stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנץ פנון
השפעתו

במישור האינטלקטואלי הגותו של פנון השפיעה על הוגים רבים ובעיקר נחשבת למבשרת של מחשבה פוסט-קולוניאלית.
רעיונותיו של פנון נחשבים כמטרימים את כתיבתו של אדוארד סעיד אודות האוריינטליזם, את ביקורת האירופצנטריות של ז'אק דרידה, ואת "תאוריית התלות" ו"תאוריית המערכת העולמית" המרקסיסטיות.
הביקורת של פנון נכתבה על רקע מאבקים לשחרור לאומי באפריקה והיא השפיעה רבות על מאבקים שונים לשחרור ברחבי העולם. ספריו של פנון, ובמיוחד "מקוללים עלי אדמות", נקראו באופן נרחב בעולם השלישי והיוו השראה לתנועות שחרור שונות ברחבי העולם, ביניהן: "החזית לשחרור מוזמביק" בקולוניה הפורטוגלית של מוזמביק, תנועות ערביות מהפכניות שונות, הצבא הרפובליקני האירי בבלפסט, "הפנתרים השחורים" בארצות הברית ועוד. כתבי פנון נקראו גם על ידי מנהיגים מהפכניים בולטים כדוגמת צ'ה גווארה, מלקולם אקס וסטיב ביקו.
השפעתו > פנון והסכסוך הישראלי-פלסטיני

אלה שוחט, אחת הכותבות הישראליות המזוהות עם חשיבה פוסט-קולוניאלית, העלתה באחרית דבר למהדורה העברית של "מקוללים עלי אדמות", מספר אפשרויות ליישום רעיונותיו של פנון בהקשר הישראלי, בהם ראיית היחס לעדות המזרח בישראל דרך המושגים הפסיכואנליטיים של פנון, וראיית התנועה הציונית כקולוניאליסטית.
יהודה שנהב כותב שבעוד ש"עור שחור, מסכות לבנות" זכה להתייחסות רבה בישראל, "מקוללים עלי אדמות" זכה למעט תשומת לב, בגלל גישתו האנטי-קולוניאליסטית שיכולה להתפרש כנוגעת לכיבוש הישראלי של שטחי יהודה, שומרון וחבל עזה, ועל כן קשה יותר לעיכול בישראל.
מספריו

עור שחור מסכות לבנות (1952) (ראה אור בעברית בתרגומה של תמר קפלנסקי, ספריית מעריב, 2004)
מקוללים עלי אדמות (1961) (ראה אור בעברית בתרגומה של אורית רוזן, הוצאת בבל, 2006)
למען המהפכה האפריקנית (1964)
לקריאה נוספת

Adam Shatz Farrar, The Rebel's Clinic: The Revolutionary Lives of Frantz Fanon, Strauss and Giroux, 2024
הערות שוליים

1 2 3  Frantz Fanon, Postcolonial studies website, Emory University
1 2  Caute, D. 1970. Frantz Fanon. New York: The Viking Press
1 2 3 4 5 6 7  Hiddleston, Jane. 2009. Understanding Postcolonialism.  Stocksfield: Acumen. Pg. 25.
1 2  אליס שרקי, על "מקוללים עלי אדמות", באתר "מכונת הקריאה"
1 2 3 4  שוחט אלה, "אחרית דבר", בתוך פרנץ פנון. 2006. מקוללים עלי אדמות. תל אביב: בבל. עמ' 300-301.
↑  שנהב, יהודה. 2006. "חללי ריבונות, החריג ומצב החירום: לאן נעלמה ההיסטוריה האימפריאלית?", תיאוריה וביקורת. 29, סתיו 2006. עמ' 208.
↑   דרור משעני, האם פאנון מצדיק כל אלימות של הנכבש כלפי הכובש?, באתר הארץ, 21 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261054405171  PLWABN: 9810579129805606  BIBSYS: 90087331  BNE: XX899301  BnF: cb120165772 (data)  CANTIC: a19111599  CiNii: DA01278873  GND: 118686070  ICCU: RAVV032735  ISNI: 0000 0001 2098 1385  LCCN: n79133201  LNB: 000067591  MusicBrainz: 10caa906-b020-4475-af26-cb05b7bd2954  NDL: 00439202  NKC: ola2003162766  NLA: 35075268  NLG: 309061  NLK: KAC199608461  NSK: 000052603  NTA: 068382650  RERO: 02-A010085280  SELIBR: 186645  SNAC: w62v4fx2  SUDOC: 028302257  Trove: 819186  VIAF: 22490   WorldCat (עם VIAF): 22490
דן לירי

