stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רמת ביירון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  497 מ' 
 מדינה:  איי פוקלנד 
 מיקום:  איי פוקלנד, איי פוקלנדאיי פוקלנד
 קואורדינטות:  51°25′29″S 60°33′53″W﻿ / ﻿51.42473°S 60.5647°W﻿ / -51.42473; -60.5647
  (למפת איי פוקלנד מוגדלת) סטנלי גוז גרין פורט הווארד אי פוקלנד המזרחי אי פוקלנד המערבי האוקיינוס האטלנטירמת ביירון(למפת איי פוקלנד רגילה) סטנלי גוז גרין פורט הווארד אי פוקלנד המזרחי אי פוקלנד המערבי האוקיינוס האטלנטירמת ביירון
 
רמת ביירון (באנגלית: Byron Heights) היא רמה הממוקמת בקצה החלק הצפון-מערבי הקיצוני של אי פוקלנד המערבי, באיי פוקלנד, טריטוריה של הממלכה המאוחדת, הממוקמת בדרום האוקיינוס האטלנטי.
שיא גובהה של הרמה 497 מטרים מעל פני הים.
הרמה ממוקמת 11.65 קילומטרים דרומית-מזרחית מנקודת הואופ (Hope Point).
הגנה אווירית

בשיא הרמה (בנקודתה הגבוהה ביותר) ממוקם מכ"ם רמת ביירון (Remote Radar Head Byron Heights) המופעל על ידי הכוחות הבריטיים של איי דרום האוקיינוס האטלנטי (British Forces South Atlantic Islands (בראשי תיבות: BFSAI)) כחלק ממערכת השליטה האווירית הכוללת גם את מכ"ם הר אליס שבאי פוקלנד המערבי, ואת מכ"ם הר קנט, באי פוקלנד המזרחי.
הערות שוליים

1 2  מידע גאוגרפי
↑  מיקום רמת ביירון
1 2 3 4  ההגנה האווירית של איי פוקלנד
| איי פוקלנד |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים   איים אחרים | האי פוקלנד המזרחי • האי פוקלנד המערבי   לואו • פאסג' |  |
| רכסי הרים ורמות | רמת ביירון • הרי הורנבי |  |
| הרים | הר מודי • הר מריה • הר סטורם |  |
| יישובים | סטנלי |  |
| מצרים | ביירון • פוקלנד |  |
| מפרצים | מפרצון ביירון |  |
| תרבות | דגל איי פוקלנד • המנון איי פוקלנד • סמל איי פוקלנד |  |
| מבנים | בית הממשלה • מוזיאון איי פוקלנד |  |
| ממשל | בית הממשלה • מושל איי פוקלנד |  |
| כלכלה | לירה שטרלינג של איי פוקלנד |  |
| היסטוריה | מלחמת העולם הראשונה: קרב איי פוקלנד   מלחמת פוקלנד: הטבעת הסיירת גנרל בלגראנו • מבצע אייל שחור |  |
ריצ'ה

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת ציגאנד
 מושל:  István Vécsi
 שטח:  24.75 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,632 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°19′33″N 21°58′08″E﻿ / ﻿48.325788888889°N 21.9689°E﻿ / 48.325788888889; 21.9689 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.ricse.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ריצ'ה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ריצ'ה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ריצ'ה (בהונגרית: Ricse; ביידיש: ריטשע) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. 
כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית ריצ'ה נמצאת בירידה כבר שנים רבות מ-1,982 תושבים בשנת 1995 עד 1,709 תושבים בשנת 2018.
יהודי ריצ'ה

בשנת 1811 ישבה בריצ'ה רק משפחה יהודית אחת אך בסוף המאה ה-19 כבר התבססה במקום קהילה יהודית בת 122 נפשות ובמקום נבנה בית כנסת. כמו כן היו לקהילה מקווה ומוסדות חינוך.
אחד מילדי הקהילה היהודית היה אדולף צוקור שברבות הימים הקים את חברת הסרטים סרטי פרמאונט.
בשנת 1941 גויסו צעירים יהודיים לעבודות כפייה ונשלחו לעזרת הצבא ההונגרי שלחם לצד הגרמנים בחזית אוקראינה ורק מעטים מהם נותרו בחיים.
באפריל 1944, הועברו יהודי המקום לגטו בשאטוראליאויהיי, שם רוכזו כל יהודי המחוז ולאחר חודשיים של עינויים קשים ורעב, שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו לריצ'ה 45 יהודים ששרדו בהם גם מבני היישובים הקטנים בסביבה. הם מצאו את בית הכנסת עומד על תילו, אך ספרי התורה נעלמו. גם בית העלמין לא נפגע. לאחר ניסיון לחדש את חיי הקהילה שכשל עזבו היהודים את המקום.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 6 |  |
| 1880 | 122 | 1,245 |
| 1910 | 129 |  |
| 1920 | 128 |  |
| 1930 | 171 |  |
| 1941 | 185 | 3,441 |
| 1944 | 202 |  |
ילידי המקום

