stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערך לונדון
היסטוריה

בשנת 2001 הראו מחקרים את התאמת אתר החווה להקמת חוות טורבינות רוח. בשנת 2005 החלו הליכי התכנון והרישוי של החווה. עבודות הקמת החווה החלו במרץ 2011. בשלהי 2012 החלה החווה לייצר חשמל ובאפריל 2013 הסתיים השלב הראשון שתוכנן להקמתה וכל טורבינות הרוח בה הפכו לפעילות. החווה נחנכה על ידי ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, ב-4 ביולי 2013.
החווה תכיל גם שלוש תחנות ביניים ימיות לניתוב החשמל, אשר טרם הושלמו. הטורבינות והתחנות יקושרו אלו לאלו ואל חוף קנט שבבריטניה באמצעות 430 קילומטרים של כבלי חשמל תת-ימיים.
תוכנן שלב שני של בניית התחנה, שבעקבותיו היא הייתה אמורה להכיל 341 טורבינות רוח על פני שטח של 245 קילומטרים רבועים, אשר יפיקו עד 1,000 מגה ואט חשמל, ולהיות חוות טורבינות הרוח הימית הגדולה בעולם. 
בשנת 2014 הוכרז על ביטול השלב השני של המיזם, עקב חשש שהוא יזיק לאוכלוסיית ציפורי הים באזורו.
החווה תוכננה ונמצאת בבעלות קונסורציום של שלוש חברות פרטיות – DONG Energy, ‏E.ON UK Renewables ו-MASDAR. חברת בת של תאגיד רויאל דאטש של הייתה שותפה לקונסורציום אך פרשה ממנו ב-2008.
עלות הקמת החווה הגיעה ל-1.8 מיליארד לירות שטרלינג.
ראו גם

חוות הרוח הימית אנהולט
מרקורי מילאן

| --- | --- |

Mercury Milan, שנת 2010
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מרקורי (רכב) באמצעות "Hermosillo Stamping and Assembly" (אנ')
 שנות ייצור:  2011–2005
 יחידות שיוצרו:  166,126
 הרכבה:  מקסיקו מקסיקו
 מודל קודם:  Mercury Sable (אנ')
 חברת אם:  פורד
 פלטפורמה:  Ford CD3 platform (אנ')
 אורך:  4,862 מ"מ (2009-2006)  4,801 מ"מ (2010)
 רוחב:  1,834 מ"מ
 גובה:  1,417 מ"מ (2006)  1,453 מ"מ (2010-2007)  1,445 מ"מ (דגם היברידי)
 משקל:  1,498-1,414 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,728 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 2.3 ליטר המפיק 160 כ"ס ב-6,250 סל"ד (2009-2006)  4 צילינדרים בטור, 2.5 ליטר המפיק 175 כ"ס ב-6,000 סל"ד (2011-2010)  4 צילינדרים 2.5 ליטר המפיק 106 כ"ס + מנוע חשמלי המפיק 50 כ"ס (דגם היברידי, 2011-2010)  V6 צילינדרים 3.0 ליטר המפיק 221 כ"ס ב-6,250 סל"ד (2009-2006)  V6 צילינדרים 3.0 ליטר המפיק 240 כ"ס ב-6,500 סל"ד (2011-2010)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  מתוצרת מאזדה, סוג "Mazda G5M transmission" (אנ')  תמסורת ידנית - 6 מהירויות  מתוצרת מאזדה, סוג "Mazda G5M transmission" (אנ')  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות מתוצרת מאזדה סוג "FNR5"  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות מתוצרת פורד סוג "6F35"  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות מתוצרת "Aisin Seiki" (אנ') סוג "AWTF-80 SC" (אנ')  תיבת הילוכים רציפה (CVT) מתוצרת "Aisin Seiki" (אנ')
מרקורי מילאן (באנגלית : Mercury Milan) היא "מכונית מנהלים" מתוצרת חטיבת מרקורי באמצעות "Hermosillo Stamping and Assembly" (אנ') בקונצרן המכוניות האמריקאית פורד, אשר יוצרה בין השנים 2011–2005 (דגם שנת 2006) בעיר סונורה במדינת ארמוסיו במקסיקו.
נתונים

דגמי "מרקורי מילאן" קרויים ע"ש מועדון הכדורגל האיטלקי מהעיר מילאנו, המשחק בסרייה א' - מילאן
יוצרו 166,126 יחידות כולל 2,884 יחידות היברידיות
4 דלתות
5 נוסעים
מנוע קדמי
סוג הנעות : הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4
"מרקורי מילאן" צולמה למספר רב של סרטים וסדרות טלוויזיה
גלריה

"מרקורי מילאן", שנת 2010
"מרקורי מילאן", שנת 2006
"מרקורי מילאן"
"מרקורי מילאן"
"מרקורי מילאן", שנת 2006 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"מרקורי מילאן"
"מרקורי מילאן", שנת 2010 - דגם היברידי
"מרקורי מילאן" - דגם היברידי
ראו גם

