stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורי ברנשטיין
יצירות > ספרי שירה

אביב ושברו: שירים (תל אביב: עדי, 1955)
באותו החדר, באותו האור: שירים (תל אביב: יוכני, 1962)
בעונה קצרה: שירים (ירושלים ותל אביב: הוצאת שוקן, 1967)
כולם מעשים בודדים: שירים 1967–1973 (תל אביב: מפעלים אוניברסיטאיים: ספרי סימן קריאה, תשל"ד 1974)
ערב עם סו (תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, תשל"ז 1976)
עמק השווה: מחזור שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד: ספרי סימן קריאה, תש"ם 1979)
עם מוות (תל אביב: הקיבוץ המאוחד: ספרי סימן קריאה, 1982)
מה שנשאר, מה שלא: שירים (תל אביב: עם עובד, תשמ"ז 1987)
עניין פרטי: מחזור שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1992)
הנה 5: קונטרס לשירה (תל אביב: תג, 1995) (שירים; בעריכת נתן זך)
זמן של אחרים: שירים 1987–1995 (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1996)
מן המקום החדש: מחזור שירים (תל אביב: קשב לשירה, תשנ"ט 1999)
על אהבה אחת ויחידה: מחזור שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2002)
הספר הרומנטי: שירים (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ז 2007)
עולם עובר: שירים (תל אביב: עם עובד, תשס"ז 2007)
משא טירזיאס, (הוצאת אבן חושן, 2010).
שירים לפסנתר יחיד, (תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011)
הזיכרון הארוך של האהבה :מחזור שירים, 2012-2009, (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2013)
מי שהוא: מחזור שירים, (תל אביב: קשב לשירה, 2014)
יצירות > קובצי שירה

שירים נבחרים: 1962–1982 (תל אביב: הקיבוץ המאוחד: ספרי סימן קריאה, 1985)
שירים: 1962–2002 (ירושלים: מוסד ביאליק; הקיבוץ המאוחד, תשס"ד 2004) (כולל שירים חדשים)
יצירות > רומנים וסיפורים קצרים

ספק חיים (ירושלים: הוצאת כתר, 2002) (בעריכת שמעון אדף)
המים ההולכים מנגד (תל אביב: עדי, 1959) (סיפורים)
יצירות > ספרי ילדים

ילד טוב (תל אביב: הקיבוץ המאוחד: ספרי סימן קריאה, תשמ"א 1981) (רישומים: עליזה שק)
הרפתקאות ירוקות: הסיפור על מה שקרה לחברי מייקל ולי בנסיעה הגדולה לאירלנד (תל אביב: דביר, תשנ"א 1990) (איורים: אבנר כץ)
חיות על הדרך (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1991)
יצירות > תרגומי שירה

אבן וכלנית: מבחר שירים / ז'ן בורדייט (תל אביב: עם הספר, 1965) (עם אהרן אמיר וחיים גורי)
שירים / ויליאם בטלר ייטס; תרגם והוסיף הערות אורי ברנשטיין (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ד 2004)
שירי האהבה / ויליאם בטלר ייטס; תרגם והוסיף פתח דבר אורי ברנשטיין (תל אביב: קשב לשירה, תשע"ו 2015)
מבחר שירים / ז'ול לפורג; תרגם מצרפתית והקדים פתח-דבר אורי ברנשטיין (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ו 2006)
הביתה לתוך החשכה / אלכסנדר פטרוב; תרגם אורי ברנשטיין בשיתוף עם המשורר (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ה 2005) (שירים. כולל מאמר "סרביה על המפות – על אלכסנדר פטרוב ושירתו" מאת אורי ברנשטיין)
עונה בגיהנום / ארתור רמבו; מצרפתית, אורי ברנשטיין (תל אביב: קשב לשירה, תשס"א 2001)
יצירות > מחזות

רובים
יצירות > ספרי עיון

עיסוק בין חברים: פרקים על השירה (תל אביב: הקבוץ המאוחד, 1998) (בעריכת לאה שניר)
יצירות > אלבומים והלחנות משיריו

כלם מעשים בודדים: דויד פרץ בשירי אורי ברנשטיין, אלבום שלם (באר שבע: מוזיקה מסוף היקום, 2009)
תל אביב צפה: בדידותו של משורר, גל זיו, הלחנת שיר (תל אביב: הוצאה עצמית, 2011)
לקריאה נוספת

אורי ברנשטיין, "שיר הוא תהליך", בתוך רות קרטון-בלום (עורכת), מאין נחלתי את שירי - סופרים ומשוררים מדברים על מקורות השראה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2002, עמ' 151–177
צבי לוז, שירת אורי ברנשטיין -מונוגרפיה, ערכה והביאה לדפוס לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000.
יובל גלעד, הפואטיקה של אורי ברנשטיין, עבודת גמר לתואר "מוסמך". אוניברסיטת תל אביב, 2002
אורי ברנשטיין, שירים לפסנתר יחיד 2007-2009, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 185–186, הוצאת כרמל, 2017.
הערות שוליים

