stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אסטוניה–יפן
השוואה מדינית

| מדינה | אסטוניה רפובליקת אסטוניה | יפן יפן |
| --- | --- | --- |
|  שם בשפה הרשמית | באסטונית: Eesti Vabariik | ביפנית: 日本 |
סמל: 
 דגל: 
מפה: 
| עיר בירה והעיר הגדולה ביותר | טאלין קואורדינטות של הבירה = 59°26′N 24°45′E﻿ / ﻿59.433°N 24.750°E﻿ / 59.433; 24.750 | טוקיו קואורדינטות של הבירה = 35°41′N 139°46′E﻿ / ﻿35.683°N 139.767°E﻿ / 35.683; 139.767 |
| אוכלוסייה | 1,228,624 נפש (יולי 2020) | 125,507,472 נפש (יולי 2020) |
| צפיפות האוכלוסייה | 27.17 נפש לקמ"ר | 332.11 נפש לקמ"ר |
| שטח | 45,228 קמ"ר | 377,915 קמ"ר |
| שפות | אסטונית (רשמית) | יפנים (לאומית); אין שפה רשמית במדינה. |
| דת | ללא דת – 54.14% נצרות אורתודוקסית – 16.5% נצרות לותרנית – 9.91% בפטיסטים – 0.41% נצרות קתולית – 0.41% יהדות – 0.20% אסלאם – 0.14%. | 51.82% שינטו 34.9% בודהיזם 4.0% כתות שינטו 2.3% נצרות 7.0% לא ענו |
| תמ"ג | 41,650 מיליון $ | 5,443,000 מיליון $ |
| תמ"ג לנפש | 33,900 $ | 43,368 $ |
| HDI | 0.882 (גבוה מאוד) | 0.909 (גבוה מאוד) |
היסטוריה > קשרים דיפלומטיים ראשוניים

יפן הכירה בעצמאותה של אסטוניה ב-6 במרץ 1919 דה פקטו, עם זאת, ב-26 בינואר 1921 הכירה המועצה העליונה של אנטנטי, אשר יפן חברה בה, בעצמאותה של אסטוניה דה יורה.
בשנת 1921 יפן לא הייתה מיוצגת באסטוניה בדרג השגרירות, אלא באמצעות שגרירותה שבריגה, בירת לטביה הסמוכה. בשנת 1937 השגריר היפני הועבר לטאלין, בירת אסטוניה.
היסטוריה > במלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1 בספטמבר 1939, שאפה אסטוניה לנייטרליות בין המעצמות, אך החתימה על הסכם ריבנטרופ–מולוטוב ב־23 באוגוסט 1939, סימנה את תום העצמאות. ההסכם אפשר לברית המועצות להשתלט על אסטוניה, לטביה, חלק מפינלנד ומאוחר יותר על ליטא, בתמורה להשתלטות גרמניה הנאצית על למעלה ממחצית פולין.
הכיבוש הסובייטי השפיע רבות על היחסים בין אסטוניה ליפן: פתיחת השגרירות היפנית באסטוניה הוקפאה למועד מאוחר יותר ודרכי המסחר בין יפן לאסטוניה הוקפאו גם כן. יפן הייתה חברה במדינות הציר ואילו ברית המועצות הייתה חברה בבעלות הברית, מה שגרם להפצצה יפנית באסטוניה הסובייטת להריסת בסיסים צבאיים של ברית המועצות ובעקבות כך אסטונים רבים נהרגו בשוגג על ידי יפן.
היסטוריה > עצמאותה של אסטוניה

בעקבות כמה חיכוחים בין הפרלמנט האסטוני אשר היה מורכב גם מאסטונים לאומניים וגם רוסים סובייטים, החליט חצי הפרלמנט האסטוני בשנת 1991 לערוך משאל עם לגבי עצמאות מלאה והתנתקות מברית המועצות, יפן הביעה את תמיכתה בעניין, והתחייבה שאם במידה תפרוץ מלחמה בין ברית המועצות לשעבר לאסטוניה היא תשלח לאסטוניה סיוע צבאי רב. במשאל העם הצביעו 82% בעד עצמאות. בניגוד לליטא ולטביה, מאבקה של אסטוניה לעצמאות התקבל על ידי השלטון הסובייטי ללא שימוש בכוח צבאי וללא שפיכות דמים. ב-20 באוגוסט 1991, בו-זמנית עם ההפיכה הצבאית, שהתרחשה במוסקבה ואיימה בהפעלת כוח צבאי נגד המדינות הבלטיות, הכריזה המועצה העליונה של אסטוניה על חידוש העצמאות.
היסטוריה > בזמנים המודרניים

