stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המשרד להגנת הסביבה
מערכת היחסים בין המשרד לבין חברות התעשייה > מעבר בכירים מהמשרד לתעשייה

רבים מהבכירים במשרד להגנת הסביבה, ביניהם מרבית המנכ"לים מהקמת המשרד ועד שנת 2018, עברו לאחר סיום תפקידם לתפקידים בכירים בחברות התעשייה שקודם לכן היו בתחום אחריותו של המשרד. אף על פי שתופעה זו קיימת גם במשרדי ממשלה אחרים, פעילים סביבתיים וכלי תקשורת העלו חשש שמעבר זה חמור יותר כשמדובר בתחום הגנת הסביבה.
ישנה תפיסה התומכת במעבר אנשי מקצוע מהמשרד ממשלתי לתעשייה הפרטית. אף על פי שעובר לבעלי ההון ידע ומוניטין של עובדי ציבור בו יוכלו להשתמש נגד הציבור, יש אלו שטוענים ש"הרגולטור לשעבר מעביר לארגונים המפוקחים את אופן החשיבה הרגולטיבית ואת האידאולוגיה שעליה הוא צמח”. בשנת 2018 הציגו הח"כים – יעל כהן פארן, ראש התנועה הירוקה בכנסת, ודב חנין, יו”ר השדולה הסביבתית-חברתית בכנסת – תפיסה נגדית. חנין טען כי תפיסה זו "היא לדעתי נאיבית. מי שמעלה אותה לא מבין שהגופים המפוקחים הם גופים כלכליים עם אינטרסים פרטניים. לא מדובר בגופים נייטרליים של שיח אובייקטיבי וחילופי דעות וחשיבה פתוחה. לכן גם אם מישהו מביא חשיבה רגולטיבית, הוא מביא אותה לא ברמה הנורמטיבית של ‘מה צריך לעשות’, אלא ברמה האינסטרומנטלית, של ‘איך עושים את זה בצורה מוצלחת’. ובמילים אחרות: מייעץ לחברות כיצד להתמודד עם הרגולציה הקיימת”. תחקיר של קרן התחקירים בחן את המקרים בהם עבדו אנשי מפתח מהמשרד להגנת הסביבה לחברות התעשייה ומצא מספר מקרים בהם ניכר שלא הייתה במעבר תרומה אידאולוגית לחברה. ממצאים דומים תיארו גם פרופסור דני רבינוביץ ואיתי ורדי בספרם "כוחות מניעים", וכך כתבו על המעבר של מנכ"ל המשרד לשעבר, פרופסור אורי מרינוב, שעבר לעבוד כיועץ סביבתי בכביש חוצה ישראל יחד עם סגנו, ד"ר עמרם פרוזינין, על רקע מאבק סביבתי נגד כביש 6: "יזמי הכביש חששו שהמאבק עלול להזיק להם, ולפיכך נקטו מדיניות של קואופטציה, כלומר העבירו את היריב לצדם כדי לנטרלו".
גופי הסמך של המשרד

רשות הטבע והגנים
רשות נחל הקישון
רשות נחל הירקון
החברה לשירותי איכות הסביבה
חברת פארק אריאל שרון
ראו גם

דיני פניות ציבור בנושאי הגנת הסביבה וקיימות במשרדי מדינת ישראל
איכות הסביבה
אקולוגיה
נאמן ניקיון
המשטרה הירוקה
הסקווד

הסקווד (מאנגלית: The Squad, בתרגום חופשי כמונח צבאי: "היחידה") הוא כינויה של קבוצה שכוללת שמונה חברים דמוקרטים מבית הנבחרים של ארצות הברית. ארבעה מהם נבחרו בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית שנערכו ב-2018, שניים נוספים נבחרו בבחירות 2020 ושלושה בבחירות 2022. כל חברי "הסקווד" הם לא-לבנים, מתחת לגיל 50, המזוהים עם האגף הפרוגרסיבי.
את שמה של הקבוצה טבעה אלכסנדריה אוקסיו-קורטז, הפוליטיקאית הפופולרית בחבורה, בתמונה שצילמה יחד עם שאר חברות היחידה. התמונה, שפורסמה באינסטגרם שבוע לאחר בחירות האמצע שנערכו ב-2018, הפכה במהרה לוויראלית, ובעקבות כך, הכינוי "היחידה" התקבע בשיח הפוליטי.
חברות הקבוצה המקורית היו רשידה טליב, אילהאן עומאר, אייאנה פרסלי ואלכסנדריה אוקסיו-קורטז.
חברי הסקווד

