stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ואלרי גרגייב
פרסים

פרס פסטיבל המוזיקה של דרזדן (2010)
פרס הפדרציה הרוסית (1998)
פרס הפדרציה הרוסית (2015)
פרס הפדרציה הרוסית (1994)
פרס הפדרציה הרוסית (1993)
קצין בלגיון הכבוד (1 באפריל 2007)
פרס הפדרציה הרוסית (2001)
פרס המוזיקה ע״ש הרברט פון קאראיין (2006)
Wolfert van Borselenpenning (1999)
מסדר הנסיך הקדוש דניאל של מוסקבה, דרגה 2
פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה
אמן העם של אוקראינה
מדלייה להנצחת 300 שנה לצי הרוסי
אמן העם של הפדרציה הרוסית
Honoured Worker of Kazakhstan
אזרח כבוד של סנקט פטרבורג
Bene Merito
מסדר ולדימיר הקדוש
מסדר הנסיך הקדוש דניאל של מוסקבה, דרגה 3
מסכת הזהב
גיבור העמל של הפדרציה הרוסית
מסדר דנאקר
עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית
מסדר הקדוש מסרוב משדוץ
עיטור הידידות (רוסיה)
עיטור אלכסנדר נבסקי
עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית
מדליית זהב להצטיינות בתרבות
מדליה להנצחת 300 שנים לייסוד סנקט פטרבורג
צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
Dank Medal
אביר מסדר האמנויות והספרות
מדליית שחרור תדמור
אביר במסדר האריה ההולנדי
מפקד במסדר לאופולד השני
קצין בכיר במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית
מסדר השמש העולה, דרגה שלישית
מסדר הידידות
מסדר הנסיך יארוסלאב הנבון, דרגה  5
Uatsamonga Order
Medal "For Valiant Labor"
בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו
וויאג'ר (NCC-74656)

ספינת החלל USS Voyager NCC-74656; מתוך "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
ספינת החלל הבדיונית וויאג'ר (באנגלית: USS Voyager NCC-74656) (שם הפועל "לטייל" בצרפתית) מדגם "אינטרפיד" היא מקום ההתרחשות העיקרי של עלילות סדרת המדע בדיוני הטלוויזיונית "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". הספינה נמצאת תחת פיקודה של קפטן קתרין ג'יינוויי. הספינה תוכננה על ידי מעצב ההפקה של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" ריצ'רד ד. ג'יימס והמאייר ריק טרנבך. רוב ההופעות של הספינה על המסך הן תוצאה של תמונות שנוצרו על ידי מחשב, אף על פי שטוני מאיננג'ר בנה מודל אשר נעשה בו שימוש בסדרה. המודל העיקרי של וויאג'ר, אשר בו נעשה שימוש במהלך הצילומים, נמכר במכירה פומבית ב-6 באוקטובר 2006 תמורת 132,000 דולר.
משימה

וויאג'ר הושקה בשנת 2371. משימתה הראשונה של הספינה הייתה לאתר ספינת מאקי בשטחי ההפקר שעל גבול הפדרציה-קרדאסיה. חייזר רב-עוצמה בשם "המשגיח" העביר הן את וויאג'ר והן את ספינת המאקי מרחק של 70,000 שנות אור לרביע דלתא, תוך גרימת נזק לספינה והריגת כמה מאנשי הצוות (לרבות: הקצין הראשון קומנדר קאוויט; קצין הרפואה הראשי ד"ר פיצג'רלד ושאר הצוות הרפואי, ההגאי סטאדי והמהנדס הראשי). על מנת למנוע את רצח העם של האוקמפה, ג'יינוויי הורתה על הריסת המכשיר, על אף שייתכן כי באמצעותו ניתן היה להשיב הביתה, לרביע אלפא, את וויאג'ר ואת ספינת המאקי. תקועים יחד ברביע דלתא, ולאחר השמדתה של ספינת המאקי, שני הצוותים חייבים לשלב כוחות ולעבוד ביחד, לקראת המסע הביתה שצפוי להימשך כ-75 שנה.
פיקוד צי הכוכבים הופך להיות מודע, בסופו של דבר, לדבר הימצאותה של הספינה ברביע דלתא ומאוחר יותר מצליח ליצור עימה קשר, במערכת תקשורת רגילה. לאחר שבע שנות מסע, הספינה חוזרת לרביע אלפא דרך צינור טראנס-עיוות של הבורג, עם סיועה של הנוסעת בזמן אדמירל קתרין ג'יינוויי (לשעבר, הקפטן של וויאג'ר) מעתיד חלופי.
המוטו של הספינה הוא ציטוט של המשורר אלפרד טניסון: "טבלתי בעתיד, עד כמה שהעין האנושית יכולה לראות; ראיתי את החזון של העולם, וכל הפלא שיהיה".
צוות

