stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שנות ה-30 של המאה ה-21
הערות שוליים

↑  אסף זגריזק, התוכנית הגדולה אי פעם: מתי יהיה מטרו בישראל?, באתר ynet, 18 ביולי 2020
↑  חזון החלל של אובמה – טיסה מאוישת למאדים בשנות השלושים, באתר "הידען", 12 באוקטובר 2016
↑  היקס, ‏מדענים: עוד 15 שנה יגיע עידן קרח נוסף, באתר ‏מאקו‏, 13 ביולי 2015
↑  נעם וינד, ב.מ.וו חוגגת 100 שנה וחוזה את העתיד, באתר "The Car", 9 במרץ 2016.
↑  עינת אלפסה, כאן בונים: הערים שיכפילו את מספר תושביהן בעשור, באתר ynet, 31 במרץ 2017
↑   הרייט שרוורד, גרדיאן, האיסלאם צפוי להפוך לדת הנפוצה בעולם עד שנת 2075, באתר הארץ, 6 באפריל 2017
↑  שירות כלכליסט, צמיג העתיד: ללא פנצ'רים וללא חישוק, באתר כלכליסט, 9 ביולי 2017
| עשורים במאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029 • 2030–2039 • 2040–2049 • 2050–2059 • 2060–2069 • 2070–2079 • 2080–2089 • 2090–2099 • >> |  |
ריינייר ז'סוס קראבליו

ריינייר ז'סוס קראבליו (בפורטוגזית: Reinier Jesus Carvalho; נולד ב-19 בינואר 2002), הידוע בשם ריינייר או ריינייר ז'סוס, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בגראנדה, בהשאלה מריאל מדריד.
קריירה > קריירה מוקדמת

נולד בעיר ברזיליה, אביו הוא שחקן הקטרגל לשעבר מאורו ברסיליה. בשנת 2011 הצטרף לאקדמיית הנוער של ווסקו דה גאמה. לאחר מכן עבר לאקדמיות הנוער של בוטפוגו ופלומיננסה, ובשנת 2014 הצטרף לאקדמיה של פלמנגו.
קריירה > פלמנגו

הופעת הבכורה של ריינייר בקבוצה הבוגרת התקיימה ב-31 ביולי 2019 במשחק הגומלין בקופה ליברטדורס מול אמלק באצטדיון המרקנה. במשחק פלמנגו ניצחה 0–2 ועלתה לשלב הבא לאחר שניצחה בפנדלים. הופעת הבכורה שלו בליגה נערכה ב-4 באוגוסט של אותה העונה. ב-9 בנובמבר 2019 חוזהו בפלמנגו הוארך עד ל-31 באוקטובר 2024, עם סעיף שחרור שנקבע על 35 מיליון אירו.
קריירה > ריאל מדריד

ב-20 בינואר 2020 הודיעה ריאל מדריד כי המועדון הגיע להסכם עם פלמנגו על העברתו של ריינייר, שחתם על חוזה עד יוני 2026. הוא עבר לקבוצת המילואים של ריאל מדריד. סכום העסקה עמד על כ-30 מיליון אירו. ב-7 במרץ 2020 כבש את שערו הראשון בקבוצה מול קורוקו.
קריירה > ריאל מדריד > השאלות

ב-19 באוגוסט 2020 הודיעה ריאל מדריד על השאלתו לבורוסיה דורטמונד עד ל-30 ביוני 2022. ב-27 בפברואר 2021 כבש את שערו הראשון עבור בורוסיה דורטמונד בניצחון 0–3 נגד ארמיניה בילפלד.
באוגוסט 2022 הושאל לז'ירונה, וכבש שער בכורה בקבוצה ב-9 בספטמבר באותה עונה, בניצחון 1–2 על ריאל ואיאדוליד. ב-1 בספטמבר 2023 הושאל לפרוזינונה. ב-30 באוגוסט 2024 הושאל לגרנדה.
קריירה בינלאומית

ריינייר ייצג את נבחרת ברזיל באליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 15 בשנת 2017, ושיחק בהרכב במשחקים נגד אקוודור וונצואלה.
ב-7 במרץ 2018 זומן על ידי מאמן נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 17, פאולו ויקטור גומס, לטורניר מונטייגו בצרפת. הוא נבחר להיות קפטן נבחרת ברזיל לאליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 17 בשנת 2019 בפרו שם פתח בכל ארבעת המשחקים בשלב הבתים וכבש שלושה שערים.
סטטיסטיקות קריירה

| קבוצה | שנה | ליגה> ליגות | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | בינלאומי> הופעות | בינלאומי> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פלמנגו | 2019 | סרייה א' (ברזיל) | 14 | 6 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 15 | 6 |
| ריאל מדריד ב' | 2019-20 | סגונדה דויסיון ב' | 3 | 2 | - | - | - | - | - | - | 3 | 2 |
| ריאל מדריד | 2019-20 | לה ליגה | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| בורוסיה דורטמונד | 2020-21 | הבונדסליגה | 14 | 1 | 2 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | 19 | 1 |
| בורוסיה דורטמונד | 2021-22 | הבונדסליגה | 13 | 0 | 1 | 0 | 5 | 0 | 1 | 0 | 20 | 0 |
| ז'ירונה | 2022-23 | לה ליגה | 7 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 1 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 54 | 10 | 3 | 0 | 8 | 0 | 3 | 0 | 68 | 10 |
זכיות

