stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריטפופ
היסטוריה > הנפילה (2000-1999) והגל השני של הבריטפופ (2001-ההווה)

עם סוף המאה העשרים, תשו כוחותיו של הבריטפופ, והוא נתפש כזרם שמיצה את עצמו וששיאו מאחוריו. את מקומו תפסו הרכבי וזמרי הפופ שהלכו והשתלטו על מצעדי הלהיטים.
עם זאת, להקות מסוימות המשיכו ליצור מוזיקה ולהקליט אלבומים, והצליחו לשמור על פופולריות, שנסמכה על קהל אוהדים מסור. בלר המשיכו להתרחק מתיוגם כלהקת בריטפופ, והוציאו שני אלבומים נוספים, שהושפעו, בין היתר, ממוזיקת רוק, פולק וגוספל אמריקאית: האלבום 13 יצא ב-1999, ואלבומם האחרון (נכון ל-2006), Think Tank, יצא ב-2003, לאחר פרישתו של הגיטריסט גראהם קוקסון מהלהקה. אואזיס, לעומתן, לא הראתה התרחקות ניכרת מעברה אך גם חבריה ידעו מנת שבר: חלק מחברי הלהקה פרשו והוחלפו באחרים, ואלבומיהם החדשים - Standing on the Shoulder of Giants שיצא ב-2000, Heathen Chemistry שיצא ב-2002 לא הצליחו לשחזר את הישגי העבר, הן מבחינה אמנותית והן מבחינה מסחרית. למרות כל הטלטלות שעברו על אואזיס, הלהקה נראתה מאוחר יותר כחוזרת במידה מסוימת לסגנון המוקדם שאפיין אותה, תוך שילוב עם הסגנון המאוחר יותר. מעיד על כך היטב אלבומה Don't Believe The Truth, אשר זכה להצלחה מרשימה והביא לתפוסה מלאה בסיבוב ההופעות של אואזיס, אשר התקיים לאחר צאת האלבום ב-2005.
סוויד המשיכו לפעול, והוציאו שני אלבומים נוספים, אך בסופו של דבר התפרקו ב-2003. פאלפ הוציאו את אלבומם האחרון We Love Life ב-2001, ולאחר מכן יצאו להפסקה ממושכת. הוורב התפרקו כבר ב-1999, לאחר ריבים ממושכים ומתוקשרים בין חברי הלהקה. אולם, סופרגראס המשיכו להוציא אלבומים ולהנות מפופולריות, אף כי אלבומיהם החדשים נטשו את הסגנון הקליל והאנרגטי שאפיין את אלבום הבכורה שלהם - I Should Coco, שיצא ב-1995. רדיוהד, שקשרם לבריטפופ מעולם לא היה איתן במיוחד, התרחקו ממנו לחלוטין, והוציאו אלבומים שזכו לשבחיהם של מבקרי המוזיקה.
עם ראשית שנות האלפיים, לאחר שזרם הבריטפופ, רובו ככולו, נעלם מקדמת הבמה, החלו להתפרסם להקות כמו טראוויס, קולדפליי (Coldplay) ואימברייס (Embrace), שהציגו מידה מסוימת של השפעה מן הבריטפופ. אך להקות אלו הסתייגו מהצליל היותר רוקיסטי, והקפידו ליצור בלדות רוק עדינות, כמו Come Back to What You Know (של אימברייס) ו-Clocks (של קולדפליי). ב-2003 וב-2004 פרץ של להקות אינדי, שהושפעו הן מזרם הפוסט-פאנק של שנות ה-80 והן מזרם הבריטפופ, שטף את בריטניה. להקות כמו פרנץ פרדיננד (Franz Ferdinand), קייזר צ'יפס (Kaisr Chiefs), בלוק פארטי (Bloc Party) וקאזביאן (Kasabian) נהנו מתמיכתם ומעידודם של מגזיני המוזיקה, ומספר להקות אף הצליחו להכניס את שיריהן למצעד הלהיטים. עם זאת, חלוקות הדעות אם יש להתייחס לשטף זה של להקות כ"גל השני של הבריטפופ" או כזרם נפרד, שהבריטפופ מהווה חלק מסך כל השפעותיו. כיום פעילות בשדה להקות אינדי כמו White lies שזוקפות את עיקר השראתן לבריטפופ.
קו זמן

