stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מירי שילון
הערות שוליים

1 2 3  B. A. Lwaleed, The clinical value of measuring tissue factor activity in patients with cancer, Medical Hypotheses 58, 2002-06, עמ' 521–522 doi: 10.1054/mehy.2001.1502
ראש הממשלה יצחק רבין ומירי שילון (משמאל) במסיבת קוקטייל שערכה לכבוד השתתפותו בספיישל טלוויזיוני לרגל יום העצמאות של מדינת ישראל, 1995
ג'ינה דייוויס

| --- | --- |

דייוויס, 2013
 לידה:  21 בינואר 1956 (בת 68) ויירהאם, ארצות הברית 
 שם לידה:  Virginia Elizabeth Davis 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון  קולג' ניו אינגלנד  המכללה לאומנות יפה של אוניברסיטת בוסטון  Wareham High School 
 בן או בת זוג:  ג'ף גולדבלום (1 בנובמבר 1987–17 באוקטובר 1990)  רני הרלין (18 בספטמבר 1993–21 ביוני 1998) 
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1988)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר – סדרות דרמה (2006)  פרס לוסי (2006)  פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית (27 באוקטובר 2019) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויס אוחזת בפסלון האוסקר שלה, שהוענק לה בטקס פרסי אוסקר ה-61, על משחקה בסרט "תייר מזדמן"; 1989
וירג'יניה אליזבת "ג'ינה" דייוויס (באנגלית: Virginia Elizabeth "Geena" Davis; נולדה ב-21 בינואר 1956) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה, מפיקה, מדבבת, ספורטאית עבר, אקטיביסטית, מוזיקאית ודוגמנית עבר אמריקאית. זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1989 על תפקידה בסרטו של לורנס קסדן; "תייר מזדמן", ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט "תלמה ולואיז" שביים רידלי סקוט. דייוויס הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב גם על תפקידיה בסרטים "ליגה משלהן" ו"ללא מילים" ועל תפקידה בתור מקנזי אלן, כנשיאת ארצות הברית בסדרת הדרמה-הפוליטית "גבירתי הנשיא" של רשת ABC, זכתה בפרס גלובוס הזהב וקיבלה מועמדות לפרס אמי.
ביוגרפיה

דייוויס נולדה, גדלה והתחנכה בוויירהאם, מסצ'וסטס שבארצות הברית. אביה היה מהנדס אזרחי ואיש כמורה בכנסייה (דיאקון), ואמה הייתה סייעת חינוכית. כבר בצעירותה נתגלה בדייוויס חיבה לאמנויות הבמה השונות, כשכשרונה המוזיקלי ניכר בה במיוחד באותן השנים, כשלמדה לנגן על פסנתר ועל חליל. בנעוריה אף שימשה כנגנית העוגב במקהלת הכנסייה הקונגרגציונליסטית שבעיירת הולדתה.
החלה ללמוד לתואר אקדמי בקולג' ניו אינגלנד(אנ'), ולאחר-מכן עברה לאוניברסיטת בוסטון (BU), אך סיימה לבסוף ללא-תואר ראשון במשחק (אמנות הבמה), עקב קורסים בודדים שהתקשתה בהם.
ביוגרפיה > קריירה

לאחר לימודיה עבדה כדוגמנית, עד שהבמאי סידני פולאק פגש אותה וליהק אותה לסרטו "טוטסי" (1982), כשחקנית באופרת סבון. לאחר מכן הופיעה בעיקר בטלוויזיה.
הפריצה של דייוויס הגיעה בעקבות תפקידה בסרטו של דייוויד קרוננברג, "הזבוב" (1986) ולאחריו ב"ביטלג'וס" (1988). שנה אחר כך זכתה בפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה ב"תייר מזדמן". ב-1991 הופיעה לצד סוזן סרנדון בסרט הקאלט של רידלי סקוט "תלמה ולואיז", בו היא גילמה את תלמה, עקרת בית הנשואה לבעל אלים, היוצאת עם חברתה לואיז למסע בלתי מתוכנן של פשע. על תפקידה זה קיבלה מועמדות לפרס האוסקר, כשחקנית ראשית. בהמשך היא כיכבה בכמה סרטים מצליחים כמו "גיבור מזדמן" ו"ליגה משלהן", אולם הקריירה שלה התרסקה ב-1995 כשכיכבה בסרט ההרפתקאות "אי הפיראטים", אותו ביים בעלה, רני הרלין, שהיה לאחד הכשלונות הגדולים של הקולנוע האמריקני אי-פעם, כשהוא מרוויח בקופות תשיעית מתקציבו. שנה אחר כך כיכבה ב"נשיקה ארוכה ללילה", שוב בבימויו של הרלין, שגם הוא נחל כישלון קופתי. מאז שלוש שנים לא קיבלה שום תפקיד בקולנוע, עד שהגיע הסרט "סטיוארט ליטל" (1999), בו שיחקה תפקיד כמעט ראשי, והיה לשובר קופות.
מראשית שנות האלפיים עברה לטלוויזיה, פרט לשני סרטי ההמשך של "סטיוארט ליטל" בהם השתתפה (אם כי בסרט השלישי, שהיה סרט אנימציה, היא השתתפה רק בקולה שלה). היא כיכבה בקומדיית מצבים בשם "המופע של ג'ינה דייוויס" שהפיקה רשת ABC, ששרדה רק עונה אחת (אוקטובר 2000 - יולי 2001). אחר כך התארחה בפרק בסיטקום "ויל וגרייס".
דייוויס לבסוף זכתה לעדנה כשהופיעה בסדרה הדרמה-הפוליטית המעוטרת "גבירתי הנשיא" ב-2005, כנשיאה (אישה) ראשונה של ארצות הברית. כשעל תפקידה זה בסדרה, זכתה דייוויס בפרס גלובוס הזהב, ומועמדות לפרס אמי.
בשנת 2013 שיחקה בקומדיה "בעולם שבו..." בבימויה של לייק בל. בשנת 2015 שיחקה בסדרה "האנטומיה של גריי", במספר פרקים בתור ד"ר ניקול הרמן, מנתחת כירורגית לעוברים.
בשנת 2019 הצטרפה לעונתה השלישית של קומדיית הספורט הדרמטית "GLOW" מבית נטפליקס, בדמותה של סנדי דוורוקס סנט קלייר. בנוסף, דיבבה בעונה השלישית של סדרת האנימציה "שי-רה ונסיכות הכוח" המשודרת בנטפליקס. בשנה זו הוענק לה פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית.
בשנת 2023 גילמה דייוויס את מונקה בסרט הדרמה וההתבגרות "Fairyland" שהקרנת הבכורה שלו התקיימה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-20 בינואר 2023.
בשנת 2024 שיחקה בסרט המותחן הפסיכולוגי "צאי מזה" של זואי קרביץ.
ביוגרפיה > קריירה > כספורטאית