1 2  דירקטוריון אמקור ימנה לראשונה לאחר שנים רבות מנכ"ל יחיד לחברה, באתר גלובס, 27 בינואר 1998
↑  האירוע מוזכר אצל: פסח בן-עמרם, מערכי לב, מ. ניומן בע"מ, תשי"ז.
↑  נווית זומר, נו פרוסט, אורי, חדשות, 26 באפריל 1988
↑  עו"ד אורי ברנשטיין ישלם לעודד מוזס 25 ד' למ"ר בת"א, באתר גלובס, 2 ביוני 1998
↑  אמפא - אשר פוגל השלים השתלטות ב-35.4 מ' ד', באתר גלובס, 1 בספטמבר 1998
↑  מיה סלע, אלה שהאמינו שאפשר לחיות יחד - הסופרת הדרה לזר כתבה על שש דמויות היסטוריות, שלולא נחלו כישלון חרוץ ההווה היה נראה אחרת לגמרי, באתר הארץ, 19 ביולי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296480105171  BnF: cb12555894x (data)  ISNI: 0000 0000 6649 4489  LCCN: n83066349  MusicBrainz: cc9f92e6-44ad-4659-9ab6-974b1c36da21  NTA: 189657960  SUDOC: 14798257X  VIAF: 51805370   WorldCat (עם VIAF): 51805370
טימופיי מוזגוב

טימופיי פבלוביץ' מוזגוב (ברוסית: Тимофей Павлович Мозгов; נולד ב-16 ביולי 1986) הוא כדורסלן רוסי, אשר שיחק בעמדת הסנטר ברונה מוסקבה. מאז שנת 2009 חבר מוזגוב בנבחרת רוסיה בכדורסל.
נעורים ותחילת הקריירה

מוזגוב, בנו של שחקן כדוריד מקצועי, נולד בלנינגרד שבברית המועצות ובגיל צעיר עבר עם משפחתו לרפובליקת אדיגיה. בגיל 16 חזר לסנקט פטרבורג והחל להתאמן בכדורסל במסגרת פנימייה מקומית. ב-2006 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של חימקי מוסקבה, אך לא זכה לדקות משחק רבות ושותף בעיקר במשחקי קבוצת המילואים של המועדון. בעונת 2008/2009 כבר שותף במשחקים רבים של הקבוצה, בין השאר בעקבות פציעתו של מאצ'יי לאמפה. הוא הצטיין הן בליגת העל הרוסית והן ביורוקאפ, מפעל בו התקדמה חימקי עד הגמר בו הפסידה לריטאס וילנה. מוזגוב נבחר בתום העונה לשחקן המשתפר של הליגה הרוסית.
קריירה ב-NBA

ב-2010 עבר לשחק בליגת ה-NBA לאחר שחתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצת ניו יורק ניקס.
בפברואר 2011 הועבר בטרייד לדנוור נאגטס, בעסקה בה עבר כרמלו אנתוני לניקס. בעקבות השביתה ב-NBA ב-2011, חזר לשחק ביולי אותה שנה בחימקי מוסקבה עד לסיום השביתה.
בינואר 2015 הועבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס. בעונת 2015/2016 זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA.
ביולי 2016 חתם על חוזה ל-4 עונות בלוס אנג'לס לייקרס, עבור כ-64 מיליון דולר.
ביוני 2017 הועבר בטרייד לברוקלין נטס, יחד עם דיאנג'לו ראסל, בתמורה לברוק לופז וזכויות הדראפט על קייל קוזמה.
ב-6 ביולי 2018 הועבר בטרייד לשארלוט הורנטס, ויומיים לאחר מכן נשלח בטרייד נוסף לאורלנדו מג'יק. ביולי 2019 שוחרר מהמג'יק.
חזרה לרוסיה

ביולי 2019 חזר לרוסיה וחתם בחימקי מוסקבה. בדצמבר 2021 עבר לרונה מוסקבה.
נבחרת רוסיה בכדורסל

מוזגוב החל לשחק בנבחרת רוסיה ב-2009 והשתתף באליפות אירופה בכדורסל 2009 בה סיימה הנבחרת במקום השביעי. באליפות העולם בכדורסל 2010 היה הקלע הבולט של הנבחרת עם 13 נקודות בממוצע למשחק ובנוסף רשם 4.4 ריבאונדים וחסימה אחת בממוצע למשחק. באליפות אירופה בכדורסל 2011 זכה עם נבחרתו במקום השלישי. הוא סיים את האליפות עם ממוצעים של 9.5 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה עם נבחרת רוסיה במדליית ארד. בשמונת המשחקים בטורניר קלע 10 נקודות בממוצע, קלט 3.5 ריבאונדים וחסם 0.5 פעמים בממוצע למשחק.
סטטיסטיקות הקריירה > ביורוליג

