stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוואף סלאם
ביוגרפיה > שגריר לבנון לאומות המאוחדות

מיולי 2007 עד דצמבר 2017 שימש כשגריר לבנון ונציג קבע לאומות המאוחדות בניו יורק.
תקופת כהונתו באו"ם התאפיינה במעורבויות חוזרות ונשנות שלו בפני מועצת הביטחון בדרישה לביטחון ויציבות בדרום לבנון דרך יישום החלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם, קידום מדיניות של "ניתוק" מהסכסוך הסורי וחיפוש אחר סיום החסינות דרך הקמת הטריבונל המיוחד ללבנון בעניין רצח ראש הממשלה הלבנוני לשעבר רפיק אל-חרירי בהתאם להחלטה 1757 של מועצת הביטחון.
הוא ייצג את לבנון במועצת הביטחון ב-2010 וב-2011, לכהונת לבנון כחבר לא קבוע למשך שנתיים. במאי 2010 ובספטמבר 2011 כיהן כנשיא המחזורי של מועצת הביטחון.
הוא שימש כסגן נשיא הסשן ה-67 של האספה הכללית של האומות המאוחדות מספטמבר 2012 עד ספטמבר 2013 וכנשיא מכהן של האספה הכללית של האומות המאוחדות ביולי 2013.
הוא ייצג את לבנון במועצה הכלכלית והחברתית (ECOSOC) ב-2016 וב-2017.
במהלך כהונתו באומות המאוחדות השתתף סלאם במשלחות לבנוניות רבות לכנסים ולפגישות בין-לאומיות, כולל ועידות שינוי האקלים (פריז 2015 וקופנהגן 2009), הכנס הבין-לאומי למימון לפיתוח (אדיס אבבה 2015) ופסגת ריו+20 לפיתוח בר-קיימא (ריו דה ז'ניירו 2012).
ביוגרפיה > בבית הדין הבין-לאומי לצדק

ב־9 בנובמבר 2017 נבחר סלאם לשופט בבית הדין הבין־לאומי לצדק, כשהוא זוכה ב־135 קולות בעצרת הכללית של האו"ם וב־12 קולות במועצת הביטחון.
ב-6 בפברואר 2024 נבחר סלאם לנשיא בית הדין הבין-לאומי לצדק.
ביוגרפיה > ראש ממשלת לבנון

ביוני 2022 הפסיד סלאם בהצבעה לראשות ממשלת לבנון לנג'יב מיקאתי, כשהוא מקבל 25 קולות לעומת 54 למיקאתי.
ב-13 בינואר 2025 הודיע נשיא לבנון החדש, ג'וזף עאון, כי הטיל על סלאם להרכיב ממשלה חדשה במדינה לאחר שזכה לתמיכת רוב הנציגים בפרלמנט. הוא נתמך על-ידי גורמים פוליטיים המתנגדים לחזבאללה. בעקבות זאת התפטר ב־14 בינואר מנשיאות בית הדין הבין-לאומי בהאג. ב-8 בפברואר הוקמה ממשלה בראשותו.
ביוגרפיה > יחסו למדינת ישראל

על פי דו"ח שפרסם ארגון UN Watch, סלאם מוגדר "עוין" כלפי ישראל. הדו"ח מציג את פעילותו כשגריר לבנון באו"ם בין השנים 2007–2017, בהן סלאם תמך באופן חד-צדדי בהחלטות נגד ישראל, תוך התעלמות מפעולות הטרור של חמאס. בנאומיו באו"ם האשים סלאם "ארגונים יהודיים טרוריסטיים" בביצוע "טבח מאורגן". כמו כן הוא כינה את ישראל "מדינת אפרטהייד" והאשים אותה בפשעים נגד האנושות. סלאם הצביע נגד החלטות או"ם שגינו הפרות של זכויות האדם באיראן, זכויות האדם בסוריה וזכויות האדם בבלארוס. באפריל 2024 ביקשו מספר חברי הקונגרס מממשל ביידן להגביל את נסיעותיו של סלאם לארצות הברית או להטיל עליו סנקציות.
משפחתו

סבו של סלאם, סלים סלאם, היה מנהיג "תנועת הרפורמה של ביירות" ונבחר לתפקיד רשמי בפרלמנט העות'מאני ב-1912. דודו, סאיב סלאם, נלחם למען עצמאות לבנון מהמנדט הצרפתי על לבנון ובהמשך כיהן ארבע פעמים כראש ממשלת לבנון בין השנים 1952 ל-1973. בן דודו, תמאם סלאם, כיהן גם הוא כראש ממשלת לבנון בין השנים 2014 ל-2016.
הוא נשוי לסחר בעאסירי, שגרירת לבנון לאונסק"ו נכון לינואר 2018. לזוג שני בנים, עבדאללה ומרוואן.
הערות שוליים

