stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיים אברהם ישראל
הערות שוליים

↑  HebrewBooks.org Sefer Detail: אמרות טהורות -- ישראל, חיים אברהם, באתר www.hebrewbooks.org
↑  HebrewBooks.org Sefer Detail: בית אברהם -- ישראל, חיים אברהם, באתר www.hebrewbooks.org
↑  HebrewBooks.org Sefer Detail: משאת משה -- ישראל, משה, 1680-1740, באתר hebrewbooks.org
↑  אנציקלופדיה יהודית דעת - אנקונא ;, באתר www.daat.ac.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312845305171  ISNI: 0000 0000 6692 1436  LCCN: n92071364  VIAF: 9041654   WorldCat (עם VIAF): 9041654 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חטפית לבנת-עורף

| חטפית לבנת-עורף |
| --- | --- |
 חטפית לבנת-עורף    שירה, סלובקיה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חטפיתיים
סוג:: חטפית
מין:: חטפית לבנת-עורף
שם מדעי
 Ficedula albicollis ‏טמינק, 1815
תחום תפוצה
 תחום התפוצה של חטפית לבנת-עורף   מקייצת   חולפת   חורפת

חַטָּפִית לִבְנַת עֹרֶף (שם מדעי: Ficedula albicollis) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת החטפיתיים, אחד מארבעת המינים של החטפיות השחורות-לבנות.
בישראל היא חולפת מצויה למדי בכל חלקי הארץ, נפוצה יותר בנדידת האביב מאשר בנדידת הסתיו. אחת לכמה שנים מתרחשת התפרצות בנדידה, ואז נצפים ריכוזים גדולים באתרים רבים ברחבי הארץ.
אטימולוגיה

שם הסוג Ficedula הוא מלטינית ומתייחס לציפור קטנה אוכלת תאנים (ficus, "תאנה"), שאמור לעבור להתייחס לסבכי שחור-כיפה בחורף. שם המין הספציפי albicollis הוא מלטינית albus, לבן ו-collum, "צוואר".
תפוצה

היא מתרבה בדרום מזרח אירופה (אוכלוסיות מבודדות קיימות באיים גוטלנד ואולנד בים הבלטי, שוודיה) ובמזרח צרפת עד חצי האי הבלקני ואוקראינה. היא מין נודד, החורף באפריקה שמדרום לסהרה, במיוחד במוזמביק, זימבבואה, וזמביה. מזדמנת נדירה במערב אירופה.
תיאור והתנהגות

אורכה של החטפית לבנת-עורף כ-12–13.5 ס"מ. הזכר בלבוש קיץ בעיקר שחור מלמעלה ולבן למטה, עם צווארון לבן, כתם כנף לבן גדול בבסיס אברות היד ובשלישוניות, זנב שחור (אם כי לזכרים מסוימים יש צידי זנב לבנים) וכתם לבן גדול על המצח. העל-שת בהיר. המקור שחור ובעל צורה רחבה אך מחודדת האופיינית לאוכלי חרקים אוויריים. מלבד ציד חרקים במעוף, מין זה לוכד זחלים בסבך העצים וגם מלקט פירות יער.
לזכרים בלבוש חורף, נקבות וצעירים, הצבע השחור מוחלף בחום בהיר, וייתכן שיהיה קשה מאוד להבדיל אותם מחטפיות שחורות-לבנות אחרות, במיוחד מחטפית שחורת-עורף (F. hypoleuca) וחטפית טורקית (F. semitorquata), איתו גם מתקיימת רביית כלאיים במידה מוגבלת.
זהו מין של חורשות נשירים, פארקים וגנים, עם העדפה לעצים מבוגרים עם חללים בהם הוא מקנן. החטפיות בונות קן פתוח בחור בעץ, וגם בתיבות קינון מעשה ידי אדם. בדרך כלל התטולה מכילה 5–7 ביצים. השירה היא שריקות איטיות, בשונה מחטפית שחורת-עורף. חטפיות לבנות-עורף מסוגלות לחקות את שירתן של חטפיות טורקיות באוכלוסיות סימפטריות.
מחקר גנטי

חטפית לבנת-עורף משמשת כמין מודל הן באקולוגיה והן בגנטיקה, והיא אחת ממיני העופות הראשונים שהגנום שלו רוצף במלואו. נתונים ספקטרומטריים חוזרים ונשנים שנלקחו מחטפיות לבנות-עורף זכרים גילו שיש למדוד את הרפלקטיביות של הנוצות במהלך החיזור, התקופה העיקרית של האיתות המיני, עם ירידה בתכונות הספקטרליות במהלך עונת הרבייה.
באוכלוסייה טבעית של חטפיות לבנות-עורף גילוי עריות מתרחש באופן נדיר, אך כאשר הוא מתרחש יש לו השלכות שליליות חמורות על מאפייני הכושר כגון שיעור הצלחת הבקיעה.
גלריה

