stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכסף
מוצרים

המוצר המרכזי של מכסף הוא סכו"ם, מתוצרת עצמית ומייבוא. בנוסף לכך, מייצרת מכסף מגוון של סירים, כלי בית ומתנות. בשנת 2010 החלה לייצר, בשיתוף עם חברה אמריקאית, מחבת קֵרָמית.
הערות שוליים

↑  דרושים, דבר, 19 באפריל 1934
↑  חדשות בתעשיית המתכת, דבר, 1 במרץ 1933; המשך
↑  אורי קיסרי, הלוואי והיתה זאת אמת, דואר היום, 25 בינואר 1935
↑  בן ברכה, מכסף, הצופה, 5 ביוני 1940
↑  בין מכסף ופרידלנדר, דבר, 13 בפברואר 1941
↑  הסכם קולקטיבי בענף הגלבאניזציה, משמר, 25 בדצמבר 1944
↑  תעשיית כלי שולחן בקו עלייה, משמר, 29 במרץ 1946
↑  מכסף בע"מ, דבר, 26 בינואר 1945
↑  שביתה במכסף, משמר, 7 בנובמבר 1945
↑  הישגים ניכרים לפועלי מכסף, משמר, 30 בנובמבר 1945
↑  פיטורי פועלים במפעלי המתכת, חרות, 11 ביוני 1953
↑  פיטורים במכסף בחולון, על המשמר, 9 באוגוסט 1953
↑  נציג האיגוד המקצועי מזניח את הטיפול, על המשמר, 22 ביולי 1955
↑  תעשיות בי-ם הודות להכשרה מקצועית, דבר, 16 בנובמבר 1955
↑  הלוואה גדולה לבי"ח פלאלום, דבר, 25 בפברואר 1957
↑  פועלי מכסף תובעים שכרם, מעריב, 29 ביוני 1960
↑  מכסף נקנסה על אי הגשת דו"חות, דבר, 4 באוגוסט 1960
↑  מכסף יועבר לניר עם, מעריב, 24 בינואר 1961
↑  קיבוץ ניר עם מוכן לרכוש את מכסף, חרות, 28 בפברואר 1961
↑  מכסף עבר לניר עם, מעריב, 3 באוקטובר 1961
↑  שי חרמש, ‏גבעת הכלניות, באתר גלובס, 12 בינואר 2014
↑  יובל אופק, תעשייה בעוטף: מכסף של ניר עם: ממזלגות לכבישה קרה, הזמן הירוק, 3 ביולי 2008
↑  דפנה הראל-כפיר, ‏מה חדש?, באתר גלובס, 20 באוקטובר 2010
מדעי החלל

צבירי גלקסיות כפי שצילם טלסקופ החלל האבל
ציוני דרך עיקריים בהתפשטות היקום
צביר צעיר
שמונה הפלנטות של מערכת השמש
צורות חיים על בסיס צורן
חללית אוריון מתקרבת לתחנת החלל הבינלאומית (הדמיה)
מערכת לייזר בחלל
מדעי החלל הוא שם לכל תחומי המדע העוסקים בחקר החלל החיצון. מדעי החלל כוללים מגוון תחומים החוקרים את גרמי השמיים כמו חקר מערכת השמש על מרכיביה, כולל השמש עצמה וכוכבי הלכת השונים בה, חקר כוכבים וכוכבי לכת המקיפים אותם, חקר גלקסיות וקוסמולוגיה, אסטרונומיה, אסטרופיזיקה, אסטרוביולוגיה ועוד.
חוקרי החלל מנסים בין היתר לענות על שאלות המעסיקות את האנושות מאז קיומה: כיצד נוצר העולם והאם מתקיימים חיים מחוץ לכדור הארץ.
אסטרונומיה

מדע החוקר את התנועה, מבנה, ההתהוות וההתפתחות של גרמי השמים, והיקום בכלל.
האסטרונומיה נחשבת למדע העתיק בעולם.
תחומים עיקריים שנכללים באסטרונומיה הי:
קוסמולוגיה - סדר היקום כולו, מבנה היקום, ההיסטוריה שלו והתפתחותו העתידית.
קוסמוגוניה - מדע היווצרות היקום. התייחסות מסודרת (לא מיתית) ראשונה לנושא נמצאת אצל הפילוסופים היוונים.
אסטרומטריה - מיקום גרמי השמיים, מרחקם, תנועתם וחוקיות תנועתם. לפעמים משתמשים במונח אסטרונומיה לתיאור תחום זה בלבד.
אסטרופיזיקה - פיזיקה של היקום ובפרט תכונות פיזיות של גרמי השמיים ופעולות גומלין ביניהם.
אסטרונומיה > המודל הגאוצנטרי

