stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארץ אבות (ספר)
דמויות בספר > דמויות היסטוריות

כספר של היסטוריה חלופית, אחדים מגיבורי הספר הם דמויות היסטוריות מעברה של גרמניה הנאצית. בעקבות השינוי העובדתי שבבסיסו של הספר, ניצחונה של גרמניה במלחמת העולם השנייה, דמויות אלה, שמתו במהלך המלחמה או זמן קצר לאחריה, חיות בספר בגרמניה של 1964. דמויות עיקריות:
יוזף ביהלר: היה מזכיר וסגן מושל של הגנרלגוברנמן (הממשל בשטחי פולין שלא סופחו לגרמניה). במציאות ביהלר נידון למוות והוצא להורג בקרקוב ב-1948 אך בספר המשיך לחיות בדירת פאר בברלין. גילוי גופתו הצפה בנהר בשנת 1964 מניע את עלילת הספר.
אודילו גלובוצניק: היה קצין בכיר באס אס, שהיה אחראי לבניית מחנות ההשמדה בלז'ץ, מיידנק, סוביבור וטרבלינקה, שבהם נרצחו למעלה מ-1,500,000 בני אדם, רובם יהודים. במציאות גלובוצניק התאבד לאחר שנלכד על ידי הבריטים אך בספר הוא המשיך לחיות בברלין כבכיר בגסטאפו, הכפוף ישירות לריינהרד היידריך, ראש האס אס.
ארתור נבה: היה מפקד המשטרה הפלילית בברלין, ולאחר מכן איש ה-SS שפיקד על איינזצגרופה במהלך השואה ואחראי לרציחת עשרות אלפי יהודים. במציאות, נבה היה אחד מקושרי קשר ה-20 ביולי ולאחר כישלון הקשר הוא נכלא והוצא להורג אך בספר הוא ממשיך לחיות ועדיין עומד בראש המשטרה הפלילית.
נאצים נוספים המוזכרים בספר הם אדולף היטלר בן ה-75; היינריך הימלר, שנהרג בהתפוצצות מטוסו ב-1962; הנס פרנק, שהיה המושל הכללי של הגנרלגוברנמן; רודולף הס, שהיה מפקד מחנה ההשמדה אושוויץ (כל אלו הוצאו להורג או התאבדו במציאות) ואחרים.
אישים אחרים ממדינות אחרות אשר בספר חייהם שונים מהחיים במציאות היו ג'וזף קנדי (אביו של נשיא ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי) הוא נשיא ארצות הברית, צ'ארלס לינדברג הוא שגריר ארצות הברית בגרמניה, אדוארד השמיני ממשיך להיות מלך הממלכה המאוחדת. לעומת זאת, וינסטון צ'רצ'יל ואליזבת השנייה חיים בגלות בקנדה.
דמויות בספר > דמויות בדיוניות

זאווייר מארץ': חוקר בקריפו בדרגת שטוּרמבאנפיהרר (רב-סרן), גרוש בן 42 המתגורר בברלין. במלחמת העולם השנייה שירת בצי הצוללות הגרמני והגיע לדרגת מפקד צוללת.
פאול "פּילי" מארץ': בנו בן ה-10 של מארץ'. מתגורר עם אמו ובן זוגה. חבר בתנועת נוער נאצית הפועלת במסגרת "הנוער ההיטלראי".
הרמן יוֹסְט: צוער ב-SS, בן 19. גילה את גופתו של יוזף ביהלר, הראשון משלושת הבכירים הנאציים שנרצחו.
שרלוט "צ'רלי" מגווייר: עיתונאית אמריקאית בת 25 המוצבת בברלין מטעם סוכנות ידיעות קטנה. בת לדיפלומט אמריקאי שנישא לשחקנית גרמנייה. גילתה את גופתו של וילהלם שטוקרט, השני משלושת הבכירים הנאציים שנרצחו, שאליו הגיעה בעקבות קשריו עם הוריה. מצטרפת אל מארץ' בחקירתו.
מקס יֵגֶר: חוקר בקריפו, שותפו וחברו של מארץ'. בן 50, מתגורר בברלין עם אשתו וארבע בנותיהם.
קרל קרֶבּס: קצין צעיר בגסטאפו, משתתף בחקירת מקרי הרצח מטעם הגסטאפו.
שם הספר

