stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ואל פוינסט
קריירה פוליטית > שגריר במקסיקו

במקביל לכהונתו בבית הנבחרים, שימש פוינסט כשליח מיוחד למקסיקו בין השנים 1822 – 1823, כאשר ממשלתו של ג'יימס מונרו החלה להיות מודאגת בנוגע ליציבותה של המדינה החדשה יחסית. פוינסט, שהיה תומך של דוקטרינת מונרו, היה משוכנע שהרפובליקניזם הוא הערבות היחידה לצורת ממשל חופשית ושוחרת שלום עבור מדינות אמריקה הצפונית וניסה להשפיע על ממשלתו של אגוסטין דה איטורבידה, שהחלה להראות סימנים של חולשה ופלגנות.
ב-12 בינואר 1828 חתם פוינסט במקסיקו סיטי על החוזה הראשון בין ארצות הברית לבין מקסיקו, "הסכם הגבולות", שהכיר באופן רשמי בגבול בין שתי המדינות שהוגדר בהסכם אדמס-אוניס, שנחתם ב-1819 בין ארצות הברית לבין ספרד.
בשל חוסר שביעות רצונם של כמה אישים פוליטיים אמריקאים משני ההסכמים הללו, נשלח פוינסט לנהל משא ומתן על רכישת טריטוריות חדשות עבור ארצות הברית, כולל טקסס, ניו מקסיקו וקליפורניה העליונה, וכן חלקים מחצי האי באחה קליפורניה, סונורה, קואווילה ונואבו לאון, אך הצעתו של פוינסט לרכוש את השטחים הללו נדחתה על ידי משרד החוץ של מקסיקו בראשותו של חואן פרנסיסקו דה אזקרטה.
ארצות הברית הכירה בעצמאותה של מקסיקו, אך רק ב-1825, עם ייסודה של הרפובליקה של מקסיקו, היא שלחה לשם שגריר. אנדרו ג'קסון וכמה אחרים דחו את ההצעה למינוי, אך פוינסט קיבל אותה והתפטר ממושבו בקונגרס. הוא היה מעורב באנדרלמוסיה הפוליטית של המדינה עד לשובו ב-1830, אך הוא ניסה לקדם את האינטרסים של ארצות הברית במקסיקו על ידי מתן טיפול מועדף לסחורות אמריקאיות על פני סחורות מבריטניה, ניסיון לבצע תיקונים בגבול בין שתי המדינות וזירוז קבלתה של חוקה המבוססת על זו של ארצות הברית.
לאחר שביקר באזור שמדרום למקסיקו סיטי, ליד טקסקו דל אלרקון, הבחין פוינסט בצמח שהיה ידוע לימים בארצות הברית כ"פוינסטייה" (אנ') (מין של משפחת החלבלוביים. תרגום שמו של הצמח במקסיקו הוא "פרח ערב חג המולד" או "קתרינה"). פוינסט, שהיה בוטנאי חובב נלהב, שלח דוגמאות של הצמח לארצות הברית וב-1836 היה צמח זה כבר ידוע בשם שניתן לו על שמו של פוינסט. על שמו של פוינסט נקרא גם מין של לטאה מקסיקנית בשם Sceloporus poinsettia.
קריירה פוליטית > יוניוניסט

אף על פי שפוינסט היה תומך של מערכת העבדות בארצות הברית ובעצמו החזיק בבעלותו עבדים, הוא שב ב-1830 לקרוליינה הדרומית כדי לתמוך בעמדת היוניוניסטים (תומכי האיחוד) במהלך "משבר הביטול" (אנ'), ושוב כיהן כחבר בית הנבחרים של המדינה בין השנים 1830 – 1831. הוא גם היה נציגו החשאי של הנשיא אנדרו ג'קסון ודאג לעדכנו במצב במדינה מאוקטובר 1832 ועד מרץ 1833. ב-1833 נשא פוינסט לאישה את האלמנה מרי איזרד פרינגל (1857-1780).
קריירה פוליטית > מזכיר המלחמה

מה-7 במרץ 1837 ועד ה-5 במרץ 1841 כיהן פוינסט כמזכיר המלחמה של ארצות הברית והוא ניצח על המשך הדיכוי של פשיטות האינדיאנים באמצעות העברתם אל מעבר לנהר המיסיסיפי ובמהלך מלחמת הסמינול השנייה (אנ'). הוא גם צמצם את פיצול הצבא על ידי ריכוז יחידות במיקומים מרכזיים וציד את הסוללות הארטילריה הקלות של הרגימנטים כפי שאושר בחוק ארגון הצבא של 1821. בסיום כהונתו ב-1841 הוא פרש לאחוזת המטעים שלו בג'ורג'טאון שבקרוליינה הדרומית.
חיים אישיים > קידום האומנויות

