stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלם (אל)
הערות שוליים

↑  Michael P. Streck, Das amurritische Onomastikon der altbabylonischen Zeit. Band 1: Die Amurriter, die onomastische Forschung, Orthographie und Phonologie, Nominalmorphologie, Ugarit-Verlag, 2000, עמ' 265, 267, 326
1 2 3 4  H. B. Huffmon, "SHALEM שׁלם", in: K. van der Toorn, B. Becking, P. W. van der Horst (eds.), Dictionary Of Deities And Demons In The Bible, Brill, 1999, p. 756
↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 376, 415
↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 115, 420, וראו גם Stephanie Lynn Budin, "Phallic Fertility in the Ancient Near East and Egypt", in: Nick Hopwood, Rebecca Flemming, Lauren Kassell (eds.), Reproduction: Antiquity to the Present Day, Cambridge University Press, 2018, pp. 35–36, doi:10.1017/9781107705647.006
↑  שמואל אפרים ליונשטם, שמואל אחיטוב, אנציקלופדיה מקראית ו', מוסד ביאליק, 1981, עמ' 315, ערך "ענת"
↑  Jacqueline Gachet-Bizollon, Le panneau de lit en ivoire de la Cour III du Palais Royal d'Ougarit, Syria 78, 2001, עמ' 36 doi: 10.3406/syria.2001.7698‏, JSTOR 4199378
↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 401–411
↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 682-690 – לוח UT 607
↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 699, 703 – לוח UT 608
↑  KTU2 1.123
↑  KTU2 3.8, 4.382
↑  Cyrus H. Gordon, Ugaritic Textbook, Pontifical Biblical Institute, 1965, עמ' 516
↑  KAI 32; CIS I 13; M. Lidzbarski, Handbuch der nordsemitischen Epigraphik, Weimar, 1898, S. 433
↑  נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, 1942, עמ' 71
1 2  Frank L. Benz, Personal Names in the Phoenician and Punic Inscriptions, Gregorian Biblical BookShop, 1972, עמ' 418
↑  ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 153
↑  John Gray, The Desert God ʿAṮTR in the Literature and Religion of Canaan, Journal of Near Eastern Studies 8, 1949, עמ' 72–83
↑  H. B. Huffmon, "SHALEM שׁלם", in: K. van der Toorn, B. Becking, P. W. van der Horst (eds.), Dictionary Of Deities And Demons In The Bible, Brill, 1999, p. 757
| --- | --- |
ערך טוב: 
| אלים במיתולוגיה הכנענית |
| --- | --- | --- |
| מפחרת האלים | אל (אל קונה ארץ) • אשרה • בעל־הדֻּ/הדד • ענת • עשתרת • דגן • אדון • בעלת גבל • בוהו • מוֹת • בעל פעור • ים • שמש • ירח  • כושר וחסיס • כושרות • רשף • חורון • קדש • אשמון • עשתר • כמוש • מלך • קוס • יהוה • שחר • שלם • צד • נכל ואב • שכמן ושנם • לויתן • תנין (אנ') • מלקרת • תנת • בעל חמון • פמי (אנ') • סכן • צדק (אנ') • מישור (אנ') • שלמן • גד • רפאים |  |
| אתרים מקודשים | מרום צפון • חכפת • כפתר • עשתרות • תותול |  |
| ספרוּת | שירה אוגריתית: עלילות בעל וענת ‧ עלילת אקהת ‧ עלילת כרת ‧ הולדת שחר ושלם ‧ חתונת ירח ונכל ‧ לחש עלילת האלים הנאבקים בנחש • כתבי סכניתן |  |
| פולחן | במות • מרזח • פסלים מצבות • מצבות נדר • בית אל • כס עשתרת • מקדש מגדול • תרפים • נסך וקטורת • מזבחות אבן ונחושת • קורבנות, זבחים, מנחות, זבח חלב, שלמים, כליל ועולות • העלאה באוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: jo2016908780 
לוח הולדת שחר ושלם
אף אחד לא בא לי

| --- | --- |

 סינגל בביצוע קרולינה
 מתוך האלבום מה אעשה עכשיו?
 יצא לאור:  2009 
 שפה:  עברית 
 אורך:  4.01 דק' 
 כתיבה:  קרולינה, קותימן 
 לחן:  קרולינה, קותימן 
 
אף אחד לא בא לי הוא פזמון שכתבו קרולינה (קרן אברץ), קותימן (אופיר קותיאל), רונן סאבו ואלרן דקל, הלחינו אברץ, קותיאל וסאבו וביצעה קרולינה. השיר יצא לאור בשנת 2009.
רקע

השיר נכלל באלבום הבכורה של קרולינה "מה אעשה עכשיו?", שיצא לאור בדצמבר 2009. הוא שיר אהבה עצוב ומריר.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת התש"ע (2010) של רשת ג' וערוץ 24 דורג השיר במקום החמישי. במצעד המקביל של גלגלצ ו־ynet דורג השיר במקום ה־17.
בשנת 2021 היה השיר לשיר הנושא של הסדרה "עלומים". ביצע אותו יניב אלמנך, שחקן בסדרה.
הערות שוליים