מרקורי פארק ליין
מרקורי קומיוטר (אנ')
הערות שוליים

↑  "מרקורי מילאן" netcarshow.com/mercury/2006-milan
↑  מכירות קונצרן פורד משנת 1999 theautochannel.com/news/2006
↑  "מרקורי מילאן" היברידית nytimes.com/2008/12/31/business/31ford
↑  "מרקורי מילאן" cars.com/research/mercury-milan
↑  "מרקורי מילאן" בסדרות טלוויזיה וסרטים imcdb.org/vehicles_make-Mercury_model-Milan
מסע הצלב הפרוסי

מסע הצלב הפרוסי הוא הכינוי לסדרת מסעות צלב של מסדרי אבירים קתולים, ובמיוחד המסדר הטווטוני, אשר נועדו לכבוש את אזור פרוסיה ולנצר את השבטים הפרוסיים הפגאנים. המסעות נמשכו כ-57 שנים, ובסופם אוחדה כל פרוסיה תחת שלטון מדינת המסדר הטווטוני.
רקע

באזור פרוסיה, חיו במהלך העת העתיקה ותחילת ימי הביניים קבוצות שבטים פאגאניות. פרוסיה שימשה במשך תקופה ממושכת כיעד לניסיונות הכיבוש וההתפשטות של שכנותיה. בולסלאב הראשון מלך פולין ניסה לכבוש אותה ולנצר את תושביה כבר בסוף המאה ה-10 לאחר ששלח למשימה את המיסיונר אדלברט הקדוש מפראג אשר נכשל במשימתו ונרצח בידי הפרוסים. בולסלאב הרביעי, מלך פולין במאה ה-12, ניסה גם הוא לתקוף את פרוסיה, והפעם הסתייע בכוחות רוסיים שהצטרפו לצבאו אך גם הוא נכשל. ניסיונות הכיבוש הפכו לאינטנסיביים יותר ויותר במהלך המאה ה-13 בהנהגתו של קונרד הראשון, דוכס מזוביה, אשר פלש לפרוסיה בסיוע מסדרים צלבניים.
מסעות הצלב

השבטים היוטבינגיים (Yotvingians) ששכנו בחלקה הדרומי  של פרוסיה (צפון פולין של ימינו), נכבשו, איבדו את נחלותיהם ונטמעו באוכלוסייה, אולם השבטים הפרוסים הבלטיים הצליחו לשמור על שלמות נחלותיהם והצליחו לגרש את הפולנים דרומה עד לאזור הדרומי של פולין של ימינו, תוך שהם משאירים אחריהם שממה לא מאוכלסת. ההצלחה עודדה את הפרוסים אשר פתחו במתקפות על חלמנו, לנד ומזוביה ובזזו 300 קתדרלות וכנסיות. קונרד שילם לפרוסים כופר ענקי בתקווה שכך יניחו לארצו, אולם הכופר רק עודד אותם יותר. האפיפיור הונוריוס השלישי הוציא ב-12 במרץ 1217 בולה אפיפיורית הקוראת למסע צלב נגד הפרוסים הפגאנים.
בעקבות הכרזתו של האפיפיור, בשנת 1219 החלו להתכנס במזוביה אבירים גרמנים ופולנים והחלו להתכונן לקראת מסע צלב, אשר נפתח רק בשנת 1222 בעקבות הגעתם של אצילים רציניים. הצלבנים כבשו את אזור חלמנו, אולם שנה לאחר מכן עזבו מרביתם את האזור, והפרוסים פתחו במתקפת נגד נמרצת אשר גירשה את השאר. הפרוסים חזרו לבזוז את חלמנו לנד ומזוביה, ואף הגיעו עד גדנסק. קונרד נאלץ למצוא מקלט בטירת פלוצק. מספר שנים לאחר מכן גייס קונרד ארבעה עשר אבירים מצפון גרמניה, ועל בסיסם הקים את מסדר דובז'ין. בתחילה הצליחו אבירי דובז'ין לכבוש חזרה את חלמנו ולנד, אולם הפרוסים טבחו את רובם ואילצו את הנותרים למצוא מקלט בפומרניה.
ב-1226 פנה קונרד אל המסדר הטווטוני בהנהגתו של הרמן פון זלצה בבקשת עזרה. זלצה הסכים להצעה, אולם דרש לקבל אוטונומיה בכל השטחים שיכבוש. על פי הגרסה המקובלת, קונרד הסכים וחתם מסמך שנודע כ"הסכם קרוצ'וויקה". עם זאת, המסמך אבד ולימים הטילו היסטוריונים פולנים ספק בקיומו. על פי המחקרים האחרונים נראה שאכן היה הסכם כזה. זלצה קיבל גם הבטחה לאוטונומיה מפרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה באיגרת המכונה "בולת הזהב של רימיני". ב-1230 הכריז זלצה על הקמת "מדינת המסדר הטווטוני". בעוד הפולנים העדיפו תמיד לצאת למסעות ארוכים אל תוך השממה הפרוסית, זלצה בחר להשתלט על אזורים בהדרגה, וכן סדרות של מבצרים לאורך הוויסלה, להקים כנסיות ולשלוח אנשי דת שינצרו את האוכלוסייה. הטווטונים נהנו מסיוע רב מצד הפולנים והפומרנים, וחלק מהאצילים הפולניים אף קיבלו נחלות משלהם, אם כי מרבית הנחלות נשמרו בידי האבירים הגרמניים של המסדר. יערות וביצות הוכשרו להתיישבות, ובשל כך החל זרם של מתיישבים מהאימפריה הרומית הקדושה אל פרוסיה. נוסדו ערים חדשות ובהן מריאנבורג וקניגסברג.
המרד הפרוסי

