stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בונו (אתר אינטרנט)

| --- | --- |
 סוג:  אתר לבני נוער
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 1999 – סוף שנת 2002
 בעלות:  בונו פאי אינטרנשיונל
 שירותים עיקריים:  סיוע לילדים בהכנת שיעורי בית, הקמת אתרי אינטרנט
 www.bono.co.il
 
בונו היה אתר אינטרנט ישראלי שהופעל על ידי חברת בונו פאי אינטרנשיונל ופעל בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21.
האתר, שהיה בכתובת www.bono.co.il, החל לפעול בספטמבר 1999 ופנה לילדים ובני נוער בגילאים 8–18. במסגרת האתר עזרו הגולשים אחד לשני בשיעורי הבית. הילדים צברו "בונואים", כסף וירטואלי, שתורגם לפרסים בתמורה למתן תשובות על שאלות החברים באתר. בנוסף, הילדים באתר יכלו לבנות אתר פרטי משלהם.
נכון ליולי 2000 פעל האתר גם ברוסית ובצרפתית, והיה במשא ומתן לצורך הפעלת גרסה יפנית. באותו מועד הוערך שווי ב-35 מיליון ש"ח.
נכון לאוגוסט 2000 היו באתר כ-130 אלף רשומים. באותה עת פורסם כי בנק לאומי עומד לרכוש 10% מהאתר תמורת מיליון דולר. בספטמבר 2000 הודיע בנק לאומי על הקמת מיזם "בונו בנק", בשיתוף עם אתר בונו, שנועד להיות הבנק הראשון לילדים באינטרנט, שיאפשר לילדים לנהל את חשבון ה"בונואים" שלהם.
האתר נסגר, ככל הנראה, בסוף שנת 2002.
הערות שוליים

↑  ענת ינאי, בלוז לחופש הגדול – ילדים ונוער ברשת, הרשת - המגזין לאתרי אינטרנט ישראלים, גיליון מספר 7, יוני 2003
↑  מפעילת האתר בונו במו"מ לפיתוח גירסה יפאנית ב-5 מיליון דולר, באתר גלובס, 19 ביולי 2000
↑  איי אונליין, בנק לאומי עומד לרכוש % 10 ממפעילת אתר האינטרנט לנוער בונו תמורת 1 מ' ד', באתר TheMarker‏, 8 באוגוסט 2000
↑  בנק לאומי הקים בנק אינטרנט לילדים בשיתוף עם פורטל האינטרנט בונו, באתר גלובס, 26 בספטמבר 2000
↑  לפי אתר Wayback Machine התיעוד האחרון לאתר בונו היה מאוגוסט 2002
ארמון שאיו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון, אגודה תרבותית 
 מיקום:  הרובע השישה-עשר של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  ליאון אזמה, לואי-איפוליט בואלו, ז'אק קרלו 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  63 מ' 
 קואורדינטות:  48°51′44″N 2°17′17″E﻿ / ﻿48.86234°N 2.28807°E﻿ / 48.86234; 2.28807
 אתר רשמי
  (למפת פריז מוגדלת) ארמון שאיו(למפת פריז רגילה) ארמון שאיו
 
ארמון שאיו. מאי 2012
ארמון שאיו (בצרפתית: Palais de Chaillot; פאלה דה שאיו) הוא מבנה שייצג את צרפת בתערוכה העולמית שהתקיימה בשנת 1937 בפריז, צרפת.
היסטוריה

