stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלך ואני (מחזמר)
עיבודים

המחזמר עובד לסרט קולנוע באותו השם בשנת 1956 בכיכובם של יול ברינר ודברה קר. הסרט זכה בחמישה פרסי אוסקר והיה מועמד לארבעה נוספים. ברינר זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, וקאר הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. איירין שאראף זכתה בפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר. את הסרט ביים וולטר לאנג (שהיה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר) עם כוריאוגרפיה מאת ג'רום רובינס. מארני ניקסון העניקה את קולה לאנה, וריטה מורנו גילמה את דמותה של טופטים. טרי סאונדרס, פטריק אדיארטה ומרטין בנסון גילמו את דמותיהם של ליידי טיאנג, צ'ולאלונגקורן והקרלהום (בהתאמה), תפקידים שגילמו קודם לכן על במת התיאטרון. כך גם הרקדנים יוריקו ודה לפה. אלן מבראי הופיע בתפקיד החדש של השגריר הבריטי, בעוד סר אדוארד רמזי (שהורד בדרגה לעוזרו של השגריר) גולם על ידי ג'פרי טון. התסריט של הסרט היה נאמן לגרסה הבימתית, אף על פי שירדו ממנו כמה שירים; הביקורות היו נלהבות. תומאס הישאק, בספרו The Rodgers and Hammerstein Encyclopedia, כתב: "מוסכם שסרט זה הוא העיבוד הקולנועי הטוב ביותר של מחזמר מאת ר. & ה". בתאילנד נקבע כי הסרט פוגעני כלפי המונרכיה שלהם, והחרימו הן את הסרט והן את המחזמר ב-1956.‏
סדרת טלוויזיה קומית ולא-מוזיקלית, בכיכובו של בריינר, עלתה לשידור בארצות הברית בשנת 1972 ב-CBS בוטלה באמצע העונה לאחר שידור 13 פרקים בלבד. עלילת הסדרה הייתה דומה לזו של המחזמר, תוך התמקדות ביחסים בין הדמויות הראשיות. סמנתה אגר גילמה את דמותה של אנה אוונס, עם בריאן טוצ'י בתפקיד צ'וללונגקורן, קי לוק בתפקיד הקראלהום, אריק שיי בתפקיד לואיס, ליסה לו בתפקיד ליידי תיאנג ורוזלינד צ'או בתפקיד הנסיכה סרינה. הפרק הראשון שודר ב-17 בספטמבר 1972, והאחרון שודר ב-31 בדצמבר 1972.‏ מרגרט לנדון לא הייתה מרוצה מהסדרה הזו והאשימה את המפיקים ב-"תיאורים לא מדויקים" של רכושה הספרותי; היא תבעה על הפרת זכויות יוצרים, אך לא זכתה.
Jerome Robbins' Broadway היה מופע Revue, בבימויו של ג'רום רובינס, שכלל סצנות רבות של כמה מהיצירות הפופולריות ביותר שהוצגו בברודוויי. המופע רץ מפברואר 1989 ועד ספטמבר 1990 וזכה בשישה פרסי טוני, לרבות פרס טוני למחזמר הטוב ביותר לשנת 1989. ההפקה כללה את השיר Shall We Dance ואת הבלט The Small House of Uncle Thomas עם סוזן קיקוצ'י בתפקיד אלייזה. הרקדנית יוריקו סייעה בשחזור הכוריאוגרפיה.
בשנת 1999 יצא עיבוד קולנועי של המחזמר לסרט אנימציה, אולם פרט לשימוש בחלק מהדמויות והשירים, עלילת הסרט איננה קשורה לגרסתם של רוג'רס והמרשטיין. בהיות הסרט מכוון לקהל צופים של ילדים, העיבוד כלל דמויות של בעלי חיים חביבים, לרבות דרקון. את קולותיהן של הדמויות דיבבו מירנדה ריצ'רדסון וכריסטיאן נול בתפקיד אנה, מרטין וידנוביץ' בתפקיד המלך, איאן ריצ'רדסון בתפקיד קראלהום ואדם ויילי בתפקיד לואי. היצ'אק לא אהב את הסרט, אך שיבח את השירה, והוסיף כי פיצוי אחד על הסרט הוא לשמוע את ברברה סטרייסנד שרה את מחרוזת השירים "I Have Dreamed",‏ "We Kiss in a Shadow" ו-"Something Wonderful", שנכללו באלבומה משנת 1985 באלבום "The Broadway Album" ואשר מושמעים על רקע כתוביות הסיום של הסרט. הוא הביע פליאה "שארגון רוג'רס והמרשטיין איפשר להפיק סרט זה" וציין ש"ילדים נהנו מהמלך ואני במשך חמישה עשורים מבלי להסתמך על דרקונים מרקדים". טד צ'אפין, נשיא הארגון, כינה את הסרט הטעות הגדולה ביותר שלו במתן אישור לעיבוד.
ביקורות ותגובות > הפקת ברודוויי המקורית

