stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיתון מרושת

| פיתון מרושת |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: פיתוניים
סוג:: פיתון
מין:: פיתון מרושת
שם מדעי
 Python reticulatus ‏שניידר, 1801
תחום תפוצה


הפיתון המרושת (שם מדעי: Python reticulatus) הוא מין של נחש לא ארסי מסוג פיתון הנפוץ בדרום-מזרח אסיה. נחש זה עשוי להגיע לאורך של 3–6 מטרים. אחד הפרטים המפורסמים הגיע ככל הנראה לאורך של 7.9 מטרים (26 רגל). פיתון זה הוא תוקפני למדי, ולמרות שלרוב הוא נמנע מעימותים עם בני אדם, לעיתים מדווחים מקרים של טריפת בני אדם בוגרים על ידי פרטים ממין זה. הפיתון חי בעיקר בסביבות יערות גשם. הוא שחיין טוב ומיטיב לטפס על עצים.
הפיתון ניזון מיונקים שונים ומעופות. הפרטים הקטנים ניזונים בעיקר ממכרסמים, בעוד שהגדולים טורפים חיות גדולות יותר כגון קופים, איילי קוהל, ואף חזירים במשקל 60 ק"ג ודובים מלאים קטני משקל. אורך הטרף יכול להגיע לרבע מאורך הנחש, ומשקלו עשוי להגיע למשקל הנחש עצמו.
גודל התטולה נע בין 60 ל-100 ביצים, אשר בוקעות כעבור 88 יום בממוצע.
בשנת 2007 טען גן החיות בצ'ורוגסוו (Curugsewu) אשר בג'אווה שבאינדונזיה, כי הוא מחזיק שם נחש מסוג פיתון מרושת אשר אורכו 14.85 מטרים (48.7 רגל) ומשקלו 447 קילוגרם (985 ליברות). לאחר בדיקה התברר שאורכו הוא רק כ-6.5 מטרים (21 רגל).
פיתון זה תואר על ידי החוקר יוהאן גוטלוב שניידר ב-1801.
הערות שוליים

↑  Never Leather, Samantha The Python Dies at the Zoo, באתר הניו יורק טיימס, 22 בנובמבר 2002
↑  AFP, טרגדיה באינדונזיה: נחש פיתון בלע אישה בת 45, באתר ynet, 9 ביוני 2024
↑  World's 'longest snake' comes up short
| פיתוניים |
| --- | --- | --- |
| פיתון קטן | פיתון צ'ילדרן • פיתון מנומר • פיתון גמדי • פיתון סטימסון |  |
| פיתון איריאן (סוג ומין יחיד) | פיתון איריאן |  |
| פיתון מפוספס | פיתון שחור-ראש • פיתון וומה |  |
| פיתון ביסמרק טבעתי (סוג ומין יחיד) | פיתון ביסמרק טבעתי |  |
| פיתון לבן-שפה (סוג ומין יחיד) | פיתון לבן-שפה |  |
| פיתון מים | פיתון מים חום  • פיתון מקלוט • פיתון זית |  |
| פיתון עצים | פיתון השיחים • פיתון בולן • פיתון ברדלי • פיתון עבה-קשקשים • פיתון אונפלי • פיתון השטיחים • פיתון עצים ירוק |  |
| פיתון | פיתון טימור • פיתון מלכותי • פיתון דם • פיתון הודי • פיתון בורמזי • פיתון אנגולה • פיתון ברונגרסמה • פיתון בורנאו • פיתון סלעים אפריקני • פיתון מרושת • פיתון מיאנמר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533909805171  NKC: ph569170 
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ראש הפיתון
ניואיה קראסטוס, קיסר אתיופיה

