stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בורוסיה מנשנגלדבך
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש להרחיב על מה קרה בין 1900 ל-1960.
עד 1964 שיחקה מנשנגלדבך ברגיונליגה (כיום הליגה הרביעית). עובדה זו לא מנעה ממנה לזכות בגביע הגרמני ב-1960, לאחר שגברה במוקדמות על פ.צ. קלן, בחצי הגמר על המבורג ובגמר ניצחה את קרלסרוהה 2:3.
ב-1964 סיימה הקבוצה בראש הליגה השנייה, ושובצה ב-1965 בבונדסליגה (יחד עם באיירן מינכן שגם היא שובצה לראשונה בבונדסליגה באותה שנה). ב-1964 מונה הנס וייסוויילר למאמן הקבוצה ותחת הדרכתו הפכה בורוסיה מנשנגלדבאך תוך שלוש שנים לכוח עולה בכדורגל הגרמני, ובלטה בעיקר בסגנון ההתקפי שלה שהתבטא בכיבושי שערים רבים. הקבוצה התבססה על סגל צעיר שהביא לכינויה "Die Fohlen" (הסייחים) שדבק בה מאז. היה זה תור הזהב של הקבוצה, ובלטו בה גינטר נצר, יופ היינקס, ברטי פוגטס ברנד רופ, הרברט לאומן, הרברט וימר והשוער מנפרד קלף. בעונות 1968/1967 ו-1968/1969 היא סיימה במקום השלישי בבונדסליגה.
בעונת 1970/1969 זכתה מנשנגלדבך לראשונה באליפות גרמניה, כשהקדימה את יריבתה הגדולה באותן שנים, באיירן מינכן. גם בשנה העוקבת, 1971/1970, הקדימה מנשנגלדבאך את באיירן מינכן והייתה לקבוצה הראשונה בבונדסליגה שזכתה בשתי אליפויות רצופות. בשנה שלאחר מכן הייתה ידה של באיירן מינכן על העליונה: היא זכתה באליפות ומנשנגלדבך סיימה במקום השלישי (במקום השני סיימה שאלקה 04).
הקבוצה הגיעה לגמר גביע אירופה לאלופות פעם אחת, בשנת 1977, והפסידה לליברפול בתוצאה 3:1, במשחק אשר התקיים בסטאדיו אולימפיקו שברומא. הקבוצה זכתה פעמיים בגביע אופ"א, בשנים 1975 ו-1979.
בשנות ה-80 לא הצליחה לזכות בתארים נוספים למרות היותה אחת הקבוצות החזקות בגרמניה. לעומת זאת, בשנות ה-90 התמודדה הקבוצה עם קשיים והייתה על סף ירידה לליגת המשנה במספר עונות. ב-1999 ירדה בפעם הראשונה בתולדותיה לבונדסליגה השנייה, שם שיחקה במשך שתי עונות. גם בשנים שלאחר מכן נתקלה בקשיים רבים. המועדון נקט מספר פעולות במטרה לשפר את מצבו הכלכלי. הקבוצה עברה לשחק ב-2004 בבורוסיה פארק, אצטדיון חדש וגדול יותר מקודמו. בעונת 2006/2007 ירדה הקבוצה לליגת המשנה, אך כעבור עונה חזרה לליגה הבכירה. בעונת 2011/12 סיימה במקום הרביעי בבונדסליגה, מקום שהקנה לה כרטיס לפלייאוף ליגת האלופות, בו הפסידה 3–4 בסיכום שני המשחקים לדינמו קייב. באותה עונה כוכב הקבוצה היה מרקו רויס, שאף נבחר לשחקן השנה בגרמניה באותה השנה, ונמכר בסוף אותה עונה לבורוסיה דורטמונד בתמורה ל-17 מיליון יורו.
בעונת 2013/14 סיימה מנשנגלדבך במקום השישי בבונדסליגה, וזכתה בכרטיס למוקדמות לליגה האירופית. בעונת 2014/15 סיימה הקבוצה במקום השלישי, דבר שהקנה לה מקום בליגת האלופות. בעונת 2019/20 סיימה מנשנגלדבאך במקום הרביעי, מה שהקנה לה מקום בעונת 2020/2021 בליגת האלופות, בה היא הודחה בשלב שמינית הגמר תוך שהיא גוברת בשלב הבתים על אינטר מילאנו ועל שחטאר דונצק במאבק על שני המקומות הראשונים בשלב הבתים. בשלב שמינית הגמר הודחה על ידי מנצ'סטר סיטי.
בעונת 2020/2021 סיימה הקבוצה במקום השמיני, בעונת 2021/2022 במקום העשירי, כמו גם בעונת 2022/2023.
שחקנים בולטים ששיחקו בקבוצה

