stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Test Drive (סדרת משחקים)
סוף שנות ה-90: Test Drive 4-6 וסדרת Off-Road

לאחר צאת המשחק השלישי וקנייתה של DSI בידי חברת Electronic Arts, מותג המשחקים נכנס לתרדמת עד לסוף שנות ה-90. לקראת סוף שנת 1997 יצא כותר רביעי בסדרה, הפעם למחשב האישי ולראשונה לקונסולת הפלייסטיישן. המשחק פותח על ידי חברת Pitbull Syndicate, שהפיחה חיים חדשים בסדרה שעד אז נעשה בה שימוש בגרפיקת EGA מקרטעת. גרפיקת תלת־ממד הציגה עולם עשיר יותר בפרטים, כאשר את זווית הראייה מתוך תא הנהג החליף מבט אחורי של כלי הרכב. המשחק היה בסגנון ארקייד וכלל שלושה מצבי התחרות - יחיד, אליפות ואתגר, נוסף למצב מרוצי "שרוך" (Drag Racing), שבו השחקן נוהג בהילוך ידני בלבד. השחקן היה יכול לבחור בין חמישה מסלולים ו-10 כלי רכב, ביניהם שלבי קוברה, שברולט שבל, קורבט סטינגריי, ניסאן 300ZX ויגואר XJ220.
בשנת 1997 יצא גם המשחק הראשון בסדרת Off-Road, כאשר את מכוניות היוקרה החליפו רכבי שטח כהאמר, לנד רובר וג'יפ רנגלר, ואת מקומם של המסלולים העירוניים ומסלולי המרוץ תפסו דרכי עפר, בוץ ושלג. המשחק, שפותח על ידי חברת Motivetime, דמה בסגנונו ל-Test Drive 4, והגרפיקה שבו הציגה נזק אמיתי לרכבי השטח אם התרסקו.
המשחק החמישי יצא כשנה לאחר מכן אף הוא למחשב האישי ולפלייסטיישן, וכלל לראשונה בתולדות הזיכיון סרטוני וידאו ופסקול של להקות אינדסטריאל מטאל כ-Pitchshifter, Fear Factory, Gravity Kills ו-KMFDM. השחקן היה יכול לבחור בין 18 מסלולים ו-28 כלי רכב, ביניהם רכבי משטרה אשר ניתן היה לנהוג בהם לאחר ניצחון באליפויות. אתר המשחקים IGN נתן למשחק ביקורת חיובית, אם כי ציין שהוא לא עמד בהשוואה עם המשחק Need for Speed III: Hot Pursuit, שיצא באותה שנה. כותר שני בסדרת Off-Road יצא גם הוא באותה שנה, וכלל 10 רכבי שטח ו-12 מסלולים בשישה אתרים חובקי עולם.
בסוף שנת 1999 יצא השישי בסדרת המשחקים, אשר הופץ הפעם על ידי חברת Infogrames למחשב האישי ולקונסולות הפלייסטיישן, Gameboy Color ו-Sega Dreamcast. השחקן היה יכול לבחור בין 41 כלי רכב, ביניהם ארבעה רכבי משטרה ואופנוע אחד, אשר היו מחולקים לרמות וניתן היה לשדרג אותם מבחינת ביצועים. ניתן היה לקנות כלי רכב על ידי ניצחון בטורנירים והרווחת קרדיטים. כותר שלישי של סדרת Off-Road יצא במקביל, אשר כלל הפעם 27 רכבי שטח, ביניהם האמר, ג'יפ רנגלר, ג'יפ צ'רוקי וגראנד צ'רוקי, סובארו אאוטבק, פורד אקספלורר, דודג' ראם, ניסאן פת'פיינדר וניסאן קסטרה. המסלולים כללו את היער השחור, הרי הרוקי, המדבר המצרי, ביצות לואיזיאנה, הפארק הלאומי יוסמיטי, טיבט, ערבות מדינת יוקטן, ורמונט והר פוג'י בתנאי שטח שונים. גרסת הפלייסטיישן כללה אפשרות למשחק רב-משתתפים. פסקול המשחק כלל רצועות מלהקות כבלינק-182 ואינקיובס.
העשור הראשון של המאה ה-21 - עד היום > Off-Road Wide Open

הרביעי בסדרת Off-Road יצא לקראת סוף 2001 לקונסולות המשחקים פלייסטיישן 2 ו-Xbox על ידי חברת Angel Studios ובהפצת Infogrames. כמו המשחק הבא בסדרת Test Drive, גם Wide Open כלל שיפור בגרפיקה ובמצבי המשחק. השחקן יכול היה לבחור בין 12 רכבי שטח, ביניהם האמר, פורד ברונקו, פורד F-150, שברולט בלייזר, דודג' דוראנגו וג'יפ CJ5 וכלי רכב מוסתרים כמשאית ענק, HMMWV ודודג' טי-רקס. כל רכב שטח מותאם למסלול שונה, כאשר נוסף מסלול אצטדיון לגרסת ה-Xbox, וניתן לשדרג את ביצועי כלי הרכב עם ניצחונות בטורנירים.
העשור הראשון של המאה ה-21 - עד היום > TD Overdrive