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | חימקי | 16 | 3 | 13.6 | 0.506 | 0.000 | 0.621 | 4.1 | 0.1 | 0.3 | 0.9 | 6.0 |
| קריירה |  | 16 | 3 | 13.6 | 0.506 | 0.000 | 0.621 | 4.1 | 0.1 | 0.3 | 0.9 | 6.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010/2011 | ניו יורק | 34 | 14 | 13.5 | 0.464 | 0.000 | 0.705 | 3.1 | 0.4 | 0.4 | 0.7 | 4.0 |
| 2010/2011 | דנוור | 11 | 0 | 6.0 | 0.524 | 0.000 | 0.750 | 1.5 | 0.0 | 0.1 | 0.2 | 2.5 |
| 2011/2012 | דנוור | 44 | 35 | 15.6 | 0.526 | 0.000 | 0.684 | 4.1 | 0.5 | 0.3 | 1.0 | 5.4 |
| 2012/2013 | דנוור | 41 | 1 | 8.9 | 0.506 | 0.000 | 0.769 | 2.6 | 0.2 | 0.1 | 0.4 | 2.6 |
| 2013/2014 | דנוור | 82 | 30 | 21.6 | 0.523 | 0.167 | 0.754 | 6.4 | 0.8 | 0.3 | 1.2 | 9.4 |
| 2014/2015 | דנוור | 35 | 35 | 25.6 | 0.504 | 0.333 | 0.733 | 7.8 | 0.5 | 0.4 | 1.2 | 8.5 |
| 2014/2015 | קליבלנד | 46 | 45 | 25.0 | 0.590 | 0.000 | 0.732 | 6.9 | 0.8 | 0.4 | 1.2 | 10.6 |
| 2015/2016 | קליבלנד | 76 | 48 | 20.4 | 0.565 | 0.143 | 0.716 | 4.4 | 0.4 | 0.3 | 0.8 | 6.3 |
| 2016/2017 | לייקרס | 54 | 52 | 25.0 | 0.515 | 0.000 | 0.808 | 4.9 | 0.8 | 0.3 | 0.6 | 7.4 |
| 2017/2018 | ברוקלין | 31 | 13 | 11.6 | 0.559 | 0.222 | 0.767 | 3.2 | 0.4 | 0.2 | 0.4 | 4.2 |
| קריירה |  | 454 | 273 | 18.0 | 0.535 | 0.190 | 0.738 | 4.9 | 0.6 | 0.3 | 0.8 | 6.8 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | דנוור | 7 | 5 | 14.1 | 0.480 | 0.000 | 0.500 | 3.3 | 0.4 | 0.3 | 0.9 | 4.0 |
| 2015 | קליבלנד | 20 | 20 | 26.5 | 0.500 | 0.000 | 0.790 | 7.3 | 0.7 | 0.4 | 1.8 | 10.6 |
| 2016 | קליבלנד | 13 | 0 | 5.8 | 0.400 | 0.000 | 0.750 | 1.6 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 |
| קריירה |  | 40 | 25 | 17.6 | 0.489 | 0.000 | 0.763 | 4.8 | 0.5 | 0.3 | 1.1 | 6.4 |
הערות שוליים

↑  ynet ספורט, עובר לקאבס: טימופיי מוזגוב מצטרף לקליבלנד, באתר ynet, 8 בינואר 2015
↑  מוזגוב נשלח בטרייד לשארלוט, באתר הקבוצה, 6 ביולי 2018
↑  אורלנדו מצרפת את מוזגוב וגרנט, באתר הקבוצה, 8 ביולי 2018
| נבחרת רוסיה – אולימפיאדת לונדון - 2012 (מדליית ארד) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 שבד •  5 מוזגוב •  6 קראסב •  7 פרידזון •  8 קאון •  9 ורונוב •  10 חריאפה •   11 אנטונוב •  12 מוניה • 13 חבוסטוב •  14 פונקרשוב • 15 קירילנקו • מאמן: בלאט |  1  •  2  •  3  •  4 שבד •  5 מוזגוב •  6 קראסב •  7 פרידזון •  8 קאון •  9 ורונוב •  10 חריאפה •   11 אנטונוב •  12 מוניה • 13 חבוסטוב •  14 פונקרשוב • 15 קירילנקו • מאמן: בלאט | רוסיה |
מחוזות כווית

