stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רונית ברש

| --- | --- |

הרבנית רונית ברש
 לידה:  7 ביוני 1977 (בת 47) קריית גת, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
רונית ברש (נולדה ב-7 ביוני 1977) היא רבנית ודרשנית ישראלית, פופולרית בקרב נשים. מרבה לארגן ערבי הפרשת חלה ונסיעות לקבר רבי נחמן מברסלב באומן. קהל שומעות לקחה חילוניות ברובו, בהן אף ידועניות אותן היא מנסה להוביל להתחזקות בדת וחזרה בתשובה.
ביוגרפיה

נולדה ב-1977 בקריית גת למסעוד ואליס אלמקייס, גדלה בקריית גת ובבגרותה הייתה יחצנית ומפיקה של מסיבות ומועדונים. בסוף שנות ה-90 נסעה להתגורר במיאמי שם הכירה את בן זוגה אילון ברש. לאחר שנישאו והיא הרתה, ברש רצתה שבעלה ילמד מושגים ביהדות, ולכן והפצירה בו ללכת לשיעורי תורה. הוא הלך לשיעורים בבית חב"ד המקומי והתחזק באמונתו הדתית. ברש עצמה נשארה חילונית, ומכך נטען כי זו הסיבה לקשיים בחיי הנישואין שלהם. ב-2007 נסעה לבקשתו של בעלה, לאומן, לקברו של רבי נחמן מברסלב, ושם חוותה לדבריה הארה רוחנית ששינתה את חייה ומאז הפכה לדתייה.
ב-2015 סיפרה בראיונות לתקשורת, כי בגיל 14 היא נאנסה, ואף הרתה כתוצאה מהאונס. היא ילדה את התינוק ולאחר הלידה משפחתה והשירותים הסוציאליים הפצירו בה למסור את הילד לאימוץ, דבר שהתנגדה לו בתחילה ולבסוף שוכנעה ומסרה אותו לאימוץ.
כרבנית

היא מרצה לנשים בלבד. לאחר חזרתה בתשובה החלה בהרצאות בתחילה למספר קטן מחברותיה, אט אט הרצאותיה התפרסמו. היא מפיקה ערבי התחזקות עם מופעים אור קוליים, ומופעים מוזיקליים בהם משתתפות אלפי נשים. היא גייסה לערבים אלו גם את הזמרים איציק אשל, ליאור נרקיס ודודו אהרון. היא מארגנת נסיעות לאומן גם הן לנשים בלבד. בין שומעות לקחה לא מעט ידועניות ביניהן עינב בובליל, טהוניה רובל, רינת גבאי, מור ממן ועוד. יש לה מספר עמודי פייסבוק ובהם אלפי חברים ועוקבים.
הרצאותיה פופולריות אצל חילוניות ודתיות. במגזר החרדי לעיתים נשמעת ביקורת על סגנונה, אמנון יצחק דיבר נגדה בחריפות.
במאי 2016 אושפזה בשל תסחיף ריאתי, הייתה בסכנת חיים ונאסר עליה לטוס לנסיעות אותן היא מארגנת. בנובמבר של אותה שנה השתתפה בסדרה הדוקומנטרית 6 אימהות המלווה את חייה כאמא וכרבנית, ובנוסף אירחה באחד מהאירועים שערכה את חנוך דאום ואורן חזן, במסגרת סדרת טלוויזיה שערך דאום.
חיים אישיים

ברש נשואה לאילון ואם לחמישה, היא מתגוררת במושב נועם.
הערות שוליים

↑  תאריך לידה, אודות - דף הפייסבוק הרשמי
↑  אורלי מירקין, ‏ממסיבות טבע למחזירה בתשובה: הכירו את הרבנית רונית ברש, באתר ‏מאקו‏, 20 ביולי 2015
↑  שרון רופא־אופיר, הרבנית רונית ברש חושפת את האונס שעברה והילד שמסרה לאימוץ, באתר Xnet‏, 25 ביוני 2015
↑  יפעת הללי אברהם, ‏חצאית גירל: מור ממן מקבלת על עצמה צניעות, באתר ‏מאקו‏, 10 במאי 2017
↑  nana10 סלבס, עינב בובליל בוכה ולא תאמינו למה!, באתר nana10‏, 26 במרץ 2015
↑  המתקפה על הרבנית ברש נמשכת: "קליפה חדשה", באתר "סרוגים", 28 באוגוסט 2016
↑  יקי אדמקר‏, הרבנית המחזירה בתשובה רונית ברש מאושפזת בבית החולים לאחר תסחיף ריאתי, באתר וואלה, 1 במאי 2016
↑  אלי רוטמן, ‏הרבנית ברש: גם כשרואים רב גוזל ומכניס לכיס - לא להאמין, באתר כיכר השבת, 26 באוקטובר 2016
קראקספקטיבה

