stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליה פנטורין
הערות שוליים

1 2 3 4  ענת דרייגור, אליה פנטורין ז"ל, באתר היכל התהילה כדורסל נשים ישראל
↑  admin, Memory of senior Bobath instructor Elia Panturin, Bobath concept for Adults, ‏2017-01-12 (באנגלית בריטית)
1 2  Recognition & Appreciation - HONORARY LIFE MEMBERS, ibita.org
↑  מירית גל-עד, משפחת פנטורין, באתר ארגון יוצאי קובל
↑  כדורסלניות הפועל ירושלים יוצאות ליוגוסלוויה, בעיתון מעריב 31 בדצמבר 1971
↑  הרבה תחבולות במגרש והמון רוח לחימה, בעיתון דבר 4 בינואר 1972
↑  הפועל ירושלים מקווה לניצחון על הצרפתיות, מעריב⁩⁩, 9 פברואר 1972
1 2 3 4 5  גאולה פארן, אליה פנטורין- מורת דרך לרבים, באתר העמותה לקידום הפיזיותרפיה
1 2 3  גאולה פארן, לילך רוזנפרג פרידמן, אבי עורי, הרפואה השיקומית בישראל בראי המלחמות, באתר המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכיאולוגיה
↑  סרטון המלצה קורס פאשיה - דרור רז - אליה פנטורין, באתר UTUBE
↑  Vision and Mission, ibita.org
↑  הקדש ע"ש אליה פנטורין ז"ל-באגודת ידידי אוניברסיטת תל - אביב | גיידסטאר - אתר התאגידים של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
↑  דר' אורית עליון, השיקום הנוירולוגי בין מדע לאמנות, באתר המחלקה לפיזיותרפיה- אונ' אריאל בשומרון
אוסטריה באירוויזיון 2023

אוסטריה השתתפה באירוויזיון 2023, בליברפול שבממלכה המאוחדת, לאחר שבחרה פנימית את טיה וסלינה לייצג את המדינה עם השיר "Who the Hell is Edgar?". טיה וסלינה הוכרזו כנציגות האוסטריות לתחרות ב-31 בינואר 2023, בעוד השיר שלהם הוצג לציבור ב-8 במרץ 2023.
רקע

קודם לאירוויזיון 2023, אוסטריה השתתפה בתחרות האירוויזיון 54 פעמים מאז השתתפותה הראשונה ב-1957. המדינה זכתה בתחרות פעמיים: בשנת 1966 עם השיר "Merci, Chérie" בביצוע אודו יורגנס, ובשנת 2014 עם השיר "Rise Like a Phoenix" בביצוע קונצ'יטה וורסט. מאז שיטת חצאי הגמר שהתחילה באירוויזיון 2004, אוסטריה הצליחה להשתתף בגמר שבע פעמים עד לנקודה זו. התוצאה הכי פחות מוצלחת של אוסטריה הייתה המקום האחרון, אותו היא השיגה שמונה פעמים, האחרונה ב-2012. אוסטריה קיבלה גם אפס נקודות ארבע פעמים; ב-1962, ב-1988, ב-1991 וב-2015.
השדר הלאומי האוסטרי, ORF, משדר את האירוע בתוך אוסטריה ומארגן את תהליך הבחירה לנציגות המדינה. ORF אישר את כוונתו להשתתף באירוויזיון 2023 ב-9 ביוני 2022. מ-2011 עד 2013 כמו גם ב-2015 וב-2016, הקים ORF קדם אירוויזיון ארצי עם מספר אמנים לבחירת השיר והמבצע שייצגו את אוסטריה באירוויזיון, כשהציבור ופאנל השופטים היו מעורבים בבחירה. בשנת 2014 ומאז 2017, ORF ערך מבחר פנימי לבחירת האמן והשיר שייצגו את אוסטריה בתחרות.
לפני האירוויזיון > בחירה פנימית

