stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ההפיכה החות'ית בתימן
ההפיכה > ריק שלטוני

בעקבות גל ההתפטרויות, גורמי ביטחון בעדן ובערים נוספות בדרום תימן הכריזו כי הם לא יקבלו יותר הוראות מצנעא, כשחלקן אף טענו כי הן ישאפו להקים מחדש מדינה עצמאית בדרום. ב-23 בינואר אלפי בני אדם יצאו להפגנות בעדן, באל-חודיידה, באיב, בתעז ובערים נוספות, במחאה על ההפיכה של החות'ים. במהלך ההפגנות בעדן הונף דגלה של דרום תימן בשדה התעופה הבינלאומי בעיר ובמוסדות שלטון. במקביל, נערכה הפגנת תמיכה בחות'ים בבירה צנעא.
ב-27 בינואר דווח כי בן מובארק שוחרר על ידי החות'ים ונמסר לשבטים מקומיים במחוז שבווה. באותו יום, במהלך נאום ששודר בטלוויזיה, קרא מנהיג החות'ים עבד אל-מלכ אל-חות'י לקיים פגישה בבירה צנעא בין מנהיגי המפלגות והשבטים השונים במטרה לסיים את המשבר הפוליטי. רוב הפלגים החרימו את המפגש, כשרק נציגים ממפלגתו של סלאח השתתפו בדיונים. אל-חות'י הציע לפי דיווחים שונים להקים מועצת נשיאות זמנית, שבה יהיו חברים שישה נציגים, עם חלוקה שווה לצפון ולדרום. עם זאת, הבדלנים בדרום המדינה סירבו לקחת חלק בשיחות ומאות הפגינו בעיר עדן נגד ההצעה. הבדלנים אף הודיעו כי הם לא ישתתפו יותר בשיחות בחסות האו"ם, שאותן כינו "חסרות טעם".
ב-1 בפברואר, ביום האחרון שבה התכנסה "הוועידה הלאומית" בצנעא, החות'ים נתנו אולטימטום ליתר הפלגים במדינה להגיע לפתרון המשבר, אחרת "ההנהגה המהפכנית" שלהם תשתלט באופן רשמי על המדינה.
ההפיכה > פיזור הפרלמנט

אחרי שבוע של משא ומתן בין החות'ים לבין יתר הפלגים המדינה, הכריז ב-6 בפברואר נציג מטעם המורדים בשידור חי מארמון הנשיאות בצנעא כי הם משתלט על המדינה. בהצהרה נאמר כי הפרלמנט יפוזר וכי "מועצה נשיאותית" תוקם ותנהיג את המדינה במשך שנתיים, בזמן ש"וועדות מהפכניות" יהיו אחראיות לכינון פרלמנט חדש בן 551 חברים. שר ההגנה מחמוד א-סובייחי מונה לעמוד בראש הוועדה הביטחונית העליונה, בעוד מוחמד אל-חות'י הפך לנשיא בפועל לאחר שהוסמך לנהל את הוועדה המהפכנית. האו"ם וארצות הברית סירבו להכיר בשינוי השלטוני שעליו הודיעו החות'ים ומועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ גינתה את ההפיכה. בעקבות ההכרזה, נרשמו הפגנות בערים הגדולות בתימן, כולל בבירה צנעא. החות'ים, מצדם, הכחישו כי המהלך מהווה הפיכה וטענו כי הם מוכנים לשתף פעולה עם יתר הפלגים במדינה ועם מדינות אחרות, כולל עם ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Houthis block Yemen army chief, accuse president of corruption, ‏באתר הדיילי מייל, 16 בדצמבר 2014
↑  Yemeni premier suggests he could resign as Houthis tighten grip, ‏באתר רויטרס, 17 בדצמבר 2014
גנדאם

| --- | --- |
   
גנדאם
 סוגה:  מדע בדיוני צבאי, אופרת חלל, מכה, דרמה

 אנימה
 אורך פרק:  20 דקות
 במאי:  יושיוקי טומינו
 אולפני אנימציה:  סאן רייז
 תקופת שידור מקורית:  7 באפריל 1979 – הווה
גנדאם (באנגלית: Gundam) הוא זיכיון אנימה מדע בדיוני צבאי שנוצר בידי חברת Sunrise היפנית ומתמקד ברובוטים ענקיים, או מֶכה - שהם למעשה חליפות שריון מתניידות שנקראות גנדאם. הזיכיון החל ב-7 באפריל 1979 עם תחילת שידורה של סדרת המקור Mobile Suit Gundam, סדרת טלוויזיה שהגדירה את ז'אנר האנימה של רובוטים אמיתיים בכך שהציגה רובוטים ענקיים על רקע מיליטריסטי. הפופולריות הרבה שצברה הסדרה והמוצרים שנמכרו בעקבותיה הובילו ליצירתו של זיכיון הכולל סדרות המשך, סרטי מקבץ (OVA), סרטי אנימציה באורך מלא, חוברות מאנגה, רומנים גרפיים ומשחקי מחשב.
זיכיון גנדאם הוא מהארוכים ביותר ששודרו, ונכון לתחילת 2017 הניב רווחים של למעלה מ-78 מיליארד ין, עם מוצרים כחוברות מאנגה, מודלים להרכבה ומארזי DVD.
סקירה > קונספט

