stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב באריזונה
דעת קהל

סקר שנערך בשנת 2017 על ידי המכון הציבורי לחקר דת (PRRI) מצא ש־63% מתושבי אריזונה תומכים בנישואים חד־מיניים, בעוד ש־28% מתנגדים ו־9% לא בטוחים או מחזיקים בעמדה נייטרלית.
אותו הסקר מצא ש־73% מתושבי אריזונה תומכים בחוקים האוסרים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, בעוד ש־20% מתנגדים לחוקים כאלה. זאת ועוד, הסקר מצא ש־59% מהתושבים סבורים שאין לאפשר לעסקים לסרב להעניק שירותים להומוסקסואלים וללסביות מטעם אמונה דתית, בעוד ש־35% סבורים שיש לאפשר לעסקים לעשות זאת.
טבלת סיכום

| --- | --- |
הומוסקסואליות ולסביוּת חוקיות:  (משנת 2001)
חוקים נגד אפליה בהעסקת עובדים: / (אסורה אפליה על רקע נטייה מינית בעבודות ציבוריות של המדינה, אך רק בערים מסוימות ישנם חוקים האוסרים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בכל מקומות העבודה)
חוקים נגד אפליה באספקת מוצרים ושירותים: / (בערים מסוימות בלבד)
נישואים חד־מיניים:  (משנת 2014)
התרת אימוץ ללהט"בים יחידים: 
התרת אימוץ ילד של בן או בת הזוג:  (משנת 2014)
התרת אימוץ לזוגות חד־מיניים:  (משנת 2014)
זכות לשינוי המגדר החוקי: / (רק לאחר ניתוח לשינוי מין)
גישה להפריה חוץ־גופית עבור זוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים: / (במחוז פימה בלבד)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים מורשים לתרום דם: / (חוקי משנת 2015, אך רק עבור גברים שלא קיימו יחסי מין עם גברים במהלך השנה שקדמה לתרומת הדם)
יבגני פיינברג

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1912 (יוליאני) באקו, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  10 בדצמבר 2005 (בגיל 93) 
 ענף מדעי:  פיזיקה תאורטית 
 מקום קבורה:  בית הקברות דונסקויה החדש 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת מוסקבה 
 מוסדות:  האוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד  אוניברסיטת מוסקבה 
 פרסים והוקרה:  פרס פומרנצ'וק (2000)  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  עיטור אות הכבוד  עיטור הדגל האדום של העמל  פרס ברית המועצות 
 
יבגני פיינברג (ברוסית: Евгений Львович Фейнберг‏ (27 ביוני 1916, באקו - 10 בדצמבר 2005, מוסקבה) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא פעל בתחום הפיזיקה הגרעינית.
קורות חיים

יבגני פיינברג נולד בשנת 1912 בבאקו (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באזרבייג'ן) למשפחה יהודית. בשנת 1918 המשפחה עברה למוסקבה בה פיינברג סיים לימודי בית ספר.
פיינברג למד באוניברסיטת מוסקבה שם סיים בשנת 1935. בשנת 1938 הוא סיים עבודת תואר שלישי. לאחר סיום התואר פיינברג החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה.
בשנת 1944 הוא פעל ליד ולדימיר וקסלר שפיתח שיטה לשליטה על תנועת חלקיקים במאיץ חלקיקים (יבגני פיינברג היה שותף לחלק התאורטי). בגלל האופי הביטחוני של התגלית היא לא פורסמה והתגלתה שנית על ידי אדווין מקמילן בשנת 1946.
בשנת 1944 פיינברג הציע שיטה חדשה בתחום ספקטרוסקופיה שהושמה בהמשך על ידי פיודור שפירו.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עסק בבעיות התפשטות גלי רדיו. על עבודות אלו בשנת 1951 פיינברג קיבל פרמיית על שם מנדלשטם.
החל משנות ה-50 פיינברג חזר למחקרים בתחום פיזיקה גרעינית.
בשנת 1956 מעבדה שהוא ניהל הפכה להיות חלק של המכון המאוחד למחקר גרעיני.
בשנת 1957 בהדרכתו נבנה מאיץ חלקיקים חדש שבמשך 3 וחצי שנים היה הגדול בעולם. הוא היה חבר צוות מדענים שפעלו במתקן זה.
פיינברג נבחר להאקדמיה הרוסית למדעים משנת 1997.
על תרומתו בתחום התמחותו הוענק לפיינברג עיטור הדגל האדום של העמל (פעמיים) ופרסים שונים רוסים בתחום עיסוקו לרבות פרס ברית המועצות בשנת 1983. בשנת 2000 הוא קיבל פרס על שם פומרנצ'וק על מחקריו בתחום האדרונים.
בשנת 1944 פיינברג החל ללמד באוניברסיטת ניז'ני נובגורוד. החל משנת 1954 הוא היה בסגל של מכון לפיזיקה והנדסה במוסקבה.
פיינברג היה בין החברים הקרובים של אנדריי סחרוב.
בן דודו סבלי פיינברג גם היה פיזיקאי בתחום פיזיקה גרעינית.
פיינברג נפטר בשנת 2005 ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש.
יוזף מרחווינסקי