גרף זה מציג את שלבי התפתחותו של הבריטפופ אל מול השנים בהן התקיימו הלהקות הבולטות בז'אנר.
הרכבי בריטפופ מרכזיים

הסטון רוזס
אואזיס
אלסטיקה
אש
בלר
דודג'י
הוורב
מנסן
סווייד
סופר פרי אנימלס
סופרגראס
סליפר
פאלפ
פלסיבו
קאסט
מנסוור
סטריינג'לאב
פיוראסנס
Space
שד סבן
ראו גם

הפלישה הבריטית
טריפ הופ
הערות שוליים

↑  imdb, Live Forever, imdb
| רוק |
| --- | --- |
בלוז רוק • גלאם רוק • גראנג' • פולק רוק • רוק אינסטרומנטלי • רוק אלטרנטיבי • הארד רוק • רוק גותי • רוק מתקדם • רוק פסיכדלי • רוק קל • רוק דרומי • סטונר רוק • רוק קלאסי • פופ רוק • פאנק רוק • קאנטרי רוק 
סצנות אזוריות
בריטפופ • הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי • רוק ישראלי • רוק ברזילאי
סגנונות מהם נוצר הרוק: זרמים שיצאו מתוך הרוק
מוזיקת קאנטרי • בלוז • רוק אנד רול: הבי מטאל • פאנק
ערכים נוספים
פופ • להקות רוק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4418311-2 
נואל גלאגר
גוזל

ערך זה עוסק בצאצא של עוף הבוקע מהביצה במצב של חוסר אונים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
תרשים הבדל בין גוזלים לאפרוחים.
גוזלי שחרור אמריקאי
סנונית רפתות מאכילה את גוזליה
גּוֹזָל הוא צאצא של עופות הבוקע מן הביצה במצב בלתי מפותח, בו הוא לא יכול לעזוב את הקן, והוריו מאכילים אותו. יש גוזלים שבוקעים מן הביצה כשעיניהם עצומות והפלומה שלהם דלילה. יש גוזלים הבוקעים במצב שעיניהם פקוחות וכל גופם מכוסה פלומה צפופה.
בעברית המודרנית אפרוח יכול לפרוח מהקן כבר ביומו הראשון, ואילו הגוזל תלוי בהוריו וגוזל מהם את מזונם.
ראו גם

אפרוח - ולד הבוקע מהביצה כאשר הוא מפותח ועצמאי יותר מאשר גוזל
פרחון
אבקוע
תטולה
ג'ורג' קייסי

| --- | --- |

 לידה:  23 ביולי 1948 (בן 76) סנדאי, יפן
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ג'ורג'טאון  בית הספר ליחסים בינלאומיים ע"ש יוזף קורבל  אוניברסיטת דנבר  בית הספר לשירות חוץ ע"ש אדמונד ולש  Boston College High School 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1970–2011 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד חיל רגלים ממוכן  מפקד החטיבה ה-3 בדיוויזיית הפרשים הראשונה מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה סגן ראש מטה צבא ארצות הברית מפקד הכוחות בעיראק ראש מטה צבא ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עיראק
 עיטורים
  מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה (4)   מדליית השירות המצוין (2)  לגיון ההצטיינות (3)
 
ג'ורג' ויליאם קייסי הבן (באנגלית: George William Casey Jr.‏; 22 ביוני 1948) הוא גנרל אמריקאי בדימוס, שירת כראש מטה צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה

קייסי גדל בסנדאי שביפן, בעת שאביו, ג'ורג' קייסי האב, שהיה קצין צבא ארצות הברית הוצב שם. אביו של קייסי נהרג במהלך מלחמת וייטנאם, בשנת 1970, בהתרסקות מסוק בעת ששימש כמפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה בדרגת מייג'ור גנרל.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

