גאיוס קילניוס מאיקנס
תפקידים

ידידותו של מאיקנס עם אוקטביאנוס, שהחלה בימי צעירותם, וכישרונותיו הייחודיים, הביאו לכך שנשלח למשימות שונות וקיבל על עצמו תפקידים שונים במהלך שנות עלייתו של אוקטביאנוס לגדולה ובמהלך שלטונו. בשנת 40 לפנה"ס נשלח על ידי אוקטביאנוס לסיציליה במטרה לארגן את נישואי הראשון לסקריבוניה, דודתה של אשתו של סקסטוס פומפיוס. הכוונה הייתה לקרב את פומפיוס אל אוקטביאנוס, אך הוא כרת ברית עם מרקוס אנטוניוס. המערכה נגד כוחותיו של אנטוניוס המשיכה להיות מתוחה, אך חיילים משני הצדדים דחפו להפסקת הלחימה ומאיקנס נשלח לייצג את אוקטביאנוס במשא ומתן בברונדיסיום. במסגרת ההסכם הוקם מחדש הטריאומווירט השני, נקבע שאנטוניוס יקבל את האחריות על הפרובינקיות ממקדוניה מזרחה ואילו אוקטביאנוס את הפרובינקיות המערביות מספרד לאיליריה (אזור הבלקן של היום). לפידוס, הצלע השלישית, קיבל את אפריקה. בנוסף, הברית בין שני הראשונים חוזקה באמצעות נישואי אנטוניוס לאוקטביה, אחותו של אוקטביאנוס. 3 שנים מאוחר יותר, בשנת 37 לפנה"ס, נקרא מאיקנס בשנית לנהל משא ומתן בטרנטום ולהביא לפיוס בין אוקטביאנוס ואנטוניוס לכמה שנים נוספות.
התפקיד הבא שניתן למאיקנס היה ניהול העיר רומא בזמן היעדרו של אוגוסטוס ממנה. אף על פי שהיה נטול תואר, צבר אוגוסטוס כוח כמעט בלתי מוגבל בתפקיד זה ואף אישר לו ולאגריפא לקרוא את מכתביו לסנאט ולאחרים ולשנות את הכתוב בהם לפי ראות עיניהם בטרם מוסרם אותם. תפקידו העיקרי שם היה לפעול נגד בוגדים, סוטים ומורדים ולמנוע התהוות מוקדי התנגדות למשטר. צבי יעבץ מקביל את תפקידו לשר הפנים וההסברה או לחלופין לשר התעמולה והמשטרה החשאית. במסגרת תפקיד זה דיכא תסיסה מרדנית ברומא בשנת 37 לפנה"ס ובשנת 30 לפנה"ס גילה ניסיון של מרקוס איימיליוס לפידוס הצעיר (אנ') (בנו של הטריומוויר) לקשור נגד אוקטביאנוס בהיעדרו של האחרון מאיטליה, הוציא להורג את לפידוס הצעיר והביא להתאבדות אשתו בבליעת גחלים לוחשות. תפקידו הציבורי ברומא הסתיים ב-29 לפנה"ס, עם שובו של אוקטביאנוס לעיר.
מאיקנס גם נפגש מספר פעמים עם הורדוס. הפעמים הראשונות היו כשיצא למסעות פיקוח כשהורדוס יזם ונסע לבקר אותו בשנים 23 ו 16 לפני הספירה.  וזכה גם  שמאיקנס יבקר ויתרשם מבית המקדש.
משלב זה ועד פרישתו מהחיים הציבוריים פעל מאיקנס בשני מישורים: המשיך להיות יועץ אישי לאוגוסטוס ואדם בעל קשרים מועילים במישור אחד ופטרון הספרות והמשוררים ברומא והמתווך בינם לבין הקיסר במישור השני. ניתן לציין כמה דוגמאות לתפקודו כיועץ: לפי קסיוס דיו, בראשית 27 לפנה"ס, לאחר שפגו הסמכויות של אוקטביאנוס מתוקף שעת חירום, נאם מאיקנס וייעץ לו לכונן מונרכיה, בניגוד לעצת אגריפא, שהציע להחזיר את הרפובליקה על כנה. (מקובל כי קסיוס דיו בדה את הנאום מלבו, אך רוח הדברים תאמה את גישתו של מאיקנס); היה מעורב בחשיפת הקשר של פאניוס קאיפיו בשנת 23 או 22 לפנה"ס, שבו היה מעורב גם וארו מורנא; סייע במשפטים של חברים וקרובים שלו ושל אוגוסטוס.
מעבר לנאום המפורסם, שם קסיוס דיו בפיו של מאיקנס עצות נוספות לאוגוסטוס: לאסור בניית מקדשים לכבודו בימי חייו ולאסור יצירת צלמים שלו מכסף או מזהב. העצות הללו תאמו חוקים ונורמות שיושמו בפועל באימפריה שביסס אוגוסטוס. הבחירה של קסיוס דיו לייחס אותן למאיקנס מעידה על כך שהוא היה מוערך כיועץ וכנושא עצות טובות וייתכן שקסיוס דיו אף שאף לעשות שימוש בשמו כדי לבקר את הקיסרים שסטו מהנורמה הזו.
תפקודו במישור השני כפטרון אמנות התבסס על קשרים שהחל ליצור עם משוררים דוגמת ורגיליוס והוראטיוס במהלך מסעותיו עם אוקטביאנוס ועם כאלו שצרף אל חוגו במהלך שנותיו ברומא. מאיקנס שאף להיעזר בכישרונם במטרה לחזק את התמיכה הציבורית בקיסר, על ידי כך שתמך בהם בכסף או מתנות, אירח אותם במפגשים בביתו וסיפק להם וליצירתם קהל בדמות כותבים אחרים. הדרך שבה חשבו מאיקנס ואוגוסטוס להיעזר במשוררים לטובת חיזוק המשטר הייתה דרך תמיכה ישירה באוגוסטוס והילולו כמנהיג או בדרך עקיפה יותר של הרמת המורל ושל יצירת פריחה תרבותית שתבדיל את תקופת שלטונו של אוגוסטוס מתקופת הרפובליקה המתדרדרת שקדמה לו. לפי גריפין, בסופו של דבר הם הסתפקו בדרך העקיפה, בגלל סירובם של המשוררים ברוב המקרים לחבר שירי הלל פוליטיים. נראה שמשנת 20 לפנה"ס ואילך עבר תפקיד הפטרון אל אוגוסטוס באופן ישיר.