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1910 
 פטירה:  8 בדצמבר 1982 (בגיל 72) 
 מדינה:  פולין 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (13 בפברואר 1968) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  יוזף מרחווינסקי
 
יוזף מרחווינסקי (בפולנית: Józef Marchwiński, ‏1982–1908) היה חסיד אומות העולם מניאסוויז' (עיר בבלארוס, שבתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה בפולין הכבושה בידי גרמניה הנאצית).
מעשה ההצלה

בקיץ 1942 נרצחו על ידי הגרמנים בבורות ירי אלפי יהודים מקהילות ניאסוויז' ומיר במסגרת הפתרון הסופי. יהודים מעטים מקהילות אלה ניצלו מהרצח ההמוני על ידי הסתתרות או בריחה. הם נדדו בכפרים וביערות באזור, נמלטו מהמשטרה, מכוחות הצבא הגרמני וממשתפי הפעולה עם הגרמנים, וחיפשו עזרה. הם חששו מהאנטישמיות של יחידות הפרטיזנים שהיו פעילות באזור אך כשהגיעו לפלוגת פרטיזנים שהשתייכה לחטיבת הפרטיזנים הפולנית השלישית, הציע להם יוזף מרחווינסקי, מפקד הפלוגה, שיצטרפו לפלוגתו. פרטיזנים בפלוגה התנגדו לקליטתם של היהודים וחלקם אף איימו על חייהם. מרחווינסקי הואשם ב"אהבה ליהודים", אך הצליח להדוף את הטענות נגדו. כך הציל מרווינסקי את היהודים שהצטרפו לפלוגתו. חלקם השתתפו בפעולות קרביות נגד הגרמנים.
נחישותו של מרחווינסקי להגן על היהודים הרגיזה את מתנגדיו האנטישמיים בקרב הפרטיזנים, שהחלו לחשוד שהוא עצמו יהודי (הגם שרק נישא ליהודיה). כדי למנוע פגיעה בכוח הלוחם עקב הסכסוך, הוחלט במפקדה העליונה של הפרטיזנים באזור להעביר את מרחווינסקי ליחידה של פרטיזנים יהודיים, תחת פיקודו של טוביה ביילסקי, יחד עם היהודים שאותם קיבל מרחווינסקי ליחידתו. לאחר זמן קצר ביחידתו של ביילסקי קיבל מרחווינסקי קידום לתפקיד סגן מפקד גדוד, בזכות אומץ לבו וכישוריו.
לאחר השחרור

לאחר המלחמה התגורר מרחווינסקי בפולין. הוא נרדף עקב פעילותו נגד המדיניות האנטישמית של רשויות פולין בשנות השישים, ונאלץ לעזוב לדנמרק. בשנת 1970 ביקר בישראל, בהזמנת היהודים שאותם הציל בתקופת השואה.
הנצחה

בשנת 1968 העניק יד ושם ליוזף מרחווינסקי את אות חסיד אומות העולם.
הערות שוליים

↑  Nechama Tec, Resistance: Jews and Christians Who Defied the Nazi Terror, Oxford University Press, 2013-05-02, ISBN 978-0-19-991262-9. (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טוש טוש הגיבור המסתורי

טוש טוש הגיבור המסתורי הייתה סדרה של משחקי וידאו ישראליים, שפותחו בשנת 1997, תחילה על ידי חברת מחשבת הישראלית ולאחר מכן על ידי חברת הבת שלה, SCOPS SOFTWARE.
עטיפת דיסק המשחק הראשון טוש טוש הגיבור המסתורי
היסטוריה

טוש-טוש הוא דמות בדיונית של גיבור, שעומד במרכזם של מספר משחקים אינטראקטיביים לטלוויזיה, ובהמשך גם למחשב. הסדרה שאבה השראה מסדרת המשחקים הוגו.
תוכנית הטלוויזיה של המשחק שודרה כל שבת בבוקר בערוץ השני, בהנחיית יעל בר זוהר, ומיכאל הנגבי. המשתתפים שנבחרו היו צריכים לשחק מביתם, על ידי הקשה על ספרות טלפון הביתי, ששימשו כמקשי משחק. במשחק הווידאו נדרשו ליכולות קואורדינציה, וזריזות ידיים, מטרת המשחק היא להימנע ממכשולים ולאסוף אוצרות.
טוש טוש הגיבור המסתורי

