stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צביעת בדים
קבוצות צבענים > צביעה מסורתית

טכניקות שונות לצביעה קיימות ברחבי העולם:
שיבורי: טכניקה יפנית מסורתית, אשר בה קשירות וחסימות הבד על ידי חוט או קשירת חפצים אטומים יוצרים דוגמה שחוזרת על עצמה בעומקים ובגוונים שונים לאורך הבד. הצבע השימושי המסורתי הוא אינדיגו. השיטה מיושמת בווריאציות שונות וצבעים שונים
בטיק: טכניקת צביעת בדים המשלבת שימוש בשעווה, מורחים את השעווה המותכת על הבד טרם הטבלתו בצבע ויוצרים דוגמאות שונות לאורך הבד.
טאי אנד דאי: טרנד שהפך לפופולרי בשנות ה-60 בתנועה ההיפית, התחיל מייעוץ עסקי לחברת מוצרי צביעה שעמדה בפני קשיים כלכליים. האומנים מגריניץ' וילג' פיתחו אותו בשיטה המסורתית והשיטה הפכה לפופולרית בחוף המזרחי בעיקר בזכות פסטיבל וודסטוק שהתקיים באותה תקופה
איקט: שיטת אריגה שהובאה מאינדונזיה, השתי נקשר ונצבע לפני האריגה בדוגמה שהוכנה מראש. איקט כפול הוא כאשר הן חוטי השתי והן חוטי הערב נקשרים ונצבעים לפני האריגה. האפקט המתקבל הוא מראה מטושטש על פני הבד. הטכניקה התפשטה בכל רחבי העולם החל באמריקה הדרומית והמרכזית וכלה בבוכרה וסמרקנד שבמרכז אסיה. כיום שיטת אריגה זאת נפוצה בארגנטינה, בוליביה, אקוודור, גואטמלה ומקסיקו. המוטיבים הפופולריים בדוגמת אצטרובל, צמחים ופסים.
הלבנת הבד: בתהליך הלבנת הבד יש מגוון אפשרויות שונות שמתאימות לכל סוג בד. תהליך ההלבנה מתבסס על פעולת חמצון או חיזור הפיגמנטים של הסיבים הטבעיים או המלאכותיים. בחירת סוג החומר להבנה תלויה בדרגה אליה רוצים להגיע, אפשרות ראשונה היא הלבנה כימית בעזרת נתרן היפוכלוריט הידוע בתור כלור, בסיום ההלבנה רצוי לשטוף את הבד במים ולבצע את תהליך נטרול שאריות הכלור בעזרת נתרן בי סולפיט  NaHSO3. התוצאה תהיה 80% לובן מהגוון המקורי, הלבנה זו נעשית לאריגים בעלי סיבים טבעיים ומלאכותיים (כמו כותנה). הלבנה נוספת היא הלבנה כימית בעזרת חומר מחזר, נתרן הידרוסולפיט ( בלנקיט), הלבנה זו מתבססת על חיזור הפיגמנטים הטבעיים של הסיבים והיא מתאימה לכל סוגי הבדים, הלובן בהלבנה זו פחות טוב..על מנת להגיע לתוצאת לובן של 100% יש לבצע הלבנה אופטית שבה מוסיפים חומר שהבליעה שלו היא בין 200ל 400 UV . חומר זה גורם לאשליה אופטית והבד נראה לבן יותר.
לקריאה נוספת

[THE FABRIC AND YARN DYING  HANDBOOK BY TRACY KENDALL PUBLISHED IN UK BY COLINS AND BROWN LTD 2001
FABRIC DYEING AND PRINTING BY KATE WELLS CONRAN OCTOPUS LIMITE 1997 LONDON (REPRINTED 2000)
STUCTURE AND SURFACE CONTEMPORARY JAPANESE TEXTILES BY CARA MCCARTY, MATILDA MCQUAID THE MUSEUM PF MODERN ART, NEW YORK 1998
הערות שוליים

