stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקדשה (יצירה)
מושאי ההקדשה > שליטים

אנציקלופדיה בריטניקה הוקדשה לשליט הבריטי המכהן למן שנת 1788 ועד לשנת 1901, עת נמכרה לשותפות אמריקאית, ולמן אותה העת ההקדשה כפולה - הן לשליט הבריטי המכהן והן לנשיא ארצות הברית המכהן. בהתאם לכך, המהדורה האחת-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה "מוקדשת ברשות להוד מעלתו ג'ורג' החמישי, מלך בריטניה הגדולה, אירלנד והדומיניונים הבריטיים שמעבר לים, קיסר הודו, וכן לוויליאם הווארד טאפט, נשיא ארצות הברית של אמריקה." סדר שתי ההקדשות השתנה עם השינויים שחלו ביחסי הכוחות בין ארצות הברית לבריטניה, וביחסי המכירות של הבריטניקה בשתי מדינות אלה; גרסת שנת 1954 של המהדורה הארבע-עשרה "מוקדשת ברשות לראשי שני העמים דוברי-האנגלית, דווייט דייוויד אייזנהאואר, נשיא ארצות הברית של אמריקה, והוד מעלתה, המלכה אליזבת' השנייה." בהתאם למסורת זו, גרסת שנת 2007 למהדורה החמש-עשרה של האנציקלופדיה "מוקדשת ברשות לנשיא הנוכחי של ארצות הברית של אמריקה, ג'ורג' ו. בוש, ולהוד מעלתה, המלכה אליזבת' השנייה."
מושאי ההקדשה > הקדשות חריגות

הקדשות לגורמים פחות מקובלים נובעות מהתייחסות הומוריסטית או יוצאת דופן של המחבר לרעיון ההקדשה.
הקדשה אישית

בנוסף להקדשה הכללית, המודפסת בתחילתו של הספר, ניתנת לעיתים הקדשה אישית, לאדם המקבל (או רוכש) עותק של הספר מהמחבר. בשבוע הספר העברי נהוג שמחברי ספרים עומדים בדוכני הספרים וחותמים על הקדשות לקוני ספריהם.
עמוד ההקדשה של הספר "הגשש החיוור - ספר זהב". בחלקו העליון ההקדשה המודפסת בכל עותקי הספר, ובהמשך העמוד הקדשה אישית
דריוס אולארו

דַריוּס דוּמיטְרוּ אוֹלַארוּ (ברומנית: Darius Dumitru Olaru; נולד ב-3 במרץ 1998) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת הקשר המרכזי וההתקפי בסטיאווה בוקרשט מליגת העל הרומנית, בה הוא גם משמש כקפטן, ובנבחרת רומניה. בשנת 2020 חתם בסטיאווה בוקרשט, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכה בגביע הרומני, ובעונת 2023/24 זכה עם הקבוצה באליפות.
בזירה הבינלאומית, ייצג אולארו את נבחרת רומניה עד גיל 21 בשתי אליפויות אירופה לנוער, ב-2019 וב-2021. את הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך ביוני 2021 במשחק ידידות שהסתיים בהפסד 1–2 לגאורגיה.
קריירת מועדונים > גז מתאן מדיאש

אולארו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של גז מתאן מדיאש ב-29 באוגוסט 2015, בניצחון 1–2 בחוץ על אוטה ארד בליגה השנייה. הוא צבר 12 משחקים וכבש שני שערים במהלך העונה, כאשר קבוצת נעוריו חזרה לליגה הראשונה לאחר שנה אחת בלבד של היעדרות.
אולארו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה העליונה ב-19 בספטמבר 2016, בניצחון 0–2 על האלופה המכהנת אסטרה ג'יורג'יו. ב-23 במאי 2017 כבש את שער הליגה הראשון שלו מנקודת העונשין בהפסד 0–3 לקונקורדיה קיאג'נה.
קריירת מועדונים > סטיאווה בוקרשט

