stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיבון רדמונד
ביוגרפיה

רדמונד נולדה בטולקרוס שבגלאזגו. היא למדה בבית הספר לבנות בווסט אנד של גלאזגו. כשלמדה אנגלית באוניברסיטת סנט אנדרוז "גילתה אותה" המחזאית ליז לוקהד בהופעה בהפקת סטודנטים של מחזה מאת מרצ'לה איבריסטי.
היא למדה שנה אחת בבריסטול אולד ויק. הופעת הבכורה של רדמונד בטלוויזיה הייתה בשנת 1982 בתוכנית מערכונים בשם "There's Nothing To Worry About!".
אחרי שהופיעה בשתי עונות של הסדרה "אלפרסקו" בשנים 1983 ו-1984, שיחקה רדמונד בתפקיד החשוב הראשון שלה בדמות לוסי מקגינטי, העוזרת של ג'ורג' בולבן בסדרה "בולמן" ששודרה בין 1985 ל-1987. תפקידים נוספים של רדמונד היו בדמות מורין קונל בסדרה "בין השורות" (1992–1994); שונ ספארלד בסדרה "The High Life" (ב-1994 ו-1995); מאדאם סין בעיבוד לרומן "In The Red" (מ-1998); ג'אניסטיילור בסדרה הרפואית "הולבי סיטי" (2000–2002); שרון בסיטקום "The Smoking Room" (ב-2004 ו-2005); מייב בראון באופרת הסבון "איסטאנדרס"; פסיכיאטרית קלינית בפרק בסדרה "רציחות במידסומר", ואליסה בסדרת הפנטזיה "Shoebox Zoo". רדמונד השתתפה בתוכניות רדיו שונות בהן הסדרה "The Further Adventures of Sherlock Holmes" ב-2002, ובתפקיד ג'ין בראש בסדרה "McLevy".
בתיאטרון כיכבה רדמונד ב-2003 במחזה "פריחתה של ג'ין ברודי". היא חברה בלהקה השייקספירית המלכותית איתם הופיעה ב-2007 בדמות מריה במחזה "הלילה השנים עשר". היא גילמה את טייטנה / היפוליטה במחזה "חלום ליל קיץ" בעונת הקיץ של 2008 של תיאטרון שייקספיר גלוב.
ב-2005 השתתפה רדמונד במערכון "Gingers for Justice" בתוכנית "המופע של קתרין טייט", ושיחקה שוב באותה תוכנית ב-2006. ב-2007 הצטרפה לסדרת המשטרה "The Bill" בדמות לורנה הרט, חוקרת זירת הפשע. ב-2010 שיחקה באחד התפקידים הראשיים במחזה "Dunsinane" מאת דייוויד גריג, וגילמה שוב את אותה דמות בעיבוד הרדיופוני של ה-BBC ששודר ברדיו 3 ב-30 בינואר 2011.
ב-26 ביוני 2014 פורסם שרדמונד תופיעה בדמות "הראני" בגלגול חדש, דמות של נבל בסדרת המדע בדיוני הוותיקה "דוקטור הו". במקור גילמה את הדמות בטלוויזיה השחקנית קייט או'מרה שנפטרה באותה שנה. רדמונד גילמה את הדמות בתסכיתי דרמה בהפקת "Big Finish Productions". הראשון שבהם "The Rani Elite" יצא לאור בדצמבר 2014.
בנובמבר 2014 שיחקה רדמונד לצדם של אלן ארמסטרונג וויליאם גונט בהפקה של המחזה "המלך נוטה למות" מאת אז'ן יונסקו שהוצג ביוסטינוב סטודיו בבאת'.
בשנת 2000 הוענק לרדמונד תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סנט אנדרוז בה למדה. ב-2013 במסגרת הענקת אותות כבוד לכבוד השנה החדשה הוענק לה תואר חברה במסדר האימפריה הבריטית (MBE) על תרומתה לתחום הדרמה.
הערות שוליים

↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-26 בדצמבר 2014. נבדק ב-2014-07-16. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  "Liz Lochhead to be awarded honorary degree". University of St Andrews news. St Andrews University. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-16 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Davies, Gill. "St Andrews University alumni remember their student days". BBC Scotland. BBC Scotland. נבדק ב-16 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Siobhan Redmond on IMDb
↑  Profile, bbc.co.uk; accessed 22 August 2014.
↑  "The New Rani". Big Finish Productions. 26 ביוני 2014. נבדק ב-26 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Exit The King". Theatre Royal, Bath. אורכב מ-המקור ב-2015-07-23. נבדק ב-2017-12-13.
↑  "Honorary degrees 2000". University of St Andrews news. St Andrews University. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-16 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "No. 60367". The London Gazette (Supplement). 29 December 2012. p. 21.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462133105171  ISNI: 0000 0000 4349 6123  LCCN: no00009879  MusicBrainz: 1abf392a-834c-4218-9e57-6e800876afbc  SUDOC: 111727324  VIAF: 268548320   WorldCat (עם VIAF): 268548320
שלומי דנינו

