stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דובוני אכפת לי: הרפתקה בפארק השעשועים

| --- | --- |

כרזת ה-DVD של הסרט בעברית
 מבוסס על:  דובוני אכפת לי, משמש כפיילוט לסדרה בעלת אותו שם
 בימוי:  דייוויס דוי
 תסריט:  תומאס הארט, ג'יל גורי, ברברה הרנדון
 שחקנים ראשיים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  American Greetings SD Entertainment
 חברה מפיצה:  Kidtoon Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  אוסטרליה 16  בדצמבר 2006 ארצות הברית 4 באוגוסט 2007 ישראל 2009
 משך הקרנה:  כ-71 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט הנפשה ממוחשבת, סרט ילדים, סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דובוני אכפת לי: הרפתקה בפארק השעשועים (באנגלית: !Care Bears: Oopsy Does It, "דובוני אכפת לי: דובי גליץ' עושה את זה!") הוא סרט הנפשה ממוחשבת אמריקאי לילדים, מסוגת קומדיה, הרפתקאות ומוזיקה, שהופק על ידי American Greetings לכבוד יום הולדת 25 של הזיכיון "דובוני אכפת לי". הסרט בוים על ידי דייוויס דוי, ונכתב על ידי תומאס הארט, ג'יל גורי וברברה הרנדון. הנפשת הסרט נעשתה על ידי SD Entertainment.
הסרט משמש כפיילוט לסדרה "דובוני אכפת לי" ששודרה לראשונה בשנת 2007, ומשמשת כסדרה השנייה של הזיכיון לאחר סדרה בעלת אותו שם. הסרט עוקב אחר דובי גליץ' אשר בטעות הרס את פארק השעשועים שבנו שאר הדובים, דבר הגורם לו להרגיש רע עם עצמו. כשדובי גליץ' מרגיש רע עם עצמו, דוב זדון מחליט לנצל את המצב וגונב את כל סמלי הבטן של הדובונים.
הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית על ידי Kidtoon Films ב-4 באוגוסט 2007. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2009 בערוץ הופ!. DVD של הסרט הופץ לראשונה ב-23 באוקטובר 2007 בארצות הברית, ובשנת 2012 בישראל על ידי "קלסיקלטת". אורך הסרט הוא כ-71 דקות.
תקציר העלילה

הסרט עוקב אחר דובי גליץ', הדובון היחיד בארץ אכפתיה שאין לו סמל על הבטן. דובי גליץ' בטעות הרס את פארק השעשועים שבנו שאר הדובונים לחברים שלהם, דבר שגורם לו להרגיש רע עם עצמו. בזמן הזה, דוב זדון מחליט לנצל את המצב וגונב את כל סמלי הבטן של הדובונים בעזרת מתקן מיוחד. דובי גליץ' עושה הכל בשביל להציל את כולם.
דמויות ומדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי אפי בן ישראל, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| דובי גליץ' | אשלי באל | תובל שפיר |
| דוב שמחה | איאן ג'יימס קורלט | לירז גורדון |
| חייכנית | טבית'ה אס טי' סרמאן | נועה פלדמן |
| שיתופית | טרייסי מור | אליענה מגון |
| דוב קוטר | סקוט מקניל | עמרי עזרא |
| דובונית הלוואי | קיארה זני | לירון כרקוקלי |
| לב-דוב | מאט היל | תימור שפיר |
| חבריקו | סמואל וינסנט | טל אלכסנדר |
| דוב זדון | מארק אוליבר | צביקה פורמן |
| אגוזי | ניית'ן וואלאס | לירון לב |
ראו גם

דובוני אכפת לי
דובוני אכפת לי (2007)
דוכסות פארמה

דוכסות פארמה (באיטלקית: Ducato di Parma) הייתה דוכסות בין השנים 1545 ל-1859. עד 1802 הייתה מדינה של האימפריה הרומית הקדושה. בין השנים 1802 עד 1814 נשלטה על ידי ממשל נפוליאון בונפרטה, בין 1814 ל-1847 נשלטה על ידי רעייתו מבית הבסבורג מארי לואיז, דוכסית פארמה ובשנותיה האחרונות נשלטה על ידי בית בורבון. ב-1859 אוחדה עם ממלכת סרדיניה כחלק מאיחוד איטליה.
היסטוריה