זכר, יער ביאלובייסקה, פולין
זכר בשירה
זכר בפתח הקן
נקבה בפתח הקן
לוח המכיל איורים של החטפיות השחורות-לבנות האירופיות
ביצים, אוסף מוזיאון ויסבאדן
הערות שוליים

↑  חטפית לבנת-עורף באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ד"ר יואב פרלמן, חטפית לבנת-עורף, באתר הצפרות הישראלי
↑  Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London, United Kingdom: Christopher Helm. pp. 38, 167. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Briedis, M.; Hahn, S.; Gustafsson, L.; Henshaw, I.; Träff, J.; Král, M.; Adamík, P. (2016). "Breeding latitude leads to different temporal but not spatial organization of the annual cycle in a long-distance migrant". Journal of Avian Biology. 47 (6): 743–748. doi:10.1111/jav.01002.
↑  Veen, Thor; Borge, Thomas; Griffith, Simon C.; Saetre, Glenn-Peter; Bures, Stanislav; Gustafsson, Lars; Sheldon, Ben C. (במאי 2001). "Hybridization and adaptive mate choice in flycatchers". Nature. 411 (6833): 45–50. Bibcode:2001Natur.411...45V. doi:10.1038/35075000. PMID 11333971. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Haavie, J.; Borge, T.; Bures, S.; Garamszegi, L. Z.; Lampe, H. M.; Moreno, J.; Qvarnström, A.; Török, J.; Saetre, G.-P. (2004-01-29). "Flycatcher song in allopatry and sympatry - convergence, divergence and reinforcement". Journal of Evolutionary Biology. 17 (2): 227–237. doi:10.1111/j.1420-9101.2003.00682.x. PMID 15009256.
↑  Ellegren, Hans; Smeds, Linnéa; Burri, Reto; Olason, Pall I.; Backström, Niclas; Kawakami, Takeshi; Künstner, Axel; Mäkinen, Hannu; Nadachowska-Brzyska, Krystyna (24 באוקטובר 2012). "The genomic landscape of species divergence in Ficedula flycatchers". Nature (באנגלית). 491 (7426): 756–760. Bibcode:2012Natur.491..756E. doi:10.1038/nature11584. ISSN 0028-0836. PMID 23103876. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hegyi, G.; Laczi, M.; Boross, N.; Jablonsky, M.; Kötél, D.; Krenhardt, K.; Markó, M.; Nagy, G.; Rosivall, B.; Szász, E.; Garamszegi, L.Z. (2019). "When to measure plumage reflectance: a lesson from Collared Flycatchers Ficedula albicollis". Ibis. 161 (1): 27–34. doi:10.1111/ibi.12648.
↑  Kruuk, Loeske E. B.; Sheldon, Ben C.; Merilä, Juha (2002-08-07). "Severe inbreeding depression in collared flycatchers (Ficedula albicollis)". Proceedings. Biological Sciences. 269 (1500): 1581–1589. doi:10.1098/rspb.2002.2049. PMC 1691074. PMID 12184828.
זאב קון

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1930 נירג'האזה, הונגריה 
 פטירה:  20 ביוני 2024 (בגיל 94) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 
זאב קון (‏16 באפריל 1930 –  20 ביוני 2024) היה צייר ישראלי ממוצא הונגרי.
ביוגרפיה