שלומי דנינו (נולד ב-26 בפברואר 1974) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

דנינו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל ירושלים. ב-14 בספטמבר 1991 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-0 להפועל תל אביב. בעונת 1997/1998 הפך לשחקן הרכב בקבוצה והיה שותף להגעה של המועדון לגמר גביע המדינה בכדורגל 1997/1998 בו הפסידה למכבי חיפה להארכה. ב-19 בספטמבר 1998 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הבכירה בהפסד 2-1 בדרבי לבית"ר ירושלים. במשחק הליגה שאחריו הבקיע צמד בניצחון 2-3 נגד מכבי תל אביב. את העונה סיים עם 7 שערי ליגה.
בפברואר 2000 הושאל להפועל כפר סבא עד לסיום העונה. בסיום העונה ירדה כפר סבא לליגה השנייה ודנינו הושאל להפועל חיפה. במהלך העונה חזר לירושלים.
בקיץ 2003 פרש מכדורגל.
הערות שוליים

↑  גולן בר יוסף, שלומי דנינו סיכם בהפועל חיפה, באתר ynet, 12 ביולי 2000
שלמה רביקוביץ'

| --- | --- |

רביקוביץ בתחנת המחקר החקלאית ברחובות, 1933.
 לידה:  25 בפברואר 1899 בוברויסק, האימפריה הרוסית
 פטירה:  17 במאי 2000  (בגיל 101) ישראל 
 ענף מדעי:  מדעי כדור הארץ
 מקום מגורים:  רוסיה, ארצות הברית, ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ראטגרס 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל לחקלאות
 תרומות עיקריות
 מיפוי גאולוגי של קרקעות ישראל, חקר גידול צמחייה בתנאי מליחות
 
שלמה רביקוביץ' (25 בפברואר 1899 - 17 במאי 2000) היה מראשוני חקר מדעי כדור הארץ בישראל.
חייו ומפעליו

רביקוביץ' נולד בבוברויסק שברוסיה. הוא למד לימודי חקלאות ברוסיה ובאוניברסיטת Tavrian בחצי האי קרים, אך קטע את לימודיו באמצע ועלה לארץ ישראל בראשית שנות העשרים. הוא שימש עוזר מחקר במחלקה לחקלאות כימית של התחנה לחקר החקלאות והיה ראש המחלקה לקרקע. בשנות השלושים נסע ללמוד בארצות הברית ובשנת 1938 סיים לימודי דוקטורט מאוניברסיטת רטגרס. בשנת 1942 הצטרף לסגל המורים הראשוני של המכון ללימודי החקלאות, במסגרת האוניברסיטה העברית בדרגת מרצה בכיר. בשנת 1949 היה לפרופסור חבר ובשנת 1957 היה לפרופסור מן המניין בתחום מדעי כדור הארץ. בשנים 1951–1954 הוא כיהן גם כמנהל התחנה לחקר החקלאות, אך ביקש להשתחרר מתפקיד זה כדי שיוכל להתרכז במחקר. בשנים 1955–1958 הוא שימש כדיקן הפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. בשנת 1967 פרש לגמלאות.
רביקוביץ' התמחה בתחום הקרקע, נושא מרכזי בחקר החקלאי של ארץ ישראל בימי העלייה השלישית. מחקריו הראשונים בישראל עסקו בספיחת אניונים וקטיונים, אך תוך זמן קצר עבר לעסוק בבעיית מליחות הקרקעות, בעמק הירדן, עמק בית שאן והערבה, ובפתרונות אפשריים לבעיה. בשנים 1939–1940 הוא ליווה את פעולות אנשי בית הערבה בשטיפת הקרקע ממלחים והכשרתו לגידול ירקות. מחקריו אלו היוו זרז להקמת מפעלים לטיוב הקרקעות, ובהם מפעל הטיוב בעמק הקישון בשנת 1948.
בשנות ה-40 עסק במיפוי קרקעות הנגב הצפוני ובשנת 1953 הוא פרסם את תוצאות הסקר, על פיהם רוב קרקעות הנגב הצפוני אינם סובלים ממליחות וכי כרבע מהקרקעות סולים רק ממליחות קלה יחסית. הוא סיכם בדברים: "סקר קרקעות הנגב שנעשה לאחרונה סתר במידה רבה את ההנחות הפסימיות ... רוב קרקעות הנגב הצפוני, וזהו שטח עצום המצפה עדיין לגאולתו החקלאית, יכול לשמש מצע פורה לגידולים חקלאיים שונים אם יספקו את המים הדרושים לשם כך". בשנים 1953–1957 עסק במיפוי קרקעות הנגב הדרומי מבאר שבע עד אילת, לפי סוגם ותכונותיהם, בעזרתו של יואל דן ובסיוע קרן פורד. לצורך כך נערכו סיורים רבים ברחבי הנגב ונלקחו אלפי דגימות של אדמה שנותחו במעבדה. רמת פירוט טיב הקרקעות בסקר שלו הוא מהמפורטים ביותר בעולם המערבי. במקביל למיפוי הקרקעות פיתח רביקוביץ' טקסונומיה של טיפוסי קרקע. בשנת 1959 היה חבר בוועדה לבדיקת אפשרויות ההתיישבות החקלאית בנגב הדרומי שמליצה על הקמת יישובים רבים בנגב.
בנוסף לחקר סוגי הקרקעות עצמן, עסק רביקוביץ' בחקר גידול צמחייה בתנאי מליחות. מפת המליחות בקרקעות בישראל שערך הביאה להכרתו בחשיבות קיומה של מערכת הזנה מינרלית ובמחקריו נקבעו מידות היחס הרצויות ברמות הקורט והרעילים בסוגי קרקעות שונים. בשנת 1981 פורסמה על ידו, יחד עם צוות מחקר, מפת יסודות הקורט בקרקעות ישראל. עיסוקו בתחום הפדולוגיה הביא בשנות השלושים לפרסום מחקר על תנועת החרסית ברצועת החוף של ישראל, אשר התפתח בשנות החמישים לסדרת מחקרים בנוגע להכרת תנועת החרסית על ידי החדרת נתרן לקרקע וזירוז טיובם של החולות לצורך ניצולם לגידול חקלאות. מחקריו בעמק החולה החלו בפרסום ראשון בשנת 1936, שבו עסק בתיאור כימי של קרקעות האזור, ונמשכו בסדרת מחקרים לאורך תקופת מעקב אחר תהליכים כימיים בקרקעות. אלו היוו בסיס לספר הלימוד שחיבר "קרקעות ישראל".
רביקוביץ' זכה בפרס רופין לשנת 1948 על ספרו "הקרקעות המלוחים בעמק הירדן וטיבם" ובפרס ישראל לחקלאות לשנת 1984.
מפרסומיו

