stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דבוראים

ערך זה עוסק בסדרה במחלקת החרקים. אם התכוונתם לבעלי המקצוע העוסקים בגידול דבורים, ראו .
| דבוראים |
| --- | --- |
 קולאז' של דבוראים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
על־סדרה:: בעלי גלגול מלא
סדרה:: דבוראים
שם מדעי
 Hymenoptera ‏לינאוס, 1758

דבורת הדבש על פרח
דְּבוֹרָאִים (שם מדעי: Hymenoptera) היא סדרה במחלקת החרקים הכוללת כ-140 אלף מינים של נמלים, צרעות ודבורים, שטווח גודלן נע בין פחות מ-1 מ"מ ועד ל-50 מ"מ.
מינים מסוימים של דבוראים חיים במבנה היררכי הנקרא אאוסוציאליות, שהוא הרמה הגבוהה ביותר של ארגון חברתי בעולם החי. הרבייה של הדבוראים היא הפלודיפלואידית.
לרוב מיני הסדרה שני זוגות כנפיים. הכנפיים הקדמיות גדולות יותר והן נצמדות לגב בזמן מנוחה. בראש יש זוג מחושים בעלי מספר רב של פרקים. עיניהם גדולות ומורכבות, בדרך כלל יש להם 3 עיניות. הלסתות העליונות חזקות וגפי הפה נושכים. על-פי רוב מביצים לא מופרות בוקעים זכרים.
עקיצות

כמה מהדבוראים הם בעלי עוקץ מלא בארס, העוזר להם להרוג טרף וגם להתגונן מטורפים. עוצמת העוקץ משתנה ממין למין; יש חסרי כל ארס ויש היכולים לגרום ייסורים קשים.
האנטומולוג ג'סטין שמידט ערך מחקר על השפעת הארס של מיני הדבוראים בעלי העוקץ וקבע סולם לדירוג כאב מהעקיצות בין 0 ל-4, כש-4 הוא הדרגה הכואבת ביותר. החרקים שהגיעו לדרגה 4 הם: הצרעה Synoeca, נמלת הקליע, והצרעה Pepsis המכונות "נצי הטרנטולה" (מהמשפחה צרעות עכבישים).
מיון

תת-סדרה שנציים (Apocrita)
אינפרא-סדרה Aculeata
על-משפחה Apoidea
על-משפחה Chrysidoidea
על-משפחה Vespoidea
על-משפחה נמליים
אינפרא-סדרה Parasitica
על-משפחה Ceraphronoidea
על-משפחה כלצידים (Chalcidoidea)
על-משפחה Cynipoidea
על-משפחה Diaprioidea
על-משפחה Evanioidea
משפחת הצרתיקניים Evaniidae
על-משפחה Ichneumonoidea
על-משפחה Megalyroidea
על-משפחה Mymarommatoidea
על-משפחה Platygastroidea
על-משפחה Proctotrupoidea
על-משפחה Stephanoidea
על-משפחה Trigonaloidea
תת-סדרה אל-שנציים (Symphyta)
על-משפחה Anaxyeloidea
על-משפחה Cephoidea
על-משפחה Karatavitoidea – נכחדה
על-משפחה Orussoidea
על-משפחה Pamphilioidea
על-משפחה Siricoidea
על-משפחה Tenthredinoidea
על-משפחה Xiphydrioidea
על-משפחה Xyeloidea
ישנן קבוצות של דבוראים שנכחדו, למשל המשפחה Plumalexiidae.
ראו גם

דבוריים – משפחה של חרקים מעל-משפחת ה-Apoidea, שבסדרת הדבוראים.
שמחה זוכוביצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביוני 1908 ואלקינינקי, ליטא 
 פטירה:  2 בדצמבר 1994 (בגיל 86) ירושלים, ישראל 
 ענף מדעי:  מתמטיקה שימושית
 מקום מגורים:  ברית המועצות, ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קייב 
 מוסדות:  אוניברסיטת קייב 
 תלמידי דוקטורט:  Roman Aronovich Polyak, Irina Abramovna Radchik, Mordukh Evseevich Primak, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
שמחה יזראלביץ' זוכוביצקי (ברוסית: Семён Израилевич Зуховицкий, באנגלית: Semjon Zukhovitsky;‏ 17 ביוני 1908, אולקניק – 2 בדצמבר 1994, ירושלים) היה מתמטיקאי יהודי סובייטי-אוקראיני-ישראלי שהתמחה במתמטיקה שימושית, ובפרט באופטימיזציה ובתכנון רשתות. עסק רבות גם בפעילות וחינוך מתמטיים, ומתמטיקאים רבים הזכירו את האיכות יוצאת הדופן של הרצאותיו.
ביוגרפיה

