stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפלימפססט של ארכימדס
ארכימדס וכתביו

ארכימדס חי במאה ה-3 לפנה"ס בעיר סירקוזה שבסיציליה, ונחשב לאחד מגדולי המדענים בכל הזמנים. בין היתר חקר תכונות גאומטריות של חתכי חרוט בשיטות שהיוו את הבסיס לחשבון האינפיניטסימלי שהתגלה כאלפיים שנה מאוחר יותר. ארכימדס המציא את תורת המנופים, גילה את חוק הציפה הקרוי על שמו ובכך פיתח את ענף ההידרוסטטיקה, כמו כן חקר שיטות למציאת מרכז המסה של גופים מורכבים.
את עבודותיו העלה ארכימדס על הכתב ושלח כמכתבים למתמטיקאים אחרים בני התקופה, בראשם אאודוקסוס מקנידוס וארטוסתנס (הידוע בעיקר בזכות מציאת קוטר כדור הארץ על ידי מדידת אורך הצל בשתי נקודות שונות בו זמנית). ספרים אלה נכתבו על גבי מגילות קלף והועתקו ונלמדו בעת העתיקה במקומות שונים. במהלך ימי הביניים הגיעו חלק מכתבי ארכימדס לידי המתמטיקאים הערביים הגדולים שתרגמו אותם לערבית וחקרו אותם. בדומה לחלק גדול מהידע אודות המתמטיקה היוונית, מידע רב על ארכימדס מבוסס על כתביהם של אותם מתמטיקאים.
מעטים מכתביו של ארכימדס נשתמרו ועקבותיהם של רבים אחרים אבדו, בדומה לטקסטים חשובים רבים מהעת העתיקה שאבדו באירועים כמו שריפת הספרייה הגדולה של אלכסנדריה בשנת 391, או בזיזת קונסטנטינופול במהלך מסע הצלב הרביעי בשנת 1203. בקטלוג מהמאה הרביעית מצוין שבין כתביו של האפיפיור היו שני אוספים של ספרי ארכימדס, הנקראים 'קודקס A' ו'קודקס B'. ספרים אלו היוו מקור השראה לרבים מהמדענים של תקופת הרנסאנס, כמו לאונרדו דה וינצ'י או גלילאו גלילאי, ובהמשך - אייזק ניוטון שהושפע ישירות מעבודתו. מספר תרגומים של קודקס A וכן של הספר 'על גופים צפים' מתוך קודקס B שרדו עד ימינו, אך עקבותיהם של הקודקסים המקוריים אבדו.
בשנת 1907 גילה החוקר הדני יוהאן לודוויג הייברג אוסף שלישי של כתבי ארכימדס, הנקרא 'קודקס C' (או הפלימפססט של ארכימדס). הקודקס נתגלה חבוי בצורת פלימפססט תחת טקסט של ספר תפילות, בספריית מנזר איה סופיה באיסטנבול. הקודקס הכיל טקסטים עתיקים וכן שבעה ספרים של ארכימדס, אשר לשלושה מהם אין עותקים אחרים: המתודה, על גופים צפים והסטומכיון.
הכנת הפלימפססט ותיארוכו

בימי הביניים היה הקלף מצרך יקר, ולכן לא פעם השתמשו במגילות קלף ישנות להכנת ספרים חדשים. הטקסט הישן נמחק באמצעות גירוד (באופן דומה לדרך בה הוכן הקלף מלכתחילה), ובמקרים רבים ניתן עדיין לקרוא את הטקסט הישן תחת החדש, קלפים אלו מכונים פלימפססט.
ספר התפילות שנכתב על גבי כתבי ארכימדס נוצר בארץ ישראל, כנראה באזור ירושלים. ההשערה היא כי הוא הותקן בשנת 1229 על ידי כומר מעתיק בשם יוהנס מירונאס, זמן קצר לאחר כיבוש ירושלים על ידי פרידריך השני במסגרת מסעות הצלב. לשם הכנת ספר התפילות השתמש הכומר במספר רב של מגילות מכתבי ארכימדס ואחרים, אותם חתך וכרך מחדש בצורת קודקס.
מארץ ישראל לקונסטנטינופול והגילוי על ידי הייברג

החל מהמאה ה-16 ואולי אף קודם לכן, שכן הקודקס במנזר מר סבא שבמדבר יהודה. ספריית המנזר הכילה במאה ה-19 מעל לאלף ספרים, ונחשבה לספרייה הגדולה ביותר באזור. בשלב כלשהו הועבר הספר לכנסיית איה סופיה שבקונסטנטינופול (איסטנבול של ימינו). הכנסייה, בדומה למנזר מר סבא, השתייכה לכנסייה היווני אורתודוקסית, וההשערה היא שהספר הועבר אליה במאה ה-19 בידי צליינים שמילאו אז את הדרכים בין ארץ ישראל ואיסנטבול.