צורות ההשקאה והשפעתן על המלחת הקרקע: התפתחות הצמחים והרכבם, תש"א
קרקעות ישראל: מיונן של קרקעות ישראל, תש"ך
קרקעות ישראל: התהוותן, טבען ותכונותיהן, תשמ"א
הערות שוליים

↑  ד"ר רביקוביץ יפרוש מהנהלת תחנת הנסיונות, דבר, 30 במאי 1954
↑  ישראל אבן נור, בית מול הר נבו, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1981, עמ' 37-38.
↑  ביקור הנציב העליון במכון זיו, דבר, 4 באפריל 1946
↑  מ. עופר, המלח והלחם, דבר, 4 בספטמבר 1953
↑  הושלם סקר אדמות הנגב הדרומי, דבר, 6 בפברואר 1957
↑  ראובן כהן, יקום יישוב חקלאי בנגב הדרומי, דבר, 21 באוגוסט 1959.
↑  עשור למפעל תרבותי, דבר, 28 בדצמבר 1953
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513534805171  ISNI: 0000 0000 6699 626X  LCCN: n50054029  SUDOC: 174942966  VIAF: 6179951   WorldCat (עם VIAF): 6179951
שמאס ונחאס

אין תמונה חופשית
שמאס ונחאס (בערבית: شماس نحاس) הוא שם הבמה של חנא שמאס ואימן נחאס, צמד סאטיריקנים וסטנדאפיסטים ערבים ישראלים.
אימן נחאס הוא יליד תרשיחא, גדל בחיפה והוא בוגר החוג למשחק באוניברסיטת חיפה. חנא שמאס הוא יליד חיפה ובוגר החוג לקולנוע ולטלוויזיה ב"קמרה אובסקורה". השניים נפגשו באקראי באירוע אמנותי בחיפה בשנת 2001 ומאז הם מופיעים ביחד. המופע הראשון שלהם התחיל כתגובה לאירועי אוקטובר 2000. הצמד מוכר בסאטירה שהוא מציג על נושאים אקטואליים כמו מצב הערבים בישראל והתמודדות הפלסטינים בחיי היומיום עם הכיבוש בשטחים.
הזוג משדר תוכנית סאטירה שבועית בתחנת הרדיו "א-שמס". כמו כן הוציאו דיסק הכולל שירים ומערכונים. הם השתתפו בתשדירי תעמולת הבחירות של מפלגת בל"ד.
שלמה רוזמרין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בפברואר 1951 (בן 73) 
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
שלמה (רוזה) רוזמרין (נולד ב-17 בפברואר 1951) הוא רקדן וכוריאוגרף ישראלי שביים כוריאוגרפיה לסרטים ישראלים בהם שלאגר, תוכנית הטלוויזיה עוד להיט והצגות תיאטרון רבות.
ביוגרפיה

