stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רייזה ברנסון
הערות שוליים

↑  Capaccioli, M (1989). Gerard and Antoinette de Vaucouleurs: A Life for Astronomy. World Scientific. p. 16.
1 2  France, Université de Lille-. "Reysa Verhaeghe dite Bernson". www.univ-lille.fr (בצרפתית). נבדק ב-2020-05-19.
1 2 3 4 5  Delmaire, Danielle; Faidit, Jean-Michel (2017-12-01). "Vie et mort de deux femmes juives. À l'ombre d'un mari et d'un père". Tsafon. Revue d'études juives du Nord (בצרפתית) (74): 105–130. doi:10.4000/tsafon.405. ISSN 1149-6630.
1 2 3 4 5 6  "Reysa Verhaeghe dite Bernson - Université de Lille". 2020-06-08. אורכב מ-המקור ב-2020-06-08. נבדק ב-2020-06-08.
↑  Berson, Reysa (1938). "Le Groupe Flammarion des Eclaireurs de France et son Planetarium". L'Astronomie. 52: 411–414.
↑  "JPL Small-Body Database Browser". ssd.jpl.nasa.gov. נבדק ב-2020-05-19.
↑  "Conseil municipal, séance du 5 octobre 2018, compte rendu succinct" (PDF). Ville de Lille. נבדק ב-19 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 116147199  ISNI: 0000 0000 2009 0649  SUDOC: 224848828  VIAF: 756354   WorldCat (עם VIAF): 756354
איוואן דווידוביץ' לאזרב

| --- | --- |

הגנרל איוואן דווידוביץ' לאזרב
 לידה:  1820 שושה, נגורנו קרבאך, חאנות קרבאך חאנות קרבאך
 פטירה:  14 באוגוסט 1879  (בגיל 59 בערך) טביליסי, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 מקום קבורה:  Saint George's Church 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השתייכות:  האימפריה הרוסית צבא האימפריה הרוסית
 תקופת הפעילות:  1839–1879 (כ־40 שנה)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד אוגדה בגיס הקווקזי השני, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הקווקז  המלחמה העות'מאנית-רוסית  Battle of Geok Tepe 
 עיטורים
 עיטור גיאורגי הקדוש-דרגה שנייה ושלישית
 
הגנרל  איוואן דווידוביץ' לאזרב  (ברוסית:  Лазарев, Иван Давидович́ ‏; 1820, שושה, נגורנו קרבאך, חאנות קרבאך – 14 באוגוסט 1879, טביליסי, האימפריה הרוסית) היה גנרל רוסי אשר התבלט כמפקד אוגדה, בגזרת הקווקז, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).
לאזרב נולד למשפחה ממוצא ארמני, התחנך בעירו, בשנת 1839 הצטרף לצבא מלכות המשנה של הקווקז ושלוש שנים מאוחר יותר, הוסמך לקצונה. הוא השתתף בדיכוי מרד האימאם שאמיל באזור דאגסטן וברבות הימים רכש את ידיעת השפה הטטרית, שהייתה מדוברת בקרב האוכלוסייה המקומית והקנתה לו את היכולת לנהל משא ומתן עם הנהגת האוכלוסייה המוסלמית המקומית ולדון בתנאי הפסקת האש בחבל. בשל יכולותיו הצבאיות והדיפלומטיות גם יחד, קודם לדרגת גנרל.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), הוצב לאזרב בגזרת הקווקז והשתתף בקרבות הכבדים בגזרת אג'ריה שהובילו להדיפת המתקפה העות'מאנית בגזרה ובהמשך פיקד על כיבוש מצודת קארס, כאשר הוא מוביל אישית את חוד אוגדתו.
לאזרב הלך לעולמו ב-14 באוגוסט 1879 בעת שהוצב עם כוחותיו בגזרת מזרח הים הכספי ונקבר בעיר טביליסי.
יוסיף גורקו

| --- | --- |
הפילדמרשל יוסיף ולדימורוביץ' רומיקו גורקו
הפילדמרשל יוסיף ולדימורוביץ' רומיקו גורקו
 לידה:  28 ביולי 1828 נובגורוד, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  28 בינואר 1901 (בגיל 72) העיירה סחרובו ליד טבר האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  פז'סקי קורפוס 
 בן או בת זוג:  Maria Gurko 
 צאצאים:  Vladimir Gurko, וסילי גורקו, Dmitry Gurko 
 השתייכות:  האימפריה הרוסית הצבא הקיסרי הרוסי
 תקופת הפעילות:  1846–1894 (כ־48 שנים)
 דרגה:   פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד אוגדה בצבא הדנובה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קרים  המלחמה העות'מאנית-רוסית 
 עיטורים
 תואר רוזן   עיטור מסדר ג'ורג' הקדוש-דרגה שנייה ושלישית   עיטור הנשר הלבן   עיטור אנדריי הקדוש   עיטור סטניסלב הקדוש
 תפקידים אזרחיים
 מושל אזור סנקט פטרבורג 1897 – 1880   המושל הכללי של פולין 1883 – 1894.
 
