מסופוטמיה
היסטוריה

כבר בשנת 9000 לפנה"ס, הגיעו המתיישבים הראשונים לאזור נהרות הפרת והחידקל, זאת כדי לנצל את משאבי האזור המכונה הסהר הפורה. בתחילה, האנשים התיישבו ביישובים חקלאיים, אך ככל שהאוכלוסייה גדלה, החלו להיווצר עיירות ובהמשך התפתחו לערי־מדינות.
נראה שההתיישבות האנושית במסופוטמיה קדומה יותר באזור הצפון (לימים אזור ממלכת אשור), שם המתיישבים הקדומים  בנו כפרים קטנים בסביבות 6000 לפני הספירה. השלבים התרבותיים הפרה-היסטוריים של סאמרא-חסונה, ותרבות חלף (הקרויים על שם אתרי החפירות הארכאולוגיות) ירשו זה את זה כאן לפני שהיו עדויות להתיישבות בדרום מסופוטמיה (האזור שנקרא מאוחר יותר שומר). נראה שהיישובים הקדומים ביותר בדרום מסופוטמיה, כמו ארידו, נוסדו בערך בשנת 5000 לפני הספירה, בשלהי תקופת חלף. מכאן ואילך עוברות תרבויות הצפון והדרום רצף של תקופות ארכאולוגיות מרכזיות שבצורותיהן הדרומיות ידועות כ-עובייד, אֶרֶךְ ו-Protoliterate (אנ') (שבמהלכן הומצא הכתב), שבסופן - מעט לאחר 3000 לפני הספירה מתחילה ההיסטוריה המתועדת.
במהלך התקופה אורוך המאוחרת, בסביבות 3500 לפנה"ס, הוקמו במסופוטמיה הערים הראשונות בעולם. אנשי ערים אלה, המכונים שומרים, היו עצמאיים ושאפו לשלוט על האזור. למרות היותם שותפים לזהות האזורית היו מאבקים פנימיים על כוח ואדמה בין אנשי הערים השונות. הערים השומריות התפתחו ועם זאת, צמחו תקנים פוליטיים, המנהיגים שהתמנו לתפקידים אלה נהיו מעין מלכים שהעבירו את מעמדם בירושה ויצרו שושלות. מלכים אלה מכונים גם מלכים־לוחמים, זאת מכיוון שנלחמו בצורה מתמדת כדי להרחיב את אזור שליטתם.
עוד בתקופת הברונזה המוקדמת, במסופוטמיה הצפונית תהליך העיור תפס תאוצה. בשנת 2334 לפנה"ס, המלך הצפוני האכדי סרגון עלה וכבש את שומר. כל מסופוטמיה הייתה תחת שליטת אדם אחד בפעם הראשונה, וכך נוצרה האימפריה הראשונה. לאחר מות סרגון, כל המחוז חזר למלחמה מתמשכת בין מלכי ערי־המדינות מה שהוביל לקריסת האימפריה.
בשנת 2115 לפנה"ס נפלו מרכז ודרום מסופוטמיה תחת שלטון אור־נמו אשר ניסה להפוך את אזור זה לשושלת אור השלישית. תחתיו שגשג האזור מבחינה כלכלית והפך יציב מבחינה פוליטית, אך לבסוף קרסה השושלת.
בשנת 1792 לפנה"ס עלה לשלטון חמורבי בעיר־המדינה בבל והחל לכבוש אזורים נוספים עד לכדי איחוד מסופוטמיה תחתיו ליצירת האימפריה הבבלית הראשונה. לאחר שלטון חמורבי, פלשו זרים לאימפריה אשר נאבקה כדי להישאר בשליטה. המלכים שעלו אחרי חמורבי איבדו בהדרגה את שליטתם באימפריה הבבלית. במקביל, עלתה אימפריה אשורית חדשה.
האימפריה האשורית כבשה ושלטה במסופוטמיה, כאשר תחומי שלטונה השתרעו ממצרים ועד פרס. גודלה של האימפריה אפשר לאחד ממלכיה האחרונים, אשורבניפל, להכריז על עצמו כ"מלך היקום". מותו של אשורבניפל השיב את הממלכה למצב של חוסר יציבות פוליטית, שתרם למפלתה הסופית של האימפריה האשורית.
האימפריה הנאו־בבלית השיגה את מרבית כוחה תחת שלטונו של נבוכדנצר השני, אשר השיב אותה לימי זוהרהּ, עודד השקעה בלימודים ואומנות ולימים אף בנה מחדש את בירת בבל. האימפריה הנאו־בבלית הפכה למרכז כוח, עושר ותרבות. בשנת 539 לפנה"ס נכבשה האימפריה הנאו־בבלית על ידי כורש השני, שליט האימפריה האחמנית. כיבוש מסופוטמיה על ידי פרס סימן את סוף שליטת המלכים ממוצא שמי באזור זה.
אלכסנדר הגדול כבש את מסופוטמיה מידי פרס, כשהתחלקה האימפריה שלו, האזור נפל לידי השושלת הסלווקית. מאוחר יותר האימפריה הפרתית כבשה את מסופוטמיה ושלטה בה במשך 400 שנה בקירוב. הרומאים כבשו את צפון האזור ובמשך התקופה הרומית התקיימה בצפון האזור פרובינקיה מסופוטמיה, כאשר הפרתים שולטים על דרום ומרכז מסופוטמיה, עם תקופת קצרות של שלטון רומא בכל האזור. הפרסים הסאסאנים כבשו מייד הפרתים את מסופוטמיה, ושלטו בו במשך 400 השנים הבאות, עד הכיבוש הערבי, אשר הביא לערביזציה של מסופוטמיה עד ימינו.