אדולף צוקור (1873 – 1976) היה מפיק סרטים יהודי-אמריקאי, מחלוצי תעשיית הקולנוע האמריקאית ואחד ממייסדי חברת סרטי פרמאונט.
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 512–513
ריצ'א, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 397–398. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
אלכסנדרה לוזה, ריצ'ה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 368–369), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
רונדל (תעופה)

מטוס ספיטפייר של חיל האוויר המלכותי מתקופת מלחמת העולם השנייה, עם רונדל על גוף המטוס ועל הכנפיים
"הציץ הלאומי" הצרפתי (cockade) בצבעי הטריקולור)
רונדל הוא סמל המופיע לרוב בצורת עיגול, אך גם בצורות אחרות, המוטבע על גבי כלי טיס צבאיים ומיועד לזהות את שיוכו הלאומי של כלי הטיס או את הזרוע הצבאית לה הוא שייך. הרונדלים מעוצבים בצבעים שונים, לרוב בצירוף של שלושה עיגולים או יותר זה בתוך זה, בצבעים שונים שבדרך כלל מייצגים את צבעי דגל המדינה. הרונדל מוטבע בדרך כלל משני צדדיו של גוף המטוס, על גבי המשטח התחתון והעליון של הכנפיים ועל זנב המטוס. לעיצובם ולמיקומם של הרונדלים היו קיימות גרסאות שונות במשך השנים בחילות האוויר השונים. בהרלדיקה משמעות המושג "רונדל" הוא מטען עגול. הרונדל הוא אחד המטענים מהסוג העתיק ביותר שהיו בשימוש בשלטי האצולה, החל מהמאה ה־12 לפחות.
היסטוריה > צרפת

חיל האוויר הראשון שהוקם בעולם היה קודמו של חיל האוויר הצרפתי, "הזרוע האווירונאוטית של הצבא הצרפתי" (Aéronautique Militaire), שהוקם ב־1909. כוח זה הנהיג את השימוש ברונדל בשנת 1912. עיצובו של הרונדל היה מבוסס על ה"ציץ" הלאומי (cockade) בצבעי דגל הטריקולור הצרפתי אדום־לבן־כחול. הציץ היה נהוג החל מימי המהפכה הצרפתית, היה עשוי מסרטים בצבעי הדגל הקשורים יחדיו לעיטור בצורה עגולה והיה נהוג לענוד אותו על הכובע או על דש הבגד. בהמשך פשט המנהג לרבות מארצות העולם והפך למעין הצהרה של מי שענד אותו על השתייכותו או על השקפתו הפוליטית. נפוצו גרסאות בצבעים שונים, שהייתה להם זיקה לדגל או לסמל של המדינה או של הגוף הפוליטי שאיתם ביקש עונד הציץ להזדהות. היה זה אך טבעי שהסמל שאמור היה להיות מוטבע על המטוסים הצרפתים יהיה מבוסס על אותו סמל לאומי שענדו אנשי המהפכה. הרונדל נצבע על שני צדדיו של המטוס באמצע גוף המטוס. בנוסף נצבעו פסים מאונכים בצבעי דגל צרפת על זנב המטוס. הרונדל היה מורכב, בגרסה שקיימת עד היום, ממעגל חיצוני בצבע אדום, בתוכו מעגל בצבע לבן, שבתוכו עיגול בצבע כחול.
היסטוריה > חיל האוויר המלכותי הבריטי במלחמת העולם הראשונה