מחוזות כווית (בערבית: محافظات الكويت) הם המחוזות האדמיניסטרטיביים המרכיבים את כווית, אמירות מזרח תיכונית השוכנת לחופי המפרץ הפרסי. המדינה מחולקת לשישה מחוזות (muhafazah), אשר מחולקים לנפות משנה. החלוקה הנוכחית בתוף החל משנת 1999.
מחוזות כווית

| מס' | שם | בירה | שם בשפת המקור | שטח | אוכלוסייה (2018) | מיקום יחסי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אל-ג'הראא | אל-ג'הראא | محافظة الجهراء | 11,230 | 567,768 |  |
| 2 | אל-עאסימה | כווית סיטי | محافظة ألعاصمه | 200 | 584,313 |  |
| 3 | אל-פרוואניה | אל-פרוואניה | محافظة الفروانية | 190 | 1,206,377 |  |
| 4 | חוואלי | חוואלי | محافظة حولي | 82 | 960,779 |  |
| 5 | מובארכ אל-כביר | מובארכ אל-כביר | محافظة الطفيلة | 100 | 269,331 |  |
| 6 | אל-אחמדי | אל-אחמדי | محافظة الاحمدي | 5,120 | 1,027,700 |  |
רועי רוזנבליט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במרץ 1967 (בן 57) 
 מדינה:  ישראל 
 תפקיד:  שגריר ישראל במדינות הפסיפיק
 
רועי רוזנבליט (נולד ב-15 במרץ 1967) הוא דיפלומט בשירות החוץ הישראלי, המכהן מאז 2021 כשגריר ישראל למדינות ישראל הפסיפיק: פיג'י, פפואה גינאה החדשה, ונואטו, איי שלמה, טובאלו, קיריבטי, פלאו, איי מרשל, מיקרונזיה ונאורו. ב-2021 סיים את כהונתו כשגריר ישראל לסנגל ולמדינות מערב אפריקה. כמו כן שירת כראש נציגות ישראל בקטר וכציר (סגן שגריר) ישראל במצרים, ברוסיה ובסולטנות עומאן.
ביוגרפיה

רוזנבליט נולד בקיבוץ גניגר ליוחנן (יוחי) וחיה רוזנבליט. בשנת 1974 עבר עם משפחתו להר גילה, והשלים את לימודיו בתיכון שליד האוניבסיטה העברית בירושלים בשנת 1984. בוגר האוניברסיטה העברית בבלשנות ולימודים כלליים. מוסמך האוניברסיטה העברית בשפה וספרות ערבית ובמדיניות ציבורית. השתחרר מצה"ל בשנת 1993.
ביוגרפיה > בשירות החוץ

בשנת 1994 הצטרף לקורס הצוערים של משרד החוץ, והתמחה כחוקר לנושאי סעודיה, המפרץ הפרסי ותימן במרכז למחקר מדיני של המשרד. מ-1998 שירת כסגן ראש משרד הייצוג המסחרי של ישראל במסקט (סולטנות עומאן). בעת שליחותו במסקט פרצה "אינתיפאדת אלאקצא" ועומאן החליטה להקפיא את היחסים בינה לבין ישראל ולסגור את הנציגות הישראלית. רוזנבליט היה הדיפלומט הישראלי האחרון שעזב את המדינה.
בשנים 2000 עד 2004 שירת כיועץ מדיני בשגרירות ישראל במוסקבה ולאחר מכן כסגן מנהל מחלקה באגף הכלכלי של משרד החוץ.
ב-2006 מונה רוזנבליט לתפקיד ראש משרד הייצוג המסחרי של ישראל בדוחה (קטר). במסגרת תפקידו, ארגן רוזנבליט את ביקורו ההיסטורי של שמעון פרס בדוחה, ערב בחירתו לנשיאות המדינה, וכן את ביקורה הרשמי של שרת החוץ, ציפי לבני. בנוסף, פעל להבאת סטודנטים ותלמידי תיכון מישראל, אותם הפגיש אותם עם תלמידים מקטר ומרחבי המפרץ. במהלך מבצע "עופרת יצוקה" (דצמבר 2008) התדרדרו היחסים בין ישראל וקטר, עד שבינואר 2009 הודיע ראש הממשלה הקטרי, חמד בן ג'אסם אל ת'אני, על הקפאת היחסים עם ישראל וסגירת הנציגות הישראלית. רוזנבליט היה הנציג הישראלי הרשמי האחרון שעזב את קטר ואת המפרץ, ב-22 בינואר 2009.
ב-2009 עבר לשגרירות ישראל במוסקבה כציר מדיני וכסגן השגריר, עד 2012. רוזנבליט פעל לפתיחת הקונסוליה הכללית של ישראל בסנט פטרסבורג, ויזם ביקורים רבים של סגל השגרירות בסיביר וברחבי רוסיה. בשנים 2014–2016 שימש כציר מדיני וסגן השגריר בשגרירות ישראל בקהיר.
ב-2018 מונה רוזנבליט לשגריר ישראל בסנגל, גמביה, גינאה, גינאה-ביסאו וכף ורדה ושירת בתפקיד זה עד שנת 2021. ב-2019 ליווה רוזנבליט את ראש ממשלת כף ורדה בביקור בישראל והיה לאחד הדיפלומטים האחרונים שפגשו את הנשיא המייסד של גמביה, סר דאוודה ג'ווארה, לפני פטירתו בגיל 95. עם פרוץ מגפת הקורונה בשנת 2020 פעל רוזנבליט לפינוי אזרחים ישראלים מגמביה וכף ורדה לישראל, ובמקביל יזם שיתוף פעולה עם ארגוני האומות המאוחדות לסיוע ממשלת סנגל בהתמודדות עם המגפה. בשנת 2021 העניק נשיא סנגל, מאקי סאל, דרגת קומנדר במסדר האריה הלאומי של סנגל (אנג').
ב-2021 מונה רוזנבליט לשגריר ישראל לא תושב למדינות איי הפסיפיק: פיג'י, פפואה גינאה החדשה, ונואטו, איי שלמה, טובאלו, קיריבטי, פלאו, איי מרשל, מיקרונזיה ונאורו. בחודש אוגוסט 2022 אירח רוזנבליט את נשיא פיג'י, ויליאמה קטוניוורה, שביקר בישראל ופגש את נשיא ישראל יצחק (בוז'י) הרצוג. רוזנבליט פעל מול ממשלת פפואה גינאה החדשה על מנת שזו תפתח שגרירות תושבת בישראל, וב-5 בספטמבר 2023 ביקר ראש ממשלת פפואה גינאה החדשה, ג'יימס מראפה, בישראל ופתח במעמד ראש הממשלה בנימין נתניהו את שגרירות פפואה גינאה החדשה בירושלים. זו השגרירות הראשונה של מדינת איים בפסיפיק אשר נפתחה בישראל והראשונה מכל מרחב אסיה והפאסיפיק כולו להיפתח בירושלים.
חיים אישיים

