stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בטורקיה
הגנה מפני אפליה

עדיין לא קיימים חוקים בטורקיה המגנים על אנשי קהילת הלהט"ב מפני אפליה בתעסוקה, חינוך, דיור, שירותי בריאות, התאמות ציבוריות או בנקאיות. באוקטובר 2009 נכתב בדו"ח נציבות האיחוד האירופי כי,
היו כמה מקרים של אפליה במקום העבודה, שם עובדים להטב"ים פוטרו בגלל נטייתם המינית. הוראות החוק הפלילי הטורקי בנוגע ל-'אקסיבציוניזם ציבורי" 'ו-"עבירות נגד מוסר ציבורי" משמשות לעיתים להפליית אזרחים להט"בים. החוק על עבירות משמש לרוב להטלת קנסות כנגד טרנסג'נדרים.
בשנת 2011 הפכה אויקו אוורן אוזן, אישה טרנסג'נדרית מפרובינציית בורסה בצפון מערב, מועמדת לסגנית מפלגת האופוזיציה הראשית, מפלגת העם הרפובליקנית (CHP). היא הייתה המחוקקת הטרנסג'נדרית הראשונה של טורקיה במהלך הבחירות הכלליות.
מפלגת האופוזיציה העיקרית, מפלגת העם הרפובליקנית הציעה להכליל זכויות הומוסקסואליות בפרלמנט הטורקי ב-14 בפברואר 2013.
אזרחים לסביות, הומואים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב) הם בין מבקשי המקלט והפליטים הפגיעים ביותר כיום בטורקיה.
באוגוסט 2013, ארבע מפלגות פוליטיות גדולות בפרלמנט ובהן כורדים, חילונים, שמרנים ולאומנים, הסכימו להעניק הגנה חוקתית מפני אפליה לאנשי להט"ב. הטיוטה בוטלה מאוחר יותר בגלל אי-התאמות בנושאים אחרים בטיוטה החוקתית החדשה.
קאן צ'וושולו, פעיל טורקי, פתח בקמפיין כמועמד הראשון לראשות העירייה הומוסקסואלית הגלויה לראשונה של טורקיה, צ'בושוגלו הודיע על הצעה להתמודד באזור הים השחור, בעיירה בשם בולאנקק, בגירסון, בה מתגוררים כ-60,000 איש, בחודש מרץ 2014 בחירות.
בפברואר 2015, מפלגת מפלגת העם הרפובליקני (CHP) הציגה הצעת חוק לאיסור אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית במגזר הציבורי והפרטי. הצעת החוק מבקשת גיוס שכר, קידום, פיטורים במקום העבודה ורפורמות בקוד המשמעת של הצבא הטורקי שיאפשרו לאנשי הצבא לשרת באופן גלוי.
בשנת 2015, המפלגה הכורדית הפרו-להט"בית, מפלגת העמים הדמוקרטית, הודיעה בפומבי כי יהיו להם מועמדים להט"בים ופמיניסטים. באריש סולו, המועמד השמאלני במפלגה, הפך לגבר ההומוסקסואל הראשון שרץ להתמודד בפרלמנט הטורקי.
בינואר 2019 הוציא בית הדין ה-34 לעבודה באיסטנבול את פסק הדין הראשון בתיק משפטי סביב שלושה אנשי אספני אשפה שהודחו על ידי עירייה מעבודתם על פי החשד כי הם מנהלים מערכת יחסים הומוסקסואלית עם אחד מעמיתיהם לעבודה. בית המשפט פסק לטובת אחד התובעים, שזוהה כ-ר.ס, והגיע למסקנה כי חוזהו הופסק שלא בצדק. שלושה נהגי משאיות הזבל שבבעלות עיריית קגיתאנה באיסטנבול פוטרו על ידי מעסיקם לאחר שנטען בשנה שעברה כי הם מנהלים מערכת יחסים הומוסקסואלית עם אספן אשפה בן 27. אספן האשפה, שזוהה רק כ-מ.ס, אמר לרשויות כי הוא ניהל "מעת לעת" קשר מיני עם שלושת נהגי המשאיות. הנהגים, בני 43 עד 51, תבעו את העירייה ואת קבלן המשנה שלה באפריל 2018, וציינו את מה שהם תיארו כ-"סיום בלתי צודק של חוזהם".
בית הדין ה-34 לעבודה באיסטנבול פסק ב-29 בינואר לטובת אחד התובעים, שזוהה כ-ר.ס, והגיע למסקנה כי חוזהו הופסק שלא בצדק. פרקליטו אמר לבית המשפט כי לתובע "לא היה שום קשר לאירוע ההוא", בעוד שעורכי הדין של החברה טענו כי פיטוריו הם חלק מ-"סיום חוקי בשל הקשר המיני בעבודה". אם הפסיקה תאושר גם בהליך הערעורים, קבלן המשנה ייאלץ להחזיר את התובע למשרתו הקודמת או לפצות אותו. דיון באחד משני התיקים האחרים, שעדיין נמשך, נערך בפברואר 2019.
תנאי מחיה

אנשי להט"ב בטורקיה עלולים להתמודד עם אפליה, הטרדה ואף אלימות מצד קרוביהם, שכניהם, עמיתים לעבודה, בוסים, עובדים, מורים ואפילו אנשי משטרת טורקיה. הומוסקסואליות היא נושא הנחשב כטאבו ברחבי טורקיה, וניתן לראות את תרבות "הרג הכבוד" במשפחות החברה הטורקית שרוצחות את חבריהם (בדרך כלל נשים) העוסקות בהתנהגויות חד מיניות "לא מוסריות" הנחשבות כבלתי הולמות. רצח אחמט ילדיז, הומו כורדי-טורקי בן 26 מסאנליורפה, עשוי להיות הדוגמה הראשונה הידועה במדינה להריגת כבוד עם קורבן הומוסקסואל. מחקרים בשנים 2007–2009 שנעשו על ידי פורום טורקיה הדמוקרטית הגרמנית מראים כ-13 הרוגים בשנת 2007, 5 בשנת 2008 ולפחות 4 הרוגים בשנת 2009 הקשורים לנטייתם המינית של הקורבנות. ב-21 במאי 2008 הארגון "Human Rights Watch" פרסם בניו יורק דו"ח שכותרתו "אנחנו צריכים חוק לשחרור". הדו"ח מתעד כיצד גברים הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים מתמודדים עם מכות, שוד, הטרדות שוטרים ואיום ברצח. הארגון מצא כי ברוב המקרים, תגובת הרשויות אינה מספקת אם בכלל קיימת. במקרה של רציחת שנאה נגד הומוסקסואלים, בתי המשפט מחילים את התנאי של "פרובוקציה כבדה" ועונשים קלים יותר בעבור הרוצחים.
ב-20 באוגוסט 2018, במהלך משבר הלירה של 2018, דיווח העיתון הטורקי התומך ברג'פ טאיפ ארדואן "סבאח", כי ארצות הברית מתכננת "להטיל פצצות הומוסקסואליות" על מדינות אויביה אשר "ישנו את ההעדפות המיניות של אוכלוסיית אותה מדינה".
בטורקיה דעות קדומות כלפי הומוסקסואלים נפוצות באזורים רבים. בשל דעות קדומות נפוצות כלפי הומוסקסואלים, מאז תחילת שנות האלפיים, ביצעו מוסדות מינהליים נהלים מפלים רבים כגון פשיטות משטרה על ברים הומוסקסואליים, סגירת עמותות להט"ב, פשיטות על אנשים הומוסקסואליים בביתם וצנזורה על מגזינים ואתרים. באופן דומה, בשנות העשרים של המאה ה-20 נעשו איסורים על כל אירועי הלהט"ב במחוז. על פי המחקר של "KAOS GL" כ-27% מאנשי קהילת הלהט"ב שלא הסתירו את זהותם המינית הופלו בתהליך גיוסם הצבאי בשנת 2017, 8% בשנת 2018, ו-11% בשנת 2019. המחקר קבע כי אנשי הקהילה, הסבורים כי המוסדות שהם פונים אליהם מושחתים, נוטים יותר להסתיר את זהותם המינית, ולכן שיעור האחוזים יהיה גבוה יותר אם המועמדים יהיו גלויים בפני המעסיקים.
תנאי מחיה > מדיה

בטורקיה, לא נאסרים סרטים בנושא להט"ב. הר ברוקבק, לדוגמה, נראה ביציאתו בבתי הקולנוע הטורקיים ללא שום צנזורה ממשלתית, כאשר כל בן 18 ומעלה יכול היה לקנות כרטיס לצפייתו. ניתן למכור באופן חוקי תקליטורי DVD בנושא להט"ב באופן חוקי בטורקיה, אם כי תקליטורי DVD עם תוכן מיני מפורש רשאים למכור רק לאנשים בני 18 ומעלה.
בשנת 2013, הואשם ספק טורקי במכירת תקליטורי DVD "לא מוסריים" מכיוון שבסרטי ה-DVD היו תכנים הומוסקסואליים מפורשים. השופט מחמוט ארדמלי מבית המשפט באיסטנבול ביטל את האישומים הפליליים. הוא קבע כי יחסי מין הומוסקסואלים הם "טבעיים", קבע שיש לכבד את נטייתו המינית של הפרט, והביא דוגמאות לנישואים חד מיניים מיבשות אירופה ואמריקה.
דעת קהל

