stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עולמו של ויין 2

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  Stephen Surjik 
 הופק בידי:  לורן מייקלס 
 תסריט:  מייק מאיירס, טרי טרנר, בוני טרנר 
 עריכה:  מלקולם קמפבל 
 שחקנים ראשיים:  מייק מאיירס טים מדואס גווין גרזר טד מק'גינלי ראלף בראון אוליביה ד'אבו הת'ר לוקליר סקוט קופי רוברט סמיגל ריפ טיילור בוב אודנקירק צ'רלטון הסטון Stephen Surjik לי טרגסן קווין פולאק טיה קארר קים בייסינגר כריסטופר ווקן דיינה קארווי לארי סלרס דרו ברימור כריס פארלי ג'יימס הונג אירוסמית' הארי שירר אד אוניל Frank DiLeo 
 מוזיקה:  קרטר בורוול 
 צילום:  פרנסיס קני 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 בדצמבר 1993 
 משך הקרנה:  91 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חבר'ה, סרט קומדיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   waynesworld2
 סרט קודם:  עולמו של ויין 
 דף הסרט ב־IMDb
 
עולמו של ויין 2 (באנגלית: Wayne's World 2) הוא סרט קומדיה אמריקאי בבימויו של סטיבן סורג'יק, ובכיכובם של מייק מאיירס ודנה קארווי.
הסרט הוא סרט המשך ל"עולמו של ויין" (1992), אשר נוצר על בסיס מערכון בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" של NBC.
בסרט ויין מנסה לארגן פסטיבל רוק יחד עם גארת', לאחר שג'ים מוריסון מלהקת הדלתות ביקש ממנו שיעשה זאת.
עורבא פרח

עוֹרְבָא פָּרַח הוא ביטוי שפירושו דברים חסרי בסיס, שאין בהם ממש.
הביטוי, שמקורו בארמית ותרגומו המילולי "העורב התעופף" נלקח ממסכת ביצה כאשר רב אויא סבא שאל את רב הונא שאלה הלכתית קשה, השיב לו רב הונא: "עורבא פרח". או בדיבור עכשווי: "תראה, ציפור!", שאומרו עושה בו שימוש במטרה להסיט את תשומת הלב ולחמוק מן השאלה. לפי הסבר רש"י, רב הונא העביר נושא במתכוון, על ידי האמירה: עורבא פרח, כלומר ראה את העורב הפורח מעלינו.
לפי פירושו של רבינו חננאל, דבריו "עורבא פרח" מכוונים כלפי דבריו של אותו אמורא, שדעתו היא דעתם של ילדים המשחקים בציפורים ועורבים. כלומר הבלים שאין בהם כל ממש. רבה, בנו של רב הונא, שאל אותו לפשר הדבר, שהרי רב הונא היה מכבד את רב אויא סבא באופן מיוחד בהצביעו על גדלותו המיוחדת בתורה. רב הונא  הבהיר לו כי אי ההגיון אינו בשאלה עצמה, אלא בתזמון שבו היא נשאלה, שכן השאלה הייתה קשה מאוד לעיון, והיא נשאלה בזמן שרב הונא היה עייף וחלש ולא יכול היה להשיב עליה כראוי.
ראו גם

הסחת דעת
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"א, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קכ"ד, עמוד ב'. ראה את תוכן השאלה בערך טומאת משא
עדה בן-נחום

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1927 חיפה, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  18 בדצמבר 1990 (בגיל 63) תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  מנהלת אמנותית, מחזאית
 
לוחית זיכרון על ביתה של עדה בן נחום ברחוב ריינס 52 בתל אביב
עדה בן-נחום (13 בספטמבר 1927 – 18 בדצמבר 1990) הייתה מחזאית, תסריטאית, עיתונאית ומתרגמת ישראלית. ממייסדי תיאטרון באר שבע, מנהלת כללית בתיאטרון החאן ומנהלת אמנותית בתיאטרון בית ליסין, בתיאטרון הילדים והנוער ובהבימה.
ביוגרפיה

