stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריטון
פתיחת השיחה

סוקרטס מסרב להצעתו של קריטון לשחד מלשינים פוטנציאלים, וקריטון מוחה וטוען שאלו (המכונים "sychophants") זולים ביותר. הוא מוסיף שאם סוקרטס חושש לרושש את קריטון, החשש לא מוצדק משום שהגיעו לעיר זרים (xenoi), סימיאס וקבס, ובידיהם כסף המיועד למילוטו של סוקרטס.
קריטון מציג נימוקים נוספים לטובת בריחתו של סוקרטס. הוא טוען שלאב יש מחויבות לגדל ולחנך את ילדיו, ולכן על סוקרטס להימנע בכל מאודו מלהפוך את ילדיו ליתומים. הוא ממשיך ואומר שהמשפט בו הורשע סוקרטס לא היה צריך להתקיים מלכתחילה, ואם כבר התקיים הרי שיכול היה להתנהל באופן אחר. הוא אומר שמותו של סוקרטס יהיה שיא מגוחך לכל הפרשה, ושהוא מתבייש בסוקרטס ובחבריו (והוא ביניהם), מכיוון שייראה כאילו נהגו בפחדנות ובחולשה.
סוקרטס משיב לקריטון כי בבואנו להכריע בשאלות מוסריות עלינו לנטרל את הרגש ולהתייחס לטענות באופן רציונלי בלבד. הוא אומר שהוא מעריך רק את דעתו של אדם המבין מהו צדק. כסף, מוניטין ודאגה לילדים מהווים ערכים רק עבור בני אדם שאינם חושבים באמת. במהלך סוקרטי טיפוסי, הוא מציע הכללה: הוא מזמין את קריטון לשקול את ההגדרה הכללית של צדק ואת השאלה האם יש בכלל מקרים בהם מוסרי לנהוג באי-צדק; אם מקרים כאלה אינם בנמצא, הרי שלא יהיה זה מוסרי לברוח מהכלא.
טיעוניו המרכזיים של סוקרטס

סוקרטס טוען כי לעולם אין זה מוסרי לנהוג בחוסר צדק – גם לא להשיב רעה תחת רעה. סוקרטס מציין שעמדתו היא עמדת מיעוט. הוא שואל את קריטון לעמדתו בשאלה האם אכן לעולם אין לנהוג באי-צדק, ומתרה בו שישיב רק לפי עקרונותיו ואמונותיו.
המשך דבריו של סוקרטס מתבסס על הטיעון שניסיון הבריחה שלו יפעל כנגד חוקי המדינה, ובכך יהיה זה מעשה של אי-צדק. המדינה דואגת בעזרת חוקיה לאפשר לאזרחיה חיים טובים, ממש כשם שהורים דואגים לספק לילדיהם סביבה תומכת שתאפשר את גדילתם ואת מיצוי הפוטנציאל שלהם. ציות האזרחים לחוקים מהווה מעשה צודק, ואילו הפרת החוקים מהווה מעשה שאינו צודק. ומשום שלעולם, כאמור, אין זה צודק לפעול באי צדק, הרי שבריחה מהכלא תהווה מעשה של אי צדק. חשוב להבהיר שסוקרטס אינו גורס שיש תמיד לציית לחוקים באופן עיוור. הרשות נתונה בידי כל אזרח לנסות ולהשפיע על החקיקה בדרך המקובלת, או לעזוב את המדינה ולעקור למדינה אחרת. אולם אין זה צודק, לטענת סוקרטס, שהאזרח ייהנה מחד מהיתרונות שמעניקים חוקי המדינה מבלי לנסות לשנותם, ומאידך יברח כאשר אותם חוקים מענישים אותו. בהישארותו במדינה, מסכים האזרח בשתיקה לחוקיה. סוקרטס מחדד את הנקודה באומרו כי הוא הסכים לציית לחוקי המדינה יותר מכל אדם אחר, שכן לא רק שהיה אזרח בה במשך שבעים שנה (זוהי הגזמה: סוקרטס היה בן שבעים ואחת בעת הדיאלוג, ולא היה אזרח באתונה עד גיל עשרים לערך), אלא גם הוליד וחינך בה את ילדיו.
כעת, מבצע סוקרטס אנלוגיה בין החוקים לבין מולידיו ומחנכיו ומאניש אותם. החוקים אומרים שהם למעשה לקחו חלק בהולדתו, שכן אביו נשא את אימו בחסות חוקי הנישואים. החוקים היו גם אחראיים על חינוכו, שכן על אביו היה לחנך אותו באומנויות ובספורט, לפי חוקי המדינה. סוקרטס אומר שהוא צאצא ("ek-gonos") ועבד ("doulos") למדינה ולחוקיה, שעליו לכבד אותה לפחות כמו שהוא מכבד את הוריו ואת מחנכיו, אם לא יותר. בפרט, עליו לשמוע בדבריהם ולעשות כרצונם, אף אם דעותיו שונות משלהם. אסור לו לנסות לפגוע בחוקים, כפי שאסור לו להכות את מחנכיו אם אלו מכים אותו, או להפגין חוסר-כבוד כלפי הוריו, אם אלה מפנים כלפיו דברי תוכחה. טיעון נוסף שסוקרטס שם בפי החוקים, בציינו כי הוא מופנה גם כלפי אלה שעימם "אין לו קרקע משותפת" (כלומר, אלו הסבורים שמותר להשיב רעה תחת רעה), הוא שהחוקים עצמם מעולם לא הרעו לו; בני-האדם הם שהשתמשו בהם לרעה. לכן, אף אם מותר לגמול רעה תחת רעה, אסור לסוקרטס להפר את החוק, שכן הוא מעולם לא הרע לו.
סיכום טענותיו של קריטון בעד הבריחה

