stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סת-בעל
הערות שוליים

↑  1998 ,keel, O & Uehlinger, C, Gods, goddesses, and images of God in ancient Israel. Minneapolis : Fortress Press
↑  Seth, God of confusion : a study of his role in Egyptian mythology and religion. H. te Velde ; [English translation by Mrs. G.E. van Baaren-Pape]. Leiden : E.J. Brill, 1967
↑  (BA'AL AND SETH : AN INVESTIGATION INTO THE RELATIONSHIP OF TWO GODS, WITH REFERENCE TO THEIR ICONOGRAPHY (CA. 1500 – 1000 BCE), Cox, Michael James (2013-12)
↑  Herman te Velde,  Seth, God of confusion : a study of his role in Egyptian mythology and religion, Thesis (doctoral)--Rijksuniversiteit te Groningen, 1967,
↑  Schroer, Silvia (2011). Die Ikonographie Palastinas/Israels und der Alte Orient: eine Religionsgeschichte in Bildern, Band 3: Die Spätbronzezeit (בגרמנית). Academic Press Fribourg. p. 346.
| אלים במיתולוגיה הכנענית |
| --- | --- | --- |
| מפחרת האלים | אל (אל קונה ארץ) • אשרה • בעל־הדֻּ/הדד • ענת • עשתרת • דגן • אדון • בעלת גבל • בוהו • מוֹת • בעל פעור • ים • שמש • ירח  • כושר וחסיס • כושרות • רשף • חורון • קדש • אשמון • עשתר • כמוש • מלך • קוס • יהוה • שחר • שלם • צד • נכל ואב • שכמן ושנם • לויתן • תנין (אנ') • מלקרת • תנת • בעל חמון • פמי (אנ') • סכן • צדק (אנ') • מישור (אנ') • שלמן • גד • רפאים |  |
| אתרים מקודשים | מרום צפון • חכפת • כפתר • עשתרות • תותול |  |
| ספרוּת | שירה אוגריתית: עלילות בעל וענת ‧ עלילת אקהת ‧ עלילת כרת ‧ הולדת שחר ושלם ‧ חתונת ירח ונכל ‧ לחש עלילת האלים הנאבקים בנחש • כתבי סכניתן |  |
| פולחן | במות • מרזח • פסלים מצבות • מצבות נדר • בית אל • כס עשתרת • מקדש מגדול • תרפים • נסך וקטורת • מזבחות אבן ונחושת • קורבנות, זבחים, מנחות, זבח חלב, שלמים, כליל ועולות • העלאה באוב |  |
| המיתולוגיה המצרית |
| --- | --- | --- |
| הפנתאון המצרי | אוסיריס • איסיס • אכר • אמון • אמונת • אנוביס • אפיס • עאפפ • ארבעת בני הורוס • אתום • אתון • בת • בס • בסתת • גב • הורוס • חעפי • חכא • וואדג'ת • ח'ונסו • ח'נום • ח'פרי • חתחור •  מות • מונתו • מין • מע'ת • מפדת • נו • נות • נחבת • נית • נפרתם • נפתיס • סתת • סבכ • סופדו • סח'מת • סת (סת־בעל) • ענקת • פאחת • פתח • קבוי • קוק • קטש • רע (העין של רע) • רשף • שו • תאורת • תחות • תפנות • סרקת |     |
| אתרים מיתולוגיים | בנבן |     |
| כתבים דתיים | אמדואת • כתבי הפירמידות • כתבי ארונות קבורה • ספר האדמה • ספר המערות • ספר המתים (הפפירוס של אני) • ספר הנשימה • ספר השערים |     |
| פולחן | מקדשים מצריים (מקדש לוקסור • כרנך • מקדשי אבו סימבל) • הפירמידות במצרים (הפירמידה הגדולה של גיזה) • הספינקס הגדול של גיזה • עמק המלכים • חג הסד |     |
האל סת
מצבה מאוגרית האל בעל. בידו כלי נשק המסמל את הברק: עץ ארז, אלה או חנית שלעיתים מסתיימת בפרח.
משל הזורע

משל הזורע הוא אחד ממשלי ישו בברית החדשה. המשל מופיע בבשורות הסינופטיות בבשורת מתי י"ג 1–23, בשורת מרקוס ד' 1–4 ובשורת לוקס ח' 4–15.
המשל מספר על חקלאי אשר מפזר זרעים בשדה. חלק מן הזרעים נופלים על אם הדרך מחוץ לשדה, חלק נופלים על אדמת טרשים וחלקם נופלים על קרקע המצמיחה קוצים. בכל אותם מקרים הזרעים הולכים לאיבוד כיוון שאינם מניבים יבולים. לעומת זאת חלק מהזרעים נופלים על "הָאֲדָמָה הַטּוֹבָה", והם נובטים, צומחים ומניבים יבולים, חלקם נותנים יבולים פי שלושים, חלקם פי שישים ואחרים פי מאה.
לאחר שישו סיפר את המשל להמוני העם, הוא מבאר לתלמידיו (בלבד) את הנמשל: הזרע מייצג את הבשורה, הזורע הוא מי שמכריז את הבשורה (ישו עצמו), סוגי הקרקעות השונים מייצגים את האופנים בהם מגיבים בני אדם שונים לבשורה: שלוש הקרקעות הראשונות מייצגות את דחיית הבשורה בעוד הקרקע האחרונה, הטובה, מייצגת את קבלת הבשורה בצורה המיטבית. השערים (פי שלושים, פי מאה וכו') מייצגים את הגמול אשר בו יזכה מי שקיבל את הבשורה, האמין בה ופעל על פיה.
טקסט המשל > המשל

3 שִׁמְעוּ שָׁמוֹעַ הִנֵּה יָצָא הַזֹּרֵע לִזְרֹעַ׃ 4 וַיְהִי בְזָרְעוֹ וַיִּפֹּל מִן־הַזֶּרַע עַל־יַד הַדָּרֶךְ וַיָּבֹאוּ עוֹף הַשָּׁמַיִם וַיֹּאכְלֻהוּ׃ 5 וְיֵשׁ אֲשֶׁר נָפַל עַל־מְקוֹם הַסֶּלַע אֲשֶׁר אֵין־לוֹ שָׁם אֲדָמָה הַרְבֵּה וַיְמַהֵר לִצְמֹחַ כִּי לֹא־הָיָה לוֹ עֹמֶק אֲדָמָה׃ 6 וַיְהִי כִּזְרֹחַ הַשֶּׁמֶשׁ וַיִּצָרֵב וַיִּיבָשׂ כִּי אֵין־לוֹ שׁרֶשׁ׃ 7 וְיֵשׁ אֲשֶׁר נָפַל בֵּין הַקֹּצִים וַיַּעֲלוּ הַקֹּצִים וַיְמָעֲכֻהוּ וְלֹא נָתַן פֶּרִי׃ 8 וְיֵשׁ אֲשֶׁר נָפַל עַל הָאֲדָמָה הַטּוֹבָה וַיִּתֵּן פְּרִי עֹלֶה וְגָדֵל וַיַּעַשׂ זֶה שְׁלֹשִׁים שְׁעָרִים וְזֶה שִׁשִּׁים וֵזֶה מֵאָה׃ 9 וַיּאֹמֶר אֲלֵיהֶם מִי אֲשֶׁר אָזְנַיִם לוֹ לִשְׁמֹעַ יִשְׁמָע׃

- (מרקוס ד' 3–9), הברית החדשה, תרגום דליטש
טקסט המשל > הנמשל (פרשנותו של ישו)

10 וַיְהִי בִּהְיוֹתוֹ לְבַדּוֹ וְיִּגְּשׁוּ הָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר אִתּוֹ עִם־שְׁנֵים הֶעָשָׂר וַיִּשְּׁאָלוּהוּ עַל־הַמָּשָׁל׃ 11 וַיּאֹמֶר אֲלֵיהֶם לָכֶם נִתַּן לָדַעַת סוֹד מַלְכוּת הָאֱלֹהִים וַאֲשֶׁר מִבַּחוּץ לָהֶם הַכֹּל בִּמְשָׁלִים׃ 12 לְמַעַן יִרְאוּ רָאוֹ וְלֹא יֵדְעוּ וְשָׁמְעוּ שָׁמוֹעַ וְלֹא יָבִינוּ פֶּן־יָשׁוּבוּ וְנִסְלַח לְחַטֹּאתָם׃ 13 וַיּאֹמֶר לָהֶם לֹא יְדַעְתֶּם אֶת־הַמָּשָׁל הַזֶּה וְאֵיךְ תָּבִינוּ אֶת־הַמְּשָׁלִים כֻּלָּם׃ 14 הַזֹּרֵע הוּא זֹרֵעַ אֶת־הַדָּבָר׃ 15 וְעַל־יַד הַדֶּרֶךְ אֵלֶּה הֵם אֲשֶׁר יִזָּרַע־בָּם הַדָּבָר וּכְשָּׁמְעָם אוֹתוֹ מִיָּד בָּא הַשָׂטָן וַיִּשָׂא אֶת־הַדָּבָר הַזָּרוּע בִּלְבָבָם׃ 16 וְכֵן הַנִּזְרָעִים עַל־מְקֹמוֹת הַסֶּלַע הֵם הַשֹּׁמְעִים אֶת־הַדָּבָר וּמַהֵר בְּשִׂמְחָה יִקָּחֻהוּ׃ 17 אַךְ אֵין־לָהֶם שׁרֶשׁ בְּקִרְבָּם וְרַק לְשָׁעָה יַעֲמֹדוּ וְאַחַר־כֵּן בְּבֹא צָרָה וּרְדִיפָה בִּגְלַל הַדָּבָר מְהֵרָה יִכָּשֵׁלוּ׃ 18 וְאֵלֶּה הַנִּזְרָעִים בֵּין הַקֹּצִים הֵם הַשֹּׁמעִים אֶת־הַדָּבָר׃ 19 וְדַאֲגוֹת הָעוֹלָם הַזֶּה וּמִרְמַת הָעשֶׁר וְתַאֲוֹת אֲחֵרוֹת בָּאוֹת וּמְמָעֲכוֹת אֶת־הַדָּבָר וּפְרִי לֹא יִהְיֶה־לּוֹ׃ 20 וְאֵלֶּה הַזְּרוּעִים עַל־הָאֲדָמָה הַטּוֹבָה הֵם הַשֹּׁמְעִים אֶת־הַדָּבָר וּמְקַבְּלִים אֹתוֹ וְעֹשִׂים פְּרִי זֶה שְׁלֹשִׁים שְׁעָרִים וְזֶה שִׁשִּׁים וְזֶה מֵאָה׃

- (מרקוס ד' 10–20), הברית החדשה, תרגום דליטש
הקשר למטרת המְשָׁלים

המשל, לפי הבשורה על-פי מרקוס והבשורה על-פי מתי, מהווה חלק מ"הדרשה" של ישו שהועברה מתוך סירה על הכנרת, והוא משמש גם כהסבר למטרת משלי ישו בכללותם וגם כהסבר על המשל עצמו. לפי גרסאות אלה בחר ישו לדבר מתוך הסירה כאמצעי להעברת המסר על מנת שקהל המאזינים הגדול ששהה על חוף האגם יוכל לשמוע אותו היטב. בבשורת לוקס לא מוזכר השימוש בסירה להשמעת הדרשה, אולם גם כאן מציג ישו את המשל בפני המון מאזיניו שנאסף "מכל היישובים בסביבה", וגם כאן מתקיים הדיון על שאלת מטרת משלים והפרשנות על "משל הזורע" עצמו.
חשוב לציין שבעוד שהמשל עצמו עובר בדרשה להמונים, הנמשל - הפרשנות נמסרה לתלמידיו בלבד.
פרשנויות

היו מלומדים שחשבו שהמשל מביע במקורו אופטימיות בהתבוננות שטחית, וזאת על אף הכשל ברוב המקרים בנביטה וצמיחת הזרע, אך בסופו של דבר ה"זרע" יצליח לנבוט, להשריש, ולהניב "יבולים" גדולים. מרקוס משתמש במשל כדי להדגיש את הצלחתו הקודמת של ישו להשפיע על ההמונים בהרצאת תורתו, כמו גם הצלחת השפעת המסר של בשורת ישו על העולם כולו במהלך שלושת העשורים שהפרידו בין תקופת חיי ישו לבין תיעודה, כלומר זמן כתיבת הבשורות.
ישו מסביר לתלמידיו שהוא מלמד בסגנון סיפור המשלים כיוון שהוא אינו רוצה שכולם יבינו אותם, מלבד חסידיו - תלמידיו. הללו המצויים מחוץ לקבוצת התלמידים אינם אמורים להבין אותם. לפיכך מלכתחילה חייב המאזין להיות מחויב לדרכו - לבשׂורתו של ישו, על מנת להבין את המסר שלו. ללא התחייבות כזאת לא יוכל איש לעולם להבינם עד הסוף ולהיעזר במסר שלו. מי שאינו מבין את המשלים בצורה הנכונה - סימן שאינו תלמיד אמת של ישו . ישו מצטט את ישעיהו ו' 9–10 שהוכיח את בני ישראל תוך ידיעה ברורה שהמסר שלו ייפול על אוזניים ערלות ולא מבינות ומשום כך חטאם של בני ישראל הכופרים באלוהות לא נסלח להם ולכן נענשו על ידי אלוהים.
המסר הזה בהקשר ל"משל הזורע", חיוני להבנת כל שאר משלי ישו, כפי שהוא מבהיר: מה שנדרש בטרם הבנת המשלים של ישו הוא האמונה בו ובבשורתו, וכי לא תינתן הארה והבנה לאלה המסרבים להאמין, ולכן המשל יכול רק להטעות או לבלבל אותם.
לקריאה נוספת

Kilgallen, John J., A Brief Commentary on the Gospel of Mark, Paulist Press, 1989. ISBN 0-8091-3059-9
Bruce R. McConkie, Doctrinal New Testament Commentary, Vol. I:289
James E. Talmage, Jesus The Christ, pg. 263-266
הערות שוליים

↑  Kilgallen p.82
1 2  Kilgallen p.83
↑  Kilgallen p.84
↑  ט וַיֹּאמֶר, לֵךְ וְאָמַרְתָּ לָעָם הַזֶּה: שִׁמְעוּ שָׁמוֹעַ וְאַל-תָּבִינוּ, וּרְאוּ רָאוֹ וְאַל-תֵּדָעוּ. י הַשְׁמֵן לֵב-הָעָם הַזֶּה, וְאָזְנָיו הַכְבֵּד וְעֵינָיו הָשַׁע: פֶּן-יִרְאֶה בְעֵינָיו וּבְאָזְנָיו יִשְׁמָע, וּלְבָבוֹ יָבִין וָשָׁב--וְרָפָא לוֹ.
↑  Kilgallen p.86
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563389105171  BnF: cb16503124v (data)  LCCN: sh85125877  LNB: 000294947 
פיטר ברויגל האב, משל הזורע על רקע נוף, 1557.
בן אדם (שיר של אודיה)

"בן אדם" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת אודיה. את השיר הוציאה ב-20 באוגוסט 2024 לאור, יחד עם שני סינגלים נוספים בשם "לילה טוב" ו"עובד בכפר", חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק, כחלק מאלבום האולפן השלישי של אודיה, "ילדה של אמונה".
רקע וכתיבה

"בן אדם" נכתב על ידי אודיה, צליל קליפי, אלמוג קריאף ונדב אהרוני, שגם הפיק אותו מוזיקלית בהתאם ללחן מן המקורות. השיר מתאר חוויה אישית ורגשית של התמודדות עם חיים מלאי כאב ותסכול, תוך שימוש בדימויי חומרים ממכרים, כמו משקאות אלכוהוליים וכדורים פסיכיאטריים. הדוברת מביעה תחושת אובדן נפש ותחושת ריקנות ("אם מישהו מוצא פה נפש תחזירו אותה לכאן"). ישנה התמקדות ברצון לברוח מהמציאות ולעבור את הלילה עד לזריחת השמש. כל הלהיטים, או ההצלחות בעולם החומרי, מתוארים כעצובים, וכל ניסיון למצוא משמעות בכסף מתברר כחסר ערך כי "כולנו על הרצף" – כלומר כולנו מתמודדים עם אותם קשיים רגשיים.
הבית שמצטט פסוקים מהמקורות ("בֶּן אָדָם מַה לְּךָ נִרְדָּם") מתייחס לפיוט שנאמר בסליחות, והוא קריאה לבני האדם להתעורר ולהתפלל לפני אלוהים. ההשוואה בין העולם החומרי של השיר לבין המסר הדתי מדגישה את הקונפליקט הפנימי של הדוברת בין עולם של חיפוש אחר ריגושים חומריים לבין משמעות רוחנית ותשובה פנימית. הדוברת מתחברת לדמותו של רבי נחמן, שמבטיח שאין ייאוש בעולם, ומביעה תקווה של קבלה עצמית ("עושה עם עצמי שלום") ואמונה שמה שעתיד להגיע, יגיע. השימוש בפסוקים מהתפילות מדגיש את המתח בין ייאוש לתקווה ומציע שבאמצעות חיבור לעולם הרוחני ניתן למצוא נחמה.
רקע וכתיבה > עטיפה

בעטיפה מופיע ספר פתוח עם עמודי טקסט שעוצבו בצבעי מים בגוונים של ורוד, כחול, צהוב וסגול, שמכסים חלק מהדפים בצורה מופשטת. על העמוד הימני כתוב שם השיר, "בן אדם", באותיות שחורות מודגשות וגדולות על גבי רקע צבעוני ומעוטר בסמלים יהודיים עדינים, כמו מגני דוד ודוגמאות גאומטריות שונות.
העמוד השמאלי כולל את הפיוט "בן אדם מה לך נרדם" שמוכר מאמירת הסליחות ביהדות. הכיתוב מופיע בפונט מסורתי שמזכיר כתב יד ספרדי עתיק, המדגיש את ההקשר הרוחני והדתי של התמונה. העיצוב הכללי משלב בין קדושה לתחושה של יצירתיות עכשווית.
הצלחה מסחרית

"בן אדם" יצא לרגל קידום אלבומה השלישי של אודיה, "ילדה של אמונה", יחד עם שני סינגלים נוספים בשם "לילה טוב" ו"עובד בכפר". הוא הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט, במצעד ההיטליסט של "מאקו" ובמצעד השבועי של גלגלצ.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | היטליסט | 1  |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|  ישראל | העשירייה | 1 |  |
הערות שוליים

↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏11 בפברואר 2025
| אודיה |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה ‏•‏‏ שירים
| אלבומי אולפן | אור • האמת • ילדה של אמונה |  |
| מיני-אלבומים | חרבות ברזל |  |
| סינגלים | "אור" • "מה אשיב לך" • "נצנצים" • "על מה בנים חושבים בלילה" • "אם הייתי צריכה" • "תשבור לי ת'לב" • "אינטלקטוערס" • "האמת" • "מאמי" • "בלילות" • "אני פה" • "אינטלקטוערסית" / "הזוג המלכותי" • "תהמר עליי" • "חורף 23" • "צמוד צמוד" • "בן אדם" • "עובד בכפר" • "הטוב הרע ועודיה" • "את לא יודעת כמה שאני אוהב אותך" • "מי אוהב אותך יותר ממני" • "רוקדת מול כולם" |  |
אטרוסקית

ה"קיפוס פרוסינוס" (אנ'), לוח אבן ובה כתובת אטרוסקית בת 46 שורות, אחת הכתובות האטרוסקיות הארוכות ביותר. המאה ה־3 או ה־2 לפנה"ס.
אטרוסקית הייתה שפתם של האטרוסקים, עם עתיק אשר חי ברובו באטרוריה שבצפון איטליה המודרנית. האטרוסקית השפיעה על הלטינית אך לבסוף הוחלפה על ידיה לחלוטין. האטרוסקים השאירו כ־13,000 כתובות שנמצאו עד כה, רק מיעוט קטן מהן באורך משמעותי; כמה כתובות דו לשוניות עם טקסטים בלטינית, יוונית או פיניקית; וכמה עשרות מילים המושאלות משפות אחרות.
הקשר של האטרוסקית לשפות אחרות היווה מקור לתיאוריות שונות ומחקר ארוך טווח, כאשר השפה מסווגת לעיתים כשפה מבודדת (אנ') ולעיתים כאחת מהשפות הטירניות (אנ').
הקונצנזוס בקרב בלשנים ואטרוסקולוגים הוא שהאטרוסקית הייתה שפה אחות לפרוטו הודו־אירופית (אנ'), ושפה פליאו־אירופית (אנ') והיא קשורה קשר הדוק לשפה הראטית (אנ') המדוברת בהרי האלפים, ולשפה הלמניאנית (אנ').
מבחינה דקדוקית, השפה האטרוסקית היא שפה צירופית, עם שמות עצם ופעלים המציגים סיומות הטיה. שמות העצם מציגים חמישה מקרי יחסה, מספרי יחיד ורבים, עם הבחנה מגדרית בין זכר לנקבה בכינוי גוף.
נראה שלאטרוסקית הייתה מערכת פונולוגית, עם ארבעה תנועות פונמיות וניגוד לכאורה בין עיצורים סותמים לעיצורים מנושפים. תיעוד השפה מצביע על כך ששינוי פונטי התרחש לאורך זמן, עם ביסוס מחדש של התנועות הפנימיות של המילים, אולי בגלל ההשפעה של ההדגשה הראשונית של המילים של ההטעמה האטרוסקית.
הדת האטרוסקית (אנ') השפיעה על הדת ברומא העתיקה (אנ'), ורבים מהחפצים של התרבות האטרוסקית ששרדו הם בעלי משמעות דתית. האלפבית האטרוסקי נגזר מהאלפבית היווני שהיה מקור האלפבית הלטיני.
היסטוריה של האוריינות האטרוסקית

האוריינות האטרוסקית הייתה נפוצה בחופי הים התיכון, כפי שמעידים כ־13,000 כתובות (הקדשות, כתובות וכו'), רובן קצרות למדי, אך חלקן באורך ניכר. הם מתוארכים בערך לשנת 700 לפנה"ס.
לאטרוסקים הייתה ספרות עשירה, כפי שציינו סופרים לטיניים. טיטוס ליוויוס וקיקרו היו מודעים לכך שטקסים דתיים אטרוסקים מיוחדים נקבעו במספר קבוצות של ספרים שנכתבו באטרוסקית תחת הכותרת הלטינית הגנרית Etrusca Disciplina. ה־Libri Haruspicini עסק בגילוי עתידות על ידי קריאת קרביים מחיה שהוקרבה, בעוד ה־Libri Fulgurales הסביר את אמנות הניבוי על ידי התבוננות בברק. סט שלישי, ה־Libri Rituales, עשוי היה לספק מפתח לציוויליזציה האטרוסקית: היקפה הרחב יותר אימץ סטנדרטים אטרוסקיים של חיים חברתיים ופוליטיים, כמו גם פרקטיקות פולחניות. לפי הסופר הלטיני מהמאה ה־4, סרוויוס, קיימת קבוצה רביעית של ספרים אטרוסקים.
בשנת 30 לפנה"ס, טיטוס ליוויוס ציין שפעם לימדו נערים רומאים באופן נרחב אטרוסקית, אך מאז הוחלפה בהוראה של יוונית בלבד, הסופר הרומאי מרקוס טרנטיוס וארו ציין שעבודות תיאטרון חוברו לפני זמנו באטרוסקית.
היסטוריה של האוריינות האטרוסקית > הכחדות השפה

תאריך ההכחדה של השפה האטרוסקית התרחש לפי החוקרים, בשלהי המאה הראשונה לפנה"ס, או בתחילת המאה הראשונה לספירה. נראה כי ניתוח של עדויות כתובות מרמז כי האטרוסקית עדיין פרחה במאה השנייה לפנה"ס, עדיין חיה במאה הראשונה לפנה"ס, ושרדה לפחות במקום אחד בתחילת המאה הראשונה לספירה. עם זאת, ההחלפה של האטרוסקית בלטינית התרחשה כנראה מוקדם יותר באזורים הדרומיים הקרובים יותר לרומא.
בדרום אטרוריה, האתר האטרוסקי הראשון שעבר תהליך של לטיניזציה (אנ') הייתה העיר האטרוסקית ההיסטורית, ויי שבמרכז איטליה, כאשר היא נחרבה ואוכלסה מחדש על ידי הרומאים בשנת 396 לפנה"ס. בטרקוויניה, כתובות לטיניות התקיימו יחד עם כתובות אטרוסקיות בציורי קיר ובכתובות על קברים במשך מאות שנים, מהמאה ה־3 לפנה"ס ועד תחילת המאה ה־1 לפנה"ס.
בצפון אטרוריה נחשפו כתובות אטרוסקיות המאוחרות במאות שנים לאחר היעלמותן בדרום אטרוריה. בקלוסיום (אנ'), סימוני הקברים מראים השפעה מעורבת, לטינית ואטרוסקית במחצית הראשונה של המאה הראשונה לפנה"ס, עם מקרים שבהם שני דורות עוקבים רשומים בלטינית ואז הדור השלישי והצעיר ביותר, באופן מפתיע, מתומלל באטרוסקית. בפרוג'ה, כתובות מונומנטליות באטרוסקית עדיין נראות במחצית הראשונה של המאה ה־1 לפנה"ס, בעוד שתקופת הכתובות הדו־לשוניות נמשכת מהמאה ה־3 ועד סוף המאה ה־1 לפנה"ס. הכתובות הדו־לשוניות האחרונות התגלו בשלושה אתרים בצפון אטרוריה. כתובות בארצו כוללות כתובת אחת המתוארכת ל־40 לפנה"ס ואחריה שתי כתובות עם תאריכים מעט מאוחרים יותר.
מטבעות עם כיתוב אטרוסקי ליד סיינה תוארכו לשנת 15 לפנה"ס. האטרוסקולוג פיליפ פרימן (Philip Freeman) מציין שבאזורים כפריים ייתכן שהשפה שרדה קצת יותר זמן, וכי אפשרות של הישרדות השפה האטרוסקית עד סוף המאה ה־1 לספירה ואילך היא אפשרית, במיוחד בהתחשב בהתגלות הכתב האוסקאני (אנ') בקירות פומפיי.
למרות היכחדות השפה האטרוסקית, נראה שהטקסים הדתיים האטרוסקים נמשכו הרבה יותר מאוחר, והמשיכו להשתמש בשמות האטרוסקים של אלוהויות שונות, ייתכן עם שימוש ליטורגי כלשהו בשפה. בשלהי תקופת הרפובליקה הרומית ובתחילת התקופה האוגוסטנית, מקורות לטיניים שונים, כולל קיקרו, ציינו את המוניטין המוערך של מגידי העתידות האטרוסקים.
בסביבות 180, הסופר הלטיני אולוס גליוס מזכיר את האטרוסקית לצד השפה הגאלית (אנ').
בזמן הכחדתה, רק כמה רומאים משכילים בעלי תחומי עניין עתיקים, כמו מרקוס טרנטיוס וארו, ידעו לקרוא אטרוסקית. הקיסר הרומי קלאודיוס נחשב לבעל יכולת לקרוא אטרוסקית, וחיבר חיבור על ההיסטוריה האטרוסקית (אנ'). הקדשה נפרדת של קלאודיוס מרמזת על ידע מ"מקורות אטרוסקיים מגוונים", אך לא ברור אם היו דוברים שוטפים של אטרוסקית. פלאטיה אורגולנילה, אשתו הראשונה של הקיסר, הייתה אטרוסקית.
לאטרוסקית הייתה השפעה מסוימת על הלטינית, שכן כמה עשרות מילים ושמות אטרוסקיים הושאלו על ידי הרומאים, חלקם נשארו בשפות מודרניות, כמו נשר (אטרוסקית – voltur, אנגלית – vulture), חצוצרה (אטרוסקית – tuba,אנגלית – trumpet) ואנשים (אטרוסקית – populus, אנגלית – people).
תפוצה גאוגרפית

כתובות נמצאו בצפון־מערב ומרכז איטליה, באזור הנושא את שמה של הציוויליזציה האטרוסקית, טוסקנה (מלטינית tuscī "אטרוסקים"), וכן בלאטיום המודרנית מצפון לרומא, במערב אומבריה המודרנית של נהר הטיבר, במחוז קמפניה ובעמק הפו מצפון לאטרוריה.
מחוץ לאיטליה נמצאו כתובות בקורסיקה ובגאליה נארבוננסיס שבדרום צרפת.
סיווג השפה > השערת המשפחה הטירנית

בשנת 1998, הלמוט ריקס (אנ') הציג את ההשערה כי השפה האטרוסקית קשורה לשפות ממשפחה אחרת, במה שהוא כינה משפחת השפות הטירניות (אנ'). משפחת השפות הטירניות של ריקס – שהורכבה מראיטית (אנ'), שדוברה בימי קדם במזרח האלפים, ולמנית (אנ'), שיחד עם האטרוסקית – זכתה להכרה בקרב חוקרים. משפחת השפות הטירניות של ריקס אושרה על ידי החוקרים סטפן שומאכר, נורברט אוטינגר, קרלו דה סימון, וסימונה מרצ'סיני. מאפיינים נפוצים בין האטרוסקים, הראטיים והלמניאנים נמצאו במורפולוגיה, בפונולוגיה ובתחביר. מצד שני, התכתבויות מילוניות מעטות מתועדות, לפחות בחלקן בשל המספר המועט של טקסטים ראטיים והלמניאנים. המשפחה הטירנית, או הטירנית הנפוצה, במקרה זה נחשבת לעיתים קרובות לפליאו־אירופית וכקדומה להגעת השפות ההודו־אירופיות לדרום אירופה. מספר חוקרים מאמינים שהשפה הלמניאנית יכולה הייתה להגיע לים האגאי במהלך תקופת הברונזה המאוחרת, כאשר שליטי מיקנים גייסו קבוצות של שכירי חרב מסיציליה, סרדיניה ומחלקים שונים של חצי האי האיטלקי. חוקרים כמו נורברט אוטינגר, מישל גראס וקרלו דה סימון סבורים שלמניאנית היא עדות על התיישבות מסחרית אטרוסקית באי שהתרחשה לפני 700 לפנה"ס, ואינה קשורה לגויי הים.
כמה חוקרים סבורים שהשפה הקמונית (אנ'), שפה נכחדת המדוברת באלפים המרכזיים של צפון איטליה, עשויה להיות קשורה גם לאטרוסקית ולשפה הראטית.
מערכת כתיבה > אלף בית

הכתב הלטיני התפתח מהאלפבית האטרוסקי (אנ'), שהותאם ללטינית בצורת הכתב האיטלקי הקדום (אנ'). האלפבית האטרוסקי משתמש בגרסת הכתב של האי אוויה של האלפבית היווני באמצעות האות (דיגמא) והועבר ככל הנראה דרך אנאריה וקימה, שני יישובים יוונים בדרום איטליה.
האלפבית האטרוסקי הוא בן 26 אותיות, שתיעוד מוקדם שלו מופיע על אגרטל קטן עם מכסה בצורת תרנגול במוזיאון המטרופוליטן לאמנות. הכתובת מתוארכת לסביבות 600–650 לפנה"ס. האלפבית במלואו כלל 26 אותיות וכונה על ידי החוקרים 'אלפבית מודל'. האטרוסקים לא השתמשו בארבע אותיות ממנו, בעיקר משום שלאטרוסקים לא היו העיצורים o,[דרושה הבהרה] b, d ו־g.
הכתיבה הייתה מימין לשמאל למעט כתובות ארכאיות, שהשתמשו מדי פעם בבוסטרופידון. בכתובות המוקדמות ביותר, המילים הן רציפות. החל מהמאה ה־6 לפנה"ס, הם מופרדים על ידי נקודה או נקודתיים, שיכולים לשמש גם להפרדת הברות. הכתיבה הייתה פונטית, כלומר האותיות ייצגו את הצלילים. מצד שני, כתובות רבות מקוצרות מאוד ולעיתים נוצרות כלאחר יד, כך שלעיתים קשה לזהות אותיות בודדות. האיות עשוי להשתנות מעיר לעיר והדבר משקף ככל הנראה הבדלי הגייה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אות המקור הפיניקית: 
אלפבית יווני מערבי: 
| יוניקוד לאלפבית איטלקי קדום (אנ') | 𐌀 | 𐌁 | 𐌂 | 𐌃 | 𐌄 | 𐌅 | 𐌆 | 𐌇 | 𐌈 | 𐌉 | 𐌊 | 𐌋 | 𐌌 | 𐌍 | 𐌎 | 𐌏 | 𐌐 | 𐌑 | 𐌒 | 𐌓 | 𐌔 | 𐌕 | 𐌖 | 𐌗 | 𐌘 | 𐌙 | 𐌚 |
אטרוסקית עתיקה (לפי לוח מרסיליאנה): 
אטרוסקית חדשה: 
| תעתיק | a | b | c | d | e | f | z | h | θ | i | k | l | m | n | ş | o | p | ś (σ́) | q | r | s | t | u | x | φ | ψ | 8 |
מערכת כתיבה > אלף בית > שלבים בהתפתחות הכתב האטרוסקי

למערכת הכתב היו שני שלבים היסטוריים: השלב הארכאי מהמאות השביעית עד החמישית לפנה"ס, שהתפתח מהאלפבית היווני הקדום, והמאוחר יותר מהמאות הרביעית עד הראשונה לפנה"ס, שבה שונו חלק מהאותיות לאותיות הייחודיות לכתב האטרוסקי.
האלפבית האטרוסקי שרד גם לאחר העלמות השפה המדוברת. בנוסף להיותו המקור של האלפבית הרומי, הוצע כי הוא העתיק את מקום השפעתו צפונה לונטו ומשם דרך רייטיה אל השפות הגרמניות, שם הוא הפך לאלפבית הפותארק הקדום (אנ'), הצורה הקדומה של האלפבית הרוני.
מערכת כתיבה > אלף בית > הגייה

הדיבור בשפה האטרוסקית שם דגש חזק על ההברה הראשונה של המילה, וגרם לסינקופה על ידי היחלשות של התנועות הנותרות, אשר אז לא היו מיוצגות בכתב. הרגל דיבור זה הוא אחד ההסברים לצבירי העיצורים האטרוסקים הייחודיים.
מערכת כתיבה > טקסט דו לשוני

לוחיות פירגי הן טקסט דו־לשוני באטרוסקית ובפיניקית החקוק על שלושה לוחיות זהב, אחד בפיניקית ושניים באטרוסקית. הלוחיות הכתובות בשפה האטרוסקית כוללות 16 שורות ו־37 מילים. הלוחיות מתוארכות לסביבות 500 לפנה"ס.
הלוחיות נמצאו בשנת 1964 על ידי מאסימו פאלוטינו במהלך חפירה בנמל האטרוסקי העתיק של פירגי (אנ'), כיום סנטה סברה (אנ'). המילה האטרוסקית החדשה היחידה שניתן היה לחלץ מניתוח מקרוב של הלוחות הייתה המילה ל'שלושה', ci.
עוד אוהבת אותך

"עוד אוהבת אותך" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אגם בוחבוט. את השיר הוציאה ב-9 בינואר 2025 לאור חברת התקליטים גאגא מיוזיק כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
על השיר

"עוד אוהבת אותך" נכתב, הולחן והופק מוזיקלית על ידי תמר יהלומי ויונתן קלימי. השיר מבטא את הכאב ואת הכמיהה של הדוברת לבן-זוגה לשעבר אותו עדיין אוהבת. היא מתארת כיצד הייתה מוכנה להקריב הכול כדי להחזיר את הזמן לאחור על מנת לחוות עמו שוב רגע אחד נוסף של אהבה. היא מתארת את המשיכה אליו כמשהו בלתי נשלט, כמעט כמו התמכרות, ואת הכאב שכרוך בזיכרון ובידיעה שהוא אינו. ניסיונותיה להמשיך הלאה בחייה מעלים חרס, שכן כאב האהבה בלבה חוזר בכל מחשבה או חלום.
במקביל מתמודדת הדוברת עם תחושת אשמה במערכת היחסים החדשה שלה. היא נרדפת על ידי נוכחותו הרוחנית של אהובה האמיתי, ומונעת מעצמה להתמסר לבן-זוגה הנוכחי.
הצלחה מסחרית

"עוד אוהבת אותך" הפך ללהיט במדינת ישראל. הוא הגיע בשיאו למקום התשיעי במצעד הרשמי של גלגלצ, המבוסס על נתוני ההצבעות של מאזיני התחנה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 9  |  |
|  ישראל | היטליסט | 24  |  |
הערות שוליים

↑   אגם בוחבוט - עוד אוהבת אותך, סרטון  באתר יוטיוב, 9 בינואר 2025
↑  glglz, המצעד השבועי שלנו כאן - ויש לנו שני מקומות ראשונים חדשים!!! 🤩..., באתר אינסטגרם, ‏6 בפברואר 2025
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏11 בפברואר 2025
| אגם בוחבוט |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | אין קונספט |  |
| מיני אלבומים | Sold Out בלב • איפי ללב שבור |  |
| סינגלים | "כמו בריו" • "ארטיק מסטיק" • "אצל הדודה והדוד" • "לוקה" • "בננות" • "לימונדה" • "סופות" • "יהלום" • "כל העולם" • "מגבות" • "באתי להציל אותך" • "בשורות טובות" • "יותר חזק מה" • "קופידון" • "איפה אתה" • "לא שומעת" • "אהובי" • "נאדי באדי" • "אתה" • "אומרים עלי" • "עוד אוהבת אותך" |  |
| השתתפות בסינגלים | "דובשנייה" • "מנגלים" |  |
| שירים אחרים | "טרנטולה" |  |
| פילמוגרפיה | בית ספר למוסיקה • הבנים והבנות • תברחו • כפולה |  |
66 באנדרומדה

|  נתוני תצפית |
| --- | --- |
 קבוצת כוכבים:  אנדרומדה
 בהירות נראית:  6.173
 סיווג ספקטרלי:  F4V 
 עלייה ישרה:  2ʰ 29ᵐ 51.78ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏11.9″ ‏34′ ‏50°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  2.55
 מרחק:  184  שנות אור 56.41  פארסק
 מסה:  1.55 מסות שמש
 טמפרטורה:  6,760 K
 מהירות רדיאלית:  −5.3±4.3 קילומטר לשנייה
 היסט:  18.4347±0.0307 אלפיות של שניות קשת
 
66 באנדרומדה הוא כוכב כפול בעל בהירות נראית של 6.16 שנמצא במרחק של כ-184 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים אנדרומדה. המערכת ממוקמת ליד הגבול הצפוני של קבוצת כוכבים עם פרסאוס.
מרכיבים של הכוכב דומים ובעלי סיווג ספקטרלי F. תוצאות המדידות מראות, שכוכב זה מתקרב למערכת השמש עם מהירות של 5 ק"מ בשנייה.
לאסלו הראשון, מלך הונגריה

לאסלו הראשון או לאסלו הקדוש (בהונגרית: László I. magyar király בקרואטית: Ladislav I, בלטינית: Ladislaus I) (ממלכת פולין, 1040 בקירוב – ניטרה, 29 ביולי 1095) היה מלך הונגריה משנת 1077 ומלך קרואטיה משנת 1091 ועד מותו. הוא בנם השני של בלה הראשון, מלך הונגריה ושל המלכה ריכזה (או ריכסה). שמו קשור לגיבוש וייצוב ההגנה על הרכוש הפרטי, כיבוש ממלכת קרואטיה (1091) וחניכתם של הקדושים ההונגרים הראשונים.
הוא עצמו נחנך לקדוש בשנת 1192 ונקרא גם "הספורטאי של אלוהים" בגלל מבנה גופו יוצא הדופן.