stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טכנולוגיה פיננסית
טכנולוגיה פיננסית בישראל

קטגוריה:דפים עם גרפים מושבתים באופן זמני – 
ההרחבה Graph להצגת תרשימים שיחת תבנית:גרף#שימו לב: הגרפים לא מוצגים בוויקיפדיה!!!.
תרשים: השקעה בחברות הזנק בתחום הפינטק בשנים 2016-2019, בישראל, במליוני דולרים. מקור: startupnationcentral.org
נכון לשנת 2017, הפינטק במדינת ישראל הוא בין המובילים בשוק העולמי. בישראל יש יותר מ-500 חברות הזנק בתחום הפינטק.
תעשיית הפינטק היא בעלת פוטנציאל לשינוי ענף הפיננסים בישראל וזאת על ידי עידוד החדשנות בסקטור הפיננסי והתאמת השירותים הפיננסים ללקוחות במטרה לשפר את השימוש והנוחות בשירותים אלו, המערכת הפיננסית מתייעלת ומגבירה את  התחרות בסקטור הפיננסי בישראל. כאשר רוב החברות בישראל אינן מציעות את שירותיהן רק בארץ אלא ברובן מחוצה לישראל ובכך מהוות מכשלה לתעשייה המתפתחת.
קשיים אלו גורמים להתמודדות של חברות הפינטק בישראל עם  סביבה עתירת רגולציה מורכבת מאוד שלא מאפיינת רק את ישראל ובעצם מטרתה לאפשר התמודדות עם כשלי השוק והסיכונים המאפיינים את העולם הפיננסי ובכך גם מבטיחות את יציבות הגופים הפיננסים והמערכת הפיננסית תוך שמירה על רווחת הציבור.
הרגולציה גורמת להיעדר מענה המותאם לחברות פינטק ובכך מהווה חסם לתחילת פעילותן של חברות מסוג זה והתפתחותן העסקית ובכך נמנעת היכולת להציע מוצרים ושירותים בשוק הישראלי. כתוצאה מכך אין מיצוי פוטנציאל מספק של תעשיית הפינטק במשק הישראלי ולכן גם לא ניתן לייצר מנוע צמיחה משמעותי בתוך תעשיית ההייטק בישראל.
ממשלת ישראל המעוניינת להעמיק בפעילות חברות הפינטק בישראל ולייצר מגוון רחב של מוצרים ושירותים מתקדמים בתחום הפיננסי על מנת לאפשר לצרכן הישראלי להנות מכך.
הוקם צוות בין משרדי המורכב מכל הגורמים הרגולטוריים הפיננסיים, הצוות מובל על ידי נציגים ממשרד האוצר ומשרד המשפטים. תפקיד הצוות לייצר סביבת ניסוי למטרת למידה ניסוי וטעייה על מנת להתמודד עם האתגרים הרגולטוריים המאפיינים חברות פינטק גם מצידן של החברות עצמן וגם מצד הרגולטורים.
כללים רגולטוריים יותאמו על פי פעילות החברה ולפי מאפייניה תוך התחשבות במסגרות הנטרמטיביות בישראל תוך התחשבות בטובת הצרכן ומאפייני השוק.
כמו כן חברות המבקשות לפעול בישראל ושאינן נזקקות לרישיון על פי הרוגלציה יקבלו ליווי ייעודי למטרת התאמתן לרגולציה הנדרשת. במטרה לאפשר הטמעת טכנולוגיות פיננסיות.
הערות שוליים

↑  Patrick Schueffel, "Taming the Beast: A Scientific Definition of Fintech", Journal of Innovation Management, 4 (4): 32–54. ISSN 2183-0606
1 2  Lenny Sanicola, "What is FinTech?", HUFFPOST
↑  Lenny Sanicola, "What is FinTech?", HUFFPOST
↑  Dr. Ulrich Scholten, "Banking-as-a-Service - what you need to know", VentureSkies
↑  Minna Fingerhood, As World Moves To Online Payment, Israeli Fintech Companies Sealed Their Place As Industry Leaders In 2017, Nocamels, December 13, 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1115819186  LNB: 000326254
מחלף השלום

ערך זה עוסק במחלף בנתיבי איילון. אם התכוונתם למחלף בנתניה, ראו .
| --- | --- |

מחלף השלום, יולי 2019
 תאריך הקמה:  אפריל 1982
 מיקום:  תל אביב
 כבישים במחלף:    כביש 20 רחוב גבעת התחמושת (דרך השלום)
 מסילות במחלף:  מסילת איילון
 אתרים סמוכים:  תחנת הרכבת תל אביב השלום, מגדלי עזריאלי, מגדל אלקטרה, הקריה
 קואורדינטות:  32°04′22″N 34°47′36″E﻿ / ﻿32.07277778°N 34.79333333°E﻿ / 32.07277778; 34.79333333
 
