stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלוסטר מטאור
נתונים כלליים > חימוש

תותחים: 4 תותחים בריטיש היספנו סימן 5 בקוטר 20 מ"מ
רקטות: 16 רקטות בקוטר 3 אינץ' או 8 רקטות 5 אינץ'
פצצות: שתי פצצות במשקל 454 ק"ג כל אחת
מפעילות

אוסטרליה אוסטרליה
אקוודור אקוודור
ארגנטינה ארגנטינה
ארצות הברית ארצות הברית
ביאפרה ביאפרה
בלגיה בלגיה
ברזיל ברזיל
בריטניה בריטניה
גרמניה גרמניה
דנמרק דנמרק
דרום אפריקה (1928–1994)דרום אפריקה
הולנד הולנד
ישראל ישראל
מצרים (1922-1952)מצרים
ניו זילנד ניו זילנד
סוריה סוריה
צרפת צרפת
קנדה קנדה
הערות שוליים

↑  על פי עדות דן טולקובסקי (מפקד חיל האוויר הישראלי באותה עת) בריטניה מכרה מטאורים לרוב מדינות ערב שהיו בעימות עם ישראל ולשם האיזון, מכרה גם לישראל. ראיון בתוכנית הרדיו "על אזרחי", גלי צה"ל, 11 באוגוסט 2012.
↑  דני שלום, 50 שנות עליונות אווירית, עמ' 65–66.
1 2  אשר רוט ורענן וייס, "המטאור בחיל האוויר". קנה מידה, גיליון 27, מאי 1997, עמ' 8.
↑  קנה מידה, עמ' 9–10.
↑  דני שלום, עמ' 66. על פי אשר רוט ורענן וייס, עמ' 11, נרכשו רק שלושה מטוסים מדגם זה.
1 2  דני שלום, עמ' 67.
↑  דני שלום, עמ' 64; זוג מטוסי מטאור של חיל-האוויר נכנסים לקרב אוויר עם ארבעה מטוסי ומפייר מצריים בשמי הנגב. ומפייר אחד נפגע, באתר חיל האוויר הישראלי
↑  ההפלה הסילונית הראשונה, באתר חיל האוויר הישראלי; מירב הלפרין ואהרן לפידות, חליפת לחץ, הוצאת משרד הביטחון, ישראל תשמ"ז, עמ' 17-15.
↑  דני שלום, עמ' 68.
↑  דני שלום, עמ' 68; אליעזר בן לולו, ‏שעת העטלף, באתר חיל האוויר הישראלי, 27/02/07
↑  גלוסטר (הוקר סידלי) מטאור, באתר חיל האוויר הישראלי
↑  דני שלום, עמ' 69–70.
1 2  קנה מידה, עמ' 11.
↑  תאונות ואירועי בטיחות טיסה, באתר "מרקיע שחקים"
↑  אביהו מושקוביץ באתר יחידת אית"ן.
↑  דני שלום, עמ' 70.
↑  קנה מידה, עמ' 11–13.
↑  קנה מידה, עמ' 11–12.
↑  על פי אתר globalsecurity.org.
↑  פירוט באתר SAS.
↑  על פי אתר fuerzaaerea.net.
↑  על פי אתר aeroflight.co.uk.
1 2  על פי אתר historyofwar.org.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh85084309  NKC: ph777784 
גלוסטר E28/39, מטוס ניסיוני להוכחת היתכנות ההנעה במנוע סילון, ומטוס הסילון הבריטי הראשון
אחד מאבות הטיפוס של המטאור, בתצוגה במוזיאון חיל האוויר המלכותי בהנדון
מטאור דגם F.1 של טייסת 616
מטאור לקרב לילה מדגם NF.11
מנוע ולנד
צוות קרקע בעבודות תחזוקה על מטוס מטאור F.3, בבלגיה, תחילת 1945. המטוס צבוע בלבן כדי למנוע תקריות ירי אש ידידותית
מטאור F.3 ממריא מהבסיס במלסברוק, בלגיה, תחילת 1945
מטאור F.8
מטאור T.7
מטאור F.8 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
מטאור של טייסת 77 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, בבסיס בקוריאה במהלך המלחמה
גלוסטר מטאור F.4
גלוסטר מטאור של חיל האוויר הישראלי, 1954
גלוסטר מטאור T.7, אחד מארבעת המטוסים הראשונים שסופקו לחיל האוויר הישראלי, במוזיאון חיל האוויר, חצרים
מטאור F.4 של חיל האוויר הישראלי, במוזיאון חיל האוויר בחצרים
גלוסטר מטאור NF.13, לקרב לילה, במוזיאון חיל האוויר, חצרים
מטאור טרנט - מטאור דגם F.1, מונע במנועי טורבו פרופ, המטוס הראשון בעולם שהונע במנועים אלה.
מטאור F.8 שהוסב לגרסת ניסוי, עם תא לטייס במצב שכיבה
גלוסטר מטאור NF.14
גלוסטר מטאור TT.20 לגרירת מטרות, של חיל האוויר המלכותי
דניאל בן משה אלקומיסי

