stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאטה אמריטננדמאיי
הכרה בינלאומית

בשנת 1993 אמה ייצגה את הדת ההינדית בפרלמנט הדתות העולמי (Parliament of the World's Religions) בשיקגו. אמה הייתה הנואמת הראשית ביוזמת השלום הנשית הגלובלית (Global Peace Initiative of Women) שהתקיימה במרכז האומות המאוחדות בז'נבה שבשווייץ באוקטובר 2002. קודם לכן, באוגוסט 2000, היא הופיעה בוועידת המילניום לשלום עולמי של האו"ם.
בשנת 2002 זכתה אמה בפרס על שם מהטמה גנדי ומרטין לותר קינג לאי-אלימות, על פועלה לכינון שלום עולמי מארגון האומות המאוחדות.
בשנת 2006, המרכז הבין דתי של ניו יורק (ICNY) העניק לאמה פרס עבור תפקידה הבולט בתור מנהיגה רוחנית והומניטרית, תוך שימת דגש על פעילויות הארגון של אמה בעקבות הצונאמי האסייתי ב -2004. כחלק ממעמד הענקת הפרס, אמה הפנתה מסר להבנה בין דתית ולשיתוף פעולה.
הסרט "דארשן – החיבוק" מתאר את מסעה של אמה ברחבי הודו ובעולם. הסרט נבחר להופיע בפסטיבל קאן.
ב"הוא + היא", סרטו של הבמאי הצרפתי הנודע קלוד ללוש, הוקדשו חלקים משמעותיים ומרגשים לביקורים של הדמויות הראשיות בסרט אצל אמה ולהשפעתה המשמעותית עליהן.גם סיום הסרט כולו מציג מאמינים רבים הזוכים לחיבוקים ממנה.
הקשר לישראל

ישראלים רבים מגיעים לאשראם של אמה. הם נוטלים חלק בפעולות התנדבות וישנם אף מספר ישראלים שחיים לצד אמה שנים רבות.
בישראל נערכות פעילויות התנדבותיות בשמה של אמה. אמה עצמה מעולם לא ביקרה בישראל אולם מדי שנה נשלח נציג בשמה.
מגדל וינדזור

| --- | --- |

מגדל וינדזור
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  משרדים
 מיקום:  מדריד
 מדינה:  ספרד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1975–1979 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1979 
 תאריך פירוק:  2005 
 אדריכל:  משרד Alas-Casariego
 מידות
 גובה:  106 מטר
 קומות:  29 + 3 תת-קרקעיות
 קואורדינטות:  40°26′49″N 3°41′40″W﻿ / ﻿40.44694°N 3.69444°W﻿ / 40.44694; -3.69444
  (למפת מדריד מוגדלת) מגדל וינדזור(למפת מדריד רגילה) מגדל וינדזור
 
מגדל וינדזור (בספרדית: Torre Windsor) היה גורד שחקים במדריד, בירת ספרד.
היסטוריה

מגדל וינדזור תוכנן בשנת 1974 על ידי שישה אדריכלים ספרדים, ובנייתו באזור העסקים AZCA במרכז מדריד הושלמה בשנת 1979. המגדל התנשא לגובה של 106 מטרים על פני 32 קומות, מתוכן שלוש תת-קרקעיות, והשתרע על שטח כולל של כ-20,000 מ"ר. היה זה אחד ממגדלי המשרדים המודרניים הראשונים בעיר, ובעת השלמתו הפך לבניין השמיני בגובהו במדריד.
ב-12 בפברואר 2005 בלילה פרצה בקומה ה-21 של המגדל שרפה, אשר התפשטה במהירות ואחזה במגדל כולו. השרפה, שנחשבת לאחת הקשות בתולדות העיר, כובתה רק לאחר כיממה, והביאה לקריסתו החלקית של המבנה. כחצי שנה לאחר השרפה הושלמה הריסת המבנה על ידי עיריית מדריד, ובשנת 2007 החלה באתר בנייתו של מגדל טיטניה, שעתיד להכיל את מרכז הקניות הגדול בספרד.
מגדל ח'אלד אל-עטאר 2

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  מלון
 כתובת:  דרך E11 מספר 56
 מיקום:  דובאי
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות 
 בעלים:  קבוצת חאליד אל עטאר
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2004–2011 (כ־7 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2010 
 אדריכל:  אדנאן ספריני
 מידות
 גובה:  294 מטר (965 רגל) מטר
 קומות:  66 (+ קומה תת-קרקעית אחת)
 קואורדינטות:  25°13′03″N 55°16′42″E﻿ / ﻿25.217594444444°N 55.278461111111°E﻿ / 25.217594444444; 55.278461111111
  (למפת דובאי מוגדלת) מגדל ח'אלד אל-עטאר 2(למפת דובאי רגילה) מגדל ח'אלד אל-עטאר 2
 
