stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תל ברי
היסטוריה > העיר העתיקה כחת

במאה ה-18 לפנה"ס, העיר נודעה בשם כחת. שמה של העיר מופיעה בטקסטים שנמצאו בארכיון מארי. העיר נשלטה על ידי מלכים מקומיים, עצמאיים למחצה. לאחר ששמשי-אדד הראשון נוצח על ידי מלך מארי יחדון-לים (Yahdun-Lim) בתקופת המאבק ביניהם, ברח שמשי אדד לכחת. לאחר מכן נכנסה העיר לתחום הממלכה שהקים שמשי-אדד הראשון בצפון מסופוטמיה, שבירתה שובת אנליל שכנה מצפון מזרח לעיר כחת. זמרי-לים, היורש של יחדום-לים, ניהל מאבק על שלטונו במארי, עליה שלט ישמח-אדד בנו של שמשי אדד. בשנת 1775 לפנה"ס כבש זמרי-לים את מארי, ובשנה הראשונה למלכותו יצא לכיוון עמק נהר החבור וכבש את כחת, שמלכה ירים-אדו היה מלך וסל של שמשי-אדד ואחר כך של בנו אשמי-דגן הראשון, שירש אותו וישב באכלתום. לאחר מכן נשלטה העיר על ידי מארי. לאחר שממלכת נגר, ששכנה מדרום מערב לה, ירדה מגדולתה במאה ה-18 לפנה"ס, היא נשלטה על ידי כחת.
לאחר מספר מאות שנים, במאה ה-15 לפנה"ס, הפכה העיר למרכז דתי בממלכת מיתני החורית. מקדש העיר לאל הסערה והשמיים החורי תשוב (Teshub) מוזכר באמנה שנחתמה במאה ה-14 לפנה"ס, בין המלך החורי שתיוואזה (Shattiwaza) והמלך החתי שופילוליומש הראשון. לאחר מכן נפלה העיר בידי אשור. בתקופה הנאו-אשורית, בימי המלך תוכולתי-נינורתה השני, שמלך בין השנים 891 עד 884 לפנה"ס, נבנה בעיר ארמון. העיר המשיכה להתקיים גם לאחר נפילת האימפריה האשורית במאה ה-7 לפנה"ס. בתקופות מאוחרות יותר, האימפריה הנאו-בבלית, האימפריה האחמנית, הממלכה הסלאוקית, האימפריה הרומית והאימפריה הפרתית השאירו עקבותיהם באתר. האתר היה מיושב גם בתקופה הערבית.
ארכאולוגיה

גובה התל עליו שכנה העיר הוא 32 מטר מעל סביבתו וגודלו 370 דונם. החפירות הארכאולוגיות באתר החלו ב-1980 על ידי משלחת ארכאולוגית איטלקית מאוניברסיטת פירנצה. ראשי המשלחת היו אמליו פאולו פצורלה (Paolo Emilio Pecorella) ומירזו סלביני (Mirjo Salvini). ב-2006 החלה משלחת חדשה, בראשות רפאלה פיירובון-בנואיט (Raffaella Pierobon-Benoit) מאוניברסיטת נאפולי פדריקו השני, לחפור באתר.
באלף השני לפנה"ס העיר הוקפה בחומה ובמרכזה נבנה אקרופוליס. בנוסף, נמצאו באתר קברים. בשכבות השונות נמצאה קרמיקה רבה, שסייעה לזהות את השכבות השונות על פי הסטרטיגרפיה באתר ולשייכן לתקופה בה הן נוצרו. בנוסף, נמצאו באתר לוחות בכתב יתדות שהועברו למוזיאון הלאומי של חלב. בנוסף, נמצא באתר מתחם מקודש מהאלף השלישי לפנה"ס, ארמון מלכותי של תוכולתי נינורתה השני וחומה גדולה שהקיפה את התל, שתוארכה לתקופה הפרתית. בנוסף לאלה, נמצאו שרידים מעטים להתיישבות רומאית. במדרון הצפוני של התל נמצא רובע מגורים מהתקופה האיסלאמית.
הערות שוליים

