stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמורת נבי נון
הערות שוליים

↑  באתר טבע ונופים בישראל.
| אתרים בשומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון השומרון | תל דותן • עמק דותן • קסטלום בליסימום • יער ריחן • מצפה שלפים - עמק דותן • שומרון • יער שקד |  |
| מרכז השומרון | בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • האלות האטלנטיות • מצפה יוסף • מצפה הדר • מצפור רבבה • שכם הקדומה • קבר יוסף • הר גריזים • מוזיאון השומרונים • מקדש השומרונים בהר גריזים • יקב הר ברכה • הר עיבל • מזבח הר עיבל • באר יעקב (שכם) • עין כפיר • עיינות בידאן • הר כביר •  בור הציפורים • סבסטיה • גבעת פינחס • קברי אלעזר ואיתמר • אלוני יצהר • קבר השייח' סלמאן אל-פארסי |  |
| מערב השומרון | המרפסת של המדינה • נחל קנה • גתות ברקן • דיר קלעה • פארק הצנירים • חורבת כורכוש • חורבת דיר סמען • חורבת צרידה |  |
| מזרח השומרון | מצפה שלושת הימים • מצפה מתן • תל חייא • שמורת נבי נון • חורבת עורמה • בריכת אירוס השומרון • מצפה אילן (אלון מורה) • מצפה בניו • בוסתן שלמה • טנא א-תחתא |  |
| דרום השומרון | קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה • מעיין אייל • ח'ירבת סמארה • יקב טורא |  |
פיר המערה בנבי נון, שעומקה כ-15 מטרים. מהמערה נפלט אוויר חם.
מכונה לכריית מנהרות

דגם של מכונה לכריית מנהרות שפעלה בבניית מנהרת בסיס הגוטהארד
סגמנטים מבטון מזוין ששימשו את פרויקט הרכבת התחתית של פראג, תחנת ולסלאוון, קטע A.
חתך בלהב דיסק חיתוך מקרביד הטונגסטן של חברת "הרנקנכט"
מכונה לכריית מנהרות (Tunnel Boring Machine - TBM) או מכונת מנהור היא ציוד מכני הנדסי המשמש לחפירת מנהרות בשיטת מנהור מתועש, בעלות חתך עגול, למגוון רחב של סוגי אדמה או סלע.
המכונה מסוגלת לחפור בכל תווך מסלע קשה עד חול. קוטר המנהרה נע בין מטר (מתבצע על ידי מיקרו TBM) ועד ל־17.6 מטרים. כריית מנהרות שקוטרן פחות ממטר מתבצעת תוך שימוש בשיטת trenchless או על ידי קידוח אופקי ולא על ידי TBM.
למכונת הכרייה ראש כרייה מסתובב הכולל להבי דיסק חזקים במיוחד מסגסוגת מתכת. במקביל להתקדמות ראש הכרייה בסלע מתבצע פינוי של חומרי הכרייה על ידי מערכת הובלה ייעודית. המכונה מבצעת דיפון סופי של המנהרה על ידי סגמנטים מבטון מזוין. לכל מכונת כרייה צמוד מסוע המפנה את העפר והמסלע שמוצא מתוך המנהרה אחורה, לאורך מספר קילומטרים. רכבות עבודה קטנות מעמיסות את כל הציוד והחומר הנדרש לדיפון המנהרה ומובילות אותו עד למקום הנדרש.
מכונה לכריית מנהרות משמשת כחלופה לשיטת "קידוח ופיצוץ" (D&B) ולשיטת "כרייה ידנית" קונבנציונלית בסלע. אחד היתרונות של שימוש ב־TBM היא צמצום פגיעה בשכבות הסלע סביב המנהרה ויצירת קירות מנהרה חלקים יחסית. זה מפחית באופן משמעותי את עלות הטיפול בדפנות המנהרה, והופך את השיטה למתאימה ביותר לשימוש באזורים עירוניים. החיסרון העיקרי הוא בעלויות הרכבת המכונה והובלתה לאתר העבודות, אולם בפרויקטים של בניית מנהרות ארוכות, עלויות אלה הופכות להיות משתלמות לעומת שיטת "קידוח ופיצוץ", הן בזכות יעילות המכונה והן בזכות הקיצור המשמעותי בזמני הביצוע של המיזם.
היסטוריה