ארמון שאיו החליף את קודמו, ארמון טרוקדרו הישן, שייצג את צרפת בתערוכה העולמית של 1900. המבנה עוצב בסגנון הסטרים ליין ונבנה על ידי האדריכלים לואי-איפוליט בואלו (צר'), ז'אק קרלו וליאון אזמה. כמו ארמון טרוקדרו הישן, ארמון שאיו מאופיין בצורת שתי זרועות שנראות במבט אווירי כמו קשת מתוחה. המבנה בנוי על יסודות המבנה הקודם, אך בניגוד לו בנוי משני חלקים נפרדים ואין דבר המחבר ביניהם.
המנזר של שאיו, נהרס, כמו לא מעט מנזרים אחרים, בזמן המהפכה הצרפתית ובשנת 1813 החליט נפוליאון ה-1 להפוך את המקום ל”קריית הממשלה” שלו.
באזור פסטורלי על גבעת שאיו בפריז בחרה קתרין דה מדיצ’י מלכת צרפת,  לבנות לעצמה ארמון קטן שישמש לה מקום מנוחה בדרך מארמון הלובר לעבר הארמון המלכותי בסן ז’רמן אן לה.
בשנת 1654 הפכה הנרייטה מריה, בתו של המלך אנרי ה-4  ואלמנתו של מלך אנגליה צ’ארלס ה-1, את הארמון הקטן למנזר. המנזר, שהוקדש למסדר הביקור (Ordre de la visitation) יועד לבנות אצולה, שכספה של משפחתם לא הספיק על מנת לשלם להן נדוניה מספקת ולכן הן בחרו בפתרון הזול יותר של להפכן לנזירות.
המנזר של שאיו, נהרס, כמו לא מעט מנזרים אחרים, בזמן המהפכה הצרפתית ובשנת 1813 החליט נפוליאון ה-1 להפוך את המקום לקריית הממשלה שלו. הוא קרא לאדריכל האהוב עליו פונטיין וציווה עליו לבנות מתחם ממשלתי שבמרכזו ארמון שיוקדש לבנו שקיבל את התואר מלך רומא, ומשני צדדיו יהיו מבנים בהם ישבו משרדי הממשלה השונים. המטרה של נפוליאון הייתה בעצם להחליף את ארמון ורסאי, שבימי המלוכה היה קריית הממשלה של צרפת, ואת ההשראה קיבל הקיסר  מארמון הקרמלין במוסקבה. הוא ציווה על האדריכל ליצור מבנה שיהיה יותר גדול ומרשים מהקרמלין. שום דבר מהתוכניות הללו לא יצא לפועל בשל שינויי שלטון. לואי ה-18 םעל  מחיקת המורשת הנפוליאונית וגנז את הרעיון של קריית הממשלה, אותה הגה הקיסר.
היסטוריה > ארמון שאיו הראשון מוקם

אשר סולקה המלוכה בצרפת בשנת 1848, ולאחר הרפובליקה השנייה קצרת המועד, עלה לשלטון הקיסר נפוליאון ה-3. כמו דודו הנערץ, גם נפוליאון השלישי רצה להקים כאן מבנה מונומנטלי, אלא שהפעם דובר על פסל שיקרא צרפת האינטליגנטית שישקיף על שישה בניינים שישכנו שישה משרדי ממשלה שונים.שום דבר מזה לא יצא לפועל.
8 שנים לאחר נפילת נפוליאון,  נבנה בכיכר טרוקדרו ארמון בסגנון נאו-מאורי עם חזית של כ-400 מטר לקראת התערוכה העולמית של שנת 1878 בתכנון הארכיטקט המפורסם גביראל דאביו.  השטח הפנוי שנותר בין שני המבנים מאפשר מעבר אל גני טרוקדרו ומשאיר מראה היישר אל הסן, גשר ינה, מגדל אייפל ומעבר לו.
כיום

כיום משמשים המבנים של ארמון שאיו ככמה מוזיאונים:
המוזיאון הלאומי של חיל הים הצרפתי (בצרפתית: Musée national de la Marine)
מוזיאון האדם (בצרפתית: Musée de l'Homme)
המוזיאון לאדריכלות ומורשת (בצרפתית: Cité de l'Architecture et du Patrimoine)
המוזיאון הלאומי למונומנטים צרפתיים (בצרפתית: Musée national des Monuments Français)
תיאטרון שאיו הלאומי (בצרפתית: Théâtre national de Chaillot)
בחזית המבנה צולם אדולף היטלר במהלך ביקורו הקצר לעיר ב-1940 עם מגדל אייפל ברקע. התמונה הפכה לימים סמל לכיבוש הנאצים.
בארמון שאיו אימצה העצרת הכללית של האו"ם את ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם ב-10 בדצמבר 1948. האירוע הונצח באנדרטת אבן גדולה ברחבה הנקראת "טיילת זכויות האדם" ("esplanade des droits de l'homme"). בנוסף היה ארמון שאיו המטה הראשוני של נאט"ו בזמן ש"ארמון נאטו" (Palais de l'OTAN) (שלימים הוסב לאוניברסיטת דופין) היה בבנייה.
בפריז התקיימה בשנת 2024 האולימפיאדה השלישית, 100 שנה אחרי האולימפיאדה ב 1924 וארמון שאיו וגני הטרוקדרו היוו אזור מרכזי באירועי פתיחת האולימפיאדה.
ראו גם