זאב קון נולד בעיר נירג'האזה בצפון מזרח הונגריה. כנער עבד בחנות לציוד אמנות בבעלות הוריו, בלנקה ושנדור.
לאחר שהחל גירוש יהודי הונגריה במרץ-אפריל 1944, נשלח זאב קון בן ה-14 תחילה למחנה הריכוז אושוויץ, לאחר מכן למחנה הריכוז יאבורז'נו, הממוקם במרחק של 23 קילומטרים מאושוויץ. ומינואר עד אפריל 1945 נכלא במחנות גרוס-רוזן, בוכנוואלד ופלוסנבורג.
ב-23 באפריל 1945 שוחררו אסירי מחנה פלוסנבורג על ידי חיילים אמריקאים. בסוף אוגוסט 1945 חזר קון להונגריה, וחידש את לימודיו. מאוחר יותר הוא התקבל ללימודים ב-Magyar Képzőművészeti Főiskola בבודפשט (הנקראת כיום האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות ) בסתיו 1947, שם למד למעלה משנה וחצי.
ב-1949, כשהמשטר הפוליטי הפרו-קומוניסטי החדש הפך דכאני יותר ויותר, הצטרף לקבוצה של שלושים יהודים מארגון "השומר הצעיר" והצליח לחצות בחשאי את גבול צ'כיה, ובהמשך הגיע לאיטליה דרך אוסטריה. בעיר בארי עלתה הקבוצה על ספינה שהביאה אותם לישראל. הוא התיישב לראשונה בקיבוץ גבעת-חיים. עם זאת, הוא לא שהה שם זמן רב, שכן בשנת 1951 הוא הפך לסטודנט באקדמיה לאמנויות יפות בווינה.
באקדמיה היה קון מקורב לאנטון להמדן (יליד 1929) ולארנסט פוקס (1930–2015). באמנותו, האחרון התמקד בדימויים של אפוקליפסה, ויצר ציורים שצוירו מתוך אימה ופחד מהמוות. עם שובו ארצה הצטרף לאגודת הציירים והפסלים בישראל. בשנת 1973 הוענק לו פרס מקס נורדאו לאמנויות. ציוריו זכו להערכה מצד חובבי אמנות גם במגזר הלא-יהודי הישראלי.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קון נישא לציירת ניצולת השואה הדי קון. בנם הוא הצייר שי קון.
תערוכות ועבודות

קון הציג את עבודותיו ברחבי הארץ (למשל ירושלים, 1954, תל אביב, 1959, 1961, 1963, 1964, 1968, פריז 2014), ונהריה (1988), וכן בבריסל (1960), פריז (1962, 1972, 1994), לונדון (1965), סידני (1967), ניו יורק (1968), לוס אנג'לס (1968), דטרויט (1970), אמסטרדם (1972), סטוקהולם (1975), אנטוורפן (1976) וברלין (1987). שנים רבות עבד קון בצפת, שם החזיק גלריה משלו, אך בהמשך חזר לתל אביב, שם התגורר עד פטירתו.
עבודותיו של קון נמכרו בהצלחה על ידי גלריות רבות בהן "תירוש", "מצארט", "מונטיפיורי", "אגוזי" ואחרים. לדברי מבקר האמנות פרופסור ג'. רקאנאט, ציוריו זכו להערכה רבה בקרב אספני אמנות וחובבי אמנות.
הערות שוליים

1 2  Alek D. Epstein (באפריל 2016). "Painting After Auschwitz: Zeev Kun and a Dialog with the Shadows of the Past". Hadashot.kiev.ua (ברוסית). p. 7. נבדק ב-2016-06-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kun, Heddy and Zeev | Hana Greenfield's Israeli Art Collection". Hanasisraeliartcollection.wordpress.com. 5 באפריל 2011. נבדק ב-2016-06-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Information Center for Israeli Art | The Israel Museum, Jerusalem". Imj.org.il. נבדק ב-2016-06-05.
↑  "קון זאב". Alkaragallery.co.il. נבדק ב-2016-06-05.
↑  Exhibition of Paintings of Zeev Kun. Catalogue. Tel Aviv: Gallery 220, 1968.
↑  Zeev Kun. Brave New World. Catalogue. Tel Aviv: David Art Gallery, 2014.
↑  Zeev Kun. Paintings. Israel: Nahariya Municipal Museum, 1988
↑  Zeev Kun. Paintings. New York: Murray Greenfield Gallery, 1968.
↑  Zeev Kun. Peintures. Paris: Galerie Marigny, 1972.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 273405  NLI: 987007515194905171  GND: 174319568  RKD: 301422  ULAN: 500483846  VIAF: 188825292   WorldCat (עם VIAF): 188825292
חיים אבירי

| --- | --- |

 לידה:  אפריל 1920 
 פטירה:  ינואר 2013 (בגיל 92) 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, הוראת המתמטיקה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אהל שם (בית ספר) 
 
חיים אבירי (25 באפריל 1920 - ינואר 2013) היה מורה למתמטיקה ומחבר ספרי לימוד בתחום זה.
חיים אבירי נולד במקוב מזובייצקי, פולין. עלה לארץ בשנת 1935. הוא קיבל תואר שני מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום לימודיו החל לעבוד בהוראת מתמטיקה בבתי ספר תיכוניים ובפרט "אהל שם" ברמת גן.
אבירי מוכר בעיקר בשל ספרי הוראת המתמטיקה שכתב במשך עשרות שנים, ומאות אלפי תלמידי תיכון נעזרו בהם בלימודיהם.
מספריו

