stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיתוס הוורמאכט החף מפשעי מלחמה
סופו של המיתוס > פקודות פליליות

במהלך תכנון מבצע ברברוסה גובשה שורה של "צווים פליליים". פקודות אלה חרגו מהחוק הבינלאומי וקבעו כללי התנהגות.  פקודת הקומיסר אפשרה לחיילים גרמנים להוציא להורג אזרחים ללא חשש שיישפטו מאוחר יותר על פשעי מלחמה על ידי המדינה הגרמנית.  ההיסטוריון הגרמני פליקס רמר בחן את יישום פקודת הקומיסר על ידי הוורמאכט, ופרסם את ממצאיו בשנת 2008. זה היה הדו"ח המלא הראשון של יישום הפקודה על ידי הוורמאכט. רומר הראה כי למעלה מ-80% מהדיוויזיות הגרמניות בחזית המזרחית הגישו דיווחים המפרטים את רצח הקומיסרים הפוליטיים של הצבא האדום. הסטטיסטיקה הסובייטית ציינה כי 57,608 קומיסרים נהרגו בפעולה ועל 47,126 דווח שהם נעדרים, אם כי רובם נרצחו בחסות הפקודה.
רומר כתב רשומות ה"מוכיחות כי הגנרלים של היטלר הם שהוציאו לפועל את פקודותיו הרצחניות ללא היסוסים". ההיסטוריון וולפרם וטה ציין שההתנגדויות הספורדיות לצו לא היו מהותיות אלא היו מונעות על ידי הצורך הצבאי, וביטול הצו בשנת 1942 לא היה "חזרה למוסר, אלא תיקון מסלול אופורטוניסטי": "פקודת הקומיסר, שתמיד הייתה לה השפעה חזקה על דמותו של הוורמאכט בגלל אופיה הפלילי בעליל, הובהרה לבסוף. ... ככל שהמחקר חודר לעומק ההיסטוריה הצבאית, התמונה הופכת קודרת יותר".
בשנת 1941, הוורמאכט לקח 3,300,000 חיילים סובייטים כשבויי מלחמה. עד פברואר 1942, שני מיליון מהם היו מתים. 600,000 נורו בגלל פקודת הקומיסר. רוב השאר מתו מהתעללות פלילית. לאחר שנתפסו, שבויים סובייטים הוצעדו לתוך מכלאות ללא מחסה, ללא טיפול רפואי וניתנו להם מנות אוכל זעירות. עבודות כפייה הפכו לעונש מוות. התובע הכללי הגרמני אדוארד וגנר הכריז כי "אסירים שאינם מסוגלים לעבוד במחנות הכלא צריכים להיות מורעבים".  פרידריך פרייהר פון בראוך, בעודו מוקלט בחשאי בפארק טרנט, נזכר באסירי מלחמה. לדבריו, האסירים "בלילות יללו כמו חיות בר" מרעב. הוא הוסיף: "צעדנו לאורך הכביש וטור של 6,000 דמויות מתנדנדות חלף על פנינו, מורעבים לחלוטין, עוזרים זה לזה ... חיילים שלנו על אופניים רכבו בצד עם אקדחים. כל מי שהתמוטט נורה ונזרק לתעלה".  כוחות הוורמאכט ירו באזרחים בחשד הקל ביותר למעורבות פרטיזנית וטבחו כפרים שלמים שכביכול הגנו על הפרטיזנים.  ברטוב כתב בספרו "חזית המזרח: כוחות גרמניים ב-1941–1945 והברבריזציה של הלוחמה" (The Eastern Front: 1941–1945 German Troops and the Barbarisation of Warfare) כי חקירות רבות של גרמנים קבעו שכוחות סובייטים יעדיפו למות בשדה הקרב מאשר ליפול בשבי.
האידאולוגיה הגזענית של המערכה בשילוב עם "צווים פליליים", כגון צו הקומיסר, הביאה למעגל קסמים של העמקת אלימות ורצח. הוורמאכט השתדל "להשקיט" את האוכלוסייה, אך האזרחים הגבירו את הפעילות הפרטיזנית. באוגוסט 1941 הורה הקורפוס השני "לתלות את הפרטיזנים בפומבי ולהשאיר אותם תלויים זמן מה".  תלייות בפומבי הפכו לשגרה. רישומי הסיבות לרציחות כללו "האכלת חייל רוסי", "שיטוט", "ניסיון להימלט" ו"עזרה לפרטיזנים".  ברטוב כותב כי האוכלוסייה האזרחית עברה דה-הומניזציה וכתוצאה מכך הייתה ברבריזציה של הלחימה. השלב האחרון של הברבריזציה הזו היה מדיניות האדמה החרוכה בה השתמש הוורמאכט בעת שנסוג.
סופו של המיתוס > השתתפות בשואה

