stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמדומים 2: ירח חדש

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  "מולד הירח" מאת סטפני מאייר
 בימוי:  כריס וייץ 
 הופק בידי:  מארק מורגן ויק גודפרי
 תסריט:  מליסה רוזנברג, סטפני מאייר 
 עריכה:  פיטר למברט
 שחקנים ראשיים:  קריסטן סטיוארט רוברט פטינסון טיילור לאוטנר אשלי גרין רייצ'ל לפבר בילי בורק פיטר פצ'ינלי ניקי ריד קלן לוץ ג'קסון ראת'בון אנה קנדריק מייקל שין דקוטה פנינג
 מוזיקה:  אלכסנדר דספלה
 צילום:  חוויאר אקירסארוב 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Summit Entertainment 
 חברה מפיצה:  Summit Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 20 בנובמבר 2009 ישראל 10 בדצמבר 2009
 משך הקרנה:  130 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט פנטזיה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט פעולה, סרט דרמה, סרט ערפדים, סרט אימה, סרט נעורים, סרט אנשי זאב 
 מקום התרחשות:  איטליה, וושינגטון 
 תקציב:  $50,000,000
 הכנסות:  $709,827,462
 הכנסות באתר מוג'ו:   newmoon
 פרסים:  פרס הקולנוע של MTV לנשיקה הטובה ביותר (קריסטן סטיוארט, רוברט פטינסון)  פרס בחירת הנוער לנבל הטוב ביותר (ראשל לפבר)  פרס הקולנוע של MTV לסרט הטוב ביותר  פרס הסרטים של MTV על ההופעה הטובה ביותר (רוברט פטינסון)  פרס הפסקול העולמי למלחין פסקול השנה (אלכסנדר דספלה)  פרס הקולנוע של MTV להופעה הטוב ביותר - אישה (קריסטן סטיוארט) 
 סרט קודם:  דמדומים
 סרט הבא:  דמדומים 3: ליקוי חמה
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דמדומים 2: ירח חדש (באנגלית: The Twilight Saga: New Moon) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בארצות הברית ב-20 בנובמבר 2009 ומבוסס על הספר מולד הירח של סטפני מאייר. הסרט מהווה המשך לסרט דמדומים, והוא הסרט השני בסדרת הסרטים המבוססת על סדרת הערפדים המצליחה דמדומים.
ביום ההקרנה הראשון הניב הסרט הכנסות של 72.7 מיליון דולר, ובכך שבר את שיא ההכנסות ליום הקרנה ראשון, בו החזיק עד אז הסרט "האביר האפל". בסוף השבוע הראשון להקרנתו בארצות הברית גרף הסרט הכנסות של 142.8 מיליון דולר, ובכך הפך לסרט השישי המכניס ביותר בכל הזמנים (אחרי "עולם היורה" "מהיר ועצבני 7", קפטן אמריקה: חיל החורף, "האביר האפל" ו"ספיידרמן 3").
צוות שחקנים