מגדל ח'אלד אל-עטאר 2  (בערבית: برج خالد العطار 2) הוא גורד שחקים הממוקם על כביש E11 שבדובאי, איחוד האמירויות הערביות. המגדל מתנשא לגובה של 294 מטרים (965 רגל) וכולל כ-66 קומות (קיימת עוד קומה תת-קרקעית אחת נוספת). בניית המגדל החלה בשנת 2004 והושלמה כעבור 7 שנים, בשנת 2011. כיום, המגדל נמצא בבעלות של מלון מילניום פלאזה ביחד עם מגדל משרדים נוסף בעל 24 קומות. המלון במגדל כולל כ-413 חדרי מלון. מגדל חאליד אל עטאר 2 הוא המגדל ה-34 בגובהו באיחוד האמירויות הערביות, המגדל ה-43 בגובהו במזרח התיכון וה-232 בגובהו בעולם.
הערות שוליים

↑  http://skyscrapercenter.com/building/khalid-al-attar-tower-2/551
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא דובאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגדל וטקין

| --- | --- |

השלב הראשון והיחיד של המגדל שהוקם בפועל. צולם בסביבות 1900
 מידע כללי
 סוג:  מגדל תצפית, מבנה שלא הושלם 
 מיקום:  לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1891 – הפרויקט ננטש
 תאריך פתיחה רשמי:  1894 
 תאריך פירוק:  1907 
 אדריכל:  בנג'מין בייקר 
 קואורדינטות:  51°33′20″N 0°16′46″W﻿ / ﻿51.555555555556°N 0.27944444444444°W﻿ / 51.555555555556; -0.27944444444444
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמגדל וטקין(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמגדל וטקין(למפת רובע אילינג רגילה) הילינגדון הארו ברנט האונסלומגדל וטקין(למפת רובע אילינג מוגדלת) הילינגדון הארו ברנט האונסלומגדל וטקין
 
אבטיפוס של המגדל כפי שהיה אמור להיראות
מגדל וטקין (באנגלית: Watkin's Tower) היה מיזם שאפתני להקמת מגדל שבכת ברזל בלונדון, שנועד להתחרות בגובהו במגדל אייפל הצרפתי.
בניית המגדל נועדה ליצור מוקד משיכה תיירותי בגובה 358 מטר (1,175 רגל) בוומבלי פארק (אנ') מצפון ללונדון.
החברה שהוקמה במיוחד לשם הקמת המגדל, בידי יזם הרכבת הבריטי אדוארד וטקין, שיווקה אותו תחת השם "המגדל הגדול של לונדון" ("Great Tower of London") שם שנועד לפרוט על רגשות פטריוטיים אנגליים, ולהזכיר את עובדת היותו של המגדל מועמד להדחת מגדל אייפל הצרפתי מתואר המבנה הגבוה ביותר בעולם באותה תקופה.
המגדל לא הושלם מעולם. הבנייה החלה ב-1891 והמגדל התנוסס לגובה 47 מטרים כשנפתח הפארק שהוקם סביבו למבקרים. ב-1894 הודתה החברה כי כשלה בגיוס המשאבים הכלכליים הדרושים לצורך הקמת הבניין והפרויקט ננטש. שלד הברזל שכבר הוקם עמד במשך שנים בפאתי לונדון, עזוב ומחליד, עד שפוצץ בשנת 1907.
על השטח שעליו היה המגדל נבנה מגרש הכדורגל הלאומי של אנגליה, אצטדיון ומבלי.
תרשים המראה את הפרשי הגבהים של מגדלי וטקין ואייפל לצד מונומנטים לונדוניים מפורסמים (מימין לשמאל): מגדל וטקין, מגדל אייפל, מגדל השארד, אצטדיון ומבלי (החדש), מגדל השעון של הביג בן, "מגדלי התאומים" שבחזית אצטדיון ומבלי הישן
לקריאה נוספת

ג'יילס מילטון, מתחרהו של אייפל בתוך: * הערות שוליים מרתקות מן ההיסטוריה, לעברית: סמדר ויוסי מילוא, כתר ספרים, 2017. עמ' 229–231.
למידה בלתי מונחית

