stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקרופט (עוזר וירטואלי)
תוכנה > ניתוח כוונות

מייקרופט משתמשת במנתח כוונות בשם Adapt כדי להמיר שפה טבעית למבני נתונים הניתנים לקריאה במכונה. Adapt מבצעת ניתוח כוונות על ידי התאמת מילות מפתח ספציפיות בתוך אמירה. המערכת משתמשת גם ב-Padatious שמשתמש בהסקה מבוססת דוגמאות כדי לקבוע את כוונת הדובר.
תוכנה > Text to speech

עבור סינתזת דיבור מייקרופט משתמשת ב-Mimic, המבוססת על מערכת סינתזת הדיבור של Festival Lite.
תוכנה > עיצוב מודולרי ויכולת פעולה הדדית

מייקרופט תוכננה להיות מודולרית, כך שמשתמשים יכולים לשנות את הרכיבים שלה.
חומרה

פרויקט Mycroft גם מפתח רמקולים חכמים עליו פועלת התוכנה שלו. גם פיתוח החומרה הוא "קוד פתוח", שפורסמה תחת רישיון החומרה הפתוח של CERN.
פרויקט החומרה הראשון שלה היה Mark I, המכוון בעיקר למפתחים. הפקתו מומנה חלקית באמצעות קמפיין קיקסטארטר, שהסתיים בהצלחה. יחידות החלו להשלח באפריל 2016.
פרויקט החומרה האחרון שלו הוא Mark II, המיועד לשימוש כללי, לא רק למפתחים. בניגוד ל-Mark I, ה-Mark II מצויד במסך, המסוגל להעביר מידע הן מבחינה ויזואלית והן מבחינה אקוסטית. כמו ב-Mark I, ההפקה של ה-Mark II מומנה חלקית באמצעות קמפיין קיקסטארטר, שהסתיים בפברואר 2018, והגיע לכמעט פי 8 מהיעד המקורי שלו.
שותפויות

מייקרופט ביצעה מספר שיתופי פעולה מסחריים. במאי 2018, החברה שיתפה פעולה עם WorkAround, הנותן הזדמנויות עבודה לפליטים, כדי לבצע הכשרת למידת מכונה לחסרי ידע. באוקטובר 2018, מייקרופט שיתפה פעולה עם חברת מעקב וחיזוי מחלות, SickWeather, כדי לזהות את תדירות השיעולים בתחבורה הציבורית, במימון עיריית קנזס סיטי, מיזורי.
ראו גם