בתחילת 2018 חתם אולארו על טרום חוזה עם קבוצת ליגת העל סטיאווה בוקרשט, אך העסקה נכשלה בתחילה לאחר שלא ניתן היה להסכים על דמי העברה. במאי של השנה שלאחר מכן, חידשה הקבוצה הבירה את העניין וחתמה עליו תמורת סכום לא ידוע, כאשר העסקה ראתה אותו מצטרף לסגל בתחילת 2020. דווח כי סטיאווה בוקרשט הציעה הצעה גבוהה יותר מצ'.פ.ר. קלוז' עבור העברתו של אולארו, שם הוא הוערך מאוד על ידי המאמן דן פטרסקו.
אולארו נחשף רשמית כשחקן של סטיאווה בוקרשט ב-7 בינואר 2020, וקיבל את החולצה מספר 27. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה בהפסד 0–1 לצ'.פ.ר. קלוז' ב-2 בפברואר, וארבעה ימים לאחר מכן כבש את שער הפתיחה בניצחון 2–1 על וולונטארי. לאחר סיום עונתו המלאה הראשונה בקבוצה, בה שיחק 30 משחקים וכבש שבע פעמים בליגה, נבחר אולארו לנבחרת העונה של ליגת העל 2020/21 על ידי ליגת הכדורגל המקצוענית.
בעונת 2023/24 סייע אולארו עם 15 שערים שיא קריירה ב-36 משחקי ליגה, כאשר סטיאווה בוקרשט זכתה בתואר האליפות הראשון שלה לאחר תשע שנים.
קריירה בינלאומית > נבחרות נוער

אולארו זומן לראשונה לנבחרת רומניה עד גיל 21 בספטמבר 2018, וב-15 בנובמבר באותה שנה כבש במשחק ידידות 3–3 נגד בלגיה בקלוז'-נאפוקה. לאחר מכן נבחר על ידי מיריל רדוי לסגל רומניה לאליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2019, שם שיחק שני משחקים בשלב הבתים והיה מחליף שלא שיחק כאשר נבחרתו הודחה מהתחרות לאחר הפסד 2–4 לגרמניה בחצי הגמר.
גילו של אולארו הקנה לו גם זכאות להשתתף בטורניר 2021, כאשר המאמן הראשי אדריאן מוטו בחר בו בהרכב הפתיחה בשלושת משחקי הבתים של הטורניר הסופי. רומניה סיימה עם אותו מספר נקודות כמו הולנד וגרמניה, אך לא הצליחה להעפיל לשלב הנוקאאוט.
קריירה בינלאומית > הנבחרת הבוגרת

בעקבות יכולתו הטובה של אולארו לאורך עונת 2020/21, מיריל רדוי, שבינתיים קודם לנבחרת הבוגרת, העניק לו את הופעת הבכורה ב-2 ביוני 2021, בהפסד 1–2 במשחק ידידות לגאורגיה. אולארו צבר שישה משחקים במוקדמות יורו 2024, ונכנס בעיקר כמחליף כאשר רומניה סיימה את הבית במקום הראשון.
סגנון משחק

בתחילת דרכו שימש אולארו כקשר התקפי או כקיצוני, אך לאחר המעבר לסטיאווה בוקרשט התפתח לקשר מרכזי. המאמן הרומני יואן סבו תיאר אותו כ"שחקן המעורב פיזית ונפשית (בקבוצתו), הן בהגנה והן בהתקפה, בעל כוח פיזי ונראה רציני". אולארו, ימני במקור, מסוגל לכבוש שערים בשני רגליו בזכות יכולת השימוש בשתי רגליו באופן שווה.
חיים אישיים

הוריו של אולארו עזבו את רומניה כדי לעבוד מחוץ למדינה והתגרשו בשלב מסוים במהלך ילדותו, מה שהשאיר אותו בעיקר בטיפול של סבא וסבתא שלו. הוא ציין שהיה אוהד מושבע של דינמו בוקרשט בילדותו.
ויקטור פוקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בינואר 1924 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  16 בספטמבר 2023 (בגיל 99) סטנפורד, קליפורניה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלת בריאות, כלכלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה (1955)  אוניברסיטת ניו יורק 
 מנחה לדוקטורט:  פרדריק ססיל מילס, ג'ורג' סטיגלר 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד 
 תלמידי דוקטורט:  מייקל גרוסמן, ג'ויס פ. ג'ייקובסן 
 פרסים והוקרה:  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 אתר רשמי
 
ויקטור רוברט פוּקס (Victor Robert Fuchs;‏ 31 בינואר 1924 – 16 בספטמבר 2023) היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת סטנפורד, שנחשב לאחד מגדולי כלכלני הבריאות בעולם.
ביוגרפיה

