stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בייגלי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מגדנאות 
 
בייגלי או גלילת פרג/אגוזים (בהונגרית: Bejgli) הוא מאפה המורכב מגליל של בצק שמרים מתוק (לחמנייה מתוקה) במילוי צפוף, עשיר ומריר-מתוק של פרג. מילוי חלופי הוא משחה של אגוזי מלך טחונים, או ערמונים טחונים.
הוא פופולרי במרכז אירופה ובחלקים ממזרח אירופה, שם נוהגים לאכול אותו בחג המולד ובחג הפסחא. הוא מסורתי במספר מטבחים, כולל המטבח הפולני (makowiec), הקשובי (makówc), ההונגרי (mákos bejgli) שם זה ממש מאכל לאומי, הסלובקי (makovník, הצ'כי (makový závin), האוסטרי (Mohnbeugel, או Mohnstrudel או Mohnstriezel), האוקראיני (פירוגי רוסי של פרג או makivnyk - маківник), הבלארוסי (makavy rulet - макавы рулет), הבוסני, הקרואטי והסרבי (makovnjača או štrudla sa makom), הסלובני (makova potica), הרוסי (makova potardica), היהודי ביידיש (מוהן רול) ועוד.
רכיבים

הבצק עשוי מקמח, סוכר, חלמון, חלב או שמנת חמוצה וחמאה, ושמרים. הבצק עשוי להיות בטעם גרידת פרי הדר, לימון או תפוז או רום. מילוי הפרג עשוי להכיל פרג טחון, צימוקים, חמאה או חלב, סוכר או דבש, רום ווניל. לפעמים ריבת משמש, שהיא אחת הריבות הפופולריות ביותר בשימוש במטבח ההונגרי ומחליפה סוכר. ישנה מנה דומה נוספת בשם רול אגוז או רול אגוזים, המכיל מילוי של אגוזי מלך טחונים וסוכר, מועשר לבחירה בצימוקים, רום, חמאה או חלב ו/או גרידת לימון. מילוי זה עשוי להיות מתובל גם בקינמון, אגוז מוסקט, ציפורן או וניל.
הבצק בהתחלה די כבד, נוקשה ויבש, אבל עם הלישה והמנוחה הופך להיות מאוד אלסטי וחזק. מרדדים אותו לעלה גדול, עבה או דק בהתאם לטעם. עיקרון אסתטי אחד הוא ששכבות הבצק והמילוי צריכות להיות בעובי שווה. את המילוי מורחים על הבצק, ואז מגלגלים אותו לגליל ארוך כמו בול עץ. מתכונים מסורתיים כוללים בדרך כלל הברשה של הבול עם חלבון הביצה שנשאר מהחלמון המשמש בבצק. את בול העץ הלא אפוי מעבירים בעדינות לתבנית יריעה, משאירים לנוח ואז הוא נאפה עד להזהבה. מתכונים אחרים משתמשים במריחות שונות לפני האפייה או בזיגוג או בציפוי שמוסיפים לאחר מכן.
גרסאות

מילוי הפרג הוא משחה של זרעי פרג טחונים, חלב, חמאה, סוכר ו/או דבש, לרוב עם חומרי טעם וריח נוספים כמו גרידת לימון ומיץ. יכול להיות שיש בו צימוקים. מילוי האגוזים הוא משחה של אגוזי מלך טחונים, חלב, חמאה, סוכר, לרוב עם חומרי טעם וריח נוספים כמו קפה או גרידת תפוז.
גליל ארוך מאוד עשוי להיות מכופף כך שיתאים לתבנית אפייה; התוצאה נקראת patkó (פרסה) בהונגרית. לפני האפייה, ניתן למרוח את הגליל עם חלב. ניתן לסיים את הגליל עם זיגוג או ציפוי, עשוי אבקת סוכר ומיץ לימון. הוא מוגש בדרך כלל פרוס.
במטבח ההונגרי הרולדות בייגלי האלה מוגשות יחד, אחת עם מילוי פרג והשנייה עם מילוי אגוזים. השילוב ידוע בשם mákos és diós (פרג ואגוזים). עם זאת, בחלק מספרי הבישול בשפה האנגלית ייתכן שלא יהיה אזכור למילוי האגוזים כחלופה. כמה כותבי אוכל אחרים משלבים את הפרג ואגוזי המלך יחד במילוי אחד. עקב ערבוב של תרבות פולנית וצ'כית, מהגרים לארצות הברית מארצות אלה משתמשים לפעמים במונח "קולאצ'ה" כדי לתאר את המאכל.
כטרנד חדש, מתהווה וריאנט מלא ערמונים שבהונגרית נקרא: gesztenyés bejgli.
נוקול או לוקום הוא סוג של בצק עלים המיוצר בטורקיה ובבולגריה, עם וריאציות. הוא מורכב מעלה מגולגל של בצק שמרים שעליו מפזרים גבינה לבנה בסגנון פטה, אגוזי מלך או פרג מעל שכבת חמאה דקה. לאחר מכן מרדדים את הבצק, חותכים למנות אישיות ואופים. נוקול מוגש לפעמים חם כמתאבן במקום לחם.
לקריאה נוספת

