stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירות המילואים בישראל
תשלום בגין שירות המילואים > תגמולי מילואים

התגמולים הניתנים לחיילי מילואים נחלקים לשני סוגים: תגמולים מהמוסד לביטוח לאומי, שנועדו לפצותם על אובדן הכנסות, ותגמולים נוספים, המוענקים למי ששירתו מספר רב של ימי מילואים, כאות הוקרה על תרומתם.
על פי חוק הביטוח הלאומי, משלם המוסד לביטוח לאומי תגמולי מילואים לחיילי המילואים, כתחליף למשכורת שאינה משולמת להם בתקופה זו. לשכיר משולמים תגמולי המילואים באמצעות מעבידו, במועד השגרתי לתשלום המשכורת, ולעצמאי – ישירות מהמוסד לביטוח לאומי, על-פי תביעה שהוא מגיש עם שובו משירות המילואים.
התגמול מועבר על פי החלק היחסי של ימי המילואים בשכרו החודשי של חייל המילואים, לפי ממוצע משכורותיו בשלושת החודשים הקודמים לשירות המילואים. התעריף ליום מילואים שווה לשכר החודשי חלקי 30, בעוד התעריף המקובל ליום עבודה שווה לשכר החודשי חלקי 25 או 22. הסיבה לכך היא שבחישוב תגמולי המילואים מובאים בחשבון גם ימי המנוחה השבועית, שהם חלק מתקופת המילואים. בשירות מילואים שאורכו אינו מספר שלם של שבועות, כדי למנוע פגיעה בשכר החייל, גובה התגמול מחושב על ידי חלוקת מספר ימי המילואים בשבע. אם אין שארית, יועבר התשלום כרגיל, כלומר מכפלת ימי השירות בתעריף היומי; אם השארית היא 6, ישולם התגמול גם עבור יום נוסף; אם השארית היא בין 1 ל-5, תוכפל השארית ב-1.4 (כך, לדוגמה, חייל ששירת 4 ימים, יקבל תגמול עבור 4*1.4 ימים, שהם 5.6 ימים).
עם זאת, אין בתגמולי המילואים כדי להוות פיצוי כספי מלא, בעיקר מהסיבות הבאות:
לוחמי מילואים בתדריך מוכנות בזירה צפונית, אוקטובר 2024בתקופת המילואים חייב המעביד לשמור על מלוא זכויותיו של העובד, כגון הפרשה לביטוח פנסיוני וזכות לפיצויי פיטורים. המעביד אינו מקבל כל פיצוי על עלות זו, וכן הוא אינו מקבל פיצוי על אובדן התפוקה של העובד בהיעדרו.
איש מילואים שבשלושת החודשים שקדמו לשירותו חלה עלייה במשכורתו ימצא עצמו נפגע, שכן גובה התגמול מחושב על סמך ממוצע משכורות אלה, אלא אם מעסיקו יבחר לממן הפרש זה מכיסו. לעומת זאת, חייל מילואים שמשכורתו קָטְנָה ברבעון הקודם לשירות יקבל תגמול העולה על השכר שהיה מקבל אילו לא היה יוצא לשרת.
חייל מילואים שלא עבד קודם צאתו למילואים (סטודנט, למשל), או ששכרו נמוך, מקבל תגמולי מילואים על-פי התגמול המזערי, שהוא 68% מ"הסכום הבסיסי" – סכום המוגדר בחוק הביטוח הלאומי, מתעדכן מדי שנה על פי עליית מדד המחירים לצרכן ועומד על 5,898 ש"ח לחודש או 196.61 ש"ח ליום (החל מ-1 בינואר 2018). בהוראת שעה שתוקפה מ-7 באוקטובר 2023 עד 31 בדצמבר 2023 (תחילתה של מלחמת חרבות ברזל) הועלה התגמול המזערי ל-95% מהסכום הבסיסי.
תשלום בגין שירות המילואים > תגמול נוסף ותגמול מיוחד

חיילי מילואים שביצעו 10 ימי שירות ומעלה בשנה, זכאים לקבלת "תגמול נוסף" בהתאם למספר הימים שבהם שירתו בשנה החולפת, המוענק באמצעות רשות המיסים, בסכומים שווי ערך לנקודות זיכוי במס הכנסה, והוא ניתן בהתאם למשך השירות. מאחר שהמענק תוקצב על ידי האוצר בסכום קבוע, הרי שסכום המענק לחייל עשוי להשתנות בהתאם לסך ימי שירות המילואים שבוצעו בצה"ל באותה שנה. הסכום המרבי למענק זה הוא שווה ערך ל-2 נקודות זיכוי, שהן כ-5,808 ש"ח.
חיילי מילואים המשרתים בהיקף גדול מאוד זכאים ל"תגמול מיוחד", העומד על 133 ש"ח בגין כל יום מילואים החל מיום המילואים ה-32 ועד היום ה-60 בכל שנה קלנדרית.
תשלום בגין שירות המילואים > מילואים בתנאי קבע