ניואיה קראסטוס (בגעז: ንዋየ ክርስቶስ נוויה כרסתוס) היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. קראסטוס נולד בשם "קונסטנטינוס" והיה בנו בכורו של הקיסר עמדה ציון הראשון מאשתו הראשונה בלנה סבא. ירש את אביו כאשר נפטר ב-1344 תחת השם "ሰይፈ አርድ סאיפה ארד".
לאחר מות אביו, הסכים ניואיה קראסטוס להפצרות של אבונה יעקב השלישי לקיים את ההבטחה שנתן אביו לחיות חיי מונוגמיה שלא כמו הקיסרים הקודמים שדגלו בפוליגמיה, אולם, במהלך השנים הוא הפר את ההבטחה ונשא שלוש נשים.
במשך שלטונו של עלי אבן סאבר אד-דין התמרדה שושלת וולאשמה. בתגובה פתח ניואיה קראסטוס במערכה צבאית בגבול המזרחי של אתיופיה בשטחים של אדאל ויפאט. בגלל חוסר תמיכה מנתיניו, המרד של עלי אבן סאבר אד-דין לא הייתה מוצלח, והוא נלכד עם כל ילדיו, ואתיופיה הרסה את יפאט כמדינה עצמאית. ניואיה קראסטוס אסר את עלי אבן סאבר אד-דין וילדיו חוץ מאחמד אבן עלי, שמונה למושל יפאט. אחרי שמונה שנים עלי אבן סאבר אד-דין שוחרר מבית הסוהר וחזר למשול. אחמד אבן עלי ובניו האחרים הודחו מכסאם, ונדרשה התערבותו הישירה של הקיסר האתיופי לצורך השבת אחמד אבן עלי לתפקידו.
חרף פעולותיו המוקדמות כנגד הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, לקראת סוף תקופת מלכותו הוא עזר לפטריארך אלכסנדריה(אנ') מארק הרביעי(אנ'), שנכלא על ידי אל-סאליה, סולטאן מצרים. ניואיה קראסטוס כלא את כל הסוחרים המצריים בממלכתו, ופנה לעבר מצרים בראש צבא. על פי המסורת שבעל פה הפטריארך שוחרר והקיסר חזר לממלכתו. ניואיה קראסטוס חזר, אך השאיר את המשלחת לחסום אורחים בלתי רצויים.
ניואיה קראסטוס הוא הקיסר אשר בנה מחדש את בנין הכנסייה העתיקה דאברה יגזיבהר הנמצא באגם האיק(אנ'). הכנסייה נגזלה ונשרפה על ידי אחמד אבן איברהים אל-גאזי בשנת 1531.
הערות שוליים

↑  Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia, p. 117
↑  Taddesse Tamrat, Church and State, p 146-148
↑  E.A. Wallis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, p. 299
↑  Taddesse Tamrat, Church and State, p. 253
↑  Paul B. Henze, Layers of Time: A History of Ethiopia, p. 67
↑  Sihab ad-Din Ahmad bin 'Abd al-Qader, Futuh al-Habasa: The conquest of Ethiopia, p. 265
| השושלת הסולומונית |
| --- | --- | --- |
| תור הזהב | יקונו אמלק • יאגבה ציון • סינפה ערד הרביעי • חיזבה אסגד • קידמה אסגד • ג'ין אסגד • סבא אסגד • וואדם ערד • עמדה ציון הראשון • ניואיה קראסטוס • ניואיה מריאם • דווית הראשון • תוודרוס הראשון • יסחק הראשון • אנדראיאס • תקלה מריאם • סארוו ייאסוס • עמדה ייאסוס • זרע יעקב • באדה מריאם הראשון • אסכנדר • עמדה ציון השני • נהואד |  |
| תקופת השפל | דווית השני • גלאוודיוס • מינאס • סרצה דנגל • יעקב • זה דנגל • יעקב |  |
| ענפים | השושלת הגונדרית • השושלת השאוונית • השושלת התיגראינית • השושלת הגוג'אמית |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: עמדה ציון הראשון | קיסר האימפריה האתיופית  1344–1372 | הבא: ניואיה מריאם |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012370458305171
קתרין מקפי

| --- | --- |
מקפי ב-2016
מקפי ב-2016
 לידה:  25 במרץ 1984 (בת 40) לוס אנג'לס, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  Boston Conservatory at Berklee, תיכון נוטר דאם 
 סוגה:  פופ • R&B עכשווי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  19 רקורדינגס, קולומביה רקורדס, 19 Recordings Ltd. 
 בן או בת זוג:  דייוויד פוסטר (28 ביוני 2019–?) 
 katharinemcphee.net
 פרופיל ב-IMDb
 
קתרין הופ מקפי פוסטר (באנגלית: Katharine Hope McPhee Foster; נולדה ב-25 במרץ 1984) היא שחקנית וזמרת-יוצרת אמריקאית. התפרסמה לאחר שהגיעה למקום השני בגמר העונה החמישית של התוכנית "אמריקן איידול". כיכבה בשתי עונות של סדרת הטלוויזיה "סמאש", ובסדרת הטלוויזיה "צוות עקרב" בדמותה של פייג'.
ביוגרפיה

מקפי נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה לדניאל ופטרישיה מקפי, מפיק טלוויזיה ומורה לפיתוח קול. כאשר הייתה בת 12 עברה עם משפחתה לשכונת שרמן אוקס שבעמק סן פרננדו. אחותה הגדולה, אדריאנה, משמשת כמורה לפיתוח קול בתוכנית אמריקן איידול החל מ-2012.
לאחר סיום לימודיה בתיכון, למדה שלושה סמסטרים בקונסרבטוריון של בוסטון בברקלי. היא פרשה בעצת האמרגן שלה, על מנת לנסות להגשים את חלומה לעסוק במוזיקה. בשנת 2005 קיבלה תפקיד בהפקה מקומית של המחזמר "אנני אוקלי אשת לפידות".
קריירה > 2005-2006: אמריקן איידול

