stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת יהודי יאסין
היסטוריה > גורל יהודי הקהילה בשואה

לאחר הכיבוש ההונגרי את האזורבמרץ 1939 נושלו היהודים ממפעליהם ומרכושם והפכו לפועלים, כשהבעלים החדשים התעללו ולעגו להם. בקיץ 1941 מנתה הקהילה היהודית ביאסין 1400 איש והיא שימשה כתחנת מעבר ושער גירוש לאלפי יהודים מהונגריה כולל 45 משפחות מקומיות שנשלחו לקמיניץ פודולסקי שבפולין, שם נרצחו רובם. בודדים הצליחו להסתנן חזרה להונגריה וגורלם היה כגורל כל יהודי יאסין ב-1944.
רוב הגברים היהודים בגיל גיוס נלקחו לפלוגות העבודה ההונגריות מתוכן הצליחו חלק להצטרף לכוחות הלגיון הצ'כי ולהילחם יחד עם הצבא האדום לשחרור אוקראינה סלובקיה ופראג.
החיסול הסופי של יהודי יאסין החל לאחר חג הפסח ב-16 באפריל 1944, כשרוכזו בבית הכנסת הגדול משם הועברו לגטו מאטעסאלקא יחד עם יהודי עיירות קרובות ומשם גורשו להשמדה באושוויץ.
היום אין חיים יהודיים ביאסין, בית הכנסת הגדול הפך לבית קולנוע והעתיקים[דרושה הבהרה] משמשים כמחסנים.
היסטוריה > לאחר השואה

כמה עשרות יהודים חזרו ליאסין לאחר השואה אבל היום לא נותרו בה יהודים.
אישים בולטים בקהילה

השוחט הראשון היה ר' יחיאל האלס שבשנת 1869 כבר נמצא שמו וציון תפקידו בין החותמים על ספר נזיר השם.
ר' יוסף שו"ב השוחט ששמו נזכר כבר כבר ב-1880בין בעלי התפקיד החתום על ספראמרי שהם מתר"מ וספר דברי משה מתר"מ. יחד איתו כיהן בתפקיד השוחט ר' פסח ב"ר אשר אנשיל לייבוביץ' שכיהן בתפקיד למעלה מ-30 שנים עד לאחר מלחמת העולם הראשונה.
ר' חיים רוזין קראנץ הלוי, ר' משה מענטשיל, ר' משולם קיזלער, ר' דודה רוזין טאהל, ר' יענקיל ב'ר ישראל, ר' יהודה ליב טרייסטער, ר' אלי בלוט רייך, ר' ירחמיאל רוזין טהאל, ר' משה ברעססליר כולם חתומים על ספר נזיר השם הראשון מיאסין - יאסין קערישמעסין.
רבה הראשון החל מ-1875 היה ר' אברהם צבי ב"ר ברגמאן שנולד ב-1849 תר'ט וישב ברבנות 43 שנים עד לפטירתו ב-1918.
לאחר פטירת הרב מילא את מקומו בנו ר' משה ברגמאן שכיהן לפני כן בעיר יאסי שבמולדובה והשתלם במדעים בווינהושלט היטב בשפה הגרמנית והיה ידוע כנואם מחונן ואהוב ומתקין תקנות רבות.
מוסדות הקהילה > בתי כנסת

בעיירה 3 בתי כנסת גדולים ומלבדם התפללו יהודים רבים בשלושה בתי מדרש קטנים שהיו מפוזרים ברחבי העיירה.
בית הכנסת העתיק שכן בדרך התחתונה. הוקם כנראה בסוף המאה ה-19 כמבנה עץ.
בית המדרש הגדול במרכז העיירה ובצמוד לו מקוה טהרה שנבנה כמבנה עץ, שוקם והורחב אחרי מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1934 הוקם בית כנסת מפואר מלבנים.
מוסדות הקהילה > בתי עלמין

בית העלמין היהודי נפתח עם ייסודה של הקהילה.
הנצחת נספי הקהילה

בבית מרמרוש בתל אביב. עד לסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 התקיימו בו אזכרות שנתיות ליהודי הקהילה וקהילות שכנות.
בבקעת הקהילות באתר יד ושם.
אזכרה שנתית מתקיימת לכל קהילות קרפטורוסיה באתר הקהילה ביער בן שמן על ידי הארגון העולמי של יהודים יוצאי זאקרפטיה - טרנסקרפטיה.
ראו גם