פלמנגו
אליפות ברזיל בכדורגל סרייה א': 2019
גביע הליברטדורס: 2019
אדוארד גרדנר

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1974 (בן 50) גלוסטר, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  איטון קולג'  קינגס קולג' לונדון  האקדמיה המלכותית למוזיקה
 עיסוק:  מנצח
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 פרסים והוקרה:  פרס שפלמן למוזיקה עכשווית (2023)  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 
אדוארד גרדנר (באנגלית: Edward Gardner; נולד ב-22 בנובמבר 1974 בגלוסטר, אנגליה)
הוא מנצח אנגלי, שהתמנה ביולי 2019 לתפקיד המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של לונדון החל מעונת הקונצרטים 2021/22.
הערות שוליים

↑  "Edward Gardner: The man who rescued opera". אינדפנדנט (באנגלית). 21 ביוני 2009. נבדק ב-19 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ריצ'רד מוריסון, הטיימס, "כוכב צעיר אוחז בשרביט בהימור להשיב את האופרה האנגלית הלאומית 9 במרץ 2006
↑    Rupert Christiansen, ‏Edward Gardner interview for Simon Boccanegra, The Telegraph, 1 June 2011
↑  Brown, Mark; correspondent, arts (2014-01-23). "English National Opera's Edward Gardner to leave". The Guardian (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-02-08.
↑  "Edward Gardner - Principal Guest Conductor from September 2011" (הודעה לעיתונות) (באנגלית). התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם. נבדק ב-19 בדצמבר 2019. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Gerald Finley: Great Operatic Arias (Chandos Opera in English)". הגרדיאן (באנגלית). 2 במאי 2010. נבדק ב-19 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810553651105606  BIBSYS: 9039628  BnF: cb15571148p (data)  CANTIC: a12390136  GND: 135482437  ISNI: 0000 0000 5888 3804  LCCN: no2006127487  MusicBrainz: 5501ec7f-731c-4b8d-8679-1680224930d6  NKC: xx0189389  SUDOC: 150755139  VIAF: 61310876   WorldCat (עם VIAF): 61310876
מכה-גודזילה

| --- | --- |
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  טוהו
 הופעה ראשונה:  גודזילה נגד מכה-גודזילה
 הופעה אחרונה:  גודזילה נגד קונג
 יוצרים:  לא ידוע
 מידע
 כינויים:  המפלצת הביונית, המפלצת הקוסמית, מכה-G, קירייו
 גזע:  רובוט
 כוחות:  חוזק, עמידות, סיבולת רבה, יכולת תעופה, שדה-אנרגיה, ירי מטחי אנרגיה וטילים, קרן אטומית
 דמויות קשורות
 אויבים:  גודזילה, אנגירוס, קינג קונג
 
מכה-גודזילה שלעיתים נקרא גם בטעות מכנוזילה (שיבוש של מקא-גודז'ירה, לפי המקור היפני: メカゴジラ). נבל-על בדיוני (בסדרות הייסי ומילניום הוא למעשה גיבור-על) המופיע בסדרת סרטי גודזילה. מכה-גודזילה הוא מקבילו המכני של גודזילה, נחשב לאויב שלו. הופיע לראשונה ב-21 במרץ 1974, בסרט "גודזילה נגד מכה-גודזילה" מבית היוצר של טוהו. בשנת 2021 הופיעה מכה-גודזילה בסרט גודזילה נגד קונג.
דמותו של מכה-גודזילה מדורגת במקום הרביעי ברשימת 10 מפלצות-הענק היפניות הגדולות ביותר בכל הזמנים, לפי אתר IGN.
עיצוב

מראהו של מכה-גודזילה דומה לשל גודזילה, אך יש שינויים קטנים: יש לו כרבולת קטנה מעל ראשו המופנית קדימה, עיניו צהובות, גופו משוריין והוא מסוגל לעוף. שריונו של מכה-גודזילה עשוי ברזל, והוא מסוגל לפתור בעיות ולנתח טקטיקות.
כוחות ויכולות

מכה-גודזילה, בדומה לגודזילה, מסוגל לירוק קרן אטומית מפיו, אך גם מסוגל לירוק קרני לייזר מעיניו, לעוף באמצעות רקטות המונעות ממנו, לירות טילים מאצבעותיו ובעל עוצמת נשיכה חזקה מאוד.
בנוסף הוא מסוגל ליצור שדה-אנרגיה סביבו על ידי סיבוב ראשו.
הופעותיו בסרטים > סדרת סרטי שווה

