stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמון בקינגהאם
היסטוריה

בית בקינגהאם נבנה במקורו עבור ג'ון שפילד, הדוכס הראשון מבקינגהם ונורמנבי, בשנת 1703. בשנת 1762 נרכש המבנה על ידי המלך ג'ורג' השלישי, שהרחיב והגדיל אותו.
בשנת 1826 שכר המלך ג'ורג' הרביעי את שירותיו של ג'ון נאש על מנת שישפץ את המבנה ויהפכו לארמון. בשנת 1837 הפך הארמון לארמון העיקרי של בית המלוכה הבריטי, והתגוררה בו המלכה ויקטוריה.
המבנה העיקרי המוכר למתבוננים בארמון מבחוץ (החזית המזרחית של הארמון) נוסף לארמון לאחר נישואיה של המלכה ויקטוריה לנסיך אלברט. ב-1847 נוסף לארמון אגף חדש, שתכנן אדוארד בלור, שהשלים צורה של ריבוע, וכך נוצרה החצר הרבועה שבמרכז הארמון. בסיום שיפוץ זה היו בארמון 19 חדרי אירוח ממלכתיים, 52 חדרי שינה מלכותיים, 188 חדרי שינה למשרתים, 92 משרדים ו-78 חדרי אמבטיה. באותה עת הועברה מארבל ארץ', ששימשה עד אז ככניסה לארמון, למקומה הנוכחי בהייד פארק.
בחזית הארמון נערך שיפוץ נוסף בשנת 1912 בתקופת מלכותו של המלך ג'ורג' החמישי, ונבנתה האנדרטה למלכה ויקטוריה.
הארמון נפגע בתקופת הבליץ במלחמת העולם השנייה. משפחת המלוכה לא שהתה בארמון באותה עת.
ביתה של המונרכיה

ארמון בקינגהאם הפך למעונו הרשמי של בית המלוכה ב-1837, עם כניסתה לתפקיד של המלכה ויקטוריה. בעת שאולם האירוח היה רווי בעיטורי זהב וצבע, רוב הארמון היה פחות יוקרתי.
בעקבות נישואי המלכה ב-1840, ארגן מחדש בעלה הנסיך אלברט את כל נושא משק הבית, המשרדים והצוות.
ב-1847, התברר כי הארמון קטן מדי לצורכי החצר ולמשפחת המלוכה ולכן הוקם אגף חדש אשר תוכנן על ידי אדוארד בלור ונבנה על ידי תומאס קוביט. החזית המזרחית הגדולה הפונה לעבר המאל היא "החזית לציבור" בארמון בקינגהאם ומכילה את המרפסת בה מקבלת משפחת המלוכה את הקהל באירועים חשובים וטקסים צבאיים. אגף הנשפים וסדרת חדרי אירוח נבנו באותה תקופה, ותוכננו על ידי סיר ג'יימס פנת'ורן.
בטרם פטירתו של הנסיך אלברט, נהגה המלכה ויקטוריה לערוך אירועים מוזיקליים ונשפי ריקודים בארמון. פליקס מנדלסון-ברתולדי הופיע בארמון בשלושה אירועים שונים. יוהאן שטראוס (הבן) ותזמורתו הופיע בארמון בעת ביקורם באנגליה. הופעתו "אילס פולקה" של שטראוס בוצעה לראשונה בארמון ב-1849 לכבוד בתה של המלכה, הנסיכה אליס. בתקופת ויקטוריה, אירח הארמון אירועי נשף תחפושות לעיתים קרובות בנוסף לטקסים והאירועים הרגילים.
ב-1861 התאלמנה המלכה, פרשה מהחיים הציבוריים ועזבה את הארמון. המלכה עברה לטירת וינדזור, טירת בלמורל ובית אוסבורן. במשך שנים עשו שימוש בארמון לעיתים רחוקות, ואף זנחו אותו. לבסוף הציבור גרם למלכה לחזור ללונדון.
ביתה של המונרכיה > פנים

