stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עליית המרקסיזם בצ'ילה
המעורבות האמריקנית בהפלת איינדה > יחסי ארצות הברית לאמריקה הדרומית

אחרי משבר הטילים בקובה האצה ברית המועצות את תכניותיה לפיתוח נשק גרעיני וטילים בליסטיים בין-יבשתיים. תגובתה הנחושה של ארצות הברית הייתה שלעולם לא תניח עוד למשטר מרקסיסטי לקום בחצי הכדור המערבי"
החל מתקופת מלחמות העצמאות של אמריקה הדרומית במאה ה-19 ארצות הברית משחקת כלי דומיננטי בעיצוב היבשת, כחלק מאידיאולגיית "אמריקה לאמריקנים" שהובילה. ארצות הברית שימשה מסייעת כלכלית ופוליטית חזקה למרבית מדינות אמריקה הלטינית, במידה כזו שרבות מהן פיתחו תלות כלכלית בארצות הברית. המצב נוצל במקרים רבים על ידי המעצמה, שהשתמשה בשטחיהן של מדינות באמריקה הדרומית על מנת לקדם אינטרסים של חברות אמריקניות. לשם דוגמה, בגואטמלה, מדינה קטנה יחסית במרכז אמריקה, 'חברת הפירות המאוחדת' האמריקנית שלטה בשטחים עצומים מהמדינה, העסיקה בתנאי רעב איכרים רבים מן המעמד הנמוך, וזכתה לזכויות והקלות רבות מצד השלטון, שהיה במרבית המקרים שלטון בובות אמריקני. תופעה זו, של שליטים דרום אמריקאים שהועלו לשלטון בכדי לקדם אינטרסים אמריקנים, הולידה את הביטוי "רפובליקת בננות", המתאר מדינה בעלת שלטון מושחת וכושל, על שם ההשתלטות האמריקנית על תעשיית החקלאות במדינות רבות ביבשת. על מנת לדאוג לאינטרסים אמריקנים, הממשל האמריקני פעל באופן סמוי על ידי ה-CIA, סוכנות הביון האמריקנית, כדי להפיל ולהכשיל מנהיגים שלא עלו בקנה אחד עם עקרונות הממשל האמריקני, ובהן גם צ'ילה.
המעורבות האמריקנית בהפלת איינדה > יחסי ארצות הברית לאמריקה הדרומית > המלחמה הקרה

המלחמה הקרה, מלחמה אידאולוגית-כלכלית בין הגוש הליברלי העולמי בהובלת ארצות הברית לבין הגוש הקומוניסטי העולמי בהובלת ברית המועצות, השפיעה רבות על מדינות אמריקה הדרומית, שהן הליברלים והן הסוציאליסטים רצו להשפיע עליהן ולהניע אותן להשתייך לגוש שלהן. למשל, מדינה שהושפעה עד מאוד מהמלחמה הקרה באמריקה הדרומית היא קובה. אף שלפני מלחמת העולם השנייה קובה הייתה מן המדינות המפותחות יותר ביבשת מבחינת מדדים כלכליים, לאחר המלחמה מצבה הכלכלי התדרדר, דבר שהוביל לאי יציבות פוליטית במדינה. הנשיא הנבחר לשעבר פולחנסיו בטיסטה ביצע הפיכה ונהפך לשליט רודן הנתמך על ידי ארצות הברית, כחלק מניסיונה לשמר את כוחה הכלכלי בקובה. השליטה ארוכת השנים של אינטרסים אמריקנים בתעשייה הקובנית, ובעיקר תעשיית הסוכר, הובילה לצבירת טינה לאומנית בעם הקובני כנגד האמריקנים. לכן, כאשר פידל קסטרו המרקסיסט הגיע לקובה הוא הצליח בקלות לשלהב את העם למרד כנגד השלטון העריץ של בטיסטה. בשנת 1959 כבר התנתקה קובה מההשפעה האמריקנית והפכה למדינה סוציאליסטית קומוניסטית בחסות ברית המועצות. קיומה של מדינה קומוניסטית בסמוך לחופי ארצות הברית הוביל לחשש גדול מאוד בארצות הברית ש"מדינת לווין" כזו של ברית המועצות תשמש לתקיפה ופגיעה בארצות הברית, פחד שכמעט התממש במשבר הטילים בקובה.
הפחד מפני מהפכות סוציאליסטיות דומות במדינות נוספות באמריקה הדרומית הוביל להתעצמות המעורבות האמריקנית בנעשה ביבשת. ההיסטוריון ג'ארד דיימונד מסביר בספרו 'מהפך' על הפחד האמריקני מפני עלייה סוציאליסטית באמריקה הדרומית: "היום יתקשו הקוראים הצעירים לתאר לעצמם למה היו רבים כל כך משוכנעים שיש למנוע משטר מרקסיסטי בצ'ילה בכל מחיר. ההסבר מתחיל בעובדה שאחרי מלחמת העולם השנייה ברית המועצות פתחה במדיניות של השתלטות על העולם ופיתחה פצצות אטום [...] אחרי משבר הטילים בקובה האצה ברית המועצות את תוכניותיה לפיתוח נשק גרעיני וטילים בליסטיים בין-יבשתיים. תגובתה הנחושה של ארצות הברית הייתה שלעולם לא תניח עוד למשטר מרקסיסטי לקום בחצי הכדור המערבי".
המעורבות האמריקנית בהפלת איינדה > הפעילות האמריקנית בצ'ילה > טרם עליית איינדה