מגן המנהור הראשון פותח על ידי סר איזמבארד קינגדום ברונל בשנת 1825 לצורך חפירת מנהרת התמזה (Thames Tunnel). אך המכשיר עדיין דרש שילוב עבודות חפירה סטנדרטיות לבניית המנהרה.
מכונת כריית המנהרות הראשונה נבנתה על ידי המהנדס הבלגי אנרי מאוס (Henri Maus), וכונתה "פורס הרים" (Mountain Slicer). אנרי מו גויס בשנת 1845 על ידי מלך סרדיניה, כדי לבנות את מנהרת הרכבת פרז'וס (Fréjus Rail Tunnel) בין צרפת לאיטליה, דרך הרי האלפים. המכונה הורכבה בשנת 1846 במפעל צבאי ליד העיר טורינו, והיא כללה כ־100 מקדחים מכנים, שהורכבו בקדמת רכב בגודל של קטר.
המהפכות של 1848 השפיעו לרעה על יכולת המימון של הפרויקט, ולכן המנהרה הושלמה רק 10 שנים מאוחר יותר, באמצעות שיטות חדשניות וזולות יותר, כגון מקדחות פנאומטיות.
בארצות הברית, השימוש הראשון במכונת כרייה היה בשנת 1853 במהלך בניית מנהרת הוסאק (Hoosac Tunnel). המכונה הייתה בנויה מברזל יצוק, והיא כונתה "מכונת פטנט החציבה באבן של וילסון" (Wilson's Patented Stone-Cutting Machine), על שם ממציאהּ צ'ארלס וילסון. המכונה הצליחה לכרות 10 מטרים בסלע לפני שהתפרקה. בניית המנהרה הסתיימה באיחור של 20 שנה, כמו שקרה בכריית מנהרת הרכבת פרז'וס, באמצעות שיטות פחות שאפתניות.
בתחילת שנות חמישים של המאה העשרים, פ.ק. מיטריי זכה בחוזה הסחת סכר אואהה (Oahe Dam) בעיר פיר, בדרום דקוטה. הוא התייעץ עם ג'יימס ס. רובינס, המייסד של חברת The Robbins Company, באיזו שיטה לחפור באזור הקשה ביותר לחפירה באותו זמן – הנקרא פצלי פייר (Pierre Shale). רובינס בנה מכונה שהייתה מסוגלת לחפור 160 מטר בתוך הפצלים ב־24 שעות, פי עשרה מהר יותר מכל שיטה אחרת באותה תקופה.
המצאה של רובינס, ראש מסתובב משולב עם דיסקים חותכים, גרמה לפריצת הדרך בשיפור אמינות ויעילות של מכונות כריית המנהרות. המכונות בתכנון החדש פעלו בפרויקט לבניית מנהרה מתחת לנהר האמבר ב־1956. היום, כל המכונות לכריית מנהרות משתמשות בראש מסתובב משולב עם דיסקים חותכים.
סוגי מכונות

מכונות כריית מנהרות מודרניות מורכבות מגלגל מסתובב שנקרא ראש חיתוך, ממערכת היגוי וממערכת הנעה. סוגי מכונות נבדלים לפי סוגי תווך גאולוגים שהם יכולים לכרות:
מכונות כריית מנהרות בסלע קשה.
מכונות כריית מנהרות בקרקע רכה.
נכון להיום המכונה לכריית מנהרות בעלת הקוטר הגדול בעולם (15.43 מ') היא מכונה שנבנתה על ידי חברת הרנקנכט (Herrenknecht) הגרמנית עבור פרויקט בשאנגחאי, סין. היא מיועדת לכריית מנהרה בקרקע רכה (חול וחומר). אחת המכונות בעלות קוטר גדול (14.4 מ') לקידוח קרקע קשה – כרייה בסלע – נבנתה על ידי חברה The Robbins Company עבור פרויקט מנהרת ניאגרה (Niagara Tunnel Project) בקנדה. שם היא שימשה לכריית מנהרה הידרו־חשמלית מתחת למפלי ניאגרה. נכון לשנת 2020, המכונה בעלת הקוטר הגדול ביותר בעולם לקידוח בקרקע קשה, שקוטרה הוא 17.6 מטר, נבנתה על ידי חברת הרנקנכט עבור פרויקט חיבור (כ־5 ק"מ) העיר טואן מאן (Tuen Mun) לנמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג (Tuen Mun – Chek Lap Kok TBM).
בשל מורכבותן קיימות כיום רק שש חברות המייצרות מכונות כרייה (שתי חברות בארצות הברית וקנדה, שתיים בגרמניה, ושתיים ביפן).
שימוש במכונות לכריית מנהרות בישראל > קו הביוב המזרחי של השפד"ן

כ־13 ק"מ מקו הביוב המזרחי (קו M) של השפד"ן נכרו באמצעות מכונת כרייה מסוג AVN לכרייה בחול או בסלע רך המופעלת בשלט רחוק מתוצרת חברת "הרנקנכט" הגרמנית. כריית המנהרה הסתיימה בשנת 2007.
שימוש במכונות לכריית מנהרות בישראל > קו הרכבת המהיר לירושלים