אלכסנדריה אוקסיו-קורטז שמייצגת את מחוז הקונגרס ה-14 של מדינת ניו יורק
אילהאן עומאר שמייצגת את מחוז הקונגרס ה-5 של מדינת מינסוטה
אייאנה פרסלי שמייצגת את מחוז הקונגרס ה-7 של מדינת מסצ'וסטס
רשידה טליב שמייצגת את מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת מישיגן
סאמר לי שמייצגת את המחוז ה-12 של מדינת פנסילבניה
גרג קסר שמייצג את מחוז הקונגרס ה-35 של מדינת טקסס
דליה רמירז שמייצגת את מחוז הקונגרס ה-3 של מדינת אילינוי
אייאנה פרסלי
רשידה טליב
אילהאן עומאר
אלכסנדריה אוקסיו-קורטז
סאמר לי
גרג קסר
דליה רמירז
חברים בעבר:
ג'מאל באומן שמייצג את מחוז הקונגרס ה-16 של מדינת ניו יורק
קורי בוש שמייצגת את מחוז הקונגרס ה-1 של מדינת מיזורי
ג'מאל באומן
קורי בוש
היסטוריה

אוקסיו-קורטז ופרסלי הביסו את הנציגים הדמוקרטים המכהנים בבחירות המקדימות, עומאר זכתה במושב שאויש בעבר על ידי הדמוקרט קית' אליסון שהחליט לפרוש מתפקידו כדי להתמודד על תפקיד התובע הכללי של מינסוטה וטליב זכתה במושב שאכלס חבר הסנאט ג'ון קוניירס (אנ') שהתפטר בדצמבר 2017 לאחר כמעט 53 שנים שהיה חבר בקונגרס.
ב-12 בנובמבר 2018, שבוע לאחר יום בחירות האמצע שנערכו בארצות הברית השתתפו כל חברות היחידה בראיון תקשורתי ששודר בשידור חי. לאחר תום הראיון פרסמה אוקסיו-קורטז תמונה של הארבע באינסטגרם ולצד התמונה הוסיפה את ההאשטאג "The Squad", גם פרסלי פרסמה את התמונה בסטורי שלה עוד באותו יום. בבוקר שלאחר האירוע ספגו הארבע ביקורות שליליות בתקשורת השמרנית, המגישה לורה אינגרהם (אנ') מפוקס ניוז כינתה אותן "ארבע פרשיות האפוקליפסה".
ב-14 ביולי 2019 צייץ הנשיא האמריקאי, דונלד טראמפ ציוץ בטויטר בו הציע לחברות היחידה "לחזור ולנסות לתקן את המדינות הכושלות שמהן באתן", והתייחס אליהן באופן שגוי כמהגרות. אמירה זו ספגה ביקורת מפי גורמים רבים שטענו כי היא בעלת אופי גזעני וחוטאת לאמת מאחר ששלוש מתוך הארבע הם ילידות ארצות הברית והרביעית קיבלה אזרחות אמריקאית כבר בצעירותה, יום לאחר מכן התייחסו ארבעתן לאמירה באופן פומבי במסיבת עיתונאים ואמרו כי "הן כאן כדי להישאר".
בסוף יולי 2019 פרסם איגוד יושבי הראש של המפלגה הרפובליקנית פרסמו פוסט בפייסבוק, בו תוארו חברות היחידה כ"כיתת ג'יהאד". הפוסט זכה להתייחסות רבות בתקשורת חרף העובדה שהפוסט נמחק במהרה. יו"ר המפלגה הרפובליקנית באילינוי, טים שניידר (אנ') גינה הפוסט ואת הניסיון "להתייחס לגזע או דת כבסיס לחילוקי דעות פוליטיים".
עוד באותו השבוע פורסם סקר שנערך על ידי YouGov ו-CBS News שהציג את דעתם של כמעט 2,100 אמריקאים, ומצא כי לחברות היחידה יש דירוגים שליליים מאוד בקרב המשיבים הרפובליקנים אך במקביל גם דירוגים חיוביים בקרב המשיבים הדמוקרטים. במאמר דעה שפורסם בניו יורק טיימס נאמר כי "היחידה מחדשת את רוח הלחימה במפלגה הדמוקרטית בניסיון להרים את האגף הפרוגרסיבי שבמפלגה".
אוקסיו-קורטז, עומאר וטליב תמכו במועמד העצמאי-יהודי, ברני סנדרס במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020 ואילו פרסלי תמכה במועמדת הדמוקרטית אליזבת וורן, גם וורן וגם סנדרס נחשבים כנציגים בולטים של האגף הפרוגרסיבי בסנאט האמריקאי.
בבחירות שנערכו ב-2020 נבחרו מחדש טליב, עומאר, אוקסיו-קורטז ופרסלי לבית הנבחרים האמריקאי והתחילו את כהונתן השנייה בקונגרס ה-117 בינואר 2021.
בינואר 2021 הצטרפו לחבורה ג'מאל באומן וקורי בוש, שהודיעו על הצטרפותם בציוץ בטוויטר. בינואר 2023 הצטרפו לקבוצה חברי הקונגרס החדשים סאמר לי וגרג קסר.
במהלך מלחמת חרבות ברזל של מדינת ישראל, עם בחירתו של מייק ג'ונסון, לתפקיד יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית, בנאומו הראשון, קיבל בבית הנבחרים ברוב גדול החלטה בדבר תמיכה בישראל. אולם שש חברי "הסקווד" הצביעו נגדו ונגד ישראל.
ב-2024 השקיעה השדולה הפרו-ישראלית איפא"ק מיליוני דולרים במרוצי הפריימריז, כדי לתמוך ביריבי ג'מאל באומן וקורי בוש, שלבסוף הפסידו ולא כיהנו כחברים בבית הנבחרים הבא.
תחנת הרכבת הרצליה