הפילדמרשל יוסיף ולדימורוביץ' רומיקו גורקו (ברוסית: Ио́сиф Влади́мирович Роме́йко-Гурко́‏; 28 ביולי 1828, נובגורוד, האימפריה הרוסית – 28 בינואר 1901, סחרובו, האימפריה הרוסית) היה פילדמרשל רוסי אשר התבלט כמפקד אוגדה, בצבא הדנובה בגזרת הבלקן, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).
גורקו נולד למשפחת אצולה ממוצא בלארוסי. אביו, ולדימיר גורקו היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית. סבו יוסיף גורקו (הנכד נקרא על שם הסב), היה סגן מושל פלך קורלנד.  גורקו התחנך באקדמיה צבאית והצטרף ליחידת ההוסרים של המשמר הקיסרי בשנת 1846. הוא לחם במלחמת קרים כמפקד גדוד ובשנת 1867 מונה למפקד חטיבה בדרגת גנרל מיור.
חטיבתו, החטיבה הראשונה של אוגדת הפרשים השנייה של צבא הדנובה, ניצבה בחוד הפלישה לבולגריה לאחר חציית הדנובה מכיוון רומניה והייתה אחראית לכיבוש טרנובו. חטיבתו חצתה את הרי הבלקן וביולי 1877 השתלטה על מעבר שיפקה החשוב להמשך התנועה לדרום בולגריה ואזור תראקיה. באוקטובר 1877 קודם לדרגת גנרל ופיקד על כוחות הפרשים של הגיס ברמת אוגדה. הוא השתתף בקרבות על העיר פלבן, כיבוש סופיה והמשיך בכיבוש מחוז רומליה המזרחית ובכלל זה פיקוד על הקרב לכיבוש פלובדיב ואדירנה בינואר 1878, תוך שכוחותיו מוחצים את הכוחות העות'מאנים בפיקודו של סולימאן הוסני פאשה ומאיימים על הבירה איסטנבול.
לאחר המלחמה זכה גורקו לתואר רוזן ועוטר במספר עיטורים רמי מעלה על הצטיינותו המבצעית והפיקודית, בכל אחד מהקרבות בהם השתתף ועליהם פיקד. בין השנים 1879 – 1880 כיהן כמושל המחוז הצבאי סנקט פטרבורג ובין 1883 ועד 1894 כיהן כמושל הכללי של פולין. גורקו הלך לעולמו ב-28 בינואר 1901 בעיירה סחרובו, אשר ליד העיר טבר והוא בן 73 שנים.
יוסיף גורקו היה נשוי לרוזנת מריה סאליאס-דה-טורנמיר ואב לשישה בנים. שניים מבניו, וסילי ודמיטרי, היו לגנרלים בצבא הרוסי.
אילוליסאט

אילוליסאט (בגרינלנדית: Ilulissat - "הקרחונים"; בדנית: Jacobshavn) היא העיירה השלישית בגודלה בגרינלנד וב-2013 התגוררו בה 4,541 תושבים. העיירה משמשת גם כעיר הראשה בעירייה הנושאת את שמה (Ilulissat Kommune) ומשתרעת על שטח של 47,000 קמ"ר. בתחומי העירייה התגוררו במועד הנ"ל 5,005 איש. העיר שוכנת כ-200 ק"מ מצפון לחוג הארקטי סמוך מצפון למקום בו פוגש פיורד אילוליסאט את מפרץ דיסקו. הפיורד הוכרז בשנת 2004 כאתר מורשת עולמית, ונכון לשנת 2007 הוא היחיד הנושא בתואר זה באי.
היסטוריה

התיישבות אינואיטים התקיימה באזור משך 4,000 השנים האחרונות לפחות, והיישוב הנטוש סרמרמיוט (Sermermiut) כשני ק"מ מדרום לאילוליסאט, היה בעבר אחד הגדולים בגרינלנד, וב-1727 התגוררו בו 250 איש. העיירה המודרנית נוסדה בשנת 1741 על ידי הסוחר יקוב סוורין שהקים בה תחנת מסחר, ואשר נקראה יאקובסהאון ("נמל יעקב"). בזכות הפיורד הסמוך העיירה היא אחד היעדים התיירותיים הפופולריים באי ועיקר פרנסתה על התיירות וכן על הדייג. שדה התעופה של העיירה שוכן סמוך לחוף כארבעה ק"מ מצפון לה.
הפיורד