ארמון טרוקדרו הישן
גני טרוקדרו
התערוכה העולמית של פריז (1937)
אנה קארנינה (סרט, 1935)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן אנה קארנינה מאת לב טולסטוי
 בימוי:  קלרנס בראון 
 הופק בידי:  דייוויד או. סלזניק 
 תסריט:  ס. נ. ברמן קלמנס דיין זאלקה פירטל
 עריכה:  רוברט קרן 
 שחקנים ראשיים:  גרטה גרבו פרדריק מארץ' מורין או'סאליבן פרדי ברת'ולומיו בזיל רת'בון רג'ינלד אוון
 מוזיקה:  הרברט סטוטארט 
 צילום:  ויליאם דניאלס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 באוגוסט 1935 (ניו יורק)
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט רומנטי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 הכנסות באתר מוג'ו:   annakarenina35
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
גרטה גרבו ופרדריק מארץ'
כרזת הסרט "אנה קארנינה"
בזיל רת'בון, גרטה גרבו ופרדי ברת'ולומיו בסרט "אנה קארנינה"
אנה קארנינה (באנגלית: Anna Karenina) הוא סרט משנת 1935 בהפקת מטרו גולדווין מאייר, עיבוד לרומן באותו שם מאת לב טולסטוי. את הסרט ביים קלארנס בראון, ומככבים בו גרטה גרבו, פרדריק מארץ', בזיל רת'בון ומורין או'סאליבן. לרומן נוצרו מספר עיבודים קולנועיים נוספים.
הקרנת הבכורה של הסרט בניו יורק הייתה בתיאטרון קפיטול, שבו הוקרנו הפקות יוקרתיות רבות של MGM. הכנסות הסרט היו 2,304,000$. הוא זכה בגביע מוסוליני בפסטיבל הסרטים של ונציה. גרטה גרבו זכתה בפרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה כאנה. הסרט דורג במקום ה-42 ברשימת "AFI's 100 Years...100 Passions" של מכון הסרטים האמריקאי.
גרבו כיכבה בתפקיד הראשי גם בסרט "Love" משנת 1927, שהוא עיבוד אחר לספר "אנה קארנינה".
תקציר העלילה

אנה קארנינה (גרטה גרבו) נשואה לאיש המוסדות השלטוניים קארנין (בזיל רת'בון). בעוד היא מנסה לשכנע את אחיה סטיבה (רג'ינלד אוון) לוותר על חיי הוללות, היא בעצמה מתאהבת בקצין צעיר ונאה, הרוזן ורונסקי (פרדריק מארץ'). הרומן הבלתי זהיר שלהם הורסים את נישואיה ואת מעמדה בחברה הרוסית. נמנע ממנה גם לראות את בנה הקטן סרגיי (פרדי ברת'ולומיו). התוצאות הן הרות אסון.
צוות השחקנים

גרטה גרבו – אנה קארנינה
פרדריק מארץ' – הרוזן ורונסקי
פרדי ברת'ולומיו – סרגיי
מורין או'סאליבן – קיטי
מיי רובסון – הרוזנת ורונסקי
בזיל רת'בון – קארנין
רג'ינלד אוון – סטיבה
פיבי פוסטר – דולי
רג'ינלד דני – יאשבין
ג'יילס אישם – לווין
ג'ואן מארש – לילי
את'ל גריפיס –מאדאם קרטסוב
הארי ברספורד –מאטבה
קורה סו קולינס – טניה
מרי פורבס – הנסיכה סורקינה
הארי אלן – קורד
סידני ברייסי – המשרת האישי של ורונסקי
שרה פאדן – אומנת
קונסטנס קולייר – הרוזנת לידיה (ללא קרדיט)
בטי בליית' – אישה (ללא קרדיט)
קבלה וביקורת

ב-1935 כתב גרהם גרין בעיתון הספקטייטור על הופעתה של גרבו, וציין ש”זו אישיותה של גרטה גרבו ש"עושה" את הסרט הזה, וממלאה את התבנית של העיבוד המכובד עם תחושה של הגדולה של הרומן”. עוד אמר שהפאתוס במשחקה של גרבו בסרט מאפיל על משחקם של שחקני המשנה פרט לזה של לבזיל רת'בון.
בשנת 2002 דורג הסרט במקום ה-42 ברשימת הסרטים "AFI's 100 Years...100 Passions" של מכון הסרטים האמריקאי.
הערות שוליים

↑  Brown, Gene (1995). Movie Time: A Chronology of Hollywood and the Movie Industry from Its Beginnings to the Present. New York: Macmillan. p. 124. ISBN 0-02-860429-6.
↑  Anna Karenina, allmovie.com
↑  Greene, Graham (11 באוקטובר 1935). "Anna Karenina/The Informer". The Spectator. {{cite journal}}:  (עזרה) (reprinted in: John Russel, Taylor, ed. (1980). The Pleasure Dome. pp. 25–27. ISBN 0192812866.)
↑  "AFI's 100 Years...100 Passions" (PDF). American Film Institute. נבדק ב-2016-08-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013046412  VIAF: 198556318   WorldCat (עם VIAF): 198556318
בדיקת היתכנות