בסדרת סרטי שווה, מכה-גודזילה מופיע ככוח מכני הרסני של חייזרים הבאים מפלנטה בשם ״החור השחור ה-3״, שם מתכנתים אותו להרוג כל מפלצת-ענק שנמצאת על כדור הארץ, ולאחר מכן להכחיד את כל בני-האדם. בהתחלה הוא פוצע אנושות את אנגירוס, אך הוא מושמד על ידי גודזילה וקינג-סיסאר.
גודזילה נגד מכה-גודזילה (1974)
האימה של מכה-גודזילה (1975)
הופעותיו בסרטים > סדרת סרטי הייסי

בסדרת סרטי הייסי, הטכנולוגיה של מכה-גודזילה למעשה מבוססת על מכה-גידורה: מקבילו הקיברנטי של קינג גידורה. שם בני האדם מתכנתים אותו להרוג אחת ולתמיד את גודזילה ורודאן, אך הוא נכשל.
גודזילה נגד מכה-גודזילה 2 (1993)
הופעותיו בסרטים > סדרת סרטי מילניום

בסדרת סרטי מילניום, מכה-גודזילה הוא למעשה השלד של הפרט הראשון של גודזילה, אשר מת על ידי משמיד-החמצן ב-1954. ה-DNA של הפרט הראשון מוחדר לתכנות של מכה-גודזילה, ועקב כך נוצרים אצלו מספר בעיות טכניות.
גודזילה נגד מכה-גודזילה 3 (2002)
גודזילה: טוקיו אס.או.אס (2003)
הופעותיו בסרטים > בסרטי לג'נדרי

גודזילה נגד קונג (2021)
הופעותיו בסרטים > בסרטים/סדרות אחרות

שחקן מספר אחת: בסרט זה, מכה-גודזילה הוא כלי של נולאן סורנטו, אך הוא בסוף נמס בלבה.
סאות' פארק: בפרקים הראשונים של הסדרה, ברברה סטרייסנד הופכת למעין גרסה קומית של מכה-גודזילה.
גבעת המורה

| --- | --- |
גבעת המורה, מבט ממערב
גבעת המורה, מבט ממערב
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש כבוי
 גובה:  515 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הגליל התחתון
 קואורדינטות:  32°36′57″N 35°21′49″E﻿ / ﻿32.6157273°N 35.3636696°E﻿ / 32.6157273; 35.3636696
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) גבעת המורה(למפת עמק בית שאן רגילה) גבעת המורה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת המורה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת המורה
נבי דחי ובית הקברות שסביבו
"עפולה תחתית" וחלקו המערבי של עמק יזרעאל מגבעת המורה. ברקע נראה הכרמל
גבעת הַמּוֹרֶה (בערבית: جبل الدحي, ג'בל א-דחי) היא הר בעמק יזרעאל, ממערב לרמת יששכר וצפונית-מזרחית לעפולה. גובהו 515 מ' מעל לפני הים. "גבעת המורה" הוא אף שמה של אחת משכונות העיר עפולה המצויה על ההר, אך על ההר מצויים יישובים נוספים.
ההר נקרא "גבעת המורה", ולא "הר המורה", כנראה משום צורתו הטופוגרפית המתונה, אך גודלו וגובהו מעל סביבתו דומים מבחינה טופוגרפית להרים אחרים בארץ ישראל - לדוגמה שכניו: הר תבור, הרי נצרת, הר הגלבוע, ואף פסגות הכרמל, שהם בעלי גובה דומה.
החלקים שאינם מיושבים בהר יוערו על ידי הקרן הקיימת לישראל. בראש ההר מגדל תצפית מאבני בזלת, ממנו ניתן לצפות בנופי עמק יזרעאל. כן מצוי בהר חניון נופש פעיל ומתקני נופש שונים. שטח של כ-530 דונם מההר מוכרז כשמורת טבע, כדי להגן על ערכי טבע כגון המין האנדמי אירוס נצרתי, שריכוז גדול שלו מצוי באזור.
גבעת המורה היא הר געש כבוי.
בשיפוליו הדרומיים של ההר מתחיל לזרום נחל שונם.
היסטוריה

