stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רכבת קלה
הערות שוליים

↑  אמיר לופוביץ, ‏השיקולים בעד ונגד רכבות עיליות ותחתיות, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, ‏7 במאי 2002
↑  תוכנית אסטרטגית לאומית לפיתוח רשת הדרכים הארצית – דו"ח מסכם רשת 2050 (עמ' 57)
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
טקס חנוכת תחנה של הרכבת הקלה בשורליין, מחוז קינג במדינת וושינגטון
הרכבת הקלה בתוניס, בירת תוניסיה
קו 1 ("Central Link") בסיאטל, וושינגטון
עבודות להקמת תשתית הקו ה-15 של הרכבת הקלה בהלסינקי, פינלנד
מייק ארמנטראוט

| --- | --- |

 סוג:  דמות בדיונית
 תוכנית טלוויזיה:  שובר שורות  סמוך על סול
 הופעה ראשונה:  שובר שורות: עונה 2 פרק 13; ABQ סמוך על סול: עונה 1 פרק 1: Uno
 הופעה אחרונה:  שובר שורות: אל קמינו: שובר שורות - הסרט סמוך על סול: עונה 6 פרק 13: Saul Gone
 יוצרים:  וינס גיליגאן
 גילום הדמות:  ג'ונתן בנקס
 מידע
 שם אמיתי:  מייקל ארמנטראוט
 כינויים:  מייק המנקה פופ-פופ Finger
 סטטוס:  מת
 בסיס:  ארצות הברית אלבקרקי, ניו מקסיקו, ארצות הברית
 מקום לידה:  ארצות הברית פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 גזע:  בן אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  רוצח שכיר  חוקר פרטי  מאבטח  שומר חניון
 נטייה:  הטרוסקסואליות
 מומחיות:  לחימה
 כלי רכב:  קרייזלר פיפט אווניו 88'
 חברה לשעבר בקבוצה:   חיל הנחתים של ארצות הברית
 אזרחות:  אמריקאי, גרמני
 מקום מגורים:  אלבקרקי 
 תאריך פטירה:  2 באוקטובר 2009
 מקום פטירה:  ניו מקסיקו 
 סיבת המוות:  נרצח על ידי וולטר וייט
 דמויות קשורות
 משפחה:  מאטי ארמנטראוט (בן, נרצח)  סטייסי ארמנטראוט (כלה)  קיילי ארמנטראוט (נכדה)
 
מייק ארמנטראוט (באנגלית: Mike Ehrmantraut) הוא דמות הטריטגוניסט בסדרה זוכת פרס אמי "שובר שורות" ודמות הדאוטראגוניסט בסדרה "סמוך על סול". הוא מגולם על ידי השחקן ג'ונתן בנקס. על גילומו של מייק ארמנטראוט, זכה בנקס בשש מועמדויות לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה.
רקע

מייק ארמנטראוט הוא חוקר פרטי ורוצח שכיר שמועסק על ידי גאס פרינג. ידוע בכינויו בעולם הפשע "המנקה", מאחר שהוא נוטה לנקות את האזורים בהם הוא רוצח לאחר הרציחות, במטרה לחסל כל ראיה אפשרית. מעט מאוד מידע נמסר על עברו של מייק במהלך הסדרה, אך ידוע שהוא היה בעברו שוטר והתגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית במהלך מלחמת וייטנאם.. פרטים נוספים אודותיו התגלו בסדרת הספין אוף סמוך על סול. מייק הוא שוטר לשעבר שבנו הלך בדרכו בקריירה משטרתית אך נרצח על ידי שותפיו מאחר שסירב לקחת עימם שוחד. מייק נקם את מות בנו וחיסל את המעורבים ומאז הוא דואג לנכדתו ואלמנתו של בנו.
אופי

מייק הוא בדרך כלל אדם של מעט מילים, הוא הגיוני ומונע על ידי תוצאות בעולם האמיתי ולא מדיבורים תאורטיים והיפותטיים. מתואר כאיש שרגיל לעולם הפשע והסמים, אך תמיד דואג למשפחתו. מייק אף הוגדר כבעל סוג אישיות ISTP, כלומר בעל נפש חופשייה מכל סוג של אשליות מוטעות לגבי איך העולם עובד.
הערות שוליים

