stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הורסט שומאן
הערות שוליים

1 2  רופא חצר על ספסל הנאשמים, דבר, 11 באוקטובר 1970
↑  מרים נוביץ, משפטו של הורסט שומאן, למרחב, 18 באוקטובר 1970
↑  אסירים נשלחו לתאי הגזים באושוויץ על־פי תנועת ראש, למרחב, 25 בנובמבר 1970
↑  מרים נוביץ, דינו של הורסט שומן, למרחב, 6 בינואר 1971
↑  רפאל בשן, אנו יודעים בבטחון גמור, מעריב, 22 בנובמבר 1968
↑  הרופא האלמוני, למרחב, 25 בספטמבר 1970
↑  א. דויטשקרון, רופא רוצח נאצי יועץ לנקרומה, מעריב, 25 ביולי 1961
זמנים חדשים-זמירות חדשות, מעריב, 27 בנובמבר 1961
עפרה אליגון, נקרומה הבטיח לטפל בנאצי, מעריב, 18 בספטמבר 1962
↑  פושעי מחנה אושוויץ יופיעו ב"הרכב חסר", חרות, 24 במאי 1963
↑  פושע נאצי יושב בגאנה, דבר, 16 בספטמבר 1962
↑  העתונאי - במאסר והרופא - חופשי, מעריב, 31 בדצמבר 1965
↑  2 אזרחים ישראליים נעצרו בגאנה, מעריב, 29 בספטמבר 1965
↑  שלמה גינוסר, צעד ענייני והפגנתי, דבר, 31 במרץ 1967
↑  גאנה תסגיר לבון את ד"ר ה. שומאן, הצופה, 3 באפריל 1966
↑  הנאצי שומאן: פיקחתי על הריגת חולי רוח, מעריב, 27 באוקטובר 1966
↑  שומאן מערער לפני ביה"ד העליון בגאנה, למרחב, 20 בספטמבר 1966
נדחה עירעור של הורסט שומאן, למרחב, 6 בנובמבר 1966
↑  הפושע הנאצי הורסט שומאן הובא מגאנה לגרמניה, דבר, 17 בנובמבר 1966
↑  שומאן: פתחתי במו ידי הברזים, דבר, 14 במרץ 1967
↑  ד"ר הורסט שומאן, רופא מחנות ההשמדה, יועמד לדין על רצח - בפרנקפורט, מעריב, 18 במרץ 1970
↑  י. אשכנזי, רוצח נאצי מתחתן בכלא, על המשמר, 21 במאי 1972
↑  פול מור, 4 רבי טבחים נאציים מהלכים חופשיים ולגרמנים אין זמן לשופטם, מעריב, 11 בפברואר 1973
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 13840531X  ISNI: 0000 0000 6163 0007  LCCN: no2005036396  SUDOC: 155010638  VIAF: 78509029   WorldCat (עם VIAF): 78509029
קרלה סוארס נבארו

| --- | --- |

קרלה סוארס נבארו באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, 2009
 לידה:  3 בספטמבר 1988 (בת 36) לאס פאלמאס דה גראן קנריה, ספרד
 מדינה:  ספרד ספרד
 מקום מגורים:  ברצלונה, ספרד
 גובה:  1.62 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  2003–הווה (כ־21 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  11,920,116 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  462–296 (60.95%)
 דירוג שיא:  6 (29 בפברואר 2016)
 זכיות בטורנירים:  8(2 WTA ו-6 ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  138–122 
 דירוג שיא:  113 (12 באפריל 2010)
 זכיות בטורנירים:  7(3 WTA ו-4 ITF)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  רבע גמר (2009, 2016, 2018)
 אליפות צרפת הפתוחה:  רבע גמר (2008)
 וימבלדון:  סיבוב רביעי (2013)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע גמר (2013)
 תאריך עדכון 21 בינואר 2018
 
קרלה סוארס נבארו (ספרדית : Carla Suárez Navarro; נולדה ב-3 בספטמבר 1988) היא שחקנית טניס מקצוענית מספרד. בשיאה דורגה במקום 6 בעולם (29 בפברואר 2016) בדרוג ה-WTA וכיום (ינואר 2018), מדורגת במקום 39 בעולם.
הישג השיא של סוארס נבארו, הוא הגעה 5 פעמים לשלב רבע הגמר בשלושה טורנירי גראנד סלאם.
באליפות צרפת הפתוחה הגיעה נבארו לשלב רבע הגמר בשנת 2008 לאחר שעלתה ממשחקי המוקדמות והפסידה לילנה יאנקוביץ' מסרביה (3 בעולם) 6-3, 6-2.
ביוגרפיה