במהלך שנות ה-20 של המאה ה-19 היה פוינסט חבר בגוף יוקרתי, המכון הלאומי לקידום המדעים והאומנויות השימושיות, שעל חבריו נמנו הנשיאים לשעבר, אנדרו ג'קסון וג'ון קווינסי אדמס ורבים מהאישים המפורסמים של התקופה, כולל אישי צבא, פקידי ממשל, אנשי רפואה ושאר בעלי מקצועות. ב-1825 הוא נבחר כחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
ב-1840 היה פוינסט אחד המייסדים של "המכון לקידום האמנויות והמדעים השימושיים", קבוצה של פוליטיקאים שדחפו לשימוש בעיזבונו של ג'יימס סמית'סון להקמת מוזיאון לאומי שיאחסן מוצגים הקשורים לארצות הברית ולמנהיגיה, יציג את הטכנולוגיה האמריקאית ויתעד משאביה הלאומיים של אמריקה הצפונית. קבוצה זו כשלה במאמציה, שכן קבוצות אחרות ניתבו את ייעודו של המוזיאון, שנודע בשם סמית'סוניאן, כבעל זיקה מדעית.
חיים אישיים > בונה חופשי

לא ידוע מתי היה פוינסט חבר בבונים החופשיים, אך ידוע שהוא היה הנשיא לשעבר של הלשכות בבגרינוויל ובצ'ארלסטון. הוא גם לקח חלק מרכזי בהגדרת הבנייה החופשית במקסיקו. הוא העדיף את "הנוסח היורקי", שהתאים לאינטרסים הפוליטיים של ארצות הברית.
מותו

ג'ואל פוינסט מת בסטייטבורג שבקרוליינה הדרומית ממחלת השחפת שהוחמרה מהתקף של דלקת ריאות ב-12 בדצמבר 1851 ונטמן בית הקברות של הכנסייה האפיסקופלית "הצלב הקדוש" שבמקום.
פסל של פוינסט בגרינוויל, קרוליינה הדרומית
הפרח "פוינסטייה" הקרוי בארצות הברית על שמו של פוינסט
ספיידרז

| --- | --- |

 סוגה:  אקשן, דרמה, מתח, ריגול, נוער, פשע, הרפתקאות, קומדיית מצבים, סיטקום, קומדיית, דרמה קומית, מדע בדיוני פעולה-הרפתקאות, מסתורין, המשפחה, גיבורי-על, קומדיית פעולה
 יוצרים:  מיכל קופר-קרן
 כותבים:  נדב בן סימון אמיר פבלוביץ מיכל קופר-קרן
 בימוי:  רני סער רינה הורן דורי טפר
 שחקנים:  נתי קלוגר  קובי מימון  עמית הכטר קים אור אזולאי יונתן גוטליב יהודה בוחבוט נאיה פדרמן גלעד קלטר מיכל לוי ירון ברובינסקי טל מוסרי עדן סבן עומר נודלמן אודי פרסי אלכס קרול ג'ורג' אסקנדר אודי ברינדט לוטוס אתרוג מירב שירום רותי אסרסאי
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית, אנגלית אמריקאית, אנגלית 
 מקום התרחשות:  ישראל, ארצות הברית 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  80
 הפקה
 מפיק:  אורלי אטלס כץ, אסנת סרגה, נועם ארזי, רעות רווה, יעל ריטבלט, חן משאש
 חברת הפקה:  ענני תקשורת   Nickelodeon
 עורכים:  אסנת סרגה, שירלי אורן, אורן נבות, ארן אמיר, יפעת תדמור, ירון רודה, רביב שרף
 אתר צילומים:  ישראל, ארצות הברית 
 צלמים:  עמיקם שילה, דנור גלזר, בועז מסיקה, ישי ניקומרוב, מקסים סטולבוב, נפתלי אלבז, רונן עוז, ירון בנישתי
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  עומרי בר
 אורך פרק:  כ-22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  TeenNick HOT
 תקופת שידור מקורית:  18 במרץ 2020 – 12 ביוני 2022
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ספיידרז היא סדרת דרמה ישראלית לנוער, המשלבת יסודות של ריגול ואקשן. הסדרה החלה את שידוריה ב-18 במרץ 2020 לצופי HOT בערוץ TeenNick, ובשיתוף עם ערוץ ניקלודיאון הבינלאומי, כך שהיא שודרה ברחבי העולם. הסדרה נכתבה על ידי מיכל קופר-קרן ושודרה במשך 3 עונות עד 2022.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 40 | 40 | 18 במרץ 2020 | 20 ביוני 2020 |
|  | 2 | 20 | 20 | 23 בדצמבר 2021 | 26 בינואר 2022 |
|  | 3 | 20 | 20 | 8 במאי 2022 | 12 ביוני 2022 |
עלילת הסדרה > עונה 1