דניאל בן משה אלקומיסי היה הוגה דעות ופרשן מקרא קראי בן המאה התשיעית.
ביוגרפיה

אלקומיסי נולד בעיר דאמע'אן שמחוז קומיס שבטאבריסטאן שבצפון פרס, במחצית השנייה של המאה התשיעית, חי את רוב חייו בירושלים, ונפטר ב-946.
אף כי הדבר לא הוכח חד-משמעית, ייתכן שדניאל אלקומיסי היה הדמות המרכזית באיחוד כל הסיעות שהתנגדו לתורה שבעל פה לכדי תנועה קראית אחת. רק החל מזמנו אין עדויות על קבוצות קראיות נפרדות על שם מייסד האסכולה (לדוגמה ה"ענניים", תלמידי ענן בן דוד הנשיא, וה"בנימיניים", תלמידי בנימין אלנהאונדי), אלא כולם נקראים בשם "קראים".
דניאל אלקומיסי ניצל את כיבוש ארץ ישראל בידי השליט המצרי אחמד אבן טולון בשנת 878 כדי להגר לארץ ישראל. בעקבות כיבוש זה הפסיקה ארץ ישראל להיות חלק מהח'ליפות העבאסית שמרכזה היה בבגדאד שבעיראק. בעקבות ניתוקה של ארץ ישראל מהמרכז השלטוני בבגדאד, נותק גם הקשר בין המרכז של היהדות הרבנית שבבבל לבין ארץ ישראל, ופחתה השפעתה בארץ. כמו כן הותרה ליהודים העלייה לארץ ישראל בצורה חופשית הרבה יותר. דניאל אלקומיסי עלה לירושלים והיה לאחד הקראים המפורסמים ביותר, הרבה בזכות קריאתו לעלות לארץ ישראל. על השינוי במעמד הקראים שחל בעקבות שינוי השלטון לשלטון שלא תמך ברבנים כותב דניאל אלקומיסי:
מתחלת גלות היו רבניו שרים ושופטים... ולא יכלו דורשי תורה לפתוח פיהם במצוות ה' מפחד רבניו... עד בוא מלכות ישמעאל כי הם עוזרים תמיד לקראין לשמור בתורת משה ועלינו לברך אותם
בארץ ישראל, ובמיוחד בירושלים, נהגו הקראים לפי העקרונות של אבלי ציון, שדניאל אלקומיסי היה למנהיגם - הם התנזרו מתענוגות העולם, לא אכלו בשר ולא שתו יין, הרבו במנהגי אבלות ובחרו לגור קרוב ככל האפשר לירושלים ולקיים בה את מצוות התורה, לפי פרשנותם, בחומרה רבה.
משנתו

דניאל אלקומיסי הפיץ בין התפוצות "קול קורא" לעלייה לירושלים. בקריאתו קרא לשקם את ירושלים ולהופכה למרכז רוחני שיביא לגאולת העם כולו. מתוך קריאתו:
שמעו אל ה', קומו ובואו אל ירושלים ונשובה אל ה', ואם לא תבואו, כי אתם הומים ואצים אחר סחורותיכם, שלחו מכל עיר חמישה אנשים ומחייתם עמם למען נהיה לאגודה אחת, ולהתחנן אל אלוהינו תמיד על הרי ירושלים
הוא לא הסתפק בעלייה של בודדים לארץ אלא קרא לקיבוץ גלויות מלא:
עתה עליכם, כל דורשי ה', ללכת לפני רבים כעתודים לפני הצאן
אלקומיסי התנגד לגישה הרבנית לפיה אין לעלות לארץ עד לביאת המשיח. הוא טען שצריך לעלות לירושלים עוד לפני הגאולה, להתחנן שם לסליחה מאלוהים, להתאבל על החורבן, ולחיות חיי סגפנות:
הלא זה מנהג כל העולם, אם יקצוף אדם על אדם - הלא יבוא הנקצף אל הקוצף להתחנן לו... ואף כי יקצף היוצר אלוהי העולם על הייצור, היכשר לו שיאכל וישתה עד שישוב אליו?!? ... ודע כי הנבלים אשר בישראל מדברים זה בזה 'אין עלינו לבוא לירושלים עד שיקבצנו כאשר השליכנו'. וזה דבר המכעיסים והאוולים, כי לולא גזר ה' עלינו מצווה לבוא אל ירושלים מן המדינות במיספד ובתמרורים - הלא כי בתבונתנו נדע כי על הנקצפים לבוא אל שער הקוצף להתחנן לו ... לבוא אל ירושלים ולעמוד בתוכה לפני תמיד באבל ובצום ובכי ומספד ושק ותמרורים יומם ולילה
אלקומיסי הוקיע את מה שראה כהתנשאות של הפקידים הרבניים, המנצלים את העם מבחינה חומרית וחיים חיי עושר. הסברו לאורכה של הגלות היה שהתורה הכתובה נזנחה, ובמקומה בחרו הרבניים בתורה שבעל פה שמונעת את הגאולה.
בתחום פרשנות המקרא היה אלקומיסי מבין המחמירים שבפרשנים, והתנגד למתינות. הוא שאף בכל מאודו לעשות את רצון האל והאמין שבהחמרה הוא יגיע לרצון האל. לעיתים רבות התנגד לדעותיו של ענן בן דוד הנשיא, וחלק עליו בנושאים רבים.
בעבודתו הפרשנית השתמש בהיגיון צרוף והקפיד לפרש את המקרא לפי הלשון וההקשר. יחד עם המחמירות שדגל בה, הסכים אלקומיסי לקבל כל מסקנה פרשנית המבוססת על המקרא ועל ההיגיון. יעקב הקירקיסאני מספר שכאשר השתנתה דרך מחשבתו בעניין מסוים, הודיע על כך לתלמידיו מיד, וביקש מהם להכניס את השינויים בכתבי היד של עבודותיו שהיו ברשותם.
מפורסמת מאוד אמרתו: ”כל הנשען על אחד ממלמדי הגלות, בלי לחקור היטב בחכמתו, הוא כעובד עבודה נכריה”. אמרה זו מציינת את דבקותו של אלקומיסי בעקרון הקראי של פרוש עצמי של התורה, נשיאה באחריות לו, והתנגדות להסתמכות על בני אדם בדרך להגעה לרצון האל.
יצירותיו