גנדאם פותח בידי מעצב המכה והאנימטור יושיוקי טומינו וקבוצת יוצרים ואנימטורים מחברת Sunrise המזוהים בשם "הג'ימה יטאטה". שלבים מוקדמים של ההפקה הביאו מספר אזכורים למילה "חופש" (Freedom) בגנדאמים ובכלי המלחמה השונים. קבוצת יטאטה שילבה את המילה האנגלית GUN (רובה) עם סיומת המילה האנגלית "חופש" DOM ויצרה את הלחם המילים Gundom, אותו טומינו שינה למונח GUNDAM, בכך הציע כי גנדאם מציין כוח שמחזיק ברשותו רובה ואשר חזק דיו להדוף אויבים כשם שסכר בולם שיטפונות.
הגנדאמים אינם רובוטים בעלי בינה מלאכותית, אלא כלי רכב ממונעים דמויי אדם, הנשלטים מתא הטייס באזור הטורסו בידי טייס אנושי, כאשר מצלמה הממוקמת בראש הרובוט משדרת את זווית הראייה לצגים המצויים בתא הטייס ומאפשרת לטייס לקלוט את העולם מסביבו.
סקירה > חדשנות

הסדרה המקורית נחשבת לחלוצית בתת-ז'אנר הרובוטים האמיתיים של אנימת המכה. שלא כמו ז'אנר הסופר-רובוטים, סדרת גנדאם ניסתה לחקות את המציאות בעיצובי הרובוטים וכלי הנשק המתוארים בה, אשר מתכלים והאנרגיה בהם אוזלת. הטכנולוגיה היא מעשית ומבוססת הן על מדע קיים כמו נקודות לגראנז' וגלילו של אוניל כסביבת מחיה, והן על מדע שניתן להסבר קביל ואשר מצריך קיומם של אלמנטים מדע בדיוניים לצורך פעילותו, כמו פיזיקת מינקובסקי - פיזיקה בדיונית בסדרות של תקופת המאה האוניברסלית המדמה התקדמות טכנולוגית בנשק חלקיקים, טכנולוגיה גרעינית ואמצעי מיגון.
חידוש נוסף מתבטא בכך, שהסדרות החדשות במחציתה הראשונה של המאה ה-21 הביאו את המוכר מסדרות גנדאם הישנות תוך שימוש בגרפיקת תלת־ממד מעודכנת ואנימציה חלקה, בדומה לסדרות אנימה אחרות כדוגמת הסדרה Ghost In The Shell: Stand Alone Complex והדבר בא לידי ביטוי גם במוזיקת ה-J-Pop היפנית הקצבית.
סדרת Gundam Wing, שיצאה בשנת 1995, זכתה להצלחה רבה מחוץ לגבולות יפן, והיא הייתה הראשונה מבין סדרות גנדאם השונות שהוחלט לדובב אותה לשפה האנגלית. בהמשך, דובבו לאנגלית גם סדרות Gundam Seed, Gundam Seed Destiny, ו-Gundam 00.
סקירה > תקופות זמן

מרבית סדרות האנימציה של גנדאם, במיוחד המוקדמות שבהן, מתרחשות בתקופת זמן שנודעת בשם "המאה האוניברסלית". סדרות מאוחרות יותר מתרחשות בתקופות זמן חלופיות. אף על פי שהרבה סיפורי גנדאם חדשים נכתבים ביקום חלופי ותקופות זמן משלהם (מה שמביא לחופש יצירתי יותר), סיפורי המאה האוניברסלית ממשיכים להיות פופולריים ביותר. תקופת זמן זו ביססה את הזיכיון כולו והניחה את הסטנדרט למדע בדיוני קשה בסדרות האנימה היפנית.
סקירה > סדרות ספין-אוף

באמצע שנות ה-80 החלה בשידור סדרת ספין אוף של גנדאם בשם SD Gundam (קיצור ל-Superior Defender Gundam), אשר מתמקדת יותר בקומדיה ובהרפתקאות ומציגה מודלים מוקטנים ומעוותים של רובוטי הגנדאם. זאת ועוד, סדרות כגון Model Suit Gunpla Builders Beginning G ו-Gundam Build Fighters מתרחשות בזמנים מודרניים ומשתמשות במודלים להרכבה של הגנדאמים כאלמנטים עלילתיים.
עלילה מרכזית