הסדרה עוקבת אחר שלושה אחים בני משפחת פישר - דניאל, ניקי וטומי. הם מגלים במהלך חגיגות יום ההולדת של טומי שהוריהם פועלים בשירות סוכנות ריגול חשאית בשם "אקו" (Ecco) הפועלת לשימור איכות הסביבה. לאחר שהוריהם נשלחים להגן על מקור המים המרכזי במדינה שהתייבש (אגם שלמה), האחים מקימים תא ריגול עצמאי בשם "ספיידרז" ובהמשך מצרפים גם את שון, אלה וסופי ויוצאים להציל את ההורים שלהם ואולי אף את המדינה כולה.
עלילת הסדרה > עונה 2

העונה נפתחת במרדף של הספיידרז יחד עם הוריהם אחרי ארנסטו ספיבק. לאחר שלא הצליחו לתפוס אותו אנה ונוח פוטרו מאקו ובעקבות כך גם ילדיהם דניאל, ניקי וטומי. הילדים נפגשים עם אריק רוסו שנמצא בכלא ומספרים לו על המפה המוצפנת שמצאו, אריק מספר להם אודות המפה וכך הילדים משכנעים את הוריהם לצאת לחופשה. במהלך החופשה הם מנסים לתפוס את ארנסטו, ולבסוף מצליחים.
עלילת הסדרה > עונה 3

העונה נפתחת כשמרקו (אורי יניב) מגלה את האבן שחיסלה את הדינוזאורים. אנה ונוח פישר נמצאים באנטארקטיקה (נשלחו למשימה), ובינתיים מרקו מגלה אבן עם זרעים של אמבה בתוך אסטרואיד שהגיע מהחלל לפני הרבה שנים. בהמשך דייוויד גונב את זרעי האמבה ומפזר אותם על פני השמורה על מנת לנקום בספיידרז על שהכניסו את אריק רוסו לכלא.
דמויות > משפחת גודמן

שון גודמן (יהודה בוחבוט): בנם של עמנואל ונעמי גודמן, אח של אלה גודמן. גר ליד האגם שבו מתאכסנת משפחת פישר למשך הקיץ. ספורטאי מצטיין בנבחרת חתירה, נער נאה וטוב לב. מתאהב בניקי. היה חבר של לין. גילה את האמת על ניקי ועל בני משפחתה מלין, אך אחרי זה גילה שמטרותיה של ניקי טובות והתפייס איתה. הוא ואלה נשלחו ל"טכנוסק" על מנת לרגל אחרי דורין. ויתר על תחרות החתירה למען ניקי. בהמשך החליט בכל זאת לנסוע ביודעו שניקי תעזוב אותו ונחטף על ידי רוי העוזר של מקס. כמו כן גילה על המעורבות של דורין בפרשה. בסוף העונה הוא וניקי הופכים להיות זוג, בתחילת העונה השנייה מנהל קשר מרחוק עם ניקי. חושב שהיא וליאם ביחד ונפרד מניקי. אחרי שחזר לביתו ניקי באה לדבר איתו ולחזור אליו אבל הוא לא האמין לה שהיא במשימה, אחרי זה אנה התקשרה אליו ואמרה לו שהם במשימה, אחרי זה הבין שטעה וחזר אליה. בעונה השלישית חווה תאונת אימונים במסגרת הנבחרת ונשברה ידו. שב לשמורה על מנת להפתיע את ניקי. בהמשך, התגלה שהוא ביים את הפציעה.
אלה גודמן (נאיה פדרמן): בתם של עמנואל ונעמי גודמן ואחותו של שון גודמן. מתעסקת באופנה וחולמת להיות מעצבת אופנה, פעילה מאוד ברשת החברתית, לא חברותית במיוחד. חברה טובה של סופי. גילתה את האמת על משפחת פישר ואמרה לחברתה סופי להתרחק מדניאל. מצליחה לעבור את המבחן במתמטיקה בזכות דניאל. ריגלה עם שון ב"טכנוסק" אחרי דורין. לאחר מכן התחילה לשתף פעולה עם לין כדי לגרום לשון להתרחק מניקי בטענה שניקי תעזוב בקרוב לביתה ושון יהיה מאוכזב. רצתה להיות עוזרת של נלי ג'י והצליחה. נוסעת לשמורה בעונה השלישית על מנת לראות את המערה ולגרום לו לשמש לסט צילומים לנלי ג'י. גילתה שאלינור ומרקו החליפו את האסטרואיד האמיתי במזויף. הפכה לבת זוגו של בנג'י. שיקרה לבנג'י שחתולתה נדרסה, על מנת לא לגלות לו שהיא בצילומים לכתבה עליה.
עמנואל גודמן (גלעד קלטר) (עונה 1): בעלה של נעמי גודמן ואביהם של שון ואלה. מנהל את חברת טכנוסק וממציא ה"בלו-בירד". לכאורה האחראי לייבש את אגם שלמה, אך למעשה הופלל על ידי אריק ואדל. במקור תכנן למכור את ההמצאה שלו למדינה דרום-אפריקאית בשם "גּוֹבּוֹ". הפישרים הסתירו אותו בביתם, לאחר שהבריחו אותו מהכלא. בהמשך הוא והפישרים הסתתרו במחסן של הצימרים. בהמשך, לאחר שזוכה, גילה על בגידתה של דורין. בהמשך, הפעיל את "הבלו בירד 2" ומילא את האגם מחדש, לאחר שדניאל השיב לו את הגביש.
נעמי גודמן (מיכל לוי) (עונה 1): אשתו של עמנואל גודמן ואמם של שון ואלה. בעלת הצימר "מושלם באגם". גילתה את האמת על הפישרים ועל המעצר של בעלה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | סדרת דרמה | ספיידרז – עונה 1 | מועמדות |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה | קים אור אזולאי | מועמדות |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | בימוי בסדרת דרמה | רני סער | מועמדות |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | תסריט בסדרת דרמה | מיכל קופר-קרן, נדב בן סימון | מועמדות |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | המוזיקה המקורית הטובבה ביותר | עמרי בר | מועמדות |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | קאסט השחקנים בסדרה | ספיידרז | מועמדות |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | תגלית השנה | יונתן גוטליב | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | סדרת הנוער של השנה | ספיידרז 3 | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן ראשי בסדרת נוער | אברהם ארנסון | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן ראשי בסדרת נוער | עמית הכטר | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן ראשי בסדרת נוער | יונתן גוטליב | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקנית ראשית בסדרת נוער | קים אור אזולאי | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן אהוב בסדרת נוער | יהודה בוחבוט | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן אהוב בסדרת נוער | אוראל אטיאס | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקנית אהובה בסדרת נוער | נאיה פדרמן | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקנית אהובה בסדרת נוער | עמנואל לוי | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | פריצת השנה במשחק | ליאל אלי | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | פריצת השנה במשחק | רז ספני | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | פריצת השנה במשחק | ניקול פודובלני | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | פריצת השנה במשחק | שקד קנוביץ | מועמדות |
הערות שוליים