איזבלה סוואן (קריסטן סטיוארט) - נערה מתבגרת הנופלת לתוך דיכאון עמוק אחרי שאהובה, אדוארד קאלן, עוזב אותה. החברות שלה עם ג'ייקוב בלאק מתרחבת כשהיא מבינה שהוא יכול לתקן את החור שנותר פתוח על ידי אדוארד.
אדוארד קאלן (רוברט פטינסון) - חברה הערפד של בלה העוזב בפתאומיות את העיר כדי להגן עליה.
ג'ייקוב בלאק (טיילור לאוטנר) - ידידה של בלה המקל את הכאב שלה על אובדן אדוארד. הוא מגלה לבלה כי הוא חלק מלהקה של אנשי זאב שמטרתה העיקרית היא להגן עליה מפני הערפדים לורנט וויקטוריה.
אליס קאלן (אשלי גרין) - חברה במשפחת קאלן היכולה לראות חזיונות של העתיד, ומפתחת ידידות עמוקה עם בלה.
ויקטוריה (רייצ'ל לפבר) - ערפדית שרוצה להרוג את בלה כדי לנקום את מות בן הזוג שלה, ג'יימס.
צ'רלי סוואן (בילי בורק) - אביה של בלה ומפקד המשטרה של פורקס.
ארו (מייקל שין) - מנהיג של חבורת ערפדים איטלקית עתיקה הידועה בשם הוולטורי.
ג'יין (דקוטה פנינג) - שומרת של הוולטורי שיש לה את היכולת לענות אנשים עם אשליות של כאב.
קרלייל קאלן (פיטר פצ'ינלי) - מנהיג ודמות אב של משפחת קאלן.
אסמה קאלן (אליזבת ריזר) - אשתו של קרלייל ודמות אם למשפחת קאלן.
ג'ספר הייל (ג'קסון ראת'בון) - חבר במשפחת קאלן הצמא לדם של בלה אחרי שהיא מקבלת חתך נייר.
פליקס הוולטרי (דניאל קודמור) - חבר בגזע הוולטורי בעל כוח על אנושי.
אמט קאלן (קלן לוץ) - חבר במשפחת קאלן.
רוזלי הייל (ניקי ריד) - חברה במשפחת קאלן, המרגישה שנאה וקנאה חזקה כלפי בלה.
לורנט (אדי גטהאגי) - ערפד שגם מנסה להרוג את בלה.
הארי קלירווטר (גרהאם גרין) - בכיר של השבט קוויליוט.
בילי בלאק (גיל בירמינגהם) - אביו של ג'ייק.
ג'סיקה סטנלי (אנה קנדריק) - חברתה של בלה.
מייק ניוטון (מייקל ולץ) - חבר של בלה שמאוהב בה. הוא מצטרף אליה לדייט עם ג'ייקוב.
אריק יורקי (ג'סטין צ'ון) - חבר של בלה. בן זוגה של אנג'לה.
אנג'לה ובר (כריסטיאן סראטוס) - חברה של בלה.
קאיוס (ג'יימי קמפבל באוור) - אחד מהמנהיגים של הוולטורי.
הערות שוליים

1 2  "The Twilight Saga: New Moon (2009)". Box Office Mojo. IMDb.com, Inc. נבדק ב-2010-04-03.
↑  "The Twilight Saga: New Moon". The Numbers. TheNumbers.com. נבדק ב-2009-12-29.
↑  New Moon takes opening day record‏ 21 בנובמבר 2007
↑  Gina McIntyre (2009-07-16). "Behind the scenes on the new 'Twilight'". Sun Sentinel. Tribune Company. אורכב מ-המקור ב-2009-07-19. נבדק ב-2009-07-16.
↑  Talia Soghomonian (2009-06-12). "Robert Pattinson talks to Metro about his newly found fame". Metro News. Free Daily News Group Inc. אורכב מ-המקור ב-2009-06-15. נבדק ב-2009-06-12.
↑  Tiffany McGee (2009-01-08). "Confirmed! Taylor Lautner Will Be Back in Twilight Sequel". People. נבדק ב-2010-10-13.
↑  Nicole Sperling (2008-12-11). "'Twilight' sequel: 'New Moon' director will be Chris Weitz". Entertainment Weekly. אורכב מ-המקור ב-2010-09-14. נבדק ב-2010-10-13.
↑  Brian Warmoth (2009-05-31). "Watch The 'Twilight Saga's New Moon' Trailer Here!". MTV. MTV Networks. נבדק ב-2009-06-12.
↑  Ryan Rotten (2009-03-25). "Lefevre's Ready to Fight New Moon's Werewolves". ShockTillYouDrop. Atomic Online. נבדק ב-2010-10-13.
↑  Larry Carroll (2009-04-15). "Exclusive: Is Bella's Dad Being Cut Out of 'Twilight' Sequel? We've Got the Scoop!". MTV. MTV Networks. נבדק ב-2009-04-16.
↑  "From Tony Blair and Brian Clough to King of all Vampires, Michael Sheen is back in the Twilight zone". Mail Online. London: Associated Newspapers Ltd. 2009-04-12. נבדק ב-2009-04-12.
↑  "Dakota Fanning Confirmed For 'New Moon'". Access Hollywood. NBC Universal, Inc. 2009-03-07. נבדק ב-2009-03-27.
↑  "Dakota Fanning May Join 'New Moon'". Zap2it. Tribune Media Services. 2009-01-22. נבדק ב-2009-03-31.
↑  Carroll, Larry (2008-11-26). "Peter Facinelli Excited To Play Carlisle Cullen Again In 'New Moon'". MTV. MTV Networks. נבדק ב-2009-03-26.
↑  "Meet The Cast Of "New Moon"". MTV. MTV Networks. 2009-03-25. נבדק ב-2009-03-28.
↑  Carroll, Larry (2008-02-19). "'Twilight' Film's First Family Revealed: Peter Facinelli, Elizabeth Reaser Lead Cullen Clan". MTV. MTV Networks. נבדק ב-2009-03-26.
↑  Carroll, Larry (2009-03-26). "Nikki Reed Has To Pretend To Hate BFF Kristen Stewart In 'New Moon'". MTV. MTV Networks. נבדק ב-2009-03-30.
↑  Larry Carroll (2009-05-31). "Official 'New Moon' Trailer: A Shot-By-Shot Analysis". MTV. MTV Networks. נבדק ב-2009-06-07.
↑  Carroll, Larry (2009-03-16). "'Twilight' Actor Edi Gathegi Says 'New Moon' Is 'A Lot More Active'". MTV. MTV Networks. נבדק ב-2009-03-27.
↑  Jean Bentley (2009-05-15). "'New Moon': 26 Pics from the Set". Entertainment Weekly. נבדק ב-2009-05-16.
↑  Jen McDonnell (2009-11-01). "Interview: New Moon's Humans Keep It Real". Calgary Herald. Canwest Publishing Inc. נבדק ב-2009-11-02.
↑  'Twilight' Stars Reveal Key 'New Moon' Scenes (2009-06-10). "'Twilight' Stars Reveal Key 'New Moon' Scenes". MTV. MTV Networks. נבדק ב-2009-06-11.
| "דמדומים" מאת סטפני מאייר |
| --- | --- | --- | --- |
| דמדומים סרט | מולד הירח סרט | ליקוי חמה סרט | שחר מפציע סרט - חלק 1, סרט - חלק 2 |
‏החיים השניים הקצרים של ברי טאנר‏ • ‏Midnight Sun
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009170464  NKC: unn2010562677   WorldCat (עם LCCN): no2009-170464
הקומה השלוש עשרה

