stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דירק וולקרטסון קורנהרט

| --- | --- |

דיוקן דירק קורנהרט מאת קורנליס ואן הארלם (אנ')
 לידה:  1522 אמסטרדם, רוזנות הולנד, ארצות השפלה ההבסבורגיות 
 פטירה:  29 באוקטובר 1590 (בגיל 68 בערך) חאודה, הרפובליקה ההולנדית 
 פעילות בולטת:  כתיבה, פילוסופיה, תאולוגיה, חריטה
 
"קרל החמישי כובש את תוניסיה", אחד מסדרת הדפסים שניסח המסקרק ונחרט על ידי קורנהרט.
דִירְק ווֹלְקֶרְטְסוֹן קוֹרְנְהֶרְט (בהולנדית: Dirck Volckertszoon Coornhert‏; 1522, אמסטרדם – 29 באוקטובר 1590, חאודה) היה סופר, פילוסוף, מתרגם, פוליטיקאי, תאולוג ואמן הולנדי. קורנהרט נחשב לעיתים קרובות לאבי המלומדות של הרנסאנס ההולנדי.
ביוגרפיה

קורנהרט היה בנו הצעיר של וולקרט קורנהרט, סוחר בדים מאמסטרדם. בילדותו בילה מספר שנים בספרד ובפורטוגל. בשובו הביתה, הוא נושל מהירושה בצוואת אביו בשנת 1539, בשל נישואיו עם קורנליה (נילטיה) סימונס (Cornelia (Neeltje) Simons), אצילה נטולת נדוניה מהארלם (הולנד), שאחותה הייתה אנה סימונסדר, פילגשו של ריינוד השלישי ואן ברדרודה (אנ'), רוזן ברדרודה (אנ'). הוא היה רק בן שבע עשרה, והיא הייתה מבוגרת ממנו בשתים עשרה שנים. דרך גיסתו, הוא הפך למאיורדומו (אנ') (רב המשרתים) של ריינוד בטירתו בוויאנן (אנ') לזמן קצר. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1541, הוא קנה מאנה ובעלה יאן בית בעיר הולדתה של אשתו, הארלם. אף על פי שהתחיל לעבוד אצל ריינוד, הוא גר ליד בית הספר שבו לימדו יצירות קלאסיות ואמנות מוזמנת. מארטן ואן המסקרק (אנ') בדיוק חזר מאיטליה והרשים את קורנהרט בעבודתו. קורנהרט הפך לחרט על נחושת, ויצר עבודות בשיתוף עם המסקרק שהפכו פופולריים.
לאחר שלמד לטינית ב-1552, פרסם קורנהרט תרגומים להולנדית מכתבים של קיקרו, סנקה ובואתיוס. התרגום שלו משנת 1562 לשנים עשר הספרים הראשונים של האודיסאה של הומרוס הוא אחת היצירות המרכזיות הראשונות של שירת הרנסאנס ההולנדית. הוא מונה למזכיר העיר הארלם (1562) ולבורגומסטר (אנ') (ראש העירייה) (1564). הוא הצטרף בלהט למאבק נגד השלטון הספרדי, הוא ערך את המניפסט של וילם הראשון, נסיך אורנז' (1566).
נכלא בהאג ב-1568, הוא ברח לקלווה, שם התפרנס מאמנותו. נקרא לדגל בשנת 1572, הוא היה לזמן קצר מזכיר המדינה של הרפובליקה ההולנדית; סלידתו מאלימות צבאית הובילה אותו לשוב לקלווה, שם המשיך וילם להשתמש בשירותיו ובכישרון הכתיבה שלו. אולי בהשראת תקופתו בכלא, הוא כתב ספר "בופנטכט" (Boeventucht, משמעת נוכלת) על הסיבות לפשע עם רעיונות לשיטות הומניות יותר של ענישה ותיקון.
תאולוגיה

קורנהרט היה מפורסם גם כתאולוג. בגיל 30, לאחר שהתעניין בתאולוגיה, והיה מעוניין לקרוא את כתביו של אוגוסטינוס הקדוש, הוא החל ללמוד לטינית. הוא נכנס למחלוקת גם עם הקתולים וגם עם הרפורמים (אנ'), עם שניהם סירב להשתתף בטקס האוכריסטיה. רפורמים, אמר, היו לצערו מבוקשים, אבל אלה שכינו עצמם כאלה לא היו מהסוג שהכנסייה דרשה; מה שהיה צריך זה שליחים בהשראה ישירה מהשמים. עד שישלחו כאלה, הוא המליץ לכל הכנסיות להצטרף יחד לקהילה לא דוגמטית. קורנהרט כתב ושאף למען סובלנות, התנגד לעונש מוות לאפיקורסים. הוא מתח ביקורת על הקטכיזם של היידלברג (אנ'), שהיה האורים והתומים ברפובליקה ההולנדית. יאקובוס ארמיניוס (אנ'), שהתבקש להפריך את דעותיו נשבה על ידי טיעוניו.
תלמידים