בן-נחום נולדה בחיפה, לימודיה בפילוסופיה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים נקטעו עם הכרזת החלוקה על ידי האו"ם.
בשנת 1947 התגייסה לחיל השדה ובמלחמת העצמאות הייתה חבלנית ולוחמת קרבית, ובין היתר, נטלה חלק בקרבות רמות נפתלי במלחמת העצמאות, במהלכם הוציאה מכלל פעולה משוריין של צבא ההצלה. עם סיום המלחמה נכללה ברשימת מומלצי צה"ל לעיטור גיבורי ישראל, ולאחר המלחמה סיימה את לימודיה, תוך עבודה בשירותי המודיעין וגידול ארבע בנות.
בן-נחום הוזמנה להשתתף בתוכנית הרדיו "שלושה בסירה אחת" בקול ישראל, הופעתה המוצלחת הובילה להזמנה לתוכניות שונות וכתיבת מערכונים ופזמונים עבור אמנים ולהקות סאטיריות ובהמשך גם תסריטים עבור הטלוויזיה והקולנוע כמו "אריאנה" ו"פישקה במילואים".
בשנת 1961 כתבה עם בעלה, ארנון, את מדריך הטיולים "מדריך התייר ביוון".
בן-נחום כתבה טור שבועי סאטירי במעריב, ותרגמה כמאתיים מחזות שמרביתם הגיעו להציג על בימות תיאטראות הרפרטואר בישראל, כמו גם בבימות לימודיות וניסיוניות. עם המחזאים שאת מחזותיהם תרגמה נמנים: מולייר, קרלו גולדוני, מישל דה-גלדרודה, אדוארדו דה פיליפו, מרסל פניול, ז'ורז' פדו ואוגו בטי.
החל משנות ה-70 כתבה ועיבדה מחזות, בהם: המחזמר "עלי כינור", "כפיים", "מטורף על הגג", "מתי תתחתן עם אשתי?", "שבעה במכה אחת", "החייט הקטן", "איפה ארץ ישראל?" ו"היטב הרה לך יונה" על פי סיפור יונה הנביא המקראי.
בשנת 1973 הייתה שותפה להקמת תיאטרון באר שבע, יחד עם גרי בילו, ביימה מספר מחזות והייתה חברה בהנהלתו הציבורית. בין השנים 1976–1979 ניהלה את תיאטרון הילדים והנוער של אורנה פורת.
בשנים 1981–1984 הייתה המנהלת הכללית של תיאטרון החאן הירושלמי, ובין השנים 1978–1990 הייתה המנהלת האמנותית של תיאטרון בית ליסין.
בן-נחום כתבה תסריטים דוקומנטריים עבור הטלוויזיה הלימודית, ובהם "המלחמה על השלום", "לאן נעלמה אירנה קליין?", "ערי שוליים" - סרט שניבא את התפרצות "הפנתרים השחורים". עבור תסריטה "סליחה תקלה" זכתה בשנת 1976 בפרס הראשון לתסריטים של המועצה לתרבות ואמנות. בנוסף, כתבה את "קרפיון חי" - סרט טלוויזיה באורך מלא.
בשנת 1990 התמנתה למנהלת האמנותית של תיאטרון הבימה, ולאחר מספר שבועות נפטרה ממחלה. הותירה אחריה בעל, ארנון בן-נחום, וארבע בנות.
לאחר מותה מוענק לזכרה פרס לתרגום מחזות, הפרס בגובה 5,000 שקל, מחולק מדי שנה מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב ומאורגן על ידי תיאטרון בית ליסין.
ב-2013 הוצבה לוחית זיכרון על ביתה בתל אביב.
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', פרס עדה בן נחום לתרגום מחזות - לשמוליק לוי, באתר ynet, 1 בפברואר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297356305171  ISNI: 0000 0000 7067 8109  MusicBrainz: a88b09b8-29ca-4e8b-a162-36259dd301d9  VIAF: 97315890   WorldCat (עם VIAF): 97315890
פדל בן עבאס

| --- | --- |
 לידה:  614 מכה, ערב הסעודית 
 פטירה:  639 (בגיל 25 בערך) 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
פדל בן עבאס (בערבית: فضل بن عباس, 611-639) היה אחיו של עבדאללה אבן אל-עבאס, בן דודו של מוחמד, ואחד מהצחאבה.
משפחתו

פדל היה בנם של אל-עבאס בן עבד אל-מוטלב, ושל לובאבה בנת אל-חארת'. אחיו היו עבדאללה, עובייד אללה, מעבד, קת'ם, עבד אל-רחמן, ואחותו הייתה אום חביב.
פטירה

פדל נפטר בשנת 639 במגפת הדבר באמאוס.
הערות שוליים

↑  Fadl ibn Abbas | dawahnigeria Showcase, dawahnigeria.com
↑  תרגום: Landau-Tasseron, E, Biographies of the Prophet's Companions and Their Successors, עמ' 201
↑  Fadl_ibn_Abbas, gutenberg
פוסטלניק (כפר)

| --- | --- |

כנסייה בפוסטלניק
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  מינסק מזובייצקי
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  596 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°16′N 21°27′E﻿ / ﻿52.267°N 21.450°E﻿ / 52.267; 21.450
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפוסטלניק(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפוסטלניק(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהפוסטלניק(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהפוסטלניק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פוסטלניק (בפולנית: Pustelnik) הוא כפר במחוז מינסק מזובייצקי שבפרובינציית מזוביה בפולין, מזרחית לוורשה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
בשנות ה-80 של המאה ה-19 הפך היישוב למרכז תעשייה זעירה אזורי, שבמפעליו הועסקו אלפי פועלים מהסביבה.
יהודי פוסטלניק

בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-850 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציונית. בשבועות הראשונים למלחמת העולם השנייה בזזו פולנים תושבי הכפר את רכושם של יהודים שנמלטו ממנו.
בתחילת 1940 רוכזו כ-1,200 יהודי הכפר הנותרים בגטו שהוקם במספר בניינים הרוסים בו. מגפת טיפוס הבהרות הפילה חללים רבים בגטו, ומעת לעת פשטו עליו חיילים גרמנים, וביצעו מעשי התעללות והשפלה ביהודי המקום. בד בבד, הוטלו על יושבי הגטו גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה.
ב-24 במרץ 1942 בוצעה אקציית חיסול אלימה בגטו שבכפר, תוך שריפת ספרי תורה, ורצח כ-170 יהודים במקום, ובהם רב הקהילה ומשפחתו. לאחר מכן הוצעדו כל יושבי הגטו לגטו ורשה, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
עמרי ונדל

| --- | --- |

ונדל בכנס אגודת האספרנטו העולמית, 2005
 לידה:  1954  (בן 70 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקצוע:  אסטרופיזיקאי
 מעסיק:  אוניברסיטת סטנפורד 
 תפקיד:  מדען בכיר במכון רקח לפיסיקה באוניברסיטה העברית בירושלים  יו"ר האגודה הישראלית לאסטרוביולוגיה ותחילת החיים  יו"ר האגודה לאספרנטו בישראל  עורך ישראלה אספרנטיסטו
 תואר:  פרופסור
 פרסים והוקרה:  נשיא כבוד של ארגון נוער האספרנטו העולמי 
 אתר אישי
 
עַמרִי ונדל (Amri Wandel; נולד ב-1954) הוא מדען בכיר במכון רקח לפיסיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא מומחה לאסטרוביולוגיה ויו"ר האגודה הישראלית לאסטרוביולוגיה ותחילת החיים. כמו כן הוא נשיא האקדמיה הבינלאומית למדעים של סן מרינו. בנוסף, כיהן כיו"ר האגודה לאספרנטו בישראל, הוא עורך הביטאון שלה, "ישראלה אספרנטיסטו", וחבר הנהלת אגודת האספרנטו העולמית.
נושאי המחקר העיקריים שלו הם אסטרופיזיקה של אנרגיות גבוהות, חורים שחורים, גלקסיות פעילות, קוואזרים, ואסטרוביולוגיה. הוא פרסם למעלה מ-100 מאמרים מקצועיים בכתבי עת בתחום האסטרופיזיקה.
ביוגרפיה

עמרי ונדל נולד בשנת 1954 בתל אביב.
בשנת 1974 סיים את התואר הראשון שלו בפיזיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב. באותה שנה התגייס לצה"ל. לאחר מכן המשיך לתואר שני בפיזיקה, אותו סיים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1978. בשנת 1980 השתחרר משירותו הצבאי. המשיך לדוקטורט באסטרופיזיקה באוניברסיטת סטוני ברוק. בין השנים 1983–1988 השתלם באסטרופיזיקה באוניברסיטת פרינסטון, באוניברסיטת מרילנד ובאוניברסיטת סטנפורד.
לאחר ששב לישראל, החל בשנת 1988 לעבוד כחוקר במכון ויצמן. הוא נשאר במכון עד שנת 1990, אז החל לעבוד באוניברסיטה העברית. באותה שנה יצר את הקורס "אסטרופיזיקה והחיים ביקום", אותו הוא גם מעביר. משמש כפרופסור לאסטרופיזיקה במכון רקח לפיסיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת הלימודים 1998–1999 היה בשנת שבתון. אז החל בשיתוף פעולה עם המחלקה לאסטרונומיה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). כפרופסור אורח, לימד שם ארבעה קורסים. באוניברסיטה עבד על מחקר יחד עם פרופסור מת'יו (מאט) מלקן (באנגלית: Math Malkan) אשר הניב שלושה מאמרים פורצי דרך בנושא של חורים שחורים מסיביים. אחד ממאמריהם, שהיה הראשון שהציג את הקשר בין המסה וההארה של חורים שחורים במרכזי גלקסיות, צוטט כ-600 פעמים. השניים אף זכו במענק מחקר מטעם קרן BSF (אנ'). מאז, ונדל מלמד שם קורסי קיץ אחת לכמה שנים, וכן עורך שיתוף פעולה במחקר.
החל משנת 2018 הוא מכהן כיו"ר האגודה הישראלית לאסטרוביולוגיה ותחילת החיים.
ונדל הוא נשיא האקדמיה הבינלאומית למדעים של סן מרינו (אנ').
דגימה מתוך הרצאתו ״החיים בעולמות רחוקים״ חותמת את השיר "אין בינינו חלל" של הראפר טונה באלבומו "ועכשיו לחלק האינטרגלקטי". ההקלטה סומפלה וכאילו מתוך מכשיר קשר ונדל אומר: ”למעשה כמה אנשים חושבים שזה על גבול המדע הבדיוני. אבל כמו שנראה, יש הרבה מאוד מדע לא בדיוני, שמכין אותנו לענות על השאלה שהאדם בעצם שאל את עצמו מאז ומתמיד – האם אנחנו לבד?”.
אספרנטו