↑  משה ענבר, נבואות, בריתות ושבטים בתעודות מארי , מוסד ביאליק, 2007, עמ' 16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291834505171  BnF: cb144277651 (data)  LCCN: sh00007501  SUDOC: 078609208  VIAF: 58144647640480537267   WorldCat (עם VIAF): 58144647640480537267 
מבט על החפירות בתל ברי. על המדרגה העליונה עומד אדם, כדי לקבל פרספקטיבה לגודל החפירה
תיל ברסיפ

תל אחמר, מעבר לפרת, צולם ב-1910 על ידי דייוויד ג'ורג' הוגראת (David George Hogarth)
פרסקו מתל ברסיפ, מהמאה ה-7 לפנה"ס, המוזיאון הלאומי של חלב
אריה בזלת על צידו, אחד מהאריות ליד השער, 1910, צילום דייוויד ג'ורג' הוגראת
תיל ברסיפ (נקרא גם תל ברסיפ; בארמית: תרבשיב; בחתית: מסוארי; שם מודרני: תל אחמר; בערבית: تل أحمر) הוא אתר ארכאולוגי במחוז חלב בסוריה, על הגדה המזרחית של הפרת, כ-20 ק"מ דרומית לעיר העתיקה כרכמיש. העיר שימשה כעיר הבירה של הממלכה הארמית בית עדן (Bît Adini).
היסטוריה

האתר היה מיושב כבר בתקופה הנאוליתית מתקופת עובייד. הממצאים החשובים באתר הם מתקופת הברזל. שמו של היישוב במקום בפי החתים היה "מסוארי". העיר נותרה במידה רבה נאו-חתית ולווית עד לכיבושה על ידי הארמים במחצית השנייה של המאה ה-10 לפנה"ס, שהקימו בה את הממלכה בית עדן. העיר נכבשה בתקופת האימפריה הנאו-אשורית ב-856 לפנה"ס על ידי שלמנאסר השלישי מהמלך הארמי אָחֻנ̣י, לאחר מאמצי כיבוש שנמשכו שנים רבות. בעיר המשיכו לדבר בשפה הלווית גם לאחר הכיבוש האשורי. תיל ברסיפ שכנה בתחום ממלכת בית עדן, ממלכה ארמית. לאחר כיבוש העיר על ידי אשור שונה שמה לכר שלמנאסר (שמשמעותו היא נמל שלמנאסר), על שמו של המלך שלמנאסר השלישי, אבל שמה הקודם המשיך להיות בשימוש. מיקומה האסטרטגי של העיר על נקודת מעבר על גבי הפרת, הפך אותה למרכז ניהולי אשורי של האזור ולעיר שישב בו חיל מצב. מקומה של העיר היה בנקודה שבה קו המצוקים של גדתו המערבית של הפרת נשבר, וזה אפשר מעבר קל יותר מהעיר לגדה המערבית של הפרת. העיר וממלכת בית עדן מופיעים בכתובת על המונולית מכורח, שבה מספר שלמנאסר השלישי על מאמציו לכבוש את תיל ברסיפ, שמלכה היה אחוני.
בכתובת ארמית מהמאה ה-7 לפנה"ס, שנמצאה באתר ליד תיל ברסיפ בשם "תל שיוח' פאוקאני", מוזכר אדם בשם "פלטיאל מן תרבשיב" המשמש כעד, וייתכן ומדובר בצאצא לגולים מישראל שגרו שם.
בשנת 611, העיר נכבשה על ידי המלך הכשדי נבופלאסר. לאחר מכן העיר איבדה מחשיבותה.
ארכאולוגיה > אסטלת אחמר קובה

בין הממצאים מתחילת תקופת הברזל שנמצאו באתר, נכללה גם אסטלה ברמת שימור גבוהה, שנקראת "אסטלת אחמר קובה". הכתובת על האסטלה, בשפה הלווית הירוגליפית, מנציחה מסע צבאי של המלך המיאטאס (Hamiyatas) ממסוארי בשנת 900 לפנה"ס לערך. האסטלה משמשת גם כעדות להמשך פעילות הכת הדתית לאל תַרְחֻנְזַס, שהוא אל סער אנטולי שהמיאטאס קישר בינו לבין האל הדד, אל הסער של חלב. הכתובת גם מעידה ששמו של המלך הראשון של מסוארי היה הפהטילה, שאולי מייצג שם חורני עתיק,חפה-טילה (אנ'), שני שמות של אלים חוריים.
הערות שוליים