המשחק האחרון שפותח על ידי חברת Pitbull Syndicate יצא במאי 2002 למחשב האישי ולקונסולות פלייסטיישן 2 ו-Xbox. מצבי המשחק כוללים מרוץ יחיד, מסלול מהיר ומרוץ מחתרתי- שהוא הסיפור הראשי במשחק. השחקן יכול היה לבחור בין 26 כלי רכב כמו יגואר XK-R, ניסאן סקייליין, דודג' וייפר GTS, אסטון מרטין DB7, פורד GT40, פורד מוסטנג, דודג' צ'ארג'ר 69' ופליימות' קודה, כשמתוכם 12 רכבי משטרה. מוצגים ארבעה מסלולים מציאותיים בערים כסן פרנסיסקו ולונדון. גרפיקה משופרת ובינה מלאכותית חכמה יותר מאפשרים הצגת פרטים עשירה יותר, כאשר הסביבה אינטראקטיבית לחלוטין, כולל תנאי מזג אוויר. פסקול המשחק מלווה לצלילי ראפ, רוק וטכנו.
העשור הראשון של המאה ה-21 - עד היום > Test Drive: Eve of Destruction

המשחק יצא בסוף 2004 ופותח על ידי Monster Games. הוא מבוסס על ענף הספורט דרבי התנגשות מכוניות, כאשר מצב הקריירה במשחק כולל 25 שלבים. פסקול המשחק כולל שירים של להקות כהובסטנק, סם 41 ורוב זומבי.
העשור הראשון של המאה ה-21 - עד היום > Test Drive Unlimited

המשחק יצא בספטמבר 2006 למחשב האישי ולקונסולות פלייסטיישן 2, PSP ו-Xbox 360 תחת פיתוחה של חברת Eden Games ובהפצת אטארי. השחקן יכול לבחור בין 125 רכבי ספורט ואופנועים במסלולי נהיגה חופשיים לאורכו ולרוחבו של האי אוהיו בהוואי. השחקן מתחיל את המשחק ברכישת רכב ובית, ועם התקדמות העלילה נפתחות לו אפשרויות המשחק השונות. למשחק בגרסאות המחשב וה-Xbox 360 יצאו חבילות הורדה הכוללות כלי רכב נוספים.
העשור הראשון של המאה ה-21 - עד היום > Test Drive Unlimited 2

משחק ההמשך ל-Test Drive Unlimited ייצא בתחילת 2011 ויכלול תנאי מזג אוויר משתנים נוסף לנזקים הנגרמים למכוניות. עלילת הסיפור תתחלק לארבעה חלקים ולאורך 60 שלבים, בהם השחקן יצבור נקודות בהתאם להשתתפות במרוצים, אינטראקציה חברתית, מציאת כל המקומות במפה ואוסף המכוניות שברשותו. כמו כן, גובה המזומנים אותם יקבל השחקן יקבעו לפי אופן הנהיגה שלו. העלילה תתרחש באיים איביזה והוואי, כאשר תתאפשר תחבורה ימית בין האיים.
תאריכי יציאה ופלטפורמות משחק > הסדרה העיקרית

| שם | שנת יציאה | פלטפורמות |
| --- | --- | --- |
| Test Drive | 1987 | Amiga, Apple II, קומודור 64, MS-DOS, Amstrad CPC, Atari ST |
| The Duel: Test Drive II | 1989 | Amiga, Apple IIGS, מקינטוש, קומודור 64, MS-DOS, Amstrad CPC, Atari ST, SNES, סגה מגה דרייב, ZX Spectrum |
| Test Drive III: The Passion | 1990 | MS-DOS |
| Test Drive 4 | 1997 | PC, פלייסטיישן |
| Test Drive 5 | 1998 | PC, פלייסטיישן |
| Test Drive 6 | 1999 | Windows, פלייסטיישן, Gameboy Color, Sega Dreamcast |
| TD Overdrive | 2002 | Windows, פלייסטיישן 2, Xbox |
| Test Drive: Eve of Destruction | 2004 | פלייסטיישן 2, Xbox |
| Test Drive Unlimited | 2006 | Windows, פלייסטיישן 2, Playstation Portable, Xbox 360 |
| Test Drive Unlimited 2 | 2011 | Windows, פלייסטיישן 3, Xbox 360 |
| Test Drive: Ferrari Legends | 2012 | Windows, פלייסטיישן 3, Xbox 360 |
תאריכי יציאה ופלטפורמות משחק > סדרת Off-Road

