stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבנה ליגות הכדורגל באיטליה
היסטוריה

מועדון הקריקט והאתלטיקה של ג'נובה, שנודע לימים כמועדון הקריקט והכדורגל של גנואה, הוקם ב-7 בספטמבר 1893, קבוצת הכדורגל הרביעית הוותיקה באיטליה (אחרי טורינו FCC, נובילי טורינו ואינטרנציונלה טורינו), וקבוצת הכדורגל האיטלקית הפעילה ביותר, עם 130 שנות פעילות. במרץ 1898, פדרציית הכדורגל האיטלקית הוקמה בטורינו. עם ארבעה מועדונים שהצטרפו. מועדונים אחרים היו קיימים אבל החליטו שלא להצטרף. האליפות הראשונה התקיימה ביום אחד, 8 במאי 1898, בטורינו. בתואר זכתה גנואה.
FIGC הצטרפה לפיפ"א ב-1905 והאליפות עברה למבנה ליגה, המבוסס על אזורים, באותה שנה.
לאחר הפסקת מלחמת העולם הראשונה, הפופולריות של הכדורגל גדלה ומועדונים קטנים יותר הצטרפו. בקיץ 1921, התאחדות שנייה נוצרה לזמן קצר בתחרות עם ה-FIGC: הקונפדרציונה קלסיסטיקה איטליאנה (CCI), נוצרה מוויכוח בין מועדונים גדולים ומועדונים קטנים על מבנה הליגות הלאומיות. לכן ב-1922 היו לאיטליה שתי אלופות: פרו ורצ'לי ונובזה. שתי הליגות התאחדו בסופו של דבר מחדש בתום העונה.
המעבר למבנה ליגה לאומית אחת התרחש בשנת 1929 עם תחילה שמונה עשרה קבוצות בליגה הבכירה. האלופה הראשונה ב-1930 הייתה אינטר. הנבחרת הלאומית זכתה גם בגביע העולם ב-1934 וב-1938.
לאחר מלחמת העולם השנייה הליגה חזרה לזמן קצר למבנה אזורי עם חלוקה מצפון לדרום ופלייאוף למשך שנה אחת לפני שחזור הסרייה A. טורינו הייתה אלופת הליגה הראשונה לאחר המלחמה והמשיכה לזכות בארבעה ברציפות. עם זאת, יובנטוס, מילאן ואינטר הן ששלטו בליגה מאז מלחמת העולם השנייה, לאחר שזכו בתואר ב-57 מתוך 74 העונות.
שיטת הליגות הנוכחית מתחילה ב-1978, אז פורק המגזר החצי-מקצועני. איטליה הפכה אז למדינה היחידה שיש לה שתי ליגות כדורגל מקצועניות מובהקות, 14 שנים לפני אנגליה. ב-2010, עם הפיצול בין ליגה סרייה א' לליגה סרייה ב', איטליה הפכה למדינה היחידה עם שלוש ליגות מקצועניות. הסרייה ג' הוחזרה בשנת 2014.
הערות שוליים

↑  "Edoardo Bosio and Soccer in Turin". Life in Italy. 1 ביוני 2012. אורכב מ-המקור ב-27 ביוני 2017. נבדק ב-2017-11-10. {{cite web}}:  (עזרה)
| כדורגל באיטליה איטליה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האיטלקית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | סרייה א' • סרייה ב' • סרייה ג' • סרייה ד'  • סרייה א' (כדורגל נשים) • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | קופה איטליה • קופה איטליה סרייה C • קופה איטליה סרייה D • הסופר קאפ האיטלקי |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה |  |
| פרסים | כדורגלן השנה • הרכב העונה • פרסי הסרייה א' • שחקן החודש |  |
מודוס פוננס

בלוגיקה, מודוס פוננס (Modus Ponens; ובעברית: כלל הניתוק, לפעמים נקרא כלל היסק MP) הוא כלל ההיסק שמאפשר להסיק משני הנתונים הבאים:
A\to B (אם מתקיים A אז מתקיים B).
A (מתקיים A).
את המסקנה הבאה:
B (מתקיים B).
במילים פשוטות, אם תנאי מסוים גורר טענה, והתנאי מתמלא, הרי שהטענה מתקיימת.
לדוגמה, נניח את שתי ההנחות הבאות:
אם יעקב עורב, אז יעקב שחור.
יעקב עורב.
מכאן נסיק את המסקנה:
יעקב שחור.
חשוב להדגיש שההנחות לא בהכרח נכונות, אך אם הן נכונות, המסקנה "יעקב שחור" נובעת מהן. הלוגיקה מאפשרת הסקת מסקנות מהנחות יסוד, בלי קשר לנכונותן.
שתי הטענות הבאות שקולות:
אם A אז B.
אם לא B אז לא A.
פעמים רבות נעשית השגיאה הבאה: הסקה שמ"אם A אז B" נובע "אם לא A אז לא B".
ראו גם

