stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פראסט
היסטוריה > ההגמוניה של קאטארו (קוטור) בחסות סרביה

במאות ה-11–14 הייתה פראסט יישוב קטן עם מספנה ומספר קטן של ספינות דיג ומסחר תלויה בעיר קוטור שהשתייכה תחילה לאימפריה הביזנטית ואחר כך נהנתה ממעמד אוטונומי בממלכת סרביה.
במאה העשירית הגיעו לכאן נזירים בנדיקטינים שהקימו על האי ממול פראסט מנזר - אבאציה (בסרבו-קרואטית:אופאטיה) המוקדש לגאורגיוס הקדוש - סווטי יוראי. התיעוד הראשון של המנזר הוא משנת 1166, ולמשך תקופה הארוכה היה היישוב נתון בחסותם של המנזר ושל העיר קוטור. מספנתו התחרתה עם המספנה שבעיר קוטור. התיעוד הראשון של פראסט כיישוב עירוני הוא משנת 1326. עד למאה ה-14 קוטור שלטה באי סווטי יוראי כאשר הנזירים הבנדיקטינים שבו היו בני משפחות אצולה מקוטור.
היסטוריה > שלטון הונגריה

בעקבות ניצחונו של המלך לאיוש הגדול (1382-1342) על הוונציאנים נחתם ב-1358 הסכם השלום בזאדאר, והאזור סופח לממלכת הונגריה. מלך הונגריה נשא גם את התואר מלך קרואטיה. ב-1378 הצליחו הוונציאנים להשתלט שוב על פראסט אך נאלצו שוב לסגת עקב הסכם השלום בטורינו ב-1381.
במאות 14–15 פראסט השתייך לתחום השליטה של משפחת בלשיץ'.
היסטוריה > חלק מ"אלבניה ונטה". השלטון הוונציאני 1797-1420 > "Gonfaloniera fedelissima"

בשנת 1420 נכבש האזור על ידי הרפובליקה של ונציה והיא שלטה בו 377 שנה.
עוד קודם היו סכסוכים רבים על העיר ועל מקומות אחרים במפרץ קוטור בין הממלכות זטה ובוסניה לוונציאנים.
בין השנים 1797-1420 הייתה פראסטו (כפי שנקראה באיטלקית) בשליטת רפובליקת ונציה, פרט לתקופה קצרה של שליטה הונגרית.
בימי השלטון הוונציאני פראסטו הייתה חלק מקהילה משותפת עם קוטור, אז באיטלקית קאטארו, עם פרצ'אן ודוברוטה. חיי העיר הושפעו על ידי מספר משפחות חשובות: באלוביץ', ברונזה, בויוביץ', בורוביץ', קולוביץ', מזרוביץ' ,זמבלה ואחרות.
במאה ה-16 הופיעו בעיר גם נזירים פרנציסקנים.
עם התחזקות כוחה הימי של העיר התחילו תושבי פראסטו לחתור להשגת עצמאות מן העיר קוטור. בראש המאבק עמדו תריסר "קזאדות" - "אחוות" :
סטודני, זובאצי (דנטאלי), בוקאסוביץ', ברייקוביץ', שסטוקרילוביץ', בראטיצה, סטוישיץ', סמילוייביץ', סילופי, צ'יזמאי, פרוייביץ' ומיוקוביץ'. הברית ביניהן השיגה בשנת 1585 מהשלטון הוונציאני מעמד אוטונומי של מוניקיפיום - "קומונה" - שנמשך מאות שנים עד שנת 1950.
בימי השלטון של ונציה נבנו מרביתם של 16 הארמונות שבעיר, פעלו בה גם 17 כנסיות רומיות-קתוליות ושתי כנסיות אורתודוקסיות.
אחרי שתושבי פראסט סייעו בשנת 1368 לחיל הים הוונציאני בעת מצור כבד על קוטור, זכתה פראסטו מידי ונציה בתואר "fedelissima gonfaloniera" ("נושאת הדגל הנמאנה") שנשמר עד קצה של הרפובליקה. בצו מיוחד של הסנאט של ונציה, קיבלו בני פראסט את הכבוד לשמור על דגל המלחמה של הצי הוונציאני. למשך מאות שנים קיבלו שנים עשר לוחמים מפראסט, מכל אחת מה"קזאדות", את האחריות להגן על דגל אניית האדמירל של הצי הוונציאני והרכיבו את המשמר האישי של הדוג'ה של ונציה בימי מלחמה. בקרב לפאנטו בשנת 1571 שבה הובס חיל הים העות'מאני ואיבד את ההגמוניה בים התיכון, קיפדו את חייהם שמונה מבין שנים עשר שומרי הדגלים (גונפלוניירים) מפראסטו. (I Gonfalonieri di Perasto)
כבר במאה ה-14 פעלה בעיר מספנה ראשונה ועד אמצע המאה ה-15 התווספו אליה עוד שתי מספנות. ב-1512 היו לצי של העיר 60 ספינות.
היסטוריה > חלק מ"אלבניה ונטה". השלטון הוונציאני 1797-1420 > הפלישות העות'מאניות

