stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כביש 398

| --- | --- |

כביש 398 בסמוך לזעתרה (מבט צפונה)
כביש 398 בסמוך לזעתרה (מבט צפונה)
 מידע כללי
 כינוי:  עוקף בית סאחור, עוקף זעתרה, "כביש ליברמן"
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  11.6 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  ירושלים
 נקודת התחלה:  כביש 60 מזרחית לגבעת המטוס, ירושלים
 נקודת סיום:  "כיכר הרודיון" (מפגש עם כביש 356)
 קואורדינטות:  31°42′00″N 35°14′57″E﻿ / ﻿31.70012955°N 35.24929047°E﻿ / 31.70012955; 35.24929047
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) כביש 398(למפת הרי ירושלים רגילה) כביש 398(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 398(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 398  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 398 הוא כביש אורך המחבר את הגן הלאומי הרודיון ואזור גוש עציון המזרחי לירושלים. הכביש מתחיל בדרום ירושלים בכביש 60 מזרחית לגבעת המטוס, עובר בין הר חומה לצור באהר, חוצה את גדר ההפרדה ב"מעבר הר חומה", עוקף את בית סאחור ממזרח, עובר ליד בסיס שדמה החולש על הכביש, מערבית לזעתרה מתעקל דרומית-מערבית ומסתיים ב"כיכר הרודיון" במפגש עם כביש 356. הכביש מוכר גם בשם כביש עוקף בית סאחור, כביש עוקף זעתרה ולעיתים בשם ״כביש ליברמן״.
תולדות הכביש

טרם סלילת כביש 398 הנוכחי, החל כביש 398 את דרכו מזרחית לבית סאחור, סמוך לאפיק נחל דרגה. משם המשיך צפון-מזרחה ועבר דרך היישובים הפלסטינים חוג'ילה, ואדי אל-עראיס ועובידייה. משם פנה הכביש צפונה, חצה את אפיק נחל קדרון, התעקל צפון-מערבה סמוך ליישוב ג'וב א-רום והמשיך עד למפגש עם כביש 417 באזור אבו דיס. כביש 356, שקישר בין קריית ארבע וחברון לבין ירושלים, שימש בתור ציר האורך היחיד במזרח גוש עציון, אולם תוואי כביש 356 היה בעייתי לתנועת ישראלים, שכן קטעים ממנו עברו בתוך היישובים הפלסטינים זעתרה ובית סאחור. לפיכך על מנת להגיע בבטחה לירושלים, נאלצו תושבי מזרח גוש עציון לעשות מעקף ולנסוע דרך כביש 3157 מערבה ומשם לפנות צפונה לכביש 60 סמוך לאפרת, דבר אשר האריך בכ-40 דקות את נסיעתם. בלחץ תושבי גוש עציון ובראשם אביגדור ליברמן שגר בנוקדים, הוחלט על סלילת הכביש. בינואר 1999, זכתה חברת בירי בראשי במכרז לסלילת הכביש בהיקף של כ-22 מיליון שקל. אך הליך הפקעת האדמות מהכפרים לאורך תוואי הכביש עכבו את סלילתו, והעבודות חדשו רק בסוף שנת 2002, בעלות של כ-65 מיליון שקלים. עקב התמשכות העבודות אושר בשנת 2004 תקציב נוסף.
לאחר תקופה ארוכה של עבודה נפתח בשנת 2007 כביש 398 לתנועה. במסגרת סלילת הכביש החדש בוטל תוואי כביש 398 הישן שעבר דרך שטחי A ו-B, וכן קוצץ אורכו של כביש 356 שמחבר כעת בין "כיכר הרודיון" לבין הצומת שמוביל ליישובים איבי הנחל ומעלה עמוס.
צמתים לאורך הכביש

