stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עוולת הרשלנות
מצג שווא רשלני

המידע שנמסר עונה להגדרה של "מצג" מבחינה משפטית.
הנתבע הוא מי שהציג את המצג.
התובע הוא מי שהמצג היה מכוון כלפיו.
שקריות המצג.- על המצג להיות אמין, מהימן ומדויק.
הסתמכות הניזוק – משתי בחינות:
משפטית – יש להראות ש"האדם הסביר" במקומו של הניזוק היה מסתמך על המצג.
עובדתית - הניזוק אכן הסתמך על המצג.
חריגה מסנדרט זהירות וכי על מציג המצג היה לדעת בזהירות ושקידה כי המצג שקרי.
נזק (בכלל זה, נזק ממוני או לא ממוני – כולל נזקי גוף ונפש).
הערות שוליים

↑  אליעזר ריבלין "פיצויים בגין נזק לא מוחשי ובגין נזק לא ממוני - מגמות הרחבה" ספר שמגר ג' (2003), בעמ' 22.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
| דיני נזיקין |
| --- | --- | --- |
| העוולות הספציפיות | תקיפה • כליאת שווא • גרם הפרת חוזה • הסגת גבול • הפרת חוזה נישואין והפרת חוזה עקב שביתה והשבתה כחריג לגרם הפרת חוזה • מטרד לציבור • מטרד ליחיד • הפרעה לאור שמש ומניעת תמיכה • תרמית • שליחת יד • נגישה |  |
| עוולת הפרת חובה חקוקה | הפרת חובה חקוקה |  |
| עוולת הרשלנות | התרשלות • חובת הזהירות • הדבר מעיד על עצמו • חובת הראיה ברשלנות |  |
| קשר סיבתי | קשר סיבתי משפטי • קשר סיבתי עובדתי |  |
| נזק | נזק כלכלי טהור • נזקי ריקושט • נזק בלתי ממוני טהור • גולגולת דקה • פגיעה באוטונומיה • ריחוק הנזק • עקרון הקטנת הנזק |  |
| נזיקין מתחום הרפואה | רשלנות רפואית • הסכמה מדעת • הולדה בעוולה • הפלה בעוולה • חוק זכויות החולה |  |
| לשון הרע | ההגנה על הפרטיות בנזיקין • לשון הרע על המת ולשון הרע על ציבור • הגנת "אמת דיברתי" בלשון הרע • הגנת תום הלב בלשון הרע |  |
| עוולות מסחריות | גנבת עין • פגמי ייצור והעדר אזהרות • גזל סוד מסחרי • פגמי תכנון |  |
| עוולות חוקתיות | עוולות חוקתיות |  |
| הגנות | מעשה של מה בכך • קטין • הגנה עצמית • כורח |  |
| דוקטרינות המשפיעות על החיוב בנזיקין | אשם תורם כהגנה מוחלטת • אשם תורם כהגנה יחסית • הסתכנות מרצון • אשם תורם וקטינים • מעילה בת עוולה לא תצמח תרופה • התיישנות בנזיקין |  |
| ריבוי מעוולים | ריבוי מעוולים • מעוולים במשותף • נזק שאינו ניתן לחלוקה |  |
| אחריות שילוחית | אחריות שילוחית ואחריות מעביד • אחריות מעסיק קבלן • אחריות משתף ומשדל • אחריות רשויות ציבור ועובדי מדינה |  |
| פיצויים | פיצויים עונשיים • הטבת נזקי גוף • תשלום עתי ותשלום חד-פעמי • פיצוי ללא הוכחת נזק |  |
| מטרות דיני הנזיקין | צדק מתקן • צדק חלוקתי • הרתעה |  |
| ערכים נוספים בדיני נזיקין | כללי ברירת הדין • המחאת תביעה • מלחמה בדיני הנזיקין • מחדלים בנזיקין |  |
לוטו–סודאל

| --- | --- |

סמליל הקבוצה
 מידע על הקבוצות
 קוד UCI:  LTS
 אופניים:  Ridley
 מיקום:  בלגיה בלגיה
 תאריך ייסוד:  1985
 תחום:  כביש
 סטטוס:  UCI World Tour
 צוות מקצועי ראשי
 מנהל כללי:  Marc Sergeant 
 מנהל ספורטיבי:  Kurt Van De Wouwer, Marc Wauters, Bart Leysen, Frederik Willems, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שמות קודמים
 1985   1986   1986   1987   1987   1988   1998–1999   1990   1991   1992   1993–1994   1995   1996   1997   1998–1999   2000–2002   2003–2004   2005–2006   2007   2008–2009   2010–2011   2012–2014   2015–2018 2019:  לוטו   לוטו–אמרקסיל–מרקס   ג'וקר–אמרקסיל–מרקס   לוטו-מרקס   ג'וקר–מרקס   לוטו   לוטו–פלנדרן–יונג–מב"ק–מרקס   לוטו–סופרקלאב   לוטו   לוטו–מאוויק–מב"ק   לוטו   לוטו–איסוגלאס   לוטו   לוטו–מוביסטאר–איסוגלאס   לוטו–מוביסטאר   לוטו–אדקו   לוטו–דומו   דאוויטאמון–לוטו   פרדיקטור–לוטו   סילנס–לוטו   אומגה פארמה–לוטו   לוטו–בליסול  לוטו אנ.אל יומבו אנ.אל יומבו
 