למידה בלתי מונחית (Unsupervised Learning) היא טכניקה בלמידה חישובית שבה מנסים ללמוד את התכונות והמבנה של אוסף דוגמאות נתונים כאשר הנתונים זמינים כפי שהם ללא תוספת תיוגים. למשל, נתונים הכוללים מידע רפואי על נבדק, כמו: חום, דופק, לחץ דם; ללא תיוג המציין אם הנתונים שייכים לאדם חולה או בריא. התובנות לגבי התכונות של הנתונים הבלתי מתויגים יכולות לשמש למשל כדי לזהות אנומליות או כדי לחלק את הנתונים לקטגוריות. זאת להבדיל מלמידה מונחית שבה הנתונים הזמינים כוללים גם תיוג ומטרת הלימוד היא בדרך כלל לחזות את התיוג של נתונים עתידיים (למשל לחזות אם נתונים רפואיים שלא תויגו עדיין שייכים לאדם חולה).
למידה מונחית לעומת למידה בלתי מונחית

נניח שזמינים נתונים רפואיים כפי שתוארו בהקדמה כשכל דגימה מתויגת עם אחת משלושה מצבים קליניים. איור 1 מראה הצגה של נתונים מתויגים כאלה במישור כשכל מצב קליני מיוצג על ידי צבע שונה. למידה מונחית תנסה ללמוד את ההתאמה של התיוגים לנתונים כדי לחזות את התיוג של נתונים חדשים ובלתי מתויגים שיגיעו עבור חולה חדש. למשל אם יתקבלו נתונים חדשים ולא מתויגים של חולה שיופיעו באזור הימני העליון של הדיאגרמה, ניתן אולי לשער שמתאים לו התיוג הכחול. שימוש ברשת עצבית מלאכותית היא אחת מהטכניקות הרבות המקובלות לביצוע למידה מונחית שכזאת.
פעמים רבות הנתונים הזמינים ללימוד אינם כוללים תיוגים. בדוגמה הרפואית שלמעלה למשל ייתכן שאי אפשר עדיין לגבש דעה לגבי המצב הקליני, או שאין בנמצא את המומחים הדרושים לשם כך, או שהנתונים רבים מדי, או שפשוט הנתונים הגיעו ממקור שלא כלל את התיוגים. איור 2 מראה הצגה של נתונים לא מתויגים כאלה במישור. למרות שחסרים התיוגים, עדיין ניתן ללמוד די הרבה מנתונים כאלה. למשל, גם ללא התיוגים, ניתן לראות שהנתונים מקובצים בשלושה מקבצים עיקריים. אפשר כך לחלק את הדגימות (או את החולים בדוגמה שלנו) לשלוש קטגוריות (חסרות שם). ניתן כך לשייך גם כל דגימה חדשה לאחת מהקטגוריות הללו. ייתכן שבהמשך נגלה מה הטיפול המתאים לכל קטגוריה ומן סתם ניתן להן שמות. אפשר גם ללמוד תכונות של קטגוריות, למשל מעברים צפויים של אינדיבידואלים בין קטגוריות. חלוקת נתונים כזאת למקבצים דומים היא התחום של ניתוח אשכולות - שיטה נפוצה בלמידה בלתי מונחית.
לימוד בלתי מונחה יכול גם לזהות אנומליות בנתונים - כלומר דגימות חריגות שאינן תואמות את הדפוס של שאר התצפיות. למשל באיור 2 ניתן לשער שהנקודה השמאלית תחתונה הקיצונית היא חריגה ורחוקה מכל קטגוריה. בעולם הרפואי דגימה שכזאת יכולה להוות אות אזהרה שיוביל לבדיקות מעמיקות יותר של הנבדק. דוגמה נפוצה נוספת לזיהוי אנומליות בנתונים לא מתויגים היא זיהוי של התקפות סייבר. כאן, הדגימות כוללות תכונות שנמדדו עבור תעבורות רשת. דגימות אלה נלקחות בזמן אמת ולא תמיד ניתן להשיג תיוג מיידי לגבי הסכנה שבהם. זיהוי של דגימה חדשה כחריגה הוא אפשרי כאמור אפילו ללא תיוג שכזה ויכול להוביל לשליחת אות אזהרה או אף נקיטת צעדי הגנה באופן אוטומטי. קיימות שיטות רבות לזיהוי אנומליות בנתונים בלתי מתויגים - כמו למשל זיהוי חריגוּת סטטיסטית, או מרחק קיצוני ממקבץ שזוהה קודם בשיטות של ניתוח אשכולות שהוזכרה מעלה.
טכניקה נוספת המשמשת לימוד בלתי מונחה היא ניתוח גורמים ראשיים. כאן הנתונים מועברים למערכת קואורדינטות חדשה שבה הקואורדינטות החדשות מסודרות לפי שונות הולכת וקטנה. השימוש הנפוץ בשיטה הוא לצורך מציאת ייצוג יותר קומפקטי ומייצג של הנתונים על ידי שימוש במספר קטן יותר של קואורדינטות שעדיין כוללות את רוב השונות הנמצאת בנתונים.
שיטות נוספות המשמשות בלמידה בלתי מונחית מופיעות להלן.
טכניקות ללמידה בלתי מונחית