לחיילי מילואים הנדרשים לשירות מילואים ממושך מוצע לעיתים לשרת במילואים בתנאי קבע (מת"ק) – שירות מילואים שבו במקום התגמולים המתוארים לעיל מקבל חייל המילואים תשלום זהה לתשלום שהיה מקבל אילו התגייס לשירות קבע בתקופה זו.
תשלום בגין שירות המילואים > קצבאות לחייל מילואים שנפגע

בשנת 2002 אישרה הכנסת את חוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם, התשס"ב-2002, המשפר את הקצבאות לחייל מילואים שנהרג או הפך לנכה עקב שירותו במילואים.
תשלום בגין שירות המילואים > הגנה וסיוע לאיש המילואים

השירות במילואים משבש את סדרי עבודתו וחייו של חייל המילואים, ולכן נדרשת הגנה עליו באמצעות החוק, כמו גם סיוע וולונטרי לצמצום הפגיעה בו. ארגונים כגון פורום החפ"שים ופורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים עוסקים בקידום זכויות חיילי המילואים.
חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה) אוסר פיטוריו של חייל מילואים בעת שירות המילואים ושלושים יום לאחר מכן, אלא אם ניתן היתר לכך על ידי ועדת התעסוקה הממונה על ידי שר הביטחון. הוועדה נותנת היתר כזה רק אם יוכיח המעסיק כי הפיטורים המבוקשים אינם בשל שירות המילואים. החוק קובע כי פיטורים שנעשו מחמת שירות במילואים – בטלים.
חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה אוסר על הפלייתו של המשרת במילואים בכל הנוגע לקבלתו לעבודה ולתנאי עבודתו.
סטודנטים המשרתים במילואים זכאים להקלות מיוחדות הן מצה"ל והן מהמוסד האקדמי בו הם לומדים. ההקלות כוללות קיצור שירות, התחשבות בתקופת בחינות, מתן מועדים מיוחדים לבחינות ("מועד ג'"), והנחה בשירותי צילום מסמכים. חוק עידוד מעורבות סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית מקנה שתי נקודות זכות אקדמיות לסטודנט הלומד לתואר ראשון ששירת במילואים 14 ימים ומעלה באחת משנות לימודיו.
בשנת 2010 החל צה"ל להפעיל את "בהצדעה", מועדון צרכנים של משרתי מילואים בעלי תעודת משרת מילואים פעיל. תעודה זו מקנה גם הנחות באגרות ממשלתיות. לכל חייל מילואים ששירת מעל 10 ימי מילואים בשנה, מופק כרטיס מיוחד המקנה הנחות בבתי עסק שונים ברחבי המדינה.
ביולי 2017 אישרה הכנסת לבת זוג של חייל מילואים, העובדת במשרה מלאה ולה ילד שטרם מלאו לו 13 שנה, לקצר את יום עבודתה בשעה אחת בתקופה שבן זוגה בשירות מילואים פעיל הנמשך חמישה ימים לפחות.
החל מינואר 2018, רשות מקומית רשאית לתת הנחה בארנונה למשרתי מילואים. בדו"ח שפורסם על ידי תנועת "אם תרצו" בשנת 2019 נמסר כי 91% מהרשויות המקומיות העניקו הנחות בארנונה לתושביהן המילואימניקים.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, שבה גויסו עובדים רבים לשירות מילואים ממושך, נחתם הסכם קיבוצי בין ההסתדרות החדשה לנשיאות המגזר העסקי, שהעניק הקלות אחדות למשרתים במילואים. העיקריות שבהן:
עובד ששירת במילואים במשך 60 ימים לפחות בתקופה שמ-7 אוקטובר 2023 ועד ל-31 דצמבר 2024, לא יפוטר גם בתקופה של 30 הימים העוקבים ל-30 הימים שבהם מוגבלים פיטוריו על פי החוק, אלא אם אישרה זאת ועדה פריטטית לפי הסכם זה.
בן זוג של משרת במילואים זכאי, בתנאים מסוימים, לתוספת של עד שמונה ימי היעדרות בתשלום, בהתאם למשך השירות במילואים.
המילואים באתוס הישראלי ובתרבות הפופולרית

