stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החשמלית של אמסטרדם
קווים וציוד נייד

נכון לשנת 2015 פעלו באמסטרדם 14 קווי חשמלית. ראשי הקו הצפוניים של עשרה מהקווים נמצאים בשני מוקדים בכיכר שלפני תחנת הרכבת המרכזית של העיר. הקווים הקיימים משתרעים על פני 80.5 קילומטרים, והם עושים שימוש ב-200 קילומטרים של מסילות. כל אחד מהקווים והרכבות שבהם מזוהה ומסומן גם במלבן צבעוני שבו צבע אחד או שילובים שונים של שני צבעים. שיטה זו מיועדת לאפשר גם לאנאלפביתים לזהות את קווי החשמלית.
לשירות הנוסעים בחשמליות קיימות כיום (2016) 500 תחנות נוסעים. ברשת הקווים קיימות 19 הצטלבויות של תחנות שבהן עוברים שלושה קווים או יותר והן מאפשרות מעבר גמיש בין קווי הרשת. ההצטלבויות הגדולות ביותר מצויות בעיקר בחלקה המזרחי של העיר ובכלל זה ליד תחנת הרכבת המרכזית, באזור כיכר הדאם, בליידספליין ובמוזאומפליין. כמו כן יש לרשת החשמלית מספר רב של צמתים עם תחנות הרכבת התחתית של העיר.
הציוד הנייד כולל 200 רכבות, שרובן (155) הוכנסו לשימוש מאז שנת 2002. בכל קווי החשמלית למעט אחד קיימת בקצותיהם לולאה במסילה המאפשרת לרכבת לערוך פניית פרסה לפני שתנוע בכיוון ההפוך, ועל כן הכניסה לרכבות הפועלות בהם היא דרך דלתות הקבועות בצידן הימני בלבד. בקצות קו מספר 5 המרכזי אין לולאות המאפשרות פניית פרסה, ולכן פועלות בו 24 רכבות שדלתות קבועות בשני צידיהן. כל אחד מדגמי הרכבות הפעילים יכול להסיע 150 עד 180 נוסעים.
הערות שוליים

↑  המערכת פועלת במתח חשמלי של 600 וולט.
↑  אלו הם קווים מס' 1, ‏2, ‏3, ‏4, ‏5, ‏7, ‏9, ‏10, ‏12, ‏13, ‏14, ‏16, ‏17 ו-26. קו 24 יחדש את פעילותו במהלך 2017.
↑  להשוואה, ברכבת הקלה בירושלים פועלות רק רכבות שדלתות קבועות בשני צידיהן.
| אמסטרדם אמסטרדם |
| --- | --- | --- |
| מוזיאונים | מוזיאון התנ"ך • מוזיאון אלארד פירסון • בית אנה פרנק • ארמיטאז' אמסטרדם • ארון החתולים • מוזיאון בית רמברנדט • הולנדסה סכאובורך • המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם • המוזיאון להיסטוריה יהודית • המוזיאון הימי של הולנד • מוזיאון וילט הולטהאוסן • מוזיאון ואן גוך • חוויית היינקן • המוזיאון הטרופי • מוזיאון אמסטלקרינג • מוזיאון המחתרת ההולנדית • מוזיאון נמו • מוזיאון סטדלק • רייקסמוזיאום |  |
| שכונות | יורדאן • רובע החלונות האדומים • רובע התעלות של אמסטרדם • חרכטנחורדל |  |
| רחובות | דאמראק  • יודנבריסטראט • ליידססטראט • ספאו • קלוורסטראט • רוקין |  |
| כיכרות | דאם • וטרלופליין • ליידספליין • מוזאומפליין • מונטפליין • נורדרמארקט • ניומארקט • רמברנדטפליין |  |
| מבנים נוספים | הארמון המלכותי של אמסטרדם • תחנת הרכבת המרכזית • מונטורן • קונצרטחבאו  • יוהאן קרויף ארנה • בית הכנסת הגדול של אמסטרדם • בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם • האצטדיון האולימפי (אמסטרדם) |  |
| תחבורה | החשמלית של אמסטרדם • הרכבת התחתית של אמסטרדם • כביש 10 • נמל התעופה סכיפהול |  |
| אחר | אנה פרנק • סינגל (אמסטרדם) • אמסטל • קווי ההגנה של אמסטרדם • בורסת אמסטרדם • דגל אמסטרדם • הומומונומנט • העץ של אנה פרנק • אולימפיאדת אמסטרדם (1928) • אוניברסיטת אמסטרדם • בית הספר מונטסורי השישי ע"ש אנה פרנק |  |
פורטל אמסטרדם
קרונות נגררי סוסים בכיכר הדאם בשלהי המאה ה-19
מראה חלקה האחורי של חשמלית, אשר בו ממוקם תא לכרטיסן. ליד הדלת וליד דוכן הכרטיסן נראים מתקני התיקוף של כרטיסי הנסיעה
מפת קווי החשמלית של אמסטרדם
הוליגוסט