סוקרטס מסכן את השם הטוב של חבריו. אם סוקרטס יוצא להורג, הדבר יראה כאילו קריטון מעדיף את כספו על-פני חבריו. קריטון מחשיב את המוניטין שייווצר כתוצאה מכך מביש ומסוכן, אף על פי שזו תהיה דעתם רק של אלו שאינם מכירים את סוקרטס או את קריטון כראוי, כלומר, ההמון. על האדם לכבד את דעותיו של ההמון מכיוון שהוא יכול לגרום לצרות (רוע) רבות.
סוקרטס לא צריך לדאוג לכסף של קריטון, או לשמו של קריטון, שכן בריחה היא המעשה המכובד יותר.
לסוקרטס יש תומכים בערים אחרות, כולל בתסליה שהיא יעד טוב למקלט. קריטון מעלה את הטיעון אף על פי שסוקרטס אמר, במשפט, שהוא יעדיף למות מאשר לִגלות (ראה אפולוגיה).
סוקרטס ינהג באי-צדק בכך שינטוש את חובותיו.
סוקרטס ינהג בפחדנות אם לא יתנגד לאי-צדק (ובכך קריטון רומז שהחלטת בית המשפט להמית את סוקרטס, אינה צודקת). הוא יחבור לאויביו (שכן אלה חפצים במותו). הוא יבחר את "הדרך הקלה ביותר" (בכך שלא יתאמץ למנוע את מותו), במקום לבחור בדרך האמיצה, המכובדת ובעלת הסגולה הטובה. קריטון בטוח שהדרך הזו היא הימלטות ממוות ודאי ובלתי-צודק.
תגובתו של סוקרטס לטענות

דעותיו של ההמון אינן רלוונטיות להחלטה; בורותם של רוב האנשים אינה מאפשרת להם לקבל את ההחלטה האמיתית והנכונה, לכן דעותיהם הן חסרות-ערך לאדם הרודף אחר האמת ושואף לעשות טוב.
הדאגה העיקרית, השאלה היחידה, היא האם הימלטות תהיה מעשה צודק.
על האדם לעולם-לא לנהוג באי-צדק; לנהוג ברוע כתגובה לרוע של בני-אדם אחרים, מוביל לאי-צדק.
סוקרטס מאמין כי ילדיו צריכים לגדול באתונה שהיא המדינה העילאית ביותר מבחינת צדק ומוסר, ולכן אין זה מוסרי לגרום להם לברוח איתו מארצם הטובה ומוטב שימות ויניח להם לחיות ולהתחנך באתונה.
בני-אדם, במיוחד בני-אדם זקנים כסוקרטס, אינם צריכים לפחד מהמוות.
טענותיהם של החוקים נגד הבריחה

על סוקרטס לכבד את החוקים אף יותר מאשר את הוריו, מכיוון שהם הולידו, גידלו וחינכו אותו ממש כמוהם. לכן, בדיוק כפי שעל אדם לכבד את החלטת הוריו, על סוקרטס לכבד אף יותר את החלטתם של החוקים. בפרשנות הטקסט יש מעט בלבול לגבי השאלה האם הכבוד הוא לחוקים או למולדת.
סוקרטס נתן הסכמה במעשיו לציית לחוקים, בכך שנשאר באתונה בתור אזרח לאחר שהגיע לבגרות. הוא צפה וידע כיצד החוקים פועלים, לא התנגד להם ואף הוליד, גידל וחינך את ילדיו באתונה, בכפיפות לחוקים. זהו מעין הסכם בין סוקרטס לבין החוקים ואין להפר הסכמים (ביטוי מוקדם לאמנה החברתית).
אם לאדם תינתן בחירה האם לציית או לא לציית לחוקים במצבים שונים ובהתאם לנוחיותו, אזי הוא הורס את כוחם של החוקים. להרוס את החוקים (כמיטב יכולתך) זה מעשה לא-צודק, שכן בני אדם זקוקים לבני-אדם אחרים בשביל לחיות, וקבוצות זקוקות לחוקים בשביל להתנהל.
סוקרטס ייראה ככוח-משחית בכל מקום אליו ילך.
סוקרטס יהיה במצב מסוכן בחיים שלאחר המוות, שכן חוקי-האדס הם האחים של חוקי-אתונה, ולא יסתכלו על סוקרטס בעין טובה, שהרי הוא ניסה להרוס כמיטב יכולתו את "אחיהם" החוקים.
ראו גם