את רוב חיבוריו כתב בעברית וסגנונו בהיר וצח במיוחד. רוב חיבוריו אבדו והשתמרו מהם רק חלקים. מבין חיבוריו שידועים לנו:
פירוש לתנ"ך.
ספר ביאור מצוות.
ספר מיוחד לדיני ירושה.
חיבורים ודרשות - מהם ידוע במיוחד "פתרון שנים עשר", אשר הוצא לאור על ידי חברת "מקיצי נרדמים".
לקריאה נוספת

אברהם מרמרשטיין, שרידים מפתרוני הקראי דניאל אלקומסי, הצופה לחכמת ישראל ח, תרפ"ד, עמ' 60-44
נועה כהן

| --- | --- |

כהן ב-2024
 לידה:  3 באוגוסט 2002 (בת 22) 
 שם לידה:  נועה כהן 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  דוגמנית, מגישה, שחקנית, אושיית רשת
 פרופיל ב-IMDb
 
מפגש מטעם עמותת עלם בבית נשיא מדינת ישראל; מימין לשמאל בתצלום: רביד רונן, נשיא המדינה יצחק הרצוג, נועה כהן ונאיה בינשטוק; 2022
נועה כהן (נולדה ב-3 באוגוסט 2002) היא דוגמנית, מגישה, אושיית רשת ושחקנית ישראלית. ידועה בגילום דמותה של מרים, אם ישו בסרט הקולנוע הנוצרי "מרים".
קריירה

כהן דגמנה עבור מותגי ביגוד וטיפוח שונים, ביניהם Veet, JENNYUNIQUE, הודיס, Smashbox Cosmetics, Esence Cosmetics, בננהוט.
בגיל 13 התמודדה בשעשועון הריאליטי "הבנים והבנות" בערוץ הילדים.
בבגרותה, הגישה פינה קבועה בתוכנית "הצינור" ברשת 13.
החלה לשחק באופן מקצועי בשנת 2018, וזכתה בתפקיד הטלוויזיה הראשון שלה בסיטקום "אחותי קפצה כיתה". היא המשיכה להופיע בתוכניות טלוויזיה ישראליות, כולל "האחיין שלי בנץ" (2021), "אינפיניטי" (2022), ו"רוח צפונית" (2024). בשנת 2022 הופיעה לראשונה בסרט במותחן הריגול "Silent Game".
בשנת 2022 השתתפה בקמפיין האקטיביזם "אנחנו הילדים" של עמותת עלם.
בשנת 2024 לוהקה לתפקיד מרים, אם ישו בסרטו האפי הנוצרי של הקולנוען האמריקאי די. ג'יי. קארוסו, "מרים", ולכיכובה לצדו של אנתוני הופקינס. הליהוק של נועה כהן לתפקיד זה, כיהודייה ישראלית, ספג ביקורת ברשתות החברתיות ברחבי העולם. קארוסו הצהיר, "היה חשוב לנו שמרים, יחד עם רוב מהקאסט הראשי שלנו, ייבחרו מישראל כדי להבטיח אותנטיות".
הערות שוליים

