stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמוד השילוש הקדוש באולומואוץ
תיאור

בסיס העמוד הוא מעגל שקוטרו 17 מטרים, ולאורך היקף המעגל נבנו 18 עמודי אבן המחוברים על ידי שרשרת מתכתית. על משטח זה יש גרם מדרגות המוביל אל הקומה הראשונה של העמוד שצורתה משושה, ובה שוכנת קפלה קטנה ומעגלית. בכל אחד מקצוות המשושה יש מעקה חרוטי, שבקצוותיו יש לפידים. בקודקודי המשושה יש שישה פסלי קדושים, שגודלם הוא בין 2.2 ל-2.4 מטרים. הפסלים סמוכים לקיר הקפלה. בתוך הקפלה יש תבליטים שבהם מתוארים הקורבנות של קין והבל, קורבנו של נח לאחר המבול, עקידת יצחק, ומותו של ישו. ירושלים ואולומואוץ משמשות רקע לתבליט זה.
קישוטי שלוש הקומות הראשונות כוללים פילסטרים מחורצים, סרטים, קונכיות, כרטוש עם ציורים של השליחים, ועיטורי אבן רבים. צורתה של הקומה השנייה דומה לזו של הראשונה, וגם בקצותיה יש פסלי קדושים הניצבים על כנים. הקומה השלישית יותר צרה בהשוואה לבסיס העמוד, וגם בקצותיה יש פסלי קדושים, תבליטים של השליחים, וקישוטי אבן. במרכזה של קומה זו ניצב עמוד מונוליתי שגובהו עשרה מטרים, המקושט בתחריטים ובתבליטים. השליש הראשון של העמוד המונוליתי מקושט בתגליפים המתארים את עלייתה של הבתולה מרי, הנתמכת על ידי שני מלאכים.
הפסלים בקומה הראשונה מוקדשים לפטרון האוסטרי מאוריציוס הקדוש והפטרון הבוהמייני ואצלאב הקדוש, שעל שמם קודשו שתי כנסיות אחרות באולומואוץ, פלוריאן הקדוש הנחשב כמגן מפני אסונות, ג'ובאני דה קפסטראנו שנהג לשאת דרשות באולומואוץ, אנטוניוס מפאדובה שהיה חבר במסדר הפרנציסקני שהחזיק ברשותו מנזר באולומואוץ, ואלויסיוס גונזגה, הנחשב לפטרון של סטודנטים.
הפסלים בקומה השנייה מוקדשים לקדושים המורביים קירילוס ומתודיוס, שהגיעו למוראביה הגדולה ב-863 על מנת להפיץ את הנצרות (מתודיוס הפך לארכיבישוף של מוראביה), בלזיוס הקדוש שעל שמו קודשה אחת מהכנסיות הראשיות של אולומואוץ, ופסלים של אדלברט הקדוש מפראג ויאן מנפומוק שהם הקדושים המגנים (פטרונים) של בוהמיה הסמוכה.
בקומה זו נמצא גם פסלו של יאן סרקנדר, המחזיק בידו שושן כסמל לטוהר. סרקנדר היה כומר שעונה למוות בכלא אולומואוץ בתחילת מלחמת שלושים השנים, כיוון שסירב (לפי האגדה) להפר את סודיות הווידוי. ההחלטה לבנות את הפסל שלו הייתה חריגה כיוון שבאותה תקופה סרקנדר לא עבר תהליך של קאנוניזציה או היה מבורך. אולם, סרקנדר זכה להערצה רבה כמרטיר כך שלמרות החששות מעימות עם הכס הקדוש הוחלט להכין את פסלו. סרקנדר הפך למבורך ב-1859, ולקדוש ב-1995 כאשר האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר באולומואוץ.
הקדושים המתוארים בחלק העליון של עמוד השילוש קשורים לחייו הגשמיים של ישו - אנה הקדושה ויואכים הקדוש (הוריה של מרים), יוסף הקדוש (אביו המאמץ של ישו), ויוחנן המטביל, המלווה על ידי לאורנטיוס מרומא והירונימוס, שלהם מוקדש הקפלה בהיכל העיר של אולומואוץ. שלושה לביטים מייצגים את שלוש התכונות החשובות בתאולוגיה הנוצרית - אמונה, תקווה, ואהבה.
בראש העמוד המונוליתי יש פסל של האל האב הנותן את ברכתו ושל ישו עם הצלב, הניצבים שניהם על דגם של כדור הארץ הנתמך על ידי המלאך מיכאל. מעל כל האלמנטים הללו יש כוכב שבמרכזו יונה, המסמל את רוח הקודש. גובהו הכולל של העמוד הוא 35 מטרים.
לקריאה נוספת

Perůtka, Marek (ed.) (2001). Sloup Nejsvětější Trojice v Olomouci. Olomouc: Statutární město Olomouc. (includes English summary)
Los, Petr & Brabcová, Jitka (2002). Svatí na sloupu Nejsvětější Trojice v Olomouci. Olomouc: Danal. ISBN 80-85973-94-4
Tichák, Milan (2002). Příběhy olomouckých pomníků. Olomouc: Burian a Tichák, s. r. o.
ראש העמוד שבו מתואר השילוש הקדוש
הפסל של יאן סרקנדר
התבליט שבו מתוארת עקדת יצחק
עוולת מטרד