1 2 3  בוסתנאי עודד, גלות ישראל ויהודה באשור ובבבל מאות ח - ו לפנה"ס, פרדס הוצאה לאור בע"מ, 2010, עמ' 140
↑  The neo-Hittite states from c. 1180 to 700 bce באנציקלופדיה בריטניקה
↑  Ancient Til Barsib -- Barsip -- Tell Ahmar באתר ancientneareast.tripod.com
↑  Bit-Adini אנציקלופדיה בריטניקה
↑  DE MAZUWATI A TIL BARSIP בצרפתית
↑  The Palce at Til Barsip
↑  Painting and decorative arts באנציקלופדיה בריטניקה
↑  Painting from Til Barsip במוזיאון הלובר
↑  Til Barsib
↑  The Lion Gate
↑
Guy Bunnens, "Carved ivories from Til Barsib", American Journal of Archaeology, vol. 101, no.3, pp. 435–450, (July 1997),
↑  אנציקלופדיה מקראית ח, מוסד ביאליק, 1982, עמ' 419
↑  The Temple
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537039505171  BnF: cb124550591 (data)  GND: 4334719-8  LCCN: sh94003268  VIAF: 236535126   WorldCat (עם VIAF): 236535126 
תבליט אל הסער החִתי, תַרְחֻנְזַה, מקבילו של הדד, שהתגלה על גדות הפרת במורד האתר של תיל ברסיפ
כתובת בשפה הלווית, צילום של גרטרוד בל, 1909
תל חוג'יירת אל-ע'וזלאן

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הכלקוליתית 
 מיקום
 מדינה:  ירדן 
 קואורדינטות:  29°33′59″N 35°02′03″E﻿ / ﻿29.56630833°N 35.03410556°E﻿ / 29.56630833; 35.03410556
  (למפת ירדן מוגדלת) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלתל חוג'יירת אל-ע'וזלאן(למפת ירדן רגילה) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלתל חוג'יירת אל-ע'וזלאן
 
ממצאים ארכאולוגיים מהאתר מוצגים במוזיאון הארכאולוגי בעקבה
תל חוג'יירת אל-ע'וזלאן (בערבית: تل حجيرة الغزلان) הוא אתר ארכאולוגי בערבה מהתקופה הכלקוליתית, השוכן 4 ק"מ מצפון לעיר עקבה בירדן. האתר שוכן כ-30 ק"מ מתמנע. בתל חוג'יירת אל-ע'וזלאן ובתל השכן תל אל-מגאס (אנ') בעקבה, נמצאו סימנים רבים של ייצור נחושת וסחר באזור והיישוב שימש כמרכז תעשייתי לייצור נחושת.
גאוגרפיה ואקלים

האתר שוכן כחמישה ק"מ מהים האדום בוואדי אל-ייטים (Wadi al-Yitim), אשר מתחיל בהרי אדום וזורם מערבה למישור הערבה. הפרברים הצפון-מערביים של העיר עקבה, כבר מגיעים לאתר במטרה לבנות באזור. הפיתוח של האזור הביא לנחיצות חקירת האתר.
סקרים ארכאולוגים שהתבצעו באזור אילת העלו רשת של דרכים עתיקות, דרכי אורך ורוחב, שתחילתן כבר בתקופה הנאוליתית הקדומה (האלף ה-7 לפנה"ס). דרכים אלו שימשו גם בתקופה הכלקוליתית ובתקופות מאוחרות יותר. הדרכים היו חלק מרשת סחר בינלאומית. הממצאים מהתקופה הכלקוליתית ותקופת הברונזה הקדומה מעידים על קשרי מסחר עם שני הכפרים התעשייתיים ששכנו בתל וחוג'יירת אל-ע'זלאן ותל אל-מאגס.
על פי סקר ארכאולוגי שנעשה בשנים 2013-2011, שחיפש גם מקורות נחושת ומכרות באזור שמצפון לאילת ובערבה, נמצא שהמקור הקרוב ביותר למקור נחושת גדול שיכול היה לספק חומר גלם לשני הכפרים התעשייתיים, היה המכרה הגדול שבתחום נחל עמרם.
מחקרים ארכאובוטניים (אנ') שנעשו באזור הוכיחו שהאקלים באזור בתקופה הכלקוליתית לא היה שונה מהאקלים של היום, אם כי אזור החוף נשלט על ידי ביצות, התושבים סבלו מחום רב בקיץ והטמפרטורה הגיעה עד 50 מעלות צלזיוס, כמעט ללא צמחייה וסופות חול. כמות הגשם הגיעה ל-10 מ"מ בשנה. מקור המים של היישוב היה שילוב של אגנים ותעלות ששימשו לאיסוף מים והעבירו אותם לשטחים החקלאיים ששכנו כ-300 מטר מדרום-מערב ליישוב. מערכת זאת נבדקה בין השנים 2004–2006.
ארכאולוגיה

