שרה ברייטמן
קריירה > 1990–1999: קריירת סולו

בשנת 1992 הוציאה ברייטמן אלבום משותף נוסף עם לויד ובר והופיעה עם חוסה קאררס באולימפיאדת ברצלונה כששרה את שיר הנושא "Amigos Para Siempre" ("חברים לנצח") בפני קהל עולמי של 3 מיליארד אנשים. לאחר ההופעה המשיכה בקריירת הסולו שלה, והחלה לעבוד עם פרנק פיטרסון, מפיקה המוזיקלי של להקת אניגמה - שהוגדרו כמקור ההשראה והמודל לחיקוי של ברייטמן. ההוצאה הראשונה שלהם יחד הייתה Dive ‏(1993), אלבום פופ בנושא מים שמתוכו הופצו שני סינגלים: "Captain Nemo" (גרסת כיסוי לשיר של להקת האלקטרוניקה השוודית דייב) ו-"The Second Element". האלבום קיבל את תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי (MC) והיה לראשון שלה שעשה זאת.
ברייטמן ופיטרסון עבדו יחד על אלבום הפופ רוק Fly‏ (1995). הסינגל "A Question of Honour", שנכלל באלבום, משלב כלי מיתר אלקטרוניים, רוק, קלאסי וקטעים מהאופרה של אלפרדו קאטאלאני, "לה ואלי". והווידאו קליפ שלו הוצג באליפות העולם באגרוף בגרמניה בין הנרי מייסק וגרציאנו רוצ'יג'יאני. מהאלבום יצאו לאור שני סינגלים נוספים: "Heaven Is Here" ו-"How Can Heaven Love Me". בהמשך הוציאה את הפסקול Surrender.
ב-1997 הוציאה ברייטמן את האלבום Timeless. הוא הפך לאלבום הנמכר ביותר שלה: קיבל תוארי זהב, פלטינה או פלטינה כפולה ומעלה ב-21 מדינות, נמכר ביותר מ-1.4 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקרוסאובר הקלאסיים של בילבורד במשך 35 שבועות. הסינגל המוביל מהאלבום, "Time to Say Goodbye", היה השיר השני שביצעה ברייטמן באליפות העולם באגרוף בגרמניה. הדואט עם זמר הטנור אנדראה בוצ'לי הפך ללהיט בינלאומי ונמכר ביותר מ-3 מיליון עותקים בגרמניה. האלבום נמכר בלמעלה מ-12 מיליון עותקים ברחבי העולם, והפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בשנות ה-90 של המאה ה-20. לאחר מכן יצאה לסיבוב ההופעות בשם "A Timeless Evening with Sarah Brightman", ובמהלכו ביצעה את הסינגלים מ-Timeless:‏ "Time to Say Goodbye"‏, "Who Wants to Live Forever" ו-"Tú Quieres Volver" (פרט ל-"Just Show Me How to Love You" ו-"There for Me").
בהמשך שנת 1997 הוציאה את אלבום האוסף המשותף הראשון שלה עם לויד ובר, The Andrew Lloyd Webber Collection. האלבום הגיע לראשונה למקום ה-110 במצעד הבילבורד 200 ושהה בו במשך 17 שבועות. במצעד אלבומי הקרוסאובר הקלאסיים ובמצעד האלבומים הקלאסיים של בילבורד הגיע למקום השני. במצעד האלבומים השוודי הגיע למקום הראשון. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לו את תואר הזהב על נתוני מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים. ב-23 באוגוסט 2009 פורסמה כתבה במגזין בילבורד בה נכתב שמכירותיו בארצות הברית עומדות על למעלה מ-787,000 עותקים – אחד מאלבומי המוזיקה הקלאסית הנמכרים ביותר בכל הזמנים במדינה.
במרץ 1998 הפיקה ברייטמן את ספיישל ה-PBS הראשון שלה, Sarah Brightman: In Concert, שהתקיים באלברט הול (בהמשך הופץ בתקליטור). באותה השנה כיכבה ב-A Gala Christmas in Vienna; ספיישל חג מולד חגיגי, שצולם בווינה לצד פלאסידו דומינגו, הלמוט לוטי וריקרדו קוצ'אנטה. הארבעה הופיעו יחד וביצעו שירי חג מולד מסורתיים (האלבום הופץ בווידאו). ב-7 באפריל 1998 הייתה לאחת מהכוכבות שהתארחו בחגיגות יום ההולדת ה-50 של אנדרו לויד ובר. במהלכם ביצעה את "Hosanna" עם דניס או'ניל ואת "The Phantom of the Opera" עם אנטוניו בנדרס, "All I Ask of You" עם מייקל בול ו-"The Music of the Night". כל אותם הביצועים מאותו האירוע הועלו לאחר מספר עשורים ליוטיוב.
לאחר ההצלחה של Timeless הוציאה ברייטמן את אלבום האולפן השישי שלה, Eden ב-1998. מתוכו יצאו לאור חמישה סינגלים: "Eden",‏ "Deliver Me", ‏"So Many Things",‏ "The Last Words You Said" ו-"Dust in the Wind". היא בחרה באופן אישי כל שיר ושכנעה את המלחין האיטלקי אניו מוריקונה לתת לה לשכתב את המילים לאחד מהלחנים הקולנועיים שלו, "Gabriel's Oboe", מהסרט "המיסיון" (1986) שהוביל ליצירת השיר "Nella Fantasia" ("בפנטזיה שלי"). האלבום, בניגוד ל-Timeless, שילב יותר אלמנטים של מוזיקת פופ. הביקורות כלפיו היו חיוביות: ב-LAUNCHcast קבעו שהוא "מפליא" ו"מלא חיים", וב-AllMusic טענו כי הוא משלב שירים טובים ומספר רב של סוגות מוזיקליות. Eden הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקרוסאובר הקלאסיים וה-65 במצעד הבילבורד 200. בהמשך קיבל את תואר הזהב בארצות הברית על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה. כדי לעזור בקידום שלו יצאה לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה, "One Night in Eden Tour". חלק מההופעות שהתקיימו במסגרתו צולמו ואוחדו לאלבום הווידאו One Night in Eden, שהופץ בסוף שנת 1999.