| --- | --- |
מראה העיר והנמל
מראה העיר והנמל
 מדינה:  אירלנד אירלנד
 פרובינציה:  לנסטר לנסטר
 מחוז:  מחוז דן לירי-ראת'דאון
 גובה:  24 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  23,857 (2006)
 קואורדינטות:  53°18′N 6°08′W﻿ / ﻿53.3°N 6.14°W﻿ / 53.3; -6.14 
 אזור זמן:  UTC
 www.dun-laoghaire.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אירלנד מוגדלת) דבלין סוורדס קורק לימריק ליפורד גולוויי אניס נייס נאבן צפון אירלנד  הים האירי  ב. הים הקלטי איי אראן  האוקיינוס האטלנטי דן לירי(למפת אירלנד רגילה) דבלין סוורדס קורק לימריק ליפורד גולוויי אניס נייס נאבן צפון אירלנד  הים האירי  ב. הים הקלטי איי אראן  האוקיינוס האטלנטי דן לירי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דן לירי (באירית: Dún Laoghaire, נקראת גם Dunleary) היא עיר נמל פרוורית, השוכנת במזרח אירלנד כעשרה קילומטרים דרומית לבירה דבלין. העיר משמשת כבירת מחוז דן לירי-ראת'דאון.
בעברה הייתה דן-לירי נמל מרכזי בין אירלנד לבריטניה הגדולה. החל ממחצית המאה ה-19 באזור שרטון קיש הוצב מגדלאור להקלת כניסה לנמל.
בין השנים 1821-1920 כונתה העיר קינגסטאון (Kingstown).
העיר היא מולדתם של כל ששת חברי להקת בומטאון ראטס.
הוואי (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  19°35′24″N 155°26′06″W﻿ / ﻿19.59°N 155.435°W﻿ / 19.59; -155.435
 שטח:  10,434 קילומטר רבוע
 אורך:  150 קילומטר
 רוחב:  131 קילומטר
 גובה מרבי:  מאונה קיאה
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית 
 אוכלוסייה:  198,449 (2016)
 אזור זמן:  Hawaii–Aleutian Time Zone
 על שם:  הוואילואה 
  (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטהוואי(למפת הוואי רגילה) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטהוואי
 
הפרח האדום - סמל האי
הוואי (באנגלית: Hawaii; הוואית: Hawai'i, תעתיק: הַוַיְאִי), או "האי הגדול", הוא אי געשי באוקיינוס השקט, הדרומי והגדול ביותר מכל איי הוואי.
אטימולוגיה

האי נקרא על שמו של הוואילואה (Hawaiʻiloa) או Ke Kowa i Hawai'i', הדייג והנווט הפולינזי שגילה את שני האיים הגדולים מבין איי הוואי. לאי אחד קרא הוואילואה הוואי על שמו, ולאי השני – מאווי על שם בנו הבכור. מגלה הארצות ג'יימס קוק במסעו השלישי לאוקיינוס השקט גילה את האי וכינה אותו בשם Owhyhee. שם נוסף לאי הוא ״אי הסחלבים״ (Orchid Isle).
מידע כללי

הוואי הוא הצעיר ביותר בשרשרת איי הוואי ועל שמו נקרא ״מחוז הוואי״.
האי הוא אחד המקומות המגוונים ביותר מבחינה אקולוגית בעולם, מקום שקיימים בו מספר אזורי נוף ואקלים: טונדרה, מדבר, הרי געש פעילים, הרים שבפסגותיהם שלג, חופי ים עם חול בצבע שחור בשל הלבה שזורמת מהרי הגעש, אך גם חופי ים חוליים שצבע החול בהם לבן, עמקים ירוקים, יערות גשם ומפלים. בנוסף, קיימים בו אתרים היסטוריים מתקופת המתיישבים הפולינזים ומתקופת מלכי הוואי.
הערים המרכזיות באי: הילו (Hilo), המשמשת כעיר הבירה ומרכז המחוז, וקאילואה-קונה (Kailua-Kona) ובקיצור קונה (Kona).
סמלי האי הם הצבע האדום והפרח ברזילי גבעות פולינזי (Ç hi`a lehua (Metrosideros macropus M. collina, also known as Pua lehuais).
בשנת 1999, התגלתה באי נמלת האש הקטנה והיא פלשה לשלושה איים אחרים במדינת הוואי. בכל האיים בהן נתגלתה נמלת האש, נעשה טיפול במטרה למגר אותה.
היסטוריה