באליפות אוסטרליה הפתוחה היא הגיעה 3 פעמים לשלב רבע הגמר, בשנים 2009 שבו הפסידה לילנה דמנטייבה מרוסיה (4 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 6-2), בסיבוב השני היא ניצחה את ונוס ויליאמס מארצות הברית (6 בעולם) ב-3 מערכות (6-2, 3-6, 5-7), בשנת 2016 שבו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה מפולין (4 בעולם) בשתי מערכות (6-1, 3-6) ובשנת 2018.
באליפות ארצות הברית הפתוחה היא הגיעה לשלב רבע הגמר בשנת 2013 שבו הפסידה לאלופת הטורניר סרינה ויליאמס (1 בעולם) בשתי מערכות (6-0, 6-0), בסיבוב הרביעי היא ניצחה את אנגליקה קרבר מגרמניה (8 בעולם) ב-3 מערכות (6-4, 3-6, 6-7 (3-7)).
ביוגרפיה > גביע פדרציה

סוארס נבארו שיחקה לראשונה בנבחרת ספרד בשנת 2009. מאזנה בגביע הפדרציה עומד על 4 ניצחונות (ארבעתם במשחקי יחידות) ו-8 הפסדים (6 במשחקי יחידות ו-2 במשחקי זוגות).
סטיבן אמברוז

| --- | --- |

אמברוז, אוגוסט 2001
 לידה:  10 בינואר 1936 לווינגטון, אילינוי
 פטירה:  13 באוקטובר 2002 (בגיל 66) ביי סנט לואיס, מיסיסיפי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  דקטור, הלנה 
 השכלה:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה  תיכון וייטווטר 
 מקצוע:  סופר, היסטוריון
 מעסיק:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אוניברסיטת המדינה של קנזאס, אוניברסיטת ניו אורלינס, מכללת המלחמה של הצי 
 השקפה דתית:  קונגרגציונליזם 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית למדעי הרוח (1998)  הפרס הספרותי של סיינט לואיס (1997) 
 
סטיבן אדוארד אמברוז (באנגלית: Stephen Edward Ambrose‏; 10 בינואר 1936 – 13 באוקטובר 2002) היה היסטוריון אמריקאי והביוגרף של נשיאי ארצות הברית דווייט אייזנהאואר וריצ'רד ניקסון. למשך זמן רב היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת ניו אורלינס, ומחברם של ספרים רבים בנושא היסטוריה פופולרית אמריקאית.
בתחילת חייו המאוחרים, עם זאת, נרשמו עדויות ודיווחים המתעדים דפוסים ארוכי טווח של גנבה ספרותית ואי דיוקים ברבים מכתביו ובעבודות אחרות שפורסמו על ידיו.
ראשית חייו

אמברוז נולד בלווינגטון שבאילינוי, לרוזפה טריפה אמברוז וסטיבן הדג'ס אמברוז. אביו היה רופא ששירת בצי ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. אמברוז גדל בווייטווטר (Whitewater) בוויסקונסין, שם סיים את לימודיו התיכוניים. בבעלות משפחתו היו גם חוות בלווינגטון ודירת נופש במחוז מרינט שבויסקונסין. הוא למד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, שם היה חבר באחוות צ'י פסי ושיחק בקבוצת הפוטבול של אוניברסיטת ויסקונסין במשך שלוש שנים.
במקור רצה אמברוז להשתלב בתחום הפרה-רפואה, אך שינה את רצונו ועבר ללמוד היסטוריה לאחר ששמע את הרצאה בקורס היסטוריה אמריקאית על "אמריקאים מייצגים" בשנתו השנייה. השיעור העובר על ידי ויליאם ב. הסלטין, לו אמברוז מייחס את העיצוב היסודי של כתיבתו וזוקף לו את התעניינותו בהיסטוריה. בעודו בוויסקונסין, אמברוז למד במסגרת תוכנית המלגות ROTC של צי ארצות הברית. הוא היה לבוגר אוניברסיטה ב-1957. אמברוז קיבל תואר שני בהיסטוריה מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה ב-1958. לבסוף קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון בשנת 1963.
קריירה > בעולם האקדמיה