בתחילת המאה ה-20 החל החוקר הדני יוהאן לודוויג הייברג להתעניין בספר, בשל היותו פלימפססט המכיל כתבים מתמטיים עתיקים. הייברג היה מומחה לכתבי יד עתיקים ולהיסטוריה של המתמטיקה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בארכימדס, והוא ידוע מאוד גם במחקרים של מתמטיקאים גדולים אחרים בני התקופה. הייברג ערך את כתביהם של אוקלידס, אפולוניוס מפרגה, אריסטו, תלמי, הרון מאלכסנדריה ואחרים. בשנת 1906, לאחר שבקשתו לשליחת הקודקס לקופנהגן נדחתה, נסע הייברג לקונסטנטינופול וקיבל את רשות ספרן הכנסייה לחקור את הספר. הוא גילה שהפלימפססט מכיל את כתבי ארכימדס, פענח מתוכו את הטקסט של הספר 'מתודה' ושל ספרים אחרים, וצילם חלק מהדפים.
אובדן הפלימפססט וגילויו מחדש

לאחר שהייברג סיים את מחקרו, אבדו שוב עקבותיו של הספר, כנראה עם העברת ספרי הפטריארכיה היוונית באיסטנבול בחשאי לאתונה לאחר מלחמת העולם הראשונה. חלק מהספרים הגיעו לידיים פרטיות, ונראה שהפליפמססט הגיע לידי סוחר עתיקות פריזאי בשם סלומון גרסון. הספר הופיע שוב ב-1998 במכירה פומבית בניו יורק, שם נקנה תמורת 2.2 מיליון דולר על ידי נדבן אלמוני, שהעביר את הספר למוזאון וולטרס לאמנות בבולטימור, לצורך עבודות שחזור ומחקר.
עבודת השחזור והמחקר המודרני

השוואת מצב הספר לאחר הופעתו מחדש, לבין מחקרו של הייברג מתחילת המאה ה-20, מלמדת כי לספר נגרם נזק רב: חלק מהעמודים נקרעו ואבדו, על כמה מהם צוירו זיופי ציורים עתיקים שלא היו בו קודם, והספר כולו נפגע מלחות.

צוות מומחים מטעם המוזיאון עמל על מלאכת שחזור הספר, שכללה הפרדה בין הדפים, ניקויים ותפירתם מחדש. הדפים צולמו תחת סוגי תאורה שונים ובשיטות הדמיה שונות, על מנת לאפשר את קריאת הטקסט המקורי של ארכימדס. הצילומים הועברו לידי חוקרי כתבי יד, בהם רויאל נץ, שפענחו את הכתב המקורי. הצלחה יוצאת דופן בשחזור הטקסט המקורי הושגה על ידי הדמיה בעזרת קרני רנטגן שנעשתה ב-SLAC (מאיץ החלקיקים של אוניברסיטת סטנפורד).
כתבי ארכימדס המופיעים בקודקס

הקודקס מכיל שבעה ספרים של ארכימדס, אשר לשלושת האחרונים זהו מקור יחידי:
'שיווי משקל של שטחים מישוריים'
'קווים ספירלים'
'המדידה של העיגול'
'על הכדור והגליל'
'על גופים צפים'
'המתודה'
'הסטומכיון'
'שיווי משקל של שטחים מישוריים' עוסק במציאת מרכז הכובד של גופים דו-ממדיים; 'המדידה של העיגול' מפורסם בעיקר בזכות שיטת ארכימדס לקירוב הערך של פאי על ידי סדרת מצולעים משוכללים; 'על הכדור והגליל' כולל נוסחאות לחישוב הנפח של גופים תלת-ממדיים, כולל הגילוי שנפח כדור שווה לשני שלישים הנפח של הגליל הכולא אותו (בעקבות גילוי זה נחרט ציור של כדור הכלוא בתוך גליל על גבי המצבה של ארכימדס); 'על גופים צפים' כולל את גילוי חוקי הציפה ומהווה את הבסיס להידרוסטטיקה.
הספר 'מתודה', שנוסח כמכתב למתמטיקאי היווני ארטוסתנס, מכיל את שיטת ארכימדס לטיפול באינסוף על ידי סדרת גדלים מתכנסים. שיטות אלו היוו את הבסיס לחשבון האינפיניטסימלי שפיתחו אייזק ניוטון וגוטפריד לייבניץ כאלפיים שנה מאוחר יותר.
כתבי ארכימדס המופיעים בקודקס > השיטה של משפטים מכניים ("המתודה")