בשנת 1483 נפלו הרצג נובי וכל החוף המונטנגרי עד לריסאן לידי האימפריה העות'מאנית. פראסטו מצאה את עצמה בקרבה מיידית אל הטורקים העות'מאנים. לעיר לא היו חומות אלא תשעה מגדלי הגנה (קרדאצ'י) שנבנו על ידי חיל הים הוונציאני עד למאה ה-17. החשוב ביניהם היה מבצר הצלב הקדוש.
בשנת 1538 מילאו הלוחמים מפראסט תפקיד משמעותי בשחרורה של הרצג נובי. כעבור שנה חזר הצי העות'מאני בפיקודו של ח'יר א-דין ברברוסה כבש שוב את הרצג נובי ושדד את כל חופי המפרץ.
פרט להיותה מבצר הגנה נגד העות'מאנים ונגד הפיראטים באזור (מקרב האלבנים והברברים המוסלמים מצפון אפריקה הרחוקה), בגלל מיקומה בגבול בשני חלקי המפרץ קוטור - זה הדרומי שבשליטת הרפובליקה הוונציאנית והצפוני שבשליטת האימפריה העות'מאנית, הייתה פראסטו צומת מסחרי חשוב. ביקרו בה גם היידוקים וגם פיראטים והתקיימו בה שוקי עבדים ומסחר בדגנים שיובאו מאלבניה. העיר קיימה קשרים מגוונים עם הערים תחת שליטה טורקית ריסאן והרצג נובי
תחת השלטון הוונציאני על אף האוטונומיה שלה כמוניקיפיום הייתה פראסטו כפופה לשלטונם האזרחי והמשפטי של מנהיגי קוטור . עם זאת הייתה לה מועצת זקנים המורכבת מתריסר ראשי ה"קזאדות" (comunita) ושנבחרו על ידי מועצה כללית ("אוטימאטי" או universita). כמו כן היו לעיר חוקי ניהול אוטונומיים. המועצה הכללית בחרה ארבעה שופטים, את קסטלן העיר שהשגיח על הצי, על ההגנה והיה האחראי על האזעקה במצבי החירום וכו', ארבעה פרקליטים, את הנונציו - הנציג של פראסט בוונציה - ועוד שלושה צירים מיוחדים בוונציה.
בשנת 1624 סבלה העיר מפשיטה של העות'מאנים ששדדו אותה.
ב-15 במאי 1654 כוח עות'מאני תחת פיקודם של מהמט פאשה ריזוואנאגיץ' והביי אקסאגיץ' צר על העיר. כוח מגן המורכב מ-47 לוחמים בראשות קרסטו זמאייביץ', הצליח להדוף את האויב. המפקד הראשי העות'מאני נפל בשבי וראשו נערף על ידי תושב העיר, קולוביץ', שנענש בגין מעשה זה בהגלייה. אחיו של קרסטו, אנדריה זמאייביץ' כתב לכבוד האירוע את השיר "Boj peraški" (קרב פראסט). כתב היד האחרון של השיר אבד.
באותה שנה ביקר בעיר הדוכס הקרואטי פטר זרינסקי והתארח בביתם של בני מזרוביץ'. כהוקרה למעשי הגבורה שלהם בהגנה מפני המוסלמים הוא העניק  חרב כמתנה לתושבי העיר.
בשנים 1684–1699 הייתה מעורבת פראסטו במלחמת מוראה או המלחמה השביעית בין ונציה לעות'מאנים. מלחמה זו פרצה בין העות'מאנים לליגה קדושה נוצרית שכללה את  וונציה, את האימפריה ההבסבורגית ואת פולין. ליגה זו נוסדה בעקבות הניצחון על הטורקים במצור וינה בשנת 1683. ב-1687 גורשו העות'מאנים מהרצג נובי ואחר כך מכל מפרץ קוטור. שחרור המפרץ מהכיבוש ההטורקי קיבל את הגופשנקא הרשמית בהסכם קרלוביץ ב-1699 ואחר כך שוב בהסכם פוז'ארוואץ ב-1718
היסטוריה > חלק מ"אלבניה ונטה". השלטון הוונציאני 1797-1420 > השלטון הוונציאני החוזר