בשנת 1992 הצטרף כחבר באקדמיה הבינלאומית לאספרנטו (אנ'). החל משנת 1995 הוא חבר הנהלת אגודת האספרנטו העולמית, אם כי בהפסקות. בישראל שימש בשנים 2008–2019 כיו"ר האגודה הישראלית לאספרנטו ועורך הביטאון שלה, "ישראלה אספרנטיסטו". החל מ-2020 הוא חבר הנהלת האגודה. בשנת 2015 פרסם מחקר על מספר דוברי האספרנטו ברשתות החברתיות בו הגיע להערכה של כשני מיליון דוברים. מחקר זה הפך לאסמכתא המקובלת למספר דוברי האספרנטו בעולם ואף מצוטט על ידי Ethnologue.
בשנת 2012 הקליט גרסה מקוונת בת 33 שעורים של קורס האסטרופיזיקה אותם יזם, במסגרת "אוניברסיטת אספרנטו".
לדעתו של ונדל, כל עוד יימשך המצב הנוכחי ויתקיים הסטטוס־קוו הלשוני, המבכר שפה לאומית אחת על פני האחרות, לא יהיה מקום להתפשטות נרחבת של אספרנטו כשפת תקשורת והיא תישאר נחלתו של ציבור משתמשים קטן יחסית. עם זאת, לשיטתו, מצב זה עשוי להשתנות אם וכאשר ישתנה מערך הכוחות הבין־לאומי, הכלכלי והמדיני בכיוון של איזון רב יותר בין השפות הגדולות, והצורך בשפת תקשורת אחת יגדל. במצב כזה, סביר כי תיבחר שפה נייטרלית וקלה ללימוד ולהוראה. לדעתו, אספרנטו היא השפה היחידה בעלת נתונים אלה, וכן היחידה שהיא גם שפה חיה ומדוברת, לכן היא תהיה המועמדת הטבעית לתפקיד זה.
מאמרו של עמרי ונדל "אספרנטו ובעיית התקשורת הבין–לאומית" הופיע בבחינת הבגרות בהבעה ולשון עברית לשנת 2009. במקור, פורסם המאמר ב"כמעט 2000 — "כתב עת למדע וטכנולוגיה".
ספריו

La Kosmo kaj ni: Galaksioj, steloj, planedoj kaj vivo en la universo ‏ (הקוסמוס ואנחנו: גלקסיות, כוכבים, פלנטות וחיים ביקום), 2001, 2005, 2017.
ספריו > תרגומים

ונדל תרגם לאספרנטו מספר ספרים, ביניהם:
"בין חברים" מאת עמוס עוז (בהוצאת האגודה לאספרנטו בישראל, תל אביב, 2015).
"ויהי ערב", עיבוד של פניה ברגשטיין לסיפור מאת הנס כריסטיאן אנדרסן (1987).
"הסרטן ששיחק עם הים", מ"סיפורי ככה סתם" של רודיארד קיפלינג (1993).
חיים אישיים

ונדל נשוי ואב לשלושה. מתגורר במודיעין. הוא לימד גם את ילדיו אספרנטו; את "ויהי ערב" תרגם לאספרנטו עבור בתו הבכורה.
מעבר לעיסוקו המקצועי, ונדל מדריך לניווט ספורטיבי בתיכון מכבים רעות מור וחבר איגוד הניווט הישראלי. כמו כן הוא חבר "ועד הפעולה להצלת יער מכבים". ונדל הוא גם מורה דרך מוסמך.
בנוסף, הוא חובב צילום ומספר צילומים שלו הופיעו בתקשורת ובמקומונים.
הערות שוליים