ולטר פון רייכנאו הוציא את "צו החומרה" באוקטובר 1941' שקבע כי מטרתה המהותית של המערכה היא השמדת 'המערכת היהודית-בולשביקית'. הצו תואר כמודל על ידי הנהגת הוורמאכט והועבר למפקדים רבים. מנשטיין העביר זאת לחייליו והוסיף: "היהודי הוא המתווך של האויב בעורף [...] החייל חייב להבין את הצורך בפתרון הקשה נגד היהודים". כדי להצדיק מבחינה תפקודית את רצח היהודים הם הושוו לפרטיזנים.  אנטישמיות רחבת היקף כבר הייתה קיימת בקרב חיילי הוורמאכט הפשוטים.
קבוצת ארמיות מרכז החלה לרצוח את האוכלוסייה היהודית ביום הראשון לפלישה. בביאליסטוק, גדוד משטרה 309 ירה למוות ביהודים רבים ברחוב, הכניס מאות יהודים לבית כנסת והציתו.  מפקד אזור צבאי 553 תיעד 20,000 יהודים שנהרגו על ידי קבוצת ארמיות דרום באזורו עד קיץ 1942. בבלרוס נהרגו יותר ממחצית האזרחים ושבויי המלחמה על ידי יחידות הוורמאכט. יהודים רבים היו ביניהם.
בספרו "Marching into Darkness" (צועדים אל החושך) בחן ההיסטוריון האמריקאי וייטמן וייד ורן את תפקידו של הוורמאכט בשואה בבלרוס במהלך 1941 ו-1942. הספר מתאר כיצד התקדמו חיילים גרמנים מרציחות נסיוניות ל"משחקי יהודים" סדיסטיים.  הוא כותב ש"ציד יהודים "הפך לבילוי. חיילים היו שוברים את המונוטוניות של שירות החובה בכפר על ידי ריכוז יהודים, הובלתם ליערות ושחרורם על מנת לירות בהם תוך כדי בריחתם.  ורן כתב כי יחידות בודדות של הוורמאכט זכו לתגמול על התנהגות אכזרית והסביר כיצד הדבר יצר תרבות של מעורבות עמוקה יותר ויותר במטרות רצח העם של המשטר.  הוא דן בתפקידו של הוורמאכט בתוכנית הרעב של גרמניה הנאצית.  הוא בחן את ועידת מוהילב בספטמבר 1941 שסימנה הסלמה דרמטית באלימות כלפי האוכלוסייה האזרחית.  הספר בחן מספר מבנים צבאיים וכיצד הם נענו לפקודות לבצע רצח עם ופשעים אחרים נגד האנושות.
הוורמאכט היה שותף לירי המוני על יהודים ליד קייב, ב-29 וב-30 בספטמבר 1941, בבאבי יאר, שם הועברו 33,371 יהודים אל נקיק ונורו אל תוך בורות. חלק מהקורבנות מתו כתוצאה מהקבורה בחיים בערמת הגופות.  בשנת 1942 עסקו כיתות הרג של האס-אס במעשי טבח בשיתוף עם הוורמאכט. כ-1,300,000 מיהודי ברית המועצות נרצחו בשיתוף פעולה זה.
ראו גם

HIAG (איגוד הסיוע הדדי של חברי ואפן אס-אס לשעבר)
לקריאה נוספת

Adam, Thomas (2005). Germany and the Americas: Culture, Politics, and History: A Multidisciplinary Encyclopedia. ABC-CLIO. ISBN 1-851-09628-0.
Balfour, Michael Leonard Graham (1988). Withstanding Hitler in Germany, 1933–45. Routledge. ISBN 0-415-00617-1.
Biddiscombe, Perry (2006). The Denazification of Germany 1945–48. The History Press. ISBN 978-0-75242-346-3.
Goldhagen, Daniel J. (1997). Hitler's Willing Executioners: Ordinary Germans and the Holocaust. Vintage Books. ISBN 0-679-77268-5.
Hébert, Valerie (2012). "From Clean Hands to Vernichtungskrieg. How the High Command Case Shaped the Image of the Wehrmacht".  In Priemel, Kim C.; Stiller, Alexa (eds.). Reassessing the Nuremberg Military Tribunals: Transitional Justice, Trial Narratives and Historiography (באנגלית). Berghahn Books. pp. 194–220. ISBN 978-0-85745-532-1.
Hentschel, Klaus (2007). The Mental Aftermath: The Mentality of German Physicists 1945–1949. תורגם ע"י Ann M. Hentschel. Oxford University Press. ISBN 978-0-19920-566-0.
Janowitz, Morris (בספטמבר 1946). "German Reactions to Nazi Atrocities". American Journal of Sociology. University of Chicago Press. 52 (2): 141–146. doi:10.1086/219961. JSTOR 2770938. PMID 20994277. S2CID 44356394. {{cite journal}}:  (עזרה)
Junker, Detlef (2004). The United States and Germany in the Era of the Cold War: A Handbook. Cambridge University Press. ISBN 978-0-52179-112-0.
Lewkowicz, N. (2008). The German Question and the Origins of the Cold War. Milan: IPOC.
Marcuse, Harold (2001). Legacies of Dachau: The Uses and Abuses of a Concentration Camp, 1933–2001. Cambridge University Press. ISBN 0-521-55204-4.
Merritt, Anna J.; Merritt, Richard L., eds. (1980). Public opinion in semi-sovereign Germany : the HICOG surveys, 1949–1955. U.S. Office of High Commissioner for Germany. Reactions Analysis Staff. University of Illinois Press. ISBN 0-252-00731-X.
Taylor, Frederick (2011). Exorcising Hitler: The Occupation and Denazification of Germany. Bloomsbury Press. ISBN 978-1-60819-503-9.
לקריאה נוספת > מקורות מקוונים

