רמי מתן
מלחמת יום הכיפורים

כאשר פרצה מלחמת יום הכיפורים היה רמי מ"פ של פלוגת הקמ"ט (קורס מפקדי טנקים) – פלוגה ז' שהצטרפה לגדוד 79 במסגרת גדוד 196. פלוגה זו ופלוגת הקמ"ט ח' של נמרוד גאון הוטסו לסיני בערב יום הכיפורים, קיבלו טנקים בימ"ח בביר תמדה והתחילו להתארגן למלחמה. הגדוד, תחת פיקודו של עמרם מצנע, הגיע עם פלוגת מפקדה בהרכב חסר והסמג"ד, נתן בן ארי, הגיע בשבת סמוך לפרוץ המלחמה. בבוקר פרוץ המלחמה הגדוד התארגן בביר תמדה, והכין את הטנקים ללחימה והמ"פים יצאו לסיור בגזרה המרכזית של תעלת סואץ. בשעה 12:00, באמצע הסיור, הוזעקו המפקדים חזרה לביר תמדה, ובשעה 14:00 החלה המלחמה בתקיפת מטוסים מצריים את בסיס ביר תמדה, ההתקפה כשלה. הגדוד היה עדיין תחת פיקוד חטיבה 460 (חטיבת בית הספר לשריון) והמשימה הראשונה שלו הייתה לאבטח את מרחב רפידים-ביר תמדה, ולוודא שמעברי הגידי והמיתלה פתוחים. משימתה של פלוגה ז' הייתה לפתוח את מעברי הגידי והמיתלה ולוודא שלא נחת שם קומנדו ופלוגה ח' קיבלה את משימת האבטחה של מרחב רפידים.
עם גמר ביצוע המשימות נע גדוד 196 לכיוון טסה, הגיע בחצות ועבר תחת פיקוד חטיבה 14. המשימה אותה קיבל הגדוד הייתה לנוע על ציר טליסמן (קוד של צה"ל במפת סיריוס) מערבה, ולבלום שריון מצרי צולח. הגדוד נע בשדרה מערבה על הציר, ולאחר מספר קילומטרים, באזור "ציונה", נתקל במארב קומנדו מדרום לכביש שפתח עליו באש נ"ט ומקלעים. פלוגה ז' של מתן, שהובילה את השיירה, הסתערה דרומה יחד עם פלוגתו של נמרוד גאון. המארב הושמד באש תותחים ומקלעים ובקרב נפגעו שלושה טנקים: טנק המג"ד מצנע, הטנק של נמרוד גאון, והטנק של ארז גורן, סמ"פ ח', שנפצע קשה ונפטר לאחר כמה ימים בבית החולים. טנק מהפלוגה של מתן בפיקודו של יאיר שחק שטרק איבד את דרכו ולא נמצא למרות החיפוש אחריו. יותר מאוחר נודע שהטנק נפגע, שלושה מאנשי הצוות נהרגו, יאיר שחק שטרק, מוטי שמיר וגיורא מייזלר, התותחן אבי זכאי נפל בשבי. הגדוד המשיך במשימה המקורית, בגלל טעות בניווט המשיך מערבה, חצה את כביש התעלה והגיע עד קרוב למעוזים.
עם בוקר יום ראשון (7 באוקטובר 1973) חזר הגדוד למשימתו הראשונית באזור "חזיזית" ונכנס לקרבות בלימה קשים במהלכן ספג אבדות בטנקים ובלוחמים. אחת המחלקות מפלוגה ז' נפגעה ויצאה מכלל פעולה, מ"פ ח' נמרוד גאון נהרג והטנקים שנותרו מפלוגתו עברו לפלוגה ז'. הגדוד נשאר עם פלוגה מצומצמת אחת וחפ"ק מג"ד.
