stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיז'מאר
פתיח השיר בגרסה האנגלית של מייסון

Hearken, oh gentles, to the words of Marie. When the minstrel tells
his tale, let the folk about the fire heed him willingly. For his part
the singer must be wary not to spoil good music with unseemly words.
Listen, oh lordlings, to the words of Marie, for she pains herself
grievously not to forget this thing. The craft is hard--then approve
the more sweetly him who carols the tune. But this is the way of the
world, that when a man or woman sings more tunably than his fellows,
those about the fire fall upon him, pell-mell, for reason of their
envy. They rehearse diligently the faults of his song, and steal away
his praise with evil words. I will brand these folk as they deserve.
They, and such as they, are like mad dogs--cowardly and felon--who
traitorously bring to death men better than themselves. Now let the
japer, and the smiler with his knife, do me what harm they may. Verily
they are in their right to speak ill of me.
.
לקריאה נוספת

אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
ברגס ובסבי (מתרגמים), ספר העלילות של מארי דה פרנס - הגרסה האנגלית, הוצאת ספרי פינגווין, 1986.
הערות שוליים

↑  ל. הארף-לאנסר (תרגום לצרפתית והערות), העלילות של מארי דה פרנס, עמוד 27, מהדורת ספר-כיס, 1990.
↑  עמוד 39, שם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 183524769   WorldCat (עם VIAF): 183524769
ג'יפ ויליס

| --- | --- |

הדגם הראשון של ג'יפ ויליס צבאי משנת 1941
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ויליס 
 מודל אחריו:  ג'יפ CJ, Willys M38 
 אורך:  3,327 מ"מ 
 רוחב:  1,575 מ"מ 
 משקל:  1,040 ק"ג 
 בסיס גלגלים:  2,032 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 
ג'יפ ויליס (באנגלית:  Willys MB) הוא הדגם הראשון של רכב שירות קל בעל הנעה לכל ארבעת הגלגלים. דגם זה יוצר על ידי יצרנית הרכב האמריקאית ויליס בין השנים 1941–1945 עבור צבא ארצות הברית.
עיצובו של דגם זה היווה השראה לסדרת רכבי כביש-שטח מאז מלחמת העולם השנייה ועד ימינו. צורתו החיצונית ומבנהו הכללי כמעט ולא השתנו במשך השנים, ושימשו כאב הטיפוס הקלאסי לכל קטגורית כלי הרכב המכונים בשם הגנרי "ג'יפ".
היסטוריה

עם תחילת מלחמת העולם השנייה חיפש משרד המלחמה האמריקני רכב סיור ופיקוד קל בעל עבירות שטח גבוהה. מפרט הדרישות שפורסם ביולי 1940 ציין כי נדרש לו כלי רכב לשירות כללי בעל יכולת נשיאת מטען ולוחמים אשר ישמש למטרות סיור ופיקוד, בעל כושר נשיאה של כ-250 קילוגרם והנעה לכל ארבעת הגלגלים. מועדי הגשת ההצעות במכרז היו בלוח זמנים דחוק במיוחד. המתמודדים במכרז נדרשו להציע את הצעותיהם הראשוניות תוך 11 יום, להציג אב טיפוס תוך 49 יום, ולבנות 70 כלי רכב לצורכי מבחן תוך 75 יום.
כלי הרכב המוצע נדרש לשאת צוות בן שלושה לוחמים להיות בעל בסיס גלגלים של 1,905 מילימטר ורוחב סרנים של 1,194 מ"מ, מגן רוח קדמי מתקפל  וכושר נשיאת מטען של 293 קילוגרם. מנוע בעל מומנט של 11.7 קג"מ ומשקל עצמי של 590 קילוגרם.
חברת אמריקן בנטאם הייתה הזוכה במכרז, אך כיוון שלא היה באפשרותה לעמוד בדרישות האספקה עקב בעיות פיננסיות הוא נמסר לחברות ויליס ופורד תוך מתן אפשרות לשלב בכלי הרכב שלהן את העיצוב של החברה הזוכה אשר הזכויות עליו היו בבעלותו של משרד המלחמה. בשלב הזה נקבעה הקלה בדרישת המשקל של הרכב אשר התבררה כבלתי מעשית והוא נקבע על כ-980 קילוגרם. ביולי 1941 זכתה חברת ויליס בחוזה אספקה ראשון ל-16,000 כלי רכב בעיקר בזכות המנוע החזק יותר ששולב ברכב. בסך הכל יוצרו בזמן המלחמה כ-643,000 כלי רכב מדגם זה. 51,000 מהם הועברו לכוחות ברית המועצות ובנוסף להם נבנו עוד כ-13,000 ג'יפים אמפיביים (פורד GPA) המותאמים לנסיעה במים עמוקים. דגם הרכב המקורי היווה בסיס לתוספות שונות כגון גגות קשיחים או מתקפלים, מטענים שונים של כלי עבודה, חילוץ, קשר ואף נשק קל לסוגיו.
לאחר המלחמה

