stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וו. סי. פילדס
תולדות חיים וקריירה

פילדס נולד כויליאם קלאוד דקנפילד (William Claude Dukenfield) בדרבי, פנסילבניה למשפחה ממוצא אירי. כבר בגיל 11 הצטרף ללהקת וודוויל כלהטוטן ובגיל 21 כבר היה לו מופע משלו (The Eccentric Juggler) אשר שילב להטוטנות (עם עצמים שונים שכללו קופסאות סיגרים, כובעים וכדומה; להטוטים עליהם יחזור כעבור שנים בסרטים בהם ישתתף) והומור בסגנון סטנד-אפ. הוא נדד ברחבי צפון אמריקה ואירופה. לגבי ילדותו ונעוריו נהג לספר סיפורים ואגדות שונות במטרה לטשטש את גילו ומקום הולדתו האמיתיים.
החל מ-1910 הוא כיכב בברודוויי במופעי "רוויו" שהיו סוג מעודן יותר של וודוויל, תחילה במופעיו של פלורנץ זיגפלד (Ziegfeld Follies, שגיונות זיגפלד) ומ-1920 ב"סקנדלים" של ג'ורג' וייט (George White's Scandals) שהמוזיקה להם נכתבה על ידי ג'ורג' גרשווין. הופעות אלה הפכו אותו לכוכב מוכר.
כבר ב-1915 הצטלם למספר סרטים אילמים שצולמו בניו יורק. הוא עבר בהצלחה את המעבר לסרט המדבר ומ-1924 ריכז את פעילותו בהופעה בסרטים רבים. רוב תפקידיו היו קומיים, אך הוא הופיע גם בתפקיד מר מיקובר בסרט "דייוויד קופרפילד" משנת 1935 לפי הרומן באותו שם של דיקנס. הוא הופיע במהלך חייו בתפקיד ראשי ב-35 סרטים, רובם לפי תסריט שלו.
הדמויות שפילדס שיחק היו רובן ככולן בעלות חיבה למשקאות חריפים. כל עוד עסק בלהטוטנות חשש פילדס לשתות אלכוהול, מחשש שהרגל זה עלול לפגוע בביצועיו, אולם משהתחיל לשחק בסרטים החל לשתות באופן קבוע. למרטיני שלו נהג לקרוא בשם הקוד "לימונדה".
בשנת 1936 חלה פילדס ולא היה יכול למלא אחר התחייבויותיו לאולפני סרטי פרמאונט ופוטר. בזמן שלא הופיע בסרטים השתתף בהצלחה רבה במערכונים ודיאלוגים משעשעים (עם צ'ארלי מקארתי, ששימש כמי שמוסר לפילדס משפט או שאלה תמימה שפילדס מגיב לו בבדיחה או בהלצה) ששודרו ברדיו. הוא המשיך להופיע ברדיו וצבר פופולריות רבה עד כדי כך שאולפני יוניברסל הציעו לו חוזה ב-1939. הדו-שיח עם מקרתי נמשך גם בסרטיו ביוניברסל כגון "אינך יכול לרמות איש ישר" מ-1939. סרטו הידוע ביותר מהתקופה, ששורות דיאלוג שלו שגורות על פיהם של אמריקאים רבים, הוא The Bank Dick.
עם ההצלחה פילדס ניסה להשיג יותר ויותר שליטה בהפקת הסרטים, בהכוונת הצוות הטכני ובקביעת שחקני המשנה שיככבו לצידו ולפיכך עסק בוויכוחים ובמריבות עם אנשי אולפני יוניברסל. ב-1941 ניתנה לו ההזדמנות ליצור סרט משלו, עם תסריט שלו ושליטה שלו בצוות השחקנים. התוצאה הייתה הסרט Never Give a Sucker an Even Break, הסרט היה כה מוזר וההומור שבו כה אבסורדי, עד כי האולפנים נאלצו לערוך אותו מחדש. פילדס עזב בזעם את יוניברסל ולא היה שותף עוד לעשיית סרטים, פרט למספר הופעות אורח קצרות.
פילדס נפטר בפסדינה, קליפורניה כתוצאה מדימום תוך-בטני, סיבוך של מחלתו, שנבעה משתייה מופרזת.
אמרות מפורסמות

"אני חופשי מכל סוג של גזענות - אני שונא את כולם במידה שווה."
"זה מזכיר לי את הספארי שלי באפריקה. מישהו שכח את חולץ הבקבוקים ובמשך מספר ימים נאלצנו לחיות רק על אוכל ומים."
"הלא יהיה זה נורא אם אצטט סטטיסטיקה מהימנה ביותר, המוכיחה כי יותר אנשים הופכים מטורפים בעקבות היסטריה דתית מאשר על ידי שתיית אלכוהול?"
לקריאה נוספת

