stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
V (זיכיון מדע בדיוני)
הסדרות שבזיכיון > V: נובלות ספרותיות וקומיקס

סדרה של 16 נובלות ספרותיות פורסמו בין השנים 1984–1988 על ידי הוצאת הספרים Pinnacle Paperbacks, והן מתארות את מאבקם של כוחות המחתרת ב"מבקרים" בחלקים שונים בעולם. בנוסף, סדרה של 18 חוברות קומיקס מבית DC קומיקס פורסמו בין השנים 1985–1986 וסיפוריהם מקבילים לאירועי V: הסדרה. ב-5 בפברואר 2008 פורסמה נובלה מאת יוצר המיני-הסדרה המקורית קנת' ג'ונסון בשם "V: הדור השני", שפורסמה כהמשך אלטרנטיבי לאירועי המיני-סדרה המקורית. 20 שנה לאחר אירועי המיני-סדרה, כדור הארץ נמצא עדיין תחת שלטון המבקרים, באופן שדומה לכיבושה של פריז על ידי הנאצים, וחברי המחתרת נלחמים קרב אבוד נגדם, בד בבד בניסיון לשכנע את ההמונים שפניהם של המבקרים לא לשלום. אולם, מסע השכנוע שלהם נכשל, כאשר ההמונים מאמינים בטובתם של המבקרים, אשר משפרים את איכות חייהם בעזרת טכנולוגיה מתקדמת. כמות המים של כדור הארץ התרוקנה בחצי, באמתלת המבקרים כי הם מפחיתים את כמות הזיהום. רבים מבני האדם שוכנעו להצטרף לכוחות המיליציה של המבקרים במטרה ללכוד חברי מחתרת. כאשר נדמה שאבדה התקווה, המסר אותו שלחו ג'ולי ואליאס לחלל בסוף המיני-סדרה המקורית מתקבל על ידי גזע חוצני בשם זדטי, אויביהם המרים של המבקרים. הם מצטרפים לשורות המחתרת האנושית ופני המלחמה משתנים לטובתם. אולם עד מהרה, חברי המחתרת מתחילים לפקפק בנכונותם של חבריהם החדשים, ותוהים האם יחליפו רודן ברודן אחר.
הסדרות שבזיכיון > V: הסדרה המחודשת

ב-3 בנובמבר 2009 יצאה לשידור הסדרה המחודשת ברשת ABC, כאשר עונתה הראשונה מכילה 12 פרקים והשנייה 10 פרקים. הסדרה היא למעשה עיבוד מחודש ומודרני לאירועי פלישת המבקרים על כדור הארץ, כאשר 29 ספינות אם פולשות לכדור הארץ ומרחפות מעל ערים מרכזיות ברחבי העולם. סוכנת הלוחמה בטרור של ה-FBI אריקה אוונס נקלעת באמצעו של קונפליקט בין גזע חייזרי המגיע לכדור הארץ במסווה של שלום לבין חברי "הגיס החמישי" - המחתרת האנושית. תוכניתם של המבקרים להביא לשיפור תנאי החיים בכדור הארץ מתברר כהרה אסון, כאשר הם משתמשים בבני האדם למטרות רבייה והתקדמות אישית של גזעם. המפתח למטרותיהם נמצא בליסה, בתה של מפקדת המבקרים אנה, אותה אנה מזווגת לבנה של אריקה, טיילר. בשונה מהמיני-סדרה המקורית, סוכנים רדומים של המבקרים הושתלו זה מכבר בקרב בני אדם, ובנוסף, חברי המחתרת האנושית והמבקרים מוצאים עצמם משני צידי המתרס.
לקריאה נוספת

The V Files: The Shocking Legacy of an ’80s Sci-Fi Cult Classic, Anthony Breznican, May 23rd 2023
הערות שוליים

↑  נחשו מי מגיע לארוחת ערב? - סדרת שנות ה-80 הקלאסית מקבלת עדכון פוסט-11 בספטמבר, טרוי פטרסון, 3 בנובמבר 2009
↑  ההקשר הפוליטי של הסדרה החדשה, ליסה דה מוריאס, וושינגטון פוסט, 10 באוגוסט 2009
↑  'V' aims at Obamamania, גלן גארווין, שיקגו טריביון, 3 בנובמבר 2009
כרזת המיני סדרה
זאב בוקר

אין תמונה חופשית
זְאֵב בּוֹקֵר הוא דיפלומט ישראלי אשר כיהן עד אוגוסט 2020 כקונסול ישראל בבוסטון. בעבר כיהן גם כשגריר ישראל באירלנד בשנים 2015–2018 וכשגריר ישראל בסלובקיה.
ביוגרפיה