המשחק הראשון בסדרה נקרא טוש טוש הגיבור המסתורי, והוא הפך ממשחק אינטראקטיבי, למשחק מחשב, בשנת 1997. עלילת המשחק מספרת על ממלכת "טושניה", ששליטה המלך פק"מ השלישי, מצווה על טוש טוש לצאת ולהשיג אוצרות, כדי למלא את קופת המדינה. במשחק זה ישנם שלושה שלבים.
למרות שהמשחק לא זכה בציונים גבוהים בזמן יציאתו, משום שלא היה בו תחכום, או עלילה יוצאי דופן, והוא היה מבוסס על זריזות בלבד. הוא זכה לאהבת הקהל, בגלל השנינות ההומוריסטית של טוש טוש.
טוש טוש הגיבור המסתורי > שלבי המשחק

בשלב הראשון טוש טוש צריך להיכנס לתוך קברים עתיקים שמלאים באוצרות. בדרך ישנם אויבים רבים שטוש טוש צריך להתחמק מהם, ואם הוא לא מצליח להתחמק עליו לשחד אותם, על מנת שהם ייתנו לו לעבור. אולם אם השחקן נשאר בלי אוצרות, הוא ייתפס וייפסל.
בשלב השני טוש טוש רכוב על סנובורד, ועליו לאסוף אבנים טובות, תוך כדי התחמקות מאנשי שלג, וממפולות סלעים. תוך כדי הגלישה צריך להוסיף לטוש טוש אנרגיה על ידי אכילת שוקולד.
בשלב השלישי כל האוצרות נגנבים מידי טוש טוש על ידי שודד, וטוש טוש מנהל אחריו מרדף על גבי טרקטורון בכביש סואן, על מנת להחזיר אותם. תוך כדי המשחק על השחקן למלא את הטרקטורון בדלק ולחמוק ממכשולים, כמו מכוניות, פחי זבל, ורכבות מהירות.
משחקי המשך > טושטוש 2 – הגיבור המסתורי חוזר

בעקבות הצלחת המשחק הראשון, יצא משחק שני בסדרה, טושטוש 2 – הגיבור המסתורי חוזר. משחק זה לא הופק על ידי מחשבת אלא על ידי סטודיו "SCOPS SOFTWARE", והוא שוחרר לגרסת המחשב בלבד. במשחק זה ישנם שלושה שלבים. בשלב הראשון על השחקן לעזור לטוש טוש להמריא מתוך שדה תעופה. בשלב השני טוש טוש רוכב על גבי פיל בג'ונגל, ובשלב השלישי מרוץ אופנועים. משחק זה קיבל ביקורות שליליות מאד בגלל משחקיות גרועה.
משחקי המשך > טוש טוש 3 – טמגוצ'י

המשחק השלישי בסדרת טוש טוש היה משחק טמגוצ'י, שפותח על ידי מחשבת. הוא לא זכה להצלחה ולא הגיע לתפוצה רחבה. לאחר מכן התוכנית ירדה מהאוויר, ובעקבות כך הופסקו כל הפיתוחים שעסקו בסדרת המשחקים.
לקריאה נוספת

פרסומת למשחק המחשב
גיימפלי של טוש טוש 2
הילה חיימוביץ׳, ‏תתחדשו: 20 אלף משחקי DOS חינמיים הגיעו לדפדפן שלכם, באתר Geektime‏, 19 באוקטובר 2019
הערות שוליים

↑  מאגר המגזינים הישנים | צפייה בדפים מתוך מגזין פריק, באתר abandonware-magazines.github.io
↑  
מאגר המגזינים הישנים | צפייה בדפים מתוך מגזין זומביט, באתר abandonware-magazines.github.io
↑  Tush-Tush: HaGibor HaMistory for DOS (1997), MobyGames
↑  https://www.geektime.co.il/top-10-israeli-games-of-all-times/
↑   סבטה ס, מה אתם זוכרים מ"טושטוש הגיבור המסתורי"?, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2019
טבלן גמדי

| טבלן גמדי |
| --- | --- |
   בלבוש רבייה   
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: טבלנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טבלניים
סוג:: Tachybaptus
מין:: טבלן גמדי
שם מדעי
 Tachybaptus ruficollis ‏פאלאס, 1764
תחום תפוצה


Tachybaptus ruficollis
Tachybaptus ruficollis
טבלן גמדי (שם מדעי: Tachybaptus ruficollis) הוא מין של עוף מים ממשפחת הטבלניים.
שם הסוג מורכב מהמילים Takhus ("מהר") ו-bapto ("מתחת/שוקע"). שם המין הוא הרכבה של המילים rufus ("אדום") ו- collis ("צוואר"). כך שפירוש השם המדעי כולו הוא "שוקע-זריז אדום-צוואר".
שמו בערבית - ע'טאס זע'יר. 
הוא מצוי במקווי מים מתוקים באסיה, אפריקה, אירופה, אוקיאניה ומדגסקר, ונפוץ גם בישראל.
תיאור