Howard, Lawrence E. (30 במרץ 2007). "Lessons Learned from Denazification and de-Ba'athification" (PDF). Strategy Research Project for MSc in Strategic Studies. U.S. Army War College. אורכב מ-המקור (PDF) ב-30 ביולי 2018. נבדק ב-16 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
The Department of State (1950). "Germany 1947–1949: The Story In Documents". Publication 3556. U.S. Government Printing Office.(הקישור אינו פעיל, July 2021)
לחם מטוגן

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קלי, לחם 
 מוצא:  בוהמיה, מוראביה 
 מרכיבים עיקריים:  לחם 
 
לחם מטוגן (באנגלית: Fried bread) הוא פרוסת לחם שטוגנה בשומן כלשהו. הוא משמש כתחליף לקלי במנות או בארוחות שונות.
מאפיינים

ניתן להשתמש לטיגון בלחם בשמנים שונים, חמאה, שומן חזיר, נטיפי בייקון או גהי ועוד. טבחים מסוימים עשויים לבחור לטגן במקום קלי כדי להימנע מהצורך לתת מקום או מקום אחסון לטוסטר. התומכים בטיגון ולא בקלייה מצביעים על הטעם הנוסף והפריכות שניתן להשיג על ידי טיגון בשומן שאינם מושגים בקלייה יבשה.
פרנץ' טוסט הוא סוג של פרוסות לחם מטוגן שמושרים בבלילה לפני הטיגון.
ערך תזונתי

פרוסה קטנה (35 גרם) של לחם מטוגן מכילה 174 קלוריות.
מסביב לעולם

מאכלים מרובים כוללים מנה העשויה עם טיגון של לחם פרוס.
מסביב לעולם > ברזיל

רבנאדה הוא מאכל מיובא מפורטוגל ופופולרי בברזיל כמנת חג המולד. היא למעשה פרנץ' טוסט.
מסביב לעולם > הרפובליקה הצ'כית

טופינקי או טופינקה (ביחיד) הוא מאכל צ'כי של לחם מטוגן במחבת המשמש למניעת בזבוז לחם מיושן.
מסביב לעולם > בריטניה ואירלנד

ארוחת בוקר אנגלית מלאה תכלול לרוב לחם מטוגן בשמן, חמאה, שומן חזיר או נטיפי בייקון. בצפון אירלנד, טיגון באלסטר עשוי לכלול לחם סודה מטוגן.
מסביב לעולם > איטליה

Pane fritto (פירושו לחם מטוגן) הוא מנת לחם מטוגן איטלקי המשמש לעיתים קרובות כדי למנוע בזבוז לחם ישן. נהוג לטבול אותו על פי רוב בחלב לפני הטיגון.
מסביב לעולם > ארצות הברית

בארצות הברית טוסט הרבה יותר פופולרי בארוחת הבוקר. עם זאת, לחם מטוגן עדיין נאכל, במיוחד בצורת פרנץ' טוסט, אבל לפעמים פשוט פרוסת לחם מטוגנת בחמאה.
לקריאה נוספת

בצק מטוגן
הערות שוליים

1 2 3 4  Vaculin, Kendra (2021-03-07). "Break Up With Your Toaster, Pan-Fry Your Bread Instead". Epicurious (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-19.
1 2  Rapoport, Adam (2016-01-17). "We Can't Remember Life Before Fried Bread". Bon Appétit (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-19.
1 2  Bull, Marian (2019-07-13). "How to make toast even better: fry it". British GQ (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-02-19.
1 2  "Fried Bread". Kitchen Parade. נבדק ב-2023-02-19.
↑  "Calories in Fried Bread, White, Average Slice, Nutrition Information | Nutracheck". www.nutracheck.co.uk.
↑  "Rabanada (Sweet Fried Bread) - Sabor Brasil" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-19.
↑  "Fried bread with cinnamon sugar (rabanadas)". Food (באנגלית). 2013-02-04. נבדק ב-2023-02-19.
↑  International, Rotary (בינואר 2001). The Rotarian. p. 12. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Fried Bread Is A Tasty, Toasty Treat You'll Want To Eat Every Day". WKBW 7 News Buffalo (באנגלית). 2022-09-28. נבדק ב-2023-02-19.
↑  "Pane Fritto (Fried Bread) Recipe on Food52". Food52 (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-19.
↑  "Fried Bread - sweet or savory (pane fritto)". Mangia Bedda (באנגלית אמריקאית). 2023-01-25. נבדק ב-2023-02-19.
טופינקי
חד-סוכר