אפלטון
סוקרטס
אפולוגיה (דיאלוג אפלטוני)
לקריאה נוספת

"חייו ומותו של סוקרטס", תרגם שמעון בוזגלו, תרגום הדיאלוגים אותיפרון, אפולוגיה, קריטון (ספרי עליית הגג/ידיעות אחרונות, 2001, מהדורה שנייה 2005).
כתבי אפלטון, תרגם י"ג ליבס, הוצאת שוקן, ירושלים ותל אביב, תשט"ו, כרך א, עמודים 239–254.
אפלטון, משפטו ומותו של סוקרטס, הוצאת שוקן, ירושלים ותל אביב, תשל"ב, עמודים 57–72.
ד"ר אלעזר וינריב, בעיות בפילוסופיה של המוסר, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 1980, יחידה 1, עמודים 15–23.
R.E. Allen, Socrates and Legal Obligation (Minneapolis 1980), with translations of Apology and Crito.
D. Bostock, The Interpretation of Plato's Crito, Phronesis, 35 (1990).
R. Kraut, Socrates and the State (Princeton, 1984).
G. Vlastos, Socrates on Political Obedience and Disobedience, Yale Review, 42 (1974), 517-34.
F.C. Wade, In defence of Socrates, Review of Metaphysics 25 (1971), 311-25.
A.D. Woozley, Socrates on Disobeying the Law, in: G. Vlastos, The Philosophy of Socrates: A collection of Criticsl Essays (New York, 1971).
A.D. Woozley, Law and Obedience: The Arguments of Plato's Crito (Chapel Hill, NC, 1979).
הערות שוליים

↑  קריטון, 45d,e
↑  שם, 47c,d
↑  שם, 48c
↑  שם, 49d
↑  שם, 50a,b
↑  50e-51c
| הדיאלוגים האפלטוניים |
| --- | --- | --- |
| הדיאלוגים המוקדמים | אותידמוס • אותיפרון • איאון • אפולוגיה • גורגיאס • היפיאס זוטא • כארמידס • ליסיס • לכס  • מנכסנוס • פרוטגורס • קריטון | אפלטון מצביע כלפיי מעלה, פרט מתוך הפרסקו "אסכולת אתונה" של הצייר האיטלקי רפאל |
| הדיאלוגים התיכוניים | המדינה • מנון • המשתה • פיידון • פיידרוס • פרמנידס • קרטילוס • תאיטטוס | אפלטון מצביע כלפיי מעלה, פרט מתוך הפרסקו "אסכולת אתונה" של הצייר האיטלקי רפאל |
| הדיאלוגים המאוחרים | החוקים • טימאיוס • מדינאי • סופיסט • פילבוס • קריטיאס | אפלטון מצביע כלפיי מעלה, פרט מתוך הפרסקו "אסכולת אתונה" של הצייר האיטלקי רפאל |
| שמקוריותם מוטלת בספק | אגרות • אלקיביאדס א' • אלקיביאדס ב' • הגדרות • אפינומיס • היפרכוס • היפיאס רבה • המאהבים המתחרים • מינוס • קליטופון • תאגס | אפלטון מצביע כלפיי מעלה, פרט מתוך הפרסקו "אסכולת אתונה" של הצייר האיטלקי רפאל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578790705171  PLWABN: 9810651186405606  BNE: XX3003316  BnF: cb122282925 (data)  GND: 4291897-2  LCCN: n86082823  NLA: 35425366  NLG: 177697  NSK: 000661481  SELIBR: 260415  SUDOC: 027608786  VcBA: 492/10962  VIAF: 312361214   WorldCat (עם VIAF): 312361214
U3 (הרכבת התחתית של ברלין)

קו U3 הוא אחד מקווי הרכבת התחתית של ברלין. בקו זה, שאורכו 19.7 קילומטרים (בין ורשאואר־שטראסה לקרומה לאנקה), פועלות 24 תחנות.
מבחינה גאוגרפית מחברת מסילת הרכבת שלך קו זה את צלנדורף ודאהלם עם מרכז העיר המערבית בוויטנברג-פלאץ. מאז 2018 עבור מסלולה של הרכבת במסילת רכבת עילית (אנ') דרך קרויצברג ועד לרחוב וַרְשָאוּאֶר (אנ').
בדומה לקווי הרכבת U1, U2 ו-U4, גם קו U3 נבנה לפני שנת 1914. עד שנה זו, פעלה בברלין רכבת תחתית ראשית אחת בלבד. לאחר שנה זו, נבנו ונפתחו בברלין קווי רכבת תחתית חדשים, שהיוו התפצלויות של מסלול הרכבת התחתית הראשית המקורית. באמצעותם, הורחבה התשתית של רשת הרכבות התחתיות הברלינאית, וניתן היה להגיע באופן פשוט ונגיש הרבה יותר- למגוון רחב של אתרים ויעדים נוספים בברלין, שלא היו נגישים דיים טרם בנייתם ופתיחתם של קווים אלו.
הקווים החדשים נבנו מתוך מחשבה ותכנון עתידי - למזער את השטח הכולל של רשת הרכבות התחתיות הברלינאית. בעקבות השקפה זו, נבנו רכבות צרות יותר, ובהתאם לכך- גם רוחב המנהרות בהן נסעו- פחת באופן משמעותי. השקפה זו יצרה לבסוף את המונח: "רשת רכבות תחתיות בקנה מידה קטן".
אולם הכניסה של תחנת הרכבת התחתית "קְרוּמֶה-לַאנְקֶה"
ראו גם

