stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פארעה
היסטוריה

מחנה פארעה הוקם בשנת 1949 על שטח של כ-260 דונם צמוד למצודת טגארט שהקימו שלטונות המנדט הבריטי בשנת 1941. מצודת טגארט זו תוכננה גם לשמש, בנוסף לתחנת משטרה, כמרכז שלטוני אזורי ומטה נפתי (Divisional HQ). הנקודה נבחרה מאחר שחלשה על הדרך הראשית בין שכם לג'נין.
לאחר 1967 תפס צה"ל את מבנה המצודה והוא הפך למפקדה אזורית ובסיס של הממשל הצבאי. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 הוקם במבנה כלא לאסירים ביטחוניים ופליליים בחלל ששימש כאורוות סוסים בתקופת המנדט, בנוסף הוקם מתחם ובו אוהלים לאסירים נוספים. במקום נכלאו בעיקר צעירים שהואשמו בהפרות סדר. ב-1983 טען איש מילואים של המשטרה הצבאית שבמקום יש כ-300 אסירים בהם מתבצעים מעשי התעללות ותנאי המאסר הם ירודים. במאי 1985 הודיע צה"ל שהוא מבקש לסגור את הכלא, עקב חוסר תקציב, ולהעביר את הטיפול באסירים לשירות בתי הסוהר, אך הדבר לא בוצע והכלא המשיך לפעול. בשנת 1986 התפרסם ב"הוצאת מפרש", ספר בשם "עדות - עדויות על פגיעות בזכויות האדם בגדה המערבית", בו עשרים עדויות קשות של אסירים בכלא. בעדויות טענו האסירים שמנעו מהם שינה ומזון וחקרו אותם במשך שעות, כשהם עירומים, ידיהם קשורות באזיקים מאחורי הגב, וראשיהם מכוסים בשקים. הכו אותם, בעטו בהם וכיבו עליהם סיגריות בוערות. הפרסום עורר סערה ציבורית ובתגובה התיר צה"ל לעיתונאים ולנציגי הצלב האדום לבקר בכלא, וטען שכל העדויות הן תלונות שווא.
בתקופת האינתיפאדה הראשונה הוחזקו בכלא כ־450 עצורים בעיקר בתקופה הראשונה למעצרם, ומעט אסירים שהיו שפוטים לתקופות קצרות. בכלא היה מתקן חקירות באחריות צה״ל, בניגוד למתקני החקירות ברוב בתי הכלא האחרים בשטחים, שאותם ניהל השב״כ. במחנה פארעה עצמו אירעו תקריות של הפרות סדר וירי של חיילי צה"ל.
בעקבות הסכם ואי שנחתם ב-23 באוקטובר 1998, פינה צה"ל את הבסיס הצבאי והכלא שהיה במצודת טגארט. מאז מוגדר האזור כשטח A בשליטה מלאה של הרשות הפלסטינית. מצודת טגארט הפכה למרכז קהילתי ועל חלק מהמתחם הוקם אצטדיון כדורגל ומתקן לייצור חשמל מאנרגיה סולארית.
בתקופת האינתיפאדה השנייה פעל צה"ל במחנה פעמים רבות, לאחר שנהג להטיל עליו עוצר ולחסום את דרכי הגישה אליו.
אף על פי שהאזור נמצא בשליטה מלאה של הרשות הפלסטינית, נוהג צה"ל להיכנס למחנה. בינואר 2017 נורה ונהרג בכניסה לביתו תושב המחנה, בעת שכוחות צה"ל נכנסו למחנה לעצור את שכנו.
ב-7 בספטמבר 2022 מחבל השליך מטען לעבר כוח צה"ל במחנה הפליטים. החיילים פתחו לעברו באש והוא נהרג.
ב-8 בדצמבר 2023 פעלה יחידה מיוחדת במילואים למעצר מבוקשים במחנה הפליטים. במקום התנהלו חילופי אש במקום, וזריקת מטענים לעבר הלוחמים. הכוחות השיבו בירי שכתוצאה ממנו נהרגו שבעה פלסטינים.
באוגוסט 2024 פעלו כוחות צה"ל ושב"כ בפארעה נגד חוליות טרור שפעלו במחנה. במבצע נהרגו מספר מחבלים מהאוויר ואותרו מטענים בתוך מסגד. לפי הסהר האדום נהרגו במבצע 10 פלסטינים. כמו כן דחפורים שנועדו לחשיפת מטענים גרמו נזק רב לתשתיות המים, החשמל והתחבורה.
בפברואר 2025 נכנסו שוב כוחות צבא למחנה, ודחפורים הרסו חלקים מהכביש הראשי. הכניסה למחנה נחסמה בתלולית עפר וחיילים תפסו עמדות במספר בתים המקיפים את המחנה.
ארכאולוגיה

