stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איי פוקלנד
גאוגרפיה

איי פוקלנד נמצאים במרחק 480 קילומטרים מחופה הדרום מזרחי של ארגנטינה, 1,080 ק"מ מאיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים, ו-940 ק"מ מהטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה (הכוללת שטחים באנטארקטיקה שארגנטינה וצ'ילה טוענות לבעלות עליהם).
שטח האיים הוא כ-12,000 קמ"ר. שני האיים המרכזיים הם אי פוקלנד המזרחי, ששטחו 6,680 קמ"ר, ואי פוקלנד המערבי, ששטחו 5,280 קמ"ר. בין שני האיים מפריד מצר הים מצר פוקלנד. האיים מאופיינים לרוב בפני שטח גבעתי, עשבייה נמוכה, ואקלים אוקיאני-גשום.
פאונה ופלורה

איי פוקלנד הם חלק מהאזור האנטארקטי, עם קשרים חזקים לחי והצומח של פטגוניה. ציפורי היבשה מהוות את רוב העופות של פוקלנד. מיני העופות האנדמיים היחידים באיי פוקלנד הם ברווז ספינת הקיטור חסרת המעוף של פוקלנד ודברי קוב. 63 מינים מתרבים באיים, כולל 14 תת-מינים אנדמיים. היונק היבשתי האנדמי היחיד של האיים, הוורה, ניצוד עד הכחדה על ידי מתיישבים אירופאים.
את האיים פוקדים יונקים ימיים, כמו כלב הים הפיל הדרומי וכלב הים הדרום אמריקאי, וסוגים שונים של לווייתנים.
על היבשה חיים פינגווינים, כלבי ים, ובים לווייתנים שונים. באי נמצאות כמה ממושבות האלבטרוס הגדולות ביותר על פני כדור הארץ.
באיים אין עצים ויש להם צמחייה עמידה לרוח המורכבת בעיקר ממגוון של שיחים ננסיים. יותר מ-400 מינים של חזזיות ופטריות תועדו. כמעט כל שטח היבשה של האיים משמש כמרעה לצאן. מינים שהובאו על ידי האדם כוללים איילים, ארנבים, חולדות חומות וחתולים. כמה מהמינים הללו פגעו בחי והצומח המקומיים, ולכן הממשלה ניסתה להכיל, או לעיתים לחסל את אוכלוסיות השועלים, הארנבות והחולדות. כמה מיני ציפורים הושמדו מהאיים הגדולים יותר. מידת ההשפעה של האדם על פוקלנד אינה ברורה, מכיוון שיש מעט נתונים ארוכי טווח על שינוי בתי גידול.
אוכלוסייה

במפקד אוכלוסין מ-2021 נמנו באיים 3,541 תושבים, זאת לעומת 2,478 תושבים במפקד של 2006. בנוסף להם, יותר מ-1,700 אנשי סגל הבסיס הצבא הבריטי הממוקם באי. רובם הגדול של התושבים (2,974 במפקד האוכלוסין של 2021) מתגורר בבירה, סטנלי, היישוב העירוני היחיד. שאר התושבים גרים בחוות ובכפרים קטנים. האוכלוסייה צעירה יחסית: 79% מתושבי האיים הם בני פחות מ-55.
באיים קיימים מספר שדות תעופה קטנים המשמשים לטיסות מקומיות ונמל תעופה בינלאומי אחד (בסיס חיל האוויר המלכותי מאונט פלזנט) באי המזרחי.
פעילויות כלכליות מרכזיות כוללות דיג, תיירות, וגידול כבשים, בדגש על יצוא צמר איכותי.
לקריאה נוספת

L.L. Ivanov et al. The Future of the Falkland Islands and Its People. Sofia: Manfred Wörner Foundation, 2003. 96 pp. ISBN 954-91503-1-3 (Capítulo principal en español)
Carlos Escudé y Andrés Cisneros, dir., Historia general de las relaciones exteriores de la República Argentina, Obra desarrollada y publicada bajo los auspicios del Consejo Argentino para las Relaciones Internacionales (CARI), GEL/Nuevohacer (Buenos Aires), 2000. (טקסט מלא)
Graham Pascoe and Peter Pepper. Getting it right: The real history of the Falklands/Malvinas. May 2008.
D.W. Greig, Sovereignty and the Falkland Islands Crisis. Austrialian Year Book of International Law. Vol. 8 (1983). pp. 20-70. ISSN 0084-7658
הערות שוליים