↑  K. M. McFarl, Better Call Saul reveals the tortured origin of Mike Ehrmantraut, Boing Boing, ‏10 במרץ 2015 (באנגלית)
↑  Mike Ehrmantraut, Breaking Bad Wiki (באנגלית)
↑  Myers-Briggs® Personality Types Of Breaking Bad Characters, ScreenRant, ‏18 בדצמבר 2018 (באנגלית)
| שובר שורות |
| --- | --- | --- |
| סדרות טלוויזיה | שובר שורות (2008–2013) • סמוך על סול (2015–2022) |  |
| סרטי קולנוע | אל קמינו: שובר שורות - הסרט |  |
| דמויות | וולטר וייט • סקיילר • ג'סי פינקמן • האנק שריידר • מארי • פלין • סול גודמן • גאס פרינג • מייק ארמנטראוט • לידיה רודארט-קווייל • טוד אלקוויסט • קים וקסלר • הווארד המלין • נאצ׳ו וארגה • צ'אק מקגיל • לאלו סלמנקה • מרקו פסטרנק |  |
| ראו גם | וינס גיליגאן • אוזימנדיאס |  |
מייקל קלי

| --- | --- |

 לידה:  22 במאי 1969 (בן 55) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Michael Joseph Kelly 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  Brookwood High School  Coastal Carolina University 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל ג'וזף קלי (באנגלית: Michael Joseph Kelly; נולד ב-22 במאי 1969) הוא שחקן אמריקאי. הוא השתתף בין השאר בסרטים "האשליה", "שחר המתים", "ההחלפה" ו"אוורסט". הוא מוכר גם בתפקידו בסדרת הטלוויזיה "מחשבות פליליות" ובשל תפקידו כדאג סטמפר בסדרה "בית הקלפים" מבית נטפליקס.
ביוגרפיה

קלי נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, וגדל בלורנסויל, ג'ורג'יה. לקלי אח בשם אנדרו, ו-2 אחיות בשם שנון וקייסי. אביו מייקל ממוצא אירי ואמו מורין ממוצא איטלקי. הוא למד באוניברסיטת קוסטל קרוליינה.
קריירה

בשנת 2005 גילם את הבלש בובי קרוקר בסדרת הפשע "קוז'אק" ברשת USA. בשנת 2006 שיחק בסרט "אלופים" לצד קליאה דובאל. בשנת 2007 שיחק בסרט האימה "בכל האמצעים" בכיכובה של רייצ'ל מיינר. בשנת 2009 גילם את פול קרטר בסרט גיבורי-העל "השומר" בכיכובו של וודי הרלסון.
בשנת 2012 שיחק בסרט המתח "כרוניקה בזמן אמת" בכיכובם של דיין דיהן, אלכס ראסל ומייקל בי. ג'ורדן. בשנת 2013 שיחק בסרט האקשן "האשליה" בתור פולר, סוכן FBI. משנת 2014 משחק בסדרה "בית הקלפים". ב-2016 שיחק בסרט האימה "מגפה".
בשנת 2017 החל לשחק במיני-סדרת המתח "טאבו" של רשת BBC בכיכובו של טום הארדי. שיחק גם במיני-סדרת המלחמה של נשיונל ג'יאוגרפיק "ארוכה הדרך הביתה" (אנ') בתפקיד של גארי ולסקי.
בשנת 2019 הצטרף לקאסט העונה השנייה של סדרת הפעולה "ג'ק ראיין" ברשת אמזון, בתור סוכן ה-CIA בוונצואלה מייק נובמבר. המשיך בתפקיד גם בעונה השלישית כסוכן עצמאי.
בשנת 2020 גילם את אנדרו מקייב במיני-סדרת הטלוויזיה "נאמנות עליונה" של רשת שואוטיים, שמבוססת על הספר של ג'יימס קומי מ-2018.
בשנת 2021 שיחק בסרט האקשן המקורי של נטפליקס "שטח קרב" לצד אנתוני מאקי.
בשנת 2023 לוהק לגלם תפקיד משני במיני-סדרה "הפינגווין" שתעלה במהלך שנת 2024 ברשת HBO Max. באותה שנה החל לשחק בסדרה "לביאות: מבצעים מיוחדים" בתפקיד ביירון.
חיים אישיים

קלי מתגורר בניו יורק. הוא התחתן בשנת 2005 ויש לו 2 ילדים.
מיכאילו ברקוס

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1861 (יוליאני) אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  20 בדצמבר 1919 (בגיל 58) חרקיב, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1889) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב גדולה של האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1888) 
 