להלן מספר מהספרים שהוציא:
אלגברה לבחינות בגרות: שלוש יחידות לימוד יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1981
אלגברה מצומצמת; אוסף בעיות שיטתי לתלמידי בתי ספר תיכונים ונבחנים חיצוניים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1968, מכיל 88 עמודים
אלגברה ספרותית: מבחר בעיות בצירוף הדרכה ופתרונות, יצא לאור על ידי הוצאת המכון הישראלי להשכלה בכתב, בשנת 1974
אלגברה רחבה; אוסף שיטתי של בעיות לתלמידי המגמות המתמטיות ולמתכוננים לקונקורסים לבתי-ספר גבוהים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב - מכון ישראלי להשכלה, בשנת 1983
אלגברה רחבה: ארבע וחמש יחידות לימוד - אוסף חדש של בעיות ותרגילים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1985
אלגברה תיכונית - חוג ראשון + חוג שני, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1979
אלגברה תיכונית מורחבת: 4-5 יחידות לימוד, יצא לאור על ידי הוצאת מישל"ב - מכון ישראלי להשכלה בכתב, בשנת 1980
בעיות באנליזה מתימטית: שלוש יחידות לימוד, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1983
גאומטריה אנליטית (4 ו-5 יחידות לימוד): אוסף בעיות - מהדורה מורחבת ומעודכנת, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1997
גאומטריה וטריגונומטריה: ספר לימוד לתלמידים בכל מסלולי החינוך הטכנולוגי, יצא לאור על ידי הוצאת אורט, בשנת 1994
חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי - מבחר שיטתי של בעיות ותרגילים, יצא לאור על ידי הוצאת חידוש, מכיל 82 עמודים
טריגונומטריה - ספר לימוד ושאלון, יצא לאור על ידי הוצאת חידוש, בשנת 1990, מכיל 188 עמודים
יסודות המתמטיקה המודרנית : ספר לימוד לתלמידים בבתי-ספר על-יסודיים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1979
מתמטיקה : תדריך לסימנים, הגדרות, נוסחות ומשפטים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב - מכון ישראלי להשכלה, בשנת 1974
סטטיסטיקה - מגמה חברתית, יצא לאור על ידי הוצאת מכון ישראלי להשכלה
שאלון טריגונומטרי, יצא לאור על ידי הוצאת חידוש, בשנת 1964, מכיל 67 עמודים
שיעורים בגאומטריה של המישור (מהד' מורחבת), יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1988
שעורים בהסתברות ובסטטיסטיקה : 3 יחידות לימוד, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב - מכון ישראלי להשכלה, בשנת 1983
הערות שוליים

↑  הספרים של חיים אבירי, באתר "סימניה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307182105171  ISNI: 0000 0000 6836 192X  LCCN: nr98034185  SUDOC: 258260955  VIAF: 97470264   WorldCat (עם VIAF): 97470264 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חסידן מילקי

| חסידן מילקי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חסידאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חסידתיים
סוג:: חסידן
מין:: חסידן מילקי
שם מדעי
 Mycteria leucocephala ‏ראפלס, 1822
תחום תפוצה


חסידן מילקי (שם מדעי: Mycteria leucocephala) הוא עוף מים מהסוג חסידן שבמשפחת החסידתיים החי בדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

גובה החסידן כ-91-97 ס"מ ומשקלו 2-2.5 ק"ג. הוא בעל מקור מעוקל צהוב עם עיניים שחורות מוקפות טבעת צהובה והעור ורוד. שאר הגוף לבן למעט קצוות הזנב והכנפיים השחורים והרגליים הוורודים.
החסידן חי בביצות ובחופים בסומטרה, ג'אווה, סולאווסי, מלזיה, קמבודיה, דרום וייטנאם, באלי, כמה איים קטנים באינדונזיה וכנראה שגם בדרום תאילנד. החסידנים מחטטים בביצות ובחופים ומחפשים יחדיו מזון.
הם ניזונים בעיקר מדגים (בייחוד מיבשתנים החיים על החוף), מחסילונים ומסרטנים.
עוף זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה בבתי גידולם, גידול אנושי מואץ ולעיתים גם ציד וסחר בגוזלים.
הערות שוליים

↑  חסידן מילקי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חסידתיים |
| --- | --- | --- |
| פשוק מקור | פשוק-מקור אסייתי • פשוק-מקור אפריקני |  |
| חסידה | חסידה שחורה • חסידה אבדימית • חסידה לבנת-גרון • חסידת סטורם • חסידת מגווארי • חסידה לבנה • חסידה מזרחית |  |
| חסידת אוכף | חסידת האוכף • חסידה שחורת-צוואר |  |
| יאבירו (סוג ומין יחיד) | יאבירו |  |
| מרבו | מרבו אפריקני • מרבו קטן • מרבו ענק |  |
| חסידן | חסידן מילקי • חסידן אפריקני • חסידן צבוע • חסידת עצים |  |
טאג'יי גייל