↑  סילבוס אסטרופיסיקה והחיים ביקום א - 77210
↑  עמרי ונדל, מת'יו מלקן, בראדלי פיטרסון, Central Masses and Broad-Line Region Sizes of Active Galactic Nuclei. I. Comparing the Photoionization and Reverberation Techniques, ‏דצמבר 1999 (באנגלית)
↑  The Israel Society for Astrobiology and the Study of the Origin of Life (באנגלית)
↑  טונה, Tuna - No Space Between Us \\ טונה - אין בינינו חלל, בעמוד היוטיוב Tuna Official, ‏12 בדצמבר 2019
↑  עמרי ונדל, הרצאתו "החיים בעולמות רחוקים" (עמ' בעמוד היוטיוב של האוניברסיטה העברית 02:32-02:55), ‏02 בפברואר 2006
↑  האגודה לאספרנטו בישראל
↑  עמרי ונדל, How many people speak esperanto? Or: Esperanto on the web, פורסם באתר Interdisciplinary Description of Complex Systems (אנ'), ‏2015 (באנגלית)
↑  ציטוט המאמר באתר כבסיס Ethnologue להערכת מספר הדוברים, ‏2018 (באנגלית)
↑  Universitato de Esperanto, אספרנטו, ‏2012
↑  השיעור ראשון בקורס של ונדל
↑  רועי בן דור־כהן, האספרנטו — ניסיון לחזור לתקופת מגדל בבל? (עמ' 31), שֶתֶף עיתון התכנית הבינתחומית || גיליון מס' 13 || אוניברסיטת תל אביב, ‏יוני 2011
↑  עברית: הבנה, הבעה ולשון (עמ' 2), משרד החינוך, ‏מועד מיוחד, חורף תשס"ט, 2009
↑  גיליון 7, קיץ 1995
↑  עמרי ונדל, La Kosmo kaj Ni (באספרנטו)
↑  "בין חברים" באספרנטו (באספרנטו)
תמונת שער ביטאון האגודה לאספרנטו 2015: עמרי עם עמוס עוז בעת מסירת העותק הראשון של התרגום באספרנטו, ישראלה אספרנטיסטו, ‏2015
↑  זיו רייף, "מאפשרת גשר מאוד אישי": תחיית האספרנטו, כאן חדשות - תאגיד השידור הישראלי, ‏15 בפברואר 2019
↑  עמרי ונדל, Venis vespero - תרגום ל"ויהי ערב", ‏1987 (באספרנטו)
↑  עמרי ונדל, Krabo kiu ludis kun la maro, La - תרגום ל"הסרטן ששיחק עם הים", ‏1993 (באספרנטו)
↑  רותי בוסידן, המתנדבים, המגשרים ופורצי הדרך: אלה הם אנשי השנה של מודיעין, באתר mynet מודיעין, ‏27 בספטמבר 2019
↑  Amri Wandel Tour Guide
↑  Picshare – Amri Wandel
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009837847205171  PLWABN: 9814027732005606  GND: 1018870792  ISNI: 0000 0004 0233 3538  LCCN: n86802944  NSK: 000697695  NTA: 383767598  RERO: 02-A011736370  SUDOC: 255241526  VIAF: 297952267   WorldCat (עם VIAF): 297952267 
ונדל בקונגרס האספרנטו העולמי, גטבורג, 2003
פדיר קריצ'בסקי

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1879 (יוליאני) לבדין, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  30 ביולי 1947 (בגיל 68) אירפין, אוקראינה 
 שם לידה:  Кричевський Федір Григорович 
 מקום קבורה:  Lukianivske Cemetery 
 מקום לימודים:  בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה (1901)  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1910) 
 פרסים והוקרה:  Honored Art Worker of the USSR (9 במאי 1940) 
 
פדיר קריצ'בסקי (באוקראינית: Федір Кричевський;‏ 22 במאי 1879 – 30 ביולי 1947) היה צייר מודרניסטי מוקדם, אוקראיני ממוצא יהודי. הוא היה אחיו של המעצב הגרפי ואסיל קריצ'בסקי.
קורות חיים