מיכאילו ברקוס (באוקראינית: Михайло Беркос;‏ 1861 – 1919) היה אמן רוסי ואוקראיני ממוצא יווני. הוא פעל בעיקר בז'אנר אמנות הנוף ועבד בהשפעה של האימפרסיוניזם האירופי. הוא צייר בשמנים ובצבעי מים. בעבודותיו פנה לא פעם לנושא הטבע האוקראיני.
ביוגרפיה

ברקוס נולד ב-3 בספטמבר 1861 באודסה. אביו אנדריי איגנטיביץ' ברקוס, נתין יוון, אמו מרתה איבנובנה באה ממשפחת אצילים רוסית. המשפחה התגוררה בביתה בפושקינסקאיה.
מיכאילו ברקוס למד לראשונה ציור בבית הספר לציור של אודסה, וסיים את לימודיו ב-1877.לאחר מכן המשיך את לימודיו באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנט פטרסבורג, שם למד בשנים 1878 עד 1889 בסטודיו של מיכאיל קלודט ו-ולודימיר אורלובסקי. הוא קיבל מדליות כסף קטנות וגדולות (1884–1886), מדליית זהב קטנה עבור הציור "מבט על אחד הפארקים העתיקים בסנט פטרסבורג" (1887), מדליית זהב לציור נוף "יער בביצה" (1888).במהלך החגים הוא הגיע לחרקוב עם אמנים אחרים וצייר נופים, במיוחד צייר פרגים מלאים (1885). בשנת 1889 סיים את לימודיו באקדמיה בדרגת אמן מדרגה ראשונה וזכה במלגה לנסוע לאירופה על חשבון האקדמיה.
מ-1890 עד 1893 נסע ברקוס באירופה, ולמד אמנות במוזיאונים בצרפת, גרמניה, ספרד, איטליה, שווייץ. הוא צייר הרבה, שיכלל את הטכניקה שלו, שהושפעה מהאימפרסיוניזם ומציורים באוויר בחופשי. לאחר תום המלגה התגורר ברקוס זמן מה בסנט פטרסבורג והציג את ציוריו בתערוכות של אגודות אמנים.
במחצית השנייה של שנות ה-90 עבר לחרקוב. הוא התגורר עם אלמנתו של הגנרל מריה רייניקה . שם צייר סקיצות. משנת 1904 לימד בבית הספר לציור בחרקוב.
ביוזמתו של ברקוס בשנת 1912 נפתחה המכללה לאמנות חרקוב, שבה עד 1917 היה אחד המורים המובילים. ברקוס השקיע מאמצים רבים כדי להעשיר את האוסף של המוזיאון הראשון לאמנות ותעשייה באוקראינה. כיו"ר אגודת אמני חרקוב מאז 1906 הוא השקיע עבודה רבה בקידום האמנות האוקראינית. ב-1907 השתתף בעיצוב הפנים של בניין פולטבה זמסטבו בסגנון נובו אוקראיני.
בשנת 1900 הוא הוצג בתערוכה העולמית בפריז. תערוכות יחיד של ברקוס התקיימו בשנים 1906 ו-1908 בחרקוב, השתתף גם בתערוכת יצירות של אמני חרקוב בשנת 1911 בקייב.
הוא נפטר מטיפוס ב-20 בדצמבר 1919 בחרקוב.
סגנון אמנותו

כמעט כל יצירותיו של ברקוס אשר אוחסנו בביתו (350 ציורים ורישומים) לאחר מותו נשרפו על ידי אשתו. עם זאת, יצירותיו נשמרו באוספים של מוזיאונים בחרקוב, קייב, מוסקבה, סנט פטרסבורג, אוליאנובסק, סטברופול, אלופקה, צפון אוסטיה, גרמניה, צרפת ושווייץ.
הנושא המרכזי של אמנותו של האמן לאורך הקריירה שלו היה נוף אוקראיני, המאפיינים הספציפיים של הטבע, אופי הצמחייה. ברקוס אהב לצייר בזמן הפריחה. רחובות כפר עם בתים לבנים ועצים שופעי פריחה, שדות פורחים של פשתן וכוסמת, פרגים עצי תפוח ועוד.
לכל תמונה יש הרכב צבעוני משלה, הצייר העדיף לצייר את עונות הקיץ ואביב, תקופת הפריחה השופעת של כל דבר. עם שאיפותיו היה הרצון לייצג את העולם בשלמותו ובבהירותו. האמן נמשך לסגנון הרקע של הציירים רנואר ומונה, בעיקר לצבעוניות הבהירה שלהם.
גלריה

