stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משרד הביטחון נ' גישה – מרכז לשמירה על הזכות לנוע
הערות שוליים

↑  חוק חופש המידע, תשנ"ח-1998, ס"ח 1667.
↑  אתר היחידה הממשלתית לחופש המידע, משרד המשפטים.

 https://foi.gov.il/
↑  עע"מ 9341/05 התנועה לחופש המידע נ' רשות החברות הממשלתיות (פורסם בנבו ביום 19.05.2009).
↑  אליאור לוי, סגר, מצור ומעברים - על מה נלחם חמאס?, באתר ynet, 11 באוגוסט 2014
1 2  ארגון גישה- האתר הרשמי http://gisha.org/he/
↑  ס'9(ב)(4) לחוק חופש המידע, תשנ"ח-1998, ס"ח 1667.
↑  עע"מ 9135/03 המועצה להשכלה גבוהה נ' הוצאת עיתון הארץ, פ"ד ס(4) 217 (2006), פס' 12 לפסק הדין.
↑  עע"מ 3300/11 מדינת ישראל - משרד הביטחון נ' גישה - מרכז לשמירה על הזכות לנוע (פורסם בנבו ביום 05.09.2012), פס' 3 לפסק הדין.
↑  ס'10 לחוק חופש המידע, תשנ"ח-1998, ס"ח 1667.
↑  הצעת חוק חופש המידע, תשנ"ז-1997, ה"ח 2630.
↑  עע"מ 3300/11 מדינת ישראל - משרד הביטחון נ' גישה - מרכז לשמירה על הזכות לנוע (פורסם בנבו ביום 05.09.2012), פס' 6 לפסק הדין.
↑  אורי בלאו, תחקיר מוסף הארץ: המצור על עזה הוא שעתם היפה של הספסרים והמאכערים שהשתלטו על מעברי הגבול, באתר הארץ, 13 ביוני 2009
↑  עת"מ 1495/09 עו"ד אביעד פנחס ויסולי נ' עו"ד מיכל טנא הממונה על חוק חופש המידע במשרד המשפטים (פורסם בנבו ביום 11.10.2010).
↑  עת"מ (י-ם) 43334-02-17 בן כספית נ' עיריית ירושלים (פורסם בנבו ביום 20.08.2017), פס' 45 לפסק הדין.
↑  עת"מ (ת"א) 26599-10-16 התנועה לחופש המידע ע"ר נ' ההתאחדות לכדורגל בישראל (פורסם בנבו ביום 21.12.2016) פס' 20–22 לפסק הדין.
↑  עע"מ 615/15 פרופ' יאיר אורון נ' ראש אגף הפיקוח על ייצוא ביטחוני (פורסם בנבו ביום 10.04.2016), פס'9 לפסק הדין.
↑  http://www.legislation.gov.uk/ukpga/2000/36/section/35
1 2  לילך דיין "חסיון תרשומות פנימיות בהליך האזרחי - טיבו של "האפקט המצנן"" משפט מפתח (2014).
↑  Legislative Services Branch, Consolidated federal laws of canada, Access to Information Act, laws-lois.justice.gc.ca, ‏2021-08-12
↑  Supreme Court of Canada, Supreme Court of Canada - SCC Case Information - Search, scc-csc.lexum.com, ‏2001-01-01
↑  https://www.justice.gov/oip/freedom-information-act-5-usc-552
↑  היחידה הממשלתית לחופש המידע  "שקיפות בוועדות ציבוריות – משפט משווה" (2016).
↑  Federal Register of Legislation - Australian Government, www.legislation.gov.au
↑  Treaty Establishing the European Community - http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A12002E%2FTXT
סמל קפריסין

| --- | --- |

 גרסאות
 
 פרטים
 המחזיק בסמל:  קפריסין 
 תאריך אימוץ:  1960 
 
סמל קפריסין כולל בתוכו יונה, עם ענף זית בפיה, כסמל לשלום. מתחת ליונה מוצגת השנה 1960 - שנת עצמאותה של קפריסין מבריטניה.  בסמל, כמו בדגל קפריסין, חשיבות גבוהה לבחירת הצבעים. הרקע של המגן הוא נחושת, כדי לסמל את מצבורי הנחושת בקפריסין. הצבע האדום והכחול אינם מופיעים בו, על מנת לא לזהות את קפריסין עם יוון או עם טורקיה.
ראו גם

דגל קפריסין
המנון קפריסין
סבב טריטון

| --- | --- |

 ענף:  פוקר
 תאריך ייסוד:  2015
 הכי הרבה זכיות:  ארצות הברית ג'ייסון קון (10)
 https://triton-series.com/
 