מודוס טולנס
מה שהצב אמר לאכילס
הערות שוליים

↑  עזריאל לוי, שמואל ברגר, דניאלה ליבוביץ, 10, לוגיקה מתמטית, כרך ב, קלאוזנר, תל אביב יפו: האוניברסיטה הפתוחה. (בעברית)
מו בקסיופאה

| --- | --- |
   
 מיקומו של μ בקסיופאה בקבוצת הכוכבים קסיופאה
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קסיופאה
 שמות נוספים:  מרפאק, גליזה 53, LHS 8
 סוג:  כוכב כפול
 בהירות נראית:  5.16/11
 סיווג ספקטרלי:  G5VIp/M5V
 עלייה ישרה:  01ʰ 08ᵐ 16.3947ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏13.226″ ‏55′ ‏54°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  5.77/11.6
 מרחק:  24.6  שנות אור 7.54  פארסק
 רדיוס:  0.791/0.29 רדיוסי שמש
 מסה:  0.74/0.17 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 0.44/0.001 מהשמש
 מהירות סיבוב:  2.4 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  98.3- קילומטר בשנייה
 תנועה עצמית:  3,762 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  130.2881±0.4348 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  6.72 
 
μ (מו) בקסיופאה (μ Cassiopeiae) הוא כוכב כפול הנמצא במרחק של כ-25 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים קסיופאה. מערכת הכוכבים הכפולה חולקת את השם מרפאק (Marfak) עם הכוכב θ (תטא) בקסיופאה. השם הגיע מהמילים "אל מארפיק" או "אל מירפאק" אשר משמעותן בערבית היא "המרפק".
בשנת 1961 הכוכב התגלה ככוכב כפול על ידי ניקולאס ה. וואגמאן במצפה אלגני באוניברסיטת פיטסבורג. מאז, האלמנטים של ההקפה של שני הכוכבים ידועים למדי. המרחק בין זוג הכוכבים נע בין 3.3 - 11.9 יחידות אסטרונומיות. ב-1966 זוהו לראשונה המאפיינים של כל אחד מהכוכבים על ידי האסטרונום האמריקאי פטר א. ווהינגר אשר השתמש בטלסקופ מחזיר אור בעל 84 אינץ' במצפה הלאומי קיט פיק, המאפשר אומדן ראשוני של הפרדת מסות. הכוכב הראשי הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג G שמסתו כשלושה רבעים ממסת השמש, רדיוסו כארבע חמישיות מרדיוס השמש והוא מאיר בעוצמה של פחות מחצי עוצמת ההארה של השמש. בן הזוג הוא ננס אדום עם מסה של כשישית מסת שמש, רדיוס של 0.3 רדיוס שמש. ועוצמת הארה של כאלפית מעוצמת ההארה של השמש.
לעומת כוכבים אחרים סמוכים, הכוכב הכפול נע במהירות גבוהה יחסית של 167 ק"מ לשנייה דרך שביל החלב וכתוצאה מכך יש לו תנועה עצמית גדולה של כ-3.8 שניות קשת בשנה. תנועה זו תגרום לכוכב לעבור אל קבוצת הכוכבים פרסאוס סביב שנת 5200 לספירה.
הערות שוליים

↑  VizieR : LHS 8, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מו בקסיופאה".
מודוק
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Villains of All Time: #100 - MODOK
מוזיאון גרמניה המזרחית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה
 כתובת:  גרמניה 
 מיקום:  ברלין 
 מדינה:  גרמניה 
 מייסדים:  פטר קנצלמן 
 מבקרים בשנה:  308,874 (נכון ל־2008)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 15 ביולי 2006
 תאריך פתיחה רשמי:  15 ביולי 2006 
 קואורדינטות:  52°31′10″N 13°24′08″E﻿ / ﻿52.51944°N 13.40222°E﻿ / 52.51944; 13.40222
 www.ddr-museum.de
  (למפת ברלין מוגדלת) מוזיאון גרמניה המזרחית(למפת ברלין רגילה) מוזיאון גרמניה המזרחית
 