↑  ההמנון הלא-רשמי: שיר הפוקלנדים
↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  Malvinas y Falkland Islands: cuál es el origen de cada nombre
↑  51°21′13.44″S 60°3′50.57″W﻿ / ﻿51.3537333°S 60.0640472°W﻿ / -51.3537333; -60.0640472., בקצה המזרחי של האי סאונדרס. היישוב נהרס על ידי הספרדים ב-1780.
↑  Max Hastings, Simon Jenkins: The Battle for the Falklands. pp. 1 - 6.
↑  ידיעות אחרונות, דבר, 4 באוקטובר 1939
הסכם בועידת הוואנה, דבר, 28 ביולי 1940
↑  ה"ציר" מחרחר בין אמריקה הדרומית והצפונית, דבר, 20 במרץ 1941
↑  ארגנטינה וצ'ילי כובשות איים בריטיים באנטארקטיק, על המשמר, 17 בפברואר 1948
↑  איי־פלקלנד-סלע מחלוקת בין בריטניה לבין ארגנטינה וצ'ילי, הַבֹּקֶר, 7 במרץ 1948
↑  אנגליה דרשה להעביר את הסכסוך על איי פאלקלאנד לביה"ד הבינלאומי, הצופה, 26 בפברואר 1948
↑  רוסיה ואזור הקוטב הדרומי, הַבֹּקֶר, 25 באוגוסט 1950
↑  מלחמה קרה בין ארגנטינה ואורוגוואי, הַבֹּקֶר, 28 בנובמבר 1952
↑  20 לאומנים ארגנטיניים פלשו לאיי פוקלנד, דבר, 30 בספטמבר 1966
↑  גילי גוראל, מלחמת פוקלנד, טייק 2?, באתר ynet, 18 בפברואר 2012
↑  AP, איי פוקלנד: 99.8% בחרו להישאר בריטים, באתר ynet, 12 במרץ 2013
↑  אלי לאון, דרמה בינ"ל: המים סביב איי פוקלנד - לארגנטינה, באתר ישראל היום, 30 במרץ 2016
↑  Census 2021 Findings, www.falklands.gov.fk
| איי פוקלנד |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים   איים אחרים | האי פוקלנד המזרחי • האי פוקלנד המערבי   לואו • פאסג' |  |
| רכסי הרים ורמות | רמת ביירון • הרי הורנבי |  |
| הרים | הר מודי • הר מריה • הר סטורם |  |
| יישובים | סטנלי |  |
| מצרים | ביירון • פוקלנד |  |
| מפרצים | מפרצון ביירון |  |
| תרבות | דגל איי פוקלנד • המנון איי פוקלנד • סמל איי פוקלנד |  |
| מבנים | בית הממשלה • מוזיאון איי פוקלנד |  |
| ממשל | בית הממשלה • מושל איי פוקלנד |  |
| כלכלה | לירה שטרלינג של איי פוקלנד |  |
| היסטוריה | מלחמת העולם הראשונה: קרב איי פוקלנד   מלחמת פוקלנד: הטבעת הסיירת גנרל בלגראנו • מבצע אייל שחור |  |
| מדינות וטריטוריות אמריקה הדרומית |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • בוליביה • ברזיל • גיאנה • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קולומביה |  |
| טריטוריות | איי פוקלנד • גיאנה הצרפתית • איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557241005171  BNE: XX451371  GND: 4071109-2  LCCN: n80001218  MusicBrainz: baa270d6-bb10-38d1-87bd-42a82b4efa9c  NARA: 10044732  NDL: 00629103  NKC: ge128477  NLK: KSH1998023471  UKPARL: ljZWQxHk  VIAF: 155354899   WorldCat (עם VIAF): 155354899 
אנטואן לואי דה בוגנוויל
קפטן ג'ון ביירון, הקים את פורט אגמונט, המושבה הבריטית הראשונה באיים
מושבה של פינגווינים מצויצים מערביים לחופי איי פוקלנד.
חווה באי פוקלנד
קתדרלה בעיר סטנלי
לואי מאל