|  תיאור כללי |
| --- | --- |
 מוטו:  Une sanz pluis (בצרפתית)
 סוג אונייה:  קאראק
 צי:  הצי האנגלי  מקודם ממלכת קסטיליה 
 ציוני דרך עיקריים
 תקופת הפעילות:  ממלכת קסטיליה: לא ידוע – 1413-14 הצי האנגלי: 17 בנובמבר 1415 – 1422  (נרכשה ב-1413-14)
 אחריתה:  טבעה בנהר המבל
 מידות
 תפוסה:  750-760 טון
 אורך:  למעלה מ-30 מ'
 רוחב:  למעלה מ-12 מ'
 נתונים טכניים
 גודל הצוות:  200 מלחים ועד כ-260 חיילים
 הנעה:  מפרשים, מעטה קאראק
 אמצעי לחימה
 חימוש:  7 תותחים, 102 רמחים, קשתות וחיצים, כידונים, גרזני קרב
הוליגוסט (באנגלית ימי-ביניימית: Holigost וגם Holyghost "רוח הקודש") הייתה אוניית מלחמה אנגלית מסוג קאראק בציו של הנרי החמישי, מלך אנגליה. היא הייתה במקורה אונייה קסטיליאנית בשם "סנטה קלרה", שנפלה שלל לידי הצי האנגלי בסביבות 1413–1414. האונייה שופצה וב-17 בנובמבר 1414 הוכנסה לשירות בצי. ב-1422 הוצאה משירות והושבתה. החוקרים סבורים כי שרידי אונייה שנמצאו בקרקעית נהר המבל בהמפשיר, ליד טרופת אוניית מלחמה אחרת בת זמנה – "גראס דייה", הם שרידיה של "הוליגוסט", שטבעה במקום עגינתה לאחר שהושבתה.
קורותיה

"הוליגוסט" הייתה השנייה מבין ארבע "אוניות גדולות"" (Great Ships) בצי המלחמתי של הנרי ה-5: "טריניטי רויאל" (Trinity Royal), "הוליגוסט", "ג'יזוס" (Jesus), ו"גראס דייה". אוניות אלה היו ככל הנראה הגדולות ביותר שנבנו באנגליה של ימי הביניים ובין הגדולות ביותר באירופה בשעתן. הן נבנו גדולות וגבוהות במיוחד, כדי להוות תשובת נגד לקאראקים הגנואזים שפעלו בשירות ממלכת צרפת. כוונת הנרי החמישי הייתה להבטיח באמצעותן את השליטה במימי התעלה האנגלית, הן לצרכים צבאיים הן כדי להגן על הסחר הימי עם פלנדריה.
"הוליגוסט" השתתפה לפחות בשני קרבות ימיים במלחמת מאת השנים: קרב ארפלר, ב-15 באוגוסט 1416, וקרב קצר נוסף, ב-1417, ליד סט אדרס (Sainte-Adresse), שבו לכדה יחד עם אוניות נוספות בפיקודו של ארל הנטינגדון ארבעה קאראקים גנואזים. אחרי 1420, עם השלמת כיבוש נורמנדיה, היו כל חופי התעלה בידי הנרי החמישי או בעלות בריתו - דוכסות בורגונדיה ודוכסות ברטאן. על כן לא היה עוד צורך ב"הוליגוסט" ובאוניות גדולות שכמותה והיא הושבתה. חוקרים סבורים כי שרידי אונייה שנייה שהתגלו בנהר המבל הם של "הוליגוסט", וכי טבעה במקום עגינתה כתוצאה מתחזוקה לקויה לאחר שהושבתה. טרופת האונייה התגלתה בצילום אווירי בעשור של 1970, אך רק לאחר ארבעים שנה היא נחקרה על ידי ארכאולוגים ימיים.
לקריאה נוספת

Friel, Ian (2015). Henry V's Navy: The sea-road to Agincourt and Conquest, 1413-1422. The History Press.
Hattendorf, JB and Unger, RW. (2003). War at Sea in the Renaissance and Middle Ages. Boydell Press: Woodbridge, UK.
Sarah Knapton, ‏600-year-old Henry V warship found in Hampshire river, The Telegraph, 12 October 2015
Rose, Susan (2002). Medieval Naval Warfare, 1000 - 1500. London and New York, Routledge, 2002.
Rose, Susan (2007). The Medieval Sea. London, Hambledon Continuum.
Phillips, Carla Rahn (1994). Chapter 5 – The Carrack: The Advent of the Full Rigged Ship. In: Gardiner, R. (editor). Cogs, Caravels and Galeons – The Sailing Ship 1000-1650. London, Conway Maritime Press.
הערות שוליים