הביקורות שפורסמו לאחר ערב הפתיחה היו חיוביות מאוד. ריצ'רד ווטס מהניו יורק פוסט כינה זאת "ניצחון נוסף לזוג המאסטרים". המבקר ג'ון מייסון בראון כתב כי "הם עשו זאת שוב". מבקר הדרמה של הניו יורק טיימס ברוקס אטקינסון כתב: "הפעם רוג'רס והמרשטיין אינם פורצים דרכים חדשות, אבל הם אמנים מושלמים של המילה הכתובה והשירה בתיאטרון, והמלך ואני הוא מחזה מוזיקלי יפהפה וחביב". לא פחות נלהב היה ג'ון לרדנר מהניו יורקר שכתב: "אפילו אלה מאתנו שסבורים [שמחזות זמר של רוג'רס והמרשטיין הם] לא מספיק ברורים [בכל זאת] חייבים ליהנות מהאיכויות ומהמיומנויות שהמחברים והמפיקים שלהם הכניסו לתוכם". אוטיס גרנזי כתב בניו יורק הראלד טריביון כי "מחזות זמר ושחקנים בתפקידים ראשיים כבר לא יהיו שוב אותו הדבר אחרי ליל אמש ... יול בריינר מהווה דוגמה שיהיה קשה ללכת בעקבותיה ... [זה] כנראה המופע הטוב ביותר של העשור".
ביקורות ותגובות > הפקת לונדון המקורית

מאזן הדעות בין מבקרי ההפקה המקורית של לונדון היה בדרך כלל חיובי, עם כמה הסתייגויות. ב"האובזרבר" צפה אייבור בראון כי היצירה "תרוץ במשך מספר שנים בדורי ליין." המבקר האלמוני של ה"הטיימס" השווה את היצירה לגילברט וסאליבן: "מר רוג'רס מזכיר את סאליבן במספר מרגעיו של המלך, ומר המרשטיין עושה שימוש במיומנות רבה בהומור הגילברטיאני." ביקורת פחות חיובית פורסמה ב'דיילי אקספרס', בו ג'ון ברבר טען כי יצירה זו היא "The Mikado לעניים" וקבע כי מבין כל השחקנים, רק מיוריאל סמית' באמת יכולה לשיר.
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המקורית

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 | פרס טוני | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | זכייה |  |
| 1952 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | גרטרוד לורנס | זכייה |  |
| 1952 | פרס טוני | השחקן הטוב ביותר במחזמר | יול ברינר | זכייה |  |
| 1952 | פרס טוני | עיצוב התפאורה הטוב ביותר | ג'ו מיליצנר | זכייה |  |
| 1952 | פרס טוני | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | איירין שאראף | זכייה |  |
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המחודשת 1977

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1977 | Drama Desk Award | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 1977 | Drama Desk Award | השחקן הטוב ביותר במחזמר | יול ברינר | מועמדות |  |
| 1977 | Drama Desk Award | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | אנג'לה לאנסברי (1978) | מועמדות |  |
פרסים ומועמדויות > הפקת לונדון המחודשת 1979

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979 | פרס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | וירג'יניה מקקנה | זכייה |  |
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המחודשת 1985

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985 | פרס טוני | פרס טוני מיוחד | יול ברינר | זכייה |  |
| 1985 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | מרי בת' פיל | מועמדות |  |
| 1985 | פרס טוני | ניהול מוזיקלי הטוב ביותר במחזמר | מיטש לייגי | מועמדות |  |
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המחודשת 1996

