stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עקיבא איגר
יצירתו > חידושיו לתלמוד וגיליון הש"ס > גיליון הש"ס

רבי עקיבא איגר נהג לכתוב מהערותיו הקצרות לתלמוד על שולי גליונות הגמרא בה למד. הוא אף הוסיף ציונים ומראי מקומות לנושאים בעלי עניין הנוגעים להבנת הסוגיה המקומית, או למקומות הסותרים לה. הערותיו הופיעו בדפוס לראשונה בדפוס פראג של התלמוד הבבלי שנדפס בשנים תק"צ–תקצ"ה, בשם "הגהות ומראה מקומות מהג"מ עקיבא איגר אבד"ק פוזנא", ובשנים תקצ"ה–תרי"ד בתוספת מרובה בדפוסי התלמוד של דפוס ראם והורדנה, בשם שנתקבע מאז "גיליון ש"ס וילנא".
הערותיו כתובות בקצרה ובתמצות רב. רבי עקיבא איגר הסביר את מנהגו לכתוב בדיוק נמרץ, בכך ש”כפי שהטבע משיג את מטרתו תמיד בדרכים קצרים פשוטים וישרים, כך הסיבה הפשוטה בדרכים לא ארוכים, המוליכה אל התכלית, היא האמיתית”. כדי להקל על המעיינים נדפס "גיליון הש"ס השלם", ספר ובו הטקסטים המלאים של המקורות אליהם מפנה רע"א בציוניו הקצרים. ישנה אף מהדורה מבוארת של גיליון הש"ס שנדפסה על מסכתות בודדות. רמיזותיו של רע"א בהערותיו אלו נחקרו בידי הרב חיים דוב שעוועל, ואת מחקרו פרסם חלקית בספרו "משנתו של הגאון רבי עקיבא איגר בגיליון הש"ס" על מספר מסכתות מסדר מועד בשנת תשי"ט (1959). הוא המשיך במחקרו על הערותיו של רע"א בכל סדר מועד, סדר נשים וחלק מסדר נזיקין, ופרסם מאמרים בעניין בכתב העת "הדרום". בשנת תשל"ב (1972) נדפס כרך שני של ספרו, ובו קובצו המחקרים על המסכתות המשלימות את סדר מועד.
רוב ההערות שב"גיליון הש"ס" מופיעות בצורה אחרת גם בכתביו האחרים והמפורטים יותר של רע"א, כמו "דרוש וחידוש". ולכן נהוג להשוותן כדי לעמוד על כוונתו המדויקת במקומות בהם קיצר מאוד.
יצירתו > חידושיו לתלמוד וגיליון הש"ס > גיליון הירושלמי

בשנת תשמ"א נדפסה בלונדון חוברת קטנה ובה "גיליון הירושלמי" של רבי עקיבא איגר, הגהות שרשם על שולי גיליונות סדר נשים של התלמוד הירושלמי בו למד. קדמו לפרסום זה חיפושים קדחתניים שעשו בעלי "דפוס האלמנה והאחים ראם" בשנת תרע"ג אחרי גיליונות אלו כדי לפרסמם במהדורת התלמוד הירושלמי שבהוצאתם. על פי בקשתם, פנה הרב ד"ר אברהם יצחק בלייכרודה, נינו של רע"א, באמצעות "אגודת משפחת איגר" לכל צאצאי רע"א כדי לאתר את עותק התלמוד הירושלמי שהיה ברשותו. חיפושים אלו עלו בתוהו. באחת מתשובותיו מצטט רע"א קטע מגיליון הירושלמי שלו בסדר נזיקין, אך כרך זה אבד ואין ידוע מה עלה בגורלו.
יצירתו > קושיות רבי עקיבא איגר