↑  Hattendorf (2003).
1 2  Phillips (1994), p. 88.
↑  Rose (2007), p. 119.
↑  The Guardian, 12 October 2015.
↑  BBC News, 12 October 2015.
הורתו שלא בקדושה ולידתו בקדושה

בהלכה, גר שהורתו שלא בקדושה ולידתו בקדושה הוא אדם שההיריון שממנו הוא נולד החל כאשר אמו הייתה גויה – וממילא גם העובר – ובתקופת ההריון התגיירה אמו, כך שלידתו הייתה לאם יהודייה. דינו של גר כזה, שווה בדינים רבים ליהודי ובדינים רבים אחרים לגר.
רקע

בהלכה קיימים שלושה מיני מעמדות:
יהודי – אדם שאביו ואמו היו יהודיים בזמן הריונו (ולא הפכו לכאלו אחר כך, על ידי גירות). בדרגה זו כלולים גם בני גרים, שנולדו לאב ואם גרים לאחר שהתגיירו.
גר גמור – אדם שנולד לאם גויה, והתגייר לאחר לידתו.
גר שהורתו שלא בקדושה ולידתו בקדושה – דרגת אמצע. אדם שהריונו הוחל שלא בקדושה, אינו מתייחס אחר אביו, אך הוא מתייחס אחר אמו מכיוון שכאשר אמו מתגיירת, חלה גירות גם על העובר, וממילא נמצא שבלידתו הוא נולד לאם יהודייה. בנוסף, הוא נחשב לגר במידה חלקית, שהרי בתקופת ההריון הוא נחשב היה לגוי, עד שהתגיירה אמו והתגייר עימה.
שני מאפיינים אלו קיימים בגר שהורתו שלא בקדושה והורתו שלא בקדושה. חלק מהדינים, הקשורים לאי הייחס של גר כזה לאביו, קיימים גם בגר שהורתו ולידתו היו בקדושה ואפילו ביהודי רגיל, אם האב היה גוי. הלכות אלו נחשבות כאקטואליות ביותר בקהילות אורטודקוסיות המתירות הזרעה מלאכותית מזרע של גוי. בן כזה נחשב לאדם שאין לו אב, אלא אם, מכיוון שיהודי אינו מתייחס אחר אב גוי. זו גם אחת מהסיבות שבשלהם נאסרה ההזרעה מלאכותית ברוב הקהילות החרדיות ובחלק גדול מהקהילות הדתיות, שכן תינוק שנולד מהזרעה מלאכותית באופן סודי כנהוג, אין ידוע שהוא אינו נחשב כבנו של אביו, הוא עלול לפטור את אשת אחיו מהאם מהחליצה שלא כדין, לעלות לברכת כוהנים שלא כדין, ובעיות רבות אחרות. הפוסק הבולט ביותר שמתיר זאת הוא הרב משה פיינשטיין, שגורמים חרדים ניסו להפיץ שמועה לפיה הוא חזר בו באחרית ימיו, אך פוסקים אחרים ובראשם הרב שמואל הלוי ואזנר אוסרים לבצע הזרעה כזו, מסיבות רבות שהוזכרו וגם רבות אחרות.
מעמד

גר שהורתו שלא בקדושה נחשב כיהודי. לכן, למרות הדין שקובע כי גר פסול לדון יהודי (מכיוון שכתוב ”מקרב אחיך תשים עליך מלך”, שכל שררה בעם היהודי תינתן רק למי שנולד יהודי), הרי שגר שהורתו שלא בקדושה אבל לידתו בקדושה כשר לדון יהודי בדין תורה. לעומת זאת, הוא פסול להצטרף לשמש כדיין בבית דין שעורכים בו חליצה, שבה נאמר פסוק נוסף ”ונקרא שמו בישראל” הבא ללמד שלדין זה כשר רק מי שנחשב כישראל גמור מצד אביו ומצד אמו.
בפרשת נערה המאורסה קובעת התורה, שלמרות שעונש הסקילה מוטל על נערה שהייתה מאורסת וזינתה בזמן האירוסין (קידושין) לאחר שכבר נחשבה לאשת איש, רק אם היא יהודיה גמורה ולא גיורת, הרי שגם נערה כזו שהורתה שלא בקדושה ולידתה בקדושה, נסקלת. במסכת כתובות מלמד ריש לקיש דין זה מהמילה הפנויה הנוספת ”ומתה”, בפסוק.
לעומת זאת, החלקים האחרים הכתובים בפרשה – פרשת מוציא שם רע הקובעת כי אם הבעל הוציא עליה שם רע שזינתה והתברר שהדבר שקר עליו לשלם מאה סלעים ומלקות – אינם קיימים בנערה כזו, מכיוון שהריבוי שנלמד מהמילה ”ומתה” בא לרבות את העונש רק לעניין מיתה, כמשמעות המילה.
יחס