במסגרת פרויקט קו הרכבת המהיר לירושלים פעלו 3 מכונות:
מכונה אחת במנהרה מספר 1 מלטרון לשער הגיא.
שתי מכונות נוספות במנהרה מספר 3, הכוללת צמד מנהרות מנחל יתלה ועד נחל לוז. כריית צד אחד של המנהרה הסתיימה באוגוסט 2014.
שימוש במכונות לכריית מנהרות בישראל > קו הרכבת המהיר לירושלים > נתונים טכניים

המכונה הראשונה הושקה ב־6 בפברואר 2012. מכונות כרייה דומות חפרו את מנהרת התעלה מתחת לתעלת למאנש בין צרפת לאנגליה ואת מנהרת בסיס הגוטהארד בין איטליה לשווייץ ומנהרת ברנר בין איטליה לאוסטריה.
סוג: מכונה 1 (עבור מנהרה מס' 1) – "Earth Pressure Balance Machine" לכרייה בסלע רך מעורבב עם מים. מכונות 2 ו־3 (עבור מנהרה מס' 3): Hard Rock Single Shield לכרייה בסלע קשה.
אורך: 102 מטר (160 מטר עבור מכונה שנייה ושלישית)
קוטר: מכונה 1 – 10.036 מטר, מכונה שנייה ושלישית – 9.99 מטר.
קצב ממוצע: מכונה 1 – 36 ס"מ בשעה (12 מטר ביום, 360 מטר בחודש, היא פועלת 24 שעות ביממה). מכונות 2 ו־3 – 60 ס"מ בשעה (20 מטר ביום, 500 מטר בחודש, היא פועלת 24 שעות ביממה). ייתכנו אף מהירויות כרייה מהירות מכך בהתאם לתנאי הקרקע ומשתנים אחרים.
משקל: 1,800 טון
תפעול: על ידי חברות זרות ונציגי היצרן "הרנקנכט"
עלות כל מכונה: 100 מיליון שקל
שימוש במכונות לכריית מנהרות בישראל > קו הרכבת המהיר לירושלים > נתוני המנהרות

מנהרה מס' 1 – מורכבת משתי מנהרות מקבילות באורך של 3.5 קילומטרים כל אחת. בסיום כריית המנהרה הדרומית, המכונה פורקה והורכבה מחדש לכריית המנהרה הצפונית.
מנהרה מס' 3 – מורכבת משתי מנהרות מקבילות באורך של 11.5 קילומטר כל אחת שמתוכן 9 ק"מ כל אחת נכרו בידי מכונות הכרייה.
שימוש במכונות לכריית מנהרות בישראל > מערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב

הקו האדום
במסגרת הקו האדום שבוצע על ידי חברת נת"ע נכרו שתי מנהרות מקבילות, באורך של כ־12 קילומטר כל אחת ובעומק של כ־20 מטר מתחת לאדמה.
כריית המנהרות בוצעה על ידי 8 מכונות כרייה, בארבעה צמדים. כל צמד מכונות כרה שתי מנהרות צמודות זו לזו.
הזוג ראשון כרה מפיר גלי גיל הסמוך לתחנת ארלוזורוב לכיוון מערב עד לתחנת קרליבך. המכונות כונו "גולדה", על שם גולדה מאיר, ומרגרט ת'אצר.
הזוג שני כרה מגלי גיל לכיוון מזרח עד לתחנת בן-גוריון. המכונות כונו על שם רוזה פארקס ואהובה עוזרי.
הזוג שלישי נכנס בפיר הרצל שברחוב יהודה הלוי בתל אביב וכרה מזרחה, עד תחנת קרליבך. אחת המכונות נקראה ג'נג יי חְווה (Zheng Yi Hua) "צדק מופלא" בסינית, והשנייה פו שיאנג חְווה (Fu Xiang Hua). לאחר מכן פורק והועבר לפורטל שנקר, משם כרה עד פיר השילוח אם המושבות.
הזוג הרביעי נכנס בפורטל הדיפו שבפתח תקווה וכרה מערבה, עד שפגש את הזוג השני בתחנת בן-גוריון. בדרכו הוא עבר דרך שרוול פלדה בפיר אם המושבות. המכונות כונו "וונדר וומן" כהוקרה לשחקנית הישראלית גל גדות שמגלמת את הדמות בקולנוע וניקי היילי, על שם שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות לשעבר.
אורכה של כל מכונה הוא 115 מטרים, קוטרה 7.5 מטרים ומשקלה כ־900 טון.
הקו הירוק
הקו הירוק כולל שתי מנהרות מקבילות של באורך כולל של 4.6 קילומטרים כל אחת.
כריית המנהרות מתבצעת באמצעות שלוש מכונות כרייה.
החפירה תבוצע על ידי מכונת TBM מאתר לוינסקי שבתל אביב. המכונה הראשונה שנכנסה לעבודה היא מכונה בשם "גולדה", שכבר ביצעה עבודות מינהור בהקו האדום, בין פיר גלי גיל הסמוך לתחנת ארלוזורוב לבין תחנת קרליבך, לכיוון מערב. במהלך החפירה, יעבדו שלוש מכונות TBM (כולל "גולדה"), באורך של 115 מטרים, בקוטר של כשבעה מטרים וחצי ובמשקל של כ-900 טון כל אחת.
שימוש במכונות לכריית מנהרות בישראל > מערכת המים החמישית לירושלים

כחלק מפרויקט "מערכת המים החמישית לירושלים" מקורות תכרה מנהרה באורך 14 ק"מ ובעומק של עד 350 מטר בעלות של מיליארד שקלים.
המנהרה תהווה חלק מהקטע המזרחי של הפרויקט ותכּרה בעזרת מכונה לכריית מנהרות.
הערות שוליים

↑  רועי רובינשטיין, "גולדה" חזרה לעבוד: בתל אביב החלה חפירת תוואי הקו הירוק של הרכבת הקלה, באתר ynet, 25 בדצמבר 2022
↑  'מקורות' תכרה מנהרה באורך 14 ק"מ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4186442-6 
ראש הקידוח של מנהרה 3 בקו הרכבת המהיר לירושלים דקות ספורות לאחר פריצתה
מכונת כרייה פורצת החוצה ממנהרה מספר 1 בקו הרכבת המהיר לירושלים
ברבי הנסיכה ובת הכפר

| --- | --- |

כרזת ה-DVD של הסרט בעברית
 מבוסס על:  "ברבי" מאת מאטל "בן המלך והעני" מאת מארק טוויין
 בימוי:  ויליאם לאו
 הופק בידי:  ג'סיקה דורצ'ין, ג'ניפר טוינר מקארון
 תסריט:  קליף רובי, אלנה לסר
 עריכה:  גרג ריצ'רדסון
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מוזיקה:  ארני רות'
 מדינה:  קנדה קנדה ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Mainframe Entertainment Mattel Entertainment
 חברה מפיצה:  Lions Gate Home Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 28 בספטמבר 2004 ישראל 2004
 משך הקרנה:  כ-85 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  הנפשה, פנטזיה, רומנטיה, הרפתקאות, מוזיקה
 סרטים בסדרה:  ברבי (סדרת סרטים)
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברבי הנסיכה ובת הכפר (באנגלית: Barbie as the Princess and the Pauper) הוא סרט הנפשה ממוחשבת קנדי-אמריקאי, מסוגת פנטזיה, רומנטיקה, הרפתקאות ומוזיקה, אשר מבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל", ועל הרומן "בן המלך והעני" מאת מארק טוויין. הסרט, המשמש כסרט הרביעי בסדרת סרטי ברבי, בוים על ידי ויליאם לאו, נכתב על ידי קליף רובי ואלנה לסר, והופק על ידי Mainframe Entertainment ו-Mattel Entertainment.
הסרט הופץ ברחבי העולם להקרנה ביתית, כאשר הוא הופץ בארצות הברית על ידי Lions Gate Home Entertainment ב-28 בספטמבר 2004. בישראל הסרט הופץ על גבי DVD בדיבוב עברי בשנת 2004. אורך הסרט הוא כ-85 דקות.
סרט זה הוא הסרט המוזיקלי הראשון בסדרת הסרטים, כאשר הוא נחשב כסרט פולחן בזכות עלילתו ושיריו. בשנת 2005 הסרט היה מועמד לשישה פרסים ב-DVD Exclusive Awards. בשל הפופולריות של הסרט, בשנת 2012 יצא הסרט "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ" המשמש לו כרימייק, אשר בעצמו עורר השראה לשני סרטים בעלי מראה מודרני יותר - הראשון הוא "ברבי מלכת הרוקנרול" שיצא בשנת 2015, והשני הוא "ברבי: הרפתקת הנסיכה" שיצא בשנת 2020.
עלילה