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1932 תוּמֶרי (Thumeries), מחוז נור בחבל או-דה-פראנס, צרפת 
 פטירה:  23 בנובמבר 1995 (בגיל 63) בוורלי הילס, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1953 
 מקום לימודים:  המכון ללימודי קולנוע מתקדמים  המכון למדע המדינה פריז 
 בן או בת זוג:  Anne-Marie Deschodt (1965–1967)  קנדיס ברגן (27 בספטמבר 1980–23 בנובמבר 1995) 
 פרסים והוקרה:  ז'ורז' מלייס (1956)  פרס סזאר לתסריט הטוב ביותר (1988)  פרס דוד דה דונטלו לבמאי הזר (1988)  פרס סזאר לסרט הטוב ביותר (1988)  פרס באפט"א לבימוי הטוב ביותר (1989)  פרס באפט"א למפעל חיים (1991)  פרס דוד דה דונטלו לבמאי הזר (1990)  פרס הקולנוע האירופי לתסריטאי הטוב ביותר (1988)  פרס סזאר לבמאי הטוב ביותר (1988)  פרס לואי דלוק (1987)  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לסרט הזר הטוב ביותר (1987)  פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר (1975)  פרס לואי דלוק (1957)  פרס דקל הזהב (1956)  פרס אריה הזהב (1980)  פרסי האומות המאוחדות (1975)  פרס אגודת מבקרי הסרטים הלאומית לבימוי הטוב ביותר (1981)  פרס באפט"א לבימוי הטוב ביותר (1982)  פרס אריה הזהב (1987)  האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה  פרס סזאר  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
לואי מאל (בצרפתית: Louis Malle; ‏ 30 באוקטובר 1932 – 23 בנובמבר 1995) היה שחקן, תסריטאי, במאי קולנוע ומפיק סרטים צרפתי-אמריקאי. נחשב לאחד מאנשי הגל החדש הצרפתי, אם כי הסתייג משיוך זה. הוא מהבמאים הבודדים שזכו פעמיים בפרס אריה הזהב.
מאל עבד הן בתעשיית הקולנוע הצרפתי והן בהוליווד, ויצר בצרפתית ובאנגלית. סרטיו המפורסמים ביותר כוללים את סרט הפשע "מעלית לגרדום" (1958), דרמת מלחמת העולם השנייה "לקומב, לוסיאן" (1974), סרט הפשע הרומנטי "אטלנטיק סיטי" (1980), הדרמה הקומית "ארוחת הערב שלי עם אנדרה" (1981), וסרט השואה האוטוביוגרפי "להתראות ילדים" (1987).
ביוגרפיה

מאל נולד למשפחת תעשיינים אמידה במחוז נור, בצפון צרפת, בנם של פרנסואזפייר מאל.
במהלך מלחמת העולם השנייה, מאל למד בפנימייה קתולית ליד פונטנבלו. כבן 11 הוא היה עד לפשיטה של גסטפו על בית הספר, שבה רוכזו שלושה תלמידים יהודים, בהם חברו הקרוב, ומורה יהודייה וגורשו לאושוויץ. מנהל בית הספר, פר ז'אק, נעצר על כך שאכסן אותם ונשלח למחנה הריכוז במאוטהאוזן. מאוחר יותר יתייחס מאל לאירועים אלה בסרטו האוטוביוגרפי "להתראות ילדים".
הוא למד בתחילה מדעי המדינה במכון למדע המדינה פריז מ-1950 עד 1952 לפני שפנה ללימודי קולנוע במכון ללימודי מתקדמים בתחום הקולנוע IDHEC (אנ').
ביוגרפיה > קריירה בצרפת