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 398 מצפון לדרום
| 0 | צומת חומת שמואל |  | ירושלים, מזרחית לשכונת גבעת המטוס |   כביש 60 (דרך חברון) |
| 1.1 | רח' מעלה דרגה |  | ירושלים, כניסה ראשונה להר חומה | שדרות שמואל מאיר, דרך רחוב מעלה דרגה |
| 1.9 | כניסה לאום טובא וצור באהר |  | ירושלים, כניסה דרומית לאום טובא וצור באהר | רחוב אל משהאד |
| 2.2 | צומת ללא שם |  | ירושלים, כניסה שנייה להר חומה | רחוב זרח ורהפטיג |
| 2.5 | כיכר ללא שם |  | ירושלים, כניסה שלישית להר חומה | רחוב עמנואל זיסמן |
| 5 | צומת ללא שם |  | ירושלים, כניסה לכביש ביטחון עוטף ירושלים לכיוון צפון-מזרח |  אין מעבר לרכבים אזרחיים, בשימוש כוחות הביטחון בלבד |
| 5.2 | מחסום הר חומה | לכיוון צפון בלבד | ירושלים, דרום-מזרחית לשכונת הר חומה |  |
| 5.3 | כיכר ללא שם |  | כניסה לכביש ביטחון עוטף ירושלים לכיוון צפון-מזרח ודרום-מערב |  אין מעבר לרכבים אזרחיים, בשימוש כוחות הביטחון בלבד |
| 5.5 | כיכר ללא שם |  | מערבית לחוג'ילה | כביש גישה לחוג'ילה |
| 6.5 | צומת ללא שם |  | מזרחית לבית סאחור, מערבית לחוג'ילה | כביש גישה לבית סאחור וחוג'ילה,  אין מעבר לישראלים |
| 8 | צומת ללא שם |  | מזרחית לבית סאחור ולשדמה, מערבית לביאדה | כביש גישה לבית סאחור, ביאדה ושדמה.  אין מעבר לישראלים, פרט לשדמה |
| 8.3 | צומת ללא שם |  | מערבית לראס סניסיל | כביש גישה לראס סניסיל,  אין מעבר לישראלים |
| 10.1 | מעבר מתחת לגשר |  | מזרחית לבית תעמר, מערבית לזעתרה | על הגשר עובר כביש שמחבר את זעתרה לבית תעמר |
| 10.3 | צומת ללא שם |  | מזרחית לבית תעמר, מערבית לזעתרה | כביש גישה לבית תעמר ולזעתרה |
| 11.5 | צומת ללא שם |  | דרום-מערבית לזעתרה | ציר גישה לזעתרה |
| 11.6 | כיכר הרודיון |  | סמוך להרודיון |   כביש 356, כביש גישה להרודיון, כביש גישה לבית תעמר |
לקריאה נוספת

ישראל אטלס הכבישים של מפה מהדורת 2011, עמ' 31, 37
הערות שוליים

1 2 3  פתיחת כביש 398 באתר מועצת יש"ע.
↑  הכביש מקשר ישירות בין הגן הלאומי הרודיון לירושלים ומהווה חלק מציר ארוך יותר שהמשכו בכביש 356, המקשר את ירושלים לישובי מזרח גוש עציון.
↑  בירי בראשי - צבר ההזמנות גדל ב-%130, באתר גלובס, 10 בינואר 1999
↑  עוזי בנזימן, מפת הדרך של שרון, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2002
↑  גל ניסים, ‏מע"ץ תשקיע בכבישי יש"ע 118 מיליון שקל ב-2004 - 8% מתקציבי הפיתוח, באתר גלובס, 25 באפריל 2004
↑  גן לאומי הרודיון באתר iNature.
↑  כך מופיע במפת כבישי ישראל משנת 2000, שמצורפת לספר כל מקום ואתר בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמ' 362, 368.
| כבישי יהודה |
| --- | --- | --- |
| כבישי אורך | כביש 60 • כביש 90 • כביש 316 • כביש 354 • כביש 356 • כביש 398 •   כביש 3698 • כביש 3705 |  |
| כבישי רוחב | כביש 1 • כביש 35 (כביש חוצה יהודה) • כביש 317 • כביש 367 • כביש 375 • כביש 417 • כביש 3255 • כביש 3265 • כביש 3269 • כביש 3517 |  |
כיכר פלומר (חיפה)

ערך זה עוסק בכיכר בעיר חיפה. אם התכוונתם לכיכר בעיר תל אביב, ראו .
| --- | --- |
כיכר פלומר במבט מגשר נמל חיפה
כיכר פלומר במבט מגשר נמל חיפה
 מידע כללי
 על שם:  לורד הרברט פלומר
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1937
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 עיר:  חיפה
 שכונה:  העיר התחתית
 רחובות מסתעפים:  דרך העצמאות, נתיב יוסף ליפשיץ
 קואורדינטות:  32°49′18.65″N 34°59′47.73″E﻿ / ﻿32.8218472°N 34.9965917°E﻿ / 32.8218472; 34.9965917
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת חיפה מוגדלת) כיכר פלומר(למפת חיפה רגילה) כיכר פלומר(למפת הגליל המערבי רגילה) כיכר פלומר(למפת הגליל המערבי מוגדלת) כיכר פלומר he  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
התחנה המרכזית שהייתה בכיכר פלומר בתקופת שנות ה-60 של המאה ה-20
כיכר פלומר היא כיכר מלבנית בעיר התחתית של חיפה. הכיכר קרויה על שם הלורד הרברט פלומר, שהיה הנציב העליון הבריטי השני לארץ ישראל. בעבר היה רחוב שער פלמר שער הכניסה הראשי של נמל חיפה ולאחר שהוקמה תחנת הרכבת חיפה מרכז, הוקם בצמוד לתחנה ומעל הכיכר גשר עילי העובר מעל תחנת הרכבת ומשמש בעשור השני של המאה ה-21 בתור הכניסה הראשית לנמל חיפה. לאחר הקמתו של הגשר הפך רחוב שער פלמר ("שער מספר 5") לאזור מסחרי ונסגרה הכניסה הישנה לנמל דרכו.
בחזית הכיכר נמצאת הכניסה הראשית אל תחנת הרכבת חיפה-מרכז ובצידה המערבי נמצאים מוזיאון דגון וממגורות דגון. בצידה הדרומי של הכיכר נמצאת דרך העצמאות, אחד מהרחובות החשובים בחיפה כיום, ובצידה המזרחי נמצאים תילתן - המכללה לעיצוב ולתקשורת חזותית וקמפוס הנמל. בנוסף ניתן להנות מכמה ציורי קיר גדולים ('אמנות רחוב') המתארים נושאים שונים הקשורים בחיפה ובתולדות ארץ ישראל.
במרכזה של הכיכר ממוקם חניון ומסוף אוטובוסים הכולל תחנות מוניות וקיוסקים.
תחנה מרכזית חיפה