האתר נחקר בשיתוף פעולה של המחלקה לארכאלוגיה של אוניברסיטת ירדן, מחלקת העתיקות של ירדן והמכון הארכאולוגי הגרמני (German Archaeological Institute) במסגרת פרויקט ASEYM‏ (Archaeological Survey and Excavation in the Yitim and Magass Area). הפרויקט החל ב-1998 בתל אל-מגאס, בשיתוף פעולה עם המוזיאון הארכאולוגי בעקבה, שבו מוצגים חלק מהממצאים באתר.
האתר התגלה על ידי ארכאולוגים מאוניברסיטת ירדן. הם מצאו מבנה שקירותיו היו מעוטרים בציורי דמויות אדם ובעלי חיים, שהצביעו על האפשרות שהמבנה שימש כאתר דתי. האנשים שאכלסו את האתר פתחו מערכת מים נרחבת להשקיית שדותיהם (בעיקר ענבים וחיטה). החופרים גילו קנקני וסירי חרס בגדלים שונים שהצביעו על כך שייצור הנחושת הייתה תעשייה חשובה באזור. הסירים שימשו כנראה להמסת הנחושת כדי לעצב אותו מחדש.
היישוב באתר היה מבוצר. על פי מחקרים מדעיים, האתר סבל לפחות משתי רעידות אדמה, שהביאו להרס מבנים ולכך שהתושבים נדרשו לבנות קירות תמך במספר גבהים בחדרים. התוכנית האדריכלית של החדרים מזכירה מבנה של לבירינת, ששמר על חוזק הקירות, וגם נתן לאתר את אופיו המיוחד. האדריכלות שנמצאה באתר היא חד שכבתית. בניגוד לתלים אחרים, המבנים לא נהרסו ולכן לא נבנו מעליהם מבנים בתקופה מאוחרת יותר. השרידים הארכאולוגים באתר נשמרו עד לגובה של 4 מטר, ומאפשרים בכך מבט מיוחד לאתר מתחילת האלף ה-4 לפנה"ס. באתר נשמרו לא רק קירות וטיח, אלא גם פתחי חלונות ודלתות וכן את עמודי התווך שפעם נשאו את גג המבנים.
הערות שוליים

↑  ד"ר עוזי אבנר, ראש מפרץ אילת, צומת דרכים היסטוריות, מרכז מדע ים המלח והערבה, עמ' 12, ‏16 במרץ 2016
↑  מכרות הנחושת הקדומים בנחל עמרם, מחקר מחודש, מחקרי הנגב, ים המלח והערבה, 2014, עמ' 3
↑  Florian Klimscha,‏Long-range Contacts in the Late Chalcolithic of the Southern Levant. Excavations at Tall Hujayrat al-Ghuzlan and Tall al-Magass near Aqaba, Jordan, עמ' 183–184
1 2  Florian Klimscha,‏Long-range Contacts in the Late Chalcolithic of the Southern Levant. Excavations at Tall Hujayrat al-Ghuzlan and Tall al-Magass near Aqaba, Jordan , עמ' 182
תמונה פנורמית של האתר, 2012
סאבונה

מקדש גבירתנו בעלת הרחמים
סאבונה (באיטלקית: Savona) היא עיר נמל וקומונה איטלקית. היא ממוקמת בחלק הצפון מערבי של מפרץ ג'נובה, במחוז ליגוריה. היא בירת נפת סאבונה, בריביירה די פוננטה (הריביירה של השקיעה Riviera di Ponente) בים התיכון. סאבונה היא המרכז העירוני המרכזי של הריביירה של השקיעה, החלק המערבי של הריביירה האיטלקית.
אחד התושבים לשעבר מהמפורסמים ביותר של סאבונה, מהימים שסאבונה הייתה תחת שליטת הרפובליקה של ג'נובה, היה הנווט כריסטופר קולומבוס, הקוטג' של אביו ממוקם בגבעות סאבונה, שוכן בין ערוגות ירק ועצי פרי. זהו אחד ממספר בתי מגורים בליגוריה הקשורים לקולומבוס.
היסטוריה