רחוב באומן
סורנטו
קאפרי
פריחת התפוח
הערות שוליים

↑  Беркос Михаил Андреевич (in Russian). Артпоиск.
↑  Михайло Беркос. Українці в світі (in Ukrainian
1 2 3 4  Г. М. Єрофєєва (2006). Художник квітучої природи (до 145-річчя з дня народження М. А. Беркоса) (in Ukrainian). Харківська обласна універсальна наукова бібліотека. Retrieved
1 2  Олена Узбек (2010-03-12). Майстер Беркос у світі любові і смутку (in Ukrainian). Голос України. Archived from the original on 2010-03-18. Retrieved 2012-06-09.
גן פורח עם פרגים, 1896
חוף הים בוונציה,1903
מלון צ'ונגון

| --- | --- |

 גובה:  107 מ' 
 חדרים:  900
 קומות:  30 
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1 במאי 1989 
 קואורדינטות:  39°01′33″N 125°40′53″E﻿ / ﻿39.0258°N 125.6813°E﻿ / 39.0258; 125.6813
 he
 
מלון צ'ונגון (בקוריאנית: 청년호텔) הוא בית מלון הממוקם רובע מנגיונדה בפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית.
המלון ממוקם בצומת שבין הרחובות צ'ונגון וקוואנגבוק, ונפתח לקהל הרחב ב-1 במאי 1989.
במלון יש 30 קומות, המאכלסות 900 חדרי אירוח, וכולל בין היתר חדר קריוקי ובריכת שחייה חיצונית.
נכון לשנת 2018, המלון משמש בעיקר כאכסניית נוער.
ראו גם

תיירות בקוריאה הצפונית
הערות שוליים

↑  "Chongnyon Hotel". Emporis. נבדק ב-2006-01-14.
↑  Construction in Korea. Pyongyang: Korea Pictorial. 1991. p. 208.
↑  https://suitcasemag.com/travel/explore/pyongyang-north-korea-to-stay/
↑  Lonely Planet (13 במרץ 2016). "Chongnyon Hotel". Lonely Planet. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2018-11-01. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא קוריאה הצפונית ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלון נאות מדבר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מלון 
 מיקום:  באר שבע 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1962
 תאריך פתיחה רשמי:  1962 
 
 קואורדינטות:  31°15′03″N 34°46′16″E﻿ / ﻿31.250777777778°N 34.771222222222°E﻿ / 31.250777777778; 34.771222222222
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) מלון נאות מדבר(למפת באר שבע רגילה) מלון נאות מדבר(למפת צפון הנגב רגילה) מלון נאות מדבר(למפת צפון הנגב מוגדלת) מלון נאות מדבר  he מלון נאות מדברhe מלון נאות מדברמפת  __ באר שבע [‌למפה דינמית של צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון ממזרח: __ עומר, __ תל שבע מדרום: __ שגב שלום, __ מועצה אזורית מרחבים tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מלון נאות מדבר באמצע שנות ה-60
מלון נאות מדבר היה בית מלון שהוקם במבואותיה המערביים של באר שבע ב-1962 ופעל עד סוף העשור הראשון של המאה ה-21. המלון ניצב במקום בו נמצא היום הגרנד קניון באר שבע.
היסטוריה

