stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
How Do You Sleep? (שיר של ג'ון לנון)
הלחנה ומילים

לנון כתב את "How Do You Sleep?" בעקבות תביעתו המוצלחת של פול מקרטני בבית המשפט העליון בלונדון לפירוק הביטלס כשותפות משפטית. פסיקה זו נגרמה על ידי פרסום דבריו של לנון על הביטלס בראיון למגזין רולינג סטון בדצמבר 1970, ומקרטני ואשתו צילמו פרסומות על פני עמוד שלם בעיתונות המוזיקה, שבהן, כאקט של לעג כלפי לנון ויוקו אונו, הם נראו לבושים בתלבושות ליצן ועטופים בשקית. לאחר יציאת אלבומו של מקרטני Ram במאי 1971, לנון הרגיש מותקף על ידי מקרטני, שהודה מאוחר יותר כי שורות בשיר "Too Many People" נועדו לחפור בלנון. לנון חשב ששירים אחרים באלבום, כמו "3 Legs", מכילים התקפות דומות, אם כי מקרטני הכחיש את הטענה.
מילות השיר "How Do You Sleep?" מתייחסות לתאוריית הקונספירציה "פול מת" ("Those freaks was right when they said you was dead"). השיר מתחיל בשורה "So Sgt. Pepper took you by surprise", המתייחסת לאלבום ההיסטורי של הביטלס משנת 1967. לפני שורה ראשונה זו מופיעים צלילי אמביינט המזכירים את אלה שנשמעו בתחילת Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band.
המילים "The only thing you done was yesterday / And since you've gone you're just another day" ("הדבר היחיד שעשית היה אתמול / ומאז שהלכת אתה רק עוד יום") מכוונות למקרטני, תוך התייחסות לשיר "Yesterday" של הביטלס משנת 1965 ולסינגל של מקרטני "Another Day", שיצא בפברואר 1971. לנון כתב בתחילה את המילים "You probably pinched that bitch anyway", כהתייחסות לטענותיו של מקרטני כי הוא לא היה בטוח אם הוא גנב גניבה ספרותית של "Yesterday", לאחר ששאל את לנון, האריסון, ג'ורג' מרטין ואחרים אם הם שמעו את המנגינה הזו בעבר. למרות שלנון קיבל את קרדיט הכתיבה על "How Do You Sleep?", דיווח עכשווי של פליקס דניס ממגזין Oz מצביע על כך שיוקו אונו, כמו גם אלן קליין, מנהלו של לנון, תרמו גם הם מילים.
הקלטה

לנון הקליט את השיר "How Do You Sleep?" ב-26 במאי 1971 באולפני אסקוט סאונד, במהלך ההקלטות לאלבומו Imagine. אוברדאב מיתרים התקיים ב-4 ביולי 1971 ברקורד פלנט בניו יורק. השיר כולל קטע גיטרת סלייד אותו מנגן ג'ורג' האריסון. מלבד לנון בגיטרה ושירה, השיר כולל גם את קלאוס פורמן על הבס, אלן וייט על התופים, גיטרה אקוסטית שמנגנים טד טרנר, רוד לינטון ואנדי דייוויס, כמו גם תפקידי פסנתר נוספים של ניקי הופקינס וג'ון טאוט. למרות שהתאחד עם לנון, רינגו סטאר וקליין, נגד מקרטני, בתביעה האחרונה האריסון נזכר שהתקופה הייתה תקופה של "רגשות מוזרים ועזים מאוד" בקרב כל חברי הביטלס לשעבר, והוא חשש בתחילה מהזמנתו של לנון לנגן באלבום החדש. בהתחשב בכך, הוסיף האריסון, הוא חש הקלה מכך שלנון היה "מרוצה בגלוי שבאתי".
כמו כל השירים ב-Imagine, כמה קטעים של "How Do You Sleep?" היו זמינים באלבומים ובסרטים דוקומנטריים על לנון. הרצה של השיר בסרט Gimme Some Truth משנת 2000 כוללת את מה שהכותבים צ'יפ מדינגר ומארק איסטר מתארים כ"השאילתה של ג'ון לפול", כאשר לנון עומד מול המצלמה ושר: "How do you sleep, ya cunt?". סטאר ביקר באולפן במהלך הקלטת השיר ועל פי הדיווחים היה נסער ואמר: "זה מספיק, ג'ון". גרסת המיקס הסופית כפי שיצאה באלבום היא במונו ולא בסטריאו, בניגוד לכל שאר הרצועות. בשנת 2018 שוחררו שתי גרסאות של ההקלטות המקוריות בסראונד 5.1 כחלק מסט הקופסאות של Imagine.
משתתפים

