stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה קנטור

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1953 (בן 71) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות, הממלכה המאוחדת, רוסיה, ישראל 
 השכלה:  המכון לתעופה במוסקבה 
 פרסים והוקרה:  קצין מסדר הכתר הבלגי (2020)  עיטור הידידות (רוסיה)  מסדר הנסיך יארוסלאב הנבון, דרגה  5  קצין בלגיון הכבוד  אביר בלגיון הכבוד  מסדר הכתר  העיטור הלאומי להצטיינות של רומניה  מסדר לאופולד  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב  אות ההצטיינות של הרפובליקה האוסטרית 
 www.moshekantor.com
 
קנטור (שני מימין בשורה הקדמית) יחד עם המנהיגים שהגיעו לפורום השואה העולמי החמישי ביד ושם, 2020
ויאצ'סלב משה קנטור (ברוסית: Вячеслав Моше Кантор; ‏נולד ב-8 בספטמבר 1953) הוא תעשיין, מדען, נדבן ומנהיג יהודי רוסי, המכהן כנשיא הקונגרס היהודי האירופי וכנשיא קרן פורום השואה העולמי. קנטור עומד בראש תאגיד הדשנים "אקרון", הנסחר בבורסות בלונדון וברוסיה. על פי פורבס, נכון ל-2024 הונו מוערך ב-9.8 מיליארד דולר.
קורות חיים

קנטור נולד ב-8 בספטמבר 1953. הוא בוגר המכון לאווירונאוטיקה במוסקבה, בעל תואר דוקטור במערכות בקרה אוטומטיות לכלי טיס ובעל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב.
קנטור ידוע בעולם במלחמתו העיקשת באנטישמיות ובגזענות. הוא משמש נשיא המועצה האירופאית לסובלנות ופיוס (ECTR)(אנ'), ארגון המורכב מראשי מדינות אירופה, זוכי פרס נובל לשלום ואישים בעלי הישגים בתחום. המועצה מהווה פורום חשיבה בנושאי מדיניות זכויות האדם באירופה, מלחמה באנטישמיות ושנאת זרים ובקידום סובלנות.
בשנת 2005, ייסד קנטור את קרן פורום השואה העולמי, והוא מכהן כנשיאה. פורום השואה העולמי עוסק בשימור זיכרון השואה ולקחיה ומאבק באנטישמיות הגואה. בינואר 2020 הביא קנטור לישראל את אירועי פורום השואה העולמי החמישי, לציון 75 שנים לשחרור מחנה ההשמדה אושוויץ ועל רקע התגברות האנטישמיות בעולם. באירוע, שערוצי תקשורת מובילים בעולם תיארו כ"האירוע הדיפלומטי הגדול ביותר בהיסטוריה של מדינת ישראל", השתתפו 48 מנהיגים מרחבי העולם.
בשנים 2005–2009 היה נשיא הקונגרס היהודי-רוסי. משנת 2007 מכהן קנטור כנשיא הקונגרס היהודי האירופי, ארגון המייצג 42 קהילות יהודיות באירופה.
בשנת 2007 ייסד, את הפורום הבינלאומי למניעת אסון גרעיני(אנ') בלוקסמבורג והוא משמש כנשיאו.
בשנת 2010 הקים קנטור את "מרכז קנטור ליהדות אירופה בימינו" ואת "מאגר המידע על שם משה קנטור לחקר האנטישמיות והגזענות בימינו" באוניברסיטת תל אביב. בכל שנה, בערב יום השואה, מפרסם המרכז דו"ח על מצב האנטישמיות בעולם.
קנטור מכהן גם כנשיא Museum of Avant-Garde Mastery (אנ') שיוסד במוסקבה ב-2001 ביוזמתו. במוזיאון זה נמצא האוסף הגדול ביותר של אמנות אוונגרד רוסית של המאה ה-20.
קנטור מכהן כנגיד מועצת יד ושם. קנטור עומד בראש תאגיד הדשנים "אקרון", הנסחר בבורסות בלונדון וברוסיה. בשל כך הוכנס לרשימת הסנקציות של בריטניה שהוטלו נגד אוליגרכים רוסים בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
חיים אישיים