↑  עינב שיף‏, בכורה: קרולינה – "אף אחד לא בא לי", באתר וואלה, 8 בדצמבר 2009
↑   אף אחד לא בא לי, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:01)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנטי-פמיניזם

מתנגדים לתנועת זכויות הנשים בארצות הברית בתחילת המאה ה-20
אנטי-פמיניזם היא אידאולוגיית ההתנגדות לחלק מצורות הפמיניזם או לכולן. בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, האנטי-פמיניזם התעורר כנגד מדיניות שהציעה זכויות לנשים, כגון זכות בחירה, זכות להשכלה, זכויות קניין וגישה למניעת הריון. באמצע ובסוף המאה ה-20, אנטי-פמיניסטים התנגדו לעיתים קרובות לתנועה למען הזכות להפלה. מתחילת המאה ה-21, אנטי-פמיניזם כולל בתוכו מושגים כמו פוסט־פמיניזם והתנגדות למגדר (אנ'). התופעה קיימת ברחבי העולם וקשורה לתפיסה פוליטית שמרנית, דתית ולאומנית. על פי האנטי-פמיניזם זוכות נשים לזכויות יתר הפוגעות בגברים והפמיניזם פוגע במעמד המשפחה.
היסטוריה

תחילתה של תנועת האנטי־פמיניזם מיוחסת למחאות בארצות הברית סביב התיקון לשוויון זכויות בשנות ה־80 של המאה ה־20. תיקון זה הועלה בשנת 1982 להצבעה ולא זכה לתמיכה. ניתוח נתוני המצביעים הראה שההתנגדות לתיקון הייתה גדולה יותר במדינות פחות עירוניות ובקרב מצביעים שמרניים.
בעולם

במדינות שונות בעולם, צמיחתן של תנועות פמיניסטיות הובילה להקמתן של תנועות נגד אנטי־פמיניסטיות. כך קרה בארצות הברית ובקנדה, באמריקה הלטינית ובמדינות נוספות. הפוליטיקה האנטי־פמיניסטית נקשרה למפלגות פופוליסטיות ולתנועות גזעניות ולאומיות.
מתחילת שנות ה־2000 החלו לחקור את התופעה גם מחוץ לארצות הברית במדינות כמו ניקרגואה, הודו ופולין.
בעשור השני של המאה ה־21 ממשלות שמרניות ושותפים בחברה האזרחית פגעו באמנות לזכויות נשים בעולם.
בצ'כיה ובסלובקיה התנועה האנטי־פמיניסטית קמה בסוף שנות ה־90 של המאה ה־20, בעקבות ההתנערות מהמדיניות הקומוניסטית לשוויון בין המינים. באופן פורמלי, השוויון בין המינים נשמר, אך חלה עלייה בחשיבות תפקידה של האשה בבית ובמשפחה.
בדרום קוריאה חלה עלייה ברגשות אנטי-פמיניסטיים, עם בחירתו של יון סוק-יאול לנשיאות. יון סוק יאול הבטיח לבוחריו לבטל את משרד המשפחה והשוויון המגדרי, משרד שהוקם כדי לסייע לבנות הסובלות מאלימות מינית ומשפחתית וכן כדי למנוע אפליה על בסיס מגדר. הבטחותיו של סוק יאול זיכו אותו בתמיכתם של גברים צעירים רבים במדינה החשים שלנשים יתרון לא הוגן בתחומים כמו תעסוקה וחינוך ואילו הם צריכים לשאת בחוסר הביטחון הכלכלי בקוריאה. אנטי־פמיניסטים בקוריאה משתמשים ברשתות החברתיות על מנת להפיץ את האמונה שפמיניסטיות קוריאניות הן שונאות גברים קיצוניות ואף חולות נפש. תגובת הנגד הזאת לפמיניזם הובילה להקצנה גוברת בין המגדרים. נשים בדרום קוריאה מתמודדות עם אתגרים משמעותיים, כולל אפליה במקום העבודה, הטרדה מינית ושיעורים גבוהים של פשעי מין דיגיטליים.
בפולין חלה מגמה של אנטי-פמיניזם עם העלייה בתפיסות נאו-ליברליות. בשנת 2015 זכתה מפלגת PiS בראשות אשה בבחירות. המפלגה השמרנית קידמה ערכים מסורתיים ולאומיים. הממשלה התנגדה ליישום מדיניות פמיניסטית והפגינה עוינות כלפי מה שהיא כינתה 'אידאולוגיית מגדר'.
בשנת 2019 אנטי־פמיניזם בספרד נקשר למפלגה הימנית הרדיקלית Vox. ניתוח איכותני של התכנים אותם פרסמה המפלגה מצא שהיא מגחיכה את הפמיניזם ועושה לו דה־לגיטימציה וכן לא מקבלת את רעיון המגדר. המפלגה אף טוענת שהיא המפלגה שפועלת הכי הרבה לטובת נשים.
מחקר איכותני משנת 2022 שעקב אחר 23 משפיעניות פמיניסטיות בסין ברשת החברתית Weibo זיהה מספר אסטרטגיות בהן אנטי־פמיניסטים משמיצים את הפמיניסטיות. הן מוצגות כנשים סוטות, כבוגדות במדינה, כקשורות לאסלאם וכפמיניסטיות מזויפות.
תנועת הגברים ואנטי פמיניסטים הוצגו בסרט "הגלולה האדומה" בבימויה של קאסי ג'יי, אשר ראתה את התנועה בתחילה בשלילה, כשבמהלך הסרט היא מגלה רבדים נוספים על התנועה ופעילותם למען זכויות גברים, כשהיא מאתגרת את הגישות שלה עצמה לגבי מגדר, כוח ופריווילגיות. כיום מגדירה את עצמי ג'יי כ"פמיניסטית לשעבר".
השקפת עולם