כבר בתקופה שקדמה לעליית איינדה, לקראת הבחירות לנשיאות באוקטובר 1970, נערכו בארצות הברית פגישות של "ועידת 40" (The 40 Committee), ועדה מטעם המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית אשר בדקה הצעות לפעולות חשאיות בצ'ילה, במטרה לגבש תוכנית פעולה במידה ואיינדה יזכה בבחירות בצ'ילה. הן ממשל ניקסון והן החברות האמריקניות שפעלו בצ'ילה חששו מעלייה של איינדה לשלטון. בראש ועדה זו עמד הנרי קיסינג'ר, שהיה ידוע בדעותיו השנויות במחלוקת לגבי נכונותה של ארצות הברית להתערב באמריקה הדרומית. בפגישות אלה לקחו חלק גם בכירים בצבא צ'ילה, שאף הם לא רצו לראות עלייה של שלטון מרקסיסטי בצ'ילה. הוויכוח סביב תמיכה בהפיכה צבאית בצ'ילה כדי למנוע את עליית איינדה היה סוער, ואף נעשה ניסיון עצמאי של הגנרל רוברטו ויאו להשפיע על הבחירות בצ'ילה באמצעות חטיפה של גנרל אחר, רנה שניידר, אולם הוא עלה בתוהו ולא נעשו ניסיונות נוספים לבטל את הבחירות.
ארצות הברית מימנה מתחרים של איינדה במהלך מספר סבבי בחירות טרם היבחרו, ובזמן שלטונו מימנה מחאות נגדו. מלבד זאת אף קיימה דיונים בתוך הממשל עצמו בדבר התערבות צבאית אפשרית בצ'ילה. ועדת הסנאט של ארצות הברית שהתכנסה ב-1975, שנתיים לאחר ההפיכה, כדי לחקור את המעורבות הסמויה של ארצות הברית בצ'ילה במהלך שנות ה-60 וה-70 פרסמה דו"ח שבו נמצא כי ארצות הברית אכן ביצעה פעולות חשאיות בצ'ילה במהלך השנים הללו ואף שקלה לארגן באופן סמוי הפיכה צבאית כדי למנוע את עליית איינדה לשלטון. עם זאת, הדו"ח קבע כי הראיות לא היו מספקות כדי להוכיח כי ארצות הברית תמכה באופן אקטיבי בהפיכה של פינושה ב-1973.
המעורבות האמריקנית בהפלת איינדה > הפעילות האמריקנית בצ'ילה > במהלך שלטון המרקסיסטים בצ'ילה

במהלך תקופת שלטונו של איינדה, ה-CIA פעל מסביב לשעון כדי לעורר אקלים לא יציב בצ'ילה, על מנת לעודד הפיכה צבאית. כספים סמויים הוזרמו לקמפיינים שמטרתם לחזק פוליטיקאים מהימין, כאשר עד היום המספרים המדויקים חסויים תחת צנזורה. לצד זאת, ה-CIA מימן בחשאי את העיתון השמרני "El Mercurio" בסכום של כ-1.5 מיליון דולר כדי שיפיץ תעמולה ימנית.
ביום שלאחר ההפיכה, ב-12 לספטמבר 1973, הפלת איינדה הוזכרה בתקציר המודיעין העולמי (PDB) של הנשיא ניקסון, ותוארה כ"הפיכה מוצלחת" שמנהיגיה "כולם מנהיגים מכובדים ומנוסים". לעומת זאת, תקציר המודיעין היומי של היום שקדם לכך, יום ההפיכה עצמו, נותר עד היום חסוי על ידי צנזורה.
ארצות הברית המשיכה לתמוך במשטר פינושה כלכלית וצבאית במשך מחצית מתקופת שלטונו, תוך העלמת עין מהפרת זכויות האדם הרבות שנעשו על ידי החונטה הצבאית. הן הנשיאים האמריקנים ריצ'רד ניקסון, ג'רלד פורד וג'ימי קרטר תמכו וקיימו יחסים דיפלומטיים מלאים עם משטר פינושה. מזכיר המדינה הנרי קיסינג'ר התייחס לפעולות הלא הומניות של משטר פינושה באמרו "כל כמה שפעולותיה [של הכת הצבאית] לא נעימות, הממשלה הזאת [של פינושה] טובה לנו מן הממשלה של איינדה".
לקריאה נוספת

