stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ ריצ'י

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1980  (בן 44) סקרמנטו שבקליפורניה
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  11
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אורגון
 קבוצות כשחקן
 2003-2004   2004-2006   2006-2007   2007-2008   2008-2009   2009-2010   2010-2014:  האנטסוויל   מנרסה   פוסאן מג'יק וינגס   לה מאן   עירוני נהריה   נימבורק   טויוטה אלווארק
 
פיליפ ריצ'י (אנגלית: Philip Richie; נולד ב-30 במאי 1980 בסקרמנטו שבקליפורניה) הוא כדורסלן-עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. גובהו 2.03 מטרים.
ריצ'י, בוגר אוניברסיטת המדינה של אורגון. לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2003 הוא ניסה להתקבל לסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA, והוחתם על חוזה אך שוחרר לפני פתיחת העונה והחל את קריירת הבוגרים שלו בהאנטסוויל מליגת ה-NBDL.
בעונת 2004/2005 חתם ריצ'י במנרסה מהליגה הספרדית, ובעקבות יכולתו הטובה הוחתם לעונה נוספת. אולם, בעונתו השנייה בקבוצה הוא לא זכה לדקות משחק רבות בשל צירופו של רודני וייט, ועזב את מנרסה בסיום העונה.
בעונת 2006/2007 שיחק ריצ'י בקבוצה הדרום קוריאנית פוסאן מג'יק ווינגס, בה שיתף פעולה עם ארון מגי. הוא העפיל עם הקבוצה עד לגמר הפלייאוף של הליגה, בו היא הפסידה את האליפות במשחק השביעי.
לאחר מכן חזר ריצ'י לאירופה וחתם במועדון הצרפתי לה מאן, עמו הפסיד פעמיים למכבי תל אביב ביורוליג למרות שהצטיין במשחק בצרפת עם 17 נקודות. את העונה סיים ריצ'י עם ממוצעים של 10.3 נקודות ו-3.3 ריבאונדים ב-19 דקות למשחק.
בנובמבר 2008 חתם ריצ'י בעירוני נהריה, איתה הגיע לפלייאוף אך הסתכסך כלכלית עם הקבוצה שביקשה ממנו לקצץ כ-20,000 דולרים משכרו כחלק מתוכנית ההבראה של המועדון. בקיץ 2009 הוזכר כמועמד להפועל ירושלים אך לבסוף בחר לשחק בעונת 2009/2010 בנימבורק הצ'כית איתה השתתף ביורוקאפ.
ב-2010 הצטרף למועדון היפני טויוטה אלווארק בו שיחק עד שפרש ב-2014.
עלי אכבר חאן

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1922 Brahmanbaria, בנגלדש 
 פטירה:  18 ביוני 2009 (בגיל 87) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  הולנד 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית הינדוסטנית 
 שפה מועדפת:  בנגלית, הינדי 
 כלי נגינה:  סרוד 
 חברת תקליטים:  EMI, פיליפס רקורדס 
 צאצאים:  Aashish Khan 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור (1991)  פדמה באושן (1967)  פדמה ויבהושן (1989)  Fellow of the Sangeet Natak Akademi  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת כלכותה 
 פרופיל ב-IMDb
 
עלי אכבר חאן (בבנגלית: আলী আকবর খাঁ; ‏14 באפריל 1922 - 18 ביוני 2009) היה מוזיקאי הודי קלאסי, הידוע בנגינתו בסרוד. חאן היה אחד מאנשי המפתח בחשיפת המערב למוזיקה ההודית הקלאסית. הן בהופעותיו (במיוחד עם נגן הסיטאר ראווי שנקר), והן כמורה.
עלי אכבר חאן נולד במחוז קומליה בבנגל (כיום בנגלדש). אביו, אלאודין חאן, שהיה מגדולי המוזקאים ההודיים של המאה ה-20, שימש כמורהו. בשנת 1955 הגיע לראשונה לארצות הברית בהזמנתו של הכנר יהודי מנוחין. בשנת 1956 ייסד בית ספר למוזיקה בעיר קלקוטה במטרה ללמד מוזיקה הודית קלאסית. בשנת 1969 פתח סניף של בית הספר בקליפורניה, ובשנת 1985 בבזל. בין תלמידיו היה המוזיקאי הישראלי יאיר דלאל.
הערות שוליים