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
התגלית המשמעותית ביותר בפלימפססט של ארכימדס היא הספר "מתודה", אשר הפלימפססט מכיל את העותק הידוע היחיד שלו.
בעבודותיו האחרות, ארכימדס לעיתים קרובות מוכיח את השוויון בין שני שטחים או נפחים בעזרת שיטת המיצוי של אאודוקסוס, גרסה יוונית עתיקה לשיטת הגבולות של ימינו. כיוון שהיוונים היו מודעים לכך שמספרים מסוימים אינם רציונליים, ההגדרה שלהם למספר ממשי שרירותי הייתה כמות Q שמקרבים אותה על ידי שתי סדרות, אחת מספקת חסם עליון והשנייה מספקת חסם תחתון. אם מוצאים שתי סדרות אינסופיות U ו-L, כאשר U תמיד גדולה יותר מ-Q, ו-L תמיד קטנה יותר מ-Q, ושתי הסדרות מתקרבות ל-Q מרחק קטן יותר מכל כמות ספציפית, אז נאמר ש-Q נמצא, או ממוצה במונחים של U ו-L.
ארכימדס נעזר במיצוי כדי להוכיח את המשפטים שלו. ארכימדס קירב את הצורה שאת שטחה הוא רוצה לחשב באמצעות חלוקה שלה לחלקים בעלי שטח ידוע, אשר מספקת חסם עליון וחסם תחתון לערך השטח של הצורה. ארכימדס לאחר מכן מוכיח ששני החסמים נעשים שווים לערך השטח של הצורה שהוא הצהיר מראש כאשר חלוקת הצורה נעשית לאינסוף חלקים. ההוכחות האלו, שעדיין נחשבות לריגורוזיות ונכונות, עשו שימוש בגאומטריה בדרך מבריקה. מתמטיקאים מאוחרים יותר לעיתים קרובות הלינו על כך שארכימדס לא הסביר כיצד הוא הגיע לתוצאותיו בראשונה. הסבר זה סופק לראשונה עם הגילוי של המתודה.
השיטה שמתאר ארכימדס מבוססת על החקירות שלו בפיזיקה על מרכז הכובד ועקרון המנוף.
באמצעות השיטה שלו, ארכימדס היה מסוגל לפתור בעיות שכעת שייכות לחשבון אינטגרלי, תחום שצורתו המודרנית ניתנה לו בעבודתם של אייזק ניוטון וגוטפריד לייבניץ. בין התוצאות שלו ישנו חישוב מיקום מרכז הכובד של המיספירה (חצי כדור), חישוב מיקום מרכז הכובד של frustrum של פרבולואיד (frustrum הוא פרוסה שנחתכת מגוף תלת־ממדי על ידי שני מישורים מקבילים), וחישוב השטח התחום בין פרבולה וקו ישר.
בעיה שנפתרת באופן בלעדי במתודה היא חישוב הנפח של cylindrical wedge, תוצאה שמופיעה מחדש כמשפט 17 בעבודתו של קפלר Stereometria.
במספר דפים של המתודה לא נעשה שימוש על ידי המחבר של הפלימפססט ולכן הם עדיין אבודים. מרפרנסים לספר של מתמטיקאים אחרים עולה, כי בין הדפים האבודים הללו ישנה תוצאה על הנפח של הגוף שנוצר על ידי החיתוך של שני גלילים.
כתבי ארכימדס המופיעים בקודקס > סטומכיון

הספר 'סטומכיון' (ביוונית:  Ὀστομάχιον, "אוסטומכיון") היווה תגלית מפתיעה, משום שלהבדיל מספריו האחרים של ארכימדס (שכל אחד מהם נחשב לקפיצת דרך חשובה במתמטיקה) ספר זה עסק בנושא הנחשב כשעשוע. הסטומכיון היא חידת הרכבה, הדומה לחידת הטנגרם המפורסמת יותר, בה ריבוע מחולק ל-14 חלקים, שאיתם ניתן להרכיב מגוון רחב של צורות שונות כמו אנשים, בעלי חיים וכו'. חידה זו נחשבת לחידה המכנית העתיקה ביותר שהשתמרה עד היום, והייתה ידועה בימי קדם בשם 'הסטומכיון של ארכימדס' (אף על פי שלא ברור מה היה העניין של ארכימדס בחידה זו).
דפי הספר 'סטומכיון' בפלימפססט של ארכימדס היו במצב גרוע במיוחד וחלק רב מהם היה חסר. עם זאת, מניתוח הדפים שכן השתמרו העלה רויאל נץ את ההשערה שארכימדס חקר את השאלה: "בכמה דרכים שונות ניתן לחבר את חלקי הסטומכיון על מנת ליצור ריבוע?" (התשובה לשאלה היא 17,152). אם השערה זו נכונה, אזי ארכימדס עסק בשאלות קומבינטוריות, יותר מאלפיים שנה לפני המצאת מדע הקומבינטוריקה.
לקריאה נוספת

רויאל נץ וויליאם נואל, מאנגלית - דרורה בלישה, הקודקס של ארכימדס, תל אביב, פן, 2007, ISBN 9789654824434.
הערות שוליים

