-118, בהתאמה, ברשימת הליכוד לכנסת.
ד'תתקע"ו

ד'תתקע"ו (4976)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 באוגוסט 1215 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 14 בספטמבר 1216. שנה מסוג השג, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
אירועים

בשנה זו על פי קבלה שמביא הרמב"ם (באיגרת תימן) הייתה אמורה לחזור הנבואה לישראל.
נפטרו

רבי אורי בנו של רבי יואל הלוי מבונא ואחיו של הראבי"ה נשרף על קידוש השם.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
הארכידוכס שטפן, פלטין הונגריה

הארכידוכס שטפן פרנץ ויקטור, פלטין הונגריה (בגרמנית: Stephan Franz Viktor, Erzherzog von Österreich; 14 בספטמבר 1817 - 19 בפברואר 1867), היה בנו של הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה, וכיהן כפלטין הונגריה בין השנים 1847–1848.
ביוגרפיה

שטפן נולד ב-14 בספטמבר 1817 בבודה לארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה ולאשתו השנייה הרמינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, בתו של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים. מאחר שאמו מתה זמן קצר לאחר לדתו, גודלו שטפן ואחותו התאומה הרמינה, ארכידוכסית אוסטריה על ידי אמם החורגת מריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג. שטפן בילה את רוב ילדותו בבודה ובאלשוט, ומאוחר יותר למד באוניברסיטת וינה את מדעי המדינה.
לאחר מכן התגייס שטפן לצבא האוסטרי בדרגת לוטננט פילדמרשל, ובין השנים 1839–1841 שהה בווינה. לאחר מכן טייל שטפן בממלכת בוהמיה, ממלכת לומברדיה-ונציה, טירול, ממלכת סרדיניה, מדינת האפיפיור, דוכסות מודנה והדוכסות הגדולה של טוסקנה, ובשנת 1843 מינה אותו פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה למושל בוהמיה.
בשנת 1847 מת אביו הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה, ושטפן מונה במקומו לפלטין הונגריה. בשנת 1848 פרצו בהונגריה מהפכות כחלק מאביב העמים, ובעקבות כך נאלץ שטפן להתפטר מתפקידו ב-24 בספטמבר אותה שנה. בשנת 1850 פרש שטפן לאחוזותיו בדוכסות נסאו - רוזנות הולצאפל, שאותם ירש מאמו הרמינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, וב-19 בפברואר 1867 מת שטפן במנטון שבצרפת. לאחר מותו ירש אחיינו גאורג לודוויג, דוכס אולדנבורג את כל נכסיו, ובכלל זה את אוסף המינרלים הגדול שצבר.
הערות שוליים

↑  פלטין הונגריה כיהן כמשנה למלך בהונגריה, והיה מושלה הכללי של המדינה בזמן שהקיסר לא שהה בה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb122875026 (data)  GND: 119019116  ISNI: 0000 0001 0850 3321  LCCN: no2010192751  NKC: hka2011620476  VIAF: 161606634   WorldCat (עם VIAF): 161606634
דניאל אלסברג

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1931 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית 
 פטירה:  16 ביוני 2023 (בגיל 92) קנסינגטון, קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  הרווארד קולג'  Cranbrook Educational Community  Cranbrook Schools 
 מעסיק:  מכון ראנד 
 בן או בת זוג:  Patricia Marx Ellsberg (1970–2023)  Carol Cummings (1952–1965) 
 פרסים והוקרה:  פרס הקיום הנכון (2006)  פרס הספר האמריקאי (2003)  פרס אולוף פלמה (2018)  פרס נורווין ס. יופה להישג בקריירה (2004)  פרס גנדי לשלום (1976)  פרס חושף השחיתויות (2003)  פרס פילאר (2021) 
 www.ellsberg.net
 
דניאל אלסברג (באנגלית: Daniel Ellsberg;‏ 7 באפריל 1931 – 16 ביוני 2023) היה חוקר אמריקאי במערכת הביטחון של ארצות הברית שהתפרסם בעקבות הדלפת מסמכי הפנטגון לעיתון הניו יורק טיימס, שעסקו בהגדלת המעורבות הצבאית של ארצות הברית במלחמת וייטנאם, פרשה שהסעירה את ארצות הברית בתחילת שנות ה-70.
ביוגרפיה