סביב המחנה מספר אתרים ארכאולוגיים בעלי חשיבות:
מדרום למחנה נמצאים שרידיה של העיר הקדומה תרצה – "תל אל פארעה" (המכונה הצפוני להבדיל אותו מ"תל אל פארעה" שבנגב), שבו נחשפו שרידי יישוב גדול וארמונות מתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל. מדרום מזרח ממוקמת "בורג' אל-פארעה", שרידי מצודה צלבנית. מצפון "ח'רבת כשדה", שאותה חקרו אנשי הקרן לחקר ארץ ישראל ב-1886, ובה נתגלו ממצאים בעיקר מתקופת הברזל בארץ ישראל.
הערות שוליים

1 2  מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
↑  איש מילואים מספר על הכאות והתעללויות במחנה המעצר פארעה, דבר, 4 ביולי 1983
↑  בקרוב: סגירת כלא פארעה, טול־כרם, כותרת ראשית, 15 במאי 1985
↑  תום שגב, "אין לנו מה להסתיר", כותרת ראשית, 22 באוקטובר 1986
↑  דף מידע אוגוסט 1989, בצלם
↑  אורן כהן, שמעון אלקבץ, פאיז עכאם
תושב הכפר מאלק בגדה נהרג בירי, תושב קיביה מת שלשום מפצעיו, חדשות, 16 אוקטובר 1988
↑  גדעון לוי, אזור הדמדומים | הבריחה אל המוות, באתר הארץ, 22 ביולי 2011
↑  דני רובינשטיין, אפילו בכירי מערכת הביטחון נחשדים ברחוב כמשתפי פעולה, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2001
עלי ואקד ופליקס פריש, פלסטיני נהרג ו-9 נפצעו בעימותים עם צה"ל, באתר ynet, 10 בינואר 2003
הפלסטינים: תושבת מחנה פליטים הסמוך לג'נין נהרגה משאיפת גז מדמיע, באתר ynet, 29 באפריל 2004
↑  גילי כהן, איש כוחות הביטחון נפצע באורח בינוני במבצע מעצרים במחנה פליטים צפונית לשכם, באתר הארץ, 5 בפברואר 2014
↑  גילי כהן וג'קי חורי, פלסטיני נורה למוות בפעילות צה"ל במחנה הפליטים פארעה; צה"ל: הוא ניסה לדקור חיילים, באתר הארץ, 10 בינואר 2017
  גדעון לוי ואלכס ליבק, הבן נורה ונהרג בכניסה לביתו, האם נותרה כלואה בפנים, באתר הארץ, 20 בינואר 2017
↑  אמיר בוחבוט, שלומי הלר‏, תיעוד: פלסטיני ניסה לחטוף נשק לחייל בכפר סמוך לשכם - ונעצר, באתר וואלה, 7 בספטמבר 2022
↑  مقتل شاب فلسطيني برصاص الاحتلال بالضفة الغربية, https://akhbarelyom.com/, ‏الأربعاء، 07 سبتمبر 2022 - 10:23 ص (בערבית)
↑  חיילים הוציאו להורג שני פלסטינים במחנה הפליטים אל-פארעה, באתר בצלם, ‏18 באפריל 2024
↑  יואב זיתון, צה"ל הודיע על סיום המבצע במחנה הפליטים פארעה, שארך כ-30 שעות, באתר ynet, 29 באוגוסט 2024
↑   ג'קי חורי, המבצע הצבאי בצפון הגדה גורם נזק רב לתשתיות: "הורסים את הרחובות", באתר הארץ, 28 באוגוסט 2024
↑  Massive damage to infrastructure amid Israeli offensive in al-Far'a refugee camp, וואפא, ‏2 בפברואר 2025 (באנגלית)
↑  מבוא לארכאולוגיה של ארץ-ישראל בתקופת המקרא, כרך 3, האוניברסיטה הפתוחה עמוד 144
| Flag of Senegalיישובי נפת טובאס (נפה) |
| --- | --- | --- |
| ערים | טובאס |  |
| מועצות מקומיות | טמון • עקאבה |  |
| כפרים | אבזיק • אל-עקבה • אל-בוקיעה • ברדלה • ואדי אל-פארעה • כרדלה • סלחב • עין אל-בידה • ראס אל עמר •  ראס אל פארעה •  תיאסיר |  |
| מחנות פליטים | פארעה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
רועי עוז

ערך זה עוסק בשחקן וכוכב ילדים ישראלי. אם התכוונתם לבמאי הטלוויזיה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  19 בדצמבר 1980 (בן 44) הוד השרון, ישראל 
 שם במה:  רוי בוי
 מדינה:  ישראל ישראל
 https://www.royboy.co.il
 
רועי עוז (נולד בהוד השרון ב-19 בדצמבר 1980) הוא שחקן, תסריטאי, מפיק וכוכב ילדים ישראלי, הידוע בתפקיד ילד הג'ונגל "רוי בוי". הקריירה שלו החלה כשאסף בעלי־חיים אקזוטיים והקים חברת הפקות ילדים, עוד לפני שהתפרסם בזכות הדמות של רוי בוי ב-2012.
קריירה