הרכבת התחתית של ברלין
הערות שוליים

↑  רכבת עילית, או רכבת מוגבית, היא רכבת מהירה, בעלת נתיבים מוגבהים, העוברים מעל פני הקרקע, כגון מפלס רחוב עירוני או מאגר מים כלשהו (נהר, למשל). אמצעי ההגבהה המשמשים לתמיכת מסלול הרכבת המוגבה, מורכבים לרוב מקורות פלדה, בטון או לבנים. רכבת עילית עשויה להתאפיין ברוחב מסילה משתנה (רחב או צר)- כתלות ברוחב הרכבת, רכבת קלה, מונורייל או רכבת תלויה(אנ'). ברכבות עיליות נעשה שימוש, בדרך כלל, באזורים עירוניים, כתחליף הולם לרכבות במפלס הרחוב העירוני. במצב כזה היו נדרשים מחסומי רכבת(אנ') רבים במפלס הרחוב, עניין שהיה יוצר בעיות קשות רבות, כגון: הפרעה למעבר מכוניות והולכי רגל, "פקקי תנועה", צפיפות רבה של כלי רכב, העלאת הסיכוי לתאונות דרכים ועוד. ברוב המקרים, הרכבות העיליות אשר נתמכות על ידי קורות פלדה, נראות על נקלה ממפלס הרחוב.
↑  יש לשים לב לניואנס המבלבל, בהקשר של הגדרת שמות הרכבות: לעיתים גם רכבת עילית עשויה להיכלל במסגרת קו של רכבת תחתית. כלומר, "רכבת עילית" ו"רכבת תחתית" יכולות להוות, בתנאים מסוימים, חלק מאותו מסלול כלשהו של רכבת תחתית, כדוגמת קו הרכבת של ערך זה.
כמו כן, רכבות בעלות שני המאפיינים הבאים עשויות אף הן להקרא "רכבת תחתית":
א. רכבת הנוסעת על מסילה בשטח פתוח (ללא שימוש במנהרה), אך מתחת למפלס הקרקע.
ב. רכבת הנוסעת במפלס הקרקע, ולא מתחת לאדמה (בניגוד לשמה: "רכבת תחתית"), בשטח שאינו מיושב, או שהוקצה עבורה מסלול מעבר מיוחד בתוך שטח מיושב, אך תנועת כלי הרכב והולכי הרגל אינה נפגעת בעטיה (דוגמה להמחשה בישראל: רכבת ישראל, העוברת במספר תחנות בגוש דן, אך תוואי מסלולה אינו פוגע בתנועת כלי הרכב היוצאים מאזור זה או נכנסים אליו, וגם אינו פוגע בתנועת הולכי הרגל).
↑  "רחוב וַרְשָאוּאֶר" הוא למעשה כביש ראשי, העובר ברובע פְרידריכסְהַייִן-קרוֹיצְבֶּרג, מרכז ברלין. רחוב זה תחילתו בפְרַנְקפוּרטֶר טוֹר(אנ'), שהוא כיכר גדולה, הממוקמת במרכז הרובע, בהצטלבות שדרת קרל מרקס ושדרת פְרַנְקפוּרטֶר(אנ'), משם ממשיך צפונה ומשתרע על פני 1.6 קילומטרים, וממוקם דרומית לגשר אוֹבֶּרבָּאוּם, רחוב מוּלֶן (Mühlenstraße) ושדרת שְטרַאלְאַוֶור(גר'). הרחוב הוא חלק מאוטוסטרדת בּוּנְדֶשְטרַאסֶה 96a, ובנוסף לכך מהווה חלק מכביש הטבעת הפנימי של ברלין. שם הרחוב מקורו בעיר ורשה, בירת פולין. תחנת הרכבת של רחוב וַרְשָאוּאֶר ממוקמת בחציו הדרומי של הרחוב.
↑  "קְרוּמֶה-לַאנְקֶה" היא התחנה הסופית של קו U3, הממוקמת בקצהו הדרום-מערבי של קו זה. מבחינת מיקום גאוגרפי, ממוקמת תחנה זו בשכונת צלנדורף, המהווה חלק מרובע שטגליץ-צלנדורף, המצוי בדרום-מערבהּ של ברלין.
↑  בתרגום מגרמנית:
"אוטוסטרדה פדרלית" - Bundesstraße - federal highway.
↑  בתרגום מגרמנית: "Kleinprofil-Netz", אשר משמעותו הנה:
"רשת (רכבות) בעלת פרופיל קטן".
ערך זה הוא קצרמרבנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיליפ פיילין