שיא פריחתה של פראסט חל במאה ה-18, בתום המלחמות עם הטורקים, כשפעלו בה ארבע חברות ספנות, עם צי של כמאה ספינות וגרו בה 1,643 תושבים. בני פראסט הורשו לסחור על אוניות גדולות ונהנו מפטור ממסים בשוק הוונציאני, מה שעזר להתעשרותם. הם הצליחו בסוף המאה ה-18 לאסוף 50,000 מטבעות זהב (כ-200 ק"ג זהב) כדי להזמין אצל הבנאי הוונציאני ג'וזפה ביאטי את בניית מגדל הפעמונים (קמפנילה) בגובה 55 מ' - הגבוה ביותר שבחוף המזרח-אדריאטי.
עוד בשלהי המאה ה-17 פעל בעיר בית ספר יוקרתי לספנות של מרקו מרטינוביץ', שבו למדו גם 17 אצילים צעירים מרוסיה, שנשלחו בשנת 1698 על ידי פטר הגדול, גם תלמידים מקומיים, מהולנד ומוונציה.
מתיה זמאייביץ' (1765-1680) מפראסט הצטרף לחיל הים הרוסי והפך למפקד הצי הרוסי בים הבלטי, ותחת פיקודו בשנת 1720 ניצחו הרוסים את השוודים בקרב גרנהם. מפראסט הגיעו עוד ימאים מפורסמים, וכן הקרטוגרף א. גרובס.
פראסט הייתה למרכז הימי הראשי של מפרץ קוטור. אוניותיה חצו את הים התיכון ונסעו באוקיינוס האטלנטי עד לאנגליה ולהולנד.
היסטוריה > נפוליאון והכיבוש האוסטרי

כשנפלה ונציה ב-12 במאי 1797 תחת מתקפה צרפתית, ב-22 באוגוסט הייתה פראסט העיר האחרונה של הרפובליקה שנכנעה והורידה את הדגל הוונציאני. הרוזן ג'וזפה ויסקוביץ', מפקד העיר פראסט (ה"קפטן"), נאם אז בפני התושבים העצובים נאום מרגש שבו ביטא את הנאמנות והאהבה לוונציה (את איתנו, אנחנו איתך - Ti con nu, nu con ti) וקבר את הדגל הצבאי של ונציה מתחת למזבח של הקתדרלה ניקולא הקדוש.
אחרי שנפוליאון שם קץ לרפובליקה הוונציאנית בסופו של דבר, לפי הסכם קמפו פורמיו בשנת 1797 הפכה פראסט יחד עם שאר האזור לחלק מהאימפריה ההבסבורגית. בימי מלחמות נפוליאון נכבשה העיר על ידי צבאות שונים: קודם בידי הצרפתים, אחר כך בידי הרוסים (1807-1806), ושוב בידי הצרפתים ששלטו בדלמטיה עד שנת 1813.
נפילת הרפובליקה הוונציאנית ואובדן הזכויות המיוחדות שהוענקו על ידה הביאו בהדרגה לירידה בקרנה של פראסט.
לפני חזרת האוסטרים לשליטה באזור, לזמן קצר אוחד מפרץ קוטור עם הנסיכות מונטנגרו בראשות הבישוף פטר הראשון פטרוביץ'
אחרי קונגרס וינה פראסט וכל סביבתה סופחו סופית לאימפריה האוסטרית.
אחרי הכיבוש הצרפתי בשנים 1814-1807 נשלטה שוב פראסט בידי הקיסרות ההבסבורגית עד לשנת 1918, כשיחד עם קוטור הייתה לחלק מממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, לימים יוגוסלביה.
במאה ה-19 איבד המקום את חשיבותו ומספר תושביו צנח ל-430 בשנת 1910.
היסטוריה > הממלכה היוגוסלבית

אחרי היבלעות מונטנגרו לתוך ממלכת סרביה, בין השנים 1918–1941 ובין 1945–2006, היו פראסט ומפרץ קוטור חלק מהמדינה היוגוסלבית :קודם בשנים 1918–1929 כחלק מממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, כאשר בתקופה זו בשנים 1918–1920 השתייכה העיר למחוז קוטור, בשנים 1920–1922 לפרובינציה דלמטיה, ובשנים 1922–1929 למחוז זטה.
בימי ממלכת יוגוסלביה בשנים 1929–1941 הייתה פראסט יחד עם כל מונטנגרו חלק מהבאנות זטה (Zetska Banovina)
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

אחרי כניעת ממלכת יוגוסלביה בשנת 1941 נכבשה העיר על ידי כוחות איטליה הפשיסטית. מוסוליני סיפח את האזור קוטור, כולל פראסט, לממלכת איטליה. הם הפכו בין השנים 1941–1943 למחוז קאטארו (Provincia di Cattaro) חלק מה"גוברנטורות דלמטיה" (Governatorato di Dalmazia)
במאבק נגד הכובש האיטלקי ואחר כך הגרמני במסגרת "התנועה לשחרור לאומי של יוגוסלביה" נהרגו או הוצאו להורג כ-900 לוחמים ממפרץ קוטור ונפצעו מעל 1000 לוחמים. מעל 2000 תושבים הושלכו לבתי כלא ומחנות ריכוז. יותר מרבע מהם היו קרואטים.
בשנת 1944 פראסט שוחררה מהכיבוש הנאצי על ידי הצבא של טיטו.
היסטוריה > הפדרציה היוגוסלבית