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | פרס טוני | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר | זכייה |  |
| 1996 | פרס טוני | השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר | לו דיאמונד פיליפס | מועמדות |  |
| 1996 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטוב ביותר במחזמר | דונה מרפי | זכייה |  |
| 1996 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | ג'והי צ'וי | מועמדות |  |
| 1996 | פרס טוני | הבמאי הטוב ביותר במחזמר | כריסטופר רנשאו | מועמדות |  |
| 1996 | פרס טוני | עיצוב התפאורה הטוב ביותר | בריאן תומסון | זכייה |  |
| 1996 | פרס טוני | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | רוג'ר קירק | זכייה |  |
| 1996 | פרס טוני | עיצוב התאורה הטוב ביותר | נייג'ל לוינגס | מועמדות |  |
| 1996 | Drama Desk Award | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר | זכייה |  |
| 1996 | Drama Desk Award | השחקן הטוב ביותר במחזמר | לו דיאמונד פיליפס | מועמדות |  |
| 1996 | Drama Desk Award | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | דונה מרפי | מועמדות |  |
| 1996 | Drama Desk Award | הניהול המוזיקלי הטוב ביותר במחזמר | כריסטופר רנשאו | זכייה |  |
| 1996 | Drama Desk Award | עיצוב התפאורה הטוב ביותר | בריאן תומסון | זכייה |  |
| 1996 | Drama Desk Award | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | רוג'ר קירק | זכייה |  |
| 1996 | Drama Desk Award | עיצוב התאורה הטוב ביותר | נייג'ל לוינגס | מועמדות |  |
| 1996 | Theatre World Award | ג'והי צ'וי | ג'והי צ'וי | זכייה |  |
| 1996 | Theatre World Award | לו דיאמונד פיליפס | לו דיאמונד פיליפס | זכייה |  |
פרסים ומועמדויות > הפקת לונדון המחודשת 2000

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | פרס אוליבייה | ההפקה הטובה ביותר של מחזמר | ההפקה הטובה ביותר של מחזמר | מועמדות |  |
| 2001 | פרס אוליבייה | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | טיה וון יי קים | מועמדות |  |
| 2001 | פרס אוליבייה | עיצוב התפאורה הטוב ביותר במחזמר | בריאן תומסון | מועמדות |  |
| 2001 | פרס אוליבייה | עיצוב התלבושות הטוב ביותר במחזמר | רוג'ר קירק | מועמדות |  |
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המחודשת 2015

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | פרס טוני | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר | זכייה |  |
| 2015 | פרס טוני | השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר | קן ואטאנבה | מועמדות |  |
| 2015 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | קלי או'הרה | זכייה |  |
| 2015 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | רות'י אן מיילס | זכייה |  |
| 2015 | פרס טוני | הבמאי הטוב ביותר במחזמר | בארטלט שר | מועמדות |  |
| 2015 | פרס טוני | עיצוב התפאורה הטוב ביותר במחזמר | מיכאל ירגן | מועמדות |  |
| 2015 | פרס טוני | עיצוב התלבושות הטוב ביותר במחזמר | קתרין זובר | זכייה |  |
| 2015 | פרס טוני | עיצוב התאורה הטוב ביותר במחזמר | דונלד הולדר | מועמדות |  |
| 2015 | פרס טוני | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר במחזמר | כריסטופר גאטלי | מועמדות |  |
| 2015 | Drama Desk Award | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר | זכייה |  |
| 2015 | Drama Desk Award | עיצוב הקול הטוב ביותר | סקוט לרר | מועמדות |  |
לקריאה נוספת

Rodgers, Richard. Musical Stages: An Autobiography. Jefferson, N.C. Da Capo Press, 2002 reprint of 1975 edition. ISBN 978-0-306-81134-0.
Ponti, Carla. The Musical Representation of Asian Characters in the Musicals of Richard Rodgers, University of California: San Diego, 2010.
לקריאה נוספת > ביבליוגרפיה