על פי סקר שערכה אוניברסיטת קדיר באיסטנבול בשנת 2016, 33 אחוז מהנשאלים אמרו כי להט"בים זכאים לשוויון זכויות. אחוז זה עלה ל-45 בשנת 2020. סקר אחר של אוניברסיטת קדיר משנת 2018 מצא כי 55.3 אחוז מהנשאלים לא היו רוצים שכן או שכנה להט"בית. אחוז זה ירד ל-46.5 אחוז בשנת 2019.
העמדות כלפי לגליזציה של איגודים חד מיניים בטורקיה מעורבות. סקר שנערך על ידי "Ipsos" משנת 2015 מצא כי 27% מהציבור הטורקי היה בעד לגליזציה של נישואים חד מיניים, ואילו 19% העדיפו במקום איגודים אזרחיים. 25% מהנסקרים היו נגד כל סוג של הכרה משפטית לזוגות חד מיניים ו-29% ציינו כי אינם יודעים באיזו אפשרות לבחור.
על פי מחקר "Pew" מיוני 2020, 25% מהטורקים אמרו כי חייבים לקבל הומוסקסואליות בחברה, כאשר 57% התנגדו לקבלתה. הקבלה הייתה גבוהה יותר בקרב אנשים בעלי השכלה גבוה (41%) ואזרחים צעירים (34%).
| קטגוריה | הסכמה |
| --- | --- |
"צריך לאפשר לזוגות חד מיניים להתחתן באופן חוקי": 27%
"יש לאפשר לזוגות חד מיניים לקבל הכרה משפטית כלשהי, אך לא נישואים": 19%
"אסור לאפשר לזוגות חד מיניים להתחתן או להשיג כל סוג של הכרה משפטית": 25%
"ללא החלטה": 29%
סך הכול: 100%
ארגוני זכויות להט"ב

ארגון זכויות האזרח המבוסס על הקהילה הלהט"בית הוא "KAOS GL", שהוקם בשנת 1994 באנקרה על ידי סטודנטים ביניהם יסמין אוז. הארגון "Lambda Istanbul" וחברת "ILGA-Europe", שהוקמה בשנת 1993 באיסטנבול, נתבעה באשמת "פעולה נגד המוסר הציבורי". הפרקליטות טענה ששמה ופעילותו "מנוגדים לחוק ולמוסר". פסק דין זה, שקיבל ביקורת חריפה על ידי הארגון "Human Rights Watch", בוטל סופית על ידי בית המשפט העליון לערעורים במדינה ב-22 בינואר 2009.
בראשית שנות התשעים נדחו הצעות הארגונים לשיתוף פעולה על ידי נציבות זכויות האדם הממשלתית. באפריל 1997, כאשר חברי "Lambda Istanbul" הוזמנו לקונגרס הלאומי בנושא איידס, זו הייתה הפעם הראשונה שארגון להט"ב טורק מיוצג ברמת הממשלה. בתחילת עשור שנות האלפיים החלו להיווצר ארגונים חדשים בערים שאיננה איסטנבול, כגון " Pink Life LGBT Association" באנקרה, "Rainbow Group" באנטליה ו-"Piramid LGBT Diyarbakır Initiative" בדיארבקיר.
בשנת 1996, ארגון להט"ב נוסף, "LEGATO", נוסד כארגון של סטודנטים, בוגרים ואקדמאים בטורקיה, עם משרדו הראשון באוניברסיטה הטכנית במזרח התיכון באנקרה. הארגון המשיך לצמוח עם סניפים אחרים במספר רב של אוניברסיטאות אחרות ודווח על 2000 חברים. במרץ 2007, סטודנטים להט"ב התארגנו לראשונה כמועדון סטודנטים ומועדון גוקקוסאגי אושר רשמית על ידי אוניברסיטת בילגי.
ביוני 2003 נערך בשדרת איסטיקלאל מצעד הגאווה הציבורי הראשון של קהילת הלהט"ב בתולדות טורקיה, שאורגנה על ידי "Lambda Istanbul". ביולי 2005 הארגון "KAOS GL" פנה למשרד לענייני פנים וזכה להכרה משפטית והיה לארגון הלהט"ב הראשון במדינה עם מעמד חוקי. בספטמבר אותה שנה הוגשה תביעה של מושל אנקרה לביטול מעמד משפטי זה, אך הדרישה נדחתה על ידי התובע. באוגוסט 2006 בוטל מצעד הגאווה בבורסה שאורגנה על ידי "Rainbow Group", שאושרה רשמית על ידי לשכת המושל, עקב מחאות ציבוריות רחבות בהיקף של קבוצת אזרחים מאורגנת.
הארגונים משתתפים באופן פעיל בתוכניות חינוך למחלת האיידס ובמצעדים רשמיים של חודש מאי.
בספטמבר 2005 לשכת מושל אנקרה האשימה את "KAOS GL" בהקמת ארגון "הנוגד את חוקי ועקרונות המוסר". כמו כן, לשכת המושל ניסתה ביולי 2006 לסגור את הארגון, "Pink Life LGBT Association". שני האישומים כלפי הארגונים בוטלו בסופו של דבר, שטענו וטוענים בפני התובעים כי העמותה מתנגדת ל-"מוסר ולמבנה המשפחתי".
בשנת 2006 גורשה "Lambda Istanbul" מחצריה מכיוון שבעלת הבית לא הייתה מרוצה מהעובדה שהארגון מקדם זכויות להט"ב. בשנת 2008 הושק משפט בבית המשפט לסגירת הארגון, ואף על פי שבית משפט קמא נמוך יותר בהיררכיה, תחילה הוחלט לטובת סגירתו אך ההחלטה נשללה על ידי בית המשפט החוקתי הטורקי והארגון נותר פתוח.
ב-10 ביוני 2018 התקיים באלסנקק מצעד הגאווה השישית של איזמיר. במהלכו, כ-50,000 מחברי קהילת הלהט"ב, בעלי ברית ותומכי זכויות אדם השתתפו במצעד שנערך לאורך הרחוב על קו המים, קורדון. הוא התחיל ב-Kıbrıs Şehitleri Avune והסתיים מול מרכז התרבות טורקאן סיילן.
באפריל 2019 ביטל בית המשפט באנקרה את איסור אירוע הלהט"ב בבירת טורקיה. ביטל זה נוצר מאחר שהארגון "KAOS GL" הצליח לערער על ההחלטתה של הביטול לאחר שלא הצליח בשנה שעברה.
מצעד גאווה

מצעד הגאווה באיסטנבול היא צעדת גאווה של הפגנת להט"בים המתקיימת מדי שנה בעיר הגדולה ביותר בטורקיה, איסטנבול. האירוע התקיים לראשונה בשנת 2003 וכעת הוא מתרחש בכל שנה ביום ראשון האחרון של יוני או ביום ראשון הראשון ביולי, לציון סוף שבוע הגאווה באיסטנבול. כ-30 איש השתתפו במצעד הגאווה הראשון בעיר. המספרים גדלו באופן גורף מדי שנה, והגיעו לכ-5,000 איש עד שנת 2010. במצעד בשנת 2011 משך למעלה מ-10,000 איש, ובכך, הפך את מצעד הגאווה באיסטנבול לצעדה הגדולה ביותר בעולם המוסלמי. צעדת הגאווה ב-2012, שהתקיימה ב-1 ביולי, משכה בין 10,000 ל-30,000 איש.
המשתתפים מתכנסים בכיכר טקסים לפני הצעידה לכל אורך שדרת איסטיקלאל. זוהי שדרה להולכי רגל רחבה ואחד המרחבים הציבוריים החשובים ביותר באיסטנבול, ביתם התכוף של בייראם ופסטיבלים אזוריים.
ב־30 ביוני 2013, מצעד הגאווה משך כ-100,000 איש. למפגינים הצטרפו מפגני פארק גזי, והפכו את גאווה באיסטנבול 2013 לגאווה הגדולה ביותר שהייתה אי פעם בטורקיה. המצעד של 2014 משך יותר מ-100,000 איש. ארגון האיחוד האירופי שיבח את טורקיה כי המצעד התקיים ללא כל הפרעה. ביום ראשון 29 ביוני 2015 דיווחה רויטרס כי משטרת טורקיה השתמשה בתותח מים לחסימת מצעד הגאווה בעיר. בשנת 2016 נאסרה צעדת הגאווה על ידי השלטון המקומי בטענה "למען בטיחות אזרחינו, בראש ובראשונה למשתתפים ולמען הסדר הציבורי". גם ארגוני להט"ב לא הורשו להצהיר הודעה בעיתונות. שליטת איסטנבול טענה שוב כי אסור ללהט"בים להתקבץ במקום אחד באומרה כי,
"במסגרת חוק מס '5442, בקשה זו לא אושרה עקב פיגועי הטרור שהתרחשו בארצנו ובאזור. משום שפעולות פרובוקטיביות ואירועים עשויים להתרחש כאשר לוקחים בחשבון את הרגישויות שעלו בחברה, ומכיוון שהוא עלול לגרום לשיבוש בסדר הציבורי ובעם - כולל משתתפי האירוע - שקט, ביטחון ורווחה".
ב-2017 משרד מושל איסטנבול שוב אסר על מצעד הגאווה של הלהט"ב, תוך ציון החששות הביטחוניים והסדר הציבורי.
בשנת 2018, זו השנה הרביעית ברציפות אשר משרד מושל איסטנבול אסר על מצעד הגאווה של הלהט"ב, וציין את החששות הביטחוניים והסדר הציבורי, אך כ-1,000 איש התנגדו לאיסור, הם נתקלו בכדורי גז מדמיע וגומי. 11 משתתפים נעצרו.
2019, הפכה לשנה החמישית ברציפות, שבה אסרה לשכת מושל איסטנבול על מצעד הגאווה, תוך ציון חששות ביטחוניים וסדר ציבורי. לאחר מכן הגיש חבר האופוזיציה של האספה הלאומית הגדולה של טורקיה, סזגין טאנריקולו, ממפלגת העם הרפובליקנית (CHP), שאלה פרלמנטרית לסגן נשיא טורקיה, פואט אוקטאי, ושאל מדוע סגן מושל איסטנבול אסר על גאווה באיסטנבול. הוא גם שאל כמה חברי להט"ב נהרגו ב-17 השנים האחרונות, הזמן בו מפלגת הצדק והפיתוח (AKP) שלטה בעיר, עקב דברי שנאה פרובוקטיביים, והעלה חשש מאפליית קהילת הלהט"ב. ב-29 ביוני מאות אנשים התנגדו לאיסור, והם נתקלו בגז מדמיע, מגנים, גז פלפל וכדורי פלסטיק של המשטרה.
טבלת סיכום