ב-1242 פתחו הפרוסים הפגאנים בהתקוממות גדולה. דוכסות פומרניה, אשר בתחילה תמכה בהתיישבות הטווטונית, החלה לחשוש ממנה ולפיכך תמכה במרד. הטווטונים נהנו אמנם מיתרון מספרי ואיכותי, אולם הפרוסים והפומרנים נהנו מגמישות רבה יותר שאפשרה להם לנצח את הצלבנים במספר קרבות. עם זאת, יכולות המצור שלהם לקו בחסר כך שהם לא יכלו להכריע את המלחמה. הטווטונים והפולנים השתמשו במקביל בדיפלומטיה, וגייסו לעזרתם את האפיפיור אורבן הרביעי, אשר הודיע שהוא מעדיף שכל הנוצרים ילחמו יחד נגד הפגאנים ולא אחד נגד השני. בשל כך, ב-1248 חדלו הפומרנים לסייע לפרוסים, ושנה לאחר מכן חתמו מרבית השבטים על הסכם כריסטבורג אשר העניק חופש פעולה למטיפים הנוצריים. למרות שמרבית השבטים קיימו את הסכם השלום, הלחימה נמשכה לסירוגין גם לאחריו.
ב-1252 מרד שבט הסמביאנים והביס את הצלבנים בקרב. שנה לאחר מכן החל האפיפיור להטיף למסע צלב חדש נגד הסמביאנים. בזמן שהטווטונים המתינו לתגבורות, הם ייסדו את ממל כדי לעכב את התקדמות הסמביאנים. בסופו של דבר התקבץ בממל כוח שכלל 60,000 חיילים, ביניהם בוהמים בפיקודו של אוטוקר השני, מלך בוהמיה, סקסונים בפיקודו של אוטו השלישי, מרקיז ברנדנבורג, ואוסטרים וגרמנים בפיקודו של רודולף פון הבסבורג. הסמביאנים הוכנעו במהירות, והטווטונים הקימו ערים רבות על נחלתם. באזור השתרר שלום יחסי עד תבוסתו של המסדר הליבוני בקרב דורבה ב-1260. תבוסה זו העניקה השראה למנהיגי שבטים רבים, אשר התאחדו למה שנודע בתור "המרד הפרוסי הגדול". העיתוי למרד היה מושלם. מרבית אבירי המסדר הטווטוני שהו באותה העת בארץ הקודש, ומלחמות ירושה בגרמניה מנעו מנסיכים גרמניים לשלוח תגבורות. הפרוסים השתלטו מחדש על רוב ארצם, תוך שהם מחריבים כליל ערים מבצרים וכנסיות. הם אף פשטו על ליבוניה, פולין ולוהניה. ב-1265 החלו סוף סוף להגיע תגבורות מגרמניה בפיקודם של אלברכט הראשון, דוכס באונשווייג-לינבורג והיינריך השלישי, מרקיז מייסן. בהדרגה דיכאו הצלבנים את המרד והרגו את מרבית המנהיגים העממיים שלו. לאחר דיכוי המרד שועבדו הפרוסים לצמיתות, ומנהיגיהם הוכרחו לקבל את הדת הנוצרית ונעשו וסלים של האבירים הטווטוניים. פרוסים רבים שביקשו להישאר פאגאנים נמלטו לליטא או סודוביה.
לקריאה נוספת