  (למפת תל אביב מוגדלת) מחלף השלום(למפת תל אביב רגילה) מחלף השלום(למפת גוש דן רגילה) מחלף השלום(למפת גוש דן מוגדלת) מחלף השלום
 
מחלף השלום הוא מחלף בנתיבי איילון הממוקם בתל אביב-יפו על רחוב גבעת התחמושת ומתחבר לדרך השלום. המחלף הוא אחד העמוסים בישראל, ומדי יום עוברים בו מאות אלפי כלי רכב.
היסטוריה

תכנון המחלף החל בשנת 1961, עם השקת תוכנית "נתיבי איילון", שהתכנון שלהם הושלם בשנת 1968. במאי 1965 הוחל בבניית שני גשרי ביילי זמניים מפלדה במקום, מעל נחל איילון, במטרה לקשר בין רחוב קפלן ודרך השלום ולשפר את הקישור בין מזרח למערב תל אביב. הגשרים נחנכו ביוני 1966. העבודות להקמת "נתיבי איילון" החלו בשנת 1970 והגשר הקבוע במקום, בו שלושה נתיבים לכל כיוון, נחנך באפריל 1976. אולם בשלב זה לא הושלמו נתיבי איילון, והגשר לא תפקד עדיין כמחלף. באפריל 1982 נחנך החיבור בין מחלף השלום לנתיבי איילון לכיוון צפון עד מחלף ההלכה, וביולי 1983 גם בכיוון הנגדי. ביולי 1984 נחנך החיבור הקטע דרומה בין המחלף עד רחוב לה־גרדיה.
בפברואר 1986 הוחלט לקרוא לגשר במחלף - "גשר חיים לנדאו", על שם חיים לנדאו.
ב-17 בספטמבר 2022 נפער בולען סמוך למחלף השלום באחד מנתיבי איילון. במקום נפער בור גדול שנפרס על גבי שני נתיבים ובשוליים, סמוך לקניון עזריאלי לכיוון דרום. כוחות כיבוי ומשטרה חסמו את המחלף, ולא דווח על נפגעים. לטענת חברת נתיבי איילון הבולען נפער כתוצאה מהעבודות באתר הבנייה של מגדל הספירלה במרכז עזריאלי, הצמוד לכביש.
מבנה המחלף

בדומה למחלפים רבים בנתיבי איילון, מחלף השלום בנוי בתצורת מחלף יהלום ובו גשר הממוקם מעל הכביש הראשי. היציאות והכניסות למחלף בדרך השלום מרומזרות, ואילו בנתיבי איילון מתאפשרת תנועה חלקה ללא רמזורים.
מגשר המחלף יש כניסות לתחנת הרכבת תל אביב השלום, שבנייתה החלה בקיץ 1992 והיא היא נפתחה לציבור ב-1996. התחנה תוכננה מראש לכלול גם טרמניל עם כניסה דרומית, אך משיקולי תקציב היא לא נבנתה. בנייתו החלה לבסוף ב-2016, ובפברואר 2021 נפתח הטרמינל הדרומי של התחנה, אשר מאפשר כניסה ויציאה גם מצדו הדרומי של הגשר. הכניסות לתחנת הרכבת ממוקמות במרכז גשר המחלף כאשר רציפי התחנה נמצאים מתחתיו. כניסה נוספת לתחנה ממרכז הקניות במגדלי עזריאלי מתאפשרת באמצעות גשר הולכי רגל המשלב דרגנוע ועובר מעל רמפת הכניסה למחלף מכיוון צפון ונתיבי איילון בכיוון דרום.
סמוך למחלף נמצאים מספר מוקדי עניין, בהם: מגדלי עזריאלי, מגדל אלקטרה והקריה.
בעתיד מתוכננת הרחבה של מסילת איילון בהוספת מסילה רביעית ואף 2 מסילות רכבת נוספות אשר ישרתו רכבות מהירות.
מבנה המחלף > מחלף השלום מזרח

ביוני 2006, אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה תוכנית של חברת נתיבי איילון ועיריית תל אביב, המכונה "מחלף השלום מזרח", במסגרתה יוקמו שני לולאות בצד המזרחי של המחלף לירידה ועליה מדרך השלום לנתיבי אילון ללא רמזור. הקמת הלולאות דרושת הפקעה של מתחם של חברת החשמל והריסת הגינון בפינה הדרומית. התוכנית נדחתה בפברואר 2009, עקב התנגדותם של פעילי איכות סביבה הטוענים כי התוכנית המוצעת אינה מספקת פתרונות נוחים דיים למעבר הולכי רגל ורוכבי אופניים.
גלריה