נולד ב-1924 בניו יורק למשפחה יהודית אמריקאית. אביו אלפרד היה סוחר פרוות ואמו הייתה עקרת בית. בשנים 1943–1946 שירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית. בשנים 1946–1950 עסק בסחר פרוות.
בשנת 1947 קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת ניו יורק. ב-1951 קיבל תואר שני וב-1955 קיבל תואר שלישי, שניהם מאוניברסיטת קולומביה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בסחר בפרוות, בכותרת "The economics of the fur industry; a study of a highly competitive industry in a less competitive economy", ונעשתה בהנחיית פרדריק מילס (אנ') וג'ורג' סטיגלר.
בשנים 1953–1959 נמנה עם סגל המחלקה לכלכלה באוניברסיטת קולומביה. בשנים 1959–1960 היה פרופסור חבר לכלכלה באוניברסיטת ניו יורק. בשנים 1968–1974 היה במקביל פרופסור בבית הספר לרפואה הר סיני (אנ') ובאוניברסיטת העיר ניו יורק. בשנים 1974–1995 היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1995 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
בשנת 1995 שימש כנשיא האגודה האמריקאית לכלכלה (אנ').
פרסם 16 ספרים ויותר ממאתיים מאמרים. ספרו הידוע והמשפיע ביותר הוא "מי יחיה: בריאות, כלכלה ובחירה חברתית" (Who shall live?: health, economics, and social choice;‏ 1974), שעוסק בהיבטים השונים של כלכלת הבריאות. הספר יצא לאור בשנת 2011 בהוצאה שלישית ומעודכנת.
בשנת 1948 נישא לבוורלי בק. התאלמן בשנת 2007.
ויקטור פוקס נפטר ב-16 בספטמבר 2023. הותיר אחריו ארבעה ילדים.
הוקרה

בשנת 1982 נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בשנת 1990 נבחר לחברה הפילוסופית האמריקאית.
בשנת 2001 קיבל אות כבוד מאגודת אומיקרון דלתא אפסילון (אנ').
בשנת 2005 נבחר לעמית האגודה של כלכלני עבודה (גר').
מספריו

Who shall live?: health, economics, and social choice, 1974.
Individual and social responsibility: child care, education, medical care, and long-term care in America, University of Chicago Press, 1996 (editor)
The future of health policy, Harvard University Press, 1993
How We Live: An Economic Perspective on Americans from Birth to Death, Harvard University Press, 1984
Economic aspects of health, University of Chicago Press, 1982 (editor)
Women's Quest for Economic Equality, Harvard University Press, 1990
הערות שוליים

↑  "American Economic Association - Past Presidents". www.aeaweb.org.
↑  List of active members by class, 24 October 2014
↑  "Omicron Delta Epsilon - The International Economics Honor Society". www.omicrondeltaepsilon.org.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462712005171  BIBSYS: 90082883  BnF: cb12279094k (data)  CiNii: DA02405138  GND: 124079121  ISNI: 0000 0000 8407 0030  LCCN: n50023735  MGP: 222958  NDL: 00440301  NKC: vse2013770753  NLA: 35106508  NLK: KAC2022D4964  NTA: 068128932  RERO: 02-A003268423  SUDOC: 031608914  S2AuthorId: 2227201421  VIAF: 109693205   WorldCat (עם VIAF): 109693205 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר סטימסון

| --- | --- |

במרכז התמונה - המדרון המערבי של הר סטימסון. בימין התמונה הר פינצ'ו
 מידע כללי
 גובה:  3,091 מ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מונטנה, ארצות הבריתארצות הברית
 רכס הרים:  רכס לואיס 
 קואורדינטות:  48°30′52″N 113°36′36″W﻿ / ﻿48.5144°N 113.61°W﻿ / 48.5144; -113.61
  (למפת מונטנה מוגדלת) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל הפארק הלאומי גליישר קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה הר סטימסון(למפת מונטנה רגילה) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל הפארק הלאומי גליישר קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה הר סטימסון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר סטימסון(למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר סטימסון
 
המדרונות הדרום- מערביים של הר סטימסון, מבט מאגם סטנטון
הר סטימסון (באנגלית: Mount Stimson) הוא הר ברכס לואיס, בשטח הפארק הלאומי גליישר, במחוז גליישר, במדינת מונטנה שבארצות הברית.
גובהו של הר סטימסון 3,091 מטרים מעל פני הים, והוא ההר השני בגובהו בשטח הפארק.
הר סטימסון הוא ההר ה-236 בגובהו במדינת מונטנה, וההר ה-5,779 בגובהו בארצות הברית.
הר סטימסון מתנשא לגובה של 1,336 מטרים מעל סביבתו.
הר סטימסון הוא ההר ה-9 בהתנשאותו במדינת מונטנה, וה-139 בהתנשאותו בארצות הברית.
הר סטימסון ממוקם 8 קילומטרים ממערב לקו פרשת המים של אמריקה.
ההר ממוקם 19 קילומטרים דרומית מזרחית לאגם מקדונלד.
נחל פינצ'ו (Pinchot Creek) מנקז את המדרונות הדרומיים של הר סטימסון, נחל נייאק (Nyack Creek) מנקז את המדרונות האחרים של ההר. שני הנחלים נשפכים אל נהר פלטהד.
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שם הנרי סטימסון, שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית וכן כיהן פעמיים בתפקיד מזכיר המלחמה של ארצות הברית. סטימסון טייל ועשה טרקים יחד עם ג'ורג' בירד גרינל שסקר את אזור הפארק הלאומי גליישר בשנות ה-90 של המאה ה-19, ותמך במאמצים להקמת הפארק הלאומי.
היסטוריה > הטיפוס על ההר

הטיפוס הראשון המתועד לפסגת הר סטימסון בוצע בשנת 1951, על ידי ג'יי גורדון אדוארדס (J. Gordon Edwards) ו-אליס אדוארדס (Alice Edwards), אולם בהגיעם לפסגה הם מצאו עדויות לכך שהיו העפלות קודם לכן לפסגת ההר.
תיירות > טיפוס הרים

הר סטימסון ידוע במדרונותיו התלולים, ובהתנשאותו מעל סביבותיו. כמו כן ההר בולט גם בבידודו; ההר הוא אחת הפסגות הרחוקות ביותר מכבישי הפארק - ובשל סיבות אלה נחשב ההר להר קשה ביותר לטיפוס בארצות הברית, בכך ההר מהווה אתגר מיוחד למטפסי הרים.
לקריאה נוספת

• George Bird Grinell, , P 122
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי
1 2 3 4 5 6  מידע משווה על גובה ההר
↑  מידע היסטורי
| אתרים בפארק הלאומי גליישר |
| --- | --- | --- |
| אזורים בפארק | מני גליישר |  |
| אתרי מורשת היסטוריים | דרך הולכים-אל-השמש • מלון מני גליישר |  |
| רכסי הרים | לואיס • ליווינגסטון |  |
| הרים | אלזוורת' • בראון • גולד • ג'קסון • גרינל (הר גרינל • נקודת גרינל) • וילבר • לוגן • סטימסון • סייה • פינצ'ו • צ'פמן • קליבלנד • רייזינג וולף |  |
| נהרות | ווטרטון |  |
| אגמים | גרינל • ווטרטון • טו מדיסן • מקדונלנד • סוויפטקרנט • פּריי |  |
| קרחונים | גרינל • הריסון • לוגן • סלמנדר • רד איגל |  |
הסופר קאפ האדריאטי

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל 
 תאריך ייסוד:  2017 
 ארגון מפעיל:  יול"ב 
 מספר מתמודדים:  8
 מדינות משתתפות:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה, מונטנגרו מונטנגרו, מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית, סלובניה סלובניה, סרביה סרביה, קרואטיה קרואטיה
 זוכה:  מונטנגרו סטודנטסקי סנטאר (2023)
 הכי הרבה זכיות:  קרואטיה צדביטה זאגרב, סרביה הכוכב האדום בגלרד, סרביה פרטיזן בגלרד, מונטנגרו סטודנטסקי סנטאר (1)
 www.aba-liga.com
 
הסופר קאפ של הליגה האדיראטית, המכונה גם הסופר קאפ של ליגת ה-ABA או הסופר קאפ האדריאטי, הוא תחרות סופר-קאפ כדורסל שנתית בין קבוצות הליגה האדריאטית, תחרות אזורית בין קבוצות משש מדינות יוגוסלביה לשעבר: בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית, מונטנגרו, סרביה וסלובניה.
היסטוריה

אספת הליגה האדדריאטית שהתקיימה ב-24 ביולי 2017 בבלגרד, סרביה, החליטה לארגן את הסופר קאפ האדריאטי עם 8 משתתפות.
בשנת 2017 נערכה המהדורה הראשונה של הסופר קאפ בבר, מונטנגרו, וצדביטה זאגרב זכתה בה. בעונה השנייה נפגשו הקבוצות נפגשו בלקטאשי, בוסניה והרצגובינה, והכוכב האדום בלגרד הוכתרה לאלופה. הסופר קאפ השלישי התקיים בזאגרב, קרואטיה, וזכתה בו פרטיזן בלגרד.
קבוצות מבוסניה והרצגובינה, קרואטיה, מקדוניה, מונטנגרו, סרביה וסלובניה שיחקו בעבר בתחרות דומה, כשהיו חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. הגביע היוגוסלבי בכדורסל נערך במשך 33 שנים, מ-1959 עד 1992 (לא נערך ב-1961, 1963–1968).
ב-29 ביוני 2020 ביטלה אספת הליגה את טורניר 2020, שהיה אמור להיערך בפודגוריצה, בעקבות מגפת הקורונה.
ב-2023, לאחר שלוש שנים בהם לא התקיים הטורניר, ניצחה סטודנטסקי סנטאר את פרטיזן בלגרד בטורניר שנערך בפודגוריצה.
מחזיקות התואר

2017: קרואטיה צדביטה זאגרב
2018: סרביה הכוכב האדום בלגרד
2019: סרביה פרטיזן בלגרד
2023: מונטנגרו סטודנטסקי סנטאר
משתתפות

להלן רשימה של הקבוצות ששיחקו בסופר קאפ האדריאטי.
משתתפות > מפתח

| --- | --- |
פורקה: הקבוצה פורקה
פרשה: הקבוצה פרשה
1: זוכה
2: סגנית
QF: רבע הגמר
SF: חצי הגמר
–: לא העפילה
T: מדורגת ראשונה
מ: מארחת
משתתפות > רשימת משתתפות

| קבוצה | 2017 | 2018 | 2019 | 2023 | סה"כ עונות | הישג שיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בוסניה והרצגובינה איגוקאה | 5 | 05 !QFמ | 10 !– | 4 | 3 | 05 !רבע הגמר |
| קרואטיה צדביטה זאגרב | 1T | 03 !SF | 10 !– | 10 !– | 2 | 01 !זכייה |
| קרואטיה ציבונה זאגרב | 8 | 10 !– | 08 !QFמ | 10 !– | 2 | 05 !רבע הגמר |
| קרואטיה ק.ק. זאדאר | 10 !– | 05 !QF | 10 !– | 6 | 3 | 05 !רבע הגמר |
| מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | 2 | T2 | 03 !SF | מ3 | 3 | 02 !סגנות |
| מונטנגרו מורנר בר | מ4 | 05 !QF | 10 !– | 10 !– | 2 | 03 !חצי הגמר |
| מונטנגרו סטודנטסקי סנטאר | 10 !– | 10 !– | 10 !– | 1 | 1 | 01 !זכייה |
| סרביה הכוכב האדום בלגרד | פרשהT | 1 | 05 !QFT | פרשה | 2 | 01 !זכייה |
| סרביה FMP בלגרד | 7 | 10 !– | 07 !QF | 7 | 3 | 05 !רבע הגמר |
| סרביה מגה לקס | 3 | 10 !– | 06 !QF | 5 | 3 | 03 !חצי הגמר |
| סרביה פרטיזן בלגרד | 6 | 03 !SF | 1 | 2T | 4 | 01 !זכייה |
| סלובניה צדביטה אולימפיה | לא הייתה קיימת | לא הייתה קיימת | 2 | 8 | 2 | 02 !סגנות |
| סלובניה קופר פרימורסקה | 10 !– | 10 !– | 04 !SF | פורקה | 1 | 03 !חצי הגמר |
| סלובניה אולימפיה ליובליאנה | 10 !– | 05 !QF | פורקה | פורקה | 1 | 05 !רבע הגמר |
MVP

| עונה | שחקן | קבוצה | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | בוסניה והרצגובינה אנדריה סטיפנוביץ' | קרואטיה צדביטה זאגרב |  |
| 2018 | סנגל מוחמד פאיה | סרביה הכוכב האדום בלגרד |  |
| 2019 | ארצות הברית ראשון תומאס | סרביה פרטיזן בלגרד |  |
| 2023 | בוסניה והרצגובינה קנאן קמניאש | מונטנגרו סטודנטסקי סנטאר |  |
ראו גם

הליגה האדריאטית
הגביע היוגוסלבי בכדורסל
הערות שוליים

↑  "The ABA League Second Division will start from the 2017/18 season". הליגה האדריאטית. 24 ביולי 2017. נבדק ב-24 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Conclusions of the ABA League j.t.d. Assembly". הליגה האדריאטית. נבדק ב-29 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ABA League j.t.d. Assembly selected new Management". הליגה האדריאטית. נבדק ב-30 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Andrija Stipanović is the 2017 ABA Super Cup MVP". הליגה האדריאטית. נבדק ב-24 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ZVEZDI PRVI TROFEJ U SEZONI Faje MVP Superkupa ABA lige". sport.blic.rs. נבדק ב-13 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rashawn Thomas is the MVP of the 2019 ABA Super Cup". aba-liga.com. נבדק ב-29 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
זולו (אתר אינטרנט)

לוגו האתר
פורטל זולו הוא אחד מהפורטלים הישראליים הראשונים. הוא הוקם בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 (הקישור אינו פעיל) על ידי שרון טל, עורך דין מרעננה.
האתר מוגדר כפורטל לכל המשפחה, שממנו אפשר לגלוש אל רוב האתרים המרכזיים והנושאים הפופולריים ביותר ברשת, בהיותו מכיל מגוון קישורים לאתרי אינטרנט אחרים. בנוסף, הוא כולל מחשבונים ליישומים שונים במגוון תחומים; מנוע חיפוש גנאלוגי לשמות משפחה ושמות עבריים הראשון מסוגו באינטרנט; מדור היכרויות; ועוד.
זולו היה מהפורטלים הראשונים באינטרנט הישראלי ששילבו תחומים רבים כל כך. עם השנים נותר זולו הפורטל היחיד שאינו מעוגן בשותפויות כלכליות עם ספקי תוכן גדולים, ואינו מוגבל לתוכן של חברה אחת בלבד. בשנת 2007 חתם הפורטל על הסכם עם חברת d-media, חברת המדיה של דפי זהב, למכירת שטחי פרסום באתר. בערך באותה התקופה החל הפורטל לעסוק בוויקי: הפורטל פתח אתר ויקי לנוער בנושא הקוד הפתוח. האתר נפתח בשיתוף פעולה עם ויה מכון מחקר ועם איגוד האינטרנט הישראלי.
ב-2005 מוקם זולו במקום ה־26 ברשימת האתרים הפופולריים בישראל לפי דירוג אלכסה, אולם ב-2007 דורג האתר במקום ה־76 בלבד באותה הרשימה.
זולגות דמעותי, אמר השוטר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פיליפ ק. דיק
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 הוצאה
 הוצאה:  Doubleday
 תאריך הוצאה:  1974
 מספר עמודים:  271
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מסדה
 תאריך:  2015
 תרגום:  עמנואל לוטם
 פרסים
 פרס לרומן מדע בדיוני על שם ג'ון וו. קמפבל (1975) 
 
זולגות דמעותי, אמר השוטר (במקור באנגלית: "Flow My Tears, the Policeman Said") הוא רומן מדע בדיוני משנת 1974 מאת הסופר האמריקאי פיליפ ק. דיק. הסיפור עוקב אחר גֵ'ייסון טַוֶורנֶר, זמר וכוכב טלוויזיה משופר גנטית, שמתעורר יום לעולם שבו הוא מעולם לא התקיים. הסיפור מתרחש ב-1988 עתידנית, בארצות הברית שהפכה למדינת משטרה אחרי מלחמת אזרחים שנייה. בעולם זה ביקורות פתע של כוחות שיטור מתרחשות תדיר ברחובות, ואדם אשר נתפס ללא תעודות זיהוי מתאימות, נשלח למחנות עבודה או למותו. טוורנר נאלץ למצוא דרכים שונות באמצעות טיפוסים מפוקפקים שונים, לגלות מה קרה לו וכיצד להתחמק ממצב אפשרי של כליאה וגירוש למחנה עבודה. הספר היה מועמד לפרסי ההוגו (1975) ונבולה (1974), וזכה בפרס ג'ון וו. קמפבל לספר המדע הבדיוני הטוב ביותר ב-1975. הוא נחשב לאחד מספריו החשובים והמוערכים ביותר של דיק.
הפיגוע בכנסיית סווטה נדליה

| --- | --- |

 תאריך:  16 באפריל 1925 
 מקום:  כנסיית סווטה נדליה 
 קואורדינטות:  42°41′48″N 23°19′18″E﻿ / ﻿42.696666666667°N 23.321666666667°E﻿ / 42.696666666667; 23.321666666667
 סוג:  פיגוע 
 נשק:  פצצה 
 הרוגים:  213 
 פצועים:  320
 מבצע:  המפלגה הקומוניסטית של בולגריה 
  (למפת סופיה מוגדלת) מחוז סופיה פרניק קיוסטנדילהפיגוע בכנסיית סווטה נדליה(למפת סופיה רגילה) מחוז סופיה פרניק קיוסטנדילהפיגוע בכנסיית סווטה נדליה
 