↑  מיכל דאבי, בתפקיד מריה הקדושה: השחקנית הישראלית נועה כהן תככב בסרט הוליוודי, באתר חדשות 13, 10 באפריל 2024
↑  פוסט של עלם, 22 במאי 2022;
נועה כהן ובר ברימר מספרים על-קמפיין "אנחנו הילדים" של עלם, רשת 13
↑  גיל משעלי, ‏נועה כהן כמריה הקדושה, לצד אנתוני הופקינס: תמונות ראשונות מהסרט המדובר, באתר ‏מאקו‏, 15 באוקטובר 2024
↑  רון רייטן, "מריה וישו היו פלשתינים": קריאות אנטישמיות ובורות להחרמת הסרט של נטפליקס בהשתתפות הכוכבים הישראלים, באתר ישראל היום, 14 בנובמבר 2024;
 שירין פלאח סעב, הסרט "מרים" של נטפליקס מעורר סערה: הבחירה בישראלית לתפקיד אמו של ישו היא חילול הקודש, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2024
↑  Brathwaite, Lester Fabian (15 באוקטובר 2024). "The mother of Jesus Christ goes on the run in 'Mary' first-look photos". Entertainment Weekly. {{cite journal}}:  (עזרה)
Uncharted

| --- | --- |

 כללי
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות
 פיתוח:  Naughty Dog, Bend Studio, Bluepoint Games, Iron Galaxy Studios 
 הוצאה לאור:  Sony Computer Entertainment 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 עיצוב:  Amy Hennig
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Havok 
 פלטפורמות:  פלייסטיישן 3, אנדרואיד, פלייסטיישן 5, iOS, פלייסטיישן 4, PlayStation Vita, Microsoft Windows 
 
 אתר רשמי
 
Uncharted (בתרגום חופשי "בלתי ממופה") היא סדרת משחקי וידאו ששייכת לסוגות משחק הרפתקה ממוחשב, משחק פלטפורמה, וירי גוף שלישי שפותחה על ידי חברת Naughty Dog ויצאה לאור על ידי סוני לפלייסטיישן 3, לפלייסטיישן 4, ל-PlayStation Vita ול-פלייסטיישן 5.
בסדרה שלושה משחקים לפלייסטיישן 3, שלושה לפלייסטיישן 4, משחק ל-PlayStation Vita, משחק ל-פלייסטיישן 5 ו-motion comic שניתן להורדה.
בנוסף למשחקים, שוחררה ב-2009 סדרת motion comic בת 4 פרקים בשם Eye of Indra לפלייסטיישן 3 המתרחשת לפני Drake's Fortune.
כמו כן יצאו משחק רשת ונובלה על הסדרה.
נכון ל-2017, כל המשחקים בסדרה מכרו ביחד יותר מ-41.7 מיליון עותקים.
המשחקים

| שנת יציאה | שם המשחק | מפתח | משוחק על |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Uncharted: Drake's Fortune | Naughty Dog | PlayStation 3 |  |  |  |
| 2009 | Uncharted 2: Among Thieves | Naughty Dog | PlayStation 3 |  |  |  |
| 2011 | Uncharted 3: Drake's Deception | Naughty Dog | PlayStation 3 |  |  |  |
| 2011 | Uncharted: Golden Abyss | Bend Studio | PlayStation Vita |  |  |  |
| 2012 | Uncharted: Fight for Fortune | Bend Studio | PlayStation Vita |  |  |  |
| 2015 | Uncharted: The Nathan Drake Collection | Bluepoint Games | PlayStation 4 |  |  |  |
| 2016 | Uncharted 4: A Thief's End | Naughty Dog | PlayStation 4 |  |  |  |
| 2016 | Uncharted: Fortune Hunter | Playspree | ios, Android |  |  |  |
| 2017 | Uncharted: The Lost Legacy | Naughty Dog | PlayStation 4 |  |  |  |
| 2022 | Uncharted: Legacy of Thieves Collection | Naughty Dog, Iron Galaxy | PlayStation 5, Microsoft Windows |  |  |  |
הערה: בשנת 2015 יצא משחק המכיל את שלושת המשחקים הראשונים בסדרה עם גרפיקה משופרת של Bluepoint Games
סקירה

משחקי Uncharted עוקבים אחרי מסעותיו וטיוליו של ניית'ן דרייק, צייד אוצרות ומומחה לקרב מגע שמאמין שהוא צאצא של מגלה הארצות האגדי פרנסיס דרייק (בניגוד ל"עובדה" ההיסטורית שלדרייק לא היו צאצאים), ואומר שדרייק זייף את מותו ב-28 בינואר 1596.
במהלך מסעותיו, ניית'ן פוגש הרבה חברים ואויבים שגם מעוניינים לקחת חלק במסעותיו. חבריו הקרובים ביותר הם סאלי, חברו הטוב; אלנה פישר, כתבת שניית'ן מפתח רגשות רומנטיים כלפיה; קלואי פרייזר, ציידת אוצרות אוסטרלית ועוד מסייעים אחרים.
במהלך עלילות המשחקים ניית'ן מחפש עיר אבודה או חפץ בעל כוחות על טבעיים, עד שהוא מגלה שלמציאות האלה יש כוחות אדירים שמסוגלים לפגוע בעולם או באנושות, ומחליט לעצור את אלה שחושקים באוצרות הקטלניים.
משחקים > Uncharted: Drake's Fortune