בוקר נולד ובילה את ילדותו בקיבוץ אפק. הוא סיים לימודי מוסמך אוניברסיטה בהצטיינות במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
משרת במשרד החוץ מנובמבר 1987. בשנים 1990 - 1993 היה מספר 2 בשגרירות ישראל בפראג ובשנים 1997 - 2003 היה מספר 2 בשגרירות ישראל בהולנד.
בשנים 2006–2010 כיהן כשגריר ישראל בסלובקיה. בוקר שירת גם כסגן שגריר בפראג ובהאג.
ב-25 בנובמבר 2015 הגיש בוקר את כתב ההאמנה שלו לנשיא אירלנד, מייקל היגינס. כיהן כשגריר התושב השישי באירלנד.
לאחר פרישתו מתפקידו שגריר ישראל באירלנד, מונה בוקר לקונסול ישראל בבוסטון.
באפריל 2022 מונה בוקר לשגריר נייד בסלובניה ובמלטה.
בוקר נשוי לטלי, רופאה מומחית לבריאות הציבור ומנהלת המרכז הלאומי לבקרת מחלות, ואב לשלושה ילדים.
ראו גם

יחסי אירלנד–ישראל
הערות שוליים

↑  אודות השגריר
↑  אבנר ורלי אברהמי, משפחת בוקר - מודיעין, באתר הארץ, 5 במאי 2004
↑  ישראל ממנה 13 שגרירים חדשים, באתר ynetnews,‏ 29 ביוני 2006
↑  שגריר ישראל החדש מתחיל לעבוד באירלנד, באתר היהודי כרוניקל, 6 בנובמבר 2015
↑  ברק רביד, https://twitter.com/barakravid/status/1005744991761764352, טוויטר, ‏10 ביוני 2018
↑  נעה לנדאו, הקונסוליה הישראלית בבוסטון לעיתונאי: "אתה בושה לאמריקאים וליהודים", באתר הארץ, 21 בנובמבר 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים ובנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'והן ג'ורג' טיילור

ג'ון ג'ורג' טיילור (באנגלית: John George Taylor; פעיל בשנים 1851–1861) עבד בחברת הודו המזרחית הבריטית ובמקביל דיפלומט בריטי וכן ארכאולוג שחקר עתיקות במזרח התיכון. הוא היה מראשוני הארכאולוגים שחקרו את תלי הקבורה חשובים באזור המפרץ הפרסי.
רקע משפחתי

טיילור היה בנו של קפטן (לימים קולונל) רוברט טיילור, שהיה עוזר השליח הפוליטי הבריטי בבצרה מ-1818 עד 1822. קולונל טיילור היה זה שרכש ב-1830 את מנסרת סנחריב (אשר לאחר מותו נרכשה מאלמנתו והועברה למוזיאון הבריטי).
קריירה

ג'ון טיילור מונה כסוכן של חברת הודו המזרחית הבריטית, ושירת בתפקיד סגן הקונסול הבריטי בבצרה בין משנת 1851 עד 1858. בבצרה, הוא למד אצל המנדאי גניזיברה (אנ') (הכוהן הגדול) אדם יוהנא, אביו של יחיא ביהרם (אנ') את השפה המנדית וכן את כתבי הקודש כמו: גינזה רבה (אנ'). טיילור אסף כתבי יד מנדאיים, שבהמשך הועברו לספרייה הבריטית.
החל מ-1859 טיילור היה הקונסול הכללי הבריטי בכורדיסטן והתגורר לסירוגין בדיארבאקיר ובארזורום. הוא נסע רבות באזור הקונסולרי שלו ופרסם כמה מדיווחי הטיולים שלו בכתב העת של החברה הגאוגרפית המלכותית של לונדון (אנ'). בשנת 1866 היה בין הזרים הראשונים שחדרו לאזור טונג'לי. הדיווח שלו על מסע זה ("יומן סיור בארמניה, כורדיסטן ומסופוטמיה העליונה, עם הערות מחקרים בדיירסים דאג") נחשב כאחד המקורות המוקדמים ביותר להיסטוריה, גאוגרפיה ואנתרופולוגיה של אזור זה.
ארכאולוגיה

טיילור עבד בעיראק תחת פיקוחו של הנרי רולינסון, הידוע בכינוי "אבי האשוריולוגיה".
ארכאולוגיה > חפירות באוּר

בין השנים 1853–1854 טיילור חפר וחקר באתר אור מטעם המוזיאון הבריטי.   טיילור מצא גלילי חרס בארבע הפינות של הבמה העליונה של הזיקורת שעליהן היו כתובות של נבוננאיד, המלך האחרון של בבל מתפלל עבור בנו בלשצר.
בכל רחבי העיר, טיילור מצאה גם שרידים בשפע של קבורה מתקופות מאוחרות יותר.
בשנת 1855 חפר טיילור גם בארידו ובתל א-לחם (אנ') תל אל-לחם, עיר שומרית במרחק כ-35 קילומטרים מאור.
בשנת 1861 הוא חקר בכורח (Kurkh) ליד דיארבקיר, שם גילה את האסטלה של אשורנאצירפל השני וכן את האסטלה של שלמנאסר השלישי - מונולית מכורח שבו, באשורית מתואר קרב קרקר. שתי האסטלות נמצאות במוזיאון הבריטי.
ספריו

The Roman Temples of Lebanon: A Pictorial Guide
הערות שוליים

↑  John George Taylor, britishmuseum.org
אחד הרישומים של טיילור. המבצר העתיק בארזן (אנ') בכורדיסטן (1865)
אדיר זיק

