stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עריקות בצה"ל
אופי הליכי השילוב

במסגרת הליכי השילוב, עריק או משתמט שנעצר או הסגיר את עצמו, ותקופת היעדרותו מצדיקה ככלל העמדה לדין פלילי – יוכל לבקש להשתלב ב"הליך שילוב". התוכנית מותנית במוטיבציה לשירות, ובית הדין הצבאי יפנה את החייל לבחינת התאמתו להליך על ידי מערך גחל"ת.
חרף אופיו הסוציאלי של ההליך, הפרוצדורה ההליכית עודנה מתרחשת בצל המשפט הפלילי. כך, בכל שלבי ההליך, החייל זכאי לייצוג מטעם הסנגוריה הצבאית או של עורך דין פרטי, וכן תנאי להתחלה של הליך השיקום הוא ישיבה במעצר ראשוני במתקן כליאה, שיכול להגיע עד ל-48 שעות. עוד עולה כי התחייבות החייל נושאת אופי של הסדר הקפאה, כנהוג במשפט הפלילי, שכן החייל מתחייב להימנע מביצוע עבירות פליליות וכן נדרש להתייצב לדיוני מעקב תקופתיים בבית הדין הצבאי, בכובעו כ"בית הדין המשלב". תוצאת ההליך, אף היא, נושאת אופי משמעתי-פלילי, כאשר חייל העומד בהסדר ומשלים את הליך השילוב בהצלחה, מורשע בבית הדין בעבירה שאינה נושאת רישום פלילי, ומושת עליו מאסר על תנאי.
חייל שנמצא מתאים להליך שילוב, חותם על הסדר שילוב ומקבל על עצמו את התנאים הקבועים בו, ומשוחרר ממעצרו לצורך התחלת שירותו ביחידה בה הוא משתלב. עם שובו ליחידתו, ממונה לחייל מפקד מלווה, שהוא קצין או נגד בדרגת רס"ל ומעלה. ככלל, הליך השילוב נמשך כשנה, ובמקרים המורכבים, מכונסת ביחידה ועדה בהשתתפות גורמים שונים הבוחנת את הדרך הראויה לשילובו של חייל בשירות צבאי.
ראו גם

מחמוד עבאס חילמי
בסאם עאדל
מוניר רדפא
לקריאה נוספת

הדר אבירם, העדר מן השירות שלא ברשות: פתרונות מדומים לבעיה אמיתית משפט וצבא 15 התשס"א
העדר מן השירות, באתר צה"ל
אמיר שגב סרוסי, הגנה על השוויון בנטל, פגיעה במוחלשי החברה, באתר הקונגרס הישראלי, 2022
חזית - לוחמים למעם צבא התנדבותי מקצועי | כנס החירות ה-8
הערות שוליים

↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  פקודת מטכ"ל 31.0513, היעדרות משירות סדיר, באתר צה"ל, 25 בדצמבר 1986
↑   היעדרות משירות מילואים 31.0521, באתר צה"ל, 2 ביולי 1996
↑  פסק דין בתיק מט/1248/08, אתר צבא
↑  פסק דין בתיק מט/122/09, אתר צבא
↑  גלעד מורג, "שירת" יום אחד בצבא צרפת - וקיבל פטור מצה"ל, באתר ynet, 14 בפברואר 2021
↑  מעקב "הארץ": האזרחית ק' נשפטה למאסר ממושך בכלא 4,
https://www.haaretz.co.il/blogs/misgav/.premium-1.7455597
↑  דב חנין, מיכאל ספרד, שרון רוטברד (עורכים), משפטי הסרבנים: התובע הצבאי נגד חגי מטר, מתן קמינר, נעם בהט, שמרי צמרת, אדם מאור. התובע הצבאי נגד יונתן בן ארצי, הוצאת בבל, 2004.
↑   בית הדין המשלב - מודל לקידום שינוי בקרב נעדרים מן השירות הצבאי, באתר צה"ל, 17 באוגוסט 2020
המשטרה הצבאית, היא הגוף האמון על לכידת העריקים בצבא.
סיפור חיים (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  בלייק אדוארדס,
 הופק בידי:  טוני אדמס, ג'ונתן דרייק
 תסריט:  בלייק אדוארדס,  מילטון וקסלר
 עריכה:  ראלף וינטרס
 שחקנים ראשיים:  ג'ק למון ג'ולי אנדרוז
 מוזיקה:  הנרי מנציני
 צילום:  אנתוני ריצ'מונד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  10 באוקטובר 1986
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, קומדיה טראגית, סרט קומדיה, מלודרמה 
 תקציב:  7,000,000 דולר
 הכנסות:  4,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיפור חיים (באנגלית: !That's Life) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1986 בבימויו של בלייק אדוארדס עם ג'ק למון וג'ולי אנדרוז בתפקידים הראשיים.
זאת דרמה משפחתית שצולמה בביתם של הזוג אנדרוז-אדוארדס ומשתתפים בה חברי המשפחה - כריס למון, בנו של ג'ק למון; ג'ניפר אדוארדס, בתו של בלייק אדוארדס; אמה וולטון המילטון, בתה של ג'ולי אנדרוז מבעלה הראשון, טוני וולטון. פלישיה פאר אשתו השנייה של ג'ק למון, משחקת בתור מגדת עתידות.
העלילה היא על בני זוג שעוברים משבר. הם נשואים מזה שנים, הוא עובר את משבר גיל ה-60 ומיואש שאולי פיספס את החיים והיא ממתינה לבדיקת ביופסיה מכרעת, וברקע הילדים עם הבעיות שלהם.
תקציר העלילה