ג'ון לנון - שירה, גיטרה (אפיפון קזינו)
ג'ורג' האריסון - גיטרת סלייד (פנדר סטראטוקסטר)
ניקי הופקינס - פסנתר חשמלי וורליצר
ג'ון טאוט - פסנתר
טד טרנר - גיטרה אקוסטית
רוד לינטון - גיטרה אקוסטית
אנדי דייוויס - גיטרה אקוסטית
קלאוס פורמן - גיטרה בס
אלן וייט - תופים
The Flux Fiddlers - מיתרים
הערות שוליים

↑  Chip Madinger, Mark Easter, Eight arms to hold you: the solo Beatles compendium, 1st ed, Chesterfield, Mo: 44.1 Productions, 2000, עמ' 53, ISBN 978-0-615-11724-9
↑  Badman, Keith, The Beatles Diary Volume 2: After the Break-Up 1970–2001, 2001, עמ' 21, ISBN 978-0-7119-8307-6
↑  Chris O'Dell, Miss O'Dell, Touchstone, 2009, עמ' 397, ISBN 978-1-4165-9093-4
↑  Paul McCartney Interview: Playboy magazine, December 1984 (Page 1) - Beatles Interviews Database, www.beatlesinterviews.org
↑  Cadogan, Patrick, The Revolutionary Artist: John Lennon's Radical Years, 2008, עמ' 141, ISBN 978-1-4357-1863-0
1 2 3 4  Blaney, John, John Lennon: Listen To This Book, 2005, עמ' 89, ISBN 0-9544528-1-X
↑  Barry Miles, Paul McCartney, H. Holt, 1997, עמ' 720, ISBN 978-0-8050-5249-7
↑  Chris O'Dell, Miss O'Dell, Touchstone, 2009, עמ' 339, ISBN 978-1-4165-9093-4
↑  Madinger, Chip; Raile, Scott, LENNONOLOGY Strange Days Indeed – A Scrapbook of Madness, 2015, עמ' 239, 247, ISBN 978-1-63110-175-5
↑  Leng, Simon, The Music of George Harrison: While My Guitar Gently Weeps, 2003, עמ' 79, ISBN 0-946719-50-0
↑  Chris O'Dell, Miss O'Dell, Touchstone, 2009, עמ' 396, 398, ISBN 978-1-4165-9093-4
↑  Clayson, Alan, George Harrison, 2003, עמ' 305, ISBN 1-86074-489-3
↑  Chip Madinger, Mark Easter, Eight arms to hold you: the solo Beatles compendium, 1st ed, Chesterfield, Mo: 44.1 Productions, 2000, עמ' 46, 55, ISBN 978-0-615-11724-9
↑  Unseen footage of John Lennon recording How Do You Sleep released, Sky News (באנגלית)
↑  Imagine, www.jpgr.co.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: e24b3997-9338-3dea-931b-1c7726f83b07
LG G6

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  דגם של טלפון חכם 
 יצרן:  LG
 תאריך הפצה:  פברואר 2017
 סדרה:  סדרת LG G 
 הקודם בסדרה:  LG G5 
 הבא בסדרה:  LG G7 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד 7.0 מרשמלו
 מעבד:  Qualcomm Snapdragon 821
 מאיץ גרפי:  Adreno 530
 נפח אחסון:  32GB או 64GB
 זיכרון:  זיכרון נדיף בנפח 4GB
 מסך:  5.7 אינץ' 2880×1440
 מצלמה:  13 מגה פיקסל, מיקוד לייזר אוטומטי ופלאש (אחורית) 5 מגה פיקסל (קדמית)
 סוללה:  3,300 מילי-אמפר-שעה נשלפת
 רשת:  GSM (דור 2/2.5), HSDPA (דור 3/3.5), LTE (דור 4)
 קישוריות:  בלוטות' 4.0 Wi-Fi בתקנים 802.11 a/b/g/n/ac NFC (תקשורת טווח אפס) GPS
 מידות
 רוחב:  71.9 מ"מ 
 גובה:  148.96 מ"מ 
 עובי:  7.9 מ"מ 
 משקל:  163 גרם
 אתר רשמי
 
LG G6 (בתעתיק לעברית: אל־ג'י ג'י 6) הוא טלפון חכם שפותח על ידי חברת LG. המכשיר הוכרז ב־26 בפברואר 2017 בכנס MWC, כיורשו של LG G5. ה־G6 נבדל מקודמיו בתצוגה שלו, אשר מציגה יחס גובה־רוחב של 18:9 לעומת הדגמים הקודמים שהציגו ביחס 16:9. ב־19 ביוני 2017 הוכרז ה־LG G6+, עם 6GB זיכרון נדיף ו־128GB אחסון.
תכונות > חומרה