מידות: אורך גוף: 23 - 29 ס"מ. משקל: 119 - 284 ג'. הזוויגים דומים.  צבעים: בעונת הרבייה צוואר ולחיים בצבע ערמוני, ראש אפור כהה וגוף אפור-חום. בעונה זו נראה בסיס המקור צהוב. בשאר ימי השנה הצבע הערמוני מתחלף לאפור. כך נראה גם גוף הצעירים, אך אצלם הלחיים והצוואר מפוספסים בשחור-לבן, המקור צהוב ורק קצהו שחור. ככל שהצעיר מתבגר, צבע המקור משתנה מצהוב לשחור. 
מבנה גופו של הטבלן הגמדי מעוגל וגוצי, והוא הקטן מכל עופות המים, אשר נצפים בשחייה בישראל.
בדומה לרוב הטבלנים, רגליו של טבלן זה ממוקמות באחורי הגוף, ולכן הוא מסורבל בהליכתו על הקרקע.
תזונה

הטבלן הגמדי ניזון בעיקר מנימפות של בריומאים ושפיראים, חיפושיות, רכיכות, סרטנים ודו-חיים. לעיתים נדירות יאכל דגיגים. בנוסף, בדומה לרוב הטבלנים, הוא אוכל את נוצותיו שלו ואף מאכיל בהן את אפרוחיו. משערים כי מנהג זה מרפד את מערכת העיכול ומקל על עיכול עצמות קטנות.
רבייה

בדומה לשאר הטבלנים, גם לטבלן הגמדי מנהגי חיזור מיוחדים.
ככל מיני הטבלנים, הטבלן הגמדי מקנן על גדות מקווי מים.
הנקבה מטילה 4–7 ביצים. ההורים עוזבים לפרקים את הקן כדי לאכול, ואז הם מכסים את הקן בצמחייה כדי להסתירו מטורפים. האפרוחים יכולים ללכת ולשחות כמעט מיד לאחר הבקיעה, והבוגרים בדרך כלל נושאים אותם על גבם.
מאפיינים נוספים

זהו המין הקטן ביותר במשפחת הטבלניים. ישנם שישה תת-מינים.
בישראל הוא יציב ומקנן מצוי למדי. חלק מהאוכלוסייה חולף וחורף.
הטבלן שחיין וצולל מצוין, ותופס את טרפו - חסרי חוליות ודגיגים - מתחת למים. הוא משתמש בצמחייה שצומחת ליד מים כמקום מחבוא.
טבלן זה מתאפיין בתכונת התחמקות מיוחדת: הוא נוהג לצלול תכופות במים, ולצוץ לאחר כמה שניות במקום בלתי צפוי, מרוחק ממקום צלילתו.
ראו גם

הפארק הלאומי מרוג'ג'י
הערות שוליים

↑  טבלן גמדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  אסף מירוז, טבלן גמדי, אתר הצפרות הישראלי
↑  אסף מירוז, טבלן גמדי, אתר הצפרות הישראלי
↑  אסף מירוז, טבלן גמדי, אתר הצפרות הישראלי
↑  אסף מירוז, טבלן גמדי, אתר הצפרות הישראלי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533713205171  LCCN: sh85077688  NDL: 01160549 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טואול סלנג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון, בית סוהר 
 מיקום:  פנום פן 
 מדינה:  קמבודיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1980
 תאריך פתיחה רשמי:  1980 
 תאריך פירוק:  1979 
 קואורדינטות:  11°32′58″N 104°55′04″E﻿ / ﻿11.549444444444°N 104.91777777778°E﻿ / 11.549444444444; 104.91777777778
 www.tuolsleng.gov.kh
  (למפת קמבודיה מוגדלת) פנום פן סריי סיסופון באטאמבאנג סיאם ריפ קמפונג צ'אם סיהאנוקוויל קמפוט קמפונג צ'נאנג וייטנאם לאוס תאילנד מפרץ תאילנד  מפרץ טונקין טואול סלנג(למפת קמבודיה רגילה) פנום פן סריי סיסופון באטאמבאנג סיאם ריפ קמפונג צ'אם סיהאנוקוויל קמפוט קמפונג צ'נאנג וייטנאם לאוס תאילנד מפרץ תאילנד  מפרץ טונקין טואול סלנג
 
טואול סלנג מבחוץ
טוּאול סלנג (בקמרית: ទួលស្លែង) הוא כלא ששימש לעינוי והוצאה להורג של מתנגדי משטר הקמר רוז' בקמבודיה בשנים 1975-1979. הכלא ידוע גם בתור S-21 (כלא ביטחוני מספר עשרים ואחת). ההערכה היא שבמהלך תקופת שלטון הקמר רוז' נכלאו במקום כ-17,000-16,000 אסירים. כולם, למעט ניצולים בודדים, הוצאו להורג.
הכלא