| קריטריון> מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק | כן / לא> מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק | כן / לא> מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק | הערות> מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק |
| --- | --- | --- | --- |
| הומוסקסואליות ולסביוּת חוקיות |  |  | משנת 1858 |
| גיל ההסכמה שווה |  |  | מגיל 18 משנת 1858 |
הכרה בזוגיות חד־מינית
הכרה בנישואי חוזה: 
הכרה בזוגיות רשומה: 
הכרה בנישואים חד־מיניים: 
אימוץ והורות
| התרת אימוץ ללהט"בים יחידים |  |  | אפשרות אימוץ ללא קשר לנטייה מינית משנת 1958 |
התרת אימוץ ילד של בן או בת הזוג: 
התרת אימוץ לזוגות חד־מיניים: 
הכרה בהורות משותפת בתעודות הלידה של ילדים של זוגות חד־מיניים: 
גישה להפריה חוץ־גופית עבור זוגות לסביות: 
טרנסג'נדריות ושינוי מגדר
הכרה במגדר שלישי במסמכים ממשלתיים: 
מניעת התערבויות רפואיות במינם הביולוגי של ילדים המוגדרים כאינטרסקס: 
הגנה מפני אפליה
|  | על רקע נטייה מינית | על רקע זהות מגדרית |  |
חוקים נגד אפליה במקומות עבודה: 
חוקים נגד אפליה באספקת מוצרים ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים (כולל אפליה בלתי ישירה והסתה): 
הגנה מפני אלימות
|  | על רקע נטייה מינית | על רקע זהות מגדרית |  |
שונות
להט"בים מורשים לשרת בצבא: 
טיפולי המרה אסורים עבור קטינים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים מורשים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב באירופה
זכויות להט"ב באסיה
זכויות האדם בטורקיה
חתית

| --- | --- |

לוח בשפה החתית. המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו
 מדינות:  האימפריה החתית 
 אזורים:  האימפריה החתית 
 כתב:  Hittite cuneiform, כתב יתדות 
 קוד ISO 639-2:  hit 
 קוד ISO 639-3:  hit 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
חִתִּית (נֶשִילִי, וגם נַשִיל, נֶשִיל או נֶשֻמְנִילִי) הייתה שפה הודו־אירופית ממשפחת השפות האנטוליות מקבוצת קנטום[1] (Centum) אשר חדלה להתקיים. הנשילי הייתה השפה הרשמית בממלכה החתית ודוברה בעיקר באזור חתושש. נשילי לא הייתה השפה היחידה בממלכה, ונמצאו עדויות לשימוש באכדית, חורית, לוּוִית ופַּלַאית (אנ') (הפלאית דוברה לתקופה קצרה באזור קטן בצפון-מרכז אנטוליה ונעלמה).
השפה הובאה לאנטוליה לקראת 1900 לפנה"ס. משמעות שמה הוא "שפת נֶשַש", היא העיר כּנִיש. לעיר אנטולית זאת היה תפקיד מרכזי ברשת סחר אשורית אשר רשומותיה מעידות על ראשוני ההודו־אירופים באנטוליה, הם החִתים. נשש הייתה אחת מבירות החתים הקדומות, ושפתם נקראה על שמה. שימושה הרחב ביותר של השפה היה בימי הממלכה הקדומה והאימפריה החתית (1600 - 1200 לפנה"ס). הממלכות החתיות החדשות עשו שימוש בחתית ובלווית.
מחקר ופיענוח