אלגוריתם k-מרכזים
אלגוריתם תוחלת-מקסום
זיהוי אנומליות
מודל מרקוב חבוי
ניתוח אשכולות
ניתוח גורמים ראשיים
רשת קוהונן
ליסה ג'רדין

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1944 אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 באוקטובר 2015 (בגיל 71) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייגייט 
 מקום לימודים:  הנשים צ'לטנהאם  קולג' ניונהאם, אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת אסקס 
 מוסדות:  יוניברסיטי קולג' לונדון  אוניברסיטת קווין מרי בלונדון 
 פרסים והוקרה:  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2005)  מדליית הנשיא (האקדמיה הבריטית) (2012)  פרס ג'יילס (2012)  עמית כבוד של החברה המלכותית (2015)  מדליית מדליקוט (2006)  פרס פרנסיס בייקון (2014)  פרס קנדייל (2009)  עמית החברה ההיסטורית המלכותית 
 בן או בת זוג:  Nicholas Jardine (1969–1979) 
 
ליסה ג'רדין (באנגלית: Lisa Jardine) לבית משפחת ברנווסקי (Bronowski) (12 באפריל 1944 - 25 באוקטובר 2015) הייתה היסטוריונית וסופרת בריטית יהודייה הידועה בשל מחקרה על המדע והאומנות של תקופת הרנסאנס ותחילת אירופה המודרנית.
ג'רדין הייתה מייסדת ויושבת הראש של המרכז לעריכת חיים ומכתבים (The Center for Editing Lives and Letters) באוניברסיטת קווין מרי בלונדון.
היא זוכת פרס קנדייל (אנ') להיסטוריה על ספרה "Going Dutch" והייתה חברה בחברה להיסטוריה המלכותית (אנ').
חיים אישיים והשכלה

ליסה ג'רדין נולדה באוקספורד כבת בכורה להורים שהיו בנים של מהגרים יהודים מלטביה ופולין. אביה היה יעקב ברונובסקי – מתמטיקאי מפורסם בעל תוכנית טלוויזיה פופולרית. אמה ריטה קובלנטס הייתה ציירת ופסלת. על פי עדותה, כשהייתה ילדה, אביה טיפח את יכולות החשיבה שלה באמצעות משחקי שחמט ותרגילי מתמטיקה. כשהייתה בת 11 קיבלה מלגה לבית הספר התיכוני צ'נטלאם לבנות. כשהייתה בת 15 עברה משפחתה ללונדון והיא נשארה בצ'נטלאם כתלמידת פנימייה. לאחר שסיימה את לימודיה בצ'נטלאם ניסתה להתקבל לניוטון קייברידג'. היא כשלה בפעם הראשונה, אך בפעם השנייה הצליחה להתקבל. את התואר הראשון החלה במתמטיקה אך עברה לספרות אנגלית. את תוארה השני בספרות אנגלית, היא עשתה באוניברסיטת אסקס וסיימה בהצטיינות. במהלך לימודיה העבירה שלוש שנים במחקר במכון ורבורג. את הדוקטורט שלה היא כתבה בקיימברידג' על הפילוסוף האנגלי מהמאה ה-16 פרנסיס בייקון. ב-1969, היא נישאה לניקולס ג'רדין. היא סיפרה כי אימצה את שם משפחתו כדי לא להרגיש שהיא עומדת בצילו של אביה שהיה מתמטיקאי מפורסם. ב-1979 השניים התגרשו, וליסה ג'רדין שמרה את שם משפחתו. לשניים יש שני ילדים. ב-1982 נישאה לג'ון הראה, לשניים יש ילד משותף.
קריירה ומחקר