מאל התחיל את דרכו בסרטים תיעודיים כבמאי משנה וצלם של החוקר הימי ז'אק קוסטו, ועבור סרטם "עולם הדממה" (1955) זכו שניהם יחדיו בפרס דקל הזהב וכן בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר (1957). מאל שימש כעוזרו של הבמאי רובר ברסון בסרט "הנידון למוות ברח" (1956). סרטו העצמאי הראשון של מאל היה "מעלית לגרדום" (1958), מותחן הכולל קטע מוזיקה מקורי מאת מיילס דייוויס, בה כיכבה השחקנית ז'אן מורו, בזמנו שחקנית במה מובילה של הקומדיה-פרנסז שהיה זה תפקידה הבולט הראשון בקולנוע. מאל היה בן 24 כשיצר את הסרט.
סרטו הבא, "הנאהבים" (Les Amants", 1958"), שגם בו כיכבה מורו, עורר מחלוקת גדולה בשל תוכנו המיני, והוביל לדיון בית המשפט העליון של ארצות הברית בנוגע להגדרה המשפטית של "מגונה" (obscenity). בעל תיאטרון נקנס ב-2,500 דולר בגין גסות. ההחלטה בוטלה בסופו של דבר על ידי בית המשפט הגבוה, שמצא כי הסרט אינו מגונה ולכן מוגן חוקתית.
מאל מקושר לפעמים עם תנועת הגל החדש הצרפתי. עבודתו אינה משתלבת או תואמת באופן ישיר לתיאוריות האוטריסטיות החלות על עבודתם של ז'אן-לוק גודאר, פרנסואה טריפו, קלוד שברול, אריק רוהמר ואחרים, ולא היה לו שום קשר עם המגזין "מחברות הקולנוע" שאנשי הגל החדש כתבו וערכו. עם זאת, עבודתו מדגימה כמה מהמאפיינים של התנועה, כמו שימוש באור טבעי וצילום בשטח ולא באולפן, וסרטו Zazie dans le Métro ("זאזי במטרו", 1960, עיבוד לרומן של רמון קנו), קיבל ביקורת נלהבת מטריפו, שכתב מכתב נלהב למאל.
מאל ביקר בהודו ב-1968 ויצר סדרת סרטים תיעודיים בת שבעה פרקים עבור ה-BBC "רוח הרפאים ההודית" (Phantom India). כמו כן יצר סרט תיעודי "כלכתה" (1969), שעורר תרעומת אצל ממשלת הודו והקרנתו ב-BBC נאסרה במשך שנים. מאל טען שזה היה סרטו התיעודי המועדף.
בשנות ה-70 יצר סרטים התמודדו גם עם נושאי טאבו. הסרט "להבה מהבהבת" עוסק באדם העומד להתאבד, "הלחישה שבלב" (1971) עוסק בגילוי עריות בין אם ובנה, ו"לקומב, לוסיאן" (1974), שנכתב יחד עם פטריק מודיאנו, עוסק בשיתוף פעולה עם הנאצים בצרפת של וישי בתקופת מלחמת העולם השנייה. "הלחישה שבלב" זיכתה את מאל במועמדויות ראשונות (משלוש) לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
ביוגרפיה > קריירה בארצות הברית

מאוחר יותר עבר מאל לארצות הברית והמשיך לביים שם. סרטיו המאוחרים כולל את "ילדה יפה" (1978), אטלנטיק סיטי (1980) - סרט פשע בכיכובם של ברט לנקסטר, סוזן סרנדון ומישל פיקולי, "ארוחת הערב שלי עם אנדרה" (1981), "מפרץ אלאמו" (1985), "חגיגה במאי" (1990), "משיכה גורלית" (1992), "ואניה ברחוב 42" (1994).
בשנת 1987 כתב, הפיק וביים, על פי זכרונותיו האישיים, את הסרט "להתראות ילדים". הסרט מספר את סיפורים של ארבעת ילדים יהודים שלמדו עם מאל ונרצחו במחנה ההשמדה אושוויץ והכומר שהסתיר אותם נכלא במחנה הריכוז מאוטהאוזן ומת שם. דמותו של הכומר מבוססת על סיפורו האמיתי של הכומר חסיד אומות העולם לוסיאן בונל שניסה להציל ילדים ונספה במאוטהאוזן. הסרט זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה, ובשבעה פרסי סזאר, כולל פרס סזאר לסרט הטוב ביותר. מאל הגיעה לישראל, במרץ 1988, לכבוד הקרנת הבכורה המקומית של הסרט.
חיים אישיים

מאל היה נשוי לאנה-מארי דשודט בין השנים 1965 עד 1967. נולד לו בן, מנואל קווטמוק מאל (יליד 1971), עם השחקנית הגרמנית גילה פון וייטרסאוזן, ובת, הקולנוענית ג'סטין מאל (ילידת 1974), עם השחקנית הקנדית אלכסנדרה סטיוארט.
מאל התחתן עם השחקנית קנדיס ברגן בשנת 1980. נולדה להם בת אחת, קלואה פרנסואז מאל, ב-8 בנובמבר 1985.
לואי מאל מת מלימפומה, בגיל 63, בביתם בבוורלי הילס, קליפורניה, ב-23 בנובמבר 1995.
פילמוגרפיה חלקית