את תחילת הקריירה שלו עשה עוז בתחילת שנות התשעים, כשגידל אוסף של בעלי חיים אקזוטיים מכל רחבי העולם. ב-2002 הקים את חברת "אמזונס" שביצעה הפקות לילדים. ב-2009 השתתף לראשונה בקלטת ילדים - "מיטל בגן הירוק".
ב-2012, לאור ההצלחה והידע הזואולוגי, הוצע לעוז להפיק תוכנית טלוויזיה בנושא בעלי חיים לא שגרתיים בשם "הג'ונגל של רוי בוי". זו שודרה בערוץ "ספארי KIDS" בהפקת HOT וטלית תקשורת, ובחנוכה של אותה שנה, הוא השתתף בהצגה "גיבורי האור 2 - משימה בחלל", לצידם של יובל המבולבל, הדוד חיים ומיקי.
לקראת סוף 2013, החל להמכר ה-DVD הראשון בכיכובו - "לטבע נולד" סרט הרפתקאות לילדים, ובחנוכה של אותה שנה הוא השתתף בהצגה "הגיבורים - משימה בג'ונגל" לצידם של מיקי, הדוד חיים וקופיקו. שנה אחר כך, השתתף בהצגה "גיבורי האור - הדור הבא", לצידם של מיקי, קופיקו ואסתי גינזבורג.
בשנת 2015, פורסם DVD נוסף בשם "סוד המדבר" המצולם בנגב ומספר על רוי בוי וצוות מדענים שחוקרים לאן הדינוזאור ברח מהביצה הפרהיסטורית, ובאותה שנה הצטרף להפקת הקיץ "פסטיפאן" ובחנוכה של אותה שנה השתתף בהצגה "הדינוזאורים - מסע בממלכת היורה" לצידם של ענבלי בא לי, זאב רווח, גאיה שליטא כץ, ובן אדם. בחנוכה 2016 השתתף בהצגה "גיבורי האור - עושים ניסים ונפלאות" לצידם של מיקי וקופיקו. ב-2017 השתתף בסדרת טלוויזיה בחסות YES "רוי בוי ביער הסודי".
ב-2018, השתתף בהצגה רבת משתתפים בכיכובו "רוי בוי ביער הסודי" בהפקת משגב עורי הפקות ובאותה שנה יצא עוז לסיבוב הופעות בארצות הברית וקנדה עוז מצלם סדרת טלוויזיה נוספת בחסות YES "רוי בוי והאי הנעלם". סדרת הרפתקאות המתרחשת ביער דמיוני בו חיים בהרמוניה בני אדם, בעלי חיים ויצורי יער מן האגדות, בחנוכה של אותה השנה השתתף בהצגה "עולם האגדות" לצידם של מיקי, קופיקו וקובי פרץ.
ב-2019 כתב מופע חדש, "רוי בוי והדינוזאור האבוד", איתו הוא מופיע ברחבי הארץ. בחנוכה של אותה שנה השתתף בהצגה "חפש את המטמון" לצידם של יובל המבולבל, שי ורועי, קוגומלו ומיכל ינאי, ובאותה שנה עוז כיכב בסדרת טלוויזיה ורשת בשם "יוצאים להרפתקה" ששודרה בערוץ ג'וניור, בערוץ כוכבי הילדים ובערוץ הכוכבים, בפברואר 2020 השתתף בתוכנית נינג'ה ישראל VIP.
ב-2021 הקים פארק משלו לילדים ולכל המשפחה בשם "רוי בוי פארק" בראשון לציון, ובחנוכה של אותה שנה השתתף בהצגה "ספר הג'ונגל - אבן האש" לצידה של ענבלי בא לי.
בחנוכה של שנת 2022 השתתף בהצגה "גשם של סופגניות" לצידם של מיכל הקטנה והדוד חיים.
בשנת 2023 השתתף בהצגת הילדים "רוי בוי ביער הסודי" ובאותה שנה הצטרף לצוות כוכבי ערוץ יויו (מבית ערוץ הילדים) והשתתף בסדרה "רוי בוי ובית המכשפה" ששודר בערוץ הזה.
ב-2024   השתתף בהפקת חנוכה "ג'מבו מותק".
מחלוקות

במרץ 2016 נחקר עוז במשטרת כפר סבא לאחר שהורים של שני נערים תושבי העיר התלוננו כי הוא איים על ילדיהם באקדח. החקירה מצאה שלאחר שקבוצת נערים הרעישה סמוך לביתו הוא יצא להשתיקם כשהוא מצויד בגז מדמיע, וגם כי הוא כלל לא מחזיק בנשק.
ביולי 2020 התפרסם סרטון שבו נשמע אבא מציע לילדיו היושבים ברכב "להאכיל בדואי", תוך כדי שהוא מחלק עוגיות לשני ילדים בדואים הנמצאים מחוץ לרכבו. אחרי שהמשטרה הודיעה כי היא תפתח בחקירת המקרה, עוז התוודה בפוסט בפייסבוק שהוא האדם האחראי לסרטון, אשר צולם במהלך טיול משפחתי בנגב כחמש שנים לפני כן, והתנצל על המקרה. לאחר מכן, עוז התנצל פעמים נוספות בסרטוני התנצלות, אך אלה ליבו את הסערה שנוצרה בגלל הצורה שהתנסח. למרות ההתנצלות, ערוץ הטלוויזיה ג'וניור הכריז כי לא יחדש את עסקת החוזה עם עוז ואת צילומי העונה השנייה לסדרתו החדשה והערוץ מסר בתגובה כי תתקיימנה פגישה עם כוכב הילדים באשר לסדרה ולהמשך פעילותו עם הערוץ.
בספטמבר 2023 עלה שוב לכותרות בהקשר שלילי, לאחר הפצת סרטון שבו הוא נראה רוכב על סוס בדרך איילון ולצידו כוכבת הילדים מיכל הקטנה. הביקורת שנמתחה על השניים נגעה הן להכנסה הבלתי חוקית של הסוס לכביש ולהפרעה לתנועה, הן להתעללות לכאורה בבעל החיים.
חיים אישיים