טאג'יי גייל (באנגלית: Tajay Gayle; נולד ב-2 באוגוסט 1996) הוא אתלט ג'מייקני, אלוף העולם (דוחה 2019) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה > 2019

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בלימה, פרו באוגוסט 2019 זכה גייל במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.17 מטר, אחרי חואן מיגל אצ'באריה מקובה (8.27 מטר).
ביוגרפיה > 2019 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה ספטמבר 2019 זכה גייל במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא לאומי חדש של 8.69 מטר, לפני ג'ף הנדרסון מארצות הברית (8.39 מטר) וחואן מיגל אצ'באריה (8.34 מטר).
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לרוחק: 8.69 מטר (2019), שיא ג'מייקה
ויליאם מוריסון, ויקונט דונרוסיל הראשון

ויליאם שפרד מוריסון, ויקונט דונרוסיל הראשון (באנגלית: William Shepherd Morrison, 1st Viscount Dunrossil; ‏ 10 באוגוסט 1893 – 3 בפברואר 1961) היה מדינאי בריטי שכיהן כיושב ראש בית הנבחרים הבריטי וכמושל הכללי ה-14 של אוסטרליה.
ראשית חייו

מוריסון נולד בסקוטלנד, התחנך בקולג' ג'ורג' ווטסון ולמד באוניברסיטת אדינבורו. במלחמת העולם הראשונה הוא התגייס לצבא הבריטי ושירת ברגימנט ארטילריה בצרפת. במסגרת זו הוענק לו עיטור הצלב הצבאי. ב-1919 הוא סיים את שירותו הצבאי בדרגת קפטן. ב-1929 הוא נבחר לבית הנבחרים הבריטי מטעם המפלגה השמרנית. בתקופות כהונתו כחבר הפרלמנט הוא זכה לכינוי "שייקס" (Shakes), בשל הרגלו לצטט מיצירותיו של ויליאם שייקספיר.
קריירה פוליטית

למוריסון הייתה קריירה ארוכה כשר בממשלותיהם של ארבעה ראשי ממשלה (רמזי מקדונלד, סטנלי בולדווין, נוויל צ'מברלין ווינסטון צ'רצ'יל). בין התפקידים שבהם הוא כיהן היו: המזכיר הפרלמנטרי של התובע הכללי, המזכיר הפיננסי של שר האוצר, שר החקלאות והדיג, שר המזון, שר הדואר והשר לתכנון הכפר.
במהלך מסע הבחירות הכלליות בבריטניה (1945), תקף מוריסון את הסוציאליזם וטען שגם היטלר ומוסוליני החלו את דרכם כסוציאליסטים. ב-1947 הוא התנגד לרעיון של הנפקת תעודות זהות, שהיו נהוגות במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל אמונתו שהן לא היוו כלי אפקטיבי לשליטה על פורעי חוק. ב-1951, עם שובם של השמרנים לשלטון, נבחר מוריסון לתפקיד יושב ראש בית הנבחרים.
המושל הכללי של אוסטרליה

מוריסון כיהן כיושב ראש בית הנבחרים עד 1959, כאשר הוא הודיע שהוא לא יתמודד בבחירות הכלליות שנערכו באותה שנה ותחת זאת הוא יפרוש מסיבות בריאות. כפי שהיה נהוג לגבי יושבי הראש של בית הנבחרים, הוענק לו תואר ויקונט דונרוסיל. בהתחשב במצב בריאותו, הופתעו רבים לשמוע את ההכרזה על בחירתו לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה עם סיום תפקידו של סר ויליאם סלים. במקביל הוענק לו תואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. באותה תקופה הרעיון של מינוי בריטי לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה היה כבר לא פופולרי, אך ראש ממשלת אוסטרליה מטעם המפלגה הליברלית האוסטרלית, רוברט מנזייס, היה נחוש בדעתו לשמור על הקשרים עם בריטניה באופן זה, במיוחד שמוריסון היה סקוטי.
מותו

מוריסון החל לכהן בתפקידו ב-2 בפברואר 1960. שנה ויום לאחר מכן, ב-3 בפברואר 1961, הוא מת באופן פתאומי בקנברה. הוא נקבר בכנסייה ההיסטורית על שם יוחנן המטביל בקנברה ועד היום הוא המושל הכללי היחיד של אוסטרליה שמת בעת כהונתו.
הערות שוליים

