stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלכי האימפריה הספאווית
רשימת השאהים

| שם המלך | תמונה | כינוי | לידה-מוות | הוא נכנס לתפקיד | עזוב את התפקיד | יחסי משפחה | הערה |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
שושלת ספאווית, 1501–1736
| איסמעיל הראשון |  | שאה, סולטאן | 1487–1524 | 7 בנובמבר 1502 | 23 במאי 1524 | בנו של סולטן חיידר |  |  |
| שאה תהמאספ הראשון |  | שאה, "חבר הקוראן", סולטן הסולטאן | 1514–1576 | 23 במאי 1525 | 25 במאי 1576 | בנו של איסמעיל הראששון |  |  |
| איסמעיל השני אל-ספווי |  | שַׁאה | 1537–1577 | 25 במאי 1576 | 24 בנובמבר 1577 | בנו של תהמאספ הראשון | חשד שהורעל |  |
| מוחמד ח'ודאבנדה | </img> | "ח'וד בנדה", אשרף, סולטן | 1532–1596 | 25 במאי 1576 | 1 באוקטובר 1587 | בנו של תהמאספ הראשון |  |  |
| עבאס שאה הראשון |  | הגדול,שאהנשאה (פר'), סולטן | 1571–1629 | 1 באוקטובר 1587 | 19 בינואר 1629 | בנו של מוחמד ח'ודאבנדה |  |  |
| שאה ספי (אל-ספווי) |  | שאה, מירזה | 1611–1642 | 19 בינואר 1629 | 12 במאי 1642 | בנו של עבאס הראשון |  |  |
| עבאס שאה השני |  | שאה | 1632–1666 | 12 במאי 1642 | 26 באוקטובר 1666 | בנו של שאה סאפי |  |  |
| שאה סולימאן (אל-ספווי) |  | שאה, חכם החכמים | 1645–1694 | 26 באוקטובר 1666 | 29 ביולי 1694 | בנו של עבאס השני |  |  |
| שאה חוסיין (אל-ספווי) |  | שאה, סולטן, "צאדר אל-חאכם" | 1668–1726 | 29 ביולי 1694 | 11 בספטמבר 1722 | בנו של סולימאן הראשון | הודח ונהרג על ידי מחמוד הותכ |  |
| שאה תהמאספ השני |  | שאה | 1704–1740 | 11 בספטמבר 1722 | 16 באפריל 1732 | בנו של הסולטן חוסיין הראשון | הודח ונהרג על ידי נאדיר שאה |  |
| עבאס השלישי (אנ') ספוויד |  | שאה | 1730–1739 | 16 באפריל 1732 | 22 בינואר 1736 | בנו של תהמאספ השני | הוא היה שליט "פורמלי" ונשלט על ידי נאדיר שאה. שהדיח והרג אותו. |  |
הערות שוליים

↑  SAFAVID DYNASTY – Encyclopaedia Iranica, web.archive.org, ‏2019-07-26
↑  שאהים: צורת רבים של התואר שאה (בפרסית: شاه) שמשמעות מלך
ספווים: אנשי הזרם הסופי (בפרסית: صفویان)
↑  חבר, "בן לוויה"של הקוראן הוא אדם שמדקלם את הקוראן, מכיר אותו ופועל על פיו. صفة صاحب القرآن الذي ينال المرتبة العالية في الجنة, www.islamweb.net (בערבית)
מנחת אופטי

משקפי השמש מנחיתים את עוצמת האור המגיע לעיניים. חלק מאורכי הגל מונחתים יותר מאחרים (בפרט, אולטרה סגול).
מַנְחֵת אוֹפְּטִי הוא רכיב או מערכת אופטית שתפקידם להחליש את עוצמת האור המועבר דרכם. התהליך יכול להתבצע בתווך חופשי או בסיב אופטי.
מנחתים אופטיים מבוססים על בליעת אור או על החזרה של האור, כך שעוצמת האור המועבר דרך המנחת יורדת. מאחר שבליעה או החזרה תלויות בדרך כלל באורך הגל, גם הניחות תלוי באורך הגל.
שימוש נפוץ במנחת אופטי הוא משקפי שמש, שבהם עוצמת האור המגיעה לעין מונחתת כדי להקל על הראייה.
בתחום הצילום נהוג לציין את הניחות ביחידות של צפיפות אופטית (Optical Density, בראשי תיבות: OD, זוהי יחידה הזהה לבל).
\mathrm {OD} =\log _{10}\left({\frac {I_{in}}{I_{out}}}\right)
בתחום התקשורת האופטית נהוג לציין את הניחות בדציבלים.
\mathrm {dB} =10\times \log _{10}\left({\frac {I_{in}}{I_{out}}}\right)
ראו גם