ה־G6 כולל שלדה מלבנית העשויה מאלומיניום ומסך אחורי העשוי מזכוכית. המכשיר עמיד במים ואבק והוא זמין בצבעים שחור, לבן וכסוף. המסך LCD ברזולוציית 1440p. חברת LG הצהירה כי היא התכוונה לבנות את הטלפון בעל מסך גדול אך שיהיה נוח. תצוגת הטלפון היא 1:2 (18:9) בניגוד לשאר מכשירי ה־LG G. עובי המכשיר קטן במקצת מעובי G5. מערכת השבבים היא Qualcomm Snapdragon 821-on-chip בעלת 4GB של זיכרון RAM. הטלפון מוצע בשתי גרסאות שונות של נפח אחסון – 32GB או 64GB. לעומת זאת, גרסת הפלוס מכילה 6GB של זיכרון RAM ונפח אחסון של 128GB. הדגמים של ארצות הברית תומכים בטעינה אלחוטית. בדומה ל־G5, ה־G6 כולל 2 מצלמות כפולות אחוריות, עם חיישנים סטנדרטיים וזווית רחבה, המצלמה האחורית בעלת 13 מגה פיקסל.
תכונות > תוכנה

מערכת ההפעלה המקורית של ה־G6 היא מערכת אנדרואיד 7.0 מרשמלו ו־LG UX. נכון לדצמבר 2019 ניתן לשדרג את המערכת לאנדרואיד 9. המכשיר מאפשר מצב "דולק תמיד" המציג שעון והודעות על המסך גם כאשר המכשיר במצב המתנה. למכשיר יכולת להפוך תמונות ביחס לגודל המסך.
הערות שוליים

↑  "Meet the LG G6 Plus: 6GB of RAM, 128GB of storage, and new colors". Android Authority (באנגלית אמריקאית). 2017-06-19. נבדק ב-2018-03-20.
1 2  "LG G6 - מפרט מכשיר מלא". SpeX. נבדק ב-2018-03-20.
↑  מייקי לוי‏, LG G6 כמעט מושלם - למעט שתי נקודות תורפה. סקירה, באתר וואלה, 6 באפריל 2017
1 2  "The LG G6 is sleek, solid, and surprisingly sensible". The Verge. נבדק ב-2018-03-20.
↑  "LG G6 With Dual Rear Cameras, Google Assistant Launched at MWC 2017". NDTV Gadgets360.com (באנגלית). נבדק ב-2018-03-20.
↑  "Don't fly like an LG G6: only US and Canada models will get wireless charging, only Asian ones will get Hi-Fi audio". Phone Arena. נבדק ב-2018-03-20.
↑  LG G6, www.lg-mobile.co.il
↑  Kelion, Leo (2017-02-26). "LG G6 phone is made for split-screen apps". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-03-20.
↑  LG G6 | מגזין גאדג'טים, טכנולוגיה ובידור - Gadgety.co.il | גאדג'טי, באתר www.gadgety.co.il
אתן

ערך זה עוסק באלקן הפשוט ביותר. אם התכוונתם לאלקאן הפשוט ביותר, ראו .
| --- | --- |
 
 שמות נוספים:  אתילן Ethylene
 כתיב כימי:  C₂H₄ 
 מסה מולרית:  28.05 גרם/מול
 מראה:  גז חסר צבע
 מספר CAS:  74-85-1
 צפיפות:  0.001178, גז גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  גז
 מסיסות:  3.5 מ"ג/100 מ"ל
 טמפרטורת היתוך:  −169.2 °C   103.95 K
 טמפרטורת רתיחה:  −103.7 °C   169.45 K
 חומציות:  44 ‏pKa
 אנטרופיה מולרית תקנית:  219.6±0.05 ג'ול למול־קלווין
 
אֶתֶן (IUPAC: Ethene; שם טריוויאלי: אתילן, Ethylene) הוא תרכובת אורגנית פשוטה.
אתן הוא האלקן (Alken) הפשוט ביותר. זוהי מולקולה סימטרית המורכבת משני אטומי פחמן הקשורים זה לזה בקשר קוולנטי כפול; לכל אחד מאטומי הפחמן קשורים שני אטומי מימן. הנוסחה של אתן היא C2H4, והיא נכתבת לעיתים קרובות בצורה מפורטת יותר, המדגישה את קיום הקשר הכפול: CH2=CH2.
אתן משמש בתעשייה הכימית כחומר מוצא לתרכובות רבות: פלסטיק, אתנול (באמצעות תגובה עם מים בנוכחות זרז כגון חומצה גופרתית), אלדהידים ועוד. חיבור של יחידות רבות של אתן נותן את הפולימר פוליאתילן (קרוי גם פוליאתן או, בבריטניה, פוליתן; מסומן בקיצור כ-PE), הפלסטיק הנפוץ ביותר בעולם.
אתן, המהווה גז דליק, שימש בעבר כחומר להרדמה רפואית, אך השימוש בו נזנח לאחר גילויים של חומרי הרדמה דליקים פחות.
הורמון צמחי