1 2  איתמר אייכנר, התפתחות מדאיגה בהאג: שופט לבנוני מונה לנשיא בית הדין הבינלאומי לצדק, באתר ynet, 6 בפברואר 2024
↑  Lebanese Judge elected to International Court of Justice, The New Areb, ‏14 בספטמבר 2017
↑  Lebanon's Mikati named PM, urges action to secure IMF deal, Reuters, ‏23 ביוני 2022
↑  לשכת נשיאות לבנון: הנשיא ג'וזף עאון הטיל על השופט נוואף סלאם את משימת הרכבת הממשלה, באתר ישראל היום, 13 בינואר 2025
↑  ימונה לראש ממשלת לבנון: נשיא ביה"ד הבינלאומי התפטר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בינואר 2025
↑  ממשלה חדשה בלבנון: למרות דרישת ארה"ב - חיזבאללה בפנים, באתר ישראל היום, 8 בפברואר 2025
↑  קרן בצלאל, ‏העבר הבעייתי של השופט הלבנוני שמוביל את הדיון על "חוקיות הכיבוש", באתר ‏מאקו‏, 18 ביולי 2024
↑  France-Presse, Agence (2000-01-23). "Saeb Salam, 95, Former Lebanese Prime Minister". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2025-02-09.
↑  Who is Nawaf Salam, Lebanon's new prime minister-designate?, Reuters, ‏January 13, 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494012805171  BnF: cb120965155 (data)  CANTIC: a11075752  CiNii: DA15018189  GND: 1067988734  ISNI: 0000 0000 8118 0146  LCCN: n85027695  RERO: 02-A021918996  SUDOC: 029312418  VIAF: 39405423   WorldCat (עם VIAF): 39405423
72 השמות החרוטים על מגדל אייפל

מיקום השמות החרוטים על מגדל אייפל מסומן במסגרת ירוקה
.
על מגדל אייפל שבפריז חרוטים 72 שמות של מדענים, מהנדסים ומתמטיקאים צרפתים לאות הוקרה על תרומתם.
גוסטב אייפל החליט לעשות זאת לאור חששו הגובר מהמחאות נגד המגדל.
התחריטים, הכוללים את שמות המשפחה של האישים, נמצאים על צידו של המגדל, מתחת למרפסת הראשונה. התחריטים כוסו על ידי צבע בתחילת המאה ה-20 ושוחזרו בשנים 1986–1987. הם נצבעו במקור בזהב וגובהם היה כ-60 סנטימטר. צביעה מחדש בשנים 2010–2011 החזירה אותם לצבע הזהב המקורי.
מיקום

הרשימה מתחלקת לארבעה חלקים, לכל צד של המגדל, הצדדים קיבלו את שמם על שם האזור של פריז אליו הצד פונה.
ביקורת

הרשימה איננה כוללת נשים. היא ספגה ביקורת כאשר לא הוכללה בה סופי ז'רמן, מתמטיקאית שעבודתה על תורת האלסטיות הייתה הכרחית לבניית המגדל עצמו.
האישים > הפאנל הצפון מזרחי

השמות על הפאנל הצפון מזרחי
בפאנל זה מופיעים שמותיהם של:
ז'ול פטיט (אנ')
לואי ז'אק מנדה דאגר – אמן וכימאי
צ'ארלס וורץ (אנ') – כימאי
אורבן לה-ורייה – אסטרונום ומתמטיקאי
אלברט פרדונה (אנ') – מהנדס רכבות
ז'אן-בטיסט ז'וזף דלאמבר – אסטרונום ומתמטיקאי
אטיין לואי מאלוס (אנ') – מתמטיקאי
לואי ברגה (אנ') – פיזיקאי ומתמטיקאי, מראשית ימי הטלגרפיה
קמיל פולונסאו (אנ')
ז'אן בפטיסט דומה (אנ') – כימאי
אמיל קלפרון – פיזיקאי
ז'אן צ'ארלס בורדה (אנ')
ז'אן-בטיסט ז'וזף פורייה – מתמטיקאי
מארי פרנסואה קסאוויה בישה (אנ') – היסטולוג
פרנסואה קלמאן סובאז' (אנ') – גאולוג ומהנדס
תיאופיל-ז'ול פלוז (אנ') – כימאי
לזאר קרנו – מתמטיקאי
גבריאל לאמה – מתמטיקאי
האישים > הפאנל הדרום מזרחי