רבי עקיבא איגר ידוע בחריפותו ובקושיותיו הלמדניות בעלות ההיגיון הרב, קושיותיו היו לשם דבר בבתי-המדרש והיוו אתגר מחשבתי לטובי הלומדים. רע"א אף "מקטלג" תוך כדי דיבור את רמת חומרתן של הקושיות: בסגנון כתיבתו מורה הסיומת "וצ"ע" – וצריך עיון, על שאלה חמורה שלא נתיישבה. ואילו הסיומת "וצע"ג" – וצריך עיון גדול, מורה על תמיהה רבתי היוצאת מגדר הרגיל. כאשר הוא מוסיף סיומת כמו "וה' יאיר עיני", השאלה נחשבת כבלתי פתירה.
לאור העיסוק הרב שהתפתח סביב קושיותיו, הופיעו גם ספרים המלקטים קושיות שלו שהונחו בלא מענה. בשנת תשמ"ב הדפיסו צאצאיו מכתב-ידו את הספר "קושיות עצומות" המכיל 1,401 קושיות, שרבות מהן לא הופיעו בכתביו שנדפסו עד אותה עת. ספרי קושיות אלו נכנסו בשלמותם, במידת האפשר, למאספים הנזכרים שנדפסו מתורתו של רע"א על סדר התלמוד.
כבר בשנת תרל"ו, כארבעים שנים בלבד לאחר פרסומם הראשון של ספרי "דרוש וחידוש", נפוצו קושיותיו של רע"א בבתי המדרשות, והיוו כר לחיבור תורני שעיקר עיסוקו בפתרון השאלות. הרב יששכר דוב הלטרכט מלוברנץ הוציא את ספרו "חזות קשות", ”תוכו רצוף ליישב יותר מאלף קושיות שהעיר על הש"ס רבינו הקדוש... מופת הדור כליל תפארת ישראל... עקיבא איגר בספרו חדוש ודרוש [!] וגם בגליון הש"ס שלו”. בשנת תרנ"ח הדפיס הרב יצחק צבי ארונובסקי בווילנה את ספרו "יד יצחק" כדי ”ליישב דעת רבותינו בעלי התלמוד ורש"י ותוספות מכל הקושיות והתמיהות אשר העלה בצ"ע הגאון הגדול רשכבה"ג רעק"א בגליון הש"ס”. בשנים תרס"ה-תרע"ב יצא לאור בירושלים ספרו של הרב בנימין רבינוביץ' "משנת ר' בנימין" אשר ”תעודתו לתרץ קושיות מרן הגרע"א זצ"ל שבתוספותיו על כל ששה סדרי משנה”. בשנים תרצ"ד-תרצ"ז הדפיס הרב משה אברהם מוינשטר בברוקלין את ספרו "גנון והציל" וענינו ”לגונן ולהציל את דברי רבותינו הקדושים מהקושיות והתמיהות שהניח בצ"ע מרן הגאון הקדוש מאור הגולה רבינו עקיבא איגר זצוק"ל בתוספותיו על המשניות”. בשנת תשל"ט יצא בירושלים ספר בשם "חוסן ישועות", בשער הספר טוען המחבר, הרב אברהם זילברמן, כי הוא ”מיישב כל קושיות הגאון ר' עקיבא איגר זצ"ל על סדר נשים ונזיקין”.
ניסיון נוסף ומתמשך נעשה על ידי הרב שמואל אהרן שזורי שהקדיש בירחונו "קול תורה" מדור קבוע בשם 'אשישו"ת' שיועד לתרץ בשיטתיות את קושיות רע"א בגיליון הש"ס.
יצירתו > הגהות וחידושים על ה"שולחן ערוך"

במשך שנים רשם רבי עקיבא איגר את הערותיו על גיליון ספר השולחן ערוך בו למד, הערות אלו כללו: הגהות דפוס, הערות על מקורות ההלכה, קושיות ופלפולים והערות מעשיות. בשנותיו האחרונות מסר רע"א את כרכי השולחן ערוך שלו לבנו בכורו רבי אברהם, כדי להתקינם לדפוס. רע"א חכך בדעתו אם להדפיס את הערותיו כספר בפני עצמו או כנספח על גיליון השולחן ערוך, כשנה לפני מותו הוא מתלבט בעניין במכתבו לבנו תוך שהוא מבקש לקבל את הגרסה הערוכה של ההערות לביקורת בטרם הדפסתה: ”אולי נכון שאתה תדפיס אצל השו"ע החדושים שממני... או שיהיה כרך בפני עצמו כמו ספר דגול מרבבה, ובין כך ובין כך איני יודע התעצלותך לשלוח לי הפנקס על אורח חיים לשום עיני שנית בזה... ומקודם אי אפשר להעלות בדפוס”. כחודש אחר כך הוא מאשר במכתבו כי ההגהות ראויות לדפוס. למעשה התעכבה הדפסת ההגהות יותר מעשרים שנים לאחר מות רע"א, והן נדפסו לראשונה בברלין בשנת תרכ"ב בידי נכדו אברהם משה בלייכרודה. במקביל הדפיס בנו ר' איצק לייב מהדורה נוספת של הגהות אביו לשולחן ערוך ביוהניסבורג (גר'), פרוסיה. קיימים גם מספר כתבי יד אחרים של ההגהות. בסוף המאה ה-20 יצאה לאור מהדורה השוואתית של הגהות רע"א לשולחן ערוך הכוללת את הגרסאות השונות.
רבי עקיבא איגר נהג לרשום את הערותיו על גליונות הספרים שבספרייתו, ולכן מלבד הערותיו המודפסות על גיליון התלמוד הבבלי ועל גליונות השולחן הערוך, מצויים בידי אספנים רבים ספרים מספרייתו שנתפזרו במשך השנים, והם מתגלים ונמסרים לדפוס מעת לעת בקבצים תורניים. פעמים שהיו בספרייתו מספר עותקים של ספר אחד והערותיו נרשמו אקראית על העותקים השונים, בשל החשיבות הרבה שמייחסים לכתביו של רע"א בעולם הישיבות, גם הערותיו הכפולות זוכות למהדורות מודפסות אף במקרים בהם הספר עליו נכתבו אינו ספר יסוד כמו שולחן ערוך.
יצירתו > חידושי אגדה ותנ"ך