זוכוביצקי נולד ב-1908 לאליעזר ישראל ואסתר זוכוביצקי בעיירה אולקניק שבפלך וילנה באימפריה הרוסית. משפחתו הייתה יהודית דתית, וכשהיה בן 3 משפחתו עברה לעיירה צ'ריקאו שבפלך מוהילוב בעקבות משרת רבנות שקיבל אביו. בצ'ריקאו זוכוביצקי למד תחילה ב"חדר" ולאחר מכן המשיך ללמוד לימודי יהדות בכוחות עצמו. בשנת 1924, כשהיה בן 16 לערך, זוכוביצקי קיבל הסמכה לרבנות. לאחר מכן המשיך בלימודים כלליים בבית הספר התיכון בעיר, ושנה אחת אף לימד בבית הספר. למרות שעבר בהצלחה את בחינות הכניסה לאוניברסיטת סנקט פטרבורג הוא לא התקבל בגלל מוצאו היהודי. למרות זאת, כשהיה בן 18 ניתנה לו ההזדמנות ללמוד כתלמיד מן החוץ בפקולטה למתמטיקה שבאוניברסיטת קייב, שם הוא הושפע עמוקות מהמתמטיקאי Naum Akhiezer, והשלים בתוך שנה וחצי לימודים שנמשכו בדרך כלל חמש שנים. משנת 1930 זוכוביצקי לימד במחלקה למתמטיקה של המכון ללימודי תעשיית העור תחת Yurii Sokolov. בשנת 1937 זוכוביצקי השלים את ההגנה על התזה ומונה לפרופסור חבר באוניברסיטת קייב ובמכון למתמטיקה של האקדמיה האוקראינית למדעים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1941 התנדב זוכוביצקי לצבא הסובייטי. בספטמבר 1941 היחידה שלו כותרה על ידי הגרמנים והוא נפל בשבי. זוכוביצקי חשש שייהרג בידי שוביו הנאצים עקב יהדותו ולכן ברח מהשבי לקייב, שם הוא הוחבא מהרשויות על ידי Yurii Sokolov ואשתו מריה שסיכנו את חייהם לשם כך. בעקבות מעשה זה בני הזוג סוקולוב זכו באות חסידי אומות העולם. בנובמבר 1943 קייב שוחררה וזוכוביצקי חזר לעבוד באוניברסיטה עד לשנת 1949. בשנים 1947-1952 עבד זוכוביצקי במכון הפדגוגי של קייב. בשנת 1951 הוא הגן על עבודת הדוקטורט שלו. עם זאת, בשנה שלאחר מכן גילויי שנאה כנגד יהודים ואנשים שהוגדרו כ"בעלי דעות קוסמופוליטיות" אילצו אותו לעזוב את קייב. בשנים 1953–1957 זוכוביצקי עמד בראש המחלקה למתמטיקה של המכון הפדגוגי של לוצק, שם הוא ריכז סמינר בנושא המחקר שלו. בשנת 1958 הוא חזר לקייב ושם עבד עד לשנת 1965 במכון לתעשיית המזון ולאחר מכן שוב במכון הפדגוגי. למרות שהוא לא הוחזר למשרתו באוניברסיטה היו אלה שנים פוריות מבחינה מחקרית עבורו, והוא פרסם מאמרים ושתי מונוגרפיות באותה התקופה. במסגרת פעילותו הוא ייסד סמינרים וקורסים שונים, ובכך הפעיל למעשה אוניברסיטה אלטרנטיבית בקייב שבה הפגיש מתמטיקאים ותיקים וצעירים. החל משנת 1965 זוכוביצקי עבר ללמד במכון להנדסה אזרחית במוסקבה (IISI) שם הוא הוזמן להקים את המחלקה למתמטיקה שימושית. במשך השנים מחלקה זו הפכה למובילה בתחומה, ופעל בה סמינר בנושא של תכנות מתמטי שהשתתפו בו כל המחלקות למתמטיקה שימושית במוסקבה. יחד עם פרופסור S. Y. Khavinson הוא הקים את הפקולטה הראשונה להכשרת מורים באוניברסיטאות. בשנת 1968 הוא ייסד בית ספר חורף שנתי בתכנות מתמטי שפעל בדרוהוביץ' והשפיע רבות על התפתחות התחום בברית המועצות.
בשנת 1975 זוכוביצקי יצא לפנסיה וזמן קצר לאחר מכן עלה לישראל, בה חיו כמה מקרובי משפחתו ובהם רותה ופליקס זנדמן. בעקבות שליטתו בשפה העברית, כבר בשנה שהגיע לישראל זוכוביצקי החל ללמד בחוגים למתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית וכן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שם ארגן סמינר במתמטיקה שימושית בעל מספר רב של משתתפים. בישראל לימד עד שהיה בן 80, ונפטר בשנת 1994 כשהיה בן 86. בחוג למתמטיקה באוניברסיטה העברית נוסד "פרס זוכוביצקי" לזכרו על ידי בני משפחתו רותה ופליקס זנדמן.
היה נשוי לחסיה. בנותיו הן המתמטיקאיות איבגניה זוכוביצקי ומרינה אסקין הנשואה למתמטיקאי גרגורי אסקין שגרים באמריקה. נכדיו מבתו זו הם המתמטיקאי אלכס אסקין, מדען המחשב אליעזר אסקין והגנטיקאית אסיה אסקין. בארץ יש לו נכד מבתו איבגניה וגם עשרה נינים.
עבודה המחקרית והפדגוגית