כלא הטואול סלנג הוקם בתוך מבנה בית ספר ישן בשכונת מגורים בפנום פן. בדומה לבתי ספר רבים, הוא בנוי ממספר בניינים בני עד שלוש קומות, שביניהם חצר פנימית רחבה בה עדיין נותרו חלק מהמתקנים ששימשו את בית הספר. באותה התקופה, פנום פן הייתה עיר רפאים כמעט ריקה לחלוטין מאנשים, משום שכל האוכלוסייה הוגלתה על ידי הקמר רוז' לאזורים הכפריים של המדינה. בדרך כלל ההוצאות להורג לא בוצעו בשטח הכלא עצמו, אלא בשטח בשולי פנום פן שכונה בשם "שדות הקטל".
מתקן זה סווג כסודי ביותר. על מנת לשמור על חשאיותו וכדי למנוע הדלפות ממה שהתרחש שם, נהגו השלטונות להוציא להורג מדי פעם אף את החיילים ששמרו על המתקן, באמתלות שונות של בגידה ושיתוף פעולה עם ה-CIA. על פי התיעוד הכתוב שנותר בכלא, מסתבר שנערכו בכלא ניסויים רפואיים באסירים.
האסירים

צמרת הקמר רוז' הייתה חשדנית ביותר. גם מי שנחשד בחשד קל בחוסר נאמנות, הואשם ב"התנגדות למשטר" והיה עלול לעבור מסכת של התעללויות ואף להיות מוצא להורג. בדרך כלל האסירים הוצאו להורג רק לאחר שנגבתה מהם הודאה בה הם הודו בפשעים שביצעו כביכול. בדרך כלל פרק הזמן המרבי שנדרש לאסיר להודות ב"אשמה" היה כחמישה שבועות של עינויים. זה גם היה זמן השהות הממוצע בכלא מרגע ההגעה ועד לרגע ההוצאה להורג. ממי שהודה נחסכו העינויים, אך לא ההוצאה להורג. אסירים רבים ניצלו את האפשרות הזאת על מנת לחסוך מעצמם את העינויים.
כמעט כל אסיר שהגיע צולם והוכן עבורו תיק חקירה. תיק זה הכיל את צילום האסיר, את פרטי החקירה והעונשים שהוטלו עליו וכן את פרטי "הודאתו" של האסיר. טואול סלנג היה הכלא היחיד, מבין עשרות בתי הכלא ברחבי המדינה, שהתבצעה בו פעולת תיעוד כה מסודרת. שעות מספר לפני נפילת השלטון ניסה מנהל כלא S21 להשמיד את הראיות הכתובות והמצולמות, אך הוא הספיק להשמיד רק חלק קטן מהן.
בכלא S21 שוכנו האסירים "המיוחסים" ביותר. הם היו בדרך כלל בשר מבשרו של המשטר ונחשדו בחוסר נאמנות. חשדנותו הרבה של המשטר גרמה לכך שמספר גדול של קציני צבא בכירים הואשמו בבגידה ונשלחו לטואול סלנג. כמעט בכל המקרים מעצרו של אדם גרר מעצר מיידי של כל בני משפחתו ומקורביו.
טואול סלנג כיום

כיום משמש המבנה כמוזיאון לתיעוד זוועות משטר הקמר רוז' בקמבודיה ולפעילות המקום ככלא ומתקן עינויים.
קאנג קק לאו (הידוע בכינוי דוץ'), שניהל את בית הכלא מטעם הקמר-רוז', הועמד לדין בשנת 2008, ובכך היה אחד הבודדים שהועמדו לדין מקרב המשטר.
הערות שוליים

↑  AP, תליין הקמר רוז': רצחנו תינוקות מחשש לנקמה, באתר ynet, 8 ביוני 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454113205171  LCCN: nr97016811  VIAF: 127124924   WorldCat (עם VIAF): 127124924 
כיסא שעליו ישבו האסירים בזמן שצולמו. המתקן שלח פולס חשמלי לראשם כדי לשתק אותם ולמנוע תזוזה בזמן הצילום
טכסאט

| --- | --- |

איור הלוויין ומערכותיו העיקריות  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 ארגון:  הטכניון
 מפעיל:  מכון אשר לחקר החלל הטכניון
 יצרן:  התעשייה האווירית לישראל
 תאריך שיגור:  10 ביולי 1998
 משגר:  Zenit-2
 אתר שיגור:  קוסמודרום בייקונור, כן שיגור מס' 45 
 אתר הלוויין
 משימה
 סוג משימה:  לוויין מחקר וטכנולוגיות
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  LEO
 נטייה:  98.6
 אפואפסיד:  820 ק"מ
 פריאפסיד:  820 ק"מ
 זמן הקפה:  101 דקות
 משך המשימה הכולל:  10 ביולי 1998 – הווה (26 שנים) 
 משך המשימה:  12 שנים
 מידע טכני
 משקל:  48 ק"ג
 כוח:  17 ואט
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  25397
 מאגר המידע הלאומי:  1998-043D
 
