stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מילים פשוטות
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏דודו אהרון: "אלה השירים שאני הכי גאה בהם", באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2011
| דודו אהרון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אהבה ראשונה • הכל זה מלמעלה • מילים פשוטות • אין כמו אהבה • גיבור • ימים טובים • טרמינל 3 • השמחה שלנו |  |
| אלבומי הופעה | הכל זה מלמעלה - בהיכל התרבות • בקיסריה |  |
| אלבומי אוסף | 20 הלהיטים הגדולים שלי |  |
| ערכים קשורים | הרווק |  |
| דודו אהרון - שירים |
| --- | --- | --- |
| אהבה ראשונה | "היחידה שלי" • "מרגיש כמו מלך" • "אהבה ראשונה" |  |
| הכל זה מלמעלה | "לא דומה" • "נוצה ברוח" • "הכל זה מלמעלה" |  |
| מילים פשוטות | "הלב יודע" • "לא מוותר" • "תגידו לה" • "כסף ואלכוהול" • "מילים פשוטות" • "אהבה ללא גבולות" • "בחור רגיש" |  |
| אין כמו אהבה | "לא יפרידו בנינו" • "את אשתי" • "Beautiful" • "אמא יקרה" • "כמה אושר" • "רומנטי או סימפתי" • "בואי נדבר" • "אין כמו אהבה" • "ביני לבינך" |  |
| גיבור | "תהיי איתי" • "הנה היא נכנסת" • "אל תסגרי לי ת'דלת" • "דובדבן" • "כשאלך" |  |
| ימים טובים | "אבא סלח לי" • "תהיי שלו" • "האוטו שלי, היופי שלך" • "לילה מסובך" • "ביום שניפגש" • "ימים טובים" |  |
| טרמינל 3 | "נתתי לך ללכת" • "משהו קורה פה" • "עוברת מולי" • "משהו טוב" • "ואם היינו יחד" • "טרמינל 3" • "תביני" • "הגורל הזה" |  |
| השמחה שלנו | "שם טבעת עליה" • "ירוק ודבש" • "מזל מאזניים" • "השיר שלך" • "מעליות" • "חגיגה בישראל" • "כל הבנות" • "הכל בגלל הגעגוע" • "חושב עליה" • "רק אהבה מדברת" • "הכי יפה" • "הלב שלך בממתינה" • "חתונה של השמחות" • "הלב שלי על מאתיים" • "24 שעות" • "השמחה שלנו" • "התרחקנו" |  |
| שירים אחרים | "ממכרת" • "קצפת עם תות" • "בייבי" • "אלוקים ישמור עלינו" • "אהבה ממבט ראשון" • "מבול" • "הכוכבים בוכים בלילה" • "סליחה" • "בחלומות שלנו" • "לכה דודי" • "לא אחד של אחרות" • "למה זה נגמר" • "היא האישה שלך" • "חלון לים" |  |
מחניודה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  מסעדת שף
 מייסדים:  אסף גרניט, יוסי אלעד ואורי נבון
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים)
 קואורדינטות:  31°47′06″N 35°12′39″E﻿ / ﻿31.785027777778°N 35.210916666667°E﻿ / 31.785027777778; 35.210916666667 
  
 www.machneyuda.co.il
 he
 
מחניודה היא מסעדה הנמצאת ברחוב בית יעקב 10 בירושלים, בצמוד לשוק מחנה יהודה. האוכל במסעדה מבוסס על מטבח ישראלי עכשווי, המקבל השראה מהיצע השוק בהתאם לעונות השנה. המסעדה היא חלק מקבוצת מחניודה שמפעילה מספר מסעדות נוספות בירושלים, טבריה, פריז ולונדון.
הקמה

המסעדה נפתחה ביולי 2009 על ידי שלושת השפים אסף גרניט, יוסי אלעד ואורי נבון. בספטמבר 2016 השף יוסי אלעד פרש מהשותפות, ומכר את חלקו בקבוצה, שבע שנים אחרי שהקימו יחד את מסעדת מחניודה.
מנות הדגל של המסעדה כוללות סשימי אורי סטייל, שיקשוקית ופולנטה.
ביולי 2010 פתחה קבוצת מחניודה את הבר "יודל'ה", מצדו השני של הרחוב, ושם מוגש אוכל בסגנון מטבח ירושלמי חדש.
בפברואר 2012 היא הוכרזה כמסעדת השנה של אתר וואלה, המסעדה היצירתית ביותר והמסעדה הטובה בירושלים.
ב-2013 זכתה המסעדה בתעודת מצוינות מאתר התיירות TripAdvisor ונכנסה לרשימת 10 המסעדות הטובות במזרח התיכון.
ב-2014 נבחרה מחניודה לאחת מ­-100 המסעדות ששוות "עליה לרגל" באפריקה ובמזרח התיכון על ידי מגזין Food & Wine.
בנובמבר 2016 זכתה מסעדה מחניודה ב-2 פרסים שונים מטעם טיים אאוט ישראל: המסעדה "הטובה ביותר מחוץ לתל אביב" ו"חביבת הקהל".
הערות שוליים