לוטו–סודאל (בהולנדית: Lotto–Soudal) היא קבוצת אופני כביש מקצוענית בלגית, השייכת לדרג UCI Pro Teams של האיגוד הבין-לאומי לאופניים (UCI). לוטו נחשבת לאחת הקבוצות הבלגיות הבולטות כיום והיא מצטיינת בעיקר בתחום המרוצים החד יומיים ומרוצי קטעים קצרים. לקבוצה גם קבוצת נשים שנקראת "לוטו–סודאל ליידיז".
שמות

במהלך השנים שינתה הקבוצה פעמים רבות את שמה, אך השם לוטו נשאר איתה כמעט תמיד. בשנת 2015 עד שנת 2018, נקראה קבוצת לוטו אנ.אל יומבו ההולנדית בשם זה, דבר אשר גרם לבלבול מסוים בין הקבוצות, עד בשנת 2019 הקבוצה הזו הורידה את "לוטו" מהשם הזה. במהלך מרוצים מסוימים משנת 2016, כולל ג'ירו ד'איטליה 2018, שם הקבוצה שונה ל"לוטו–פיקס אול"(FixAll) וצבע המדים של הקבוצה שונה לאפור בשביל לקדם חלק ממוצריה של סודאל.
ספונסרים

הקבוצה נתמכת כלכלית על ידי הלוטו בבלגיה. בעבר, נתמכה, בין היתר, על ידי חברת סודאל (אנ'), חברה בלגית שעוסקת בעיקר בסיליקון ובתחום האיטום.
היסטוריה

הקבוצה התחילה את דרכה ב-1985 בתור "לוטו", היא נחשבה בשנותיה הראשונות לקבוצה קטנה ולא צברה הישגים בכירים וגדולים. אך ב-1990 צירפה את הרוכב הבלגי יוהאן מוזיאו שניצח עבורה את E3 פרייס פלנדרן בשנת 1992 והרבה מרוצים נוספים במשך השנים, באותה עונה ניצח הנריק רדאן בפריז–טור.
ב-1994 השיגה את ההישג הגדול ביותר שלה עד עתה, כשניצחה עם אנדריי צ'מיל את מונומנט פריז–רובה. צ'מיל המשיך להיות רוכב דומיננטי במשך השנים, וניצח גם במילאנו – סן רמו ב-1999. ב-2000 צ'מיל ניצח בעוד מונומנט, הפעם ברונדה ון פלנדרן. ב-2001 צ'מיל ניצח ב-E3 פרייס פלנדרן, וחברו לקבוצה, ריק ורברוח ניצח בלה פלש ואלון. מריו ארטס שיחזר את ההישג של ורברוח, וניצח ב-2002 את המרוץ. באותה עונה, פטר ואן פטגם ניצח את האומלופ הט פולק ובשנה הבאה את הרונדה ון פלנדרן.
עוד ניצחון של הקבוצה במרוץ גדול הגיע ב-2008, כשרובי מקיואן ניצח את קלאסיקת ואטנפול. ב-2009, פיליפ ז'ילבר, רוכב הקבוצה, רשם עונה גדולה שבסופה ניצח במונומנט האיטלקי ג'ירו די לומברדיה. ז'ילבר שיחזר את ההישג בעונה הבאה, וגם ניצח במרוץ אמסטל גולד. ז'ילבר המשיך להראות עליונות מוחלטת כשב-2011, ניצח עבור לוטו את לייז'–בסטון–לייז', סטראדה ביאנקה, מרוץ אמסטל גולד, לה פלש ואלון, קלאסיקה סן סבסטיאן וגרנד פרי קוויבק, בעונה שהפכה אותו לרוכב אגדי ואת לוטו לקבוצה מעוטרת בניצחונות.
ב-2015 ניצח טים ולנס את גרנד פרי מונטריאול, באותה עונה נכנסה סודאל כספונסרית הקבוצה, ושם הקבוצה שונה לשמה הנוכחי. ב-2018, ניצח רוכב הקבוצה טיש בנוט בסטראדה ביאנקה. ב-2019, ניצח ילה וואלייס בפריז–טור.
סגל הקבוצה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא סגל הקבוצה מעודכן לשנת 2022.
בלגיה סדריק ביולנס
בלגיה ויקטור קמפנרטס
איטליה פיליפו קונקה
בלגיה סטף קרס
בלגיה יספר דה בויסט
בלגיה תומאס דה חנט
בלגיה ארנו דה לאי
אוסטרליה ג'ארד דריזנרס
אוסטרליה קיילב יואן
בלגיה פרדריק פריסון
בלגיה פיליפ ז'ילבר
בלגיה קובה גוסנס
בלגיה סבסטיאן גריגנארד
בריטניה מת'יו הולמס
גרמניה רוג'ר קלוגה
דנמרק אנדראס קרון
פולין תומאש מרצ'ינסקי
פולין קמיל מלצ'קי
בלגיה סילבן מוניקווה
אוסטרליה הארי סוויני
בלגיה גרבן תייסן
גרמניה רידיגר זליג
גרמניה מייקל שוורצמן
בלגיה מקסים ואן גילס
בלגיה ברנט ואן מור
בלגיה הרם ואנהוקה
בלגיה פלוריאן ורמירש
בלגיה ויקטור ורשייב
בלגיה סנדרס ורוולוסם
בלגיה טים ולנס
קבוצת הנשים

