stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגצרופס
מאפיינים

יצור זה נראה כמו קרנף, אך דווקא היה קרוב יותר לסוסים. הוא הגיע לגובה 2.5 מטרים בכתפיים, אורך של 5 מטרים ושקל מעל 3.3 טונות. הגולגולת הכילה קרן עשוית עצם גדולה מעל האף, ראש רחב עם שיניים קטנות וכיפת גולגולת נוקשה שפנתה כלפי מעלה. ליצור היה גב ענקי שהזכיר דבשת של ביזון. הרגליים היו קצרות והזנב קצר. במראהו היצור הזכיר קרנף ענקי משוריין.
יצור זה חי בסוף האאוקן בערבות אמריקה הצפונית וליחך עשבים או ניזון משיחים, אך לא מצמחייה קשה. ככל הנראה הוא חי בעדרים גדולים וקרניו עזרו לו להילחם עם יריבים על נקבות או להתגונן מטורפים כמו ההאינדון הקטלני.
בתרבות

יונק קדום זה הופיע במשחקי המחשב עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.
המגצרופס הופיע בפרק השביעי של "החיים על פני האדמה" מ-2023. בפרק רואים שני זכרים נלחמים על נקבה.
מודל של מגצרופס
מודל פיננסי

מודל פיננסי הוא מודל הבנוי מהנחות ומספרים, ומאפשר חיזוי כספי של "מערכת". המערכת יכולה להיות חברה, ארגון, פרויקט וכדומה.
המודל הפיננסי נדרש כשיש צורך באומדן עתידי של כספים, כגון אומדן רווחיות, תחזית הכנסות, תחזית הוצאות וכדומה. המודל בנוי על הנחות עבודה שמשמשות בסיס להבנה של כל המערכת. על בסיס הנחות העבודה, מחילים נתונים של הפרטים הקטנים יותר המרכיבים את המערכת הכלכלית, כך שנוצר מודל כלכלי שבו שינוי של פרט בתוך המודל, משפיע על כל המודל. לדוגמה - שינוי של מחיר המוצר ישפיע על היקף רכישת המוצר, ומשם ישפיע על היקף המכירות של החברה, ומשם ישפיע על הרווחיות שלה, ומשם ישפיע על הכסף המזומן שיעמוד לרשותה, ומשם על היקף ההון ההתחלתי הנדרש, וכן הלאה.
מודל פיננסי טוב נדרש בכל חברה וארגון כלכלי, לצורך קבלת החלטות ניהוליות טובות. כמו כן, הוא מאפשר סימולציות "מה אם", שכן המנהל יכול לשנות פריטים במודל כדי לבחון את השפעתם על כלל המערכת/הארגון/החברה.
המודלים הפיננסים מורכבים ומקצועיים, ולכן על פי רוב נעשים בידי אנשי מקצוע שהם כלכלנים ו/או רואי חשבון ו/או בוגרי מנהל עסקים המתמחים במימון.
מארק גפן

| --- | --- |

 לידה:  14 ביולי 1917 קרקוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  18 בדצמבר 1989 (בגיל 72) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  על המשמר 
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב 
 
מארק גפן (14 ביולי 1917 – 18 בדצמבר 1989) היה עיתונאי ישראלי, זוכה פרס סוקולוב. שימש כעורכו של העיתון על המשמר וכיו"ר ועדת העורכים.
ביוגרפיה

נולד בקרקוב שבפולין. בזמן מלחמת העולם השנייה ברח לסיביר. לימים תיעד תקופה זו בסיפורים רבים שפורסמו במוספי החגים של על המשמר. אחרי המלחמה שב לפולין, שם ערך את העיתון MOSTY שהיה מקורב למפ"ם. בשנת 1949 עלה לישראל והחל לעבוד כעיתונאי בעיתון על המשמר.
גפן החל את עבודתו ככתב מוניציפלי ואחר כך ככתב לענייני מפלגות ופוליטיקה, ובלט בכתבות על הנעשה בברית המועצות החל משנות החמישים. בשנת 1956, היה הראשון לדווח על טבח ח'אן יונס במהלך מבצע קדש, ב-3 בנובמבר 1956, בעת שצה"ל כבש את ח'אן יונס (בפעולה של איסוף נשק וריכוז מאות גברים לשם איתור חיילים מצרים ולוחמים פלסטינים). על פי דו"ח אונר"א, הרגו החיילים 275 פלסטינים: 140 פליטים ו–135 תושבים שאינם פליטים.
בשנת 1975 זכה בפרס סוקולוב על פרסום "יומן מלחמת יום הכיפורים" שתיאר את השבועות הראשונים של המלחמה, כפי שדווחו לוועדת העורכים.
בשנים 1974–1985 שימש כעורך "על המשמר" במשותף עם חיים שור. ביוני 1980 התקשר אליו אלמוני, בשם ארגון "טרור נגד טרור" ואיים שכל חברי מערכת העיתון הם בוגדים שיחוסלו.
נפטר ב-18 בדצמבר 1989.
חיים אישיים