אורכו של פיורד הקרח אילוליסאט הוא 56 ק"מ, מכיפת הקרח של גרינלנד ועד למפרץ דיסקו. בקצהו המזרחי שוכן קרחון יאקובסהאון (Jakobshavn Isbræ) שהוא הקרחון השופע ביותר בחצי הכדור הצפוני ומנקז 6.5% מכיפת הקרח של האי. הקרחון זרם במהירות של 12.6 ק"מ בשנת 2003 והפיק קרח במשקל של כ-20 מיליארד טון. ישנם גושי קרח כה גדולים הנתקעים בפתחו של הפיורד עד שהגאות גבוהה מספיק כדי לשאת אותם משם או עד שהם קטנים כתוצאה משבירה והינמסות. גושי הקרח הפורצים אל מפרץ דיסקו, שטים תחילה צפונה וכשהם מגיעים אל מפרץ באפין הם פונים דרומה לעבר האוקיינוס האטלנטי. גושים אלה עשויים להגיע עד לקו האורך 40 צפון.
מחקרים שנערכו בפיורד הקרח ובקרחון גילו כי מהירות זרימתו עשויה להשתנות באופן קיצוני מעת לעת וכי הוא מגיב במהירות לשינוי באקלים. במהלך 1985 התקדם הקרחון מרחק של 6.7 ק"מ בלבד. לאחר מכן האט את מהירותו ל-5.7 ק"מ בשנה בין 1992 ל-1997, ומאז האיץ את מהירותו עד שהגיע למהירות של 12.6 ק"מ בשנת 2003. ההאצה במהירות התרחשה במקביל לצמצום בנפח הקרחון שעומד מאז 1997 על קצב של כ-15 מטר הנגרעים מגובהו מדי שנה. חוקרי נאס"א מייחסים את ההאצה בהתקדמות הקרחון בשנים האחרונות לתופעת ההתחממות העולמית.
הערות שוליים

↑  Greenland in Figures 2013 (PDF). Statistics Greenland. ISBN 978-87-986787-7-9. ISSN 1602-5709. נבדק ב-5 בספטמבר 2013. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  אתר נאס"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559932305171  LCCN: n84219484  MusicBrainz: 9a627e7d-24a2-4002-b7a2-569269539dff  SUDOC: 02769402X  VIAF: 146636667   WorldCat (עם VIAF): 146636667 
תצלום לווין של הפיורד השולח אצבע הלבנה מערבה
הפיורד מהאוויר - צוקי הקרחון שגובהם עד 200 מטר כאשר הם מגיחים מהפיורד אל מימי מפרץ דיסקו
מריצבורג יונייטד

מריצבורג יונייטד (באנגלית: Maritzburg United) הוא מועדון כדורגל דרום אפריקאי, המשחק בליגת המשנה הדרום-אפריקאית.
יושב ראש הקבוצה הוא פארוק קאדודיה.
היסטוריה

מועדון הכדורגל מריצבורג יונייטד הוקם בשנת 1979 בעיר פייטרמריצברג (אנ'), שבמחוז קוואזולו-נטאל.
בעונת 2007/08 (אנ'), ירדה הקבוצה לליגת המשנה (אנ'), לאחר שסיימה את העונה במקום האחרון.
בעונת 2008/09, זכתה באליפות ליגת המשנה, וחזרה אל ליגת העל הדרום-אפריקאית.
בשנת 2009, מינתה הקבוצה את ארנסט מידנדורפ הגרמני למאמן הקבוצה.
בשנת 2019, החליפה הקבוצה את צוות האימון ומינתה את שחקן העבר אריק טינקלר (Eric Tinkler) למאמן הקבוצה.
אצטדיון

הקבוצה משחקת באצטדיון הארי גוואלה (אנ'), אשר ממוקם בעיר פייטרמריצברג, ובו כ-12,000 מושבים.
שחקנים ששיחקו בישראל

ג'ון פנטסיל
סיאנדה קולו
ביוואן פרנסמן
עופר כסיף

עופר כסיף (נולד ב-25 בדצמבר 1964, כ' בטבת ה'תשכ"ה) הוא פוליטיקאי ישראלי וחבר הכנסת מטעם מפלגת חד"ש. דוקטור לפילוסופיה פוליטית, מרצה ופעיל שמאל רדיקלי.
ביוגרפיה

כסיף נולד ב-1964 בראשון לציון, בן לחיים ואמירה. הוא למד בבית הספר היסודי "שלמון" ובתיכון הגימנסיה הריאלית שבעיר הולדתו. מצעירותו נמשך לדעותיו של קרל מרקס ולסוציאליזם, היה חבר השומר הצעיר ובגיל 16 הצטרף לנוער של"י.
הוא שירת בגרעין נח"ל, כולל תקופת מה בנח"ל מוצנח תחת פיקודו של רוני אלשיך. במהלך האינתיפאדה הראשונה היה כסיף לסרבן הראשון שסירב לשרת ביהודה ושומרון וחבל עזה ונכלא. לאחר מכן החל להתקרב לתנועת חד"ש.
ביוגרפיה > פעילות אקדמית