| --- | --- |

סר פיליפ פיילין  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  8 באוגוסט 1864 אדינבורו, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 פטירה:  22 בינואר 1937 (בגיל 72) הובה (אנ'), (ברייטון), ססקס, אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  מכללת קליפטון 
 השתייכות:  הצבא הבריטי צבא בריטניה
 תקופת הפעילות:  1884–1921 (כ־37 שנים)
 דרגה:  מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 ממפקד רגימנט הסיקים ה-15 "לודהיאנה" (אנ') (1912-1914) מפקד רגימנט הסיקים ה-14 "פרוזפור" של המלך ג'ורג' (אנ') (1915-1914) מפקד הבריגדה ההודית ה-29 (אנ') (1917-1915) מפקד זירת דרום תעלת סואץ (1917) מפקד הדיוויזיה ה-75 (1917-1920) מפקד מחוז הדלתה המזרחית (1920-1919)
 פעולות ומבצעים
 המלחמות האנגלו-בורמזיות • המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית המשחק הגדול מלחמת העולם הראשונה • מערכת גליפולי • המערכה על סיני וארץ ישראל
 עיטורים
  "עמית" במסדר האמבט  עמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש  אביר במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש  מסדר הנילוס  מסדר קאראג'ורג' הסרבי (אנ')  אוזכר בשדרים (8 פעמים)
 
מייג'ור גנרל סר פיליפ פיילין (באנגלית: Sir Philip Charles Palin;‏ 8 באוגוסט 1864 - 22 בינואר 1937) היה קצין בכיר בצבא בריטניה. השתתף במלחמה האנגלו-בורמזית השלישית, בקרבות בצפון הודו במהלך המשחק הגדול ובמלחמת העולם הראשונה במהלכה לחם במערכת גליפולי ובמערכה על סיני וארץ ישראל. היה מפקד רגימנט, בריגדה ודיוויזיה. ב-1920 עמד בראש ועדת פיילין שחקרה את מאורעות תר"פ בארץ ישראל.
ביוגרפיה

פיילין נולד ב-1864 באדינבורו (סקוטלנד). לצ'ארלס תומאס פיילין (1892-1823) והלן הוקר וויט (1923-1823). אביו שירת בצבא הודו הבריטית בדרגת לוטננט גנרל. בנעוריו למד בתיכון קליפטון (אנ') שבעיר בריסטול. לאחר לימודיו ויתר על לימודים צבאיים באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט והתגיייס לצבא כחייל לא סדיר.
קריירה צבאית > שנים ראשונות

בינואר 1884 התגייס פיילין לצבא בריטניה והוצב כלוטננט בבטליון השלישי של רגימנט הפוסיליירים הוולשי המלכותי (אנ') (כיום חלק מהרגימנט הוולשי המלכותי). ב-1886 צורף לצבא כחייל מן המניין בבטליון השני של רגימנט הרגלים צ'שייר (אנ').
קריירה צבאית > הודו ובורמה

ב-1885 הפליג פיילין, עם יחידתו, להודו שם השתתף, בנובמבר אותה שנה, במלחמה האנגלו-בורמזית השלישית שהביאה לסיפוח בורמה על ידי בריטניה.
ב-1888 צורף לסגל של צבא הודו הבריטית והוצב ברגימנט הסיקים ה-14 "פרוזפור" של המלך ג'ורג'" (אנ'). במסגרת יחידה זו יצא לצפון מערב הודו שם שירת בין 1888 ל-1898. במהלך תקופה זו נלחם עם יחידתו נגד שבטים מקומיים באזור פקיסטן ואפגניסטן במסגרת המשחק הגדול. ב-1897 הועלה לדרגת קפטן.
ב-1899 הוצב לרגימנט הרובאים המתנדבים של כלכותא שם שירת עד 1904 כשבסיום תקופת שירות זו הועלה לדרגת מייג'ור.
ב-1912 הועלה פיילין לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד רגימנט הסיקים ה-15 "לודהיאנה" (אנ')
קריירה צבאית > מלחמת העולם הראשונה > המערכה על תעלת סואץ

ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מונה פיילין למפקד רגימנט הסיקים ה-14 "פרוזפור" של המלך ג'ורג'" (אנ') בו שירת כקצין ב-1888. הרגימנט נשלח למצרים שם הוכפף לפיקוד של הבריגדה ההודית ה-29 (אנ'). בפברואר 1915 השתתף פיילין, עם הרגימנט שלו, בקרב הראשון על תעלת סואץ כנגד הצבא העות'מאני במסגרת המערכה על תעלת סואץ במלחמת העולם הראשונה. בקרב זה ניצחו הבריטים את הטורקים.
קריירה צבאית > מלחמת העולם הראשונה > המערכה בגליפולי