הארווי פיירצ'יילד (ג'ק למון) הוא ארכיטקט עשיר בן 60 שגר עם אשתו ג'יליאן (ג'ולי אנדרוז) בווילה גדולה על חוף הים במאליבו, קליפורניה. להם יש שלושה ילדים: ג'וש (כריס למון), מייגן (ג'ניפר אנדרוז) וקייט (אמה וולטון).
הארווי עצבני ומתוסכל. הוא מרגיש שהוא זקן שלא הגשים את עצמו. למרות עושרו אין בניין אחד שהוא יכול להתגאות בו כמו הבניינים של פרנק לויד רייט. הוא נכנע לדרשותיהם של לקוחותיו העשירים וחייב לעתקפל ולעשות כרצונם. את כל תסכולו הוא מוציא על אשתו ג'יליאן (ג'יל) שמנסה להרגיע אותו. היא מספרת על הבעיות על הארווי לשכנתה הולי (סאלי קלרמן).
ג'יל לא מגלה לה שבאותו יום עברה ביופסיה של גוש בקנה הנשימה וכי היא מחכה לתשובה הפתולוגית. היא מבקשת מרופא המשפחה, ד"ר רומאניס (ג'רדן כריסטופר) לשמור על כך בסוד.
הארווי הולך לבקר בניין שתכנן עבור ג'ניס (סינתיה יורקין) היא מפתה אותו לקיים חיסים והוא מתפתה אך לא יכול בגלל הפרעה בזקפה. הוא רץ לווידוי על ניאופו אצל הכומר (רוברט לוג'יה) ומסתבר שהם חלקו ביחד חדר באוניברסיטת נוטרדאם.
הכומר מזמין אותו לכנסייה אבל בדרך הוא מבקר אצל מגדת עתידות מאדאם קארי (פלישיה פאר) שממנה הוא נדבק בכינת הערווה ומתפתל כל הזמן בכנסייה עד שהוא רץ לד"ר רומאניב לקבלת טיפול.
המשפחה מארגנת לו חגיגת יום הולדת 60. בתחילה המשפחה הגרעינית שם הוא רב עם כולם ומתנגד שיקראו לו סבא לאחר שיוולד ילדה של מייגן. הילדים מבחינים שמשהו לא בסדר אתו.
בלילה הוא קם למכשיר הכושר ומנסה בעזרת אופני הכושר לאבד עצמו לדעת ומתמוטט בחיקה של ג'יל.
לחגיגה הגדולה שמארגנים לו הוא ממשיך להתנהג באופן מוחצן עד שג'יל נותנת לו אולטימטום שהיא אינה רוצה לחיות איתו כך.
הוא נרגע ומבקש מג'יל לשיר. היא מהססת ובאותו רגע מגיע ד"ר רומאניס ומגלה שהבדיקה הפתולוגית תקינה. היא מספרת הכל להארווי והם מתחבקים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ק למון | הארווי פיירצ'יילד | ארכיטקט |
| ג'ולי אנדרוז | ג'יליאן פיירצ'לד | אשתו של הארווי |
| רוברט לוג'יה |  | כומר |
| ג'ניפר אנדרוז | מייגן פיירצ'יילד |  |
| כריס למון | ג'וש פיירצ'יילד |  |
| אמה וולטון המילטון | קייט פיירצ'יילד |  |
| פלישיה פאר | מאדאם קארי | מגדת עתידות |
| סאלי קלרמן | הולי | שכנה |
| סינתיה יורקין | ג'אניס | לקוחה עשירה |
| תאודור וילסון | קורי | עוזר הבית |
| ג'ורדן כריסטופר | ד"ר רומאניס | רופא המשפחה |
פרסים