חד-סוכר או סוכר פשוט (באנגלית: monosaccharide, מונוסכריד) הוא סוג פחמימה הבסיסי ביותר. החד סוכר מכיל קבוצה קרבונילית אחת בלבד, ולכן הוא לא ניתן לפירוק לתתי סוכרים. כמו כן, חד-הסוכרים מהווים את אבני הבניין של כל שאר הפחמימות. זאת מכיוון שכל שאר הפחמימות הן פולימרים אשר חד סוכרים הם המונומרים שלהם. רוב חדי הסוכרים בטבע מיוצרים מפחמן דו-חמצני ומים בתהליך הפוטוסינתזה.
מבנה

מבנה סכמטי של חד סוכר הוא שרשרת של אטומי פחמן, עליה מחוברים כמה קבוצות פונקציונליות של הידרוקסילים, וכן חמצן בקשר כפול המהווה קבוצה קרבונילית. במקרה הבסיסי כל פחמן שאינו קשור לקבוצה הקרבונילית יהיה מחובר לשני הפחמנים שלידו, למימן ולקבוצת הידרוקסיל. סוכר פשוט זה יענה על הנוסחה הכימית: CH2O)n). במקרים יותר מסובכים ייתכנו מודיפיקציות על הסוכר הכוללות קבוצות זרחה, חנקנים, קבוצות גופרית ועוד. תכונה של מבנה המולקולה החד סוכרית היא שכל פחמן המכיל קבוצה הידרוקסילית, פרט לפחמן הראשון ולפחמן האחרון, הוא פחמן כיראלי. לכן עבור אותו מבנה בסיסי של סוכר ייתכנו מספר איזומרים שונים. לדוגמה, הסוכרים גלוקוז וגלקטוז הם בעלי מבנה זהה, אך סידור הקשרים במרחב שונה, מה שמוביל גם לתכונות כימיות וביולוגיות שונות בתכלית.
מבנה > סיווג חד סוכרים

על מנת לסווג את החד סוכרים לקבוצות, נהוגות כמה מוסכמות בתחום. ראשית, מספור הפחמנים מתחיל מהקצה הקרוב ביותר לקשר הכפול. שנית, לכל הסוכרים מלבד dihydroxyacetone יש לפחות מרכז כיראלי אחד. כמו כן מספר הסטריאואיזומרים משתנה בהתאם למספר הפחמנים הכיראלים. כאשר למולקולה יש  n מרכזים כיראלים אזי ניתן להראת מתמטית כי יהיה לה  2^{n} סטריואיזומרים.
דיהידרוקסיאצטון, הסוכר היחיד ללא קבוצה כיראלית
בנתינת שמות למולקולה, התייחסות מקובלת היא למרכז הכיראלי הכי רחוק מן הקבוצה הפונקציונלית. כאשר מציגים את הסוכר בהיטל פישר, אם ההידרוקסיל נמצא בצד ימין אומרים שהמולקולה היא בקונפיגורציית D, אחרת נאמר שהיא בקונפיגורצית L. נוסף לכך, מולקולות אשר נבדלות זו מזו רק בכיווניות של מרכז כיראלי בודד יקראו אפימרים אחת של השנייה.
מבנה > סיווג חד סוכרים > קטוזות ואלדוזות

חלוקה נוספת בין הסוכרים היא לפי מיקום הקשר הכפול במולקולה. אם הקשר הכפול ממוקם בקצה השרשרת הפחמנית, אזי החד סוכר הוא בעל קבוצת אלדהיד. סוכר זה ישתייך לקבוצת האלדוזות. אך אם הקשר הכפול ממוקם לא על אחד הקצוות, אזי קבוצת הקרבוניל היא הופכת את המולקולה לקטון, ועל כן הסוכר ישתייך לקבוצת הקטוזות.
מבנה > סיווג חד סוכרים > משפחות של סוכרים

מלבד מיקום הקשר הכפול על השרשרת הפחמנית, נחלקים הסוכרים גם לפי מספר הפחמנים על השרשרת. טריוז הוא סוכר פשוט המכיל 3 פחמנים, טטרוז 4, פנטוז 5, הקסוז 6 והפטוז 7.כאשר חד-הסוכרים הם בעלי מבנה טבעתי, אם הטבעת מחומשת היא תקרא פוראנז, ואם הטבעת משושה היא תקרא פיראנוז.
מבנה > תכונות פיזיקליות