יש אנטי-פמיניסטים המבקרים את התנועה הפמיניסטית בכך שהיא עוסקת ביצירת שוויון והעצמה לנשים בלבד, וטוענים שאם רוצים ליצור שוויון והעצמה יש לעשות זאת לשני המינים כאחד, אחרת יש כאן מידה של צביעות. [דרוש מקור] יתר על כן, אנטי-פמיניסטים רואים בפמיניזם הכחשה של הבדלי מין פסיכולוגיים מולדים וניסיון לתכנת מחדש אנשים כנגד הנטיות הביולוגיות שלהם. לטענתם, הפמיניזם הביא לשינויים בנורמות של החברה הנוגעות למיניות, בצורה שפוגעת בערכים מסורתיים או באמונות דתיות שמרניות. לדוגמה, נוכחותו של סקס מזדמן וירידה בנישואין מוזכרות כהשלכות שליליות של הפמיניזם. על פי דו"ח של תנועת Hope not Hate, מחצית מהגברים הצעירים מבריטניה מאמינים שהפמיניזם "הלך רחוק מדי ומקשה על גברים להצליח".
השקפת עולם > זכויות יתר

לדעת ההיסטוריון מרטין ון קרפלד "נשים הן המין המתלונן. גבר מתלונן יזכה למנת לעג או בוז, לאישה מתלוננת סיכוי טוב בהרבה להשיג את מבוקשה". לדעת ון קרפלד, כל הפמיניזם המודרני "הוא הבל הבלים".
אנטי-פמיניסטים מציינים מקרים שבהם מדיניות ותקנות פמיניסטיות פוגעות בביטחון העצמי של האישה, וגם בתחומים שבהם המדיניות פועלת, בהתייחסם אל מקרים של העדפה מתקנת והקלה בדרישות בעיקר במקצועות עם דרישות גופניות, כמו צבא ושירותי הצלה, שכן, מצד אחד, הנשים המגויסות מאומנות לביצוע משימות קלות יותר, ובכך יורדת יעילותה של היחידה הכללית, ומצד שני, אסור שלא לגייס אותן. [דרוש מקור]
השקפת עולם > מעמד המשפחה

מספר אקדמאים שמרניים, וביניהם אלן קארלסון (אנ') מאמינים שהשינוי בתפקידי הנשים, מאמהות לאנשי מקצוע, הוא אסון חברתי שגובה מחיר מחיי המשפחה.
ישנם אנטי-פמיניסטים הדוגלים בזכותה של האישה לקריירה ולעצמאות כלכלית בכל התחומים, אך, בכל זאת, מכבדים אישה אשר בחרה להיות עקרת בית. אנטי-פמיניסטים טוענים שהפמיניזם מפעיל לחץ על נשים מסורתיות בכך שהוא משמיץ את תפקידה המסורתי של עקרת הבית, ומנגד מעודד ומקדם את אשת העסקים, את המודלים של נשים מנהיגות, את כניסת נשים לסביבות תחרותיות, שבהן ייתכן ולא יוכלו להסתדר טוב כמו הגברים, ואפילו מסיבות פיזיות בלבד.[דרוש מקור].
השקפת עולם > פגיעה בגברים

ב-1971 יצא לאור הספר "הגבר הנשלט" מאת אסתר וילאר וזכה לפופולריות רבה. הרעיון המרכזי מאחורי הספר הוא שבניגוד לרטוריקה הפמיניסטית והנפוצה על זכויות נשים, נשים בתרבויות מתועשות אינן מדוכאות, אלא מנצלות מערכת מבוססת היטב של מניפולציות כלפי גברים. וילאר כתבה כי פרסמה את הספר "בכעס רב-נגד מונופול הדעות העולמי של תנועת הנשים. הנחישות שבה אותן נשים הציגו אותנו כקורבנות של גברים, לא רק נראתה משפילה, אלא גם לא מציאותית."
מאפיינים