משה קנטור נשוי לאנה קנטור ולהם 4 בנים ובת.
פרסים

על פעילותו נגד גזענות ואנטישמיות וקידום סובלנות ופיוס, קיבל קנטור במהלך השנים את הפרסים והעיטורים הממלכתיים הבאים:
עיטור מסדר הידידות (רוסיה, 1998)
צלב הקצינים של מסדר ההצטיינות (פולין, 2005)
מסדר הנסיך יארוסלאב החכם (אוקראינה, 2006)
אות מסדר לאופולד (בלגיה, 2009)
אביר לגיון הכבוד (צרפת, 2012)
צלב האבירים הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (איטליה, 2013)
הצלב הגדול לאות כבוד של מסדר ההצטיינות מטעם המדינה (רומניה, 2014)
קצין לגיון הכבוד (צרפת, 2014, התקבל ב-2015)
עיטור הכבוד של רוסיה, 2016
בנוסף קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב בשנת 2004.
בשנת 2016 נבחר לרשימת "50 היהודים המשפיעים בעולם" של הג'רוזלם פוסט, בפעם ה-6 ברציפות.
הערות שוליים

↑  Viatcheslav Kantor, Forbes (באנגלית)
↑  חברי מועצת יד ושם
↑   עופר אדרת, בריטניה הטילה סנקציות על האוליגרך משה קנטור: "נרעיב את מכונת המלחמה", באתר הארץ, 6 באפריל 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414867005171  PLWABN: 9811322865305606  ISNI: 0000 0004 4880 9132  LCCN: no2015058821  VIAF: 315944482   WorldCat (עם VIAF): 315944482
טאן ג'ונגיי

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1991 (בת 33) צ'ונגצ'ינג, הרפובליקה העממית של סין 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן
 מד כושר מרבי:  2561 (דצמבר 2024)
 מד כושר נוכחי:  2551 ‏(אוקטובר 2024)
 השכלה:  אוניברסיטת שאנגחאי למימון וכלכלה 
 מדינה:  סין
 
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
טַאן ג'וֹנְגְיִי (בסינית מפושטת: 谭中怡, פין-יין: Tánzhōngyí, נולדה ב-29 במאי 1991) היא שחמטאית סינית בדרגת רב-אמן. אלופת העולם בשחמט לנשים בשנים 2017–2018.
נכון למרץ 2020, מדורגת במקום ה-27 בדירוג הכללי בסין לפי מד כושר.
קריירה

בשנים 2000 ו-2001 זכתה ג'ונגיי באליפות העולם בשחמט לבנות מתחת לגיל עשר, וב-2002 זכתה בתחרות המקבילה לבנות מתחת לגיל שתים עשרה.
בשנת 2008 התמודדה באליפות העולם לנשים, והובסה בסיבוב השני על ידי פיה קרמלינג בתוצאה 1.5-0.5.
ג'ונגיי ייצגה את סין באוניברסיאדה בשנים 2011 ו-2013, וזכתה בשתי מדליות זהב עם קבוצתיות ומדליות זהב וארד אישיות.
ב-2015 זכתה באליפות סין בשחמט לנשים, וב-2016 זכתה עם נבחרת סין במדליית הזהב באולימפיאדת השחמט 2016.
בשנת 2017 העפילה לגמר אליפות העולם בשחמט, והתמודדה בדו-קרב על התואר מול אנה מוזיצ'וק. לאחר תוצאת תיקו 2-2 ניצחה את מוזיצ'וק בשלב שובר-השוויון וזכתה בתואר אלופת העולם.
במאי 2018 היא הפסידה את תואר אלופת העולם לסינית ג'ו ונג'ון שניצחה אותה בתוצאה 5.5:4.5.
קבלת דרגות בינלאומיות

2009 - רב-אמן לנשים
2017 - רב-אמן.
טאן ג'ונגיי באולימפיאדת השחמט

בין השנים 2008 ל-2016 השתתפה ג'ונגיי בשתי אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 2008 | עת | סין | 2395 | 5 מ-7 | 5+ 0= 2- | 71.4 | 8 קבוצתי |
| 2014 | 4 | סין | 2468 | 6 מ-9 | 5+ 2= 2- | 66.7 | 2 קבוצתי, 5 אישי |
| 2016 | 4 | סין | 2658 | 9 מ-11 | 7+ 4= 2- | 81.2 | 1 קבוצתי |
הערות שוליים