הסרט מספר על שתי בנות, אנליז ואריקה, אשר כל אחת מהן חולמת על חופש, אך בצורה שונה. אריקה היא יתומה שגרה בכפר ועובדת כתופרת אצל מאדאם קארפ המרושעת, אשר חולמת להיות זמרת ולטייל ברחבי העולם. אנליז היא נסיכה ובתה היחידה של המלכה. היא מוכרחה להתחתן עם המלך דומיניק מהממלכה השכנה, שאינה מכירה כלל, על מנת להציל את הממלכה מעוני, בעודה מאוהבת במורה והעוזר שלה, ג'וליאן.
עלילת הסרט מסתבכת כשהיועץ של המלכה, פרמינג'ר, זומם להיות המלך, ולכן הוא חוטף את הנסיכה אנליז כדי שלא תתחתן עם המלך דומיניק. ג'וליאן הנאמן רוקם תוכנית, ומציע לעזור לאריקה בכך שתעזור לאנליז, תתחזה אליה ותערים על פרמינג'ר. ג'וליאן מלמד את אריקה הפשוטה את כל הכללים כדי להיות נסיכה. פרמינג'ר המום לגלות ש"אנליז" נוכחת בארמון ומוכנה לפגוש את המלך דומיניק, אשר מוקסם ממנה ברגע שמבחין בה. אריקה מתחברת עם המלך דומיניק, אשר חולק עמה חיבה למוזיקה, בעוד הוא חושב שהיא אנליז, והשניים מתאהבים זה בזו. פרמינג'ר הזועף מצליח לכלוא את אריקה ולחשוף את זהותה, ומציע למלכה המיואשת נישואים. דומיניק חש לעזרתה של "אנליז", ולבסוף אריקה מתוודה בפניו, וביחד הם מנסים להציל את הנסיכה. בינתיים, אנליז מצליחה להערים על העוזרים הסכלים של פרמינג'ר, ניק ונאק, ולהיחלץ בעזרת חוכמתה, אך היא נתקעת במערה יחד עם ג'וליאן שהגיע לסייע לה. כשהם מניחים שיסיימו את חייהם במערה, אנליז מתוודה בפניו על אהבתה, וג'וליאן מודה שגם הוא רוחש אליה אהבה. אנליז מבחינה במשהו נוצץ, השניים מתחילים לחפור ומגלים מכרה של גבישים ואת הדרך החוצה. בכך אנליז פותרת את המשבר הכלכלי בממלכתה ופותחת בפני עצמה אפשרות להינשא לבחיר ליבה. אריקה ודומיניק מצליחים לעצור את חתונת המלכה עם פרמינג'ר ולחשוף את מזימתו. לאחר שפרמינג'ר מובס, אריקה נפרדת לשלום מחבריה למען קריירה כזמרת וטיול בעולם. כעבור זמן מה, היא חוזרת לממלכה ושבה לזרועותיו של דומיניק.
בסוף הסרט מתקיימת חתונה משותפת של אריקה עם דומיניק ואנליז עם ג'וליאן.
דמויות

אנליז – נסיכה טובת לב, שמוכרחה להתחתן עם המלך דומיניק, בעודה מאוהבת בג'וליאן.
אריקה – בת כפר אשר חולמת להיות זמרת ולטייל ברחבי העולם.
דומיניק – מלך אליו מוכרחת אנליז להינשא.
ג'וליאן – המורה והעוזר של הנסיכה אנליז.
פרמינג'ר – היועץ של המלכה אשר זומם להיות המלך.
סרפינה – החתולה של אנליז.
ברטי – תופרת שעובדת אצל מאדאם קארפ.
וולפי – החתול של אריקה.
המלכה ג'נביב – אמה האלמנה של הנסיכה אנליז.
מאדאם קארפ – מנהלת חנות לתפירת שמלות, אשר לא מתנהגת בכבוד לעובדות שלה.
ניק ונאק – העוזרים הסכלים של פרמינג'ר.
מידאס – הפודל של פרמינג'ר.
השגריר ביסמרק – שגריר הממלכה.
הרבי – סוס עליו פרמינג'ר היה נוהג לרכב.
מדבבים

הדיבוב העברי של הסרט בוים על ידי דן שצברג, והופק על ידי דבי קאצץ.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| אנליז | קלי שרידן (דיבור) מליסה ליונס (שירה) | גיתית שובל |
| אריקה | קלי שרידן (דיבור) ג'ולי סטיבנס (שירה) | גיתית שובל |
| קריינית | קלי שרידן | גיתית שובל |
| דומיניק | מארק הילדרת' (דיבור) מארק לונה (שירה) | דן שצברג |
| מתזמן מלכותי | קולין מרדוק | דן שצברג |
| ג'וליאן | אלסנדרו ג'וליאני | אסף אבידן |
| המלכה ג'נביב | אלן קנדי | שגית שמיר |
| סרפינה | קתלין בר | שגית שמיר |
| ברטי | קתלין בר | נטע שחר |
| וולפי | איאן ג'יימס קורלט | אמיר איבגי |
| פרמינג'ר | מרטין שורט | אמיר איבגי |
| הרבי | גרי צ'לק | אריק עשת |
| השגריר ביסמרק | לי טוקאר | גדי לוי |
| נאק | יאן רבסון | זהר סדן |
| מידאס | יאן רבסון | צביקה פורמן |
| ניק | בריאן דראמונד | צביקה פורמן |
| מאדאם קארפ | פאם היאט | שפרה מילשטיין |
| משרתת הממלכה | ג'ניס ג'אוד | עידית רוזנהיים |
פסקול

סרט זה הוא הסרט המוזיקלי הראשון בסדרת סרטי ברבי. לסרט יצא פסקול בעל אחד עשר שירים, ששניים מהם הם שירי חזרה, אותו ניתן לשמוע עם מנגינות הסרט באלבום המוזיקה "Barbie Sings! The Princess Movie Song Collection" שיצא על ידי מאטל בשנת 2004. מוזיקת הסרט הולחנה על ידי ארני רות', ונכתבה על ידי איימי פאוורס, מייגן קאוואלארי ורוב הודנוט. השירים בגרסת המקור בוצעו על ידי מארק לונה, שרה נימייטז, מליסה ליונס, מרטין שורט, אלסנדרו ג'וליאני וג'ולי סטיבנס בהתאמה. בגרסה העברית של הסרט השירים אינם דובבו לעברית, והם הופיעו בסרט עם כתוביות. רשימת השירים לפי סדר הופעתם בסרט:
Free
?How Can I Refuse
Written in Your Heart - Prologue
I Am a Girl Like You
To Be a Princess
The Cat's Meow
(To Be A Princess (Reprise
(How Can I Refuse? (Reprise
If You Love Me for Me
Written in Your Heart
I'm on My Way
משחק וידאו

בשנת 2004 יצא לסרט משחק וידאו על ידי משחקי ויונדי, עבור גיים בוי אדוונס, מחשב אישי ומקינטוש. במשחק השחקנים צריכים לסכל את הניסיון של פרמינג'ר להשתלט על הממלכה. השחקנים יכולים להשתמש בארבע דמויות מתוך הסרט: אנליז, אריקה, וולפי וסרפינה.
קבוצת ספורט בבעלות אוהדים

קבוצת ספורט בבעלות אוהדים היא קבוצת ספורט, אשר השליטה בניהולה ובבעלותה נמצאת בידי אוהדיה. להקמתה של קבוצה כזו יכולים להיות מספר מניעים ובהם:
מצב חוקי הנקבע על ידי הפרלמנט המקומי או התאחדות הספורט המקומית, כגון גרמניה שבה רוב רגיל ממניות קבוצות הבונדסליגה חייב להיות ברשות האוהדים.
קבוצה שהוקמה על ידי אנשים הרוצים לעסוק בספורט.
קבוצה המוקמת על ידי אוהדים שפועלים לפי אידאולוגיה סוציאליסטית, הטוענים שקבוצת ספורט צריכה להיות מחוברת לאוהדיה מבחינה רגשית, וכי היא איננה מוסד כלכלי רגיל.
קבוצה שהוקמה על ידי אוהדים לאחר שהקבוצה המקורית הפסיקה את פעילותה מסיבה כלשהי.
קבוצה שהוקמה על ידי אוהדים הנאבקים מול בעלים שמזניחים את הקבוצה, והחליטו להקים קבוצה אלטרנטיבית, שתנוהל על ידי האוהדים, עבור האוהדים, כמו מועדון הכדורגל הפועל ירושלים לדוגמה, המנוהל באמצעות עמותת האוהדים קטמון מועדון אוהדים, או מועדון הכדורסל הפועל תל אביב שהיה בבעלות האוהדים בין השנים 2007 (תחת השם "הפועל אוסישקין תל אביב", על שם המגרש הישן של הקבוצה שנהרס בידי עיריית ת"א-יפו) ו-2023.
קבוצת האוהדים הגדולה והוותיקה ביותר היא קבוצת הכדורגל ברצלונה, שהוקמה בשלהי המאה ה-19 על ידי 11 שחקנים שהיו גם הבעלים. כיום מונה הקבוצה 150,000 מניות, ששווי כל אחת מהן הוא 164 אירו. גם ריאל מדריד, אתלטיק בילבאו, אייבר ואוסאסונה נמצאות בבעלות אוהדיהן. שלוש מהקבוצות הבכירות בפורטוגל, בנפיקה ליסבון, ספורטינג ליסבון, ופורטו, נמצאות בבעלות האוהדים. ביוון אלו שתי הקבוצות הבכירות של סלוניקי - אריס ופאוק. כל הקבוצות בגרמניה הן קבוצות אוהדים מתוקף חוק "50+1", שלפיו לפחות 50% ומניה אחת של המועדון חייבים להיות בשליטת הציבור. גם קבוצת הפוטבול אמריקנית גרין ביי פאקרס, נמצאת בבעלות אוהדיה.
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בעולם > כדורגל מקצועני > אוסטריה