רבי עקיבא איגר הניח אחריו פנקס חידושים בענייני אגדה, ובו גם חידושים על פסוקי התנ"ך. הפנקס מוזכר בידי בניו של רע"א, והיה ידוע עד מלחמת העולם השנייה. מאז, ככל הידוע, אבדו עקבותיו.
עם זאת, רבים מחידושיו של רע"א לתנ"ך שרדו בציטוטים בספרים אחרים שלו ובספרי אחרים מתלמידיו וחבריו. בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 נעשו ניסיונות ללקטם, כמו האסופה "מדרושי וחידושי רבי עקיבא איגר על התורה" הכוללת חידושים גם לשאר הנ"ך, חלקם מכתבי-יד שלא נדפסו ורובם מלוקטים.
השקפותיו > יחסו למשכילים ולרפורמים

רבי עקיבא איגר נמנה עם ראשי הרבנים המתנגדים לכל שינוי ותיקון בדת, ולטעמו אין לנטות אף בקוצו של יוד מדברי הראשונים. בתשובתו שנדפסה בקובץ "אלה דברי הברית" כנגד בית-הכנסת הרפורמי הראשון הוא טוען: ”אם נרשה לעצמנו לבטל אף אות אחת מדברי חז"ל, אז מרחפת הסכנה על כל התורה כולה”. רבות מפעולותיו בתחום הרבנות ומינוי רבנים בערי פרוסיה, הונעו מעמדתו המתנגדת לשינוי, ופעמים רבות פעל מתוך מטרה מוצהרת לסכל את בחירתם של רבנים משכיליים.
הסופר אלתר דרויאנוב מספר מפי ההיסטוריון שאול פנחס רבינוביץ (שפ"ר) על מפגשו של רבי עקיבא איגר עם תלמידי בית המדרש לרבנים בוורשה, ודבריו העוקצניים כלפיהם:
רבי עקיבא איגר בא לווארשה והלך לראות בית-המדרש לרבנים, שנוסד שם בשנת תקפ"ו. תהה על קנקנם של התלמידים ולא מצא אותם לא בש"ס ולא בפוסקים.

תמה ושאל למנהל:

- היכן תורתם של אלו?

השיב המנהל:

- בית-המדרש הזה אינו אלא מעין פרוזדור להתקין את התלמידים, שייכנסו ללימודי הרבנות.

נענה רבי עקיבא ואמר:

- משמע, שתלמיד הלומד כאן הוא בכלל "ערב רב", ולא כלל רב...
למרות האמור, כאשר התאפשרה או נצרכה מודרנה בתוך הגבולות האורתודוקסיים, לא הביע התנגדות. תלמידיו היו הראשונים מקרב הרבנות האורתודוקסית שהכניסו בקהילותיהם את הנוהג לשאת נאומים, דרשות והספדים בשפה הגרמנית, וראו בכך התאמה פרקטית לשפת הדיבור של שומעי לקחם, ולא ספיח של המודרנה. עוד בחייו, בשנת 1821, נשא תלמידו הרב שלמה פלסנר, הספד בגרמנית מודרנית על הרב אברהם טיקטין מברסלאו, ומאז התקבל נוהג זה בהדרגה בקרב הרבנים האורתודוקסים הגרמנים כולם.
השקפותיו > יחסו לתנועת החסידות וראשיה

יחסו של רבי עקיבא איגר לחסידים ולתנועת החסידות היה מתון, אף שהיה נאמן לתפיסת העולם ה'מתנגדית', ששללה את התנועה, ובמקומות וזמנים מסוימים אף החרימה את תומכיה. סימוכין ליחסו זה של רע"א כלפי החסידות, יש המוצאים במכתבו של חתן רע"א, הרב שמואל חיים בירנבוים, לאחיינו רבי יהודה לייב איגר מלובלין, שבו הוא מתאר לשאלתו פרטים מהווי החיים בבית סבו רע"א, נמנו בין היתר הספרים בהם עשה שימוש:
השולחן ערוך מהגר"א מווילנה היו בין ספרי דבי רב, וגם ספר התניא מהרב מלאדי נ"ע. ואם גם השולחן ערוך מהרב היה בין ספריו הרבים אין בזכרוני...
לפני שנת תקס"ה, עוד בהיות רע"א רב במרקיש-פרידלנד, הפיצו החסידים שמועה שהוא נוטה לחסידות או אף הצטרף בפועל לתנועה. הרב שלמה זלמן ליפשיץ ה"חמדת שלמה" הזם שמועה זו במכתבו לבנו. כתגובת-נגד מצידו השני של המתרס נפוצה השמועה כי רבי עקיבא איגר פרסם איגרת חריפה נגד תנועת החסידות והחסידים. האדמו"ר רבי דובער שניאורי, "הרבי האמצעי", מנהיגה של חסידות חב"ד, במכתבו לאחיינו חתנו ויורשו הצמח צדק מלובביץ', מספר על פגישתו עם רע"א בשנת תקפ"ה, ושרע"א הכחיש את ייחוס האיגרת המדוברת אליו.
בארכיון דוד מגיד שבמכון לעמי אסיה שע"י האקדמיה למדעים בסנקט פטרבורג (לנינגרד), מצויה חוברת כתבי פולמוס עם החסידות, ובה בין היתר "איגרת ר' עקיבא איגר מפוזנא נגד החסידים". מרדכי וילנסקי, חוקר המחלוקת, בספרו "חסידים ומתנגדים", משער שזו האיגרת המדוברת עליה נסובה השמועה, ואת כתיבתה הכחיש רע"א בפני הרבי האמצעי מלובביץ'. וילנסקי אף מפקפק על מהימנות יחוסה של האיגרת לרע"א, והוא מעלה השערה כי היא זוייפה כדי לתת פרשנות אנטי-חסידית למסמך אחר בשם "תקנות שקלוב". תאריך המסמך האחר שונה, לדבריו, משנת תקמ"ז לשנת תקס"א, מאחר שבשנים תק"מ–תק"נ ישב רבי עקיבא איגר בליסא כאברך צעיר ושמו טרם התפרסם חוץ לסביבתו, וממילא אין זה סביר שיחווה דעתו בשאלה ציבורית כלל-יהודית מסוג זה. ואילו בשנת תקס"א, אף שהיה עדיין רבה של מרקיש-פרידלנד הקטנה יחסית לפוזנא – שמו כבר הלך לפניו והגיע גם לפולין ולרוסיה. השערה נוספת היא שהאיגרת נכתבה בשנים מאוחרות מהתאריך הנקוב בה, כתגובה להתפארות החסידים על כך שנכדו של רע"א, רבי יהודה לייב איגר המכונה רבי לייבל'ה מלובלין, בנו של ר' שלמה, נעשה חסידם של ר' מנחם מנדל מקוצק ושל ר' מרדכי יוסף ליינר מאיז'ביצא, והיה לאדמו"ר חסידי בעצמו. בספרו החסידי "תורת אמת" הוא מצטט מדברי סבו, רע"א. מסורות חסידיות מספרות על כך שרבי עקיבא איגר תמך בנכדו לעומת בנו רבי שלמה, שהתנגד למהלכו חריפות ואף נסע לקוצק להחזירו לביתו.
השקפותיו > יחסו לרבנים קדומים