↑  כך על פי סטפנו פרנטי, שמצא בספר תפילות רבות הייחודיות לירושלים
↑  בשנת 1846 מנה המלומד היווני פפדופולס קרמאוס את הספר בין כותרי ספריית איה סופיה, וציין כי לספר מצורף דף מהמאה ה-16 המלמד כי הספר הוא רכושו של מנזר מר סבא.
חידת הסטומכיון
הכדור והגליל של ארכימדס
אליפות וימבלדון 1878

| --- | --- |

ספנסר גור, הפיילנליסט
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  8 ביולי 1878 – 18 ביולי 1878 (11 ימים) 
 מספר תחרות:  2 
 מספר מתמודדים:  35 
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  פרנק הדו
 → אליפות וימבלדון 1877 אליפות וימבלדון 1879 ← 
 
אליפות וימבלדון 1878 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-15 ביולי והסתיימה ב-20 ביולי.
בתחרות השתתפו 35 ספורטאים בריטים שהתחרו בהתאם לכללים שפורסמו על ידי מועדון קריקט של לונדון (Marylebone Cricket Club) תוך שינויים שבוצעו לאחר סיום  אליפות וימבלדון 1877.
התחרות

התחרות נערכה ב-2 שלבים. בשלב הראשון 34 ספורטאים התחרו על הזכות להתמודד מול המנצח של התחרות שנערכה בשנה שעברה. בשלב השני נערך משחק בין המנצח של השלב הראשון לבין האלוף-משנה שעברה.
כול המשתתפים חולקו ל-3 קבוצות (16, 6 ו-12 ספורטאים).מנצחי הקבוצה הראשונה והשנייה נפגשו בחצי גמר ומנצח הקבוצה השלישית הגיע ישירות למשחק הגמר.
המנצח של השלב הראשון היה ספורטאי בריטי פרנק חאדו שניצח את לסטוק רוברט אסקין הסקוטי ב-3 מערכות. במשחק בין ספנסר גור לבין פרנק חאדו, חאדו ניצח ב-3 מערכות וזכה באליפות. במשחק הגמר היו כ-700 צופים. משחק הגמר היה המשחק ה-6 של חאדו באליפות.
לאחר זכייה בתחרות חאדו לא השתתף יותר בתחרויות טניס, והגיע לווימבלדון רק כעבור 50 שנים לקבלת מדליה מיוחדת.
מועצת הרבנות הרפורמית בישראל

מועצת הרבנות הרפורמית בישראל (מר"ם; שמה הקודם: "מועצת הרבנים המתקדמים בישראל") מאגדת את הרבות והרבנים הרפורמים בישראל. במר"ם חברים כיום כ-120 רבות ורבנים רפורמים, מרביתם בישראל ומיעוטם בתפוצות, כולל בפולין, בהולנד, בגרמניה בדרום אפריקה, בקנדה ובארצות הברית. הארגון הוקם בשנת 1964 וסימן את תחילת דרכה של התנועה הרפורמית בישראל ואת התארגנות רבניה וקהילותיה תחת גג ארצי משותף.
מייסדי מר"ם היו משה זמר, ראובן (בוב) סמואלס ויעקב כהן, תלמידו של מרדכי קפלן שלא המשיך בפעילות בגוף זה. זמן קצר לאחר התקומה, הצטרף אל המייסדים חיים (הנק) סקירבל. מר"ם הוא ארגון שפועל לצד התנועה הרפורמית בישראל ואיגוד הרבנים הרפורמיים המרכזי בצפון אמריקה (Central Conference of American Rabbis - CCAR). המועצה מנהלת בית דין העוסק בנושאי המעמד האישי (כגון נישואין, גירושין, וגיור רפורמי). כמו כן, מר"ם אחראית על פיתוח השיח על הדת וביקורת המקרא בתוך היהדות הרפורמית בישראל, שותפה ביזימה ובפרסום של ספרים ומאמרים בתחומים רלוונטיים, ושותפה בניהול הספרייה של התנועה הרפורמית. הרבות והרבנים של מר"ם מקיימים מדי שנה מאות טקסי נישואין רפורמיים, בין היתר לזוגות חד־מיניים.
בניגוד לתנועה הרפורמית ברחבי העולם, מטרתה של מר"ם היא קביעת מדיניות מחייבת בנוגע לנושאים העיקריים, כגון עריכת נישואין רק לזוגות בהם השניים נחשבים יהודים, והימנעות מעריכת חופות במועדים שאינם ראויים (לפי היהדות, כגון תשעה באב ושבתות, או מתוך ערכים אחרים, כגון יום השואה ויום הזיכרון לרצח רבין). כמו כן, המועצה דוגלת בערכים כגון צדק, סולידריות חברתית, העמקת צביונה הדמוקרטי של החברה היהודית בישראל, הפרדת דת ומדינה, ואחריות כלפי העם היהודי בישראל ובתפוצות. בין עמדותיה הרעיוניות של מר"ם ניתן למצוא גם אי־הכרה בתוקפן של הלכות ממזרות בימינו וקיום חתונות של זוגות הומוסקסואליים.
מר"ם אחראית על עריכתם של סידורי התפילה והמחזורים הרפורמיים בישראל. בשנת 2021 יצא לאור הסידור הרפורמי העדכני "תפילת האדם", בעריכת הרבות פרופ' דליה מרקס וד"ר אלונה ליסיצה.
מר"ם והתנועה הרפורמית מקיימות מערך נישואים הנרשמים אזרחית בישראל (אחרי קיום טקס אזרחי בחו"ל) ומערך של נישואין וגירושין שלא דרך הרישום האזרחי במדינת ישראל (מעמד של ידועים בציבור). במסגרת זו הן מקיימות מאגר מרכזי של זוגות הנישאים על ידי אנשי המועצה, ומנפיקות תעודות זוגיות.
ניהול ומבנה