↑  ריטה גולדשטיין, ‏קרב הקרבות: מה יותר טעים במחניודה, שיקשוקית או פולנטה?, באתר ‏מאקו‏, 17 באפריל 2018
פולנטה, במסעדת השף מחניודה, נחשבת למנת הדגל של המסעדה
מורטימר מנפס

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1855 Port Adelaide, אוסטרליה 
 פטירה:  1 באפריל 1938 (בגיל 83) Pangbourne, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  Adelaide Educational Institution  הקולג' המלכותי לאמנות, לונדון 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית 
 
מורטימר לדינגטון מנפס (באנגלית: Mortimer Luddington Menpes‏; 22 בפברואר 1855 – 1 באפריל 1938), היה צייר בריטי יליד אוסטרליה, סופר, יוצר דפוס ומאייר.
ביוגרפיה

מנפס נולד בפורט אדלייד שבדרום אוסטרליה, בנו השני של יזם נדל"ן ג'יימס מנפס אשר עם אשתו אן, לבית סמית', הגיע לדרום אוסטרליה מלונדון בדצמבר 1839. אף שאיבד רכוש רב בשריפה גדולה של 1857, ג'יימס מנפס שגשג, ובנה חנויות ובתי מגורים בפורט אדלייד. ג'יימס פרש מעסקיו בשנת 1866 וחזר לאנגליה עם אשתו, בניו מורטימר וג'יימס הנרי ושתי בנותיו, והתיישב בצ'לסי.
מורטימר למד במכון החינוכי אדלייד של ג'ון ל. יאנג, השתתף בשיעורים בבית הספר לעיצוב של אדלייד, ועשה עבודות מצוינות, אך הכשרתו האמנותית הרשמית החלה בבית הספר לאמנות בלונדון בשנת 1878 לאחר שמשפחתו חזרה לאנגליה בשנת 1875. מנפס הציג לראשונה באקדמיה המלכותית בשנת 1880, ובמהלך 20 השנים שלאחר מכן, 35 מציוריו ותחריטים שלו הוצגו באקדמיה. אביו, בסוף חייו, פיתח גם תשוקה לציור.
מנפס יצא לסיור רישומים בבריטני בשנת 1880, במהלכו פגש את ג'יימס מקניל ויסלר. הוא הפך לתלמידו של ויסלר, ובשלב מסוים חלק איתו דירה בלונדון. הוא למד חריטה אצל ויסלר, שהשפעתו בשילוב השפעת העיצוב היפני, ניכרת בעבודתו המאוחרת. מנפס הפך לדמות מרכזית בתחיית התחריט, והפיק יותר משבע מאות תחריטים, אותם הדפיס בדרך כלל בעצמו. כבר בשנת 1880, מבחר של עשרה דיוקנאותיו, שנתרמו למוזיאון הבריטי על ידי צ'ארלס א. האוול, הביא לו שבחים.
ביקור ביפן בשנת 1887 הוביל לתערוכתו הראשונה בגלריית דאודסוול בלונדון. מנפס עבר לכיכר סלואן, בשנת 1888 ועיטר את הבית בסגנון יפני. ויסלר ומנפס הסתכסכו בשנת 1888 על עיצוב הפנים של הבית, שלדעת ויסלר היה העתקה של רעיונותיו שלו. הבית נמכר בשנת 1900, ומנפס עבר לקנט.
בשנת 1900, לאחר פרוץ מלחמת הבורים, נשלח מנפס לדרום אפריקה כאמן מלחמה של המגזין המאויר השבועי לאחר סיום המלחמה בשנת 1902 הוא טייל רבות, ביקר בבורמה, מצרים, צרפת, הודו, איטליה, יפן, קשמיר, מקסיקו, מרוקו וספרד. רבים מאיוריו פורסמו בספרי טיולים של חברת A & C Black. בספרו על דלהי היה תיעוד מאויר של הכתרת המלך אדוארד השביעי בדלהי.
בשלושים השנים האחרונות לחייו פרש מנפס לאיריס קורט, שם ניהל את עסקיו, "חוות פירות מנפס". הוא בנה ארבעים חממות גדולות בהן ניתן לגדל ציפורנים ושמונה קוטג'ים כדי להכיל את עובדי החווה. הוא נפטר בפנגבורן בשנת 1938.
משפחה