העלילה העיקרית לכל התקופות בסדרות גנדאם השונות עוסקת במלחמה עקובה מדם שפורצת בין מושבות חלל בתוך גבולות מערכת השמש לבין כדור הארץ, כאשר במרכז הניצים ניצבות מספר דמויות מפתח משני המחנות. עיקר הנושאים שהוצגו בסדרות כללו פוליטיקה, פילוסופיה, אידיאליזם ופציפיזם.
הסיפור עצמו עוקב אחר רגשות הדמויות, אשר בדרך כלל מושלכות לתוך הקונפליקט ללא אפשרות בחירה, ואשר ניצבות בפני מוות, השמדה, והיעדרה של אנושיות כתוצאה מהמלחמה. חוץ מכמה יוצאים מן הכלל בעלילות משנה, אין גיבורים ונבלים; לכולם יש מניעים, שגיאות, ומעלות משלהם.
זיכיון גנדאם מכיל גם ויכוחים בנושאים פילוסופיים ובאידיאלים פוליטיים. בולט בו החיפוש אחר מהותה של המלחמה והצורך בה, חזון פציפיסטי, והתפתחות מתמשכת של האנושות. אלה הם הנושאים המוצגים בסדרה כנקודות לוויכוח בין הדמות הראשית לבין יריבו לכל אורכו של העימות.
רוב הסיפורים בנויים כדרמות של התבגרות, כאשר הדמות הראשית (ולעיתים גם יריבו) ורוב אישיותם, השקפת עולמם ודרכי פעולתם של צוות המשתתפים משתנים באופן דרמטי לפי הדרך בה האירועים סביבם מתפתחים, מה שהופך את העלילה למציאותית יותר. וזאת בניגוד לסדרות סופר-רובוטים מוקדמות (כדוגמת וולטרון או מקרון 1), שבהם הגיבורים והצוות מתפקדים בדרך כלל בצורה צפויה, כאשר אין להם כל קשר בין פרק לפרק. כמה מהדמויות בסדרות גנדאם השונות משיגות את מטרתן, כמה מתקשחות עקב המלחמה, וכמה אפילו מחליפות צד (בין אם מתוך אינטרס עצמי או מתוך נקיפות מצפון לאחר שינוי בפילוסופיית חשיבתן).
רובוט הגנדאם: אפיונים מיוחדים

לסדרות השונות יש דרכים משלהן לשמור על המראה המסורתי של רובוט הגנדאם, וקיימים מספר מאפיינים בלעדיים המשותפים לכל הגנדאמים מלבד שמם.
החליפה הניידת הידועה בשם גנדאם היא למעשה מעטפת שריון של שלד חיצוני בצורה דמוית אנוש ופנים בעלות עיניים המבזיקות כשהיחידה מופעלת. צורת הסנטר של הרובוט היא קבועה, ושני פתחים של כונסי אוויר מצויים משני צידי הראש. הצבעים השכיח לגנדאמים הם לבן, אדום, כחול ולעיתים צהוב כאשר בכל סדרה באשר היא, לפחות לגנדאם אחד - בדרך כלל זה שמוטס בידי גיבור הסיפור - יהיה טורסו כחול וזרועות וראש לבנים. מערך התקשורת של הגנדאם בנוי בצורת V על ראשו, וברוב המקרים צבוע בצהוב/זהב. רוב הגנדאמים נושאים מוטת כנפיים גדולה ומכנית על גבם, המשתנה מסדרה לסדרה ויכולה להכיל מערך נשק מסיבי.
לבסוף, יחידת הגנדאם מחזיקה בביצועים עילאיים יותר מכל יתר היחידות לתקופתה.
מדיה > מאנגה ורומנים גרפיים

עיבודי מאנגה ורומנים גרפיים לסדרות גנדאם פורסמו בשפה האנגלית באמריקה הצפונית בידי מספר חברות הוצאה לאור כדוגמת Viz Media, Del Ray Manga ו-Tokyopop, ובסינגפור בידי חברת Chuang Yi.
מדיה > משחקי מחשב

זיכיון גנדאם הביא להשקתם של כ-80 משחקי מחשב לפלטפורמות הארקייד, Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים, כאשר כמה מהם הציגו דמויות אשר לא הופיעו בעיבודי המדיה השונים. כמה מהמשחקים היוו השראה בעצמם למוצרי ספין אוף כרומנים גרפיים ומאנגה. מרבית המשחקים, למעט Dynasty Warriors: Gundam, שווקו ביפן בלבד.
השפעה תרבותית

זיכיון גנדאם הפך ברבות השנים לאייקון תרבותי ביפן, ונחשב אף בתור המסע בין כוכבים שלה. מבחינה שיווקית, זיכיון גנדאם מקיף כתשעה יקומים בדיוניים ומורכב מכתריסר סדרות טלוויזיה, מעל לעשרים סרטי אנימציה באורך מלא ומעשרות נובלות וחוברות מאנגה. חברת Bandai Namco, הקניין הרוחני של הזיכיון, מדורגת במקום השני ברשימת יצרני הצעצועים המובילים בעולם, ומוצרי גנדאם מהווים כעשרים אחוזים מנתח המכירות של החברה, שהרוויחה למעלה מ-54.5 מיליארד ין בשנה. עד לשנות ה-2000, הפופולריות הרבה של גנדאם עזרה ליצירתם של מאות ערכות מודלים להרכבה, כאשר כ-350 מיליון יחידות נמכרו מתוכם.
השפעה תרבותית > צבא וחקר החלל