עם סיום המלחמה פיתחה חברת ויליס שכעת הייתה גם בעלת הזכויות על השם המסחרי "ג'יפ", דגם אזרחי אשר כלל את כל מאפייני הדגם הצבאי, אם כי עיצובו היה מעודן יותר. היה זה כלי הרכב האזרחי הראשון בעל הנעה לכל ארבעת הגלגלים אשר יוצר ביצור המוני.
בשנים הבאות פותחו דגמים נוספים גדולים יותר של ג'יפ וחלקם הותאמו לשימושים נוספים כגון אמבולנסים, אולם גם במלחמת קוריאה ולאחריה במלחמת וייטנאם שוב חזרו ושימשו הג'יפים כרכבי שטח צבאיים בשימוש המוני. בשלב זה, עם הגידול בממדי הרכב, הוא החל לבצע גם משימות קרביות כנושא חימוש ומערכות פיקוד ושליטה טקטיות בשדה הקרב.
משנת 1955 הורכב הדגם בישראל על ידי חברת קייזר-אילין תעשיות
הג'יפ הצבאי הקלאסי הוצא מן השירות הצבאי רק עם המעבר לכלי רכב מסוג HMMWV בשנות ה-90 של המאה ה-20.
נתונים טכניים

ממדים: אורך 3,330 מ"מ, רוחב 1,575 מ"מ, גובה 1,830 מ"מ כולל הגג, 1,320 מ"מ ללא גג.
משקל עצמי רטוב: 1,040 ק"ג.
מכל דלק: 57 ליטר.
עיצוב אופייני: מושבי מתכת תלויים מלפנים, הגה פלסטיק, אורות האפלה.
לוח מחוונים: ספידומטר, מד טמפרטורה, מד טעינה, מד לחץ שמן, מפסקי אורות לחירום.
מנוע: דגם: "Willys L134 "Go Devil בן ארבעה צילינדרים, טורי, בנפח 2,199 סמ"ק. הספק מרבי: 60 כוחות סוס ב-4,000 סל"ד. מומנט מרבי: 14 קג"מ ב-2,000 סל"ד.
מערכת חשמל: 6 וולט .
תיבת הילוכים: שלושה קדמיים + הילוך אחורי. בורר להנעת שני גלגלים - גבוה, בורר להנעת ארבעה גלגלים - גבוה או נמוך.
בסיס הגלגלים: 2,030 מ"מ קפיצי עלה + בולמי זעזועים נפרדים לכל גלגל.
ראו גם

ויליס ג'יפ טנדר
ויליס ג'יפ סטיישן
הערות שוליים

↑  ג'יפ ויליס archive.org/stream/SnlG-503StandardNomenclatureListWillysMbFordGpw
↑  ויליס ג'יפ סטיישן בישראל  בני אביעד - ג'יפים וטנדרים מתוצרת וויליס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph914286 
ג'פ שמור ומשוחזר משנת יצור 1944 מזווד בציוד חילוץ, גג מתקפל, ואורות הסוואה
דגם תלת־ממדי של הג'יפ (לחצו להגדלה)
דיבור בהבלעת הברות

דיבור בהבלעת הברות הוא תהליך לשוני בו הדובר הוגה שתי הברות או יותר כהברה אחת. הבלעת הברות נפוצה בשפת היום-יום כמעט בכל השפות, ובחלקן, אף הפכה לתקינה מבחינה לשונית. בכתיבה נהוג לעיתים להחליף את ההברה אשר נשמטה בגרש יחיד.
בעברית

מילת היחס את ולאחריה ה"א הידיעה לעיתים נהגית כאות ת' המנוקדת בפתח. לדוגמה, "את הדבר" נהגה כ"ת'דבר".
מה זאת אומרת: מ'זתומרת
מה המצב: מ'מצב
בוא הנה: בוא'נה
שלך: ש'ך
חיבור בין האות ת' לס' יוצר הברת צ'. לדוגמה בית ספר - בצפר. תשומת לב - צומת לב.
בתנ"ך ניתן למצוא מספר דוגמאות לכתיב לא-תקני שעשוי להעיד על הבלעת הברות כבר בעברית המקראית. כיוון שהמדובר בכתיבה ולא בדיבור, לא ניתן להסיק בוודאות שמדובר בהבלעת הברות, כיוון שתופעה זו שנובעת מן השפה הדבורה; אף-על-פי-כן, ייתכן שבמקרים הבאים הכתיב הלא-תקני מעיד על כתיבה המחקה את אופן ההגייה בדיבור:
באנגלית