במדינות רבות בעולם נהוגה ההתייחסות לארצן כארץ אבות. גם גרמניה נמנית עם מדינות אלה. בהמנון גרמניה, שהונהג בשנת 1922, מתוארת גרמניה כ-Vaterland, הנוסח הגרמני של המושג "ארץ אבות". בהתאם לכך נקרא הספר "Fatherland", ובתרגום לעברית – "ארץ אבות".
עיבודים > סרט טלוויזיה

ב-1994 עובד הספר לסרט טלוויזיה על ידי חברת HBO בכיכובם של רוטגר האוור כזאווייר מארץ' ומירנדה ריצ'רדסון כשרלוט מגווייר. למרות שבסיס העלילה נשמר, ישנם הבדלים רבים בין הספר לסרט. בישראל הופץ הסרט בשם "בעקבות הסוד האפל".
עיבודים > תסכית בהמשכים

הספר עובד לתסכית בהמשכים בתחנת הרדיו BBC, עם אנטון לסר כמארץ' ואנג'לין בול כמגווייר. שידור הסדרה החל ב-9 ביולי 1997. הסיום שונה מעט מזה של הספר, בהתחשב במגבלות הרדיו: מחנה ההשמדה אושוויץ מתגלה בשלמותו במצב מוזנח, ונאמר במפורש שמגווייר הצליחה להגיע לשווייץ.
עיבודים > תרגום

הספר זכה להצלחה רבה, ותורגם ל-25 שפות. הספר תורגם לעברית בידי יוחנן פרידמן ויצא לאור, בשם "ארץ אבות", בהוצאת זמורה-ביתן, 1998. בשנת 2013 יצאה לאור מהדורה מחודשת, שאליה נוספה הקדמת המחבר לרגל יובל ה-20 של הספר.
הערות שוליים

↑  ראו פירוט בערך Fatherland בוויקיפדיה האנגלית.
↑   "Fatherland", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  בעקבות הסוד האפל, באתר "האוזן השלישית"
העולם בספר. מקרא:
* אדום: גרמניה הנאצית
* בכתום: בעלות ברית של גרמניה הנאצית (מרחב ההשפעה)
* באדום כהה: מדינות בובה של גרמניה הנאצית (הקהילה האירופאית)
* בתכלת: ארצות הברית
* כחול: תחום ההשפעה של ארצות הברית (שרידי האימפריה הבריטית וברית המועצות)
* בצהוב: שווייץ והרפובליקה העממית של סין הנייטרליות
* באפור: לא ידוע (לא מוזכר בספר)
ריחן (מושב)

| --- | --- |
הכניסה למושב ריחןהכניסה למושב ריחן
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: יהודה ושומרון
מועצה אזורית: שומרון
גובה ממוצע: ‎375 מטר
תאריך ייסוד: 1977
תנועה מיישבת: העובד הציוני
סוג יישוב: מושב שיתופי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 499 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הכרמל מוגדלת) ריחן(למפת הכרמל רגילה) ריחן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ריחן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ריחן32°28′10″N 35°08′10″E﻿ / ﻿32.4695269090195°N 35.1360453672132°E﻿ / 32.4695269090195; 35.1360453672132  heמפת היישובים של מועצה אזורית שומרון (in English: Shomron Regional Council) באדום - ריחן בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

רֵיחָן היא התנחלות ומושב עובדים קהילתי, חילוני, השוכן בגוש שקד שבצפון השומרון, באזור קציר. היישוב שייך למועצה אזורית שומרון.
אטימולוגיה

היישוב נקרא על שם יער ריחן, שעל שמו נקרא גם הכפר אום א-ריחאן הסמוך, שניהם על שם התבלין ריחן (בזיליקום. בערבית: ريحان -  ריחאן).
היסטוריה