| שם | שנת יציאה | פלטפורמות |
| --- | --- | --- |
| Test Drive Off-Road | 1997 | PC, פלייסטיישן |
| Test Drive Off-Road 2 | 1998 | PC, פלייסטיישן |
| Test Drive Off-Road 3\4X4 World Trophy | 1999 | Windows, פלייסטיישן, Gameboy Color |
| Test Drive Off-Road Wide Open | 2001 | פלייסטיישן 2, Xbox |
תאריכי יציאה ופלטפורמות משחק > סדרות משויכות

| שם | שנת יציאה | פלטפורמות |
| --- | --- | --- |
| Le Mans 24 Hours | 1999 | Windows, פלייסטיישן, פלייסטיישן 2, Gameboy Color, Sega Dreamcast |
| Demolition Racer | 1999 | PC, פלייסטיישן 2 |
| Demolition Racer: No Exit | 2000 | Sega Dreamcast |
| Test Drive: Cycles | 2000 | Windows, פלייסטיישן, Gameboy Color, Sega Dreamcast |
| Test Drive 2001 | 2000 | Gameboy Color |
ראו גם

Need for Speed
הערות שוליים

↑  CNET Reviews - Test Drive Off-Road Wide Open
מבט מתא הנהג מתוך המשחק הראשון בסדרה
מבט מתא הנהג, המאפיין העיקרי של סדרת Test Drive, מקבל שדרוג משמעותי ב-Test Drive Unlimited
בפעם הראשונה (סרט, 1959)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  רודולף מאטה
 הופק בידי:  פול ברון
 תסריט:  אנדרו סולט
 עריכה:  ג'ין רוג'ריו
 שחקנים ראשיים:  מריו לנצה יוהנה פון קוסיאן ז'ה ז'ה גאבור
 מוזיקה:  ג'ורג' סטול
 צילום:  אחדו טונטי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית איטליה איטליה מערב גרמניה מערב גרמניה
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 באוגוסט 1959
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, איטלקית, גרמנית
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט רומנטי 
 תקציב:  500,000 דולר
 הכנסות:  1,685,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
בפעם הראשונה (באנגלית: For the First Time; באיטלקית: Come prima) הוא סרט מוזיקלי בהפקה אמריקאית - איטלקית ומערב גרמנית משנת 1959 בבימויו של רודולף מאטה, עם מריו לנצה ויוהנה פון קוציאן בתפקידים הראשיים.
זה סרטו האחרון של לנצה, הוא מת שישה שבועות לאחר שהסרט יצא לאקרנים.
אלבום פסקול הסרט היה מועמד לפרס גראמי.
הסרט צולם בבית האופרה של רומא, בקפרי, זלצבורג ובברלין. העלילה היא על זמר אופרה שמתאהב בבחורה חירשת.
לנצה שר קטעים מהאופרות הליצנים, אותלו ואאידה וכן שירים כמו 'O sole mio. השיר המרכזי הוא "Come prima" שחובר בשנת 1950 באיטלקית ולנצה שר אותו בתרגום לאנגלית ("For the First Time") ומכאן שם הסרט.
תקציר העלילה

טוני קוסטה (מריו לנצה) הוא זמר אופרה מפורסם. הוא עושה צרות לאמרגנו טאבורי (קורט קסנר). קהל רב ממתין לפתיחת המופע של האופרה וטוני מרחם על אלה שנשארו בחוץ ושר להם בגשם שוטף את "לה דונה מובילה" מתוך ריגולטו. הקהל עוזב את האולם תוך קריאות בגנותו ורק ידידתו הרוזנת גלוריה (ז'ה ז'ה גאבור) מדברת בשבחו.
טוני רוצה להימלט מהשערוריה ומחליט לנסוע לקפרי באופן סמוי (אינקוגניטו) אך בטיילו באי המקסים מזהים אותו צעירים ומבקשים ממנו לשיר והוא שר את "Come prima" באנגלית. טוני שם לב שאחת הצעירות לא שמה לב לשירתו ומסתבר שהיא חרשת.
הוא מתאהב בה ממבט ראשון ומסתבר לו ששמה קריסטה (יוהנה פון קוסיאן) וכי במלחמה נפלה פצצה על ביתם והיא שרדה יחידה אך התחרשה. היא מתגוררת בווילה של דודה פרופ' ברוקנר (ולטר רילה). היא מזמינה את טוני לחתונה של חברתה והוא שר שם את "'O sole mio".
טוניו מחליט לחזור ברצינות למסע הופעות כדי לגייס כסף לניתוח שיחזיר לקריסטה את השמיעה. הוא מופיע בהצלחה בסטוקהולם, לונדון, וינה, ברלין ועוד. הכירורג פרופ' בסרט (וולטר רילה) מהסס בקשר לניתוח אך קריסטה לוחצת כי ללא שמיעה אינה רוצה להתחתן.
הניתוח מצליח אך בלונדון הם הולכים בגשם וקריסטה מצטננת ושמיעתה נחלשת שוב. טוניו מטביע את צערו בשתייה ובהשתוללות במועדון חברים בקפרי. כולם נעצרים לפני משפט אך חבריו האיטלקים אומרים שטוני אינו אשם וגם גלוריה מלמדת עליו זכות.
טוניו משוחרר והשמיעה של קריסטה חוזרת. הוא מרוצה מכך ומהעובדה שיש לו חברים שמגינים עליו וחוגג בהופעה של אאידה כשקריסטה השומעת, צופה בו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מריו לנצה | טוניו קוסטה | זמר |
| יוהנה פון קוסיאן | קריסטה | אשתו של טוני |
| ז'ה ז'ה גאבור | גלוריה | רוזנת |
| קורט קסנר | טאבורי | אמרגן |
| הנס שנקר | פרופ' ברוקנר | דוד של קריסטה |
| וולטר רילה | ד"ר בסרט | כירורג |
ג'ואנה שימקוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 באוקטובר 1943 (בת 81) הליפקס, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 בן או בת זוג:  סידני פואטייה (23 בינואר 1976–?) 
 צאצאים:  סידני תמיה פויטיר
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ואנה מארי פואטייה (באנגלית: Joanna Shimkus נולדה ב-30 באוקטובר 1943) היא שחקנית קולנוע קנדית, ממוצא יהודי. היא אלמנתו של השחקן סידני פואטייה ואמה של השחקנית סידני טמיה פואטייה.
קורות חיים