לאחר שגדוד 79 ספג אבדות כבדות וגם המג"ד מוני ניצני נפצע ופונה, הוחלט לאחד אותו עם גדוד 196 תחת פיקודו של עמרם מצנע. הגדוד המאוחד נקרא על פי החלטתו של המח"ט אמנון רשף גדוד 79. שתי הפלוגות האורגניות של 196 שהיו מעתה לגדוד 79 בתוספת הלוחמים שנשארו מהגדוד המקורי, היו פלוגה ז' בפיקוד רמי מתן ופלוגה ח' בפיקוד ישראל בן ארי (אייבר).
הפלוגה של מתן המשיכה ולחמה בקרבות הבלימה מ-8 עד 14 באוקטובר תוך השמדת כוחות מצריים כולל טנקים, משגרי נ"ט, ארטילריה וכוחות חי"ר. במהלך הקרבות פגע טיל סאגר באחד הטנקים, שני חיילים נהרגו ושניים נפצעו. הטנק של מתן נפגע פעמיים ונפער חור בחזית התחתונה, אך למרות זאת המשיך להילחם עם הצוות שלו. הוא החליף טנקים, קיבל מחלקה מפלוגה אחרת שהתפרקה בינתיים ועוד שני טנקים מפלוגה ח' וכך מהפלוגה המקורית נשארו רק שלושה טנקים. היו בהם צוותים חדשים אותם מתן לא הכיר והיה עליו להכין מיידית את הפלוגה להמשך הלחימה.
קרב השריון ב-14 באוקטובר, בו לקחה חלק הפלוגה של מתן, החל במתקפה מצרית מתוכננת בשישה מוקדים עיקריים, של כוחות שריון, חיל רגלים, ארטילריה, הפצצות אוויריות ופשיטות מוסקות של קומנדו. כוחות צה"ל, שנערכו להתקפה בעוד מועד, הדפו אותה בכל גזרות הלחימה תוך הסבת אבדות כבדות לכוחות המצריים. הפלוגה של מתן עם כל הגדוד ניהלה קרב שריון בשריון קלאסי תוך ניצול תוואי שטח שולטים, ניסיון קרבי והפעלת הכוח בהתאם לתו"ל. אנשי השריון הפגינו נחישות אומץ לב ומקצוענות ותוך מספר שעות הצליחו לשבור את ההתקפה המצרית.
הניצחון הישראלי היווה נקודת מפנה משמעותית במערכה בחזית המצרית, חיים בר-לב, שהגיע לפקד על חזית הדרום, הודיע באותו ערב לראש הממשלה, גולדה מאיר, הודעה קצרה שאמרה: "היה זה יום טוב. כוחותינו חזרו לעצמם, וכן גם המצרים".
ההצלחה אפשרה את פתיחת מבצע אבירי לב – פריצת מערכי החווה הסינית ("אמיר" במפת סיריוס) וכיבושם ואחר כך צליחת הכוחות הישראלים לגדה המערבית של תעלת סואץ. הפלוגה של מתן הייתה בהרכב של 6 טנקים ונגמ"ש, ובגדוד היו עוד שתי פלוגות, פלוגה ח' של ישראל בן ארי ופלוגה י' של יובל נריה. המשימה של פלוגה ז' (במסגרת גדוד 79) הייתה לנוע על ציר רביכה–לכסיקון, לכבוש את מרחב החווה הסינית ולטהר אותו עד לציר אושה, להשתלט על גשר מצרי ולצלוח את התעלה.
אחד האירועים מערב הקרב על החווה הסינית, אשר השאיר אצל מתן פצע פתוח, היה נפילתו של ירון גבעתי, על כך הוא סיפר:
כשעה לפני היציאה ניגש אלי ירון גבעתי, צוער קק"ש מהטנק של ירון פיק, מושך אותי הצידה ומבקש לשוחח איתי. 'ירון מה העניין?' 'רמי תבטיח לי שאתה מחזיר אותי חי הביתה'. זאת בקשה? צוואה? פקודה? אני לא יודע. אני מחבק אותו ואומר לו משפט שגם אז וגם היום אינני יודע אם ידעתי מה אני אומר: 'ירון יהיה בסדר, עברנו לחימה קשה והצלחנו, אנחנו חזקים, טובים ונחושים אל תדאג'.כנראה שהייתה לו סיבה טובה לדאוג. ירון נהרג באותו לילה בקרב.