שואת יהודי הונגריה
הערות שוליים

1 2 3  Yasina Ukraine, Jewishgen Kehilalinks
1 2 3 4 5  ש"י גרוס/י' יוסף כהן, מארמארוש מאה ושישים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן, תל אביב: בית מארמארוש, תשמ"ג, עמ' 375-382
↑  לייב רוזנטאל, באתר Geni
↑  Yerachmiel Rosenthal, Geni
↑  Hersh Rosenthal, Geni
↑  מנחם קרן קראץ, הפעילות הציונית ברוסיה הקרפטית, אקדמיה
↑  Details On Kamenets-Podolsk Massacre, Kratz Family Auschwitz Memorial - Big Meat Hammer
↑  MASSACRE AT KAMENETS-PODOLSK, zachor foundation
הדרך אל יאסין
בית הכנסת הישן ביאסין
בית העלמין היהודי ביאסין
אדווין לה רוי אנטוני

אדווין לה רוי אנטוני (באנגלית: Edwin Le Roy Antony‏; 5 בינואר 1852 - 16 בינואר 1913) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס.
ביוגרפיה

אנטוני נולד בוויינסבורו, ג'ורג'יה ב-5 בינואר 1852 ולמד באוניברסיטת ג'ורג'יה, שם היה חבר באגודת הספרות פי קאפה ובאחוות הדלתא של פי גמא. אנטוני היה בהמשך עורך דין של מחוז מילאם ושופט מחוזי. הוא כיהן בבית הנבחרים האמריקאי ממדינת טקסס מ-14 ביוני 1892 עד 3 במרץ 1893, לאחר התפטרותו של רוג'ר מילס. אדווין לה רוי אנטוני מת ב-16 בינואר 1913 בדאלאס, טקסס, ונקבר בבית הקברות של אוקלנד.
שיקלוש

שיקלוש (בהונגרית: Siklós) היא עיר במחוז באראניה, מרכז נפת שיקלוש.
מיקום

שיקלוש ממוקמת דרומית להרי וילאני, בפינה המערבית ביותר של המישור ההונגרי הגדול. בשכנות אליה בכיוון מערב נמצא העיר הרקני, בעוד מזרחה היישוב הסמוך הוא הכפר נאג'טוטפלו. מדרום לשיקלוש נמצא הכפר מטי, והעיר היא כמה קילומטרים מנהר הדראווה; חלק מאפיק הנהר הוא הגבול הקרואטי -הונגרי. שיקלוש היא העיר השנייה הדרומית ביותר בהונגריה בתחרות צמודה עם הרקני.
היסטוריה

ההיסטוריה של שיקלוש מגיעה עד לפרהיסטוריה. זו הייתה עיירת שוק בימי הביניים, אחר כך כפר בעקבות הכיבוש הטורקי, ומאות שנים לאחר מכן, מאז 1977, היא שוב ישוב עירוני.
אתרים בעלי חשיבות

בשפת המקור:
Siklósi vár (13 – 16. század), benne múzeum, kínzókamra
Gótikus ferences kolostor (15. század), benne kerámiai alkotóház
Malkocs bég dzsámija (16. század)török megszállás idején épült
Máriagyűdi ferences kegytemplom (18. század)
Siklósi református templom (19. század)
Siklósi szerb templom (19. század)
Siklósi városháza
Siklósi gyógyfürdő
Kitűnő borvidék
Siklós látképe a vár északi oldala felől
בתרגום לעברית:
טירת שיקלוש (המאות ה-13 - 16), כולל מוזיאון ותא עינויים
מנזר פרנציסקני גותי (המאה ה-15), כולל בית יצירתי מקרמיקה
המסגד של מאלקוץ' ביי (המאה ה-16) הוקם במהלך הכיבוש הטורקי
כנסיית פרנציסקוס הקדוש (המאה ה-18)
הכנסייה הקלוויניסטית שיקלוש (המאה ה-19)
הכנסייה הסרבית של שיקלוש (המאה ה-19)
בית העירייה של שיקלוש
שיקלוש ספא
אזור יין מעולה
נוף שיקלוש מהצד הצפוני של הטירה
ילידי המקום

ג'ורג' מיקש (בהונגרית: Mikes György באנגלית: George Mikes בשמו המקורי קוהן (הגרסה ההונגרית-גרמנית של כהן, 1912–1987) היה סופר, עיתונאי, הומוריסט, הונגרי-יהודי-בריטי.
מידע נוסף

Siklósi vár
Siklós az utazom.com honlapján
Régi siklósi képek
Siklós anno - képgaléria
Siklós 2018 - légi fotók
Siklós a funiq.hu-n
Siklósi programok
טירת שיקלוש
שיקלוש באתר reisom.com
תמונות ישנות של שיקלוש
Siklós anno - גלריית תמונות
שיקלוש 2018 - צילומי אוויר
שיקלוש באתר funiq.hu
תוכניות שיקלוש
לקריאה נוספת