קולאץ'
רשימת קינוחים
נוקול
צוריקי
ראו גם

שטרודל פרג (שטרודל זרעי פרג)
קוזונאק
אוזן המן
הערות שוליים

↑  June Meyers Authentic Hungarian Heirloom Recipes Cookbook
1 2 3  Dorcas Guild of the Magyar United Church of Christ, ed. (1960). Hungarian recipes. Elyria, Ohio. p. 44.
↑  "Mákos bejgli" (בהונגרית). Konyhamester.hu. אורכב מ-המקור ב-2021-01-19. נבדק ב-2020-07-29.
↑  "Diós és Mákos bejgli with picture". אורכב מ-המקור ב-2012-04-02. נבדק ב-2020-07-29.
↑  Clayton, Bernard (2003). Bernard Clayton's New Complete Book of Breads (30 ed.). Simon and Schuster. pp. 308–310. ISBN 0-7432-3472-3.
↑  Beth Hensperger (2001). Bread for Breakfast. Ten Speed Press. pp. 81–83. ISBN 1-58008-213-0.
↑  Evelyn Birge Vitz (1985). A Continual Feast: A Cookbook to Celebrate the Joys of Family and Faith Throughout the Christian Year (1991 reprint ed.). Ignatius Press. pp. 138–139. ISBN 0-89870-384-0.
↑  "Cevizli lokum Bursa'nın". blog.milliyet.com.tr.
ג'רי מולן

| --- | --- |

ג'רי מולן בכנס CPAC ב-2014
 לידה:  6 בינואר 1935 (בן 89) גרייט פולס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (1992) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'רלד רוברט מולן המכונה ג'רי מולן (באנגלית: Gerald R. Molen; נולד ב-6 בינואר 1935) הוא מפיק קולנוע אמריקאי הידוע בעבודתו הצמודה עם הבמאי סטיבן ספילברג איתו הפיק 5 סרטים וביניהם רשימת שינדלר, עליה זכה בפרס אוסקר. הוא גם הופיע בכמה מסרטיו כמו בסרט פארק היורה מ-1993.
ביוגרפיה

הוא נולד בינואר 1935 בגרייט פולס, מונטנה לאדית לוריין ולג'ראלד ריצ'רד מולן ולו מספר אחים ואחיות. המשפחה עברה בצעירותו לצפון הוליווד, קליפורניה. מולן החל את עבודתו בעולם הקולנוע כמחליף של צמיגי משאיות סטודיו. לאחר מכן החל לעבוד כמפיק של סרטים שונים ובחלקים הופיע כשחקן או בהופעת קמע.
הוא סרטו הראשון בו השתתף הוא טוטסי מ-1982 של הבמאי סידני פולאק, בו תיפקד כמנהל יחידת ההפקה. הוא המשיך כמנהל הפקה בסרטים סיפורו של חייל מ-1983 והצבע ארגמן מ-1985.
ב-1987 יצא סרט המדע הבדיוני נס ברחוב שמונה בו תיפקד כמפיק-שותף לצד סטיבן ספילברג. הוא הפיק שנה לאחר מכן את הסרט איש הגשם כמפיק חבר. בסרט הדרמה של טוני סקוט מ-1990, "Days of Thunder" שימש כמפיק בפועל.
ב-1991 יצא הסרט של שפילברג הוק בו מולן שימש כמפיק לראשונה. בסרט יש מחווה לשמו בתוך קדרה שחורה, עליה כתוב "מולן".
ב-1993 הפיק לצד קתלין קנדי את הסרט שובר הקופות של ספילברג פארק היורה. בסרט הוא גם מופיע כד"ר ג'רי הארדינג, וטרינר הפארק. באותה שנה זכה לפרס האוסקר על הפקת הסרט רשימת שינדלר, גם הוא לצד ספילברג.
ב-1995 הפיק את הסרט קספר כמפיק בפועל. שנה לאחר מכן הפיק את הסרט טוויסטר לצד התסריטאי מייקל קרייטון. לאחר מכן הוא ביים את הסרט השני של פארק היורה: פארק היורה: העולם האבוד, אך בסרט זה לא הופיע.
ב-2002 הפיק את סרטו המצליח של שפילברג דו"ח מיוחד. לאחר סרט זה הוא החל להפיק פחות סרטים שרובם לא הצליחו בקופות. בעשור הראשון של המאה ה-21 החל להיות מעורב בהפקת סרטים פוליטיים כמו הסרט "2016: Obama's America" משנת 2012 שנעשה עם הסופר והבמאי דינש ד'סוזה, התוקף את נשיא ארצות הברית ברק אובמה. הסרט עורר ביקורת גדולה אך הצליח בקופות. סרט נוסף שהפיק לאחר שנתיים הוא "America: Imagine the World Without Her", גם הוא ביחד עם ד'סוזה וגם הוא במתקפה על המפלגה הדמוקרטית. הסרט גם הצליח בקופות אך מעט פחות מהקודם.
לקראת הבחירת של 2016 הפיק את הסרט "Hillary's America: The Secret History of the Democratic Party", בו הוא תוקף את המועמדת הילרי קלינטון. מולן משמש כמפיק שותף בסרט המדע הבדיוני מ-2018 אימה במצולות.
מולן הוא חבר בכנסיית המורמונים.
ביחד לשינוי