סבב טריטון (באנגלית: Triton Series; נקרא גם Triton Super High Roller Series) הוא סבב טורנירי פוקר. במסגרת הסבב מתקיימות מספר סדרות טורנירי פוקר במקומות שונים בעולם. הסבב מתרכז בטורנירים בעלי עלויות כניסה גבוהות, המתחילים ב-20,000 דולר, ובמסגרתו משוחקים טורנירי טקסס הולדם, Short Deck ואומהה הולדם, ועבור כל אחד מהם מתקיים אירוע מרכזי.
היסטוריה

סבב טריטון הוקמה ב-2015 על ידי אנשי העסקים ושחקני הפוקר המלזים פול פואה וריצ'רד יונג. הטורניר הראשון כחלק מהסבב התקיים ב-2016 בפרניאקה בפיליפינים, והיה בעל עלות כניסה של 490 אלף דולר הונג קונגי, כ-62.5 אלף דולר, ובו זכה בנו של יונג, ואי קינג יונג.
ייחודו של הסבב הוא בעלויות הכניסה הגבוהות לטורנירים, הנעים בין 20,000 דולר ל-100,000 דולר, ולעיתים אף יותר. במהלך השנים סדרות הטורנירים התקיימו במונטנגרו, מקאו, קוריאה הדרומית, אנגליה, ספרד, צפון קפריסין ווייטנאם.
ב-2019 התקיים טורניר מיוחד לצדקה בלונדון, בעל עלות כניסה של כמיליון ליש"ט. מכל אחד מ-54 השחקנים שנרשמו נלקחו 50,000 ליש"ט, ובסך הכל נתרמו 2.7 מיליון ליש"ט
במהלך הטורנירים מתקיימים גם משחקי כסף מהגבוהים בעולם, עם סכומי כניסה של כמיליון דולר ובלינדים של אלפי דולרים.
היסטוריה > גביע סבב טריטון

הזוכים בכל אחד מהטורנירים בסבב טריטון מקבלים בנוסף לפרס הכספי גביע המציין את זכייתם. החל מ-2019 הגביע מיוצר על ידי חברת EFX בצורת סמל הסבב, טרידנט המכוסה זהב. בנוסף, הזוכים מקבלים צמיד Shamballa ייחודי. הזוכים באירועים המרכזיים מקבלים גביע גדול יותר, ושעון מיוחד המייצג את הזכייה.
נכון ליוני 2024, ג'ייסון קון בעל מירב הזכיות, עם 10 גביעים. פיל אייבי, מיקיטה בדזיאקוסקי ודני טנג עם 5 גביעים, פדור הולץ, ואי קינג יונג ומייקל ווטסון עם 4 גביעים, ברין קני, ובסטר לים ומת'יאס איבינגר עם 3 גביעים, ומספר שחקנים עם 2 זכיות.
היסטוריה > שחקן השנה

בכל שנה מוענק פרס השחקן של השנה (POY) לשחקן שצבר הכי הרבה נקודות במהלך הסבב, אשר נקבעים לפי כמות המשתתפים בטורניר, עלות הכניסה אליו, מיקום השחקן ופרמטרים נוספים. הזוכה בתואר שחקן השנה זוכה בפרס של 200 אלף דולר. לאחר פטירתו של איבן לאו ב-2022, אשר היה אחד מראשי הסבב, נקרא תואר שחקן השנה על שמו.
היסטוריה > שידור

הטורנירים משודרים בערוצי היוטיוב וטוויץ' הרשמיים של הסבב. במהלך השידור מתחלפים השדרנים והפרשנים, ובראשם עלי נג'אד ורנדי לו, ואליהם מצטרפים לעיתים הנרי קילביין, ניק שולמן, בריאן ראסט, ויל ג'אפה וגריפין בנגר.
בנוסף, לסבב קיימת אפליקציה אשר מעדכנת על מצבם של השחקנים במהלך הטורניר, ואפשרות לצפייה בכל הידיים אשר שוחקו.
הערות שוליים

↑  About Paul Phua, סבב טריטון
↑  PokerNews Triton Million - A Helping Hand for Charity, ‏8 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Samuel Cosby,‏ The Triton Million Dollar Cash Game is Right Around the Corner; $16 Million on the Table!, באתר PokerNews,‏ 31 ביולי 2018 (באנגלית)
↑  Triton Poker Trophies Make Lasting Impression, באתר EFX, ‏22 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Triton Honours Ivan Leow With Renamed Player of the Year Race, באתר סבב טריטון, ‏22 במרץ 2019 (באנגלית)
סטפן פרסון

| --- | --- |

 לידה:  4 באוקטובר 1947 (בן 77) סטוקהולם, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 השכלה:  אוניברסיטת סטוקהולם  Stockholm Business School 
 מעסיק:  בית הספר לכלכלה של סטוקהולם 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מבית הספר לכלכלה של סטוקהולם (2001)  דוקטור לשם כבוד ממכון קרולינסקה (2010) 
 