אלכסנדרה לוזה, שיקלוש, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 371–372), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

↑  "Folia onomastica croatica 14/2005" (pdf). Živko Mandić: Hrvatska imena naseljenih mjesta u Madžarskoj.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552885305171  LCCN: n81023204  MusicBrainz: 67d256dd-13c5-47a8-a3f5-89a45247abef  NKC: ge1161866  VIAF: 142546603   WorldCat (עם VIAF): 142546603 
שיקלוש פנורמה
אלברט בנואה

| --- | --- |

 לידה:  14 במרץ 1852 (יוליאני) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  16 במאי 1936 (בגיל 84) פונטנה-או-רוז, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות הרוסי סן-ז'נביאב-דה-בואה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1877) 
 בן או בת זוג:  Maria Karlovna Benois (1876–1886) 
 צאצאים:  Albert Benois, Maria Tcherepnin, Kamilla Khorvat, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
אלברט בנואה (ברוסית: Альбе́рт Бенуа́;‏ 14 במרץ 1852 – 16 במאי 1936) היה צייר ומורה לאמנות רוסי שהתמחה בנופים בצבעי מים.
ביוגרפיה

אביו היה האדריכל, ניקולאי בנואה. הוא סיים את בית הספר התיכון ב-1871, ולאחר מכן למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות ולקח שיעורים פרטיים בצבעי מים מלואיגי פרמאצי. ב-1877 סיים את לימודיו בתואר "אמן-אדריכל", תואר ראשון, והתחיל לצייר בצבעי מים. בשנת 1880, הוא היה אחד מהחברים המייסדים של "אגודת ציירי צבעי המים הרוסיים". מ-1883 עד 1885 הוא נסע לאיטליה, צרפת וספרד. הוא זכה בתואר "אקדמאי" ב-1884, על שתיים מיצירותיו מאיטליה.
מ-1876 עד 1886, הוא היה נשוי לפסנתרנית שווייצרית בשם מריה קינד (1855–1909), אך התגרש ממנה לאחר שניהלה רומן עם המלחין, סרגיי טאנייב.
הוא הפך לחבר באקדמיה הקיסרית ב-1890 והתמנה לפרופסור לציור בצבעי מים ב-1894; תפקיד בו החזיק עד 1905. הוא גם כיהן במועצת המנהלים של האקדמיה. ב-1895 הוא מונה לאוצר במוזיאון הרוסי. ב-1903 החל לעבוד כעורך שותף בכתב העת לאמנות, מיר איסקוסטבה.
בתקופות החופשה מההוראה המשיך לנסוע; ערך ביקור בצפון אפריקה ונסע בין היתר בסיביר, מנצ'וריה, קוריאה ויפן. הוא הפך למנהל המוזיאון לאמנויות שימושיות בשנת 1918. שנתיים לאחר מכן, הוא ליווה משלחת של המכון לגאולוגיה בפטרוגרד לחוף הצפוני, שם הפיק סדרה של ציורים.
ב-1924 נסע לפריז לבקר את בתו, זמרת האופרה מריה צ'רפנין (אשתו של המלחין, ניקולאי צ'רפנין) והחליט להישאר שם. שנתיים לאחר מכן, הוא נבחר כחבר באקדמיה לאמנויות היפות של פריז. הוא תרם רבות מיצירותיו לעמותות צדקה שסייעו לאמנים רוסים החיים מחוץ לארצם.
בשנותיו המאוחרות הוא סבל ממחלה בכפות הרגליים וטופל על ידי בתו. הוא מת בבית אבות בפרבר של פריז ב-1936
משפחה

משפחתו של אלברט בנואה כללה דמויות בולטות רבות באמנויות. בנוסף לאלו שהוזכרו למעלה, האדריכל אלברטו קאבוס היה סבו. האמן והמעצב התיאטרוני אלכסנדר בנואה והאדריכל לאון בנואה היו אחיו. הוא היה גם דודה של הציירת זינאידה סרבריאקובה, ודודו של סר פיטר יוסטינוב. נכדו, אלכסנדר צ'רפנין, היה מלחין ופסנתרן חשוב. בנו ניקולאי היה נשוי לזמרת האופרה מריה קוזנצובה.
גלריה

צפצפות
מדורה בקמפינג
ערב בחוף
נמל
קונרד פון הצנדורף

| --- | --- |

גנרל פלדמרשל קונרד פון הצנדורף
 לידה:  11 בנובמבר 1852 וינה, האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 פטירה:  25 באוגוסט 1925 (בגיל 72) מרגנטיים, רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר
 מקום קבורה:  בית הקברות של היצינג 
 מדינה:  אוסטריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית  הקולג' לפילוסופיה של האוניברסיטה הגרמנית של פראג 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי.
 תקופת הפעילות:  1871–1918 (כ־47 שנים)
 דרגה:   גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-8   רמטכ"ל הצבא האוסטרו-הונגרי מפקד קבוצת ארמיות דרום טירול
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 פור לה מריט
 
