stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קונפוציאניזם
היסטוריה

הקונפוציאניזם התהווה לראשונה במהלך חייו של קונפוציוס. לאחר מותו תועדו אמרותיו של קונפוציוס על ידי תלמידיו בקובץ הנקרא "המאמרות" (לון-יו) - קובץ זה מוכר כמייצג את חזונו. אף על פי כן מוטל ספק באמינותן של חלק מהאמרות, כמו גם באמרות נוספות המיוחסות לו ומופיעות במקורות אחרים. האמרות מובאות בצורות של קטעי שיחות בין קונפוציוס ותלמידיו, שאלות ותשובות וכן קטעים ביוגרפיים קצרים.
תורתו של קונפוציוס הכתה הדים ברחבי סין הקדומה. במהלך תקופת האביב והסתיו היא הייתה בעיקרה מערכת ערכים והגות אתית, אולם במהלך שושלת האן, התווספו מאפיינים מתחום המטאפיזיקה והקוסמולוגיה. שינוי זה, לצד שקיעתה של הלגליזם, הוביל לביסוס הקונפוציאניזם כדת. מאז הייתה הקונפוציאניזם דת המדינה הרשמית בסין.
היסטוריה > נאו-קונפוציאניזם

מאות שנים מאוחר יותר, במהלך שושלת טאנג, התעוררה וריאציה חדשה יותר של הקונפוציאניזם- הנאו-קונפוציאניזם. יש הרואים בנאו-קונפוציאניזם ניסיון לנקות מהקונפוציאניזם השפעות בודהיסטיות ודאואיסטיות מאוחרות כמו גם אלמנטים טקסיים ומיסטים. התוצר הוא זרם חילוני יחסית לקונפוציאניזם הקלאסי, שאינו כולל בתוכו אמונות וטקסים מיסטיים. למרות היותו ביקורתי כלפי הדאואיזם והבודהה ולמרות שהתפתח כתגובה אליהם, הנאו-קונפוציאניזם מושפע ממושגים דאואיסטים ובודהיסטים. רעיונות אלו אינם העיקר של ההגות הנאו-קונפוציאניסטית, אלא המסגרת לדיון בשאלות מוסריות וערכיות.
ההוגים המקימים של הנאו-קונפוציאניזם הם האן יו ולי אאו, בני המאה ה-7. בין ההוגים הנאו-קונפוציאניסטים החשובים ניתן למנות את ג'ו שי, וונג יאנגמינג, זהו דוניי ואן חיאנג שפעל בקוריאה.
היסטוריה > בעידן המודרני

בעת החדשה החל הקונפוציאניזם לחדור גם לעולם המערבי. המיסיונר האיטלקי מטאו ריצ'י תרגם את כתבי קונפוציוס ללטינית, והם יצרו הד בקרב פילוסופים ברחבי אירופה. קבוצות רבות בתקופת הנאורות חיפשו דרך לשלב את האתיקה הקונפוציאניסטית עם התרבות המערבית. גוטפריד לייבניץ הושפע במיוחד מהגותו של קונפוציוס, שהזכירה את תורתו שלו עצמו. גם הפילוסוף הצרפתי וולטר התפעל מאוד מהקונפוציאניזם, וטען שהרציונליזם הקונפוציאני מהווה אלטרנטיבה לדוגמה הנוצרית.
במקביל, התפשטה ההגות הקונפוציאנית גם ברחבי המזרח הרחוק. בקוריאה התפתחה וריאציה אחרת של הנאו-קונפוציאניזם, המכונה "קונפוציאניזם קוריאני". לקונפוציאניזם יש עד היום השפעה על התרבות הקוריאנית. גם ביפן קמו באותה תקופה הוגים רבים שעסקו בקונפוציאניזם, אולם הוגים אלו לא הותירו השפעה כה גדולה כמו בקוריאה ובסין.
במאה ה-20, בזמן מלחמת האזרחים הסינית הוקמה בסין תת-תנועה פוליטית בשם "תנועת החיים החדשים" (סינית: 新 生 活 運 動). התנועה, שהייתה חלק מהמפלגה הלאומית הסינית, ניסתה להציב אלטרנטיבה רעיונית לקומוניזם המאואיסטי, ושילבה רעיונות קונפוציאניסטים עם רעיונות לאומניים. עם זאת, לאחר ניצחון הקומוניסטים במלחמה, ירדה קרנו של הקונפוציאניזם בסין והוא חדל להיות "דת המדינה".
רעיונות מרכזיים

הגותו של קונפוציוס דחקה באנשים להפוך ל"איש המעלה" (ג'ונזי)- אדם אידיאלי על פי קונפוציוס. על אדם כזה להיות חכם, מוסרי, נאמן ורחב אופקים. בנוסף, עליו לחיות לפי עקרונות שיפורטו להלן.
רעיונות מרכזיים > רן