יו"ר מר"ם היא הרבה ד"ר אילה רונן-סמואלס, שאחראית גם על הקהילה הרפורמית "תפילת האדם" בקיסריה. רונן-סמואלס אחראית על ניהול המועצה.
המנהלת הנוכחית היא הרבה אריאלה גרץ-ברטוב, רבת קהילת "אמת ושלום" בנהריה. היא אחראית על ענייניה השוטפים של המועצה.
נכון לכתיבת שורות אלה, הרבה גליה סדן מכהנת בתפקיד אב בין הדין הרפורמי. מזכיר בין הדין הוא גרגורי קוטלר, הרב הרפורמי הראשון שהוסמך בישראל מקרב עולי חבר המדינות העצמאיות.
מר"ם קולטת אל שורותיה את מוסמכי בתי המדרש לרבנים רפורמיים המוכרים על ידי האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת, ובראשם היברו יוניון קולג' – מכון למדעי היהדות הרפורמית.
הערות שוליים

↑  התנועה ליהדות מתקדמת בישראל | ארגונים עמיתים, באתר www.reform.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310971705171  LCCN: nr96006773  VIAF: 168348710   WorldCat (עם VIAF): 168348710
קורס מקוון

תלם - אתר למידה מרחוק של האוניברסיטה הפתוחה, מכיל מגוון רב של קורסים מקוונים
קורס מקוון (באנגלית: fully online course) הוא קורס שנלמד מהבית, מהמחשב האישי, מהמכשיר האלקטרוני, דרך האינטרנט ומשולב בתוכו תקשורת א-סינכרונית ותקשורת סינכרונית. נוסף לכך, קורס מקוון הוא אחד האפשריות ליישם למידה מקוונת. ובשל כך, נחשב כהזדמנות לשנות את צורת ההוראה במוסדות אקדמיים ובבתי הספר, ולהגביר את הגישה להשכלה גבוהה איכותית, ולהרחיב את הגישה למקורות הידע
למידה סינכרונית ולמידה אי-סינכרונית

הקורס המקוון משלב בתוכו שני סוגים של למידה, למידה סינכרונית ולמידה אי-סינכרונית. הלמידה הסינכרונית (באנגלית: real time), היא הלמידה המתבססת על מפגשים מרחוק בין המורה והתלמיד בזמן אמת. הדבר המאפשר אינטראקציה מגוונת ועשירה בקול ובנתונים. לעומת זאת, בלמידה האי-סינכרונית (באנגלית: time delayed), התלמיד והמורה מתחברים בזמנם החופשי הדבר המאפשר גמישות בזמן. לרשות הלומדים עומדים חומרי הלמידה, התרגול וההעשרה המוקלטים והמוכנים מראש, וכן היכולת לקיים קשר עם המורה ועם לומדים אחרים באמצעות קבוצת דיון, דואר אלקטרוני וכל צורת תקשורת אחרת שאין בה תיאום זמן בין השותפים לשיחה. הדבר המצדיק משמעות המושג אי-סינכרוני, לא מתוזמן.
יתרונות

הקורס המקוון לא בא לפתור את בעיית הריחוק הפיזי, אלא גם בעיית לחץ הזמן בו מצוי האדם המודרני. אדם כזה יכול לנצל את הזמן ביעילות רבה יותר אם לא יידרש לנסוע למקום לימודים מסוים. האדם הזה יכול לקבל מענה דרך הקורס המקוון, מכיוון שהקורס המקוון מאפשר גמישות בלמידה בזמן ובמקום. הסטודנטים בקורס המקוון יכולים לתרגל את חומר הקורס בזמן ובמקום החופשי שלהם. כמו כן, הסטודנטים יכולים להגיע למספר מצומצם של פגישות כדי לדון בחומר, אך עיקר הלימודים הם לימודים באינטרנט מהבית. הדבר המאפשר נגישות מקסימלית לתכני הקורס. כך שזמינות חומרי הקורס מקדמת את שביעת רצונם של הלומדים ומקלה על השתלבותם בלמידה המקוונת. יתרה מזו, נגישות חומרי הלמידה לסטודנט משחררים את הסטודנט מהמתח של "הפסד החומר" המוכר מהיעדרות מקורסים פנים אל פנים.
כמו כן, הקורס המקוון מאפשר התאמה אישית ללמידה, כך שהסטודנט יכול ללמוד בקצב שלו ולחזור על החומר מספר פעמים עד להבנתו המליאה. זה בנוסף שהקורס המקוון מאפשר ומחייב לשנות את דרכי ההוראה המסורתיות ומאפשר דרכים חדשות, שיתאימו לשינוי המהותי הנדרש במעבר בין תפקיד המורה בלמידה המסורתית לבין תפקידו בסביבה הלימודית המקוונת.
בנוסף לכך, הלמידה באמצעות קורסים מקוונים מאפשרת אופטימיזציה וניצול זמן בכיתה לטובת תרגול ודיון, ומפחית את הלחץ המוטל על המורה לספק את כל התוכן הלימודי.
חסרונות