קונרד פון הצנדורף (בגרמנית: Conrad von Hötzendorf‏; 11 בנובמבר 1852 – 25 באוגוסט 1925) היה ראש המטה הכללי בצבא האוסטרו-הונגרי בתחילת מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פון הצנדורף נולד בווינה לאב שהיה הוסר בדרגת אוברסט. הוא למד באקדמיה הצבאית בווינה על שם מריה תרזה ובשנת 1871 הצטרף לחיל הרגלים בדרגת לויטננט. לאחר שסיים את בית הספר לקצינים - "Kriegschule", בווינה בשנת 1876 הצטרף למטכ"ל האוסטרו-הונגרי ושירת בבוסניה ודלמטיה. ב-1888 הוא נתמנה לפרופסור לטקטיקה בבית הספר לקצינים לאחר שערך מחקר על מלחמת צרפת–פרוסיה.
לפי בקשתו חזר לתפקידי פיקוד ונתמנה למפקד בריגדת חי"ר ה-55 בטריאסטה, שם דיכא התקוממות של האיטלקים ב-1902. הוא הועלה לדרגת פלדמרשל-לויטננט ופיקד על הדיוויזיה ה-8 באינסברוק. דרכו לרמטכלו"ת הייתה מהירה למרות שלא היה לו ניסיון צבאי מספיק.
בנובמבר 1906 התמנה לרמטכ"ל. הוא פעל רבות לצייד את הצבא בנשק מודרני. במשבר יולי 1914 הוא היה אחד המצדדים העיקריים בהכרזת מלחמה על סרביה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ המלחמה פון הצנדורף לא העריך נכון את כוחם של אויביו. במערכת סרביה נכשל בתחילת המערכה נגד צבא סרבי קטן יותר אך יעיל. במתקפת ברוסילוב בחזית המזרחית, בשנת 1916, נאלץ פון הצנדורף לסגת נסיגה עמוקה וסבל מ-370.000 הרוגים ופצועים ו-380.000 שבויים. באותה שנה נכשל בניסיונו להביס את הצבא האיטלקי בקרב אסיאגו.
ערכו של פון הצנדורף ירד, קרל הראשון, קיסר אוסטריה לא העריך אותו וכשעלה לשלטון בנובמבר 1916 לאחר מותו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, הוא לקח על עצמו את תפקיד המפקד העליון של הצבא וב-1 במרץ 1917 הוא פיטר את פון הצנדורף מתפקיד הרמטכ"ל אך ביקש ממנו להישאר בצבא. פון הצנדורף הסכים להמשיך בצבא בתפקיד מפקד הצבא בדרום טירול.
בתפקידו זה נכשל פון הצנדורף במתקפה באביב 1918 בקרב מונטה גראפה ולצבאו נגרמו אבדות כבדות. ב-15 ביולי 1918 הודח פון הצנדורף מתפקידו, ומונה למפקד הראשי של חיל המשמר הקיסרי.
לאחר המלחמה עבר פון הצנדורף להתגורר בגרמניה, וב-25 באוגוסט 1925 נפטר בעיר מרגנטיים.
ראו גם

האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה
אלפרד צוף

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1852 גראץ, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  12 באוגוסט 1927 (בגיל 74) גראץ, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 
אלפרד צוף (בגרמנית: Alfred Zoff‏; 11 בדצמבר 1852 - 12 באוגוסט 1927) היה צייר נוף פוסט-אימפרסיוניסטי אוסטרי.
ביוגרפיה