קריצ'בסקי נולד בלבדין, בנפת חרקוב שבאימפריה הרוסית, למשפחתו של רופא כפרי יהודי שהמיר את דתו לנצרות אורתודוקסית והתחתן עם אישה אוקראינית. הוא סיים את בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה בשנת 1901 ואת האקדמיה לאמנויות סנט פטרבורג בשנת 1910. הוא נדד במערב אירופה במשך שנה, ולמד זמן קצר אצל גוסטב קלימט בווינה. הוא עבר לקייב, שם שימש כפרופסור ומנהל בבית הספר לאמנות בקייב מ-1914 עד 1918.
בשנת 1917 הוא היה מהמייסדים והרקטור (מ-1920 עד 1922) של האקדמיה הממלכתית של אוקראינה לאמנויות. כשהאקדמיה בוטלה, הוא עבד כפרופסור במכון הלאומי לאמנות בקייב, ולבסוף הפך לרקטור שלה. הוא נשאר בקייב עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ושמר על תפקידו במכון, בניסיון להצילו בתנאים קשים במהלך הכיבוש הגרמני של קייב. הוא כיהן כיו"ר איגוד האמנים האוקראינים שניסה לשפר את תנאי האמנים בזמן הכיבוש. הוא זכה לפופולריות רבה בקרב האמנים-עמיתים, הסגל במכון והסטודנטים, ואף אחד לא הסגיר את מוצאו היהודי לשלטונות הגרמנים, והציל אותו מהטבח בבאבי יאר.
הוא עבר לקניגסברג בקיץ 1943, כדי להצטרף לאחיו ואסיל. הוא ניסה לברוח מערבה כדי להימלט מהכוחות הסובייטיים המתקדמים, אך הרכבת שבה נסע נעצרה. קריצ'בסקי נעצר על ידי ה-NKVD כמשתף פעולה, אך חקירותיו לא העלו דבר שיכול להפליל אותו, ולכן נשלל ממנו כל תאריו וכיבודיו ונשלח לגלות לכפר אירפין שליד קייב שם מת מרעב במהלך הרעב ב 1947, למרות עזרת המזון שהתקבלה מתלמידתו הציירת טטיאנה יבלונסקה.
12 שנים לאחר מותו טוהר שמו של קריצ'בסקי. בשנת 1959 נערכה התערוכה הראשונה של עבודותיו בקייב, והחל להתפרסם מידע על עבודתו.
יצירה

בסך הכל הפיק קרוב לאלף יצירות, בהן קומפוזיציות סיפוריות, פורטרטים, נופים, רישומים. עבודתו המוקדמת נותרה החלק היקר והמוערך ביותר ביצירתו. הוא נוצר בהשפעתם של גוסטב קלימט ופרדיננד הודלר ושילב עקרונות אסתטיים בדלנים עם רגישויות עממיות וסמלים. השרטוט של קריצ'בסקי נחשב כשווה לזו של אדולף פון מנצל. עבודתו המאוחרת, אף על פי שהיא טובה בביצוע, סבלה ממגבלות אידאולוגיות של הריאליזם הסוציאליסטי.
במשך 30 שנה היה קריצ'בסקי אחת הדמויות המובילות באמנות האוקראינית. בשנים 1911 ו-1913 הוא ארגן את תערוכות האמנות הראשונות של אוקראינה. החל משנת 1897, עבודותיו הוצגו בלמעלה מ-34 תערוכות באוקראינה ומחוצה לה. הוא גם היה מורה מצליח, שתלמידיו כללו אמנים אוקראינים מפורסמים רבים.
הטריפטיכון "חיים" של קריצ'בסקי נותר אחת הדוגמאות האייקוניות של המודרניזם האוקראיני. העבודה משלבת את האלמנטים אר נובו וציורים דתיים אוקראינים. כל ציור מכיל בהתאמה נושאים נצחיים של חיים - אהבה, הישג ואובדן. המגע המודרני של קריצ'בסקי לתמונות, והרמוניה של צבעים העשירו את הפרשנות הקלאסית של הציורים.
הערות שוליים

↑  Krychevsky, Fedir, www.encyclopediaofukraine.com
↑  Ukrainian government portal
↑  Картина «Життя». Триптих (Любов. Сім'я. Повернення). 1925-1927. Ф. Кричевський. | Освітній портал "Академія", web.archive.org, ‏2018-07-30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1162714050  ISNI: 0000 0000 6708 5775  LCCN: n81075713  ULAN: 500121100  VIAF: 72716069   WorldCat (עם VIAF): 72716069
עורביים

| עוֹרְבִיִּים |
| --- | --- |
 עקעק זנבתן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
אינפרא־סדרה:: עורבאים
משפחה:: עורביים
שם מדעי
 Corvidae ‏ליניאוס
תחום תפוצה


Corvus tasmanicus על נבלה
Urocissa caerulea
זוג עורבנים אפורים - Perisoreus canadensis
עוֹרְבִיִּים (שם מדעי: Corvidae) הם משפחה בסדרת ציפורי השיר.
מאפיינים