מקור השם גאוצנטרי הוא ביוונית: גאו-ארץ וצנטרון-מרכז. ניתן להבין מכך שמשמעות השם המודל הגאוצנטרי היא ההשקפה לפיה כדור הארץ במרכז, הוא מרכז היקום לפי מודל זה, כלומר: השמש, הירח, הכוכבים וכוכבי הלכת סובבים את כדור הארץ. לאחר גילוי צורתו הכמעט-כדורית של העולם על ידי היוונים נוצר מודל זה. מודל זה היה נפוץ בעולם ההלניסטי ורעיונות דומים לו היו נפוצים בשאר העולם (הודו הקדומה וסין הקדומה).
לפי המודל הגאוצנטרי 55 ספירות (Spheres) בדולח הכילו את השמש הכוכבים וכוכבי הלכת. עם זאת כיפת השמים לא צייתה למודל זה. כוכבי הלכת התנהגו בדרכים מוזרות: נעו קדימה ואחורה בצורה שנראתה בלתי צפויה. כדי להסביר זאת אריסטו טען שכוכבי הלכת נעים לא בדיוק לפי סיבוב הספירות אלא גם לפי סיבוב של ספירות קטנות יותר על הספירות: אפיציקלים. תלמי העמיק במדידותיו את המודל עם אפיציקלים על-גבי אפיציקלים בכמויות מרובות. הוא גם שינה את המרכז שסביבו סובבים הכוכבים מכדור הארץ לנקודה קרובה לו, ובכך דייק את תחזיותיו של המודל, ושיפר את אמינותו.
המודל הגאוצנטרי שרד עד המאה ה-16 והוחלף בהדרגה במודל ההליוצנטרי של קופרניקוס, גלילאו וקפלר.
אסטרונומיה > המודל ההליוצנטרי

מקור השם הליוצנטרי ביוונית הוא הליוס (שמש) וצנטרון, כלומר ההשקפה שלפיה השמש היא במרכז. המודל המנוגד לאינטואיציה (הרי כשמסתכלים לשמי הלילה רואים את הכוכבים נעים) היה מוכר כבר ליוונים והועלה על ידי הפיתגוראים, אריסטרכוס, אבל רק במאות ה-16 וה-17 הועלה המודל מחדש במערב על ידי קופרניקוס וגלילאו, וזכה לניצחון בעזרת קפלר. מודל הליוצנטרי הוצע גם במאה החמישית בהודו על ידי האסטרונום ההודי אריבהאטה. המודל ההליוצנטרי התפתח בהדרגה באירופה: תחילה הופיעו המודלים של קופרניקוס וגלילאו שבהם כל מערכת השמש פרט לירח סבבה סביב השמש, לאחר חלה נסיגה קלה והופיע המודל של טיכו ברהה שלפיו השמש והירח מקיפים את כדור הארץ ושאר מערכת השמש מקיפה את השמש. בשני מודלים אלו תנועת ההקפה הייתה מעגלית לחלוטין, ולכן עדיין נדרשו המוני אפיציקלים כדי לתאום את המציאות. לאחר מכן הגיע המודל של קפלר, שבו התנועה הייתה אליפטית ולכן התצפיות היו תואמות אפילו יותר משל המודל הגאוצנטרי והמודל אומץ, כשהכנסייה קיבלה אותו משראתה זאת.
אסטרופיזיקה

ענף של אסטרונומיה העוסק בפיזיקה של היקום, ובפרט בתכונות הפיזיות (מוארות, צפיפות, טמפרטורה והרכב כימי של עצמים אסטרונומיים כגון כוכבים, גלקסיות והתווך הבין-כוכבי, ופעולות הגומלין ביניהם. הקוסמולוגיה היא אסטרופיזיקה תאורטית המסתכלת על היקום כולו.
אסטרופיזיקה היא תחום רחב מאוד, ולכן בדרך מיושמים במסגרתה דיסציפלינות פיזיקליות רבות, כולל אך לא רק, מכניקה, אלקטרומגנטיות, מכניקה סטטיסטית, תרמודינמיקה, מכניקה קוונטית, יחסות, פיזיקה מולקולרית, פיזיקה גרעינית ופיזיקת חלקיקים. בפועל, חלק ניכר מהמחקר האסטרונומי המודרני דורש שימוש בפיזיקה.
קוסמולוגיה