#invoke:תבנית מידע
תחנת הרכבת הרצליה היא תחנת נוסעים של רכבת ישראל, המשרתת את ערי דרום השרון (רעננה, הרצליה ורמת השרון) והסביבה. התחנה נמצאת בחיץ שבין הרצליה פיתוח ושאר שכונות העיר, על מסילת החוף של רכבת ישראל.
תמונות

רציפי התחנה ב-2018, משמאל נראה אולם הנוסעים
מבנה התחנה הישנה בהרצליה, 2008
אולם הנוסעים של התחנה, 2010
רציפי התחנה, צילום מגשר הולכי הרגל לכיוון דרום, 2010
צילום התחנה לכיוון צפון, אוקטובר 2020
מיקום

התחנה נמצאת בחיץ שבין הרצליה פיתוח ושאר שכונות העיר. למרות מיקומה במרכז הגאוגרפי של הרצליה, התחנה רחוקה ממוקדי הפעילות של העיר - הרצליה פיתוח ומרכז העיר. לכן, רוב המשתמשים בתחנה זקוקים לתחבורה משלימה (מכוניות, אוטובוסים, מוניות, אופניים) כדי להגיע ליעדם.
היו גם שהגדירו את מיקומה של התחנה כ"מיקום שגוי". למשל, במצע מפלגת הירוקים שהתמודדה על מקומות במועצת העיר הרצליה נכתב כי יפעלו "ליצירת גישה ישירה וקלה מתחנת הרכבת החדשה, למרות מיקומה השגוי, לאזור התעשייה".
מספר פתרונות יושמו על מנת לקשר את התחנה למוקדי הפעילות של הרצליה:
עיריית הרצליה נהגה להפעיל מדי יום בשעות העומס (בבוקר ואחר הצהרים) הסעות ללא תשלום בין הרצליה פיתוח לבין תחנת הרכבת. שירות זה כבר אינו פעיל.
קווי האוטובוס של מטרופולין שנעים בתוך הרצליה שונו, כך שיעברו סמוך לתחנת הרכבת. כך בין היתר, קו 29, הפועל לאורך רוב שעות היום ועובר במקום כל 10 דקות, קו 27 לרמת השרון, קו 13, קו 11 וקווים נוספים.
סביבת תחנת הרכבת הרצליה ומחלף שבעת הכוכבים של נתיבי איילון:
מבנה התחנה

ארבע מסילות עוברות בתחנה - בצמידות לרציפים 1, 2, 4 ו-6. שתי מסילות נוספות, אשר צמודות לרציפים 3 ו-5, עוברות בתחנה - המסילות מסתעפות מהמסילה המרובעת כמה מאות מטרים מדרום לתחנה ומסתימות אחרי רציפי התחנה.
רציפים 1 ו-2 משמשים את קו הרכבת לכיוון ערי השרון, רציפים 3 ו-4 את הקווים אשר נוסעים דרומה ורציפים 5 ו-6 משרתים את הקווים אשר נוסעים צפונה. מיפוי רציפים זה אינו מחייב מכיוון שהתחנה היא תחנת רכבת תפעולית ומאפשרת לנתב את הרכבות לרציפים שונים בתחנה וזאת לטובת שינויים נדרשים בתנועת הרכבות ואו היבטים של שדרוג ואחזקת הקו.
קיים גשר להולכי רגל מצפון לתחנה שמחבר את השכונות של הרצליה שממערב לנתיבי איילון עם אולם הנוסעים.
כל הרציפים בתחנה הם רציפי אי, הם מחוברים למעבר התת-קרקעי, אשר היה עד למאי 2021 הקשר היחיד ביניהם לבין אולם הנוסעים. במאי 2021 נפתחו לשימוש מדרגות המחברות בין רציפי התחנה לגשר מעל נתיבי איילון. החיבור החדש אפשר יציאה מהירה מהתחנה לבאים לאזור התעשייה של הרצליה שבמערב תוך חסכון בהליכה של 400 מטר ביחס למעבר דרך הכניסה הראשית. למרות היציאה המהירה, הכניסה לתחנה דרך המדרגות אינה אפשרית.
בתחנה זו הותקנה מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית, העבודות הסתיימו בספטמבר 2020 והמערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ. המערכת מאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
תוכניות עתידיות

מתוכננת בנייה של כניסה נוספת לתחנה בצידו המערבי של המעבר התת-קרקעי. כניסה זו צפויה לשרת את תושבי השכונות המערביות של העיר ואת עובדי אזור התעשייה הרצליה פיתוח.
עקב העיכוב בבניית הכניסה המערבית של התחנה מתבצעות עבודות נוספות להארכת רציפי התחנה לכיוון גשר הולכי הרגל ובניית מדרגות אליו במטרה ליצור כניסה נוספת לתחנה ולהוריד את העומס על הנוסעים.
הערות שוליים