הם עופות גדולים מאוד יחסית לציפורי השיר ולמעשה הגדולים ביותר כשהגדול מכולם הוא עורב עב-מקור שמגיע לאורך 64 ס"מ ולמשקל 1.5 ק"ג ודומה לו אך קטן יותר הוא עורב שחור. אלו עופות שחלקם שחורים ואחרים צבעוניים, חומים או לבנים. הם בעלי מקור גדול ונוקשה שמבליט אותם וקולם חד וצורמני.
רבים מהמינים בסדרה הם אוכלי כל הניזונים מצמחים, אגוזים, פירות, זרעים וגם מהחי כמו מציד של יצורים קטנים או של ביצים וגוזלים. חלקם הם אוכלי נבלות מובהקים. המינים הגדולים, ובעיקר העורבים, מראים יכולות למידה מרשימות. הם חיים בכל העולם ויכולים להסתגל למגוון בתי גידול מיערות גשם ועד הטונדרה והמדבריות וכן לערים הגדולות.
בישראל נמצאים המינים הבאים: עורבני שחור-כיפה, זג צהוב-מקור, זג אדום-מקור, עקעק זנבתן, קאק, עורב הודי, עורב מזרע, עורב אפור, עורב חום-עורף, עורב שחור ועורב קצר-זנב.
מיון

עורב (Corvus)
קאק (Coloeus)
זג (Pyrrhocorax)
Crypsirina
Dendrocitta
סוג ומין יחיד: Platysmurus leucopterus
סוג ומין יחיד: Temnurus temnurus
עקעק (Pica)
עקעק כחול (Urocissa)
עקעק ירוק (Cissa)
עקעק תכול (Cyanopica)
עורבני (Garrulus)
Podoces
סוג ומין יחיד Ptilostomus afer
סוג ומין יחיד Zavattariornis stresemanni
קיק אגוזים (Nucifraga)
Perisoreus
Aphelocoma
Calocitta
ציאנוסיטה (Cyanocitta)
Cyanocorax
סוג ומין יחיד Psilorhinus morio
Cyanolyca
סוג ומין יחיד Gymnorhinus cyanocephalus
סוג ומין יחיד Platylophus galericulatus
סוגים שנכחדו:
Miocorvus
Miopica
Miocitta
Henocitta
Protocitta
עולמו של דיסני

| --- | --- |

 תדירות:  שבועון
 סוגה:  עיתון ילדים
 בעלים:  קבוצת ידיעות אחרונות
 עורך ראשי:  סמדר שיר, הילה איזון, ליטל שמש ומורן זלמה
 תאריכי הופעה:  1998 – 29 בדצמבר 2010 (כ־12 שנים)
 שפה:  עברית
 מערכת:  רחוב המסגר 9, תל אביב
 מדינה:  ישראל
 
כריכת הגיליון האחרון, גיליון 600
"עולמו של דיסני" היה שבועון ישראלי לילדים בגילאי בית ספר יסודי (גילאי 6–13).
העיתון החל להתפרסם באופן חודשי לאורך 1997 והחל ממרץ 1998 באופן שבועי. עורכותיו של השבועון היו סמדר שיר, הילה איזון וליטל שמש. עורכת השבועון עד סגירתו הייתה מורן זלמה.
ממדורי העיתון

"בוחן עצמי" - מוקדש לבחינה עצמית של הקורא ועוזר לו לבדוק איזה מין "טיפוס" הוא.
"שיעור חופשי" - מדור פנאי ובידור.
"עכבר" - (מדור המחשבים של מיקי).
"לוח מודעות" - מדור שבו מתפרסמות תמונות, ציורים וברכות של ילדים, קוראי העיתון.
"קומיקס" - קומיקסים מקוריים מתורגמים של: דונלד דאק, מיקי מאוס, גופי וכו'.
"דיסני מסביב לעולם" - מדור המקדם ילדים בלימודי האנגלית.
"מגרש המשחקים" - פעילויות לשעות הפנאי כמו פתירת תשבצים, משחקי מילים, מציאת ההבדלים, משחקי צלליות, סודוקו ועוד.
"בעיטת פתיחה" - מדור בנושא ספורט.
"חידה בלשית" - קומיקס ובו מיקי מאוס נתקל בתעלומה, ועל הקוראים לפתור אותה על פי הרמזים בציור.
בסוף נובמבר 2010 העיתון נסגר והוחלף בעיתון שקוראים לו "עולם הילדים" שהתחיל להופיע ב-29 בדצמבר 2010, אך לאחר שנה החליטו לסגור גם אותו והגיליון האחרון שלו יצא רק למנויים ב-27 בדצמבר 2011.
| דגל ישראל שבועונים בישראל |
| --- | --- | --- |
| אקטואליה | מעריב סופהשבוע • זו הדרך • בראשית |  |
| בידור ופנאי | לאשה |  |
| המגזר החרדי | משפחה • בקהילה • שעה טובה • יום ליום • הדרך • העדה • כפר חב"ד • בית משיח • המחנה החרדי • החומה |  |
| התנועה הקיבוצית | הזמן הירוק • ידיעות הקיבוץ |  |
| המגזר הדתי-לאומי | בשבע • מקור ראשון (מוצש) • שביעי |  |
| ילדים ונוער | מעריב לנוער • מעריב לילדים • אותיות וילדים • זרקור |  |
| רשתות מקומונים | רשת שוקן • ידיעות תקשורת • קו עיתונות (דתי-חרדי) • השקמה |  |
| מקומונים | העיר • כל העיר (ירושלים ומודיעין) • Time Out תל אביב • כלבו – חיפה והצפון • ערב ערב באילת • השבוע באשדוד • צומת השרון • מלאבס – פתח תקווה |  |
| בערבית | כל אל-ערב • א-סנארה • אלמיתאק • אח'באר א-נקב • פנורמה • חדית' א-נאס |  |
| בשפות אחרות | נובוסטי נדלי (רוסית) • אוי קלט (הונגרית) |  |
| שבועונים מהעבר | הארץ שלנו • דבר השבוע • דבר לילדים • העולם הזה • הפועל הצעיר • להיטון • כולנו • משמר לילדים • עיתון מיוחד • פנים אל פנים • קונטרס • רימון  • שישי  • עולמו של דיסני • רייטינג • ראש אחד • במחנה • פנאי פלוס • צוהר |  |
סנפרו