לאתן חשיבות רבה בביולוגיה, והוא מהווה את אחד מחמשת ההורמונים הצמחיים העיקריים, ואת ההורמון הצמחי הגזי היחיד. כשאתן בא במגע עם רקמות שונות בצמח הוא מעודד הבשלה של פירות, פתיחה של פרחים, התפתחות ונשירה של עלים ונביטה של זרעים, והוא מגביר את עמידות הרקמה בפני מחלה או פגיעה פתוגנית. אתן מסונתז בתאי הצמח מחומצת האמינו מתיונין.
ההשפעה של אתן על צמחים ידועה לאדם מזה אלפי שנים, אם כי רק ב-1934 התגלה כי הצמחים עצמם מייצרים אותו. המצרים הקדמונים נהגו לחשוף עצי תאנה לעשן מדורות (אשר מכיל מעט אתן) ולהגביר בכך את קצב הבשלת הפרי. ב-1864 הובחן כי עצים שצמחו בסמוך למנורות רחוב (אשר היו מבוססות באותה העת על שריפת שמן) הראו מורפולוגיה וסימני גדילה בלתי-שגרתיים; במהרה התגלה הקשר לאתן הנפלט מהמנורות. אתן משמש חקלאים כיום כדי לזרז באופן מלאכותי הבשלה של פירות כגון תמרים, הדרים ובננות שנקטפו בעודם בוסר. תהליך זה נקרא הבחלה. ניתן גם לבצע הבחלה ביתית על ידי שימוש בתפוחים, אגסים או בננות בשלים, הפולטים אתילן רב.
באשת

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 MeSH:  D006209
 סיווגים
 ICD-10:  R19.6 
 ICD-11:  MD94 
 
באשת פה, הנקראת גם האליטוסיס (Halitosis) או בשפת העם "ריח פה", היא תופעה בה ניכרים ריחות בלתי נעימים בעת נשימה, בין אם מקורם בפה ובין אם ממקור אחר.
באשת הפה היא בעלת השפעה ניכרת – אישית וחברתית – על אנשים הסובלים ממנה או מאמינים כי הם סובלים ממנה (הליטופוביה), ומוערכת כסיבה השלישית בשכיחותה לפניה לרופא שיניים, לאחר עששת ודלקת חניכיים.
כללי

במרבית המקרים (85-90%), מקורה של באשת הפה הוא מהפה עצמו. עצמת ריח הפה משתנה במשך היום, כפונקציה של יובש פה (שעשוי להגרם מסיבות כמו לחץ או לאחר צום), אכילת מאכלים מסוימים (כגון שום, בצל, בשר, דגים וגבינה), השמנה, עישון וצריכת אלכוהול. מאחר שהפה יבש ובלתי פעיל במהלך הלילה, באשת הפה לרוב גרועה יותר עם ההשכמה בבוקר ("נשימת בוקר").
באשת הפה יכולה להיות חולפת, שלרוב נעלמת לאחר אכילה, צחצוח שיניים, שימוש בחוט דנטלי או שימוש בשטיפת פה. עם זאת, תופעה זו יכולה גם להיות מתמדת ("ריח פה כרוני"), מצב חמור יותר מאשר באשת חולפת, המשפיע על כ-25% מהאוכלוסייה בדרגות חומרה משתנות. תופעה זו עלולה להשפיע באופן שלילי על חייו האישיים של אדם, על קשריו החברתיים והתעסוקתיים, ולהוביל להערכה עצמית ירודה ולהגברה של לחץ פסיכולוגי. באשת הפה נגרמת לרוב על ידי פעילותם המטבולית של סוגים מסוימים של חיידקים בפה.
גורמים > הפה

כאמור, 85-90% ממקרי באשת הפה נובעים מחלל הפה עצמו. למרות שלא כל הסיבות לבאשת הפה ידועות לעומק, ידוע כי מרבית ריחות הפה נובעים מחלבונים הנמצאים בפה ועוברים עיבוד על ידי חיידקי הפה. קיימים מעל 600 סוגים שונים של חיידקים בפה ממוצע, כאשר כמה עשרות מהם נמצאו כגורמים לריחות רעים כאשר הם מודגרים במעבדה.
המיקום הנפוץ ביותר לבאשת שמקורה בפה הוא הלשון. כמויות גדולות של חיידקים מצויות באופן טבעי על פני החלק האחורי של המשטח העליון של הלשון, שם הפעילות הרגילה של הפה כמעט אינה מפריעה להם. חלק זה של הלשון נחשף פחות לזרימת רוק תכופה, ולכן הוא יבש יחסית ואינו עובר ניקוי עצמי. המבנה החיידקי המורכב של גב הלשון מספק בית גידול אידיאלי לחיידקים אנאירוביים, המשגשגים תחת הצטברות מתמדת של מצע מזון עשיר, הכולל שאריות מזון, תאי אפיתל מתים, שאריות נזלת מחלל האף ושכבות של חיידקים חיים ומתים. כאשר חיידקים אלה משגשגים על גב הלשון, הנשימה האנאירובית שלהם מניבה את ריח הריקבון של אינדול, סקאטול, פוליאמינים, או ריח דמוי ביצים סרוחות של תרכובות גפרית נדיפות כגון מימן גפרתי, מתיל מרקפטן ודימתיל גופרי.
ריחות הפה נוצרים בעיקר עקב פירוק אנאירובי של חלבונים לחומצות אמינו נפרדות. חלק מחומצות האמינו עוברות פירוק נוסף, היוצר גזים מצחינים אותם אנו מסוגלים לחוש בנשימה. לדוגמה, פירוק של ציסטאין ומתיונין יוצר מימן גפרתי ומתיל מרקפטן (בהתאמה). תרכובות הגפרית הנדיפות התגלו כבעלות קשר סטטיסטי מובהק למידת חומרת באשת הפה, ולרוב רמת תרכובות אלו בנשימה יורדת באופן ניכר לאחר טיפול מוצלח בבאשת הפה.
אזורים אחרים בפה עשויים גם הם לתרום לבאשת הפה, אך במידה שכיחה פחות מאשר החלק האחורי של גב הלשון. אזורים אלה הם, לפי סדר שכיחות יורד: גומחות בין-שיניות ותת-חניכיות, שחזורים דנטליים לקויים (כגון כתרים פגומים), אזורים של דחיסת מזון בין שיניים, כיבים ושיניים תותבות שאינן נקיות.
גורמים > מחלת חניכיים