בדיני נזיקין, עוולות מטרד היא קבוצה של עוולות המגינות על זכותם של בני אדם ליהנות מרכושם או מהרכוש הציבורי.
בפקודת הנזיקין, כולל פרק עוולות המטרד את מטרד ליחיד, מטרד לציבור, הפרעה לאור שמש ועוולת מניעת תמיכה.
משטר האחריות

בסיס האחריות של עוולות המטרד הוא מעורב קנייני-נזיקי. הרעיון הבסיסי שעומד ביסוד עוולות המטרד הוא שיש לפצות את הניזוק על הפגיעה בזכויותיו הקנייניות במקרקעין וההנאה מהם.
פועל יוצא מבסיס אחריות קנייני-נזיקי זה הוא משטר אחריות המחמיר יחסית עם הנתבע. משטר אחריות זה, זכה בפסיקה לכינוי "אחריות מוגברת" והוא מבוסס על הדרישה כי הנזק לנתבע היה צפוי על ידי הנתבע כתוצאה ממעשהו של האחרון.  
מבחן הצפיות הוא מבחן אובייקטיבי. גם אם הנתבע לא צפה את הנזק בפועל, אך לפי מבחן האדם הסביר היה עליו לצפותו - הוא ייחשב כאחראי לנזק. בגדריה של אחריות זו אין כל צורך בקביעה כי הנתבע לא נקט בכל האמצעים הסבירים, בין מצידו ובין מצד הזולת, למניעת הנזק כפי שנדרש כדי לבסס התרשלות בנזיקין.
בהתאם לכך, בפרשת שאה נפסק כי בגדרה של האחריות שחלה בפרק המטרדים  די בכך שהנתבע היה מודע או צריך היה להיות מודע לעובדה שהמעשה אשר בוצע  עשוי לגרום לנזק וכי בהתקיים תנאי זה תחול האחריות על הנתבע גם אם נקט בכל הצעדים הסבירים כדי למנוע את הנזק.
הערות שוליים

↑  ע"א 513/88 ויג'י שאה נ' רחל שני (כרבאסי)(להלן :"פרשת שאה"), סעיף 9 לפסק הדין; דוד קרצ'מר, "דיני נזיקין – העוולות השונות" מטרדים 108 (ג. טדסקי עורך,  תש"ם), (להלן : "קרצ'מר - מטרדים")
↑  רם וינוגרד, "הזכות לתמיכה במקרקעין" משפטים לג (תשס"ג) 204-202
עמוד הקונגרס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  עמוד ניצחון 
 על שם:  הקמת בלגיה על ידי הקונגרס הלאומי
 כתובת:  פנטגון, Freedom Quarter 
 מיקום:  בריסל 
 מדינה:  בלגיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1850
 תאריך פתיחה רשמי:  1850 
 יוצר:  ג'וזף פואלאר 
 קואורדינטות:  50°51′00″N 4°21′48″E﻿ / ﻿50.850111°N 4.363472°E﻿ / 50.850111; 4.363472
  (למפת בריסל מוגדלת) עמוד הקונגרס(למפת בריסל רגילה) עמוד הקונגרס
 
עמוד הקונגרס (בצרפתית: Colonne du Congrès; בהולנדית: Congreskolom) היא אנדרטה הממוקמת בכיכר הקונגרס (בצרפתית: Place du Congrès, בהולנדית: Congresplein) בבריסל, בירת בלגיה.
האנדרטה מנציחה את הקמתה של בלגיה על ידי הקונגרס הלאומי בשנים 1830–1831.
היסטוריה

את הקמת האנדרטה יזם שארל רוג'ייה וזו תוכננה על ידי ג'וזף פואלאר ונבנתה בין השנים 1850–1859 בהשראת עמוד טראיאנוס.
בראש האנדרטה ניצב פסלו של לאופולד הראשון, מלך בלגיה. גובה העמוד 47 מטרים וגרם של 193 מדרגות מאפשר לעלות בתוך העמוד למרפסת התצפית שבראש האנדרטה.
פיסלו של המלך לאופולד נעשה על ידי הפסל ז'אן גיף. בתחתית האנדרטה חקוקים תאריכים חשובים בעצמאותה של בלגיה, שמות חברי הקונגרס הלאומי של בלגיה והממשלה הזמנית של בלגיה, וכן פסקה מתוך חוקת 1830.
בבסיס האנדרטה ארבעה פסלים המסמלים ארבע חירויות: "חופש האחדות" מעשה ידי שארל פרייקין, "חופש הפולחן" מעשה ידי אז'ן סימוני, "חופש העיתונות" ו"חופש החינוך" מעשה ידי ז'אן גיף.
בחזית האנדרטה מוצבים שני אריות ברונזה מעשה ידי אז'ן סימוני.
לרגלי האנדרטה נמצא אתר זיכרון לנופלים במלחמת העולם הראשונה - קבריהם של חמישה חיילים אלמונים שנקברו לרגלי האנדרטה ב-11 בנובמבר 1922. בסמוך לקברים דלוקה אש תמיד.
גלריה