לפי המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות (RKD), תלמידיו היו הנדריק חולציוס (אנ'), פיליפ גאל (אנ') וקורנליס קורט (אנ').
יצירות

בנוסף למניפסט משנת 1566, כתב קורנהרט חיבור נגד עונש מוות לאפיקורסים. חוברת התומכת במרד המחוזות המאוחדים, הקדמה לדקדוק ההולנדי שפרסם אגודת הרטוריקנים של אמסטרדם, ומספר שירים, ביניהם. לטענת רבים, השיר הפופולרי, שירו של וילהלמוס. אחרים, לעומת זאת, ייחסו זאת לפיליפ ואן מרניקס (אנ'). ב-1586 כתב את יצירת המופת המקורית שלו, ה-Zedekunst ("אמנות האתיקה").
עד מותו ב-1590, התרגום ההולנדי שלו לברית החדשה (בעקבות הגרסה הלטינית של ארסמוס מרוטרדם) לא הושלם. יצירותיו שנאספו, בפרוזה ובחרוזים, פורסמו ב-1630 בשלושה כרכים.
אייזק דיזראלי כינה אותו "אחד מאבות הספרות ההולנדית (אנ'), ואפילו של האומנויות שלהם".
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  1911 Encyclopædia Britannica/Coornhert, Dirck Volckertszoon
↑  Biography of Coornhert by Ilja M. Veldman, Zutphen, 1989, in the Digital library for Dutch literature (with prints)
↑  Dirck Volckertsz. Coornhert in the RKD
1 2  D'Israeli, Isaac (1834). Curiosities of Literature. p. 14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277586205171  PLWABN: 9810576201605606  AAG: 918  BIBSYS: 90699680  BNE: XX1398008  BnF: cb11897597t (data)  BPN: 43039099  CiNii: DA06027462  GND: 118874195  ICCU: BVEV010463  ISNI: 0000 0001 2136 0759  KulturNav: 91239fd8-834e-43f2-bd6f-b5ad0f057885  LCCN: n85310127  NKC: xx0217872  NLA: 61539362  NTA: 069029911  RERO: 02-A000044037  RKD: 18183  SELIBR: 200514  SNAC: w6w773p5  SUDOC: 026798220  Trove: 1710851  ULAN: 500030183  VcBA: 495/119764  VIAF: 62346432   WorldCat (עם VIAF): 62346432
דיוניסיס סבופולוס

| --- | --- |
צילום מ- 2007
 לידה:  2 בדצמבר 1944 (בן 79) סלוניקי, יוון 
 מוקד פעילות:  יוון 
 תקופת הפעילות:  מ-1964 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אריסטוטלס של סלוניקי 
 סוגה:  מוזיקה יוונית מסורתית, לאיקו, Greek rock, אנטקנו, רמבטיקו 
 שפה מועדפת:  יוונית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Sirius 
 בן או בת זוג:  Aspasia Arapidou (1967–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד (24 בנובמבר 2017) 
 www.savvopoulos.net
 פרופיל ב-IMDb
 
דיוניסיס סבופולוס (ביוונית: Διονύσης Σαββόπουλος, נולד ב-2 בדצמבר 1944 בתסלוניקי) הוא
זמר-יוצר יווני בתחום מוזיקת רוק, לאיקי ורבטיקו.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

סבופולוס נולד בתסלוניקי בשנת 1944 כבן השני של משפחה מן המעמד הבינוני. הוא התקבל ללימודי משפטים אוניברסיטת אריסטוטליס בעיר, אחרי השנה הראשונה, ב-1963, דעותיו הפוליטיות ומשיכתו למוזיקה גרמו לריב עם אביו ולעזיבתו את הלימודים.
הוא נסע בטרמפ על משאית לאתונה והתפרנס שם מעבודות מזדמנות, בין השאר, כמודל לסטודנטים בבית הספר לאמנות וכעיתונאי.
ביוגרפיה > הקריירה המוזיקלית