לוגו המוזיאון על קיר הבניין
מוזיאון גרמניה המזרחית (גרמנית DDR Museum) הוא מוזיאון אינטראקטיבי במרכז ברלין, באזור בו שכנו בעבר מוסדות הממשלה של גרמניה המזרחית, על גשר קרל ליבקנכט שעל גדת הנהר שפרה, מול קתדרלת ברלין. המוזיאון מציג את חיי היומיום בגרמניה המזרחית בצורה מוחשית הדורשת השתתפות פעילה של המבקרים. התצוגה מחולקת ל-17 מתחמים: גבול, ברלין, תחבורה, שטאזי, קניות, מוצרים, בנייה, מגורים, נשים ומשפחה, תקשורת, חינוך, צעירים, אופנה, תרבות, בידור ותיירות.
היסטוריה

היוזמה להקמת המוזיאון הייתה של האנתרופלוג פטר קנצלמן שהופתע לגלות, בעת ביקור בברלין, כי לא קיים מוזיאון לתולדות גרמניה המזרחית. המוזיאון נפתח ב-15 ביולי 2006 תחת ניהולו המדעי של ההיסטוריון שטפן וולה, ובראשותו של רוברט רויקל, כמוזיאון במימון פרטי, דבר יוצא דופן בגרמניה, שבה המדינה היא זו שמממנת בדרך כלל את פעילות המוזיאונים. המוזיאון נתקל בהתנגדות מצד מוזיאונים בבעלות המדינה, שהרגישו מאוימים מהאפשרות של מוזיאון רווחי כלכלית, ללא סובסידיות מהמדינה. ב-14 ביולי 2007 ציין המוזיאון את יום השנה לפתיחתו, והכריז כי במהלך השנה ביקרו בו 180,000 איש. במסגרת חגיגות השנה נחנך במוזיאון משחק אינטראקטיבי להנאתם של המבקרים. בינואר 2008 היה מוזיאון גרמניה המזרחית מועמד לפרס המוזיאון האירופי של השנה, וב-26 באוגוסט באותה שנה ביקר בו המבקר ה-500,000.
בניגוד למוזיאונים אחרים, המבקרים בתצוגה מוזמנים להשתתף בחוויית האוסטלגיה ולגעת בחלק גדול מהמוצגים - אפשר לנהוג במכונית טראבנט, לשבת במטבח או בחדר מגורים, לחטט בארון בגדים או לפתוח מגרות. בחלק אחר של התערוכה מתקן האזנה סמוי ("באג") מעניק למבקרים את התחושה להיות "תחת מעקב". בארכיון המוזיאון שמורים כיום כ-146,000 מוצגים - פסלי לנין, מדים של תנועת הנוער הסוציאליסטית, קפה "מוקה פיקס", מלפפונים חמוצים מאזור השפרה, ומוצרים אחרים שרבים מהם מופיעים בסרט להתראות לנין! שיצא שלוש שנים לפני פתיחת המוזיאון.
מבנה ליגות הכדורגל בצרפת

מבנה ליגות הכדורגל בצרפת היא סדרה של ליגות מחוברות זו לזו בצרפת ובמונקו. בשתי הרמות העליונות של המערכת נמצאת ליגת הכדורגל המקצוענית, המורכבת משתי חטיבות לאומיות מקצועיות, ליגה 1 וליגה 2.    מתחת לליגות האלו נמצאות מספר ליגות המנוהלות על ידי התאחדות הכדורגל הצרפתית. ברמה 3 נמצאת האליפות הלאומית (נאשיונל) החצי-מקצוענית.  מתחתיה נמצאת הנאשיונל 2 (רמה 4), המחולקת לארבע חטיבות אזוריות מקבילות, ואחריה הנאשיונל 3 (דרגה 5), המחולקת ל-12 חטיבות אזוריות מקבילות. מתחת לזה יש עוד הרבה ליגות וחטיבות אזוריות ומחלקתיות.   מועדונים שמסיימים את העונה בחלק העליון או בסמוך להם עשויים להיות זכאים לעלות לליגה גבוהה יותר. באופן דומה, מועדונים שמסיימים בתחתית או בסמוך לחלק התחתון שלהם עלולים לרדת לליגה נמוכה יותר.
גברים > ליגות לאומיות