היווצרות הדוכסות נעוצה באי בהירות בקשר לירושת דוכסות מילאנו בשנת 1535, כאשר שליטה פרנצ'סקו ספורצה השני נפטר ללא יורש. הן קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והן פרנסואה הראשון, מלך צרפת טענו לזכות על הדוכסות. כחלק מהנסיון לפתור את השאלה נקרעו מעל הדוכסות שטחיה מדרום לנהר הפו, סביב העיר פארמה, והפכו להיות דוכסות פארמה כפייף של בנו הלא חוקי של האפיפיור פאולוס השלישי, פייר לואיג'י פארנזה שהוכתר בהסכמה כדוכס פארמה. בני משפחת פארנזה המשיכו לשלוט בדוכסות עד 1731.
בשנת 1556 הוענקה לדוכס השני, אוטאביו פארנזה גם העיר פיאצ'נצה וכך הפכה הדוכסות ל"דוכסות פארמה ופיאצ'נצה" (Ducato di Parma e Piacenza). בשנת 1731 איבדה משפחת פרנזה את הדוכסות, כאשר לא נותרו בה יורשים זכרים. בת המשפחה, אליזבטה פארנזה, שנודעה בספרדית בשם איסבל דה פרנסיו, נישאה לפליפה החמישי, מלך ספרד ובנם, קרלוס, לימים קרלוס השלישי, מלך ספרד ירש את הדוכסות. בשנת 1735 הועברה הדוכסות לשליטת קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בתמורה להעברת ממלכת שתי הסיציליות לשליטת ספרד. בשנת 1748 הועברה השליטה בדוכסות מידי בית הבסבורג לידי פליפה, דוכס פארמה בנם של פליפה החמישי ואליזבטה פרנזה, מייסדו של בית בורבון-פארמה.
בשנת 1796 נכבשה הדוכסות על ידי כוחותיו של נפוליאון בונפרטה. פרדיננדו, דוכס פארמה המשיך לשלוט להלכה, תחת כיבוש צרפתי. במסגרת חוזה ארנחואס (1801) בין בית בורבון לנפוליאון הועברה השליטה על הדוכסות לשלטון צרפתי ישיר, בתמורה להעברת הדוכסות הגדולה של טוסקנה לידי בית בורבון. בשנת 1808 צורפה הדוכסות לקיסרות הצרפתית הראשונה.
במסגרת קונגרס וינה (1814) נותרה הדוכסות תחת שלטון ישיר של מארי לואיז, דוכסית פארמה, רעייתו של נפוליאון מבית הבסבורג. עם מותה שבה הדוכסות לידי בית בורבון-פארמה, ששלטה גם על דוכסות לוקה. במסגרת מלחמת העצמאות האיטלקית השנייה גורש רוברטו הראשון, דוכס פארמה, השליט האחרון מבית בורבון, מהעיר והיא התאחדה עם הפרובינציות המאוחדות של מרכז איטליה, שצורפה בהמשך לממלכת סרדיניה, שהתמזגה כעבור חודשים מספר לממלכת איטליה.
דוד תלמוד

| --- | --- |

 לידה:  11 באוקטובר 1900 (יוליאני) קרופיבניצקי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 בפברואר 1973 (בגיל 72) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום לימודים:  Odesa State Academy of Refrigeration 
 מוסדות:  Bach Institute of Biochemistry RAS 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור לנין  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה 
 
דוד תלמוד (ברוסית: Давид Львович Талмуд‏; 24 באוקטובר 1900 -  8 בפברואר 1973) היה כימאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בכימיה פיזיקלית.
קורות חיים

דוד תלמוד נולד בשנת 1900 באליזבטגרד (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה למשפחה יהודית. לדוד היו שני אחים, סולומין שהיה פרופסור לכימיה וישראל שעסק בתעשייה כימית וקיבל על כך פרס לנין.
לאחר סיום לימודי בית ספר דוד תלמוד החל לימודי כימיה במכון לכימיה באודסה. בשנת 1923 הוא סיים את הלימודים ובשנת 1925 החל ללמד באוניברסיטת אודסה. בשנת 1930 הוא עבר ללנינגרד והחל לעבוד במכון לכימיה פיזיקלית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1934 הוא עבר למוסקבה, התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה והחל לעבוד במכון לחקר כימיה של האקדמיה בעיר. במכון זה הוא עבד עד סוף חייו וכיהן בתפקיד מנהל מעבדה.
בשנת 1939 דוד תלמוד סיים עבודת פוסט-דוקטורט.
בתקופת מלחמת העולם השנייה תלמוד עסק במחקרים שתרמו למאמץ המלחמתי. בשנת 1943 על הישגיו לתלמוד הוענק פרס ברית המועצות.
בשנת 1945 ביחד עם סמיון ברסלר הם פרסמו תאוריה על מבנה חלבונים.
דוד תלמוד נפטר בשנת 1973 במוסקבה ונטמן בעיר בה עבד.
דוכסות קורלנד וסמיגליה

דוכסות קורלנד וסמיגליה (בגרמנית: Herzogtum Kurland und Semgallen, בפולנית: Księstwo Kurlandii i Semigalii) הייתה דוכסות שהוקמה בסיום מלחמת ליבוניה כפייף של האיחוד הפולני-ליטאי, והתקיימה עד לסיפוחה לאימפריה רוסית בשנת 1795.
היסטוריה