↑  בן שלו, ראגה שלא תחזור, באתר הארץ, 30 ביוני 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007610475405171  PLWABN: 9810679642505606  BIBSYS: 24822  BNE: XX4813918  BnF: cb13890627h (data)  CiNii: DA09285012  GND: 124876919  ICCU: MODV597659  ISNI: 0000 0001 1487 7055  LCCN: n83070036  MusicBrainz: 00fa3579-6b4e-4efc-bd26-03a93302ebdc  NLA: 36049538  NTA: 074068318  RERO: 02-A013957500  SNAC: w6523zwf  SUDOC: 059710659  Trove: 1202065  VIAF: 10790870   WorldCat (עם VIAF): 10790870 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיטר דיאמונד

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1940 (בן 84) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה פוליטית, כלכלת רווחה, כלכלה התנהגותית 
 מקום מגורים:  ניו יורק, מסצ'וסטס 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1963)  אוניברסיטת ייל  תיכון לורנס 
 מנחה לדוקטורט:  רוברט סולו 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 תלמידי דוקטורט:  Botond Koszegi, מרטין הלוויג, Yasuo Usami, Alexander S. Kelso, Jr., Donald Riche Deere, David Lawrence Muething, Janice Henry Halpern, Yves Michel Balcer, Mark Stegeman, Alain Jousten, David Morris Frankel, Guozhong Xie, Haralabos Emmanuel Gakidis, Frederick Link, John Douglas Wilson, L. Jay Helms, Mark Edward Schaefer, Courtney Coile, לינדה ט. בוי, עמנואל סייז, דייוויד ק. לווין, אנדריי שלייפר, Thomas Davidoff, Leonardo Felli, Saku Aura, William Robert Keeton, Sunwoong Kim, Efrayim Tsadḳah, Julian Christopher Jamison, Koleman Samuel Strumpf 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1965)  פרס נובל לכלכלה (2010)  פרס נמרס לכלכלה (1994)  עמית החברה האקונומטרית (1968)  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  הרצאת פישר-שולץ 
 
פיטר ארתור דיאמונד (אנגלית: Peter Arthur Diamond; נולד ב-29 באפריל 1940) הוא כלכלן יהודי אמריקאי הידוע בניתוחיו את מדיניות הביטחון הסוציאלי בארצות הברית ועל עבודתו כיועץ למועצה המייעצת לביטחון סוציאלי בסוף שנות ה-80 ושנות ה-90. בשנת 2010 הוענק לו פרס נובל לכלכלה יחד עם דייל מורטנסן וכריסטופר פיסרידס על מחקרם בתחום הפערים בין הביקוש להיצע בשוק העבודה. דיאמונד הוא מרצה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס במעמד האקדמי הגבוה ביותר, "פרופסור המוסד".
קורות חיים

דיאמונד נולד ב-1940 בניו יורק, להורים יהודים, צאצאי מהגרים יהודים ממזרח אירופה מראשית המאה העשרים. הוריה של אימו היגרו לארצות הברית מפולין, יחד עם ששת ילדיהם, כאשר אימו של דיאמונד נולדה כבר בניו יורק. הורי אביו של דיאמונד היגרו מרוסיה (אימו של האב) ומרומניה (אביו של האב) ונפגשו בניו יורק.
הוריו נולדו שניהם בניו יורק ב-1908, ובה גדלו ונפגשו. האב למד בערבים משפטים, בבית הספר למשפטים של ברוקלין, בעודו עובד בימים כמוכר נעליים. האם עבדה כמנהלת חשבונות. הם נישאו ב-1929. בנם הבכור ריצ'רד נולד ב-1934 ודיאמונד הוא בנם השני.
דיאמונד סיים לימודי תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת ייל בשנת 1960 וסיים לימודי דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1963. בין השנים 1964–1965 הוא עבד כמרצה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא הועלה לדרגת פרופסור חבר בפועל באותו מוסד בטרם הצטרף לסגל ההוראה ב-MIT בשנת 1966. בשנת 1969 בילה שבתון באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1970 קיבל דרגת פרופסור מן המניין ושימש כראש המחלקה לכלכלה בין השנים 1985–1986. בשנת 1997 קודם לדרגה האקדמית הגבוהה ביותר ב-MIT, "פרופסור המוסד".
בשנת 1968 הוא נבחר כחבר בחברה האקונומטרית האמריקאית ושימש אף כנשיאה. בשנת 2003 שימש כנשיא האגודה האמריקאית לכלכלה. מאז שנת 1978 הוא חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בשנת 1984 התמנה לחבר באקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית), וב-1994 הוענק לו פרס נמרס לכלכלה. דיאמונד הוא חבר מייסד של האקדמיה הלאומית לביטוח לאומי בארצות הברית. בשנת 2008 זכה בפרס ע"ש רוברט מ. בול על הישגים יוצאי דופן בתחום הביטוח הלאומי.
דיאמונד כתב ספר על ביטחון סוציאלי יחד עם פיטר אורסג, שהיה ראש משרד הניהול והתקציב (OMB) בממשלו של נשיא ארצות הברית, ברק אובמה. ב-29 באפריל 2010 הכריז הנשיא אובמה כי דיאמונד הוא אחד ממועמדיו למועצת המנהלים של הבנק הפדרלי, אולם בחודש אוגוסט השיב הסנאט האמריקאי את המינוי לנשיא, ולמעשה דחה את מועמדותו. ב-13 בספטמבר 2010 שב הנשיא והעלה את מועמדות דיאמונד לתפקיד. בן ברננקי, יו"ר הפדרל ריזרב לשעבר, היה בעבר תלמידו של דיאמונד.
תרומתו לתורת הכלכלה

