stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליגת הכדורגל הרוסית לנוער

| --- | --- |
 שם מלא:  ליגת הכדורגל לנוער (MFL)
 כינוי:  ליגת הנוער Молодёжная футбольная лига
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הרוסית
 מדינות:  רוסיה
 קבוצות:  20 
 תקופת הפעילות:  2001–הווה (כ־23 שנים)
 שמות קודמים:  טורניר הצוערים של הפרמייר ליג הרוסי אליפות רוסיה בנוער ליגת М
 מירב הזכיות:  ספרטק ודינמו (6)
 https://premierliga.ru/rfpl/youth-pervenstvo/
 
לוגו בשנים 2001–2018
הסמליל בעונת 2021/2022
ליגת הכדורגל לנוער (ברוסית: Молодёжная футбольная лига) היא אליפות רוסיה בכדורגל לנוער (לשעבר תחרות הנוער הרוסית בכדורגל בקרב מועדוני הפרמייר ליג הרוסי; ברוסית: Молодёжное первенство России по футболу среди команд клубов Премьер-Лиги) היא ליגת העל הרוסית עד גיל 21, שמהווה לתחרות הספורט של קבוצות הנוער של מועדוני ליגת העל הרוסית והאליפות הבכירה בקרב קבוצות כדורגל עד גיל 21. ידועה גם בשם "ליגת הנוער" (ברוסית: Молодёжная Лига).
הליגה נוסדה ב־2001 עם הקמת הפרמייר-ליג הרוסי והתקיימה עד 2020, כאשר אורגנה מחדש. מבנה הליגה דמה מאוד למבנה של ליגת העל הרוסית והמשחקים נערכו בצמוד למשחקי הליגה הבוגרת. מאז 2019 נערכת במקביל ליגת הכדורגל לנוער, לשחקנים בגילאי 16–19. בעונת 2021/2022 נקראה בשם ליגת-М.‏
שמות הטורניר

2001–2007: אליפות רוסיה בקרב הרכבי נוער (первенство России среди дублирующих составов)
2008–2021: אליפות קבוצות הנוער (первенство молодёжных команд ,Молодёжное первенство)
עונת 2021/22: ליגת M (‏М-Лига)
עונת 2022/23: ליגת הכדורגל לנוער (Молодёжная футбольная лига)
פורמט

על פי חוקים שקבעה התאחדות הכדורגל הרוסית, כל קבוצה מליגת המשנה שהעפילה לליגת העל הרוסית הייתה מחויבת להקים קבוצת נוער, אם אין לה כזו. הדחתה של קבוצת נוער מאליפות הנוער נקבע על פי מצבה של הקבוצה הבוגרת, אם הקבוצה הבוגרת נשרה לליגת המשנה - נושרת גם קבוצת הנוער שלה. בעונת 2011/2012 בהתאם לרפורמה שבוצעה בליגה הרוסית, נערכו המשחקים בשיטה המקבילה לליגות האירופאיות. אם עד אז שוחקה הליגה ממארס ועד נובמבר, החל משנת 2011, נערכו המשחקים החל מסתיו 2011 ועד סתיו 2012, במטרה להתאים את הליגה לתקנים אירופאיים.
בעקבות מיתוגה מחדש של ליגת העל הרוסית, גם ליגת הכדורגל לנוער עברה מיתוג מחדש, לדברי נשיא הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל, סרגיי פריאדקין, ליגת הנוער תעבור מיתוג מחדש שבמסגרתו תותר השתתפות כדורגלנים גם בגילאי 18 ו-20 ולא רק שחקנים בגילאי 19, 20 ו-21, כפי שהמצב היה עד לעונת 2018/2019. הליגה החדשה יצאה לדרך באוגוסט 2019 עם הקמת ליגת הכדורגל לנוער.
לפני עונת 2020/21, מנהלת ליגת העל הרוסית הציגה פורמט חדש לאליפות הנוער: 20 מועדונים יתמודדו באליפות הנוער: 16 קבוצות נוער של מועדוני ליגת העל ו-4 קבוצות שהשתתפו בליגת הכדורגל לנוער בעונת 2019/2020. בחלק הראשון של הטורניר, המועדונים יחולקו לשני בתים של 10 קבוצות, תוך התחשבות בעקרון טריטוריאלי, הם ישחקו שני מחזורים כל אחד עם כל אחד. בחלק האחרון, 5 הקבוצות הראשונות מבית A ישחקו עם 5 הקבוצות הראשונות מבית B, וחמש הקבוצות האחרונות מבית A ישחקו עם 5 הקבוצות האחרונות מבית B. בסך הכל יתקיימו בטורניר 28 מחזורים (280 משחקים).
מעונת 2020/21, הליגה אורגנה עם 20 קבוצות שמתמודדות באליפות הנוער, והטורניר מתקיים בשני שלבים. בשלב הראשון הקבוצות מחולקות לשתי בתים של 10 משתתפות כל אחת ומשחקות בהן בשני מחזורים. בשלב השני הקבוצות במקומות 1 עד 5 בבתים התאחדו לבית אחד ושיחקו על הניצחון באליפות.
אלופות הליגה > אליפויות לפי קבוצה