Christiansen, Erik (1997). The Northern Crusades. London: Penguin Books. p. 287. ISBN 0-14-026653-4.
Fahne, Anton (1875). Livland: Ein Beitrag zur Kirchen- und Sitten-Geschichte (בגרמנית). Düsseldorf: Schaub'sche Buchhandlung. p. 240.
Gieysztor, Aleksander; Stefan Kieniewicz; Emanuel Rostworowski; Janusz Tazbir; Henryk Wereszycki (1979). History of Poland. Warsaw: PWN. p. 668. ISBN 83-01-00392-8.
Halecki, Oskar (1970). A History of Poland. New York: Roy Publishers. p. 366. ISBN 0-679-51087-7.
McClintock, John; James Strong (1883). Cyclopædia of Biblical, Theological, and Ecclesiastical Literature: Vol. VIII: PET-RE. New York: Harper & Brothers. p. 1086.
Perlbach, Max (1886). Preussisch-Polnische Studien zur Geschichte des Mittelalters (בגרמנית). Halle: Max Niemeyer. p. 128.
Seward, Desmond (1995). The Monks of War: The Military Religious Orders. London: Penguin Books. p. 416. ISBN 0-14-019501-7.
Töppen, Max (1853). Geschichte der Preussischen Historiographie von P. v. Dusburg bis aus auf K. Schütz (בגרמנית). Berlin: Verlag von Wilhelm Hertz. p. 290.
Urban, William (2003). The Teutonic Knights: A Military History. London: Greenhill Books. p. 290. ISBN 1-85367-535-0.
Wyatt, Walter James (1876). The History of Prussia, Volume 1. London: Longmans, Green and Co. p. 506.
מערכת מיזאר

| --- | --- |

 פרדיגמות:  תכנות הצהרתי 
 תאריך השקה:  1973 
 מתכנן:  אנדז'יי טריבולץ 
 הושפעה על ידי:  Automath 
 mizar.uwb.edu.pl
 
מערכת מיזאר (בפולנית: System Mizar) מורכבת משפה פורמלית לכתיבת הגדרות והוכחות מתמטיות, יחד עם מסייע הוכחה (אנ'), המסוגל לבדוק הוכחות הכתובות בשפה זו, וספרייה של מתמטיקה פורמלית, שבה ניתן להשתמש בהוכחה של משפטים חדשים. המערכת מתוחזקת ומפותחת על ידי פרויקט מיזאר, בעבר בניהולו של מייסדו, אנדז'יי טריבולץ (Andrzej Trybulec).
בשנת 2009 הספרייה המתמטית של מיזאר הייתה הגוף הקוהרנטי הגדול ביותר של מתמטיקה פורמלית קפדנית שקיים.
היסטוריה

פרויקט מיזאר הוחל בסביבות 1973 על ידי אנדז'יי טריבולץ כניסיון לבנות שפה מתמטית שניתן יהיה לבדוק אותה על ידי מחשב. מטרתה הנוכחית, מלבד הפיתוח המתמשך של מערכת מיזאר, היא יצירה משותפת של ספרייה גדולה של הוכחות מאומתות פורמלית, המכסה את רוב הליבה של המתמטיקה המודרנית. זה עולה בקנה אחד עם מניפסט QED (אנ').
הפרויקט מפותח ומתוחזק על ידי קבוצות מחקר באוניברסיטת ביאליסטוק בפולין, אוניברסיטת אלברטה בקנדה ואוניברסיטת שינשו ביפן. בעוד שבודק ההוכחה של מיזאר נשאר קנייני, הספרייה המתמטית של מיזאר - הגוף הנכבד של מתמטיקה פורמלית שהוא אימת - היא בעלת רישיון קוד פתוח.
מאמרים הקשורים למערכת מיזאר מופיעים באופן קבוע בכתבי העת העוברים ביקורת עמיתים של הקהילת הפורמליזציה המתמטית.
שפת מיזאר

המאפיין הייחודי של שפת מיזאר הוא הקריאות שלה. כמקובל בטקסט מתמטי, הוא מסתמך על לוגיקה קלאסית וסגנון הצהרתי. מאמרי מיזר כתובים בקוד ASCII רגיל (כלומר ללא סימון מתמטי), אך השפה תוכננה כך שתהיה קרובה מספיק לשפה המתמטית, כך שרוב המתמטיקאים יוכלו לקרוא ולהבין מאמרי מיזאר ללא הכשרה מיוחדת. עם זאת, השפה מאפשרת את רמת הפורמליות המוגברת הדרושה לבדיקת הוכחה אוטומטית.
כדי לקבל הוכחה, כל השלבים צריכים להיות מוצדקים באמצעות טיעונים לוגיים אלמנטריים או באמצעות ציטוט של הוכחות מאומתות בעבר. זה מביא לרמה של ריגורוזיות ופירוט גבוהה מהמקובל בספרי לימוד ופרסומים מתמטיים. לפיכך, מאמר טיפוסי של מיזאר ארוך בערך פי ארבעה ממאמר שווה ערך שנכתב בסגנון רגיל.
הפורמליזציה היא עתירת עבודה יחסית, אך לא קשה באופן בלתי אפשרי. לאחר שאדם מתמצא במערכת, נדרש כשבוע אחד של עבודה במשרה מלאה כדי לוודא פורמלית דף של ספר לימוד. זה מוביל לכך שהיתרונות שלה נמצאים כעת בהישג ידם של תחומים יישומיים כמו תורת ההסתברות וכלכלה.
הספרייה המתמטית של מיזאר