בשנות ה-30 זוכוביצקי חקר את תורת הקירוב הטוב ביותר (best approximation) של פונקציות. בעבודת הדוקטורט שלו שנקראת "על הקירוב של פונקציות בקטעים קטנים" עשה זוכוביצקי שימוש ברעיונות של סרגיי נתנוביץ' ברנשטיין כדי לפתור את בעיית הקירוב הטוב ביותר של פפנוטי צ'בישב. בשנות ה-40 ולאחר מלחמת העולם השנייה הוא עבד בקייב ושם, יחד עם ניקולאי בוגוליובוב, ערך את התרגום לאוקראינית של עבודתו המונומנטלית של סטפן בנך "תורת האופרטורים הליניאריים" וכתב מאמר על עבודתו וגורלו של בנך. בקייב גם התגבשה קבוצת מחקר באנליזה פונקציונלית שלאחר מכן פעלה בוורונז', ובה פעלו מארק קרסנוסלסקי, סאלים קריין וולדימיר סובולב. בשנת 1950 פרסם יחד עם מארק קריין מאמר שהתחיל את עבודתו על בעיית הקירוב של צ'בישב במרחבי בנך והילברט.
זוכוביצקי היה מהראשונים שהבינו את חשיבותה של תורת האופטימיזציה המודרנית. יחד עם תלמידיו הוא יצר שיטות לתכנות קמור במרחבים סוף-ממדיים ובמרחבי הילברט. בהמשך הוא פיתח עניין במתמטיקה שימושית והחל לעסוק בבעיות הקשורות בכלכלה, חקר ביצועים ותורת המשחקים. בשנות ה-60 זוכוביצקי פרסם שתי מונוגרפיות. האחת פורסמה יחד עם תלמידו L.I. Avdeeva ועסקה בתכנות ליניארי ותכנות קמור. האחרת פורסמה יחד עם תלמידו I.A. Radchik ועסקה בתכנון רשתות, שמנקודת מבט מתמטית עסקה למעשה בבעיות אופטימיזציה על גרפים.
מתמטיקאים רבים סיפרו כי פנו לעסוק בתחום בעקבות הרצאותיו של זוכוביצקי. כך כתב יורי ברזנסקי כי זוכוביצקי היה ”מורה יוצא מן הכלל שבאמצעות הרצאותיו המבריקות וגישתו לחיים משך צעירים רבים לעסוק במתמטיקה”. רומן פוליאק כתב כי העקרונות שהנחו את זוכוביצקי בהרצאותיו היו ”נגישות, בהירות קיצונית ואכפתיות לקהל השומעים ללא חשיבות להרכבו”.
בחמש השנים לפני שעבר למוסקבה, זוכוביצקי הקים ועמד בראש מרכז הוראה בקייב שהכניס לשימוש שיטות מתמטיות בטכנולוגיה וכלכלה. ההוראה במרכז התבססה של לימוד בשיטה אוניברסיטאית יחד עם קורסים מיוחדים שהועברו על ידי מגוון של אנשי מדע. זוכוביצקי גם ארגן בית ספר חורף מתמטי בדרוהוביץ' בשנים 1968-1975. בית הספר תרם ליצירת קשרים בין קבוצות מחקר מתמטיות מערים שונות בברית המועצות ולפרסומים מדעיים רבים, ונחשב לאירוע המרכזי בעולם של מתמטיקה שימושית.
הערות שוליים

↑  Y. M. Berezansky, Collection of Articles in Memory of Zukhovitsky, pp. 26-28.
↑  Prof. R.A. Polyak, Collection of Articles in Memory of Zukhovitsky, pp. 46-47.
↑  Prof. S. V. Jacques, Collection of Articles in Memory of Zukhovitsky, pp. 37-42.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MGP: 103682
פנתר (רכב)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  נגמ"ש אופני / רכב שטח ממוגן
 מדינה מפתחת:  ישראל ישראל
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית (רק תכנון השילדה והחלקים המכנים)  ישראל ישראל
 יצרן:  חיל הטכנולוגיה והאחזקה
 משתמשים עיקריים:   צה"ל
 שנת ייצור:  2019
 תקופת השימוש:  יוני 2021 – הווה (כ־3 שנים) 
 מידע טכני
 משקל:  כ-10 טונות
 מהירות:  70 קמ"ש
 מרכב:  משאית אושקוש
 
פנתר הוא רכב שטח ממוגן שנבנה בחטיבה הטכנולוגית של צבא היבשה של צה"ל על בסיס משאיות אושקוש. הכלי נמצא בשימוש צה"ל ונועד להחליף את הזאב.
עיצוב