קיימת מחלוקת מסוימת באשר לתרומתן הכוללת של דלקות חניכיים כגורם לריח פה. בעוד שחיידקים הגדלים באזורים תת-חניכיים (רובד חיידקים) הם בעלי ריח רע כאשר מסירים אותם, מספר מחקרים הציגו העדר קשר סטטיסטי בין באשת הפה לבין משתנים המראים על קיום דלקת חניכיים או מחלת חניכיים.
גורמים > חלל האף

המקור השני בשכיחותו לבאשת, לאחר הפה עצמו, הוא האף. במקרים אלו, הריח הנובע מהנחיריים הוא עז ונבדל מהריח שמקורו בפה. באשת שמקורה בחלל האף עשויה לנבוע מדלקת בסינוסי האף ("סינוסיטיס"), דלקת אף אטרופית (אנ') ‏(ozena) או מזיהום הנובע מגוף זר בחלל האף.
גורמים > שקדים

ריקבון מהחגורה הלימפטית על שם ולדייר נחשב לרוב כגורם שולי לבאשת הפה, המקיף כ-3-5% מהמקרים. חלק מהאנשים (כ-5% מהאוכלוסייה) סובלים מאבנים קטנות ומסוידות בשקערוריות שעל החגורה, הזוכות לכינוי "אבני שקדים" (טונסילוליטים). משקעים מסוידים אלה מפיצים ריח צחנה חזק בשעת שחרורם (עקב עיטוש, למשל), אך מחקרים הראו כי תופעה זו לא בהכרח מעידה על קיומה של באשת הפה.
גורמים > מחלות מערכתיות

קיימות מספר מחלות מערכתיות (סיסטמיות), שמקורן אינו בפה, העשויות לגרום לבאשת, אך הן נדירות ואינן נפוצות באוכלוסייה הכללית. מצבים אלו הם לדוגמה:
ריח כבדי (Fetor Hepaticus): דוגמה של מקרה נדיר של באשת הפה הנובעת מכשל כבד כרוני.
זיהומים בדרכי הנשימה התחתונות: זיהומי ריאה ודלקות סימפונות.
זיהומים כלייתיים וכשל כלייתי.
קרצינומה מסוגים שונים.
תסמונת צחנת הדג (Trimethylaminuria): "סינדרום ריח דגים" הנגרם בשל חסר אנזים עקב פגם גנטי.
סוכרת.
חוסר תפקוד מטבולי.
יש להדגיש כי יש להימנע מהסקה מוקדמת כי מקור באשת הפה הוא במצבים או מחלות אלו, משום שמצבים אלו הם נדירים, עשויים שלא לגרום כלל לריח פה ובסבירות גבוהה יציגו תסמינים (סימפטומים) נוספים, מוגדרים וברורים יותר, המצביעים על המחלה באופן מוחשי יותר מאשר באשת הפה בלבד.
גורמים > מערכת העיכול

מרבית החוקרים מחשיבים את מערכת העיכול ככלל והקיבה בפרט כגורם נדיר ביותר לריח פה (מלבד במקרים של גיהוקים), האחראי לשבריר אחוז בלבד מבין מקרי באשת הפה. הוושט הוא צינור סגור ומכווץ, כך שזרימה המשכית של גזים (להבדיל מגיהוק פשוט) או של תכולת קיבה מסריחה תצביע על בעיה רפואית – כגון רפלוקס או בקע סרעפתי בין הקיבה לוושט – שיציגו תסמינים חמורים ומשמעותיים יותר מאשר ריח רע בלבד.
אבחון > הערכה עצמית ואבחון ביתי

מזה שנים רבות חוקרים סבורים כי הרחה עצמית של ריח הפה היא בעייתית עקב הרגלה ("הביטואציה"), זאת למרות שאנשים רבים הסובלים מבאשת הפה יכולים לזהותה אצל אחרים. כמה מהמחקרים מראים כי הערכה עצמית של ריח הפה אינה קלה בשל דעה קדומה באשר לריח שאנו סבורים כי יש לנו. חלק מהאנשים סבורים כי הם סובלים מבאשת הפה עקב טעם רע בפה (טעם מתכתי, חמוץ, צואתי וכדומה), אך מחקרים שנערכו בהקשר זה מצאו כי טעם רע הוא סמן גרוע לבאשת הפה, ואינו מעיד על קיום ריח פה – ייתכן טעם רע ללא באשת פה ותתכן באשת פה ללא טעם רע בפה.
בשל הקשיים באבחנה עצמית של ריח הפה, הדרך הטובה והפשוטה ביותר לאדם לדעת האם הוא סובל מבאשת הפה היא לפנות לחבר קרוב או בן-משפחה מבוגר ("איש אמון") בבקשת עזרה באבחון. אם אותו "איש אמון" מאשר כי האדם סובל מבאשת הפה, הוא יכול לסייע גם בקביעת מקור ריח הפה (מהפה או מהאף) ולעזור באבחון מידת יעילותו של טיפול כזה או אחר.
שיטה פופולרית לאבחון ביתי של קיום באשת היא ליקוק של אמת כף היד, והרחת האמה מספר שניות לאחר התייבשות הרוק. עם זאת, מבחן זה הוצג במחקרים כסובל מהטיה ומהערכת-יתר, לכן יכולתו לנבא קיום באשת היא נמוכה ומומלץ להימנע ממנו. דרך טובה יותר היא לגרד קלות את החלק האחורי של הלשון באמצעות כפית פלסטיק חד-פעמית והרחת שאריות הריר לאחר התייבשותן, כאשר גם במקרה זה הריח הנדגם לרוב עז יותר מאשר ריח הנשימה האמיתי, אך נמצא מתאם חיובי בין בדיקה זו לבין קיום באשת פה.
כיום קיימים גם אמצעי אבחנה ביתיים הנמכרים באופן מסחרי, בהם נעשה שימוש בתגובה כימית לנוכחות פוליאמינים ותרכובות גפרית על גבי דגימת רוק משטח פני הלשון. עם זאת, עד כה קיימים רק מחקרים בודדים המראים את טיבם ודיוקם של אמצעים אלה באבחון באשת הפה.
יש לזכור כי בשל השינויים בעצמת ריח הפה לאורך היום והשפעת גורמים שונים על עוצמתו, ייתכן צורך בביצוע של מספר בדיקות לאורך היום, וכי בדיקה אחת בלבד (ודאי כשמדובר בבוקר, כאשר ריח הפה עז ביותר) אינה יכולה להצביע בוודאות על קיום באשת פה כרונית.
אבחון > אבחנה מקצועית

אם באשת הפה היא עקבית, ונפסלו אפשרויות רפואיות ודנטאליות אחרות למקורה, ייתכן צורך בשימוש באמצעי אבחון וטיפול מקצועיים וייעודיים. ישנן מרפאות שיניים ו"מרפאות ריח פה" מסחריות המתיימרות לאבחן את באשת הפה ולטפל בה, לעיתים תוך שימוש באחת מכמה שיטות אבחון מעבדתיות:
הלימטר: מוניטור גפרית נייד בו עושים שימוש לאבחון רמות פליטת גזים גפרתיים (בעיקר מימן גפרתי) באוויר הננשף. בשימוש נכון מכשיר זה יכול להיות יעיל ביותר באבחנת רמות חיידקים המפיצים תרכובות גפרית נדיפות. עם זאת, קיימות מספר הסתייגויות עליהן יש להקפיד בעת שימוש במכשיר: ההלימטר אינו מאבחן בקלות קיום של חלק מתרכובות הגפרית הנדיפות (כגון מרקפטן), הוא עשוי להניב קריאה שגויה אם הנבדק אכל מאכלים המפיצים גפרית בנשימה (כמו בצל או שום) במהלך 48 השעות הקודמות לבדיקה או אם הנבדק שתה משקה אלכוהולי במהלך 12 השעות הקודמות לבדיקה. כמו כן, מדובר במכשיר אנלוגי, הנוטה לאבד מדיוקו עם הזמן ודורש כיול מחדש באופן תקופתי כדי לשמור על דיוקו.
כרומטוגרפיית גז: אבחון המבוצע בעזרת מכשירים ניידים שנכנסו לשימוש בשנים האחרונות. טכנולוגיה זו מאבחנת באופן דיגיטלי רמות מולקולריות של שלוש תרכובות הגפרית הנדיפות העיקריות באוויר הננשף (מימן גפרתי, מתיל מרקפטן, דימתיל גופרי). מדידת רמת רכיבי הגפרית בעזרת מכשיר זה היא מדויקת, ובאמצעות ממשק ממוחשב מתקבלת המחשה חזותית של תוצאות הבדיקה.
מבחן BANA: מבחן שנועד לאבחון רמתו ברוק של אנזים המצביע על קיומם של חיידקים מסוימים הגורמים לבאשת הפה.
מבחן ביתא-גלקטוסידז (β-galactosidase): רמות אנזים זה ברוק הוצגו כבעלות קשר מובהק עם באשת הפה.
על אף השימוש הנפוץ במכשור ובמבחנים שפורטו, במרפאות השיניים המתמחות בטיפול בבאשת הפה הבדיקה המשמעותית ביותר של ריח הפה (המהווה את בסיס ההתייחסות לקביעת קיום באשת הפה) היא עדיין הרחת האוויר הננשף ודירוג רמתו על ידי מומחים בתחום, שעברו הכשרה מתאימה ומבצעים בדיקות אורגנולפטיות, בהן הריח המאובחן מדורג לרוב על סרגל של 6 דרגות חומרה.
טיפול ומניעה