בארצות הברית, אנטי-פמיניזם נפוצה יותר בקרב מצביעים רפובליקנים, אנשים צעירים ואנשים שאינם לבנים. לא נמצא הבדל בין גברים לנשים בנכונותם להזדהות כאנטי-פמיניסטים.
אופני פעולה

הפעילות האנטי־פמיניסטית מתבטאת במספר אסטרטגיות:
ניסיונות להגדיר מחדש דיונים ציבוריים על זכויות נשים על־ידי יצירת חשש מוסרי ממצבה הנוכחי של המשפחה או המדינה
מאמצים לצמצם התחייבויות, מוסדות ומדיניות העוסקים בשוויוון מגדרי
פעולות למחיקת הלגיטימיות והסמכות של מסלולי לימוד פמיניסטיים באוניברסיטאות
צמצום מרחב הפעולה של ארגונים למען זכויות האדם של נשים
גורמים

הועלו מספר הסברים לתופעת האנטי־פמיניזם. הסבר אחד טוען שהתופעה מונעת מהאיום שמציבה תנועת הפמיניזם ביחס לסטטוס קוו.[דרוש מקור] טענה אחרת היא שהתופעה מונעת מהצורך של אנשים להאמין שהחברה בה הם חיים היא הוגנת ורצויה.
אנטי-פמיניזם בישראל

אנטי-פמיניסטים בישראל טוענים שהפמיניזם בישראל משפיע לרעה על החקיקה ופסיקה. לטענתם:
קיים אי שוויון בישראל לטובת נשים בהליכי הגירושין, בכל הנוגע להחזקת ילדים ולמשמורתם.[דרוש מקור](הבמאי ישראל הלפרן ביים את הסרט התיעודי זכות אבות העוסק בתופעה זאת, ומגולל את מאבקם של גברים במערכת פמיניסטית ממוסדת בת כ־3,000 ארגונים וזרועות בכל מוסדות השלטון על מנת לראות את ילדיהם לפני ואחרי הגירושין שיזמו נשותיהם).
הנחיה 2.5 של פרקליטות המדינה איפשרה בעבר לנשים להגיש תלונת כזב במשטרת ישראל נגד גברים, ובין השאר נגד בעליהן, בעבירות אלימות או מין, מבלי להסתכן בהעמדה לדין בגין תלונת שווא. המתנגדים מצטטים בין היתר את ד"ר נצ"מ (דימ.) פנחס יחזקאלי, אשר טוען כי בחלק מתחנות המשטרה, שיעורן של תלונות השקר מתוך תלונותיהן של נשים עולה על 50%.[דרוש מקור] בעקבות ביקורת זו, שונתה ההנחיה וכיום ניתן להגיש כתב אישום בגין תלונת שווא על אלימות המשפחה באישור פרקליט מחוז.
קיימת מדיניות של הרחקה אוטומטית של גברים מבתיהם בשל תלונות נשים.[דרוש מקור] ד"ר יואב מזא"ה מהקריה האקדמית אונו טוען כי בפרקליטות ישנה הטיה נגד גברים, רק בשל מינם, ואף מדיניות של הרחקת גברים מביתם כאשר האישה מפעילה אלימות כנגדם.[דרוש מקור]
נשים בישראל זכאיות למספר תנאים מקלים:
גיל הפרישה לגמלאות של נשים נמוך יותר מזה של גברים.
גברים בישראל משרתים יותר זמן בצה"ל במסגרת שירות החובה מאשר נשים.
בישראל פועלות מספר עמותות המתנגדות לפמיניזם, כמו תנועת "שוברות שוויון" שנוסדה מתוך הרצון לשנות את השיח בישראל, ולהשמיע את קולן של הנשים בהדגשת ערכי הנשיות, האימהות והמשפחה. עמותת "אבות למען צדק" פועלת למניעת אפליית גברים.
מרלה ברוורמן, מרצה ישראלית לתקשורת, מייצגת את התפיסה האנטי־פמיניסטית וטוענת שהנטייה של הפמיניזם להתקרבנות פוגעת בדימוי העצמי של נשים. במאמרה "פמיניזם עם שתי רגליים שמאליות" היא כותבת:
כמה פמיניסטיות בולטות, במיוחד בארצות הברית, יצאו בתוקף נגד "הפמיניזם הקרבני" וזיהו את השפעותיו השליליות על הדימוי העצמי של הנשים. בשנת 1993 כתבה נעמי וולף בספרה "אש באש: הכוח הנשי החדש ואיך להשתמש בו" כי "הפסיכולוגיה של הקרבן מזיקה לנשים… אישה המזדהה בראש ובראשונה כקרבן תצליח פחות מזו הרואה עצמה בראש ובראשונה כאפקטיווית וכבעלת עצמה. אם מבנה ה'עצמי' של אישה הוא מבנה של קרבן, כשירותה לוקה בחסר, היא אינה מאושרת דיה וסיכוייה להפוך לקרבן גדולים". טענות דומות השמיעו פמיניסטיות כמו כריסטינה הוף סומרס, רנה דנפלד, קמיל פאליה וקייטי רויפי - נשים שמתחו באומץ לב ביקורת נוקבת על נטייתה של האידאולוגיה הפמיניסטית להקצנה עד אבסורד. ביקורת מסוג זה צריכה הייתה להישמע זה מכבר, אך הנשים שהעזו להביעה נדחו בידי חלק גדול מן הזרם המרכזי של התנועה וכונו בזלזול "פוסט־פמיניסטיות" ואפילו "אנטי־פמיניסטיות".
ראו גם