דיאמונד תרם מספר תרומות יסודיות בהבנת היבטים שונים של הפעילות הכלכלית. ביניהם, החוב הלאומי וצבירת הון, שוק ההון וחלוקת סיכונים, מיסוי אופטימלי, חיפוש משרות בשוק העבודה והתאמת משרות לעובד, וביטוח לאומי. על שמו נקראות "משוואות דיאמונד" העוסקות במחיר תשומות.
הערות שוליים

↑  JEWISH NOBEL PRIZE WINNERS IN ECONOMICS באתר JINFO.ORG
↑  באתר NNDB
↑  אוטוביוגרפיה, באתר הרשמי של פרס נובל
| זוכי פרס נובל לכלכלה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1975 | פריש, טינברגן (1969) • סמואלסון (1970) • קוזנץ (1971) • היקס, ארו (1972) • לאונטיף (1973) • מירדאל, האייק (1974) • קנטורוביץ', קופמאנס (1975) |  |
| 1976–2000 | פרידמן (1976) • אולין, מיד (1977) • סיימון (1978) • שולץ, לואיס (1979) • קליין (1980) • טובין (1981) • סטיגלר (1982) דברה (1983) • סטון (1984) • מודיליאני (1985) • ביוקנן (1986) • סולו (1987) • אלה (1988) • הוולמו (1989) • מרקוביץ, מילר, שארפ (1990) • קוז (1991) • בקר (1992) • פוגל, נורת' (1993) • הרסני, נאש, זלטן (1994) • לוקאס (1995) • מירליס, ויקרי (1996) • מרטון, שולס (1997) • סן (1998) • מנדל (1999) • הקמן, מקפאדן (2000) |  |
| 2001 ואילך | אקרלוף, ספנס, שטיגליץ (2001) • כהנמן, סמית' (2002) • אנגל, גריינג'ר (2003) • קידלנד, פרסקוט (2004) • אומן, שלינג (2005) • פלפס (2006) • הורוביץ, מסקין, מאירסון (2007) • קרוגמן (2008) • אוסטרום, ויליאמסון (2009) • דיאמונד, מורטנסן, פיסרידס (2010) • סימס, סרג'נט (2011) • רות, שפלי (2012) • פאמה, הנסן, שילר (2013) • טירול (2014) • דיטון (2015) • הארט, הולמסטרום (2016) • ת'יילר (2017) • נורדהאוס, רומר (2018) • קרמר, באנרג'י, דופלו (2019) • מילגרום, וילסון (2020) • אימבנס, אנגריסט, קארד (2021) • ברננקי, דיימונד, דיבוויג (2022) • קלודיה גולדין (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445385305171  PLWABN: 9810637275705606  BIBSYS: 90233245  BnF: cb12277561h (data)  CANTIC: a10073772  CiNii: DA0023050X  GND: 128617446  ISNI: 0000 0001 0866 8943  LCCN: n84007075  MGP: 194017  NKC: vse2007395896  NTA: 07510170X  SNAC: w6c982f1  SUDOC: 031590616  VIAF: 172333705   WorldCat (עם VIAF): 172333705
עלי אכבר מוחתשמיפור