אביו היה רופא שהגיע במקור מקרינתיה. אלפרד נולד בגראץ. הוא החליט להיות אמן כבר בגיל צעיר, אף שהחל בלימודי רפואה, בשנת 1869 הוא למד שיעורים באקדמיה הממלכתית לציור בגראץ אצל צייר הנוף הרמן פון קניגסברון.
בשנת 1880 הוא החליט על אמנות כקריירה ונרשם לאקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם למד אצל אדוארד פיתנר פון ליכטנפלס. לאחר מות אביו בשנת 1882 עברה אמו לקלגנפורט ולעיתים קרובות הוא ביקר שם כדי לצייר. המקום נשאר כמועדף למשך שארית חייו. הוא ערך גם נסיעות לאיטליה ובלגיה.
את לימודיו סיים בשנת 1890 באקדמיה לאמנויות יפות, קרלסרוהה, עם גוסטב שנלבר, שהכיר אותו בבית הספר ברביזון לציור נוף. לאחר מכן התגורר במינכן ובקרמס אן דר דונאו.
החל משנת 1907 היה פרופסור לציור נוף ודומם באקדמיה בגראץ, שם היה מעריץ של הסגנון הווינאי אימפרסיוניסטי.
הוא קיבל פרסים רבים, כולל מדליית ארד בתערוכה העולמית (1900). בשנת 1927, זמן קצר לפני מותו, הוא קיבל אזרח כבוד (Bürgerrechte) על ידי העיר גראץ.
עבודתו מצאה קונים ואספנים רבים במהלך חייו. הוא אפילו קיבל את ההכרה הגבוהה ביותר מחצר הקיסריות בווינה באמצעות רכישת מספר עבודות.
נופי הים שלו זכו לפופולריות מיוחדת.
גלריה

סימטה בפוריו
בתי חווה
גשר
נמל בריביירה
הערות שוליים

↑  Ernst Elsheimer (Hrsg.): Verzeichnis der Alten Burschenschafter nach dem Stande vom Wintersemester 1927/28. Frankfurt am Main 1928, S. 592.
↑  Zoff: Monografie und Werke (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 11914395X  ISNI: 0000 0000 6675 6362  LCCN: n93108589  RKD: 86499  ULAN: 500059622  VIAF: 20484152   WorldCat (עם VIAF): 20484152
Standing Next to You

"Standing Next to You" (בעברית: "עומד לידך") הוא שיר של הזמר הדרום קוריאני ג'ונגקוק מ-BTS, שפורסם כסינגל ב-3 בנובמבר 2023 דרך ביג היט מיוזיק כסינגל מוביל של אלבום האולפן הראשון של ג'ונגקוק Golden, שפורסם ב-3 בנובמבר 2023.
רקע והוצאה

ב-15 באוקטובר, "Standing Next to You" נחשף בתור השיר הרביעי מתוך אלבום הבכורה של ג'ונגקוק, Golden, וגם בתור הסינגל המוביל של האלבום, לפי הודעה של ביג היט. השיר מסמן את שיתוף הפעולה השני בין ג'ונגקוק והזמר-יוצר האמריקאי אנדרו ואט והמפיק הקנדי סירקט, אחרי "Seven" מוקדם יותר באותה שנה. פוסטר רשמי לסינגל, כולל מועד היציאה המדויק, נחשף יום לאחר מכן. הפוסטר מתאר את הזמר לבוש בבלייזר שחור ושרשרת נשענת על רקע אפור. הכריכה של הסינגל, המורכבת מאותיות פשוטות באדום, כחול ואפור על רקע שחור, נחשפה באמצעות שירותי סטרימינג מאוחר יותר באותו היום. הקליפ הרשמי של "Standing Next to You" כולל עלילה רופפת על ג'ונגקוק הרודף אחרי אישה מסתורית, אך כולל בעיקר את ג'ונגקוק שמציג את כישורי הריקוד שלו באמצעות כוריאוגרפיה משוכללת.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס MAMA | 21–23 בנובמבר 2024 | הריקוד הטוב ביותר - זמר | זכייה |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 12 בדצמבר 2024 | השיר הנמכר ביותר | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 12 בדצמבר 2024 | שיר הקיי-פופ העולמי המוביל | זכייה |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 1 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 1 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 33 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 19 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 6 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 30 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 75 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |   ‏‏‏  2024>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 36 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 17 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 5 |  |
הערות שוליים