קארל סטפן ארלינג פרסון (נולד ב-4 באוקטובר 1947) הוא מיליארדר שוודי, הוא יושב הראשון והמחזיק ברוב המניות של חברת H&M, חברת אופנה שהוקמה על ידי אביו, ארלינג פרסון, בשנת 1947. פרסון לקח את ניהול החברה מאביו בשנת 1982 וניהל אותה עד לשנת 1998. הוא אף מחזיק בחלק ניכר ממניות חברת הטכנולוגיה השוודית Hexagon AB. כמו כן, בבעלותו חברת החזקות עם נכסים בלונדון, פריז וסטוקהולם.
ביוגרפיה

סטפן פרסון הוא בנו של ארלינג פרסון, שייסד את חברת האופנה הבילאומית H&M בשנת 1947. למד באוניברסיטת סטוקהולם.
חיים אישיים

פרסון הוא המייסד של ארגון "מנטור", מוסד ללא כוונות רווח שבא למגר את תופעת השימוש בחומרים אסורים בקרב צעירים. מעריץ של קבוצת הכדורגל יורגודן. משתתף בפעילויות סקי, טניס וגולף. בבעלותו דירות בפריז, לונדון וסטוקהולם.
רוב השנה הוא מתגורר בסטוקהולם עם אשתו קרולין דניס פרסון. לזוג שלושה ילדים. בשנת 2009, בנו, קארל-יוהאן פרסון, מונה לתפקיד נשיא ומנכ"ל חברת H&M. שני ילדיהם האחרים, טום פרסון ושרלוט סודרסטורם הם מיליארדרים בזכות עצמם.
סמל קנטבריה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  קנטבריה 
 תאריך אימוץ:  22 בדצמבר 1984 
 
סמל קנטבריה הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד.
הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" מחולק במאוזן. החלק העליון הוא שדה כחול שבו בצד שמאל שני ראשים מוקפים בהילה, והם מסמלים את אמטריוס (Emeterius) וסלדוניוס (Celedonius) הקדושים המגנים של ערי האוטונומיה. מתחת להם, ספינה בצבעים טבעיים ששוברת שרשרת שחורה שנמשכת מהקצה השמאלי של המגן עד לטירת זהב בעלת חלון ודלת כחולים ושינות, שנמצאת בחלק הימני. בתחתית, שלושה גלים לבנים. כל זה מסמל את כיבוש סביליה שמיוצגת בטורה דל אורו שבה, על ידי צי ספינות מקטנבריה ששט על נהר גואדלקיביר (Guadalquivir) ב-1248, במהלך הרקונקיסטה. החלק התחתון הוא שדה אדום שבו אסטלה לבנה עגולה, מקושטת בסגנון קנטברי עתיק, והיא מסמנת את תושביה הקדומים של האוטונומיה ואת תרבותם.

מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד.
הסמל עוצב על ידי מומחים מהאקדמיה המלכותית להיסטוריה ונקבע בחוק ב-22 בדצמבר 1984.
ראו גם

דגל קנטבריה
הערות שוליים

↑  סטלות אבן שנמצאו בחפירות בקנטבריה
| סמלי ספרד |
| --- | --- | --- |
| ממלכת ספרד | סמל ספרד |  |
| הקהילות האוטונומיות | אזור מורסיה • אנדלוסיה • אסטוריאס • אקסטרמדורה • אראגון •  גליסיה • האיים הבלאריים •  האיים הקנריים • ולנסיה • חבל הבסקים • לה ריוחה • נווארה • מדריד • קטלוניה • קנטבריה • קסטיליה-לה מנצ'ה •  קסטיליה ולאון |  |
| הערים האוטונומיות | סאוטה • מלייה |  |
נחמן טל

אין תמונה חופשית
נחמן טל (2 בפברואר 1931 – 9 בינואר 2021) היה ראש האגף הערבי בשירות הביטחון הכללי והמשנה לראש השירות, ולאחר מכן היה עמית מחקר במרכז יפה למחקרים אסטרטגיים ומרצה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