ליסה ג'רדין לימדה בקיימברידג', באוניברסיטת קווין מרי בלונדון ובאוניברסיטת הקולג' של לונדון. היא אף חקרה ולימדה לתקופות בארצות הברית באוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת פרינסטון ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
ב-2002 היא ייסדה ועמדה בראש המרכז לחקר חיים ומכתבים (אנ'). מוסד שמתמחה בחקר ותחזוק ארכיונים באמצעות שילוב של ידע אקדמי וטכנולוגיה מתקדמת. מ-2008 עד 2014 הייתה יושבת הראש של ארגון פיקוח ממשלתי על מרפאות פוריות ומרכזי מחקר באנגליה ובאירלנד (Human Fertilisation and Embryology Authority).
שימשה כנאמנה של מוזיאון ויקטוריה ואלברט במשך שמונה שנים. במשך חמש שנים הייתה חלק מהמועצה לנכסים מלכותיים והייתה נשיאה של החברה ההורולוגית העתיקה.
היוותה פטרונית של ארגון הרשומות והארכיונים (Archives and Records Association) ושל פרס אורנג' (Orange Prize).
בדצמבר 2001 היא מונתה למנהלת של הארכיון הלאומי הבריטי.
ב-2013 עד 2014 הייתה המנהלת של התאחדות המדע הבריטית. לאורך חייה היא השתתפה והתארחה במגוון תוכניות טלוויזיה ורדיו וכתבה מאמרים ותורים לעיתונים רבים.
ג'רדין פרסמה יותר מחמישים מאמרים אקדמיים ושבעה עשר ספרים באורך מלא.
פרסים

ג'רדין קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד בספרות אנגלית מאוניברסיטת סנט אנדרוז, אוניברסיטת שפילד אלהם (Sheffield Hallam University) והאוניברסיטה הפתוחה.
הייתה חברת כבוד בקינג קולג'.
היא קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד במדעים מאוניברסיטת אברדין.
ב-2009 היא זכתה זכתה בפרס קנדייל (אנ') על ספרה "Going Dutch". ב-2012 קיבלה את מדליית הנשיא הבריטית. באותה שנה גם נהייתה חברת כבוד באגודת המדע הבריטית.
ב־2014 זכתה בפרס פרנסיס בייקון לספרות, פילוסופיה וטכנולוגיה.
מותה

ב-25 באוקטובר 2015 הלכה ליסה ג'רדין לעולמה לאחר מאבק במחלת הסרטן.
הערות שוליים

1 2  Interview of Lisa Jardine, part one, נבדק ב-2021-11-14
1 2 3 4  Lisa Jardine-the Renaissace Socity of America, the Renaissace Socity of America, ‏1/11/2015
1 2  Here Design, Recognising & rewarding the best history writing, Cundill Prize, ‏2021-11-11 (באנגלית)
1 2  Lisa Jardine obituary, the Guardian, ‏2015-10-26 (באנגלית)
1 2  Lisa Jardine | CELL, web.archive.org, ‏2015-01-11
1 2  Lisa Jardine, University of London (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263231905171  PLWABN: 9810612678305606  BIBSYS: 90157698  BNE: XX940888  BnF: cb12025240v (data)  CiNii: DA02082163  GND: 135992303  ICCU: MILV107208  ISNI: 0000 0001 2096 5043  LCCN: n83027436  LNB: 000021678  NKC: xx0058117  NLG: 133635  NLK: KAC201923073  NSK: 000386569  NTA: 07125482X  RERO: 02-A003421223  SUDOC: 028412443  ULAN: 500278983  VcBA: 495/301496  VIAF: 80412943   WorldCat (עם VIAF): 80412943
למידה לאורך החיים

למידה לאורך החיים (באנגלית: Lifelong learning) או למידה מתמדת מתייחסת לכל הפעילויות שאנשים עושים במהלך חייהם כדי לקדם את הידע, המיומנויות והכישורים שלהם בתחום מסוים, מתוך מוטיבציה אישית, חברתית או תעסוקתית. למידה מתרחשת בכל שלבי החיים, מהלידה ועד המוות, בכל הקשרי החיים, במוסדות השכלה, במקום העבודה, בבית ובקהילה. כוללת גם למידה פורמלית וגם למידה בלתי־פורמלית.
המושג למידה לאורך החיים קיבל משמעויות אחרות בתקופות שונות. בשנות ה־70 המושג נקשר לתפיסה ההומניסטית ולרעיונות של דמוקרטיה וחופש. בשנות ה־90 הדגש עבר לאספקטים כלכליים, כאשר הלמידה לאורך החיים נתפסה ככלי להאצת צמיחה כלכלית, לייצור עבודות ולהגברת תחרותיות בכלכלה המבוססת על ידע. במאה ה־21, המושג למידה לאורך החיים קיבל משמעויות נוספות של הכללה, לכידות חברתית ורווחה נפשית.
מבוגרים רבים עוסקים בלמידה לצורך העשרה חברתית וצמיחה אישית, כמו גם כדי להישאר מעודכנים ולהיות פעילים כאזרחים בתוך הקהילה.
פיתוח יכולת למידה לאורך החיים