↑  זהר עמר, אוג הבורסקאים בעת העתיקה, ישראל- עם וארץ ז-ח, תש"נ-תשנ"ג, עמ' 198-191
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567971505171  BnF: cb11950943n (data)  GND: 4016254-0  LCCN: sh85040281  LNB: 000115693  NDL: 00570775  NKC: ph136803 
פיגמנטים הודים
כוכב בהיר (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  ג'יין קמפיון 
 הופק בידי:  ג'אן צ'אפמן  קרוליין יואיט
 תסריט:  ג'יין קמפיון 
 שחקנים ראשיים:  בן וישו  אבי קורניש  פול שניידר  קרי פוקס
 מוזיקה:  מארק ברדשו 
 צילום:  ג'רג פרייזר 
 מדינה:  צרפת, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, אוסטרליה 
 חברת הפקה:  BBC Films  Screen Australia  UK Film Council  New South Wales Film and Television Office  Pathé
 חברה מפיצה:  Apparition (ארצות הברית) האחים וורנר (בריטניה / צרפת)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 במאי 2009 (פסטיבל הקולנוע בקאן)  הממלכה המאוחדת 6 בנובמבר 2009
 משך הקרנה:  119 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית  צרפתית
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט רומנטי, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 תקציב:  8.5 מיליון דולר
 הכנסות:  14.4 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   brightstar
 פרסים:  פרס AACTA לסינמטוגרפיה (ג'רג פרייזר)  פרס AACTA לעיצוב תלבושות (ג'נט פטרסון)  פרס AACTA לעיצוב ההפקה הטוב ביותר (ג'נט פטרסון) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כוכב בהיר (באנגלית: Bright Star) הוא סרט דרמה ביוגרפי רומנטי משנת 2009 בהפקה בריטית-צרפתית-אוסטרלית המבוססת על שלוש שנות חייו האחרונות של המשורר ג'ון קיטס ומערכת היחסים הרומנטית בינו לבין פאני ברון. בסרט מככבים בן וישו בדמות קיטס ואבי קורניש בתפקיד פאני. ג'יין קמפיון שביימה כתבה גם את התסריט בהשראת הביוגרפיה של קיטס מאת אנדרו מושן. מושן שימש גם כיועץ לגבי התסריט. הסרט השתתף בתחרות בפסטיבל הקולנוע בקאן ה-62, והוא הוקרן לקהל הרחב ב-15 במאי 2009. שם הסרט נלקח מהסונטה של קיטס "Bright star, would I were steadfast as thou art" שאותה כתב כשהיה עם ברון.
תקציר עלילה

בשנת 1818 בהמפסטד פאני ברון הצעירה (אבי קורניש) מתוודעת למשורר ג'ון קיטס (בן וישו) באמצעות משפחת דילק. בצמוד לבית משפחת דילק מתגורר צ'ארלס בראון (פול שניידר). בראון הוא חברו של קיטס, שותף למגורים ועמית לכתיבה.
אופייה הפלרטטני של פאני מנוגד לטבעו המרוחק של קיטס. היא מתחילה להימשך אליו אחרי שאחיה ואחותה קונים עבורה את ספר שיריו "אנדימיון". מאמציה לתקשר איתו אינם עולים יפה עד שהוא רואה כמה גדול צערה על מותו של אחיו טום. קיטס מתחיל להיפתח אליה ומבלה את חג המולד עם בני משפחת ברון. הוא מתחיל לתת לה שיעורי שירה, ומתברר שהמשיכה ביניהם היא הדדית. פאני מודאגת מכך שהוא אינו מחזר אחריה, על כך סוברת אמה (קרי פוקס) ש"מר קיטס יודע שהוא אינו יכול לחבב אותך, אין לו אמצעי מחיה ולא הכנסה".
אחרי שפאני מקבלת מכתב ליום ולנטיין מבראון, קיטס מתעמת איתם ושואל אם הם נאהבים. בראון שלח את המכתב כהלצה, אבל הוא מזהיר את קיטס מפני פאני, ואומר שהיא פלרטטנית ומשחקת ברגשותיו. פאני נפגעת מהאשמותיו של בראון, ומחוסר האמון של קיטס. היא מפסיקה את השיעורים שלהם ועוזבת. באביב משפחת דילק עוברת לווסטמינסטר, וחצי הבית שלהם נשאר פנוי עבור משפחת ברון למשך שישה חודשים. פאני וקיטס מחדשים את הקשר ביניהם ומתאהבים זה בזו. מערכת היחסים נקטעת בפתאומיות כשבראון משכיר את חלקו בבית למשך הקיץ ועוזב עם קיטס ללונדון, שם יוכל קיטס להרוויח מעט כסף. פאני שבורת לב, והיא מתנחמת במכתבי האהבה שכותב לה קיטס. כשהם חוזרים בסתיו, אמה של פאני מביעה את החשש שהקשר של פאני למשורר ימנע ממנה מחזרים אחרים. פאני וקיטס מתארסים בסתר.
בחורף קיטס לוקה בשחפת. במשך שבועות אחדים עד האביב הוא מתאושש. חבריו אוספים עבורו כסף כדי שיוכל לבלות את החורף הבא באיטליה, באקלים חם יותר. בראון שהכניס להיריון את המשרתת, אינו יכול ללוות אותו, וקיטס מוצא מקום מגורים בלונדון למשך הקיץ. בעקבות התקף של מחלתו הוא עובר לגור עם משפחת ברון. כשספרו החדש שיצא לאור מתחיל להצליח, אמה של פאני נותנת את ברכתה לנישואיהם, אחרי שיחזור מאיטליה. בלילה לפני שהוא עוזב, קיטס ופאני נפרדים בדמעות. קיטס נפטר באיטליה בפברואר מסיבוכים של מחלתו, כפי שמת אחיו טום לפני כן.
ברגעים האחרונים של הסרט, פאני גוזרת את שערה כאות אבל, לובשת בגדים שחורים, ומהלכת במשעולים מכוסי השלג בהם הלך קיטס פעמים רבות. שם היא קוראת את סונטת האהבה שכתב עבורה "כוכב בהיר" כשהיא מתאבלת על מותו של אהובה.
צוות השחקנים