בשנת 2005 שוכנעה מקפי על ידי משפחתה ובן זוגה באותה עת להיבחן לתוכנית הכישרונות אמריקן איידול. מקפי שרה את השיר "God Bless the Child" של הזמרת בילי הולידיי והתקבלה לעונה החמישית. בגמר שנערך ב-24 במאי 2006 הגיעה מקפי למקום השני.
קריירה > 2006-2008: אלבום בכורה

ביוני 2006 חתמה מקפי על חוזה הקלטות עם חברת תקליטי RCA. השיר אותו ביצעה בגמר הופץ כסינגל הראשון שלה בתאריך 27 ביוני ונקרא "My Destiny". בחודש יולי הצטרפה מקפי לסיבוב ההופעות של משתתפי אמריקן איידול, אך צמצמה את הופעותיה עקב מחלה.
ב-30 בינואר 2007 יצא לאור אלבום הבכורה של מקפי הקרוי על שמה, Katharine McPhee, יחד עם הסינגל הראשון מהאלבום שנקרא "Over It". האלבום נמכר בלמעלה ממאה אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. ב-22 במאי יצא הסינגל השני שהיה "Love Story". מקפי הופיעה בפרק אחד בסדרה  בטי. בשנת 2008 השתתפה מקפי בסרט בית השפנפנות לצידה של השחקנית אנה פריס, כמו כן ביצעה את השיר "Let Your Heart Sing" שהופיע בפסקול הסרט "טינקרבל" ובאלבום האוסף "Disney Fairies: Faith, Trust, and Pixie Dust".
קריירה > 2009-2010: אלבום שני ושלישי

לאחר סיום החוזה עם חברת RCA חתמה מקפי בינואר 2009 על חוזה עם חברת יוניברסל מיוזיק גרופ והחלה לעבוד על אלבומה השני. הסינגל הראשון מאלבומה השני נקרא "Had It All" ויצא ב-25 באוגוסט. בנובמבר הוציאה מקפי את השיר "I'll Be Home for Christmas". האלבום עצמו יצא לאור ב-5 בינואר 2010 ונקרא "Unbroken". באפריל 2010 שחררה מקפי מאלבומה את השיר " "Terrifiedשהיה דואט יחד זאקרי לוי. ב-12 באוקטובר 2010 יצא לאור אלבומה השלישי של מקפי שנקרא "Christmas Is the Time to Say I Love You". בנובמבר 2010 יצא השיר "Have Yourself a Merry Little Christmas" כסינגל היחיד מהאלבום.
קריירה > 2011-הווה: סמאש

ב-9 ביוני 2011 חתמה מקפי על חוזה הקלטות חדש עם חברת קולומביה רקורדס. ב-6 בפברואר 2012 עלתה לאוויר הסדרה סמאש שזכתה לביקורות טובות ואף חודשה לעונה שנייה. במקביל השתתפה מקפי גם בסרטים, בהם: "חתונה בהפרעה", "ליל הכריש" ו"על אהבה ואי הבנה". לאחר מכן התקבלה לתוכנית "צוות עקרב" שם שיחקה את דמותה של פייג'.
בשנת 2017 שיחקה מקפי בסרט הטלוויזיה של רשת Lifetime ‏"the lost wife of robert durst" בתפקיד אשתו הראשונה של רוברט דארסט, קאת'י.
אלבומה החמישי "I Fall in Love Too Easily", שוחרר ב-17 בנובמבר 2017, באמצעות חברת התקליטים BMG רייטס מנג'מנט.
מקפי קיבלה את התפקיד הנשי הראשי של ג'נה במחזמר "מלצרית" בהופעת הבכורה שלה בברודוויי. המופע הראשון עלה ב-10 באפריל 2018. היא שיחקה במחזמר עד ה-19 באוגוסט 2018.
ב-11 במאי 2018 הוציאה את הסינגל "Living in the Moment". קרול באייר סאג'ר כתבה את השיר כשיר הנושא לסרט "מועדון הספר הטוב".
מקפי שבה לתפקידה כג'נה במחזמר "מלצרית" בתיאטרון אדלפי כחלק מתיאטראות וסט אנד בלונדון ממרץ עד יוני 2019. היא חזרה להפקת ברודוויי ב-25 בנובמבר 2019 ונשארה עם ההפקה עד להופעתו האחרונה ב-5 בינואר 2020.
חיים אישיים