ג'ואנה מארי שימקוס נולדה בהליפקס, נובה סקוטיה, ליוזף שימקוס, יהודי ממוצא ליטאי ומארי פטרי, קתולית ממוצא אירי. אביה עבד עבור הצי המלכותי הקנדי. היא למדה בבית ספר ששכן במנזר וגדלה במונטריאול.
קורות חיים > קריירה

היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בשנת 1964 בסרטו של ז'אן אורל "דה ל'אמור". (היא הופיעה לראשונה בסרט הקצר של ז'אן-לוק גודאר "מונפרנס-לוואלואה", תרומתו לסרט האנתולוגיה "שש בפריז"; הוא צולם בדצמבר 1963, אך הסרט יצא לאקרנים רק ב-1965. אז הבחין בה במאי הקולנוע רוברט אנריקו, שבחר בה להופיע בשלושה מסרטיו; "Les aventuriers"‏ (1967), מול אלן דלון ולינו ונטורה, טאנטה זיטה (1968) ו"הו!" (1968).
היא הופיעה בסרטו של ג'וזף לוסי "בום!" (1968), מול אליזבת טיילור וריצ'רד ברטון, והאיש האבוד (1969), מול סידני פואטייה. הקריירה הקולנועית שלה נמשכה עד תחילת שנות ה-70, עם תפקידים בהם ב"האורחת" ("L'Invitée") ‏ (1969), "הבתולה והצועני" (1970), "נישואיו של ברוקר צעיר" (1971) ו"זמן לאהבה" (1972).
קורות חיים > חיים אישיים

שימקוס התחתנה עם סידני פואטייה ב-1976, ויש להם שתי בנות: אניקה וסידני טמייה, שהיא גם שחקנית. לשימקוס שלושה נכדים; שניים מאניקה ואחד מסידני טמייה. סידני פואטייה מת ב-6 בינואר 2022, בגיל 94.
הערות שוליים

↑  Sandra Brennan (2008). "Joanna Shimkus". The New York Times. אורכב מ-המקור ב-3 במרץ 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Guy Flatley, Philadelphia (10 בנובמבר 1968). "Sidney Poitier as Black Militant". The New York Times. p. D15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sidney Poitier death certificate, tmz.com. Accessed April 28, 2022.
1 2  Marriage Register - Nova Scotia Archives archives.novascotia.ca
↑  Ogle Davis, Sally (20 ביולי 1971). "Shimkus An Anti-Actress". St. Petersburg Times. p. 6-D. נבדק ב-8 בינואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "She's From Halifax". The Calgary Herald. 4 בספטמבר 1970. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Joyce Haber (6 ביולי 1969). "Joanna Shimkus Happy To Get By on Personality". Toledo Blade. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Joyce Haber (18 במאי 1969). "Joanna Shimkus: Filmdom's Beautiful Ugly Duckling". Los Angeles Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joanna Shimkus Poitier". American Masters. PBS. 6 באוקטובר 1998. נבדק ב-20 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wheeler W. Dixon, The Films of Jean-Luc Godard (SUNY Press, 1997), p. 57.
↑  Pulver, Andrew (7 בינואר 2022). "Sidney Poitier, Black acting pioneer, dies aged 94". The Guardian. נבדק ב-11 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424982405171  BnF: cb14043908h (data)  GND: 1206142855  ISNI: 0000 0001 1455 8556  LCCN: nr2002042643  MusicBrainz: eba2e27b-195c-4b7f-9351-e4e92c493c39  NKC: xx0180566  SUDOC: 22341431X  VIAF: 117897402   WorldCat (עם VIAF): 117897402
מנחם שמואל הלוי