רוזמרין שירת בלהקה הצבאית צוות הווי סדנאי השריון.
הוא רקד והשתתף בסרטי הקולנוע קזבלן, קוני למל בתל אביב ואי לייק מייק. רקד בלהקות המחול "בת-דור" ; "בת-שבע" ו"ג'ז פלוס".
ניהל והדריך את להקת המחול הייצוגית "שלום" שהקים גברי לוי והיה לחברו הטוב.
היה כוריאוגרף התוכנית "עוד להיט" מיום היווסדה שם יצר את הכוריאוגרפיה לאות הפתיחה וקטעי המעבר ועד להחלפתה בתוכנית "להיט בראש" שגם שם שימש כוריאוגרף הבית של התוכנית.
רוזמרין יצר את הבימוי והכוריאוגרפיה ללהיטי תחרות האירוויזיון בהם "אבניבי" של יזהר כהן, הורה של אבי טולדנו וחי של עפרה חזה. הוא ביים גם את הכוריאוגרפיה לשיר "לעולם בעקבות השמש" שביצעה שרי.
הוא יצר כוריאוגרפיות לסרטים בהם שלאגר שכתב אסי דיין ובו הופיעו הגשש החיוור, צביקה פיק ועופרה חזה ופנטסיה על נושא רומנטי של חנוך לוין בשנת 1977.
עבד והפיק קטעי תנועה וריקוד למחזות זמר, מופעי בידור והצגות תיאטרון רבות בתיאטרון הבימה, הקאמרי, החאן, ותיאטרון באר שבע. בין הצגות אלו יוסף וכתונת הפסים המשגעת. מנהל מטכני ומפיק של להקת המחול הייצוגית "שלום" בהנהלתו של הכוריאוגרף גברי לוי.
הוא מורה למחול בסגנון ג'אז למעלה מ־35 שנה ועבד מאז בקבוצות מחול שונות בהם להקת "ותיקי צוותא יזרעאל" ועוד.
חיים אישיים

רוזמרין נשוי לדינה ואב לבת. מתגורר בפתח תקווה.
הערות שוליים

↑  טל סרוסי, געגועים לגברי: "החודש האחרון היה קשה, הוא פשוט גסס מול העיניים שלנו", "מלאבס" - פתח תקווה וראש העין, 10 בינואר 2020
↑  מודעה, עמוד 12, מעריב, 13 בפברואר 1978
↑  מודעה, יוסף וכתונת הפסים המשגעת, מעריב, 18 ביולי 1984
שיבורי

בדי שיבורי תלויים, יפן
שיבורי הוא מונח ביפנית המתאר מגוון שיטות צביעת בדים יפניות, באמצעות קשירה, תפירה, קיפול, פיתול, כיווץ ודחיסה של הבד, לפני טבילתו בצבע, וזאת לשם עיצובו בצורות שונות ויצירת דפוסים מגוונים על הבד. חלק משיטות צביעת בדים אלו נקראות במדינות המערב "Tie-dye" (קשירה וצביעה).
מקור המונח במילה "shiboru", שמשמעותו ביפנית היא ללחוץ ולכווץ. המילה מתארת את הפעולה ותהליך המניפולציה שעובר הבד. במקום להתייחס אל הבד כמשטח דו-ממדי לצביעה, באמצעות שיבורי הבד מקבל צורה תלת-ממדית, על ידי קיפולו, כיווצו וקשירת קשרים שונים בו, לפני טבילתו בצבע. קשרים וכיווצים אלו יוצרים חסימה של חלקים מהבד ומניעת מגע שלהם עם הצבע, וכך כשנפתחים הקשרים והבד מתייבש לאחר צביעתו, מתקבלים דפוסים מגוונים על הבד.
המראה של בד שעוצב בשיבורי מתאפיין בדפוסים בעלי קצוות מרוחים ולא מדויקים. האפקט הוא שונה משיטות היוצרות קצוות חדים, כגון סטנסיל (stencil).
ביפן קיימות טכניקות צביעה רבות, חלקן קיימות גם בארצות אחרות וחלקן ייחודיות ליפן. ביפן מקובל לעיתים לצבוע את הבד מספר פעמים, ובכל פעם להשתמש בטכניקה אחרת של חסימת חלקי הבד לצבע. למרות השימוש בטכניקות מסורתיות קבועות, לכל אחד סגנון אישי משלו ליצירת עיצובי שיבורי, כל אחד יכול לקפל ולכווץ את הבד כרצונו.
ביפן העיסוק בשיבורי היה סוג של פנאי, שהיה מקובל באופן מסורתי בין השאר בקרב עקרות בית. ההתעניינות החובבנית בצביעת הבדים גרמה להתפתחות מגוון רחב של טכניקות, ולהכנסתו של שיבורי לשוק המסחרי בייצור קימונו, שמלות ועוד.
טכניקות שיבורי