השיר "החיים במראה" המושר בסוף הסרט על ידי טוני בנט, היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
ג'ק למון היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
ג'ולי אנדרוז הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי
אטומוקסטין

| --- | --- |

 
 נתונים כימיים
 מסה מולרית:  255.162314 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B3 (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 מזהים
 קוד ATC:  N06BA09 
 מספר CAS:  83015-26-3
 PubChem:  54841
 ChemSpider:  49516
 
אטומוקסטין (שם מסחר: סטרטרה,  אטומיק) היא תרופה ממשפחת ה-NRI המשמשת לטיפול בהפרעת קשב.
היא איננה שייכת לקבוצת החמרים הממריצים.
שימוש רפואי

התרופה משמשת לטיפול בהפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות. סטרטרה מאושר לשימוש עבור מבוגרים, בני נוער וילדים. יעילותה של סטרטרה לא נבדקה אצל ילדים הקטנים מגיל שש.
יתרונו העיקרי של סטרטרה ביחס לתרופות אחרות לטיפול בהפרעת קשב הוא שאין בו סכנה של התמכרות. סטרטרה הוכח כתרופה יעילה להורדת סימפטומים של היפראקטיביות, שליטה מוטורית, הסחות וזיכרון עבודה, אך יעילותה במתן מוטיבציה להתחיל משימות וכן בריכוז פחותה מאשר תרופות ממריצות. במחקר שנעשה, כ-40% שנטלו את התרופה דיווחו כי הם חוו ירידה משמעותית בסימפטומים של הפרעת קשב. להשפעה של התרופה לוקח בין 2–4 שבועות להפוך לבולטת ועוד 2–4 שבועות כדי להגיע להשפעה מלאה.
בנסיבות מסוימות תרופה זו גם ניתנת למטופלים עם תת לחץ דם תנוחתי שלא הגיב לטיפולים אחרים[דרוש מקור].
מינון

טווח המינון התחלתי הוא: 0.5 מ"ג עבור כל ק"ג משקל גוף, כאשר המינון עולה בהדרגה עד ל-1.2 מ"ג לק"ג משקל גוף. המינון המרבי היומי הוא 100 מ"ג.
בארץ קיימים המינונים: 10, 18, 25, 40, 60, 80, 100. ב-06/2017 נרשם בארץ סטרטרה 4 מ"ג / מ"ל תמיסה לשתייה.
מינון > דיכאון קליני

ישנם מחקרים שמראים כי סטרטרה יכול לשמש לטיפול בחרדות ובדיכאון קליני, במיוחד במקרים בהם הבעיה נובעת מהפרעת קשב.
תופעות לוואי נפוצות

בחילה (26%), פה יבש (20%), אובדן תיאבון (16%), עייפות (10%), עצירות (8%), סחרחורת (8%), הפרעה בזקפה (8%), כאב בטן (7%), אצירת שתן (6%), אוץ לב (5-10%), לחץ דם גבוה (5-10%) ונדודי שינה (7%, לעומת 40% בתרופות הממריצות).
כדי למנוע תופעות לוואי ניתן לקחת מחצית מינון בבוקר ומחצית מינון בערב.
היסטוריה

בראשיתו הופק האטומוקסטין כתרופה כנוגד דיכאון, אך מהר מאוד נמצא כי הוא יעיל בטיפול בבעיות קשב. הוא אושר בידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי ב-2002 לטיפול בבעיות קשב. הוא נשאר תחת הפטנט של ממציאו, חברת התרופות אלי לילי, עד שנת 2017.
הערות שוליים

↑  Thomas J. Spencer, Stephen V. Faraone, David Michelson, Lenard A. Adler, Fred W. Reimherr, Stephen J. Glatt, Joseph Biederman, Atomoxetine and Adult Attention-Deficit/Hyperactivity Disorder: The Effects of Comorbidity., The Journal of Clinical Psychiatry 67, 2006-03-15, עמ' 0–0
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
נבחרת מולדובה בכדורסל

| --- | --- |
מולדובה
 מידע כללי
 הצטרפות:  1992
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 דירוג פיב"א (10 באוגוסט 2024):  155       ‎-11‏
  - ניקוד פיב"א:  34.1
 
 משחק בינלאומי ראשון
 לטביה לטביה 110 - 64 מולדובה מולדובה ורוצלב, פולין; 30 במאי 1993
 הניצחון הכי גדול
 מולדובה מולדובה 100 - 54 גיברלטר גיברלטר דורס, אלבניה; 29 במאי 2006
 ההפסד הכי גדול
 צ'כיה צ'כיה 126 - 69 מולדובה מולדובה ורוצלב, פולין; 31 במאי 1993
 