| --- | --- |

 מבוסס על:  Simulacron-3 
 בימוי:  ג'וזף רוסנק 
 הופק בידי:  רולנד אמריך 
 תסריט:  ג'וזף רוסנק 
 עריכה:  הנרי ב. ריצ'רדסון 
 שחקנים ראשיים:  קרייג בירקו אלמי ברוקס טיה טקסדה אליסון לוהמן Hadda Brooks בראד ויליאם האנק Will Wallace ריף הוטון Janet MacLachlan וינסנט ד'אונופריו גרטשן מול ליאון ריפי דניס הייסברט שירי אפלבי ארמין מילר-שטאל בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  הארלד קלוזר 
 צילום:  בדיגו פון שולצמדורף 
 מדינה:  גרמניה, ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 באפריל 1999 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, נאו-נואר, סרט בלשי, סרט פנטזיה, סרט דיסטופי, סייברפאנק, סרט מתח, סרט מבוסס יצירה ספרותית, מלודרמה 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 הכנסות באתר מוג'ו:   thirteenthfloor
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקומה השלוש עשרה (אנגלית: The Thirteenth Floor) הוא סרט קולנוע שהופץ בגרמניה ובארצות הברית ב-28 במאי 1999. את הסרט ביים ג'וזף רוסק, ומשחקים בו קרייג ביירקו, גרטשן מול, ווינסנט ד'אונופריו. הסרט מבוסס על הספר Simulacron-3 (אנ') של דניאל פ. גלוי (אנ') והוא רימייק למיני-סדרה הגרמנית Welt am Draht (גר') של ריינר ורנר פאסבינדר משנת 1973.
עלילה