ב-1997 החלה להתמקצע בקשתות ספורטיבית (מקצוענית), כשב-1999 לייצג את נבחרת מולדתה האמריקנית אף ניסתה להעפיל לאולימפיאדת סידני (2000), אך לא-צלחה את שלב חצי-הגמר במוקדמות שנערכו בארצות הברית.
ביוגרפיה > חיים אישיים

דייוויס הייתה נשואה שלוש פעמים, כולל זוגיות נוספת לאב ילדיה. שניים מבעליה היו מתחום הקולנוע: בעלה השני, בשנים 1987–1990, היה השחקן האמריקאי-יהודי ג'ף גולדבלום, שלצדו כיכבה בסרט "הזבוב"; אחריו הייתה נשואה לבמאי הפיני-אמריקאי רני הרלין, בשנים 1993–1998. לאחר מכן החלה בזוגיות עם מנתח פלסטי (לרפואת מומים שונים באזור הראש והצוואר), איראני-אמריקאי בשם רזה ג'רהאי, בשנים 1998–2017. לזוג בת בכורה שנולדה באפריל 2002 - וכן בנים תאומים לא-זהים, אותם ילדה במאי 2004, בגיל 48.
העולמות של קרסטומנסי

| --- | --- |
 
 ספרי הסדרה
 חיי קסם  המכשפים של קפרונה (אנ')  שבוע המכשפות  תשע הנשמות של כריסטופר צ'אנט  ערבוביית קסם: ארבעה סיפורי קסם (אנ')  גורלו של קונרד (אנ')  ביצת פינהו (אנ') 
 מידע כללי
 מאת:  דיאנה ווין ג'ונס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 הוצאה
 מקום הוצאה:  בריטניה
 סדרה
 מספר ספרים:  שבעה, שלושה מתוכם תורגמו לעברית
 
העולמות של קרסטומנסי (באנגלית: The Worlds of Chrestomanci), או קרסטומנסי, היא סדרת ספרי פנטזיה לילדים שנכתבה על ידי הסופרת הבריטית דיאנה וין ג'ונס, שפורסמו בין השנים 1977 ל-2006. בעולמות המקבילים בסדרה, המונח קרסטומנסי מתייחס גם לנושא תפקיד בממשלה הבריטית, שאחראי לפיקוח על קסם ולאחוזת קרסטומנסי שממנה הוא עושה את תפקידו.
העולמות בסדרה

המונח "העולמות של קרסטומנסי" מתייחס למיקום בו הספרים בסדרה מתרחשים, רב־יקום שנקרא "העולמות המקושרים". הם נקראים כך כי בכל העולמות דוברים את אותן שפות. העולמות הסתעפו מעולמות מקוריים משותפים באירועים חשובים בהיסטוריה, כמו ניצחון אנגליה או צרפת בקרב אז'נקור, או ההצלחה או הכישלון של עלילת אבק השריפה. יש אנשים מסוימים שיכולים לנוע בין עולמות, לפחות ברוחם, ושתים עשרה סדרות של עולמות דומים שמסומנים באותיות. זה נפוץ שלאנשים יש מקבילה של עצמם בעולמות אחרים, שנראית אותו דבר כמוהם. רוב הסדרה מתרחשת בעולם 12א.
עולם 12א מזכיר את בריטניה בתקופה האדוארדית. ידוע שיש עולמות אחרים עם ממשלות בריטיות, ככל הנראה כל סדרה 12 וכמה אחרות; ליותר עולמות יש אנגליה באירופה או בקרבתה. לקרסטומנסי יש נציגים בכמה עולמות אחרים, אך הוא אינו מכיר את כל העולמות האחרים. ואכן, הספר שבוע המכשפות מתרחש בעולם אפילו קרוב יותר לשלנו, ובכל זאת קיומו הוא הפתעה עבור קרסטומנסי והוא לא מצליח לזהות אותו בקלות.
העולמות בסדרה > קסם בסדרה