באפריל 1915 נשלח פיילין עם הבריגדה ה-29 למערכת גליפולי וב-25 באפריל השתתף בנחיתה בכף הלאס והשתתף עם הבריגדה בקרב קיריתיה השני (אנ') וקרב קיריתיה השלישי (אנ'). בעוד שבקרב השני הייתה הבריגדה עתודה הרי בקרב השלישי הייתה בחזית הלחימה. הרגימנט ה-14 בפיקודו סבל מנפגעים רבים ובסופו של הקרב נסוג.
בתחילת אוגוסט אותה שנה השתתף הרגימנט בנחיתה הכוחות הבריטים במפרץ אנזא"ק (אנ') שם השתתף בקרב סארי בייר (אנ'). גם בקרב זה סבל הרגימנט מנפגעים רבים מבלי שהצליח להשיג הכרעה במערכה. בעקבות חוסר ההכרעה הפכה הלחימה למלחמת חפירות עד הפינוי מגליפולי בדצמבר 1915. במערכה זו סבל הרגימנט מ-264 חללים ו-840 פצועים. במהלך מערכה זו (ספטמבר 1915) החליף פיילין את מפקד הבריגדה שנפצע והועלה לדרגת בריגדיר גנרל (זמני).
קריירה צבאית > מלחמת העולם הראשונה > המערכה בסיני וארץ ישראל

במהלך דצמבר 1915 וינואר 1916 פונו הכוחות הבריטים מגליפולי למצרים וביניהם גם פיילין והבריגדה ה-29. במהלך 1916 השתתף פיילין והדיוויזיה בקרבות המאוחרים של המערכה על תעלת סואץ במלחמת העולם הראשונה כשבתחילת 1917 מונה למפקד זירת דרום תעלת סואץ.
ביוני 1917 מונה פיילין למפקדה של הדיוויזיה ה-75 והועלה לדרגת מייג'ור גנרל (זמני). דיוויזיה זו הוקמה באותה תקופה כשחלק מהבטליונים שלה היו יחידות אנגליות שהגיעו כתגבורת מהודו וחלק אחר מהבטליונים של הבריגדה ה-29 שפורקה. הדיוויזיה ה-75 הוכפפה לקורפוס ה-21 בפיקודו של גנרל אדוארד באלפין. במסגרת המערכה בסיני ובארץ ישראל השתתף פיילין יחד עם הדיוויזיה בקרבות הבאים:
קרב עזה השלישי (נובמבר 1917)
מרדף פלשת (נובמבר 1917) במהלכו כבשה הדיוויזיה את תחנת הצומת וכן הייתה מעורבת בקרב נבי סמואל (אנ')
כיבוש ירושלים (דצמבר 1917)
קרב בעל חצור (אנ') (מרץ 1918)
קרב מגידו (ספטמבר 1918) במהלכו תקפה הדיוויזיה ביצורים טורקים באזור טירה.
עם סיום קרב מגידו נשארה הדיוויזיה מאחור והוטלו עליה תפקידי שיקום התשתיות עד חתימת הסכם הכניעה של טורקיה באוקטובר 1918.
קריירה צבאית > לאחר המלחמה

עם תום המלחמה נשארו פיילין והדיוויזיה בארץ ישראל כחיל משמר. במרץ 1919 הוחזרה הדיוויזיה למצרים שם מונה פיילין למפקד מחוז הדלתה המזרחית כשתחת פיקודו הוצבו, בנוסף לדיוויזיה ה-75 גם יחידות נוספות. במסגרת תפקידו זה היה פיילין אחראי לטיפול במהומות שפרצו במצרים והוא נשאר בתפקידו עד שנרגעו המהומות ביולי אותה שנה אז החל תהליך פירוק הדיוויזיה ה-75 שהסתיים באפריל 1920.
לאחר פירוק הדיוויזיה ה-75 מונה פיילין למפקדה של הדיוויזיה השלישית "לאהור" שהשתתפה אף היא במערכה בארץ ישראל. פיילין פיקד על הדיוויזיה עד פרישתו משירות צבאי ב-1921. לאחר פרישתו מונה לקולונל של כבוד ברגימנט הסיקים ה-14 בה החל את שירותו.
ועדת פיילין

ב-1920 מונה פיילין לעמוד בראש ועדת פיילין שהוקמה על ידי השלטונות הבריטים בארץ ישראל כדי לחקור את מאורעות תר"פ. דו"ח הוועדה הצביע על אשמת כלל הגופים המעורבים באירועים (הצבא הבריטי, הפיקוד הערבי וההנהגה הציונית) ואף קבע שזאב ז'בוטינסקי וחאג' אמין אל-חוסייני יושמו במאסר. במועד פרסום הדו"ח החל כבר המנדט הבריטי ומונה נציב אזרחי בארץ ישראל (סר הרברט סמואל) שחיפש פשרות ושחרר את האסורים.
אותות

1916 - "עמית" במסדר האמבט.
1918 - "עמית" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש
1919 - "אביר" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש
מסדר קאראג'ורג' הסרבי (אנ')
מסדר הנילוס
אוזכר בשדרים 8 פעמים
משפחתו