באותה תקופה החל לשיר ולנגן בגיטרה במועדוני לילה ושמו נקשר ל"גל היווני החדש" במוזיקה הקלה בארצו. הוא לא הצטיין בקולו אלא במיוחד בכישרון לכתיבת שירים ומנגינות. אלכוס פציפאס, מנהל חברת ההקלטות LYRA שנודעה בקידום היצירות מן הגל היווני החדש החתים אותו על חוזה.
סבופולוס הקליט עבור חברה זו עד שנת 1983.
המוזיקה שלו היא בעיקר בתחום הרוק, הלאיקו והרבטיקו.
אלבום הבכורה של סבופולוס בשנת 1966 היה "טו פורטיגו" (המשאית - רמז לאופן הגעתו לאתונה). על אף הבקורות החיוביות, האלבום לא הצליח להימכר ביותר מ-3000 עותקים.
לרוב כתב סבופולוס לעצמו גם את המלים וגם את הלחנים, אולם שיתף פעולה גם עם מוזיקאים אחרים כמו אלפתריה ארווניטאקי, אלקינואוס יואנידיס, מלינה קאנה וניקוס פאפאזולו. האלבום שלו "באלוס" (Μπάλλος) כולל ביצועי ביוונית של השיר "All Along the Watchtower" של בוב דילן, תחת הכותרת Ο παλιάτσος κι ο ληστής - (או פליאצוס קה אי ליסטיס), כלומר "הליצן והגנב".
סבופולוס היה אמן מגויס פוליטית. ב-1967 הוא נעצר פעם והוכה על ידי משטרת הכת הצבאית שהשתלטה על יוון בשנים 1967–1974.
האלבום "ורמיקו פסומי" (Βρώμικο Ψωμί - לחם מלוכלך) הפך גם כן לקלאסיקה בגלל הטקסטים הבקורתיים כלפי המשטר והמיזוג בין מוזיקה יוונית לסגנון מושפע מפרנק זאפה. מכיוון שהמסרים הבקורתיים בטקסטים שלו היו מעורפלים ולא לגמרי גלויים, היה סבופולוס אחד מאמני המחאה המעטים שהורשו להופיע תחת שלטון הכת הצבאית. גרסתו לשיר "דיר-לה-דה" הייתה אף היא אקט של מחאה פוליטית נגד המשטר הצבאי, שעודד אמנים שהזדהו איתו להקליט שירי עם אחרים, כדרך להתחבב על האזרחים.
במועדון "קיתארו" התחיל שיתוף פעולה פורה בין להקתו של סבופולוס "בורבוליה" ("Μπουρμπούλια" ) והזמר, המלחין והפזמונאי פבלוס סידירופולוס. הם יצרו ביחד את האלבום "או דאמיס או ליסטיס" ("Ο Ντάμης ο Ληστής - דאמיס הגנב) שפורסם אחרי נפילת הדיקטטורה הצבאית, בכותרת "או דאמיס או סקלירוס" ( O Ντάμης ο σκληρός- דאמיס החזק). הם שיתפו פעולה עד שנת 1974 בין היתר, במיזוגים בין המוזיקה היוונית ומוזיקת רוק.
למרבית שיריו כתב בעצמו את המלים והמנגינה. בשנים האחרונות עבר חזרה בתשובה מתוקשרת לחיק הכנסייה האורתודוקסית של יוון, המשיך להופיע כזמר אך הפחית את פעילותו כיוצר.
הוא הקדיש תשומת לב מיוחדת למוזיקת הצוענים ביוון ולהשפעתה על מוזיקת העם היוונית. בשנות ה-1980 המאוחרות עמד לזמן קצר בראש חברת ההקלטות לירה.
אמנים אירופיים כמו וולף בירמן (גרמניה), לואיז לאק (קטלוניה) או דגורי (איטליה), ביצעו משיריו. סבופולוס הלחין מוזיקה לסרטים, לטלוויזיה ולתיאטרון.
את השיר "אודה לגאורגיוס קאראיסקקיס" הקדיש לחייל סולומוס סולומוס שנורה למוות על ידי חיילים טורקים ב-14 באוגוסט 1996 באזור החיץ בקפריסין.
ב-2004 סבופולוס ניצח על החלק המוזיקלי בטקס הסגירה של המשחקים האולימפיים באתונה.
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

סבופולוס נשוי לאספסיה אראפידו ולזוג נולדו שני בנים: קורניליוס ורומנוס. כמו כן יש לו שני נכדים: דיוניסיס ואנדריאס.
פרסים ואותות הוקרה

2017 - דוקטור לשם כבוד בפילולוגיה של אוניברסיטת אריטוטלס בסלוניקי
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1966 פורטיגו (Φορτηγό; משאית)
1969 טו פריבולי טו טרלו (Το περιβόλι του τρελού; הגן של המשוגע)
1970 באלוס (Μπάλλος)
1972 ברומיקו פסומי (Βρώμικο ψωμί; לחם מלוכלך) - הנחשב לשיא יצירתו
1975 דקה כרוניה קומאטיה (Δέκα χρόνια κομμάτια; קטעים מעשר שנים)
1976 Happy day, פסקול לסרט של פנדליס וולגאריס Happy day
1977 אכרניס Αχαρνείς, Ο Αριστοφάνης που γύρισε από τα θυμαράκια; האכרנים - אריסטופאנס הקם
מעולם המתים) - יחד עם ניקוס פאפאזולו
1979 אי רזרבה - Η Ρεζέρβα; הרזרבה)
1983 טרפזאקיה אקסו (Τραπεζάκια έξω; שולחנות החוצה) - עם אלפתריה ארווניטאקי
1989 טו קוּרֶמה (Το κούρεμα; התספורת) - עם אלפתריה ארווניטאקי
1989 זיטו טו אלניקו טרגודי (Ζήτω το Ελληνικό τραγούδι - יחי השיר היווני) עם אלפתריה ארווניטאקי
1994 מי פטאקסיס טיפוטה (Μη πετάξεις τίποτα; אל תזרוק דבר)
1996 פארארתימה אלפא (Παράρτημα Α'; נספח 1) - עם אלפתריה ארווניטאקי
1997 טו קסנודוכיו (Το ξενοδοχείο; המלון)
1999 O chronopios (Ο Xρονοποιός; יוצר הזמן)
2008 או סאמאנוס (Ο Σαμάνος; השאמאן), יחד עם תנאסיס פפקונסטנדינו
דיסקוגרפיה > הקלטות במופעים חיים