↑  Daniel Kreps, Jung Kook Recruits Jack Harlow, Latto, Major Lazer and DJ Snake for New Album 'Golden', Rolling Stone, ‏2023-10-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hannah Dailey, Jung Kook Unveils ‘Golden’ Tracklist Featuring Major Lazer, DJ Snake & More, Billboard, ‏2023-10-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Choi Ji-won, BTS Jungkook's star-studded lineup for 'Golden' to include Ed Sheeran, Shawn Mendes and more, The Korea Herald, ‏2023-10-16 (באנגלית)
↑  bigFM, BTS Jung Kook: Golden-Kollabos mit Ed Sheeran & Shawn Mendes, ATSW, ‏2023-10-16 (בגרמנית)
↑  BTS' Jungkook unveils title poster for Standing Next To You from first solo album GOLDEN, PINKVILLA, ‏2023-10-16 (באנגלית)
↑  Puah Ziwei, Watch BTS' Jungkook's new music video for 'Standing Next to You', NME, ‏2023-11-03 (באנגלית בריטית)
↑  Jeff Benjamin, Here Are the 2024 MAMA Awards Winners, Billboard, ‏2024-11-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Katie Atkinson, Here Are the 2024 Billboard Music Awards Winners: Full List, Billboard, ‏2024-12-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  ARIA Top 50 Singles Chart, ARIA, ‏13 בנובמבר 2023 (באנגלית)
↑  Official Irish Singles Chart, חברת המצעדים הרשמית, ‏10 בנובמבר 2023
↑  Official Singles Chart Top 100, חברת המצעדים הרשמית, ‏10 בנובמבר 2023
↑  Veckolista Singlar, vecka 45, Sverigetopplistan (בשוודית)
↑  Year-end Charts 2024 – Billboard Global 200 Songs, בילבורד, ‏2024
↑  Year-end Charts 2024 – Billboard Global Excl. U.S. Songs, בילבורד, ‏2024
↑  Year-end Charts 2024 – Digital Song Sales, בילבורד, ‏2024
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2023: ג'ונגקוק בהשתתפות לאטו – "Seven" | פרס המוזיקה של בילבורד לשיר הקיי-פופ העולמי המוביל  2024: ג'ונגקוק – "Standing Next to You" | הבא: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: c11cc8c8-a2dc-4e89-8c14-334921c34164
דאון מנוצה-זנב

| דאון מנוצה-זנב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומים מנוצי זנב
סוג:: דאון מנוצה-זנב
מין:: דאון מנוצה-זנב
שם מדעי
 Acrobates pygmaeus ‏שו, 1793
תחום תפוצה


דאון מנוצה-זנב (שם מדעי: Acrobates pygmaeus; קרוי גם דאון ננסי או עכבר מעופף) הוא מין של כיסאי קטן דמוי עכבר במשפחת הפוסומים מנוצי הזנב, שאנדמי ליבשת אוסטרליה. הדאון המנוצה הוא היונק הדואה הקטן ביותר בעולם, ונחשב לרגיש יותר לשינויי האקלים מיונקים אוסטרלים אחרים.
אטימולוגיה וכינויים

שמו המדעי של הדאון (Acrobates pygmaeus), מתייחס לגודלו הזעיר וליכולת הדאייה שלו, ומשמעותו ביוונית עתיקה: קפצן ננסי. מאז גילויו של הדאון מנוצה-הזנב על ידי האירופאים ותיאורו על ידי הזואולוג הבריטי ג'ורג' שו (אנ') בשנת 1793, הוא זכה לשלל כינויים, בהם: עכבר מעופף, אופוסום ננסי, סנאי ננסי, קוסקוס ננסי דואה ודאון ננסי. השם הרשמי שלו נקבע בשנת 1980 על ידי ועדה של אגודת היונקים האוסטרלית ומתייחס לשתי התכונות הייחודיות שלו. כינויים אבוריג'ינים עבור הדאון כוללים בין השאר: טואן-טואן, קובי-קובי, וואנגו, ג'נונדיט וטורנונג.
טקסונומיה ומיון