אמזון אלקסה
קורטנה
Google Assistant
סירי
הערות שוליים

↑  Bhartiya, Swapnil (25 בדצמבר 2015). "2015's most exciting Linux devices". CIO magazine. ארכיון מ-26 ביוני 2018. נבדק ב-17 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hunckler, Matt (25 ביולי 2017). "5 Growing Artificial Intelligence Startups You Need to Know About". Inc.com. נבדק ב-6 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hunckler, Matt (15 במאי 2017). "This Open-Source AI Voice Assistant Is Challenging Siri and Alexa for Market Superiority". Forbes. ארכיון מ-13 באוקטובר 2017. נבדק ב-6 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Why Name it Mycroft?". 14 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Harrington, Rebecca (1 בינואר 2016). "Customize An Open-Source HAL For Your Home". Popular Science. ארכיון מ-27 ביוני 2018. נבדק ב-17 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bhartiya, Swapnil (17 בינואר 2016). "Mycroft: Linux's Own AI". Linux.com. נבדק ב-19 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mycroft AI (2018-05-24), Mycroft StartEngine Equity Offering, נבדק ב-2018-07-08
↑  "Alexa can you find me a better assistant? | Techweek". Techweek (באנגלית אמריקאית). 2017-09-11. אורכב מ-המקור ב-2018-07-09. נבדק ב-2018-07-08.
↑  "Mycroft AI". StartEngine. נבדק ב-2018-07-08.
↑  "Precise Wake Word Engine". GitHub. 30 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Smith, Katie. "Developing an Open Source Voice Assistant: Interview with Mycroft AI's Steve Penrod". All About Circuits. נבדק ב-24 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gold, Jon (7 בינואר 2016). "Raspberry Pi-based home AI project open-sources key components". Network World. ארכיון מ-19 במאי 2018. נבדק ב-17 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Github: Mycroft Mark I hardware". GitHub. נבדק ב-18 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Adair, Kris (4 באפריל 2016). "Making a Mycroft & First Shipment". Mycroft blog. ארכיון מ-27 ביוני 2018. נבדק ב-18 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Montgomery, Joshua (25 בינואר 2018). "Mycroft Mark II: The Open Voice Assistant". Kickstarter. ארכיון מ-19 במרץ 2018. נבדק ב-18 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Using Precise to Help Refugees - Mycroft Partners with WorkAround". 14 במאי 2018. נבדק ב-24 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bezner, Elyssa (18 באוקטובר 2018). "Collaboration in the air: Cough detection sensors combine Sickweather, Mycroft tech". StartlandNews. נבדק ב-24 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| עוזרים וירטואליים |
| --- | --- | --- |
| פעילים | אליסה • אמזון אלכסה • Bixby • ווטסון • סירי • מייקרופט • Voice Mate • ‏AliGenie • ‏Braina • ‏Celia • ‏Clova • ‏Maluuba (אנ') • ‏Xiaoice (אנ') |  |
| הופסקו | BlackBerry Assistant‏ • מיקרוסופט קורטנה • Google Now‏ • M‏ • Microsoft Agent‏ • Microsoft Bob‏ • Microsoft Voice Command‏ • Ms. Dewey‏ • Mya‏ • Mycroft‏ • Office Assistant (קליפי) • S Voice‏ • Speaktoit Assistant‏ • Tafiti‏ • Vlingo |  |
מצת חלמיש

מצתי חלמיש
אקדח עם מצת חלמיש
מצת חלמיש (באנגלית: Flintlock) הוא מנגנון להצתת התחמיש ברובים או אקדחים נטעני לוע. השימוש בו נפוץ מאז המצאתו בתחילת המאה ה-17 ועד החלפתו במנגנוני הצתה מתקדמים יותר במחצית המאה ה-19. מצת החלמיש השפיע רבות על הטכנולוגיה הצבאית ומבנה הצבאות באירופה, בעיקר בתקופה בה הותקן ברובי המוסקט. הוא החליף את מצת הפתיל.
מצת החלמיש היה בנוי מזרוע ברזל שאחזה בחתיכת אבן צור וניתנה לדריכה אחורנית. בבסיס הזרוע נמצא אגן קטן ובו מקום לאבק שרפה, שכוסה במכסה ברזל קטן בצורת האות 'L'. קדח קטן קישר בין אגן ההצתה לחלקו האחורי של הקנה, לשם נתחבו התחמיש ואחריו הכדור. לחיצה על ההדק שחררה את זרוע המצת, אבן הצור הכתה על משטח הברזל ויצרה ניצוץ שהצית את אבק השריפה באגן. הלהבה התפשטה דרך קדח הקישור והציתה את התחמיש שבקנה.
מצלמת אקסטרים