עלילת הסרט עוסקת במכונת מציאות מדומה מתקדמת, המאפשרת לבקר בלוס אנג'לס של שנת 1937. בתהליך ההתחברות למכונה, תודעתה של דמות ("יחידה", בלשון הסרט) מן העולם המדומה (שכולן בעלות מודעות עצמית) נלקחת ממנה על ידי המשתמש, ולאחר סיום השימוש בדמות, היא איננה זוכרת דבר, לרבות כיצד הגיעה למקום כלשהו בו נעזבה.
יוצר המיזם, הנון פולר, מגלה כי עולמו "האמיתי", הוא למעשה עולם מדומה נוסף, ומשאיר על כך הודעה במכונה לשותפו, דאגלס הול, מתוך חשש שינסו להשתיקו. אולם, לאחר שהוא משאיר את ההודעה בידי הברמן במועדון שבו הוא נמצא, פותח הברמן, אשטון, את המעטפה.
כאשר הוא מתנתק מן המכונה, הולך פולר לבר בעיר, ומתקשר לדאגלס על מנת להשאיר לו הודעה, אולם קוטע את דבריו באמצע, ויוצא מן הבר עם אדם שהגיע לשם.
למחרת, מתעורר דאגלס בדירתו, ותוך שהוא שומע את הודעות המזכירה האלקטרונית, הוא מגלה טיפות דם בכיור, וחולצה מוכתמת בדם בסל הכביסה. לאחר מכן, הוא מתוחקר על ידי הבלש מקביין, החושד בו כי הוא זה שרצח את פולר. דאגלס מכחיש את הדברים, אולם מגלה כי יותר ויותר סימנים (כמו הברמן שזוכר אותו מליל הדקירה, ולוחיות הרישוי של מכוניתו, שצולמו בזירה באותו ערב) מצביעים על כך שהוא הרוצח.
הוא נדהם לא פחות לגלות כי לפולר ישנה בת, ג'יין, ואף חש כי הוא מכיר אותה ממקום כלשהו. על כן, הוא מחליט לנסות ולחפש במכונה את ההודעה שהשאיר פולר, ומתחבר לדמות שנוצרה עבורו, ג'ון פרגוסון העובד בבנק. הוא מגלה כי פולר ניצל את המכונה על מנת להתרועע עם בחורות.
לאחר שהוא איננו מצליח לגלות את ההודעה, הוא מנסה לגרום לדמות בה השתמש פולר, מר גרירסון, להיזכר בכך. המאמץ נושא פרי, והוא מגלה כי אשטון הוא זה המחזיק במכתב. אשטון מגלה לו את תוכנו של המכתב, ודאגלס מתפלא מדוע שפולר יספר לו על מגבלות ההדמיה הידועות לו מכבר. איש המחשבים, ויטני, מצליח לשלוף את דאגלס מן המכונה, בזמן שאשטון (שנוצר בדמותו), מנסה להטביע את דאגלס. דאגלס מבין, לאחר שהוא מגלה כי ג'יין אינה אלא עובדת סופר בשם נטשה מולינרו, כי למעשה - ג'יין היא המשתמשת של נטשה, כשם שהוא השתמש בג'ון פרגוסון, ופולר בגרירסון. הוא נוסע, על פי הכתוב במכתב, למקום מרוחק, ומגלה את מגבלות ההדמיה שהכיר - בעולמו שלו. בהמשך הסרט, מתגלה כי אם נהרג אדם בהדמיה, התודעה שעמה הוחלף נותרת בדמותו ה'אמיתית', ובאופן זה מגלה דאגלס גם את העולם האמיתי, בו נוצרה ההדמיה של עולמו.
הנער מסינסינטי

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של ריצ'רד ג'סופ
 בימוי:  נורמן ג'ואיסון
 הופק בידי:  מרטין רנסוהוף
 תסריט:  ריננג לרדר, טרי סאות'רן
 עריכה:  ג'ורג' גרנוויל
 שחקנים ראשיים:  סטיב מקווין אדוארד ג'י רובינסון קרל מלדן אן-מרגרט
 מוזיקה:  לאלו שיפרין
 צילום:  פיליפ לנת'רופ
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Filmways, Solar Productions 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 באוקטובר 1965
 משך הקרנה:  113 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ניו אורלינס 
 הכנסות:  7,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   cincinnatikid
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנער מסינסינטי (באנגלית: The Cincinnati Kid) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1965 בבימויו של נורמן ג'ואיסון (שהחליף את סם פקינפה זמן קצר לאחר תחילת הצילומים), עם סטיב מקווין, אדוארד ג'י רובינסון וקרל מלדן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת ריצ'רד ג'סופ (אנ') משנת 1963. העלילה מתרחשת בניו אורלינס בתקופת השפל הגדול של שנות ה-30 ועיקרה שחקני פוקר. שחקן אחד מסינסינטי המכונה "הנער" מנסה לכבוש את המקום הראשון בין שחקני הפוקר בעיר.
את מוזיקה לסרט חיבר לאלו שיפרין ושיר הנושא "הנער מסינסינטי" מושר בסוף הסרט בפי ריי צ'ארלס.
ג'ואן בלונדל הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע וזכתה בפרס National Board of Review לשחקנית משנה.
תקציר העלילה

