stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מופע מינסטרל
מבנה ההצגה והדמויות > הדמויות

הצגת המינסטרל התבססה על מספר דגמים, שכללו דמויות סטראוטיפיות של שחורים. בין הדמויות "סמבו" (אנ') (דמות של עבד טיפש ועצלן ששורשיה נטועים עוד בהצגות של המאה ה-18); דמות הכושי-הגנדרן (דנדי), הערמומי והחנפן, ממוצא עירוני-צפוני (לא עבד ממדינות הדרום); "ביג מאמא", כושית שמנה, אמהית וקולנית, את תפקידה שיחק גבר; "ג'ים קרואו" (אנ') (Jim Crow), עבד עליז רוקד ושר; וזוג סאטירי, "טאמבו" ו"בונס" (Tambo and Bones) שחולל מופעי סלפסטיק שבכולם איש ישר ותמים מולך שולל על ידי חברו התעלולן. דמות סטריאוטיפית נוספת הייתה זו של "הדוד הזקן" (Old Uncle), שהיה אוהב, רחום ומגונן, אם כי גם תמים ביותר. מותו, שהיה מרכיב קבוע בעלילה, גרם לאדונו הלבן לכאב ולעצב. שיר נודע בסוגת "האדון המבכה את עבדו הזקן והאהוב" היה Old Uncle Ned. ה"פרימדונה", האשה היפה, יוצגה על ידי דמות בשם Miss Lucy Long (לפי שיר בשם זה) והייתה בהירת-עור יחסית, על הבמה שיחק בתפקיד זה נער. דמות מורכבת במידה מסוימת הייתה דמותו של החייל השחור במלחמת האזרחים. בנוסף להוקרה לגבי פועלו נמתחה עליו ביקורת בשל סברתו המגוחכת כביכול שמדיו הופכים אותו לשווה בין שווים.
דמויות סטראוטיפיות נוספות היו אלה של האינדיאנים ושל הפועלים הסינים שהופיעו בארצות הברית בעת הבהלה לזהב, הם הוצגו כמדברים בשפה לא ברורה (צ'נג צ'אנג צ'ונג) ונוהגים לאכול בשר חתול. בנוסף הופיעו גם לבנים, בעל העבדים הטוב, בעל העבדים האכזר, פועלים אירים-קתולים ועירוניים ממוצא גרמני, שאופיינו על ידי מבטא.
רוב הדמויות היו נלעגות והוצגו או כטיפשים ותמימים או כערמומיים ומרושעים. השחורים הוצגו כתמימים, שמחים בחלקם, חסרי דאגות של ממש, שרים ורוקדים רוב ימיהם. על פניהם הצבועות של השחקנים צויר חיוך תמידי, שהפך לסמל המינסטרל. לראשם חבשו השחקים לרוב כובע צילינדר ועל ידיהם היו כפפות לבנות, מאפיינים אלה של "לבוש החברה הגבוהה", משנלבשו על ידי שחורי-עור יצרו עבור הקהל מראה מגוחך וליצני.
מבנה ההצגה והדמויות > מבנה ההצגה

בחלק הראשון של ההצגה נכנסו כל חברי הלהקה במחול ובשירת שירים פופולריים, לאחר מכן הגיע תור קטע סאטירי של טאמבו ובונס ושיר מאת כוכב הלהקה. בחלק השני (הקרוי  olio), שנוצר כקטע מעבר והתפתח עם הזמן, הופיעו קטעים שונים ומגוונים של שירים, ריקודים, פעלולים ובדיחות. אחד הקטעים המרכזיים בחלק זה של המופע היה נאום קצבי בחרוזים (stump speech), ולרוב מאולתר בחלקו או ברובו, על נושאים שונים. החלק האחרון (ה-afterpiece) היה ההצגה עצמה, שמוקמה במטע בדרום ארצות הברית. ההצגה כללה שירים וריקודים, מופע סלפסטיק בכיכובם של "סמבו" ו"מאמא" ועלילה לפי דגם (חיזור אחר הפרימדונה, בגידה שלה, התעללות של בעל עבדים אכזר, מותו של הזקן הטוב, חזרתו של החייל וכדומה). העבדים הוצגו כטפשים, שמחים ונופלים כל העת למניפולציות של הכושי הגנדרן (שנקרא זיפ קון - Zip Coon או ג'אספר ג'אק Jasper Jack). לעיתים הוצגו דמויות חדשות שהפכו לפופולריות (כגון ג'ים קרואו ו-Gumbo Chaff ב-1830). לעיתים הוצגו קטעי דרמה ואפילו שייקספיר, כאשר ההומור היה נעוץ בעצם העובדה ששחורים מנסים לשחק במחזה אירופאי רציני.
במהלך מלחמת האזרחים הוכנסו תכנים עצובים, שדיברו על האלמנה המחכה לבעלה ועל החייל היוצא אל הלא נודע. השיר Weeping, Sad, and Lonely, שמקורו בהצגת מינסטרל הפך ללהיט.
השפה הייתה עירוב של אנגלית במשלב נמוך עם שיבושים אופייניים יחד עם סלנג של חיי העבדים, שנוצר לפחות בחלקו על ידי המינסטרלים עצמם.
המוזיקה

למוזיקה היה תפקיד מרכזי במופע. עד לאחר מלחמת האזרחים לא בוצעה מוזיקה שחורה אלא מוזיקה שנשמעה על ידי לבנים כמייצגת את המזמורים שנשמעו ממגורי העבדים, אף על פי שלעבדים לא הורשה באופן רשמי לשיר ולנגן מוזיקה אפריקאית. למעשה הייתה השפעת מוזיקת עם אירית על השירים והריקודים גדולה יותר מזו של אפריקה.
ב-1830 בווירג'יניה החלו מינסטרלים להשתמש בבנג'ו ככלי אותנטי והשירים קיבלו תפנית קצבית מקורית. להיט מתקופה זו הוא Old Dan Tucker, שסימן מעבר ליצירת להיטים לשירה, שהתווים שלהם שווקו בהצלחה בחוברות. הקהל הלבן האמין שהמוזיקה היא "מוזיקה שחורה", דבר שגרר גם החרמה שלה כשטנית וגסה. השירים נקראו "סרנדות אתיופיות" או Coon Songs ("שירי כושונים").
רק ב-1870 שולבו במינסטרלים שירי ה"ספיריטואלז" (jubilee, or spirituals), שהיו ממקור אותנטי של חיי העבדים. היה בהם שילוב של גוספל עם קריאה ותגובה ובלוז של "שירי העבודה" (Work Songs). השילוב של שירים אלה עם הרגטיים של מופעי הוודוויל הלבנים, יצר את הבסיס הן לג'אז והן לרית'ם אנד בלוז שממנו צמח לבסוף הרוקנרול.
גוויעת הסוגה

עם עליית הפופולריות של הוודוויל שלא היו בו תכנים גזעיים ובמיוחד עם עליית הראינוע והקולנוע
שקעה הפופולריות של המינסטרלים. גם ההיכרות עם מוזיקה שחורה לא-מתווכת בעקבות המוזיקאים של ניו אורלינס העמידה בצל את החיקוי שניסו ליצור המינסטרלים.
מורשת

אחד הייצוגים הידועים של גיבור הצגת מינסטרל הוא בסרט המדבר הראשון, זמר הג'אז, שגיבורו הוא יהודי צבוע-פנים בהצגת מינסטרל.
הדמות המצוירת של וולט דיסני, מיקי מאוס, עוצבה בסרט המלודרמר של מיקי כגיבור מופע מינסטרל בהשחרת פנים, משחק את הדוד תום.
אחת מתוכניות הרדיו הראשונות ששודרו בארצות הברית הייתה תוכנית מערכונים בכיכובם של "עמוס ואנדי" (Amos and Andy). עמוס ואנדי הוצגו כשני שחורים שנונים. הפתעת האומה הייתה רבה כאשר התגלה שהשניים היו בעצם לבנים.
האופרה פורגי ובס מאת ג'ורג' גרשווין בנויה בעצם על בסיס תבנית של מופע מינסטרל ובהשתתפות כמה מהדמויות הסטריאוטיפיות שלו, אלא שגרשווין השתמש בתבנית על מנת ליצור תוכן אמנותי והפך את הדמויות, שהיו מוכרות לכל, לאנשים בשר ודם.
חוקי ג'ים קרואו המפלים נקראו על שם הדמות "ג'ים קרואו" כפי שהצטיירה במופעי המינסטרל.
מורשת > השוואות בין הראפ וההיפ-הופ לבין מינסטרל

בשנות האלפיים החלו נשמעים קולות הטוענים שראפ והיפ הופ (בעיקר אלו שלאחר שנות ה-90) אינם אלא מופע מינסטרל חדש. לדברי טענה זו אמני הראפ, הממומנים בכספם של מפיקים לבנים ומופיעים בעבור קהל לבן, נופלים בדיוק לאותם הסטריאוטיפים של המינסטרל. הם מוצגים כחד־ממדיים, טיפשים, בורים, עצלים, לבושים כליצנים ועוסקים בהבלים.
אלפי סרטוני הראפ המשודרים בערוצים כמו MTV מציגים, בדומה למופע המינסטרל, מציאות מדומה שבה חיים השחורים בגן עדן מוזיקלי, שאין לו דבר וחצי דבר עם מציאות החיים הריאליים.
ביקורת זו מוצאת ביטוי גם בסרטו של ספייק לי משנת 2000, "רייטינג לנצח" (Bamboozled).
לקריאה נוספת > מקורות עיקריים של הערך

Toll, Robert C. (1974), Blacking Up: The Minstrel Show in Nineteenth-century America, New York: Oxford University Press.
Lott, Eric (1993), Love and Theft: Blackface Minstrelsy and the American Working Class, New York: Oxford University Press, ISBN 019509641X.
לקריאה נוספת > חיבורים נוספים

Nathan, Hans (1962), Dan Emmett and the Rise of Early Negro Minstrelsy, Norman: University of Oklahoma Press.
Sotiropoulos, Karen (2006). "Staging Race: Black Performers in Turn of the Century America" Cambridge: (Harvard University Press).
Stark, Seymour (2000), Men in Blackface: True Stories of the Minstrel Show, Xlibris.
Sweet, Frank W. (2000). A History of the Minstrel Show. Backintyme. ISBN 0-939479-21-4
.
הערות שוליים

↑  ראו The Cambridge companion to the musical מאת William A. Everett, Paul R. Laird עמודים 75-76 וכן Trouble in Catfish Row, מאמר מהגרדיאן מאת Gary Younge
↑  ראו למשל , ,
↑   "Bamboozled", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538654505171  BnF: cb135068421 (data)  GND: 4170087-9  LCCN: sh85085877  NKC: ph802778
מיכאל גנדלב

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1950 סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 פטירה:  30 במרץ 2009 (בגיל 58) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ברית המועצות, ישראל 
 מקום לימודים:  St. Petersburg I. I. Mechnikov State Medical Academy (SPSMA) 
 שפות היצירה:  רוסית, עברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1967 
 
מיכאל גנדלב (רוסית: Михаил Генделев;‏ 28 באפריל 1950 לנינגרד – 30 במרץ 2009 תל אביב) היה משורר, סופר ומתרגם ישראלי אשר כתב בשפה הרוסית.
קורות חיים

אביו של גנדלב, שמואל, עבד כמורה לפני מלחמת העולם השנייה. עם תחילתה של המלחמה הוא גויס, נפצע קשות עוד בראשיתה, שתי רגליו נקטעו, וידו ועינו נפגעו קשות. לאחר המלחמה הוא עבד כל חייו כמהנדס במפעל. אמו, אסיה, עבדה כלבורנטית. גנדלב החל את לימודיו במכון הרפואי של סנקט פטרבורג ב-1967. באותה שנה החל לכתוב שירים אשר מעולם לא יצאו לאור בברית המועצות. לאחר סיום הלימודים החל לעבוד כרופא ספורט.
ב-1977 עלה לישראל, התיישב בבאר שבע ועבד בתור רופא מרדים בבית החולים סורוקה. ב-1979 עבר להתגורר בירושלים. השתתף במלחמת לבנון הראשונה כפרמדיק.
לאחר המעבר לירושלים החליט גנדלב לעזוב את הרפואה ולהקדיש את חייו לספרות. גנדלב הוציא לאור תשעה ספרי שירה וכמה ספרי פרוזה, כולם ברוסית. ב-2000 תורגם לעברית, בידי פטר קריקסונוב, קובץ שיריו "חג", שראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד. המשורר חיים גורי, שהעריך את יצירתו של גנדלב למרות שלא ידע רוסית, סייע בתרגום.
גנדלב עסק בתרגום של חיבוריהם של גדולי המשוררים של יהדות ספרד, כמו יהודה הלוי, שמואל הנגיד ואחרים. ב-1987 הוא ביקר בברית המועצות, כשבעקבות הביקור יצא לאור הרומן שלו "מסע רוסי גדול", שהביקור בברית המועצות שימש לו להשראה. בין השנים 1988–1994 הוא ביקר עוד מספר פעמים בברית המועצות (ובמדינות אשר נוצרו לאחר פירוקה), כאשר רוב הנסיעות האלו היו מטעם הסוכנות ונתיב (לשכת הקשר).
בסוף שנות התשעים הוא עבד במטה בחירות של בנימין נתניהו ונתן שרנסקי.[דרוש מקור] בסוף שנת 1999 הוא עבר למוסקבה בהזמנתו של בוריס ברזובסקי כדי לשמש בתור יועץ לפרויקט בניהולו של ברזובסקי.[דרוש מקור]
גנדלב נפטר ב-30 במרץ 2009 בבית חולים ביילינסון לאחר מאבק במחלת ריאות קשה.
יצירתו

רשימה חלקית של יצירתו:
שירי מיכאל גנדלב, 1984 («Стихотворения Михаила Генделева»).
חג, ירושלים, 1995 («Праздник»).
צאר, ירושלים, 1997 («Царь»).
בגני אללה, ירושלים, 1997 («В садах Аллаха»). מהדורה עברית: בגני אללה (תרגום מרוסית: לנה זידל, עריכת התרגום: עודד זידל, ייעוץ ועריכה: פטר קריקסונוב, אחרית דבר: מיכאל וייסקופף, עורך ראשי: רפי וייכרט), תל אביב, הוצאת קשב לשירה, 2016.
אוסף בלתי מלא משירי גנדלב, ירושלים, 2003
הערות שוליים

1 2  אנה איסאקובה, רוסי בישראל, ישראלי במוסקווה, באתר הארץ, 7 ביוני 2004
↑  עלית קרפ, אל תחפשו פה דוסטויבסקי: 20 שנה לעלייה הרוסית, באתר הארץ, 3 בינואר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305432705171  GND: 132819856  ISNI: 0000 0000 8274 9736  LCCN: n82076979  NKC: js2013739801  NTA: 139391975  SUDOC: 124698859  VIAF: 82078072   WorldCat (עם VIAF): 82078072
מומנט כפיפה

מומנט כפיפה בקורה מכח מרוכז
מומנט כפיפה בקורה מכח מפורז
מומנט כפיפה הוא מושג בסטטיקה ומשמש בעיקר בתחום של הנדסה אזרחית, הנדסת מכונות והנדסה ביו-רפואית בתחום הביו-מכניקה.
מומנט כפיפה הוא שילוב של כוחות פנימיים הפועלים בתוך רכיבים סטרוקטורליים של מבנה כגון עמודים וקורות.
לדוגמה, כאשר קורה מוצבת אופקית על שני סמכים המחזיקים אותה והיא נושאת משקל כלשהו, מתפתחים בתוך הקורה מאמצי כפיפה. חלקה העליון של הקורה במקרה זה יהיה לחוץ וחלקה התחתון יהיה מתוח. ככל שההפרש בין כוחות הלחיצה וכוחות המתיחה באותו חתך של קורה יהיה גדול יותר, כך למעשה מומנט הכפיפה יגדל. מומנט כפיפה, כמו מומנט כח הוא תמיד מכפלה וקטורית של אורך (הזרוע) ושל כח. במקרה של קורה זיזית, הנתפסת רק מצד אחד, מומנט הכפיפה באותו צד יהיה הפוך למקרה הקודם. במקרה כזה חלקה העליון יהיה מתוח וחלקה התחתון לחוץ.
היחידות בהן מבטאים מומנט כפיפה הן Nm (ניוטון כפול מטר) או kNm (קילו-ניוטון כפול מטר), כאשר מומנט חיובי או שלילי מבטאים את כיוון הכפיפה.
דרך ההתגברות על מאמצי כפיפה היא על ידי שימוש ברכיבים בעלי מומנט התמד של השטח או מומנט התמד מסדר שני, גדול כנדרש. לקורות פלדה המשמשות למבני פלדה יש לרוב פרופיל בצורת I אשר פועל ביעילות בהיבט זה.
בקורות העשויות מבטון מזוין משתמשים ביעילות בשילוב בטון ופלדה באופן כזה שייתן מענה למאמץ הכפיפה בקורה. הפלדה, אשר יעילה בהתנגדות לכוחות מתיחה, תעבור בצד הקורה בו פועל מאמץ המתיחה, ואילו הבטון, היעיל בהתנגדות לכוחות הלחיצה, ימלא את שאר חתך הקורה וימנע ממנה להימעך בחלקה הלחוץ.
דיאגרמת המומנטים או מהלך המומנטים מראה בצורה גרפית את השקול של מומנטי הכפיפה בכל נקודה על גבי הקורה, בצד אחד של החתך. אפשר לחשב את מומנטי הכפיפה לכל כח לחוד ולחבר את המומנטים הנוצרים מהם – סופרפוזיציה.
דוגמאות גרפיות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מומנט כפיפה בסרן של רכב | מומנט כפיפה בציר של מכונה | מומנט כפיפה בקורת כננת | מומנט כפיפה בצינור על תמיכות תחת עומס מפולג |
ראו גם

כפיפה
מומנט ההתמד של השטח
לקריאה נוספת

Timoshenko S., Strength of Materials, 3rd edition, Krieger Publishing Company, 1976, ISBN 0882754203
Shames I.H., Cozzarelli F.A., Elastic and inelastic stress analysis, Prentice-Hall, 1991, ISBN 1560326867
| מאמץ (הנדסה) |
| --- | --- | --- |
| מאמצים | מאמץ • מאמץ גזירה • מאמץ כפיפה • מאמץ לחיצה • מאמץ מתיחה • מאמץ פיתול • מאמץ קריסה • עייפות החומר |  |
| נושאי עזר | מומנט כפיפה • מומנט כוח • אלסטיות • מעוות • חוק הוק • עקומת מאמץ-מעוות • כניעה (הנדסה) |  |
| מודולי האלסטיות | מודול האלסטיות • מודול הגזירה • מקדם פואסון • קבועי לאמה • מודול הנפח |  |
| שטחים ונפחים | שטח • מומנט התמד • מומנט ההתמד של השטח • מומנט התמד פולרי של השטח • משפט שטיינר-הויגנס • טנזור התמד • טבלת טנזורי התמד • מומנט ראשון של שטח |  |
| נושאים משלימים | חוזק חומרים • טנזור מאמצים • מאמצים ראשיים • מעגל מור • היפותזות חוזק • שיטות אנרגיה • חוקי קסטיליאנו |  |
מים מליחים

עצי מנגרובים בביצות הסונדרבאנס. ביצות אלה מלוחות מעט עקב המפגש של נהר הגנגס עם האוקיינוס ההודי ורק צמחים עמידים יכולים לשרוד בהן.
מימי הריו דה לה פלטה מכילים מים מליחים, מבלי להגיע לים.
מים מליחים הם מים שרמת המלחים בהם (כדוגמת נתרן, אשלגן ומלחים אחרים) גבוהה מרמת המלחים במים מתוקים, אך קטנה מרמת המלחים במי ים. המים המליחים טובים במקרים מסוימים לתעשייה ולחקלאות, למשל להשקיית תמרים וגפנים, אך אין הם מתאימים למרבית הגידולים. 
כמו כן ניתן להתפיל מי מליחים ולהופכם ראויים לשתייה בתהליך הצורך פחות אנרגיה מזה של התפלת מי ים.
כאשר משקים גידולים חקלאיים בעלי עמידות במים מליחים, המליחות המוגברת מעודדת את יצירת הסוכרים בפרי, שלבסוף מתוק יותר לעומת פרי מגידול שהושקה במים שפירים. בין הגידולים המציגים תכונה זו הם תמרים וגפנים שהוזכרו למעלה וכן עגבניות.
באזור הנגב הדרומי נמצאים כמה עשרות מיליארדי מ"ק מי תהום מליחים, ללא מוצא טבעי אל פני הקרקע. לכן מטפחים באזור גידולים בעלי עמידות למים מליחים כמו שדות כותנה, זיתים, עגבניות שרי, כרמי גפן ודגים.
כמו כן הוקמו באזור זה 17 מתקנים להתפלת מים מליחים עבור יישובים שאינם מחוברים לרשת המים הארצית. בצפון הארץ מופיעים המים המליחים בעיקר בצורת מעיינות: מעיינות בית שאן, מעיינות בקעת גינוסר, מעיינות נחל נעמן ומעיינות נחל תנינים. נעשה שימוש חקלאי גם במים מליחים שמקורם במעיינות ממערב לכנרת. מים אלה מוזרמים לירדן הדרומי, מדרום לסכר אלומות, בקטע שבין הכנרת וים המלח.
כמו כן מוכרת תופעת זיהומו של אקוויפר החוף עם כניסתם של מי ים ועירובם במי התהום השפירים עקב שאיבה מוגברת של האקוויפר.
שפך נהר הוא גוף מים המתאפיין במים מליחים, היכן שמתערבים מי גשמים שפירים במי הים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283967405171  BnF: cb11967914z (data)  GND: 4146436-9  LCCN: sh85016274 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מומסיה

| --- | --- |
 מדינה:  סוריה סוריה
 שפה רשמית:  ערבית
 סיבת נטישה:  מלחמת ששת הימים
 דת:  סונים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  393 (1960)
 קואורדינטות:  33°04′40″N 35°49′50″E﻿ / ﻿33.077777777778°N 35.830555555556°E﻿ / 33.077777777778; 35.830555555556 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) מומסיה(למפת אצבע הגליל רגילה) מומסיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מומסיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מומסיה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מוּמְסִיָה (ערבית ممسيّة) הוא כפר צ'רקסי נטוש בצפון רמת הגולן, אשר שכן במרחק של כחמישה קילומטרים דרומית לעיר קוניטרה, למרגלות הר בני רסן (תל-ע'סניה). הכפר שמרבית תושביו היו צ'רקסים ומיעוטם טורקמנים, חרב לאחר מלחמת ששת הימים ונמצא כיום בשליטת ישראל.
היסטוריה

ראשית ההתיישבות במקום מתוארכת לשלהי המאה ה-3 תקופת שלטונה של האימפריה הרומית. המקום יושב על ידי השבט הבדואי "בני ע'סאן" שנדד למקום מאזור תימן ובהמשך, בתקופת האימפריה הביזנטית קיבלו על עצמם את הנצרות. ב-636, לחמו בני השבט לצד הביזנטים בקרב הירמוך, ניגפו עימם בקרב והיישוב ננטש.
ב-1878 הגיעו לאזור מהגרים צ'רקסים מהקווקז ויישבו את המקום מחדש. בניגוד לכפרים הצ'רקסים האחרים ברמת הגולן, מומסיה נחלק בפועל לשני יישובים שונים. החוקר הגרמני גוטליב שומאכר ציין בספרו "הגולן" את המקום כאחת מההתיישבויות הצ'רקסיות ברמת הגולן. בסקר שערך בין השנים 1884-1885 הוא מציין 82 בקתות בכפר ואוכלסיה של כ-330 תושבים בני עשר ומעלה:
"שני כפרים צ'רקסים שהוקמו לאחרונה. אחד מהם נשען על הקצה הצפוני של חאמא קרצה ובו 22 בקתות, בעוד השני נמצא מעט מערבה, במישור, ובו 60 בתים. שניהם מתפתחים מהר יותר משאר הכפרים הצ'רקסיים. הם בנויים היטב ובצורה מרווחת, ואוכלוסייתם מונה יחדיו כ-330 נפש. במקום אבני בנייה עתיקות מעטות ".
במהלך מלחמת ששת הימים נכבש הכפר על ידי צה"ל וחרב. במהלך מלחמת יום הכיפורים הווה האזור זירת קרב בין חטיבת השריון הסורית ה-43 לבין חלקים מגדוד 82 של צה"ל ובמהלכו כשלו הסורים בכיבוש הכפר.
ראו גם

ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן
מומנטום דמוגרפי

מומנטום דמוגרפי או מומנטום ביולוגי הוא תופעה דמוגרפית שבה באוכלוסייה מסוימת, למרות ששיעור הפריון יורד בחדות (נשים יולדות בממוצע פחות ילדים), יש עלייה בכמות הלידות הכוללת באוכלוסייה, בגלל התפלגות הגיל הצעיר של האוכלוסייה, ומכאן שהריבוי הטבעי ממשיך לעלות. הדמוגרף הקנדי נתן קיפיץ הסביר כי "התופעה מתרחשת מכיוון שתקופה של פוריות גבוהה הביאה לשיעור גבוה של נשים בגילאי הפוריות, ואלה מבטיחות שיעורי ילודה גולמיים גבוהים הרבה אחרי שהשיעורים הספציפיים לגיל ירדו."
תהליך התיעוש ומודרניזציה שעובר העולם מאז המהפכה התעשייתית כולל גם השפעות חברתיות ודמוגרפיות. בכל אוכלוסייה שעוברת תהליך מודרניזציה ניתן להבחין בתהליך של תמורה דמוגרפית: בשלב הראשון יורד שיעור התמותה ותוחלת החיים עולה. בשלב זה האוכלוסייה גדלה בקצב מהיר. בשלב השני, שיעור הפריון (מספר הילדים הממוצע לאישה) יורד, אך שיעורי הילודה נשארים גבוהים משיעורי התמותה. בתקופת המעבר בין השלבים, הרכב האוכלוסייה הוא צעיר, והילדים והנוער מהווים אחוז ניכר ממנה. כאשר מגיעים הילדים לגיל הפריון האוכלוסייה עדיין גדלה.  במילים אחרות, הרכב האוכלוסייה מפצה על הירידה בשיעור הפריון, משום שלמרות שאישה יולדת פחות ילדים יש יותר ויותר נשים שנכנסות למעגל הפריון כך ששיעור הילודה הכולל נשמר.
ככל שהאוכלוסייה צעירה יותר כך המומנטום יימשך שנים רבות יותר.  רק בשלב השלישי נצפית ירידה בשיעור הריבוי הטבעי. בסופו של דבר, כאשר המומנטום מסתיים, האוכלוסייה עתידה להתייצב, ואף, כפי שקורה במדינות אירופאיות מסוימות, לעמוד על מאזן שלילי, בו יותר אנשים נפטרים מאלו שנולדים.
המומנטום הדמוגרפי בישראל

בישראל מושג המומנטום הדמוגרפי מתקשר בעיקר לערביי ישראל. במאה ה-21 ערביי ישראל הגיעו לשלב השני שבו שיעור הפריון יורד, אך מבנה הגילים מתאים לאוכלוסייה צעירה: 40% מהאוכלוסייה הערבית בישראל נמצאת מתחת לגיל 18 (2009). לפיכך, צפוי שיעור הילודה הכולל של ערביי ישראל להישמר ויכול אף לגדול גם אם לא מתחשבים כלל בשיעור הפריון של אישה ערבייה בישראל.
המומנטום הדמוגרפי באירופה

ברבות ממדינות אירופה מתרחש תהליך דמוגרפי של מומנטום דמוגרפי שלילי, כלומר מבנה הגילים באוכלוסייה מתאים לאוכלוסייה זקנה ולכן גם אם שיעור הפריון של אישה יגדל האוכלוסייה תמשיך לקטון כי אין מספיק נשים בגיל הפריון. במקרים כגון אלו, בשל המחסור באזרחים בגיל היצרנות, נוטות מדינות רבות לעודד הגירה חיצונית לשם איוש התפקידים הדורשים צעירים למילואם.
הערות שוליים

↑  Vincent Paul, Potentiel d’accroissement d’une population, Journal de la Société de Statistique de Paris, 1re Série, Janvier–Février 86(1–2), 1945, עמ' 16–39
↑  N. Keyfitz, On the momentum of population growth, Demography 8, 1971-02, עמ' 71–80
↑  תמורות באוכלוסייה ובחברה של המזרח התיכון, ע.8 באתר משרד החינוך.
מוחמד בן טוגג' אל-איחשיד

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 882 בגדאד, בית עבאס 
 פטירה:  24 ביוני 946 (בגיל 64) דמשק, בית עבאס 
 מקום קבורה:  בית הקברות באב אל-אסבאט 
 
מוּחמד בִן טוּגג' אַל-אִיחְ'שִיד או מוּחמד בֶן טַגג' אַל-אִיחְ'שִיד (בטורקית: Muhammet bin Toğaç, בערבית: محمد بن طغج الإخشيد; 8 בפברואר 882 – 24 ביולי 946) היה מייסד השושלת האיח'שידית מטעם בית עבאס בסוריה ובמצרים משנת 935 ועד מותו.
אל-איחשיד היה טורקי ממלוכי.
בשנת 924 הוא מונה למושל ג'ונד פלסטין ובשנת 930 מונה למושל דמשק.
לאחר עלייתו של א-ראדי היה למשנה לו בסוריה, מצרים, מסופוטמיה וערי צפון חיג'ז וגם קיבל ממנו תואר "איח'שיד" (בפרסית: נסיך - תואר השליט באושרושנה וטראנסאוקסאניה שם היו שורשיו) בין השנים 937–939.
בשנת 940 ניצח בקרב עם צבאו של החליף אך לפי הסכם משנת 945 איבד את מסופוטמיה וחלק מסוריה לבית חמדאן. נפטר שנה לאחר מכן.
הערות שוליים

↑  מרדכי גיחון, אטלס כרטא לתולדות ארץ ישראל מביתר ועד תל-חי: היסטוריה צבאית, עמ' 43.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: muhammed-b-tugc
מחאות דיור בישראל

מתוך קמפיין שפורסם בעיתונה היומי של ההסתדרות הכללית, דבר. 23 בפברואר 1981
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מפגינים במסגרת מחאת האוהלים, 30 ביולי 2011
בישראל נערכו מספר מחאות על רקע מצוקות דיור.
מחאות הדיור בסוף שנות השבעים > רקע

מלחמת יום הכיפורים ומשבר האנרגיה שנצמד אליה הביאו לבלימת הצמיחה, למשבר חריף במאזן התשלומים, ולתחילת תהליך של סחרור אינפלציוני. התייקרות הנפט וחומרי הגלם המיובאים הובילה גל עליות מחירים. שיעור האינפלציה בשנת 1973 הגיע לכדי 20%, כעבור שלוש שנים הכפיל עצמו ל-40%, ועד סוף העשור הגיע לכ-100% ומעלה. מערכת ההצמדות הנהוגה במשק צמצמה למשקי הבית את הנזק המידי של הסחרור האינפלציוני, ויצרה מראית עין של התמודדות מכובדת עם נזקי האינפלציה. הפיחות בערך המטבע הוביל להתייקרות המוצרים המייובאים - בין 1976 ל-1979 עלה זמן העבודה הנדרש לקניית מכונת כביסה מ-41 יום בשנת ל-48 יום; מקרר - מ-49 יום ל-78 יום; ומכונית מ-1.9 שנים ל-2.4 שנים. מחירי הדירות התייקרו באופן חד - מ-4.5 שנים ל-8.4 שנים.
מחאות הדיור בסוף שנות השבעים > 1978

בנובמבר 1978, לצורך מאבק במצוקת הדיור, נוסדה תנועת "דיור מיד" בתל אביב על ידי יפה יגודניק ולאה ישראל. ב-5 בנובמבר נערכה הפגנה בככר מלכי ישראל בתל אביב במחאה על מחירי הדיור הגבוהים. יוזמי ההפגנה החתימו את הנאספים על עצומה נגד מצוקת הדיור ומחו על רמת התחזוקה הנמוכה של הדירות השכורות, אי מתן הלוואות לרווקים לצורך רכישת דירה, או מתן הלוואות לפי קריטריונים שאינם מתקבלים על הדעת. בתגובה להפגנה ולעליית חסרונות הדיור לרווקים לסדר היום הציבורי, הגיש חבר הכנסת עקיבא נוף הצעת חוק לפיה יש לסייע לרווקים בפתרון בעיות הדיור שלהם על ידי בניית שכונות של דירות קטנות, המיועדות להשכרה.
ב-21 בנובמבר נערכה מסיבת עיתונאים ובה הודיעו מארגני התנועה שיקיימו הפגנות, יחתמו על עצומות ואם לא תהיה ברירה הם אף יפלשו לדירות. התנועה שיגרה מכתבים לשר האוצר, שר השיכון וחברי הכנסת ובהם היא תבעה לפתוח באופן דחוף יוזמות חקיקה לצורך הקלה על מצוקת הדיור. התנועה תבעה לחוקק חוקים שיחייבו את הגופים הנוגעים לכך לפתוח בבנייה רחבה של דירות להשכרה, ובמיוחד דירות קטנות, כמו גם חוקים שיצמידו את גובה שכר הדירה לאחוז מסוים מן השכר הממוצע במשק ויחייבו פיקוח על מחירי על מחירי הדירות לרכישה ולהשכרה, שכן, לטענת כותבי המכתב, "הן על-פי המשנות הסוציאליסטיות והן על-פי המשנות הליברליות הדיור הוא מצרך יסוד, ואין להעלות על הדעת את המשך המצב הקיים שבה נהפך הדיור נושא לספסרות ולספקולציות פרועות". לאחר כשבועיים המכתבים נותרו ללא מענה.
ב-22 בנובמבר נערכה הפגנה על ידי "דיור מיד" וגופים אחרים הנאבקים נגד מצוקת הדיור בככר מלכי ישראל בתל אביב. מספר ימים לאחר מכן הודיעה התאחדות הסטודנטים בישראל כי היא מצטרפת למאבק נגד יוקר הדיור ועל הקמת ועד משותף. לאה יגודניק ולאה ישראל טענו כי התנועה מונה כבר כ-1,000 חברים.
ב-27 בנובמבר נערכה הפגנה שאורגנה על ידי "דיור מיד" בככר מלכי ישראל בתל אביב. מאות השתתפו בהפגנה וראשי המפגינים הודיעו כי בימים הקרובים הקרובים ירחיבו פעולתם ויקימו מאהלים במרכזי הערים "עד שיזוז למישהו משהו בנושא הדיור".
ב-28 בנובמבר "דיור מיד" שלחה מכתב אל ההסתדרות ובו תבעה פגישה עם מזכ"ל ההסתדרות. מזכ"ל ההסתדרות נענה למכתב ונפגש עם ראשי התנועה והודיע להם כי הוטל על חברת "שיכון עובדים" לעבד תוכניות ולרכז מאמציה ואמצעיה בפתרון בעיות השיכון זוגות צעירים, שכבות מצוקה ורווקים, אך ביצוע מדיניות השיכון מוטל על ממשלת ישראל. על בקשת ראשי התנועה שההסתדרות תבנה דירות להשכרה לנזקקים, השיב כי ההסתדרות לא תהיה משכירת דירות, אלא רק מדרבנת בניית דירות ומסייעת לה.
ב-29 בנובמבר התקיימה שביתת קונים בת 3 שעות מטעם הרשות המרכזית לצרכנות בהסתדרות, במחאה על המדיניות הכלכלית ועליות המחירים בשווקים. היענות הציבור הייתה חלקית.
בדצמבר טענו יפה יגודניק ולאה ישראל כי באחת ההפגנות יצאו פעילים בתנועה כשהם מחולקים לחוליות פעולה להפגין ליד דירות העומדות להשכרה במטרה למנוע מהשוכרים לשכור את הדירות במחיר המופקע. עוד הן טענו כי יש לגרום לשינויים משמעותיים כדי להקל על מצוקת הדיור, כגון: הכרה בהוצאות שכר דירה כהוצאה מוכרת פטורה ממס, פינוי משרדים הממוקמים בדירות אשר נועדו למגורים ובניית דירות קטנות להשכרה ופיקוח על מחירן.