stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ליטא–פולין
תחת השלטון הרוסי (1795–1914) > התקופה הקומוניסטית

מלחמת העולם השנייה שמה קץ לעצמאות הפולנית והליטאית, ושתי המדינות נפלו תחת השפעה של ברית המועצות. על ידי ששטח פולין זז מערבה, עברה רוב הריבונות על שטחים שהכילו מיעוט ליטאי משמעותי, אשר היו קודם לכן תחת שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה, לשטחי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית והרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, אשר היו חלק מרפובליקות ברית המועצות. באותו זמן פולנים רבים הורשו לעזוב את ברית המועצות, והועברו מערבה לשטחים הפולנים החדשים. המיעוט הפולני שנותר בליטא עבר תהליך סובייטיזציה, כחלק מהפעילות הסובייטית שפעלה לטשטש את זהות הקבוצות האתניות השונות בגוש המזרחי, על מנת למנוע יצירת ברית העלולה להחליש את המשטר סובייטי.
תחת השלטון הרוסי (1795–1914) > היחסים כיום

אירועי סתיו העמים בין השנים 1989 - 1991 הובילה להקמתם מחדש של היחסים בין המדינות. פולין תמכה בעצמאותה של ליטא, והייתה אחת המדינות הראשונות שהכירה בליטא העצמאית (26 באוגוסט 1991). עם זאת, בתחילה פרץ משבר בין המדינות, עקב אפליית המיעוט הפולני בליטא, וחששות בליטא מתביעות טריטוריאליות או ניסיונות השפעה של פולין על המדיניות הליטאית. אולם בהמשך השתפרו היחסים בין המדינות,. וב-28 בספטמבר 1992 חתמו שרי החוץ של שתי המדינות על אמנת ידידות, יחסי שכנות ודחו את כל התביעות טריטוריאליות ההדדיות, והבטיחו לכבד את זכויות המיעוטים השונים. ב-26 באפריל 1994 במהלך פגישה של נשיאי שתי המדינות בווילנה, הם סיכמו את אמנת הידידות ההדדית. שתי המדינות הצטרפו לנאט"ו (פולין בשנת 1999, וליטא בשנת 2004), ולאיחוד האירופי (שתיהן בשנת 2004).
עם זאת, בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 השפיעו חילוקי הדעות בנושא מימוש אמנת הידידות, על שיתוף הפעולה בנושאי האנרגיה, מכיוון שרשתות החשמל של פולין וליטא קשורות זו בזו, אך קווי הגז של שתי המדינות מחוברים רק באמצעות צינור גז רוסי. נשיא פולין ברוניסלב קומורובסקי במהלך ביקורו בליטא בפברואר 2011 הביע את החששות מפני הידרדרות היחסים, וציין כי יישום מלא של אמנת הידידות אמור לאפשר לפולנים בליטא להשתמש בשמות המשפחה המקוריים ולהתחנך בשפה הפולנית.
כ-250,000 פולנים חיים בליטא, ואילו כ-25,000 ליטאים חיים בפולין. שתי המדינות הם חברות במועצת מדינות הים הבלטי.
שתי המדינות חולקות גבול משותף של 103 ק"מ, ומכיוון ששתי המדינות חתומות על אמנת שנגן, ניתן לעבור את הגבול ביניהם ללא ביקורת.
יחסים דיפלומטיים

פולין מחזיקה בליטא שגרירות בווילנא, וקונסוליה כללית בקלייפדה. מאידך, ליטא מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה ו-4 קונסוליות בקטוביץ, בקרקוב, בפוזנן ובסייני.
יחסי מלזיה–רוסיה

| יחסי מלזיה–רוסיה |
| --- | --- |
מלזיה: רוסיה


מלזיה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
329,847: 17,098,242
אוכלוסייה
35,804,570: 144,335,057
תמ"ג (במיליוני דולרים)
399,649: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,162: 14,005
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי מלזיה–רוסיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין המדינות, מלזיה ורוסיה. רוסיה מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור (מאפריל 1968), ומלזיה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה (מנובמבר 1968).
היסטוריה > התקופה הקולוניאלית

במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוטבעה הסיירת הרוסית ז'מצ'וג על ידי הסיירת הגרמנית SMS אמדן מול פננג בקולוניה מושבות המצרים הבריטית. כמה דייגים מלאיים סיכנו את חייהם כדי להציל את אנשי הצוות ששרדו מהסיירת.
היסטוריה > העידן הסובייטי

ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם מלזיה ב-3 באפריל 1967 יחד עם חתימת הסכם סחר. לאחר פתיחת יחסי הסחר הרשמיים בין המדינות, הוקם משרד הסחר הסובייטי בנובמבר 1967. בשנת 1970 הגיעה הקבוצה הראשונה של הסטודנטים הסובייטים ללמוד מלאית באוניברסיטת מלאיה, ביניהם טטיאנה דורופייבה, תמרה רשטובה, ויקטור א' פוגדייב ואנטולי וורונקוב.
הקשרים בין המדינות הידרדרו כאשר מלזיה הצהירה על תמיכתה באחדות האסלאמית של המוג'אהדין באפגניסטן נגד הפלישה הסובייטית שמטרתה הייתה לתמוך במשטר הקיים של אפגניסטן במהלך שנות ה-80. מלזיה הצטרפה גם לחרם בהנהגת ארצות הברית על אולימפיאדת הקיץ 1980, כחלק מהתנגדותם לפלישה למדינה האסלאמית. לאורך המלחמה הקרה היו היחסים בין מלזיה וברית המועצות מתוחים בשל תפקידה של האחרונה במלחמת וייטנאם והתערבות סובייטית באוקיינוס ההודי, שלדעתה של מלזיה הייתה עלולה להביא להתגשמותה של תאוריית הדומינו, שכן האומה נאבקה עם שלוש התקוממויות קומוניסטיות; החירום המלאי, החירום המלאי השני וההתקוממות הקומוניסטית בסראוואק.
עם זאת, היחסים בין השתיים התאוששו לאחר תום המלחמה הסובייטית-אפגנית, ושתי המדינות פעלו לתיקון קשרים דיפלומטיים, כלכליים וצבאיים תחת מיכאיל גורבצ'וב ומאהאטיר מוחמד. כמה ראשי ממשלה מלזיים ערכו ביקורים רשמיים במוסקבה לאורך המלחמה הקרה, כולל טון עבדול רזאק בשנת 1972, טון חוסין און ב-1979 ומאהאטיר מוחמד בשנים 1985 ו-1987. היחסים הדיפלומטיים בין מלזיה לברית המועצות נשמרו עד לפירוק ברית המועצות ב-26 בדצמבר 1991.
היסטוריה > רוסיה המודרנית

בתקופה המודרנית נערכו מספר ביקורים בין מנהיגי המדינות. טואנקו ג'עפר, היאנג די-פרטואן אגונג ("מלך מלזיה"), ערך ביקור לא רשמי בסנקט פטרבורג במאי 1997. בשנת 1999 ביקש מהאטיר ביקור עבודה באזורים הרוסיים של חברובסק קראי ובוריאטיה. ביקור נוסף של מהאטיר במוסקבה נערך בשנת 2002. בפסגת APEC בברוניי (נובמבר 2000) ובשאנגחאי (אוקטובר 2001) ובפסגת G8 באוויאן-לה-בן (יוני 2003), נערכו פגישות לא פורמליות בין נשיא רוסיה ולדימיר פוטין לראש ממשלת מלזיה השר מהאטיר.
פוטין ביקר במלזיה פעמיים בשנת 2003 (אחד כביקור רשמי באוגוסט) ובנוסף כדי להשתתף בוועידת הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC) באוקטובר. במהלך ביקורו הרשמי, העניק פוטין את מסדר הידידות למהאטיר בהכרה בתרומתו לחיזוק הקשרים הידידותיים בין המדינות ולגורם ליציבות עולמית והסכמה בין-דתית, בזמן שנחתם חוזה לאספקת חיל האוויר המלכותי המלזי (RMAF) עם 18 מטוסי קרב רוסיים סוחוי Su-30MKM, גרסה של סוחוי Su-30 שהותאמה למלזים. ביקור נוסף נערך על ידי טואנקו סייד סירג'ודין בספטמבר 2005. פוטין השתתף בפסגת רוסיה-אסיה הראשונה בקואלה לומפור וקיים פגישה דו-צדדית עם ראש ממשלת מלזיה עבדאללה אחמד בדאווי בדצמבר 2005. מאוחר יותר ערך עבדאללה ביקור רשמי במוסקבה ביוני 2007. מהאטיר ראה ברוסיה יריבה עתידית לארצות הברית וישראל, ושיבח את פוטין על ביקורת ועמידה בהתערבות אמריקאית ומערבית במדינות ריבוניות אחרות.
בשנת 2012 פגש ראש ממשלת מלזיה נג'יב רזאק את פוטין במהלך פסגת שיתוף הפעולה הכלכלי באסיה-פסיפיק ברוסיה כדי להרחיב את קשרי הסחר ולגלות הזדמנויות אחרות לשותפות עסקית. פגישה נוספת נערכה בשנת 2016 בכוונה להרחיב את הסחר, כולל הקמת טיסות ישירות ובחינת הסכם סחר חופשי (FTA) להעצמת הסחר הדו-צדדי והגעת התיירים.
בתחילת אוגוסט 2019 הייתה שגרירות רוסיה בקואלה לומפור מאלה שנפגעו משני איומים על פצצה מקוונים אשר פורסמו בטוויטר; השנייה היא KL Sentral המהווה את מרכז התחבורה של עיר הבירה. האיומים הנ"ל הוצבו באמצעות חשבון פרוץ על ידי אדם שכינה את עצמו "limzhengyan"; כתוצאה מכך ביצעה המשטרה המלזית חיפושים במקומות אלה וקבעה כי האיומים היו מזויפים, אם כי באותו יום נמצא מטען צד באזור בוקיט דמנסרה.
יחסים כלכליים

