stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאולי ומלחמת האזרחים

| מערכון מ"ארץ נהדרת" |
| --- | --- |

שאולי במונולוג בו הציע את פתרונו למשבר הפוליטי בישראל
 מספר עונה:  18
 תאריך שידור מקורי:  23 במרץ 2021
 אורך:  4:50
 שפה:  עברית
 תסריט:  אסי כהן, דור כאהן, יותם בקר, עומר ריבק, אילן שפלר
 בימוי:  ירון שילון
שאולי ומלחמת האזרחים (במקור: הפתרון של שאולי) הוא מערכון סאטירי של ארץ נהדרת ששודר ב-23 במרץ 2021, יום הבחירות לכנסת העשרים וארבע, במהלכו הציגה דמותו של שאולי את הרעיון כי הפתרון היחיד למשבר הפוליטי בישראל הוא מלחמת אזרחים בין חלקי העם.
המערכון נכתב על ידי השחקן אסי כהן אשר מגלם את שאולי ועל ידי התסריטאים דור כאהן, יותם בקר, עומר ריבק ואילן שפלר, בבימוי ירון שילון.
רקע פוליטי

שנת 2021 לוותה במשבר פוליטי בישראל שהיה בעיצומו, לאחר שבשנים 2019–2021 התקיימו בישראל שלוש מערכות בחירות שבהן לא עלה בידי אף אחד מהמתמודדים להרכיב ממשלה. מערכות הבחירות האלו באו לאחר כעשור שבו ראש ממשלת ישראל היה בנימין נתניהו, מועמד מטעם מפלגת הליכוד, ולאחר מספר חקירות פליליות שהתקיימו כנגדו אשר בסופן הוגשו כתבי אישום בסעיפי שוחד ומרמה והפרת אמונים, מה שגרר מחאה ציבורית כנגדו.
לאחר הבחירות לכנסת ה-23, ועל רקע התפרצות נגיף הקורונה בישראל, הגיעו ראשי המחנות היריבים: נתניהו ובני גנץ להסכמה על הקמת ממשלת אחדות לאומית לשעת חירום, דבר שהוביל להקמת ממשלת חילופים לראשונה בתולדות ממשלות ישראל. גם ממשלה זו לוותה במחאה ציבורית נרחבת ולאחר מספר חודשים ספורים היא פורקה. לפיכך, מדינת ישראל צעדה לבחירות בפעם הרביעית בתוך פחות משנתיים.
מערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הרביעית מאז תחילת המשבר הפוליטי, התאפיינה בחרמות ופסילות הדדיות של רשימות ומפלגות. יש עתיד, תקווה חדשה, העבודה, ישראל ביתנו, מרצ, כחול לבן והרשימה המשותפת הצהירו כי לא יישבו בממשלתו של בנימין נתניהו. מנגד הצהירו המפלגות החרדיות, ש"ס ויהדות התורה, וכן המפלגה הדתית, הציונות הדתית, כי לא יתמכו בהקמת ממשלה אחרת שאינה בהובלת נתניהו. אביגדור ליברמן, יו"ר ישראל ביתנו, הכריז כי לא ישב בממשלה אחת עם החרדים, ואיילת שקד ממפלגת ימינה וגדעון סער מתקווה חדשה הודיעו כי מפלגותיהם לא תהיינה שותפות בקואליציה בהשתתפות מרצ. תעמולת הבחירות התרכזה בקיטוב בין המחנות.
כתיבה והפקה

הרעיון למונולוג נוצר על ידי השחקן אסי כהן, המגלם את "שאולי" דרך קבע בתוכנית הטלוויזיה הסאטירית "ארץ נהדרת" ו"הפרלמנט". בתחילה שקל כהן להוסיף אותו בתור קטע במופע שלו, אך התחבט בשאלה אם המונולוג קיצוני מדי.
שנה קודם יציאת המערכון התקשר כהן אל מולי שגב, העורך הראשי של "ארץ נהדרת", והקריא לו את הסקיצה למונולוג בו שאולי מדבר על מלחמת האזרחים, אותה העלה כהן על הכתב. בכתיבת המערכון השתתפו גם דור כהאן, יותם בקר, עומר ריבק ואילן שפלר.
מולי שגב תכנן לצלם ולשדר את המונולוג לרגל יום העצמאות 2021, אך בסופו של דבר הוחלט לשדר את המערכון בליל הבחירות לכנסת העשרים וארבע. המערכון כולו צולם באותו יום, לאחר שצולמו שלושה טייקים בלבד, בבימוי ירון שילון.
תוכן המערכון