Fields for President by W. C. Fields. Dood, Mead, 1940 and 1971. ISBN 0396064191. (חיבורים הומוריסטיים על נושאים שונים)
W. C. Fields: His Follies and Fortunes by Robert Lewis Taylor. Doubleday, 1949; reprint edition: New American Library, 1967. ISBN 0451506537. (הביוגרפיה הראשונה על פילדס)
The Art of W. C. Fields by William K. Everson. Random House, 1967. ISBN 0517012324. (ניתוח סרטיו של פילדס)
W. C. Fields by Himself: His Intended Autobiography, edited by Ronald J. Fields. Prentice-Hall, 1973. ISBN 0139444629. (אוסף מכתבים וכתבים מוערים)
Man on the Flying Trapeze: The Life and Times of W. C. Fields by Simon Louvish. Faber & Faber, 1999. ISBN 0393041271
W. C. Fields: A Biography by James Curtis. Alfred A. Knopf, 2003. ISBN 0375402179.
הערות שוליים

↑   "You Can't Cheat an Honest Man", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑   "The Bank Dick", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית).
↑   "Never Give a Sucker an Even Break", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587752305171  BNE: XX1072563  BnF: cb14109822k (data)  GND: 119208601  ISNI: 0000 0000 8101 5271  LCCN: n79092617  MusicBrainz: 7be24554-fe90-4880-bc1f-22be261fe24d  NARA: 10580807  NTA: 072089024  SELIBR: 265335  SNAC: w6p5653f  SUDOC: 030068282  Trove: 1225998  VIAF: 22348988   WorldCat (עם VIAF): 22348988
ואקאנדה

מיקום ואקאנדה (בכחול) ודגלה (למעלה), כפי שהופיעו בחוברת Marvel Atlas #2 ממאי 2008. אמנות מאת מייקל הוסקין, אנתוני פלאמיני, סטוארט ונדל ואריק ג'. מורילס
ואקאנדה (באנגלית: Wakanda) היא מדינה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס וממוקמת במזרח יבשת אפריקה. המדינה הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #52, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
כנזכר לעיל, מדינת ואקאנדה ממוקמת באפריקה, אך מדינותיה השכנות משתנות ממקור למקור: בחוברת Fantastic Four Vol.3 #21 צוין כי ואקאנדה ממוקמת במזרח אפריקה צפונית לטנזניה, ואילו בחוברת Marvel Atlas #2 נראה כי היא שוכנת ליד סומליה, קניה ואתיופיה וליד המדינות הבדיוניות אזאניה, כנען ונארוביה. מקורות אחרים ממקמים את ואקאנדה בצפון אפריקה ובין סודאן לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
השפה המדוברת ביותר בואקאנדה היא קוסה, אם כי רבים מהתושבים שלה מדברים גם באנגלית. הממשל בואקאנדה הוא מונרכי חוקתי, כך שהשליטה והמלוכה על ואקאנדה עוברות מאב לבן. הדת הרשמית בואקאנדה היא "כת הפנתר" (באנגלית: The panther cult), אשר מכבדת את החיה הפנתר השחור ואת קדושתה.
ביקום הקולנועי של מארוול, ואקאנדה הופיעה במפה בסרט "איירון מן 2", הוזכרה בסרטים "הנוקמים: עידן אולטרון" ו"קפטן אמריקה: מלחמת אזרחים" והופיעה בסרטים "הפנתר השחור", "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ו"הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח".
בקומיקס ובקולנוע, ואקאנדה מתוארת כ "האומה הגדולה, החזקה והעשירה בעולם", היות שהיא היחידה שמחזיקה בויברניום, על אף שמספר תושבי ואקאנדה עומד על 6 מיליון.
היסטוריה בדיונית

