מחאות בישראל על רקע מלחמת חרבות ברזל
מהלך המחאה

המחאה החלה במספר ערים, בסביבות נובמבר 2023, ובה דרשו מראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לקחת אחריות על ההתנהלות שהביאה להצלחת חמאס במתקפת הפתע כנגד ישראל ולהתפטר, עם מסרי "הדחה עכשיו". אף על פי שהיו קטנות בהרבה מהפגנות נגד הרפורמה, הן גדלו בהדרגה ומספר ארגוני מחאה חזרו להפגין בדצמבר של אותה שנה. ב-24 בפברואר 2024, 21 מפגינים נעצרו בהפגנה נגד הממשלה בתל אביב בסמוך לקריה. בתחילת אפריל 2024, מפגינים חסמו את נתיבי איילון והפגינו מול ביתו של נתניהו, במה שהפך בהמשך להפרות סדר שבהן 16 מפגינים נעצרו.
בקואליציה מתחו ביקורת חריפה על ההפגנות, טענו כי הן "פרס לסינוואר" ושצריך "לעמוד איתן מול לחצים חסרי אחריות". בפועל, חמאס הוסיפה לדרוש נסיגה מלאה של צה"ל מרצועת עזה לכל אורך המלחמה, למרות הטענות להשפעתם של הלחץ הצבאי או של פעולות המחאה. מובילי ההפגנות טענו מצידם כי ימשיכו להפגין למען החזרת החטופים בעסקה וכנגד התנהלותה של הממשלה והמשטרה. ב-13 באפריל 2024, תקף מטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים את נתניהו בטענה שבגללו חטופות נאנסות.
ב-5 בנובמבר 2023, הפגינו אלפים בתל אביב בקריאות "עסקה עכשיו" ו-"Bring them home now". במקביל התקיימה הפגנה גם בירושלים וערים נוספות. ההפגנה הוכרזה כהפגנה שבועית והתקיימה במוצאי שבת בערים השונות, בדומה למחאות כנגד הרפורמה המשפטית שהתקיימו במהלך 2023 ועד למתקפת הפתע של החמאס.
על אף שגם "מטה משפחות החטופים" וגם ארגוני המחאה ל"בחירות עכשיו", הפגינו במקומות סמוכים ליד הקריה בתל אביב, הם בדרך כלל הפגינו בפיצול. בתחילת המלחמה ארגוני מחאת קפלן החליטו להפסיק את ההפגנות ופעולות המחאה בזמן מלחמה כאשר חיילי צה"ל וכוחות מילואים נלחמים ברצועת עזה ובגבול הצפון ומסכנים את חייהם. עם זאת, בעקבות הימשכות המלחמה ובעקבות כך שלא נחתמה עסקה לשחרור החטופים, החלו פעולות המחאה להתחזק בפברואר 2024.
ב-17 בפברואר 2024, ההפגנה השבועית התקיימה מול מעונו של ראש הממשלה בקיסריה, 4 מפגינים נעצרו. ב-25 בפברואר 2024, לראשונה מאז תחילת המלחמה, הופעלה מכת"זית בהפגנה בסמוך לקריה, ו-21 מפגינים נעצרו.
החל מסוף מרץ 2024 האשימו משפחות חטופים את נתניהו בגלוי בהכשלת עסקה לשחרור חטופים והודיעו שיפעלו להחלפתו וכך נוצר איחוד של חלק מהפגנות ופעולות מחאה של משפחות החטופים עם ההפגנות ופעולות נוספות של ארגוני המחאה.
ב-30 במרץ 2024 התקיימה הפגנה במספר ערים. בתל אביב, הודלקו מדורות ואבוקות מול הקריה, ונתיבי איילון נחסמו על ידי מפגינים. 16 מפגינים נעצרו על ידי המשטרה.
ב-2 באפריל 2024 התכנסו אלפי מפגינים לצעדה נגד הממשלה שהתקיימה בעיר האוהלים שהוקמה ממשכן הכנסת ועד לבית המשפט העליון. בהמשך הצעדה המוחים הקיפו את בית ראש הממשלה בנימין נתניהו ברחוב עזה, ניסו לפרוץ מחסומים בדרך למקום והתעמתו עם שוטרים. פרש משטרתי נפגע מלפיד בוער שהושלך לעברו על ידי מפגין. המפגינים הצליחו לפרוץ מחסום בדרך לביתו של ראש הממשלה עד שנהדפו, ומכת"זית הופעלה. לאחר העימותים, ראש השב"כ רונן בר הגיע באופן חריג לביתו של נתניהו בירושלים ואמר כי: "חלק מן המראות שראינו הלילה בירושלים, חורגים מכללי המחאה המקובלים...ישנו קו ברור בין מחאה לגיטימית למחאה אלימה ובלתי חוקית. זוהי מגמה מדאיגה שעלולה להוביל למחוזות מסוכנים שאסור להגיע אליהם".
ב-6 באפריל 2024, במהלך עצרת נגד הממשלה בתל אביב, מכונית האיצה לתוך קהל מפגינים ופצעה 5 מהם, כשאחת נפצעה במצב קשה.
בערב יום העצמאות ה-76 קיימו חלק ממשפחות החטופים טקס עצמאות אלטרנטיבי כאקט מחאתי, במקביל לטקס הדלקת המשואות בהר הרצל. הטקס התקיים תחת השם "טקס כיבוי משואות והדלקת תקווה" וכניגוד לטקס הדלקת המשואות עלו נציגים לכבות את המשואות. הטקס כלל ביקורת על הממשלה וקריאה להשבת החטופים. משפחות מפונים פנו למנכ״לי הערוצים כאן 11, קשת 12 ורשת 13 בבקשה שלא לשדר את הטקס הממלכתי, ובמקום זאת לשדר את הטקסים האלטרנטיביים, והוא שודר בקשת 12 וברשת 13 במסך מפוצל במקביל לטקס הדלקת המשואות.
ב-7 ביולי 2024 נערך יום מחאה לציון תשעה חודשים לפרוץ המלחמה. עיקר המחאה היה על מה שנתפס כסירוב מצד ממשלת ישראל להתקדם לעסקה לשחרור שבויים עם החמאס.
ב-1 בספטמבר הודיעה ההסתדרות על השבתת המשק.
ב-5 בנובמבר 2024 הודיע ראש הממשלה נתניהו לגלנט על סיום כהונתו כשר הביטחון. הודעת הפיטורים הובילה למחאה של אזרחים ישראלים רבים המכונה ליל גלנט 2.