המילים of, to ו-have נהגות כשווא פונטי (שלא להתבלבל עם השווא בשפה העברית). לדוגמה, צמד המילים "want to" נהגה כ-"wanna".
המילה you נהגית כצלילים יא, ג'א או צ'א. לדוגמה, צמדי המילים "did you" ו-"got you" נהגים כ-"didja" ו-"gotcha" (בהתאמה).
give me: gimme
what's up: 'sup,  wassup
ראו גם

מעתק הגאים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph981146
היכל התהילה לאמריקאים הגדולים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  היכל התהילה, מוזיאון 
 מיקום:  הברונקס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
 קואורדינטות:  40°51′24″N 73°54′37″W﻿ / ﻿40.85667°N 73.91033°W﻿ / 40.85667; -73.91033
 אתר רשמי
 he
 
היכל התהילה לאמריקאים הגדולים (באנגלית: Hall of Fame for Great Americans) הוא גלריית פסלים הממוקמת ברובע הברונקס שבניו יורק, ארצות הברית אשר הוקמה בשנת 1900 כחלק מאוניברסיטת ניו יורק. מטרת הגלריה היא להנציח אישים אמריקאים דגולים. זהו היכל התהילה הראשון בארצות הברית ומעצביו שאבו השראה ממבנים דומים שנבנו בגרמניה.
כדי להתקבל להיכל, יש להיות אזרח ארצות הברית או אמריקאי ילידי. אזרח אמריקאי יכול להתקבל להיכל כ-25 שנים לאחר מותו (עד 1920, מועמד היה צריך להיות מת רק 10 שנים) ש"תרם תרומה משמעותית לחיי הכלכלה, הפוליטיים או התרבות של האומה".
לאורך השנים היו כאלה שהיו מועמדים להיכנס להיכל התהילה אך לא נבחרו, ובהם: ג'פרסון דייוויס, ויליאם ג'יימס, פרדריק אדווין צ'רץ', ג'ון קלהון, לואיזה מיי אלקוט, צ'סטר ארתור, קונסטנס פנימור וולסון, הנרי בארנארד, פאול ורבורג ופיורלו לה גוארדיה.
האורח (שיר של נעמי שמר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע הכל עובר חביבי
 יצא לאור:  1984 
 סוגה:  מוזיקה פופולרית 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  נעמי שמר 
 לחן:  נעמי שמר 
 
"הָאוֹרֵחַ" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי המשוררת והפזמונאית נעמי שמר.את השיר עיבד מוזיקלית ירוסלב יעקובוביץ'.
רקע לכתיבת השיר ותוכנו

שמר כתבה את השיר במיוחד עבור להקת הכל עובר חביבי למופע שהעלתה לציון עשר שנים לפעילותם. שירי המופע והאלבום נשאו את שם ההרכב. בשיר כותבת המשוררת על ערכה של הכנסת אורחים ביהדות. יש הסוברים ששמר מתייחסת בשיר לעלייה מברית המועצות לשעבר שהחלה בסוף שנות השמונים.
בשיריה הרבתה שמר לשבץ ביטויים מהתנ"ך וממקורות יהודיים. בשיר מציעה הדוברת בשיר לאורח מעט מזון אך אירוח בלב רחב ופתוח. ייתכן והביטוי "פת במלח" ששיבצה בשיר לקוח מפרקי אבות, ו' ד':
כך היא דרכה של תורה: פת במלח תאכל, ועל הארץ תישן, וחיי צער תחייה, ובתורה אתה עמל
בפזמון שוזרו ביטויים מספרי בראשית ודברים:
טֶנֶא יָרֹק, פֶּרַח לָבָן 

ייִן אָדֹם, פַּת בְּמֶלַח.

זֶה מָה שֶׁיֵּשׁ 

שֵׁב אִתָּנוּ כָּאן.
השיר היה מועמד ב"פינה לשיפוטכם" של מצעדי רשת ג' בסוף מרץ 1984. השיר צעד 13 שבועות ובשיאו הגיע לראש המצעד לשבוע אחד ב־סוף יוני אותה שנה. במצעד הפזמונים העברי השנת לשנת 1984, הגיע השיר למקום השביעי במצעד של תחנת הרדיו רשת ג'. במצעד של תחנת הרדיו גלי צה"ל הגיע השיר למקום השישי.
הערות שוליים