עקרון ה"רן" (סינית:仁) מקביל במידת מה לעקרון האלטרואיזם המערבי. הוא כרוך בהתחשבות והומניות כלפי כל בני האדם, ובפרט כלפי בני המשפחה והקהילה הקרובה. העיקרון דומה מאוד לכלל הזהב "מה ששנוא עלייך אל תעשה לחבריך"(הלל הזקן), כי קונפוציוס לא פירט סטנדרטים חיצוניים ל"התחשבות", אלא הדגיש את חשיבות המצפון הפנימי והאישי.
”ה"רן" אינו רחוק ממך. מי שמחפש אותו כבר מצא אותו. ה"רן" קרוב לאדם ולעולם לא עוזב אותו” (קונפוציוס)
על פי קונפוציוס, ה"רן", בדומה למצפון, הוא תכונה טבעית של אדם, ולא תכונה נרכשת, הבחירה אם לחיות על פי ה"רן" היא בחירה מודעת של כל אדם.
ל"רן" חשיבות מיוחדת בפילוסופיה הפוליטית של קונפוציוס (ראו בהרחבה למטה). על פיו, השליט מקבל את מנדט השמיים למען הנתינים. שליט שלא חי על פי עקרון ה"רן" מאבד את מנדט השמיים, והנתינים לא צריכים לציית לו. סופו של שליט כזה ליפול.
רעיונות מרכזיים > לי (בסינית:礼)

עקרון ה"לי" הוא עיקרון בסיסי ביותר בתורתו של קונפוציוס. התרגום המילולי לעברית הוא "טקס" או "טקסים", אבל המילה אינה מקבילה במשמעות למילה "טקס" במשמעות המערבית, אלא יש לה משמעות יותר רחבה.
על פי קונפוציוס, כל פעולה שגרתית ונשנית מוגדרת כ"טקס". כפועל יוצא, המונח "לי" 礼 מתייחס לא רק לטקסים דתיים או שרירותיים, אלא גם להתנהגות נורמטיבית, ומאפיינים תרבותיים כמו נימוסים, ערכים וגם אומנות. מושם דגש על עקרונות כמו נאמנות וכיבוד אב ואם, שמובילים במידה מסוימת לשימור התרבות הקיימת.
הנימוק של קונפוציוס לציות לערכי התרבות והחברה הוא שיש לכבד את חוכמת הדורות הקודמים, כמו גם את חוכמתם של זקני הכפר, פקידי הממשל, ובני המשפחה. הנימוק יכול להתפרש כנימוק דתי, כי הוא מייחס חשיבות א-פריורי לחוכמות וטקסטים עתיקים, ולטקסים קבועים, אולם ניתן לראות אותו גם כנימוק שמרני שאינו קשור לדת, וקשור בעיקרו לשימור תרבות.
עם זאת, עקרון ה"לי" הוא הבסיס להפיכת הקונפוציאניזם ממערכת ערכים לדת. מרבית הטקסים הסינים הקבועים השתמרו בגלל עקרון ה"לי". מרבית הקונפוציאניסטים חיים עד היום על פי כמה ספרים המפרטים את כללי התרבות והטקסים שיש לנהוג על פיהם. שלושת הספרים החשובים ביותר הם היילי (סינית:儀禮. בתרגום: טקסים וכללי התנהגות), הג'ואולי (סינית:周禮. בתרגום: טקסי שושלת ג'ואו) והליג'י (סינית: 禮記. תרגום: ספר הטקסים).
רעיונות מרכזיים > סיאו

המונח "סיאו" (סינית: 孝) מתמקד בעיקר בכיבוד אב ואם. הוא קשור קשר הדוק לשני העקרונות הקודמים (לי ורן). כיבוד הורים היא מצווה חשובה במרבית הדתות של העולם העתיק, וגם בקונפוציאניזם. במקור המונח "סיאו" התייחס בעיקר לפולחן אבות של האבות הקדמונים, אולם בהגותו של קונפוציוס הושם דגש על כיבוד ההורים ונאמנות למשפחה.
קונפוציוס אף הרחיב את המונח מחוץ לתחומי המשפחה הגרעינית. על פיו, חובה גם להיות נתין נאמן לשליט, לראש הכפר, וכו'. ישנה גם חובה הפוכה של השליט להיות נאמן לנתיניו ולחשוב על טובתם.
רעיונות מרכזיים > שמות

מאפיין נוסף של הקונפוציאניזם הוא ייחוס חשיבות רבה במיוחד לשמות. קונפוציוס טען שכשלים בתפקוד החברה נובעים לרוב מחוסר הבנה של המציאות. חוסר ההבנה נובע, במידה רבה, מכך שאנשים לא קוראים לדברים בשמם הנכון. הפתרון, על פי קונפוציוס, הוא "תיקון שמות" (סינית: 正名- צ'נג מינג). וחזרה לשמות הנכונים. תיקון השמות - כל אדם מתנהג בהתאם לתפקידו ולמעמדו, בהתאם לתקנון. תיקון בהקשר של תקנון או סדר בתוך מערכת הטקסים (לי).
הפילוסוף הקונפוציאני שׂוּ'ן-דזה (אנ'), טען ששלושת המלכים וחמשת הקיסרים קראו לכל הדברים בשמם הנכון, אך אנשים בלבלו את המונחים עם השנים, וכך איבדו את היכולת להבדיל בין טוב לרע.
רעיונות מרכזיים > קשרים בין אנשים