מצלמת אקסטרים עם מארז תת-מימי, 2016
מצלמת אקסטרים היא מצלמה דיגיטלית שמצלמת וידאו, אך איננה מצלמת וידאו רגילה. מצלמת האקסטרים מתאפיינת בממדים קטנים, משקל נמוך ועמידות גבוהה לנוזלים וזעזועים, בהשוואה לרוב מצלמות הווידאו. המצלמה מחוספסת ועמידה למים עד עומק מסוים. השימוש המרכזי במצלמת האקסטרים נעשה בתחומי ספורט כגון צלילה, סקי, גלישה, צניחה חופשית, רכיבה על אופניים, נהיגה אתגרית וספורט אתגרי אחר כגון קפיצת בסיס וטיסה בחליפת כנפיים, שבהם מאפשרת המצלמה לתעד מהלכים, ביצועים ודקות פעילות רבות. המצלמה משווקת עם אביזרים כגון תושבות לקסדה או לכידון אופניים, ערכת צלילה, מסך LCD, שלט להפעלה מרחוק, ומותקנת בדרך כלל בצורה כזו שהיא יכולה לצלם מנקודת המבט של הצלם. המצלמה דורשת אינטראקציה מינימלית ברגע שהתחיל הצילום, ומאפשרת לכידת פעולה רציפה ללא צורך לתקשר עם המצלמה.
המצלמה מאפשרת צילומי וידאו וסטילס ברזולוציה גבוהה, כוללת אפשרויות של צילום ברצף וצילום עצמי, ומאפשרת להקליט וידאו בחדות גבוהה. נכון לשנת 2019, המצלמה יכולה להקליט וידאו 4K במהירות שישים מסגרות לשנייה (fps), לצד הקלטת וידאו בהילוך איטי במהירות 120 או 240 fps.
ראו גם

GoPro
מקסים סראף

מקסים סראף (ברוסית: Максим Сарраф ; נולד ב-15 במרץ 2005 במוסקבה שברוסיה) הוא כדורגלן סורי-רוסי המשחק בעמדת השוער במחלקת הנוער של צסק"א מוסקבה ובנבחרת סוריה.
קריירת מועדונים

סראף משחק במחלקת הנוער של צסק"א מוסקבה.
קריירה בינלאומית

סראף נכלל בסגל נבחרת סוריה לטורניר גביע אסיה 2023, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון.
הערות שוליים

↑  قائمة نسور قاسيون لنهائيات كأس آسيا - قطر 2023 בחשבון האינסטגרם הרשמי של התאחדות הכדורגל הסורית, 31 בדצמבר 2023 (בערבית)
| נבחרת סוריה – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 עאלמה •  2 אוסו •  3 עג'אן •  4 אל-עם •  5 מידאני •  6 ג'ניאת •  7 ח'ריבין •  8 חמישה •  9 דאלי •  10 אל-חלאק •   11 סבאג •  12 רמדאן • 13 כרומא •  14 ענז • 15 כורדגלי • 16 אברהם • 17 יוסף • 18 אליאס • 19 אל-ח'ולי • 20 יעקוב • 21 חסאר • 22 מדניה • 23 מוסא • 24 ואיס • 25 אל-אסווד • 26 סראף • מאמן: קופר |  1 עאלמה •  2 אוסו •  3 עג'אן •  4 אל-עם •  5 מידאני •  6 ג'ניאת •  7 ח'ריבין •  8 חמישה •  9 דאלי •  10 אל-חלאק •   11 סבאג •  12 רמדאן • 13 כרומא •  14 ענז • 15 כורדגלי • 16 אברהם • 17 יוסף • 18 אליאס • 19 אל-ח'ולי • 20 יעקוב • 21 חסאר • 22 מדניה • 23 מוסא • 24 ואיס • 25 אל-אסווד • 26 סראף • מאמן: קופר | סוריה |
מסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה

| --- | --- |

סמן מסלול ההליכה
 מידע כללי
 סוג:  מסלול הליכה 
 על שם:  הנסיכה דיאנה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 קואורדינטות:  51°30′18″N 0°09′34″W﻿ / ﻿51.505°N 0.1594°W﻿ / 51.505; -0.1594
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטימסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטימסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה
 
מסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה (באנגלית: Diana, Princess of Wales Memorial Walk) הוא מסלול הליכה מעגלי שאורכו 11 ק"מ הממוקם במרכז לונדון והמוקדש לדיאנה, הנסיכה מוויילס. המסלול מקשר בין גני קנזינגטון, פארק גרין, הייד פארק ופארק סנט ג'יימס ומקשר בין חמישה אתרים הקשורים לחייה של הנסיכה דיאנה: ארמון קנזינגטון, בית ספנסר, ארמון בקינגהאם, ארמון סנט ג'יימס ובית קלרנס.
מסלול ההליכה הוקם בעלות של 1.3 מיליון ליש"ט.
ראו גם