עולם הדממה (1956)
מעלית לגרדום (1958)
הנאהבים (1958)
זאזי במטרו (1960)
חיים פרטיים (1962)
להבה מהבהבת (1963)
ויוה מריה! (1965)
הגנב (1967)
הלחישה שבלב (1971)
לקומב, לוסיאן (1974)
ירח שחור (1975)
ילדה יפה (1978)
אטלנטיק סיטי (1980)
ארוחת הערב שלי עם אנדרה (1981)
מפרץ אלאמו (1985)
להתראות ילדים (1987)
חגיגה במאי (1990)
משיכה גורלית ((1992
ואניה ברחוב 42 (1994)
הערות שוליים

1 2 3  מאיר שניצר, זכר הרגע ההוא, חדשות, 25 במרץ 1988
↑  כיום La Fémis
École Nationale Supérieure des Métiers de l'Image et du Son
↑  יוסף שריק, החטא ועונשו, הארץ, 26 בינואר 1959
↑  אורי קיסרי, הנאהבים, המאוהבים והמחוסנים, הארץ, 16 בינואר 1959
↑  תיק "ג'קובליס נגד אוהיו" (Jacobellis v. Ohio)
↑  סרטיו של לואי מאל בערוץ הסרטים, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2002
↑  אמנון אחי נעמי, משהו־לא־נורמלי, כותרת ראשית, 26 באפריל 1984
↑  הלחישה שבלב, באתר הארץ, 11 בינואר 2003
↑  לואי מאל מנצח את הצנזוורה, מעריב, 20 במאי 1971
↑  לקומב, לוסיין, באתר הארץ, 11 בינואר 2003
↑  חגי לוי, געגועים גדולים ושני חצאי לימון, חדשות, 13 בפברואר 1992
↑  רחל נאמן, קולנוע - המישתה - 'ארוחת הערב שלי עם אנדרה', כותרת ראשית, 30 במאי 1984
↑  רחל נאמן, קולנוע - אמריקה לאמריקנים - ' מפרץ אלאמו', כותרת ראשית, 25 בדצמבר 1985
↑  דן גלעדי, לואי מאל – מלך ה״סזאר״: 7 פסלונים על "להתראות ילדים", חדשות, 14 במרץ 1988
↑  מאיר שניצר, הבמאי לואי מאל, בארץ, חדשות, 22 במרץ 1988
↑  "Louis Malle - Films & Bio". newwavefilm.com. נבדק ב-22 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  לואי מאל. ערב בלי אשתו, מעריב, 20 במרץ 1988
קנדיס ברגן רוצה לאמץ, מעריב, 25 בינואר 1990
↑  Severo, Richard (25 בנובמבר 1995). "Louis Malle, Film Director Equally at Home in France and America, Is Dead at 63". The New York Times. The New York Times Company. נבדק ב-19 ביולי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  נתן גרוס, דיוקנו של גנב, על המשמר, 3 בנובמבר 1967
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582962605171  PLWABN: 9810627138405606  BIBSYS: 90056632  BNE: XX1115256  BnF: cb11914134m (data)  CANTIC: a10117659  CiNii: DA02825789  GND: 118730436  ICCU: RAVV030117  ISNI: 0000 0001 0934 0173  LCCN: n86147425  LNB: 000272740  MusicBrainz: 060d7e31-c32d-4b42-a44d-b95d07ae3a8c  NARA: 10571347  NDL: 00470958  NKC: js20030630004  NLA: 35324399  NLK: KAC201105116  NSK: 000758019  NTA: 07050993X  RERO: 02-A012324388  SELIBR: 286054  SNAC: w6jt3tx7  SUDOC: 027004449  Trove: 911968  VIAF: 109999709   WorldCat (עם VIAF): 109999709
הייבורון

הַייבוֹרוֹן (באוקראינית וברוסית: Гайворон, ברוסית נהגה: גייבורון) היא עיר בנפת מחוז משנה הולובניבסק (אנ'), שבמחוז קירובוהראד באוקראינה. נכון לשנת 2022 אוכלוסיית העיירה מנתה: 14,010 תושבים.
הייבורון ממוקמת על גדות הנהר הבוג הדרומי ובמרחק 280 קילומטרים מבירת אוקראינה קייב.
היסטוריה