ג'ארד דיימונד, "מהפך: כיצד מתמודדות מדינות עם משבר ושינוי", 2021, הוצאת כתר
גילי חסקין, "עלייתו ונפילתו של סלבדור איינדה", מתוך גילי חסקין, מדריך חובק עולם, 2018
אילן רחום, "תת-יבשת בטלטלה - אמריקה הלטינית 1900-2000", הוצאת כרמל 2003
ג'ונסון פול, "היסטוריה של הזמן המודרני: מ-1917 עד שנות ה-90", הוצאת דביר, 1995
קייטן מיסטרי, "Meddling in the Americas: The CIA in Latin America", אוניברסיטת מזרח אנגליה
אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, "The Coup in Chile: What Did Nixon Know and When Did He Know it?"
הערות שוליים

↑  ג'ארד דיימונד, מהפך: כיצד מתמודדות מדינות עם משבר ושינוי, עמ' 137
1 2  דיימונד, עמ' 139
↑  גילי חסקין, עלייתו ונפילתו של סלוודור איינדה, מדריך חובק עולם
↑  דיימונד, עמ' 140
1 2 3 4  גילי חסקין, עלייתו ונפילתו של סלבדור איינדה
1 2  דיימונד, עמ' 141
1 2  Milestones: 1969–1976 - Office of the Historian, history.state.gov
↑  אילן רחום, תת-יבשת בטלטלה - אמריקה הלטינית 1900-2000, הוצאת כרמל, עמ' 240
↑  Dornbusch, Rudiger; Edwards, Sebastián (1990). "Macroeconomic Populism". Journal of Development Economics. 32 (2): 247–277.
1 2  Salvador Allende | Chilean President & Socialist Leader | Britannica, www.britannica.com, ‏2023-06-22 (באנגלית)
↑  דיימונד, עמ' 144
↑  Political career of Salvador Allende | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  ג'ונסון פול, היסטוריה של הזמן המודרני: מ-1917 עד שנות ה-90, הוצאת דביר, עמ' 650
↑  דיימונד, עמ' 145
↑  דיימונד, עמ' 146
↑  Chile - Military Dictatorship, 1973-90 | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  דיימונד, עמ' 147
↑  דיימונד, עמ' 148
↑  דיימונד, עמ' 149
↑  קייטן מיסטרי, Meddling in the Americas: The CIA in Latin America, אוניברסיטת מזרח אנגליה
↑  History of Latin America - Postcolonial, Revolution, Migration | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  דיימונד, עמ' 142
1 2  Declassifying U.S. Intervention in Chile, NACLA (באנגלית)
1 2  Milestones: 1969–1976 - Office of the Historian, history.state.gov
↑  The Coup in Chile: What Did Nixon Know and When Did He Know it? | National Security Archive, nsarchive.gwu.edu
↑  דיימונד, עמ' 153-154
מפת צ'ילה. מדינה צרה וארוכה
סלוודור איינדה, 1970
ההכנסה הממוצעת לאדם בצ'ילה בין 1970 ל-1974. הקווים הכתומים מסמנים את תחילת וסיום כהונת איינדה
ארמון הנשיאות בסנטיאגו מופצץ ביום ההפיכה
חיילים צ'יליאנים באצטדיון של סנטיאגו. בימי ההפיכה הפך האצטדיון למרכז עינויים
אוגוסטו פינושה, שלט בצ'ילה במשך 17 שנה לאחר ההפיכה
שר החוץ האמריקאי הנרי קיסינג'ר נפגש עם מנהיג החונטה הצבאית הצ'יליאנית אוגוסטו פינושה. ארצות הברית תמכה באופן אקטיבי בהפלת איינדה והעלאת החונטה הצבאית
פולהיים

| --- | --- |

אמונדסן (משמאל) וחבריו בפולהיים, הקוטב הדרומי, דצמבר 1911
 מדינה / טריטוריה:  אין ערך
 תאריך ייסוד:  14 בדצמבר 1911 
 על שם:  הקוטב הדרומי 
 תאריך נטישה:  18 בדצמבר 1911 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5
 קואורדינטות:  90°S 0°E﻿ / ﻿90°S 0°E﻿ / -90; 0 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפולהיים(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפולהיים  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פּוֹלְהַיְים ("בית בקוטב") היה השם שנתן רואלד אמונדסן למחנה שלו (הראשון מאז ומעולם) בקוטב הדרומי. הוא הגיע לשם ב-14 בדצמבר 1911 עם עוד ארבעה חברים ממשלחתו, משלחת הקוטב הדרומי: הלמר האנסן, אולאף ביאלאנד, אוסקר ויסטינג וסוורה האסל.
חישובים