בכתביו, מתייחס רע"א לרבנים קדומים בהכנעה, אף לאלו מתקופת האחרונים כמו הש"ך והפני יהושע. הוא בדרך כלל מקבל את דבריהם, ומרצה את דבריו כנגדם כקושיא ולא כמחלוקת. לרבנים ראשונים הוא מתייחס בהתבטלות גמורה, והוא דוחה את דברי עצמו כשהוא מוצא סתירה או ראייה נגדם מדברי הראשונים.
השקפותיו > לימודי חולין והשכלה כללית

בזמנו התעוררה דרישה ממשלתית להכניס לתוכנית הלימודים בתלמודי התורה מלבד לימודי קודש גם לימוד מקצועות אחרים שיכשירו את התלמידים לקראת חיי המעשה. תלמידו של רע"א, הרב אהרן פולד, שבעצמו התפרנס מהשקעות בבורסה, פנה אליו באיגרת בעניין נחיצותה של הוראת "לימודים חיצוניים" לילדים וביקש את הסכמתו לקביעת שיעורים אלו כמצוות השלטונות בנימוק של "עת לעשות לה' הפרו תורתך". תשובתו של רע"א לא השתמרה, אך נראה ממכתב אחר שכתב בנושא זה באותה תקופה שקיבל חלקית את הדרישה, הוא גם רומז כי עמדתו התגבשה בלחץ השלטונות: ”וטוב תורה עם דרך ארץ, ללמוד אותם כשעה ושתים ביום מלאכת הכתיבה והחשבון כאשר אנו מרגילים לבנינו בעזה"י, וכאשר מחסדי אדוננו המלך ירום הודו ושריו שמו עיניהם על זה ושמו פניהם עלינו לעשות כזה”.
השקפותיו > יושר שיפוטי ורדיפת אמת

רבי עקיבא איגר הטיף ליושר שיפוטי, והתרעם על רבנים שמתוך דאגה לכבודם האישי לא אבו לחזור בהם מפסקי דין שהוציאו, על אף שהיה ברור לכל משקיף אובייקטיבי, כי נפלה טעות בשיפוטו של הרב. בכתבי תלמידיו מודגשת היושרה האישית שלו עצמו, וביטול דעתו בענווה מפני דעת תלמידיו במקרים בהם החליט כי האמת איתם, וכי דעתו הראשונית בטעות יסודה. תלמידו הרב גוטמכר חולק בספרו על הוראה אחת מהוראות רבו רע"א, וכותב על כך: ”ברור אצלי שאם היו רבותינו... ורבי עקיבא איגר זצוק"ל בחיותם, והיו רואים דברי, שהיו אומרים לי "ישר כח" שהעמדתי אותם על ידיעה ברורה... ונודע לי כזה בדור הזה שאם משיבים להם דברים אשר אמתיים הם ברמות רוחם ובתורה שלא לשמה מושכים הדברים כלחוצים ודחוקים עד אשר יותר יושר היה שלא להשיב להם כלל למען שלא לגרום להם עוד חטא, אבל ברבינו החסיד מו"ה רבי עקיבא זצוק"ל היה לי המופת הן במכתב שהיה בינינו והן בפה אשר כמה פעמים הודה לי, ועוד כ"כ היה מתאמץ וחזר על דברי ב' וג' פעמים שכן הוא, כן הוא, ובודאי כן הוא...”, ובמקום אחר הוא מתבטא: ”מי יהרהר אחר רשכבה"ג לעשות ח"ו דבר נגד פקודתו ואיסורו? הלא כולנו היינו צייתים לו בחייו כאילו נמסר מסיני! ואיך נבוא ח"ו להרהר אחר דבריו? אך... הלא ידענו שלא היה דרך החסיד בחייו להיות מנצח ולעמוד על דבריו, רק רוצה בקיום התורה, ואף אם נער קטן אמר לו עניין אמיתי, הודה לדבריו”.
השקפותיו > פולמוס חידוש הקרבת הקורבנות בזמננו