בסיום מלחמת ליבוניה המגיסטר של המסדר הליבוני גוטהרד קטלר (אנ') הצליח להמשיך בשליטה בחלק משטחי המסדר תוך הקמת דוכסות ובכך שהכיר שדוכסות תהיה פייף של האיחוד הפולני-ליטאי. בכך הוא הבטיח לעצמו תמיכת פולנים נגד מדיניות התפשטות של רוסיה הצארית. בירת הנסיכות הייתה ילגבה בה פעמיים בשנה התקיימה אספה כללית. עם פטירת של גוטהרד קטלר בשנת 1587 הדוכסות חולקה בין בניו. הם אף הצליחו להרחיב במקצת שטחי הדוכסות. בשנת 1616 אחד מבניו הודח והבן שני שלט בכל הנסיכות עד לשנת 1642.
בתקופת שלטונו של יאקוב קטלר הנסיכות הגיע לשיא התפתחותה. הדוכס החדש תמך בהתפתחות קשרי מסחר ופיתוח תעשייה. בתמיכתו הוקמה מושבה בג'יימס איילנד ונרכש אי טובגו שהוכרז "הקורלנד החדשה". במהלך המלחמה בין שוודיה לבין האיחוד הפולני-ליטאי השוודים פלשו לשטחי הדוכסות, כבשו אותה והדוכס הועבר לריגה. עם סיום הלחימה הדוכס חזר לילגבה והשוודים ויתרו על השאיפות שלהם לשלוט בדוכסות. הדוכסות קיבלה בחזרה את המושבות שלה מעבר לים, אך לא הצליחה לחזור לשגשוג של לפני המלחמה.
במהלך מלחמת הצפון הגדולה הדוכסות הייתה במרכז הלחימה. השוודים עזבו אותה רק לאחר קרב פולטבה. בשנת 1710 הדוכס התחתן עם קרובת משפחה של פיוטר הגדול - אנה, אך בדרך מסנקט פטרבורג לדוכסות הדוכס חלה ונפטר. הדוכסית התגוררה בילגבה עד לשנת 1730. האיש החזק בדוכסות בתחילת שהותה היה השגריר הרוסי אלכסיי בסטוז'ב-ריומין. לאחר תקופה קצרה, הוחלט למנות לדוכס את הדוד של הדוכס הנפטר פרדיננד קטלר שהיה הצאצא האחרון של משפחת קטלר. הדוכס החדש שהיה גנרל בצבא הפולני ולכן העדיף לא להגיע לדוכסות והמשיך להתגורר בגדנסק. כתוצאה מכך, בשנת 1717 האספה החליטה ששליטה בדוכסות תהיה בידי הפקידות הגבוהה. התפקיד הנכסף שהיה פנוי משך מספר מועמדים. מצד הרוסים אלכסנדר מנשיקוב הצהיר על עצמו כמועמד ראוי. מצד פולין וצרפת המועמד המועדף היה בן של מלך פולין מוריץ מסקסוניה.
בשנת 1730 אנה אשתו של הדוכס הנפטר התמנתה לקיסרית האימפריה הרוסית ועברה לסנקט פטרבורג ביחד עם מאהבה ארנסט בירון מאצילי הדוכסות. בשנת 1733 סוכם למנות אותו לדוכס. ארנסט בירון שלט בדוכסות במשך מספר שנים, תוך שהותו בסנקט פטרבורג באופן קבע. בשנת 1741 הוא הודח מכל תפקידיו ברוסיה וגם מכס הדוכס.
עד לשנת 1758 לא היה דוכס חדש והשליטה בפעם השנייה הועברה למועצת הפקידים. בשנת 1758 קרל מסקסוניה, דוכס קורלנד, הבן של אוגוסט השלישי, מלך פולין התמנה לדוכס. אף על פי שהיה דוכס עד לשנת 1763, מעשית הוא לא היה מסוגל לשלוט כי רוב האצולה שמרה אמונים לדוכס המודח - ארנסט בירון. בשנת 1763, בתקופת יקטרינה הגדולה ארנסט בירון התמנה לדוכס בפעם השנייה. תקופה זו של שלטונו הייתה רצופה במאבקים בין תומכי פולין לבין תומכי רוסיה בקרב האצולה. בשנת 1769 הוא העביר את השלטון לבנו. האצולה המקומית לא הייתה מרוצה מהמהלך והבן של בירון הצליח לשלוט רק בתמיכת האימפריה הרוסית. הוא עבר לאירופה ועם חזרתו בשנת 1787 המשיך במאבק עם האצולה המקומית.
בשנת 1795, לאחר התפרקות האיחוד הפולני-ליטאי וחלוקתה בין האימפריה הרוסית, אוסטריה ופרוסיה האספה הכללית של הדוכסות החליטה על סיפוח הדוכסות לאימפריה הרוסית. הדוכס ויתר על תפקידו ונפטר בשנת 1800. בנותיו שהתחתנו התגוררו בצרפת ואוסטריה.
ארמון הדוכס בילגבה
דומיטרו פופסקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 ביולי 1883 Vădeni, רומניה 
 פטירה:  8 ביוני 1970 (בגיל 86) גאלאץ, רומניה 
 מדינה:  ממלכת רומניה, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
דומיטרו פופסקו (1883–1970) היה גנרל רומני.
בין השנים 1928-1931 היה המזכיר הכללי של משרד הביטחון. בין 3 במרץ 1939 - 1 בפברואר 1940, שימש כמפקד משמר הגבול הרומני.
פופסקו היה שר הפנים בממשלתו של יון אנטונסקו בין 21 בינואר - 23 באוגוסט 1944.
דאטי בוקמן