בעולם 12א, קסם הוא די נפוץ, וייתכן שזו הנורמה ברוב העולמות. מצד שני, עולם שבו כמעט לכולם יש כוחות קסם שניתן לזהות הוא די נדיר וייתכן שייחודי לעולם של "שבוע המכשפות". הסדרה מבדילה בין סוגים שונים של בעלי כוחות קסם: ישנם קוסמים/ות, מכשפים/ות ורבי מג, והתואר שלהם מרמז על הכח של קסמם. רבי־מג בעלי תשע נשמות נחשבים לבעלי קסם רב יחסית, והם ייחודיים בעולמות המקושרים, כלומר אין להם מקבילות בעולמות אחרים.
ספרים

בסדרה יש שבעה ספרים: שישה ספרים באורך מלא, ואוסף של ארבעה סיפורים שאוגדו ביחד. שלושה מתוך שבעת הספרים תורגמו לעברית.
רוב הסדרה מתרחשת בטירת קרסטומנסי בדרום אנגליה, בזמן לא ידוע, בעולם מקביל לשלנו שבו קסם נפוץ. שניים מהספרים מתרחשים בזמן ילדותו של קרסטומנסי:
תשע הנשמות של כריסטופר צ'אנט (1988)
גורלו של קונרד (אנ') (2005)
כריסטופר בן 12 רוב הספר הראשון, ובן 15 בשני.
שאר הספרים מציגים את כריסטופר כאשר הוא כבר נושא בתפקיד קרסטומנסי, ומתרחשים לפחות 25 שנה אחרי אירועי הספר "תשע הנשמות":
חיי קסם (1977)
"Warlock at the Wheel" (סיפור קצר משנת 1984, פורסם מחדש בספר קסמים מעורבים (אנ'))
המכשפים של קפרונה (אנ') (1980)
"Stealer of souls" (סיפור קצר משנת 2000, פורסם בספר קסמים מעורבים)
"Carol Oneir's Hundredth Dream" (סיפור קצר משנת 1986, פורסם מחדש בספר קסמים מעורבים)
ביצת פינהו (אנ') (2006)
ספר אחד וסיפור קצר אחד לא ניתן לשייך לזמן ספציפי בסדרה. הם מתרחשים בעולמות אחרים, ללא דמויות חופפות:
"The Sage of Theare" (סיפור קצר מ-1982, פורסם מחדש בספר קסמים מעורבים)
שבוע המכשפות (1982)
קרסטומנסי

לכל קרסטומנסי חייב להיות, או שהיו לו בעבר, תשע נשמות. ניתן לזמן את קרסטומנסי על ידי קריאה בשמו בעולם שלו, לא משנה אם הוא רוצה בכך, וב"שבוע המכשפות" נראה שאפשר לזמן אותו על ידי קריאה בשמו שלוש פעמים ברצף. לאחר הקריאה קרסטומנסי לרוב ינסה לפתור כל בעיה קסומה, כי זו חובתו או הדבר הנכון לעשות.
כל קרסטומנסי הוא אחד מבעלי כוחות הקסם החזקים בעולמו, אולם לשניים מהקרסטומנסים שמופיעים בספרים יש חולשה קריטית: לכריסטופר צ'אנט יש חולשה לכסף, ומגע בו מונע ממנו להשתמש בקסם או לשקר. אריק צ'אנט ("חתול") יכול לעשות קסם רק עם ידו השמאלית.
קרסטומנסי > קרסטומנסים ידועים

בספרים שונים בסדרה מופיעים אנשים שונים הנושאים בתפקיד קרסטומנסי, בשלבים שונים של חייהם.
בנג'מין אלוורת'י - הקרסטומנסי המוקדם ביותר שמוזכר בסדרה, שהוחלף על ידי גבריאל דה וויט ולאחר מכן על ידי כריסטופר צ'אנט.
גבריאל דה וויט - הקרסטומנסי בספר "תשע הנשמות של כריסטופר צ'אנט" ו"גורלו של קונרד".
כריסטופר צ'אנט - מופיע בכל הספרים בסדרה, והוא הקרסטומנסי הנוכחי ברובם. הוא מקפיד על לבושו, ומבטו מתואר לעיתים קרובות כמעורפל, בעיקר כשהוא מתרכז דווקא בדברים שלפניו.
אריק צ'אנט ("חתול") - מופיע ב"חיי קסם", "קסמים מעורבים" ו"ביצת פינהו". הוא מתאמן להיות הקרסטומנסי הבא. חתול איבד כמה מהנשמות שלו בעקבות שימוש בהם על ידי אחותו גוונדלין, מותו בלידה ואסון הטביעה שבו מתו הוריו.
הערות שוליים