המאפיינים והמיומנויות שצריך לפתח הלומד לאורך החיים. למידה רפלקטיבית וחשיבה ביקורתית יכולות לעזור ללומד לסמוך על עצמו בלמידה כיצד ללמוד, ובכך להשתפר בניהול, ארגון ושליטה בתהליך הלמידה שלהם (קאנדי, 1990). סייפ (1995) חקר באופן ניסיוני מורים "פתוחים" ומצא שהם מעריכים הכוונה עצמית, שיתוף פעולה, רפלקציה ואתגר, לקיחת סיכון בלימוד שלהם נראה אצלם הזדמנות, ולא איום. דאנלוב וגראבינגר (2003) הוכיחו על מנת להכין התלמידים בהשכלה הגבוהה להיות לומדים לאורך החיים, חייבים לפתח יכולת ההכוונה העצמית, מודעות מטא-קוגניטיבית ונטייה ללמידה (מרים, קפארילה ובאומגרטנר2007)
היבטים כלכליים

אחת המטרות של הלמידה לאורך החיים היא רכישת מיומנויות אשר יאפשרו ללומד לעבוד באופן יעיל יותר ולעמוד בתחרות של הכלכלה הגלובלית. הכלכלה הגלובלית המשתנה באופן תדיר מעלה את הצורך הגובר והולך בהכשרה מקצועית במסגרת מקומות העבודה. בפן המקצועי, למידה לאורך החיים כוללת רצף של פעילויות לימוד והכשרה הכוללות הכשרה למקצוע חדש Reskilling ושדרוג ידע ומיומנויות Upskilling.
בשנת 2020, משרד מבקר המדינה העריך שמקצועות בסיכון גבוה להיעלמות כוללים נהגים, מנופאים, עובדי חשובת, עובדי טלמרקטינג, סוכני נסיעות, פקידי מזכירות, חלק מעובדי הייצור ועובדי מלונאות.
למידה לאורך החיים מוכרת על ידי מכללות ואוניברסיטאות מסורתיים כתקפה בנוסף להשגת התואר. גם תהליכי למידה אשר מתרחשים בחלקים או לפי קטגוריות עניין יכולים להיות בעלי ערך לאינדיבידואל והקהילה. האפקט הכלכלי של מוסדות חינוך בכל הרמות ימשיך להיות משמעותי בעתיד כאשר קורסי למידה פורמליים יתקיימו ונושאים מבוססי עניין יהיו מבוקשים. המוסדות מייצרים אזרחים משכילים שקונים סחורה ושירותים בקהילה ומוסדות החינוך וסגל העובדים מייצרים פעילות כלכלית במהלך הפעולות והפעילות המוסדית. בדומה למוסדות הבריאות, מוסדות החינוך נמצאים בין המעסיקים המובילים בערים רבות בעולם. בין אם מדובר בבית ספר בנוי או מקוון יש אפקט כלכלי כלל עולמי ללמידה, כולל למידה לאורך החיים, לכל קבוצות הגיל. הלומדים לאורך החיים, כוללים אנשים בעלי תעודות אקדמאיות או מקצועיות הנוטים למצוא עבודה עם שכר גבוהה, ומשאירים רשמים כספיים, תרבותיים ויוזמות על הקהילות לפי אשת החינוך קסנדרה ב. וייט.
ראו גם