במיקום הראשון של הקוטב הדרומי, כפי שהעריך אז, הצהיר אמונדסן, "הנה אנו מציבים אותך, דגל יקר, על הקוטב הדרומי ומעניקים לשטח שעליו הוא שוכן את השם רמת המלך האקון השביעי." לצד דגל נורווגיה הוצב גם דגל פראם.
מחמת המחלוקות ההיסטוריות על התביעות שהציגו חוקרי קוטב לפני משלחת אמונדסן, בייחוד התביעות הסותרות של פרדריק קוק ורוברט פירי, שכל אחד מהם טען לראשוניות בקוטב הצפוני, נקט אמונדסן משנה זהירות בתצפיות הקוטב שלו.
ככל שמתקרבים אל הקוטב הדרומי הגאוגרפי (או הקוטב הצפוני) הולכים המרידיאנים של קווי האורך ומתלכדים, עד שלבסוף מאבדת מדידת קו האורך כל משמעות, כיון שמעלת האורך הולכת וקטנה. בקוטב עצמו, אם המיכשור של המודד מדויק דיו, נפגשים כל המרידיאנים. אמונדסן הגיע למסקנה, שאפשר לוותר על המאמץ הנוסף הדרוש להשגת קו האורך ולהתמקד בקו הרוחב. אמונדסן אימץ אסטרטגיה זו אחרי ששמע בנובמבר 1909 בחברה הגאוגרפית המלכותית בלונדון הרצאה שנשא האסטרונום והגאוגרף ארתור רוברט הינקס. בהרצאה שנשא על סקרי מדידה וקרטוגרפיה באוניברסיטת קיימברידג' הציג הינקס את התאוריה הזו כשדן בסוגיה של קביעת מיקום סמוך לקוטב.
בעזרת המכשירים שעמדו לרשותו, העריך אמונדסן שביכולתו לקבוע את מיקום הקוטב בסטייה של כמייל ימי (1.850 ק"מ). כדי לוודא שלא יהיה שום ספק בכך, שמשלחתו אכן הגיעה אל הקוטב הדרומי, החליט להקיף, או לתחם, את הקוטב.
שלושה מחברי המשלחת נשלחו לעברים שונים מנקודת המיקום המשוער של הקוטב, האחד בהמשך הכיוון שבו הגיעה המשלחת והשניים האחרים בזוויות ישרות לאותו כיוון. כל אחד מגולשי הסקי המשיך בדרכו לאורך 18.5 ק"מ (10 מיל ימי) ובהגיעו לנקודת הסיום תקע שם מגלש מזחלת מיותר ועליו דגל שחור ופתק לרוברט פלקון סקוט, אם וכאשר יגיע. עוד למעלה מחודש חלף עד שסקוט הגיע לקוטב ומצא את הפתק, שבו צוין מיקום המחנה של אמונדסן.
בעוד גולשי הסקי תוקעים את נקודות הציון סביב הקוטב, ערך אמונדסן מדידות של גובה השמש אחרי קביעת מיקומו. הואיל והתאודוליט שלו ניזוק, נעשו התצפיות בסקסטנט, כשהשמש מקיפה את המחנה לאיטה במשך 24 שעות ולעולם אינה שוקעת.
על פי חישובים אלה קבע אמונדסן, שמיקומם הנוכחי נמצא כ-10 ק"מ מנקודת הקוטב הדרומי המתמטי. נקודה זו הוקפה ונתחמה על ידי גולשי הסקי.
ב-17 בדצמבר התקדם אמונדסן אל מיקום הקוטב הדרומי על פי הערכתו, וניהל תצפיות נוספות במשך 24 שעות. בכל משמרת תצפית הציב שני אנשים, שכל אחד מהם אישר בחתימתו את תצפיות חברו בספרי הניווט. דבר זה נעשה כדי לוודא, שלא יהיה כל ספק בכך שהמשלחת אכן הגיעה אל הקוטב. ארבעה מחמשת האנשים בקבוצת הקוטב הוכשרו לעסוק בניווט; רק אולאף ביאלאנד לא הוכשר לכך.
על פי חישובים אלה נקבע, שהם רחוקים עדיין 2.7 ק"מ מן הקוטב, ושני אנשים נשלחו לתקוע דגלונים נוספים.
לבסוף, הוסיף אמונדסן עוד דגלוני-סימון לכיסוי השטח הנותר. באופן כזה תוחם הקוטב שלוש פעמים בסך הכל.
המצלמה הרשמית של המשלחת ניזוקה בדרך לקוטב, כך שהתמונות היחידות שצולמו שם נעשו במצלמת החובבים שהביא עמו חבר המשלחת אולאף ביאלאנד.
ב-18 בדצמבר 1911 עזבה משלחתו של אמונדסן את פולהיים. היא השאירה שם את האוהל הרזרבי של אמונדסן, ובו מכתב לסקוט ומכתב שסקוט התבקש להעביר למלך הוקון השביעי במקרה שאמונדסן לא ישוב ממסעו. שני המכתבים נמצאו עם גופותיהם של סקוט וחבריו והיוו ראיה נוספת לכך, שאמונדסן הגיע אל הקוטב הדרומי.
כשאומתו חישוביו של אמונדסן נמצא, שהמחנה הסופי שלו נמצא במרחק 2.3 ק"מ מן הקוטב הדרומי המתמטי, הישג נכבד בהתחשב במכשירים שעמדו לרשותו. נוסף לכך, נקבע בוודאות, שחבר המשלחת הלמר האנסן - אחד האנשים שהתוו מתכונת רשת בגלישתם בין סמני התיחום - עבר באחד ממסלולי הגלישה שלו במרחק 180 מטרים מן הקוטב הדרומי המתמטי.
האוהל

