יצחק יהודה גולדציהר
מחקריו

ב-1874 פרסם מחקר בשם "תוספות לתולדות הספרות של השיעה והפולמוס הסוני", הראשון בחיבוריו הגדולים. הספר מנתח את הרעיונות המנוגדים באמונה ובהלכה בין שני זרמי האסלאם העיקריים.
ב-1876 פרסם גולדציהר את חיבורו המשפיע "המיתוס אצל העברים". בספר כתב שהמיתוס וסיפורי מיתולוגיה נמצאים בקרב כל העמים בתור התחלת הדת התפתח והם נתנו הסברים לתופעות הטבע השונות. הוא כתב שעם ישראל היה בתחילה עובד אלילים לפני שעבר לאמונה באל אחד. הוא הבדיל בין סיפורי שלושת האבות המקוריים, שביטאו, לדעתו, את המיתוס העברי, לבין הצורה בה שינו אותם אחר כך עורכי התנ"ך. הוא השווה בספר בין התנ"ך לספרות הערבית הקדומה. הספר עורר תרעומת אצל התאולוגים הנוצרים נבני התקופה, שהאמינו בתנ"ך כלשונו ועורר זעם גם בקרב הקהילה היהודית וראשיה התכוונו לפטרו, אולם בעקבות השתדלות של מקורביו, נמנע הדבר. הספר עשה רושם רב על מיכה יוסף ברדיצ'בסקי של בסיסו פיתח את תפיסתו של יהדות כתרבות, וכאשר פרסם את הכרך הראשון של "אגדות היהודים" ב-1913, הוא נשלח לגולדציהר עם מכתב תודה על כתיבת "המיתוס אצל העברים".
ב-1884 יצא לאור הראשון בספריו הגדולים: "הזאהריים, שיטתם בהלכה ותולדותיהם: תוספות לתולדות התאולוגיה המוחמדית". הספר מהווה מבוא מקיף להלכה האסלאמית ומבהיר את העניינים השנויים במחלוקת בין האסכולה הזאהרית לאורתודוקסיה באסלאם. בניגוד לחוקרים שקדמו לו, שראו בתורה שבעל-פה האסלאמית כמקור היסטורי לחיי הנביא, הרי שגולדציהר ראה בה ביטוי להשקפתם של הדורות המאוחרים, שביקשו לעצמם סימוכין בדברי הנביא. במחקרו על פולחן הקדושים באסלאם הוא משווה בינו לבין פולחן הקדושים בדתות אחרות, בכלל זה הברית החדשה. במאמרים מאוחרים יותר כתב על המקורות הגנוסטיים של החדית' וגם השווה בין המיסטיקה באסלאם למיסטיקה בדתות הודו.
ב-1890 ראה אור ספרו החשוב השני: "המחקרים המוחמדיים" ב-2 כרכים. הכרך הראשון עוסק בהיסטוריה הפוליטית של האסלאם הקדום ומהווה המשך למחקרו של ולהאוזן בנושא זה. הוא דן בהשפעת האסלאם על העמים שקיבלו את תורתו. בכרך השני הוא מתאר את התפתחות החדית' ופולחן הקדושים באסלאם.
ב-1894 הוציא לאור את הדיוואן של המשורר הערבי ג'רול אבן אוס, המכונה "אלחוטאיה".
ב-1894/5 יצא הכרך הראשון של ספרו "המאמרים בפילולוגיה ערבית". הכרך הראשון עוסק בהיסטוריה של הדת. המאמר הראשון בו דן ברוחות ושדים לפני הופעת האסלאם ואחרי הופעתו. מאמר אחר מתאר את היחס בין שירת הלעג לבין קללה ומבאר את הפרוזה החרוזה (סג'ע) בה היא כתובה. מאמר אחר עוסק בגלגוליה של המילה הערבית "סכינה" (בעברית "שכינה"). מאמר נוסף דן בתולדות השירה הערבית כתופעה תרבותית כללית. הכרך השני של הספר ראה אור כעבור שלוש שנים והוא מהדורה ביקורתית של הטקסט "כתאב אלמעמרון לאבי חאתם אלסג'סתאני" ומכיל מבוא לשירת המעמרון, יצירה שבה קשישים מספרים בסגנון פואטי על עלילות חייהם. גולדציהר דן בסוגה הספרותית של השירה ובחשיבותם של המעמרון כבעלי מסורת. כמו כן תיאר את תפקידם של הזקנים באגודות האומנים האסלאמיים (צנף), שאורגנו במתכונת המסדרים המיסטיים וסקר את השפעת התנ"ך, התלמוד והנצרות על האסלאם.
הוא פרסם מאמר על יום השבת, שלפיו מקור השבת הוא בבלי-אשורי במקור ("שבתו") והוא ציין את היום ה-14 של מחזור הירח.
הוא פרסם את המאמר "חומר לתולדות התפתחותה של הצופיות", בו הוא טוען שהמיסטיקה באסלאם (צופיות) התפתחה דרך סגפנות וכי היה זה ניסיון להתקרב לאל באמצעות ויתור על הנאות העולם.
בשנים 1901–1911 פרסם גולדציהר סדרת מאמרים בשם "פרפראות יהודיות ערביות", בהם עסק ב-34 נושאים שונים, בהם ניתוח העניין האלוהי אצל רבי יהודה הלוי והתחקות אחר השפעת האסלאם והזרמים הפילוסופיים השונים בהגותו. גולדציהר כתב גם מאמרים על האמונות והדעות של רבי סעדיה גאון, על ספר הכוזרי, ועל ספר המצוות של הרמב"ם, שבהם דן בהשפעת האסלאם על היהדות.
ב-1903 כתב מבוא לספרו של מוחמד אבן תומרת, שהיה המהדי של המוחמדים בצפון אפריקה, בו סקר את תורת ההלכה של מאלך אבן אנס.
ב-1907 הוציא לאור את "כתאב מעני אלנפס", שמיוחס לרבי בחיי אבן פקודה.
ב-1910 ראה אור ספרו החשוב "הרצאות על האסלאם". בספר ניסה גולדציהר לתאר את פניה של דת האסלאם, תוך התבססות על מקורות ראשוניים, עם ביקורת והבנה של יחס האדם הדתי אל קודשיו. הספר פותח בתיאור התרבות הערבית בתקופה שקדמה לאסלאם, ממשיך בראשית האסלאם, בשיעה ובסונה ומגיע עד לכתות שקמו בימי חייו. הוא מתאר את הצורות השונות שקיבל האסלאם בהשפעת העמים אליהם חדר. הספר עוסק בחברה, אורח החיים, החוק, המשפט, המיסטיקה ועוד.
ב-1916 פרסם את המאמר "עמידתה של האורתודוקסיה האסלאמית הוותיקה כלפי חכמת יוון".
ב-1920 ראה אור ספרו על כיווני הפרשנות האסלאמית.
מלחמת העולם הראשונה דיכאה אותו, וב-1914 פרסם מאמר בשם "המלחמה ואחדות המלומדים".