נבחרת מולדובה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מדינת מולדובה. הנבחרת הוקמה בעקבות היפרדותה של מולדובה מברית המועצות בשנת 1991 והיא אחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת מולדובה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-155 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של 11 מקומות לעומת דירוג קודם.
הנבחרת מעולם לא התמודדה בטורניר אליפות אירופה בכדורסל או בכל טורניר משמעותי אחר ואפילו לא התמודדה בטורניר מוקדמות לטורניר שכזה.
כיום הנבחרת משחקת בדרג ג' האירופי.
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
הסכם פורטסמות'

ערך זה עוסק בהסכם מ-1905 בדבר סיום מלחמת רוסיה-יפן. אם התכוונתם להסכם מ-1948 בין בריטניה ועיראק, ראו .
| --- | --- |

 חותמים:  סרגיי ויטה, Komura Jutarō 
 מקום יצירה:  Portsmouth Naval Shipyard 
 תאריך יצירה:  5 בספטמבר 1905 
 שפות:  צרפתית, אנגלית 
 
המשלחות לשיחות פורטסמות' מסבות לשולחן המשא ומתן. המשלחת הרוסית בצידו המרוחק של השולחן.
הסכם פורטסמות' (באנגלית: Treaty of Portsmouth), אשר נחתם ב-5 בספטמבר 1905, סיים באופן רשמי את מלחמת רוסיה–יפן. ההסכם נחתם לאחר משא ומתן שהתנהל במספנות הצי בפורטסמות', על גבול מדינת מיין וניו המפשייר בארצות הברית.
לניהול השיחות שקדמו לחתימת ההסכם הגיעו שני נציגים מכל צד: סרגיי ויטה ורומן רוזן מרוסיה וקומורה ז'וטרו וטקהירה קוגורו מיפן. דיפלומטים נוספים משתי המדינות שהו במלון ונטוורת', בעיירה ניו קסל הסמוכה (שם נחתם ההסכם).
על פי ההסכם, על יפן ורוסיה לפנות כוחותיהן ממנצ'וריה ולהשיב את השליטה בשטח לסין. אולם, ליפן הוענקה זכות חכירה לחצי האי ליאודונג (שבו פורט ארתור והעיר דאליין), וכן מסילת הרכבת הרוסית בדרום מנצ'וריה, עם גישה למשאביה האסטרטגיים. יפן אף קיבלה מרוסיה את חציו הדרומי של האי סחלין. אף שיפן קיבלה בהסכם טריטוריה נכבדה, הישגיה אכזבו את הציבור היפני, אשר ציפה כי תעמוד על דרישותיה הראשוניות לקבל לידה את כל האי סחלין וכן פיצוי כספי. אכזבת הציבור היפני הובילה למהומות היביה, וב-7 בינואר 1906 נפלה ממשלת יפן בראשות קצורה טארו.
תאודור רוזוולט, נשיא ארצות הברית, שימש כמתווך בשיחות ועל תרומתו להסכם קיבל בשנת 1906 פרס נובל לשלום.
בשנת 2005 צוין יובל המאה להסכם פורטסמות' בסדרת אירועים חגיגיים שנערכו במספנות הצי האמריקאי, בנוכחות דיפלומטים משתי המדינות.
זיפרסידון

| --- | --- |

מבנה הזיפרסידון
 
 שם IUPAC
 5-{2-[4-(1,2-benzisothiazol-3-yl)-1-piperazinyl]ethyl}-6-chloro-1,3-dihydro-2H-indol-2-one
 שמות מסחריים בישראל
 גאודון
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C21H21N4ClOS 
 מסה מולרית:  412.936 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  60%
 זמן מחצית חיים:  7 שעות
 הפרשה:  שתן וצואה
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, בישראל הצורה הפומית נכללת בסל הבריאות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B3 (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 דרכי מתן:  דרך הפה, הזרקה תוך-שרירית
 מזהים
 קוד ATC:  N05AE04 
 מספר CAS:  146939-27-7
 PubChem:  60854
 ChemSpider:  54841
 