הגלולה האדומה
לדעת להיכנע
פוסטפמיניזם
מעמד האישה בישראל
התנועה לזכויות הגבר
הגבר הנשלט
פיליס שלאפלי
תנועת הגברים
לקריאה נוספת

שולמית וולקוב, אנטישמיות ואנטי־פמיניזם:נורמה חברתית או צופן תרבותי. זמנים: רבעון להיסטוריה, 1993, 46-47, עמ' 134–143
מנצור בן שמעון

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1912 תרע"ב צפת, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1998 (בגיל 86 בערך) ב' בשבט תשנ"ח 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת תפארת ישראל  ישיבת פורת יוסף 
 תקופת הפעילות:  ?–1998 
 צאצאים:  מסעוד בן שמעון  שלמה בן שמעון 
 
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים (1977) 
 
הרב מנצור בן שמעון (תרע"ב, 1912 – ב' בשבט תשנ"ח, 29 בינואר 1998) היה רב ומקובל, מרבני ישיבת פורת יוסף.
תולדותיו

נולד בצפת, בנם של יעל והרב יעקב בן שמעון. הוא נינו של הרב מסעוד חי בן שמעון בנו של הצוף דב"ש. בהיותו בן שלוש התייתם מאביו וגדל אצל דודו הרב אהרן בן שמעון. למד בישיבת תפארת ישראל בחיפה, ואחריה בישיבת פורת יוסף. נישא ליפה בת הרב ניסים עיני  .
בשנת תרצ"ה (1935), בהיותו בן עשרים ושתיים, התמנה לכהן כר"מ בישיבת פורת יוסף, וכיהן בתפקידו עשרות שנים. עסק בקבלה. למד בחברותא עם מחותנו המקובל הרב אפרים הכהן.
התגורר בשכונת בית וגן בירושלים. בשנת תשל"ז (1977) הוענק לו תואר יקיר ירושלים.
בשנת תשנ״ב עבר להתגורר בבני ברק ליד ילדיו
נפטר בב' שבט תשנ"ח ונטמן בחלקת הרבנים בהר המנוחות. על מצבתו נחקק:
"זאת מצבת קבורת נר"ן של עבדך בן אמתך מנצור בן יעל למשפחת בן שמעון. תנצב"ה"
על שמו ישיבת "אור אליצור", בראשה עומד בנו הרב מסעוד בן שמעון. כמו כן על שמו רחובות בבני ברק ובאשקלון.
צאצאיו

יעל – אשת הרב שלום כהן – שהיה ראש ישיבת פורת יוסף ונשיא מועצת חכמי התורה
הרב שלמה בן שמעון – היה רב שכונת גני טל בבני ברק וחבר בית הדין הגדול.
הרב ניסים בן שמעון – לשעבר ראב"ד תל אביב יפו וכיום אב"ד בבית דין פרטי בבני ברק.
הרב מרדכי בן שמעון - רב ומקובל (נפטר בשנת תשנ"ד, בגיל 46)
הרב מסעוד בן שמעון – ראש ישיבת אור אליצור, והרב הראשי הספרדי של העיר בני ברק ושכונת רמת אלחנן
ספריו

שמן המאור (7 כרכים) - על כל חלקי פרד"ס התורה
מימין לשמאל: הרב עובדיה יוסף, הרב יעקב עדס, הרב מנצור בן שמעון והרב יהודה צדקה
עופרי פרישקולניק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 במאי 1981 (בת 43) הרצליה, ישראל
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 עיסוק:  שחקנית
 פרופיל ב-IMDb
עופרי פרישקולניק (נולדה ב-1 במאי 1981) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע ישראלית.
ביוגרפיה

פרישקולניק נולדה בהרצליה, אמה היא מנהלת בית ספר יסודי ברעננה ואביה הוא מורה לנהיגה. היא למדה במגמת תיאטרון בתיכון היובל בהרצליה, ואת שירותה הצבאי העבירה בתיאטרון צה"ל ובחיל הקשר. היא למדה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, ומשחק מול מצלמה אצל גלית רוזנשטיין ובסידני, אוסטרליה.
ביוגרפיה > קריירת משחק