בשנת 2012 ביקרו במלזיה כ-40,000 תיירים רוסים, והממשלה המלזית הביעה את כוונתה להגדיל עוד יותר את מספר התיירים הרוסים באמצעות הקמת טיסות ישירות בין המדינות. הסחר בין שתי המדינות בשנת 2016 הסתכם בשווי של כ-2.2 מיליארד דולר. ב-15 במרץ 2016 הוקמה מועצה עסקית רוסית-מלזית במטרה לחזק את שיתוף הפעולה בנושאים כלכליים, מדעיים, טכנולוגיים ותרבות.
יחסים ביטחוניים ושיתוף פעולה בתחום המדע

ב-19 במאי 2007 הודיע ג'מאלאדין ג'ג'יס, שר המדע, הטכנולוגיה והחדשנות של מלזיה, כי שני מועמדים מלזיים לאסטרונאוטים (פאיז ח'אלד ושייח' מוזזפר שוקר) יעברו אימונים במוסקבה במסגרת עסקה בשווי מיליארד דולר עבור 18 מטוסי קרב סוחוי Su-30MKM‏. אסטרונאוטים אלו הביאו תאי סרטן, חיידקים וחלבון למחקרים בחלל. אחד משני המועמדים, השייח' מוזזפר הצליח באימונים ונשלח לתחנת החלל הבינלאומית (ISS) כחלק מתוכנית אנגקאסוואן לסוכנות החלל הלאומית המלזית (MNSA) ולסוכנות החלל הרוסית הפדרלית (רוסקוסמוס). המשימה זכתה להצלחה ושייח' מוזזפר הפך לאזרח המלזי הראשון שנסע לחלל.
בשנת 2016, מלזיה הכירה בחוסנה של רוסיה בתחומי הצבא והחלל וביקשה את עזרתה בהתרחבותם של אותם תחומים בכלכלת מלזיה. בשנת 2018, רוסיה הקימה סניף של המרכז הרוסי למדע ותרבות (RCSC) בקוטה קינבאלו כדי להרחיב את שיתוף הפעולה הקיים בין מלזיה לרוסיה בתחומי הכלכלה, התרבות והמדע.
ברזאולה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  נקניק
 מטבח:  איטלקי
 אזור מוצא:  לומברדיה
 מוצא:  איטליה איטליה
 מרכיבים עיקריים:  בשר טחון
 
ברזאולה (באיטלקית: Bresaola) הוא נקניק יבש, מיושן וכבוש העשוי נתח בשר בקר, צבי או סוס שנכבשו כשלושה חודשים.
מקור המאכל בחבל לומברדיה, איטליה. למאכל גרסאות שונות ומלבד הגרסה הרגילה, קיימת גרסאות שונות מבוססות בשר צבי, באפלו או חזיר ונפוצות בעיקר בצפון איטליה.
נהוג לאכול את נקניק הברזאולה כמתאבן כאשר הוא פרוס ומוגש לצד סלט רוקט, שמן זית, מיץ לימון או חומץ בלסמי.
גלריה

נקניק ברזאולה פרוס
ברזאולה וגבינת עיזים
פרוסות ברזאולה עם מוצרלה
פרוסות ברזאולה בסלט
ברזאולה עם אנטיפסטי
פרוסות ברזאולה
פיצה עם ברזאולה
הערות שוליים