וויאג'ר הושקה עם 141 אנשי צוות על סיפונה. אחרי שספינת החלל הועפה לרביע דלתא, כמה מחברי הצוות נהרגו, ובהם כמה קצינים בכירים, לרבות, לוטננט-קומנדר קאוויט, הקצין הראשון; קצין הרפואה הראשי פיצג'רלד, לוטננט סטאדי, ההגאי הבטאזואידי, והמהנדס הראשי.
נכון לשנת 2377, מספר אנשי הצוות היה 146, לאחר שאל הצוות המקורי הצטרפו צוותי המאקי ומאוחר יותר חמשת השורדים מצוות האקווינוקס, נעמי – בתה של סמנתה ווילדמן, שנולדה על הספינה, וכן מספר אנשים אשר הוטמעו ושוחררו מהבורג, לרבות שבע מתשע ואיצ'ב.
צוות הפיקוד הבכיר של וויאג'ר כולל את:
| שם הדמות | שם השחקן | גזע | דרגה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קתרין ג'יינוויי | קייט מאלגרו | אנושית-אמריקאית | קפטן | המפקדת על הספינה |  |
| צ'קוטי | רוברט בלטרן | אנושי-אינדיאני | קומנדר (דרגת שדה) | הקצין הראשון | מאקי לשעבר |
| טובוק | טים רוס | וולקני | לוטננט / לוטננט-קומנדר | קצין ביטחון / טקטי |  |
| הארי קים | גארט וונג | אנושי / אמריקאי ממוצא סיני | סג"ם | קצין מבצעים |  |
| ב'לאנה טורס | רוקסן דוסון | חצי אנושית, חצי קלינגונית | לוטננט זוטר (דרגת שדה) | מהנדסת ראשית | מאקי לשעבר |
| טום פאריס | רוברט דאנקן מקניל | אנושי | לוטננט זוטר / לוטננט (בעבר הורד בדרגה בעקבות משפט צבאי) | הגאי / חובש | מאקי לשעבר |
| הדוקטור | רוברט פיקארדו | הולוגרמה |  | קצין הרפואה הראשי |  |
| ניליקס | איתן פיליפס | טלקסיאני |  | יועץ / טבח / קצין מורל / שגריר |  |
| קס | ג'ניפר ליאן | אוקמפה |  | חובשת | עד סוף עונה 3 |
| שבע מתשע | ג'רי ריאן | אנושית (גילאים 0-6 ומגיל 24 ואילך) בורג (גילאים 6-24) |  | אחראית לאסטרומטריה | עונות 4-7 |

בין הדמויות החוזרות בסדרה: נעמי וויילדמן, ביתה של סג"ם סמנתה וויילדמן, וכן ילדי הבורג: איצ'ב, מזוטי, אזאן ורבי.
עיצוב ויכולות

