stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטונומיית אלאש
הערות שוליים

↑  Kesici, Özgecan (19 ביולי 2017). "The Alash movement and the question of Kazakh ethnicity". Nationalities Papers. The Journal of Nationalism and Ethnicity. 45 (6): 1135–1149. doi:10.1080/00905992.2017.1320541. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ubiria, Grigol (16 בספטמבר 2015). Soviet Nation-Building in Central Asia:The Making of the Kazakh and Uzbek Nations. Routledge. p. 77. ISBN 9781317504351. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Peimani, Hooman (2009). Conflict and Security in Central Asia and the Caucasus. ABC-CLIO. p. 124. ISBN 9781598840544. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Adle, Chahryar (2005). History of Civilizations of Central Asia: Towards the contemporary period: from the mid-nineteenth to the end of the twentieth century. UNESCO. pp. 255–256. ISBN 9789231039850. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541176905171  LCCN: sh85071823  VIAF: 136484110   WorldCat (עם VIAF): 136484110
ג'ורג' ד. סנל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בדצמבר 1903 Bradford, ארצות הברית 
 פטירה:  6 ביוני 1996 (בגיל 92) בר הרבור, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  גנטיקה, אימונולוגיה 
 מקום לימודים:  דארטמות' קולג'  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  מעבדות ג'קסון 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1980)  פרס ויליאם ב' קולי (1978)  פרס וולף לרפואה (1978)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1976)  מלגת גוגנהיים (1953) 
 
ג'ורג' ד. סנל (19 בדצמבר 1903 - 6 ביוני 1996) היה גנטיקאי עכברים ואימונולוג השתלות אמריקאי. זוכה פרס נובל לרפואה.
ביוגרפיה

סנל נולד בברדפורד, מסצ'וסטס, ארצות הברית ב-1903. הוא היה הצעיר מבין שלושה ילדים. אביו עבד כמזכיר עבור הסניף המקומי של ימק"א. סנל התחנך בבתי ספר בברוקליין, ולאחר מכן נרשם למכללת דארטמות' בהאנובר, ניו המפשייר, שם למד מתמטיקה ומדעים, תוך התמקדות בגנטיקה. הוא סיים את התואר הראשון ב-1926.
סנל סיים את התואר השני ואת הדוקטורט באוניברסיטת הרווארד. עבודת הדוקטורט שלו, שהסתיימה ב-1930 עסקה בקישור גנטי בעכברים. לאחר סיום הדוקטורט, סנל עבד כמרצה באוניברסיטת בראון במשך שנה, עד 1931.
סנל עבד, במשך כשנתיים, כפוסט דוקטורנט באוניברסיטת טקסס, יחד עם הרמן מולר. סנל עסק בחקר השפעות הקרינה על הגנטיקה של עכברים.
ב-4–1933 סנל שימש כמרצה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס.
בשנת 1935 הצטרף סנל לצוות מעבדת ג'קסון בבר הארבור על חוף מיין, שם עבד עד פרישתו.
בשנת 1978 זכה בפרס וולף לרפואה "על גילוי האנטיגן H-2, הרצף הגנטי המכתיב את מבנה הגנים והמעורר את התגובה החיסונית נגד רקמות זרות". בשנת 1980 קיבל סנל פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, ביחד עם ז'אן דוסה, על גילוי הגנים של MHC.
חיים אישיים

סנל נישא לרודה קרסון, ונולדו להם שלושה בנים.
סנל נפטר בבר הארבור ב-6 ביוני 1996, בגיל 92.
הערות שוליים

↑  The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1980, NobelPrize.org (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274179005171  BIBSYS: 90391939  GND: 1145537022  ISNI: 0000 0001 1466 9176  LCCN: n87145187  NKC: xx0035986  NTA: 078183073  SNAC: w6fz9zcf  SUDOC: 115294163  VIAF: 6447418   WorldCat (עם VIAF): 6447418
Geektime

| --- | --- |

 סוג:  אתר חדשות
 תקופת הפעילות:  מרץ 2009 – הווה (כ־15 שנים)
 בעלות:  GeekMedia
 שירותים עיקריים:  חדשות טכנולוגיה
 www.geektime.co.il
 
Geektime (גיקטיים) הוא בלוג ישראלי המסקר חדשות מתחום הטכנולוגיה (בפרט מתחום ההיי־טק והסטרט-אפ). האתר נוצר בשנת 2009 בשם "ניוזגיק" על ידי יניב פלדמן ומורן לשם-בר. האתר מספק חדשות, עדכונים וכתבות בנושאים בתחום הטכנולוגיה וההיי־טק הישראלי ובעולם.
תחומי פעילות