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1939 י"ב באדר תרצ"ט
 פטירה:  6 בפברואר 2005 (בגיל 65) כ"ז בשבט תשס"ה ירושלים
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  ישראל
 צאצאים:  נצח שינברג
 
פינה בגן המשחקים על שם אדיר זיק בגבעת המבתר, בירושלים
אדיר זיק (י"ב באדר תרצ"ט, 3 במרץ 1939 – כ"ז בשבט תשס"ה, 6 בפברואר 2005) היה במאי טלוויזיה ועיתונאי ישראלי.
ביוגרפיה

זיק נולד בתל אביב, למשפחה חילונית. כנער חזר בתשובה. למד באוניברסיטה העברית בירושלים וכתב טור סאטירי בעיתון הסטודנטים "פי האתון", עליו חתם בשם "ז' אדיר".
בשנת 1964 יצא לארצות הברית ללימודי קולנוע ב-UCLA, ובמקביל היה שליח של בני עקיבא.
כשחזר ארצה היה ממייסדי הטלוויזיה הישראלית, ובכך היה בין ראשוני אנשי הטלוויזיה מהציבור הדתי-לאומי. במשך שנים רבות הפיק את חידון התנ"ך העולמי ביום העצמאות.
זיק היה מקורב לתנועה לכינון המקדש, היה מהעולים להר הבית ואף סייע לתנועה בהכנת סרטים לעידוד העלייה להר הבית. זיק היה מהפעילים הבולטים בבית הכנסת הייחודי של שכונת מגוריו, גבעת המבתר וממנהיגי נוסח התפילה המשותף לכל העדות בבית כנסת זה. הקהילה הדתית לאומית של גבעת המבתר התפללה במשך עשרים ואחת שנים בלא הפרדה לעדות וניסתה להפיץ שיטה זו גם במקומות אחרים.
בשנת 1992, עם הקמת ממשלת ישראל העשרים וחמש בראשות יצחק רבין, החל לשדר בתחנת הרדיו "ערוץ 7" את אחת התוכניות הפופולריות ביותר בתחנה, שנקראה "זיקוקין של אדיר". בתוכנית, ששילבה ביקורת פוליטית עם סיפורים ומתכונים, הטיח זיק ביקורת קשה בממשלה על מדיניותה כלפי הפלסטינים ובמיוחד על חתימת הסכמי אוסלו. בשידוריו הציג סגנון ייחודי ושימוש בביטוים כמו "הצ'יפּ הדפוק" - שורש רגשי-הנחיתות של חובשי הכיפה הסרוגה. הוא נהג לטעון כי לתקשורת הכללית יש הטיה לשמאל. זיק היה פעיל בחלוקת כספי צדקה וניצל את תוכניתו ברדיו לקרוא לאנשים לתרום לנזקקים.
מאז החל ערוץ 7 להוציא את העיתון "בשבע", כתב זיק עד פטירתו טור שבועי בעיתון, טור שהיה רווי בביקורת כלפי שחיתויות שונות.
זיק התפרסם בעקבות הדברים הנוקבים שהטיח בראש הממשלה המנוח יצחק רבין, ימים ספורים לפני הירצחו. "רבין ופרס הם שני בוגדים שנקנו בכסף", אמר אז זיק והוסיף: "הם נתנו את ארץ ישראל לאויבים". בהזדמנות אחרת אמר זיק כי צריך "לקרוע לפרס את הצורה". בעקבות הדברים התגברו הקולות שקראו לסגירת ערוץ 7 וכינו את דבריו של זיק הסתה.
לאחר רצח רבין זיק יצא נגד הרצח בצורה קשה.
זיק היה ממפיצי תאוריות הקשר על רצח רבין. כתב טור בשם "שמפניה, יין נסך". בין השאר, עקב זיק אחרי סוכן השב"כ אבישי רביב, ואף דיווח בתוכניתו על פעילותו של רביב (ממקום מגוריו ועיסוקיו ועד יציאה למסעדה) ואף גילה שהוא מקבל משכורת חודשית קבועה מהשב"כ, זאת על סמך דיווחים של מאזיני התוכנית. פעילותו זו, ובפרט מסירת עדותו של בני אהרוני, מידידיו של רביב, לסגן השר מיכאל איתן, היוותה לחץ להגשת כתב אישום כנגד רביב, אשר זוכה בסופו של דבר בבית המשפט.
בשנת 2003 הועמד לדין, יחד עם מנהלים נוספים בתחנת הרדיו "ערוץ 7", בגין חלקו בשידורים הבלתי חוקיים של התחנה, ונדון לארבעה חודשי מאסר על תנאי ולחתימה על התחייבות כספית על סך 20,000 ש"ח להימנע מלעבור תוך שנתיים מאותו יום עבירה שבה הורשע.
זיק נפטר ב-6 בפברואר 2005 בירושלים ממחלת סרטן הוושט. השאיר אחריו אישה ושישה ילדים.
הערות שוליים