מנפס, הוריו ושלושה מאחיו עזבו לאנגליה בפברואר 1875, מעולם לא חזרו לאוסטרליה. עם זאת חמש מאחיותיו של מנפס נותרו בדרום אוסטרליה.
ב-26 באפריל 1875 בלונדון, נישא מנפס לרוזה מרי גרוס האוסטרלית היא הייתה יתומה: אמה רוזטה מטילדה גרוס נפטרה בשנת 1866 ואביה ג'יימס גרוס, היה חבר עם ג'יימס מנפס. נולדו להם בן ושתי בנות.
יצירה

מנפס צייר בשמן ובצבעי מים, כמו כן היה יוצר דפוס פורה, שהפיק מעל 700 תחריטים במהלך הקריירה שלו, שזכו לשבחים רבים. הוא פיתח צורה מיוחדת של תחריט צבעים והציג תחריטים צבעוניים בגלריית דאודסוול בלונדון בסוף שנת 1911 / תחילת 1912.
ספרו, 'הופעות מלחמה', שיצא לאור באפריל 1901 על ידי A. & C. Black, היה הספר הראשון שהעתיק נאמנות יצירות אמנות בצבע, על בסיס צבעי מים שנעשו על ידי מנפס בדרום אפריקה. מנפס הקים הוצאת ספרים בלונדון ווטפורד כדי לייצר ספרים מאוירים צבעוניים.
בתחילת המאה העשרים, מנפס הדפיס גם את "סדרת הציורים הגדולים", שהיו העתקים של יצירות מאת מאסטרים כמו רמברנדט, ואן דייק ואחרים שהועתקו בהדפסה. בשנת 1911 תרם מנפס 38 מעותקיו בשמן לממשלת אוסטרליה; עבודות אלה הפכו לאחר מכן לחלק מאוסף התמונות בספרייה הלאומית של אוסטרליה.
רשימת ספרים

Menpes, Dorothy. Japan: a record in colour (A & C Black, 1901).
Menpes, Dorothy. The Durbar (London: A & C Black, 1903)
Menpes, Dorothy. World's Children (London: A & C Black, 1903).
Menpes, Dorothy. Venice (A & C Black, 1904).
Loti, Pierre. Madame Prune (A & C Black, 1905).
Menpes, Dorothy. Brittany (A & C Black, 1905).
Steel, Flora Annie. India (A & C Black, 1905).
Mitton, G. E. The Thames (A & C Black, 1906).
Blake, Sir H. A. China (A & C Black, 1909)
Menpes, Dorothy. Paris (A & C Black, 1909).
Finnemore, John. India (A & C Black, 1910).
Mitton, G. E. The people of India (A & C Black, 1910).
Blathwayt, R. Through life and round the world, being the story of my life (E.P. Dutton, 1917).
Finnemore, John. Home life in India (A & C Black, 1917)
Home, Gordon. France (A & C Black, 1918).
War impressions, being a record in colour; (A & C Black, 1901).
Whistler as I knew him (A & C Black, 1904)
Rembrandt (A & C Black, 1905)
Henry Irving (A & C Black, 1906).
Gainsborough (A & C Black, 1909).
Lord Kitchener (A & C Black, 1915).
Lord Roberts (A & C Black, 1915).
גלריה

לוחם הודי
ססיל רודס
מזרקה בורסאי
קונן דויל
ילדים משחקים
על התמזה
סנדלר
סבתא
הערות שוליים

↑  Morgan, Gary (2012) The Etched Works of Mortimer Menpes, Volume 1 (Biography), Stuart Galleries, Adelaide, Australia, pages 17-36.
↑  Tim Fisher. "The Great Masters, by Mortimer Menpes, Trove (באנגלית)
↑  PETER JONES STORE THAT PART PREVIOUSLY KNOWN AS NUMBER 25 (ON CORNER OF CADOGAN GARDENS AND SIMON STREET), Kensington and Chelsea - 1080730 | Historic England, historicengland.org.uk (באנגלית)
↑  Gooch, John. The Boer War: direction, experience, and image (Routledge, 2000) p. 233,
↑  The Mortimer Menpes story — forgotten work of SA's first star artist found
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275129305171  PLWABN: 9810664964605606  AAG: 50  AGSA: 3429  BnF: cb130767472 (data)  CiNii: DA02402195  DAAO: mortimer-menpes  GND: 124891608  ICCU: VEAV529155  ISNI: 0000 0000 6679 9733  LCCN: n83139126  NGV: 6595  NKC: xx0222133  NLA: 35346982  NTA: 163835810  RKD: 55255  SNAC: w6xs5zq1  SUDOC: 125054076  TePapa: 1543  Trove: 505412  ULAN: 500015549  VIAF: 5877622   WorldCat (עם VIAF): 5877622
מילים לאהבה