בן וישו – ג'ון קיטס, אחד מאנשי המפתח של הדור השני של התנועה הרומנטית, אף על פי שיצירתו יצאה לאור רק ארבע שנים לפני מותו. בימי חייו שיריו לא זכו לביקורות חיוביות, וכשנפטר בגיל 25 האמין שהוא נכשל. עם זאת המוניטין שלו גדל והשפעתו הייתה רבה על משוררים רבים שבאו אחריו.
אבי קורניש – פאני ברון, בחורה בת 18 אופנתית ונלהבת, שמבלה את זמנה ביצירת שמלות, כובעים ומלבושים שונים. היא פלרטטנית ואוהבת להשתתף בנשפים, ובכך מציתה את קנאתו קיטס. אחרי מותו של קיטס פאני התחתנה וילדה ילדים, אבל מעולם לא מכרה את מכתבי האהבה שכתב לה קיטס. ילדיה מכרו אותם אחרי מותה.
פול שניידר – צ'ארלס ארמיטאג' בראון, חברו הטוב ביותר של קיטס.
קרי פוקס – אמה של פאני, אלמנה.
תומאס סאנגסטר – סמואל ברון, אחיה הצעיר של פאני.
אדי מרטין – טוטס, אחותה הצעירה של פאני.
אנטוניה קמפבל-יוז – אביגיל או'דוניו בראון, עוזרת בית ואם ילדתו של צ'ארלס בראון.
קלאודי בלקלי – מריה דילק
ג'רארד מונקו – צ'ארלס דילק
אולי אלכסנדר – טום קיטס, אחיו של קיטס
סמואל רוקין – ג'ון המילטון ריינולדס
אמנדה הייל – אחותו של ריינולדס
ג'ונתן אריס – לי האנט
סמואל ברנט – ג'וזף סוורן
הפקה

בנוסף לשיר "כוכב בהיר" מצוטטים בסרט השירים "La Belle Dame sans Merci" ו"אודה לזמיר". גם קמפיון וגם וישו ערכו מחקר מעמיק כהכנה לסרט. שורות רבות בתסריט לקוחות ממכתביו של קיטס. במהלך הצילומים וישו למד לכתוב בעזרת קולמוס ודיו. המכתבים שפאני ברון מקבלת מקיטס בסרט נכתבו בידי וישו עצמו.
ג'נט פטרסון שעבדה עם קמפיון יותר מ-20 שנה, שימשה כמעצבת תלבושות וכמעצבת הפקה של הסרט.
בית הייד והאחוזה הייד בבדפורדשייר שימשו כאתר צילומים לבית קיטס בהמפסטד. חלק מהצילומים נערכו באולפני אלסטרי.
קבלה וביקורת

הסרט קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים. האתר Rotten Tomatoes מדווח ש-83% מתוך 166 מבקרים נתנו לסרט ביקורת חיובית, עם ציון ממוצע של 7.3 מתוך 10. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון ממוצע של 81 מתוך 100, המתבסס על 31 מבקרים.
פסקול

פסקול הסרט יצא בחברת לייקשור רקורדס בהפצה דיגיטלית (iTunes, ו-Amazon Digital) ב-15 בספטמבר 2009, ולחנויות ב-13 באוקטובר 2009. הפסקול כולל מוזיקה מקורית מאת מארק ברדשו ודיאלוגים מתוך הסרט בקולותיהם של וישו וקורניש.
"Negative Capability" – 3:55
"La Belle Dame Sans Merci" – 2:28
"Return" – 0:58
"Human Orchestra" – 1:48
"Convulsion" – 0:52
"Bright Star" – 1:49
"Letters" – 3:49
"Yearning" – 2:24
"Ode to a Nightingale" – 5:24
הערות שוליים

