אוניות המערכה מסדרת ויומינג
היסטוריית שירות

לאחר שנכנסו לשירות, שתי האוניות הוקצו לצי האטלנטי. הספינות לקחו חלק בשגרה הרגילה של אימונים ותמרוני צי מול החוף המזרחי של ארצות הברית ובאיים הקריביים, עם תחזוקה תקופתית. שתי האוניות סיירו בים התיכון בסוף 1913, ועשו עצירות באיטליה ובצרפת, בין היתר. באפריל 1914, ארקנסו הייתה מעורבת בכיבוש וראקרוס במהלך המהפכה המקסיקנית, וויומינג הגיעה מאוחר יותר כדי לתמוך במבצע. שני אנשי צוות מארקנסו זכו בעיטור מדליית הכבוד על מעשיהם במהלך הכיבוש הראשוני של העיר. לאחר שארצות הברית הכריזה מלחמה על גרמניה ב-6 באפריל 1917, וויומינג, יחד עם שאר פלגת אוניות המערכה ה-9 (BatDiv 9), יצאו לבריטניה כדי לתגבר את הצי הגדול של הצי המלכותי, שהוצב בסקפה פלו. ארקנסו נשארה בתחילה בארצות הברית, והכשירה צוותי תותחים עבור הצי המתרחב בזמן המלחמה. ביולי 1918 נשלחה גם היא לבריטניה. אף אחת מהאוניות לא ראתה פעולה במהלך המלחמה, אם כי הן היו נוכחות כאשר צי הים הפתוח הגרמני נכנע בנובמבר 1918.
מאמצע 1919 עד אמצע 1921, ארקנסו וויומינג שירתו בצי האוקיינוס השקט, כאשר האחרונה שימש כאוניית הדגל של פלגת אוניות המערכה ה-6. במהלך תקופה זו ערכו האוניות סיור במדינות מרכז ודרום אמריקה, ששיאו בביקור בולפראיסו, שם השתתפו בסקירה ימית עבור נשיא צ'ילה. שתי אוניות המערכה חזרו לשירות הצי האטלנטי באמצע 1921. הן חזרו לשגרת אימונים ותמרונים ותחזוקה תקופתית בזמן שלום. בקיץ, האוניות היו לוקחות בדרך כלל צוערים מהאקדמיה הימית של ארצות הברית להפלגות אימונים. ביוני 1925, ארקנסו סייעה למאמצי סיוע לאחר רעידת האדמה בסנטה ברברה ב-1925. מסוף 1925 ועד סוף 1926, ארקנסו עברה שיפוץ מסיבי, ואחריה ויומינג ב-1927. בשנים 1929 ו-1930, ארקנסו ביקרה במימי אירופה בהפלגות צוערים; היא עצרה בכמה מדינות. ויומינג הצטמצמה לספינת אימונים ב-1931 בהתאם לאמנת הצי של לונדון, והיא בילתה את העשור הבא בניהול הפלגות אימון לצוערים וצוערי NROTC.
מתחילת 1932 ועד תחילת 1934, ארקנסו חזרה לעוד סבב בצי האוקיינוס השקט, ואחריו סיור נוסף באירופה בהמשך השנה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, היא שובצה לכוח המילואים של סיורי הנייטרליות. היא תמכה בהחלפת חיילים קנדיים בחיילים אמריקאים ששמרו בעת כיבוש איסלנד ביולי 1941 כליווי לשיירות הכוחות. בנובמבר, כשהתברר יותר ויותר שארצות הברית תהיה מעורבת במלחמת העולם השנייה, ויומינג הוסבה מחדש כספינת אימונים לתותחים, תפקיד בו שירתה במשך המלחמה. ארקנסו, בינתיים, המשיכה בשירות הקו הקדמי במהלך המלחמה, תחילה כמלווה לשיירות לצפון אפריקה, ולאחר מכן כספינת הפגזת חוף. היא תמכה בנחיתות בנורמנדי ביוני 1944, והפגיזה עמדות גרמניות בחוף אומהה, לפני שהפגיזה את שרבור מאוחר יותר באותו החודש. משימת ההגזה הבאה שלה הגיעה עם מבצע דרגון, הפלישה לדרום צרפת, באוגוסט אותה שנה. לאחר מכן היא הועברה לזירת האוקיינוס השקט לפעולה נגד היפנים. היא הפגיזה עמדות יפניות על איוו ג'ימה בפברואר 1945 ועל אוקינאווה באפריל.
עם תום המלחמה בספטמבר 1945, ארקנסו הועסקה במבצע מרבד קסמים, והחזירה חיילים אמריקאים הביתה מזירת האוקיינוס השקט. ויומינג נשארה בשירות זמן קצר לאחר המלחמה, אם כי היא הוצאה משירות באוגוסט 1947. היא נמכרה לגרוטאות באוקטובר ולאחר מכן נגרטה. ארקנסו לעומת זאת, נשמרה לשימוש כספינת מטרה במהלך הניסויים הגרעיניים של מבצע פרשת דרכים באמצע 1946. היא שרדה את הניסוי הראשון, התפוצצות באוויר בשם ABLE, אם כי הניסוי השני, פיצוץ תת-מימי בשם BAKER, הטביע את האונייה.
ארבעת הצריחים האחוריים של ארקנסו יורים במהלך אימון ירי
ארקנסו בתצורתה מ-1944, עם תורן חצובה
ארקנסו בלב ים בשנת 1920
ויומינג לאחר הסבה לספינת אימון ירי