יפן הייתה למדינות הראשונות להכיר בעצמאותה של אסטוניה. בינואר 1993 יפן פתחה לראשונה את שגרירותה בטאלין בירת אסטוניה. בספטמבר 1996 אסטוניה פתחה את שגרירותה בטוקיו, בירת יפן.
תרבות

קאידו הויוולסון הוא האסטוני הראשון שהפך למתאבק בסומו יפני מקצועי. אך, ב-11 בספטמבר 2013, עקב פציעה ממושכת בברך, הסומו האסטוני הודיע על פרישה רשמית מהענף.
הכנר היפני מארי אדאצ'י הופיע בפסטיבל המוזיקה של פרנו, אסטוניה.
מסחר

הייצוא האסטוני ליפן לשנת 2015 מוערך בכ-64.22 מיליון אירו, הפריטים העיקריים אשר הוצאו ליפן הם : עצים ובתי עץ, מכונות, מוצרי חלב וסרדינים.
הייצוא היפני לאסטוניה מוערך בכ-19.60 מיליון אירו, הפריטים העיקריים אשר הוצאו לאסטוניה הם: מכונות, מכוניות וחלקי רכב.
יפנים באסטוניה

באוקטובר 2015 אוכלוסיית היפנים באסטוניה עמד על 110 יפנים.
יחסי ארצות הברית – לסוטו

| יחסי ארצות הברית – לסוטו |
| --- | --- |
ארצות הברית: לסוטו


ארצות הברית: לסוטו
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 30,355
אוכלוסייה
346,514,652: 2,352,645
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 2,046
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 870
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרטיבית: מונרכיה חוקתית

יחסי ארצות הברית–לסוטו הם היחסים ההדדיים בין ממלכת לסוטו ובין ארצות הברית של אמריקה.
היסטוריה

ארצות הברית הייתה אחת מארבע המדינות הראשונות שהקימו שגרירות במסרו, לאחר שלסוטו קיבלה את עצמאותה מבריטניה ב-1966. מאז היחסים בין שתי המדינות נשמרים באופן עקבי באופן חיובי. בשנת 1996 ארצות הברית סגרה את תוכנית הסיוע הדו-צדדית שלה בלסוטו. המשרד האזורי הדרום אפריקאי של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) הממוקם בגאבורונה, בוצוואנה מנהל כיום את מרבית הסיוע האמריקני ללסוטו, אשר הסתכם בכ-2 מיליון דולר בשנת 2004. סך כל הסיוע האמריקני ללסוטו עולה על 10 מיליון דולר, כולל סיוע הומניטארי סיוע במזון. חיל השלום פועל בלסוטו מאז 1967, וכ-100 מתנדבים מסייעים בעיקר בתחומי הבריאות והחינוך. ממשלת לסוטו מעודדת השתתפות אמריקנית גדולה יותר בחיים מסחריים ומקבלת בברכה עניין ממשקיעים אמריקאים וספקים פוטנציאליים. בשנת 2007 חתמה ממשלת לסוטו על הסכם עם המילניום תאגיד אתגר, שתספק 362.5 מיליון דולר לתמיכה בפיתוח ענף המים, הבריאות, והתשתיות, בסקטור הפרטי.
יחסים דיפלומטיים

לסוטו מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-2 קונסוליות באוסטין ובניו אורלינס, ואילו ארצות הברית מחזיקה בלסוטו שגרירות במסרו בלבד.
חיה ותן למות (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איאן פלמינג
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ריגול
 מקום התרחשות:  הארלם 
 הוצאה
 הוצאה:  ג'ונתן קייפ 
 הוצאה בשפת המקור:  ג'ונתן קייפ
 מקום הוצאה:  הממלכה המאוחדת 
 תאריך הוצאה:  5 באפריל 1954
 מספר עמודים:  234
 סדרה
 סדרת ספרים:  ג'יימס בונד
 ספר קודם:  קזינו רויאל
 הספר הבא:  מונרייקר
 
חיה ותן למות (באנגלית: Live and Let Die) הוא ספר מאת איאן פלמינג משנת 1954, השני בסדרת ספרי ג'יימס בונד. בספר זה, מתמודד בונד מול ברון פשע אמריקאי בעל קשרים עם המודיעין הסובייטי.
פלמינג כתב את הספר עוד לפני שכתב את הספר הראשון בסדרה, קזינו רויאל, אולם החליט להוציא אותו כשני בסדרה. הספר זכה להצלחה רבה בבריטניה, ועוד באותה שנה אזלה המהדורה הראשונה בת ה-7,500 עותקים, ומהדורה שנייה הוזמנה. שנה לאחר מכן יצא הספר גם בארצות הברית אולם זכה להצלחה פחותה.
ב-1973 עובד הספר לסרט באותו השם, השמיני בסדרת הסרטים, והראשון בו גילם רוג'ר מור את ג'יימס בונד.
עלילה