אמברוז היה פרופסור להיסטוריה מ-1960 ועד לפרישתו ב-1995. משנת 1971 ואילך לימד בפקולטה באוניברסיטת ניו אורלינס. שם, ב-1989, זכה לכבוד שניתן רק לפקולטה שמשיגה "הוקרה לאומית או בינלאומית להוראה מצטיינת, מחקר, או הישג יצירתי אחר". בשנים 1969–1970 היה פרופסור להיסטוריה ימית במכללת המלחמה של הצי. התנגדותו למלחמת וייטנאם עמדה בניגוד למחקריו על "נשיאים וצבא בתקופה בה נושאים אלה נחשבו יותר ויותר על ידי עמיתיו כמיושנים ושמרנים". אמברוז גם לימד באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה (מרצה בכיר להיסטוריה; 1960-1964) ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס (פרופסור להיסטוריה; 1964-1969). הוא מילא תפקידים שונים באוניברסיטת ראטגרס, באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובמספר בתי ספר אירופאיים, בהם הקולג' האוניברסיטאי של דבלין, שם לימד כמורה להיסטוריה אמריקאית.
הוא ייסד את מרכז אייזנהאואר באוניברסיטת ניו אורלינס ב-1989 ושימש כמנהלו עד 1994. "משימתו של מרכז אייזנהאואר היא בחינת הסיבות, ההתנהלות וההשלכות של מדיניות הביטחון הלאומי האמריקאית ושימוש בכוח כמכשיר למדיניות במאה העשרים". אמברוז תרם 150,000 דולר אמריקני למרכז בשנת 1998 כדי לטפח מאמצים נוספים לאספת היסטוריות בעל פה מוותיקי מלחמת העולם השנייה.
קריירה > סופר

עבודותיו הראשונות של אמברוז עסקו במלחמת האזרחים האמריקנית. הוא כתב ביוגרפיות של הגנרלים אמורי אפטון והנרי האלק, שהראשון שבהם התבסס על עבודת הדוקטורט שלו.
בתחילת הקריירה של אמברוז, ההיסטוריון פורסט פוג, שעסק במלחמת העולם השנייה היה חונכו. ב-1964 התמנה אמברוז לעורך עמית בפרויקט "אייזנהאואר" של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, פרויקט שמטרתו לארגן, לקטלג ולפרסם את המסמכים העיקריים של הנשיא דווייט אייזנהאואר. במסגרת עבודתו על אייזנהאואר הופיע מאמר ביקורת על הספר "הקרב האחרון" של קורנליוס ראיין, אשר תיאר את אייזנהאואר כנאיב פוליטי, כאשר בסוף מלחמת העולם השנייה הוא אפשר לכוחות ברית המועצות לכבוש את ברלין, ובכך לעצב את המלחמה הקרה שבאה בעקבותיה. אמברוז הרחיב זאת בספרו "אייזנהאואר וברלין, 1945: ההחלטה להיעצר באלבה (1967). אמברוז קיבל סיוע בכתיבת הספר בהערות ותגובות שסיפק אייזנהאואר, שקרא את טיוטת הספר.
ב-1964 כתב אמברוז את הביוגרפיה הרשמית של נשיא ארצות הברית וגנרל הצבא לשעבר, דווייט אייזנהאואר. הוא פרסם ספר ראשון עסק בשנות המלחמה של אייזנהאואר, "המפקד העליון" (1970) וכן ביוגרפיה מלאה בשני כרכים (1983 ו-1984), אשר נחשבת ה"תקן" בנושא. אמברוז גם כתב ביוגרפיה בת שלושה כרכים על ריצ'רד ניקסון. אף על פי שאמברוז היה מבקר בולט של ניקסון, הביוגרפיה נחשבת הוגנת ופשוטה לגבי נשיאותו של ניקסון.
ביקור באספה מחודשת של ותיקי פלוגה ה' ב-1988 הניע את אמברוז לכתוב את סיפוריהם. הוא גם כתב את "הניצחון" (1998), זיקוק של חומר מתוך ספרים אחרים המפרטים את חוויות המלחמה של אייזנהאואר. ספר נוסף שכתב, "פראל בלו", עוסק במלחמת העולם השנייה בעיקר באמצעות חוויותיו של ג'ורג' מקגוורן, שפיקד על מפציץ B-24 צוות אשר טס משימות רבות בשמי גרמניה הנאצית.
קריירה > בטלוויזיה ובקולנוע

אמברוז היה ההיסטוריון היחיד שהופיע בסדרת הטלוויזיה של ITV "עולם במלחמה" אודות מלחמת העולם השנייה.
הוא שימש יועץ היסטורי עבור הסרט להציל את טוראי ריאן. טום הנקס, שכיכב בסרט, אמר כי "הוא שקע בקריאה ולימוד על יום הע' וחוויות הלוחמים.
מיני הסדרה "אחים לנשק" של HBO, שבה היה מפיק בפועל, סייעה בשמירה על ההתעניינות במלחמת העולם השנייה. אמברוז כיהן כמפיק בפועל של "מחיר לשלום", סרט דוקומנטרי על המערכה באוקיינוס השקט, ו"רגעים של אמת", סרט דוקומנטרי טלוויזיוני ובו ראיונות עם ותיקי מלחמת העולם השנייה.
קריירה > המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה

עבודתו של אמברוז במרכז אייזנהאואר, בדגש על עבודתו עם ותיקי הפלישה לנורמנדי, עוררה בו השראתו להקים את המוזיאון הלאומי ליום הע' בניו אורלינס שבלואיזיאנה. אמברוז יזם גיוס כספים בסך 500,000 דולר. "הוא חלם על מוזיאון שישקף את הערכתו העמוקה לחיילים האזרחים שלנו, את העובדים בעורף, את הקרבנות, והקשיים שעברו כדי להשיג ניצחון". הוא קיבל תרומות גדולות מהממשל הפדרלי של ארצות הברית, מדינת לואיזיאנה, טום הנקס, סטיבן ספילברג, ותרומות קטנות יותר מתלמידיו לשעבר. בשנת 2003 בחר הקונגרס של ארצות הברית במוזיאון לשמש כמוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה. מאז מסונף המוזיאון למוסד הסמית'סוניאן. הוא הוקם ומורחב בסיוע כספים שהועברו על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית ועל ידי תורמים שונים, לרבות תרומה גדולה מחברת בואינג.
קריירה > פרסים

ב-1997 קיבל אמברוז את פרס הספרות של סנט לואיס מאוניברסיטת סנט לואיס. בשנת 1998 הוא קיבל את המדליה הלאומית למדעי הרוח. בשנת 2000 קיבל אמברוז את מדליית מחלקת ההגנה של ארצות הברית לשירות הציבור, פרס הכבוד הגבוה ביותר שמשרד ההגנה מעניק לאזרחים. בשנת 2001 הוענקה לו מדליית תיאודור רוזוולט מטעם אגודת תאודור רוזוולט. אמברוז זכה בפרס אמי כאחד המפיקים של המיני-סדרה "אחים לנשק". אמברוז זכה גם בפרס ג'ורג' מרשל, בפרס הספרותי ע"ש אברהם לינקולן ובפרס בוב הופ של אגודת מדליית הכבוד של הקונגרס.
חייו האישיים ומותו

את אשתו הראשונה, יהודית דורלסטר, נשא לאישה ב-1957, והיו להם שני ילדים, סטפני ובארי. יהודית נפטרה בשנת 1965, כאשר אמברוז היה 29. אמברוז התחתן עם אשתו השנייה מוירה באקלי (1939–2009) בשנת 1967, ואימץ את שלושת ילדיה, אנדרו, גרייס ויו. לאחר שעישן במשך שנים ארוכות, הוא אובחן כחולה בסרטן הריאה באפריל 2002. מצב בריאותו הידרדר במהירות. שישה חודשים לאחר האבחנה הוא נפטר, בגיל 66.
עבודותיו > עבודות יחיד

Halleck: Lincoln's Chief of Staff, Baton Rouge, Louisiana State University Press (1962)
Upton and the Army, Louisiana State University Press (1964)
Duty, Honor, Country: A History of West Point, Baltimore: Johns Hopkins University Press (1966)
Eisenhower and Berlin, 1945: The Decision to Halt at the Elbe. New York:: W.W. Norton. 1967. OCLC 203781.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
The Supreme Commander: the War Years of General Dwight D. Eisenhower, New York: Doubleday (1970)
Crazy Horse and Custer: The Parallel Lives of Two American Warriors, New York: Doubleday (1975) ISBN 0-385-09666-6
Ike's Spies: Eisenhower and the Espionage Establishment, New York: Doubleday (1981) ISBN 0-385-14493-8
Eisenhower Volume 1: Soldier, General of the Army, President-Elect, 1890-1952, New York: Simon & Schuster (1983) ISBN 0-671-44069-1
Eisenhower Volume 2: The President, New York: Simon & Schuster (1984) ISBN 0-671-49901-7
Pegasus Bridge: June 6, 1944, New York: Simon & Schuster (1985) ISBN 0-671-52374-0
Nixon: The Education of a Politician, 1913-1962, New York: Simon & Schuster (1987) ISBN 0-671-52836-X
Eisenhower: Soldier and President, New York: Simon & Schuster (1990) ISBN 0-671-70107-X
Nixon: The Triumph of a Politician, 1962-1972, New York: Simon & Schuster (1990) ISBN 0-671-52837-8
Nixon: Ruin and Recovery, 1973-1990, New York: Simon & Schuster (1991) ISBN 0-671-69188-0
Band of Brothers, E Company, 506th Regiment, 101st Airborne: From Normandy to Hitler's Eagle's Nest (1992) ISBN 0-671-76922-7
D-Day, June 6, 1944: The Climactic Battle of World War II, New York, Simon & Schuster (1994) ISBN 0-671-88403-4
Undaunted Courage|Undaunted Courage: Meriwether Lewis, Thomas Jefferson, and the Opening of the American West, New York: Simon & Schuster (1996) ISBN 0-684-81107-3
Citizen Soldiers|Citizen Soldiers: The U.S. Army from the Normandy Beaches to the Bulge to the Surrender of Germany, June 7, 1944 - May 7, 1945, New York: Simon & Schuster (1997) ISBN 0-684-81525-7
Americans at War, Jackson: University Press of Mississippi (1997) ISBN 1-57806-026-5
The Victors: Eisenhower and his Boys - The Men of World War II, New York: Simon & Schuster (1998) ISBN 0-684-85628-X
Comrades: Brothers, Fathers, Heroes, Sons, Pals, New York: Simon & Schuster (1999) ISBN 0-684-86718-4
Nothing Like It in the World|Nothing Like it in the World: The Men who Built the Transcontinental Railroad, 1863-1869, New York: Simon & Schuster (2000) ISBN 0-684-84609-8
The Wild Blue|The Wild Blue: The Men and Boys who Flew the B-24s over Germany, New York: Simon & Schuster (2001) ISBN 0-7432-0339-9
To America: Personal Reflections of an Historian, New York: Simon & Schuster (2002) ISBN 0-7432-0275-9
This Vast Land, New York: Simon & Schuster, (2003) ISBN 0-689-86448-5
עבודותיו > עם אחרים