מילים לאהבה (באנגלית: Words for Love) היה השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 2003, אשר בוצע בעברית ובאנגלית (והכיל מילים בודדות ביוונית, צרפתית וספרדית) על ידי הזמר ליאור נרקיס.
תוכן

השיר הוא בסגנון קצבי, ובו נרקיס מסביר לאהבתו שהוא לא מצליח למצוא את הדרך הנכונה לספר לה על רגשותיו. לפיכך, הוא מתחייב "ללמוד שפות, מילים יפות" כדי למצוא את המילים בכל שפה. הוא מתחיל להסביר את רגשותיו בחמש שפות שונות, ובסופו של דבר חוזר לשפה העברית, המרמז על כך שהניסיון המפורט באמת למצוא את המילים היה חסר טעם מלכתחילה.
שניים מהבתים היו בעברית, והמשפט "אני אוהב אותך" נאמר בשש שפות שונות, ביניהן אנגלית, צרפתית, איטלקית, יוונית ועברית.
באירוויזיון

השיר הזה נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון במסגרת מופע מיוחד, שבו הוצגו ארבעה שירים של נרקיס לבחירת הצופים.
באירויזיון שובץ השיר במקום השלושה עשר לפי סדר הביצועים (לאחר השיר הספרדי "Dime" של בת', ולפני השיר ההולנדי "One More Night" בביצוע אסת'ר הארט).
הופעתו של נרקיס על הבמה לווה על ידי חמש נשים בשמלות שחורות. בתחילה הן לבשו חולצות ועניבות, אך אלו הושלכו באמצע השיר. עד לסיומה של ההצבעה, השיר השיג 17 נקודות, והגיע למקום ה-19 מתוך 26, דבר שאִפשר לישראל להשתתף בחצי הגמר של התחרות בשנה שאחרי.
הערות שוליים

↑  "מילים לאהבה" הוא השיר הזוכה בקדם, באתר ynet, 23 בינואר 2003
↑  Eurovision 2003 Israel: Lior Narkis - "Words For Love", Eurovisionworld (באנגלית בריטית)
מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828)

מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828) פרצה ביוזמת ממלכת פרס, מתוך רצונה להחזיר לעצמה את השטחים שאיבדה במלחמה קודמת בין הצדדים. הסיבה הישירה למלחמה היו ידיעות שהגיעו לפרס בהקשר למרד הדקבריסטים ופורשו בצורה שגויה בחצר החאן. יורש העצר הנמרץ שעמד בראש הצבא, אבאס (עבאס) מירזה, חשב שיצליח לגבור על האימפריה הרוסית.
ב-31 ביולי 1826 הצבא הפרסי שכלל כ-35 אלף חיילים נכנס לשטחי רוסיה, כבש את יליזבטפול, החל מצור על שושה ובכך איים על טביליסי שהייתה המרכז השלטוני של רוסיה בקווקז.
לרשות הרוסים היו באזור כששת אלפים חיילים בלבד. מושל האזור, גנרל אלכסיי ירמולוב ידע שלא יוכל להילחם בכוח כה עודף ולכן החל בנסיגה מאורגנת. ב-15 בספטמבר 1826 נערך קרב בין הכוח הרוסי שכלל כ-4,500 חיילים לבין כוח פרסי שכלל כ-10,000 חיילים. הקרב הסתיים בניצחון מוחץ של הרוסים שאילץ את הפרסים להפסיק את המצור על שושה ולשחרר את יליזבטפול. בינתיים הגיע תגבורת משמעותית לצבא הרוסי באזור. בראש הכוח שכלל עתה כשמונת אלפים חיילים הועמד גנרל איוואן פסקביץ'. הוא הצליח להביא לנסיגה פרסית מעבר לנהר אראס. בהתאם לכך, כל השטח שהיה לפני המלחמה בשליטה רוסית שוחרר, אך הלחימה נמשכה.
באביב 1827 הרוסים החלו להתקדם לכיוון ירוואן. לאחר קרבות עזים שנמשכו 6 ימים העיר נכבשה. הרוסים כבשו את כל שטחה של מזרח ארמניה ואף התקדמו לכיוון פרס עצמה תוך כיבוש תבריז. בהמשך הכוחות הרוסים התקדמו עד לאזור של ימת אורמיה ועוררה בהלה בחצר השאה הפרסי.
ב-2 בפברואר 1828 נחתם הסכם טורקמנצ'אי. בהתאם להסכם הועברו לרוסיה שטחים במזרח ארמניה. במהומות שפרצו בטהראן ב-11 בפברואר 1828, בעקבות עימות דיפלומטי הקשור באחד מסעיפי ההסכם, נכבשה השגרירות הרוסית ורוב עובדיה נהרגו. בין ההרוגים היה גם השגריר הרוסי אלכסנדר גריבוידוב.
תוצאות המלחמה עיצבו את הגבול הדרומי של האימפריה הרוסית באזור והגבולות הדרומיים של ארמניה ואזרבייג'ן של היום.
מייפל סטורי (אנימה)

| --- | --- |
  עטיפת הDVD הראשון בהוצאה היפנית של הסדרה
מייפל סטורי
 סוגה:  הרפתקאות, פנטזיה, פעולה, קומדיה