זיפרסידון (משווק תחת השמות המסחריים "גאודון" (Geodon) ו-"זלדוקס" (Zeldox) על ידי חברת פייזר (Pfizer)) הוא תרופה אנטיפסיכוטית לא טיפוסית (אטיפית). מבחינה כימית הוא נגזרת של בנזיסוקסזול.
זו התרופה החמישית מן הסוג הזה שאושרה לשימוש טיפולי בארצות הברית החל משנת 2001. ה-FDA אישרה אותו בהתוויות של סכיזופרניה, מאניה חריפה ובמצבים מעורבים של הפרעה דו־קוטבית. בצורה הניתנת להזרקה אושר לטיפול באי שקט חריף אצל חולי סכיזופרניה המתאימים לטיפול בזיפרסידון.
התרופה נמצאת בשימוש גם מחוץ להתוויות הרשמיות (off-label) בהפרעות פסיכוטיות שאינן חלק מסכיזופרניה, בטיפול אחזקתי- מונע בסכיזופרניה ובהפרעה הדו־קוטבית, לפעמים במצבי דיכאון, חרדה והפרעה טורדנית-כפייתית, תוקפנות, שטיון, הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות, אוטיזם והפרעת דחק פוסט טראומטית.
כתרופה בדרך פומית זיפרסידון ניתן כמלח הידרוכלורידי. מספקים אותו בצורת קפסולות (כמוסות) של 20 ,40 ,60, ו-80 מ"ג. בהזרקה תוך-שרירית משתמשים במלח מסילט טריהידרט באבקה שעברה ליופיליזציה.
יש לו קרבה כימית מסוימת עם ריספרידון.
פרמקולוגיה > פרמקודינמיקה

זיפרסידון מתקשר אין ויטרו תוך זיקה (אפיניות) גבוהה אל הקולטנים הדופמינרגים D2 ו-D3, הקולטנים הסרוטונינרגים 5HT2A ,5HT1A, 5HT 2C, 5HT1D, וכן אל הקולטנים האדרנרגים α1. יש לו זיקה בינונית לקולטנים היסטמינרגים H1. זיפרסידון פועל כאגוניסט חלקי על 5HT1 וכאנטגוניסט על D2, 5HT1D ו- 5HT2A. יש לו גם פעולה של עיכוב השאיבה מחדש של הסרוטונין והנורדרנלין במרחב הסינפסטי.
להבדיל מתכשירים אנטיפסיכוטיים אחרים, אין לזיפרסידון זיקה משמעותית לקולטנים mACh (כולינרגים מוסקרינים) ולכן אין לו תופעות לוואי אנטיכולינרגיות.
פרמקולוגיה > פרמקוקינטקיה

זיפרסידון פועל בצורתו המקורית, בעוד שהמטבוליטים שלו אינם פעילים. החומר עובר מטבוליזציה בעיקר בכבד. חשוב לציין שהספיגה המיטבית של התרופה מושגת אם היא ניתנת ביחד עם אוכל. הזמינות הביולוגית אחרי מתן פומי הוא כ-60%, כשהתכשיר נבלע בצמוד לאוכל. אם הוא ניתן בצום הזמינות הביולוגית יורדת למחצית. אחרי מתן בהזרקה הזמינות הביולוגית היא 100%. אחרי מנה אחת המוזרקת תוך שרירית, משיגים שיא בריכוז בנסיוב תוך פחות מ-60 דקות אחרי ההזרקה. ריכוזים יציבים של התרופה בפלסמה מושגים תוך 1–3 ימים. זמן מחצית החיים בפלסמה הוא 7 שעות.
פרמקולוגיה > מטבוליזציה

זיפרסידון עובר מטבוליזציה על ידי אלדהיד אוקסידז בכבד. דרך מטבולית פחות משמעותית נוצרת בהשפעת הציטוכרום P450 3A4 ‏(CYP3A4). תרופות המחזקות (דוגמת קארבאמזפין) או מעכבות (דוגמת קטוקונזול) את CYP3A4 יכולים להפחית או, בהתאמה, להעלות את הרמות בדם של זיפרסידון.
פעילות

זיפרסידון נחשב לתכשיר אנטיפסיכוטי בעל "עוצמה בינונית" וזהו אחד מחסרונותיו. לא הוכחה ההשפעה המיטיבה לגבי תסמינים שליליים של סכיזופרניה .
מנגנון הפעולה האנטיפסיכוטית של התרופה קשור ככל הנראה לשילוב של הפעולה האנטגוניסטית על הקולטנים D2 במסלולים המזולימבים ועל הקולטנים 5HT2A בקליפת המוח המצחית. ההשפעה הטיפולית על התסמינים ה"חיוביים" של סכיזופרניה הוסברה על ידי האנטגוניזם ברמת הקולטנים D2, בעוד שההקלה המשוערת בתסמינים שליליים יוחסה לאנטגוניזם ברמת קולטני 5HT2A.
תופעות לוואי