קוֹסְמוֹלוֹגְיָה (מיוונית: κοσμολογία "קוסמוס"=יקום, "לוגיה"=תורה) היא ענף של אסטרופיזיקה שמטרתו לחקור את מבנה היקום וההיסטוריה שלו ומקומה של האנושות בו.
פירוש משמעותי יותר למילה "קוסמולוגיה" מבוסס על העובדה שהיא נגזרת מהמילה היוונית - kosmeo, שמשמעותה "סדר" או "ארגון". היוונים האמינו שאפשר להבין את העולם, וכי הוא ראוי לארגון ולסדר אנליטיים. הם הבחינו בדפוסים הקיימים ביקום ושאפו לארגן ולסדר אותם.
האדם עסק בשאלות של מהות היקום ומקומו בו כבר משחר ההיסטוריה, אך התשובות אותן יכול היה לקבל היו מבוססות בימי קדם על מיתוסים, אגדות עם ואלמנטים דתיים ומטאפיזיים. ניצנים של קוסמולוגיה מדעית נראו בפילוסופיה היוונית, אך לרשות היוונים לא עמד ציוד מתאים כדי להוכיח את התאוריות שלהם. עם זאת, אריסטרכוס מסמוס, אריסטו ותלמי הציגו תאוריות קוסמולוגיות חשובות והתאוריה הגאוצנטרית של תלמי אומצה כהסבר המקובל לתנועת גרמי השמיים עד אשר ניקולאוס קופרניקוס, טיכו ברהה, יוהאנס קפלר וגלילאו גליליי החליפוה במאה ה-16 בתאוריה ההליוצנטרית למרות התנכלות מצד הכנסייה הקתולית.
את התאוריה ההליוצנטרית, שהארץ מקיפה את השמש ולא להפך, הגה לראשונה במאה ה-5 לפנה"ס פילולאוס איש קרוטון, תלמיד האסכולה הפיתגוראית. במאה ה-4 לפנה"ס הסתמך על הרעיון של פילולאוס הרקלידס איש פונטוס, אשר חבריו חשבו אותו למשוגע בעקבות הפרדוקס שיצר בתאוריה שלו. את התמונה המלאה והמדויקת באופן מעורר התפעלות של התאוריה ההליוצנטרית הגה וגיבש הפילוסוף היווני אריסטרכוס מסאמוס במאה ה-3 לפנה"ס ועליה ניתן ללמוד מתיעוד שכתב עליו ארכימדס: "הוא (אריסטרכוס) שיער שכוכבי השבת והשמש עומדים בלי נוע, שהארץ נישאת מסביב לשמש על היקף של מעגל".
במאה העשרים התפתחה הקוסמולוגיה כמדע לגיטימי.
חקר הכוכבים

מחקר של כוכבים בעיקר בתחום הגלקסיה.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חקר פלנטות לא ארציות

מחקר העוסק בפלנטות גזיות כמו שבתאי צדק רהב ואורון. מכיוון שהמחקר עוסק בפלנטות שאינן ארציות יש לחקור אותו בצורה בלתי מאוישת כמו לוויינים.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אסטרוביולוגיה

אסטרוביולוגיה (מיוונית: ἄστρον, אסטרון- כוכבים, βίοςλογία, ביולוגיה- מדע החיים) היא מדע העוסק במקור, התפתחות, ותפוצת החיים ביקום. אסטרוביולוגיה עוסקת בשאלה האם החיים קיימים מעבר לכדור הארץ, וכיצד בני האדם יכולים לזהות אותו אם כן. המושג אקסוביולוגיה דומה אך יותר מסוים, ועוסק רק בחקר אפשרות קיום חיים מחוץ לכדור הארץ.
חקר החלל באופן מאויש > לוויינים

לוויין הוא גוף המקיף כוכב או כוכב לכת. ירח הוא לוויין של כוכב הלכת אותו הוא מקיף. עם תחילת שיגורם לחלל של לוויינים מלאכותיים על ידי האדם בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, הלכה ותפסה המשמעות הלוויין המלאכותי את מקומה של המשמעות הכללית, וכיום במושג "לוויין" הכוונה היא בדרך כלל ללוויין מלאכותי, ואילו ללוויין טבעי יוחד השם "ירח".
ישנם שימושים רבים ללוויינים: לוויינים לשימוש אסטרונומים, לווייני תקשורת, לוויני ניווט, לוויני ריגול.
חקר החלל באופן מאויש > מושבת חלל

יישוב החלל הוא מדע המאגד מספר מדעיים, וחוקר את הצרכים הבסיסיים לשם התיישבות על כוכבי לכת אחרים.
הגנה בחלל

הגנה בחלל הוא מדע על הגנת כדור הארץ מפני איומים טבעיים או לא טבעיים מהחלל. איומים טבעיים כוללים אסטרואידים במסלול קרוב ארץ ושאר גופים שבמסלול התנגשות עם כדור הארץ. גורמים אחרים הם טילים היוצאים מהאטמוספירה וחוזרים כדי לפגוע ביעד. כיום מספר מדינות שוקדות על פיתוח מערכת הגנה שתפוצץ את הטיל מחוץ לאטמוספירה.
לקריאה נוספת

מעבר לאופק - מגזין רבעוני בנושאי חלל ולוויינות היוצא לאור על ידי פורום "מסלול".
עשר שנים לחקר החלל, אוסף מאמרים בכתב העת "מדע", ספטמבר 1967.
מיכאי הראשון, מלך רומניה