 אנימה
 אורך פרק:  24 דקות
 במאי:  טקאקי אישיאמה
 תסריטאי:  קאקיהארה יוקו
 אולפני אנימציה:  Madhouse Studios
 רשת שידור:  TV Tokyo (יפן)
 תקופת שידור מקורית:  7 באוקטובר 2007 – 30 במרץ 2008
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  25
מייפל סטורי (באנגלית: Maple Story; ביפנית: メイプルストーリー) היא סדרת אנימה יפנית בת 25 פרקים שהופקה לטלוויזיה בשנת 2007 בהשראת משחק רשת בעל אותו שם. הסדרה עלתה לראשונה ב-7 באוקטובר 2007.
תקציר העלילה

לפני 10 שנים, הגזע האנושי היה מחולק לארבעה גזעים: הלוחמים החזקים, הקוסמים החכמים, הקשתים הזריזים והגנבים הערמומיים. ארבעתם נקלעו למאבק כנגד הקבוצה המרושעת "זאקומס" על מנת להגן על "עץ העולם". בסופו של דבר, "עץ העולם" הפעיל את ההשמדה העצמית שלו על מנת להגן על עצמו, אולם הגזעים האחרים חשבו שהיו אלה בני האנוש שהשמידו את "עץ העולם". כש"עץ העולם" הושמד לרוב הגזעים לא נשאר דבר, אז חלקם הלכו ל"מייפל איילנד" מחשש שמי שיישאר – ימות. הם ברחו מהאי "ויקטוריה" וחיו על "מייפל איילנד" בו החיים נהיים קשים יותר ויותר. מאז הייתה לוחמה בלתי-נגמרת בין הגזעים השונים.

לאחר עשר שנים, הגיבור הראשי, "אל", נחוש להחיות את "עץ העולם". "אל" וחבריו מתחילים את מסעם בחיפוש "זרעי עץ העולם", בו בזמן ה"זאקומס" מופיעים מחדש באותו חיפוש אך במטרה להשתלט על העולם.
דמויות

אל: הגיבור הראשי של הסדרה. הוא הבן של הלוחם "גרנדה". הוא מתלבש כמפלצת מכיוון שבני אנוש נחשבים לאויבים של הגזעים האחרים, אבל זהותו האמיתית התגלתה בפני חבריו כבר בפרקים הראשונים של הסדרה. הוא אוהב לעשות אימונים אקראיים והוא נראה בדרך כלל סוחב אחריו אבן כבדה. התכונות הבולטות בו הן אי-הוויתור ועקשנות. הוא מאוד נחוש במעשיו ויעשה מה שטוב ביותר למשפחתו ולחבריו, גם אם יאלץ לשתף פעולה עם אויביו. "נינה" ו"אנג'י" מגדירים אותו כתמים, זאת כיוון ששניהם הצליחו לשקר/לתחמן אותו בקלות. הנשק הראשי שלו הוא חרב מעץ אשר הוא סוחב על גבו, אך לאחר מכן החליף אותה בחרב האגדית של אביו.
קינו: קינו אוהב לאסוף אבנים נוצצות, יום אחד אף נתקף על ידי הלוחמים של "סרון פריאון" והקשתים של "סרון הנסיס" בגלל שחשבו שהוא מחזיק ב"זרעי עץ העולם". קינו אוסף את האבנים על מנת ליצור מתנה לאמו. קינו מבוסס על מפלצת הפטרייה הכתומה במשחק מייפל סטורי.
בארוו: המנהיג של "סרון הנסיס" ב"מייפל איילנד". הוא נלחם לצד אביו של "אל", "גרנדה". הוא מחזיק בנשק בשם "Maple Soul Searcher" אשר מופיע גם במשחק. רוב תלמידיו הם ארנבים, פיות ותרנגולי הודו.
גאלוס: המנהיג של "סרון פריאון" ב"מייפל איילנד". גאלוס מחזיק בנשק "Maple Dragon Axe" אשר מופיע גם במשחק, אך בדרך כלל מעדיף להילחם ללא נשק. רוב תלמידיו הם גובלינים צהובים, מסכות עץ ומסכות אבן. הוא מבוסס על המפלצת "Muscle Stone" מהמשחק.
נינה: הקוסמת החזקה ביותר בכפר "סרון אליניה" ומנהיגתו. היא הייתה השנייה לגלות ש"אל" הוא בן אנוש. כשרק פגשה את "אל" היא נראתה לא מעוניינת במיוחד אך עם הזמן היא התחילה ליהנות מחברתו והצטרפה למסעו. מחזיקה בנשק "Maple Wand" אשר מופיע גם במשחק.
פודו: חיית המחמד של "נינה". מבוסס על המפלצת "Ribbon Pig" מהמשחק. הוא היה הראשון לגלות ש"אל" בן אנוש.
אנג'י
אריבה
קרון
זקטמן
גיל
מחניים (יישוב מקראי)