גרמניה גינטר נצר
גרמניה ברטי פוגטס
גרמניה יופ היינקס
גרמניה ריינר בונהוף
גרמניה מיכאל פרונטצק
גרמניה אובה קאמפס
גרמניה הרברט וימר
גרמניה כריסטיאן הוכשטטר
גרמניה הנס-גינטר ברונס
גרמניה וולפגנג קלף
גרמניה הנס-יורג קריינס
גרמניה אובה ראן
גרמניה הייקו הרליך
גרמניה לותר מתאוס
גרמניה שטפן אפנברג
גרמניה אולי שטיליקה
שוודיה מרטין דאלין
ונצואלה חואן אראנגו
גרמניה אוליבר נויביל
גרמניה מרקו רויס
גרמניה מרסל ויטצ'ק
דנמרק אלן סימונסן
ברית המועצות איגור בלאנוב
בלגיה תורגן אזאר
תארים

אליפות גרמניה (5) :
1970, 1971, 1975, 1976, 1977
הגביע הגרמני (3) :
1960, 1973, 1995
הסופר קאפ הגרמני (1) :
1977 (לא רשמי)
ליגת האלופות :
סגנות : 1977
גביע אופ"א (2):
1975, 1979
הערות שוליים

↑  ב-עונת 1967/1966 סיימה במקום ה-8 וכבשה את מספר השערים הרב ביותר בליגה (יחד עם בורוסיה דורטמונד), בעונת 1968/1967, סיימה שלישית וכבשה את מספר השערים הרב ביותר בליגה ובעונת 1969/1968 סיימה שלישית וכבשה את מספר השערים הרב ביותר (יחד עם האלופה באיירן מינכן)
↑  Borussia Mönchengladbach | Team, Borussia Mönchengladbach (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 296562289   WorldCat (עם VIAF): 296562289
בת גלים

ערך זה עוסק בשכונה בחיפה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע
 עיר:  חיפה 
 קואורדינטות:  32°50′02″N 34°58′54″E﻿ / ﻿32.83391111°N 34.98171389°E﻿ / 32.83391111; 34.98171389
  (למפת חיפה מוגדלת) בת גלים(למפת חיפה רגילה) בת גלים(למפת הגליל המערבי רגילה) בת גלים(למפת הגליל המערבי מוגדלת) בת גלים he
 
בית הכנסת המרכזי בשכונה
בת גלים היא שכונה במערב חיפה. ייחודה הוא בכך שהיא השכונה היחידה בחיפה שבתיה נושקים לחוף הים.
השכונה נמנית עם שכונות הגרעין הוותיקות של חיפה העברית. היא תוכננה בידי האדריכל ריכרד קאופמן בשנת 1922 לפי עקרונות עיר הגנים ובתיה הראשונים הם מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 - ימי העלייה השלישית. היא התפתחה מאוד בימי העלייה החמישית, בשנות ה-30, ועד היום שולט בחלקה הוותיק קו בנייה נמוך, כשרבים מבתיה מוקפים עצי פרי. בשנת 2011 אוכלוסיית השכונה מנתה 4,857 תושבים.
שם השכונה ניתן לה על ידי מרים ניר-רפאלקס (אחותו של נחום ניר-רפאלקס), אשתו של פנחס כהן, ממייסדי השכונה. על מייסדי השכונה נמנה גם יעקב כספי, מחלוצי הספנות העברית.
מקור שם השכונה הוא פסוק מספר ישעיהו: ”צַהֲלִי קוֹלֵךְ בַּת גַּלִּים” (י', ל).
גאוגרפיה

בת גלים, הבנויה על חצי-האי הידוע ככף-הכרמל, תחומה בין שדרות ההגנה לבין חוף הים, ובתחומה עוברת מסילת החוף. השכונה היא משכנם של בית החולים רמב"ם, בית הספר לרפואה של הטכניון ובסיס ההדרכה של חיל הים, ולאורך חופה המערבי נמתחת טיילת, שבקצה תחנה של רכבל חיפה, רכבל המקשר את החוף בשלישיית קרונות כדוריים לראש ההר שמעליו בסטלה מאריס. עוד בשכונה מבנה הקזינו, שנבנה על שטח שיובש בחוף הים ובעבר היה פעיל ושימש את קציני הצבא הבריטי.
רחובות מרכזיים

רחוב העלייה השנייה - הרחוב הוא ציר התנועה המרכזי בשכונה, ועובר ממזרח השכונה ועד למערבה. במזרח הוא מתחיל ברחוב עפרון הסמוך לבית החולים רמב"ם ובמערב הוא מגיע עד תחנת הרכבל התחתון. קומות הקרקע בבתי הרחוב משמשות בחלקן למסחר. קווי התחבורה הציבורית עוברים, כעורק ראשי בלעדי, רק בו. הרחוב חוצץ בין בת גלים הישנה מצפון לו, הבנויה בעיקרה מבתי מגורים של עד שמונה יחידות דיור ומבתים פרטיים, לבין חלקו הדרומי הכולל את שיכון הבריגדה, שיכון צה"ל ותחנת הרכבת בת גלים. שיכונים אלה כוללים מבנים בעלי מספר יחידות דיור גבוהה בהרבה, על גבי מגרשים גדולים יותר.
שדרות בת גלים - מקשרות בין רחוב העלייה השנייה לבין קו הים ובניין הקזינו. השדרות בנויות משני צירי תנועה כשביניהם שדרת עצים וגינון. רבים מהבתים בשדרה בנויים בסגנון הבינלאומי הארצישראלי, ובחלקם ישנן חנויות במפלס הקרקע.
רחוב חיל הים - הדרך הראשית לכניסת כלי רכב לשכונה. הרחוב מוביל מ"צומת דולפין" שבכניסה לשכונה אל "כיכר צים".
רציף פנחס מרגולין - שבו מצויה טיילת בת גלים, וממשיך לכיוון צפון-מזרח ברחוב 'רציף אהרון רוזנפלד'. הרחובות צמודים לקו הים ולחוף הרחצה הציבורי שבשכונה, ונקראו בעבר רחוב התכלת.
מבנים היסטוריים בולטים בשכונה