עמוד הקונגרס
בסיס האנדרטה
פסלו של לאופולד הראשון
תצלום האנדרטה
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
סן אלפונסו דל מאר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מתקן נופש 
 מיקום:  אלגרובו 
 מדינה:  צ'ילה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1993
 תאריך פתיחה רשמי:  1993 
 קואורדינטות:  33°21′00″S 71°39′12″W﻿ / ﻿33.35°S 71.653333°W﻿ / -33.35; -71.653333
 www.sanalfonso.cl
  (למפת צ'ילה מוגדלת) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט סן אלפונסו דל מאר(למפת צ'ילה רגילה) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט סן אלפונסו דל מאר
 
מראה חלקי של הבריכה על רקע בנייני אתר הנופש
סן אלפונסו דל מאר (ספרדית: San Alfonso del Mar) הוא אתר נופש פרטי ליד העיר אלגרובו (Algarrobo) בחוף האוקיינוס השקט בצ'ילה, כ-100 קילומטרים ממערב לבירת המדינה סנטיאגו. האתר ידוע בכך שקיימת בו בריכת השחייה המלאכותית השנייה בגודלה בעולם.
הבריכה, שנפתחה בדצמבר 2006, בנויה במקביל לחוף האוקיינוס באורך של 1,013 מטרים. היא משתרעת על פני שטח של 80 אלף מטר רבוע. עומקה המרבי הוא 3.5 מטרים והיא מכילה 250 מיליון ליטר של מי ים. אלו נשאבים מהאוקיינוס, מסוננים ומטופלים לפני הזרמתם אל הבריכה. במהלך חודשי הקיץ נשמרים מי הבריכה בטמפרטורה של 26 מעלות צלזיוס, הגבוהה מטמפרטורת מי האוקיינוס הסמוך. לאורך חופה המזרחי של הברכה משתרעים בנייני אתר הנופש.
הבריכה נבנתה על ידי החברה הצ'ילאנית Crystal Lagoons.
הערות שוליים

↑  הבריכה הייתה הגדולה בעולם עד השלמתה ב-2015 של בריכה מלאכותית בשטח של 113,312 מטר רבוע בשארם א-שייח' שבמצרים, שנבנתה על ידי אותו יזם שבנה את הבריכה בצ'ילה.
↑  מקור: אתר סן אלפונסו דל מאר.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סן אלפונסו דל מאר".
ערימת פסולת

ערימת צדפים Whaleback במיין
ערימת פסולת (או מִידֶן – Midden, מסקנדינבית דרך אנגלית ביניים), היא הגדרה כללית המשמשת בתחום הארכאולוגיה לתיאור אתרים המכילים פסולת שקשורה בחיי היומיום של האדם. הערימות יכולות להיות חד־פעמיות שנוצרו על ידי קבוצות נוודים, או רב־פעמיות שהיו בשימוש מספר דורות של התיישבות קבע. במקרה האחרון, הסטרטיגרפיה של הערימה יכולה להפוך חשובה.
עצמות בעלי חיים, צואה, קונכיות, מזון רקוב, שרצים, קדרות שבורה ושאר עצמים בעלי חשיבות ארכאולוגית יכולים למצוא את דרכם לתוך ערימת פסולת. בכך הם מספקים לארכאולוגים מידע חיוני בחקר התזונה ומנהגי עמי־קדם. ערימות בעלות תנאי לחות אנארובית יכולות לשמר שרידים סביבתיים עדינים, היכולים לשמש באנליזה לאקלים ושימוש עונתי.
ערימת הפסולת במזרח צ'ינסברי היא דוגמה מפורסמת לערימה גדולה. הערימה מתוארכת לאלף הראשון לפנה"ס ונמצאת במישור סולסברי בבריטניה. הערימה מורכבת משכבות על גבי שכבות של חלמיש, פחם, עצמות, קדרות וצואה. גובההּ עומד על שני מטרים וחצי, ורוחבה על מאה ארבעים מטרים, למרות 2,500 שנות חשיפה לפגעי מזג האוויר. מספר ארכאולוגים סבורים שלמצבור הזה היה בסיס טקסי, ושההסבר לגודלו ולמשך חייו נעוץ בהשלכה טקסית של תוצרת ושל פסולת.
ערימות צדפים נמצאות באזורים חופיים כצפון אמריקה, דרום אמריקה, אוסטרלואסיה ואחרים. הן מורכבות בעיקר מקונכיות של רכיכות, ומתפרשות כשאריות ממזונן של קבוצות נוודים או ציידים. חלק מהדוגמאות מייצגות ארוחות קטנות של יחידים, בעוד אחרות באורך ורוחב מטרים רבים מייצגות מאות שנים של השלכת צדפות. בברזיל, הן ידועות כסאמבקויס. ערימות אלו נוצרו לאורך תקופה ארוכה בין האלף ה-6 לפנה"ס עד להתיישבות האירופאית.
סונאר