ספינת החלל וויאג'ר, 257 חדרים, הפרושים על פני 15 סיפונים, במשקל 700,000 טון מטרי, נבנתה במספנות "אוטופיה פלנישיה" אשר על מאדים, ושוגרה מתחנת החלל מקינלי.
וויאג'ר מצוידת באריזות ג'ל ביו-עצבי, שנועדו להגדיל את מהירות העיבוד ולארגן טוב יותר את המידע מעובד, שמשלים את השבבים האופטיים האיזולינאריים של הספינה. על הסיפון היו 47 אריזות ג'ל עודפות, ולא ניתן לשכפל חבילות נוספות. כמו כן, על הספינה יש שני אולמות הולודק. וויאג'ר היא ספינת החלל הראשונה המצוידת במנוע עיוות סימן-9, שנועד להיבדק בחלל העמוק, המאפשר למהירות מרבית של 9.975 עיוות. עמודי חשמל גאומטריים משתנים מאפשרים לוויאג'ר, ולספינות אחרות מדגם "אינטרפיד", לעלות על מהירות עיוות 5, מבלי לפגוע בתת-חלל. וויאג'ר מסוגלת לבצע נחיתות פלנטריות. הספינה לא מסוגלת לבצע הפרדה של חלק ה-"צלחת" במקרה של חירום; במקום זאת – היא פשוט פולטת את ליבת העיוות.
וויאג'ר כוללת הולוגרמה רפואית לשעת חירום (באנגלית: Emergency Medical Hologram, או בקיצור: EMH) שתוכנתה עם ספרייה של יותר מ-5 מיליון טיפולים רפואיים שונים מ-2000 הפניות רפואיות ו-47 רופאים. ההולוגרמה עצמה נוצרת על ידי סדרה של פולטי הולוגרמה המותקנים במרפאה. ה-EMH של וויאג'ר מצליח, בסופו של דבר, לעזוב את המרפאה וזאת באמצעות מקרן הולוגרמה ממוזער ונייד מהמאה ה-29.
בתחילה, הספינה מצוידת ב-42 טורפדות פוטון עם ראשי נפץ מסוג VI ושני מכשירי טריקובלט, אשר שניהם משמשים לצורך הריסת המערך של ה-"Caretaker".‏ עם שינויים מסוימים, משגרי הספינה יכולים להיות מותאמים לירי של טורפדות קוונטיות. בוויאג'ר יש ארבעה משגרי טורפדו סטנדרטיים (שניים קדמיים, שניים אחוריים), והספינה מסוגלת לירות עד ארבעה טילי טורפדו למשגר בבת-אחת. בעתיד חלופי, קתרין ג'יינוויי מציידת את הספינה עם טורפדות טראנס-פאזיות ושריון-מגן לגוף הספינה.‏
במהלך השנים ברביע דלתא, הספינה עברה שדרוגים מותאמים אישית שאינם על פי מפרט הספינה, וכן שינויים, שחלקם מבוססים על טכנולוגיות של תרבויות אחרות, למשל תא ההתחדשות של שבע מתשע וכלי הטיס "כנף דלתא" – שניהם מנצלים טכנולוגיית בורג מותאמת. טכנולוגיה מהעתיד אף היא הותקנה, באדיבותה של אדמירל ג'יינוויי, שחזרה בזמן כדי להביא את וויאג'ר הביתה, לרביע אלפא. חלק מהפתרונות של ההתאמה הטכנולוגית נועדו לפצות על החיסרון של היותם במרחק של 70,000 שנות אור מנמל הבית, כגון גידול פירות וירקות על הספינה, הפיכתו של חדר האוכל של הקפטן למטבח, וכן מסחר עם חייזרים בחלל שמגביר באופן משמעותי את יעילות המשכפל.
הבורג הם המקור העיקרי של השדרוגים הטכנולוגיים שנערכו על וויאג'ר. רציף מטענים מס' 2 צויד עם מספר תאי התחדשות של הבורג, כאשר קפטן ג'יינוויי כורתת ברית עם הבורג, ומספר אנשי בורג נאלצים לעבוד על סיפון וויאג'ר במהלך הברית. שבע מתשע והארי קים בנו מעבדה אסטרומטרית מחיישנים ששודרגו על ידי הבורג, ידע אשר שבע מתשע שאבה מהבורג.
מורשתה

לאחר שובה של וויאג'ר מרביע דלתא קיבלה הספינה כבוד שהיה שמור לספינות בודדות בלבד, (הידועה שבהן היא האנטרפרייז המקורית), כששמה והמספר הסידורי שלה המשיכו לשרת דורות של ספינות שהושקו לאחר סיום שירותה.
בשנת 2384 שירתה בצי הכוכבים ה"וויאג'ר" NCC-74656-A.
במהלך המאה ה-25 שירתה בצי הכוכבים ה"וויאג'ר" NCC-74656-B.
נכון לשנת 3189 משרתת בצי הכוכבים "וויאג'ר" NCC-74656-J, קרי הדור ה-11 למורשתה של וויאג'ר.
הערות שוליים

↑  STARTREK.COM : Article
1 2 3 4  "Caretaker". Star Trek: Voyager.
↑  "Message in a Bottle". Star Trek: Voyager.
1 2 3  "Endgame". Star Trek: Voyager.
↑  "Relativity". Star Trek: Voyager.
1 2  "Relativity". Star Trek: Voyager.
↑  "The Killing Game". Star Trek: Voyager.
↑  STARTREK.COM : Article
↑  "Parallax". Star Trek: Voyager.
↑  "Future's End". Star Trek: Voyager.
↑  "Resolutions". Star Trek: Voyager.
↑  "The Void". Star Trek: Voyager.
↑  "Scorpion". Star Trek: Voyager.
↑  "Year of Hell". Star Trek: Voyager.
↑  "Supernova, Part 2". Star Trek: Prodigy.
↑  "The Next Generation". Star Trek: Picard.
↑  USS Voyager (NCC-74656-J), On Memory Alpha, A Star Trek Wiki
↑  "Die Trying". Star Trek: Discovery.
| מסע בין כוכבים: וויאג'ר |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | ריק ברמן • ג'רי טיילור • מייקל פילר • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | קייט מאלגרו • רוברט בלטרן • רוקסן דוסון • רוברט דאנקן מקניל • אית'ן פיליפס • רוברט פיקארדו • טים רוס • ג'רי ראיין • גארט וונג • ג'ניפר ליאן |  |
| דמויות ראשיות | קתרין ג'יינוויי • צ'קוטי • ב'לאנה טורס • טום פאריס • ניליקס • הדוקטור • טובוק • שבע מתשע • הארי קים • קס |  |
| דמויות משנה | אוון פאריס • איצ'ב • רג'ינלד בארקלי • בות'בי • נעמי וויילדמן • סמנתה וויילדמן • ססקה • מיראל פאריס • לואיס צימרמן |  |
| גזעי חייזרים | אוקמפה • בורג • גזע 8472 • הולוגרמה • וולקנים • הירוג'נים • וידיאנים • טלקסיאנים • פוטונים • קיו • קייזון • קלינגונים |  |
| מושגים | הולוגרמה רפואית לשעת חירום • הולודק • וויאג'ר • טכנובאבל • טרנספורטר • טרקי • מאקי • מנוע עיוות • משכפל • מתרגם אוניברסלי • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • רביע גלקטי • סוגיות מוסריות |  |
| פרקים בולטים | Threshold • Endgame |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
ווטשקיפר