שאולי (אסי כהן) ואשתו אירנה (ליאת הר לב) מתראיינים בביתם למהדורת החדשות בהנחיית איל קיציס. לשאלת המראיין, אירנה מספרת כי בבחירות האחרונות הצביעה לליכוד, לפני כן לרשימה המשותפת, לפני כן ש"ס, מרצ, יהדות התורה ולטהוניה. שאולי מספר כי בארבע מערכות הבחירות האחרונות הצביע פתק לבן עם ציור של איבר מין זכרי עליו, אך במערכת הבחירות הנוכחית הוא שוקל לא להצביע כלל. אירנה מצטרפת לדעתו וטוענת כי העם היהודי כבר איננו "העם הנבחר" אלא "העם הבוחר".
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | לאף אחד לא בא מלחמה עכשיו אבל אין מה לעשות, העם הזה לא נדבק, אין כימיה, לא מסתדרים. יש פה יותר מדי סוגים: תימנים, פולנים, רוסים, חלבי, מלבי, זה כמו סלט, זה לא טעים. | “ |

|  – שאולי מסביר במהלך המערכון כי בעם קיימים יותר מדי מגזרים |  – שאולי מסביר במהלך המערכון כי בעם קיימים יותר מדי מגזרים |  |
כשהמראיין מציין כי אי-הצבעה משמעה ויתור על הזכות הדמוקרטית של הבוחר, עונה שאולי בזלזול כי סבב מערכות הבחירות מוכיח כי ההצבעה אינה מועילה ועל כן, בצער, הוא מאמין כי הפתרון למשבר הפוליטי הוא מלחמת אזרחים. אירנה מביעה חרדה מסוימת מהרעיון. שאולי מסביר כי בעם קיימים יותר מדי מגזרים ועדות, לעומת העם השוודי לדוגמה, שבו לא נשמע מעולם על "שוודי מרוקאי" או "שוודי חרדי". אירנה מציעה שדווקא הגיוון הוא מה שיפה בעם היהודי, אך שאולי דוחה זאת ואומר כי הדבר היחיד שמשותף לחלקי העם בישראל הוא העובדה שניסו לרצוח אותם ברחבי העולם. לדבריו, זאת הסיבה להקמת מדינת ישראל ואין זאת עילה מספקת לקיום מדינה משותפת. הוא מוסיף כי אפילו החגים אינם מהווים עוד גורם מחבר בין חלקי העם אלא הכל רווי בשנאה תהומית אחד כלפי השני.
שאולי מצהיר כי כל מדינה שמכבדת את עצמה עברה מלחמת אזרחים, כמו העם האמריקאי, וגם הסורים תכף "יקטפו" לטענתו את פירותיה של מלחמת האזרחים במדינה. הוא טוען כי אין זה ראוי שהעם היהודי, אשר הוא מכנה "עם התנ"ך", שיודע להילחם בזכות שירות החובה בצה"ל, לא יחווה מלחמת אזרחים.
על פי ההצעה, במלחמה יילחמו הפלגים השונים במדינה זה נגד זה: מזרחים נגד אשכנזים, ימנים נגד שמאלנים, עשירים נגד עניים, חרדים נגד חילונים. הערבים "יישבו בצד" ויזכו להילחם נגד הצד המנצח, מכיוון שמדינת ישראל כבר ניהלה נגדם מלחמות רבות ללא "תוצאה חיובית". לדבריו, המלחמה תהיה נגישה לכל אזרחי המדינה מפני שהיא תתנהל בכל רחבי המדינה. בנוסף, הוא מציע לשחרר את אסירי בתי הכלא בישראל על מנת שיוכלו להשתתף בקרבות.
לקראת סיום מכריז שאולי כי ”אין דבר יותר מגבש ממלחמת אזרחים; כל יום שאנחנו לא הורגים אחד את השני זה בזבוז”.
שידור ורייטינג

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | אני מאמין שהמונולוג של שאולי על מלחמת האזרחים, יש בו אמירה שתהיה בתוקף עוד הרבה שנים. | “ |

|  – אמיר בן-דוד, מולי שגב כבר בן 50. ריאיון מיוחד: נשאר הפלא, באתר זמן ישראל, ‏26 בספטמבר 2022 |  – אמיר בן-דוד, מולי שגב כבר בן 50. ריאיון מיוחד: נשאר הפלא, באתר זמן ישראל, ‏26 בספטמבר 2022 |  |
המערכון שודר דרך קשת 12 ב-23 במרץ 2021, יום הבחירות לכנסת העשרים וארבע, כחלק מעונה 18 של "ארץ נהדרת". הוא רשם רייטינג של 25% עם 784 אלף צופים, והיה למשדר הרביעי הנצפה ביותר בישראל לשנת 2021 (לא כולל חדשות). סרטון המערכון צבר מעל לשלוש מיליון צפיות בערוץ הפייסבוק הרשמי של ארץ נהדרת, מעל לשתי מיליון ביוטיוב ומעל למיליון בטיקטוק.
קבלת המערכון בציבור הישראלי