שושלת ואקאנדה המלכותית החלה לפני כעשרת אלפים שנה עם באשנגה, הפנתר השחור הראשון. מאז תואר הפנתר השחור עבר בשושלת, אך היה ניתן להשיגו גם על ידי ניצחון בקרב טקסי. בעבר, מטאוריט העשוי מהמינרל ויברניום התרסק בוואקאנדה, אך נחשף רק במלכותו של טצ'אקה. בידיעה כי בגילוי זה זרים ינסו להשתלט על ואקאנדה לטובתם האישית, טצ'אקה הסתיר את ואקאנדה משאר העולם אך מכר כמויות זעירות של ויברניום למטרות כלכליות, מה שהפך את ואקאנדה לאחת מהמדינות המתקדמות בעולם. בסופו של דבר, יוליסס קלו הרג את טצ'אקה כדי להשתלט על הוויברניום. בנו של טצ'אקה, טצ'אלה, כרת את ידו הימנית של קלו ואילץ אותו לסגת. כך, טצ'אלה הפך לפנתר השחור ולמלך ואקאנדה.
קרינת הויברניום היא מעין מוטגן, ורוב המוטאנטים הואקאנדיים עבדו עבור אריק קילמונגר חוץ מיוצאי דופן, ביניהם חבר האקס-מן החדשים ג'נטל וגיבורת-העל ויברניה. הקרינה השפיעה גם על החי והצומח בוואקאנדה. דוגמה היא צמח מיוחד בצורת לב הנאכל על ידי זוכה תואר הפנתר השחור ומעניק לו את כוחותיו, והגורילות הלבנות המצויות בוואקאנדה. במהלך אירוע "פלישה סודית", כוח סקרול פלש לוואקאנדה על מנת לכבוש אותה ולחצוב ויברניום. צבא ואקאנדה, שתואר כאחד מהחזקים בכדור הארץ, נלחם בכוח הסקרול הפולש במסכות פנתר על מנת להגן על מנהיגם והרגו את כל הפולשים הסקרולים.
בעקבות תקיפה על ידי דוקטור דום, טצ'אלה נפל לתרדמת ומלכות ואקאנדה עברה לאחותו, שורי. מאוחר יותר, טצ'אלה נלחם בדום באירוע המכונה מלחמת האבדון. לאחר שהאוונג'רס חטפו את טראנסוניק באירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן", נאמור החריב את ואקאנדה בגל ענק בהשפעת כוח הפניקס. מאוחר יותר, טצ'אלה אמר לנאמור כי הוא יהרוג אותו, ובהמשך המלכה שורי הכריזה על מלחמה שגרמה לחורבן אטלנטיס.
נקרופוליס ואקאנדה שימש בידי קבוצת האילומינטי כמאגר וכלא עבור אויביהם, ואחסנו שם פצצות אנטי-חומר המיועדות להשמדת עולמות המתנקשים עם יקום מארוול. באירועי "אינסופיות" של שנת 2013, נאמור מסר לתאנוס וחברי המסדר השחור מידע כוזב אודות הימצאות יהלומי האינסוף בוואקאנדה. תאנוס וכוחותיו פולשים לוואקאנדה, ולאחר שהובסו, נכלאו במקום תאנוס וסגניתו, פרוקסימה מידנייט, האוחזת בלהבו של הסגן להב-עורב. להב-עורב התגבש מחדש על להבו, ונותר כלוא בכלוב הענברי בו כלואים תאנוס ופרוקסימה מידנייט. במהלך אירועי "הזמן אוזל", נאמור הופיע בנקרופוליס ואקאנדה ושחרר את תאנוס, פרוקסימה, להב-עורב ושני האסירים הנותרים - טראקס הנאור האמיתי וברבור שחור. נאמור והאסירים חברו למקסימוס ויצרו את קבוצת "הקאבאל", שהתמקמה בנקרופוליס ואקאנדה והחלה להתקיף את תושבי האומה בשעה שטצ'אלה ירד למחתרת. המלכה שורי נהרגה לכאורה בקרב נגד הקאבאל.
ואקאנדה הוחזרה למצבה הקודם בידי ריד ריצ'רדס, וטצ'אלה, שחזר לתפקידו כמלך ואקאנדה, גילה כי שורי כלואה במצב של "מוות חי" והצליח לגרום להחייאתה בסיועו של מניפולד.
פולחני ואקאנדה

בנוסף לפולחן הפנתר, בו האלה בסתת היא העיקרית, מתקיימים בוואקאנדה מספר פולחנים נוספים. פולחן הגורילה הלבנה - הג'בארי - הלא-חוקי נפוץ ומרכזי גם הוא, שם נעבד אל הגורילה ג'קר. דמות ידועה מפולחן הגורילה הלבנה הוא מ'באקו, שזכה בכוחותיו דרך אכילת בשר גורילה לבנה ורחצה בדמה. פולחן נוסף הוא פולחן האריה לאלה סח'מת, אשר משתמשת באווטארים אנושיים. פולחן נשכח ועתיק הוא פולחן התנין לאל סבכ.
הערות שוליים

↑  Black Panther Vol.4 #1
↑  Black Panther #7
↑  Fantastic Four #52-53
↑  Black Panther Vol.4 #38-41
↑  Black Panther Vol.5 #1-2
↑  Black Panther Vol.5 #2-7
↑  Doomwar #1-6
↑  Avengers vs. X-Men #9
↑  New Avengers Vol.3 #2
↑  New Avengers Vol.3 #7
↑  New Avengers Vol.3 #9-10
↑  Infinity #5-6
↑  New Avengers Vol.3 #23-24
↑  New Avengers Vol.3 #29
↑  Secret Wars #9
↑  Black Panther Vol.6 #1
↑  Black Panther Vol.6 #8
וידוי עבור מנוצחים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  פנאיט איסטרטי
 שפת המקור:  רומנית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1929
 הוצאה בעברית
 תרגום:  לא תורגם
 סדרה
 סדרת ספרים:  אל להבה אחרת
 