נשוי לדפנה ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  קרן צוריאל, ‏יחסים סוערים, באתר גלובס, 26 באוקטובר 2000
↑  הודעת משרד החוץ על מינוי רוזנבליט לראש נציגות ישראל בדוחה
↑  ברק רביד, קטאר ניתקה יחסים, ישראל בתגובה מקשה על אל-ג'זירה, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2008
↑  הודעת הממשלה על מינוי רוזנבליט לשגריר במדינות מערב אפריקה
↑  רועי רוזנבליט, ‏יומן סגר מסנגל: עוצר לילה, חשש לרעב קשה וסיוע ישראלי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 באפריל 2020
↑  הודעת הממשלה על מינוי רוזנבליט לשגריר ישראל למדינות הפסיפיק., ‏14.11.2021
↑  Herzog meets his counterpart from Fiji, ‏05.08.2022
↑  פפואה גיני פתחה שגרירות בישראל, ‏06.09.2023
אלכס סלמונד

אלכס אליוט אנדרסון סלמונד (באנגלית: Alexander Elliot Anderson Salmond;‏ 31 בדצמבר 1954 – 12 באוקטובר 2024) היה פוליטיקאי סקוטי שכיהן בתפקיד השר הראשון של סקוטלנד (אנ') בשנים 2007–2014. הוא "השר הראשון" הרביעי במספר ותמך במדיניות בדלנית. סלמונד הוביל מערכה לביטול האיחוד של סקוטלנד עם אנגליה אשר נמצא בתוקף כבר יותר מ-300 שנה (מאז חוקי האיחוד של 1707), במטרה להביא לעצמאות סקוטלנד ולחברות עצמאית סקוטית באיחוד האירופי ובנאט"ו.
סלמונד היה מנהיג המפלגה הלאומית הסקוטית במשך כעשרים שנה (SNP – ראשי תיבות של Scottish National Party) וחבר בפרלמנט הסקוטי מטעם אברדינשייר מזרח (Aberdeenshire East).
בין השנים 1987–2010 היה חבר הפרלמנט הבריטי וייצג את מחוז הבחירה באנף ובוקן שבצפון-מזרח סקוטלנד. לאחר שהוביל את ה-SNP לזכייה ברוב מוחלט בבחירות 2014 לפרלמנט הסקוטי, הצליח לשאת ולתת עם ממשלת הממלכה המאוחדת על קיום משאל עם על עצמאות סקוטלנד. משאל העם נערך ב-18 בספטמבר 2014, והסתיים בהחלטה לשמר את האיחוד בין אנגליה לסקוטלנד.
לאחר הכישלון במשאל העם הודיע סלמונד שלא יתמודד שוב להנהגת ה-SNP, ולאחר שמפלגתו תבחר מנהיג חדש, יתפטר ממשרתו כשר הראשון כדי לאפשר למנהיג החדש להיבחר על ידי הפרלמנט הסקוטי למשרה זו. הוא התפטר לאחר שסגניתו ניקולה סטרג'ן נבחרה בנובמבר 2014. בבחירות בשנת 2015 חזר סלמונד לפרלמנט הבריטי לאחר שזכה במושב במחוז הבחירה גורדון. בבחירות ב-2017 הפסיד סלמונד לנציג המפלגה השמרנית.
הערות שוליים