ההתיישבות עלתה על הקרקע כהיאחזות נח"ל על ידי גרעיני הנח"ל סנונית ואלעד ב-11 בספטמבר 1977. בעת ההקמה עלו טענות של ערבים לבעלות על האדמות עליהן היא הוקמה וסגנית פרקליט המדינה, פליאה אלבק יצאה לשטח לוודא שמדובר באדמות מדינה. ריחן אוזרח ביוני 1979, עת הפך למושב שיתופי. התנועה המיישבת בו הייתה תנועת העובד הציוני.
היישוב היה ראשון היישובים בגוש יישובי שקד, והוקם על מנת ליצור התיישבות ישראלית בין צפון-מערב השומרון לבין כביש ואדי עארה, אזור בו מושב מי עמי היה יישוב יהודי בודד. בתחילה היישוב היה קטן מאוד ותואר כ"כמה מתיישבים, כמה אשקוביות וכמה אזבסטונים". היישוב שוכן על רכס המשתפל למערב, בגובה 387 מטרים מעל הים. מצפון למורדות היישוב נחל נרבתא ומדרום ואדי לחף אל-חספה.
שטח השיפוט של ריחן 13,442 דונם, ממוצע של 74 דונם לנפש.
ביישוב פועל לול תרנגולות ומטע זיתים המשווק זיתים מזן פישולנד וקורטינה.
יישובים ישראליים סמוכים הם שקד, חיננית וטל מנשה. יישובים פלסטינים סמוכים הם אום א-ריחאן, ח'רבת טורה אל-ע'רביה, זבדה וברטעה.
מצפון ליישוב מצויה שמורת הטבע יער ריחן. על שם היער קרוי היישוב.
היישוב נמצא בצידה המערבי של גדר ההפרדה, יחד עם היישובים הסמוכים לו.
ביישוב שתי אגודות האחת חקלאית שיתופית (חמישה חברים) והשנייה קהילתית. ביישוב כ-115 משפחות בעלות אופי חילוני, חלקן מסורתיות.
הוועד המנהל של היישוב מורכב מחמישה בעלי תפקידים המנהלים את האגודה הקהילתית, מנכ"ל האגודה משותף לוועד המקומי.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יוסף ולטר, היאחזות נח"ל ריחן עלתה על הקרקע, מעריב, 12 בספטמבר 1977
↑  עמוס לבב, הפרקליטה המעופפת חגה במסוק מעל ארבע ההתנחלויות, מעריב, 20 בינואר 1978
↑  ע. פריפז, נחל ריחן - מושב שיתופי, דבר, 28 ביוני 1979
↑  מטחי ירי לעבר מי עמי, מעריב, 17 באוגוסט 1979
↑  עמוס הראל, דו"ח חדש: התנחלויות בגדה קיבלו תחומי שיפוט הגדולים פי עשרה מהשטח הבנוי, באתר TheMarker‏, 7 ביולי 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588149205171
מרדכי זאב איטינגא

| --- | --- |
 לידה:  1804 לבוב, ממלכת הבסבורג 
 פטירה:  19 ביוני 1863 (בגיל 59 בערך) לבוב, האימפריה האוסטרית 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
הרב מרדכי זאב (סג"ל) איטינגא (נקרא: אטינגר; ה'תקס"ד, 1804 – ב' בתמוז ה'תרכ"ג, 19 ביוני 1863) היה למדן גליציאני, מחבר ספרים פורה ו"נשיא ארץ ישראל" של כולל עסטרייך-גאליציא.
ביוגרפיה

נולד בלבוב לרב יצחק אהרן סג"ל איטינגא שהיה מחסידיו של החוזה מלובלין, ולאסתר בתו של רבי מרדכי זאב אורנשטיין אב"ד לבוב. התכתב בהלכה עם רבני דורו, בין השאר עם הרב ישראל הכהן רפפורט. במשך שנים ארוכות למד עם קרוב משפחתו רבי יוסף שאול נתנזון שהיה בנו של בן-דודו וגם גיסו. מלימודם המשותף הדפיסו את הספר "מפרשי הים" על ספרו של דודם המשותף, רבי משה יהושע העשיל אורנשטיין, "הים התלמוד". ואת החיבור נר מערבי על התלמוד הירושלמי (הכולל את מסורת הש"ס, תורה אור ונר משפט עין מצווה) בדומה למלאכתם של רבי יהושע בועז ורבי ישעיה פיק ברלין בחיבורם הדומה על התלמוד הבבלי. בנוסף, כתב הרמ"ז איטינגא את הערות "גיליון הש"ס" על הירושלמי, בעוד גיסו כותב את "ציון ירושלים". כן הדפיסו בצוותא את הספרים "מאירת עיניים" על הלכות טרפות, ו"מגן גיבורים" על שולחן ערוך אורח חיים. ספר שו"ת שחיברו יחד בשם "שבת אחים" לא נדפס. מלבד ספרים אלו נדפס מכתביו גם שו"ת "מאמר מרדכי".
דרכם של שני הגיסים נפרדה לאחר הבחירות לרבנות לבוב בשנת ה'תרי"ז (1857), בה התמודדו זה מול זה. לאחר הבחירות סירב רמ"ז איטינגא לקבל משרה רבנית במקומות אחרים ונשאר ללמוד בבית המדרש שלו בלבוב. במשך שנים שימש כנשיא כולל עסטרייך-גאליציא, עד פטירתו בב' בתמוז ה'תרכ"ג, 19 ביוני 1863.
הערות שוליים

