stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפגע
מפגע במושגים אחרים > אסון

דוגמה להבחנה בין מפגע טבעי לאסון היא המפגע שהוביל לאסון שיצרה רעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906.
אסון טבעי הוא ההשפעה ההרסנית על חברה או קהילה עקב אירוע מפגע טבעי. המונח "אסון" מוגדר בצורה הבאה: "אסונות הם הפרעות משמעותיות לתפקוד קהילה ושעולים על יכולתה להתמודד איתם באמצעות המשאבים שברשותה. אסונות יכולים להיגרם על ידי מפגעים טבעיים או מלאכותיים, כמו גם מספר גורמים שמשפיעים על החשיפה והפגיעות של הקהילה."
הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום של ארצות הברית (FEMA) מסבירה את הקשר בין אסונות טבע לבין מפגעי טבע באופן הבא: "מפגעי טבע ואסונות טבע קשורים זה לזה אך אינם זהים. מפגע טבע הוא האיום של אירוע שסביר שתהיה לו השפעה שלילית. אסון טבע הוא ההשפעה השלילית בעקבות התרחשות בפועל של מפגע טבע במקרה שהוא פוגע באופן משמעותי בקהילה.
אסון יכול לקבל צורות שונות, כולל הוריקן, התפרצות הר געש, צונאמי, רעידת אדמה, בצורת, רעב, מגפה, מחלה, תאונת רכבת, תאונת דרכים, טורנדו, כריתת יערות, שיטפונות, שחרור ודליפת רעלים (נפט, כימיקלים).
מפגע אסוני הוא אירוע גיאופיזי קיצוני המסוגל לגרום לאסון. 'קיצוני' במקרה זה פירושו שינוי מהותי בכיוון החיובי או השלילי מהמגמה הרגילה; אסונות שיטפון יכולים לנבוע ממשקעים גבוהים במיוחד וספיקת נהרות, ובצורת נגרמת מערכים נמוכים במיוחד. הגורמים הבסיסיים למפגע ולסיכון להתרחשות מפגעים כאלה הם תזמון, מיקום, גודל ותדירות. לדוגמה, גודלן של רעידות אדמה נמדד בסולם ריכטר מ-1 עד 10, כאשר כל תוספת של 1 מציינת עלייה פי עשרה בחומרה. כלל גודל-תדירות קובע שבמשך תקופה משמעותית של זמן יתרחשו אירועים קטנים רבים ומעטים גדולים. הוריקנים וטייפונים, לעומת זאת, מתרחשים בין 5 ל-25 מעלות צפון ודרום לקו המשווה, נוטים להיות תופעות עונתיות שחוזרות על עצמן במידה רבה בזמן וניתנות לחיזוי במיקום עקב משתני האקלים הספציפיים הדרושים להיווצרותם.
מפגע במושגים אחרים > סיכון ופגיעות

המונחים מפגע וסיכון משמשים לעיתים קרובות לסירוגין. עם זאת, מבחינת הערכת סיכונים, אלו שני מונחים נפרדים. מפגע הוא גורם שיכול לגרום נזק או פגיעה לבני אדם, רכוש או לסביבה. סיכון הוא ההסתברות שחשיפה למפגע תוביל לתוצאה שלילית, או במילים פשוטות יותר, מפגע אינו מהווה סיכון אם אין חשיפה לאותו מפגע.
סיכון הוא שילוב של מפגע, חשיפה ופגיעות. לדוגמה, מבחינת ביטחון מים: דוגמאות למפגעים הן בצורות, שיטפונות וירידה באיכות המים. תשתיות גרועות וממשל גרוע מובילים לחשיפה גבוהה לסיכון.
ניתן להגדיר סיכון כסבירות או הסתברות שמפגע נתון ברמה נתונה יגרום לרמה מסוימת של אובדן או נזק. מרכיבי הסיכון הם אוכלוסיות, קהילות, הסביבה הבנויה, הסביבה הטבעית, פעילויות ושירותים כלכליים הנמצאים תחת איום אסון באזור נתון.
הגדרה נוספת לסיכון היא "התדירות הסבירה והגודל הסביר של הפסדים עתידיים". הגדרה זו מתמקדת גם בהסתברות לאובדן עתידי, לפיה מידת הפגיעות למפגע מייצגת את רמת הסיכון באוכלוסייה או בסביבה מסוימת. האיומים הנשקפים ממפגע הם:
מפגעים לבני אדם - מוות, פציעה, מחלה ולחץ
מפגעים לסחורות - נזק לרכוש ואובדן כלכלי
מפגעים לסביבה - אובדן צמחייה ובעלי חיים, זיהום ואובדן נוחות
סיווגים

