stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אידה סילברמן
מסרים ורעיונות

עיקר פעילותה של סילברמן היה נאומים וסקירות בעד הציונות, שבהם שיבצה תיאורים צבעוניים מביקוריה בארץ ישראל. סילברמן לא ריכזה את עבודתה בכרך שראה אור, אך לאחר מותה פורסם מאמר ביוגרפי אודותיה, בו שולבו קטעים מהגותה. תפיסתה הציונית של סילברמן הייתה בעלת ממד דתי חזק, אף שלא השתייכה לציונות הדתית:
חונכתי על ידי אבי המלומד לאהוב את ארץ עמי ישראל – אשר ניתנה על ידי האל והובטחה על ידי האל. לרצות אותה לא מפחד אלא מאהבה. להאמין בנבואות ובהתגשמותן. להאמין כי רק מציון תצא הבשורה ... שבדיוק כשם שאנו, עם הספר, כתבנו את הספר האחד שהעניק תרבות לעולם בלתי נאור, כך נגזר עלינו לכתוב ספרים נוספים ששוב ירביצו תרבות בעולם בלתי מתורבת.
לאחר ביקורה הראשון בארץ ישראל, ב-1925, כתבה:
כשעזבנו את חיפה בדרכנו לירושלים, הבחנו בבתים יפים עם גגות אדומים, חוות מעולות ופוריות, ובניגוד לזה – צריפים מאובקים ואדמת בור. שאלתי, ונעניתי שהבתים הם היפים הם מושבות יהודיות, נקיות ומתקדמות; ובתי הבוץ שייכים לערבים, החיים היום בדיוק כפי שחיו לפני 2000 שנה. היהודים תמיד היו בנאים גדולים. היום בארץ ישראל יוכלו יהודי העולם להוכיח כמה טובים הם כבנאים. אומות העולם משקיפות ובוחנות כיצד נשכיל להתמודד עם האתגר הזה. אם ניכשל בו, יהיה זה העידן השחור ביותר בתולדות ישראל. אבל אין "אם" בציון.
בנאומיה נהגה סילברמן לתעד את חיי היהודים בארץ ישראל, ודיווחה חזרה לארצות הברית כמה פרות, תרנגולות, עצים ומחרשות יש בכל משק בו ביקרה. היא ביקשה להעביר מסר לפיו החלוצים לא מחפשים חיי בורגנות נוחים, אלא רק את המינימום הדרוש למחייתם העצמאית. "חלוץ שנמלט מאירופה לארץ ישראל מקבל חבילה, בשווי 250 דולר, שכללה דונם אדמה, אוהל, ציוד חקלאי בסיסי ושישה שבועות של דמי כיס (עד ליבול הראשון)".
לאחר פרוץ המרד הערבי הגדול ב-1936, היא הטילה את האחריות לפרעות על ההנהגה הערבית בארץ ישראל, והאשימה אותה בהונאת המוני הערבים ובהובלתם לאימוץ תפיסה לאומית שקרית וכוזבת. לשיטתה, הערבים בארץ ישראל היו למעשה אסירי תודה ליהודים אשר הביאו לארצם פריחה כלכלית. לתוכנית החלוקה התנגדה סילברמן בטענה כי יהודים וערבים יוכלו להתפתח בארץ ישראל רק אם שתי הקבוצות יהיו מעורבבות: "הערבים זקוקים לדוגמה שנותנים היהודים, אשר בונים את הארץ בגבורה ובנחישות תחת איום תמידי שהכל יילקח מהם".
ב-1942, בעיצומה מלחמת העולם הראשונה האשימה את עשירי בריטניה באי נקיטת פעולות להגשמת הציונות בשעה שהדבר היה אפשרי:
האסון שבדבר הוא ש[הטבח ביהודי אירופה] הוא באשמתכם היהודים. בין 1917 ל-1938 היתה לנו דלת פתוחה בארץ ישראל, אבל היהודים שיכלו להרשות לעצמם פשוט לא הבינו. אילו רק הבינו העשירים שביהודי העולם, אם רק היו מעמידים משאבים למימון ההגירה ולרכישת האדמות שערבים היו מעוניינים למכור, חׅשבו על אינספור אלפי בני גזענו אשר היו נמלטים מרדיפות היטלר וזוועות הגסטפו. היהודי, ככל שיש לו יותר כסף – כך הוא מתכווץ בתוך עצמו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  Morris, Helen, Ida Silverman: Nobody's Puppet, Rhode Island Jewish Historical Notes, 1980
1 2 3  Silver, Samuel, Silver Lining, The Wisconsin Jewish Chronicle, 1966
↑  Liber, Libby, Women's Whirl, The National Jewish Post 14, 1946
1 2 3  Rhode Island Jewish Historical Association, Rhode Island Jewish Historical Notes, 1973
↑  JTA, Mrs. Archibald Silverman Resigns as Vice President of Hadassah, The Wisconsin Jewish Chronicle, ‏4/5/1928
1 2  Lewis, Ben, Between You and Me, The Wisconsin Jewish Chronicle, 1941
↑  Rovner, Adam, In the Shadow of Zion: Promised Lands Before Israel, NYU, 2014, עמ' 213
אנה דיאש