הרקע המדעי שתואר באופן כה מציאותי בעולם גנדאם השפיע גם על התחום. שם הזיכיון - גנדאם - היה שם הקוד לפרויקט של כוחות ההגנה של יפן לפיתוח מערכת קרב פרסונלית. מגזין יפני בשם "טכנובאן" התייחס לשימושים המדעיים השונים שבסדרת האנימה עם פיתוחם של שני מחקרים ברי ימינו: ב-18 ביולי 2007, הציגה פרופסור דייבה ניומן ממחלקת האסטרונאוטיקה של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס חליפת חלל ביולוגית בדומה לזו המוצגת בסדרת האנימה. בנוסף, ב-14 בפברואר 2008 העלתה סוכנות החלל נאס"א את האפשרות לתחילתו של מחקר לפיתוח טיל תרמי-גרעיני (לפי הסדרה, היה שימוש נרחב במנועים תרמיים-גרעיניים בחליפות הגנדאם השונות). כמו כן, רובוטי הזיכיון שימשו לצורך קידום כוחות ההצלה ומכבי אש.
השפעה תרבותית > מודלים של גנדאם

מאות מודלים של גנדאם יצאו לשיווק, הבנויים לרוב מפלסטיק אך גם משרף, פוליסטירן בהזרקת פלסטיק וציפוי מתכתי (Die-Casting). איכויותיהם משתנות מערכות צעצועים לילדים למודלים לאספנים ותצוגת ירידים וכנסי חובבים. קנה המידה השכיח שלהם הוא 1:35, ‏ 1:48, ‏1:60, ‏1:100, או 1:144. מודלים פרסומיים בגודל 1:6 ו-1:12 משווקים לחנויות לממכר דגמים ואינם זמינים למכירה. מודלים אלה - הידועים ביפן כ-Gunpla (קיצור ל-Gundam Plastic Model) מגיעים לרוב בערכות הרכבה המיועדות לחיתוך ומחולקות לפי צבעי החלקים, אם כי יש מורכבים מהם המגיעים ללא צבע מוכן מראש ודורשים צביעה פרטנית יותר.
השפעה תרבותית > תצוגות

"גנדאם פרונט טוקיו" הוא מוזיאון המציג מגוון רחב של מידע ותצוגות של רובוטי הגנדאם, והוא מכיל אוסף נרחב של כאלף מודלים. לרגל חגיגות 30 שנים לזיכיון גנדאם, נבנה מודל בגודל אמיתי של גנדאם מדגם RX-78-2 מהסדרה המקורית והוצג באי אודאיבה שביפן עד לפירוקו במרץ 2017. בשנת 2011 הוצגו חלקיו של הפסל בתצוגה פומבית שמטרתה נועדה לאסוף מגבית תרומות לרעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011). במקומו נבנה מודל מסדרת "גנדאם חד-קרן". בשנת 2012 הוצג גינון אמנותי של רובוט הגנדאם לצד תצוגת המודל בגודל אמיתי, המורכב מעשרות אלפי בגוניות, חרציות וציניות במטרה לתמוך בתנועה הירוקה.
השפעה תרבותית > מוצרים נוספים

חברת Bandai, המחזיקה ברישיון הקנייני למוצרי גנדאם, משווקת מגוון רחב של מוצרי גנדאם. חברות אחרות משווקות מוצרים לא רשמיים כמו צעצועים, מודלים וחולצות. המוצרים כוללים בין היתר אקשן פיגרס (Mobile Suits in Action, בקיצור MSiA) וערכות מודל מורכבות יותר של הגנדאמים בגדלים שונים. לכל סדרה יש אקשן פיגרס ומודלים משלה, ברמת איכות Master Grade ו-High Grade. ליין האקשן פיגרס הנודע ביותר הוא סדרת Gundam Fix, הכולל רובוטים מסדרות האנימה, מהמאנגה ומהרומנים הגרפיים בגרסאות מתכת יוקרתיות. בנוסף לגרסאות ה-Master Grade ו-High Grade, חברת Bandai השיקה ליין מודלים חדש בשנת 2010 לרגל 30 שנים לקיומו של הזיכיון. ליין זה - Real Grade Gundams - שילב את המבנה הפנימי המורכב והפרטני של גרסאות ה-Master Grade עם הפרדת צבעים באיכות גבוהה יותר, מה שהפך את המודלים בקנה מידה 1:144 למורכבים בעיצובם ולקומפקטיים בגודלם. אחרי הצגתו של ליין RG Gundams, חברת Bandai החלה בשיווקו של ליין Metal Build במרץ 2011.
הערות שוליים