↑  פי האתון - גיליון למלאת 50 שנה לעיתון
↑  אבישי בן חיים, אדיר זיק הובא למנוחות, באתר nrg‏, 8 בפברואר 2005
↑  שורה ראשונה: תעודת הביטוח של אבישי רביב, עיתון תל אביב, 16 באוקטובר 1998
↑  ת"פ (י-ם) 4830/98 מדינת ישראל נגד יעקב כץ ואחרים, ניתן ב-29.12.03
↑  ידיעה על מחלתו של זיק, באתר בחדרי חרדים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306860805171  ISNI: 0000 0000 6956 5174  VIAF: 97219869   WorldCat (עם VIAF): 97219869 
אדיר זיק מביים את השחקנים מיכל זוארץ וזאב שמשוני בדרמה "רופא כפרי"
בלאקפיש

| --- | --- |

 בימוי:  גבריאלה קאופרת'ווייט
 הופק בידי:  מנואל ו. אוטייזה גבריאלה קאופרת'ווייט
 תסריט:  גבריאלה קאופרת'ווייט אלי דספרס טים זימרמן
 עריכה:  אלי דספרס
 שחקנים ראשיים:  טיליקום וופי גולדברג מרדית' ויירה דון בראנשו ג'יימס ארל ג'ונס Jeffrey Ventre 
 מוזיקה:  ג'ף ביל
 צילום:  ג'ונתן אינגלס כריסטופר טווי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  CNN Films 
 חברה מפיצה:  סרטי מגנוליה סרטי CNN
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 19 בינואר 2013
 משך הקרנה:  83 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט תיעודי 
 מקום התרחשות:  האוקיינוס האטלנטי 
 הכנסות:  2.3 מיליון דולר
 פרסים:  פרס סטלייט
 blackfishmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
בלאקפיש (באנגלית: Blackfish, מילולית: "דג שחור"' - כינוי ליונק הימי קטלן) הוא סרט תיעודי אמריקני משנת 2013, שבוים על ידי גבריאלה קאופרת'ווייט (Gabriela Cowperthwaite).
הסרט עוסק ב"טיליקום", לווייתן קטלן שהוחזק בסיוורלד, אורלנדו, ובמחלוקת על קטלנים בשבי (אנ'). הסרט היה מועמד לפרס באפטה בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר וזכה בפרס סטלייט בקטגוריה זו.
מרואיינים בסרט

ג'ון קרואו (John Crowe) - צוללן שהשתתף בלכידות הלווייתנים בארצות הברית
דייב דופוס (Dave Duffus) - חוקר לווייתנים
הווארד גארט (Howard Garrett) - חוקר לווייתנים קטלנים
קן באלקומב (Ken Balcomb) - מנהל מרכז לחקר לווייתנים
לורי מרינו (Lori Marino) - מדענית מוח
סטיב הקסטר (Steve Huxter) - מנהל סילנד לשעבר
אריק וולטרז (Eric Walters) - מאלף לשעבר בסילנד
כריסטופר פורטר (Christopher Porter) - מאלף לשעבר בסילנד
קורין קאוול (Corinne Cowell) - עדה להריגתה של קלטי בירן בסילנד
ניידין קאלן (Nadine Kallen) - עדה להריגתה של קלטי בירן בסילנד
ג'ון הארגרוב (אנ')
סמנת'ה ברג (Samantha Berg)
קרול ריי (Carol Ray)
מארק סימונז (Mark Simmons)
דין גומרסול (Dean Gomersall)
ד"ר ג'ון ג'ט (John Jett)
ד"ר ג'פרי ונטר (Jeffrey Ventre)
קים אשדאון (Kim Ashdown)
אסטפניה רודריגז (Estefania Rodriguez) - ארוסתו של אלכסיס, מאלף בפארק
מרסדס מרטינז (Mercedes Martinez) - אמו של אלכסיס
סוזן אלה (Suzanne Allee) - אחראית וידאו לשעבר בפארק
פיתוח

קופרת'ווייט החלה לעבוד על הסרט לאחר מותה של המאלפת של טיליקום דון בראנשו בפברואר 2010, ובתגובה לטענה שהקטלן תקף אותה משום שאספה את שיערה בקוקו. קופרת'ווייט טענה שהאשמה זו הייתה בגדר ניחוש וש"חייב היה להיות משהו נוסף בסיפור הזה".
הקרנת הבכורה נערכה בפסטיבל סאנדנס ב-19 בינואר 2013, והסרט אומץ על ידי "סרטי מגנוליה" (אנ') וסרטי CNN (אנ') להפצה רחבה יותר.
קבלה > הכנסות