ההוראה האקדמית המקובלת מאפשרת דיאלוג בין מרצה לסטודנט, לעומת הלמידה המקוונת רבת-המשתתפים נעדר המפגש פנים אל פנים עם מרצים וסטודנטים. על-פי עמדה זו, לימודים אקדמיים במיטבם משמעם לא רק העברת ידע ולמידה אלא קיום קהילה אינטלקטואלית ו"שקיעה בעולם אקדמי". האינטראקציה האקדמית עם מרצים ועם סטודנטים אחרים, השהות בספריית הקמפוס ועוד, יוצרים חוויית למידה ייחודית ושונה במהותה מהחוויה האפשרית באמצעות לימודים מקוונים שנעשים מן הבית.
כמו כן, בלמידה המקוונת רבת-המשתתפים נדרשת עבודה עצמית מול מחשב ומשמעת רבה לסטודנטים לצורך עיון בחומר וביצוע המטלות. הדבר המעמיס על הסטודנט ועל המנחה כך שנוצר העדר גבולות של השקעה בהוראה משני הצדדים: הסטודנט והמרצה. יתרה מזו, לקורס המקוון תלות רבה בטכנולוגיה. והבעיות הטכנולוגיות עדיין מהוות מכשול ללמידה מרחוק. כך כאשר הסטודנטים לומדים, הם צריכים להתרכז בחומר הנלמד וכל מגבלה טכנולוגית עשויה להיסב את תשומת לבם ולגרום להם לאבד את קצב השיעור, לדוגמה: איכות הקול בלמידה הסינכרונית, התמונה והשידור בסרטונים מקוטעים ולא ברורים, כל זה נובע מאיכות ירודה של המערכות הטכנולוגיות. זה לא אומר שמערכות טכנולוגיות מאיכות גבוהה לא קיימות, הם כן קיימות אך לא לכל מוסד לימודי יש המשאבים לאפשר את השימוש בהם.
תפקיד המורה בהוראה מקוונת

המורה הוא המרכיב החשוב ביותר להבטחת למידה מקוונת מוצלחת. לא הטכנולוגיה עצמה אלא אופן יישומה על ידי המורה היא הקובעת את אפקטיביות הלמידה. בשל כך, על המורה לגשר בין חידושי הטכנולוגיה לבין המתודה החדשנית של הלמידה מרחוק. עליו להבין שמתודת האי-לרנינג, אין פירושה שימוש בטכנולוגיות בלבד, אלא ניצולן הנכון לקידום הלמידה בכוח הפדגוגיה החדשה.
משום שהפדגוגיה של ההוראה המקוונת שונה במהותה מזו של ההוראה המסורתית. כך גם, תפקיד המורה בהוראה המקוונת השתנה מההוראה המסורתית להוראה המבוססת על הבנות חדשות בנוגע לתהליכי הלמידה בסביבה המקוונת. זאת אומרת, שחל שינוי גדול בהגדרת תפקידו של המורה, ממעביר ידע למנחה ומתווך בתהליך הבניית הידע והלמידה העצמאית המושכלת של הסטודנט (הבנייה פעילה של הידע). דבר זה, דורש מהמורים המלמדים בהוראה מקוונת להיות מודעים לכך שהוראה מקוונת דורשת ידע טכנולוגי והשקעת זמן רבה יותר מזו שדורשת הוראה מסורתית. נוסף לכך, שימוש במגוון דרכי הוראה, כגון שמיעה והנחיה אישית, קריאה וביצוע משימות והרצאות סינכרוניות אשר עשויות להיות פתרון מתאים ללמידה באמצעות שמיעה. מצד ראשון, הן מאפשרות קיום 'שיעור' במליאה, שיחה עם הסטודנטים ב'זמן אמת'. ומצד שני, הן מאפשרות שמיעה חוזרת של ההרצאות המוקלטות לטובת הסטודנטים שחלקם מעדיפים האזנה וחומר ויזואלי על פני קריאת טקסט.
תכונות המנבאות הצלחה של לומדים בקורסים מקוונים