↑  Bandai-Namco Group 2016 Annual Report
↑  Gundam: Japan's Top Pop Culture Phenomenon, William Ashbaugh, March 16th 2016
↑  Gundam – “The Star Trek of Japan”, August 7th 2014
↑  Brand Finance Toys 2017
↑  Japan's 'Gundam' Personal Equipment System Revealed, May 11th 2007
↑  One giant leap for space fashion -- MIT designs sleek, skintight spacesuit, July 16th 2007
↑  Nuclear Power: Now More Than Ever, Or Never?, Leonard David, 2005
↑  The giant Gundam robot standing guard over it's own Tokyo theme park (just don't call it a Transformer!), May 1st 2012
↑  Nocturnal Gundam, June 12th 2009
↑  Diver City Tokyo: the ultimate Gundam experience
↑  New Life-Size Statue of RX-0 Unicorn Gundam Debuts in Tokyo This Fall, May 3rd 2017
↑  Flower Gundam keeps watch in Odaiba, October 22nd 2012
איור של גנדאם מדגם RX-78-2, מתוך עטיפת המאנגה Gundam Fix Transition+ לציון 20 שנים לזיכיון.
סדרת בולים שהונפקו בהשראת זיכיון גנדאם.
פסל ענק של גנדאם פרידום מסדרת גנדאם סיד המוצב בשאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין.
פסל ענק של גנדאם מהסדרה המקורית (משמאל התמונה), המוצב במחוז שיזואוקה, יפן.
אריק שרון ראש ממשלה - מבט אישי (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דב ויסגלס
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה:  ידיעות ספרים
 תאריך הוצאה:  2012
 מספר עמודים:  310
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003523075
אריק שרון ראש ממשלה - מבט אישי הוא ספרו של דב ויסגלס שפורסם בשנת 2012. בספרו מתאר ויסגלס, פרקליטו, מנהל לשכתו ויועצו הקרוב של אריאל שרון, את יחסיו עם ראש הממשלה לשעבר לאורך שנות מפתח בחייו, בהן כיהן כשר בממשלות ישראל וכן בתור ראש הממשלה. ויסגלס מתייחס לאירועי טבח סברה ושתילה וההתנהלות המשפטית במהלך חקירת ועדת כהן, תביעת הדיבה של שרון נגד הטיים, בחירתו לראשות הממשלה ויחסיו הפוליטיים הפנים מדינתיים, יחסי ארצות הברית–ישראל בתקופת נשיאות ג'ורג' בוש, הסכסוך הישראלי-פלסטיני ותוכנית ההתנתקות.
במהלך הספר, מציג ויסגלס אירועים מכריעים אשר השפיעו ישירות על קבלת ההחלטות במדינת ישראל בתקופת שלטונו של שרון. ויסגלס מתייחס לאירועים בהם היה נוכח שרון, כמו גם לאירועים אשר הוא עצמו חווה במסגרת תפקידיו השונים. הוא מתאר את אופן קבלת ההחלטות ושיקוליו של שרון בהתרחשויות שעמדו על סדר היום הישראלי. בנוסף, מציג ויסגלס את יחסיו האישיים למול בכירים בממשל האמריקני, בהם קונדוליזה רייס, בכירים בממשל הישראלי, בפוליטיקה ובמערכת הביטחון, ואנשי מפתח בהנהגה הפלסטינית. ויסגלס מספר על חוויות אישיות של שרון משדה הקרב ומהחיים הציבוריים, ועל חוויותיו הפרטיות שלו למול גורמים שונים.
תוכן > היכרות ראשונית בוועדת כהן

ויסגלס מתאר כיצד נפגש לראשונה בשרון במהלך חקירותיה של ועדת כהן, ועדת החקירה הממלכתית שחקרה את אירועי טבח סברה ושתילה במהלך מלחמת לבנון השנייה. ויסגלס, כחלק משירות מילואיו, היה חלק מצוות היועצים והפרקליטים שייצגו את שרון במהלך חקירות הוועדה. הוא מציג את צידו של שרון בתקרית הטבח, לפיה שרון לא ידע מראש על כוונת הפלנגות לבצע טבח המוני המונע מנקמה; אישור המבצע היה, לטענתו, לצורך טיפול במסתננים הפלסטינים במחנות ותו לא.
בפועל, מסקנות הוועדה היו כי שרון אחראי להתעלמות מהסכנה שבשליחת הפלנגות אל המחנות, והמלצותיה היו כי עליו להתפטר. שרון תחילה סרב, אך בסוף התפטר מתפקידו והועבר לתפקיד שר בלי תיק בממשלת בגין.
תוכן > תביעת הדיבה נגד ה"טיים"