גורווין טכסאט 2 (TechSat Gurwin II) הוא לוויין קטן שפותח בטכניון ושוגר לחלל ב-10 ביולי 1998, באמצעות משגר לוויינים רוסי מטיפוס סטארט. הלוויין תפקד בהצלחה עד 2010 ובכך שבר את שיא הפעילות של מיקרו לוויינים מסוגו - כ-12 שנות פעילות רצופות. הלוויין מכונה גם GO-32 או OSCAR-32 על ידי חובבי רדיו. הלוויין נקרא על שמם של יוסף ורוזלין גורווין, אשר תרמו רבות לפרויקט זה.
מיזם הלוויינות בטכניון

באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 החלו סטודנטים בטכניון במאמץ פיתוח לוויין זעיר אשר יעשה שימוש בטכנולוגיות חלל חדישות. הסטודנטים, בליווי של אנשי הסגל, בנו לוויין שמשקלו 50 ק"ג, גודלו 50 X‏ 50 ס"מ וצורך פחות מ-17 ואט. מרבית החומרה ללוויין נתרמה על ידי חברות ישראליות, אשר רצו לבחון רעיונות חדשים ופיתוחים מקוריים בסביבת חלל על גבי לוויין.
עלות הפיתוח של הלוויין עמדה על כ-3.5 מיליון דולר. הלוויין הראשון שנבנה שוגר על גבי טיל רוסי בחודש מרץ 1995. השיגור נכשל והלוויין לא הגיע למסלול. הלוויין גורווין טכסאט-2 שנבנה בעקבותיו שוגר בהצלחה ביולי 1998 לגובה של 820 ק"מ. באפריל 2010, לאחר 11 שנים של פעילות במסלול, הושלמה משימת הלוויין והופסקה פעילותו. זהו שיא ללוויין אוניברסיטאי שתוכנן למספר שנים בודדות.
לוויין הטכסאט הוא פרי פיתוח של הטכניון, במסגרת מכון אשר לחקר החלל, בשיתוף עם המחלקה לפיזיקה, הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל, סוכנות החלל הישראלית, מפא"ת ותעשיות חלל שונות בארץ, בראשן התעשייה האווירית. בתכנון הלוויין ובבניית מערכותיו השתתפו מספר מומחים וסטודנטים מהטכניון.
אגודת חובבי הרדיו בישראל הייתה גורם מרכזי בפיתוח מערכות הקשר של הלוויין. חובבי רדיו השתתפו באופן פעיל בתכנון מערכות הקשר על הלוויין ומערכות הקשר בתחנת הקרקע. חובבי רדיו הפעילו את תחנת הקרקע ושידורי הלוויין נעשו בתדרי החובבים הבינלאומיים. דבר זה איפשר האזנה ושידור אל הלוויין וממנו על ידי קהילת החובבים בעולם כולו. שלושה תחומי תדרים הוקצו לצורך זה: בתחומים של 2 מטר, 70 ס"מ ו-23 ס"מ.
בעבר הפיתוח של "טק-סאט" היה שאפתני בהרבה ונועד לכלול שיגור עד 100 לוויינים מסוגו שנועדו לאפשר כיסוי מקיף לצילום כל פינה בכדור הארץ או שימוש במצלמה ובמטעד שלו לאיבזור לוויינים אחרים וכן חיפשו עבורו משקיעים בינלאומיים וחברות זרות מתחום החלל. כך בחנו בו השקעה קונצרן איירוספסיאל הצרפתי וכן קונצרן אסייתי. גרסת הייצוא נועדה לעלות כ-8 מיליון דולר לכל לוויין צילום מסוגו.
מבנה הלוויין

הלוויין בתצורת קובייה של 445 mm x 445 mm x 445 mm ממנה בולטת אנטנה. הלוויין שוקל 48 ק"ג, ומצופה פאנלים סולרים.
הלוויין מיוצב בבקרה תלת-צירית, בעזרת גלגל תנע ושלושה מגנטוטורקרים, ומשתמש במגנטומטרים כחיישנים. הבקרה נעשית על ידי מדידת השדה המגנטי הנמצא במסלול הלוויין והשוואתו למודל שדה מגנטי חזוי שהועלה ללוויין מהקרקע.
לוויין טכסאט הראשון הכיל גם מד אופק, אולם מסיבות תקציביות לא היה ניתן להוסיף אותו ללוויין השני.
משימות הלוויין