המשחק הראשון בסדרה שוחרר בשנת 2007, כשנה לאחר יציאתה של קונסולת הפלייסטיישן 3. המשחק עוקב אחר חיפושיו של צייד האוצרות ניית'ן דרייק אחר האוצר של אל דוראדו, ביחד עם ויקטור סאליבן ואלנה פישר, בזמן שהם נאלצים להתמודד מול אנשים מסוכנים שדרייק וסאלי חייבים להם כסף.
המשחק זכה לביקורות חיוביות במיוחד, והיה כותר מפתח של קונסולת הפלייסטיישן 3. מבקרים רבים שיבחו את המשחק על עלילתו, תסריטו, דמויותיו ועיצובו הגרפי, כאשר חלקם ביקרו את אופי קרבות הירי הרפפטיבי של המשחק, וגם את אורכו, הנחשב לקצר יחסית.
משחקים > Uncharted 2: Among Thieves

המשחק השני בסדרה שוחרר בשנת 2009. הוא מתרחש שנתיים לאחר אירועי המשחק הראשון, אך מציג קו עלילה עצמאי שהקשרים היחידים בינו לבין קודמו (והמשכיו) הם הדמויות ומספר התייחסויות. דרייק עוקב אחר מסעו של מרקו פולו, ומנסה למצוא את העיר האבודה של שאמבאלה ביחד עם ידידת עבר, קלואי פרייזר, בזמן שהשניים מוצאים את עצמם נגד צבאו של זוראן לזארביץ', פושע מלחמה סרבי אשר היה נחשב למת למשך מספר שנים.
המשחק זכה לקבלת פנים משבחת במיוחד, ומבקרים רבים רואים בו כאחד המשחקים הטובים ביותר לקונסולת הפלייסטיישן, וכאחד המשחקים הטובים ביותר בכל הזמנים. ביקורת חיובית במיוחד הופנה כלפי מצב המולטיפלייר שלו.
משחקים > Uncharted 3: Drake's Deception

המשחק השלישי בסדרה שוחרר בשנת 2011, והיה משחק "Uncharted" האחרון לקונסולת הפלייסטיישן 3. מתרחש שנתיים לאחר אירועי "Among Thieves". המשחק עוקב פעם נוספת אחר ניית'ן דרייק, כעת מחפש את העיר האבודה של עובאר כנגד מסדר בריטי של הרמטים. המשחק מתרכז יותר בדמותו של דרייק, בעברו, בקשריו עם סאלי ואלנה, ובאובססיות שלו למסע המסוכן. יוצרי המשחק טענו שהנושא המרכזי של המשחק הוא 'למצוא את הדרך'.
גם משחק זה זכה לקבלת פנים משבחת, על אף שסיפורו, נושאיו ומספר אלמנטים חדשים במשחקיות שלו קיבלו ביקורת מעורבת יחסית. מצב המולטיפלייר שלו זכה לשבחים רבים.
משחקים > Uncharted: Golden Abyss

משחק צד שפותח על ידי סוני בנד ושוחרר לקונסולת PlayStation Vita בדצמבר 2011, בלעדית ביפן. גרסה בינלאומית שוחררה בפברואר 2012. המשחק מתרחש כשנה או שנתיים לפני עלילות המשחק המקורי, על אף שמפתחי המשחק ציינו כי זהו סיפור מקורי, ולא פריקוול.
המשחק קיבל ביקורות חיוביות ברובן, על אף כי בעל הציון הנמוך ביותר מבין משחקי "Uncharted" הקיימים. שבחים רבים כוונו לאיכותו של המשחק בתור משחק קונסולה ניידת בעל ערכי פיתוח של משחק 'טריפל-A'. ביקורת הופנה כלפי המשחקיות, שדרשה שימוש במאפייני PlayStation Vita.
עלילת המשחק מספרת על משלחת ספרדית שנטבחה 400 שנה לפני עלילת המשחק וניית'ן דרייק יוצא לחפש איך ולמה שבטים שלמים מתו. עלילת המשחק מתרחשת ביבשת אמריקה.
משחקים > Uncharted 4: A Thief's End

הוכרז בסוף 2013, משחק אקסקלוסיבי לקונסולת הפלייסטיישן 4 והוא הרביעי והאחרון בסדרת Uncharted. המשחק יצא ב-10 במאי 2016.
במשחק אנו מגלים יותר על עברו של נייתן בבית היתומים ועל אחיו סם.
בתחילת המשחק מציגים לנו את דרייק ואלנה אחרי שהם התמסדו, סם מגיע ומפתיע את נייתן שהיה בטוח שסם מת לאחר שהוא נכשל בבריחה מהכלא. סם מספר לו שהוא רק נפצע וברח אחרי 15 שנה שוב בעזרת ברון הסמים אלקזר שדרש ממנו בתמורה שימצא את האוצר של שודד הים אייברי תוך שלושה חודשים ויביא לו חצי ומאיים על סם במוות. סם מבקש את עזרתו של נייט. והם יוצאים למסע חיפוש, תוך כדי שהצבא הפרטי "שורליין" של אישה בשם נאדין רוס מנסה לעצור אותם.
למשחק יש מצב מולטיפלייר שבו בוחרים דמות אחת מן הדמיות במשחקים בסדרה ונלחמים נגד שחקנים אחרים.
דמויות > פרוטגוניסטים