עקרון הפעולה של סונאר
סונאר (באנגלית: Sonar, ראשי תיבות של Sound Navigation And Ranging) הוא מכשיר לניווט ולגילוי צוללות ואוניות הפועל באמצעות גלי קול. קיימים שני סוגי סונאר: אקטיבי ופסיבי.
היסטוריה

יעודו המקורי של הסונאר היה איתור קרחונים, דרישה שחשיבותה הובהרה בעקבות טביעת הטיטאניק. במלחמת העולם הראשונה גבר העניין בסונאר עקב הצורך באיתור צוללות. בשנת 1915 המציא הפיזיקאי הצרפתי פול לנז'בן את ההתקן הראשון המבוסס על סונאר, ועבודתו השפיעה על תכנוני הסונאר העתידיים. מתקנים ראשונים אלה היו התקני האזנה פסיביים. ב-1917–1918 נבנו באנגליה ובארצות הברית מתקני הסונאר האקטיביים הראשונים, וייצורם הסדרתי החל בשנות ה-20 של המאה ה-20.
הסונאר הומצא בבריטניה בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה וחולל שינוי בכל תורת הלחימה. הבריטים העריכו שזהו סוף עידן הצוללות, אך עם פרוץ המלחמה התברר שגם עם הסונאר, עדיין קשה לגלות צוללות. גם לסונארים המתקדמים ביותר של ימינו יש מגבלות.
סונאר מסוגל ליצור קשר להעברת מידע עם מכשירים נוספים המותקנים בספינה תוך שימוש בתקן NMEA.
סונאר אקטיבי

סונאר אקטיבי יוצר גל קול קצר (פולס) המכונה "פינג". לאחר שהפולס עוזב את המתקן מאזינים להחזרות של גל הקול. על ידי מדידת הזמן שלוקח לקול לחזור ניתן להעריך את מרחק החפץ שהחזיר אותו (אונייה, קרקעית הים או עצמים אחרים), בהנחה שמהירות ההתקדמות של גל הקול במים היא ידועה. ניתן גם לחשב את כיוונו של העצם המחזיר ביחס למתקן על ידי האזנה במקביל מכמה הידרופונים (מיקרופונים תת-ימיים) שהפרשי המרחקים ביניהם ידועים במדויק, ומדידת ההפרשים בזמני ההגעה של הגל המוחזר.
הפולס המשודר יכול להיות בתדירות קבועה או משתנה. אם תדירות הפולס המשודר משתנה עם הזמן ניתן לשדר פולס ארוך יותר מבלי לפגוע בהפרדת המרחק (רזולוציה). שידור ארוך יותר מאפשר לפלג את האנרגיה לאורך זמן מבלי להדרש להספק שיא גבוה, מה שמאפשר לתכנן משדר פשוט יותר.
סונאר קטן ושימושי יכול להראות כפנס כיס עמיד למים. מכוונים את ראש המכשיר לתוך המים, לוחצים על כפתור ההפעלה ומקבלים על צג את קריאת הטווח. סוג אחר של מכשירים נועד לגילוי דגים, והוא מראה על הצג את קרקעית הים ומיקום של להקות דגים (שמחזירות את גל הקול באופן מסוים).
ישנם מכשירי סונאר אקטיבי רבים לשימושים לא-צבאיים שביצועיהם מתקרבים לביצועי המערכות הצבאיות הרגישות ביותר, והם מסוגלים להציג מפה תלת־ממדית של האזור הסמוך לסירה, אך מכשירים אלה אינם מיועדים לפעולה חשאית (שנדרשת בעיקר בצוללות).
סונאר אקטיבי משמש גם למדידת מרחק במים בין שני טרנספונדרים (משיבים). טרנספונדר הוא מתקן שיכול לקלוט ולשדר גלי קול (פינגים). כשהוא קולט פינג מסוים הוא מייצר פינג משל עצמו שמזהה אותו. כדי למדוד מרחק, משדר טרנספונדר אחד פינג ומודד את הזמן שלוקח לפינג התשובה (של הטרנספונדר השני) להגיע אליו. זמן זה הוא בקירוב כפול מזמן המעבר של הקול במים. לאחר שמכפילים את זמן המעבר במהירות הקול במים מתקבל המרחק בין שני כלי השיט. על ידי שימוש במספר טרנספונדרים (למשל אחד בכל קצה של כל אחד מכלי שיט) ניתן לחשב במדויק את המיקומים היחסיים של כלי השיט במרחב ולא רק את המרחק הממוצע ביניהם.
ניתוח של נתוני סונאר אקטיבי