1983 איקוסי כרוניה דרומוס Είκοσι χρόνια δρόμος: ; עשרים שנה דרך)
1988  (Ο κύριος Σαββόπουλος ευχαριστεί τον κύριο Χατζιδάκι και θα 'ρθει όπωσδηποτε; אדון סבופולוס מודה לאדון מנוס חג'ידקיס ובהחלט ישתתף - או קיריוס סבופולוס אפכאריסטי טון קיריו חדזידאקי קה תה ארתי אופוסדיפוטה
1990 אנאדרומי 63-89 (Αναδρομή 63-89; רטרוספקטיבה 63–89)
2001 סבורַמה (Σαββόραμα) עם מלינה קאנה, ניקוס פאפאזולו ואלקינואוס יואנידיס
2007 או פירינאס(Ο πυρήνας; הגרעין)
2016 סיקו פסיכי מו דוסה רוומה (Σήκω ψυχή μου δώσε ρεύμα - עלי נפשי תני לי כוח) יחד עם אלני ויטלי
לקריאה נוספת

, Marc Dubin - ch Songs of Hash and Heartache in Simon Broughton. David Muddyman, Mark Ellingham and Richard Trillo, The Rough Guide of World Music, London 1994
הערות שוליים

1 2 3  M.Dubin 1994  עמ' 155
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14699232z (data)  GND: 118877127  ISNI: 0000 0003 5649 9771  LCCN: n86112398  MusicBrainz: 5a20e160-4eed-49ba-a5cd-451a425478f4  NLG: 28616  NTA: 070977429  SUDOC: 077854659  VIAF: 190630511   WorldCat (עם VIAF): 190630511
הגרעין הפאראוונטריקולרי

| --- | --- |
 שיוך:  היפותלמוס 
 מיקום אנטומי:  היפותלמוס 
 מזהים
 לטינית (TA98):  nucleus paraventricularis hypothalami 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.08.909 
 TA2 (2019):  5722 
 מזהה נרולוקס:  birnlex_1407 
 מזהה נרוניימס:  387 
 FMA:  62320 
 קוד MeSH:  A08.186.211.180.497.342.400 
 מזהה MeSH:  D010286 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0030532 
 
הגרעין הפאראוונטריקולרי (באנגלית: Paraventricular nucleus ובראשי תיבות PVN) הנמצא במוח, הוא צביר תאי עצב בהיפותלמוס המייצר הורמונים ומוליכים עצביים ובהם וזופרסין ואוקסיטוצין. זו קבוצה של נוירונים שמתעוררת לפעולה בעקבות שינויים פיזיולוגיים, ובכללם לחץ.
הגרעין הפאראוונטריקולרי נמצא סמוך לחדר השלישי במוח. הוא נמצא באזור הפריוונטריקולרי. אין לבלבל בין הגרעין הפאראוונטריקולרי לבין הגרעין ההפריוונטריקולרי, שנמצא מדיאלית יותר, מתחת לחדר השלישי. ה-PVN מרושת בכלי דם רבים ומוגן על ידי מחסום דם־מוח, למרות שהתאים הניאנדונדוקריניים מתפשטים לאתרים מעבר למחסום הדם-מוח.
דריגאלסקי (אי)

האי דריגאלסקי הוא אי מכוסה קרח שגובה כיפתו כ-237 מ', אורכו 32 ק"מ והוא מתנשא לגובה 325 מ' מעל ים דייוויס באוקיינוס הדרומי, כ-85 ק"מ צפונית לחוף ארץ המלכה מרי בטריטוריה אוסטרלית באנטארקטיקה. וכ-45 ק"מ צפון-צפון מזרח לכף פילכנר. שטח האי הוא 220 קמ"ר.
הראשונים שצפו באי דריגאלסקי מחוף היבשת האנטארקטית בנובמבר 1912 היו אנשי קבוצת הבסיס המערבי של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (1914-1911). תצפית קרובה יותר הייתה מן הספינה "אורורה"  של דאגלס מוסון כשהייתה בדרכה הביתה בינואר 1914. כיוון שסבר, כי האי דריגאלסקי הוא "רמת דריגאלסקי", שאותה מיפה פרופסור אריך פון דריגאלסקי במשלחת הגרמנית הראשונה לאנטארקטיקה 
(1903-1901) בשנת 1902, קרא מוסון את האי על שמו.
האמת השלישית