העיר הייתה מאוכלסת בימי קדם על ידי שבטים ליגורים. לאחר המלחמות הפוניות שבהן הייתה העיר בעלת ברית של קרתגו, היא נכבשה על ידי הרומאים בשנת 180 לפנה"ס. עם נפילת האימפריה הרומית המערבית, היא נכבשה על ידי שלטון לומברדי בשנת 641 לספירה (העיר נהרסה בקרבות). לאחר תקופה קצרה תחת הממלכה האוסטרוגותית היא נכבשה על ידי האימפריה הביזנטית. מאוחר יותר הייתה חלק ממחוז באימפריה הקרולינגית. במאה ה-10 שלטו בה הבישופים והרוזנים של סאבונה, אך מאוחר יותר עברה למרקיזות מונפראט Montferrat (981) ובהמשך למרקיזות דל ואסטו (1084) Del Vasto.
לאחר מאבק ארוך נגד הסרצנים, סאבונה קבלה (רכשה) עצמאות במאה ה-11, והפכה לעירייה חופשית בעלת ברית של הקיסרים הרומים. סאבונה הייתה מרכז תרבות דתי במאות ה-13 ועד ה-16. לאחר מכן, במלחמות נגד הרפובליקה של ג'נובה העיר נכבשה סופית ב-1528. הג'נואים הרסו את העיר העליונה וסתמו את הנמל. לאחר מכן העיר הייתה חלק מהרפובליקה של ג'נואה עד לתקופת נפוליאון בונפרטה. בשנת 1809 נפוליאון בונפרטה הגלה את האפיפיור פיוס השביעי לסאבונה, למספר שנים. בין אפריל לאמצע מאי 1800, כוחות אוסטריים כיתרו על העיר בעוד כוח ימי בריטי קטן שם מצור על העיר; המבצר של סאבונה נכנע ב-15 במאי. לאחר מכן, סאבונה סופחה לממלכת סרדיניה (1815). רק ב-1861 העיר הפכה לחלק מאיטליה המאוחדת.
צייר הנוף האנגלי ויליאם טרנר צייר בצבעי מים את הציור של מבצר פריאמר בסאבונה בסביבות 1828–1837. הציור נמצא במוזיאון טייט בריטניה, שבלונדון.
במהלך מלחמת העולם השנייה סאבונה הופצצה בכבדות. במהלך המאה ה-20, לאחר שנבנתה מחדש היא התפתחה למרכז תעשייתי וימי אזורי, ובהמשך בשנות ה-70 הפכה למרכז תיירותי חשוב. נמל סאבונה כתחנת ביניים חשוב לספינות קרוז המשייטות בים התיכון.
אתרים מרכזיים > כנסיות

"Cattedrale dell'Assunta" (קתדרלת ההנחה), שנבנתה לאחר הריסת הקתדרלה הישנה בג'נואה.
"הקפלה סיסטינה" (הקפלה הסיסטינית), צמודה לקתדרלה ונבנתה בשנים 1480–1483, היא מכילה את המאוזוליאום שהוקם על ידי האפיפיור דלה רובר סיקסטוס הרביעי לכבוד הוריו, לאונרדו דלה רוברה ולוצ'ינה מונלאונה.
בכנסיית "נוסטרה סינורה די קסטלו" (גברתנו בעלת הטירה) נמצאת היצירה הגדולה בשם "המזבח" מאת וינצ'נזו פופה ולודוביקו בריאה שצוירה ב-1490.
המקדש של נוסטרה סיניורה דלה מיסריקורדיה (גבירתנו בעלת הרחמים).
אתרים מרכזיים > מגדלים ומבצרים