| --- | --- |

הווטשקיפר בתצוגה ב-2010
 מאפיינים כלליים
 סוג:  intelligence, surveillance, target acquisition, and reconnaissance 
 יצרן:  קבוצת תאלס 
 תקופת שירות:  אוגוסט 2014 – הווה (כ־10 שנים) 
 משתמש ראשי:  הצבא הבריטי 
 
הווטשקיפר ב-2020, לקראת פריסה מבצעית מעל תעלת למאנש, במטרה לאתר ניסיונות של מהגרים להיכנס לבריטניה ללא אישור בסירות.
ווטשקיפר (Watchkeeper) היא תוכנית של צבא בריטניה להצטייד בכלי טיס בלתי מאוישים (כטב"ם) למשימות סיור ומודיעין. במכרז, בהיקף של 800 מיליון לירות שטרלינג, זכתה ביולי 2004 חברת תאלס. ייצור כלי הטיס הבלתי מאוישים נעשה במפעל שהוקם בממלכה המאוחדת על ידי חברה משותפת לתאלס הבריטית ולאלביט מערכות הישראלית שהוקמה לצורך התוכנית.
היסטוריה

התוכנית החלה ביוני 2000, אז זכתה חברת אלביט מערכות יחד עם חברת הבת שלה "חץ הכסף", במכרז של משרד ההגנה הבריטי לביצוע השלב הראשון של תוכנית  "סנדר" (SENDER) להצטיידות כוחות היבשה בכלי טיס בלתי מאוישים. חץ הכסף ואלביט מערכות ניגשו למכרז בשיתוף פעולה עם החברה הבריטית Racal Defence Electronics, אשר הובילה את הקבוצה. השלב הראשון של התוכנית שנמשך כשנה, ובוצע במקביל על ידי שלוש חברות נוספות שנבחרו אף הן על ידי משרד ההגנה הבריטי, כלל הגדרת פתרונות מערכתיים אופטימליים המתאימים לדרישות הצבא הבריטי, שכללו את כלי הטיס, מערכות בקרה קרקעיות, מערכות שליטה ובקרה, מערכות תקשורת וסנסורים שונים.
בפברואר 2003, הודיע משרד ההגנה הבריטי כי צמצם לשתיים את רשימת המתמודדות על תוכנית ההצטיידות, שקיבלה את השם "ווטשקיפר", וכי על שתי הקבוצות האחרונות נמנית גם קבוצת תאלס הצרפתית, שבינתיים רכשה את חברת Racal הבריטית. הקבוצה השנייה שנותרה בהתמודדות הייתה נורת'רופ גראמן האמריקאית. קבוצת תאלס הציעה באותה עת לצבא הבריטי שני סוגים של  כטב"מים המיוצרים על ידי חברת חץ הכסף של אלביט מערכות - "הרמס 180" ו"הרמס 450". ביולי 2004 הודיעה משרד ההגנה הבריטי כי בחר בהצעה של תאלס ואלביט כהצעה המועדפת לתוכנית.
באוקטובר 2005 קיבלה באופן רשמי חברת הבת המשותפת של תאלס ואלביט - U-Tacs ‏(UAV Tactical Systems Limited), שהוקמה לצורך הפרויקט, את ההזמנה לביצועו. בשלב זה הוחלט כי הפרויקט יבסס רק על כטב"מי הרמס 450 שיתאמו לדרישות הצבא הבריטי, בעלות של כ-700 מיליון ליש"ט.
במהלך שנת 2008 נערכו חלק מטיסות הניסוי של ה"ווטשקיפר" בישראל, בנוכחות חיילים בריטים. הן היו אמורות להיערך במנחת פיק שבדרום רמת הגולן אבל הניסויים הועתקו לשדה התעופה ראש פינה, בשל התנגדותה של בריטניה לשימוש במתקן הנמצא להגדרתה ב"שטח כבוש".
הווטשקיפר היה צפוי להיכנס לשירות בשנת 2010, אך יישום האפיון שדרש הצבאי הבריטי נמשך זמן רב יותר מהצפוי, ורק ב-2014 נכנס הווטשקיפר לשירות קצר במלחמת אפגניסטן, שבועות ספורים לפני עזיבת בריטניה את המלחמה. הכנסת הווטשקיפר לשירות מלא נדחתה לבסוף ל-2018. עד לכניסת ה"ווטשקיפר" לשירות סיפקה אלביט לצבא הבריטי טייסת של הכטב"ם הרמס 450 בחכירה, לשימוש במלחמת אפגניסטן.
עלויות התוכנית עד מרץ 2018 היו 1.08 מיליארד ליש"ט, יותר מ־200 מיליון ליש"ט מעל התקציב המקורי. ההזמנה המקורית נועדה ל-54 יחידות, אם כי בעת הכניסה הרשמית לשירות, ב-30 בנובמבר 2018, נמסרו רק 45 יחידות.
מאפיינים