↑  Michael Phillips, "Talking Pictures" on chicagotribune.com. Retrieved 9 November 2009.
↑  "Bright Star (2009) - Cast and Credits - Yahoo! Movies". web.archive.org. 27 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Festival de Cannes: Bright Star". festival-cannes.com. נבדק ב-9 במאי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jane Beal, PhD "Bright Star" "Bright Star". THE POETRY PLACE (באנגלית). 24 באוקטובר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McElheny, Meghan. "Five minutes with Bright Star costume designer Janet Patterson: Editors' Blog". Wmagazine.com. אורכב מ-המקור ב-24 בינואר 2010. נבדק ב-8 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bright Star (2009)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-16 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bright Star Reviews". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-16 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bright Star Soundtrack CD". Cduniverse.com. נבדק ב-8 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5050788  GND: 7685832-7  MusicBrainz release group: 8867bb4d-2daa-420b-bc72-15969af09edf  NKC: unn2012702095  VIAF: 212923312   WorldCat (עם VIAF): 212923312
פשע נגד האנושות

פשעים נגד האנושות הם פשעים חמורים המתרחשים כחלק ממתקפה רחבת היקף נגד אזרחים. בניגוד לפשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות יכולים להתרחש בתקופת שלום ולא רק בעת מלחמה, וכן נגד אזרחי המדינה עצמה כמו גם נגד אזרחים זרים. יחד עם פשעי מלחמה, רצח עם, ופשע תוקפנות, פשעים נגד האנושות מהווים את יסודות המשפט הפלילי הבינלאומי וכמו פשעים אחרים במשפט הבינלאומי, אין להם הגבלות זמן או סמכות שיפוטית על העמדה לדין (כאשר קיימת סמכות שיפוט אוניברסלית).
המונח הוגדר רשמית בכתבי אישום במשפטי נירנברג בשנת 1945, והתביעה הראשונה על פשעים נגד האנושות התקיימה במהלך המשפט נגד פושעים מגרמניה הנאצית. בבתי דין בין-לאומיים נוספים הועמדו לדין והופללו נאשמים בפשעים נגד האנושות: בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר, בית הדין הפלילי הבין-לאומי לרואנדה, בית הדין המיוחד לסיירה לאון (אנ'), הלשכות המיוחדות בבתי המשפט של קמבודיה (אנ') ובית הדין הפלילי הבין-לאומי.
סוגי הפשעים הנכנסים תחת הקטגוריה

סעיף 7 לאמנת רומא, מגדיר פשעים נגד האנושות כמעשים "שבוצעו במסגרת התקפה נרחבת או שיטתית המכוונת נגד כל אוכלוסייה אזרחית". הסעיף מפרט 11 פשעים בודדים:
רצח.
השמדה.
שעבוד.
הגלייה או העברה כפויה של אוכלוסייה.
כליאה או שלילה חמורה אחרת של חירות פיזית בניגוד לכללי היסוד של המשפט הבין-לאומי.
עינויים.
אונס, שעבוד מיני, זנות כפויה, היריון כפוי, סירוס או עיקור בכפייה, או כל צורה אחרת של אלימות מינית בעלת חומרה דומה.
רדיפת קבוצה או קולקטיב מסוים/ת המבוססת על שיוך פוליטי, גזעי, לאומי, אתני, תרבותי, דתי, מגדרי בהתאם להגדרת מונח זה בפסקה (3) של סעיף זה, או על בסיס אחר אשר הוכר באופן אוניברסלי כאסור על פי המשפט הבין-לאומי, כאשר הרדיפה מבוצעת בקשר לאחד המעשים המנויים בפסקה זו או לאחד הפשעים בתחום סמכות השיפוט של בית המשפט.
העלמה כפויה של אנשים.
פשע האפרטהייד.
מעשים אחרים בלתי אנושיים בעלי אופי דומה המכוונים לגרום לסבל רב, או לחבלה חמורה לגוף או לבריאות נפשית, פסיכולוגית או פיזית.
סוגי הפשעים הנכנסים תחת הקטגוריה > היסודות המאפיינים "פשע נגד האנושות"

מדובר במעשים נפשעים במיוחד הפוגעים באופן חמור בכבוד האדם.
המעשים מבוצעים כחלק ממדיניות ממשלתית או כחלק מפרקטיקה רחבה ושיטתית של מעשי זוועה הזוכים להסכמה מצד הרשויות. יסוד ההסכמה אינו מתקיים או נחוץ בנסיבות בהן אין למדינה שליטה במצב, כגון מצב מרידה.
איסור המעשים חל בין שהם מתבצעים בזמן מלחמה ובין שהם מתבצעים בעת שלום.
הקורבנות המובהקים של פשעים נגד האנושות הם, בהכללה, אזרחים.
פסקי דין