Block, Geoffrey (ed.)  The Richard Rodgers Reader. New York: Oxford University Press (US), 2006. ISBN 978-0-19-531343-7.
Bloom, Ken and Vlastnik, Frank. Broadway Musicals: The 101 Greatest Shows of All Time. New York: Black Dog & Leventhal Publishers, 2004. ISBN 978-1-57912-390-1.
Capua, Michelangelo. Yul Brynner: A Biography, Jefferson, N.C.: McFarland & Co. Inc., 2006; ISBN 978-0-7864-2461-0.
Fordin, Hugh. Getting to Know Him: A Biography of Oscar Hammerstein II. Jefferson, N.C.: Da Capo Press, 1995 reprint of 1986 edition. ISBN 978-0-306-80668-1.
Green, Stanley. "Encyclopedia of the Musical Theatre. Jefferson, N.C.: Da Capo Press, 1980. ISBN 978-0-306-80113-6.
Hammerstein, Oscar Andrew. The Hammersteins: A Musical Theatre Family. New York: Black Dog & Leventhal Publishers, 2010. ISBN 978-1-57912-846-3.
Hischak, Thomas S.  The Rodgers and Hammerstein Encyclopedia. Westport, Conn.: Greenwood Publishing Group, 2007. ISBN 978-0-313-34140-3.
Hyland, William G. Richard Rodgers. New Haven, Conn.: Yale University Press, 1998. ISBN 978-0-300-07115-3.
Ma, Sheng-mei. "Rodgers and Hammerstein's 'Chopsticks' musicals". Literature/Film Quarterly, Vol. 31, Number 1 (2003), pp. 17–26.
Mordden, Ethan. Rodgers & Hammerstein. New York: Harry N. Abrams, Inc., 1992. ISBN 978-0-8109-1567-1.
Morgan, Susan. Bombay Anna: The Real Story and Remarkable Adventures of the King and I Governess, Berkeley, Cal.: University of California Press, 2008; ISBN 978-0-520-25226-4.
Morley, Sheridan, Gertrude Lawrence. New York: McGraw-Hill, 1981. ISBN 978-0-07-043149-2.
Nolan, Frederick.  The Sound of Their Music: The Story of Rodgers and Hammerstein. Cambridge, Mass.: Applause Theatre and Cinema Books, 2002. ISBN 978-1-55783-473-7.
Secrest, Meryle. Somewhere for Me: A Biography of Richard Rodgers. Cambridge, Mass.: Applause Theatre and Cinema Books, 2001. ISBN 978-1-55783-581-9.
פשמרגה

| --- | --- |

דגל כורדיסטן שבו פשמרגה משתמשים כסמל
 פרטים
 מדינה:  עיראק עיראק
 שיוך:  כורדיסטן העיראקית כורדיסטן העיראקית
 סוג:  צבא יבשה
 בסיס האם:  עיראקארביל, עיראק
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־22 שנים) 
 מלחמות:  המערכה בקווקז במלחמת העולם הראשונה, מלחמת המפרץ, מלחמת עיראק, מלחמת איראן-עיראק, המלחמה הטורקית–כורדית הראשונה, מלחמת האזרחים בסוריה 
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  מסעוד בארזאני 
 מפקדים:  מוסטפא בארזאני ג'לאל טאלבאני מסעוד בארזאני (נוכחי)
 
מחמוד ברזאנג'י (1919), המנהיג הראשון של הפשמרגה.
פֶּשְׁמֶרגֶה (בכורדית: Pêşmerge) הוא כינוי ללוחמים כורדים. הפירוש המילולי בכורדית הוא: פש = אחרי, מרג = המוות (או אלו העוקבים את המוות). "הפשמרגה הכורדית" הן מיליציות כורדיות שקמו בתחילת שנות ה-30 של המאה העשרים לאחר נפילת האימפריה העות'מאנית ודעיכת שלטון השושלת הקאג'ארית באיראן, אשר שלטו יחדיו באזור. הפשמרגה הכורדית מכילה נשים לוחמות בשורותיה. עבור כורדים המושג פשמרגה מייצג כל מי שמוכן להילחם עבור זכויותיהם.
ללוחמי הפשמרגה יצא שם של לוחמים נועזים, מסודרים ואפקטיביים, אשר נותנים בפועל הגנה לכל המעוניין בכך, כולל מספר מיעוטים החיים באזוריהם אוכלוסייה כורדית. הכורדים ושאר מיעוטים סובלים לעיתים קרובות מיחס עוין מהשלטונות, יחס זה כולל אפליה חברתית ולפעמים גם פוגרומים אלימים.
הפשמרגה היו חלק פעיל בלכידת סדאם חוסיין במהלך הפלישה האמריקאית לעיראק. וכן תפסו שליח אישי של בן לאדן ב-2004, מעשה אשר הוביל בסופו של דבר את ה-CIA ללכידתו.
פשמרגה הוא כיום גם השם הרשמי של הכוחות המזוינים של הממשלה האזורית של כורדיסטן (Kurdistan Regional Government או KRG) באזורים בהם ישנה אוטונומיה כורדית.
ב-2014 בעקבות מתקפה של המדינה האסלאמית על כורדיסטן העיראקית, הפשמרגה וכוחות צבאיים כורדים נוספים ממדינות שכנות החלו במלחמה נגד המדינה האסלאמית בשטחי עיראק וסוריה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
היסטוריה > כוחות כורדיים במלחמת העולם הראשונה