ניית'ן "נייט" דרייק: הדמות הראשית בסדרת "Uncharted". ניית'ן הוא צייד אוצרות ומומחה לקרב מגע. ניית'ן התייתם בילדותו, גדל בפנימייה והאמין שהוא צאצא לחוקר האנגלי האגדי פרנסיס דרייק. השחקן נולאן נורת' מגלם אותו בדיבוב ובלכידת תנועה. (Uncharted 1 עד Uncharted 4)
אלנה פישר: כתבת אמריקאית ואישיות טלוויזיונית. עוסקת בתוכניות מציאות ובארכאולוגיה. אלנה מפתחת מערכת יחסים רומנטית עם ניית'ן. השחקנית אמילי רוז מגלמת את דמותה. (Uncharted 1 עד Uncharted 4)
ויקטור "סאלי" סאליבן: צייד אוצרות אמריקאי בכיר. סאלי הוא דמות אב, מנטור וחברו הטוב ביותר של ניית'ן, ומסייע לו במסעותיו. (Uncharted 1 עד Uncharted 4)
סמואל "סאם" מורגן דרייק: אחיו הגדול של ניית'ן. סוחף את ניית'ן להרפתקה גדולה בעקבות אוצרו של הנרי אייברי, אחריו הוא וניית'ן מחפשים מילדותם. (A Thief's End, the lost legacy)
קלואי פרייזר: ציידת אוצרות אוסטרלית. (,Among Thieves, Drake's Deception, the lost legacy)
דמויות > אנטגוניסטים

נאדין רוס: ראש הצבא הפרטי shoreline. מסייעת לרייף אדלר במשחק הרביעי, אבל אז בוגדת בו אחרי שהוא מוביל אותה לפשיטת רגל. במשחק החמישי, היא מסייעת לקלואי כדי להימנע ממשבר כלכלי. (A Thief's End, the lost legacy)
רייף אדלר: חבר של ניית'ן וסם לשעבר, שבגד בהם ומסייע לנאדין לעצור אותם. נהרג על ידי ניית'ן בספינה של הנרי אברי. (A Thief's End)
אטוק נאבארו: עוזרו של גבריאל רומאן. הוטבע למוות על ידי ניית'ן. (Drake's Fortune)
גבריאל רומאן: הנבל במשחק הראשון. נרצח על ידי נאבארו. (Drake's Fortune)
אדי ראג'ה: בגד בניית'ן במשחק הראשון. נהרג על ידי "הצאצאים" ("The Descendants") בבסיס הנאצי באל דוראדו. (Drake's Fortune)
זוראן לזארביץ': פושע מלחמה אכזרי. מחפש את האוצר של מרקו פולו. נהרג בשאמבאלה. (Among Thieves)
הארי פלין: יריב של ניית'ן. מחפש את האוצר של מרקו פולו. התאבד בניסיון להרוג את ניית'ן ואלנה. (Among Thieves)
דראזה: קצין במיליציה של לזארביץ'. נהרג על ידי ניית'ן. (Among Thieves)
דניאל פינקרטון: דמות מ"Eye of Indra".
קת'רין מרלו: האויבת במשחק השלישי. מתה בחול הטובעני במדבר א-רובע אל-ח'אלי (Drake's Deception)
טאלבוט: העוזר של קת'רין. נורה למוות על ידי ניית'ן. (Drake's Deception)
רוברטו אגוורו: האויב של ניית'ן. חייל בכיר שיצא עם צבא להשיג את אוצר הזהב. (Golden Abyss)
פרופסור דאנטה: שותפו לשעבר למסע של ניית'ן. (Golden Abyss)
רעמסס: שודד ים ערבי. העוזר של קת'רין. (Drake's Deception)
דמויות > דמויות משניות

קאסי פישר דרייק: בתם של ניית'ן ואלנה (A Thief's End; הדיבוב ולכידת התנועה הם של השחקנית קייטלין דיוור)
קסנדרה מורגן: אמם של סאם וניית'ן (A Thief's End)
טנזין: תושב של כפר טיבטי, שמתיידד עם ניית'ן (Among Thieves)
קארל שייפר: פרופסור שנמצא בכפר מקומי באזור של שאמבאלה ועוזר לניית'ן. נרצח על ידי לזארביץ' (Among Thieves)
ג'ף: צלם שעוזר לאלנה. נרצח על ידי לזארביץ' (Among Thieves)
ריקה ראג'ה: משתפת פעולה עם דרייק במשימת גנבה (Eye of Indra)
צ'ארלי קטר: יוצא למסע עם קלואי ניית'ן וסאלי עד שרגלו נשברת ומאז לא מופיע שוב (Drake's Deception)
סאלים: שייח' מכובד בשבט בדואי (Drake's Deception)
עיבוד קולנועי

העיבוד הקולנועי לסרט יצא לאקרנים בפברואר 2022, בכיכובם של טום הולנד ומארק וולברג בתפקיד ניית'ן דרייק וויקטור סאליבן. סופיה טיילור עלי לוהקה לתפקיד קלואי פרייזר.
עיבוד קולנועי > סרט לא רשמי