↑  האורח – מילים וביצועים | שמר, נעמי, 1930-2004 מלחין מחבר | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
1 2  אברהם זיגמן, מדרש נעמי, ירושלים: יד בן צבי, 2009, עמ' 132
↑  ספר דברים, פרק כ"ו, פסוק ב'
↑  ספר בראשית, פרק י"ד, פסוק י"ח
↑  האורח – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 90414c16-77d3-48be-93bb-e94db2b3be9b
האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים

| --- | --- |

 סוג:  מסד נתונים מקוון 
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים) 
 מייסדים:  גני קיו, אוניברסיטת הרווארד, העשבייה הלאומית של אוסטרליה 
 www.ipni.org
 
האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים (IPNI) הוא בסיס נתונים של שמות ופרטים ביבליוגרפיים בסיסיים הקשורים של צמחי זרע, שרכים ובעלי קשקשים. זהו המאגר בעל כיסוי שמות הצמחים הנרחב ביותר בדרגת המין והסוג. במאגר נכללים פרטים ביבליוגרפיים בסיסיים המשויכים לשמות. מטרות המיזם כוללות ביטול הצורך בהתייחסות חוזרת למקורות ראשוניים למידע ביבליוגרפי בסיסי אודות שמות צמחים.
ה-IPNI גם מקיים רשימה של קיצורי מחברים סטנדרטיים. אלו בוססו תחילה על המאגר "Authors of Plant Names" (אנ') שחיברו ברומיט ופאוול, אך שמות וקיצורים חדשים מתווספים ללא הרף.
תיאור

IPNI הוא תוצר של שיתוף פעולה בין הגנים הבוטניים המלכותיים שבקיו (אנ') (אינדקס קוונסיס (אנ')), העשבייה של אוניברסיטת הרווארד (אנ'), והגנים הבוטניים הלאומיים של אוסטרליה (אנ') (APNI). מסד הנתונים של IPNI הוא אוסף של שמות הרשומים על ידי שלושת המוסדות המשתפים פעולה והם פועלים למען תקן המידע. תקן קיצורי הסופרים המומלץ על ידי הקוד הבינלאומי למינוח לאצות, פטריות וצמחים (אנ') הוא המאגר Authors of Plant Names של ברומיט ופאוול. ניתן להתייעץ באופן מקוון ברשימה דיגיטלית ומתעדכנת כל העת של מחברים וקיצורים ב- IPNI.
ה-IPNI מספק שמות שהופיעו בפרסומים בתחום הבוטני, במטרה לספק אינדקס של שמות שפורסמו במקום לקבוע את המינוח הבוטני המקובל.
ראו גם

The Plant List
המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  לקסיקון ביוגרפי 
 הוצאה
 הוצאה:  United States Government Publishing Office 
 תאריך הוצאה:  1903 
 
המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית: Biographical Directory of the United States Congress) הוא לקסיקון ביוגרפי של כל חברי הקונגרס של ארצות הברית בהווה ובעבר ושל זה שקדם לו, הקונגרס הקונטיננטלי. בלקסיקון נכללים גם חברים חסרי זכות הצבעה בקונגרס שהם נציגים מהטריטוריות של ארצות הברית (איי הבתולה של ארצות הברית, גואם, סמואה האמריקנית ואיי מריאנה הצפוניים), מוושינגטון די. סי. וכן נציבים (Resident Commissioner) מהפיליפינים ומפוארטו ריקו.
המהדורה המקוונת כוללת גם מדריך לאוספי מחקר (רשימת המוסדות בהם ניירות, מכתבים, תכתובת, ופריטים אחרים של חברי קונגרס נמצאים בארכיון), וכן ביבליוגרפיה מורחבת של עבודות שפורסמו אודות חבר הקונגרס (רשימה ביבליוגרפית קצרה יותר כלולה בביוגרפיה עצמה של חבר הקונגרס). חומרים נוספים אלה, בעת שהם זמינים, ניתן להיכנס אליהם דרך לחיצה בצד שמאל באתר הרשמי של חבר הקונגרס.
האור של בוסטון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדלור 
 כתובת:  בוסטון
 מיקום:  בוסטון 
 מדינה:  מסצ'וסטס מסצ'וסטס, ארצות הברית ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – לראשונה ב-1716 ולאחר שנהרס, נבנה מחדש ב-1783
 תאריך פתיחה רשמי:  1716 
 מידות
 גובה:  27 מטרים מטר
 
 קואורדינטות:  42°19′41″N 70°53′25″W﻿ / ﻿42.327916666667°N 70.890138888889°W﻿ / 42.327916666667; -70.890138888889
  (למפת מסצ'וסטס מוגדלת) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי האור של בוסטון(למפת מסצ'וסטס רגילה) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי האור של בוסטון
 
