stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יורגן קלינסמן
קריירת אימון > נבחרת קוריאה הדרומית

ב-27 בפברואר 2023 מונה למאמנה של נבחרת קוריאה הדרומית.
תארים > כשחקן

עם אינטר מילאנו:
הסופר קאפ האיטלקי: 1989
גביע אופ"א: 1990/91
עם באיירן מינכן:
גביע אופ"א: 1995/96
אליפות הבונדסליגה: 1996/97
עם נבחרת גרמניה בכדורגל:
מונדיאל: 1990
אליפות אירופה בכדורגל: 1996
אולימפיאדת סיאול (1988): מדליית ארד
גביע U.S‏: 1993
תארים אישיים:
מלך השערים של הבונדסליגה: 1987/88
כדורגלן השנה בגרמניה (2): 1988, 1994
נבחרת הטורניר של מונדיאל 1990
כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל): 1994/95
מלך השערים של גביע אופ"א: 1995/96
פיפ"א 100
שחקן החודש בפרמייר ליג: אוגוסט 1994
תארים > כמאמן

עם נבחרת ארצות הברית בכדורגל:
גביע הזהב של CONCACAF: 2013
תארים אישיים:
מאמן השנה בגרמניה: 2006
מאמן השנה של CONCACAF: 2013
מעורבות חברתית

בשנת 1995 קלינסמן הקים ביחד עם מספר חברים את עמותת אגפדיה לרווחת הילד, שמשמעות שמה ביוונית היא אהבת הילדים. בשנת 1997, ביקר קלינסמן כקפטן נבחרת גרמניה ביד ושם, ביחד עם מאמנו ברטי פוגטס. הביקור סוקר בהרחבה ועורר עניין רב בעולם. קלינסמן גם חבר בעמותה הגרמנית "ללמוד לעתיד", שמטרתה היא תמיכה בלימוד צעירי גרמניה על השואה ושימור זיכרון השואה. בשנת 1999 תרם קלינסמן את כל ההכנסות ממשחק ההוקרה שנערך לכבודו עם פרישתו למספר ארגוני רווחת הילד. במשחק זה, שנערך בשטוטגרט בשנת 1999, נכחו גם בוריס בקר הטניסאי ובריאן אדמס המוזיקאי, שתרמו אף הם בעין יפה.
חיים אישיים

קלינסמן נולד בגופינגן שבגרמניה המערבית, ומשפחתו עברה לשטוטגרט כאשר היה נער. משפחתו של קלינסמן מפעילה מאפייה ברובע בוטנאנג שטוטגרט, ולכן קלינסמן מכונה לעיתים "בן האופה מבוטנאנג". קלינסמן עצמו הוא אופה מקצועי, לאחר שעבד במאפייה כשולייה לאופה הראשי. קלינסמן נשוי לדוגמנית עבר אמריקאית בשם דבי צ'ין, והם מתגוררים בקליפורניה. הם הורים לשני ילדים, ג'ונתן וליילה. קלינסמן שולט בגרמנית, אנגלית, איטלקית וצרפתית, וברשותו רישיון להטסת מסוקים.
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה! ספורט‏, נבחרת ארצות הברית: קלינסמן סיכם לארבע שנים נוספות, באתר וואלה, 12 בדצמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810634531905606  BNE: XX5020765  GND: 118841181  LCCN: n2016020532  VIAF: 311575335   WorldCat (עם VIAF): 311575335
יחסי דנמרק – מקדוניה הצפונית

| יחסי דנמרק – מקדוניה הצפונית |
| --- | --- |
דנמרק: מקדוניה הצפונית


דנמרק: מקדוניה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 25,713
אוכלוסייה
5,983,727: 1,820,681
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 14,761
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 8,108
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי דנמרק–מקדוניה הצפונית הם היחסים הדו-צדדיים בין ממלכת דנמרק לבין הרפובליקה של מקדוניה הצפונית.
סקירה כללית

דנמרק הכירה במקדוניה הצפונית ב-16 בדצמבר 1993. שגריר דנמרק בווינה מוסמך עבור מקדוניה הצפונית מאז ינואר 1994. מקדוניה הצפונית הקימה שגרירות בקופנהגן מאז 1996. ב-1 באפריל 2002, שר החוץ הדני פר סטיג מולר ביקר במקדוניה הצפונית, שם הוא פגש את ראש ממשלת מקדוניה הצפונית Ljupčo Georgievski.
דנמרק מסייעת למקדוניה הצפונית בחיזוק החברה האזרחית והתקשורת החופשית. כחלק מתוכנית דרום-מזרח אירופה, דנמרק מסייעת בארבעה תחומים מרכזיים: נוער, פליטים ועקורים, זכויות אדם, תקשורת המונים. דנמרק תרמה לתוכנית זו 159 מיליון קרונה דנית, ו-73 מיליון קרונה דנית נוספים בשנת 2004.
נציגויות דיפלומטיות