מיכאי הראשון, מלך רומניה (ברומנית: Mihai I, Rege al României) משושלת הוהנצולרן-זיגמרינגן (25 באוקטובר 1921 – 5 בדצמבר 2017) היה מלך רומניה האחרון.
מיכאי נולד בסינאיה, כבנם של קרול השני, מלך רומניה והנסיכה אלנה, אחותו של פבלוס, מלך יוון.
מיכאי היה חימש (נכד הנכד) של המלכה ויקטוריה ובן דוד מדרגה שלישית של אליזבת השנייה.
מיכאי שלט ברומניה פעמיים. בפעם הראשונה הוא הוכתר אחרי מות סבו פרדיננד הראשון, מלך רומניה (אביו ויתר על הכתר בדצמבר 1925) ב־20 ביולי 1927 ושלט עד 8 ביוני 1930, כשהודח על ידי אביו. בפעם השנייה שב לכס המלכות ב־6 בספטמבר 1940 במקום אביו שוויתר על הכס בפעם השנייה ושלט עד 30 בדצמבר 1947, כאשר ויתר על מלכותו לטובת המשטר הקומוניסטי שתפס את השלטון.
מיכאי שלט בימי מלחמת העולם השנייה, בתקופת המשטר הפרו-נאצי של מרשל יון אנטונסקו. כשהכוחות הצבאיים של ברית המועצות חדרו לרומניה, הוא ארגן את מעצרו של אנטונסקו. הוא התנגד למשטרים הפרו-קומוניסטיים שקמו לאחר המלחמה, לכן אולץ לוותר על מלכותו ויצא לגלות בשווייץ. חזרתו התאפשרה רק בשנת 1997, לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי.
מיכאי נקרא על שמו של מיכאי האמיץ, גיבור לאומי רומני.
בשנת 2008 מונה לחבר לשם כבוד של האקדמיה הרומנית.
ביוגרפיה > בצעירותו

מיכאי נולד ב-25 באוקטובר 1921 בארמון פלש שבסינאיה, לקרול, נסיך הכתר של רומניה ולאלנה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של קונסטנטינוס הראשון, מלך יוון וסופיה, נסיכת פרוסיה.
בשנת 1922 לקח אביו לפילגש את אלנה לופסקו, גרושתו של קצין צבא, בתם של רוקח יהודי שהתנצר ורקדנית וינאית קתולית ממוצא יהודי, וכעבור שנה ברחו השניים מרומניה. בשנת 1925 הודיע קרול שהוא מוותר על זכותו לירושת הכתר לטובת בנו, מיכאי, ואכן לאחר מות סבו פרדיננד הראשון, מלך רומניה בשנת 1927 הוכתר מיכאי למלך רומניה. מכיוון שמיכאי היה בן חמש בלבד, הוחלט על הרכבת מועצת עוצרות שתנהל את המדינה עד להתבגרות המלך. בראש המועצה, שמנתה שלושה אישים, הוצב הנסיך ניקולאה, אולם ניקולאה, שהוזעק מבריטניה על כורחו, לא היה פעיל בענייני המדינה.
בשנת 1930 שב אביו קרול לרומניה, הדיח את מיכאי והוכתר כמלך רומניה לאחר שהבטיח להיפרד מפילגשו. בסתיו 1937 מונה מיכאי לסגן לוטננט בגדוד הציידים בהרים של הצבא הרומני. ב-15 באוגוסט 1939 הוא המונה לסגן לוטננט בצי המלכותי הרומני.
בנובמבר 1939 עם הגיעו לגיל 18, הצטרף מיכאי לסנאט הרומני.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

לאחר האולטימטום הסובייטי, שאילץ את רומניה לצאת מבסרביה, ותכתיב וינה, שאילץ את רומניה לצאת מצפון טרנסילבניה ומהקדרילטר, דעת הקהל הרומנית הייתה נסערת מאוד וכדי להרגיעה, הזמין קרול בתחילת ספטמבר 1940 את הגנרל יון אנטונסקו להרכיב את הממשלה והעניק לו את רוב סמכויותיו. מספר ימים לאחר מכן, בלחצו של אנטונסקו ובשל דעת הקהל, הודיע קרול השני על ויתור על המלוכה לטובת בנו, מיכאי. מיכאי ויתר מיד על שתיים מהסמכויות שעוד נותרו למלך, כריתת בריתות והזכות להעניק חנינה.
מיכאי החזיק בתפקידו במהלך מלחמת העולם השנייה, אולם תפקידו היה ייצוגי והשליטה בפועל הייתה בידי יון אנטונסקו. כל עוד כוחות הציר התקדמו בתחומי ברית המועצות וגם בחזיתות אחרות, לא היו חולקים על דרכו של יון אנטונסקו ועל הנהגתו, אך כשנראה היה שיש שינוי במערכה הצבאית, החלו גורמים שונים בצמרת הרומנית לחפש דרכים לחילוץ רומניה מהמלחמה. הרומנים יצרו מגעים עם נציג בריטי באנקרה ובעקבות המלצת הבריטי, גם עם דיפלומט סובייטי בקהיר. אנטונסקו עצמו ניסה לקיים מגעים עם דיפלומטים סובייטים בסטוקהולם, אך כל הניסיונות עלו בתוהו. לאחר קרב סטלינגרד הצבא הסובייטי התקדם וחדר לתחומי רומניה והגיע עד יאשי, העיר השנייה בגודלה ברומניה. באותה תקופה נפתחה החזית השנייה בצרפת ומנהיגי רומניה היו מודאגים.
בשיחות גישוש הגיב אנטונסקו לפונים אליו בסירוב מוחלט לעשות שלום נפרד תוך הצגת הטיעון ש"נתן את מילתו להיטלר" והוא לא יפר הבטחה. אנטונסקו עמד לפגוש את היטלר ב-5 באוגוסט 1944 והבטיח למלך רומניה להעלות בפני היטלר את האפשרות שרומניה תפרוש מהמלחמה. המלך העלה בפניו את החשש שאם אנטונסקו יגיד זאת להיטלר, הוא לא יחזור לרומניה. בשובו אמר אנטונסקו למלך, שלא מצא את הכוח להעלות את הנושא בפני היטלר. לפני שאנטונסקו נפרד מהיטלר, היטלר ייעץ לו על בסיס הניסיון באיטליה, שיתרחק מארמון המלך.
ביוגרפיה > ההפיכה ברומניה