האחרונים שראו את האוהל היו אנשי קבוצת הקוטב של סקוט, בינואר 1912. לשם קביעת מיקומו הנוכחי של האוהל של אמונדסן יש לקחת בחשבון את מידת דיוק הניווט של אמונדסן בשנת 1911, זרימת הקרח מאז, וכמות השלג שהצטבר מעל האוהל במשך השנים. מיקומו הנוכחי של האוהל חושב ל-89° 58′ 51″ דרום, 46° 14′ מזרח, בסטייה של כ-300 מ' של חוסר ודאות במיקום. האוהל קבור ככל הנראה בעומק 17 מ' מתחת לפני השלג הנוכחיים.
ראו גם

משלחת הקוטב הדרומי
העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה
הערות שוליים

↑  Roald Amundsen (Store norske leksikon)
↑  >Hinks, Arthur Robert (1873–1945) (Archives in London and the M25 area)
סקוט (משמאל) ואנשיו בקוטב הדרומי, ינואר 1912.
פלינטשייר

| --- | --- |
סמל פלינטשיירסמל פלינטשייר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  ויילס ויילס
 ערים במחוז:  מולד
 תאריך ייסוד:  1 באפריל 1996
 שטח:  438 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  155,593 (2018)
  ‑ צפיפות:  342 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  53°13′03″N 3°08′35″W﻿ / ﻿53.217469444444°N 3.1431666666667°W﻿ / 53.217469444444; -3.1431666666667 
 אזור זמן:  UTC
 http://www.flintshire.gov.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז פלינטשייר (באנגלית: County of Flintshire, בוולשית: Sir y Fflint) הוא מחוז בצפון-מזרח ויילס, הממלכה המאוחדת. המחוז נוצר בשנת 1996 בעיקר על בסיס נפת אלין ודי סייד (Alyn and Deeside) ונפת דלין (Delyn) של מחוז קלוויד (Clwyd). פלינטשייר, מחוז רקסהאם ודנבישייר הם שלושת המחוזות שנוצרו בשנת 1996 עם פיצול מחוז קלוויד, הם מהווים את הפינה הצפון-מזרחית של ויילס.
במחוז מתגוררים כ-152,500 תושבים כשבירתו היא העיר מולד (Mold).
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
גאוגרפיה

מחוז פלינטשייר גובל בצידו המזרחי עם אנגליה (מחוז צ'שייר). מכיוון מערב המחוז גובל עם מחוז דנבישייר ומדרום הוא גובל עם מחוז מחוז רקסהאם.
מלבד עיר הבירה מולד שמנתה ב-2001 9,568 תושבים, הערים והעיירות העיקריות הן קונאס קווי (Connah's Quay) עם 17,500 תושבים, באקלי (Buckley) עם 14,568 תושבים, פלינט (Flint) עם 12,804 תושבים, קרוויס (Caerwys) עם 10,315 תושבים והוליוול (Holywell) עם 5,794 תושבים. בנוסף לאלו, באזור שפך נהר הדי במזרח המחוז, ישנו אזור המאחד מספר עיירות יחד ונקרא "הדי סייד" (Dee Side; לצד נהר הדי) באזור זה ישנם כ-50,000 תושבים בעיירות השונות (באזור זה נכללת גם קונאס קווי).
הערות שוליים

↑  נכון לשנת 2011.
1 2 3 4 5  נכון לשנת 2001.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557381405171  LCCN: n50052160  MusicBrainz: e265346c-1021-4422-bfe3-1346f42bf11f   WorldCat (עם LCCN): n50-052160 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ויילס ובנושא גאוגרפיה של הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פליס