השגרירות הדנית בווינה, אוסטריה אחראית על קשריה עם מקדוניה הצפונית, ואילו מקדוניה הצפונית מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן.
יחסי גיאנה–סין

| יחסי גיאנה–סין |
| --- | --- |
גיאנה: הרפובליקה העממית של סין


גיאנה: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
214,969: 9,596,967.75
אוכלוסייה
832,318: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,786: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
20,168: 12,545
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה עממית

יחסי גיאנה–סין הם יחסי החוץ בין גיאנה לסין.
היסטוריה > לפני המאה ה-20

במחצית השנייה של 1843, הוציאה ממשלת בריטניה, ששלטה בגיאנה, רישיון לאפשר ייבוא של עובדים סינים מקולוניות בריטות אחרות. בשנת 1853 הגיעו לדמררה, גיאנה הבריטית 154 סינים באונייה מש'יאמן (69 מתו בדרך). העובדים הסינים הללו התפרנסו במטעים בגיאנה, אף על פי שעבודתם נמשכה שעות ארוכות. עדיין היו מסוגלים לשאת בקשיים ולעמוד בעבודה קשה, ולשמור על ביטחונם; בגלל יחס העבודה הטוב שלהם, ביקשו בעלי המטעים בגיאנה מהממשלה להרחיב את היקף העבודה המיובאת מסין. עם זאת, רוב המטעים בגיאנה ממוקמים בביצות או בג'ונגלים טרופיים, מזג האוויר לח וחם, יתושים, קדחת צהובה ומלריה נפוצות, ופועלים סינים רבים מתו מהמחלה. הממשלה הקולוניאלית הבריטית ניהלה באופן אחיד את יבוא העבודה מגיאנה; בין השנים 1853–1879 הוקצו 13,281 פועלים סינים לעבוד ב-176 מטעים בגיאנה.
לפני שמספר רב של חקלאים הודים היגרו לגיאנה, עבודת שתילת האורז בגיאנה נעשתה בעיקר על פועלים סינים. בעקבות כך, כמה חוקרים סינים מאמינים שלפועלים סינים היה תפקיד חשוב בהתפתחות הציוויליזציה החומרית של גיאנה. בנוסף, הפועלים הסינים בגיאנה שיפרו גם את גידול הגומי המקומי ואת זיקוק הסוכר. בשנים לאחר מכן לא הגיעו עובדים סינים חדשים, אולם רוב העובדים הסינים הקודמים לא חזרו לארץ עקב בעיות כלכליות או משאלות אישיות. הנשיא הראשון של גיאנה לאחר העצמאות, ארתור ז'ונג, היה צאצא של הסינים המקומיים, והוא גם הנשיא הראשון ממוצא סיני מחוץ למדינה אסייתית.
היסטוריה > לאחר המאה ה-20