אנה אינס קוסטה מנדס דיאש (בפורטוגזית: Ana Inês Costa Mendes Dias‏; נולדה ב-27 ביולי 1998, אוויירו, פורטוגל) היא כדורגלנית פורטוגזית, המשחקת במדי Tigres UANL מהליגה המקסיקנית (Liga MX Femenil).
קריירה > פורטוגל

אנה התחילה לשחק במועדון וואגנסה (Vaguense Fut.7 Feminino S19) בפורטוגל. המועדון המקצועני הראשון היה מועדון "קאדימה" (U.R. Cadima). משנת 2016 עד 2019 שיחקה בקבוצת א-דוס-פרנקוש (G.D.C. A-dos-Francos), משם עברה למועדון קונדיישה (Clube de Condeixa Associação Cultural e Desportiva). בשנת 2020, לאחר שסיימה את לימודיה, אנה החלה את העונה במועדון הפרמיירליג הפורטוגזי "אמורה" (Feminina do Amora FC).
קריירה > זניט

במרץ 2021 עברה לזניט סנקט פטרבורג הרוסית והפכה לשחקנית הפורטוגזית הראשונה בתולדות המועדון הרוסי. באפריל 2021, זומנה לנבחרת פורטוגל ובעונת 2023, הוכתרה למצטיינת העונה ולמלכת השערים של העונה. בינואר 2024 הסתיים החוזה שלה בקבוצה. במדי זניט הבקיעה 42 שערים ב־82 הופעות בכל המסגרות.
קריירה > צפון אמריקה

באפריל 2024 היא חתמה בקבוצת פורטלנד ת'ורנס מהליגה הלאומית לכדורגל נשים בארצות הברית. ברם, ב-26 באוגוסט 2024 עברה שוב כשחתמה בקבוצת Tigres UANL מהליגה המקסיקנית.
השכלה

היא סיימה את לימודיה במגמת ספורט באוניברסיטת קוימברה ולאחר מכן קיבלה תואר בניהול ספורט באוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה.
תארים > קבוצתיים

זניט סנקט פטרבורג
אליפות רוסיה בכדורגל נשים
זכייה: 2022, 2023
הסופר קאפ הרוסי בכדורגל נשים
זכייה: 2023
תארים > אישיים

ליגת העל הרוסית בכדורגל
מלכת השערים של ליגת העל הרוסית: 18 שערים בעונת 2023
כדורגלנית השנה ברוסיה: 2023
הערות שוליים

↑  "Ana Dias" (באנגלית). ogol.com.br. נבדק ב-2021-03-07.
↑  "Ana Dias" (בפורטוגזית). fpf.pt. נבדק ב-2021-03-07.
↑  "Ана Диаш — в «Зените»!" (ברוסית). w.fc-zenit.ru. נבדק ב-2021-03-07.
↑  Ана Диаш — в «Зените»!
↑  אנה דיאש, באתר ליגת הכדורגל הרוסית לנשים
אנה דיאש במדי זניט, 2021
שועל מהיר

| שועל מהיר |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלביים
סוג:: שועל
מין:: שועל מהיר
שם מדעי
 Vulpes velox ‏סיי, 1823
תחום תפוצה


שועל מהיר (שם מדעי: Vulpes velox) הוא מין בסוג שועל. השועל נקרא "מהיר" (גם בשפות אחרות) משום שהוא מסוגל לפתח מהירות גבוהה מאוד: מעל 50 קמ"ש ולעיתים אף קרוב ל-60 קמ"ש. מהירות זו נחוצה הן משום  שתחום מחייתו הטבעי הוא בעמקים הגדולים בארה״ב, והן כדי לחמוק מטורפים מהירים כמו זאבי ערבות ("קויוטים").
השועל המהיר הוא מין קרוב לשועל מקרוטיס (קיימים חוקרים שמתייחסים אליהם כשני תת-מינים של אותו מין), והכינוי "שועל קִיט" (Kit Fox, מ-Kitten, "חתלתול", או מ-Kit, גור שועלים) שימש בעבר לתיאור שניהם, מכיוון ששניהם קטנים (כיום הוא משמש לתיאור שועל מקרוטיס במספר שפות).
מראה חיצוני