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  מיכאל בר-זוהר
 סוגה:  מתח ריגול
 הוצאה
 הוצאה:  ידיעות ספרים
 תאריך הוצאה:  2014
 מספר עמודים:  262
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001305814, 003668952, 002110456
האמת השלישית הוא ספר מתח מאת פרופסור מיכאל בר-זוהר. הספר ראה אור לראשונה בשנת 1972, כחלק מסדרת ספרי מתח פרי עטו של המחבר העוסקת בעלילות ריגול מימי המלחמה הקרה. במסגרת סדרה זו פורסמו הספרים "מרגל בחורף" ו"אחים". "האמת השלישית" הוא הספר השלישי שיצא לאור בסדרה זו. בשנת 2013 החלה הוצאת ידיעות אחרונות להוציא את הסדרה לאור מחדש.
עלילת הספר

עלילת הספר נפתחת כאשר ב-25 באוגוסט 1971 מתגלה גופתו של שר החוץ הרוסי, ארקדי פונמארב, בקרבת העיר ניו יורק. בנתיחה לאחר המוות התגלה כי שר החוץ נרצח. הממשל הסובייטי האשים את ארצות הברית ופרץ משבר דיפלומטי חמור. בעקבות זאת פנה נשיא ארצות הברית לברית המועצות וביקש ארכה של שבוע בטרם יינקטו צעדים בתגובה לרצח השר, וזאת על מנת לפענח את הפרשה ולגלות מיהו הרוצח. ראש סוכנות הביון המרכזית, הרולד "הל" ריצ'רדס, מינה למשימה את איש הסוכנות ג'ף סונדרס, בעברו איש חיל הנחתים, אשר פעל כסוכן חשאי בקובה בעת משבר הטילים ולקח חלק בחקירת ההתנקשות בנשיא ג'ון פ. קנדי. הספר מתחקה אחר חקירותיו של סונדרס הנפרסות על פני שבוע ימים במהלכו הוא נע במהירות הבזק בין מדינות רבות, בניסיונות כמעט נואשים לפתור את התעלומה ולמנוע מלחמה בינגושית.
הערות שוליים

↑  מיכאל בר-זוהר, "האמת השלישית", ידיעות ספרים, 2014, עמוד 9.
↑  מיכאל בר-זוהר, "האמת השלישית", ידיעות ספרים, 2014, עמוד 48.
↑  מיכאל בר-זוהר, "האמת השלישית", ידיעות ספרים, 2014, עמוד 67.
↑  מיכאל בר-זוהר, "האמת השלישית", ידיעות ספרים, 2014, עמוד 68.
האמת על דינוזאורים רצחניים

| --- | --- |

 סוגה:  מדע פופולרי
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  2
 הפקה
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC 1, ערוץ דיסקברי
 תקופת שידור מקורית:  אוגוסט 2005 – ספטמבר 2005
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
האמת על דינוזאורים רצחניים (באנגלית: The Truth About Killer Dinosaurs; בארצות הברית התוכנית נקראת: Dinosaur Face-Off) היא תוכנית טלוויזיה מדע פופולרי פלאונטולוגית מבית ה-BBC אשר ששודרה בערוץ BBC 1 וערוץ דיסקברי ב-2005, בקריינותו של המדען, השחקן והקומיקאי הבריטי ביל אודי. זוהי סדרה קצרה מאוד והיא כוללת רק 2 פרקים באורך שעה.
התוכנית עוסקת במיני דינוזאורים טורפים וצורות ההתגוננות של דינוזאורים ששימשו כטרף, תוך שימשו בדיקת כוחותם באמצעים ביומכניים.
פרקים

הפרק הראשון מתאר את הקרב המפורסם בין הטירנוזאורוס רקס לטריצרטופס. בשביל להעריך את הקרב ביניהם אודי בודק עצמות של טריצרטופסים שננשכו, מבצע בדיקת עוצמת נשיכה לאליגטורים בפלורידה ומשתמש בדגמים מתכתיים של לסתות הטירנוזאורוס כדי לבדוק כמה חזקים הם היו וכן של גולגולת הטריצרטופס כדי לבדוק אם הוא יכל להסתער כמו קרנף או תאו קדימה. טירנוזאורוס יכול היה להרוג טריצרטופס לא ערני או חלש אם הוא תקף אותו מהצד אך טריצרטופס עירני היה יכול לנגוח בו למוות בקרניו.
הפרק השני מתאר את הקרבות במדבר גובי הקדום בין ולוצירפטור לבין פרוטוצרטופס ולמין אנקילוזאור (ככל הנראה טרכיאה או תאלרורוס). הוולוצירפטור היה דינוזאור קטן מכוסה בנוצות, בניגוד לאיך שהופיע בסרטים כמו פארק היורה עם קשקשים, ובעל טופר קטלני שנע במהירות. זוג ולוצירפטורים היו יכולים להרוג בקלות פרוטוצרטופס. ממאובן אחד נראה ולוצירפטור בציד פרוטוצרטופס, אך לבדו הפרוטוצרטופס יכל לפצוע אותו קשה עם מקורו הקרני. האנקילוזאור לעומתו היה חזק ומשוריין מדי וגם היה בעל זנב חובטני, איתו הוא שבר רגל של טרבוזאורוס גדול שהתקרב אליו. עם זאת הקטנים היו פגיעים יותר וקבוצת ולוצירפטורים יכלו להרוג אותם ביחד.
ראו גם

מועדון הקרב הג'ורסי
כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה
דניאל הלפר

דניאל הלפר (נולד ב-7 בינואר 1988) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

הלפר החל לשחק כדורגל בקבוצת MFC פניקס מנהיים 02. ב-1997 הוא הצטרף לקבוצת קייזרסלאוטרן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 בדצמבר 2005 מול באיירן מינכן. שערו הראשון שהבקיע, היה חלק מצמד שערים במשחק מול דיסבורג, והפך אותו למבקיע הצעיר ביותר בכל הזמנים עבור קייזרסלאוטרן בגיל 18 ו-28 ימים בלבד. באוגוסט 2007, הלפר חתם בארמיניה בילפלד. ב-22 בנובמבר 2008, הוא כבש את שערו הראשון עבור מועדונו החדש, במשחק מול שטוטגרט. אחרי 3 עונות בבילפלד, הוא נמכר למינכן 1860 בה הוא נכנס להרכב הפותח במקום דניאל בירופקה. הלפר שיחק במינכן 3 עונות לפני שחתם על חוזה תלת-שנתי בקלן, בקיץ 2013. בעונתו הראשונה בקבוצה  היה שותף הלפר להעפלתה של קלן לבונדסליגה. בשנת 2015 חתם הלפר בקייזרסלאוטרן וחזר לקדנציה נוספת בקבוצה. בשנת 2018, לאחר שהקבוצה ירדה אל הליגה הגרמנית השלישית, תם חוזהו של הלפר והוא שוחרר מהמועדון. מאז הוא מועסק כמאמן בקבוצות בליגות נמוכות בגרמניה.
בשנים 2008–2009 הוא שיחק בנבחרת הנוער של גרמניה וכבש צמד שערים ב-3 משחקים.
דניס פראט

דניס פראט (בצרפתית: Dennis Praet; נולד ב-14 במאי 1994) הוא כדורגלן בלגי המשחוק בעמדת הקשר ברויאל אנטוורפן.
קריירת מועדונים

פראט התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בעיר הולדתו לוון, עד שבגיל 9 הצטרף לקבוצת הילדים של גנק. בגיל 16 הצטרף לקבוצת הנוער של אנדרלכט. ב-21 בספטמבר 2011, פראט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–4 נגד לומל יונייטד. במשחק זה, רשם שני בישולים. ב-30 באוקטובר פראט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הבלגית במשחק הליגה נגד לירסה. ב-25 במאי 2014 פראט כבש בניצחון 1–3 נגד לוקרן, במשחק שבסיומו הבטיחה אנדרלכט את אליפות בלגיה.
ב-24 באוגוסט 2016 פראט חתם בסמפדוריה מהסרייה א' תמורת 10 מיליון אירו.
ב-8 באוגוסט 2019 פראט חתם לחמש שנים בלסטר סיטי מהפרמייר ליג תמורת 20 מיליון אירו. ב-18 באוגוסט פראט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד צ'לסי. ב-11 בינואר 2020 פראט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בהפסד 1–2 לסאות'המפטון.
ב-31 באוגוסט 2021 פראט הושאל לטורינו עד לסיום העונה.
ב-6 בספטמבר 2024 חזר לבלגיה וחתם ברויאל אנטוורפן.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, פראט שיחק בנבחרות הצעירות של בלגיה.
ב-6 בנובמבר 2014 פראט זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. 6 ימים לאחר מכן, פראט ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד איסלנד. ב-30 במרץ 2021 פראט הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–8 נגד בלארוס.
תארים

ליגת העל הבלגית: 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014
הסופר קאפ הבלגי: 2012, 2013, 2014
גביע ה-FA: 2020/2021
גביע העתיד: 2011
גביע הזהב הבלגי: 2014
דניאל פסארלה

דניאל אלברטו פסארלה (בספרדית: Daniel Passarella; נולד ב-25 במאי 1953 בצ'קבוקו שבמחוז בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ומאמן עבר ארגנטינאי.
למרות היותו בלם קדמי, פסארלה הירבה להבקיע וכבש 134 שערים במהלך 451 המשחקים ששיחק בקריירה ונחשב לאחד הבלמים הפוריים ביותר בתולדות המשחק. פסארלה נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
קריירה > קריירת משחק