לגיאנה היו מגעים עם הרפובליקה העממית של סין לפני העצמאות, והרפובליקה העממית של סין תמכה גם בעצמאותה של גיאנה מבריטניה. ג'נט רוזנברג ג'אגאן, המזכירה הכללית של המפלגה הפרוגרסיבית העממית, ביקרה בסין ב-1962 והתקבלה על ידי מאו דזה דונג וג'ואו אנלאי; בנוסף, כמה עובדים, קבוצות נוער ונשים בגיאנה ביקרו גם בסין במהלך הביקור.
גיאנה הפכה למדינה עצמאית בסוף מאי 1966 ופורבס ברנהאם ממפלגת הקונגרס הלאומי העממי הפך לאחר מכן לראש ממשלה. ג'ואו אנלאי, ראש הממשלה של הרפובליקה העממית של סין, התקשר לברנהאם כדי לברך את גיאנה על עצמאותה; עם זאת, ממשלת גיאנה הזמינה את טאיוואן לשלוח נציגים להשתתף בחגיגות העצמאות, ולאחר מכן קיבלה טכנאים חקלאיים מה-ROC לסיוע. נשיא הרפובליקה של סין, צ'יאנג קאי-שק, שלח את הדיפלומט שו יוקי להשתתף בחגיגת העצמאות, וראש חיל הטכנולוגיה החקלאית של הרפובליקה של סין בגיאנה ביקר גם הוא באזור המקומי ב-1970 ללמוד על מצב ייצור האורז בגיאנה.
בשנת 1970 הצטרפה גיאנה לארגון המדינות הבלתי מזדהות באותה תקופה, חלק מהמדינות החברות בארגון היו ידידותיים כלפי הרפובליקה העממית של סין, וממשלת גיאנה הושפעה ממדינות אלו והחליטה לשפר את יחסיה עם הרפובליקה העממית של סין. בשנת 1971, ראש ממשלת גיאנה, ברנהאם, נשא נאום בוועידת ראשי הממשלה של חבר העמים הבריטי, במהלכו הצהיר כי "העולם מכיר באופן נרחב בסין הקומוניסטית, אפילו על חשבון טאיוואן." לאחר מכן הצהיר כי ממשלת גיאנה מכירה כי ממשלת הרפובליקה העממית של סין היא הממשלה הלגיטימית והיחידה של סין. בשנת 1971, גיאנה הצביעה בעד החלטת העצרת הכללית של האו"ם 2758, שתמכה בכך שהרפובליקה העממית של סין תחליף את מושבה של הרפובליקה של סין באו"ם.
לאחר מכן, הרפובליקה העממית של סין וגיאנה הגיעו להסכמה להקמת משרדים עסקיים זה במדינות זו; ב-27 ביוני 1972, גיאנה כוננה רשמית יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין, והפכה למדינה הדוברת אנגלית והמדינה הקריבית הראשונה שכוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין.
ברנהאם היה בשלטון 21 שנים, ואז התחלפה הממשלה, וממשלה חדשה עלתה לשלטון; טאיוואן שלחה הבטחה לספק סיוע ענק לגיאנה, וכמה פקידים בממשלה החדשה התעניינו בסיוע הכלכלי שהובטח על ידי טאיוואן. בעקבות כך, אנשי הרפובליקה העממית של סין ביקרו את חברי הקבינט של הממשלה החדשה וניצלו את ההזדמנות להסביר את סוגיית טאיוואן בפירוט לבכירים של הממשלה החדשה של גיאנה. באפריל 1993, שגריר הרפובליקה של סין בגרנדה העניק מתנה למזכירות הקהילה הקריבית בגיאנה; שר החוץ של גיאנה נפגש באופן אישי עם נציגי הרפובליקה העממית של סין, ובעקבות הלחצים הממשלה במדינה החליטה לאסור על פקידי ממשל בכירים לתקשר עם שגריר הרפובליקה של סין.
יחסי סחר

על פי נתונים באתר האינטרנט של המרכז לחקר מורכבות כלכלית, היצוא מסין היבשתית לגיאנה עלה בדרך כלל מ-1997 ל-2012, אך ירד ב-2008 וב-2009; ב-2012, היצוא מסין היבשתית לסחר גיאנה עלה לסביבות 220 מיליון דולר. מכ-120 מיליון דולר בשנה שקדמה לה. היצוא מגיאנה לסין עלה בחדות בשנים 2006 ו-2012, עלה ליותר מ-22 מיליון דולר ב-2012 מלמעלה מ-10 מיליון דולר בשנה שקדמה לה; היצוא של גיאנה לסין מ-1998 עד 2011 היה בדרך כלל בעיקר עץ (כולל מוצריו), אך שיעור המוצרים המינרליים עלה מאוד בשנת 2012, ושיעור העץ (כולל מוצריו) ירד. באותה שנה, גירעון הסחר של גיאנה עם סין הגיע ל-170 מיליון דולר, עלייה של 74% לעומת השנה שעברה, המהווה 29.8% מסך הגירעון הסחר של גיאנה.
ישנם כמה מפעלים במימון סיני הפועלים בגיאנה, שהקימו עמותות ארגוניות במימון סיני ב-2014. בשנת 2014 הושקה אוניית המשא "Yuanheng" שנבנתה על ידי מיזם במימון סיני בגיאנה. אונייה זו היא הספינה הבינונית והגדולה הראשונה שנבנתה בגיאנה מזה עשרות שנים ומתוכננת לשמש להובלת עצים.
יחסי תרבות

באוניברסיטת גיאנה יש את מכון קונפוציוס, שהוקם רשמית במאי 2014; המכללה מתכננת לשלוח מורים לבקר בבתי ספר יסודיים ותיכוניים בגיאנה כדי להציג את השפה הסינית והתרבות הסינית לתלמידי היסודי והתיכון המקומיים. בנוסף, הרפובליקה העממית של סין מעניקה גם מלגות ללימודים בסין.
סיוע חוץ