| --- | --- |

 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 מנהיגים:  הוראסיו רודריגז לרטה (אנ')
 תקופת הפעילות:  15 ביוני 2015 – הווה (9 שנים)
 אידאולוגיות:  ראשית ליברליזם משניות שמרנות  ליברליזם חברתי
 אותיות:  JxC
 נוצרה מתוך:  הצעה רפובליקנית איחוד אזרחי רדיקלי קואליציה אזרחית ARI החזית האזרחית של קורדובה דור למפגש לאומי המפלגה הדמוקרטית פרוגרסיבית תנועת אינטגרציה ופיתוח איגוד העם הפדרלי המפלגה הלאומית החוקתית UNIR פרוניזם פדרלי מפלגת הדיאלוג הרפובליקנים המאוחדים אמון ציבורי
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז עד מרכז-ימין
 צבעים רשמיים:    צהוב
 נציגויות בפרלמנטים
 סנאט:  33 / 72
 בית הנבחרים:  116 / 257
 מושלים:  4 / 24
 מחוקקים פרובינציאלים (אנ'):  373 / 1,163
 jxc.com.ar
 
ביחד לשינוי (בספרדית: Juntos por el Cambio או בקיצור JxC) היא סיעה של מפלגות ליברליות בארגנטינה. הסיעה נוצרה בשנת 2015 בשם Cambiemos (בעברית: בוא נשנה), ושינתה את שמה בשנת 2019 לשמה הנוכחי.
היסטוריה > בבחירות 2015

המפלגות המרכיבות את הסיעה הציעו את מאוריסיו מאקרי, ארנסט סאנז (אנ') ואת אליסה קאריו (אנ') לבחירות המקדימות לראשות הסיעה, שהתרחשו ב-9 אוגוסט 2015. בבחירות המקדימות נבחר מאקרי להיות מועמד הסיעה לבחירות לנשיאות של 2015, ובבחירות עצמן זכה מאקרי ב-51% מהקולות בסיבוב השני, ונבחר לנשיא ארגנטינה.
בנוסף לניצחון הארצי על הפרוניסטים, זכתה מועמדת הסיעה מריה אוגניה וידאל (אנ') בבחירות למושל פרובינציית בואנוס איירס וכך הסתיימו להן 28 שנות שליטה פרוניסטיות בפרובינציה (גם בבואנוס איירס העיר זכה המועמד מטעם הסיעה).
היסטוריה > בבחירות 2017

בבחירות לקונגרס הלאומי של ארגנטינה של 2017, בהן הוחלפו שליש מהמושבים בסנאט וחצי מהמושבים בבית הנבחרים, השיגה הסיעה מושבים רבים, ונבחרה ברוב מובהק ב-13 מתוך 24 הפרובינציות.
היסטוריה > בבחירות 2019

לקראת הבחירות לנשיאות של 2019, שינתה המפלגה את שמה מקמביוס (Cambiemos) לביחד לשינוי (Juntos por el Cambio), ולסיעה הצטרפה מפלגת פרוניזם פדרלי. למרות זאת, הפסידה הסיעה בבחירות לנשיאות והגיעה למקום שני עם 40% מהקולות, אחרי סיעת החזית של כולם בראשותו של אלברטו פרננדס.
בנוסף, הפסידה הסיעה גם בבחירות למושל פרובינציית בואנוס איירס (הפרובינציה הגדולה בארגנטינה, שמכילה כשליש מאוכלוסיית המדינה), אך שמרו על שליטתם בבואנוס איירס העיר.
היסטוריה > בבחירות 2021