ב-1899 נישא פיילין לדיאמנטין הארייט (Diamantine Harriet) לבית אליוט. לזוג לא נולדו ילדים. ב-1934 נפטרה דיאמנטין וב-1935 נישא פיילין בשנית לגלדיס לבית לאוו. פיילין גר בעיר החוף הובה (אנ') (ליד ברייטון) במחוז ססקס שבדרום אנגליה. הוא נפטר ב-1937 ונקבר בבית הקברות של הובה.
לקריאה נוספת

C.E.W. Bean, Official History of Australia in the War of 1914–1918, Vol II, The Story of ANZAC from 4 May 1915, to the Evacuation of the Gallipoli Peninsula, Australian War Memorial
Maj A.F. Becke,History of the Great War: Order of Battle of Divisions, Part 2b: The 2nd-Line Territorial Force Divisions (57th–69th), with the Home Service Divisions (71st–73rd) and 74th and 75th Divisions, London: HM Stationery Office, 1937/Uckfield: Naval & Military Press, 2007, ISBN 1-847347-39-8.
Maj A.F. Becke,History of the Great War: Order of Battle of Divisions, Part 4: the Army Council, G.H.Q.s, Armies, and Corps, 1914–1918, London: HM Stationery Office, 1944/Uckfield: Naval & Military Press, 2007, ISBN 1-847347-43-6.
Capt Cyril Falls, History of the Great War: Military Operations Egypt and Palestine, Part II: from June 1917 to the End of the War, London: Imperial War Museum/Battery Press.
John Gaylor, Sons of John Company: The Indian and Pakistan Armies 1903–1991, Tunbridge Wells: Spellmount, 1992, ISBN 0-946771-98-7.
Chris Kempton, British Empire & Commonwealth Museum Research Paper No 1: A Register of the Titles of the Unites of the H.E.I.C. & Indian Armies 1666–1947', Bristol: British Empire & Commonwealth Museum, 1997, ISBN 0 9530174 0 0.
John Masefield, Gallipoli, Macmillan,1916 John Masefield, Gallipoli, New York : Macmillan, 1916.
John North, Gallipoli: The Fading Vision, London: Faber & Faber, 1936.
F.W. Perry, History of the Great War: Order of Battle of Divisions, Part 5b: Indian Army Divisions, Newport: Ray Westlake Military Books, 1993, ISBN 1-871167-23-X.
Gilbert Walter Palin "History of the Services to the Crown in India of the Palin Family" Calcutta: Thacker Spink & Co. 1909
פאטי מילס

פטריק סאמי "פאטי" מילס (באנגלית: Patrick Sammy "Patty" Mills; נולד ב-11 באוגוסט 1988) הוא כדורסלן אוסטרלי המשחק בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת אוסטרליה. מילס היה לכדורסלן האבוריג'יני השני שמשחק בליגת ה-NBA (אחרי ניית'ן ג'וואי).
קריירת מכללות

בנובמבר 2006 חתם במכללת סנט מרי בקליפורניה והצטרף לקבוצת הכדורסל "גאלס" (Gaels) אשר התמודדה בליגה הראשונה של ה-NCAA. הוא פרץ לתודעת הכדורסל האמריקאי במשחקו הרביעי בעונת 2007/2008 כאשר קלע 37 נקודות בניצחון על אוניברסיטת אורגון.
קריירה מקצועית > פורטלנד טרייל בלייזרס

באפריל 2009 נכנס מילס לדראפט ה-NBA וזאת בדקות האחרונות למועד ההרשמה. הוא נבחר על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס בבחירה מספר 25 של הסיבוב השני (בחירה מספר 55 בכל הדראפט). במהלך אימוני ליגת הקיץ של ה-NBA סבל משבר ברגלו הימנית ונאלץ לעבור ניתוח. ב-2009, לאחר שנותח בהצלחה, חתם על חוזה עם פורטלנד וזאת לאחר שהועלו סימני שאלה לגבי עתידו בשל הניתוח שעבר וריבוי השחקנים בעמדתו.
בדצמבר לאחר שהחלים מהניתוח, סופח לקבוצת איידהו סטמפיד מליגת הפיתוח. את משחק הבכורה שלו באיידהו הוא סיים עם 38 נקודות, 12 אסיסטים ושלושה כדורים חוזרים. את הבכורה ב-NBA רשם מילס במדי פורטלנד עם פחות מחמש דקות משחק, שני אסיסטים וללא נקודות.
קריירה מקצועית > השביתה ב-NBA

ב-29 באוגוסט 2011, בזמן שביתת השחקנים ב-NBA, מילס חתם במלבורן טייגרז (היום מלבורן יונייטד) מהליגה האוסטרלית. את תקופתו הקצרה במלבורן סיים אחרי תשעה משחקים ועם ממוצעים של 18.6 נקודות למשחק, 2.3 כדורים חוזרים ו-5 אסיסטים. לאחר מכן עבר לשינג'יאנג פליינג טייגרז (Flying Tigers) מהליגה הסינית.
שם שוחרר מהקבוצה, ב-3 בינואר 2012, לאחר שזייף לכאורה פציעה בשרירי מיתר הברך. מילס הכחיש את הדיווח. את תקופתו בסין סיים עם ממוצעים של 26.5 נקודות, 3.8 כדורים חוזרים, 3.8 אסיסטים ו-2.7 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית > סן אנטוניו ספרס