החל מ-2017–2018 חלו שינויים ברמות 3 ו-4 (בשם בלבד) וברמה 5 (שינוי מבנה משמעותי ושינוי שם).
| רָמָה | ליגה/חטיבות | ליגה/חטיבות | ליגה/חטיבות | ליגה/חטיבות | ליגה/חטיבות | ליגה/חטיבות | ליגה/חטיבות | ליגה/חטיבות |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 | ליגה 1 20 מועדונים | ליגה 1 20 מועדונים | ליגה 1 20 מועדונים | ליגה 1 20 מועדונים | ליגה 1 20 מועדונים | ליגה 1 20 מועדונים | ליגה 1 20 מועדונים | ליגה 1 20 מועדונים |  |  |  |  |
| 2 | ליגה 2 20 מועדונים | ליגה 2 20 מועדונים | ליגה 2 20 מועדונים | ליגה 2 20 מועדונים | ליגה 2 20 מועדונים | ליגה 2 20 מועדונים | ליגה 2 20 מועדונים | ליגה 2 20 מועדונים |  |  |  |  |

| 3 | נאשיונל 18 מועדונים | נאשיונל 18 מועדונים | נאשיונל 18 מועדונים | נאשיונל 18 מועדונים | נאשיונל 18 מועדונים | נאשיונל 18 מועדונים | נאשיונל 18 מועדונים | נאשיונל 18 מועדונים |  |  |  |  |

| 4 | נאשיונל 2 בית א' 16 מועדונים | נאשיונל 2 בית א' 16 מועדונים | נאשיונל 2 בית ב' 16 מועדונים | נאשיונל 2 בית ב' 16 מועדונים | נאשיונל 2 בית ג' 16 מועדונים | נאשיונל 2 בית ג' 16 מועדונים | נאשיונל 2 בית ד' 16 מועדונים | נאשיונל 2 בית ד' 16 מועדונים |  |  |  |  |
5: נאשיונל 3 בית אוברן-רון-אלפ 14 מועדונים נאשיונל 3 בית בורגון-פראנש-קונטה 14 מועדונים נאשיונל 3 בית בריטאני 14 מועדונים נאשיונל 3 בית סאנטר-עמק הלואר 14 מועדונים נאשיונל 3 בית גראנד אסט 14 מועדונים נאשיונל 3 בית או-דה-פראנס 14 מועדונים נאשיונל 3 בית איל-דה-פראנס 14 מועדונים נאשיונל 3 בית נורמנדי 14 מועדונים נאשיונל 3 בית אקיטן החדשה 14 מועדונים נאשיונל 3 בית אוקסיטניה 14 מועדונים נאשיונל 3 בית פיי דה לה לואר 14 מועדונים נאשיונל 3 בית פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור-קורסיקה 14 מועדונים
גברים > ליגות אזוריות

בעונת 2019/20, זה היה המבנה של הליגות האזוריות, הפועלות ישירות מתחת לליגות הלאומיות.
| ליגות | רמה 6 | רמה 7 | רמה 8 | רמה 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוברן-רון-אלפ | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| בורגון-פראנש-קונטה | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| בריטאני | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| סאנטר-עמק הלואר | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| קורסיקה | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 | רגיונאל 4 |
| גראנד אסט | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| או-דה-פראנס | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| מדיטרנה | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 |  |  |
| נורמנדי | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| נובל אקוויטניה | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| אוקסיטניה | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| פריז איל-דה-פראנס | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
| פיי דה לה לואר | רגיונאל 1 | רגיונאל 2 | רגיונאל 3 |  |
גברים > ליגות מחלקתיות

בעונת 2019–20 זה היה המבנה של הליגות המחלקות, הפועלות ברמות שונות מתחת לליגות האזוריות (רמות 9-13).
הערות שוליים

↑  "LFP, Ligue 1, L1, Ligue 2, L2 et Coupe de le Ligue" (בצרפתית). Ligue de Football Professionnel. נבדק ב-9 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ligue 1" (בצרפתית). French Football Federation. נבדק ב-9 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ligue 2" (בצרפתית). French Football Federation. נבדק ב-9 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Championnat National" (בצרפתית). French Football Federation. נבדק ב-9 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Championnat de France amateur" (בצרפתית). French Football Federation. נבדק ב-9 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Championnat de France amateur 2" (בצרפתית). French Football Federation. נבדק ב-9 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "National 3 : Le visage des futurs groupes se dessine" (בצרפתית). foot-national.com. 21 במרץ 2017. נבדק ב-9 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| כדורגל בצרפת צרפת |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל הצרפתית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגה 1 • ליגה 2 • לאומית • ליגות חובבים • ליגות אזוריות • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | הגביע הצרפתי • גביע הליגה הצרפתית • גביע האלופות |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
מבצע כוח מאוחד