הרבה מהגותו של קונפוציוס התמקדה בטיבם של קשרים בין אנשים. קונפוציוס הדגיש שהיחס של בן אדם לבן אדם אחר צריך להיות שונה בהתאם לטיב הקשר. חובת אדם כלפי בנו שונה מחובתו כלפי אחיו, ששונה מחובתו כלפי מנהיגו, וכו'. יחד עם זאת, דגש כולל בכל הקשרים מושם על הדדיות. למשל, לאדם יש חובה כלפי אביו, אך גם לאב יש אחריות הדדית לדאוג לרווחתו של הבן ולכבד אותו.
על פי קונפוציוס, המפתח להרמוניה חברתית הוא שכל אחד ידע את מקומו בחברה, ו"יגלם את תפקידו כהלכה". כשקונפוציוס נשאל איזה ממשל ראוי שיהיה על מנת שתקום חברה הרמונית, הוא השיב: "ממשל הוא כשהנסיך הוא נסיך, השר הוא שר, האב הוא אב והבן הוא בן".
לקונפוציוס עמדה מאוד ברורה על תפקידה של האישה במשפחה. על פיו, האישה אמורה להיות כפופה קודם לאביה, לאחר הנישואים להיות כפופה לבעלה, ולאחר מות הבעל להיות כפופה לבנה. כדי ליצור חברה הרמונית חובה על האישה לקבל על עצמה תפקיד זה. על אלמנות נאסר להתחתן מחדש. עקרונות אלו ואחרים הובילו לביקורת נרחבת על הקונפוציאניזם מפי תנועות פמיניסטיות רבות.
רעיונות מרכזיים > ממשל

גישתו של קונפוציוס לממשל מבוססת בעיקרה על העקרונות שהוצגו לעיל. המנהיג צריך להתחשב בנתיניו, על פי עקרון ה"רן", ולכבד את הטקסים והחוכמות הקודמות (על פי עקרון ה"לי"). נתיניו צריכים לכבד אותו (על פי עקרון ה"לי"), אך גם הוא צריך לכבד אותם, על פי עקרון ההדדיות.
על פי קונפוציוס, המנהיג מקבל את מנדט השמיים רק אם הוא חי על פי עקרונות אלו (בפרט עקרון ה"רן"). מנהיג שאינו חי על פיהם מאבד את זכותו לשלוט, והנתינים רשאים שלא לציית לו.
”על מנת למשול באחרים, חייב אתה ראשית למשול בעצמך” (קונפוציוס, מתוך "המאמרות")
עמדותיו של קונפוציוס היו קשורות קשר הדוק לתפיסת הממשל בסין הקדומה, ולא הציגו חדשנות יוצאת דופן. רעיון "מנדט השמיים", למשל, נולד שנים רבות לפני חייו של קונפוציוס.
בין דת לפילוסופיה

במשך השנים היו ויכוחים רבים על הגדרת הקונפוציאניזם כדת, כיוון שהוא לא ייחס חשיבות רבה לקיומם של אלים או קיומו של בורא חיצוני. הגותו של קונפוציוס היא הומניסטית במובהק (מיוחס לקונפוציוס בדברו אל אחד מתלמידיו: "עדיין אינכם מסוגלים לשרת את בני האדם, כיצד תשרתו רוחות").
לעומת זאת, רבים אחרים טוענים שעקרון ה"לי", והטקסים הרבים הנובעים ממנו, מחייבים התייחסות לקונפוציאניזם כ"דת". העיקרון תובע חיים על פי ספרים עתיקים, בדומה לדתות רבות אחרות. הספרים מכתיבים כללי התנהגות, וכן טקסים באירועים כמו לוויות, חתונות וכדומה. חשוב לציין שגם דתות אחרות במזרח הרחוק, ובפרט הבודהיזם, אינן מייחסות חשיבות לאלים או כוחות על-טבעיים.
כשהקונפוציאניזם החל להתפשט בעולם המערבי, נוצרים רבים החלו לאמץ עקרונות קונפוציאניסטים, בלי לראות בכך סתירה עם היותם נוצרים. הישועים, ובפרט מטאו ריצ'י (שתרגם ללטינית כתבים רבים של קונפוציוס והפיצם ברחבי אירופה) טענו שהקונפוציאניזם הוא מערכת אתית ולא דתית, והגדירו את הטקסים כ"טקסים אזרחיים" שלא עומדים בסתירה לרוח הנצרות. בתחילת המאה ה-18 דחו הפרנציסקנים והדומיניקנים טענה זו, וקבעו שהקונפוציאניזם הוא עבודת אלילים. בסופו של דבר האפיפיור בנדיקטוס הארבעה עשר הטיל איסור מוחלט על עריכת טקסים סיניים מסורתיים מכל סוג שהוא.
כיום מקובל לקבוע שהגדרתו של הקונפוציאניזם כ"דת" או "פילוסופיה" תלויה בהגדרה של "דת". הגדרות רחבות יותר תואמות את הקונפוציאניזם, והגדרות צרות יותר משאירות אותו מחוץ לעולם הדת.
ראו גם