המזרקה לזכר הנסיכה דיאנה
גן המשחקים על שם הנסיכה דיאנה
מליסה בלוט

מליסה לואיז בלוט המלין (באנגלית: Melissa Louise Belote-Hamlin; נולדה ב-16 באוקטובר 1956) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב, אלופת עולם ושיאנית עולם שהתמחתה בסגנון גב.
ביוגרפיה

בלוט נולדה בוושינגטון די. סי.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

במבחנים האמריקאים למשחקים האולימפיים שנערכו בשיקגו, אילינוי בתחילת אוגוסט 1972 הפתיעה בלוט במשחה ל-200 מטר גב את שיאנית העולם סוזי הטווד כשקבעה שיא עולם חדש של 2:20.64 דקות.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה בלוט ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 1:05.78 דקות, לפני אנדריאה גיארמטי מהונגריה (1:06.26 דקות) ובת ארצה הטווד (1:06.34 דקות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:06.08 דקות, במשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 2:19.19 דקות, לפני הטווד (2:20.38 דקות) ודונה-מארי גור מקנדה (2:23.22 דקות) בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 2:20.58 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 4:20.75 דקות, לפני מזרח גרמניה (4:24.91 דקות) ומערב גרמניה (4:26.46 דקות).
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 זכתה בלוט במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:20.52 דקות, לפני אניט בריגיטה מהולנד (2:22.15 דקות) וגיארמטי (2:22.48 דקות) ובשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.11 דקות, אחרי אולריקה ריכטר ממזרח גרמניה (1:05.42 דקות) ולפני ונדי קוק מקנדה (1:06.27 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:25.80 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 4:16.84 דקות ולפני מערב גרמניה (4:26.57 דקות).
במסגרת תחרויות השחייה של כינוס הפועל שנערכו בבריכת השחייה בת גלים בחיפה בתחילת מאי 1975 זכתה בלוט במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.2 דקות.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה בלוט במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:17.27 דקות.
בלוט פרשה משחייה תחרותית בשנת 1979.
תארים והישגים

בלוט קבעה 4 שיאי עולם חדשים, 3 שיאי עולם במשחה ל-200 מטר גב ושיא עולם אחד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
בלוט זכתה ב-6 תוארי אליפות ארצות הברית בשחיה וקבעה 9 שיאי ארצות הברית בשחייה.
בשנת 1983 זכתה בלוט להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב
הערות שוליים

↑  Melissa Belote Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com, web.archive.org, ‏2020-04-17
↑  סיום מרשים ב"בת גלים", דבר, 5 במאי 1975
מסלול הדמעות

גירושי האוכלוסייה האינדיאנית בארצות הברית בשנים 1830 עד 1838. אוקלהומה מוצגת בצבע ירוק בהיר-צהבהב.

מסלול הדמעות (באנגלית: The Trail of Tears) הוא כינוי לסדרת גירושים של אוכלוסייה אינדיאנית בארצות הברית, מהאזורים שבהם ישבו במשך דורות בדרום-מזרח ארצות הברית, אל טריטוריות ממערב לנהר המיסיסיפי שכונו הטריטוריה האינדיאנית (Indian Territory). הגירושים בוצעו על ידי הממשל האמריקני לאחר שהועבר חוק גירוש האינדיאנים (אנ'). בדרך לשמורה החדשה סבלה האוכלוסייה שגורשה ממחלות ומרעב, ורבים מתו לפני שהגיעו לטריטוריה האינדיאנית. האוכלוסייה שגורשה כללה אנשים מהעמים האינדיאנים צ'רוקי, מוסקוגי, סמינול, צ'יקאסו וצ'וקטו, וכן העבדים האפריקנים של המגורשים שנאלצו לצעוד ליעדם בליווי מיליציות אמריקניות.
הגירוש האחרון באזור שממזרח למיסיסיפי היה של עם הצ'רוקי ב-1838, בעקבות גילוי זהב בג'ורג'יה ב-1828 שהוביל לבהלה לזהב שם. כ-2,000 עד 8,000 מתוך 16,543 בני צ'ירוקי שגורשו, נספו בדרך לטריטוריה האינדיאנית.
הערות שוליים