עם החשכה יצאו הכוחות כאשר גדוד הסיור הוביל ולאחריו גדוד 79. התנועה הייתה קשה עם אבק רב ובדממת אלחוט. באזור מעוז לקקן פנו צפונה על ציר לכסיקון וכבר בשלב הזה טנק אחד נתקע עקב תקלה טכנית ולא השתתף בקרב. לאחר שגדוד הסיור התפצל, החלה ההתקפה במבנה של שניים לפנים, הפלוגה של מתן מימין, מצנע במרכז, ישראל בן ארי משמאל ויובל נריה מאחור. הטנק של יובל נריה עלה על מוקש רב עוצמה ויצא מכלל פעולה. הטנקים של הפלוגה שלו הצטרפו לפלוגה ח' ולפלוגה של מתן. זמן קצר לאחר מכן ישראל בן ארי פגע בטנק מצרי קרוב, ומעוצמת ההדף הוא נחבל קשות ונהרג. הסמ"פ אשי סידרר תפס פיקוד ותוך דקות גם הוא נהרג. טנק 3א' בפלוגה ז' נפגע והמט"ק נהרג. נשארו רק ארבעה טנקים בפלוגה. בלב מתחם החווה הסינית התנהל קרב בטווחים קצרים מאוד. המתחם היה צפוף בטנקים, נגמ"שים, משאיות, חיילי חי"ר, מנהלות, מצבורי תחמושת, מפקדות וסוללות טילי נ"מ, ומטרות רבות הושמדו תוך תנועה צפונה לציר אושה. תוך כדי התנועה צפונה נתקעו במחפורת אחד הטנקים והנגמ"ש של הפלוגה. מתן הורה להם להישאר בשטח והודיע שיחלצם בהמשך הלילה.
לציר אושה הגיע הגדוד עם שמונה טנקים מתוך 22 בתחילה, אז הסתבר שבהמשך הציר לא קיים גשר מצרי וכן שצומת טרטור–לכסיקון חסום ואין אפשרות להעביר את הפצועים מהתאג"דים דרומה. המח"ט החליט להסיג את הגדוד עד ציר שיק, ושם להמשיך ולהילחם כדי לאפשר את הצליחה. זמן קצר אחר כך נפגע טנק המג"ד, מצנע, שני אנשי צוות נהרגו. מצנע ואיש צוות נוסף נאספו על ידי טנק אחר והסמג"ד נתן בן ארי תפס פיקוד. שאריות הגדוד, יחד עם גדוד 184, אשר כללו 16 טנקים של חטיבה 14 (בתוכם 3 של פלוגה ז'), התייצבו על ציר שיק ומנעו מהכוחות המצרים, אשר היו עדיפים, להגיע לאזור הצליחה ולסכלה.
בשלב זה מחליט מתן לחלץ את הצוותים של הטנק והנגמ"ש אשר נשארו בשטח האויב. לצורך כך הוא שלח את ירון פיק לחיפוי ואת יפתח יעקב לחלץ. יפתח הגיע לאזור והעמיס אחד-עשר חיילים על הטנק שלו והתחיל לנוע דרומה. תוך כדי תנועה נפגע ירון שעסק בחיפוי מטנק אויב ויפתח פנה לכיוונו כדי לחלצו. כאשר הגיע יפתח לאזור הטנק של ירון נפגע גם הטנק שלו. נוצר מצב שבו ישנו טנק אחד כשיר של פלוגה ז' ו-19 לוחמים של הפלוגה נמצאים בשטח אויב, חלקם פצועים, חלקם הרוגים.