פילוסופיה מזרחית
ג'ו שי
מנציוס
מידות טובות
הערות שוליים

↑  Do-Dinh, Pierre. Confucius and Chinese Humanism. Funk & Wagnalls, New York. 1969. page 107
↑  מתוך המאמרות של קונפוציוס מספר 12, תרגום חופשי
↑  Women in the Teaching of Chinese Religions, Joseph A. Adler
↑  Sinaiko, Herman L. (1998), Reclaiming the canon: essays on philosophy, poetry, and history, Yale University Press, ISBN 978-0-300-06529-9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555429205171  BnF: cb11945762c (data)  GND: 4032089-3  LCCN: sh85031069  NDL: 00575077  NKC: ph114967  NLK: KSH1998040299  TDVİA: konfucyusculuk 
קונפוציוס (551 לפנה"ס - 479 לפנה"ס
ג'ו שי, אחד הפילוסופים החשובים ביותר בנאו-קונפוציאניזם
מקדש קונפוציוס בצ'ופו. גם כיום ישנם מיליוני קונפוציאנים ברחבי העולם.
"ספר הטקסים" (ליג'י) מתאר את כללי ההתנהגות והטקסים המקובלים על הקונפוציאנים. מיוחס לקונפוציוס.
ברברה מורי

| --- | --- |

ברברה מורי אוצ'ואה
 לידה:  2 בפברואר 1978 (בת 47) אורוגוואי מונטווידאו, אורוגוואי
 שם לידה:  Bárbara Mori Ochoa 
 מדינה:  אורוגוואי אורוגוואי מקסיקו מקסיקו
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  שחקנית ודוגמנית
 מקום לימודים:  המוסד לתיאטרון ע"ש לי סטרסברג 
 בן או בת זוג:  Kenneth Ray Sigman (2016–2017)   Sergio Mayer (1996–1998) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברברה מורי אוצ'ואה (בספרדית: Bárbara Mori Ochoa, נולדה ב-2 בפברואר 1978) היא שחקנית ודוגמנית אורוגוואית-מקסיקנית. ידועה בתפקידה בטלנובלה המקסיקנית "רובי" מ-2004.
ביוגרפיה

מורי נולדה במונטווידאו שבאורוגוואי ב-2 בפברואר 1978, בתם של יו מורי, שהוא יפני-אורוגוואי ואילו אמה, רוסריו אוצ'ואה היא מקסיקנית-לבנונית. אחותה הגדולה היא השחקנית קניה מורי (אנ'); ויש לה גם אח קטן ממנה, קינטרו.
הוריה של מורי התגרשו כאשר הייתה בת שלוש ומורי חילקה את ילדותה בין אורוגוואי למקסיקו אולם ב-1990 השתקעה במקסיקו סיטי.
קריירה

בשנת 1998 מורי נטלה חלק בטלנובלה המקסיקנית "Mirada de mujer".
התפקיד הראשי הראשון של מורי היה ב-1998 בטלנובלה המקסיקנית "אסול טקילה" לצידו של מאוריסיו אוכמן.
בשנת 2001, מורי נטלה חלק בסרט הקולנוע הארגנטינאי "Inspiración" בתפקידה של אלחנדרה.
בשנת 2003 כיכבה בטלנובלה הקולומביאנית "אהבה חצופה" בתפקיד הראשי של פרננדה לירה, ושודרה בערוץ האמריקאי דוברת הספרדית טלמונדו ושודרה בשמונה מדינות ברחבי העולם.
ב-2004, כיכבה מורי בטלנובלה המקסיקנית "רובי" בתפקיד הראשי לצידם של סבסטיאן רולי ואדוארדו סנטמרינה. "רובי" נחשבת לאחת מאופרות הסבון הטובות ביותר והפכה את שחקניה למוכרים ומפורסמים.
ב-2005 מורי גילתה את התפקיד הראשי בסרט "La mujer de mi hermano" לצדם של מנולו קרדונה וגבי אספינו. באותה שנה, מורי נטלה חלק בצוות הדיבוב של הגרסה המקסיקנית של הסרט "רובוטס".
ב-2008 מורי נטלה חלק בסרט הדרמה "Violanchelo" לצדם של טוני דלטון ולאונרדו סברגליה.
בשנת 2014 שיחקה בסרט הקומדיה המקסיקני "קנטיפלס", אודות חיו של השחקן קנטינפלס, בסרט גילמה את אליזבת טיילור.
חיים אישיים