ראשית העיר מן הכפר בנפת האיסין שבפלך פודוליה של האימפריה הרוסית.
בין השנים 1897–1898 נבנה בעיירה מפעל לתיקון קטרים. במהלך המהפכה הרוסית הראשונה באוקטובר 1905 התקיימה שביתת פועלים בהייבורון, ובפברואר 1918 הוקם בעיירה כוח צבאי סובייטי. ב-25 באוקטובר 1938 הייבורון קבלה מעמד של יישוב עירוני. במהלך מלחמת העולם השנייה, העיירה הייתה תחת כיבוש חיילי מדינות הציר של גרמניה הנאצית מ-29 ביולי 1941 ועד 11 במרץ 1944. הייבורון קבלה מעמד עיר ב-19 באפריל 1949. בשנת 1964 הופעלה תחנת הכוח ההידרואלקטרית שליד העיר. בשנת 1974 הפך בית הספר הטכני בעיר למכללה טכנית. בשנת 1989 נבנה בעיר בית ספר חדש.  עד 18 ביולי 2020 הייתה הייבורון המרכז המנהלי של מחוז משנה הייבורון. הוא בוטל ביולי 2020 כחלק מהרפורמה האדמיניסטרטיבית של אוקראינה, שהפחיתה את מספר מחוזות המשנה של מחוז קירובוהרארד לארבעה. השטח התמזג לתוך מחוז משנה הולובניבסק.
אוכלוסייה

| 1975 | 1989  | 2000 | 2013  | 2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23,275 | 16,520 | 18,479 | 15,214 | 14,344 |
צפיפות האוכלוסייה לשנת 2015 עמדה על 1,062 תושבים לקילומטר מרובע.
תעשייה וחינוך

בהייבורון קיימות 3 חברות גדולות המפרנסות את רוב תושבי העיר. המפעל הוותיק מכולם שנכנס לפעולה בשנת 1898, הוא מפעל ייצור הקטרים והמסילות הרכבת, מפעל לייצור דברי מאפה ולחם ותחנת הכוח ההידרואלקטרית שליד העיר.
בעיר ישנם 4 בתי ספר תיכוניים, בית ספר מקצועי ומכללה טכנולוגית.
אקלים

העיר הייבורון נמצאת בגובה פני הים, האקלים יבשתי לח, ללא עונה יבשה, האקלים בקיץ חם (סיווג קופן: Dfb). הטמפרטורה השנתית הגבוהה הממוצעת היא 11.41ºC והיא גבוהה ב-0.03% מהממוצע הטמפרורות באוקראינה. הייבורון זוכה בדרך כלל לכ-44.52 מילימטרים של משקעים בממוצע לחודש ויש בעיר 91.45 ימי גשם (25.05% מהזמן) מדי שנה.
| אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> ינואר.0.-6.30.6 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> פברואר.1.4.-5.6.28.4 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> מרץ.7.2.-1.6.30.8 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> אפריל.15.5.4.1.38.3 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> מאי.22.2.9.3.50.1 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> יוני.24.9.13.87.1 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> יולי.27.2.14.8.77 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> אוגוסט.26.8.13.8.59.7 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> ספטמבר.21.1.9.2.54.6 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> אוקטובר.13.8.4.2.34.5 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> נובמבר.6.3.-0.2.40.6 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> דצמבר.1.3.-4.4.34.3 | אקלים בהייבורון בממוצע בין השנים 1981–2010> שנה.14.4.2.566 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ערב השואה התגוררו בהייבורון כ-800 יהודים, ובפברואר 1942 התרחש בה טבח בו נרצחו יותר מאלף מיהודי האזור.
הערות שוליים