↑  https://www.frogi.co.il/entertainment/31727 "פרטים ראשונים: HOT חשפה את הסדרות החדשות של 2020", פורסם באתר "פרוגי"
↑  https://www.frogi.co.il/entertainment/tv/45579 "קבלו את הכוכבים החדשים שנראה השנה לראשונה בסדרות הנוער", פורסם באתר "פרוגי"
מרכז ההון (יוקסיו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 מיקום:  גואנגג'ואו
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 בעלים:  Yuexiu Property
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2011–2015 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2015 
 אדריכל:  אוניברסיטת דרום סין לטכנולוגיה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות פוסט-מודרנית 
 מידות
 גובה:  309.4 מטר (1,015 רגל) מטר
 שטח:  210,477 מטרים רבועים
 קומות:  68 (+4 קומות תת-קרקעיות)
 
 קואורדינטות:  23°07′26″N 113°19′34″E﻿ / ﻿23.123981°N 113.326225°E﻿ / 23.123981; 113.326225
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמרכז ההון(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמרכז ההון
 
מרכז ההון (ידוע גם בשם: המגדל הפיננסי יוקסיו) הוא גורד שחקים הממוקם בעיר גואנגג'ואו שבמחוז גואנגדונג שבסין. המגדל מתנשא לגובה של 309.6 מטרים (1,016 רגל) וכולל כ-68 קומות עליות ו-4 קומות תת-קרקעיות. בניית המגדל החלה בשנת 2011 והסתיימה בשנת 2015. המגדל משתרע על שטח של 210,477 מטרים רבועים ומשמש למשרדים. מרכז ההון הוא המגדל ה-31 בגובהו בסין וה-73 בגובהו בעולם.
הערות שוליים

↑  http://skyscrapercenter.com/building/fortune-center/11461
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרב איי אולנד

.
קרב איי אולנד (בשוודית: Åland; האיים נקראים בפינית: Ahvenanmaa), שנקרא גם קרב גוטלנד (בשוודית: Gotland) הוא קרב ימי שנערך במימי הים הבלטי, במלחמת העולם הראשונה, ב־2 ביולי 1915. הקרב נערך ליד איי אולנד שהם כיום אוטונומיה בתחומי פינלנד, ומול חופי האי גוטלנד שבשוודיה. בקרב זה התנגשו ספינות של הצי הגרמני הקיסרי וצי האימפריה הרוסית, וכן צוללת בריטית. בהתנגשות זו, בה מלכתחילה היה להן יתרון כוח, ניצחו ציי מדינות ההסכמה עליהן נמנו הן רוסיה והן בריטניה.
הסיירת הגרמנית "אלבטרוס"
רקע - הלוחמה בים הבלטי