האמנים היו מועמדים על ידי צוות האירוויזיון של ORF, ששיתף פעולה עם המפיק לוקאס הילברנד ומומחה המוזיקה אברהרד פורצ'ר שעבד על בחירת השירים האוסטריים מאז 2016, כדי להגיש שירים לשדר. בנובמבר 2022 דווח בתקשורת האוסטרית כי 15 אמנים, כולל הזמרים ג'וליאן לה פליי וסלומו, היו מעורבים בבחירה, וכי השיר האוסטרי ייבחר על ידי פאנל של עורכי בידור של ORF יחד עם מנהלת התוכניות של השדרן סטפני גרויס-הורוביץ ומנהל הבידור אלכסנדר הופר, לאחר ששלושה שירים נבחרו על ידי פאנל קודם של 25 מומחי תעשיית המוזיקה והאירוויזיון המקומיים והבינלאומיים וכן מעריצי אירוויזיון בעקבות סבב ליהוק חי שהתקיים ב-30 באוקטובר 2022.
ב-31 בינואר 2023, הודיע ORF במהלך תוכנית הרדיו "Ö3-Wecker", ששודרה ב-Ö3, שהם בחרו באופן פנימי את טאודורה שפיריק (טיה) ואת סלינה-מאריה אדבאוור (סלינה) לייצג את אוסטריה בליברפול. טיה ניסתה בעבר לייצג את סרביה באירוויזיון 2020, וסיימה במקום העשירי בקדם הארצי "Beovizija 2020" עם השיר "Sudnji dan", בעוד סלינה השתתפה בעבר בעונה השביעית של "The Voice of Germany" ב-2017, שם הגיעה לסיבוב השלישי כחברה בצוות של סמו הבר. שתי הזמרות גם ניסו בעבר לייצג את אוסטריה באירוויזיון; טיה בשנת 2020 עם גרסה אנגלית של "Sudnji dan" שכותרתה "Judgement Day", וסלינה ב-2019 עם השיר "Behind the Waterfall". השיר "Who the Hell is Edgar?", שנכתב על ידי טיה וסלינה יחד עם רונלד ג'נצ'ק ופלה לוריאנו במחנה כתיבת שירים בצ'כיה, הוצג כשיר האוסטרי לתחרות ב-8 במרץ 2023 במהלך "Ö3-Wecker".
באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. אוסטריה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר השני שהתקיים ב-11 במאי 2023.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אוסטריה שובצה כהופעה ה-13, אחרי סן מרינו ולפני אלבניה.
באוסטריה, כל המשדרים שודרו ב-ORF 1, עם פרשנות מאת אנדי קנול, כאשר הגמר שודר ב-FM4, עם פרשנות מאת יאן במרמן ואולי שולץ. כמו כן, ORF סיפקה תוכניות נוספות לצד השידור החי של תוכניות התחרות, כאשר הסדרה המוקלטת בת שני חלקים "Mr. Song Contest Proudly Presents" בראשות קנול, ששודרה לפני שני חצאי הגמר, ושני שידורים חיים מטייט ליברפול, "ESC – Der Countdown" ו-"ESC – Die Aftershow", שנערכו כשידור משותף ב-ORF, ב-ARD של גרמניה וב-SRF של שווייץ ששודרה לפני ואחרי הגמר והוצגה על ידי ברברה שנברגר. הדובר האוסטרי, שהכריז על הציון העליון של 12 הנקודות שהעניק חבר השופטים האוסטרי במהלך הגמר, היה פיליפ הנזה.
באירוויזיון > חצי הגמר

ב-11 במאי עלו טיה וסלינה על בימת חצי הגמר השני של האירוויזיון וביצעו את שירן "Who the Hell Is Edgar?". בסוף הערב הוכרזה אוסטריה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי אוסטריה סיימה במקום השני בחצי הגמר עם 137 נקודות.
באירוויזיון > גמר

בגמר, שהתקיים ב-13 במאי, אוסטריה הופיעה ראשונה, לפני פורטוגל. אוסטריה הגיעה למקום ה-15 בגמר, עם 120 נקודות; 104 נקודות מהשופטים, ו-16 נקודות מהקהל.
באירוויזיון > הצבעה

במהלך שלושת המופעים העניקה כל מדינה שני סטים של הצבעה (הקהל והשופטים של אותה המדינה). מספר הנקודות ששתי הקבוצות יכולות להעניק נע בין 1–8, 10 ו-12 נקודות. ההרכב המדויק של חבר השופטים הלאומי ופירוט הנקודות שלהם ושל הקהל של כל מדינה פורסמו לאחר הגמר. חבר השופטים האוסטרי הורכב מכריסטיאן אנדראס אודה, פיטר שרייבר, תומאס טריינט, אלקה קאופמן ואליקה אושאן.
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו לאוסטריה > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות | קהל> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 12 נקודות |  אוסטרליה | 12 נקודות |
| 10 נקודות |  אלבניה,  בלגיה,  סלובניה,  פולין | 40 נקודות |
| 8 נקודות |  איסלנד,  סן מרינו,  העולם | 24 נקודות |
| 7 נקודות |  הממלכה המאוחדת,  רומניה | 14 נקודות |
| 6 נקודות |  אסטוניה,  דנמרק,  יוון,  ליטא,  ספרד | 30 נקודות |
| 5 נקודות |  אוקראינה,  קפריסין | 10 נקודות |
| 4 נקודות |  גאורגיה | 4 נקודות |
| 3 נקודות |  ארמניה | 3 נקודות |
| 2 נקודות |  | 0 נקודות |
| נקודה אחת |  | 0 נקודות |
| סך הכל | 18 מדינות ושאר העולם1 | 137 נקודות |
1החל משנת 2023 גם המדינות שלא משתתפות יכולות להצביע, והצבעותיהן נספרות כקבוצה אחת ששמה הוא "שאר העולם" (באנגלית: Rest of the world; בראשי תיבות: ROTW).
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי אוסטריה > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות |
| --- | --- |
12 נקודות:  בלגיה
10 נקודות:  סלובניה
8 נקודות:  אוסטרליה
7 נקודות:  פולין
6 נקודות:  אלבניה
5 נקודות:  ליטא
4 נקודות:  ארמניה
3 נקודות:  אסטוניה
2 נקודות:  קפריסין
נקודה אחת:  איסלנד
סך הכל: 10 מדינות
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי אוסטריה > חצי הגמר > תוצאות הצבעה מפורטות