ניתן לסווג מפגעים במספר דרכים. קטגוריות אלו אינן סותרות זו את זו, מה שאומר שמפגע אחד יכול להשתייך למספר קטגוריות. לדוגמה, זיהום מים עם כימיקלים רעילים הוא מפגע אנתרופוגני וגם מפגע סביבתי.
אחת משיטות הסיווג היא על ידי ציון מקור המפגע. מושג מפתח בזיהוי מפגע הוא נוכחות של אנרגיה אגורה אשר, כאשר היא משתחררת, עלולה לגרום נזק. האנרגיה האגורה יכולה להופיע בצורות רבות: כימית, מכנית, תרמית, רדיואקטיבית, חשמלית וכו'.
משרד האו"ם להפחתת סיכון מאסונות (UNDRR) מסביר ש"כל מפגע מאופיין במיקומו, עוצמתו או גודלו, תדירותו וההסתברות שלו".
ניתן גם להבדיל בין מפגעי טבע שמתפתחים במהירות, מפגעים טכנולוגיים ומפגעים חברתיים, המתוארים כהתרחשות פתאומית ומשך זמן קצר יחסית, לבין השלכות של פגיעה סביבתית ארוכת טווח כמו מדבור ובצורת.
ניתן לקבץ מפגעים לפי מאפייניהם. גורמים אלו קשורים לאירועים גיאופיזיים, שאינם ספציפיים לתהליך:
היקף הנזק
עוצמת הפגיעה בנקודה
משך הפגיעה בנקודה
קצב התחלת האירוע
יכולת חיזוי האירוע
ניהול סיכונים

ניהול סיכונים בהקשר של מפגעים הוא גישה פרואקטיבית, רב-תחומית ומבוססת-ידע, שמטרתה להפחית את הסיכון לפגיעה בחיי אדם, ברכוש ובסביבה כתוצאה ממגוון רחב של מפגעים פוטנציאליים. ניהול סיכונים יעיל משלב זיהוי, הערכת סיכונים, הפחתת סיכונים ומוכנות לצורך התמודדות מיטבית עם השלכותיהם של מפגעים.
הערכת סיכונים היא אבן יסוד בתהליך ניהול הסיכונים. תהליך זה כולל זיהוי המפגעים הרלוונטיים לאזור מסוים, הערכת ההסתברות להתרחשותם וחומרת השפעתם הפוטנציאלית. הערכת הסיכונים מתבצעת לעיתים תוך שימוש במודלים סטטיסטיים, סימולציות ומערכות מידע גאוגרפיות (GIS), ומאפשרת ליצור מפות סיכונים מפורטות, לנתח פגיעוּת של אוכלוסיות ותשתיות ולבצע אנליזות "עלות-תועלת" לגבי החלופות השונות להפחתת הסיכון.
הפחתת סיכונים מתמקדת ביישום אסטרטגיות ופעולות שנועדו למנוע או לצמצם את הסבירות להתרחשות מפגע ואת חומרתו. אסטרטגיות אלו כוללות תכנון עירוני ואזורי המותאם לסיכונים סביבתיים, חיזוק מבנים ותשתיות, הקמת מערכות התרעה מוקדמת, ניהול משאבי טבע (כגון יערות ומים) ופיתוח טכנולוגיות חדשניות להגנה מפני מפגעים. מוכנות למפגעים כוללת הכנת תוכניות חירום, תרגול תגובה למפגעים, הקמת מערכי סיוע והצלה, והצטיידות בציוד חירום. ניהול סיכונים יעיל משלב אסטרטגיות מניעה, היערכות, תגובה ושיקום, תוך הטמעת עקרונות של קיימות, חוסן קהילתי ושיתוף פעולה בין-מגזרי.
חלוקה לפי סטטוס

מפגעים לעיתים מתחלקים לפי הקטגוריות הבאות:
מפגע רדום - הכוונה היא שהסביבה מושפעת עכשיו. לדוגמה, צלע הר יכולה להיות לא יציבה, וקיימת סכנה למפולת, אבל אין שום דבר מתחת או על המדרון שעלול להיות מושפע מהתממשות הסכנה.
מפגע טעון - אנשים, רכוש או הסביבה נמצאים בסיכון פוטנציאלי.
מפגע פעיל - תקרית אלימה בה המפגע היה מעורב התרחשה. לרוב, ההתייחסות לאירוע היא אל אסון, תאונה, מצב חירום או תקרית.
הערות שוליים