M מורה לג'יימס בונד לצאת לניו יורק במטרה לחקור קשרים אפשריים בין ברון פשיעה אמריקני הידוע בכינוי "מיסטר ביג", לבין ארגון הביון הסובייטי - הסמרש. הבריטים חושדים שמיסטר ביג גילה את מטמון הזהב האגדי של הפיראט הנרי מורגן, ומשתמש בו כדי לממן מגוון פעולות פשיעה וריגול. בניו יורק, פוגש בונד את ידידו איש ה-CIA פליקס לייטר ויחד הם הולכים למועדון לילה השייך למיסטר ביג. הם נלכדים בידי אנשיו של מיסטר ביג, שמשתמש במגדת עתידות בשם סוליטר כדי שתגיד לו אם בונד ולייטר דוברים אמת או משקרים. סוליטר רואה שהם משקרים, אולם בוגדת במיסטר ביג ואומרת לו שהם דוברים אמת. בעקבות כך, מיסטר ביג משחרר את שניהם.
מאוחר יותר, סוליטר נמלטת ממיסטר ביג וחוברת לבונד. שלושתם נוסעים לסיינט פיטרסברג, פלורידה. שם מיסטר ביג מחזיק מחסן של דגים אקזוטיים שבאמצעותו הוא מסתיר את אוצר הזהב שלו. אנשיו של מיסטר ביג לוכדים את סוליטר ואת פליקס, אולם בונד מצליח להימלט. מיסטר ביג מכניס את פליקס למכל עם כריש בתוכו. הוא שורד אולם מאבד יד ורגל. אנשיו של מיסטר ביג מחזירים אותו לדירת המסתור שלו ושל בונד, ומצמידים אליו פתק: "הוא התמודד עם משהו שאכל אותו".
בונד מגלה שהיאכטה של מיסטר ביג עוגנת ליד ג'מייקה, וטס לשם במטרה ללכוד אותו. הוא נפגש עם הסוכן הבריטי באי, ג'ון סטרנגווייז, ועם דייג מקומי בשם קוורל אשר משתף פעולה עם המודיעין הבריטי. בעזרת קוורל, בונד שוחה אל היאכטה של מיסטר ביג מצמיד אליה פצצה. הוא נלכד בידי אנשיו של מיסטר ביג שכולאים אותו יחד עם סוליטר. הם קושרים את שניהם לירכתי היאכטה כדי שהכרישים יאכלו אותם. הפצצה מתפוצצת והורסת את היאכטה. מיסטר ביג ניצל מהפיצוץ אולם נאכל בידי כרישים, לא כן בונד וסוליטר שמצליחים לשחות אל שונית אלמוגים ולהינצל.
הערות שוליים

↑  סצנה זו הושמטה בסרט "חיה ותן למות", אולם הופיעה בסרט ה-16 בסדרה "רישיון להרוג".
↑  דמויותיהם של סטרנגווייז וקוורל מופיעות גם בספר השישי בסדרה ד"ר נו, שבו שניהם נהרגים. מכיוון שבסדרת הסרטים, ד"ר נו הופיע לפני חיה ותן למות, דמויותיהם של סטרנגווייז וקוורל הופיעו בד"ר נו אבל לא הופיעו בחיה ותן למות
↑  סצנה זו הופיעה בסרט ה-12 בסדרה "לעינייך בלבד"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 8ed370ee-1341-423d-ad90-17d87501b287  VIAF: 182225274   WorldCat (עם VIAF): 182225274
ואניר

הואניר היו אחת משתי קבוצות האלים במיתולוגיה הנורדית, לצד אלי האסיר. הוואניר קשורים לאדמה, מים, פריון, תבונה וניבוי עתידות. מקורם בואנאהיים, שם שכנו עד למלחמה בין האסיר והוואניר. לאחר המלחמה הם הפכו לתת קבוצה של האסיר.
הוואניר מוזכרים בשירה הסקאלדית וחיבוריו של הסופר סנורי סטורלוסון ובפרט באדה הפרוזאית, באדה הפואטית ובמחזור העולם.
בכל המקורות מזוהים האלים פרייה, פריי וניורד כאלי ואניר. במחזור העולם מוזכרים גם אחותו של ניורד וקבסיר בחברים בקבוצה זו. בנו של המלך Sveigðir נקרא ואנלנדי (Vanlandi, בנורדית עתיקה ״בן ארץ הוואניר). למרות שאין התייחסות מפורשת לעניין במקורות, ישנן תאוריות שהיימדאל ואול שייכים לקבוצה זו גם כן. באדה הפרוזאית נקראים חזירי בר ״ילדי ואן״.
אטימולוגיה