לקייסי תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מטעם אוניברסיטת ג'ורג'טאון. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של צבא ארצות הברית והוסמך כקצין בדרגת לוטננט. עם סיום לימודיו בשנת 1970 התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים, אותו סיים בהצטיינות, והסמכה כצנחן. לאחר מכן שירת בשורה של תפקידי פיקוד ומטה יחידות חיל רגלים ממוכן. בין היתר שימש כמפקד גדוד חיל רגלים ממוכן, כמפקד החטיבה ה-3 בדיוויזיית הפרשים הראשונה וכמפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה. לאחר מכן שימש כראש אגף התוכניות והמדיניות האסטרטגיות במטות המשולבים ובשנת 2003 מונה לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית. בשנים 2004-2007 שימש כמפקד הכוחות בעיראק. בשנים 2007-2011 שימש כראש מטה צבא ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  מפקד חדש לכוחות האמריקניים בעיראק: גנרל ג'ורג' קייסי, באתר ynet, 16 ביוני 2004.
↑  Eric Schmitt, THE REACH OF WAR: Man in the News -- George William Casey Jr.; A Low-Key Commander With 4 Stars to Tame the Iraqi Furies, The New York Times, July 5, 2004.
↑  מאת אמיר אורן, קציני הקישור למלחמת עיראק: אדמירל וגנרל, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2002.
↑  הגנרל קייסי עשוי לעזוב את עיראק, באתר וואלה, 2 בינואר 2007.
↑  שירות "הארץ"‏, בעקבות הטבח בפורט הוד: מפקד הצבא האמריקאי מזהיר מפני פגיעה במוסלמים, באתר וואלה, 8 בנובמבר 2009.
| הקצינים הבכירים, הגנרלים המפקדים וראשי המטה של צבא ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| המפקד העליון | ג'ורג' וושינגטון | דגל הדרגה של ראש מטה צבא ארצות הברית |
| הקצינים הבכירים | הנרי נוקס • ג'ון דופטי • ג'וסיה הרמר • ארתור קלייר • אנתוני ווין • ג'יימס וילקינסון • ג'ורג' וושינגטון • אלכסנדר המילטון • ג'יימס וילקינסון • הנרי דירבורן • ג'ייקוב בראון | דגל הדרגה של ראש מטה צבא ארצות הברית |
| הגנרלים המפקדים | ג'ייקוב בראון • אלכסנדר מקומב • וינפילד סקוט • ג'ורג' מקללן • הנרי האלק • יוליסס ס. גרנט • ויליאם שרמן • פיליפ שרידן • ג'ון סקופילד • נלסון מיילס | דגל הדרגה של ראש מטה צבא ארצות הברית |
| ראשי המטה | סמואל יאנג • אדנה צ'אפי • ג'ון בייטס • פרנקלין בל • לאונרד ווד • ויליאם וות'רספון • הודג' סקוט • טסקר בליז • פייטון מרץ' • ג'ון פרשינג • ג'ון היינס • צ'ארלס סומראל • דאגלס מקארתור • מאלין קריג • ג'ורג' מרשל • דווייט אייזנהאואר • עומר בראדלי • ג'וזף לוטון קולינס • מת'יו רידג'וויי • מקסוול טיילור • ליימן למניצר • ג'ורג' דקר • ארל ווילר • הארולד ג'ונסון • ויליאם וסטמורלנד • ברוס פאלמר • קרייטון אברמס • פרידריק וינד • ברנארד רוג'רס • אדוארד מאייר • ג'ון וקהאם • קארל ואונו • גורדון סאליבן • דניס ריימר • אריק שינסקי • פיטר סקומייקר • ג'ורג' קייסי‎ • מרטין דמפסי • ריימונד אודיירנו • מארק מילי • ג'יימס מקונוויל • רנדי ג'ורג' | דגל הדרגה של ראש מטה צבא ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007348307905171  ISNI: 0000 0000 3039 9316  LCCN: n88267119  SUDOC: 176648585  VIAF: 13877816   WorldCat (עם VIAF): 13877816 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גוזל (אונייה)