קיימת סברה כי בשנת 400 לספירה התיישבו באי פולינזים שהגיעו בסירות קאנו מאיי מרקיז. הם היו חקלאים ודייגים מיומנים מאוד וחיו בקהילות קטנות אשר נלחמו אחת בשנייה על שטח המחיה שלהם.
המלך קמהאמהה הראשון (Kamehameha I) ששלט על איי הוואי, החל את דרכו כמפקד במחוז קוהלה באי הוואי, ועד שנת 1795 כבש את כל האיים המיושבים. קמהאמהה הראשון שלט באי הגדול כמלך עד שנת 1804 ולאחר מכן עבר לאוהאו. אלא שהוא נאלץ לעזוב את מקום מגוריו וואיקיקי שבאי אוהאו ולחזור לאי הוואי - מקום הולדתו, בשל המרידות שהתקיימו נגדו. בשנת 1819 נפטר בקאילואה-קונה עיר מולדתו. בתקופתו הייתה העיירה קאילואה-קונה המקום המאוכלס ביותר.
בשנת 1778, הגיע לאי קאוואי ג'יימס קוק, האירופאי הראשון שכף רגלו דרכה בהוואי, שנה אחר כך חזר ונחת באי הוואי. הוא הגיע לאי במסעו השלישי בניסיון למצוא את המעבר בין האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט, אך הוא לא הצליח למצוא את המסלול. קוק הגיע ונחת באי עם שתי ספינות, אלא שיחסיו עם תושבי המקום הסתיימו לאחר שנגנבה סירה מאחת מספינותיו. במטרה להחזיר את הסירה ניסה לקחת כבן ערובה את המנהיג המקומי והחלה קטטה בין שני הצדדים. קוק נדקר ונהרג ב-14 בפברואר 1779, במפרץ קילאקיקואה (Kealakekua Bay).
מספר שנים לאחר נחיתתו של גיימס קוק על חוף הוואי, הגיעו לאי המיסיונרים הנוצרים הראשונים, אחריהם הגיעו סוחרים וציידי ליווייתנים מערביים ואחריהם הגיעו גם נוסעים נוצרים מערביים אחרים שֿהכניסו לענף החקלאות המקומית בקר וסוכר. כך נוצרה חוות פארקר ראנץ׳ שהיא אחת מחוות הבקר הוותיקות ביותר באי, ומטעי הסוכר הפכו לאחד מענפי החקלאות העיקריים של העיר הילו, שהתפתחה במאה ה-19 והפכה למרכז המסחרי של תעשיית הסוכר.
בשנת 1868 התרחשה רעידת אדמה בחוזק של 7.9 בסולם מגניטודה לפי מומנט.
גאוגרפיה

האי הוואי נמצא באמצע האוקיינוס השקט במרחק של 2,285 מייל מארצות הברית, 3,850 מייל מיפן, ו-5,673 מייל מיבשת אוסטרליה. שטחו 10,433 קמ"ר, והוא גדול מכל איי הוואי האחרים גם יחד. שטחו ממשיך לגדול כתוצאה מהפעילות הגעשית המתקיימת בו ומביאה לכך שניתן למצוא בו לבה כתומה ורוחשת.
האי נוצר על ידי נקודה חמה בקרום כדור הארץ, לפני למעלה ממיליון שנים כאשר צצו חמישה חרוטי מגן (הרי געש) נפרדים על קרקעית האוקיינוס, מהקדום ביותר עד הצעיר ביותר. עם פריצתם של ראשי הרי הגעש מהים הם המשיכו להתפרץ גם מעל האדמה ולהוציא מתוכם זרמי לבה. ההתפרצויות אירעו פעם אחר פעם ויצרו יריעות חדשות של לבה שנפרשו על יריעות הלבה הישנות והביאו לבניית האי:
(1) בתחילה נוצר הר הגעש קוהלה (Kohala), שהוא הר געש כבוי, השוכן בקצה הצפון מערבי של האי. התפרצותו בפעם האחרונה הייתה לפני למעלה מ-120,000 שנים. היות שההר הוא העתיק ביותר באי, התהוו בו במהלך השנים צוקים תלולים, עמקים צרים בין ההרים, התפתחו בו שדה שדות מרעה, נשתלו בו מטעים שונים (קנה סוכר, קפה) ונבנו בו עיירות.
(2) בהמשך נוצר הר הגעש מאונה קיאה (Mauna Kea) שמשמעות שמו ״ההר הלבן״. הר געש רדום בצפון מרכז האי הוואי. ההר הוא הנקודה הגבוהה ביותר במדינה, 4,205 מ׳ מעל פני הים, אולם גובהו מקרקעית האוקיינוס השקט מגיע ל-10,203 מ׳ והוא נחשב ההר הגבוה ביותר בעולם ורוב הזמן הוא מושלג. התפרץ בפעם האחרונה לפני כ-4,500 שנה. קוטר כיפתו - 50 ק"מ והיא משמשת כאתר מצפה כוכבים.
(3) אחריו התפרץ הר הגעש הואלאלאי (Hualālai). קיימת השערה שההר צפוי להתפרץ הואיל ומתרחשת בו פעילות של רעידות אדמה אשר נגרמו כנראה מחדירת מגמה תחתיו. ההר מנוטר על ידי מכשיר GPS רציף וסייסמומטר הממוקמים מדרום מזרח לפסגה. בשנת 1801 התרחשה ההתפרצות האחרונה של ההר. הוא נחשב כהר הגעש הפעיל השלישי אחרי מאונה לואה וקילאולה. בשנת 1929 ההתחוללה בהר שרשרת רעידות אדמה שנמשכה חודש ימים כתוצאה מהמגמה שחדרה לתוכו.
(4) מאונה לואה (Mauna Loa), פירושו בשפה המקומית ״הר ארוך״ והוא הר געש פעיל. נחשב כהר הגעש הגדול בעולם. ההר נמצא בחלקו הדרומי מרכזי של האי, מתפרס על מחצית משטח האי ומהווה חלק מהפארק הלאומי הרי הגעש של הוואי. גובהו 4,169 מ׳ מעל פני הים, אורך כיפתו 120 ק"מ ורוחבה 103 ק״מ. ההר מושלג לעיתים קרובות בתקופת החורף.
ההר מתפרץ אחת ל-4 שנים והתפרצותו הראשונה תועדה בשנת 1843. בשנים 1935 ו-1942 כאשר התפרץ ההר, הטילו מטוסי צבא ארצות הברית פצצות, בניסיונות שהצליחו באופן חלקי להסיט את זרמי הלבה אשר איימו על העיר הילו. בשנת 1950 התפרץ ההר בצדו הדרום מערבי, וההתפרצות הרסה כפר קטן. התפרצויות נוספות ומשמעותיות של ההר התרחשו בשנים 1955, 1984 ו-2022.
(5) הר הגעש הצעיר, הפעיל והמסוכן ביותר ביבשת אמריקה הוא הר הגעש קילוואה (Kīlauea). בשנת 1924 אירעה התפרצות חזקה מההר ומאותה שנה לא נרשמו אירועים של התפרצות בעוצמה כזו אף על פי שההר התפרץ אחת ל-7 שנים. בשנת 2018 שוב אירעה התפרצות חזקה ועוצמתית של ההר, הגדולה ביותר בהיסטוריה, שנמשכה כחודש ימים וגרמה להרס של 700 בתים ושינוי פני הנוף. גם הר געש זה הוא חלק מהפארק הלאומי הגעשי הוואי.
בעת הזו, נוצר הר געש תת-ימי חדש בשם Lo'ihi מול החוף הדרום מזרחי של האי הגדול, אשר החל להתפרץ בשנת 1996 וייתכן שייצור בעוד כרבע מיליון שנים אי חדש או יצטרף לשכבת הלבה באי הוואי. השרידים הוולקניים של הר הגעש קוהלה נכחדו לחלוטין ולא יתפרצו שוב, אך שאר הרי הגעש עדיין פעילים.
אקלים