| קבוצה | אליפויות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- |
| דינמו מוסקבה | 6 | 2002, 2003, 2011/12, 2013/14, 2014/15, 2019/20 |
| ספרטק מוסקבה | 6 | 2006, 2007, 2008, 2010, 2016/17,2012/13 |
| צסק"א מוסקבה | 5 | 2005, 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022, 2024 |
| לוקומוטיב מוסקבה | 3 | 2011, 2015/16, 2023 |
| קרסנודאר | 2 | 2017/18, 2022/23 |
| זניט סנקט פטרבורג | 1 | 2009 |
| מוסקבה | 1 | 2004 |
| רוטור וולגוגרד | 1 | 2001 |
ראו גם

ליגת הכדורגל לנוער (רוסיה)
אליפות ברית המועצות בכדורגל לנוער
הערות שוליים

↑  "Молодежный состав ЦСКА и «Амкал» сыграют выставочный матч в честь запуска М-Лиги". premierliga.ru. 2021-07-18. נבדק ב-2021-07-19.
↑  РФС реформирует молодежное первенство
↑  Клубы РПЛ поддержали новый формат Молодёжного первенства, https://premierliga.ru. Российская премьер-лига
↑  אתר רשמי
↑  צסק"א מוסקבה זכתה באליפות הנוער
| כדורגל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | איגוד כדורגל רוסי • הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל • ליגת הכדורגל הלאומית • התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות • מבנה מערך הליגות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • הליגה הראשונה • הליגה השנייה • הליגה החובבנית • הליגה האזורית |  |
| תחרויות ליגה נוספות | ליגת הנוער • ליגת הצעירים • ליגת הנשים • ליגת הנערות בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הלאומי • הסופר קאפ •  הגביע בכדורגל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (היסטוריה) • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 17 • נבחרת רוסיה בכדורגל נשים |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע הליגה הרוסית • גביע ליגת הכדורגל המקצוענית • גביע ליגת הכדורגל הלאומית |  |
| משחקי דרבי מרכזיים | דרבי ערי הבירה (זניט-ספרטק • זניט-צסק"א • זניט-לוקומוטיב) • זניט-קרסנודאר • הדרבי של מוסקבה (הדרבי הוותיק • ספרטק-צסק"א • לוקומוטיב-ספרטק) • דרבי המזרח הרחוק • הדרבי של סנקט פטרבורג • הדרבי של קרסנודאר • הדרבי של רוסטוב |  |
| רוסיה במפעלים האירופיים | אלניה • אנז'י • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א • רובין • קרסנודאר • רוטור • רוסטוב |  |
| ראו גם | כדורגל נשים ברוסיה |  |
סטיבן בוצ'קו

| --- | --- |

סטיבן בוצ'קו, 1994
 לידה:  16 בדצמבר 1943 ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  1 באפריל 2018 (בגיל 74) פסיפיק פליסיידס, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Steven Ronald Bochco 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1968–2017 (כ־49 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרנגי מלון (1966)  התיכון למוזיקה ולאמנות 
 בן או בת זוג:  Barbara Bosson (1970–1997) 
 צאצאים:  Jesse Bochco 
 פרסים והוקרה:  פרס לורל על כתיבה לטלוויזיה (1994)  פרס הומניטס (1999)  פרס הומניטס (1981)  פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר (1995)  פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר (1989)  פרס אדגר (1995)  פרס פיבודי (1987)  פרס פיבודי (1981)  פרס פיבודי (1996)  פרס פיבודי (1998)  פרס אמי לכתיבה הטובה ביותר בסדרת דרמה (1987)  פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר (1984)  פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר (1981)  פרס אדגר (1982)  פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר (1987)  פרס אמי לכתיבה הטובה ביותר בסדרת דרמה (1981)  פרס אמי לכתיבה הטובה ביותר בסדרת דרמה (1982)  פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר (1982)  פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר (1983)  פרס גילדת הבמאים האמריקנית (1999) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן בוצ'קו (באנגלית: Steven Ronald Bochco;‏ 16 בדצמבר 1943 – 1 באפריל 2018) היה מפיק טלוויזיה וקולנוע, תסריטאי, וסופר יהודי-אמריקאי, זוכה שנים עשר פרסי אמי, שני פרסי אדגר, פרס גילדת הכותבים של אמריקה, ארבעה פרסי פיבודי ופרסים רבים נוספים. מחשובי יוצרי הטלוויזיה בארצות הברית ובעולם כולו. בין היתר יצר את סדרות הטלוויזיה: בלוז לכחולי המדים, פרקליטי אל איי, דוגי האוזר, NYPD Blue ועוד.
ביוגרפיה