פסארלה החל את הקריירה בשנת 1971 בקבוצת "סרמיינטו" מהעיר חונין הנמצאת במחוז בואנוס איירס. הוא עבר לריבר פלייט ב-1974 והפך לאחד השחקנים הגדולים בתולדות המועדון. למרות ששיחק כבלם הירבה פסארלה להבקיע ותרם להתפתחותה של עמדת הליברו. יכולתו הגבוהה ובנוסף כושר המנהיגות, הלהט והתשוקה שלו למשחק זיכו אותו בתואר "אל גראן קפיטן" (הקפטן הענק).
ב-1982 הוא עבר לשחק במדי קבוצת פיורנטינה האיטלקית ובהמשך (1986) עבר לקבוצת אינטר מילאנו איתה זכה באליפות איטליה. ב-6 השנים בהן שיחק באיטליה כבש פסארלה 35 שערים ב-152 משחקים.
פסארלה נחשב גם לאחד השחקנים הגדולים של נבחרת ארגנטינה, הוא שימש כקפטן הנבחרת במונדיאל 1978 אותו אירחה ארגנטינה והיה לקפטן הארגנטינאי הראשון להניף את הגביע העולמי. הוא שימש גם כקפטן הנבחרת במונדיאל 1982 שנערך בספרד. הוא היה חבר בסגל ארגנטינה למונדיאל 1986 שנערך במקסיקו, בו זכתה ארגנטינה בפעם השנייה בתולדותיה, אך לא שיחק כתוצאה ממחלת מעיים דלקתית בה הוא לקה. פסארלה כבש 22 שערים ב-70 הופעותיו במדי הנבחרת.
לאחר פרישתו החל פסארלה לאמן את ריבר פלייט איתה הוא זכה ב-3 אליפויות.
קריירה > קריירת אימון

הוא מונה למאמן הנבחרת ב-1994 והחליף את אלפיו באסילה. פסארלה שנודע בקשיחותו הסתכסך עם חלק משחקניו בשל דרישתו מהשחקנים להסתפר, בין השחקנים איתם הוא הסתכסך היו פרננדו רדונדו וקלאודיו קאניג'ה. פסארז'ה הדריך את ארגנטינה במהלך מונדיאל 1998 שנערך בצרפת, לאחר התחלה מעודדת וניצחון יוקרתי על נבחרת אנגליה בשמינית הגמר, הודחה ארגנטינה ברבע הגמר על ידי נבחרת הולנד משער שכבש דניס ברגקאמפ בתוספת הזמן של המשחק.
פסארלה התפטר מתפקידו כמאמן הנבחרת לאחר המונדיאל ובמקומו מונה מרסלו בייאלסה.
לאחר מכן אימן פסארלה את נבחרת אורוגוואי (1999–2001), קבוצת פארמה האיטלקית (1999, פוטר לאחר תקופה קצרה), מונטריי המקסיקנית (2002–2004) וקורינתיאנס הברזילאית (2005, פוטר בשל מחלוקת עם ראשי המועדון).
הוא חזר לאמן את ריבר פלייט בקיץ 2006 אך אחרי שנכשל בניסיונו להחזיר את ריבר פלייט לצמרת הליגה, התפטר מתפקידו בדצמבר 2007 ובמקומו התמנה דייגו סימאונה.
תארים > תארים כשחקן

ריבר פלייט
אליפות ארגנטינה (4): 1975, 1977, 1979, 1981
נבחרת ארגנטינה
אליפות העולם (2): 1978, 1986
כדורגלן השנה בארגנטינה: 1976
נבחרת הטורניר של מונדיאל 1978
פיפ"א 100
תארים > תארים כמאמן

ריבר פלייט
אליפות ארגנטינה (3): (1989, 1991, 1993
מונטריי
אליפות מקסיקו: 2003
האמת הסמויה

| --- | --- |
 סוגה:  טלנובלה 
 יוצרים:  חוסה רנדון
 בימוי:  קלאודיו רייס
 שחקנים:  גלילאה מונטיחו גבריאל סוטו אלחנדרה בארוס אדוארדו יאנס מריה סורטה חוליו אלמן
 ארץ מקור:  מקסיקו
 שפות:  ספרדית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  120 
 הפקה
 מפיק:  אמיליו לרוסה
 חברת הפקה:  טלוויסה 
 הפצה:  טלוויסה 
 צלמים:  קרולינה קלדרון
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  טלוויסה HOT
 תקופת שידור מקורית:  27 בפברואר 2006 – 11 באוגוסט 2006
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
האמת הסמויה (בספרדית: La Verdad Oculta; באנגלית: The Hidden Truth) היא טלנובלה מקסיקנית שהופקה בשנת 2006, על ידי חברת טלוויסה. את שיר הנושא: "Si Te Perdiera", מבצע לואיס מיגל.
עלילה

לפני 25 שנים, מרתה בגדה בסנטיאגו גוסמן עם מריו חנובס, וכתוצאה מהרומן הזה נולדה גבריאלה. כעבור כמה שנים נולדה חולייטה, אחותה הקטנה של גבריאלה ובתם של סנטיאגו ומרתה. יום אחד, אדולפו אבילה שעבד כמנהל בתיאטרון רצח את מרתה סלדיבר, אשתו של שחקן התיאטרון סנטיאגו גוסמן. סנטיאגו, שהואשם ברצח למרות היותו חף מפשע, נמלט מהחוק, שינה את שמו לפאוסטו ואת שם המשפחה שלו ושל בנותיו לגיין. חלפו 25 שנים וגבריאלה הפכה לבחורה יפהפייה הדומה כשתי טיפות מים לאמה המנוחה. היא ואחותה חולייטה עובדות למחייתן כמלצרות במסעדה בשם "סחיטריו". הבעלים של המסעדה הוא לא אחר מאשר אדולפו אבילה, רוצח אימן. על ליבה של גבריאלה מתחרים שני מנהלי המסעדה: דויד חנובס, בנו של מריו חנובס וקרלוס אבילה, בנו של אדולפו אבילה. דויד אוהב את גבריאלה באמת ובכנות; לעומתו, קרלוס יוצא איתה רק כדי להשתעשע איתה. באחוזת חנובס גרות גם שתי אחייניותיו של מריו: אלחנדרה, ארכיטקטית במקצועה, וברתה, אחותה. חואן חוסה ויקטוריה, ישב בכלא 11 שנה על פשע שלא ביצע, על רצח חדרנית במלון בו הוא עבד ואותו ניהלו ביחד מריו חנובס ואדולפו אבילה. העדויות של השניים, בעיקר זו של מריו הן אלה שהרשיעו את חואן חוסה ברצח. בזכות התנהגות טובה, חואן חוסה השתחרר מהכלא. ובכוונתו להתנקם באדולפו ובמריו על שבגללם הוא ישב בכלא על לא עוול בכפו. הוא עובר לגור באחוזה שירש מחברו לתא, גרגוריו פינדה, שנרצח בכלא. חואן חוסה משנה את הופעתו החיצונית, הוא מתקרב לאלחנדרה ואומר לה ששמו הוא חואן אוקמפו, כדי להתנקם בדוד שלה מריו, אך הוא מתאהב בה בצורה בלתי נמנעת.
צוות שחקנים

גלילאה מונטיחו - גבריאלה גיין
גבריאל סוטו - דויד חנובס
אלחנדרה בארוס - אלחנדרה בלמורי
אלחנדרו יאנס - חואן חוסה ויקטוריה אוקמפו
מריה סורטה - יולנדה ריי
חוליו אלמן - אדולפו אבילה
הקטור אורטגה - פאוסטו גיין/מריו חנובס
אריק דל קסטילו - גרגוריו פינאדה
פביאן רובלס - רוברטו זאראטה
מרקו מנדז - קרלוס אבילה
ססיליה טיחרינה - סוסנה
ארתורו כרמונה - מאוריסיו
בובי לאריוס - מרכוס
מרגריטה מגנייה - ברטה בלמורי גנובז
הארי גייטנר - לאונרדו פיידלה
מריו סאורט - אבלרדו
קרלוס מיגל - פליקס
ז'קלין וולטאירה - דבורה
ביבלוט מאנסור - מינה
אלפרדו אלפונסו - סלומון
אלברטו לוזין - רמון
קרלה לוזנו - כרמלו
רוברטו טלו - מריאנו
קלאודיה טרויו - חולייטה גיין
סילביה רמירס - אלסה
דניאל היידמן

דניאל היידמן (נולד ב-10 בנובמבר 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

היידמן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל רעננה, ממנה עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-30 באפריל 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד הפועל תל אביב.
בקיץ 2002 היידמן הצטרף להפועל כפר סבא. היידמן רשם 23 הופעות בליגה ובישל שני שערים, אך בסיום העונה כפר סבא ירדה לליגה הלאומית.
בקיץ 2003 היידמן בבית"ר ירושלים, בה שיחק שנתיים. בקיץ 2005 חתם בהפועל פתח תקווה.
ב-31 באוקטובר 2006 היידמן חתם בהכח עמידר רמת גן. ב-3 במרץ 2007 היידמן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד מכבי חיפה. בסיום העונה, הכח ירדה לליגה הלאומית והיידמן עזב את המועדון.
בקיץ 2007 חתם בהפועל פתח תקווה ורשם עמה עלייה לליגת העל בסיום העונה.
בהמשך, שיחק בהפועל ראשון לציון ואת הקריירה שלו סיים בהפועל אשקלון.
הערות שוליים

↑  גור מוטולה, הפועל כפ"ס: הקשר היידמן חתם לעונה אחת, באתר ynet, 3 באוקטובר 2002
↑  יוסי פנטילט, ‏הכח ר"ג: דניאל היידמן חתם לעונה וחצי, באתר ONE‏, 31 באוקטובר 2006
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דניאל היידמן".