ב-1996, החלה מורי מערכת יחסים עם השחקן סרחיו מאייר (אנ'), איתו יש לה בן, סרג'יו מאייר מורי, יליד 1998. בני הזוג נפרדו זמן קצר לאחר מכן. לבנה של מורי יש בת, מילה, שנולדה בנובמבר 2016, מה שהופך אותה לסבתא בגיל 38.
ב-2016, היא התחתנה עם שחקן הבייסבול קנת' ריי זיגמן, אחיה של השחקנית סטפני זיגמן (אנ'). בני הזוג התגרשו לאחר שנת נישואים אחת.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Inspiración | אלחנדרה |  |
| 2005 | La mujer de mi hermano | זואי |  |
| 2005 | רובוטס | קאפי | דיבוב בגרסה המקסיקנית |
| 2006 | Pretendiendo | אמנדה / הלנה |  |
| 2008 | Violanchelo | קונסואלו ריבס אורטיז | גם מפיקה |
| 2009 | Cosas insignificantes | פאולה |  |
| 2010 | Kites | נטשה |  |
| 2011 | Viento en contra | לואיסה בראניף | גם מפיקה |
| 2014 | קנטינפלס (אנ') | אליזבת טיילור |  |
| 2014 | Alicia en el país de María | מריה | גם מפיקה |
| 2016 | Treintona, soltera y fantástica | אינז | גם מפיקה |
| 2017 | Operación Concha | ג'וסלין מוראלס |  |
| 2018 | El complot mongol | מרטיטה פונג |  |
| 2020 | Todo lo invisible | אמנדה |  |
| 2021 | Tu eres mi problema | לואיסה |  |
| 2023 | Perdidos en la noche | כרמן אלדמה |  |
| TBA | Mistura | נורמה | גם מפיקה בפועל |
| TBA | Los dos hemisferios de Lucca |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997–1998 | Mirada de mujer | מוניקה סן מיליאן דומינגז | 147 פרקים |
| 1998–1999 | אסול טקילה (אנ') | אסול וידאל | תפקיד ראשי; 160 פרקים |
| 1999–2000 | Me muero por ti | סנטה | תפקיד ראשי; 92 פרקים |
| 2001 | Amores, querer con alevosía | קרולינה מוראלס | תפקיד ראשי; 115 פרקים |
| 2002–2003 | Súbete A Mi Moto | נלי נוריאגה | תפקיד ראשי; 150 פרקים |
| 2003–2004 | Mirada de mujer: El regreso | מוניקה סן מיליאן דומינגז | תפקיד משני |
| 2003–2004 | Amor Descarado | פמנדה לירה | תפקיד ראשי; 125 פרקים |
| 2004 | רובי | רובי פרז אוצ'ואה דה פרר | תפקיד ראשי; 115 פרקים |
| 2014 | Dos Lunas | סולדד / לונה גרסיה | תפקיד ראשי; 13 פרקים גם מפיקה ותסריטאית |
| 2018 | Carlos Gardel the King of Tango | מונה מאריס | 2 פרקים |
| 2020 | La negociadora | אאוחניה ולאסקו | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2021 | מלכת הטקילה (אנ') | אינז | 2 פרקים |
| 2022 | קונטרול זי (אנ') | ברברה | פרק: "Game Master" |
| 2024 | Las Azules | מריה | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Las mejores telenovelas de la historia", COMPARTIR LISTA, ‏29 בדצמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  autores.uy: 12782  BNE: XX4830643  BnF: cb16270054q (data)  GND: 1306228212  ISNI: 0000 0001 2134 7458  LCCN: nr2007009771  VIAF: 59049873   WorldCat (עם VIAF): 59049873
סן סלוודור

ערך זה עוסק בבירת אל סלוודור. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סן סלוודור (בספרדית: San Salvador) היא עיר הבירה של אל סלוודור והעיר הגדולה ביותר בה. זהו המרכז הפוליטי, התרבותי, החינוכי והפיננסי של המדינה. האזור המטרופוליני של סן סלוודור (אנ'), הכולל את הבירה עצמה ו-13 מרשויותיה, מונה כ-2,404,097 תושבים לפי המפקד שנערך במדינה ב-2018.
סן סלוודור ממוקמת באזור הררי, מוקפת בהרי געש ומועדת לרעידות אדמה. רוב תושבי המדינה וכמו כן גם הבירה משתייכים לכנסייה הקתולית, כמו גם ענפים פרוטסטנטיים רבים של הנצרות, כולל אוונגליסטים, בפטיסטים ומורמונים.
כלכלה