הפנתר שוקל כעשרה טונות ומגיע למהירות של עד 70 קמ"ש מטעמי בטיחות. הוא יועד להיות יציב בשטח ושבעזרתו יהיה ניתן להוביל לוחמים ולפנות פצועים במהרה. בפנתר יש מקומות ישיבה המסוגלים להכיל עד 14 אנשים, ובניגוד לזאב, הפנתר תוכנן כך שיהיה מסוגל לשאת במשקל של מספר טונות ואף יותר מכך וללא שחיקה.
היסטוריה

במהלך מבצע צוק איתן נצפה רכב פיקוד ממוגן בכינוסי כוחות צה"ל מחוץ לרצועה שהופעל על ידי איחוד הצלה, הכלי ככל הנראה הוא אב טיפוס של הפנתר שהושאל ממנת"ק.
בתחילת 2017 צה"ל החל להחליף את צי משאיות הריאו שלו במשאיות FMTV (אנ') של אושקוש. וכך הוחלט שכדי להוריד את עלויות התחזוקה הפנתר ייבנה על בסיס משאיות אושקוש.
בתחילת 2019 נחשף הפנתר, שנועד להחליף את הזאב. ב-2021 נמסר הפנתר ליחידות המבצעיות, ומאז משתמש צה"ל בפנתר בכניסה לשטחי A, ו-B ולכפרים ביהודה ושומרון.
בתחילת 2023 שופר הפנתר ונוספו לו יכולות הגנתיות נוספות, ויוצר רכב ממוגן חדש קטן יותר, טיגריס.
ביוני 2023 נפגע רכב פנתר ממטען שהתפוצץ תחתיו במהלך פעילות מבצעית במחנה הפליטים ג'נין, וכתוצאה מכך הוא הושבת לחלוטין והיה צורך לחלצו תחת אש כבדה. במבצע החילוץ נפצעו שבעה לוחמים וחמישה כלי רכב נוספים נפגעו ממטענים. בעקבות זאת עתיד צה"ל להוסיף מיגון לפנתרים ולכלי רכב נוספים שבשימוש בשטח A.
ב-1 ביולי 2024 נפגע פנתר ממטען במחנה הפליטים נור א-שמס בטולכרם ונהגו נהרג.
הערות שוליים

1 2  יואב זיתון, מיגון נשלף, מצלמות היקפיות ומושבים נוחים: הפנתר החדש של צה"ל, באתר ynet, 3 במרץ 2019
1 2   ליאור נוישטיין, לקחנו את ה"פנתר" החדש לנסיעת מבחן אחרונה, באתר צה"ל, 4 באפריל 2019
↑  משוריין "12 טון" - ה-MRAP הישראלי?
↑  יובל אזולאי, ‏משאיות ה"ריו" משתחררות מצה"ל: משהב"ט ירכוש 200 מארה"ב, באתר גלובס, 11 בינואר 2017
↑   המשאיות החדשות והאמבולנסים המבצעיים שישפרו את הכשירות של צה"ל, באתר צה"ל, 23 בדצמבר 2018
↑  צה"ל מחליף את ה"זאב" ברכב חדש, באתר iHLS, ‏4 בינואר 2020
↑  טקס גזירת סרט וחשיפת ליין הפנתר, בעמוד הפייסבוק של אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, 8 בינואר 2020
↑  פנתר, לא מה שחשבתם, בעמוד הפייסבוק של החטיבה הטכנולוגית ליבשה, 9 בפברואר 2021
↑   מיה צדוק, אחרי 19 שנות זאב - הטיגריס נכנס לזירה, באתר צה"ל, 19 בפברואר 2023
↑   תיעוד ממצלמת גו-פרו מהפעילות המבצעית בג'נין, באתר צה"ל, 19 ביוני 2023
↑  כתבי ynet, פועלים תחת אש לחילוץ רכב שנפגע ממטען. לראשונה זה שנים: מסוק הפציץ ביו"ש, באתר ynet, 19 ביוני 2023
↑  יואב זיתון, אלישע בן קימון, איתן גליקמן, הותר לפרסום: רס"ל במיל' יהודה גטו נהרג מפיצוץ מטען ליד טול כרם, באתר ynet, 1 ביולי 2024
סימפ

סימפ (באנגלית: Simp) הוא מונח סלנג אינטרנטי המשמש לתיאור אדם שנותן כמות מוגזמת של תשומת לב, הערצה ומתנות למושא אהבתו/ה, על אף שלרוב הרגשות אינם הדדיים. בדרך כלל האדם שנוהג/ת באופן זה עושה זאת על חשבון הכבוד העצמי שלו/ה, ובוחר במודע שלא לתעדף את האינטרסים האישיים של עצמו/ה. המונח משמש בדרך כלל ככינוי גנאי. דפוס ההתנהגות עצמו מכונה סימפינג (באנגלית: Simping), ולעיתים רבות ניתן גם לומר שדפוס התנהגות זה מופגן גם כלפי ידוענים, פוליטיקאים, ואושיות רשת.
המונח זכה לפופולריות עצומה בתרבות האינטרנט במהלך 2019 ובעקבות כך הפך נפוץ במיוחד במדיה החברתית ובפורומים מקוונים, לעיתים רבות עם קונוטציה מבזה.
המונח בהווה