אנדרגוגיה
אוטודידקטיות
מגדר וחינוך מבוגרים בישראל
הערות שוליים

1 2 3  Marjan Laal, Lifelong Learning: What does it Mean?, Procedia - Social and Behavioral Sciences 28, 2011, עמ' 470–474 doi: 10.1016/j.sbspro.2011.11.090
↑  למידה לאורך החיים, באתר מערך המו"פ במשרד החינוך
1 2  Karina de Lima Flauzino, Henrique Manuel Pires Teixeira Gil, Samila Sathler Tavares Batistoni, Maraiza Oliveira Costa, Lifelong learning activities for older adults: a scoping review, Educational Gerontology, 2022-03-16, עמ' 1–14 doi: 10.1080/03601277.2022.2052507
1 2  Head, A. J., Van Hoeck, M., & Garson, D. S. (2015). Lifelong learning in the digital age: A content analysis of recent research on participation. First Monday,20(2).
↑  Mackeracher, D. (2004). Making Sense of Adult Learning, Second Edition. Toronto: University of Toronto Press.
↑  Merriam, S. B., Caffarella, R.S., & Baumgartners, L.M. (2007) Learning in adulthood: A comprehensive guide. San Francisco: Josseey-Bass (3rd. Edition)
↑  Holford, J., & Jarvis, P. (2013). International perspectives on lifelong learning. Routledge.
1 2  מבקר המדינה, המוכנות לשוק העבודה המשתנה, באתר www.mevaker.gov.il, ‏15.03.2021
↑  Whyte, Cassandra B/ (2002). "Great Expectations for Higher Education". Speech at Higher Education Round Table Event. Oxford, England
↑  Whyte, C.(1989). Student Affairs-The Future, Journal of College Student Development.30(1), 86-89
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557833005171  GND: 4134373-6  LCCN: sh85031562  NKC: ph119091 
פעילות המכוונת לפתח למידה לאורך החיים
ליסה גרף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בינואר 1981 (בת 43) קנדה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 עיסוק:  סופרת ילדים ונוער
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 שפות היצירה:  אנגלית
 www.lisagraff.com
 
ליסה קולין גרף (באנגלית: Lisa Colleen Graff; גם ידועה בשם העט "איילה ניל" (Isla Neal) נולדה ב-10 בינואר 1981) היא סופרת ילדים ונוער אמריקאית. ספריה הגיעו לרשימות רבי מכר, ונכנסו לרשימות ספרים מומלצות במדינות רבות בארצות הברית.
ביוגרפיה

ליסה גרף נולדה בינואר 1981 וגדלה בביג בר, קליפורניה. יש לה אח גדול. את הסיפור הראשון שלה, "The Strangest Flower", היא כתבה בגיל שמונה, כיוון שהייתה משועממת.
למדה תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. למרות שתמיד כתבה סיפורים, החלה לחשוב ברצינות על פרסום הסיפורים, לאחר שבשנה השנייה ללימודים הייתה בתוכנית חילופי סטודנטים באיטליה, והפרופסור שלה ללימודי שפה הציע לסייע לה בתרגום סיפור שכתבה לאיטלקית. לאחר הלימודים עברה לניו יורק, והמשיכה לתואר שני באמנות (MFA (אנ')) בכתיבה יוצרת לילדים מהNew School בניו יורק.
לאחר שעבדה במשך חמש שנים כעוזרת עורך בהוצאת הספרים "Farrar, Straus & Giroux" לילדים ונוער, היא עברה לכתיבה במשרה מלאה מביתה בפנסילבניה.
ספריה של גרף זכו במספר פרסים, נמצאים ברשימות הספרים הממולצות של 40 ממדינות ארצות הברית, והיו ברשימת רבי המכר של רשתות ספרים גדולות. הספר "פקעת של קשרים" היה מועמד לזכייה בפרס הספר הלאומי לשנת 2013. כמו כן היה ברשימת ספרי הילדים המומלצים ביותר של אמזון לשנת 2013. הספר "Lost in the sun" היה ברשימת ספרי הילדים המומלצים של אמזון לשנת 2015.
גרף גם כותבת ספרים לבני נוער תחת שם העט "איילה ניל" (Isla Neal), והוציאה את סדרת הספרים "Ever Expending Universe".
היא עובדת כמורה מן החוץ ומלמדת קורס בספרות ילדים במקדניאל קולג' (McDaniel College) במרילנד.
מספריה > ספרים לילדים ונוער

(2007) The Thing About Georgie
(2008) The Life and Crimes of Bernetta Wallflower
(2009) Umbrella Summer
(2010) Sophie Simon Solves Them All
(2012) Double Dog Dare
(2013) A Tangle of Knots "פקעת של קשרים" (תרגום: נעה בן פורת)- הספר נבחר לאחד מספרי הילדים הטובים והמומלצים באתר אמזון לשנת 2013. היה מועמד לפרס הNational Book Award ועוד פרסים נוספים.
(2014) Absolutely Almost
(2015) Lost in the Sun - ברשימת ספרי הילדים המומלצים של אמזון לשנת 2015 ופרסים נוספים
(2016) A Clatter of Jars (רשימת פרסים)
(2017) The Great Treehouse War
מספריה > ספרים לקטנטנים

(2016) It Is Not Time for Sleeping
מספריה > סיפורים קצרים

(2017) Funny Girl - אוסף של סיפורים קצרים שנכתבו על ידי סופרות ילדים. ליסה גרף כתבה אחד מהסיפורים
מספריה > תחת שם העט "איילה ניל"