מסנן אופטי
מיכאל שונוונדט

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1953 (בן 71) פרדריקסברג, דנמרק 
 מוקד פעילות:  ממלכת דנמרק 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית למוזיקה, אוניברסיטת קופנהגן 
 שפה מועדפת:  דנית 
 בן או בת זוג:  Amalie Malling 
 פרסים והוקרה:  Honorary craftsman (1990)  מפקד דרגה 1 במסדר דנבורג (2008)  Léonie Sonnings Musikstipendium (1977) 
 
מיכאל שונוונדט (בדנית: Michael Schønwandt, נולד ב-10 בספטמבר 1953 בפרדריקסברג) הוא מנצח דני.
קורות חייו

מיכאל שונוונדט הוא המנהל המוזיקלי של התזמורת הדנית המלכותית והאופרה המלכותית בקופנהגן. לא מכבר הוביל את האופרה המלכותית אל בית האופרה החדש בקופנהגן, שם תעלה הלהקה מחזור שלם של טבעת הניבלונג מאת ריכרד וגנר בהפקה חדשה. שונוונדט הוא מראשי התומכים בעולם במוזיקה של קרל נילסן, שהקליט את כל הסימפוניות והקונצ'רטי של נילסן.
מיכאל שונוונדט כיהן גם כמנצח ראשי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין, מנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק ומנצח אורח ראשי של התיאטרון הלאומי דה לה מוניי בבריסל, בלגיה. הוא למד באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, התקבל כמנצח קבוע לאופרה המלכותית בקופנהגן בשנת 1979 ובעונות הבאות ניצח על רפרטואר נרחב, החל במוצרט וכלה בקשישטוף פנדרצקי.
מאז עבד שונוונדט בשורה ארוכה של בתי אופרה מובילים בעולם, ביניהם בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, האופרה של וינה, האופרה הלאומית של פריז, האופרה של שטוטגרט ופסטיבל ביירוית, שם ניצח על המייסטרזינגר מנירנברג.
הקריירה הקונצרטית מקיפה את אירופה והופעותיו כוללות את התזמורת הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הפילהרמונית של וינה, תזמורת פילהרמוניה, התזמורת הסימפונית של לונדון (עמה ביצע את כל הקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן עם אלפרד ברנדל), הפילהרמונית של לונדון, תזמורת רדיו בוואריה, תזמורת פסטיבל בודפשט ותזמורת שווייץ המערבית.
שונוונדט הוציא הרבה הקלטות חשובות, מלבד רשימת הקלטותיו המקיפה ליצירות נילסן, ובתחום האופרה הקליט את "סלומה" של ריכרד שטראוס ואת "מעשה השפחה" של פול רודרס, על פי ספרה של הסופרת הקנדית מרגרט אטווד. שעליה ניצח בביצוע בכורה.
מלאכת צובע

דוודים גדולים המשמשים לצביעה
מברשת המשמשת לצביעה
מְלֶאכֶת הַצּוֹבֵעַ היא אחת מל"ט מלאכות שבת. כמו כל הל"ט מלאכות, כל מלאכה שהייתה נעשית במשכן אסור לעשותה בשבת. במשכן היו צובעים חוטי צמר לצורך הכנת יריעות המשכן.
הגדרת המלאכה