↑  Definition of BRESAOLA, www.merriam-webster.com (באנגלית)
↑  How to make bresaola, the Guardian, ‏2011-05-13 (באנגלית)
↑  Bresaola, Food, ‏2011-08-10 (באנגלית)
יחסי ספרד–פרו

| יחסי ספרד–פרו |
| --- | --- |
ספרד: פרו


ספרד: פרו
שטח (בקילומטר רבוע)
505,370: 1,285,216
אוכלוסייה
47,898,410: 34,428,753
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,580,695: 267,603
תמ"ג לנפש (בדולרים)
33,001: 7,773
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

נשיא פרו מרטין ויסקרה נפגש עם ראש ממשלת ספרד פדרו סאנצ'ס במדריד, 2019
יחסי ספרד–פרו הם היחסים הדו-צדדיים בין פרו וספרד.
היסטוריה

לבני האינקה, שהקימו את האימפריה שלהם במאה ה-15, יצא מוניטין עולמי כבעלי תרבות מרתקת וייחודית להם. לאחר שפרנסיסקו פיסארו, נציג הכיבוש ההיספני, תפס את השלטון ב-1533, הפכה פרו לנקודה מרכזית עבור משלחות כיבוש ומשלחות מתיישבים מספרד, ומאירופה בכלל. מהנמלים שלה יוצאו סחורות לספרד וכשהגיע המשנה למלך ספרד הוא קבע את מקום מושבו בלימה.
בתחילת המאה ה-19 החל תהליך שחרורן של מדינות דרום אמריקה מהשלטון הקולוניאלי הספרדי. חוסה דה סן מרטין ארגן צבא שכבש את ארגנטינה, צ'ילה ופרו. ב-28 ביולי 1821 הוכרזה עצמאותה של פרו אך רק בשנת 1824, לאחר הניצחון של הגנרל אנטוניו חוסה דה סוקרה נגד הספרדים בקרב אייקוצ'ו, סולקו המלוכנים סופית ופרו מימשה את ריבונותה על כל שטחה. בין השנים 1864–1866 התחוללה מלחמת איי צ'ינצ'ה בין ספרד לבין פרו וצ'ילה, שהסתיימה בנסיגת הספרדים והכרה בעצמאותה של פרו.
במהלך מלחמת האזרחים בספרד (1936–1939), שגרירות פרו במדריד אירחה למעלה מ-370 מבקשי מקלט ספרדיים ואזרחים פרואנים שניסו לעזוב את המדינה. מכיוון שהשגרירות אירחה אזרחים ספרדים, כוחות הממשלה הציבו חיילים בכניסה לשגרירות פרו ולקונסוליה כדי להבטיח שהם יתפסו את כל אזרחי ספרד המנסים לברוח מהשגרירות. כתוצאה מכך הוציאה ממשלת פרו מכתב המגנה את הממשלה הספרדית. בשל היחסים המתוחים בין שני העמים בפרק זמן זה, פרו וספרד ניתקו את היחסים הדיפלומטיים במרץ 1938, אולם כאשר הגנרל פרנסיסקו פרנקו. עלה לשלטון, שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים בפברואר 1939. ביוני 1939 שתי המדינות פתחו מחדש את שגרירויותיהן בבירות זו אצל זו, בהתאמה.
במהלך השנים חתמו פרו וספרד על הסכמים רבים כגון: הסכמים בנושא תחבורה אווירית ויחסי סחר (1954); הסכם לאזרחות כפולה (1959); הסכם ביטוח לאומי (1964) ושיתוף פעולה תרבותי (1967).
בנובמבר 1978 ביקר חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד בפרו, הראשון במדינה. מאז, בני משפחת המלוכה הספרדית ופקידי הממשלה ביקרו בפרו בהזדמנויות רבות. בשנת 1991 ערך נשיא פרו אלברטו פוג'ימורי ביקור ממלכתי רשמי בספרד, הראשון של ראש המדינה הפרואני.
בשנת 2018 פליפה השישי, מלך ספרד, נפגש עם נשיא פרו מרטין ויסקרה, שיזם ביקור ממלכתי בו שתי המדינות חיזקו את יחסיהן עם סדר יום שלם של מגעים מוסדיים, כלכליים, חברתיים, ביטחוניים ותרבותיים. שני המנהיגים הביעו את רצונם להמשיך ולחזק את "הרגע המצוין" של היחסים בין שתי המדינות.
יחסי סחר

בשנת 2017 הסתכם המסחר בין פרו לספרד בשלושה מיליארד אירו. הייצוא העיקרי של פרו לספרד כולל: נחושת, אבץ, סרטנים קפואים ופירות ים, פירות וירקות. הייצוא העיקרי של ספרד לפרו כולל: מכונות, ציוד חשמלי, ציוד למכונות בנייה ופלדה. חברות רבות לאומיות ספרדיות כגון Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, בנקו סנטנדר, Mapfre, טלפוניקה וזארה פועלות בפרו. בשנת 2011 חתמה פרו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את ספרד).
נציגויות דיפלומטיות