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־18? Senegambia, סנגל 
 פטירה:  7 בנובמבר 1791 האיטי 
 מדינה:  סנגמביה, ג'מייקה והאיטי
 
דאטי בוקמן (נולד בסביבות שנת 1767 ומת ב-7 בנובמבר 1791) היה המנהיג בתחילת מרד העבדים בהאיטי. הוא נולד בסנגמביה (כיום סנגל וגמביה), נחטף, שועבד ונשלח לג'מייקה. בסופו של דבר הוא הגיע להאיטי, היכן שהפך למנהיגם של המארונים (Maroons) ושל ההונגנים (כוהני הוודו). על פי מספר מקורות בני זמנו, באוגוסט 1791, בוקמן וססיל פטימן ניהלו טקס דתי בבויס קיימן(אנ') ששימש זרז למרידת העבדים ב-1791, שמקובל לראות בה את הפתיחה של מרד העבדים בהאיטי. בוקמן היה מנהיג מפתח במרד העבדים בקאפ-האיסיין, בחלק הצפוני של האיטי. הוא נהרג בידי בעלי מטעים צרפתיים וחיילים קולוניאלים ב-7 בנובמבר 1791, חודשיים בלבד לאחר שהמרד התחיל. הצרפתים הציגו לראווה את ראשו של בוקמן במאמץ לפוגג את הילת הלוחם הבלתי מנוצח שיצר בוקמן סביבו. למעשה, העובדה שהצרפתים עשו זאת ממחישה את אמונתם בחשיבות של בוקמן.
חייו

בסביבת שנת 1767, דאטי בוקמן נולד בסנגמביה, שם הוא היה עולמא. הוא נתפס בסנגמביה ונשלח לעבדות בקריביים, בהתחלה לג'מייקה, לאחר מכן לסן-דומנג (המושבה הצרפתית בהאיטי), שם הפך להונגן.בעקבות מאמציו ללמד את העבדים האחרים לקרוא, נמכר לבעל מטעים צרפתי, תפקידו היה לפקח על העבדים האחרים ולאחר מכן נהג עגלה. שמו הצרפתי בא מכינויו האנגלי, "Book Man", שהחוקרות סילוויאן דיוף וסילוויאן קמארה פירשו זאת כראיה למקורותיו האיסלמיים;  הן ציינו שהמונח "אהל אל-כתאב" הוא מילה נרדפת למוסלמים בחלקים רבים בעולם. לורן דובואה טוען יכול להיות שבוקמן מילא אחר המצוות של דת סינקרטית המשלבת דתות אפריקאניות מסורתיות וצורה של אחת מהדתות האברהימיות. בוקמן נהרג על ידי הצרפתים בנובמבר 1791.
הטקס בבויס קיימן

דיווחים בני התקופה ממקמים את הטקס בבויס קיימן בערך ב-14 באוגוסט 1791. בוקמן והכוהנת ססיל פטימן(אנ') ניהלו את האחרון בסדרת מפגשים לארגון מרד עבדים שבועות מראש; השותפים לקשר שנכחו במפגש היו ז'אן פרנסואה, בייסו, ג'אנוט בול ואחרים. חיה נשחטה, שבועה נישאה ובוקמן נאם את הנאום הבא:
האל הטוב אשר יצר את השמש שנותנת לנו אור מהמרום, אשר  העלה את הים ויצר את שאגת הרעם-הקשיבו טוב, כולכם- האל   הזה, הנחבא בעננים, צופה בנו. הוא רואה את כל מה שהאנשים הלבנים עושים. האל של האנשים הלבנים דורש את הפשעים האלו; האל שלנו מבקש מעשים טובים. אבל האל הזה, הכל כך טוב, דורש נקמה! הוא יכוון את ידינו; הוא יסייע לנו. זרקו את התמונה של האל של הלבנים הצמא לדמעותינו, והסכיתו לקול החרות המדבר בליבותינו שלנו.
המקור בצרפתית, תורגם מאנגלית
Bon Dié qui fait soleil qui clairé nou en haut; Qui soulevé la mer, qui fait gronder l'orage; Bon Dié, zottes tendé, caché nan youn nuage; La li gadé nou, li ouè tou ça blan fait; Bon Dié blan mandé crime, et pa nous vlé bienfait, Mais Dié la qui si bon ordonné nous veangeance; Li va conduit bra nou, ba nou assistance; Jeté potrait Die blan qui soif dlo nan zies, Couté la liberté qui parlé nan coeur nou tous.
לפי האנציקלופדיה של הדת האפריקאית, "הדם של החיה שניתן לשתייה לנוכחים נועד כדי לחתום את גורלם לנאמנות לסיבת השחרור של סן-דומנג." שבוע לאחר כן, אלף שמונה מאות מטעים נהרסו ואלף בעלי עבדים נהרגו. בוקמן לא היה הראשון שניסה לארגן התקוממות של העבדים בסן-דומנג, קדמו לו אחרים, כגון פדרג'אן ב-1676 ופרנסואה מקנדל ב-1757. מידותיו הגדולות, מראה הלוחם שלו ומזגו החם הפכו אותו למנהיג יעיל ועזרו לו להצית את מרד העבדים בהאיטי.
מורשת ואזכורים בתרבות הפופולרית