עוז נשוי למיכל, הם הורים לשני ילדים ומתגוררים במועצה אזורית גן רווה באירוס.
הערות שוליים

↑  דין מירושניקוב הוא המנצח בנינג'ה ישראל VIP, באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2020
↑  אבי אשכנזי‏, תלונה נגד כוכב הילדים רוי בוי: "איים על נערים באקדח", באתר וואלה, 6 במרץ 2016
↑  כוכב הילדים שנחשד כי איים על נערים באקדח: "רוי בוי", באתר גלובס, 6 במרץ 2016
↑  "אחרי דקה וחצי עם החוקר, הוא אמר 'אתה, יש לך פרצוף להחזיק נשק?'", באתר ‏מאקו‏, 20 באפריל 2017
↑  ריקי כרמי, חסן שעלאן, רן בוקר, הסרטון שמכעיס את הרשת: "מי רוצה להאכיל בדואי?", באתר ynet, 11 ביולי 2020
↑  האיש שהציע לילדיו "להאכיל בדואי" בסרטון הגזעני: כוכב הילדים "רוי בוי", באתר ‏מאקו‏, 11 ביולי 2020
↑  ערן סויסה, "רוי בוי" הוא שצילם את הסרטון הגזעני, באתר ישראל היום, 11 ביולי 2020
↑  אלון חכמון, ‏״מביע צער עמוק״: כוכב הילדים רוי בוי מגיב על הסרטון שבו אמר לילדיו ״להאכיל בדואי״, באתר מעריב אונליין, 11 ביולי 2020
↑    תמר פרלשטיין סגנית עורך מוצש, עורכת מוצש נוער, ‏התנצלותו של רוי בוי היא ביזיון שאסור לעבור עליו בשתיקה, בעיתון מקור ראשון, 13 ביולי 2020
↑  רן בוקר, בעקבות סרטון "להאכיל בדואי": הוקפאו צילומי הסדרה של רוי בוי, באתר ynet, 12 ביולי 2020
↑  "הבת שלי בטוחה שהעולם מורכב מכוכבי ילדים", באתר ‏מאקו‏, 24 בספטמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523161305171
כאבים ברצפת האגן

| --- | --- |
 תחום:  נוירולוגיה 
 גורם:  היריון, symphysis pubis dysfunction 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D059388
 
כאבים ברצפת האגן (באנגלית: Pelvic Girdle Pain) הם תחושת אי-נוחות בהיריון שגורמת לכאב, חוסר יציבות והגבלה של ניידות ותפקוד בכל אחד ממפרקי האגן.
כאבים ברצפת האגן מופיעים כבר בכתביו של היפוקרטס. הם תוארו גם על ידי סנלינג: "ההשפעה מורכבת מרלקסציה של מפרקי האגן, והופכת להיות נראית בפתאומיות לאחר לידה, או בהדרגתיות במהלך היריון ומגבילה באופן מסוים את הניידות של עצמות האגן אשר משפיעה על תזוזה ומעוררת את התחושות המשונות והמרתיעותן" (1870).
סוגים

לפני המאה ה-20, מומחים של כאבי רצפת האגן אשר משויכים לתקופת משכב הלידה השתמשו במגוון שמות למצב זה. כיום מתייחסים לכך ככאבים ברצפת האגן אשר קשורים להיריון שיכולים להיות חלק מהמצבים הבאים:
הפרדות חלקים בתצמודת הערווה
בעיה בתפקוד בתצמודת הערווה
סינדרום מפרקי האגן
רגיעה פיזיולוגית של אגן הירכיים
סימפטום שגורם לרגיעה של אגן הירכיים
כאב של אגן אחורי
מחלת מפרקי האגן
הטיה של האגן/ הטיה של האגן העליון/ הטיה של תצמודת הערווה
פירוק מאחה הערווה
דלקת בעצם האגן
סינדרום דלקתי בצד אחד/ שני צדדים של האגן
תנועתיות יתר באגן
"כבר לא יוצרים הבדלה בין אי יציבות מכנית או הורמונלית במפרקי האגן. בשביל טיפול/אבחנה אין זה משנה אם התלונות החלו בזמן הריון או לאחריו."
סימנים ותסמינים