לאחר שחרורו מצה"ל, פנה כסיף ללימודי פילוסופיה לתואר ראשון באוניברסיטה העברית. הוא עשה דוקטורט בפילוסופיה פוליטית בבית הספר לכלכלה של לונדון; כותרת הדוקטורט שלו (בתרגום חופשי לעברית) היא "על לאומיות ודמוקרטיה: בחינה מרקסיסטית". בעבודה זו טוען כסיף כי הדמוקרטיה הליברלית, הלאומית והקפיטליסטית מצויה בסתירה פנימית: מחד היא מעודדת את ערכי החירות אשר בתורם מובילים לאינדיבידואליזם, היעדר תחושת שייכות ומשבר זהותי, ומאידך היא מעודדת ערכים לאומיים אשר אומנם מאפשרים גיבוש זהות משותפת אך מובילים לפגיעה בחירויות הפרט ולחוסר שוויון בין הקבוצות האתניות השונות ובכך המדינה מפרה את הערכים הליברליים של עצמה. הפתרון לשיטתו הוא מעבר למדינה סוציאליסטית שכן בה הערכים הליברליים לא יימצאו בסתירה עם הזהות המשותפת לכלל האזרחים. לאחר סיום הדוקטורט המשיך כסיף ללימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
כסיף שימש כמרצה בתחום ממשל ופוליטיקה במכינה הקדם-אקדמית של האוניברסיטה העברית וכמורה מן החוץ במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית, בנוסף שימש כמרצה במכללה האקדמית תל אביב-יפו ושימש כמרצה מן החוץ במחלקה למנהל ומדיניות ציבורית במכללת ספיר.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

בשנת 2012 הדליק כסיף משואה בטקס הדלקת המשואות האלטרנטיבי של "יש גבול".
הוא שימש כעוזר פרלמנטרי של מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית הישראלית (מק"י), מאיר וילנר.
לאחר שפרש חבר הכנסת דב חנין מהפוליטיקה, נבחר כסיף למקום השלישי ברשימת חד"ש, ונעשה חבר הכנסת היהודי היחיד מטעם המפלגה. ב-6 במרץ 2019 החליטה ועדת הבחירות המרכזית לפסול את מועמדותו לכנסת, אך בית המשפט העליון לא אישר את הפסילה וכסיף נכנס לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצב במקום השביעי ברשימת הרשימה המשותפת.
ב-11 בנובמבר 2020 מונה ליושב ראש ועדת המשנה להשכלה גבוהה, שהוקמה על ידי ועדת החינוך, התרבות והספורט.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב כסיף במקום השלישי במפלגת חד"ש, ובמקום השישי ברשימה המשותפת, ונבחר לכנסת.
ב-9 באפריל 2021 במסגרת מחאה של פעילים ישראלים ופלסטינים נגד פינוי משפחות מבתיהן בשכונת שייח' ג'ראח שבירושלים, נוצר עימות בין כסיף לשוטרים שניסו לעוצרו, הוא הוכה ומשקפיו נשברו. המחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש) חקרה את האירוע וסגרה את התיק נגד השוטרים לאחר שהחקירה העלתה כי השוטרים השתמשו בכוח סביר. חברי כנסת מימין ומשמאל, ובהם יו"ר הכנסת לשעבר, יריב לוין, גינו את התנהגות המשטרה.
ב-8 בספטמבר 2021 כינה את ששת האסירים הביטחוניים שברחו מבית הסוהר גלבוע "אסירים פוליטיים" וקרא לשחרורם של האסירים הביטחוניים בישראל. בראיון לכאן 11 טען שדבר נפוץ הוא שמנהיגים של עמים שחיים תחת משטר דיכוי נכלאים על ידי השלטונות ומוגדרים על ידם כטרוריסטים, והביא כדוגמה את נלסון מנדלה ומאיר פיינשטיין.
באוגוסט 2022 דורג בפַּרלמטר של "שקוף" והוכתר כשיאן בהגשת הצעות לסדר.
בבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב במקום הרביעי ברשימת חד"ש-תע"ל.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית > כתב אישום בגין תקיפת שוטר

ב-7 באוגוסט 2022 נחקר במשטרה בחשד שבמאי 2022 תקף שוטר במהלך הפגנת פעילי שמאל בכפר מסאפר יטא במחאה על החלטת בג"ץ והמדינה לפינוי מבנים פלסטינים הנמצאים בשטח אש באזור. ב-17 בינואר 2024 החליטה היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, על כתב אישום נגד כסיף בגין תקיפת שוטר בנסיבות מחמירות. הגשת כתב האישום מצריכה אישור של הכנסת להסרת חסינותו של כסיף. ב-29 בפברואר 2024 הגישה היועצת המשפטית את כתב האישום לבית המשפט.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית > תמיכה בהעמדת ישראל לדין בהאג במלחמת חרבות ברזל