בשנת 1945 הייתה פראסט חלק מהרפובליקה העממית מונטנגרו, מאוחר יותר הרפובליקה הסוציאליסטית מונטנגרו, חלק מהפדרציה היוגוסלבית תחת שלטון קומוניסטי. הממשל הקומוניסטי שיקם את ענף המספנות במפרץ קוטור במסגרת חברת "יוגואוציאניה" ובשנותיה הטובות ביותר היא הייתה אחראית על 20% מהצי הימי של יוגוסלביה.
היסטוריה > פירוק יוגוסלביה והפדרציה של סרביה ומונטנגרו

בשנות מלחמות יוגוסלביה בשנות ה-90 של המאה ה-20 פראסט נשארה מחוץ לזירת הקרבות, אולם כלכלתה כולל ענף המספנות נפגע.
חלק מהתושבים הקרואטים ממפרץ קוטור, במיוחד מהעיר טיוואט, היגרו מן אזור.
היסטוריה > מונטנגרו העצמאית

החל משנת 2006 הפכה פראסט ומפרץ קוטור כולו לחלק מרפובליקת מונטנגרו העצמאית, שנפרד מסרביה.
עוד לפני כן, התארגן המיעוט הקרואטי בארגונים "החברה האזרחית הקרואטית של מונטנגרו" ו"היוזמה האזרחית הקרואטית".
דמוגרפיה

עד לאמצע המאה ה-20 רוב תושבי העיר היו ממוצא קרואטי. אחוזם צנח בהמשך.
לפי המפקד בשנת 2011 העיר מאוכלסת ב-269 תושבים בלבד. לפי המוצא האתני הם מתחלקים כלדהלן:
128 (47.58%) מונטנגרים
94 (34.94%) קרואטים
20 (7.43%) סרבים
27 אחרים, כולל צפון-מקדונים אחדים.
גלריה

גלויה מפראסט משנת 1900.
כנסיית ניקולאי הקדוש בפראסט, מפרץ קוטור.
האי והמנזר גאורגיוס הקדוש.
פראסט העתיקה:האי המלאכותי עם הכנסייה הקתולית גוספה אוד שקרפיילה - La Madonna dello Scarpello גברתנו של הסלעים
החוף של פראסט, מפרץ קוטור.
שני האיים ליד פראסט.
"אלבניה הוונציאנית" (בוורוד) מתחת לרפובליקה של רגוזה - דוברובניק
לקריאה נוספת > ספרים אחרים

1985 Marković, C. The Neolithic of Montenegro. Belgrade: University of Belgrade.
Giuseppe Gelcich: Memorie storiche sulle bocche di Cattaro. Zara 1880.
Goran Ž. Komar: Boka Kotorska. Kulturno-istorijski vodič. Beograd 2002. ISBN 86-83727-10-6.
Borivoje Ž. Milojević: Boka Kotorska (Regionalno-geografska). ב- Zbornik radova (Zeitschrift d. Geograph. Inst. d. Serb. Akademie d. Wiss.), Jg. 1953, S. 1–52.
Branko Sbutega, Gracija Brajković: Maria vom Felsen. Perast. (מדריך תיירות). Zagreb 1988.
Ivo Stjepčević: Führer durch Kotor (Cattaro) und die Bocche. Hercegnovi und Kotor 1927.
Francesco Viscovich: Storia di Perasto (Raccolta di Notizie e Documenti) dalla caduta della repubblica Veneta al ritorno degli Austriaci. Trieste 1898.
הערות שוליים

1 2 3  A.Volante
↑  S.Brajević
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467711105171  GND: 4446271-2  LCCN: no2002016362  NKC: ge579924  VIAF: 157439408   WorldCat (עם VIAF): 157439408 
חופה של פראסט בשנת 1976
קבוצת שגריר

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  שגרר
 תקופת הפעילות:  1984–הווה (כ־40 שנה)
 חברת אם:  DBSI
 חברות בנות:  CAR2GO, MASSA-IT
 משרד ראשי:  רחוב הנפח 8, חולון
 ענפי תעשייה:  תחבורה
 מוצרים עיקריים:  שירותי דרך וגרירה לרכבים, מרכזי שירות פחחות וצבע לרכב
 שווי שוק:  98.8 מיליון ש"ח (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  329 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  16.9 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  9.25 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  155 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  484 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  יוסי בן שלום
 מנכ"ל:  דוד מיכאל
  
 www.shagrir.co.il
 
קבוצת שגריר שירותי רכב בע"מ היא חברה ישראלית המספקת שירותי דרך לרכב, שירותי מוסך ופחחות.
היסטוריה

הקמת החברה החלה בסוף שנת 1983, כאשר חברות הביטוח "הסנה" ו"הפניקס יחד עם חברת "דלק" רכשו את חברת שירותי הגרירה "מגור", אחר כך רכשו חברה נוספת ו"שגריר" החלה לפעול בינואר 1984. בשנת 1990 היו לחברה כ-300 אלף מנויים.
בשנת 2004 נמכרה החברה לחברת ההשקעות DBSI. הרכישה בוצעה באמצעות חברת "פוינטר טלוקיישן" המספקת שירותי איתור ומיגון לרכב, בה גם החזיקה DBSI.
בשנת 2016 התפצלה מחברת פוינטר והונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ובכך הפכה לחברה ציבורית.
פעילות