החל מאירוויזיון 2023 המדינות העולות מחצאי הגמר אל הגמר נקבעות רק על בסיס הצבעות הקהל. נוסף על כך, משנה זו, קהל במדינות אשר לא משתתפות בתחרות יכול אף הוא להצביע. כל ההצבעות של המדינות האחרות אשר לא משתתפות מחוברות יחד לסל הצבעות נוסף של 1–8, 10 ו-12 נקודות ונקרא הצבעות שאר העולם.
| סדר | מדינה | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 01 |  דנמרק | 14 |  |
| 02 |  ארמניה | 7 | 4 |
| 03 |  רומניה | 12 |  |
| 04 |  אסטוניה | 8 | 3 |
| 05 |  בלגיה | 1 | 12 |
| 06 |  קפריסין | 9 | 2 |
| 07 |  איסלנד | 10 | 1 |
| 08 |  יוון | 11 |  |
| 09 |  פולין | 4 | 7 |
| 10 |  סלובניה | 2 | 10 |
| 11 |  גאורגיה | 13 |  |
| 12 |  סן מרינו | 15 |  |
| 13 |  אוסטריה |  |  |
| 14 |  אלבניה | 5 | 6 |
| 15 |  ליטא | 6 | 5 |
| 16 |  אוסטרליה | 3 | 8 |
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי אוסטריה > גמר > תוצאות הצבעה מפורטות

צוותי השיפוט בתחרות מונים חמישה אנשי מקצוע בתעשיית המוזיקה, אזרחי המדינה אותה הם מייצגים. שמותיהם פורסמו לפני התחרות בשם השקיפות. כל צוות שיפוט דירג את 26 השירים שהתחרו בגמר על פי יכולות ווקאליות, ההופעה על הבמה, הרכב השיר ומקוריותו. בנוסף, נאסר על כל שופט להיות קשור בצורה כלשהי עם אחד האמנים המתחרים. הדירוגים האישיים של כל שופט וכן תוצאות הצבעות הקהל פורסמו זמן קצר לאחר מכן.
| סדר | מדינה | שופטים> שופט 1 | שופטים> שופט 2 | שופטים> שופט 3 | שופטים> שופט 4 | שופטים> שופט 5 | שופטים> דירוג | שופטים> נקודות | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  אוסטריה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 02 |  פורטוגל | 16 | 23 | 10 | 13 | 10 | 19 |  | 23 |  |
| 03 |  שווייץ | 8 | 11 | 2 | 6 | 14 | 7 | 4 | 9 | 2 |
| 04 |  פולין | 11 | 24 | 16 | 8 | 9 | 18 |  | 13 |  |
| 05 |  סרביה | 3 | 10 | 24 | 16 | 24 | 14 |  | 15 |  |
| 06 |  צרפת | 24 | 22 | 13 | 20 | 11 | 22 |  | 18 |  |
| 07 |  קפריסין | 17 | 18 | 6 | 3 | 12 | 9 | 2 | 20 |  |
| 08 |  ספרד | 6 | 17 | 9 | 17 | 17 | 17 |  | 24 |  |
| 09 |  שוודיה | 9 | 1 | 4 | 5 | 8 | 2 | 10 | 7 | 4 |
| 10 |  אלבניה | 20 | 25 | 14 | 10 | 23 | 21 |  | 8 | 3 |
| 11 |  איטליה | 19 | 6 | 5 | 2 | 1 | 1 | 12 | 3 | 8 |
| 12 |  אסטוניה | 22 | 21 | 11 | 7 | 4 | 11 |  | 19 |  |
| 13 |  פינלנד | 2 | 4 | 1 | 19 | 22 | 3 | 8 | 1 | 12 |
| 14 |  צ'כיה | 1 | 2 | 19 | 22 | 19 | 6 | 5 | 12 |  |
| 15 |  אוסטרליה | 13 | 5 | 18 | 11 | 21 | 15 |  | 17 |  |
| 16 |  בלגיה | 18 | 3 | 20 | 12 | 5 | 8 | 3 | 11 |  |
| 17 |  ארמניה | 14 | 8 | 3 | 14 | 13 | 10 | 1 | 22 |  |
| 18 |  מולדובה | 25 | 19 | 15 | 18 | 18 | 23 |  | 16 |  |
| 19 |  אוקראינה | 7 | 12 | 17 | 15 | 6 | 13 |  | 6 | 5 |
| 20 |  נורווגיה | 10 | 13 | 22 | 23 | 20 | 20 |  | 4 | 7 |
| 21 |  גרמניה | 21 | 16 | 25 | 24 | 25 | 25 |  | 5 | 6 |
| 22 |  ליטא | 12 | 7 | 8 | 1 | 3 | 4 | 7 | 21 |  |
| 23 |  ישראל | 15 | 14 | 7 | 9 | 16 | 16 |  | 10 | 1 |
| 24 |  סלובניה | 5 | 9 | 12 | 4 | 2 | 5 | 6 | 14 |  |
| 25 |  קרואטיה | 4 | 20 | 23 | 21 | 7 | 12 |  | 2 | 10 |
| 26 |  הממלכה המאוחדת | 23 | 15 | 21 | 25 | 15 | 24 |  | 25 |  |
הערות שוליים