בשנות ה-30 של המאה ה-20 שימשה הכיכר בתור תחנת האוטובוסים המרכזית של חיפה עד למעבר אל תחנה מרכזית - בת גלים שהייתה לא הרחק משם בשנת 1974.
גלריה

דרך העצמאות
תחנת הרכבת חיפה מרכז - השמונה
מוזיאון דגון
נמל חיפה
קמפוס הנמל
ראו גם

התפתחות אורבנית של חיפה
יקב אלכסנדר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  יורם ואילנה שלום
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים)
 מיקום המטה:  בית יצחק-שער חפר
 קואורדינטות:  32°20′36″N 34°53′25″E﻿ / ﻿32.343376604988°N 34.890186242812°E﻿ / 32.343376604988; 34.890186242812 
 בעלות:  יורם ואילנה שלום
 ענפי תעשייה:  תעשיית היין
  
 www.alexander-winery.com
 he
 
יקב אלכסנדר הוא יקב בוטיק ישראלי.
היסטוריה

יקב אלכסנדר הוקם בידי יורם ואילנה שלום במושב בית יצחק ב-1996. סבו ואביו של יורם שלום, ברונו ואלכסנדר (סנדרו) (שעל שמו קרוי היקב) ייצרו בתוניסיה יין ביתי. הכרמים של היקב ממוקמים בגליל העליון, היקב מייצר 3 סדרות עילית של יינות:"סדרת הורים" "סדרת אלכסנדר רזרב" ו"סדרת אלכסנדר הגדול". בשנת 2002 ייצר היקב 12,000 בקבוקים וב-2010 ייצר 60,000 בקבוקים. מ-2006 היקב כשר.
לקריאה נוספת

שלמה פפירבלט, עולם היין, כפר סבא: אריה ניר, תשס"ב 2002, עמ' 73
אליעזר זקס, יין ישראלי: מבחר יינות ישראל, תל אביב: קורדינטה, ספטמבר 2011, עמ' 111-110
אליעזר זקס וירון גולדפישר, שביל היין: טיול ביקבי ישראל, תל אביב: קורדינטה, 2007, עמ' 147-146
דניאל רוגוב, תרגום: עמית יריב, מדריך רוגוב ליינות ישראל 2011, טובי, 2011, עמ' 47-44, 458
יקב הרי גליל

| --- | --- |
 סמליל היקב החל מ-2017

הכניסה ליקב
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים) 
 מיקום המטה:  יראון 
 קואורדינטות:  33°04′42″N 35°26′54″E﻿ / ﻿33.078327477897°N 35.448414931863°E﻿ / 33.078327477897; 35.448414931863 
 ענפי תעשייה:  תעשיית היין 
 מנכ"ל:  שאולי בן ערב
  
 www.galilmountain.co.il
 he
 
יקב הרי גליל הוא יקב ישראלי.
היסטוריה

בשנת 1996 ניטעו הכרמים הראשונים של יקב הרי גליל.  הוא שוכן בקיבוץ יראון שבגליל העליון. הוא בבעלות משותפת של קיבוץ יראון ויקבי רמת הגולן. היינן הוא מיכה ועדיה.
היקב שיווק כ-300,000 בקבוקים מבצירו הראשון (2000) וכיום (2010) הוא משווק כ-1,000,000 בקבוקים. רבע מיינותיו מיועדים לייצוא.[חסרה אמכתא]
מבקר היינות דניאל רוגוב בחר ביקב הרי גליל כיקב העשירי בטיבו בישראל לשנת 2010 וכיקב הישראלי הנותן את התמורה הטובה ביותר לכסף.[חסרה אמכתא]
לקריאה נוספת