וידוי עבור מנוצחים (בצרפתית: Confession pour vaincus, ברומנית: Spovedania pentru învinşi) הוא ספר שכתב פנאיט איסטרטי בעקבות טיול ממושך ברחבי ברית המועצות. יצירתו של איסטרטי פורסמה בשנת 1929, בפריז, כחלק מהטרילוגיה "אל להבה אחרת" (בצרפתית: "Vers l'autre flamme").
הטרילוגיה, בנוסף ליצירתו של איסטרטי, הכילה את יצירותיהם של בוריס סוברין (Boris Souvarine) וויקטור סרג' (Victor Serge), יצירות שפורסמו בעילום שם מחבריהם, בגלל חששם של שני הסופרים האלה מפני השלטון הסטליניסטי של ברית המועצות. שני סופרים אלה היו שייכים למחנה הטרוצקיסטי, שנרדף באותה תקופה.
איסטרטי שב מברית המועצות לצרפת ב-15 בפברואר 1929. הוא כתב לרומן רולן וסיפר לו על רשמיו ועל כוונתו לכתוב ספר על כך, אך רולן, שהיה יושב ראש אגודת ידידי ברית המועצות בצרפת (איסטרטי עצמו היה אחד משני סגניו), ניסה לשכנע אותו לא לכתוב את הספר, כדי לא לגרום נזק תדמיתי לברית המועצות. למרות דברי רולן, איסטרטי התחיל לכתוב וב-20 במאי כתב היד היה מוכן למסירה לדפוס.
בספר מציג איסטרטי שאלה, שהפכה לשם דבר: "אני רואה את הביצים השבורות, אבל איפה החביתה?" איסטרטי הגיב בכך לאמירתו של פקיד סובייטי בכיר, שטען שאי אפשר להכין חביתה מבלי לשבור ביצים.
הערות שוליים

↑  Rodya Nicolaevna, Spovedania unui învins (ברומנית)
וידויו של מחסל כלכלי

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  ג'ון פרקינס 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  אוטוביוגרפיה 
 הוצאה
 הוצאה:  Berrett-Koehler Publishers 
 תאריך הוצאה:  2004 
 מספר עמודים:  250 
 
וידויו של מחסל כלכלי (באנגלית: Confessions of an Economic Hit Man) הוא שם ספרו של ג'ון פרקינס שיצא בשנת 2004 ואשר מתאר את חוויותיו כעובד של חברת הייעוץ צ'ס ת. מיין (Chas. T. Main) מבוסטון. לפני העסקתו ניגש פרקינס לראיון עבודה בסוכנות לביטחון לאומי, דבר שהיווה לטענתו קרש קפיצה ולמעשה סקירה חיצונית מספקת להעסקתו בחברת הייעוץ כ"מחסל כלכלי". קיימת לכאורה התייחסות לספר בקלטת אדיו ששוחררה על ידי אוסאמה בן לאדן בספטמבר 2009.
תוכן

פרקינס החל לכתוב את ספרו בשנות השמונים ולדבריו - "איומים ושוחד תמיד שכנעו אותי להפסיק".
"כשהוא מגויס בחשאיות על ידי הסוכנות לביטחון לאומי ומקבל שכר מחברת ייעוץ, הוא נסע לאינדונזיה, פנמה, אקוודור, קולומביה, ערב הסעודית, איראן ומדינות אחרות בעלות חשיבות אסטרטגית. פרקינס חושף את המכניקה העדינה של השליטה האימפריאלית מאחורי כמה מהאירועים החשובים ביותר בהיסטוריה הנוכחית, כמו נפילתו של השאה האיראני, מותו של הנשיא הפנמי עומאר טרוחיוס, ופלישות ארצות הברית לפנמה ועיראק." (מתוך בלוג ביקורת באינטרנט, הערה 2 בוויקי אנגלית).
ע"פ ספרו, תפקידו של פרקינס היה לשכנע מנהיגי מדינות בלתי מפותחות לקבל על מדינותיהן הלוואות פיתוח עצומות ממוסדות כגון הבנק העולמי והסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID). כשהן אזוקות לחובות ענק אותם אין להם תקווה לשלם, נאלצו מדינות אלה להיעתר ללחצים פוליטיים מארצות הברית במגוון נושאים. לכן, טוען פרקינס המדינות המתפתחות מנוטרלות דה פקטו בזירה הבינלאומית, פערי העושר בתוכן מתרחבים, וכלכלותיהן משותקות לאורך זמן. בתפקיד זה נפגש פרקינס עם אח"מים שונים מרחבי העולם כולל עומאר טרוחיוס וגרהם גרין.
פרקינס מתאר את תפקיד המחסל הכלכלי באופן הזה:
'מחסלים כלכליים' הם מקצוענים בעלי שכר גבוה המוציאים במרמה מיליארדים של דולרים מארצות מסביב לעולם. הם מזרימים כסף מהבנק העולמי USAID ומארגוני "סיוע" אחרים אל כספותיהם של תאגידי ענק וכיסיהם של מיעוט משפחות עשירות השולטות במשאבי ארצם, אמצעיהם כוללים דוּחות כספיים מזויפים, בחירות מכורות מראש, סחיטה באיומים, סקס ורצח. הם משחקים משחק עתיק כימי האימפריות, אך כזה שתופס ממדים חדשים ומפחידים בעידן הגלובליזציה.
האפילוג למהדורת 2006 מספק הפרכה למהלך הנוכחי של מדינות G8 למחיקת חובות לעולם השלישי. פרקינס מאשים כי התנאים למחיקת החובות דורשים מהמדינות למכור את שירותי הבריאות, החינוך, החשמל והמים לתאגידים זרים. ארצות אלו יאלצו גם לבטל סובסידיות והגבלות סחר המְגִנות על עסקים מקומיים, אך לקבל את המשך סבסודם של עסקים מסוימים במדינות G8 וארצות הברית, והקמתן של חומות סחר על יבוא המסכן תעשיות במדינות G8.
ויין אמברי