ככלל, קובעת התורה שגר שנתגייר כתינוק שנולד דמי, ואינו מתייחס אחר אביו ואמו כלל. מכיוון שכך, מעיקר הדין גר שהורתו הייתה שלא בקדושה, כך שבזמן שבו באופן רגיל חלה האבהות - הוא היה נחשב לגוי (כחלק מגוף אמו), ולכן הוא לא מתייחס אחר אביו. לעומת זאת, הוא נחשב כבנה של אמו, מכיוון שהייחס בין אדם לאמו הוא במשך כל זמן ההריון עד הלידה, ומכיוון שבמשך חלק מזמן זה, לאחר הגירות שהתגיירה אמו (וחל גם על העובר) הוא ואמו השתייכו לעם היהודי, הוא מתייחס אחר אמו.
יחס > ירושה

מכיוון שכך, אם מת האב הגוי, הגר לא אמור לרשת אותו מדין תורה, שכן דין ירושה מהתורה הוא דווקא כאשר גוי יורש גוי או יהודי יורש אב יהודי, אך לא יהודי שנתגייר, שאינו מתייחס לאביו שלפני הגירות. למרות זאת, יש גר מסוים שהמחזיר לו כסף שהיה בידו מאביו המת, רוח חכמים נוחה הימנו - כלומר הדבר נחשב כהגון. לפי רש"י ותוספות הכוונה היא לגר רגיל, שהורתו ולידתו היו שלא בקדושה, שאז כדאי להחזיר לו, שמא אם לא יקבל את ירושת אביו יתגבר עליו יצרו הרע ויחזור לסורו כי הוא יחשוב שהוא יכול לחזור ולהיות גוי ולירש את אביו. לעומת זאת, גר שהורתו שלא בקדושה ולידתו בקדושה, אין להחזיר לו, מכיוון שגזרו חז"ל שמא גר כזה, שנולד לאם יהודייה, אם ינהגו עמו כיהודי גמור, יחשבו שהוא יהודי גמור, דבר שאינו נכון, ודבר זה עלול להביא לידי מכשולות גמורים, כגון שייבם את אשת אחיו, אף שעל פי ההלכה אסור לו לייבם אותה.
הלכה זו נידונה למעשה על ידי רבא, במיתתו של איסור גיורא, גר ידוע, שאנס את בתו של שמואל בעודה בשבי, והתגייר. מאונס זה נולד האמורא רב מרי בר רחל, שנקרא על שם אמו רחל, בתו של שמואל. כאשר חלה איסור גיורא ונטה למות, היו בידיו של רבא כסף פיקדון שהפקיד בידו איסור, ובתלמוד מובא כי רבא דן בבית המדרש, שאין לאיסור שום דרך להקנות את הכסף לבנו הלא הלכתי - רב מרי, וכעס על מי שגילה לאיסור את הטכניקה של אודיתא, שעל ידה יכול היה איסור להקנות את הכסף לרב מרי בדיבור בלבד. על פי פירוש רבנו תם הסיבה היא מכיוון שההלכה ש"רוח חכמים נוחה הימנו" היא דווקא בהלוואה ולא בפיקדון, ולפירוש ר"י הסיבה היא מכיוון שרב מרי היה גר שהורתו שלא בקדושה ולידתו בקדושה.
יחס > ייבום

דין ייבום האומר שכאשר יהודי מת ללא בנים, יש לאח לייבם את אשתו כדי להקים לו שם, חל רק על אחים מהאב. מכיוון שאדם שהורתו שלא בקדושה אינו מתייחס אחר אביו, הוא גם לא נחשב כאח של בניו האחרים של האב הביולוגי. אם הם נולדו מאותה אם, הם נחשבים לאחים לכל דבר אחר, חוץ מאשר לעניין ייבום. נובע מכך שאסור לגר לייבם את אשת אחיו הגר כמותו שגם הוא הורתו שלא בקדושה ולידתו בקדושה.
שני אחים גרים, שאחד מהם הורתו ולידתו בקדושה, אסור לו להתחתן עם אשת אחיו לאחר מיתתו, שכן גם אם האח היה גוי בלידתו (הורתו ולידתו שלא בקדושה) אסור חז"ל עליהם להתחתן מכיוון שנראה הדבר כאילו הם אחים, מכיוון שגם הורתו של הראשון הייתה שלא בקדושה. אך אם האחד הייתה הורתו וגם לידתו שלא בקדושה והשני הייתה הורתו ולידתו בקדושה, כך שאין שונים לגמרי - האחד גר גמור והשני יהודי גמור, מותר להם לישא זה את אשתו של זה לאחר שמתו או נתגרשו.
הערות שוליים

↑  תוספות, מסכת כתובות, דף מ"ד, עמוד ב', ד"ה ואמא.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ק"ב, עמוד א'.
↑  ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק כ"א.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף מ"ד, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף י"ח, עמוד א' על פי שיטת התוספות.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קמ"ט, עמוד א'.
↑  ארבעה טורים, יורה דעה, סימן רס"ט.
היינריך מילר