הספרייה המתמטית של מיזאר (Mizar Mathematical Library - MML) כוללת את כל המשפטים שאליהם יכולים המחברים להתייחס במאמרים חדשים שנכתבים. לאחר אישור בודק ההוכחה, הם מוערכים בהמשך בתהליך של ביקורת עמיתים לתרומה וסגנון מתאים. אם יתקבלו, הם מתפרסמים בכתב העת Formalized Mathematics ומתווספים ל-MML.
הספרייה המתמטית של מיזאר > רוחב

נכון ליולי 2012, MML כללה 1,150 מאמרים שנכתבו על ידי 241 מחברים. במצטבר, אלה מכילים יותר מ-10,000 הגדרות צורניות של עצמים מתמטיים וכ-52,000 משפטים שהוכחו על עצמים אלה. יותר מ-180 משפטים נודעים נהנו כך מקודיפיקציה פורמלית. כמה דוגמאות הן משפט האן-בנך, הלמה של קניג, משפט נקודת השבת של בראואר, משפט השלמות של גדל ומשפט העקום של ז'ורדן.
רוחב הכיסוי הזה הוביל חלק להציע את מיזאר כאחת הקירובים המובילים לאוטופיית ה-QED של קידוד כל ליבת המתמטיקה בצורה הניתנת לאימות מחשב.
הספרייה המתמטית של מיזאר > זמינות

כל מאמרי MML זמינים בצורת PDF כמאמרים של כתב העת Journal of Formalized Mathematics. הטקסט המלא של ה-MML מופץ עם בודק מיזאר וניתן להורדה חופשית מאתר מיזאר. בפרויקט מתמשך הספרייה הפכה לזמינה גם בפורמט ויקי ניסיוני המאפשר עריכות רק כאשר הן מאושרות על ידי בודק מיזאר.
אתר MML Query מיישם מנוע חיפוש רב עוצמה עבור התוכן של ה-MML. בין שאר היכולות, הוא יכול לאחזר את כל משפטי ה-MML שהוכחו לגבי כל סוג או אופרטור מסוים.
הספרייה המתמטית של מיזאר > מבנה לוגי

ה-MML בנוי על האקסיומות של תורת הקבוצות של טרסקי-גרותנדיק (אנ'). למרות שמבחינה סמנטית כל האובייקטים הם קבוצות, השפה מאפשרת להגדיר ולהשתמש בטיפוסים חלשים תחבירית. לדוגמה, ניתן להכריז על קבוצה מטיפוס Nat רק כאשר המבנה הפנימי שלה תואם רשימה מסוימת של דרישות. בתורה, רשימה זו משמשת כהגדרה של המספרים הטבעיים והקבוצה של כל הקבוצות התואמות לרשימה זו מסומנת כ-NAT. יישום טיפוסים זה מבקש לשקף את הדרך שבה רוב המתמטיקאים חושבים באופן פורמלי על סמלים, וכך מייעל את הקודיפיקציה.
בודק ההוכחות מיזאר

הפצות של בודק ההוכחות מיזאר (Mizar Proof Checker) לכל מערכות ההפעלה העיקריות זמינות להורדה בחינם באתר Mizar Project. השימוש בבודק ההוכחות הוא חינם לכל מטרה לא מסחרית. הוא כתוב ב-Free Pascal וקוד המקור זמין לכל חברי איגוד משתמשי מיזאר.
לקריאה נוספת

מרכוס דו סוטוי, תוכנת היצירתיות - איך לומדת הבינה המלאכותית לכתוב, לצייר ולחשוב, תרגמה: מיכל קירזנר-אפלבוים, ספרי עליית הגג וידיעות ספרים, 2022, עמ' 273–283.
הערות שוליים

↑  Mailing list announcement referring to the open-sourcing of MML
↑  Wiedijk, Freek (2008). "Formal Proof--Getting Started" (PDF). Notices of the AMS. 55 (11): 1408–1414.
↑  Wiedijk, Freek. "The "de Bruijn factor"". נבדק ב-24 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   אתר האינטרנט הרשמי של Formalized Mathematics
↑  "A list of named theorems in the MML". נבדק ב-22 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiedijk, Freek (2007). "The QED Manifesto Revisited" (PDF). From Insight to Proof: Festschrift in Honour of Andrzej Trybulec. Studies in Logic, Grammar and Rhetoric. 10 (23).
↑  The MathWiki project homepage form
↑  The MML in wiki form
↑  Grabowski, Adam; Artur Kornilowicz; Adam Naumowicz (2010). "Mizar in a Nutshell". Journal of Formalized Reasoning. 3 (2): 152–245.
↑  Taylor, Paul (1999). Practical Foundations of Mathematics. Cambridge University Press. ISBN 9780521631075. אורכב מ-המקור ב-2015-06-23. נבדק ב-2012-07-24.
↑   אתר האינטרנט הרשמי של Association of Mizar Users
מרקורי וויאג'ר