בדיקת היתכנות היא יצירת הערכה מנומקת ליכולת לממש בהצלחה מיזם מוצע. הבדיקה מציגה יתרונות של המיזם המוצע וחולשות שלו, הזדמנויות ואיומים המצדיקים יציאה למיזם, המשאבים הנחוצים למימוש המיזם וסיכויי ההצלחה שלו. בגישה פשטנית, שני הקריטריונים להחלטה על מיזם הם העלות שלו והתועלת הצפויה ממנו.
בדיקת היתכנות עשויה היטב תכלול רקע היסטורי שהוביל להצעת המיזם, תיאור של המוצר או השירות המוצעים, פרטי הניהול והתפעול של המיזם, חקר שוק, היבטים כלכליים ודרישות רגולטוריות.
בתום בדיקת ההיתכנות ניתן לקבל החלטה על מימוש המיזם, ביטולו או מימושו בדרך שונה מזו שבהצעה הראשונית. לעיתים מתבצע כחלק מבדיקת ההיתכנות שלב נוסף, והוא הוכחת היתכנות – מימוש חלקי של הפתרון הכולל להדגמת ההיתכנות, בניית אב טיפוס, וכדומה.
נושאים בבדיקת היתכנות

היתכנות טכנולוגית: האם המוצר או השירות המוצעים ניתנים למימוש מבחינה טכנולוגית? מהן החלופות הטכנולוגיות למימוש? איזה משאבים טכנולוגיים נחוצים למימוש? האם משאבים אלה נמצאים בידי הארגון או שניתן לרכוש אותם מספק חיצוני?
היתכנות רגולטורית: חלק ניכר מהפעילות מוסדר במסגרת רגולציה. מיזם בנייה בישראל, למשל, כפוף להוראות חוק התכנון והבנייה. בבדיקת ההיתכנות יש לכלול התייחסות לנושאי רגולציה הרלוונטיים למיזם.
היתכנות כלכלית: בחינה של ההשקעה הכספית הנדרשת לשם הקמת המיזם ולשם התפעול השוטף שלו, הצגת החזר ההשקעה (ROI), תזרים המזומנים של המיזם ומקורות המימון שלו.
אנה קארנינה (סרט, 1915)

| --- | --- |

פרסומת של הסרט בעיתון
 מבוסס על:  הרומן אנה קארנינה מאת לב טולסטוי
 בימוי:  ג'יי גורדון אדוורדס 
 הופק בידי:  ויליאם פוקס
 תסריט:  קלרה ברנג'ר 
 שחקנים ראשיים:  בטי ננסן (אנה קרנינה) אדוארד חוסה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Fox Film Corporation 
 חברה מפיצה:  Fox Film Corporation
 הקרנת בכורה:  1 באפריל 1915
 שפת הסרט:  סרט אילם כתוביות באנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט אילם, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנה קארנינה (באנגלית: Anna Karenina) הוא סרט דרמה אילם אמריקאי משנת 1915, בבימויו של ג' גורדון אדוארדס, ובכיכובה של בטי ננסן. זה היה העיבוד האמריקאי הראשון לרומן "אנה קארנינה" מאת לב טולסטוי שיצא לאור ב-1877. הסרט נחשב לאבוד. סצנות אחדות צולמו באתר סקי קרוב למונטריאול.
תקציר עלילה

אנה קארנינה היא אשת חברה אריסטוקרטית נשואה, וחיה בסנקט פטרבורג. היא מנהלת פרשת אהבים סוערת עם גראף צעיר ועשיר. הוא אוהב אותה ורוצה להתחתן איתה אחרי שתעזוב את בעלה.
עם זאת, היא חשה דחויה מהחברה ומבודדת. היא מתחילה להיות רכושנית ואף פרנואידית בשל חשדותיה בבגידה, שמובילים לבסוף להתאבדותה.
צוות השחקנים

בטי ננסן – אנה קארנינה
אדוארד חוסה – ברון אלכסיס קארנין
ריצ'רד תורנטון – הנסיף ורונסקי
סטלה האמרשטיין
מייבל אלן
לקריאה נוספת

Krefft, Vanda. The Man Who Made the Movies: The Meteoric Rise and Tragic Fall of William Fox. HarperCollins, 2017.
הערות שוליים

↑  "Silent Era: Anna Karenina". silentera. נבדק ב-27 ביוני 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Anna Karenina". American Silent Feature Film Survival Database. נבדק ב-12 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anna Karenina at TheGreatStars.com; Lost Films Wanted(Wayback Machine)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 187037863   WorldCat (עם VIAF): 187037863
ארמניה באירוויזיון לרוקדים צעירים

| --- | --- |
 מדינה:  ארמניה ארמניה
 רשת שידור:  ARMTV
 השתתפות ראשונה:  הולנד אמסטרדם, 2003
 זכיות:  0
 השתתפויות:  2 (0 גמר)
 היעדרויות:  0
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  פולין גדנסק, 2013
 