בוצ'קו נולד בניו יורק, ב-1943, לזוג אמנים יהודים יוצאי פולין וליטא, רודולף (כנר במקצועו) ומימי (ציירת). הייתה לו אחות אחת, גדולה ממנו בשנתיים, שחקנית הקולנוע והטלוויזיה הידועה בזכות עצמה, ג'ואנה פרנק. למד בבית ספר תיכון למוזיקה ואמנות בניו יורק וסיים ב-1966 תואר ראשון בתיאטרון, BFA באוניברסיטת קרנגי מלון בפיטסבורג, פנסילבניה.
בתקופת לימודיו זו, ב-1964 נישא לאשתו הראשונה גבריאלה לוין, ממנה התגרש כעבור חמש שנים. בוצ'קו עתיד היה להינשא בהמשך חייו עוד פעמיים. ב-1970 הוא נישא לשחקנית הקולנוע ברברה בוסום, ממנה נולדו לו שני ילדיו, אחד מהם ג'סי בוצ'קו, במאי ומפיק טלוויזיה ידוע בזכות עצמו. בוצ'קו ובוסום התגרשו ב-1997, אחרי 27 שנות נישואין. כעבור שלוש שנים בוצ'קו נישא בשלישית, לדיינה קאלינס, לה הוא נשאר נשוי עד פטירתו מלוקמיה, ב-2018.
קריירה > סרטי יוניברסל (1966–1978)

בעת לימודיו באוניברסיטה קיבל בוצ'קו מלגת כתיבה מחברת MCA. הוא ניצל עובדה זו כדי לסייע לו להתקבל לעבודת קיץ סטודנטיאלית בסרטי יוניברסל, בקליפורניה ובמהלך אותו קיץ הרשים את מנהל מחלקתו שם עד כדי כך, שהאחרון הציע לו, שכשיסיים את לימודיו יבוא לעבוד ב"יוניברסל" באופן קבוע. בוצ'קו אכן עשה זאת ולאחר סיום לימודיו עבד ב"יוניברסל" 12 שנה כתסריטאי ולאחר מכן כמפיק, עושה דרכו אט אט במעלה סולם התפקידים בחברה.
הקרדיט הראשון שקיבל ככותב (שותף) היה ב-1967, באחת האפיזודות האחרונות של סדרת הטלוויזיה Bob Hope Presents the Chrysler Theatre, של NBC. שנה לאחר מכן הוא היה אחד משני התסריטאים של סרט הקולנוע The Counterfeit Killer בכיכובו של ג'ק לורד. ב-1971 היה אחד התסריטאים של העונה השלישית והאחרונה בסדרת הדרמה הטלוויזיונית The Name of the Game‏ (1968–1971), אף היא של NBC, הסדרה הטלוויזיונית שהייתה העתירה ביותר בתקציבה באותה עת.
באותה שנה, 1971 הוא גם כתב את התסריט של האפיזודה הראשונה בעונה הראשונה (אחרי שני פרקי הפיילוט) של סדרת הטלוויזיה המצליחה קולומבו. הבמאי של אפיזודה זו היה סטיבן ספילברג. בוצ'קו כתב אפיזודות רבות נוספות, הן ב"קולומבו" והן בסדרות טלוויזיה אחרות כמו "איירונסייד", "מקמילן ואשתו" ועוד.
קריירת ההפקה שלו החלה עם הסרט Lt. Shuster's Wife, בכיכובה של לי גרנט, שלא הצליח במיוחד. בתקופה זו הוא היה גם התסריטאי של כמה סרטי קולנוע אחרים, בהם סרט המדע הבדיוני Silent Running‏ (1972) ועוד.
קריירה > MTM Enterprises‏ (1978-1985)