הלהקה בוקמן אקספיריאנס נקראה על שמו.
ברומן בבוק, משל אנטי-קפיטליסטי על המהפכה בהאיטי מאת גאי אנדור, מופיעה דמות בדויה של בוקמן.
אנשי האיטי חלקו לו כבוד בכך שצירפו אותו לפנתאון של לואה(אנ') (רוחות מנחות).
ההתמרדות של בוקמן ("Bouckmann") מסופרת מחדש בספר השמש השחורה מאת לאנס הורנר.
"הבוקמן" הוא אחד ממספר דמויות עם מסכות שטניות שמופיעות בקרנבל של טרינידד וטובגו.
הפעיל הקהילתי מהאיטי סנדה בוקמן, שנרצח על ידי מתנקש ב-9 במרץ 2012, נקרא על שם בוקמן.
בסרט חמשת הראשונים, הדמות הראשית, אנדרה אלן (כריס רוק) הוא באמצעו של מסע מכירות לביוגרפיה של בוקמן בשם עלייה (Uprize).
בסיפור הקצר של אדווידג' דנטיאט, A Wall of Fire Rising, הדמות של גאי הקטן לוהקה לתפקיד בוקמן בהצגה הבית סיפרית.
הערות שוליים

1 2 3  Ennis B. Edmonds, Michelle A. Gonzalez, Caribbean Religious History: An Introduction, NYU Press, 2010-06-01, ISBN 978-0-8147-2250-3. (באנגלית)
↑  Anthony Appiah, Henry Louis Gates (Jr.), Africana: The Encyclopedia of the African and African American Experience, Oxford University Press, 2005, ISBN 978-0-19-517055-9. (באנגלית)
↑  Michel S. Laguerre, Voodoo and Politics in Haiti, Springer, 2016-07-27, עמ' 62, ISBN 978-1-349-19920-4. (באנגלית)
דוכסות פרנקוניה

| --- | --- |
סמל

 
 ממשל
 שפה נפוצה:  גרמנית
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  הקמת הדוכסות
 תאריך:  המאה ה-9
 פירוק:  פירוק הדוכסות
 תאריך:  1125
 ישות קודמת:  אוסטרזיה
 ישות יורשת:   בישופות וירצבורג    רוזנות הפלטינט שעל הריין    רוזנות נסאו    רוזנות רינק
 
דוכסות פרנקוניה הייתה אחת מחמש הדוכסויות השבטיות שהתקיימו בממלכת גרמניה בימי הביניים, ומשליטיה יצאו גם כמה ממלכי גרמניה וקיסרי האימפריה הרומית הקדושה.
היסטוריה

במהלך התפרקות האימפריה הקרולינגית קמה דוכסות בפרנקוניה בשטחי אוסטרזיה, ולאחר הקמת לותרינגיה קיבלה את צורתה הסופית. שלא כמו הדוכסויות האחרות, בפרנקוניה לא התפתח שלטון פוליטי יציב, אם כי לשושלת הסאלית היו שטחים נרחבים בשטחי הדוכסות.
בשנת 911 נבחר קונרד הצעיר למלך גרמניה, אולם לאחר מותו הוכתר היינריך "הצייד" מסקסוניה למלך גרמניה במקומו. בשנת 938 מרד בנו של קונרד - אברהרד, דוכס פרנקוניה באוטו הראשון, מלך גרמניה בנו של היינריך הראשון, אולם הוא הובס בשנת 939 בקרב אנדרנך ונהרג. לאחר מותו לא מינה אוטו דוכס חדש לדוכסות, וקמו בשטחיה בישופויות ורוזנויות עצמאיות.
בשנת 1024 עלו לשלטון באימפריה הרומית הקדושה בני השושלת הסאלית, שמרכזם היה בפרנקוניה הריינית, ונטלו לעצמם את התואר "דוכסי פרנקוניה". בשנת 1039 מת קונרד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולאחר מותו קמו בשטחי הדוכסות ארכיבישופות מיינץ, בישופות שפייר, בישופות וורמס ורוזנות הסן, וכן הרבה בישופויות ורוזנויות קטנות.
בשנת 1093 מסר היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את שטחי פרנקוניה הריינית להיינריך מלאך, שהקים את רוזנות הפלטינט שעל הריין בשטחי לורן התחתית ואאכן, ולימים הפכה לנסיכות הבוחר מפפאלץ.
בשנת 1168 מסר פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את התואר "דוכס פרנקוניה" לבישוף וירצבורג, והתואר נשאר בידי הבישופים על לפירוק הדוכסות בשנת 1803 וצירופה לנסיכות הבוחר מבוואריה. בשנת 1814 צורפו רוב שטחי פרנקוניה לממלכת בוואריה, וכיום מחזיק פרנץ, דוכס בוואריה גם בתואר "דוכס פרנקוניה".
בעיית הלוגריתם הבדיד