הגדרת המלאכה היא צביעת חוט שאורכו ארבעה טפחים לפחות, או לחלופין צביעת דבר שאפשר לטוות ממנו חוט כזה.
צביעה נחשבת כאשר הצבע הוא צבע המתקיים לאורך זמן רב, אבל צבע שאינו מתקיים כגון העברת מברשת צביעה על ברזל או על נחושת אינה נחשבת לצביעה. כך גם יש אומרים שאם הדבר שנצבע הוא דבר שאינו עומד להתקיים, אין הדבר נחשב לצביעה. דוגמה בת-זמננו לכך היא כאשר נשפך על שולחן השבת מיץ ענבים או משקה צבעוני אחר, וכאשר מנגבים אותו במפיונים, הם נצבעים בצבע אדום. על פי רוב הפוסקים, דבר זה אינו נחשב לצביעה.
לעומת זאת, אם אדם מנגב את היין במגבת אדומה, הוא נחשב לצובע למרות שהוא לא מעוניין לצבוע את המגבת, שכן על ידי צבע היין מתחזק צבעה האדום של המגבת. ניגוב היין שנשפך על ידי מגבות אחרות, שאינן בצבע אדום, נחשב לפי פוסקים רבים כצובע למרות שהצבע הנצבע מנוגד לצבע המגבת, ולפי פוסקים אחרים הדבר מותר. המשנה ברורה מתיר את הדבר בשעת הדחק.
איסורים מדברי חכמים

אסור לאשה לצבוע את פניה בשבת, או אפילו חלק מהם כמו עור השפתיים, ואף אסור לה להעביר על פניה דברים שדרכם לצבוע גם אם אין כוונתה לכך. אך איסור זה אינו אלא מדברי חכמים, כי מהתורה אין צביעה על עור האדם. כיום יש מיני איפור המותרים בשבת, כגון פודרה, צללית אבקתית ועוד. אסור לסייד את הבית. אסור למרוח משחת נעליים. אסור לשים לק (גם שקוף). אסור לצבוע שיער.
צביעה במיני מאכל

להלכה נפסק בשולחן ערוך כי "אין צביעה באוכלים". לדוגמה, מותר לערבב בשבת במאכל תבלין כגון כורכום, המשנה את צבעו.
בעניין צביעה במשקין, כגון נתינת יין אדום בכוס יין לבן (ועל יד כך שינוי צבעו לאדום), נחלקו הפוסקים: הרמ"א הקל בעניין, פוסקים אחרים כגון הבן איש חי החמירו. הרב עובדיה פסק להלכה שניתן להקל, אך חתם כי המחמיר (כגון המערבב יינות על ידי מזיגת היין האדום תחילה ורק לאחריו הלבן) תבוא עליו ברכה.
הערות שוליים

↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שבת, פרק ט', הלכה י"ג.
↑  שולחן ערוך סימן ש"ג סעיף כ"ה.
↑  סימן ש"ג משנה ברורה ס"ק ע"ט.
| הלכות ואיסורי שבת |
| --- | --- | --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |  |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |  |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |  |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |  |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |  |
| מלאכות שבת | מלאכות שבת |  |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |  |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |  |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |  |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |  |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |  |
| הלכות עירובין | הלכות עירובין |  |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |  |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |  |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |  |
צביעת השפתיים ומריחת צללית עיניים אסורות בשבת
מנוח

ערך זה עוסק בדמות תנכי"ת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
וַיֹּאמֶר מַלְאַךְ ה' אֶל-מָנוֹחַ, אִם-תַּעְצְרֵנִי לֹא-אֹכַל בְּלַחְמֶךָ, וְאִם-תַּעֲשֶׂה עֹלָה, לַה' תַּעֲלֶנָּה: כִּי לֹא-יָדַע מָנוֹחַ, כִּי-מַלְאַךְ ה' הוּא.

— ספר שופטים, פרק י"ג, פסוק ט"ז
מנוח ואשתו פוגשים במלאך. גוברט פלינק, המאה ה-17. תצוגת המוזיאון לאמנות יפה בבודפשט
איור מתנ"ך מורגן (המאה ה-13), המציג את מנוח ואשתו העקרה מעלים קורבן
בתנ"ך, מָנוֹחַ היה אביו של שמשון הגיבור.
לפי המדרש נקרא כך בגלל שזכה לדבר עם מלאך והנבואה שקיבל נקראה מנוחה.
מנוח גר בצרעה שבנחלת שבט דן.
בספר שופטים, בפרק י"ג, מתואר מפגשה של אשת מנוח עם המלאך אשר מבשר לה על הלידה הצפויה של שמשון ומורה לה לגדלו כנזיר. אשת מנוח מספרת לו על המפגש ומנוח מתפלל בבקשה כי המלאך יתגלה גם לו. המלאך מתגלה לשניים ומוסר להם את ההוראות בשנית.
יוסף בן מתתיהו תיאר את מנוח כבעל קנאי "ללא מידה" וייחס לו את החשד שהמפגש בין אשתו למלאך לא היה טהור.
בספר שופטים לא מוזכר שם אשתו העקרה, אך בתלמוד הבבלי (מסכת בבא בתרא, דף צ"א ע"א בהסתמך על דברי הימים א ד, ג) מוזכר ששם אשתו היה הצללפוני ושהיא הייתה משבט יהודה.
רב נחמן כינה את מנוח עם הארץ, עקב חוסר ידיעתו והבנתו בפסוקי המקרא, המראים שלא ראוי ללכת מאחורי אשה.
לקריאה נוספת