with Richard H. Immerman, Milton S. Eisenhower, Educational Statesman, Baltimore, MD: Johns Hopkins University Press (1983) ISBN 0-8018-2988-7
with Douglas Brinkley, Rise to Globalism: American Foreign Policy since 1938, New York: Penguin Books (1997) ISBN 0-14-026831-6
with Sam Abell, Lewis and Clark: Voyage of Discovery, Washington DC: National Geographic Society, (1998, 2002) ISBN 0-7922-7084-3
with Douglas Brinkley, Witness to America (1999) ISBN 978-0-06-271611-8; 2010: ISBN 0-06-199028-0
with Douglas Brinkley, The Mississippi and the Making of a Nation: From the Louisiana Purchase to Today (2002), ISBN 0-7922-6913-6
עבודותיו > עבודות אחרות

Institutions in Modern America: Innovation in Structure and Process, Baltimore, MD: Johns Hopkins University Press (1967)
with James A. Barber, The Military and American Society: Essays and Readings, New York, NY: The Free Press (1972) ISBN 0-375-50910-0
with Gunter Bischoff, Eisenhower and the German POWs: Facts Against Falsehood, Baton Rouge, LA: Louisiana State University Press (1992) ISBN 0-8071-1758-7
with Gunter Bischoff, Eisenhower" A Centenary Assessment, Baton Rouge, LA: Louisiana State University Press (1995) ISBN 0-8071-1942-3
American Heritage New History of World War II(original text by C.L. Sulzberger), New York, NY: Viking Press (1997) ISBN 0-670-87474-4
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', ההיסטוריון סטיבן אמברוז מואשם בגניבה ספרותית, באתר ynet, 6 בינואר 2002
↑  Stephen Ambrose, Historian Who Fueled New Interest in World War II, Dies at 66, באתר הניו יורק טיימס, 14 באוקטובר 2002
↑  Stephen E. Ambrose bio
↑  Stephen Ambrose Dies, באתר Perspectives, דצמבר 2002
↑  Welcome to the Eisenhower Center for American Studies, באתר אוניברסיטת ניו אורלינס
↑  Ambrose and Eisenhower: A View from the Stacks in Abilene
↑  Books & Ideas: Stephen Ambrose's troubling Eisenhower record, באתר לוס אנג'לס טיימס, 9 במאי 2010
1 2  Historian Steven Ambrose Dead at 66
↑  Tom Hanks, the 'Men's Journal' Interview
↑  Museum Founders, באתר הרשמי של המוזיאון
↑  Library Associates Literary Award
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257650105171  PLWABN: 9810542120805606  BIBSYS: 90209437  BNE: XX1161450  BnF: cb11888639z (data)  CANTIC: a10039582  CiNii: DA0164622X  GND: 108790967  ICCU: RAVV001905  ISNI: 0000 0001 2147 262X  LCCN: n79138556  LNB: 000034384  MusicBrainz: 8e687115-095a-4a22-8862-e6cec287af4d  NARA: 10581728  NDL: 00462242  NKC: jn20000600186  NLA: 35039387  NLG: 195092  NLK: KAC200209233  NSK: 000024082  NTA: 068466609  RERO: 02-A002923612  SELIBR: 292341  SNAC: w64m97w7  SUDOC: 026684187  Trove: 808887  VIAF: 109151847   WorldCat (עם VIAF): 109151847
המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה 
 שם רשמי:  Die Heimat 
 מנהיגים:  פרנק פרנץ
 תקופת הפעילות:  28 בנובמבר 1964 – הווה (59 שנים) 
 אידאולוגיות:  נאו-נאציזם, פאן-גרמניות, אנטישמיות, פופוליזם ימני, שמרנות, לאומיות אתנית, אירוסקפטיות
 מטה:  ברלין 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין רדיקלי
 ארגונים בינלאומיים:  הברית לשלום וחירות 
 npd.de
 
המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה (בגרמנית: Nationaldemokratische Partei Deutschlands; נקראת גם בקיצור: NPD), היא מפלגת ימין קיצוני גרמנית המזוהה עם ערכים ניאו נאצים.
ייסוד המפלגה

המפלגה נוסדה בשנת 1964 כממשיכת דרכה של "מפלגת הרייך הגרמני", הצהרת המפלגה היא "ככוח הפטריוטי היחידי המשמעותי בגרמניה". המפלגה מתוארת לעיתים קרובות כארגון נאו נאצי עקב ריבוי כמות חבריה הנאו-נאצים, זו המפלגה הגדולה בעלת ציבור בוחרים וחברים נאו-נאצים הגדול ביותר מאז שנת 1945 שבה הסתיימה מלחמת העולם השנייה יחד עם נפילת שלטונה של המפלגה הנאצית ברייך השלישי.
האיחוד הבין מפלגתי

בוועידת מפלגת ה-NPD בשנת 2010 בעיר במברג, הודיעה המפלגה כי תערוך משאל בין חבריה אודות האיחוד שבין מפלגת ה-NPD למפלגת "איחוד העם הגרמני" (DVU). אחרי האיחוד ב-1 בינואר 2011, הוארך שמה של ה-NPD עם תוספת של "איחוד העם". לאחר שבין השנים 2004 ל-2009 הוסכם בין שתי המפלגות הסכם שלא להתחרות אחת נגד השנייה בבחירות, בוטל הסכם זה ב-27 בינואר 2011 על ידי בית המשפט המחוזי של מינכן, והסכם האיחוד שבין שתי המפלגות בוטל.
השקפת עולם

השקפת עולמה הפילוסופי של ה-NPD מבוססת בחלקה על "הדרך הפוליטית השלישית", רעיון אשר התפתח מביקורת על הליברליזם הכלכלי והקומוניזם. כמו כן, מרחיבה מפלגת ה-NPD את השקפת עולמה בנושאי גבולותיה של גרמניה. היא טוענת להרחבת גבולות המדינה כדי שישקפו את תפוצת הגרמנים לפני טרנספר הגרמנים בסוף מלחמת העולם השנייה, סיפוח אוסטריה וכדומה.
ביקורת על המפלגה

הסוכנות הגרמנית הפדרלית לחינוך אזרחי, מתחה ביקורת על מפלגת ה-NPD, לאור שיתוף הפעולה של המפלגה עם ארגונים בלתי חוקיים בגרמניה. עקב כך יצאה הצהרה מטעם חברי המפלגה כי ביקורת זו היא מעשה השמצה חסר בסיס, וכך ניסיון להוציא את מפלגת ה-NPD אל מחוץ לחוק נכשל בשנת 2003.
בשנת 2005 הוציאה הסוכנות הפדרלית דו"ח כנגד מפלגת ה-NPD, בטענות כי חברי המפלגה משתמשים באלימות נגד שאר הציבור, ובהחזקת דעות נאו נאציות ואנטישמיות, ובמטרות לביטול הדמוקרטיה בגרמניה.
גיבוש (צה"ל)

מועמדת לשירות קרבי בצה"ל במהלך גיבוש
גיבוש נערך בצה"ל כחלק מתהליכי המיון ליחידות מובחרות ולקורסים מובחרים כמו קורס טיס וקורס חובלים. הגיבוש בוחן את יכולות החייל או המועמד לשירות ביטחון להתמודד עם מספר רב של מצבי קצה הן מבחינת גופנית והן מבחינה נפשית ושכלית. מרבית המשתתפים בגיבוש הם בעלי מאפיינים קרביים - (פרופיל רפואי מתאים, בעלי קב"א ודפ"ר גבוהים ועוד פרמטרים על פי הנדרש מאופי היחידה). אורך הגיבושים משתנה בין היחידות השונות, ואורכים בין יום לשבוע. בין המבדקים הנערכים בגיבושים השונים ישנו שוני, בהתחשב באופי השירות של היחידה הממיינת, אולם לכל הגיבושים יש מאפיינים דומים ומספר בחינות זהות שמטרתן לבדוק את ההתמודדות של המתמיין במצב שאינו טבעי לו. את מערכות המיון והגיבוש למועמדים לקורס הקצינים, לחטיבת הצנחנים ולסיירות, במתכונתם הנוכחית, פיתח צוות שבראשו עמד האלוף יורם יאיר.
מהלך גיבוש