מנזר זאווארא - מנזר שהוקם ב-1894 על ידי שלוש נזירות כרמליתיות מצרפת שהגיעו לחיפה בשנת 1882. בהמשך, במהלך מלחמת העולם הראשונה, גירשו העות'מאנים את הנזירות מארץ ישראל, והמנזר שימש כבית חולים צבאי. הנזירות שבו אליו בשנת 1936 ועברו למנזר גבירתנו של הכרמל החדש שהקימו ברחוב טשרניחובסקי על פסגת הכרמל. בשנת 1934 תכננה ממשלת המנדט הבריטי להפוך את המנזר לבית חולים, אך התוכנית נזנחה ובית החולים החדש נבנה בסמוך. במלחמת העצמאות פונו למנזר ילדי קיבוץ גשר ושהו בו למעלה משנה. מאוחר יותר פעל במבנה בית ספר לאחיות. מבנה המנזר נמצא בתחומי בית החולים רמב"ם ומשמש אותו.
מנזר יוסף הקדוש - מנזר שהוקם בין השנים 1914-1912, כ-20 שנה אחרי מנזר הכרמליתיות, ונמצא מערבית ממנו. גם הוא נמצא בתחומי בית החולים רמב"ם.
טחנת הרוח הטמפלרית - אחת משתי הטחנות שהוקמו על ידי המתיישבים הטמפלרים בחיפה (טחנה נוספת שכנה בתחומי המושבה הגרמנית בעיר). הטחנה הוקמה בשנת 1874 והייתה המבנה הראשון בתחומי בת גלים של היום. בראשיתה פעלה באמצעות הרוח וכעשר שנים מאוחר יותר הוסבה להפעלה על ידי מנוע קיטור. מבנה הטחנה נמצא ברחוב העלייה השנייה 22, ומשנת 1977 שימש כמקום מגורי הפסל פיני וינברג.
קזינו בת גלים - מבנה ששימש לפעילות קהילה ופנאי החל משנות ה-30 של המאה ה-20. המבנה המקורי (שנהרס במהלך השנים ובמקומו ניצב שלד בטון הדומה למבנה המקורי) היה חלק ממכלול שלם שכלל מסעדה, אולם נשפים, בריכת שחייה אולימפית וחוף ים מוסדר. המבנה שוכן במפגש הרחובות שדרות בת גלים ורציף אהרון רוזנפלד/רציף פנחס מרגולין.
בית אהרון רוזנפלד - בית המגורים של אהרון רוזנפלד, מחלוצי הספנות העברית וממייסדי שכונת בת גלים, ואשתו אולגה ברדש. בית המגורים נבנה בשנת 1933 במקום בו שכן בית המשפחה הראשון משנת 1924. המבנה משמש את האגודה למלחמה בסרטן סניף חיפה, והוא שוכן ברחוב רציף רוזנפלד 45.
מתחם בתי משפחת רחל ויצחק סמסונוב - מתחם בתי המגורים של יצחק סמסונוב, מראשוני הווטרינרים בארץ ישראל, ואשתו רחל, נבנה בשני שלבים: תחילה, בשנת 1921, נבנה המבנה הראשי והאחורי, ומאוחר יותר, בשנת 1935, נוסף מבנה שלישי. ב-9 וב-10 ביולי 1922, נערכה בבניין הראשי האספה הראשונה של הרופאים הווטרינרים היהודים בארץ ישראל, ובה הוחלט על ייסוד "אגודה של הרופאים הווטרינרים העברים בארץ ישראל". המבנים שוכנים בשדרות בת גלים 10 - 12.
בית פנחס מרגולין - בית המגורים של פנחס מרגולין, עו"ד וחבר מועצת העיר חיפה, נבנה בין השנים 1923–1924. שוכן ברחוב רציף פנחס מרגולין 35.
בית ויקטור כהן - בית המגורים של ויקטור כהן, פקיד מטעם פיק"א, נבנה בשנת 1925 בסגנון האקלקטי. שוכן ברחוב רציף פנחס מרגולין 51. בגדר האבן של הבניין נמצא שלט "המסמר של ראובן" – על שם ראובן בחבוט, מבכירי המודדים ברשות הנמלים והרכבות, המציין את גבול הכרזת שטח נמל חיפה.
תחבורה