בסן סלוודור מייצרים בעיקר בירה, טבק ומוצריו, מוצרי טקסטיל וסבון.
היסטוריה

סן סלוודור אומנם הוקמה ב-1 באפריל 1525, אך שינתה את מקומה ונבנתה מחדש בשנים 1528 ו-1545. במקור היא נבנתה במקום שהיום הוא האתר הארכאולוגי (Ciudad Vieja, El Salvador).
עד תחילת המאה ה-20 אוכלוסיית העיר לא גדלה משמעותית.
במהלך השנים סבלה סן סלוודור ממספר רעידות אדמה קשות שהחריבו את העיר. הקשה מבין רעידות האדמה אירעה בשנת 1854. האחרונה שבהן, שגרמה נזק קשה לעיר, בעיקר בפרוור לאס קולינס של סן סלוודור אירעה בשנת 2001. באותה רעידת אדמה, מפולת בוץ גרמה לחורבנו המוחלט של הפרוור ולנזק רב לרכוש ולנפש.
דמוגרפיה

כ-89% מאוכלוסיית העיר הם מסטיסים, 9% הם אירופאים, והשאר ילידים או קבוצות אתניות קטנות, כמו סינים, יהודים וערבים.
תחבורה

בעיר שני שדות תעופה. הראשון, נמל התעופה הבינלאומי אילופנגו (אנ'), שימש כשדה התעופה העיקרי של העיר עד שב-31 בינואר 1980 הוא הוחלף על ידי נמל התעופה הבינלאומי קומלפה הגדול והמודרני יותר, אשר מרכז אליו את כל הטיסות הבינלאומיות בעיר.
ערים תאומות

ניקרגואה מנגואה, ניקרגואה
טכנולוגיה

הגלגל, אשר נחשב לאחת מההמצאות העתיקות החשובות ביותר, הומצא לפי ההערכות במהלך האלף ה-5 לפנה"ס.
טורבינת קיטור עם מארז פתוח המהווה דוגמה לטכנולוגיית אנרגיה
טכנולוגיה היא רעיון העוסק בחיפוש פתרונות מעשיים כמענה לרצונות וצרכים, תוך ניצול חידושי המדע. הטכנולוגיה כוללת אומניות תעשייתיות מגוונות. היא עושה שימוש בכלים, מכונות, חומרה, תוכנה, שיטות ומערכות אשר חקרם ותכנונם הוא הבסיס למדעי ההנדסה השונים. התפתחויות וחידושים טכנולוגיים כרוכים באופן הדוק עם התפתחות ההיסטוריה, החברה והכלכלה האנושיים. לחידושי הטכנולוגיה ישנם גם השפעות על הסביבה והאקולוגיה.
טכנולוגיות מקוטלגות הן לפי התחום המדעי עליו הן מסתמכות והן לפי הענפים התעשייתיים שהן משרתות. כך, טכנולוגיות המתבססות על התכונות הפיזיקליות של החשמל שייכות לתחום של הנדסת חשמל וטכנולוגיות המתבססות על מדעי הכימיה שייכות להנדסה כימית. דוגמאות לתחומים טכנולוגיים לפי ענף תעשייתי הן הנדסה אזרחית, הנדסת תחבורה, הנדסת אווירונאוטיקה וטכנולוגיה צבאית. בנוסף קיימת חלוקה כללית לפי רמת המורכבות של הטכנולוגיה, המגדירה מצד אחד "טכנולוגיה נמוכה" או "טכנולוגיה מסורתית" (Low-tech) ומן הצד השני טכנולוגיה עילית (High Tech).
מקור המילה מיוונית: "Τεχνο" (טכנו) – אומנות, "Λογία" (לוגיה) – תורה; כלומר: תורת האומנות.
היסטוריה

אפשר להגדיר את ראשית הטכנולוגיה, מאז שהאדם המציא כלים. הכלים הראשונים שנמצאו להם עדויות הם כלי אבן וכלי עצם פרהיסטוריים. מידת התחכום הדרושה לייצור טכנולוגיות משמשת גם כמדד לרמת ההתפתחות של חברה. ארכאולוגים מסווגים תקופות התפתחותיות לפי מידת תחכום זו. למשל: תקופת האבן, תקופת הנחושת וכיוצא בזה.
המצאת ספינות הקאראק והקרוולה במאה ה-15 בחצי האי האיברי הוביל לתחילת עידן התגליות, בין תחילת המאה ה-15 ועד תחילת המאה ה-17.
פיתוח והפצת מנוע הקיטור על ידי ג'יימס ואט בשנת 1774 היה הכוח המניע של המהפכה התעשייתית אשר הוביל לשינויים חברתיים וכלכליים שהתחוללו באנגליה ואחר-כך ביתר מדינות אירופה ובארצות הברית, החל מאמצע המאה השמונה עשרה ועד מחצית המאה התשע עשרה.
קצב הפיתוח הטכנולוגי התקדם בקצב מהיר במהלך המאה ה-20 בתחומים רבים, במיוחד תחבורה, חלל, ביטחון, אנרגיה ותקשורת. אחד מהגורמים שגרמו לפיתוחה המואץ של הטכנולוגיה מהמאה ה-20 והלאה, היא יכולת המזעור.
ההתפתחויות הטכנולוגיות במאה ה-21 ממשיכות ביתר שאת וכוללות בין היתר את חקר הננוטכנולוגיה, הנדסת ביוטכנולוגיה, היתוך גרעיני (ראו פרויקט איטר), טכנולוגיות דלק אלטרנטיביות (לדוגמה: תאי דלק, מכוניות חשמליות), רכב אוטונומי, מוליכות-על, מחשוב קוואנטי, ופריצות דרך בתחום הבינה המלאכותית.
מחזור חיי טכנולוגיה