כובעים מבד פליס
בד פליס
פליס (באנגלית: polar fleece; בישראל נהגה על פי רוב פליז) הוא בד המיוצר מסיבים סינתטיים ומשמש בעיקר לתפירת ביגוד ספורט ומעילים קלים. בדי פליס עשויים מפוליאסטר, ומחומר פלסטי ממוחזר, בין היתר מבקבוקי שתייה.
האריג רך למגע, בעל מראה פרוותי, קל משקל, ומתייבש בקלות ומבודד גם כשהוא רטוב. בכך הוא מתאים למטיילים או חיילים בתנאי קור, מכיוון שהוא מבטיח את שמירת חום הגוף בעת מאמץ. האריג משמש לייצור שמיכות, מעילי חורף קלים, ביגוד ספורט חורפי קל, תיקים ועוד.
ישנה מחלוקת לגבי המצאת הפליס וההיסטוריה של פיתוחו, אך הוא החל להיות משווק בצורה מסחרית בשנות ה-80. בסוף שנות ה-90 החלו מעילים ושמיכות מחומר זה לחדור לאופנה בישראל, בעקבות הצלחתם בעולם.
יתרונות וחסרונות הבד > יתרונות

רך ונעים ללבישה.
מחמם מאוד ובאותה עת קל משקל.
דוחה מים ובאותה עת אינו אטום ("נושם"). תכונה זו הופכת אותו לאריג אידיאלי לביגוד ספורטיבי.
ידידותי לסביבה כי ניתן לייצרו מפלסטיק ממוחזר.
ניתן לכיבוס במכונת כביסה (בטמפרטורה של 30-40 מעלות צלזיוס) ומתייבש מהר.
לא דורש גיהוץ.
כיוון שאינו מיוצר מסיבים טבעיים, אינו בעייתי לאנשים בעלי אלרגיות.
יתרונות וחסרונות הבד > חסרונות

האריג דליק. אבל ניתן לצפות את הסיבים בשכבת ציפוי דוחת אש ובכך להפחית את מידת דליקותו.
האריג מיוצר ממשאב מתכלה - נפט.
מייצר הרבה יותר חשמל סטטי מאריגים טבעיים ובכך מושך אליו אבק ולכלוך.
בניגוד לאריגים טבעיים כמו כותנה וצמר, הוא אינו סופג נוזלים.
האריג אינו אטום ובגלל זה אינו חוסם רוח.
כביסה בטמפרטורות של מעל 40 מעלות צלזיוס עלולה לפגוע באריג.
בדומה לאריגים סינתטיים אחרים הוא נשחק ומתבלה מהר יותר מאריגים טבעיים.
יצרנים

יצרן הפליס הגדול ביותר בשוק העולמי הוא חברת מאלדן-מילס האמריקאית, (Malden-Mills Industries Inc. USA) המשווקת את מוצריה משנת 1979 תחת המותג "פולארטק" (Polartec).יצרן גדול נוסף הוא פונטטורטו (Pontetorto) מאיטליה המשווקת תחת המותג "טקנופייל" (Tecnopile).
הערות שוליים

↑  אתר באנגלית על ההיסטוריה של אריגים שונים וביניהם הפליס
פולו ג'י

| --- | --- |

 לידה:  6 בינואר 1999 (בן 25) שיקגו, מחוז קוק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Taurus Tremani Bartlett 
 שם במה:  Polo G 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2017 
 מקום לימודים:  תיכון ונדל פיליפס, Davies High School 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, היפ הופ תודעתי, טראפ, מוזיקת דריל, היפ הופ של המערב התיכון 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 www.polocapalot.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טאורוס טרמני ברטלט (באנגלית: Taurus Tremani Bartlett; נולד ב-6 בינואר 1999), הידוע בשם הבמה פולו ג'י (Polo G), הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי.
ביוגרפיה