"קראקספקטיבה" הוא המיקסטייפ השני של הראפר הישראלי אורטגה. הוא יצא לאור בשנת 2013 בהוצאה עצמאית, כשנתיים לאחר הוצאת אלבום הבכורה שלו, "סנדוויץ' פועלים". פורסם בפורמט CD-R בלבד. כל הרצועות מתוכו הופקו על ידי די ג'יי ג'ובי.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | אינטרו  | 2:40 |
| 2. | באסים בבגאז' (פלד רימיקס)  | 2:24 |
| 3. | Everybody Wins REMIX  | 3:45 |
| 4. | זוז (לוקץ' רימיקס)  | 2:25 |
| 5. | כולי בהיי (איזי רימיקס)  | 2:23 |
| 6. | Pocket Full of Money (אקסום רימיקס)  | 1:57 |
| 7. | אימפריה (שבק ס רימיקס)  | 3:22 |
| 8. | צירי לידה  | 2:47 |
| 9. | הזמן עושה את שלו  | 2:54 |
| 10. | הכל רגיל  | 2:24 |
| 11. | תפילה  | 2:31 |
| 12. | אל תבכו (סול ג'יי רימיקס)  | 4:41 |
| משך כולל: | משך כולל: | 36:18 |
הערות שוליים

↑  אורטגה ו די ג'יי ג'ובי* – קראקספקטיבה, דיסקוגס
| אורטגה |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: סנדוויץ' פועלים • החיים על פי אורטגה • פרק ב' • זהב שחור • שפע מאורגן
מיקסטייפים: 04:47 • קראקספקטיבה • 04:48
מיני-אלבומים: פרק ג' – בונוסים • ג'וני בידוד
ערכים קשורים: פי.אר. טרופרז • פלד ואורטגה
פרק 4 לחוקת ארצות הברית

הפרק הרביעי לחוקת ארצות הברית מתווה את היחסים בין המדינות השונות, כמו גם את היחסים בין כל מדינה לממשלה הפדרלית של ארצות הברית. סעיף זה גם מסמיך את הקונגרס לקבל מדינות חדשות ולנהל את הטריטוריות ואדמות פדרליות אחרות.
הסעיף הראשון של הפרק מחייב מדינות להעניק "אמונה מלאה וקרדיט" לפעולות הציבוריות, לרישומים ולהליכי בית המשפט של מדינות אחרות. בית המשפט העליון האמריקאי קבע כי סעיף זה מונע ממדינות לפתוח מחדש תיקים שהוכרעו סופית על ידי בתי המשפט של מדינה אחרת. החלק הראשון של הסעיף השני מחייב הגנה בין-מדינתית על "הרשאות וחסינות", המונעת מכל מדינה להתייחס לאזרחים של מדינות אחרות באופן מפלה. סעיף ההסגרה מחייב את הסגרת הנמלטים מהמשפט לפי דרישת הרשות המבצעת של המדינה ממנה הם נמלטים. סעיף העבדים הנמלטים דורש החזרת עבדים נמלטים ; סעיף זה לא בוטל, אך הוא נדחה על ידי התיקון השלוש עשרה, אשר ביטל את העבדות, למעט במערכת הכלא.
סעיף הקבלה מעניק לקונגרס את הסמכות לקבל מדינות חדשות אך אוסר על יצירת מדינות חדשות מחלקים של מדינות קיימות ללא הסכמת המדינות המושפעות. סעיף הרכוש מעניק לקונגרס את הסמכות לחוקק חוקים עבור הטריטוריות ואדמות פדרליות אחרות. סעיף הערבות קובע שארצות הברית מבטיחה שלכל המדינות יש "צורת ממשל רפובליקנית", אם כי הוא אינו מגדיר מונח זה. הסעיף רביעי גם מחייב את ארצות הברית להגן על כל מדינה מפני פלישה, ולפי בקשת המדינה, גם מפני "אלימות פנימית".
ראו גם