תכונות המנבאות הצלחה של לומדים בקורסים מקוונים הן בגרות ומשמעת עצמית גבוהה, מוטיבציה גבוהה, מיומנות ארגון זמן וניהול בסביבות למידה מקוונת, יכולת למידה עצמית ויכולת התבטאות טובה בכתב. עוד נמצא קשר בין סגנון החשיבה והלמידה של הלומד, המעיד על אופן ביצוע
ולאו דווקא על מידת אינטליגנציה, לבין מידת הצלחתו בקורס מקוון.
הוראה-למידה-הערכה בקורס מקוון

הקורס המקוון שונה מהקורס הרגיל וההוראה בקורס המקוון שונה מההוראה בקורס הרגיל, בכך שההוראה והלמידה המקוונת מחייבת לשנות את דרכי ההוראה המסורתיות ולחפש דרכים חדשות שיתאימו לשינוי המהותי הנדרש במעבר בין תפקיד המורה בלמידה המסורתית לבין תפקידו בלמידה המקוונת. כלומר, הוראה מקוונת שונה מהוראה מסורתית בתחומים אחידים, ביניהם תפקיד המנחה והסטודנטים, דרכי התקשורת, יחסי הגומלין בין סטודנט לסטודנט ובין סטודנט למורה וגמישות הלמידה. יתרה מזו, הסטודנט ממוקם במרכז הדינמיקה של הלמידה מרחוק אשר מעודדת את התפתחותו כלומד בעל הכוונה עצמית.

ההערכה בקורס המקוון כוללת שימוש בכלים המעודדים שיח בין הלומדים והערכת עמיתים: למשל, קבוצות דיון, שאלוני משוב, שאלות אינטראקטיביות, מבחנים ממוחשבים לצורך תרגול עצמי של הלומדים בנושאים ספציפיים, מטלות ביצוע ושימוש במערכת לניהול למידה לצורך מעקב אחרי הגשת פרויקטים. כלומר, הקורס המקוון מאפשר שימוש בטכנולוגיה. הדבר המעצים את יכולות ההוראה וההערכה של המנחים ומאפשר להם לבצע הערכה הוליסטית, המהווה חלק בלתי נפרד מתהליכי ההוראה והלמידה.
שימוש בקורסים מקוונים בלמידה מעורבת

מוסדות רבים להשכלה גבוהה בארץ ובעולם משתמשים בשיטת הלמידה המעורבת המשלבת למידה פרונטלית וקורסים מקוונים, זאת על מנת לשפר את איכות הלמידה והקורסים עצמם. שיטת הלמידה המעורבת עשויה להיות מיושמת עם תצורות שונות בהתאם למטרות הפדגוגיות ולמאפיינים של תלמידים ומורים. כמו כן, ניתן ליישם את השיטה במשקלים שונים עבור הרכיב המקוון או עבור הרכיב פנים אל פנים, או לחפש איזון בין השניים.
קיימים מחקרים רבים העוסקים בסוגיות רלוונטיות לגבי למידה מעורבת המבוססת בעיקר על קורסים מקוונים. ישנם יתרונות בשילוב קורסים מקוונים במערך הפדגוגי, לדוגמה, בשיטת כיתה הפוכה בה הלומדים נערכים באמצעות קורס מקוון, ולאחר מכן נעשה תרגול ודיון בכיתה, כמו כן, הגמישות, ניהול הלמידה, הגישה לטכנולוגיה מהווים אלמנטים חיוביים. יחד עם זאת, קיימים קשיים שקשורים לזכויות יוצרים, פרטיות התלמידים וקושי לקבלה על ידי קבוצת לומדים
כאשר הקורסים המקוונים אינם מיושמים היטב בלמידה מעורבת ואינם עונים למרכיבי איכות שונים, עלולים לגרום לצבירת פערים בין הלומדים, נשירה מהקורסים וחוסר מעורבות של הסטודנטים בלמידה. ולכן, בתהליך שילוב קורסים מקוונים בשיטה זו, יש לזהות את המרכיבים, הצרכים והתכנים ולהתאימם ללמידה היברידית.
איכות הקורסים המקוונים בשיטת הלמידה המעורבת תלויה במספר אלמנטים: איכות החומרים המקוונים,האפקטיביות שבה הם משולבים בקורסים הפרונטליים, שיתוף הפעולה והאינטראקציה בין הלומדים, עיצוב הקורס, מידע ותמיכה ללומד, היכולת לבצע הערכה, הנגישות בשימוש של המדיה והמערכת, טיפול בבעיות הקשורות לפריסת המערכת, ניהול הקורס, והשילוב של טכנולוגיות מסייעות. מחקר שבוצע בשנת 2021, הוכיח שאיכות הקורסים המקוונים משפיע על כוונות הסטודנטים באקדמיה להמשיך ללמוד באמצעות קורסים מקוונים, ובנוסף תורמת למעורבותם בכיתה, הופכת את הסטודנטים ללומדים פעילים ומשפר את התהליך הפדגוגי. כמו כן, קיימת השפעה על תפיסת הסטודנטים לגבי הערך והתועלת של הקורסים מקוונים ותרומתם ללמידה באקדמיהי.
ראו גם