המערכון גרר תגובות רבות בציבור הישראלי; ב"טיים אאוט" נכתב כי המערכון הפך לקלאסיקה מיידית. אלון עידן מעיתון "הארץ" כתב כי זהו מערכון מופתי, מושלם, והפרשנות הטובה ביותר לתוצאות הבחירות, ובסקר שערך ערוץ 12, דורג המערכון במקום הרביעי ברשימת המערכונים האהובים ביותר בתולדות ארץ נהדרת, ונכלל ברשימת "75 מערכונים ל-75 לישראל" של "ישראל היום".
יום לאחר שידור המערכון הצהיר עמי פרידמן מ"ישראל היום" כי הטלוויזיה הישראלית שידרה את אחד הנאומים הנוקבים בתולדותיה. הוא תיאר את המערכון כקטע טלוויזיוני נדיר באיכותו, בעל כתיבה מושחזת וביצוע משובח, רגע טלוויזיוני שזוכה למעמד פולחן כבר בשידור הראשוני שלו. הוא ציין ששאולי אמר את מה שהרבה בציבור הישראלי חושבים לעצמם אבל מפחדים לומר; "משהו פה כבר לא עובד". הוא כינה את המונולוג של שאולי כאחד המונולוגים החזקים והפוצעים ביותר שיצאו לאסי כהן לדקלם, כזה שמשמש תזכורת לכך שאסי כהן הוא הקומיקאי הגדול ביותר שצמח בישראל בשנות האלפיים.
איל קיציס כינה את המערכון כאחד מהשיאים של התוכנית ומרגעי המופת של שאולי, שגיא בן נון מ"וואלה!" הסכים עמו והוסיף כי הוא התכתב עם המציאות בדרך מבהילה, במהומות בישראל במאי 2021, שהיו לדבריו מעין מלחמת אזרחים. מור מלקר מ"מאקו" הסכימה גם היא וכתבה כי שאולי אכן חזה את העתיד, משום שמה שקרה בזמן מבצע שומר החומות הזכיר בלא מעט מובנים מלחמת אזרחים, יסמין לוי מ"הארץ" כתבה כי פתרונו של שאולי הוא פתרון אפשרי למאבק כנגד ממשלת נתניהו, אביב לביא כינה אותו "מונולוג מהפך קרביים", ואבישי סלע מ"טיים אאוט" כתב כי זהו היה מערכון פרובוקטיבי מזה ששודר ערב תוצאות המדגמים שנה לאחר מכן.
בדצמבר 2023 כלל אבישי סלע מ"טיים אאוט" את המערכון ברשימת "10 מערכוני הסאטירה הכי דוקרים של ארץ נהדרת", תוך שהוא מציין כי המערכון לכד תחושה שהייתה באוויר באותה עת, רגעים שלפני פרסום תוצאות המדגם בבחירות הרביעיות תוך שנתיים בישראל, תחושה של ייאוש ממערכות הבחירות החוזרות ונשנות שבוטאה במונולוג כאוטי וכתוב היטב. כמו כן, במאי 2024 כלל סלע את המערכון ברשימת "הרגעים הכי 'וואו' בתולדות הטלוויזיה הישראלית" והוסיף כי זהו היה מונולוג מרהיב, הן מבחינת הטקסט והן מבחינת הביצוע, אשר הפך לרגע שחדר עמוק לזיכרון הקולקטיבי של האומה.
לעומת זאת, רוגל אלפר מעיתון "הארץ" כתב כי המערכון אמנם מצחיק, מבריק, משוחק ומבוים מצוין אך הוא לא נחשב מערכון אמיץ והוא אינו יכול לשמש כסאטירה פוליטית מופתית או מכוננת. הוא טוען שהמערכון בורח מן האמת, בכך שהוא מציג את המחלוקות בחברה הישראלית כסכסוך אתני ולא אידאולוגי. הוא ציין כי המערכון בורח בפחדנות מהעיקר והתמקד בשטחי, בטפל ובטריוויאלי, והוסיף כי בכך ששאולי משווה לכל המצב נופך מטופש הוא הופך את מלחמת האזרחים לפחות מפחידה ממה שהיא באמת.
קבלת המערכון בציבור הישראלי > אזכורים בעקבות המחאה כנגד ממשלת ישראל ה־37 והרפורמה המשפטית