גשר המחלף. בצמוד לגשר, הכניסה לתחנת הרכבת תל אביב השלום ומשמאל, גשר הולכי הרגל המשלב דרגנוע ומקשר בין התחנה למרכז הקניות עזריאלי
מחלף השלום בצד שמאל, במבט ממגדל אלקטרה, 2013
מחלף השלום, לפני שדרוג תחנת הרכבת
מחלף השלום, תל אביב, יולי 2019
ראו גם

תחבורה בתל אביב
הערות שוליים

↑  צבי אלגת,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'כביש מהיר ומסילת־ברזל - באפיק נחל איילון, מעריב, 6 בדצמבר 1961
↑  השנה יושלם תיכנוו כביש איילון בונ"א, הארץ, 13 בנובמבר 1968
↑  חנן יוסף,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'עבודות לשיפור מצב התחבורה בתל־אביב - גשרים זמניים, על המשמר, 25 במאי 1965
↑  גשרי פלדה הונחו על נחל אילון, הארץ, 26 במאי 1966
↑  יורם פרי,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'מחר ייחנך גשר חדש על נחל איילון, דבר, 26 ביוני 1966
↑  א,ש, יריב,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'נתיבי אילון מפעל ענקים לכבוש...הכבישים, דבר, 6 באוקטובר 1972
↑  נחנך "גשר השלום", על המשמר, 8 באפריל 1976
"גשר השלום" לאורך נתיבי איילון ־ נפתח לתנועה, דבר, 8 באפריל 1976
↑  חיים ביאור,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'נתיבי אייילון-על גשר רעוע, דבר, 20 ביולי 1982
↑  ראובן שפירא,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'כביש אילון נפתח גם מצפון לדרום, דבר, 12 ביולי 1983
↑  בתל־אביב נחנך בסוף השבוע קטע כביש נוסף בפרויקט נתיבי איילון. הקטע באורך שני קילומטרים מדרך השלום עד רחוב לה־גרדיה, חדשות, 9 ביולי 1984
↑  מעתה - גשר חיים לנדאו. גשר השלום. העובר מעל נתיבי איילון, יקרא גשר חיים לנדאו - ע"ש שר התחבורה המנוח, חדשות, 14 בפברואר 1986
↑  עומר כרמון,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'הבולען באיילון: היציאה במחלף השלום תיחסם בחג; מנהלי נתיבי איילון יצאו לסדנה בבית מלון, באתר TheMarker‏, 22 בספטמבר 2022
↑  עומר כרמון , שלומית צור,'"`UNIQ--nowiki-00000015-QINU`"'השאלה שמלחיצה את נתיבי איילון ועזריאלי: כמה שווה האחריות למחדל הבולען?, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2022
↑  שרון שדה,'"`UNIQ--nowiki-00000017-QINU`"'בשבוע הבא יוחל בבניית תחנת הרכבת בגשר השלום, חדשות, 26 באוגוסט 1992
↑  יוסי רבלין,'"`UNIQ--nowiki-00000019-QINU`"'ושות הרכבות לא תקים תחנות רכבת מפוארות בת"א, חדשות, 26 בינואר 1992
↑  אורן דורי,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'560 טונות פלדה: כך נראות העבודות להקמת הטרמינל החדש בתחנת הרכבת "השלום" בת"א, באתר TheMarker‏, 27 באוגוסט 2016
↑  ארז רביב,'"`UNIQ--nowiki-0000001D-QINU`"'‏רכבת ישראל תפתח היום (ב') את הטרמינל הדרומי בתחנת רכבת השלום, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 בפברואר 2021
↑  רון פז,'"`UNIQ--nowiki-0000001F-QINU`"'‏המקומית ת"א אישרה הכפלת זכויות הבנייה מעל מבני ציבור בשכונות עבר הירקון, באתר גלובס, 18 ביוני 2006
↑  נועה קושרק,'"`UNIQ--nowiki-00000021-QINU`"'התוכנית של עיריית ת"א: שדרוג מחלף השלום ובניית מחלפי "לולאה" להקלה על עומס התנועה, באתר TheMarker‏, 26 בפברואר 2009
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף לה גוארדיה | מחלפים בנתיבי איילון | הבא: מחלף ארלוזורוב |
דוד קושניר

ערך זה עוסק בדוד קושניר, איש העלייה השנייה. אם התכוונתם לנכדו האתלט דוד קושניר, ראו .
אין תמונה חופשית
דוד קושניר (נולד בכ"ד בכסלו תרכ"ז, 2 בדצמבר 1866) היה מחלוצי העלייה השנייה, ממתיישבי המושבה יהודיה (כיום יהוד).
ביוגרפיה