↑  Гайворон // Большая Советская Энциклопедия. / редколл., гл. ред. Б. А. Введенский. 2-е изд. том 10. М., Государственное научное издательство «Большая Советская энциклопедия», 1952. стр.103
↑  Гайворон // Большая Советская Энциклопедия. / под ред. А. М. Прохорова. 3-е изд. том 6. М., «Советская энциклопедия», 1971. стр.46
1 2 3 4  Гайворон // Большой энциклопедический словарь (в 2-х тт.). / редколл., гл. ред. А. М. Прохоров. том 1. М., "Советская энциклопедия", 1991. стр.267
↑  Gayvoron // Ukrainian Soviet Encyclopedia. Volume 2. Kyiv, "Ukrainian Soviet Encyclopedia", 1979. p.439
↑  Н. П. ИнфоРост, ГПИБ | СССР. Административно-территориальное деление союзных республик : изменения, происшедшие за время с 1/X 1938 г. по 1/III 1939 г. - М., 1939., elib.shpl.ru
1 2  Про затвердження переліку музеїв, що перебувають у віданні підприємств, установ та організацій, де зберігаються музейні колекції та музейні предмети, що є державною власністю і належать до державної частини Музейного фонду України, Офіційний вебпортал парламенту України (באוקראינית)
↑  Ежегодник Большой Советской Энциклопедии, 1990 (вып. 34). М., «Советская энциклопедия», 1990. стр.188
↑  "Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ". Голос України (באוקראינית). 2020-07-18. נבדק ב-2020-10-03.
↑  "Нові райони: карти + склад" (באוקראינית). Міністерство розвитку громад та територій України.
↑  Всесоюзная перепись населения 1989 г. Численность городского населения союзных республик, их территориальных единиц, городских поселений и городских районов по полу
↑  "Чисельність наявного населення України на 1 січня 2013 року. Державна служба статистики України. Київ, 2013. стор.71" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-10-12. נבדק ב-2019-04-12.
↑  Haivoron, Kirovohrad, UA Climate Zone, Monthly Averages, Historical Weather Data, tcktcktck.org
↑  ממוצע מזג האוויר בהייבורון בין השנים 1981–2010 על פי ארגון המטאורולוגיה הבינלאומי NOAA
↑  גייבורון, באתר האנציקלופדיה ליהדות רוסיה (רו') (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 62afafff-3466-4a33-a4be-7f1ce876f3df
מין יחידאי

היגואר, כמו רוב בני משפחת החתוליים, הוא מתבודד בטבעו ויתקוף יגואר שישיג גבול לשטחו
מין יחידאי (באנגלית: Solitary animal, "בעל חיים סוליטרי") הוא מין של בעל חיים החי בבדידות בשטחי חיותו וממעט בפגישות עם פרטים אחרים מאותו מין, למעט בעונת הרבייה, אז מזדווגים הזכר והנקבה, הנקבה מטפלת בגוריה עד גדילתם, ואצל חלקם (כגון הברדלס) נותרים הצעירים יחדיו גם בשנים הראשונות לאחר עזיבת האם.
לעיתים קרובות חיים מינים אלה בטריטוריה גדולה ורחבה והם גם מסמנים אותה בסימנים המודיעים לשאר הפרטים שהשטח תפוס. במקרה שפרט אחר יחדור לטריטוריה, תחל מריבה קולנית שעלולה להידרדר לקרב שליטה.
חלק מהחיות הן יחידאיות באופן כללי, אך באירועים שונים הם מתקהלים יחדיו, לדוגמה כדי לאכול מזון נדיר, כגון השד הטסמני, ולאחר האכילה עוזבים הפרטים כל אחד לדרכו. כמו כן, ישנם בעלי חיים שהם יחידאים רוב השנה, אך בעונת הרבייה הם מתקהלים בקבוצות. מינים אחרים, כגון למור עכברי אפור, פעילים בשעות החשיכה לבדם, אך במשך היום ישנים בקנים משותפים.
ישנם מינים רבים שהם יחידאים, בעיקר בין היונקים: בני סדרת המכרסמים, דלשינאים רבים, טורפים כמו החתוליים, פנדה זנובה והדוביים, כמה פרימטים כמו לוריס איטי או אורנגאוטן וכן הקרנפים. דוגמאות לחיות מקבוצות אחרות שהם יחידאיים: נחשים, תנינים, דגים שונים, כרישים, תמנונאים וכמה פרוקי רגליים כמו עקרבים, עכשובאים מספר צרעות, גמלי שלמה וזבובאים.
ראו גם

רשימה של מינים יחידאים (באנגלית)
המרוץ לדראג של רו פול: עונה 2

| --- | --- |
פוסטר שיווקי של העונה השנייה
פוסטר שיווקי של העונה השנייה
 סוגה:  תוכנית מציאות
 מנחים:  רופול
 שופטים:  רופול מישל ויסאז' סנטינו רייס מרל גינסברג
 משתתפים:  12
 זוכים:  טיירה סאנצ'ס
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  12
 שידור
 רשת שידור:  לוגו 
 תקופת שידור מקורית:  1 בפברואר 2010 – 26 באפריל 2010 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 → המרוץ לדראג של רו פול: עונה 1המרוץ לדראג של רו פול: עונה 3 ←
 