ביולי 1961 הונחה אבן הפינה לבניית המלון וחנוכת הבניין התקיימה ב-29 בדצמבר 1962. ב-24 במרץ 1963 נערכה הפתיחה החגיגית שלו. היזם לבניית המלון ובעליו הראשון של המלון היה רפי אילן (טננבאום). הוא גייס משקיעים מקנדה וארצות הברית, ואת האדריכל דוד עקדי, שהתמחה בבניית בתי מלון (תכנן את מלון אוויה), שתכנן את המלון כבעל צללית נמוכה יחסית שאגפיו בצורת H. התקציב הראשוני עמד על 1.5 מיליון דולר (כ-2.7 מיליון לירות) אולם בסופו של דבר הושקעו בבניית המלון ארבעה מיליון לירות. עיצוב הפנים של המלון תוכנן על ידי משרד "בלומנפלד-חזקיה".
בית המלון מוקם מחוץ לבאר שבע, על הכביש הראשי מתל אביב, וסימן את ההגעה לעיר הדרומית. המלון כלל בהקמתו 120 חדרים ומאוחר יותר הורחב ל-164 חדרים. כמו כן כלל המלון מסעדה, גריל ופאב שהפך בשעות הלילה למועדון לילה. בשטח המלון נבנו שתי בריכות שחייה, סאונות יבשות ורטובות, אולם אירובי לקבוצות, חדר כושר, שולחנות טניס שולחן, מגרשי טניס, ג'קוזי, מועדון ספינינג, טיפולי ספא, קומות עסקיות ואולמות אירועים. נוסף לכך, בראשיתו הייתה אטרקציה של רכיבת גמלים.
שנים מעטות לאחר פתיחתו נקלע המלון לקשיים כלכליים ואף הגיע לפשיטת רגל. שמעון קוטלר, מי שהיה באותה עת מנהל בית הספר למלונאות "תדמור" גויס לנהל את המלון והצליח בכך. בשנים שלאחר מכן ידע המלון עליות וירידות. בשנותיו היפות היה המלון מוקד לחיי החברה בבאר שבע, ואירח גם מנהיגים, שחקני קולנוע ואישי ציבור. שיחות השלום עם מצרים בנושא המחלוקת על קו הגבול בטאבה התקיימו במלון במהלך 1985. בשנת 2000 היה המלון הראשון בישראל שקיבל הכרה בינלאומית כ"מלון ירוק".
בשנותיו האחרונות של המלון ירדה קרנו ושמו נקשר בעיקר עם שימושו כמעון קליטה לעולים חדשים מחבר המדינות ומאתיופיה וכמקום אירוח לתושבי הצפון בעת מלחמת לבנון השנייה.
ביוני 2006 נרכש המלון והמתחם שסביבו על ידי יזמים. בתחילת 2008 נהרס המלון ובמקומו נבנה קניון גרנד קניון.
הערות שוליים

1 2  שלמה גבעון, "נאות מדבר" מלון חדיש בתוך ערבת הנגב, מעריב, 25 במרץ 1963
↑  באותה עת, הכביש הראשי מתל אביב לבאר שבע היה כביש 25. רק ב-1974 חוברה באר שבע לכביש 40.
1 2 3 4 5  מועדון הלילה "מאהל השייח", באתר "המלונאים", עמ' 223-222
↑  תמונה מאוסף התצלומים הלאומי, צלם: נתי הרניק
↑  אורית הראל, נאת מדבר, מעריב, 8 באוקטובר 1986
↑  עודד בר מאיר, עזרא ארבלי, על הדבש ועל העוקץ, באתר mynet, ‏19 באוקטובר 2008
דייוויד טננט

| --- | --- |

דייוויד טננט, 2019
 לידה:  18 באפריל 1971 (בן 53) באת'גייט, לותיאן המערבית, סקוטלנד
 שם במה:  David Tennant 
 שם לידה:  David John McDonald 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד  Paisley Grammar School 
 בן או בת זוג:  ג'ורג'יה מופט (2011–?)   סופיה מיילס (2005–2007) 
 צאצאים:  אוליב טננט, טיי טננט 
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בשעות היום (2013) 
 https://www.david-tennant.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד טננט (באנגלית: David Tennant; נולד ב-18 באפריל 1971 בשם דייוויד ג'ון מקדונלד) הוא שחקן סקוטי. הוא מוכר בעיקר בזכות הופעותיו עם הלהקה השייקספירית המלכותית, כמו גם בגלל גילום הדוקטור העשירי בסדרה "דוקטור הו" ודמותו של ברטי קראוץ' הבן בסרט "הארי פוטר וגביע האש". בנוסף, גילם את השד קראולי בסדרה "בשורות טובות".
ביוגרפיה