הפעילות המרכזית של חברת שגריר הוא בתחום שירותי הדרך והגרירה. יש לה מערך של מכונאים, חשמלאי רכב וגוררים הפרוש בכל רחבי ישראל, המעניק שירותי דרך למנויי החברה.
לצד שירותי הדרך והגרירה, לשגריר רשת ארצית של מרכזי שירות המתמחים בפחחות וצבע לרכב. במרכזי השירות מטפלים ברכבים לאחר תאונה בהשבת הרכב לתקינות, תיקוני פחחות צביעה איכותית. המרכזים נמצאים "בהסדר" עם רוב חברות הביטוח ומסייעים בתביעות צדי ג' ללקוחות, סוכני ביטוח וחברות הביטוח.
חברות בת

קבוצת שגריר מחזיקה ב–72% מחברת Car2Go הפועלת בתחום שיתוף מכוניות בישראל.
בשנת 2018 קבוצת שגריר הקימה חברת בת בשם "מסה-ית" העוסקת בתחום שירותי תובלה והובלת מטען כבד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  שגריר: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  הפניקס" מצטרפת " ל"הסנה" ו " דלק" בחברת הגרירה, דבר, 22 בדצמבר 1983
גבי קרטין, במ.מ.סי. זול יותר, חדשות, 11 ביוני 1984
↑  אהרן פריאל, שגריר הגוררים, מעריב, 7 בפברואר 1989
↑  מהבוקר עוברים 70 אלף מנויי לב־מנוע למ.מ.ס.י, חדשות, 23 ביולי 1991
↑  גולן פרידנפלד, ‏חברת שגריר נמכרת לקבוצת DBSI של בן-שלום ודותן תמורת 200 מיליון שקל, באתר גלובס, 22 ביוני 2004
רותם שטרקמן, DBSI רוכשת את שגריר מידי כלל ביטוח, הפניקס ודלק רכב תמורת 200 מיליון שקל, באתר הארץ, 23 ביוני 2004
↑  אסף בר-שי, "שגריר פוינטר" יוצאת לדרך: שגריר תימכר לחברת איתור הרכב פוינטר תמורת 200 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 29 בדצמבר 2004
↑  גולן פרידנפלד, ‏יוסי בן שלום: "בכוונתנו להנפיק את נקסוס בתל אביב במהלך השנה הבאה", באתר גלובס, 14 באוקטובר 2004
↑   עמרי זרחוביץ', שגריר מתפצלת מפוינטר ותירשם למסחר בתל אביב, באתר TheMarker‏, 29 במאי 2016
↑   מירב מורן, אורן דורי, מ-0 ל-100: כך נהפכה קאר טו גו למכונית הכסף, באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2018
מדד יעילות (NBA)

מדד היעילות המשמש בליגת ה-NBA (נקרא באנגלית: Player efficiency rating או בקיצור PER) הוא מדד לניתוח ביצועי כדורסל שפיתח ג'ון הולינג'ר, המנסה לכמת את התרומה של כל שחקן לקבוצתו לתוך מספר יחיד. באמצעות נוסחה מפורטת, הולינג'ר פיתח מערכת דירוג סטטיסטי של ביצועי כל שחקן. ישנה נוסחה פחות מסובכת, מדד היעילות האירופי, אשר מחברת את סך כל הפעולות החיוביות ומחסרת מסכומן את סכום הפעולות השליליות, והיא הנפוצה יותר בישראל ובאירופה.
ייעוד ודרך פעולה

המדד משקלל את הביצועים של שחקן לדקה, תוך התאמתם לקצב המשחק. המדד הממוצע של הליגה הוא תמיד 15.00, מה שמאפשר השוואה של ביצועי השחקן לתקופות ועונות שונות.
המדד לוקח בחשבון ביצועים חיוביים, כגון קליעות מהשדה, זריקות מהקו, שלשות, אסיסטים, ריבאונדים, חסימות וחטיפות וביצועים שליליים, כגון החטאת זריקות, איבודי כדור ועבירות. הנוסחה מוסיפה נתונים חיוביים ומפחיתה נתונים שליליים. ביצועי השחקן מחושבים על פי מספר הדקות ששיחק ולא על פי משחקים, וכך, למשל, ניתן להשוות שחקן ספסל עם שחקן פותח מבלי להתחשב בחלוקת הדקות, אלא בתרומה היחסית לקבוצה ביחס לזמן המשחק. המדד מותאם גם לקצב המשחק של הקבוצה. חזונו של המדד הוא להציג מספר אחד שיסכם את ההישגים הסטטיסטיים של שחקן במשך העונה.
בעיות ביעילות המדד