הדאון מנוצה-הזנב שייך למשפחת הפוסומים מנוצי הזנב, לצד הסוג פוסום מנוצה-זנב שחי בגינאה החדשה. המשפחה משויכת לתת-סדרת הפוסומים בסדרת הקנגוראים, אולם הסיווג של שני הסוגים השתנה לעיתים קרובות; במקור סווגו במשפחת הקוסקוסיים, לאחר מכן הועברו למשפחת הפוסומים הננסיים על בסיס דמיון חיצוני, ורק בשנת 1987 הוכרו כשייכים למשפחה עצמאית על בסיס הבדלים אנטומיים ומערכת השיניים מפותחת יותר שמותאמת עבור מזון מן החי. בניגוד לפוסומים הננסיים שקרובים גנטית לקוסקוסיים וכלולים תחת על-משפחת פלנגרידים (Phalangeridae), הפוסומים מנוצי הזנב קרובים למשפחות הכיסנאיים, הפוסומים הטבעתיים והצופוניים וכלולים תחת על-משפחת פטורואידים (Petauroidea).
הדאון מנוצה-הזנב מוכר כמין יחיד בסוגו ( Acrobates); עם זאת, מחקר גנטי ומורפולוגי משנת 2013, מצא שהסוג כולל למעשה שני מינים נפרדים שחופפים זה לזה באזורים רבים, ונבדלים במספר מאפיינים מורפולוגיים: גודל הבהונות, צורת הגולגולת והכריות הדביקות ברגליים ומבנה האוזן; הם גם מאכלסים בתי גידול שונים זה מזה. שני המינים הם:
דאון צר-בהונות (Acrobates pygmaeus) - המין המוכר והנפוץ יותר. מצוי לאורך קו החוף הצפוני והמזרחי של היבשת, ובמידה פחותה גם בקו החוף הדרומי. מגלה העדפה ליערות לחים וגבוהים. הבהונות שלו צרות, וכריות ההדבקה בתחתיתן עגולות.
דאון רחב-בהונות (Acrobates frontalis) - המין החדש; מוגבל לקו החוף הדרומי והמזרחי של היבשת ומגלה העדפה ליערות פתוחים ויבשים. הבהונות שלו גדולות ורחבות, וכריות ההדבקה בתחתיתן בצורת לבבות.
נכון לשנת 2020, הסיווג החדש טרם הוכר רשמית על ידי המערכת המשולבת למידע טקסונומי (ITIS), הרשימה האדומה של IUCN, המוזיאון האוסטרלי,
אתר האינטרנט הבינלאומי למגוון בעלי החיים וארגונים בינלאומיים נוספים; בשל כך, ערך זה מתייחס לדאון המנוצה כטקסון מונוטיפי לעת עתה והמידע שבו תקף עבור שני המינים.
אחת מהדגימות של הדאון המנוצה שתוארה ב-1892 על ידי וולטר רוטשילד כמין נפרד בשם A. pulchellus, נאספה לטענת השולח מ"אחד האיים הקטנים בצפון גינאה החדשה"; העדר פרטים על מקום האיסוף וחוסר הוכחות לנוכחות בגינאה, הובילו את הזואולוגים להניח שמקורה של הדגימה באוסטרליה והאספן פשוט טעה. עם זאת, בשנת 2003 הזואולוג האמריקני כריסטופר הלגן מצא במוזיאון להיסטוריה של הטבע בסטוקהולם דגימה אחרת של דאון שנשלחה למוזיאון בשנת 1900 על ידי סוחר בשם ג'יי רידל, ונאספה לטענתו בגינאה החדשה. מאחר שכבר מדובר בשתי דגימות שנשלחו מאנשים שונים, קיומו של הדאון קיים בגינאה הפך לפחות מופרך, שכן עולם החי של האי אינו מוכר כל כך למערב ויונקים רבים התגלו למדע רק בשלהי המאה ה-21. בהנחה שהדאון אכן קיים בגינאה, הוא עשוי לייצג מין שלישי בסוג.
תיאור > אנטומיה ומאפיינים פיזיים

הדאון מנוצה-הזנב הוא היונק הדואה הקטן בעולם; גודלו קצת פחות מעכבר מצוי, והוא הסוג הקטן ביותר בסדרת הקנגוראים לאחר הפוסום הננסי והצופון. מבנה גופו שטוח, גמיש ואלגנטי וראשו פחוס ומחודד. העיניים שלו גדולות ותפוחות ומותאמות לראיית לילה, ואוזניו עגלגלות ובגודל בינוני. בתעלת האוזן, יש דיסק גרמי קטן שמותיר רק חריץ צר בצורת סהר למעבר גלי קול לעור התוף; המבנה הייחודי עשוי לתפקד כמהוד הלמהולץ ולהעצים את רגישות האוזן לתדרי קול גבוהים או נמוכים. החוטם והלוע קצרים והאף ריבועי וזעיר; לדאון יש זיפי שפם ארוכים סביב החוטם, האוזניים ולחיים. מערכת השיניים של הדאון מפותחת יותר משל הפוסום הננסי ומותאמת למזון מן החי. לשונו ארוכה ודקיקה (כ-11 מילימטרים), ובסריקה מיקרוסקופית ניתן להבחין שהיא בעלת דפוס ייחודי של פטמיות ארוכות וצפופות שמשפרות את יכולת יניקת הצוף ואספת אבקנים.
לדאון 5 אצבעות בכל יד ורגל; שתי האצבעות הראשונות ברגל גדולות במיוחד וחסרות טפרים בניגוד לשאר, השתיים האמצעיות סינדיקטיליות וזעירות, והאחרונה בגודל בינוני. הרפידות בכפות הידיים והרגליים מתאפיינות בכריות גדולות ובבלוטות זיעה, והשילוב שלהן מאפשר לדאון להיצמד בחוזקה למשטחים חלקים. ההדבקות לעצמים מושגת בעיקר על ידי בלוטות הזיעה שעל שכבת האפידרמיס ברפידות; הלחות המופרשת מהן, יוצרת מתח פנים וגורמת לכף היד והרגל לתפקד ככוסות יניקה (אנ') ולהיצמד לעצמים באמצעות יצירת ואקום. הזנב של הדאון ארוך, דקיק ופחוס עם יכולת לפיתה מסוימת.
אורך ראשו וגופו של הדאון מנוצה-הזנב: 8-6 ס"מ, אורך זנבו: 8-7 סנטימטרים, ומשקלו כ-12 גרם בלבד. הזכרים כבדים במקצת מן הנקבות, אך מלבד זאת הדו-צורתיות הזוויגית אינה קיימת. לדאונית יש כיס מפותח עם שרירי סגירה שנפתח חזיתית והוא מכיל בתוכו 4 פטמות.
תיאור > קרומי דאייה וזנב