↑  רכבת בשרון, הצופה, 1 במרץ 1949
תחנת הרכבת של השרון הדרומי, הַבֹּקֶר, 21 במרץ 1949
↑  דנים בפתיחת תחנת רכבת בהרצליה, על המשמר, 6 באפריל 1952
↑  תחנת הרכבת הרצליה, על המשמר, 25 באפריל 1973
↑  איתן לוין, בלב הפרדסים תחנה ניצבת, מעריב, 16 במאי 1988
↑  יוחאי רפאלי, ת"א - הרצליה, חדשות, 22 באוקטובר 1989
↑  יוסי ריבלין, בתקווה לחילוץ הפקקים, חדשות, 11 במרץ 1991
1 2  מעקב אחר פרויקט הקמת המחודשת של תחנת הרצליה - מספטמבר 2001 עד אפריל 2004, אתר "חדשות הרכבת"
↑  יהודית יהב, רכבת ישראל: עולים על הפסים, באתר ynet, 29 ביולי 2003
↑  גיא גפן, פתאום באמצע היום: חצי משטח החניה לבאי הרכבת בהרצליה נסגר, באתר צומת השרון, ‏4 בספטמבר 2021
↑  אתר "גלי צה"ל" - 24 באפריל 2006
↑  מיטל ליאור-גוטמן, תחנת הרכבת בהרצליה שוב הוצפה בשבוע שעבר. למה? תלוי את מי שואלים, באתר צומת השרון, ‏3 בנובמבר 2020
↑  שירות גלובס, ‏תחנת רכבת הרצליה תיסגר ל-10 ימים החל מ-18 באוגוסט, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2017
↑  מיטל ליאור-גוטמן, בתכנון: מנהרה תחבר את תחנת הרכבת להרצליה ב', באתר צומת השרון, ‏23 באוגוסט 2018
↑   איך הוספת כניסה לרכבת הרצליה תאפשר לאלפים להגיע ברכבת לעבודה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 02:40)
↑  דניאל שמיל, ‏הצעד שיוביל את שיקום הרכבת? הכירו את הקו המעגלי בפרברי ת"א שמתוכנן לפעול בשנה הבאה, באתר גלובס, 15 באפריל 2019
↑  אסף זגריזק, תיעוד: העבודות ב"כביש 6 של הרכבת" בימי הקורונה, באתר ynet, 9 במאי 2020
↑  אשר אטדגי, רכבת ישראל משדרגת ומכפילה את גודלה של תחנת הרצליה, באתר mynet‏ הרצליה, 2 במרץ 2025
↑  מצע מפלגת הירוקים ורשימת "הזריחה" למועצת העיר הרצליה - אתר מפלגת הירוקים, 18 בספטמבר 2003

תרשים התחנה
תחנת הרכבת תל אביב – ההגנה

#invoke:תבנית מידע
תחנת הרכבת תל אביב – ההגנה היא תחנת רכבת בתל אביב-יפו. היא ממוקמת על דרך ההגנה וסמוכה לתחנה המרכזית החדשה של תל אביב. מקום התחנה הוא על מסילת איילון. מיקום התחנה על מסילת החוף הוא כ-98.5 קילומטר דרומית לתחנת הרכבת חיפה מזרח.
היסטוריה

תבנית:מסילת איילון
התחנה, אשר נחנכה ב-22 ביוני 2002, תוכננה על ידי "קייזר-קייזר-לקנר אדריכלים". לאחר הוספת המסילה השלישית באיילון, שנפתחה ב-2 בספטמבר 2006, נוסף לתחנה רציף אי חדש.תבנית:הערה
מתחנת תל אביב ההגנה נבנה גשר רכבת המוביל לצומת חולון וממנו מתחילה מסילת תל אביב – פלשת המחברת דרך תחנות חולון, בת ים, ראשון לציון ויבנה את אשדוד ואשקלון. במסגרת העבודות על הקו נבנה בתחנה רציף חמישי, שיחד עם רציף 4 משרת את הרכבות בקו. הקו נפתח ב-25 בספטמבר 2011.תבנית:הערה
באוגוסט 2018 התחילה בנייה של תשתית חישמול עילי בתחנה, כחלק מההכנות להפעלת קו הנוסעים המהיר לירושלים.
התחנה משרתת מספר נוסעים גדול, בעיקר עקב מספר הרכבות הרב שעובר דרכה, התחנה סמוכה לתחנה המרכזית החדשה של תל אביב, משם קיים שרות אוטובוסים לכל רחבי גוש דן וישראל, אך אין קישור ביניהן והגעה מהרכבת לתחנה המרכזית דורשת הליכה של כרבע שעה.
ב-2022 החלה בנייתו של גשר מעל התחנה אשר ישמש את הקו הסגול של הרכבת הקלה בתל אביב.
מבנה התחנה