לזיפרסידון יתרון לעומת תרופות אנטיפסיכוטיות אטיפיות אחרות כמו אולנזפין, קלוזאפין או ריספרידון בכך שמהווה סיכון נמוך לעלייה במשקל.
יש לו אפקט תלוי-מינון של התארכות קלה עד בינונית באינטרוול QT שבתרשים האלקטרוקרדיוגרם. אצל מטופלים הסובלים מדופק לב מואט, הפרעות קצב הלב ומחלות לב מסוימות נדרש ניטור אלקטרוקרדיוגרפי. במקרים בהם האינטרבל QT מתארך בצורה ניכרת נשקלת הפסקת הטיפול.
תופעות לוואי שכיחות יכולות להיות אקתיזיה, ישנוניות, בחילה, עצירות, הפרעות מסוימות במערכת העיכול, לפעמים - לחץ דם נמוך תנוחתי בקימה פתאומית משכיבה לעמידה, עליה ברמת הסוכר בדם.
ההפרעות בתפקוד המיני כמו דיספונקציה של הזקפה או פריאפיזם הן נדירות.
קיימת אפשרות, בהסתברות נמוכה יותר מאשר אצל התרופות האנטיפסיכוטיות הטיפוסיות, לדיסקינזיה מאוחרת.
התוויות

זיפרסידון משמש במתן פומי בעיקר בטיפול בסכיזופרניה ובאפיזודות מניות והפרעה דו-קוטבית. ההזרקה התוך-שרירית נדרשת לפעמים כדי להשיג שליטה מהירה על מצבי אי שקט פסיכוטי בסכיזופרניה.
התרופה נוסתה בין היתר בהפרעת דחק פוסט טראומטית.
התוויות-נגד

מומלץ לא להשתמש בזיפרסידון במקרים של הארכה באינטרוול QT ברישום האלקטרוקרדיוגרם. במהלך הטיפול מומלץ לערוך בדיקות אלקטרוקרדיוגרם, אם כי בדיקה זו איננה תנאי הכרחי להתחלת הטיפול. בהתארכות של האינטרוול QT מעבר ל-500ms יש להפסיק את מתן התרופה.
מומלץ להימנע מלהשתמש במקביל לזיפרסידון, בתרופות נוספות העלולות להאריך את האינטרוול QT, כמו תרופות אנטיאריתמיות מן הקבוצה IA ו-III, ב-תיורידזין, גטיפלוקסצין, מוקסיפלוקסצין, מפלוקין והלופנטרין. כמו כן יש להיזהר ממתן התרופה במקרים של ירידה ברמת האשלגן והמגנזיום בדם. התוויות נגד אחרות הן אוטם שריר הלב, אי ספיקת לב והפרעות קצב הלב, כולל ברדיקרדיה. בקשישים הסובלים משיטיון פחות מומלץ טיפול בזיפרסידון בגלל סיכון של עלייה בתמותה.
היסטוריה

זיפרסידון סונתז לראשונה בשנת 1987 במעבדות המחקר המרכזיות של חברת פייזר בגרוטון, קונטיקט. ממציאיו היו פרנק רוברט בוש (Busch) (2018-1956) ושותפיו: רדן וורת' גרובין, הרי ראלף הווארד הבן וקייל רוברט לימן.
השלב הראשון בניסויים התחיל ב-1995. השם המסחרי הראשון של התרופה היה Zeldox. בשנת 1998 התכשיר אושר לשימוש בשוודיה. אחרי ש-FDA העלתה חששות לגבי תסמונת התארכות האינטרוול QT, נערכו ניסויים קליניים נוספים שתוצאותיהם נבחנו על ידי FDA. לבסוף התרופה אושרה על ידי FDA ב-5 בפברואר 2001.
הערות שוליים

↑  אתר Drug bank
↑  Drug bank
↑   פרנק רוברט בוש - דברי הספד
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
טיפול להפחתת אנדרוגן

טיפול להפחתת אנדרוגן (באנגלית: Androgen deprivation therapy או ADT) הוא טיפול הורמונלי, שנועד לנטרל את הטסטוסטרון בגברים על ידי שימוש במספר שיטות. טיפול להפחתת אנדרוגן משמש לטיפול בחולי סרטן הפרוסטטה ועברייני מין המתקשים לשמור על יצרם המיני.
מנגנון ביוכימי

טיפול להפחתת אנדרוגן מבוסס על מניעת ההורמון די-הידרו-טסטוסטרון המיוצר באשכים מלהגיע לתאים הסרטניים ובכך לעודד אותם לגדול, השיטות להשגת מטרות אלו הם:
כריתת אשכים (Orchiectomy) - רוב האנדרוגן מיוצר באשכים לכן הסרה כירורגית של האשכים מורידה את רוב האנדרוגן בדם.
חוסמי אנדרוגן רצפטור - כימיקלים אנלוגיים לטסטוסטרון ונגזרותיו הנקשרים לקולטן "אנדרוגן רצפטור" ובכך מונעים את קישורו הטסטוסטרון לקולטן ואת הפעלת הקולטן.
חוסמי ייצור אנדרוגן בבלוטת יותרת הכליה - חסימת מסלול יצור חלופי של אנדרוגן בבלוטת האדרנל בנוסף ליצור אנדרוגן באשכים.
חסימת יצור הורמונים משחררי גונדוטרופינים (GnRH או LHRH) כגון LH מן ההיפותלמוס.
לרוב תאי הסרטן מאבדים את רגישותם לטיפול ההורמונאלי לאחר מספר שנים.
תופעות הטיפול

