פרנץ ארקל
ביוגרפיה

ישנן מספר סברות לגבי מוצא משפחתו של פרנץ ארקל. אחת מהן היא שלמשפחה מוצא הולנדי. אגדה זו נחשבה לנכונה אף במשפחת ארקל, שכן ספר דיון אמונה הולנדי של ג'יי.ס. ואם ארקל נכלל באינדקס האפיפיורי משנת 1711. על פי תאוריה אחרת, הארקלים הגיעו מהעיר פרייבורג שבמדינת באדן באדן עילית, שכן השם ארגקלין – המכונה גם ארקלין – הופיע שם כבר בשנת 1565, לימים ארגל. עם זאת, ככל הנראה, אבותיו המיידיים של ארקל היו גרמנים קתוליים מברטיסלבה. לפי לאיוש קמני (1933), השם ארקל הופיע בספרי הקרקעות של המאה ה-15. ככל הנראה השם התפתח מהשם ארגל מהגרמנית ההתיכון שפירושו היה סל לבציר ענבים.
המורה למוזיקה הראשון של פרנץ הצעיר היה המהגר הפולני שימון צינגולסקי, ומשנת הלימודים השנייה אביו בעצמו. את הידע המוזיקלי שלו לפני כן הוא רכש מאביו ומסבו. הוא השתתף במפגשים מוזיקליים למבוגרים מוקדם מאוד ולעיתים קרובות, במיוחד בערבי המוזיקה של אלברט רושטי, הנוטריון הראשי של מחוז בקש. פרנץ הקטן התקדם במהירות עם בלימודיו. כבר כשהיה בן עשר החליף לפעמים את אביו על ספסל העוגב. הוא היה בן אחת עשרה כשניגן בפסנתר לראשונה בפני קהל בדיולה.
הוא החל את לימודיו בגימנסיה באוראדיה, ובשנים 1822 עד 1825 המשיך את לימודיו אצל הבנדיקטינים בברטיסלבה, על פי רצון אביו. כשהיה סטודנט בברטיסלבה הוא ניגן לעיתים קרובות במיסות של מנזר נוטרדאם. את לימודיו סיים בגיל שבע עשרה. הוא למד את היסודות של ההלחנה, תוך התפתחות לווירטואוז לפסנתר. עוד לפני שעזב שם כתב את יצירתו הראשונה, ליטאניה, אשר אבדה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” |  ארקל עצמו העיד על שנותיו בקלוז'-נאפוקה: "כל מה שאני הוא בזכות שנותיי בקלוז'-נאפוקה. שם חינכתי את עצמי כפסנתרן, למדתי הכי הרבה שם, קיבלתי השראה לשם, הם עשו את הגורם לפריחת המוזיקה ההונגרית, ושם ליבי התמלא במגוון של שירי עם הונגרים-צקלרים יפים יותר, שמהם כבר לא יכולתי להיפטר, ולא נרגעתי עד לא שפכתי מהנשמה את מה שכבר הרגשתי שאני חייבת לשפוך." | “ |


הוא קיבל משרת מורה ונגן בקלוז'-נאפוקה ועבר לבירת הונגריה בשנת 1835, שם הפך למנצח "חוג התיאטרון העירוני של בודה". תוך זמן קצר הפך לאיש המוביל בחיי המוזיקה של הערים בודה ופשט. כמעט בכל מהדורות המגזין הונדרי (Honderű) שהיה מגזין ספרות, אמנות ואופנה הונגרי בין 7 בינואר 1843 ל-1 באפריל 1848, שהיה מיועד בעיקר לאצולה, הוזכרו הקונצרטים לפסנתר שלו..
הניצוח על האופרה של רוסיני הספר מסביליה ב-11 באפריל 1835 נחשבת להופעת הבכורה שלו אף על פי שניצח בעבר על אופרות בקלוז'-נפוקה, תאריך זה נחשב לנקודת המוצא לניצוחו של ארקל. ארקל קיבל משרה לתקופה קצרה בתיאטרון הגרמני של פשט ונשאר שם עד סוף 1837. בינתיים נבנה התיאטרון הלאומי ההונגרי החדש שאליו עבר תמורת הכנסה קטנה יותר.
גם בחייו הפרטיים חל שינוי. הוא פגש את הפסנתרנית הגדולה אדל אדלר בשנת 1839 והם נישאו ב-19 באוגוסט. כך הפך לחתנו של המנצח המהולל של הכנסייה הראשית להכתרה בבודה, ג'ורג' אדלר. הזוג נסע לדיולה לירח הדבש, שם הם גם ערכו קונצרט משותף כדי לעזור לבית החולים המחוזי.
ארקל הקדיש את השנה שלאחר מכן להלחנה והבכורה של האופרה הראשונה שלו מאריה באטורי הייתה ב-8 באוגוסט 1840. בנוסף לעיתונות ההונגרית בפשט, גם זו הגרמנית בירכה על האופרה, והדגישו את מקוריותה ועושרה במנגינות לאומיות. תחת ניהולו של ארקל עלתה רמת התיאטרון הלאומי ההונגרי בהדרגה. עבודתו החינוכית הקפדנית והעקבית יצרה אנסמבל מחובר רב-פנים, בעל מיומנויות שונות. הרפרטואר הועשר ביצירות ברמה גבוהה יותר. אופרותיהם של לואיג'י כרוביני, אטיין מאול, דניאל אובר, ג'אקומו מאיירבר, וינצ'נצו בליני ויצירותיו של גאטנו דוניצטי הוצגו גם הן.
בנו הראשון של ארקל, דיולה, נולד ב־7 ביולי 1842, ובנו השני, אלק, נולד ב־2 בנובמבר 1843. בנו השלישי, לאסלו, נולד ב־9 באפריל 1844, ובאותה שנה סיים אחיו רז'ה לימודי רפואה ושימש כרופא התיאטרון עד שובו לדיולה בשנת 1845. שתי האופרות של ארקל זכו להצלחה אדירה באותה השנה.