↑  Tan Zhongyi - Women's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהושע השיל פריד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ה'תקפ"ד
 פטירה:  יוני 1921 (בגיל 97 בערך) כ"א בסיוון ה'תרפ"א קאפיש, הונגריה (נאג'י-קופושוני (אנ'), סלובקיה)
 מקום קבורה:  קאפיש, הונגריה (נאג'י-קופושוני (אנ'), סלובקיה)
 מדינה:  הונגריה
 מקום מגורים:  קאפיש, הונגריה (נאג'י-קופושוני (אנ'), סלובקיה)
 מקום פעילות:  קאפיש, הונגריה (נאג'י-קופושוני (אנ'), סלובקיה)
 רבותיו:  הרב חיים מצאנז  הרב מאיר איזנשטטר  הרב צבי הירש פרידמן  הרב יצחק אייזיק אייכנשטיין.
 תלמידיו:  הרב אהרן ראטה
 אב:  הרב גדליה
 צאצאים:  הרב יעקב מאיר
 חתנים:  הרב אהרן וייס
 
רבי יהושע השיל הכהן פריד (ה'תקפ"ד – כ"א בסיוון ה'תרפ"א, יוני 1921) היה אדמו"ר חסידי וראש ישיבה בקאפיש שבהונגריה (כיום נאג'י-קופושוני (אנ') בסלובקיה).
תולדותיו

נולד בשנת ה'תקפ"ד לגדליה. למד אצל הרב מאיר איזנשטטר, הרב חיים מצאנז, הרב צבי הירש מליסקא והרב יצחק אייזיק מזידיטשוב. בשנת ה'תר"ל החל לכהן באדמו"רות בעיר קאפיש. ועל פי המסופר, היו לו אלפי חסידים. הקים ישיבה גדולה בקאפיש. בשנת ה'תר"ס מסר את הרבנות לבנו כשהוא ממשיך לכהן באדמו"רות בלבד. מתלמידיו היה רבי אהרן ראטה, מייסד חבורת שומר אמונים.
נפטר בכ"א בסיון תרפ"א, ונקבר בקאפיש. על קברו הוקם אהל ויהודים רבים היו באים לפקוד את קברו. האהל והקבר שרדו את השואה ומתוחזקים כיום על ידי אחד מצאצאיו.
חיבוריו

חיבר ספר בשם "זיכרון יהושע" על התורה.
התפרסם כפועל ישועות, ורבים מסיפורי המופת התפרסמו בספר "תולדות אנשי מופת", בחלק "אוזני יהושע".
משפחתו

בנו רבי יעקב מאיר (ה'תרט"ו - ה'תרצ"ה) שימש בחייו ברבנות, על פי הוראתו.
חתנו רבי אהרן (אחיו של הרב יוסף מאיר מספינקא) כיהן משנת תרמ"ט כאב"ד בנדיקוביץ שם שימש גם באדמו"רות. בשנת ה'תרע"ד עבר לרסוויגף (פרבר של העיר מונקאץ') והחל לכהן כרבה. חיבר ספר בשם "מדרש אהרן". נפטר בי"ד בחשוון ה'תרצ"ג. נכדו היה הרב אברהם צבי וייס, רבה הראשון של שכונת נוה אחיעזר.
חתנו הנוסף היה רב אהרן וייס.
הערות שוליים

↑  נתן אלנתן, נתינת הדורות, באתר אוצר החכמה
↑  יהושע השיל פריד, זכרון יהושע, באתר אוצר החכמה
↑  חנניה יום טוב ליפא ברוין, תולדות אנשי מופת, באתר אוצר החכמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309383805171  VIAF: 298774932   WorldCat (עם VIAF): 298774932
המדינה החופשית קובורג

| --- | --- |
דגל

 
 המדינה החופשית סקסוניה-קובורג
 ממשל
 משטר:  רפובליקה
 שפה נפוצה:  גרמנית
 עיר בירה:  קובורג
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  מלחמת העולם הראשונה
 תאריך:  1918
 פירוק:  הצטרפות לבוואריה
 תאריך:  1920
 ישות קודמת:   דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה
 ישות יורשת:  בוואריה בוואריה
 
המדינה החופשית קובורג (בגרמנית: Freistaat Coburg) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת בוואריה.
היסטוריה

ב-14 בנובמבר 1918 התפטר קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, התפצלו דוכסויות קובורג וגותה, ואזור קובורג הפך למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר.
בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת בוואריה, לאחר משאל עם שנערך על מנת לקבוע האם להצטרף לפרוסיה, לתורינגיה, או לבוואריה.
הערות שוליים

↑  שהיו מאוחדות רק על ידי אוניה פרסונלית, ולא היו מדינה אחת.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4458706-5 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמניה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלאוס ווברייט