דניאל רוגוב, תרגום: עמית יריב, מדריך רוגוב ליינות ישראל 2011, טובי, 2011, עמ' 11, 24, 143-138, 476
אליעזר זקס, יין ישראלי: מבחר יינות ישראל, תל אביב: קורדינטה, ספטמבר 2011, עמ' 41-40
אליעזר זקס וירון גולדפישר, שביל היין: טיול ביקבי ישראל, תל אביב: קורדינטה, 2007, עמ' 71-70
כזבי בת צור

כָּזְבִּי בַת צוּר היא דמות המוזכרת בפרשת בלק ופרשת פינחס (במדבר כה), שהייתה בת אחד מחמשת נשיאי מדין (לפי חז"ל מדובר בבלק שהפך למלך מואב). כזבי זנתה עם נשיא שבט שמעון, זמרי בן סלוא, בזמן חניית בני ישראל בשיטים. בתגובה למעשה הרג פינחס את שניהם ברומח.
הרקע למעשה הזנות

לפי הכתוב בתורה, לאחר ארבעים שנות הנדודים במדבר הגיע עם ישראל לשיטים ,שם חנה. קודם לכן ניסה בלעם, שנשכר על ידי בלק בן ציפור מלך מואב, לקלל את ישראל אך ה' שם בפיו דברי ברכה. המדרש מביא כי כאשר בלעם ראה זאת, ייעץ לבלק להכשילם על ידי בנות מדין. בלק קיבל את העצה ושלחן. הן פיתו חלק מעם ישראל לזנות עמהן ושכנעום להשתחוות לבעל פעור.
מעשה הזנות

שיא החטא של העם מגולם בלקיחת זמרי בן סלוא נשיא שבט שמעון בריש גלי את כזבי בת צור והכנסתה לעין כל לאוהלו כדי לשכב עימה. בעת ההימשכות של ישראל אחר בנות מואב ומדיין וסגידתם לבעל פעור עקב כך, פורצת מגפה בעם.
על פי המדרש (ירושלמי סנהדרין פ"ט) תפס זמרי את כזבי המדינית בבלוריתה ובא לפני משה בשאלה: "בן עמרם (כביטוי לזלזול)! זו אסורה או מותרת? ואם תאמר אסורה, בת יתרו (צפורה, אשת משה) מי התירה לך?" זאת למרות שמשה היה מותר לו לשאת את צפורה, מאחר שלקחה לפני מתן תורה. אבל מאחר שזמרי לא בא כדי לשאול הלכה אלא להתריס בלבד, נעלמה ממשה ההלכה והוא לא ידע להסביר את מעשיו. הדבר גרם לתגובה קשה בעם: "געו כולם בבכיה, והיינו דכתיב והמה בוכים פתח אוהל מועד".
הריגת זמרי וכזבי

המקרא מתאר את הריגתם בקצרה: ”וירא פינחס בן אלעזר בן אהרן הכהן ויקם מתוך העדה ויקח רמח בידו. ויבוא אחר איש ישראל אל הקבה וידקר את שניהם את איש ישראל ואת האישה אל קבתה”.
במדרש תנחומא נאמר שנעשו לפינחס כמה נסים:
שהצליח לדקרם צמוד לאברי מינם וכך כולם ראו שהיה מדובר בחטא של זנות.
הגיע מלאך וסתם את פיהם של זמרי וכזבי כדי שלא יצעקו.
שהצליח להרים את שניהם.
שהרומח לא נשבר.
שפתח האוהל הוגבה.
הגיע מלאך והדף את בני שבט שמעון שרצו לפגוע בפינחס.
המדרש מסביר כי משה שכח את ההלכה ולא ידע מה לעשות, ופינחס היה היחיד שזכר את ההלכה: "וירא פינחס בן אלעזר, מה ראה? אמר רב, ראה מעשה ונזכר הלכה... הבועל את הגויה קנאין פוגעין בו".
ראו גם