ישנן תאוריות רבות באשר לאטימולוגיה של השם ״ואניר״. החוקר ריימונד איאן פייג׳ טוען שלמרות שיש אפשרויות רבות למקור השם, מפתה לקשר בין ״ואניר״ למילה ידיד (vinr) בנורדית עתיקה ולאלת האהבה הרומית ונוס.
הערות שוליים

↑  McKinnell, John (2005). Meeting the Other in Norse Myth and Legend. DS Brewer. ISBN 1-84384-042-1. pp. 70.
↑  Hollander, Lee Milton (Trans.) (2007). Heimskringla: History of the Kings of Norway. University of Texas Press. ISBN 978-0-.292-73061-8. pp. 15
↑  Dumézil, Georges, trans. John Lindow. "The gods: Aesir and Vanir". in: Gods of the Ancient Northmen. ed. Einar Haugen. Publications of the UCLA Center for the Study of Comparative Folklore and Mythology 3. Berkeley: University of California Press, 1973. ISBN 9780520020443. pp. 3–25.
↑  Simek, Rudolf (Dec 2010). "The Vanir: An Obituary". Retrospective Methods Network Newsletter. University of Helsinki: University of Helsinki. Dec 2010: 12. Retrieved 4 February 2019.
↑  Page, R. I. (1990). Norse Myths. University of Texas Press. ISBN 0-292-75546-5.
↑  Larrington, .Carolyne (Trans.) (1999). The Poetic Edda. Oxford World's Classics. ISBN 0-19-283946-2. pp. 7
↑  Larrington (1999:99).
↑  Larrington (1999:169).
↑  Larrington (1999:169).
↑  האדה הפרוזאית, Vafþrúðnismál, קטע 38–39. ראו תרגום לאנגלית כאן.
↑  Faulkes, Anthony (Trans.) (1995). Edda. Everyman. ISBN 0-460-87616-3. pp. 23.
↑  Faulkes (1995:61–62).
↑  Hollander (2007:8).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 122914902  VIAF: 72287649   WorldCat (עם VIAF): 72287649 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי ארצות הברית – טוגו

| יחסי ארצות הברית – טוגו |
| --- | --- |
ארצות הברית: טוגו


ארצות הברית: טוגו
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 56,785
אוכלוסייה
346,514,652: 9,636,261
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 9,171
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 952
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרטיבית: רפובליקה

יחסי ארצות הברית–טוגו הם היחסים ההדדיים בין טוגו וארצות הברית.
סקירה כללית

טוגו היא מדינה פרו-מערבית, ומקיימת כלכלת שוק מוכוונת המדינה. היחסים בין המדינות היו בדרך כלל יחסים טובים מאז עצמאותה, אם כי ארצות הברית מעולם לא הייתה אחת משותפות הסחר העיקריות של טוגו. היצוא האמריקני לטוגו כולל בעיקר בגדים ומוצרי טקסטיל. היצוא מטוגו לארצות הברית כולל אורז, חיטה, נעליים, מוצרי טבק, מחשבים אישיים ומוצרי אלקטרוניקה שונים.
ממשלת טוגו, בתמיכת חברה להשקעות פרטיות בחו"ל (OPIC), הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID), הקימה אזור סחר חופשי (EPZ) בטוגו ב-1989. האזור משך משקיעים פרטיים המעוניינים בייצור, הרכבה, עיבוד מזון, בעיקר עבור שוק הייצוא. USAID סגרה את המשרד המקומי שלה בשנת 1994, ומפעילה תוכניות פיתוח מקומיות ממשרדה באקרה דרך ארגונים לא ממשלתיים בטוגו.
חיל השלום החל את שליחותו בטוגו בשנת 1962,ומאז יותר מ-2,200 מתנדבי חילות השלום שירתו בארץ. כיום ישנם 114 מתנדבים בשירות טוגו. למתנדבים יש היסטוריה מוצלחת של שיתוף פעולה, ומעורבות עם תושבי טוגו בכל הרמות. מאמציהם מושתתים על יחסי עמיתים ומדגישים פתרונות זולים המנצלים את מרב המשאבים המקומיים. שיתוף פעולה עם ארגונים מקומיים ובינלאומיים הוא מרכיב חשוב בפעילות הפרויקט. מתנדבים פועלים כדי לקדם את העצמאות בתחום העסקים הקטנים, פיתוח, חינוך, סביבה, בריאות. כל המתנדבים, ללא קשר למגזרם, עוברים הכשרה כיצד לקדם מודעות ומניעה לHIV/איידס.
יחסים דיפלומטיים