אריק סטונר מסינסינטי המכונה "הנער", מגיע לניו אורלינס ומתפרנס ממשחקי פוקר שבהם הוא מנצח ונאלץ התקוטט עם שחקנים שניצחונותיו לא מוצאים חן בעיניהם. בין המשחקים הוא נח בזרועות חברתו כריסטיאן (טיוזדיי ולד).
חבר קרוב של "הנער" מכונה "יורה" ("Shooter" - קרל מולדן), שחקן פוקר ותיק שעוסק בעיקר בארגון המשחקים בהם הוא משמש גם כמחלק הקלפים ("דילר"). הוא נשוי לאישה צעירה בשם מלבה (אן-מרגרט) המשדרת מיניות ובוגדת בו לעיתים קרובות עם שתיקה מצידו. מלבה וכריסיטאן הן חברות טובות והולכות ביחד לטיפולים בבית מרחץ טורקי. "הנער" השטוף בהימורים לוקח את מלבה לחזות בקרב תרנגולים.
לעיר מגיע גדול שחקני הפוקר, לנסי הווארד המכונה "האיש" (אדוארד ג'י רובינסון). "יורה" מארגן לו משחק פוקר עם סלייד (ריפ טורן), מיליונר בעל אגו מנופח שחושב שיוכל לנצח אך "האיש" מנצח אותו בקלות.
"יורה" עומד לארגן את המשחק החשוב ביותר בו יתמודד גם "הנער" ועוד מתמודדים "כבדים". סלייד רוצה להתנקם ב"איש", מזמן את "יורה" לביתו ולוחץ עליו לחלק "קלפים טובים" ל"נער" כדי שיוכל לנצח את "האיש". "יורה" מסרב בתחילה אך סלייד לוחץ עליו ומזכיר שהוא חייב לו אלפי דולרים והוא גם יודע דברים על מלבה. הלחץ מצליח ו"יורה" מסכים לעשות זאת מחוסר ברירה.
"יורה" בוחר ב"ליידי פינגרס" (ג'ואן בלונדל), אישה מבוגרת ומנוסה במשחקים, כדי שתחליף אותו מדי פעם כמחלקת.
המשחק נמשך שעות רבות, "הנער" מגלה את זה ש"יורה" מחלק לו קלפים טבים ובהפסקה הוא לוחץ עליו ו"יורה" מגלה לו שזה בגלל לחץ של סלייד. "הנער" מתעמת עם סלייד ומסרב להצעתו. הוא מפטר את "יורה" ורוצה לנצח רק בכוחות עצמו. לבסוף נראה שהוא עומד לנצח אך לבסוף "האיש" שולף את הקלף המנצח ולוקח את כל הקופה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סטיב מקווין | אריק "הנער" סטונר | שחקן פוקר |
| אדוארד ג'י רובינסון | לנסי "האיש" הווארד | שחקן פוקר |
| קרל מולדן | "היורה" | שחקן פוקר |
| אן-מרגרט | מלבה | אשתו של "היורה" |
| טיוזדיי ולד | כריסטיאן | חברתו של "הנער" |
| ריפ טורן | סלייד | שחקן פוקר |
| ג'ואן בלונדל | ליידי פינגרס | מחלקת קלפים |
וינסנט קולייר

| --- | --- |

 לידה:  1825 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  12 ביולי 1888 (בגיל 63 בערך) דריאן, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גרינווד 
 תחום יצירה:  ציור 
 
וינסנט קולייר (באנגלית: Vincent Colyer‏;  30 בספטמבר 1824 - 12 ביולי 1888) היה אמן אמריקאי, שנודע מתמונותיו של המערב. הוא עבד עם קבוצות נדבניות ונוצריות הוא וגם עם ממשלת ארצות הברית כדי לנסות לעזור לעבדים המשוחררים ולאינדיאנים.
ראשית חייו

קולייר נולד בבלומינגדייל, ניו יורק ב־30 בספטמבר 1824, וגדל במשפחת קוואקרים. אמונתו הייתה מרכז חייו והשראה לפעילותו.
הוא למד אמנות במשך ארבע שנים בניו יורק אצל ג'ון סמית', ולאחר מכן היה סטודנט באקדמיה הלאומית. הוא הפך לחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1851. מאז ועד מלחמת האזרחים צייר בניו יורק.
מלחמת אזרחים