עד לשנות התשעים חלק גדול מתושבי המדינה שירת שירות מילואים, ועומס המילואים היה רב יחסית (לרוב חודש בשנה ולעיתים אף כפול מכך). סביב שירות המילואים הישראלי נרקם פולקלור עשיר. איש המילואים, ה"מילואימניק", תואר כחייל טוב לב, עצלן מעט אך בעל הומור, כושר אלתור ותושייה, שנחלץ לשירות המדינה ממניעים אידאולוגיים. הופעתו מרושלת, וכוללת "מדי חצי ב'", זיפים והיעדר גומיות בנעליים. נטען שדמות המילואימניק היא התגלגלות דמותו של הצבר (שמסמל חספוס חיצוני ורכות פנימית) או של לוחם הפלמ"ח (שמסמל איכר מוסרי, היודע לאחוז בנשק להגנתו).
המילואים באתוס הישראלי ובתרבות הפופולרית > בקולנוע ובטלוויזיה

הסרט הבולט ביותר המתאר את הווי שירות המילואים מזווית הומוריסטית הוא סרטו של אסי דיין בכיכובם של שלישיית הגשש החיוור וטוביה צפיר, "גבעת חלפון אינה עונה". הסרט מתאר את הסיטואציות הקומיות הנוצרות במפגש בין העולם האזרחי ממנו באו משרתי המילואים, לעולם הצבאי הנוקשה, המקובע והנלעג לעיתים. קומדיה נוספת העוסקת באופן הומוריסטי במפגש שבין עולם המילואים הנוקשה של שנות ה-70 לעולם האזרחי בישראל של אותם ימים היא סרט הטלוויזיה "הללויה", שזכה בפרס האקדמיה הישראלית לדרמות טלוויזיה בשנת 2004.
סרט נוסף, המתאר את חוויית אנשי המילואים, הוא הסרט "מילואים" שצולם בתחילת שנות התשעים.
בשנת 1984 שודרה בטלוויזיה הישראלית סדרת הדרמה "אנשים במיל" המתארת את קורותיהם של יחידת אנשי מילואים.
בשנת 2005 הופקה סדרת הטלוויזיה "מילואים", של בני ואורי ברבש, המתארת הווי של פלוגת מילואים הנקראת לשירות בשטחים.
המילואים באתוס הישראלי ובתרבות הפופולרית > המילואים בהומור הישראלי

מאפיין בולט בשירים ישראלים העוסקים בהווי המילואים הוא הנימה ההומוריסטית השזורה בתיאור הווי זה. מִבּין שירי המילואים הבולטים, שהפכו לקלאסיקה במוזיקה הישראלית עוד בשנות השישים, התפרסם במיוחד השיר ההומוריסטי של להקת החלונות הגבוהים: "פגישה במילואים", הידוע יותר בכינויו הפופולרי: "באנו למילואים".
שלישיית הגשש החיוור הציגה מערכונים רבים שעוסקים בהוויית המילואים. המפורסם בהם הוא המערכון "המכונית המגויסת", שמתאר את הווי השירות של אנשי מילואים לאחר מלחמת ששת הימים, המשרתים ביחידה צבאית שאפסנה מכוניות שגויסו למלחמה. המערכון אף הוצג בחוץ לארץ ביידיש ונחל הצלחה רבה. מערכונים ידועים נוספים הם "שיח טבחים", שמתאר מפגש של שני טבחים מילואימניקים ותיקים המעלים זכרונות מימי קום המדינה עם חייל סדיר, ו"פגז קומפוט" שבו מבקש איש מילואים להשתחרר מהשירות על מנת להתחתן.
ראו גם

רשימת יחידות מילואים בזרוע היבשה שיש עליהן ערך בוויקיפדיה
כוחות מילואים
הצבת חירום
שירות נשים בצה"ל
לקריאה נוספת

יצחק גרינברג, עם לוחם – הנחת היסודות למערך המילואים 1949–1950, הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2001
ברוך נבו ויעל שור (עורכים), כל העם צבא? שירות המילואים בישראל, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2002
ביאורים

↑  ב-2017, 70%.
↑  1.8 מיליון ימים בשנת 2017.
↑  התרשים על סמך עיבוד נתוני 2016 שצה"ל פרסם לתקשורת, ועל סמך נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2016. עבור הנתון הכלל ארצי ונתון יתר היישובים, החישוב מבוסס על מספר משרתי המילואים בו נקב האלוף טופולנסקי. התחשיב מוטה בכך שאינו מביא בחשבון את הלא-יהודים בגודל אוכלוסיית כל יישוב, ככל שיש קבוצות כאלה באוכלוסייה המשתתפות במילואים, אלא שככל הנראה מדובר בהטיה לא משמעותית, והיא כנראה עוד פחות משמעותית בהיבט השוואת שיעור ההשתתפות בין היישובים.
↑  דברי קצין המילואים הראשי, תת-אלוף במילואים ארי סינגר: "המילואימניקים משרתים מכורח הצו אבל מתוך בחירה, הרי יש דרכים להתחמק משירות מילואים."
↑  תת-אלוף (במיל') שוקי בן ענת, קצין מילואים ראשי בשנים 2008–2013: "אם יחידות המילואים עבדו עד אז על סד"כ שהיווה 140% - 150% מהצורך האמיתי שלהן – אמרו להן 'תרדו ל-120%'. רק שסד"כ כזה לא מספיק לקיום טקטי של יחידת מילואים. בעולם המילואים אנו יודעים שאשתו של אחד נמצאת בהריון והשני חייב להיות בעסק. עודף של 20% לא מספיק כדי לקיים יחידת מילואים."
↑  בהתייחס לנתוני צה"ל המצוטטים, 6% מתוך 2.1 מיליון הם 1,260,000 משרתי מילואים פעילים. על פי אחזור ממאגר הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה גודלה של אוכלוסיית ישראל במועד זה היה 8,540,200.
שרון גל

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1974 (בן 50) טירת כרמל, ישראל
 שם לידה:  שרון אלגאוי
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 עיסוק:  עיתונאי, מגיש חדשות
 מעסיק:  עכשיו 14, גלי צה"ל, רדיו חיפה, רדיו קול הים האדום, הארץ, חדשות 10, רדיו תל אביב, חדשות 13, ערוץ 20 בהווה: i24NEWS, רדיו דרום, גלי ישראל
 בת זוג:  דניאל ארמה
 מספר צאצאים:  4
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  sharongal20
 טוויטר (X):  sharongal
גל (משמאל לאביגדור ליברמן) במפגש של ישראל ביתנו עם הנשיא ראובן ריבלין, 2015
שרון גל (נולד ב-13 באוגוסט 1974) הוא עיתונאי, איש טלוויזיה ורדיו ישראלי. כיהן כחצי שנה כחבר הכנסת העשרים מטעם סיעת ישראל ביתנו. מגיש את תוכנית 7 שרון גל בi24NEWS ושדרן בתחנת הרדיו גלי ישראל.
ביוגרפיה

נולד בשם שרון אלגאוי בטירת כרמל לג'וסלין ולעמוס. שירותו בצה"ל כלל שירות קרבי בחטיבת גולני ושירות בגלי צה"ל.
קריירה > תקשורת

גל עבד ברדיו חיפה, ברדיו קול הים האדום ובתפקיד כתב העיתון "הארץ" בצפון.
בתחילת המאה ה-21, כאשר הקימו את "חדשות 10" בערוץ 10, היה גל לכתב הרשת בחיפה, לאחר מכן שימש כתב לענייני משטרה. יצר את הסרט התיעודי "רק תאיר יודעת" על רצח תאיר ראדה, ששודר בערוץ 10 בשנת 2008. ביים כתבות עבור התוכנית "שישי" בערוץ 10.
ממרץ 2009 ועד מאי 2013, הגיש את תוכנית הכלכלה הלילית בערוץ 10 "לילה כלכלי". בתוכניתו היה מעורב בבחירת התכנים וביצירתם. נמנה עם אנשי התקשורת המעטים שמתחו ביקורת על האופי של המחאה החברתית בשנת 2011, ובמיוחד על אחת ממנהיגותיה, דפני ליף.
באוקטובר 2010 שודרה בערוץ 10 סדרה תיעודית בת ארבעה פרקים בהנחייתו, "המדריך למיליון הראשון". ב-15 במאי 2013 עזב את ערוץ 10.
במרץ 2014 החל להגיש תוכנית כלכלה יומית ברדיו תל אביב. בנוסף, ביוני אותה השנה, החל להגיש באותה התחנה תוכנית אקטואליה בשעות הבוקר בשם "שרון גל בבוקר". באוקטובר 2014 החל להגיש תוכנית אקטואליה יומית בערוץ 20, "בשבע".
התוכנית של גל בערוץ 20 נקראה "כלכלי בלילה", ועלתה ב-22 באוקטובר 2015. החל מספטמבר 2016 עבר להגיש את תוכנית האקטואליה היומית "לפני כולם" ששודרה מדי ערב בערוץ 20. בנובמבר 2016 הפסיק במפתיע להגיש את התוכנית.
ביולי 2017 התחיל להגיש את תוכנית האקטואליה המרכזית של רדיו דרום ורדיו גלי ישראל, בכל בוקר (א'–ה') משעה שמונה עד עשר.
בשנת 2019 עזב בפתאומיות את ערוץ 20. בתוכנית "המתחזים" נחשף כי באותה תקופה נפל קורבן לתרגיל הונאה מצד אישה שהכיר. במרץ 2019 החל להגיש לצד רני רהב את תוכנית האירוח "שרון ורני בע"מ", בימי שישי ברשת 13. בספטמבר 2019 ירדה התכנית מהאוויר לאחר עונה אחת בלבד.
באפריל 2020 החל להגיש את התכנית "חמש עם שרון גל" בערוץ 13.
בפברואר 2023 הודיע כי החליט לעזוב את ערוץ 13 ולעבור לעכשיו 14, שם הגיש את המהדורה המרכזית לצד מגי טביבי.
במרץ 2024 הודיע שיחזור לרשת 13 אך בעקבות איומי ערוץ 14 על הפרת חוזה נשאר בערוץ וקיבל רצועת שידור משלו בשבע.
בינואר 2025, עבר לערוץ i24NEWS.
קריירה > נדל"ן

בינואר 2014 הודיע על כניסתו לתחום הנדל"ן והקים את חברת "שרון גל יזמות". הפרויקט הראשון עליו הכריז, בשיתוף עם חברת "דוידסון" היה התמודדות במכרז על הקמת שני מגדלים ברחוב קראוזה בחולון במסגרת קבוצת רכישה. במרץ 2014 זכה גל במכרז והחל למכור דירות.
קריירה > פוליטיקה

בבחירות לכנסת ה-20 נבחר גל לכהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת ישראל ביתנו. ביומו הראשון בתפקיד הגיש את הצעת החוק "עונש מוות למחבלים", אך הצעת החוק לא אושרה (6 בעד, 94 נגד).
ב-2 בספטמבר 2015, כחצי שנה לאחר כניסתו לתפקיד, הגיש את התפטרותו מהכנסת. לאחר ההתפטרות חזר גל לערוץ 20 ולהגיש תוכנית הכלכלה היומית. בהמשך הסביר שעזב עקב הרגשה של בזבוז זמן וחוסר יכולת להשפיע מתוך האופוזיציה.
קריירה > דייר בבית האח הגדול

ב-14 בפברואר 2017 נכנס לבית "האח הגדול" בערוץ 2 ששודר בקשת, כאחד מהדיירים החדשים בסבב השני וסיים את התוכנית במקום הרביעי. בתקופה זאת היה גל שקוע בסכסוך משפטי עקב דרישת חוב, והנושה אף הגיש בקשה לעקל את שכר השתתפותו של גל בתוכנית לבית המשפט. גל היה לחבר הכנסת השלישי שמשתתף בתוכנית מציאות לאחר כהונתו, אחרי פנינה רוזנבלום וענבל גבריאלי.
פרסים

באוקטובר 2019 קיבל את "פרס השדר המצטיין" של אגודת העיתונאים תל אביב על שידוריו בתחנות הרדיו גלי ישראל ורדיו דרום.
חיים אישיים

גל התחתן בעבר שלוש פעמים, מתוכן פעמיים לאותה אישה. הוא אב לבן ובת מנישואיו הקודמים. במאי 2022 התחתן בפעם הרביעית, עם הדוגמנית דניאל ארמה. ביולי 2021 נולדה לזוג בת ובמרץ 2025 נולד לזוג בן.
למשך שלוש שנים חבש כיפה וקיים מצוות. בשנת 2012 חדל מאורח החיים הדתי, אך לדבריו נשאר מאמין ומסורתי. הוא סיפר בראיון הכניסה ל"האח הגדול" כי הוא ובנו אינם שומרים שבת, ואילו בתו כן שומרת. ביולי 2017, שוב חזר בתשובה והתקרב לרב יגאל כהן מבני ברק. באוקטובר 2018 שוב הוריד את הכיפה, אך לדבריו נשאר מסורתי.
מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך, ‏שרון גל: "אני נוהג במרצדס אבל גר באופקים, לא ב-YOO", באתר גלובס, 15 במרץ 2011
↑  יוסי דהאן, התוכנית החדשה של שרון גל בערוץ 10 מבטיחה לגלות את כל החוקים להצלחה, באתר "העוקץ", 20 באוקטובר 2010
↑  אופיר דור, ההתפטרות של שרון גל: ערוץ 10 ניהל בדיקה משמעתית נגד מגיש "לילה כלכלי", באתר כלכליסט, 16 במאי 2013
↑  שרון גל יחליף את נחמה דואק ברדיו תל אביב 102 FM, באתר כלכליסט, 13 במרץ 2014
↑   נתי טוקר, תעלומת שרון גל: לאן נעלם - ומדוע ערוץ 20 יפסיק את העסקתו?, באתר TheMarker‏, 23 בדצמבר 2016;
  רז שכניק וצחי דבוש, תעלומת שרון גל, באתר "ידיעות אחרונות", 23 בדצמבר 2016
↑  הסיפור המלא: האישה שעקצה את שרון גל נחשפת, באתר ‏מאקו‏, 15 ביולי 2019
↑  ערן סויסה, "שרון ורני בע"מ": הסוף, באתר ישראל היום, 15 באוקטובר 2019
↑  אורלי הררי, שרון גל עוזב את רשת 13 - ומצטרף לערוץ 14, באתר ערוץ 7, ‏16 בפברואר 2023
↑  גלית חתן, ‏האיום עשה את שלו? שרון גל יישאר בערוץ 14, באתר גלובס, 18 באפריל 2024
↑   עידו דוד כהן, שרון גל עוזב את ערוץ 14 ועובר ל־i24NEWS, באתר הארץ, 12 בינואר 2025
↑  אלפי שאולי, אקזיט כלכלי: שרון גל מכר 90 דירות בחולון, באתר ynet, 9 בפברואר 2014
↑  אלפי שאולי, שרון גל זכה במכרז להקמת מגדלים בחולון, באתר ynet, 2 במרץ 2014
↑  חדשות 2, ‏הוגשה הצעת החוק הראשונה של ישראל ביתנו: עונש מוות למחבלים, באתר ‏מאקו‏, 31 במרץ 2015
↑  מורן אזולאי, חצי שנה וזהו: שרון גל מתפטר מהכנסת, באתר ynet, 2 בספטמבר 2015
↑  לילך ויסמן, ‏חוזר לערוץ 20: ח"כ שרון גל התפטר מהכנסת, באתר גלובס, 2 בספטמבר 2015
↑  nrg חדשות, שרון גל: "אפילו את חוק ההסתה לא הצלחתי להעביר", באתר nrg‏, 2 בספטמבר 2015
↑  מערכת תכניות קשת, ‏וולקאם: הכירו את הדיירים החדשים, באתר ‏מאקו‏, 14 בפברואר 2017
↑  רן בוקר, בקשה לעיקול שכרו של שרון גל מהאח הגדול: "חובות של 250 אלף שקלים", באתר ynet, 14 במרץ 2017
↑  הוכרזו פרסי הרדיו: שרון גל שדר מצטיין, באתר "סרוגים", 22 באוקטובר 2019
↑  קולולו: שרון גל מתחתן בפעם הרביעית, באתר וואלה, 25 באפריל 2022
↑  כיכר השבת, ‏שרון גל מתאר: חזרתי לדת - והפעם ברצינות, באתר כיכר השבת, 4 בינואר 2018
אחמד א-טייב

אחמד א-טייב
אחמד מוחמד אחמד א-טייב אל-חסאני (בערבית: أحمد محمد أحمد الطيب الحسَاني; 6 בינואר 1946) הוא האימאם הגדול (אנ') של מסגד אל-אזהר בקהיר שבמצרים. הוא מונה לתפקיד על ידי נשיא מצרים לשעבר חוסני מובארכ לאחר פטירתו של השייח' מוחמד סייד טנטאווי במרץ 2010. לא-טייב תואר דוקטור בדת ופילוסופיה מאוניברסיטת אל-אזהר.
בשנת 2019, הוא והאפיפיור פרנציסקוס חתמו יחד על מסמך האחווה האנושית, שלימים היווה השראה להחלטת האו"ם שקבעה את ה-4 בפברואר כיום האחווה הבין-לאומי.
באוקטובר 2023, בעקבות טבח שבעה באוקטובר, פרסם אל-אזהר בראשותו הודעה שבה בירך את ארגוני ההתנגדות על המתקפה, וציין שהיא ראויה לשבח ומעוררת גאווה.
הערות שוליים

↑  First-ever International Day of Human Fraternity focuses on tolerance, UN News, ‏2021-02-04 (באנגלית)
↑  United Nations, International Day of Human Fraternity | Messages, United Nations (באנגלית)
↑  Egypt's Al-Azhar Salutes Hamas Terror Attack In Which Over 600 Israelis Were Killed, Over 100 Were Kidnapped, And Over 2,000 Were Wounded, MEMRI, 8 October 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304539305171  BnF: cb14388658s (data)  GND: 1109774117  ISNI: 0000 0003 9681 4609  LCCN: n83121544  SUDOC: 168618559  VIAF: 291824930   WorldCat (עם VIAF): 291824930 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מצרים ובנושא אנשי דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מטה המודיעין של משרד ההגנה (יפן)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  יפן 
 תחום שיפוט:  משרד ההגנה 
 סוכנות אם:  משרד ההגנה
 תאריך הקמה:  20 בינואר 1997
 חוק:  Act for Establishment of the Ministry of Defense 
 מטה מרכזי:  איצ'יאקה, צ'ינג'וקו, טוקיו
 http://www.mod.go.jp/dih
 