העונה השנייה של המרוץ לדראג של רו פול עלתה לשידור ב-1 בפברואר 2010 בארצות הברית, והפרק האחרון שודר ב-26 באפריל. הצילומים התקיימו במהלך קיץ 2009.
בעונה השנייה, מספר המתמודדות גדל מתשע לשתים עשרה, והפרסים שונו מעט: אספקה לכל החיים של NYX Cosmetics, להיות הדוגמנית של nyxcosmetics.com, חוזה יחסי ציבור בלעדי לשנה עם חברת Project Publicity, והשתתפות בקמפיין של l.a.Eyeworks ופרס כספי בסך 25,000 דולר. מסורת חדשה של כתיבת הודעת פרידה בשפתון על מראה בחדר העבודה החלה בעונה הזו כאשר שאנג'לה, המודחת הראשונה של העונה, כתבה אותו. אחרי כל פרק שודרה תוכנית מאחורי הקלעים בשם "רופול: הכול בחוץ".
המנצחת בעונה השנייה היא טיירה סאנצ'ס, כשהיא מקדימה את רייבן שהגיעה למקום השני. פנדורה בוקס נבחרה לחביבת הקהל.
מתמודדות

הפרטים (שמות, גילאים וערים) נכונים לזמן הצילומים.
| שם | שם בשפת המקור | גיל | עיר מגורים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| טיירה סאנצ'ס | Tyra Sanchez | 21 | אורלנדו, פלורידה | הזוכה |
| רייבן | Raven | 30 | ריברסייד, קליפורניה | מקום 2 |
| ג'וג'ובי | Jujubee | 25 | בוסטון, מסצ'וסטס | מקום 3 |
| טטיאנה | Tatianna | 21 | כנסיית פולס, וירג'יניה | מקום 4 |
| פנדורה בוקס | Pandora Boxx | 37 | רוצ'סטר, ניו יורק | מקום 5 |
| ג'סיקה ויילד | Jessica Wild | 29 | סן חואן, פוארטו ריקו | מקום 6 |
| סהרה דוונפורט | Sahara Davenport | 25 | ניו יורק, ניו יורק | מקום 7 |
| מורגן מקמייקלס | Morgan McMichaels | 28 | מירה לומה, קליפורניה | מקום 8 |
| סוניק | Sonique | 26 | אטלנטה, ג'ורג'יה | מקום 9 |
| מיסטיק סאמרס מדיסון | Mystique Summers Madison | 25 | בדפורד, טקסס | מקום 10 |
| ניקול פייג' ברוקס | Nicole Paige Brooks | 36 | אטלנטה, ג'ורג'יה | מקום 11 |
| שאנג'לה | Shangela Laquifa Wadley | 28 | לוס אנג'לס, קליפורניה | מקום 12 |
הערה
שמה של סוניק באולסטארס 6 הוא קיילי סוניק לאב.
מעקב

| מתמודדת | פרק> 1 | פרק> 2 | פרק> 3 | פרק> 4 | פרק> 5 | פרק> 6 | פרק> 7 | פרק> 8 | פרק> 9 | פרק> 11 | פרק> 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טיירה סאנצ'ס | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | הזוכה | אורחת |
| רייבן | בטוחה | תחתית | תחתית | בטוחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | ניצחה | בטוחה | מקום 2 | אורחת |
| ג'וג'ובי | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | תחתית | בטוחה | תחתית | תחתית | הודחה | אורחת |
| טטיאנה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | בטוחה | תחתית | בטוחה | הודחה |  | אורחת |
| פנדורה בוקס | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | הודחה |  |  | חביבת הקהל |
| ג'סיקה ויילד | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | הודחה |  |  |  | אורחת |
| סהרה דוונפורט | תחתית | ניצחה | בטוחה | בטוחה | תחתית | הודחה |  |  |  |  | אורחת |
| מורגן מקמייקלס | ניצחה | בטוחה | בטוחה | תחתית | הודחה |  |  |  |  |  | אורחת |
| סוניק | בטוחה | בטוחה | בטוחה | הודחה |  |  |  |  |  |  | אורחת |
| מיסטיק סאמרס מדיסון | בטוחה | בטוחה | הודחה |  |  |  |  |  |  |  | אורחת |
| ניקול פייג' ברוקס | בטוחה | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  | אורחת |
| שאנג'לה | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  |  | אורחת |
המתמודדת ניצחה בעונה זו של "המרוץ לדראג של רו פול".
המתמודדת הגיעה למקום השני.
המתמודדת קיבלה את תואר חביבת הקהל.
המתמודדת ניצחה באתגר.
המתמודדת הגיעה לאחד משני המקומות האחרונים.
המתמודדת הודחה.
המתמודדת חזרה כאורחת לאותו פרק.