ארמניה נטלה חלק באירוויזיון לרוקדים צעירים פעמיים בלבד, ב-2003 וב-2013.
הרקדנים והריקודים שייצגו את ארמניה באירוויזיון לרוקדים צעירים

| שנה | אמן | ריקוד | כוריאגרף | חצי גמר | גמר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | אווטיק קאראפטיין | לא ידוע | לא ידוע | - | לא העפיל לגמר |
| 2013 | ואחגאן מארגריאן | "Blind Alley" | ארסן מהראביאן | - | לא העפיל לדואט הגמר |
ראו גם

האירוויזיון לרוקדים צעירים
ארמניה באירוויזיון
ארמניה באירוויזיון למוזיקאים צעירים
הערות שוליים

↑  "Country profile: Armenia". EBU. אורכב מ-המקור ב-2014-02-01. נבדק ב-2013-06-09.
ארמניה באירוויזיון למוזיקאים צעירים

| --- | --- |
 מדינה:  ארמניה ארמניה
 רשת שידור:  MKRTV
 השתתפות ראשונה:  אוסטריה וינה, 2012
 זכיות:  0
 השתתפויות:  1 (1 גמר)
 היעדרויות:  0
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  אוסטריה וינה, 2012
 
ארמניה השתתפה בתחרות האירוויזיון למוזיקאים צעירים פעם אחת בלבד, ב-2012.
המבצעים והשירים שייצגו את ארמניה באירוויזיון למוזיקאים צעירים

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | כלי | יצירות | חצי גמר | גמר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | נרק קאזיאן | קאנון | Concerto for Qanun and Orchestra No. 2 E-Major by Khachatur Avetisyan | - | 3 |
ראו גם

האירוויזיון למוזיקאים צעירים
ארמניה באירוויזיון
ארמניה באירוויזיון לרוקדים צעירים
הערות שוליים

↑  "Country profile: Armenia". youngmusicians.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-17 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
אנרכו-טבעונות

סמל האנרכו-טבעונות. הסמל משלב את ה-A מסמל האנרכיה, ואת ה-V שמסמלת טבעונות.
אנרכו-טבעונות, טבעונרכיזם או טבעונות אנרכיסטית היא פילוסופיה פוליטית מודרנית הטוענת לטבעונות ולאנרכיזם ומנסה ליצור פרקטיקה למהפכה חברתית. הפילוסופיה הזאת טוענת כי המערכת ההיררכית פוגעת באדם ובבעלי חיים לא אנושיים. האידיאל של דוגלי השיטה הוא ביצוע שינויים אשר ייטיבו עם בעלי החיים והאדם. התומכים בפילוסופיה זאת לרוב מתייחסים אליה כשילוב של שתי פילוסופיות שונות, או טוענים כי במהותן, גם טבעונות וגם אנרכיזם אלו פילוסופיות שטוענות את אותם הדברים. יש המתארים את התנועה כתנועה אנרכיסטית לזכויות בעלי חיים, כהסתכלות אנטי-סוגנית על אקו-אנרכיזם וכפרקטיקה אנרכיסטית לשחרור בעלי חיים.
אנרכו-טבעונים לרוב רואים סוגי דיכוי שונים בחברה כקשורים, מאטטיזם, גזענות ואפליה מינית עד לאנתרופוצנטריות. הם מגדרים את הטבעונות כפילוסופיה רדיקלית שרואה את המערכת ההיררכית כגורם פוגעני כלפי בעלי החיים ו/או האדם. אנרכו-טבעונים יכולים להיות בעד או נגד רפורמות בתחום זכויות ורווחת בעלי חיים, אך הם לרוב לא מגבילים את עצמם לשינויים במסגרת החוק.
הפילוסופיה הצוגה לראשונה בידי בראין א. דומיניק בספרו שחרור בעלי חיים ומהפכה חברתית, וקודמה לאחר מכן בידי הלהקה האנרכו-פאנקיסטית וירוס.
ראו גם

החזית לשחרור בעלי חיים
ארמון שנברון

ארמון שֶׁנְבְּרוּן (בגרמנית: Schloss Schönbrunn – "טירת המעיין היפה") היה ארמונם בווינה של קיסרי האימפריה הרומית הקדושה והקיסרות האוסטרו-הונגרית. בשנות האלפיים הוא מחשובי אתרי התיירות באוסטריה ומוגדר כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.
היסטוריה > הקטרבורג