במהלך המלחמה ייסד קולייר ושירת עמותה נוצרית שהגישה סיוע חומרי ורוחני לנזקקים. זאת כאחראי על עזרה לנזקקים בניו ברן שבצפון קרוליינה בפיקודו של הגנרל אמברוז ברנסייד. הוא כתב את דוח הפעילות לצבא ארצות הברית בצפון קרוליינה, באביב 1862, לאחר קרב ניוברן (1864). לאחר החלטת הממשלה בשנת 1863 לאפשר לחיילים אפרו-אמריקאים להילחם, קולייר החל לגייס ולהכשיר את הגברים עבור כוחות האיחוד. הוא כיהן גם בנציבות האינדיאנית.
קולייר סייר במערב ארצות הברית בשנים 1868–1871. הוא ייצג את "ידידי האינדיאנים", ארגון קוואקרים שעסק בטיפול הומניטרי בתושבים הילידים בשמורות הממשלתיות. הוא אמנם לא צייר דיוקנאות של אינדיאנים, אך הרישומים שלו מתעדים כמה מהמבצרים הישנים ביותר בשטחי האינדיאנים ובדרום מערב.
קולייר דגל בהקמת שמורות עבור שבטי האפאצ'י, ושבטים שכנים בניו מקסיקו ובאריזונה לשיפור תנאי חייהם. מאמץ זה זיכה אותו בהתנגדות עזה מצד חברות כרייה של הלבנים, והאינטרסים של מגדלי הבקר והחקלאים הלבנים. ניסיונו הסתיימה בכישלון.
עבודתו ההומניטארית נמשכה בשנת 1869, כאשר סקר את התנאים בקרב הילידים באלסקה שנרכשה באותם ימים. דו"ח שלו משנת 1869 חשוב בגלל היסודיות שלו, ובעיקר עקב השפעתו במשך יותר מעשור על הממשל בעניין נושא הילידים באלסקה.
קולייר המליץ לממשלה הפדרלית לממן בתי ספר לילידים באלסקה וכן להעניק טיפול רפואי, הצעה שאושרה על ידי הממונה על ענייני האינדיאנים, אך נדחתה על ידי הקונגרס. במקום זאת, אבל עקב מאמציו של קולייר, אישר הקונגרס כסף לחינוך, שיוצא באמצעות לשכת החינוך של משרד הפנים. לשכת החינוך עודדה עצמאות ויוזמה עצמית, ונטתה לכבד יותר את תרבויות הילידים.
סיפוח קולומביה הבריטית לארצות הברית

נעשו יוזמות לספח את קולומביה הבריטית לארה״ב: הבקשה הראשונה בשנת 1867, הופנתה למלכה ויקטוריה, בדרישה ממשלת בריטניה לקחת על עצמה את חובות המושבה או לאפשר לה להצטרף לארצות הברית. בשנת 1869 הופנתה בקשה שנייה לנשיא יוליסס ס. גרנט, בהצעה לנהל משא ומתן על סיפוח אמריקני של השטח מבריטניה. הוא נמסר לגרנט על ידי וינסנט קולייר, נציב האינדיאנים באלסקה, ב־29 בדצמבר 1869. שתי העצומות נחתמו על ידי חלק קטן בלבד מאוכלוסיית המושבה, ובסופו של דבר קולומביה הבריטית התקבלה כפרובינציה קנדית בשנת 1871.
באלסקה בשנת 1869 הוא צייר בצבעי מים, רבים מציוריו שילבו תופעות של מזג האוויר. באותה שנה הוא צייר 15 תמונות של אורגון וטריטוריית וושינגטון. כשחזר קולייר מזרחה והקים את הסטודיו שלו בקונטיקט, הוא הפיק מספר קטן של ציורי שמן של סצנות מהמערב בשנים 1872–1875. הם הוצגו באותה תקופה, כולל בתערוכת המאה בשנת 1876.
חיים מאוחרים

בשנות ה-60 של המאה ה-19, קולייר עשה מסע בספינה לאורך חוף קונטיקט עד לניו הייבן, וחיפש מקום טוב לבנות את ביתו ואת הסטודיו שלו. הוא אהב את מה שראה באחד האיים וקנה שם 160 דונם. מאוחר יותר נתן קולייר לאי את השם- Contentment Island, שזה עדיין שמו. האמן לקח חלק פעיל בעניינים אזרחיים ושימש בכהונה בבית הנבחרים.
הוא עבר לדאריאן, קונטיקט בתחילת שנות ה-70 והקים סטודיו על שמו של חברו הקרוב ג'ון קנסט.
ב־31 באוקטובר 1872 טבעה אשתו של קולייר, מרי לידיה, בלונג איילנד סאונד, היא חלתה ונפטרה ב־14 בדצמבר 1872.
וינסנט קולייר נפטר באי קונטנטמנט ב-12 ביולי 1888.
הערכה