↑  Identity cards in the UK - a lesson from history
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: dunrossil-first-viscount-10073  Trove: 1479096
חסידות שפיקוב

|  שורשים, סיווג והנהגה |
| --- | --- |
 דת:  יהדות
 קבוצה:  תנועת החסידות
 התפלג מ:  חסידות סקווירה
 מייסד:  רבי מנחם נחום טברסקי
 
חסידות שפיקוב הייתה חסידות בת של חסידות סקווירא. האדמו"ר הראשון בחסידות היה רבי מנחם נחום טברסקי. בהמשך השתלבה החסידות עם חסידות רוז'ין, כשרבי שלום יוסף פרידמן, נהיה לאדמו"רה. כחסידויות רבות, החסידות נכחדה, עקב השלטון הקומוניסטי ועקב השואה.
תולדות החסידות

רבי מנחם נחום טברסקי, בנו השני של רבי יצחק מסקווירא, כיהן ברבנות שפיקוב ולאחר פטירת אביו, בניסן תרמ"ה, החל לכהן שם גם כאדמו"ר. היה חתנו של דודו רבי דוד מטולנא. נפטר בא' בניסן תרמ"ו.
את מקומו מילא בנו רבי מרדכי טברסקי, חתנו של דודו זקנו רבי יוחנן מרחמסטריווקא. נפטר בניסן תרע"ד. אחריו כיהנו בניו רבי יצחק נחום ורבי משה דוד מרשקוב, וחתנו רבי שלום יוסף פרידמן. בשנת תרפ"ו, כאשר מונה רבי יצחק נחום לכהן כרבה של ראווה-רוסקה, הפך רבי שלום יוסף לאדמו"ר המרכזי של חסידות שפיקוב.
רבי שלום יוסף השתייך לחסידות רוז'ין, שדרכה שונה מחסידות שפיקוב שמוצאה משושלת צ'רנוביל. לאחר מלחמת העולם הראשונה, שבה נמלטו כל אדמו"רי רוז'ין לווינה ולפולין, נשאר האדמו"ר היחידי מבית רוז'ין ברחבי רוסיה, וחסידי רוז'ין הרוסיים נהיו לחסידיו, בהם אף זקנים שהיו אצל אבי השושלת רבי ישראל מרוז'ין. בשנת תר"פ התפרצה מגפת טיפוס באזור, אשתו נפטרה בחודש שבט והוא נפטר בחודש אדר. כמו כן בנו ישראל נפטר באותה שנה ונקבר ליד אביו.
בניו הנותרים של רבי שלום יוסף היו רבי דוד ורבי יצחק. רבי דוד הוצרך להימלט משפיקוב עקב רדיפות השלטונות, ואחיו הצעיר, רבי יצחק (כ"ו באייר תרס"ג, 1903 - י"ד באב תשנ"ב, 1992), שהיה בחור בן 17, הוכתר לאדמו"ר כממלא מקום אביו. לאחר מספר חודשים אף הוא הוצרך להימלט, וחזר לבוהוש, שם נישא לנכדתו של האדמו"ר, יוכבד פייגא בת רבי מנחם מנדל פרידמן (אחיו של אביו), חתן רבי ישראל שלום יוסף פרידמן (דודו זקנו). בהמשך כיהן באדמו"רות שפיקוב בבוקרשט, ולאחר פטירת חותנו, קיבל גם את אדמו"רות בוהוש. לאחר המלחמה השתמש בשתי השמות, אך עם השנים נודע כאדמו"ר מבוהוש בלבד, וכך נכחד שם חסידות שפיקוב.
הרב יחיאל יהושע רבינוביץ, בן רבי דוד ירחמיאל צבי רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא רמת אהרן שהוא חתן חתנו של רבי יצחק מבוהוש-שפיקוב, מכהן משנת תשע"ה כאדמו"ר משפיקוב באנטוורפן שם הקים את קהילת דרכי יצחק "שפיקוב".
זאב קאסטר

הצייד הפדרלי ויליאמס (משמאל) יחד עם חוואי מקומי וגופתו של זאב קאסטר
זאב קאסטר (באנגלית: Custer Wolf) הוא כינויו של זאב אפור אשר גרם נזק רב לבעלי חיים של חוואים באזור העיר קאסטר שבדקוטה הדרומית בין השנים 1911–1920. נזקיו של הזאב מוערכים ב-25,000 דולר. הזאב נורה על ידי צייד של הממשלה הפדרלית אשר עקב אחריו במשך חודשים.
אגדת זאב קאסטר