ב-1978 עבר בוצ'קו מ"יוניברסל" ל-MTM Enterprises, שאפשרו לו להתמקד יותר בהפקה ופחות בתסריטאות. הפרויקט הראשון שלו במסגרת החדשה היה סרט הקולנוע Vampire‏ (1979), בכיכובם של ג'ייסון מילר, ג'סיקה וולטר ואחרים. בוצ'קו היה התסריטאי והמפיק בפועל. באותה שנה יצר (עם שותף), הפיק בפועל והיה התסריטאי של חלק מהאפיזודות בסדרת דרמת פשע טלוויזיונית כושלת יחסית בשם "פריס". הסדרה, בכיכובו של ג'יימס ארל ג'ונס זכתה לעונה אחת בלבד ברשת CBS בטרם ירדה מהאקרנים ב-1980, אולם שנה לאחר מכן יצר בוצ'קו, הפיק בפועל ותיסרט את הסדרה המצליחה באמת, הראשונה שלו, בלוז לכחולי המדים. סדרת דרמה משטרתית זו, שהפכה למודל עבור סדרות דומות במשך שנים אחר כך, הוקרנה ב-NBC בפריים טיים, במשך שבע עונות (1981–1987), 146 אפיזודות סך הכל וזכתה ל-98 מועמדויות לפרס אמי. בעונתה הראשונה היא זכתה בשמונה פרסי אמי, יותר מכל סדרה טלוויזיונית אחרת בהיסטוריה, למעט "הבית הלבן". שישה מתוך פרסי האמי בהם זכה בוצ'קו, ניתנו לו בגין סדרת טלוויזיה זו. בוצ'קו עזב את MTM Enterprises ב-1985, בסיומה של העונה החמישית ולאחר כישלונה של אחת הסדרות הטלוויזיוניות האחרות שיצר, הפיק ותיסרט.
קריירה > מפיק ויוצר עצמאי

סמוך לאחר עזיבת MTM הקים סטיבן בוצ'קו חברת הפקות משלו, Steven Bochco Productions ומרבית יצירתו לאחר מכן נעשתה באמצעותה, בין לבדו ובין בשותפות עם אחרים. הלוגו של החברה היה דמות מצוירת של אביו, הכנר רודולף בוצ'קו.
סדרת הטלוויזיה המצליחה הבאה שיצר, לראשונה באופן עצמאי, אך שוב עם שותף, פרקליטי אל איי הופקה ביחד עם חברת פוקס המאה ה-20. הסדרה הוקרנה ברשת NBC שמונה עונות (ספטמבר 1986 - מאי 1994), כשבוצ'קו עצמו הוא המפיק בפועל של ארבע מתוכן, כללה 172 אפיזודות וזכתה ב-15 פרסי אמי, שלושה מתוכם לסטיבן בוצ'קו עצמו. במקביל בשנים 1989-1987 כתב והפיק את הסדרה "הופרמן", דרמה משטרתית קומית בכיכובו של ג'ון ריטר.
בוצ'קו יצר, הפיק וכתב סדרות טלוויזיוניות נוספות וגם סרטי קולנוע, בדרך כלל דרמות פשע לסוגיהן, אך הסדרה המצליחה הבאה שלו הייתה דווקא קומית, דוגי האוזר. הסדרה הוקרנה ברשת ABC ארבע עונות (ספטמבר 1989 - מרץ 1993) וכללה 97 אפיזודות. ההפקה בפועל הייתה כולה של בוצ'קו.
בשנת 1990 כתב והפיק את הסדרה "שוטר רוק", סדרת משטרה חדשה בפורמט של מחזמר.
בספטמבר 1993 החלה ABC בהקרנתה של הסדרה NYPD Blue, אף היא פרי יצירתו של בוצ'קו (עם שותף). זו הייתה הסדרה הטלוויזיונית הארוכה ביותר והמצליחה ביותר שיצר והיא הוקרנה לא פחות מ-12 עונות (ספטמבר 1993 - מרץ 2005), על פני 261 אפיזודות. המפיק בפועל והתסריטאי (עם שותף) היה סטיבן בוצ'קו, שאף זכה בגינה באחד מפרסי האמי שלו, אחד מפרסי אדגר ושניים מפרסי פיבודי, בנוסף לפרסים אחרים.
הוא המשיך ויצר סדרות טלוויזיה אחרות גם במהלך שני העשורים הראשונים של המאה ה-21, גם לאחר שחלה בלוקמיה, אבל אף אחת מהן לא הגיעה להצלחה המרשימה כל כך של יצירתו במאה הקודמת.
בשנת 2003 יצא לאור בהוצאת רנדום האוס ספר מתח שכתב, "מוות בהוליווד", שיצא לאור גם בעברית בהוצאת מודן.
בשנת 2006 הקים בשיתוף את האתר לשיתוף וידאו הישראלי מטהקפה את "קפה קונפידנשל", אתר להעלאת וידויי וידאו קצרים.
קריירה > סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע של סטיבן בוצ'קו (רשימה חלקית)