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
הליגה האוסטרית האזורית (3): אוסטריה זלצבורג
הליגה האוסטרית האזורית (3): ויינר ספורטקלאב(אנ')
הליגה האוסטרית השנייה: בלו וייס לינץ(אנ')
הליגה האוסטרית השנייה: גראצר א.ק.
הבונדסליגה האוסטרית: ראפיד וינה
הבונדסליגה האוסטרית: שטורם גראץ
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בעולם > כדורגל מקצועני > אנגליה

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
נשיונל ליג דרום: באת' סיטי
נשיונל ליגה צפון: ברדפורד פארק(אנ')
נשיונל ליג: צ'סטרפילד
הפוטבול ליג השנייה: אקסטר סיטי
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בעולם > כדורגל מקצועני > בוסניה

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
הליגה הראשונה של בוסניה והרצגובינה (2): צ'ליק זנציה
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בעולם > כדורגל מקצועני > ברזיל

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
ליגת העל הברזילאית: אתלטיקו מיניירו
ליגת העל הברזילאית: קורינתיאנס
ליגת העל הברזילאית: סאו פאולו
ליגת העל הברזילאית: סנטוס
ליגת העל הברזילאית: פלמיירס
ליגת העל הברזילאית: מועדון ספורט אינטרנסיונל
ליגת העל הברזילאית: גרמיו
ליגת העל הברזילאית: פלומיננסה
ליגת העל הברזילאית: פלמנגו
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בעולם > כדורגל מקצועני > בולגריה

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
ליגת העל הבולגרית: לוקומוטיב סופיה
ליגת העל הבולגרית: בוטב פלובדיב
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בעולם > כדורגל מקצועני > קולומביה

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
ליגת העל הקולומביאנית: דפורטיבו קאלי
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בעולם > כדורגל מקצועני > קרואטיה

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
ליגת העל הקרואטית: היידוק ספליט (בעלות חלקית)
הליגה הקרואטית השלישית: נא'ק ואראז'דין
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בעולם > כדורגל מקצועני > קפריסין

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
ליגת המשנה הקפריסאית: אמוניה 29
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בישראל

בישראל הוקמו קבוצות האוהדים המקצועניות הראשונות במאי 2007, והיו אלה קבוצת הכדורגל הפועל קטמון ירושלים וקבוצת הכדורסל הפועל אוסישקין, אשר לימים שינו את שמן להפועל ירושלים והפועל תל אביב לאחר ששבו והתאחדו עם הקבוצות המקוריות מהן פרשו. שתי הקבוצות הוקמו על ידי אוהדים שטענו כנגד ההנהלה כי היא מבצעת את עבודתה בצורה לא ראויה, וכמחאה על הישגיהן הנמוכים של הקבוצות המקוריות (הפועל ירושלים והפועל תל אביב בהתאמה). באותה שנה הוקמה גם קבוצת בני יצ'אלאל רחובות של יוצאי אתיופיה. כמו כן, קבוצת הכדורגל מכבי קביליו יפו וקבוצות הכדורסל הפועל חיפה, הפועל פתח תקווה והפועל רמת גן הוקמו מחדש על ידי אוהדיהן, לאחר שהקבוצות המקוריות התפרקו. ב-2014 נוסדו קבוצות הכדורגל הפועל רובי שפירא חיפה ובית"ר נורדיה ירושלים בבעלות אוהדיהן, בעקבות ביקורות כלפי צורת ההתנהלות של קבוצות הפועל חיפה ובית"ר ירושלים. ב-2015 הוקמה מחדש מכבי עירוני אשדוד כקבוצות בבעלות אוהדים, שבחרה להתפצל ממועדון ספורט אשדוד, בדומה למצב שהיה קיים לפני האיחוד עם הפועל בשנת 1999. בשנת 2019 קמה קבוצת הכח גלי גיל רמת גן, בשנת 2022 הוקמה קבוצת הפועל שמשון אשקלון.
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בישראל > כדורגל

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
ליגת העל: הפועל ירושלים
ליגת העל: הפועל פתח תקווה
ליגה לאומית: מכבי קביליו יפו
ליגה א': מכבי עירוני אשדוד
ליגה ב': בית"ר נורדיה ירושלים
ליגה ב': הפועל שמשון אשקלון
ליגה ג': הכח גלי גיל רמת גן
ליגה ב': כפר סבא 1928
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בישראל > כדורסל

| ליגה | שם הקבוצה |
| --- | --- |
ליגת העל: הפועל תל אביב
ליגת העל: הפועל חיפה
ליגה לאומית: אליצור "איתו" אשקלון
ליגה ארצית: הפועל רמת גן
הערות שוליים