ב-2 בפברואר 2008 התחתנה מקפי עם ניק קוקאס בן ה-42 לאחר שלוש שנות זוגיות. ב-22 במאי 2014, מקפי הגישה בקשה לגירושין מקוקאס, לאחר שחיו בנפרד בשנה החולפת. גירושיה מקוקאס הושלמו ב-8 בפברואר 2016.
בשנת 2014 מקפי הייתה בזוגיות במשך שנתיים עם השחקן האנגלי אליאס גייבל ששיחק לצדה ב"צוות עקרב".
ביוני 2018 התארסה למוזיקאי הקנדי דייוויד פוסטר (אביה החורג לשעבר של ג'יג'י חדיד). השניים התחתנו לאחר שנה, ב-28 ביוני 2019 בכנסייה האפוסטולית הארמנית בלונדון. בפברואר 2021 נולד בנם הבכור.
ב-2018 השתתפה בטקס התרמה חגיגי לארגון ידידי צה"ל בארצות הברית (FDIF), בו גייסו 60 מיליון דולר עבור צבא ההגנה לישראל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2007: Katharine McPhee
2010: Unbroken
2010: Christmas Is the Time to Say I Love You
2015: Hysteria
2017: I Fall in Love Too Easily
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | משוגע | בחורה ראשית |  |
| 2008 | בית השפנפנות | הרמוני |  |
| 2011 | לנשק את הכלה | מאשה |  |
| 2011 | ליל הכריש | בת' |  |
| 2012 | על אהבה ואי הבנה | שרה |  |
| 2018 | ביצי קוויאר | שלי |  |
| TBA | The Tiger Rising | קרוליין הורטון |  |
| TBA | Intensive Care | קייט ריצ'רדס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | אמריקן איידול | מתמודדת | עונה 5 (מקום 2; הפסידה לטיילור היקס) |
| 2007 | lonelygirl15 | חברה חדשה | סדרת רשת; פרק: "Truth or Dare" |
| 2007 | בטי | עצמה | פרק: "I'm Coming Out" |
| 2009 | CSI: ניו יורק | אודסה שואו | פרק: "Prey" |
| 2010 | קומיוניטי | אמבר | פרק: "Basic Genealogy" |
| 2012 | איש משפחה | אמא מגי | דיבוב; פרק: "Live Finale Results" |
| 2013-2012 | סמאש | קארן קרטרייט | תפקיד ראשי; (2 עונות); 32 פרקים |
| 2014 | It Could Be Worse | לוסי | סדרת רשת; פרק: "Uncharted Territory" |
| 2014 | בחלומות שלי | נטלי רוסו | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2018-2014 | צוות עקרב | פייג' דינין | תפקיד ראשי; (4 עונות); 93 פרקים |
| 2017 | the lost wife of robert durst | קאת'י דרסט | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2021-הווה | הרמוניה משפחתית | ביילי | תפקיד ראשי |
הערות שוליים

↑  Margeaux Sippell, Margeaux Sippell, Friends of the Israel Defense Forces Gala Raises Record $60 Million for Soldiers, Variety, ‏2018-11-02 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5427276  BnF: cb16629716x (data)  GND: 1096261286  ISNI: 0000 0000 5353 5499  LCCN: no2006071200  MusicBrainz: 7473425a-05ff-41d2-b375-9b213b8bbde8  SUDOC: 196264235  VIAF: 7773149068508065730005   WorldCat (עם VIAF): 7773149068508065730005
ערוד נובי

| ערוד נובי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מפריטי פרסה
תת־סדרה:: Hippomorpha
משפחה:: סוסיים
סוג:: סוס
מין:: ערוד
שם מדעי
 Equus africanus africanus ‏הויגלין ופיטזינגר, 1866

הערוד הנובי (באנגלית: Nubian wild ass או Equus africanus africanus) הוא תת-מין של הערוד, ואחד מאבותיו הקדמונים של חמור הבית, שבוית לפני למעלה מ-5,000 שנה יש להניח שהוא נכחד, אם כי שתי אוכלוסיות עשויות לשרוד באיים הקריביים בבונייר ובגבל אלבה.
תיאור

לפי Groves & Chubb, לערוד הנובי היו אוזניים ארוכות יותר מהערוד הסומלי, באורך של 182–245 מ"מ, לבעלי חיים אלו היה גם "תבנית הצלב" המפורסמת בחמורים ביתיים אך נעדרת בתת-המין הסומלי, וחסרה את "דפוס הפס-זברה" על הרגליים כפי שנמצא בפרטים סומליים.
בית גידול ותפוצה