טוגו מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. וקונסוליה כללית בלוס אנג'לס, ואילו ארצות הברית מחזיקה בטוגו שגרירות בלומה בלבד.
BMD-2

| --- | --- |

BMD-2 אוקראיני במצעד בקייב באוגוסט 2008
 מידע כללי
 סוג:  נגמ"ש לחימה מוטס
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות
 יצרן:  מפעל הטרקטורים (וולגוגרד)
 משקל:  11.5 טון
 היסטוריית שירות
 תקופת השירות:  1985–הווה (כ־40 שנה)
 מדינות משתמשות:  רוסיה רוסיה אוקראינה אוקראינה ברית המועצות ברית המועצות
 מלחמות:  מלחמת אפגניסטן (ברית המועצות) מלחמת גאורגיה-רוסיה
ה-BMD-2 הוא נגמ"ש לחימה מוטס סובייטי (BMD מציין ברוסית Боевая Машина Десанта פירוש: רכב קרב מוטס), שהוצג ב-1985. הוא גרסה אחרת של BMD-1 עם צריח חדש ושינויים נוספים לשלד. הוא תוכנן כתחליף לBMD-1 אך הוא נכשל בתפקיד זה לחלוטין בגלל נפילת הכלכלה הסובייטית בשנות ה-80 של המאה ה-20. נאט"ו נתנה לו את השם BMD M1981/1.
פיתוח

כשמלחמת אפגניסטן (ברית המועצות) פרצה, הפעילו הכוחות הסובייטים נגמ"שי לחימה מדגם BMP-1 ונגמ"שי לחימה מוטסים מדגם BMD-1. שניהם היו חמושים בתותחי 73 mm 2A28 "Grom" low pressure smoothbore short-recoil semi-automatic gun, משגר ה-9S428 ATGM המסוגל לשגר טיל סאגר, AT-3B Sagger B (9M14M "Malyutka-M), AT-3C Sagger C, טילי נ"ט ומקלע PK חד צירי המותאם לטנקים. למרות שהתחמשותם הייתה נגד כוח אש של רכבים נוגדי טנקים (anti-tanks) חזקים, הוא לא סיפק מספיק נזק כנגד רכבי אויב שאינם משוריינים, חיילים, ובונקרים במיוחד במהלך קרבות באזורים הרריים בגלל זווית הגובה הנמוכה של התותח הראשי.
ב-1981 היחידות הלוחמות באפגניסטן התחילו לקבל BMP-2 חדשים. הוא חודש בתותח האוטומטי הרב-תכליתי 2A42 בעל מערכת טעינה עם שתי חגורות וזווית גובה גבוה יותר מה שפתר מספר חסרונות הרציניים של התותח הקודם. משגר ה-9S428 ATGM הוחלף במשגר 9P135M-1 ATGM עם מערכת שליטה חצי אוטומטית מונחת המסוגלת לירות טילי 9M113 קונקורס.
תיאור > סקירה כללית

ל-BMD-2 יש שלד דומה ל-BMD-1 ותותח חדש.
תיאור > צוות

צוות הBMD-2 זהה לזה הנמצא בBMD-1 עם שינויים קלים, כמו העובדה שהמפקד אינו יכול יותר להפעיל את מקלע PK השמאלי אשר הוסר בגלל שלא הצליח לירות באופן מדויק בו בגלל תפקידיו הקודמים. הוא גם קיבל את הרדיו R-123M בשביל תקשורת.
הצריח מושיב את התותחן בצד שמאל של התותח הראשי. בראשו יש צוהר עגול הנפתח לכוון צידו הקדמי. מול הצוהר האמור נמצאת כוונת התותחן אשר זהה לזו את משמש בBMP-2. כוונת אחרת של התותחן ממוקם בצידו השמאלי של התותח והיא מסוגלת לנוע במישורים אנכיים יחד איתו. זווית ראייה גבוהה זו משמשת כאשר התותחן מכוון על מטרוץ אוויריות. לרכב יש פריסקופים נוספים המספקים לו ראייה בצדדים. זרקור לבן מותקן מול הצריח.
תיאור > צריח

