stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיים בירדוגו
הערות שוליים

↑  ראו: מים עמוקים (לר' יהודה בירדוגו), תוספת למים עמוקים דף סב והלאה.
↑  ראו: אוצר המכתבים חלק א סימן ריב.
↑  ראו: אוצר המכתבים ח"ג סימן א'תתכו.
↑  ראו: ילקוט שבע, מועדים וחכמים חלק ב' עמ' קכט-קלא.
↑  ראו אוצר המכתבים חלק א סימן רצד.
↑  ראו 'אמרי אברהם' (עמאר) פרקי תולדות עמ' רסב.
| רבני מרוקו |
| --- | --- | --- |
| רבני אסואירה | אברהם רפאל קורייאט • חיים פינטו (מרוקו) • אהרן בן חסין • משה ויזגאן |  |
| רבני דבדו | שלמה הכהן צבאן (ארבי לקביר) • שלמה הכהן צבאן • דוד הכהן סקלי • אברהם בן סוסאן • אברהם הכהן צבאן • שמואל מרציאנו |  |
| רבני מקנס | יעקב טולידאנו (מהרי"ט) • חיים טולידאנו • משה טולידאנו • יקותיאל בירדוגו • יעקב בירדוגו (השופריה דיעקב) • רפאל בירדוגו • משה מאימראן • פתחיה מרדכי בירדוגו • מימון בירדוגו • יוסף בירדוגו (מקנס) • יהודה טולידאנו • שמואל עמאר • חיים משאש • חיים בירדוגו • שלום עמאר • יעקב טולידאנו (בן יוסף) • יעקב טולידאנו (קהלת יעקב) • יהושע בירדוגו • יצחק סבאג • רפאל ברוך טולידאנו • ברוך אברהם טולידאנו • יוסף משאש |  |
| רבני מרקש | יצחק קורייאט (הראשון) • מאיר דלויה (רב) • יצחק דלויה (המאה ה-17) • שלמה עמאר (מרקש) • אברהם אזולאי (מרקש) • יוסף אוסעדון • דוד בן מאמאן • יעקב פינטו • אברהם קורקוס • יצחק חרוש • אברהם פינטו • שלמה אסבאג • מוסא בן דוד וחיון • שלמה אוזנקוט • משה אסבאג • אברהם פינטו (הקטן) • משה רוזיליו (הראשון) • דוד חיים צבאח • רפאל מסעוד אבן מוחא • אלעזר חזן • יעקב בטאן • שלמה אסבאג (השני) • מרדכי הצרפתי • רפאל יוסף חרוש • שלמה אבן חיים • דוד שלוש • יעקב דהאן • אלעזר הלוי • אברהם אביטבול • מכלוף אבוחצירא • יהושע מאמאן |  |
| רבני פאס | יהודה הכהן אבן סוסאן • יוסף בן יהודה אבן עקנין • אברהם אדרוטיל • שלמה אבן מלך • חיים גאגין • רבי שמואל חאגיז • יוסף אלמושנינו • יהודה עוזיאל (השני) • אהרן אבן חיים • ישעיה בקיש • שמואל אבן דנאן (השלישי) • שאול שמואל סירירו • וידאל הצרפתי (הצוף דבש) • יעקב אבן דנאן • יצחק הצרפתי השני (פאס) • וידאל הצרפתי (השלישי) • מנחם סירירו • שמואל הצרפתי • יהודה בן עטר • יעקב אבן צור • שמואל אבן אלבאז • אליהו הצרפתי • רפאל עובד אבן צור • יהודה בן עטר (השני) • רפאל אהרן מונסונייגו • ידידיה מונסוניגו • יצחק אבן דנאן • וידאל הצרפתי (החמישי) • משה אבן דנאן • שלמה אבן דנאן • אהרן בוטבול • יוסף בן נאיים • חיים דוד סירירו • |  |
| רבני צפרו | שאול ישועה אביטבול • שלמה אביטבול • עמור אביטבול • יהודה אלבז • רפאל משה אלבאז • אבא אלבז • אלישע אפריאט • ישועה שמעון חיים עובדיה • דוד עובדיה |  |
| רבני קזבלנקה | משה מאיר חי אליקים • חיים דוד בן סוסאן • שלום משאש • משה מלכה • רחמים בן עמארה • חיים רפאל שושנה • יצחק חזן • שמעון ברוך אוחיון |  |
| רבני רבאט וסלא | חיים בן עטר (הראשון) • שמואל די אבילה • אליעזר די אבילה • רבי חיים בן עטר • חיים טולידאנו (סאלי) • יוסף אלמאליח • יוסף בירדוגו (רבאט) • רפאל אנקווה • חיים רפאל עטייא • חיים יקותיאל בירדוגו • דוד צבאח • מיכאל יששכר אנקווה • שאול אבן דנאן • מימון אוחיון |  |
| רבני מחוז תאפילאלת | מסעוד אבוחצירא • יעקב אבוחצירא • דוד אבוחצירא • משה תורג'מן |  |
| רבני תטואן והאזור הספרדי | יעקב הלוי (בית יעקב) • יעקב מארג'י • חסדאי אלמושנינו • מנחם עטיאה • יעקב אבן מלכא • אפרים מונסונייגו • יצחק קורייאט (השני) • יצחק בן וואליד • שמואל נהון • מרדכי בן ג'ו • יעקב כלפון • רפאל חיים משה בן נאים • יהודה ליאון כלפון |  |
| רבנים נוספים | כליפא בן מלכא • מכלוף אוחיון • יחייה בן הראש (קניטרא) • רפאל הצרפתי • אברהם דוד ריווח |  |
הרשי פרידמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1950 (בן 74 בערך) מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 השכלה:  ישיבת נר ישראל 
 