בשנים תקצ"ז–תקצ"ח (1837–1838) החל מתפתח פולמוס בדבר חידוש אפשרי של הקרבת קורבנות במקום המקדש בירושלים, נושא שהיה תלוי מבחינה תאורטית בניתוחן של מספר סוגיות תלמודיות. אך מבחינה מעשית, כפי שהבהיר רבי עקיבא איגר למי שפנה אליו בנידון, תלמידו הרב צבי הירש קלישר, היה תלוי הדבר בעיקר בהסכמת השלטון המקומי המוסלמי, שלא אפשר כלל גישה להר הבית למי שאינו מוסלמי.
רע"א הלך לעולמו בעיצומו של הפולמוס, והרב קלישר, שהיה ממבשרי הציונות, ואחד הדוחפים העיקריים ליישום מעשי של היתר עבודת הקורבנות בזמננו, טען כי טיעוניו באשר להיתר עקרוני תאורטי של חידוש ההקרבה, היו מקובלים על דעתו של רבו הרב איגר, וכראיה לכך הביא את הסתייגותו שהוצגה על ידו כפרקטית בלבד, עמדה זו הוצגה בשער הקונטרס "שיבת ציון" שהדפיס בעניין זה. היו רבנים נוספים מן המסכימים ומן המתנגדים שהבינו כך את דברי רע"א, אך בגוף דבריו של רע"א במכתבו המצוטט שם נראה כי לא כך היו פני הדברים. הוא מתחיל את תשובתו במילים ברורות: ”בגוף הענין איני מסכים”, ורק אחר כך פונה לדון בשאלה הפרקטית ומזניח את הדיון התאורטי. היו שהתרעמו על השימוש בשמו של רע"א למטרת קידום האג'נדה המצדדת בחידוש הקרבת הקורבנות בניגוד לדעתו, אך למעשה נותר הדיון פתוח, והעניין נידון תאורטית גם אצל רבנים מאוחרים בהרבה, בעיקר בעקבות מלחמת ששת הימים ואיחוד ירושלים, אז התעורר הדיון מחדש בחוגים מסוימים של הימין הדתי בישראל.
הנצחתו

שמו של רבי עקיבא איגר הונצח בישראל בקריאת רחובות על שמו באשקלון ובתל אביב (בית הכנסת שברחוב איגר 23 מופיע הרבה בתיאורי חנוך לוין מחוויות ילדותו). בירושלים הוקמה הישיבה ע"ש עקיבא איגר המשתייכת לחסידות ערלוי, בבנין "הקונסוליה הסורית", בשכונת קטמון. ובבני ברק, קיימת רשת הכוללים ע"ש רבי עקיבא איגר, המקיימת מסגרות לימוד תורה והלכה במספר בתי מדרשות. לומדי הרשת מפרסמים ספר-שנה בשם "עומקא דשמעתתא".
לרגל תערוכת 100 שנה לפטירתו של רבי עקיבא איגר, שנערכה במוזיאון היהודי בברלין בשנת 1937 הוטבעה מדליה הנושאת את דיוקנו של רבי עקיבא איגר מצדה האחד, ומצדה האחר דברי הנצחה בגרמנית. בשנת 1990 הופקה על ידי בית התפוצות, רפליקציה של המדליה המקורית. "אגודת משפחת איגר" הפיצה לכבוד אחד מכינוסי המשפחה את המדליה ובה דיוקנו של ראש המשפחה.
באפריל 2008 החליטה מועצת העיר פוזנא לקרוא על שמו את הכיכר שמול בית הכנסת האורתודוקסי החדש (נחנך ב-1907): כיכר עקיבא איגר. בכיכר מצויים שרידים של חומות העיר העתיקה, ושלטי הנצחה המזכירים את פועלו של רב העיר. בהחלטת המועצה נאמר כי "צעד זה נעשה במטרה להנציח את עקיבא איגר, שהיה רבה של הקהילה היהודית בפוזנא במשך שנים רבות, הומניסט ונדבן שלא הגביל את פעילות החסד שלו למאמיניה של היהדות בלבד".
הנצחתו > ספרות יפה

יעקב קאהן, רבי עקיבא איגר: (תקכ"ב–תקצ"ח): ליובל ה-150 לפטירתו. (ספר מנוקד)
רייזל פרידמן, שר התורה והענוה, תש"נ (ספרות ילדים)
מ. סופר, ראשונים כמלאכים: ספור חייו של... רבי עקיבא איגר גינז, בני-ברק תשנ"א (ספרות ילדים)
ג. הלוי ויאיר ויינשטוק, חותן איש האלוקים – מסכת חייהם של הגאונים רבי עקיבא איגר ורבי משה סופר, תשס"ז
חיבוריו וליקוטים מתורתו שבדפוס