↑  Inskeep, Steve (2015). Jacksonland: President Jackson, Cherokee Chief John Ross, and a Great American Land Grab. New York: Penguin Press. pp. 332–333. ISBN 978-1-59420-556-9.
↑  Thornton, Russell (1991). "The Demography of the Trail of Tears Period: A New Estimate of Cherokee Population Losses".  In William L. Anderson (ed.). Cherokee Removal: Before and After. pp. 75–93.
↑  Curtis, Nancy C. (1996). Black Heritage Sites. United States: ALA Editions. p. 543. ISBN 0-8389-0643-5.
↑  Prucha, Francis Paul (1995-01-01). The Great Father: The United States Government and the American Indians. U of Nebraska Press. pp. 241 note 58. ISBN 0803287348.
↑  Ehle, John (2011-06-08). Trail of Tears: The Rise and Fall of the Cherokee Nation. Knopf Doubleday Publishing Group. pp. 390–392. ISBN 9780307793836.
↑  Carter, Samuel (1976). Cherokee sunset: a nation betrayed : a narrative of travail and triumph, persecution and exile. Doubleday. p. 232. ISBN 9780385067355.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285055105171  GND: 4388404-0  LCCN: sh85023090  NARA: 10642331 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצר אוסמר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  63°09′S 62°24′W﻿ / ﻿63.15°S 62.4°W﻿ / -63.15; -62.4
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמצר אוסמר(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמצר אוסמר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמצר אוסמר(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמצר אוסמר
 
מפת האי סמית'. מצר אוסמר מצוי 
 באמצע הקצה התחתון של הרביע האמצעי בשורה התחתונה של רביעי המפה.
מצר אוסמר (באנגלית: Osmar Strait; בבולגרית: проток Осмар) הוא מצר ים, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
רוחבו של המצר 27 קילומטרים.
המצר מפריד בין האי סמית' שמצפון מערב למצר לבין האי לואו.
היסטוריה > מיפוי המיצר

המצר מופה לראשונה על ידי בריטניה בשנת 2009, ובשנית על ידי משלחת חקר בולגרית, אשר מיפתה את חוף האי סמית', בשנת 2009 ובשנת 2017.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המצר ניתן לו ב-3 ביוני 2010.
המצר קרוי על שם הכפר אוסמר, שבצפון-מזרח בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי(בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
הצד הדרום מזרחי של האי סמית', מבט ממצר אוסמר
מסלול (תורת הגרפים)

מעגל (סוג של מסלול) מכוון. זה אינו מסלול פשוט, משום שהצמתים הכחולים מופיעים בו פעמיים.
בתורת הגרפים, מסלול הוא סדרה של קשתות בגרף, כך שראשה של כל קשת (פרט לאחרונה) נעוץ בזנבה של זו הבאה אחריה.
פורמלית, מסלול הוא סדרה  \!\,e_{1},e_{2},...,e_{k}  של קשתות כך שאם קשת בסדרה היא מהצורה  e_{\ell }=(v_{i_{\ell }},v_{j_{\ell }}), אז לכל  \ell \in \{1,...,k-1\} מתקיים  j_{\ell }=i_{\ell +1}.
ההגדרה תקפה לגרפים לא מכוונים ולגרפים מכוונים. קשת לא מכוונת מחברת שני צמתים וניתן לעבור בה מכל צומת למשנהו, ועל קש/ת מכוונת ניתן לעבור רק בכיוון אחד (מזנב הקשת לראש הקשת). מסלול בגרף מכוון (לא מכוון) נקרא מסלול מכוון (לא מכוון בהתאמה). לעיתים מניחים שקשת יכולה להיות לולאה - צומת הזנב הוא גם צומת הראש.
אורך של מסלול שווה למספר הקשתות במסלול. בגרף ממושקל משקל מסלול שווה לסכום משקלי הקשתות במסלול. מרחק בין שני קודקודים הוא מספר הקשתות במסלול הקצר ביותר ביניהם.
סוגי מסלולים