באלגברה חישובית ובקריפטוגרפיה, בעיית הלוגריתם הבָּדִיד (דיסקרטי) המסומנת בקיצור DLP (באנגלית: Discrete Logarithm Problem), היא מציאת המעריך  x בהינתן הבסיס  g והתוצאה  h כך שמתקיים  h=g^{x}, בקיצור  x=\log _{g}h כאשר  h,g ו- x הם מספרים שלמים.
בניגוד ללוגריתם רגיל מעל המספרים הממשיים שאותו קל לחשב בשיטות המסתמכות על קירוב, קשה לחשב לוגריתם בדיד בקבוצה סופית של מספרים שלמים מודולו שלם כלשהו הנקרא מודולוס. בעיית הלוגריתם הבדיד בחבורה ציקלית משוערת מזה כמה עשורים כבעיה מתמטית קשה והיא הבסיס למספר אלגוריתמים חשובים בהצפנת מפתח ציבורי כמו פרוטוקול דיפי-הלמן ואלגוריתם חתימה דיגיטלית DSA.
חבורה ציקלית

תהי  \mathbb {G}  חבורה סופית מסדר  m. עבור כל איבר  g\in \mathbb {G}  קבוצת החזקות של  g:
היא תת-חבורה ציקלית של  \mathbb {G}  שהסדר שלה הוא השלם הקטן ביותר  i המקיים  g^{i}=1. קל לראות שהרצף חוזר על עצמו כי  g^{i}=g^{0} וכן  g^{i+1}=g^{1} וכן הלאה. במקרה זה  g נקרא יוצר או איבר פרימיטיבי (שורש פרימיטיבי). אם  m ראשוני אז  \mathbb {G}  היא צקלית וכל איבריה פרט ל-1 הם יוצרים שלה. לעומת זאת סדר החבורה הכפלית  \mathbb {Z} _{n}^{*} אינו ראשוני (למעט אם  n=1,2,3,4,6). לדוגמה  \mathbb {Z} _{15}^{*} לפי אוילר היא מסדר  (5-1)(3-1)=8. לא כל האיברים של חבורה זו הם יוצרים שלה, רואים ש-2 למשל אינו יוצר של החבורה כי  \langle 2\rangle =\{1,2,4,8\} והסדר שלו הוא 4 (כלומר אם מעלים את 2 בחזקת  i עבור  i=1,2,3,... רואים שמתקבלת חבורה ציקלית עם ארבעה איברים שחוזרים על עצמם). כן רואים שלפי חוקי החבורות סדר תת-חבורה תמיד מחלק של סדר החבורה. אם  \mathbb {G}  היא חבורה ציקלית מסדר ראשוני  q, קיים יוצר של החבורה  g\in \mathbb {G}  כך שמתקיים  \{g^{0},g^{1}.g^{2},...,g^{q-1}\}=G (למעשה יכולים להיות יוצרים רבים). במילים אחרות, עבור כל שלם  h\in \mathbb {G}  קיים שלם ייחודי  x\in \mathbb {G}  המקיים  g^{x}=h. אם החבורה  \mathbb {G}  מובנת מההקשר קוראים ל- x "הלוגריתם הבדיד" של  h בבסיס  g ואפשר לכתוב זאת בקיצור  \log _{g}h. כמו כן אם  g^{x'}=h עבור שלם כלשהו  x' אז  \log _{g}h=x'{\text{ (mod }}q). הסיבה שהלוגריתם נקרא כאן "בדיד" נובעת מהעובדה שהוא נלקח מעל חבורה סופית, זאת בניגוד ללוגריתם רגיל שטווח הערכים שלו הוא מעל קבוצה אין סופית.
חבורה ציקלית > חוקי הלוגריתמים

לוגריתם בדיד מציית לחוקי הלוגריתמים הרגילים. למשל,  \log _{g}1=0 (כאשר '1' הוא איבר יחידה של  \mathbb {G} ) וכן:
\log _{g}(h_{1}\cdot h_{2})=(\log _{g}h_{1}+\log _{g}h_{2}){\text{ mod }}p.
\log _{g}(h^{y})=(y\log _{g}h){\mbox{ mod }}p עבור שלם  y כלשהו.
חבורה ציקלית > הגדרה פורמלית