בראשית דרכו, בתקופת מלחמת העולם הראשונה הנהיג גיס התעופה המלכותי (הגוף שקדם לחיל האוויר המלכותי), סימון של דגל בריטניה (Union Jack) על גבי מטוסיו. הבעיה הייתה שממרחק הסימון הזה היה דומה מדי לצלב הברזל שהיה נהוג על גבי מטוסי שירות האוויר הגרמני (Luftwaffe). על מטוסי שירות האוויר של הצי המלכותי היה נהוג רונדל של מעגל חיצוני אדום ועיגול פנימי לבן, די דומה לזה של חיל האוויר של דנמרק, שבמלחמת העולם הראשונה הייתה מדינה נייטרלית. די מהר אימצו שני הכוחות האוויריים של בריטניה רונדל דומה לזה הצרפתי אך בסדר צבעים הפוך (מעגל חיצוני כחול, בתוכו מעגל לבן ובתוכו עיגול אדום). העיצוב המשותף של הרונדל של גיס התעופה המלכותי ושל שירות האוויר של הצי, שהתאחדו כחיל האוויר המלכותי (RAF) ב־1 באפריל 1918, נהוג עד היום עם שינויים קלים בפרופורציות של המעגלים ובגוונים שלהם.
היסטוריה > ארצות הברית

לסימונים של המטוסים של ארצות הברית ושל רוסיה היו צומתי דרכים משותפים מעניינים במשך השנים. "שירות האוויר של חיל הקשר של צבא ארצות הברית" (Aviation Section, U.S. Signal Corps), קודמו של חיל האוויר של ארצות הברית, שהיה קיים בין השנים 1914–1918, החל לסמן את מטוסיו כבר בימי מרד פנצ'ו וייה (מרץ 1916 – פברואר 1917) במקסיקו, עוד לפני כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. הסימון על הכנפיים היה פשוט כוכב מחומש בצבע אדום (לימים הסימון של חיל האוויר הסובייטי), ללא קו מתאר חיצוני כלשהו. באפריל 1917, עם כניסתה של ארצות הברית למלחמה, הונהג רונדל עגול בצבע כחול שבתוכו כוכב מחומש לבן שקדקודיו משיקים להיקף העיגול ובתוך הכוכב היה עיגול אדום שהיקפו השיק לזוויות הפנימיות של הכוכב. בפברואר 1918 הנהיג "שירות האוויר של צבא ארצות הברית" (US Army Air Service) רונדל בעיצוב צבעים דומה לזה של חיל האוויר של האימפריה הרוסית אך עם פרופורציות דומות יותר לרונדלים של חילות האוויר של מדינות ההסכמה, כלומר, מעגל חיצוני אדום, בתוכו מעגל כחול שבתוכו עיגול לבן. בשלב זה רוסיה כבר יצאה מהמלחמה. סיבה נוספת לזניחה זמנית של רונדל הכוכב הקודם, הייתה גם היא בשל דמיונו ממרחק לסמל חיל האוויר הגרמני. לאחר המלחמה הוחזרה גרסת הרונדל הקודם של העיגול הכחול – כוכב לבן – עיגול אדום.
במלחמת העולם השנייה, לאחר המתקפה על פרל הארבור בדצמבר 1941, היה ברור שהעיגול האדום שבתוך הרונדל של חיל האוויר האמריקני עלול להזכיר את העיגול האדום של דגל יפן (Hinomaru) שהוטבע על גבי מטוסי חיל האוויר היפני וממרחק או בתנאי מזג אוויר גרועים עלול לחול בלבול בין מטוסי חילות האוויר שנלחמו זה בזה. לפיכך, הוחלט במאי 1942 לצבוע את העיגולים האדומים שברונדל האמריקני בלבן. בשלב מסוים הגיעו בפיקוד החיל למסקנה שהסיבה לבלבול בין המטוסים האמריקנים ליפנים לא נובע מהדמיון בצבע אלא מהדמיון בצורה. הסתבר שיכולת ההבחנה בצבע כמעט לא רלוונטית ממרחק. לאחר לא מעט מקרים של מטוסים שהופלו מ"אש ידידותית" ולאחר כמה ניסיונות להנהיג רונדל בצורות שונות (כמו רונדל בצורה אובלית שבתוכו שני כוכבים, למשל) הוחלט ביוני 1943 להוסיף לרונדל הכחול עם הכוכב הלבן שני פסים לבנים אופקיים מימינו ומשמאלו. קו המתאר ההיקפי של הרונדל החדש סומן בפס אדום דק ובספטמבר 1943 שונה קו המתאר לכחול. לאחר המלחמה, בינואר 1947, הוספו בתוך הפסים הלבנים פסים אדומים דקים, רונדל חיל האוויר האמריקני שנהוג עד היום.
היסטוריה > חילות האוויר של בריטניה ושל הדומיניונים שלה

