שנות ה-30 של המאה ה-20
כלכלה

1929: השפל הגדול - משבר כלכלי כלל עולמי, שמתחיל בארצות הברית בשנת 1929 ונמשך עד סוף שנות השלושים. המשבר קשה ורב השפעות, במיוחד בצפון אמריקה ובאירופה. השפל מערער את היציבות הפוליטית במדינות רבות, ונחשב לאחד הגורמים שזירזו את פרוץ מלחמת העולם השנייה. שיאו של השפל הגדול בשנת 1932, כאשר מדד דאו ג'ונס יורד אל מתחת ל-42 נקודות, 11% מהערך שהיה לו פחות משלוש שנים קודם לכן.
1930: רפובליקת בננות - לאורך כל תחילת המאה ה-20, מתערבים תאגידי פירות במשטרים באמריקה המרכזית. שיאה של התופעה בעשור זה היא בהונדורס, בה נקבע ממשל לאחר לחץ של תאגידי הפירות וממשל ארצות הברית: בתחילת העשור ממשל זה מדכא באלימות מרד אלים של פועלי הבננות, שהתאחדו תחת המפלגה הקומוניסטית המקומית.
1932-1930: הסכמי סחר חופשי במערב אירופה - בשנת 1930 חותמות דנמרק, שוודיה, נורווגיה והולנד על 'הסכם אוסלו', לפיו עליהן להתייעץ יחד לפני שיחליטו על הגבלות כלשהן לסחר ביניהן. בשנת 1932 חתמו הולנד, בלגיה ולוקסמבורג על הסכם אוצ'י שמתחיל מגמה של הפחתת מכסים בין המדינות.
1930: חוק המכסים סמוט-האולי - חוק שנחתם על ידי נשיא ארצות הברית הרברט הובר במהלך השפל הגדול, במטרה להגדיל את הכנסות הממשל ולהגן על התוצרת התעשייתית ועל התוצרת החקלאית של ארצות הברית. החוק מוביל למלחמת מכסים בין מדינות שונות בעולם, ומחליש בפועל את החקלאות האמריקאית, אשר לא מצליחה להתחרות בתוצרת הזולה של מדינות אחרות, ובראשן ברית המועצות, וחווה בתוך שנתיים ירידה של 61% בייצוא.
1932-1931: ההעדפה האימפריאלית (אנ') - על רקע השפל הגדול, מכוננת האימפריה הבריטית ועידה כלכלית של האימפריה הבריטית (אנ') ומחליטה על מדיניות מכסים שתיתן העדפה ברורה לטריטוריות השייכות לאימפריה עם מדיניות מכס קשוחה לכל השאר.
1933-1932: הקולקטיביזציה של סטלין - הקולקטיביזציה הכפויה שמנהיג שליט ברית המועצות, יוסיף סטלין, כשחלק מתוכנית החומש, גורמת לרעב המוני באזורים רבים והביאה למותם של מיליונים רבים בשנים 1932 ו-1933, במיוחד באגן הוולגה התחתון באוקראינה (הולודומור). תיאורים שונים מספרים שהרעב הביא אנשים לכדי קניבליזם.
1937-1932: השנים הטובות של גרמניה - גרמניה תחת הנהגתו של היטלר מתחזקת כלכלית. משנת 1932 ועד שנת 1937 ירדה כמות המובטלים מלמעלה משישה מיליון מובטלים לפחות ממיליון, והתוצר הלאומי הגולמי עלה ב-107 אחוז.
1934: חוק הבנקאות בשווייץ - על רקע לחצים מצד הנאצים לספק מידע פיננסיים על נכסיהם של יהודים, שווייץ מחליטים לחוקק את חוק הבנקאות הקובע את הסודיות הבנקאית כעיקרון בסיסי, והפרתה כעבירה פלילית. החוק מביא לפריחתה של שווייץ, המחזקת את תדמיתה כמדינה שאפשר לסמוך עליה, ולהפקיד כספים בתחומה ללא חשש.
1935: תעלת פנמה - בניית סכר מאדן בתעלה מחזקת את הפיכתה של התעלה למרכיב חיוני בהגדלת נתיבי הסחר הבינלאומיים.
1938: רפורמות הכלכליות של מקסיקו - מפלגת PRI, ששולטת לבדה במקסיקו, מנחילה רפורמות אשר מחזקות משמעותית את כלכלת מקסיקו. רפורמות אלו, על פני השטח, היו בעלות דימוי סוציאליסטי מובהק, כאשר במסגרתן מלאימה מקסיקו את חברות הנפט, מחלקת מחדש את הקרקע ומחזקת את מעמדם של חקלאים ופועלים, אולם במקביל מנסה מקסיקו לחזק גם סממנים קפיטליסטים מסוימים, כמו שיתופי פעולה עם תאגידים זרים המשקיעים במדינה ופותחים בה סניפים, ובלבד שאלו מתקיימים תחת פיקוח ממשלתי.
צווארון לבן - המונח נתבע לראשונה על ידי אפטון סינקלר במטרה לתאר את התופעה המתגברת במערב של משרות מודרניות בתחומי הפקידות, האדמיניסטרציה והניהול. התרחבות מגמת התעסוקה הזו מתרחשת בארצות הברית על רקע התגבשות האיגודים התעשייתיים הגדולים במהלך העשור.
גילוי הנפט במפרץ הפרסי - כחלק מהרחבת חיפושי הנפט ברחבי העולם, מתגלים לאורך העשור מרבצי נפט בבחריין, בקטר, בערב הסעודית ובאיחוד האמירויות. גילוי זה יוצר שינויים מרחיקי לכת במעמדן, בכלכלתן ובאופיין של מדינות אלו, כך למשל, בזכות ההון האדיר שזורם לערב הסעודית, מקיימת המדינה בתקופה זו שירותי חינוך, בריאות ורווחה מבלי לגבות מיסים מתושביה.