בעקבות המחאה כנגד ממשלת ישראל השלושים ושבע והרפורמה המשפטית רווחו האזכורים של המערכון בעיתונות הישראלית, בעיקר בתור נבואה העומדת להגשים את עצמה; אשר כהן הזהיר במצב הרוח מהתגשמותה של הבדיחה למציאות, דוד גורביץ' מ"גלובס" כתב כי מה שנשמע לפני כמה שנים כהומור דיסטופי קיצוני הופך לתמונת מראה מפחידה של החברה הישראלית, יעקב כץ מה"ג'רוזלם פוסט" כתב כי המצב בישראל עלול להידרדר למלחמת האזרחים אותה תיאר שאולי, ב-"Middle East Eye" (אנ') נכתב כי המערכון מרגיש כמו נבואה מצמררת שמתגשמת, ורפאלה גויכמן מ"דה מרקר" כתבה ששאולי צדק וכי האופציה של מלחמת אזרחים נמצאת על השולחן.
על פי שוקי פרידמן מעיתון "הארץ", שאולי אולי היה הטריגר, אך הוא שיקף את המציאות הפוליטית שכבר הייתה קיימת, וכי שני הגושים הפוליטיים מתחרים בשאלה מי יהיה האשם במלחמת האזרחים הזו, חגי מטר מאתר +972 כתב כי המערכון התחבר למשהו עמוק בחברה הישראלית, ועינב עמרם אשרוב ממגזין "ליברל" תהתה האם שאולי צדק בכך שהצהיר כי "העם הזה לא נדבק".
ענת ג'ורג'י מ"דה מרקר" כתבה כי ייתכן והמונולוג של שאולי פספס את העובדה כי לא מלחמת עדות מתהווה במדינה כי אם מלחמת דת. ניצן פינקו מאתר "ynet" הביע דאגה מכך ש"הנבואה של שאולי" עומדת להתגשם, וניר וולף מ"ישראל היום" כתב כי מערכון מלחמת האזרחים של "ארץ נהדרת" מרגיש ריאליסטי מתמיד.
שאול אמסטרדמסקי כתב ב"מוסף כלכליסט" כי נראה שהפתרון של שאולי הוא הפתרון שאזרחי ישראלים הולכים אליו. כמו כן, המערכון שימש השראה לשלטים בהפגנות כנגד הממשלה והרפורמה.
דרור רפאל מ"מעריב" כתב כי הדיסטופיה האירונית שפרש שאולי בשבתו כדמות העממית בפני המראיין הפכה למציאות ריאליסטית בתקופת הפולמוס עקב המהפכה המשפטית, ואבישי סלע מ"טיים אאוט" כתב כי באותה תקופה המערכון לא הרגיש כבדיחה אלא כנבואת זעם.
ניב הדס מ"הארץ" כתב כי מערכון מלחמת האזרחים הינו דוגמה מובהקת לכך שבתקופה הזו בישראל, המציאות הופכת מואצת, מוגזמת ומופרכת יותר מהסאטירה.
קבלת המערכון בציבור הישראלי > אזכורים בעקבות מלחמת חרבות ברזל

בעקבות מתקפת הפתע על מדינת ישראל ופרוץ מלחמת חרבות ברזל כתב דרור רפאל מ"מעריב" כי אפשר לקבוע ששאולי טעה, תוך שהוא מציין שעם פרוץ המלחמה כלל שבטי ישראל התגייסו למאמץ המלחמתי.
המערכון בתעשיית הסרטים

בשנת 2024 יצאה לאור קומדיית הפשע המקסיקנית "אמיליה פרז" אשר במהלך אחת הסצנות נראה גיבור הסרט צופה בטלוויזיה ישראלית, כשעל המסך מופיעים שאולי ואירנה במערכון על מלחמת האזרחים.
ראו גם

המונולוג של יגאל עמיר
כוכבית גיור
קאמפ נואו

| --- | --- |

 שמות קודמים:  Estadi del FC Barcelona
 כתובת:  C/ Aristides Maillol, 12, 08028
 מיקום:  ספרד ברצלונה, קטלוניה, ספרד
 קואורדינטות:  41°22′51″N 2°07′22″E﻿ / ﻿41.380833333333°N 2.1227777777778°E﻿ / 41.380833333333; 2.1227777777778
 אבן יסוד:  28 במרץ 1954
 תקופת הפעילות:  24 בספטמבר 1957 – הווה (67 שנים)
 בעלים:  ברצלונה
 מפעיל:  ברצלונה
 משטח:  דשא
 אדריכל:  פרנססק מיג'אנס אי מירו  לורנסו גרסיה-ברבון  ז'וזפ סוטראס אי מאורי
 קבוצות:  ברצלונה נבחרת קטלוניה בכדורגל
 מושבים:  99,354‏
 ממדי משטח:  אורך: 105 מ' x רוחב: 68 מ'
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ברצלונה מוגדלת) קאמפ נואו(למפת ברצלונה רגילה) קאמפ נואו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ברצלונה מול ולנסיה בקאמפ נואו
הקאמפ נואו (בקטלאנית: Camp Nou, "המגרש החדש", לפעמים נקרא נואו קאמפ), הקרוי מטעמים מסחריים ספוטיפיי קאמפ נואו, הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בעיר ברצלונה שבספרד. האצטדיון הוא המגרש הביתי של מועדון הכדורגל ברצלונה, ומכיל 99,354 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון הגדול ביותר בספרד ובאירופה כולה, והוא גם אצטדיון הכדורגל השני בגודלו בעולם. בימים אלה נמצא האצטדיון בשיפוצים, אשר בסיומם תעמוד תכולת האצטדיון על 105,000 מקומות ישיבה. האצטדיון כולל בתוכו את המוזיאון הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה ושל הקבוצות מענפי הספורט האחרים השייכים למועדון (ענפים כמו כדורסל, הוקי גלגיליות וכדור-יד). עד שנת 2000 היה שמו הרשמי של האצטדיון "נואו אסטדי דל פוטבול קלאב ברצלונה", אולם אז הוחלט לשנות את השם לכינוי הפופולרי יותר, "קאמפ נואו".
גובהו המקסימלי הוא 48 מטרים, והוא מכסה שטח של 55,000 מטרים רבועים.
עיצוב מחדש