מעבר לכתבות חדשותיות באתר, מתקיימים מדי פעם אירועים מיוחדים, כגון רשימת 100 האנשים המשפיעים בהיי-טק הישראלי, וה-Geektime code (כנס הפיתוח של גיקטיים). החל משנת 2012 מקיים האתר בחודש ינואר את "טקס פרסי תעשיית ההיי-טק הישראלית" בשם GeekAwards, אירוע סגור בו מוכרזים הדמויות והגופים הבולטים ביותר במהלך השנה החולפת ובכירי התעשייה בישראל מוזמנים אליו. באירוע מוצגות כ-15 קטגוריות שונות, בהן קרן ההון סיכון, האקסלרטור, המשקיע, היזם, הסטארטאפ החדש ועוד, ומתוך חמישה מועמדים בכל קטגוריה נבחר הזוכה הבולט בתחומו לאותה שנה. הבחירה נעשית לאחר שיקלול של בחירות קוראי האתר וחבר שופטים, המורכב מדמויות בכירות בעולם ההון סיכון, ההשקעות והיזמות הישראלי.
מעבר לאתר העברי-ישראלי, הוקם ביוני 2013 אתר בעל דומיין .com, אשר שם לעצמו כמטרה לכסות את תחום הסטרטאפים ברמה בינלאומית ובלי דגש על מדינה מסוימת בה ממוקמת החברה הנסקרת. במרץ 2020 האתר עלה לאוויר מחדש, והוא מציג באנגלית ידיעות וכתבות שעוסקות בהיי־טק הישראלי. בנוסף, פועל אתר Geektime בספרדית - במתכונת של זכיינות.
פרט לאתר תוכן בעברית ובאנגלית, מציע האתר גם פלטפורמת מיתוג מעסיק בשם Geektime Insider, שמציעה סקירת משרדי חברות גדולות בהיי־טק הישראלי, ראיונות עם העובדים ומידע נוסף כגון משרות פנויות, שנועד לאפשר לעוסקים בתחום להיחשף לחברות מגוונות בשוק. כמו כן מציעה החברה אתר המרכז את כל מאיצי הסטארטאפים (startup accelerators) כדי לסייע ליזמים להגיע לאקסלרטור המתאים להם.
במהלך 2017, לאור העיסוק הגובר בתחום מטבעות מבוזרים (באנגלית: Crypto-currency), השיק גיקטיים אתר צד נלווה בשם CryptoTree, המתמקד כולו בחדשות ומידע הנוגע לעולם הבלוקצ'יין והמטבעות הקריפטוגרפיים.
האתר מופעל על ידי גיקמדיה. מ-2011 ערך את האתר רועי לטקה, ומ-2018 מכהן יניב אביטל כעורך הראשי של האתר, והוא אחראי על דסק הכתבים שמונה חמישה כתבי תוכן.
לאתר ישנה אפליקציה מקבילה, אשר זמינה לאנדרואיד ול-IOS.
הערות שוליים

↑  "Undercover with an Israeli Startup Guru", Fair Observer, 25 June 2012. Retrieved on September 13, 2015.
↑  How to pivot away $34m: Israel’s Xeround shuts it doors with a lesson" The Next Web. 12 May 2013. Retrieved on 13 September 2015.
↑  כתבי אייס, מגזין גיקטיים יבחר את הסטארטאפים והיזמים המשפיעים ל-2015, באתר אייס, 21 בינואר 2016
↑  קבלו הצצה מבפנים לחברות המובילות בהיי-טק הישראלי, באתר גיקטיים
↑  מדור CryptoTree, באתר גיקטיים (ארכיון)
↑  תכירו את רועי לטקה, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2012
| דגל ישראל אתרי חדשות בישראל |
| --- | --- | --- |
| אקטואליה | דבר העובדים בארץ ישראל • דיגיטל 14 • כאן דיגיטל • הארץ • המקום הכי חם בגיהנום • וואלה • זמן ישראל • חדשות 0404 • חדשות 13 • ישראל היום • ynet • כאן חדשות • מאקו • מגפון ניוז • מידה • מעריב אונליין • News1 מחלקה ראשונה • N12 • עכשיו 14 • רוטר.נט • שיחה מקומית •  שקוף • i24 News |  |
| המגזר הדתי והחרדי | בחדרי חרדים • המחדש • הקול היהודי • חרדים10 • כיכר השבת • כיפה • סרוגים • ערוץ 7 • JDN |  |
| המגזר הערבי | א-סנארה • אל-ערב • פאנט • בוקרא תקשורת |  |
| בידור ופנאי | חורים ברשת • ישראל בידור • פנאי פלוס • Xnet |  |
| מדע וטכנולוגיה וגיימינג | הידען • מזבלה • Geektime • HWzone • GamePro • Vgames |  |
| שונות | ביזפורטל • תיק דבקה • WDG • ONE • GoGay |  |
נדידת עמים

ערך זה עוסק בנדידת בני-אדם באופן כללי. אם התכוונתם לפרק בהיסטוריה של אירופה, ראו .
מפת הגירת המין האנושי אל מחוץ ליבשת אפריקה לפי ניתוח גנטי של מיטוכונדריון. 