| --- | --- |

 לידה:  1884 ה'תרמ"ד המדאן, איראן
 פטירה:  1940 (בגיל 56 בערך) ה'ת"ש ירושלים
 כינוי:  מולא מנחם
 מקום קבורה:  הר הזיתים
 מדינה:  איראן 
 מקום פעילות:  המדאן, סוריה, הודו, תימן, לבנון, עיראק, מצרים וירושלים.
 תקופת הפעילות:  ?–1940 
 תחומי עיסוק:  חינוך, שירה, תרגום ופעילות ציבורית
 
הרב מנחם שמואל הלוי "מולא מנחם"; (בפרסית: مناهیم شموئل هالوی; ‏ י' באלול ה'תרמ"ד, 31 באוגוסט 1884 – י"ט בשבט ה'ת"ש, 28 בינואר 1940) היה רב ומנהיג קהילת יהודי המדאן בהמדאן שבאיראן, מחנך, משורר ומתרגם, ופעיל ציוני בולט. לאחר עלייתו לארץ ישראל בשנת 1923 כיהן כשופט בבית משפט השלום העברי, נשיא ועד עדת יוצאי פרס וחבר בוועד העדה הספרדית בירושלים.
קורות חיים

נולד בהמדאן שבאיראן לרב שמואל מרדכי ולרחל הלוי. בילדותו התחנך במכּתב מסורתי בעירו ולאחר מכן החל ללמוד במחזור הראשון של בית הספר של כל ישראל חברים שנפתח בעיר בשנת 1900. לאחר מכן המשיך לישיבת "מנחת שמואל" שהקים אביו הרב שמואל הלוי (1846–1918). במקביל הוכשר להוראה בבית ספר ממשלתי גבוה בהמדאן והחל לעבוד כמחנך לעברית וצרפתית בבית הספר של כי"ח בגיל 14 בלבד. בשנת 1907 מונה לסגן-מנהל בית הספר ובשנת 1910 מונה למנהלו, ובמשך מספר שנים שימש כמורה לצרפתית בבתי ספר ממשלתיים.
בשנת 1913 (ה'תרע"ג) מונה לשמש כרב בהמדאן, והתבלט שם כאיש ציבור, במיוחד בנאומיו ופועלו כנגד המרת דת של יהודים לדת הבהאית או לאסלאם, וכדי להחזיר ליהדות את מי שהמירו או אולצו להמיר את דתם. הוא פעל לארגון הרצאות מדי שבת בבתי הכנסת המקומיים, והקים מערך הסברה נרחב כנגד המרת הדת, וזכה להוקרה על כך מכי"ח. הודות לפעילות זו, הושפעו רבות קהילות אנוסי משהד, ומשפחות רבות מהן עלו לארץ ישראל בזכותו.
בתקופת כהונתו כרב בהמדאן, ייסד שתי אגודות עבריות-ציוניות בשם "מעוררי ישנים" ו"חובבי ישורון". הראשונה פעלה למען חיזוק ערכי היהדות, לימוד העברית והפצת הרעיון הציוני, והשנייה פעלה להסברה כנגד האמונה הבהאית. לאחר הצהרת בלפור ייסד בעיר שלוחה של ההסתדרות הציונית ושימש כנשיאה. בתקופה זו ייסד בעירו גם סניף של הסתדרות הנשים העבריות, וועדים עבור קרן הגאולה, קרן היסוד וקק"ל.
נודע כנואם מוכשר ובדרשותיו השבועיות נהג לקרוא לעלייה לארץ ישראל. עד מהרה נבחר למנהיג הקהילה היהודית בהמדאן וכיהן בתור הנציג היהודי כחבר במועצת העיר המוניציפלית והממשלתית. כן שימש כמזכיר בקונסוליה הטורקית ולשכת המסחר שלה בעיר.
בתקופתו התרבו הרדיפות וההתנכלויות ליהודי המדאן, והוא עשה רבות כדי לסכל פגיעות בבני קהילתו. במקרה אחד בצעירותו מנע בגופו השתלטות על שטח בית העלמין היהודי בהמדאן על ידי המון מוסלמי, ועקב כך הוא הותקף במכות על ידי ההמון ביחד עם אחיו. פצועים וחבולים הם הובאו בפני המושל של המדאן, שאת בנותיו לימד צרפתית, ובהחלטת המושל זכויות היהודים נשמרו. עם זאת רדיפות כנגד יהודי המדאן נמשכו לאורך כל שנות פעילותו בקהילה.
בשנת 1923 גמר בלבו לעלות לארץ ישראל ועמו עלו גם רבים מבני קהילתו. הוא התיישב בשכונת הבוכרים בירושלים ועסק בפעילות ציבורית וחינוכית. עם עלייתו נבחר לשמש כראש ועד יהודי פרס בארץ ישראל, חבר הוועד הארצי של קרן היסוד, חבר בכיר בוועד העדה הספרדית והסתדרות חלוצי המזרח. כן סייע לגדוד מגיני השפה, וייסד תלמוד תורה בשכונת הבוכרים, אותו ניהל והתיר גם לבנות ללמוד בו.
נמנה עם מייסדי הסתדרות "התושב" שפעלה להקמת עירייה עברית נפרדת בירושלים, ונמנה עם עסקני התאחדות הספרדים העולמית.
בשנת 1924 מונה על ידי הוועד הלאומי לשופט בבית משפט השלום העברי. בהמשך חייו שימש כשד"ר עבור קרן היסוד ותנועת המזרחי ונסע לארצות שונות כגון סוריה, עדן (תימן), עיראק, לבנון ומצרים. בביקוריו בקהילות השונות הצליח לגייס כספים רבים וזכה לשבחים מבני הקהילות.
בשנת 1931 ייסד ועד נפרד לאנשי עדתו, ושימש כמנהיגו. בשנת 1939 נסע לשליחות בהודו, שם אף פגש את מהטמה גנדי במטרה לגייסו לתמוך בציונות. לאחר חזרתו מהנסיעה המתישה להודו לקה במחלה, ונפטר בירושלים בשנת 1940 (י"ט בשבט ת"ש). בהלווייתו בבית העלמין בהר הזיתים נכחו אלפים, ובין הסופדים לו היו הרב עוזיאל ואנשי ציבור בכירים רבים. במותו הותיר אישה וילדים.
בנוסף לעיסוקיו האחרים הלוי היה מתרגם, סופר ומשורר רב לשוני (עברית, צרפתית, פרסית וערבית), וחיבר מספר ספרי שירה.
חיבוריו