החל משנת 1911 החלו חוואים בדקוטה הדרומית לסבול ממתקפות של זאב אפור אשר הרג אינספור סוסים, בקר ותרנגולים. מתקפות הזאב התאפיינו בהרג עודף; הוא נהג לאכול רק חלק קטן מקרבנותיו, והיה הורג את השאר ללא סיבה. הנזק שגרם הזאב מוערך בכ-25,000 דולר (שווה ערך לכ-320,000 דולר בשנת 2020) החוואים לא הצליחו לעצור את הזאב, והוא חמק גם מציידים מקצועיים וציידי ראשים שהגיעו לאזור במטרה ללכוד אותו. אחד מהם עקב אחריו במשך חמש שנים תמימות לפני שוויתר. הפרס על ראשו עלה בהדרגה מ-100 דולר ל-500 דולר, פי עשרה מהמחיר הרגיל של לכידת זאב באותה תקופה. המתקפות נמשכו תשע שנים, והחוואים התייאשו והאמינו שהן לא יפסקו עד שהזאב ימות מוות טבעי.
סביב הזאב מקאסטר נפוצו אגדות רבות בקרב החוואים המקומיים. רבים מהם האמינו כי הוא לא זאב רגיל אלא "מפלצת טבע" כלשהי. רווחו אף שמועות כי הוא תוצר של הכלאה בין זאב אפור לפומה. שמועות אחרות גרסו כי בת זוגו וגוריו של הזאב נהרגו בידי ציידים, ומאז הזאב משתולל כדי לנקום בבני האדם.
לכידת הזאב

ב-1920 משרד החקלאות של ארצות הברית שכר את שירותיו של הצייד ה. פ. ויליאמס במטרה להרוג את זאב קאסטר. ויליאמס היה צייד רב ניסיון, שלזכותו נרשמו יותר מ-1,000 הריגות של זאבים ברחבי מערב ארצות הברית מסוף המאה ה-19 ועד אמצע שנות ה-20 של המאה ה-20. באפריל 1920 הגיע ויליאמס לאזור הפעילות של הזאב, והצליח לתצפת עליו כמה פעמים. הוא גילה כי מדובר בזאב מבוגר אשר פרוותו הפכה לבנה לחלוטין. כמו כן הוא גילה כי אל הזאב מתלווים בדרך קבע שני זאבי ערבות. הם הקפידו לשמור על מרחק בטוח מזאב קאסטר, אולם נהגו להזהיר אותו מפני סכנות, והוא בתמורה אפשר להם לאכול חלק מבעלי החיים שהרג. ויליאמס הצליח להרוג את שני זאבי הערבות, מה שהפחיד את זאב קאסטר וגרם לו להתרחק מעט מהחוות החקלאיות.
ויליאמס עקב אחרי הזאב במשך כל חודשי הקיץ, אולם לא הצליח ללכוד אותו. בתחילת אוגוסט הוא איבד את עקבותיו, אולם בתחילת ספטמבר הוא גילה באחת המלכודות שפיזר באזור קווצת פרווה לבנה אשר העלתה אותו מחדש על עקבותיו של הזאב. במקביל, החוואים בסביבה התלוננו על חידוש המתקפות. באמצע אוקטובר, הזאב עלה על אחת המלכודות של ויליאמס. הוא נפצע קשה, אולם הצליח להתרחק מהאזור בצליעה. הוא הותיר אחריו שובל דם שאפשר לוויליאמס לעקוב אחריו. ב-11 באוקטובר מצא ויליאמס את הזאב הפצוע במרחק של 4.8 ק"מ משם וירה בו למוות.
ויליאמס לקח את גופת הזאב עמו לקאסטר. החוואים הופתעו לגלות כי מדובר בזאב רגיל לחלוטין, אם כי גדול וכבד מעט יותר מהנפוץ. ויליאמס בחן את שיניו וחיווה את דעתו כי הוא היה מסוגל לצוד לפחות עוד 15 שנים. בראיון שנערך עמו 40 שנים מאוחר יותר, הודה ויליאמס כי זאב קאסטר היה הציד הקשה ביותר בחייו.
בתרבות

ב-1966 פרסם הזואולוג רוג'ר קאראס את הספר "הזאב מקאסטר". הספר הוא למעשה ביוגרפיה מדומיינת של הזאב אשר חי חיים מאושרים בחברה ההרמונית של הזאבים, עד שהאדם פולש לארצו והוא יוצא למסע נקם. הספר תורגם לעברית, ויצא לאור בשנת 1977 בהוצאת מרגנית תחת השם "הזאב מדקוטה".
לקריאה נוספת