חיים הערש פרידמן (נולד בשנת 1950) הוא איש עסקים, מיליארדר ופילנתרופ חרדי קנדי. עסקיו נוגעים לתחום אריזות המזון והבשר הכשר בצפון אמריקה, וכן בפיתוח נדל"ן בישראל.
קורות חיים

פרידמן נולד במונטריאול, קוויבק, אחרון משלושה בנים, להורים ניצולי השואה שהיגרו לאחר המלחמה לקנדה. אביו היה בעל חברת טקסטיל מקומית. בעת שהיה בן עשר, נפגע אביו בתאונת דרכים ונעשה משותק, ומאז ניהלה אמו את העסק המשפחתי.
פרידמן גדל כיהודי חרדי. משפחתו של אביו הייתה משויכת לחסידויות סאטמר ובעלזא. הוא התחנך בישיבות נר ישראל בבולטימור ובית שרגא במונסי, ניו יורק.
קריירה ופעילות עסקית

בגיל 17 החל פרידמן את הקריירה העסקית שלו בחברת הטקסטיל המשפחתית של הוריו כשבמקביל למד משפטים וחשבונאות במונטריאול. עם סיום לימודיו ב-1967, החל להרחיב את העסק ולהפוך אותו למעצמה מקומית. לאחר מספר שנים בהן העסק התפתח ושגשג מכר אותו לחברת טקסטיל גדולה.
קריירה ופעילות עסקית > אריזות מזון

ב-1982 רכש חברת אריזות למזון מפלסטיק שעסקה באריזה לבתי עסק גדולים בארצות הברית. החברה, שהייתה על סף פשיטת רגל, הפכה לסיפור הצלחה ובתוך מספר שנים רכש פרידמן 12 חברות אריזה נוספות ואיחד אותן תחת גג אחד. בריאיון לג'רוזלם פוסט משנת 2014, אמר פרידמן כי "אנחנו הכי גדולים בצפון אמריקה, אריזות של שוקולד הרשי, פפסי, נסטלה, Elle Candy, הסופגניות המפורסמות של אנטנמן, צ'יפס של מק'יין (אנ'), כמו גם חברות גדולות וקטנות יותר בעולם ובשוק המקומי. אנו כנראה גם היצרנים הגדולים ביותר של אריזות לחם".
קריירה ופעילות עסקית > פעילות נדל"ן בישראל

לשוק הנדל"ן הישראלי נכנס פרידמן בשנת 2006 כאשר רכש את מגדלי בארי נהרדעא בתל אביב מחברת די-רום שקרסה, תמורת 80 מיליון שקל והתחייבות לשלם את חובותיה לבנקים. בשנת 2010, רכש את המתחם ההיסטורי של בית ההבראה ארזה, תמורת 150 מיליון שקל, במקום הוקם פרויקט מגורים יוקרתי. בשנת 2011, רכש את חברת הבניה "אזורים", הבונה בנייני מגורים בישראל, משעיה בוימלגרין (אנ'), איש עסקים חב"די. החברה תכננה להקים את מגדל עלית, והפרויקט אחרי עיכובים רבים יצא לדרך בקיץ 2020, ועומד להיות בין המגדלים הגבוהים בישראל.
קריירה ופעילות עסקית > שוק הבשר הכשר