היה נשוי ללוטה גפן שנפטרה בשנת 1964, להם בת. אחר כך נישא לדורית, מזכירת המערכת של "על המשמר" ונולדו להם שתי בנות.
ממאמריו

מארק גפן, העתונאות מקצוע או שליחות?, על המשמר, 26 בספטמבר 1965
מארק גפן, פרנץ יוזף שטראוס, על המשמר, 27 במאי 1963
מארק גפן, המשפט יגולל פרשת השואה, על המשמר, 24 במאי 1960
מארק גפן, העלייה לישראל אינה נחשבת עוד ל"בגידה" בקרב הקומוניסטים בפולין, על המשמר, 4 בינואר 1957
מארק גפן, הגלוי והנסתר במלחמת יום הכיפורים, על המשמר, 25 בספטמבר 1974
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  נבחרו מוסדות ועדת העורכים הכללית השנתית, דבר, 20 בדצמבר 1976
↑  מוסדות העתונות דנו בהבטחת חופש מידע מדיני, דבר, 29 במאי 1978
↑   יעל גרינפטר, הטבח בחאן יונס, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2013
↑  ישראל השליטה חוק וסדר ב"רצועת עזה", הַבֹּקֶר, 15 בינואר 1957
↑   עמירה הס, בעזה ישראל מתעלה על רשעותה הסטנדרטית, באתר הארץ, 3 באפריל 2018
↑  הערב - חלוקת " פרם סוקולוב", דבר, 23 באפריל 1975
↑  מארק גפן וחיים שור עורכיו הראשיים של "על המשמר", מעריב, 4 באפריל 1974
↑  ט. נ. ט. מאיים גם על "על המשמר", מעריב, 11 ביוני 1980
1 2  מארק גפן לשעבר עורך "על המשמר", מעריב, 19 בדצמבר 1989
↑  מתה לוטקה גפן, קול העם, 19 באפריל 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504674805171  GND: 1151477699  VIAF: 308276199   WorldCat (עם VIAF): 308276199
ליונל סימונס

| --- | --- |
 לידה:  14 בנובמבר 1968 (בן 55) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  22
 מכללה:  אוניברסיטת לה סאל
 דראפט:  בחירה שביעית, 1990 סקרמנטו קינגס
 קבוצות כשחקן
 1990–1997:  סקרמנטו קינגס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA‏ (1991) זכייה בפרס נייסמית' (1990) זכייה בפרס ג'ון אר. וודן (1990)
ליונל ג'יימס סימונס (באנגלית: Lionel James Simmons; נולד ב-14 בנובמבר 1968) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת סקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA בין השנים 1990–1997. לאורך 7 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 12.8 נקודות, 6.2 ריבאונדים, 3.3 אסיסטים ו-1.1 חטיפות למשחק.
קריירת מכללות

סימונס נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 1986–1990 למד באוניברסיטת לה סאל שבפילדלפיה. כבר בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הפך לשחקנה המוביל, והוליך את שחקניה בממוצעי נקודות (20.3), ריבאונדים (9.8) וחטיפות (1.6) למשחק. בכל 3 העונות הבאות העפילה לה סאל לטורניר אליפות המכללות, ובעונת 1989/1990 אף העפילה לשלב "32 הגדולות", בפעם הרביעית בלבד בתולדות הקבוצה. בסיום אותה עונה זכה סימונס בפרס נייסמית' ובפרס ג'ון אר. וודן, המוענקים לשחקן המצטיין בליגת המכללות, לאחר שרשם ממוצעים של 26.5 נקודות, 11.1 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים, 2.0 חסימות ו-1.9 חטיפות למשחק.
לאורך קריירת המכללות קלע 3,217 נקודות בסך הכול, אשר מציבים אותו במקום הרביעי בתולדות ליגת המכללות, אחרי פיט מרוויץ', פרימן ויליאמס וכריס קלמונס. בשנת 2016 הוצג בהיכל התהילה של כדורסל המכללות.
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1990 נבחר סימונס בבחירה השביעית, על ידי סקרמנטו קינגס. ב-23 במרץ 1991 קלע שיא קריירה של 42 נקודות, בהפסד קבוצתו מול פיניקס סאנס. לאורך עונתו הראשונה בסקרמנטו הצטיין עם ממוצעים של 18.0 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-4.0 אסיסטים למשחק, ובהצבעות לתואר רוקי העונה סיים במקום השני, אחרי הזוכה דריק קולמן. בשלוש העונות הבאות המשיך להציג יכולת גבוהה, עם 16.7 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-4.3 אסיסטים למשחק, אולם קבוצתו נותרה אחת מהקבוצות החלשות בליגה.
מאז קיץ 1994 סבל סימונס ממספר פציעות אשר פגעו בתפוקתו, ועד לסיום הקריירה שימש כשחקן ספסל. בעונת 1995/1996 העפיל עם הקינגס לפלייאוף ה-NBA, לראשונה מזה 10 שנים, אך הקבוצה הודחה כבר בסיבוב הראשון, על ידי סיאטל סופרסוניקס (1–3). בסיום עונת 1996/1997 פרש סימונס ממשחק, בגיל 28 בלבד.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של סימונס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של סימונס, באתר sports-reference.com
↑  ליונל סימונס, באתר היכל התהילה של כדורסל המכללות
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1990, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין סקרמנטו לפיניקס, באתר basketball-reference.com
↑  תוצאות ההצבעות לפרסי עונת 1990/1991, באתר basketball-reference.com
↑  עשר בחירות הדראפט הטובות בתולדות הקינגס, באתר aroyalpain.com,‏ 29 באוקטובר 2015
מיטש מיטשל