ביולי 2018, אלן אונגר ביים סרט מעריצים קצר באורך 15 דקות בשם Uncharted Live Action Fan Film, בכיכובם של נייתן פיליון כדרייק, לאחר ששנים הוביל קמפיין לקידום סרט כזה בכיכובו. הסרט התקבל היטב על ידי המבקרים ששיבחו את הופעתו של פיליון. בסרט הופיע גם סטיבן לאנג כוויקטור סאליבן, מירסה מונרו כאלנה פישר, עם ארני רייס הבן וג'נו סגרס.
הערות שוליים

↑  Uncharted comic
↑  Barker, Sammy (9 בדצמבר 2017). "PSX 2017: Uncharted Series Lifetime Sales Top 41.7 Million Units". Push Square. ארכיון מ-13 בדצמבר 2017. נבדק ב-14 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Francisco, Eric (16 ביולי 2018). "Nathan Fillion Isn't Even the Best Thing About This 'Uncharted' Fan Film". Inverse. נבדק ב-16 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stephen, Bijan (16 ביולי 2018). "Nathan Fillion stars as Nathan Drake in what might be film's only good video game adaptation". The Verge. נבדק ב-16 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Christopher, Fiduccia (27 ביולי 2018). "Uncharted Movie Director Praises Nathan Fillion Fan Film". Screen Rant. נבדק ב-27 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nathan Fillion's secret 'Uncharted' fan film could lead to 'something further'". EW.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9adbc4d2-8bf5-45a1-94ca-18ef7bc04fd9
מאוזר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  Wilhelm Mauser 
 תקופת הפעילות:  1811–2000 (כ־189 שנים) 
 חברת אם:  ריינמטאל 
 מיקום המטה:  איזני אים אלגאו 
 ענפי תעשייה:  ייצור נשק ותחמושת, הנדסת מכונות בניית מפעלים, תעשיית הנשק, ייצור, תעשיית המתכת 
 מוצרים עיקריים:  כלי ירייה 
  
 www.mauser.com
 
מאוזר הוא השם הרווח לחברת כלי הנשק הגרמנית Mauser-Werke Oberndorf Waffensysteme GmbH, ולסדרה של רובים ואקדחים מתוצרתה. החברה נוסדה ב-1834 על ידי האחים וילהלם ופאול מאוזר. בשנת 1887 רכש תעשיין הנשק היהודי איזידור לאֶואֶ (Loewe) את השליטה במאוזר. החברה תכננה וייצרה את רובי הצבא הגרמני מ-1871 ועד סוף מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1995 החברה נמכרה לתאגיד הגרמני ריינמטאל. מאז שיתוף פעולה בין החברות הורחב ותוצרת מאוזר משולבת ממערכות נשק של ריינמטאל, למשל סקיישילד.
דגמי החברה

מאוזר C-78 - אקדח תופי.
מאוזר C-96 - אקדח חצי-אוטומטי שיוצר על ידי מאוזר משנת 1896 ועד סוף מלחמת העולם השנייה, אשר כונה "ידית מטאטא" בשל צורת הקת של האקדח.
מאוזר מודל 1871 - הרובה הבריחי הראשון של החברה.
מאוזר מודל 1889 - רובה בריחי.
מאוזר 41 - רובה מיטען (חצי-אוטומטי) שפותח ויוצר ב-1941 עבור גרמניה הנאצית.
דגמי החברה > מאוזר 98 ונגזרותיו