בים הבלטי התכתשו בעיקר הצי הרוסי והצי הגרמני. הצי הגרמני היה גדול ומודרני יותר, אם כי בים הבלטי היה לרוסים לרוב יתרון מספרי מקומי. הבסיסים הגרמניים העיקריים שכנו אמנם לחוף הים הצפוני, אך אוניות מלחמה גרמניות היו יכולות להגיע בקלות לים הבלטי דרך תעלת קיל. בשל כך היה הצי הרוסי בעיקר בעמדת מגננה, והסתפק בהתקפת שיירות גרמניות לשוודיה. פעולות הציים השונים בים הבלטי הוגבלו משמעותית בשל פעולות מיקוש נרחבות שביצעו הצדדים השונים. פעולת מיקוש כזו היוותה רקע לקרב המתואר.
הכוחות היריבים ונסיבות הקרב

בראשון ליולי 1915, בערב שטרם הקרב, הסיירת הגרמנית 'אלבטרוס' (Albatross) (אנ') זרעה מוקשים ליד איי אולנד שבצפון הים הבלטי. את פעולתה איבטחו הסיירת המשוריינת 'רון' (Roon), הסיירות הקלות 'אוגסבורג' (Augsburg) ו'ליבק' (Lübeck), המיושנת יותר, ושבע משחתות: S126, S131, S141, S142, S147, S149, G135. מפקד הכוח היה הקומודור יוהנס פון קארפף (von Karpf). עם סיום משימתו, פון קארפף הודיע על כך בשדר שנקלט ופוענח על ידי הרוסים.
הספינות הגרמניות יורטו בידי שייטת רוסית שהייתה בדרכה להפגיז את ממל, אך פנתה ממסלולה המקורי עקב הידיעות המודיעיניות אודות הימצאות הגרמנים. זו כללה את הסיירות המשוריינות 'אדמירל מקרוב' (Адмирал Макаров) ו'באיאן' (Баянь) ואת הסיירות הקלות 'אולג' (Олег) ו'בוגטיר' (Богаты́рь). במרחק מה מאחוריהן עשו דרכן גם הסיירת המשוריינת 'רוריק' (Рюрик) והמשחתת 'נוביק' (Новик). על כל אלה פיקד תת-אדמירל מיכאיל קורונטוביץ' בכירב (Бахирев). הכוח הרוסי קיווה לנצל את ההזדמנות שנקרתה לפניו להשמיד כוח גרמני נחות בעוצמתו.
מהלך הקרב > ההתקלות

הרוסים עשו דרכם מדרום צפונה בעוד הגרמנים, שסיימו את הנחת המוקשים, פיצלו את כוחם, או שעמדו לעשות זאת. חלק אחד, ובו 'רון', 'ליבק' והמשחתות G135, S141 ו - S142, החל זה עתה עושה דרכו דרומה-מזרחה לליבאו (Libau, כיום לייפאיה שבלטביה). ארבע המשחתות האחרות החלו עושות דרכן דרומה-מערבה לריקסהפט (Rixhöft, כיום רוזווייה (Rozewie) בפולין), ויתר הספינות: 'אוגסבורג' ו'אלבטרוס', טרם פנו בטרם נראו הרוסים. ב-6:30 בבוקר 2 ביולי גילו הכוחות זה את זה מבעד לערפילים פזורים. חלק אחד מן הכוח המפוצל, ובו 'אלבטרוס', 'אוגסבורג' ושלוש משחתות, הוא שנתקל ראשון ברוסים, אך יתר הכוח הגרמני לא אחר להצטרף, וכמה דקות אחר כך החלו חילופי אש תותחים בין הצדדים.
מהלך הקרב > תחילת הקרב

עם יצירת המגע בין הצדדים בררו הספינות השונות את מטרותיהן. 'באיאן' החלה לירות על S149 אשר הובילה את הטור שפניו לליבאו. 'אוגסבורג' ירתה על 'אדמירל מקרוב', שמצידה ירתה על 'רון'. 'רון' ו'באיאן', אשר כבר ירתה על S149, ירו זו בזו ממרחק. 'בוגטיר' ו'אולג' ירו על G135, ובהמשך החליפה 'אדמירל מקרוב' את 'אולג'. זו האחרונה פנתה לירות ב-S141. בדקות הראשונות לא היו לירי תוצאות, בין היתר בשל הערפילים.
מהלך הקרב > המשך הקרב