השיפוט במקרים של פשע נגד האנושות אין לו הגבלות זמן או סמכות שיפוטית להעמדה לדין (כאשר קיימת סמכות שיפוט אוניברסלית). בתי דין בין-לאומיים ומדינתיים שפטו נאשמים על ביצוע פשע נגד האנושות.
בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר מצא אשם את ראטקו מלאדיץ' בחמישה פשעים נגד האנושות, פשעי מלחמה ורצח עם. נאשם נוסף, רדובאן קאראג'יץ', נמצא אשם בחמישה פשעים נגד האנושות, ארבע פשעי מלחמה ורצח עם.
בית הדין הפלילי הבין-לאומי לרואנדה מצא אשם את ראש ממשלת רואנדה לשעבר, ז'אן קמבנדה, בעבירות של רצח עם ופשעים נגד האנושות, ונגזר עליו עונש של מאסר עולם. ז'אן פול אקייסו, ששימש כראש עיר שבתחומה נרצחו בני טוטסי הואשם בבפשעים נגד האנושות ופשעי רצח עם ונגזר עליו מאסר עולם. נאשמת נוספת שהואשמה בפשעים נגד האנושות הייתה פאולין ניירמסוהוקו, שכיהנה בין השנים 1992-1994 כשרה לענייני משפחה וקידום נשים ברואנדה. היא הואשמה כי במהלך רצח העם סייעה ועודדה מיליציה משבט ההוטו לבצע מעשי זוועה בבני שבט הטוטסי. היא נשפטה למאסר עולם. ניירמסוהוקו היא האישה הראשונה שהורשעה ברצח עם, ואונס כפשע נגד האנושות.
בית הדין המיוחד לסיירה לאון (אנ') הוקם ב-16 בינואר 2002 על ידי ממשלת סיירה לאון והאומות המאוחדות כדי להעמיד לדין אנשים הנושאים באחריות להפרות חמורות של המשפט ההומניטארי הבינלאומי והחוק המקומי, שבוצעו בסיירה לאון לאחר ה-30 בנובמבר 1996 ובמהלך מלחמת האזרחים בסיירה לאון. בית המשפט חקר עבירות של פשע נגד האנושות, פשעי מלחמה והפרות חמורות של המשפט הבינלאומי והמקומי  13 חשודים הובאו לפני בית הדין, הידוע ביניהם הוא צ'ארלס טיילור, רודן ליבריה לשעבר, שהואשם ב-11 סעיפי אישום בפשעים נגד האנושות, פשעי מלחמה והפרות נוספות. בית הדין מצא אותו אשם הוא הורשע בכל הסעיפים ונדון לחמישים שנות מאסר. נאשם נוסף פודאי סנקו, שהיה מנהיג חזית המהפכנית המאוחדת (RUF), הואשם ב-17 סעיפי אישום בגין פשעי מלחמה שונים, כולל שימוש בילדים חיילים ופשעים נגד האנושות, כולל רצח עם, שעבוד, אונס ועבדות מינית.
הלשכות המיוחדות בבתי המשפט של קמבודיה (ECCC) (אנ') החלו לפעול בינואר 2006, 9 שנים לאחר שראש ממשלת קמבודיה פנה למזכ"ל האו"ם בבקשה להקים בית דין בינלאומי לפושעי רצח העם בקמבודיה. בית המשפט העמיד לדין תשעה חברים לשעבר בצמרת השלטונית של הקמר רוז'. שמונה מתוכם הואשמו בפשעים נגד האנושות. רק שלושה נמצאו אשמים. קאנג קק לאו שהיה מפקד בית כלא בו נרצחו מעל 12,000 איש, נמצא אשם על ידי בשמונה פשעים נגד האנושות וחמישה פשעי מלחמה. האידאולוג הראשי של המשטר, נון צ'י (אנ'), נמצא אשם ב-12 פשעים נגד האנושות. ראש המדינה קיו סאמפן (אנ') הואשם ב-12 פשעים נגד האנושות.
ב-2017 בית הדין בארגנטינה דן 29 קצינים וחילים למאסר עולם בגין פשעים נגד האנושות בתקופת המלחמה המלוכלכת, מהלך שלטון החונטה בין השנים 1976 ל-1983.
ראו גם

פשע מלחמה
פשע שנאה
בית הדין הפלילי הבין-לאומי
לקריאה נוספת

ארנה בן-נפתלי ויובל שני, המשפט הבינלאומי: בין מלחמה לשלום, הוצאת רמות, אוניברסיטת תל אביב, 2006, 267–269.
יניב ואקי ונעם וינר, אמנת רומא והדין הפלילי הישראלי - משלימות והתאמה, הוצאת מרכז קונקורד לחקר קליטת המשפט הבינלאומי בישראל, 2011.
אלונה בר און

| --- | --- |

 לידה:  אוקטובר 1977 (בת 47) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב
 השכלה:  תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת תל אביב  תואר שני במנהל עסקים מ-INSEAD
 מקצוע:  אשת עסקים
 בן זוג:  שמעון ריקלין
 