מטוסי חיל האוויר המלכותי שפעלו במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט גם הם נהגו למחוק את העיגול האדום מהרונדל שלהם, מאותה סיבה שעשה כן חיל האוויר האמריקני. מאותה סיבה וכדי ליצור לעצמם ייחוד ביחס למטוסי חיל האוויר המלכותי, עשו כן חילות האוויר של הדומיניונים השונים. חיל האוויר המלכותי הקנדי החליף את העיגול האדום בעלה עץ אדר, חיל האוויר המלכותי האוסטרלי השתמש בדמות קנגורו מקפץ בצבע אדום כשפניו תמיד פונים לכיוון הטיסה של המטוס, חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד ניסה בהתחלה להשתמש בעלה של שרך כסוף (צמח ייחודי לניו זילנד) בצבע אדום, אך בסוף נפלה ההחלטה על קיווי אדום שגם פניו תמיד פונים לכוון הטיסה וחיל האוויר הדרום אפריקאי השתמש בדמות דלגן (סוג של אנטילופה) בצבע כתום. להוציא את השינויים הללו, המתאר הכללי של הרונדלים של חילות האוויר הללו נשאר זהה לזה הבריטי, עיגול חיצוני כחול, רקע פנימי לבן והסמל הייחודי לאותו חיל. הרונדלים הללו נהוגים עד היום, להוציא את חיל האוויר הדרום אפריקאי ששינה לחלוטין את הרונדל שלו בתקופת משטר האפרטהייד שבה התנתק מהקשרים עם בריטניה ופעם נוספת לאחר נפילת משטר האפרטהייד.
רונדל חיל האוויר המלכותי הקנדי
רונדל חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
רונדל חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד
רונדל חיל האוויר הדרום אפריקאי
(1947–1958)
רונדל חיל האוויר היפני 
 (Hinomaru)
היסטוריה > רונדלים לראות נמוכה

כבר בעיצומה של מלחמת העולם השנייה ובאופן נרחב יותר בעשורים האחרונים, הוכנסו לשימוש רונדלים לתנאי ראות נמוכה. הכוונה לרונדלים שהצבעים שלהם "רגועים" יותר, בעלי ניגוד נמוך ולרוב בגוונים של שחור־אפור־לבן או רק עם קווי המתאר של הרונדל המקורי. כיום הסיבה לעיצוב זה נובעת מכך שהתברר כי כלי נשק מונחים תת־אדום מתבייתים על הצבעים שהיו נהוגים ברונדלים והיה צורך לשנות את גודל הרונדלים ואת הניגוד שבין הצבעים. עוד קודם לכן הוכנסו הרונדלים הללו לשימוש כדי לא להתפשר על עקרונות ההסוואה ועדיין לעמוד בנורמות הבינלאומיות של זיהוי מטוסים.
מאמצע מלחמת העולם השנייה ועד סופה, נהג חיל האוויר של גרמניה הנאצית להשתמש ברונדל לראות נמוכה, שהיה מבוסס רק על קווי המתאר החיצוניים של צלב הברזל ומחקו את הצלב הפנימי.
רונדל חיל האוויר האמריקני לראות נמוכה
רונדל חיל האוויר המלכותי הבריטי לראות נמוכה
רונדל חיל האוויר המלכותי האוסטרלי לראות נמוכה
רונדל חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד לראות נמוכה
היסטוריה > רונדל חיל האוויר הישראלי

בימיו הראשונים של חיל האוויר הישראלי הונהג בו רונדל לבן עם קו מתאר עגול דק בצבע כחול שבתוכו ניצב מגן דוד מלא כחול. בשלב מסוים שונה הרונדל ונמחק קו המתאר הכחול וזהו הרונדל הנהוג עד היום. רונדל לתנאי ראות נמוכה נהוג בצורת מגן דוד כחול ללא העיגול הלבן.
רונדל חיל האוויר הישראלי בראשיתו
רונדל חיל האוויר הישראלי הנוכחי
הרונדל הישן של חיל האוויר הישראלי לראות נמוכה
הרונדל החדש של חיל האוויר הישראלי לראות נמוכה
היסטוריה > אלופי הפלות – מטוסים

בנוסף לספירת הפלות עבור טייסים, נוהגים לספור גם את ההפלות שביצע כל מטוס קרב והללו מסומנות על דופן המטוס (לרוב בצורת רונדל חיל האוויר שאליו השתייך המטוס שהופל).
מטוס מיראז' 3 מספר 159 של חיל האוויר הישראלי הפיל 13 מטוסים, וזהו שיא עולמי להפלת מטוסי סילון. מטוס F-16A נץ מספר 107 של חיל האוויר הישראלי הפיל 6.5 מטוסים, שיא עולמי עבור מטוס F-16.
גלריה