מחזור חיי טכנולוגיה – (Technology Life Cycle (TLC – עוסק בזמן ובעלות פיתוח הטכנולוגיה. יתן להגן במהלך המחזור חיי הטכנולוגיה באמצעות פטנטים או סימנים מסחריים על מנת להאריך את המחזור וכדי למקסם את הרווח ממנו. פיתוח מוצר או תהליך תחרותי יכולים להשפיע משמעותית על אורך החיים של הטכנולוגיה, ולהפוך אותו לקצר יותר. באותה מידה, אובדן זכויות הקניין הרוחני באמצעות התדיינות משפטית או אובדן האלמנטים הסודיים (אם יש כאלה) עשוי גם לגרום לקיצור אורך החיים של הטכנולוגיה. לפיכך, ניכר כי ניהול ה-TLC הוא פן חשוב בפיתוח הטכנולוגי.
ה-TLC כמורכב מארבעה שלבים:
1. "שלב המחקר והפיתוח" (מו"פ) (מכונה לעיתים "קצה מדמם") כאשר הכנסות מתשומות שליליות והסיכויים לכישלון גבוהים
2. "שלב העלייה" שלב ההתאוששות, בשלב זה כוסו עלויות המחקר והפיתוח והטכנולוגיה מתחילה להתבסס וחולפת על פני נקודה A (מכונה לעיתים "חוד החנית")
3. "שלב הבגרות" בשלב זה הרווחים מהטכנולוגיה גבוהים ויציבים, האזור נמצא ברוויה (מסומן באות M)
4. "שלב הירידה" (או שלב הדעיכה), נמצא אחרי נקודה D השלב זה מתחילה ירידה בתשואות הון והתועלת המתקבלת מעצם השימוש בטכנולוגיה.
לחברת גרטנר מודל משלה המתייחס למחזור חיי טכנולוגיות, הכולל התייחסות לטכנולוגיות עתידניות – ה"הייפ סייקל", המציג באופן חזותי את מצב הבשלות של טכנולוגיות שונות דרך חמישה שלבים, ומהווה מדד לידע וכלי לניהול סיכונים שכרוכים באימוץ או בהשקעה בטכנולוגיות השונות.
אתגרים הקשורים לטכנולוגיה

קיימות כמה סוגיות ובעיות חברתיות ונפשיות הקשורות לשימוש בטכנולוגיה, למשל:
הפיכת הטכנולוגיה לערך כשלעצמה, ונטרול כושר השיפוט ההומני לגבי ההקשר הרחב של בעיות היחיד והחברה. על כך כתב זיגמונט באומן, סוציולוג, חוקר תרבות הצריכה הפוסט-מודרנית, כי ”הטכנולוגיה אינה באה לפתור היום בעיות; עצם זמינותה של טכנולוגיה נתונה היא שמגדירה מחדש חלקים שונים של המציאות האנושית כבעיות התובעות פתרון”. לדעת באומן, הפיכת הטכנולוגיה לכל יכולה מלווה במהלך תרבותי מקביל, של ריקון העולם ממשמעות (ניהיליזם). בהקשר של העידן הפוסט-הומניסטי, כונה החלק בטכנולוגיה (למשל רעיונות ה"סינגולריות" של ריי קורצווייל) המבקש להפוך את האדם ליצור "משודרג" ואחר מהאדם המוכר היום, בשם "טכנולוציה".
"טכנופוביה" – הפחד מפני טכנולוגיה (עלול להתרחש במקרה של יחידים שאינם כשירים להשתמש בטכנולוגיות שונות. התוצאה של פחד כזה עלולה להיות "טכנו-סְטְרֶס", דחק – האדם הטכנולוגי יקרוס תחת גודש המידע של עידן המדיה, ולכך התוצאה תהיה קיטוע חברתי, התמוטטות הדמוקרטיה, שקיעה של החינוך וטיפוח הדמגוגים.
התמכרות – סכנת ההשתעבדות לעולם הווירטואלי, על חשבון העולם הממשי, תוך זניחת הקשרי החיים (משפחה, חברים) החיוניים לאושרו של האדם.
בינה מלאכותית – קפיצת המדרגה המשמעותית בפיתוח של יישומי בינה מלאכותית, נותנת את אותותיה בתחומי חיים רבים ומעלה סוגיות מוסריות ועקרוניות, ומדגישה ואת הצורך לגבש מדיניות בתחום. הדבר הוביל בשנים האחרונות לצמיחה בתחום מחקרי מדיניות לגבי השפעת הבינה מלאכותית והצעות לאסדרתה, בהקשרי יחסים בין-לאומיים וביטחון, סייבר, בריאות, מוסר ועוד.
ראו גם