בגישושים השונים לקחו חלק מדינאים מכל המפלגות הרומניות הגדולות, כולל המפלגה הקומוניסטית הרומנית הלא חוקית, שנציגיה למגעים היו לוקרציו פטרשקנו ואמיל בודנראש, קציני צבא בכירים וביניהם הגנרלים קונסטנטין סנטסקו, אאורל אידאה ויון נגולסקו וחוגי בית המלוכה הרומני. צירוף הקומוניסטים למגעים נועד, בין היתר, להבטיח את תמיכת "הפועלים המאורגנים" (בודנראש הצהיר במהלך המגעים על קיומם של 12,000 פועלים מוכנים לפעולה, הצהרה חסרת כיסוי ממשי), שהיו אמורים להוות את כוח האדם להפיכה. הקושרים התקשו לתאם מועד מתאים להפיכה, כי ברומניה שהו אז יחידות צבא גרמניות והיה חשש מהתערבותן. כאשר צרכים מבצעיים אילצו את המפקדה הגרמנית להוציא מרומניה דיוויזיה משוריינת, החליטו הקושרים לפעול ב-26 באוגוסט, ולשם כך הזמין המלך לתאריך זה את יון אנטונסקו לארוחה חגיגית בארמונו.
ב-22 באוגוסט נודע לאחד מהקושרים שאנטונסקו מודאג מהמצב בחזית, לכן הוא יסע לשם ב-24 באוגוסט ולכן לא יהיה בבוקרשט ביום שנועד להפיכה. הקושרים שינו את התוכנית, אך לא הספיקו להודיע על כך לכולם.
ב-23 באוגוסט 1944 זימן המלך מיכאי הראשון את יון אנטונסקו להתייעצות במועצת המלך. יון אנטונסקו הגיע בליווי סגנו מיכאי אנטונסקו, שהיה גם שר החוץ. בהתייעצות שב אנטונסקו והסביר שאין להסכים לתנאי הכניעה לבעלות הברית, כי זה כרוך במחירים גבוהים מדי לרומניה. בסיום דברי אנטונסקו הודיע לו המלך, שהוא מפטר אותו מתפקידו כראש ממשלת רומניה ומנהיגה (ה"קונדוקטור") ועל פי סימן מקולונל אמיליאן יונסקו נכנסו לאולם שלושה קצינים חמושים בדרגת סגן, ובהוראת המלך עצרו את יון אנטונסקו ואת מיכאי אנטונסקו והובילו אותם לכליאה בחדר משוריין. מאוחר יותר נמסרו העצורים למשמר של קומוניסטים רומנים בראשות אמיל בודנראש.
הקושרים שנכחו במקום החליטו, על דעתו של המלך, להטיל על הגנרל קונסטנטין סנטסקו, שנהנה מיחס של כבוד מצד אנשי הצבא, את הרכבת הממשלה. בממשלה זו מונה סנטסקו לראש הממשלה, וכמה גנרלים נוספים החזיקו בתיקי המלחמה, החינוך, הבריאות, התקשורת והעבודות הציבוריות, האוצר והפנים. ראשי המפלגות היו שרים ללא תיק, פרט לנציג הקומוניסטים - לוקרציו פטרשקנו - שביקש וקיבל את משרד המשפטים.
מיד לאחר ההפיכה החל משא ומתן עם הסובייטים על הפסקת אש, וב-31 באוגוסט נכנס הצבא האדום לבוקרשט וכבש אותה ללא קרב. ב-12 בספטמבר נחתם הסכם שביתת נשק עם הצבא האדום, וכוחות רומניים החלו להילחם נגד כוחות גרמניים בהונגריה, סלובקיה וצ'כיה.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בתום המלחמה קיבל מיכאי את עיטור לגיון ההצטיינות מנשיא ארצות הברית הארי ס. טרומן, וכן קיבל את עיטור הניצחון מיוסיף סטלין, על פועלו למען ההינתקות של רומניה מגרמניה הנאצית.
במרץ 1945 מינה מיכאי בלחץ הסובייטים את פטרו גרוזה הקומוניסטי לראש ממשלת רומניה, שהקים ממשלה פרו-סובייטית שקיבלה הוראות מברית המועצות. על אף ניסיונותיו של מיכאי להתנגד להשתלטות הקומוניסטית על המדינה (ניסיונות כגון השביתה המלכותית), בסופו של דבר תפסו הקומוניסטים את השלטון במדינה.
בנובמבר 1947 טס מיכאי לבריטניה לחתונת הנסיכה אליזבת ופיליפ, דוכס אדינבורו, ועל אף הפצרות מרובות שיישאר בבריטניה חזר לאחר מכן לרומניה. ב-30 בדצמבר 1947 ויתר על כסאו, וב-3 בינואר 1948 עזב את רומניה ורוב נכסיו הולאמו. זמן קצר לאחר שעזב מיכאי את רומניה, בוטלה אזרחותו הרומנית ונאסר עליו לבקר במדינה.
ביוגרפיה > בגלות