במהלך מלחמת העולם הראשונה, שרתו כוחות כורדיים ביחידות של כוחות סדירים ומילואים בצבא העות'מאני. הכורדים היוו רוב בארמייה התשיעית וסיפקו חיילים לקרבות רבים וכן ליחידות פרשים. כוחות אלו, יחד עם ניסיונם והיכרותם עם השטח היוו משקל בקרבות במזרח האימפריה העות'מאנית.
פשמרגה בעיראק > פשמרגה בעיראק המודרנית (1958–2003)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פשמרגה בעיראק > פשמרגה בעיראק החדשה (מ-2003 ואילך)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הארגון פעל באופן נרחב בעיראק ובסוריה בתמיכתן של ארצות הברית, צרפת, וגרמניה. ישראל סייעה לארגון על ידי שליחת תחמושת והארגון הצליח לפגוע בדאעש.
ראו גם

היחידות להגנת העם
| כוחות צבאיים בעולם הערבי |
| --- | --- | --- |
| מדינות ריבוניות | אלג'יריה אלג'יריה • בחריין בחריין • קומורו קומורו • ג'יבוטי ג'יבוטי • מצרים מצרים • עיראק עיראק • ירדן ירדן • כווית כווית • לבנון לבנון • לוב לוב • מאוריטניה מאוריטניה • מרוקו מרוקו • עומאן עומאן • קטר (מדינה) קטר • ערב הסעודית ערב הסעודית • סומליה סומליה • סודאן סודאן • סוריה סוריה • תוניסיה תוניסיה • איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות • תימן תימן • צ'אד צ'אד |  |
| מדינות עם הכרה מוגבלת | הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית • רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית הרפובליקה הדמוקרטית הערבית הסהראווית • סומלילנד סומלילנד |  |
| כוחות מזוינים אזוריים אוטונומיים | פשמרגה |  |
| שחקנים משמעותיים אחרים | המדינה האסלאמית המדינה האסלאמית • חמאס חמאס • חזבאללה חזבאללה • חות'ים חות'ים • היחידות להגנת העם |  |
לוחמי פשמרגה מודרניים במערכה מול דאעש בגבול סוריה
וילהלם אהם

| --- | --- |

וילהלם אהם, שני מימין. 7 באוקטובר 1979
 לידה:  30 באוגוסט 1918 פולה, האימפריה האוסטרו הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  9 באוגוסט 2009 (בגיל 90) רוסטוק, גרמניה גרמניה
 מקום קבורה:  רוסטוק 
 מדינה:  גרמניה, גרמניה המזרחית 
 השתייכות:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית
 תקופת הפעילות:  1939–1945,   1950 – 1987
 דרגה:  אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד הצי של גרמניה המזרחית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 מסדר קרל מרקס  מסדר ההצטיינות הפטריוטי  עיטור העמל  מסדר שרנהורסט 
 
וילהלם אהם (בגרמנית: Wilhelm Ehm‏; 30 באוגוסט 1918 – 9 באוגוסט 2009) היה איש צבא מזרח גרמני. כיהן כמפקד הצי של גרמניה המזרחית בשנים 1959 - 1961 וב-1963 - 1987
ביוגרפיה