| --- | --- |

 לידה:  9 ביולי 1947 אילינג, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 בנובמבר 2008 (בגיל 61) פורטלנד, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1960–2008 (כ־48 שנים) 
 סוגה:  רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מערכת תופים 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון גרהאם "מיטש" מיטשל (באנגלית: John Graham "Mitch" Mitchell; ‏9 ביולי 1946 - 12 בנובמבר 2008) היה מתופף בריטי, שנודע בעיקר כמתופף בהרכב The Jimi Hendrix Experience יחד עם ג'ימי הנדריקס ונואל רדינג. מיטשל היה לחלוץ בתחומו ומאבות סגנון הפיוז'ן, המשלב ג'אז ורוק. נגינתו השפיעה רבות על מתופפי הרוק המאוחרים יותר.
מידה משותפת

במתמטיקה, קיומה של מידה משותפת היא תכונה המאפשרת להשוות בין שני קטעים, שני מספרים או שני מבנים מופשטים (כמו חבורות או מודולים).
קיומה של מידה משותפת בין הקטעים  a ו- b פירושו שקיים קטע  z (ממשי), כך שגם  a וגם  b ניתנים להרכבה ממספר שלם של עותקים של  z. במילים אחרות, היחס בין אורכי הקטעים הוא מספר רציונלי. המונח מופיע לראשונה בספר "יסודות" של אוקלידס. 
באופן דומה, שני מספרים ממשיים הם בעלי מידה משותפת אם היחס ביניהם הוא רציונלי. הקטעים  a ו- b הם בעלי מידה משותפת (כקטעים) אם ורק אם האורכים שלהם בעלי מידה משותפת (כמספרים).
לשאלת המידה המשותפת חשיבות מסוימת עבור פונקציות מחזוריות: אם  a ו- b הם מחזורים של אותה פונקציה, אז ניתן להסביר את שניהם באמצעות מחזור אחד, קטן יותר, בדיוק כאשר הם בעלי מידה משותפת.
קיומם של מספרים אי רציונליים מוכיח כי ישנם קטעים חסרי מידה משותפת. למשל, במשולש ישר-זווית ושווה-שוקיים, אין מידה משותפת לניצב וליתר, משום שלפי משפט פיתגורס היחס ביניהם הוא  {\sqrt {2}}, ומספר זה אינו רציונלי.
מידה משותפת באלגברה מופשטת

בתורת החבורות, לשתי תת חבורות  G_{1},G_{2} של חבורה  G יש מידה משותפת (באנגלית: commensurable) אם לחיתוך  G_{1}\cap G_{2} יש אינדקס סופי בכל אחת מהן. זוהי הכללה של המושג המקביל למספרים ממשיים, משום שהמספרים  a ו- b הם בעלי מידה משותפת אם ורק אם תת-החבורות  \{na:n\in \mathbb {Z} \} ו- \{nb:n\in \mathbb {Z} \} של שדה המספרים הממשיים (כחבורה חיבורית) הן בעלות מידה משותפת. מקיומה של מידה משותפת נובע שהחבורות הן דמוי-איזומורפיות (יש להן תת-חבורות מאינדקס סופי שהן איזומורפיות זו לזו), אבל באופן כללי ההפך אינו נכון. לחבורות נוצרות סופית בעלות מדה משותפת יש גרפי קיילי קוואזי-איזומטריים (אבל יש חבורות קוואזי-איזומטריות שאינן בעלות מדה משותפת). ראו קוואזי-איזומטריה של חבורות להשלכות של תכונה זו.
הגדרה דומה תקפה עבור תת-מודולים:  M_{1},M_{2} הם בעלי מידה משותפת אם לחיתוך  M_{1}\cap M_{2} יש אינדקס סופי בכל אחד מהם. למשל, אם R הוא חוג דדקינד, אז כל שני תת-מודולים מדרגה מקסימלית של המודול החופשי  R^{n} הם בעלי מידה משותפת.
שני מרחבים טופולוגיים, בעלי אותו מרחב כיסוי אוניברסלי, הם בעלי מידה משותפת אם יש להם מרחב כיסוי משותף, בעל אינדקס סופי מעל כל אחד מהם. אם החבורה  G פועלת על מרחב פשוט קשר  X, ו- G_{1},G_{2} הן תת-חבורות, אז מרחבי המנה  X/G_{1} ו- X/G_{2} בעלי מידה משותפת אם ורק אם  G_{1} בעלת מידה משותפת עם תת-חבורה צמודה ל- G_{2}. בהקשרים גאומטריים, נקראת לפעמים תכונה זו "מידה משותפת", אף-על-פי שהיא חלשה יותר מקיום מידה משותפת במובן הקודם בין תת-החבורות.
מחוז הבירה (איסלנד)