קבוצת הנשים נוסדה ב-2006. נכון ל-2023 קבוצת Lotto Dstny Ladies מדורגת כ-UCI Women's Continental Teams
קבוצת הנשים > סגל

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא סגל הקבוצה מעודכן לשנת 2021.
הולנד דניק ברם
הולנד טונטה בקהויז
בלגיה אלנה קסטריק
בריטניה דני כריסמס
בלגיה אנליס דום
איטליה אריאנה פידזאנה
בלגיה לוטה קופקי
בלגיה לון מירטנס
וייטנאם טי טאט נויין
בריטניה אבי מה פרקינסון
דנמרק כריסטינה סיגרד
בלגיה ג'ולי ואן דה ולדה
בלגיה קמרון ואנדנברוק
בלגיה ג'סי ואנדנבולק
הערות שוליים

1 2  מחודש יולי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2017006107  VIAF: 8264148705726137080005   WorldCat (עם VIAF): 8264148705726137080005 
סגל הקבוצה במרוץ "מונסטרלד ג'ירו" בגרמניה, 2018
The Power of Five

| --- | --- |
 Raven's Gate  נקרופוליס  Nightrise  Evil Star  Oblivion 
 מידע כללי
 מאת:  אנתוני הורוביץ 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות ילדים, ספרות אימה, פנטזיה, מותחן 
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי ווקר 
 תאריך הוצאה:  2005 
 
The Power of Five (בעברית: הכוח של החמישה, בארצות הברית ידוע גם כ"שומרי הסף") היא סדרה של ספרי פנטזיה ומתח, שנכתבה על ידי הסופר הבריטי היהודי אנתוני הורוביץ. בשנת 2012, הושלמו כל הרומנים (אף על פי שהורוביץ ציין בטוויטר שהוא מתכנן לשכתב ולהוציא מחדש את הספר החמישי, Oblivion). הרומן החמישי, Oblivion, יצא ב-4 באוקטובר 2012.
הסדרה מתפרסמת בבריטניה על ידי הוצאת "Walker books". הרומנים עוסקים במיוחד בתורת הנסתר ורעיונות פגניים מיסטיים כהקרבת קורבנות אדם וטקסי דם הם מרכיבי עלילה מרכזיים. לדוגמה: בספר הראשון הגיבור, מתיו פרימן, נרדף על ידי חברי כת שטנית שרוצים להשתמש בו בקורבן אדם ולהקריבו כדי לפתוח שער באמצעות שילוב של פיזיקה גרעינית ומאגיה שחורה, לממד נוסף אשר מחזיק קבוצה של שדים רעים עתיקים בשבי.
ספרי הסדרה טרם תורגמו לעברית.
הסדרה מספרת על חמישה ילדים אשר נקראים שומרי הסף (Gatekeepers), שלכל אחד מהם כוח על אחר והם אינם מכירים אחד את השני. הם צריכים להיפגש כדי לעצור קבוצה של שדים עתיקים, הנקראים "The Old Ones", אשר נכלאו כ-10,000 שנים לפני קו העלילה, מלהשתחרר ולהשתלט על העולם. בסדרת ספרים זו, כל ספר מספר על אחד משומרי הסף.
הספרים בסדרה > Raven's Gate

מספר את סיפורו של מאתיו פרימן בן ה-14 (המכונה מאת'), מנהיג החבורה וגם פושע צעיר. הספר מתמקד בבריחתו מכת שטנית שרוצה להקריב אותו כדי לפתוח שער לממד מקביל וגילוי כוח העל שלו. בסוף הספר מאת' מגלה כי יש עוד 4 כמוהו.
הספרים בסדרה > Evil Star

מספר על שער נוסף הממוקם בפרו שעומד להיפתח, ומאת' נשלח כדי למנוע זאת. שם מאת' פוגש ילד שפעם שדד אותו, אותו ילד נקרא פדרו ויש לו את הכוח לרפא.
הספרים בסדרה > Nightrise

מספר על התאומים ג'ימי וסקוט, שלהם היכולת לשלוט במחשבות.
הספרים בסדרה > Necropolis