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  ספינת מנוע עם מפרשי עזר
 דגל הצי:  
 חברת ספנות:  מפעלי מלט פורטלנד א"י נשר
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  J. Koster Hzn. Schipsw. "Gideon" - Groningen, Holland
 הושקה:  1925
 תקופת הפעילות:  1927–1997 (כ־70 שנה)
 אחריתה:  ב-1932 נמכרה לאיטליה ושמה הוחלף ל-"Madre Annunziat"
 מידות
 תפוסה:  135 טון
 מעמס:  200 טון
 אורך:  31.50 מטר
 רוחב:  5.36 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  7 קשר
 גודל הצוות:  6
 מספר תרנים:  2
 הנעה:  מנוע ומפרשי עזר. מנוע דיזל דו-פעימי, 2 צילינדרים, 80 כוח-סוס מתוצרת Kromhout Motoren Fabrick
 צורת הנעה:  מדחף ומפרשי עזר
גוזל הייתה אוניית משא, מהספינות הראשונות בצי העברי של היישוב היהודי בארץ ישראל. היא נרכשה על ידי "נשר", חברת המלט הארצישראלית בחיפה, ופעלה בין השנים 1927-1932. האונייה נרשמה באנגליה והפליגה תחת דגל בריטי. "גוזל" סימנה את ראשית המפנה לעצמאות ימית, להצלחת היישוב, גם בשיט מסחרי בנוסף על ראשיתן של הצלחות בדיג, ראשית כיבוש הימים.
מיכאל פולק בעל מפעלי המלט "נשר" רצה להיות גם בעלים של אמצעי תובלה ימית לתוצרתו, ולכן רכש באנגליה אונייה קטנה ששימשה קודם לכן להעברת בלוקים בין הולנד לבריטניה.
"גוזל" הייתה ספינת מנוע חופית דו-תורנית עם מפרשי עזר. צוותה של "גוזל" כלל שישה ימאים, מתוכם רב החובל והמכונאי אנגלים וארבעה ספנים ערביים. "גוזל" הגיעה לארץ ישראל לקראת חורף 1927, ונקראה בתחילה "נשר" אך זמן קצר הוחלף שמה ל"גוזל". בעלי המפעל חשבו כי גודלה של הספינה אינו הולם את מידותיו של המפעל הגדול, ולכן העניקו לה את השם "גוזל". הספינה הפליגה מבית החרושת "נשר" אל חופי הים התיכון משנת 1928 ועד שנת 1932. במחצית הראשונה של 1929 הייתה "גוזל" מושבתת לזמן מה, בגלל שבית החרושת לא הצליח לייצר מספיק מלט לייצוא. היא נמכרה עקב ירידה ביצוא המלט שלא הצדיק אחזקת האונייה.
ב"גוזל" עבד מאז רכישתה מטעם ביח"ר נשר זאב הים כקצין סיפון מנוסה. עם עזיבתו של הקפטן האנגלי בשנת 1928, קיבל הים את הפיקוד על האונייה, ומאז הוא נחשב "רב החובל העברי הראשון" (הגם שהיה רק רב חובל של אוניות חופים).
האנייה "גוזל" נמכרה לחברת ספנות איטלקית ובהמשך נמכרה לקניה. היא נגרטה ב-1997/8, לאחר 72 שנות שירות.
הערות שוליים

↑  הכלכלה העברית בארץ ישראל בתרצ"ב, דבר, 5 באוקטובר 1932
↑  הלל ירקוני, פרשת שמות, 19 באוגוסט 2020. באתר עמותת ידידי המוזיאון הימי הלאומי.
↑  לקראת התקופה החדשה בבנין הארץ, הצפירה, 13 במאי 1928
↑  בנמל, דואר היום, 10 ביוני 1931
עוד נסיון בעבודות ים, דבר, 1 במרץ 1933
יש לנשר מלט למדי, דבר, 13 ביולי 1934
↑  "נשר" מגביה עוף, דבר, 14 במאי 1929
ג'רינה לי

ג'רינה לי (11 בפברואר 1783 – 1864) הייתה האישה הראשונה שהוסמכה לכמורה על ידי ריצ'רד אלן (אנ'), שהיה המייסד של הכנסייה הנוצרית האנגליקנית האפריקאית (אנ')‏ ב-1819. היא הייתה חלק מההתעוררות הגדולה השנייה (אנ'). היא הייתה גם האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהוציאה לאור אוטוביוגרפיה בארצות הברית.
ראשית חייה