לאפימרים ודיאסטריומרים שונים תכונות פיזיקליות שונות המתבטאות בתכונות כמו נקודת התכה וקבועי מסיסות. עם זאת כל החד-סוכרים, בדומה לדו-סוכרים, הם מתוקים, מסיסים במים, מתגבשים וצבעם לבן.
כימיה של חד-סוכרים

הקבוצות הפונקציונליות קטון ואלדהיד נוטות להגיב עם אלכוהול ביחס של 1:1 כדי לצור המיקטאל והמיאצטל בהתאמה, בהליך זה נוצר גם מרכז כיראלי חדש על הפחמן הקרבונילי. כמו כן התמרה עם אלכוהול נוסף יוצרת קטאל ואצטל, וכאשר האלכוהול השני הוא סוכר הקשר החדש שנוצר נקרא קשר גלקוזידי. קבוצות ה-OH שעל הסוכרים נוטות להתנהג ככוהלים חופשיים, ולהגיב או עם סוכרים אחרים, או עם קבוצת הקרבוניל של אותו הסוכר אליו הן שייכות. כתוצאה מכך תגובות נפוצות של סוכרים הן ציקליזציה, כאשר יש קבוצת OH שמגיבה עם הקרבוניל בתוך הסוכר, ופולימרזיציה כאשר קבוצת OH אחת מגיבה עם קרבוניל של סוכר אחר. תכונה נוספת של קבוצות ה-OH היא נטייתן להיקשר בקשרי מימן עם מולקולות מים. תכונה זו גורמת לסוכרים להיות עטופים בשכבה של מולקולת מים סביבם. דבר המקנה להם את היכולת לאגור מים, וגם להוות חומר סיכוך.
כימיה של חד-סוכרים > ציקליזציה של חד-סוכרים

לטריוזות וטטרוזות מבנה של שרשרת ישרה, זאת כיוון שסגירה לטבעת תגרור זווית קטנה בין כל זוג פחמנים, זווית זו תגרום למתח זוויתי במולקולה ולכן היא לא תועדף אנרגטית. עם זאת, חד סוכרים גדולים יותר - בעלי 5 פחמנים או יותר, מצויים לרוב במבנה ציקלי, טבעתי.
כימיה של חד-סוכרים > ציקליזציה של חד-סוכרים > תהליך התגובה

הריאקציה שמתרחשת בעת סגירת סוכר ליניארי לטבעת היא תקיפה נוקלאופילית. הקשר הכפול בין החמצן לפחמן מקוטב, ועל הפחמן נמצא מטען חלקי חיובי. בריאקציה קבוצת קרבוקסיל על השרשרת הפחמנית משמשת כנוקלאופיל, ותוקפת את הפחמן הקרבונילי שמשמש כאלקטרופיל. בתקיפה נוצר קשר חדש שהופך את הפחמן הקרבונילי לכיראלי, פחמן זה נקרא גם הפחמן האנומרי של הסוכר.
מנגנון הריאקציה של סגירת הסוכר.
התקיפה הנוקלאופילית יכולה להגיע גם מעל מישור הטבעת וגם מתחתיה, ולכן נוצרים שני אפימרים. כיוון שהאפימרים הם שונים בפחמן האנומרי, ניתן לומר שהמולקולות הם אנומרים אחד של השני. לאחר סגירת הטבעת הפחמן המותקף כבר לא קרבונילי יותר, אלא הוא הפך להיות חלק מקבוצת המי-אצטל, אם החל כאלדהיד, או המי-קטאל, אם התחיל כקטון. המוסכמה היא שכאשר ההידרוקסיל נמצא מתחת למישור הטבעת הפחמן האנומרי יסומן באות  \alpha , וכאשר ההידרוקסיל מעל מישור הטבעת הפחמן האנומרי יסומן באות  \beta . החלפה בין קונפורמציית  \alpha  לקונפורמציית  \beta  מוטרואציה (mutarotation). החלפה זו מתאפשרת לאחר חזרה למצב הליניארי של הסוכר, ולכן על הטבעת להיפתח על מנת לעבור מוטרוטציה. כמו כן כתלות בהידרוקסיל התוקף מספר הפחמנים המרכיבים את הטבעת הסופית משתנה.
שני מסלולים אפשריים לסגירת הסוכר. במסלול האדום רואים תקיפה של פחמן מספר 5, ואילו במסלול הכחול רואים תקיפה של פחמן מספר 4. כמו כן מתוארות קונפורמציות אלפה ובטא של כל אחת מהתקיפות.
כימיה של חד-סוכרים > ציקליזציה של חד-סוכרים > קונפורמרים של סוכר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כימיה של חד-סוכרים > פולימריזציה של חד סוכרים