| --- | --- |
 מדינה:  איסלנד איסלנד
 בירת המחוז:  רייקיאוויק 
 שטח:  1,062.2 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  233,034 (2020)
  ‑ צפיפות:  214.9 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  64°12′N 21°42′W﻿ / ﻿64.2°N 21.7°W﻿ / 64.2; -21.7 
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז הבירה רייקיאוויק (באיסלנדית: Höfuðborgarsvæðið) הוא אחד ממחוזות איסלנד המורכב מבירת איסלנד רייקיאוויק ופרבריה. בין ערי המחוז ישנו שיתוף פעולה נרחב בתחומי תחבורה וסביבה. המחוז מהווה את האזור העירוני הגדול במדינה, כאשר עיר הבירה לבדה מתגוררים כ-64% מתושבי איסלנד בשטח שמהווה 1% משטח איסלנד.
ערי המחוז הנוספות הן קואופווגיר, הפנרפיירדיר, גארדבאיר, מוספלסבאיר וסלטיירנרנס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 70d81d56-533f-4444-82d0-2453f7ec2aa8  VIAF: 665152139970411100008   WorldCat (עם VIAF): 665152139970411100008 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של איסלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מודל עוגת הצימוקים

מודל עוגת הצימוקים (נקרא גם "מודל פודינג השזיפים", "מודל מרק האפונים", "מודל החצץ בתבן" או "מודל תומסון") הוא מודל לתיאור האטום, אשר הוצע על ידי הפיזיקאי הבריטי ג'יי ג'יי תומסון, מגלה האלקטרון.
לפני גילוי האלקטרון לא היה טעם בהצגת מודל לאטום, שהרי האטום היה נחשב לעצם בלתי פריק שלא מכיל חלקים אחרים. אך עם גילוי האלקטרון בשנת 1897 הסתבר שהאטום הוא ישות מורכבת, ותומסון, מגלה האלקטרון, הציע מודל למבנה האטום לפי התוצאות שנצפו.
המודל מדמה את האטום לעוגת צימוקים - מטען חשמלי חיובי מרוח בצורה הומוגנית על פני עיקר האטום, שהוא כדור צפיד (כמו במודל של ג'ון דלטון), ועל פני כדור חיובי זה מפוזרים האלקטרונים, שהם חלקיקי מטען שלילי נקודתיים - כמו צימוקים בעוגה.
המודל קרס בעקבות הניסויים בפיזור חלקיקי אלפא של רתרפורד, שהראו שלא ייתכן שהאטום מורכב מ"מריחה" של מטען חיובי, אלא שהמטען חיובי של האטום מרוכז באזור קטן מאוד בתוך האטום. ניסויים אלו הובילו את רתרפורד להציע את המודל הפלנטרי של האטום.
המודל נקרא על שם פודינג השזיפים, משום שתומסון דימה את פיזור האלקטרונים באטום לפיזור הצימוקים בפודינג שזיפים. פודינג השזיפים הוא מאפה יבש הדומה יותר לעוגה, וזה מקור הבלבול בשם המודל.
ראו גם

המודל הפלנטרי
מודל האטום של בוהר
מיטץ' קאפור

| --- | --- |

 לידה:  1 בנובמבר 1950 (בן 73) ברוקלין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ייל (1971)  קולג' ייל  תיכון פריפורט  בית הספר  לניהול MIT סלואן  אוניברסיטת ייל  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  קולג' עזרא סטיילס 
 בן או בת זוג:  פרידה קאפור קליין 
 פרסים והוקרה:  פרס חלוץ קרן החזית האלקטרונית (2005)  פרס נורברט וינר לאחריות מקצועית וחברתית (2003)  עמית מוזיאון היסטוריית המחשב 
 
מיטצ'ל דייוויד קאפור (באנגלית: Mitchell David Kapor; נולד ב-1 בנובמבר 1950, ברוקלין) הוא מתכנת ואיש עסקים אמריקאי-יהודי, מייסד ומפתח לוטוס 1-2-3, מייסד קרן החזית האלקטרונית וקרן מוזילה.
ביוגרפיה