הידיעה על קיום לוחות הכתובים בכתב בלתי מוכר, אשר נתגלה לימים כחתי, הייתה נפוצה בקרב תושבי אזורים עליהם שלטה האימפריה החתית בימי קדם. המקומיים יחסו לעיתים ללוחות כוחות מאגיים. במאה ה־19, ואולי אף לפניה, נתגלה כתב היתדות החתי על ידי תיירים מערביים. אף על פי כן, שום מחקר או ניסיון תיעוד לא נעשה עד לשנות השבעים של המאה ה־19, בהן תיעד ויליאם רייט מבחר מהכתובות. ארציבל'ד הנרי סייס קבע את השפה ל"שפת בני חת", וויליאם הייז וארד קבע כי הכתיבה היא כתיבת בוסטרופידון, כלומר השורה הראשונה נכתבת מכיוון א' לכיוון ב', השורה השנייה מכיוון ב' לכיוון א', השורה השלישית מכיוון א' לכיוון ב' וחוזר חלילה.
תהליך פיענוח השפה החתית החל במאה ה־20 המוקדמת. בשנת 1902, יורגן אלכסנדר קנודטזון, בלשן נורווגי, שיער כי שפה אשר הוא איתר בין מכתבי אל עמארנה הייתה הודו־אירופית, השפה זוהתה בשני מכתבים שפוענחו בשלב מאוחר יותר כתכתובת עם מלך ארזוה), אולם סברתו נדחתה. מאוחר יותר, הוגו וינקלר, ראשון חוקרי חתושש, הבין כי רבים מהלוחות אשר מצא נכתבו בכתב יתדות אכדי, אולם בשפה לא ידועה. עם זאת, היצוג ההברתי שניתן לטקסטים אפשר את קריאתם. בשנת 1916 סיווג הבלשן הצ'כי בדז'יך הרוזני את השפה כהודו־אירופית על סמך ממצאי וינקלר. 
את המשפט:
השווה עם מגוון שפות (בהן אנגלית, גרמנית, יוונית, ולטינית) ותרגמו ל:
למרות שחלק מפירושיו התבררו כשגויים, ואופן עבודתו רשלני, הרוזני ביסס את הטענה כי נשילי הייתה שפה הודו־אירופית. כמו כן, סיפק הרוזני את הדחף להמשך פעולת הפענוח והחפירות באתרים החתיים אשר התרחבו בשנים שלאחר מכן. עזרה רבה למחקר היו הלוחות שנכתבו הן באכדית והן בנשילי.
סיוע למחקר הגיע, עם גילויה בשנת 1946 של כתובת אזתוד, שהתגלתה בשלושה נוסחים בפיניקית, ושני נוסחים בכתב ההירוגליפי החתי. אשר אפשרו השוואה בין הכתובות.
סיווג

נשילי היא שפה אנטולית העומדת במרכזו של דיון פילולוגי. מחקר השפה נקרא חיתיתולוגיה וחוקריה נקראים חיתיתולוגים. מחד, מרבית הבלשנים גורסים כי בגין מבנה הלשוני היא שפה הודו־אירופית, אך כזאת שנפרדה מהמשפחה ההודו־אירופית בשלב מוקדם. מאידך טוען מיעוט של חוקרים אחרים כי החתית איננה שפת בת של המשפחה ההודו־אירופית, אלא שפה־אחות, אשר מקורה במשפחה ההודו־חתית, כלומר פילוגה (יחד עם יתר השפות האנטוליות) התרחש כמה אלפי שנים לפני התאריך המקובל על תומכי הדעה הרווחת.
בין השפה הלוּוִית (גם לוּבִית) לשפה החתית נמצא דמיון רב. הלווית הייתה שפה שכיחה בימי הממלכה העתיקה, וכנראה ייצגה את שפתה של קבוצת פולשים הודו־אירופיים נוספת. בדומה ללווית, השפה הפלאית דמתה לחתית, אך לא הייתה בשימוש רחב. מאוחר יותר, בימי האימפריה החתית, החל מופיע כתיב חדש, כתב הירוגליפי חתי, לצד כתב היתדות הרגיל. צורת כתב זאת, שניחנה במראה לוגוגרפי, הייתה לכתיב מונומנטלי, ולמרות שלא נרשמה באכדית, חתית או פלאית, והיא חולקת מספר תכונות עם השפה הלווית, בלתי אפשרי להצביע על שפתה. המלומדים החתיים נחלקו, כפי הנראה, לאלו שרשמו על עץ בכתב ההירוגליפי, ואלו שרשמו על חרס בכתב היתדות. שפות אנטוליות מאוחרות דוגמת לוקית ולודית התפתחו מהחתית או מהלווית.
בשפות החתית ולווית מילים שאולות רבות, במיוחד כאלו הדנות בנושאים דתיים־פולחניים. מקורות השאילה העיקריים היו החורית והחַתילי אשר אינן נמנות עם השפות ההודו־אירופיות. החַתים, קודמי החתים באנטוליה, השתלבו בתרבות החִתית וכנראה נבלעו לתוכה בתהליך התבוללות. שפתם המשיכה לשמש כשפת קודש גם כשהפכה הנשילי לשפה השלטת.
כאחת מהשפות ההודו־אירופיות העתיקות ביותר, החתית מעניינת משום שחסרים בה מספר מאפיינים הנמצאים בשפות הודו־אירופיות עתיקות אחרות כמו ליטאית, סנסקריט ויוונית. בחתית שני מינים: מין משותף ומין סתמי. בהקשר לשם העצם, בחתית מספר יחסות: יחסת ישיר, יחסת קריאה, יחסת הפועל, יחסת הקניין, יחסת המושא, יחסת המקום ומספר יחסות נוספות.
לקריאה נוספת