↑  "עכשיו, מה לדעתך גורם לנו לכנות את השנים עשר הללו העולמות המקושרים?" כריסטופר הרגיש שהוא חייב לו תשובה. "כולם דוברים אותם שפות," אמר. (תשע הנשמות של כריסטופר צ'אנט, עמוד 149)
↑  WW ch. 12 to opening pages of ch. 15. Especially: "I think there has been some kind of accident. You shouldn't get a civilized world where witches are burned. As I said, it ought not to exist. ... I urgently need a short history of witchcraft, in order to discover what kind of accident happened here. Was Elizabeth I a witch?" (ch. 13)
↑  "כל האירועים בספר הזה התרחשו עשרים וחמש שנים לפחות לפני הסיפור המסופר בחיי קסם". (תשע הנשמות של כריסטופר צ'אנט, כריכה אחורית)
בלה קיראי

בלה קיראי (בהונגרית: Király Béla;‏ 1912, קאפושוואר – 2009, בודפשט) היה קצין בצבא ההונגרי, היסטוריון, פוליטיקאי הונגרי וחסיד אומות העולם.
קורות חיים

בשנת 1930 החל קיראי בקריירה של חייל מקצועי.
קורות חיים > בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתחילת מלחמת העולם השנייה זכה קיראי בצלב הברזל על שירותו בצבא ההונגרי לצד גרמניה.
בין השנים 1941–1943 גויסו עשרות אלפי גברים יהודים מהונגריה לשורות פלוגות העבודה ונשלחו לחזית המזרחית, להילחם נגד הצבא האדום, לצד הצבא ההונגרי. קיראי היה קצין בכיר בצבא ההונגרי ששרת בחזית המזרחית. בניגוד לרבים מעמיתיו הקצינים, קיראי אהד את היהודים והיה רגיש למצוקתם. הוא היה אחראי לאספקת מזון לאחת החטיבות, חטיבה 201, שלה השתייך כוח עבודה יהודי. כשהגיע לחזית, ציווה קיראי שליהודים יינתנו מדים חמים של הצבא וזאת כדי להחליף את הבגדים האזרחיים המרופטים שלבשו. כמו כן הנפיק להם סמלים של הצבא וכן נעליים, שחסרו לרבים מהם. הוא וידא שהקצבות המזון שניתנו ליהודים יהיו זהות לאלו של החיילים ההונגרים האחרים. עקב מעשיו של קיראי לא היה אפשר להבדיל בין יהודים לנוצרים ביחידות שעליהן היה קיראי אחראי, וכך, כשהרגו הגרמנים יהודים רבים ששרתו בשורות פלוגות העבודה,[דרוש מקור] לא הוצאו להורג אנשי צוותו של קיראי כיהודים רבים אחרים ששרתו בצבא ההונגרי. בכך שסיפק מדים ליהודים הפר קיראי את פקודות הצבא ההונגרי. במרץ 1945 נפל קיראי בשבי הצבא האדום. אך כעבור זמן קצר הצליח לברוח מהשבי ולהסתתר עד סוף המלחמה.
קורות חיים > לאחר המלחמה

באוגוסט 1945 התפקד קיראי למפלגה הקומוניסטית ההונגרית ושב לשרת בצבא הונגריה, אשר הוקם לאחר המלחמה. הוא התקדם מהר מאוד בסולם הדרגות - ממייג'ור ב-1945 עד למייג'ור גנרל בשנת 1949. בשנת 1950 היה ממייסדי האקדמיה הצבאית של צבא הונגריה. בשנת 1951 נדון לעונש מוות במשפט ראווה אך עונשו הומר במאסר עולם. במאסר למד אנגלית. הוא קיבל חנינה ב-1956 והתמנה על ידי אימרה נוג' לתפקיד מפקד המשמר הלאומי ההונגרי. בשנה זו היה מפקד העיר בודפשט בעת המרד ההונגרי.
בסוף 1956 הגיע קיראי לארצות הברית והחל ללמוד באוניברסיטת קולומביה. לאחר לימודיו החל ללמד באוניברסיטת ניו יורק היסטוריה של ימי הביניים והיסטוריה צבאית. אחרי סתיו העמים ב-1989 חזר קיראי להונגריה, נהיה חבר מפלגת ברית הדמוקרטים החופשיים (אנ') ונבחר מטעמה לפרלמנט ההונגרי. הוא היה חבר הפרלמנט בין 1994-1990.
הכרה

בשנת 1993 הוכר קיראי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
A-Online