האקלים באי הוא ייחודי, יש בו מגוון אקלימי מאוד גדול באזור קטן, היות שקיימים בו 10 אזורי אקלים שונים. נשאלת השאלה, מהי הסיבה לקיומם של אזורי האקלים הרבים באי הוואי יותר מאשר באיים האחרים. ד"ר תומאס גימבלוקה (Thomas Giambelluca), מהמחלקה לגאולוגיה באוניברסיטת הוואי במנואה, שנשאל על כך ענה כי ״כאשר אתה גבוה, הנך מקבל את האקלים הקר יותר. כאשר אתה גדול, קיימת אינטראקציה גדולה יותר עם רוחות היוצרות משטרי רוח שונים אשר משפיעים על האקלים״. בשל כך ניתן למצוא באי יער גשם טרופי במזרח, מדבר צחיח ושטוף שמש צפונית לקאילואה קונה לאורך חוף קוהלה, אזורים ממוזגים בפנים הארץ וטונדרה קוטבית ארקטית בפסגות מאונה קיה ומאונה לואה.
בהוואי קיימות שתי עונות: עונת הקיץ המכונה העונה היבשה ועונת החורף המכונה העונה הגשומה. בתקופת הקיץ (מאי - אוקטובר), נעות הטמפרטורות בין 29–32 מעלות צלזיוס ובתקופת החורף (אוקטובר - אפריל), הן נעות בין 26–28 מעלות צלזיוס.
באי זורחת השמש כל ימות השנה ובחורף פסגות ההרים מושלגות. האקלים ודפוס מזג האוויר באי יכולים להפתיע, מצד אחד שמש ומצד שני גשם רב במיוחד בעונות ההוריקן. בשל הקרבה לקו המשווה משתנה אורכו של היום מעט מאוד במשך השנה. היום הארוך ביותר נמשך כ-13.5 שעות והיום הקצר ביותר נמשך כ-11 שעות.
הרוחות נושבות ממזרח ומצפון מזרח. בשל הקרבה לאוקיינוס ולהרי געש, קיימים הבדלים משמעותיים בכמות המשקעים היורדת באי ומתחוללות בו סופות קשות. בצדו המזרחי יורדות כמויות גדולות של גשם, במיוחד בחודשים נובמבר ומרץ בעוד שבחודשי הקיץ כמות הגשמים יורדת לחצי.
מזג האוויר באי נשלט על ידי רוחות הסחר, אשר נושבות מאזורי לחץ גבוה בצפון האוקיינוס השקט ומזרימות רוחות קרירות ולחות אל המדרונות המזרחיים והצפון מזרחיים של האי. כאשר רוחות הסחר מגיעות להרי הגעש, האוויר עולה למעלה ויוצר ענני גשם ולכן האזורים הרטובים הם האזורים שמהם נושבות רוחות הסחר. הצדדים הדרומי, מערבי והצפוני באי יבשים יותר. ניתן למצוא למשל, אקלים טרופי בצד שבו נושבת הרוח בעוד שבצד הרחב יותר של האי האקלים צחיח ומדברי.
עונת סופות ההוריקן באי מתרחשת בין החודשים יוני לנובמבר, ובעיקר בין יולי לספטמבר. אך האי סובל פחות מההוריקן מכיוון שהרי הגעש בו משמשים חיץ טבעי. פסגות ההרים הגבוהות משפיעות על זרימת הרוחות וגורמות להן להתפרק וכך להחליש את הסופה.
כלכלה