בספטמבר 2007, עם ציון 50 שנה לפתיחת הקאמפ נואו, פתח המועדון במיזם גדול לעיצוב האצטדיון מחדש על מנת להתאימו לצרכים החדשים של המועדון. לבחירת העיצוב החדש אורגנה תחרות בינלאומית, בה הציגו מעל ל-80 אדריכלים את רעיונותיהם לגבי הקאמפ נואו החדש. לבסוף נבחר העיצוב של משרד האדריכלים פוסטר ושות', המשרד שאחראי גם על אצטדיון ומבלי. לצורך המיזם הוקצה תקציב של 250 מיליון אירו. המועדון הציג שתי דרישות בסיסיות: האחת, לכבד את מבנהו המקורי של הקאמפ נואו, והשנייה, לסיים את המיזם בזמן הקצר ביותר תוך כדי קיום משחקים כרגיל באצטדיון. בסופו של דבר בוטלה התוכנית בשל חוסר היכולת של המועדון לשאת בעלות הפרויקט באותה העת.
באפריל 2014 הוחלט במועדון שהאצטדיון והמתחם שסביבו יעברו מתיחת פנים. התוכנית כוללת בין היתר את הרחבת תכולת האצטדיון לכ-105,000 מקומות ישיבה, החלפת המושבים, קירוי היציעים, הוספת תאי VIP וחידוש המעטפת החיצונית של האצטדיון. בנוסף, יהרסו המיני אסטדי הסמוך לקאמפ נואו ובמקומו יבנה היכל ספורט רב-תכליתי שישמש את קבוצות הכדורסל והכדוריד, אשר יחליף את הפלאו בלאוגרנה שיהרס אף הוא. עלות הפרויקט נאמדה תחילה בכ-495 מיליון אירו ובמרץ 2016 פורסמה הדמיית הפרויקט שזכה במכרז. באפריל 2018 נודע שעלות הפרויקט מוערכת ב-639 מיליון יורו ויכלול גם הוספת חנויות, חנייה תת-קרקעית ומסעדות.
עבודות השיפוץ יצאו לדרך בשנת 2023.
מוזיאון הקאמפ נואו

המוזיאון בנוי משתי קומות בהן מוצגים פריטים הקשורים למועדון. הקומה הראשונה עוסקת בעיקר בפסלים וחפצים השייכים להיסטוריה של המועדון על ענפיו השונים. הקומה השנייה מכילה רישומים ותצלומים של שחקני הקבוצה ואגף וידאו שמציג את הקשר שבין המועדון לעיר ברצלונה.
הערות שוליים

↑  "A top rated stadium" (באנגלית). ברצלונה. נבדק ב-26 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Museum באתר הרשמי של המועדון(הקישור אינו פעיל, 26 בינואר 2017)
↑  מתוך האתר הרשמי של המועדון(הקישור אינו פעיל, 26 בינואר 2017)
↑  עוזי דן, איצטדיון הקמפ נואו ייקרא בשמה של ספוטיפיי, באתר הארץ, 15 במרץ 2022
↑  FC Barcelona partnership agreement with Spotify ratified, באתר הרשמי של ברצלונה
↑  A new stadium built on the same structure, האתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה, 20 בינואר 2014
↑  The New Camp! Barcelona reveal £495m plan to develop 105,000 capacity stadium with roof, דיילי מייל, 20 בינואר 2014
↑  Así será el Nuevo Camp Nou, האתר הרשמי של ברצלונה, 9 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e8afa8c7-f742-4073-a370-5e5aff6e2c34 
תמונה פנורמית של האצטדיון מבפנים
מקס רפאל האן

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1880 גטינגן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  מרץ 1942 (בגיל 61) ריגה, אוסטלנד 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 
מקס רפאל האן (נולד ב־22 באפריל 1880 בגטינגן; נרצח במרץ 1942 בריגה) היה יזם יהודי, יו"ר הקהילה היהודית בגטינגן שבגרמניה ואספן אמנות.
בניין המגורים והמסחר של המשפחה, רחוב וונדר 70
אבני נגף לזכר משפחת האן
אוסף היודאיקה של מקס רפאל האן