ה"ווטשקיפר" מתבסס על כטב"ם ההרמס 450 מתוצרת אלביט (ומכונה WK450). המטענים הייעודיים העיקריים שנושא ה-WK450 הם מערכת התצפית וציון מטרות CoMPASS, בעלת חיישן אלקטרו-אופטי/תת-אדום, מד טווח לייזר וציין לייזר, מתוצרת אל-אופ, חברה-בת של אלביט מערכות, וגרסה של מכ"ם ה-I-Master, בעל יכולת מִפְתָּח סינתטי (SAR) וזיהוי מטרות קרקעיות נעות (GMTI), מתוצרת תאלס UK.
מאפיינים > ווטשקיפר X

ווטשקיפר X  היא גרסה משודרגת של ה"ווטשקיפר", בעלת יכולות מתקדמות הכוללות מצלמות אלקטרו-אופטיות מולטי ספקטרליות מסוג Spectro XR עם יכולות תקשורת חדשות. היא גרסת היצוא של הגדם המקורי התואמת את הסטנדרטים של נאט"ו. בסוף 2022 קיבלה החברה הזמנה של 7 מערכות מממשרד ההגנה הרומני בעלות של כ-410 מיליון דולר. שלוש המערכות הראשונות סופקו ביוני 2023.
גרסה זו גם הוצעה בעבר לשימוש בפולין וצרפת.
שימוש מבצעי

השימוש המבצעי היחיד שנעשה ב"ווטשקיפר", ושזכה לפרסום היה בספטמבר 2020, תחת מבצע "Devran", החל כוח משמר הגבול הבריטי להשתמש בווטשקיפר כדי לסייר מעל תעלת למאנש במטרה לאתר ניסיונות של מהגרים לא חוקיים להיכנס למדינה. אך המבצע ספג ביקורת והיה בעל ערך מעשי מועט. רק 15 גיחות, בהיקף כולל של 43 שעות ו-52 דקות, בוצעו בספטמבר 2020, ושש גיחות במשך 23 שעות ו-54 דקות בחודש שלאחר מכן. המבצע ספג ביקורת גם בשל השימוש במזל"טים צבאיים בגבולות בתפקיד שיטור.
ראו גם