״וינסנט קולייר הוא אמן מוכר שצייר נופים אמריקאיים ... רישומי צבעי המים הקטנים והציוריים שלו של מבצרים במערב, יישובים ראשונים וכפרים אינדיאניים, מניו מקסיקו ועד אלסקה. הם תיעוד חזותי חשוב של התקופה. יותר ממאתיים ציורים כאלה, שבוצעו בעיקר בין השנים 1868 ו-1872 בעת עבודתו כנציב אינדיאנים מיוחד, ונמצאים באוספים מוסדיים גדולים."
ספריית ביינק באוניברסיטת ייל מחזיקה ב-50 מציוריו שצייר בשנת 1869. "במהלך מסעותיו בדרום-מערב ארה״ב ובאלסקה, הוא צייר סצנות מדהימות של נופים, בעלי חיים ואנשים שנתקל בהם."
הערות שוליים

↑  The National Cyclopaedia of American Biography: Being the History of the United States as Illustrated in the Lives of the Founders, Builders, and Defenders of the Republic, and of the Men and Women who are Doing the Work and Moulding the Thought of the Present Time, J. T. White Company, 1897. (באנגלית)
↑  "Vincent Colyer"
1 2 3  Vincent Colyer
↑  Watercolors of the American West: Selections from the Gilcrease Museum Permanent Collection; selected wall text, including selected biographies of artists in the exhibition, www.tfaoi.com
↑  Races of a Questionable Ethnical Type, www.alaskool.org
↑  "New York's Gog and Magog". The Philadelphia Inquirer. 1888-07-13. p. 8. נבדק ב-2021-06-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007381109105171  GND: 122205986X  ISNI: 0000 0000 7377 2838  LCCN: n84048819  RKD: 17852  SNAC: w6805s4h  ULAN: 500022323  VIAF: 13706760   WorldCat (עם VIAF): 13706760 
ונסנט קולייר, מגורי צוקים באריזונה
וינסנט קולייר, נהר קנדי
וינסנט קולייר, נהר קולומביה
הקו האדום (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט הקו האדום
 מבוסס על:  הקו האדום 
 בימוי:  טרנס מאליק
 הופק בידי:  רוברט מיכאל גייזלר, גרנט היל ג'ון רוברדו
 תסריט:  ג'יימס ג'ונס (ספר) טרנס מאליק (תסריט)
 עריכה:  בילי וובר, לזלי ג'ונס, סער קליין
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס קאבייזל שון פן אדריאן ברודי ג'ון קיוזק ג'ון ס. ריילי ניק נולטה ג'ורג' קלוני וודי הארלסון
 מוזיקה:  הנס צימר 
 צילום:  ג'ון טול 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בינואר 1999
 משך הקרנה:  170 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  גוודלקנל 
 תקופת התרחשות:  קרב גוודלקנל 
 תקציב:  $52,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   thinredline
 פרסים:  פרס דב הזהב  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקו האדום (באנגלית: The Thin Red Line) הוא סרט מלחמה הוליוודי משנת 1998, בבימויו של טרנס מאליק. הסרט מציין את חזרת מאליק לתעשיית הסרטים ההוליוודית, לאחר היעדרות של שני עשורים.
הפקה