המשתתפים בגיבוש מחולקים לצוותים בעלי מאפיינים דומים ע"פ מבחנים שנערכו קודם לכן - חלק מהגיבושים נפתחים בבוחן בר-אור (ריצה של 3000 מטר, עליות מתח ועליות מקבילים). בשלב הבא (בחלק מן הגיבושים) נערך הסבר על הגיבוש על ידי מפקד הגיבוש, שבו הוא מסביר באופן כללי על מהלך הגיבוש (ללא ציון זמנים ומבחנים מפורטים). בחלק מן הגיבושים יינתן בשלב זה מידע על היחידה שעורכת את הגיבוש ועל הקשר בין המבחנים השונים לאופי השירות ביחידה. בגיבוש נבחנים הכישורים האישים של המתמודד, ידע ויכולות גופניות שהכרחיות מלוחם ביחידה. הנחת המוצא היא כי עדיין לא מצויים בידי המשתתפים הכישורים להיות לוחמים, ומטרתו של הגיבוש היא לבחון האם למתמודד יש את הפוטנציאל להיות לוחם.
סוגי המבדקים השונים בגיבוש

למרות ההבדלים בין הגיבושים השונים ישנם מבדקים הנערכים בכלל הגיבושים:
מבחני כושר גופני - לוחם חייב להיות בעל כושר גופני וקרבי גבוה. אף על פי שהכושר הגופני נבנה על פי "סרגל מאמצים" קבוע בשבועות הראשונים של הטירונות, קיים כושר גופני בסיסי שעל המתמודד להימצא בו. למבחני הכושר ישנן עוד שתי מטרות עיקריות: הראשונה בוחנת מהי רמת המוטיבציה שקיימת אצל כל מתמודד ועד כמה הוא התכונן באופן עצמאי לגיבוש. השנייה היא בחינת החוסן הנפשי ויכולת ההתמודדות במצבי לחץ פיזי.
דינמיקה קבוצתית - ברוב היחידות המובחרות בצה"ל השירות נעשה בצוותים הטרוגניים קטנים, כתוצאה מכך נדרשות מהלוחם יכולות חברתיות גבוהות. הדבר מקבל חשיבות כפולה כשמדובר בשירות אינטנסיבי וקשה הדורש שיתוף פעולה מלא בין חברי הצוות, על מנת להתגבר על מכשולים רבים ולהסתגל לסביבה משתנה. אחת ממטרות הגיבוש היא לבחון את הכישורים החברתיים של המתמודדים ליחידות המובחרות.
מבחני מנהיגות - מטרת הגיבוש אינה רק לבדוק מי הם הלוחמים המתאימים ליחידה, אלא גם לאתר את בעלי הפוטנציאל להמשך שירות קבע ביחידה. לאור זאת נערכים מבחנים שמטרתם למצוא את אותם בעלי פוטנציאל לקצונה. המבחנים כוללים דילמות מוסריות, הדמיה שבה המתמודד צריך להיות "מפקד הצוות" וכו'.
מבחני הדמיה - "הדרך הטובה ביותר לבדוק האם אדם יכול לבצע מטלה מסוימת היא לתת לו לבצעה": מבחני ההדמיה מבוססים על הנהלים, מהות העבודה והכישורים הנקבעים לפי אחת מארבע השיטות המוזכרות לעיל. זהו השלב המכריע ביותר בגיבוש וכל פרט חייב לעבור שלב זה על מנת להשתייך ליחידה בה בחר.
ראיונות אישים - בחלקם של הגיבושים מתקיים ריאיון אישי בין הבוחנים בגיבוש לבין הנבדקים. זמן הריאיון ואופיו (ריאיון פתוח ללא מבנה אחיד או ריאיון מובנה) משתנה מיחידה ליחידה. בחלק מהיחידות במהלך הריאיון נחשפים המתמודדים בפעם הראשונה לאופי השירות ביחידה על ידי המידע שניתן על ידי המראיינים.
מבחן סוציומטריה - מכיוון שכל מתמודד נמצא בצוות במהלך הגיבוש, וחבריו לצוות לומדים להכיר אותו טוב במצבי הקיצון השונים, הם יודעים להעריך האם הם היו מעוניינים לשרת עמו או תחת פיקודו. כתוצאה מכך בסוף כל גיבוש נערך מבחן סוציומטרי בו המתמודדים מדרגים את חבריהם לגיבוש לפי קריטריונים שונים.
בחינת המתמודדים