דייוויד טננט נולד בשם דייוויד מקדונלד בבאטגייט וגדל בראלסטון שבפלך רנפרושייר, סקוטלנד. אביו אלכסנדר מקדונלד היה כומר רם-דרג בכנסייה הסקוטית, וכיהן כנשיא האספה הכללית של הקירק. בנוסף הוא למד באקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ולדרמה, שם התחבר עם לואיז דאלאמר. כשהיה בן 3 אמר להוריו שהוא רוצה להיות שחקן, כי העריץ את תוכנית הטלוויזיה "דוקטור הו". מכיוון שהיה שחקן נוסף בשם דייוויד מקדונלד, החליף את שמו לדייוויד טננט, בהשפעת המוזיקאי ניל טננט, סולן להקת פט שופ בויז. הבחירה השנייה שלו לשם במה הייתה "דייוויד ברנדון" והבחירה השלישית "כריס מקדונלד".
הוא הכיר את אשתו ג'ורג'יה מופאט על הסט של דוקטור הו כששיחקה את ביתו של הדוקטור, והיא בעצמה ביתו של פיטר דיוידסון שגילם את הדוקטור החמישי, ב-2011 נישאו, ונולדו להם 4 ילדים בנוסף לבנה מלפני הנישואים טיי טננט שאותו אימץ.
קריירה