הסרט מספר את סיפור קרב גוודלקנל, אשר התרחש באיי שלמה, כחלק מן המערכה באוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, בין כוחות אמריקניים ליפניים. הסרט מתמקד בקרב יבשתי של אחת מן הפלוגות האמריקניות.
בסרט תמונות נוף מרהיבות של איי שלמה, המצולמות בצורה סוריאליסטית אופיינית לסרטי טרנס מאליק ובאות בניגוד לסצנות המלחמתיות האלימות. גם בסרט הזה מאליק משתמש בקריינות, של כל דמות ודמות כדי לתאר את רגשותיה ותהיותיה.
הסרט מבוסס על ספר בעל שם זהה, של הסופר האמריקני ג'יימס ג'ונס, אשר היה חייל בחיל הרגלים האמריקני בזמן מלחמת העולם השנייה. ג'ונס לחם ואף נפצע בקרב גוודלקנל. ג'ונס כתב מספר ספרים על חוויותיו ובהם גם את "הקו האדום הדק", עליו ביסס מאליק את הסרט, שתורגם בארץ לשם "הקו האדום".
הליהוק לסרט כלל כוכבי קולנוע רבים, בין השאר השתתפו בו: שון פן, ג'יימס קאבייזל, ג'ון קיוזאק, ניק נולטה, וודי הארלסון, ג'ארד לטו, בן צ'אפלין, ג'ון ס. ריילי, דאש מיהוק ואדריאן ברודי. ג'ורג' קלוני וג'ון טרבולטה מופיעים לזמן קצר בסרט, בתפקידי משנה.
ככל הנראה, ארכה הגרסה הראשונה של הסרט כחמש שעות. מאליק ערך שינויים מפליגים בסרט במהלך חודשי העריכה הארוכים, וסצנות רבות מצאו עצמן לבסוף על רצפת חדר העריכה. שחקנים רבים שהשתתפו בצילומי הסרט אינם מופיעים בגרסה הסופית, ביניהם: בילי בוב ת'ורנטון, מרטין שין, גארי אולדמן, ביל פולמן, לוקאס האס, ג'ייסון פטריק, ויגו מורטנסן ומיקי רורק. אדריאן ברודי, שאמור היה לגלם את התפקיד הגדול והמשמעותי בסרט, גילה לתדהמתו בהקרנת הבכורה, שתפקידו התכווץ לכשתי שורות טקסט וכחמש דקות זמן מסך.
הסרט היה מועמד לשבעה פרסי האקדמיה האמריקנית לקולנוע (האוסקר), אך לא זכה בפרס. הסרט נבחר לסרט השנה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, בשנת 1999.
המוזיקה לסרט, שהייתה גם היא מועמדת לאוסקר, הולחנה על ידי הנס צימר, ג'ון פאוואל, קלאוס באדלט ואחרים, וכוללת גם קטעי מקהלה מלנזית מהוניארה, קטע לפי "נבואת הכפר קרמנה" מאת ארסניה יובנוביץ', קטע "אין פרדיזום" מתוך הרקוויאם מאת פורה והרגעים הפותחים את "השאלה ללא מענה" מאת צ'ארלס אייבס.
הצגת הקולנוע האחרונה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן "הצגת הקולנוע האחרונה" של לארי מקמורטרי
 בימוי:  פיטר בוגדנוביץ' 
 הופק בידי:  סטפן פרידמן
 תסריט:  לארי מקמורטרי, פיטר בוגדנוביץ' 
 עריכה:  דון קמבן
 שחקנים ראשיים:  טימותי בוטומס ג'ף ברידג'ס סיביל שפרד אלן בורסטין בן ג'ונסון קלוריס ליצ'מן רנדי קווייד איילין ברנן
 מוזיקה:  האנק ויליאמס 
 צילום:  רוברט סורטיס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 באוקטובר 1971
 משך הקרנה:  121 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סיפור התבגרות, סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  טקסס 
 תקציב:  1,300,000‏$
 הכנסות:  29,133,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   lastpictureshow
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר
 סרט הבא:  טקססוויל 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הצגת הקולנוע האחרונה (באנגלית: The Last Picture Show) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1971 בבימויו של פיטר בוגדנוביץ'.
התסריט מבוסס על הרומן "הצגת הקולנוע האחרונה" מאת לארי מקמורטרי ונכתב על ידי בוגדנוביץ' ומקמורטרי. מסיבות אמנותיות הוא צולם בשחור-לבן למרות שאז רוב הסרטים היו כבר בצבע.
העלילה מתרכזת בעיירה קטנה ומשועממת בטקסס בשנים 1951–1952 ובחבורת מתבגרים בסוף לימודיהם בבית ספר תיכון.
הסרט זכה בשני פרסי אוסקר:
פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר - בן ג'ונסון.
פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - קלוריס ליצ'מן.
הסרט היה מועמד ל-6 פרסי אוסקר:הסרט הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר (ג'ף ברידג'ס), שחקנית המשנה הטובה ביותר (אלן בורסטין), הבמאי, הצילום והתסריט. כן זכה בפרס באפט"א לקולנוע על התסריט, שחקן המשנה (ג'ף ברידג'ס) ושחקנית המשנה (אלן בורסטין).
ב-1998 הוא נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בספרית הקונגרס על היות "תרבותי, היסטורי, ואסתטי". באותה שנה נבחר גם עלי ידי מכון הסרטים האמריקאי להיות ברשימת מאה שנים... מאה סרטים של מאה הסרטים האמריקאיים הטובים ביותר.
הסרט זכה לדירוג של 100% באתר Rotten Tomatoes. הסרט הצליח והיה לשובר קופות.
ב-1990 הופק סרט המשך בשם טקססוויל גם הוא בבימויו של בוגדנוביץ' ובהשתתפות של חלק מהשחקנים מ"הצגת הקולנוע האחרונה". הסרט הצליח הרבה פחות מקודמו.