אלונה בר-און (נולדה באוקטובר 1977) היא אשת עסקים ישראלית, המכהנת כיושבת ראש דירקטוריון ושותפה לשליטה בחברת גלובס פבלישר עיתונות (1983) המוציאה לאור את העיתון הכלכלי היומי "גלובס".
ביוגרפיה

בר און נולדה בתל אביב לחיים בר און, שקרא לה על שם חברו הטוב יגאל אלון, עוד בחייו. אימה, עדנה לבית לייבוביץ, היא נכדתו של התעשיין חיים לייבוביץ. בר-און החלה לעבוד בצעירותה בעיתון גלובס, בו אביה היה שותף יחד עם אליעזר פישמן. בצבא שירתה ככתבת בשבועון "במחנה".
בשנת 2001 סיימה תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת תל אביב. היא בעלת תואר שני במנהל עסקים מ-INSEAD, ורואת חשבון בהכשרתה.
בפברואר 1998 נפטר חיים בר און והיא ירשה כ-33% ממניות גלובס (יחד עם אימה ואחיה). בתחילת המאה ה-21 מונתה לדירקטוריון גלובס. החל משנת 2009 נקלעה לסכסוך עם פישמן, עקב הידרדרות מצבו הכספי של העיתון ושליטתו בתוֹכְני העיתון.
בשנת 2010, הייתה שותפה להקמת קרן ההשקעות בנדל"ן "בית וגג" ומונתה כיושבת ראש הדירקטוריון. הקרן גייסה הון מ-IBI בית השקעות, פועלים שוקי הון, אקסלנס נשואה והפניקס, לצורך השקעה בפרויקטי תמ"א 38 ופינוי בינוי. בספטמבר 2017, גייסה הקרן הון נוסף בסך רבע מיליארד שקל. במרץ 2022 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
במרץ 2015 תרמה למסע הבחירות של מפלגת המחנה הציוני. בנובמבר 2015 התפטרה מדירקטוריון חברת מליסרון בו כיהנה, על רקע חילוקי דעות עם בעלת השליטה ליאורה עופר, בנוגע לתוכניות התגמול של החברה ואי הצגת מועמדותו של דירקטור בלתי תלוי לאישור.
בקיץ 2016, יזמה בר-און, יחד עם הנהלת "גלובס" ניסיון לרכוש את העיתון מידי פישמן שהוכרז פושט רגל. במקביל כונסי הנכסים של פישמן, שמונו על ידי הבנקים לאומי והפועלים, החלו מחפשים רוכשים למניות שהחזיק פישמן. בדצמבר 2016, הודיעו שהם ממליצים למכור את העיתון לאוליגרך דוד דוידוביץ', מקורב ושותף של רומן אברמוביץ', שהציע 45 מיליון שקל. בר-און הגישה הצעה נגדית והחל מאבק שליטה מול דוידוביץ'. במרץ 2017 קבע בית המשפט המחוזי בתל אביב שיש לקבל את הצעת בר-און. דוידוביץ' ערער על ההחלטה לבית-המשפט העליון. במקביל פרש איש העסקים חן למדן, שהיה אמור להיות שותף לרכישה עם בר-און, מההשקעה בעיתון. במקומו גייסה את ענת אגמון, גרושתו של מריוס נכט, כשותפה לשליטה. לאחר שבית המשפט העליון דחה את ערעורו של דוידוביץ', ב-19 ביוני אישר דירקטוריון החברה האם של גלובס את עסקת הרכישה ומבנה הבעלות של העיתון.
לאחר הרכישה התמנתה ליושבת ראש דירקטוריון חברת גלובס ומינתה את נעמה סיקולר לעורכת העיתון. במקביל, עזבו כמה עיתונאים בכירים את העיתון, בראשם מתי גולן, סטלה קורין-ליבר ואלי ציפורי. בפברואר 2020 החליטה בר-און להפוך את גלובס לכלי התקשורת הרביעי בישראל שמפעיל חומת תשלום באתר האינטרנט שלו, לאחר ירידה בהכנסות והפסדים מתמשכים. במאי גם הודיעה על סגירת בית הדפוס של גלובס, והדפסת העיתון באמצעות מיקור חוץ בבית הדפוס של "ישראל היום" (שהיה במקור בית הדפוס של "מעריב").
חיים אישיים