מאחר שיצירתו של רבי עקיבא איגר מפוזרת על פני מגוון רחב של פרסומים, החל בספרים, כתבי עת, חוברות, וכלה בדפים בודדים שפורסמו בבמות שונות. רבים מהם זכו למהדורות רבות ודפוסי צילום. נסקרו להלן העיקריים שבהם:
חיבוריו וליקוטים מתורתו שבדפוס > שאלות-ותשובות ופסקי דין

תשובות רבי עקיבא איגר ("מהדורה קמא"), ורשה תקצ"ה. ורשה תרמ"ד ועוד. שטטין תר"כ. ודפוסי צילום רבים
תשובות רבי עקיבא איגר ("החדשות"), וינה תרמ"ט. דפוסי צילום רבים
תשובות רבי עקיבא איגר – מכתב יד, ירושלים תשכ"ה (מהדורת הרב נתן גשטטנר)
תשובות חדשות לרבינו עקיבא איגר – בתוספת חידושים על הש"ס והרי"ף ו"פרי מגדים" יורה דעה, ירושלים, תשל"ח (מהדורת לייטנר)
שאלות ותשובות רבי עקיבא איגר – שו"ת, תשנ"ה
תשובות רבי עקיבא איגר עם אחיזה בעקב, לייקווד תשנ"ח–תשס"ג (מהדורה מוערת)
שו"ת רבי עקיבא איגר החדש – התשובות שנדפסו ותשובות נוספות בחמישה כרכים, ירושלים: מכון המאור, תשס"ב ואילך
פסקים ותקנות, ירושלים תשל"א
משפטי רבי עקיבא איגר – פסקי דין, תקנות ומעשי בית דין, בני ברק תשמ"ב
קונטרס שמונה תשובות, לונדון תשמ"ד
חיבוריו וליקוטים מתורתו שבדפוס > חידושים

חידושים בשם אדמ"ו הרע"א נ"י מפוזנא, נספח לחידושי הר"ן על מסכת בבא מציעא, דיהרנפורט תקפ"ג. סדילקוב תקצ"ז
דרוש וחידוש רע"א , ורשה תקצ"ט. זכה למהדורות רבות
דרוש וחידוש – תנינא – על מסכת חולין, תרצ"ב. פיטסבורג תשט"ז (מהדורת הרב אברהם בנימין זילברברג)
דרוש וחידוש רע"א מכתב יד", ירושלים תשנ"א (מהדורת הרב נתן גשטטנר)
חידושי רבי עקיבא איגר, ברלין תרי"ח. ורשה תרנ"ב
חידושי רבי עקיבא איגר על כמה מסכתות, פיטסבורג, תשי"ז
חידושי רבי עקיבא איגר – על כל מסכתות הש"ס, ליקוט מכל ספריו בתשובותיו, חידושיו והגהותיו, תשל"ב ואילך, בית מדרש גבוה לתורה ע"ש רעק"א ומכון חתם סופר
חידושי רבי עקיבא איגר – על כל מסכתות הש"ס, ליקוט מכל ספריו בתשובותיו, חידושיו והגהותיו, תשמ"א ואילך (מהדורת זכרון יעקב)
חידושי רבי עקיבא איגר – על כמה מסכתות, ליקוט מורחב (מהדורת הרב אריאלי)
תורת רבינו עקיבא איגר – על כל מסכתות הש"ס (מהדורת מכון המאור)
מערכות רבי עקיבא איגר – על מסכת כתובות, תשע"ד (מהדורה מוערת)
כתב וחותם – על הש"ס, בני ברק, תשל"ה–תשנ"ג
קושיות עצומות – אלף וארבע מאות ואחת קושיות על כל הש"ס, תשמ"ב
תוספות רעק"א – על המשנה, תש"מ
חיבוריו וליקוטים מתורתו שבדפוס > הגהות והערות

גיליון הש"ס – הגהות הערות וציונים על הש"ס: נדפסו לראשונה בש"ס דפוס פראג (תק"צ–תקצ"ה), ומאוחר יותר בשולי ש"ס וילנא (תקצ"ה–תר"י), המהדורה הסטנדרטית של התלמוד
גיליון הש"ס השלם – מהדורה מורחבת של גיליון הש"ס בשני כרכים, ירושלים תשמ"ז
משנתו של הגאון רבי עקיבא איגר ב"גיליון הש"ס" – מהדורה מבוארת בידי רח"ד שעוועל, ירושלים תשי"ט–תשל"ב
גיליון הש"ס המבואר – מהדורה מבוארת של גיליון הש"ס, בית שמש תשס"ז
גיליון המשנה – תוספות רע"א: פראג, תקפ"ה–תק"צ. אלטונה תר"א–תר"ח. ורשה תר"כ. וילנה תרס"ה
הגהות רע"א – על השולחן ערוך, מודפסות על הגיליון בכל מהדורות השולחן ערוך (חיבור זה נקרא גם בשם חידושי רע"ק ), גרסה חלקית נדפסה לראשונה בקניגסברג, תרי"א
חידושי רבי עקיבא איגר השלם – על שולחן ערוך יורה דעה הלכות בשר וחלב, תשס"ו (מהדורה מוערת)
גיליון הרמב"ם – הערות על הרמב"ם, תשי"ד
גיליון הירושלמי – הערות על התלמוד הירושלמי, לונדון, תשמ"א
גליונות רבי עקיבא אייגר על אליה רבא, ירושלים תשס"ג
גליונות רבי עקיבא איגר ובנו רבי שלמה על שו"ת גינת ורדים. נדפס מכתב יד בספר שו"ת גינת ורדים, מכון ישמח לב, ירושלים תשס"ח
הגהות רבי עקיבא איגר לספר שער המלך, תשכ"ט. נדפס גם ב"שער המלך" תשנ"ד
לקט הגהות רבי עקיבא איגר על טורי אבן, תשמ"ה
פני משה (הרב משה בנבנשתי) עם הערות רבי עקיבא איגר, ירושלים תשמ"ח–תשנ"א
חיבוריו וליקוטים מתורתו שבדפוס > אוספים כלליים