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  תאגיד מדווח
 מייסדים:  קובי שמר
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים)
 משרד ראשי:  יהודה הלוי 18, תל אביב
 ענפי תעשייה:  מידע עסקי ובורסאי
 מוצרים עיקריים:  מגמה 2000
 הכנסות:  10.4 מיליון ש"ח (2017)
 רווח תפעולי:  13.4 מיליון ש"ח (2017)
 רווח:  10.0 מיליון ש"ח (2017)
 יו"ר:  מיכאל גולן
 מנכ"ל:  איזי דניאל
 עובדים:  כ-35
  
 http://www.a-online.co.il
 
A-Online קפיטל (אי.או.סי) בע"מ (האות A היא קיצור של המילה analyst), המוכרת בשם המקוצר A-Online, הוא תאגיד מדווח העוסק בשיווק ומכירת תוכנות שמספקות מידע עסקי ובורסאי בזמן אמת לפעילים בשוק ההון הישראלי ומפותחות על ידי חברת תוכנה לעניין.
היסטוריה

בשנת 1996 הוקם אתר האינטרנט  אנליסט אונליין (analyst online) אשר סיפק שירותי מידע פיננסים וחדשות כלכליות. האתר הוקם על ידי קובי שמר, ממייסדי בית ההשקעות ההשקעות אנליסט.
בדצמבר 1999 פעילות אינטרנט זו פוצלה לחברה פרטית בשם עזתמ 7. בפברואר 2000 שינתה החברה את שמה לאי.אי.ג'י. – ישראל אינטרנט גרופ. ביוני 2000 הפכה החברה לחברה ציבורית אשר מניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביבת וגייסה 12 מיליון שקל. באוגוסט 2000 הקצתה החברה לבנק הפועלים 20% ממניותיה תמורת תמורת השקעה של מיליון דולר. בנובמבר 2000, לאחר ההתנתקות מחברת אנליסט ושינוי שם האתר ל"איי-אונליין", שינתה החברה את שמה לאי-אונליין קפיטל (אי.או.סי). לאתר היו כ-150 אלף משתמשים, אבל עיקר ההכנסות היו מפרסום והיא פעלה בהפסד כספי ניכר. החברה הודיעה על מודל עסקי חדשת ומעבר מאספקת תוכן בחינם לתחום של מסחר אלקטרוני". באמצעות פלטפורמת מסחר שפותחה בחברה, לניהול תיקי השקעות, לרכישה ומכירה של מניות.
באפריל 2001 בעקבות הפסדים כספיים שנמשכו מספר שנים נמכר האתר כולל מאגר הנתונים הפיננסיים שלו לחברת "ביזנס נט מידע מקוון" המפעילה את האתר TheMarker השייך לקבוצת הארץ שבשליטת משפחת שוקן. לאחר המכירה החברה הפכה לשלד בורסאי.
באוגוסט 2002 החליט דירקטוריון הבורסה להשעות את המסחר במניות אי אונליין, עקב אי עמידתה בדרישה להון עצמי מזערי ולשווי מזערי של החזקות הציבור.
בדצמבר 2002 יאיר רבינוביץ רכש את השליטה בשלד הבורסאי אי אונליין מקובי שמר תמורת שלושת אלפים שקל.
ביולי 2003 החלה החברה בהליך של הסדר נושים והנפקה פרטית. חודש לאחר מכן הסדר הנושים וההנפקה הפרטית הושלמו והסחר במניות החברה חודש.
באוקטובר 2003 השלד הבורסאי אי אונליין נרכש תמורת 5.5 מיליון שקל על ידי יובל גולן ומיכאל גולן, הבעלים של "תוכנה לעניין בע"מ" ו"גרף עסקי תעשיות תוכנה בע"מ". ביוני 2006 הבעלות על הדומיין אי-אונליין שנמכר לדה מרקר חזרה לידיה של החברה. בפברואר 2010 רונית קן הממונה על ההגבלים העסקיים התנגדה למיזוג בין חברת אי אונליין לבין חברת קו מנחה. במסגרת המיזוג אי אונליין ביקשה לרכוש את פעילותה של קו מנחה בתחום שוק ההון בדרך של הקצאת מניות.
בנובמבר 2012 השלימה אי אונליין רכישה של חבר בורסה מהראל פיננסים, והחזיקה את מלוא מניות חבר הבורסה אי-ברוקר. 
במאי 2015 אי אונליין נכנסה לענף הפורקס בישראל תחת המותג "iForex ישראל" באמצעות חברת הבת קליאו מסחר פיננסי.
בדצמבר 2013 האקר ישראלי המתגורר במקסיקו פרץ למחשבו הפרטי של מנכ"ל אי אונליין. במסגרת הפריצה ההאקר השתיל במחשב תכנים פדופילים, דג ממנו סיסמאות ותכתובות פרטיות, אסף הקלדות ולוגים שונים, וצילם בחשאי את מסך המחשב, וכל זאת ללא ידיעתו. לאחר הפריצה ההאקר החל לנסות לסחוט כספית את מנכ"ל החברה עבור אי פרסום המידע שאסף אודותיו. כשניסיון זה לא צלח, החל לנסות לסחוט באיומים גם את בעלי השליטה בחברה. בעקבות כך, אי אונליין פנתה למשטרה וזו החלה בחקירה כאשר צו איסור פרסום מוטל על הפרשה כולה.
בנובמבר 2014 אי אונליין דיווחה לציבור כי היא החברה אשר נסחטה על ידי ההאקר גיא שפר. כתוצאה מכך שווי מנייתה איבדה כ-67% מערכה.
בינואר 2016, מכרה לחברת מיטב דש את חבר הבורסה אי-ברוקר.
בספטמבר 2016, קבע בית המשפט המחוזי בתל אביב כי קבוצת גולן לא הייתה זכאית לקזז את הפסדי השלד הבורסאי של חברת אי אונליין שרכשה ב-2003.
ביולי 2018 החברה הפסיקה להיסחר בבורסה לניירות ערך עקב אי עמידה בכללי השימור.
תחומי פעילות

עם לקוחות החברה נמנים בעיקר גופים עסקיים ומוסדיים כגון בנקים, קרנות נאמנות, בתי השקעות, מנהלי תיקים, סוחרים ומשקיעים פרטיים, וגם חברות אינטרנט אשר באתריהם מותקנים תוכנות ומערכות מידע של החברה.
בחברה מועסקים כ-35 עובדים. בעלי השליטה בחברה במשותף הם יו"ר החברה מיכאל גולן ומנכ"ל החברה יובל גולן.
תחום שרותי התוכנה - מינואר 2004 החברה עוסקת בשיווק תוכנות המפותחות על ידי חברת "תוכנה לעניין" המיועדות לשוק ההון ומאפשרות קבלת מידע עסקי ופיננסי בזמן אמת.
A online משווקת את תוכנת הדגל "מגמה 2000" המספקת מידע עסקי ופיננסי למשיקעים בזמן אמת שמקורו מהבורסה בתל אביב ומבורסות אחרות בעולם. כמו כן התוכנה מכילה כלים המאפשרים ניהול וניתוח המידע העסקי לשימושים בתחום ניהול תיקי השקעות, בדיקת כדאיות השקעות וייעוץ בקבלת החלטות בתחום השקעות בניירות ערך. התוכנה מתחרה בעיקר מול תוכנת סופר ביזפורטל של קו מנחה ומשמשת בנקים, בתי השקעות, חברי בורסה, חברות ביטוח, מנהלי תיקים ופעילים בשוק ההון.
משווקת את התוכנות סופר אנליסט ומח"צ המיועדות לאנליסטים.
משווקת את התוכנות גרפיט וגרף ליין המיועדות למשתמשים בניתוח טכני.
משווקת את תוכנת מנת"א המיועדת לניהול תיקי אופציות.
משווקת את התוכנות ACE, מבזק וטיקר המיועדות למשקיעים בבורסה.
מדצמבר 1999 ועד אפריל 2001 הפעילה את הפורטל הפיננסי אנליסט אונליין אשר סיפק שירותי מידע בתחום הכלכלה ושוק ההון.
החברה פיתחה את אפליקציית iBursa לאייפון. האפליקציה מספקת שערי מניות בזמן אמת מהבורסה בתל אביב ומחו"ל.
במאי 2006 אי אונליין רכשה מחברת גרף עסקי שבשליטת בני משפחת גולן את קוד המקור של תוכנה לניהול קשרי לקוחות בשוק ההון ומאז מפתחת אותה בעצמה מבלי לשלם כספים עבור שיווקה.
הערות שוליים

1 2 3  אי אונליין: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  שי שלו, ‏מה יוצא לו מזה, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2000
↑  שי שלו, ‏קובי שמר: "יותר לא נעשה פעילות שאיננה ריווחית החל מיומה הראשון", באתר גלובס, 19 באוקטובר 2000
↑  שי שלו, ‏קובי שמר שוב משנה אסטרטגיה: מיזם המסחר האלקטרוני ממתין לשותף, באתר גלובס, 20 בפברואר 2001
↑  הארץ, אתר TheMarker.com קנה את אתר אי-אונליין, באתר TheMarker‏, 24 באפריל 2001
↑  שי שלו, ‏מיזוג זוטא נוסף אצל שוקן: דה-מרקר מאחד כוחות עם אי-אונליין, באתר גלובס, 30 באפריל 2001
↑  ליאור כגן, רבינוביץ' קנה שלד תמורת 3,000 שקל: רכש 31.45% מאי.אונליין מידי קובי שמר, באתר TheMarker‏, 27 בנובמבר 2002
↑  שי שלו ויצחק דנון, ‏יאיר רבינוביץ מנסה לגבש הסדר נושים באי-אונליין, באתר גלובס, 7 ביולי 2003
↑  סער ורדי, ‏מיכאל ויובל גולן השלימו רכישת אי-אונליין: ישלמו 5.5 מיליון ש' לאנליסט, רבינוביץ' ושגיב, באתר גלובס, 7 באוקטובר 2003
↑  ירון פרידמן, ‏בעלי תוכנה לעניין רוכשים את השלד הבורסאי אי-אונליין, באתר גלובס, 24 בספטמבר 2003
↑  מיכאל רוכוורגר, קו מנחה ואי-אונליין ממזגות פעילות בתחום מידע הבורסאי בעסקת החלפת מניות, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2009
↑  תמר קובלנץ, ‏הראל תממן מכירת חבר הבורסה שלה לאי-אונליין, באתר גלובס, 25 באוקטובר 2012
↑  רון שטיין, ‏אי-אונליין נכנסת לענף הפורקס תחת המותג iFOREX, באתר גלובס, 18 במאי 2015
↑  40 חודשי מאסר לתושב מקסיקו שסחט באיומים את אי אונליין, באתר גלובס, 28 ביולי 2016
↑  גור מגידו, ‏כך הצליח "האקר" ישראלי למחוק 67% משווי חברה בורסאית, באתר גלובס, 11 בנובמבר 2014
↑   ערן אזרן, כפי שפורסם ב-TheMarker: מיטב דש רוכש את אי-ברוקר – אך ללא הזכויות בהפרטת הבורסה, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2016
↑  עו"ד אמיר טיטונוביץ, ‏ביהמ"ש: לא ניתן לקזז הפסדים של שלד בורסאי, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2016
הבשורות של ירושלים