ערך זה עוסק במפקד הגסטפו. אם התכוונתם לפרופסור למזרחנות באוניברסיטת וינה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1900 מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 נעדר:  29 באפריל 1945  (בגיל 45) ברלין, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1933 
 מעסיק:  גסטפו 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה:  צלב הכבוד  מסדר ההצטיינות הצבאית  אות הזהב המפלגתי  מדליית האנשלוס  אבזם צלב הברזל  צלב ההצטיינות במלחמה  מדליית הסודטים  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
ישיבה עם הימלר בעקבות ניסיון ההתנקשות של גאורג אלזר בהיטלר בנובמבר 1939 (מימין לשמאל: מילר, היידריך, הימלר, ארתור נבה ולודוויג הובר)
היינריך מילר (בגרמנית: Heinrich Müller;‏ 28 במאי 1900 – תאריך מוות לא ידוע, אך יש עדויות המצביעות על מאי 1945) היה פושע מלחמה נאצי, מפקד הגסטפו משנת 1939 עד לסיום מלחמת העולם השנייה; נודע בשם "גסטפו מילר". עקבותיו נעלמו ב-29 באפריל 1945.
ביוגרפיה

היינריך מילר נולד במינכן למשפחה קתולית ממעמד הפועלים. בשנת 1918 גויס לצבא הגרמני, נלחם במלחמת העולם הראשונה בתור תצפיתן בחיל התותחנים וקיבל מספר עיטורים על אומץ לב, בהם צלב הברזל מדרגה שנייה. לאחר שהשתחרר מהצבא, התגייס למשטרת מדינת בוואריה; בתפקידו זה נטל חלק בדיכוי התקוממויות קומוניסטיות אשר התרחשו לאחר המלחמה. שנאתו לקומוניזם של מילר החלה באותה תקופה, שבה ראה את אנשי "הצבא האדום של בוואריה" טובחים בבני ערובה שלקחו.
עם הזמן, התקדם מילר במשטרה הבווארית וקודם לתפקיד ראש המחלקה הפוליטית של משטרת מינכן. בתפקידו זה הכיר נאצים רבים, ובהם אישים בכירים במפלגה – ריינהרד היידריך והיינריך הימלר.
ביוגרפיה > בשירות גרמניה הנאצית

עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, גייס היידריך, שהיה ראש שירות הביטחון הנאצי (האס דה, זרוע של האס אס) את מילר לשורות המחלקה שלו. מילר נחשב לבן טיפוחיו של היידריך, וקודם במהירות באס אס. בשנת 1939 אורגן המשרד הראשי לביטחון הרייך בראשותו של היידריך, ומילר, שהיה כבר אז בדרגת גרופנפיהרר (גנרל) מונה למפקד אגף ד' שלו, הגסטפו. בתפקידו כראש הגסטפו היה מילר אחראי לדיכוי כל צורה של התנגדות למשטר הנאצי: הוא הסתנן וחיסל את ההתארגנויות המחתרתיות של המפלגות הסוציאליסטית והקומוניסטית הגרמניות. כמו כן, בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר שהתגלה ארגון המודיעין הצבאי, האבווהר, כקן פורח של אנטי-נאצים, היו אלה מילר והגסטפו שהופקדו על הביון והביון הנגדי של גרמניה הנאצית. הישגו הגדול של מילר בתחום זה היה ההסתננות לרשת המרגלים "התזמורת האדומה".
בינואר 1942 השתתף מילר בוועידת ואנזה עם ראש המחלקה לענייני יהודים בגסטפו, אדולף אייכמן. מילר אמנם לא עסק ישירות ביישום הפתרון הסופי, אך בתור מפקדו הישיר של אייכמן, הוא היה מודע היטב לכל הנעשה ואף קיבל דוחות שוטפים על עבודת האיינזצגרופן.
לאחר חיסולו של הפטרון הגדול של מילר, ריינהרד היידריך, בידי המחתרת הצ'כית בשנת 1942, ירדה מעט קרנו של מילר במפלגה הנאצית. הוא התווכח תדיר עם הימלר, מפקד האס אס, באשר לעובדה שאנטי-נאצים רבים הסתננו לתוך שירות הביון ומשרד החוץ; לאחר שהימלר ציווה עליו להפסיק את החקירה נגד האדמירל וילהלם קנריס, שהיה ראש שירות הביון הנגדי, למרות ראיות חותכות נגדו, מילר עבר ממחנהו של הימלר למחנהו של בורמן, מזכ"ל המפלגה הנאצית ויריבו של הימלר. לאחר כישלון קשר העשרים ביולי מילר מונה לעמוד בראש צוות החקירה של האירוע, ובעקבות תוצאות ומסקנות חקירתו, למעלה מ-200 איש, כולל קנריס, הוצאו להורג.
ביוגרפיה > אחרי מלחמת העולם השנייה