הנוסח המקורי של הפרק הרביעי לחוקה באתר ויקיטסט האנגלי
רשימת המדינות והטריטוריות של ארצות הברית
חוקת ארצות הברית
כתובת בנבעל

המצבה המציגה את "חור על התנינים". הכתובת הפיניקית של בנבעל אינה נראית בתמונה.
כתובת בנבעל היא כתובת פיניקית המוקדשת לעשתרת על גוש שיש ששימש בסיס למצבה מצרית, שנמצאה ליד הפירמידה של אונס במֹף בשנת 1900.
הכתובת חרותה על חזית בסיס המצבה, שגודלו 55 על 64 על 32 ס"מ. הכיתוב פגום ומתוארך למאות ה-2–1 לפנה"ס. היא הוזכרה לראשונה בשנת 1900 על ידי שארל-ז'אן-מלכיור דה ווגואה, לאחר שגסטון מספרו, החופר של מֹף, שלח לו עותק של המצבה.
הכתובת כוללת את השם בנבעל, שהחוקרים מקשרים בינו לבין השם Banobali או Bariobali, עבד מקדש פיניקי שתואר על ידי קיקרו ב-"In Verrem" (אנ'). שארל קלרמון-גנו הציע לשחזר את השם כבַּנוֹבַּעַל.
המצבה מוצגת כעת במוזיאון המצרי, תחת הזיהוי CG 9402 (JE 33264+34081).
הכתובת

הכתובת ידוע בסימונים KAI 48 או RÉS 1. הכתובת פגומה מאוד, ולכן ישנן הצעות שונות לפענוחה.
ב-RÉS הכתובת פורסמה כך:
המטנא ז יטנאת אנכ בדעשתרת בן עבדמלכת בן בנבעל בן עבדמלכת בן בנבעל

בן עבדמלכ[ת .....]לתשמענ אנכי לרבתי לאלם אדרת אס אלם עשתרת ולאלנם אש

[... י]ברך אי[ת.........]ועבדאסר ובנבעל ועבדשמש ופעלעשתרת ואת אמנם חנעשיתרת

[וי]תן לם חן וחים לענ אלנם ולענ אדם
מאוחר יותר, ב-KAI הכתובת פורסמה כך:
המטנא [ז] יטנ[את] אנכ פעלעשתרת בן עבדמלכת בן בנבעל בן עבדמלכת בן בנבעל

בן עבדמלכ[ת ל...]ד/רת שמר נאלכי לרבתי לאלם אדרת אס אלם עשתרת ולאלנם אש

אל [יב]רך אי[תי ואית ב]ני עבדאסר ובנבעל ועבדשמש ופעלעשתרת ואת אמנם חנעשיתרת

[ו]יתן לם חן וחים לענ אלנם ובנ אדם
גם הכתובת המצבה עצמה מזכירה את פעלעשתרת:
כלומר "פערעשתרת", מאחר שבמצרית עתיקה לא היה הבדל בין העיצורים ל' ור'. המצבה במצרית מזכירה גם את אמו, ששמה אינו ברור אך ללא ספק שמי.
ראו גם