בבחירות לקונגרס הלאומי של ארגנטינה של 2021, שהתקיימו ב-14 בנובמבר, בהן הוחלפו שליש מהמושבים בסנאט וחצי מהמושבים בבית הנבחרים, הפסידה הסיעה השולטת, החזית של כולם, את הרוב שהחזיקה בסנאט ולראשונה מזה 40 שנה הפרוניסטים אינם שולטים בקונגרס, מה שמכריח את הנשיא אלברטו פרננדס לנהל משא ומתן עם סיעת ביחד לשינוי על כל דבר שהוא רוצה להעביר בקונגרס.
אידאולוגיה

ביחד לשינוי היא סיעה של מפלגות מרכז-ימין.
אידאולוגיה > מדיניות פנים

| --- | --- |
 :  ראו גם – פוליטיקה של ארגנטינה
לפי מצע הסיעה, חברי סיעת ביחד לשינוי יפעלו כדי "לקדם פיתוח כלכלי, חיזוק הדמוקרטיה והמערכת הרפובליקנית, עצמאות הרשות השופטת, העלאת איכות החינוך, הסולידריות חברתית והאושר האישי של תושבי הרפובליקה הארגנטינאית".
אידאולוגיה > כלכלה

מאקרי קיבל לידיו מדינה עם בעיות כלכליות רבות, והוא ביקש את אמון העם בכדי לשנות את הדברים. הוא עבר במהרה משער חליפין קבוע לשער חליפין צף (אנ'), ביטל את המכס על היצוא והפחית את הסובסידיות על אנרגיה, כדי לצמצם את הגירעון התקציבי של הממשלה.
מאז מאי 2018, כחלק מהסכם עם קרן המטבע הבין-לאומית, הממשלה האיצה תוכניות צנע, במטרה לחסל לגמרי את גירעון הממשלה.
אידאולוגיה > מדיניות חברתית

מאקרי נקט במדיניות ליברלית חברתית מתונה, הוא ליברל את מגזר האנרגיה, ונלחם בשחיתות הציבורית.
בשנת 2018, הנשיא מאקרי עודד את הדיון בנוגע לחוק הפלות, הצעת החוק, שנקראה "הפסקת הריון מרצון" (Ley de Interrupción Voluntaria del Embarazo), פילגה את הקואליציה, שלא הייתה לה עמדה רשמית לפני כן בנושא זה, והמחוקקים הצביעו על פי אמונתם האישית. כנגד הפלות הצביעו מאקרי, מריה אוגניה וידאל, הוראסיו רודריגז לרטה, אליסה קאריו והשרים מארק פניה, רוחליו פריחריו, אסטבן בולריך ועוד. ובעד הפלות הצביעו מרטין לוסטו, מריו נגרי, לואיס פטקוף ניידנוף ועוד. בסך הכל, מתוך 108 חברי הקואליציה, 65 הצביעו נגד הצעת החוק ו-42 הצביעו בעדו (החוק עבר בסופו של דבר ברוב של 129 מול 125).
אידאולוגיה > מדיניות חוץ

מאקרי חיזק את היחסים עם ארצות הברית, ובאמצעות מרקוסור השיג הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי. ובנוסף חיזק מאקרי את היחסים עם הברית הפסיפית.
מאקרי אמר כי הוא רוצה "להתחיל דף חדש" ביחסים עם הממלכה המאוחדת בנוגע לשליטה על איי פוקלנד (עליהם ארגנטינה יצא למלחמה כנגד בריטניה בשנת 1982).
אידאולוגיה > מדיניות חוץ > יחסי ארגנטינה ישראל

בשבוע הראשון של מאקרי בתפקיד, הוא ביטל את מזכר ההבנות בין ארגנטינה לאיראן, שהיה קובע חקירה משותפת על הפצצת "AMIA" בשנת 1994. התזכיר נקבע כבלתי חוקתי על ידי מערכת המשפט, פסק דין שעליו הוגש ערעור במהלך כהונתה של הנשיאה לשעבר קירשנר. מאקרי משך את הערעור ואישר את פסק הדין המקורי, ועודד את המשך החקירות בנוגע לפיגוע ופרשת מותו של התובע ניסמן. השגריר קרלוס פאוסטינו גרסיה והדיפלומט הישראלי מודי אפרים שיבחו את מאקרי על עידוד המשך החקירות. באותה שנה חתמה ישראל על עסקה לשדרוג טנקי TAM של הצבא ארגנטינאי.
בספטמבר 2017 יצא ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לביקור באמריקה הדרומית ונפגש עם נשיא ארגנטינה. בכך, היה לראש הממשלה המכהן הראשון שביקר רשמית בארגנטינה ואמריקה הלטינית.
בדצמבר 2017 ארגנטינה נמנעה לצד 34 מדינות נוספות בהחלטה בעצרת הכללית של האו"ם בגנות הצהרת נשיא ארצות הברית ה-45, דונלד טראמפ, המכירה בירושלים כבירת ישראל.
באוגוסט 2018 האשים הנשיא מאקרי את הפלסטינים באלימות בין ישראל לרצועת עזה.[דרוש מקור] ביולי 2019 הכריזה ארגנטינה על חזבאללה כארגון טרור, לציון 27 שנה לפיגוע בבניין הקהילה היהודית, צעד אשר נקט מאקרי.
אידאולוגיה > מדיניות חוץ > יחסי ארגנטינה ונצואלה