ג'רינה לי נולדה ב-11 בפברואר 1783 בקייפ מאיי, ניו ג'רזי והלכה לעבוד כעוזרת בית משרתת בגיל צעיר. למרות הצהרתה שהוריה לא סיפקו לה חינוך דתי, היא נחשפה בשנים מאוחרות יותר ללימודי נצרות, והרגישה שהיא "חוטאת שפלה" (ביטוי בנצרות). היא מספרת שהיא נאבקה במחשבות אובדניות, וחלמה על להטביע את עצמה מספר פעמים לא מבוטל. באמצעות תפילות היא חשה שיש הצדקה בקיומה ואף עברה הטבלה בכנסייה. אחרי שלושה חודשים של תפילה מתמדת, היא הרגישה כי עברה היטהרות מלאה על ידי רוח הקודש.
הקריאה לכמורה

במהרה היא החלה לשמוע קולות שאומרים לה "לכי להטיף בכנסייה! תטיפי לכנסייה! אני אשים את המילים בפה שלך". לי, סיפרה לאלן שאלוהים דיבר איתה וציווה עליה להטיף. אולם, אלן אמר שאין הוראה למנות נשים לכמורה בכנסייה הנוצרית. זה לא עצר את לי מלהגשים את ייעודה. "אם האדם יכול להטיף, מפני שהמושיע (ישו) מת למענו, מדוע האישה לא יכולה להטיף, בראייה שהוא מת גם בשבילה? האם הוא לא מושיע שלם במקום חצי מושיע?". אלן עדיין התנגד, אולם 8 שנים מאוחר יותר, במהלך תפילת יום ראשון בכנסיית A.M.E, נדמה היה כי הכומר מאבד את רוחו. לי התייצבה והחלה להטיף. הקהל הסתקרן ממה שהיה לה לומר. האמונה הדתית, ובמיוחד בחסות האלוהית של האל, הפכה למקור העצמה עצמית בעבור לי. בתגובה לשאלות על כמורה נשית היא ענתה "הלא מריה האם תחילה הטיפה למושיע?". הרעיון שאפרו-אמריקאים ונשים יכולים להטיף בכנסייה היה בסיס להתעוררות הגדולה השנייה שהגיעה לשיאה כאשר לי התחילה בעבודתה המיסיונרית.
בכתביה, לי השאירה עבר רהוט של ההתנסות הדתית שלה. פרסום האוטוביוגרפיה שלה, הפכה את לי לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שאוטוביוגרפיה עליה יצאה לאור בארצות הברית. למרות ברכתו של ריצ'רד אלן, לי המשיכה להתמודד עם עוינות כלפי מינויה עקב היותה אישה שחורה. היא הפכה לכומר נודד וצעדה אלפי קילומטרים ברגל. בשנה אחת בלבד, היא "צעדה 2325 מיילים והטיפה ב-178 דרשות בכנסיות שונות".
לחשיבותה של לי יש כמה היבטים. היא מדגימה את ההתמקדות בקדושה אישית ובהפיכת אדם למקודש וטהור כפי שהיה מקובל בתנועה האמריקאית הדתית של המאה ה-19. שנית, היא השאירה מאחוריה תיאור מפורט של חיי האמונה שלה שמשרת כמקור ראשוני משמעותי. שלישית, היא הפכה לעדה רהוטה לגורלה וחלוצה בעבור נשים שרוצות להטיף במסורת הנוצרית.
הקריאה לכמורה > להחזיר אדם בתשובה

בספר "יומן והתנסות דתית של גברת ג'רינה לי" מסופר מקרה בו היא מספרת על איש צעיר שהיה לועג לדרשות שהטיפה מפני שהוא לא האמין באלוהים או בדת. הוא היה אדם כהה עור שהיה מגיע לדרשות שלה באופן קבוע. בחלוף הזמן הוא נהיה חולה. האחות של האיש הצעיר, שהייתה חלק מהקהילה, ביקשה מלי לא לעזור לו להחלים בתקווה שהאל ייכנס למחשבותיו. כאשר לי הלכה לבקר, היא ראתה שהאיש הצעיר במצב ירוד מאוד. היא שאלה אותו אם הוא רוצה שהיא תתפלל בשבילו, והוא ענה בחיוב. אף על פי שמעולם לא החלים, האיש הצעיר המשיך לבקש שלי תשב ליד מיטתו ותתפלל בשבילו.
נישואים