כעבור 14 שבועות לאחר יציאתו, הסרט גרף $2,073,582.
קבלה > תגובות ממאלפים

לאחר יציאת הסרט, ברידג'ט פירטל (Bridgette Pirtle), מאלפת לשעבר בסיוורלד, אמרה שהגרסה הסופית של הסרט הייתה "180 מעלות ממה שהוצג בפני במקור". בהצהרות מוקדמות יותר, שיבחה פירטל את בימוי הסרט ותמכה במסר שלו. מארק סימונז, אחד מהמאלפים הראשונים של טיליקום, חשב שרק במעט מתשובותיו בראיון נעשה שימוש "משום שהדברים שאמרתי עפו הישר לפרצופה של האג'נדה הברורה של הסרט. מה שתרמתי לא תמך במטרתם של גבריאלה או טים זימרמן בסרט".
מייקל סקארפוצי (Michael Scarpuzzi), סגן הנשיא למבצעים זואולוגיים ומאלף בסיוורלד סן דייגו טוען כי הסרט עושה שימוש במותה של בראנשו ובפרטים איומים "לא כדי ליידע את הציבור, אלא באופן מצער, בשל הרצון לעשות סנסציה". הוא מצהיר, "שינינו את הדרך בה אנחנו מטפלים, מציגים ומאלפים את בעלי החיים המיוחדים האלה. החלפנו את המתקנים, הציוד והנהלים במקומות המחיה של הקטלנים אצלנו. הטיפול והתצוגה החינוכית של בעלי החיים הללו בסיוורלד נעשו בטוחים יותר מתמיד. האם 'בלאקפיש' מיידע את צופיו לגבי עובדה זו? לא, הוא לא".
בינואר 2014, אמרה משפחתה של המאלפת המנוחה דון בראנשו כי לא הם ולא הקרן על שמה קשורות לסרט, ושהם לא מאמינים שהוא שיקף במדויק את בראנשו או את חוויותיה.
קבלה > תגובת סיוורלד

חברת "סיוורלד אנטרטיינמנט" (אנ') סירבה לקחת חלק בהפקת "בלאקפיש", ומאוחר יותר טענה כי הסרט "אינו מדויק", והצהירה:
"בלאקפיש... אינו מדויק ומטעה, ולמרבה הצער, מנצל טרגדיה ... הסרט מצייר תמונה מעוותת המעלימה... עובדות מפתח על סיוורלד - ביניהן...שסיוורלד מצילה, משקמת ומחזירה לטבע מאות חיות בר בכל שנה, ושסיוורלד מעבירה מיליוני דולרים בכל שנה לשימור ולמחקר מדעי".
סיוורלד הוסיפה להגיב במכתב גלוי המזים את הטענות. האגודה לשימור ימי (אנ') ו"פרויקט הקטלן" (The Orca Project), ארגון ללא מטרות רווח המתמקד בקטלן בשבי, הגיבו במכתבים פתוחים המותחים ביקורת על טענות סיוורלד. גם החוקרת הימית דבי גיילז (Debbie Giles) הציגה סתירות, המוצאות את טענותיה של סיוורלד לא מדויקות.
ב-31 בדצמבר 2013, פרסם העיתון "Orlando Business Journal" משאל, בו נשאל אם "בלאקפיש" שינה את דעתם של הקוראים על סיוורלד. רוב הקולות קבע שהסרט לא שינה את דעתם. מאוחר יותר נתגלה ש-180 מתוך 320 קולות (55%) מקורם היה באותה כתובת IP של סיוורלד. סיוורלד הגנה על ההצבעה, והודיעה כי "כל אחד מהקולות שמקורם מהדומיין של סיוורלד היה של חברי צוות שנלהבים מהעבודה המדהימה שסיוורלד עושה ומהחוויות שהפארקים שלנו מספקים".
סיוורלד גם יצרה חלק נפרד באתר האינטרנט שלה, שכותרתו "אמת על בלאקפיש", בו יש התייחסות לטענות המצוינות לעיל והדגשת מה שהיא החשיבה כבעיות נוספות בסרט.
ב-27 בפברואר 2014, סיוורלד הגישה תלונה למחלקת העבודה של ארצות הברית, בה טענה כי חוקר המשרד לבטיחות ובריאות מקצועית (אנ') שחקר את מותה של בראנשו, נהג באופן לא אתי בכך שעזר ליוצרי הסרט. קופרת'ווייט דחתה את הטענות על שיתוף פעולה לא הולם.
במרץ 2014 קופרת'ווייט הזמה מספר טענות שהוצגו באתר האינטרנט של סיוורלד וקראה למנהלי סיוורלד לערוך דיון ציבורי.
השפעה