זמירות ישראל – שירי ציון בעברית לצד תרגומם לפרסית, כולל תרגום לפרסית של המנון התקווה, ותפילת נשמת כל חי, המדאן 1921
שיבת ציון – ספר שירה, 1937
שיר הגאולה – ספר שירה, כולל שירים לכבוד ציון 35 שנים להקמת הסתדרות חלוצי המזרח
מצבת מרדכי ואסתר בשושן הבירה – עוסק במסורות ואגדות פרסיות ביחס לקבר מרדכי ואסתר, 1931 (מצבת מרדכי ואסתר, באתר אוצר החכמה)
תפסיר מי כמוך – ספר בפרוזה פרסית יהודית לפיוט "מי כמוך" של רבי יהודה הלוי שעוסק במגילת אסתר
כן תרגם לפרסית את הספר 'חובות הלבבות' מאת בחיי אבן פקודה, והותיר אחריו מספר כתבי יד שלא עלה בידו להוציא לאור, בהם ספר על משוררי פרס הקלאסיים ("אידאולוגיה על ספרי סעדי, חאפיט'י, עומר ח'יאם ומג'לסי"), "מיזאן אל-חק" ספר פולמוסי בערבית כנגד הדת הבהאית, ספר על ההיסטוריה של יהודי פרס ("דברי ימי ישראל בפרס"), רשימות ממסעותיו בקהילות היהודיות של פרס בתחילת המאה ה-20, ספר זכרונות מילדותו בצרפתית (Les Souvenirs de mon Enfance), ספרי פרשנות על התורה, המשנה וההגדה ועוד.
מרבית כתבי היד שלו שמורים בספריית מכון בן צבי.
לקריאה נוספת

נחמה קרמר-הלינקס, 'הרב מנחם שמואל הלוי: מהמדאן שבפרס לירושלים', אב"א – כתב עת לחקר קהילות ישראל באירן בוכארה ואפגאנסתאן 6 (תשע"ג), עמ' 115–154.
אמנון נצר, יהודי אירן: עברם, מורשתם וזיקתם לארץ ישראל, הוצאת בית כורש, 1988, עמ' 64–67.
חנינא מזרחי, תולדות יהודי פרס ומשורריהם, ירושלים: ר' מס, 1966, עמ' 35–50.
גיורא פוזיילוב, חכמיהם של יהודי פרס ואפגניסטן, ירושלים: הוצאת משרד החינוך, תשנ"ו, עמ' 123–134.
Kramer-Hellinx, Nechama. “Envoy of the Sephardim: Rabbi Menachem Shmuel Halevy: Zionist, Peacemaker, Poet, 1884-1940.” International Sephardic Journal (Spring 2005/ 5765 Vol. 2 No. 1), pp. 213-226.
Kramer-Hellinx, Nechama. “From Hamadan, Iran to Zion: From Bondage to Freedom, The Life Journey of the Zionist Rabbi Menahem Shemuel Halevy (1884-1940)”. The Queens College Journal of Jewish Studies (spring 2006, Volume VIII), pp. 58-80.
ראו גם