מספר ענפים מרכזיים מהווים את עיקר הכלכלה באי הוואי: תיירות, בקר, קפה, חקלאות ימית, סוכר, גידול פרחים טרופיים, וייצור דבש. בנוסף, גידול רוב תוצרת הפירות של המדינה כמו אננס, אגוזי המקדמיה והפאפאיה.
תיירות. ענף התיירות באי נמצא במקום השני לאחר ענף החקלאות. מספר התיירים המגיעים לאי הוא למעלה ממיליון, כאשר המגמה היא בעלייה מתמדת. אך עם זאת, ולמרות גודלו הרב הוא עדיין מתויר פחות מהאי אואהו. בתקופת מגפת הקורונה ירד מאוד מספר התיירים שהגיעו לאי, והירידה שיקפה את מה שקורה בשאר המדינה.
גידול בקר. חַוּוֹת בקר, ביניהן חוות הבקר פארקר ראנץ', שנחשבת החווה הגדולה ביותר בעולם בבעלות פרטית, מגדלות 70% מבעלי החיים המשווקים במדינת הוואי. רוב הבקר הגדל באי נשלח לעיבוד לארצות הברית וקנדה.
גידול קפה. בשפת הוואי מכונה הקפה kope. מזג אוויר של ימים שטופי שמש, עננים או גשם, מעט רוח ושילוב של אדמה וולקנית נקבובית ועשירה במינרלים יוצרים את התנאים האידיאליים לגידולי הקפה. ניתן למנות כ-7 סוגי קפה, כאשר המפורסם בהם הוא ״קפה קונה״ הגדל על מורדות שני הרי געש. באזור העיר קונה קיימות מאות חוות של מטעי קפה. רבות מהחוות הללו מציעות סיורים לציבור הרחב בהם אפשר ללמוד על תהליך הגידול, הקטיף עיבוד הפולים וטחינת הקפה. בכל שנה בחודש נובמבר מתקיים בעיר קונה פסטיבל קפה.
חקלאות ימית. החקלאות הימית היא אחת התעשיות החשובות מאז הגעתם של המתיישבים הפולינזיים לאי. חוות הדגים באי מגדלות דגים ופירות ים כמו אבלון (רכיכה נדירה), קרפיונים, שפמנונים, צדפות, דגי בורי וסוגים אחרים של דגים. אחת מחוות הדגים היא חוות הדגים Kona Blue שבעליה הוא ניל סימס הנמצאת כ-800 מטרים מחוף קונה, המכילה כ-7 כלובי דגים השקועים בים. זאת ועוד, חוות המים המשתרעות על יותר מ-170 דונם מייצרות מדי שנה מוצרי מים, ביניהן תעשייה המעבדת מספר סוגים של מיקרו אצות עבור מוצרים פרמצבטיים ותזונתיים.
ענף החקלאות הימית הוא אחד הענפים שלא נפגע ממגפת הקורנה. להפך, בתקופת המגפה הכינו העוסקים בחקלאות ימית תוכניות כלכליות גדולות לענף שתְּסַפֵּקְנָה מקומות עבודה לשנים הקרובות.
סוכר. האי הוואי היה מרכז עולמי לייצור סוכר גולמי בין השנים 1876–1994. בשנת 1994, נסגר באי המטע האחרון.
פרחים טרופיים (סחלבים). האקלים המגוון באי הביא לגידולם של סוגי סחלבים שונים, מינים והכלאות. גידול הסחלבים החל בסוף המאה ה-19 עם צאצאי המלוכה בהוואי, ומיד אחריהם הגיעו סוחרים. שתי הקבוצות הללו יצרו את אגודות הסחלבים הראשונות שהוקמו באי אוהאו. אולם רק בשנת 1957 בוועידת הסחלבים העולמית הופיעה הוואי על מפת מגדלי הסחלבים. תעשיית גידול הסחלבים באי היא הגדולה בעולם, והפרחים מגיעים מקואופרטיבים שונים של חקלאים וחוות פרחים בודדות.
דבש. תעשיית ייצור הדבש באי היא הגדולה ביותר בהוואי. הדבש מורכב מסוגים שונים של פרחים, כמו פרחי עץ החרוב (Algarroba), פרחי עץ הגויאבה, פרחי צמח הלנטנה ואחרים. אחד מסוגי הדבש הנדירים בעולם המגיע מהאי מופק מדבורים אשר בית הגידול שלהן הוא יער עצי המסקיט שגודלו 1,000 דונם.
אוכלוסייה