התגובה לסרט גרמה למספר זמרים ולהקות, כמו הארט, וילי נלסון, מרטינה מק'ברייד, .38 Special, פט בנאטר, ו-The Beach Boys, לבטל את הופעותיהם באירוע ה-"Bands, Brew & BBQ" בסיוורלד, אורלנדו וב"בוש גארדנס" בטמפה (אנ').
סיוורלד הודיעה לאחר מכן כי ספגה הפסד בסך 15.9 מיליון דולר, שהמנכ"ל ג'יימס אטצ'יסון (James Atchison) ייחס בחלקו למחירי כרטיסים גבוהים ומזג אוויר גרוע.
סך הביקורים הכללי בפארקים של סיוורלד ובוש גארדנס ירד ב-5% בתשעת החודשים הראשונים של 2013, אף על פי שלא היה ברור אם הירידה בביקורים נגרמה בשל השפעת הסרט. סיוורלד טענה שמספר הביקורים בשלושת הפארקים הימיים שלה - אורלנדו, סן דייגו וסן אנטוניו - בשלושת החודשים האחרונים של 2013 היו ברמות שיא באותו רבעון.
לאחר יציאת "בלאקפיש" לאקרנים, הופעל לחץ על סאות'ווסט איירליינס להפסיק את קשריה עם סיוורלד, שקיימה במשך 26 שנים. ביולי 2014 נודע כי השותפות לא תחודש. ההודעה לעיתונות אמרה שההפסקה היא הדדית ומבוססת על "שינוי עדיפויות". פורסם כי העצומות שהוגשו על ידי פעילים היו גורם אפשרי לפירוק.
באוגוסט 2014 החברה הודיעה כי ברבעון השני של השנה מחירי המניות צנחו ב-33%. החברה ייחסה את הירידה לחקיקה מתוכננת שקשורה לסרט התיעודי. בנובמבר 2014 סיוורלד הודיעה שמספר הביקורים בפארקים ירד ב-5.2% מהשנה הקודמת והרווחים ירדו ב-28% במהלך הרבעון. באותו חודש מניות החברה היו בירידה של 50% מהשנה הקודמת.
בספטמבר 2014 משרד עורכי הדין "רוזן" (Rosen Law Firm PA) הגיש תובענה ייצוגית עבור משקיעים בסיוורלד, בטענה שסיוורלד "הוליכה שולל משקיעים כשטענה שהירידה בביקורים בפארקים שלה נגרמה בשל חג הפסחא וגורמים נוספים" ולא בשל יציאת הסרט "בלאקפיש" ונוהגים בלתי הולמים.
סיוורלד הודיעה באוגוסט 2014 שהסרט פגע בהכנסות הפארק בסן דייגו. ב-11 בדצמבר 2014, סיוורלד הודיעה שהמנהל הכללי ג'ים אטצ'יסון יתפטר, ויורש זמני יחליף אותו ב-15 בינואר 2015. בשנת 2014 מחיר מניית החברה צנח ב-44%.
באוגוסט 2015 סיוורלד הודיעה על 84% ירידה בהכנסה נטו ברבעון השני של שנת 2015 בהשוואה לשנה הקודמת.
סוף הסרט של חברת פיקסאר, "מוצאים את דורי", שונה לאחר שמנהל הקריאטיב ג'ון לאסיטר והבמאי אנדרו סטנטון (אנ') צפו ב"בלאקפיש" ושוחחו עם הבמאית גבריאלה קופרת'ווייט. הופעתו של פארק ימי בסרט שונתה. בסרט "ערים של נייר", שיצא ביוני 2015, נחתכו סצנות הכוללות את סיוורלד. המפיק וויק גופריי הסביר: "מאז שהספר נכתב, הסרט הדוקומנטרי יצא. אני חושב שזה מעט פחות עליז ללכת לסיוורלד עכשיו".
בנובמבר 2015 סיוורלד הודיעה על תוכניות להפסיק מופעי קטלנים בפארק שלה בסן דייגו. במרץ 2016 סיוורלד הודיעה כי תפסיק את תוכנית רביית הקטלנים שלה ותחל לבטל בהדרגה את כל המופעים החיים המשתמשים בקטלנים.
ראו גם

זכויות בעלי חיים
שאמו
מקצרת קנה סוכר

מקצרת קנה סוכר מתוצרת ג'ון דיר
מקצרת קנה סוכר (אנגלית: Sugarcane harvester) היא מכונה המשמשת לקצירה ועיבוד חלקי של קנה סוכר.
עקרון הפעולה של המכונה הוא בדומה לקומביין תבואות, המכונה פותחה ב-1920 ופועלת בשיטה דומה גם כיום.
בדרך כלל המכונה נפרדת ונמשכת על ידי כלי רכב אחר.
המקצרה חותכת את הקנים בבסיסם, מורידה את העלים ואז חותכת את הקנים לחתיכות.
לאחר מכן עוברות החתיכות למכל ייעודי שנמצא על המכונה או אל תוך רכב נפרד שנוסע בצמוד אליה.
הפסולת שהופרדה נפלטת חזרה לשדה כחומר דשן.
לגמרי במקרה!