עלי אכבר מוחתשמי-פור (בפרסית: سید علیاکبر محتشمیپور; 1947 – 7 ביוני 2021) היה איש דת שיעי, מפעילי המהפכה האיראנית ב-1979 ובהמשך שר הפנים של הרפובליקה האסלאמית של איראן. נודע כמי שדגל בייצוא המהפכה האיראנית מחוץ לאיראן ונחשב כאחד ממייסדי חזבאללה בלבנון.
ב-1984, עת שימש בתפקיד שגריר איראן בדמשק, נפצע קשה בעת ניסיון התנקשות בחייו וידו נכרתה. ניסיון ההתנקשות יוחס כעבור שנים ל"מוסד". לפי רונן ברגמן, ראש הממשלה יצחק שמיר חתם בעצמו על הצו להריגתו, לבקשת נחום אדמוני, שעמד בראש "המוסד".
מת ב-7 ביוני 2021 כתוצאה מסיבוכי מחלת הקורונה.
הערות שוליים

↑  רונן ברגמן, Rise and Kill First: The Secret History of Israel's Targeted Assassinations, Random House, 2018, פרק 21.
↑  JON GAMBRELL, Iran cleric who founded Hezbollah, survived book bomb, dies, NEW HAVEN REGISTER, ‏1 במאי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426715605171  GND: 1149479248  LCCN: no98116401  VIAF: 51313750   WorldCat (עם VIAF): 51313750 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראנים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיליפ אוקי

| --- | --- |

 לידה:  2 באוקטובר 1955 (בן 69) לסטרשייר, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 מקום לימודים:  בית הספר אדוארד השביעי, בית הספר סוליהאל 
 סוגה:  סינת'-פופ, מוזיקת הגל החדש, מוזיקה אלקטרונית 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Fast Product 
 www.philipoakey.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פיליפ (פיל) אוקי (באנגלית: Philip Oakey; נולד ב-2 באוקטובר 1955) הוא זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי בריטי. הוא ידוע כסולן, כותב השירים וממייסדי להקת הסינת'-פופ The Human League. מלבד הפעילות במסגרת הלהקה, הוא עבר קריירת מוזיקת סולו מצליחה ושיתף פעולה עם אמנים ומפיקים רבים אחרים.
אוקי היה אחד מאמני המוזיקה המובהקים מבחינה ויזואלית בתחילת שנות השמונים. בשיא הצלחתם, The Human League הוציאו את אלבום הפלטינה Dare (אנ') ואוקי היה שותף לכתיבה של הסינגל המצליח "Don't You Want Me", שהיה במקום הראשון במצעדי הסינגלים בארצות הברית ובבריטניה.
שנותיו הראשונות

פיליפ אוקי נולד ב-2 באוקטובר 1955 בהינקלי (אנ') שבלסטרשייר. אביו עבד בסניף הדואר הכללי ועבר מקומות עבודה באופן קבוע. המשפחה עברה לקובנטרי כאשר אוקי היה תינוק, ללידס כשהיה בן חמש ולברמינגהם כשהיה בן תשע. למד בבית ספר יסודי של קתרין דה ברנס ליד סוליהול, וקיבל מלגה לבית הספר העצמאי סוליהול. הוא עבר לשפילד כשהיה בן 14. הוא התחנך בבית הספר קינג אדוארד השביעי (אנ') בשפילד. הוא עזב את בית הספר בגיל 18 מבלי לסיים את בחינותיו ועבד במספר עבודות מזדמנות: בחנות ספרים באוניברסיטה, ומשנת 1975 כסבל בבית החולים בשפילד. הוא התחתן לזמן קצר עם חברתו אותה הכיר בבית הספר, אך הנישואין לא ארכו זמן רב והם התגרשו בשנת 1980.
כניסתו לתחום המוזיקה

כניסתו של אוקי למוזיקה בשנת 1977 הייתה מקרית לחלוטין. הוא קנה סקסופון אך ויתר על הניסיון ללמוד לנגן בו, ולא הייתה לו שום שאיפה להיות בלהקת פופ.
בשפילד בשנת 1977, חבר מבית ספר של אוקי, מרטין ואר, יחד עם איאן קרייג מארש ועדי ניוטון הקימו להקה בשם "The Future". הם היו חלק מז'אנר שהשתמש בסינתיסייזרים במקום בכלי נגינה מסורתיים, שלימים נקרא סינת'-פופ. ניוטון עזב בהמשך את הלהקה. ואר החליט ש-"The Future" זקוקה לסולן שיחליף את ניוטון. הבחירה הראשונה שלו, גלן גרגורי, לא הייתה זמינה. לאחר מכן ואר המליץ על פיליפ אוקי. על אף שלאוקי לא היה שום ניסיון מוזיקלי, הוא היה ידוע בשפילד, בעיקר בזכות חוש הלבוש האקלקטי והאופנוע הקלאסי שלו. ואר הלך לבקר את אוקי כדי לבקש ממנו להצטרף ל-"The Future". אוקי קיבל את ההצעה והצטרף ללהקה באמצע שנת 1977.
פעילות במסגרת The Human League