מספר על סקרלט המסוגלת לשלוט במזג האוויר.
הספרים בסדרה > Oblivion

הספר, שיצא ב-2012, מסיים את הסדרה ומספר על כך שהכוח של החמישה (כך מכונים שומרי הסף) התאחד ונלחם בקבוצת השדים אשר יצאה מן השער האחרון. הורוביץ הצהיר שהוא ביצע מחקר בנושא ההתחממות הגלובלית לצורך כתיבת ספר זה.
הערות שוליים

↑  Anthony Horowitz, News Center/Blog (באנגלית)
בית החולים קאריטס בבוקרשט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית חולים 
 מיקום:  Sector 3 
 מדינה:  רומניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1880
 תאריך פתיחה רשמי:  1880 
 תאריך פירוק:  2011 
 
 קואורדינטות:  44°25′41″N 26°07′07″E﻿ / ﻿44.427917234169°N 26.118523342771°E﻿ / 44.427917234169; 26.118523342771
  (למפת בוקרשט מוגדלת) בית החולים קאריטס בבוקרשט(למפת בוקרשט רגילה) בית החולים קאריטס בבוקרשט he
 
בניין של בית החולים קאריטס (כפי שנראה לפני סגירתו ב-2011)
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
בית החולים קאריטס (ברומנית: Spitalul Caritas, לפי המילה הלטינית caritas, שמשמעותה חמלה, אהבה לזולת) היה בית חולים שפעל בבוקרשט, בירת רומניה בשנים 1880–2011 . הוא שכן ברובע דודשט, ב"סקטור" 3 של העיר, ברחובות הנקראים בימינו טראיאן (מס.31-27), (בזמנו - רחוב שטירביי וודה 32) מקסימיליאן פופר ופרפומולוי. בשנים 1920–1948 ו-2005–2011 פעל כשהוא בבעלות הקהילה היהודית בבוקרשט. החל משנת 1950 סונף לפקולטה לרפואה בבוקרשט. בשיאו השתרע בית החולים על שטח של 1200–1300 דונם.
בימי הרדיפות נגד היהודים פעל באופן רשמי בבית החולים קאריטס בית ספר לרפואה ליהודים בהנהגתו של מרקו קאז'אל.
אחרי שנת 1950 היה בית החולים מסונף לבית הספר לרפואה בבוקרשט ופעלו בו שלוש קליניקות אוניברסיטאיות בראשות רופאים ידועים כמו מקסימיליאן פופר (פתיזיולוגיה), יון ז'ובארה (כירורגיה), קונסטנטין איליאסקו (רפואה פנימית ומחלות לב) ואחרים. כמו כן פעלה בו למשך שנים רבות מחלקת היולדות הגדולה ביותר בבוקרשט. בית החולים שירת לא רק יהודים אלא במידה רבה אוכלוסייה חלשה מהסביבה, הסקטור 3 של בוקרשט, ועוד משנות הקמתו בימי המלוכה נודע כ"בית חולים של העניים" שבו ניתנו טיפולי חינם לנזקקים.
ההתחלה

אחרי איחוד הנסיכויות הרומניות מולדובה וואלכיה הגיעו לבוקרשט אלפי יהודים שהתיישבו באזור שמאחורי חנות הכל בו אוניריה של היום, בשכונה היהודית שקמה בין הרחובות קאליה קלראש, קאליה וקרשט והתחלת קאליה דודשט, באזור שכלל את הרחובות מירצ'ה וודה, אנטון פאן, לבירינטולוי, פרפומולוי, וולטורילור וטראיאן.
בשנת 1880 הוקם במקום בית מחסה לנשים וילדים עניים, ללא הבדלי דת ולאום, שנועד ל-60 אנשים.
בשנת 1891 נהפך הבית למרפאה "אמבולטורית" שנועדה לכל המקצועות הרפואיים. מיוזמת הרופא היהודי מקס שאכמן,(1859-1925) ,בוגר הפקולטה לרפואה בפריז ווטרן של הצבא הרומני, נפתח כאן גם בית חולים בן 80 מיטות. בבית חולים זה פעלו שרותי רפואה פנימית, רפואת נשים ויולדות, כירורגיה ורפואת ילדים.
בימי מלחמת העולם הראשונה בשנים 1916–1918 ההפך בית החולים לשית חולים צבאי תחת חסות הנסיכה מריה.
התקופה שבין מלחמות העולם