השועל המהיר הוא שועל אפור עם פנים קצרות ורחבות. גובהו מגיע ל-30 ס"מ, אורכו 37-53 ס"מ, אורך הזנב 22-35 ס"מ ומשקלו הכולל 2-3 ק"ג. הזכרים גדולים במעט מהנקבות. הפרווה צפופה והזנב קצר ומפואר. בדרך כלל צבע הפרווה אפור בגב, כתום בצדדים וברגליים ובהיר באזור הבטן. בקיץ הוא מקבל גוון כתום יותר. קצה הזנב תמיד שחור, וכך גם שני צדי אפו.
תחום תפוצה

בעבר תחום המחיה של השועל המהיר התפרש מדרום מערב קנדה ועד טקסס, אך כבר בשנות ה-30 הוא נכחד בשטח קנדה. כיום הוא נפוץ בויומינג, קולורדו, קנזס וניו מקסיקו. מצוי גם במנהטן, דקוטה הדרומית והצפונית, נברסקה, אוקלהומה וצפון-מערב טקסס. נדיר אך קיים גם באיידהו ואורגון.
אורח חיים

השועל המהיר מנהל אורח חיים לילי בקיץ, אך בחורף יכול לצאת גם ביום. את שאר הזמן הוא מבלה במחילות תת-קרקעיות ארוכות, אותן לרוב הוא חופר בעצמו, אך לעיתים יורש אותן מבעלי חיים אחרים כמו גיריות. תחת בעלות שועל אחד יכולות להיות עד 13 מחילות.
השועלים המהירים אינם יצורים טריטוריאליים, ולכן תחומי הציד שלהם, שגודלם 1.5-5 קמ"ר, יכולים לחפוף, כאשר שטח המחיה מצומצם.
תזונה

מזונם של שועלים אלו הוא מכרסמים וארנבאים, וכמו כן הם ניזונים מעופות שמקננים באדמה. בחורף הם אוכלים נבלות משאריות ארוחת הטורפים הגדולים, ובקיץ הם מתכלכלים עד 50% מחרקים.
הערות שוליים

↑  שועל מהיר באתר הרשימה האדומה של IUCN
| כַּלְבִּיִּים (מתת-משפחת הכלבים) |
| --- | --- | --- |
| שבט כלבים, תת-שבט כלבים ("דמויי-זאב") | סוג כלב, מינים: זאב מצוי · (תת-מין כלב הבית) • זאב ערבות • זאב אדמוני • זאב אלגונקווין • זאב חבשי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב ♦ סוג ומין יחיד זאב טלוא ♦ סוג תן, מינים: תן שחור-גב • תן לבן-פס ♦ סוג ומין יחיד דול מצוי |   |
| שבט כלבים, תת-שבט כלביים דרום-אמריקאיים | סוג ומין יחיד זאב הרעמה ♦ סוג ומין יחיד זאב היער ♦ סוג שועל דרום אמריקאי, מינים: שועל הפמפס • שועל דרווין • שועל ארגנטינאי אפור • שועל ארגנטינאי לבן • שועל ערבות פרואני • שועל קולפאו ♦ סוג ומין יחיד שועל הסרטנים ♦ סוג ומין יחיד שועל קטן-אוזן |   |
| שבט שועלים אפורים | סוג שועל אפור, מינים: שועל אפור מצוי • שועל איים אפור |   |
| שבט שועלים | סוג שועל-רקון, מינים: שועל-רקון מצוי • שועל-רקון יפני ♦ סוג ומין יחיד שועל אוזנן ♦ סוג שועל (שועלים אמיתיים), מינים: שועל מצוי (אדום) • שועל פנק • שועל החולות • שועל הכף • שועל שלג • שועל צוקים • שועל בנגלי • שועל קורסאקי • שועל מקרוטיס • שועל מהיר • שועל חיוור • שועל חול טיבטי |   |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מונרד וולגרן

מונרד צ'ארלס מונגרן (באנגלית: Monrad Charles Wallgren;‏ 17 באפריל 1891 –  18 בספטמבר 1961) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת וושינגטון, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1933–1940, לאחר מכן ועד 1945 כסנאטור, ולאחר מכן ועד 1949 כמושל וושינגטון ה-13.
ראשית חייו