נולד בעיר פולה שלחופי הים האדריאטי במשפחתו של נגד בצי אוסטרו-הונגרי. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה חזרה משפחת אהם לעיר הולדתו של אב המשפחה - קומוטאו בחבל הסודטים (כיום חומוטוב במחוז אוסטי נד לבם  בצ'כיה). העיר הפכה לחלק מצ'כוסלובקיה בעקבות התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית. בקומוטאו וילהלם אהם למד בבית ספר מקצועי, בו הוכשר להיות חשמלאי וטכנאי רדיו.
ב-1938, בעקבות הסכם מינכן סופחה העיר קומוטאו יחד עם כל חבל הסודטים אל גרמניה הנאצית. וילהלם אהם הפך לאזרח גרמני ובתחילת 1939 גויס לשירות חובה בצי הגרמני. אהם שירת כטכנאי מכשירי קשר ביחידות העורפיות של הצי, תחילה בצרפת הכבושה ולאחר מכן בשטחי ברית המועצות. בסוף המלחמה נפל בשבי בכיס קורלנד. היה אסיר במשך שנתיים במחנה שבויים באזור קרליה. במהלך השהות במחנה שבויים היה פעיל בוועד אנטי-פשיסטי של המחנה.
לאחר שחרור מן השבי עבר למזרח גרמניה. עם שובו לגרמניה התקבל כחבר במפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. הוא התקדם מהר בתוך המפלגה - כבר אחרי שנה היה ראש סניף המפלגה בריגן. ב-1950 עבר לשרת במשטרה הימית שזה עתה קמה. הוא שירת כקצין קשר במפקדת המשטרה הימית. בשנת 1954 מונה לסגן ראש המטה ששל המשטרה הימית. ב-1956, עם כינון צבא העם הלאומי, הפכה המשטרה הימית לזרוע הים של הצבא ווילהלם אהם הפך לראש המטה של הצי החדש. ב-1958 הוא מונה לסגן מפקד הצי וב-1 באוגוסט 1959 הועלה לדרגת קונטר-אדמירל ומונה למפקד הצי. הוא מילא את התפקיד במשך שנתיים. בתחילת 1961 יצא ללימודים באקדמיה צבאית של הצי הסובייטי בלנינגרד.
ב-1963, לאחר שובו מהלימודים בברית המוצעות מונה חזרה לתפקיד מפקד הצי. ב-1964 הוא הועלה לדרגת ויצה-אדמירל. ב-1972, במקביל לתפקידו כ מפקד הצי, מונה גם לסגן שר ההגנה של גרמניה המזרחית. ב-1977 הועלה לדרגת אדמירל. אהם פיקד על הצי של מזרח גרמניה עד לנובמבר 1987, אז פרש לגמלאות.
לאחר איחוד גרמניה מחדש ניסו להעמידו לדין בהאשמת מתן פקודות בלתי חוקיות על הרג הנמלטים דרך הגבול בין שתי הגרמניות. בסופו של דבר הוחלט לא להעמידו לדין מסיבות בריאותיות.
וילהלם אהם מת בביתו ברוסטוק ב-9 באוגוסט 2009.
דומנטאס סאבוניס

דומנטאס סאבוניס (בליטאית: Domantas Sabonis; נולד ב-3 במאי 1996) הוא כדורסלן ליטאי-אמריקאי יהודי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת סקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA.
נעורים וקריירת מכללות

סאבוניס, בנו של כדורסלן נבחרות ברית המועצות וליטא ארווידאס סאבוניס, נולד בפורטלנד, בעת שאביו שיחק במדי פורטלנד טרייל בלייזרס.
כשהיה בן 16 בלבד הצטרף לקבוצת אוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק אימון מול ציבונה זאגרב ב-5 בספטמבר 2012. בהמשך העונה הושאל לקליניקאס רינקון אקסארקייה מהליגה השנייה. ב-2013 שב למאלגה, וערך את משחק הבכורה שלו בליגה הספרדית במשחק מול אסטודיאנטס מדריד ב-13 באוקטובר 2013, בו היה שחקן חמישייה, וגם היה לשחקן הצעיר ביותר ששיחק במדי מאלגה במשחק רשמי. ב-18 באוקטובר 2013 ערך את משחק הבכורה שלו ביורוליג, במשחק מול אולימפיאקוס. במקביל, שיחק בקבוצת הנוער של מאלגה, שהעפילה לגמר ליגת הנוער הספרדית, והפסידה לריאל מדריד.
במהלך התקופה בה שיחק במאלגה, לא קיבל סאבוניס שכר, כדי שיוכל להצטרף לליגת המכללות. בעונת 2014/2015 הצטרף לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת גונזגה, מאזור החוף המערבי של ליגת המכללות. במהלך העונה הראשונה שלו במדי הקבוצה קלע 9.7 נקודות בממוצע למשחק (באחוזי קליעה של 66.8% מהשדה) וקלט 7.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של אזור החוף המערבי ולחמישייה הראשונה של שחקני השנה הראשונה ("Freshmen").
קריירה ב-NBA