"טורה לאון פאנקאלדו" (מגדל Leon Pancaldo Tower), שנבנה במאה ה-14 ומכונה גם "טורטה", הוא סמלה של העיירה.
"טורה דל ברנדלה" (מגדל ברנדלה), הידוע גם בשם Campanassa (מגדל הקהילה, שבו נחתמה הצהרת החירות של סאבונה ב-1191) ומגדלי קורסי וריאריו.
מבצר פריאמר (אנ'), שנבנה על ידי הג'נואים בשנת 1542 לאחר שכבשו את סאבונה, על שטח הקתדרלה הישנה והעיר העתיקה ומאוחר יותר שימש כבית סוהר וכלא צבאי.
אתרים מרכזיים > ארמונות אחרים

"ארמון דלה רוברה" (Palazzo Della Rovere), שנבנה על ידי הקרדינל ג'וליו דלה רוברה (האפיפיור לעתיד יוליוס השני) ועוצב על ידי ג'וליאנו דה סנגאלו כאוניברסיטה.
"ארמון גאבוטי" (Palazzo Gavotti), שנבנה במאה ה-15. בתוך הארמון נמצא מוזיאון האמנות של Palazzo Gavotti המכיל את Pinacoteca of Savona ומוזיאון הקרמיקה.
"וילה זאנלי", מעון ובית חולים חשוב בסגנון ליברטי.
בשכונת סאבונה נותר בית שתועד כרכושו של דומניקו קולומבו, אביו של כריסטופר קולומבוס, שם חיו שנים רבות (כריסטופר קולומבוס התגורר בסאבונה במשך חלק ניכר מנעוריו).
"אנדרטת המלחמה", בעלת בסיס שיש ודמויות ברונזה. האנדרטה נוצרה על ידי הפסל לואיג'י ונזאנו. היא נחנכה ב-18 בספטמבר 1927 ומאז כל יום בשעה 18:00 בפיאצה גופרדו ממלי (Piazza Goffredo Mameli) מונצחים נופלי כל המלחמות על ידי 21 צלילי פעמון, אחד לכל אות באלפבית האיטלקי: במהלך צלצולי הפעמון, תנועת הולכי רגל נעצרת כאות כבוד.
אתרים מרכזיים > גנים

"הגן של נמו" (אנ') הוא פרויקט טיפוח תת-ימי שהוקם בעיירה נולי הסמוכה, בגן מנסים להתמודד עם סוגיות עולמיות עיקריות, כמו שינויי אקלים, זיהום, תת-תזונה ורעב.
אוכלוסייה

קצב גידול האוכלוסייה בעיר היה גדול עד פי ארבעה מיתר איטליה בשנים מ-1861 ועד שנות ה-70 של המאה ה-20, ולאחר מכן קצב גידול האוכלוסייה ירד בלמעלה מ-25% בעשורים האחרונים. ירידה זו נגרמה ממספר גורמים, ביניהם תהליך עצירת התיעוש (המעבר לתיירות) שדחף תושבים רבים להגר מהעיר, וירידה כללית בלידות שאפיינה את ההיסטוריה הדמוגרפית האחרונה של איטליה.
אוכלוסייה > התפלגות האוכלוסייה

התפלגות האוכלוסייה לפי גברים ונשים היא: 52.6% נשים ו-47.4% גברים; התפלגות האוכלוסייה לפי גילאים היא: 13.1% עד גיל 17, בין הגילאים 17–64 עומד על 57.8% ומעל גיל 65 29.1%. צפיפות האוכלוסייה לשנת 2024 היא 897.4 תושבים לקילומטר מרובע. בין השנים 2022–2024 קצב שינוי האוכלוסייה עומד על 0.07% כמעט ללא שינוי.
אוכלוסייה > אזרחים זרים

נכון ל-31 בדצמבר 2022, כמות האזרחים הזרים המתגוררים בסבונה היא 6,287 , השווים ל-10.56% מכלל אוכלוסייה העיר. בסאבונה ישנה קהילה אלבנית משגשגת, השנייה בגודלה באיטליה ביחס לכלל האוכלוסייה.
אוכלוסייה > תושבים בולטים