נתוני סונאר אקטיבי נאספים על ידי מדידה של הקול המוחזר זמן קצר לאחר שידור ה"פינג". מתוך הזמן שחולף משידור ה"פינג" ועד חזרת ההד אפשר לחשב את המרחק לקרקעית הים או לעצמים אחרים שיש להם חתימה אקוסטית. ניתוח מורכב יותר מאפשר לגלות מידע נוסף:
כשממפים את קרקעית הים, גלי הקול המוחזרים ממנה פוגעים בפני הים, מוחזרים מהם לכיוון הקרקעית ומוחזרים ממנה פעם נוספת. מתוך החזרה משנית זו ניתן ללמוד על הקושי האקוסטי של הקרקעית.
פני השטח של הקרקעית משפיעים על השונות של זמן ההחזרה. במקרה של קרקעית חלקה גלי הקול עושים כולם את אותה הדרך בקירוב, מה שמתבטא כשיא מובהק בנתונים. בקרקעית סלעית ולא אחידה יהיו גלי קול שעוברים כמה החזרות באזור הקרקעית לפני שהם חוזרים לגלאי, ואז השיא בנתונים הוא חד פחות.
סונאר ובעלי חיים ימיים

מספר בעלי חיים ימיים, כגון לווייתנים ודולפינים, משתמשים בשיטות דומות לסונאר אקטיבי. הם משמיעים קולות ומאזינים להדים המוחזרים אליהם כדי להתמצא במרחב ולאתר טורפים ומזון. יש החוששים שמשדרי סונאר אקטיבי עלולים לבלבל חיות אלה ולגרום להם ללכת לאיבוד ולא למצוא בני זוג ומזון. מחקרים (ראה קישורים) מראים שסונאר צבאי עלול לגרום ללווייתנים מסוימים סימפטומים דומים למחלות צלילה שבעקבותיהם נפגמת יכולת הניווט שלהם והם עולים על חוף הים מבלי יכולת לחזור אל המים.
משדרי סונאר אקטיבי בהספקים גבוהים יכולים להרוג בעלי חיים ימיים. בניסוי שערך הצי האמריקאי בבהאמה ב-2000 הופעל משדר בתדרים 3–7 קילוהרץ בעוצמה של 230 דציבל. התוצאה הייתה סחיפה לחוף של שישה עשר לווייתנים, מתוכם שבעה נמצאו מתים. לעומת זאת, משדרים בהספקים נמוכים יכולים למנוע התנגשויות של ספינות ביונקים ימיים. על פי השערות רבות, הסונאר משבש את מערכת הניווט של בעלי החיים ובכך גורם לעלייתם של יונקים ימיים אל החוף.
סונאר פאסיבי

בסונאר פסיבי אין משדרים פולס יזום אלא מאזינים לקולות שפולטים העצמים, למשל מנוע של ספינה או צוללת. במערכת כזו נדרשת רגישות מיקרופונים גבוהה כי האות הנקלט חלש יחסית.
משוואות הסונאר > סונאר אקטיבי

מאחר שהפרמטרים האקוסטיים נמדדים ב-dB (ראו: פרמטרים אקוסטיים), משוואות הסונאר המבטאות את סף גילוי המטרה הן הפרש בין רכיבי האות לבין רכיבי הרעש.
עבור סונאר אקטיבי המשוואות מתחלקות למשוואת סונאר מוגבל רעש ומשוואת סונאר מוגבל הדהודים:
סונאר מוגבל רעש: 


 \underbrace {\text{SL − 2TL + TS}} _{\text{Sound}}{\text{ - }}\underbrace {\text{(NL − DI)}} _{\text{Noise}}{\text{= DT}}\quad (15)
סונאר מוגבל הדהודים: 


 \underbrace {\text{SL − 2TL + TS}} _{\text{Sound}}{\text{ - }}\underbrace {\text{RL}} _{\text{Noise}}{\text{= DT}}\quad (16)
כאשר,  SL היא רמת המקור,  TL הם הפסדי המעבר המוכפלים ב-2 עקב תנועת גל הקול הלוך וחזור (שידור וקליטה),  TS הוא חוזק המטרה,  NL היא רמת הרעש,  DI הוא  אינדקס הכיווניות,  DT הוא סף הגילוי ו -  RL היא רמת ההדהודים.
ניתן לכתוב משוואות אלו בצורה אחרת:
סונאר מוגבל רעש: 


 {\text{FOM =}}{\frac {\text{SL + TS − (NL − DI) - DT}}{2}}\quad (17)
סונאר מוגבל הדהודים: 


 {\text{FOM =}}{\frac {\text{SL + TS − RL - DT}}{2}}\quad (18)
כאשר  FOM היא ספרת הערך המוגדרת ככמות המאפיינת רמת ביצועי סונאר על פי הפרמטרים האקוסטיים הניתנים למדידה מדויקת.
על מנת לקבוע האם יש גילוי של המטרה משווים את ספרת הערך ל- הפסדי המעבר (TL - Transmission Losses) המשתנים עבור כל נקודה במרחב הימי:
עבור  FOM<TL - אין גילוי.
עבור  FOM=TL - זהו סף הגילוי.
עבור  FOM>TL - יש גילוי.
משוואות הסונאר > סונאר פאסיבי