קאפור נולד בברוקלין למשפחה יהודית. הוא גדל בלונג איילנד בה סיים את בית הספר בשנת 1967. בשנת 1971 הוא סיים אוניברסיטת ייל.
בשנת 1982 עם כמה מחבריו הוא הקים את "Lotus" ובשנת 1983 מוצר הדגל של החברה לוטוס 1-2-3 שוחרר לשימוש. המוצר זכה להצלחה גדולה וכבר בשנה הראשונה היקף המכירות הגיע ל-53 מיליון דולר לעומת מיליון דולר בתחזיות. בשנת 1986 קאפור עזב את ניהול החברה.
בשנת 1990 קאפור היה בין מקימי קרן החזית האלקטרונית ועד לשנת 1994 היה יושב ראש הקרן. בשנת 2003 הוא היה בין מקימי קרן מוזילה, יצרנית פיירפוקס.
בשנת 1996 מוזיאון היסטוריית המחשב כלל את קאפור בין העמיתים "על פיתוח לוטוס 1-2-3 ופיתוחים נוספים למחשבים". בנוסף לכך לראפור הוענקו מספר פרסים על תרומתו לקידום תעשיית המחשבים.
בשנת 2000 הקים קאפור עם שאתו קרן הון סיכון שמשפיע בחברות הזנק. עד לשנת 2018 הקרן השקיעה ביותר מ-160 חברות מסוגים שונית לרבות Desmos. הקרן משפיע בתחומים שונים של תעשיית המחשבים לרבות למידה מרחוק דוגמת Brilliant.org. הקרן תומכת ביוזמות שמנוהלות על ידי נשים, אנשי עסקים מאסיה ובעלי מגבלויות.
מבצע קרברוס

מבצע קרברוס (בגרמנית: Zerberus, על שם המפלצת האגדית קרברוס במיתולוגיה היוונית), הוא מבצע פריצה דרך תעלת למאנש של סיירות הקריגסמרינה "שרנהורסט", "גנייזנאו" ו"פרינץ אויגן" ומספר ספינות קטנות מברסט שבצרפת אל בסיסי הבית שלהן בגרמניה.
ב-11 בפברואר 1942 בשעה 21:15 עזבו הספינות את ברסט והתחמקו מגילוי במשך יותר משתים עשרה שעות, והצליחו להגיע עד מצר דובר בלי שנבלמו. למרות התקפות בריטיות מצד חיל האוויר המלכותי, זרוע האוויר של הצי וארטילריה חופית, הצליחו הספינות הגרמניות להשלים את מעברן ב-13 בפברואר. הפעולה נודעה בהמשך כ-Channel Dash.
התוכנית הגרמנית

"שרנהורסט" ו"גנייזנאו" הגיעו לברסט ב-22 במרץ 1941, לאחר פשיטות שעשו על משלוחים ימיים של בעלות הברית באוקיינוס האטלנטי. "פרינץ אויגן" הופיעה בנמל ברסט בשחר 1 ביוני 1941, לאחר שהשתתפה במבצע ריינאיבונג ובקרב מצר דנמרק. בברסט יכלו הספינות לתדלק ולעבור תיקון, אך גם היו נתונות לתקיפות אוויר תכופות. מאחר שהיטלר חשש שבעלות הברית ינסו לפלוש לנורווגיה, הוא הורה לקריגסמרינה להעביר את הספינות לבסיסי הבית שלהן. האדמירליות בברלין העדיפה מעבר דרך מצר דנמרק, אבל שקלה גם נתיב קצר אך מסוכן יותר דרך תעלת למאנש.
העניין נפתר במהירות על ידי הפיהרר, שהעדיף את תעלת למאנש, וכל התכנון להעברת הספינות הועבר לידי פיקוד הצי המערבי בפריז. המבצע היה תחת פיקודו של הוויצהאדמירל אוטו קיליאקס, שפיקד על קבוצת ברסט, אולם האחריות על התכנון וההוראות המבצעיות הייתה על פיקוד הצי המערבי תחת אדמירל אלפרד זאלבכטר.
מאחר שהמבצע היה על פי הוראה מן הפיהרר, הועמדו לרשותו משאבים לשליית מוקשים, הוקמו תחנות לשיבוש רדאר, מספר משחתות נעו מערבה דרך התעלה אל ברסט כדי לתגבר את הליווי, ובמסגרת הכיסוי האווירי למסלולן של הספינות הוקצה אף אלוף ההפלות אדולף גאלאנד.
לאדמירל קיליאקס, שהיה פסימי באשר לסיכויי ההצלחה של מבצע קרברוס, היו בעיות משל עצמו. ספינותיו הגדולות לא היו עוד מכונות לחימה מעולות כבעבר, ולא נראו ככאלה. למרות זאת המורל על הספינות היה טוב. התושבים המקומיים הבינו כי הספינות נערכות לעזיבה. כיוון שכך ניסו הגרמנים לגרום לצרפתים להאמין שיעדן של הספינות הוא בדרום האטלנטי; שמועות נפוצו בעיר, ועובדי נמל צרפתים טענו את הספינות בחביות נפט שסומנו "לשימוש באזורים טרופיים".
התגובה הבריטית