בשכונה נמצאת תחנת רכבת, שהייתה התחנה המרכזית של חיפה בסוף המאה ה-20. מסילת הרכבת בקטע זה, שהונחה על ידי הבריטים בשנות ה-20, היא קו סואן שעליו עוברות כל הרכבות במטרופולין של חיפה.
חרף סמיכותה לעיר התחתית, בת גלים היא שכונה שמאופיינת בניתוק אורבני יחסי. חלקה המזרחי תפוס על ידי שטחי חיל הים, ובמשך שנים רבות רק כביש אחד חיבר אותה עם שאר חלקי חיפה - רחוב חיל-הים, שיוצא מצומת דולפין - מהגדולים בצומתי חיפה, ומתפצל מזרחה אל נמל חיפה ומערבה אל רחוב העלייה השנייה. כחלק מתכנון של שיפור מערך הצירים בכניסות המערביות לחיפה, הונחה בשנות התשעים תוכנית ליצירת כניסה נוספת לכלי רכב לבת גלים -  במפגש כביש 4 ורחוב אלנבי, צומת ששירת עד אז רק את הפונים דרומה אל שכונת קריית אליעזר הסמוכה. הכניסה החדשה שנכנסה לשימוש בשנת 2015, נמצאת בקצהו המערבי של רחוב העלייה השנייה, וכחלק ממנה בנתה חברת התשתיות העירונית "יפה נוף" את מחלף אלנבי מעל שדרות ההגנה. בסיסו של המחלף, עמוד בטון בגובה של כ-11 מטר, נבנה מצפון למסילת הרכבת - על מנת שזו תעבור גם היא מתחת לגשר החדש - במרחק מטרים ספורים ממי הים, באזור תחנת הרכבל התחתון וריף הגולשים.
עמותות סביבה יצאו במאבק משפטי נגד מה שלטענתן היה הנפקת היתר לתוכנית-בינוי המנוגדת לסעיפים בחוק המונעים בנייה בסמיכות לקו המים; וב-2001, בהחלטה שהייתה חלק משורה של פסקי דין תקדימיים נגד עיריית חיפה, הורה בית המשפט להפסיק את עבודות בניית המחלף. ביוני 2004 נפתח לתנועה החלק שכבר הושלם, בין רחוב אלנבי ודרך ההגנה. חלקו השני של המחלף נפתח לתנועה במהלך שנת 2015, לשכונה יש חיבור נוסף (שני) אל כביש חיפה תל אביב, בנוסף לכניסה הראשית מצומת דולפין.
את השכונה משרתים קווי אוטובוס של אגד. חלקם יוצאים מתחנה הרכבת, וחלקם ממסוף אוטובוסים שליד הרכבל.
חופים

בבת גלים שני חופי רחצה "החוף השקט" ו"חוף בת גלים". נכון לשנת 2021, המעבר בין שני החופים חסום על ידי בסיס ההדרכה של חיל הים. ב-2019 הוקמה טיילת המחחברת את החוף השקט לחופי בת גלים ויוצרת רצף עד לחופי חיפה הדרומיים. נכון לאוגוסט 2022 הטיילת טרם נפתחה, שכן השלמתה מצריך את אישור צה"ל ומשרד הביטחון. בפברואר 2023 החלו עבודות השלב השני.
חופים > החוף השקט

רצועת חוף באורך 200 שתחומה בשובר הגלים של בסיס חיפה של חיל הים בצדה האחד, ובבית החולים רמב"ם בצדה השני. החוף הוקם ב-1949 על ידי שבעה יוצאי חטיבת כרמלי שקיבלו זיכיון להפעלת רצועת החוף הסלעית והצרה, שכונתה "חוף הקצינים" בזמן המנדט. הם הקימו את הקואופרטיב מפעלי ים בע"מ לשם פיתוח ותפעול החוף. הקואופרטיב בנה מזח ומלתחות בחוף והחל לגבות דמי כניסה. במשך השנים אירעו מספר תאונות כאשר אנשים שקפצו מהמזח נפגעו מהסלעים שבחוף. ב-1964 נהרסו בסערה כל המתקנים שנבנו בחוף. ב-1965 הקימה חברת מפעלי ים בחלק מהחוף מחיצה לשימוש כחוף נפרד למתרחצים חרדים ודתיים. החוף הפך לפופולרי בעבור הקהילות החרדיות, בזכות הריחוק והניתוק שלו משאר חופי הים, ומשך חרדים מכל רחבי הארץ, עד כדי יצירת תיירות חרדית מיוחדת לחיפה. בשנות ה-70 של המאה ה-20 הקימה עיריית חיפה את "חוף הדתיים" מדרום לבה"ד חיל הים, אך משנות ה-90 של המאה ה-20 שוב פועל החוף השקט כחוף רחצה נפרד, שלושה ימים בשבוע לנשים ושלושה ימים לגברים (בימי שבת הרחצה מעורבת).
חלקו המערבי של החוף נמצא בשימוש של מועדון השייט חיפה.
ב-1988 שופץ החוף ונערכה בו אליפות העולם בשייט מפרשיות מדגם 470, ב-2010 אליפות העולם בשייט מפרשיות מדגם 420 ושוב ב-2015 אליפות העולם במפרשיות מדגם 470.
חופים > חוף בת גלים