בדומה לסונאר אקטיבי, גם משוואת הסונאר הפאסיבי המבטאת את סף גילוי המטרה היא הפרש בין רכיבי האות לבין רכיבי הרעש וזאת עקב העובדה שהפרמטרים האקוסטיים נמדדים ב-dB (ראה: פרמטרים אקוסטיים).
משוואת הסונאר הפאסיבי מוגדרת בצורה הבאה:
כאשר,  SL היא רמת המקור המוגדרת על ידי רמת הרעש הקורן מהמטרה,  TL הם הפסדי המעבר עקב תנועת גל הקול הלוך מהמטרה (קליטה בלבד),  NL היא רמת הרעש,  DI הוא  אינדקס הכיווניות ו -  DT הוא סף הגילוי.
כמו כן, בדומה למשוואות הסונאר אקטיבי, ניתן לכתוב את משוואת הסונאר הפאסיבי בצורה אחרת:
כאשר  FOM היא ספרת הערך המוגדרת ככמות המאפיינת רמת ביצועי סונאר על פי הפרמטרים האקוסטיים הניתנים למדידה מדויקת.
על מנת לקבוע האם יש גילוי של המטרה משווים את ספרת הערך ל- הפסדי המעבר (TL - Transmission Losses) המשתנים עבור כל נקודה במרחב הימי:
עבור  FOM<TL - אין גילוי.
עבור  FOM=TL - זהו סף הגילוי.
עבור  FOM>TL - יש גילוי.
שימושים צבאיים בסונאר

הסונאר שימושי מרוש לצורכי צבא, כגון ניווט ימי, גילוי כלי שיט ובעיקר גילוי צוללות.
סונאר המותקן על קרקעית הים ומופעל מתחנת חוף – בדרך כלל פאסיבי.
סונאר בצוללת – בדרך כלל פסיבי אף כי קיימות גם צוללות שבהם מותקן סונאר אקטיבי.
סונאר קוער – על ספינות מלחמה, בדרך כלל יעיל רק במוד אקטיבי עקב רעשי השטח.
סונאר נגרר – בדרך כלל פאסיבי, קיים גם בספינות וגם בצוללות. נחשב ליעיל ביותר עקב גודלו והאפשרות להרחיקו ממקור הרעש (הכלי הגורר).
סונאר טובל – סונאר שמורד מספינה או ממסוק לעומק מסוים ומחזיר נתונים פאסיביים או אקטיביים על ידי כבל או על ידי גלי רדיו במצב בו הוא בצורת מצוף. חלק מהמצופים הם חד-פעמיים וחלקם האחר נאסף ונעשה בו שימוש חוזר.
מקורות וקריאה נוספת

שר, סונאר ואסדיק, 'חיל הים' חוברת ו' דצמבר 1948, עמ'	32.
ביאורים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556079305171  BNE: XX534627  BnF: cb119800800 (data)  GND: 4181785-0  LCCN: sh85124813  NARA: 10665852  NDL: 00571412  NKC: ph989695 
שימוש בסונר אצל דולפינים
עאדל ספאר

עאדל סַפַר (בערבית: عادل سفر; נולד ב-11 בפברואר 1953) הוא אגרונום, איש ציבור, מדינאי ואקדמאי סורי וראש ממשלת סוריה ה-65. סַפַר הוא שיעי מוסלמי, חבר מפלגת הבעת' הסורית.
ביוגרפיה

סַפַר נולד בדמשק ובשנת 1977 סיים לימודי תואר ראשון בחקלאות באוניברסיטת דמשק ב-1977. הוא עבד כשנה במרכז הערבי לחקר אזורים צחיחים ואדמות יובש. לאחר מכן הצטרף לפקולטה לחקלאות באוניברסיטת דמשק, בה עבד עד צאתו ללימודים בצרפת בשנת 1981.
בצרפת הרחיב סַפַר את תחומי לימודיו בחקלאות, וזכה לדיפלומה מבית הספר הלאומי לחקלאות ותעשיית המזון (École Nationale Supérieure d'Agronomie et des Industries Alimentaires), שבאוניברסיטת נאנסי, נאנסי, צרפת, מ-1983. באותו בית-הספר הוא השלים בשנת 1987 עבודת דוקטורט בתחום הלביו-טכנולוגיה.
בשובו לסוריה הצטרף כמרצה לפקולטה לחקלאות באוניברסיטת דמשק, שבה שימש גם יו"ר הפקולטה (1992–1997) ודיקן (1997 - 2000). בשנת 2002 התמנה סַפַר למנהל המרכז הערבי לחקר אזורים צחיחים ואדמות יובש.
בשנת 2003 מונה על ידי נשיא סוריה בשאר אל-אסד לשר החקלאות והרפורמה האגררית. במפלגת הבעת' הוא מכהן כחבר ועדת הכלכלה המפלגתית ומשנת 2005 כחבר מזכירות המפלגה.
ב-2 באפריל 2011 החל לכהן כראש ממשלת סוריה ה-65. סַפַר התמנה לתפקיד כמחליפו של מוחמד נאג'י אל אוטארי על ידי נשיא סוריה בשאר אל-אסד, בעקבות המהומות שפרצו במדינה, וכיהן בתפקיד עד אשר הוחלף בריאד פריד חג'אב על ידי אסד לאחר בחירות 2012, ב-23 ביוני 2012.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, סוריה: שר החקלאות לשעבר יקים ממשלה, באתר nrg‏, 3 באפריל 2011
↑  ניו יורק טיימס, אבי יששכרוף, רויטרס, בנו של קדאפי מציע הסכם שלום; אלפים בהלוויות ההרוגים בסוריה, באתר הארץ, 4 באפריל 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 146581431  VIAF: 204166205   WorldCat (עם VIAF): 204166205 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עאדל סלימי