בשנת 2009 רכשה חברת "SHF Industries" שבבעלותו את חברת אגריפרוססורס, מפעל לייצור ואריזת בשר שבסיסו באיווה, ארצות הברית. החברה נרכשה על ידו במכירה פומבית לאחר ששנה קודם לכן נעצרה העבודה במפעל בעקבות סדרה של הפרות לכאורה של דיני עבודה והאשמות נוספות ועקב כך הגישה החברה בקשה לפשיטת רגל. החברה חידשה את הייצור במפעל תחת המותג "Agri Star בשר ועופות". לאחר הרכישה השקיע פרידמן מיליוני דולרים במיתוגה מחדש, בשכירת עובדים חוקיים והתקנת מערכות למניעת התעללות בבעלי חיים.
בריאיון לסוכנות הידיעות היהודית טען פרידמן כי רכישת מפעל הבשר לא נעשתה על ידו ממניעים עסקיים וכי הוא רואה בזה סוג של חסד. לדבריו הרכישה באה לאחר שכמה רבנים ביקשו ממנו לעשות זאת כדי שלא לאפשר לחברה אחת (Alle Processing) לשלוט על שוק הבשר הכשר בצפון אמריקה, לאחר שחברת אגריפרוססורס נסגרה. לדבריו, לאחר נפילת החברה מחירי הבשר הוכפלו פי שניים וחזרו למקומם לאחר שהחברה שבה לתפקד. פרידמן ציין כי הוא אמנם לא מפסיד כסף מהחברה, אך גם לא מרוויח הרבה.
פרידמן הוא אחד מבעליה של חברת דן אנד ברדסטריט ישראל.
חיים אישיים

פרידמן נשוי לרייזי שטול מאז 1975, ולהם שישה ילדים. כל הילדים עובדים בעסקיו. משפחת פרידמן מתגוררת במונטריאול, קוויבק שבקנדה. הוא מבלה שבוע אחד בחודש בישראל, ונוהג לשהות בו במלון הילטון תל אביב.
פילנתרופיה

פרידמן הוא פילנתרופ התורם רבות למוסדות צדקה, בתי חולים וישיבות. הוא גם משקיע רבות במימון פרויקטים גדולים של הוצאה לאור של ספרי קודש והוא פטרונם הראשי של מהדורות התלמוד הבבלי, התלמוד הירושלמי, שולחן ערוך ומשנה ברורה היוצאים לאור על ידי מכון "עוז והדר". מהדורות אלו נקראות 'מהדורת פריעדמאן' על שמו.
הערות שוליים

↑  הרשי פרידמן השלים רכישת מגדלי בארי נהרדעא, באתר ynet, 8 באוגוסט 2006
↑  עינת פז-פרנקל, ‏מציל פרויקט מגמגם וגם מרוויח. איך הרשי פרידמן עושה זאת?, באתר גלובס, 31 במרץ 2010
↑  שלומית צור, מתחם בירושלים שהרצל שתל בו עץ נמכר למיליארדר הקנדי הרשי פרידמן ב-150 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 19 באוקטובר 2010
↑  גולן חזני ותומר זלצר, יונס עוקץ את בוימלגרין: "איתנותה של אזורים לא יכלה לניהול הכושל", באתר כלכליסט, 28 בפברואר 2011
1 2  Orthodox billionaire: Why I bought scandal-plagued kosher giant Agriprocessors, Jewish Telegraphic Agency, ‏2016-01-21 (באנגלית)
1 2  "מהדורת פרידמן": פרופיל לדמותו של "הבונה ממונטריאול" הערשי פרידמן, באתר כל הזמן, ‏2017-03-27
↑  תמר קובלנץ, ‏דפי זהב מוכרת את דן אנד ברדסטריט לבעליה הקודמים, באתר גלובס, 29 בדצמבר 2010
עמוד ההקדשה להרשי פרידמן ואשתו רייזל, הנמצא לאחר עמוד השער בכרכי התלמוד הבבלי של מהדורת עוז והדר
ונססלאו בראז

וֵנְסֶּסְלַאוּ בְּרָאז פֵּרֵיְיִרַה גוֹמֵס (בפורטוגזית: Venceslau Brás Pereira Gomes; ‏25 בפברואר 1868 – 15 במאי 1966) היה עורך דין ופוליטיקאי ברזילאי, אשר כהן כנשיא ברזיל התשיעי, בשנים 1914–1918.
בשנים 1910–1914 כיהן בראז כסגן נשיא ברזיל וב-1914 החל את כהונתו כנשיא. שלטונו של בראז התאפיין בתהליכי התפייסות לאומית, לאחר השלטון רווי המרידות והסכסוכים של קודמו, ארמס דה פונסקה. בראז סיים את "מלחמת הדרושה", בה חקלאים בגבול בין המדינות פרנה וסנטה קטרינה התמרדו נגד השלטון הפדרלי, כאשר לסכסוך אופי דתי. עם סיום המלחמה, נקבע הגבול בין שתי המדינות באופן סופי, בהסכם הנחתם בין מושליהן.
בתקופת שלטונו של בראז פרצה מלחמת העולם הראשונה, לתוכה נגררה ברזיל לאחר שמספר ספינותיה הותקפו על ידי צוללות הגרמניות ב-26 באוקטובר 1917. בעקבות הקושי ברכישת מוצרים אירופאיים בזמן המלחמה, בראז החל לעודד את תיעוש המדינה, דבר שלא נכתר בהצלחה רבה מפני שכלכלת ברזיל דאז טרם הייתה מוכנה לתהליך שכזה.
הערות שוליים