טכסאט נועד לשימושים מדעיים, והכיל שישה ניסויים: מצלמה, מד אוזון (OM-2), גלאי חלקיקים כבדים (SOREQ), ניסוי הולכת על (SUPEX), גלאי קרינת קרני X, וניסוי למדידת מרחק באמצעות החזרת קרני לייזר (SLRRE)
משימות הלוויין > מצלמה לחישה מרחוק (ERIP)

מצלמת הלוויין שנועדה לחישה מרחוק (Earth Remote Sensing Imaging Package) היא מצלמת CCD, אשר נתנה תמונות ברוחב מיפתח המטעד על הקרקע בק"מ (swath) של 25X31 ק"מ, וברזולוציה של בערך 52–60 מ' לפיקסל.
משימות הלוויין > OM-2

OM-2 - OZONE METER 2 הוא מדיד לבדיקת מצב שכבת האוזון. הגלאי בדק את רמת קרינת העל-סגול המוחזרת משכבת האוזון: ככל שיותר קרינה נפלטת - כך השכבה גדולה יותר. הגלאי שוקל 1.8 ק"ג
הערות שוליים

↑  הודעת הטכניון על הפסקת פעילות הלווין
↑  Observation of the Earth and its Environment סעיף N.20 עמודים 1182-1184
↑  ערך הלווין באתר EOPORTAL DIRECTORY
| ישראל לוויינים ישראליים ותוכניות חלל אחרות |
| --- | --- | --- |
| לווייני תקשורת | עמוס (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6) • דרור 1 |  |
| לווייני צילום מסחריים | ארוס • אופטסאט |  |
| לוויינים צבאיים ולוויינים של צה"ל | אביר • אופק (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 16 • 13) • טכסאר |  |
| לווייני מחקר וטלסקופים | ULTRASAT‏* • ונוס*  • DIDO  •  *SHALOM  • *SLOSHSAT |  |
| לווייני סטודנטים ואוניברסיטאות | טכסאט  • דוכיפת 1 • דוכיפת 2 • דוכיפת 3 • SAMSON • BGUSAT  • SATLLA-1  • SATLLA-2B |  |
| חלליות וגשושיות | בראשית • בראשית 2 |  |
| יכולות שיגור | משגר שביט • בסיס פלמחים |  |
| משימות אנלוגיות למאדים | D-MARS |  |
| מיזמים שהוקפאו | טאווקס* • ‏MuSAR‏* • דוד* |  |
| ארגונים ישראליים קשורים | סוכנות החלל הישראלית • מפא"ת • מנהלת תוכנית החלל • התעשייה האווירית לישראל • SpaceIL |  |
* שיתופי פעולה בינלאומיים
מודל הנדסי של הלווין הישראלי טכסאט
יום ההנפשה הבין-לאומי

| --- | --- |

כרזת הפנטומימה הקורנת, סדרה של שלושה סרטים מצוירים קצרים: בירה טובה, הליצן וכלביו, ופיירו המסכן, מוזיאון גרוון, פריז.
 שמות נוספים:  יום האנימציה הבין-לאומי
 סוג:  מועד בין-לאומי 
 סיבה:  ההקרנה הפומבית הראשונה של סרטי הנפשה בשנת 1892
 מועד
 תאריך:  28 באוקטובר
 
יום ההנפשה הבין-לאומי או יום האנימציה הבין-לאומי חל ב-28 באוקטובר ומציין את ההקרנה הפומבית הראשונה של סרטי הנפשה בשנת 1892 במוזיאון גרוון בפריז: פיירו המסכן (Pauvre Pierrot, צויר ב-1891), הליצן וכלביו (Clown et ses chiens, צויר ב-1890) ובירה טובה (Un bon bock, צויר ב-1888). ההקרנה הראשונה נערכה על ידי אמיל ריינו בזכות המצאתו שנקראה "תיאטרון חזותי" (Théâtre optique). אמנם בשנת 1895 האחים לומייר הציגו את הסינמטוגרף שהאפיל על התיאטרון החזותי של ריינו, ואף גרמו לו לפשיטת רגל, אך ההקרנה הראשונה של ריינו היא זו שנכנסה לדפי ההיסטוריה.
היום הבינלאומי הוכרז לראשונה בשנת 2002 על ידי האגודה הבין-לאומית לסרטי הנפשה, ומאז מצוין מדי שנה בעשרות מדינות ברחבי העולם, בפרט בישראל.
יום ההתבגרות