בר און נישאה לעיתונאי שמעון ריקלין ב-11 בנובמבר 2021. מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  יו"ר גלובס: התקשורת הדירה אוכלוסיות שלמות כמו נשים, באתר גלובס, 10 בינואר 2018
↑  כתב גלובס, ‏נפטר חיים בר-און, מו"ל ומנכ"ל "גלובס", באתר גלובס, 16 בפברואר 1998
1 2   נתי טוקר, אחרי כמעט עשור של סכסוכים - פישמן מאבד את האחיזה ב"גלובס", באתר TheMarker‏, 18 באוגוסט 2016
↑   ערן אזרן, השוק רותח? 5 שנים ו-12 פרויקטים - ובית וגג עדיין לא מרוויחה, באתר TheMarker‏, 31 באוקטובר 2019
↑   ערן אזרן, אלונה בר און מ"גלובס" תגייס רבע מיליארד שקל לקרן נדל"ן, באתר TheMarker‏, 25 בספטמבר 2017
↑  רועי ויינברגר, ‏בית וגג הונפקה לפי שווי של 430 מיליון אחרי הכסף, באתר גלובס, 21 במרץ 2022
↑   צבי זרחיה, "המחנה הציוני" גייס באינטרנט תרומות בסך של כ-128 אלף שקל, באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2015
↑   שלי אפלברג, דירקטורית במליסרון התנגדה להעלאת השכר למנכ"ל - והתפטרה, באתר TheMarker‏, 18 בנובמבר 2015
↑   נתי טוקר, חידת דויד דוידוביץ': מה מחפש בישראל האוליגרך שצפוי לרכוש את "גלובס"?, באתר TheMarker‏, 18 בדצמבר 2016
↑   נתי טוקר, יסמין גואטה, כונסי "גלובס" ממליצים למכור את העיתון לאוליגרך דווידוביץ', באתר TheMarker‏, 25 בדצמבר 2016
↑   נתי טוקר, היורשת מול האוליגרך: הקרב על "גלובס" מגיע להכרעה, באתר TheMarker‏, 1 במרץ 2017
↑   נתי טוקר, אורנשטיין הכריע: אלונה בר-און הבעלים הבא של "גלובס", באתר TheMarker‏, 14 במרץ 2017
↑  איתמר ב"ז, דוידוביץ' לא מוותר על "גלובס", באתר העין השביעית, 2 באפריל 2017
↑   נתי טוקר, חן למדן פורש מהשותפות ב"גלובס"; בר-און ממשיכה בעסקה, באתר TheMarker‏, 9 באפריל 2017
↑   נתי טוקר, מסתמן: אלונה בר-און תקבל השליטה ב"גלובס" - יחד עם ענת אגמון ויובל סיגלר, באתר TheMarker‏, 12 ביוני 2017
↑   נתי טוקר, העסקה נסגרה: אלונה בר-און וענת אגמון קיבלו השליטה ב"גלובס", באתר TheMarker‏, 19 ביוני 2017
↑  אלכסנדר כץ, עורכת גלובס נעמה סיקולר: "חובתנו להתחדש ולחדש", באתר אייס, 10 בינואר 2018
↑  שוקי טאוסיג, סוף תקופה ב"גלובס", באתר העין השביעית, 11 בספטמבר 2019
↑   נתי טוקר, "גלובס" מעלה את חומת התשלום: יגבה 49 שקל בחודש, באתר TheMarker‏, 3 בפברואר 2020
↑   נתי טוקר, "גלובס" הפסיד 80 מיליון שקל בשלוש שנים; ההכנסות והמנויים צנחו ב-35%, באתר TheMarker‏, 30 במרץ 2020
↑  שרון טל, אלונה בר-און סוגרת את בית הדפוס של גלובס: "מהלך לא פשוט רגשית", באתר אייס, 18 במאי 2020
↑  ביבי הגיע לברך: שמעון ריקלין ואלונה בר און התחתנו, באתר וואלה, 11 בנובמבר 2021
דני עטר

דניאל (דני) עטר (נולד ב-5 בינואר 1958) הוא איש ציבור ישראלי, ראש המועצה האזורית הגלבוע. בעבר שימש יו"ר קרן קיימת לישראל, ראש המועצה האזורית הגלבוע והיה חבר הכנסת למשך כשמונה חודשים מטעם המחנה הציוני.
ביוגרפיה