קיימות ארבע טכניקות עיקריות בשיבורי:
קשירה - בשיטה זו מתקבלת דוגמה של עיגולים. הבד נתפס על ידי האצבעות ומוחזק כאשר חוט נקשר מסביבו. כל שכבה של חוט חייבת להיות צמודה מאוד לשכבה שלפניה. אורך החוט המכסה את הבד יוצר לבסוף את רוחב העיגול שבדוגמה, ושטח הבד היוצא החוצה מהקשירה (מרכז) יוצר את קוטר העיגול.
תיפורים - בשיטת התיפורים השתמשו היפנים יותר מכל עם אחר. הם מצאו שהשיטה מאוד גמישה ועדיין מאפשרת שליטה על תהליך העבודה, וכך מאפשרת ליצור קשת רחבה של עיצובים, עדינים וגסים, פשוטים ומורכבים, ציוריים ומופשטים. האפקטים המיוחדים מתאפשרים על ידי סוגים שונים של התיפור, צורות קיפול שונות של הבד, וצורת התיפור (ישר, מעוקל, מקביל וכו'). לעיתים התיפור נעשה על שכבה אחת של בד, לעיתים על בד כפול ולעיתים הבד היה מתקפל פעמים רבות לפני תיפור. לרוב קו תיפור היה מתוכנן ומסומן על הבד לפני תחילת העבודה. בסיום התיפורים מתבצעת טבילה בצבע, עד כיסוי צבע מוחלט.
קיפולים - בקיפול וצביעה השתמשו ביפן לפחות במשך 300 השנים האחרונות. תחילה קיפלו את הבד לאורך, לאחר מכן לרוחב, ולאחר מכן חסמו בעזרת "גרעין" (שני חפצים זהים מחומר לא חדיר צבע, כגון שני ריבועים מעץ) משני צידיו. כך השוליים היו חשופים לצבע, ומה שחסום על ידי "הגרעין" לא היה חשוף לצבע, לכן גם בדוגמה הייתה מתקבלת צללית של "גרעין" עם צבע מסביב. מאוחר יותר היפנים מצאו עוד דרכים לעשות מניפולציה על הבד וליצור עיצובים שונים, למשל על ידי כיסוי הבד עם נייר לפני הקיפול, צביעות חוזרות או חסימה בעזרת גרעין גמיש.
עטיפה מסביב למוט - עטיפה של בד מסביב למוט תוך יצירת קפלים בתהליך העטיפה ולאחר מכן צביעה. השיטה מייצרת פסים ישרים, דבר שלא מאפשר מגוון רחב של דוגמאות. עם זאת, אפילו אומנים מומחים התקשו לבצע את התהליך בצורה אחידה, ולכן נוצר מראה משתנה ולא אחיד.
אמנות הסיב בארצות הברית

במערב, השיבורי נעשה מחוץ להקשר המסורתי, והוא פתוח לפרשנויות רבות. חופש הפעולה היצירתי והמגוון הצורני המאפיינים את השיבורי, גרמו להתעוררות עניין מחודש בטכניקה זו בארצות הברית בשנות השישים והשבעים של המאה העשרים, במסגרת אמנות הסיב.
ב-1972 ארגן המוזיאון למלאכת יד מודרנית (Museum of Contemporary Crafts) תערוכה בשם "Fabric Vibrations", בה הוצגו בדים שנעשו בטכניקה של שיבורי. זו הייתה התערוכה הגדולה הראשונה של שיבורי בארצות הברית. השימוש בצבעים באמנות זו הוא חופשי, על משי, ולעיתים קרובות העבודות הוצבו בחלל בהתייחסות לאור. הבדים מציעים דרכים אלטרנטיביות להביט ולהתקשר אליהם.
בין הבדים הראשונים שהוצגו היו אלו של שוגי צ'ו (Chungi Choo) ומריאן קליידן (Marian Clayden), משנות השישים והשבעים; אמנים אלו החלו לעבוד בטכניקות שיבורי בהקשר לעבודתם בשיטה "Tie-dye" (קשירה וצביעה), שיטת צביעת בד ותיקה שהייתה מקובלת בתרבויות רבות בעולם, שיוצרת דפוסים כתוצאה ממעברי צבע. עבור אמנים אחרים, כגון ננסי מרצ'נט (Nancy Marchant) ויושיקו ואדה (Yoshiko Wada), החשיפה לשיבורי היפני יצרה התפתחות משמעותית בעבודותיהם, והם הושפעו ישירות מהשיבורי. הם אימצו אספקטים מסורתיים של השיבורי היפני לקונספטים שלהם, ויצרו דימויים בעלי משמעויות רבות. היו אמנים שחקרו את הטכניקות של השיבורי ללא אנליזה של התהליך שנעשתה באופן מודע, למשל פאם שיינמן (Pam Scheinman) ולואיס הדפילד (Lois Hadfield) חקרו באופן אינסטינקטיבי את המדיום הקשור לשיבורי שנוצר מקיפולים.
למרות ההבדלים בכיווני האמנות, הגורם המשותף בין האמנים האלה הוא שהשיבורי שיצרו היווה ביטוי לאמנותם.
לקריאה נוספת