אלעזר ליפא סוקניק, אנציקלופדיה מקראית, כרך ג', 321 - 325, "חת": התגליות של החפירות; לשון וכתב, הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, תשי"ח - 1958.
האנציקלופדיה העברית, כרך שבעה־עשר, 263, "חתים", הוצאת ספרית פועלים, 1988.
הערות שוליים

↑  איתמר זינגר, החתים ותרבותם, הוצאת מוסד ביאליק, 2009, עמ'11
↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך א, 1950, עמ' 376
| מסופוטמיה |
| --- | --- | --- |
| ממלכות בתקופת הברונזה | ממלכות בתקופת הברונזה |  |
| שומר | אומה • אור • ארידו • ארך • אשנונה • באד-טיבירה • בורסיפה •  דיר • לגש • מלגיום • נגירסו • ניפור • סיפר • כיש • שדופום • שורופק |  |
| עילם | שושן • אנשאן |  |
| אכד | אכד • מארי • גותים |  |
| אמורים | אמר • תותול • איסין • ארך • לרסה • בבל • כיש • מרי • תרקה • ימחֿד • אכלתום |  |
| בבל | התקופה הבבלית הקדומה • כשים • האימפריה הבבלית החדשה • כשדים • דור-כוריגלזו |  |
| אשור | אשור • כלח • דור שרוכין • נינוה • חרן • אימגור-אנליל • האימפריה האשורית החדשה |  |
| חור | מיתני • אורקש • נוזי • אוררטו |  |
| נושאים מרכזיים | נושאים מרכזיים |  |
| ממשל | מלכי שומר • מלכי אשור • מלכי בבל |  |
| מיתולוגיה | מיתולוגיה מסופוטמית • הוראות שורופק • אנומה אליש • עלילות גילגמש • מרדוך • קינת ניפור • הדת הבבלית אשורית |  |
| שפה | כתב יתדות • אלפבית ארמי • שומרית • אכדית • אמורית • עילמית • חורית • ארמית |  |
| נהרות | פרת • חידקל • חבור • בליח • דיאלא • הזב הגדול • הזב הקטן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563090405171  BnF: cb11932024z (data)  GND: 4120195-4  LCCN: sh85061276  LNB: 000192995  NDL: 00563291  NKC: ph119165
ורמיקוליט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  (Mg,Fe2+,Al)3(Al,Si)4O10(OH)2•4(H2O)
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  הגבישים מיקרוסקופיים. המינרל מופיע כלוחיות משושות גדולות למדי המכונות "ספרים" כמו כן כמסה חסרת צורה או כקשקשי דגים (כמו נציץ)
 צבע:  צהוב-ברונזה, חסר צבע, ירוק, אפור לבן
 ברק:  זגוגי, פנינתי עד עמום
 שקיפות:  שקוף למחצה עד כמעט אטום
 פצילות:  מושלמת בכיוון אחד ({001})
 שבירה:  בלתי שווה
 קשיות:  2-1.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.7-2.3
 שרטוט:  לבן עד צהוב חיוור
 מידע נוסף:  בחימום מתפשט המינרל לנפח גדול פי כמה מנפחו המקורי
 מינרלים נלווים:  קורונדום, אפטיט, סרפנטין, טלק, ביוטיט, וכלוריט
ורמיקוליט הוא מינרל פילוסיליקטי - (סיליקט במבנה בצורת לוחיות)  השייך לקבוצת הסמקטיט, אחד מסוגי מינרלי החרסית.
תכונות > הרכב