דוד קושניר נולד באוקראינה, אז חלק מהאימפריה הרוסית. נישא לשיינדל בת יוסף פינקלשטיין, והתגורר בעיר באלטה. לאחר נישואיו עבד בחקלאות. בהשפעת מנחם שיינקין, שהיה הרב מטעם בעיר מגוריו, התקרב לציונות ותכנן לעלות לארץ ישראל, אולם רעייתו התנגדה בתוקף. הוא פנה במכתב לא. ד. גורדון ושאלו לדעתו, וגורדון השיב כי רק מי שמוכן להקרבה עצמית רשאי לעלות לארץ.
בקיץ תרס"ד (1904) עלה קושניר לארץ לבדו. הוא רכש בארץ בית וחלקת אדמה במושבה יהודייה, שהוקמה בשנת תרמ"ב (1882) על ידי מייסדי פתח תקווה. בשל קשיי התאקלמות נטשו אותה מייסדיה לאחר תקופה קצרה ורובם שבו לפתח תקווה, ולאחר פטירת הרב מרדכי גימפל יפה, בשנת תרנ"ב (1892), לא נותרה בה נפש חיה. קושניר, יחד עם עוד אחד עשר מתיישבים, יישבו מחדש את הבתים הנטושים והתגוררו בתנאים קשים מאוד. בעבר שימש ביתו של קושניר כבניין הישיבה שהקים הרב מרדכי גימפל יפה.
קושניר שלח מכתב לרעייתו ושכנע אותה לעלות לארץ ולהצטרף אליו. בכסלו תרס"ה (דצמבר 1904) הפליגו האם וששת ילדיהם מאודסה והגיעו ליפו, ומשם לקחם קושניר אל ביתו ביהודיה (כהיום יהוד), כעבור זמן עברו לפתח תקווה.
קושניר היה מקורב לקבוצת החלוצים והפועלים שהתגוררה בעין גנים, ובהם  א.ד. גורדון ויוסף חיים ברנר.
בניו היו הסופרים מרדכי שניר ושמעון קושניר. חתנו היה אליהו לויצקי, ממייסדי ירקונה.
לקריאה נוספת

שמעון קושניר, בכור מכורה: נתיבו של נער עובד בימי העלייה השנייה, תל אביב: הוצאת עיינות, תשט"ו-1955.
קברו בבית הקברות היהודי בהר הזיתים
עוצבת האש

| --- | --- |

סמל/תג היחידה
 פרטים
 כינוי:  עוצבת האש
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  אוגדת צנחנים וחי"ר מובחרת
 בסיס האם:  מחנה ליפקין
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1974–הווה (כ־51 שנים)
 מלחמות:    מלחמת לבנון הראשונה   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן מלחמת חרבות ברזל
 פיקוד
 יחידת אם:   פיקוד המרכז
 יחידות בת:   חטיבת הצנחנים   חטיבת עוז   עוצבת קלע דוד  עוצבת חוד החנית   עוצבת חצי האש
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקד נוכחי:  גיא לוי
 מפקדים:  מפקדי האוגדה
אוגדה 98, הידועה בכינויה עוצבת האש, היא אוגדה סדירה מובחרת של חטיבות צנחנים וקומנדו בצה"ל. האוגדה כפופה לפיקוד המרכז, ולוחמיה מתמחים בביצוע איגוף אנכי בצניחה, או נחיתת סער באמצעות מסוקי סער ומטוסי תובלה, ולחימה בעומק שטח האויב.
מבנה

| מבנה עוצבת האש (אוגדה 98)> סמל.חטיבות סדירות | מבנה עוצבת האש (אוגדה 98)> שם.חטיבות סדירות | מבנה עוצבת האש (אוגדה 98)> מספור.חטיבות סדירות | מבנה עוצבת האש (אוגדה 98)> הערות.חטיבות סדירות |
| --- | --- | --- | --- |
|  | חטיבת הצנחנים | 35 | חטיבת חיל רגלים מוצנחת |
|  | חטיבת עוז | 89 | חטיבת קומנדו |
|  | עוצבת קלע דוד | 214 | חטיבת אש מסווגת |
חטיבות מילואים
|  | עוצבת חוד החנית | 55 | חטיבת חיל רגלים מוצנחת |
|  | עוצבת חצי האש | 551 | חטיבת חיל רגלים מוצנחת מובחרת |
יחידות תומכות לחימה
|  | גדוד לפיד | 492 | גדוד תקשוב עצמאי שאמון על הפעלת אמצעי התקשוב של האוגדה. |
יחידות מיוחדות
|  | עוצבת שקנאי | 8237 | חטיבת הסיוע הקרבי – יחידה לוחמת המורכבת בעיקר מיוצאי יחידות מובחרות המתמחה בניוד בעומק שטח האויב ובסיוע לחטיבות הקומנדו המשויכות לאוגדה. |
|  | יחידת הניוד המטכ"לית | 5515 | יחידת קומנדו מיוחדת אשר מתמחה בניוד וחילוץ כוחות מיוחדים באמצעות כלי רכב בתנאי שטח קשים ובסיטואציות מבצעיות מורכבות. |
היסטוריה > הקמת האוגדה ומלחמת לבנון הראשונה