בתחנה אולם נוסעים סגור במפלס עליון, ממנו יורדים לרציפים באמצעות דרגנועים. בתחנה שני רציפי-אי ורציף צד אחד (חמישה רציפים בסך הכל), אליהם מגיעות חמש מסילות המשרתות אותם: שלוש המסילות המערביות ממשיכות אל התחנה התפעולית תל אביב דרום תפעולית (ומשם מתחברות במקביל לכביש 1 אל מקטע מסילת הרכבת יפו–ירושלים בין תל אביב ללוד) ושתי המסילות המזרחיות ממשיכות אל מסילת תל אביב – פלשת. בכיוון ההפוך כל המסילות ממשיכות אל מסילת איילון. בשל הצורך לעלות אל הגשר העובר מעל נתיבי איילון ומסילת האיילון רציפים 4 ו-5 קצרים יותר מרציפים 1–3. היציאה מאולם הנוסעים היא ישירות לדרך ההגנה.
רציפים 4 ו-5 משרתים את קו הרכבת המגיע מאזור השרון וממשיך לכיוון חולון, בת-ים, ראשון לציון, יבנה, אשדוד ואשקלון.
רציפים 1 (לצפון) ו-3 (לדרום) משרתים את שאר הקווים העוברים בתחנה וממשיכים צפונה לכיוון מסילת החוף. רציף 3 הוא מהארוכים בתחנה ואורכו הכולל כ-350 מטרים.
רציף 2 שימש מדצמבר 2019 ועד יוני 2020 את קו הרכבת המהיר לירושלים. החל מיוני 2020, רכבות בקו זה עושות בו שימוש במקרים בהם תחנת השלום סגורה לנוסעים.
חלק מהרציפים בתחנה ארוכים ביחס לשאר התחנות, כדוגמת רציף 3 שנפרס על פני 350 מטר ואילו אחרים קצרים מאוד כגון רציף 5 שאורכו 200 מטר בלבד.
בתחנה זו הותקנה מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית ב-2019. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ. המערכת מאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן, וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
מבנה התחנה > תוכניות עתידיות

תבנית:מסילת תל אביב - פלשת
במסגרת התוכנית להקמת מסילה רביעית באיילון (תת"ל 33) מתוכננת הוספת רציף שישי לתחנה, על שטח תעלת האיילון.תבנית:הערה
גשר ההגנה יורחב לכיוון צפון ויוכנס בו נתיב אשר ישרת את קרונות ההקו הסגול של "דנקל", לכשתושלם בנייתו בשנת 2027 לפי הצפי.תבנית:הערה
שירות רכבות בתחנה

בתחנה עוצרות כל הרכבות בקווים נהריה - באר שבע מרכז, כרמיאל - באר שבע מרכז, בנימינה - רחובות - אשקלון, הרצליה - תל אביב - ראשון לציון משה דיין - אשקלון, נתניה - בית שמש, נהריה - מודיעין מרכז ונתניה - תל אביב - באר שבע מרכז למעט חלק מרכבות הלילה לנתב"ג ומנתב"ג. תבנית:ש
בדצמבר 2019 החל לפעול עד תחנת ההגנה קו הנוסעים המהיר לירושלים, משך הנסיעה בקו הוא כ-32–34 דקות.
קווי אוטובוס העוברים בתחנה

בספטמבר 2023 נסגרה מנהרת הולכי הרגל הלא-נגישה המחברת בין התחנה לבין רציף האוטובוסים שמולה, עבור עבודות להקמת הרכבת הקלה.
קווי אוטובוס העוברים בתחנה > בתחנה עצמה