הטיפול מנטרל את השפעת ההורמון הגברי – טסטוסטרון. תופעות נטרול ההורמון כוללות:
הפרעה בזקפה והקטנת איברי המין.
אובדן מסת שריר.
שינוי בדפוסי השיעור - ירידה בשיעור הפנים ובגוף.
גידול שד גברי (Gynecomastia).
הצטברות שומן באזור האגן והירכיים.
עלייה בכולסטרול.
גלי חום.
השפעות פסיכולוגיות:
ירידה בחשק המיני - ליבידו.
עלייה ברגשנות ואמפתיה.
בנוסף לתופעות אלו הנגרמות מחוסר פעילות אנדרוגן, חלק מן התרופות גורמות תופעות לוואי באופן ישיר כגון בעיות כבד, ופריחה בעור.
טיפול בעברייני מין

סירוס כימי הוא טיפול להפחתת עוצמת הליבידו של אנסים ועברייני מין אחרים. נמצא שעברייני מין נוטים לחזור על מעשיהם לאחר שחרורם מן הכלא, לכן סירוס כימי נתפס כשיטה המאפשרת את שחרור העבריין תוך כדי שמירה על החברה ממנו. לרוב טיפול בעברייני מין נעשה על ידי הזרקת נגזרת סינתטית של ההורמון הנקבי פרוגסטרון - Depo-Provera (מכיל Medroxyprogesterone acetate). לטיפול זה השפעה דומה לטיפול להפחתת אנדרוגן בכל הנוגע לירידה בחשק המיני, אך הוא מלווה בתופעות לוואי חמורות. בישראל מטופלים עברני מין בשיקום על ידי הפחתת אנדרוגן בעזרת מעכבי GnRH.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שחור (כישוף)

שְחוּר הוא תחום רחב של פרקטיקות כישוף ערבי-אפריקני, שמקורן בארצות צפון אפריקה. השחור נחשב לחלק מתחום הכישוף השָחוֹר. נשים בצפון אפריקה שעסקו והתמחו בכישוף נקראו סחרה.
סוגי שחור > תקאף

אחת מהשיטות לביצוע השחור קרויה תקאף, שפירושו בערבית הוא: סגירה, נעילה, עצירה.
התקאף הוא פולחן נפוץ בעולם המוסלמי בכלל ובצפון אפריקה בפרט, וידוע גם בחלקים שונים בעולם. מקומו בחיי האוכלוסייה המוסלמית והיהודית מרכזי ביותר. מנהג זה קיים עד היום, אף על פי שניכרים בו סימני נסיגה מאז התפשטות התרבות האירופאית בצפון אפריקה.
קיים קושי לעמוד על ראשיתו של מנהג נפוץ זה בין היהודים והמוסלמים שבצפון אפריקה וכן לא קל להחליט איזו קבוצה אתנית השפיעה כאן על חברתה.
היהדות אמנם אסרה על שימוש בכשפים, אולם עצם האיסור מעיד על הכישוף כעל פרקטיקה קיימת. לפי התרגום הירושלמי על איסורי "דחתנין וכלה" ניתן לראות במקרא בספר דברים, פרק כ"ד, פסוק ו', אזכור לקיום מנהג התקאף (על פי פירושים שונים). לפי ז'ורז' קונטנו (צר'), בתקופת המקרא היה מנהג זה קיים אצל האשורים והבבלים.
ספרי המגיה הערביים נמנעים ממסירת נוסחאות של התקאף.
סוגי שחור > תקאף > סוגי תקאף

השימוש הנפוץ ביותר של התקאף מיועד לשמירת בתולי הנערה מכל פגע. אחריו בא ביטול כוח הגברא של האיש וכן הטלת עקרות על האישה (חלוקה האמורה לגבי יהודי מרוקו).
סוגים נוספים הם:
תקאף חלקי הנעשה לגבר. במקרה זה אין בכוחו של הבעל לקיים יחסי מין עם נשים שאינן אשתו.
תקאף הנעשה לאישה לגבי גברים אחרים שאינם בעלה.
תקאף שמטרתו לעצור את הוולדנות אצל אישה מרובת ילדים.
תקאף נגד חיות ויסודות הטבע.
תקאף הנעשה לילדות בצפון אפריקה היה חשוב מאוד, כי מטרתו הייתה להגן על בתוליהן עד החתונה, בחברה בה אי הוכחת בתולי הכלה היא אות קלון וביזיון למשפחתה. תושבי הרי האטלס המפוזרים בכפרים קטנים הקפידו על מנהג זה. בערים בהן האמנציפציה של הנשים התחילה מוקדם יותר, המשיכו לרוב "לחסן" את הבת שעבדה בבית החרושת על מנת להרחיקה מסכנות אפשריות.
קיום התקאף לפני החתונה מיועד בראש ובראשונה לשמור על בני הזוג מכל כישוף. בין היתר גם למנוע מבני הזוג קיום יחסים. סיבה נוספת לביצוע התקאף בבני הזוג באה לא מצד ההורים אלא מצד אויבים ובעלי נקמה.
סוגי שחור > תקאף > נוסחאות כלליות לביטול התקאף