שילוב של שינויים ביציבה, עובר, מפרקי אגן לא יציבים בשל הורמונים המופרשים בתקופת ההריון ושינויים במרכז הכובד יכולים להשפיע על רמות הכאב וחוסר הנוחות שחשים בזמן ההריון. לעיתים זה יכול לקרות פתאום ובמקרים מסוימים זה יכול להיגרם עקב נפילה, תנועה מהירה של פתיחת ירכיים או תנועה שגרמה למתיחה במפרק.
כאבים ברצפת האגן עלולים להתחיל כבר בתחילת השליש הראשון להריון. לרוב הכאב מורגש בסחוס המחבר בין עצמות האגן אשר נקרא סמפיזיס פיוביס, אזור זה יכול להיות רגיש מאוד למגע. בנוסף, הכאב יכול להיות מורגש גם באזור הירכיים, מפשעה והבטן התחתונה ואף יכול להקרין כאב מטה לשוקיים. נשים הסובלות מסימפליוזיס עלולות להתחיל לחוות בעיות יציבות ואף לשמוע קול של קליק המגיע מאזור המפשעה. סימפליוזיס יכול להתפתח באופן הדרגתי במהלך ההריון ולהחמיר ככל שההירון מתקדם. בזמן ההריון ולאחר הלידה ניתן להרגיש את המרווח הסימפיזיאלי בזמן שהולכים, מטפסים במדרגות או מתהפכים במיטה. משימות אלה אף יכולות להיות קשות עד בלתי אפשריות.
הכאב יכול להישאר במקום אחד, לדוגמה כאב בחלק הקדמי של המפשעה המדמה תחושה שלאחר בעיטה. במקרים אחרים הכאב יכול להתחיל במקום אחד ולנוע לאזורים נוספים, ישנה אפשרות שאישה תחווה שילוב של מספר סימפטומים. פעילויות הכוללות סחיבת משקלים עלולות להחמיר את התופעה ולגרום לסימפטומים אשר יגבילו את האישה גם בפעילויות יומיות. ייתכן שהיא תחוש כאב בזמן פעולות פשוטות כגון התלבשות, כניסה ויציאה מהאמבטיה, התהפכות במיטה, עלייה במדרגות ובעת פעילות מינית. פעולות של הרמה, סחיבה, דחיפה ומשיכה יכולות להיות מלוות בכאב גם כן.
הסימפטומים אשר חוות נשים עם סימפליוזיס עלולים לכלול:
נפיחות או אדמומיות באזור המפרק
קושי בהרמת הרגל
קושי בפתיחת רגליים
חוסר יכולת לעמוד על רגל אחת
חוסר יכולת להעביר משקל דרך המפשעות והרגליים
כאב בירכיים או תנועה מוגבלת בירכיים
כאב מוקרן במורד הרגל
תפקוד לקוי של המעי או שלפוחית השתן
תחושת שחיקה של הסימפיזיס פיוביס
כיפוף לאחור בזמן עמידה
התאמה לא נכונה של מפרקי הגב או האגן
קושי בישיבה ועמידה
כאב בצד הפנימי של הירכיים
קליקים שניתן לשמוע מאזור האגן.
סימנים ותסמינים > חומרה

חומרת המצב של האגן נמדדת על סקלה בעלת שלוש דרגות.
דרגה 1: רצועות האגן תומכות באגן. כאב לא יורגש בעת ביצוע פעילויות יומיות גם כאשר נעשה שימוש שגוי בשרירים. מצב זה הוא השכיח ביותר אצל נשים שלא חוו הריון ונשים שלא היו בתאונת דרכים.
דרגה 2: הרצועות לבד אינן מצליחות לתמוך במפרקים בצורה מספקת. עבודה מתואמת של מספר שרירים סביב המפרק יפצו על הרצועות החלשות. אם השרירים סביב המפרקים אינם עובדים, המטופלת תחווה כאב וחולשה בעת ביצוע פעיליות יומיומיות. דרגה 2 לרוב מתרחשת אצל נשים שילדו תינוק מעל 3 קילוגרם, נשים מאוד פעילות ולעיתים אחרי תאונה בה נפגע אזור האגן. זוהי הדרגה הכי שכיחה של חוסר יציבות באגן. הטיפול מבוסס על למידה כיצד להשתמש בשרירים סביב האגן בצורה יעילה יותר.
דרגה 3: הרצועות לא תומכות במפרק. זהו מצב חמור בו השרירים אינם מסוגלים לפצות על הרצועות החלשות. לרוב דרגה כזאת של חוסר יציבות באגן מופיעה לאחר תאונה או שילוב של לידה ותאונה. לעיתים מדובר בתאונה קטנה אשר לא זוכרים והתופעה מופיעה לאחר הלידה ומיוחסת ללידה בלבד. קשה להבדיל בין דרגה 2 לדרגה 3 אך כאשר המטופלת אובחנה עם דרגה 3 הטיפול הוא פולשני: במקרה זה חלקים רבים מהאגן צמודים ומעוכים.
סימנים ותסמינים > השפעה פסיכוסוציאלית