ב-7 בינואר 2024 חתם כסיף על עצומה שתומכת בתלונת דרום אפריקה נגד ישראל בגין רצח עם בבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ). לטענתו של כסיף, התנהלות הממשלה במלחמת חרבות ברזל עולה לכדי הסתה לטיהור אתני ורצח עם. ח"כ עודד פורר ממפלגת "ישראל ביתנו" החל לאסוף למחרת הפרסום 70 חתימות הנדרשות לפתיחת הליך להדחתו של כסיף מהכנסת. 85 ח"כים חתמו על פתיחת ההליך להדחתו. החוק בישראל מאפשר להדיח חבר כנסת רק בשל העילות המפורטות בסעיף 7א לחוק יסוד: הכנסת, ופסילת כסיף בעילה של תמיכה במאבק מזוין כנגד ישראל נתקלה בקושי מול הביקורת השיפוטית. על אף התנגדות הייעוץ המשפטי, ב-30 בינואר 2024 אישרה ועדת הכנסת את הדחתו, בעילה של תמיכה במאבק המזוין של ארגון החמאס. הוועדה הסבירה כי לדידה, הואיל וההליך המשפטי בהאג עשוי היה להביא להישג אסטרטגי לחמאס בשעת מלחמה, הרי שהתמיכה בו והקריאה לעצירת הלחימה עולה לכדי תמיכה במאבק מזוין של ארגון טרור. ב-19 בפברואר 2024 נערכה במליאת הכנסת הצבעה על הדחתו בעילה זו, אולם הצביעו רק 86 בעד, ולא הושג הרוב הנדרש של 90 חברי הכנסת, ולכן הוא לא הודח. עם זאת, ועדת האתיקה של הכנסת החליטה להרחיקו לחצי שנה מדיוני המליאה והוועדות, וקנסה אותו בשכר של שבועיים.
עמדותיו

הכיבוש הישראלי: כסיף מתנגד בנחרצות לשליטת ישראל ביהודה ושומרון ובמזרח ירושלים וליחסה לרצועת עזה. השווה מספר פעמים בין הכיבוש וההתנגדות אליו לפשעי הנאצים ולפרטיזנים. בסוף אוקטובר 2022 אמר ביחס לפיגוע שבו נרצח רונן חנניה כי "אנחנו בעד התנגדות בלתי אלימה לכיבוש, אבל צריך להבין שהכיבוש הוא אחראי להתנגדות, כאשר יום-יום שעה-שעה יש פוגרומים של מתנחלים נגד פלסטינים. אז האחריות היא עליהם". על המאחזים כתב "המאחזים הם לא פחות מאשר קיני טרור מתנחלי".
מיסוי וכלכלה: כסיף מגדיר את עצמו כקומוניסט. הוא מתנגד לקיומן של חברות ענק בבעלות בעלי הון פרטיים. לטעמו חלק גדול מן המשאבים צריכים להיות בשליטת המדינה. דוגל במיסוי פרוגרסיבי, בהקלת נטל המס על השכבות החלשות ובפיקוח הדוק על טייקונים ומונופולים שמנסים להתחמק מתשלום מס באמצעות תרגילים חשבונאיים. קידם הצעת חוק לפטור ממע"מ על רכישת דירה ראשונה לזוגות צעירים, ויזם עם חברת הכנסת מרב מיכאלי דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת כדי לדרוש מחברת כי"ל לשלם למדינה את התמלוגים שנקבעו לה במסגרת ועדת ששינסקי השנייה.
תאונות עבודה: בשנת 2020 קידם הצעת חוק להקמת רשות לאומית למלחמה בתאונות עבודה, בהתאם למסקנותיה של ועדת אדם לקידום הבטיחות והבריאות בעבודה, שלא יושמו מאז 2014. לדבריו "תאונות בנייה הן לא תוצאה של כוח עליון, אלא של רשלנות פושעת והיעדר הדרכה ואכיפה. שנים לאחר המלצת ועדת אדם להקים גוף אחוד לבטיחות בתעסוקה, הנושא לא התקדם במילימטר. זה הצעד הראשון והחשוב בדרך לפתרון אמיתי לטרגדיית התאונות במקומות העבודה".
ציונות: כסיף מגדיר את עצמו כאנטי־ציוני, וטוען: "אני מתנגד לאידאולוגיה ולפרקטיקה הציונית. אני טוען כמו חבריי, שזו פרקטיקה ואידאולוגיה גזענית, שדוגלת בעליונות יהודית". הוא הביע תמיכה בביטול חוק השבות והגדיר אותו גזעני.
פשיעה בחברה הערבית בישראל: כסיף השתתף במחאות נגד הפשיעה בחברה הערבית, כמו ב"צעדת האמהות". הוא רואה במחאה נגד הפשיעה מחאה גם נגד הגזענות כלפי האזרחים הערבים וההזנחה ארוכת השנים של החברה הערבית. כסיף גורס כי מדובר בתוצאה של מדיניות אפרטהייד ישראלית, שרוצה בהשתוללות הפשיעה בחברה הערבית ככלי של שליטה עליה. הוא רואה את שורש בעיית הפשיעה ביחס אל האזרחים הערבים "כאל אויבים במקרה הרע או אורחים במקרה הטוב", ואומר שלא יהיה פתרון אמיתי בלי שוויון מהותי.
מגפת הקורונה: כסיף תמך בחיסונים נגד מחלת הקורונה וקרא לציבור להתחסן. בנוגע להחלטות הממשלה בנושא - הוא דרש לחשוף את דיוני קבינט הקורונה בשקיפות מלאה בנימוק שהסתרת הדיונים מאזרחי ישראל למשך 30 שנה ערערה את הסולידריות החברתית ויצרה מוטיבציה לא להתחסן.
עמדותיו > התבטאויותיו