| --- | --- |

אמברי בשנת 1964
 לידה:  26 במרץ 1937 (בן 87) ספרינגפילד שבאוהיו, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.03 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת מיאמי
 דראפט:  בחירה מספר 22, 1958 סנט לואיס הוקס
 היכל התהילה:  נבחר כ"תורם" (1999)
 קבוצות כשחקן
 1958–1966   1966–1968   1968–1969:  סינסינטי רויאלס   בוסטון סלטיקס   מילווקי באקס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1968)   5 בחירות למשחק האולסטאר (1961–1965)
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1972–1977   1986–1999   2006:  מילווקי באקס   קליבלנד קאבלירס   טורונטו ראפטורס
 הישגים כג'נרל מנג'ר
 2 זכיות בפרס מנהל העונה (1992, 1998)
ויין ריצ'רד אמברי (באנגלית: Wayne Richard Embry; נולד ב-26 במרץ 1937) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1958–1969, בעמדת הסנטר. בעונת 1967/1968 היה שותף לזכיית קבוצת בוסטון סלטיקס באליפות ה-NBA, ולאורך הקריירה השתתף 5 פעמים במשחק האולסטאר והעמיד ממוצעים של 12.5 נקודות, 9.1 ריבאונדים, ו-1.9 אסיסטים למשחק.
בשנת 1972 היה לג'נרל מנג'ר האפרו-אמריקאי הראשון בתולדות ה-NBA, כאשר מונה לתפקיד זה במילווקי באקס. בין השנים 1986–1999 שימש כג'נרל מנג'ר של קליבלנד קאבלירס, ובעונות 1992 ו-1998 זכה בפרס מנהל השנה ב-NBA על הצלחתו בתפקיד. מאז שנת 2006 משמש כיועץ לענייני כדורסל עבור טורונטו ראפטורס.
בשנת 1999 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל כ"תורם לכדורסל".
נעורים ומכללות

אמברי נולד בעיר ספרינגפילד שבאוהיו, ולמד בתיכון בניו קרלייל הסמוכה. בשנת 1955 החל ללמוד באוניברסיטת מיאמי, בה נהיה חבר באחוות אלפא פי אלפא. בשלוש עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם אמברי ממוצעים של 19.5 נקודות ו-15.5 ריבאונדים למשחק. בעונתו האחרונה (1958) הוביל את הקבוצה לשלב שמינית גמר אליפות המכללות ("Sweet Sixteen"), לראשונה בתולדותיה, עם ממוצעים של 24.9 נקודות ו-18.1 ריבאונדים למשחק. יכולתו הגבוהה זיכתה אותו בשתי בחירות לחמישיית העונה של מחוז ה-MAC בעונות 1957 ו-1958.
קריירת משחק > סינסינטי רויאלס

אמברי נלקח בבחירה ה-22 של דראפט ה-NBA 1958 על ידי סנט לואיס הוקס, אשר העבירה אותו בטרייד לסינסינטי רויאלס בתמורה לסנטר קלייד לאבלט. את שתי עונותיו הראשונות בסינסינטי סיימו הרויאלס במקום האחרון בליגה עם 26.4% ו-25.3% ניצחונות, בהתאמה. בעונות אלו שימש אמברי כשחקן ספסל וקלע כ-11 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1960/1961 שיפר את תפוקתו ל-14.4 נקודות ו-10.9 ריבאונדים למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר בפעם הראשונה מתוך חמש עונות רצופות. בעונה העוקבת העפילו הרויאלס לשלב הפלייאוף לראשונה מזה 4 עונות, הודות ליכולת טובה של אוסקר רוברטסון, ג'ק טוויימן ואמברי שקלע שיא קריירה של 19.8 נקודות למשחק. בעונות 1963 ו-1964 הגיעה סינסינטי לגמר האזור המזרחי, אך בשתי הפעמים הפסידה לאלופה שבדרך בוסטון סלטיקס (3–4 ו-1–4, בהתאמה). בשתי העונות הבאות המשיך אמברי להציג יכולת סולידית עם ממוצעים של כ-10.1 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק, אך קבוצתו נעצרה כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון. בעת עזיבתו את הקבוצה בשנת 1966 היה אמברי הריבאונדר המוביל בתולדות המועדון עם 6,257 ריבאונדים, והקלע השלישי בתולדותיה עם 8,486 נקודות.
קריירת משחק > בוסטון סלטיקס