בסוף 1977, The Future שינו את שם הלהקה ל-"The Human League". הלהקה החדשה ניגנה בהופעה חיה ראשונה במכללה לאמנויות של Psalter Lane ביוני 1978 וחתמה ב-Fast Records. היומן ליג זכתה למוניטין על היותה אמנותית והייתה לה מעט מאוד הצלחה, והוציאה שני סינגלים, "Being Boiled" ו-"Empire State Human", עם מילים שכתב אוקי. בסופו של דבר הם היו הוציאו שני אלבומים, "Reproduction" ב-1979 ו-"Travelogue" ב-1980. למרות זאת, ללהקה עדיין לא היו סינגלים שהפכו ללהיטים, ובעקבות חוסר ההצלחה, יחסי העבודה של אוקי וואר נעשו מתוחים יותר ויותר. באוקטובר 1980, לפני סיבוב הופעות באירופה, ואר ומארש עזבו את הלהקה. אוקי ואדריאן רייט הורשו לשמור על שם הלהקה. ואר ומארש צירפו גלן גרגורי והפכו ל-Heaven 17 (אנ').
לאוקי היה פחות משבוע להקים להקה חדשה. במהלך לא מתוכנן אוקי הלך לדיסקוטק במרכז העיר שפילד בשם "The Daisy Crazy" ושם פגש את סוזן אן סאלי (אנ') וג'ואן קת'רל (אנ'), שהיו שתי נערות מתבגרות אנונימיות לחלוטין וצירף אותן ללהקה. הן כבר היו מעריצות של היומן ליג באותה תקופה. אוקי כינה את ההחלטה לצרף את הזמרות ללהקה כהחלטה הטובה ביותר בקריירה שלו.
לאחר סיבוב ההופעות, הלהקה הוציאה את הלהיט הראשון שלה שהיה בטופ 20 בבריטניה, "The Sound of the Crowd", באפריל 1981. עם הצטרפותם של ג'ו קאליס ואיאן ברדן, הלהקה כללה שישה חברים והוציאה את הסינגל "Love Action (I Believe In Love)" שהיה במקום השלישי בבריטניה. אחריו יצא "Open Your Heart", שהפך ללהיט נוסף בטופ 10. זמן קצר לאחר מכן הם הוציאו אלבום מלא, Dare, שחלק גדול מהשירים בו נכתב על ידי אוקי. Dare השיג מעמד פלטיניום. בסוף שנת 1981, הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "Don't You Want Me", העניק ללהקה את המקום הראשון והמשיך למכור מעל 1.5 מיליון עותקים בבריטניה, ונשאר במקום הראשון במשך חמישה שבועות. הסינגל גם הגיע למקום הראשון בארצות הברית בשנה שלאחר מכן, ושם מכר עוד מיליון עותקים.
באמצע 1981, אוקי וקת'רל התחילו מערכת יחסים שנמשכה עד 1990. לאחר הפרידה הם נשארו חברים ועמיתים. בניגוד לדיווחי העיתונות, הם מעולם לא התחתנו.
האלבום "Hysteria" יצא בשנת 1984 אך לא הגיע להישגים. בשנת 1986, אוקי קיבל הצעה לעבוד עם המפיקים האמריקאים ג'ימי ג'אם וטרי לואיס, וזה הביא להוצאת האלבום Crash והסינגל "Human" שהפך ללהיט בינלאומי נוסף והגיע למקום הראשון בארצות הברית. עם זאת, עד שנת 1987 איבדה הלהקה את מרבית חבריה וכללה רק את אוקי, סאלי וקת'רל.
קריירת סולו ופעילות מחוץ ליומן ליג