בשנת 2004 הופיעה לראשונה בסדרת הטלוויזיה "אדומות" ששודרה בערוץ הילדים גילמה את אפרת. באותה השנה גם השתתפה בסרט הטלוויזיה "מכתוב" בתור נטע.
בשנת 2005 השתתפה בתוכנית הנוער "אקזיט" הנחתה פינה לייעוץ מיני.
בשנת 2006 הופיע בתוכנית הטלוויזיה "בלאגן ועד אילת" ששודרה בג'טיקס גילמה דמויות שונות.
בשנת 2007 השתתפה בעונה השנייה של הטלנובלה של HOT "האלופה" גילמה את קארין טבת. באותה השנה גם התארחה בסדרת הטלוויזיה "בילי" ששודרה בג'טיקס בתור נווית, והשתתפה בתוכנית "בלאגן" שגם היא שודרה בג'טיקס גילמה את דמותה של הבלוגרית ליאל בר גלאם. בנוסף באותה השנה גם התארחה בסדרת הטלוויזיה "24/7 - תום אבני" ששודרה בערוץ הילדים גילמה עופרי. כמו כן באותה השנה הופיע בסרט "ג'וליה מיה" בתור שחקנית מחליפה.
בשנת 2008 שיחקה בסרט "7 דקות בגן עדן" גילמה את דניאלה.
בשנת 2010 הגישה את התוכנית "חי מתל אביב" באותה השנה הופיעה במערכון של "ארץ נהדרת" בתור לקוחה. בנוסף באותה השנה גם התארחה בסדרה "הכל דבש" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2011 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "הצרות שלי עם נשים" ששודרה בערוץ 10 שיחקה את אליאנה צוק.
בשנת 2012 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "חצויה - הדבר האמיתי" ששודרה ב־HOT גילמה את ירדן.
בשנת 2013 התארחה בסדרת הטלוויזיה הקומית "ישראל" ששודרה בערוץ 10 שיחקה את ליאת.
בשנת 2015 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "התסריטאי" בתור רונית.
בשנת 2017 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הדרמה קומית "להיות איתה" ששודרה בערוץ 2 גילמה את ליליאנה. באותה השנה גם הופיעה בסדרה "נבסו" בתור עמליה. כמו כן באותה השנה שיחקה בסדרה הקומית של HOT "אנחנו במפה" גילמה את אפי ברגר.
בשנת 2018 התארחה בסדרה הקומית "חברות" ששודרה בערוץ עשר בתפקיד עידית, מדריכת סדנה.
בשנת 2019 שיחק בסדרה הדרמה קומית של Yes "חמישים" בתפקיד תמר.
בשנת 2021 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "פמת"א" ששודרה בכאן 11 שיחקה בתפקיד אורלי.
בשנת 2023 השתתפה בסדרת הנוער "סקיי" בתור איריס גבאי. באותה השנה גם שיחקה בסדרת הנוער הקומית "לעוף על אנה" ששודרה בטין ניק של Yes בתפקיד תלמה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 2007 התחתנה עם האדריכל ירון אלדד. ב-2008 נולדה ביתה הבכורה.
הערות שוליים

1 2  קרן צור, עופרי סטייל, באתר nrg‏, 10 במאי 2007
↑  קארין טבת (עופרי פרישקולניק), באתר ynet, 15 במרץ 2007
↑  אביגיל לאפין, החנות שלך פתוחה, באתר nrg‏, 14 באוקטובר 2007
↑  גיל משעלי‏, עופרי פרישקולניק קולולו, באתר וואלה, 2 באפריל 2008
↑  מי מאתגר את ג'וליה לוי בוקן?, באתר nrg‏, 20 באוגוסט 2008
אנדרו טייט

| --- | --- |

אנדרו טייט, יוני 2023
 לידה:  1 בדצמבר 1986 (בן 38) המרכז הרפואי הצבאי וולטר ריד, וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 שם לידה:  אמורי אנדרו טייט השלישי
 מדינה:  מחזיק באזרחות בריטית ובאזרחות אמריקאית
 עיסוק:  איש עסקים, משפיען
 מפלגה:  Britain Restoring Underlying Values Party 
 השקפה דתית:  אסלאם
 www.cobratate.com
 
אמורי אנדרו טייט השלישי (באנגלית: Emory Andrew Tate III; נולד ב-1 בדצמבר 1986) הוא אושיית רשת אמריקאי-בריטי וקיקבוקסר מקצועי לשעבר. בעקבות קריירת הקיקבוקסינג שלו, טייט החל לפרסם קורסים בתשלום דרך האתר שלו ובעקבות כך הפך למשפיע רשת. דעותיו ואמירותיו המיזוגניות של טייט הביאו לחסימתו מכמה רשתות חברתיות.
ב-30 בדצמבר 2022, נעצר טייט ברומניה בחשד לסחר בבני אדם ולניהול ארגון פשע, לאחר שהתנהלה נגדו חקירה בגין עבירות אלו למשך שישה חודשים. באותו יום, נשפט למעצר למשך 30 ימים. במרץ 2023 טייט שוחרר למעצר בית.
ביוגרפיה