מילר נראה לאחרונה בפיהררבונקר בברלין ב-29 באפריל 1945, יום לפני התאבדותו של אדולף היטלר; עקבותיו לא נודעו מאז.
בשנת 2001 פורסם ברבים תיק סוכנות הביון האמריקאית (CIA) על מילר, אשר ממנו עולה כי מיד לאחר המלחמה ערכו האמריקאים – וגם הבריטים – חיפושים נרחבים אחר מילר, כמו גם אחר נאצים בכירים אחרים, אך העלו חרס; על חיפושם זה הקשתה התפוצה הרחבה של השם "היינריך מילר" בגרמניה, עד כדי כך שאפילו בקרב הגנרלים של האס אס היו שני אנשים שנשאו שם זה. בשנת 1947 הופסקו החיפושים עקב התחלתה של המלחמה הקרה והפסקת שיתוף הפעולה עם ברית המועצות.
בשנות ה-60 חידשה משטרת גרמניה המערבית את החיפוש אחר מילר, בין השאר לאור לכידתו של אדולף אייכמן בידי המוסד ואמירתו של אייכמן כי לדעתו מילר עדיין חי. במסגרת חיפושיה, בדקה משטרת גרמניה המערבית כמה דיווחים על מותו וקבורתו של מילר, אך אף לא אחד מהם היה אמין או ניתן לאימות.
ב-1967 נעצרו שני סוכני המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים (יאיר רחלי וברוך) לאחר שפרצו לדירתה של סופי מילר, רעייתו של היינריך. הם נידונו למאסר ושוחררו לאחר כחודש.
במשך השנים היו שהאמינו כי מילר נלקח לשבי הסובייטי ועבד בשירות החשאי של ברית המועצות, שאותה העריץ; ברם, לאחר נפילת ברית המועצות וקריסת מסך הברזל ופתיחת הארכיונים לא נמצאה כל ראיה התומכת בתאוריה זו. לפיכך טוען הארכיון הלאומי של ארצות הברית כי "ככל הנראה, מילר מת בברלין בראשית מאי 1945"[דרוש מקור].
ב-31 באוקטובר 2013 פורסם תחקיר שנערך על ידי העיתון הגרמני "בילד", שטוען כי מילר נקבר בבית הקברות היהודי הישן בברלין.
לקריאה נוספת

מיכאל בר-זוהר, הנוקמים, הוצאת א. לוין אפשטיין, תל אביב, 1969.
הערות שוליים

↑  יוסי מלמן, ‏מראש הגסטפו ועד מנגלה: כך כשל המוסד במרדף אחר בכירים נאצים, באתר מעריב אונליין, 5 בספטמבר 2017
↑  ויליאם שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי עמוד 787.
↑  AFP, "מפקד הגסטפו נקבר בבית עלמין יהודי", באתר ynet, 31 באוקטובר 2013
| גרמניה הנאצית |
| --- | --- | --- |
| האידאולוגיה הנאצית | מיין קאמפף • הסדר החדש • קהיליית העם • דם ואדמה • פיהרר • עקרון הפיהרר • ההתפשטות הגרמנית מזרחה |  |
| תורת הגזע | איגניקה נאצית • מישלינג • ראסנשאנדה • לבנסראום • חוקי נירנברג • לבנסבורן • המשרד הראשי לגזע והתיישבות • משרד מדיניות הגזע |  |
| השלטון הנאצי | חוק ההסמכה • האחדה • התעמולה הנאצית: דר שטירמר, היהודי הנצחי, היהודי זיס, אולימפיאדת ברלין • אריזציה • אנשלוס • גנרלגוברנמן |  |
| ארגונים נאציים | אס אס • אס אה • ואפן אס אס • גסטפו • איינזצגרופן • אס דה • משטרת גרמניה הנאצית • המשרד הראשי לביטחון הרייך • ורמאכט • הנוער ההיטלראי • משרד התעופה של הרייך • משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם • המשרד המרכזי של הרייך למאבק בהומוסקסואליות ובהפלות • משרד הרייך לשטחים הכבושים במזרח |  |
| נאצים בכירים | אדולף היטלר • מרטין בורמן • יוזף גבלס • הרמן גרינג • היינריך הימלר • ריינהרד היידריך • היינריך מילר • ארנסט קלטנברונר • הנס פרנק • אדולף אייכמן • רודולף הס • באלדור פון שיראך • אלברט שפר • ארנסט רהם • לני ריפנשטאהל • יוליוס שטרייכר • יוזף מנגלה • רודולף פרנץ הס • אמון גת • יירגן שטרופ • פרנץ שטנגל • יוזף ביהלר • ריכרד ולטר דרה פושעי מלחמה נאצים נוספים |  |
| קבוצות נרדפות | יהודים • הומוסקסואלים • צוענים • נכים • קתולים • עדי יהוה • קומוניסטים • אחרים |  |
ראו גם פורטל השואה • פורטל גרמניה ציר זמן מאוחד לתקופת הרייך השלישי ומלחמת העולם השנייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265730105171  PLWABN: 9810560439605606  BIBSYS: 17141  BnF: cb13510127z (data)  GND: 119225794  ISNI: 0000 0001 0964 9496  LCCN: n96084420  LNB: 000112035  NKC: jx20101203016  SELIBR: 291459  SUDOC: 080573584  VIAF: 37721970   WorldCat (עם VIAF): 37721970
היחידה למניעת שוד עתיקות