התמצאות: הקוטב הצפוני נמצא במרכז ואפריקה, מקור ההגירה, בחלק העליון של התמונה.

מקרא: המספרים מייצגים זמן באלפי שנים לפני ההווה.
נדידת עמים היא תופעה חברתית היסטורית, המתרחשת לעיתים בעקבות מצוקה כלכלית או לחץ של עמים אחרים. נדידות עמים גרמו לשינויים דרסטיים בהרכב האוכלוסייה של היבשות השונות ועיצבו שינויים גדולים בתולדות מין האדם הן בפרהיסטוריה והן בהיסטוריה הרשומה.
על נדודי עמים בפרהיסטוריה נערכים מחקרים בעיקר בעזרת גנטיקה אבולוציונית בסיוע של מחקר בלשני שחלקו שרוי במחלוקת חריפה ועם הסתמכות מועטה בלבד על מחקר ארכאולוגי במובנו הרגיל.
נדודי עמים פרהיסטוריים > ההגירה מאפריקה

ההשערה שמוצא האדם מאפריקה הלכה והתבססה עם התקדמות המחקר במאה העשרים. עקב עבודת המיפוי הגנטי ושיטות מחקר חדשניות של לואיג'י לוקה קאוולי ספורצה נחשפו מגמות ברורות של התפשטות ראשונית מאפריקה לפני כ-80,000 שנה. דומה שהקבוצות המהגרות היו קטנות ביחס ומנו לכל היותר מאות בודדות, שכן המגוון הגנטי של צאצאי יוצאי אפריקה מוגבל מאוד.
באופן כללי קיים קונצנזוס נרחב למדי שעיקר ההגירה הוא בקבוצה בת מאתיים איש לכל היותר שהיגרה דרך קרן אפריקה לחופו הדרומי של חצי האי ערב. צאצאי קבוצה זו המשיכו ואכלסו את חופיו המזרחיים של חצי האי לחופי המפרץ הפרסי. באזורים העשירים והפוריים של עמק הפרת והחידקל התבססה אוכלוסייה גדולה למדי, שצאצאיה יישבו את כל חופי אסיה הדרומיים, אינדונזיה, ואוסטרליה לפני כ-40,000 שנים. קבוצת אחרת היגרה צפונה ומזרחה, לתוככי הערבה האסיאתית. את אירופה אכלסו ככל הנראה משלושה כיוונים שונים – הגירה דרך מזרח הים התיכון לספרד ולאיטליה, הגירה מצפון-מזרח של צאצאי המהגרים לערבה האסייתית, והגירה של חקלאים לאורך חופיו המזרחיים של הים התיכון.
מאוכלוסייה זו שרדו שרידים גנטיים מעטים למדי, המרוכזים בעיקר בחבל הבסקים, ומתדלדלים ככל שמתרחקים ממנו. עיקר האוכלוסייה האירופית בת ימינו היא הינדו-אירופית במוצאה, כפי שיוסבר להלן.
היבשות האחרונות שאוכלסו הן אמריקה הצפונית והדרומית.
נדודי עמים פרהיסטוריים > אכלוס אמריקה

בהערכה כיצד ומתי אוכלסו האמריקות קיימות נקודות מחלוקת רבות. רוב החוקרים מסכימים על קבוצה אחת – מהגרים בעלי שפה אינואיטית הקרובה ככל הנראה למשפחת השפות הטונגוזיות, ובפרט לצ'וקצ'ית, שהגיעו לחופי קנדה המערביים לפני כ-11,000 שנה, בתקופת עידן הקרח האחרון בו היה מעבר יבשתי שגישר על ים ברינג. קיימת מחלוקת באשר לשתי קבוצות נוספות: קבוצה שהעדויות לה שרויות במחלוקת חריפה, ותיקה הרבה יותר ומכונה אמרינדית. זו היגרה כמשוער לאמריקה לפני כ-35,000 שנים. מחלוקת מתונה קיימת באשר לקיום קבוצה שהקדימה את האינואיטים בכ-2,500 שנה והייתה כמוהם ממוצא טונגוזי.
שתי הקבוצות החדשות, עם קבוצת החלוץ הוותיקה או בלעדיה, השלימו את אכלוס אמריקה הדרומית עד פטגוניה לפני 10,000 שנים בלבד. נראה שבתהליך התפשטותן הן הכחידו את רוב המגה-פאונה שחיה באמריקות.
נדודי עמים פרהיסטוריים > סין ומזרח אסיה