Yoshiko Iwamoto Wada, Mary Kellogg Rice, Jane Barton, (1983), Shibori - The inventive art of Japanese shaped resist of dyeing.
Sunny Yang, Rochelle M. Narasin, (1989), Textile art of Japan, Shufunotomo Publications.
Reiko Mochinaga Branolon, (1986), Country Textiles of Japan, Weatherhill Brandon.
שיבורי העשוי בשיטת הקשירה והתיפור על פשתן
שמגנג

| --- | --- |
 מדינה:  בהוטן בהוטן
 מחוז:  מחוז שמגנג
 גובה:  1,900 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,332 (2005)
 קואורדינטות:  27°14′00″N 90°39′00″E﻿ / ﻿27.233333333333°N 90.65°E﻿ / 27.233333333333; 90.65 
 אזור זמן:  UTC+6
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בהוטן מוגדלת) טהימפהו פונצ'ולינג פונקה סמדרו ג'ונגר טשיגנג ואנגדי פודרנג טונגסה שרפנג סין הודושמגנג(למפת בהוטן רגילה) טהימפהו פונצ'ולינג פונקה סמדרו ג'ונגר טשיגנג ואנגדי פודרנג טונגסה שרפנג סין הודושמגנג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שמגנג (בדזונגקה: ཞལམ་སྒང་།) היא עיירה קטנה בדרום־מרכז בהוטן, הממוקמת במחוז שמגנג ומשמשת כבירתו.
העיר מרוחקת כ־105 קילומטרים מבירת המדינה, טהימפהו.
נכון לשנת 2005, בעיירה התגוררו 2,332 תושבים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496511005171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שיקגו (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  שיקגו 
 תקופת הפעילות:  מ-1967 
 סוגה:  ג'אז, ג'אז פיוזן, מוזיקה עכשווית למבוגרים, רוק, רוק קל, פופ רוק, ג'אז רוק 
 חברת תקליטים:  האחים וורנר רקורדס, קולומביה רקורדס 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2016)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.chicagotheband.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Terry Kath 
 
סמליל הלהקה
שיקגו (באנגלית: Chicago) היא להקת רוק אמריקאית שהוקמה בעיר שיקגו בשנת 1967. שיקגו, שהגדירה את עצמה כ"להקת רוקנרול עם קרניים" ("rock and roll band with horns"), הושפעה רבות מסגנון הג'אז בשנותיה הראשונות ושיריה משלבים לעיתים קרובות אלמנטים של מוזיקה קלאסית, רית'ם אנד בלוז ומוזיקת פופ.
ההרכב, שצמח מכמה להקות מאזור שיקגו בסוף שנות ה-60, כלל את נגן הבס פיטר סטרה, הגיטריסט טרי קאת, הקלידן רוברט לאם, החצוצרן לי לונן, נגן הטרומבון ג'יימס פנקאו, המתופף דני סרפין, ונגן כלי נשיפה מעץ וולטר פאראזיידר. סטרה, קאת ולאם חלקו את תפקידי השירה. לאודיר דה אוליביירה הצטרף ללהקה כנגן כלי הקשה ומתופף שני ב-1974. בעקבות מותו של קאת ב-1978, גיטריסט הלהקה הוחלף מספר פעמים. ביל צ'מפלין הצטרף ללהקה ב-1981 בתור זמר, קלידן וגיטריסט. סטרה עזב את הלהקה ב-1985 והוחלף על ידי ג'ייסון שף. סרפין עזב ב-1990 והוחלף על ידי טריס אימבודן. למרות שההרכב של הלהקה נזיל מאז 2009, פנקאו, לאם ולונן נשארו חברים קבועים. פאראזיידר פרש רשמית בשנת 2017 וב-2021 הוא חשף כי אובחן כחולה אלצהיימר.
מגזין הבילבורד דירג את שיקגו במקום ה-16 ברשימת 100 האמנים המובילים בכל הזמנים לפי דירוג בבילבורד הוט 100. בנוסף, שיקגו מדורגים במקום התשיעי ברשימת הבילבורד ל-100 האמנים הגדולים בכל הזמנים מבחינת הצלחות במצעד האלבומים של בילבורד 200. שיקגו היא אחת מלהקות הרוק הוותיקות והמצליחות ביותר, ואחת מהלהקות הנמכרות בעולם בכל הזמנים, עם יותר מ-100 מיליון מכירות לתקליטים שהוציאה. ב-1971, שיקגו היו אמני הרוק הראשונים שהצליחו למכור את כל הכרטיסים לשבוע שלם של הופעות בקרנגי הול.
עד כה, שיקגו מכרה יותר מ-40 מיליון יחידות אלבום בארצות הברית, ואלבומיהם כוללים 23 אלבומי זהב, 18 אלבומי פלטינה ושמונה אלבומי פלטינה כפולה. חמישה אלבומים רצופים שהוציאה הלהקה זכו במקום הראשון בבילבורד 200 ו-20 סינגלים שהוציאו הגיעו לעשרת המקומות הראשונים בבילבורד הוט 100. ב-1974 כל שבעת האלבומים של הלהקה שיצאו עד אז, הופיעו בבילבורד 200 בו זמנית. הקבוצה הועמדה לזכאות בפרס גראמי עשר פעמים, וזכתה בפרס על השיר "If You Leave Me Now". האלבום הראשון של הקבוצה, Chicago Transit Authority, שיצא ב-1969, נכנס להיכל התהילה של גראמי ב-2014. ההרכב המקורי של שיקגו הוכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול ב-2016. בשנת 2017, פיטר סטרה, רוברט לאם וג'יימס פנקאו נבחרו ל"היכל התהילה של כותבי השירים" על השירים שכתבו כחלק מהלהקה. שיקגו קיבלה פרס גראמי למפעל חיים ב-16 באוקטובר 2020.
חברי הלהקה הנוכחיים