מונרד וולגרן נולד בדה מוין, איווה למשפחה ממוצא שוודי. ב-1894 עברה המשפחה לטקסס, וב-1901 לאוורט שבמדינת וושינגטון. הוא למד בבתי ספר ציבוריים ובקולג' לעסקים באוורט, וב-1914 סיים את לימודיו בבית הספר לאופטומטריה של מדינת וושינגטון בספוקיין. הוא עבד במכירת תכשיטים ובאופטומטריה בשנים 1915–1932, וכן שירת במשמר הלאומי של וושינגטון בשנים 1917–1919 ובשנים 1921–1922. הוא היה שחקן ביליארד צרפתי מצטיין.
קריירה פוליטית

ב-1932 התמודד וולגרן בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא ניצח את חבר בית הנבחרים המכהן אלברט ג'ונסון, והחל לכהן בקונגרס ה-73 ב-4 במרץ 1933. ב-1940, לקראת תום כהונתו הרביעית בבית הנבחרים, התמודד וולגרן בבחירות לסנאט של ארצות הברית כמחליפו של עמיתו הדמוקרט, לואיס ב' שוולנבק, שפרש כדי לקבל על עצמו תפקיד שיפוטי. הוא ניצח בבחירות והחל לכהן בסנאט ב-19 בדצמבר אותה שנה. בסך הכול הוא כיהן בסנאט במשך פחות משש שנים בחלקה האחרון של כהונתו של שוולנבק ובחלקה הראשון של תקופת הכהונה של עצמו.
ב-1944 התמודד וולגרן בהצלחה בבחירות על משרת מושל וושינגטון מול המושל המכהן, הרפובליקני ארתור לנגלי, ולאחר שנבחר התפטר מהסנאט ב-9 בינואר 1945 כדי לכהן כמושל עד 1949. בבחירות של 1948 הוא נוצח על ידי לנגלי וסיים את כהונתו כמושל.
לאחר תום כהונתו כמושל מונה וולגרן על ידי הנשיא הארי טרומן כיושב ראש המועצה הלאומית למשאבי ביטחון (National Security Resources Board). מינוי זה בוטל בהמשך, ווולגרן שימש כחבר נציבות האנרגיה הפדרלית (Federal Power Commission) בשנים 1949–1951. לאחר מכן הוא פרש מהחיים הציבוריים.
מותו

מונרד וולגרן נפטר באולימפיה, בירת וושינגטון, ב-18 בספטמבר 1961, כתוצאה מסיבוך של תאונת דרכים שנפגע בה חודשיים קודם לכן. הוא נטמן בבית הקברות אוורגרין שבאוורט.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1685.
הערות שוליים

↑  Gunther, John (1947). Inside U.S.A. New York, London: Harper & Brothers. pp. 96-97.
↑  "Election Search Results - Elections & Voting - WA Secretary of State".
↑  Mon Wallgren, former Washington Governor, dies
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2829 9535  LCCN: n86111266  NARA: 10572693  SNAC: w612647w  US Congress: W000088  VIAF: 16253556   WorldCat (עם VIAF): 16253556
גמר גביע אירופה לאלופות 1975

גמר גביע אירופה לאלופות 1975 התקיים בפארק דה פראנס בפריז, צרפת ב-28 במאי 1975, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1974/1975 היא באיירן מינכן הגרמנית, שניצחה במשחק לידס יונייטד האנגלית בתוצאה 2-0. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-20 של גביע אירופה לאלופות.
באיירן מינכן זכתה בתואר בפעם השנייה מתוך שלוש זכיות רצופות, בשלוש הופעותיה הראשונות בגמר. מנגד, לידס העפילה לגמר גביע אירופה לראשונה בתולדותיה, והייתה לנציגה האנגלית השנייה בגמר המפעל, אחרי מנצ'סטר יונייטד שזכתה בתואר ב-1968.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בזכות הישגיהן בעונת 1973/1974. באיירן זכתה באליפות אירופה באותה עונה, ועם זאת השלימה זכייה שלישית ברציפות באליפות גרמניה המערבית, מרחק נקודה מבורוסיה מנשנגלדבך. לידס הרשימה וזכתה באליפות אנגליה, בפער של חמש נקודות מסגניתה ליברפול.
המשחק עצמו אופיין במשחק אגרסיבי, בעיקר מצד שחקני לידס, ובהחלטות שיפוט שנויות במחלוקת, שסייעו דווקא לבאיירן מינכן. לידס הייתה יותר דומיננטית ברוב שלבי המשחק, אך לבסוף באיירן ניצחה 2-0 משעריהם של פרנץ רוט כעשרים דקות לסיום ושל גרד מילר עשר דקות אחר כך.
בעקבות התפרעות קיצונית של אוהדי לידס במהלכו ובסיומו של המשחק, החליטה אופ"א להרחיק את הקבוצה לארבע שנים מהמפעלים האירופים, עונש שלאחר מכן הומתק בשנתיים.
הדרך אל הגמר > באיירן מינכן