רונדל של חיל האוויר השוויצרי
רונדל חיל האוויר המצרי
רונדלים של חיל האוויר הגרמני
רונדל של חיל האוויר הברזילאי
רונדל של חיל האוויר הירדני
רונדל של חיל האוויר הקוריאני
רונדל של חיל האוויר היפני
רונדל של חיל האוויר של אפגניסטן
הערות שוליים

↑  מידע על הרונדל מתוך אתר הבית של חיל האוויר המלכותי
↑  למעשה, הוא הפיל 7 מטוסים אך הפלה אחת בוצעה בשיתוף מטוס קרב אחר ולכן נספרת כחצי הפלה.
מטוס Nieuport 10 צרפתי מתקופת מלחמת העולם הראשונה
רונדל חיל האוויר המלכותי הבריטי (RAF)
רונדל חיל האוויר האמריקני 

1. מאי 1917 - פברואר 1918 
 2. פברואר 1918 - אוגוסט 1919 
 3. אוגוסט 1919 - מאי 1942 
 4. מאי 1942 - יוני 1943 
 5. יוני 1943 - ספטמבר 1943 
 6. ספטמבר 1943 - ינואר 1947 
 7. ינואר 1947 עד היום
מטוס F-16 "נץ" 107 עם רונדלים של חיל האוויר הסורי, המסמנים 6.5 הפלות וסימן של הפצצת הכור העיראקי.
שוד נורמלמסטורג

מבנה בנק קרדיטבנקן
שוד נורמלמסטורג היה שוד בנק שכלל בני ערובה ובעקבותיו נטבע המונח תסמונת סטוקהולם. האירוע התרחש בכיכר נורמלמסטורג (אנ') שבסטוקהולם בירת שוודיה באוגוסט 1973 והיה האירוע הפלילי הראשון בשוודיה ששודר בשידור חי בערוצי הטלוויזיה. יאן-אריק אולסון (אנ') ברח מבית סוהר במהלך חופשה שקיבל, התבצר בבנק ותפס ארבעה בני ערובה. במהלך המשא ומתן איתו, שר המשפטים של שוודיה לנארט גייר (אנ') התיר לחברו לתא הכלא, קלארק אולפסון (אנ'), להצטרף אליו לבנק. לאולפסון הייתה היסטוריה פלילית ארוכה, אך פשעיו לא היו חמורים כמו של אולסון. השוד התפרסם בעקבות כך שבמהלכו התרחשה התופעה שתוארה כתסמונת סטוקהולם, כשבני הערובה התחברו לשוביהם והגנו עליהם. בני הערובה לא נתנו אמון במשטרה, והיו משוכנעים שהיא מסכנת את חיי החטופים. לאחר חמישה ימים, השתמשה המשטרה בגז מדמיע והכניעה את החוטפים. אולסון נשפט לעשר שנות מאסר בעקבות השוד, ואולפסון זוכה במשפט. הפעולה הבלתי מתקבלת על הדעת של בני הערובה בפרשה הובילה למחקרים רבים באקדמיה ולעניין ציבורי במקרה, כולל סרט טלוויזיה שוודי מ-2003 שנקרא "Norrmalmstorg", סרט קנדי מ-2018 בשם "סטוקהולם" (אנ') ולסדרת הטלוויזיה של נטפליקס מ-2022 בשם "קלארק".
מהלך האירוע

האסיר יאן-אריק אולסון (אנ') שוחרר לחופשה מבית הסוהר ב-23 באוגוסט 1973. הוא נכנס לבנק קרדיטבנקן (אנ') שבכיכר נורמלמסטורג (אנ') בסטוקהולם במטרה לשדוד אותו. משטרת שוודיה הגיעה למקום לאחר זמן קצר. אחד השוטרים, אינגמר ורפפלדט, נפצע בידו לאחר שאולסון פתח לעברו באש, בעוד שוטר אחר נצטווה על ידו לשבת על כיסא ולשיר. אולסון לקח ארבעה בני ערובה ודרש שיאפשרו לחברו לתא הכלא, קלארק אולפסון (אנ'), להצטרף אליו יחד עם שלושה מיליון קרונות שוודיות, שני רובים, אפודים חסיני כדורים, קסדות ומכונית פורד מוסטנג.
אולסון היה עבריין חוזר שביצע מספר מעשי שוד מזוינים ומעשי אלימות, הראשון שבהם כשהיה בן 16. הממשלה אישרה להביא את אולפסון כקשר תקשורת עם מנהלי המשא ומתן של המשטרה. בת הערובה קריסטין אנמרק אמרה שהיא מרגישה בטוחה עם אולסון ואולפסון, אך חוששת שהמשטרה עלולה להסלים את המצב באלימות. אולסון ואולופסון חסמו את הכספת הפנימית ובה החזיקו את בני הערובה. במהלך המשא ומתן הוסכם שיוכלו לברוח במכונית.
אולפסון הסתובב בכספת ושר את "Killing Me Softly" של רוברטה פלאק. ב-26 באוגוסט, המשטרה קדחה חור לתוך הכספת הראשית מהדירה למעלה וצילמה את בני הערובה עם אולפסון. אולסון ירה בנשקו לחור ופצע שוטר ביד ובפנים.
אולסון ירה בנשקו ואיים להרוג את בני הערובה אם יתקפו אותו בגז. אף על פי כן, ב-28 באוגוסט השתמשה המשטרה בגז מדמיע, ואולסון ואולופסון נכנעו לאחר שעה. אף אחד מבני הערובה לא נפצע.
תוצאות השוד