אוריאל סימון, בקש שלום ורדפהו- שאלות השעה באור המקרא, המקרא באור שאלות השעה, תל אביב:ידיעות אחרונות, 2002.
דורון לוריא, מלכים בשר ודם: התנ"ך באמנות המאות ה־16 עד ה־19, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2005, קורבן מנוח, עמ' 90-88
הערות שוליים

↑  במדבר רבה י,ה.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר חמישי, פרק ח, סעיפים 277–281.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"א, עמוד א'.
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511763805171  GND: 119305178  VIAF: 308281196   WorldCat (עם VIAF): 308281196 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הקבר שמיוחס לשמשון ומנוח
מנוח בן יעקב

רבינו מנוח בן יעקב, מחכמי פרובאנס, חי ופעל בסוף המאה ה-13, ומחבר פירוש על משנה תורה לרמב"ם.
ביוגרפיה

רבינו מנוח התגורר במשך ימי חייו בנרבונא ובלוניל. רבותיו היו אביו רבי שמעון, רבי מאיר ב"ר שמעון המעילי ורבי ראובן בן רבי חיים, ולדברי החיד"א רבו היה רבי מאיר בן ברוך. חיבר את ספר המנוחה - ביאור לדברי הרמב"ם במשנה תורה, ובידינו מצויים פירושיו לחלקים מספר אהבה וזמנים. בחיבורו משתדל רבינו מנוח בעיקר להביא את מקורות הרמב"ם ולתרץ את השגות הראב"ד. הוא מתייחס לרמב"ם בכבוד רב מאד. רבי דוד קונפורטי בספרו "קורא הדורות" מעלה השערה כי התוספות במסכת חולין דף כד/א (ד"ה טעמא) המצטטים מרבינו מנוח, כוונתם אליו. רבי יוסף קארו מרבה להביא מדבריו ולדון בהם בספריו כסף משנה ובית יוסף.
לראשונה נדפסו חידושיו בקושטא שנת ה'תע"ח, על חלק מספר זמנים שבמשנה תורה. חידושים אלו חזרו ונדפסו בשנת ה'תרל"ט בפרשבורג, וצורף להם פירוש ארוך ורחב מאת הרב שמעון סידאן בשם בית מנוחה. בשנת ה'תש"ל הוצא לאור בהוצאת מוסד הרב קוק מכתב יד פירושי רבינו מנוח לחלק מספר אהבה שבמשנה תורה. במהדורת משנה תורה שבהוצאת שבתי פרנקל נוספו פירושיו לחלקים נוספים של הרמב"ם. לא ברור האם רבינו מנוח חיבר את פירושו על כל המשנה תורה, ורובו אבד, או שמא חיברו רק על חלק ממנו.
פרטי חייו ותאריכי לידתו או פטירתו אינם ידועים.
לקריאה נוספת

אלעזר הורביץ, ספר המנוחה, ירושלים, מוסד הרב קוק, ה'תש"ל
הערות שוליים

↑  רבינו מנוח מנרבונה, ספר המנוחה, באתר אוצר החכמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303859005171  ISNI: 0000 0000 4215 0470  LCCN: no97020162  VIAF: 73455834   WorldCat (עם VIAF): 73455834 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיכאל שור

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1920 אודסה, אוקראינה
 פטירה:  26 בספטמבר 2011 (בגיל 90) ישראל
 מקום קבורה:  תל מונד 
 תאריך עלייה:  1938
 מדינה:  ישראל 
 עיטורים
   פרס ביטחון ישראל (2)
 
מימין לשמאל: ג'נקה רטנר, הרמטכ"ל חיים לסקוב, ראש הממשלה דוד בן-גוריון ומיכאל שור, בטקס הענקת פרס ביטחון ישראל ב-1959 לרטנר ושור
מיכאל שור (25 בדצמבר 1920 - 26 בספטמבר 2011) היה מהנדס ישראלי, כיהן כמנכ"ל התעשייה הצבאית (תע"ש) במשך 17 שנה, זכה פעמיים בפרס ביטחון ישראל.
חייו