| הבשורות של ירושלים იერუსალიმის ოთხთავი |
| --- | --- |
 הספרייה הלאומית של צרפת
  לוח קאנוני (אנ')
 מחבר:  ארבעת המבשרים (אנ')
 שפת המקור:  גאורגית
 ארץ מקור:  גאורגיה
 מיקום נוכחי:  פריז
 סוגה:  ספר בשורות (אנ')
הבשורות של ירושלים (בגאורגית: იერუსალიმის ოთხთავი სახარება, יְרוּסָאלִימִיס סַאֲחָרֶבָּה) או ארבעת הבשורות של ירושלים או הארבעה של ירושלים (גאורגית: იერუსალიმის ოთხთავი ოთხთავი, יְרוּסָאלִימִיס אוֹתְחְתָאוִוי) הוא כתב-יד מאוייר (אנ') של ארבע הבשורות כתב-היד כתוב בשפה הגאורגית, בכתב הנוסחורי (גאו') ומתוארך למאות ה־12–13. כיום הוא נמצא בספרייה הלאומית של צרפת (סימון: Géo 28).
על פי צוואה המצורפת לכתב-היד, הבשורות הועתקו בגאורגיה ונתרמו למנזר המצלבה בירושלים. כתב-היד כתוב על קלף באיכות גבוהה. עובי הגיליונות שונה מדף לדף. גודל כל עמוד 18x24 ס"מ. כותרות ואותיות תחיליות כתובות באותיות גדולות בדיו אדומה. קווי מתאר של חלק מהאותיות הגדולות מוזהבים. כתב-היד מעוטר בשמונה מיניאטורות. מתוכם ארבעה לוחות קאנוניים (אנ') וארבע מיניאטורות של המבשרים. המיניאטורות מוצגות על עמודים נפרדים כשהצד האחורי שלהם לבן. לפני כל בשורה ישנו אינדקס פרקים ופסוקים.
כתב היד נכרך ארבע פעמים: בפעם הראשונה במאה ה־13 כפי שמעיד אזכור של כורך הספרים בכתב היד עצמו. בפעם השנייה במאה ה־16 (גם כן צוין בכתב היד). בפעם השלישית במאה ה־18 המאה (צוין בכתב יד) ובפעם הרביעית במאה ה־19 או ה־20.
כתב היד הועתק על ידי מָאל דַּוְוִיתִיסְדְּזֶה. על פי הצוואה, לכתב היד היה כיסוי מעוטר עם כריכה יקרה של זהב וכסף (אבזמים וברגים) וכך הוא נשלח למנזר המצלבה. תיארוך כתב-היד על פי סימנים פליאוגרפיים בוצע על ידי החוקרים אֶכְּווְתִּימֶה תָּאקָאִישְׁווִילִי (אנ') שתיארך את כתב היד למאה ה־13 ואֵלֵנֶה מֶטְרֵווֶלִי (גאו') שתיארכה למאה ה־12. הכריכה מהמאה ה־16 הוזמנה על ידי וְלַסִּי סַאֲקַדְזֶה, הארכיבישוף של אוּרְבְּנִיסִי (גאו').
כתב היד מהווה מקור חשוב לחקר יחסי הגאורגים והדוברי הלטינית בירושלים. כתב היד מלווה בדיווחים על צלבני ירושלים.
הערות שוליים

↑  כתבי-היד הגאורגיים הנקראים אוֹתְחְתָאוִוי (הארבעה; ოთხთავი) כוללים את ארבע הבשורות של ארבעת האוונגליסטים (אנ'). המינוח מוכר בנצרות האורתודוקסית המזרחית (ביוונית τετραευαγγέλιον) (אנ') ומיוחס לבשורות הקנוניות שנמסרו על ידי ארבעת המבשרים (אנ') - הבשורה על-פי מתי, הבשורה על-פי מרקוס, הבשורה על-פי לוקאס והבשורה על-פי יוחנן.
↑  מנזר המצלבה היה מרכז נזירי גדול של הכנסייה הגאורגית. הוא כלל ספרייה נרחבת של תרגומים גאורגיים לספרות נוצרית. ספריית המנזר הועשרה בכתבי יד שהועתקו לא רק בסקריפטוריום של המנזר הזה, אלא גם בספרים שתורגמו והועתקו בשאר המנזרים בירושלים, בהר סיני, בהר אתוס וגם במנזרים בגאורגיה.
↑  მალ დავითისძე
↑  ვლასი სააკაძე
דיטמר יאקובס