כשמתגלה התקאף אצל אחד מבני הזוג וסבורים שמכירים את המבצע, הולכים אליו ההורים וכן רבנים ומנסים לבטל את רוע הגזירה באמצעות מתן מתנות ושכנוע. אם אין מצליחים למצוא את האחראי לתקאף, הולכים ל"כותב" כדי שיכתוב נוסחה מבטלת. עם זאת מכינים קטורת של דבק אמוני.
סוגי שחור > כישוף באמצעות תערובות שונות

שיטה נוספת לביצוע שחור נעשית דרך על ידי טקסים מסוימים העושים שימוש באלמנטים מגופו של האדם שעליו מעוניינים להטיל את הכישוף מהם מכינים תערובות שונות כאשר לכל סוג תערובת שימוש בביצוע כישוף אחר. נוסף על כך, משתמשים בחומרי כישוף, קללות ולחשים שונים המעוררים את הכוחות האחראיים על ביצוע הכישוף. סוגים שונים של שחור כוללים כישוף אהבה (כדי להשיג מישהו שאינו רוצה בכם או להחזיר מישהו שאהב אותכם. כדי לבצע כישוף מסוג זה יש להשיג משהו שמקורו בגוף של האדם שעליו רוצים לבצע כישוף אהבה), כישוף מוות (כישוף העושה שימוש בכוחות על טבעיים על מנת לגרום למוות של מישהו. קיימות סכנות חמורות ביותר כשמבקשים לבצע כישוף מוות), כישוף וודו, כישוף כדי לפגוע במישהו.
הטכניקות לביצוע הכישוף הן מגוונות וכוללות סוגים של כישוף דם (קיימים סוגים שונים של כישופי דם ביניהם כישוף העושה שימוש בדם של האדם שמבצע את הכישוף או דם של אדם אחר. בין היתר, כישוף שנוגע לעניינים של דם כמו כישוף נקמת דם. בדרך כלל מדובר על כשפים הכוללים הכנת שיקויים שאחד המרכיבים שלהם הוא דם), כישוף זרע (כישוף באמצעות זרע של אדם אותו רוצים לכשף), כישוף שיער (כישוף באמצעות קווצת שיער של אדם אותו רוצים לכשף), כישופי נרות ועוד.
התרת כישוף שחור- בחור

"התרופה" לכישופי השחור היא קבוצת כישופים אחרת הנקראת בחור. הבחור זהו טקס טיהור שתפקידו שמירה והגנה. הבחור מכיל טקסי טהרה שונים של אדם או בית ובהם נעשה שימוש בחומרים ומינרלים כגון: שרף, סיב. אותם חומרים נועדים לטיהור כאשר החומר המרכזי המשמש בטקס זה מכונה "בחור" (פירוש מערבית- קטורת 7 המינים). הטקס מתבצע באמצעות כד חרס או כלי בתוכו יש גחלים, כאשר תערובת הקטורת נזרקת פנימה ומפיצה ריח טוב.
בעדות הצפון אפריקאיות טקס זה מוכר והשתרש גם ביוצאי צפון אפריקה היהודים והנוצרים, הבדואים בסיני וכן בתימן.
השחור בתרבות

בשנת 1994 יצא בישראל סרט הקולנוע "שחור", שעלילתו נסובה סביב כישוף השחור. בסרטים "חתונה מאוחרת" ו"סוף העולם שמאלה" סצנה של ביצוע שחור.
בסדרת האינטרנט "המסע המופלא של איציק והייזנברג", בפרק השני בעונה השנייה,עושים על הדמות הראשית שחור, שכתוצאה מכך מכניס את אותה דמות לפאניקה
ראו גם

כישוף באפריקה
הערות שוליים

↑  יששכר בן-עמי, יהדות מרוקו, הוצאת ראובן מס, 1976
↑  מרכז המיסטיקה
↑  המידעון
↑  פורטל הקשר הישראלי
קטורת