| קו | מפעיל | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 4 | דן | מסוף רידינג - בן יהודה - שוק הכרמל - אלנבי - לוינסקי - תחנה מרכזית חדשה - רכבת ההגנה - שכונת התקווה - דרך בר לב - ניר אביב - מסוף הטייסים | ♿ |
| 13 | מטרופולין | נווה ברבור - נווה צהל - שכונת התקווה - רכבת ההגנה - קריית שלום - תל כביר - יפו העתיקה - עג'מי - יפו ד - חולון, רכבת וולפסון - מסוף וולפסון | ♿ |
| 16 | דן | מסוף כרמלית - לוינסקי - תחנה מרכזית חדשה - רכבת ההגנה - שכונת התקווה - שכונת הארגזים - נווה צה"ל - כפר שלם - נווה אליעזר - נווה חן - רמת גן, רמת השקמה - הפארק הלאומי - הספארי - כפר המכביה - אלוף שדה - מסוף תל השומר | ♿ |
| 35 | מטרופולין | רמת גן, קניון איילון - גבעתיים, דרך בן-גוריון - כורזין - תל אביב-יפו, דרך הטייסים - דרך משה דיין - רכבת ההגנה - חולון, אזור תעשייה א - אזור תעשייה ג - אזור תעשייה ב | ♿ |
| 38 | דן | חולון, מסוף קריית שרת - אזור תעשייה - אזור, דרך השבעה - מחלף חולון - תל אביב-יפו, רכבת ההגנה - דרך ההגנה - דרך משה דיין - בית עלמין נחלת יצחק - גבעתיים, ויצמן - כיכר נח - רמת גן, כופר היישוב - הרצל - דרך ז'בוטינסקי - בני ברק, דרך ז'בוטינסקי - מחלף גהה - פתח תקווה, קריית אריה - אם המושבות החדשה - תחנה מרכזית | ♿ |
| 46 | דן | מסוף 2000 - נחלת יצחק - יד אליהו - רכבת ההגנה - תחנה מרכזית חדשה - רחוב יפת - עג'מי - בת ים, בלפור - יוספטל - קניון בת ים - קריית באבוב - בית עלמין בת ים | ♿ |
| 54 | דן | מסוף כרמלית - פר' קויפמן - פלורנטין - תחנה מרכזית חדשה - רכבת ההגנה - יד אליהו - נחלת יצחק - גבעתיים - רמת גן, דרך בן-גוריון - קניון איילון - רכבת בני ברק - תל אביב, רמת החייל - קריית עתידים | ♿ |
| 104 | דן | מסוף כרמלית - הירקון - אלנבי - לוינסקי - תחנה מרכזית חדשה - רכבת ההגנה - ההגנה - יגאל אלון - יצחק שדה - הטייסים - רמת גן, אלוף שדה - מחלף אלוף שדה - מסוף תל השומר | ♿ |
| 114 | דן | תחנה מרכזית חדשה - רכבת ההגנה - רמת גן, בית חולים שיבא - תל אביב, רכבת ההגנה - תחנה מרכזית חדשה | ♿🔄 |
| 236 | מטרופולין | מסוף כרמלית - אלנבי - לוינסקי - תחנה מרכזית חדשה - רכבת ההגנה - ההגנה - משה דיין - דרך בר לב - חוות שלם - מחלף מסובים - אור יהודה | ♿ |
קווי אוטובוס העוברים בתחנה > רח' החרש והתחנה המרכזית

בנוסף לשירות לתחנה עצמה בגשר ההגנה, ישנם קווי אוטובוס רבים העוברים על רחוב החרש אשר נמצא מעט רחוק יותר מתחנות האוטובוס מחוץ לתחנת הרכבת.
קווי הרכבת העוברים בתחנה

תבנית:רכבת ישראל קו אדום
תבנית:רכבת ישראל קו ירוק עלה
תבנית:רכבת ישראל קו כתום
תבנית:רכבת ישראל קו כחול כהה
תבנית:רכבת ישראל קו סגול
תבנית:רכבת ישראל קו תכלת
תבנית:רכבת ישראל קו ירוק בהיר
תבנית:רכבת ישראל קו ורוד
תבנית:רכבת ישראל קו לילה דרומי
התחנה התפעולית ההגנה

התחנה התפעולית ההגנה נמצאת כ-1.5 ק"מ דרומית לתחנת הרכבת ההגנה, מול תחנת הרכבת תל אביב דרום ובצמוד למחלף קיבוץ גלויות על המסילה ללוד וירושלים. הגישה לתחנה התפעוליתתבנית:הבהרה היא דרך תחנת תל אביב דרום. בתחנה נמצא מבנה שו"ב ומבנה מנהלתי. חלק מהמסילות של התחנה משמשות לדיור ציוד רכבתי הנדסי נייד. התחנה כוללת מספר עקלתונים המשמשים לעיתוק רכבות ולמפגש רכבות. כמו כן, נמצא באזור התחנה שער ההזנה (CDB) שמחובר בחיבור אופקי תת-קרקעי לתה"ר הולץ.
כביש גישה לתחנה התפעולית מתחת לגשר BEBO וכביש 1
מבנה מנהלתי בתחנה
מבנה שו"ב
שער ההזנה (CDB)
דיור ציוד רכבתי הנדסי נייד (מנוף מס' 967 עם קרון שטוח)
מפת מיקום של התחנה התפעולית
ראו גם

רכבת ישראל
תחבורה בתל אביב
הערות שוליים

תבנית:הערות שוליים
↑  תבנית:קישור כללי
↑  תבנית:TheMarker
מערך IC3 בתחנה, ספטמבר 2007
תחנת הרכבת תל אביב ההגנה, מחלף קיבוץ גלויות ועבודות להקמת גשר הקו הסגול מעל נתיבי איילון, יוני 2023
תרשים התחנה
תחנת הרכבת עתלית

תחנת הרכבת עתלית היא תחנת נוסעים של רכבת ישראל המשרתת את היישוב עתלית וחלק מאזור מישור חוף הכרמל שבמחוז חיפה.
היסטוריה