Bell, W. B. (1921), "Hunting down stock killers", p. 297 in Yearbook of agriculture, L. C. Everad. editori. USDA.
Gipson, P. S. et al. (1998), "Famous North American Wolves and the Credibility of Early Wildlife Literature", Wildlife Society Bulletin, 26:4
Merritt, D. "World's Greatest Animal Criminal Dead", U.S. Department of Agriculture Division of Publications Press Service (17 gennaio, 1921)
Merrit, J., "The Custer", Field & Stream, p. 103 (marzo 1988)
Young, Stanley P.; Goldman, Edward A. (1944). The Wolves of North America, Part I. New York, Dover Publications, Inc. p. 277.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זאב קאסטר".
חיימה השני, מלך אראגון

חיימה השני, מלך אראגון (בספרדית: Jaime; בקטלאנית: Jaume;‏ 10 באוגוסט 1267 – 2 בנובמבר 1327), היה מלך אראגון בין השנים 1291–1327.
ביוגרפיה

חיימה השני נולד ב-10 באוגוסט 1267 בולנסיה, לפרו השלישי, מלך אראגון וקונסטנצה מסיציליה, מלכת אראגון, בתם של מנפרד, מלך סיציליה וביאטריצ'ה מסבויה, מרקיזת סאלוצו.
בשנת 1285 מת אביו פרו השלישי מלך אראגון, ונחלתו פוצלה בין בניו: אלפונסו השלישי ירש את ממלכת אראגון, ואילו חיימה ירש את ממלכת סיציליה. בשנת 1291 מת אחיו אלפונסו השלישי, וחיימה ירש גם את ממלכת אראגון. בשנת 1295 התיר האפיפיור בוניפקיוס השמיני לחיימה לכבוש את סרדיניה וקורסיקה, תמורת ויתורו על סיציליה לטובת אחיו פדריקו השלישי, מלך סיציליה.
חיימה איחד את אראגון, קטלוניה, ולנסיה ומיורקה למדינה אחת, ודיכא ביד קשה את התמרדויות האצילים בממלכה.
ב-2 בנובמבר 1327 מת חיימה השני, ובנו אלפונסו הרביעי עלה לשלטון במקומו.
יחסו ליהודים

חיימה הגן על היהודים מפני הקנאים הנוצרים של מסע הצלב של הרועים ב-1230 ומידי האינקוויזיציה, ואף התיר את כניסת מגורשי צרפת בשנת 1306 לארצו.
משפחתו

בשנת 1291 התחתן חיימה עם איזבלה מקסטיליה, דוכסית בריטני, בתם של סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה ומריה דה מולינה, אך בשנת 1295 בוטלו הנישואים.
בשנת 1295 התחתן חיימה עם ביאנקה דה אנז'ו, בתם של שארל השני, מלך נאפולי ומריה מהונגריה, מלכת נאפולי, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
חיימה מאראגון (1296–1334)
אלפונסו הרביעי, מלך אראגון (1299–1336)
מריה מאראגון, ליידי קמרוס (1299–1316)
קונסטנס מאראגון, נסיכת ויאנה (1300–1327)
חואן מאראגון, ארכיבישוף טולדו (1304–1334)
איזבלה מאראגון, מלכת גרמניה (1305–1330)
פדרו הרביעי, רוזן ריבאגורסה (1305–1381)
ביאנקה מאראגון (1307–1348)
רמון ברנגר, רוזן אמפוריאס (1308–1366)
ויולאנטה מאראגון, רוזנת לונה (1310–1353)
בשנת 1315 התחתן חיימה עם מארי דה ליזיניאן, בתם של הוגו השלישי, מלך קפריסין ואיזבל ד'איבלין, אך לא היו לו ילדים ממנה.
בשנת 1322 התחתן חיימה עם אליסנדה דה מונקאדה, בתם של פדרו השלישי, דה מונקאדה ואליסנדה דה פינוס, אך לא היו לו ילדים ממנה.
בנוסף היו לחיימה 3 ילדים לא חוקיים.
חיימה לורנטה

| --- | --- |
לורנטה בשנת 2018
לורנטה בשנת 2018
 לידה:  12 בדצמבר 1991 (בן 32) מורסיה, ספרד
 שם לידה:  חיימה לורנטה לופז
 מדינה:  ספרד
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 עיסוק:  שחקן
 בן זוג:  מריה פדרזה (2020–2018)
 מספר צאצאים:  1 1 
 פרופיל ב-IMDb
 
חיימה לורנטה לופז (בספרדית: Jaime Lorente López; נולד ב-12 בדצמבר 1991) הוא שחקן ספרדי, אשר זכה להצלחה עולמית בזכות השתתפותו בסדרות "אליטה" ו"בית הנייר".