הגדרה פורמלית של בעיית הלוגריתם הבדיד היא:
ביתר פירוט, נתון אלגוריתם פולינומי יעיל  {\mathcal {G}} שמקבל את  1^{n} ומחזיר את החבורה  \mathbb {G} , הסדר שלה  q ויוצר  g\in \mathbb {G} . ונתון הניסוי הבא:
ניסוי לוגריתם בדיד  {\boldsymbol {\mathbf {DLog} _{{\mathcal {A}},{\mathcal {G}}}(n)}}:
מריצים את  {\mathcal {G}}(1^{n}) כדי לקבל את  (\mathbb {G} ,q,g) כאשר  \mathbb {G}  היא חבורה ציקלית מסדר  q ו- g הוא יוצר של  \mathbb {G} .
בוחרים איבר  h\leftarrow \mathbb {G}  (אפשר לעשות זאת על ידי בחירת איבר אקראי  x' וחישוב  h=g^{x'}).
האלגוריתם  {\mathcal {A}} מקבל את  (\mathbb {G} ,q,g,h) ומחשב את  x\in \mathbb {Z} _{q}.
הניסוי יוכתר בהצלחה אם  g^{x}=h אחרת הוא מסתיים בכישלון.
בהגדרה פורמלית, אומרים שבעיית הלוגריתם הבדיד (המסומנת בקיצור DLP) קשה לפתרון ביחס ל- {\mathcal {G}} אם עבור כל אלגוריתם פולינומי הסתברותי  {\mathcal {A}}  קיימת פונקציית זניחות  {\text{negl}} כך שמתקיים:
במילים, ההשערה היא שקיימת חבורה  \mathbb {G}  שבה בעיית DLP קשה לפתרון מבחינה חישובית למעט בהסתברות זניחה.
חבורה ציקלית > דוגמה במספרים קטנים

אם  p=97 אז  \ \mathbb {Z} _{97}^{*} היא חבורה ציקלית מסדר  \ n=96. אם ניקח יוצר של  \ \mathbb {Z} _{97}^{*} למשל  \ \alpha =5. בהינתן השלם  \ 35, הבעיה היא למצוא  \ x המקיים  5^{x}\equiv 35({\mbox{ mod }}97), היות ש-  \ 5^{32}\equiv 35({\mbox{mod }}97), אז  \ {\mbox{log}}_{5}35=32 ב- \ \mathbb {Z} _{97}^{*}.
הכללה של בעיית הלוגריתם הבדיד

נתונה חבורה ציקלית מסדר ראשוני  q, המסומנת ב- \mathbb {G} , ונתונים  n יוצרים  g_{1},\dots ,g_{n}\in \mathbb {G} . בהינתן  h\in \mathbb {G}  איבר כלשהו, בעיית ייצוג הלוגריתם הבדיד (discrete logarithm representation problem) בקיצור DLREP, היא למצוא n-יה  (x_{1},\dots ,x_{n}) כך ש- h=g_{1}^{x_{1}}\cdots g_{n}^{x_{n}}. n-יה כזו נקראת הייצוג של  \textstyle h=\Pi _{i=1}^{n}g_{i}^{x_{i}} ביחס ל- (g_{1},...,g_{n}).
לדוגמה, ה-n-יה  (0,...,0) היא הייצוג של 1 ביחס לכל בסיס  (g_{1},...,g_{n}), והיא נקראת ייצוג טריוויאלי. בעיית ייצוג הלוגריתם הבדיד נחשבת לבעיה קשה, ובפרט היא קשה יותר מבעיית הלוגריתם הבדיד (אם ניתן לפתור את בעיית ייצוג הלוגריתם הבדיד, אזי ניתן לפתור את בעיית הלוגריתם הבדיד). בעיית DLREP אטרקטיבית כי אפשר להשתמש בה לצורך חתימה עיוורת.
בעיית דיפי-הלמן