בדצמבר 2015, בתגובה לתיקון לחוק חובת גילוי לגבי מי שנתמך על ידי ישות מדינית זרה, כתב בפוסט בפייסבוק על שרת המשפטים, איילת שקד: "החלאה הנאו-נאצית הזו לא רק אחראית שותפה לפשיזציה של ישראל אלא גם שותפה עקיפה לרצח עם באפריקה ולפשעים נגד האנושות". בתגובה הגישה שקד תלונה במשטרה, ואמרה ש"היום נחצה הקו העדין בין חופש הביטוי לחופש השיסוי, אשר מזהם את השיח הציבורי". כסיף סירב להתנצל על הפוסט.
באוגוסט 2017 כתב על היהודים העולים להר הבית: "המשיחיים המחליאים האלה לא שונים בכלום מקנאי מרד בר כוזיבא, סרטן עם גרורות שצריך לחסל ביד חזקה ובזרוע נטויה".
בעקבות התבטאויות בסגנון בוטה, ב-5 במרץ 2023 פסקה ועדת האתיקה להרחיק את חבר הכנסת עופר כסיף מוועדות הכנסת עד תום מושב הקיץ.
ב-10 באוקטובר 2023 התראיין כסיף לערוץ תקשורת אמריקני, סביב מתקפת הפתע של חמאס על ישראל ומלחמת חרבות ברזל שפרצה בעקבותיה. הוא התבטא נגד מתקפת הפתע של ארגוני הטרור, ואמר כי מדינת ישראל מנצלת את האלימות הפלסטינית כתירוץ לתקיפה בעזה ולפשעים שהיא מבצעת בעם הפלסטיני והיא שרצתה באלימות הזאת. בתגובה לדבריו חבר הכנסת אלמוג כהן הגיש קובלנה נגדו לוועדת האתיקה, שהחליטה להרחיק את כסיף מפעילות בכנסת לחודש וחצי ולשלול ממנו שכר של שבועיים.
במהלך השנים, ובעיקר במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, טען כסיף כי צה"ל מבצע פשעי מלחמה כנגד פלסטינים.
חיים אישיים

כסיף נשוי ואב לבן. מתגורר כיום ברחובות.
יוהאן קזימיר ארנרוט

יוהאן קזימיר ארנרוט (בפינית: Johann Casimir Ernrot, בבולגרית: Йохан Казимир Ернрот;‏ 26 בנובמבר 1833 – 5 בפברואר 1913) היה גנרל פיני בצבא האימפריה הרוסית, אשר כיהן כשר המלחמה ולתקופה קצרה גם כראש הממשלה ושר הפנים של נסיכות בולגריה.
היסטוריה

יוהאן קזימיר ארנרוט נולד ב-26 בנובמבר 1833 בנסטולה אשר בדוכסות הגדולה של פינלנד, וב-1856 סיים את האקדמיה הצבאית הרוסית בסנקט פטרבורג והצטרף לצבא האימפריה. הוא הצטיין במהלך דיכוי מרד האימאם שאמיל בקווקז ובהמשך הוצב בחיל הדנובה של צבא האימפריה הרוסית ולחם כמפקד חטיבת רגלים, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). עם תום המלחמה שוחרר זמנית מהצבא הרוסי בדרגת גנרל-לויטננט, ובהמשך הצטרף לצבא הנסיכות הבולגרית בדרגה זהה. במסגרת תפקידו הצבאי התמנה ליועצו של אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה. בראשית כהונתו של אלכסנדר בטנברג, רצו הרוסים לחזק את מעמדו מתוך הנחה שבולגריה תישאר מדינה גרורה של רוסיה ופעלו למינויו של ארנרוט לשר המלחמה הבולגרי. בנוסף, נועד מינוי זה של קצין הצבא הרוסי להוביל לפיקוח רוסי על השלטון הבולגרי, תוך זרימת מידע רציף לסנקט פטרבורג.
ב-17 באפריל 1880 מינה ראש הממשלה דראגן צאנקוב את ארנרוט לשר המלחמה, ובהמשך ב-9 במאי 1881, מונה לראש הממשלה ושר הפנים של הנסיכות. בתקופה זו, כשהוא זוכה לגיבוי רוסי מלא, פעל ארנרוט לסייע לבטנברג לבסס את מעמדו כשליטה של הנסיכות הבולגרית הצעירה. לאחר יצובו המסוים של השלטון וכינון האספה הלאומית השנייה של הנסיכות הבולגרית, התפטר ארנרוט מתפקידו ועזב את בולגריה.
עם תום כהונתו, שב ארנרוט לסנקט פטרסבורג ומונה למזכיר המדינה לענייני פינלנד. ב-1891 פרש ארנרוט מתפקידו. יוהאן קזימיר ארנרוט הלך לעולמו ב-5 בפברואר 1913 בהלסינקי לאחר שלקה בשבץ מוחי והוא בן 80 שנים.
פוקסה ברלין