מספר ימים לאחר התפטרותו של שרון מתפקיד שר הביטחון, פרסם הטיים מגזין כתבה לפיה בנספח סודי לדוח ועדת כהן, "נספח ב'", תועד שרון קורא לנקמה אודות מות בשיר ג'ומאייל בעת ביקור התנחומים אצל משפחתו. ויסגלס טוען כי הדבר מעולם לא קרה, וודאי שלא תועד בנספח זה של הדוח. בעקבות הכתבה, הגיש בשנת 1983 ויסגלס, בשמו של שרון, תביעת דיבה נגד הטיים בה תבע שרון סכום של 50 מיליון דולר. ויסגלס מתאר ממבט ראשון את הליך המשפט, בו לקחה חלק גם חברת הפרקליטים האמריקנית "שיי אנד גולד"; הוא מציג את ההליך המשפט, תחקורי העדים והדיונים מול חבר המושבעים. ויסגלס טוען כי לאורך כל המשפט הטיים ניסה באופן שיטתי להחליש את שרון כלכלית ומנטלית; תהליך זה עלה לטיים מיליוני דולרים.
למשפט נקבעו לבסוף שלושה קריטריונים מונוטוניים: הראשון, האם הפרסום של הטיים היה פוגעני או משמיץ; השני, האם הטיים פרסם דבר שקר; השלישי, האם הפרסום השקרי נעשה בכוונה תחילה. פסיקת חבר המושבעים לרעתו של שרון בסעיף השני, פירושה היה סיום חייו הציבוריים; פסיקה בעד שרון בסעיף השלישי היוותה תנאי לדיון בדבר הפיצויים. בפועל, לאחר דיונים ממושכים, החליטו המושבעים כי הטיים אכן פרסם דבר שקר. בנוגע לסעיף השלישי, הוחלט כי לא היו מספיק ראיות לקבוע כי הטיים פרסם את השקר בכוונה תחילה. הניצחון של שרון במשפט הדהד ברחבי העולם ובפרט בישראל. תביעת שרון הייתה לאחת מ-50 המשפטים המשפיעים של המאה ה-20 בארצות הברית[דרוש מקור: מי קבע?].
תוכן > עליית שרון לראשות הממשלה

ויסגלס מתאר את התקופה שקדמה לבחירתו של שרון לראשות הממשלה: עלייתו לראשות הליכוד, ובהמשך ניצחונו המוחץ בבחירות לראשות הממשלה בשנת 2001. על פי ויסגלס, שרון התמקד בעיקר בתחומי הביטחון והחוץ שהיו קרובים אליו; כך למשל, לא התעסק במשבר הכלכלי בראשית שנות האלפיים, והעניק לבנימין נתניהו סמכות מוחלטת בהחלטות הכלכליות בממשלתו השנייה.
לאורך כל הספר, ויסגלס מציג שינוי שלדעתו חל בשרון - ממנהיג ומוביל ימני, אל מנהיג שרואה הכרח במסירת שטחים והקמת מדינת פלסטינית לצד מדינת ישראל.
תוכן > יחסי ארצות הברית–ישראל

בתקופת כהונתו של שרון, התבססו ופרחו יחסי ארצות הברית–ישראל. ויסגלס מתאר כיצד נוצר אמון בין ממשלת שרון לממשל בוש, תוך דיונים רבים וקשר שוטף בין הלשכות, ובפרט בינו לבין אישים בולטים בממשל האמריקני כקונדוליזה רייס, קולין פאוול וסטיב הדלי. על פי תיאוריו של ויסגלס בתקופה זו התקיים תאום מלא בין ישראל וארצות הברית בסוגיות המהותיות ביותר, דוגמת יחסי ישראל והפלסטינים.
במהלך התקופה, הגיעו בישראל להישגים בדבר העמדה האמריקנית: ויסגלס מתאר בהרחבה את השינוי בגישה כלפי ערפאת, ולאחר מכן את הצעדים והמפגשים שהובילו לסלילת מפת הדרכים והשינוי התודעתי בארצות הברית לפיו קודם יש למגר את הטרור הפלסטיני, ורק לאחר מכן להתחיל בדיונים על הקמת מדינה פלסטינית.
תוכן > יחסי ישראל-פלסטינים

ויסגלס מתאר את היחסים שבין ישראל והפלסטינים בתקופת שלטונו של שרון: המאבק הצבאיים (כדוגמת חומת מגן), וכן ניסיונות הפיוס וההדברות. ישנו תיאור מפורט של התהליכים שהובילו להסכמה על מפת הדרכים, האכזבה בעת סיום כהונתו של אבו מאזן בתור ראש ממשלה, והתרחשויות נוספות, לעיתים מוסתרות מהציבור, בנושא זה.
תוכן > ההתנתקות