לאחר כינון יחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של סין לגיאנה, גיאנה ניסתה להשיג עצמאות במזון, ביגוד ודיור, וביקשה מסין לסייע בבנייה המקומית של מפעלי טקסטיל ומפעלי לבנים. מערכת העברת החשמל של גיאנה אינה יציבה, והפסקות חשמל מתרחשות לעיתים קרובות; מסיבה זו, הרפובליקה העממית של סין סיפקה לגיאנה הלוואות מועדפות למימון בניית כבלים מקומיים, תחנות משנה ומתקנים אחרים. הפרויקטים הרלוונטיים החלו ב-2011.
הרפובליקה העממית של סין שלחה צוותים רפואיים לגיאנה כדי לספק שירותים רפואיים, וכן שלחה מתנדבים לספק שירותים חברתיים בתחומים שונים. בשל החברה הענייה בגיאנה והתעשייה הרפואית הלא מפותחת, רוב העובדים של מפעלים מקומיים במימון סיני אינם יכולים לבצע בדיקות גופניות סדירות; בשנת 2011, צוות רפואי שנשלח על ידי סין לגיאנה סיפק שירותי בדיקה גופנית מקיפה בחינם לעובדים סינים של מפעלים מקומיים במימון. השתתפו בבדיקה יותר מ-20 עובדים. מתנדבים סינים בגיאנה מספקים שירותי וטרינריה ורפואה סינית מסורתית.
נציגויות דיפלומטיות

גיאנה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג.
סין מחזיקה בגיאנה שגרירות בג'ורג'טאון.
יחסי הונג קונג – ישראל

| יחסי הונג קונג – ישראל |
| --- | --- |
הונג קונג: ישראל
   לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   

הונג קונג: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
1,108: 22,072
אוכלוסייה
7,410,158: 9,961,867
תמ"ג (במיליוני דולרים)
382,055: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
51,558: 51,185
משטר
אזור מנהלי מיוחד: דמוקרטיה פרלמנטרית

ישראל והונג קונג מקיימות יחסים דיפלומטיים מלאים כחלק מקשריה הדיפלומטיים של ישראל עם הממלכה המאוחדת בעבר ועם הרפובליקה העממית של סין בהווה. לישראל יש קונסוליה בהונג קונג, בעוד הונג קונג מיוצגת באמצעות משרד הכלכלה והמסחר שלה בנוסף לשגרירות הסינית בתל אביב.
היסטוריה

בספטמבר 1984 הסכימו סין ובריטניה כי ב-1997 תחזור המושבה הונג קונג לריבונות סינית. ההסכם הותיר פתח להמשכת פעילות הקונסוליה הישראלית בהונג קונג גם לאחר מכן, ובכך - נוצר סיכוי לפעול בניסיון להבקיע את החומה המדינית הסינית. חנן בר-און, המשנה למנכ"ל משרד החוץ, פנה לראובן מרחב, בעברו איש מוסד ובאותה עת איש משרד החוץ ששב מביירות ועסק בסוגיה הלבנונית. לאחר בדיקת התכנות יצא ראובן מרחב ב-1985 לשליחותו כקונסול ישראל בהונג קונג, במהלכה טווה קשרים אפקטיביים ודיסקרטיים מועילים ביותר עם אנשי אקדמיה וממשל בסין.
היחסים הדו-צדדיים בין ישראל להונג קונג טובים ויציבים. לאורך שנות קיומו של מעמדה הנוכחי של הונג קונג מאז 1997, אין השפעה כלשהי ליחסי ישראל-סין על יחסיה עם הונג קונג והיא עמיתת הסחר הגדולה של ישראל באסיה. מאז ומתמיד הונג קונג תמכה במערך סחר חופשי ומולטילטראלי והייתה חברה פעילה בארגון הסחר העולמי. בין היתר, נחתמו בין המדינות הסכם מו"פ כלכלי, הסכם אבטחת ועידוד השקעות, הסכם למניעת כפל מס בספנות, הסכם למניעת כפל מס, הסכם לשיתוף פעולה במידע, בטכנולוגיה ובתקשורת, הסכמי סיוע משפטי ומזכר הבנה בין הבורסה בהונג קונג לבין רשות ניירות ערך הישראליות.
בשנת 2013 המיליארדר מהונג קונג והאיש העשיר בסין, לי קה שינג, תרם 460 מיליון שקל לטכניון בחיפה כדי שיקים שלוחה בסין.
בשנת 2015, חתמה ישראל על הסכם עם הונג קונג להגביר את שיתוף הפעולה בתחום הטכנולוגיה והמחקר ופיתוח. התוכנית שתיושם בישראל על ידי מרכז התעשייה הישראלית למחקר ופיתוח (מתימו"פ), זרוע הביצוע של לשכת המדען הראשי במשרד הכלכלה והתעשייה, תאפשר לחברות מישראל ומהונג קונג שמשתפות פעולה בפרויקטי מחקר ופיתוח תעשייתי, לזכות בתמיכה כספית משתי הממשלות. במסגרת התוכנית, יוענק סיוע לחברות ישראליות וסיניות מהונג קונג, לאתר שותפים פוטנציאלים לשיתופי פעולה תעשייתיים בין המדינות. במסגרתה, חברות טכנולוגיה ישראליות המשתפות פעולה עם חברות מהונג קונג, מוזמנות להגיש בקשה לקבלת מימון לפרויקטי מו"פ תעשייתי במסגרת "תוכנית ישראל-הונג קונג לשיתוף פעולה במו"פ תעשייתי". באותה שנה החברה לפיתוח הסחר הבינלאומי של הונג קונג השיקה נציגות בישראל בנוכחות לאונג צ'אן-יינג, ראש ממשלת הונג-קונג; יצחק כהן, סגן שר האוצר; שגיא קרני, הקונסול הכללי של ישראל בהונג קונג; עמית לנג, מנכ"ל משרד הכלכלה; עופר זקס, מנכ"ל מכון היצוא; אלי אבידר, מנכ"ל מכון היהלומים; אוריאל לין, נשיא איגוד לשכות המסחר; יולי תמיר, נשיאת שנקר; פרופסור יוג'ין קנדל, יו"ר המועצה הלאומית לכלכלה הפורש; רוני חזקיהו, יו"ר הבנק הבינלאומי; עמי אראל, יו"ר סלקום; עו"ד גלעד שר; מארק גזית, מנכ"ל Thetatray; גד פרופר, יושב ראש לוריאל ישראל; צביקה פולק, נשיא כלמוביל; יעקב הלפרין, מנכ"ל אופטיקה הלפרין; איתן בר-זאב, מנכ"ל ביג מרכזי קניות; חי גאליס, סמנכ"ל ביג; התעשיין עברי גורן; ואחרים.
יושב ראש הכנסת, יולי אדלשטיין, נסע להונג קונג בשנת 2016 כדי לחזק את הקשרים בין ישראל והונג קונג והדגיש את הקשרים הטובים ביניהן.
באוקטובר 2016 פורסם, שחברת התעופה הלאומית של הונג קונג קת'אי פסיפיק תטוס בקו הונג קונג - תל אביב החל ממרץ 2017.
יחסי דנמרק – ניו זילנד