חטא בעל פעור
הערות שוליים

↑  תנחומא בלק ד
| ספר במדבר |
| --- | --- | --- |
| פרשת במדבר | נשיאי השבטים • מפקד בני ישראל במדבר סיני • מחנה ישראל • פדיון בכורות • משא המשכן |  |
| פרשת נשא | שילוח טמאים • אשם גזלות וגזל הגר • פרשת סוטה • פרשת הנזיר • ברכת כהנים • נשיאת ארון הברית בכתף • קורבנות הנשיאים |  |
| פרשת בהעלותך | הדלקת הנרות במקדש • טהרת הלויים • פסח שני • חצוצרות הכסף ותקיעת הכהנים בחצוצרות • עמוד הענן • מסע המחנות • חובב בן רעואל • פרשת ויהי בנסוע • חטא המתאוננים • קברות התאווה • שבעים הזקנים ואלדד ומידד • צרעת מרים |  |
| פרשת שלח לך | חטא המרגלים • חטא המעפילים • נסכים • הפרשת חלה • חטאת עבודה זרה • המקושש • פרשת ציצית • ציצית • לא תתורו |  |
| פרשת קרח | מחלוקת קורח ועדתו • פריחת מטה אהרן • שמירת המקדש • מתנות כהונה |  |
| פרשת חקת | פרה אדומה • מי מריבה • מות אהרון הכהן • מלחמת מלך ערד • נחש הנחושת • שירת הבאר • מלחמת סיחון • מלחמת עוג |  |
| פרשת בלק | משלחת בלק אל בלעם • אתונו של בלעם • משלי בלעם • חטא בעל פעור |  |
| פרשת פינחס | מפקד בני ישראל בערבות מואב • בנות צלפחד • מינוי יהושע • קורבן התמיד • קורבן מוסף • מוסף ראש חודש |  |
| פרשת מטות | פרשת נדרים • הפרת נדרים • מלחמת מדין • הכשרת כלים • טבילת כלים • פרשת בני גד ובני ראובן |  |
| פרשת מסעי | נדודי בני ישראל במדבר • גבולות הארץ • נשיאי השבטים • ערי הלויים • ערי מקלט • רוצח בשגגה |  |
| דמויות מרכזיות | משה • אהרן • גרשון • קהת ומררי • אליצפן בן עוזיאל • אלעזר ואיתמר • האישה הכושית • מרים הנביאה • קרח בן יצהר • דתן ואבירם • און בן פלת • סיחון מלך האמורי • עוג מלך הבשן • בלק • בלעם בן בעור • כזבי בת צור • זמרי בן סלוא • פינחס • חמשת מלכי מדין • יהושע בן נון • כלב בן יפונה |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499239705171
כלכלת רומניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה

בתקופת מלחמת העולם הראשונה כלכלת רומניה הושפעה מאוד מההתרחשויות הפוליטיות והצבאיות.
התקופה הנייטרלית

פתיחת מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, השפיעה על כלכלת רומניה, למרות שהיא שמרה על נייטרליות במהלך השנתיים הראשונות של המלחמה. חסימתן של דרכי מסחר בגלל המלחמה, מגבלות מנהלתיות שהטילו המדינות השונות על תנועת הסחורות, כדי לשרת את המאמץ המלחמתי שלהן ולמנוע סיוע מאויביהן, שינויים חדיש בהיצע ובביקוש לסחורות השונות, כל אלה השפיעו, בדרך כלל לרעה, על היקף סחר החוץ של רומניה ובעקיפין גם על השוק הפנימי של רומניה.
פתיחת מעשי האיבה ניתקה את דרכי היבשה של היצוא החקלאי המסורתי של רומניה אל ארצות מערב אירופה. האימפריה העות'מאנית סגרה את הבוספורוס והדרדנלים בפני המעבר הימי של יצוא זה. בתקופה זו החקלאות היוותה 80% מכלכלת רומניה, לכן הפגיעה הייתה קשה. גם יתר ענפי הכלכלה נפגעו - מחסור בחומרי גלם, מכונות וחלפים שלא הגיעו בגלל ניתוק הדרכים או בגלל הפנייתם למאמץ המלחמתי של מדינות אחרות, פגעו ביכולת הייצור של התעשייה ושל ענף המכרות והפקת הנפט.
הנפט הרומני, שהפקתו נתקלה בקשיים, כאמור לעיל, היה מבוקש מאוד וגרמניה הציעה לתת עבור כל קרון של נפט קרון של תחמושת. בתקופה זו רומניה ניסתה להכין את צבאה ולצייד אותו, שיהיה מוכן להצטרף למלחמה ברגע המתאים, אך התעשייה המקומית לא הייתה מסוגלת לספק את צרכיו והמדינות הזרות לא היו מוכנות לספק לרומניה חומרי מלחמה, שהיו עלולים להיות מופנים כנגדן.
ניתוק דרכי המסחר עם מערב אירופה יצר מצב בו הייתה עדיפות ברורה לסחר עם מעצמות המרכז ואומנם, ב-1915, מדינות אלה קלטו 78% מהיצוא הרומני. גרמניה והאימפריה האוסטרו-הונגרית הקימו מונופולים ליבוא הדגנים, מונופולים שהכתיבו מחירים נמוכים מכפי שרצו הרומנים. בתגובה הקימה רומניה מונופול ליצוא, שהתמודד מול מונופולי היבוא. המונופול הרומני, שנקרא "הוועד המרכזי לממכר ויצוא הדגנים והמוצרים הנלווים", קבע את הכמויות הדרושות לצריכה פנימית, את המחירים המרביים למכירה ברומניה, את המכירים המינימליים ליצוא, עסק במכירת התבואות בחו"ל וגם בהעברתן.
בגלל הקשיים השונים, בתקופה 1913 - 1915, נפח היצוא הרומני הצטמצם לשליש. צמצום ההכנסות הנובעות מיצוא ולעומתן ההוצאות המוגדלות על הצטיידות הצבא, כולל הלוואת מחו"ל הביאו להגדלת כמות המזומנים בשוק הפנימי, עד פי שלושה, מה שהזין את האינפלציה.
המאמץ המלחמתי