בסין ובכל מזרח אסיה אותרו ארבע קבוצות גנטיות גדולות, שהתערבבו מאוחר יחסית. אישוש לנקודת מבט זו מהוות השפות המדוברות בסין ובסביבתה, הנחלקות באופן ברור לארבע משפחות גדולות. תמונה זו, הגדולה, מבליעה בתוכה שפע של פרטים עדינים יותר שכמעט ונמחקו כתוצאה מהמגמות הכלליות, ויש לשער שקבוצות נוספות שהיו באזור נמחו לחלוטין מבחינה תרבותית, ורק שרידים גנטיים מעטים נותרו, טובעים במרחשת הסינית הגדולה שמזה למעלה משלושת אלפי שנים מקיימת מגמה חזקה של ערבוב אתני והשלטת תרבות יחידה.
עד לפני שנים מעטות ניסו חוקרים בסין, בסיוע ממשלתי נמרץ, לבסס תיזה על פיה בסין התפתח המין האנושי באופן בלתי תלוי, במישרין מההומו ארקטוס. דווקא תוצאות מחקר זה, שכלל מאות של ריצופים גנטיים מכל אזורי סין, הוא שביסס את התיזה ההפוכה, המקובלת בימינו. יאמר לשבחם של החוקרים הסינים שהם לא כפפו את תוצאות מחקרם מול הדוגמה שלאורה פתחו במחקר וגם לא ניסו להסתיר את תוצאות המחקר.
הן מבחינה גנטית והן מבחינה לשונית, הרוב בסין הוא סינו-טיבטי. בצפון סין ישנן עדויות מעטות להשפעות נוספות – מונגוליות, טורקיות ואפילו הינדו אירופיות – אבל אלו מעטות מאוד. בדרום סין ישנה שונות גנטית ולשונית גדולה הרבה יותר, וניתן להבחין בה באופן מובהק בקבוצה שמקורה תאילנדי, קבוצה שמקורה אוסטרונזי, וקבוצה נוספת, קטועה מאוד ומפוזרת מאוד, שמקורה אינו ברור די צרכו ושמשפחת השפות שהיא דוברת מכונה שפות מונג-מיין.
ניתן על כן לראות שלושה תהליכי אכלוס נפרדים של דרום סין, ותהליך אכלוס מצפון שעדיין נמשך. דוברי השפות הסינו-טיבטיות, שהתבססו בצפון סין לפני לפחות 6,000 שנה, ואולי יותר. בדרום היה גל ראשון של דוברי שפות מונג יין, גל זה קדום לפחות כמו זה הצפוני ואפשר שיותר. הוא טבע בשני הגלים הדרומיים הגדולים – הגירה מאזור תאילנד והגירה אוסטרונזית – שכנראה הגיעו אחריו. לבסוף, בתוך תחומי ההיסטוריה הרשומה, החלו הסינו-טיבטיים שבצפון בהתפשטות אתנית ותרבותית דרומה ואיחדו את סין כישות פוליטית, לשונית ותרבותית.
נדודי עמים פרהיסטוריים > ההתרחבות ההינדו-אירופית

עוד במאה ה-18 עמדו חוקרים על דמיון לשוני בין משפחות של שפות אירופאיות, ועל דמיון פחות ממנו בין המשפחות השונות. במרוצת המאה העשרים היו עשרות ניסיונות שונים לתת מבנה וסדר כרונולוגי באוסף השפות ההינדו-אירופיות, ניסיונות שרבים מהם הושפעו מאידאולוגיות לוקאל-פטריוטיות.
מחקר גנטי של קאוולי-ספורצה ואחרים סייע בניכוש רוב התיזות, ובימינו יש כמעט קונצנזוס למהדורה המודרנית של ההשערה הקירגנית, שממקמת עם פרוטו-הינדו-אירופי באזור שצפונה למרחב בין הים השחור לים הכספי. בסיוע בלשנות לשונית, שעדותה הופכת ברורה יותר לאחר הניכוש במחקר הגנטי, עולה התמונה הבאה: התפשטות של רועים חמושים ובעלי סוסים, שככל הנראה שלטו גם בטכנולוגיית המרכבה. עם פרוטו-הינדו-אירופאי זה התפשט ככל הנראה בכח הנשק, מה שמסביר את מחיקת התרבויות שקדמו לו, על אף שלאוכלוסיות המקור יש בדרך כלל עדויות גנטיות ברורות. ההסבר הסביר הוא שההודו-אירופיים הקדומים כבשו והשליטו את תרבותם, תוך ערבוב אתני עם העמים הכבושים.
התפשטות זו החלה לאחר המצאת הגלגל, שכן למילה גלגל בשפות ההינדו-אירופאיות יש מוצא משותף. לעומת זאת גילויים מאוחרים יותר, כמו ברזל, לא מופיעים עם שורשים משותפים. ההשערה הסבירה היא שההתפשטות ההינדו-אירופית החלה בתחום הזמן שבין 5,000 לפנה"ס ל-2,500 לפנה"ס.
ההגירה ההינדו אירופאית הגיעה בסופו של דבר רחוק מאוד: רוב השפות המדוברות בהודו, הפרסית, האלבנית, השפות הסלאביות, היוונית, הגרמאניות (כולל אנגלית והשפות הנורדיות) והלטיניות (לטינית, צרפתית, איטלקית, ספרדית, פורטוגזית ורומנית) כולן שפות ממוצא הינדו-אירופי.
מספר קבוצות הינדו אירופיות נמחו מעל במת ההיסטוריה, חלקן על ידי הינדו אירופאים אחרים. החיתים, שביססו אימפריה חזקה באסיה הקטנה, נמחו תרבותית כליל על ידי הכובשים הטורקים – אם כי גנטית יושבי אסיה הקטנה הם בבירור יותר חיתים ממוצא הינדו-אירופאי מאשר טורקים. הכיבוש הזה, אפוא, היה כיבוש תרבותי ולשוני בעיקרו. הטוכארים לעומת זאת, עם הינדו אירופי שהרחיק עד מערב סין, נמחה לגמרי תרבותית וכנראה גם פיזית על ידי כובשים מונגולים.
נדודי עמים בהיסטוריה המתועדת > גויי הים