נחמן טל (טלישבסקי) נולד בכפר גנים, פתח תקווה. הוריו של טל עלו לארץ ישראל כחלוצים בעלייה השלישית, נישאו והתיישבו בכפר גנים. בנעוריו היה פעיל בתנועת "הנוער העובד".
התגייס לפלמ"ח, עבר קורס חבלה והתמחה בהכנת פצצות מאולתרות. עבר הכשרה בקיבוץ גבע. עקב פרוץ מלחמת העצמאות לא סיים את לימודיו בתיכון והתגייס לנח"ל.
השתתף במלחמה כחבלן, בין השאר במבצע דני. לאחר שחרורו נמנה עם מייסדי קיבוץ אבוקה בבקעת בית שאן. משם נשלח כרכז תנועת הנוער העובד לשנת הדרכה בהרצליה. שם הכיר את משה אורי, שגייס אותו בשנת 1955 לשב"כ.
הוא שירת בשירות הביטחון הכללי במשך 40 שנה, והתמחה בעניינים ערביים. כיהן כמפקד מרחב עזה וסיני, ובהמשך כראש האגף לעניינים ערביים וכמשנה לראש השירות.
בזמן שירותו כראש האגף לענייני ערבים בשירות הביטחון הכללי התרחשה פרשת קו 300. טל לא היה מעורב בפרשת הריגת המחבלים ואף טען כי הם לא היוו סיכון ועדותו בנושא נחשפה בסרט "א. תחסל אותם" ששודר בערוץ 10.
בשנת 1991 השתתף בוועידת מדריד, והיה חבר משלחות ישראל למשא ומתן לשלום עם הפלסטינים ועם ירדן.
בשנת 1995 פרש מהשב"כ, אך ראשי השב"כ מאז הוסיפו להיעזר בו כבמעין יועץ לענייני הערבים בישראל.
ראש השירות לשעבר, עמי אילון, אישר לו לאחר פרישתו לערוך מחקר שנסמך על מסמכים סודיים של השב"כ ומארכיונים אחרים; מהמחקר הבשילה עבודת דוקטורט שהוגשה לאוניברסיטת חיפה, אך זו חסויה עד היום.
בשנת 1999 פרסם את ספרו "עימות מבית", שבו דן בהתמודדות מצרים וירדן עם האסלאם הקיצוני, ובו הוא ראיין דמויות כדוגמת השייח אחמד יאסין (הספר תורגם לשפה האנגלית). כן השתתף בכתיבת ספר על חמאס.
טל היה בעל תואר דוקטור מהחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה, שימש כעמית מחקר במרכז יפה למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת תל אביב, ולימד באוניברסיטת תל אביב. בנוסף, היה פעיל במסגרת המפקד הלאומי וחבר הנהלת המועצה לשלום ולביטחון.
את רעייתו עפרה,  גננת במקצועה, הכיר במושב מעונה, בעת פעילותו כרכז המרחב הצפוני. לשניים נולדו שלושה ילדים. טל השתקע בעיר רעננה והתגורר בה משנת 1982.
נפטר ב-9 בינואר 2021. נטמן בבית העלמין כפר נחמן ברעננה. הותיר אחריו את רעייתו, עפרה, ילדים ונכדים.
לקריאה נוספת

נחמן טל, עימות מבית, מרכז יפה למחקרים אסטרטגיים - אוניברסיטת תל אביב, פפירוס, 1999, ISBN 9653061828.
הערות שוליים

↑  יוסי מלמן, השב"כ דרש שוויון. אז הוא דרש, באתר הארץ, 25 במאי 2004
↑  קטלוג ארכיון המדינה |, באתר catalog.archives.gov.il
↑  מזל טלבי לוי, "רבים חבים לו את חייהם". הלך לעולמו נחמן טל, תושב העיר ולשעבר בכיר בשב"כ, באתר צומת השרון רעננה, ‏10 בינואר 2021
↑  קראו בכותר - מבט מל"מ : כתב עת לענייני מודיעין ובטחון מבית המרכז למורשת המודיעין - גיליון 63, באתר kotar.cet.ac.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435825505171  LCCN: n99014200  VIAF: 246567491   WorldCat (עם VIAF): 246567491 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סמל קנזס

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  קנזס 
 תאריך אימוץ:  25 במאי 1861 
 
סמל מדינת קנזס מספר את סיפור הקמתה של המדינה.
תיאור הסמל

הסמל כולל שדה שמאחוריו זורחת שמש המסמל את ענף החקלאות במדינה; נהר ובו עוברת אוניית קיטור המסמלת את המסחר; בקתה ואדם החורש בשדה, המסמלים את המתיישבים הראשונים באזור; עגלה המסמלת את המסע של המתיישבים מערבה; שני אינדיאנים, רכובים על סוסים צדים ביזון (מתוך עדר של ביזונים) מסמלים את המתיישבים המקוריים של האזור, ו-34 כוכבים בראשו של הסמל המסמלים את היותה של קנזס המדינה ה-34 שהצטרפה לארצות הברית. בתחתית הסמל מופיע מוטו המדינה: "Ad Astra per Aspera" (בלטינית: "עד הכוכבים על אף הקשיים").
הסמל מופיע במרכזו של דגל המדינה.
היסטוריה

הסמל הוצע על ידי ג'ון אינגלס, סנטור של המדינה, אשר הציע גם את מוטו המדינה, והתקבל כסמל המדינה על פי החלטה משותפת של שני בתי המחוקקים של המדינה מ-25 במאי 1861.
| סמלי מדינות ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| סמל פדרלי | סמל ארצות הברית |  |
| סמלי מדינות | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • ויומינג • ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • וושינגטון • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| סמלי אזורים מבודדים | סמואה האמריקנית • גואם • איי מריאנה הצפוניים • פוארטו ריקו • איי הבתולה של ארצות הברית |  |
| סמל מחוז קולומביה ווושינגטון | וושינגטון, מחוז קולומביה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עבודה (תרמודינמיקה)

בתרמודינמיקה, ביצוע עבודה הוא מעבר אנרגיה בין מערכת לסובביה, מבלי מעבר אנטרופיה. עבודה בתרדמונימיקה, היא הכללה של עבודה בפיזיקה. בדומה לפיזיקה, מעבר האנרגיה נגרם על ידי כוחות חיצוניים, הפועלים על המערכת. הכוחות החיצוניים, יכולים להיות למשל: כוח חשמלי, כוח הכבידה, לחץ ועוד. לדוגמה, בתאים אלקטרוכימיים פועל כוח חשמלי. לכן, התאים משתמשים בחלק מן האנרגיה הנפלטת בתגובות ספונטניות לצורך יצירת אנרגיה חשמלית, כלומר, ביצוע עבודה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטפן קולסניקוב

| --- | --- |

 לידה:  11 ביולי 1879 (יוליאני) אדירנה, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  מאי 1955 (בגיל 75) בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 מקום קבורה:  בית הקברות החדש של בלגרד 
 
סטפן קולסניקוב (ברוסית: Степан Колесников, ‏ 1879–1955), היה צייר ריאליסטי, יליד אוקראינה שעבד רוב חייו בסרביה.
ביוגרפיה

קולסניקוב נולד במשפחת איכרים במחוז הדרומי של האימפריה הרוסית. הפוטנציאל האמנותי שלו זוהה מוקדם. בשנת 1897 הוא התחיל ללמוד בבית ספר לאמנות באודסה, מהחשובים מסוגו ברוסיה. בשנת 1903 התקבל קולסניקוב לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם זכו ציוריו באופן קבוע בפרסים בתערוכות האביב השנתיות.
עבודתו הפורה בצבעי שמן ובמיוחד בצבעי גואש זיכתה אותו בהערכה הגבוהה ביותר מהאמן הרוסי הבכיר בימיו איליה רפין, כפי שעולה מתוכן התכתבותם, הנמצאת כעת בארכיון הרוסי.
ב-1919 הוא ומשפחתו היגרו לבלקן, וב-1920 התיישב בבלגרד, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, (יוגוסלביה לאחר 1929) שם בילה את שארית חייו כמהגר. קולסניקוב התקבל מיד בחצר המלוכה של ארצו החדשה. בין היתר, הוא קיבל משימה ממלכתית להוביל את עבודות השחזור של ציורים וציורי קיר רבים.
בשתים עשרה השנים האחרונות לחייו סבל קולסניקוב ממחלת פרקינסון. שרידיו קבורים בנקרופוליס הרוסי, חלק מבית הקברות החדש של בלגרד.
יצירה

הנושא האהוב עליו היה תיאור הטבע הדרום רוסי והאוקראיני בתקופות התעוררותו המהירה - הפשרת שלגים, שיטפונות וימי אביב. הוא גם נהנה לצייר קומפוזיציות ביתיות, הכוללות אנשים וחיות בית. עם זאת על הבדים שלו, אפשר לראות רק לעיתים רחוקות את תווי הפנים המדויקים של הדמויות. בציוריו הוא משתשמש לרוב באותם צבעים - כחול או כתום בהיר.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא פנה לציור הנושא הצבאי, ויצר סדרת יצירות שעוררה תגובה חיובית. קולסניקוב ידוע גם ביצירת רישומים רבים עשירים מאוד ומגוונים בתכנים.
בין היתר היה קולסניקוב חבר באגודה הרוסית "קהילת האמנים" ובאגודה האירופית "לאונרדו דה וינצ'י".
הערות שוליים

↑  Подстадницкa, Татьянa; Татьянa Подстадницкa (2003). Степан Колесников, 1879–1955. Москва.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 210176  VIAF: 1409151778252918130000   WorldCat (עם VIAF): 1409151778252918130000
סימקה אספלנדה

| --- | --- |

Simca Esplanada
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Simca do Brasil  Chrysler do Brasil (אנ')
 שנות ייצור:  1966–1969
 הרכבה:  סאן פאולו, ברזיל ברזיל
 מודל קודם:  סימקה שאמבור 
 מודל אחריו:  דודג' דארט 
 חברת אם:  סימקה
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,520 מ"מ
 רוחב:  1,750 מ"מ
 גובה:  1,480 מ"מ
 משקל:  1,150 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,690 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 2,414 סמ"ק, המפיק 130 כ"ס  V8 צילינדרים, 2,414 סמ"ק, המפיק 140 כ"ס ב-5,500 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  160 קמ"ש
 
סימקה אספלנדה (בספרדית: Simca Esplanada) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב Simca do Brasil (אנ') חברת בת של יצרנית הרכב הצרפתית סימקה.
דגם ה"סימקה אספלנדה" הוצג לראשונה בנובמבר, שנת 1966 בתערוכת המכוניות בסאן פאולו, ומספר ימים לאחר מכן "קרייזלר אינטרנשיונל" קיבל את השליטה ב-Simca do Brasil.
דגמי "סימקה אספלנדה"

"סימקה אספלמדה" (בסיסית)
"סימקה אספלנדה GTX" (יוצרו 631 יחידות)
"סימקה אספלנדה"

יוצרו 17,449 יחידות
4 דלתות
6 נוסעים (3+3)
מכל דלק - 65 ליטר
מיקום מנוף ההילוכים - מתחת להגה
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 13.0 שניות
תמונות

"סימקה אספלנדה"
"סימקה אספלנדה" (צולם בשנת 1972)
לקריאה נוספת

"סימקה אספלנדה" - תמונות
סימקה אספלנדה - תמונה (The_Automobile_Museum-Curitiba_State_of_Parana)
הערות שוליים

↑  Bellu, René. Toutes les Simca. Le Conquet: Studio Gernot. (published and distributed privately, no ISBN)
↑  סימקה- סימקה (ראשי התיבות מצרפתית של Société Industrielle de Mécanique et Carrosserie Automobile) היה יצרן רכב צרפתי שהחל לייצר מכוניות ב-1934
↑  "סימקה אספלנדה" .thetruthaboutcars.com/2011/05/the-other-chrysler-hemi-simca-esplanada
↑  "סימקה אספלנדה"  liveandletdiecast.kinja.com/semaine-des-simcas-4-4-1968-simca-esplanada-gtx
↑  "סימקה אספלנדה" - מפרט טכני auta5p.eu/lang/en/katalog/auto
ספומאטו

תקריב הפנים של המונה ליזה, מדגים את השימוש בטכניקת הספומאטו (במיוחד בהצללה סביב העיניים),צבע שמן על עץ מאת לאונרדו דה וינצ'י
ספומאטו (מאיטלקית: Sfumato, "מעושן"; טכניקה מעורפלת) הוא מונח שטבע לאונרדו דה וינצ'י לטכניקת ציור בה יש מעבר מדורג וזהיר מאוד מגוון לגוון או מצבע לצבע, עד שקשה להבחין בשלבים. טכניקה כזו יושמה בעיקר בציורי נוף. דוגמה לספומאטו ניתן למצוא בציורו של לאונרדו מונה ליזה שבו הנוף שמאחורי הדמות 'נסוג' אל הרקע ומתערפל. הטכניקה הייתה בשימוש נרחב בשל יכולתה לתת תחושת  עומק לציור, שכן במציאות העצמים הרחוקים ביותר בנוף נראים דהויים בצבעם בהשוואה לעצמים קרובים יותר לצייר. היות שהאמינו כי הסיבה לכך היא המדורות הרבות שהיו מדליקים בזמנו על הגבעות, ייחסו את התופעה האופטית הזאת לעשן, מכאן שמה של הטכניקה.
הגלגול המודרני לספומאטו הוא ה-Gradient, או ההדרגתיות, חילוף בין כמה צבעים שנעשה באופן מושלם על ידי המחשב. ההדרגתיות משמשת לאותן מטרות של הענקת עומק וניתן למצוא אותה בעבודות עיצוב רבות.
ספונים

עטיפת "ספונים" א', 1966
סְפוּנִים (באנגלית: Sefunim) הוא שמו של בולטין המוזיאון הימי הלאומי חיפה, שראה אור בין השנים תשכ"ז-תשנ"ד ואחר כך פסק להופיע.
מטרת הביטאון הייתה לעורר עניין באוספי המוזיאון, והוא כלל סקירות מדעיות של מוצגים נבחרים של המוזיאון. המחקרים נכתבו על ידי היסטוריונים, ארכאולוגים ומומחים נוספים מן הארץ והעולם ופורסמו בעברית ובאנגלית. הוצאת הביטאון לא הייתה סדירה, בעיקר בשל קשיי מימון, ותפוצתו הייתה מוגבלת. בין השנים 1966–1994 ראו אור 8 ביטאונים בגודל קוורטו וכריכה רכה, בכל אחד מהם כ-100 עמודים והם כוללים לוחות נייר כרומו עם תצלומי המוצגים. יוזם הביטאון היה רס"ן (מיל') אריה בן-אלי, מנהלו הראשון של המוזיאון.
עבודה הפרדתית

עבודה הפרדתית - מונח המשמש בהפרדת איזוטופים ובייחוד בהעשרת אורניום ((אנ')), ונועד לתת אינדיקציה לגבי העבודה שהושקעה בפעולת ההפרדה.
פעולה של הפרדת איזוטופים, אפילו היא הפרדה חלקית כמו בהעשרת אורניום, היא פעולה שמקטינה את האנטרופיה. לכן לפי החוק השני של התרמודינמיקה יש להשקיע עבודה בפעולה זו. את העבודה שיש להשקיע במקרה האידיאלי אפשר באופן עקרוני לחשב מתוך שיקולי האנטרופיה. השינוי באנטרופיה יהיה ההפרש בין האנטרופיה של התוצרים  - שהם האורניום המועשר והאורניום המדולל שמתקבל כתוצר לוואי - לבין האנטרופיה של חומר הגלם (למשל אורניום טבעי).
אולם החישוב הזה אינו מעשי, ובלאו הכי כל תהליכי ההפרדה הקיימים רחוקים מלהיות אידיאליים.
לכן משתמשים בגודל שתכונותיו דומות במקצת לתכונות של האנטרופיה. גודל זה מכונה "פונקציית הערך" (value function), והוא פונקציה של החלק היחסי מבין האיזוטופים שהם אורניום 235, כלומר רמת ההעשרה, שמסומן ב-x. פונקציה זו נתונה על ידי:
זהו גודל סגולי, וכדי לקבל את הערך עבור כמות חומר יש להכפיל פונקציה זו במסה של החומר. לכן בתהליך של העשרה, המדד לעבודה ההפרדתית הוא השינוי בערך, והוא נתון על ידי:
כאשר:
\ P,  \ x_{p} - המסה ורמת ההעשרה של התוצר (Product), כלומר האורניום המועשר שמתקבל מהתהליך.
\ T,  \ x_{t} - המסה ורמת ההעשרה של תוצר הלוואי (Tails), כלומר האורניום המדולל שמתקבל מהתהליך.
\ F,  \ x_{f} - המסה ורמת ההעשרה של חומר הגלם (Feed) שמשמש בתהליך.
אולם גדלים אלה אינם בלתי תלויים.  חוק שימור החומר (הן עבור המסה הכוללת, והן עבור המסה של האיזוטופ אורניום 235) נותן שתי משוואות:
לכן בהינתן רמות ההעשרה של חומר הגלם והתוצרים, כמות התוצר הרצוי קובעת מה כמות חומר הגלם, ותוצר הלוואי. הצבת הביטויים שמתקבלים בביטוי עבור העבודה ההפרדתית נותן:
בגלל שהעבודה ההפרדתית היא מכפלה של כמות התוצר בפונקציה חסרת ממד, היא בעלת הממד של היחידות שבהן נמדדת כמות התוצר. אולם נהוג להגדיר יחידה מיוחדת לגודל זה  - יחידת עבודה הפרדתית (Separative Work Unit). בדרך כלל נהוג להביע את כמות התוצר בקילוגרמים, ואת יחידת העבודה ההפרדתית המתקבלת מסמנים ב-kg SWU, אם כי במקומות רבים זה מסמנים יחידה זו רק כ-SWU.
העבודה ההפרדתית כמובן פרופורציונית לכמות התוצר. כמו כן יש צורך ביותר עבודה הפרדתית הן בשביל לקבל תוצר בדרגת העשרה גבוהה יותר, והן בשביל לקבל את השאריות המדוללות בדרגת העשרה נמוכה יותר.
לדוגמה:
על מנת לקבל ק"ג אחד של אורניום מועשר ברמה של 5% מאורניום טבעי (שרמת ההעשרה שלו היא 0.711%) עם תוצר לוואי ברמת העשרה של 0.2%, צריך 8.85 SWU.
בשביל לקבל באותם תנאים ק"ג של אורנים מועשר ברמה של 50% צריך 122 SWU.
בשביל לקבל באותם תנאים ק"ג של אורנים מועשר ברמה של 90% צריך 227 SWU.
בשביל לקבל ק"ג של אורניום מועשר ברמה של 5% מאורניום טבעי, אבל כאשר תוצר הלוואי מדולל עד לרמה של 0.1% צריך 12.0 SWU.
תפוקה של מתקן, מפעל, או מדינה מתוארת בכמות ה-SWU לשנה שהם מסוגלים להפיק. נכון לשנת 2002, כושר ההפרדה העולמי מוערך בכ-47 מיליון SWU לשנה.
יעילות של תהליך מתוארת לפי האנרגיה ליחידת עבודה הפרדתית, או העלות ליחידת עבודה הפרדתית. כך בתהליך של דיפוזיה גזית יש צורך בכ-2500 קילוואט שעה ליחידת עבודה הפרדתית, בעוד תהליך של צנטריפוגה גזית דורש רק כ-50 קילוואט שעה ל-SWU.
סניידרז מהנובר