פאנל זה גם ידוע כצד הצבאי בשל היותו בכיוון האקול מיליטר
השמות על הפאנל הדרום מזרחי
אוגוסטן לואי קושי – מתמטיקאי
יוג'ין בלגראן (אנ') – המהנדס שהיה מעורב בתוכנית אוסמן להתחדשות פריז
אנרי ויקטור רניו – כימאי
אוגוסטן ז'אן פרנל – פיזיקאי
גספאר דה פרוני (אנ') – מתמטיקאי ומהנדס
לואי ויקאט (אנ')
ז'אק-ז'וזף אבלמאן (אנ')
שארל-אוגוסטן דה קולון – פיזיקאי
לואי פואנסו (אנ') – מתמטיקאי
לאון פוקו – פיזיקאי
שארל דה-לוניי (אנ') – אסטרונום
ארתור מורין (אנ') – פיזיקאי
רנה ז'יסט אאיאי – מינרלוג
שארל קומב (אנ') – מהנדס
ז'אן לואי ת'נארד (אנ') – כימאי
פרנסואה ז'אן דומיניק אראגו – פיזיקאי ואסטרונום
סימאון דני פואסון – מתמטיקאי ופיזיקאי
גספאר מונז' – מתמטיקאי
האישים > הפאנל הדרום מערבי

השמות על הפאנל הדרום מערבי
ז'ול ז'מין (Jules Jamin)
לואי ז'וזף גה-ליסאק – כימאי ופיזיקאי
ארמן איפוליט פיזו – פיזיקאי
יוג'ין שניידר (אנ') – תעשיין
לואי (רוברט) לה שטלייה (אנ')
פייר ברת'ייה (אנ') – מטרולוג
זאן אוגוסטין בראל (אנ') – אגרונום וראשוני מטיסי כדורים פורחים
אנרי דה-דיון (אנ') – מהמהנדסים שבנו את מגדל אייפל
ארנסט גוין (אנ') – אדריכל ותעשיין
לואי דידיה ז'וסלן (אנ') – מהנדס
פול ברוקה – רופא
אנטואן סזאר בקרל (אנ') – פיזיקאי וחוקר חשמל
גספאר גוסטב קוריוליס – מתמטיקאי ופיזיקאי
ז'אן פרנסיס קול (אנ') – יזם ותעשיין
ז'אק טריגר (אנ') – גאולוג ומהנדס
אנרי גיפארד (אנ') – מהנדס, ממציא וטייס כדור פורח
פרנסס פרייה (אנ') – איש צבא וגאולוג
שארל שטורם  – מתמטיקאי ופיזיקאי
האישים > הפאנל הצפון מערבי

השמות על הפאנל הצפון מערבי
מארק סגווין (אנ') – ממציא הגשר התלוי באירופה
ז'רום לפרנסואה דה לאלנד – אסטרונום
הנרי אדוארד טרסקה – מהנדס
ז'אן-ויקטור פונסלה (אנ') – מתמטיקאי
ז'אק אנטואן שארל ברס (אנ') – מהנדס
ז'וזף לואי לגראנז' – מתמטיקאי
ז'אן-בטיסט-שארל-ז'וזף בלאנז'ה (אנ')
ז'ורז' קיווייה – חוקר טבע
פייר-סימון לפלס – מתמטיקאי ואסטרונום
פייר לואי דולון (אנ') – פיזיקאי, חוק דולון-פטי
מישל שסלה (אנ') – מתמטיקאי
אנטואן לבואזיה – כימאי
אנדרה מרי אמפר – פיזיקאי
מישל שוורל – כימאי
אז'ן פלאשה (אנ')
קלוד לואי מרי אנרי נאוויה – מתמטיקאי, פיזיקאי ומהנדס
אדריאן-מארי לז'נדר – מתמטיקאי
ז'אן אנטואין שפטל (אנ')
הערות שוליים

↑  Gray, Mary (1978). "Sophie Germain (1776-1831)".  In Louise S. Grinstein and Paul Campbell (ed.). Women of Mathematics: A Bibliographic Sourcebook. Greenwood. pp. 47–55. ISBN 978-0-313-24849-8.
↑  Mozen, H. J. (pseud.) (1913). Women in Science:  With an Introductory Chapter on Women's Long Struggle for Things of the Mind. D. Appleton. pp. 154–157.
דרך האוקיינוס הגדולה