קלאוס ווֹבֶרייט (בגרמנית: Klaus Wowereit נולד ב-1 באוקטובר 1953 במערב ברלין) הוא פוליטיקאי גרמני החבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD). היה ראש העיר של ברלין מ-2001 עד 2014. שימש כנשיא הבונדסראט (התפקיד הרביעי בחשיבותו בגרמניה) בשנים 2002-2001.
רקע

עד לשנת 1973, קלאוס ווברייט למד ב-Ulrich-von-Hutten-Oberschule בברלין. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטה החופשית של ברלין. (בחינות ארציות 1981 ו-1984).
קריירה פוליטית

לאחר שלוש שנים בהן שימש כעובד ציבור במשרד הפנים, נבחר ווברייט לכהונת חבר מועצה של רובע טמפלהוף, והיה לחבר המועצה הצעיר ביותר בברלין. בשנת 1995, לאחר 11 שנות כהונה בתפקיד זה, התמודד ווברייט על מקום בבית הנבחרים של ברלין (Abgeordnetenhaus von Berlin), שהוא הגוף המחוקק של המדינה. בשנת 1999 נבחר ליושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בבית המחוקקים של ברלין. מאז יוני 2001 הוא משמש כראש העיר המושל (Regierender Bürgermeister) של העיר. לפני כן, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית עזבה את ממשלת האחדות הלאומית ובשיתוף פעולה עם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) הביאה להקדמת הבחירות. לאחר הבחירות הללו ובהמשך למשא ומתן קואליציוני ארוך, ווברייט הקים קואליציה יחד עם מפלגת השמאל PDS.
בבחירות שנערכו ב-17 בספטמבר 2006 מפלגתו של ווברייט (ה-SPD) קיבלה את מרב הקולות. בית המחוקקים של ברלין בחר את ווברייט לכהונה נוספת כראש העיר המושל של ברלין ב-23 בנובמבר 2006 בסבב שני של הצבעה, עם רוב מזערי של 75 חברי מועצה מול 74 חברים בלבד. המפלגה הנוצרית-דמוקרטית, מפלגת הדמוקרטיים החופשיים והמפלגה הירוקה הצביעו נגדו.
חייו הפרטיים

ווברייט הוא אחד הפוליטיקאים הגרמנים המפורסמים ביותר שהם הומואים. כשיצא מהארון, קודם לבחירות לראשות העיר של 2001, הוא טבע את המונח "Ich bin schwul, und das ist auch gut so" שמאז הפך להיות מפורסם בגרמנית, ומשמעותו היא "אני גאה, וזה גם בסדר ככה". באוטוביוגרפיה שלו מציין ווברייט שהחליט לצאת מהארון בפני הציבור הרחב משום שהרגיש שהפיכתו למועמד לראשות העיר ברלין הפכה אותו למושא סיקור של הצהובונים, ושזה רק עניין של זמן עד שהם יפרסמו שהוא הומו. ווברייט יצא מהארון במטרה להקדים את הצהובונים ולמנוע מהם לפרסם סיפורים שקריים על חייו הפרטיים. הוא נשא את הכרזתו במהלך ועידה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של ברלין.
כראש עיר שהוא הומו הצטרף ווברייט לשני ראשי ערים אירופאיות גדולות אחרות שהם הומואים, ושהחלו את כהונתם בשנת 2001: ראש עיריית פריז, ברטראן דלנואה וראש העיר של המבורג, אולה פון בויסט. לפני בחירתם של השלושה, העיר הגדולה ביותר בעולם שבראשה עמד הומו מוצהר הייתה ויניפג שבקנדה, עם ראש העיר גלן מוראי. ברלין והמבורג הן לא רק שתי ערים גדולות בגרמניה, אלא הן גם מדינות-מחוז גרמניות. לכן ווברייט ופון בויסט (שפרש בינתיים) גם היו ראשי מדינות-מחוז בנוסף להיותם ראשי ערים.
בספטמבר 2007 פרסם ווברייט ספר אוטוביוגרפי בשם "…und das ist auch gut so", שהן חלק ממילותיו בנאום היציאה מהארון.
שותפו לחיים של ווברייט הוא ירן קוביקי (Jörn Kubicki), העובד כנוירוכירורג, נפטר ב-28 במרץ 2020 מנגיף הקורונה.
אולין ולבורן

אולין ולבורן (באנגלית: Olin Wellborn‏; 18 ביוני 1843 - 6 בדצמבר 1921) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס ושופט מחוזי של ארצות הברית בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז הדרומי של קליפורניה.
ביוגרפיה > השכלה וקריירה