מסלול פשוט בצמתים, הוא מסלול שאינו עובר באף צומת יותר מפעם אחת. מסלול פשוט בקשתות הוא מסלול שאינו עובר באף קשת יותר מפעם אחת. סתם מסלול פשוט הוא בדרך כלל בצמתים.
מסלול מושרה, או נחש, הוא תת-גרף שמושרה על ידי מסלול פשוט בגרף.
מעגל בגרף, הוא מסלול לא-ריק שמתחיל ומסתיים באותו צומת.
מסלול אוילרי, הוא מסלול שעובר בכל הקשתות בגרף (מבלי לחזור על אף קשת פעמיים).
מסלול המילטוני, הוא מסלול שעובר בכל הצמתים בגרף (מבלי לחזור על אף צומת פעמיים).
| נושאים בתורת הגרפים |
| --- | --- | --- |
| הגדרות | צומת • קשת • דרגה • מסלול • מרחק |  |
| מבנים | גרף • גרף ממושקל • מעגל • גרף מקרי • היפרגרף • מולטיגרף • עץ • קומפלקס |  |
| בניות וטיפוסים | גרף משלים • גרף קיילי • גרף שלם • גרף תחרות • עץ פורש • רשת זרימה • שידוך |  |
| תכונות | גרף n-צביע • גרף דו-צדדי • גרף מישורי • גרף מרחיב • גרף רגולרי • גרף קשיר • עץ בינומי • עץ פורש מינימלי |  |
הערות שוליים

↑  הערה לשונית טכנית: למרות הכינוי "מסלול מושרה", מה שמושרה הוא התת-גרף, לא המסלול (למעשה כל מסלול משרה תת-גרף, אך לא כל תת-גרף משרה מסלול). הכינוי החלופי "נחש" נטבע לראשונה בשנת 1958 על ידי William H. Kautz במסגרת הצגת בעיית נחש בקופסה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529530805171  LCCN: sh85098695
מצרים התיכונה

שארם
א-שייח'
שארם
א-שייח'
מפה של מצרים העליונה ומצרים התחתונה
מצרים התיכונה הוא חבל ארץ במצרים השייך למצרים העליונה. הוא משתרע באזור שבין מצרים התחתונה, שבעיקרו הוא אזור הדלתה של הנילוס, לבין מצרים העליונה. מבני סויף (بني سويف) בצפון מקו רוחב 31° 05' N ובמעלה זרם הנילוס דרומה כולל אזור אל-פיום, אסיוט, סוהאג ועד העיקול של הנילוס ליד קינא (قنا).
הכינוי "מצרים התיכונה" לחבל ארץ זה נטבע במאה ה-19 על ידי הארכאולוגים, אשר הרגישו בצורך לייחד שם נפרד לחבל ארץ זה המתחיל מדרום לקהיר. במצרים העתיקה החלוקה הייתה לשני אזורים: מצרים העליונה ומצרים התחתונה.
מבחינה גאוגרפית נדחק אפיק הנילוס באזור זה לעבר השוליים המזרחיים של עמק הנילוס. כתוצאה מכך השטח המעובד על יד האיכרים נמצא ברובו במערבו של הנהר.
ראו גם