טקס של יום ההתבגרות ביפן
יום ההתבגרות או סייג'ין נו הי (ביפנית: 成人の日) הוא חג יפני המתקיים מדי שנה ביום שני השני בינואר. החג מוקדש לכל מי שיהיה או היה בגיל 20 בין התאריכים 2 באפריל בשנה הקודמת ל-1 באפריל בשנה הנוכחית. במסגרת החג, בו חוגגים את המעבר לבגרות, נערכים טקסים במוסדות מקומיים ביפן, ויפנים רבים עורכים גם מסיבות עם בני משפחתם או חבריהם.
יום ההתבגרות הפך לחג לאומי בשנת 1948. בעוד שבתחילה המועד של החג נקבע ל-15 בינואר, בשנת 1999 הוחלט שמועד החג יהיה ביום שני השני בינואר.
גיל הבגירות ביפן הוא 20. משום כך החג רלוונטי לכל מי שיגיע לגיל זה במהלך שנת הלימודים הנוכחית, הנמשכת בין אפריל למרץ בשנה שלאחר מכן.
במהלך החג לרוב הנשים שמגיעות לגיל עשרים לבושות בסוג מיוחד של קימונו. נשים רבות הולכות למכון יופי ביום זה על מנת שבמהלך החג ילבשו את הקימונו המסורתי באופן הנכון ועל מנת שהשיער יהיה אסוף בצורה הנכונה. לרוב הקימונו מושכר במיוחד עבור האירוע. רוב הגברים שמגיעים לגיל עשרים לובשים בחליפות במהלך החג.
לאחר הטקסים הרשמיים צעירים רבים מתכנסים לעיתים רבות בקבוצות ויוצאים למסיבות או יוצאים לשתות.
טים בורובסקי

טים בורובסקי (בגרמנית: Tim Borowski; נולד ב-2 במאי 1980 בנויברנדנבורג, שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר. את מרבית שנותיו ככדורגלן העביר בקבוצת ורדר ברמן הגרמנית.
קריירת משחק

בורובסקי החל את קריירת המשחק שלו בקבוצה המקומית של עיר הולדתו, נויברנדנבורג, אשר במזרח גרמניה. בגיל 16 עבר לקבוצת הנוער של ורדר ברמן, ולאחר 3 שנים בקבוצה זו של המועדון הוקפץ בורובסקי לקבוצת המילואים של ברמן.
כעבור שנה, ערך בורובסקי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של ברמן. עונת 2003-2004, בה זכתה ברמן בדאבל הגרמני, נחשבה לעונת השיא של בורובסקי.
בורובסקי החמיץ חלק ניכר מעונת 2006/2007, בגין פציעות רבות, כמו זו שנגרמה במהלך משחק חצי הגמר של מונדיאל 2006.
בורובסקי שיחק לרוב כקשר שמאלי במערך היהלום של ה-4-4-2 איתו נהגה באותה תקופה ורדר ברמן לשחק. כמו כן, בורובסקי תופקד לעיתים גם כקשר התקפי או מרכזי. לדבריו, סגנון המשחק שלו הושפע רבות מיוהאן מיקו, עמו שיחק בברמן.
ב-2008 חתם בורובסקי בבאיירן מינכן לעונה אחת, בה שיחק ב-26 משחקים והבקיע חמש פעמים. העונה של בורובסקי בבאיירן מינכן לא צלחה, וב-22 ביולי 2009 חתם בורובסקי בשנית בורדר ברמן, בה שיחק שלוש שנים נוספות עד לפרישתו.
במהלך הקריירה, זכה בורובסקי מלבד באליפות הבונדסליגה והגביע הגרמני, גם בגביע הליגה הגרמנית, בשנת 2006.
נבחרת גרמניה

את קריירת המשחק הבינלאומית שלו בנבחרת גרמניה החל בורובסקי במשחק נגד בולגריה בשנת 2002. המשחק הסתיים בתוצאה 2:2.
בורובסקי נבחר לסגל הנבחרת הגרמנית למונדיאל 2006 ושיחק כבר במשחקה הראשון של נבחרתו נגד קוסטה ריקה כקשר התקפי במקומו של מיכאל באלאק, כאשר בשאר משחקי המונדיאל שימש כמחליפם של טורסטן פרינגס ובסטיאן שוויינשטייגר.
במהלך משחק רבע הגמר נגד ארגנטינה בישל בורובסקי למירוסלב קלוזה את שער השוויון החשוב של גרמניה (העשירי של קלוזה במצטבר במונדיאלים), שהביא לדו-קרב פנדלים בין שתי הנבחרות. בבעיטות העונשין של אותו המשחק הוסיף וכבש בורובסקי את הפנדל הרביעי והמכריע של משחק זה שהעלה את גרמניה לשלב חצי הגמר מול נבחרת איטליה בו נפצע בורובסקי והוחלף על ידי שוויינשטייגר. את הטורניר סיימה גרמניה במקום השלישי.
בורובסקי זומן לסגל הנבחרת גרמניה גם ביורו 2008 בו הפסידה הנבחרת במשחק הגמר לנבחרת ספרד, ושותף פעמיים כמחליף.