ב-27 במרץ 2012 חתם מילס בסן אנטוניו ספרס וקלע 20 נקודות במשחקו השלישי בקבוצה נגד קליבלנד קאבלירס.
ב-26 באפריל 2012 קלע 34 נקודות (שיא קריירה) ותרם 12 אסיסטים בניצחון הספרס 101-107 על גולדן סטייט ווריורס. בנוסף, מילס שבר את שיאו של אנדרו בוגוט והפך לאוסטלרי שקלע את מספר הנקודות הרב ביותר למשחק NBA בודד.
ביולי 2012 חידש את חוזהו בסן אנטוניו לעונה אחת יחד עם אופציה לעונה נוספת. את אותה העונה סיים עם ממוצעים של 5.1 נקודות, 1.1 כדורים חוזרים ו-0.9 אסיסטים ב-58 משחקים.
בעונה לאחר מכן, 2013/2014, מימש את האופציה לעונה נוספת עם הספרס. בסיום העונה זכה באליפות ה-NBA כאשר קבוצתו סן אנטוניו גברה 1-4 על מיאמי היט בסדרת הגמר. במשחק החמישי בסדרה שבר מילס שיא קריירה לפלייאוף כשקלע 17 נקודות מהן 14 ברבע השלישי. את העונה סיים עם ממוצע של 10.2 נקודות למשחק.
באפריל 2014 חתם על הארכת חוזה בסן אנטוניו ל-3 עונות נוספות. באוגוסט 2017 חתם על חוזה נוסף בקבוצה, ל-4 עונות תמורת כ-50 מיליון דולר.
קריירה מקצועית > ברוקלין נטס

באוגוסט 2021 חתם מילס על חוזה בברוקלין נטס.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | פורטלנד | 10 | 0 | 3.8 | 0.417 | 0.500 | 0.571 | 0.2 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 2.6 |
| 2010/2011 | פורטלנד | 64 | 0 | 12.2 | 0.412 | 0.353 | 0.766 | 0.8 | 1.7 | 0.4 | 0.0 | 5.5 |
| 2011/2012 | סן אנטוניו | 16 | 3 | 16.3 | 0.485 | 0.429 | 1.000 | 1.8 | 2.4 | 0.6 | 0.1 | 10.3 |
| 2012/2013 | סן אנטוניו | 58 | 2 | 11.3 | 0.469 | 0.400 | 0.842 | 0.9 | 1.1 | 0.4 | 0.1 | 5.1 |
| 2013/2014 | סן אנטוניו | 81 | 2 | 18.9 | 0.464 | 0.425 | 0.890 | 2.1 | 1.8 | 0.8 | 0.1 | 10.2 |
| 2014/2015 | סן אנטוניו | 51 | 0 | 15.7 | 0.381 | 0.341 | 0.825 | 1.5 | 1.7 | 0.5 | 0.0 | 6.9 |
| 2015/2016 | סן אנטוניו | 81 | 3 | 20.5 | 0.425 | 0.384 | 0.810 | 2.0 | 2.8 | 0.7 | 0.1 | 8.5 |
| 2016/2017 | סן אנטוניו | 80 | 8 | 21.9 | 0.440 | 0.414 | 0.825 | 1.8 | 3.5 | 0.8 | 0.0 | 9.5 |
| 2017/2018 | סן אנטוניו | 82 | 36 | 25.7 | 0.411 | 0.372 | 0.890 | 1.9 | 2.8 | 0.7 | 0.1 | 10.0 |
| 2018/2019 | סן אנטוניו | 82 | 1 | 23.3 | 0.425 | 0.394 | 0.854 | 2.2 | 3.0 | 0.6 | 0.1 | 9.9 |
| 2019/2020 | סן אנטוניו | 66 | 1 | 22.5 | 0.431 | 0.382 | 0.866 | 1.6 | 1.8 | 0.8 | 0.1 | 11.6 |
| 2020/2021 | סן אנטוניו | 68 | 1 | 24.8 | 0.412 | 0.375 | 0.910 | 1.7 | 2.4 | 0.6 | 0.0 | 10.8 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 81 | 48 | 29.0 | 0.408 | 0.400 | 0.814 | 1.9 | 2.3 | 0.6 | 0.2 | 11.4 |
| 2022/2023 | ברוקלין | 40 | 2 | 14.2 | 0.411 | 0.366 | 0.833 | 1.1 | 1.4 | 0.4 | 0.1 | 6.2 |
| קריירה |  | 860 | 107 | 20.4 | 0.426 | 0.389 | 0.854 | 1.7 | 2.3 | 0.6 | 0.1 | 9.0 |