ערך זה עוסק באתר מקראי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מחניים היא עיר מקראית ששכנה מזרחה לירדן בערך באמצע הדרך בין הכנרת לים המלח. עיר זו מוזכרת בספר יהושע כאחת מבין 48 ערי הלויים אשר זכו בה על פי הגורל שנערך במשכן שילה.
זיהוי האתר

מקומה המדויק של מחניים המקראית עדיין לא וודאי, והוצע לזהותה עם כמה אתרים.
על-פי אחת הסברות המקובלות, מחניים שוכנת בתל אל-דהב אל-גרבי (Tell Edh-Dahab al-Gharbi), הגבעה המערבית בין שתי גבעות הרוכנות אל נחל יבוק וידועות בשם תולול א-ד'הב. על-פי חפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום, האתר היה מיושב מתקופת הברונזה המאוחרת ועד שלהי העת העתיקה. את הגבעה המזרחית בין שתי הגבעות, תל אל-דהב אל-שרקי, הוצע לזהות עם פנואל המקראית. שני האתרים מצויים כ8 קילומטרים מזרחית מתל דיר עלא, המזוהה כעיר המקראית סוכות.
במקרא

יעקב העניק לעיר את שמה כאשר עבר בה בשובו מחרן לארץ כנען, ופגש שם מלאכי אלוהים: ”וַיֹּאמֶר יַעֲקֹב כַּאֲשֶׁר רָאָם מַחֲנֵה אֱלֹהִים זֶה וַיִּקְרָא שֵׁם הַמָּקוֹם הַהוּא מַחֲנָיִם”.
הלויים זכו בעיר זו מאת נחלתם של שבט גד: ”וּמִמַּטֵּה גָד אֶת עִיר מִקְלַט הָרֹצֵחַ אֶת רָמֹת בַּגִּלְעָד וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת מַחֲנַיִם וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ”.
עיר זו שימשה עיר מלוכה של איש בשת, בנו של שאול. כמו כן שמשה עיר זו כאכסניה לדוד בברחו מפני אבשלום בנו. בעת יציאת העם ללחום באבשלום עמד דוד בשער העיר עד בשורת הניצחון מפי אחימעץ בן צדוק הכהן (ספר שמואל ב', פרק י"ז, פסוק כ"ד).
קיבוץ מחניים נקרא על שם עיר זו.
הערות שוליים

↑  https://www.jstor.org/stable/1356773
↑  ספר בראשית, פרק ל"ב, פסוק ג'
↑  ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק ל"ו
↑  אתר הקיבוץ
| ערי הלויים |
| --- | --- | --- |
| בני גרשון (ערים מיששכר, מאשר, מנפתלי ומחצי המנשה המזרחי) | בְּעֶשְׁתְּרָה • גולן • דברת • חֶלְקָת • חַמֹּת דֹּאר • יַרְמוּת • מִשְאָל • עַבְדּוֹן • עין גנים (אתר מקראי) • קֶדֶש • קַרְתָּן • קִשְׁיוֹן • רְחׁב |  |
| בני קהת (ערים מאפרים, מדן ומחצי המנשה המערבי) | שכם • גזר • קִבְצַיִם • בֵּית חוֹרֹן • אַיָּלוֹן • אֶלְתְּקֵא • גִבְּתוֹן • גַּת רִמּוֹן •  תַּעְנַךְ |  |
| בני מררי (ערים מראובן, מגד ומזבולון) | בֶּצֶר • דִּמְנָה • חשבון • יַהְצָה • יַעְזֵר • יקנעם • מַחֲנַיִם • מֵיפַעַת • נהלל • קְדֵמוֹת • קַרְתָּה • רָמת |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ובנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגיבור לאויב