בחלקו המזרחי של הים התיכון בשלהי תקופת הברונזה, במאה ה-13 לפנה"ס מתחילות עדויות לצרות מהים שבמערב. האיום שלא ניתן לו שם החל בפשיטות על היוונים המיקנים, שבתקופה זו הגדילו את ביצוריהם, חפרו בארות עמוקות והציבו צופים למרחבי הים. האיום התפשט מזרחה, לערי המדינה החיתיות, ובמשך מאה שנים פשיטות גויי הים הלכו וגברו. עם תחילת המאה ה-11 לפנה"ס הפשיטות היו להגירת ענק חמושה בת עשרות אלפים, עם נשים וילדים. ההגירה התרחבה דרומה, לקראת מערכה גדולה במצרים בין פרעה רעמסס השלישי לגויי הים. בזכות תעודות מצריות יש בידינו שמות של חלק משבטי גויי הים, כמו הפלשתים המופיעים גם בתנ"ך, הקשקש והת'כר. ככל הנראה היו אלו פליטים נואשים וחמושים מסרדיניה, סיציליה וחצי האי האפניני. לא ידוע מה הניע אותם לנטוש את ארצותיהם ולעלות בעשרות אלפיהם על ערי מזרח הים התיכון, אך ייתכן שאחד הגורמים לכך הוא לחץ מצד עמים נודדים אחרים. רעמסס השלישי ניצח במערכה, ערך טבח רב והקים מצבה מפוארת לתיעוד ניצחונו במקדש האבו. אך תרבויות מזרח הים התיכון עמדו חרבות ומחיר הניצחון היה כבד למצרים, שאיבדה סופית את מעמדה כמעצמה בעולם העתיק.
תוך 50 שנים בלבד, מ-1,200 לפנה"ס עד 1,150 לפנה"ס, החריבו גויי הים את רוב ערי המדינה של המזרח התיכון הקדום. ביוון המיקנית חרבו פילוס, ספרטה, אתונה ומיקנה עצמה. החיתים, שהיו כה אדירים עד שהתחרו על השפעה אזורית עם מצרים העתיקה בשיא כוחה ועושרה, חזו בחורבן בירתם חתושש ועריהם כרכמש ואליחה. הפיניקים גם הם איבדו את בירתם, אוגרית, ואת חצור. בממלכת ישראל חרבה לכיש וחרבה מגידו. באזור כולו גודל האוכלוסייה הצטמק ושטחים חקלאיים רחבים ננטשו. החלו ימי הביניים הקטנים.
החורבן שהשיתו גויי הים מסמן את תום תקופת הברונזה לחופי הים התיכון המזרחי. גויי הים שלטו בטכניקת חישול הברזל, ופליטים מהאימפריה החיתית, שהייתה אולי הראשונה לשלוט בסודות חישול הברזל הפיצו את הטכניקה למרחוק. עידן הברזל החל, אך כמאתיים שנים יעברו עד שיבנו ערים חדשות והכתב יעלה מחדש.
נדודי עמים בהיסטוריה המתועדת > ההונים