מטוס F-15 ממריא להפצצות מאביאנו, איטליה
מבצע כוח מאוחד (באנגלית: Operation Allied Force) הוא שם קוד שניתן בנאט"ו למבצע הפצצות רחב היקף ומאסיבי על הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, שנמשך מ-24 במרץ ועד 10 ביוני 1999 ונחשב לחלק חשוב במלחמת קוסובו. "כוח מאוחד" היה המבצע רחב-ההיקף הראשון בהיסטוריה של נאט"ו, לאחר מבצע כוח מכוון (Operation Deliberate Force) שבוצע במלחמת בוסניה במהלך ספטמבר 1995.
מטרותיה המוגדרות של נאט"ו היו לאלץ את הממשלה הסרבית להביא לקץ מלחמת האזרחים בקוסובו בין הצבא של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה וכוחות פרה-צבאיים סרביים לבין צבא שחרור קוסובו. ממשלת יוגוסלביה טענה כי היא הגנה על המיעוט הסרבי בקוסובו מפני התקפות של צבא שחרור קוסובו. מחלקת המדינה של הממשל האמריקני הגדירה בעבר את צבא שחרור קוסובו כארגון טרור.
ניהול המלחמה מצד כוחות נאט"ו מהווה דוגמה למהפך המחשבתי שנקרא Revolution in Military Affairs, או RMA, שבבסיסו ניצבה הגדרה של המלחמה כ"מבצע לוגיסטי להשמדת מטרות", כלומר הכרעה חדה בקרב באמצעות מאמץ האש בלבד, ללא תמרון יבשתי.
ב-27 במרץ 1999 הופל מטוס F-117 בשמי סרביה, בידי יחידת נ"מ של צבא סרביה שהפעילה סוללת נ"מ מדגם S-125 נייבה. במאי 1999 הופל על ידי כוחות הנ"מ הסרביים מטוס F-16 שהוטס על ידי דייוויד גולדפיין. בשני המקרים נטשו הטייסים את המטוסים וחולצו מאזור הקרבות על ידי יחידות איתור וחילוץ.
ביקורת באירופה

ניסיון מדינות נאט"ו לזכות לאישור מועצת הביטחון של האומות המאוחדות לשימוש בכוח נגד יוגוסלביה לא זכה להצלחה בשל איום רוסיה להטיל וטו על כל החלטה כזו. מחשש לטבח עם, הסכימו מדינות אירופה לפתוח במבצע הצבאי, לראשונה בלי אישור בינלאומי זה. במהלך המבצע ספגה הממשלה האיטלקית ביקורת מבית, וסקר שנערך במרץ הראה כי יותר מ-50% מהאיטלקים מתנגדים להפצצות. מחאות הושמעו גם מכיוון יוון וצרפת שקראו לשוב למשא ומתן ולחדול מההפצצות.
פעילי זכויות אדם טוענים כי מלחמה זו לא הייתה חוקית כל עיקר, היות שהחלה ללא אישור בינלאומי ובכך הפרה את פרק ז' במגילת האומות המאוחדות ואת אמנת וינה 1969.
תוצאות

ב-10 ביוני הסכימה הממשלה היוגוסלבית בראשות הנשיא סלובודן מילושוביץ' להסיג את כוחות הצבא מקוסובו. ב-12 ביוני כוחות נאט"ו ואו"ם נכנסו לקוסובו למשימת שמירת שלום והגנה על האזרחים מפני כוחות סרביים. ביקורת פנימית על המצב הכלכלי הובילה להדחתו של מילושוביץ' ב-5 באוקטובר 2000. במהלך הסכסוך נהרגו באימונים (מחוץ לשדה הקרב) רק שני חיילי נאט"ו. מצבא יוגוסלביה נהרגו בין 132–169 חיילים וכ-300 נפצעו. מספר ההרוגים האזרחים היה גבוה יותר ועמד על כ-500.
הערות שוליים

↑  דבריו של נציג איטליה בנאט"ו, מצוטט בדיווח הניו יורק טיימס מ-4 באפריל 1999.
↑  דיווח ה-BBC מ-27 במרץ 1999.
↑  דיווח הוושינגטון פוסט מ-20 בספטמבר 1999.
↑  סקירת מלחמת נאט"ו בקוסבו, נועם חומסקי, אפריל-מאי 2001
↑  ארגוני זכויות אומרים שהפצצת נאט"ו ביוגוסלביה אינה חוקית, הניו יורק טיימס, 8 ביוני 2008
↑  דיווח ה-BBC מ-5 במאי 1999.
↑  דיווח הוורלד נט דיילי מ-2 ביולי 1999.
↑  הערכת Human Rights Watch
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291732205171  LCCN: sh00005293  NARA: 10666432 
הערכת נזקים של מחלקת ההגנה האמריקנית לאחר הפצצות מפעל שריון בסרביה
למסודון

| למסודון |
| --- | --- |
 מאובן של למסודון
תקופה
אאוקן 47–46 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: האינודונטה
סוג:: למסודון
מין:: Lesmesodon edingeri
שם מדעי
 Lesmesodon