שור נולד באודסה שבברית המועצות ועלה לארץ ישראל ב-1938. הוא הצטרף לארגון "ההגנה" והשתלב בתעשיית הנשק שלו. לאחר שסיים את לימודי ההנדסה הכימית בטכניון ב-1945, עבד כמהנדס ניסויים בתעשייה הצבאית. לאחר מלחמת העצמאות ניהל את מפעל החומרים ההודפים של תע"ש, על פעולותיו זכה ב-1959 בפרס ביטחון ישראל. בשנות ה-60 ניהל את אגף חומרי הנפץ וחומרי ההדף בתע"ש, אגף שהיווה את הבסיס לחטיבת הטילים והרקטות. בתקופתו פותחו בין השאר פגזי אוויר 20 מ"מ, תותח אוויר-אוויר, פצצות נפל"ם, ופצצות פיצוח המסלולים ששימשו את חיל האוויר הישראלי במבצע מוקד. ב-1967 מונה לסגן מנהל התעשייה הצבאית ובמקביל המשיך לנהל את חטיבת המפעלים הכימיים והרקטיים. ביולי 1972 מונה למנכ"ל תע"ש, שפעלה בתקופה זו כיחידת סמך של משרד הביטחון, ושימש בתפקיד עד 1989. בשנים 1990 – 1991 היה יו"ר הדירקטוריון, והוביל את שינוי מעמדה לחברה ממשלתית. בתקופתו גדל הייצוא של תע"ש מעשרות מיליוני דולרים לכחצי מיליארד דולר, ופותח תחום הייצור לתעופה האזרחית. לאחר פרישתו זכה ב-1991 בפרס ביטחון ישראל למפעל חיים.
ב-1985 הוענק לו דוקטור כבוד למדעים טכניים מהטכניון לאות תרומתו הייחודית להתפתחות התעשייה הצבאית בשטחי ההנדסה, הניהול והכלכלה, וכהכרה בפועלו למען חיזוק מערכת הביטחון.
נישא לגבריאלה ולשניים 4 ילדים. בנם, אריק שור, היה מנכ"ל "תנובה".
מיכאל שור נפטר ב-2011, בגיל 91, ונקבר בבית העלמין בתל מונד.
הערות שוליים

↑  ליאת רון, ‏פורטפוליו / אריק שור, באתר גלובס, 6 בספטמבר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267875805171  ISNI: 0000 0003 6938 9555  VIAF: 242797759   WorldCat (עם VIAF): 242797759
מעלה השלום

| --- | --- |

מעלה השלום, עליה להר ציון
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1964
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 עיר:  ירושלים
 קואורדינטות:  31°46′20″N 35°13′52″E﻿ / ﻿31.77235°N 35.23108°E﻿ / 31.77235; 35.23108
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ירושלים מוגדלת) מעלה השלום(למפת ירושלים רגילה) מעלה השלום(למפת הרי ירושלים רגילה) מעלה השלום(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מעלה השלום  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מעלה השלום הוא רחוב בירושלים שמחבר את כביש 60 עם רחוב מעלות עיר דוד.
הרחוב עובר בצד הדרומי של העיר העתיקה, בין החומה לגיא בן הינום. הוא מתחיל בפינה הדרום-מערבית של העיר העתיקה, ממשיך לשער ציון ומסתיים בשער האשפות.
עד שנת 1964 היה במקום שביל עפר תלול שעבר בשטח ההפקר. בשנת 1964 בהסכמת הירדנים נסלל כביש גישה אל ההר. הכביש נסלל לקראת ביקור האפיפיור פאולוס השישי בהר ציון וקיבל כינוי "כביש האפיפיור". הכביש שימש גם לאחר הביקור לתנועת ישראלים.
מנוהר ג'ושי

מנוהר גאג'אנאן ג'ושי (במראטהית: मनोहर जोशी;‏ 2 בדצמבר 1937 – 23 בפברואר 2024) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כראש השרים של מהאראשטרה וכיושב ראש הלוק סבהה.
ביוגרפיה