חברי הלהקה הנוכחיים הם:
חברי הלהקה הנוכחיים > חברים מקוריים

רוברט לאם – קלידים, זמר (1967–הווה)
לי לונן – חצוצרה, קרן (flugelhorn), כותב שירים (1967–הווה)
ג'יימס פנקאו – טרומבון, קולות רקע (1967–הווה)
חברי הלהקה הנוכחיים > חברים נוספים

וולפרדו רייס ג'וניור – תופים (2018–הווה), כלי הקשה (2012–2018)
ריי הרמן – סקסופון, חליל, קלרינט (2016–הווה)
ניל דונל – שירה, גיטרה אקוסטית (2018–הווה)
רמון "ריי" יסלס – כלי הקשה (2018–הווה)
טוני אוברהטה – גיטרה, קולות רקע (2021–הווה
לורן גולד – קלידים, קולות רקע (2022–הווה)
אריק ביינס – בס, קולות רקע (2022–הווה)
שלמה רודב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1949 (בן 75 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת קולומביה 
 
שלמה רודב (נולד ב-1949) הוא איש עסקים ישראלי המכהן כיו"ר פרטנר. בעבר עמד בראש דירקטוריון בזק, תנובה ויינות ביתן.
ביוגרפיה

רודב נולד לאם מורה ואב כימאי. גדל בתל אביב. בנעוריו, עברה המשפחה להתגורר ברמת גן. הוא נשר ממספר בתי ספר והתגורר בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה שם למד בבית הספר הריאלי. את תעודת הבגרות קיבל מתיכון עירוני ט' בתל אביב.
את שירותו הצבאי עשה בסיירת גולני ובה התקדם עד לתפקיד סמ"פ בגדוד 13 ולדרגת רב-סרן במילואים. לאחר השחרור סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת תל אביב ועבד כפקיד אשראי בבנק לאומי לישראל וכקצין ביטחון באלעל בניו יורק בה למד לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1977 חזר לישראל ומונה למנהל התכנון בק.א.ל מטעני אוויר. בשנת 1980 מונה למנהל פיננסי בקבוצת איזנברג שהחזיקה במניות בחברה לישראל ובה הכיר את שותפו העתידי רוני גת (השניים כונו "נערי אייזנברג") ואת אליעזר פישמן. יחד עם גת, הקים בשנת 1990 את טורל השקעות שאותה ניהלו ביחד עד שנת 1995. את משרדי החברה הראשונים רכשו מפישמן. יחד השתתפו בבניית התוכנית העסקית ללוויין עמוס. חלק מההשקעות בוצעו בשיתוף עם אליעזר פישמן כגון השקעה בשנת 1992 בתחנת כוח הידרואלקטרית בסמוך לקיבוץ כפר הנשיא באמצעות חברת וויסט מנג'מנט ישראל שבה הייתה שותפה גם החברה לישראל.
בשנת 1996, הקים עם גת את חברת מריז שרכשה מאייזנברג (בשיתוף עם בנק לאומי) את חברת ספנות ואחזקה, אחת מחברות הבת של החברה לישראל שהחזיקה באותה עת במספר חברות ובהן יפאורה-תבורי, קרור אחזקות, תפוגן וחברת מקס (שהחזיקה ב-12% ממניות החברה לישראל). בשנת 1998 רכשו מלאומי את החזקותיה במריז ומניות בחברה לישראל. את הונו צבר במהלך שספג לביקורת כאשר בשנת 1999, לאחר שאייזנברג מכר את החברה לישראל לאחים עופר, מכרו גת ורודב לבנק לאומי את החזקותיהם בחברה לישראל, תמורת 515 מיליון שקל ובכך הרוויחו סך של 200 מיליון שקל. רודב וגת מחזיקים בחברה, שמחזיקה דרך חברת הבת קרור ביפאורה-תבורי ובמבשלות בירה ברומניה. בתחילת שנות ה-2000, ניסו לרכוש מספר חברות ובהן עלית, מחלבת טרה, פז וקלאבמרקט, מהלכים שלא יצאו לפועל.
בשנת 2000, רדוב פרש מתפקידו כיו"ר ספנות ואספקה כדי לנהל את חברת הסטארט אפ איניריו (InirU) עד שנכשלה ונסגרה. בשנת 2003, בהשפעת בעל השליטה העיקרי אליעזר פישמן, מונה ליו"ר דירקטוריון גילת רשתות לווין, שנקלעה לחוב בסך מיליארד דולר. רודב הצליח להבריא את החברה והיא נמכרה ב-2005 לקרן יורק ומבטח שמיר אחזקות. בשנת 2006 הגישו גת ורודב הצעה לרכישת קווי זהב, אך הפסידו לשאול אלוביץ' שהפך אותה לימים ל-012.
בשנת 2006 מונה ליו"ר דירקטוריון בזק, ובספטמבר 2007 אושר מינויו באופן רשמי. הוא ניהל את בזק עד לשנת 2010. בתקופת כהונתו בוצע ניוד המספרים הנרחב, והוקמו רשת ה-NGN ורשת חדשה לפלאפון.
בשנת 2011 עמד בראש דירקטוריון תנובה ובשנת 2013 בראש דירקטוריון פרטנר.
באפריל 2018, מונה בשנית ליו"ר בזק כמינוי קבוע במקום יו"ר הזמני דוד גרנות שמונה כמחליף לשאול אלוביץ' שנחקר בפרשת 4000. במהלך תפקידו הוביל תהליך איחוד בחברות הבת של בזק אך התפטר לאחר כשנתיים לאור מאבקים עם בעלי השליטה בבזק, קרן סרצ'לייט לגבי שינוי תקנון החברה. באוגוסט 2020, בחר הדירקטוריון בגיל שרון כמחליפו.
ביולי 2020, מונה ליו"ר יינות ביתן. סיים את תפקידו במאי 2021.
באפריל 2022 קבוצה בראשותו (גבאי-רודב) רכשה את השליטה בחברת פרטנר מידי חברת האצ'יסון הסינית. ביולי 2022 מונה ליו"ר דירקטוריון פרטנר.
חיים אישיים