ברטלט נולד באזור העיר העתיקה שבשיקגו. הוא חבר בכנופיית Almighty Vice Lord Nation.
השיר הראשון של ברטלט שהוקלט אי פעם נקרא "ODA". עם הקמת חשבון ה-SoundCloud שלו בשנת 2018, פרסם פולו ג'י את השיר "Gang With Me", שזכה במהירות למיליוני השמעות. הוא המשיך לצבור הצלחה עם שיריו "Welcome Back" ו-"Neva Cared". במחצית השנייה של שנת 2018, הוציא את השיר "Finer Things", שיר שכתב במהלך שהותו במעצר. השיר זכה למיליוני צפיות. בתחילת 2019, הוציא את "Pop Out", בהשתתפות ליל טיג'יי (אנ'), שהגיע בשיאו למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100. הקליפ של השיר זכה למעל 200 מיליון צפיות באתר יוטיוב, והוביל אותו לחתום על חוזה הקלטות עם קולומביה רקורדס. ברטלט הוציא גם קליפים לשיריו, "Deep Wounds"‏, "Through Da Storm"‏, ו-"Dyin' Breed", מתוך אלבום הבכורה שלו, Die a Legend, שיצא ב-7 ביוני 2019, זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה והגיע בשיאו למקום השישי במצעד הבילבורד 200. מאוחר יותר באותה השנה, הוציא את הסינגל הראשון מתוך אלבומו השני, "Heartless", בהפקתו של מאסטרד.
ב-14 בפברואר 2020 הוציא פולו ג'י את השיר "Go Stupid", בהשתתפות הראפרים סטאנה 4 וגאס (אנ') ו-NLE צ'ופה. השיר הופק על ידי מייק ויל מייד איט וטיי קית' (אנ'). השיר הפך לשיר השני של פולו ג'י שנכנס למצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהגיעה בשיאו למקום ה-60. ב-15 במאי 2020 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, The Goat. האלבום הגיע היישר אל המקום השני במצעד הבילבורד 200 ולמקום הראשון במצעד אלבומי הראפ.
ביולי 2020 יצא האלבום Legends Never Die של הראפר ג'וס וורלד לאחר מותו, בו השתתף פולו ג'י בשיר "Hate the Other Side", שהגיע בשיאו למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לשיר של פולו ג'י שהגיע למקום הגבוה ביותר במצעד. ב-11 באוגוסט 2020, נכלל פולו ג'י ברשימת ה-Freshman Class השנתית של המגזין XXL. מאוחר יותר באותו החודש, פרסם את הווידאו קליפ לסינגל "Martin & Gina", שהגיע למקום ה-61 במצעד הבילבורד הוט 100. בספטמבר הוציא את הסינגל "Epidemic", שהגיע בשיאו למקום ה-47 במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-9 באפריל 2021 הוציא את הסינגל "Rapstar", מתוך אלבומו השלישי. השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. במאי 2021 יצא הסינגל "Gang Gang" מתוך האלבום, בהשתתפות הראפר ליל ויין. האלבום, Hall of Fame, יצא לאור ב-11 ביוני 2021. ב-22 בנובמבר 2021, הראפר שחרר את "Hall of Fame 2.0".
ב-21 ביולי 2023, השתתף בסינגל "Heartbroken" של דיפלו עם ג'סי מורף. ב-18 באוגוסט הוציא את הסינגל "Barely Holdin' On".
חיים אישיים

לברטלט בן אחד, בשם טרמני, שנולד ב-6 ביולי 2019. ב-12 באוגוסט 2019 הוא אושפז וכמעט איבד את חייו, לאחר שככל הנראה סבל ממנת יתר במסיבה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: Die a Legend
2020: The Goat
2021: Hall of Fame
2021: Hall of Fame 2.0
הערות שוליים

↑  "Chicago rapper Polo G explains why he is different". Rolling Out. 2018-12-25. נבדק ב-2019-10-11.
↑  "Emerging Hip-Hop: Megan Thee Stallion, DaBaby & Polo G Make Waves on Hot 100". Billboard. נבדק ב-2019-04-26.
↑  Schatz, Lake. "Polo G Unleashes New Single "Go Stupid": Stream". נבדק ב-13 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Polo G Chart History". Billboard. נבדק ב-13 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  @Polo_Capalot (5 במאי 2020). "5/15🖤🐐...click the link for presale🔥 polog.lnk.to/GOAT" (Tweet) – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cline, Georgette (11 באוגוסט 2020). "XXL 2020 FRESHMAN CLASS REVEALED". XXL. נבדק ב-11 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Polo G Is Living Life Like A "RAPSTAR"". HotNewHipHop (באנגלית). נבדק ב-2021-04-19.
1 2  Findlay, Mitch (17 במאי 2021). "Polo G & Lil Wayne Dropping Collab Friday". HotNewHipHop. נבדק ב-18 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Polo G Shares His Powerful New ‘Barely Holdin’ On’ Video, UPROXX, ‏2023-08-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  Tony, Centeno. "Polo G Hospitalized, Claims He Almost Lost His Life". XXL. XXL Magazine. נבדק ב-13 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019161845  MusicBrainz: 7e1e5648-1d6a-4248-975a-98603e781848  VIAF: 45157340781109922928   WorldCat (עם VIAF): 45157340781109922928
פיצה קומפני