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"מגיבור לאויב" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל. השיר יצא לאור ב-25 במרץ 2018, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד ה-TV של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב, הולחן והופק על ידי דולב רם ופן חזות, השיר הוא מסוג בלדה שזו הפעם הראשונה שקירל מבצעת שיר מסוג זה. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי סתיו מרון מורג וגל אל-עד והועלה לערוץ היוטיוב של נועה קירל ב-25 במרץ 2018, בסמוך לצאתו כסינגל. בקליפ ניתן לראות את קירל בשדה ביחד עם השחקן עדי ברוך שהצטרף אליה לקליפ.
נכון למרץ 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-6.2 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | מדיה פורסט TV | 2 |  |
הערות שוליים

↑  מדיה פורסט (ארכיון)
↑  נועה קירל, מגיבור לאויב, באתר יוסמיוסיק, ‏2018-03-30
↑  מגיבור לאויב, נבדק ב-2019-11-15
1 2 3  נועה קירל - מגיבור לאויב, נבדק ב-2019-11-15
| נועה קירל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| פסקולים | כפולה |  |
| סינגלים | "מדברים" • "קילר" • "יש בי אהבה" • "רק אתה" • "חצי משוגע" • "תן לי סימן" • "מקום לשינוי" • "אצל הדודה והדוד" • "טיקיטאס" • "מגיבור לאויב" • "בא לי אותך" • "Drum" • "חצוף" • "פאוץ'" • "SLT" • "אם אתה גבר" • "מיליון דולר" • "אמבולנס" • "יהלומים – Bling Bling" • "טרילילי טרללה" • "Please Don't Suck" • ‏"Bad Little Thing" • "רעשים" • "Thought About That" • "פעמון" • "Dale Promo" • "שלושה בנות" • "שחרר אותי" • "פנתרה" • "מאמי" • "Gone" • ‏"Unicorn" • "פרובוקטיבית" • "Deja Vu" • "בנות כמוני לא בוכות" • "משקפיים" • "Doctor" • "אני" • "שיהיה לך טוב" • "Ba Da Bing" |  |
| השתתפות בסינגלים | "סינדרלה" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "מאושרים" • "Lucky" • "גושפנקא" |  |
| שירים נוספים | "מחול מטורף" |  |
| פילמוגרפיה | "כמעט מפורסמת" • "ליפסטאר" • "כפולה" • "גוט טאלנט ישראל" • "שלטון הצללים" • "בית ספר למוסיקה" • "פלמ"ח" • "אוהב אותך צ'ארלי" |  |
| חברות תקליטים | NMC • אטלנטיק |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2023 • אירוויזיון 2023 |  |
מחר (שיר של אביב גפן)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אביב גפן
 מתוך האלבום עם הזמן
 יצא לאור:  ינואר 2006
 שפה:  עברית
 אורך:  3:49
 כתיבה:  אביב גפן
 לחן:  אביב גפן
 עיבוד:  אביב גפן, עופר מאירי
"מחר" הוא שיר שכתב, הלחין וביצע אביב גפן, ונכלל באלבומו ה-11 "עם הזמן", אשר יצא בשנת 2006. השיר היה לשיר העברי המושמע ביותר באותה שנה, על פי נתוני אקו"ם.
רקע

השיר נכתב על חבר של גפן, אשר חברתו בגדה בו והם נפרדו.
קליפ

הקליפ לשיר צולם ב-10 בפברואר 2006 באחת הקומות העליונות שבמגדלי עזריאלי, ובוים על ידי רועי ורנר ותמיר וקסלר. בקליפ נראה גפן מנסה להגיע להסדר גירושין עם אשתו. במהלך הקליפ הוא מראה לה תמונות שלה עם עוד גבר, ומאשים אותה בבגידה. ליאת ביין מגלמת את עורכת דינו של גפן.
במהלך הקליפ אפשר לראות את חברי להקת התעויוט בתפקידים שונים: דניאל סלומון, הקלידן, בתור האחראי על הפרוטוקול; הראל בן-עמי, הגיטריסט, בתור השליח שמביא את התמונות; שלומי צידקי, הבסיסט, בתור עורך הדין של האישה; ותומר צדקיהו, המתופף, בתור האדם שמביא צלחת עוגיות. בנוסף, עופר מאירי, אשר עיבד את השיר עם גפן, מופיע בתמונות שהשליח מביא, בתור הגבר איתו אשתו של גפן בוגדת בו.
מיקומי שיא