| --- | --- |

 מבוסס על:  תנו לסוני צ'אנס 
 סוגה:  קומדיית מערכונים לנוער
 יוצרים:  סטיב מרמל 
 שחקנים:  טיפאני ת'ורנטון סטרלינג נייט ברנדון מייקל סמית' דאג ברושו אליסין אשלי ארם
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  26 
 תוכנית מקור:  תנו לסוני צ'אנס
 הפקה
 מפיק:  בראיין רובינס 
 מפיקים בפועל:  שרלה ס. ברידג'יט סטיב מרמל בריאן רובינס מייקל פלדמן
 חברת הפקה:  It's a Laugh Productions 
 הפצה:  Disney–ABC Domestic Television, דיסני+ 
 אורך פרק:  כ-22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ דיסני דיסני XD
 רשת שידור בישראל:  ערוץ דיסני דיסני XD
 תקופת שידור מקורית:  5 ביוני 2011 – 25 במרץ 2012
 תקופת שידור בישראל:  6 בפברואר 2012
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
לגמרי במקרה! (באנגלית: So Random!) היא קומדיית מערכונים ששודרה בערוץ דיסני. הסדרה היא סדרת בת לקומדיית המצבים "תנו לסוני צ'אנס", ורוב שחקניה הראשיים טיפאני ת'ורנטון, סטרלינג נייט, ברנדון מייקל סמית', דאג ברושו ואליסין אשלי ארם מושאלים מסדרה זו. פרק הבכורה שודר ב-5 ביוני 2011, ובישראל כחצי שנה לאחר מכן ב-6 בפברואר 2012.
ב-2 במאי 2012 השחקנית טיפאני ת'ורנטון רמזה בראיון שהסדרה לא תחזור לעונה שנייה.
רקע

בסדרה "תנו לסוני צ'אנס", דמי לובאטו מגלמת את הדמות הראשית בסדרה, נערה בשם סוני מונרו שמצטרפת לקאסט של קומדיית המערכונים האהובה עליה "לגמרי במקרה!", המוצגת כסדרה בתוך סדרה. המערכונים הוצגו כתוספת לסצנות מאחורי הקלעים שהיוו את לב הפרק. בנובמבר 2010 לובאטו התאשפזה במכון לגמילה עקב "בעיות פיזיות ורגשיות איתן התמודדה זמן מה", וב-19 באפריל 2011 היא הודיעה באופן רשמי על פרישתה מהסדרה בריאיון למגזין פיפל, שם הסבירה ש"אני לא חושבת שלחזור ל'תנו לסוני צ'אנס' יהיה בריא לתהליך ההחלמה שלי. להיות מול מצלמה יעשה אותי לחוצה ... זה קצת עצוב לי שפרק בחיים שלי נגמר, אבל לא יכלה להיות נקודת זמן טובה יותר בשבילי להמשיך הלאה ... זה היה נראה לי הגיוני להתקדם ולעזוב את הסדרה כדי להתמקד במוזיקה שלי". בעקבות ההצהרה רבים הניחו שהסדרה בוטלה, אולם בפועל הערוץ החליט ב-12 בנובמבר 2010, עוד לפני ההצהרה, להחזיר את הסדרה לעונה שלישית. בנקודה זו תפקידה של לובאטו היה בגדר סימן שאלה נוכח העובדה שהתאשפזה במכון לגמילה שבועיים לפני כן, אך בהמשך, וללא כל התייחסות לעניין באופן פומבי, ההפקה המשיכה בצילומים כמתוכנן בינואר 2011 בלעדי לובאטו. דיסני החל לתאר את העונה השלישית כסדרה נפרדת רק לאחר עזיבתה הרשמית של לובאטו.
הצילומים החלו ב-30 בינואר 2011, והשם החדש נחשף כשלושה חודשים מאוחר יותר ב-4 באפריל. פרק הבכורה של "לגמרי במקרה!" שודר בערוץ דיסני ב-5 ביוני 2011 ונצפה בקרב 4.1 מיליון ילדים בתחום הגילאים 6–11 ובני נוער בתחום הגילאים 9-14. בישראל שודר פרק הבכורה כשנה לאחר מכן ב-6 בפברואר 2012. בהמשך ספגה הסדרה נתוני מדרוג נמוכים למדי, ואחרי עונה אחת שכללה 26 פרקים בלבד היא אינה נבחרה להתחדש לעונה נוספת.
רקע > פורמט

כתוצאה מפרישתה של לובאטו, הסדרה שווקה מחדש תחת השם "לגמרי במקרה!" ובמסגרת פורמט חדש לפיו הסדרה תתמקד במערכונים בלבד; בדומה למנחה של תוכנית אירוח, בתחילת כל פרק אחת הדמויות הראשיות נכנסת לבמה ומספרת מי הולך להופיע בפרק, שמלווה במספר מערכונים פרודיים (בדרך כלל 5 או 6) לצד הופעה מוזיקלית (למעט פרקים 5,14,21) בביצועו של כוכב אורח, אשר לעיתים לוקח חלק במערכונים עצמם. השחקנים המקוריים של הסדרה "לגמרי במקרה!" שהוצגה במסגרת הסדרה "תנו לסוני צ'אנס" המשיכו לככב גם בסדרה זו, הן בתור הדמויות ששיחקו בסדרה המקורית והן בתור הדמויות שמופיעות במערכונים, ואליהם הצטרף בנוסף השחקן סטרלינג נייט מהסדרה בתוך סדרה השנייה "מקנזי פולס".
שחקנים ודמויות > דמויות ראשיות

טיפאני ת'ורנטון: טוני הארט
סטרלינג נייט: צ'אד דילן קופר
ברנדון מייקל סמית': ניקו האריס
דאג ברושו: גריידי מיטשל
אליסין אשלי ארם: זורה לנקסטר
שחקנים ודמויות > דמויות משניות