בהמשך, לאחר כמה דקות של קרב, שני הצדדים שיפרו את דיוק כלי נשקם והושגו פגיעות ראשונות. G135 שיגרה שלוש פצצות טורפדו. הראשונה החטיאה את 'באיאן'. השנייה גרמה לשריפה, והשלישית פגעה ב'בוגאטיר' והרסה מחסן תחמושת. במקביל, 'רון' פגעה ב'באיאן' ובשל הפגיעה ניזוקו אחד מחדרי המנועים ואחד מחדרי הדוודים. 'אדמירל מקרוב' פגעה הן ב'רון' והן ב-G135. גם S141 שיגרה טורפדו אשר פגע ב'אדמירל מקרוב', וגרם להצפה זמנית בשני חדרי מנועים. משחתת זו, מצידה, ספגה פגיעה מ'אולג', אשר שיתקה את אחד ממנועיה ואת אחד מחדרי הדוודים. טורפדו ששיגרה לעברה 'אדמירל מקרוב' - החטיא.
הטורפדות ששיגרו הגרמנים שיבשו במידת מה את המערך הרוסי וטור המשחתות שהובל על ידי G135 ניצל זאת כדי לנסות ולחמוק דרומה. 'אוגסבורג' העלתה מסך עשן, וניסתה כך לסייע ל'אלבטרוס', הפגיעה מבין הסיירות, לחמוק מערבה, ואחר כך דרומה. 'רון' ו'ליבק' פנו אף הן דרומה. ארבע המשחתות האחרות התפצלו: שתיים פנו מערבה, והאחרות דרומה-מערבה. הגרמנים המשיכו בשיגור טורפדות: S141 ו-S142 שיגרו כל אחת טורפדו לכיוון 'אולג', ו-S142 שיגרה טורפדו נוסף לכיוון 'אדמירל מקרוב'. כולם החטיאו. 'באיאן', בעודה מתכתשת עם 'רון', פגעה ב'אוגסבורג' בתותחיה המשניים, ו'אולג' הוסיפה עוד שלוש פגיעות. 'אוגסבורג', בעודה מתמודדת עם שריפות שפרצו כתוצאה מפגיעות אלה, השיבה מלחמה ופגעה ב'אדמירל מקרוב'. בהמשך 'רון' פגעה ב'באיאן' עוד פעמיים. 'ליבק' החלה לירות ב'אדמירל מקרוב' - ללא תוצאות לעת עתה.
כיוון שהמערך הרוסי ממילא השתבש, בשעה 06:46 הורה מפקדו על פעולה עצמאית של הספינות. 'רון' הוסיפה ופגעה ב'באיאן' חמש פגיעות נוספות. גם S149 הורתה על פעולה עצמאית של המשחתות בטור שהובילה, ו'ליבק' קיבלה הוראה לסייע להן לחמוק. למעשה, בשלב זה מערכי הספינות היו משובשים והן היו מפוזרות באי סדר יחסי בתוך מעגל דמיוני שקוטרו כתשעה ק"מ. בעברו הצפון מערבי היו 'אלבטרוס' ו'אוגסבורג' החומקות דרומה. ממזרח להן 'באיאן' הפונה מזרחה ומעט דרומה, ו'אולג' ו'אדמירל מקרוב' הפונות דרומה. ממערב לאחרונה עשו גם S149 ו-S126 דרכן דרומה. מדרום להן עשו דרכן מזרחה, כלפי 'רוריק' הפונה צפונה-מזרחה, G135, S141 ו-S142. 'רון' פנתה דרומה-מערבה הישר אל מול 'רוריק'.
בינתיים שיפרה 'ליבק' את ביצועי תותחיה ופגעה ב'אדמירל מקרוב' אשר מצידה ירתה הן ב'ליבק', הן ב-S149, הן ב'רון', והחטיאה תחילה את כולן. בהמשך הפך הירי שלה למדויק יותר והושגו ארבע פגיעות ב'ליבק', אשר העלו אש בספינה. אחר כך הוסיפה וירתה, וגם פגעה, ב-S147, אשר ספגה גם שתי פגיעות מ'אולג'. 'רון' השיבה אש כלפי 'אדמירל מקרוב', ולבסוף פגעה בה פעמיים. הירי של 'באיאן' ב'אוגסבורג', וב-S149 החטיא, אך הושגה פגיעה ב'רון'. שני טורפדות ששיגרה S149 ב'אדמירל מקרוב' וב'אולג' החטיאו, כמו גם אש התותחים שירו שתי האחרונות באותה משחתת, טורפדו שירתה S126 לעבר 'אולג', וירי של האחרונה ב'ליבק'. 'רוריק' ירתה הן ב'רון', ופגעה, הן ב-S126. אחר כך פנתה וירתה לעבר S131, ופגעה, וכן ב-G135, והחטיאה.
בהדרגה החלו הסיירות להתרכז בהתמודדות זו עם זו ופחות במטרות אחרות. 'רון' שיגרה טורפדו לעבר 'אדמירל מקרוב', וזה החטיא וסיכן את 'ליבק'.
מהלך הקרב > ניצחון רוסי