סיעת ביחד לשינוי מתנגדת נחרצות לנשיא ונצואלה ניקולאס מדורו, בשל טענות של פגיעה בזכויות האדם שעלו נגדו. הסיעה מאשימה את מדורו ברודנות והיא קוראת להשבת הדמוקרטיה במדינה. הסיעה אינה מכירה במדורו כנשיא ונצואלה, ובמקום זאת היא רואה בחואן גואידו כנשיא הרשמי של המדינה.
המפלגות החברות בסיעה

| מפלגה | מפלגה | אותיות | ראש המפלגה | אידאולוגיה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | הצעה רפובליקנית | PRO | פטריסיה בולריץ' (אנ') | שמרנות ליברלית |
|  | איחוד אזרחי רדיקלי | UCR | אלפרדו קורנחו (אנ') | ליברליזם חברתי |
|  | קואליציה אזרחית ARI | CC-ARI | מקסימיליאנו פרארו (אנ') | ליברליזם חברתי |
|  | פרוניזם פדרלי |  | מיגל אנחל פיצ'טו (אנ') | פרוניזם פדרלי (אנ') |
|  | דור למפגש לאומי | GEN | מרגריטה סטולביזר (אנ') | סוציאל-דמוקרטיה |
|  | המפלגה הדמוקרטית פרוגרסיבית | PDP | אנה קופס | ליברליזם חברתי |
|  | אמון הציבור |  | גרסיאלה אוקניה (אנ') | אנטי שחיתות |
|  | תנועת אינטגרציה ופיתוח | MID | חואן פאבלו קריקה | התפתחותיות (אנ') |
|  | החזית האזרחית של קורדובה |  | לואיס חואס (אנ') | פרוגרסיביזם |
|  | איגוד העם הפדרלי | UPF | גרסיאלה דביטה | פרוניזם פדרלי |
|  | מפלגת הדיאלוג |  | אמיליו מונזו (אנ') | פרוניזם פדרלי |
|  | המפלגה הלאומית החוקתית UNIR |  | אלברטו אסף (אנ') | לאומיות שמרנית (אנ') |
|  | הרפובליקנים המאוחדים |  | ריקרדו לופז מרפי (אנ') | שמרנות ליברלית |
בבחירות > בחירות לנשיאות

| שנה | מועמדים> לנשיאות | מועמדים> לסגן נשיאות | סיבוב ראשון> מס' קולות | סיבוב ראשון> % מסך הקולות | סיבוב שני> מס' הקולות | סיבוב שני> % מסך הקולות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | מאוריסיו מאקרי | גבריאלה מיקטי | 8,601,131 | 34.15 | 12,997,938 | 51.34 | נבחרו |
| 2019 | מאוריסיו מאקרי | מיגל אנחל פיקטו (אנ') | 10,811,586 | 40.28 | — | — | לא נבחרו |
בבחירות > בחירות לקונגרס הלאומי > בחירות לבית הנבחרים

| שנה | מס' קולות | % מסך הקולות | מושבים שזכו | סך המושבים | עמדה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | 8,230,605 | 35.11 | 47 / 130 | 87 / 257 | מיעוט | בממשלה |
| 2017 | 10,261,407 | 41.75 | 64 / 127 | 107 / 257 | מיעוט | בממשלה |
| 2019 | 10,347,605 | 40.36 | 56 / 130 | 119 / 257 | מיעוט | באופוזיציה |
| 2021 | 9,832,813 | 41.89 | 61 / 127 | 117 / 257 | מיעוט | באופוזיציה |
בבחירות > בחירות לקונגרס הלאומי > בחירות לסנאט

| שנה | מס' קולות | % מסך הקולות | מושבים שזכו | סך המושבים | עמדה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | 2,770,410 | 38.81 | 9 / 24 | 17 / 72 | מיעוט | בממשלה |
| 2017 | 4,864,886 | 41.01 | 12 / 24 | 24 / 72 | מיעוט | בממשלה |
| 2019 | 2,210,310 | 39.22 | 8 / 24 | 29 / 72 | מיעוט | באופוזיציה |
| 2021 | 3,260,964 | 46.85 | 14 / 24 | 33 / 72 | מיעוט | באופוזיציה |
ראו גם

הצעה רפובליקנית - המפלגה העיקרית בסיעה
מאוריסיו מאקרי - העומד בראש הסיעה
החזית של כולם - הסיעה היריבה של ביחד לשינוי
הערות שוליים