על הצד הבריטי פיקד הסגן אדמירל ברטרם רמזי, שלו הוקצו שש משחתות מצוידות בטורפדות, שצריכות היו להיות בהתראה של ארבע שעות באזור שפך נהר התמזה, אך לא היו בהתראה. בנוסף היו שלוש משחתות ליווי מסדרת Hunt, אך אלו היו ללא טורפדות ולפיכך לא היוו איום חמור על הספינות הגרמניות. 32 סירות טורפדו מנועיות (Motor Torpedo Boat) של שייטות דובר ורמסגייט היו משקל נגד לשייטת הגרמנית של ספינות הטורפדו המהירות (E-boats). מסיבות שונות נכשלו זרוע האוויר של הצי המלכותי והפיקוד החופי ופיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי במתן תמיכה אפקטיבית.
כישלון זה נגרם בין היתר מפאת צפייתם של הבריטים כי הגרמנים יתזמנו את פריצתם דרך תעלת למאנש בצורה כזו שהספינות הגרמניות יחלפו ליד הנקודה המסוכנת ביותר במצר דובר בלילה (שם הספינות עתידות היו לעבור בטווח סוללות החוף הבריטיות). אולם הגרמנים ראו את החמיקה החוצה מברסט מבלי שיובחן הכוח כחשובה יותר, וכך יכלו לשמר את יתרון ההפתעה לזמן ארוך ככל האפשר. לפיכך החליטו הגרמנים לעזוב את ברסט בלילה, ולעבור ליד דובר בשעות היום, ולא להסתכן בהתראה מוקדמת של 12 שעות שהייתה לבריטים לו היו מגלים את הכוח מוקדם. המהלך הגרמני הנועז הוביל את הבריטים לטעות. פטרולי סיור ליליים של זרוע האוויר של הצי לא הבחינו בעזיבת הספינות מברסט מחמת כשל ברדאר. הגרמנים נסתייעו גם במזג האוויר ובערפל ששרר שהקשה על גילוי תנועתן של הספינות. האינדיקציה הראשונה לכך שמתרחש אירוע מיוחד הגיעה ממפעילי רדאר של חיל האוויר שהבחינו ברמת פעילות גבוהה מהרגיל של חיל האוויר הגרמני מעל התעלה. לאחר מכן זוהו הספינות בתעלה על ידי שני טייסי ספיטפייר, אך מאחר שהם פעלו תחת הוראות מחמירות של שמירה על דממת אלחוט (והם לא תודרכו לחפש אחר צי גרמני) לא הודיעו לממונים עליהם עד לאחר נחיתתם.
פיקוד מטוסי הקרב של הרא"פ לא ציפה להיות הראשון שיבחין בצי הגרמני בתעלה, וזמן יקר אבד עד לדיווח הלאה לשרשרת הפיקוד, לצי המלכותי ולפיקוד המפציצים. התקפות לא מתואמות של סירות מנוע ושישה מטוסי טורפדו מדגם פיירי סורדפיש לא הצליחו לגרום כל נזק.
תגובתו של פיקוד המפציצים הייתה אטית, רק 39 מתוך 242 מפציצים שהפעיל הרא"פ למשימה איתרו ותקפו את הספינות, ולא נרשמה אף פגיעה של המפציצים בספינות. בנוסף למפציצים, 398 מטוסי ספיטפייר והוריקן של פיקוד מטוסי הקרב ביצעו מספר גיחות ב-12 בפברואר 1942. בסך הכול 675 מטוסים (398 מטוסי קרב, 242 מפציצים ו-35 מטוסי הדסון ובופורט של פיקוד החופים) המריאו במטרה לאתר ולתקוף את הספינות הגרמניות.
בצהרי 12 בפברואר 1942 החלו לפעול תותחי התעלה של הארטילריה החופית. הסוללה בדרום פורלנד עם מערכת רדאר חדישה מטיפוס K שהותקנה לא מכבר החלה לעקוב אחר הספינות מקבוצת ברסט שנעו במעלה התעלה אל כף גריז-נז. ב-12:19 נורה מטח ירי ראשון, מאחר שהראות המרבית הייתה ל-5 מייל, לא הייתה תצפית של פגיעה במטרה. הכתמים על מסך הרדאר הראו בבירור תנועת זיג זג של הספינות וירי מטחים של הסוללה כולה החל ללא וידוא פגיעה במטרה. גם כאן לא נרשמו פגיעות בספינות.
שש משחתות ישנות ועוד ארבע חדשות יותר שהוקצו לרמזי נלקחו; במקום להיות בעמדתן, בוצעו בהן אימוני תותחים בים הצפוני. הן שטו דרומה כדי לעצור את הצי הגרמני אולם הגיעו מאוחר והספיקו לשגר רק מטח אחד של טורפדות, שכולם החטיאו. אש נגדית פגעה קשה במשחתת HMS Worcester.
התוצאה