הטירה הראשונה שעמדה במקום נקראה קטרמולה, או קטרבורג, והיא עמדה בשטחו של מנזר מקומי. היא נהרסה על ידי הטורקים שצרו על וינה ב-1529. לאחר מכן ראש עיריית וינה בנה במקום אחוזה שנועדה לשמש לחופשות ציד.
ב-1569 רכש הקיסר מקסימיליאן השני את קטרבורג כדי להופכה למעון ציד קיסרי. במשך מאה השנים הבאות עשו בה מקסימיליאן ויורשיו שימוש לעיתים רחוקות ולעיתים פיתחוה והוסיפו לבניינה. הקיסר מתיאס מצא, על פי הסיפור, מעיין נובע בקרבת הטירה, בעת ציד ב-1612. הוא קרא לו "Schöner Brunnen", כלומר "המעיין היפה". זהו מקור השם בו נודעו לימים הטירה וסביבתה.
ב-1683 צרו הטורקים בשנית על וינה ושבו והחריבו את הטירה כמעט עד היסוד. בשנת 1752 נוסד בתחומי פארק שנברון גן החיות שנברון, שהוא גן החיות הפעיל הוותיק בעולם.
היסטוריה > הארמון המודרני

לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הטיל על האדריכל יוהאן ברנרד פישר פון ארלך לתכנן ארמון חדש שיוקם במקום. בניית הארמון החלה ב-1696 ושלוש שנים לאחר מכן כבר נערכו חגיגות בחלק המרכזי שהושלם.
במאה השנים הבאות הוסיפו קיסרים שונים חלקים לארמון ועשו בו שינויים רבים. הקיסרית מריה תרזה הורתה לאדריכל ניקולו פקאסי לעצב אותו מחדש בסגנון הרוקוקו. בשלהי קיסרותה היה הארמון למרכז התרבותי והפוליטי של האימפריה ההבסבורגית.
במאה ה-19 הפך הקיסר פרנץ יוזף את שנברון למעונו העיקרי. הקיסר נולד בו, חי בו את רוב ימיו ואף מת בו, ב-21 בנובמבר 1916.
בתום מלחמת העולם הראשונה עברה האימפריה האוסטרו-הונגרית מן העולם והארמון עבר לרשותה של הרפובליקה האוסטרית הצעירה. חדריו היפים שומרו כמוזיאון שמושך מבקרים רבים, אך גם שימשו כתפאורה למספר ועידות ופגישות היסטוריות, כגון ועידת הפסגה שבה נועדו ניקיטה חרושצ'וב וג'ון קנדי ב-1961. ב-1996 הכריז אונסק"ו על הארמון כאתר מורשת עולמית.
חלקי הארמון

הארמון
גלורייטה - שדרת עמודים בעלת קשתות, בארכיטקטורה נאו-קלאסית, שעוצבה על ידי פרדיננד פון הוהנברג ונבנתה ב-1775, היא התהילה המפארת את הגבעה מאחורי הארמון.
בית הדקלים - אוסף עצום של צמחים אקזוטיים פורח בחממה הטרופית המפוארת, שהוקמה ב-1882.
גן החיות שנברון - ראשון גני החיות; נוסד ב-1752 בהוראתו של פרנץ סטפן.
מוזיאון הכרכרות - בבית ספר החורף לרכיבה לשעבר נמצאים המרכבות, מזחלות וכיסאות אפריון, אשר שימשו להובלת המשפחה הקיסרית.
מבוך - המבוך היה מרכיב מועדף ברבים מהגנים האירופיים המפוארים. זה שבשנברון מספק דרכים מבלבלות למבקרים.
מזרקת נפטון - מזרקה ואגן שופעי חיוניות למרגלות הגבעה, המציג את בני משפחת המלוכה; פוסלו ב-1780 על ידי פרנץ אנטון צאונר.
הגנים הבוטניים
גני הארמון
החצר הפנימית
גלריה

החזית הראשית של הארמון
הלבירינת בארמון
מבט על חזית הארמון בציורו של ברנרדו בלוטו (אחיינו של קאנאלטו), 1758
גני הארמון
גני הארמון
גלורייטה, מבנה העמודים שבגני הארמון
תקריב לחזית הארמון
ראו גם

הסכם שנברון
ארצ'יבלד דלזל

| --- | --- |

דיוקן מאת יוהאן אקשטיין
 לידה:  23 באוקטובר 1740 
 פטירה:  1811 (בגיל 70 בערך) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 תפקיד:  Governor of the Committee of Merchants of the Gold Coast (31 במרץ 1792–16 בדצמבר 1798)  Governor of the Committee of Merchants of the Gold Coast (28 באפריל 1800–30 בספטמבר 1802) 
 
ארצ'יבלד דלזל (באנגלית: Archibald Dalzel;‏ 23 באוקטובר 1740 – 1812), היה הרפתקן בריטי ששירת בין היתר כמושל חוף הזהב.
ביוגרפיה