ב-10 ביוני 1948 התחתן מיכאי עם אן, נסיכת בורבון-פארמה, בתם של רנה, נסיך בורבון-פארמה ומרגרט, נסיכת דנמרק, שאותה פגש בבריטניה בחתונתם של אליזבת ופיליפ. בתחילה התגוררו בני הזוג בפירנצה, איטליה, לאחר מכן עברו ללוזאן, שווייץ, משם עברו להמפשייר, אנגליה, ולאחר מכן עברו לורסואה, שווייץ, שם גרו כ-45 שנים.
במהלך השנים עבד מיכאי כחקלאי, טייס, יזם וברוקר, ונולדו לו ולאשתו 5 בנות.
ביוגרפיה > חזרה לרומניה

ב-25 בדצמבר 1990, שנה לאחר המהפכה שהפילה את הדיקטטורה הקומוניסטית של ניקולאה צ'אושסקו, מיכאי מלווה במספר חברים ממשפחת המלוכה, נכנס לרומניה לראשונה מזה 43 שנה. באמצעות דרכון דיפלומטי דני, הצליח מיכאי להשיג אשרת שהייה של 24 שעות. מיכאי התכוון להגיע אל קתדרלת קורטאה דה ארג'ש, להתפלל בקברי אבותיו ולהשתתף בחג המולד. אולם, בדרכם לקורטאה דה ארג'ש, נעצרו המלך וחבריו במחסום משטרתי, ונאלצו לעזוב את הארץ.
בשנת 1992 ממשלת רומניה אפשרה למיכאי לחזור לרומניה לחגיגות הפסחא, ואף על פי שהממשלה הרומנית דחתה את בקשתו לשאת נאום מהארמון המלכותי (כיום המוזיאון הלאומי לאמנות של רומניה), נאם מיכאי מחדר האירוח של המלון לפני למעלה ממיליון איש שהגיעו לבוקרשט כדי לראות אותו. מיכאי סירב להצעתו של נשיא המפלגה הליברלית הלאומית, ראדו קמפיאנו, להשתתף בבחירות לנשיא רומניה. הפופולריות של מיכאי הפחידה את ממשלתו של יון איליאסקו, ומשום כך נמנע ממנו לבקר ברומניה ב-1994 וב-1995.
בשנת 1997 לאחר תבוסתו של איליאסקו על ידי אמיל קונסטנטינסקו, החזירה ממשלת רומניה את אזרחותו של מיכאי, ושוב איפשרה לו לבקר בארץ. בשנותיו האחרונות חי מיכאי בחלק מהזמן באובון, שווייץ, ובחלק מהזמן ברומניה, שם הוא שהה בטירת סברשין שבמחוז ארד או במעון רשמי בבוקרשט - ארמון אליסאבטה - אשר נבחר על ידי הפרלמנט הרומני לשמש כמעונו.
ביוגרפיה > אחרית ימיו

מיכאי לא עודד את המונרכיה ברומניה, אך מאידך גם לא התנגד לה, וכפי שאמר פעם "אם העם רוצה שאחזור, כמובן, אני אחזור". מיכאי מילא כמה תפקידים מעין-דיפלומטיים למען רומניה הפוסט-קומוניסטית. בשנים 1997 ו-2002 הוא סייר במערב אירופה, שם השתדל בעד הצטרפותה של רומניה לנאט"ו ולאיחוד האירופי, והתקבל על ידי ראשי מדינה וממשל.
ב-30 בדצמבר 2007 חתם מיכאי על מסמך, ולפיו לאחר מותו תירש את תארו בתו מרגרטה, נסיכת רומניה, ולא אחד מבני בית הוהנצולרן. בשנת 2008 קיבל מיכאי תואר חבר לשם כבוד של האקדמיה הרומנית, ובשנת 2010 השתתף במצעד הניצחון על גרמניה הנאצית שנערך במוסקבה. ב-10 במאי 2010 ויתר מיכאי על כל תאריו הגרמניים מבית הוהנצולרן-זיגמרינגן, ושינה את שם המשפחה ל"רומניה", וזאת עקב תביעות מקרובי משפחתו הגרמניים. במרץ 2016 פרש מיכאי מתפקידיו הציבוריים לטובת בתו מרגרטה, נסיכת רומניה, וב-1 באוגוסט אותה שנה מתה אשתו אנה, מלכת רומניה. ב-5 בדצמבר 2017 מת מיכאי באובון, שווייץ, כתוצאה ממחלת הלוקמיה.
משפחתו