בקיץ 1966 חזר בו אמברי מפרישתו לאחר ששוכנע להמשיך לשחק על ידי חברו ביל ראסל, שחקן ומאמן קבוצת בוסטון סלטיקס, וחתם על חוזה בקבוצה. בעונת 1966/1967 הפסיד כשחקן הסלטיקס לפילדלפיה 76' בגמר ה-NBA, אך בעונה העוקבת זכה באליפות הליגה כמחליפו מהספסל של ראסל בעמדת הסנטר. בשתי עונותיו בקבוצה קלע אמברי כ-5.8 נקודות למשחק.
קריירת משחק > מילווקי באקס

לקראת עונת 1968/1969, האחרונה שלו בקריירה, נבחר אמברי בדראפט ההרחבה על ידי מילווקי באקס, ובעונתו היחידה במדיה קלע 13.1 נקודות בממוצע למשחק. בעת פרישתו ממשחק בשנת 1969 דורג במקום ה-11 ברשימת הרביאונדרים המובילים בתולדות ה-NBA עם 7,544 ריבאונדים בסך הכול.
לאחר הפרישה ממשחק

בשנת 1972 היה אמברי לג'נרל מנג'ר האפרו-אמריקאי הראשון בתולדות ה-NBA, כאשר מונה לתפקיד זה במילווקי באקס. את שתי עונותיו הראשונות עם הבאקס סיימה הקבוצה במקום הראשון באזור המערבי, ובעונת 1973/1974 אף העפילה לגמר ה-NBA בהובלתם של כרים עבדול-ג'באר, אוסקר רוברטסון ובוב דאנדרידג'. לקראת עונת 1975/1976 העביר אמברי את עבדול-ג'באר ללוס אנג'לס לייקרס בטרייד שהביא לבאקס את בראיין וינטרס, ג'וניור ברידג'מן ושני שחקנים נוספים. בחמש עונותיו במילווקי העמידה הקבוצה מאזן כולל של 225 ניצחונות ו-185 הפסדים (54.9%).
בין השנים 1986–1999 שימש כג'נרל מנג'ר של קליבלנד קאבלירס, ובשנת 1994 הפך לאפרו-אמריקאי הראשון שמכהן כנשיא קבוצת NBA, כשנבחר למלא תפקיד זה בקליבלנד. בעונת 1986/1987 הוסיפו הקאבלירס את הרוקיז בראד דוהרטי, מארק פרייס, רון הארפר והוט רוד ויליאמס, אשר היוו שחקני מפתח בקבוצה בשנים הבאות, לצד לארי נאנס שהצטרף בעונה העוקבת. בעונות 1994–1995 התפרק בסיס הקבוצה, ובשנים העוקבות הובילו את הקבוצה טרל ברנדון ושון קמפ. ב-9 מתוך 13 עונותיו של אמברי בקבוצה העפילו הקאבלירס לפלייאוף ה-NBA, וניצחו ב-54.5% ממשחקיהם. על ניהול הקבוצה זכה אמברי בפרס מנהל השנה ב-NBA בעונות 1992 ו-1998.
בקיץ 2004 מונה אמברי ל"יועץ לענייני כדורסל" בטורונטו ראפטורס, תחת הג'נרל מנג'ר הנכנס בוב באבקוק, וכשנה לאחר מכן קודם לתפקיד נשיא המועדון. בינואר 2006 פוטר באבקוק מתפקידו, ואמברי שימש כמחליפו הזמני במשך כחודש, עד אשר מונה בראיין קולנג'לו לג'נרל מנג'ר הקבוע של הקבוצה. מאז פברואר 2006 משמש אמברי כיועץ לענייני כדורסל עבור הראפטורס.
במקביל לתפקידיו הניהוליים ב-NBA, חבר אמברי בדירקטוריון היכל התהילה של הכדורסל מאז שנת 1974. בשנת 1999 הוצג בעצמו כחבר בהיכל התהילה כ"תורם לכדורסל".
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של אמברי ב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2 3 4  ביוגרפיה, באתר הרשמי של טורונטו ראפטורס
1 2 3 4  הדף של אמברי, באתר היכל התהילה
↑  סטטיסטיקות המכללות של אמברי, באתר sports-reference.com
↑  רשימת נבחרי דראפט 1958, באתר basketball-reference.com
↑  What the Hell Happened to...Wayne Embry, באתר celticslife.com,‏ 3 באפריל 2012
↑  רשימת הריבאונדרים המובילים של הרויאלס, נכון ל-1966, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הקלעים המובילים של הרויאלס, נכון ל-1966, באתר basketball-reference.com
↑  I made sure I didn’t fail, באתר sportsbusinessdaily.com,‏ 10 בפברואר 2014
↑  רשימת הנבחרים בדראפט ההרחבה 1968, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הריבאונדרים המובילים בתולדות ה-NBA, נכון ל-1969, באתר basketball-reference.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4516 1933  LCCN: n2004010498  VIAF: 1855923   WorldCat (עם VIAF): 1855923 
אמברי (משמאל) לצד נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין והכדורסלן דייוויד רובינסון, 2017
וסילי גוליצין