המדד מתמקד בעיקר בביצועים התקפיים. הולינג'ר מודה כי שני הנתונים ההגנתיים שהמדד משלב - חסימות וחטיפות (אשר לא נרשמו בסטטיסטיקות באופן רשמי עד עונת 1973) - יכולים לייצר תמונה מעוותת של ביצועי השחקן, וכן כי המדד איננו נתון אמין לגבי ביצועי ההגנה. ברוס בואן, אשר נחשב לאחד המגינים הטובים ביותר ב-NBA (לפחות במהלך עונת 2007/2008), השיג באופן שגרתי ניקוד מדד בן ספרה אחת.
יש לזכור כי מדד זה אינו התשובה הסופית, אחת ולתמיד, עבור כמות ההישגים של שחקן במהלך העונה. זה נכון במיוחד עבור שחקנים כמו ברוס בואן וטרנטון האסל, שהם מומחי הגנה אבל לא חוסמים או חוטפים הרבה.
יש הטוענים כי המדד נותן משקל מיותר לתרומה של שחקן המשחק דקות מועטות, או נגד הרכב משני של הקבוצה היריבה, וממעיט בערכם של שחקנים שסגנונם מגוון מספיק כדי לשחק מספר דקות של שחקן פותח. כמו כן נטען כי המדד מתגמל על זריקות לא יעילות. דייב ברי, מחבר הספר "שכר הניצחונות", טען כך:
הולינג'ר טוען כי כל שתי נקודות מהשדה שוות בערך 1.65 נקודות. שלשה שווה 2.65 נקודות. החמצת סל שדה, לעומת זאת, עולה לקבוצה ב-0.72 נקודות. בהינתן ערכים אלה, עם קצת מתמטיקה אנחנו יכולים להראות ששחקן כאילו לא יקלע אף נקודת שדה אם הוא מכניס 30.4% מהזריקות האלה. נקודת האיזון בנוגע לשלשות היא 21.4%. אם שחקן עולה על אחוזי הסף האלו, וכמעט כל שחקן ב-NBA עושה זאת, עם כל הכבוד לנקודות, ככל שהוא זורק יותר כך המדד שלו עולה. אז שחקן יכול להיות זורק לא יעיל ופשוט לנפח את הערך שלו על ידי לקיחת מספר רב של זריקות.
הולינג'ר הגיב, באמצעות הודעה בבלוג שלו ב-ESPN Truehoop:
ברי שוגה באי הבנה ענקית של מטרת המדד - הוא טוען שהזיכוי והחיוב שהמדד נותן לקליעה והחטאה שווים ל"נקודת סף" של 30.4% בזריקות רגילות מהשדה. הוא מניח את ההנחה זו, כי הוא שכח שהמדד מנורמל עבור שאר הליגה, בסופה של הנוסחה.
למעשה, אם ניקח שחקן שהיה לגמרי ממוצע לגמרי בעונת 2006/2007 - בריבאונדים, זריקות עונשין, אסיסטים, איבודים וכו' - וניתן לו את הממוצע של הליגה בזריקות, כך שכל זריקותיו היו לשתי נקודות: במידה והוא קלע 30.4%, הוא יהיה בסופו של דבר עם מדד של 7.18. כמו שכל מי שמכיר את המדד יודע, זה עושה אותו פחות טוב מאשר כמעט כל שחקן ב-NBA.
כדי לסיים את העונה עם מדד השווה לממוצע הליגה (15.00), נקודת הסף בפועל היא 48.5%, - בדיוק הממוצע של הליגה בזריקות מהשדה בעונה המדוברת.
מדריך עזר

הולינג'ר הגדיר את המדד כך שתמיד ממוצע הליגה, בכל עונה, הוא 15.00, ואף הגדיר סוג של מדריך עזר שיכמת את התרומה בפרספקטיבה מעשית:
שנה שתזכר לדורות: 35.0
"מועמד משמעותי" ל-MVP‏: 30.0
מועמד MVP "חזק": 27.5
מועמד MVP "חלש": 25.0
אול סטאר "אמיתי": 22.5
אול סטאר "גבולי": 20.0
"מופע חימום": 18.0
"אחלה שחקן": 16.5
שחקן "די טוב": 15.0
שחקן רוטציה: 13.0
"משנורר" דקות משחק: 11.0
מועבר בוודאות: 9.0
התחנה הבאה: ליגת הפיתוח: 5.0
מובילי המדד