↑  ראו שו"ת מהר"י הכהן ח"א אה"ע טז.
↑  רי"ש נתנזון ורמ"ז איטינגא, הקדמות לחיבור "נר מערבי", בראש מהדורת התלמוד הירושלמי דפוס וילנה תרפ"ו, באתר היברובוקס.
↑  שבר בת עמי, הלבנון, 6 באוגוסט 1863.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308089105171  GND: 143208497  ISNI: 0000 0001 0965 8894  LCCN: n85015273  NTA: 297230956  RERO: 02-A006605403  VIAF: 191423978   WorldCat (עם VIAF): 191423978
Silver Jews

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  1989–2009 (כ־20 שנה)
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי 
 שפה מועדפת:  אנגלית
 חברת תקליטים:  דראג סיטי 
 אתר רשמי
 חברים
 David Berman 
 
Silver Jews הייתה להקת אינדי רוק אמריקאית מהעיר ניו יורק, שהוקמה בשנת 1989 על ידי דייוויד ברמן לצד חברי פייבמנט סטיבן מלקמוס ובוב נסטנוביץ'. ברמן היה חבר הלהקה הקבוע היחיד. במהלך האלבומים האחרונים, קאסי ברמן הפכה לחברה קבועה בלהקה. הם התפרקו ב-2009.
היסטוריה > שנים מוקדמות

ברמן התגורר בהובוקן יחד עם שני חברים מאוניברסיטת וירג'יניה, סטיבן מלקמוס ובוב נסטנוביץ', והקליט קלטות צורמות בסלון שלהם. בערך בזמן הזה הוא עבד כמאבטח במוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית בניו יורק, מה שהשפיע על המוזיקה שלהם. ברמן אמר, "עבדנו בוויטני עם כל האמנות הקונספטואלית הזו, ולמדנו על זה [...] וכך חשבתי, "טוב, בואו פשוט נעשה את התקליט הזה שנראה כמו תקליט, ויש לו שמות שירים והכל, אבל השירים יהיו אלה שאנחנו עושים בבית ונשמעים נורא." אף על פי שלעיתים קרובות קוראים ללהקה פרויקט צדדי של פייבמנט, היא הוקמה בערך באותו זמן כמו פייבמנט.
"Walnut Falcons" נזרק כשם להקה פוטנציאלי לפני שנבחר "Silver Jews". ברמן, שהיה יהודי, אמר שהשם הגיע משלט חוצות שראה כי כתוב בו "תכשיטי כסף" ומאוחר יותר חשף שהשם נועד למעשה להיות שם בדוי ליצירת אמנות קונספטואלית אך במקום זאת התפתח ללהקה בפועל. אחרים טוענים שהשם נותן כבוד ל-Silver Apples, שמם המוקדם של הביטלס - "The Silver Beatles", ומונח סלנג ליהודים עם שיער בלונדיני. בראיון לוויש קאנה ביוני 2019, אמר ברמן, "Silver Jews היה שם להקה מאוד מכביד. זה בלבל אנשים: אף פעם לא הבהרתי למה התכוונתי בזה. זה לא היה עד הסוף עד שהבנתי מה תהיה הגדרה נכונה של Silver Jews מחוץ להקשר של המוזיקה שלי. שזה יהיה יהודי שהיה יהודי ממוצא פטרילינאלי, שיהיה יהודי שהוא לא יהודי, באמת. זה האאוטסיידרים לאאוטסיידרים."
היסטוריה > סיבוב הופעות

ברמן נמנע במפורש מלנגן בהופעות חיות לאורך חלק גדול מקיומה של הלהקה, אך Silver Jews הפתיעו את המעריצים כשהכריזו על סיבוב ההופעות הראשון שלהם אי פעם לאחר יציאתו של Tanglewood Numbers ב-2005. הם הופיעו בצפון אמריקה, אירופה וישראל בשנת 2006. סרט דוקומנטרי, בשם Silver Jew, צולם במהלך שהות הלהקה בישראל.
היסטוריה > פירוק