מספר התושבים באי נכון לשנת 2020 הוא 200,629 איש, והם מהווים 14.3% מכלל תושבי מדינת הוואי המתרכזים ברובם בעיר הילו ובעיר קונה. באי שבו האוכלוסייה אינה צפופה, קיימות חוות גדולות ושטחים גדולים כמעט ללא צמחייה.
ערים מרכזיות > הילו

עיר הבירה של האי הוואי, והעיר הגדולה ביותר באי (מבחינת מספר התושבים היא השנייה בגודלה במדינת הוואי). העיר שוכנת לאורך מפרץ הילו, בצד הצפון מזרחי של האי. הילו היא עיר מודרנית ותוססת הנחשבת עיר מחוז ובתוכה קיימים המרכז הכלכלי, המסחרי והשלטוני של המחוז. העיר מציעה אטרקציות שונות כמו מוזיאונים, גלריות לאמנות, חנויות ומסעדות, גני סחלבים, פארקים מעניינים ועוד. פעמיים בשבוע מתקיים בה שוק איכרים, ואחת לשנה (בחודש אפריל), מארחת העיר את פסטיבל מרי מונרך (Merrie Monarch), המכבד את מורשתו של המלך דייוויד קאלאקואה (King David Kalakaua) אשר היווה השראה למסורת, לשפה ולאומנות ההוואית. בנוסף, מארחת העיר את התחרות האולימפית של ריקוד ״ההולה״ (Hula). העיר משמשת כתחנה בדרך לביקור בפארק הוולקני הוואי הממוקם 45 דקות דרומה ממנה. בהילו קיים נמל תעופה בינלאומי עם טרמינל אחד.
מזג האוויר השורר בה מושפע מהגשמים הרבים היורדים כתוצאה מרוחות הסחר ומרוחות הים, ולכן היא נחשבת כעיר הרטובה ביותר בארצות הברית. בשנים 1946 ו-1960 התפרצו גלי צונאמי, שטפו את העיר וזרעו בה הרס רב.
ערים מרכזיות > קאילואה-קונה (Kailua-Kona)

העיר נקראת בקיצור קונה (Kona). שוכנת בצדו המערבי של האי, הצד היבש שטוף השמש, לאורך מפרץ קאילואה (פתוח לסערות הדרום מערביות של החורף, המכונות ״רוחות קונה״ אשר מביאות איתן אוויר חם ולח), למרגלות הר האולאלאי (Hualalai).
האזור שבו שוכנת העיר היה אחת הנקודות הראשונות שנוצר בהן מגע בין תושבי הוואי לאירופאים. ג'יימס קוק נחת בקאילואה-קונה ב-17 בינואר 1779 ונהרג בחוף בעימות עם תושבי המקום, אזור קאילואה-קונה היה מקום הולדתו של מלך הוואי, קמהאמהה הראשון (Kamehameha I), שהפך אותה לבירתו בתחילת המאה ה-19, בשנת 1820 הוקמה בה הכנסייה הראשונה (Mokuaikaua Church) בהוואי, שנבנתה מלבה, אבן ועץ קואה (koa wood). העיר משמשת כתחנת עצירה לתיירים המגיעים לאי, וקיימים בה נמל להעמסת קפה ובקר ושדה תעופה.
כל שנה בחודש אוקטובר מארחת העיר את תחרות אליפות העולם ב״טריאטלון איש הברזל״ (Ironman World Championship). בשנת 2024, תארח העיר את אליפות העולם לנשים, ואליפות העולם לגברים תתקיים בניס אשר בצרפת.
תחבורה

כבישים. באי 8 כבישים מרכזיים החוצים אותו לאורך ולרוחב: כביש 11, כביש 19, כביש 190, כביש 200, כביש 250, וכביש 270. כביש 19 ו-190 מחברים את הילו וקונה מצפון דרך Waimea. כביש 11 מחבר את שתי הערים מדרום ועובר דרך הפארק הלאומי של הרי הגעש.
שדות תעופה. באי 2 שדות תעופה: הילו (Hilo International Airport) וקונה (Kona International Airport), כאשר מהאחרון ניתן לטוס ישירות ללוס אנג'לס שבחוף המערבי. 2 שדות תעופה קטנים נוספים הם Upolu; ו-Waimea-Kohala.
נמלים. באי הוואי 2 נמלים מסחריים: נמל הילו, הנמצא על החוף הצפון מזרחי של האי ונמל Kawaihae הממוקם בחוף הצפון מערבי.
תחבורה ציבורית. התחבורה הציבורית באי נקראת “Hele-on bus”, והנסיעה בה נכון לשנים 2023/2024 היא חינם, אולם לוח הזמנים שלה משתנה בהתאם לתנאי מזג האוויר ולכן אינו מתאים לטיולים באתרי התיירות.
אטרקציות > חופי ים