האוגדה הוקמה ב-1974 כאוגדה 96, בעקבות לקחי מלחמת יום הכיפורים, ומפקדה היה קצין חי"ר וצנחנים ראשי ועל כן כונתה אוגדת הקחצ"ר. זאת אף כי כבר במהלך המלחמה הוקמה מפקדת שליטה אוגדתית בפיקוד הקחצ"ר, תת-אלוף עמנואל שקד, למבצעים מיוחדים אשר כונתה "כוח סלע". מפקדה הראשון היה תא"ל דן שומרון. הבולטת שבפעולות האוגדה מיום הקמתה היא נחיתת הסער האמפיבית בשפך נהר האוואלי בזמן מבצע שלום הגליל, תחת פיקודו של עמוס ירון. כוחות האוגדה קיבלו על עצמם את המשימה לנתק את מערכי חטיבת ה"קסטל" של אש"ף ממפקדותיהם בביירות ולמנוע מאנשי הארגון לסגת לביירות. ב-6 וב-7 ביוני החל חיל הים להנחית את כוחות האוגדה בחוף. ב-7 ביוני כוחות האוגדה שנעו צפונה הגיעו לאזור דאמור. תוך כדי כך כוחות אחרים של האוגדה השלימו את כיתור העיר צידון וחברו לכוחות עוצבת הגליל ועוצבת געש.
ב-9 וב-10 ביוני הגיעו כוחות האוגדה למבואותיה הדרומיים של ביירות והחלו לנהל קרבות קשים ברצועות ההגנה של העיר. ומכאן והלאה, במשך חודשיים, ניהלו כוחות האוגדה את מה שנודע לאחר מכן בשם "המצור על ביירות".
היסטוריה > מלחמת לבנון השנייה ולאחריה

אוגדת האש לקחה חלק במלחמת לבנון השנייה בקיץ 2006, תחת פיקודו של איל איזנברג. במהלך הלחימה בכפר דבל נהרגו 9 מלוחמי האוגדה ונפצעו אחרים. כמו כן לקחו יחידות האוגדה חלק במבצע שמטרתו ביצוע איגוף אנכי והנחתת כוחות צנחנים בעומק לבנון ולאורך נהר הליטני. לאחר שמחבלי חזבאללה הצליחו להפיל מסוק יסעור החליטו אייזנברג ומפקד פיקוד הצפון, אודי אדם, לעצור את המבצע. כוחות האוגדה פעלו בלבנון במהלך משולב שכלל הטסת כוחות שתוגברו בכוחות שחברו אליהם רגלית. לאחר שהוחלט על עצירת המבצע פגעו לוחמיו של אייזנברג, הן מחטיבת הצנחנים והן מחטיבה 55, במחבלים ומשגרי רקטות עד אשר נכנסה הפסקת האש לתוקפה. אייזנברג המשיך לפקד על האוגדה שנה נוספת לאחר המלחמה ועסק בהטמעת לקחי המלחמה ביחידות האוגדה. על תפקוד האוגדה במהלך המלחמה נמתחה ביקורת בדו"ח ועדת וינוגרד.
ב-2013 הוקם גדוד מילואים הנדסי בעוצבה המורכב מלוחמי חיל הנדסה קרבית, זאת כחלק מלקחי המלחמה.
ב-2015 הוכפפה לאוגדה חטיבת הקומנדו החדשה שמאגדת תחתיה את יחידת מגלן, יחידת אגוז, יחידת רימון ויחידת דובדבן.
ב-2016 פורק האגד הארטילרי של האוגדה, עוצבת כדור האש.
ב-2019, במסגרת התוכנית הרב-שנתית, הוכפפה עוצבת קלע דוד לעוצבת האש.
ב-2020 נוספה לאוגדה היחידה הרב-ממדית, יחידה ניסיונית רב-זרועית שמטרתה איתור והשמדה מהירים של כוחות אויב. בספטמבר 2020 הועברה היחידה לעוצבת הבזק.
במרץ ואפריל 2020, במסגרת התפרצות נגיף הקורונה בישראל, ביצעה האוגדה משימות רווחה, פינוי חולים ולוגיסטיקה של פיקוד העורף בבני ברק.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