↑  "Eurovision Song Contest 1966". European Broadcasting Union (EBU). נבדק ב-25 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Austria wins Eurovision Song Contest". BBC News. 11 במאי 2014. נבדק ב-25 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eurovision 2012 Semi-final 1 Results, eurovisionworld
↑  "History by Country – Austria". European Broadcasting Union (EBU). נבדק ב-25 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jiandani, Sanjay (Sergio) (2022-06-09). "Austria: ORF confirms participation at Eurovision 2023". ESCToday. נבדק ב-2023-02-02.
↑  Granger, Anthony (2023-01-24). "🇦🇹 Austria: Eurovision 2023 Representative to be Revealed in the Next Week". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-02-02.
↑  "Song Contest 2023: Wie Ukraine und Österreich ihre Lieder für Liverpool finden". kleinezeitung.at (בגרמנית). 2022-11-03. נבדק ב-2023-02-02.
↑  "Österreich: Slomo macht seine Bewerbung mit "UPAMET" für den ESC 2023 öffentlich". ESC kompakt (בגרמנית). 2022-11-25. נבדק ב-2023-02-02.
↑  Ude, Christian (31 בינואר 2023). "Song Contest: Geheimnis gelüftet: Ex-Starmaniacs singen für Österreich". Kleine Zeitung (בגרמנית). נבדק ב-10 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kleine Zeitung Graz (31 בינואר 2023). "Geheimnis gelüftet: Ex-Starmaniacs singen für Österreich" (בגרמנית). נבדק ב-2023-01-31. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Frauenduo vertritt Österreich beim ESC 2023". vienna.at. 2023-01-31. נבדק ב-2023-02-02.
↑  James Washak (2023-01-31). "🇦🇹 Austria: Teya and Salena to Eurovision 2023" (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-01-31.
↑  "Teya & Salena - Fab Two für Liverpool" (בגרמנית). 8 בנובמבר 2019. נבדק ב-2023-01-31. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Teya & Salena will represent Austria in Liverpool" (באנגלית). European Broadcasting Union (EBU). 2023-01-31. נבדק ב-2023-02-02.
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision 2023: Allocation Draw results". Eurovision.tv (באנגלית). EBU. 2023-01-31. נבדק ב-2023-01-31.
↑  Groot, Evert (2023-01-31). "Eurovision 2023: Allocation Draw results". European Broadcasting Union (EBU). נבדק ב-2022-01-31.
↑  "Eurovision Song Contest 2023 Semi-Final running orders revealed!". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). EBU. 2023-03-22. נבדק ב-2023-03-22.
↑  "Eurovision Song Contest 2023 in ORF 1 – multimedial und barrierefrei" (הודעה לעיתונות) (בגרמנית). ORF. 5 במאי 2023. אורכב מ-המקור ב-5 במאי 2023. נבדק ב-31 במאי 2023. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision Song Contest 2023: Die zweite Probe von TEYA & SALENA in Liverpool" (הודעה לעיתונות) (בגרמנית). ORF. 5 במאי 2023. אורכב מ-המקור ב-6 במאי 2023. נבדק ב-31 במאי 2023. {{cite press release}}:  (עזרה)
1 2 3  Eurovision 2023 Semi-final 2 Results, eurovisionworld
1 2 3 4 5  Eurovision 2023 Results: Voting & Points, eurovisionworld
↑  "Voting–Eurovision Song Contest". European Broadcasting Union (EBU). ארכיון מ-26 במאי 2021. נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Juries in the Grand Final of Liverpool 2023". European Broadcasting Union (EBU).
↑  Liverpool 2023, אתר האירוויזיון
↑  Liverpool 2023, אתר האירוויזיון
טיה וסלינה במסיבת עיתונאים באירוויזיון 2023
איקילילו דואנינה