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  הארי ו. וורהיים
 תקופת הפעילות:  1909–הווה (כ־115 שנים)
 מיקום המטה:  הנובר 
 משרד ראשי:  הנובר, פנסילבניה, ארצות הברית
 מוצרים עיקריים:  חטיפים
 הכנסות:  652 מיליון דולר (2008)
 עובדים:  2,400 (2008)
  
 www.snydersofhanover.com
 
כמה ממוצרי החברה
סניידרז מהנובר (Snyder's of Hanover) היא מאפייה וחברה להפצת חטיפים שבסיסה בהנובר שבפנסילבניה שבארצות הברית. החברה מתמחה בכעכים והיא יצרנית הכעכים הגדולה ביותר בארצות הברית. מוצריה נמכרים בארצות הברית ומיוצאים גם לקנדה, אירופה ואסיה (ובכלל זה גם לישראל). החברה מייצרת מעל 25 סוגים של כעכים, וכן נגיסי כעכים, "כריכי כעכים", כעכים מצופים, חטיפי תפוחי אדמה וחטיפים נוספים. החברה היא יצרנית בייגלה הגדולה בארצות הברית.
היסטוריה

בשנת 1909 ייסד הארי ו. וורהיים את "חברת הכעכים הנובר", שהפכה לאחר מכן לחברת הנובר פודז. בשנת 1923 יסדו הלן וויליאם סניידר חברה לאפיית כעכים ולהפצתם. בתחילת שנות השישים רכשה הנובר את סניידרז ונוצרה "סניידרז מהנובר".
ב-2007 רכשה החברה את חברת ג'ייז פודז משיקגו לאחר שזו הכריזה על פשיטת רגל. סניידרז מהנובר ממשיכה להפיץ את מוצרי ג'ייז בשוקי המערב התיכון. ב-2009 ניסתה החברה להשתלט על חברת החטיפים הפרטית אטס קואליטי פודז, אך המהלך נכשל.
ב-22 ביולי 2010 פורסם כי החל מהלך של מיזוג בין החברה לבין יצרנית החטיפים לאנס (אנ') אשר יוביל ליצירת אחת מיצרניות החטיפים הגדולות בעולם.
סטפן קארל סטפנסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביולי 1975 הפנרפיירדיר, איסלנד
 פטירה:  21 באוגוסט 2018 (בגיל 43) לוס אנג'לס, ארצות הברית
 מדינה:  איסלנד 
 תקופת הפעילות:  1994–2018 (כ־24 שנים)
 עיסוק:  שחקן וזמר
 מקום לימודים:  האקדמיה האיסלנדית לאומנויות 
 בן או בת זוג:  Steinunn Ólína Þorsteinsdóttir (29 בדצמבר 2002–21 באוגוסט 2018) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטפן קארל סטפנסון (באיסלנדית: Stefán Karl Stefánsson;‏ 10 ביולי 1975 – 21 באוגוסט 2018) היה שחקן וזמר איסלנדי שהתפרסם בגילום דמותו של הנבל רובי רקב בסדרת הטלוויזיה האיסלנדית לילדים "נווה עצלנות".
קריירה

הקריירה של סטפנסון החלה בשנת 1994. בגיל 19, הוא עבד בתור בובנאי בטלוויזיה. בשנותיו כמתאגרף, הוא גם למד באקדמיה לדרמה של איסלנד. עם זאת, הוא לא היה מרוצה מנקודות המבט של סטנדרטים דרמטיים איסלנדים. הוא נזכר כי מנהל בית הספר התיכון שלו אמר כי "ממלא מקום לא עושה פרצופים ומשנה פנים".
לימים הוזמן סטפנסון על ידי מאגנוס שבינג, מתעמל איסלנדי, לגלם את אחת הדמויות בהצגה השנייה של "נווה עצלנות". סטפנסון הסביר כי "שבינג רצה שהילדים יהיו בריאים יותר, ולכן הוא יצר מחזמר בשם 'נווה עצלנות'. הוא שיחק את ספורטקס, פנאט הכושר, ואני הייתי רובי רקב, הבחור שאהב להישאר בבית ולישון". לאחר ההצלחה הראשונית עם המחזמר ביצעה ניקלודיאון עסקה עם יוצרי "נווה עצלנות" על מנת לשדר את ארבעים הפרקים הראשונים של הסדרה, ואלה הופקו באולפן מיוחד שנבנה באיסלנד. בתחילת דרכה של "נווה עצלנות" בתחילת שנות ה-2000, סטפנסון לא ידע אנגלית כלל, אך במהרה שלט בשפה באופן מלא.