מאוזר 98 (בגרמנית Mauser Gewehr 98) - רובה קרב בריחי בקליבר 7.92x57 מ"מ. המספר 98 הוא על שם שנת הייצור: 1898. רובה זה נחשב לאחד הרובים הבריחיים המוצלחים ביותר שיוצרו אי-פעם ושימש כנשק העיקרי של חיילי הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה, ושל הוורמאכט במלחמת העולם השנייה. הרובה היה בעל קיבולת של 5 כדורים בבית הבליעה. מטענים מיוחדים לרובה, שהיו ברשותו של כל לוחם, איפשרו הכנה מראש של תחמושת במטענים בני 5 כדורים כל אחד, וטעינת הכדורים בבית הבליעה נעשתה בתנועה אחת. כתוצאה מכך, ניחן הרובה בקצב אש מהיר יחסית לרובים בריחיים אחרים שהיו קיימים באותה עת. אורך הרובה 125 ס"מ ומשקלו 4.09 ק"ג.
מאוזר K98 - גרסת קרבין ל-מאוזר 98. הרובים שהגיעו לישראל היו מגרסת הקרבין (Mauser Karabiner 98K). רובי הקרבין נבדלו מרובי מאוזר 98 הרגילים באורכם ובמשקלם. אורך רובה הקרבין 111 ס"מ ומשקלו 3.92 ק"ג. גרסת הקרבין פותחה במהלך מלחמת העולם השנייה, יוצרה באופן סדיר, וזכתה לפופולריות רבה, ולשימוש נרחב ביותר בצבא הגרמני. רובי המאוזר K98 נרכשו בצ'כוסלובקיה על ידי אנשי הרכש של "ההגנה", ואחר כך צה"ל והשתתפו במלחמת העצמאות. כל הרובים נשאו סימני הטבעה של הצבא הגרמני, כולל סמל צלב הקרס המכונף, ולצידם הוטבעו גם סמל מגן דוד וסימון צה"ל.
מאוזר 98K מוסב - עם המעבר בצה"ל לשימוש נפוץ בתחמושת נאט"ו בקליבר 7.62x51 מ"מ, נערכה התעשייה הצבאית להסבה מאסיבית של רוב רובי מאוזר K98, שהיו בשימוש צה"ל לתחמושת זו. בעת ההסבה הוחלפו כליל קנה הרובה ובית הבליעה. הרובים המוסבים, סומנו בכיתוב 7.62, כדי להבדיל אותם מן הרובים בקליבר 7.92 על 57 מ"מ שהמשיכו לשמש בשירות צה"ל, עד תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
"טו-טו" - זהו מאוזר K98 שעבר הסבה בישראל מקליבר 7.92 מ"מ ל 0.22 אינץ' (5.56 מ"מ, אך לא 5.56x45 מ"מ נאט"ו של ה-M16 ונגזרותיו). אורכו מטר אחד ומשקלו 2.9 ק"ג. הטווח היעיל של רובה זה הוא כ-200 מטר. מבנהו הייחודי של רובה זה הוא כזה שאין בו הרבה חלקים שניתן לפרק (החלק היחיד הוא הבריח), כוונותיו מדייקות להפליא, אך מגרעתו היא בכך שהכדורים שהוא יכול לירות הם מאוד קטנים (0.22 אינץ'). לכן, רובה זה שימש בעיקר לאימוני קליעה, במסגרות הגדנ"ע ותנועות הנוער. רובה זה שימש כנשק צלפים במשמר אזרחי.
דגמי החברה > רובי צלפים

מאוזר SP66 - רובה צלפים בריחי. תוכנן במקור לתחרויות קליעה ספורטיביות, אך צה"ל השתמש בו גם לצרכים מבצעיים, כגון קליעה כירורגית במחבלים חמושים בתוך קהל.
מאוזר 86SR - רובה צלפים בריחי. הרובה מדויק מאוד ובעל ארגונומיה מצוינת. נמצא בשימוש כוחות הביטחון של ישראל (בעיקר היחידות המובחרות של צה"ל) ומשמש בעיקר ללוחמה בטרור וצליפות כירורגיות.
מאוזר SR93 - רובה צלפים מודרני.
דגמי החברה > הרובה היהודי - Gewehr 88 - Judenflinte

רובה ה-Gewehr 1888 (אנ') הוא רובה בריחי קליבר 7.92 מ"מ, שפותח בשנת 1888 ויוצר על ידי מאוזר. הרובה ידוע גם בשם: Model 1888 Commission Rifle. זה הרובה הגרמני הראשון שהשתמש באבק שרפה מודרני נטול עשן עם תכונות דחף משופרות. אבק שרפה זה איפשר את השימוש בקליבר קטן יותר, 7.92 מ"מ במקום 11 מ"מ. מודל 1888 שירת בצבא הגרמני עד מלחמת העולם הראשונה ובצבא הטורקי עד מלחמת העולם השנייה. רובה זה היה "האבא" של המאוזר K98 הידוע בארץ בשם "הרובה הצ'כי" ששימש את צה"ל במלחמת העצמאות.
בשנת 1887 רכש תעשיין הנשק היהודי איזידור לאֶואֶ (Loewe) את בית החרושת לנשק מאוזר.
 איזידור לאֶואֶ ניהל את "חברת לודוויג לאֶואֶ" - Ludwig Loewe Company על שם אחיו לודוויג (אנ') שייסד את בית החרושת לנשק (לודוויג נפטר בשנת 1886). מאוחר יותר אוחדה מאוזר עם "חברת לודוויג לאֶואֶ" לחברה בשם "מפעלים גרמניים לנשק ותחמושת" (Deutsche Waffen- und Munitionsfabriken AG).
בייצור הראשוני של רובי Gewehr 88 היו כמה תקלות. בפרסום אנטישמי משנת 1892 עם הכותרת: "Judenflinten" - "רובי היהודים" שחיבר הרמן אלווארדט הואשמו היצרנים היהודיים של הרובים ושל אבק השרפה שהם מייצרים בכוונה תחילה מוצרים פגומים. זאת כדי שהצבא הצרפתי יוכל בשעת מלחמה לנצח את הצבא הגרמני. מאז רובה זה ידוע בשם "הרובה היהודי". בפרסום זה נטען שמעשי החבלה ברובים נעשו בפקודת הארגון היהודי כל ישראל חברים שהוקם בצרפת.
הערות שוליים

↑  מאוזר SP-66 באתר sniper central
↑  מאוזר 86SR באתר sniper central
↑  ד"ר ארתור רופין, פרקי חיי נעורים ושחרות בגולה 1876–1907, הוצאת עם עובד תל אביב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 2049646-1