שיעור הפוך
למידה מקוונת
למידה משולבת מחשב
למידה אלקטרונית
למידת חקר מבוססת מחשב
למידה מרחוק
למידה מעורבת
קורס פתוח מקוון מרובה משתתפים
לקריאה נוספת

ניר גל, ע', נור, ט', גלברט, ר' וריינגולד, ר'(2006). תפקיד המורה בלמידה המקוונת: בחינת היישום על פי מאפייני קורסים מקוונים. שבילי מחקר, 13, 66-72.
כהן, ה'(2011, ינואר).כלי לבחינת מידת הטעמתן של האסטרטגיות הפדגוגיות בסביבה הווירטואלית של הקורס האקדמי המקוון. הרצאה בכנס צ'ייס השנתי למחקרי טכנולוגיות למידה. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה.
רונן, א', שיינפלד, מ'(2007). הוראה-למידה מקוונות.שבילי מחקר,14, 85-92.
חוסין, ר', ברק, מ', יהודית, ד' (2012, ינואר). למידה לאורך החיים בטכניון: תפיסות כלפי למידה מרחוק וחוויות לימודיות של סטודנטים. הרצאה בכנס צ'ייס השנתי למחקרי טכנולוגיות למידה. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה.
הערות שוליים

↑  Lorrie Schmid, Kim Manturuk, Ian Simpkins, Molly Goldwasser, Fulfilling the promise: do MOOCs reach the educationally underserved?, Educational Media International 52, 2015-04-03, עמ' 116–128 doi: 10.1080/09523987.2015.1053288
1 2  כהן, ה'(2011, ינואר).כלי לבחינת מידת הטעמתן של האסטרטגיות הפדגוגיות בסביבה הווירטואלית של הקורס האקדמי המקוון. הרצאה בכנס צ'ייס השנתי למחקרי טכנולוגיות למידה. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה
1 2  Valéria Feitosa de Moura, Cesar Alexandre de Souza, Adriana Backx Noronha Viana, The use of Massive Open Online Courses (MOOCs) in blended learning courses and the functional value perceived by students, Computers & Education 161, 2021-02, עמ' 104077 doi: 10.1016/j.compedu.2020.104077
↑  חוסין, ר', ברק, מ', יהודית, ד' (2012, ינואר). למידה לאורך החיים בטכניון: תפיסות כלפי למידה מרחוק וחוויות לימודיות של סטודנטים. הרצאה בכנס צ'ייס השנתי למחקרי טכנולוגיות למידה. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה
↑  ניר גל, ע', נור, ט', גלברט, ר' וריינגולד, ר'(2006). תפקיד המורה בלמידה המקוונת: בחינת היישום על פי מאפייני קורסים מקוונים. שבילי מחקר, 13, 66-72
↑  רונן,א', שיינפלד, מ'(2007). הוראה-למידה מקוונות. שבילי מחקר,14, 85-92
↑  Andrea Velasquez, Charles R. Graham, Richard Osguthorpe, Caring in a technology-mediated online high school context, Distance Education 34, 2013-05, עמ' 97–118 doi: 10.1080/01587919.2013.770435
↑  Carlos Delgado Kloos, Pedro J. Munoz-Merino, Carlos Alario-Hoyos, Iria Estevez Ayres, Mixing and blending MOOC Technologies with face-to-face pedagogies, 2015 IEEE Global Engineering Education Conference (EDUCON), IEEE, 2015-03 doi: 10.1109/educon.2015.7096090
הקורס המקוון ובעיית הריחוק הפיזי
אליפות וימבלדון 1880

| --- | --- |

ג'ון הארטלי, מנצח התחרות
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  5 ביולי 1880 – 15 ביולי 1880 (11 ימים) 
 מספר תחרות:  4 
 מספר מתמודדים:  59
 זוכה:  ג'ון הארטלי
 → אליפות וימבלדון 1879 אליפות וימבלדון 1881 ← 
 
אליפות וימבלדון 1880 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-5 ביולי והסתיימה ב-15 ביולי.
בתחרות השתתפו 59 ספורטאים בריטים שהתחרו בהתאם לכללים שפורסמו על ידי מועדון קריקט של לונדון (Marylebone Cricket Club) תוך שינויים שבוצעו לאחר סיום  אליפות וימבלדון 1877 ובנוסף לכך הוחלט על הורדת גובה הרשת ל-1.2 מטר במרכז ול-1.45 בקצוות. כמן כן, מרחק מהרשת עד לקו ההגשה הוקטן ל-6.4 מטר.