פאולו בוזלי (1838–1932), ראש ממשלת איטליה במהלך מלחמת העולם הראשונה
כריסטופר קולומבוס (בערך 1450–1506), מגלה ארצות
האפיפיור יוליוס השני (אלביסולה 1443–1513)
מריה כריסטינה מנאפולי וסיציליה (1779–1849), מלכת
כריסטיאן פאנוצ'י (נולד ב-1973), כדורגלן
סנדרו פרטיני (1896–1990) נשיא הרפובליקה האיטלקית
אנאליזה (נולדה ב-5 באוגוסט 1985), זמרת וכותבת שירים
רנאטה סקוטו (1934–2023), זמרת אופרה
סטפן שעראווי (נולד ב-1992), כדורגלן
האפיפיור סיקסטוס הרביעי (1414–1484)
Davide Biale (נולד ב-5 באפריל 1994), אישיות יוטיוב ובסיסט
גאוגרפיה

העיירה ממוקמת 40 קילומטרים מערבית לג'נובה וכ-150 ק"מ (מזרחית) לניס, בצרפת, בריביירה האיטלקית המערבית, בין הים הליגורי והאלפים הליגוריים. העיר נמצאת ליד שפכי הנהרות לטימברו וקוויליאנו ובצומת של שני כבישים מהירים: האוטוסטרדה דיי פיורי המחברת את ג'נואה עם ונטימיגליה Ventimiglia והכביש המהיר A6 סאבונה-טורינו.
גאוגרפיה > אקלים

בסאבונה נמצאת האזור אקלים סובטרופי לח גבולי (Cfa) וים תיכוני (Csa). האקלים ומזג אוויר ממוצעים כל השנה. בסאבונה הקיץ קצר, חם, לח ובעיקר בהיר והחורפים ארוכים, קרים ומעוננים חלקית. במהלך השנה, הטמפרטורה משתנה בין 5°C ל-29°C ולעיתים רחוקות היא מתחת ל-1°C או מעל 32°C. הזמן הטוב ביותר בשנה לבקר בסבונה לפעילויות במזג אוויר חם הוא מסוף יוני עד סוף אוגוסט.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא סביב 19°C במהלך היום ו-12°C בלילה. בחודשים הקרים ביותר: ינואר, פברואר ודצמבר, הטמפרטורה הממוצעת היא 11°C במהלך היום ו-5°C בלילה. בחודשים החמים ביותר הם יולי ואוגוסט כשהטמפרטורה הממוצעת היא 28°C במהלך היום ו-20°C בלילה. עונת קיץ טיפוסית נמשכת כ-4 עד 6 חודשים, ממאי/יוני עד ספטמבר/אוקטובר. טווח הטמפרטורות היומי מוגבל, בטווח ממוצע של כ-7°C בין הטמפרטורות הגבוהות לנמוכות. הגשם יורד בעיקר בסתיו, הקיץ יבש בדרך כלל. שעות השמש מסתכמות מעל 2,097 שעות בשנה, מ-4 שעות שמש בממוצעות ביום בחורף ל-9 שעות בממוצע בקיץ. בסאבונה שלג יורד פעם או פעמיים בשנה.
| אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> ינואר.10.3.4.6.74 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> פברואר.11.6.5.2.79 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> מרץ.14.2.7.6.94 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> אפריל.17.6.10.5.66 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> מאי.20.9.13.8.71 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> יוני.28.17.3.41 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> יולי.27.8.20.1.20 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> אוגוסט.24.7.20.48 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> ספטמבר.20.1.17.6.71 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> אוקטובר.22.3.13.5.110 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> נובמבר.14.7.8.6.97 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> דצמבר.11.6.5.8.61 | אקלים בסאנובה  Savona  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה בין השנים 1980–2016> שנה.18.9.12.1.830 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
תחבורה > טיסה

נמל התעופה של ג'נובה "Cristoforo Colombo Airport" נמצא כ-26 קילומטרים מסאבונה. מגיעות אליו טיסות יומיות מרומא, נאפולי, ברצלונה ומונקו. מנמל התעופה אפשר לעלות בקלות על רכבת אל תחנת העיר סאבונה, או לקחת מונית.
תחבורה > רכב

באמצעות הכביש המהיר (A10) הנמצא מערבית לג'נובה ואו מזרחית לניס בריביירה הצרפתית. לחלופין אפשר להשתמש בכבישים 74,E717.
תחבורה > תחבורה ציבורית