↑  El radicalismo aprobó la alianza con Macri y Carrió, La Nación, ‏15 במרץ 2015 (בספרדית)
↑  Ramiro Sagasti, Vidal dio la gran sorpresa y le ganó a Aníbal Fernández en la provincia, LA NACION, ‏26 באוקטובר 2015 (בספרדית)
↑  Argentina election: Macri wins crucial mid-term vote, BBC, ‏23 באוקטובר 2017 (באנגלית)
↑  Rodolfo Lara, Elecciones 2019: Axel Kicillof le ganó a María Eugenia Vidal y criticó a Cambiemos por la crisis en la Provincia, www.clarin.com, ‏28 באוקטובר 2019 (בספרדית)
↑  Argentina’s Peronists set to lose control of Congress, אל ג'זירה, ‏15 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  PLATAFORMA JUNTOS POR EL CAMBIO PASO 2019 | Juntos por el Cambio, Cambiemos
↑  Agustino Fontevecchia, Cambiemos Must Change: Argentina's Macri Needs A Radical Paradigm Shift, פורבס, ‏13 ביוני 2108 (באנגלית)
↑  Mauricio Macri’s long odds, האקונומיסט, ‏7 במרץ 2019
↑  Laura Serra, Uno por uno, cómo votó cada diputado el proyecto de legalización del aborto, LA NACION, ‏14 ביוני 2018
↑  Mauricio Macri se reunió con Barack Obama en la Casa Rosada, LA NACION, ‏23 במרץ 2016 (בספרדית)
↑  Histórico: firman el acuerdo comercial entre el Mercosur y la Unión Europea, LA NACION, ‏28 ביוני 2019 (בספרדית)
↑  Martín Dinatale, Giro estratégico: Macri busca un acercamiento a la Alianza del Pacífico, LA NACION, ‏31 במאי 2016 (בספרדית)
↑  Jonathan Watts, Argentina's president: 'I will try to start a new kind of relationship' with the UK, הגרדיאן, ‏19 בינואר 2016 (באנגלית)
↑  New Argentina government voids pact with Iran on AMIA bombing | The Times of Israel, web.archive.org, ‏2016-04-26
↑  Honor Alberto Nisman’s sacrifice by continuing his probe of Iran | Jewish Telegraphic Agency, web.archive.org, ‏2017-02-17
↑  Knesset remembers Argentine prosecutor Nisman amid hopes for breakthrough | The Times of Israel, web.archive.org, ‏2017-02-17
↑  Yonathan Cohen, Argentina pays Israel $111 million to upgrade its tanks, i24news, ‏5 ביוני 2015 (באנגלית)
↑  איתמר אייכנר, נתניהו נחת בארגנטינה והתקבל בטקס רשמי, באתר ynet, 11 בספטמבר 2017
↑  "Netanyahu Touches Down in Argentina for 'Historic' Latin America Visit". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2022-07-28.
↑  Jessica Durando and Oren Dorell, Here are the 7 small nations that sided with U.S. and Israel on U.N.'s Jerusalem vote, USA TODAY (באנגלית אמריקאית)
↑  סוכנויות הידיעות, ‏27 שנה אחרי הפיגוע בשגרירות: ארגנטינה הכריזה על חזבאללה כארגון טרור, באתר מעריב אונליין, 17 ביולי 2019
↑  Argentina's President Macri calls on Venezuela to free political prisoners, הגרדיאן, ‏21 בדצמבר 2015 (באנגלית)
↑  Crisis en Venezuela: Macri reconoció a Juan Guaidó como presidente interino, LA NACION, ‏23 בינואר 2019 (בספרדית)
מאקרי והמושלת הנבחרת של פרובינציית בואנוס איירס מריה אוגניה וידאל
מאקרי ויושבת ראש קרן המטבע הבין-לאומית דאז, כריסטין לגארד
הנשיא מאקרי וראש הממשלה בנימין נתניהו בפגישה בבואנוס איירס, 2017
ג'ון בנט לוז

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1814 הרטפורדשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  31 באוגוסט 1900 (בגיל 85) הרטפורדשייר, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  כימיה אגרונומית
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום קבורה:  St Nicholas Church, Harpenden 
 מקום לימודים:  קולג' ברייזנוז  איטון קולג' 
 פרסים והוקרה:  מדליית אלברט (1893)  המדליה המלכותית (1867)  עמית החברה המלכותית 
 בן או בת זוג:  Caroline Fountaine (28 בדצמבר 1842–?) 
 צאצאים:  Caroline Lawes, Charles Bennett Lawes 
 תרומות עיקריות
 המצאת הדשן הכימי
 