מתן קיבל החלטה לצאת ולחלצם. הוא דיווח לנתן הסמג"ד, אשר התנגד עקב חששו כי ביצוע המשימה עלול להיכשל, לאחר דין ודברים קצר יצא מתן והגיע לאזור הפצועים. החיילים יצאו מהטנק וסייעו לפצועים לעלות על הטנק. עקב מקור הירי הבלתי מזוהה, החליט מתן להפסיק את החילוץ וחזר לאחור עם מי שהספיק לעלות. לאחר הורדת הפצועים בתאג"ד, יצא מתן שנית על מנת להביא את מי שנשאר, תוך שהוא מצרף אליו את נגמ"ש הקש"א ואת הטנק של זאב מינדזיגורסקי. הכוח הגיע לשטח ופינה את מי שנשאר והצליח להשמיד את שני הטנקים המצריים אשר פגעו קודם לכן בירון ויפתח. תוך כדי התנועה חזרה הסתבר שיפתח המ"מ נשאר פצוע בשטח ולידו שכב החובש שלא נפצע. יפתח אמר לחובש לרוץ לכביש ולמצוא את הטנק של מתן, החובש איבד את הכיוון והגיע לתאג"ד. מתן יצא עם הכוח לסבב חילוץ שלישי כדי למצוא את יפתח. החיפוש היה קשה וברטי אוחיון שהיה תותחן בטנק של זאב, קפץ מהטנק ומצא את יפתח שאותו לא הכיר. המ"מ זאב מינדזיגורסקי נהרג ב-17 באוקטובר בהתקפה על מתחם החווה הסינית.
בשעה 02:00 בליל 15–16 באוקטובר, פלוגה ז', אשר בשלב זה כללה רק את טנק המ"פ, יחד עם עוד 5 טנקים מגדוד 79 ו-8 טנקים מגדוד 184 בלמו את נחשולי הטנקים המצריים המנסים להגיע לאזור מצמד ואפשרו לחיילי חטיבת המילואים של הצנחנים 247 בפיקודו של דני מט לבצע את המשימה של חציית התעלה תוך שימוש בסירות גומי.
לאחר ליל הצליחה, תוגברה פלוגה ז' בצוותים חדשים והמשיכה להילחם במרחב החווה הסינית עד ל-18 באוקטובר, תוך שהיא משתתפת בהרחבת מסדרון הצליחה כדי לאפשר מעבר בטוח של כוחות צה"ל למערב תעלת סואץ לשטח אשר כונה "אפריקה".
ב-18 באוקטובר הסתערה הפלוגה על מתחם נ"ט מצפון לחווה הסינית, וכל הטנקים שבפלוגה נפגעו, לרבות הטנק של מתן אשר ספג את הפגיעה השלישית.
ב-19 באוקטובר, יומיים לאחר קרב סרפאום, בסמוך לשעה 10:00, צלחה חטיבה 14 את התעלה. לאחר הצליחה הוחלט בפיקוד הישראלי לנסות בשנית ולכבוש את המתחם המצרי שמצפון לראש הגשר, שסומן במפת סיריוס בשם "אורחה". הפלוגה של מתן השתתפה בקרב מתחם אורחה בהתקפה משולבת ומתואמת וללא נפגעים.
בפלוגה ז' נהרגו 27 לוחמים במהלך המלחמה ורבים אחרים נפצעו. על מבצע החילוץ של רמי מתן אמר אמנון רשף: “טנקים פינו פצועים והרוגים, המ"פ רמי מתן פינה פצועים בזה אחר זה. לאחר המלחמה תחקרתי אותו ובגלל אשמה משותפת שלו ושלי לא הומלץ להעניק לו צל"ש. מגיע לו לא פחות מעיטור הגבורה". בשנת 2002 פורסמה כתבה ובה הביע רמי מתן ביקורת על התנהלותו במהלך מלחמת יום הכיפורים של יובל נריה, שזכה לעיטור הגבורה על פועלו במלחמה, ועל יחסו הפומבי לעיטור שקיבל מצה"ל.