התחנה נמצאת על מסילת החוף של רכבת ישראל, במערב היישוב עתלית. היא הוקמה על ידי הבריטים בשנות ה-20 בסמוך למושבה עתלית, מפעל המלח ומחנות הצבא הבריטי.
בשנת 1943 הועלו ארצה ילדי טהראן, יהודים מפולין שהפכו פליטים עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ומצאו מקלט בברית המועצות (הם נאספו על ידי ארגונים יהודיים והובאו לטהראן, ומכאן שמם). ילדי טהראן עשו את דרכם באוניה למצרים ומשם המשיכו ברכבת לארץ ישראל. הרכבת שהובילה אותם עצרה בדרכה בתחנת הרכבת רחובות ובתחנת הרכבת חדרה, שם קיבלו התושבים הוותיקים את פני העולים. קבלת פנים חגיגית נערכה בתחנת הרכבת בעתלית, שם ירדו ילדי טהראן והועברו למחנה העולים הסמוך - לתחנה הגיעו תלמידי בתי ספר ובידיהם דגלים וכרזות וכשהרכבת התקרבה לרציף, הקהל פרץ בתשואות ובשירת "התקוה".
ב-5 ביוני 1947, בימי פעילותה של תנועת המרי העברי, האצ"ל פוצץ את תחנת הרכבת בעתלית ששימשה גם את הצבא הבריטי.
ב-6 בספטמבר 1961, התנגשה רכבת בכלי רכב שחצה את המסילה סמוך לתחנה, חמישה מנוסעי הרכב נהרגו.
בזמן מלחמת ששת הימים, הובלו לתחנה בקרונות משא, אלפי שבויים מצריים בדרכם למחנה המעצר בעתלית.
בשנות ה-90 התחנה ההיסטורית עברה תהליך שימור והוּסף רציף שני שחובר במעבר עילי לרציף הקיים.
התחנה עברה שיפוץ נרחב בשנת 2004, שכלל הריסת מחסנים מימי המנדט הבריטי וסלילת מגרש חניה. פרויקט השיפוץ תוכנן על ידי האדריכל שאול שפיץ ממשרד האדריכלים פלנקון.
ב-16 ביולי 2006, בעיצומה של מלחמת לבנון השנייה, שותקה תנועת הרכבות לתחנה לאחר שטיל קטיושה פגע במוסכי הרכבת בחיפה והרג שמונה מעובדי רכבת ישראל. כעבור כמה ימים חודשה תנועת הרכבות לתחנה ולתחנת הרכבת חוף הכרמל בעקבות לחץ ציבורי כבד.
בעשור הראשון של המאה ה-21 התנהל מאבק ממושך על סגירת מפגש כביש–המסילה הצמוד לתחנה ("מפגש מספר 11"), בין רכבת ישראל למועצת חוף כרמל ומפעלי תעשיות מלח וכרמל כימיקלים. המפגש המסוכן נבנה ללא אישור בשנות ה-60 ואירעו בו 8 תאונות קטלניות במהלך השנים. המפגש נסגר בהוראת בית המשפט ב-8 בדצמבר 2010.
החל מאוקטובר 2016, התחנה משמשת כתחנת הקצה של קו הרכבת הפרברית עתלית - בית שאן (מסילת העמק), שמסתיים ומתחיל ברציף 3 בתחנה.
מבנה התחנה

מסילה כפולה עוברת בתחנה - מסילה מערבית (צמודה לרציף 2) לרכבות צפונה ומסילה מזרחית (צמודה לרציף 1) לרכבות דרומה. מסילה נוספת (צמודה לרציף 3) עוברת בתחנה - המסילה מסתעפת מהמסילה הכפולה מעט דרומה מהתחנה ומתכנסת בחזרה למסילה מעט צפונה מהתחנה.
רציף 1 הוא רציף צד הצמוד לאולם הנוסעים. רציפים 2 ו-3 הם אי רציפים, אליו ניתן להגיע באמצעות מעבר תת-קרקעי או באמצעות גשר הולכי רגל. כניסה לתחנה ויציאה ממנה אפשריות רק דרך בניין התחנה, הצמוד לרציף 1.
גלריה

מבנה התחנה, אפריל 2007
תחנת הרכבת עתלית, אפריל 2023
תחנת הרכבת עתלית, אפריל 2023
צילום התחנה לכיוון דרום, אפריל 2023
צילום תחנת הרכבת לכיוון צפון, אפריל 2023
שירות רכבות בתחנה

פעם בשעה עוצרת רכבת בקו מודיעין מרכז - נהריה בתחנה זו.
זוהי תחנת הקצה של קו עתלית - בית שאן, קו זה מבצע נסיעה מתחנה זו פעם בשעה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת מודיעין מרכז — נהריה   מודיעין מרכז • פאתי מודיעין • נמל התעופה בן-גוריון • תל אביב ההגנה • תל אביב השלום • תל אביב סבידור מרכז • תל אביב האוניברסיטה / אקספו • בנימינה • עתלית • חיפה חוף הכרמל • חיפה בת גלים • חיפה מרכז השמונה • מרכזית המפרץ • חוצות המפרץ • קריית חיים • קריית מוצקין • עכו • נהריה |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת בית שאן — עתלית (קו העמק) עתלית • חיפה חוף הכרמל • חיפה בת גלים • חיפה מרכז השמונה • מרכזית המפרץ • יקנעם – כפר יהושע • מגדל העמק – כפר ברוך • עפולה • בית שאן |  |
קווי אוטובוס לתחנה

השירות המשלים לתחנה דל ביותר. ישנו קו אוטובוס סיבובי בודד שמספרו 221 היוצא ממרכזית חוף הכרמל, עובר דרך כל השכונות בעתלית ואינו מסונכרן עם לוח הזמנים של הרכבת.
הערות שוליים