↑  Smith, Keith (1993). Environmental hazards: assessing risk and reducing disaster. Routledge physical environment series (Reprint ed.). London: Routledge. ISBN 978-0-415-01217-1.
↑  Natural Hazards National Risk Index, hazards.fema.gov
↑  Hoekstra, Arjen Y; Buurman, Joost; van Ginkel, Kees C H (2018). "Urban water security: A review". Environmental Research Letters. 13 (5): 053002. doi:10.1088/1748-9326/aaba52.
↑  "Environmental Health Hazards". www.iloencyclopaedia.org (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-07-09.
↑  "Hazard | PreventionWeb". www.preventionweb.net (באנגלית). 2007-08-30. נבדק ב-2024-03-15.
צפורה נריה

| --- | --- |

צפורה נריה בשירותה בצה"ל בשנות ה-70
 לידה:  11 באוקטובר 1927 ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  10 באפריל 2017 (בגיל 89)
 מדינה:  ישראל 
 דרגה:    סגן אלוף
 
צפורה נריה (11 באוקטובר 1927 – 10 באפריל 2017) הייתה לוחמת בפלמ"ח וממלווי השיירות לירושלים בגדוד החמישי של חטיבת הראל במלחמת העצמאות, מן המפקדות הראשונות בנח"ל, קצינת ח"ן בדרגת סא"ל בצה"ל.
ביוגרפיה

צפורה גרליץ נולדה בירושלים, בת בכורה למלכה טבק, בת למשפחה חרדית ממאה שערים, ואריה (ליאו) גרליץ, גר בעל נתינות גרמנית, אשר נולד בלייפציג, ולמד בה באקדמיה למוזיקה. הם נפגשו בירושלים, ובה נישאו. בשל מוצאו של אִישָּׁהּ ניתקה משפחתה של מלכה כל קשר עמה. לאחר לידת בתם הבכורה, צפורה, חלתה האם ונפטרה.
במהלך מאורעות תרפ"ט פגש אריה גרליץ את שושנה שפירא, שעלתה לארץ ישראל מליטא וסיימה לימודי תיכון בתל אביב. היא הייתה אחות במקצועה ופעילה בהסתדרות. המשפחה עברה בתחילת שנות ה-30 לתל אביב, בה נולדו לצפורה עוד שתי אחיות. צפורה למדה עד כתה ז' בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון של זרם העובדים.
בשנת 1939 חזרה המשפחה לירושלים בשל קושי כלכלי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נעצר אביה על ידי שלטונות השלטונות הבריטים מפאת היותו אזרח גרמני, והוגלה לאוגנדה עד 1945. גירושו הניע את בתו להילחם בבריטים. היא הצטרפה לתנועת הנוער גורדוניה. בשל היעדרו של האב נאלצה אשת אביה שושנה לצאת לעבודה כאחות, כדי לפרנס את המשפחה. לאחר חזרתו של האב לארץ ישראל, הוא לא מצא בה את מקומו, עבר לתל אביב, וכעבור מספר שנים חזר לגרמניה, בה נפטר בשנת 1963.
ב-1942 הצטרפה לחברת נוער בקיבוץ חולדה כדי להיות חלק מההתיישבות החלוצית ולהשתתף בהגנה על הארץ. היא גרה בקבוצת חולדה כשנתיים וחצי. סדר יומה כלל מחצית מהיום לימודים ומחצית מהיום עבודה. בחברת הנוער היו כעשרים נערים ונערות, מאוכלוסיות מגוונות: ילדים ללא בית, ילדים שהוריהם התגייסו לצבא הבריטי ונשלחו מעבר לים, משפחות הרוסות ויתומים. בתקופה זו התוודעה לחינוך השיתופי.
באפריל 1943 הייתה עדה לחיפוש שביצעו הבריטים בחולדה אחרי סליקים כחלק מחיפוש ארצי בתנועה הקיבוצית ובתנועת המושבים. היא לקחה חלק בהתגייסות הכללית של החברים בקיבוץ להסתיר את מקום מסתור הנשק, אירוע שהשפיע על תפישת עולמה: "הרגעים האלה של לשכב על הנשק, ולהציל את הנשק ולא אכפת לנו מחיינו [...] זה השאיר עלי רושם נורא. היה לי ברור שאת האנגלים צריך לסלק מהארץ".
בחולדה פגשה לראשונה את יעקב נריה ובשנת 1950 הם נישאו. יעקב נריה היה חבר קיבוץ עמיעד, לחם פלמ"ח בגדוד החמישי של חטיבת הראל ושירת כמ"כ ומ"מ. לאחר מלחמת העצמאות שירת בצה"ל בתפקידי פיקוד ומטה, והשתחרר בשנת 1974 בדרגת אלוף-משנה.
ביוגרפיה > שירות בפלמ"ח > בהכשרה המגויסת