ערודים נוביים חיו במדבר הנובי שבצפון מזרח סודאן, ממזרח לנהר הנילוס ועד לים סוף ומדרום לנהר עטברה וצפון אריתריאה.
הכחדה והישרדות פוטנציאלית

הערוד הנובי לא נראה מאז שנות ה-50 וה-70, ונראה כי הוא נכחד, התצפית האחרונה של ערודים בטווח הילידים של החיה הייתה בשנות ה-70, בעמק בארקה של אריתריאה ובגבול בין אריתריאה לסודאן, במהלך טיסות אוויריות, בדומה לשקיעתו של הערוד הסומלי, ניתן לייחס את ההכחדה של הערוד הנובי בעיקר לציד, תחרות עם בעלי חיים אחרים על משאבי מדבר מוגבלים והכלאה עם חמור הבית.
בשנים 2014–2015 נערך ניתוח DNA מיטוכונדריאלי על אוכלוסיית חמורים פראיים באי הקריבי בונייר. המחקר כלל דגימות DNA מחיות בונייר, דגימות מוזיאון של ערודים נוביים, רצפים מארבעה ערודים סומליים ורצף מחמור ביתי אחד, המשמש כביקורת. התוצאות מצאו שחיות בונייר היו קרובות מאוד לערודים נוביים טהורים ידועים ושונים מאוד מחמורים אחרים.
עם זאת, מחקר שפורסם ב-2010 מצא שחמורים מודרניים הם צאצאים משתי שושלות של ערודים, האחת נובית והשנייה ממוצא לא ידוע. מכיוון שכך, העובדה שרק חמור אחד שימש בבדיקה מעידה על כך שהממצאים אינם חד משמעיים. כדי למצוא תוצאות חד משמעיות יותר, יש להשלים בדיקות נוספות עם קבוצה גדולה יותר של חמורים. בנוסף, הניתוח היה תוצאה של זעקה על ממשלת בונייר שמתכננת השלכת חיות הבר, מה שהוביל לאפשרות של התוצאות מוטות מעט לקראת השבתת ההכחדה.
הפארק הלאומי ג'בל עלבה, הנמצא סמוך לגבול מצרים וסודאן, נחשב בית לאוכלוסיית בר של ערודים נוביים. עם זאת, טוהר החיות המדוברות טרם נחקר.
הערות שוליים

1 2  "EDGE of Existence". EDGE of Existence. אורכב מ-המקור ב-2016-12-25. נבדק ב-2017-09-21..
↑  Wynne Parry, Wynne (29 ביולי 2010). "Donkey's Wild Ass Ancestor Confirmed". Live Science. נבדק ב-15 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  "Nubain Wild Ass in Zoos?". ZooChat (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-09-21..
↑  van Bemmel, A. C. V (1972). "Some remarks on the African wild ass". Zoologische Mededelingen. 47 (21): 261–272..
1 2  .
↑  Briggs, Philip (2011-12-19). Somaliland: With Addis Ababa & Eastern Ethiopia (באנגלית). Bradt Travel Guides. ISBN 9781841623719..
↑  Kimura, Birgitta; Marshall, Fiona B.; Chen, Shanyuan; Rosenbom, Sónia; Moehlman, Patricia D.; Tuross, Noreen; Sabin, Richard C.; Peters, Joris; Barich, Barbara; Yohannes, Hagos; Kebede, Fanuel (7 בינואר 2011). "Ancient DNA from Nubian and Somali wild ass provides insights into donkey ancestry and domestication". Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences. 278 (1702): 50–57. doi:10.1098/rspb.2010.0708. PMC 2992715. PMID 20667880. {{cite journal}}:  (עזרה).
↑  "Are the Bonaire donkeys the last wild Nubian asses?". Natural History (באנגלית אמריקאית). 2015-02-26. אורכב מ-המקור ב-2017-07-18. נבדק ב-2017-09-21..
ערודים נוביים אפשריים בבונייר.
אלכסנדר דינקל

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1927 כ"ד אדר ב' ה'תרפ"ז רפובליקת ויימאר קלן, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  12 באוקטובר 1983 (בגיל 56) ו' חשוון ה'תשמ"ד ישראל ירושלים, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תאריך עלייה:  ה'תש"ט
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום פעילות:  ירושלים
 תקופת הפעילות:  ה'תשי"ט–מותו
 השתייכות:  חרדים-ליטאים
 תחומי עיסוק:  ר"מ בישיבת קול תורה
 רבותיו:  הרב יוסף שלמה כהנמן, הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק, הרב שמואל רוזובסקי, הרב נחום פרצוביץ' והרב אליעזר יהודה פינקל.
 
הרב אלכסנדר דינקל (כ"ד באדר ב' ה'תרפ"ז, 28 במרץ 1927 – ו' בחשוון ה'תשמ"ד, 12 באוקטובר 1983) היה ר"מ בישיבת קול תורה בירושלים.
קורות חייו

נולד בקלן שבגרמניה לרב שמואל דינקל ולסוזי לבית לוונשטיין. בשנת תרצ"ב, לאחר שמספר נערים נאצים תקפו את האב שמואל, ניסתה המשפחה לעבור לשווייץ ומשלא הצליחה עברה לאמסטרדם שבהולנד. בהולנד למד בבית הספר היהודי במקום, ובנוסף הוריו דאגו שילמד גם מחוץ לשעות הלימודים, בין השאר אצל שכינם הרב אהרון נויבירט אביו של הרב יהושע נויבירט.
קורות חייו > מלחמת העולם השנייה

עם פלישת גרמניה הנאצית להולנד בשנת ת"ש סבלו היהודים במקום מגזירות מטעם השלטון. בשנת תש"ב נלקחו יהודי המקום למחנה המעבר וסטרבורק, משם הועברו ברכבת בשנת ה'תש"ד למחנה ההשמדה ברגן בלזן. עקב אזרחותם הזרה של הילדים הם לא מויינו להשמדה, על אף שהיו בלתי כשירים לעבודה. במהלך אותה נסיעה נפטר אחיו יעקב. כשהחלה החזית המערבית להתקרב נשלחו השורדים בעלי האזרחות הזרה ברכבת מזרחה, עד שנתפסה הרכבת על ידי חיילי ברית המועצות ששחררו את כולם והעניקו להם טיפול רפואי. האב שמואל נפטר במהלך הנסיעה. האם סוזי מתה לאחר השחרור.
לדרישתו הועבר יחד עם אחותו הקטנה לגבול אוסטריה-שווייץ, משם נלקחו על ידי בני משפחתה של אמו לציריך שבשוויץ. בתחילה שהו בבית הסבא בציריך ולאחר מכן עברו לבית הדודים בסלרינה ולבסוף חזרו לציריך לביתם של דודיהם לבית משפחת מנס. במהלך שהותו בשווייץ החליט ללמוד רוקחות והתחיל לימודי כימיה, כמו כן הוציא בשיתוף פעולה עם עורכי ביטאון 'השלשלת' את הירחון 'קול נוער' עבור נוער חרדי בשווייץ.
קורות חייו > במדינת ישראל

עם עלייתו למדינת ישראל בשנת ה'תש"ט, נכנס ללמוד בישיבת בית יוסף בתל אביב הסמוכה לבית דודו הרב מאיר דוד לוונשטיין. בזכות קשריו של דודו עם הרב יוסף שלמה כהנמן עבר כעבור זמן קצר לישיבת פוניבז'. בעת שהותו בישיבה זכה לקרבה יתירה מהרב כהנמן. בהגיעו לפרקו נשא את הרבנית חנה לבית קייזר.
לאחר נישואיו עבר להתגורר בשכונת קריית שמואל בירושלים, ונכנס ללמוד בישיבת בריסק אצל הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק, ממנו זכה לחיבה יתירה. באותו זמן שמר על קשר עם רבו מישיבת פוניבז', הרב שמואל רוזובסקי. כעבור שנתיים עבר ללמוד בישיבת מיר, שם התקרב לראש הישיבה הרב נחום פרצוביץ' ובהמשך לרב אליעזר יהודה פינקל.
בשנת תשי"ט החל לשמש כר"מ בישיבת קול תורה לבחורים שהגיעו לישיבה מחוץ לארץ לפרק זמן מוגבל. בשנה שלאחר מכן עבר לשמש כר"מ בישיבה הקטנה.
בשנת תשל"ט לקה בסרטן ועבר שני ניתוחים שלאחריהם המשיך בטיפול כימותרפי. בשנת תשמ"ג המחלה הגיעה לכבד ובעקבות חוות דעת רופאים שהמליצה על ביצוע ניתוח בחוץ לארץ, טס הרב לחוץ לארץ יחד עם רעייתו, ובהגיעם לבוסטון התקבלה הידיעה שהניתוח נדחה בשבועיים. הרב דינקל ניצל את הזמן עד לניתוח וטס לניו יורק שם ביקר את בת דודתו ששהתה שם לצורכי ריפוי. בעקבות הניתוח סבל הרב דינקל למשך זמן רב אחר כך משיתוק ביד אחת.
בערב חג הסוכות של שנת תשמ"ד אושפז בבית החולים והרופאים הקציבו לו ימים ספורים. הרב דינקל התנה את המשך האשפוז בכך שלא ישכנו בחדרו חולה נוסף מחשש לשמיעת ניבול פה.
לאחר החגים בהוראת הרב שלמה זלמן אוירבך קיימו תלמידיו סדר שינוי השם לרפואתו.
נפטר בו' חשוון תשמ"ד ונטמן בהר הזיתים.
משפחתו