אלסברג נולד בעיר שיקגו במדינת אילינוי. הוריו, הארי ואדל אלסברג, היו יהודים שהמירו דתם למדע נוצרי, והוא גדל כנוצרי. אמו ואחותו נהרגו בתאונת דרכים ב-1946, לאחר שאביו נרדם על ההגה. הוא למד בבית ספר פרטי בשם קרנברוק ולאחר מכן באוניברסיטת הרווארד. לאחר סיום לימודיו ב-1952 התנדב לשירות בחיל הנחתים האמריקאי ועבר קורס קצינים. הוא שירת שלוש שנים בחיל הנחתים כמפקד מחלקה וקצין מבצעים. בין היתר שירת בצי השישי בזמן מלחמת סיני. לאחר שהשתחרר למד לדוקטורט בכלכלה בהרווארד והיה עמית צעיר (Junior Fellow) באגודת העמיתים של הרווארד.
ב-1959 החל לעבוד בתאגיד ראנד, ארגון ללא כוונת רווח בעל קשרים הדוקים למערכת הביטחון האמריקאית. הנושא הראשון אותו חקר היה "פער הטילים". לאחר מכן עבד על תכנון אסטרטגיה למלחמה גרעינית. ב-1964 הצטרף למשרד ההגנה כעוזר מיוחד לעוזר שר ההגנה לעניינים בינלאומיים. הוא עסק בנושא המלחמה בווייטנאם. ביומו הראשון במשרד אירעה תקרית מפרץ טונקין ולאחריה היה מעורב בתכנון ההסלמה של המעורבות האמריקנית במלחמה. שנה אחר כך הוא הצטרף למשרד החוץ והוצב לשנתיים בסייגון. ב-1967 שב לארצות הברית והצטרף חזרה לתאגיד ראנד. הוא עבד על פרויקט כתיבת הדוח על יחסי ארצות הברית-וייטנאם בין השנים 1945–1967 עבור שר ההגנה (ראו למטה). עם כניסתו של הנרי קיסנג'ר לתפקיד היועץ לביטחון לאומי, לאחר בחירתו של ריצ'רד ניקסון לנשיא, החל לייעץ לו אודות האפשרויות האסטרטגיות בווייטנאם.
עבודתו המדעית

עבודתו המדעית של אלסברג עסקה בתורת ההחלטות, קבלת החלטות בתנאי אי ודאות. הוא ידוע בפרדוקס הנושא את שמו – פרדוקס אלסברג. הפרדוקס הוא דוגמה לבעיות בהנחות המהוות את הבסיס לתורת התועלת.
מסמכי הפנטגון והדלפתם

המסמכים שזכו לכינוי מסמכי הפנטגון היו מחקר, שכותרתו הרשמית הייתה יחסי ארצות הברית-וייטנאם בין השנים 1945–1967 והוזמן בשנת 1967 על ידי מזכיר ההגנה של ארצות הברית, רוברט מקנמארה. לצורך כתיבתו נשכרו עשרות קציני צבא והיסטוריונים. המחקר הושלם בשנת 1969 וכלל בסופו 7,000 דפים. עותק ראשון נשלח בינואר אותה שנה למזכיר ההגנה, קלארק קליפורד, מחליפו של מקנמארה. בסך הכל נוצרו 15 עותקים של המחקר, שניים מהם נשלחו לתאגיד ראנד.
בשנת 1969 כשהיה אלסברג עובד תאגיד ראנד הוא הצליח להשיג את אחד העותקים של המסמכים שנמצאו ברשות ראנד (כאמור אנשי ראנד היו מכותבי הדו"ח). לדבריו, הוא ראה כי מהמסמכים עולה כי שורה של אנשי ממשלה, כולל נשיאים, הפרו את שבועת האמונים שלהם. הוא החליט להביא את דבר קיומם לידיעת הציבור. בעזרתו של חברו, אנטוני רוסו, הוא החל להעתיק את המסמכים בחשאי. הוא ניסה לשכנע מספר סנאטורים, כדוגמת ויליאם פולברייט וג'ורג' מקגוורן שהיו ידועים בהתנגדותם למלחמת וייטנאם, לשלב את המסמכים ברשומות הסנאט, כדי שאפשר יהיה לפרסמם ללא חשש, אולם הם סרבו. במרץ 1971 אלסברג העביר את מרבית המסמכים לעיתונאי הניו יורק טיימס, נייל שיהאן. המסמכים הראשונים פורסמו בניו יורק טיימס ב-13 ביוני ומיד עוררו מחלוקות פוליטיות ואף תביעות משפטיות כנגד הטיימס לעצירת המשך פרסום המסמכים. לאחר מכן הדליף את המסמכים גם לעיתון הוושינגטון פוסט ולעוד 17 עיתונים אחרים.
תגובת הממשל