הסמל של דרך האוקיינוס הגדולה
מפת הדרך
דרך האוקיינוס הגדולה
"דרך האוקיינוס הגדולה" (באנגלית: Great Ocean Road) (ידועה כאוטוסטרדת חוף הגלישה בין ג'ילונג לטורקי) הפרוסה לאורך החוף הדרום מזרחי של אוסטרליה בין הערים ג'ילונג וווארנאמבול היא מצבת הזיכרון המלחמתית הגדולה ביותר בעולם. הדרך נבנתה בין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה על ידי חיילים לשעבר ככבוד לחבריהם שנפלו. בניית הכביש נמשכה 16 שנה והיא נעשתה ידנית תוך שימוש במעדרים, כפות ודינמיט.
השער הראשי, קשת, נבנה מחדש מספר פעמים. הקשת הראשונה נהרסה ונבנתה כאשר הדרך הורחבה, הקשת השנייה נבנתה לאחר התנגשות של משאית בה והקשת השלישית נהרסה במהלך שריפות יום הצום הראשון. השער אינו ממוקם בדיוק בתחילת הדרך.
בדרך של הצמדות לחוף, הדרך מציעה נוף של מייצר בס והאוקיינוס הדרומי. האזור ליד פורט קמפבל מכסה כמה מקווי החוף היפים ביותר בעולם.
הגבלת מהירות

מגבלת המהירות בדרך נעה בין 80 קמ"ש (50 מייל לשעה) ל-100 קמ"ש (62 מייל לשעה), אך העיקולים החדים אינם מאפשרים להגיע למהירויות אלו ברוב המקומות. הדרך בעלת שני נתיבים (נתיב לכל כיוון). רכבים חייבים לנוע בצד שמאל של הדרך. ישנן מצלמות בקרת מהירות לאורך הדרך.
גלריה של אתרי תיירות

דרך האוקיינוס הגדולה
"שנים עשר השליחים"
מבנה סלעי הידוע כ-"הצוק", באמצע הדרך בין פורטלנד ונלסון
המערה
סלע הפיל
הנחיר
קשת לונדון
ברוך דרור

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1964 (בן 60) טקסס, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברוך דרור (נולד ב-2 בנובמבר 1964; טקסס, ארצות הברית) הוא שחקן ומוזיקאי ישראלי.
ביוגרפיה

ברוך דרור גדל והתחנך בבת-ים. בנעוריו שיחק כדורגל בקבוצת הפועל תל אביב והיה אלוף ג'ודו. הוא שירת בחטיבת גולני והשתתף במלחמת לבנון הראשונה, תחיל כלוחם ובהמשך כמפקד כיתה. לאחר מכן עבר ליחידת מסתערבים שפעלה במרחב צידון. הוא סיים את שירותו כסמל מחלקה של נוער במצוקה בחוות השומר.
ב-1982 השתתף בתחרות כישרונות ארצית וקיבל מלגה ללימודי מוזיקה. למד משחק בבית צבי. במסגרת לימודיו נסע למוסקבה ב-1989 עם משלחת שחקנים ושם זכה יחד עם משתתפי ההצגה "אקווס" בפרס הראשון בפסטיבל הבינלאומי להצגות סטודנטים "פודיום". הוא סיים את לימודיו בבית צבי ב-1989 ומאז משחק בעיקר בתיאטרון.
ב-1993 כתב, הלחין וביצע את המנון יחידת הימ"מ. ב-1999 הלחין את פסקול הסרט ״זכר ונקבה ברא אותם״.  ב-2020 יצא לאור רומן הביכורים שלו, "הלילה בגרנדה", המתאר את חוויותיו מהמלחמה והשבר שבא בעקבותיה, כולל מצבו הנפשי הרעוע והאשפוז לאח שלקה במאניה דפרסיה.
קריירה > תיאטרון