ב-10 ביוני 1948 התחתן מיכאי עם אן, נסיכת בורבון-פארמה, בתם של רנה, נסיך בורבון-פארמה ומרגרט, נסיכת דנמרק, ממנה נולדו לו 5 בנות:
מרגרטה, נסיכת רומניה (נולדה ב-1949), התחתנה עם ראדו, נסיך רומניה
אלנה, נסיכת רומניה (נולדה ב-1950), התחתנה עם רובין מדפורת' מילס
אירינה ווקר (נולדה ב-1953), התחתנה עם ג'ון קרוגר, ולאחריו עם ג'ון ווזלי ווקר
סופיה, נסיכת רומניה (נולדה ב-1957), התחתנה עם אלן ביארניקס
מריה, נסיכת רומניה (נולדה ב-1964), התחתנה עם קזימיר מיסטקובסקי
הערות שוליים

↑  מיכאל ה-1 מלך רומניה, אמר, 8 בספטמבר 1940
↑  אנטוניסקו - הדיקטאטור של רומניה, הצופה, 6 בספטמבר 1940
↑  ברומניה, הַבֹּקֶר, 7 בספטמבר 1940
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265475405171  PLWABN: 9810570230205606  BNE: XX1276041  BnF: cb12260228z (data)  GND: 119172909  ICCU: TO0V638298  ISNI: 0000 0001 2126 3676  LCCN: n93036221  NARA: 10573568  NKC: jn20000701232  RERO: 02-A028457361  SELIBR: 172466  SUDOC: 031375421  VIAF: 30340878   WorldCat (עם VIAF): 30340878 
המלך מיכאי, בשנת 1947
הארמון המלכותי בבוקרשט, המקום בו נעצרו יון אנטונסקו ואנשי המפתח בממשלו - התמונה מ-1941
כתב התפטרותו של מיכאי הראשון, מלך רומניה, שהביא לסוף ממלכת רומניה
בול של רומניה עליו מודפס הבול עם דיוקנו של מיכאי הראשון
מפרץ קוריאה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  הים הצהוב 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר טאדונג, נהר יאלו, צ'ונגסון 
 מדינות באגן הניקוז:  קוריאה הצפונית, הרפובליקה העממית של סין 
 קואורדינטות:  39°N 124°E﻿ / ﻿39°N 124°E﻿ / 39; 124
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמפרץ קוריאה(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמפרץ קוריאה
 
מפרץ קוריאה (בקוריאנית: 서한만), לפעמים נקרא מפרץ קוריאה המערבי (בקוריאנית: 서조선만), הוא מפרץ שנמצא צפונית לים הצהוב, בין קו החוף הדרום-מזרחי של מחוז הרפובליקה העממית של סין, ליאונינג, וקו החוף המערבי של מחוזות קוריאה הצפונית, צפון פויאנג (אנ'), דרום פויאנג (אנ') ודרום הואנג-הה (אנ')‏.
עומקו של רוב המפרץ הוא פחות מ-50 מטר.
הנהרות יאלו, צ'ונגסון (אנ') וטאדונג נשפכים למפרץ.
הערות שוליים

↑  Merriam-Webster's Geographical Dictionary, Third Edition. Springfield, Mass.: Merriam-Webster. 1998. p. 605. ISBN 0-87779-546-0.
↑  Merriam-Webster's Geographical Dictionary, Third Edition. Springfield, Mass.: Merriam-Webster. 1998. p. 606. ISBN 0-87779-546-0.
↑  Merriam-Webster's Geographical Dictionary, Third Edition. Springfield, Mass.: Merriam-Webster. 1998. p. 647. ISBN 0-87779-546-0.
↑  Merriam-Webster's Geographical Dictionary, Third Edition. Springfield, Mass.: Merriam-Webster. 1998. p. 300. ISBN 0-87779-546-0.
↑  Merriam-Webster's Geographical Dictionary, Third Edition. Springfield, Mass.: Merriam-Webster. 1998. p. 1321. ISBN 0-87779-546-0.
↑  Merriam-Webster's Geographical Dictionary, Third Edition. Springfield, Mass.: Merriam-Webster. 1998. p. 1092. ISBN 0-87779-546-0.
↑  Западно-Корейский залив // Большая советская энциклопедия : [в 30 т.] / гл. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : Советская энциклопедия, 1969—1978.
↑  Merriam-Webster's Geographical Dictionary, Third Edition. Springfield, Mass.: Merriam-Webster. 1998. p. 1321. ISBN 0-87779-546-0.
↑  Merriam-Webster's Geographical Dictionary, Third Edition. Springfield, Mass.: Merriam-Webster. 1998. p. 1092. ISBN 0-87779-546-0.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אסיה ובנושא קוריאה הצפונית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מכסחת דשא