טייט נולד ב-1 בדצמבר 1986 בוושינגטון די. סי וגדל בלוטון, אנגליה. אביו האפרו-אמריקאי, אמורי טייט, היה אמן בין-לאומי בשחמט. אמו עבדה כעוזרת קייטרינג. הוא רב-גזעי. טייט למד לשחק שחמט בגיל חמש והתחרה בטורנירים למבוגרים בילדותו.
ביוגרפיה > קיקבוקסינג

בשנת 2005, טייט החל לעסוק באגרוף ואמנויות לחימה. בנובמבר 2008, טייט זכה במקום השביעי בקיקבוקסינג במשקל קל-כבד בבריטניה על ידי האיגוד הבינלאומי לספורט קיקבוקסינג (ISKA). ב-2009, בזמן שעסק בפרסומות טלוויזיה ובשיווק, הוא זכה באליפות הבריטית של ISKA Full Contact Cruiserweight בדרבי, אנגליה, ודורג במקום הראשון במחלקה שלו באירופה. הוא שיחק בעוד שלל משחקי ספורט של ISKA וזכה במקום השני בקיקבוקסינג במשקל קל-כבד בעולם. לאחר מספר שנים, הוא פרש ממשחקי ספורט.
ביוגרפיה > האח הגדול ואירועים מקוונים

ב-2016 השתתף בעונה השבע-עשרה של האח הגדול הבריטי, ובמהלכה ספג ביקורת בשל מספר פוסטים הומופוביים וגזעניים ברשת החברתית טוויטר. טייט הוצא מהתוכנית תוך שישה ימים מהצטרפותו אליה לאחר שהתפרסם סרטון שבו הוא נראה מצליף באישה במהלך משחק מיני. גם טייט וגם האישה אמרו שהם חברים קרובים ושהפעולות שצולמו בסרטון היו בהסכמה.
טייט מציע באתרו קורסי הכשרה בנושא צבירת עושר ובנושאי "אינטראקציות בין גברים לנשים". על פי האתר, הוא גם מפעיל אולפן פורנוגרפיה חיה ובו הוא מעסיק את חברותיו. טייט ואחיו הקימו את העסק, והעסיקו כ-75 דוגמניות כדי למכור "סיפורים מזויפים" לצרכנים. טייט טען כי הם הרוויחו מיליוני דולרים מהעסק, ושהמודל העסקי היה "הונאה מוחלטת".
טייט מפעיל את "Hustler's University", פלטפורמה שבה חבריה משלמים דמי חבר על מנת לקבל הדרכה בנושאי מסחר, כגון דרופשיפינג ומסחר במטבעות מבוזרים. הפלטפורמה הפעילה תוכנית שיווק שותפים, שבה חברים קיבלו עמלה עבור גיוס אחרים לפלטפורמה. טייט בלט מאוד ברשתות ובחדשות במהלך 2022 כאשר עודד את חברי Hustler's University לפרסם מספר רב של סרטונים שלו לרשתות חברתית במאמץ למקסם את הפופולריות שלו ושל העסק שלו. נכון לאוגוסט 2022, לאתר שלו רשומים למעלה מ-100,000 מנויים, שאף כללו צעירים בגיל 13. באותו חודש, סטרייפ, החברה שהפעילה את הפלטפורמה של טייט, מנעה ממנויים חדשים להצטרף, ו-Hustler's University סגרה את תוכנית השיווק שלה.
ביוגרפיה > נוכחות ברשתות חברתיות

טייט זכה לתשומת לב רבה מהגולשים ומהתקשורת בשל פוסטים רבים שהעלה לרשת החברתית טוויטר, בהם הוא מתאר את השקפת עולמו על מה שנחשב להטרדה מינית בתוך מקרי ההתעללות המינית של הארווי ויינסטיין, וכמו כן, זכה לתשומת לב רבה על מספר פוסטים שבו הוא מסביר לדעתו למה קורבנות תקיפה מינית הם אשמים. ב-2017, הוא ספג ביקורת על פוסט שהעלה בו הוא טוען שדיכאון קליני "לא אמיתי". שלושה מחשבונות הטוויטר של טייט הושעו, כל אחד בזמן שונה. בשנת 2021, חשבון שהוא יצר כדי להתחמק מהחסימה שקיבל בחשבון הקודם שלו הושעה לצמיתות.
באינטרנט, טייט זכה לפופולריות בקרב חוגי ימין קיצוני כאשר הופיע מספר פעמים בערוץ החדשות הימני קיצוני InfoWars, והכיר ודיבר עם אנשי ימין קיצוני כגון פול ג'וזף ווטסון, ג'ק פוסובייץ' ומייק סרנוביץ'. טייט הפך לפופולרי מאוד במהלך קיץ 2022, ועקף את דונלד טראמפ ו-COVID-19 בחיפושי גוגל ביולי. עד אוגוסט, טייט תואר על ידי העיתונאי ראביל סיקדר מה"אינדיפנדנט" כ"דמות דמוית כת" ל"גברים צעירים חסרי כיוון" ונערים שתומכים בדעותיו האנטי-פמיניסטיות. טייט תיאר את עצמו כ"סקסיסט לחלוטין" ו"מיזוגני לחלוטין". הוא טען שנשים "שייכות לבית", שהן "לא יכולות לנהוג", שהן "ניתנות לגבר ושייכות לגבר", וטען שגברים מעדיפים לצאת עם בנות 18 ו-19 בגלל שהן קיימו יחסי מין עם פחות גברים. טייט הצהיר כי החליט לעבור לרומניה, בין השאר, משום שהוא נוטה להיחקר פחות בגין האשמות על תקיפה מינית במזרח אירופה.
קמפיין סרט לבן, מלכ"ר המתנגד לאלימות בין גברים לנשים, טוענים כי טייט ודעותיו "מיזוגניות ביותר" והשפעותיה האפשריות ארוכות הטווח על קהל הגברים הצעיר שלו "מדאיג". לפי תנועת "Hope not Hate", הנוכחות של טייט ברשתות החברתית עלולה להוות "מסלול חלקלק לימין הקיצוני" עבור הקהל שלו. בתגובה לביקורת, טייט הצהיר כי התוכן שלו כולל "סרטונים רבים המשבחים נשים" ומטרתו בעיקר ללמד את הקהל שלו להימנע מ-"אנשים רעילים ובעלי ערך נמוך בכללותם". בנוסף לכך, הצהיר שהוא מגלם "דמות קומית" וטען שאנשים האמינו ב"נרטיבים שקריים לחלוטין" לגביו.
ביוגרפיה > נוכחות ברשתות חברתיות > חסימה מהרשתות החברתיות