ב-22 בינואר 2009, ברמן הודיע דרך הפורום של Drag City שהוא מתכנן לפרוש ממוזיקה ו-Silver Jews ינגנו את המופע האחרון שלהם ב-Bluegrass Underground במערות קמברלנד במקמינוויל, טנסי בשעה 15:00 ב-31 בינואר 2009. המערות ממוקמות 333 רגל מתחת לאדמה, ורק 300 כרטיסי כניסה כלליים זמינים. ברמן הצהיר שהוא ינגן את 15 שירי הלהקה האהובים עליו. הוא גם כתב שכוונותיו הן לעבור ל"כתיבת תסריטים או חשיפת שחיתויות". הוא סגר את ההצהרה באומרו, "תמיד אמרתי שנפסיק לפני שנהיה גרועים. אם אמשיך להקליט אולי אכתוב בטעות את שיר התשובה ל-'Shiny Happy People'."
הקונצרט תועד על ידי כמה מצלמות סרטי 16 מ"מ, וברמן רמז על יציאה אפשרית של DVD של התוכנית בשלב מסוים בעתיד.
השיר האחרון ש-Silver Jews ביצעו בהופעה חיה היה "Smith and Jones Forever".
היסטוריה > אירועים שלאחר הפירוק

ב-19 ביוני 2012, Early Times יצא על ידי Drag City.‏ Early Times הוא אוסף של מיני-אלבומים וסינגלים שיצאו לפני אלבום הבכורה Starlite Walker.
בשנת 2015, בוב נסטנוביץ' פרסם תמונה לעמוד הפייסבוק שלו בה מופיעה הלהקה בחזרות. הוא אמר שהלהקה עובדת על שני שירים חדשים, "The Veranda Over The Toy Shoppe", ו-"Wacky Package Eyes". דייוויד ברמן אמר מאוחר יותר שהתמונה הייתה מתיחה. ברמן במקום זאת חזר עם הפרויקט החדש Purple Mountains ביולי 2019, אך מת בחודש אחרי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Starlite Walker (1994)
The Natural Bridge (1996)
American Water (1998)
Bright Flight (2001)
Tanglewood Numbers (2005)
Lookout Mountain, Lookout Sea (2008)
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

Dime Map of the Reef (1992)
The Arizona Record (1993)
Tennessee (2001)
דיסקוגרפיה > סינגלים

"Dime Map of the Reef" (1992)
"Silver Jews and Nico" (1993)
"Blue Arrangements" (1998)
"Send in the Clouds" (1998)
"Self Ignition" (1998)
"Hot as Hell" (1999)
דיסקוגרפיה > אוספים

Early Times (2012)
הערות שוליים

1 2  Silver Jews' 'American Water' Turns 20, Stereogum, ‏2018-10-19 (באנגלית)
↑  The Silver Jews’ David Berman Is Currently Accepting Intern Applications, Vulture, ‏2008-06-17 (באנגלית)
↑  raford, Silver Jews Thursday – David Berman on LOMLOC, Writing, and the Ugliness of Failure – Part I, Blog de Ford, ‏2008-06-19 (באנגלית)
↑  Silver Jews Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית)
↑  Condé Nast, Silver Jews, Pitchfork, ‏2005-08-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  BrooklynVegan Staff, Silver Jews Tour Dates, BrooklynVegan, ‏2005-12-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  It’s Hard to Find a Friend: The Silver Jews Are So Underground! - Bluegrass Underground, web.archive.org, ‏2009-05-13
1 2  Condé Nast, Silver Jews' David Berman Calls It Quits, Pitchfork, ‏2009-01-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Drag City :: View topic - Silver Jews End-Lead Singer Bids his Well-Wishers Adieu, web.archive.org, ‏2009-05-06
↑  Silver Jews probably aren't reuniting after all | Chart Attack, web.archive.org, ‏2015-02-14
↑  Condé Nast, Silver Jews: Early Times, Pitchfork (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2371 8603  LCCN: n2004077869  MusicBrainz: 1bc2d696-c0e2-480d-87ed-17b2a82d7983  NKC: xx0117845  VIAF: 173681652   WorldCat (עם VIAF): 173681652 
Silver Jews בהופעה בהיכל וובסטר ב-2006
אורסולה (בת הים הקטנה)