תיאטרון הבימה - "המגדל", "חתולה על גג פח לוהט", "משחק כפול", "משרתם של שני אדונים", "זעקי ארץ אהובה", "מקבת", "הבחורים בדלת ממול", זיזאנה", " מארחים את מר סלואן ", "השושנה המקועקעת", על החיים ועל המוות".
תיאטרון בית ליסין - "מצעד המלאכים", "פיאף", "רק אתמול נולדה", "הדבר האמיתי", "ריגוש", "איש הגשם", "תנאים של חיבה".
תיאטרון הקאמרי - "תפילה", "מהגר עובר ושב", "אויב העם".
תיאטרון הספרייה - "כוכבים עם שחר", "הבן הבכור".
תיאטרון באר שבע - "פרלוד לנשיקה".
תיאטרון לילדים ונוער - "מעלה קרחות".
פסטיבל עכו - הצגת יחיד "חרבת חזעה"
פסטיבל ישראל- "צור וירושלים"
מופעי סטנד-אפ ובידור - כתב ושיחק במופע היחיד "אחרון הפולנים", כתב ושיחק ביחד עם יונתן קוניאק (בשיתוף עם רשף ורגב לוי ובבימוי טל פרידמן) את המופע "שקע ותקע".
קריירה > טלוויזיה

השתתף בסדרות "הביל"ויים", "Signal C.Q", "צוללים קדימה", "אריק הראשון", "רמת אביב גימל", "אסתי המכוערת", "פרשת השבוע", "טיפול נמרץ", "זכר ונקבה ברא אותם" (אותו גם כתב והלחין את הפסקול) ו"מנאייכ".
קריירה > קולנוע

השתתף בסרטים "לבנים", "פיתוי" על פי ספרו של רם אורן, "מחץ הדלתא 3", "שעתנו היפה ביותר".
חיים אישיים

דרור מתגורר בתל אביב והוא אב לבן ובת.[דרוש מקור] הוא מזדהה כאתאיסט.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  ברוך דרור, "הלילה בגרנדה", פרק מהספר, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, יוני 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009050069905171  LCCN: n2021006557  VIAF: 2160664915303361015   WorldCat (עם VIAF): 2160664915303361015
מנטוס

| --- | --- |

 
 מאכלים
 יצרן:  Perfetti Van Melle 
 
מנטוס. הטעמים בתמונה מלמעלה למטה: תות, מנטה, פירות, ספיר מנטה, תפוח ירוק ו-Sour Mix
מגוון מוצרי מנטוס
מנטוס הוא ממתק המשווק ברחבי העולם. את המנטוס פיתחה חברת Van Melle בהולנד בשנת 1950, וזהו המוצר המוביל שלה. המנטוס משווק בעיקר בצורת גליל, אך גם בקופסאות. בכל גליל ישנן 14 סוכריות, למעט סדרת "Sour Mix" (טעמים חמוצים משולבים) בה יש 11 סוכריות.
סוכריות

המנטוס בעל מספר טעמים רב, אך לא כל הטעמים משווקים בכל המדינות, ולפיכך, רבים מן הטעמים מוגבלים לארץ אחת בלבד. בין הטעמים של מנטוס ניתן למצוא את הטעמים: תות, תפוח, תפוז, לימון, קינמון, ענבים, ענבים משולבים, צימוקים, אבטיח, אשכולית, אפרסק, בננה, פטל, דובדבן, מנגו, מלון, שזיף, מנטה, ספיר מנטה, פפרמינט מרענן נשימה, עשבים, יוגורט תות, תותי פרוטי, אננס, קולה, יוגורט לימון, דומדמנית, ליקריץ, שוקולד (בוטל בגלל קשיים כלכלים), פירות (המכיל בתוכו את טעם התות, התפוז הלימון והדובדבן), פירות יער (המכיל בתוכו את טעם התות, הענבים והדובדבן), פירות טרופיים (המכיל בתוכו את טעם התפוז, האבטיח והאננס) ו-Sour Mix (המכיל בתוכו את טעם התפוח, הענבים והלימון).
מסטיק

מנטוס הוציאו מסטיקים בטעמים רבים ובהם:
ב-2011 יצאה גרסת מנטוס של מסטיקים ב-6 טעמים שונים: מנטה מרעננת, פפרמינט, פירות יער (המכיל בתוכו את הטעמים תות, פטל, אוכמניות וליים), פירות טרופים (המכיל בתוכו את הטעמים תפוז, קיווי, לימון ומנגו), אבטיח ושייק פירות (המכיל בתוכו את טעם התות, הבננה והמלון (עוד לא הגיע לישראל) .
ב-2012 יצא מסטיק אשר מכיל עד 3 טעמים בכל מסטיק. המסטיקים הובאו בטעמים: מנטה, ליקריץ-מנטה, אבטיח-מלון-אננס ותות-תפוח-פטל, לימון-אשכולית-תפוז, אוכמניות-קיווי-תות.
מוצרים נוספים