המקום מוזכר לראשונה בספר שופטים בתיאור מלחמתו של גדעון במדיינים:
"וישׁכם ירבעל הוא גדעון וכל-העם אשׁר אתו ויחנו על-עין חרד ומחנה מדין היה-לו מצפון מגבעת המורה בעמק."
ייתכן שפירוש השם הוא מלשון "מורה דרך". ישנה סברה, המקבלת תוקף מצורתה המחודדת של פסגת ההר ומריבוי אבני הבזלת על מדרונותיו, כי ההר היה בתקופות קודמות הר געש פעיל. בהתאם לסברה זו יש המייחסים את השם גבעת המורה לפעולה הוולקנית של ההר ה"מורה", דהיינו "יורה" לבה[דרוש מקור].
במקורות מאוחרים יותר נקרא המקום לעיתים "החרמון" או "החרמון הקטן". הסיבה לכך נובעת כנראה מהפסוק "תבור וחרמון בשמך ירננו" (תהילים פ"ט, פסוק ג'), אשר העלה את "הצורך" בקרב מטיילים וחוקרים שביקרו בארץ ישראל במאות השנים האחרונות, לזהות את ה"חרמון" בסמיכות להר תבור, אשר זיהויו היה מקובל מתקופות קדומות יותר. מאחר שמאוחר יותר זוהה החרמון על ידי החוקרים כרכס גדול מצפון לגולן, "תוקן" שמו של ההר ל"החרמון הקטן".
בערבית נקרא ההר "ג'בל דחי" על שם "נבי א-דחי" שקברו שוכן במקום. על שמו נקרא אף כפר ערבי המצוי סמוך לפסגת ההר - כפר דחי.
קרב תבור אשר התרחש בתאריך 16 באפריל 1799 בו ניצח צבאו של נפוליאון בראשות הגנרל ז'אן-בטיסט קלבר, את צבאות האימפריה העות'מאנית במהלך מסע נפוליאון בארץ ישראל, התרחש למעשה הרחק מהתבור, במרחב שבין גבעת המורה והגלבוע, בסביבת מושב מרחביה.
בשנת 1925 הוקמה בסמוך להר העיר עפולה. בתקופה זו הוקם על שיפוליו המערביים של ההר כפר ילדים ששימש בתחילה לשיכון יתומים מן הפרעות באוקראינה. בימי מלחמת העולם השנייה שימש כפר הילדים כבסיס של משטרת היישובים העבריים. לאחר קום המדינה שימש הכפר במשך עשרות שנים בסיס של צה"ל. כיום הוא נטוש וקיימות לגביו תוכניות לבינוי, תוך שימור בנייניו ההיסטוריים.
יישובים

בשנות ה-50 של המאה ה-20, במהלך העלייה הגדולה שלאחר קום מדינת ישראל, התרחבה עפולה צפונה ומזרחה. שכונת עפולה עילית נוסדה בשנת 1950 לרגלי ההר ממערב, ואילו שכונת "גבעת המורה" נוסדה בשנת 1955 על שיפולי ההר עצמו, וכיום היא תופסת חלק משטחו המערבי. עפולה העיר, שנוסדה בשנת 1925 בלב עמק יזרעאל (המכונה בפי תושביה "עפולה תחתית"), מרוחקת כ-4 ק"מ מן השכונות עפולה עילית ו"גבעת המורה", שבינה לבינן מפרידים שדות וכן בית החולים העמק. שלושת חלקי העיר האלה נכללים בתחום השיפוט של עירית עפולה. בשנת 2006 החל פרוזדור זה להבנות ועירית עפולה הכינה תוכנית לבינויו המלא בשכונות מגורים, גנים ומתקני פנאי ונופש. הכוונה היא להגדיל את מספר תושבי עפולה, העומד בשנת 2006 על כ-45,000 איש, על ידי בינוי ואכלוס פרוזדור זה ל-80,000 איש, ולהביא לרצף אחד את שלושת חלקי העיר.
בנוסף לשכונותיה של עפולה, שוכנת על ההר, מצפון לשכונת גבעת המורה, שכונת הווילות "רוממה", שהוקמה בשנות ה-70 על אדמת מינהל מקרקעי ישראל בשיטת "בנה ביתך". בצמוד לשכונה זו נמצא כפר של אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית בשם "בית אורי", הפועל ברוח הפילוסופיה האנתרופוסופית. בסמוך לפסגת גבעת המורה שוכן הכפר הערבי "דחי" השייך למועצה אזורית בוסתאן אל-מרג', ועל מורדותיה הצפון-מערבים ניצב הכפר הערבי נין (כפר), השייך גם הוא לאותה מועצה אזורית. כפר נוסף שנמצא למרגלות ההר הדרומיים הוא הכפר הערבי סולם, אשר שוכן בחלקו על התל בו שכנה "שונם" המוזכרת במקרא ובמכתבי אל-עמארנה. מכפר זה באה אבישג השונמית.
כפר נוסף שהיה במורדות הצפוניים של ההר, הוא אִנְדוּר, שהתפנה במהלך 1948 והיום עומד בחורבותיו. ישוב זה מיוחס לעין-דור המקראית, מקום בו חייתה בעלת האוב שהעלתה באוב לשאול המלך את שמואל הנביא, (אם כי כיום מקובל לחשוב שעין-דור הייתה מעט צפונית ליישוב הנטוש).
ירידת שלג בהר