איקילילו דואנינה (בקומורית: Ikililou Dhoinine; נולד ב-14 באוגוסט 1962) הוא פוליטיקאי שכיהן כנשיא קומורו בשנים 2011–2016.
ביוגרפיה

דואנינה נולד בכפר ג'וייזי (Djoièzi) שבאי מוהלי, הקטן מבין שלושת האיים שמרכיבים את קומורו. ב-1986 קיבל תואר ראשון במתמטיקה מבית הספר הלאומי להשכלה גבוהה שבגראן קומור, ובהמשך למד רוקחות באוניברסיטת גמאל עבד אל נאצר בקונקרי שבגינאה. ב-1994 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטה זו. לאחר מכן שב לקומורו, ומונה למנהל ייצור בבית המרקחת הלאומי האוטונומי במורוני.
בשנת 2006, עם בחירתו של הנשיא אחמד עבדאללה מוחמד סאמבי, מינה אותו סאמבי לסגנו. במקביל, כיהן עד 2009 כשר הבריאות, הסולידריות והשוויון המגדרי. באותה שנה, ועד ראשית 2010 עבר לתפקיד שר האוצר, תפקיד שגם אותו מילא במקביל לתפקידו כסגן הנשיא.
על פי החוקה של קומורו, הנשיאות במדינה עוברת ברוטציה בין שלושת האיים, וב-2011 הגיע תורו של האי מוהלי. המפלגה הלאומית לצדק (Parti national de la justice) בחרה בו כמועמדהּ לנשיאות, בתמיכת הנשיא סאמבי. בסיבוב הבחירות המוקדם, שנערך באי מוהלי בלבד, דורג ראשון עם 28.2% מהקולות. בסיבוב השני, שנערך ב-26 בדצמבר 2010 כלל המדינה, בו התמודד מול מוחמד סעיד פאזול, שכיהן כנשיא בין 2002 ל-2007 ומול עבדו ג'אביר. הוא נבחר לנשיא לאחר שזכה ל-61.1% מקולות הבוחרים, והחל לכהן בתפקידו ב-26 במאי 2011. עם בחירתו הבטיח להיאבק בשחיתות. דואנינה כיהן כנשיא עד 26 במאי 2016. הוא הוחלף בתפקיד על ידי אזאלי אסומאני.
דואנינה נשוי ואב לשניים.
אינפיניטי Etherea

| --- | --- |

Infiniti Etherea
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אינפיניטי
 שנות ייצור:  2011 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל אחריו:  אינפיניטי Q30 
 חברת אם:  ניסאן
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout
 אורך:  4,400 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 4 צילינדרים, 2,500 סמ"ק, המפיק 241 כ"ס (מגדש טורבו)  מנוע חשמלי המפיק 33 כ"ס מופעל על ידי סוללת ליתיום-יון
 
אינפיניטי Etherea (באנגלית: Infiniti Etherea) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית סלון המוגדרת כמכונית היברידית, אשר הוצגה על ידי חטיבת הרכב אינפיניטי (באנגלית: Infiniti), חטיבה של יצרנית הרכב ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) היפנית בשנת 2011.
אינפיניטי Etherea

,
דגם ה"אינפיניטי Etherea" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה בשנת 2011
דגם ה "אינפיניטי Etherea" משלב שני סוגי מנועים: מנוע בעירה פנימית עם מנוע חשמלי (מכונית היברידית)
5 דלתות
4 מושבים
2 מנועים: מנוע בנזין + מנוע חשמלי
הנעה קדמית
גג זכוכית שקוף
דלתות אחוריות - "דלתות התאבדות" (פתיחת הדלת בניגוד לציר התנועה של הרכב)
ראו גם