צריח הB-30 גרסה שונה של הצריח של נגמ"שי הלחימה BMP-1/BMD-1.
תיאור > חימוש

הרכב חמוש בתותח רב-תכליתי 2A42 אוטומטי 30 מ"מ ומקלע PK 7.62 מ"מ המותאם לטנקים (ממוקם בצד הימיני של התותח הראשי). התותח הראשי יכול לעלות או לרדת בין 75° ל5°- ויכול לשמש לירי על מטרות אוויריות. לצריח חמוש גם במשגר 9P135M-1 ATGM, בצד הימיני של גג הצריח, עם שליטה חצי אוטומטית מונחת המסוגלת לירות טילי 9M113 קונקורס.
תיאור > כושר תימרון

לBMD-2 יש את אותו מנוע ואותו מתלה כמו לBMD-1 אבל יש לו טווח פעולה על כביש של 450 ק"מ.
תיאור > טכניקת צניחה

את הרכב ניתן להעביר על ידי מטוסי אנטונוב An-12, אנטונוב An-22, איליושין Il-76, אנטונוב An-124 ומסוקי מיל Mi-6 ומיל Mi-26.
המצנח הבליסטי PRSM-915 פותח כדי לוודא את הנחיתה הבטוחה של הרכב. בשביל להשתמש במצנח, ה-BMD ראשית נארז על משטח מיוחד לפני ההמראה. בשביל להנחית את ה-BMD, מצנח בלימה משוחרר בכוונה כדי להפיל את ה-BMD מהמטוס. לאחר שהתנתק מהמטוס נפתח פתח גדול. פריסת המצנח הראשי גורמת לפריסה של ארבעה מוטות ארוכים מתחת למשטח. ברגע שהמוטות נוגעים בקרקע רקטת האטה מופעלת, מאטה את ה-BMD למהירות צניחה של בין 6 מלימטר שנייה ו-7 מילימטר שנייה המעניקה לו נחיתה יחסית רכה. היא אפשרה ל-BMD לצנוח בבטחה הן עם נההג והן עם תותחן. מערכת זו נכנסה לשירות בשנת 1975 עבור הBMD-1, ותמיד שימשה בשביל הBMD-2 לאחר מכן.
תיאור > יכולת אמפיבית

ה-BMD-2 הוא כלי רכב אמפיבי לחלוטין. הוא יכול לשוט בעזרת הפעלת שתי משאבות חשמליות, הקמת שבשבות בשני צדי גופו אשר משפרות את יציבות הרכב ותזוזה במים ומונעת מהמים להציף את חרטום המכל. הנהג מחליף את הפריסקופ לפריסקופ שחייה המאפשר לנהג לראות מעל השבשבת.
תיאור > שריון

עובי שריון האלומיניום על הצריח הוא 7 מ"מ. 15 מ"מ בחזית השלדה ו-10 מ"מ על ששאר הגוף. לשריון הקדמי של השלדה יש שני חלקים: חלקו העליון הוא בזווית 78° והתחתון נמצא בזווית של 50°. הוא עמיד בפני תחמושת קלה ובפני רסיסים.
תיאור > תא חיילים

העיצוב נעשה על מנת לחסוך במשקל הדרוש, אך הוא פוגע בנוחות צוות. כמו הBMD-1, ל BMD-2 יש חלל פנימי צפוף במיוחד. הוא הרבה יותר קטן משל נגמ"שי הלחימה BMP-1 וBMP-2. הוא יכול לסחוב חמישה חיילים כולל את מפקד הרכב, מקלע ושלושה חיילים שישבו מאחורי הצריח.
הוא מצויד בלוחות ראייהפריסקופיים בצדדי ובאחורי הרכב. כמו כן ישנן רק שלוש יציאות ירי, שתיים בצדדי הרכב (אחת מכל צד) ואחת באחורי הרכב.
תיאור > ציוד

הBMD-2 הוא בעל אותו ציוד כמו של הBMD-1, חוץ ממערכת הרדיו שלו (ה-R-123M) שהחליפה את מערכת הרדיו של הBMD-1 (ה-R-123).
היסטורית שירות

ה-BMD-2 נכנס לשירות עם הכוחות המוטסים הסובייטים בשנת 1985. הם השתתפו במלחמת אפגניסטן הסובייטית. מאוחר יותר הכוחות המוטסים הרוסיים של כוח הייצוב השתמשו בו, בניהם הכוחות המוטסים הרוסיים שהוצבו באבחזיה. נגמ"שי לחימה BMD-2 הועסקו גם בגדוד הרוסי המוצנח ה-234 במלחמת גאורגיה-רוסיה בשנת 2008. בנוסף לקח חלק במלחמה בדונבאס.
גרסאות