עטר נולד במושב דבורה ב-1958 להורים שעלו ממרוקו עשר שנים קודם לכן. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת גולני, שם עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה ובהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד 13 (גדעון). עטר לחם במלחמת לבנון הראשונה, בין היתר בקרב על כפר סיל, בקרבת ביירות. במילואים המשיך עטר לכהן בתפקידי פיקוד שונים והועלה לדרגת סא"ל. בשנת 1994 נבחר לראשות מועצה אזורית הגלבוע.
בפעילותו הפוליטית התמודד עטר במהלך השנים על תפקידי יו"ר ומזכ"ל מפלגת העבודה וכן בבחירות המקדימות לקביעת רשימות מועמדי המפלגה לכנסת. בפעילותו הציבורית הוא נמנה בין התומכים בהקמת גדר ההפרדה והיה שותף להקמת חלקה הצפוני, ביוזמה פרטית.
כראש מועצה מעורבת גיבש עטר מודל מעשי לחיי דו קיום בין יהודים לערבים, ובין היתר השווה תקציבים והשקיע רבות בכפרי הערבים בגלבוע בתשתיות ובחינוך. הוא פעל להקמת ההיפודרום הראשון באזור לקיום מרוצי סוסים, וקידם הקמת מתחם תיירות הכולל מסעדות ואתר סקי מלאכותי. פעולות נוספות בתקופת כהונתו כללו שינוי סטטוס העדיפות הלאומית, אשר הביא להקמת מפעלי תעשייה רבים לאזור, והכרה באזור התעשייה "פארק מבואות הגלבוע" כפיילוט בתחום פארקי התעשייה בחסות משרד התעשייה והמסחר. כמו כן קיימה המועצה תחתיו תכנון משותף עם הרשות הפלסטינית להקמת אזור תעשייה משותף לגלבוע ולנפת ג'נין שמעבר לגבול.
במהלך כהונתו הוכפלה האוכלוסייה בגלבוע מ-16,000 ל-32,000 באמצעות הרחבה מסיבית ביישובים. עטר יזם והקים את היישוב האקולוגי המתכונן הראשון בארץ - נורית.
באוגוסט 2008 הפסיד בבית המשפט המחוזי בנצרת בתביעת דיבה על סך 50 אלף ש"ח מול רו"ח יעל אשל אשר חשפה שחיתויות במועצה האזורית שתחתיו. המבקרת פוטרה מעבודתה ומבקר המדינה השופט אליעזר גולדברג הורה להשיב אותה לתפקידה. בדצמבר בשנה העוקבת נעצר עטר בחשד לביצוע עבירות מרמה והפרת אמונים וקבלת דבר במרמה. המשטרה העבירה לפרקליטות המלצה להעמיד לדין את עטר, אך פרקליטות מחוז צפון סגרה את התיק.
בבחירות המקדימות להרכבת רשימת מפלגת העבודה בבחירות לכנסת התשע עשרה (2013) נבחר במקום ה-16, ונותר מחוץ לכנסת כשהרשימה קיבלה 15 מנדטים. עם פרישתו של ח"כ בנימין בן אליעזר בדצמבר 2014, כשלושה חודשים טרם מועד הבחירות לכנסת העשרים (שהוקדמו), הודיע עטר כי הוא מוותר על מקומו, משום שאין ברצונו "לקבל משכורת למשך 3.5 חודשים בלי לעשות דבר". למשכן נכנס הבא אחריו ברשימה, ראלב מג'אדלה.
דני עטר היה חבר בוועד המייעץ של ארגון קול אחד - One Voice.
ב-14 בינואר 2015, נבחר עטר במקום ה-15 של רשימת המחנה הציוני (במקום המשוריין לנציג הקיבוצים ומושבים) לקראת הבחירות לכנסת העשרים.
ב-31 במרץ 2015, הושבע עטר לכנסת העשרים ואילו במקומו לראשות מועצה אזורית הגלבוע נבחר עובד נור.
ב-19 באוקטובר 2015 נבחר למועמד מפלגת העבודה לתפקיד יו"ר קק"ל וב-19 בנובמבר נבחר רשמית לתפקיד. כעבור 4 ימים הגיש את התפטרותו מהכנסת. הוא שימש בתפקיד עד 15 בנובמבר 2020, אז נבחר במקומו אברהם דובדבני.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2024 התמודד לראשות מועצה אזורית הגלבוע וניצח לאחר שזכה ל-70.4% מהקולות לעומת הדס שקד, שקיבלה 29.5%.
עטר הוא תושב גן נר. בשנת 2016 התגלו חריגות בנייה בביתו. על שטח ציבורי נבנתה בריכת שחייה בחצר משפחתו של עטר. עטר ניסה להכשיר את חריגות הבנייה, וקיבל את הסכמת הוועדה המקומית לתכנון ובנייה. ערעור שהגישה רשות מקרקעי ישראל התקבל והכשרת חריגות הבנייה נדחו. בספטמבר 2019 הודיעה פרקליטות המדינה על כוונתה להעמיד לדין את עטר, בכפוף לשימוע, בגין עבירות בנייה, אך לאחר השימוע הסתפקה בהליך מנהלי שבמסגרתו יבטל עטר את חריגות הבנייה.
דני עטר נשוי לחיה ואב לשלושה.