ולבורן נולד ב-18 ביוני 1843, בקמינג, מחוז פורסיית', ג'ורג'יה, ולמד בבתי הספר הציבוריים, אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל וסיים את לימודיו באוניברסיטת אמורי ב-1862. הוא התגייס לצבא הקונפדרציה בשנת 1861 ושירת לאורך כל מלחמת האזרחים האמריקנית, והשיג דרגת קפטן בפלוגה B, רגימנט הפרשים של ג'ורג'יה ה-4. בתום המלחמה הוא התיישב באטלנטה, ג'ורג'יה. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ונכנס למשרד פרטי באטלנטה מ-1866 עד 1871. הוא המשיך לעסוק באופן פרטי בדאלאס, טקסס החל משנת 1871.
ביוגרפיה > כהונה בקונגרס

ולבורן נבחר כדמוקרט ממחוז הקונגרס ה-3 של טקסס וממחוז הקונגרס ה-6 של טקסס לבית הנבחרים של ארצות הברית של הקונגרס ה-46 של ארצות הברית ולשלושת הקונגרסים שאחריו, וכיהן מ-4 במרץ 1879 ועד 3 במרץ 1887. הוא היה יושב ראש הוועדה לענייני האינדיאנים במהלך הקונגרסים ה-48 וה-49. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1886 לקונגרס ה-50 של ארצות הברית.
ביוגרפיה > קריירה מאוחרת יותר

לאחר עזיבתו את הקונגרס, ולבורן חידש את העיסוק הפרטי בסן דייגו, קליפורניה מ-1887 עד 1893, ובלוס אנג'לס, קליפורניה החל מ-1893.
ביוגרפיה > כהונה כשופט פדרלי

ולבורן מונה על ידי הנשיא גרובר קליבלנד ב-25 בפברואר 1895, למושב בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז הדרומי של קליפורניה שפונה על ידי השופטת ארסקין מאיו רוס. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-1 במרץ 1895, וקיבל את המינוי שלו באותו יום. שירותו הסתיים ב-31 בינואר 1915, עקב פרישתו.
ביוגרפיה > מותו

ולבורן מת ב-6 בדצמבר 1921 בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא נקבר בבית הקברות רוזדייל (כיום בית הקברות אנגלוס-רוזדייל) בלוס אנג'לס.
משפחתו

בתו של ולבורן נישאה לברטון אי גרין, מייסד שותף של בוורלי הילס, קליפורניה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  "Wellborn, Olin - Federal Judicial Center". www.fjc.gov.
1 2 3 4 5 6 7  אולין ולבורן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  Kestenbaum, Lawrence. "Wellborn". The Political Graveyard. נבדק ב-8 ביולי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no94008183  US Congress: W000272  VIAF: 48802648   WorldCat (עם VIAF): 48802648
עמוקה

| --- | --- |
האהל על קברו של יונתן בן עוזיאל
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: מרום הגליל
גובה ממוצע: ‎706 מטר
תאריך ייסוד: 1980
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 160 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) עמוקה(למפת אצבע הגליל רגילה) עמוקה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמוקה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמוקה32°59′52″N 35°31′26″E﻿ / ﻿32.99772°N 35.52384°E﻿ / 32.99772; 35.52384  heמפת היישובים של מועצה אזורית מרום הגליל (in English: Merom HaGalil Regional Council) באדום - עמוקה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

עמוקה (עֲמֻקָּה) הוא יישוב קהילתי קטן בגליל העליון ליד חצור הגלילית וצפת, השייך למועצה אזורית מרום הגליל. היישוב נוסד בשנת 1980, במסגרת תוכנית המצפים בגליל. היישוב ממוקם בגובה 700 מטר מעל פני הים, בלב יער ביריה המשתרע על פני כ-21 אלף דונם, במרחב שבין צומת מירון במערב עד המדרונות המשתפלים מצפת מזרחה, לעבר ראש פינה וחצור הגלילית והוא היער הנטוע הגדול בגליל. היער ניטע במקום בו שכן עד קום המדינה, הכפר הערבי עמוקה (ערבית: عمّوقة).
היישוב עלה על הקרקע עם גרעין של שבע משפחות, תוכנן בראשיתו לקליטת ארבעים ושמונה משפחות והוא עומד בפתחה של הרחבה במסגרתה נקלטות שלושים ושתיים משפחות נוספות.
היסטוריה