BMD-2 (Obwyekt 916) - הדגם המקורי
BMD-2K (משמעות ה-K פיקוד) - גרסת פיקוד מצוידת באנטנות נוספות
BMD-2M - דגם מחודש. הוא כולל מספר שיפורים כולל התאמת משגרי רימוני עשן בצד הצריח, 2 משגרי קורנט וכוונות יום/לילה חדשות.
מפעילים > מפעילים נוכחים

רוסיה רוסיה - בערך 849 בשירות פעיל ויותר מ-1,500 באחסון החל משנת 2003.
אוקראינה אוקראינה - 63 בשנת 1995 ו-78 בשנת 2000 ו-2005.
מפעילים > מפעילים לשעבר

ברית המועצות ברית המועצות - הועבר למדינות יורשות.
הערות שוליים

↑  (PDF). Archived from the original (PDF) on 27 February 2008.
↑  John Pike. "BMD-1 Airborne Infantry Fighting Vehicle". Retrieved 15 December 2014.
↑  "Test of PRSM-925 parachute with retrorocket". Retrieved 4 March 2014.
↑  "Parachutes with retro rockets". Retrieved 4 March 2014.
1 2  Maksim Sayenko. "Bronya »krylyatoy pyekhoty«" (Armour of "Winged infantry"). Tekhnika i Vooruzhenie no.08/2006, p. 28-32 (in Russian). Retrieved 4 March 2014.
↑
↑  "BMD-2" Archived from the original on 19 February 2013. Retrieved 15 December 2014.
BMD-2 של החטיבה המוטסת 106
BMD-2 לאחר נחיתה
תצלום אחורי של BMD-2
מפת מפעילי BMD-2 נוכחים הכחול ולשעבר בשני
יחסי ארצות הברית – מאוריציוס

| יחסי ארצות הברית – מאוריציוס |
| --- | --- |
ארצות הברית: מאוריציוס


ארצות הברית: מאוריציוס
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 2,040
אוכלוסייה
346,514,652: 1,269,466
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 14,397
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 11,341

יחסי ארצות הברית–מאוריציוס הם היחסים הדו-צדדיים המתנהלים בין ארצות הברית לבין מאוריציוס.
סקירה כללית

הייצוג הרשמי של ארצות הברית במאוריציוס מתוארך לסוף המאה ה-18. הקונסוליה האמריקאית הוקמה בשנת 1794 ונסגרה ב-1911. היא נפתחה מחדש ב-1967 והועלתה למעמד השגרירות במסגרת עצמאותה של מאוריציוס ב-1968. כיום מחזיקה ארצות הברית שגרירות בפור לואי, מאוריציוס. שגריר ארצות הברית למאוריציוס הוא דייוויד דייל ריימר.
היחסים בין ארצות הברית למאוריציוס הם לבביים ובעיקר סובבים סביב המסחר. ארצות הברית היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של מאוריציוס, אך מדורגת במקום ה-12 בייצוא למאוריציוס. היבוא העיקרי מארצות הברית כולל חלקי מטוסים (עבור אייר מאוריציוס), מכונות אוטומטיות לעיבוד נתונים, יהלומים, תכשיטים, מכשירים לשידורי רדיו וטלוויזיה, ציוד תקשורת, מכונות חקלאיות, בנייה, תעשייה וציוד, מכונות מזל לקזינו, מנועים חיצוניים, ספרים, אנציקלופדיות וכימיקלים תעשייתיים.
הייצוא ממאוריציוס לארצות הברית כולל מוצרי ביגוד, סוכר, יהלומים לא תעשייתיים, תכשיטים, בעלי חיים, משקפי שמש, ורום. בחודש ספטמבר 2006 חתמו ממשלות מאוריציוס וארצות הברית על הסכם מסגרת למסחר והשקעות במטרה להסיר מכשולים ולהגביר את קשרי הסחר וההשקעה בין שתי המדינות.
יותר מ-200 חברות בארצות הברית מיוצגים במאוריציוס. ישנם כ-30 משרדים במאוריציוס המשרתים את השוק המקומי והאזורי, בעיקר בתחום טכנולוגיית המידע (IT), הטקסטיל, המזון המהיר, וסקטורי השירותים פיננסיים.
ארצות הברית מממנת תוכנית סיוע צבאית קטנה. השגרירות מנהלת גם היא קרנות סיוע מיוחדות לקבוצות קהילתיות ולארגונים לא ממשלתיים, ולקרן דמוקרטית וקרן זכויות אדם.
יחסי ארצות הברית – מאוריטניה

| יחסי ארצות הברית – מאוריטניה |
| --- | --- |
ארצות הברית: מאוריטניה


ארצות הברית: מאוריטניה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 1,030,700
אוכלוסייה
346,514,652: 5,254,711
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 10,453
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 1,989