1975-1967, Ironside (תסריטאי)
1972-1968, The Name of the Game (תסריטאי)
1971, Columbo (עריכת תסריט)
1971-1976, McMillan and Wife (תסריטאי)
1974, Griff (תסריטאי - מפיק)
1977-1976, Delvecchio (תסריטאי)
1978, Richie Brockelman (תסריטאי)
1979, Turnabout (תסריטאי)
1979-1980, Paris (תסריטאי ומפיק בפועל)
1981, בלוז לכחולי המדים (תסריטאי ומפיק בפועל)
1983, Bay City Blues (תסריטאי ומפיק בפועל)
1986, פרקליטי אל איי (תסריטאי ומפיק בפועל)
1989-1987, הופרמן (תסריטאי ומפיק בפועל)
1989, דוגי האוזר (תסריטאי ומפיק בפועל)
1990, Cop Rock (תסריטאי ומפיק בפועל)
1991, Civil Wars (תסריטאי ומפיק בפועל)
1993, NYPD Blue (תסריטאי ומפיק בפועל)
1995-1997, Murder One (תסריטאי ומפיק בפועל)
1997, Total Security‏ (יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל)
1997, Brooklyn South (תסריטאי ומפיק בפועל)
2000, City of Angels (תסריטאי ומפיק בפועל)
2002-2001, Philly (תסריטאי ומפיק בפועל)
2005, אי שם (תסריטאי ומפיק בפועל)
2006-2005, גבירתי הנשיא (תסריטאי ומפיק בפועל)
2009-2008, מצדי המתרס (תסריטאי ומפיק בפועל)
2016-2014, רצח מדרגה ראשונה (תסריטאי ומפיק בפועל)
פרסים > אמי

1981 - בלוז לכחולי המדים - פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר
1981 - בלוז לכחולי המדים - פרס אמי לתסריט מצטיין בסדרת דרמה - בגין "Hill Street Station", פרק הפתיחה של הסדרה
1982 - בלוז לכחולי המדים - פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר
1982 - בלוז לכחולי המדים - פרס אמי לתסריט מצטיין בסדרת דרמה - בגין הפרק "Freedom's Last Stand"
1983 - בלוז לכחולי המדים - פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר
1984 - בלוז לכחולי המדים - פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר
1987 - פרקליטי אל איי - פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר
1987 - פרקליטי אל איי - פרס אמי לתסריט מצטיין בסדרת דרמה - בגין הפרק "The Venus Butterfly"
1989- פרקליטי אל איי - פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר
1990 - פרקליטי אל איי - פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר
1991 - פרקליטי אל איי - פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר
1995 - NYPD Blue - פרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר
פרסים > אחרים

1981 - Humanitas Prize, בגין "בלוז לכחולי המדים"
1981 - פרס פיבודי בגין "בלוז לכחולי המדים"
1982 - פרס אדגר, בגין פרק הפתיחה "Hill Street Station" של "בלוז לכחולי המדים"
1987 - פרס פיבודי בגין "פרקליטי אל איי"
1994 - פרס גילדת הכותבים של אמריקה
1995 - פרס אדגר, בגין הפרק "Simone Says" בסדרה "NYPD Blue"
1996 - פרס פיבודי בגין "NYPD Blue"
1996 - פרס היכל התהילה של הטלוויזיה
1998 - פרס פיבודי בגין הפרק "Raging Bulls" בסדרה "NYPD Blue"
1999 - Humanitas Prize, בגין "NYPD Blue"
1999 - פרס גילדת הבמאים של אמריקה
לקריאה נוספת

סטיבן בוצ'קו, מוות בהוליווד, הוצאת מודן, תרגום: נעה שביט, 2004 (הספר Death by Hollywood יצא לאור במקור בהוצאת רנדום האוס, 2003)
סטיבן בוצ'קו, אמת היא הגנה מוחלטת: 50 השנים שלי בטלוויזיה (אוטוביוגרפיה), 2016
הערות שוליים