יישוב בשם כפר עמיקו, מוזכר בתלמוד ויש המזהים אותו עם עמוקה. עמוקה הייתה יישוב יהודי בתקופה הצלבנית. הרב משה באסולה ביקר בעמוקה בין השנים 1521–1523 וסיפר: "רכבתי עם יהודי אחד לעשות סיבוב לראות כל הגליל העליון והצדיקים אשר בו.. באנו לעמוקה, מקום כשמו כן הוא, עולה להר גבוה מאוד ואחר כך יורדים בעמק ושם כפר כ-60 בתים ואין שם יהודים".
בשנת 1875 ביקר בעמוקה חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן, וכתב כי במקום יושבים אלג'ירים אחדים, שהתיישבו במקום לאחר ששירתו בצבאו של עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי (עבד אל-קאדר האלג'יראי). הוא ציין כי מצא בקרבת מקום בניין עתיק שנראה כמו בית כנסת, וכן עץ זקן שחלק מענפיו "נסמכים על אבני גזית שעולי הרגל היהודים כותבים עליהן את שמותיהם".
הכפר הערבי עמוקה מנה לפי "סקר הכפרים" משנת 1945 כ-140 תושבים, ונכבש על ידי צה"ל במאי 1948.
עמוקה הוקמה בשנת 1980 בלב יער ביריה במסגרת תוכנית המצפים בגליל. במקור יועדה עמוקה לכלול רק 7 משפחות, אך בלחץ בני המושבים במרום הגליל - ספסופה, דובב ושזור - הוחלט במרץ 1980 להוסיף לו עוד 15 אשקוביות, בהן התיישבו בני המושבים. במהלך שנות ה-80 הפך היישוב ליישוב של בעלי מקצועות חופשיים.
בסוף 2019 התגוררו בעמוקה כ-130 תושבים, שהתפרנסו מתיירות וממקצועות חופשיים. ילדי היישוב לומדים בבתי ספר חיצוניים: יסודי – "נוף הרים" בסאסא, תיכון – "אנה פרנק" בסאסא, תיכון "הר וגיא" ותיכון "עינות ירדן".
מבנים במקום > קבר יונתן בן עוזיאל

מקום קברו של התנא יונתן בן עוזיאל אינו נזכר בספרות חז"ל, אך על פי עדות מסוף המאה ה-11 קברו שכן באזור דלתון, והחל מראשית המאה ה-13 קברו מצוין בעמוקה הסמוכה.
מבנים במקום > קברו של מוקרט

"מוקרט" (או: דמן מוקרט) הוא האדם לו מיוחס הקבר בעמוקה, סמוך לקברו של התנא יונתן בן עוזיאל. תקופת חייו איננה ברורה, ורבי נתן מברסלב סבר שהיה תנא או אמורא. אזור קברו אותר וסומן בשנת 2007 על ידי ועד אהלי צדיקים ועל הקבר נכתב: "ציון התנא מוקרט זיע"א".
מבנים במקום > בית כנסת

חורבה ומבנה גדול מעל הקבר המיוחס ליונתן בן עוזיאל. שרידיה מצויים ממזרח לגיא, בו היה היישוב הקדום כפר עמיקו, עמיקין. במאה ה-19 כתב החוקר ויקטור גרן שראה במקום "בסיס עמוד וכמות של אבני גזית - שרידיו של בניין עתיק, אולי בית כנסת". צבי אילן כותב כי יש במקום חוליה מגולפת של קורה או כרכוב ואבני גזית. חלק מאבני הגזית מרוכזות במרכז החורבה, במעין "במה". מערבה נמצא משטח של 20 על 30 מטר מתאים לבית כנסת. בעבר נמצא במקום לוח שבור משיש שעליו תבליט גפן, אולי חלק מהסורג.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מוזכר בתלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"א, עמוד א'
↑  צבי אילן, ארץ חמדה עמוקה, דבר, 26 בדצמבר 1980
↑  אריה גראבויס, "הגליל בתקופת מסעי-הצלב", בתוך: ארצות הגליל, חלק א', בעריכת ארנון סופר, אבשלום שמואלי, נורית קליאוט, הוצאת חברה למחקר מדעי שימושי אוניברסיטת חיפה בע"מ ומשרד הביטחון, 1983, עמ' 298
↑  ויקטור גרן, תרגום: חיים בן־עמרם, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ ישראל, כרך ז': הגליל (ב), ירושלים: יד יצחק בן־צבי, תשמ"ז, עמ' 244-245
↑  מנחם רהט, הפולשים למיצפה חר־קלען אינם ממהרים להתפנות, מעריב, 10 במרץ 1980
↑  חנוך ברטוב, מצפים ונפלאות בהרי הגליל, מעריב, 10 בספטמבר 1890
↑  תמר טוניק, אידיאליסטים בעל כורחם, מעריב, 5 בדצמבר 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588172905171
כביש 959