למסודון (שם מדעי: Lesmesodon) הוא סוג של יונק קדום מהקבוצה האינודונטה שבסדרת הקראודונטים אשר חי בתקופת האאוקן שבפלאוגן לפני 47 מיליון שנה. מאובניו נתגלו בבור מסל שבדרום גרמניה בשנת 1982.
יונק זה היה קרובו של הפרוביוורה ושל ההאינודון הקטלני דמוי הצבוע. לעומת ההאינדון שיכול היה לשקול עד חצי טון, יונק זה היה קטן בהרבה באורך של 20–25 סנטימטרים בפרטים הקטנים ועד 45 סנטימטרים בגדולים ומשקלו הגיע ל-1–6 קילוגרם. הוא היה בעל לסתות חזקות בעלות שיניים וחוטם דק שדמו מעט לאלה של זאב או של תן מודרני. יונק זה היה צייד בעל רגליים קצרות וזנב קצר. מבנה גופו מנע ממנו לנוע ביעילות על ענפי עצים כך שהוא התאים לחיי קרקע ולמרוצה.
מרבית המאובנים שנמצאו מהלמסודון היו של פרטים צעירים ולא בוגרים. טורף זה היה צייד של טרף קטן יותר כמו מכרסמים ויונקים דומים או איגואנות וגיוון בחסרי חוליות היה קורבן בעצמו לטורפים כמו הפלאופיתון ששרידיו נמצאו בבטנו.
מוזיאון גימה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אמנות אסיה
 מיקום:  הרובע השישה-עשר של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 מייסדים:  אמיל אטיין גימה 
 מפעיל:  Service of the Museums of France 
 מבקרים בשנה:  253,223 (נכון ל־2019)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1889
 תאריך פתיחה רשמי:  1885 
 אדריכל:  ז'ולס שטרון 
 מידות
 שטח:  4,005 מ"ר 
 קואורדינטות:  48°51′55″N 2°17′38″E﻿ / ﻿48.865277777778°N 2.2938888888889°E﻿ / 48.865277777778; 2.2938888888889
 www.guimet.fr
  (למפת פריז מוגדלת) מוזיאון גימה(למפת פריז רגילה) מוזיאון גימה
 
חזית המוזיאון.
תצלום פנורמי של ספריית המוזיאון.
מוזיאון גימה (בצרפתית: Musée Guimet) או, בשמו הרשמי, המוזיאון הלאומי גימה לאמנות אסייתית (Musée national des Arts asiatiques-Guimet) הוא מוזיאון הממוקם ברחוב דאינה (place d'Iéna) שברובע ה-16 של העיר פריז, בירת צרפת. המוזיאון מוקדש לאמנות אסיה וכולל את אוסף האמנות האסייתית הגדול ביותר בעולם, (מחוץ לאסיה עצמה) כ-45,000 מוצגים.
היסטוריה

המוזיאון נוסד בשנת 1879 בעיר ליון שבצרפת על ידי התעשיין אמיל אטיין גימה, אשר מונה בשנת 1876 על ידי שר החינוך הצרפתי לאסוף ממצאים מהמזרח הרחוק. המוזיאון הציג את המוצגים שנאספו במסעותיו של גימה וכללו כלי חרס סיניים ויפניים, וכן ממצאים ממצרים העתיקה, יוון העתיקה והאימפריה הרומית.
בשנת 1885 עבר המוזיאון לידי המדינה, הועבר לפריז, ונחנך ב-1889.
בשנים 2006–2007 נשמרו במוזיאון מוצגים ממוזיאון קאבול.
בודהה, המאה ה-1 או המאה ה-2.
מגילות מעוטרות מהאדה בצפון פקיסטן מהתקופה ההלניסטית
פסל בודהה מגנדהארה שבצפון פקיסטן של ימינו, המאה הראשונה לפנה"ס.
תגליף של שתיית יין וניגון בכלי נגינה, האדה, המאה הראשונה או המאה השנייה לפנה"ס.
עמוד מהסדר הקורינתי שבמרכזו פסל בודהה, המאה השנייה, אפגניסטן
פסלו של האל אטלס מהמיתולוגיה היוונית, תומך באנדרטה בודהיסטים, האדה.
ראש סוס מתקופת שושלת האן, המאה הראשונה או המאה השנייה לספירה
פורצלן מעוטר מתקופת ג'יאג'ינג, קיסר סין (1521–1567), שושלת מינג.
מו ברוקס