↑  אורי טלשיר, גביע המדינה בכדורגל: החלומות של בני יצ'אלאל רחובות, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2009
פולקלור ברזילאי

חגיגות יוני
התרבות והפולקלור הברזילאי היא הגדרה רחבה למכלול אלמנטים תרבותיים עממיים שנפוצים במדינה ומרכיבים את התרבות הברזילאית העממית. הפולקלור מכיל מגוון רחב של אגדות עם, מסורות, אמונות לגבי דמויות ומקומות, עמים, מקצבים מוזיקליים, חגים, דתות, אמנויות לחימה, מילות סלנג, דיאלקטיים שפתיים וגופים ומוסדות תרבותיים שונים.
התרבות העממית הברזילאית היא תוצר של מאות שנים בהם מהגרים מכל רחבי העולם התיישבו בחלקים שונים במדינה וקיימו בה את תרבותם המקורית, כשבמהלך הזמן סופחו אליהם אמונות נוספות שייצרו לבסוף תרבות נבדלת וייחודית לברזיל.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חלוקה גאו-תרבותית

התרבות הברזילאית היא פסיפס תרבותי מהעשירות ומהמגוונות ביותר בעולם, וכוללת חלוקה ברורה לאזורים ולעמים שונים שלכל אחד מהם ייחוד משלו. המדינה מתחלקת לשישה אזורים עיקריים:
דרום המדינה - אזור דרום מרכיב את המדינות (או "סטייטים", מקביל פחות או יותר בהגדרה ל"סטייט" בארצות הברית) פרנה, סנטה קטרינה וריו גראנג'י דו סול. אזור זה עשיר ומשגשג וחלק גדול מתושביו הם צאצאים של מהגרים אירופאים שהתיישבו ביבשת החדשה במהלך המאה השמונה והתשע עשרה. מרבית המהגרים היגרו מגרמניה ואיטליה ואחרים היגרו מפולין, אוקראינה, הולנד, אוסטריה, בולגריה, הונגריה, יון, רומניה ועוד, ומאוחר יותר הגיעה אוכלוסייה גדולה מיפן. בנוסף אליהם הגיעו גם בוקרים מארגנטינה ואורוגוואי שהתיישבו בריו גראנג'י דו סול.
דרום מזרח המדינה - מורכב ממדינות המחוז סאו פאולו, ריו דה ז'יינרו, אספיריטו סנטו ומינאס ג'ראייס. האזור מהווה את המרכז הכלכלי של ברזיל והאוכלוסייה מונה כ-80.3 מיליון בני אדם. אזור דרום מזרח מושך אליו מהגרים רבים והוא מהווה את "כור ההיתוך" של המדינה כולה, אך כל אחת ממדינות המחוז נהנית מתרבות ייחודית ונבדלת.
צפון מזרח המדינה - מורכב ממדינות המחוז באהיה, אלגואס, סרג'יפה, פרנמבוקו, פאראיבה, ריו גראנה דו נורטה, סיארה, פיאואי ומרניאו. צפון מזרח ברזיל הוא בעל השפעה אפריקאית מובהקת, יש בה רוב של שחורים ומעורבים שהובאו באניות מאפריקה לברזיל בתקופת העבדות.
האזורים הפנימיים של צפון מזרח ברזיל – הקרוי "סרטאו" (שם המתאר את כלל אזורי הערבה השונים שנמצאים באזורים הפנימיים של ברזיל) ובו יש אזור מדברי צחיח למחצה של צמחיית קוצים וקקטוסים שנקרא קאצ'ינגה, אזור זה מיושב בדלילות רבה והתיישבה בה אוכלוסייה של רועי צאן שמכונים ואקיירו.
המערב המרכזי - מורכב ממדינות המחוז גויאס, מאטו גרוסו, מאטו גרוסו דו סול והמחוז הפדרלי של ברזיליה - המערב המרכזי הוא חלק מהשטחים מבודדים ששייכים לסרטאו, ומשתרעת בו סוואנה רחבת ידיים שנקראת סראדו. במחזות מאטו גרוסו ומאטו גרוסו דו סול שוכנות ביצות הפנטנל. האזור מיושב בעיקר על ידי בוקרים בשם קאייפרס שגרים בעיירות נידחות, חוות ועיירות קולוניאליות עתיקות.
צפון ברזיל - מורכב ממדינות המחוז אמזונאס, טוקנטינס, פארה, אמאפה, רוריימה, אקרי, רונדוניה. צפון המדינה חולש על יערות האמזונס וחיים בו קהילות של אינדיאנים, האזור עמוס מאוד במיתולוגיות, דתות, אמנויות לחימה, בפסטיבלים ופולקלור.