תפקידו המקצועי הראשון אחרי סיום לימודיו היה במחזה "עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי". טננט המשיך בקריירה בתיאטרון והופיע לעיתים קרובות עם "הלהקה השייקספירית המלכותית" במיוחד בתפקידים קומיים כמו טאצ'סטון ב"כטוב בעיניכם", אנטיפולוס ב"קומדיה של טעויות" וקפטן ג'ק אבסולוט במחזה "היריבים" (The Rivals). כמו כן הופיע בתפקיד טרגי כרומיאו ב"רומיאו ויוליה".
טננט שיחק בדרמות טלוויזיוניות עבור רשת ה-BBC כמו "הוא ידע שהוא צודק", "בלקפול", "קזנובה" (לצדו של פיטר או'טול המופיע בתפקיד קזנובה הזקן), ובסדרה "The Quatermass Experiment". בקולנוע הופיע בסרטו של סטיבן פריי "צעירים יפים ומבריקים" ובתפקיד ברטמיוס קראוץ' הבן בסרט "הארי פוטר וגביע האש". אחד התפקידים הראשונים שלו בקולנוע היה בסרט "ג'וד" (לפי רומן של תומאס הרדי ג'וד האלמוני) בכיכובו של כריסטופר אקלסטון, שקדם לו בתפקיד הדוקטור בדוקטור הו. ב"ג'וד" גילם את דמותו של סטודנט שיכור המאתגר את ג'וד שיראה את ידיעותיו בלטינית.
כשהסדרה "דוקטור הו" הועלתה מחדש ב-2005 עלה שמו של טננט כמועמד אפשרי לתפקיד הדוקטור התשיעי, אך לבסוף נבחר כריסטופר אקלסטון. במרץ 2005, כשהודיע אקלסטון שהוא לא ימשיך לשחק עונה נוספת בסדרה, אישרו ב-BBC שטננט יחליף אותו בתפקיד הדוקטור העשירי. טננט הופיע לזמן קצר בפרק האחרון של העונה בסצנת "ההתחדשות" (מותו של הדוקטור ותחייתו מחדש בגוף שונה). הוא הופיע שוב בפרק מיוחד של הסדרה עבור ילדים במצוקה, ששודר ב-18 בנובמבר 2005. צילומי העונה החדשה של "דוקטור הו" החלו ביולי 2005. הופעתו העיקרית בסדרה החלה בפרק מיוחד לחג המולד באורך שעה, "הפלישה בחג המולד", ששודר לראשונה בחג המולד 2005.  בתחילת דצמבר 2005 הופיע בדרמת הטלוויזיה "Secret Smile" של רשת ITV. במהלך טקס פרסי הטלוויזיה הבריטית ה-2008 הוא הכריז כי הוא עוזב את "דוקטור הו" לאחר 4 פרקים מיוחדים. טננט טען כי אם הוא לא יעזוב עכשיו "יאלצו לגרור אותו מהסט כשהוא יהיה בן 80 עם כיסא גלגלים".
בשנים 2008/2009 הופיע בתיאטרון במחזה "המלט" של שייקספיר בסטרטפורד אפון אייבון ובווסט אנד בלונדון. ב-2010 שיחק טננט בסדרת הדרמה "אב יחיד", בתפקיד דייב, גבר שאשתו נהרגה בתאונה והוא נאלץ להתמודד עם גידול חמישה ילדים. על תפקידו זה היה מועמד לפרס "Royal Television Society" כשחקן הטוב ביותר.
ב-2013 השתתף בסדרת הטלוויזיה הבריטית "ברודצ'רץ'" בתפקיד המפקח- בלש אלק הארדי. וגם חזר לגלם את הדוקטור העשירי בספיישל חמישים שנה לדוקטור הו "יומו של הדוקטור".
במאי 2014 יצא לאקרנים הסרט "יצאת כוכב", בו דיבב את וו'ילף. באוקטובר של אותה שנה השתתף בסדרה Gracepoint, גרסה אמריקאית ל"ברודצ'רץ'", ושם כמו בסדרת המקור מגלם את התפקיד הראשי, עם מבטא אמריקני מאולץ.
בשנים 2017 וב-2020 הוא היה קריין של סדרת חיות ריגול. בשנים 2017 עד 2021 דיבב את סקרוג' מקדאק בסדרה "סיפורים של ברווזים".
בשנת 2019 השתתף בסדרה ״בשורות טובות״, המבוססת על ספרם של ניל גיימן וטרי פראצ'ט באותו שם,  בתפקיד השד קראולי. בשנת 2020 עם הסגרים של מגפת הקורונה יצר ביחד עם מייקל שיין סדרה בהפקה ביתית המתארת שני שחקני במה עושים חזרות להופעה שלהם דרך זום בשם "מבוימים".
בשנת 2021 דיבב את אנגוס ב"סרט הרעשנים", המבוסס על סדרת הטלוויזיה "הרעשנים". בהמשך השנה גילם את הדמות הראשית, פיליאס פוג בסדרה של רשת BBC "מסביב לעולם בשמונים יום" המבוסס על הספר באותו שם מאת ז'ול ורן.
ב-2022 הופיע במיני סדרה מבפנים של ה-BBC. בתור כומר המסתבך בזמן שמנסה להגן על בנו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 |  | Spaces | ויני | סרט קצר |
| 1996 | ג'וד | Jude | סטודנט שיכור |  |
| 1997 |  | Bite | אלאסטר גלבריית' | סרט קצר |
| 1998 | להתמצא בלוס-אנג'לס | L.A. Without a Map | ריצ'רד |  |
| 1999 | ספטמבר האחרון | The Last September | קפטן ג'רלד קולטהרסט |  |
| 2000 |  | Being Considered | לארי |  |
| 2001 |  | Sweetnight Goodheart | פיטר | סרט קצר |
| 2002 |  | Nine 1/2 Minutes | צ'ארלי | סרט קצר |
| 2003 | צעירים יפים ומבריקים | Bright Young Things | ג'ינג'ר ליטלג'ון |  |
| 2005 | הארי פוטר וגביע האש | Harry Potter and the Goblet of Fire | ברטי קראוץ' הבן |  |
| 2006 | לשחרר את ג'ימי | Free Jimmy | האמיש | דיבוב |
| 2009 |  | Glorious 39 | הקטור |  |
| 2009 | טירוף של קולג' 2 | St Trinian's 2: The Legend of Fritton's Gold | סר פירס פומפריי |  |
| 2010 | הדרקון הראשון שלי | How to Train Your Dragon | ספיטלאוט | דיבוב |
| 2011 | כלה בהפתעה | The Decoy Bride | ג'יימס ארבר |  |
| 2011 | ליל האימה | Fright Night | פיטר וינסנט |  |
| 2011 |  | The Itch of the Golden Nit | סטרצ'י מק'סטרץ' | דיבוב |
| 2012 | פיראטים! | The Pirates! In an Adventure with Scientists | צ'ארלס דרווין | דיבוב |
| 2012 |  | Nativity 2: Danger in the Manger | דונלד פיטרסון / רודריק פיטרסון |  |
| 2014 | יצאת כוכב | Postman Pat: The Movie  You Know You're the One | וילף | דיבוב |
| 2014 | החופשה הסקוטית שלי (אנ') | What We Did on Our Holiday | דאג |  |
| 2015 |  | Reds and Grays | רובי |  |
| 2016 |  | Chew | מייסון סאבוי |  |
| 2017 | פרדיננד | Ferdinand | אנגוס | דיבוב |
| 2017 | את אני והוא | You, Me and Him | ג'ון |  |
| 2018 |  | Bad Samaritan | קייל ארנדרייך |  |
| 2018 | מרי, מלכת הסקוטים | Mary Queen of Scots | ג'ון נוקס |  |
| 2019 | הדרקון הראשון שלי: העולם הנסתר | How To Train Your Dragon: The Hidden World | ספיטלאאוט | דיבוב |
| 2021 | סרט הרעשנים | The Loud House Movie | אנגוס | דיבוב |
| 2022 | מוריס המדהים | The Amazing Maurice | דוב מפחיד | דיבוב |
| TBA |  | Fuddy Meers |  |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | פרס אוליבייה | השחקן הטוב ביותר | Lobby Hero | מועמדות |  |
| 2007 | פסטיבל הסרטים של שאנגחאי | ההופעה הטובה ביותר של שחקן בסרט טלוויזיה | Recovery | מועמדות |  |
| 2008 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר - סדרת טלוויזיה דרמה | דוקטור הו | מועמדות |  |
| 2009 | פרס סאטורן | השחקן הטוב ביותר בטלוויזיה | Doctor Who: The End of Time | מועמדות |  |
| 2013 | פרס אמי לבידור בשעות היום | הבדרן הטוב ביותר בתוכנית אנימציה | מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים | זכייה |  |
| 2015 | פרס בחירת הקהל | שחקן אהוב בסדרת טלוויזיה חדשה | Gracepoint | זכייה |  |
| 2015 | פרס סאטורן | שחקן המשנה הטוב ביותר בטלוויזיה | ג'סיקה ג'ונס | מועמדות |  |
| 2016 | פרס בחירת הקהל | שחקן מדע בדיוני/פנטזיה אהוב | ג'סיקה ג'ונס | מועמדות |  |
| 2019 | פרס סאטורן | השחקן הטוב ביותר בתוכנית סטרימינג | בשורות טובות | מועמדות |  |
| 2021 | פרס אמי הבין-לאומי | ההופעה הטובה ביותר של שחקן | דז | זכייה |  |
| 2023 | פרס אוליבייה | השחקן הטוב ביותר | Good | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אוליבייה | השחקן הטוב ביותר | מקבת' | מועמדות |  |
| 2024 | פרס באפט"א לטלוויזיה | הופעת הקומדיה הגברית הטובה ביותר | בשורות טובות | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Olivia Rook, 2024 Olivier Awards: Full list of winners, London Theatre, ‏2024-04-14 (באנגלית)
↑  BAFTA Television 2024: The Winners and Nominations, www.bafta.org, ‏2024-03-15 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408583605171  PLWABN: 9810703070505606  BIBSYS: 9003976  BNE: XX4857471  BnF: cb14232275m (data)  GND: 142545074  ISNI: 0000 0001 1474 9483  LCCN: n2006054862  MusicBrainz: b0c84288-828e-4103-8af6-8b01c28373d5  NKC: xx0182103  NLK: KAC201617684  NTA: 292631502  SUDOC: 122258479  VIAF: 73282788   WorldCat (עם VIAF): 73282788
מייקל סאבג'