כנסיית "סווטה נדליה" לאחר הפיגוע
שלט הנצחה המוצב בכניסה לכנסייה
לפני: הכנסייה כפי שצולמה ב-1922
אחרי: כנסיית סווטה נדליה, זמן קצר לאחר הפיגוע
כנסיית סווטה נדליה כפי שצולמה ב-2011
הפיגוע בכנסיית סְוֶוטָה נֶדֶלְיַה (בבולגרית: Атентат в църквата Света Неделя) הוא פיגוע הטרור הגדול ביותר בהיסטוריה של בולגריה המודרנית, שהתבצע בצהרי ה-16 באפריל 1925 בכנסיית "סווטה נדליה" אשר בסופיה בירת בולגריה. חברי תא מחתרתי של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית שפעלו בהשראתה של ברית המועצות, הניחו פצצה רבת עוצמה שכוונה להתפוצץ בעת טקס ההלוויה שנערך לגנרל קונסטנטין גאורגייב אשר נרצח יומיים קודם לכן, ונועדה לחסל את המלך בוריס השלישי וראשי ממשלו אשר אמורים היו להשתתף בהלוויה. 160 בני אדם נהרגו, ובכללם אישי צבא וממשל בכירים, ועוד 320 נפצעו. המלך בוריס השלישי, שאיחר לטקס, ניצל.
הפיגוע עורר טלטלה בממשל ובציבור הבולגרי, ובעקבותיו הכריזה הממשלה הבולגרית בראשות אלכסנדר צאנקוב על משטר צבאי, ובפיקודו של שר הפנים איוון רוסב ננקטו צעדי דיכוי חסרי תקדים בממלכה הצעירה הן באופן רשמי והן על ידי הפעלת מיליציות חצי-צבאיות. בחודשים שלאחר הפיגוע נהרגו בחילופי אש עם כוחות הביטחון, נרצחו או הוצאו להורג לפחות 400 בני אדם, רובם קומוניסטים או כאלו שנחשדו באהדת התנועה. טלטלה עברה גם על יהדות בולגריה בכלל ועל יהדות סופיה בפרט, שכן אחד מחברי מנגנון קבוצת הטרור, חיים מרקו פרידמן, היה יהודי, ועובדה זו הובילה לפרץ אנטישמיות שהתמקד בבירה הבולגרית.
רקע

תבוסת בולגריה במלחמת העולם הראשונה ותנאי חוזה ניי שנכפו עליה ונחשבו להשפלה לאומית בציבור הבולגרי, הובילו לתסיסה פוליטית ולמשבר כלכלי קשה שטלטל את החברה בבולגריה. צמצומו של הצבא הבולגרי לכדי ז'נדרמריה פלט אל מעגל האבטלה עשרות אלפי חיילים וקצינים שחלקם התאגדו בקבוצות מחתרתיות לאומניות ששמו להן למטרה להחזיר בכוח לממלכה את השטחים האבודים: תראקיה, מקדוניה הווארדארית ודרום דוברוג'ה. הקומוניסטים ניצלו את חולשתה של הממלכה וניסו לייבא את מהפכת אוקטובר גם לבולגריה.
ממשלו של אלכסנדר סטמבוליסקי רדף את ראשי הצבא והמערכת הפוליטית מתקופת המלחמה משום שראה בהם אחראים לאסון וכן פעל להגבלת פעילותם של הארגונים החצי-צבאיים. בנוסף, החל ממשלו לרקום קשרים עם רומניה ויוגוסלביה. ב-9 ביוני 1923 פרצה בבולגריה הפיכה צבאית, סטמבוליסקי הודח ונרצח ואלכסנדר צאנקוב התמנה לראש הממשלה. בספטמבר 1923 פרצה הפיכה קומוניסטית בבולגריה. ממשלתו של אלכסנדר צאנקוב שנהנתה מאמון הצבא הכריזה על משטר צבאי וכוחות הצבא הבולגרי התנגשו במורדים ודיכאו את ההפיכה ביד קשה. אלפי חיילים ואזרחים נהרגו או הוצאו להורג במהלך ההפיכה ומנהיגי המורדים גאורגי דימיטרוב ווסיל קולארוב נמלטו לברית המועצות. התנועה הקומוניסטית הוצאה אל מחוץ לחוק, רבים מחבריה נאסרו וראשיה גמרו אומר לחסל את בוריס השלישי, מלך בולגריה, להפיל את משטרו ולהשתית בבולגריה שלטון קומוניסטי.
הפיגוע > מהלך האירועים