השלטון הרומני, שהחליט על שמירת הנייטרליות, היה מודע שבמוקדם או במאוחר רומניה עשויה להצטרף למלחמה, מרצונה או שלא מרצונה, לכן עשה מאמץ עילאי להכנת הצבא הרומני למלחמה.
לתשלום עבור הצטיידות הצבא, הממשלה הרומנית לקחה מהבנק הלאומי ארבע הלוואות, בסכום כולל של 400,000,000 לאי והלוואות חוץ מהממלכה המאוחדת ומאיטליה.
כביש 411

| --- | --- |


הכביש ליד יער חולדה
 מידע כללי
 כינוי:  כביש חולדה
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  21 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  מזכרת בתיה, קריית עקרון ורחובות
 נקודת התחלה:  צומת חולדה
 נקודת סיום:  צומת רחובות מערב
 קואורדינטות:  31°51′34″N 34°48′56″E﻿ / ﻿31.85944444°N 34.81555556°E﻿ / 31.85944444; 34.81555556
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 411, מכונה לעיתים כביש חולדה, הוא כביש רוחב בישראל. המחבר בין כביש 3 בצומת חולדה לכביש 42 בצומת רחובות-מערב, ומהווה כביש גישה מרכזי למועצות המקומיות מזכרת בתיה וקריית עקרון, מושב בית אלעזרי וכן ככביש גישה לעיר רחובות. אורכו כ-21 ק"מ.
היסטוריה

מזכרת בתיה התקיימה ללא כביש לרחובות עד תחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. אז נגשה ממשלת המנדט הבריטי לסלילת כביש גישה למזכרת בתיה מרחובות, דרך הכפר הערבי עג'ר. תושבי מזכרת בתיה נדרשו להשתתף בהבאת מכסת אבנים, אולם התוצאות היו עגומות ובדואר היום נכתב שנסלל כביש רעוע באורך קילומטר אחד שנזקו רב מתועלתו. מצב זה נמשך במשך השנים הבאות.
במהלך שנות ה-30 סבלה חולדה מקשיים מרובים בהיעדר כביש שיחבר אותה ליישובים היהודיים הסמוכים. תוואי הכביש חולדה-רחובות דרך מזכרת בתיה, נסלל מכספי כופר היישוב בשנת 1939 כמסילת אבנים, סולינג. חוסר הנוחות גרם לכך שהרכבים העדיפו לנסוע לצד הכביש ולא עליו, כאשר הדבר התאפשר. במיוחד היה המצב חמור בקטע ממזכרת בתיה לחולדה. בשנת 1943, בעקבות מעצר מספר חברי חולדה על החזקת נשק בלתי חוקי, הבטיחו המוסדות לעשות מאמץ לשפר את הדרך לחולדה.
חיבור חולדה לכביש 3 נסלל בשנת 1947. בסופו של דבר נסלל כביש 411, מצומת ביל"ו לצומת חולדה, כחלק המערבי של כביש הגבורה בספטמבר - אוקטובר 1948.
בשנת 2014 נפתח לתנועה קטע חדש של הכביש בין כפר גבירול לבין צומת עקרון המחבר את שני קטעי הכביש. הקטע החדש עוקף את העיר רחובות ממערב, יוצר כניסה חדשה לעיר וגישה נוחה למרכז רפואי קפלן. בעתיד מתוכננות הרחבה כוללת של הכביש ובניית מחלף חולדה, אשר יחבר בין כביש 6 לכביש 411 (כרגע גשר ללא מחלף).
צמתים בכביש