רצועת החוף שבין בסיס ההדרכה של חיל הים בצפון למחלף אלנבי בדרום היא חוף ציבורי פתוח. החוף מחולק למספר מקטעים (מצפון לדרום):
"חוף הדתיים" לשעבר - קטע חוף קצר הצמוד לחומת בסיס ההדרכה, שפעל במשך כעשרים שנה, עד תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 כחוף נפרד לדתיים. מאז פועל שוב החוף השקט כ"חוף הדתיים" כחוף רחצה נפרד.
"חוף הלגונה" - בשנות ה-80 של המאה ה-20 נבנה שובר גלים בקטע זה, שגרם לכניסה של חול ים ויצר חוף רדוד ששקט ברוב השנה.
"חוף הבק דור" - הקטע שמצדו השני של שובר גלים, שהוא אחד החופים הטובים בישראל לגלישת גלים. נקרא על שם חוף בהוואי.
"חוף הגולשים" - הקטע שלרגלי מחלף אלנבי. בשל המאפיינים הטופוגרפיים, קרבת ההר לים, הריף הרדוד וכיוון החוף, מתאים קטע חוף זה במיוחד לגלישת רוח.
חופים > ריף בת גלים

לאורך רצועת החוף של בת גלים, בנקודה בה הכרמל נושק לים, המסלע מורכב ברובו מאבן גיר ומדולומיט, ויוצר ריף תת-מימי (שונית גאולוגית). זוהי תופעה ייחודית באגן המזרחי של הים התיכון בכלל ולחופה של מדינת ישראל בפרט, שבו רוב החוף הסלעי מורכב מכורכר. תנאים אלו גורמים ליצירת בית גידול ייחודי המכיל מגוון ענק של בעלי חיים: צבי-ים ירוקים וחומים, דגי סחוס ממשפחת הבטאים, דגי גרם, תמנונים, דיונונים, סרטנים ועוד.
האצות, יחד עם השונית הסלעית ורצועותה חול ביניהם, מהווים בית גידול אידיאלי לרבייה ולהזנה ומחסה לפרטים צעירים ממגוון בעלי חיים שרבים מהם מוגדרים כמינים מוגנים שחלקם בסכנת הכחדה.
ריף בת גלים הוא האתר שמרכז את מספר צבי הים הגדול ביותר בארץ. במשך מספר שנים תועדו יותר מ-20 פרטים שאמצו אותו כביתם. ניתן לפגוש אותם כאן בכל ימות השנה: צבי-ים חומים וצבי-ים ירוקים (שנדירים יותר בארץ)
משפחת הבטאים: טחן פר, אברתן רחב-שן, טריגון חד-אף, אגפית משויישת, גיטרן אטלנטי, טריגון נקוד, מחבטן אפור, חשמלן משוייש.
דגי-גרם: אובלד שחור-זנב, סרגוסים, גממית ים-תיכונית, סיכנים, דקר אלכסנדרוני, דקר הסלעים, דוקרנית אדומה, ברקודות, טווסון ים-תיכוני, קיפון בורי, מורנה ים-תיכונית, צנינית שיננית, צנינית אטלנטית, אמנון ים.
חסרי חוליות: דיונונים, תמנונים, צדפות, חלזונות, חשופיות, סרטנים, ספוגים, אלמוגים, איצטלנים ועוד.
תוכניות לפיתוח השכונה > בסיס ההדרכה של חיל הים

במאי 2008 אישרה ועדת המשנה לתכנון ובנייה בחיפה הקמת שכונה בת 1,000 יחידות דיור בשטח בה"ד חיל הים. את השכונה תכנן האדריכל החיפאי בנימין אייזק. נכון למרץ 2010 הייתה התוכנית בדיון להפקדה בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה. במאי 2010 נודע כי בשטח הבה"ד מתוכננת בניית מבנה חדש לאקדמיה של חיל הים. נכון לאוגוסט 2011 התוכנית עודנה ממתינה לדיון להפקדה בוועדה המחוזית.
תוכניות לפיתוח השכונה > תחנת האוטובוסים הישנה

תחנת האוטובוסים המרכזית הישנה ששכנה בבת גלים אינה מתפקדת כתחנה מרכזית מאז הקמת תחנות מרכזית המפרץ ומרכזית חוף הכרמל. המגדל, אשר בעבר שכנו בו משרדי אגד וחברת החשמל נטוש וכך גם מרבית החנויות במתחם. שימושו העיקרי הוא כחניון אוטובוסים בלילה. במאי 2010 פורסם על תוכניות להקמת מתקן חדש לטיהור שפכים במתחם וכן על תוכניות שמכין האדריכל אבנר שר לפיתוח מתחם מסחרי בו.
תוכניות לפיתוח השכונה > המרינה בבת גלים

בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלה עיריית חיפה לקדם תוכנית בנייה גדולת-ממדים, שכללה ייבוש של קטע מהים ברצועה שבין המבנה התחתון של רכבל חיפה וקזינו בת גלים, הקמת שכונת מגורים, מספר בתי מלון, מרכז מסחרי ומעגנת יאכטות, ונודעה בשם ה"מרינה". לאחר מאבק ציבור נגד תוכנית היא בוטלה בשנת 2006.
את המאבק הציבורי התחילו איל אברך וחיים רז תושבי שכונת בת גלים, שניהם צרפו למאבק את החברה להגנת הטבע ואדם טבע ודין וכעבור עשור הצטרפו קהילת הגולשים למאבק והוא הוכרע עם קביעת עוגן חלופי למעגנה.
חינוך

נכון ל-2021 קיים רק בית ספר יסודי אחד - בית הספר היסודי "עליה". בעבר פעלו בבת גלים מספר בתי ספר יסודיים, ובהם בית הספר היסודי "בת גלים". בימינו הוא פועל בשיטת וולדורף.
בית הספר הטכני של חיל הים, "צור-ים". תיכון טכנולוגי מקצועי שהוקם על ידי התעשיין סטף ורטהיימר וחיל הים. בית הספר ממוקם בבסיס ההדרכה של חיל הים.
התיכון הטכנולוגי מקצועי "שה"ם" (שילוב השכלה ומקצוע) מרשת דרור בתי חינוך. מבנה בית הספר שימש בין השנים 1941 ל-1962 כבית הספר היסודי "בת גלים".
הפקולטה לרפואה של הטכניון ע"ש רפפורט הכוללת את מכון רפפורט למחקר רפואי.
המרכז הקהילתי בת-גלים ובו ספרייה עירונית.
הוסטל לפגועי נפש של ק.ט.ב. בשיתוף משרד הבריאות
אין בשכונה בית ספר על יסודי. בתי הספר העל יסודיים הסמוכים לשכונה הם "עירוני א'" בקריית אליהו ו"רעות" בקריית אליעזר.
עמותות

שתי עמותות מוקדשות לטיפול בשכונה וממוקמות בה פיזית. הוותיקה מביניהן, "פורום בת גלים" נוסדה בשנת 2002 ופעילה במאבקים נגד ההזנחה הפיזית של השכונה. הצעירה יותר, "גלים - קהילה חיפאית בתנועה" הוקמה בשנת 2007 והיא פעילה בעיקר בתחום החינוך הבלתי פורמלי והגינון הקהילתי. עמותות נוספות, כגון עמותת עלם ואל סם פועלות בשכונה כחלק מן הפעילות שלהם בכל העיר חיפה.
סניף חיפה של האגודה למלחמה בסרטן שוכן בשכונה.
הערות שוליים