סימפליוזיס (PGP) בזמן ההריון מקשה על הנשים להשתתף באירועי חברה ולבצע פעילויות יומיומיות; ממוצע ימי מחלה במהלך הריון עקב כאבים באגן הוא בין 7–12 שבועות.
ישנם מקרים בהם נשים עם סימפליוזיס עלולות לחוות חרדה, כעס, טינה, חוסר הערכה עצמית, תסכול ודיכאון; לנשים אלה סיכוי גבוה פי שלושה לסבול מסימפטומים של דיכאון אחרי לידה.
גורמי סיכון פסיכוסוציאליים נוספים יכולים להיות רמות גבוהות של לחץ, חוסר סיפוק מהעבודה ובעיות במערכת היחסים עם בן הזוג.
גורמים

לעיתים אין גורם ברור להופעה של כאבים ברצפת האגן, אך בדרך כלל הכאבים נגרמים משילוב של מספר גורמים כגון:
תנועה לא סימטרית של מפרקי האגן
שינויים בפעילות השרירים באגן, הירך, הבטן התחתונה, הגב התחתון, ורצפת האגן
חבלה באזור האגן
מיקום העובר שיוצר לחץ על רצועות ומפרקים באגן
עבודה פיזית משמעותית
רקע של כאבים בגב התחתון
רקע של כאבים ברצפת האגן בהריונות קודמים
תנועתיות יתר- הפרעה גנטית שגורמת לטווח תנועה רחב מהרגיל במפרקי האגן
אירוע במהלך ההריון שגרם לפגיעה או מתיחה של מפרקי האגן או קרע בסחוס בין עצמות האגן (Pubic Symphysis)
הריון מרובה עוברים מקושר בסיכוי גבוה יותר לכאבים ברצפת האגן
מנגנון > אנטומיה

האגן הוא החלק הגרמי הגדול ביותר של השלד ומכיל את שתי עצמות האגן, ושלושה מפרקים: שני מפרקים בין עצמות האגן לעצם העצה (Sacroiliac joints), ומפרק סחוסי בין שתי עצמות האגן (Pubic Symphysis). כל שלושת המפרקים מוקפים רשת של רצועות המחברות בין שתי העצמות משני צידי המפרק, מעניקות למפרק יציבות וחוזק רב.
ה-Pubic Symphysis הוא מפרק סחוסי המכיל סחוס סיבי ומעט נוזל. הסחוס עצמו אינו מקבל אספקת דם ותפקידו לחבר בין שתי העצמות ולאפשר להן תנועה מוגבלת. הסחוס נתמך על ידי רצועות עליונות ותחתונות שמספקות את מירב התמיכה, וכן על ידי רצועות קדמיות ואחוריות שמספקות תמיכה מועטה יחסית.
המפרקים בין עצמות האגן לעצם העצה הם מפרקים סינוביאליים (Synovial Joints), אך למרות זאת תנועתם מוגבלת יחסית. תנועת המפרקים הולכת ופוחתת עם השנים, על ידי רקמת חיבור שנוצרת עם השנים ומקבעת אותם למקומם.
מטבעם של מפרקי האגן ומהמבנה האנטומי שלהם נגזר כי אף מפרק לא ינוע עצמאית, אלא הם תמיד ינועו שלושתם ביחד.
מנגנון > הורמון הרלקסין

הורמון הרלקסין (Relaxin Hormone) מופק על ידי בלוטות בשחלה ובשד, בנשים הרות ושאינן הרות. במהלך ההריון ההורמון מיוצר גם על ידי השלייה, ורקמות נוספות ברחם ומסביב לעובר. גוף האישה מייצר רלקסין ברמות משתנות במהלך המחזור החודשי, כאשר השיא מגיע בערך לאחר 14 יום מהביוץ. במהלך הריון הפרשת הרלקסין אינה דועכת לאחר הביוץ אלא ממשיכה לעלות לאורך כל השליש הראשון להריון, ולאחר מכן שוב עולה במהלך השבועות האחרונים להריון.
במהלך ההריון לרלקסין השפעות רבות, למשל ייצור וארגון מחדש של סיבי קולגן, ולכן גורם לגמישות רבה יותר בשרירים, בגידים וברצועות. גמישות זו חשובה על מנת לאפשר מעבר של התינוק בתעלת הלידה בבוא העת.
מנגנון > שינויים תנועתיים

במהלך ההריון ניתן לראות שינויים פיזיולוגיים רבים באופן שבו גוף האישה נע במרחב. אחד השינויים שניתן לראות הוא התארכות של צעד האישה במהלך הליכה. ככל שמתקדם ההריון העלייה במשקל והשינויים בתנוחת העמידה שנובעים ממנו גורמים לצעד ממוצע ארוך יותר. עם זאת, כאבים ברצפת האגן יכולים לגרום לקיצור של הצעד בשל כאב במהלך התנועה.
בנוסף, אי יציבות במפרקי האגן עקב גמישות יתר במהלך ההריון יכולה לגרום לסיבוב פנימה של מפרק הירך, ובהתאם גם של מנח כף הרגל. בממוצע, כף רגל האישה תגדל בכחצי מידה במהלך ההריון, ותקטן חזרה לאחר הלידה. גם אגירת הנוזלים והעלייה במשקל הגוף במהלך ההריון משפיעים על גובה הקשת בכף הרגל ומרחיבים את כף הרגל. כתוצאה מהשינוי במנח כף הרגל וכתוצאה מהמשקל הרב המופעל עליה יש עומס מוגבר על החלק הצידי של כף הרגל, ולכן עלולים להיגרם כאבים.
השינויים הפיזיולוגיים שהוזכרו משפיעים גם על מפרק האגן ועל התנועתיות שלו. מפרקי האגן נדרשים לנוע צד זה אחר זה ולאפשר לרגל להתרומם. במצב רגיל האגן מייצב את הגוף ושומר את מרכז הכובד סביב קו האמצע, אך במהלך ההריון מרכז הכובד משתנה ולכן הלחץ המופעל על כל אחד מצדדי האגן בתורו גדל. הלחץ הגדול גם הוא עם הזמן יכול להביא לשחיקה ולכאב ברצפת האגן.
טיפול