לא בכל חורף יורדים פתיתי שלג בהר, אך בגלי קור קיצוניים יורד לעיתים שלג בפסגת ההר ובכפר דחי, אם כי לעיתים רחוקות יורד גם בשכונת גבעת המורה בגובה של 200–300 מטרים. בחורף 1991–1992 ירד שלג שהצטבר לגובה של מעל ל-50 ס"מ בהר. בחורף 2014–2015 ירדו שלגים פעמיים: פעם אחת בגל הקור אשר אירע ב-9 בינואר 2015, אז ירדו פתיתים שהצטברו על הקרקע בפסגה בלבד ופתיתים שלא נערמו בשכונות ההר, ובפעם השנייה ב-20 בפברואר 2015, אז ירד שלג כבד בפסגת ההר שנערם לכמה ס"מ.
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, תל אביב: הוצאת עם עובד 1986. עמ' 1162.
כל מקום ואתר מדריך שלם להכרת הארץ, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא, תשל"ח 1978, עמ' 85.
ספי בן-יוסף, מדריך ישראל החדש כרך 4, ב (עורכים: מושון גבאי ויצחקי גל), הוצאת ידיעות אחרונות, משרד הביטחון וכתר, 2001, עמ' 54–56.
ויקטור גרן, תיאור ארץ ישראל הגליל, כרך 6, (תרגום מצרפתית: חיים בן עמרם), ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי תשמ"ה-1985. עמ' 77. - המקור משנת 1880, פאריס.
הערות שוליים

↑  מפת עמק יזרעאל בהוצאת חברת הכשרת היישוב עם הכיתוב 'חרמון הקטן', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 137745630   WorldCat (עם VIAF): 137745630
נשיא הסנהדרין

נְשִׂיא הסַנְהֶדְרִין היה אישיות מרכזית שישבה בראש הסנהדרין הגדולה, כשלצידו מכהן אב בית דין. כינוי נוסף לנשיא הסנהדרין היה ראש ישיבה, כאשר חברי הסנהדרין ישבו בעת הדיונים, והוא שימש כראש להם (רמב"ם, משנה תורה סנהדרין א, ג).
רוב נשיאי הסנהדרין הידועים לנו על סמך מגוון מקורות הם מתקופת התנאים; אולם, כדוגמה הרמב"ם בהקדמתו לספרו משנה תורה מביא רשימה של נשיאי סנהדרין שונים. למן הלל הזקן, תפקיד הנשיא עבר בירושה בשושלתו.
רקע היסטורי