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  רשת מסעדות
 תקופת הפעילות:  1980–הווה (כ־44 שנים)
 מיקום המטה:  בנגקוק 
 משרד ראשי:  בנגקוק, תאילנד תאילנד
 ענפי תעשייה:  שרותי הסעדה 
 מוצרים עיקריים:  מזון מהיר
 הכנסות:  5.1 מיליארד באטים
  
 www.pizza.co.th
 
סמליל הרשת בישראל
פיצה קומפני (באנגלית: The Pizza Company, בתאית: เดอะ พิซซ่า คอมปะนี; בתרגום חופשי לעברית: חברת הפיצה) היא רשת מזון מהיר תאילנדית רב-לאומית אשר מתמקדת בהכנת פיצות ומאכלים איטלקיים-אמריקאיים ובסיסה בבנגקוק, תאילנד. לה סניפים ברחבי יבשת אסיה, וגם בישראל.
הרשת נוסדה ב-1980 כזכיין של רשת המזון פיצה האט בתאילנד והסניף הראשון הופעל בעיר פאטאיה. ב-2001 הגיע חוזה ההתקשרות בין הצדדים לסיומו והחברה עברה מיתוג מחדש תחת שמה הנוכחי. כשלוש שנים אחרי כן, נפתח הסניף הראשון של הרשת שאינו בתאילנד והיא החלה להפעיל סניפים רבים ביתר העולם.
נכון ל-2016, פיצה קומפני היא רשת הפיצות הגדולה ביותר בתאילנד ורשת המזון המהיר התאילנדית הגדולה ביותר.
סניפים ברחבי העולם

| מדינה | שנת פתיחת הסניף הראשון | ערים |
| --- | --- | --- |
| תאילנד תאילנד | 1980 | פריסה ארצית |
| הרפובליקה העממית של סין סין | 2004 | בייג'ינג, שאנגחאי |
| מלזיה מלזיה | 2005 | קואלה לומפור, פנאנג, סאראווק, מלאקה ופחנג |
| קמבודיה קמבודיה | 2006 | פנום פן וסיאם ריפ |
| ערב הסעודית ערב הסעודית | 2007 | דמאם, אלח'בר, ג'דה וריאד |
| איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות | 2007 | אבו דאבי ודובאי |
| לאוס לאוס | 2011 | ויינטיאן |
| ישראל ישראל | 2011 | ראשון לציון |
| וייטנאם וייטנאם | 2011 | האנוי |
| איראן איראן | 2012 | טהראן |
| מיאנמר מיאנמר | 2014 | יאנגון |
| האיים המלדיביים האיים המלדיביים | 2017 | מאלה |
פוליסולפון

פוליסולפון (PES) הוא שם כולל למשפחה של פולימרים תרמופלסטיים. פולימרים אלו ידועים בתכונות הקשיחות שלהם והיציבות בטמפרטורות גבוהות. המונומר (היחידה החוזרת של הפולימר) היא aryl-SO2-aryl שזו למעשה יחידת הסולפון. פולמרים אלו סונתזו לראשונה בשנת 1965 על ידי Union-Carbide.
ייצור

תגובה אופיינית לייצור היא תגובה בין דיפנול והחומר bis(4-chlorophenyl) sulfone תגובה היוצרת פוליאתר תוך הוצאת נתרן כלורי.
n HOC6H4OH + n (ClC6H4)2SO2 + n Na2CO3 → [OC6H4OC6H4SO2C6H4]n + 2n NaCl + n H2O + n CO2
תגובה כזו דורשת מונומר יחסית טהור על מנת לקבל תוצר בעל משקל מולקולרי גבוה יחסית.
תכונות כימיות ופיזיקליות

פולימרים תרמופלסטיים בכלל והפוליסולפון בפרט הם קשיחים, חזקים ובעלי טווח טמפרטורות נרחב מאוד.
הטמפרטורה הזכוכיתית של החומר היא בסביבות 150 מעלות צלזיוס. כמו כן הוא עמיד בפני התקפה כימית נרחבת כמו: בסיסים, מינרלים, ואלקטרוליטים וכן ישנה עמידות בפני גורמים מחמצנים וכן לחומרים פעילי שטח ולשמנים הידרוקרבוניים.
כמו כן, ישנו טווח גדול של pH- בין 2 ל-13.
לעומת זאת, הפוליסולפונים אינם עמידים לממסים אורגניים א-פולריים כמו קטונים, הידרוקרבוניים ארומטיים וכו'.
ישנה מסיסות טובה בדיכלורומתאן וכן במתילפירולידין.
יישומים

ישנו שימוש נרחב בממברנות. בעל תכונה חשובה בתחום: יכולת שליטה על גודל הפורות. ממברנות מפוליסולפון משמשות בהמודיאליזה, שפכים תעשייתיים, תעשיית המזון וכן להפרדת גזים.
ניתן לחזק עוד יותר את הפולימר על ידי צילוב עם סיבי זכוכית. חומר מרוכב זה הוא בעל מודול יונג מוגדל פי שלושה.