מראש מקדמי ארץ
ראשי תיבות

IRATDE ראשי תיבות של International Research Association for Talent Development and Excellence (אנ')
ראשי תיבות (ר"ת; מכונה לעיתים בלשון חז"ל גם: נוטריקון – מלטינית: "לכתוב", "לסמן באותיות") הם טכניקה של כתיב מקוצר שבה נכתב ביטוי נפוץ רק באמצעות האות הראשונה של כל מילה המרכיבה אותו. לעיתים נלקחת יותר מאות אחת לראשי התיבות. בעברית מסמנים ראשי תיבות בגרשיים (״) לפני האות האחרונה שלהם (ובהטיה נשארים הגרשיים במקומם); בערבית ראשי התיבות נכתבים כמילה; בשפות גרמאניות, לטיניות, סלאביות/קיריליות וביוונית ראשי התיבות נכתבים באותיות גדולות עם נקודה אחרי כל אות (למשל ביוונית), או באותיות גדולות ללא רווחים וללא תווים ביניהן (למשל ברוסית ובאנגלית). לעיתים, ראשי תיבות מגלמים בתוכם ראשי תיבות נוספים. דוגמה ידועה לכך הם ראשי התיבות גל"צ, שפירושם גלי צה"ל, ובנוסף, צה"ל פירושו "צבא הגנה לישראל". דוגמה נוספת: ראשי התיבות פ"מ, שפירושם פקודות מטכ"ל, ובנוסף, מטכ"ל פירושו "מטה כללי".
דוגמאות לראשי תיבות בשפות שונות

בעברית, שפה שמית הנכתבת באותיות עבריות: סמג"ד פירושו "סגן מפקד גדוד" וברבים סמג"דים. ר"ת הם ראשי התיבות של המושג "ראשי תיבות". כאשר מקצרים בטכניקה זו מילה אחת בלבד, קרוי צעד זה קיצור, ולא ראשי תיבות, והקיצור מסומן בגרש (׳). דוגמה: ע׳ = "עוזר", מ׳ = מטר, גב׳ = גברת. קיצור שמו של אדם מסומן פעמים רבות, בניגוד לכללים, בנקודה (למשל ש. שלום, ס. יזהר, ע. הלל ואברהם ב. יהושע). הקיצור י־ם עבור ירושלים (עם מקף) נחשב ליוצא דופן, וכן הקיצור ד"ר עבור דוקטור (עם גרשיים).
בערבית, שפה שמית הנכתבת באותיות ערביות: חמאס حماس ראשי תיבות של حركة المقاومة الاسلامية – חרכת אל־מוקאוומה אל־אִסלאמייה. פת"ח فتح, היפוך של ראשי התיבות حركة تحرير فلسطين – חַרַכַּת תַחריר פלסטין.
באנגלית, שפה גרמאנית הנכתבת באותיות לטיניות: איידס – AIDS – Acquired Immune Deficiency Syndrome, או אמפטמין – Amphetamine – Alpha-Methyl-Phenethylamine.
ברומנית, שפה רומאנית הנכתבת באותיות לטיניות: "וכולי" – ș.a.m.d. – și așa mai departe, או M. Ap. N. – Ministerul Apărării Naționale (משרד ההגנה הלאומי), או קיצורים המכילים שתי אותיות מתוך מילה (למשל מחוז מרמורש מסומן MM, מחוז בראשוב מסומן BV וכך הלאה).
ברוסית, שפה סלאבית הנכתבת בכתב קירילי: מאיץ LHC נקרא בא"ק – БАК – Большой адронный коллайдер, או למשל קומסומול ("קומוניסטיצ'סקי סויוז מולודיוז'י", איחוד הנוער הקומוניסטי) הנכתב כמילה באותיות קטנות комсомол — коммунистический союз молодёжи.
הגייתם של ראשי תיבות