רשימת כתובות כנעניות וארמיות
הערות שוליים

↑  Lidzbarski, Mark, Le nom phenecien Banobal et l'inscription de Memphis., Ephemeris für semitische Epigraphik, volume I, p.285: "Diese Inschrift steht als Graffito auf einer äg3rptischen Opfer- tafel, die von Maspero in einem Schacht in der Nähe der Pyramide des Ünas gefunden wurde."
↑  Lidzbarski, Mark, Eine phönizische Inschrift aus Memphis, Ephemeris für semitische Epigraphik, volume I, p.152 ff: "Die Inschrift steht auf der Front des Sockek einer sehr schönen Stele, Horus auf den Krokodilen, jetzt gleichfalls im Gizehmuseum. Breite des Sockels: 55 cm., Tiefe: 64 cm., Höhe: 32 cm.... Die Inschrift ist sehr schlecht erhalten. Sie lässt sich zwar zum grössten Teil rekonstruieren, aber für einige Stellen ist mir bis jetzt Sicheres nicht gelungen. Das Alter würde ein Ägyptologe wohl nach der Stele und dem Fundorte feststellen können, doch kann man es auch aus der Inschrift mit einiger Bestinmitheit thun. Die Charaktere, besonders 1, H und \ haben eine frappante Ähnlichkeit mit denen der Kranzinschrift Diese aber stanmit aus dem Jahre 96 v. Chr., daher wird die Inschrift von Memphis dem 2 — 1. Jahrh. v. Chr. angehören."
↑  Melchior de Vogüe, Une inscription phénicienne d'Égypte, Comptes rendus des séances de l'Académie des Inscriptions et Belles-Lettres Année 1900 44-2 pp. 150-151: "L'inscription est gravée sur un bloc de marbre qui servait de socle à une stèle égyptienne sur laquelle M. Maspero se réserve de donner ultérieurement des explications. Le texte a malheureusement très souffert, et M. de Vogué croit prudent d'attendre, avant de risquer une interprétation définitive, la copie et les détails que M. Maspero annonce pour une prochaine expédition."
↑  מרקוס טוליוס קיקרו, In Verrem, ספר 2.3 פסקה 89
↑  Cicero, M.T.; Lambin, D.; de Saint-André, P. (1577). M. Tvllii Ciceronis opera omnia qvae exstant,. M. Tvllii Ciceronis opera omnia qvae exstant (בלטינית). Apud Petrum Santandreanum. p. Book III Chapter 39.
↑  Clermont-Ganneau, Charles, Le nom phénicien Banobal et l’inscription de Memphis, Recueil d'archéologie orientale, Volume IV, 1901, section 41, page 216-217
↑  RÉS, p.1
1 2  P. Buzi, D. Picchi, M. Zecchi, A proposito di alcuni testi e monumenti del Terzo Periodo Intermedio e dell’Epoca Tarda, Aegyptiaca et Coptica Studi in onore di Sergio Pernigotti BAR 2264, Oxford, 2011, עמ' 341
כתובת בנבעל
הממצא במוזיאון קהיר (CG 9402)
אמבר ולטה

| --- | --- |

 לידה:  9 בפברואר 1974 (בת 51) פיניקס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  Booker T. Washington High School 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 בן או בת זוג:  Chip McCaw (2003–2015) 
 
אמבר אבנג'לין ולטה (באנגלית: Amber Evangeline Valletta; נולדה ב-9 בפברואר 1974) היא דוגמנית ושחקנית אמריקאית. היא נודעת בשל משחקה בסרטים "היצ'", "המשלח 2", "גיימר" ו"מרגל במשרה חלקית".
שנותיה הראשונות

ולטה נולדה בעיר פיניקס, אריזונה. אימה עבדה במשרד הדואר.

זמן קצר לאחר לידתה עברה משפחתה לטלסה, אוקלהומה. היא למדה בבית הספר התיכון בוקר וושינגטון. היא החלה את הקריירה שלה בעולם האופנה בהיותה בת 15, כשאמה רשמה אותה לבית ספר לדוגמנות בסוכנות לינדה ליימן.
קריירה

ולטה שיחקה בסרטים רבים, הופיעה על השערים של מגזינים ובפרסומות בהן ללואי ויטון, קלווין קליין, וורסצ'ה. היא הנחתה את תוכנית ה-MTV "בית האופנה" (House of Style) ביחד עם עמיתתה הדוגמנית שלום הרלו.
בשנת 2004 שיחקה את דמותה של מרטינה בדרמה הרומנטית "המהפך של הלן" של הבמאי גארי מרשל. ב-2010 היא הופיעה בסרט The Spy Next Door, בו שיחקה אם לילד שבמקרה מוריד תוכנה של ה-CIA מהאינטרנט.
חייה האישיים

היא נישאה לראשונה ב-1994 להרב לה ביהאן, הם נפרדו ב-1996.
ולטה נשואה מאז שנת 2003 לשחקן הכדורעף האולימפי כריסטיאן "צ'יפ" מקואו.
ולטה שימשה כדוברת של אוקיניאה

בקמפיין נגד זיהום פירות הים.