אוקי עבר לקריירת סולו במקביל לפעילותו ביומן ליג, וגם שיתף פעולה עם אמנים ומפיקים אחרים. שיתוף הפעולה הראשון שלו היה בהפקת הסינגל "Amor Secreto" מאת ניק פיורי שיצא ב-1983, ובו ניגן גם בסינתיסייזר יחד עם ג'ו קאליס.
שיתוף הפעולה המצליח ביותר שלו היה עם המפיק ג'ורג'יו מורודר. בשנת 1984 אוקי ומורודר הוציאו את השיר "Together in Electric Dreams" עבור הסרט חלומות אלקטרוניים (אנ') כשיר הנושא. כאשר יצא מאוחר יותר כסינגל הוא המשיך להיות להיט בינלאומי.
בשנת 1985, אוקי ומורודר הוציאו את האלבום המשותף "Philip Oakey & Giorgio Moroder" שכלל את "Together in Electric Dreams", "Be My Lover Now" ו-"Good-Bye Bad Times". הסינגלים "Be My Lover Now" ו-"Good-Bye Bad Times" לא זכו להצלחה כמו "Together in Electric Dreams", והשותפות בין אוקי ומורודר הסתיימה.
בשנת 1990, אוקי סיפק שירה אורחת בסרט "What Comes After Goodbye". בשנת 1991, אוקי שיתף פעולה עם ויק ריבס על השיר "Black Night" שהוא גרסת כיסוי לשיר בעל אותו שם של להקת דיפ פרפל. בשנת 1999 הוא סיפק שירה לסינגל "1st Man in Space" של להקת "All Seeing I". השיר נכתב על ידי ג'רוויס קוקר. בשנת 2003 הוא סיפק שירה ללהקת "Kings Have Long Arms" בסינגל "Rock and Roll is Dead". בשנת 2003 עבד עם המפיק וה-DJ אלכס גולד והם הוציאו את סינגל הטראנס "LA Today". בשנת 2008 אוקי עבד עם Hiem (אנ'), להקה שהוקמה על ידי סולן העבר של All Seeing I, דייוויד "בוז" בוסוול, על השיר "2 am".
בתחילת 2009, אוקי שיתף פעולה עם פט שופ בויז באלבום האולפן העשירי שלהם, "Yes", וסיפק שירה לשיר "This Used to Be the Future". בשנת 2009 שיתף אוקי פעולה עם אמנית הסינת'פופ הבריטית ליטל בוטס באלבומה הראשון, "Hands", כאשר הקליטו את רצועת הדואט "Symmetry".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן במסגרת The Human League

Reproduction (1979)
Travelogue (1980)
Dare (1981)
Love and Dancing (1982)
Hysteria (1984)
Crash (1986)
Romantic? (1990)
Octopus (1995)
Secrets (2001)
Credo (2011)
דיסקוגרפיה > סולו > אלבומים

Philip Oakey & Giorgio Moroder (עם ג'ורג'ו מורודר) – 1985
דיסקוגרפיה > סולו > סינגלים

Together in Electric Dreams (עם ג'ורג'ו מורודר) – 1984
Good-Bye Bad Times (עם ג'ורג'ו מורודר) – 1985
Be My Lover Now (עם ג'ורג'ו מורודר) – 1985
What Comes After Goodbye – 1990
1st Man in Space – 1999
Rock and Roll is Dead – 2003
LA Today – 2003
הערות שוליים

↑  Robert Windle (2005). "THL Media Enquiries". Thehumanleague.me.uk.(הקישור אינו פעיל)
↑  "Sounds 12th August 1978 THE HUMAN LEAGUE". The-black-hit-of-space.dk. 12 באוגוסט 1978. נבדק ב-3 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008816733705171  BIBSYS: 5042674  BNE: XX1050842  BnF: cb13898054p (data)  GND: 134475488  ISNI: 0000 0001 1443 9071  LCCN: n91079420  MusicBrainz: 90df1c5c-0c89-44cd-8552-0273007dfd27  NKC: xx0117902  NLA: 35572618  NSK: 000068152  NTA: 070655138  Trove: 1000285  VIAF: 51876258   WorldCat (עם VIAF): 51876258
ערי הלויים

| --- | --- |
 מקרא:  ספר במדבר, פרק ל"ה, פסוקים א'–ח'
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, לאו רכ"ח, עשה קפ"ג, לאו קס"ט ספר החינוך, מצווה שמ"ב, מצווה ת"ח, מצווה תק"ד
 