↑  בעברית הוא נקרא על פי רוב אלכס סלמונד, אולם ה-l בשם Salmond אינה נהגית באנגלית; ההגייה באנגלית: סאמונד.
↑  סלמונד הנהיג את ה-SNP  משנת 1990, עד שפרש מההנהגה בשנת 2000 ואחר כך מ-2004 עד 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810541856505606  BnF: cb177020553 (data)  GND: 1011950936  ISNI: 0000 0004 3245 2060  LCCN: nr2004009226  NTA: 380672545  SUDOC: 15491035X  S2AuthorId: 6317200  UKPARL: QlMua7Je  VIAF: 217086908   WorldCat (עם VIAF): 217086908 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא סקוטלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלכסנדר ומפילוב

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1937 Cheremkhovo, רוסיה 
 נהרג:  17 באוגוסט 1972 (בגיל 34) ימת באיקל, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מקום קבורה:  Radischevskoe Cemetery 
 שם עט:  А. Санин 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של אירקוטסק 
 שפות היצירה:  רוסית 
 תקופת הפעילות:  1958–1972 (כ־14 שנים) 
 
לכסנדר ומפילוב (ברוסית: Александр Валентинович Вампилов; ‏19 באוגוסט 1937 - 17 באוגוסט 1972) היה מחזאי סובייטי.
ביוגרפיה

אלכסנדר ומפילוב נולד ביישוב קוטוליק שבאזור העיר אירקוטסק ב-19 באוגוסט 1937. אביו היה פדגוג בולט. אמו הייתה מורה למתמטיקה והייתה לה השפעה מכרעת על עיצוב אישיותו של בנה.
בשנת 1955 התקבל לאוניברסיטת אירקוטסק ללימודי היסטוריה ופילולוגיה.
את הסיפור הראשון שלו - "צירוף מקרים" - כתב בשנה השלישית באוניברסיטה. סיפור זה נתן שם לספרו הראשון שיצא לאור ב-1961 וכלל סיפורים וסצנות קומיים.
בהיותו סטודנט התחיל לעבוד בעיתון "נוער סובייטי" ועבד שם עד פברואר 1964 בתפקיד בכיר.
בסתיו 1965, לאחר סמינר לסופרים צעירים, זכה ומפילוב להתקבל לאגודת הסופרים הכלל רוסית.
במהלך עבודתו הספרותית כתב קרוב ל-70 סיפורים, סצנות, כתבות, מאמרים ופליטונים.
ב-1962 כתב מחזה חד-מערכתי "20 דקות עם מלאך".
ב-1963 כתב קומדיה "בית עם חלונות לשדה" וב-1964 כתב מחזה גדול ראשון - קומדיה "פרידה ביוני".
ב-1965 כתב קומדיה "הבן הבכור". המחזה הפך מהר לפופולרי ואף צולם סרט על פיו אשר זכה בפרס בקטגוריה "התסריט הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בפראג ב-1976.
בישראל ומפילוב מוכר לאוהבי תיאטרון לפי המחזה "הבן הבכור" שבוים בתיאטרון גשר עם משה איבגי בתפקיד הראשי. המחזה זכה להצלחה רבה וביקורות טובות ממבקרים המקומיים.
ב-1968 סיים ומפילוב את המחזה "ציד הברווזים" אשר גם הוא בוים בהרבה תיאטראות ברחבי רוסיה וצולם לפיו סרט.
ב-17 באוגוסט 1972, יומיים לפני יום הולדתו ה-35, נהרג ומפילוב בתאונה בימת באיקל (סירה ממונעת שהיה בה התהפכה ואלכסנדר טבע).
על שולחן העבודה שלו נשארה עבודה לא גמורה – מחזה מוזיקלי.
קיפוד החולדה

| קיפוד החולדה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אוכלי חרקים
משפחה:: קיפודיים
תת־משפחה:: קיפודים שעירים
סוג:: Echinosorex
מין:: קיפוד החולדה
שם מדעי
 Echinosorex gymnura ‏ראפלס, 1822
תחום תפוצה


קיפוד החולדה (שם מדעי:  Echinosorex gymnura) הוא מין של אוכל חרקים גדול יחידי בסוגו ממשפחת הקיפודיים שבתת-משפחה קיפודים שעירים. קיפוד זה הוא הגדול שבכל בני משפחתו. הוא חי בטבע בדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