לי הגיעה לפילדלפיה כנערה וחייה השתנו כששמעה דרשה עוצמתית שהטיף ריצ'רד אלן. היא התחתנה עם ג'וזף לי ב-1811, 7 שנים אחרי הצטרפותה לכנסיית A.M.E בפילדלפיה. ג'וזף לי היה כומר של קהילת 'סנו היל' (snow hill). סנו היל הייתה 6 מיילים מפילדלפיה. לי עברה לסנו היל עם בעלה, אבל חשה לא בטוחה מכיוון שלא הכירה שם אדם מלבדו. היא גילתה שבסנו היל היא לא חשה את אותה הקרבה כמו בפילדלפיה. במהלך נישואיהם, בעלה של לי לא רצה שתטיף, לכן היא הרגישה שהיא צריכה לשים את הצרכים הרוחניים שלה בצד לטובת הנישואים. נאמר כי משום שלא מילאה את צרכיה הרוחניים היא נהייתה חולה ולא מרוצה מחייה. ג'וזף לי נפטר לאחר 6 שנות נישואים. במהרה לאחר מכן, לי התמסרה לרצונותיה הדתיים אבל מעולם לא החלימה ממחלתה.
מורשת

מה שידוע על ג'רינה לי, מעורפל ומפוזר. היא הושוותה לנשים אפרו-אמריקאיות משפיעות בזמנה כמו מריה סטיוארט (אנ') וסוג'ורנר טרוט' (אנ'). היא כתבה שני ספרים אוטוביוגרפיים- 'חייה וחוויותיה הדתיות של ג'רינה לי' ומהדורתו המורחבת, ו'חוויות דתיות ויומן של גברת ג'רינה לי'. מחקר ארכיוני מקיף שנערך על ידי ד"ר פרידריק נייט חשף שג'רינה לי נפטרה חסרת כל בפילדלפיה בתחילת 1864. למרות סוף חייה המצער, המלחמה שלה בעבור נשים ודת, נתנה השראה לנשים וגברים אפרו-אמריקאים אז והיום. לי פרצה מחסום שנשים לא הצליחו לפרוץ בזמנה בעבודה בכנסייה.
לקריאה נוספת

Voices from the Gaps, conservancy.umn.edu
God In America - People - Jarena Lee, God in America (באנגלית)
https://www.pbs.org/wgbh/aia/part3/3h91.html
https://www.nyhistory.org/womens-history/education/curriculum/saving-washington/module-2-breaking-the-rules-women/life-stories/jarena-lee]
הערות שוליים

↑  Knight, Frederick, The Many Names for Jarena Lee, The Many Names for Jarena Lee
1 2  Religious Experience and Journal of Mrs. Jarena Lee
1 2  [nyhistory.org nyhistory.org]
↑  Andrews, William, Three Black Women's Autobiographies of the Nineteenth Century: Sisters of the Spirit, Indiana University Press
↑  Amanda Porterfield, 2002, Blackwell Publishers, Malden, Massachusetts, "American Religious History"
↑  Carson, Clayborne; Lapansky-Werner, Emma J.; Nash, Gary B., The Struggle for Freedom: A History of African Americans. Boston: Prentice Hall
1 2 3  Peterson, Carla L. (1995), Doers of the Word: African American Women Speakers and Writers in the North (1830–1880)
↑  Harvey, Paul, Through the storm through the night: a history of African American Christianity, Landham, MD: Rowman and Littlefield Publishers, 2011
↑  https://www.blackpast.org/african-american-history/lee-jarena-1783/
↑  Jarena Lee, "Religious Experience and Journal of Mrs. Jarena Lee"
↑  Jarena Lee, My Marriage
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330282505171  GND: 122187466  ISNI: 0000 0000 7864 6064  LCCN: n85030107  NTA: 075183226  SUDOC: 090308514  VIAF: 15645697   WorldCat (עם VIAF): 15645697 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'רינה לי".
פרנק ודקינד

| --- | --- |

 לידה:  24 ביולי 1864 הנובר, ממלכת הנובר, הקונפדרציה הגרמנית 
 פטירה:  9 במרץ 1918 (בגיל 53) מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 מקום קבורה:  ולדפרידהוף מינכן 
 אירועים משמעותיים:  שריפת הספרים בגרמניה הנאצית (1933) 
 שם עט:  Hugo von Trenck 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ציריך, אוניברסיטת מינכן, אוניברסיטת לוזאן 
 שפות היצירה:  גרמנית, צרפתית 
 זרם ספרותי:  אקספרסיוניזם 
 יצירות בולטות:  Eroberung, האביב מתעורר 
 בן או בת זוג:  Tilly Wedekind 
 צאצאים:  פמלה ודקינד, Kadidja Wedekind 
 מספר צאצאים:  3 
 