המצאה
עתידנות
דטרמיניזם טכנולוגי
מדע, טכנולוגיה וחברה
ביומימטיקה
מודיעין טכנולוגי
הערות שוליים

↑  זיגמונט באומן, מודרניות והשואה, תרגם: יניב פרקש, הוצאת רסלינג, 2013, עמ' 303–304
↑  נדב ברמן שיפמן, בדרך לחיסול האדם, מקור ראשון, מוסף "שבת", 9 באוקטובר 2015, כ"ז תשרי התשע"ו, עמ' 16–17 – על שדרוג האדם כבעיה יהודית ואנושית
↑  אריאל גביש, נוקאאוט טכני, באתר www.israelhayom.co.il, ‏05.10.2017
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563484305171  BnF: cb119338890 (data)  GND: 4059276-5  LCCN: sh85133147  LNB: 000051867  NARA: 10642838  NDL: 00562503  NKC: ph126489 
מחזור חיי הטכנולוגיה
ו' בשבט

ו' בשבט הוא היום השישי בחודש החמישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השישי בחודש האחד עשר 
למניין החודשים מניסן.
על פי הלוח העברי הקבוע, ברוב השנים, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בו' שבט היא פרשת בא. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי פרשת בר המצווה היא פרשת בשלח.
אירועים היסטוריים

ה'תקפ"ד – הפעם הראשונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
ה'תרצ"ג – אדולף היטלר מפזר את הפרלמנט הגרמני
ה'תש"ז – אנשי אצ"ל חוטפים את נשיאו הבריטי של "בית המשפט המחוזי של המנדט" בתל אביב
ה'תשנ"ז – ממשלת ישראל מאשרת את הסכם חברון
ה'תשס"א – שימוש ראשון במרגמות ברצועת עזה, הפלסטינים יורים לעבר נצרים
ה'תשס"ד – הפיגוע בקו 19: 11 הרוגים בפיגוע התאבדות באוטובוס בירושלים
ה'תשע"ז – החלה משטרת ישראל בפינוי עמונה במבצע שנקרא "מבצע גן נעול".
ה'תשפ"ג – פיגוע הירי בנווה יעקב: פיגוע ירי בו נרצחו שבעה בני אדם ושלושה נוספים נפצעו
נולדו

ה'תרל"ה – רבי אלחנן וסרמן, ראש ישיבה ופרשן תלמוד ליטאי בולט, מחבר "קובץ שיעורים", חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל ומתנגד חריף לציונות. (נרצח בי"א בתמוז ה'תש"א)
ה'תרפ"ז – יצחק גנוז (גנוזוביץ), חוקר פולקלור, סופר ומשורר. עורך כתב העת ידע-עם, במה לפולקלור יהודי
ה'תרס"ד – משה צבי סגל, פעיל בולט בתנועות וארגונים שונים, בהם "ברית הבריונים", ברית החשמונאים, אצ"ל, לח"י, כפר חב"ד ועוד. יקיר ירושלים לשנת 1974.
ה'תשי"ד – שמואל וילוז'ני, שחקן ישראלי
נפטרו

ה'ש"ט – רבי אליהו בחור, בלשן ומדקדק עברי וחוקר המסורה, ממדקדקי העברית בימי הביניים, ומראשוני הכותבים ספרות ביידיש.
ה'תקמ"ג – רבי חיים צאנזר, רב וראש הקלויז המפורסם בברודי.
ה'תקע"א – רבי יעקב נאומבורג, רב ראש ישיבה באופנבך על המיין, פרשן המסכתות הקטנות.
ה'תרפ"ג – מקס נורדאו, ממייסדי התנועה הציונית, הוגה דעות, נואם וסופר, הוגה חזון "יהדות השרירים". (נולד בה'תר"ט)
ה'תרפ"ו – רבי חיים צבי טייטלבוים, רבה של סיגט והאדמו"ר מסיגעט. (נולד בי"ג בטבת ה'תר"ם)
ה'תרל"ט – רבי רפאל יום טוב ליפמן היילפרין, רב ופוסק ליטאי, רבה של ביאליסטוק, שנודע בספרו "עונג יום טוב". (נולד בה'תקע"ו)
ה' בשבט – ז' בשבט
שבט