↑  רפאל פיניירו דה אראוג'ו, ונססלאו בראז - נשיא ברזיל 1914 - 1918, באתר 1914 - 1918 | האוניברסיטה המרכזית של ריו דה ז'ניירו
↑  ממשלת ונססלאו בראז (O governo de Venceslau Brás), באתר האסכולה הברזילאית (המקור בפורטוגזית)
| נשיאי ברזיל |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה הישנה | דאודורו דה פונסקה • פלוריאנו פיישוטו • פרודנטה דה מוראיס • קמפוס סאלס • רודריגס אלווס • אפונסו פנה • נילו פסניה • ארמס דה פונסקה • ונססלאו בראז • רודריגס אלווס • דלפים מוריירה • אפיטסיו פסואה • ארתור ברנרדס • וושינגטון לואיס • ז'וליו פרסטס | דגל ברזיל |
| עידן ורגאס | ז'טוליו ורגאס • ז'וזה ליניארס | דגל ברזיל |
| הרפובליקה השנייה | גספאר דוטרה • ז'טוליו ורגאס • קפה פיליו • קרלוס לוז • נראו דה אוליביירה • ז'וסלינו קוביצ'ק • ז'אניו קואדרוס • רניירי מזילי • ז'ואאו גולאר | דגל ברזיל |
| הדיקטטורה הצבאית | רניירי מזילי • קסטלו ברנקו • קוסטה אה סילבה • אמיליו גרסטזו מדיסי • ארנסטו גייזל • ז'ואאו פיגיירדו | דגל ברזיל |
| הרפובליקה החדשה | טנקרדו נווס • ז'וזה סרניי • פרננדו קולור דה מלו • איתמר פרנקו • פרננדו אנריקה קרדוזו • לואיז אינסיו דה סילבה • דילמה רוסף • מישל טמר • ז'איר בולסונארו • לואיז אינסיו דה סילבה | דגל ברזיל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5386614  GND: 1049350596  ISNI: 0000 0000 2228 3196  LCCN: n82078024  NTA: 074792717  VIAF: 11191514   WorldCat (עם VIAF): 11191514 
הכרזת המלחמה הברזילאית על הקיסרות הגרמנית; (משמאל לימין) רוי ברזורה - פוליטיקאי ברזילאי בכיר, ונססלאו בראז - חותם על הכרזת המלחמה, נילו פסניה (עומד) - נשיא לשעבר בין השנים 1909 - 1910, הפוליטיקאי והנשיא לעתיד, דלפים מוריירה.
זרים על שפת האגם

| --- | --- |

 בימוי:  אלן גירודי 
 הופק בידי:  סילבי פיאלה
 תסריט:  אלן גירודי 
 עריכה:  ז'אן-כריסטוף הים
 שחקנים ראשיים:  פייר דלאדונשאן כריסטוף פאו פטריק ד'אסומסאו ז'רום שאפאט מתייה ורביש
 צילום:  קלייר מתון 
 מדינה:  צרפת 
 חברת הפקה:  קריטריון קולקשן 
 חברה מפיצה:  Les films du losange
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 במאי 2013
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי, סרט מתח, מותחן ארוטי 
 הכנסות:  $1,123,770
 הכנסות באתר מוג'ו:   strangerbythelake
 פרסים:  זוכה בפסטיבל קאן 2013 בפרס הבימוי במסגרת Un Certain Regard ובפרס Queer Palm
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
זרים על שפת האגם (בצרפתית: L'Inconnu du lac; באנגלית: Stranger by the Lake) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 2013 בבימויו של אלן גירודי. הסרט הוקרן בפסטיבל קאן של שנת 2013, במסגרת "Un Certain Regard",‏ שבה זכה גירודי בפרס הבמאי הטוב ביותר. הסרט זכה גם בפרס "Queer Palm".‏ בנוסף, הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו של שנת 2013, במסגרת "קולנוע עולמי עכשווי".
צוות השחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
פייר דלאדונשאן: פרנק
כריסטוף פאו: מישל
פטריק ד'אסומסאו: אנרי
ז'רום שאפאט: חוקר המשטרה
מתייה ורביש: אריק
תקציר העלילה