באשת פה כרונית, גם כיום, אינה תמיד מובנת לעומק ואינה פשוטה לאבחון על ידי מרבית הרופאים ורופאי השיניים, ולכן לא תמיד קל למצוא טיפול יעיל לתופעה.
קיימות שש שיטות מומלצות המסייעות לטיפול ומניעה של באשת הפה:
אכילת ארוחת בוקר מלאה ובריאה: ארוחה המכילה מזון מחוספס (סלט ירקות עם אגוזים, לחם וכדומה) תסייע בניקוי החלק האחורי של גב הלשון.
ניקוי עדין של גב הלשון: פעמיים ביום, לאחר צחצוח השיניים, מומלץ להשתמש במנקה לשון ייעודי (tongue scraper) להסרת השכבה שהצטברה על הלשון ומכילה רובד חיידקים, שאריות מזון וריר. שימוש בכפית הפוכה אפשרי גם הוא. עם זאת, שימוש במברשת שיניים למטרה זו אינו יעיל, מאחר שגודלה, צורתה וזווית ראש המברשת אינן מאפשרות ניקוי יעיל של החלק האחורי של הלשון. יש לבצע את פעולת ניקוי הלשון תוך ניסיון להגיע אחורה ככל האפשר, אך להימנע מגירוד או פגיעה כלשהי בלשון. יש להיזהר גם מרפלקס ההקאה, אך רפלקס זה נחלש עם הזמן כאשר מתרגלים לאופן ניקוי הלשון. בנוסף, יש להיזהר מפגיעה בשורת פקעיות טעם בצורת V המצויה בחלק האחורי ביותר של הלשון. בעת ניקוי הלשון, שימוש בכמות קטנה של שטיפת פה אנטיבקטריאלית או ג'ל לניקוי הלשון יכול לסייע גם הוא בהגבלת פעילות החיידקים.
לעיסת מסטיק: מאחר שיובש פה נוטה להגביר את התרבות החיידקים ולגרום או להחמיר את באשת הפה, לעיסת מסטיק ללא סוכר יכולה לעזור בהגברת הפרשת הרוק וכך להביא לרמה נמוכה יותר של ריח פה. לעיסת מסטיק יכולה לעזור במיוחד כאשר הפה יבש, או כאשר אדם אינו יכול לנקוט בפעולות היגיינת הפה (צחצוח שיניים, שימוש בחוט דנטלי) לאחר ארוחות, בייחוד אלו העשירות בחלבונים. הרוק המופרש מסייע בשטיפת רובד החיידקים בפה, הוא בעל תכונות אנטיבקטריאליות ומעודד פעילות מכנית המסייעת בניקיון הפה. קיימים מסטיקים ללעיסה המכילים חומרים נוגדי באשת מיוחדים. לעיסת זרעי שומר, מקלות קינמון, שרף צמח המסטיק (הגדל ביוון) או פטרוזיליה טרייה הם תרופות עממיות ידועות להפחתת באשת הפה.
גרגור שטיפת פה: שימוש במספר סוגים של שטיפות פה אפקטיביות בטרם השינה הוצג במחקרים כגורם המפחית ריח פה למשך שעות. עם זאת, חלק משטיפות הפה מכילות חומרים פעילים הנסתרים על ידי דטרגנטים, הקיימים במרבית משחות השיניים, ולכן מומלץ שלא לגרגר עם שטיפת הפה מיד לאחר צחצוח השיניים עם משחה.
שמירה על היגיינת הפה: שיטה זו כוללת צחצוח שיניים קפדני, שימוש בחוט דנטלי והקפדה על ביקורים תקופתיים סדירים אצל רופא השיניים והשיננית. שימוש בחוט דנטלי הוא בעל חשיבות מיוחדת בהסרת שאריות מזון ורובד חיידקים מהאזורים שבין השיניים, בייחוד בקו החניכיים. שיניים תותבות יש לנקות היטב מדי יום ולהשרות במשך הלילה בתמיסה אנטיבקטריאלית (מלבד מקרים בהם המלצתו של רופא השיניים שונה).
הקפדה על שתייה מרובה: שתיית מספר כוסות מים במשך היום מסייעת למנוע יובש פה, שהוא גורם סיכון לבאשת הפה. הוספת מעט מיץ לימון למי השתייה תרענן ותסייע גם היא.
טיפול ומניעה > שטיפות פה