ויסגלס מציג את השתלשלות האירועים לאחר הכישלון הראשוני של מפת הדרכים בשנת 2003, עד להעלאת רעיון ההתנתקות ושקילתו באופן רציני על ידי שרון. ויסגלס היה מתומכיה הבולטים של תוכנית ההתנתקות, ובספרו הוא מתאר את היתרונות שלעתו מגולמים בתוכנית: הקטנת הוויכוח הטריטוריאלי, חיזוק גושי ההתיישבות הגדולים בגדה לקראת סיפוחם, חיזוק התמיכה מהאמריקנים וממדינות אירופיות, הפגנת רצינות בדבר החתירה להסכם קבע עם הפלסטינים. נוסף על אלה, טוען ויסגלס כי ההתנתקות הייתה אמורה להוות "חומר מרדים" לתוכנית מפת הדרכים.
לאחר הצגת התוכנית, מתאר ויסגלס את הנסיעה אל ארצות הברית וקבלת מכתב בוש, שהביעה תמיכה בתוכנית ובאינטרס הישראלי. בספר מתואר כיצד המכתב השפיע על התקשורת והפוליטיקה הישראלית. ויסגלס ממשיך ומתאר את השתלשלות העניינים בישראל עד ביצוע התוכנית בפועל.
לקראת סוף הספר, עונה ויסגלס למתנגדי התוכנית בדיעבד, הטוענים כי התוכנית הביאה להשתלטות חמאס ברצועת עזה: ויסגלס טוען כי ההשתלטות איננה תוצאה של ההתנתקות, אלא של שינויים פוליטיים בעולם הפלסטיני, שהובילו לכלילת החמאס בבחירות לרשות הפלסטינית בשנת 2006. הוא מתאר תהליכים מעניינים שקרו באותה העת, כולל כאלו שערבו את ישראל וארצות הברית.
תוכן > נושאים נוספים

נושאים מהותיים נוספים אליהם מתייחס ויסגלס במהלך הספר:
פרישת שרון מהליכוד והקמת מפלגת קדימה.
מצבו הבריאותי של שרון.
תביעות שהוגשו נגד שרון ובני משפחות לאורך כל חייו הציבוריים.
צוות מקבלי ההחלטות של שרון ("פורום החווה").
מינויים פוליטיים וביטחוניים שונים בתקופת כהונת שרון כראש ממשלה.
ביקורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש ביקורת רבה על הספר.
תנועת חמשת הכוכבים

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 מייסד:  בפה גרילו, ג'אנרוברטו קזאלג'ו
 מנהיגים:  ג'וזפה קונטה
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים)
 אידאולוגיות:  פופוליזם דמוקרטיה ישירה אירוסקפטיות אנטי-הגירה סביבתנות
 מטה:  רומא, איטליה
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז
 ארגונים בינלאומיים:  אירופה של חופש ודמוקרטיה ישירה 
 צבעים רשמיים:  צהוב ולבן
 נציגויות בפרלמנטים
 הסנאט של הרפובליקה:  28 / 315
 בית הנבחרים של איטליה:  52 / 630
 הפרלמנט האירופי:  14 / 731
 www.movimento5stelle.it
 
תנועת חמשת הכוכבים (באיטלקית: Movimento 5 Stelle) היא מפלגה פוליטית באיטליה שהוקמה ב-4 באוקטובר 2009 על ידי בפה גרילו, קומיקאי ובלוגר ידוע, ואסטרטג התקשורת ג'אנרוברטו קזאלג'ו.
אידיולוגיה

התנועה נחשבת פופוליסטית, אנטי-ממסדית, סביבתנית, אנטי-גלובליזציה ואירוסקפטית. גרילו עצמו התייחס בעבר באופן פרובוקטיבי לתנועה וכינה אותה "פופוליסטית". חבריה מדגישים כי תנועת חמשת הכוכבים אינה מפלגה אלא "תנועה", ועל כן היא אינה יכולה להימצא בחלוקה הפוליטית המסורתית לשמאל-ימין. "חמשת הכוכבים" מתייחסים לחמש סוגיות מפתח עבור המפלגה: מי שתייה, תחבורה בת קיימא, פיתוח בר-קיימא, זכות הגישה לאינטרנט (אנ'), ואיכות הסביבה. הנושאים העיקריים בתוכנית חזון התנועה:
אנרגיה - מעבר לאנרגיה חופשית/ירוקה, שימוש באנרגיה מתחדשת.
חופש המידע - גישה חופשית באינטרנט וביטול קשרים ממשלתיים/תאגידים לערוצי תקשורת.
כלכלה - הפרטת המערכת הבנקאית וביטול מונופולים דה פקטו.
תחבורה - חיזוק והוזלת רשת התחבורה הציבורית.
בריאות - איסור על תמריצים כלכליים לרופאים על מכירת תרופות.
חינוך - ביטול הדרגתי של ספרי לימוד מודפסים ונגישות לפורמט דיגיטלי שלהם.
המפלגה גם תומכת בדמוקרטיה אלקטרונית, דמוקרטיה ישירה, העיקרון של "פוליטיקה באפס-עלות", ואי-אלימות. בתחום מדיניות החוץ, בתנועת חמשת הכוכבים גינו התערבויות צבאיות של המערב במזרח התיכון הגדול (אפגניסטן, עיראק, לוב), כמו גם כל רעיון של התערבות אמריקאית בסוריה.
היסטוריה