עאדל סלימי (בערבית: عادل السليمي; נולד ב-16 בנובמבר 1972 בתוניס שבתוניסיה) הוא כדורגלן עבר תוניסאי ששיחק בקלאב אפריקן, נאנט, ריאל חאן, פרייבורג ונבחרת תוניסיה בעמדת החלוץ.
כינויו של סלימי היה הריאה, בזכות כושרו וסיבולתו הגופנית המרשימים.
קריירת מועדונים

סלימי גדל במועדון הכדורגל התוניסאי קלאב אפריקן, ובשנת 1990 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. סלימי שיחק בקבוצת הבוגרים במשך שש עונות, והציג יכולת טובה מאוד. בתקופה זו זכה סלימי בשתי אליפויות תוניסיה ובגביע תוניסאי אחד. סלימי זכה עם קלאב אפריקן גם בתארים בינלאומיים, כמו גביע אפריקה לאלופות בשנת 1991 וגביע המחזיקות הערבי בשנת 1995. בשנת 1996 עזב סלימי את קלאב אפריקן, לאחר שהבקיע 61 שערי ליגה ב-144 הופעות והיה הכוכב הגדול של הקבוצה, וחתם בנאנט מליגת העל הצרפתית, שהייתה באותם ימים בצמרת הכדורגל הצרפתי. סלימי שיחק במועדון במשך שתי עונות, אך לא התאקלם והבקיע שני שערי ליגה בלבד ב-40 הופעות. בפגרת החורף של עונת 1997/98 עזב סלימי את נאנט וחתם בריאל חאאן מליגת המשנה הספרדית בכדורגל, שם שיחק עונה וחצי והבקיע 32 שערים. יכולתו המרשימה של סלימי הביאה להחתמתו בפרייבורג, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה, שם שיתף פעולה עם חבריו מנבחרת תוניסיה, זובייר בייה ואל-מהדי בן סלימאן. עונתו הראשונה של סלימי בקבוצה לא הייתה מרשימה על אף שפתח כמעט בכל המשחקים, אך בהמשך החל סלימי להבקיע במספרים דו ספרתיים והפך לאחד מהברגים החשובים ביותר בפרייבורג. בעונת 2000/01 הגיע סלימי להישג השיא שלו עם פרייבורג כאשר סיים עם הקבוצה במקום השישי בבונדסליגה, אך בעונת 2001/02 נשרו סלימי ופרייבורג אל הבונדסליגה השנייה. סלימי החל את עונת 2002/03 בפרייבורג, אך לקראת סיום חלון ההעברות של הקיץ, עזב את הקבוצה לאחר שהבקיע 27 שערים ב-108 הופעות, וחתם במועדון נעוריו, קלאב אפריקן. סלימי שיחק במועדון שתי עונות, בהן הבקיע 29 שערים ב-51 הופעות, אך לא הוסיף לאמתחתו תארים נוספים. בתום עונת 2003/04 פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

סלימי החל לשחק בנבחרת תוניסיה בשנת 1992. בשנת 1994 השתתף עם תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 1994, ממנו הודחה תוניסיה בשלב הבתים. בשנת 1996 השתתף עם תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 1996, בו הגיעה תוניסיה עד הגמר, כאשר סלימי הבקיע צמד בניצחון 2–4 בחצי הגמר מול נבחרת זמביה. בגמר האליפות, ניצחה נבחרת דרום אפריקה את תוניסיה בתוצאה 0–2. באותה שנה, השתתף סלימי עם נבחרת תוניסיה באולימפיאדת אטלנטה (1996), ממנה הודחה תוניסיה בשלב הבתים, כך היה גם במונדיאל 1998 בו השתתף סלימי עם תוניסיה, והיה המונדיאל הראשון אחרי 20 שנה בו השתתפה תוניסיה, והראשון מבין שלושה ברצף. בשנת 2000 השתתף סלימי עם תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 2000, אותו סיימה תוניסיה במקום הרביעי. סלימי הבקיע בטורניר זה שער אחד. בשנת 2002 השתתף סלימי עם תוניסיה במונדיאל 2002, ממנו הודחה תוניסיה בשלב הבתים. לאחר טורניר זה, בו שימש קפטן הנבחרת, פרש סלימי מהנבחרת הלאומית, לאחר שהבקיע 20 שערים ב-71 הופעות לאורך עשר שנים.
עמוס נחום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 במאי 1950 (בן 74) יפו
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  צילום טבע
 פרסים והוקרה:  Wildlife Photographer of the Year
 www.amosphotography.com
 