↑  תאונה קטלנית, דבר, 6 בספטמבר 1961
↑  זאב וינדר, הרס־ר הישראלי והשבויים, הצופה, 27 במאי 1968
↑  תנועת הרכבות צפונה התחדשה - עד עתלית, באתר וואלה, 20 ביולי 2006
↑  משה ליכטמן , ‏מצב הכבישים בישראל: הדרך הפיראטית אל בריכות המלח, באתר גלובס, 6 במרץ 2011
אלפרד מונד (הלורד מלצ'ט) בתחנת הרכבת  בעתלית, 1924
תרשים התחנה
תחנת הרכבת חדרה – מערב

תחנת הרכבת חדרה מערב היא תחנה של רכבת ישראל על מסילת החוף, שנמצאת בחלקה המערבי-מרכזי של העיר חדרה בסמוך לאזור התעשייה. התחנה משמשת הן כתחנת משאות והן כתחנת נוסעים (בתוספת לתחנת חדרה מזרח, המשמשת למשאות בלבד).
צפונית לתחנה נמצא הצומת הרכבתי צומת רמז אשר ממנו מתפצלת המסילה המזרחית לכיוון תחנת הרכבת חדרה מזרח. כיום הצומת אינו מאפשר לרכבות המגיעות מכיוון חדרה מערב להמשיך לכיוון חדרה מזרח אך קיים תכנון עתידי להקמת קשת מסילתית מכיוון דרום לכיוון מזרח אשר תאפשר להפעיל קו נוסעים בכיוון זה.
על־פי נתוני רכבת ישראל, לרבעון השלישי של 2024, עברו בתחנה 244,000 נוסעים בחודש, ובממוצע ליום – כ־7,400 נוסעים.
היסטוריה

בעקבות סלילת מסילת החוף בשנות ה־50, הייתה תחנת חדרה מזרח – התחנה היחידה בעיר חדרה שהוקמה בתקופת המנדט הבריטי – מחוץ לקו, שכן היא ממוקמת בקו המזרחי. כדי לאפשר לרכבות על מסילת החוף, שנחנכה ב-14 במאי 1953, נבנתה תחנת חדרה מערב. היא נחנכה רשמית ב-27 בנובמבר 1957. אם כי שירות הנוסעים בה החל שלושה שבועות קודם לכן.
תחנת חדרה מזרח המשיכה לשמש לתנועת נוסעים בקו חיפה-ירושלים וחיפה-באר-שבע, עד שהופסק השימוש בקו המזרחי בשנות ה-70, ותחנת חדרה מערב הפכה לתחנה היחידה הפעילה בעיר. בתחילת שנות ה־90 שופצה התחנה ושוב עברה שיפוץ מקיף ב-2016, והיא משמשת כתחנה בקו הפרוורי בנימינה–תל אביב–רחובות–אשקלון ובקו באר שבע מרכז–כרמיאל. היא משמשת גם כתחנת משא למכולות ורכבות פסולת.
בשנת 2016 עברה התחנה שיפוץ מקיף. בסמוך לתחנה מתוכנן מרכז תחבורה בשטח של 100 דונם, שיכלול תחנת אוטובוסים אשר תחליף את התחנה המרכזית שבמרכז העיר, וכן חניונים וגשרים. במסגרת מרכז התחבורה החדש תורחב תחנת הרכבת, כך שיתווסף אליה רציף נוסף, והגישה אליה תתאפשר גם מצדה המערבי, שם הולך ונבנה מרכז מסחרי גדול בשם מתחם אנרג'י. עם זאת חלק מפרויקט זה נמצא בקונפליקט עם תוכנית תת"ל 65א לשדרוג והרחבה של מסילת החוף, הכוללת את הכפלת מסילת החוף לכל אורכה לארבע מסילות, שהוספת המסילות באזור חדרה תהיה בצדה המערבי של המסילה הקיימת.
בעתיד מתוכננת העברת פעילות המטענים בתחנה מספר קילומטרים דרומה לתחנת הרכבת כפר ויתקין, שם הקימה הרכבת מתחם לוגיסטי חדש לצורך עבודות החישמול.
ב-2022 החלו להתבצע בתחנה עבודות להתקנת מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית וב-7 בינואר 2023 התבצעה נסיעה ראשונה של רכבת חשמלית בתחנה. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
מבנה התחנה

בתחנה קיימים שלושה רציפים: רציף צד, אשר ממוקם בכניסה לתחנה במבנה הראשי, ורציף אי בין המסילות, אשר מחובר במעבר תת-קרקעי. רציפים 1 ו־2 משמשים לרכבות הפרווריות, ורציף 3 משמש למקרה שהרכבת הבין-עירונית עוקפת את הרכבת הפרוורית כבר בחדרה (בדרך כלל הדבר קורה בתחנת בנימינה) כדי לצמצם איחורים. כמו כן יש מסילות נוספות המשמשות את שלוחת המטענים בתחנה.