במאות השלישית והרביעית לספירה החל לחץ מתמשך של פושטים רכובים על סוסים ומאומנים בשימוש בקשת מעל גב סוס. פשיטות אלו התרחבו בהתמדה (השווה להגירת גויי הים) עד שהתגבשו לפלישה מאורגנת תחת הנהגת אטילה ההוני.
מוצאם וזהותם של ההונים אינם ידועים בוודאות, למעט מקורם בערבה האסיאתית האדירה. קומץ מילים שתועדו על ידי בני התקופה מעיד על שפה הינדו-אירופית. עדויות אחרות מצביאות על מוצא טורקי. גישה דיאלקטית מודרנית רואה בהונים ערב רב משבטים שונים, בהם הינדו-אירופים מצפון איראן של ימינו, מונגולים ממזרח הערבה האסייתית וטורקים ממרכזה. ייתכן ושפה הינדו אירופית כלשהי שימשה לכולם לינגואה פרנקה.
פלישת ההונים פגעה קשה באימפריה הרומית, אך את עיקר החורבן חוללו בכך שגרמו לשבטים גרמאניים רבים לנוס משטחיהם באזור הים השחור ומזרח אירופה ולנוע מערבה.
נדודי עמים בהיסטוריה המתועדת > נדודי העמים הגרמאניים ומפלת האימפריה הרומית המערבית

עם נהירתם של שבטי הונים מאסיה אל מזרח ומרכז אירופה נדחקו השבטים הגרמניים שחיו עד אז באזורים אלו מערבה, תוך כדי החלשת האימפריה הרומית והשמדתה לבסוף, והקמתם של ממלכות גרמניות על שטחי האימפריה. במסעות ההרס כל עושרם של התרבויות הקודמות – הרומית, היוונית וכו' אבדו, והחלו ימי הביניים.
נדודי עמים בהיסטוריה המתועדת > המונגולים, העמים הטורקים וקץ ביזנטיון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

אבולוציה של האדם
גאוגרפיה אנושית
גאוגרפיה היסטורית
מוקדמות יורו 1972

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  7 באוקטובר 1970 – 17 במאי 1972 (שנה) 
 מספר משתתפות:  32
 מספר משחקים:  105 
 → 19681976 ←
 
מוקדמות יורו 1972 הוא טורניר כדורגל שנערך באירופה בין אוקטובר 1970 למאי 1972, ובמסגרתו התמודדו 32 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על ארבעה מקומות ביורו 1972 שנערך בבלגיה.
טורניר המוקדמות החל בשלב בתים, ממנו העפילו שמונה נבחרות לשלב רבע הגמר. בניגוד לנהוג כיום, המארחת נאלצה להרוויח את מקומה בטורניר בשלב המוקדמות.
שיטת טורניר המוקדמות

32 הנבחרות חולקו לשמונה בתים בני ארבע נבחרות, שהוגרלו לפי קבוצות דירוג. על כל ניצחון ניתנו שתי נקודות, ולא שלוש כפי שנהוג כיום. בסיום שלב הבתים, העפילו שמונה הנבחרות שסיימו במקום הראשון בבתיהן לשלב רבע הגמר. שלב זה התנהל בשיטת בית-חוץ, והסתיים כחודש לפני פתיחת טורניר הגמר בבלגיה.
רבע הגמר

| מתמודדות | מתמודדות | משחק 1 | משחק 2 | משחק 3 | סיכום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איטליה |  בלגיה | 0 - 0 | 1 - 2 | - | 1 - 2 |
|  אנגליה |  גרמניה המערבית | 1 - 3 | 0 - 0 | - | 1 - 3 |
|  הונגריה |  רומניה | 1 - 1 | 2 - 2 | 2 - 1 | 5-4 |
|  יוגוסלביה |  ברית המועצות | 0 - 0 | 0 - 3 | - | 0 - 3 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 באפריל 1972 |  איטליה | 0 - 0 |  בלגיה | סן סירו, מילאנו |
| 29 באפריל 1972 |  |  |  | סן סירו, מילאנו |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 במאי 1972 |  בלגיה | 2 - 1 |  איטליה | אצטדיון אמיל ורסה, אנדרלכט |
| 13 במאי 1972 | וילפריד ואן מואר  23'   פול ון הימסט  71' |  | לואיג'י ריבה  86' (פ) | אצטדיון אמיל ורסה, אנדרלכט |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 באפריל 1972 |  אנגליה | 1 - 3 |  גרמניה המערבית | אצטדיון ומבלי, לונדון |
| 29 באפריל 1972 | פרנסיס לי  77' |  | אולי הנס  26'   גינטר נצר  85' (פ)   גרד מילר  88' | אצטדיון ומבלי, לונדון |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 במאי 1972 |  גרמניה המערבית | 0 - 0 |  אנגליה | האצטדיון האולימפי, ברלין המערבית |
| 13 במאי 1972 |  |  |  | האצטדיון האולימפי, ברלין המערבית |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 באפריל 1972 |  הונגריה | 1 - 1 |  רומניה | נפסטדיון, בודפשט |
| 29 באפריל 1972 | לאסלו ברנקוביץ'  11' |  | לאיוס סאטמריאנו  56' | נפסטדיון, בודפשט |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 במאי 1972 |  רומניה | 2 - 2 |  הונגריה | אצטדיון ה-23 באוגוסט, בוקרשט |
| 14 במאי 1972 | ניקולאי דוברין  14'   אלכסנדרו ניאגו  81' |  | אישטוון צ'וק  5'   לאיוס קוצ'יש  36' | אצטדיון ה-23 באוגוסט, בוקרשט |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 במאי 1972 |  הונגריה | 2 - 1 |  רומניה | אצטדיון פרטיזן, בלגרד |
| 17 במאי 1972 | לאיוס קוצ'יש  26'   אישטוון צ'וק  89' |  | אלכסנדרו ניאגו  32' | אצטדיון פרטיזן, בלגרד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 באפריל 1972 |  יוגוסלביה | 0 - 0 |  ברית המועצות | אצטדיון הכוכב האדום, בלגרד |
| 30 באפריל 1972 |  |  |  | אצטדיון הכוכב האדום, בלגרד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 במאי 1972 |  ברית המועצות | 3 - 0 |  יוגוסלביה | האצטדיון המרכזי לנין, מוסקבה |
| 13 במאי 1972 | ויקטור קולוטוב  53'   אנטולי בנישבסקי  74'   אדוארד קוזינקביץ'  90' |  |  | האצטדיון המרכזי לנין, מוסקבה |
הנבחרות המעפילות