במרבית הגיבושים הבוחנים הם אנשי מילואים, חיילים, קצינים או נגדים ותיקים מהיחידה, שמכירים את אופי השירות ביחידה ולכן הם יכולים על סמך ניסיונם לבחון טוב יותר מי הם אותם מתמודדים שמתאימים לשירות הספציפי ביחידה.
הבוחנים נוקטים במספר שיטות בחינה:
תצפית טהורה וכתיבת יומן - הבוחנים צופים מהצד, אינם מתערבים ומתעדים הכל ביומן האישי שלהם. בחלק מהגיבושים הם נדרשים לתת ציונים לכל נבחן על פי קריטריונים ברורים.
ראיונות - הבוחנים מראיינים כל מתמודד. בחלק מהגיבושים הריאיון נערך בשלב הסופי ולכן מתקיים באווירה נינוחה יותר. ישנם גיבושים בהם הבוחנים אפילו חושפים מידע ראשוני על אופי הפעילות ביחידה.
בדיקה על סמך מבחן סוציומטרי - בהתאם למבחן הסוציומטרי קובעים הבוחנים את הציון הכללי של המתמודד. (משקלו של מבחן זה משתנה מיחידה ליחידה)
הגיבושים השונים

גיבוש מטכ"ל
- מבחני דינמיקה קבוצתית - הלוחמים בסיירת מטכ"ל נדרשים ליכולת גבוהה בעבודת צוות, מהסיבה שמבנה היחידה מתבסס על צוותים קטנים.
- מבחני כושר גופני - הלוחמים, במהלך המסלול, ידרשו לסחוב ציוד כבד, הכולל אלונקות לדוגמה, במסעות ארוכים ובמבצעים.
הגיבושים השונים > גיבוש קורס טיס

מבחני מנהיגות - קורס טיס הוא גם קורס קצינים ולכן נבחנת יכולת ההנהגה של המתמודדים.
מבחני חשיבה אנליטית - קורס טיס הוא קורס ארוך וממיין. במהלך הקורס נלמד חומר עיוני רב בנושאים שונים ביניהם פיזיקה ומתמטיקה.
מבחנים טכניים - אלו בעצם מבחני סימולציה שכן התכונה הבולטת והחשובה ביותר שנדרשת מטייס היא היכולת והכישרון הטכני בהטסת כלי טיס.
הגיבושים השונים > גיבוש קורס חובלים

מבחני מנהיגות - קורס חובלים מכשיר קצינים לוחמים ולכן נבחנת יכולת ההנהגה של המתמודדים בתנאי לחץ משתנים.
מבחני חשיבה אנליטית - קורס חובלים הוא קורס ארוך וממיין. במהלך הקורס נלמד חומר עיוני טכני רב-תחומי שנדרש להפעלת אמצעי לחימה בכלי השייט.
מבחנים מנטליים - אלו בעצם מבחני סימולציה בסביבה ימית, בטמפרטורות משתנות ושעות יממה משתנות בעיקר כדי למיין את המועמדים המתאימים ביותר לתנאי לחימה ימית במצבי קיצון.
מבחנים חברתיים - החובל העתידי הוא מפקד של אנשים ולכן נבחנת היכולת הרגשית והחברתית של המועמדים להיות חלק מצוות ולהוביל אותו.
הגיבושים השונים > גיבוש שייטת 13

מבחני כושר גופני - הלוחמים בשייטת 13 הם בעלי כושר גופני גבוה. במהלך שירותם הצבאי הם יסחבו משקלים גבוהים על גבם, ויגמאו מאות קילומטרים במסעות ובמבצעים.
מבחני סימולציה - מכיוון שמרבית פעולותיה של שייטת 13 נעשות במי ים או בקרבתם נדרשות מהלוחם יכולות שחיה גבוהות, בפרט במי ים.
הגיבושים השונים > גיבוש לוחמות

הדגש בגיבוש ניתן על ראיונות אישים ומבחן הסציומטרי. מטרת הגיבוש היא לבדוק את המוטיבציה של המתמודדות לשרת כלוחמות בצה"ל או במג"ב.
לחלק מהתפקידים מחויבות המלש"ביות לחתום שנת שירות נוספת.
הגיבושים השונים > גיבוש לשייטת הצוללות

דינמיקה קבוצתית - הלוחמים בצוללת מצויים בתנאים לא אידיאלים מבחינה פיזית, כמו כן הם משרתים שעות רבות ביחד בתוך הצוללת, ולכן נדרש מהלוחם יכולת גבוהה של אינטליגנציה רגשית והתמודדות עם בני אדם אחרים ברגעי קיצון.
מבחני חשיבה אנליטית - הלוחמים בצוללת מפעילים מערכות מורכבות אשר הפעלתן דורש חשיבה וידע אנליטי.
מבחנים טכניים - הפעלת המערכות דורשת יכולת והבנה טכנית גבוהה.