אורכו של קיפוד החולדה 32–40 ס"מ, אורך זנבו 20–29 ס"מ ומשקלו 870–1,100 גרם בממוצע והוא יכול להגיע למשקל 2 ק"ג, דבר ההופך אותו לגדול בבני משפחתו. הקיפוד האירופי דומה לו בגודלו, אך בניגוד לקיפוד האירופי, קיפוד החולדה חסר שיער ומזכיר במראהו חולדה, אך מבנה שיניו מותאם לאכילת חרקים. הקיפוד בעל פרווה קצרה בצבע אפור-לבנבן והפרטים החיים בבורנאו בעלי שיער כהה יותר. הוא בעל זנב ארוך וחוטם מוארך והוא בעל ריח גוף חריף.
הקיפוד חי ביערות גשם טרופיים עד לגובה 900 מטר במלזיה ואינדונזיה והוא טפסן עצים מתמחה. לפעמים הוא חי גם ביערות מנגרובים ואף שוחה במים מלוחים בקרבת החוף. הוא פעיל בלילות וניזון מפירות, זרעים, תולעים, פרוקי-רגליים כמו חרקים וסרטנים וגם מחולייתנים קטנים. קיפוד זה נוטה להתבודד. אורך חייו של קיפוד זה עד 5 שנים.
הקיפוד אינו מצוי בסכנה, אם כי הוא מאוים כתוצאה ממסחר בחיות. בנוסף, בכמה אזורים נמצאת סביבת מחייתו תחת איום עקב חקלאות מואצת. בעבר צדו אותו התושבים למאכל ולשימוש בתרופות מסורתיות.
לקיפוד החולדה שני תתי־מינים:
Echinosorex gymnura gymnura – מצוי בסומטרה ובחצי האי המלאי
Echinosorex gymnura alba – מצוי באי בורנאו
הערות שוליים

↑  קיפוד החולדה באתר הרשימה האדומה של IUCN
קן ג'ונג

| --- | --- |

 לידה:  13 ביולי 1969 (בן 55) דטרויט, מישיגן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דיוק  University of North Carolina School of Medicine  Walter Hines Page Senior High School 
 מספר צאצאים:  3 
 http://www.kenjeong.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
קנדריק קאנג-ג'ו ג'ונג (באנגלית: Kendrick Kang-Joh Jeong, בקוריאנית: 정 강조, האנג'ה: 鄭康祖; נולד ב-13 ביולי 1969) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי אמריקאי, המוכר בעקבות תפקידו כבן צ'אנג בסדרה "קומיוניטי" ובתפקיד לסלי צ'או בסרטי "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס" שם כיכב בתור מאפיונר סיני דיסלקט עיוור צבעים שמאכיל את התרנגולות שלו בעוף ובסמים. יצר, כתב והפיק את הסדרה "ד"ר קן".
ג'ונג הוא רופא מורשה אך חדל מהעיסוק ברפואה לטובת קריירת המשחק שלו.
ביוגרפיה

ג'ונג נולד בדטרויט, מישיגן, להורים מהגרים מדרום קוריאה, אביו, ד.ק. ג'ונג, היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטה לחקלאות ומקצועות טכניים של צפון קרוליינה.
בילדותו, עברה המשפחה לגרינסבורו שבקרוליינה הצפונית. ג'ונג למד בבית הספר התיכון וולטר היינס פייג', שם השתתף בליגת הטריוויה האזורית, נבחר למועצת התלמידים וניגן בכינור בתזמורת בית הספר. הוא סיים את לימודיו בשנת 1986 בגיל 16 ובהמשך קיבל את פרס השנה לנוער של העיר גרינסבורו על הישגיו.
ג'ונג החל לעסוק במשחק בשנתו השנייה באוניברסיטת דיוק. הוא שקל בקצרה להתמחות בדרמה, בעודו ממשיך בלימודי הקדם-רפואה. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת דיוק בשנת 1990 והמשיך את לימודי הדוקטורט שלו בבית הספר לרפואה של UNC בשנת 1995. בקיץ שלפני תחילת לימודי הרפואה הוא למד תיאטרון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
ביוגרפיה > 1990–1998: התמחות רפואית

הרקע של ג'ונג בתיאטרון ואלתור התחיל עוד כשהיה סטודנט לרפואה בצפון קרוליינה. הוא השתתף באופן קבוע בערבי "במה פתוחה" בכיכר ריילי-דורהאם, והופיע בצ'רלי גודנייטס בריילי ובמועדון הקומדיה של טווטי דורהאם.
ג'ונג סיים את התמחותו ברפואה פנימית במרכז הרפואי אושנר בניו אורלינס, לואיזיאנה.
ביוגרפיה > 1999 – 2007: רופא / קומיקאי

ג'ונג עבר ללוס אנג'לס בשנת 1998 ועסק ברפואה במשך מספר שנים כרופא לרפואה פנימית בבית חולים קייזר פרמננטה בוודלנד הילס. הוא החל להופיע בקביעות במועדוני הקומדיה The Improv and Laugh Factory. מופעי הסטנד-אפ שלו הובילו למספר הופעות טלוויזיוניות, בהן "המשרד" של NBC, "הפמליה" ו"תרגיע" של HBO. בשנת 2002 ג'ונג הנחה פינה בתוכנית "קומיק גרוב" של קומדי סנטרל.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט "הדייט שתקע אותי" בדמותו של ד"ר קוני. ג'ונג ויתר על קריירת הרפואה בשנת 2006 לטובת קריירת המשחק שלו. עם זאת, הוא עדיין ממשיך לשמור על רישיונו הרפואי וסייע במקרי חירום רפואיים במהלך הופעות או בצילומים.
ביוגרפיה > 2008 – הווה: שחקן במשרה מלאה