האי ברוסטר הקטן והמגדלור במבט מדרום-מערב
האור של בוסטון (שמו באנגלית: Boston Light) הוא מגדלור, הממוקם על גבי האי ברוסטר הקטן (Little Brewster Island) שבמבואות נמל העיר בוסטון שבארצות הברית. המגדלור המקורי שנבנה באתר זה, בשנת 1716, היה הראשון שנבנה בשטחה של ארצות הברית דהיום. המגדלור הנוכחי, שנבנה ב-1783, הוא המגדלור השני באורך שנותיו שעדיין פעיל בארצות הברית, והוא היחיד בה שמאויש עדיין על ידי משמר החופים האמריקני. בשנת 1964 הוכרז מבנה המגדלור כציון דרך היסטורי לאומי.
תולדות המגדלור

האור במגדלור, שהוקם על האי בן שמונת הדונמים, הודלק לראשונה ב-14 בספטמבר 1716. שומר המגדלור הראשון, ג'ורג' וורת'ילייק (George Worthylake), שעסק גם בניווט ספינות לתוך נמל בוסטון, טבע בנמל עם אשתו ובתו שנתיים לאחר מכן. ב-1751 ניזוק המגדלור קשות בשריפה.
בשנת 1774, בשנה שלפני פרוץ מלחמת העצמאות של ארצות הברית, תפסו כוחות בריטיים את המגדלור והוא הוחזק על ידם בתחילתה. המגדלור הושבת אז בשל חסימת נמל בוסטון. בשתי הזדמנויות בחודש יולי 1775 תקפו המורדים האמריקנים את המגדלור והעלו אותו באש. כאשר נסוגו הבריטים ממנו ב-13 ביוני 1776 הם פוצצו והרסו אותו כליל.
ב-1783 נבנה המגדלור שנית עד לגובהו המקורי – 23 מטר. עובי קירותיו בבסיסו הגיע ל-2.3 מטר ול-76 סנטימטר בראשו. קוטר המנורה שהותקנה בו עמד על 2.4 מטר. ב-1790 הועבר המגדלור מידי מדינת מסצ'וסטס לידי הממשלה הפדרלית שהוקמה לא מכבר.
בשנת 1859 הוגבה המגדלור עד לגובה של 27 מטר (31 מטר מעל לגובה פני הים), והוסף לו חדר למנורה ובה עדשת פרנל בת 12 צלעות. ב-1861 ושוב ב-1918 נטרפו אניות בקרבת אי המגדלור ושומרי המגדלור סייעו בחילוץ האנשים שעל סיפוניהן.
במלחמת העולם השנייה כובה אור המגדלור מטעמי ביטחון, והוא הודלק מחדש רק ב-2 ביולי 1945. אז צויד המגדלור במנורה חדשה בעוצמה של 1.8 מיליון נרות, המבזיקה מדי 10 שניות, ואורה נראה למרחק של 50 קילומטר.
ב-1998 הוסב ציוד המגדלור למנגנון אוטומטי. למרות זאת הוא מאויש עדיין על ידי שומר אזרחי, המסתייע בצופים מתנדבים מחיל העזר של משמר החופים. עיקר תפקידם של אלו הוא לשמש כמדריכים למבקרים באי.
למגדלור יש עדיין חשיבות כסמן ניווט ימי, אך היא פחתה במהלך המאה העשרים בעקבות פתיחת התעלה הצפונית של נמל בוסטון לשימושם של כלי שיט גדולים המגיעים אל הנמל.
הערות שוליים

↑  Coast Guard Lighthouses, web.archive.org, ‏2017-05-01
↑  Boston Harbor Light Station, National Historic Landmark Study, Designated January 29, 1964, Maritime Landmarks (באנגלית)
דפוס עזריאל

משה עזריאל, מייסד בית הדפוס
דפוס עזריאל היה בית דפוס עברי שהוקם תחילה בירושלים ובהמשך בתל אביב, ותפס מקום ניכר בהתפתחות ירושלים בראשית המאה ה-20. בבית הדפוס הודפסו בעיקר עיתוני התקופה, ספרות עברית וספרות תורנית של רבנים שונים.
היסטוריה

בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 למד משה עזריאל את מקצוע הסדר, ובהוראת אביו, הרב אברהם עזריאל, הקים בשנת 1900 את בית הדפוס ברחוב היהודים שבעיר העתיקה ירושלים, כשלצידו הוצאה לאור. בשנותיו הראשונות של בית הדפוס, עיקר העבודה הייתה הדפסה והוצאה לאור של קונטרסים, ספרי מקרא בלאדינו, ירחונים ושבועונים, בהם כתב העת הספרותי "טריזורו די ירושלים" והלוח הספרותי "קאלינדאריו די ירושלים".
העיתונאי חיים בן-עטר, שעבד בדפוס החל משנת 1902, לקח בו חלק מרכזי באיסוף מאמרים וידיעות, עריכה ותרגום של רומנים, ספרים ומבחר כתבי עת בלאדינו שראו אור בדפוס, ובהמשך הפך לשותפו העסקי של משה עזריאל.
בחודש ינואר 1909 החל משה עזריאל להדפיס את עיתון הלאדינו "איל ליביראל" שיזם בעצמו, ובחודש מאי של אותה השנה החל להדפיס גם את עיתון החרות. בשנת 1912 עבר בית הדפוס לשכונת עזרת ישראל בסמוך לרחוב יפו שמחוץ לחומות.
בעקבות פטירתו של משה עזריאל במגפה בשנת 1916, שני אחיו נסים ואביגדור ובנו יוסף עזריאל המשיכו להפעיל את בית הדפוס. יחד הפכו אותו לבית דפוס מודרני הכולל ציוד חדשני ומקצועי, והגדול בירושלים בתקופתו.
בשנת 1925 הועבר בית הדפוס לרחוב בן-יהודה, ובשנת 1935 עזב יוסף עזריאל את בית הדפוס ועבר להתגורר בתל אביב, שם הקים יחד עם אחיו ואחותו סניף לבית הדפוס ברחוב רענן 22. עם הזמן נחשב בית הדפוס בתל אביב לאחד מבתי הדפוס הגדולים בישראל בזמנו.
בשנת 1943 עזב יוסף עזריאל את תפקידו בבית הדפוס, והתמסר לפעילות ציבורית. במקומו המשיך לנהל את בית הדפוס דודו נסים עזריאל יחד עם שותפו יוסף אבולעפיה.
העיתונים שיצאו לאור בדפוס

רשימה חלקית של העיתונים/ירחונים שהודפסו בבית הדפוס:
דואר היום - 1919 - 1922
קריית ספר
תרביץ
ציון
הד-המזרח
מברק
על המשמר
הבוקר
איל ליביראל - 1909 - 1910
איל דיסקראדו
החרות - 1909 - 1917
קאלינדרייו די ירושלים - 1902 - 1914
איל טריזורו די ירושלים - 1909 - 1911
ירושלים - 1910 - 1911
עדות
יבנה
העיתון הרשמי של ממשלת המנדט (א"י)
הבוליטין המסחרי של ממשלת ארץ ישראל
שורשים
קרננו
המסד
הגשר
חברנו
פוליה מידיקה אוריינטליה - רבעון הסתדרות הרופאים העברים בא"י
הזמן מירושלים - Le Temps de Jérusalem
היומן הירושלמי - Le Journal de Jérusalem
השחר - LAaurore
הערות שוליים

↑  דפוס עזריאל נעתק ממקומו, החרות ירושלים, 13 בנובמבר 1912
↑  משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב', עמ' 512
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007512765405171 
בנו של משה, יוסף עזריאל, מייסד בית הדפוס בתל אביב
ארזה רון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1934 (בת 91 בערך)
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 
ארזה רון (נולדה בשנת 1934) היא פרופסור אמריטה בפקולטה לכימיה בטכניון שם שימשה כראש המכון למצב מוצק. מחקריה עוסקים בתחומי הכימיה הפיזיקלית ומוליכים למחצה.
אודות

רון עשתה את לימודיה היסודיים ברעננה ואת לימודיה התיכוניים בתיכון חדש בתל אביב. רון סיימה את לימודיה בכימיה בטכניון, שם עשתה את התואר הראשון (1957), השני (1959) ואת הדוקטורט (1961). בין השנים 1961 ל-1963 עשתה לימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 1965 הצטרפה כחברת סגל לפקולטה לכימיה בטכניון.
רון שימשה כחברה במועצה להשכלה גבוהה ובאוגוסט 1998 נתמנתה לחברה בוועדה למינוי פרופסורים למדעים מדויקים במוסדות לא אוניברסיטאיים.
בשנים 2003–2007 שימשה נשיאת המכללה האקדמית גליל מערבי.
רון חתמה על עצומה הקוראת לשמירה על סביבת מורד נחל הקישון כשטח פתוח. בשנת 2007 קראה להגביל את האפשרות להקים מכללות פרטיות בישראל מחשש שהן תפגענה במכללות הציבוריות, ומתפקדת למפלגת העבודה
נשואה לפרופסור עמירם רון ואם לשלושה. בתה היא פרופסור דנה רון.
הערות שוליים