באיירן העפילה לטורניר כאלופת אירופה ואלופת גרמניה המערבית, מה שהקנה לה העפלה אוטומטית מהסיבוב הראשון.
היא החלה את מסע ההגנה על התואר בשלב שמינית הגמר, מול מגדבורג, אלופת גרמניה המזרחית. באיירן פתחה רע את משחקה הראשון בבית, ספגה משער עצמי של ג'וני האנסן כבר בדקה הראשונה, וירדה למחצית בפיגור 2-0. במחצית השנייה באיירן חזרה למשחק והשלימה מהפך מרשים בדרך לניצחון 3-2 בסיום (צמד לגרד מילר). מילר השלים צמד גם במשחק הגומלין, שגם הוא היה צמוד אך גם הוא הסתיים בניצחונה של באיירן, 2-1 במשחק וניצחון 5-3 בסיכום העניקו לבאיירן את הכרטיס לשלב הבא.
ברבע הגמר פגשה באיירן את נציגת ברית המועצות, אררט ירוואן. המשחק הראשון במינכן הסתיים בניצחונה של המארחת 2-0. בגומלין עלתה אררט ליתרון 1-0 בתוך המחצית הראשונה, אך לא הצליחה להשלים קאמבק ולכבוש פעם נוספת. על אף ההפסד 1-0, העפילה באיירן לחצי הגמר עם 2-1 בסיכום.
בחצי הגמר פגשה באיירן את סנט אטיין הצרפתית. במשחק הראשון בחוץ נפרדו הקבוצות בשוויון 0-0. בגומלין נטלה באיירן את היתרון כבר בדקה השנייה משער של פרנץ בקנבאואר. עשרים דקות לסיום קבע ברנד דורנברגר את תוצאת הסיום 2-0 לאלופה המכהנת בדרך לגמר השני בתולדותיה.
הדרך אל הגמר > לידס יונייטד

אלופת אנגליה פגשה בשלב הראשון את פ.צ. ציריך השווייצרית. במשחק הראשון, צמד שערים של אלן קלארק סייע ללידס להשיג ניצחון ביתי של 4-1. קלארק גם כבש ראשון בגומלין בציריך, ועל אף המהפך של המארחת שניצחה 2-1, העפילה לידס לשמינית הגמר עם 5-3 בסיכום שני המפגשים.
בשמינית הגמר פגשה לידס את אויפשט ההונגרית. לידס השיגה מקדמה עם ניצחון חוץ של 2-1, ובגומלין הביתי ניצחה 3-0 בדרך לשלב הבא.
רבע הגמר הפגיש בין לידס לאנדרלכט הבלגית. במשחק הראשון בבית ניצחה לידס 3-0 מרשים, והשלימה ניצחון כפול בחוץ עם 1-0 שהעניק לה את הכרטיס לחצי הגמר.
לידס הגיעה למפגש כפול ומסקרן בחצי הגמר מול ברצלונה הספרדית. במשחק הראשון בבית העלה בילי ברמנר את לידס ליתרון מוקדם כבר בדקה התשיעית. חואן מנואל אסנסי החזיר את ברצלונה למשחק עם שער חוץ חשוב בדקה ה-66, אך 12 דקות בלבד לסיום קבע קלארק את תוצאת המשחק, 2-1 ללידס. הגומלין בקאמפ נואו נפתח אף הוא היטב עבור לידס, שעלתה ראשונה על הלוח משער של פיטר לורימר אחרי שבע דקות. מנולו קלארס עוד השיג שוויון כעשרים דקות לסיום, אך ברצלונה נזקקה לשער נוסף אותו לא השיגה, 1-1 בסיום ו-3-2 ללידס בסיכום שני המפגשים, ששלחו אותה לגמר הראשון בתולדותיה.
| גרמניה המערבית באיירן מינכן | גרמניה המערבית באיירן מינכן | גרמניה המערבית באיירן מינכן | גרמניה המערבית באיירן מינכן | סיבוב | אנגליה לידס יונייטד | אנגליה לידס יונייטד | אנגליה לידס יונייטד | אנגליה לידס יונייטד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| העפילה אוטומטית | העפילה אוטומטית | העפילה אוטומטית | העפילה אוטומטית | סיבוב ראשון | שווייץ פ.צ. ציריך | 5 – 3 | 4 - 1 (בית) | 1 - 2 (חוץ) |
| גרמניה המזרחית מגדבורג | 5 – 3 | 3 - 2 (בית) | 2 - 1 (חוץ) | שמינית הגמר | הונגריה אויפשט | 5 – 1 | 2 - 1 (חוץ) | 3 - 0 (בית) |
| ברית המועצות אררט ירוואן | 2 – 1 | 2 - 0 (בית) | 0 - 1 (חוץ) | רבע גמר | בלגיה אנדרלכט | 4 – 0 | 3 - 0 (בעת) | 1 - 0 (חוץ) |
| צרפת סנט אטיין | 2 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 2 - 0 (בית) | חצי הגמר | ספרד 1939 ברצלונה | 3 – 2 | 2 - 1 (בית) | 1 - 1 (חוץ) |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              באיירן מינכן :               לידס יונייטד
התעללות דתית