מת'יו סקוט מונטגומרי: מת'יו ביילי
שיין טופ: שיין זאבו
דמיאן האס: דמיאן ג'והנסן
ברידג'ט שרגליס: ברידג'ט קוק
אודרי ויטביי: אודרי וייל
קוקו ג'ונס: קוקו בלו
גרייס באנון: גרייס וצ'ל
שחקנים ודמויות > אורחים

| פרק | שם | שיר | השתתפות במערכונים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | קודי סימפסון | "All Day" |  |
| 2 | גרייסון צ'אנס | "Waiting Outside the Lines" |  |
| 3 | סלינה גומז והסצנה | "Who Says" |  |
| 4 | מיטשל מוסו | "Get Away" |  |
| 5 | טוני הוק | — |  |
| 6 | קוקו ג'ונס | "Stand Up" |  |
| 7 | ג'ייקוב לאטימור | "Like 'Em All" |  |
| 8 | Mindless Behavior | "My Girl" |  |
| 9 | קולבי קאליי | "Brighter Than the Sun" |  |
| 10 | Far East Movement | "Rocketeer" (עם מיגל) |  |
| 11 | Kicking Daisies | "Keeping Secrets" |  |
| 12 | Dave Days | "What Does it Take" |  |
| 13 | Hot Chelle Rae | "Tonight Tonight" |  |
| 13 | צ'לסי סטאוב | — |  |
| 14 | מיס פיגי (אריק ג'ייקובסון) | — |  |
| 15 | Iyaz | "Pretty Girls" (עם Mann) |  |
| 16 | לימונד מאות' | "Determinate" |  (ברידג'יט מנדלר ואדם היקס) |
| 17 | Pia Toscano | "This Time" |  |
| 17 | לי אלין בייקר ומיה טלריקו | — |  |
| 18 | ג'סטין ביבר | "Mistletoe" |  |
| 19 | כריסטינה גרימי | "Advice" |  |
| 20 | אנדי גרמר | "Keep Your Head Up" |  |
| 21 | דילן וקול ספראוס | — |  |
| 22 | The Ready Set | "Young Forever" |  |
| 23 | צ'יינה אן מקליין | "Unstoppable" |  |
| 24 | ניו בויז | "Meet My Mom" |  |
| 25 | שיין הארפר | "One Step Closer" |  |
| 26 | Destinee & Paris | "True Love" |  |
הערות שוליים

↑  Tiffany Thornton Talks "So Random!" Memories - Selena Gomez, Helmet Ninjas
↑  Demi Lovato Is Leaving Sonny with a Chance
↑  Disney's Debut of “So Random!” is TV’s No. 1 Telecast in Kids 6-11 and Tweens 9-14
| ערוץ דיסני – סדרות מקור |
| --- | --- | --- |
| סדרות עבר | ליזי מקגוויר (2001–2004) • קים פוסיבול (2002–2007) • כל כך רייבן (2003–2007) • לילו וסטיץ' (2003–2006) • תקועים בזמן (2004–2006) • אמריקן דרגון (2005–2007) • החיים היפים של זאק וקודי (2005–2008) • בית הספר לקיסר המתחיל (2006–2008) • האנה מונטנה (2006–2011) • קורי בבית הלבן (2007–2008) • פיניאס ופרב (2007–2015) • המכשפים מווייברלי פלייס (2007–2012) • החיים היפים על הסיפון (2008–2011) • תנו לסוני צ'אנס (2009–2011) • ג'ונאס (2009–2010) • גוד לאק צ'ארלי (2010–2014) • הדגים (2010–2014) • שייק (2010–2013) • החרשנים (2011–2014) • לגמרי במקרה! (2011–2012) • ג'סי (2011–2015) • אוסטין ואלי (2011–2016) • גרוויטי פולס (2012–2016) • דוג בלוג (2012–2015) • ליב ומאדי (2013–2017) • וונדר מציל את העולם (2013–2015) • זה הסוף שלי (2014–2015) • העולם של ריילי (2014–2017) • קייסי אנדרקאבר (2015–2018) • תמיד ביחד (2015–2016) • הארלי באמצע (2016–2018) • סטאר נגד כוחות הרשע (2015–2019) • היורשים: עולם מרושע (2015–2017) • מותחים בהליכה (2016–2018) • ביזארדבארק (2016–2019) • אלנה מאוולור (2016–2020) • חוקי המרפי של מיילו (2016–2019) • פלונטר: הסדרה (2017–2020) • אנדי (2017–2019) • אמפיביה (2019–2022) • גבי דוראן: בייביסיטר לחייזרים (2019–2021) • בית הינשוף (2020–2023) • הרוח ומולי מגי (2021–2024) |  |
| סדרות בהווה | קיקיוואקה: מחנה קיץ (מאז 2015) • הבית של רייבן (מאז 2017) • הגרינים בעיר הגדולה (מאז 2018) • גרטל והאוגר (מאז 2022) • היילי על זה! (מאז 2023) • סטוגו (מאז 2025) |  |
| פרקים | קרוס-אוברים בסדרות ערוץ דיסני |  |