שחקני הקבוצה עם המעודדות
סמל הקבוצה עד 2013
פוקסה ברלין (גרמנית: Füchse Berlin) היא קבוצת כדוריד גרמנית מהעיר ברלין, המתמודדת בליגה הגרמנית הראשונה.
היסטוריה

מאז עונת 2005/2006 שיחקה הקבוצה תחת השם פוקסה ברלין בבונדסליגה השנייה במחוז הצפוני. בעונת 2007/2008 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה, הבונדסליגה. בעונת 2011/2012 היא סיימה במקום השלישי בטבלה. בעונות 2015\16 ו-2014\15 זכתה הקבוצה באליפות העולם לקבוצות (סופר גלוב). כמו כן זכתה ב-2014 בגביע הEHF, השני בחשיבותו באירופה. בשנים האחרונות הקבוצה מסיימת את העונה במקומות הראשונים. הקבוצה שואפת להגיע למקום ה3 ומעלה, המוביל לכרטיס לליגת האלופות.
הקבוצה מקיימת את משחקיה בהיכל הספורט מקס שמלינג בשכונת פרנצלאואר ברג המכיל 8,500 מקומות ישיבה.
סגן מושל אינדיאנה

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  מיקה בקווית'
 תאריך כניסה לתפקיד:  13 בינואר 2025
 דרכי מינוי:  בחירות ישירות
 תחום שיפוט:  אינדיאנה אינדיאנה
 כפוף:  מושל אינדיאנה
 מעון:  בית המדינה של אינדיאנה
 מושב המשרה:  אינדיאנפוליס
 משך כהונה קצוב:  4 שנים
 ייסוד המשרה:  7 בנובמבר 1816
 איוש ראשון:  כריסטופר הריסון
 www.in.gov/lg/
 
סגן מושל אינדיאנה (באנגלית: Lieutenant Governor of Indiana) הוא משרה חוקתית במדינת אינדיאנה שבארצות הברית. התפקידים החוקתיים של סגן המושל הם לשמש כנשיא הסנאט של אינדיאנה, לתפקד כמושל דה פקטו כאשר נבצר מהמושל למלא את תפקידיו, ולהתמנות למושל דה יורה אם המושל המכהן מתפטר, נפטר או מודח במהלך כהונתו. במהלך ההיסטוריה של אינדיאנה, 10 סגני מושלים נהפכו למושלים במהלך כהונתם. סגן המושל ממלא בנוסף תפקידים סטטוטוריים, בהם ראש הלשכות המדינתיות לענייני חקלאות וכפרים וכיושב ראש של ועדות מדינתיות אחדות.
סגן המושל נבחר באותו כרטיס בחירות לצד המושל בבחירות ישירות כלל-מדינתיות המתקיימות כל ארבע שנים, במקביל לבחירות לנשיאות ארצות הברית. אם סגן מושל נפטר או מתפטר בזמן כהונתו, או אם התמנה למושל מסיבה כזו או אחרת, החוקה לא מגדירה שום מנגנון למילוי משרתו של סגן המושל. מבחינה היסטורית, המשרה נותרה בדרך כלל לא-מאוישת במהלך אירועים כאלה. הניסיון האחרון למלא אינטררגנום במשרד המושל ב-1887 הוביל להתפרצות אלימות בבית המחוקקים המדינתי שנודע בשם "היום השחור של האספה הכללית באינדיאנה". במקרים אחרים בהיסטוריה, מינה סגן המושל בשבתו החדשה כמושל סגן חדש כאשר נכנס לתפקידו.
דרישות

תפקידו של סגן המושל נוצר עם אימוץ החוקה הראשונה של אינדיאנה באוגוסט 1816. התפקיד אויש בבחירות באוקטובר שנערכו באותה השנה. מאז המשרה נשמרה והדרישות הנוכחיות למילוי התפקיד נקבעו בחוקה השנייה והנוכחית של המדינה שהתקבלה ב-1851.
כדי להיות סגן המושל, על המועמד להיות אזרח ארצות הברית ותושב אינדיאנה במשך חמש שנים רצופות לפני הבחירות. המועמד חייב להיות גם בן שלושים לפחות בעת השבעה לתפקיד. סגן המושל אינו רשאי לכהן בתפקיד פדרלי כלשהו במהלך כהונתו, ועליו להתפטר מכל תפקיד כזה לפני שיהיה זכאי להישבע כסגן מושל. טרם כניסתו לתפקיד, על המועמד להישבע בטקס המנוהל בידי נשיא בית המשפט העליון של אינדיאנה, תוך הבטחה לקיים את החוקה והחוקים של המדינה.
החלפת המושל