| יחסי דנמרק – ניו זילנד |
| --- | --- |
דנמרק: ניו זילנד


דנמרק: ניו זילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 268,838
אוכלוסייה
5,983,727: 5,223,485
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 253,466
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 48,524
משטר
מונרכיה חוקתית

יחסי דנמרק-ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים שבין דנמרק לבין ניו זילנד. דנמרק מיוצגת בניו זילנד באמצעות שגרירותה בקנברה וקונסוליות כבוד באוקלנד בעוד שניו זילנד מיוצגת בדנמרק דרך שגרירותה בהאג וקונסוליה מכובדת בקופנהגן.
ממשלת ניו זילנד מתארת את היחסים בין שתי המדינות כיחסים טובים. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון של שיתוף הפעולה הכלכלי.
היסטוריה

באמצע המאה ה-19, חיה קהילה דנית קטנה בניו זילנד, צאצאיה של קבוצה זו נשארו בניו זילנד על מנת להקים יישובים כגון דנבירקה ונורסווד. ראש ממשלת דנמרק לשעבר, כומר דתי בכיר בדנמרק, ראש הממשלה הדני והבישוף דיטלב גוטרהד מונרד, התיישבו ליד פלמרסטון בצפון בשנות ה-60 של המאה ה-19, והקימו את מפעל החלב הראשון באזור. מונרד חזר לדנמרק לאחר שהות של שלוש שנים באזור, אך בני משפחתו נשארו בניו זילנד. הוא הותיר אחריו את אוסף האמנות שלו, שכיום נמצא במוזאון טא פפה טונגאריווה בניו זילנד.
ב-1946 חתמו שתי המדינות על הסכם החלפת שטרות ורכוש שנערך במלחמת העולם השנייה. בשנת 2016, קראן פולאר מונה על ידי מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק כקונסול כללי של דנמרק לניו זילנד.
סחורה

דנמרק וניו זילנד היו המתחרים העיקריים בשוק מוצרי המזון הבריטי מאז תחילת המאה ה-20. הרצון של דנמרק לגישה לשוק החלב בבריטניה השפיע על המשא ומתן על הצטרפותה של בריטניה לקהילה הכלכלית האירופית בשנות השבעים, ובכך השפיע בצורה משמעותית על כלכלת ניו זילנד בשנים שלאחר מכן.
ים הנסיך גוסטב אדולף