מצרים העליונה
מצרים התחתונה
מלחמת הרומנטיקנים

מלחמת הרומנטיקנים (באנגלית: War of the Romantics) הוא מונח שמשמש היסטוריונים למוזיקה, כדי לתאר את הפילוג בקרב מוזיקאים בולטים במחצית השנייה של המאה ה-19. המבנה המוזיקלי, ההרמוניה הכרומטית (אנ') והמוזיקה התוכניתית לעומת המוזיקה האבסולוטית, היו תחומי המחלוקת העיקריים. הצדדים היריבים התגבשו בשנות ה-50 של המאה ה-19. החברים הבולטים בחוג השמרני היו יוהנס ברהמס, יוזף יואכים, קלרה שומאן ותלמידי קונסרבטוריון לייפציג שהוקם על ידי פליקס מנדלסון. בין מתנגדיהם הפרוגרסיביים הרדיקליים, שהגיעו בעיקר מויימאר, היו פרנץ ליסט, חברי האסכולה הגרמנית החדשה וריכרד וגנר. המחלוקת התרחשה בגרמניה ובמרכז אירופה. מוזיקאים מצרפת, איטליה ורוסיה היו מעורבים באופן שולי בלבד. מלחינים משני הצדדים הושפעו מבטהובן והעריצו אותו. השמרנים התייחסו ליצירתו כפסגת היצירה, ואילו הפרוגרסיביים ראו בה התחלה חדשה במוזיקה.
השמרנים

קלרה שומאן, יוזף יואכים ויוהנס ברהמס, היו חברי מפתח מוקדמים בקבוצת מוזיקאים שמרנית. גרעין תומכים זה שמר על מורשתו האמנותית של רוברט שומאן, בעלה של קלרה, שנפטר בשנת 1856.
רוברט שומאן, שהיה מבקר ועורך כתב העת המוזיקלי המשפיע נויה צייטשריפט פיר מוזיק, אותו ייסד בשנת 1834, מעולם לא היה מעריץ של ליסט. עם זאת, הוא קיים יחסי ידידות נלהבים ופוריים עם ליסט, עם רומנטיקנים רדיקליים אחרים וכן עם שמרנים מוזיקליים כמו מנדלסון ונילס גאדה. הוא שיבח את נגינת הפסנתר של ליסט בכתב העת וסקר לטובה את הופעותיו בלייפציג בשנת 1840. עם זאת, אחרי 1842, כאשר גל הערצה כלפי ליסט שטף את אירופה ("הליסטומניה"), גם הוא וגם קלרה האמינו שליסט התחיל להזות בעצמו.
בשנת 1845 מכר שומאן את נויה צייטשריפט לפרנץ ברנדל, וכתב העת הפך למקור של תמיכה נלהבת בליסט ובאסכולה שלו. מאידך, כתב העת החל להתעניין פחות ביצירות של מנדלסון ומלחינים שמרנים אחרים. התפנית בקו העריכתי של כתב העת הובילה להידרדרות ביחסים בין שומאן וליסט, עד שב-1848 ניתק הקשר ביניהם. ליסט נשאר בתחילה לבבי ולעיתים נדיב ברמה המקצועית כלפי השומאנים, אך הם נעשו עוינים כלפיו בגלוי. קלרה שומאן הייתה שמרנית יותר מבעלה, והיא תפסה את השינוי בקו של כתב העת כפגיעה במורשתו.[דרוש מקור]
ברהמס הצעיר ויואכים, שהיו קרובים לרוברט וקלארה שומאן, הצטרפו לבני הזוג שומאן בהתנגדותם לליסט ולאסכולה הגרמנית החדשה. בגיל 17 היה יואכים לפרופסור לכינור בקונסרבטוריון לייפציג, שם הוא קשר קשרים הדוקים עם מנדלסון, עם בני הזוג שומאן ועם פרדיננד דויד. שנתיים לאחר מכן, הוא הפך למנהל הקונצרטים של תזמורת החצר של ויימר בניהולו של ליסט. שלוש שנותיו בוויימר הותירו בו רשמים לא טובים מהניצוח והקומפוזיציה של ליסט. דעתו על המוזיקה של ליסט ושל שאר האסכולה הגרמנית החדשה, קיבלה חיזוק מהתכתבותו עם ברהמס וקלרה.
החוויה האישית של ברהמס עם ליסט הוגבלה לביקור בודד בוויימר בשנת 1853, כאשר הוא הציג כמה מיצירותיו בפני קבוצה שכללה את ליסט, פטר קורנליוס ויואכים רף. לאחר שליסט ניגן כמה מיצירותיו של ברהמס, הוא ביצע את סונטת הפסנתר בבי מינור של עצמו. ברהמס לא התרשם, לא מהמוזיקה של ליסט ולא מהמוזיקה של רוב שאר האסכולה הגרמנית החדשה. יוצא הדופן היה ריכרד וגנר, אותה הוא העריך באופן פרטי אף שלא ניסה להגן עליה באופן ציבורי. לא פעם אמר לחבריו, "אני הטוב שבוגנריאנים".[דרוש מקור] גם יואכים כיבד את המוזיקה של וגנר; עם זאת, שניהם גם הסכימו שכתביו של וגנר הם מסוכנים.
המבקר אדוארד הנסליק היה בעל השפעה ומקובל על חוג השמרנים, שכן השקפתו לפיה המוזיקה היא "צורה נעה בצליל" תאמה להשקפתם. אישים נוספים, כגון היו היינריך פון הרצגנברג, פרידריך גרנשהיים, רוברט פוקס וקרל גולדמרק, נקשרו מפעם לפעם לחוג השמרנים.
ליסט, וגנר וחסידיהם