סר ג'ון בנט לוז (באנגלית John Bennet Lawes),‏ 28 בדצמבר 1814 רות'מסטד (Rothamsted), הרטפורדשייר - 31 באוגוסט 1900 רות'מסטד. הקים חוה חקלאית נסיונית, מהראשונות בעולם, בה פיתח לראשונה סופרפוספט שהיווה התחלה של תעשיית הדשנים הכימיים.
קורות חייו

בנם היחיד של מריאן ג'ונסטון וג'ון בנט לוז, שהיה בעליה של אחוזה משפחתית בשטח של כ-1000 אקרים (שהם כ-4000 דונם). למד באיטון קולג' ואחר כך בברייזנוז קולג' (Brasenose College) באוקספורד. עם מות אביו ב-1822 ירש את אחוזת המשפחה, שם הקים ב-1843 את החווה החקלאית הניסיונית שהייתה בין הראשונות בעולם (נראה שרק חווה נסיונית באלזס קדמה לה). ב-1846 נבחר כעמית ב"אגודה המלכותית האנגלית לאגרונומיה" ב-1848 נבחר למועצת האגודה, בהמשך מילא שם תפקידים בכירים נוספים. ב-1854 נבחר לעמית של החברה המלכותית. ב-1867 זכה, יחד עם שותפו למחקר ג'וזף הנרי גילברט, במדליה המלכותית בעבור מחקריהם באגרונומיה כימית. ב-1882 קיבל תואר ברונט. ב-1889 הקים את "הקרן החקלאית של לוז" במטרה להבטיח את המשך פעילות החווה הניסיונית.
פעילותו המדעית

את הניסויים בהשפעת סוגי דשן שונים התחיל בעציצים. הניסויים בעציצים נערכו בשנים 1837 עד 1839 ובהם התגלתה לראשונה ההשפעה החיובית של דישון לפת בדשן כימי שהוכן בעיבוד של פוספאט עם חומצה גופרתית. בשנים 1840 ו-1841 עבר לניסויים בקנה מידה נרחב בשדות האחוזה. בעקבות ההצלחה גם בניסויים אלו הוציא ב-1842 פטנט על הדשן שגילה. ופתח את המפעל הראשון בעולם לייצור דשנים. ב-1846 רכש מג'יימס מארי, מתחרהו בייצור דשן כימי, את הפטנט שלו.
הדעה המקובלת מיחסת את המצאת הדשן הכימי לג'ון בנט לוז, אולם נראה שהרופא האירי ג'יימס מארי.הקדים אותו בלמעלה משני עשורים.
ב-1843 צרף אליו את הכימאי ד"ר ג'וזף הנרי גילברט. שותפות מדעית זו, שנמשכה עשרות שנים, התרכזה בעיקר בגידולי שדה ובהזנת בעלי חיים. את תוצאות מחקריו פרסם, החל משנת 1847, בעיקר בג'ורנל של האגודה המלכותית האנגלית לאגרונומיה (Journal of the Royal Agricultural Society of England) . בסך הכל פרסם 130 מאמרים ותזכירים.
בשנת 1842 נישא לקרוליין פונטיין. ב-1843 נולד בנם היחיד צ'ארלס בנט לוז.
נפטר ב-31 באוגוסט 1900.
הערות שוליים

↑  אתר גנאלוגי של האצולה האנגלית
↑  ביוגרפיה של ג'יימס מארי בג'ורנל כימיה איריChemistry in Action
↑  אתר גנאלוגי של האצולה האנגלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90686144  CiNii: DA05883373  GND: 11901548X  ISNI: 0000 0001 2209 0068  LCCN: n83826404  NLA: 35168640  NTA: 067802672  RERO: 02-A023866665  SNAC: w6f91h9k  SUDOC: 143807919  Trove: 849860  VIAF: 15570628   WorldCat (עם VIAF): 15570628 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'בל ברקל ואתרי אזור נפאטה

ג'בל ברקל ואתרי אזור נפאטה הם אתר מורשת עולמית המורכב מחמישה אתרים היסטוריים השוכנים בעמק הנילוס בצפון סודאן, כ-400 ק"מ צפונית לח'רטום, בירת סודאן. האתרים נמצאים משני צידי הנילוס, בסמוך ל"מפל הרביעי", והמרחק בין שני הקיצוניים שבהם הוא כ-40 ק"מ.
היסטוריה