מקס רפאל האן היה לא רק יזם מצליח בגטינגן ובהחלט היו"ר החשוב ביותר בתולדות הקהילה היהודית בגטינגן, אלא גם אספן חשוב, ומעל לכל, אם לא רק, אספן יודאיקה, כלומר של חפצי פולחן יהודיים. אוסף היודאיקה שלו לא היה גדול במיוחד בהשוואה לאספנים חשובים אחרים, אך הוא היה באיכות כה גבוהה עד כי הוא נכלל בפילו-לקסיקון, שפורסם לראשונה בשנת 1934 על ידי הוצאת פילו-ורלאג בברלין. במדריך למדעי היהודות הוא נזכר באותה נשימה כמו אוספי הרוטשילדים והששונים. אביו של מקס רפאל, רפאל האן, כבר החל לאסוף יודאיקה, ובנו רודולף (רוג'ר היידן) ובניו ג'ונתן ומייקל המשיכו במסורת זו.
מאז 2011, צאצאיהם של מקס רפאל וגרטרוד האן מנסים לחקור את ההיסטוריה של משפחתם במסגרת פרויקט המחקר של האן. חקירה באוספי המוזיאון העירוני של גטינגן זיהתה מספר חפצים השייכים למשפחת האן (רהיטים, עבודות יד, גרפיקה וכו'), שהוחזרו למשפחה באופן רשמי בשנת 2014. כיום הם מושאלים מהמשפחה למוזיאון העירוני בגטינגן. כתוצאה מכך, מחקר נוסף על מקום הימצאות הרכוש המשפחתי ואוסף יודאיקה בוצע במסגרת פרויקט המחקר האן. בעזרת מידע קטלוגי ותמונות היסטוריות מהנכס המשפחתי, "גביע יעקב" מאוסף האן זוהה במוזיאון לאומנויות בהמבורג. הוא הוחזר למשפחה באופן רשמי בנובמבר 2018.
בעקבות החזרת הרכוש נערכה במוזיאון בגטינגן תערוכה של הריהוט של משפחת האן. ריהוט זה נמכר בזמנו בכפייה במחיר נמוך למוזיאון. הוא זוהה על פי רישום מדויק שערך המוזיאון בעת המכירה בשנת 1942.
הספר "מורשתו של מקס רפאל האן", שנכתב על ידי ההיסטוריונית של גטינגן קורדולה טולמיין בשיתוף עם צאצאי משפחת האן, מוקדש לגורל אוסף היודאיקה של האן, שהוחרם על ידי מערכת המשפט הנאצית. הספר פורסם בשנת 2014 בהוצאת הוגרפה-ורלאג.
זיכרון

ב -8 בנובמבר 2017 נחשף לוח זיכרון לזוג האן על קיר הווילה שלהם במרקלשטראסה.
ב-7 בפברואר 2018 הונצח גורלם של מקס רפאל האן ומשפחתו על ידי שיבוץ שמונה אבני נגף במדרכה מול בניין המגורים והמסחר בוונדרשטראסה 70 בגטינגן.
ספרות ומקורות

Zvi Hermon: Otto Schwartz & Co, Göttingen 1990, ISBN 3-509-01520-7.
Alex Bruns-Wüstefeld: . Fackelträger Verlag, Hanover 1997, ISBN 3-7716-1601-8.
Cordula Tollmien: . In: Rudolf von Thadden, Jürgen Trittel (Hrsg.): . tape 3 : From the Prussian medium-sized town to the major town in southern Lower Saxony from 1866 to 1989. Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen 1999, ISBN 3-525-36198-X, p. 688-760.
Lisette Ferera, Cordula Tollmien: A story of life and death, courageous perseverance and the continuing force of family tradition. Hogrefe, Göttingen 2014, ISBN 978-3-8017-2679-9.
קישורי אינטרנט

מורשתו של מקס רפאל האן - tollmien.com
הערות שוליים

1 2  https://www.tabletmag.com/sections/arts-letters/articles/geneticists-stolen-legacy
↑  https://www.goettinger-tageblatt.de/Die-Region/Goettingen/Verschollenes-Kultobjekt-aus-Goettingen-wiedergefunden
↑  https://museum.goettingen.de/die-moebel-der-familie-hahn/
↑  Max Raphael Hahn (1880–1942) / Gertrud Hahn (1893–1941). Gedenktafel. Artikel über Hahns auf den Seiten des Stadtarcvhivs Göttingen
↑  Ines Lamprecht: Eine Gedenktafel für Max Raphael und Gertrud Hahn. Blog des Städtischen Museums Göttingen, 19. November 2014.
↑  Stolpersteine für Familie Hahn, abgerufen am 11. November 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578953705171  GND: 1173377018  VIAF: 316747271   WorldCat (עם VIAF): 316747271 
הווילה במרקלשטראסה 3
לוחות זיכרון בווילה במרקלשטראסה 3
פירמידת בול