| --- | --- |
אורסולה בסרט "בת הים הקטנה".
אורסולה בסרט "בת הים הקטנה".
 שם סרט:  בת הים הקטנה
 הופעה ראשונה:  "בת הים הקטנה" (1989)
 הופעה אחרונה:  הסרט "בת הים הקטנה" (2023)
 יוצרים:  הנס כריסטיאן אנדרסן רון קלמנטס ג'ון מוסקר
 גילום הדמות:  מליסה מקארתי (סרט לייב אקשן) ג'סיקה אלכסנדר (סרט לייב אקשן; ונסה) מרין דאנגי, אורסולה בסדרה עד עצם היום הזה (סדרת טלוויזיה)
 דיבוב:  פאט קרול (1989 - 2022) ג'ודי בנסון (ונסה) וופי גולדברג (היורשים 2)
 דיבוב בשפה העברית:  רחל אטאס (1990) שלומית אהרון (1990, ונסה) איילת רובינסון (2023) שיר פרג (2023, ונסה)
 מידע
 כינויים:  מכשפת הים ונסה (תחפושת)
 סטטוס:  מתה
 מקום לידה:  האוקיינוס האטלנטי 
 גזע:  אוקטופיד אדם (ליום אחד)
 מין:  נקבה
 מקצוע:  מכשף
 שיוך:  נבלי דיסני
 אזרחות:  אטלנטיקה (בעבר)
 מקום מגורים:  האוקיינוס האטלנטי 
 תאריך פטירה:  במהלך הסרט "בת הים הקטנה"
 סיבת המוות:  נהרגה על ידי אריק
 דמויות קשורות
 משפחה:  מורגנה (אחות,בת הים הקטנה 2)(אח,טריטון מלך הים אביה של אריאל)  אומה (בת, היורשים 2) אוליאנה(אחותה הצעירה ושל טריטון{(היורשים: עליתה של רד)} (נכדתו של פוסידון) ( ובתו של נפטון )
 חברים:  פסוליאם וחלאם (צלופחים) אריק (ארוס ליום אחד) ג'אפר גסטון המלכה הרעה ליידי טרמיין מליפיסנט סקאר קפטן הוק קרואלה דה ויל פיט
 אויבים:  טריטון, אריאל, אריק, פוליפים, מיקי מאוס ומיני מאוס
 
אורסולה או אורסולה מכשפת הים (באנגלית: Ursula) היא דמות בדיונית והנבל העיקרי בסרט "בת הים הקטנה" של חברת וולט דיסני משנת 1989.
אורסולה מבוססת על דמותה של מכשפת הים בסיפור "בת הים הקטנה" מאת הנס כריסטיאן אנדרסן, ויצרו אותה האנימטורים רון קלמנטס וג'ון מוסקר. בסיפור המקורי מכשפת הים הייתה דמות נייטרלית, אך היא נהפכה בעיבוד של דיסני לנבל העיקרי ומגלמת תפקיד גדול ומשמעותי יותר בסיפור הכולל.
באנגלית דובבה אורסולה על ידי השחקנית פאט קרול, שגם דיבבה את אחותה מורגנה בסרט ההמשך, ובדיבוב העברי על ידי השחקנית והזמרת רחל אטאס. בסרט "היורשים 2" גילמה את דמותה וופי גולדברג. השחקנית מליסה מקארתי מגלמת את דמותה של אורסולה בסרט "בת הים הקטנה", רימייק לייב אקשן לסרט המצויר המקורי.
ב-2010 עלה בישראל המחזמר "בת הים הקטנה" ומיקי קם גילמה בו את דמותה.
פיתוח הדמות

עיצוב דמותה של אורסולה מבוסס על הדראג קווין האמריקאית דיוויין.[דרוש מקור] תסריט הסרט נכתב במקור עבור השחקנית ביאטריס ארתור שמוכרת בזכות גילום דמותה של דורותי זבורנק בסדרה "בנות הזהב" אף היא בבעלות דיסני. לאחר שארתור דחתה את התפקיד, שחקניות כמו ג'ואן קולינס, ננסי מרשאן, ננסי וילסון, רוזאן בר, שרלוט ריי, ואיליין סטריץ' היו מועמדות לתפקיד. סטריץ' לוהקה בסופו של דבר כאורסולה, אך בעקבות עימות בינה לבין המלחין הווארד אשמן בדבר הסגנון המוזיקלי של הסרט היא הוחלפה על ידי קרול.
כוכב נולד

ערך זה עוסק בריאליטי שירה שהנחה צביקה הדר בשנים 2003–2012. אם התכוונתם לגלגול מאוחר יותר של תוכנית זו, ראו .
| --- | --- |