| --- | --- |

מרקורי וויאג'ר סטיישן, 2 דלתות
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מרקורי (רכב)
 שנות ייצור:  1957–1958
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  Mercury Turnpike Cruiser
 חברת אם:  פורד
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 6,000 סמ"ק המפיק 255 כ"ס, (בדגמי 2 דלתות) מנוע הנעה אחורית, (מנוע מסוג "Lincoln Y-block V8 engine")  V8 צילינדרים, 6,000 סמ"ק המפיק 290 כ"ס, (בדגמי 4 דלתות) מנוע הנעה אחורית, (מנוע מסוג "Lincoln Y-block V8 engine")
מרקורי וויאג'ר (באנגלית: Mercury Voyager) היא מכונית סלון בתצורת סטיישן, אשר יוצרה על ידי חטיבת מרקורי בקונצרן המכוניות האמריקאית פורד בין השנים 1957–1958.
דגמי ה"מרקורי וואיאג'ר" צוידו בהגה כח.
פירוש המילה "Voyager" בעברית: "נוסע".
תצורות

2 דלתות (בשנת 1957 יוצרו מהדגם 2,283 יחידות)
4 דלתות
ראו גם

מרקורי מונטקלייר
מרקורי טרנפיק קרוזר
לקריאה נוספת

מרקורי וויאג'ר בסרטים (EN) La Mercury Voyager nei film e nelle serie televisive – IMCDB imcdb.org.)
מרקורי וויאג'ר - תמונות(הקישור אינו פעיל) (1957 Mercury Voyager Station Wagon - Cinema Vehicles )
הערות שוליים

↑  מרקורי וויאג'ר - היסטוריה 1957  Hagerty Valuation Tool
↑  מרקורי וויאג'ר  Hardtop Estate
↑  מרקורי וויאג'ר    1957 MERCURY VOYAGER WAGON (אתר mecum)
מלכודת עכברים

ערך זה עוסק במתקן הביתי לתפיסת מכרסמים. אם התכוונתם למחזה מאת אגאתה כריסטי, ראו .
מלכודת קפיץ פשוטה
מלכודת עכברים היא מתקן להמתה או לכידה של מכרסמים קטנים, בעיקר עכברים. המלכודות מונחות לרוב במקום שבו יש חשד לשריצתם של המכרסמים.
דרכי הפעולה של המלכודות שונות, חלקן נועדו לפגוע ולרסק את גופו של המכרסם ולהמיתו וחלקן ללכוד אותו חי. ישנן מלכודות חד-פעמיות וישנן מלכודות לשימוש רב-פעמי. המלכודות מיוצרות במגוון גדלים בהתאם למין המכרסם שאותו נועדו ללכוד, החל במלכודות שגודלן סנטימטרים אחדים ללכידת עכברים קטנים כגון עכבר השדה ועד למלכודות גדולות שנועדו ללכוד חולדות.
ברוב סוגי המלכודות משתמשים בפתיון – ברוב המקרים פיסת מזון.
מלכודת טעונת-קפיץ

סוג נפוץ ומוכר של מלכודת עכברים מכנית הוא המלכודת המרסקת את גופו של המכרסם באמצעות קפיץ רב-עוצמה. הקפיץ נדרך לאחור על גבי לוח-בסיס כשזיז (קרס) נועל אותו במצב דרוך ומזדקר בצד השני של הלוח. על הזיז מניחים, טרם טעינת הקפיץ, פיסת מזון (כגון גבינה צהובה, נקניק, שוקולד, חמאה וכיוצא בזה). אל הקפיץ המתוח מחוברת מסגרת מתכת חזקה. לחיצה קלה על הַזיז (לרוב יהיה זה מגע חוטמו של עכבר), גורמת לשחרור מהיר של הקפיץ והטחת מסגרת המתכת אל הקצה הנגדי של לוח הבסיס. מסגרת המתכת נועדה לפגוע ולרסק את גופו או ראשו של העכבר, ובכך להביא למותו.
חידוש זה פותח על ידי ויליאם הוקר (Hooker)‏ מאילינוי, שב-1894 זכה בפטנט עליו. הממציא הבריטי ג'יימס הנרי אטקינסון (Atkinson) בנה שלוש שנים אחר כך אבטיפוס דומה, בשם "המַצְבֵּט הקטן", אולם קרוב לוודאי שהוא ראה קודם לכן את המלכודת של הוקר והשתמש בה כבסיס למודל שלו. ב-1899 רשם ג'ון מאסט (Mast) מפנסילבניה פטנט חדש עבור דגם משופר של התרשים המקורי של הוקר – שבו בלט לראשונה נושא הבטיחות, בכל הנוגע לאדם המפעיל את ההתקן (ליתר דיוק אצבעותיו) במקרה של "תאונת עבודה" שבה משוחרר הבריח קודם זמנו.
ממציא נוסף שמזוהה עם מלכודת עכברים הוא הבריטי-אמריקני היירם מקסים (Maxim).
לאחר שהעכבר נתפס, ניתן לחלץ מעליו את מסגרת המתכת ולהשליכו לפח. חולדות, בהיותן גדולות משמעותית מעכברים, יכולות להילכד באופן זהה בגרסה גדולה יותר של אותה מלכודת בדיוק.
מלכודת פֶּה