מוריס ג'קסון "מו" ברוּקס הבן (באנגלית: .Morris Jackson "Mo" Brooks Jr; נולד ב-29 באפריל 1954) הוא פוליטיקאי ותובע אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת אלבמה, בשנים 2011–2023. בסיס מחוז קונגרס זה בעיר האנטסוויל, והוא משתרע לאורך 16 ממחוזות אלבמה. ברוקס ידוע בעמדותיו השמרניות, ולראיה במרץ 2018 דורג בידי "מרכז לוגאר" כחבר בית הנבחרים המפלגתי ביותר בקונגרס ה-115.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  Alabama 5th District Profile, באתר הניו יורק טיימס, 10 בדצמבר 2010 (באנגלית)
↑  האנטסוויל טיימס, Mo Brooks declares victory in 5th District congressional race, באתר AL.com‏, 3 בנובמבר 2010 (באנגלית)
↑  Conservative Leader Ann Coulter Endorses Congressman Mo Brooks for United States Senate, באתר Shoals Insider‏, 31 ביולי 2017 (באנגלית)
↑  פול גאטיס, Trump endorses Alabama Rep. Mo Brooks for re-election, באתר AL.com‏, 30 במאי 2018 (באנגלית)
↑  קריסטל הייז, Alabama Rep. Mo Brooks reads from Hitler's 'Mein Kampf' while bashing Democrats, media, באתר USA Today‏, 26 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  מקס גרינווד, Mo Brooks launches Senate bid in Alabama, באתר The Hill‏, 22 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  ברנדון מוזלי, Former Ambassador Lynda Blanchard appears poised for Senate run, באתר Alabama Political Reporter‏, 21 בפברואר 2021 (באנגלית)
↑  פול סטיינהאוזר, Trump endorses Mo Brooks in Alabama Senate race, באתר פוקס ניוז, 7 באפריל 2021 (באנגלית)
↑  ברנט ד. גריפית'ס, Mo Brooks says Trump asked him to 'immediately' remove Biden from office and illegally hold a new presidential election, באתר Business Insider‏, 23 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  קימברלי ג'. צ'נדלר וג'יל קולבין, After losing endorsement, Alabama representative claims Trump asked him to ‘remove Joe Biden’ from White House, באתר בוסטון גלוב, 23 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  נטלי אליסון, Britt beats Brooks in Senate primary that divided MAGA world, באתר פוליטיקו, 21 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  Parker Griffith Attacks Mo Brooks With False “Push Polling”, בעמוד הפייסבוק של מו ברוקס, 9 באפריל 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6553dr2  US Congress: B001274
מוחמד יונס אל-אחמד

| --- | --- |

 לידה:  1949 (בן 75 בערך) 
 מדינה:  עיראק 
 מפלגה:  בעת' עיראק 
 השקפה דתית:  אסלאם סוני 
 
מוחמד יונס אל-אחמד אל-מואלי (محمد يونس الأحمد الموالي), לשעבר עוזרו האישי של סדאם חוסיין ופקיד בכיר במפלגת הבעת', עם זאת לטענת הצבא האמריקני הוא פרש מהבעת' זמן מה לפני הפלישה האמריקנית לעיראק במרץ 2003. לאחר הפלישה הוא הפך לאחר ממנהיגי פעולות ההתנגדות נגד הכוחות האמריקנים והממשלה העיראקית הנוכחית. צו מעצר הוצא על שמו בעיראק ב-2005 וכל המספק מיידע שיביא ללכידתו יזכה במיליון דולרים.
מלחמת עיראק גרמה לאל-אחמד, כמו אנשי בעת' לשעבר רבים, לברוח לסוריה. שם מצאו מקלט בטוח והחלו לארגן מיד את ההתנגדות לנוכחות האמריקנית בעיראק ולממשלה העיראקית החדשה.
ב-15 בינואר 2005 ניסה להתנקש בחזים אל-שעלן, שר ההגנה העיראקי, על ידי שליחת מתנקשת שטענה שיש בפיה מידע ביטחוני חשוב. המתנקשת שלפה את אקדחה אך לאחר זמן קצר, התמוטטה בבכי, שמטה את האקדח ונעצרה על ידי המאבטחים.
בנו הבכור של מוחמד, אחמד מוחמד יונס אל-אחמד הוא אחד ממנהיגי מפלגת הבעת' החדשה. על פי מקורות מידע של הצבא האמריקני מסייע לפעולות אביו במימון הלחימה בעיראק. צו מעצר למאסרו הוצא לו מטעם בית המשפט המרכזי של עיראק.
מוזיאון גטו ורשה