ציור המתאר מעוני אינקויזיציה
התעללות דתית היא התעללות המתבצעת תחת מסווה של דת, וכוללת בדרך כלל הטרדות או השפלות שעלולות לגרום לטראומה נפשית. התעללות דתית עשויה לכלול גם שימוש לרעה בדת למטרות לא-דתיות, לדוגמה טובות הנאה של המתעלל.
התעללות דתית יכולה להתבצע על ידי מנהיגים דתיים או חברים אחרים בקהילה הדתית, והיא יכולה לקרות בכל דת. כמה דוגמאות להתעללות דתית כוללות:
שימוש ברעיונות דתיים כדי להצדיק התעללות.
אכיפת כללים, הלכות ומנהגים דתיים נוקשים שעלולים להזיק, להביש או לנדות אנשים שאינם תואמים לנורמות הדתיות.
שימוש בסמכות דתית כדי לתמרן או לשלוט באחרים.
מניעת גישה לטיפול רפואי או לצרכים בסיסיים אחרים בשם הדת.
התעללות דתית יכולה להיות בעלת השפעות חמורות וארוכות טווח על אנשים וקהילות, כולל טראומה, מצוקה נפשית ואף פגיעה פיזית. השפעה נוספת יכולה להיות אובדן האמונה הדתית. חשוב ליחידים ולקהילות דתיות להיות מודעים לסימנים של התעללות דתית ולנקוט בצעדים כדי למנוע את התרחשותה.
ראו גם

תסמונת טראומה דתית
טיפול המרה
הכת הירושלמית
הערות שוליים

↑  Wright, Keith T. (2001). Religious Abuse: A Pastor Explores the Many Ways Religion Can Hurt As Well As Heal. Kelowna, B.C: Northstone Publishing. ISBN 1-896836-47-X.
↑  "Abuse in Religious Settings - Research at Kent". Abuse in Religious Settings (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-03-09.
↑  "Abuse of power by religious leaders". iisca.org.uk. נבדק ב-2023-03-10.
↑  דיון בכנסת ישראל
↑  "Signs of Spiritual Abuse". WebMD (באנגלית). נבדק ב-2023-03-10.
↑  "5 Ways to Recognize Religious Abuse". DomesticShelters.org (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-03-10.
↑  "Effects of Religious Practice on Society [Marripedia]". marripedia.org. נבדק ב-2023-03-10.
↑  "Spiritual Abuse Resources - The Dangers of Spiritual Abuse: Clinical Implications and Best Practices". www.spiritualabuseresources.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-03-10.
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שועל הכף

| שועל הכף |
| --- | --- |
 שועל כֵּף טורף פנינייה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלביים
סוג:: שועל
מין:: שועל הכף
שם מדעי
 Vulpes chama ‏סמית, 1833
תחום תפוצה


שועל הכֵּף (שם מדעי: Vulpes chama; שמות נוספים: שועל כסוף-גב, cama fox ו-asse) הוא מין בסוג שועל שהנו אנדמי לדרום יבשת אפריקה. 
המונח "כֵּף" (באנגלית Cape, לְשׁוֹן יַבָּשָׁה) מתייחס לשטחי הכֵּף בדרום–מערב דרום אפריקה בהם השועל נפוץ במיוחד, הקרויים על שם כֵּף התקווה הטובה.
מין זה משמר תכונות קדומות של הסוג שועל (שועלים אמיתיים), מכיוון שהתפצל מיתר מיני הקבוצה בשלב אבולוציוני מוקדם.
מראה

שועל הכף הוא שועל קטן. פרוותו כסופה, אפורה או שחורה, עם גוון צהבהב בצדי הגוף ובבטן. קצה זנבו תמיד שחור. אורכם של שועלי הכף הוא 45-61 ס"מ, לא כולל הזנב שאורכו 30-40 ס"מ. גובהם 28-33 ס"מ ומשקלם בדרך כלל 3.6 עד 5 ק"ג. לרוב הזכר גדול מהנקבה.
שועל הכף מותאם למחיה באזורים צחיחים, והדבר ניכר בגופו הקטן ובאוזניו הגדולות. מסיבה זו יש הרואים בו "גרסה דרום-אפריקאית של שועל הפנק".
תפוצה