בו היא הביאה למודעות את סכנות הרעלת הכספית בסוגים שונים של פירות ים. היא החליטה להצטרף למסע הפרסום של אוקיניאה בשל הרעלת כספית בה התנסה ידיד שלה והעובדה שהיא אם לשניים.
ב-2006 דיווח העיתון ניו יורק דיילי ניוז שולטה שהתה במוסד לגמילה "מידואו: בוויקנבורג, אריזונה, בגלל לחץ וסיבות שאינן קשורות לשימוש בסמים. במקום אחר נטען שההתמוטטות שלה נגרמה בשל היותה מכורה לסמים (בעלה כריסטיאן מקואו נעצר קודם לכן בשל הברחת סמים) וכתוצאה מחקירה שערכו זרועות אכיפת החוק. ולטה אמרה למגזין פיפל "כפי שדווח נכון מוקדם יותר השבוע, שהייתי במידואו לא הייתה קשורה כלל לשימוש או להתמכרות לסמים; אני שבעת רצון לאמר שאני פיכחת כבר שבע שנים. אבל אני ממשיכה להתרפא מדי יום ולגדול כאדם."
בינואר 2008 היא לקחה חלק בסרטון וידאו למען ברק אובמה שהופק בידי Will.I.Am וכונה "כן אנחנו יכולים" לצד בנה אודן, אותו החזיקה בזרועותיה. ולטה חשפה אותו לאור הזרקורים תשע שנים קודם לכן בתצלומי המגזין ווג כשהיא לבשה חלוק ושיחקה עם אודן העירום על הדשא. בניגוד לכך, ולטה שומרת על פרטיות בנה ומרחיקה אותו מכל פרסום.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Drop Back Ten | מינדי דיל |  |
| 2000 | האמת שמתחת לפני השטח | מדיסון אליזבת' פרנק |  |
| 2000 | חתונה על תנאי | פאולה |  |
| 2001 | בושם | בלייר |  |
| 2001 | Max Keeble's Big Move | גב' דינגמן |  |
| 2003 | דופלקס | סאלין |  |
| 2004 | המהפך של הלן | מרטינה |  |
| 2005 | היצ' | אלגרה קול |  |
| 2005 | המשלח 2 | אודרי בילינגס |  |
| 2006 | להסתדר בחיים ולהישאר נשוי | ברין לילי |  |
| 2006 | הפעם האחרונה | בליסה |  |
| 2007 | דממת מוות | אלה אשן |  |
| 2007 | תחושה מוקדמת | קלייר פרנסיס |  |
| 2007 | My Sexiest Year | מרינה |  |
| 2008 | Days of Wrath | ג'יין סאמרס |  |
| 2009 | גיימר | אנג'י |  |
| 2010 | מרגל במשרה חלקית | ג'יליאן |  |
| 2011 | בחורה נכנסת לבר | קמילה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996-1995 | House of Style | מנחה |  |
| 2001 | Hysteria – The Def Leppard Story | לורליי שליסט | סרט טלוויזיה של VH1 |
| 2003 | לאקי | שרה | פרק: "Something for Everyone" |
| 2004 | Rock Me Baby | סאמר | פרק: "Two's Company, Four's a Crowd" |
| 2014-2011 | נקמה | לידיה דייוויס | 15 פרקים |
| 2014 | זהות נרדפת | סוניה אודום | תפקיד ראשי (עונה ראשונה); 10 פרקים |
| 2015 | לוהטות בקליבלנד | אשלי | פרק: "Scandalous" |
| 2015 | זהב שחור (אנ') | קרלה בריגס | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  Amber Valletta Biography (1974-)
↑  "Shauna Sand Gets Estranged Hubby Arrested
↑  Oceana–Protecting the World's Oceans: International Home
↑  Oceana–Protecting the World's Oceans: Stop Seafood Contamination
↑  Movie & TV News @ IMDb.com - WENN - 29 August 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810615314005606  BNE: XX1785390  BnF: cb150755942 (data)  GND: 1075329159  ISNI: 0000 0000 5943 7136  LCCN: no2005081210  LNB: 000341782  MusicBrainz: 07bb10f3-d8d6-4e9f-bb7c-b44b2aaed804  SUDOC: 142760951  VIAF: 44592562   WorldCat (עם VIAF): 44592562
ארנבים

ערך זה עוסק בתת-משפחה של בעלי חיים ממשפחת הארנביים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| ארנבים |
| --- | --- |
 ארנב כותנה מזרחי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: ארנביים
ארנבון מצוי
ארנבים הם קבוצה לא-טקסונומית של יונקים קטנים ממשפחת הארנביים (Leporidae) שבסדרה ארנבאים הכוללת מספר סוגים. מתוך אחד עשר סוגים במשפחת הארנביים, שמונה מכונים ארנבים, ושלושת הסוגים האחרים (ארנבת, ארנב אסמי וארנבון אדום) מכונים "ארנבות".
רוב הארנבים הם בצבעי אפור, חום או חום-צהבהב. מין אחד של ארנב, ארנב אממי (Pentalagus furnessi), מצוי בסכנת הכחדה וקיים רק באיים אממי אושימה וטוקונושימה שבאיי ריוקיו. תוחלת החיים של הארנב היא כ-12 שנים.
תפוצה