פירמידת בול (ציור מ-1789)
פירמידת בּוֹל (באנגלית: Ball's Pyramid) הוא אי קטן באוקיינוס השקט הנמצא כ-600 קילומטרים ממזרח לאוסטרליה, כ-20 קילומטרים דרומית מזרחית לאי הלורד האו. האי הוא פקק געשי, שריד לחרוט מגן וקלדרה שנוצרו לפני כ-7 מיליון שנים. גובה פסגת האי 562 מטר, צורתו כסהר שרוחבו המרבי כ-200 מטר ואורכו כקילומטר. האי הוא חלק מ"הפארק הימי האי לורד האו".
סביב פירמידת בול יש כמה איונים לוויינים. צוק אובסרווטורי (Observatory Rock) ואיון ויטשיף (Wheatsheaf Islet) שוכנים כ-800 מטרים בכיוון מערב צפון מערב, ומערב דרום מערב בהתאמה. בקצה המערבי של קבוצת האיונים סביב פירמידת בול מתנשא "הצוק הדרום מזרחי" (Southeast Rock), צוק זקוף השוכן כ-3.5 קילומטרים דרומית מזרחית לפירמידת בול. כמו אי הלורד האו וכמו שרשרת ההרים התת-ימיים על שם הלורד האו, מתרוממת פירמידת בול מהרמה התת-ימית המכונה "Lord Howe Rise", שטח של קרקעית האוקיינוס, שגם האי הלורד האו הוא חלק ממנו, שעומקו נמוך יחסית לקרקעית האוקיינוס שמסביבו. רמה זו היא חלק מזילנדיה, יבשת ששקעה לפני כ-20 מיליון שנה.
היסטוריה

האי קרוי על שמו של הסגן הנרי לידג'ברד בול (Henry Lidgbird Ball) שגילה אותו ב-1788 במסע שבו גילה גם את אי הלורד האו (ראו את פרק ההיסטוריה בערך ההוא). האדם הראשון שנחת על האי היה כנראה הנרי וילקינסון (Henry Wilkinson), גאולוג ממחלקת המכרות של מדינת ניו סאות' ויילס שהגיע לאי ב-1882.
הטיפוס המוצלח הראשון לפסגה היה ב-14 בפברואר 1965. את הטיפוס ביצע צוות של מטפסי צוקים ממועדון מטפסי הצוקים של סידני (Sydney Rock Climbing Club) שכלל את בריידן אלן, ג'ון דייוויס, ג'ק פטיגרו ודייוויד ויטהאם.
קדם לכך ניסיון שנערך ב-1964 על ידי צוות אחר מסידני שכלל את ההרפתקן דיק סמית (שאז היה רק בן 20) וחברים נוספים מתנועת הצופים של אוסטרליה. הם נסוגו לאחר חמישה ימים כשאזלו להם המים והאוכל. סמית חזר לאי ב-1979 יחד עם מטפסי הצוקים ג'ון וורל ויו וורד, והם הצליחו לטפס עד לפסגה. בהגיעם למעלה פרשו את דגל ניו סאות' ויילס שניתן להם על ידי נוויל רן (Neville Wran), ראש ממשלת מדינת ניו סאות' ויילס והכריזו על האי כטריטוריה אוסטרלית (טקס רשמי שמשום מה לא נערך קודם לכן).
מטפס הצוקים ריק וייט (Rick White) הצליח לטפס לבדו לפסגה בלא שימוש בחבלים תוך שעה ו-45 דקות.
הטיפוס על האי נאסר ב-1982 בתוספות לחוק האי לורד האו, וב-1986 נאסרה הגישה לאי כליל על ידי מנהלת אי הלורד האו. ב-1990 נעשה שינוי במדיניות והותר לטפס על האי בתנאים מגבילים, שבשנים האחרונות התבטאו בצורך לקבל רישיון מהשר המופקד על הנושא בממשלת המדינה.
פאונה