סדרת Ever Expending Universe על ידי איילה ניל ומרטין ליכט:
(2012) Mothership
(2013) A Stranger Thing
(2015) The World Forgot
הערות שוליים

↑  ליסה גרף בספריית הקונגרס
1 2  אודות ליסה גרף האתר של ליסה גרף
1 2  "Interview with Lisa Graff". Sweetonbooks. 2012. אורכב מ-המקור ב-2019-01-22. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Lisa Graff". Penguin Random House. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "A Tangle of Knots". Lisa Graff. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Best Books of 2013, children books 9-12". נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Best books of 2015 Best Children's Books of the Year". נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Isla Neal". Library of Congress.
↑  Lost in the Sun באתר של ליסה גרף
↑  "books by Isla Neal". thriftbooks. נבדק ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502662405171  ISNI: 0000 0000 3695 8123  LCCN: n2006003546  NLK: KAC201011149  NTA: 315381760  VIAF: 75736382   WorldCat (עם VIAF): 75736382
לבנית ים סוף

| לבנית ים סוף |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: לבנית
מין:: לבנית ים סוף
שם מדעי
 Egretta gularis ‏בוסק, 1792
תחום תפוצה


ביצי לבנית ים-סוף, אוסף מוזיאון טולוז
לבנית ים סוף (מכונה גם לבנית שונית מערבית כדי לא לבלבל עם לבנית שונית פסיפית; שם מדעי: Egretta gularis) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החיה בביצות ובחופי ימים. היא נפוצה באירופה, אפריקה ודרום אסיה עד להודו וכן בישראל.
מאפיינים

אורכה של הלבנית 86-204 ס"מ ומשקלה 280-710 גרם. היא בעלת נוצות אפורות-סגולות עם לחיים וגרון וכן בטן לבנים והמקור והרגליים צהובים וארוכים. הבוגרים לבנים ומזכירים במראם לבנית קטנה אך המקור כתום והם קטנים יותר.
הלבנית מעופפת באגמים, בריכות, ביצות וחופי ימים רדודים בסביבות שוניות אלמוגים וזה מקור שמה באנגלית (Western reef heron).
היא לוכדת יצורי מים קטנים לרבות דגים, סרטנים ורכיכות שונות. הלבנית מחבבת במיוחד את היבשתנים העולים לחוף. היא צדה את הטרף הן מהמים והן מהיבשה אך היא אינה יכולה לשחות.
תת-מינים

Egretta gularis gularis
Egretta gularis schistacea
הערות שוליים

↑  לבנית ים סוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
מארגאנוס

מארגאנוס (באנגלית: Morganus  או Marganus, בוולשית: מורגן - Morgan) היה מלך חלקה הצפוני של בריטניה, על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי למלכותו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.
ג'פרי מספר כי מארגאנוס היה בנו של מאגלאורוס, דוכס אולבני ושל גונריל, בתו של המלך ליר.
לאחר שהוריו השתתפו בהדחתו של ליר, נעזר ליר בצבאה של בתו הצעירה קורדיליה לשוב לשלטון, ולאחר מותו היא ירשה את כס המלוכה. בהגיעו לבגרות חברו יחד מארגאנוס ובן דודו קאנדאגיוס, מרדו נגד קורדיליה וכלאו אותה. לאחר שקורדיליה התאבדה, חילקו ביניהם את הממלכה - מארגאנוס שלט בבריטניה באזור הצפון מזרחי לנהר ההאמבר ובן דודו שלט דרומית מערבית לנהר זה.
מארגאנוס, שהיה מבוגר מקאנדאגיוס שאף לשלוט בממלכה כולה, ולאחר שנתיים תקף את קורנוול, אולם הובס על ידי קאנדאגיוס ונמלט לוויילס, שם מצא אותו קאנדאגיוס והרגו.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קורדיליה | המלכים האגדיים של בריטניה | הבא: קאנדאגיוס |
לווייתן מקור ענק ביירד

| לווייתן מקור ענק ביירד |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: לווייתני מקור
סוג:: לווייתן מקור ענק
מין:: לווייתן מקור ענק ביירד
שם מדעי
 Berardius bairdii ‏שטיינגר, 1883
תחום תפוצה


לווייתן מקור ענק ביירד (שם מדעי: Berardius bairdii) הוא מין של לווייתן מקור גדול החי בעיקר בצפון האוקיינוס השקט והוא המין הגדול ביותר במשפחתו, אפילו יותר מקרוב משפחתו לווייתן מקור ענק ארנוקס. לווייתן זה קרוי ע"ש החוקר ספנסר ביירד (1823 – 1887).