פרו מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ו-10 קונסוליות בברצלונה, בילבאו, לאס פאלמאס דה גראן קנריה, מלאגה, פלמה דה מיורקה, סלמנקה, סנטה קרוס דה טנריפה, סביליה, ולנסיה וויגו.
ספרד מחזיקה בפרו שגרירות בלימה ו-5 קונסוליות בארקיפה, קוסקו, איקיטוס, פיורה וטרוחיו.
יחסי פרו–שוודיה

| יחסי פרו–שוודיה |
| --- | --- |
פרו: שוודיה


פרו: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,285,216: 450,295
אוכלוסייה
34,428,753: 10,636,207
תמ"ג (במיליוני דולרים)
267,603: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,773: 55,778
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי פרו–שוודיה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין פרו ושוודיה. בנובמבר 2016 השגרירות השוודית בלימה החלה מחדש את פעילותה, לאחר שבין 2004 ו-2016 רמת יצוגה של שוודיה הייתה על ידי קונסוליה. לפרו יש שגרירות בסטוקהולם.
היסטוריה

השגרירות השוודית המקורית בלימה נוסדה בשנת 1940. הבניין עוצב מחדש ב-1956 על ידי האדריכל ג'יי פוסינג.
נושא מרכזי אחד ביחסים בין המדינות היה העניין של טקסטיל פרקס. מדובר באוסף גדול של חפצי טקסטיל עתיקים שמקורם בתרבות הפרקסית, שהייתה באזור בו ממוקמת כיום פרו המודרנית. החפצים הוברחו באופן לא חוקי על ידי הדיפלומט השוודי סוון קרל בשנת 1930, תוך הפרת החוק הפרואני של יצוא העתיקות. לאחר שנים של ניסיונות להחזיר את החפצים, שנעשו בגטבורג, ב-2013 הרשויות הפרואניות הצליחו במשא ומתן להשיג עסקה להחזרה הדרגתית של החפצים. ההחזרה החלה ב-2014, כשחלק מהחפצים הוצגו לראווה בפרו. התוכנית היא להחזיק חזרה באוסף כולו, בהיקף של 89 חלקים נפרדים, עד 2021.
יחסי סין–קפריסין

| יחסי סין–קפריסין |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: קפריסין


סין: קפריסין
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 9,251
אוכלוסייה
1,417,420,624: 1,365,615
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 32,230
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,554: 23,601
משטר
רפובליקה עממית: רפובליקה

יחסי קפריסין–סין הם היחסים הבילטרליים בין קפריסין לרפובליקה העממית של סין. סין מיוצגת בקפריסין באמצעות שגרירותה בניקוסיה בקפריסין. קפריסין מיוצגת בסין באמצעות שגרירותה בבייג'ינג בסין. שתי המדינות חברות חברות מלאה באו"ם.
קפריסין וסין כוננו יחסים דיפלומטיים ב־14 בדצמבר 1971 ושגרירות הרפובליקה של קפריסין בבייג'ינג נפתחה בשנת 1989. השגרירות נמצאת בלב מחוז השגרירות בבייג'ינג, ליד משלחת האיחוד האירופי לסין ולא הרחק ממשרד החוץ של סין.
השוואת מדינות

|  | סין | קפריסין |
| --- | --- | --- |
מעיל נשק: 
| אוכלוסייה | 1,414,359,445 | 1,189,265 |
| אזור | 9,596,961 קמ"ר (3,705,407 מ"ר) | 9,251 קמ"ר (3,572 מ"ר) |
| צפיפות אוכלוסין | 145 / קמ"ר (375.5 / מ"ר) | 117 / קמ"ר (303 / מ"ר) |
| עיר בירה | בייג'ינג | ניקוסיה |
| העיר הגדולה ביותר | שאנגחאי - 24,281,400 (34,000,000 מטרו) | ניקוסיה - 310,355 (398,293 מטרו) |
| ממשל | רפובליקה סוציאליסטית חד מפלגתית | משטר נשיאותי |
| מנהיג נוכחי | הנשיא שי ג'ינפינג, ראש הממשלה לי קצ'יאנג | הנשיא ניקוס אנסטסיאדיס |
| שפות רשמיות | מנדרינית תקנית | יוונית וטורקית |
| דתות עיקריות | 73.6% אי-דת או הדת הסינית העממית, 15.8% בודהיזם, 5.5% כתות ישועות, 3.6% נצרות, 1.5% אסלאם | 75% נוצרים, 18% מוסלמים, 7% אחרים |
| קבוצות אתניות | 91.6% האן, 1.30% ג'ואנג ,0.86% מאנצ'ו, 0.79% אויגורים, 0.79% חווי ,0.72% מיאו, 0.65% יי, 0.62% טוג'יה ,0.47% מונגולים, 0.44% טיבטים, 0.26% בואיי ,0.15% קוריאנים ואחרים | 87% קפריסאים יוונים, 13% אחרים |
| תוצר (סמלי) | 15.269 טריליון דולר (10,872 דולר לנפש) | 24.949 מיליארד דולר (30,570 דולר לנפש) |
שיתוף פעולה כלכלי