במלחמת חרבות ברזל נכנסה האוגדה ללחימה בתחילת דצמבר 2023, לאחר סיום עסקת שחרור החטופים וההפוגה בלחימה, וקיבלה את המשימה לכבוש את נפת ח'אן יונס, כניסה ראשונה של צה"ל לדרום רצועת עזה.
האוגדה פעלה בנפת ח'אן יונס במשך מספר חודשים, עד להפלת חטיבת ח'אן יונס של ארגון הטרור חמאס, והשמדת התשתיות הצבאיות של חמאס במקום. מספר קרבות ממוקדים נערכו בגזרה, כמו הפשיטה לבית החולים נאצר בח'אן יונס, מבצע כתר המערב ומבצע יד זהב לשחרור שני חטופים ברפיח. בתום הפעילות בגִזרה, חיסול אלפי מחבלים והשמדת כ-30 ק"מ של מנהרות, יצאה האוגדה משטח הרצועה ב-7 באפריל 2024.
ב-10 במאי החלה האוגדה במבצע בעיירה ג'באליה שבצפון הרצועה. כוחות האוגדה תמרנו במקומות שבהם צה"ל לא תמרן בזמן המלחמה, בהם לב מחנה הפליטים, וניהלו לחימה עצימה נגד גדודי חמאס שהספיקו להשתקם מאז יצאה אוגדה 162 מהעיירה, בסביבות ינואר. ב-17 במאי חילצו כוחות האוגדה ארבע גופות חטופים וב-21 במאי חילצו עוד שלוש גופות. במהלך המבצע נפלו 10 חיילים מהאוגדה.
אוגדה 98 לקחה חלק פעיל בהכנות למבצע ארנון, כאשר כוחות של חטיבה 7 ולוחמי חטיבת הצנחנים נכנסו לפאתי דיר אל-בלח על מנת להכין את השטח ללוחמי הימ"מ והשב"כ, תוך לחימה במחבלי חמאס, וחיפוי על הכוח הפושט.
ב-22 יולי שבה האוגדה לתמרן באזור ח׳אן יונס וב-24 ביולי חילצה 5 גופות של חטופים.
ב-10 באוגוסט שבה האוגדה לתמרן בפעם השלישית בח׳אן יונס. ב-19 באוגוסט חילצה 6 גופות של חטופים. במהלך המבצע נפלו שני לוחמים מחטיבת הצנחנים.
ב-18 בספטמבר, יום לאחר הוספת החזית הצפונית למטרות המלחמה והתפוצצות זימוניות חזבאללה, העביר צה"ל את אוגדה 98 מעזה לחזית הצפונית, לצורך הלחימה בלבנון. ב-30 בספטמבר פתחה האוגדה את התמרון בדרום לבנון. תחת אוגדה 98 פעלו חטיבה 7, חטיבת הקומנדו וחטיבת הצנחנים שיחד הובילו את התמרון בשישה מרחבים: כפר כילא, אל-עדייסה, רב א-תלתין, מרכבא, א-טייבה ואל-ח'יאם.
במהלך חודש דצמבר 2024 לאחר נפילת משטר אל-אסד, פורסם כי במסגרת מבצע חץ הבשן, שלח צה"ל לרמת הגולן כוחות מובחרים של אוגדה 98 הכוללים לוחמי צנחנים וקומנדו יחדיו עם לוחמי יחידת שלדג, לצורך כיבושו של החרמון הסורי ומרחב החיץ שבין ישראל לסוריה.
מפקדי האוגדה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| דן שומרון | 1974–1976 | לימים הרמטכ"ל ה-13 |
| אורי שמחוני | 1976–1978 | המפקד במבצע ליטני. לימים ראש מה"ד ונספח צה"ל בארצות הברית |
| מתן וילנאי | 1978–1981 | לימים סגן הרמטכ"ל ושר בממשלת ישראל |
| עמוס ירון | 1981–1983 | המפקד במלחמת לבנון הראשונה. לימים ראש אכ"א, נספח צה"ל בארצות הברית ומנכ"ל משרד הביטחון |
| יורם יאיר | 1983–1984 | לימים ראש אכ"א ונספח צה"ל בארצות הברית |
| שמואל ארד | 1984–1985 | לימים מפקד פיקוד העורף |
| אריק מורן |  ? - 1992 |  |
| שי אביטל | 1992–1994 | לימים מפקד מפקדת העומק ומנכ"ל המשרד להגנת הסביבה |
| עירי כהן | 1994–1997 | לשעבר מפקד עוצבת חצי האש |
| משה קפלינסקי | 1999–1997 | לימים סגן הרמטכ"ל במלחמת לבנון השנייה |
| יצחק גרשון | 2001–1999 | לימים מפקד פיקוד העורף |
| טל רוסו | 2003–2001 | לימים מפקד פיקוד הדרום ומפקד מפקדת העומק |
| אביב כוכבי | 2004–2003 | לימים הרמטכ"ל ה-22 |
| יוסי היימן | נובמבר 2004−נובמבר 2005 | לימים קצין חי"ר וצנחנים ראשי וראש החטיבה האסטרטגית באג"ת |
| איל איזנברג | נובמבר 2005−נובמבר 2008 | מפקדה במלחמת לבנון השנייה. לימים מפקד פיקוד העורף |
| רוני נומה | נובמבר 2008−מאי 2011 | לימים מפקד פיקוד המרכז |
| אהרון חליוה | מאי 2011−אוקטובר 2013 | לימים ראש אמ"ץ וראש אמ"ן |
| אמיר ברעם | אוקטובר 2013−יולי 2015 | לימים מפקד פיקוד הצפון וסגן הרמטכ"ל |
| אורי גורדין | יולי 2015−נובמבר 2017 | לימים מפקד פיקוד הצפון |
| ירון פינקלמן | נובמבר 2017−אוגוסט 2020 | לימים מפקד פיקוד הדרום |
| עופר וינטר | אוגוסט 2020–ספטמבר 2022 |  |
| דן גולדפוס | ספטמבר 2022–יולי 2024 | מפקד האוגדה במלחמת חרבות ברזל לימים מפקד הגיס הצפוני |
| גיא לוי | יולי 2024–הווה | נכנס לתפקידו ב-31 ביולי |
הערות שוליים