ויטפילד דיפי ומרטין הלמן פרסמו ב-1976 מאמר פורץ דרך שהעלה לראשונה את רעיון ההצפנה האסימטרית והציעו לבססה על בעיה מתמטית קשה בתורת המספרים הקשורה לבעיית הלוגריתם הבדיד שנקראת כיום בעיית דיפי-הלמן והיא מתחלקת לשתים, בעיית דיפי הלמן חישובית, המסומנת בקיצור CDH ובעיית הכרעת דיפי-הלמן המסומנת בקיצור DDH. שתיהן בעיות בעלות חשיבות רבה בתחום הקריפטוגרפיה. נתונה חבורה ציקלית  \mathbb {G}  ויוצר  g\in \mathbb {G}  ונתונים שני איברים מהחבורה  h_{1} ו- h_{2} כאשר  h_{1}=g^{x} ו- h_{2}=g^{y} עבור שני שלמים  x ו- y לא ידועים. פונקציית דיפי-הלמן מוגדרת כדלהלן:
הבעיה הראשונה, בעיית CDH, היא לחשב את פונקציית דיפי-הלמן  {\text{DH}}_{g}(h_{1},h_{2}) עבור שני איברים אקראיים  h_{1},h_{2} (כאשר  x ו- y אינם ידועים אחרת הבעיה טריוויאלית). הבעיה השנייה DDH היא בעיית הכרעה, להבחין בין פלט הפונקציה  {\text{DH}}_{g}(h_{1},h_{2}) לבין איבר אקראי כלשהו מהחבורה. במילים אחרות עבור איברים  h_{1},h_{2} שנבחרו באקראי ופתרון אפשרי  h' הבעיה היא להכריע האם  h'={\text{DH}}_{g}(h_{1},h_{2}) או  h' הוא איבר אקראי חסר משמעות.
אם בעיית הלוגריתם הבדיד קלה לפתרון אז אפשר לפתור גם את בעיית דיפי-הלמן, תחילה מחשבים את  x=\log _{g}h_{1} ואז מחזירים את  h_{2}^{x}. מאידך לא ברור האם קושיה המשוער של בעיית דיפי-הלמן שקול לבעיית הלוגריתם הבדיד.
בעיית DDH נחשבת לבעיה קשה ביחס ל- \mathbb {G}  אם עבור כל אלגוריתם הסתברותי פולינומי  {\mathcal {A}} קיימת פונקציית זניחות  {\text{negl}} כך שהמתקיים:
כאשר  x,y,z הם איברים אקראיים. במילים פירושו שהבעיה האמורה קשה אם לא קיים אלגוריתם  {\mathcal {A}} שמצליח להכריע האם  z=xy בהסתברות משמעותית ביחס לסדר החבורה. אם  z נבחר באקראי מתוך  \mathbb {Z} _{q} באופן בלתי תלוי בערכים אחרים אז האיבר  g^{z} הוא בעל התפלגות אחידה בדידה ב- \mathbb {G} .
ישנן מספר חבורות בהן בעיית הלוגריתם הבדיד ותאומה בעיית דיפי-הלמן קשות לפתרון. העדיפות היא לחבורה ציקלית מסדר ראשוני והסיבות הן ראשית משום שידוע שאם סדר החבורה אינו ראשוני אפשר לצמצם את בעיית הלוגריתם הבדיד לבעיה בתת-חבורות שלה שהן יותר קטנות ולכן הפתרון קל יותר. שנית, קל למצוא יוצר בחבורה מסדר ראשוני כי כל איברי החבורה הם יוצרים. בנוסף, קל יותר למצוא הופכי כפלי של מעריך כלשהו דבר שרצוי במבנים קריפטוגרפיים מסוימים ובעיקר הסיבה היא שזה הגיוני להשתמש בחבורה מסדר ראשוני כי אם הסדר ראשוני אפשר להוכיח שפלט הפונקציה  {\text{DH}}_{g}(h_{1},h_{2}) הוא כמעט אקראי בהשוואה להתפלגות אחידה מעל  \mathbb {G} .
למרות זאת, החבורה הכפלית  \mathbb {Z} _{p}^{*} עם ראשוני  p נפוצה בישומים מעשיים למרות שסדר החבורה הזו אינו ראשוני. ההשערה היא שבעיית הלוגריתם הבדיד בחבורה זו קשה גם היא בתנאי שמשתמשים בתת-חבורה מתאימה של  \mathbb {Z} _{p}^{*}. האיבר  y\in \mathbb {Z} _{p}^{*} הוא שארית ריבועית מודולו  p אם קיים איבר  x\in \mathbb {Z} _{p}^{*} המקיים  x^{2}\equiv y{\text{ (mod }}p). כך שקבוצת כל השאריות הריבועיות היא תת-חבורה של  \mathbb {Z} _{p}^{*}. מחצית מהאיברים של החבורה  \mathbb {Z} _{p}^{*} הם שאריות ריבועיות מודולו  p. אם  p הוא מספר ראשוני "חזק", כלומר  p=2q+1 כאשר  q ראשוני אז מספר האיברים בתת-החבורה המכילה את כל השאריות הריבועיות מודולו  p הוא  (p-1)/2=q והיות ש- q ראשוני תת-חבורה זו ציקלית. יתרה מזו כל האיברים בתת-חבורה זו הם יוצרים שלה. כדי למצוא יוצר, פשוט בוחרים איבר אקראי כלשהו  x שהתנאי הוא שלא יהיה שקול ל- \pm 1 (מודולו  p) ואז מציבים  g=x^{2} מודולו  p.
בעיית דיפי-הלמן > דוגמה לבעיית דיפי-הלמן במספרים קטנים

נתון הראשוני  p=97 החבורה הציקלית  \mathbb {Z} _{97}^{*} מסדר  n=96 והיוצר  g=5. אם נבחר  x=32 וכן  y=17. אם נתונים האיברים  5^{32}\equiv 35 ו- 5^{17}\equiv 83 (מודולו 97), בעיית דיפי-הלמן היא לגלות את  5^{17\cdot 32}\equiv 5^{64}\equiv 61{\text{(mod }}97) (כאשר  x ו- y לא ידועים), יש לשים לב שאת החזקה מצמצמים מודולו ההסדר של החבורה 96.