דמות המפתח בחוג המוזיקאים שהתפתח בוויימר ("האסכולה הגרמנית החדשה"), הייתה פרנץ ליסט. המלחין המוביל האחר של הקבוצה היה ריכרד וגנר. דמות בולטת נוספת היה המבקר ריכרד פוהל. הוא הובא על ידי ליסט לשמש כ"מבקר הבית" הלא רשמי של האסכולה, והוא שיבח את ליסט, ברליוז ווגנר בדפוס. הוא גם ביקר את טענתו שלאדוארד הנסליק שמוזיקה לא יכולה להיות פרוגרמטית. בין המצדדים בליסט ווגנר היו גם המלחינים פליקס דראז'קה, יוליוס ראובקה, קארל קלינדוורת, ויליאם מייסון ופיטר קורנליוס. המלחין והפסנתרן הנס פון בילוב תמך ליסט ובווגנר עד שאשתו, בתו של ליסט, קוזימה, עזבה אותו ונישאה לווגנר. לאחר מכן הוא העביר את נאמנותו לברהמס.
היו כמה ניסיונות, שבמרכזן עמד ליסט, ליצור ארגון מתמשך ורשמי שיתמוך בקבוצה. הנויה-ויימר-וירין היה ניסיון, שנמשך מספר שנים, ליצור ארגון כזה. ה-Tonkünstler-Versammlung (קונגרס אמני המוזיקה), שנפגש לראשונה בלייפציג ביוני 1859, היה ניסיון מוצלח יותר, והוא היה משמעותי בגיבוש האסכולה הגרמנית החדשה ולהקמתו בשנת 1861 של ה-Allgemeine Deutsche Musikverein (ADMV) (q.v.), ("האיחוד המוזיקלי הגרמני הכללי") קידם את תפיסתו של ליסט. אף על פי שהמלחין האוסטרי אנטון ברוקנר לא לקח חלק בוויכוח בין השמרנים לפרוגרסיבים, הסימפוניות שלו נתפסו כקרובות לפרוגרסיבים, בזכות ההרמוניה המתקדמת שלהם, התזמור המאסיבי והיקף הזמן המורחב. ההערצה שלו לווגנר – הוא לווגנר את הסימפוניה השלישית שלו וציטט בה מאופרות שלו – סייעה לביסוס הרושם הזה.