סמליל עונת העשור
 מבוסס על:  "American Idol" (ארצות הברית)
 סוגה:  תוכנית מציאות 
 יוצרים:  טמירה ירדני, דודו ירדני, צביקה הדר, יואב צפיר
 בימוי:  יואב צפיר
 מנחים:  צביקה הדר 
 שופטים:  יזהר אשדות (גמר 2003), רוני בראון (גמר 2003, 2004), ריקי גל (2004–2005), צדי צרפתי (2004–2012), צביקה פיק (2005–2009), גל אוחובסקי (2006–2010), מרגלית צנעני (2006–2011), דנה אינטרנשיונל (2009–2010), פבלו רוזנברג (2010), מירי מסיקה (2011–2012), יאיר ניצני (2011), גידי גוב (2012), משה פרץ (2012)
 זוכים:  נינט טייב - עונה 1 (2003) הראל מויאל - עונה 2 (2004) יהודה סעדו - עונה 3 (2005) ג'קו אייזנברג - עונה 4 (2006) בועז מעודה - עונה 5 (2007) ישראל בר-און - עונה 6 (2008) רוני דלומי - עונה 7 (2009) דיאנה גולבי - עונה 8 (2010) חגית יאסו - עונה 9 (2011) אור טרגן - עונה 10 (2012)
 פרסים:  חוזה הקלטות ופרסים נוספים המשתנים מעונה לעונה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  10
 מספר פרקים:  210
 תוכנית המשך:  הכוכב הבא
 הפקה
 מפיק:  טמירה ירדני, דודו ירדני
 חברת הפקה:  טדי הפקות
 עורכים:  יואב צפיר
 בעלי תפקידים נוספים:  מלבישה ראשית: ליאת אשורי
 אורך פרק:  90–120 דקות
 שידור
 רשת שידור:  שידורי קשת (ערוץ 2) ערוץ 24 (ש.ח)
 תקופת שידור מקורית:  מאי 2003 – 4 בספטמבר 2012
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
כוכב נולד היא תוכנית מציאות ישראלית אשר שודרה בערוץ 2 ממאי 2003 ועד 2012 במסגרת "שידורי קשת", ולאחר מכן שודרה במקומה התוכנית "הכוכב הבא". פורמט התוכנית מבוסס על התוכנית האמריקאית "אמריקן איידול", ובמרכזה תחרות שירה בין כישרונות חדשים בתחום.
סמליל עונת העשור
פירוט כללי

את צעדיה הראשונים של התוכנית ניתן למצוא בתוכנית "לא נפסיק לשיר", ששודרה בשנת 2002, גם היא במסגרת שידורי "קשת" וגם היא בהנחייתו של צביקה הדר. ב"לא נפסיק לשיר" התמודדו אנשים אלמוניים לצד אנשי בידור מוכרים בתחרות זיהוי וביצוע שירים עבריים. בשנת 2003 פיתחו טדי הפקות את רעיון "לא נפסיק לשיר" לתחרות זמר לכל דבר. כאשר המחשבה הייתה לעשות מבחני בד כדי שהמתמודדים האנונימיים יהיו בעלי יכולות שירה. להפתעת המפיקים למבחני הבד האלו הגיעו אלפי מתמודדים.
העונה נפתחת בשלב האודישנים, בו השתתפו מספר רב של מתמודדים (לפני האודישנים המצולמים המתמודדים עברו שני שלבים של מבחנים, כאשר לשלב המצולם הגיעה כמות מצומצמת יחסית משיקולי מדרוג וזמן) מהם נבחרו על ידי השופטים קבוצה של כ-20 מתמודדים שישתתפו בתחרות עצמה "הנבחרת". במהלך הפרקים השונים מבצעים המתמודדים שירים עבריים מוכרים ונשפטים על פי ביצועם. לבסוף, מחליט הקהל הצופה בבית ישירות, על ידי הצבעה באמצעות מסרון (SMS) מי המתמודד המועדף עליו, והזוכה במספר ההצבעות הנמוך ביותר הוא המודח מהתוכנית. לאחר מספר ניפויים משמעותי, נבחרים שלושה מתמודדים אשר מבצעים את ביצועם האחרון בגמר בהופעה חיה. המתמודד שזוכה למספר המסרונים הגדול ביותר מוכרז כמנצח התוכנית והכוכב הנולד.
"כוכב נולד" הפכה כבר בעונתה הראשונה להצלחה, ולאחר מכן לתופעה תרבותית רחבה. למרות הביקורות הרבות נגדה ונגד תרבות ה"אינסטנט" וייצור כוכבים, שמרה על נתוני מדרוג גבוהים ועל אהדת קהל רחבה גם בעונותיה הבאות. "כוכב נולד" צלחה ברוב העונות את שיאי טבלות המדרוג וזכתה בפרסים בתחום. בשנת 2003 זכתה בטקס פרסי מסך הזהב "תוכנית העשור". באותה שנה זכתה גם בקטגוריית תוכניות הבידור. בשנים 2004 ו-2005, בעונותיה השנייה והשלישית, זכתה בפרסים בקטגוריית "תוכנית המציאות".
את התכנית ניהל מוזיקלית עמוס בן-דוד, שעיבד את מרבית השירים בתוכנית לצד ערן מיטלמן.
סגל השופטים