רשימת ערי הלויים במפה
שם העיר
נחלה
משפחה

אשתמוע
יהודה
כהנים

בית שמש
יהודה
כהנים

גבע
בנימין
כהנים

גבעון
בנימין
כהנים

דביר
יהודה
כהנים

חולון
יהודה
כהנים

חברון
יהודה
כהנים

יוטה
יהודה
כהנים

יתיר
יהודה
כהנים

לבנה
יהודה
כהנים

עין
יהודה
כהנים

עלמון
בנימין
כהנים

ענתות
בנימין
כהנים

עשן
שמעון
כהנים

עבדון
אשר
בני גרשון

חלקת
אשר
בני גרשון

משאל
אשר
בני גרשון

רחוב
אשר
בני גרשון

דברת
יששכר
בני גרשון

עין גנים
יששכר
בני גרשון

ירמות
יששכר
בני גרשון

קשיון
יששכר
בני גרשון

עשתרות
מנשה
בני גרשון

גולן
מנשה
בני גרשון

חמת דאר
נפתלי
בני גרשון

קרתן
נפתלי
בני גרשון

קדש
נפתלי
בני גרשון

איילון
דן
בני קהת

אלתקה
דן
בני קהת

גת רימון
דן
בני קהת

גבתון
דן
בני קהת

בית חורון
אפרים
בני קהת

גזר
אפרים
בני קהת

קבציים
אפרים
בני קהת

שכם
אפרים
בני קהת

גת רימון
מנשה
בני קהת

תענך
מנשה
בני קהת

רמות גלעד
גד
בני מררי

יעזר
גד
בני מררי

מחניים
גד
בני מררי

חשבון
גד
בני מררי

בצר
ראובן
בני מררי

יהצה
ראובן
בני מררי

קדמות
ראובן
בני מררי

מיפעת
ראובן
בני מררי

דמנה
זבולון
בני מררי

יקנעם
זבולון
בני מררי

קרתה
זבולון
בני מררי

נהלל
זבולון
בני מררי
עָרֵי הַלְּוִיִּם הן ארבעים ושמונה ערים בארץ ישראל שעם ישראל נצטווה בתורה להעניק ללויים ולכהנים. לפי ספר סדר הדורות, חלוקת הארץ הסתיימה בשנת ב'תק"ג (1257 לפנה"ס). כל אחד מהשבטים העניק בין שלוש לשש ערים מנחלתו.
ערי הלויים חולקו בין בני גרשון, קהת ומררי כך שלכהנים ולבני גרשון מספר הערים היו 13 לכל קבוצה, בני מררי קיבלו 12 ערים ובני קהת שאינם כהנים קיבלו 10 ערים. ערי הלויים שניתנו לכהנים נקראו גם ערי כהנים.
המחקר ההיסטורי והארכאולוגי מציג תמונה מורכבת יותר של המציאות ההיסטורית ושל התמונה היישובית הממשית שמאחורי רשימת ערי הלויים והכהנים, כמתואר בפרק האחרון בערך זה.
מקור הציווי

מקור הציווי על ערי הלויים שספר במדבר, אינו מתקשר רק לערי הלויים עצמם, אלא לשני דברים נוספים: תחום שבת וטעמי המקרא
יש מחלוקת האם תחום שבת במרחק של אלפיים אמה לכל צד, מקורו מדאורייתא, או מקור ההגבלה לאלפיים אמה הוא מדרבנן. הטוענים כי תחום שבת עד אלפיים אמה הוא מהתורה, מביאים לכך ראייה מגזרה שווה בין הפסוק ”...שְׁבוּ אִישׁ תַּחְתָּיו, אַל-יֵצֵא אִישׁ מִמְּקֹמוֹ, בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי”, לבין מקור הציווי על ערי הלויים שבחומש במדבר שם נאמר "ומדותם מחוץ לעיר את פאת קדמה אלפיים באמה".
בנוסף, בפסוק החמישי של מקור הציווי על ערי הלויים שבספר במדבר, בקטע ”אֶת-פְּאַת-קֵדְמָה אַלְפַּיִם בָּאַמָּה”, מופיעים שניים מטעמי המקרא שאינם מופיעים ביתר התורה כולה, והם קרויים קרני פרה (֟) וירח בן יומו (֪), בסדר לפיו מופיע הטעם "מונח" לפני הטעמים הללו, לאחר מכן מופיע ירח בן יומו, ובסוף קרני פרה.
תפקוד הערים