נפאטה הייתה עיר ששכנה על הגדה המערבית של הנילוס בסמוך לעיר המודרנית קוריימה. חפירות במקום גילו יישוב אנושי כבר באלף ה-3 לפנה"ס. העיר הוקמה על ידי פרעה תחותמס השלישי לרגלי ההר הקדוש ג'בל ברקל בשנת 1450 לפנה"ס לערך. בתקופה הקמתה של נפאטה ייצבה מצרים העתיקה את שלטונה באזור ויושבו בו מנהלנים, אנשי דת, חיילים, סוחרים ובעלי מלאכה. השפה המצרית הייתה בשימוש נרחב בפעולות יום יום, והאליטה המקומית אימצה את התרבות המצרית ובנתה מקדשים לאלי מצרים, כדוגמת מקדשו של אל השמש אמון לרגלי ההר הקדוש ג'בל ברקל.
עד המאה ה-11 לפנה"ס נחלשה סמכות המצרים בכוש והשלטון במצרים עצמה פוצל. פיצול זה איפשר לנובים להקים את ממלכת כוש שנזכרה ברשומות כממלכה עצמאית וחזקה השולטת מהעיר נפאטה. נפאטה הייתה לבירת ממלכת כוש כבר במאה ה-9 לפנה"ס ובמאה ה-8 לפנה"ס כבר נחשבה לעיר מפותחת ועשירה. בשנת 750 לפנה"ס ניצל המלך קאשה את המשבר שפקד את מצרים ופלש למצרים העילית. יורשיו המשיכו במדיניות ההתפשטות צפונה, וכבשו לבסוף את כל עמק הנילוס. ממלכת כוש שלטה במצרים העילית משך כמאה שנים ובמצרים כולה משך 57 שנה.
המלך הכושי האחרון אשר ניסה להשתלט על מצרים היה טנטמני אשר הובס על ידי אשורבניפל מלך אשור בשנת 664 לפנה"ס. לאחר מכן, ובעוד מצרים התחתית נשלטת כולה על ידי אשור, נטשו מלכי נפאטה את שאיפות ההתפשטות שלהם, והחלו להתמקד בפיתוח ממלכתם שלהם. תקופה זו נחשבת לשיאה של ממלכת כוש ושל נפאטה בירתה. כלכלת הממלכה התבססה על כריית זהב ומסחר בו וייתכן שגם על סחר בנחושת. מצרים הייתה לשותף מסחרי חשוב של הכושים וייתכן שסחרו גם עם ממלכות נוספות במרכז אפריקה. במשך כל התקופה הזו המשיכה ממלכת כוש ושמרה על התרבות והדת המצרים, והאל החשוב ביותר בפנתאון המקומי, היה ונותר האל המצרי אמון.
בתחילת המאה ה-3 לפנה"ס החלה נפאטה שוקעת בגלל החלשות בקשרים הכלכליים עם מצרים, שכבר לא הייתה אוטונומית וריכזה את קשריה עם העולם היווני. מרואה, הבירה הכלכלית של ממלכת כוש, ששכנה כ-200 ק"מ דרומית-מזרחית לנפאטה, תפסה את מקומה של נפאטה. עושרה של מרואה בברזל הביא לבסוף לסופה של נפאטה והיא ננטשה בשנת 270 לפנה"ס לערך.
ג'בל ברקל > ההר

ג'בל ברקל הוא הר טבעי בגובה של 287 מטר הנישא בבדידותו כ-100 מטר מעל למישור המדברי המקיף אותו. אורכו 300 מטר ורוחבו 250 מטר, פסגתו שטוחה ומדרונותיו תלולים למדי. מאז העת העתיקה ועד ההווה נודע לג'בל ברקל תפקיד חשוב בחיי הדת והפולקלור של תושבי האזור, והמצרים הקדמונים ראו בו התגשמות אלוהית. לכן, אף שהוא הר טבעי, הוא נחשב לאתר מורשת עולמית תרבותי. ארכאולוגים שמו את לבם לדמיון הקיים, בזוויות מסוימות, בין צוק בולט בראש ההר לבין ההדג'ט, הכתר המסורתי של הפרעונים, או לאוראוס, נחש הקוברה שניצב על כתרם של הפרעונים (Uraeus). משטיפסו החוקרים על ההר הם גילו כי על הצוק הוקמה אסטלה שנשאה את שמו של פרעה תחותמס השלישי ושל מלכים נוביים מאוחרים יותר, ובה נראות עדיין גומחות אליהן חוברו משטחים עשויים זהב. זהב זה החזיר את קרני השמש ושימש כמגדלור על ההר. עוד נראה כי ההר שימש כנקודת ציון לסוחרים בין מצרים למרכז אפריקה, וסימן את מעברות הנילוס הסמוכות למקום.
לרגליו של ההר, בצידו הפונה אל הנילוס, התגלו 13 מקדשים, וכן ארמונות, בניני ממשל, פירמידות וקברים. בניגוד למקדשים שנבנו מאבן, עשויים חלק מהארמונות והמבנים האחרים מלבנות בוץ מיובשות. החפירות הארכאולוגיות במקום טרם הגיעו אל השכבות התחתונות ביותר של האתרים.