↑  לילך שובל,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'תא"ל עופר וינטר יקודם לפיקוד על אוגדה, באתר ישראל היום, 1 ביולי 2019
↑  אמיר בוחבוט‏, הצצה ראשונה: כך ייראה צה"ל במלחמה הבאה, באתר וואלה, 30 בספטמבר 2012
↑  איתן הבר וזאב שיף, "לקסיקון מלחמת יום הכיפורים", הוצאת דביר זמורה-ביתן, 2003, עמוד 371
↑  אמיר אורן,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'היחידות המיוחדות והמלחמה הבאה, באתר הארץ, 22 ביולי 2011
↑  עפר שלח ואמיר בוחבוט,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'מפקד אוגדת עזה: סבב הלחימה הבא, גם בת"א, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2009
↑  עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007, עמודים 335–339
↑  עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007, עמוד 330
↑  עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007, עמוד 403
↑  רון בן ישי,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'"ראש הממשלה הוריד הוראה להפסיק להתקדם", באתר ynet, 16 באוגוסט 2006
↑  עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007, עמודים 398–399
↑  עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007, עמוד 413
↑  הדו"ח הסופי של ועדת וינוגרד, עמ' 321
↑  קובי פינקלר, עוצבת "קלע דוד" הוכפפה לעוצבת "האש": נכה באויב באש ובברזל, באתר ערוץ 7, 10 באוקטובר 2019
↑  יואב לימור,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'אנשי הרפאים, באתר ישראל היום, 20 באוגוסט 2020
↑  אוגדה 98 תגויס למשימות פיקוד העורף, באתר ישראל היום, 2 באפריל 2020
↑   אוגדת הכוחות המיוחדים של צה"ל נלחמת לראשונה בלב חאן יונס, באתר צה"ל, 6 בדצמבר 2023
↑  יואב זיתון,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'אין יותר כוחות מתמרנים בעזה: אוגדה 98 יצאה מחאן יונס, רק חטיבה אחת נותרה ברצועה, באתר ynet, 7 באפריל 2024
↑  יוסי יהושוע, אלישע בן קימון,'"`UNIQ--nowiki-0000001D-QINU`"'האוגדה המובחרת שעלתה לצפון, והלם הלבנונים: "אדם הלך ברחוב - והתפוצץ", באתר ynet, 18 בספטמבר 2024
↑   פעילות ב-6 מרחבים מרכזיים בדרום לבנון: לאחר חיסולי מחבלים ואיתור אמל"ח, אוגדה 98 נערכת למשימות בגזרות השונות, באתר צה"ל, 15 בדצמבר 2024
↑  שי לוי,'"`UNIQ--nowiki-00000020-QINU`"'‏לאחר נפילת משטר אסד: לוחמי שלדג כבשו את הגולן הסורי, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2024
↑  איל דורון, הדס ועופר רגב, "בהשקט ובבטחה - מורשת יחידת מגלן", פורת הוצאה לאור, מאי 2012, עמוד 37
1 2   תא"ל גיא לוי נכנס לתפקידו כמפקד עוצבת "האש", באתר צה"ל, 31 ביולי 2024.
| ישראל אוגדות צה"ל  |
| --- | --- | --- |
| פיקוד הצפון | אוגדת הבשן (210)  • עוצבת הגליל (91)  • עוצבת געש (36)  • עוצבת המפץ (146)  |  |
| פיקוד המרכז | אוגדת אזור יהודה ושומרון (877)  • אוגדה 96 • עוצבת האש (98)  • עוצבת הבזק (99)  • האוגדה המזרחית |  |
| פיקוד הדרום | אוגדת עזה (143)  • עוצבת אדום (80)  • עוצבת הפלדה (162)  • עוצבת סיני (252)  |  |
| פיקוד העורף | אוגדת יערה |  |
| אוגדות צה"ל שפורקו | במאה ה-20: אוגדה 440  • אוגדה 77 • אוגדה 84 • אוגדה 85  • יק"ל  בשנת 2004: אוגדת יהודה  • אוגדה 81 • אוגדה 220  • עוצבת אתגר  • אוגדה 194  אחרי 2004: עוצבת עמוד האש  • עוצבת עידן  |  |
תרשים מבנה האוגדה לפי תקן נאט"ו לסימון כוחות
יחסי דרום אפריקה – ניגריה