1 2  איתי שטרן, מת סטיבן בוצ'קו, יוצר הסדרות "בלוז לכחולי המדים" ו"NYPD", באתר הארץ, 2 באפריל 2018
↑  מאמר הספד לרודולף, אביו של סטיבן בוצ'קו, הניו יורק טיימס, 8 באוקטובר 1977
↑  פרטים ביוגרפיים של סטיבן בוצ'קו, באתר Film Reference
↑  השנה של סטיבן בוצ'קו, כותרת ראשית, 29 בספטמבר 1988
↑  בני אבני (ניו־יורק), אי.פי. פסדנה, קליפורניה, "פרקליטי אל.אי הוכתרה כסדרה הטובה ביותר בטלוויזיה האמריקאית, חדשות, 22 בספטמבר 1987
↑  "הופרמן", סדרה חדשה בהפקת סטיבן בוצ׳קו וטרי לואיס פישר, כל העיר, 24 במרץ 1989
↑  השוטר המזמר - הטלוויזיה האמריקנית החלה בשידור סדרת משטרה חדשה בפורמט של מחזמר. יוצר הסדרה: סטיבן בוצ'קו, חדשות, 16 באוקטובר 1990
↑  סדרת הטלוויזיה החדשה של סטיבן בוצ'קו מיועדת לשידור ברשת אי.בי.סי בסתיו הקרוב, חדשות, 19 ביולי 1993
↑  ניר נתן, לוס אנג'לס, ‏בוצ'קו נגד פוקס: מוכרים את "NYPD" בזול, באתר גלובס, 21 בספטמבר 1999
↑  הגר ינאי, ‏מלא בסטייל, באתר גלובס, 27 בפברואר 2005
↑  סוכנויות הידיעות, מטהקפה וסטיבן בוצ'קו - מפיק פרקליטי LA - משיקים אתר וידיאו לוידויים בשם קפה קונפידנשל, באתר TheMarker‏, 19 במרץ 2007
בתיה פלדמן, ‏מפיק העל האמריקני סטיבן בוצ'קו ישתף פעולה עם הסטארט-אפ מטהקפה, באתר גלובס, 17 בנובמבר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435810305171  PLWABN: 9810608406805606  BIBSYS: 90949584  BNE: XX1657147  BnF: cb13091159m (data)  GND: 1027176429  ISNI: 0000 0000 6308 0088  LCCN: n2013069540  NDL: 00982246  NLA: 36581740  NSK: 000373246  NTA: 25317533X  RERO: 02-A011067893  SNAC: w6wv169d  SUDOC: 094326746  Trove: 1304893  VIAF: 69066792   WorldCat (עם VIAF): 69066792
פמלה לינדן טרוורס

| --- | --- |

פמלה לינדן טרוורס, מופיעה בתפקיד טיטניה מחלום ליל קיץ ב-1924
 לידה:  9 באוגוסט 1899 מריבורו, אוסטרליה 
 פטירה:  23 באפריל 1996 (בגיל 96) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 כינוי:  Pamela Lyndon Travers 
 שם לידה:  Helen Lyndon Goff 
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 פרסים והוקרה:  קצינה במסדר האימפריה הבריטית 
 
פמלה לינדן טרוורס (באנגלית: Pamela Lyndon Travers‏; 9 באוגוסט 1899 – 23 באפריל 1996) הייתה שחקנית, סופרת, משוררת, עיתונאית ומבקרת ספרות בריטית-אוסטרלית. התפרסמה בעיקר כיוצרת הדמות מרי פופינס, תחת שם העט פ.ל. טרוורס.
עדן פינקלשטיין

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 2000 (בת 24) גבעתיים, ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  מכבי תל אביב
 מאמן:  גרש גרשקוביץ, אנטולי שפרן, רוגל נחום
 הישגים
 שיאים אישיים:  קפיצה לרוחק: 6.32 מטר ריצת 60 מטר: 7.47 שניות ריצת 100 מטר: 11.61 שניות  ריצת 200 מטר: 24.08 שניות קפיצה משולשת: 12.27 מטר
עדן פינקלשטיין (נולדה ב-9 באפריל 2000) היא אתלטית ישראלית המחזיקה בשיא ישראל בקפיצה לרוחק באולם.
ביוגרפיה

פינקלשטיין גדלה בגבעתיים ולמדה בתיכון אורט בעיר. שירתה בצה"ל כספורטאית מצטיינת. היא החלה להתאמן בגיל צעיר באתלטיקה באגודת מכבי תל אביב וזכתה באליפות ישראל לנוער בקפיצה משולשת ובקפיצה לרוחק. מאמניה בעבר היו גרש גרשקוביץ ואנטולי שפרן. מתאמנת בהדרכתו של הקופץ האולימפי לשעבר רוגל נחום.
באליפות מדינות הבלקן לנוער (באולם) שנערכה באיסטנבול בפברואר 2019 זכתה פינקלשטיין בשתי מדליות זהב, בקפיצה לרוחק בשיא ישראל חדש של 6.32 מטר ובריצת 60 מטר.
בשנים 2022-2023 פינקלשטיין הייתה סטודנטית למדעי המחשב באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית, וחברה בנבחרת האתלטיקה של האוניברסיטה.
ב-8 במאי 2022 זכתה במקום ראשון באליפות ליגת הקיסוס בריצת 100 מטר עם תוצאה של 11.67 שניות.
ב-27 ביוני 2022 זכתה במקום הראשון באליפות ישראל באתלטיקה בריצת 200 מטר עם תוצאה של 24.08 שניות והוכתרה לאלופת ישראל.
בחודש אוגוסט 2023 הודיעה על פרישה מהספורט כדי להתמקד בלימודים האקדמיים. כיום סטודנטית למדעי המחשב באוניברסיטת רייכמן בהרצליה.
חיים אישיים