טיפוס אחר של מלכודת עכברים הוא פיתוח מודרני קל-משקל שמורכב מצמד "לסתות" פלסטיק משוננות שיוצרות "פה" פעור שבתוכו מוטמן הפתיון; הפה מופעל באמצעות מנגנון גירוי קפיצי שנמצא בקרבו - שמביא לסגירת הלסתות והורג את המכרסם.
מלכודת חשמלית

מלכודת מסוג שונה, קטלנית אף היא, משחררת מנה של זרם חשמלי כאשר העכבר משלים את המעגל החשמלי בכך שהוא נוגע בשתי אלקטרודות שממוקמות בכניסה למלכודת, או בין הכניסה לפתיון. האלקטרודות שוכנות בתוך קופסה מחומר מבודד לשם מניעת פגיעה אקראית בבני אדם או בחיות מחמד. מלכודת זו יכולה לבוא בגרסה לשימוש ביתי - לתפיסה בודדת, או בגרסה מסחרית לתפיסה מרובה. גם המצאה זו נרשמה כפטנט אמריקני.
מלכודת כלוב

עיצובים אחרים מאפשרים לכידת עכברים ללא הריגתם כך שניתן לשחררם בטבע. הסוג השכיח הוא כלוב קטן שבו קבועה דלת שניתנת לפתיחה תוך מתיחתו של קפיץ, ש"הדק" השחרור שלו נמצא בתוך הכלוב ועליו נח הפתיון. הפעלת המנגנון סוגרת את הדלת בעוד החיה לכודה בתוך הכלוב.
בשלב זה ניתן הן לשחרר את העכבר והן להרוג אותו. אם הבחירה היא לשחררו, יש לעשות זאת מיידית, שכן עכברים שבויים יכולים למות מעקה או מהתייבשות; כמו כן יש לשחרר אותו רחוק מהבית היות שעכברים הם בעלי אינסטינקט התמצאות מפותח. אף לאחר שחרורו אין ההישרדות מובטחת לעכבר המצוי, מאחר שהוא לרוב ינסה לחפש בתים של בני אדם, שם הוא עשוי לפגוש מלכודות-עכברים שיקטלו אותו או, לחלופין, להיאכל על ידי טורפים בדרך.
הרחק מטריטוריה אנושית, עכבר הבית נמצא בנחיתות מול מתחרים אחרים בבית הגידול הפראי.
מלכודת דבק

מלכודות אלו עשויות מגשית קרטון, קל-קר, פלסטיק או חומר דומה, שבחלקה העליון שכבה של חומר אלסטי דביק (סינתטי או טבעי) שבו חומר מדיף ריח מושך מכרסמים. בחלק מהמלכודות החומר הדביק לבדו מושך את המכרסמים ובחלק מוצב פתיון במרכז המשטח. רגלי העכבר שמתהלך על המלכודת שוקעות בשכבת החומר האלסטי ונדבקות אליו. ניסיונותיו של העכבר לחלץ עצמו מביאים להדבקות של פרוותו וחלקי גוף נוספים. מלכודות דבק יעילות בדרך כלל בתוך מבנה מאחר שתכונות ההדבקות של המצע פוחתות בתנאי לחות, אבק וקרינת שמש.
לאחר לכידתה ניתן לשחרר את החיה הדבוקה באמצעות שמן צמחי תוך הפרדתה בעדינות מהמשטח. עם זאת, מרבית החיות שנלכדות במתקן זה סובלות פציעות חמורות שכוללות קריעת גפיים ועור שנגרמת מהכרסום שלהן את עצמן תוך ניסיון הימלטות. מבחינת מפעיל המלכודת, המלכודת בטוחה לשימוש ובלתי רעילה. עבור העכבר, המוות איטי בהשוואה למלכודות אחרות, ובשל כך פעילי זכויות בעלי חיים וארגונים כ-PETA מתנגדים לשימוש במלכודות דבק. עכברים לכודים מתים בסופו של דבר מהיפותרמיה, מהתייבשות, מרעב, מהפסקת אספקת החמצן, או בטריפה על ידי חיה אחרת, או שהאדם עצמו הורג אותם כשהלכידה מתגלית. בחלקים שונים של העולם (כאוסטרליה, אירלנד) חלות הגבלות חוקיות על שימוש במלכודת זו.
מלכודת דלי