יחסי ארצות הברית–מאוריטניה הם היחסים ההדדיים, השיתופיים, המדיניים והפוליטיים המתנהלים בין מאוריטניה לבין ארצות הברית.
סקירה

לאחר שמאוריטניה זכתה בעצמאותה ב-28 בנובמבר 1960, ארצות הברית שמרה על יחסים לבביים עם מאוריטניה ואף סיפקה לה סיוע כלכלי מועט. במהלך מלחמת ששת הימים ביוני 1967, שברה מאוריטניה את היחסים הדיפלומטיים והקונסולריים עם ארצות הברית, אך חידשה את הקשר כעבור שנתיים ושמרה על יחסים חיוביים יחסית עד סוף שנות השמונים, למרות המחלוקת על הסכסוך הישראלי-ערבי. מאז 1981, ארצות הברית סיפקה למאוריטניה סיוע כלכלי ומזון על סך 130 מיליון דולר.
הקרע ב-1989 בין מאוריטניה לסנגל ("אירועי 1989") שהביאו לגירושם של עשרות אזרחים מאוריטנים לסנגל, השפיעו לרעה על יחסי ארצות הברית-מאוריטניה. יתר על כן, התמיכה של מאוריטניה בעיראק לפני ובמהלך מלחמת המפרץ ב-1991 החלישה עוד יותר את הקשרים המתוחים.
היחסים בין ארצות הברית למאוריטניה הגיעו לשפל באביב 1991, עם גילוי הפרטים על תפקידו של הצבא המאוריטני בהפרות זכויות אדם נרחבות. ארצות הברית הגיבה בהפסיקה רשמית של פעולות הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי וכל סיוע צבאי למאוריטניה. היחסים אף סבלו בשנות התשעים בעקבות דיווחים חוזרים ונשנים כי העבדות נמשכה בחלקים מסוימים של מאוריטניה למרות איסורים משפטיים. בסוף שנות ה-90, הממשלה המאוריטנית אימצה מדיניות המאפשרת את החזרתם של המגורשים או שנמלטו במהלך אירועי 1989 וכן יזמה אסטרטגיה להפחתת העוני תוך הבטחת הקלה בחובות במסגרת היוזמה של קבוצת HIPC. היחסים המשופרים עם ארצות הברית, כולל שיבת שיתוף פעולה צבאי ותוכניות הכשרה, ליוו את השינויים הללו. מאוריטניה כוננה באופן רשמי את היחסים הדיפלומטיים עם ישראל בשנת 2000 והפכה לרק אחת משלוש המדינות היחידות החברות בליגה הערבית שעשו זאת.
ארצות הברית גינתה את ההפיכה באוגוסט 2005 ואת ההנחה הבלתי חוקתית של השלטון על ידי המועצה הצבאית למען צדק ודמוקרטיה, וקראה לחזור לממשלה חוקתית באמצעות בחירות חופשיות והוגנות בהקדם האפשרי. ממשלת ארצות הברית תומכת במעבר מאוריטניה לדמוקרטיה, ותמכה בבחירות לפרלמנט ב-2006 ובבחירות לנשיאות ב-2007. ארצות הברית סיפקה סיוע בבחירות לחינוך הבוחרים, להכשרת מפלגות פוליטיות ולבניית דמוקרטיה. ארצות הברית מתכוונת כעת לעבוד עם ממשלת מאוריטניה כדי להרחיב את שיתוף הפעולה הבילטרלי בתחומי הביטחון התזונתי, הבריאות, החינוך, הביטחון, חיזוק המוסדות הדמוקרטיים וסיכול הטרור.
ייצוג

ארצות הברית מחזיקה שגרירות הממוקמת בנואקשוט, מאוריטניה.
עם שגרירי ארצות הברית הקודמים במאוריטניה נמנים מארק בולוויר, ג'וזף לברון, ג'ון לימברט, ריצ'רד ו. מרפי ואדוארד פק.
השגרירות המאוריטנית בוושינגטון הבירה
יחסי ארצות הברית – טנזניה

| יחסי ארצות הברית – טנזניה |
| --- | --- |
ארצות הברית: טנזניה


ארצות הברית: טנזניה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 947,300
אוכלוסייה
346,514,652: 69,722,953
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 79,158
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 1,135
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרטיבית: רפובליקה

יחסי ארצות הברית–טנזניה הם היחסים ההדדיים בין טנזניה לבין ארצות הברית.