אחרי המלחמה, בשנת 1920 פנה ד"ר סיג'יסמונד קוהל (1939-1880) רופא נשים, ליו"ר קהילה היהודית בממלכה, ד"ר וילהלם פילדרמן עם בקשה לקנות מגרש לבית חולים חדש עם מחלקת יולדות ומרפאת נשים וילדים. למימון בניית בית היולדות דאגה הקהילה היהודית שהפכה לבעלת בית החולים וחברת "Noua Maternitate ("בית היולדות החדש") שהוקמה על יד דר קוהל ועל ידי תרז באלי ממשפחת אנשי העסקים באלי.
הבניין החדש נחנך ב־23 ביוני 1933 בנוכחות המלך קרול השני, מלכת יוון, אליסאבטה, מלכת יוון ושר העבודה והבריאות ד.ר. יואניצסקו.
לבניין החדש של בית החולים היו שתי קומות ו-150 מיטות, במחלקות לרפואה פנימית, יולדות וכירורגיה. בנוסף נתנו במקום שירותים מרפאתיים.
בגלל מיקומו וגישתו נודע בית החולים קאריטס כ"בית החולים של העניים" שבו קיבלו טיפול תושבים רומנים, צוענים, יהודים, ארמנים, ואחרים ללא הבדלי מוצא, רבים מהם עניים. לפי ההסכם בין חברת Noua Maternitate הקהילה היהודית קיבלו החולים חסרי אמצעים טיפול חינם.
בשנים 1936–1940 מיוזמת רופא הילדים ד"ר מרקו קאז'אל בעזרת מימון ממשפחת פלאקס נבנה לבית החולים ביתן חדש בן ארבע קומות.
ימי מלחמת העולם השנייה והמשטר הצבאי-פשיסטי

בימי מלחמת העולם השנייה (עבור רומניה - 1941–1945) שוב שימש בית החולים כבית חולים צבאי. לפי חוקי הגזע נסגרו שערי בתי הספר והאוניברסיטאות הציבוריות בפני היהודים. לרופאים היהודים נאסר לטפל בלא-יהודים ולעבוד במוסדות בריאות ציבוריים.
ימי מלחמת העולם השנייה והמשטר הצבאי-פשיסטי > בית הספר קאריטס ללימודי רפואה ליהודים

במרץ 1941 אישר משרד החינוך של המשטר אנטונסקו לימודי רפואה ליהודים גם בבית החולים קאריטס. באמפיאטראות, במעבדות ובמחלקות התארגנו בשנים 1942–1944 מיוזמתו של המרצה מרקו קאז'אל לימודי רפואה ליהודים בכל 28 המקצועות שהיו כלולים בקוריקולום של השנים ג-ו של הפקולטות לרפואה.
בסגל בית הספר שנודע כ"בית הספר של קאריטס" או "בית הספר קאז'אל" השתתפו מרצים בכירים כמו מ. בלומנטל, מקסימיליאן פופר, א. רדוביץ', המרצים ס. בירמן -ברה, י. דניאל, מינה גולדנברג-ביילר, סימיון יאגנוב, או. מיליאן, אוסקר זאגר, א. טייטל, הרופאים הבכירים ל. אדלרסברג, ה. אסכנזי, סיג'יסמונד קוהל, ה. אליאס, פ. גוטליב, א. לובל, או. מלר,ג. רוזנטל, אוג'ניה סורו וב. ויזנר.
למדו בקורסים אלה 50 סטודנטים, חלקם שסולקו מבתי הספר לרפואה בבוקרשט, יאש וקלוז'.
בית הספר קיבל תמיכה מכמה מבכירי הרפואה הרומנית, כמו הפרופסורים נ.ג. לופו, קונסטנטין פארחון, שטפאן ס. ניקולאו, י. קוסטינסקו וס. מנואילה.
9 מחברי הסגל של בית הספר זכו אחרי הדחת הדיקטטורה של אנטונסקו באוגוסט 1944 להתקבל כפרופסורים ומרצים בפקולטה לרפואה בבוקרשט.

בתקופת המלחמה נוסף לבית החולים עוד ביתן שלגבי נסיבות בנייתו אין פרטים בתעודות.
בתקופת המשטר הקומוניסטי 1989-1947

בשנת 1948 הלאים המשטר הקומוניסטי החדש את בית החולים, שינה לו את שמו ל"בנארט אנדריי" לזכר אחד הפעילים הקומוניסטים שהוצא להורג בטרנסניסטריה ובשנת 1950 העניק לו מעמד של בית חולים אוניברסיטאי. מאוחר יותר חזר בית החולים לשם "קאריטס".
בביתן האחרון שנבנה אורגנה הקליניקה לפתיזיולוגיה בהנהגת הפרופסור מקסימיליאן פופר.
החל משנות ה-1950 פעלו בבית החולים ארבע קליניקות, שלוש מהן מסונפות לאוניברסיטה לרפואה ולרוקחות בבוקרשט: הקליניקה לפנאומולוגיה ופתיזיולוגיה - עד 1960 בראשות מקסימיליאן פופר, הקליניקה לרפואה פנימית ולמחלות לב וכלי דם בראשות קונסטנטין איליאסקו, ובעקבותיו פ. תאודורסקו,
ו. ניקולאיסקו, ק. קארפ, אלכסנדרו קמפיאנו, טיבריו נאניה, הקליניקה לכירורגיה בראשות הכירורג הנודע יון ז'ובארה, ואחר כך בורלוי, קונסטנינסקו וברטוקו,
בשנים 1977–1979, הקימה הממשלה הרומנית במתחם בית החולים מבנה נוסף בן ארבע קומות, שפעלו בו מחלקות לקרדיולוגיה, רפואה פנימית, טיפול נמרץ ונאונטולוגיה, עם סך הכל של 150 מיטות. בבית החולים היו 700 מיטות והוא המשיך לשרת אוכלוסייה גדולה וענייה, כולל צוענים רבים בסביבה. בבית החולים נולדו כ-2500 ילדים בשנה והתאשפזו בו כ-20,000 אנשים.
בשנות ה-1980 בית החולים נועד להריסה במסגרת התוכנית לבניית שדרת ניצחון הסוציאליזם והמתחם מסביב לארמון הנשיאותי הענק הקרוי בית העם שתוכננו על ידי הזוג הנשיאותי ניקולאה צ'אושסקו ואלנה צ'אושסקו. פעם כשאושפזה בו סגנית ראש הממשלה אלכסנדרה גיינושה (חברה שממשלת קונסטנטין דסקלסקו), הפציר בה מנהל בית החולים, פרופ' קארפ, לבקש מהנשיא לחמול על בית החולים ולפטור אותו מהריסה מכיוון שהוא משרת אוכלוסייה גדולה מאוד. בהמשך הנשיא ערך ביקור בו והבטיח שבנייניו (להבדיל מבית החולים ברנקובנסק שנהרס) יישארו על כנם.
אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי

אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי במהפכת 1989, בשנת 1999 בהתאם לצו החירום 93 להשבת רכושן של קהילות אתניות ודתיות ברומניה עמדה הממשלה הרומנית להחזיר את בית החולים לבעליו הקודמים, הקהילה היהודית. הנהלת בית החולים ערערה על ההחלטה בבית משפט בטענה כי מדובר במוסד המשרת את האינטרס הציבורי. בשנת 2004 נקרא בית החולים על שם פרופ' ניקולאיה קאז'אל, בנו של מרקו קאז'אל, יושב ראש הפדרציה של הקהילות היהודיות ומיקרוביולוג יהודי רומני ידוע, שנפטר באותה שנה.
אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי > סגירת בית החולים. הדיור המוגן לקשישים

באותה שנה, 2004, החליטה ממשלת קלין פופסקו-טריצ'אנו כי ניתן להחזיר גם מוסדות ציבוריים ובית המשפט הגבוה אישר החלטה זו.
בשנת 2005 בית החולים הועבר לידי "קרן קאריטאטיה" שהוקם על ידי הקהילה היהודית בשיתוף עם "הארגון היהודי העולמי להשבת רכוש" שמושבו בירושלים. בו זמנית נחתם חוזה השכרה של בית החולים לעיריית בוקרשט.
חוזה השכירות לעשר שנים קבע דמי שכירות קבועים לחמש שנים עד שנת 2010 (בית החולים נדרש לשלם 2000 אירו לחודש - 24000 אירו לשנה) כשדמי השכירות היו צריכים לעלות בהתאם לכללי השוק.
הרשויות הרומניות דרשו שהקרן קאריטאטיה תישא בהתאם להסכם את הוצאות הביטוח נגד רעידות אדמה המגיעים ל-70,000 אירו לשנה. מצד שני השמאי של הקרן קבע כי דמי השכירות צריכים להיות 62,000 אירו לשנה. הערכות ממשלתיות משנת 2007 דיברו על אפשרות של 40,000 אירו לשנה.
בינתיים תנאי התחזוקה של הבניינים הלכו וירדו.
גם השוכר, עיריית בוקרשט, וגם הבעלים אינם מחויבים חד משמעית בחוק או בהסכם ביניהם לשקם את מבני בית החולים שתחזוקתם לקויה. הבניינים לא הוכרו כמורשת היסטורית ולא נהנו מחובת השימור.
בין הקרן קאריטאטיה לעיריית בוקרשט מתנהלים דיונים משפטיים. לדברי הקרן אף משקיע לא היה מעוניין לקנות את הנכסים בנסיבות אלה. גם החרבת הבניינים דורשת מימון של מאות אלפי אירו. בשנת 2007 התחילו לעזוב ראשי הקליניקות השונות לבתי חולים אחרים ובשנת 2011 באפריל פונה בית היולדות הגדול.
עד נובמבר 2011 פונה כל בית החולים פרט לבניין החדש יותר משנות ה-1970, בצבע כתום, המנוהל על ידי עיריית בוקרשט, והפך לדיור מוגן לקשישים על שם ניקולאיה קאז'אל.
שאר מבני בית החולים הגיעו למצב של חרובן והזנחה . בשנת 2021 המבנה נהרס.
לקריאה נוספת

2000 Hary Kuller - O istorie a evreilor din România în date. De la începuturi până la 1919 Hasefer, București ,
Gheorghe Brătescu - cap.10 - Medicină - în Nicolae Cajal, Hary Kuller - Contribuția evreilor din România la cultură și civilizație, Hasefer, București 2004
(גאורגה ברטסקו - רפואה - פרק 10 ב:ניקולאיה קאז'אל, הרי קולר - תרומת יהודי רומניה לתרבות ולציוויליזציה, הספר, בוקרשט 2004
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מריאנה מיניה 2015 לפי אלכסנדרו קמפיאנו
↑  אין קשר למכון לחולי נפש "קריטאטיה" של הפסיכיאטר ד"ר אלכסנדרו סוצו שנפתח ב-1876 ברח' מנטוליאסה, שבו טופל לפני מותו המשורר הרומני מיכאי אמינסקו
↑  Gh.Brătescu 2004 עמ' 270-269
ייעוץ חינוכי