אתר קאילואה-קונה (Kailua-Kona) הוא אתר נופש הממוקם בחוף המערבי של האי. החופים עם חול לבן והמים צלולים.
חוף פנאלאוו (Punaluʻu Black Sand Beach) מכונה גם ״חוף החול השחור״. ממוקם בדרום מזרח חוף קאהו (Kaʻū coast) וצבע החול בו שחור בשל הפעילות הוולקנית במקום. בחוף קיימים שירותי חוף, פינות פיקניק וחנייה. השחייה בים אפשרית אך חשוב להיזהר כאשר נכנסים למים, מכיוון שלעיתים קיימים זרמים חזקים. מתחת למי הים נובעים מעיינות מים מתוקים קרים. על החוף החולי מתחממים בשמש צבי ים ירוקים המוגנים בהוואי.
חוף הפונה (Hapuna) ממוקם בסמוך ל-The Westin Hāpuna. חוף הים עם החול הלבן הגדול ביותר באי, אורכו כחצי מייל וכמעט תמיד שטוף שמש, רוחות הסחר הנושבות בו מונעות מהאזור להיות חם מדי אחר הצהרים. החוף מחולק לשניים - חוף ציבורי וחוף פרטי. קיימים בו שרותי חוף, מתקני פיקניק וחנייה בשפע. נחשב כאחד מהחופים היפים ביותר של האי, ודורג ברשימת עשרת החופים הטובים המובילים הבינלאומיים ביותר של האיים. החוף מציע תנאים טובים לגלישה, שחייה, שיזוף ושנורקלינג.
חוף מאונה קיה (Mauna Kea) הוא חוף ים עם חול לבן, המשתפל בעדינות לכיוון מי הים. לאורך החוף גדלים עצי דקל. בחוף קיימים מתקנים, ובמהלך חודשי הקיץ הרגועים, זהו חוף שאפשר לשנרקל בו. בחודשי החורף, החוף לא פעיל מכיוון שגלי הים הגבוהים הופכים את השהייה בו למסוכנת.
החוף הירוקחוף פאפאקולה (Papakōlea) הוא חוף ים עם חול בצבע ירוק. החוף הוא אחד מ-2 החופים הירוקים הנמצאים בארצות הברית. מהווה חלק מהר הגעש מאונה לואה אשר מכיל את הגבישים הירוקים (האוליבינים) ומכאן שמו. בחוף אין שרותי חוף ואין צל, כך שהזמן הטוב ביותר לבלות בחוף הוא מוקדם בבוקר.
אטרקציות > פארקים

הפארק הלאומי הוולקני של הוואי (Hawaii Volcanoes National Park) מוגדר כאתר מורשת עולמית. משתרע על יותר מ-300,000 דונם, מפסגת הר הגעש מאונה לואה לכיוון האוקיינוס. בדרך חוצים את שביליו שני הרי הגעש מאונה לואה וקילוואה. הפארק ממוקם בקצה הדרום מערבי של האי כאשר גבולותיו משתנים כל הזמן במשך כ-70 מיליון שנה, בשל פעילותו הגעשית של הר הגעש קילאוואה. בפארק היה קיים מרכז מבקרים Kilauea, וכן מוזיאון תומאס א.ג'גאגר (Thomas A. Jaggar Museum) שקרוי על שמו של אחד מחוקרי הרי הגעש החלוצים שחקר את הקילאוואה ושימש כמאגר מידע על הר הגעש. לאחר התפרצות הקילאוואה בשנת 2018, השתנה אזור הפסגה של הפארק בעקבות עשרות אלפי רעידות אדמה שגרמו להתמוטטות מָסִיבִית של קלדרת ההר ולהתרוממות עמודי עשן ואפר שיצרו ערפל (המכונה vog). במהלך ההתפרצות נפגעו קשות המוזיאון ומצפה הר הגעש ונהרס קצה המצוק שעליו נשען בניין המוזיאון. מאז סיום ההתפרצות, שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית (National Park Service - NPS) הכין תוכנית לשיקום המקום: הריסת שלושה מבנים שניזוקו על פסגת ההר, שיחזור הגישה לאזור התצפית, שיפוץ והרחבת מרכז המבקרים ליד הכניסה לפארק, תיקון ושיפוץ הכביש Crater Rim Drive ליד הכניסה לפארק, הקמת כיכר לשיפור הבטיחות במקום. הריסת המוזיאון ומתחם מצפה הר הגעש צפויה להתחיל בסוף שנת 2023, וכך תִּסְתַּיֵּמְנָה 96 שנים של מוזיאון א. ג'אגר בפארק.
צב ים ירוקהפארק הלאומי פואוהונואה או הונאונאו (Pu`uhonua o Honaunau National Park) תחום בצדו הדרומי והמזרחי בחומה בצורת האות L (המכונה Great Wall) ובצידו הצפוני והמערבי גובל באוקיינוס. במפרץ הסמוך אליו נוהגים צבי הים הירוקים להטיל את בֵּיצֵיהֶם. הפארק מפורסם במורשתו ההיסטורית ומשמש כאתר של טקסים. על חצי-אי וולקני ניצבים שרידי מקדשים, מבנים היסטוריים ופסלי עץ משוחזרים בצורות מאיימות. אחד המבנים העתיקים ביותר בפארק הוא ה-Heau. בהוואי העתיקה הייתה מערכת חוקים הידועה בשם קנאוואי שאכפה את הסדר החברתי. קביעת הסדר החברתי נעשתה על ידי החוק הקדוש (הקאפו) ואי ציות לו גרר אחריו גזר דין מוות. לפיכך, אנשים נמלטו לחפש מקלט ומחילה בתוך הפואוהונואה. רעיון בקשת מקלט בהוואי הוא מושג עתיק ששורשיו בתרבות הפולינזית.
אטרקציות > גנים ושמורות טבע