מכונית קונספט
מכונית היברידית
אינפיניטי אסנס
אינפיניטי J30
אינפיניטי Q40
אינפיניטי LE
הערות שוליים

1 2  "אינפיניטי Etherea" caranddriver.com/news/infiniti-etherea-concept
↑  "אינפיניטי Etherea" אתר "אינפיניטי" ישראל
↑  "אינפיניטי Etherea" infiniti.co.uk/about-infiniti/concept-cars/etherea-concept
↑  "אינפיניטי Etherea" topspeed
↑  "אינפיניטי Etherea" בתערוכת המכוניות בז'נבה, 2011 motor1.com/news
איקי אלנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בנובמבר 1963 (בן 60) חיפה
 מדינה:  ישראל 
 
יצחק (איקי) אלנר (נולד ב-5 בנובמבר 1963) הוא פעיל ציבור ופעיל פוליטי ישראלי, ממייסדי המכון למנהיגות העתיד בישראל, לשעבר מנכ"ל תנועת "חוקה לישראל".
ביוגרפיה

אלנר נולד בחיפה וגדל בקריית מוצקין, בן לניצולי השואה. כיהן כיו"ר ארגון "נוער לנוער" המקומי וכיושב-ראש מועצת התלמידים. סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב. היה יועץ תקשורת לשר החינוך, פרופ' אמנון רובינשטיין. היה דובר מטה "עצרת השלום" שבסופה נרצח ראש הממשלה יצחק רבין. לאחר מכן שימש כיועץ לשר לאיכות הסביבה, יוסי שריד. בשנת 1997 נתמנה למנכ"ל תנועת "חוקה לישראל".
היה ממקימי המטה למען חופש דת לישראל, קואליציית-גג של למעלה מ-20 ארגונים שפעלה לקידום הפרדת הדת מהמדינה, נישואים אזרחיים ושוויון בין הזרמים היהודיים בישראל, באמצעות חקיקת חוק יסוד: חופש הדת (שלא נחקק).
בשנת 2000 כיהן בוועדה הממשלתית לחוקה בראשות פרופ' יעקב נאמן שהקימה ממשלת שרון הראשונה, וייצג בה את מפלגת המרכז על-פי הזמנת ח"כ דן מרידור.
עם ההחלטה על הפסקת הפעילות הציבורית של תנועת "חוקה לישראל" נבחר אלנר לכהן כמנהל ארגון "הרוב הציוני" במסגרתו פעל לקידום פתרון בעיית המעמד הדתי-הלכתי של מאות אלפי עולים חדשים מברית המועצות לשעבר.
בשנת 1999 הצטרף למפלגת שינוי ובשנת 2001 נבחר במקום השני בבחירות למועצת שינוי. בשנת 2003 נבחר לראשות סניף ת"א של המפלגה. בבחירות לכנסת השש עשרה עמד בראש מטה הלהט"ב והוצב במקום ה-19. היה מראשי "המורדים" במנהיג "שינוי", יוסף לפיד, ופעל להצבת פרופ' אוריאל רייכמן בראשות המפלגה. מיד לאחר הבחירות המקדימות בשנת 2006, שהסתיימו בפרישת לפיד, פרש אלנר מ"שינוי". באותה שנה עבר להתגורר בשדרות והקים את המכון למנהיגות העתיד, יחד עם אל שווימר.
בשנת 2005 השתתף בתוכנית המציאות "דרוש מנהיג" בערוץ 2, והוצג כהומוסקסואל.
אלנר הוא גרוש. בראשית 2019 ולקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת היה ממקימי מפלגת "מגן" בראשות תא"ל גל הירש ונבחר למקום השני ברשימתה. המפלגה כשלה בבחירות ולא עברה את אחוז החסימה.
הערות שוליים

↑  דביר בר, הזמן הוורוד, גמרו בחוץ, באתר nana10‏, 13 בינואר 2003
↑  מרב יודילוביץ' ורועי הולר, "המנהיג": השופט מקורב למתחרה, באתר ynet, 27 בינואר 2005
↑  ענת באלינט‏, תוכנית מציאות חדשה בטלעד: "דרוש מנהיג", באתר וואלה, 16 בפברואר 2005
עוזי ברעם, אם אתה מוצלח, אתה עף, באתר ynet, 27 באפריל 2005
↑  תהל פרוש, לוכדי החלומות משדרות, באתר הארץ, 24 במרץ 2008
אליסה דור

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בת 71 בערך) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
אליסה דור (ספיבק-רוכמן) (נולדה ב-3 בינואר 1953) היא זמרת, תסריטאית, מפיקה ארגנטינאית.
ביוגרפיה