עמותה בחסות לשכת המסחר והתעשייה בקפריסין הוקמה בשם "איגוד העסקים של קפריסין-סין" לקידום, הרחבה ועידוד כלכלי ושירותים, יחסי סחר בין קפריסין לסין וארגון פגישות עם פקידי שתי המדינות במטרה להבטיח הפעלה חלקה וזרימת סחר בין שתי המדינות.
קשרי מסחר והשקעות דו-צדדיות שמרו על התפתחות חיובית לאורך כל השנים. עד סוף יולי 2012, ההשקעה הלא-פיננסית של סין לקפריסין הסתכמה ב-17.4 מיליון דולר וההשקעה של קפריסין בסין הסתכמה ב-121 מיליון דולר. במהלך אותה תקופה, הסכום המצטבר של חוזי פרויקט הנדסי שנחתמו על ידי חברות סיניות בקפריסין הוא 235 מיליון דולר, והמחזור המצטבר הוא 265 מיליון דולר. ממשלות שני הצדדים נותרות מחויבות לקידום זרמי השקעות בין המדינות כדי לנצל עוד יותר את הפוטנציאל של היחסים הכלכליים המעמיקים שלהן. יותר ויותר משלחות עסקיות סיניות ביקרו בקפריסין כדי לחקור את סביבת ההשקעה וללמוד יותר על ההזדמנויות והמדיניות. הגעת המבקרים הסינים בשנת 2011 נרשמה כעלייה של 45 אחוזים.
יחסים פוליטיים

החל משנת 2004 הייתה קפריסין חברה מלאה באיחוד האירופי. ככל שהפקידים הסינים הודיעו כי נשיאות קפריסין באיחוד האירופי מיולי 2012 היוותה סיכוי לסין לסמוך על חבר אמין שיגשר על הפער בין סין לאירופה וישמש כחוליה אמצע במאמץ זה. ממשלת קפריסין כבר ביטלה את מדיניות ההשקעות הזרות החוץ לא רק לאזרחי האיחוד האירופי. הנהלים המינהליים פשטו ואין מגבלות חלות ברוב ענפי המשק. כתוצאה מכך, לחברות זרות יש כעת אפשרות להשקיע ולהקים עסקים בקפריסין בתנאים שווים עם משקיעים מקומיים. בהמשך לכך יושמה מדיניות חדשה המאפשרת לרוכשי נכסים סינים להגיש בקשה למגורים קבועים בהשקעה מינימלית של 300,000 אירו.
ראו גם

יחסי החוץ של סין
יחסי מצרים–רוסיה

| יחסי מצרים–רוסיה |
| --- | --- |
מצרים: רוסיה


מצרים: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,001,450: 17,098,242
אוכלוסייה
117,611,425: 144,335,057
תמ"ג (במיליוני דולרים)
395,926: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,366: 14,005
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי מצרים–רוסיה אלו היחסים הדו-צדדיים בין מצרים לבין רוסיה. היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות ומצרים כוננו ב-26 באוגוסט 1943.
היסטוריה > רוסיה הצארית