סנפרו (סנֶפֵּר-אוּ; במצרית עתיקה: 'הוא הורוס, אדון מאע'ת] השלים אותי', ביוונית (קוינה): Σῶρις סורִיס) היה פרעה מצרים העתיקה במהלך המאה ה-26 לפנה"ס, מייסדה של השושלת הרביעית ומבין בוני הפירמידה הגדולות הראשונים. תקופת שלטונו נחשבת לתחילתו של תור זהב בהיסטוריה של מצרים העתיקה.
ביוגרפיה

סנפרו, לפי רוב ההערכות הארכאולוגיות, היה בנו של חוני, הפרעון האחרון של השושלת השלישית של מצרים העתיקה. סנפרו הגיע לכס המלוכה בערך בשנת 2613 לפני הספירה והיה פרעה הראשון של השושלת הרביעית במצרים העתיקה. הוא שלט במשך כשלושים שנה ושלח משלחות צבאיות למדבר לוב ולנוביה במטרה להשיג חומרי בניין ואסירים לשמש לעבודות כפייה למען פיתוח פרויקטים ותשתיות בנייה שלו.
לאורך תקופת שלטונו, כמו קודמיו וכמו יורשיו, הייתה מצרים בתקופה ממושכת של שלום עם שכניה. מצב זה אפשר תעסוקה יציבה וכן פיתוח נרחב בנושאי הכמורה, האומנות, הממשל והאדריכלות. סנפרו מתואר כשליט חכם ונינוח. מבין המסעות הצבאיות שכן התרחשו בתקופתו נודע כי סנפרו יצא בפלישה לחצי האי סיני אשר דרכה החל בסחר עם הפיניקים. על יחסי החוץ של מצרים בתקופתו נכתב באבן פלרמו.
סנפרו חיזק את בניית הספינות המצריות למען ביצוע שייט בים התיכון וים סוף לשיפור מסחר ולחיזוק השפעתה של הממלכה המצרית. בנייתו האדריכלית הוסיפה לעצור כל הצפה אשר התרחשה פעם במספר שנים בעבר נהר הנילוס. לאחר מותו של סנפרו ירש אותו בנו, ח'ופו, שהמשיך במדיניות של פיתוח אדריכלי. תקופת שלטונו של סנפרו נחשבת לתחילת תור הזהב של תקופת השושלת הרביעית במצרים העתיקה.
ביוגרפיה > פירמידות

במסגרת הפיתוח האדריכלי הביא סנפרו לפיתוח יוצא דופן בבניין הפירמידות במצרים. הוא היה הראשון לפתח את הפירמידות מעבר לצורת המדרגות (דוגמת הפירמידה של ג'וסר) לכדי פירמידות בעלות פאות חלקות. פירמידות המדרגות היו בעלות צורה מרובעת ובראשן היו שטוחות. לפני שהגיע להקמת פירמידות בעלות פאות חלקות, ומשטחים ישרים, סנפרו התנסה ללא הצלחה בבניית פירמידה שחציה התחתון היה בעל נטייה זוויתית שונה מחצייה העליון.
תחילה בנה את הפירמידה הנטויה אך לאחר שנטש אותה בנה בדחשור את הפירמידה האדומה, אשר שימשה כשיא יצירתו ובסופו של דבר כמקום קבורתו. מאוחר יותר הוסיף סנפרו לבנות את פירמידת מיידום. בנו של סנפרו, ח'ופו, נודע לימים כבונה הפירמידה הגדולה של גיזה בהמשך לעבודות הבנייה של אביו.