| ק"מ | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 411 ממערב למזרח
| 0 | צומת רחובות-מערב |  | רחובות |   כביש 42 |
| 1.4 | כיכר ללא שם |  | רחובות | כניסה אל שכונת כפר גבירול |
| 1.9 | צומת כפר גבירול |  | רחובות |   כביש 410 לכיוון יבנה |
| 2.1 | צומת כפר גבירול |  | רחובות |   כביש 410 לכיוון מרכז רחובות |
| 4.7 | צומת ללא שם |  | קבוצת שילר | כניסה לקבוצת שילר ולדרום רחובות |
| 9.8 | צומת ללא שם |  | גבעת ברנר | כניסה לגבעת ברנר |
| 10 | צומת קריית עקרון |  | קריית עקרון, גבעת ברנר |   כביש 40 |
| 10.3 | צומת ללא שם |  | בילו סנטר | כניסה לביל"ו סנטר |
| 10.3 | צומת ללא שם |  | ביל"ו סנטר | כניסה לביל"ו סנטר |
| 10.5 | כיכר ללא שם |  | קריית עקרון | כניסה לקריית עקרון ולא"ת עקרון 2000 |
| 11 | צומת ללא שם |  | קריית עקרון | כניסה לבית אלעזרי |
| 11.7 | צומת ללא שם |  | קריית עקרון | כניסה לקריית עקרון |
| 12.7 | צומת ללא שם |  | מזכרת בתיה, גני יוחנן | כניסה למזכרת בתיה וכביש 4233 |
| 13.6 | צומת ללא שם |  | מזכרת בתיה | כניסה למזכרת בתיה |
| 14.9 | מחלף חולדה (בתכנון) |  | מזכרת בתיה |   כביש 6 |
| 17.8 | צומת ללא שם |  | חולדה | כניסה לחולדה |
| 19.9 | צומת ללא שם |  | משמר דוד | כניסה למשמר דוד |
| 21 | צומת חולדה |  | טל שחר |   כביש 3 |
תאונות דרכים

מאז פתיחת הקטע החדש בכביש 411 התרחשו בכביש תאונות דרכים רבות. בשנת 2016 התרחשו בכביש 22 תאונות אשר גבו הרוג אחד וכ-60 פצועים. במרץ 2017 התרחשו בקטע החדש בכביש שתי תאונות דרכים קשות כאשר באחת מהן פגעה נהגת מכונית ברוכב אופנוע בסמוך לכפר גבירול ובשנייה התנגשו שתי מכוניות בסמוך לקיבוץ גן שלמה (קבוצת שילר). לפני שנים אחדות הותקן רמזור בכניסה הדרומית לקריית עקרון, צומת T שהיה מועד לתאונות רבות, מהן קשות וקטלניות. מאז התקנת הרמזור פחתו התאונות בצומת זה כמעט לאפס.
ראו גם

יער חולדה
מזכרת בתיה
קריית עקרון
הערות שוליים

↑  עקרון, דואר היום, 22 בינואר 1929
↑  כביש עקרון - רחובות, דבר, 6 במרץ 1931
↑  עקרון - לסלילת הכביש, דואר היום, 5 ביוני 1933
↑  ארי רוז'נסקי, ביישוב עקרון, דואר היום, 12 בספטמבר 1933
↑  אבי יובל, מזכרת בתיה - לשאלת הכביש, דואר היום, 19 בפברואר 1936
↑  ישובים חקלאיים מנותקים בגלל הגשמים, דבר, 13 בנובמבר 1938
↑  קריאתו של יישוב, דבר, 3 בספטמבר 1939
↑  כופר היישוב בסלילת כבישי בטחון, הצופה, 17 בדצמבר 1939
↑  ב.צ., בנקודות היישוב - עקרון, הצופה, 4 באפריל 1940
↑  י. אוקון, טיול ליער הרצל, הצופה, 23 ביולי 1941
↑  ראו תיאור של כביש חול וכורכר עד מזכרת בתיה - בשבילי מולדת, הצופה, 5 באוגוסט 1943
↑  ייעשו מאמצים להוציא את חולדה מבדידותה, משמר, 20 בדצמבר 1943
↑  50 שנה ליישובה של חולדה, דבר, 24 באוקטובר 1980
↑  פליה פלקסר, דרכים חדשות מוליכות לירושלים, על המשמר, 7 בדצמבר 1948
1 2  אביגיל קדם, כביש 411: נתיב הפחד, באתר mynet רחובות, ‏19 במרץ, 2017 (ארכיון)
יקב אמפורה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־24 שנים) 
 מיקום המטה:  כרם מהר״ל 
 ענפי תעשייה:  תעשיית היין 
  