↑  נספח א', חוק המועצה להשכלה גבוהה תשי"ח, אתר המועצה להשכלה גבוהה
↑  אל תפקיעו את קרקעות נחל הקישון, עצומה באתר רשות נחל הקישון
↑  תמרה טראובמן, המועצה להכנסה גבוהה, באתר הארץ, 10 בינואר 2007
↑  https://www.youtube.com/watch?v=ilEOVI2JOdw
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012838470905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבחירות לנשיאות רוסיה 2000

ולדימיר פוטין בטקס השבעתו לנשיא המדינה, 7 במאי 2000.
פוטין ורעייתו בוחרים, 26 במרץ 2000.
הבחירות לנשיאות רוסיה בשנת 2000 התקיימו ב-26 במרץ 2000 והיוו למעשה אשרור של מינויו של ולדימיר פוטין לתפקיד הנשיא, כאשר מונה ב-31 בדצמבר 1999 לנשיא המדינה, מתוקף היותו ראש ממשלת רוסיה וממלא מקום הנשיא, כיוון שהנשיא המכהן בוריס ילצין התפטר במפתיע, זמן קצר לפני כניסת השנה והמאה החדשה.
באותו היום שבו נערכו הבחירות לנשיא המדינה, נערכו בחירות בארבעה מחוזות ורפובליקות רוסיות, לבחירת ראשיהן - כך נערכו בחירות לראש מחוז אלטאי, למושל מחוז מורמנסק, ולראש המחוז היהודי האוטונומי כמו גם בחירות למושלות המחוז האוטונומי חנטי ומנסי.
מבחינות רבות קמפיין הבחירות הזה היה היסטורי, משום שלראשונה בתולדות רוסיה, התמודדה אישה לתפקיד הנשיא, לאחר שכבר עמדו נשים בראש המדינה ברוסיה, אך כקיסריות.
המועמדים ותוצאות הבחירות

| מועמד | מפלגה תומכת | מספר קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- | --- |
| ולדימיר פוטין | אחדות | 39,740,467 | 52,94% |
| גנאדי זיוגאנוב | המפלגה הקומוניסטית | 21,928,468 | 29,21% |
| גריגורי יאבלינסקי | מפלגת יאבלוקו | 4,351,450 | 5.8% |
| עמאנגלדי טולייב | - | 2,217,364 | 2.95% |
| ולדימיר ז'ירינובסקי | המפלגה הליברל דמוקרטית | 2,026,509 | 2.7% |
| קונסטנטין טיטוב | - | 1,107,269 | 1.47% |
| אלה פמפילובה | - | 758,967 | 1.01% |
| סטניסלב גובורוחין | - | 328,723 | 0.44% |
| יורי סקוראטוב | - | 319,189 | 0.43% |
| אלכסיי פודבריוזקין | - | 98,177 | 0.13% |
| עומאר ג'יבראילוב | - | 78,498 | 0.10% |
| כנגד כולם | - | 1,414,673 | 1.88% |
| הצבעות פסולות | - | 701,003 | 0.95% |
| סך הכול | - | 75,070,732 | 100.00% |
איכות הבחירות

משקיפי ה-OSCE חשו כי הבחירות, באופן כללי, הותאמו להתחייבויותיה של רוסיה כחברה ב-OSCE וכחברה משקיפה במועצת אירופה. המשקיפים טענו כי היה לחץ על התקשורת (שבשליטת האוליגרכים) להציג את המועמד ולדימיר פוטין באור חיובי יותר משאר המועמדים.
| הבחירות המקומיות, הפרלמנטריות, והנשיאותיות ברוסיה |
| --- | --- | --- |
| הבחירות לנשיאות | 1991 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2018 • 2024  • 2030 | רוסיה |
| הבחירות הפרלמנטריות | 1990 • 1993 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2016 • 2021 • 2026 | רוסיה |
| הבחירות לרשויות המקומיות | 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2023 • 2024 | רוסיה |
| ניהול הבחירות | ועדת הבחירות המרכזית | רוסיה |
הגיס המטכ"לי