בהמשך הקרב 'אלבטרוס' נפגעה קשות מן הירי ונאלצה לעלות על החוף של האי השוודי גוטלנד הסמוך, שם הוחזקה עד סוף המלחמה. בזמן שהגרמנים המשיכו לסגת, תחילה 'נוביק' ואחר כך 'רוריק', התכתשו, כל אחת בתורה, עם 'ליבק'. בעוד 'ליבק' מצליחה להתחמק, 'רון' ו'רוריק' פתחו בקרב ארטילרי מטווחים רחוקים, בו לא נפגע רצינית אף אחד מן הצדדים. הסיירות המשוריינות 'פרינץ אדלברט' (Prinz Adalbert) ו'פרינץ היינריך' (Prinz Heinrich) חשו לתגבר את הצד הגרמני, ו'פרינץ אדלברט' טורפדה בדרכה על ידי הצוללת הבריטית E9 מצפון לדנציג, ובקושי רב עשתה דרכה אל בסיסה.
אחרית דבר

למרות ניצחון רוסי לא-מכריע זה, לא ויתרו הגרמנים על היזמה, ובחודש הבא - אוגוסט - ניסו לחדור למפרץ ריגה, דבר שהוביל לקרב מפרץ ריגה.
לוח זיכרון להרוגי ה'אלבטרוס'
טקומסה

| --- | --- |

 לידה:  1768? צ'יליקותי, ארצות הברית 
 נהרג:  5 באוקטובר 1813 (בגיל 45 בערך) Moravian Indian Reserve 47, קנדה 
 מדינה:  שוני 
 
טקומסה (באנגלית: Tecumseh; מרץ 1768 – 5 באוקטובר 1813) היה מנהיג ומצביא אינדיאני משבט השוני, ומנהיג "קונפדרציית השבטים הגדולה". טקומסה הוביל את הקונפדרציה במלחמה נגד ארצות הברית שנקראה "מלחמת טקומסה" על שמו, והיה בעל ברית של האימפריה הבריטית במלחמת 1812. הוא נהרג בקרב תיימז במהלך אותה מלחמה.
ביוגרפיה > ילדות

טקומסה נולד על פי הידוע בחודש מרץ של שנת 1768. אביו היה פוקשינוואה (1720-10.10.1774), צ'יף שבט השוני. ידוע עליו מעט מאוד. אמו נקראה מאטוטאסקה (1738–1793), וגם עליה ידוע מעט מאוד. ספקולציות מאוחרות יותר טוענות שהיא הייתה בת לשבט הצ'רוקי, ויש אף הטוענים שהיא הייתה למעשה שבויה לבנה. מקום לידתו שנוי במחלוקת, אולם היה ככל הנראה באזור אוהיו, שבו החל השבט להתיישב רק זמן קצר לפני כן.
בשנת 1774 נהרג אביו בקרב מול מיליציה של מתיישבים לבנים מווירג'יניה, שהפרו את ההסכם שהיה להם עם השוני והמינגו. על פי האגדה באותה עת גמלה ההחלטה בלבו להיות לוחם כמו אביו.
ביוגרפיה > מלחמת העצמאות האמריקנית

במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, תמכו בני השוני בכוחות האימפריה הבריטית שלחמו במורדים משלוש עשרה המושבות. עקב כך, משפחתו של טקומסה ספגה טלטלות רבות ונאלצה לעקור ממקום למקום בשל פעולות תגמול שערכו בני המושבות. בשנת 1783, כשהיה טקומסה בן 15, הסתיימה המלחמה, ובעקבות כך התגברה חדירת הלבנים לשטחים האינדיאניים. טקומסה הצטרף לקבוצות של בני השני שנהגו לפשוט על סירות מתיישבים ששטו במורד הנהר אוהיו. בהמשך הוביל טקומסה חבורת פושטים משלו והם הקשו מאוד על המסע בנהר.
במסגרת חוזה פריז, ויתרו הבריטים על שליטתם במושבות האמריקניות, אך בפועל המשיכו לתמוך באינדיאנים של צפון אמריקה כדי שיילחמו באמריקנים. בשנת 1785 פרצה מלחמה שזכתה לכינוי "מלחמת המערב האינדיאנית", במסגרתה התאחדו שבטים רבים באזור הטריטוריה הצפון-מערבית נגד האמריקנים. לקראת סוף המלחמה, הפך טקומסה ללוחם ולקח חלק פעיל במלחמה יחד עם אחיו הגדול. במהלך המלחמה נהרג אחיו, וטקומסה קיבל פיקוד על לוחמי השוני שלחמו במסגרת הקואליציה האינדיאנית. בשנת 1795 הסכימו מרבית מנהיגי השבטים לחתום על "אמנת גרינוויל", במסגרתה ויתרו האינדיאנים על מרבית אדמותיהם תמורת מוצרים בשווי 20,000 דולר. טקומסה ראה הסכם זה כהשפלה, וסירב לחתום עליו בשם השוני.
ביוגרפיה > המתיחות עם האמריקנים