חצי מאוכלוסיית הארנבים העולמית נמצאת באמריקה הצפונית, והשאר נמצאת בדרום-מערב אירופה, בדרום-מזרח אסיה, בסומטרה, במספר איים בארכיפלג היפני ובחלקים מאפריקה ומאמריקה הדרומית. הארנבים היגרו לאמריקה הדרומית במסגרת ההחלפה האמריקנית הגדולה.
סוגים

סוג ומין יחיד ארנב ננסי (Brachylagus idahoensis)
סוג ארנב ננסי הולנדי (Netherland Dwarf rabbit)
סוג ומין יחיד ארנב הנהרות (Bunolagus monticularis)
סוג ארנב מפוספס (Nesolagus)
סוג ומין יחיד ארנבון מצוי (Oryctolagus cuniculus)
סוג ומין יחיד ארנב אממי (Pentalagus furnessi)
סוג ומין יחיד ארנב אוגנדי (Poelagus marjorita
סוג ומין יחיד ארנבון געשי (Romerolagus diazi)
סוג ארנבון יער (Sylvilagus)
סוג ארנבון פלמי ענק (Oryctolagus cuniculus domesticus)
סוג ארנב ראש אריה (Lionhead)
ארנב ענק
ארנב הולנדי
בתרבות

הארנב מופיע בתורה ובמספר מיתולוגיות[דרוש מקור] ובהן המיתולוגיה האצטקית והקוריאנית. עם הארנבים המפורסמים בספרות נמנים הארנב הלבן מ"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", הארנבונים מ"גבעת ווטרשיפ", ופיטר הארנב מספריה של ביאטריקס פוטר. ארנב בדיוני מפורסם אחר הוא באגס באני של האחים וורנר, שהוא אחד הארנבים האנושיים המוכרים ברחבי העולם.
הארנב בדרך כלל מסמל מהירות. במשל "הצב והארנב" הארנב מסמל גם שאננות.
גלריה

ארנבון מצוי
ארנבון ביצות
ארנב ננסי
ארנבון געשי
ארנב
הערות שוליים

↑  תוחלת חיים של בעלי חיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555692105171  BnF: cb119713669 (data)  GND: 4029486-9  LCCN: sh85110203  NKC: ph121991
אמיר מזאריב

אמיר מזאריב (בערבית: امير مزاريب; נולד ב-20 בנובמבר 1963) הוא פוליטיקאי בדואי-ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית זרזיר בשנים 2018–2024.
ביוגרפיה

נולד לסאלח ואשתייא וגדל ביישוב בית זרזיר שבגליל התחתון. בן לשבט הגדול ביישוב. דודו הוא הקצין עמוס ירקוני שפיקד על סיירת שקד ומונה בהמשך גם למושל מרכז סיני. למד בבית ספר יסודי ערב אלמזאריב ובתיכון מקיף "עמל" זרזיר.
בנובמבר 1982 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים בגדוד 890 במלחמת לבנון הראשונה. לאחר מכן שירת ביחידת מודיעין. והוא ממייסדי יחידת הסיור המדברית 585 בדרום ואף שירת בה. השתחרר מצה"ל בדרגת סגן אלוף.
משנת 1993 שירת במשרד הביטחון במגוון תפקידים ובתפקיד מודיעני בכיר במשרד ראש הממשלה עד יציאתו לפנסיה בשנת 2008. לאחר מכן עבד במועצה לשימור אתרי מורשת בישראל כ-11 שנים, שם ניהל את מחוז מגזר מיעוטים.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות המועצה מול חמישה מועמדים. בסיבוב הראשון זכה לתמיכה של 24.76% ועלה לסיבוב שני מול עאטף גריפאת בו הפסיד עם 44.75% לעומת 55.25% לגריפאת.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות המועצה בשנית מול שישה מועמדים. בסיבוב הראשון זכה לתמיכה של 33.63% ועלה לסיבוב שני מול חסן הייב בו ניצח עם 55.32% לעומת 44.68% להייב. במקביל כיהן כיו"ר פורום הרשויות הבדואיות בצפון.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע ב-2021, הביע תמיכה בבנימין נתניהו.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 התמודד לקדנציה נוספת מול מוחמד ג'ואמיס, חסן הייב ועאטף גריפאת, מזאריב זכה ל-19.19% מהקולות ולא עלה לסיבוב שני.
הוא בעל תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל והמזרח ותיכון תואר שני במנהל ציבורי ומתמחה בשלטון המקומי תואר שני במנהל ציבורי ומתמחה בביקורת פנימית וציבורית מאוניברסיטת חיפה.
הוא נשוי לאמירה ואב לשלושה. מתגורר בזרזיר.
הערות שוליים