סאבוניס נבחר בבחירה ה-11 של דראפט ה-NBA‏ 2016 על ידי אורלנדו מג'יק, ומיד נשלח בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, יחד עם ויקטור אולדיפו וארסאן אילייסובה, תמורת סרז' איבקה. בעונתו היחידה עם הת'אנדר פתח ב-66 משחקים, וקלע 5.9 נקודות בממוצע למשחק.
בסיום עונת הרוקי שלו נשלח סאבוניס בטרייד לאינדיאנה פייסרס, יחד עם ויקטור אולדיפו, בתמורה לפול ג'ורג'. באוקטובר 2019 חתם על הארכת חוזה באינדיאנה ל-4 עונות נוספות, החל מעונת 2020/2021, עבור כ-77 מיליון דולר. ב-19 בינואר 2020 השיג את הטריפל דאבל הראשון בקריירה שלו, כאשר קלע 22 נקודות, אסף 15 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים בניצחון מול דנוור נאגטס. שבעה ימים לאחר מכן שחזר את ההישג, עם 27 נקודות, 14 ריבאונדים ו-11 אסיסטים בהפסד הפייסרס מול פורטלנד טרייל בלייזרס, ועד לסיום העונה רשם שני טריפל דאבלים נוספים. באותה עונה נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, ורשם ממוצעים של 18.5 נקודות, 12.4 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים למשחק. בשל מחלת החיתולית הכפית בכף רגלו השמאלית, נאלץ להחמיץ את פלייאוף 2020, בו הודחה אינדיאנה בסיבוב הראשון, על ידי מיאמי היט.
בפברואר 2022 הועבר סאבוניס בטרייד לסקרמנטו קינגס תמורת טייריס האליברטון.
בתאריך 26 במרץ 2024 שבר את שיא הדאבל דאבלים הרצופים, כשהיה לשחקן הראשון ב-NBA שהגיע לדאבל דאבל ב-54 משחקים רצופים.
נבחרות ליטא

סאבוניס שיחק במדי נבחרת ליטא באליפות אירופה עד גיל 16 שנערכה בליטא ובלטביה ב-2012, בו סיימה הנבחרת במקום ה-11. סאבוניס היה הריבאונדר המצטיין של הטורניר, עם 14.4 ריבאונדים בממוצע למשחק, ואף רשם נתון יוצא דופן של 27 ריבאונדים במשחק בודד, מול נבחרת פולין. בנוסף, דורג שני בטורניר באחוזי קליעה מהשדה (58.3%), שלישי בסחיטת עבירות (6.1) וחמישי בחסימות (1.4). בארבעה משחקים מתוך שבעה סיים עם דאבל דאבל, ובשלושת הנותרים היו חסרים לו נקודה אחת או ריבאונד אחד כדי לרשום דאבל דאבל גם בהם.
ב-2013 היה השחקן היחיד יליד 1996 בנבחרת ליטא עד גיל 18, באליפות אירופה לגילאים אלו שנערכו בלטביה. הנבחרת סיימה במקום החמישי, וגם בטורניר זה היה סאבוניס הריבאונדר המצטיין, עם 11.4 למשחק. בנוסף, דורג במקום השלישי באחוזים מהשדה (55.4%) ושמיני בנקודות למשחק (14.0). בשישה מתוך תשעה משחקים סיים עם דאבל דאבל, ובמשחק השיא שלו מול סרביה, קלע 22 נקודות וקלט 22 ריבאונדים.
ב-2014 שוב השתתף סאבוניס באליפות אירופה עד גיל 18, שנערכה באותה שנה בקוניה, ובה סיימה ליטא במקום השלישי. הוא קלע בטורניר זה 15.9 נקודות בממוצע למשחק, וקלט 12 ריבאונדים, נתון שהספיק לו הפעם רק למקום השני בטורניר. כן דורג במקום הרביעי באחוזים מהשדה (54.7%) ובסחיטת עבירות (5.4 בממוצע למשחק), אך גם באיבודי כדור (3.2). גם בטורניר זה סיים שישה משחקים מתוך תשעה עם דאבל דאבל.
בשנת 2015 היה סאבוניס לצעיר השחקנים בנבחרת ליטא עד גיל 20 באליפות אירופה שנערכה באיטליה, בה סיימה במקום השביעי. הוא קלע בטורניר זה 11.5 נקודות בממוצע למשחק, ודורג ראשון במספר הריבאונדים - 13.24 בממוצע למשחק. במשחק השיא שלו, מול נבחרת אוקראינה, רשם שיא טורניר של 28 ריבאונדים, קלע 18 נקודות ומסר 6 אסיסטים. הוא סיים חמישה משחקים מתוך עשרה עם דאבל דאבל.
מאז 2014, נכלל סאבוניס בסגל הרחב של נבחרת ליטא, אך רק ב-29 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה, במשחק אימון מול נבחרת אוסטרליה.
חיים אישיים