בשנת 1944 הצטרפה להכשרה מגויסת של קבוצת הנוער מחולדה יחד עם קבוצת גיל מקבילה מבן שמן בקבוצת גבע בפלוגה ו' בפיקודו של שאול יפה. היא נמנתה עם הצעירים שבחבורה והייתה רזה וחולנית. לגבע הגיעה לאחר שחלתה בטיפוס הבטן בחולדה ובמהלך שהותם בגבע חלתה בקדחת ועל כן התקשתה למלא את מכסת האימונים שנדרשה מבני ובנות ה-18, אולם הייתה נחושה להצטרף למעגל אימונים מלא במטרה להשתלב במערך הלוחם: "אני זוכרת שהייתה תקופת אימונים, שכל פעם הייתי מקבלת התקפה של קדחת עם חום גבוה. לא ויתרתי על יום אימונים אחד, זה היה דבר בשבילי שאסור לעשות".
היא השתתפה בקורס קשר ואלחוט, ושימשה כרץ האישי (שליחה) של המ"פ.
התגייסה לפלמ"ח על תקן "רזרביסטית", במסגרת מכסה של 15 אחוז מחברי ההכשרה שהועברו לתפקידי פיקוד והתמחויות מקצועיות, אפשרה לפלמ"ח להשתמש בלוחמים אלו במסגרת שהותם בהכשרות, ופעילות זו קדמה לפעילויות הנחוצות בקיבוצים. בינואר 1946 עלתה יחד עם קבוצת ההכשרה מגבע להתיישבות בעמיעד כמחלקה מגויסת בהיאחזות. היה זה גרעין החושלים, שהיה הגרעין הראשון בעמיעד. במהלך שהותה בעמיעד השתתפה במשימות שונות, בהן הברחת מסמכים ורשימות של אנשי הגנה ופלמ"ח ממצפה ביריה, והייתה האישה היחידה בגרעין שהשתתפה בהברחת עולים מסוריה לארץ ישראל. היא השתתפה בליווי קבוצות של גברים, נשים וטף שחצו את הגבול הצפוני של ארץ ישראל המנדטורית במסגרת ההעפלה היבשתית מארצות המזרח. לאחר חציית הגבול הועברו על ידם מראש פינה לעמיעד ומשם פוזרו לקיבוצים שונים.
במקביל עברה קורס חובשות. במהלך כל התקופה המשיכה בפעילותה הרגילה בהיאחזות. פעילותה הסודית לא התקבלה בעין יפה על ידי חבריה, ובעיקר חברותיה לגרעין, אשר לא הבינו מדוע נהגה להיעדר מן הפעילויות של הגרעין: "היינו מקבלים מהחוליה את המעפילים בראש פינה ומביאים אותם אלינו, לעמיעד. מכאן היו טנדרים מובילים אותנו הלאה. לילה אחד [אמרו לי] את המובילה. והובלתי. היו בשיירה זקנים וילדים. הבריטים כנראה 'הריחו' משהו והיו עירניים. [...] לא פשוט. יצאנו בערב וחזרנו בבוקר, וכך כמה וכמה פעמים. לפעמים, מעבר השיירה היה קל ולפעמים - מאוד מייגע. הלכנו בטור. מוביל בראש, ומאסף מאחור, ואחרים - על הגבעות להבטחה.
ביוגרפיה > שירות בפלמ"ח > לחימה בקרבות ירושלים