↑  ריכרד קאופמן,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'מפת שכונת בת גלים, באתר צילום המפה מודבק בחוברת "תכניות בניה בשביל ארץ ישראל", אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית, ‏1922
1 2  שכונת בת גלים באתר העמותה לתיירות ונופש חיפה
↑  Ziva Kolodney, Rachel Kallus, "From colonial to national landscape: producing Haifa's cityscape" in Planning Perspectives, Volume 23, Issue 3 July 2008, pages 323 - 348
↑  נתוני למ"ס בשנתון הסטטיסטי של עיריית חיפה.
↑  ביהמ"ש עצר בניית מחלף אלנבי, באתר גלובס
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'משה גלעד,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'בת גלים בנתה טיילת יפהפייה, והיא סגורה כבר שלוש שנים, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2022
↑  בועז כהן, שאילתה: מתי תיפתח טיילת בת גלים החדשה?, באתר כלבו חיפה והקריות, 27 באפריל 2021
↑  עופר פטרסבורג‏, החומה נפלה, ולעבודה: איך תיראה הטיילת החדשה בחיפה?, באתר וואלה, 2 בפברואר 2023
↑  "החוף השקט" בחיפה נפתח, הַבֹּקֶר, 12 ביוני 1949
↑  הרחיצה בים חיפה רק בכסף מלא, הצופה, 30 ביולי 1956
↑  חקירה תהיה, על המשמר, 20 ביולי 1961
↑  נזקים כבדים נגרמו למתקני "החוף השקט", קול העם, 26 בנובמבר 1964
↑  תביעה בעקבות הקמת מחיצה לרחיצה נפרדת, הצופה, 27 בנובמבר 1968
↑  דוד רטנר,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'"החוף השקט" בחיפה: דתיים ושייטים נכנסים, שייטות לא, באתר הארץ, 29 ביוני 2004
↑  חג המפרשים, מעריב, 24 במרץ 1988
↑  עיריית חיפה,'"`UNIQ--nowiki-00000017-QINU`"'החוף השקט נפתח לרחצה, באתר חי פּה, 27 באפריל 2010
↑  יפה נוף תחבורה,'"`UNIQ--nowiki-00000019-QINU`"'בינוי ושדרוג מועדון השייט בחוף השקט לקראת אליפות העולם ב-470, באתר חי פּה, 23 באוגוסט 2014
↑  אורי חודי,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'בה"ד חיל הים בחיפה יהפוך לשכונה, באתר ynet, 15 במאי 2008
↑  טלי ליבמן, בה"ד חיל הים מהדק את הקשר עם התושבים, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 23 במרץ 2010
↑  נועם דביר, עכבר העיר אונליין,'"`UNIQ--nowiki-0000001E-QINU`"'מה יעלה בגורלה של התחנה המרכזית בבת גלים, באתר הארץ, 12 במאי 2010
↑  אבי בר-אלי,'"`UNIQ--nowiki-00000020-QINU`"'בוטלה התוכנית להקמת מרינה בראש הכרמל: 17 מ' ש' ירדו לטמיון, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2006
↑  בית הספר שה"ם באתר משרד החינוך
↑  בית הספר שה"ם, באתר דרור בתי חינוך
↑  בית ספר "בת גלים", באתר גנזך המדינה
↑  עמוד המרכז הקהילתי בת גלים באתר עיריית חיפה
↑  הוסטל בת גלים של ק.ט.ב.
↑  "פורום בת גלים", באתר אוניברסיטת חיפה
↑  אתר עמותת "גלים - קהילה חיפאית בתנועה"
↑  סניף חיפה של האגודה למלחמה בסרטן, באתר האגודה למלחמה בסרטן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007471122505171 
קזינו בת גלים וטיילת בת גלים
קזינו בת גלים שבקצה שדרות בת גלים, כפי שצולם בין השנים 1940–1946
טחנת הרוח הטמפלרית ברחוב העלייה השנייה 22
בית רוזנפלד בתכנון אדריכל בנימין אוראל
הולך על סלאקליין מתאמן על מעקה במזח בחוף בת גלים בחיפה, אוקטובר 2018
גלים מתנפצים על המזח בחוף בת גלים בחיפה
המגדל שניצב בלב התחנה המרכזית הישנה
פנורמה של בת גלים - צילום ממצפה סטלה מאריס
האקדמיה הצרפתית למדעים

| --- | --- |

 אקדמיה למדעים
 תקופת הפעילות:  22 בדצמבר 1666 – הווה (358 שנים) 
 מייסדים:  ז'אן-בטיסט קולבר 
 מיקום
 מדינה:  צרפת צרפת
 קואורדינטות:  48°51′27″N 2°20′13″E﻿ / ﻿48.8574°N 2.337°E﻿ / 48.8574; 2.337
 www.academie-sciences.fr
  (למפת פריז מוגדלת) האקדמיה הצרפתית למדעים(למפת פריז רגילה) האקדמיה הצרפתית למדעים he
 
לואי ה-14 מבקר את האקדמיה ב-1671
האקדמיה הצרפתית למדעים (בצרפתית: Académie des sciences) היא אגודה מדעית שנוסדה ב-1666 על ידי לואי הארבעה עשר בעצתו של ז'אן-בטיסט קולבר, במטרה לעודד ולהגן על רוח המחקר המדעי הצרפתי. האקדמיה הייתה בחזית הפיתוחים המדעיים באירופה במאות ה-17 וה-18. היא אחת מראשונות האקדמיות למדעים.
היסטוריה

מקורה של האקדמיה הצרפתית למדעים בתוכניתו של קולבר להקמת אקדמיה כללית. קולבר בחר בקבוצת משכילים מצומצמת אשר נפגשו ב-22 בדצמבר 1666 בספרייה של המלך, ולאחר מכן ערכו מפגשי עבודה דו שבועיים במקום. 30 שנותיה הראשונות של האקדמיה היו לא רשמיות יחסית, מאחר שלא נקבעו חוקים למוסד.
ב-20 בינואר 1699 לואי הארבעה עשר החליט על חוקיו הראשונים של הארגון. לארגון הוענק השם האקדמיה המלכותית למדעים ומיקומה נקבע בלובר שבפריז. ב-8 באוגוסט 1793 ביטל הקונוונט את כל האקדמיות. ב-22 באוגוסט 1795 נוסד המכון הלאומי למדעים ולאמנויות, שאיגד את האקדמיות למדעים, לספרות ולאמנות שהתקיימו קודם לכן, ובהן האקדמיה הצרפתית והאקדמיה הצרפתית למדעים. כמעט כל החברים באקדמיה שבוטלה לפני כן, נבחרו באופן רשמי מחדש ושבו לכיסאותיהם הקודמים. בין היוצאים מהכלל היה ז'אן-דומיניק דה קאסיני שסירב לשוב לכיסאו. ב-1816 נקרא הארגון מחדש "האקדמיה המלכותית למדעים" והוא זכה לאוטונומיה, תוך שהוא מהווה חלק מהמכון של צרפת.
מורשת והשפעה