מטה המודיעין של משרד ההגנה היפני (ג'וֹהוֹהוֹנבּוּ; ביפנית: 情報本部) הוא ארגון מודיעין צבאי ומודיעין אותות ואחת מסוכנויות הביון הגדולות ביותר ביפן. הוקמה על פי המודל של ה-DIA האמריקני ב-1997.
מבנה

מחלקת אדמיניסטרציה
מחלקת תכנון
מחלקת קרטוגרפיה - ניתוח צילומי לוויין
מחלקת מודיעין אותות
המחלקה האנליטית
מחלקת מודיעין מאוחד - תיאום עם שאר שירותי הביון של יפן
ראשי הארגון

מסָהירו קונימי
פומיו אוטה
קן-איטירו הוקאדזונו (לשעבר מפקד מטה חיל האוויר היפני)
קוז'י סימוהירה
הערות שוליים

↑  Japan's Growing Intelligence Capabilities, Andrew Oros.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רם כרמי

| --- | --- |

רם כרמי, 2011
 לידה:  1931 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  11 באפריל 2013 (בגיל 82 בערך) הרצליה, ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר לאדריכלות של איגוד האדריכלות בלונדון (1956)  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  מכון אבני 
 תקופת הפעילות:  1956–2013 (כ־57 שנים)
 תחום יצירה:  אדריכלות
 יצירות ידועות:  בית המשפט העליון בירושלים
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל, פרס רכטר (פעמיים), פרס רוקח (פעמיים)
 מספר צאצאים:  6 
 
יד לילד, בבית לוחמי הגטאות
"מרכז הנגב", 4/05
מפעל ארגמן ביבנה, 6/10
חזית פנימית באולם הספורט בבית ספר עמל ליידי דייוויס תל אביב 6/11
רם כרמי (1931, תרצ"א – 11 באפריל 2013, א' באייר תשע"ג) היה אדריכל ישראלי. זוכה פרס ישראל לאדריכלות בשנת תשס"ב.
ביוגרפיה

כרמי נולד בירושלים, למשפחה מבוני היישוב. אביו הוא האדריכל דב כרמי אשר תכנן מבנים רבים בתל אביב הישנה בתקופת היישוב. אמו, חיה, הייתה בתו של חיים מקלב, בנו של מרדכי מקלב, איש העלייה הראשונה ומראשי אנשי הציבור בפתח תקווה. אחותו היא האדריכלית עדה כרמי-מלמד.
את לימודי האדריכלות עשה בלונדון בבית הספר לאדריכלות של אגודת האדריכלים AA, בין השנים 1951-1956. בשנים 1975–1979 כיהן כאדריכל ראשי במשרד השיכון.
זכה פעמיים בפרס רכטר: בשנת 1966 על תכנון פרויקט "מרכז הנגב" בבאר שבע וב-1999 על מוזיאון "יד לילד" בבית לוחמי הגטאות. זכה פעמיים בפרס רוקח: ב-1965 על תכנון בית אל-על וב-1970 על מבני מגורים ברחוב בארי בתל אביב-יפו.
תכנן בשותפות עם אחותו, האדריכלית עדה כרמי, מספר פרויקטים שהידוע בהם הוא בניין בית המשפט העליון.
אקדמיה

היה פרופסור אורח בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטת קולומביה, פרופסור אורח בבית הספר לאדריכלות בשטוטגרט, פרופסור אורח בבית הספר לאדריכלות באינסברוק, פרופסור אורח בבית הספר לאדריכלות ביוסטון, טקסס, פרופסור מבקר אורח בפקולטה לאדריכלות במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. כיהן כפרופסור חבר בפקולטה לאדריכלות ולתכנון ערים בטכניון.
כרמי שימש כפרופסור מן המניין בבית הספר לארכיטקטורה באוניברסיטת אריאל‏.
סגנון

כרמי הושפע בסגנונו מקריאת הספר "כמעיין המתגבר" מאת איין ראנד. הוא היווה את קולו של דור אדריכלים חדש שצמח בסוף העשור הראשון של הקמת המדינה ומרד כנגד האדריכלות הלבנה שייצגו דור האדריכלים הקודם. השפה שאימץ כרמי ושלט בה באופן חסר תקדים, היא הברוטליזם - שימוש בחומרים זמינים ופשוטים כדוגמת בטון, מתכת, עץ וזכוכית והותרתם בפרויקט ללא גימור נוסף. שפה זו זכתה לכינוי "אדריכלות אפורה" הודות לשימוש הרב בבטון חשוף שצבעו אפור. לבד מההיבט החומרי של הפרויקטים, זכו עבודותיו של כרמי לפרסום בינלאומי הודות לפרשנותו החדשה של כרמי למושגים כדוגמת "רחוב", "עיר" ו"אור". שלושת המושגים הללו אשר באו בכל יצירותיו האדריכליות לאורך הקריירה שלו, היוו ניסיונות בעיצוב עירוני בקנה מידה של בניין. דוגמאות לכך ניתן למצוא במפעל ארגמן ביבנה, בניין מרכז הנגב בבאר שבע, והתחנה המרכזית החדשה של תל אביב. ניסיונות אלה, אשר היו קיצוניים ולא התקבלו תמיד על הציבור והמבקרים, זוכים באופן תמידי לדיון ציבורי.
ביקורת

חלק מעבודותיו זכו לתשבחות רבות בישראל ומחוצה לה, בהן בניין בית המשפט העליון ומסוף היוצאים בטרמינל 3. עם זאת, רבות מעבודותיו המרכזיות בישראל נתקבלו בביקורת ציבורית קשה. כך היה לגבי התחנה המרכזית החדשה של תל אביב, אשר נטען כלפיה שגרמה לנזקים אורבניים קשים בסביבתה, קמפוס הר הצופים, בו מתקשה הציבור להתמצא, מגדלי חוף הכרמל בחיפה, המסתירים את הנוף וזכו בתואר המפוקפק "מפלצות חוף הכרמל" מתושבי העיר ומגדלי הולילנד שפוגעים באופן קשה בקו הנוף של ירושלים, וזכו לכינוי "המפלצת על הגבעה". גם על שיפוץ בית הבימה בתל אביב נמתחה עליו ביקורת קשה. רם כרמי הגיב לביקורת על בניין הבימה באופן בוטה "מה שעשיתי זה דבר גדול ולא אכפת לי מה אומרים כולם, שיישקו לי בתחת". בהזדמנות אחרת אמר: "כל תוכנית טובה שאני עושה, מוהלים אותה במים, מוציאים לה כמעט את הנשמה. אבל אני לא הורס ולא מפוצץ את המבנה, כי כמו כל אבא טוב, אם הילד שלך יוצא קצת לא לפי התוכניות שלך ולא הכי מוצלח, אז אתה לא פוגע בו ולא אוהב אותו פחות. כולם היו בנייני".
פרויקטים נבחרים

בניין בית המשפט העליון בשיתוף עם אחותו, האדריכלית עדה כרמי-מלמד, ירושלים
מסוף היוצאים בטרמינל 3, נתב"ג 2000
תוכנית אב האוניברסיטה העברית, קמפוס הר הצופים, ירושלים
התחנה המרכזית החדשה של תל אביב
בית הספר "עמל" ע"ש ליידי דייוויס, בשיתוף האדריכלים חיים קצף ובן פלג, תל אביב, 1965-1973.
בית אל על, בשיתוף דב כרמי (במסגרת כרמי-מלצר-כרמי), תל אביב, 1963.
בניין מגורים, משרדים ועסקים "מרכז הנגב", באר שבע, 1960
מפעל ארגמן לטקסטיל, יבנה, 1965
יד לילד – מוזיאון להנצחת הילדים שנספו בשואה כאגף נפרד של בית לוחמי הגטאות, קיבוץ לוחמי הגטאות, 1995
מעונות הסטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע, 1982
"בית רוזמרין", הרצליה, 1990
מגדלי חוף הכרמל, חיפה
הפקולטה למדעי הרוח, האוניברסיטה העברית קמפוס הר הצופים, ירושלים, 2000
מיזם התיאטרון תיאטרון על הירקון
שיפוץ בית הבימה, תל אביב, החל מ-2007
מתחם המגורים הולילנד, דרום ירושלים, 1995–2000
ספריה, מרכז כותר פיס, יבנה.
בית נעורים, קיבוץ חולדה, 1984
ראו גם

ערכים על מבנים ואתרים שתכנן רם כרמי
לקריאה נוספת

טלי חתוקה: המפעל - על ארכיטקטורה ותעשייה בארגמן, יבנה, תל אביב: הוצאת רסלינג, תשע"ב, 2011
רם כרמי: אדריכלות לירית, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001