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  17.5 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  רמת הגולן 
 נקודת התחלה:  צומת גונן
 נקודת סיום:  צומת בראון
 
 קואורדינטות:  33°08′14″N 35°43′41″E﻿ / ﻿33.137111111111°N 35.727972222222°E﻿ / 33.137111111111; 35.727972222222
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) כביש 959(למפת אצבע הגליל רגילה) כביש 959(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 959(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 959  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 959 הוא כביש רוחב אזורי בצפונה של ישראל, המטפס מזרחה אל רמת הגולן מצומת גונן שבעמק החולה הנמצאת על כביש 918. על גב הרמה, הכביש מתיישר וחוצה את חלקה הצפוני של הרמה ממערב למזרח, עד לקצהו בצומת בראון שעל כביש 98. אורכו של הכביש הוא 17.5 ק"מ. חציו האחד מכונה גם בשם כביש גונן-וואסט.
במלחמת ששת הימים תוך כדי לחימה, הכשירו כוחות צה"ל דרך מגונן למחנות ראוויה (רוויה, ליד ציר הנפט) בכדי לסייע לכוחות לכבוש מוצבים סוריים במעלה הרמה. הכביש נסלל לאחר מלחמת יום הכיפורים בתוואי שונה[דרוש מקור].
מאחר שהכביש יורד גובה חלקים רבים ממנו מפותלים ותלולים, בשל כך לעיתים בחורף הוא נסגר זמנית לתנועה בשל שלג שנערם בו או סכנת החלקה.
בשל אופיו הטופוגרפי ומיקומו הגאוגרפי משמש הכביש לעיתים עבור רכיבת כביש של אופניים בדרך אל הר בנטל, הר החרמון או עמק החולה.
אתרים בסמוך לכביש

במזרחו הכביש יוצא מכביש 98 שהוא כביש האורך העיקרי ברמת הגולן.
חוצה את קו התלים הישראלי כאשר הר בנטל מדרומו והר בראון מצפונו.
מתחילה דרך הטורבינות - לאורכה חוות רוח לשם ייצור חשמל.
חירבת באב אל הווא - אתר שער הרוחות, באתר נערכו חפירות ונמצאו ממצאים ארכאולוגיים החל מתקופת הברזל
שמורת בריכת בראון
שביל הגולן חוצה דרומית למאגר בריכת בראון את כביש 959.
היישוב מרום גולן
מחנה אל פוראן - בסיס צבאי.
נקודת פליאומגנטיזם- התנהגות שונה של המצפן.
מרכז וואסט - מרכז תיירות ומרכז קניות במרכז הגולן.
שרידי ארמון הקיץ של האמיר פעור (מכאן שם הצומת במקום צומת האמיר).
מאגר עורבים עליון, פארק עורבים, ושמורת נחל עורבים.
היישוב רמת טראמפ
חוצה את כביש הנפט
היישוב קלע אלון
אנדרטת גדוד 71 לחללי גדוד השריון 71 שנפלו במלחמת יום כיפור
הכביש חוצה את דרך הפטרולים הישנה ששימשה את כוחות צה"ל לפני מלחמת ששת הימים.
היישוב גונן במזרח עמק החולה.
צמתים לאורך הכביש

| קילומטרים | שם | סוג | מיקום | דרכים מצטלבות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 959 ממערב למזרח
| 0 | צומת גונן |  | גונן |  כביש 918 |  |
| 6.5 | צומת ללא שם |  | קלע אלון | כביש גישה לקלע אלון (מצוק עורבים) |  |
| 7 | צומת רוויה |  | קלע אלון | כביש הנפט |  |
| 8.5 | צומת ללא שם |  | קלע אלון | כביש גישה לקלע אלון |  |
| 11.5 | צומת האמיר (ווסט) |  | פארק עורבים |  כביש 978 |  |
| 13.5 | צומת פורן |  | מרום גולן | כביש 9881 |  |
| 15 | צומת בנטל |  | בריכת בראון | כביש גישה למרום גולן והר בנטל |  |
| 17.5 | צומת בראון |  | מרום גולן |  כביש 98 |  |
ראו גם