הרמס 450
שאהד 129
הערות שוליים

↑  הארץ, חלקה של אלביט מערכות בעסקה עם משרד ההגנה הבריטי: 300-200 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 22 ביולי 2004
שרון שדה,עידו אלון, אלביט מערכות זכתה בחוזה ביטחוני  של מאות מיליוני דולרים בבריטניה, באתר הארץ, 21 ביולי 2004
↑  אלביט מערכות צפויה לזכות בחוזה בהיקף המוערך ב-300 מיליון ליש"ט באמצעות המיזם המשותף שהקימה עם תאלס, באתר TheMarker‏, 22 במרץ 2005
↑  איי אונליין, אלביט מערכות וחץ הכסף זכו במכרז המלט""ים של משרד ההגנה הבריטי, באתר TheMarker‏, 12 ביוני 2000
1 2  אלי דניאל, אלביט מערכות וקבוצת Thales עלו לשלב הסופי בפרויקט Watchkeeper של הצבא הבריטי הנאמד ב-1.3-1.4 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 9 בפברואר 2003
↑  TheMarker digital, משרד ההגנה הבריטי בחר בהצעה של THALES UK ושל אלביט מערכות כהצעה המועדפת לתוכנית WATCHKEEPER, באתר TheMarker‏, 20 ביולי 2004
↑  עומרי כהן, חברה בת של אלביט מערכות ותאלס קיבלה הזמנה בהיקף של למעלה מחצי מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 28 באוקטובר 2005
↑  TheMarker digital, אלביט מערכות צפויה לזכות בחוזה בהיקף המוערך ב-700 מיליון ליש"ט באמצעות המיזם המשותף שהקימה עם תאלס, באתר TheMarker‏, 4 באוגוסט 2005
↑  זוהר בלומנקרנץ, אנשיל פפר, בריטניה דרשה ו"אלביט" ביטלה טיסות ניסוי ברמת הגולן, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2008
↑  UK's £1.2bn bill for drone that's seen 146 hours of active duty, באתר הגרדיאן, 2 באוקטובר 2015
1 2  Ripley, Tim (7 בפברואר 2019). "Watchkeeper achieves full operational capability". Jane's Defence Weekly. IHS. אורכב מ-המקור ב-26 באפריל 2019. נבדק ב-18 באפריל 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  רון שטיינבלט, ‏אלביט חתמה על הסכם המשך עם צבא בריטניה ב-70 מיליון דולר, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2010
ואדים סבידרסקי, חברה בת של אלביט מערכות תתחזק פרויקט מל"טים עבור צבא בריטניה תמורת 70 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 15 באפריל 2010
↑  יורם גביזון, אלביט מערכות זכתה בחוזה של 180 מיליון דולר לאספקת מל"טים לרומניה, באתר TheMarker‏, 21 ביוני 2023
↑  עמי רוחקס דומבה, ‏האם צרפת תבחר בהרמס 450?, באתר "IsraelDefense‏", 1 באוקטובר 2015
↑  Doward, Jamie (26 בדצמבר 2020). "British military Watchkeeper drone crashes during Cyprus training flight". The Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
ווטשקיפר X בתצוגה ב-2022
הפארק הלאומי הוט ספרינגס
היסטוריה

במשך יותר מ-8,000 שנים התאספו בני שבטי אינדיאנים רבים בעמק כדי ליהנות מתכונות הריפוי של המעיינות החמים. הם קראו למקום "עמק האדים" כשמגלה הארצות הספרדי ארננדו דה סוטו הגיע לאזור ב-1541. הוא היה האירופי הראשון שידוע כי ראה את המעיינות. סביב המאה ה-18 התיישבו באזור בני שבט הקאדו (Caddo), ואחריהם בני הצ'וקטאו (Choctaw), הצ'רוקי ושבטים אחרים שהגיעו מדרום-מזרח מעבר לנהר המיסיסיפי בין השבטים היה הסכם שכל עוד הם בעמק הם יניחו את כלי נשקם בצד ויחיו בשלום זה עם זה וכולם יוכלו להשתמש במים המרפאים. בני שבט הקופאו (Quapaw) התגוררו בדלתה של הנהר ארקנסו וביקרו במעיינות.
ב-1673 חקרו את האזור האב ז'אק מארקט וחוקר הארצות הצרפתי לואי ז'ולייה ותבעו בעלות על המקום בשם צרפת. חוזה פריז מ-1763 השיב את המקום לבעלות ספרד. עם זאת, ב-1800 שבה צרפת והשתלטה על המקום עד לרכישת לואיזיאנה ב-1803, שבה עבר המקום לבעלות ארצות הברית.
על פי בקשתו של נשיא ארצות הברית תומאס ג'פרסון ערכו חוקרי הארצות ויליאם דנבר (William Dunbar) וג'ורג' הנטר (George Hunter) משלחת מחקר להרי ואשיטה ולמעיינות, במטרה לחקור את השבטים הילידים, הצמחייה ובעלי החיים. הם מצאו בקתת עץ אחת וכמה סוכות בשימוש האנשים שביקרו במעיינות למטרות ריפוי. ב-1807 היה ז'אן אמנואל פרודהום (Jean Emmanual Prudhomme), מתיישב ממוצא צרפתי, לאמריקאי-אירופאי הראשון שהתיישב בהוט ספרינגס המודרנית. לאחר שהחלים בעקבות שנתיים של רחצה במים החמים ואכילת מזונות מקומיים, הוא שב לביתו על הנהר רד (Red River) בלואיזיאנה. זמן קצר אחר-כך הגיעו למקום ציידי הפרוות ג'ון פרסיפול (John Perciful) ואייזק קאטס (Isaac Cates) ופרסיפול הקים בקתות נוספות עבור מבקרים.
ב-24 באוגוסט 1818 ויתרו בני שבט הקופאו, בהסכם עם ממשלת ארצות הברית, על השטח סביב המעיינות החמים לאחר שנכפה עליהם המעבר לשמורה מדרום לאתר. הם הועברו לטריטוריה האינדיאנית בשנות ה-30 של המאה ה-19. לאחר שארקנסו הפכה בעצמה לטריטוריה ב-1819, ביקש בית המחוקקים של הטריטוריה ב-1820 שהמעיינות וההרים הסמוכים להם יוקצו כשמורה פדרלית. שתים עשרה שנים אחר-כך, ב-1832, יצר הקונגרס ה-22 של ארצות הברית את השמורה הלאומית כשהוא מספק הגנה פדרלית למעיינות החמים והעניק להוט ספרינגס את הכבוד להיות האזור הראשון שיועד להגנה ממשלתית. "שמורת הוט ספרינגס" הוקצתה לשימוש ציבורי כפארק ב-16 ביוני 1880.
הפארק הלאומי