גנזי רבי עקיבא איגר, תל אביב תשכ"ו
וזאת ליהודה, ספר זיכרון, ירושלים: ישיבת חברון, תשל"ז (מדור מכת"י רע"א: חידושים על הש"ס והשולחן ערוך)
אוסף גנזים לרבן של ישראל הגרע"א ז"ל – חידושים, תשובות והשמטות, תל אביב, תשל"ח
אותיות דרבי עקיבא איגר – שו"ת וחידושים על הש"ס, רמב"ם ושולחן ערוך, לונדון, תשל"ט
חיבוריו וליקוטים מתורתו שבדפוס > מכתבים

מכתביו של רבי עקיבא איגר בענייני תורה כבענייני ציבור וחולין, נאספו מספר פעמים, והמהדורות השונות משלימות זו את זו. לאסופות אלו ישנה חשיבות היסטורית-ביוגרפית רבה, ויפה לגביהן אבחנתו של תומאס ג'פרסון, כי ”מכתביו של אדם, ביחוד מי שהרבה לעסוק במכתבים, משמשים יומן-חיים אמיתי ומלא”.
אגרות סופרים – אגרות ומכתבים מהרבנים ממשפחת איגר-סופר, תר"פ
ממכתביו של רבי עקיבא איגר עם מבוא והערות, ירושלים תרצ"ח, (תדפיס מ"סיני")
מכתבי רבי עקיבא איגר – מאתיים מכתבים והסכמות, תשכ"ט
אגרות רבי עקיבא איגר, ירושלים: מכון דעת סופר, תשנ"ד (מהדורה שנייה עם הוספות, תשנ"ט)
קובץ מכתבים מגדולי מדינת הגר, מכתבי רבי עקיבא איגר וחתנו החתם סופר, לונדון: בית המדרש "תורה עץ חיים", תשנ"ד–תשע"ג (19 גיליונות)
חיבוריו וליקוטים מתורתו שבדפוס > ליקוטים מתורתו

שו"ת וחידושי רע"א חלק א', מספרים וכתבי-עת, ירושלים תש"ז
ליקוט תשובות וחדושים מרבנו עקיבא איגר, בני ברק, תשכ"ח
חידושי רבי עקיבא איגר על הרמב"ם – מלוקט מכל ספריו, ירושלים, תשכ"ח
שערי רבי עקיבא איגר – כללי הש"ס, ירושלים תשמ"א
פותח שערים – ליקוט מתורת רבי עקיבא איגר, תשמ"ד
סדרת ספרי משנת רבינו עקיבא איגר – ליקוט מספריו, על כמה מסכתות
מדרושי וחידושי רבינו עקיבא איגר על התורה, תשנ"ד
רבי עקיבא אצל אגדה – חידושי אגדה מרבי עקיבא איגר על התורה, תשנ"ד–תשנ"ו
דרושי וחידושי רבי עקיבא איגר על התורה – ליקוט מספריו, תשס"ט
לקריאה נוספת > ביוגרפיות

אברהם משה בלייכרודה (מו"ל), תולדות רבינו עקיבא איגר, רשום בכתב אמת מאת שני בניו ... הרב אברהם זצ"ל והרב שלמה זצ"ל, ברלין תרכ"ב וורשה תרל"ה
שלמה סופר, חוט המשולש, תולדות וקורות ימי חיי רבי עקיבא איגר, החת"ם סופר ובנו, תרמ"ז
עקיבא ברוך פוזנר, הערות לתולדות רבי עקיבא איגר זצ"ל, בתוך: קובץ לזכרו של גדליה אונא, קבוץ רודגס ת"ש, עמ' 147–157
אברהם שמואל בנימין סופר-שרייבר, כתב זאת זיכרון: תולדות משפחות איגר – סופר תלמידיהם ומקצת בני גילם, מהדורה שנייה, ירושלים תשל"ו
צבי קליין, תולדות ודרכים: על חייהם ושיטותיהם של שישה מגדולי המפרשים, משאבים: ירושלים תשמ"ג
הלל אלברט, גאון הדורות, תל אביב: פאר, תשמ"ד
שמעון הירשלר, מאורן של ישראל, ברוקלין: מכון שם משמואל, תש"נ
יעקב יהודה וורעשנער, רבי עקיבא איגר: חייו ופעולותיו, מהדורה מתורגמת ללשון הקודש, מוערת ובתוספת נספחים, יעקב ירוחם ורשנר, בני ברק תשע"ח (ר' להלן: Leopold Wreschner, Rabbi Akiba Eger)
Andrej Simcha Neuschloss, Rabbi Akiba Eger: His Life and Times, University of Pennsylvania, 1956 (Dissertation) (באנגלית) העבודה זמינה לעיון מקוון
לקריאה נוספת > ביוגרפיות ופרסומים במלאת 100 שנה לפטירתו