פינקלשטיין היא נכדתה של חברת הכנסת לשעבר גילה פינקלשטיין.
הערות שוליים

↑  איתמר קציר, 12 ס"מ יותר ממיננקו: שיא ישראלי חדש בקפיצה לרוחק לנשים באולם, באתר הארץ, 10 בפברואר 2019
↑  אבינעם פורת, קפצה כיתה: האתלטית המצטיינת שלומדת בהרווארד, באתר ynet, 7 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14699085
חתול נמרי סונדי

| חתול נמרי סונדי |
| --- | --- |
 חתול נמרי סונדי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: חתול נמרי
מין:: חתול נמרי סונדי
שם מדעי
 Prionailurus javanensis ‏דמארה, 1816
תחום תפוצה


חתול נמרי סונדי (שם מדעי: Prionailurus javanensis) הוא מין של חתול מהסוג חתול נמרי אשר נחשב בעבר לתת-מין של חתול נמרי בנגלי, אך הופרד. חתול זה מצוי בטבע בדרום-מזרח אסיה רק באיים של אינדונזיה ומלזיה: בורנאו, סומטרה, ג'אווה ובאלי וגם בחלק מהפיליפינים.
מאפיינים

חתול נמרי סונדי דומה בגודלו לחתול הבית אך בעל דמיון לנמר, עם חברבורות עגולות חומות-אפורות מעל פרווה בהירה ומעט כתומה, הבטן לבנה ועליה כתמים דמויי-מלבן כהים. הראש שטוח מעט ובעל עיניים גדולות וירוקות הרואות באפלה. הוא בעל רגליים דקות וזנב שאורכו כמחצית מאורך הגוף ועליו פסים שחורים-לבנים.
משקלו של חתול נמרי סונדי נע בין 0.55 ל-3.8 ק"ג, אורכו 38.8-66 ס"מ, כאשר הזנב מהווה כ-40-60% מאורך זה.
חתול זה נמצא בסיכון בטבע עקב ציד בלי חוקי. עם זאת, עדיין לא ידוע כמה חתולים כאלה חיים.
תת-מינים

Prionailurus javanensis javanensis
Prionailurus javanensis sumatranus
ויניפג ג'טס

ערך זה עוסק בקבוצת ה-NHL שעברה מאטלנטה ב-2011. אם התכוונתם לקבוצת ה-NHL הקודמת בשם זה שעברה לפיניקס ב-1996, ראו .
ויניפג ג'טס (באנגלית: Winnipeg Jets) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מוויניפג, מניטובה, קנדה, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית המרכזי שבחטיבה המערבית.
הקבוצה נוסדה ב-1999 באטלנטה תחת השם אטלנטה ת'ראשרס והחלה לשחק ב-NHL בעונת 2000. היא נמכרה ב-31 במאי 2011 לקבוצת משקיעים מוויניפג, ועברה לביתה החדש בעונת 2012. היא נטלה לעצמה את שמה של קבוצת ה-NHL הקודמת של העיר, שעברה ב-1996 לפיניקס (אריזונה קויוטיס, שהתפרקה ב-2024).
הג'טס לא זכו מעולם בגביע סטנלי.
היסטוריה > תחילת הדרך

ב-1997 העניקה ה-NHL זיכיונות מותנים לקבוצות משקיעים באטלנטה, נאשוויל, קולומבוס והערים התאומות במינסוטה. הזיכיון באטלנטה ניתן לקבוצת משקיעים בראשות טד טרנר, מבעלי קונצרן הבידור טיים וורנר ומייסד רשת החדשות CNN שמשרדיה נמצאים בעיר. טרנר היה גם בעלי קבוצת ה-NBA אטלנטה הוקס וקבוצת הבייסבול אטלנטה ברייבס. הזיכיון ניתן לאטלנטה 17 שנה לאחר שקבוצת ה-NHL הקודמת של העיר, אטלנטה פליימס, עזבה אותה ועברה לקלגרי.
הזיכיון היה מותנה בהקמת אולם חדש שיאכלס את הקבוצה. לאחר בדיקת מספר אפשרויות החליטה קבוצת המשקיעים של טרנר להרוס את ה"אומני", האולם של ההוקס הצמוד למשרדי CNN במרכז העיר שהיה גם האולם הביתי של הפליימס בשעתם, ולבנות במקומו אולם חדש עבור ההוקס ועבור קבוצת ה-NHL החדשה. האולם, פיליפס ארנה, הושלם ב-1999 והקבוצה החדשה יכלה להתחיל לפעול.
במשאל אוהדים נבחר עבור הקבוצה השם Thrashers, על שם הדשוש החום (brown thrasher), הציפור הלאומית של מדינת ג'ורג'יה.
היסטוריה > 1999 - 2001: עונות בכורה קשות