הופיע ב"פיינאפל אקספרס" כמלך ארגוטרון; "הכל אודות סטיב"; "הטובין: לחיות קשה, למכור קשה"; "טיפול זוגי" וכמר צ'או ב"בדרך לחתונה עוצרים בווגאס", "בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק", "הנגאובר 3: חוזרים לווגאס", וכיכב בסרטים שומר גן החיות" ו"רובוטריקים 3: אפלת הירח".
ג'ונג שיחק את סניור צ'אנג בסיטקום קומיוניטי של NBC. הוא היה מועמד לשני פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV לשנת 2010.
בשנת 2012 דווח כי ג'יימי פוקס וג'ונג הסכימו כל אחד לככב בסרטים שנכתבו והופקו על ידי האחר. פוקס הסכים לקבל תפקיד מוביל בקומדיה של ג'ונג "אחרי הנשף". ג'ונג, בתורו, יככב בקומדיה הספורטיבית של פוקס. ג'ונג זכה בפרס סטרימי עבור "השחקן האורח הטוב ביותר" על השתתפותו בסדרה "אהבה בוערת".
בשנת 2013 הוא הופיע ב-"רווח וכאב" של מייקל ביי, בתור ג'וני וו, נואם מוטיבציה. מאוחר יותר באותה שנה הוא חזר בתפקיד מורחב משמעותית כמר צ'או בסרט "הנגאובר 3: חוזרים לווגאס".
בשנת 2015 ג'ונג כיכב, כתב והפיק את הפיילוט של הקומדיה הרפואית החדשה שלו ב- ABC, "ד"ר קן", כרופא מתוסכל שעוסק בקריירה, בנישואיו ובהורות, אך לא מצליח באף אחד מהם. ב־7 במאי 2015, הסדרה נרכשה על ידי ABC. הסדרה עלתה לראשונה ב־2 באוקטובר 2015. באותה שנה שיחק בסרט הדרמה והמד"ב "מועדפים" בו גם לקח חלק בהפקת הסרט.
בשנת 2018 ג'ונג הופיע במשחק חי של HQ טריוויה בבריטניה. בשנת 2018 גילם את לות'ר בחידוש לסדרת הטלוויזיה "מגנום, בלש פרטי" ברשת CBS.
מופע הקומדיה המלא של ג'ונג, "You Complete Me, Ho", יצא בשנת 2019 ברשת נטפליקס. באותה שנה שיחק בסרט "היפהפייה והיחפן" בתפקיד של דוקטור.
בשנת 2019 עלתה תוכנית המציאות "הזמר במסכה" ברשת FOX שהיא מבוססת על פורמט קוריאני באותו שם, בו משתתפים ידוענים ששרים קאברים לשירים מפורסמים כשהם לבושים בתחפושות מכף רגל ועד ראש ובמסכות פנים שמסתירות את זהויותיהם. ג'ונג משמש כחבר פאנל ושופט בתוכנית לצדם של ניקול שרזינגר, ג'ני מקארתי ורובין ת'יק.
ב-2020 בעקבות עליית קומיוניטי לנטפליקס והיווצרות שיח מחודש סביב התוכנית, הקים ביחד עם ג'ואל מקהייל את ההסכת The Darkest Timeline ("ציר הזמן האפל ביותר", מחווה לבדיחה חוזרת בסדרה) שבו מראיינים שחקנים מהתוכנית ומדברים עליה. באותה שנה דיבב בסרט האנימציה "מעל ומעבר לירח" של נטפליקס. באותה שנה החל להנחות את תוכנית המציאות "I Can See Your Voice" (המבוססת על פורמט קוריאני באותו שם) ודומה באופיה לתוכנית "הזמר במסכה"; שתיהן משודרות ברשת פוקס.
בשנת 2022 לוהק לעונה השנייה של הסדרה הקומית "אפטר פארטי" של אפל TV פלוס.
בשנת 2023 כיכב בסרט הקומדיה הסאטירי של צ'ארלי דיי "גן עדן של טעויות" בתור לארי.
בשנת 2024 שיחק בעונה השנייה של הסיטקום "משמר החיות" (אנ') ברשת Fox; בתור לי פארק, לוחש לכלבים.
חיים אישיים

ג'ונג זכה בפרס החזון על כך שסייע להעלות את "הנראות של קהילת אסיה פסיפיק אמריקה (APA) באמצעות עבודתו".
אשתו של ג'ונג, טראן הו, היא וייטנאמית אמריקאית, רופאת משפחה. הם הורים לשתי בנות.