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  גוסטב השישי אדולף
 מיקום:  אוקיינוס הקרח הצפוני 
 סוג:  ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה 
 קואורדינטות:  78°30′N 107°00′W﻿ / ﻿78.5°N 107°W﻿ / 78.5; -107
 
 
ים הנסיך גוסטב אדולף (באנגלית: Prince Gustaf Adolf Sea) הוא ים שולי של האוקיינוס הארקטי הממוקם באזור קילילאולק, נונאווט, ואינווויק, בקנדה.
גאוגרפיה

הים ממוקם בין איי הארכיפלג הארקטי. הים תחום במערב באי בורדן ובאי מקנזי קינג, ובמזרח באי אלף רינגס, ומדרום באי לופיד. הים נפתח לאוקיינוס הארקטי מצפון, ולתעלת ביאם מרטין ומצר מקלין מדרום.
הים נקרא בשנת 1898 על ידי אוטו סוורדרופ על שם הנסיך השוודי (ולאחר מכן המלך) גוסטב השישי אדולף.
הערות שוליים

↑  Prince Gustaf Adolf Sea / Prince Gustaf Adolf Sea (Formerly Prince Gustav Adolf Sea)
↑  Otto Neumann, Sverdrup (1959). Arctic adventures: Adapted from New land: four years in the Arctic regions. Longmans. p. 215.
↑  Barr, Elinor (2015-07-27). Swedes in Canada: Invisible Immigrants (באנגלית). University of Toronto Press. ISBN 9781442695153.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של קנדה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי דנמרק – מזרח טימור

| יחסי דנמרק – מזרח טימור |
| --- | --- |
דנמרק: מזרח טימור


דנמרק: מזרח טימור
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 14,874
אוכלוסייה
5,983,727: 1,405,123
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 2,243
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 1,596
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית דמוקרטית

יחסי דנמרק–מזרח טימור הם יחסי החוץ בין דנמרק ומזרח טימור.
היסטוריה

ה-"IWGIA" היה ארגון לא ממשלתי בדנמרק שפעל למען עצמאותה של מזרח טימור מאינדונזיה. בשנת 2003 כוננו יחסים דיפלומטיים בין דנמרק למזרח טימור.
דנמרק השתתפה במינהל הביניים של האו"ם למזרח טימור (UNTAET), משלחת התמיכה של האו"ם במזרח טימור (UNMISET), משרד האו"ם במזרח טימור (UNOTIL) ובנציגות המשולבת של האו"ם במזרח טימור (UNMIT). הדיפלומט הדני פין רסק-נילסן היה מתאם האו"ם ונציג של UNDP בין השנים 1999–2002 וסגן הנציג המיוחד של האו"ם למזרח טימור וסגן ראש UNMIT משנת 2006 עד שהפך לנציג המיוחד של האו"ם למזרח טימור בעצמו ב-2012.
בשנת 2012, דנמרק שלחה צוות לבחירות במזרח טימור כחלק ממשלחת המשקיפים על הבחירות של האיחוד האירופי.
יחסי סחר

בעוד הלשכה לסטטיסטיקה של מזרח טימור לא דיווחה על קשרי מסחר בין מזרח טימור ודנמרק לשנת 2016, היא כן רשמה יבוא מדנמרק בשווי 324,000 דולר לשנת 2018, והציבה את דנמרק כמדינת המקור ה-32. לכך נוסף יבוא של רכב למזרח טימור בשווי 62,448 דולר מגרינלנד.
נציגויות דיפלומטיות

דנמרק מיוצגת במזרח טימור באמצעות שגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה.
מזרח טימור מיוצגת בדנמרק באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
יצחק מאיר וייסנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1881 ז'לחוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  13 באוגוסט 1938 (בגיל 57 בערך) ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מדינה:  פולין הקונגרסאית, פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורשה 
 
יצחק (אִיצֶ'ה) מאיר וַיְיסֶנְברג (בכתיב יידי: יצחק (איטשע) מאיר װײַסענבערג; בכתיב לועזי: Itshe Meyer Vaysenberg; נכתב גם Isaac Meir Weissenberg; בכתיב בפולנית: Icchak Majer Weisenberg, גם Wajsenberg;‏ 1878/1881, ז'ליחוב, פולין – 13 באוגוסט 1938, ורשה) היה סופר יידיש יהודי פולני.
ביוגרפיה