| נבחרת | כרטיס | תאריך העפלה | הופעות קודמות ביורו 1 |
| --- | --- | --- | --- |
|  בלגיה | ניצחון ברבע הגמר על איטליה | 13 במאי 1972 | 0 |
|  ברית המועצות | ניצחון ברבע הגמר על יוגוסלביה | 13 במאי 1972 | 3 (1960, 1964, 1968) |
|  גרמניה המערבית | ניצחון ברבע הגמר על אנגליה | 13 במאי 1972 | 0 |
|  הונגריה | ניצחון ברבע הגמר על רומניה | 17 במאי 1972 | 1 (1964) |

1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר
מפת הנבחרות המעפילות ליורו 1972
נפתלי ברזניאק

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1950 (בן 74) גבעתיים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  רופא   סופר   חוקר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית בירושלים, תיכון חדש, אוניברסיטת הפסיפיק 
 שפות היצירה:  עברית
 מספר צאצאים:  2 
 www.brezniak.com
 
נפתלי ברזניאק (נולד ב-5 ביוני 1950) הוא רופא (MD), רופא שיניים, (DMD) ממוחה ליישור שיניים בישראל ובארצות הברית וסופר ישראלי.
קורות חיים

ברזניאק נולד בגבעתיים להוריו משה וטובה (גוטה), ניצולי שואה ילידי פולין. למד בבית ספר א.ד. גורדון בגבעתיים. בשנת 1959 עבר עם משפחתו לתל אביב שם למד בבית ספר הכרמל ובתיכון חדש. למד רפואה באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית, ואת הסטאז' עשה בבית החולים בילינסון בפתח תקווה. שירת בצה"ל כרופא בבסיס אילת של חיל הים ובמקביל עבד כרופא במרכז הרפואי יוספטל, בין היתר כאחראי על תא הלחץ בבית החולים. בשנים 1980–1983 עבר הסבה לרפואת שיניים בבית הספר לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית בירושלים, וקיבל תואר דוקטור ברפואת שיניים. התמחה ביישור שיניים באוניברסיטת הפסיפיק (University of the Pacific) בסן פרנסיסקו שבארצות הברית, שם סיים תואר שני במדעי הרפואה (MSD). בשנת 1986 חזר לצבא ושירת במרכז לרפואת שיניים במקרפ"ר, שם עמד בראש מדור יישור שיניים וניהל את תוכנית ההתמחות במקצוע יישור השיניים. במקביל, שימש כמדריך כמדריך במחלקה ליישור שיניים בבית הספר לרפואת שיניים על שם גולדשלגר באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1997 פרש מצה"ל בדרגת סגן-אלוף והקים מרפאה פרטית ליישור שיניים בתל אביב, עם מרפאות לוויין בחדרה, בקיבוץ מעברות ובקיבוץ מענית. כארבע שנים לאחר פרישתו משרות הקבע בצה"ל, זומן על ידי קצין רפואה ראשי, לחזור ולנהל את תוכנית ההתמחות ביישור שיניים של צה"ל, כאזרח עובד צה"ל, תפקיד אותו מילא עד שנת 2013, אז חזר לעבוד במרפאתו הפרטית. בשנים 1999–2000 כיהן כיושב ראש האגודה האורתודונטית בישראל. משמש כיועץ ביישור שיניים לרופא השיניים הראשי של כללית סמייל.
ברזניאק פרסם עשרות מאמרים מקצועיים והרצה במקומות רבים בארץ ובעולם. הוא משמש כבוחן בשני כתבי העת המובילים בעולם בתחום יישור שיניים.
קריירה ספרותית