עקיבא ברוך פוזנר, רבינו עקיבא איגר זצ"ל, בירחון המסילה שנה ב' גיליון ט-י, ניו יורק תשרי–חשון תרצ"ח
חיים קרלינסקי, רבי עקיבא איגר ז"ל – למלאת מאה שנה לפטירתו: תקצ"ח–תרצ"ח, בירחון "היהודי" – גיליון כז, ניו יורק, כסלו תרצ"ח
ע. בן-עזרא, רבי עקיבא איגר - בפי העם, בירחון "היהודי" - גיליון כז, ניו יורק, כסלו תרצ"ח
שאול בלום, חיי הגאון רבנו רבי עקיבא איגר: זמנו, חייו, פעולותיו וערכו לדורות, במלאת מאה שנה לפטירתו: י"ג תשרי שנת תקצ"ח, ורשה: ש' בלום, תרצ"ח, באתר היברובוקס
מרדכי וייץ, עטרת פז: תולדות הגה"ק רבנו עקיבא איגר אבד"ק מרקיש-פרידלנד ופוזנא, קאליש תרצ"ח
אברהם עובדיה (גוטסדינר), רבי עקיבא איגר, ירושלים תרצ"ח. [תדפיס מתוך "סיני"] כרך א' (נדפס גם בספרו "כתבים נבחרים")
יצחק ורפל, ממכתביו של רבי עקיבא איגר עם מבוא והערות, ירושלים תרצ"ח. [תדפיס מתוך "סיני"], באתר היברובוקס
Eugen Pessen, Rachel Wischnitzer Akiba Eger Ausstellung, Chanukka 1937: Jüdisches Museum in Berlin (בגרמנית).
לקריאה נוספת > כללי

רפאל פטאי, אייזנשטדט: קשרי רבי עקיבא איגר ורבי משה סופר עם קהילת אייזנשטדט, בתוך: יהודה לייב פישמן מימון (עורך), ערים ואמהות בישראל חלק א, ירושלים תש"ו, עמ' 64–67
אגודת משפחת איגר, 1913–1993. נצר סרני, תשנ"ג 1993. (כולל מידע על רע"א וביבליוגרפיה חלקית של כתביו וכתבים עליו)
Jacob H. Sinason. Gaon of Posen: A Portrait of Rabbi Akiva Guens-Eger. Feldheim, 1990. ISBN 0-87306-548-4 (באנגלית)
Salomon Lewyson, vollständige Biographie des Rabbi-Akiba-Eger, frühern Rabbiners zu Märkisch-Friedland, spätern Oberlandes-Rabbiners zu Posen, posen 1831. (בגרמנית)
S. I. Kämpf, Biographie des hochberühmten hochseligen Herrn Akiva Eger Oberrabinen zu Posen, Verfasser einer Sammlung von Rechtgutachten, nebst einem hebräischen Trauergedicht auf sein Hinscheiden, Lissa-Salzuflen 1838 (בגרמנית)
Leopold Wreschner, Rabbi Akiba Eger, der letzte Gaon in Deutschland: ein kulturhistorisches Zeitbild, Frankfurt a. M. 1911. (בגרמנית)
יהושע מזח, תולדות רבינו ר' עקיבא אייגער: ... דער מחבר פון שאלות ותשובות רע"ק אונ אנדערע ספרים, וילנה 1912 (ביידיש)
יהודית בלייך, רבי עקיבא איגר וראשיתה של התנועה הרפורמית, בתוך: דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות, כרך ט, חטיבה ב, כרך שלישי: תולדות עם ישראל (העת החדשה), תשמ"ה. עמ' 1-8
נתיבות המשפט

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  יעקב לורברבוים 
 סוגה:  ביאור לשולחן ערוך חלק חושן משפט
 הוצאה
 הוצאה:  ז'ובקבה (1808)
 תאריך הוצאה:  ה'תקס"ט
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  2
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  נתיבות המשפט
 היברובוקס:  8640
 הספרייה הלאומית:  000937190
 
ספר נתיבות המשפט (בעגה הישיבתית - "הנתיבות") הוא ביאור חריף לחלק חושן משפט בשולחן ערוך, שחובר על ידי הרב יעקב לורברבוים, רבה של העיר ליסא. אף על פי שהספר חובר כביאור על השולחן ערוך, בשל עמקותו נראית מגמתו של הספר כעיונית-לימודית, ולפיכך נדמה לעיתים כאילו קישורו לשולחן ערוך רופף. ספר זה נפוץ מאוד בחוגי הישיבות, ונלמד הן במסגרת לימוד עיוני ישיבתי והן במסגרת לימודי הלכה.