הפרסום עורר את זעמו של נשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון, אף על פי שהדו"ח עסק בתקופת קודמיו. ניקסון החליט לצאת במאבק משפטי ולהפעיל את כוחה של הממשלה הפדרלית. לאחר כישלון המאמצים לשכנע את הניו יורק טיימס להפסיק את פרסום המסמכים מרצונו, פנה לבית המשפט התובע הכללי של ארצות הברית, ג'ון ניוטון מיטשל, והוציא צו האוסר על המשך פרסום המסמכים בטענה שהפרסום מהווה פגיעה בביטחון הלאומי. הטיימס ערער על ההחלטה והתיק הגיע במהרה לבית המשפט העליון של ארצות הברית. ב-30 ביוני פסק בית המשפט העליון לטובת הניו יורק טיימס, כי אין להוציא צו האוסר את פרסום המסמכים.
החלטת בית המשפט העליון לא פתרה את כל הבעיות המשפטיות הכרוכות בפרסום, שכן עדיין היה חשש כי הממשל הפדרלי יתבע את המפרסמים לאחר מעשה. הסנאטור מייק גראוול הסכים להכניס את מסמכי הפנטגון אל רשומות הסנאט ובכך העניק חסינות למפרסמים. הם יצאו בצורת ספר על ידי הוצאת ביקון הקשורה לכנסייה היוניטרית.
לאחר מכן הוגשה תביעה פלילית נגד אלסברג ורוסו באשמת ריגול וגנבה של מסמכים ממשלתיים. המשפט החל בינואר 1973, אולם מספר חודשים לאחר מכן התגלה כי 18 חודשים קודם לכן אנשי ממשל פרצו ללא רשות חוקית למשרדו של הפסיכיאטר של אלסברג בחיפוש אחר דרכים להביך את אלסברג ולערער על אמינותו. בפרשה היו מעורבים אותם עוזרים של ניקסון, "השרברבים", שנטלו חלק בפרשת ווטרגייט. נוסף, ה-FBI היה מעורב במספר האזנות סתר ללא צו והתביעה אף לא חלקה את המידע הזה עם סנגוריו של אלסברג. בעקבות כך השופט קבע כי המשפט פסול ופטר את אלסברג ורוסו מההאשמות.
השלכות הפרשה

מסמכי הפנטגון חשפו מספר דברים: הפער בין דברי הממשל הרשמיים לבין מה שאנשיו אומרים בינם לבין עצמם וכי במספר הזדמנויות הממשל הונה את העם האמריקני והעמיק בכוונה את מעורבות ארצות הברית במלחמת וייטנאם. בנוסף, החשיפה הגדילה את חוסר האמון ששרר בין ממשלת ארצות הברית לעם האמריקני ובכך פגע בניהול המלחמה של ממשל ניקסון.
בעקבות כך, הוויכוח בדבר תבונת המשך מעורבותה של ארצות הברית בווייטנאם התעורר מחדש. עם זאת מאמינים בימינו רוב הפרשנים כי פרסום המסמכים לא פגע בביטחון הלאומי של ארצות הברית.
לאחר הפרשה

ב-1974 יצא הסרט הדוקומנטרי "Hearts and Minds"‏ (אנ'), על מלחמת וייטנאם שכולל ראיונות נרחבים עם אלסברג.
אלסברג המשיך בפעילותו הפוליטית לאחר שוך הפרשה. הוא היה ממתנגדי מלחמת עיראק. הוא פרסם אוטוביוגרפיה ב-2002. נעשו עליו ועל הפרשה סרטים: "מסמכי הפנטגון" (אנ') (דרמה היסטורית, 2003), וסרט דוקומנטרי בשם "האיש המסוכן ביותר באמריקה" (אנ')‏ (2009), שהיה מועמד לפרס האוסקר.
ב-2006 זכה אלסברג בפרס הקיום הנכון.
בדרמה ההיסטורית "העיתון" (2017) משחק את דמותו של אלסברג השחקן מת'יו ריס.
ב-17 בפברואר 2023 אובחן כחולה בסרטן הלבלב. בחודשים שחלפו מאז האבחון שלו, הוא המשיך לדבר בדחיפות לתקשורת על סכנות גרעיניות, במיוחד הסכנה של מלחמה גרעינית הנשקפת ממלחמת אוקראינה וטייוואן. 
ב-16 ביוני 2023 נפטר אלסברג בגיל 92 מסרטן הלבלב בביתו שבקנסינגטון, קליפורניה.
פרסומיו