שועל הכֵּף הוא השועל היחיד המצוי באפריקה שמדרום לסהרה.
המדינות בהן שועלי הכף נפוצים במיוחד הן דרום אפריקה (ברוב חלקי הכף המערבי והכף הצפוני, ובכף המזרחי למעט בדרום-מזרחו), ומצפון-מערב לה במדינות בוטסואנה ונמיביה. בנוסף מצויים שועלי כף בלֶסוּטוּ (המדינה ההררית הקטנה המובלעת בשטח דרום אפריקה ממזרח), ובשטחים מצומצמים בדרום-מערב אנגולה (מצפון לנמיביה) ובדרום זימבבואה (מצפון-מזרח לדרום אפריקה).
על אף שהוא מותאם לאזורים צחיחים וצחיחים-למחצה ונפוץ בעיקר בהם, ניתן למצוא את שועל הכף גם באזורים מסוימים שהנם גבוהים ולכן גשומים יותר ועשירים יותר בצמחייה, כמו בנופת פינבוס (אנ') בכף המערבי של דרום אפריקה.
התנהגות

שועלי הכף פעילים בלילה, וחיים כיחידים או בזוגות בסוואנות ובערבות. כמו רוב השועלים, שועל הכף הוא אוכל-כול. הוא מעדיף יונקים קטנים, זוחלים ופגרים, אך יכול לאכול גם חרקים ופירות.
שועל הכף מזדווג במהלך כל השנה. ההיריון נמשך 51-53 יום. בתחילת תהליך הגידול של הגורים משתתף גם הזכר. הגורים נגמלים בגיל 6-8 שבועות ומגיעים לבגרות בסביבות גיל שנה. משקלם הממוצע של הגורים בלידתם 50-100 גרם. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל 9 חודשים. אורך חייהם עשוי להגיע ל-10 שנים.
ביאורים

↑  בשטחי דרום אפריקה בהם נפוץ השועל, התקיימו בעבר מושבת הכף ההולנדית (שנקראה על שם כף התקווה הטובה) ואחריה מושבת הכף הבריטית, וכיום זהו שטחן של שלוש פרובינציות של דרום אפריקה (מתוך תשע בסך הכל): הכף המערבי, הכף הצפוני והכף המזרחי.
↑  המאפיינים אינם ייחודיים לשני מינים אלה. כך, למשל, שועל מקרוטיס (מילולית: "גְדול-אוזניים"), נושא מאפיינים דומים מאוד ומותאם לחיים באזורים היבשים של דרום קליפורניה.
↑  לשם השוואה, באפריקה שמצפון לקו המשווה נמצא למשל את השועל המצוי (בצפון-מערב היבשת, בצפון-מזרח לוב ולאורך הנילוס); במרבית צפון היבשת את שועל הפנק ואת שועל החולות (שאזורי המחיה שלו מגיעים מזרחה באסיה עד אפגניסטן); באזור הסאהל, רצועה צרה בדרום אזור זה, את השועל החיוור; ובמידה מצומצמת מאוד בצפון-מזרח היבשת גם את שועל הצוקים.
הערות שוליים

↑  שועל הכף באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Child MF, Roxburgh L, Do Linh San E, Raimondo D, Davies-Mostert HT (2016). The red list of mammals of South Africa, Swaziland and Lesotho (Report). South Africa: South African National Biodiversity Institute and Endangered Wildlife Trust.
↑  שועל כף ראשון נצפה רשמית בזימבבואה באמצע שנת 2018, ראו First-ever confirmed record of a Cape fox in Zimbabwe באתר wildernessdestinations.com.
↑  ‏Hoffmann, M. (2014)."Vulpes chama".הרשימה האדומה של IUCN. ‏2014: e.T23060A46126992.doi:10.2305/IUCN.UK.2014 1.RLTS.T23060A46126992.en.
| כַּלְבִּיִּים (מתת-משפחת הכלבים) |
| --- | --- | --- |
| שבט כלבים, תת-שבט כלבים ("דמויי-זאב") | סוג כלב, מינים: זאב מצוי · (תת-מין כלב הבית) • זאב ערבות • זאב אדמוני • זאב אלגונקווין • זאב חבשי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב ♦ סוג ומין יחיד זאב טלוא ♦ סוג תן, מינים: תן שחור-גב • תן לבן-פס ♦ סוג ומין יחיד דול מצוי |   |
| שבט כלבים, תת-שבט כלביים דרום-אמריקאיים | סוג ומין יחיד זאב הרעמה ♦ סוג ומין יחיד זאב היער ♦ סוג שועל דרום אמריקאי, מינים: שועל הפמפס • שועל דרווין • שועל ארגנטינאי אפור • שועל ארגנטינאי לבן • שועל ערבות פרואני • שועל קולפאו ♦ סוג ומין יחיד שועל הסרטנים ♦ סוג ומין יחיד שועל קטן-אוזן |   |
| שבט שועלים אפורים | סוג שועל אפור, מינים: שועל אפור מצוי • שועל איים אפור |   |
| שבט שועלים | סוג שועל-רקון, מינים: שועל-רקון מצוי • שועל-רקון יפני ♦ סוג ומין יחיד שועל אוזנן ♦ סוג שועל (שועלים אמיתיים), מינים: שועל מצוי (אדום) • שועל פנק • שועל החולות • שועל הכף • שועל שלג • שועל צוקים • שועל בנגלי • שועל קורסאקי • שועל מקרוטיס • שועל מהיר • שועל חיוור • שועל חול טיבטי |   |
זחל"ם M3