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא הגנה לישראל
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1975–הווה (כ־50 שנה)
 פיקוד
 דרגת המפקד:    אלוף
 מפקד נוכחי:  דוד זיני
 מפקדים:  מפקדי הגיס
הגַּיִס המטכ"לי (גַּיִס 446) הוא יחידה בדרג המבצעי של צה"ל, ומורכבת מאוגדות סדירות ואוגדות מילואים. בראש הגיס עומד קצין בדרגת אלוף. בנוסף לגיס זה קיים הגיס הצפוני תחת פיקוד צפון.
גיס אינו יחידה פעילה בזמן שלום, ומפקד הגיס משמש בתפקיד זה בנוסף לתפקיד סדיר בצבא, כגון ראש אגף במטכ"ל. בשעת חירום או מלחמה, מקבל מפקד הגיס פיקוד מבצעי על האוגדות שבגיס שלו, ובכך מקל על מפקד הפיקוד בהפעלת הכוחות שבמרחב. ייעוד הגיס במצב כזה הוא להפעיל את הכוחות ברמה הטקטית והאופרטיבית ולשחרר את הפיקוד לעיסוק בתכנון ובאסטרטגיה.
במלחמת לבנון הראשונה היה הגיס, תחת פיקודו של אביגדור בן-גל, העוצבה הטקטית הגדולה ביותר ששלח צה"ל לשדה הקרב אי פעם. חודשים ספורים לפני מלחמת לבנון השנייה הוחלט על פירוק הגיס ושילוב הפונקציות שלו במטה הכללי של צה"ל ובפיקוד צפון. לפיכך לא נטל הגיס חלק במלחמה. לאחר מלחמת לבנון השנייה מונה למפקד הגיס משה עברי-סוקניק. במהלך השנים הפך הגיס מגיס המשויך לפיקוד הצפון לגיס מטכ"לי.
מפקדים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| ישראל טל | 1975 - 1979 |  |
| משה בר כוכבא | 1979 - 1981 |  |
| אביגדור בן-גל | 1981 - 1988 | מפקד הגיס בזמן מלחמת לבנון הראשונה |
| יורם יאיר | 1988 - 1992 |  |
| עמירם לוין | 1992 - 1994 |  |
| משה עברי-סוקניק | 1994 - 1999 |  |
| יצחק הראל | 2001 - 2003 |  |
| אודי שני | 2003 - 2006 |  |
| משה עברי-סוקניק | 2007 - 2008 | כהונה שנייה |
| אודי שני | 2008 - 2010 |  כהונה שנייה כקצין מילואים |
| גרשון הכהן | 2010 - 2014 |  |
| יוסי בכר | 2014 – 2018 |  |
| מוטי ברוך | אוקטובר 2018 - 7 ביולי 2023 |  |
| דוד זיני | 07 ביולי 2023 - מכהן |  |
הערות שוליים

↑  עורך: אל"ם (במיל') בעז זלמנוביץ, הקרב בסולטאן יעקוב, מבוסס על מחקרו של ד"ר אפרים יקר ממחלקת ההיסטוריה של צה"ל, מודן, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, צה"ל - המחלקה להיסטוריה, 2020, עמ' 11
↑  אמיר בוחבוט, עברי-סוקניק מונה למפקד גיס, באתר nrg‏, 18 בינואר 2007
↑   ״צה"ל יודע כי יש לו מפקדה מאומנת ומעודכנת שבשעת מבחן תפעל ותנצח״, באתר צה"ל, 20 באוקטובר 2021
↑  יובל אזולאי, עמוס הראל, האלוף במילואים אודי שני יפקד על הגיס הצפוני, באתר הארץ, 28 בינואר 2008
↑  אפרת וייס, אלוף גרשון הכהן מונה למפקד הגיס הצפוני, באתר ynet, 10 בינואר 2010
↑  אתר צה"ל - צבא ההגנה לישראל : דבר המפקד : תא"ל יוסי בכר הועלה לדרגת אלוף, ‏2015-09-24
↑   נכנס לתפקידו אלוף דוד זיני כמפקד פיקוד ההכשרות והאימונים והגיס המטכ"לי, באתר צה"ל, 7 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012939973705171
דרימוורקס רקורדס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  סטיבן ספילברג, דייוויד גפן, ג'פרי קצנברג 
 תקופת הפעילות:  1996–2004 (כ־8 שנים) 
 חברת אם:  דרימוורקס 
  
 www.dreamworksrecords.com
 
דרימוורקס רקורדס (באנגלית: DreamWorks Records) הייתה חברת תקליטים אמריקאית, שנוסדה בשנת 1996 על ידי דייוויד גפן, מו אוסטין, בנו מייקל ולני וורונקר כחברה בת של דרימוורקס. היא פעלה עד 2003, אז נמכרה ליוניברסל מיוזיק גרופ. החברה עצמה הפעילה חברת בת בשם "דרימוורקס נאשוויל", שבסיסה בנאשוויל שבטנסי. היא התמחתה במוזיקת קאנטרי, ונסגרה ב-2006 כשנמכרה ל-MCA נאשוויל. לוגו החברה עוצב על ידי רוי ליכטנשטיין, יצירתו האחרונה עד למותו ב-1997.