Ellsberg, Daniel (1961), "Risk, Ambiguity, and the Savage Axioms", Quarterly Journal of Economics, 75 (4): 643–669, doi:10.2307/1884324
הערות שוליים

↑  Reuters (2023-06-16). "'Pentagon Papers' whistleblower Daniel Ellsberg dead after terminal cancer -Washington Post". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2023-06-16.
↑  How the Pentagon Papers Came to be Published by the Beacon Press: A Remarkable Story Told by Whistleblower Daniel Ellsberg, Dem Presidential Candidate Mike Gravel and Unitaria...
↑  ראיונות של אלסברג לתקשורת על הסכנות הגרעיניות של המלחמה באוקראינה
↑  Michael Ellsberg, Daniel Ellsberg Died Peacefully Today – Daniel Ellsberg's Website, ellsberg.net, ‏16 ביוני 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463530205171  PLWABN: 9810604519205606  BIBSYS: 2013898  BnF: cb12811088h (data)  CiNii: DA03935851  GND: 123344077  ISNI: 0000 0000 8096 7182  LCCN: n50010032  MGP: 223798  NARA: 10580302  NDL: 00438840  NKC: mzk20201074344  NLA: 35062915  NLK: KAC2020O9386  NTA: 070465738  RERO: 02-A011153313  SNAC: w68p69x9  SUDOC: 071525424  Trove: 815699  VIAF: 17349534   WorldCat (עם VIAF): 17349534
ד'קל"ח

ד'קל"ח (4138)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-21 בספטמבר 377 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 9 בספטמבר 378. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'קל"ב

ד'קל"ב (4132)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-26 בספטמבר 371 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 14 בספטמבר 372. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'קל"ד

ד'קל"ד (4134)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 373 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 22 בספטמבר 374. שנה מסוג החא, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דיסקוגרפיה של כנסיית השכל

כנסיית השכל היא להקת רוק ישראלית שנוסדה בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 בעיר שדרות. הלהקה יוצרת מוזיקה בסגנון רוק וגל חדש עם נגיעות מזרחיות. במהלך השנים הוציאה הלהקה את האלבומים:
דברים בלחש - אלבום הבכורה של הלהקה ראה אור ב-1993, שלוש שנים לאחר היווסדה של הלהקה.
קח שירים - יצא ב-1994. האלבום בנוי משירי משוררים שעברו עיבוד על ידי הלהקה. האלבום יצא במהדורה מצומצמת ביותר של מאות עותקים בודדים.
כנסיית השכל - יצא לאור ב-1999, בניגוד לשני האלבומים הקודמים של הלהקה, זכה האלבום להצלחה מסחרית.
רוץ ילד - יצא ב-2001
ידיים למעלה - יצא ב-2004
אוטוביוגרפיה - יצא ב-2007
שורות של אנשים - יצא ב-2010
הבית כה רחוק (עם התזמורת האנדלוסית של אשקלון) - יצא ב-2013
זה לא אני - האלבום יצא ביוני 2017 לאחר פרסום האלבום באתר Headstart. האלבום מכיל כ-11 שירים.
דברים בלחש

האלבום ראה אור בתחילת 1993, שלוש שנים לאחר הקמת הלהקה, ויצא בהוצאת נענע דיסק.
כל העיבודים, המנגינות והשירה באלבום הם של חברי הלהקה, עם עזרה חיצונית של מספר אנשים - דני רכט, ניצן זעירא, אבי בללי ועוד. יורם חזן ורן אלמליח היו שני הכותבים המרכזיים באלבום שהושפע מסגנונות מוזיקליים רבים ומגוונים. חלק מן האלבום מזכיר נגינות מרוקאיות ובחלק מן הטקסטים מוזכרים אמנים כגון ג'ים מוריסון ומוריסי. שיר הנושא מתוך האלבום יצא עם קליפ פרובוקטיבי שגרר תגובות רבות והופעות ברדיו ובטלוויזיה. כל אלו גרמו לחשיפת הלהקה בציבור. בנוסף התפרסמו מהאלבום השירים "אני מאמין" ו"השיר מהגן".
משתתפים:
יורם חזן - שירה, גיטרה אקוסטית, סקסופון
רן אלמליח - בס, גיטרה אקוסטית
דוד ראסד - גיטרות
מייק גולן - קלידים, תכנות ודגימות
אבי בללי - גיטרה אקוסטית, דגימות וקולות, הפקה מוזיקלית
קובי אוז - דגימות
דני מקוב - העלאות תופים
אורי ברק
ניצן זעירא - הפקה
דני רכט - הפקה
קח שירים