במאה ה-18, כחלק מעידן הנאורות באירופה, בקשה האקדמיה הצרפתית לקבוע שיטה אחידה של מידות על מנת להקל על שיתוף ידע מדעי ועל מסחר בין מדינות. היא פעלה להחליף את המספר הרב של המידות המקומיות השונות שהיו נהוגות בצרפת עצמה ובמדינות נוספות, במערכת מוסכמת ואוניברסאלית של מידות שיתבססו על גודל כדור הארץ. כך למשל נקבעה מידת המטר כחלק העשרה מיליון של המרחק שבין הקוטב הצפוני לקו המשווה. האקדמיה ממנה שתי משלחות שיערכו מדידות וחישובים ועל סמך התוצאות שהגישו – נקבע אורך המטר.
תרומה נוספת של האקדמיה היתה בכך שהיא שמה לה למטרה להנגיש ידע מדעי ולשחרר אותו לנחלת הכלל. בין ההמצאות ששוחררו לשימוש חופשי היה תהליך הדאגרוטיפ שפיתח לואי דאגר, אשר היווה למעשה את ראשיתו של תהליך הצילום. האקדמיה הזמינה את דאגר להציג בפניה את תהליך שפיתח, ולאחר מכן רכשה את זכויות הפטנט ושחררה את התהליך לרשות הרבים לשימוש מסחרי חופשי.
נשים באקדמיה

במשך שלוש מאות שנים נאסר על נשים להיות חברות באקדמיה. נשים מדעניות הודרו ממנה, בין השאר, זוכת פרס נובל פעמיים מארי קירי, זוכת פרס נובל אירן ג'וליו-קירי, והמתמטיקאית סופי ז'רמן. האישה הראשונה שהתקבלה כחברה מכותבת (correspondante) הייתה תלמידתה של קירי, מרגריט פריי, בשנת 1962. החברה הראשונה מן המניין הייתה איבון שוקה-ברואה ב-1979.
האקדמיה כיום

כיום האקדמיה היא אחת מחמש האקדמיות המרכיבות את המכון של צרפת (Institut de France). חבריה של האקדמיה נבחרים לכל חייהם.
הערות שוליים

↑  שירות הידען, ‏המבוא לספר: הכל לפי מידה, המסע בן שבע השנים ששינה את העולם מאת: קן אלדר, באתר "הידען", 20 בינואר 2007
↑  עמית פנדו, קיצור תולדות המידות, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 10 ביוני 2024
↑  In memoriam, Académie des sciences
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257297005171  BIBSYS: 11958  BNE: XX144426  BnF: cb11862135b (data)  CiNii: DA02196606  GND: 35019-9  ICCU: VEAV010659  ISNI: 0000 0001 2290 4869  LCCN: n50055092  LNB: 000048275  NKC: nlk20050161046  NLA: 35941938  RERO: 02-A024261070  SNAC: w6rp1x4w  SUDOC: 026357852  Trove: 1156447  ULAN: 500354028  VcBA: 494/4037  VIAF: 316393527   WorldCat (עם VIAF): 316393527
מיניאטורות דינוזאורים

מיניאטורה גדולה, כבדה ויקרה של טריצרטופס תוצרת Sideshow Collectibles היא למעשה פסלון באיכות גבוהה ביותר. דגם זה נועד לאספנים ולא למשחק בידי ילדים.
דגם של אפטוזאורוס מפלסטיק באיכות גבוהה תוצרת Papo שנועד הן לאספנים והן למשחק חינוכי בידי ילדים
דגם של טריצרטופס מפלסטיק באיכות גבוהה-בינונית תוצרת Safari Ltd שנועד גם לאספנים אך בעיקר למשחק חינוכי בידי ילדים
מיניאטורות דינוזאורים הן מיניאטורות (דגמים בקנה מידה מוקטן) ובובות בדמות דינוזאורים ולעיתים גם בדמות בעלי חיים אחרים שנכחדו. הן נעות מצעצועים באיכות נמוכה, דרך דגמי פלסטיק ו-PVC באיכות גבוהה ועד לפסלוני תצוגה באיכות הגבוהה ביותר (האחרונים עשויים בעיקר מפולירזין ולכן לא מתאימים למשחק). דגמי הדינוזאורים נועדו בעיקר לילדים המתעניינים בדינוזאורים, אך הדגמים הטובים יותר נועדו גם למבוגרים שאוהבים דינוזאורים ובפרט לאספנים. בעוד חברות צעצועים רבות מייצרות דגמים באיכות נמוכה שנועדו לילדים, מספר חברות מייצרות דגמים באיכות גבוהה יחסית בהם יש דגש על דיוק פלאונטולוגי וצביעה ריאליסטית, וגיוון רב במינים המפוסלים.
דגמי ובובות דינוזאורים נמכרים בחנויות צעצועים, בחנויות מקוונות כלליות, באתרים כמו eBay, בחנויות מקוונות ייעודיות כגון EverythingDinosaur, בחנויות משחקים חינוכיים ובחנויות של מוזיאוני טבע (בשלושת האחרונים ניתן למצוא בובות דינוזאורים באיכות גבוהה יחסית).