במהלך הקיץ, על שפת אגם מבודד, המוקף גבעות ויערות באזור הכפרי של דרום צרפת, נפגשים מספר גברים, בעיקר נודיסטים והומוסקסואלים, הבאים להתרחץ ולהשתזף בעירום. החורשה הסמוכה לחוף היא מקום שבו מתקיימים מפגשים מיניים חולפים באווירה מופקרת. בכל יום, פרנק (פייר דלאדונשאן) מניח את המגבת שלו על חוף הים הסלעי הלבן, שבו הוא לומד להכיר את אנרי (פטריק ד'אסומסאו), שאשתו עזבה אותו זה עתה, וגם את מישל (כריסטוף פאו), גבר נאה שהוא מיידית נמשך אליו.
לא חולף זמן רב, ופרנק מגלה כי מישל הוא רוצח, כאשר ערב אחד, בעודו משקיף אל האגם מתוך החורשה, הוא מבחין במישל מטביע באגם את פסקל, בן-זוגו באותה העת. פרנק, שעדיין שבוי תחת קסמו של מישל, מחליט לשמור את מה שראה בסוד, והופך לשותפו לפשע של הגבר בו הוא חושק. פרנק נכנע לחיזוריו של מישל, ומתאהב בו בלהט, כשהוא כל הזמן ממשיך להסתיר את הפחד שלו מהרגע שבו המאהב שלו יבין שהוא יודע את שעשה.
יומיים לאחר מכן, גופתו של פסקל מתגלה ומזוהה. נסיבות מותו החשודות מביאות למקום מפקח משטרה (ז'רום שאפאט), שחוקר את פרנק ואת מישל. פרנק ממשיך להגן על מישל באומרו שהוא לא ראה שום דבר יוצא דופן בערב בו התרחשה הטביעה. בעוד המפקח ממשיך בבירוריו, מערכת היחסים בין פרנק לבין מישל מתקדמת, על אף תסכולו של פרנק מכך שמישל מסרב לפגוש אותו בכל מקום אחר, פרט לחוף האגם. אנרי, שאיתו פרנק מנהל מערכת יחסים אפלטונית לחלוטין עד כה, מגלה הבנה אינטואיטיבית אודות אירועי הימים החולפים, ומזהיר את פרנק: "(אם הייתי) בנעליים שלך, הייתי מאוד מבוהל!". פרנק פוחד, אך כאשר המאהב הפסיכופתי שלו מגיע אל החוף במהלך השיחה ביניהם, פרנק עוזב את אנרי לבדו, הולך לאורך החוף ומתיישב בסמוך למישל.
מאוחר יותר, כאשר פרנק הולך לשחות, אנרי ניגש אל מישל ואומר לו שהוא משוכנע שהטביעה האחרונה לא הייתה תאונה, שהוא הבין שמישל הוא הרוצח וכי מפקח המשטרה יגלה את זהות הרוצח במוקדם או במאוחר. אנרי קם, באומרו כי הוא הולך לטייל בחורשה. כשהוא נכנס לחורשה, הוא שולח מבט לאחור לעברו של מישל.
פרנק, אשר עדיין שוחה להנאתו באגם, מסתובב ומביט לכיוון החוף, ומבחין כי גם מישל וגם אנרי אינם שם עוד. במקומות אחרים על החוף - שוממים גם הם מכל אדם. הרגשה רעה מתגברת בקרבו של פרנק, אשר שוחה בחזרה לחוף וממהר אל תוך החורשה. הוא מבחין במישל יוצא מאחורי שיח גדול, וכאשר הוא מגיע בעצמו למקום, הוא מוצא שם את אנרי, מכוסה דם וגוסס, לאחר שמישל שיסף את גרונו. פרנק מוריד את חולצתו, ומנסה לעצור את הדימום, אבל מבין מאנרי שזה כבר מאוחר מדי. לאחר מותו של אנרי, פרנק המבועת בורח אל תוך החורשה, על מנת להסתתר. מישל עוקב אחריו, ופוגש באופן מקרי בחוקר המשטרה, אותו הוא דוקר בבטנו באמצעות סכין.
עם רדת החשיכה, פרנק נותר שפוף במחבואו, מאחורי שיח, משם הוא מבחין במישל, הולך הלוך ושוב, מרחק של מטרים ספורים ממנו, מחפש אחריו וקורא לו להראות את עצמו, באומרו שהוא צריך אותו, זקוק לאהבתו, ושהוא רוצה לבלות איתו במשך לילה שלם. לבסוף, מישל נכנס אל עומק החורשה על מנת לחפש אחר פרנק, ונדמה כי הסכנה חלפה לה. אולם אז, פרנק קם לבסוף ממקום מחבואו, ומתחיל לקרוא לאהובו בשמו, ללא כל תגובה. הוא מחכה בחושך, מתגבר על הפחד, ומביט אל תוך החורשה אל עבר הדממה.
הערות שוליים

↑  "2013 Official Selection". Cannes. 6 במאי 2013. נבדק ב-6 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cannes: 'The Missing Picture' Wins Un Certain Regard Prize". Hollywood Reporter. 26 במאי 2013. נבדק ב-26 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Hardcore' gay film wins at Cannes". Bangkok Post. 26 במאי 2013. נבדק ב-26 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Stranger by the Lake". TIFF. אורכב מ-המקור ב-2014-02-10. נבדק ב-2013-08-24.
↑  "Toronto Adds 75+ Titles To 2013 Edition". Indiewire. נבדק ב-2013-08-24.
מהשמיים