| --- | --- |

 לידה:  1643 מוסקבה, רוסיה הצארית 
 פטירה:  21 באפריל 1714 (יוליאני) (בגיל 71 בערך) Pinega, רוסיה 
 מדינה:  רוסיה הצארית 
 מקום קבורה:  Krasnogorsky monastery 
 
תמונתו של גוליצין
וסילי גוליצין (ברוסית: Василий Васильевич Голицын‏; 1643 - 2 במאי 1714) היה נסיך רוסי, בין המדינאים הבולטים ברוסיה של המאה ה-17 ובין ראשי הממשל בתקופת שלטונה של סופיה אלכסייבנה רומנובה בשנים 1682–1689.
חייו

ב-1676 השתתף במלחמה נגד חאנות קרים. בתקופת כהונתו של פיודור השלישי מונה למספר תפקידי מפתח בממשל וקיבל תואר בויארין. בתקופה בה תפקדה סופיה רומנובה כעוצרת התמנה רשמית לראש משרד החוץ.
המצב הגאופולטי של רוסיה הצארית באותה תקופה היה די קשה. למרות חתימת הסכם שלום עם האימפריה העות'מאנית היחסים היו מתוחים, השלום עם האיחוד הפולני-ליטאי היה לא יציב, בשנת 1682 החלו פלישות של חאנות קרים לשטחי רוסיה הצארית. גוליצין היה בדעה שיש לחמם את היחסים עם הפולנים. כתוצאה מכך רוסיה ויתרה בשלב זה על שאיפותיה להחזיר לעצמה מוצא לים הבלטי. לאחר משא ומתן ארוך, בשנת 1686 נחתם הסכם של שלום נצחי עם האיחוד הפולני-ליטאי. ההסכם אשרר את ההסכמות של הסכם אנדרוסובו וגם השאיר את קייב בשליטה רוסית. בהתאם להסכם זה, רוסיה הצארית התחייבה להתחיל במלחמה נגד האימפריה העות'מאנית. כשלב מקדים, בשנים 1687 ו-1689 גוליצין ארגן שתי פשיטות נגד חאנות קרים. המערכות הצבאיות לא היו מוצלחות וגרמו לאבדות משמעותיות לרוסים. רק לאחר מאמצים רבים, הנסיכה סופיה הצליחה לשכנע את פטר הגדול להכריז על גוליצין כמפקד שניצח במערכה. עם זאת, הפשיטות תרמו לכך שחאנות קרים לא הייתה יכולה לעזור לטורקים בלחימה נגד פולין ואוסטריה.
בשנת 1689 פטר הגדול סילק את סופיה רומנובה מכל תפקידיה. גוליצין נשלח לגלות במחוז ארכנגלסק ונפטר שם בשנת 1714.
ולדיווסטוק (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  אנטון בורמאטוב
 הופק בידי:  קארן שחנאזרוב גלינה שאדור
 תסריט:  אלכסיי בוזין קארן שחנאזרוב
 עריכה:  ולדיסלב ז'ורוב
 שחקנים ראשיים:  ויטאלי קישצ'נקו קיריל פלטניוב 
 מוזיקה:  יורי פוטיינקו
 צילום:  סשה טנאנוב
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  מוספילם
 חברה מפיצה:  Kinopoisk.ru
 הקרנת בכורה:  רוסיה 17 באוגוסט 2021
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט פשע, Mélo 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ולדיווסטוק (ברוסית: «Владивосток») הוא סרט פשע רוסי משנת 2021 בהפקת מנכ"ל מוספילם, המפיק קארן שחנאזרוב. לאחר שביצע בטעות פשע, ויקטור מנסה להתחמק מאחריות ומנסה להימלט מרשויות החוק הפדרליות. הוא פוגש את ניקה ומתאהב בה. הצעירים מנסים לארגן את הנסיעה הבלתי חוקית של ויקטור לחו"ל, אך האירועים מקבלים תפנית בלתי צפויה.
הסרט בוים על ידי אנטון בורמאטוב, במאי קליפים מוזיקליים שביים גם קליפ בשם "ולדיווסטוק 2000" עבור הלהקה "מומי טרול" שצולם גם הוא בבירת פרימוריה, העיר ולדיווסטוק. הסרט שאב השראה מהגל החדש הצרפתי. הסרט הוקרן בבכורה באוגוסט 2021 במסגרת פסטיבל הסרטים קינוטאבר.
עלילה