| --- | --- |

המיקום המתוכנן של המוזיאון (המבנה בו היה ממוקם בעבר בית החולים ברסון ובאומן)
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון להיסטוריה, ישות בתכנון 
 מיקום:  ורשה 
 מדינה:  פולין פולין
 קואורדינטות:  52°13′53″N 20°59′50″E﻿ / ﻿52.23131°N 20.9973°E﻿ / 52.23131; 20.9973
 1943.pl
  (למפת ורשה מוגדלת) מוזיאון גטו ורשה(למפת ורשה רגילה) מוזיאון גטו ורשה
 
מוזיאון גטו ורשה (בפולנית: Muzeum Getta Warszawskiego) הוא מוזיאון להיסטוריה בוורשה, פולין, הנמצא כעת בשלבי בנייה. המוזיאון מתוכנן להיפתח בשנת 2023 ביום השנה ה-80 למרד גטו ורשה.
המוזיאון ימוקם בבניינים בהם היה ממוקם בעבר בית החולים לילדים ברסון ובאומן, אשר בצומת הרחובות שליסקה וסיינה.
ההיסטוריון הראשי של המוזיאון הוא דניאל בלטמן.
מטרות

המטרות המוצהרות של מוזיאון גטו ורשה הן:
ביסוס הבסיס המחקרי לפיתוח והפצת ידע על תולדות גטו ורשה
יצירת חלל תצוגה ומוסד מחקר על תולדות גטו ורשה
אינטגרציה של הפעילויות הנחוצות במטרה להגן ולשמר את המורשת התרבותית של היהודים שהיו כלואים בגטו ורשה
יישום יוזמות בתחום שיקום האנדרטאות ההיסטוריים של גטו ורשה
קיום של פעילויות תרבות, מחקר, וחינוך הקשורות לתולדות גטו ורשה
ייזום יוזמות חברתיות והענקת תמיכה להן ולארגונים לא ממשלתיים התורמים להגנה ולהנצחה של תולדות גטו ורשה.
הנצחת זכרם של מייסדי בית החולים ההיסטורי לילדים ברסון ובאומן ושל קהילת יהודי ורשה במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
הערות שוליים

↑  "Poland: Warsaw Ghetto museum will show the 'mutual love' between Poles, Jews". The Times of Israel.
↑  "Professor Daniel Blatman in the Warsaw Getto Museum".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011662474205171  PLWABN: 9810644387305606  VIAF: 94153833213764331654   WorldCat (עם VIAF): 94153833213764331654 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פולין ובנושא מוזיאונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מודוס טולנס

מודוס טוֹלֶנְס (Modus tollens), בלוגיקה, הוא כלל היסק שמאפשר להסיק משני הנתונים הבאים:
A\to B (כלומר: אם מתקיים A אז מתקיים B).
\neg B (כלומר: לא מתקיים B).
את המסקנה הבאה:
\neg A (כלומר: לא מתקיים A).
במילים פשוטות, אם קיים תנאי מסוים כדי שדבר מה יהיה נכון, וידוע שהדבר שגוי, הרי שהתנאי לא מתקיים (כי אילו היה התנאי מתקיים אזי הדבר היה נכון).
לדוגמה, נניח את שתי ההנחות הבאות:
אם יעקב עורב, אז יעקב שחור.
יעקב אינו שחור.
מכאן נסיק את המסקנה:
יעקב אינו עורב.
חשוב להדגיש שאף אחד מהמשפטים לא בהכרח נכון, אך במידה שהם נכונים, המסקנה "יעקב אינו עורב" תנבע מהם. הלוגיקה מאפשרת הסקת מסקנות מהנחות יסוד, בלי קשר לנכונותן.
הוכחה

עיקרון זה מוכח על ידי עקרון הקונטרה פוזיטיב ( A\to B\iff \neg B\to \neg A), ומעקרון מודוס פוננס, שקובע שמרגע שקיימת גרירה  A\to B, והרישא  A אמת, אז גם הסיפא  B אמת:
היות שנתון  A\to B ועל פי הקונטרה פוזיטיב, מתקיים  \neg B\to \neg A, ובתוספת  \neg B ועל פי עקרון המודוס פוננס, הסיפא  \neg A מתקיימת – כך שעקרון המודוס טולנס מתקיים.
ראו גם

מודוס פוננס
קונטרה פוזיטיב
כלל היסק
הוכחה בדרך השלילה
הערות שוליים

↑  Section 1.3 Review, www.csm.ornl.gov