| יחסי דרום אפריקה – ניגריה |
| --- | --- |
דרום אפריקה: ניגריה


דרום אפריקה: ניגריה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,219,090: 923,768
אוכלוסייה
64,442,124: 235,523,219
תמ"ג (במיליוני דולרים)
377,782: 362,815
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,862: 1,540
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה פדרלית

יחסי דרום אפריקה–ניגריה הם היחסים הבילטרליים בין רפובליקת דרום אפריקה לבין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה. שתי המדינות הן קולוניות בריטיות לשעבר, ושתי המדינות הן חברות חבר העמים הבריטי והאיחוד האפריקאי. לניגריה יש נציבות עליונה בפרטוריה וקונסוליה כללית ביוהנסבורג. לדרום אפריקה יש נציבות עליונה באבוג'ה.
על פי סקר שירות עולמי של BBC משנת 2013, 63% מהניגרים רואים בחיוב את השפעתה של דרום אפריקה, כאשר 24% מביעים דעה שלילית.
היסטוריה > עידן האפרטהייד

בתקופת שלטון האפרטהייד בדרום אפריקה הייתה ניגריה אחת התומכות הבולטות בתנועות האנטי-אפרטהייד, כולל הקונגרס הלאומי האפריקני; ממשלת ניגריה הנפיקה יותר מ-300 דרכונים לדרום אפריקאים שביקשו לנסוע לחו"ל. סוני אוקוסון, מוזיקאי ניגרי, כתב את השיר "Fire in Soweto" בשנת 1977 כדי להנציח את המהומות בסווטו נגד האפרטהייד בדרום אפריקה ב-1976.
היסטוריה > פוסט אפרטהייד

לאחר סיום האפרטהייד ב-1994, אנשי עסקים בדרום אפריקה חיפשו אנשי מקצוע מהגרים למדינה ומספר רב של ניגרים עשו זאת. ההערכה היא כי בדרום אפריקה חיו 24,000 ניגרים בשנת 2011.
חלק ניכר מהרצון הטוב של דרום אפריקה כלפי ניגרים על תמיכה ב-ANC במהלך האפרטהייד נעלם עקב פעילות הפשע המאורגן הניגרי במדינה. קבוצות פשע מאורגן ניגריות, המעורבות בעיקר בסחר בסמים בלתי חוקיים, בדרום אפריקה צמחו במהירות בין 1994 ל-1998.
התחרות הגוברת בין שתי המדינות על תפקידים בארגונים רב-צדדיים נחשבת אף היא להחמיר את היחסים. ניגריה פעלה נגד דרום אפריקה כדי להחליף בז'אן פינג, שניגריה תומכת בו, את שרת הפנים של דרום אפריקה, נקוסזנה דלמיני-זומה, לתפקידו החזק של יו"ר ועדת האיחוד האפריקאי. היחסים הידרדרו עוד יותר כאשר דרום אפריקה תמכה בנשיא המכהן לוראן גבאגבו במלחמת האזרחים השנייה בחוף השנהב ב-2011. עם זאת, לאחר שדלמיני-זומה ניצחה בבחירות שר החוץ של ניגריה, אולוגבנגה אשירו, קבע כי למרות שניגריה תמכה בפינג לתפקיד יו"ר האיחוד האפריקאי ב"עמדה שהייתה עקרונית יחד עם חברי ECOWAS שלנו ועמדנו בה, אבל כרגיל, אנשים יכולים לרמוז שברגע שניגריה לא הייתה במחנה של דרום אפריקה, זה אומר שניגריה נגד דרום אפריקה. אנחנו לא נגד דרום אפריקה".
הגבלות ויזה וגירוש

היחסים בין שתי המדינות נפגעו ב-2012, כאשר 125 מטיילים ניגרים לדרום אפריקה גורשו בשל היעדר תעודת קדחת צהובה בתוקף. כנקמה ניגריה גירשה 56 אנשי עסקים מדרום אפריקה. זה גרם לשתי המדינות להיכנס לדיונים סביב הקלת הגבלות נסיעות וויזה בין שתי המדינות כאמצעי לשיפור היחסים והמסחר הבילטרליים.