הטיפול מתחלק לטיפול תרופתי נגד כאב וטיפול על מנת למנוע את הכאב.
פראצטמול נחשב בטוח לשימוש, אך לא הוכח כיעיל במניעת כאבים ברצפת האגן. שאר נוגדי הדלקת שאינם סטרואידים (NSAID's) נמצאו כיעילים לסירוגין, אך אינם מומלצים לשימוש לאחר השבוע ה-30 להריון בשל חשש לבריאות העובר. בנוסף, קיימות גם מספר עבודות שתומכות בדיקור סיני כאמצעי להקל על הכאב.
קיימות עדויות לכך שפעילות גופנית וביצוע תרגילים לחיזוק רצפת האגן ייכולים להקל על הכאבים.
עם זאת, ייתכן והכאב לא יגיב לטיפול שמרני, ואז יישקל הצורך בביצוע ניתוח אורתופדי על מנת לייצב את המפרקים.
פרוגנוזה ואפידמיולוגיה

עבור מרבית הנשים הכאב יחלוף מספר שבועות לאחר הלידה, אך עבור חלק הכאב עלול להימשך שנים. מצב זה יתבטא בסבל רב לאישה, וחוסר יכולת לבצע פעילות המערבת נשיאת משקל. כאבי רצפת אגן יכולים לקחת בין 11 שבועות ועד לשנתיים לאחר הלידה כדי להיעלם לגמרי. קיימים גם מחקרים שטוענים כי הזמן עד להחלמה מלאה יכול להימשך אפילו יותר משנתיים ועד 6 שנים לאחר הלידה כאשר המוסכמה היא שככל שהכאבים חמורים יותר במהלך ההריון כך משך ההחלמה יהיה ארוך יותר.
בממוצע 45% מכלל הנשים בהריון, וכ-25% מהנשים לאחר לידה סובלות מכאבים ברצפת האגן. ב-25% מההריונות מופיעים כאבים המוגדרים "חמורים" ויתר המקרים מוגדרים קלים יותר. ב-8% מהמקרים הכאבים חמורים כל כך שהם גורמים למוגבלות משמעותית בתפקוד היום יומי של האישה.
אין עדות ברורה למתאם בין גיל, תרבות, מוצא או מספר ההריונות לבין הסיכוי לחוות כאבים ברצפת האגן.
מנגד, כאבים ברצפת האגן בהריון אחד קשורים בסיכוי גבוה יותר לחוות כאבים ברצפת האגן בהריונות הבאים. עם זאת, חומרת המקרה בהריון אחד לא בהכרח מעידה על החומרה הצפויה בהריון חוזר.
ראו גם

פיזיולוגיה של ההיריון
לקריאה נוספת

Andry Vleeming, Hanne B. Albert, Hans Christian Östgaard, Bengt Sturesson, European guidelines for the diagnosis and treatment of pelvic girdle pain, European Spine Journal 17, 2008-06, עמ' 794–819 doi: 10.1007/s00586-008-0602-4
ישראל קנוהל

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1952 (בן 72) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 בן או בת זוג:  דליה כהן-קנוהל 
 
ישראל קנוֹהל (נולד ב-13 במרץ 1952) הוא חוקר מקרא והיסטוריון ישראלי. פרופסור אמריטוס בחוג למקרא, היה ראש הקתדרה למקרא על שם יחזקאל קויפמן באוניברסיטה העברית בירושלים ועמית מחקר בכיר במכון שלום הרטמן ומרצה אורח באוניברסיטאות הארוורד, ברקלי, סטנפורד ושיקגו. ספריו עוסקים בין היתר בשילוב הממצאים המדעיים והארכאולוגיים, עם ההיסטוריה התנ"כית וכן באמונה הישראלית הקדומה, סקירת פולחנה ומקור היווצרותה.
ביוגרפיה

קנוהל נולד בשנת 1952 בגבעת עלייה להוריו דב ושושנה ממקימי כפר עציון. לאחר שירות צבאי המשיך ללימודי תואר ראשון בתלמוד באוניברסיטה העברית. לאחר מכן עבר לחוג למקרא ואת הדוקטורט שלו עשה בהדרכת פרופ' משה גרינברג בנושא המקור הכהני וספר הקדושה בתורה. לאחר לימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון הצטרף לסגל ההוראה בחוג למקרא באוניברסיטה העברית, שם גם שימש כראש החוג בשנים 1999–2001.
גר בירושלים, היה נשוי לרבקה עד פטירתה בשנת 2003. נשוי בשנית לסופרת והמחזאית דליה כהן-קנוהל. אב לשלושה ילדים, ובהם המשוררת טל שחר קנוהל. אחיו, הרב אלישיב קנוהל, היה רב קיבוץ כפר עציון וראש אגף הנישואין בצהר.
בשנת 2021 הוא הפסיק להרצות ובתחילת 2022 פרש מהאוניברסיטה.
מחקר