לרוב המונח נחשב לסוג של עלבון, ומרמז על כך שאותו האדם הוא חסר ביטחון, חלש, נאיבי או נואש מדי, במיוחד כאשר נעשה שימוש במונח בהקשרים רומנטיים או מיניים. בדרך כלל המונח מיוחס לגבר שמסירותו כל כך קיצונית כלפי אישה מסוימת, וכי הוא נתפס בשל כך ככנוע או מושפל. מידת המסירות של אותו הגבר עלולה לעיתים לגרום לתסכול או לאכזבה מצד אנשים אחרים ששמים לב לכך מהצד, בין היתר משום שדפוס התנהגות של אותו הגבר עלול לגרום להם להיראות באור שלילי כאשר נשים אחרות ישוו את אותו דפוס ההתנהגות להתנהגות של יתר הגברים. במערכות יחסים המונח "סימפ" משמש לעיתים רבות לתיאור גבר שהופך להיות תלוי יתר המידה בבת זוגו, ואשר מוכן לומר או לעשות הכל על מנת לרצות אותה - אפילו במחיר הכבוד העצמי שלו - והוא עושה זאת לעיתים רבות עבור אהבה שלא תמומש לעולם.
מעבר לקונוטציות הרומנטיות, לעיתים נעשה שימוש במונח גם לתיאור אנשים מכל מין אשר נתפסים כלהוטים מדי לרצות או לקבל את האישור של אחרים במסגרות חברתיות, מקצועיות או אישיות.
בעוד שנעשה לעיתים רבות שימוש במונח על מנת להביע ביקורת, לעיתים רבות נעשה בו גם שימוש בצורה אירונית יותר, מבלי שהמונח נושא בהכרח את אותן הקונוטציות השליליות, באינטראקציות שונות לא פורמליות באינטרנט - במיוחד בין חברים או בפורמים מקוונים. כמו כן, לעיתים רבות המונח משמש באינטרנט כתחליף מודרני למונח "האביר הלבן" כאשר הוא מיוחס לגברען שיוצאים מגדרם על מנת להגן על כבודם של נשים באינטרנט.
מקור המונח

המילה "סימפ" נובעת במקור מהמילה האנגלית "Simpleton" (אנ') שמשמעותה היא אדם פשוט או חסר אינטליגנציה, אשר לרוב נחשב למישהו תמים שניתן להוליך אותו שולל בקלות. בנוסף, המונח סימפ בא מהמילה סימפתיה, והוא מחליף את המושג "סופטבוי" שהיה נפוץ בשנות ה-80 בתרבות ההיפ-הופ בחוף המערבי. המושג מתאר כישלון רומנטי או סוג נער שבנות אומרות עליו שהוא נחמד מדי. המונח פרץ לתודעה וזכה לפופולריות עצומה בתרבות האינטרנט לאחר שימוש נרחב בו בקהילת הגיימרים. המונח הפך נפוץ במיוחד בתרבות האינטרנט לאחר שנעשה בו שימוש בממים רבים במדיה החברתית, ובדיונים רבים במיוחד בפלטפורמות כמו טיקטוק, טוויטר, יוטיוב ו-Reddit שעוסקים בנושאים היכרויות, מערכות יחסים וגבריות.
המונח עורר גם ויכוחים ומחלוקות לגבי המשמעות שלו כאשר המבקרים של המונח טענו שהוא מנציח סטריאוטיפים מזיקים לגבי תפקידי מגדר ומערכות יחסים.
התנהגות שכיחה של הסימפ

התנהגות זו עשויה לכלול:
הוצאות כסף רבות על מושא אהבתו, גם אם היא לא מעריכה את המחוות.
ביצוע משימות או טובות עבור מושא אהבתו, גם אם היא לא מבקשת או צריכה אותן.
הסכמה לכל מה שמושאה אהבתו אומרת או עושה, גם אם זה לא נכון או פוגעני.
התעלמות מאי-נאמנות, זלזול או התעללות מצד מושא אהבתו.
הצדקת התנהגות שלילית של מושא אהבתו.
אזכורים בתרבות

"פה גדול" (2017): בפרק "The Shame Wizard", דמותו של ניקולאס סטולרמן משתמשת במילה "simp" כדי לתאר גברים שמתנהגים בצורה רדודה כלפי נשים.
"ריברדייל" (2017): בפרק "Chapter Fifty-Four: Secret Ceremony", דמותו של רג'י מנטל משתמשת במילה "simp" כדי לתאר גברים שמתנהגים בצורה פתטית בניסיון להרשים נשים.
"אופוריה" (2019): בפרק "Stuntin'", דמותה של מאדי פרז משתמשת במילה "simp" כדי לתאר גברים שמתנהגים בצורה אובססיבית כלפי נשים.
"ברידג'רטון" (2020): בפרק "The Prince and the Duke", דמותו של הדוכס סיימון באסט משתמשת במילה "simp" כדי לתאר גברים שמתנהגים בצורה כנועה כלפי נשים.
ראו גם