האלבום כולל 7 שירי משוררים שעיבדה הלהקה, ואורכו 34 דקות. לאלבום צורף ספרון של צילומי רונן ללנה. האלבום יצא במהדורה מצומצמת ביותר של מאות עותקים בודדים אשר הפכו נדירים עם השנים, ולווה בהופעות ספורות.
משתתפים:
יורם חזן - שירה, גיטרה אקוסטית, סקסופון
רן אלמליח - בס, גיטרה אקוסטית
דוד ראסד - גיטרות
מייק גולן - קלידים, תכנות ודגימות
תמיר ימיני - כלי הקשה
יגאל ביטון - גיטרה
קרני פוסטל - צ'לו
דני רכט - אקטיביטי סנטר, הפקה מוזיקלית
אורי ברק - הפקה מוזיקלית
חיים שמש - הפקה
כנסיית השכל

בהפקת האלבום השתתפו אלון שפני ויניב דוידסון. קובי אוז, משה לוי ואבי בללי השתתפו בעיבודים. בניגוד לשני האלבומים הקודמים של הלהקה, זכה האלבום להצלחה גדולה. הלהקה הפכה למוכרת יותר, והופעותיה נעשו גדולות יותר. מהאלבום יצאו מספר להיטים מוצלחים, ביניהם "מה נשאר?", "למיה יש אקדח", "היינו עושים אהבה" ו"ואת מתפשטת". אלבום זה הופק על ידי הלייבל "לבנטיני", שהקים קובי אוז. במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג', זכתה הלהקה בתואר להקת השנה. לאחר הצלחת אלבומם השלישי, הופיעה הלהקה בכמה הופעות משותפות עם "נקמת הטרקטור".
משתתפים:
יורם חזן - שירה, גיטרה אקוסטית, סקסופון
רן אלמליח - בס, גיטרה אקוסטית
דוד ראסד - גיטרות
מייק גולן - קלידים, תכנות ודגימות
קובי אוז - דגימות, קלידים, עיבודים, הפקה מוזיקלית
מוטי יוסף - תופים
אמיר מילשטיין - חליל
אבי אלבוחר - פסנתר
רוחמה רז - קולות
אורי ברק - הפקת סאונד
יניב דוידסון - הפקה
רוץ ילד

האלבום יצא לאור בשנת 2001 בהוצאת אן אם סי, אשר ייצגה את הלהקה בתקופה זו. בדיסק 11 רצועות השמעה ואורכו 41 דקות. האלבום הוקלט בשנת 2000, בעיבודו ובהפקתו המוזיקלית של שלומי ברכה. האלבום כולל את הלהיטים "תגידי שטוב", "תרימי את הראש", "רוץ ילד" ו"רציתי לראות".
משתתפים:
יורם חזן - שירה, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית
רן אלמליח - בס
דוד ראסד - גיטרה חשמלית
מייק גולן - קלידים, פסנתר, קסילופון
מוטי יוסף - תופים וכלי הקשה
שלומי ברכה - עיבודים, הפקה מוזיקלית
ארז אבנת - הפקה
ידיים למעלה

האלבום יצא לאור בשנת 2004 בהוצאת אן אם סי, ונכללים בו הלהיטים "איך זה מרגיש", "תנו לי לשתות" ו"ידיים למעלה". לקראת ההקלטות לאלבום צורף להרכב המתופף יובל שפריר. את האלבום הפיקו חברי הלהקה בעצמם.
משתתפים:
יורם חזן - שירה, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, סקסופון
רן אלמליח - גיטרה בס
דוד ראסד - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית
מייק גולן - קלידים, פסנתר, מלודיקה
יובל שפריר - תופים, כלי הקשה
חיים שמש - הפקה
| שם | יצא לאור | אורך | פזמונאי | מלחין | מפיק | מצעדים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איך זה מרגיש | פברואר 2004 | 3:52 | רן אלמליח ויורם חזן | רן אלמליח ויורם חזן | כנסיית השכל | רשת ג': מקום 2 במצעדים השבועיים מקום 37 במצעד השנתי  גלגלצ: מקום 9 במצעד השנתי |
| האביב הנצחי | אפריל 2004 | 3:12 | רן אלמליח | יורם חזן | כנסיית השכל | מקום 21 ברשת ג' |
| לפעמים | יוני 2004 | 3:04 | רן אלמליח | יורם חזן | כנסיית השכל | מקום 21 ברשת ג' |
| תנו לי לשתות | אוגוסט 2004 | 4:00 | רן אלמליח | רן אלמליח | כנסיית השכל | מקום 23 ברשת ג' |