ליחסים בין רוסיה למצרים יש היסטוריה ארוכה. בתקופת רוסיה הצארית הכנסייה האורתודוקסית הרוסית העניקה תמיכה לפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של אלכסנדריה. בשנת 1556, הפטריארך יואכים מאלכסנדריה שלח מכתב לצאר הרוסי, איוואן הרביעי, שבו ביקש מהם לספק סיוע חומרי עבור מנזר סנטה קתרינה בחצי האי סיני, אשר סבלו מן הטורקים. בשנת 1558 הצאר שלח למצרים משלחת בראשות סגן הבישוף גנאדי, אולם הוא נפטר בקושטא לפני שהוא יכול להגיע מצרים. לאחר מכן הייתה המשלחת בראשותו של סוחר מסמולנסק - וסילי פוזניאקוב. פוזניאקוב והמשלחת ביקרו באלכסנדריה, קהיר, וסיני, והביאו לפטריארך מעיל פרווה ואיקון אשר נשלח על ידי הצאר. הדין וחשבון של פוזניאקוב, על השנתיים וחצי של נסיעותיו, אשר הפכו אותו לרוסי הראשון שביקר באפריקה, הפכו את מצרים ליעד פופולרי בקרב הרוסים. רוסיה הצארית, ולאחר מכן האימפריה הרוסית, המשיכו לספק תמיכה לנוצרים המצרים במשך מאות שנים.
היסטוריה > היחסים כיום

לאחר קריסת ברית המועצות, השתפרו מאוד היחסים בין המדינות. באפריל 2005 נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, ביקר במצרים, ונשיא מצרים, חוסני מובארכ ביקר ברוסיה באפריל 2008. שתי המדינות הסכימו לעבוד יחד כדי לעזור למצרים להקים את תוכנית הגרעין המיועדת למטרות אזרחיות. במאי 2013, נשיא מצרים, מוחמד מורסי ביקר ברוסיה.
היחסים בין שתי המדינות השתפרו באופן משמעותי בעקבות ההפיכה הצבאית ביולי 2013 והדחת נשיא מצרים, מוחמד מורסי. שתי המדינות פעלו מאז לחזק את הקשרים הצבאיים והמסחריים. כמו גם היבטים אחרים של שיתוף פעולה דו-צדדיים.
בנובמבר 2013, שר ההגנה המצרי עבד אל-פתאח א-סיסי ושר החוץ נביל פהמי נפגשו עם עמיתיהם הרוסים, שר ההגנה סרגיי שויגו ושר החוץ סרגיי לברוב שהיו בביקור בקהיר. פאהמי הצהיר כי מצרים רוצה לשדרג את רמת היחסים עם רוסיה, ושויגו רמז כי ישודרג שיתוף הפעולה הצבאי בין רוסיה לבין מצרים. היה זה מפגש ראשון מסוגו מאז העידן הסובייטי.
א סיסי ביקר ברוסיה פעמיים בשנת 2014: בפברואר, כאשר הוא היה עדיין שר ההגנה, ובאוגוסט לאחר בחירתו כנשיא. ביקורו של סיסי היה ביקורו הראשון בחו"ל לאחר הדחת מורסי, ונשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, תמך במועמדותו לנשיאות מצרים, אף לפני שסיסי הודיע על ההצעה שלו.
סיסי ביקר ברוסיה שוב ב-12 באוגוסט בעיר הנופש סוצ'י, וזה היה הביקור הראשון שלו שאינו במדינה ערבית או אפריקאית מאז טקס ההשבעה חודשיים קודם לכן. במהלך הביקור, הוא ופוטין הסכימו על חיזוק היחסים הדו-צדדיים ושיתוף הפעולה בין שתי המדינות. פוטין מצדו הבטיח להאיץ את מכירות הנשק למצרים.
בספטמבר 2014 נחתמה עסקת נשק בין שתי המדינות בשווי 3.5 מיליארד דולר, למרות הסנקציות המערביות על מוסקבה בעקבות מעורבותה במלחמה בדונבאס.
כתוצאה מהתרסקות טיסה 9268 של Metrojet ב-31 באוקטובר 2015, אשר נשא 224 נוסעים על סיפונו לכיוון רוסיה, שתי המדינות חקרו במשותף את התאונה.
ב-28 בנובמבר 2017 חתמו מצרים ורוסיה על עסקה שתאפשר למטוסי קרב רוסים ומצריים להשתמש במערכות האוויר ובמרחב האווירי. שתי המדינות מתוארות כ"בעלי ברית קרובים", ופוטין מתייחס לא-סיסי כ"שותף קרוב ואמין." ב-11 בדצמבר 2017, במהלך ביקורו של ולדימיר פוטין בקהיר, חתמו שתי המדינות על הסכמים בהם רוסיה תבנה במצרים כור גרעיני, ואף תספק דלק גרעיני להפעילו. כמו כן, סוכם כי "אזור התעשייה הרוסי" ייבנה לאורך תעלת סואץ, ויהווה המרכז האזורי הגדול ביותר להפקת רוסית מוצרים על גבי בשווקים של המזרח התיכון ושל צפון אפריקה."
תיירות

הרוסים מהווים את הקבוצה הגדולה ביותר של התיירים במצרים, בעוד רוסיה מהווה יעד פופולרי עבור התיירים המצרים.
השכלה גבוהה

בשנת 2006, נפתחה האוניברסיטה הרוסית במצרים בבאדר, קהיר, המציעה הכשרה ברוקחות והנדסה.