ארצ'יבלד דלזל נולד בקירקלסטון שבסקוטלנד. הוא קיבל השכלה ברפואה והחל לשרת בצי. בשנת 1763 הוא עזב את השרות ונסע לאפריקה. בהיותו באפריקה הוא החל לעבוד כרופא ועסק בסחר עבדים להשלמת פרנסה. במשך מספר שנים היה מושל אחת המושבות בבנין.
בשנת 1770 ארצ'יבלד דלזל חזר לאנגליה ולאחר זמן קצר חזר למושבות בריטיות באפריקה. בשנת 1792 הוא מונה למושל מושבה בריטית בשטח של חוף הזהב. הוא כיהן בתפקיד במשך 6 שנים ומונה לכהונה נוספת בשנת 1800.
בשנת 1793 הוא פרסם ספר The history of Dahomy, an inland kingdom of Africa; comp. from authentic memoirs; with an introduction and notes. בספר זה הוא תיאר את המצב באזור על בסיס התרשמותו, בין היתר הוא טען שסחר בעבדים שחרר את הילידים מאירועי קורבן אדם.
אנטונלה

| --- | --- |
 סוגה:  טלנובלה 
 שחקנים:  אנדריאה דל בוקה 
 ארץ מקור:  ארגנטינה 
 שפות:  ספרדית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  165 
 הפקה
 חברת הפקה:  Sonotex 
 שידור
 רשת שידור:  אל טרסה 
 תקופת שידור מקורית:  1992–1992 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אנטונלה (בספרדית: Antonella) היא טלנובלה ארגנטינאית, בת 165 פרקים, בכיכובם של אנדריאה דל בוקה וגוסטבו ברמודס (ספ'), ששודרה בארגנטינה בשנת 1992 ברשת הטלוויזיה אל טרסה (13) הארגנטינאית (אנ'), ובישראל בשנים 1994–1995 בערוץ 3, וזכתה להצלחה רבה.
אודות הסדרה

תסריט הסדרה נכתב על ידי אנריקה טורס. במאי הסדרה היה ניקולאס דל בוקה, אביה של הכוכבת הראשית.
הסדרה זכתה לחשיפה נרחבת בישראל והייתה מהראשונות מסוגת הטלנובלה ששודרו בישראל. להקת שב"ק ס' אזכרו אותה בשירם "מביא אותה הפוך".
עלילה

אנטונלה היא שחקנית צעירה ומובטלת, שעובדת כליצן בשם פלינפלין, במסיבות ימי הולדת. במהלך עבודתה היא מפתחת מערכת יחסים עם ניקולס, גבר עשיר, שמתברר כי הוא המאהב של נטליה אחותה. בהמשך, נמצאה נטליה מתה, לכאורה כהתאבדות. אנטונלה לא מאמינה שאחותה התאבדה וחושבת שאחותה נרצחה על ידי ניקולס. היא מוצאת את הדרך להיכנס לביתו במטרה לנקום את מות אחותה. לבסוף הם מתאהבים, מתפייסים ומתחתנים.
צוות השחקנים

אנדריאה דל בוקה - אנטונלה
גוסטבו ברמודס - ניקולס
הילדה ברנרד - לוקרסיה
חורחה ד'ליה - קרלו מוריקונה
וירחיניה אינוסנטי - מירנדה
הומברטו סרנו - פקונדו
מימי ארדו - ראקל
אוסבלדו טסר - אבלרדו
מוניקה גלאן - פאולה
אוסבלדו גידי - ארטורו
גסטון מרטל - לורנצו
דייגו בוזגלו - פדריקו
פטריסיה קסטל - קונסואלו
חורחה בלורטאס - קריסטובל
אנה מריה קסטל - אמפרו
מרסלה רואיס - נוריה
דויד פינקל - רונסטי
ויטה אסקרדו - נטליה
קרלוס מארץ' - מפקח בזוקו
מרסלו אלפרו - דר. גוסטבו דונדו
אאוחניה טליסה - מריסול
בטינה ורדה - ברברה
ריקרדו רובלס - לאוטרו
מרתה בטולדי - מוניקה
הערות שוליים

↑  פרופיל באתר delboca.net
אתה אל כביר

אַתָּה אֵל כַּבִּיר הוא פיוט אשר נכתב על ידי הרב רפאל ענתבי במאה ה-19 בחלב. מחבר הפיוט חתם את שמו אני רפאל באקרוסטיכון.
הפיוט