בנימין פרנקלין ודקינד (בגרמנית: Benjamin Franklin Wedekind‏; 24 ביולי 1864 - 9 במרץ 1918) היה מחזאי גרמני, אשר נמנה עם אבות האקספרסיוניזם.
ביוגרפיה

ודקינד נולד בהנובר ועבד במספר משרות בטרם החל לעבוד בקברט ולהפוך למחזאי.
המחזה החשוב הראשון פרי עטו, "Frühlings Erwachen", משנת 1891 (תורגם לעברית כ"האביב מתעורר"), העוסק במיניות ובהתבגרות מינית, חולל שערורייה.
שני המחזות "רוח האדמה" (1895) ו"תיבת פנדורה" (1904), המוכרים גם כ"מחזות לולו", הם, כפי הנראה, שני מחזותיו הידועים ביותר. שניהם שימשו מאוחר יותר כבסיס עלילתי לאופרה "לולו" מאת אלבן ברג.
"תיבת פנדורה" שימש אף כבסיס לסרט אילם הנושא שם זה מאת ג.וו. פאבסט (1929). יצירתו של ודקינד, אשר תדיר מבקרת את ההתנהגות וההליכות בחברה הבורגנית, ובעיקר בכל הנוגע ליחס למין, נחשבת אקספרסיוניסטית.
בתו, פמלה, נישאה לשחקן שארל רנייה. נכדו הוא המוזיקאי והסופר אנטול רנייה, שהיה בעלה של הזמרת נחמה הנדל.
הערות שוליים

↑  Pamela Wedekind
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269870605171  PLWABN: 9810575473305606  BIBSYS: 90053584  BNE: XX1643367  BnF: cb11928976x (data)  CANTIC: a11701389  CiNii: DA0104077X  GND: 118629867  HDS: 012387  ICCU: CFIV060879  ISNI: 0000 0001 0856 102X  LCCN: n79135578  LNB: 000213986  MusicBrainz: c2726e9c-4aeb-487f-b15e-47cf2e05724d  NDL: 00460404  NKC: jn20000701943  NLA: 35596281  NLG: 64291  NLK: KAC199629485  NSK: 000203922  NTA: 068656874  RERO: 02-A003962353  SELIBR: 229375  SNAC: w63x874s  SUDOC: 027194124  TLS: Frank_Wedekind  Trove: 1008816  VcBA: 495/311204  VIAF: 27072933   WorldCat (עם VIAF): 27072933 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גביע דייוויס 1968

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  20 במרץ 1968 – 28 בדצמבר 1968 (284 ימים) 
 מספר תחרות:  57 
 מדינות משתתפות:  49
 עיר מארחת:  אדלייד (משחק על התואר)
 זוכה:  ארצות הברית (20)
 → גביע דייוויס 1967 גביע דייוויס 1969 ← 
 
גביע דייוויס 1968 הייתה התחרות ה-57 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך באדלייד, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 49 נבחרות שחולקו לשלושה בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1968 באדלייד, אוסטרליה. המשחק נערך בין נבחרת אוסטרליה לבין נבחרת ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 1:4. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר לאחר הפסקה של ארבע שנים ובפעם ה-20 בסך הכל.
משחקי פלייאוף > בית אמריקה