שירתה בגדוד החמישי של חטיבת הראל ללא השתייכות לפלוגה מסוימת. היא הוכרה כחובשת מנוסה וצוותה מדי יום לפעולות. נראה שהודות לכך, ובשל מחסור בחובשים מנוסים, התאפשר לה להשתתף בקרבות, אף על פי שמפקדי הפלמ"ח המעיטו בהשתתפות נשים בפעולות לחימה. היא השתתפה במבצע יבוסי בקרב על שועפאת, כחובשת קרבית וכלוחמת יחידה. השטח היה הררי וחשוף, ושרר ערפל כבד. ההתנגדות הייתה קלושה, ובתוך 3 שעות נטשו התושבים הערבים והפעולה הושלמה. בינתיים הגיעה הידיעה כי כיבוש נבי סמואל נכשל, ולחטיבת הראל הגיעה הפקודה לסגת מיד. "חזרנו מהקרב בתחושה של ניצחון. ראינו מה קורה בקרב על נבי סמואל. האסון הזה של כל כך הרבה חברה שנפלו שם, היה קשה. הייתה הרגשה קשה בכל היישוב. הסיפור שמצד אחד להצליח בקרב ומצד שני להפסיד את המבצע היה מאד טראומטי. הרגשנו את עצמנו נסוגים הרבה-הרבה אחורה".
עם שובה לבסיס הוצבה כחובשת קרבית לקרב אוגוסטה ויקטוריה. בקרב זה השתתף גם בן זוגה. שניהם צוותו לכוח התוקף, ואחד מחברי הקבוצה, רפי שטראוס, דרש ששניהם לא ייצאו יחד משום שהיו זוג. על כן הוא יצא בכוח התוקף, והיא שובצה לצוות הסחה. היא התרעמה על כך. "לא הסכמתי. ואמרתי: מה זאת אומרת? לא צריך לערבב כאן את העניינים. בשום פנים ואופן. ולא עזר לי... כעסתי נורא. יצאתי כעוסה בצורה בלתי רגילה אבל קיבלתי פקודה". הקרב היה עקוב מדם. חלק מן הפצועים הצליחו להגיע להר הצופים. כוח ההסחה אכן משך אליו אש רבה, אולם לא הצליח להסיט את האש העיקרית מהכוח הפורץ. יחידת ההסחה הגיעה אחרונה להר הצופים, כאשר אש ממשיכה ללוותם כל הדרך. בחמש בבוקר התעורר יעקב, בגדיו מגואלים בדם, כאשר חש שציפורה ממששת אותו כדי לוודא שהוא חי.
במסגרת מבצע מכבי וכיבוש משלטים לאורך הכביש, השתתפה באחד הניסיונות לכיבוש גבעת הרדאר. השתתפה בקרב על משלט 6 ו-7. משלט 6 היה הקדמי ביותר מעל דיר איוב, והוחזק על ידי ליגיונרים. לא הצליחו לכובשו ונסוגו למשלט 7, שהיה הצפוני ביותר, והקרוב ביותר ללטרון, בכניסה לשער הגיא. המשלט הופגז על ידי תותחים ללא הפסקה. במשלט היו כ-20 איש: "הרגשתי מנותקת מהחבר'ה, מנותקת מהחיים. כל הזמן נלחמנו, וביום שלא נלחמנו, אז הייתה סביב מלחמה. הייתי בתחנת איסוף פצועים (מתחת למשלט 7). ההרגשה של להיות כל הזמן בתוך זה". כמו כן השתתפה בקרב לטרון לשחרור הדרך לירושלים בתחנת איסוף הפצועים.
ביוגרפיה > שירות בצה"ל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. רצוי להרחיב פרק זה - לא ראוי לסכם במשפט אחד 18 שנות שירות, שבמהלכן עבר צה"ל שלוש מלחמות.
בשנת 1948 נשלחה לקורס מפקדות כיתה בקיבוץ דליה, ושירתה כמפקדת בית ספר לאימוני בנות בחטיבת יפתח. עם פירוקו הרשמי של הפלמ"ח הצטרפה לנח"ל לאחר הקמתו יחד עם בן זוגה וריכזה את גיוס הנשים.
באוקטובר 1951 השתחררה משירות פעיל. בנה נולד ב-1952 ובתה נולדה ב-1956.
ב-1962 שבה לשירות בצה"ל כקצינת ח"ן בבסיס תל השומר. שירתה כקצינת ח"ן בפיקוד המרכז וקצינת ח"ן בפיקוד הנח"ל, קצינת ח"ן ביחידת מורות ארצית. לאחר 18 שנות שירות השתחררה בדרגת סגן-אלוף.
במהלך שירותה בצה"ל כיהנה כשופטת, בדרגת רס"ן, בבית הדין הצבאי ששפט את המחבלות תרז הלסה ורימה טנוס, מחוטפי מטוס סבנה, לצד סא"ל (מיל') אהרון אלפרן ורס"ן (מיל') יהושע בן-ציון.
ביוגרפיה > לאחר השירות הצבאי

אחרי פרישתה מצה"ל הייתה אמנית. היא ציירה, תפרה וארגה. הציגה בתערוכות קבוצתיות בבית הלוחם. במקביל המשיכה לעסוק בקידום מקומן של נשים בצה"ל, בהרצאות לצוערות בקורסי קצינות.
הייתה חברה בצוות ההקמה של בית הפלמ"ח, ופעילה בעמותת הפלמ"ח.
בנה הוא פרופ' יובל נריה, שקיבל את עיטור הגבורה על פועלו במלחמת יום הכיפורים. בתה, נורית נריה רוטשילד, שירתה כקצינת ח"ן.
מאז נישואיהם, גרו צפורה ויעקב נריה בחולון. בשנת 2001 עברו להתגורר עם משפחתה של בתם, ביישוב כפר ורדים. יעקב נריה נפטר ב-5 בינואר 2015.
ראו גם