שטיפות פה מכילות לעיתים קרובות גורמים אנטי-בקטריאליים, כולל כלורהקסידין, צטילפירידיניום כלוריד, צינק גלוקונט, שמנים אתריים וכלורין דיאוקסיד. יש להימנע משטיפות פה המכילות אלכוהול, הגורם ליובש פה ולכן מחמיר את ריח הפה.
קיימות גם שטיפות פה העושות שימוש בגורמים נוגדי-ריח, כגון חומרים מחמצנים, המסייעים להפחתת ריח הפה הקיים למשך זמן קצר.
ניתן להפחית את באשת הפה גם באמצעות שימוש במי-חמצן מדוללים (לאחר התייעצות עם רופא השיניים), הפוגעים בכל סוגי החיידקים, כולל אנאירוביים, אך זאת באופן מבוקר בשל הנזק שעלול להיגרם עקב שימוש ממושך במי-חמצן.
גישה חדשה יחסית לטיפול הביתי בבאשת הפה הוא באמצעות שטיפות פה המכילות שמן. השימוש בשמנים אתריים נחקר, נמצא יעיל ומצוי בשימוש במספר סוגים של שטיפות פה מסחריות. כמו כן, השימוש בשטיפת פה דו-שכבתית (מים ושמן) נמצא גם הוא יעיל בהפחתת באשת הפה.
הליטופוביה ("באשת פה הזייתית")

מחקרים הראו כי כרבע מהמתרפאים המחפשים עזרה לבאשת הפה סובלים מדאגה מוגברת לריח פיהם, הידועה גם כ"הליטופוביה", "באשת פה הזייתית" או גילוי כלשהו של Olfactory Reference Syndrome. מתרפאים אלו בטוחים כי הם סובלים מבאשת פה, למרות שרבים מהם כלל לא ביקשו מאחרים חוות דעת אובייקטיבית על מצבם.
הליטופוביה עלולה להשפיע באופן חמור על חייהם של 0.5-1% מהאוכלוסייה הבוגרת. רק מעט פסיכולוגים ובעלי מקצוע רפואי ניסו להתמודד עם מצב מתיש וקשה לטיפול זה.
מחקר מדעי

תחום חקר באשת הפה, שהתפתח בעיקר ב-20 השנים האחרונות, מעסיק מומחים מתחומי המיקרוביולוגיה, רפואת השיניים, רפואה (בעיקר מומחי אא"ג) ועוד. בשנת 1996 נוסד ארגון מדעי בינלאומי ("האגודה הבינלאומית לחקר ריח פה" - ISBOR), כדי לעודד מחקר בין-תחומי בכל היבטי ריח הפה ובאשת הפה.
D'amour ou d'amitié

D'amour ou d'amitié (בעברית: של אהבה או חברות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית סלין דיון. השיר יצא לאור בדצמבר 1982, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי שלה Tellement j'ai d'amour..., על ידי חברת התקליטים פטה רקורדס.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבקוויבק.
רקע וכתיבה

בשנת 1982 גילה אדי מארנה מנגינה שהלחינו ז'אן פייר לאנג ורולאן ונסן והחליט לכתוב לה מילים. לבסוף, נוצר השיר "D'amour ou d'amitié". הוא כתב את השיר על נושא האהבה, תוך שהוא הדגיש בו את אספקט החברות ועל מה שמעבר. השיר הוקלט כבר ביולי 1982 והופץ בדצמבר באותה השנה.
השיר נמכר בלמעלה מ-700,000 עותקים בצרפת בלבד, מה שהופך אותו לאחד השירים הצרפתיים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
אלבומים שבהם נכלל

"Tellement j'ai d'amour pour toi" הופיע באלבום האוסף של סלין דיון On ne change pas, משנת 2005.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1983)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1983)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1983)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1983)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  צרפת | SNEP | 5 |  |
|  קוויבק | ADISQ | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980–1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980–1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980–1989)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980–1989)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  צרפת | SNEP | 183 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| צרפת (SNEP) | זהב | 700,000 |
| קנדה (Music Canada) | זהב | 50,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | דצמבר 1982 | תקליט | פטה |  |