עמק החולה
רמת הגולן
הר בנטל
בריכת בראון
כבישי ישראל
הערות שוליים

↑  בזמן מלחמת ששת הימים לא הייתה דרך סלולה על ציר זה.
↑  סיור בארץ מוקש, 15 באפריל 2015, באתר "נעמוש" – הרמה הסורית / רמת הגולן
↑  , 27 בפברואר 2019, באתר "נעמוש" – הרמה הסורית / רמת הגולן
↑  קובי דוד ורמי שני‏, בעין הסערה: גשם מעורב בשלג בי-ם, צפון הגולן חסום, באתר וואלה, 29 בפברואר 2012
↑  אלון חכמון, ‏חסימות כבישים: אלו הכבישים החסומים בשל מזג האוויר, באתר מעריב אונליין, 17 בפברואר 2021
↑  מתי ברנהרט, ‏השלג כבר פה: אלה הכבישים החסומים, באתר "סרוגים", 26 בינואר 2022
↑  כוכב הצפון - המסע הרב יומי החדש של הסתיו - BIKEPANEL, באתר BIKEPANEL, ‏17 ביולי 2012
↑  "מרוץ התפוח" - כל הפרטים וחסימות הכבישים, 16 במאי 2018, באתר גולן-לינק
↑  34 הכבישים היפים ביותר בישראל לרכיבת כביש - BIKEPANEL, באתר BIKEPANEL, ‏6 באפריל 2021
↑  הולכת החשמל מטורבינות הרוח מחוות הרוח עמק הבכא מתוכננות לעבור דרך כביש 959 לתחמ"ש החולה. טורבינות עמק הבכא, באתר אדמה.
↑  חדשות ארכיאולוגיות, חפירות וסקרים בישראל. גיליון 128 לשנת 2016, באתר רשות העתיקות.
↑   מערכת אתר צה"ל, טקס חניכת מתקן האימונים "לשביית אל פוראן", באתר צה"ל, 17 באפריל 2019
↑  באתר עצמו ישנם סלעים רבים בעלי סטייה מגנטית, ואם נקרב אליהם מצפן, הוא יסטה מן הצפון המגנטי בסטייה של 20 עד 40 מעלות. אין זה המקום היחידי בגולן בו התגלתה תופעה זו, אך זהו המקום הנוח ביותר לגישה. סטייה זו אינה תוצאה של היפוך מגנטי, אלא של מכת ברק בסלע תוך כדי התקשותו לפני גיבושו הסופי.
↑  ביקור בארמון הקיץ של האמיר מחמוד פע'ור מכפר וואסט, באתר פרויקט טיגארט
↑  תושבי המקום נטשו אותו בעקבות מלחמת ששת הימים ועברו לסוריה ומאז לא חזרו.
↑  פארק עורבים, באתר קק"ל.
↑  נמצאת בתוך מחנה יונתן בסמוך לצומת רוויה.
↑  גלעד אנדרטה לנופלים מגדוד 71 רשף, באתר יזכור של משרד הביטחון.
|  כבישי רמת הגולן |
| --- | --- | --- |
| כבישי אורך | כביש הנפט • כביש 92 • כביש 98 • כביש 808 • כביש 888 • כביש 918 • כביש 978 • כביש 9088 • כביש 9881 • כביש 9898 |  |
| כבישי רוחב | כביש 87 • כביש 91 • כביש 99 • כביש 789 • כביש 869 • כביש 959 • כביש 989 • כביש 999 • כביש 7599 • כביש 7899 • כביש 9098 • כביש 9799 |  |
מבט מצפון אל הר בנטל המושלג. בקדמת התמונה נראה מאגר בנטל
תחילתו של מסלול חוות הרוח בצפייה מהר בנטל.
ארמון האמיר פאעור (בערבית: قصر الأمير فاعور; קצר אלאמיר פאעור)
סלע הפלאומגנטיזם ברמת הגולן
תומאס צורן

| --- | --- |

 לידה:  16 בנובמבר 1986 (בן 38) מוסקבה, ברה"מ 
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה 
 
תומאס צורן (בגרמנית: Tomas Zorn; נולד ב-16 בנובמבר 1986) הוא עסקן כדורגל ועורך דין גרמני. שימש כמנכ"ל מועדון ספרטק מוסקבה במשך שנה.