רבים מהתלמידים מבקרים באיז'בסק, רוסיה, לצורכי מחקר והתמחות קיץ.
 התוכניות הן להוסיף גם לימודי פיזיקה גרעינית והנדסת חשמל.
יחסי פולין–צ'כיה

| יחסי פולין–צ'כיה |
| --- | --- |
פולין: צ'כיה


פולין: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
312,685: 78,867
אוכלוסייה
38,304,090: 10,661,093
תמ"ג (במיליוני דולרים)
811,229: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,179: 31,034
משטר
רפובליקה

יחסי פולין–צ'כיה הם היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות. שתי המדינות חברות הן באיחוד האירופי אליו הצטרפו ב-1 במאי 2004, והן בנאט"ו, אליה הצטרפו ב-12 במרץ 1999. שתי המדינות גם חולקות גבול משותף עם סלובקיה והונגריה והן חברות בקבוצת וישגראד, אשר מהווה כוח אזורי חשוב במרכז אירופה.
שתי המדינות חולקות גבול משותף לאורך 796 ק"מ, אשר ניתן לחצות אותו ללא דרכון, בעקבות אמנת שנגן.
בשנת 2010 סקר שנערך על ידי CVVM בצ'כיה, דירג את היחסים עם פולין במקום השני אחרי סלובקיה, מתוך 13 מדינות, עם 92% מהנסקרים שאמרו שדעתם היא חיובית או אפילו חיובית ביותר על יחסי המדינות.
היסטוריה

שתי המדינות הוקמו לאחר מלחמת העולם הראשונה, אולם היה קיים בין המדינות סכסוך על אזור צ'שין שנותר בידי צ'כוסלובקיה, ובשנת 1938 מיהרה פולין לספח את האזור לאחר הסכם מינכן. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה הנאצית, והן שוחררו בשנת 1945 על ידי כוחות הצבא האדום. עד מהרה הקימה ברית המועצות ממשלות קומוניסטיות בשתי המדינות, והן אף הצטרפו לברית ורשה בשנת 1955. בשנת 1968 התרחשו בצ'כוסלובקיה אירועי האביב של פראג, ובעקבות כך פלשו אליה כוחות ברית ורשה, ובכלל זה פולין, וחיזקו את הכוחות הקומוניסטיים במדינה. בשנת 1989 פרצו אירועי סתיו העמים שהובילו לנפילת המשטרים הקומוניסטיים בפולין ובצ'כוסלובקיה (מהפכת הקטיפה), ובסופו של דבר הביאו לקריסת ברית המועצות. בינואר 1993 התפצלה צ'כוסלובקיה לצ'כיה וסלובקיה, ועד מהרה כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים עם פולין.
כיום שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים מלאים, והם חברות באיחוד האירופי, בנאט"ו, ובקבוצת וישגראד.
יחסים דיפלומטיים

פולין מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג ו-2 קונסוליות בברנו ובאוסטרבה. מאידך, צ'כיה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה ו-5 קונסוליות בבידגושץ', צ'נסטוחובה, לודז', פוזנן וורוצלב.
שגרירות צ'כיה בוורשא
שגרירות פולין בפראג
הקונסוליה של פולין באוסטרבה
יחסי פולין–צרפת

| יחסי פולין–צרפת |
| --- | --- |
פולין: צרפת


פולין: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
312,685: 643,801
אוכלוסייה
38,304,090: 66,608,755
תמ"ג (במיליוני דולרים)
811,229: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,179: 45,503
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

היחסים בין פולין לצרפת קיימים כבר מאות שנים, אולם רק במהלך המהפכה הצרפתית ושלטונו של נפוליאון הם הפכו לרלוונטיים. הפולנים היו בעלי בריתו של נפוליאון, וקהילה הפולנית גדולה התיישבו בצרפת במאה ה-19. בין שתי מלחמות העולם שוב היו הפולנים והצרפתים בעלי ברית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה היו שתי המדינות חלק מבעלות הברית, אולם שתיהן נכבשו על ידי גרמניה הנאצית. במהלך המלחמה הקרה הצטננו יחסי המדינות.
כיום שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו, ופולין היא גם משקיפה בארגון לה פרנקופוני.