ביטויי סלנג של דור ה-Z ודור האלפא
הערות שוליים

↑  María, Anna (3 ביוני 2020). "Here's why people are calling each other 'simps' online". The Daily Dot. ארכיון מ-11 בינואר 2021. נבדק ב-19 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marcus, Ezra; Bromwich, Jonah Engel (7 ביולי 2020). "A Short History of 'Simp'". The New York Times. ארכיון מ-16 בדצמבר 2020. נבדק ב-16 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ruiz, Michelle (4 בינואר 2021). "The Internet Thirst for Jon Ossoff Is Strong". Vogue. ארכיון מ-6 בינואר 2021. נבדק ב-6 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thalen, Mikael (14 באוקטובר 2020). "People are simping hard over those Hunter Biden photos". The Daily Dot. ארכיון מ-3 בפברואר 2021. נבדק ב-19 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Simp, Urban Dictionary, ‏(21 ביוני 2020)
↑  Simp, Know Your Meme, ‏2020-01-14
↑  מילון מורפיקס | סימפ באנגלית | פירוש סימפ בעברית, באתר www.morfix.co.il
↑  Ola Nenzelius, "More Feminist Bullshit", INSTITUTIONEN FÖR
SPRÅK OCH LITTERATURER, 2020
ניתן להחשיב את ההתנהגות של רוס גלר ב"חברים" כסוג של "סימפינג" בשל מסירותו האובססיבית לאורך השנים לרייצ'ל גרין, אשר מובילה אותו לשנות את מקום מגוריו על מנת לגור בקרבתה, לרכוש עבורה מתנות יקרות ולחבל במערכות היחסים שלה עם גברים אחרים, על אף שהיא לא מראה לו שהיא מעוניינת בו באותה המידה.
השחתת איבר המין הנשי בסודאן

היקף תופעת מילת הנשים בסודאן ביחס להשחתת איבר המין הנשי באפריקה ובמזרח התיכון. הנתונים הם של יוניצף ונכונים ל-2015
השחתת איבר המין הנשי בסודאן - סודאן היא מדינה ביבשת במזרח אפריקה בה מתרחש מנהג מילת הנשים בהיקף רחב, ולכן מהווה מקרה פרט חשוב המאפשר לבחון את מהות המנהג, סיבות התפשטותו וצדקת קיומו. השחתת איבר המין הנשי היא טקס דתי או מסורתי אשר מתרחש בחלקים שונים בעולם, בעיקר ביבשת אפריקה והמזרח התיכון. מנהג זה בעל תצורות שונות ובמהלכו נחתך הדגדגן באבר המין הנשי, ולעיתים אף חלקים נוספים.
השחתת איבר המין הנשי בסודאן בהקשר הגלובלי

השחתת איבר המין הנשי מבוצעת על ידי אנשים מתרבויות, מוצא אתני ודתות שונות; יהודים, מוסלמים, נוצרים ודתות אפריקאיות מסורתיות. לטקס משמעויות שונות- אצל חלק מהאנשים זהו טקס מעבר, טקס היטהרות או טקס המקושר למוסר ומיניות. בסודאן הטקס מקושר לרוב על פני השטח כהיטהרות המחויבת בתרבות על מנת להינשא לגבר.
טרמינולוגיה של המונח השחתת איבר המין הנשי כחלק ממגמה כלל אפריקאית-כאשר דנים בהשחתת איבר המין הנשי, הטרמינולוגיה רחבה ביותר. ככלל, ניתן לבסוף לפרש מהשמות השונים במינוח אפריקאי המקומי, אל מול המערבי שתי גישות. הראשונה היא מקומית ומסורתית- בשפות אפריקאיות שונות וגם בשפות המדוברות בסודאן ישנם כינויים מגוונים למנהג מילת הנשים אך לרוב תרגומם לעברית משמעו "היטהרות".
טרמינולוגיה של המונח בסודאן כחלק מהשפעות מערביות- הגישה השנייה היא מערבית בשיתוף קולות חדשניים מקומיים המגדירים את המעשה כשם נרדף למפגע פיזי לכל דבר. בסודאן ישנם ארגונים הפועלים בהסברה לאוכלוסייה על המשמעויות השליליות בהקשר הרפואי והן בהקשר המגדרי של השחתת איבר המין הנשי. דוגמה לארגון כזה הוא ה'באביקר באדרי' - האיחוד המדעי ללימודי נשים בסודאן.
השחתת איבר המין הנשי בסודאן בהקשר התרבותי השחתת איבר המין הנשי היא טקס אשר ברוב המקרים מקבל משמעות קוסמולוגית שנועדה לחבר את הפרט למסגרת האמונה במקום, וכדי לקיים את הסדר הקיים בקהילה מאז ומתמיד. ארגון הבאביקר באדרי ומקביליו, חותרים נגד התופעה תוך אמירה כי היא משמרת סדר קיים של דומיננטיות גברית בחברה, ושימור הסטטוס קוו החברתי, על חשבון הבריאות ומקומם החברתי של נשות סודאן.
מקור המנהג בהקשר הסודאני- לא ידוע באופן ודאי מה מקור המנהג, אך יש השערות כי מקורו במצרים וממנה התופעה התפשטה בדיפוזיה תרבותית עד סודאן, כששינוע נוסף של המנהג מתבצע במקביל על ידי שלטון הקונדומיניון המצרי בסודאן. סברה נוספת היא שהמנהג התפשט יחד עם האסלאם - דת דומיננטית בסודאן, טענה שנסתרת על ידי רבים מכיוון שישנן קהילות לא מוסלמיות שמקיימות את המנהג, וקהילות מוסלמיות שלא. בנוסף, בשני הטקסטים המובילים של האסלאם - הקוראן והחדית', אין אזכור לטקסים אלו.
השחתת איבר המין הנשי בסודאן