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  זחלי למחצה
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 שנת ייצור:  1940
 דגם קודם:  זחל"ם M2 / שריונית סיור M3
 דגם עוקב:  זחל"ם M5 (אנ') / זחל"ם M9 (אנ')
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה, מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים
 יחידות שיוצרו:  31,176 
 מידע טכני
 אורך:  6.16 מטר
 רוחב:  1.96 מטר
 גובה:  2.30 מטר
 משקל:  9.1 טון
 מהירות:  72 קמ"ש
 טווח פעולה:  320 ק"מ
 מנוע:  וייט 160AX בעל 147 כ"ס.
 שריון:  6-12 מ"מ
 צוות:  1 + 12 לוחמים
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  מקלע 12.7 מ"מ
 חימוש משני:  מקלע 7.62 מ"מ
 
זחל"ם ה-M3 (מאנגלית: M3 Half-Track) הוא זחל"ם פרי פיתוח הצבא האמריקאי, אשר שירת את צבא ארצות הברית ובעלות בריתו במהלך מלחמת העולם השנייה. זחל"ם ה-M3 היה זחל"ם אחד בסדרת פיתוח של מספר דגמים דומים יחסית, אך ללא ספק היה הנרחב והמוכר ביותר במלחמה.
פיתוח

פיתוח זחל"ם ה-M3 נבע מהצורך שהתעורר בצבא ארצות הברית בין מלחמת העולם הראשונה לשנייה, צורך בהתניידות רבה יותר של חיל רגלים בשעת קרב, צורך שנשען על טקטיקת לוחמת שריון אשר מדגישה את החשיבות של חיל רגלים שמסוגל לעמוד בקצב ההתקדמות של כוח השריון ובכך לתמוך בו.
כדי לתכנן רכב קרבי משוריין שכזה, פנה צבא ארצות הברית לחברת וייט מוטור (White Motor Company) שכבר עסקה בייצור רק"ם עבור הצבא בצורת שריונית הסיור M3, הצבא ביקש תכנון של זחל"ם אחרי שבחן את יכולות הזחל"מים הקיימים כגון "זחלי קיירסה" וראה את פוטנציאל הניידות שמעניק כלי מסוג זה. חברת וייט, בתכנון הזחל"ם הסתמכה על רכב הסיור שכבר ייצרה ולכן צורתם של הכלים מאוד דומה, עם ההבדל של הפיכת הרכב לזחל"ם.
חברת וייט הצליחה להמיר רכב סיור M3 לזחל"ם שכונה תחילה זחל"ם T7 ב-1938, אך היה חלש מידי כדי למלא את כל הייעודים הצפויים לו כמו יכולת גרירת ארטילריה. ב-1939, פותח ה-T14 המשופר שאושר והשתלב בצבא האמריקאי בתור זחל"ם ה-M2 (מאנגלית: M2 Half-track). תוך כדי התנסות הצבא עם הזחל"ם החדש, החל פיתוח של כלי גדול ומרווח יותר במיוחד כדי שיוכל לשמש לכוחות חי"ר וחרמ"ש. כך פותח זחל"ם ה-M3 (מאנגלית: M3 Half-track), בכלי זה הוצאו ארגזי האחסון הגדולים והורחב תא הלחימה, בכך הוגדלה יכולת הזחל"ם לנשיאת לוחמים (נהג + 10 לוחמים), מטבע הדברים, יעודו של ה-M3 על פני קודמו היה רכב קרבי להסעת חיל רגלים וחרמ"ש, אך בהמשך התפתח לכל הדגמים.