הייעוץ החינוכי הוא שירות מקצועי הממוקם בתוך הארגון החינוכי ומיועד לשרת את הארגון לשם קידום התפקוד המיטבי והרווחה הנפשית של התלמידים וצוותי החינוך, תוך התאמה למציאות משתנה, במטרה לקדם באופן שיטתי את ההתפתחות הנפשית, החברתית, הלימודית והמקצועית של התלמידים והצוות. בערך זה אני מתייחסת למקצוע בלשון נקבה- יועצת חינוכית.
היסטוריה

המקצוע "ייעוץ חינוכי" יושם לראשונה בארצות הברית לפני כמאה שנה, בתחילת המאה הקודמת, כדי לענות על הצורך בהכוון של התלמידים שלמדו לקראת הכשרתם למקצועות תעסוקה. המייסד הראשון היה פרנק פרסונס, הנחשב ל"אבי ההדרכה והייעוץ", בארצות הברית.
פרסונס החל בתעשייה ובתהליכי הכוונה תעסוקתית כשהמטרה העיקרית שלו הייתה סיוע לתלמידים בבחירת מקצוע. הייעוץ החינוכי התחיל את דרכו כתחום שהתמקד בהכוון מקצועי והתפתח במהלך השנים למקצוע רחב יריעה שמעוגן בתפיסה כוללת של תפקידי בית הספר במערכת החינוך ובחברה.
בהמשך, חלה התפתחות אקדמית: הוקמו תוכניות לימוד ראשונות בייעוץ חינוכי, בשילוב גישות פסיכולוגיות ופדגוגיות. המקצוע התרחב מהכוונה תעסוקתית, לליווי רגשי וחברתי והתמקדות בצרכים הרגשיים של התלמידים.
בישראל החלו להכשיר יועצות חינוכיות בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים. הייעוץ החינוכי בארץ הוא בן 50 שנה ויותר, ומעמדו והישגיו במערכת החינוך מרשימים ביותר. מעבר לסיוע הפרטני, תפקידם של היועצות בבית הספר כולל כיום התערבות מונעת כגון מניעת אלימות, הקניית כישורי חיים, טיפול ענייני בתלמידים בעלי לקויות למידה ובכלל זה מיון הזכאים להתאמות בבחינות הבגרות ותמיכה בהם, הדרכת מורים והורים, שיתוף פעולה ותיאום עם בעלי המקצועות המסייעים (כגון מורות מיוחדות, פסיכולוג חינוכי, עובדי רווחה, קציני ביקור סדיר וכ'), והתערבות אד־הוק במצבי משבר ובמצבי לחץ. נוסף על כך, מצופה מן היועצות להיענות לבקשות המופנות כלפיהם מצד הנהלת בית הספר, ובכלל זה לתת מענה יעיל ומהיר לסוגיות ולבעיות דחופות העולות לסדר היום. כל אלו מחייבים את היועצות בבתי הספר לשלוט בתחומי ידע רבים ומגוונים.
היסטוריה > פרופסיית הייעוץ החינוכי

הייעוץ החינוכי הוא חלק מן המערך המסייע הפועל בתוך בית הספר. הוא אמון על תהליכים התפתחותיים של הפרט ושל הארגון כדי להביא לידי תפקוד מיטבי ולמיצוי מרבי של הכוחות הטמונים בהם. בכל השנים מאז הולדתו בראשית המאה העשרים, עבר הייעוץ החינוכי בארץ ובעולם תהליכי חיפוש אחר זהות מקצועית ברורה ומוגדרת ותהליכי התמקצעות לקביעת מעמדו כפרופסיה רלוונטית. הזהות המקצועית-הייעוצית שלו דינמית ונמצאת בתהליך מתמיד של הבנייה והתפתחות, בתיאום עם השינויים הרבים המתחוללים בסביבת עולם פוסט-מודרני של ערכים משתנים בתחומי המשפחה, החברה והתרבות.
היסטוריה > רקע והגדרות