רק 24 פעמים שחקן הגיע למדד של מעל 30.0 במהלך עונה אחת. המדד העונתי הגבוה ביותר הוא 32.85, והוא נקבע על ידי ניקולה יוקיץ'. לברון ג'יימס ומייקל ג'ורדן מובילים את רשימת המצטיינים העונתיים, עם ארבע עונות שבהן הגיעו ל-30 נקודות. לשאקיל אוניל ולווילט צ'מברלין ישנן שלוש עונות כאלה, בעוד אדטוקומבו ואנתוני דייוויס השיגו זאת פעמיים. 2018/2019 היא העונה היחידה שבה יותר משני שחקנים (אדטוקומבו, דייוויס וג'יימס הארדן) השיגו מדד יעילות של למעלה מ-30.0.
נכון לסוף עונת 2019/2020, אלו הם מובילי המדד לקריירה שלמה:
| --- | --- |
^: = כדורסלן שעדיין פעיל ב-NBA
*: = חבר היכל התהילה של הכדורסל
| דירוג | שחקן | מדד |
| --- | --- | --- |
| 1. | מייקל ג'ורדן* | 27.91 |
| 2. | לברון ג'יימס^ | 27.49 |
| 3. | אנתוני דייוויס^ | 27.42 |
| 4. | שאקיל אוניל* | 26.43 |
| 5. | דייוויד רובינסון* | 26.18 |
| 6. | וילט צ'מברלין* | 26.13 |
| 7. | בוב פטיט* | 25.34 |
| 8. | קווין דוראנט^ | 25.20 |
| 9. | כריס פול^ | 25.08 |
| 10. | ג'יימס הארדן^ | 24.84 |
| 11. | נייל ג'ונסטון* | 24.68 |
| 12. | צ'ארלס בארקלי* | 24.63 |
| 13. | כרים עבדול-ג'באר* | 24.58 |
| 14. | טים דאנקן* | 24.22 |
| 15. | מג'יק ג'ונסון* | 24.11 |
| 16. | קארל מלון* | 23.90 |
| 17. | סטפן קרי^ | 23.83 |
| 18. | האקים אולאג'ואן* | 23.59 |
| 19. | לארי בירד* | 23.50 |
| 20. | ראסל וסטברוק^ | 23.49 |
| 21. | דוויין וייד | 23.48 |
| 22. | אוסקר רוברטסון* | 23.17 |
| 23. | קוואי לנארד^ | 23.08 |
| 24. | יאניס אדטוקומבו^ | 23.02 |
| 25. | יאו מינג* | 23.02 |
| 26. | קובי בראיינט* | 22.90 |
| 27. | ג'רי וסט* | 22.89 |
| 28. | אלג'ין ביילור* | 22.69 |
| 29. | קווין גארנט* | 22.66 |
| 30. | דירק נוביצקי | 22.44 |
ראו גם

מדד יעילות (כדורסל אירופי)
הערות שוליים

↑  תיאור המדד באתר Basketball-Reference
↑  עוזי דן, איך מחשבים את מדד היעילות?, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2014
↑  מובילי מדד הולינג'ר לעונה הנוכחית, באתר ESPN
↑  Basketball-Reference.com, מובילי קריירה ב-PER
מייקל ג'ורדן, מוביל נקודות המדד לקריירה.
לברון ג'יימס, מקום שני בנקודות המדד לקריירה והיחיד שהשיג ארבע עונות עם מדד של מעל 30.
צפון מקסיקו

| --- | --- |
 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 קואורדינטות:  25°42′N 103°11′W﻿ / ﻿25.7°N 103.18°W﻿ / 25.7; -103.18 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צפון מקסיקו (בספרדית: el Norte de México) הוא אזור גאוגרפי במקסיקו, המשתרע על פני 1,054,382 קמ"ר, המהווים כ-53% מסך השטח של מקסיקו.
האזור כולל את המדינות באחה קליפורניה, באחה קליפורניה הדרומית, צ'יוואווה, קואווילה, דורנגו, נואבו לאון, סינלואה, סונורה וטמאוליפס, שש מהן גובלות עם ארצות הברית.
תרבות

תרבות האזור שונה מהתרבות במרכז ובדרום מקסיקו. אוכלוסיית צפון מקסיקו היא בדרך כלל שמרנית יותר בנושאים כמו הפלות, נישואים חד מיניים ולגליזציה של מריחואנה, אך ליברלית יותר בנושאים כמו עסקים או טכנולוגיה. בנוסף מתייחד הצפון ביחס לאזורים האחרים בכך שתושביו מזדהים יחסית יותר עם המורשת הספרדית שלהם.
הערות שוליים

↑  Mize, Ronald L.; Swords, Alicia C. S. (2010). Consuming Mexican Labor: From the Bracero Program to NAFTA (באנגלית). University of Toronto Press. p. 175. ISBN 9781442601581.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541759905171  LCCN: n2015023758  NKC: ge397739  VIAF: 315160393   WorldCat (עם VIAF): 315160393 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מקסיקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לינדזי הורן

לינדזי מישל הורֶן (באנגלית: Lindsey Michelle Horan; נולדה ב-26 במאי 1994) היא כדורגלנית אמריקאית המשחקת כקשרית במועדון ליגת העל הצרפתית אולימפיק ליון וקפטנית נבחרת ארצות הברית.
היא שיחקה בעבר ב-פורטלנד ת'ורנס (אנ') מהליגה הלאומית לכדורגל נשים בארצות הברית, וזכתה בפרס השחקן היעיל ביותר של הליגה בשנת 2018. הורן הייתה שחקנית מובילה עבור הת'ורנס במהלך עונת האליפות שלהם ב-2017, כשהיא הבקיעה את שער הניצחון במשחק האליפות. לפני כן, היא הייתה כובשת פורה בפריז סן-ז'רמן, כשהיא כבשה 46 שערים ב-58 הופעות.
משמשת קפטנית נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים (2024). היא הייתה המבקיעה המובילה בנבחרת ארצות הברית עד גיל 17 באליפות CONCACAF Women's U-17 Championship (אנ') לנשים ב-2010.
ביוגרפיה מוקדמת