25 השנים שלאחר חורבן הבית השני היו השנים שבהן התארגנה ההנהגה המרכזית החדשה, ששימשה גם מעין תשתית למבנה הלאומי-רוחני של העם היהודי בארצו ובתפוצות הגולה. זה כלל בית דין גדול – הסנהדרין, ובית מדרש גדול, שהוקמו ותפקדו בהצלחה בזכות פעולותיהם של שני אישים מרכזיים: רבן יוחנן בן זכאי ורבן גמליאל.
מכיוון שעם חורבנו של בית המקדש איבדה הכהונה את מקור הכוח הייחודי שלה, הופיעו בארץ ישראל ובבבל מנהיגים של שתי קהילות היהודים הגדולות; הנשיאים בארץ ישראל וראשי הגולה בבבל. את סמכותם ומעמדם הם שאבו מהיותם נצר לבית דוד. עם זאת, טוען ישעיהו גפני הם עובדים בזיקה מפורשת לשלטון הזר – הרומי בארץ ישראל והממלכה הססאנית שבבבל התלמודית. לדעתו, אין הוכחה חותכת לכך שתחילתם של התפקידים הנישאים הללו החלה בתקופת הבית. ייתכן בהחלט, שכדרך מוסדות מתהווים חדשים הם מנסים ליצור סביב מעמדם אווירה של עתיקות יומין.
השאלה, שרבים מתחבטים בה היא מאימתי החל שלטון הנשיאות בארץ ישראל. במשנה מוזכרים הנשיאים והזוגות מספר פעמים. אך מועלית ההשערה שמכיוון שהמשנה נערכה בתקופתו של רבי יהודה הנשיא, ייתכן שהמושגים לגבי התפקידים הבכירים בציבור נלקחו מהתפקידים של התקופה המאוחרת.
לפי רבי יצחק אייזיק הלוי, בתחילה היה בראש הסנהדרין רק אב בית דין, והכהן הגדול שימש כמייצג הסנהדרין כלפי העם והשלטונות, אך בזמנו של הכהן הגדול חוניו השני העביר תלמי השלישי מלך מצרים חלק מסמכויותיו של הכהן הגדול לאחיינו יוסף בן טוביה החוכר. מכיוון שהוא הוביל מדיניות של התייוונות, הסנהדרין הגיעה למסקנה שהוא לא ראוי להחליף את הכהן הגדול בסמכויותיו בסנהדרין ובחרו מתוכם נשיא, ולכן מאז הונהגה הסנהדרין על ידי נשיא ואב בית דין במשותף.
המידע על הנשיאים בתקופת המשנה רב יותר מזה שניתן על הנשיאים בתקופת התלמוד. שלושה בלטו מאוד בין נשיאי המשנה: רבן גמליאל דיבנה, (85–114), רבן שמעון בן גמליאל (150–180 לערך), רבי יהודה הנשיא (180–220). רבן יוחנן בן זכאי, לו מיוחס אחד התפקידים הראשיים בבניינה המחודש של הקהילה היהודית לאחר החורבן – לא קיבל את תואר הנשיא, משום שלא היה שייך לשושלת בית דוד. משערים שהוא תפקד כנשיא כל עוד רבן גמליאל נעדר מהמקום עקב מעורבותו במרד הגדול.
התואר "רבן" ניתן רק לנשיאים. מכך, מסיק אלון, שגם רבן יוחנן בן זכאי היה נשיא או לפחות עשה עבודה של נשיא. גם התקנות שהוציא מאפיינות נשיא, אך ייתכן שלא כל גופי העם הכירו בו, למשל הכהנים. הסיבה שבן זכאי כיהן כנשיא תקופה קצרה לדעתו, היא משום שרבן גמליאל היה נרדף על ידי שלטונות רומי. זו הסיבה כנראה לבסיס האגדה שמספרת על בקשתו של רבן יוחנן בן זכאי מאספסיינוס את שושלת דרבן גמליאל, משמע שישחרר את האחרון ממעצר. ומכיוון שריב"ז היה רודף שלום ורבן גמליאל היה לוחם מטבעו, זו הסיבה שבן השושלת דחק את רגליו של רבן יוחנן בן זכאי מיבנה, והאחרון הלך והקים לעצמו ישיבה בברור חיל.
הנשיא היה צריך לקבל את ההסמכה (ה"רשות") מהשלטון הרומי, וכך גם ניתן להבין את המסופר בתלמוד: "ומעשה ברבן גמליאל שהלך ליטול רשות אצל הגמון אחד שבסוריא". מרכז השלטון המקומי היה בסוריה, אך ידועים גם מסעותיהם של נשיאים לרומא וקשריו האישיים של רבי יהודה הנשיא עם הקיסר אנטונינוס.
בידיהם של הנשיאים מדור יבנה ואילך היו הכוח והסמכות שהגיעו לידי שיאם בתקופתו של רבי יהודה הנשיא. הם ייצגו את העם בפני השלטון הרומי וקיבלו ממנו את סמכותם. העם ראה בנשיא את מנהיגו המדיני והרוחני כאחד. רק לאחר ימיו של רבי ועד תום תקופת הנשיאות, גבר, בשלבים מתמשכים, המעמד הפוליטי על זה ההלכתי.
עם תום תקופת התלמוד והתנצרותה של האימפריה הרומית הגיע לסופו גם מעמד הנשיאות בארץ ישראל.
תפקידיו

הרמב"ם עוסק בתפקידו של נשיא הסנהדרין:
הגדול בחכמה שבכולן מושיבין אותו ראש עליהן, והוא ראש הישיבה; והוא שקורין אותו חכמים נשיא בכל מקום, והוא העומד תחת משה רבנו; ומושיבין הגדול שבשבעים משנה לראש, ויושב מימינו, והוא הנקרא אב בית דין. ושאר השבעים יושבין לפני שניהם, כפי מעלתם, כל הגדול מחברו בחכמה, יהיה קרוב לנשיא משמאלו יותר מחברו; והם יושבין בכמו חצי גורן בעיגול, כדי שיהיה הנשיא עם אב בית דין רואין את כולן
דברי הרמב"ם בעצם מבהירים את חשיבותו המעמדית, והכבוד שחלקו לנשיא הסנהדרין; הוא יושב בראש כולם, ועל פי מיקומו מדורגת רמת החשיבות.
תפקידיו > הלוח העברי