בבוקר 12 בפברואר 1942 הוויצהאדמירל קיליאקס שלח מסר לאדמירל זאלבכטר בפריז: "עליי לידעך כי מבצע קרברוס הושלם בהצלחה".
מערכת הביטחון הבריטית כשלה בעצירת הספינות מברסט לפני הגעתן למי המולדת של גרמניה. יתר על כן, הבריטים ספגו נזק חמור למשחתת ואיבדו 42 מטוסים. למרות זאת, הגרמנים לא הצליחו לחמוק ללא כל פגע. "שרנהורסט" נפגעה משני מוקשים, סמוך לפלאשינג ולאמלנד בהולנד, אך הגיעה ב-10:00 ב-13 בפברואר לוילהלמסהאפן. "גנייזנאו" נפגעה ממוקש סמוך לטרסכלינג והמשיכה עם "פרינץ אויגן" שלא נפגעה. ספינות הטורפדו "יגואר" ו-T.13 נפגעו מרסיסי פצצות ואש מקלעים. מתוך מטריית ההגנה על הספינות, אבדו ללופטוואפה 17 מטוסים.
בגרמניה נתפסה הפעולה כמעשה גבורה מוצלח. עם זאת, מיקומן של "שרנהורסט", "גנייזנאו" ו"פרינץ אויגן" ממזרח לבריטניה הביא לכך שלא יכלו ליטול עוד חלק בקרב על האוקיינוס האטלנטי. אדמירל רדר ראה במבצע ניצחון טקטי, אך הפסד אסטרטגי. גם הנשיא האמריקני רוזוולט הבין זאת ובירך את ראש ממשלת בריטניה צ'רצ'יל: "מיקומן של כל הספינות הגרמניות בגרמניה הופך את בעייתנו הימית המשותפת באוקיינוס האטלנטי הצפוני לפשוטה יותר".
בבריטניה דעת הקהל הייתה מדוכדכת אל מול חוסר ההצלחה של הכוחות הבריטיים. בטיימס הלונדוני נכתב: "הוויצהאדמירל קיליאקס הצליח במקום שהדוכס ממדינה סיודניה נכשל. דבר משפיל יותר מכך לגאוותנו בכוח הימי לא קרה מאז המאה ה-17. [...] פירושו של דבר סוף למיתוס הצי המלכותי לפיו בזמן מלחמה שייטת אויב לא יכולה לעבור דרך מה שאנו קוראים לו בגאווה התעלה האנגלית".
בעקבות פגיעת המוקשים ב"שרנהורסט", הוצאה הספינה מכלל פעולה לצורך תיקונים עד מרץ 1943. ב-23 בפברואר, עשרה ימים לאחר הפעולה, נפגעה "פרינץ אויגן" מטורפדו של צוללת בריטית והפכה ללא מבצעית עד ינואר 1943. גם גורלה של "גנייזנאו" לא שפר עליה, כשב-26–27 בפברואר, שבועיים לאחר המבצע, נפגעה מהפצצות בריטיות מסיביות ולא שבה עוד לפעולה.
הערות שוליים

↑  מפקד הארמדה הספרדית, שנכשלה בניסיונה להשתלט על תעלת למאנש ב-1588
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548429705171  LCCN: sh85094983 
תצלום אוויר של קיל שצולם חיל האוויר הבריטי בסביבות פברואר-יוני 1942. בתמונה ניתן להבחין ב"שרנהורסט" שנמצאת תחת תיקונים (מסומנת בחץ לבן).
מחוז דרום דבלין

| --- | --- |
 מדינה:  אירלנד אירלנד
 פרובינציה:  לנסטר לנסטר
 רשות מחוקקת:  legislative body of South Dublin County Council 
 בירת המחוז:  טלאט
 שטח:  222.74 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  265,205 (נכון ל-2016)
 קואורדינטות:  53°18′28″N 6°24′47″W﻿ / ﻿53.307777777778°N 6.4130555555556°W﻿ / 53.307777777778; -6.4130555555556 
 www.sdcc.ie
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז דרום דבלין (באנגלית: County South Dublin, באירית: Contae Baile Átha Cliath Theas) הוא מחוז משנה באירלנד, חלק ממחוז דבלין. המחוז ממוקם בפרובינציית לנסטר, ובירת המחוז היא העיר טלאט, בו היא העיר הגדולה ביותר. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2016, מתגוררים במחוז כ-265,205 תושבים, והוא המחוז הרביעי בגודלו מבחינת אוכלוסייה באירלנד כולה. המחוז גובל במחוז ויקלו מדרום, במחוז קילדייר מדרום מערב, בעיר דבלין ממזרח, במחוז דן-לירי-ראת'דאון מדרום מזרח ובמחוז פינגל מצפון מזרח (ביניהם מפריד נהר הליפי). בשנת 1994, פוצל מחוז דבלין לארבעה מחוזות משנה:
שטח העיר דבלין, בירת אירלנד
מחוז פינגל
מחוז דרום דבלין
מחוז דן-לירי-ראת'דאון
ערים גדולות נוספות במחוז הן לוקאן וקלונדלקין. רובו של המחוז מעויר מאוד, אך חלקים קטנים במערבו ובדרומו נשארו כפריים. לרובע ברנט בעיר לונדון ולמחוז דרום דבלין קשרי ערים תאומות.
לוקמיה מיאלואידית חריפה