מנוהר ג'אג'אנאן ג'ושי נולד ב־2 בדצמבר 1937 בנשיאות בומביי שבהודו הבריטית (היום במהאראשטרה, הודו). הוא קיבל תואר ראשון בהנדסה אזרחית מהמוסד הטכנולוגי ויראמטה ג'יגבאי (אנ') בבומביי.
בתחילה היה ג'ושי פעיל בראשטריה סוויאמסווק סאנג, ולאחר מכן עבר לשיוו סנה. קודם כניסתו לפוליטיקה היה מורה.
ב־1968 נבחר ג'ושי למועצה העירונית של בומביי מטעם השיוו סנה, וב־1972 נבחר מטעמה למועצה המחוקקת של מהאראשטרה.
ג'ושי כיהן כראש עיריית בומביי מ־1976 עד ל־1977.
ב־1990 נבחר לראשונה לאספה המחוקקת של מהאראשטרה, והיה מנהיג האופוזיציה באספה ממרץ 1990 עד דצמבר 1991. תביעתו של צ'הגאן בהוג'באל (אנ') לתפקיד גרמה לפיצול במפלגה, כשבהוג'באל פרש והצטרף לקונגרס הלאומי ההודי.
ג'ושי מונה לראש השרים של מהאראשטרה ב־1995 לאחר שקואליציה של השיוו סנה ומפלגת העם ההודית ניצחה בבחירות לאספה המחוקקת של מהאראשטרה. הוא כיהן בתפקיד עד לפברואר 1999, כשהוחלף בידי נריאן רנה מטעם מפלגת העם במסגרת הסכם רוטציה.
בבחירות לוק סבהה ב־1999 נבחר ג'ושי לחבר הלוק, ומונה לשר התעשייה הכבדה ומפעלים ציבוריים בממשלת אטאל ביהארי ואג'פאיי.
מ־2002 עד 2004 כיהן כיושב ראש הלוק סבהה.
בבחירות ללוק סבהה ב־2004 הובס ג'ושי.
באפריל 2006 נבחר לרג'יה סבהה, וכיהן בו כהונה אחת, עד לאפריל 2012, בעקבות החלטת השיוו סנה שלא להעמידו לכהונה נוספת מטעמה.
לאחר מות מייסד השיוו סנה באל טהקרי בנובמבר 2012 הסתכסך ג'ושי עם בנו ויורשו בהנהגת המפלגה אודהב טהקרי, ובעקבות כך פרש מפעילות פוליטית.
ג'ושי היה נשוי לאנאגה ג'ושי, שנפטרה ב־2020. לזוג נולדו בן ושתי בנות.
ג'ושי נפטר ב־23 בפברואר 2024.
הערות שוליים

1 2 3  Express Web Desk, Manohar Joshi, former Maharashtra chief minister and Shiv Sena veteran, passes away, The Indian Express, ‏23 בפברואר 2024
↑  Kamlesh Sutar, Manohar Joshi left sulking after Uddhav hints at fielding fresh face from South Central Mumbai, India Today, ‏23 בספטמבר 2013
1 2  Akash Deep Ashok, Boss: Uddhav Thackeray shows Manohar Joshi, supporters who he is, India Today, ‏15 באוקטובר 2013
↑  Manohar Joshi, PRS Legislative Research
↑  Manohar Joshi Denied RS Ticket, Shiv Sena To Field Anil Desai, India TV News, ‏16 במרץ 2012
↑  Ritvick Arun Bhalekar, Manohar Joshi, ex-Maharashtra Chief Minister and Shiv Sena stalwart, dies at 86, India Today, ‏23 בפברואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n97921390  VIAF: 33765164   WorldCat (עם VIAF): 33765164
ליגת הצדק: גרסת סניידר
עלילה

| ‏חלקי הסרט |
| --- | --- |
חלק: שם
1: אל תסמוך על זה, באטמן Don't Count on It, Batman
2: עידן הגיבורים The Age of Heroes
3: אם אהובה, בן אהוב Beloved Mother, Beloved Son
4: מכונת שינוי Change Machine
5: כל סוסי המלך All the King's Horses
6: משהו אפל יותר Something Darker
אפילוג: אבא פעמיים A Father Twice Over