Mentos Mini, אריזות מיני של מנטוס.
Mentos Rainbow, אריזה מיוחדת המכילה שתי סוכריות משבעה טעמי פירות בשבעת צבעי הקשת. מכיל את הטעמים (לפי צבעי הקשת): תותי-פרוטי, תות, תפוז, אשכולית, תפוח, אבטיח וענבים.
Mentos Sugar Free, גרסה של מנטוס ללא סוכר בטעמים מנטה, תות ופירות.
Mentos Cubes, מסטיקים של מנטוס בצורת קוביות. קיים בטעם מנטה ופירות הדר.
מתחרים

חברת ממתקים אמריקנית הנקראת "Chewz".
חברת הממתקים ההבריטית "קדבורי" אשר משווקת מוצרים מתחרים.
אוהבי המנטוס אוהבים לקרוא לחברות אלו בבדיחות כ"אנטי-מנטוס".
אזכורים

סרטוני פרסומת של מנטוס היוו השראה לקליפ Big me של להקת הפו פייטרס שם הוצג ממתק פיקטיבי בשם "פוטוס".
ראו גם

התפרצות כתוצאה מהתגרענות (התפרצות מנטוס)
הערות שוליים

↑  שהתמזגה ב-2001 עם החברה האיטלקית Perfetti
גאוגרפיה של גאורגיה

| --- | --- |
 (למפת גאורגיה מוגדלת) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור +(למפת גאורגיה רגילה) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור +
 יבשת:  אירופה
 קואורדינטות:  42°N 44°E﻿ / ﻿42°N 44°E﻿ / 42; 44
 שטח
 דירוג שטח:  123
 שטח:  69,700 קמ"ר 
   אדמה:  69,700 קמ"ר (100%)
   מים:  0 קמ"ר (0%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  0 מטר  (הים השחור)
 גובה ממוצע:  1,432 מטר
 הנקודה הגבוהה:  5,201 מטר (שחארה)
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  310 ק"מ
 אורך הגבולות:  1,814 ק"מ
 מדינות גובלות:  ארמניה, רוסיה, אזרבייג'ן, טורקיה 
 
תבליט הנוף של גאורגיה. מיניאטורה
גאורגיה ממוקמת באסיה בדרום ובאירופה בצפון, גובלת בים השחור ממערב, בין רוסיה מצפון לבין טורקיה מדרום, בחלקו המערבי של עבר הקווקז. גאורגיה היא מדינה קטנה יחסית המשתרעת על שטח של 69,875 קמ"ר, שהם מעל לפי שלושה משטחה של ישראל.
גאורגיה גובלת בצפון עם רוסיה (וכן בשטחים אוטונומיים שלא מוכרים בקהילה הבינלאומית) מדרום גובלת גאורגיה בארמניה, אזרבייג'ן וטורקיה.
גאורגיה שוכנת על חלקו המערבי של עבר הקווקז. היא משתרעת על שני צידי רכס סוראמי וכוללת את שפלת קולחידה על חוף הים במערבה, וכן את המחצית המערבית של אגן נהר הקורה במזרח. מצפון היא כוללת את מורדותיה הדרומיים של הרי קווקז הגדול, והמורדות הצפוניים של הרי הקווקז הקטן. המדינה כוללת אזורים טבעיים מגוונים כמו ערבות במזרח, הרים חשופים בדרום, קרחונים בצפון ואזור סובטרופי לח במערב המכיל בעיקרו את אגן נהר הריוני.
האזור המזרחי הוא הררי ברובו, ובו עמקים רחבים של נהרות. אגן הקורה העילית הוא בעל אקלים יבשתי, חם בקיץ וקר בחורף. בעמקים הצפוניים של מזרח גאורגיה מגדלים חיטה; העמקים הדרומיים של האזור משופע בכרמים. האזור המערבי הוא סובטרופי גשום, שחלק גדול ממנו הוא אגן הנהר ריוני המשתרע על 310 ק"מ ומשתפך לים השחור. האקלים באזור זה הוא חם-לח בקיץ וקר-לח בחורף. חלק גדול מהאזור מכוסה ביערות והוא מרובה ביצות. אגן ריוני (מישור קולכתי) וחוף הים השחור הם אזורי חקלאות סובטרופית הכוללים גידולי גפן, תה, הדרים, טבק, במבוק ואקליפטוס. הגידול החקלאי העיקרי הוא תירס.
הנהרות הגדולים בגאורגיה הם עשירי מים ובעלי זרימה מהירה ומקורות המים הם הרי הקווקז המושלגים והקרחונים. זרימת המים האיתנה בכל ימות השנה הביאה לייסוד תחנות כוח הידרואלקטריות רבות.
מחצביה העיקריים של גאורגיה הם: מנגן ליד צ'יאתורה שמרבציו הם מהעשירים בעולם, פחם בנפת טק'יבולי ובנפת טקורצ'לי שבמחוז אימרתי, שמן אדמה בערבת שיראק שבקאחתי.
שילוב של נופים ונוחות אקלימית בחלקים מסוימים בגאורגיה הביא להתפתחות מקומות מרפא ונופש שחלקם מצטיינים במעיינות מרפא מינרליים.
גאורגיה היא חלק ממדינות הקווקז (כמו גם ארמניה ואזרבייג'ן). היא קשורה למדינות ותרבויות אירופאיות כמו יוון ורוסיה, ודתה היא הדת הנצרות האורתודוקסית 
היא מבין המקומות הראשונים שקיבלו את הנצרות כדת הלאומית.
בנוסף להיסטוריה ולתרבות, לגאורגיה קשרים גאופוליטיים הדוקים עם אירופה המודרנית.
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה העברית, ערך גאורגיה, כרך 5, עמוד 162.
הערות שוליים