"מהשמיים" הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר משה פרץ, שיצא לאור במרץ 2010.
פרץ כתב והלחין את רוב שירי האלבום כמו גם ביתר אלבומיו הקודמים. לפני צאת האלבום יצא לאור לרדיו ביוני 2009 כסינגל השיר "שתיים בלילה", אשר הגיע למקום הראשון במצעד של גלגלצ ורשת ג' ונשאר בראש במשך שבועות רבים. בספטמבר 2009 יצא כסינגל שיר הנושא "מהשמיים". בהמשך בערב ראש השנה יצא הסינגל "אשמור עלייך". בנובמבר 2009 במהלך הופעה ב"היכל התרבות תל אביב", חשף פרץ את השיר "אמא", אותו כתב והקדיש לאימו שישבה בקהל. בתחילת מרץ 2010 במהלך "טקס תחרות מלכת היופי" חשף פרץ את השיר, "איך שאת יפה" ולאחר מספר ימים הוא הוציא את האלבום המלא והרביעי במספר, "מהשמיים".
רשימת שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | אורך השיר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | "אשמור עלייך" | משה פרץ | משה פרץ | 4:01 |
| 2. | "איך שאת יפה" | משה פרץ | משה פרץ | 4:15 |
| 3. | "מה קורה איתך" | משה פרץ | משה פרץ | 3:57 |
| 4. | "מושלמת" | משה פרץ | משה פרץ | 3:52 |
| 5. | "שתיים בלילה" | משה פרץ | משה פרץ | 4:35 |
| 6. | "מהשמיים" | משה פרץ | משה פרץ | 3:27 |
| 7. | "סודות האהבה" | צ'ולי זכאי | שי ראובני | 4:10 |
| 8. | "פזמון קטן של אהבה" | דדי מועלם | אופיר שמעוני | 3:22 |
| 9. | "עד שתשובי אלי" | משה פרץ | משה פרץ | 4:05 |
| 10. | "אין כמו בבית" | משה פרץ | משה פרץ | 3:43 |
| 11. | "אמא" | משה פרץ | משה פרץ | 4:48 |
| 12. | "לך" | משה פרץ | משה פרץ | 3:21 |
| 13. | "תמיד ידעתי" | משה פרץ | משה פרץ | 3:10 |
זכויות להט"ב בסלובקיה

| --- | --- |

ירוק (סלובקיה), ירוק בהיר (האיחוד האירופי)
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 1962
 טרנסג'נדריות:  ישנה הכרה בשינוי מגדר דה יורה מאז 1995, ניתוח להתאמה מגדרית נדרש כולל עיקור, דה פקטו הכרה ניתנת לעיתים רחוקות מאוד בעקבות חוסר אסדרה בחוק
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  הגנה מוחלטת מפני אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  ישנה הכרה בזכויות ירושה מוגבלות כחלק מקוהביטציה לא רשומה ותושבות מאז 2018 בעקבות נישואים חד-מיניים שבוצעו באחת ממדינות האיחוד האירופי
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בסלובקיה מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית בסלובקיה מאז 1962 (כחלק מצ'כוסלובקיה) עם גיל הסכמה שוויוני בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד (15 שנים) מאז 1990. נכון לפברואר 2023, משקי בית בראשות זוגות חד-מיניים אינם זכאים לאותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות בני המין השני. זוגות חד-מיניים רשאים לקבל זכויות משפטיות מוגבלות, בתחום הירושה, אך לא הכרה ברמת נישואים חד-מיניים או איחודים אזרחיים בניגוד לזוגות הטרוסקסואלים בעוד קיימת הגבלה בחוקת המדינה שמכירה בנישואים הטרוסקסואלים בין גבר לאישה בלבד מאז 2014 ובכך, אוסרת דה יורה על הכרה בנישואים חד-מיניים.
על אף חוסר ההכרה המשפטית בזוגיות חד-מינית בסלובקיה קיימים חוקים מקיפים נגד אפליה שמכסים נטייה מינית וזהות מגדרית בין היתר כעילות מוגנות בתחומים רבים בהם: תעסוקה, מתן סחורות ושירותים, חינוך, שירותי בריאות, פשעי שנאה ודברי שטנה. לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בכוחות המזוינים של סלובקיה. עמדות כלפי סוגיות של חקיקת זכויות להט"ב במדינה נראו במשך השנים בהדרגה בעלות קבלה רחבה יותר בקרב הציבור, בהתאם למגמות ברחבי העולם. על פי סקר של מרכז המחקר פיו בשנת 2017, 47% מהנסקרים הסלובקים תמכו בהכשרת נישואים חד-מיניים, 47% התנגדו ו-6% היו ללא החלטה בנושא. הסקר הציג את רמת התמיכה הגבוהה ביותר שנרשמה בסלובקיה לשאלה מבין סקרים נוספים שנערכו לאורך השנים. בקרב בני 18–34, ההתנגדות להכשרת נישואים חד-מיניים הייתה נמוכה יותר ועמדה על 42%.
מאז 2022, טרנסג'נדרים בסלובקיה חווים קושי רב בגישה לטיפולי בריאות, מצב שמאלץ אותם לחפש טיפולים מחוץ למדינה, בעוד שחוסר האסדרה הקיים מקשה על טרנסג'נדרים בכל הנוגע לגישה שלהם לשנות את מגדרם החוקי במסמכי זהות רשמיים. לאורך השנים נודעו מספר רישומים אזרחיים שסירבו לשנות את מינם החוקי של טרנסג'נדרים סלובקים שעברו ניתוח להתאמה מגדרית בנימוק של חוסר אסדרה בחוק.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית בשטחי צ'כוסלובקיה בשנת 1962 לאחר שמחקר מדעי שערך הפסיכיאטר והסקסולוג קורט פרוינד (אנ') הוביל למסקנה כי לא ניתן לשנות נטייה הומוסקסואלית להטרוסקסואלית, אם כי גיל ההסכמה עבור זוגות הומוסקסואלים להטרוסקסואלים הושווה רק בשנת 1990 ל-15 שנים, בעודו עמד לפני כן על 18 שנים עבור זוגות הומוסקסואלים. בין השנים 1950 ל-1953, פרוינד טיפל ב-67 גברים על רקע נטיותיהם ההומוסקסואליות. בעוד שחלק ממטופליו ביקשו מרצונם לשנות את נטייתם המינית, אחרים קיבלו מחילה מהעמדה לדין או עונשים משפטיים כדי שיוכלו לעבור את הניסוי. מתוך פרספקטיבה ביהביוריסטית, פרוינד ניסה לחזק רגשות הטרוסקסואלים אצל מטופליו תוך ענישה של רגשות הומוסקסואלים כדי לשנות את נטייתם המינית. למטופלים ניתנו תרופות מעוררות בחילה בזמן שנחשפו לתמונות של גברים אחרים, ולאחר מכן קיבלו זריקות טסטוסטרון ונחשפו לתמונות של נשים עירומות. פרוינד עקב אחר מטופליו בשנים 1956–1958 והגיע למסקנה כי טיפוליו לא צלחו. הנתונים האמפיריים שלו הציגו מספר מהראיות הראשונות לכך שביצוע טיפול המרה בנטייה מינית היה בדרך כלל חסר תועלת והוכיח כי אף גברים בעלי נטייה מינית הומוסקסואלית שנראה כאילו ויתרו על יחסים מיניים עם גברים אחרים והקימו נישואים הטרוסקסואלים, עדיין נמשכו רומנטית לתמונות של גברים ולא של נשים. פרוינד גם קרא תיגר על תיאוריות פסיכואנליטיות עכשוויות של הומוסקסואליות גברית, שהצביעו על כך שהיא נובעת מ-"פחד או סלידה מנשים".
ב-1977 פרוינד התנצל על ניסיונו לשנות את נטיותיהם החד-מיניות של מטופליו, וכתב כי אם ניסוייו "עזרו בכלל, הם עזרו למטופלים להיכנס לנישואים שהפכו מאוחר יותר לבלתי נסבלים או כמעט בלתי נסבלים" והביע ספק שיש לראות בהומוסקסואליות מחלה בשל הסיכוי כי "שינויים חברתיים סבירים עשויים לבטל למעשה את כל המצוקה הספציפית שקיימת אצל הומוסקסואלים". פרוינד יעץ למטופליו "להביע שלום" עם נטייתם החד-מינית.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות > קוהביטציה לא רשומה

מאז 2018 החוק הסלובקי מכיר ב-"אדם קרוב" שמוגדר כאח או בן זוג. בן משפחה או אדם בזוגיות ייחשבו על פי דין כ-"אדם קרוב" אם פגיעה שספג אחד מהם תוגדר כ-"מורגשת באופן סביר על ידי האדם השני כפגיעה שנגרמה לו" ויהיו זכאים לזכויות מוגבלות בלבד בתחום הירושה.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות > שותפויות רשומות