ניתן להגיע לסאבונה ברכבות ואוטובוסים שמקשרים את העיר עם עיירות סמוכות במחוז ליגוריה וגם ההריביירה הצרפתית. הרכבות הנוסעות לערים טורינו, מילאנו וג'נובה לעיר ניס בריביירה הצרפתית, עוצרות בסאבונה.
בתוך העיר, ניתן לנוע ממקום למקום ברגל. בעיר מופעלים אוטובוסים מקומיים שמכסים את רוב חלקי העיר. ניתן גם להשכיר קטנועים או אופניים.
אירועים

"הקרנבל", הכולל מצעד במרכז העיר, בתחפושות האופייניות לסאבונה הנקראות Cicciulin.
פסטיבל הפטרון Nostra Signora della Misericordia, ב-18 במרץ.
"יום שישי הקדוש", תהלוכה ברחובות העיר המתקיימת מדי שנתיים.
"יריד סנטה לוצ'יה" ברחוב המרכזי של Via Paleocapa ב-13 בדצמבר.
"הקונפאוקו", מתרחש ביום ראשון האחרון לפני חג המולד בכיכר סיסטו הרביעי.
עיירות תאומות וערים אחיות

גרמניה וילינגן-שוונינגן, גרמניה
הרפובליקה הדומיניקנית סאונה, הרפובליקה הדומיניקנית
קובה ביאמו, קובה
אוקראינה מריופול, אוקראינה
ראו גם

ג'נובה
סאבונה (נפה)
הריביירה האיטלקית
לקריאה נוספת

A.A.V.V., Palazzo Gavotti. Pinacoteca nel cuore di Savona, Pinacoteca Civica di Savona, Savona 2000.
Antonio Martino, Savona e provincia nel Dopoguerra. Situazione politico - economica e ordine pubblico nelle relazioni dei prefetti (1945-1949), Grifl, Rocchetta di Cairo, 2008. ISBN 88-96185-01-7
Luciano Angelini, Franco Astengo, Giovanni Burzio " Savona e l'identità perduta 1960 - 1990" Editrice Darsena 2015
Alessandro Giacobbe, Santa Maria del Bosco - La cappella soprana - Un'oasi ancestrale racconta, Colomò, 2020
הערות שוליים

1 2  אוכלוסיית סאבונה נכון ל-2024
↑  Frisoni, Gaetano (1910). Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese (באיטלקית and ליגורית). Genoa: Nuova Editrice Genovese.
↑  Tate, ‘The Priamar Fortress at Savona‘, Joseph Mallord William Turner, c.1828–37, Tate (באנגלית)
↑  Rino Cammilleri, Every day with Mary, calendar of apparitions, Edizioni Ares, 2020, p.111
↑  "Nemo's Garden". Tech Princess. 16 באוגוסט 2021. ארכיון מ-17 בנובמבר 2021. נבדק ב-17 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Savona (Savona, Liguria, Italy) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
↑  Municipality of SAVONA : foreign population per gender, demographic foreigners balance, growth rate of foreigners, citizenships, ugeo.urbistat.com
↑  I Speak Italian for the First Time EVER (באנגלית), אורכב מ-המקור ב-2021-12-21, נבדק ב-2019-09-29
↑  Savona Climate, Weather By Month, Average Temperature (Italy) - Weather Spark, weatherspark.com (באנגלית)
↑  נתוני מזג האוויר הממוצעים בסאבונה, איטליה, בין השנים 1980–2016 על פי אתר weatherspark
↑  Savona, www.in-italy.co.il
↑  Cicciolin – Maschere Italiane: Centro di Coordinamento Maschere Italiane (באיטלקית)
↑  In viaggio verso l’Ucraina in guerra – quinta puntata
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550224905171  BNE: XX457366  BnF: cb11946314n (data)  GND: 4118459-2  ISNI: 0000 0001 1537 6287  LCCN: n79100750  MusicBrainz: 0dfe094c-8824-4662-8f40-f5a5a5b351f9  NSK: 000709900  RERO: 02-A000144613  SUDOC: 027417328  VcBA: 494/31407  VIAF: 257880936   WorldCat (עם VIAF): 257880936 
מגדל לאון פאנקאלדו
המבצע והנמל של סאבונה
פנורמה של סאבונה ומבצר פריאמר
סאבונה ומגדל לאון פאנקאלדו, צויר על ידי תייר מהמאה ה-19, 1860
תמונת פנורמה של העיר סאבונה ממבצר מבצר פריאמר