מלבד תפקידו הלאומי והייצוגי היו לנשיא גם סמכויות הלכתיות נרחבות. ראשית, היה הנשיא אחראי על קביעת הלוח העברי בארץ ישראל ובגולה. עדויות רבות מופיעות במשנה ובתלמוד על קביעתו הנחרצת של הנשיא את תאריך קידוש החודש.
דמות צורות לבנות היו לו לרבן גמליאל בטבלא ובכותל בעלייתו, שבהן מראה את ההדיוטות ואומר: הכזה ראית או כזה? מעשה שבאו שנים ואמרו, ראינוהו שחרית במזרח וערבית במערב.
אמר רבי יוחנן בן נורי: עדי שקר הם.
כשבאו ליבנה קיבלן רבן גמליאל.
זהו רק אחד הסיפורים שמעידים על נוהל העדויות אצל הנשיא לקידוש החודש מצד אחד, ועל פסיקתו הקובעת מצד שני. וידוע הסיפור על המחלוקת שבין רבן גמליאל לרבי יהושע לגבי קידוש החודש; רבן גמליאל חייב את רבי יהושע לבוא אליו בתאריך שעל פי חשבונו שלו (של רבי יהושע) חל להיות ביום הכיפורים במקלו ובמעותיו. כל זאת כדי להוכיח לקהילה שדעתו של הנשיא בנושא זה היא הקובעת. לכשביצע רבי יהושע את הוראת רבו קידם אותו הנשיא בברכה: "בוא בשלום רבי ותלמידי רבי בחכמה ותלמידי שקבלת את דברי"
כמה תפקידים הצריכו את מעמדו וסמכותו של נשיא הסנהדרין. כך בזמן עיבור השנה נצרך שנשיא הסנהדרין יהיה שותף להחלטה; בעת דיון בשלושה דיינים הנשיא צריך להסכים לעיבור, ובעת דיון בשבעה דיינים הנשיא חייב להיות חלק מהדנים (רמב"ם, קידוש החודש, ד, י). בדברים אלו מודגשת הנייטרליות של הנשיא, לעומת המלך והכהן הגדול שאינם חלק מהדיון בעיבור השנה.
דוגמה נוספת לצורך ייחודי בנשיא הסנהדרין הוא ביחס לקרבן העלם דבר של ציבור, קרבן זה אשר הסנהדרין מתחייבים להביא בעת הוראה לא נכונה (בהגבלות מסוימות); חיוב כזה לקרבן קיים רק כאשר נשיא הסנהדרין היה שותף להחלטה, כפי שכותב הרמב"ם:
וכן אם הורו בית דין הגדול שדם הלב מותר, ולא היה ראש ישיבה עימהן.. ועשו העם על פיהם.. הרי בית דין פטורין
דברים אלו מצביעים על משמעותו של הנשיא, ועל ההשקפה המסורתית יהודית והחיזיון שבו הביטה בתפקיד זה. להשקפתה נשיא הסנהדרין מבטא את הנייטרליות (לעומת המלך או הכהן הגדול); בנוסף הנשיא הוא בעל הידע, כשנוכחותו מקטינה את הסיכוי לטעות; לדברים אלו יש לצרף את היצוגיות שיש בו, ואת יכולתו להכריע בדברים כלליים הנוגעים לכלל האוכלוסייה, דבר המתבטא בנוכחותו או הסכמתו המחויבים בעת עיבור השנה.
תפקידיו > הסמכה ומינוי

חכמים נתנו חשיבות גדולה לדרגות שונות של למדנות והכישורים הדרושים למלא תפקידי דיינות והטלת קנסות. לנסמך היה תואר רבי (בניגוד לנשיא, שתוארו: רבן) ורק הוא היה רשאי לשבת בסנהדרין. אין פלא שיוחסה חשיבות גדולה לתפקיד ההסמכה.
בראשונה היה כל אחד ואחד ממנה את תלמידיו כגון רבי יוחנן בן זכיי מינה את רבי ליעזר ואת רבי יהושע ורבי יהושע את רבי עקיבה ורבי עקיבה את רבי מאיר ואת ר"ש [...] חזרו וחלקו כבוד לבית הזה. אמרו בית דין שמינה שלא לדעת הנשיא אין מינויו מינוי ונשיא שמינה שלא לדעת בית דין מינויו מינוי. חזרו והתקינו שלא יהו ב"ד ממנין אלא מדעת הנשיא ושלא יהא הנשיא ממנה אלא מדעת ב"ד
בתקופתו של רבי יהודה הנשיא לא נמנו לצדו אב בית דין ונציג החכמים, כנהוג אצל שאר הנשיאים, ונראה שעקב הדומיננטיות שלו, הייתה הסמכות מופקדת בידיו בלבד. המינוי, מסביר גדליהו אלון, הנחיל סמכויות נרחבות לחכמים בתחום ההלכתי, המשפטי, המעמדי והאישי-כלכלי. התזכורות הרבות שיש במקורות לעניין המינוי מעידות על חשיבותו ומשמעותו בעיניהם של חכמים.
תפקידיו > תפקיד ייצוגי

מול השלטונות הרומיים ניצב הנשיא כנציג וראש כל היהודים באימפריה. הוא מינה שליחים שפיקחו על קהילות ישראל בתפוצות. שליחים אלה עסקו גם בגביית מס אפוסטולי (מילולית: מס השליחים) מיהודי הגולה עבור מימון מוסד הנשיאות בארץ ישראל. המס נגבה בחסות רומית ולפי חוק האימפריה, כך שחייב בדין את יהודי הגולה. דבר שהביא למתח מתמיד בין הגולה לנשיא.
בין נשיא לחכמים