הורן גדלה בגולדן, קולורדו (אנ'), ליד דנוור. אף על פי שלמדה בתיכון גולדן (אנ'), היא לא שיחקה כדורגל בבית הספר. במקום זאת, היא שיחקה כדורגל מועדונים עם הקולורדו ראש (אנ'). היא החלה לשחק לראשונה עבור הקולורדו אדג' במהלך המבחנים לקבוצה עד גיל 11. במרץ 2009, כאשר הורן הייתה בת 15 והייתה אחת השחקניות הצעירות ביותר בנבחרת ארצות הברית עד גיל 17 לנשים (אנ'), היא כבשה 12 שערים בתשעה משחקים בטורניר "CONCACAF Under-17 Championship" בקוסטה ריקה. במהלך השנה השנייה שלה בתיכון בגולדן, היא נבחרה לנבחרת התיכון של ה Parade Magazine (אנ'), אף על פי שלא שיחקה כדורגל בבית הספר.
בשנת 2012, הורן זכתה להיות המדורגת במקום הראשון למועמדויות לנבחרות הקולג'ים מטעם ESPN. אף על פי שהייתה לה מלגה החל מעונת 2012 לשחק בקבוצת טאר-הילס (אנ') מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, היא העדיפה לעקוף את קריירת הקולג' שלה, וחתמה במועדון הצרפתי פריז סן-ז'רמן.
קריירת מועדונים > קולוראדו ראש, 2012

הורן שיחקה עבור קולורדו ראש בעונת 2012 ב-USL W-League. היא שיחקה שלושה משחקים עבור הקבוצה, והבקיעה שני שערים. ההופעה שלה בקולורדו ראש נגד סיאטל סאונדרס (אנ') ב-1 ביוני 2012, שבה הוראן הבקיעה שער נגד שוערת סיאטל והנבחרת הלאומית הופ סולו, הרשימה מספר שחקני נבחרת ששיחקו גם בסיאטל. לאחר המשחק, מייגן ראפינו כינתה את הוראן "שחקנית מהגיהנום".
קריירת מועדונים > פריז סן-ז'רמן 2012–2016

ביולי 2012, הורן חתמה על חוזה של בן 6 ספרות עם המועדון הצרפתי פריז סן-ז'רמן. ב-4 בינואר 2016, פריז סן-ז'רמן הודיעה כי החוזה של הורן בוטל כדי לאפשר לה לחזור לארצות הברית. היא שיחקה את משחקה האחרון ב-5 בדצמבר 2015, בניצחון 0–5 על FCF Juvisy (אנ'). הורן כבשה את שער הפתיחה של המשחק. היא כבשה 46 שערים ב-58 הופעות בפ.ס.ז'.
קריירת מועדונים > פורטלנד ת'ורנס 2016–2022

ב-13 בינואר 2016, הורן חתמה בפורטלנד ת'ורנס מהליגה הלאומית לכדורגל נשים בארצות הברית. בניגוד לתפקידה כחלוצה קדמית בפ.ס.ז', הורן שיחקה בפורטלנד במרכז השדה בעמדה דומה לתפקידה בנבחרת.
היא כבשה את השער היחיד בניצחון 1–0 של פורטלנד על צפון קרוליינה קוראז' (אנ') במשחק אליפות הליגה של שנת 2017, ונבחרה ל-MVP של הליגה בעונה זו.
הוראן נבחרה לשחקנית החודש ליולי 2018, בו היא כבשה שלושה שערים כדי לסייע לת'ורנס להגיע למאזן 3-0-0. היא נבחרה לנבחרת העונה לשנת 2018, וב-21 בספטמבר 2018, היא נבחרה ל-MVP לעונה זו.
בשנת 2020, הייתה שחקנית מפתח בעזרה לת'ורנס לזכות בבאליפות הליגה ובמגן הקהילה הקשור, ובשנת 2021, עשתה את אותו הדבר לזכייה בגביע האתגר של הליגה ובגביע האלופות הבינלאומי לנשים, ובמגן הליגה.
קריירת מועדונים > אולימפיק ליון 2022–הווה

בינואר 2022 הורן הצטרפה בהשאלה לאולימפיק ליון לפני שהפכה את המהלך לקבוע 18 חודשים לאחר מכן. באוקטובר 2023, כבשה הוראן את השלושער הראשון שלה עבור ליון נגד קבוצת AS Saint-Étienne. היא כבשה 8 שערים ב-37 הופעות, ובגיל 30 היא זכתה עם ליון פעמיים בתואר הצרפתי, כמו גם בליגת האלופות לנשים, גביע האלופות הבינלאומי לנשים וקוּפ דה פראנס הנשית (אנ').