↑  כולל החבלים הבדלניים אבחזיה ודרום אוסטיה
| גאוגרפיה של מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין    • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הוותיקן • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה    • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413006605171
מעלה עלי

מצפה
רמון
מצפה
רמון
המכתש הקטן ממעלה עלי
מעלה עֵלי הוא שביל תלול למדי העולה מקרקעית המכתש הקטן אל מצפה המכתש, שמעל פינתו הדרומית-מערבית של המכתש. המעלה מטפס בתוואי תלול ולעיתים מצוקי, בחלקו התחתון על קירות אבן חול צבעונית מתקופת הקרטיקון התחתון, ובחלקו העליון על מצוקי גיר מגיל הקנומן. מראש המעלה יש תצפית נוף על המכתש הקטן ופרצת הניקוז הצרה שלו ("שער אשמדאי"), וכן על חלק מן הערבה הצפונית, מלחת סדום והרי אדום ומואב. אל ראש המעלה מגיעה דרך עפר מכיוון כביש מעלה עקרבים, ואל תחתיתו מגיע שביל מסומן שראשיתו בפתח המכתש. המעלה נקבע כחלק משביל ישראל.
מעלה עלי נקרא על שמו של עלי בן צבי, שנפצע במהלך סיור של הפלמ"ח במכתש וחבריו סחבו אותו במעלה. לימים נהרג עלי בקרב בית קשת במלחמת השחרור והמעלה נקרא על שמו.
מעלה עלי מכונה גם "מעלה הגאולוגים". כינוי זה ניתן לו בשנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר בוצע לאורכו מיפוי השכבות הגאולוגיות של המכתש.
לקריאה נוספת

מסלול טיול במעלה עלי באתר מדרשת ביחד ירוחם
מסלול טיול במכתש הקטן ובמעלה עלי באתר טיולי
הערות שוליים

1 2  מנחם מרקוס, מדריך ישראל החדש, כרך 14 – הנגב הצפוני, הוצאת משרד הביטחון - ההוצאה לאור וכתר הוצאה לאור, 2001, עמ' 135
↑  מקטע 37 בשביל ישראל העובר במעלה עלי מתוך אתר החברה להגנת הטבע
איסר זלמן מלצר

| --- | --- |

 לידה:  6 בפברואר 1870 ה' באדר א' תר"ל מיר, האימפריה הרוסית
 פטירה:  17 בנובמבר 1953 (בגיל 83) י' בכסלו תשי"ד ירושלים
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת מיר (בלארוס) 
 תקופת הפעילות:  ? – 17 בנובמבר 1953 
 השתייכות:  יהדות ליטא
 תחומי עיסוק:  תלמוד, מדרשים, מוסר, הלכה, משנה תורה לרמב"ם
 רבותיו:  רבי יום טוב ליפמן בסליאנסקי, הנצי"ב מוולוז'ין והרב חיים סולובייצ'יק
 תלמידיו:  הרבנים אלעזר מנחם מן שך, שלמה זלמן אוירבך, אברהם אלקנה כהנא שפירא, יוסף אליהו הנקין
 חיבוריו:  אבן האזל
 אב:  ברוך פרץ מלצר 
 צאצאים:  פיבל מלצר  צבי יהודה מלצר 
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
הרב איסר זלמן מֶלְצֶר (ה' באדר א' תר"ל, פברואר 1870 – י' בכסלו תשי"ד, 17 בנובמבר 1953) היה רבה של סלוצק וראש הישיבה בה, ולאחר מכן ראש ישיבת עץ חיים בירושלים ויושב ראש מועצת גדולי התורה. מחבר ספרי "אבן האזל" על משנה תורה לרמב"ם.
קורות חייו > שנותיו הראשונות