גם אולסון וגם אולפסון הורשעו. אולופסון נידון לתקופת מאסר ממושכת. הוא טען, עם זאת, שהוא לא עזר לאולסון אלא רק ניסה להציל את בני הערובה. מאוחר יותר הוא זוכה בבית המשפט לערעורים בסווה (אנ') וריצה רק את יתרת עונשו הקודם. הוא המשיך לפגוש את בת הערובה קריסטין אנמרק מספר פעמים, ומשפחותיהם התיידדו. הוא גם ביצע מספר פשעים נוספים.
אולסון נידון ל-10 שנות מאסר. לאחר שחרורו, נטען כי הוא ביצע פשעים נוספים. לאחר שברח מהרשויות השוודיות במשך עשר שנים בגין פשעים פיננסיים, הוא הסגיר את עצמו למשטרה ב-2006.
בני הערובה הזדהו עם החוטפים שלהם, מה שהוביל להתעניינות אקדמית בעניין. המונח תסמונת סטוקהולם, נטבע על ידי הקרימינולוג נילס בז'רוט (אנ').
בשנת 1996, יאן-אריק אולסון עבר לצפון מזרח תאילנד עם אשתו ובנו, וחזר לשוודיה בשנת 2013. האוטוביוגרפיה של אולסון התפרסמה בשוודיה בשנת 2009.
בתרבות

סרט הטלוויזיה "Norrmalmstorg" משנת 2003, בבימויו של האקאן לינדה, מבוסס על האירוע. גרסה בדיונית של השוד נמצאת ב"סטוקהולם" (אנ'), סרט קנדי משנת 2018 בבימויו של רוברט בודרו (אנ').
בפרק של הפודקאסט "Criminal" (אנ') מובאת שיחה עם אולפסון על השוד.
בשנת 2022 הפיקה נטפליקס סדרה בת שישה פרקים בשם "קלארק" בבימויו של ג'ונאס אוקרלונד (אנ') ובכיכובו של ביל סקושגורד בתור קלארק אולופסון.
הערות שוליים

↑  Norrmalmstorgsdramat - Uppslagsverk - NE.se, www.ne.se
↑  Gentele, Jeanette (2003-09-01). "Norrmalmstorgsdramat blir riktigt spännande tv". Svenska Dagbladet (בשוודית). ISSN 1101-2412. נבדק ב-2022-06-10.
↑  Matt Grobar, Matt Grobar, Ethan Hawke & Noomi Rapace Learn True Meaning Of ‘Stockholm’ Syndrome — Tribeca Studio, Deadline, ‏19 באפריל 2018 (באנגלית)
↑  Episode 113: Hostage (04.26.2019)
ריק לאציו

אנריקו אנתוני לאציו (באנגלית: Enrico Anthony Lazio; נולד ב-13 במרץ 1958) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1993–2001, מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת ניו יורק. לאציו התפרסם ברמה הלאומית בעקבות היותו מועמד המפלגה הרפובליקנית בבחירות לסנאט של ארצות הברית בניו יורק ב-2000, בהן הובס בידי מועמדת המפלגה הדמוקרטית והגברת הראשונה של ארצות הברית, הילרי קלינטון.
הערות שוליים