וייסנברג נולד בז'ליחוב (Żelechow) ב-1878 או ב-1881 (במקורות הרשמיים מופיעה השנה 1881, אך בתו כותבת בביוגרפיה שלה על אביה שהוא מסר לה שנולד ב-1878). אביו היה בורסקאי.
ב-1904 פרסם את הנובלה הראשונה שלו: "א שטעדטיל" ("עיירה"), בכתב עת שהוציא הסופר י"ל פרץ. יצירה זו הביאה לו פרסום רב, והיא נחשבת עד היום כיצירתו החשובה ביותר. היא נכתבה כמענה לסיפור "די שטעטל" ("העיירה") מאת שלום אש. ב-1905, לאחר שי"ל פרץ עודד אותו וקירב אותו לחוגו, עזב וייסנברג את עבודתו כעושה קופסאות והתמסר לכתיבה. הוא פרסם בכתבי עת ומאספים שונים ביידיש שיצאו בפולין. כך למשל, פרסם את הסיפור "א טאטע מיט בנים" ("אב עם בנים") בכתב העת "ליטערארישע בלעטער" ב-1908. לאחר מותו של י"ל פרץ ב-1915, שהיווה עבורו מכה קשה, נעשה וייסנברג אחת מהדמויות החשובות בספרות יידיש, כשהוא תופס את מקומו של פרץ כמקדם ומעודד כישרונות צעירים. הוא התנגד, במיוחד, לשליטה של הליטוואקעס (הליטאים) – האליטה הספרותית והחברתית – בחיי הספרות ובחיים הקהילתיים. באותו זמן החל להוציא את המאסף "יודישע זאצעלביכער". הוא אסף סביבו סופרים צעירים ומבטיחים כמו שמעון הורונצ'יק, עוזר ורשבסקי, יוסף פפירניקוב ואחרים.
וייסנברג נפטר ב-13 באוגוסט 1938 בוורשה, ונקבר בשדרת הסופרים בבית הקברות היהודי ברחוב אוקופובה, ליד הירש דוד נומברג.
אפיונו כסופר

בניגוד לראייתו הסנטימנטלית של שלום אש את העיירה היהודית במזרח אירופה, וייסנברג נקט גישה נטורליסטית על מנת לחקור את המחלוקות בין היהודים, בדרך כלל, על פי המעמדות בחברה. הוא "הדגיש את השפעת הדוקטרינות המהפכניות החדשות בקרב תושבי העיירות שמעירות אותם מאדישותם ומפצות את יסודותיהן".
בכתביו, ובמיוחד בכתבי העת שהוציא, התנגד וייסנברג לאליטה הליטאית, ששלטה, לדעתו, בעולם הספרות ביידיש. התנגדותו באה לידי ביטוי בין השאר בשימוש במילים אופייניות ליידיש המקומית של עיירת הולדתו ז'ליחוב, כמו גם בכתיב ייחודי המבוסס על המבטא של היידיש הפולנית (הנבדל מזה של היידיש הליטאית). כמו כן, במסגרת מאבק זה ניסה וייסנברג להכריח את הסופרים שגילה לכתוב בכתיב יידיש ייחודי שהוא פיתח במקום בכתיב המקובל. מלחמתו זו הייתה מלחמת סרק ועוררה גיחוך בקרב הממסד הספרותי בן זמנו.
כתביו > ביידיש

קאספער [קַסְפֶּר], ורשה:, 1910
א שטעדטיל [עיירה], ורשה: 1910
שריפטען [כתבים], ורשה: 1910
קנאה און תאוה און אנדערע ערצהלונגען [קנאה ותאוה וסיפורים אחרים], ורשה: 1911
ערצעהלונגען און בילדער [סיפורים ותמונות], ורשה: 1912
יודישע זאמעלביכער, ורשה: ווייסענבערג, 1918–1920
דור הולך ודור בא: ערציילונג, ליבוי: 1920
א שלעכטע פרוי און אנדערע ערצעהלונגען [אישה רעה וסיפורים אחרים], ורשה: 1921
ווירקליכקייט [מציאות], ורשה: ווייסענבערג, 1925
רעאלע קראפטן [כוחות ריאליים], ורשה: ווייסענבערג, 1925
אינזער האפענונג : א צוויי וועכנטליכער זשורנאל [תקוותנו: דו שבועון] / רעדאגירט: י"מ ווייסענבערג, ורשה: 1926
דער איבערגאנג: ראמאן פון קינדער לעבן [המעבר: רומן על חיי ילדים], ורשה: 1927
די וועלט ווי א טרוים [העולם כחלום], ורשה: 1932
קונסט און סוביעקטיוויטעט [אמנות וסובייקטיביות], ורשה: 1932
שרייבער און זייערע ווערק [סופרים ויצירותיהם], ורשה: 1933
אין דער טיעפער אייביקייט [בַּנצח העמוק], ורשה: 1937
פאר יוגנט [לִילדים], ורשה: 1938
כתביו > יצירתו שתורגמה לעברית