אליסה דור נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה.
למדה מוזיקה ופיתוח קול באקדמיה הלאומית למוזיקה ואומנויות הבמה בבואנוס איירס, ומוזיקותרפיה באוניברסיטה של המוזיאון הסוציאלי, בואנוס איירס.
החלה כסולנית במקהלת ילדים בניצוחו של אדגרדו ארדס. בהמשך שרה כסולנית במקהלת נערות קורל פמנינו דה סאן חוסטו תחת שרביטו של מאסטרו רוברטו ססנטה. כבת טיפוחיו של המאסטרו, שרה תחת ניצוחו גם עם הרכבים שונים: המקהלה הלאומית של ארגנטינה, המקהלה הפוליפונית של סאן חוסטו, המקהלה הפוליפונית של מורון, והופיעה ברחבי העולם, בין היתר בטקס השבעת נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון, ובותיקן מול האפיפיור פבלו השישי.
בגיל 17 הצטרפה להרכב הקולי היוקרתי "קונחונטו דה קמרה דה לה אסוסיאסיון וגנריאנה". במקביל, השתתפה כזמרת בפסטיבל שירי הילדים הראשון בטלוויזיה בארגנטינה.
בשנת 1974 הגיעה לישראל במסגרת התוכנית השנתית "שירות לעם", ועבדה כסולנית במקהלת רובין בירושלים, תחת ניצוחו של סטנלי ספרבר. באותה שנה קיבלה מלגה ללימודי פיתוח קול אצל ג'ולייט מדיוני.
בתום השנה, חזרה לארגנטינה.
בשנת 1977 עלתה לישראל.
בשנותיה הראשונות בארץ הופיעה במחזות זמר "ימים של מחתרת" ו"דוקטורים ממליצים לצחוק" עם שמעון ג'יגן. בהמשך חזרה להופיע כזמרת עם רפרטואר מוזיקלי דרום-אמריקאי בליווים של באלדי אולייר, אוסקר שר, תמיר הרפז וקלאודיו נדל. הופיעה, בין היתר, עם מרסדס סוסה בביקורה בישראל, וכן בתוכניות טלוויזיה רבות. באותה התקופה נסעה מספר פעמים לסבב הופעות בארגנטינה.
במקביל למדה משחק ב"תיאטרון הקומה השלישית" בהדרכתו של עודד בארי. עם תום הלימודים שיחקה במספר הצגות ילדים.
בשנת 1985 כתבה והעלתה שתי הצגות ילדים: "תינוק בא לעולם" ו"בגוף ראשון", איתן הופיעה ברחבי הארץ.
בין השנים 1989 ל 1996 השלימה מסלולי לימודים מלאים כמנחת פסיכודרמה בסמינר הקיבוצים וכמנחת קבוצות במכון אדלר.
ב 1993 הפיקה את הפסטיבל הראשון למוזיקה לטינית בישראל - Feria Latina.
את דרכה בתחום הקולנוע והטלוויזיה החלה בשנת 1994 כתחקירנית, מפיקה בפועל ועוזרת במאי בהפקות של אשל תקשורת, מבית ג'וינט ישראל.
מאז כתבה והפיקה דרמות, דוקומנטריים, פיצ'רים, סרטי הדרכה וסרטי תדמית רבים.
פילמוגרפיה