1 2 3  ג'ף גרת ודון ואן נאטה ג'וניור, בדרכה, 2007, עמ' 281
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 7880 9320  LCCN: no2012112578  US Congress: L000155  VIAF: 256469856   WorldCat (עם VIAF): 256469856
ריק וייקמן

| --- | --- |

 לידה:  18 במאי 1949 (בן 75) פריווייל, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי למוזיקה, תיכון דרייטון מאנור 
 סוגה:  רוק מתקדם, מוזיקת אמביינט, מוזיקת העידן החדש, הארד רוק, מוזיקה קלאסית, מוזיקה נוצרית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב, מינימוג, סינתיסייזר, מלוטרון, פסנתר, אורגן האמונד, צ'מבלו 
 חברת תקליטים:  A&M רקורדס, גריפין מיוזיק, EMI קלאסיקס, ווייס רקורדס, כריזמה רקורדס, פרזידנט רקורדס, EMI 
 בן או בת זוג:  נינה קרטר (10 בנובמבר 1984–דצמבר 2004) 
 צאצאים:  אדם וייקמן, אוליבר וייקמן, ג'מה וייקמן 
 www.rwcc.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד כריסטופר וייקמן (באנגלית: Richard Christopher Wakeman; נולד ב-18 במאי 1949) הוא קלידן, כותב שירים, מפיק מוזיקלי, מגיש טלוויזיה ורדיו, שחקן וסופר בריטי. הוא ידוע בעיקר בזכות פעילותו כקלידן בלהקת הרוק המתקדם יס בחמש תקופות שונות בין 1971 ל-2004, וכמו כן בשל אלבומי הסולו שהוציא בשנות ה-70. בזכות פעילותו והשפעתו הרבה כמוזיקאי, וייקמן נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כחלק מלהקת יס ב-2017.
חייו

וייקמן נולד וגדל במערב לונדון ובתור נער התכוון להיות נגן קונצרטים, אבל פרש מלימודיו בקולג' המלכותי למוזיקה ב-1969 כדי להיהפך לנגן אולפן במשרה מלאה. עבודותיו המוקדמות כנגן אולפן כללו נגינה בין היתר עבור "Space Oddity" של דייוויד בואי, עימו עבד כמה פעמים בהמשך הקריירה שלו, והקלטות עם להקות ומוזיקאים כגון "Junior's Eyes", "טי רקס", אלטון ג'ון וקט סטיבנס. וייקמן דחה את הצעתו של בואי להצטרף ללהקת "העכבישים ממאדים" והצטרף ללהקת "הסטרובס" ב-1970, עימה הספיק להקליט שני אלבומים. שנה לאחר מכן הצטרף ללהקת "Yes" והשתתף בכמה מהאלבומים המפורסמים והנחשבים מסחרית ואמנותית שלהם, בשתי תקופות שנמשכו עד ל-1980 – במיוחד ראויים לציון "Close to the Edge"‏ (1972) ו-"Fragile" ‏(1971).
וייקמן התחיל את קריירת הסולו שלו ב-1973, ושלושת האלבומים המוצלחים ביותר שלו הם שלושת האלבומים הראשונים שלו, שכולם אלבומי קונספט: ששת נשותיו של המלך הנרי השמיני (1973); מסע אל בטן האדמה (1974) המבוסס על הספר באותו שם; המיתוס והאגדה של המלך ארתור ואבירי השולחן העגול (1975). וייקמן הקים להקה שלו בשם אנסמבל הרוק האנגלי ב-1974 שבמסגרתה הוא עדיין מופיע, ואף הקליט את פסקול הסרט הראשון שלו ליסטומניה (1975).
לאחר עזיבת להקת יס ב-1980, וייקמן התמקד בפרויקטי סולו בשנות השמונים שהצליחו ברמות שונות; אלבומו המצליח ביותר היה 1984, שיצא בשנת 1981, ובעקבותיו סינגל להיט הפופ הקטן שלו, "Glory Boys", מתוך האלבום Silent Nights‏ (1985). הוא אירח יחד עם הקלידן טוני אשטון את תוכנית הטלוויזיה Gastank שרצה בשנים 1982–1983 בה הם ראיינו מוזיקאים בולטים של שנות ה-70, ובמקביל התחיל להקליט את הראשון מבין סדרה של אלבומים בעלי תמות נוצריות, ניו-אייג' וסביבתנות קאנטרי איירס (1986) והבשורה (1987). בין השנים 1988 - 1990 הוא היה חבר בלהקת אנדרסון ברופורד וייקמן האו שבשל סוגיות זכויות יוצרים לא יכלה לקרוא לעצמה Yes, אבל בפועל תפקדו תחת המותג עד 1992. וייקמן חזר פעמיים נוספות לנגן עם חבריו מיס בין השנים 1995–2004, במהלכם הוא השלים עוד כמה פרויקטים אישיים וסיבובי הופעות, כולל הקלטה מחודשת לאלבומו השני "חזרה למרכז כדור הארץ" (1999). בין השנים 2016–2020, ווקמן הצטרף לווריאציה נוספת של Yes בהשתתפות הסולן ג'ון אנדרסון וטרבור רבין. וייקמן ממשיך להקליט אלבומים ולהופיע קונצרטים ברחבי העולם בתפקידים שונים; אלבומו האחרון הוא כוכב הלכת האדום (2020).
וייקמן השתתף בתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות, ושיחק בשלושה סרטים: הראשון הוא ליסטומניה של הבמאי קן ראסל, בו גילם את ת'ור אל הרעם. השני הוא סרט נוסף של קן ראסל מ-1984 בשם פשעי תשוקה, בו גילם צלם חתונות. השלישי הוא לבד מ-2002 בבימויו של פול קליידון, בו גילם פקיד לילה.
וייקמן כתב שלושה ספרים: ביוגרפיה ושני ממוארים.
הערות שוליים

↑  YES - inductees מתוך אתר היכל התהילה של הרוק אנד רול
1 2 3  עמית סלונים‏, יס הי קן: ריאיון עם ריק וויקמן, הקלידן האגדי של להקת Yes, באתר וואלה, 2 בפברואר 2017
↑  Paul Sinclair, ‏Elton John / Madman Across The Water 50th anniversary reissue, באתר superdeluxeedition.com, ‏21 באפריל 2022, בדיקה אחרונה ב־8 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432132105171  PLWABN: 9810671939805606  BIBSYS: 4062437  BNE: XX851680  BnF: cb13964854g (data)  GND: 120541866  ISNI: 0000 0001 1476 531X  LCCN: n91072460  MusicBrainz: 2ad06109-0a52-4b7b-8b7a-ca7c10baf597  NKC: xx0018569  NTA: 071868828  SNAC: w61h604c  SUDOC: 15816749X  VIAF: 85417643   WorldCat (עם VIAF): 85417643
רלית האי אינאקססיבל

| רלית האי אינאקססיבל |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: רליתיים
סוג:: Atlantisia
מין:: רלית האי אינאקססיבל
שם מדעי
 Atlantisia rogersi ‏Percy Lowe
תחום תפוצה


רלית האי אינאקססיבל (שם מדעי: Atlantisia rogersi) הוא עוף חסר יכולת תעופה ממשפחת הרליתיים, מין יחיד בסוג Atlantisia.
מאפיינים

העוף אנדמי לאי אינאקססיבל שבארכיפלג טריסטן דה קונה שבדרום האוקיינוס האטלנטי. העוף מפורסם בזכות היותו העוף חסר יכולת התעופה הקטן ביותר הקיים כיום. בגלל בידודו של האי ותצורתו הטופוגרפית הקשה, לא הובאו לאי טורפים גדולים, כך שאוכלוסיית המין לא נכחדה, בשונה מעופות חסרי יכולת תעופה אחרים שנכחדו (כולל העוף חסר יכולת התעופה הקטן יותר גדרון האי סטפן).
משקל הרלית 30 גרם בממוצע, ואורכה 17 ס"מ. צבע הנוצות חום כהה, כשהבטן כהה יותר. המקור שחור והעיניים אדומות. ניזונה מתולעים, זרעונים, עשים וענבה.
רלית אוצלוטית

| רלית אוצלוטית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: רליתיים
סוג:: Micropygia
מין:: רלית אוצלוטית
שם מדעי
 Micropygia schomburgkii ‏שומבורק, 1848
תחום תפוצה


רלית אוצלוטית (שם מדעי: Micropygia schomburgkii) היא מין של עוף ביצה ממשפחת הרליתיים, החי בדרום אמריקה. היא המין היחידי בסוגה.
זוהי רלית קטנה שאורכה 15 ס"מ בממוצע ומשקלה 25–40 גרם. היא בעלת מקור עדין וגוף חום-ורדרד עם כנפים כהות יותר ורגליים אפורות. הזכרים גדולים מהנקבות והם משמיעים קריאות קולניות בשעות הבוקר ובין הערביים כדי למשוך נקבות ולהזהיר יריבים.
הרלית חיה בטבע בסוואנות יבשות ואדמות שפלה עשבונית רטובה באזורים הטרופיים במדינות: בוליביה, ברזיל, קולומביה, קוסטה ריקה, גויאנה הצרפתית, גיאנה, פרגוואי, פרו, סורינאם וונצואלה.
הערות שוליים

↑  רלית אוצלוטית באתר הרשימה האדומה של IUCN