אביו, הרב שמואל דינקל, היה בנו של הרב מנחם דינקל, מפרנסי קהל עדת ישורון בקלן ומייצג הקהילה מול השלטונות. הרב שמואל נפטר במהלך הבריחה הגרמנית מהחזית המערבית בהולנד.
אמו, הרבנית זוסי, מתייחסת עד למהר"ל מפראג ולבעל השל"ה. אביה, הרב טוביה לוונשטיין, שימש כרב בערים האג שבהולנד וקופהנגן שבדנמרק ובהמשך כשעבר לציריך שבשווייץ היה אחד מרבני קהל עדת ישורון ומבכירי אנשי אגודת ישראל. לימים נבחר לייצג את אגודת ישראל במושב חבר הלאומים בשווייץ, שם הגן על קדושת השבת ועל ירושלים. הרבנית זוסי נפטרה לאחר הבריחה הגרמנית מהחזית המערבית בהולנד, כשכבר הגיעו לידי ברית המועצות.
אחיו יעקב נפטר במהלך הנסיעה למחנה ההשמדה ברגן בלזן.
לרב דינקל עשרה ילדים. בתו רבקה נשואה לרב יצחק דב שכטר מרבני ישיבת קול תורה.
לקריאה נוספת

גנזי מועדים, ירושלים; תשמ"ו, עמ' יא-נג, באתר אוצר החכמה
יונה עמנואל, זכר להולכים, המעין כרך כד, גליון ב, ירושלים; תשמ"ג, עמ' 51-54, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
י. לוקסנברג, אחות לנו קטנה, בני ברק; תש"ס
יחיאל גרנטשטיין

| --- | --- |

גרנטשטיין, 1986
 לידה:  6 ביוני 1913 לובלין, פולין
 פטירה:  6 בפברואר 2008  (בגיל 94) ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל
 תאריך עלייה:  1950
יחיאל יצחק גרנטשטיין (6 ביוני 1913 - 6 בפברואר 2008) היה פרטיזן וסופר חרדי-ישראלי.
קורות חיים

יחיאל יצחק גרנטשטיין בנם של רבקה ושלום זאב. נולד בעיר לובלין, פולין בא' בסיון תרע"ג, 6 ביוני 1913.
קורות חיים > במהלך המלחמה

כאשר הגיע לגיל גיוס, גויס לשנת שירות קרבי בצבא הפולני, לאחריה שוחרר והקים משפחה.
בשנים 1936–1939 התגורר בלודז'.
עם הפלישה הגרמנית לפולין, גויס לצבא לשירות מילואים ונשלח לחזית.
לאחר קריסת הצבא הפולני, נסוג ללודז' שם נודע לו כי משפחתו נמצאת בעיר סלונים, שהייתה נתונה בתחילה בשליטה סובייטית. הוא חבר שם אל אשתו ובנו, ועבר יחד איתם לגטו, לאחר כיבוש העיר על ידי הגרמנים.
לאחר שניצל מן הטבח הגדול בגטו, נלקח לעבודת פרך יחד עם ה120 גברים שניצלו. כאשר חוסלה קבוצת העבודה, הוא ברח וחבר אל הפרטיזנים הרוסים שפעלו ביערות פולסיה שבבלארוס. הידע הצבאי שרכש בצבא הפולני סייע לו כאשר הצטרף ל'בריגדה הפרטיזנית הרוסית על שם המרשל רוקוסובסקי', בה לחם כשנתיים וחצי עד לסיום המלחמה.
במהלך הלחימה ביערות לחם נגד הנאצים, על ידי פיצוץ מסילות רכבת, פגיעה ברכבות ובחיילים נאצים שלחמו בסביבת פולסיה. אך הוא נאלץ גם להילחם על יהדותו וחייו מול הפרטיזנים הרוסים שלחמו 'לצדו'.
קורות חיים > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הגיע לעיר לודז', אליה הגיעו יהודים רבים לאחר המלחמה. בלודז' שימש כמזכיר של ועד פועלי אגודת ישראל, שפעלו למציאה וחילוץ של ילדים יהודים שנמסרו למסגרות ומשפחות נוצריות והשבתם ליהדות. הילדים רוכזו במספר בתי יתומים והוכנו בקבוצות לקראת עלייתם ארצה
ב-1946 עבר להתגורר בפריז, וב-1950 עלה לישראל.
נפטר בירושלים ב-6 בפברואר 2008.
יצירתו הספרותית > פרסומים בעיתונים