מולקולות של חד סוכרים נקשרים זה לזה באמצעות תגובת דחיסה. בריאקציה נוצר קשר O-גליקוזידי (O-glycosidic bond) בין פחמן אנומרי של טבעת אחת לבין קבוצת ההידרוקסיל של הטבעת השנייה וגם משתחררת מולקולת מים. כאשר הפחמן האנומרי המשתתף בתגובה הוא חלק מקבוצת המי-אצטל תוצר הריאקציה יהיה אצטל, באותו האופן כאשר הוא מתחיל כחלק מקבוצת המי-קטאל התוצר יהיה קטאל.
כאשר באים לתת שם למולקולה הנוצרת בתגובה מוסכמת תבנית אוניברסלית:
ראשית מציינים את שם הסוכר שהפחמן האנומרי שלו משתתף בקשר יחד עם. בסוגרים רושמים את מספרו הפחמן האנומרי סוג הקונפורמציה בה הוא נמצא ( \alpha  או  \beta ), חץ ימינה, ואז את מספרו של הפחמן עליו נמצאת מולקולת ההידרוקסיל. ולבסוף את שם הסוכר השני בקשר.
כימיה של חד-סוכרים > סוכרים מחזרים

כאשר הסוכר נמצא במצבו הפתוח, הפחמן הקרבונילי שלו מסוגל להתחמצן. כאשר חדי סוכרים עוברים דימריזציה, לעיתים הפחמן הקרבונילי של שני הסוכרים משתתף ביצירת הקשר ה-O גליקוזידי. במקרה זה לא יהיה הסוכר יכול לחזר כיוון שהוא לא יוכל להיפתח למצב ליניארי. היכולת של סוכרים לחזר משמשת בבדיקות אנליטיות של כמות הסוכרים בתמיסה.
סכמת חמצון סוכר על הפחמן הקרבונילי.
חד סוכרים בביולוגיה

בביולוגיה לחד סוכרים כמה תפקידים מרכזיים אשר ניתן לחלק אותם לשלוש קבוצות עיקריות: מבנה, תקשורת ואגירה והפקת אנרגיה.
מבחינה מבנית החד סוכרים משמשים כחומר מוצא למולקולות ביולוגיות חשובות. לדוגמה בכל חומצת גרעין יש בסיס סוכרי של חד סוכר בשם ריבוז. כמו כן, לסוכרים תפקיד חשוב בתהליך קיפול חלבונים למבנה שלישוני. נמצא כי כאשר סוכרים מסוימים לא נקשרים לחלבונים בתהליך הקיפול, החלבונים מתפרקים או מתקפלים בצורה פגומה. בנוסף אלמנטים מבניים רבים בחיידקים ובצמחים, אך גם בחיות, בנויים מפולימרים של חד סוכרים כגון, תאית וכיטין.
מבחינה אנרגטית חד סוכרים רבים עוברים פולימריזציה לרב סוכרים ומשמשים לאגירת אנרגיה בתא, אחת משתי המולקולות האורגניות הנפוצות בטבע היא העמילן, ביופולימר המשמש צמחים לאגירת אנרגיה. כמו כן התאים יודעים להפיק אנרגיה באמצעות פירוק חד סוכרים בתהליך הגליקוליזה, וכאשר התאים שייכים ליצורים אווירנים, תהליך הפקת האנרגיה ימשיך באמצעות מעגל קרבס וזרחון חמצוני.
נוסף לכך הסוכרים משמשים להעברת אותות תוך תאיים ובין התאים והסביבה, לעיתים האות יועבר באמצעות הצמדה (מודיפיקציה) של סוכרים לחלבונים וליפידים ולפעמים על ידי היקשרות לרצפטורים. למשל: החד סוכר פרוקטוז 2,6 ביספוספט משפיע על אנזים מרכזי בתהליך הגליקוליזה בשם PFK-1, ובכך מווסת את המטבוליזם של התא.
חד סוכרים בביולוגיה > עיכול של חד סוכרים באדם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חד סוכרים בביולוגיה > קטבוליזם של חד סוכרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חד-סוכרים נפוצים

טריוזות: גליצראלדהיד (glyceraldehyde), דיהידרוקסיאצטון (dihydroxyacetone)
טטרוזות: אריתרוז טראוז (erythrose treose)
פנוטוזות: ליקסוז (lyxose), ריבוז (ribose), דיאוקסיריבוז (dioxyribose)
הקסוזות: אידוז (idose), גלוקוז (glucose), פרוקטוז (fructose), גלקטוז (galactose)
הפטוזות: סדוהפטולוז (sedoheptulose)
דרכי זיהוי (אינדיקטור)