| --- | --- |

משטח מח עצם של חולה AML
 תחום:  אונקולוגיה 
 תסמינים:  עייפות, אנמיה, דימום, אנורקסיה, ירידה במשקל, splenomegaly 
 טיפול:  6-thioguanine  midostaurin  nivolumab  חומצה כל-טראנס-רטינואית  מתוטרקסט  deferasirox  azacitidine  clofarabine  busulfan  decitabine  ruxolitinib  סוראפניב  idarubicin  everolimus  הידרוקסיקרבמיד  ציטוקסן  daunorubicin  אטופוסיד  מיטוקסנטרון  ציטרבין  thioguanine hydrate  dasatinib monohydrate  doxorubicin  gemtuzumab ozogamicin  venetoclax  enasidenib  פונטיניב 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/197802 
 DiseasesDB:  203
 MeSH:  D015470
 OMIM:  602439
 סיווגים
 ICD-10:  C92.0
 ICD-11:  2A60.3Z 
 ICD-O:  Acute myeloid leukemia
 
לוקמיה מיאלואידית חריפה (בראשי תיבות: למ"ח; באנגלית: AML, Acute Myeloid Leukemia או Acute Myelogenous Leukemia) היא סרטן של שורת התאים המיאלודים, האחראית לייצור כדוריות הדם הלבנות. מסגרת הייצור התקין של תאים בשורה זו. מתאי אב בעלי יכולת מולטיפוטנטית מתחלקים ותוך כדי מתמיינים ליצירת תאים מסוגים שונים עם תפקוד ספציפי ומראה האופייני להם.
למ"ח היא סרטן דם הנפוץ בקרב מבוגרים, והסיכון ללקות בה, כמו גם שכיחותה, עולה עם הגיל. בקרב ילדים נפוצה לוקמיה מסוג אחר - לוקמיה לימפוציטית חריפה.
ביטויי המחלה הנפוצים קשורים לכך שהתאים הממאירים מחליפים את התאים הנורמלים במח העצם, כמו גם בדם ההיקפי (אותו מקבלים על ידי בדיקת דם רגילה). כך מתקבל מצב שבו יש מעט תאי דם לבנים תקינים, מעט טסיות דם ומעט כדוריות דם אדומות. מצב זה מכונה פאנ-ציטופניה (פאנ - כל, ציטו - תאים, פניה - עוני או מחסור).
ביטויים אלו כוללים לכן, חולשה ועייפות קשה (כביטוי לחסר כדוריות הדם האדומות), זיהומים - כביטוי לחסר בבלוטות הדם הלבנות ודימומים כביטוי לחסר בטסיות הדם.
איבחון

הרמז הראשון לאבחנה של AML הוא בדרך כלל תוצאה לא תקינה של ספירת דם מלאה. בעוד עודף של תאי דם לבנים (לוקיוציטוזיס) הוא ממצא שכיח, ובמקרים מסוימים ניתן להבחין בתאי לוקמיה צעירים (בלסטים) בדם, AML יכול להופיע גם עם ירידה מבודדת בטסיות דם, תאי דם אדומים או אפילו עם ספירת תאי דם לבנים נמוכה (לוקופניה). בעוד שאבחנה משוערת של AML יכולה להיעשות על ידי בחינת משטח הדם ההיקפי כאשר ישנם בלסטים, האבחנה הסופית דורשת בדרך כלל שאיבת מח עצם נאותה וביופסיה, כמו גם שלילת אנמיה ממאירה (חסר ויטמין B12), חסר חומצה פולית וחוסר בנחושת.
סיווג הסטולוגי

לאחר שמתגלה הלוקמיה, מבצעים סיווג הסטולוגי. ישנן שיטות סיווג שונות. השיטה הצרפתית אמריקאית בריטית היא לפי מוצא התא הפתוגני:
M0 - Undifferentiated leukemia
M1 - Myeloblastic without differentiation
M2 - Myeloblastic with differentiation
M3 - Promyelocytic
M4 - Myelomonocytic
o M4eo - Myelomonocytic with eosinophilia
M5 - Monoblastic leukemia
o M5a - Monoblastic without differentiation
o M5b - Monocytic with differentiation
M6 - Erythroleukemia
M7 - Megakaryoblastic leukemia