שנת 2020. לאחר שהרג אדם בטעות, יוצא החייל הצעיר ויקטור למנוסה. בולדיווסטוק הוא מחפש חבר ותיק שיכול להוציא אותו מהמדינה באופן לא חוקי. עם זאת, נראה כי העיר הזאת לא רוצה להרפות, הוא מסתבך עם שוטר מקומי, הגבולות היבשתיים נסגרים על רקע ההתמודדות עם מגפת הקורונה והוא פוגש את ניקה היפהפייה, אך גם הקטלנית.
שחקנים ודמויות

אנדריי גריזלוב - ויקטור
אנסטסיה טאליזינה - ניקה
איוואן שחנאזרוב
ויטאלי קישצ'נקו
קיריל פלטנייב
סרגיי לגוסטאייב
הפקה

צילומי הסרט נערכו בולדיווסטוק שבפרימוריה, מזרח רוסיה.
מוזיקה

על פסקול הסרט עבד המלחין הרוסי הנודע יורי פוטיינקו שהלחין את המוזיקה לרבים מסרטיו של המפיק קארן שחנאזרוב וסרטי תאגיד הקולנוע מוספילם במאה ה-21.
הערות שוליים

1 2  Объявлена программа фестиваля «Кинотавр». В нее вошли фильмы «Капитан Волконогов бежал» и «Общага»
↑  https://youtu.be/CCqPLSXP-0A
ויליאם היקי

| --- | --- |

ויליאם היקי
 לידה:  19 בספטמבר 1928 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  29 ביוני 1997 (בגיל 68) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות אברגרינס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1957 
 מקום לימודים:  סטודיו אייץ' בי 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם אדוארד היקי (באנגלית: William Edward Hickey; ‏19 בספטמבר 1927- 29 ביוני 1997), היה שחקן קולנוע אמריקאי. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1985 על הופעתו בסרט "הכבוד של פריצי".
ביוגרפיה

היקי נולד בברוקלין לנורה ואדוארד היקי, שניהם ממוצא אירי.
החל את להופיע בגיל עשר במופעי רדיו.
השתתפותו הראשונה בסרט הייתה בסרטו של פרד זינמן "כובע מלא גשם" ולאחר מכן בקומדיה של מל ברוקס "המפיקים".
שיחק בשנות ה-70 בתור ההיסטוריון במערבון של ארתור פן "איש קטן גדול" ובתור המטיף בדרמה של ג'ון יוסטון "דם חכם".
ב-1985 שיחק בקומדיית הפשע של "הכבוד של פריצי" בה גילם את דון קוראדו פריצי, קיבל על הופעתו מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. 
ב-1986 שיחק בדמותו הספרותית של אומברטינו דה קאסל אחד ממנהיגי מסדר הפרנציסקנים בסרטו של הבמאי הצרפתי ז'אן-ז'אק אנו המבוסס על הרומן "שם הוורד".
ב-1989 גילם את פרנק קלר בסרט הפשע "ים של אהבה", את הדוד לואיס בקומדיה "כיף של חופשה" ואת מפעיל הבובות בסרט האימה "אדון הבובות".
ב-1990 הועמד היקי לפרס אמי על הופעת אורח שנתן בסדרה "אגדות מעולם המסתורין", בנוסף שיחק בקומדיית הספורט של בילי קריסטל "תשכחי את פריז" ואת בילי ספרו בקומדיה "שמיים כחולים שלי".
ב-1993 דיבב בסרט "הסיוט שלפני חג המולד" את דמותו של ד"ר פינקלשטיין.
השתתף בתפקיד משני ב-1997 בקומדיה "הצילו, עכבר בבית!".
היקי נפטר בשנת 1997 כשהיה בן 69 מסיבוך נפחת במהלך צילומים, הוא נקבר ב"בית הקברות אברגרינס" שבברוקלין.
פילמוגרפיה נבחרת

כובע מלא גשם (1957)
המפיקים (1967)
החונק מבוסטון (1968)
איש קטן גדול (1970)
92 מעלות בצל (1975)
מיקי וניקי (1976)
הזקיף (1977)
דם חכם (1979)
הכבוד של פריצי (1985)
רומאו ויליאמס: ההרפתקאה מתחילה (1985)
שם הוורד (1986)
קיץ אחד משוגע (1986)
אלוף האורות של ניו יורק (1988)
דה (1988)
אדון הבובות (1989)
כיף של חופשה (1989)
ים של אהבה (1989)
מעשיות מהצד האפל (1990)
שמיים כחולים שלי (1990)
כנפיים (1990)
הסיוט שלפני חג המולד (1993)
מייג'ור פיין (1995)
תשכחי את פריז (1995)
ג'רקי בויז (1995)
האהבה כולה שם (1996)
הצילו, עכבר בבית! (1997)