ניתן לזהות את חד-הסוכר גלוקוז במים בעזרת מקלונים לזיהוי גלוקוז (clinistix), ולאחר כמה שניות קצה המקלון יהפוך מצהוב לירוק כהה בנוכחות גלוקוז. דרך נוספת היא בעזרת תמיסת בנדיקט, תמיסה זו תהפוך את הנוזל הממיס את הגלוקוז מתכלת שקוף לכתום עכור לאחר כמה שניות עד דקות.
ראו גם

תגובת פרידל-קרפטס
קשר כימי
גליקוליזה
גלוקונאוגנזה
היטל פישר
לקריאה נוספת

Lehninger, A. L., Nelson, D. L., Cox, M. M., & Cox, M. M. (2005). Lehninger principles of biochemistry. Macmillan.
הערות שוליים

↑  מיכל קם, סוכרים – לא סתם מתוק, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 28 באוקטובר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543538305171  BNE: XX532400  BnF: cb12150880b (data)  GND: 4170482-4  LCCN: sh85086973  NDL: 00572703  NKC: ph355397 
היטל פישר של הסוכר ריבוז. ניתן לראות את הקבוצה הקרבונילית על פחמן מספר אחת, המהווה קבוצת אלדהיד. לכן ריבוז הוא אלדוזה. בנוסף לזאת הוא מכיל חמישה פחמנים ולכן הוא מסווג כפנטוז. כמו כן ההידרוקסיל הרחוק ביותר מן הפחמן הראשון הוא בצד שמאל תחת היטל פישר ולכן הריבוז הוא מסוג L.
לקטוז (Gal( \beta 1→4)Glc) הוא דו סוכר המורכב מגלקטוז וגלוקוז. הקשר הגליקוזידי במולקולה זו הוא מסוג (4→1 \beta ).
מסנן Raised cosine

מסנן Raised cosine הוא מסנן (אנ') בשימוש תדיר בעיצוב פולסים בתקשורת דיגיטלית עקב יכולתו למזער את תופעת הפרעה-בין-סימנים (Intersymbol Interference). שמו של המסנן נובע מהעובדה כי החלק הלא מאופס שלו בספקטרום בצורתו הפשוטה ביותר ( \beta =1) היא פונקציית קוסינוס, 'מורמת' לשבת מעל ציר התדר ( f האופקי).
תיאור מתמטי

מסנן raised-cosine הוא יישום של מסנן נייקוויסט (אנ') מעביר נמוכים. משמעות הדבר שהספקטרום שלו אי-זוגי סביב  {\frac {1}{2T}}, כאשר  T מסמל את קבוע הזמן של מערכת התקשורת (אורך הסימבול). הייצוג שלו בציר התדר נתון על ידי פונקציה מחולקת:
לכל  0\leq \beta \leq 1
והוא מאופיין על ידי שני ערכים;  \beta , פקטור roll-off, ו- T, זמן סימבול.
התגובה להלם של מסנן כזה נתונה על ידי:
במונחים של פונקציית sinc מנורמלת.
תיאור מתמטי > פקטור Roll-off

פקטור ה-Roll off,  \beta , הוא אמצעי מדידה של "רוחב פס עודף" של המסנן, כלומר רוחב הפס התפוס מעבר לתדר נייקוויסט שהוא  {\frac {1}{2T}}. יש מחברים המשתמשים בסימון  \alpha =\beta .
אם רוחב הפס העודף מסומן כ- \Delta f אז:
כאשר  R_{S}={\frac {1}{T}} הוא קצב הסימבול.
הגרף מראה את תגובת המשרעת ככל ש- \beta  נע בין 0 ל-1, ואת התגובה המקבילה בתגובה להלם. כפי שניתן לראות, בתחום הזמן, ככל ש- \beta  קטן, כך הגליות בתחום הזמן גדלה. זה מראה כי עודף רוחב הפס של מסנן יכול להיות מופחת, אבל רק על חשבון תגובה להלם מוארכת.
תיאור מתמטי > פקטור Roll-off > מקרה בוחן ראשון: β = 0

ככל ש- \beta  שואף ל-0, אזור ה-Roll-off הופך להיות צר יותר ולכן:
כאשר  \mathrm {rect} (.) היא פונקציית המלבן, אז תגובת התדר מתקרבת ל־ \mathrm {sinc} \left({\frac {t}{T}}\right). לפיכך, הוא ישאף למסנן מלבני אידיאלי במקרה זה.
תיאור מתמטי > פקטור Roll-off > מקרה בוחן שני: β = 1

כאשר  \beta =1, החלק שאינו אפס של הספקטרום הוא raised-cosine טהור (קוסינוס מורם), המוביל לפישוט:
תיאור מתמטי > רוחב פס

רוחב הפס של המסנן, מוגדר לרוב על ידי רוחב האזור הלא-מאופס של הספקטרום, כלומר:
יישום