השיר צעד 13 שבועות במצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג', כאשר בשלושה שבועות רצופים מתוכם עמד בראש המצעד. השיר דורג במקום ה-6 במצעד הפזמונים השנתי לשנת תשס"ו.
במצעד השנתי של גלגלצ, השיר הגיע למקום ה-11.
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', "מחר" של גפן - השיר המושמע ביותר, באתר ynet, 19 בספטמבר 2006
↑  מחר, מחר / תמיד נשאר מחר / מחר, מחר / תמיד נשאר מחר, באתר Genius
1 2  מימה - אביב גפן - מחר, באתר www.mima.co.il
↑  חגי קראוס, מוזיקה - פרי הגפן, מוסף 24 שעות, ידיעות אחרונות, עמוד 13, 12 בפברואר 2006
1 2  מחר – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
מייפייר

| --- | --- |
רחוב סאוויל
רחוב סאוויל
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  לונדון רבתי
 רובע:  הסיטי של וסטמינסטר
 עיר אם:  לונדון
 קואורדינטות:  51°30′37″N 0°08′50″W﻿ / ﻿51.510277777778°N 0.14722222222222°W﻿ / 51.510277777778; -0.14722222222222 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמייפייר(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמייפייר(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטימייפייר(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטימייפייר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שדרת החנויות המלכותית ברחוב בונד הישן
צידה השני של כיכר גרוונר בשלהי המאה ה-18 או ראשית המאה ה-19.
מייפייר (באנגלית: Mayfair) היא שכונת יוקרה ברובע הסיטי של וסטמינסטר של העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת.
היסטוריה

מאז שנת 1686 נערך מדי שנה במשך שבועיים בחודש מאי באתר שוק שפרד ועד שנת 1764 עת שקיום השוק באתר נאסר. קודם לשנת 1686 נערך השוק בהיימרקט, ולאחר שנה זו השוק נערך בבו.
שטח השכונה היה שטח פתוח חקלאי עד המאה ה-17. השטח הפך לפרוור עירוני של העיר באמצע המאה ה-17, ולרובע מגורים יוקרתי במהלך המאה ה-18. בשכונה התגוררו משפחת גרוונר העשירה. אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת נולדה בשכונה.
כיום השכונה כוללת בעיקר שטחי משרדים ומבני מגורים רבים הוסבו למשרדים שמרביתם עוסקים בהשקעות במקרקעין.
בכיכר גרוונר שבשכונה ממוקמת שגרירות ארצות הברית, וכן ממוקמות בשכונה האקדמיה המלכותית לאמנויות, מוזיאון בית הנדל, מלון בית גרוונר וקלארידג'ס.
גאוגרפיה

שכונת מייפר גובלת במערבה בהייד פארק (רחוב פארק ליין), בצפונה ברחוב אוקספורד, בדרומה בפיקדילי ובפארק גרין ובמזרחה ברחוב ריג'נטס.
מיכאל ארגווי

מיכאל ארגווי (געז: ሚካኤሌ አረጋዊ ‏; 1848/49 לערך - 1931) מיסיונר אתיופי פרוטסטנטי שפעל בקרב ביתא ישראל בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
נולד בדמביה להבטו גברה מריאם ולתקלית אדגו אגיצ'וו שנפטרה כאשר היה כבן שלוש. בגיל שבע נמסר על ידי אביו אל המיסיונר מרטין פלאד אשר שיכן אותו בבית יתומים בגרמניה ב-1866. ארגווי למד במנזר כריסטינה הקדושה בשווייץ וב-1863 סיים את לימודיו. באותה השנה נשלח חזרה לאתיופיה כחלק מקבוצה יהודית מומרת שהתחנכה למיסיונרית והחל משנה זו פעל ארגווי כמיסיונר ביישובי ביתא ישראל לרבות במרכז בג'נדה.
עם פטירתו של ברו וובה, המנהל של המיסיון ב-1892 מונה ארגווי כמחליפו וכיהן בתפקיד עד מותו. ארגווי פרסם גם תרגום של הברית החדשה לשפה האמהרית.
ארגווי נישא לתללץ', קרובת משפחה של ברו וובה והביא עימה ארבעה ילדים.  שלוש בנותיו נישאו ליהודים מביתא ישראל ובנו, מנקר נשא יהודייה מומרת.
ארגווי נפטר ב-1931 בג'נדה.
לקריאה נוספת

Shalva Weil, "Mikael Aragawi: Christian Missionary among the Beta Israel" in Emanuela Trevisan Semi & Shalva Weil (Editors), Beta Israel: the Jews of Ethiopia and beyond History, Identity and Borders, Libreria Editrice Cafoscarina, 2011, ISBN 9788875432867, pp. 147-158
Shalva Weil, "Mikaˀel Arägawi"  in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: He-N, Otto Harrassowitz Verlag, 2007, ISBN 344705607X, p. 961-962
Werner Sidler (Editor), Friedrich Flad, Michael Argawi: Ein mutiger Bekenner, 1952