השיירות לירושלים
המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות
שירות נשים בצה"ל
לקריאה נוספת

איה גוזס-סבוראי, ספרי לי ספרי: חברות פלמ"ח מספרות, תל אביב, 1993.
איה גוזס-סבוראי, פלמחאיות במלחמת תש"ח: חברות פלמ"ח מספרות, עין חרוד מאוחד: מערכת, קיבוץ דליה, 1997.
יואב רגב, פלמ"ח : "לפקודה תמיד אנחנו!", כפר סבא: יואב רגב והוצאת ארץ-ארץ, 2011.
יואב הרפז, דרך אש: הגדוד החמישי של הפלמ"ח במלחמת העצמאות בירושלים, בדרך אל העיר ובנגב, מערכת: קיבוץ דליה, 2001.
צביקה דרור, הראל - הקרב על ירושלים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005.
אביבה אפרתי, שוברת שתיקה, למשכל-הוצאה לאור מיסודן של ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2003.
הערות שוליים

1 2  אילנה שובל, ציפי נריה: אשה בשדה הקרב, ארכיון יד טבנקין
↑  אירית גרינברג, אשת ניצול השואה גילתה שדודה היה קצין נאצי, באתר mynet‏ כפר סבא, 20 בדצמבר 2011
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין, 12-4/40/2, עמ' 6, 8
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין, 12-4/40/2 עמ' 9-10
↑  אל"ם (מיל') יעקב נריה, באתר "צוות"
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין 12-4/40/2 עמ' 16
↑  יואב רגב, פלמ"ח : "לפקודה תמיד אנחנו!", כפר סבא: יואב רגב והוצאת ארץ-ארץ, 2011, עמ' 122-125
↑  "60 שנה לעמיעד", ארכיון קיבוץ עמיעד, עמ' 2-4
↑  איה גוזס-סבוראי, ספרי לי ספרי לי: חברות פלמ"ח מספרות, תל אביב 1993, עמ' 111
↑  יואב הרפז, דרך אש: הגדוד החמישי של הפלמ"ח במלחמת העצמאות בירושלים, בדרך אל העיר ובנגב, מערכת: קיבוץ דליה, 2001, עמ' 30
↑  יואב רגב, פלמ"ח - לפקודה תמיד אנחנו!, יואב רגב והוצאת ארץ, 2011, עמ' 237-238
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין, 12-4/40/2 עמ' 35
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין12-4/40/2 עמ' 38-39
↑  יואב רגב, פלמ"ח : "לפקודה תמיד אנחנו!", כפר סבא: יואב רגב והוצאת ארץ-ארץ, 2011, עמ' 238-240
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין עמ' 49
↑  גוזס-סבוראי, פלמחאיות במלחמת תש"ח, דליה 1997, עמ' 14
↑  גוזס-סבוראי, פלמחאיות במלחמת תש"ח, דליה 1997, עמ' 24-25
↑  דרור, הראל - הקרב על ירושלים, עמ' 127-129
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין
↑  יואב הרפז, דרך אש: הגדוד החמישי של הפלמ"ח במלחמת העצמאות בירושלים, בדרך אל העיר ובנגב, מערכת: קיבוץ דליה, 2001, עמ' 104-106
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין עמ' 106
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין עמ' 117-120
↑  גוזס-סבוראי, פלמחאיות במלחמת תש"ח, דליה, 1997, עמ' 25
↑  דרור, הראל - הקרב על ירושלים, עמ' 216-220
↑  פגישה של ציפי נריה עם צביה בן צבי-כצנלסון, ארכיון יד טבנקין עמ' 106-109
↑  דרור, הראל - הקרב על ירושלים, עמ' 177-178
↑  אהרון פריאל, נפתח משפטן של שתי המחבלות הנאשמות בחטיפת מטוס 'סאבנה', מעריב, 1 באוגוסט 1972
"אבו מוחמד הביא אקדח ורימון", דבר, 2 באוגוסט 1972
↑  נריה (בריגר) יעקב, באתר הפלמ"ח
צפורה נריה באימון ירי בפלמ"ח, שנות ה-40 של המאה ה-20
סנס