כמו כמעט בכל מקרה של קבוצת התרחבות בעידן המודרני, העונה הראשונה, עונת 2000, הייתה קשה מאוד לת'ראשרס. לקשיים הרגילים של קבוצת התרחבות התווסף גם כישלון גדול בבחירות הדראפט של הקבוצה, כאשר החלוץ הצ'כי פטריק שטפן שנבחר על ידי הקבוצה במקום הראשון בדראפט התגלה כאכזבה גדולה, ונחשב היום לאחד הכשלונות הגדולים בהיסטוריה של דראפט ה-NHL. הנבחר השני של הקבוצה (במקום ה-30 הכללי), לוק סלרס, שיחק בקבוצה רק משחק אחד. הקבוצה התקשתה להבקיע, כאשר המבקיע המוביל שלה, אנדרו ברונט, סיים עם מאזן צנוע של 23 שערים ו-27 אסיסטים. הת'ראשרס סיימו עם המאזן הגרוע בליגה - 14 ניצחונות, 57 הפסדים, 7 תיקו ו-4 הפסדים בהארכה, 39 נקודות בסך הכל.
עונת 2001 הראתה שיפור קל כאשר החלוץ הוותיק ריי פרארו שהגיע לקבוצה הוביל אותה עם 76 נקודות, אולם הקבוצה עדיין סיימה עם מאזן חלש מאוד של 23 ניצחונות ו-60 נקודות בטבלה.
היסטוריה > 2002 - 2004: ימי היטלי וקובלצ'וק

בעונת 2002 המשיכו הקשיים של הקבוצה שסיימה שוב אחרונה בליגה עם 19 ניצחונות ו-54 נקודות בלבד, אולם אחרי כישלונות הדראפט המוקדמים יכלו הת'ראשרס להתנחם בהצלחת שני נבחרי הדראפט דני היטלי ואיליה קובלצ'וק. היטלי כבש 26 שערים ומסר 41 אסיסטים, נבחר לרוקי העונה ב-NHL וזכה בגביע קאלדר. קובלצ'וק היה מבקיע השערים המצטיין של הקבוצה עם 29 שערים.
היטלי וקובלצ'וק המשיכו להוביל את הקבוצה גם בעונת 2003, ואליהם הצטרף החלוץ הוותיק ויאצ'סלב קוזלוב שכיכב בשנות ה-90 בדטרויט רד וינגס. סיום טוב של העונה תחת מאמן חדש, בוב הרטלי, הוביל את הת'ראשרס למאזן של 31 ניצחונות מול 39 הפסדים, 7 תיקו ו-5 הפסדים בהארכה - 74 נקודות, המאזן הטוב ביותר של הקבוצה עד אז, אך עדיין רחוק ממקום בפלייאוף.
עם סיום העונה מכרה קבוצה המשקיעים של טד טרנר את הקבוצה לחברת "אטלנטה ספיריט", שותפות של שמונה אנשי עסקים, יחד עם ה"פיליפס ארנה" וקבוצת הכדורסל, ההוקס.
עוד לפני שהחלה עונת 2004 פקדה טרגדיה את הקבוצה. דני היטלי נהג במכוניתו כאשר לצידו חברו הטוב, חלוץ הקבוצה דן סניידר, כאשר איבד את השליטה על מכוניתו והתנגש בקיר. סניידר נפצע אנושות ומת חמישה ימים לאחר מכן. היטלי שבר את זרועו ואת לסתו וקרע את שתי הרצועות הצולבות באחת מברכיו. בבדיקה שנערכה התברר שהיטלי לא נהג תחת השפעת אלכוהול, אך נהג ברשלנות ובמהירות מופרזת, ועל כך הועמד לדין.
קובלצ'וק, קוזלוב והקפטן שון מקקרן נטלו את המושכות בהיעדרו של היטלי, כאשר קובלצ'וק קבע מאזן שיא מבחינתו של 41 שערים ו-46 אסיסטים. היטלי חזר לקראת סיום העונה, אך פציעתו והטראומה שעבר ניכרו בו והוא סיים עם 13 נקודות בלבד ב-31 משחקים. הת'ראשרס שיפרו במעט את מאזנם מהעונה הקודמת עם 33 ניצחונות ו-78 נקודות, מרחק גדול של 13 נקודות מהכרטיס לפלייאוף.