מטרתם של הערים הללו לשמש ללויים מקום מגורים בארץ ישראל, מפני ששבט זה לא קיבל חלק ונחלה בארץ כשאר השבטים, משתי סיבות עיקריות:
יעקב גזר על שמעון ולוי באחרית ימיו ”אֲחַלְּקֵם בְּיַעֲקֹב וַאֲפִיצֵם בְּיִשְׂרָאֵל”, וזאת עקב הריגתם את שכם כתגובה למעשה דינה.
שבט לוי עבד במשכן ובבית המקדש בתור משרתי ה', ו”כְהֻנָּת ה' נַחֲלָתוֹ”, כלומר: מאחר שהם משרתי ה', נחלתם היא רק השכר הראוי לעבודתם במקדש, ולא נחלות מעבר לכך.
הציווי על ערי הלויים מופיע בפרשה האחרונה של ספר במדבר, פרשת מסעי, בפרק ל"ה, פסוקים א'–ח'. הפרקים האחרונים בפרשה זו (סוף פרק ל"ג עד פרק ל"ו), יחד עם פרק זה, עוסקים בחלוקת הארץ. המקור מופיע להלן:
וַיְדַבֵּר ה' אֶל-מֹשֵׁה בְּעַרְבֹת מוֹאָב עַל-יַרְדֵּן יְרֵחוֹ לֵאמֹר. צַו אֶת-בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְנָתְנוּ לַלְוִיִּם מִנַּחֲלַת אֲחֻזָּתָם עָרִים לָשָׁבֶת וּמִגְרָשׁ לֶעָרִים סְבִיבֹתֵיהֶם תִּתְּנוּ לַלְוִיִּם. וְהָיוּ הֶעָרִים לָהֶם לָשָׁבֶת וּמִגְרְשֵׁיהֶם יִהְיוּ לִבְהֶמְתָּם וְלִרְכֻשָׁם וּלְכֹל חַיָּתָם. וּמִגְרְשֵׁי הֶעָרִים אֲשֶׁר תִּתְּנוּ לַלְוִיִּם מִקִּיר הָעִיר וָחוּצָה אֶלֶף אַמָּה סָבִיב. וּמַדֹּתֶם מִחוּץ לָעִיר אֶת-פְּאַת-קֵדְמָה אַלְפַּיִם בָּאַמָּה וְאֶת-פְּאַת-נֶגֶב אַלְפַּיִם בָּאַמָּה וְאֶת-פְּאַת-יָם אַלְפַּיִם בָּאַמָּה וְאֵת פְּאַת צָפוֹן אַלְפַּיִם בָּאַמָּה וְהָעִיר בַּתָּוֶךְ זֶה יִהְיֶה לָהֶם מִגְרְשֵׁי הֶעָרִים. וְאֵת הֶעָרִים אֲשֶׁר תִּתְּנוּ לַלְוִיִּם אֵת שֵׁשׁ-עָרֵי הַמִּקְלָט אֲשֶׁר תִּתְּנוּ לָנֻס שָׁמָּה הָרֹצֵחַ וַעֲלֵיהֶם תִּתְּנוּ אַרְבָּעִים וּשְׁתַּיִם עִיר. כָּל-הֶעָרִים אֲשֶׁר תִּתְּנוּ לַלְוִיִּם אַרְבָּעִים וּשְׁמֹנֶה עִיר אֶתְהֶן וְאֶת-מִגְרְשֵׁיהֶן. וְהֶעָרִים אֲשֶׁר תִּתְּנוּ מֵאֲחֻזַּת בְּנֵי-יִשְׂרָאֵל מֵאֵת הָרַב תַּרְבּוּ וּמֵאֵת הַמְעַט תַּמְעִיטוּ אִישׁ כְּפִי נַחֲלָתוֹ אֲשֶׁר יִנְחָלוּ יִתֵּן מֵעָרָיו לַלְוִיִּם.
ממקור זה ניתן ללמוד את הסיבה לכך שכל שבט לא תרם את אותו מספר זהה של ערים, שלפי הכתוב כאן כל שבט נתן מספר ערים לפי גודל שטחו.
גם בספר ויקרא, בפרשת בהר, מופיע מקור העוסק בגאולת שטחי ערי הלויים.
וְעָרֵי הֲלְוִיִּם בָּתֵּי עָרֵי אֲחֻזָּתָם גְּאֻלַּת עוֹלָם תִּהְיֶה לֲלְוִיִּם. וֲאֲשֶׁר יִגְאַל מִן-הֲלְוִיִּם וְיָצָא מִמְכַּר-בַּיִת וְעִיר אֲחֻזָּתוֹ בַּיּׁבֵל כִּי בָתֵּי עָרֵי הֲלְוִיִּם הִוא אֲחֻזָּתָם בְּתוֹךְ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל. וְּשֲׂדֵה מִגּרַשׁ עֳרֵיהֶם לֹא יִמָּכֵר כִּי-אֲחֻזַּת עוֹלָם הוּא לָהֶם.