כאשר נעשה שימוש כדי לסנן זרם סימבולים, למסנן נייקוויסט יש תכונה של ביטול הפרעה בין סימנים (ISI), מפני שתגובתו להלם היא אפס לכל  nT (כאשר  n הוא מספר טבעי), פרט ל־ n=0.
לכן, אם הגל המועבר נדגם כראוי במקלט, הסימבול המקורי יכול להיות משוחזר בשלמותו.
תגובת התדר של המסנן, עם מקדמי Roll-off שונים.
תגובה להלם של המסנן עם מקדמי Roll-off שונים.
מספר תגובות הלם של המסנן, המדגימות אפס תופעות ISI (בכפולות של T)
מתיל ברומיד

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

 מתיל ברומיד


 כללי
| נוסחה כימית | CH3Br |  |  |
| שמות אחרים | ברומומתאן; מונוברומומתאן |  |  |
| מסה מולרית | 94.94g/mol |  |  |
| מראה | גז חסר צבע בעל ריח של כלורופורם |  |  |
| מספר CAS | [74-83-9] |  |  |
|  פיזי |  פיזי |  |  |
| נקודת התכה | 93.66- C° |  |  |
| נקודת רתיחה | 3.56 C° |  |  |
| צפיפות | 3.974 g/l |  |  |
| מסיסות | 15.22 gr/l |  |  |
מתיל ברומיד (מכונה גם ברומומתאן) נוסחתו הכימית:  \ \mathrm {CH_{3}Br} , הוא תרכובת של פחמן, מימן וברום. מתיל ברומיד הוא גז חסר צבע ובעל ריח דומה לשל כלורופורם בריכוזים גבוהים. החומר משמש בתעשייה ובחקלאות להדברה. בגלל פגיעתו בשכבת האוזון, נאסר השימוש בו בפרוטוקול מונטריאול על ידי 183 מדינות, לרבות ישראל. אמור לצאת משימוש (פרט לשימושים מאושרים) עד שנת 2005 במדינות המפותחות ועד שנת 2015 במדינות המתפתחות. מתיל ברומיד מופק על ידי תגובה של מתאנול עם חומצה הידרוברומית. בנוסף, התרכובת קיימת גם במקורות טבעיים, כמו באצות מסוימות ובצמחים מסוימים, כמו צמחים ממשפחת המצליבים. מדינת ישראל היא אחת מיצרניות מתיל ברומיד העיקריות בעולם. מפעל תרכובות ברום מייצר כשליש מכלל הייצור העולמי של מתיל ברומיד[דרוש מקור].
שימושים

עד הקיצוץ בשימוש ובהפקה על פי ההסכמה שהושגה באמנת וינה 1985 ובעקבותיה בפרוטוקול מונטריאול ובהתאמות וינה, מתיל ברומיד שימש בצורה נרחבת לחיטוי קרקע והדברה. למרות שמתיל ברומיד מסוכן לשימוש, הוא נחשב בטוח יותר ויעיל יותר ממחטאי קרקע אחרים. מתיל ברומיד שימושי גם להפקה של כימיקלים אחרים, בהיותו גורם למתילציה.
פגיעה בשכבת האוזון

מתיל ברומיד מזיק פי 60 יותר לאוזון מאשר כלור, אפילו כמויות קטנות ממנו גורמות נזק גדול לשכבת האוזון. לאור זאת, נאסר השימוש בו בפרוטוקול מונטריאול על ידי 198 המדינות החברות באו"ם, לרבות ישראל. מתיל ברומיד יצא משימוש [דרושה הבהרה] (פרט לשימושים מאושרים) בשנת 2005 במדינות המפותחות ובשנת 2015 במדינות המתפתחות.
השפעות בריאותיות

אם הגז נשאף בריכוזים גבוהים בפרק זמן קצר, הוא גורם לכאבי ראש, סחרחורת, בחילה, חולשה והקאה; שלעיתים באים לפני ריגוש מנטלי, עוותים, ואפילו מאניה אקוטית. שאיפה לאורך זמן של ריכוזים נמוכים גורמת לדלקת סימפונות ודלקת ריאות.
מגע עם מתיל ברומיד נוזלי גורם לכוויות, גירודים ואודם, ושלפוחיות אחרי כמה שעות. גם הנוזל וגם הגז פוגעים בצורה חמורה בעיניים.
ראו גם

הדלדלות שכבת האוזון
הלומתאן
מסרק דיראק

מסרק דיראק הוא סדרה אינסופית של הלמים במחזור T.
במתמטיקה, מסרק דיראק או מסרק הלמים (או רכבת הלמים, בעיבוד אותות) סדרה אינסופית, מחזורית של פונקציית דלתא של דיראק המבוטאת כך:
מאחר שהסדרה מחזורית היא ניתנת לייצוג כטור פורייה:
המסרק של דיראק שימושי מאוד בתחומי הנדסת חשמל, עיבוד אותות ומערכות אופטיות.
תכונת ההכפלה

תכונת ההכפלה נגזרת ישירות מתכונות פונקציית דלתא של דיראק: