stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האגודה ההיסטורית האמריקאית
פעילות

האגודה מקדמת את חקר ההיסטוריה ואת הוראתה, וכן את שימור המקורות ההיסטוריים והנגשתם. האגודה היא הארגון העיקרי של היסטוריונים הפועלים בארצות הברית, בעוד שארגון ההיסטוריונים האמריקאים (Organization of American Historians) הוא הארגון העיקרי של היסטוריונים החוקרים את ארצות הברית ומלמדים את עברה.
בשנת 1889 קבע הקונגרס כי האגודה תתקיים "לשם קידום לימודי ההיסטוריה, איסוף ושימור כתבי יד היסטוריים, ולשם מטרות דומות לתועלת ההיסטוריה האמריקנית והיסטוריה בארצות הברית".
האגודה מוציאה לאור את American Historical Review, מכתבי העת המובילים בעולם בתחום ההיסטוריה, והיא מקיימת כנס שנתי בהשתתפות אלפי היסטוריונים. האגודה מחלקת מספר מלגות ופרסים מדי שנה ומממנת מחקרים שונים.
נשיא האגודה מכהן בתפקידו שנה תמימה, ובחלוף השנים נמנו על נשיאי האגודה מספר היסטוריונים ידועי שם כגון אלפרד תייר מהן (נ' 1902), פרדריק ג'קסון טרנר (נ' 1910), ג'יימס הנרי ברסטד (נ' 1928), ג'יימס הארווי רובינסון, ברנרד ביילין (נ' 1981), מיכאל רוסטובצף, פיליפ קרטין (Philip D. Curtin) (אנ') (נ' 1922), ויליאם הארדי מקניל (נ' 1917), נטלי זימון דייוויס, קרוליין ביינום ורוברט דארנטון (Robert Darnton). בראשות האגודה עמדו גם מספר אישים שלא היו היסטוריונים מובהקים, כגון תאודור רוזוולט (נ' 1912), ווודרו וילסון (נ' 1924).
גריגורי גארפונקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באוגוסט 1920 ינוביצ'י, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  22 בספטמבר 1943 (בגיל 23) נהר דנייפר, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  ברית המועצות 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1941–1943 (כשנתיים)
 דרגה:  לוחם הצבא האדום (קראסנוארמייץ)
 תפקידים בשירות
 סייר שטח בחטיבת הטנקים מס' 183 של גיס הטנקים העשירי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות (10 בינואר 1944)   עיטור כוכב הזהב  עיטור לנין  מדליה על ההצטיינות בקרב (14 באוגוסט 1943)
 תפקידים אזרחיים
 עובד מחרטה
 הנצחה
 על שמו קרויים רחובות בינוביצ'י וויטבסק   יד זיכרון הוצב במפעל בו עבד ב-1979 ופסל הוצב בשטחו (ב-2017 הועבר הפסל לינוביצ'י)
 
גרִיגוֹרִי סוֹלוֹמוֹנוֹביִץ' גַארְפוּנְקִין (ברוסית: Григорий Соломонович Гарфункин; בחלק מן התעודות: גרִיגוֹרִי סַאלוֹמוֹנוֹביִץ' גוֹרְפוּנְקִין (ברוסית: Григорий Саломонович Горфункин‏; 8 ביוני 1920 – 22 בספטמבר 1943) היה חייל יהודי סובייטי, סייר שטח בחטיבת הטנקים מס' 183 של גיס הטנקים העשירי במלחמת העולם השנייה, גיבור ברית המועצות.
קורות חיים

שם משפחתו במקור הוא גוֹרְפוּנְקֶל. נולד ב-6 באוגוסט 1920 בעיירה ינוביצ'י, גוברניית ויטבסק באימפריה הרוסית (כיום יישוב ינוביצ'י, אזור ויטבסק, ביילורוס). עברי (בחלק מן התעודות רשום כרוסי).
בין השנים 1936–1940 היה עובד מחרטה במפעל למחטים בעיר (כיום מפעל למיכשור של ויטבסק).
גויס לצבא האדום באוקטובר 1940 ונשלח לחזית בראשית הפלישה הגרמנית לברית המועצות, השתתף בקרב על לנינגרד. נפצע קשה במהלכו ולאחר השיקום הגיע ב-1943 לחזית וורונז', שם הפך לסייר מצב החזית בחטיבת הטנקים מס' 183 של גיס הטנקים העשירי.
מעשה הגבורה

ב-22 בספטמבר 1943 החטיבה שלו הייתה הראשונה שהתקרבה לדנייפר דרומית לקייב. קבוצה של שישה סיירים קיבלה את המשימה לחצות את הגדה המערבית ולבצע סיור שטח הצליחה העתידית. המשימה ניתנה על ידי קיריל מוסקלנקו שאחר כך התמנה למרשל ברית המועצות.
היחידה חצתה את הדנייפר בכפר חוצקי (שבמחוז פריאסלאב) ונחשפה במהלך גילוי ביצורי ורמאכט וקביעת נקודות הירי שלו במקום. גארפונקין נותר להגן על נסיגת שאר החיילים ולאחר מכן החל לחצות את הנהר ונורה באמצע הנהר.
ב-10 בינואר 1944 על פועלו הוא עוטר לאחר מותו בתואר גיבור ברית המועצות.
הערות שוליים

↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת המדליה ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  "יד לסייר-גיבור גריגורי גארפונקין הוצב בנפת ויטבסק", חדשות ויטבסק, 17 באוקטובר 2017 (ברוסית)
דייוויד קורט

דייוויד ג'ון קורט (באנגלית: David John Court; נולד ב-1 במרץ 1944 במיצ'אם שבסארי) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אנגלי בהווה.
ביוגרפיה

קורט הצטרף לארסנל ב-1959 בזמן שהיה תלמיד בית ספר, וחתם על חוזה המקצוען בינואר 1962. בתחילת דרכו הוא שיחק בעמדת החלוץ המרכזי או החלוץ השני, והבקיע שערים רבים עבור קבוצת הנוער וקבוצת המילואים של המועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה בסגל הבוגר בהפסד 1 - 2 לאסטון וילה ב-10 בספטמבר 1962, והשתתף ב-14 משחקים באותה עונה ובזו שאחריה.
בתחילת עונת 1964/1965 החליט בילי רייט (מאמן ארסנל) להעביר את קורט לעמדת הקשר הימני, ובאותה עונה השתתף קורט ב-35 משחקים בעמדה זו. בעונת 1965/1966 הוא עבר לעמדת המגן הימני, והשתתף ב-38 משחקים. בסוף העונה פוטר רייט ממשרתו, ובעקבות כך עזבו שחקנים רבים. אולם, קורט לא היה ביניהם ונשאר בארסנל למשך שלוש עונות נוספות.
בתקופתו של ברטי מיי (מחליפו של רייט) שיחק קורט בכל העמדות האפשריות למעט שוער, אך זכה לזמן משחק יותר מצומצם ובשתי עונותיו הראשונות של מיי השתתף ב-31 משחקים בסך הכל. אולם, בעונת 1968/1969 הוא חזר לשחק בהרכב באופן קבוע, והשתתף ב-51 משחקים בכל המסגרות כולל ההפסד לסווינדון טאון בגמר גביע הליגה באצטדיון ומבלי הישן.
הוא הרבה לשחק גם בעונת 1969/1970, אך באמצעה סבל מפציעה והחמיץ את שני המשחקים של גמר גביע ערי הירידים. ביולי 1970 החליטה הנהלת ארסנל לקבל את הצעת לוטון טאון, ושחררה את קורט תמורת סכום של 30,000 לירות שטרלינג; בסך הכל הוא השתתף ב-203 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 18 שערים. הוא שיחק בלוטון במשך שתי עונות, ולאחר מכן עבר לברנטפורד. הוא סיים את הקריירה שלו במועדון הכדורגל בארנט שמחוץ לליגה.
לאחר פרישתו הוא ניהל מאפייה ומעדנייה, עבד במגזר העסקי, וב-1996 חזר לארסנל בתפקיד עוזרו של ליאם בריידי (ראש התוכנית לטיפוח שחקנים צעירים).
לקריאה נוספת

טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 73 - 74), מיינסטרים,‏ 2007 (ISBN 1-84596-232-X)
דאמראק

| --- | --- |

 מיקום
 ערים ראשיות:  עיריית אמסטרדם 
 דרכים מסתעפות:  דה דאם 
 קואורדינטות:  52°22′34″N 4°53′50″E﻿ / ﻿52.376071°N 4.897113°E﻿ / 52.376071; 4.897113
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אמסטרדם מוגדלת) דאמראק(למפת אמסטרדם רגילה) דאמראק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דאמארק, מבט מכיכר דאם לכיוון תחנת הרכבת. מימין ניתן לראות את כלבו דה ביינקורף
מפת אמסטרדם משנת 1544 לערך - מבט לכיוון דרום. הדאמראק היא התעלה במרכז המפה.
דאמראק (בהולנדית: Damrak) היא דרך ראשית במרכז אמסטרדם שבהולנד, ההולכת מצפון לדרום ומקשרת בין תחנת הרכבת המרכזית לבין כיכר דאם.
הדרך נבנתה במקום בו עברה תעלה שקישרה בין הסכר שנבנה על נהר האמסטל לבין שפך הנהר - ומכאן שמו של הרחוב - הרחוב שבהמשך ה"דאם" - ה"סכר".
מתחת לרחוב עוברים קווים של הרכבת התחתית של אמסטרדם.
במבנה בֶּרס ואן בֶּרלאחֶה (Beurs van Berlage - בורסת ברלאחה) שברחוב פעלה בראשית המאה ה-20 הבורסה של אמסטרדם, אשר בשל מיקומה זכתה לכינוי "דאמראק", על שמו של הרחוב. כינוי זה נשמר גם כיום, אף שהבורסה עברה למבנה אחר.
דעת קהל

דעת הקהל
קריקטורה העוסקת בהשפעת דעת הקהל על מערכת המשפט
דעת קהל היא צירוף האמונות והדעות של ציבור גדול (למשל: כל תושבי מדינה מסוימת) בנושא מסוים.
וולטר ליפמן הגדיר דעת קהל כ"תמונות המצויות בראשינו" לעומתו אמר תומאס קרלייל "דעת הקהל היא השקר הגדול ביותר עלי אדמות" ומור הרחיב ואמר: "דעת הקהל היא ראי עקום; פעם היא מגדילה ופעם היא מקטינה, אולם תמיד מעוותת את הדברים".
נוסח הצירוף על פי תפילת כל נדרי: "על דעת המקום ועל דעת הקהל ... אנו מתירין להתפלל עם העבריינים" (שם בהוראת הסכמת הקהל).
בממשל

בממשל דמוקרטי ליברלי, לדעת הקהל השפעה ניכרת על פעולתם של פוליטיקאים ומנהיגים, ולכן נעשה ניסיון לעצב אותה באמצעות מיטוב יחסי ציבור. לבירור דעת הקהל נהוג לערוך סקר דעת קהל על מדגם מייצג של האוכלוסייה הרלוונטית.
לדעת הקהל משקל גדול יותר בדמוקרטיה מאשר בדיקטטורה. בפרט גדל משקלה של דעת הקהל בתקופה שלפני הבחירות. בתקופה זו נערכים סקרי דעת קהל רבים, ביוזמת המפלגות או ביוזמת אמצעי תקשורת, בניסיון לחזות את תוצאות הבחירות. דעת הקהל משתקפת לעיתים גם ללא עריכת סקר, למשל על ידי בחירות או משאל עם, וכן, באופן פחות מהימן, באמצעות רשתות חברתיות או השתתפות המונית בהפגנה. הסיבה לחשיבותה של דעת הקהל בדמוקרטיה, מצויה ביכולת ההיזון החוזר שלה. כלומר, יצירת היזון חוזר אודות דעתו של העם המיוצגת בתקשורת (מצב אידיאלי) מביאה לתיקון עוולות השלטון לסירוגין. בצורה זו יכולה הדמוקרטיה לחשוף את חסרונותיה ולתקנם, ובכך גדולתה.
בעסקים

עיצוב דעת קהל הוא חלק חשוב מתהליך שיווק והטמעת מוצר חדש בשוק, ואף משמש ככלי נשק כנגד מתחרים. לעיתים, דעת קהל שלילית, גם היא שגויה עובדתית, יכולה לעכב פיתוחו של מוצר או לשנות מוצר קיים מוצלח ומוכח, בשל הפגיעה במוניטין.
לדוגמה, רשת המסעדות הגדולה בעולם, מקדונלד'ס, שינתה את הרכב התפריט שלה ברוב העולם המערבי, והוסיפה לו מגוון סלטי בריאות בעקבות מחאה ציבורית כללית שנשמעה בארצות הברית על השמנה ומחלות לב ב-2003. מספר סרטים פופולריים שנעשו בנושא, חלקם פרטנית כנגד הרשת, גרמו לגל מחאה שיצר שינוי במוצר דגל מצליח ומוכח שלא עבר שינוי מהותי מזה כ-10 שנים.
ראו גם

סקר דעת קהל
הערות שוליים

↑  תמונות המצויות בראשינו
↑  רוביק רוזנטל, מילון הצירופים, כתר, 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548563005171  BnF: cb13318767f (data)  GND: 4043152-6  LCCN: sh2002006218  LNB: 000051673  NARA: 10644296  NDL: 00574311  NKC: ph116571 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השפעתה של דעת הקהל על הממשל
האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל

| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה 
 מייסדים:  קרל פרדיננד צימרמן 
 יושב ראש:  ינס קמלה 
 תקופת הפעילות:  28 בספטמבר 1877 – הווה (147 שנים) 
 www.palaestina-verein.de
 
האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל (בגרמנית: Deutscher Verein zur Erforschung  Palästinas, או בקיצור DPV, ראשי תיבות של Deutscher Palästina Verein) היא ארגון אקדמי המוקדש לחקר מדעי של ההיסטוריה והתרבות של ארץ ישראל, ובמיוחד בתקופת המקרא. האגודה נוסדה ב-28 בספטמבר 1877.
פעילות

פעילותה של האגודה מתרכזת ביצירת קשר שוטף בין חבריה ובפרסום תוצאות מחקריה למעגל קוראים רחב יותר. מדי שנתיים נערכת אספת חברי האגודה, ביחד עם כנס אקדמי בנושא משתנה, שאותו בוחרים חברי האגודה.
האגודה מוציאה לאור כתב עת שנתי (Zeitschrift des DPV), שנשלח לחבריה ללא תשלום. המאמרים בכתב העת עוסקים בהיבטים ארכאולוגיים, טופוגרפיים, איקונוגרפיים,  אתנולוגיים, פילולוגיים וספרותיים של תולדות ארץ ישראל ותרבותה, וכתב העת מכיל גם ביקורות על ספרות מקצועית אחרת בתחום.
מאז 1969 מוציאה האגודה לאור גם מונוגרפיות הרואות אור באופן בלתי סדיר תחת הכותרת "Abhandlungen des DPV", ועוסקות באותו טווח נושאים כמו כתב העת.
האגודה עומדת בקשר עם ארגונים דומים בעולם ומנהלת ספריית החלפה של כתבי עת ופרסומים אחרים העוסקים בתולדות ארץ ישראל. ספרייה זו עומדת לרשות חברי האגודה.
האגודה נוסדה ב-28 בספטמבר 1877 ביזמתם של קרל צימרמן מבזל, אלברט סוצין מטיבינגן ואמיל פרידריך קאוטש מבזל. מספר החברים גדל במהרה, משום שהאגודה הייתה הגוף הראשון במרחב הדובר גרמנית שהקדיש עצמו לחקר ארץ ישראל, וקיבל חברים ללא שום סייג פוליטי או דתי. התפתחותה המהירה של האגודה אפשרה לה לממן ולקדם פרויקטים שונים בארץ ישראל, חפירותיו של הרמן גותה בעיר דוד וחפירות בתל מגידו על ידי גוטליב שומאכר וקרל וטצינגר.
כתוצאה ממלחמת העולם השנייה, נחרבו בלייפציג ב-4 בדצמבר 1943 ספריית האגודה וכן אוספים אתנולוגיים וארכאולוגיים שנאספו בארץ ישראל. גיליון 67 של כתב העת של האגודה ראה אור בתנאים קשים בשנים 1944/5, ואז חדל כתב העת להתפרסם. בשנת 1949 פורקה האגודה, עד לייסודה מחדש ב-31 ביולי 1952. פרסום כתב העת חודש באופן סדיר בשנת 1953. פעילות האגודה לבשה עתה אופי בינלאומי יותר, ובכתב העת התחילו להתפרסם גם פרסומים באנגלית ובצרפתית, ומספר החברים באגודה מחוץ לגרמניה גדל אף הוא.
האופרה של צ'אוטקואה

בית האופרה
האופרה של צ'אוטקואה (באנגלית: Chautauqua Opera) היא להקת האופרה הקיצית הקבועה של מכון צ'אוטקואה, מרכז השכלה למבוגרים בצפון מדינת ניו יורק. כלהקת אופרה המופיעה מדי קיץ, זו הלהקה הוותיקה ביותר הפעילה ברציפות בארצות הברית מאז היווסדה ב-1929. הלהקה מעלה כמה אופרות במהלך העונה, הנמשכת תשעה שבועות מדי קיץ מאז הקמתה. הפקות האופרה מבוצעות בשפה האנגלית בנורטון ממוריאל הול, בדרך כלל בערבי שני ושישי קבועים מראש במהלך העונה.
מנהלה הכללי של האופרה כיום הוא סטיבן אוסגוד. עונת 2005 שלה כללה את "מאדאם באטרפליי" של פוצ'יני, "כור המצרף" של וורד, "לוצ'יה די למרמור" של גאטנו דוניצטי ו"איש המוזיקה" של וילסון.
נוסף לכך, האופרה של צ'אוטקואה מנהל את תוכנית "האמנים הצעירים", שבמסגרתה היא מכשירה זמרים צעירים מוכשרים, המייעדים עצמם לקריירה של מוזיקה אופראית. משתתפי תוכנית האמנים הצעירים מגישים רסיטלים בימי שלישי אחר הצהריים, תחת השם "שירים אמנותיים במלון אתיניאום", שני קונצרטים של מוזיקה קלה עם התזמורת הסימפונית של צ'אוטקואה ושתי הצגות רוויו של תיאטרון מוזיקלי במשך עונת הקיץ.
דעת מיעוט

דעת מיעוט בפסק דין, היא דעתו של שופט יחיד או של כמה שופטים, שחולקים על דעת רוב (אנ') השופטים בהרכב, שהיא זו הקובעת את תוצאות הדיון המשפטי.
חשיבות דעת המיעוט

דעת המיעוט אמנם אינה קובעת את תוצאות הדיון המשפטי, אך היא בעלת משמעות לא מבוטלת. היא מעוררת ספקות, מציגה הסתייגויות, ובעלת מעמד חשוב, בכך שמאירה היבטים שלא זכו לתשומת לבם של שופטי הרוב, ומאלצת אותם להתמודד עם הביקורת.
דעת המיעוט והנימוקים הנלווים אליה יכולים לשקף תפיסות עולם שונות, התלבטויות ודחיות מלאות או חלקיות של דעת הרוב, וכן אזורי הסכמה. דעת המיעוט יכולה להסכים עם הנימוקים שהוצגו בפסק הדין, אך להגיע למסקנה ותוצאה שונות מאלה שהגיעו אליהם שופטי הרוב, או שלא להסכים לא עם הנימוקים ולא עם המסקנה. יש פעמים שבהמשך, כתוצאה מערעור על פסק הדין או בדיון נוסף, דעת המיעוט מתקבלת והופכת את ההחלטה הקודמת של בית המשפט. במקרים אחרים, דעת המיעוט היא זו שלפיה נכתבת הלכה חדשה, או שבעקבותיה מתחדדת הלכה קיימת. לעיתים דעת המיעוט מעידה על הצורך בתיקון עתידי של החוק.
קיומה של דעת המיעוט והחשיבות המיוחסת לה משקפים את אופיו הדמוקרטי של המשפט, את חופש הביטוי ואת עצמאות השופטים.
בישראל

ניתן לראות את החשיבות המיוחסת לקיומה של דעת המיעוט בדבריה של נשיאת בית המשפט העליון השופטת מרים נאור בטקס הענקת מלגות לזכרו של השופט א' לוי בלשכת עורכי הדין ב-9 ביוני 2017: "השופט לוי היה משפטן חריף וחד מחשבה, ובד בבד היה אוהב אדם ומלא חמלה. הוא עמד על עקרונותיו באופן בלתי מתפשר, ונותר לא אחת בדעת מיעוט. לא רק פסיקותיו בדעת הרוב קנו להן שבת בהלכה הפסוקה, גם חוות-דעת המיעוט שכתב תרמו בצורה ניכרת לעיצוב המשפט הישראלי"; וכן בדבריו של עורך הדין רון גזית עם פרישתו של המשנה לנשיא בית המשפט העליון, השופט מישאל חשין: "אין לבטל או להקל ראש בדעת מיעוט, כאשר זו מנומקת היטב. להפך: דעות מיעוט הן רצויות באשר יש בהן כדי להשביח את החלטות הרוב ולהביא ליתר דיוק בתחימת גבולותיה של ההלכה. דעת מיעוט מנומקת היטב גם משאירה אחריה חומר למחשבה לדורות הבאים של שופטי בית המשפט העליון וחומר למחשבה למחוקק".
שופט בית המשפט העליון יורם דנציגר הציע שהרשעה ברצח תתקבל רק כאשר היא פה אחד, כלומר גם כאשר ההצעה לזכות היא בדעת מיעוט, תגבר דעת המיעוט על דעת הרוב, משום שדעת המיעוט כשלעצמה יוצרת את הספק הסביר המצדיק זיכוי.
לקריאה נוספת

Hon. Ruth Bader Ginsburg, The Role of Dissenting Opinions. Presentation to the Harvard Club of Washington, D.C., on December 17, 2009
הערות שוליים

↑  דעת מיעוט - גיליון למורים בחטיבות הביניים ובתי הספר התיכוניים, באתר "מה במשפט" - ביטאון מוזיאון מורשת בתי המשפט, בית המשפט העליון, ירושלים, ‏נובמבר 2006
↑  מרים נאור, נשיאת בית המשפט העליון, דברי נשיאת בית המשפט העליון השופטת מרים נאור בטקס הענקת מלגות לזכרו של השופט א' לוי בלשכת עורכי הדין ביום 9.6.2017, באתר השירותים והמידע הממשלתי, ‏9 ביוני 2017
↑  עו"ד רון גזית, עם פרישתו של המשנה לנשיא בית המשפט העליון, השופט מישאל חשין, באתר לשכת עורכי הדין בישראל, ‏19 בפברואר 2006
↑    טובה צימוקי, להרשיע ברצח? רק פה אחד, באתר "ידיעות אחרונות", 12 באפריל 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557960105171  BnF: cb137551338 (data)  GND: 4181814-3  LCCN: sh85038493  NLK: KSH1999003037
דווינסון סאנצ'ס

דווינסון סאנצ'ס מינה (בספרדית: Davinson Sánchez Mina: נולד ב-12 ביוני 1996 בקלוטו, קולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת גלאטסראיי ובנבחרת קולומביה.
קריירת מועדונים > אתלטיקו נסיונל

הוא החל את הקריירה שלו באמריקה קאלי, אך כאשר משפחתו עברה להתגורר במדיין, הוא הצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו נסיונל. ב-2013 קיבל את הצ'אנס הראשון להכלל בסגל הקבוצה הבוגרת עקב זימון שקיבל מהמאמן, חואן קרלוס אוסוריו. את שער הבכורה בנסיונל כבש במסגרת הקופה ליברטדורס ב-1 במרץ 2016 כאשר נסיונל הביסה את ספורטינג קריסטל 3–0. תוך כדי מהלך העונה הוא דחה הצעה להצטרף לקבוצת ברצלונה אתלטיק. ב-21 ביוני באותה השנה חתם בקבוצה ההולנדית, אייאקס, אך המשיך לשחק חודש נוסף במדי נסיונל שהגיעה לשלבים המאוחרים בקופה ליברטדורס ולבסוף אף זכתה בו.
קריירת מועדונים > אייאקס

ב-21 ביוני 2016, הוא הצטרף לאייאקס תמורת 5 מיליון יורו וחתם על חוזה ל-5 שנים. הוא הפך לקולומביאני השני ששיחק באייאקס לצד בן ארצו, מתאו קסיירה. ב-13 באוגוסט 2016, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי אייאקס נגד רודה במשחק שהסתיים בתיקו 2–2. ב-24 בספטמבר, הבקיע צמד נגד זוולה ובסך הכל הבקיע שבעה שערים ב-47 הופעות בכל המסגרות. שיחק עם אייאקס בגמר הליגה האירופית 2017 מול מנצ'סטר יונייטד, שניצחה 2–0 וזכתה בתואר. בסיום העונה נבחר סאנצ'ס לשחקן הטוב ביותר של אייאקס.
קריירת מועדונים > טוטנהאם

ב-23 באוגוסט 2017, דווינסון סאנצ'ס חתם על חוזה לשש שנים בקבוצת טוטנהאם הוטספר תמורת 46 מיליון יורו והפך לשחקן היקר בתולדות טוטנהאם. ארבעה ימים לאחר מכן, סאנצ'ס ערך את הופעת הבכורה שלו במדי טוטנהאם כאשר עלה כמחליף בתיקו 1–1 מול ברנלי. את הבכורה שלו בליגת האלופות ערך ב-13 בספטמבר בניצחון 3–1 על בורוסיה דורטמונד.
קריירת מועדונים > גלאטסראיי

ב-4 בספטמבר 2023 חתם בגלאטסראיי.
נבחרת קולומביה

דווינסון סאנצ'ס החל את הקריירה בנבחרות הצעירות של קולומביה, כאשר שיחק במדי הנבחרת עד גיל 15 באליפות דרום אמריקה בשנת 2011 והגיע איתה למקום השני. הוא שיחזר מקום זה ב-2015 אבל הפעם בקטגוריית הנבחרת עד גיל 20. כתוצאה מכך העפילה קולומביה למונדיאליטו 2015 בניו זילנד, בא שותף ב-4 משחקים בטורניר וקולומביה הודחה בשמינית הגמר.
לסגל הנבחרת הבוגרת זומן לראשונה ב-26 באוגוסט 2016 למשחקים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 נגד ונצואלה וברזיל, אך לא שותף במשחקים. ב-15 בנובמבר 2016, הוא ערך את הבכורה במדים הלאומיים במשחק חוץ נגד ארגנטינה. המשחק הסתיים בהפסד 0–3. הוא נכלל בסגל הסופי של הנבחרת למונדיאל 2018 ושיחק בכל ארבעת המשחקים של קולומביה שהודחה בשמינית הגמר על ידי אנגליה.
סאנצ'ס שיחק בשלוש תחרויות קופה אמריקה ב2019, 2021 בו נבחרתו סיימה במקום השלישי וב2024. במשחק בשלב הבתים בקופה אמריקה 2024, הוא הבקיע את שערו הראשון במשחק רשמי בניצחון בנחרתו 3–0 על קוסטה ריקה.
תארים

אליפות קולומביה (4): אפרטורה 2013, פינליססיון 2013, אפרטורה 2014, פינליססיון 2015
זכייה בגביע ליברטדורס (1): 2016
זכייה בסופר קאפ הקולומביאני: 2016
גמר הליגה האירופאית: 2017
סגנות אליפות הולנד: 2017
השחקן הטוב ביותר של אייאקס בעונת 17–2016
אליפות טורכיה: 2023/24
הסופר קאפ הטורקי: 2023
הערות שוליים

↑  Davinson Sánchez rechaza jugar en filial de Barcelona, El Heraldo. May 26, 2016
↑  Davinson Sánchez es nuevo jugador del Ajax de Holanda, Vavel. 21 de junio de 2016
↑  Ajax contracteert Davinson Sánchez, Ajax.nl. 21 juni, 2016
↑  Ajax eligió a Davinson Sánchez como el mejor jugador del año, El Espectador. 7 de mayo de 2017
↑  Oficial: Dávinson Sánchez nuevo jugador del Tottenham, El Tiempo. 18 de agosto 2017
↑  Colombia names final squad for World Cup in Russia, Colombiareports.com. June 4, 2018
דוד קראוזה

| --- | --- |
דוד קראוזה (מימין) ויואב סגלוביץ
דוד קראוזה (מימין) ויואב סגלוביץ
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:  ניצב
דוד קראוזה הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל.
בשירותו במשטרת ישראל שימש קראוזה קצין אגף מבצעים של משטרת מחוז ירושלים, מפקד מרחב דן וסגן מפקד מחוז תל אביב. בשנת 2003 הועלה לדרגת ניצב ומונה לראש אגף קהילה ומשמר אזרחי. בשנת 2005 עבר לשמש ראש אגף יחידות המטה. בשנת 2006 הופקד על אגף תכנון וארגון ושירת בתפקיד עד פרישתו ב-2011.
דרדר קרומי

דרדר קרומי (שם מדעי: Centaurea hyalolepis) הוא צמח חד שנתי ממשפחת המורכבים, בעל תפרחות צהובות. חפי המעטפת של תפרחותיו הם בעלי קוצים דקים וארוכים. בארץ ישראל הצמח גדל כמעט בכל צפון הארץ ומרכזה. פריחתו בעיקר בחודשים אפריל ומאי.
דייוויד קופרפילד (סרט, 1935)

| --- | --- |

 מבוסס על:  דייוויד קופרפילד מאת צ'ארלס דיקנס
 בימוי:  ג׳ורג׳ קיוקור 
 הופק בידי:  דייוויד או. סלזניק 
 תסריט:  עיבוד: יו וולפול תסריט: הווארד אסטברוק
 עריכה:  רוברט קרן 
 שחקנים ראשיים:  וו. סי. פילדס ליונל ברימור פרדי ברת'ולומיו מורין או'סאליבן בזיל רת'בון
 מוזיקה:  הרברט סטותרט ויליאם אקסט
 צילום:  אוליבר ט. מרש 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 בינואר 1935 
 משך הקרנה:  133 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  $1,073,000
 הכנסות:  $1,621,000 (בארצות הברית) $1,348,000 (מחוץ לארצות הברית)
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מר מיקובר עם דייוויד קופרפילד הצעיר
דייוויד קופרפילד (באנגלית: David Copperfield) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1935 שיצא בחברת מטרו גולדווין מאייר, עיבוד לרומן "דייוויד קופרפילד" מאת צ'ארלס דיקנס. מהסרט הושמטו מספר דמויות ואירועים, בעיקר תקופת שהותו של דייוויד בפנימיה בית סיילם. אך דמותו של סטירפורת', חברו של דייוויד בפנימיה, הועתקה לבית הספר שלמד בו דייוויד כשהיה בחסותה של דודתו בטסי טרוטווד.
הרומן של דיקנס עובד לסרט על ידי יו וולפול, הווארד אסטברוק ולנור ג'יי קופי, והבמאי היה ג'ורג' קיוקור.
צוות השחקנים

עדנה מיי אוליבר - הדודה בטסי
אליזבת אלאן - קלרה קופרפילד
ג'סי ראלף - פגוטי
הארי ברספורד - ד"ר צ'יליפ
פרדי ברת'ולומיו - דייוויד קופרפילד בילדותו
בזיל רת'בון - אדוארד מורדסטון
יו וולפול - הכומר
הרברט מאנדין - בארקיס
ג'ון באקלר - חם
פיי שלדקוט - אמילי הקטנה בילדותה
אונה או'קונור - גבר גאמידג'
ליונל ברימור - דן פגוטי
ויולט קמבל קופר - ג'יין מרדסטון
אלזה לנצ'סטר - קליקט
וו. סי. פילדס - מר מיקובר
לנוקס פאול - מר דיק
רנה גאד - ג'נט
לואיס סטון - מר ויקפילד
רולנד יאנג - אוריה היפ
איוואן פ. סימפסון - ליטימר
מרילין נולדן - אגנס בילדותה
פרנק לוטון - דייוויד קופרפילד בבגרותו
מאדג' אוונס - אגנס
יו ויליאמס - ג'יימס סטירפורת'
מורין או'סאליבן - דורה
השחקן ארתור טריצ'ר מופיע בהופעת קמע קצרה כמי שרוכב על חמור וגונב מדייוויד את כספו, מה שמאלץ אותו ללכת ברגל עד דובר.
הפקה

דייוויד או. סלזניק רצה מאוד ליצור סרט על פי "דייוויד קופרפילד" כיוון שאביו הרוסי למד אנגלית בעזרת הספר, ונהג לקרוא מתוכו לבניו מידי ערב. אחרי שלואי ב. מאייר, חותנו ומעסיקו של סלזניק, לא הצליח להניאו מהפרויקט, הוא הסכים ש-MGM יממנו את ההפקה בתנאי שאת תפקיד דייוויד הצעיר יגלם הכוכב הצעיר ג'קי קופר. סלזניק שרצה להיות נאמן למקור הספרותי הצליח לשנות את ההחלטה, ואחרי חיפושים רבים של כישרונות בקנדה ובבריטניה נבחר פרדי ברת'ולומיו לגלם את התפקיד.
סדריק גיבונס עיצב תפאורה המדמה את לונדון במאה ה-19 בחצר האחורית (backlot) של אולפני MGM. הסצנות מחוץ לביתה של הדודה בטסי שממוקם מעל הצוקים הלבנים של דובר צולמו במאליבו. צולמה גם החזית של קתדרלת קנטרברי על אף שהיא נראית בסרט פחות מדקה. סלבקו וורקפיץ' (Slavko Vorkapić) יצר את האפקטים המיוחדים.
לתפקיד מר מיקובר לוהק במקור צ'ארלס לוטון, ואפילו הוכן עבורו כובע מיוחד של קרחת, כיוון שדיקנס מתאר את הדמות כקירחת. אחרי שני ימי צילומים הוא לא אהב את התוצאה וביקש שיחליפו אותו. סלזניק הסכים ולוטון המליץ על הקומיקאי וו. סי. פילדס שהושאל מסרטי פרמאונט. סעיף בחוזה של פילדס ציין שהוא חייב לדבר במבטא בריטי, אך הוא התקשה בכך והצטדק באומרו "אבי היה אנגלי ואני ירשתי ממנו את המבטא". סרט זה הוא היחיד שבו פילדס מגלם את הדמות בצורה ישירה, אם כי רצה להוסיף קטע של להטוטנות או אנקדוטה על נחשים, שתי ההצעות נדחו. לדברי הבמאי ג'ורג' קיוקור הדברים שפילדס בצע, כגון טבילת קולמוס בכוס תה במקום בקסת הדיו, תמיד התאימו לדמות. התוצאה הייתה אחת ההופעות המוצלחות של אותה שנה.
קבלה

כשיצא הסרט לאקרנים בינואר 1935 הוא התקבל היטב בקרב הקהל. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר בהם פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (הפסיד לסרט "המרד על הבאונטי"), פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר ופרס אוסקר לעוזר במאי הטוב ביותר. עוד היה מועמד לגביע מוסוליני לסרט הזר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה אותו הפסיד לסרט "אנה קארנינה".
במדינות רבות משדרים את הסרט בטלוויזיה בחג המולד. במדריך הסרטים האליוול הוא מדורג מדי שנה בארבעה כוכבים מתוך חמישה.
האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו

משמאל לימין: ג'רג' ליגטי, לוקאס ליגטי, גב' ליגטי, קונלון ננקארואו ומייקל דוארטי פסטיבל ימי המוזיקה העולמית של האגודה הבינלאומית למוזיקה בת זמננו, 1982
האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו ("איסקם") (באנגלית: International Society for Contemporary Music ‏ (ISCM) הוא ארגון מוזיקה המקדם מוזיקה קלאסית בת זמננו.