↑  נבחרי השנה 2022 - אמיר מזאריב יו"ר המועצה המקומית של זרזיר, באתר כלכליסט 360
↑  שני שדמה ואלכסנדרה לוקש, בדואים נגד חוק הלאום: "המדינה בגדה בנו, מה נגיד להורים השכולים?", באתר ynet, 1 באוגוסט 2018
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 6701, עמ' 1624
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 8024, עמ' 4037
↑  יוני גבאי, ‏בשפה הערבית: ראש המועצה הודיע על תמיכה בנתניהו, באתר כיכר השבת, 16 במרץ 2021
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12215, התשפ"ד, 19 במרץ 2024, עמ' 6081
רצועת חוף אילת

צילום אוויר של מלון הנסיכה ואזור טאבה שמדרום לו
חופי אילת על רקע בית ספר שדה אילת
לגונת השלום
חופי אילת
מבט על פארק המצפה התת-ימי באילת, ועל הגשר המוביל למצפה
שמורת חוף האלמוגים
נמל אילת
חוף ריף הדולפינים
רצועת חופי אילת מתמשכת לאורך כ-14 קילומטרים על שפת מפרץ אילת, שלוחה של הים האדום. חלק ניכר מרצועת החוף משמש לפעילויות פנאי ונופש הפתוחים לציבור הרחב, בעיקר כחופי רחצה וטיילת. חלק אחר משמש לפעילויות אחרות, שבחלקן סגורות לציבור.
רצועת החוף נחלקת לשלושה חלקים עיקריים:
הרצועה הצפונית – מגבול ירדן עד נמל אילת. רצועה זו מפותחת וכוללת בעיקר שטחים בנויים ו/או מלאכותיים.
מתקני נמל אילת ונמל הנפט של חברת קו צינור אירופה אסיה (לשעבר חברת קצא"א).
הרצועה הדרומית – מנמל הנפט עד גבול מצרים. רצועה זו כוללת בעיקר שטחים פתוחים ו/או שמורות טבע.
היסטוריה