קולות של מכסחת דשא
מכסחת דשא
מכסחת דשא היא כלי גינון מודרני לטיפול ולעיצוב מדשאות בבתים פרטיים ובשטחי מדשאות קטנים.
המכסחות מתחלקות לשני סוגים:
מכסחת חשמלית - מופעלת על ידי אנרגיית חשמל, מנוע חשמלי מסובב להבים שחותכים את הדשא.
מכסחת מכנית - מנוע בנזין או דיזל מסובב להבים וקוצץ את הדשא.
מכסחת הדשא שונה במהותה מטרקטורון כיסוח מאחר שהיא מופעלת בדחיפה בכוח גופו של המפעיל.
קיימות מספר חברות בולטות בתחום המכסחות: הונדה, דיקסון, גראסהופר מיורי ועוד.
היסטוריה

מכסחת הדשא הומצאה בשנת 1830 על ידי אדווין בירד באדינג מסטראוד, גלוסטרשייר, אנגליה. המכסחת של באדינג תוכננה בעיקר לחתוך את הדשא במגרשי ספורט ובגנים נרחבים, כחלופה מעולה לחרמש, וקיבלה פטנט בריטי ב-31 באוגוסט 1830.
בטיחות

מכסחות רוטריות יכולות לזרוק פסולת במהירות ובאנרגיה קיצונית. בנוסף, הלהבים של מכסחת דחיפה בעלת כוח עצמי (בנזין או חשמלי) עלולים לפגוע במשתמש רשלני או לא קשוב; כתוצאה מכך, רבים מגיעים עם מתג מת כדי לנטרל מיד את סיבוב הלהב כאשר המשתמש אינו אוחז יותר בידית. בארצות הברית, למעלה מ-12,000 איש בשנה מאושפזים כתוצאה מתאונות מכסחות דשא. בשנת 2016, 86,000 מבוגרים ו-4,500 ילדים אושפזו לחדר המיון עקב פציעות מכסחת דשא. את הרוב המכריע של הפציעות הללו ניתן למנוע על ידי נועלת נעלי מגן בעת כיסוח. האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים ממליצה שילדים יהיו בני 12 לפחות לפני שהם יורשו להשתמש במכסחת דשא שעומדת מאחוריהם ולפחות מגיל 16 לפני השימוש במכסחת רכיבה ושהם "לא יפעילו מכסחות דשא עד שיש להם הציג את הרמות הנחוצות של שיפוט, כוח, קואורדינציה ובגרות". אנשים המשתמשים במכסחת צריכים להרכיב הנעלה כבדה, מיגון עיניים ומגן שמיעה במקרה של מכסחות המונעות על ידי מנוע.
השפעות על הסביבה

מחקר משנת 2001 הראה כי מכסחות מסוימות מייצרות את אותה כמות זיהום (פליטות שאינן דו־תחמוצת הפחמן) בשעה אחת כמו נהיגה ברכב מדגם 1992 לאורך 1,050 ק"מ. הערכה אחרת קובעת את כמות הזיהום ממכסחת דשא בכמות פי ארבעה מכמות המכונית, לשעה, למרות שדוח זה אינו זמין עוד. החל משנת 2011, הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית קבעה תקנים לפליטות של ציוד מדשאות ומצפה להפחתה של לפחות 35 אחוזים.
מכסחות דשא המונעות בגז מייצרות פליטת גזי חממה. מומלץ להשתמש במינימום התחזוקה של ניהול דשא עם מיחזור גזם, ומינימום השקיה וכיסוח, כדי למתן את השפעות ההתחממות הגלובלית ממערכת עשב דשא עירונית.
מכסחות דשא המונעות באמצעות סוללות מציעות חלופות נקיות יותר לצרכנים על ידי הפקת פליטות אפס, יעילות יותר וביטול סיכונים של בנזין שנשפך. מכסחות דשא המונעות בגז אינן מוסדרות בעלות טכנולוגיה ללכידת פליטות.
הערות שוליים

↑  Mower History | The Old Lawnmower Club, oldlawnmowerclub.co.uk
↑  Espacenet - Bibliographic data, worldwide.espacenet.com
↑  A. B. C. News, Lawn Mower Injury Alert: What You Need to Know, ABC News (באנגלית)
↑  Lawn Mower Injuries in Children - OrthoInfo - AAOS, www.orthoinfo.org
↑  Mowing the Lawn is Not Child's Play, web.archive.org, ‏2008-05-17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4126480-0 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.