אף שהפארק הלאומי הוט ספרינגס הוא הפארק העתיק ביותר המנוהל על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית שונה שמו רשמית מ"שמורת הוט ספרינגס" ל"הפארק הלאומי הוט ספרינגס" בהחלטה של הקונגרס רק ב-1921. הממשלה רכשה שטחים נוספים, והרחיבה את הפארק ליותר מ-3.6 קילומטרים רבועים, כולל הר הוט ספרינגס, הר נורת' (North), הר וסט (West), הר שוגר-לוף (Sugar-Loaf) ופארק אגם ויטינגטון (Whittington Lake Park). מאוחר יותר הוא הורחב ל-20 קילומטרים רבועים.
כל המעיינות מקובצים בבסיס הר הוט ספרינגס, וספיקתם מעל 1,900 מטרים מעוקבים ביום (או בין 2,800 ל-3,600 על פי מקור אחר). המים החמים מסופקים לבתי המרחץ השונים, כשההכנסות הנובעות מדמי הזיכיון מועברות לקופת האוצר של ארצות הברית. בפארק יש כמה קילומטרים של כבישים ושבילי הליכה בהרים. הפארק פתוח כל השנה.
בתי המרחץ הראשונים היו לא יותר מבקתות עץ או סוכות מענפים שנבנו מעל חציבות בסלע שאליהם הוזרמו מים מהמעיינות. תוך זמן קצר פיתחו יזמים מתקני רחצה משוכללים, שהשתמשו בתעלות מעץ שהובילו את המים מהמעיינות בצלע ההר לבתי המרחץ לאורך הגדה המזרחית של ערוץ נחל הוט ספרינגס (Hot Springs Creek). חלק מהטרוורטין שכיסה את צלע ההר נחצב על מנת לפנות מקום לבתי המרחץ. הרחוב הצר בצד המערבי של הערוץ היה מחובר לבתי המרחץ בגשרים צרים.
לאחר שהופעל פיקוח פדרלי החל מ-1877 נעשו שיפורים גדולים. הערוץ כוסה בקשתות אבן, ומעליהן נבנה רחוב ברוחב 30 מטרים. כל הפולשים פונו, האשפה פונתה והחלה הקמת מערכת אינסטלציה מרכזית. היא הושלמה סביב 1890. ב-1950 הגבילו מגדלי קירור את הטמפרטורה המקסימלית של המעיינות לרמה בטוחה, ובכך לא נזקקו יותר בתי המרחץ להשתמש במתקני קירור פרטיים.
הפארק מפעיל אתר מחנאות בערוץ גולפה (Gulpha Gorge), כשלושה קילומטרים מרובע העסקים של הוט ספרינגס.
העיר הוט ספרינגס

העיר הוט ספרינגס (הוכרה ב-1851) מנוהלת על פי חוקי המדינה והעיר. בשנות ה-70 של המאה ה-19 התרכזו האפרו-אמריקאים בהפי ואלי (Happy Valley), צפונית להר הוט ספרינגס. היו בעיר כנסיות מזרמים שונים של הנצרות כולל כנסיות בפטיסטיות נפרדות לקהילות לבנות ושחורות.
לשירות הפארקים הלאומיים אין סמכויות לשליטה או פיקוח על ענייני העיר. העיר מתחילה מהצד השני של השדרה המרכזית מול שורת בתי המרחץ. היא התפתחה מעבר לעמק הצר שבו ממוקמים המעיינות, והתפשטה למישור הפתוח מדרום וממזרח. האקלים נוח רוב השנה. גובה העיר 180 מטרים מעל פני הים, כשהגבעות הסובבות אותה מתנשאות ל-180 מטרים נוספים. במחצית הראשונה של המאה ה-20 פעלה העיר בעיקר כעיירת נופש קיצית, אבל מזה זמן רב פתוחים בתי המלון גם בחורף עבור מבקרים רבים מהצפון המגיעים לעיר במטרה להימנע מהקור במקומות מגוריהם.
בתקופת שיא הפופולריות של הוט ספרינגס, עד שנות ה-50 של המאה ה-20, נהגו רבים מהמטופלים לשהות במקום שלושה שבועות, שישה שבועות, או יותר. המטופלים היו מקור הכנסה עיקרי לבתי המלון הרבים, האכסניות, הרופאים ובתי המרקחת. כיוון שהטיפולים היומיים דרשו שעה או שעתיים לכל היותר, נוצרו הזדמנות עסקיות נוספות לנצל את זמנם הפנוי של המטופלים.
בתי מרחץ בתשלום