סגן המושל משמש כממלא מקום המושל כאשר המושל הופך ללא-כשיר. בראשית ההיסטוריה של המדינה, סגני מושלים שימשו כמושלים בפועל בזמן שהמושל היה רחוק מעיר הבירה אינדיאנפוליס. כריסטופר הריסון (אנ') היה סגן המושל הראשון שכיהן כמושל בפועל בזמן שג'ונתן ג'נינגס ניהל משא ומתן על הסכמים הרחק מהבירה.
אם המושל נפטר במהלך כהונתו, הופך ללא-כשיר לצמיתות, מתפטר או מודח, סגן המושל מתמנה אוטומטית למושל. בסך הכול, עשרה סגני מושלים בהיסטוריה של אינדיאנה נהפכו למושלים. המקרה הראשון אירע כאשר ג'ונתן ג'נינגס התפטר לשם תפקידו כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, וסגנו ראטליף בון החליף אותו בתפקיד.
במקרה שגם תפקיד המושל וגם תפקיד סגן המושל לא-מאוישים, קובעת החוקה שהנשיא הזמני של הסנאט מתמנה למושל. במרוצת השנים מינו מושלים את הנשיא הזמני של הסנאט לסגן המושל בפועל כאשר התפנתה משרתו. מנהג זה תם בתחילת המאה ה-20. אף על פי שהחוקה לא קבעה הליך פורמלי למילוי משרתו הפנויה של סגן המושל, ניסיון למלא מקום את המשרה התרחש בשנת 1887. כאשר הזוכה בבחירות ניסה להיכנס לתפקידו, בסנאט של אינדיאנה פרצו מהומות אלימות בין המחוקקים הדמוקרטים לעמיתיהם הרפובליקנים במה שכונה "היום השחור של האספה הכללית באינדיאנה" (אנ'). רוברט ס. רוברטסון (אנ') אמנם הושבע לתפקידו אך מעולם לא החל את כהונתו.
סמכות > חוקתית

לסגן המושל שני תפקידים חוקתיים. התפקיד העיקרי הוא לשמש כנשיא הסנאט של אינדיאנה. בסנאט רשאי סגן המושל לדון על חקיקה ולהציגה, ולהצביע במקרים שנדרש לשבור שוויון. כקמי שמנהל להלכה את הסנאט, לסגן המושל ישנה גם שליטה חלקית על איזו חקיקה תעלה לסדר היום, כמו גם השפעה על לוח הזמנים הפרלמנטרי. אלא אם מושב מיוחד של האספה הכללית נקרא בהוראת המושל, הסנאט מתכנס לתקופה שלא תעלה על 91 ימים בכל תקופה של שנתיים, ומותיר את סגן המושל פנוי מתפקידיו בסנאט לשארית השנה.
התפקיד המשני הוא כאמור לשמש יורש לכהונת המושל במקרה שנבצר ממנו למלא את תפקידו או למלא את מקומו באופן ארעי. כאשר סגן המושל ממלא את תפקיד המושל הוא משוחרר מחובותיו כלפי הסנאט, ואז הנשיא הזמני של הסנאט ממלא את סמכויותיו ותפקידיו של סגן המושל.
סמכות > סטטוטורית

רוב הסמכויות המוחזקות בידי סגן המושל הן סטטוטוריות והוקצו על ידי האספה הכללית של אינדיאנה. הסמכויות הסטטוטוריות הראשונות שניתנו לסגן המושל נוספו ב-1932 כאשר נושא המשרה מונה לראש הוועדה החקלאית של המדינה. מאז התרחבו סמכויות המשרד וכוללות את ראשות המשרד לענייני קהילה וכפריים, רשות הדיור והפיתוח הקהילתי של אינדיאנה, המשרד לפיתוח אנרגיה והגנה, והמשרד לפיתוח תיירות. במסגרת זו שולט סגן המושל בתפקידים ציבוריים רבים ובסמכותו למנות אליהם אישים לפי בחירתו.
עדניים

.
| עדניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
אינפרא־סדרה:: עורבאים
משפחה:: עדניים
שם מדעי
 Paradisaeidae ‏ויגורס, 1825

עדניים (שם מדעי: Paradisaeidae; מכונות גם ציפורי גן עדן) היא משפחת עופות מסדרת ציפורי השיר, אשר נודעות בייחוד ביפי נוצותיהן המגוונות, ומכאן שמן.
מאפיינים

הנוצות המגוונות והארוכות מופיעות בעיקר אצל הזכרים, ומשמשות כאמצעי חיזור להרשמת הנקבות, אולם בקרב חלק מהמינים גם לנקבות נוצות מרהיבות עין.
מרחב התפוצה של ציפורי גן העדן הוא בחלק מאיי אינדונזיה, בצפון אוסטרליה, ובעיקר בגינאה החדשה.
ציפורי גן העדן מאוימות משתי סיבות עיקריות; הראשונה - הילידים באזורי תפוצתן נוהגים זה מאות שנים לצוד אותן כדי להשתמש בנוצותיהן בטקסי פולחן וכן למכירה. הסיבה השנייה - בית הגידול של הציפור - יערות הגשם - נכרתים על ידי האדם כדי להשתמש בהם בתעשייה.
ציפור גן עדן מופיעה בדגלה של פפואה גינאה החדשה.