הבית כלל תשע קבוצות. במשחק המוקדם ונצואלה ניצחה את ארגנטינה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר מרץ-2 במאי | רבע הגמר מרץ-2 במאי | רבע הגמר מרץ-2 במאי |  |  | חצי הגמר 24-27 במאי | חצי הגמר 24-27 במאי | חצי הגמר 24-27 במאי |  |  | משחק הגמר 7-9 ביוני | משחק הגמר 7-9 ביוני | משחק הגמר 7-9 ביוני |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | ריצ'מונד, ארצות הברית, משטח קשה | ריצ'מונד, ארצות הברית, משטח קשה | ריצ'מונד, ארצות הברית, משטח קשה | ריצ'מונד, ארצות הברית, משטח קשה | ריצ'מונד, ארצות הברית, משטח קשה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ארצות הברית ארצות הברית | 5 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  האיים הקריביים | 0 |   |   | ברקלי, ארצות הברית, חימר | ברקלי, ארצות הברית, חימר | ברקלי, ארצות הברית, חימר | ברקלי, ארצות הברית, חימר | ברקלי, ארצות הברית, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  ארצות הברית ארצות הברית | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
| מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר |   |   |  |  מקסיקו מקסיקו | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  קנדה קנדה | 0 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  מקסיקו מקסיקו | 5 |   |   |   |   |   |   |   | שארלוט, ארצות הברית, שטיח (באולם) | שארלוט, ארצות הברית, שטיח (באולם) | שארלוט, ארצות הברית, שטיח (באולם) | שארלוט, ארצות הברית, שטיח (באולם) | שארלוט, ארצות הברית, שטיח (באולם) |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  ארצות הברית ארצות הברית | 5 |  |  |
|   | קראקס, ונצואלה, משטח קשה | קראקס, ונצואלה, משטח קשה | קראקס, ונצואלה, משטח קשה | קראקס, ונצואלה, משטח קשה | קראקס, ונצואלה, משטח קשה |   |   |   |   |   |  |  אקוודור אקוודור | 0 |  |  |
|   |  |  ונצואלה ונצואלה | 0 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אקוודור אקוודור | 3 |   |   | גואיאקיל, אקוודור, חימר | גואיאקיל, אקוודור, חימר | גואיאקיל, אקוודור, חימר | גואיאקיל, אקוודור, חימר | גואיאקיל, אקוודור, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  אקוודור אקוודור | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
| לימה, פרו | לימה, פרו | לימה, פרו | לימה, פרו |   |   |  |  צ'ילה צ'ילה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פרו פרו | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  צ'ילה צ'ילה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית אירופה

הבית כלל 32 קבוצות כולל ברזיל, ניו זילנד, דרום אפריקה, רודזיה, איראן וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. לאור מספר גדול של הקבוצות הוחלט לפצל את הבית ל-2 ומנצחות תת-הבתים קיבלו זכות לעלות למשחקים בין מנצחי הבתים.
משחקי פלייאוף > בית אירופה > תת הבית א'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 23-26 במאי | רבע הגמר 23-26 במאי | רבע הגמר 23-26 במאי |  |  | חצי הגמר 13-16 ביוני | חצי הגמר 13-16 ביוני | חצי הגמר 13-16 ביוני |  |  | משחק הגמר 19-21 ביולי | משחק הגמר 19-21 ביולי | משחק הגמר 19-21 ביולי |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ספרד ספרד | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  שוודיה שוודיה | 1 |   |   | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  ספרד ספרד | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
| לונדון, בריטניה, דשא | לונדון, בריטניה, דשא | לונדון, בריטניה, דשא | לונדון, בריטניה, דשא |   |   |  |  בריטניה בריטניה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בריטניה בריטניה | 5 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פינלנד פינלנד | 0 |   |   |   |   |   |   |   | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  ספרד ספרד | 3 |  |  |
|   | ביאלה, איטליה, חימר | ביאלה, איטליה, חימר | ביאלה, איטליה, חימר | ביאלה, איטליה, חימר | ביאלה, איטליה, חימר |   |   |   |   |   |  |  איטליה איטליה | 2 |  |  |
|   |  |  איטליה איטליה | 5 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  מונקו מונקו | 0 |   |   | רג'ו אמיליה, איטליה, דשא | רג'ו אמיליה, איטליה, דשא | רג'ו אמיליה, איטליה, דשא | רג'ו אמיליה, איטליה, דשא | רג'ו אמיליה, איטליה, דשא |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  איטליה איטליה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
| מוסקבה, ברית המועצות | מוסקבה, ברית המועצות | מוסקבה, ברית המועצות | מוסקבה, ברית המועצות |   |   |  |  ברית המועצות ברית המועצות | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יוגוסלביה יוגוסלביה | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ברית המועצות ברית המועצות | 5 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |