stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסקייפ (תוכנית טלוויזיה)
עונה 2 (2018) > סקירת הקבוצות

| שם קבוצה | שלב ראש בראש | שלב הסולו | חצי גמר | הגמר | הגמר | חביב הקהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הסקייטרים | ניצחו | ניצחו | ניצחו | ניצחו | מקום ראשון |  |
| הבייבז | ניצחו | ניצחו | ניצחו | הפסידו | מקום שני |  |
| הטרנדים | ניצחו | ניצחו | הפסידו | הודחו | הודחו |  |
| השטותניקים | ניצחו | ניצחו | הפסידו | הודחו | הודחו |  |
| הגולשים | ניצחו | הפסידו | הודחו | הודחו | הודחו |  |
| הזאבים | ניצחו | הפסידו | הודחו | הודחו | הודחו |  |
| הבליבריות | ניצחו | הפסידו | הודחו | הודחו | הודחו |  |
| הרקדניות בקל | ניצלו מהדחה | הפסידו | הודחו | הודחו | הודחו | חביב הקהל |
| השחקנים | הפסידו בדו-קרב | הודחו | הודחו | הודחו | הודחו |  |
| הזמרות | הפסידו בדו-קרב | הודחו | הודחו | הודחו | הודחו |  |
| הקיבוצניקים | הפסידו בדו-קרב | הודחו | הודחו | הודחו | הודחו |  |
| הצופיפניקים | הפסידו בדו-קרב | הודחו | הודחו | הודחו | הודחו |  |
| החפרנים | הפסידו בדו-קרב | הודחו | הודחו | הודחו | הודחו |  |
| BFF | הפסידו בדו-קרב | הודחו | הודחו | הודחו | הודחו |  |
עונה 2 (2018) > אחותי קפצה כיתה נגד כפולה

ב-18 במרץ 2018 שודר פרק שבו מתחרים שחקני כפולה נגד שחקני אחותי קפצה כיתה. צוות "כפולה" ניצח ב-39 דקות ו-38 שניות, בעוד צוות "אחותי קפצה כיתה" יצאו ב-43 דקות.
אפידאורוס

פסל של אסקלפיוס שנמצא במקדש
אפידאורוס (יוונית: Ἐπίδαυρος) הייתה עיר קטנה ביוון העתיקה, בקרבת המפרץ הסרוני (ומפרץ אפידאורוס). העיר שכנה למרגלות ההרים אראכנאיו, בריגה וטיטיו, ולפי האגדה היא מקום הולדתו של אסקלפיוס. העיר המודרנית אפידאורוס (Επίδαυρος), המהווה חלק ממחוז ארגוליס ונמצאת במרחק קצר בכיוון מזרח מארגוס, נבנתה ליד העיר העתיקה.
האתר מוקדש לאלים המרפאים במיתולוגיה היוונית – אפולו, אסקלפיוס והיגיאה.
המבנה הראשון שבו נתקלים כאשר מגיעים לאפידאורוס הוא הפרופיליאה (סוג של שער). המתוארכת לתקופה המיקנית ומורכבת משתי גלריות של 6 עמודים. הבניין השני הוא מקדש אסקלפיוס הבנוי בסגנון דורי. מאחורי המקדש נמצאת הכיפה. המבנים האחרים הם האוואטו, מגורי הכהנים, מקדש ארטמיס, מקדש אפולו והתיאטרון.
היסטוריה ותיאור

אפידאורוס הייתה עיר עצמאית ולא נכללה בתחום שלטונה של ארגוליס עד התקופה הרומית. אפידאורוס הייתה חלק מטריטוריה גדולה יותר בשם אפידאוריה שכללה, בנוסף לעיר, שטח קטן. העיר נחשבת כמקום הולדתו של אסקלפיוס, בנו המרפא של אפולו, והיא ידועה בשל המקדש לאסקלפיוס השוכן במרחק 8 קילומטרים מהעיר ובשל התיאטרון שנמצא בה ופעיל עד התקופה הנוכחית (2008). במאה ה-6 לפנה"ס נוסדה קהילה של מאמיני אסקלפיוס באתר שבו נחשף מאוחר יותר מקדש המתוארך לתקופה המיקנית.
האסקלפיון באפידאורוס היה מרכז הריפוי החשוב ביותר בעולם הקלאסי. על מנת למצוא את התרופה המדויקת למחלתם, אנשים שהו במהלך הלילה באנקומיטיריה, שהוא היכל שינה גדול. אסקלפיוס עצמו התגלה לאנשים בחלום, ונתן להם עצה כיצד להשיג בחזרה את בריאותם. ליד המקדש היה בית הארחה בעל תכולה של 160 מקומות. ליד המקדש יש מעיינות מינרליים, וייתכן כי היה להם חלק בתהליך הריפוי.
במהלך המאה ה-5 לפנה"ס המקדש שגשג בזכות הניסים הרפואיים שהתרחשו בו ובזכות משחקי הספורט שנערכו באצטדיון, המתוארך לאותה תקופה, אחת לארבע שנים. תור הזהב של אפידאורוס נמשך גם במהלך המאה ה-4 לפנה"ס, כאשר נבנו מקדש אפולו מאליטאס, בגובה 430 מטרים מעל גובה פני הים, והמונומנטים הגדולים של מקדש הרה (הריון). מקדש אסקלפיוס כלל בתוכו את התולוס (בניין עגול המשמש למטרות קבורה), מגורי החולים, מרחצאות אסקלפיוס, הגימנסיון, והתיאטרון הנחשב ליצירת אמנות של האדריכלות היוונית.
אסקלפיוס, שהיה אל הרפואה במיתולוגיה היוונית, הביא רווחה למקדש, ובמאה ה-4 והמאה ה-3 לפנה"ס המקדש הפך לאחד הבניינים החשובים ביותר ביוון, והגיעו אליו חולים מרחבי יוון ואף מהמזרח התיכון. המקדש בנוי בסביבה טבעית בעלת מאפיינים טבעיים הנחשבים לרגועים ורכים, והייתה לה השפעה מכרעת על החולים, ובייחוד על אלה שסבלו ממחלות נפש. פרסומו של המקדש המשיך גם בתקופה ההלניסטית.
בשנת 87 לפנה"ס המקדש נבזז על ידי הגנרל הרומאי לוקיוס קורנליוס סולה, ובשנת 67 לפנה"ס הוא נבזז פעם נוספת, הפעם על ידי שודדי ים. במאה ה-2 המקדש שגשג שוב תחת שלטונם של האימפריה הרומית, אך ב-395 סבל מפשיטה של הגותים.
פרסומו של המקדש נמשך עד המאה ה-5, גם לאחר הגעת הנצרות והשתקת האורקלים, אך כמרכז ריפוי נוצרי.
ב-1881 החלו במקום חפירות על ידי החברה הארכאולוגית של אתונה ובפיקוחו של פ. קאבאדיאס (Π. Καββαδία), והן נמשכו עד מותו.
התיאטרון

הרווחה שהובאה לאפידאורוס בזכות המקדש אפשרה לתושבים לבנות מספר מונומנטים אזרחיים: התיאטרון הענק שהפעים את הגאוגרף היווני פאוסניאס בזכות הסימטריה והיופי שלו ומשמש להופעות תיאטרון מאז, היכל הסעודה הטקסי, המרחצאות והפלאייסטרה (palaestra) שהיא רחבה ציבורית שבה נאספו הבאים למפגשים חברתיים, שיחות פוליטיות ועסקיות. התיאטרון תוכנן במאה ה-4 לפנה"ס על ידי הפסל פוליקליטוס הצעיר. בתקופה הרומית הוספו לתיאטרון 21 שורות מושבים נוספות, ובסך הכל היו בו 55 שורות. בדומה לתיאטראות יווניים אחרים, הנוף מאחורי החלק הפתוח של התיאטרון מהווה חלק ממנו.
התיאטרון מפורסם בשל האקוסטיקה שלו, המאפשרת ל-15,000 הצופים לשמוע מילים גם כאשר הן לא מוגברות באמצעי מלאכותי, וללא קשר למקום ישיבתם. מדריכי התיירים במקום נוהגים לפזר את הקבוצות שבאחריותם בפינות האצטדיון, ולהדגים להם כיצד הם מצליחים לשמוע הצתת גפרור במרכז הבמה. במחקר שנערך ב-2007 על ידי ניקו פ. דהקלרק וסידני דקייסר מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה הוסק כי התכונות האקוסטיות של התיאטרון הן כל הנראה יד המקרה: השורות הבנויות מאבן גיר מסננות את התדרים הנמוכים של הקול, כגון מלמול שנובע מהקהל, ומגבירות או מחזירות קולות בתדירות גבוהה שמגיעים מהבמה.
ראו גם

דת יוון העתיקה
התרבות ההלניסטית
לקריאה נוספת

Arafat, K. W. 1995. Die Skulpturen des Asklepiostempels in Epidauros. Classical Review, 45, no. 1, pp. 197-198.
Holland, Leicester B. 1948. Thymele: Recherches sur la of Archaeology, 85, no. 3, pp. 387-400.
Vassilantonopoulos S. L., Zakynthinos T., Hatziantoniou P. D., Tatlas N.-A., Skarlatos D., Mourjopoulos J. N., “Measurement and Analysis of Acoustics of Epidaurus Theatre”, presented at the Hellenic Institute of Acoustics 2004 conference (in Greek), Thessalonica
הערות שוליים

↑  Mystery of Greek Amphitheater's Amazing Sound Finally Solved, Tom Chao, LiveScience, 05 April 2007, accessdate 2007-04-05
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550778205171  BnF: cb11985172v (data)  GND: 4015014-8  LCCN: sh85044368  VIAF: 237682992   WorldCat (עם VIAF): 237682992
אריק לאו להמן

| --- | --- |

 לידה:  20 בנובמבר 1917 שטרסבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  12 בספטמבר 2009 (בגיל 91) ברקלי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  סטטיסטיקה, בדיקת השערות, סטטיסטיקה מתמטית, מתמטיקה, היסטוריה של הסטטיסטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מנחה לדוקטורט:  יז'י ניימן 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 תלמידי דוקטורט:  Friedrich-Wilhelm Scholz, Peter J. Bickel, Wilhelmine Von Turk Stefansky, Dan Anbar, Claude Louis Guillier, Louis Alan Jaeckel, James Nwoye Adichie, Shulamith Gross, Arthur Bruce Hoadley, William Harvey Lawton, Sherali Mavjibhai Makani, Hyun-Ju Yoo Jin, Javier Rojo, Balkrishna Vasudeo Sukhatme, Howard Joseph Michael D'Abrera, Michael Denis Stuart, Marc J. Sobel, Jan Fredrik Bjørnstad, William Paul Carmichael, Amy Poon Davis, David Draper, Madabhushi Raghavachari, Ponnapalli Venkata Ramachandramurty, Gouri K. Bhattacharyya, Allan Birnbaum, Madan Lal Puri, Dattaprabhakar Vinayak Gokhale, Arnljot Høyland, Piotr Witold Mikulski, Kjell Doksum, Frank R. Hampel, Milan Kumar Gupta, Wei-Yin Loh, Shishirkumar Shreedhar Jogdeo, Subha Bhuchongkul, Vida Lazarus Greenberg, Colin R. Blyth, Krishen Lal Mehra, H. S. Konijn, V. J. Chacko, Fred Charles Andrews, Neil Hartley Timm 
 פרסים והוקרה:  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (1948)  עמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה (1956)  פרס הזיכרון וילקס (1996)  מלגת גוגנהיים 
 
אריק לאו להמן (באנגלית: Erich Leo Lehmann‏; 20 בנובמבר 1917 – 12 בספטמבר 2009) היה סטטיסטיקאי יהודי-אמריקאי. להמן תרם תרומות משמעותיות לתורת האמידה ולתאוריה של בדיקת השערות אי פרמטרית. הוא נודע גם בזכות משפט להמן-שפה ואמד הודג'ס-להמן לחציון של אוכלוסייה. להמן ידוע גם בזכות מספר ספרי לימוד בסטטיסטיקה שכתב.
קורות חיים

להמן נולד ב-1917 בעיר שטרסבורג בחבל אלזס לוריין, וגדל בעיר פרנקפורט שבגרמניה. ב-1933, לאחר שהיטלר מונה לקאנצלר גרמניה, נמלטה משפחתו לשווייץ. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון למד מתמטיקה במשך שנתיים בקולג' טריניטי שבאוניברסיטת קיימברידג'. ב-1940 היגר לארצות הברית, וב-1941 התקבל ללימודי דוקטורט באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה, אף על פי שפורמלית לא החזיק בתואר אקדמי כלשהו. הוא קיבל תואר שני במתמטיקה בשנת 1942. תואר הדוקטור הוענק לו ב-1946. מדריך עבודת הדוקטורט שלו, שעסקה במבחנים אופטימליים על ערכו של מקדם המתאם, היה ג'רזי ניימן.
במהלך מלחמת העולם השנייה עסק בחקר ביצועים בבסיס חיל האוויר האמריקני בגואם.
לאחר שסיים את לימודי הדוקטורט המשיך להמן בתפקידו כמרצה לסטטיסטיקה באוניברסיטת ברקלי. בשנים 1950–1951 היה מרצה באוניברסיטאות קולומביה ופריסטון, וב-1952 היה פרופסור חבר באוניברסיטת סטנפורד. לאחר מכן חזר לאוניברסיטת ברקלי, שם כיהן כפרופסור למתמטיקה ולסטטיסטיקה עד לפרישתו ב-1988, אך המשיך בעבודתו המדעית גם לאחר מכן.
בין השנים 1950 עד 1984 היה להמן מדריך עבודת הדוקטורט של 46 סטודנטים.
ב-1977 נישא להמן לסטטיסטיקאית ג'ולי שייפר. הוא נפטר בשיבה טובה ב-12 בספטמבר 2009.
עבודתו המדעית

להמן עסק בעיקר בתאוריה של אמידה ובדיקת השערות. כן עסק במחקר אודות ההיסטוריה והפילוסופיה של הסטטיסטיקה. בין שותפיו למחקר נמנו הנרי שפה, צ'ארלס סטיין, ג'וזף הודג'ס, אוולין פיקס, פיטר ביקל, פרסי דיאקוניס, ויליאם קראסקל, ג'ולייט פופר שייפר, ג'ודית טאנור, וחתן פרס נובל לכלכלה קנת' ארו. בסך הכל פרסם להמן 123 מאמרים מדעיים.
בנוסף לכך פרסם להמן תשעה ספרים. שבעה מהם היו ספרי לימוד שעסקו בעיקר בנושאים מתקדמים בסטטיסטיקה. הספר "מושגים בסיסיים בהסתברות וסטטיסטיקה", שכתב יחד עם ג'וזף הוד'ס, תורגם לחמש שפות, כולל תרגום לעברית. בסך הכל תורגמו ספריו לתשע שפות שונות.
ב-2007 פרסם ספר אוטוביוגרפי בו תיאר את זכרונותיו מעבודות משותפות, קשרי ידידות ומפגשים עם סטטיסטיקאים, כולל פגישה קצרה ולא נעימה עם רונלד פישר. כן פרסם ספר שעסק בעבודות המוקדמות של פישר וניימן, בו הבהיר את חילוקי הדעות העקרוניים שהיו בין השניים לגבי הכיוון אליו צריך מדע הסטטיסטיקה להתפתח.
הכרה מקצועית ופרסים

להמן נבחר לעמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה, המכון לסטטיסטיקה מתמטית, והחברה המלכותית לסטטיסטיקה. כן נבחר להיות חבר במכון הבינלאומי לסטטיסטיקה, באקדמיה האמריקנית לאמנויות ומדעים, ובאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. להמן כיהן כנשיא המכון לסטטיסטיקה מתמטית בשנים 1960–1961. הוא זכה במספר מענקי מחקר יוקרתיים, כולל מענק מקרן גוגנהיים, והוזמן לשאת את ההרצאות על שם רונלד פישר, סם וילקס ואברהם ולד. הוענקו לו שני תוארי דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת ליידן ואוניברסיטת שיקגו. לכבוד יום הולדתו ה-80 ב-1997, אוניברסיטת ברקלי הקימה קרן מלגות על שמו. בשנת 2000 היה הזוכה הראשון בפרס על שם גוטפריד נתר.
הערות שוליים

↑  Rojo, J., Erich Leo Lehmann—A glimpse into his life and work, The Annals of Statistics, 5 39, 2011, עמ' 2244-2265
↑  Hodges Jr, J. L., & Lehmann, E. L., Basic concepts of probability and statistics, Siam, 1970
↑  Lehmann, E. L., Reminiscences of a statistician: The company I kept, Springer Science & Business Media, 2007
↑  Lehmann, E. L., Fisher, Neyman, and the creation of classical statistics, Springer Science & Business Media, 2011
↑  Gottfried E. Noether Awards (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277040805171  PLWABN: 9810676332005606  BIBSYS: 90148459  BnF: cb122986754 (data)  CANTIC: a10454597  CiNii: DA00245063  GND: 120765241  ICCU: SBLV125840  ISNI: 0000 0001 2145 7948  LCCN: n79029189  MGP: 12693  NDL: 00447255  NKC: jn20030210064  NLA: 36518555  NTA: 068193459  SELIBR: 342103  SNAC: w6sg5r8c  SUDOC: 031847447  VIAF: 101824349   WorldCat (עם VIAF): 101824349
אצטגנוניים

| אצטגנוניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דגי גרם
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-אצטגנון
משפחה:: אצטגנוניים
שם מדעי
 Uranoscopidae ‏בונפרטה, 1832

אצטגנוניים (שם מדעי: Uranoscopidae) היא משפחת דגים טורפים מסדרת הדקראים.
מאפיינים

האצטגנוניים הם טורפים החיים בקרקעית הים ומסתווים מטרף קטן כמו דגים אחרים וסרטנים, אותם הם בולעים בפיותיהם הגדולות. הם חיים בכמעט כל הימים ובכל עומק.
לאצטגנוניים פה גדול ומתרחב, גב מגושם עם עוקץ גדול, סנפירים שטוחים המותאמים לחפירה וגוף משוטח עם עיניים הפונות מעלה. אורכם נע בין 18 ל-90 ס"מ.
חלק מדגים אלה היגרו מים סוף לים התיכון, עקב מיעוט המינים המתחרים שבים התיכון, למשל אצטגנון ים תיכוני.
מיון

משפחה אצטגנוניים (Uranoscopidae)
סוג Astroscopus
סוג ומין יחיד Genyagnus monopterygius
סוג Ichthyscopus
סוג Kathetostoma
סוג ומין יחיד Pleuroscopus pseudodorsalis
סוג ומין יחיד Selenoscopus turbisquamatus
סוג אצטגנון (Uranoscopus)
סוג Xenocephalus
אנן סהדי

אנן סהדי (בארמית, בעברית: אנו עדים) הוא מונח הלכתי הקובע כי בספקות בהם יש אומדנא (אומדן דעת) או חזקה ברורה, אין צורך בעדות פורמלית של שני עדים ולפי הכללים המתחייבים בהלכות עדות, אלא ניתן לסמוך על הסבירות כדי לפשוט את הספק.
שאלה זו יכולה ליסוב אודות כוונה של אדם בעת ביצוע מעשה כלשהו (לדוגמה קידושין, קניין וכדומה), על נסיבות עובדתיות או לצורך הכרעה משפטית - ולא עובדתית - במצבי ספק.
לעיתים טועים וחושבים כי המונח "אנן סהדי" מבטא סוג של הוכחה חזקה עד כדי כך שיכולה להוות תחליף לעדות, אך כפי שנראה בתלמוד הבבלי בדוגמה העוסקת בחלוקת טלית, לפחות בחלק מהמקרים אין זה כך, והמונח מבטא צורת הכרעה משפטית בלבד ולא בירור דפיניטיבי. בהתאם, שאלת היחס בין אנן סהדי לבין מונחים דומים בהלכה כ"אומדנא" ו"חזקה" אינה מוגדרת בתלמוד באופן חד-משמעי, והדיונים על כך מתקיימים בקרב הפרשנים.
דוגמאות

במסכת קידושין מובא כי מי שמכר את נכסיו, ואמר בשעת המכר שהוא מוכר את נכסיו, מכיוון שברצונו לעלות לארץ ישראל, אף על פי שלא התנה במפורש את המכר בכך, מכל מקום, אם לא עלה בידו לעלות לארץ ישראל,  המכר מתבטל, שכן אנן סהדי שלא מכר אלא על מנת, לעלות לארץ ישראל, והרי הוא כמי שהתנה על כך, שאם לא יוכל לעלות לארץ ישראל, המכר יתבטל. התוספות מסביר, כי למרות הכלל האומר שדברים שבלב אינם דברים, כלומר דברים שבמחשבתו של הקונה והמוכר אינם יכולים להשפיע על הקניין אם לא פורטו בשעת הקניין, שונים פני הדברים, בצורה כזו, שהמכר נעשה על דעת תנאי זה, ולמרות שלא פורט נחשב הדבר כאילו פורט; שכן אנו עדים שעל דעת כן הוא עשה.
אדם שגירש את אשתו, ויש עדים שראו אותם מתייחדים לאחר הגירושין, אף על פי שאין עדים שהיו יחסי מין, בכל זאת היא צריכה ממנו גט נוסף, מכיוון שהם רגילים אחד לשני וקרוב לוודאי שהם קיימו יחסים. בגמרא קרויה אנן סהדי זה בשם "הם עידי יחוד הם עידי ביאה".
על פי כלל זה, כאשר אדם רוצה לקדש את אשתו בקניין ביאה, עליו להעמיד עדים שהם התייחדו, והדבר נחשב כעדות על הביאה. כך גם בייבום, בה הקניין נעשה על ידי ביאה, יש להעמיד עדים על היחוד, ודי בכך.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ג', עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ', עמוד א'.
↑  כיום, על פי תקנת רב, אין לקדש בביאה.
אנה איגומנובה

| --- | --- |
 לידה:  1889 רוסיה 
 פטירה:  שנות ה־80 של המאה ה־20 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מקצוע:  כימאית 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (19 באוקטובר 2010) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אנה איגומנובה
 
אנה איגומנובה (באנגלית: Anna Igumnova; ‏1889 – 1985) הייתה דוקטור לכימיה, מחסידי אומות העולם, שהצילה במלחמת העולם השנייה אם ובת ממוות בידי הנאצים.
קורות חיים

נולדה ברוסיה למשפחה אריסטוקרטית.
בשנת 1917 איגומנובה ובעלה שהו בחופשה באירופה כאשר פרצה מהפכת אוקטובר, ולכן נבצר מהם לשוב מהחופשה לביתם ברוסיה. איגומנובה סיימה את לימודיה בברלין וקיבלה תואר דוקטור בכימיה. תואר זה הוביל אותה ואת משפחתה לסלובקיה כדי לעבוד במכון מחקרי בתחום.
איגומנובה הייתה אם לשני ילדים. בשנות ה-30 עברה אנה להתגורר בעיירת הספא המפורסמת פיישטיאני שבסלובקיה, ושם עבדה במכון מחקר בתחום הכימיה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

במכון המחקר עבדה עמה אישה יהודייה בשם אליס וינטר מבית טאדילך מברטיסלבה שהצטרפה למכון בשנת 1942. עבודתה במכון הייתה סודית וכללה בין היתר כתיבת מרשם למחלת פרקים. עבודתה זו זיכתה אותה במסמכים שהגדירו אותה כחריגה. וינטר הייתה אם לילדה בת 11 ששמה אריקה, ולילדה נוספת בשם קתרין שגרה בחלק אחר של המדינה עם אחותה של וינטר. בסוף אוגוסט בשנת 1939 הגיע בעלה של וינטר אל אנגליה לאחר שעזב את ברטיסלבה, כך הייתה אמורה לעשות שאר משפחתה אך אפשרות זו נבצרה מהם בגלל פרוץ מלחמת העולם השנייה וסגירת גבולות סלובקיה.
גרמניה כבשה את סלובקיה בתום המרד הסלובקי ולכן ב-30 בספטמבר 1944, כשקרבו הכוחות הסובייטיים לגבולות המדינה, התחדש גירושם של יהודי סלובקיה. איגומנובה, שהייתה עדה לגירוש מקרוב, החליטה לא להיות אדישה ולפעול להצלתם.
איגומנובה החליטה להציל את מכרתה אליס, ואת בתה אריקה, והחביאה אותן בחדר בבית מלון נטוש. בחדר הייתה אמבטיה שקועה ובה התחבאו וינטר ובתה במהלך היום מתוך חשש שיראו אותן דרך החלונות השבורים בחדר. את צרכיהן כגון אוכל, מים, ספרים וחדשות הייתה מספקת להן איגומנובה כל לילה. לאחר 3 חודשים בהן שהו הבנות במסתור הן הועברו על ידי איגומנובה להרים, ושם הצטרפה אליס לפרטיזנים והבת אריקה עברה להתגורר אצל משפחת איכרים. שהסכימה לקבלה תמורת תשלום. את התשלום סיפקה אנה כל שבועיים מכספים שהעבירו לה חבריה היהודים.
לאחר המלחמה

איגומנובה הצליחה במשימתה לשמור על שתי הבנות מפני הנאצים והביאה לאיחודה של אליס עם בנותיה, לאחר שבאפריל 1945 נכנס הצבא האדום לסלובקיה ושחרר את היהודים באזור. בשנת 1946 היגרה אליס עם שתי בנותיה לארצות הברית. אך המשיכה לשמור על קשר עם איגומנובה עד למותה בשנות ה-80.
הכרה והנצחה

ב-19 באוקטובר 2010 הוכרה איגומנובה כחסידת אומות העולם. טקס הענקת המדליה התקיים בשגרירות ישראל בברטיסלבה, בנוכחותם של קרובי המשפחה של איגומנובה. שמה של איגומנובה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אמות העולם ביד ושם.
הערות שוליים

1 2  Anna Igumnova, Yad Vashem
1 2  A Prescription for Rescue, international fellowship of christian and jews
↑  מכתב מאת יד ושם לאריקה חסן. מתוך תיק חסידת אומות עולם מספר 11413.
אסטרונומיה גלקטית

אסטרונומיה גלקטית היא ענף של האסטרונומיה החוקר את גלקסיית הבית של כדור הארץ ומערכת השמש, שביל החלב. זאת בניגוד לאסטרונומיה חוץ גלקטית, שחוקרת את כל היקום שמחוץ לשביל החלב, כולל גלקסיות אחרות.
אין לבלבל את ענף האסטרונומיה הגלקטית עם חקר היווצרות והתפתחות גלקסיות, שבו חוקרים גלקסיות באופן כללי; את אופן היווצרותן, המבנה שלהן, המרכיבים שלהן, היחסים והתנועות הפנימיות בהן וצורותיהן.
גלקסיית שביל החלב, שבה נמצאת מערכת השמש של כדור הארץ, היא הגלקסיה הנחקרת ביותר. זאת, למרות שחלקים ממנה עדיין נסתרים בשל אבק קוסמי. התפתחות טכנולוגיות לחקר החלל, כגון אסטרונומיית תת-אדום, אסטרונומיית רדיו והשימוש בגלים מילימטריים ותת-מילימטריים במהלך המאה ה-20 איפשרו לראשונה למפות את האבק ומצבורי הגז בשביל החלב .
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנה איבשקייביץ'

| --- | --- |

איבשקייביץ', 1914
 לידה:  17 בדצמבר 1897 ברווינוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  23 בדצמבר 1979 (בגיל 82) Villa in Stawisko, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 מקצוע:  סופרת 
 בן או בת זוג:  ירוסלאב איבשקייביץ' 
 צאצאים:  מריה איבשקייביץ' 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (22 בינואר 1988) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אנה איבשקייביץ'
 
אנה איבשקייביץ' (בפולנית: Anna Iwaszkiewicz; כתבה תחת שם העט אדם פודקובינסקי; 17 בדצמבר 1897 – 23 בדצמבר 1979) הייתה סופרת ומתרגמת פולנייה חסידת אומות העולם, אשתו של הסופר ירוסלב איבשקייביץ'.
ראשית חייה

כשהייתה בת ארבע, אמה ידוויגה סטנקייביץ' השאירה אותה ואת אביה, התעשיין סטניסלב וילהלם לילפופ, לפסנתרן יוזף אליווינסקי. מכאן ואילך גידלו אותה אביה ודודתה אניאלה פילאוויץ, ואילו אמה נמנעה ממגע עם אנה. בשנים 1915–1918 היא שהתה עם אביה ברוסיה, במיוחד במוסקבה ובקייב. התקופה בה שהתה ברוסיה תרמה לגיבוש כישרונה הספרותי כשלמדה באוניברסיטה הפולנית במוסקבה, למדה שפות זרות והתעניינה במוזיקה ובתיאטרון. ברוסיה היא למדה על יצירתו של אלכסנדר סקריאבין, שלימים הפך למלחין האהוב עליה ואת המוזיקה שלו היא תפיץ ותקדם בפולין על ידי ארגון קונצרטים שלו בוורשה.
נישואים

ב-12 בספטמבר 1922, לאחר שהתגברה על ההתנגדות הראשונית של אביה, היא נישאה למשורר ירוסלב איבשקייביץ'. לפני נישואין אלה היא התקשרה בברית אירוסין עם הנסיך קשישטוף רדזיוויל, שסודרו מספר שנים קודם לכן. באמצעות נישואיה היא קיבלה את ההזדמנות ליצור קשרים עם הקהילה האמנותית והספרותית.
אנה פרסמה מאמרים, בעיקר על יצירותיהם של מרסל פרוסט, ג'וזף קונרד ותומאס מאן (בחלקם בשם בדוי). היא תרגמה ספרות צרפתית (מרסל פרוסט, מישל בוטור, אלן-פורנייה, ז'ול ורן) וספרות בשפה האנגלית (תומאס מרטון ואלפרד נורת' וייטהד). בסוף חייה, היא פרסמה את הספר "Zwierzęta Nasze" ("בעלי החיים שלנו") (1978). עבודתה הבולטת ביותר היא "Dzienniki i wspomnienia" ("יומנים וזיכרונות").
אישיותה

אנה הייתה אדם רגיש וקשה.
בעלה לא הסתיר ממנה את נטייתו המינית או את מאהביו הגברים, בעוד שאנה עצמה הייתה דו-מינית. עם זאת, בני הזוג ראו את נישואיהם כשמחים ומוצלחים.
לאנה היו בעיות נפשיות, כולל דיכאון. היא התמודדה עם זה בהיותה קתולית מסורה.
פעולות הצלה

בסטאוויסקו הסתירו בני הזוג איבשקייביץ' את משפחת מושקט, וכשהזוג הקשיש היה בסכנה הם התארגנו להעבירם מפודקובה ליסנה למילונובק. בני הזוג הוסתרו על ידי יז'י מיצ'יסלב ריטארד (1899–1970), חברם של הזוג איבשקייביץ'. האישה דלפינה הוסתרה בבית החולים בגרודז'יסקו, ואילו בעלה טופל על ידי "איכר חביב או בעל מלאכה שנעקר מפוזנן שגר בין גרודז'יסקו למילונובק". איבשקייביץ' נזכר כי "הוא מת בשלווה; ראיתי שהמארח שלו מתכנן עבורו ארון קבורה, ודמעותיו נופלות על שבבי עץ." בבית בני הזוג איבשקייביץ' בילתה בתם, אניאלה נויפלד (נוביצקה) עם בתה, ג'נינה נוביצקה, מספר לילות. בני הזוג איבשקייביץ' תמכו בהם כלכלית וסיפקו להן מזון, ואילו אניאלה - תלמידתה של מריה קירי-סקלודובסקה - לימדה את בנותיהם של בני הזוג איבשקייביץ' פיזיקה.
על פעילות זו, ב-21 בינואר 1988, הוכרו היא ובעלה כחסידי אומות העולם.
הערות שוליים

↑  Tomasik, Krzysztof, 1978-. Homobiografie. Warszawa. ISBN 978-83-64682-22-3. OCLC 915291354.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  "Muzeum im. Anny i Jarosława Iwaszkiewiczów w Stawisku". נבדק ב-2019-12-06.
↑  "Story of Rescue - The Iwaszkiewicz Family | Polscy Sprawiedliwi". sprawiedliwi.org.pl. נבדק ב-2020-04-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276436705171  PLWABN: 9810638683905606  BnF: cb12428764n (data)  CiNii: DA18093941  GND: 118861018  ISNI: 0000 0000 7140 9445  LCCN: n88165234  MusicBrainz: 65abe048-269f-4071-8210-ec35675a747c  NKC: js2006312220  NTA: 091051967  RERO: 02-A003414567  SUDOC: 029937566  VIAF: 46851657   WorldCat (עם VIAF): 46851657 
אנה איבשקייביץ' עם בתה (1924)
קברם של אנה וירוסלב בברווינוב
אסטרופדיה

| --- | --- |

 סוג:  אתר אינטרנט 
 מייסדים:  המועדון האסטרונומי של אוניברסיטת תל אביב, ערן אופק
 שירותים עיקריים:  האנציקלופדיה לאסטרונומיה, אסטרופיזיקה ומדעי החלל.
 הרשמה:  ללא
 astroclub.tau.ac.il
 
האסטרופדיה העברית היא מיזם אנציקלופדי ואתר אינטרנט שמופעל על ידי המועדון האסטרונומי של אוניברסיטת תל אביב. מטרת המיזם לספק מידע חופשי באסטרונומיה ואסטרופיזיקה, ובמדעים מדויקים בכלל. המאמרים והערכים נכתבים על ידי אסטרופיזיקאים ופיזיקאים מומחים בתחומם, וכן על ידי חובבי אסטרונומיה בעלי ניסיון שהורשו לערוך את האנציקלופדיה. המאמרים עוברים ביקורת ועריכה מדעית על ידי מערכת האתר כדי לצמצם טעויות. האתר אינו פתוח לעריכה על ידי הקהל הרחב אך הוא מזמין את הגולשים לדווח על שגיאות.
האתר מכיל כמה עשרות ערכים בתחומי האסטרונומיה, אסטרופיזיקה, מתמטיקה, פיזיקה ובנושאים קרובים (מדענים, מצפי כוכבים וכדומה). האתר מכיל גם שאלות של גולשים עם תשובות מצוות האתר. בנוסף על אלו האתר מכיל מאמרים על אירועים אסטרונומיים ומדריכים לטלסקופים, לצפייה בכוכבים ולבניית דגמים ומכשירים אסטרונומיים.
אסקפיזם

אֶסְקֶפִּיזְם (בעברית: בּוֹרְחָנוּת) הוא דרך להימנע מחיים לא נעימים או משעממים, במיוחד על-ידי חשיבה, קריאה או צפייה בפעילויות מעניינות יותר. אסקפיזם יכול להיות גם נטייה התנהגותית של הסחת הדעת לבידור או לפעילות דמיונית כדרך לברוח מהמציאות. לפעולות אלה יכולות להיות השלכות חיוביות וגם שליליות.
מקור המילה הוא במילה הלועזית "escape", שמשמעה "בריחה".
אסקפיזם מוגדר על ידי ההתנהגות ועל ידי המוטיבציה שמאחוריה – הרצון לברוח מהמציאות.
באופן מסורתי אסקפיזם הוגדר כקיצוניות, ושימש גם לתיאור הפעולות שאנשים עושים במטרה לצאת מתחושת דיכאון או עצב. עם זאת, כיום פעולות אסקפיסטיות נחשבות נורמטיביות עבור אנשים רבים.
היסטוריה

פרויד ראה במידה סבירה של פנטזיה אסקפיסטית מרכיב הכרחי בחיי בני האדם ש"אינם יכולים להתקיים מהסיפוק המועט שהם מצליחים להפיק מהמציאות. 'אנחנו פשוט לא יכולים בלי קונסטרוקציות עזר', אמר תאודור פונטאנה פעם". חסידיו של פרויד ראו באסקפיזם (במידות קטנות) ככלי שימושי כדי להירגע ולהגשים משאלות, כנגד תחושות טראומטיות. פסיכולוגים מאוחרים יותר הדגישו את תפקיד הסחת הדעת בעת מצבי רוח לא רצויים, במיוחד כעס ועצב.
מנגנון הפעולה

פעילות אסקפיסטית נשענת על שלושה מאפיינים: מיקוד יתר, נתק זמני, ומודעות עצמית מופחתת. במצב של מיקוד יתר האדם שוקע בתוך הפעילות האסקפיסטית ומתמקד רק בה. השקיעה יכולה לגרום לאבדן תחושת זמן. מיקוד היתר הזה מפנה משאבים קוגניטיביים לפעילות בהווה ולכן מוקדשים פחות משאבים לאתגרים בחיים. הנתק הזמני מפריד בין חלקים שונים בעצמי (רגשות, מחשבות והתנהגויות). תופעות כאלה תועדו בקרב מהמרים וספורטאים. ההתמקדות בפעילות האסקפיסטית מפחיתה את רמת המודעות העצמית של האדם באותו הרגע, ואת השיפוט העצמי שהוא מבצע לעצמו.
סוגים

הפסיכולוג הנורווגי פרוד סטנסנג (Frode Stenseng) טען כי קיימות שתי צורות של אסקפיזם:
דיכוי עצמי הנובע מהרצון לברוח ממחשבות לא נעימות, תפיסות עצמיות ורגשות.
הרחבה עצמית הנובעת מהרצון לצבור חוויות חיוביות ולגלות היבטים חדשים של העצמי.
סטנסנג פיתח מודל של "סולם בריחה" המודד דיכוי עצמי והרחבה עצמית, בפעילויות אהובות על אנשים, כמו ספורט, אמנויות ומשחקים.