היו כמעט שני תריסרים של בתי מרחץ בתשלום שפעלו במקביל, כשתשעה מתוכם בתוך "שורת בתי המרחץ" שבפארק. מתקנים אלו עברו שיפוצים, וכיום מפעיל בית המרחץ קופאו מבנים שבעבר השתייכו לשני בתי מרחץ. תשעה מבתי המרחץ היו קשורים למלונות, בתי חולים או סנטוריה. המים היו זהים בכולם, אבל המחירים שנגבו עבור אמבטיות השתנו בהתאם לציוד שהופעל, תנאי הלינה והשירותים המוצעים על ידי כל מתקן. המחירים עבור השירותים של המטפלים זהים וכוללים את הצרכים המתבקשים מלבד מגבות, שמיכות, חלוקי רחצה, כביסה וטיפול בנכים.
האזור היה פופולרי בקרב שחקני בייסבול בתחילת המאה ה-20, וכמה קבוצות הפעילו בו את מחנה האימונים באביב. ב-1929 נע מחיר אמבטיה בודדת בין דולר ל-1.4 דולר, ומחיר של מחזור טיפולים בן 21 אמבטיות היה בין 16 ל-24 דולר. הפרדה גזעית הייתה נהוגה עד החקיקה של זכויות האזרח בשנות ה-60 של המאה ה-20. לבנים יכלו להשתמש במרחצאות בבתי המלון ארלינגטון (Arlington), איסטמן (Eastman) בן 500 החדרים, מג'סטיק (Majestic) ומודי (Moody), בבתי המרחץ פורדייס (Fordyce), באקסטף (Buckstaff), מוריס (Maurice), לה מאר (La Mar), קופאו (Quapaw), הלה (Hale), אוזרק (Ozark), סופריור (Superior), אימפריאל (Imperial), רוקפלאו (Rockafellow) ואלהמברה (Alhambra), במרפאת סנט ג'וזף (St. Joseph's Infirmary) ובסנטוריום אוזרק (Ozark Sanatorium). אפרו-אמריקאים יכלו להשתמש בבית המרחץ פיתיאן (Pythian), במכלול בית המלון והמרחצאות "וודמן אוף יוניון" (Woodmen of Union) ובית המלון והסנטוריום נשיונל בפטיסט (National Baptist Hotel and Sanitorium).
נכון ל-2017 פועלים בשורת בתי המרחץ רק בתי המרחץ באקסטף וקופאו. בתוך בית המרחץ פורדייס פועל מרכז המבקרים של הפארק. הצוות מארגן סיורים במתקנים ששוחזרו למצבם המקורי. בבית המרחץ אוזרק שוכן מוזיאון לאמנות בת זמננו, ואפשר לערוך בו אירועים. בית המלון ארלינגטון, בית המלון ומרכז הכנסים אוסטין (Austin Hotel and Convention Center) ובית המלון והספא ספרינגס (The Springs Hotel & Spa) מציעים גם הם אמבטיות מים חמים תוך שימוש במים מהפארק.
בית המרחץ פורדייס (Fordyce)
בית המרחץ מוריס (Maurice)
בית המרחץ סופריור (Superior)
מכלול בית המלון והמרחצאות "וודמן אוף יוניון"
בית החולים של הצבא והצי

גם בית החולים של הצבא והצי (כיום מרכז שיקום) קיבל מים מהמעיינות. בית החולים שוכן מאחורי הקצה הדרומי של שורת בתי המרחץ לאורך בסיסו של הר הוט ספרינגס. הוא נוהל על ידי משרד המלחמה לטיפול בחיילים, פקידים משירות הבריאות הציבורי וחיילים ששוחררו בכבוד. ליכולת הריפוי של מי המעיינות החמים היה מוניטין מוצק. קבלה לבית החולים נשמרה למקרים "בעלי אופי רציני ומתמשך, שאף שלא נפתרו בשיטות הרפואה הרגילות, הובטח כי תחול התאוששות מהירה וקבועה כתוצאה מהשימוש במי המעיינות".
המתקן המכונה מרכז השיקום של הוט ספרינגס (Hot Springs Rehabilitation Center) נבנה ב-1933 כבית חולים שני של הצבא והצי. הוא היה בשימוש בניהול המדינה במשך למעלה מ-40 שנים. המבנה נוסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places).