גילויים של מתיחות הקיימת בין מעמד החכמים למעמד הנשיאות מוצאים מדי פעם ביטויים במקורות. ניתן להסביר את המתיחות הזו בעובדה הבאה: מעמדו של הנשיא נקנה בחסד ולא בזכות – הוא קיבל את תוארו בירושה. זכות אבות איננה מבטיחה שהאדם אכן ראוי לתפקידו הנישא. חכמים, לעומת זאת, זכו למעמדם המכובד בסנהדרין רק בזכות כישוריהם: בקיאותם, למדנותם וחריפותם בתחום ההלכתי. לא תמיד הם היו מוכנים לקבל את גזר דינו של הנשיא, שקיבל את מינויו שלו בזכות אבות מצד אחד, וברשותו של השלטון הזר, מצד שני.
ידועים העימותים החריפים של רבן גמליאל עם רבי יהושע, אשר נאלץ ללכת עם מקלו ומעותיו ביום הכיפורים, שחל להיות על פי חשבונו – רק משום שהעז לחלוק על קביעתו של רבן גמליאל בנושא קידוש החודש.
אך רבן גמליאל הרחיק לכת בסיפור הסוגיה של תפילת ערבית – רשות או חובה? לאחר שנודע לנשיא שרבי יהושע חולק עליו
אמר ליה [לו]: יהושע עמוד על רגליך ויעידו בך. עמד רבי יהושע על רגליו [...]. היה רבן גמליאל יושב ודורש ור' יהושע עומד על רגליו, עד שרננו כל העם ואמרו לחוצפית התורגמן: עמוד! ועמד. אמרי [אמרו]: עד כמה נצעריה וניזיל [יצעירנו וילך]? בר"ה [בראש השנה] אשתקד צעריה [ציער אותו], בבכורות במעשה דר' צדוק צעריה [ציער אותו], הכא נמי צעריה. תא ונעבריה [גם עכשיו ציער אותו. בואו ונעביר אותו מתפקידו]!
הנשיא התנהג עם אחד מגדולי החכמים של דורו כבתלמיד בית רבו שסרח, והתלמוד מבהיר בגלוי שנקעה נפשם של חכמים מיחס מתנשא זה של נשיאם, והם מיהרו להענישו; הם הדיחו את רבן גמליאל מכהונתו לתקופת מה ומינו את רבי אלעזר בן עזריה. עם תום התקופה החזירוהו.
גורלו של בנו, רבן שמעון בן גמליאל, שפר עליו; המרד שהכריזו עליו שניים מחכמי הדור: רבי מאיר ורבי נתן – נכשל. יתרה מכך: ה"מענישים" הפכו לנענשים.
א"ר [אמר רבי] יוחנן: בימי רשב"ג [רבן שמעון בן גמליאל] נישנית משנה זו: רבן שמעון בן גמליאל – נשיא. רבי מאיר – חכם. רבי נתן – אב"ד [אב בית דין]. כי הוה רשב"ג התם [כאשר היה בא רשב"ג לשם] הוו קיימי כולי עלמא מקמיה [היו עומדים הכל לפניו]. כי הוו עיילי [כאשר היו נכנסים] רבי מאיר ורבי נתן הוו קיימי כולי עלמא מקמייהו [היו קמים הכל מפניהם]. אמר רשב"ג: לא בעו למיהוי היכרא בין דילי לדידהו? [האם לא צריך להיות היכר ביני ובינם] וכו'
שני המשנים לנשיא נעלבים מתקנות הכבוד החדשות ומתכננים להדיחו באמצעות בקיאותם היתירה על פניו במסכת עוקצים, ולתפוס את מקומו. בסופו של דבר, נחשפה מזימתם של שני החכמים ורשב"ג מגרש אותם מבית המדרש. בשני הקטעים ניתן להתרשם מגילויי השררה של הנשיאים; רשב"ג דורש נוהלים ברורים של גילויי כבוד מעבר לאלו שמקבלים החכמים ואילו רבן גמליאל איננו מאפשר מחלוקת על דעותיו ומשפיל את הנציג הבולט של החכמים. מאידך, גם החכמים מפעילים את כוחם והשפעתם כדי להעניש את מנהיגם.
גם בימי כהונתו של רבי יהודה הנשיא היו מספר גילויים במקורות על מתיחות מסוימת בין רבי לבין חכמים, אך הדברים לא הגיעו לידי מרד גלוי; רבי יהודה הנשיא ריכז בידו את כל הסמכויות ושימש כנשיא ואב בית דין כאחד. גדולתו המעמדית ובקיאותו ההלכתית עמדו לו כנגד כל ביקורת, ולו גם הקטנה ביותר. ועל כך אמרה הגמרא: "מימות משה ועד רבי לא מצינו תורה וגדולה במקום אחד"