נולד בעיר מיר שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), לרב ברוך פרץ ולמירל, שהייתה ממשפחת הוטנר. בן זקונים אחרי תשעה ילדים שמתו בינקותם ואחות אחת ששרדה. בגיל עשר התחיל ללמוד אצל רב העיר מיר, הרב יום טוב ליפמן בסליאנסקי, בעל "מלבושי יום טוב", שגידלו בביתו. בהמשך למד בישיבת מיר.
בן ארבע-עשרה, בשנת תרמ"ד (1884), התחיל לימודיו בישיבת וולוז'ין, בראשותם של הנצי"ב ורבי חיים סולובייצ'יק, ולמד שם שבע שנים. בזמן כניסתו לישיבה היה הצעיר ביותר. כונה "זוניא מיר'ר", על שם עירו. היה חבר חדר של הרב זליג ראובן בנגיס, שהיה אז מבכירי התלמידים בישיבה, וקירב אותו. כבר בשנותיו הראשונות התבלט, והרב סולובייצ'יק ביקשו לדבר עמו בלימוד, באמרו שדיבור עמו פותח לו את אפיקי המחשבה. בהיותו תלמיד שם היה גם פעיל בתנועה סודית של חובבי ציון בשם "נס ציונה", ויחד עם גיסו רבי משה מרדכי אפשטיין היה ממייסדי חדרה, בה קנה חלקת קרקע, ונטע פרדסי אתרוגים.
קורות חייו > נישואיו

נישא לבילה הינדה, בת הגביר שרגא פייבל פרנק מאלקסוט שבקובנה. כאשר נפטר פרנק, ביקשה גולדה - אלמנתו - למלא את צוואתו, ולהשיא את בנותיהן לתלמידי חכמים מובהקים. היא נסעה לישיבת וולוז'ין כדי למצוא שידוך לבתה הראשונה, ושם ראש הישיבה - הרב נפתלי צבי יהודה ברלין התלבט בין הרב משה מרדכי אפשטיין, ובין הרב איסר זלמן מלצר. היא הזמינה את גיסה - הרב זבולון לייב בארי"ט, רבה של פלונגיאן, בעל אחותה - לבחון את שניהם, אך הוא התקשה להכריע. כאשר נסעו היא, גיסה ושני התלמידים לרב יצחק אלחנן ספקטור בקובנה התקשה גם הוא לבחור בין שניהם. לבסוף הוא שאל אם יש לה בבית בת נוספת הצריכה להנשא, ואכן בשנת תרנ"ב (1892), הבת חיה מנוחה נישאה עם הרב משה מרדכי אפשטיין, והבת בילא הינדא נישאה עם הרב איסר זלמן מלצר. בזמן אירוסיו עבר ללמוד בישיבת ראדין, אצל החפץ חיים. הוא שכר חדר אצל קצב שפרש את העורות שהפשיט מבהמותיו, בחלון חדרו של הרב מלצר. הרב מלצר שהיה חולני ורגיש, נחלש בגלל הריח והחיידקים, אך סירב לעזוב ולפגוע בפרנסת הקצב. עקב זאת הוא חלה בשחפת וחזר לבית הוריו במיר. הוא שלח מכתב למשפחת כלתו על מצבו הרפואי ושישקלו את המשך השידוך. משפחת כלתו שלחה לו מימון לטיפול רפואי, ובד בבד לחצה על הכלה שתבטל את השידוך. הכלה סירבה לוותר עליו, על אף התחזיות הפסימיות של הרופאים. החפץ חיים בירך אותה שהוא יאריך ימים, ואכן בלחצה השידוך המשיך ולאחר שחזר לאיתנו הם נישאו.
בעת המצור על ירושלים במלחמת הקוממיות בשנת תש"ז, והוא בן 77, נפצע ברגלו. בעת שהחלים בבית חתנו בפתח תקווה, עבר בביתם תלמיד ישיבה ואיש ההגנה טוביה פרשל והעיד שאשתו, אשר ערכה את ספריו ותיעדה את שיחותיו,
הייתה עסוקה ביישור ניירות עטיפה על מנת שיוכלו להמשיך ולכתוב את דברי התורה, מכיוון שנייר הכתיבה אזל מן השוק.