היחידה למניעת שוד עתיקות היא יחידה ברשות העתיקות. שאוכפת את חוק העתיקות. היא שומרת על אתרי העתיקות של מדינת ישראל ואוצרות העתיקות משוד והרס, בין היתר על ידי סיכול חפירות לא חוקיות, לכידת עבריינים, פיקוח על מסחר עתיקות, הכנה להעמדת עבריינים לדין, תיעוד, דיווח ופרסום של אתרים שנפגעו משוד, תיאום ופיקוח על אימוני צה"ל.
היחידה הוקמה בשנת 1986 בעקבות דו"ח מבקר המדינה שהצביע על הנזק הרב שנגרם משוד עתיקות. ביחידה מועסקים 23 עובדים, רובם אקדמאים, קציני צה"ל במיל', משטרה ושב"כ בדימוס. מאז שנת 1998 עומד בראש היחידה אמיר גנור. תחת פיקוחה נמצאים כ-35,000 אתרי עתיקות. תקציב היחידה מגיע מתקציבה השוטף של רשות העתיקות שהוא נגזרת של תקציב המדינה. תקציבה השנתי השוטף של היחידה עומד על כ-6 מיליון ש"ח. היחידה מטפלת בכ־300 מקרי שוד הנחשפים מדי שנה, ובעבירות שונות על חוק העתיקות וחוק רשות העתיקות בשותפות עם גורמי אכיפה נוספים.
ביהודה ושומרון, מופעלת יחידה מקבילה בידי קמ"ט ארכאולוגיה שבמנהל האזרחי.
לקריאה נוספת

בועז זיסו, Prevention of Antiquities' Robbery / שוד העתיקות בישראל ומניעתו, Hadashot Arkheologiyot / חדשות ארכיאולוגיות קו, 1996, עמ' 166–167
הערות שוליים

↑  שודדי העתיקות: מאות פריטים היסטוריים נמצאו בפשיטה על כפרים ערביים, באתר עכשיו 14, 15 במרץ 2023
היחידה למחקר ותשתית טכנולוגית

היחידה למחקר ותשתית טכנולוגית (בראשי תיבות: מת"ט) היא יחידת מחקר מדעי הכפופה למפא"ת במשרד הביטחון שמטרתה איתור, פיתוח וקידום טכנולוגיות הנותנות מענה לצרכים הביטחוניים של מדינת ישראל.
בנוסף לפעילות הדוקה עם התעשיות הביטחוניות בישראל, היחידה פועלת בשיתוף פעולה לטובת מחקרים עם גופי האקדמיה המרכזיים בישראל.
תחומי עיסוק

תחומי העיסוק המרכזיים של היחידה כוללים:
מתקני תשתית, שדות ניסויים וסימולטורים
טכנולוגיות קוונטיות, התקנים אלקטרוניים פיזיקליים
חומרים, ננוטכנולוגיה ומיקרומכניקה
מיגון, תקשוב ואוטונומיות
פיזיקה, חלל ואנרגיה
רפואה צבאית, הנדסת אנוש
מדעי התעופה - מדעי הזרימה, מבנים, בקרה ואלגוריתמים, הנעה
כימיה צבאית וחומרים אנרגטיים
הערות שוליים

1 2  היחידה למחקר ותשתית טכנולוגית באתר משרד הביטחון
↑  "הנדון: קול קורא למחקרים בדולר סיוע פיתוח לשנת 2018" בשיתוף עם אוניברסיטת תל אביב
המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה

המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה הוא מרכז לקידום מחקר אקדמי ופעילויות חינוכיות בתחומי הממשק שבין בריאות, אתיקה ומשפט. המרכז שייך לאוניברסיטת חיפה ופועל בישראל ובעולם בהתנדבות ללא כוונת רווח מאז 1995.
במרכז פועלות למעלה מ-15 מחלקות בתחומים שונים של בריאות, משפט ואתיקה (גנטיקה, פסיכולוגיה, רפואה משלימה, ביואתיקה סביבתית, סיעוד, אינטרסקס ועוד)
המרכז מפעיל מועדון חברתי-מקצועי המתקיים בחיפה מדי כחודש וכולל הרצאת מומחה ומפגש חברתי; ומועדון סרט המתקיים בחיפה מספר פעמים בשנה, במהלכו מוצג סרט קולנוע העוסק בסוגיות הקשורות בבריאות, משפט ואתיקה וניתנת הרצאה קצרה של מומחה ביחס לסרט. עוד הפיק המרכז תוכניות טלוויזיה ורדיו במסגרת הערוץ האקדמי.
בכל שנה נערכים מספר כנסים מקצועיים בתחומים שונים של בריאות ומשפט בהשתתפות מומחים בולטים בתחומם בישראל. 
אונסק"ו (ארגון לחינוך, מדע ותרבות של האו"ם) הקים את הקתדרה שלו לביואתיקה במרכז. מופקד הקתדרה הוא פרופ' אמנון כרמי, ראש המרכז. עד כה הפיקה הקתדרה ספרי הוראה בתחום אתיקה רפואית שמפורסמים בחינם ומשמשים להוראת אתיקה רפואית בבתי ספר שונים לרפואה בעולם.
המרכז יזם, עודד והקים באוניברסיטת חיפה את הספרייה הגדולה בארץ בתחומי הבריאות, המשפט והאתיקה. לרשות הקוראים עומדים למעלה מ-5,000 ספרים וקלטות וידאו.
המרכז פרסם ספרים שונים בתחומי זכויות החולה, פסיכיאטריה, אפילפסיה, פסיכולוגיה, גנטיקה ומשפט רפואי.
המרכז מוציא בשיתוף פעולה עם הארגון העולמי למשפט רפואי את כתב העת הבינלאומי "Medicine and Law" ומעניק גיבוי אקדמי לכתב העת "רפואה ומשפט" של האגודה לרפואה ולמשפט בישראל.
המנון סורינאם

| --- | --- |

 מדינה:  סורינאם סורינאם
 שפה:  הולנדית, סרנן טונגו
 מילים:  Cornelis Atses Hoekstra, Henry de Ziel
 לחן:  Johannes Corstianus de Puy
 תאריך מעמד רשמי:  1959
 שמות נוספים:  Opo kondreman
 ‏האזנהקובץ:Surinamese national anthem, performed by the U.S. Navy Band.ogg‏Ⓘ‏
 
אלוהים היה נא עם סורינאם (בהולנדית: God zij met ons Suriname, בסרנן טונגו: Opo kondreman) הוא ההמנון הלאומי של סורינאם.
להמנון, 2 בתים. הראשון מושר בהולנדית והשני בסרנן טונגו.
מילות ההמנון > בית ראשון בהולנדית

God zij met ons Suriname
Hij verheff'ons heerlijk land
Hoe wij hier ook samen kwamen
Aan zijn grond zijn wij verpand
Werkend houden w'in gedachten
Recht en waarheid maken vrij
Al wat goed is te betrachten
Dat geeft aan ons land waardij.
מילות ההמנון > בית שני בסרנן טונגו

Opo, kondreman un' opo!
Sranangron e kari un'.
Wans' ope tata komopo
Wi mu' seti kondre bun.
Strey de f' strey, wi no sa frede.
Gado de wi fesiman.
Eri libi te na dede
Wi sa feti gi Sranan.
ראו גם

דגל סורינאם
סמל סורינאם
המטבח

גולדה מאיר
ערך זה עוסק ב"מטבח" כמונח בפוליטיקה הישראלית. אם התכוונתם לחלל המשמש להכנת אוכל, ראו .
בפוליטיקה הישראלית, המטבח או המטבחון הוא כינוי לחבורה מצומצמת של אישים בכירים או יועצים לא-פורמליים הפועלת לצדו של הקבינט ומסייעת לו בגיבוש הערכות ביטחוניות ומדיניות לקראת דיון והכרעה במסגרות ממוסדות.
מקורה של מטונימיה זו הוא גם בקונוטציה של "בישול" הנלווית לפעילות במטבח או במטבחון, וגם במנהגה של גולדה מאיר, בתקופת כהונתה בראשות הממשלה החל ב-1969, לזמן התייעצויות שכאלה בביתה במוצאי שבת, לקראת ישיבת הממשלה ביום שלמחרת. היות שנודע כי היא נוהגת לכבד את הבאים בעוגה שאפתה, "התבקש" הדימוי של דיון סביב השולחן במטבחה. "המטבח של גולדה" כלל בדרך כלל את משה דיין, יגאל אלון, ישראל גלילי ויעקב שמשון שפירא, ואליהם הצטרפו בכירים אחדים לפי הצורך.
משתתפי המטבח מעלים אותו על נס[דרוש מקור], כמערכת לשיקול מוקדם. מתנגדיו טוענים שיש בו כדי לרוקן מתוכן את המוסדות המוסמכים ולשבש את סדרי עבודתם.