נוסחת המבנה הכימי האידיאלית של הוורמיקוליט היא (Mg,Fe2+,Al)3(Al,Si)4O10(OH)2•4(H2O). הוורמיקוליט יוצר תמיסה מוצקה עם המינרל מונטמורילוניט (Na,Ca)x(Al,Mg)2(Si4O10)(OH)2·nH2O)).
קיימים כמה סוגי משנה של ורמיקוליט השונים ממנו בשל יסוד הבולט בהרכבם: בטאוויט הוא ורמיקוליט עשיר בברזל, ורמיקוליט – נחושת מכיל כצפוי נחושת, איסטוניט הוא סוג לבן של ורמיקוליט המכיל כסף ולוקאסיט הוא סוג המכיל כרום.
הידרוביוטיט הוא מינרל הבנוי משכבות של ורמיקוליט וביוטיט.
תכונות > קריסטלוגרפיה

הוורמיקוליט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה"  2/m\ , ושתי חבורת סימטריות מרחבית אפשריות: C2/m, ואז הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=5.24‏, b=9.17Å‏, c=28.60Å, וגודלה של זווית β הוא 94.36°, או C2/c, ואז הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=5.349‏, b=9.255Å‏, c=28.89Å, וגודלה של זווית β הוא 97.7°.
המבנה הפנימי של הוורמיקוליט, כמו של המינרלים בקבוצת הסמקטיט, הוא של לוחיות זעירות ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוחיות בנויה משני סוגי שכבות:
הסוג הראשון הוא שכבה של טטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה המהווה את הקודקוד הרביעי של הטטרהדרון מתקשר עם השכבה הבאה, כאשר כל אטומי החמצן "מצביעים" באותו כיוון. אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי שבא בצורת קטיון מגנזיום או ברזל.
הסוג השני הוא שכבה הבנויה מאוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם אלומיניום ולעיתים מגנזיום וברזל המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
בוורמיקוליט שכבה אחת של אוקטהדרונים מקושרת משני צדדיה לשתי שכבות של טטרהדרונים, מצב המכונה חרסית של 2:1. בין הלוחיות מפרידה שכבת ביניים המכילה מים או יונים ספוחים. גביש המינרל בנוי מלוחיות הנערמות זו על גבי זו וביניהן יש שכבות ביניים.
תכונות > תכונות פיזיקליות

המינרל מופיע כלוחיות משושות גדולות למדי המכונות "ספרים", כמו כן כמסה חסרת צורה או בצורת קשקשי דגים (כמו נציץ). הגבישים מיקרוסקופיים. לוורמיקוליט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד ({001}). הקשיות של המינרל נמוכה, 2-1.5 בסולם מוס. משקלו הסגולי הממוצע 2.5 גרם לסמ"ק. בחימום המים בתוך המינרל הופכים לקיטור. מעל 870°C מתפשט המינרל לנפח גדול פי כמה מנפחו המקורי, בין פי 20 לפי 30 מהנפח המקורי. לחומר שהוא תוצר של תהליך זה יש שימושים מסחריים רבים.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הוורמיקוליט הם: nα=1.545-1.581‏, nβ=1.545-1.581‏ ו-nγ=1.525-1.561. השקיפות של גבישי הוורמיקוליט נעה משקיפות למחצה ועד אטומה, צבעם בדרך כלל הוא בגוונים של צהוב-ברונזה, חסר צבע, ירוק, ואפור לבן. בשקף מנוסר הוורמיקוליט חסר צבע. הברק של הוורמיקוליט הוא זגוגי, פנינתי עד עמום, והנפיצה שלו חלשה. הוורמיקוליט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש, הגוון של המינרל מזווית אחת (X) חיוור במקצת בהשוואה לאותם גוונים מזוויות אחרות (Y ו-Z).
גילוי ומקור השם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1824 בסמוך לעיירה מילברי (Millbury) שבמחוז ווסטר (Worcester) במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית. מקור השם מלטינית ורמיקולרה (vermiculare) שפירושו לגדל תולעים. השם מתייחס לתופעה של המינרל להשיר לוחיות כתוצאה מחימום.
למינרל יש כמה שמות נוספים: ואליט – סוג של ורמיקוליט שנתגלה בעמק הנהר ואל שבדרום אפריקה וקרוי על שם האתר בו נתגלה, ברודריקיט – גם הוא נתגלה במסצ'וסטס וקרוי על שמו של J. H. Brodrick, ג'פריסיט – קרוי על שמו של אספן המינרלים ויליאם ג'פריס (William Jefferis) וזוֹנוֹליט – שם מסחרי שתחתיו מכרו ורמיקוליט, המוצר הוסר מהמדפים ב-1984 בשל חשד לזיהום באזבסט.