| חבר/ת הסגל> חבר/ת הסגל.מנחים | עונה> עונה 1 (גמר).מנחים | עונה> עונה 2 (גמר).מנחים | עונה> עונה 3.מנחים | עונה> עונה 4.מנחים | עונה> עונה 5.מנחים | עונה> עונה 6.מנחים | עונה> עונה 7.מנחים | עונה> עונה 8.מנחים | עונה> עונה 9.מנחים | עונה> עונה 10.מנחים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
צביקה הדר: מנחה

שופטים
| יזהר אשדות | שופט |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| רוני בראון | שופט | שופט |  |  |  |  |  |  |  |  |
| ריקי גל |  | שופטת | שופטת |  |  |  |  |  |  |  |
| צדי צרפתי |  | שופט | שופט | שופט | שופט | שופט | שופט | שופט | שופט | שופט |
| צביקה פיק |  |  | שופט | שופט | שופט | שופט | שופט |  |  |  |
| גל אוחובסקי |  |  |  | שופט | שופט | שופט | שופט | שופט |  |  |
| מרגלית צנעני |  |  |  | שופטת | שופטת | שופטת | שופטת | שופטת | שופטת |  |
| דנה אינטרנשיונל |  |  |  |  |  |  | שופטת | שופטת |  |  |
| פבלו רוזנברג |  |  |  |  |  |  |  | שופט |  |  |
| מירי מסיקה |  |  |  |  |  |  |  |  | שופטת | שופטת |
| יאיר ניצני |  |  |  |  |  |  |  |  | שופט |  |
| גידי גוב |  |  |  |  |  |  |  |  |  | שופט |
| משה פרץ |  |  |  |  |  |  |  |  |  | שופט |
שופטים אורחים (בשלב האודישנים)
| יוני בלוך |  |  |  |  | אורח |  |  |  |  |  |
| דפנה לוסטיג |  |  |  |  |  | אורחת |  |  |  |  |
| עדי אשכנזי |  |  |  |  |  | אורחת |  |  |  |  |
כוכב נולד 1

העונה הראשונה של כוכב נולד החלה במאי 2003. בעונה זו נקראה התוכנית "לא נפסיק לשיר - כוכב נולד", ואכן היה קשר הדוק בין התוכניות. בחלק מהתוכניות השתתפו המתחרים כמתחרים רגילים ב"לא נפסיק לשיר". רק לאחר עונה זו בוצע הפיצול בין התוכנית "לא נפסיק לשיר" לבין "כוכב נולד", ואלמנט החידון הוסר מהתוכנית.
במהלך התוכנית נערכו תחילה אודישנים שונים בכל רחבי ישראל. במהלך האודישנים, בנוסף לבחינת יכולות השירה, השתתפו המתמודדים גם בשעשועונים הקשורים לזיהוי שירים עבריים. לאחר מכן נערכו שלבי "ראש בראש" של סולואים שבוצעו על ידי המתמודדים, כאשר הביצועים האהודים והטובים ביותר זיכו את המתמודדים בהתקדמות בשלבי התחרות. לאורך שלבי התוכנית השונים נכחו שלושה שופטים: מתי כספי, יזהר אשדות ורוני בראון. באותו פורמט משקלם בתהליך הבחירה היה נמוך מזה שניתן להכרעת הקהל.
בשלב חצי הגמר, שחולק לשניים, נבחרו שלושת המתמודדים שעלו לגמר התוכנית - נינט טייב, שירי מימון ושי גבסו. מופע הגמר נערך ב-28 באוגוסט 2003 במסגרת "כפר המוזיקה" בחולות ניצנים, בפני קהל של כ-7,000 איש. השופטים בגמר היו רוני בראון ויזהר אשדות, אשר בחרו במקום הראשון את נינט טייב, במקום השני את שי גבסו ובמקום השלישי את שירי מימון. על-פי הכרעת הקהל, הביצוע של נינט טייב גבר על השאר, והיא זכתה בתואר "כוכב נולד" הראשון עם 49.3% מהקולות. במקום השני זכתה שירי מימון עם 28.2% מהקולות ולמקום השלישי הגיע שי גבסו עם 22.5% מהקולות.
אלבום אוסף שירי העונה יצא לחנויות בספטמבר 2003, ובתוך שלושה שבועות מכר 50 אלף עותקים.