טקומסה התיישב בסופו של דבר בעיר גרינוויל שבאוהיו. הוא גר קרוב לאחיו הצעיר טנסקאווטאווה ("הדלת הפתוחה"), אשר הפך במהרה למנהיג דתי שכונה "הנביא של השוני". טנסקאווטאווה משך אחריו קהל מאמינים ומעריצים שהיו ברובם אינדיאנים שנושלו מאדמותיהם בידי המתיישבים הלבנים. הא הטיף לחזור למסורות והמנהגים הישנים של האינדיאנים, ולדחיית המנהגים האירופיים. בשנת 1805, בעקבות התפרצות של מגפה, פתח טנסקאווטאווה בציד מכשפות, והקים לתחייה סיפורים עתיקים של בני הלנאפי שאבד עליהם הכלח, על אפוקליפסה שתשמיד את הלבנים. הוא הטיף לוותר על אלכוהול, וכן על בגדים ונשק בסגנון מערבי, והורה למאמיניו לשלם מעתה ואילך לסוחרים לבנים רק חצי מהערך של סחורותיהם. בשנת 1807 נאלץ טקומסה להיפגש עם נציגים אמריקאים כדי להבהיר להם שבני השוני חפצים בשלום עם הלבנים ורק מקיימים את צו הרוח הגדולה והנביא שלה. הוא הבטיח שטנסקאווטאווה עתיד לעבור בהמשך עם מאמיניו עמוק יותר לתוך השטח האינדיאני. כבר אז החל טקומסה לחשוב על אפשרות של הקמת קונפדרציה של שבטים אינדיאניים שתילחם בלבנים.
בשנת 1809, הצליח מושל אינדיאנה ויליאם הנרי הריסון, לשכנע מספר צ'יפים אינדיאנים לחתום על "אמנת פורט ויין" במסגרתה ויתרו האינדיאנים על 3 מיליון דונם של אדמה לטובת ארצות הברית. לא הייתה זו אדמה של שבט השוני, אולם טקומסה נבהל מאוד מהוויתור המסיבי. הוא עבר ברחבי אוהיו ואינדיאנה, והטיף בקרב השבטים האינדיאנים להתנגד להסכם. עם זאת, באותו שלב הוא לא העז להתעמת ישירות עם ארצות הברית. בהמשך, טקומסה נפגש עם הריסון ודרש ממנו לוותר על ההסכם. הריסון סרב. בסיועו של אחיו, שהיה אז כבר מנהיג דתי ידוע, טקומסה הפך למנהיג של "קונפדרציית השבטים הגדולה" או "קונפדרציית טקומסה", שכללה שבטים רבים שהתאחדו למלחמה נגד הלבנים. כוחות הקונפדרציה כללו בערך 5,000 לוחמים, ובסיסה היה בעיירה טיפקאנו (פרופטסטאון).
באוגוסט 1810 הוביל טקומסה 400 לוחמים אל העיר שבה נמצא ביתו של הריסון, במטרה לאיים עליו. התושבים בעיר נבהלו, והמצב הפך למסוכן כאשר הריסון דחה בבוז את דרישותיו של טקומסה. הוא הצהיר שהשבטים החיים באדמות שנרכשו מעוניינים לחיות בשלום עם ארצות הברית, וכי התערבותו של טקומסה אינה רצויה בידיהם. טקומסה התרגז מאוד מהתשובה, ונשא נאום מתלהם במהלכו הצהיר בין היתר:
למה לא למכור את האוויר, הים הגדול, כמו גם את כדור הארץ? האם הרוח הגדולה לא הפכה את כולם לשימוש ילדיה? כיצד אנו מסוגלים לבטוח באנשים הלבנים?
טקומסה ואנשיו רצו להרוג את הריסון, אלא שאז התערב חיל המצב המקומי והם נאלצו לסגת. בשנת 1811 זימן הריסון את טקומסה בעניין מתיישבים אמריקאים שנרצחו בידי אינדיאנים. טקומסה הצהיר כי האינדיאנים מוכנים לחיות בשלום עם האמריקאים, אולם בעיית האדמות צריכה להיפתר. שניהם יצאו מהפגישה בהרגשה שמלחמה היא בלתי נמנעת.