ב-1936 פרסם סיפורים ביידיש בעיתון פועלי אגודת ישראל ולאחר מכן פרסם גם בעיתונים "שערים", "המודיע", "הצופה", "דבר", "דאס יודישע טאגבלאט" ועוד.
יצירתו הספרותית > ספריו

איך האָב געוואָלט לעבן (1950)
איך האָב געוואָלט לעבן (1950)
יהודי ביער (1955)
אורות מאופל (1958)
שמש בענן - סיפורים (1975)
פרעמדע וועלדער - אייגענע ערד (1979)
הוד וגבורה (1987)
הגבורה האחרת (1989)
חיים כפולים (1991)
מגע בנפש (1993)
הולכי נתיבות (1995)
ימי בראשית (1996)
שם נפשו בחיים (1998)
מקדשי השם (2006)
הערות שוליים

↑  המודיע, יהודי ביער וחסיד בוער, משה גוטמן, 2009
↑  יחיאל גרטנשטיין, יהודי ביער, תל אביב: מורשת, תשס"ו
↑  אמונה נחמני גפני, לבבות חצויים, ירושלים: יד ושם, תשס"ו
↑  הר' יחיאל גראנאטשטיין ז"ל, דאס אידישע ווארט 409, תשרי תשס"ט, עמ' 29, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275109705171  PLWABN: 9810680601405606  ISNI: 0000 0000 6668 4944  LCCN: n83179054  SUDOC: 240527879  VIAF: 69345030   WorldCat (עם VIAF): 69345030
בילי טרובתי

| --- | --- |

 לידה:  1951 (בת 73 בערך) 
 שם לידה:  בלה קימלמן 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  הרצליה, חניתה 
 שפות היצירה:  עברית 
 
בילי טרובתי (נולדה בשנת 1951) היא סופרת ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה

בילי טרובתי (בלה קימלמן) נולדה להורים שעלו לארץ ישראל מפולין לפני מלחמת העולם השנייה. בת רביעית במשפחה. המשפחה גרה בהרצליה עד שנת 1954 בה עברה לקיבוץ חניתה. על הגבעה במרכז הקיבוץ שוכן קברו של אחי האם, יחזקאל מונצ'יק, שנהרג מכדורי צלפים בהקמת חניתה, יישוב חומה ומגדל.
בגיל 8 החלה לכתוב שירים. בעיקר שירי טבע ושירים לגור הכלבים שלה. כשהייתה בת 10 החליטו הוריה לעזוב את הקיבוץ ועברו לקריית גת, עיירת עולים שבה קיוו לבסס את חייהם. בילי למדה בקריית גת. בגיל 16 עברה לפנימיית "הדסים" שבשרון. את השנה האחרונה של לימודיה התיכוניים עשתה במדרשת שדה בוקר. התגייסה לצה"ל ושירתה בבסיס "בלוזה" על תעלת סואץ. שם שהתה בזמן מלחמת ההתשה.
היא אם לשלושה בנים. קים הבכור, נולד באמזונאס, כשנסעה לשם עם קבוצת מחפשי יהלומים. ספרה "מים בוערים באמזונס" מספר את סיפור המסע. בנה השני, דמיין, נולד בשנת 1983 לאביו הצרפתי. בילי נישאה לו, והם קנו סירת מפרש, גרו עליה ונדדו עימה ברחבי הים התיכון במשך שש שנים. ריף, בנה הצעיר נולד באילת. בשנת 1990 החלה לעבוד כמדריכת צלילה בריף הדולפינים, ושם היא עובדת עד היום.
אחיה פרופ' אלישע קימרון זכה בפרס ישראל על חקר מגילות מדבר יהודה ואחותה, לאה צבעוני, הייתה בלשנית, עורכת, מו"לית וסופרת.
ספריה בהוצאת צבעונים

ריף נולד מן הים (ילדים), 2000
מים בוערים באמזונס, 2007
שיכרון מעמקים (רומן), 2010
הצרעה צילה (ילדים), 2015
הלב הרעב (שירים), 2017
הפיראט האחרון, (רומן), 2020.
פדריקו גאטוני

פדריקו אגוסטין גאטוני (בספרדית: Federico Agustín Gattoni; נולד ב-16 בפברואר 1999 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סביליה מלה ליגה.
קריירת מועדונים

גאטוני גדל במחלקת הנוער של סן לורנסו. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארגנטינאית.
ב-31 בינואר 2023 חתם גאטוני על חוזה לארבע שנים וחצי בסביליה מלה ליגה, והושאל בחזרה לסן לורנסו עד ל-30 ביוני. בסך הכול ערך 82 הופעות ליגה במדי סן לורנסו, בהן הבקיע שבעה שערים.