סאבוניס נשוי לשושנה רוזן, יהודיה-אמריקאית, ולהם בן ובת. חתונתם של הזוג נערכה על ידי רב והמשפחה שומרת שבת ומקפידה על אוכל כשר. סאבוניס עצמו אף עובר הליך גיור.
ב-31 בינואר 2024, בזמן מלחמת חרבות ברזל, נפגש סאבוניס עם ילדים מעוטף עזה וחילק להם מתנות ומזכרות, לדבריו, עשה זאת כחלק מהיותו יהודי.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | אוקלהומה | 81 | 66 | 20.1 | 0.399 | 0.321 | 0.657 | 3.6 | 1.0 | 0.5 | 0.4 | 5.9 |
| 2017/2018 | אינדיאנה | 74 | 19 | 24.5 | 0.514 | 0.351 | 0.750 | 7.7 | 2.0 | 0.5 | 0.4 | 11.6 |
| 2018/2019 | אינדיאנה | 74 | 5 | 24.8 | 0.590 | 0.529 | 0.715 | 9.3 | 2.9 | 0.6 | 0.4 | 14.1 |
| 2019/2020 | אינדיאנה | 62 | 62 | 34.8 | 0.540 | 0.254 | 0.723 | 12.4 | 5.0 | 0.8 | 0.5 | 18.5 |
| 2020/2021 | אינדיאנה | 62 | 62 | 36.0 | 0.535 | 0.321 | 0.732 | 12.0 | 6.7 | 1.2 | 0.5 | 20.3 |
| 2021/2022 | אינדיאנה | 47 | 46 | 34.7 | 0.580 | 0.324 | 0.740 | 12.1 | 5.0 | 1.0 | 0.5 | 18.9 |
| 2021/2022 | סקרמנטו | 15 | 15 | 33.6 | 0.554 | 0.235 | 0.743 | 12.3 | 5.8 | 0.9 | 0.3 | 18.9 |
| 2022/2023 | סקרמנטו | 79 | 79 | 34.6 | 0.615 | 0.373 | 0.742 | 12.3 | 7.3 | 0.8 | 0.5 | 19.1 |
| 2023/2024 | סקרמנטו | 82 | 82 | 35.7 | 0.594 | 0.379 | 0.704 | 13.7 | 8.2 | 0.9 | 0.6 | 19.4 |
| קריירה |  | 576 | 436 | 30.3 | 0.556 | 0.332 | 0.726 | 10.3 | 4.8 | 0.8 | 0.5 | 15.7 |
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | אוקלהומה | 2 | 0 | 3.0 | 0.000 | 0.000 | 1.000 | 1.0 | 0.0 | 0.5 | 0.5 | 2.0 |
| 2017/2018 | אינדיאנה | 7 | 0 | 23.7 | 0.581 | 0.143 | 0.778 | 4.6 | 0.7 | 0.1 | 0.3 | 12.4 |
| 2018/2019 | אינדיאנה | 4 | 0 | 24.0 | 0.414 | 0.250 | 0.643 | 7.3 | 4.0 | 0.8 | 0.3 | 8.5 |
| 2022/2023 | סקרמנטו | 7 | 7 | 34.7 | 0.495 | 0.200 | 0.571 | 11.0 | 4.7 | 1.4 | 0.9 | 16.4 |
| קריירה |  | 20 | 7 | 25.6 | 0.503 | 0.176 | 0.672 | 7.0 | 2.7 | 0.8 | 0.5 | 12.0 |
הערות שוליים

↑  איבקה נשלח בטרייד לאורלנדו, באתר bleacherreport.com,‏ 24 ביוני 2016
↑  אינדיאנה מצרפת את אולדיפו וסאבוניס, באתר הקבוצה, 6 ביולי 2017
↑  סאבוניס מסכם על הארכת חוזה באינדיאנה, באתר ESPN,‏ 21 באוקטובר 2019
↑  סאבוניס חוזר לבועה באורלנדו, באתר cbssports.com,‏ 22 באוגוסט 2020
↑  54 דאבל דאבלים רצופים: שיא NBA מודרני לדומנטאס סאבוניס, באתר ערוץ הספורט, 26 במרץ 2024
↑  לא נוסע בשבת ושומר כשרות: דומנטאס סאבוניס עובר הליך גיור, באתר וואלה, 14 באפריל 2023
↑  "אוהב יהדות": תהליך הגיור של דומנטאס סאבוניס, באתר ערוץ הספורט, 14 באפריל 2023
↑  יואב מודעי, ‏דומנטאס סאבוניס נפגש עם ילדים מעוטף עזה, באתר ערוץ הספורט, 2 בפברואר 2024