ב-2001 נחת צוות של אנטומולוגים ואנשי איכות הסביבה על פירמידת בול על מנת לקטלג את הפלורה והפאונה שלו. להפתעתם גילו אוכלוסייה של Dryococelus australis, חרק מסדרת המקלונאים. החרק נכחד בשנות ה-20 מאי הלורד האו והוגדר על ידי ה-IUCN כמין שנכחד. האוכלוסייה שהתגלתה הייתה קטנה ביותר, רק 24 פרטים בשטח של 6 מטרים על 30 מטרים מתחת לשיח Melaleuca בודד בגובה של 100 מטרים מקו החוף. השיח גדל בחרך בסלע שלתוך פעפעו מים מבעד לסדקים בסלע שמסביב. לחות זו קיימה צמחייה שופעת באופן יחסי ובמשך הזמן נוצרה שכבת רקבובית בעובי של כמה מטרים. ידיעות על אפשרות קיומו של החרק על האי הגיעו כבר ב-1964 כאשר דייב רוברטס שהשתתף בניסיון הטיפוס הכושל של 1964 חזר עם צילום של החרק, ואנשי המוזיאון האוסטרלי אמרו לו שחשבו כי נכחד.
בשנת 2003 חזר צוות מחקר משירות הפארקים הלאומיים ושמורות הטבע של ניו סאות' ויילס לפירמידת בול ואסף שני זוגות של זכר ונקבה בגיל הפריון, זוג אחד נשלח לִמְגַדֵּל פרטי בסידני והשני לגן החיות של מלבורן. לאחר כמה קשיים ראשונים הם החלו להתרבות בשביה. המטרה הסופית היא ליצור אוכלוסייה מספיק גדולה על מנת לשחררם בחזרה באי הלורד האו.
בשנת 2014 ראה צוות טיפוס לא מורשה חרקי מקל חיים בקרבת פסגת פירמידת בול, בסבך של שיחים ממשפחת הגמאיים המושרשים בקרקעות דקות מאוד בגובה 500 מטר, מה שמרמז כי תחום התפוצה של החרק באי רחב יותר ממה שחשבו בעבר, וכי העדפות המזון שלו אינן מוגבלות ל-Melaleuca howeana.
לקריאה נוספת

Ian Hutton, The Australian Geographic Book of Lord Howe Island, Australian Geographic, 1998, ISBN 1-876276-27-4.
הערות שוליים

↑  האתר של ג'ק פטיגרו, כולל הדף הקדמי של ה"סידני מורנינג הרלד"
↑  מר אנדריו פרייזר (קופס הרבור) בפרלמנט של ניו סאות' ויילס
↑  נתגלה מחדש מקלונאי ענק, חדשות המדע, 14 בפברואר 2001 בשירות השידור האוסטרלי
Dryococelus australis
התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה

ההתחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה (באנגלית: FIDE Grand Swiss Tournament) הוא טורניר שחמט בשיטה שווייצרית, המהווה חלק מסבב העפלה לאליפות העולם בשחמט.
מהדורות ומנצחים

השחקנים שהעפילו לתחרות המועמדים מסומנים ברקע ירוק.
| מהדורה | עיר מארחת | סה"כ פרסים | סה"כ משתתפים | מנצח | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | האי מאן סנטון (אנ') | 433,000$ | 154 | הרפובליקה העממית של סין ואנג האו | ארצות הברית פביאנו קרואנה | רוסיה קיריל אלקסיינקו (Кирилл Алексеенко) |
| 2021 | לטביה ריגה | 425,000$ | 108 | צרפת עלי רזא פירוזג'א | ארצות הברית פביאנו קרואנה | רוסיה גריגורי אופרין (Григо́рий Опа́рин) |
| 2023 | האי מאן דאגלס | 460,000$ | 114 | הודו וידיט גוג'ראתי | ארצות הברית היקארו נקמורה | פיד"האנדריי יסיפנקו (רו') |
| 2025 | אוזבקיסטן סמרקנד |  |  |  |  |  |
במהדורת 2019 לא התקיימה תחרות נפרדת לנשים והזוכות לנשים היו הנשים המדורגות במקומות הגבוהים ביותר בתחרות הפתוחה: הריקה דרונוואלי (אנ') (מקום 83 הכללי), דינארה סדואקסובה (אנ') (מקום 85 הכללי) סיימו שתיהן עם 5.5 נקודות הריקה דורגה ראשונה בזכות שובר שוויון. החל משנת 2021 מתקיימת תחרות נשים נפרדת מהתחרות הפתוחה והיא מהווה קריטריון להשתתפות בתחרות המועמדות.
| מהדורה | עיר מארחת | סה"כ פרסים | סה"כ משתתפים | מנצח | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | לטביה ריגה | 100,000$ | 50 | הרפובליקה העממית של סיןליי טינג'י (אנ') | גרמניהאליזבת פאהץ (גר') | הרפובליקה העממית של סיןשו ג'ינר (אנ') |
| 2023 | האי מאן דאגלס | 140,000$ | 50 | הודו ואישאלי ראמשבאבו | אוקראינה אנה מוזיצ'וק | הרפובליקה העממית של סין טאן ג'ונגיי |
| 2025 | אוזבקיסטן סמרקנד |  |  |  |  |  |
ראו גם

אליפות העולם בשחמט
הערות שוליים

↑  "FIDE reforms the qualifications paths to the Candidates Tournament". www.fide.com.
↑  בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, נאסר על שחקנים רוסים לשחק תחת דגל רוסיה ולכן הם משחקים תחת דגל פיד"ה
↑  תוצאות התחרות לנשים 2021 מאתר chess-results
↑  מוזיצ'וק העפילה לתחרות המועמדות כשסיימה במקום השלישי בגביע העולם ולכן המסיימת במקום השלישי עלתה מהתחרות השווייצרית