דיטמר יאקובס (בגרמנית: Ditmar Jakobs, נולד ב-28 באוגוסט 1953 באוברהאוזן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם. לזכותו של יאקובס 20 הופעות במדי בנבחרת גרמניה המערבית.
קריירת מועדונים

יאקובס החל את קריירת הבוגרים שלו ברוט-וייס אוברהאוזן בעונת 1971/72, כאשר הקבוצה שיחקה בבונדסליגה. בעונתו השנייה בקבוצה, 1972/73 הפך יאקובס לשחקן הרכב קבוע, אך הקבוצה נשרה אל הבונדסליגה השנייה מהמקום האחרון, כשהיא סופגת 84 שערי ליגה. את עונת 1974/75 החל יאקובס באוברהאוזן, ובאמצע העונה עבר לטניס בורוסיה ברלין ששיחקה אז בבונדסליגה, אך לא הצליח למנוע את נשירתה אל הבונדסליגה השנייה. כעבור עונה אחת, עלו יאקובס וטניס בורוסיה ברלין חזרה אל הבונדסליגה מהמקום הראשון, ונשרו שוב כעבור עונה אחת. לאחר שתי עונות וחצי, עזב יאקובס את טניס בורוסיה ברלין וחתם בדיסבורג, ששיחקה אז בבונדסליגה. יאקובס שיחק שתי עונות בדיסבורג, כשבעונה הראשונה סיים עם הקבוצה במקום השישי בבונדסליגה, ובעונה השנייה במקום ה-13. בתום עונת 1978/79 עזב יאקובס את דיסבורג וחתם בהמבורג.
יאקובס שיחק בהמבורג 11 עונות, ובכולן היה שחקן הרכב חשוב. בתחילת ימיו בקבוצה שיתף פעולה בהגנה עם מנפרד קאלץ ופטר נוגלי. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1979/80 סיימו יאקובס והמבורג סיימו במקום השני בבונדסליגה בפער של שתי נקודות מהאלופה באיירן מינכן. באותה שנה הגיע יאקובס עם המבורג לגמר גביע אירופה לאלופות, לאחר שהמבורג הביסה את ריאל מדריד 5-1 בחצי הגמר לאחר שהפסידה 2-0 במשחק הראשון. בגמר זה, הפסידה המבורג 1-0 לנוטינגהאם פורסט, כשיאקובס שיחק 90 דקות. בעונת 1981/82 זכה יאקובס עם המבורג באליפות נוספת, בפער של שלוש נקודות מהסגנית פ.צ. קלן. יאקובס הגיע באותה עונה עם המבורג לגמר גביע אופ"א, שם הפסידה הקבוצה לגטבורג במפגש כפול בתוצאות 1-0 ו-3-0. יאקובס שיחק רק במשחק הראשון ונעדר מהגומלין. בעונת 1982/83 המבורג זכתה שוב באליפות הבונדסליגה, בזכות הפרש שערים עדיף משל הסגנית ורדר ברמן. בתום עונה זו יאקובס זכה עם המבורג בתואר החשוב ביותר שלה בהיסטוריה, גביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון 1-0 במשחק גמר על יובנטוס משער של פליקס מגאת. בדרך לזכייה בגביע אירופה לאלופות, יאקובס הבקיע שער בחצי הגמר בניצחון 2-1 על ריאל סוסיאדד, שהסתבר כשער מכריע. הזכייה בגביע אירופה לאלופות הקנתה להמבורג כרטיס למשחק הסופר קאפ האירופי, שם המבורג הפסידה 2-0 לאברדין הסקוטית, במשחק בו יאקובס שיחק 90 דקות. המבורג השתתפה באותה עונה גם בגביע הביניבשתי, וגם שם הפסידה, 2-1 לגרמיו הברזילאית. גם במשחק זה יאקובס שיחק 90 דקות. בעונת 1986/87 סיימו יאקובס והמבורג במקום השני בבונדסליגה, וזכו בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על שטוטגרטר קיקרס, בו יאקובס שיחק 90 דקות. בספטמבר 1989 במהלך משחק ליגה מול ורדר ברמן, זינק כדי למנוע מכדור להיכנס לשער, ונתקע בווים המחברים את עמוד השער לרצפה (כיום ווים אלה טמונים מתחת לאדמה, ואז הם היו חשופים). הוא נשאר עם הווים תקועים בבשרו במשך 20 דקות, עד שרופא הקבוצה שחרר אותו בעזרת אזמל. עצביו של יאקובס נפגעו כתוצאה מהתאונה, אך למזלו הווים החמיצו את עמוד השדרה שלו בשני סנטימטרים. בעקבות האירוע פרש יאקובס ממשחק פעיל, לאחר שהבקיע 37 שערים ב-323 הופעות במדי המבורג.