באוגוסט 2022, טייט נחסם לצמיתות מאינסטגרם, שם היו לו 4.7 מיליון עוקבים, ונחסם גם מפייסבוק בשל הפרת המדיניות שלהם בנושא דברי שטנה. בטיקטוק, סרטונים שמציגים את שמו כהאשטאג נצפו 13 מיליארד פעמים, וגם בטיקטוק חסמו את חשבונו לאחר שהם קבעו שהוא הפר את המדיניות שלהם מפני שהפיץ "תוכן שתוקף, מאיים, מסית לאלימות נגד, או עושה דה-הומניזציה של אדם או קבוצה". זמן קצר לאחר מכן, יוטיוב גם היא חסמה את הערוץ שלו תוך ציון הפרות מרובות, כולל דברי שטנה ומידע מוטעה לגבי מגפת הקורונה, וטייט מחק לאחר מכן את הערוץ שלו ב-Twitch. טייט הגיב לחסימות המרובות ואמר כי בעוד שרוב הערותיו הוצאו מהקשרם, הוא לוקח אחריות על אמירותיו. המתאגרף ואיש הרשת החברתית ג'ייק פול גינה את הסקסיזם של טייט, אך מתח ביקורת על החסימות וטען שהן מהוות צנזורה ופגיעה בחופש הביטוי. על פי הארגון Media Matters for America, התוכן של טייט המשיך להופיע בפייסבוק, באינסטגרם ובטיקטוק גם לאחר החסימות שקיבל, דרך חשבונות השייכים למעריציו.
ביוגרפיה > חקירה פלילית

ב-11 באפריל 2022, המשטרה הרומנית פשטה על ביתו של טייט לאחר ששגרירות ארצות הברית ברומניה התריעה בפניהם שאישה אמריקאית עשויה להיות מוחזקת כנגד רצונה במקום ביתו. מאוחר יותר נפתחה החקירה על ידי המנהלת לחקירת פשע וטרור מאורגן ברומניה והורחבה לכלל האשמות של סחר בבני אדם ואונס. ב-27 באפריל מסרה משטרת רומניה כי אף אדם לא הואשם או נעצר בפרשה. החקירה נמשכת החל מאמצע 2022. טייט הכחיש כל עבירה.
ב-30 בדצמבר 2022, נעצרו טייט, אחיו הקטן טריסטן טייט ועוד שתי אלמוניות ברומניה בחשד לסחר בבני אדם וניהול ארגון פשע
ב-20 ביוני 2023, הודיעה התביעה הרומנית על הגשת כתבי אישום כנגד טייט, ואחיו טריסטן, ועוד שתי מכרות שלהם, בגין אונס, סחר בבני אדם, והקמת ארגון פשע, במדינות רומניה, אנגליה, וארצות הברית.
בשנת 2024 נעצר טייט בחשד לתקיפה מינית.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-24 באוקטובר 2022 טייט הכריז בחשבון ה-Gettr שלו כי הוא המיר את דתו לאסלאם. מאוחר יותר התפרסם סרטון של טייט מתפלל במסגד באיחוד האמירויות הערביות.
עמדותיו והשקפותיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בנובמבר 2023 האשים בתקשורת את ישראל ב"רצח עם" נגד האוכלוסייה הפלסטינית וטען כי מתקפת הפתע של ה-7 באוקטובר היא מקרה של "עין תחת עין".