| שנה | שם הסרט | הערות | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | המעבר | דרמה. בהשתתפות חנן גולדבלט, שרית סרי ומרים גבריאלי. במאי: יוחנן ולר. שודר בערוץ 2 | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 1999 | בובת הנסיך | דרמה. בהשתתפות יהודה פוקס ודוידה קרול. במאי: יוחנן ולר. שודר בערוץ 2 | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2001 | עניין של כבוד | דרמה. בהשתתפות נתן כוגן, איילת מרגלית ונטע מורן. במאי: יוחנן ולר. שודר בערוץ 2 | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2001 | של מי הנעליים האלה?? | דרמה. בהשתתפות יהודה ברקן וליה קניג. במאי: יוחנן ולר. שודר בערוץ 2 | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2002 | יום הולדת עם גפילטה פיש | דרמה. בהשתתפות זאב שמשוני ודוידה קרול. במאי: יוחנן ולר. שודר בערוץ 2 | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2003 | Body Exposures | סרט דוקומנטרי בהפקתו של יהלי גת ובבימויו של ברנרד דיצ'ק. שודר בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק | תחקירנית ומפיקה בפועל |
| 2003 -2004 | אהבה בשלכת | סדרת דרמה בת 20 פרקים בכיכובם של יהודה ברקן וליה קניג. במאי: יוחנן ולר. שודרה בערוץ 1. הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | תסריטאית ראשית |
| 2004 | חברים | דרמה. בהשתתפות ז'ק כהן ויהודה אפרוני. במאי: יוחנן ולר. שודר בערוץ 2. | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2004 | מקום של אבא | דרמה. בהשתתפות דבורה קידר, הוגו ירדן ואירינה שולמן. במאי: יצחק חלוצי. | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2005 | זורם כנהר גדול | סרט דוקומנטרי בהפקתו של יהלי גת. במאי יצחק חלוצי. שודר בערוץ 2. קיבל פרס ראשון בפסטיבל חיפה | תחקירנית |
| 2005 | שיר פרידה | דרמה. בהשתתפות סבטלנה דמידוב ומרים גבריאלי. במאי אייל זיד. שודר בערוץ 2 | תסריטאית |
| 2005 | קרוב רחוק | דרמה. בהשתתפות מתי סרי ועדי טופול. במאי: יוחנן ולר. שודר בערוץ 2 | תסריטאית |
| 2006 | המהפך | הדרכה. בהשתתפות ליה קניג ומוסקו אלקלעי. במאי: יוחנן ולר | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2007 | כוונות טובות | דרמה. בהשתתפות אלברט אילוז, רות גלר ונולי עומר. במאי: טל ברקאי | תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2008 | מזכיר הניגונים | דוקומנטרי. במאי: יוחנן ולר. שודר בערוץ MEZZO צרפת | תחקירנית, תסריטאית ומפיקה |
| 2011 | סלסה תל אביב | סרט קולנוע בכיכובם של אנחליקה ולה ואנחל בונני. במאי יוחנן ולר. פתח את פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בגואדלחרה, מקסיקו. היה מועמד לפרס על הקומדיה הזרה הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של שאנגחאי, סין. הוקרן בפסטיבלים ברחבי העולם ונבחר מספר פעמים כחביב הקהל | תסריטאית |
| 2013 -2014 | שולי רנד מארח | תוכנית אירוח בת 15 פרקים. הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. שודרה בערוץ 20 | עורכת תוכן ומפיקה |
| 2014 | חכמים בלילה | תוכנית אירוח בת 60 פרקים. שודרה בערוץ 20 | עורכת תוכן ומפיקה |
| 2018 | אהבה בשלייקס | סרט קולנוע בכיכובם של יהודה ברקן, ניצה שאול ושלמה בראבא. במאי: יוחנן ולר | תסריטאית |
אינפיניטי Q40

| --- | --- |

Infiniti Q40
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אינפיניטי
 שנות ייצור:  2014 – 2015
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל קודם:  Infiniti G-series (אנ') דגם קוד "V36"
 מודל אחריו:  Infiniti Q50 (אנ')
 חברת אם:  ניסאן
 פלטפורמה:  Nissan FM platform (אנ')
 אורך:  4,750 מ"מ
 רוחב:  1,775 מ"מ
 גובה:  1,455 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,850 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V6 צילינדרים, 3,696 סמ"ק המפיק 327 כ"ס ב-7,000 סל"ד, יחס דחיסה 11.0:1
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 7 מהירויות
 מהירות מרבית:  155 מיל (249.4 ק"מ)
אינפיניטי Q40 (ביפנית: インフィニティ・Q40, באנגלית: Infiniti Q40) היא מכונית סלון קומפקטית מתוצרת חטיבת הרכב אינפיניטי (באנגלית: Infiniti), חטיבה של יצרנית הרכב ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) היפנית אשר יוצרה בין השנים 2014 – 2015 ביפן.
ממאפייני "אינפיניטי Q40"

4 דלתות סדאן.
5 נוסעים.
מנוע קדמי.
סוג הנעה: הנעה כפולה 4x4.
מנוע בנזין מתוצרת ניסאן סדרה "Nissan VQ engine" (אנ') סוג מנוע "VQ37VHR".
פלטפורמה: Nissan FM platform
תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 5.5 שניות.
דגם "אינפיניטי Q40" יוצא לארצות הברית כמודל 2015.
סיום ייצור דגם "אינפיניטי Q40" היה ביוני 2015.
ראו גם

אינפיניטי J30
אינפיניטי Etherea
הערות שוליים

↑  "אינפיניטי Q40" topspeed.com/cars/infiniti/2015-infiniti-q40
↑  "אינפיניטי Q40" usa.infinitinews.com/en-US/releases/us-2015-infiniti-q40
↑  "אינפיניטי Q40" autotrader.com/car-reviews/2015-infiniti-q40