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1942 (בן 82) הברונקס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Michael Alan Weiner 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת הוואי במנואה  תיכון ג'ון באפסט  קווינס קולג'  אוניברסיטת הוואי  תיכון ג'מייקה 
 michaelsavage.com
 
מייקל סאבג' (באנגלית: Michael Savage), נולד ב-31 במרץ 1942, הוא שם העט של מייקל אלן וינר (Michael Alan Weiner) שדרן רדיו, סופר ופובליציסט יהודי אמריקאי. בנו הוא המיליארדר ראסל ויינר.
אודות

תוכנית הרדיו של סאבג' משודרת ביותר מ-350 תחנות רדיו ברחבי ארצות הברית עם כ-9 מיליון מאזינים בממוצע, והיא השלישית בגודלה. השקפותיו של סאבג' ידועות כשמרניות ולאומיות מאוד, עד כדי כך שכניסתו לאנגליה נאסרה. מלבד בנושאים פוליטיים, תוכניתו עוסקת לעיתים ברפואה אלטרנטיבית, תזונה, מוזיקה, ספרות, הורות מתוכננת, היסטוריה, דת, פילוסופיה, תרבות וסיפורים אישיים במיוחד אוהב לספר על מדינת ישראל וערכים המשותפים לה לארצות הברית כמו גם האויבים המשותפים. סאבג' כתב שלושים ושמונה ספרים בנושאי בריאות, חברה ופוליטיקה, כאשר ארבעה מתוכם הפכו לרבי-מכר. המוטו שלו: "גבולות, שפה, תרבות". מתגורר ומשדר כיום מסן פרנסיסקו, קליפורניה