נכון לפברואר 2023 לא קיימת הכרה חוקית בשותפויות רשומות בסלובקיה בין זוגות חד-מיניים, למרות שהצעות חוק להכשרתן הוגשו בשנים: 1997, 2000, 2012, 2018 ו-2021 ונדחו. ב-2008 וב-2009, ארגון זכויות הלהט"ב "יוזמה אחרת" (בסלובקית: Iniciatíva Inakosť) השיק קמפיין מודעות ציבורית להכרה בשותפויות רשומות בין זוגות חד-מיניים. בינואר 2008, פעילי זכויות להט"ב נפגשו עם סגן ראש הממשלה, דושאן צ'פלוביץ' (אנ'), כדי לדון בהצעת חוק בנושא. במהלך שנת 2008 "Iniciatíva Inakosť" קיים גם כן מספר דיונים ציבוריים על הכשרתן של שותפויות רשומות. במרץ 2012 הודיעה מפלגת החירות והסולידריות (SaS) (אנ') שתגיש הצעת חוק להכשרת שותפויות רשומות. ב-23 באוגוסט הוגשה לפרלמנט הסלובקי הצעת החוק "שותפות רשומה" שהייתה מקנה לזוגות חד-מיניים זכויות וחובות דומות כמו בין זוגות הטרוסקסואלים נשואים בהן: מזונות, ירושה, גישה למסמכים רפואיים וזכות לקצבת אלמנות אבל ללא גישה לאימוץ (חורג או משותף). ב-19 בספטמבר הודיעה מפלגת השלטון, כיוון - סוציאל-דמוקרטיה (אנ') כי תצביע נגד הצעת החוק, שנדחתה מאוחר יותר. בשנת 2016 הצהירה מפלגת הירוקים הסלובקית (אנ') במצע המפלגה שלה כי היא תומכת בחקיקת שותפויות רשומות עבור זוגות חד-מיניים כמו גם בין זוגות הטרוסקסואלים.
באוגוסט 2017, סגנית יו"ר המועצה הלאומית לוסיה דוריס ניצ'ולסנובה (אנ') ממפלגת החירות והסולידריות הבטיחה "להגיש מחדש לפרלמנט טיוטת חקיקה בנושא שותפויות רשומות". ב-11 בדצמבר 2017, בעקבות פגישה עם נציגי "Iniciatíva Inakosť", הנשיא אנדריי קיסקה קרא לדיון ציבורי על מעמד זכויותיהם של זוגות חד-מיניים בסלובקיה. באותו יום, חזרה מפלגת החירות והסלודיריות על כוונתה להציג הצעת חוק להכשרת שותפויות רשומות. המפלגה הגישה את הצעת החוק בנושא למועצה הלאומית ביולי 2018. על פי הצעת החוק, גישה לשותפויות רשומות תהיה פתוחה הן לזוגות חד-מיניים והן לזוגות מהמין השני ותעניק לזוגות במעמד שותפות מספר זכויות והטבות מהם נהנים זוגות נשואים בין היתר בתחום הירושה והבריאות. עם זאת, הצעת החוק הובסה בספטמבר 2018. בשנת 2021, מפלגת סלובקיה פרוגרסיבית (אנ') הגישה הצעת חוק מטעמה להכשרת שותפויות לחיים בין זוגות חד-מיניים אך היא נדחתה גם כן.
הורות ואימוץ

החוק הסלובקי מאפשר לכל אדם יחיד לאמץ. עם זאת, זוגות שאינם נשואים זה לזה אינם רשאים לאמץ את אותו הילד. כתוצאה מאי ההכרה בנישואים חד-מיניים בסלובקיה והמגבלה בחוקת המדינה שמכירה בנישואים הטרוסקסואלים בלבד, זוגות חד-מיניים אינם רשאים לאמץ באופן חורג או משותף.
הגנה מפני אפליה

החוק נגד אפליה (בסלובקית: Antidiskriminačný zákon) אומץ בשנת 2004, בהתאם לדרישות של האיחוד האירופי בנושא מאבק באפליה במדינות החברות בו. החוק, שהורחב ב-2008, החל לכלול איסור לגילויי אפליה על בסיס נטייה מינית ו-"הזדהות מגדרית" (זהות מגדרית) במגוון רחב של תחומים, בהם: תעסוקה, חינוך, דיור, טיפול סוציאלי ואספקת סחורות ושירותים. סעיף 2 לחוק קובע כדלקמן,
"ההקפדה על עקרון היחס השוויוני תכלול איסור אפליה על רקע מין, דת או אמונה, גזע, לאום או מוצא אתני, מוגבלות, גיל, נטייה מינית, מצב משפחתי או זוגיות, צבע, שפה, השתייכות פוליטית או אחרת, מוצא לאומי או חברתי, רכוש, שושלת או כל מעמד אחר או על רקע דיווח על פשע או כל פשע אחר".
במאי 2013, הקוד הפלילי תוקן כך שיכלול נטייה מינית כעילה אסורה לביצוע פשעי שנאה מה שעלול להוביל להחמרת ענישה כאשר פשע שנאה מונע על רקע הומופובי. דברי שטנה על בסיס נטייה מינית אסורים גם כן בקוד הפלילי.
שירות צבאי

לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בכוחות המזוינים של סלובקיה. עם זאת, בשנת 2005 העיתון "Pravda" (אנ') דיווח כי בצבא הסלובקי "קיימת סביבה הומופובית מאוד, עוינת וחסרת סובלנות לכל ביטוי של הומוסקסואליות".
תרומת דם

גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים רשאים לתרום דם בסלובקיה לאחר תקופת דחייה של שנה אחת.