שמו של המין נגזר משתי התכונות המפורסמות שלו: התכונה הראשונה היא קרומי הדאייה שנמתחים מהמרפקים לברכיים ומורכבים מקפל עור עבה עם רקמות חיבור וסיבי שריר; אף על פי שקרומי הדאייה של הדאון המנוצה קטנים וצרים בהשוואה לקרומי הדאייה של הדאון הענק או מיני הדאון, מסת הגוף הקטנה שלו והנוכחות של השיער הארוך בשולי הקרומים, מגדילים את האפקטיביות האווירודינמית שלהם, ומאפשרים לו לדאות מעץ לעץ למרחק של עד פי 300 מאורך גופו. קרומי דאייה קטנטנים נוספים נמצאים בין הרגליים האחוריות.
התכונה המפורסמת השנייה שלו, היא הצורה המיוחדת של הזנב; אף שהוא דליל בשיער וכמעט קירח, יש לו בצדדים שורות של שיער ארוך ונוקשה שמקנים לו מראה של נוצה או מסרק דו-צדדי. תכונה זאת ייחודית למשפחת הפוסומים מנוצי הזנב ואינה נמצאת אצל אף יונק אחר, ומיועדת להיגוי אחורי ולאיזון במהלך הדאייה. בנוסף, הדאון משתמש בזנבו ללפיתת ענפים במהלך הטיפוס.
תיאור > כסות

לדאון המנוצה פרווה עדינה ורכה עם שיער צפוף וקצר ומרקם משי. צבעה הכללי מורכב מגוונים של חום ואפור ומשתנה מאזור לאזור: החל מחום-ערמוני, דרך חום-קפה, חום-קקאו, בז', זהוב או קרמל, וכלה בחום-אגוז, אפור כהה, אפור-צפחה או אפור-פחם. הצד התחתון (הבטן, החזה, הגרון והמותניים) בצבע לבן בוהק וניגודיות בינו לבין הצד העליון הכהה בולטת במיוחד בשוליים של קרומי הדאייה. הזרועות והשוקיים עשויים להיות כהים במקצת, אך מלבדם אין וריאציה משמעותית בגווני הפרווה.
הראש זהה פחות או יותר לצבע הגוף, והפנים חיוורות יותר. הלחיים והסנטר בצבע לבן בוהק, וסביב העיניים יש טבעות שחורות דהויות. חלקי הגוף החשופים של הדאון (כפות הידיים והרגליים, האוזניים והחוטם) בצבע ורוד, והאף אדמדם. הזנב בצבע ורוד כהה בצידו העליון וורדרד בצידו התחתון, והנוצות שלו בצבע אפור או חום כהה עם גוון זהוב בקצוות.
תפוצה וסביבת מחיה

הדאון מנוצה-הזנב אנדמי לאוסטרליה; טווח התפוצה שלו משתרע לאורך קו החוף המזרחי של היבשת, החל מחצי האי כף יורק בקווינסלנד, דרך ניו סאות' ויילס, טריטוריית הבירה האוסטרלית וויקטוריה עד לפינה הדרום-מזרחית של אוסטרליה הדרומית; הוא מצוי גם באי פרייזר, אך נעדר מטסמניה. למרות טווח התפוצה הנרחב, הדאון נצפה או נלכד לעיתים רחוקות עקב גודלו הזעיר, פעילותו הלילית והיותו שוכן עצים מובהק.
בית הגידול של הדאון המנוצה כולל סוגים מגוונים של יערות: יער גשם טרופי, יער גשם ממוזג, יער אקליפטוס פתוח, יער סקלרופילי יבש או לח, חורש ים-תיכוני וכן יערות גדותיים דלילים של אקליפטוס המקור הגדלים לאורך נהרות ובאזורים מוצפים; עובדה זאת, מסבירה את התרחבות טווח התפוצה שלו לתוך פנים היבשת לאורך נהר מארי. הדאון מצוי הן ביערות שפלתיים והן ביערות הרריים עד רום 1,200 מטר מעל פני הים. ברוב חלקי התפוצה, מתקיימת חפיפה נרחבת עם פוסום ננסי מזרחי.