התפיסה הכוללנית הבסיסית של ייעוץ בבית הספר כיום היא מניעתית. התערבות מניעתית מטרתה להפחית את השיעור, העוצמה או ההשפעה של קשיים התפתחותיים על התלמיד בעזרת:
זיהוי ואיתור מוקדם של גורמים, תהליכים ונסיבות היוצרים קושי של התלמיד, על מנת למנוע או לרכך אותם. חיזוק חוסנם הנפשי של התלמידים כאשר הקשיים הם מחויבי המציאות.
מסגרות העבודה של יועצת חינוכית נותנות לגיטימציה לסגנונות עבודה עם הדגשים שונים, כגון חינוך פסיכולוגי, ייעוץ טיפולי ועבודת מטה.
הייעוץ החינוכי הוא תחום השייך לשירות פסיכולוגי ייעוצי- שפ"י שהוא אגף בכיר במשרד החינוך.
לאגף שפ"י, שני אגפים מרכזיים: אגף ייעוץ ואגף פסיכולוגיה. שפ"י מעניק שירותים רגשיים וטיפוליים לתלמידים וכן תמיכה בצוותי חינוך ובהורים במוסדות החינוך. שירותי הייעוץ החינוכי ניתנים לבני הגילים 3–18 בחינוך הרגיל ולבני הגילים 3–21 בחינוך המיוחד.
ההגדרה הרשמית של משרד החינוך לאשת המקצוע הממלאת תפקיד יועצת חינוכית היא "מורה יועצת". תנאי העסקתה וכפיפותה המקצועית הם בהתאם להגדרת השירות הפסיכולוגי הייעוצי (שפ"י) ומעוגנים בחוזר מנכ"ל.
הייעוץ החינוכי בבתי הספר הוא חלק מהצוות החינוכי. היועצות החינוכיות הן עובדות הוראה ולפחות שליש ממשרתן הוא הוראה רגילה בכיתה. משרת הייעוץ שלהם אינה מבוססת על תקנים אלא על תחשיב שעות ייעוץ. היועצת בבתי הספר מוגדרת כמורה-יועצת, מתוקף תפקידה כמורה מן המניין וכיועצת חינוכית. בשל כך, היועצות נחשבות עובדות הוראה ומשרת הייעוץ שלהן אינה מבוססת על תקנים, אלא על תחשיב שעות ייעוץ.
היסטוריה > חזון הייעוץ החינוכי

על פי החזון ה"חדש" של אגודת היועצים האמריקאית, מודל העבודה הייעוצית מציע ארבעה תחומי פעילות:
ייעוץ -Counseling, שמבוסס על יחסים בין-אישיים מקצועיים בין יועץ לנועץ;
היוועצות- Consultation, שמבוססת על שיתוף בידע מקצועי עם גורמי מקצוע אחרים (פסיכולוגים, הורים, מורים, מנהל):
תיאום -Coordination ,המופעל בידי היועץ כדי לתאם בין שירותים בקהילה לצרכים מאותרים בקרב תלמידים, מורים והורים;
ניהול תוכניות התערבות - Program Managing –הפעלה של תוכניות התפתחותיות ומניעתיות באמצעות הכשרת צוותים חינוכיים ויישומן בקרב התלמידים, בליווי מערך בקרה והערכה.
מצופה מאנשי הייעוץ להפגין מנהיגות, לנהוג בגישה פרו-אקטיבית, לקדם הישגים לימודיים, להביא לידי צדק חברתי ולפעול למען שינוי נורמות ומבנים חברתיים שיקדמו מיטביות לכלל סביבת בית הספר.
בישראל, היועצת החינוכית המייצגת את תחום בריאות הנפש במערכת, אמונה על תהליכים התפתחותיים של הפרט והארגון. היועצת מעמידה את יכולתה המקצועית לרשות הנהלת בית-הספר והצוות החינוכי, לשם חתירה מתמדת משותפת להשגת המטרות החינוכיות הבאות:
לסייע לצוות החינוכי בבית-הספר לקדם סביבה חברתית-לימודית מיטבית, המקדמת צמיחה רגשית – תוך אישית ובין אישית, המעניקה תחושת ביטחון, שייכות ומסוגלות ומפתחת אוטונומיה בקרב תלמידים, מורים והורים.
לפתח מודעות של המערכת החינוכית לצורכי הפרט, תוך רגישות והתייחסות אל השונות באוכלוסיית התלמידים והמורים, באמצעות יצירת תנאים המאפשרים ביטוי ייחודי .
לפתח תהליך ייעוצי שבו יגיע הפרט להכרת עצמו והכרת יכולותיו, נטיותיו ושאיפותיו מתוך שליטה וניווט עצמי.
לפתח כישורים חיוניים, אשר יעניקו כלים ויכולת התמודדות פעילה עם מצבי חיים מגוונים מעולמו של התלמיד לקראת צמיחה אישית ואורח חיים משמעותי בעתיד ("כישורי חיים" ו"אינטליגנציה רגשית").
לפתח כישורי חוסן (resiliency) של הפרט והמערכת, להתמודדות עם תהליכים התפתחותיים ומשברים בלתי צפויים, וכן עם מצבי לחץ ומשבר המהווים חלק ממהלך החיים: לסייע בפיתוח התלמיד כלומד עצמאי הלוקח אחריות על למידתו, תוך הגברת מודעות בצוות ההוראה לתהליכי הלמידה שלו ושל תלמידיו. לפתח מודעות, רגישות, אמפתיה ואחריות לזולת, תוך הדגשת ערך התרומה והנתינה. לסייע בפיתוח קשר של מעורבות ושיתוף פעולה בין ההורים ובית-הספר, כיסוד לקיום אקלים מיטבי.