הגן הבוטני הטרופי של הוואי (Hawaii Tropical Botanical Garden) נמצא צפונית לעיר הילו ומכיל בתוכו יותר מ-2,000 מיני צמחים.
שמורת מפלי אקאקה (Akaka Falls State Park) משתרעת על כ-264.6 דונם. שביל העובר בתוך יער גשם ומתפצל לשניים, מוביל לנקודת תצפית על מפלי קאהונה השוצפים, בהמשכו מוביל השביל לנקודת תצפית על מפלי אקאקה הצונחים מגובה של 135 מ׳.
עמק וואיפיו (Waipio Valley) מכונה גם "עמק המלכים", מיקומו על חוף Hāmākua. העמק מוקף בצוקים תלולים מכוסי צמחייה טרופית, מהם צונחים מפלי מים יפהפיים רבים ונשקף נוף. בעמק וואיפיו נולד וגדל המלך קמהאמהה הראשון, והוא שימש כמרכז חשוב לחיים הפוליטיים והדתיים באי. זהו עמק פורה שהיה ביתם של ילידי הוואי ומאכלס היום פחות מ-100 תושבים החיים בין המפלים, שדות הטארו והנהרות שבעמק. ביום שישי, 25 בפברואר 2022 בהוראת ראש העיר, מיטשל ד. רוט, נסגר למבקרים הכביש Waipiʻo Valley המוביל לעמק בשל תנאיו המסוכנים לציבור וכאמצעי בטיחות.
מצפון מזרח לעמק וואיפיו נמצא עמק נוסף, עמק פולולו (Pololū Valley) המשתרע בצפון הר הגעש קוהלה, וניתן להגיע אליו בנסיעה על כביש 270. העמק הוא שטח מרעה פורח וירוק, והנוף הנשקף מנקודת התצפית שבו מהמם ביופיו: צוקים מוריקים, איים קטנים במי האוקיינוס, וכן החול השחור בפתחו של העמק.
הר מאונה קיאה (Mauna Kea) מתנשא לגובה של כ-4,500 מ׳ מעל פני הים, ועל פסגתו מוצבים טלסקופים עצומים לצפייה בכוכבים. הנסיעה להר מהעיר הילו נמשכת כשעה בכביש Saddle Road הֶעָבִיר אך ורק לרכב שטח. לפני העלייה להר יש להתעדכן בתנאי מזג האוויר המשתנים לעיתים קרובות ויוצרים מזג אוויר חורפי וקר מאוד, רוחות הנושבות במהירות של 100 קמ"ש וראות אפסית. בהר קיים מרכז מבקרים, יש לשהות בו כ-30 דקות כדי להפחית את הסיכון למחלת גבהים. העולים להר חייבים להיות אנשים במצב בריאותי תקין, וקיים איסור לעלות להר על אנשים בעלי יתר לחץ דם, אנשים עם מחלות לב, נשים בהריון, וילדים מתחת לגיל 13.
אטרקציות > מוזיאונים

מוזיאון הצונאמי של הפסיפיק (The Pacific Tsunami Museum) משמש כאנדרטה לאלו שאיבדו את חייהם באירועי הצונאמי בעבר. מטרותיו לקדם את החינוך וליידע את הציבור הרחב על גלי הצונאמי והגורמים להיווצרותם.
המרכז התרבותי של מזרח הוואי (East Hawaii Cultural Center) שוכן בבניין היסטורי בו שכנו בעבר תחנת משטרה ובית המשפט של העיר הילו. הוא מכיל בתוכו שלוש גלריות המציגות יצירות של אמנים מקומיים וזרים, ואולם מופעים.
מוזיאון לימן (Lyman Museum) שוכן בבית המיסיון הישן שנבנה ב-1839, ובו תצוגות בנושאי טבע ותרבות בהוואי.
ביאורים

↑  לזכרו של המלך קמהאמהה הראשון מתקיימת ב-11 ביוני כל שנה תהלוכת פרחים. יום זה מכונה ״יום קמהאמהה״.
↑  מקורו של עץ המסקיט (MESQUITE) הוא מדרום אמריקה. העץ הגיע ל"אי הגדול״ בשנת 1828.