רודב התאלמן בשנת 1997 מאשתו הראשונה האדריכלית סופי רודב שנהרגה בתאונת דרכים וממנה לו שני ילדים. הוא אב לשלושה ילדים מנישואיו השניים למירב.
הערות שוליים

↑  סיכום ישיבת דירקטוריון בזק, 2018
↑  שוקי שדה, מפת הקשרים של שלמה רודב, באתר TheMarker‏, 4 באפריל 2012
↑  אורה קורן, נא להכיר: שלמה רודב, היו"ר החדש של בזק - וורקהוליק ומומחה לעשיית סדר, באתר TheMarker‏, 5 באוגוסט 2007
↑   נתי טוקר, דרמה בבזק: היו"ר שלמה רודב פורש מתפקידו, באתר TheMarker‏, 22 ביוני 2020
↑  שני מוזס, ‏שלמה רודב מונה ליו"ר יינות ביתן, באתר גלובס, 9 ביולי 2020
↑  נורית קדוש, אלקטרה צריכה השלימה את רכישת השליטה ביינות ביתן, באתר כלכליסט, 27 במאי 2021
↑  גולן חזני, שלמה רודב מנסה לטרפד את מצנח הזהב של אבי צבי בפרטנר, באתר כלכליסט, 22 במאי 2022
שיחת מכוניות

המשרד של התוכנית שיחת מכוניות מעל כיכר הרווארד בבוסטון, עם השלט המכריז על משרד עורכי הדין הדמיוני Dewey, Cheatem & Howe. בסמוך נמצא המוסך של האחים מליוצי.
שיחת מכוניות (Car-Talk) היא תוכנית רדיו שבועית המשודרת בארצות הברית.
התוכנית משודרת ברדיו הציבורי האמריקאי (NPR) פעם בשבוע בשבת בבוקר. התוכנית משויכת לסוגה של תוכניות אירוח (Talk-Show), והיא עוסקת בכל הקשור ל"מכוניות, תיקון מכוניות, או כל דבר אחר" כפי שמגישיה מציגים אותה. התוכנית נוצרה ומוגשת על ידי שני אחים, טום וריי מליוצי, מבוסטון, והיא נודעת בחוש ההומור המייחד אותה. התוכנית משודרת ברדיו הציבורי החל מ-1987.
ביוני 2012 הודיעו המגישים שהם פורשים מיצירת פרקים חדשים של התוכנית, אולם ארגון NPR הודיע שימשיך לשדר פרקים נבחרים מוקלטים בכל שבוע.