כתבים נבחרים (עברית: ש' מנדל), תל אביב: אופק, תש"ד
המשגעת בכפר: סיפורים מאת י"מ ויסנברג (תרגם מיידיש: אברהם לוינסון), תל אביב, ידיעות אחרונות, תש"ז?
לקריאה נוספת

לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור, באנד 3. ניו יורק: קולטור-קאנגרעס/ציקא, 1960. (ביידיש)
פערל ווייסענבערג-אקסעלראד, י. מ. ווייסענבערג: זיין לעבן און שאפן 1838–1878, מונטריאול: 1986. (ביידיש)
Solomon Liptzin, A History of Yiddish Literature, Middle Village, NY: J. David, 1972. (באנגלית)
הערות שוליים

↑  לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור, כרך ג, ניו יארק: אלטוועלטלעכן יידישן קולטור-קאנגרעס, עמ' 415
↑  פערל ווייסענבערג-אקסעלראד, י. מ. ווייסענבערג : זיין לעבן און שאפן 1938-1878, מאנטרעאל: . מ. ווייסענבערג בוכפאנד, 1986, עמ' XXIII
↑  יוסף אוקרוטני בהקדמה לספרו של שמעון הורונצ'יק אין גערויש פון מאשינען, עמודים VIII-IX
↑  Liptzin, p. 257.
↑  לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור, כרך ג'.
↑  ח. שמרוק. בהקדמה לספר די גאס מאת ישראל רבון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305953105171  PLWABN: 9810562324705606  BnF: cb14524609q (data)  GND: 120892227  ISNI: 0000 0000 7364 4393  LCCN: n88109726  LNB: 000250566  NTA: 170110842  SELIBR: 101280  SUDOC: 192600230  Trove: 1067258  VIAF: 17458537   WorldCat (עם VIAF): 17458537 
קברו של יצחק מאיר וייסנברג בבית הקברות היהודי ברחוב אוקופובה
ים העננים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ים ירחי 
 על שם:  ענן 
 נתונים ומידות
 אורך:  715 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  LQ19 
 גוף שמיימי:  הירח
 קואורדינטות:  20°35′S 17°17′W﻿ / ﻿20.59°S 17.29°W﻿ / -20.59; -17.29
  (למפת הירח מוגדלת) ים העננים(למפת הירח רגילה) ים העננים
 
ים העננים (בלטינית: Mare Nubium - "מארה נוביום") הוא ים ירחי הממוקם באזור אגן נוביום שעל פני הצד הקרוב של הירח. הים ממוקם בקצה הדרום מזרחי של אוקיינוס הסערות.
ים העננים ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 21.3° דרום 16.6° מערב.
בדומה ליתר ימות הירח, אין מדובר בים או ימה אלא בעמק המכוסה בזלת. האזור בו ממוקם ים העננים נוצר בעידן ההפרה נקטריאני - העמק נוצר בתקופה האימבריאנית התחתונה והבזלת כיסתה את העמק בעידן ההאימבריאנית העליונה. ממערב לים ממוקם מכתש בוליאלדוס, המאוחר להיווצרות הימה. בדרום הימה ממוקם מכתש פיטאטוס.
קוטרו של ים העננים 715 ק"מ.
היסטוריה

בדומה ליתר ימות הירח, שמו של ים העננים ניתן לו על ידי הסלונוגרף האיטלקי ג'ובני ריקולי משנת 1651. שיטתו אומצה רשמית על ידי ה-IAU בשנת 1935. האסטרונום ויליאם גילברט הגדר את ים העננים כחלק מ"היבשת הדרומית" (Continens Meridionalis) שלו במפה משנת 1600 לערך, והאסטרונום מיכאל פון לאנגרן כינה את הים "ים בורבוניקום" (Mare Borbonicum) על שם בית בורבון במפה משנת 1645.
ים העננים צולם לראשונה על ידי הלונר רנסאנס אורביטר בשנת 2009.
יריב בן-אהרן

| --- | --- |

 לידה:  1934 גבעת חיים, ישראל 
 פטירה:  2016 (בגיל 82 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סמינר הקיבוצים, אורנים - המכללה האקדמית לחינוך 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יריב בן-אהרן (28 בנובמבר 1934 – 15 באוקטובר 2016, כ"א כסלו תרצ"ה – י"ג תשרי תשע"ז) היה סופר עברי, מחנך חוקר ומסאי, ממובילי "חוג שדמות" לגיבוש זהות יהודית - חילונית ומחלוצי ההתחדשות היהודית בישראל.