בסודאן השחתת איבר המין הנשי מתבצעת לרוב על ילדות בטווח הגילאים 4–8. ישנם מקרים מתועדים שטווח הגילאים נמתח ל-2–11 ולרוב הסיבה לכך היא שלמשפחה מספר בנות והיא מעוניינת לסיים עם התהליך על כל בנותיה בבת אחת. התהליך הוא לא חוקי בסודאן, ומתבצע על ידי מיילדות מאומנות בערים ועיירות. בכפרים מרוחקים ההליך מתבצע על ידי נשים מבוגרות שאינן מוסמכות על ידי רישיון או תעודה כלשהי, אשר מסתמכות על ידע מסורתי שצברו עם השנים. למרות הבדלים מהותיים אלו, התהליך דומה ברוב המקרים. מנהג זה קיים לא רק באזורים נידחים בסודאן ובשבטים החיים במקומות מרוחקים, אלא גם בערים ובכרכים של המדינה. כיום, המנהג מתרחש בכל שכבות האוכלוסייה הסודאנית, מרמת האליטה החברתית, השכבה המלומדת, מעמד הפועלים והכפרים הנידחים ביותר. חלק מפקידי הבריאות, המיילדות והאזרחים בסודאן סבורים כי הדברים משתנים בהדרגה, מאז שעבר החוק נגד השחתת איבר המין הנשי בשנת 1974. בנוסף, הסברה היא כי האוכלוסייה המלומדת מבצעת רק שריטות סמליות על גופן של בנותיהם או משאירים אותן לגמרי ללא פגם גופני כלשהו.
מחקר משנות השבעים הראה כי התופעה מצטמצמת בהדרגה וצועדת לקראת הכחדה. מנגד, הצהרות מגובות מחקר של רופאות אירופיות אשר התמחו בערי סודאן - ח'רטום ומונק אוף פורט סותרות זאת. לטענתן הן גילו כי אפילו עמיתותיהן הרופאות מלו את בנותיהן, וכי רוב הנערות מעל גיל 11 שנבדקו על ידן עברו מילה. לדבריהן, כשחוקרים את התופעה אפשר לסמוך על שיתוף פעולה ורציונליות מצד הנבדקות אך לא על גילויו של שינוי אמיתי בהיקף התופעה, שכן חלק כביר מן המשתתפות לא מעוניינות להוות סוכנות אקטיביות של שינוי המנהג. הוצאת המנהג מהחוק, פגעה באיזשהו אופן באיכות ההליך עבור רוב הילדות והשפיעה על חיי היום יום של הנשים מכיוון שהליך לא מקצועי גורר זיהומים וכאבים מתמידים. בשל אי החוקיות של התהליך, רופאים הפכו אותו להשלמת הכנסה מן הצד, וייקרו את המחיר הכללי, כך שמשתמשים בהם עשירי סודאן בלבד. המיילדות, שומרות על חשאיות ומעדיפות לבצע פחות פעמים את ההליך עבור יותר כסף. למעשה הנפגעת העיקרית היא שכבת המעמד הנמוך, קרי רוב האוכלוסייה הנשית. הן מטופלות על ידי אותן נשים מבוגרות החסרות תעודה מקצועית ובעלות הכשרה מסורתית וניתן לומר שנמוכה יותר מבחינה מקצועיות, מה שמוביל למותן של ילדות רבות כתוצאה מכך.
התופעה מתפשטת באזורים רחבים בדרום ומערב סודאן וישנה קורלציה בין תהליכי איסלאמיזציה באזורים אלו לבין התרחבות המנהג. המוסלמים בסודאן מאמינים שמנהג המילה הוא חלק מהותי מדתם, אף על פי שזהו מנהג הלקוח ככל הנראה מתרבויות אחרות. למרות זאת, המוסלמים מבצעים את המנהג בצורה הקיצונית ביותר הידועה בסודאן, תוך חיתוך של כל חלקי אבר המין, לעיתים ללא השארת אפילו פיסת עור. התפשטות התופעה היא כה גדולה, כך שלדוגמה בעיר נייאלה במערב סודאן התופעה לא הייתה קיימת עד שנות הארבעים וכיום (2017) היא מתרחשת בכל האזור. מאידך, ניתן לראות על פי כנסים מדעיים ורפואיים שנערכו במדינה בשנות התשעים, כי ישנם דיונים נרחבים בנוגע להמשך קיום המנהג- הדיונים עוסקים בחסרונות הרפואיים, מידת הכאב וחוסר נחיצותה של מילת הנשים, ובביסוס ההבדלים המגדריים בשם הדת ובחינת נכונות מצב זה- כל אלו על מנת להעלות את המודעות לבעייתיות הקיימת במנהג זה.
הערות שוליים