ראשי המפלגה ששהו בגלות הקימו "מנגנון תגמול" שתפקידו היה לארגן קבוצות מחתרתיות שיועדו לביצוע התקפות על יעדים נבחרים ועם ראשי המנגנון נמנה וולקו צ'רבנקוב. בדצמבר 1924 הצליחו הקומוניסטים לגייס לשורותיהם את פטר זאדגורסקי שהועסק כאיש אחזקה בכנסיית סווטה נדליה. כנסיית "סווטה נדליה" נבנתה עוד במהלך המאה ה-10 ובמחצית השנייה של המאה ה-19 נהרס המבנה הקדום והוקמה הכנסייה שהפכה לאחד מסמליה של בירת בולגריה המודרנית. הועלה רעיון לרצוח את מפקד המשטרה ולתקוף את באי הלווייתו עם הגעתם לכנסייה או במהלך הטקס. כך אמורים היו להשיג המפגעים הקומוניסטים פגיעה בבכירים במנגנוני הביטחון ומייד לאחר ההתקפה תוכנן לנצל את האנדרלמוסיה לביצוע הפיכה ותפיסת השלטון. הפעולה אושרה על ידי ראשי המפלגה גאורגי דימיטרוב ווסיל קולארוב אשר שהו בגלות. במקביל, נמשכה פעולת מנגנוני הביטחון הבולגריים כנגד חברי המפלגה וראשיה, מקצתם חוסלו ורבים נאסרו. הקומוניסטים איבדו מכוחם במהירות וחלון הזמן לביצוע תוכניתם הלך והצטמצם. הוקמה חוליה מיוחדת שתפקידה היה להטמין 25 קילוגרמים של חומר נפץ בעליית הגג של הכנסייה בסמוך לאחד מהעמודים התומכים של הכיפה המרכזית והפעולה בוצעה בסיועו של פטר זאדגורסקי.
ב-12 בפברואר 1925 התנקשו הקומוניסטים במפקד המשטרה הבולגרית ולצ'ו איוואנוב (בולגרית: Вълчо Иванов), אך סידורי האבטחה במהלך הלווייתו היו קפדניים במיוחד ומפקדי "מנגנון התגמול" של המפלגה הקומוניסטית החליטו לבחור מועד אחר לביצוע הפעולה. ב-14 באפריל 1925 נרצח הגנרל והפוליטיקאי קונסטנטין גאורגייב בידי מתנקש מטעם "מנגנון התגמול". כאמור, נועדה ההתנקשות לשמש כפתיון לפיגוע המרכזי שכוון לחסל את המלך וראשי מנגנון השלטון. טקס ההלוויה יועד להתקיים יומיים מאוחר יותר בשעה 15:00 בכנסיית "סווטה נדליה" בנוכחות המלך הבולגרי בוריס השלישי, ראשי ממשל ובכירי הצבא.
בראשית אפריל נכשל ניסיון התנקשות בחייו של המלך בוריס השלישי. אש אוטומטית נפתחה לעבר מכוניתו ליד העיר בוטבגרד על ידי חברי הארגון המהפכני המקדוני. שניים מנוסעי הרכב נהרגו, אך בוריס השלישי הצליח להימלט מהמקום. ב-16 באפריל ערך המלך ביקור תנחומים בבית משפחות הנרצחים בניסיון ההתנקשות ואיחר לתחילת טקס ההלוויה בכנסיית סווטה נדליה. וכך, בשעה 15:20 הוחל בטקס ההלוויה בלעדיו. לפי תאום מראש סימן פטר זאדגורסקי לניקולה פטרוב איש "מנגנון התגמול" שנכח בקהל להפעיל את מטען הנפץ. פטרוב הפעיל את מנגנון הנפץ שהיה בעל השהייה קצרה ושניהם עזבו את הבניין. תוך דקות הרעיד פיצוץ חזק את חלל הכנסייה וכיפתה קרסה על נוכחי הטקס. בשל התרחשות הפיצוץ בחלל סגור הועצמה השפעתו.
הפיגוע > תוצאות הפיגוע

160 בני אדם נהרגו בפיגוע ו-320 נפצעו רובם מאצולת הצבא והמערכת הפוליטית של הממלכה. בין ההרוגים הגנרל קאלין ניידנוב שכיהן כשר המלחמה בתקופת מלחמת העולם הראשונה, סטפן נרזוב מפקד ארמייה מאותה המלחמה, ראש עיריית סופיה פסקל פסקלב, מפקד המשטרה הבולגרית וכן קצינים בכירים נוספים וחברי פרלמנט. בין הפצועים ראש הממשלה אלכסנדר צאנקוב, שר הפנים איוון רוסב, שר ההגנה איוון ולקוב וחבר הפרלמנט אנדריי ליאפצ'ב. עוד נפצעו הגנרלים ולדימיר ואזוב וגאורגי טודורוב. המטרופוליט סטפן שניהל את טקס ההלווייה לא נפגע, אף על פי שגג הכנסייה קרס מעל אזור הבמה ממנה נשא את דרשתו. לימים הפך לדמות משמעותית בסיפור הצלתם של יהודי בולגריה משילוח אל מחנות ההשמדה וזכה לעיטור חסיד אומות העולם. באירוע נכח גם הקולונל בדימוס אברהם תג'ר ממנהיגי יהדות בולגריה, לימים יושב ראש הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה ודמות מפתח במאבקה של הקהילה היהודית בבולגריה נגד גירוש בניה מהממלכה. הוא נפצע קל אך רעייתו רוזה נהרגה.