פיתוח רצועת החוף של אילת, החל בשנות ה-50 של המאה ה-20. בינואר 1954 הוצגה תוכנית להקמת נמל עמוק באילת . עד אז היה באילת רק מזח קטן שהוקם מיד לאחר שהעיר אילת הוקמה כיישוב קטן ב-1950, ורצועת החוף באזור נשמרה במצבה הטבעי. הקמת נמל אילת החלה בדצמבר 1955, שבמקביל נחנך מזח גדול יותר לעגינת אוניות (מזח שימש אחר כך לבסיס חיל הים). החל משנת 1957 גדל מספר הספינות הפוקדות את אילת, שנשאו מטענים בין ישראל למזרח אפריקה והמזרח הרחוק. בנוסף הוחל ביבוא נפט גולמי דרך אילת, לאחר שהושלמה הנחת צינור נפט בין אילת לבאר שבע ואחר כך עד חיפה. בנוסף הוקמו מכלי נפט סמוך לחוף.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוחלט לפתח את ענף התיירות בעיר. באפריל 1964 החליטה ועדת השרים לענייני כלכלה להקים את "החברה לפיתוח חוף אילת בע"מ". בהחלטה נקבע כי מטרת החברה היא לפתח שטח של כ-1,200 דונם בחוף הצפוני של מפרץ אילת, לשם הקמת מרכז תיירות ונופש, חוף רחצה, שירותים ומערכת תעלות ואגמים. על פי תזכיר ההתאגדות של החברה, מטרתה בין היתר "לרכוש, לבצע, להקים מזחים, מקומות נופש, בתי מלון וחנויות". החברה לפיתוח חוף אילת עסקה במשך כשלושים שנה בהקמת הטיילת, הכשרת מגרשים לבניית בתי מלון והקמת מרינה אילת.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 הוחל בפיתוח תירותי של רצועת החוף הדרומית, שמדרום לנמל הנפט הוקם מתחם מלונות. המלון הראשון שנפתח במתחם היה מלון "לרום", בספטמבר 1973, שהיה המלון הגדול ביותר שנבנה באילת עד אז עם 310 חדרים. ב-1985 עבר המלון לניהול רשת "קלאב מד", שבמקביל הוקמו מלונות נוספים במקום, הוקמה מרינת חוף אלמוג וטיילת .
ב-1990 נחנך "ריף הדולפינים" בשטח שהחזיקה חברת קו צינור אילת אשקלון, בין נמל הנפט לנמל אילת.
החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 החלו דיונים על פינוי בסיס חיל הים באילת, לטובת הקמת פרויקטים תיירותיים ופיתוח המשך רצועת החוף לכיוון דרום. ב-1996, משרד הביטחון ומפקדת חיל הים החליטו לסגור את מספנת חיל הים באילת. בשטח המספנה הוחל בתכנון להקמת פרויקטים תיירותיים. בין היתר, פרויקט תיירותי ענק של איש העסקים תד אריסון.אך במאי 1997 שר הביטחון, יצחק מרדכי, החליט שלא לסגור את המספנה. במרץ 2003 צה"ל, רשות הנמלים ועיריית אילת הסכימו שבסיס חיל הים יועבר לנמל אילת והשטח יהיה זמין לפיתוח. ביצוע התוכנית התעכב במשך שנים רבות ורק ב-2021, נחתם הסכם לפינוי רוב בסיס חיל הים לטובת הקמת בתי מלון ושכונת מגורים.
בספטמבר 2008, הסכימה "חברת קו צינור אילת אשקלון" להקצות רצועת חוף בת 150 מטר (מתוך ק"מ אחד סה"כ שמחזיקה החברה באילת), מדרום לחוף "ריף הדולפינים" ולהופכה לחוף ציבורי פתוח. החברה חזרה בה אחר כך מהתוכנית, והחוף נפתח לבסוף רק ביולי 2017.
באפריל 2022 נחתם הסכם בין רשות מקרקעי ישראל לחברת "קו צינור אירופה-אסיה", להשבת 240 דונם, בחלקו הדרומי של המתחם שלה באילת, שיאפשרו את פיתוחה של רצועת החוף.
ב-2022 החלו עבודות שדרוג החופים בעיר, ובמקביל החל ויכוח אודות הבניות בחופים בטענה כי הן משבות נזק לסביבה החופית והמימית של אילת.
חופי רחצה מרכזיים

מצפון לדרום:
חופי רחצה מרכזיים > הרצועה הצפונית

חוף מפרץ השמש
חוף הדתיים – חוף רחצה נפרד
חוף השחפים
חוף הזהב
חוף רויאל
חוף נביעות
חוף מוריה
חוף נפטון
חוף אום רשרש
חוף תרשיש
חוף הסלע האדום
חוף הדייגים
חוף מרדיאן
חוף הדקל
החוף של מוש
חופי רחצה מרכזיים > הרצועה הדרומית

חוף ריף הדולפינים (בתשלום)
חוף קצא"א
חוף הוילג'
חוף ורנדה
חוף האלמוגים (בתשלום)
חוף המגדלור
חוף אופיר
חוף הנסיכה
אתרים לאורך החוף

מצפון לדרום:
לגונת השלום
טיילת אילת
מלון הרודס פאלאס
מלון דן אילת
מלון רויאל ביץ' אילת
מלון מלכת שבא
הרפסודה הלבנה
מרינה אילת
קניון מול הים
מלון אריאה
בסיס אילת
נמל אילת
ריף הדולפינים
מתקני קצא"א
פארק המים Waterland
מרינה חוף אלמוג (מעגן תור ים)
בית ספר שדה אילת
שמורת חוף האלמוגים
פארק המצפה התת-ימי באילת
מלון הנסיכה אילת
מעבר מנחם בגין
שימור טבע

לאורך חופיה של אילת נמצאת שונית האלמוגים הצפונית בעולם. לשם הגנה עליהן, הוכרזו שתי שמורות טבע ימיות ושמורת טבע חופית – שמורת חוף האלמוגים. חלק משמורה זו סגור למבקרים על מנת לשמור על הסביבה הרגישה בו.
ראו גם

רצועת חוף תל אביב-יפו
רצועת חוף בת ים