מלכודת דלי יכולה להיות הן קטלנית והן לא, שני הסוגים כוללים מעין רמפה שמובילה לשפתו של כלי-קיבול עמוק שלתוכו נופל העכבר שנמשך על ידי פתיון. הדלי יכול להכיל נוזל שבו טובע העכבר - או להיות ריק, מה שמשאיר את העכבר ללא פגע אך לכוד (ואז ניתן לשחררו בחוץ). במקרה שהמטרה היא מות העכבר - ניתן להוסיף לנוזל כימיקלים רעילים, בתור זרזי-המתה.
קיימות וריאציות שונות למלכודת, מהן שמיועדות לתפיסה יחידה ואחרות שמאפשרות לכידה מרובה. בין האחרונות כדאי למנות את מלכודת הנדנדה ההומאנית.
ראו גם

הדברת מזיקים
הערות שוליים

↑  Animal-Trap (by) William C. Hooker(הקישור אינו פעיל, 6.8.2021).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4304826-2 
מלכודת עכברים, פרסומת מהמאה ה-19
עכבר בתוך מלכודת כלוב
מלכודת עכברים עתיקה מנורדריין-וסטפאליה
מרקורי S-55

| --- | --- |

Mercury S-55, שנת 1966, קבריולה
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מרקורי (רכב)
 שנות ייצור:  1962–1963, 1966–1967
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת אם:  פורד
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 מפרט טכני
 מנוע:  8V צילינדרים, 6.4 ליטר המפיק 300 כ"ס (יוצר בין השנים 1962-1963)  8V צילינדרים, 6.7 ליטר המפיק 330 כ"ס (יוצר בין השנים 1962-1963)  8V צילינדרים, 7.0 ליטר המפיק 410 כ"ס (יוצר בין השנים 1967-1966)  8V צילינדרים, 7.0 ליטר המפיק 425 כ"ס (יוצר בין השנים 1967-1966)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (יוצר בין השנים 1967-1966)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מתוצרת פורד מסוג "Cruise-O-Matic" (אנ') (יוצר בין השנים 1967-1966)
מרקורי S-55 (באנגלית: Mercury S-55) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חטיבת מרקורי בקונצרן המכוניות האמריקאית פורד, אשר יוצרה בין השנים 1962–1963, ובין השנים 1966–1967.
יוצרו 17,149 יחידות.
דורות

דור ראשון - יוצר בין השנים 1962-1963.
דור שני - יוצר בין השנים 1966-1967.
תצורות

4 דלתות - סלון.
2 דלתות - קופה.
2 דלתות - קבריולה.
4 דלתות - קבריולה (יוצר בין השנים 1966 - 1967).
תמונות

"מרקורי S-55",  סלון - 4 דלתות
"מרקורי S-55",  סלון - 4 דלתות
"מרקורי S-55", שנת 1963 - קופה
"מרקורי S-55", שנת 1963 - קופה
"מרקורי S-55", שנת 1966 - קופה
"מרקורי S-55", שנת 1966 - קופה
"מרקורי S-55", שנת 1966 - קופה, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"מרקורי S-55", שנת 1963 - קופה
ראו גם

מרקורי וויאג'ר
מרקורי טרנפיק קרוזר
מרקורי XM-800 (אנ')
הערות שוליים

↑  "מרקורי S-55", רודסטר, שנת 1962 - מבחן דרכים mercurystuff.com/articles/1962-S-55-roadtest/1962-S-55-roadtest
↑  Mercury 1966 move ahead with Mercury in the Lincoln Continental tradition - Complete Model Line Description Brochure, Dearborn, Ford Motor Company, 1965, pagg. 1–33
↑  "מרקורי S-55" שנת 1966 hemmings.com/users
↑  "מרקורי S-55", קבריולה, שנת 1967 significantcars.com/cars/1967mercury
מערך (כדורגל)

בכדורגל, המושג מערך המתאר את התפרסות השחקנים על מגרש המשחק. מערך נהוג לציין בעזרת מספרים, באמצעותם מציינים כמה שחקנים מאיישים את עמדות ההגנה, הקישור וההתקפה. לדוגמה, כאשר המערך כולל 4 שחקני הגנה, 4 שחקני קישור ו-2 שחקני התקפה נרשום 4-4-2 (שוער לא מצוין כי הוא תמיד בעמדה קבועה).
דוגמאות למערכים > 4-4-2

מערך ה-4-4-2 היה המערך הנפוץ ביותר בקרב קבוצות כדורגל (בעיקר באירופה) בשנות התשעים ובתחילת שנות ה-2000. הוא כולל 4 שחקני הגנה (בדרך כלל 2 בלמים קדמיים ושני מגנים), 4 קשרים (מסודרים בצורות רבות) ו-2 חלוצים (בדרך כלל מסודרים זה לצד זה או זה מאחורי זה).