↑  רונן, יהודית, סודאן במלחמת אזרחים: בין אפריקניות, ערביות ואסלאם, הקיבוץ המאוחד: תל אביב., 1995
1 2 3 4  Mustafa Abusharf, Rogaia., Female Circumcision., University of Pennsylvania Press: Philadelphia., 2006
1 2  Lightfoot-klein, Hanny. ., prisoners of ritual: an adyssey into female genital circumcision in Africa. ., Harrington Park Press: New York, 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592637405171
ערוץ 33

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  ישראל ישראל
 קטגוריה:  כללי, חדשות
 סוג:  ערוץ טלוויזיה ציבורי
 תאריך השקה:  22 בינואר 1995
 תאריך סגירה:  10 במאי 2017
 בעלות:  רשות השידור 
 שפה:  ערבית, עברית, אנגלית
 משרד ראשי:  ירושלים
 אזור קליטה:  המזרח התיכון, אירופה
 שיטת שידור:  DVB
 הצפנה:  שידור דיגיטלי קרקעי, שידור לווייני חופשי, הפצה ברשתות הכבלים והלוויין
 זמינות
 חבילה:  HOT • ‏yes • סלקום tv • smart tv • עידן פלוס
 HOT:  אפיק 33
 yes:  אפיק 33
 סלקום TV:  ערוץ 33
 עידן+:  מרבב 1
 
 http://www.kan.org.il/
 
ערוץ 33 היה ערוץ טלוויזיה ציבורי ישראלי שבהתחלה שידר את שידורי ערוץ הכנסת, לאחר מכן תוכניות מקור בעברית ולאחר סגירת המחלקה העברית שידר בעיקר תוכניות בשפה הערבית. הערוץ נקלט בבתי הצופים באמצעות שידור דיגיטלי קרקעי, באמצעות חברת הכבלים ("הוט") או באמצעות חברת הלוויין ("יס"). כמו כן ניתן היה לקלוט את השידור בכל המזרח התיכון גם באמצעות צלחת לוויין פרטית המכוונת ללוויין עמוס. בעקבות החלטת מליאת רשות השידור, החל מה-6 במאי 2012 החלו שידורי ניסיון של מתכונת שידורים חדשה של הערוץ, כ"ערוץ החדשות והתרבות", אם כי הערוץ נשאר כשהיה ולא בוצע בו שינוי תוכן בסופו של דבר.
במסגרת החוק לסגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור הישראלי, היה אמור הערוץ לסיים את שידורו ב-14 במאי 2017, אך ב-9 במאי 2017 החליט מפרק רשות השידור, דוד האן, לסגור את חטיבת החדשות של הרשות מוקדם מן המתוכנן, כדי שלעובדים של הרשות שעוברים לתאגיד לא יהיה לחץ משני הגופים, ובעקבות העובדה שחטיבת החדשות היא המפיקה העיקרית בערוץ, הוחלט לסיים את שידורו ביום שאחרי.
ביום רביעי, ה-10 במאי 2017, סיים הערוץ את שידורו. ב-15 במאי 2017 בשעה 17:30 החל לשדר ערוץ "מַכַּאן 33" של תאגיד השידור הישראלי, אשר מחליף את מקומו של ערוץ 33 כערוץ המיועד לציבור הערבי בישראל.
היסטוריה > ההחלטה על הקמתו

בפברואר 1994 אישר ראש הממשלה יצחק רבין את שידורי הערוץ הלווייני של רשות השידור. השם שנקבע הוא "ערוץ 3", כיוון שהיה הערוץ השלישי אחרי ערוץ 2. מטרת הערוץ הייתה לשדר בעיקר לארצות ערב ולעולים מחבר המדינות ולהציג את "פני ישראל כפי שהיא לעולם" במסגרת חזון "מזרח תיכון חדש" של שמעון פרס.
הוחלט לשדר לתקופת ניסיון של שנה אחת, כאשר תקציב הערוץ לשנה זו מגיע מתקציב מיוחד של משרד ראש הממשלה. הקמת הערוץ הוטלה על יוסף בראל, זוכה פרס ישראל על שידורי הטלוויזיה בערבית.