הפיוט הוא פזמון בקשות ותחינות מהאל. הוא פותח בבקשה לרחם על עמו ישראל ברוב רחמיו, ולקבל את תפילותיהם. הוא פונה אל הבורא בתחינה לראות את אורך הגלות הנוכחית הארוכה מהגלויות האחרות ומבקש להחיש את הגאולה, ולתת את המלכות ביד משיח בן דוד, שכדרך זקנו דוד יזמר לפניו שירות ותשבחות. הוא מסיים בבקשה כללית לתת כוח וחיזוק נפשי ופיזי לעם ישראל, להשגיח אותם ולשאת אותם על כנפיו.
נהוג לשיר את הפיוט במקאם נהוונד. וכן מושר בלחן ערבי-טורקי במקאם נאוה את'ר.
סימן: אני רפאל
הערות שוליים

↑  רשימת פיוטיו של הרב רפאל ענתבי באתר Pizmonim.org
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנריקו קרדנדינו

| --- | --- |
אנריקו קרדנדינו
אנריקו קרדנדינו
 לידה:  21 בינואר 1963 (בן 61) טורינו, איטליה איטליה
 מדינה:  איטליה 
 השתייכות:   הצי האיטלקי
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 דרגה:   אמירליו די סקוואדרה
 תפקידים בשירות
 מפקד קבוצת הקרב האמפיבית הספרדית-איטלקית מפקד הצי האיטלקי
 פעולות ומבצעים
 Operation Atalanta 
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  מדליית זהב לכבוד תקופת שירות ארוכה בצבא איטליה  Cross for seniority in military service  Maurician medal  קצין במסדר הצבאי של איטליה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
אנריקו קרדנדינו (באיטלקית: Enrico Credendino; נולד ב-21 בינואר 1963) הוא אדמירל איטלקי, המשמש מאז 6 בנובמבר 2021 כמפקד הצי האיטלקי.
ביוגרפיה

קרדנדינו נולד בטורינו ב-21 בינואר 1963. ב-1980 הוא התגייס לצי האיטלקי, ולמד באקדמיה הימית בליבורנו. ב-1984 הוא סיים את לימודיו באקדמיה ושרת על סיפונן של משחתות וסיירות. בין ספטמבר 1992 לספטמבר 1993 הוא פיקד על ספינת הסיור "ספיקה". בין השנים 1995-1997 הוא פיקד על כיתות של פרחי קצונה באקדמיה הימית בליבורנו. בין השנים 2000–2001 הוא פיקד על הפריגטה "מאסטרלי". בין 2001–2002 הוא פיקד על שייטת הסיור ה-1. באוקטובר 2002 מונה למפקד קורסי הצוערים באקדמיה הימית.
באוקטובר 2006 הוא מונה למפקד המשחתת "פרנצ'סקו מימבלי", וכיהן בתפקיד במשך שנה. בינואר 2008 החל לשרת במטה הצי האיטלקי. בנובמבר 2010 הוא מונה לסגן ראש מחלקת התכנון הכללי במטכ"ל הימי. ב-20 ביולי 2011 הוא מונה לסגן מפקד הצי האיטלקי. בהמשך אותה שנה הועבר לשמש כמפקד קבוצת הקרב האמפיבית הספרדית-איטלקית. בין אוגוסט לדצמבר 2012, הוא שימש כמפקד הכוח הבינלאומי שלחם בפיראטים בחופי סומליה. במאי 2015 הוא מונה בידי מועצת החוץ וההגנה של האיחוד האירופי למפקד "מבצע סופיה" נגד סחר בבני אדם בים התיכון. המשימה נמשכה עד ה-20 בפברואר 2020. ב-12 במרץ 2020 הוא מונה למפקד בתי הספר של הצי. ב-6 בנובמבר 2021 הוא נכנס לתפקיד מפקד הצי האיטלקי.
הערות שוליים

↑  Admiral Enrico Credendino new Chief of the Italian Navy
↑  France Hands Over Sea Command of EU Counter Piracy Naval Force to Italy.
↑  Immigrazione, dall'Ue via libera a missione anti scafisti. Comando italiano
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אתה הוא היקום

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  דיפאק צ'ופרה מנאס קאפאטוס
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ניו אייג'
 נושא:  פילוסופיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2017
 מספר עמודים:  171
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מודן
 תאריך:  2018
 תרגום:  דפנה לוי
 מספר עמודים:  279
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-0-307-88916-4
 
אתה הוא היקום (אנגלית: You Are The Universe) הוא ספר ניו אייג' פילוסופי, שנכתב על ידי דיפאק צ'ופרה בשיתוף עם מנאס קאפאטוס. הספר צולל אל תוך שאלות הנוגעות לקיום, הקיום האנושי, תודעה, מציאות ותפיסה. הוא יצא לאור לראשונה באנגלית ב-7 בפברואר 2017 והפך לרב-מכר על פי רשימת הניו יורק טיימס.