לפני אלפי שנים ניסו דארקסייד וגדודי הפרדימונים שלו לכבוש את כדור הארץ באמצעות האנרגיות המשולבות של שלוש קופסאות האם. הניסיון סוכל על ידי ברית מאוחדת של האלים האולימפיים, האמזונות, בני אטלנטיס, בני האדם והפקחים הירוקים. לאחר שהברית דחקה את צבא דארקסייד, קופסאות האם הופרדו והוסתרו במקומות שונים.
סטפנוולף אחד ממשרתיו של דארקסייד, מגיע אל כדור הארץ בעקבות מותו של סופרמן. סטפנוולף שואף לכפר על בגידה מהעבר בדארקסייד על ידי איסוף התיבות ליצירת "האחדות". סטפנוולף מוציא קופסת אם אחת מתמיסקירה, מה שגרם למלכה היפוליטה להזהיר את בתה דיאנה. היא מודיעה לברוס ויין, שחיפש מטא-אנושיים אחרים, כמו ארתור קורי / אקוומן, להקים קבוצה, אך ארתור סירב להצטרף אליו.
ברוס הולך לגייס את בארי אלן, בעוד שדיאנה מאתרת את ויקטור סטון. ויקטור מסרב בתחילה ומצטרף אחרי שאביו ד"ר סיילאס סטון וכמה עובדי מעבדות סטאר נחטפים על ידי פרדימונים המחפשים את קופסת האם המוגנת על ידי האנושות. סטפנוולף תוקף מאחז של אטלנטיס כדי להשיב את קופסת האם הבאה, ומכריח את ארתור לנקוט פעולה. הצוות מקבל מודיעין מהמפקח ג'יימס גורדון שמוביל אותם לצבאו של סטפנוולף במתקן נטוש מתחת לנמל גות'אם. למרות שהקבוצה מצילה את העובדים החטופים, המתקן מוצף במהלך הלחימה, הלוכדת את הצוות עד שארתור עוזר לעכב את השיטפון כדי שיוכלו להימלט. ויקטור משיג את קופסת האם האחרונה, אותה הסתיר. בניתוח של הקופסה, נחשף כי סיילאס השתמש בקופסת האם לבנות מחדש את גופת בנו לאחר תאונת דרכים, בה נהרגה אמו של ויקטור. הקבוצה משתמשת בקופסת האם כדי להחיות את סופרמן על מנת לעזור להם להילחם בפלישתו של סטפנוולף. סטפנוולף תוקף את מעבדות סטאר כדי להשיג את קופסת האם האחרונה וסיילאס נהרג. בלי סופרמן שיסייע להם, חמשת הגיבורים טסים למקום בו סטפנוולף שואף לאחד את קופסאות האם. הצוות נלחם בדרכם דרך הפרדימונים כדי להגיע לסטפנוולף, אך אינו יכול להסיח את דעתו מספיק כדי שוויקטור יפריד בין קופסאות האם. סופרמן מגיע וגובר על סטפנוולף, אך הקופסאות גורמות לפיצוץ. בארי אלן חוזר אחורה בזמן ומאפשר לסייבורג וסופרמן להפריד בין קופסאות האם. ארתור דוקר את סטפנוולף ודיאנה עורפת את ראשו, ומשליכה את גופתו דרך שער לכוכב הלכת של דארקסייד, אפוקוליפס. דארקסייד מבטיח למשרתו דסאד שהוא יחזור לכדור הארץ כדי להשלים את "משוואת האנטי-חיים" שהוא שואף להשיג והושארה על כדור הארץ בניסיון הפלישה הקודם שלו, 5,000 שנים קודם. לאחר הקרב באטמן מחליט להקים בסיס מבצעים עבור הצוות. וונדר וומן מצפה גם לגיוסים נוספים.
עלילה > סצנה שאחרי הקרדיטים

לקס לות'ור, שנמלט מארקהם אסיילום, זוכה לביקור של סלייד וילסון, ולות'ור מגלה לו את זהותו הסודית של באטמן. ברוס חולם חלום המתרחש בעולם פוסט-אפוקליפטי, שם הוא, ויקטור, בארי, מרה, וילסון והג'וקר מתעמתים עם סופרמן מרושע, שהרג את אקוומן, אחרי שדארקסייד הרג את לויס ליין. ברוס מתעורר בבהלה ומופתע לפגוש את הצייד ממאדים, שמודה לו על הרכבת הקבוצה ואומר שהם יהיו בקשר בנוגע לתוכניות הבאות של דארקסייד.
שחקנים ודמויות

בן אפלק – ברוס ויין / באטמן – בליין מיליארדר המקדיש את עצמו להגנת העיר גות'אם סיטי מפני פשיעה ולוקח יוזמה להקמת צוות של גיבורים בעלי כוחות-על. בגרסה זו באטמן הוא בשנות ה-40 שלו, עם ותק של למעלה מ-20 שנה של לוחמה בפשע.
גל גדות – דיאנה פרינס / וונדר וומן – נסיכה אמזונית, בתם של מלכת האמזונות היפוליטה ואל הברק והרעם זאוס המסייעת לבאטמן בהרכבת ליגת הצדק.
ריי פישר – ויקטור סטון / סייבורג – חבר ליגת הצדק וספורטאי לשעבר, ששוקם באופן קיברנטי לאחר תאונת דרכים קטלנית באמצעות טכנולוגיית קופסת האם. סטון הוא כעת סייבורג, וגופו הרובוטי מעניק לו יכולת שונות כגון גישה בלתי מוגבלת לטכנולוגיה ומערכות מידע, עין ביונית המנתחת את הסביבה, חוזק על-אנושי, טיסה באמצעות זרמי אנרגיה, תותח אנרגיה ועוד. סניידר ציין שסטון בגרסה שלו הוא "הלב של הסרט".
עזרא מילר – בארי אלן / הפלאש – צעיר בעל היכולת לנוע במהירות על-אנושית ולרטוט ברמה מולקולרית. אביו נכלא על לא עוול בכפו. בסוף הסרט אלן הופך לחוקר זיהוי פלילי במשטרת סנטרל סיטי.
ג'ייסון מומואה – ארתור קורי / אקוומן – חבר בליגת הצדק, יורש העצר של אומת אטלנטיס התת-ימית. בתחילת הסרט הוא מתבודד העוזר לכפר דייגים בצפון אירופה.
הנרי קאביל – קלארק קנט / סופרמן – קריפטוני שנהרג על ידי דומסדיי. היה גיבור-העל החזק ביותר בכדור הארץ.
איימי אדמס – לויס ליין – כתבת במערכת העיתון "הדיילי פלאנט" וארוסתו של קלארק קנט / סופרמן.(הקישור אינו פעיל)
ג'רמי איירונס – אלפרד פניוורת' – ראש אגף האבטחה של ברוס ויין, המשמש כמשרתו ואיש סודו הנאמן.
דיאן ליין – מרת'ה קנט – אימו המאמצת של קלארק קנט.
קוני נילסן – המלכה היפוליטה – מלכת אומת האמזונות ואמה של דיאנה.
ג'יי. קיי. סימונס – ג'יימס גורדון – המפכ"ל של משטרת גות'אם סיטי ובן בריתו של באטמן.
ריי פורטר – דארקסייד – דמות האנטגוניסט, הזומם להשתלט על כדור הארץ.
קירן היינדס – סטפנוולף – שר צבא חוצני מכוכב הלכת אפוקוליפס, המחפש אחר חפצים המוחבאים בכדור הארץ. הדמות מתוארת כעייפה וזקנה, המחפשת דרכים לחמוק משירות אחיינה, דארקסייד.
ג'ו מורטון – סיילאס סטון – אביו של סייבורג - חזר לתפקידו מהסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק".
ניק מקינלס – ארס
אמבר הרד – מירה – בת זוגו של ארתור קורי / אקוומן
ג'ארד לטו – הג'וקר – נבל-על לא שפוי ופסיכופת רצחני, אחד מאויביו הגדולים של באטמן. (קמע)
בילי קרודופ – הנרי אלן – אביו של בארי אלן / הפלאש
ג'וליאן לואיס ג'ונס – המלך אטלאן – שליט אטלנטיס
ג'סי אייזנברג – לקס לות'ר – פושע מיליארדר שמרצה עונש מאסר במתקן הפסיכיאטרי ארקהם אסיילום. (קמע)
ג'ו מנגנלו – סלייד וילסון / דת'סטרוק (קמע)
רובין רייט – אנטיופה
וילם דפו – נוידיס וולקו
קירסי קלמונס – אייריס וסט
זנג קאי – ריאן צ'וי / אטום – מדען וחוקר העובד לצידו של סיילאס סטון.
קארן בריסון – אלינור סטון – אמו של סייבורג הנהרגת בתאונת דרכים.
הארי לניקס – מזכיר ההגנה/הגנרל קלווין סוונוויק/הצייד ממאדים.