במקביל לעיסוקו המקצועי כרופא שיניים וכמומחה ליישור שיניים, ברזניאק הוא גם סופר פורה וספריו זכו להצלחה רבה. בשנת 2004 פרסם את ספרו הראשון – 'עצי הלבנה הזקופים', בהוצאת יד ושם, המספר את תולדות אביו משה כחייל יהודי בצבא הפולני, במלחמת העולם השנייה, שהותו בגטו בעיר מזריץ' שבפולין, במחנות ההשמדה מיידאנק ואושוויץ, בדרך לבוכנוולד, משם לצויברגה, אחד ממחנות הלוויין של בוכנוולד, עד לצעדת המוות, ממנה ברח לחופש, ועלייתו לישראל. בשנת 2008 פרסם את ספרו השני – 'ימים ספורים', בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, המתאר את ארבע שנות חייהם המשותפים שלו ושל אשתו הראשונה, שנפטרה בדמי ימיה. הספר מעובד בימים אלו לסרט על ידי המפיק דורון ערן. בשנת 2012 פרסם את ספרו השלישי – 'הפטנט', ספר מתח בהוצאת הוצאת אוריון, המספר מה עלה בגורלו של פטנט אותו פיתח. בשנת 2016, פרסם את ספרו הרביעי – 'בגובה האופניים', בשותפות עם בת זוגו, אגט קראוס, כעבודת הגמר שלה בלימודיה לתואר שני בספרות עברית, בעריכת ספרים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ספרו החמישי – 'מישהו מגרמניה מחפש אותָךְ', הוא ספר מתח שיצא לאור בשנת 2022 בהוצאת אוריון. הספר, שנכתב בהשראת סיפורה של אמו טובה ברזניאק בתקופת השואה, הוא פסיפס של שבעה סיפורים שמוכיח, שהשואה ותוצאותיה אינן נותנות למספרים מנוח, גם לאלו שנולדו שנים רבות לאחר סיומה. גיבורת הספר היא גיטה, (שורדת שואה), אחת מני רבים, שרק רצתה לספר את סיפורה האישי בתקופת מלחמת העולם השנייה, עלייתה לישראל וחייה בקיבוץ שבעמק, חושף את הקוראים לעלילה פתלתלה, חובקת עולם של אירועים מנוגדים שיש בהם אמיתות ושקרים, חיים ומוות ואהבה ושנאה. אירועים, שבכוחם למרות הכול להפיח תקווה, שגם בְּאִי הסדר קיים בסופו של דבר סדר כלשהו. יש האומרים כפוי. סיפורם של אם, ביתה, נכדתה, חתנה, אהובה המיתולוגי של הבת, פרופסור מכובד, איש זר ועורכת ספרות בעל-כורחה, מצטלבים בספר זה לעלילה מלאת תפניות וסוף מפתיע.
חיים אישיים

ברזניאק מתגורר בתל אביב, חי בזוגיות ואב לשתי בנות. בעבר היה נשוי פעמיים.
הערות שוליים

↑  נפתלי ברזניאק, בגובה האופניים, ישראל: עולם חדש, 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299883405171  PLWABN: 9810546245805606  BnF: cb15025315b (data)  GND: 1229098712  ISNI: 0000 0000 6663 2108  LCCN: no2004072978  SUDOC: 181976412  VIAF: 59365056   WorldCat (עם VIAF): 59365056
השיטפונות באירופה (2021)

| --- | --- |

שיטפון בנחל ראוס (אנ') סמוך לגבנשטורף שבארגאו, שווייץ
 סוג:  שיטפון
 תאריך התחלה:  12 ביולי 2021
 תאריך סיום:  25 ביולי 2021
 משך האסון:  12 ביולי 2021 – 25 ביולי 2021 (14 ימים)
 במדינות או באזורים:  בלגיה בלגיה גרמניה גרמניה לוקסמבורג לוקסמבורג אוסטריה אוסטריה איטליה איטליה הולנד הולנד שווייץ שווייץ צרפת צרפת בריטניה בריטניה קרואטיה קרואטיה סלובניה סלובניה רומניה רומניה צ'כיה צ'כיה
 נהרות:  דנובה, ימת ארבעת הקנטונים, ארה
 הרוגים:  227
 נעדרים:  11 בבלגיה
 נזק:  10,000,000,000 אירו 
 
סדרה מתמשכת של שיטפונות באירופה החלה ב-12 ביולי 2021. הם השפיעו על מספר אגני ניקוז בעיקר בגרמניה, לוקסמבורג, הולנד, אוסטריה ובלגיה. נזק השיטפונות ניכר בעיקר בגרמניה, שם לפחות 184 בני אדם נספו.