 www.amphoraewines.com
 
יקב אמפורה הוא יקב בוטיק ישראלי.
היסטוריה

יקב אמפורה הוקם בשנת 2000 למורדות הכרמל על ידי היינן גיל שצברג במיזם משותף עם גיא רילוב, בעליה של חוות הגידול האורגנית "חוות מקורה" שליד כרם מהר"ל. היקב תוכנן על ידי אדריכל איטלקי מפיימונטה שבאיטליה המתמחה בבניית יקבים. שצברג גדל בקיבוץ צרעה, שם הכיר את רוני ג'יימס מיקב צרעה, לאחר מכן היה יינן כרמל מזרחי במשך חמש שנים, למד במגמת הייננות שבאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס והתלמד ביקבים בקליפורניה. אמפורה הוא כינויו של כד החרס ששימש לאחסון היין בעת העתיקה.
בסדרת העל של היקב יינות זניים בלבד, הסדרה השנייה היא ריטון שהיא בלנד, שתי הסדרות מנפיקות יינות המסוגלים להתיישן. בנוסף, היקב מייצר סדרה זולה יותר ובה יינות בלנד בשם "מד רד", המיועדת לשתייה מיידית. ביקב משתמשים בענבים מרמת הגולן ומהגליל העליון. ליקב כרמים במלכיה, רמות נפתלי, כרמי יוסף ויפתח. הענבים בהם משתמשים הם קברנה סוביניון, מרלו, סירה, שרדונה וויונייה. היין תוסס בתסיסה קרה ומושרה עם קליפותיו במשך חודש וחצי ומתיישן בחביות עץ אלון מבורגון שבצרפת. בשנת 2000 היקב שיווק עשרים ושלושה אלף בקבוקים. בשנת 2005 עבר היקב למקום חדש במטרה לייצר כמאה אלף בקבוקים.
ב-2008 עזב גיל שצברג את היקב והפך להיות יינן יקבי רקנאטי. באותה עת רכש את היקב דוד בר-אילן, אחריו רכש אותו ולדימיר דובוב, ביחד עם יועץ היינות ד"ר ארקדי פיפיקיאן שנהפך ליינן הראשי ולשותף ביקב עד שנת 2016.
בשנת 2016 נכנס הווטרינר ואיש העסקים ד"ר יובל סמואל כשותף ביקב (50%) וד"ר פפיקיאן הוחלף על ידי היינן-היועץ מעיין קושיצקי והיינן מאירם הראל, שמונה כיינן בפועל.
נכון ליוני 2023, ביקב מייצרים 220 אלף בקבוקי יין בשנה.
לקריאה נוספת

דניאל רוגוב, תרגום: עמית יריב, מדריך רוגוב ליינות ישראל 2011, טובי, 2011, עמ' 53-48, 458
אליעזר זקס, יין ישראלי: מבחר יינות ישראל, תל אביב: קורדינטה, ספטמבר 2011, עמ' 81-80
אליעזר זקס וירון גולדפישר, שביל היין: טיול ביקבי ישראל, תל אביב: קורדינטה, 2007, עמ' 115-114
שלמה פפירבלט, עולם היין, כפר סבא: אריה ניר, תשס"ב 2002, עמ' 74
הערות שוליים

↑  מירה איתן‏, נאמן למקורה, באתר וואלה, 6 ביוני 2023
כריסטיאנו זאנטי

כריסטיאנו זאנטי (באיטלקית: Cristiano Zanetti; נולד ב-14 באפריל 1977 בקרארה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר.
ביוגרפיה

זאנטי התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1993 בפיורנטינה האיטלקית. לאחר מכן עבר בין הקבוצות ונציה, רג'ינה, אינטר מילאנו, קליארי ורומא. הוא אף זכה עם רומא באליפות איטליה בעונת 2000/2001. זאנטי הועבר ליובנטוס בשנת 2006 בהעברה חופשית, על אף ירידת הקבוצה לסרייה ב' בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א'.
זאנטי החל לשחק בנבחרת איטליה בשנת 2001. הוא זומן לסגלה למשחקי מונדיאל 2002 ויורו 2004, אך לא זומן אליו מאז שנת 2004. לזכותו 17 הופעות במדי הנבחרת ושער אחד.
כריסטיאניה (רובע)

כריסטיאניה, נקראת גם העיר החופשית כריסטיאניה (בדנית: Fristaden Christiania) היא שכונה הטוענת לעצמאות בקופנהגן בירת דנמרק. בשכונה, ששטחה 340 דונם מתגוררים כ-850 תושבים. לשכונה מעמד ייחודי המוענק לה על פי חוק מיוחד, חוק כריסטיאניה משנת 1989, המעביר חלקים מהפיקוח עליה מידי עיריית קופנהגן למדינה.
השכונה שוכנת במקום בו היה בעבר בסיס צבאי שפונה בשנת 1971. עם פינוי הבסיס, פלשו לשטחו התושבים והקימו קהילה אלטרנטיבית. עד שנת 2004 זכתה השכונה לחופש רב מרשויות החוק אשר גילו סבלנות גם לסחר בקנאביס שהתרחש בה בגלוי.
החל משנת 2004 החל משא ומתן בין הרשויות לתושבים בניסיון להסדיר את מעמדה של השכונה.
הערות שוליים

↑  סאלי מקגריין, דנמרק: הפולשים שהפכו לבעלי בית, באתר הארץ, 9 בפברואר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540142105171  BnF: cb125063268 (data)  GND: 4096769-4  LCCN: n96044181  MusicBrainz: db46eddb-9d89-48bc-a82b-af0138c810cf  SUDOC: 034293426  VIAF: 145585126   WorldCat (עם VIAF): 145585126