לאחר מותו של קזאלג'ו באפריל 2016, הונהגה המפלגה על ידי גרילו ודירקטוריון של חמישה חברי פרלמנט. באוקטובר של אותה שנה התגלו מספר שערוריות וסקנדלים, וגרילו הכריז על ביטול הדירקטוריון והכתיר את עצמו ל"מנהיג הפוליטי" של התנועה.
בבחירות הכלליות באיטליה בשנת 2013 זכתה התנועה במקום הראשון במספר הקולות לבית הנבחרים, אבל השיגה רק 109 צירים מתוך 630 בשל שיטת הבחירות אשר מעדיפה מפלגות הפועלות בתוך הקואליציה. בפרלמנט האירופי התנועה היא חלק מקבוצות אירופה של חופש ודמוקרטיה ישירה (EFDD), יחד עם מפלגת העצמאות הבריטית. ב-2016 נבחרה וירג'יניה ראג'י מתנועת חמשת הכוכבים לאישה הראשונה בראשות עיריית רומא.
בבחירות 2018 סיימה שוב במקום הראשון לאחר שגרפה למעלה מ-30% מהקולות. לאחר הבחירות הקימה קואליציה יחד עם מפלגת הליגה הצפונית ודי מאיו מונה לשר לפיתוח כלכלי וכן לתפקיד המשנה לראש הממשלה, במשותף עם מתאו סלביני.
באוגוסט 2019, המפלגה הדמוקרטית הסוציאל-דמוקרטית ותנועת חמשת הכוכבים הסכימו על קואליציה חדשה. זאת לאחר שהליגה הצפונית פירקה את הקואליציה הקודמת. בספטמבר התפצלה המפלגה הדמוקרטית והוקמה מפלגת "איטליה ויוה".
אחרי שמפלגת "איטליה ויוה", בהנהגת ראש הממשלה לשעבר מתאו רנצי, פרשה מהקואליציה, הוקמה ממשלה כללה את רוב הסיעות בבית הנבחרים, כולל התנועה.
בתחילת 2021, מנהיגה בפועל היה ויטו קרימי.
בשנים 2021 ו-2022, התמודדה עם כמה מחלוקות כמו זהות ראש המפלגה והשותפות הקאליציונית עם המפלגה הדמוקרטית. בשנת 2022, הסיעה חוותה פיצול גדול בעקבות מחלוקת בנושא היחס למלחמת רוסיה-אוקראינה.
רוביולה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה איטלקית 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  חלב כבש 
 
רוביולה (באיטלקית: Robiola) היא גבינה איטלקית רכה מיושנת ממשפחת הסטראקינו. היא מאזור לאנגה ועשויה בפרופורציות שונות של חלב פרה, חלב עיזים וחלב כבשים.
היסטוריה

תיאוריה אחת אומרת שהגבינה קיבלה את שמה מהעיר רוביו (Robbio) בנפת פאביה. תיאוריה אחרת היא שהשם בא מהמילה rubeole (אדום) בגלל צבע הקליפה המתובלת.
מאפיינים > ייצור

סוגים שונים של רוביולה מיוצרים ברחבי פיימונטה מהנפות קונאו, אסטי ואלסנדריה ועד למחוז לומברדיה. זוהי אחת מההתמחויות של ואל ד'אוסטה. הטעם והמראה של רוביולה משתנים בהתאם למקום שבו היא יוצרה. ל-Robiola di Roccaverano DOP / DOC אין קליפה וצבעה מעט צהוב-קש עם טעם מתוק. לרוביולה לומברדיה קליפה דקה, לבנה חלבית עד ורודה ונוטה להיות בצורת לחמניות קטנות. לגבינה בצבע שמנת שמתחת לקליפה הפורחת שלה יש טעם חלק, מלא, חריף וחמצמץ קל, כנראה בגלל תכולת השומן הגבוהה (52%). קליפתה ניתנת להסרה, אבל היא עדינה ללא אמוניה ומוסיפה לגבינה עדינות ופריכות.
מאפיינים > צריכה

רוביולה מוגשת בדרך כלל כגבינה שולחנית, לבד או עם שמן, מלח ופלפל. יש לאחסן אותה כראוי לאחר הרכישה, ותישמר טריה עד חודש אחד. טעמה החריף מיוחס להחדרת עשבי הבר שעליהם רועות בעלי החיים. ניתן להשתמש ברוביולה גם בבישול כולל מנות של פיימונטה המפורסמות כמו "ריזוטו רוביולה" ו"אליו רוביולה ספגטי" ומנות אחרות. יש להקפיד במיוחד על אחסון נכון של הגבינה (אין לעטוף בניילון, שכן הגבינה עלולה "להחנק" ולהתקלקל). מומלץ לאחסן אותה בקירור לא עטופה אלא בקליפה שלה או עטופה בנייר ולהשתמש בה תוך שבוע מרגע הרכישה.
הערות שוליים

↑  Anderson, Burton. The Foods of Italy (5 ed.). Italian Trade Commission. pp. 127–29. ISBN 978-1-4507-5291-6.