עמוס נחום (באנגלית: Amos Nachoum; נולד ב-5 במאי 1950) הוא צלם טבע ישראלי-אמריקאי, מגדולי צלמי החי (אנ') התת-מימי בעולם.
ביוגרפיה

נחום נולד בשכונת גבעת עלייה שביפו, בנם הבכור של זוג יוצאי טריפולי. לעמוס שתי אחיות צעירות, אילנה ומיכל.
כבר בילדותו חלם להיות צלם. בשנת 1969 התגייס לסיירת שקד ושירת בה כלוחם. עם שחרורו התמחה במשך שנה כצלם אופנה, ולאחר מכן חזר לשירות במלחמת יום כיפור באזורי הקרבות בסיני.
כבר מתחילת שירותו נהג לצלם "תמונות מלחמה"; תצלומים שצילם התפרסמו על ידי סוכנות הידיעות AP. לאחר שחרורו נכנס עם חבריו לעסקי השטת יאכטות, ובמסגרת זו טייל בעולם.
למד צלילה וחלם ללמוד קולנוע, ולשם כך נסע באמצע שנות ה-70 לניו יורק. שם לימד צלילה ולבסוף הקים חברת נסיעות, La Mer Diving Seafari, שהתמחתה בצלילות תיור באזורים שונים בעולם. במחצית השנייה של שנות ה-80 מכר את חלקו בעסק, הן מאחר שרצה להגשים את חלומו להיות צלם והן מסיבות אידאולוגיות, שכן לא רצה להיות שותף לפגיעה בשוניות אלמוגים, והחליט לעסוק באופן מקצועי בצילום חיות ימיות גדולות: כרישים, לווייתנים, דולפינים ודובי קוטב.
ב-1992 הקים חברה שתממש את חזונו, "Big Animals Photography Expeditions", ומאז, במשך עשרות שנים, הוא מצלם ומוביל משלחות צילום רבות לאתרים ימיים בעולם.
לאורך הקריירה שלו זכה נחום בפרסים רבים, ביניהם פעמיים ב-Wildlife Photographer of the Year (אנ')‏, בקטגוריית התנהגות בעלי חיים. צילומיו הופיעו במאות עיתונים ברחבי העולם.
בשנת 2015 צולם הסרט התיעודי "תמונת חייו", בבימויים של יונתן ניר ודני מנקין, המתחקה אחר סיפור חייו ואחר מסעו של נחום לקנדה הארקטית לצלם דוב קוטב צולל. באפריל 2019 הוא נבחר כסרט הפותח של פסטיבל דוקאביב.
הוא נחשב למרצה מבוקש ופרסם מאות כתבות טבע במגזינים ברחבי העולם, בין היתר במטרה להגביר את המודעות לסכנה הנשקפת למינים שונים של חיות בר.
נחום מתגורר במונטריי שבקליפורניה.
הערות שוליים

↑  Best Wildlife Photos of 2007 Announced, National Geographic, 2007
עמוס סאסי

עמוס סאסי (נולד ב-29 בינואר 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם. סאסי נחשב לאחד מהכישרונות המבוזבזים בכדורגל הישראלי והיה חלק מסרט דוקומנטרי שעסק בבעיות מערכת הכדורגל הישראלית.
קריירה ככדורגלן

סאסי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי נתניה, אך עד מהרה צד את עיניהם של קבוצת הצמרת הגרמנית, בורוסיה דורטמונד. יחד עם הקשר שלומי דהאן הם עשו את הדרך מנתניה לדורטמונד, שם השניים נחלו הצלחה רבה, ואף זכו יחד עם נבחרת אורט נתניה באליפות העולם לבתי-ספר.
על אף הצלחתם, דהאן וסאסי חזרו לישראל על מנת להשלים שירות מלא בצה"ל, זאת במטרה לשחק בהמשך בנבחרת ישראל. השניים הושאלו למכבי חיפה ולא זכו לדקות משחק מרובות.
בשנת 2000 חתם סאסי במכבי נתניה, ושיחק בה במשך כשנתיים עד שחזר לשורותיה של בורוסיה דורטמונד, שם שיחק בקבוצת המילואים. ב-2004 חזר לישראל, לקדנצייה שנייה בת כחצי שנה במכבי נתניה, ולאחריה חתם ושיחק כחצי שנה לא מוצלחת למדי בהפועל ניר רמת השרון.
ב-2006, עזב לארצות הברית, ושיחק במכבי לוס אנג'לס עד שפרש בשנת 2018.
הערות שוליים

↑  תיאו וייס, ההחמצות הגדולות של הכדורגל הישראלי, באתר ynet, 10 באפריל 2017