ערך זה עוסק בקומונה בצרפת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל סנססמל סנס

 מדינה:  צרפת צרפת
 תאריך ייסוד:  המאה ה־1 לפנה״ס 
 שטח:  21.9 קמ"ר
 גובה:  77 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  27,275 (1 בינואר 2022)
 קואורדינטות:  48°11′50″N 3°17′00″E﻿ / ﻿48.197222222222°N 3.2833333333333°E﻿ / 48.197222222222; 3.2833333333333 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.ville-sens.fr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי סנס(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי סנס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בתוך הקתדרלה של סנס, ז'אן-בטיסט קאמי קורו
סנס (בצרפתית: Sens) היא קומונה במחוז יון בבורגון-פראנש-קונטה בצפון-מרכז צרפת, 120 ק"מ מפריז.
סנס היא תת-פרפקטורה והעיר השנייה בגודלה של המחלקה, השישית בגודלה באזור. העיר נחצית על ידי הנהרות Yonne ו-Vanne.
הִיסטוֹרִיָה

נטען שהעיר הייתה אחת מהאופידה של הסנונים, אחד מהשבטים הקלטים העתיקים ביותר שחיו בגאליה. היא מוזכרת כ-Agedincum על ידי יוליוס קיסר מספר פעמים בחיבור מלחמת גאליה שכתב. העיר הרומית נבנתה במהלך המאה הראשונה לפני הספירה והוקפה בחומות במהלך המאה שלישית (חלקים בולטים מהחומות עדיין נותרו, עם שינויים לאורך מאות השנים). שלד תוכנית הרחוב הרומית נשמר. האתר כונה על ידי אמיאנוס מרקלינוס בשם Senones (oppidum Senonas), שם עמד הקיסר לעתיד יוליאנוס הכופר בפני מצור אלמאני למשך מספר חודשים, אך הפך למרכז מנהלי רק לאחר ארגון מחדש של האימפריה הרומית בשנת 375 והעיר הראשית של Lugdunensis Quarta.
במהלך ימי הביניים החזיקו הארכיבישופים של העיר בתפקיד היוקרתי של הפרימטים של גאליה וגרמניה. הבישוף מסנס הפך לארכיבישוף כבר באמצע המאה החמישית, אך פולחן המייסדים המסורתיים סוויניאן ופוטנציאן, שלא הוזכר על ידי גרגוריוס מטור, לא הופיע עד המאה ה-8, אז נוספו לבחירה המקומית של שבעים השליחים. אוטל דה סנס בפריז היה מקום מגוריהם הרשמי בעיר זו. הארכידיוקסיה של סנס שלטה על הדיוקסיות של שרטר, אוזר, מי, פריז, אורליאן, נברס וטרויה. עיר זו נכבשה על ידי צבא מוסלמי בשנת 725 לספירה, אך ננטשה במהירות לאחר מותו של מפקד הצבא, אנבסה בן סוהים אל-כלבי, מסיבות טבעיות.
החל משנת 1135, קתדרלת סנס, המוקדשת לסנט סטפן, נבנתה מחדש כאחת הקתדרלות הגותיות הראשונות. שם, בשנת 1234, חגג לואי התשיעי מצרפת את חתונתו עם מרגריט מפרובנס. בסנס נערך משפטו של פיטר אבלארד. האפיפיור אלכסנדר השלישי שהה זמן מה בעיר, ותומס בקט בילה חלק מגלותו בין 1162 ל-1165. הארכיבישוף מסנס אירחה מספר מועצות כנסיות והארכיבישוף הראשון של אופסלה התקדש בה. ויליאם מסנס היה האדריכל הראשי של קתדרלת קנטרברי.
סנס חוו זמנים בעייתיים במהלך מלחמות הדת. בשנת 1562, נרצחו 100 מאוכלוסיית ההוגנוטים בעיר בטבח בסנס.
מעמד העיר הדרדר לאחר שפאריס הועלתה לארכי-דיוקסיה ב-1622. מאז 2002, סנס נותרה מושב ארכיבישוף אך ללא פונקציה מטרופוליטית (ללא ערעורים בפליום או נישואין).
למרות היווצרותם של אזורים חדשים, סנס נותר כפוף ל-Paris cour d'appel.
אתרים מרכזיים

קתדרלת סנס – אחד המבנים הגותיים הראשונים בצרפת
ארמון הארכיבישופים
כנסיית סנט מוריס
כנסיית סנט פייר לה רונד
אישים