מקובלות שלוש דרכים שונות להגיית ראשי התיבות:
בדרך כלל לא מבטאים את ראשי התיבות כמילה, אלא קוראים אותם לפי המילים המסתתרות מאחוריהם, כלומר, ראשי התיבות הם קיצור המשמש לכתיבה, אך לא לדיבור. דוגמאות: ראשי התיבות "עו"ד" מבוטאים "עורך דין", "רה"מ" מבוטא "ראש הממשלה", "ח"נ" ביאליק מבוטא "חיים נחמן" ביאליק.
לעיתים הופכים ראשי התיבות למילה עצמאית, המבוטאת בהתאם. דוגמאות: שדרות ח"ן (שדרות חיים נחמן), חו"ל (חוץ לארץ), חז"ל (חכמינו זיכרונם לברכה), דו"ח (דין וחשבון). שיטה זו נפוצה במיוחד בראשי תיבות שנוצרו בצה"ל. הגייתם של ראשי תיבות כמילה עצמאית נפוצה גם כאשר ראשי התיבות הם שמו של אדם, כגון הרמב"ם, רש"י. דוגמה קיצונית היא המילה תפוז שחידש יצחק אבינרי, שבה הושמטו הגרשיים המסמנים שאלה ראשי תיבות של "תפוח זהב". עם זאת, אבינרי הסביר את חידושו גם על פי המילה "פז", בדומה לגזירת המילה "תנור" מ"נור", אש.
הגיית כל אחת מהאותיות המרכיבות את ראשי התיבות. דוגמאות: "מ"פ", שנקרא: מם-פא, ושפירושו מפקד פלוגה. "מ"מ", שנקרא: מם-מם, ושפירושו מפקד מחלקה. "נ"ב", שנקרא: נון-בית, ושפירושו נכתב בצד. "ח"ע", שנקרא: חית-עין, ושפירושו חוסם עורקים. "א"ד" (גורדון), שנקרא: אלף-דלת (גורדון), ושפירושו אהרן דוד (גורדון). "א"ב" (יהושע), שנקרא: אלף-בית (יהושע), ושפירושו אברהם בולי (יהושע).
שילוב של שתי השיטות הקודמות. דוגמה: CD-ROM מבוטא "סי-די רום".
השימוש בראשי תיבות מקובל בשפות רבות, ואף דרכי הגייתם האמורות לעיל יפות לא רק לשפה העברית. דוגמאות:
NATO (ראשי תיבות של North Atlantic Treaty Organization) – ראשי התיבות נהגים כמילה עצמאית.
HTML (ראשי תיבות של HyperText Markup Language) – הוגים את כל אחת מהאותיות המרכיבות את ראשי התיבות.
IEEE (ראשי תיבות של Institute of Electrical and Electronics Engineers) – האותיות המרכיבות את ראשי התיבות נהגות בדרך מיוחדת: איי טריפל אי.
בעברית

ראשי תיבות עבריים מתועדים לראשונה, ככאלה שהיו שימושיים – לצורכי זכירה – ראשית לכל, כפי שנעשה על ידי התנא רבי יהודה – שהיה "נותן סימנים" בעשר המכות: דצ"ך עד"ש באח"ב – ושגם נתן סימנים בהקשרים אחרים כגון על מנת "שלא תטעה" במידותיהם של שתי הלחם ושל לחם הפנים: זד"ד יה"ז.
בעקבות רבי יהודה, התגבר השימוש בראשי תיבות עבריים – לצורכי זכירה – במיוחד בתלמוד, כגון בביטוי יע"ל קג"ם, ובעוד ביטויים רבים כאלה.
בעקבות עליית העיסוק בראשי תיבות – גם בתור תופעה לשונית בפני עצמה, הם נעשו בסופו של דבר לשימושיים בעברית גם – ובמיוחד – לצורך טכני גרידא של התקצרות הכתיב, שהפכה במהלך הזמן ועד דורנו לשימושם העיקרי. שימוש כזה מתועד כבר בכתבי היד המשנאיים הקדומים ביותר ששרדו עד ימינו – למעשה מראשית ימי הביניים: החל משמות של תנאים, כגון ר"א (רבי אליעזר וגם רבי אלעזר), ראב"י (רבי אליעזר בן יעקב), ר"ג (רבן גמליאל), ר"ט (רבי טרפון), ר"י (רבי יוסי וגם רבי יהודה), ר"מ (רבי מאיר), ר"ע (רבי עקיבא), ר"ש (רבי שמעון), רשב"ג (רבן שמעון בן גמליאל); עבור לשמות של אסכולות תנאיות, כגון ב"ש (בית שמאי), ב"ה (בית הלל); עבור למושגים הלכתיים, כגון ר"ה (ראש השנה), יוה"כ (יום הכיפורים), רה"י (רשות היחיד), רה"ר (רשות הרבים); עבור למושגים כלליים, כגון חו"ל (חוץ לארץ); וכלה במשפטים, כגון א"ל (אמר לו), בא"י (ברוך אתה יי).
כך קרה, שגם מורי הלכה החלו במהלך הדורות – להיקרא פעמים רבות בראשי התיבות של שמם – לצורכי קיצור, למשל: רשב"ג (ראו לעיל), רשב"י – ראשי תיבות של רבי שמעון בן יוחאי, רמב"ם – ראשי תיבות של רבי משה בן מימון, רמב"ן – ראשי תיבות של רבי משה בן נחמן, וכל כיוצא בכך.
יהודים השתמשו בראשי תיבות גם לציון שמות משפחה של אנשים ממוצא של שבט לוי, שנחשב לייחוס מכובד, כמו אזולא"י (אִשָּׁה זֹנָה וַחֲלָלָה לֹא יִקָּחוּ), כ"ץ (כהן צדק), סג"ל (סגן לויה), בלו"ך (בני לוי כולנו) ועוד רבים.