קנוהל ידוע בין השאר בשל מחקריו בספרות הכוהנית של התורה וכן בפולחן במקרא ובישראל הקדומה. הוא חיבר את הספר "מקדש הדממה", שזכה בפרס ז. שקופ ללימודי מקרא.
קנוהל הוא יהודי דתי, וטוען ששיטת ביקורת המקרא אינה סותרת בהכרח את האמונה היהודית המסורתית. הוא טוען שהתפיסה לפיה התורה היא יצירה מורכבת שנוצרה על ידי מספר מחברים מתבטאת במסורת היהודית בתקופות שונות, החל במקרא עצמו וכלה בכתבי רבי אברהם אבן עזרא וחסידי אשכנז.
בספרו "בעקבות המשיח" (2000) התייחס קנוהל לתפיסה על פיה מות המשיח ותחייתו לאחר שלושה ימים הם חלק הכרחי בתהליך הגאולה, וטען כי תפיסה זו נוצרה ביהדות עוד לפני ראשית הנצרות. ב-2007, לאחר שחקר את כתובת חזון גבריאל, טען קנוהל כי התגלית מאשרת את עמדתו, כמו גם את טענתו בדבר קדמות הדמות של "משיח בן יוסף" המשיח הנהרג. דבריו, שהתבססו בעיקר על קריאת המילים "לשלושת ימין חאיה [=חֲיֵה, קום לתחייה]" בכתובת, עוררו הדים רבים. אך על קריאה זו קמו עוררין, וקנוהל עצמו חזר בו ממנה בסופו של דבר לטובת הקריאה המקובלת: "לשלושת ימין האות".
מחקר > מאין באנו

בספרו "מאין באנו" מציג קנוהל את פרשנותו ההיסטורית לראשית העם היהודי. על פי כותרת המשנה של הספר, מטרתו לפענח את "הצופן הגנטי של התנ"ך", כלומר לענות על שאלות הנוגעות למקורו של העם היהודי, לשורשי אמונתו, ולדרך בה הוא גיבש את חוקיו ומנהגיו.
קנוהל מתבסס על התנ"ך עצמו ועל ממצאים ארכאולוגיים ומנסה לקרוא רובד נוסף דרך הכתוב בתנ"ך. בספר "מאין באנו" הוא טוען כי עם ישראל התגבש במאה ה-12 לפנה"ס, מתוך שלוש קבוצות אתניות קרובות, וספר הספרים מציג שילוב של אמונות שלוש הקבוצות הללו.
הקבוצה הראשונה הייתה קבוצת החיקסוס, שהורכבה מעבדים כנענים שהתערו במצרים ושלטו בה במשך כמאה שנים החל מ-1638 לפנה"ס. קבוצה זו הוגלתה וגורשה ממצרים במאה ה-15 לפנה"ס, אחרי נפילת שושלת חיקסוס ומקבוצה זו הגיעו הסיפורים על גדולתו של יוסף וחוויית הגירוש ממצרים. בתקופה זו מתוארות גם תופעות אקלימיות יוצאות דופן בתיעוד מצרי כמו פפירוס איפוור שבו היאור הפך לדם וכדומה. קנוהל מסתמך גם על כתביו של יוסף בן מתתיהו (נגד אפיון) המקשר בין יציאת מצרים לקבוצת החיקסוס.
מיתוס אברהם אבינו ושליחתו לארץ כנען הגיע לטענת קנוהל מקבוצה שהיגרה במאה ה-13 לפנה"ס לארץ ישראל מממלכת מיתני אחרי תבוסתם לשלמנאסר הראשון.
קבוצה שלישית היו עבדים שברחו ממצרים, והם האחראים על מיתוס עבדות מצרים, בניית הערים פיתום ורעמסס, וחוויית הבריחה ממצרים. לפי קנוהל, הקבוצה השלישית, העפירו (או חבירו) שברחו ממצרים בשנת 1208 לפנה"ס בימי פרעה מרנפתח, בנו של רעמסס השני שבנה את העיר רעמסס, הם אלו שהביאו אתם את האמונה באל אחד, המונותאיזם. מיסודה של האתוניזם של אחנתון. בדרכם לכנען עברו העפירו במדין ומשם קיבלו את יהוה כשם האל ואת המנהג לא ליצג את האלוהים בפסל או תמונה.
על פי חישובו של קנוהל מימי עליית החיקסוס עד בריחת העפירו עברו בדיוק 430 שנה כמתואר במקרא בספר שמות, פרק י"ב, פסוק מ"א.[דרוש מקור: לפי "איך נולד התנ"ך" מדובר ב-40 שנה ולא 430]