סאמו – סוחר פרנקי ומאוחר יותר מלך של המדינה הסלאבית של המאה ה-7 הידועה בשם האימפריה של סמו
גיום מסנס (ויליאם מסנס) – בנאי ואדריכל צרפתי
תומאס בקט – הארכיבישוף מקנטרברי. מצא מקלט בסנס ב-1164
שמשון בן אברהם משאנץ – רב מחשובי בעלי התוספות במאה ה-12
לואי אנטואן פובלה דה בוריין – דיפלומט בעל קשר הדוק לנפוליאון בונפרטה
בקארי סאניה – כדורגלן עם 439 שערי ליגה ו-65 בנבחרת צרפת
כריס מאלונגה – כדורגלן נבחרת קונגו
ערים תאומות

צ'סטר, הממלכה המאוחדת
לוראך, גרמניה
סניגליה, איטליה
וישהורוד, אוקראינה
פאפה, פורטוגל
הערות שוליים

↑  The manuscripts of the Gallic War also give varied readings of Agendicum and Agetincum (William Smith, ed. A Dictionary of Greek and Roman Geography); the gilded statue of "Brennus" ("leader") surmounts the hôtel de ville.
↑  Its Cardo (rue de la République) and Decumanus Maximus (Grande Rue) still meet at near right angles.
↑  Goyau, G. (1912). "Sens". Catholic Encyclopedia. New Advent. נבדק ב-14 בנובמבר 2021. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
↑  Carroll, Stuart (2012). "The Rights of Violence". Past & Present. Supplement 7: 142.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554900705171  BnF: cb152798439 (data)  GND: 4107621-7  LCCN: n81033584  MusicBrainz: 0fee2bca-cb86-4ad7-8f2d-c8839d633cf7  NKC: xx0319066  SUDOC: 027436640  VIAF: 139561846   WorldCat (עם VIAF): 139561846 
קתדרלת סנס
דמותו של גיום דה סנס בווינה
מוחמד אבו ראס

מוחמד אבו ראס (בערבית: محمد ابو راس; נולד ב-1 במאי 1996) הוא כדורגלן ערבי ישראלי המשחק בעמדת הקשר בצעירי טירה.
קריירה

אבו ראס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל שפרעם, בגיל 13 הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי חיפה וכעבור 4 שנים הצטרף למחלקת הנוער של הפועל עפולה. ב-7 באוגוסט 2015, אבו ראס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 למכבי הרצליה במסגרת גביע הטוטו. ב-6 בנובמבר, אבו ראס הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מכבי אחי נצרת.
בקיץ 2016, אבו ראס חתם בהפועל פתח תקווה, במדיה רשם רק שתי הופעות ובינואר של אותה עונה חתם במכבי אחי נצרת. בקיץ 2017, אבו ראס חתם בעירוני נשר.
בינואר 2018, אבו ראס חתם בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית.
ב-4 בפברואר 2020, אבו ראס חזר לישראל וחתם בשמשון כפר קאסם מליגה א' דרום.
ב-21 בספטמבר 2020, אבו ראס חתם בהפועל בני פורידיס.
בקיץ 2021 אבו ראס חתם בהפועל כפר כנא. בפברואר 2022 חתם במכבי צור שלום.
ב-1 בפברואר 2023 חתם בהפועל רמת השרון.
ב-4 ביולי 2023 הצטרף לאיחוד בני שפרעם.
ב-5 ביוני 2024 חתם בהפועל נוף הגליל. במהלך העונה הושאל לצעירי אום אל-פחם מליגה א' צפון, אך כעבור חודשיים שוחרר מהמועדון לאחר הפסקת הליגה וחתם בצעירי טירה מליגה א' דרום.
ב-19 באוגוסט 2018, אבו ראס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין בתיקו 0-0 נגד אפגניסטן.
הערות שוליים

↑  מערכת אתר דאבל פס, מוחמד אבו ראס חתם בשמשון כפר קאסם, באתר דאבל פס, 4 בפברואר 2020
↑  דוניא גנטוס, מוחמד אבו ראס חתם בבני פרדיס, באתר דאבל פס, 21 בספטמבר 2020
↑  מיכאל וייסרמן, עולה ליגה: מוחמד אבו ראס חתם בעירוני רמת השרון, באתר דאבל פס, 1 בפברואר 2023
↑  דוניא גנטוס, נשאר בלאומית: מוחמד אבו ראס חתם בשפרעם, באתר דאבל פס, 4 ביולי 2023
↑  דין ברנדשטטר, בעקבות החשדות להטיית המשחקים: ליגה א' צפון פוזרה, באתר עכשיו 14, 23 בפברואר 2025