הארמון מכיל רצפה בשטח 77,000 מ"ר.
החדרים הראשיים של הארמון נמצאים בקומת הקרקע מאחורי חזית הגן המערבי בחלקו האחורי של הארמון. במרכז סדרת חדרי האירוח המקושטים נמצא חדר המוזיקה, בחזיתו קשת גדולה. בסמוך לחדר המוזיקה נמצאים חדרי האירוח הלבן והכחול. במסדרון ביניהם נמצאת גלריית התמונות באורך 50 מטר. בגלריה מספר ציורים של רמברנדט, אנתוני ואן דייק, פטר פאול רובנס ויאן ורמיר; חדרים אחרים המתחברים למסדרון הם חדר הכתר וחדר האירוח הירוק. חדר האירוח הירוק משמש בעיקר כחדר כניסה לחדר הכתר, והוא חלק מהנתיב הטקסי אל הכתר מחדר המשמר אשר נמצא בחלקו העליון של מדרגות המשמר. חדר המשמר מכיל פסל שיש לבן של המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט, בתלבושת רומית. חדרים רשמיים אלו משמשים בעיקר לאירוח רשמי וטקסים, ובקיץ נפתח גם לציבור.
קומה מתחת לדירות האירוח ישנה סדרה של חדרים פחות גדולים הידועים כחצי ממלכתיים. החדרים בכניסה מאולם השיש משמשים לבידור פחות רשמי, כמו מסיבות אחר הצהריים ומסיבות פרטיות. חלק מהחדרים מעוטרים בשמם של מבקרים ומקושטים לכבודם, כמו "חדר 1844", אשר קושט ב-1844 לכבוד ביקור הצאר הרוסי ניקולאי הראשון, ובצד השני של חדר הקשת, "חדר 1855". חדר הקשת ממוקם במרכז מערכת החדרים, אשר לאורכו עוברים אלפי מבקרים בכל שנה בדרכם למסיבות הגן של המלכה. המלכה עושה שימוש פרטי במערכת חדרים קטנה יותר באגף הצפוני.
בין 1847 ו-1850, כאשר בלור בנה את האגף המזרחי החדש, נלקחו שוב רהיטיו של ביתן ברייטון. כתוצאה מכך, רבים מהחדרים באגף החדש קיבלו אווירה אוריינטלית. חדרי האוכל הסינים הכחול והאדום עוצבו בעזרת חלקי הסעדה וארובה של ביתן ברייטון וחדר המוזיקה. קיר חדר האורחים הצהוב בעל טפט מהמאה ה-18, אשר סופק לסלון ברייטון ב-1817.
במרכז האגף נמצאת המרפסת המפורסמת, עם החדר המרכזי מאחורי דלתות הזכוכית. זהו סלון בסגנון סיני אשר שופר על ידי המלכה מרי, אשר עבדה עם המעצבים צ'ארלס אלום, אשר יצר עיצוב סיני בסוף שנות ה-20. דלתות הלכה של הסלון הועברו לברייטון ב-1873.
ראשי מדינות מבקרים כיום, שוהים בארמון במערכת חדרים הנקראת מערכת החדרים הבלגית, הממוקמת בקומת הקרקע בחזית הצפונית הצופה לגן. חדרים אלו, עם מסדרונות בעלי כיפה, עוצבו בתחילה עבור בן הדוד של הנסיך אלברט, ליאופולד הראשון, מלכם הראשון של הבלגים. אדוארד השמיני חי בחדרים אלו במהלך תקופת שלטונו הקצרה.
ביתה של המונרכיה > טקסי הארמון

במהלך תקופת מלוכה זו, טקסי הארמון עברו שינוי קיצוני, וכניסה לארמון אינה זכות מיוחדת של המעמד הגבוה בלבד.
רגיעה מתמשכת באשר לקוד הלבוש הרשמי של מדים ושמלות מאפיינת את המלוכה הנוכחית. בתקופות קודמות, הדברים היו אחרים לחלוטין. גברים נדרשו ללבוש מדים במאיים ונשים שמלות עם שובל וזרים על ראשן. לאחר מלחמת העולם הראשונה, המלכה מרי החליטה להתאים את קוד הלבוש לאופנה, על ידי קיצור אורכן של החצאיות מספר אינצ'ים מהקרקע. שינוי זה לא מצא חן בעיני המלך ג'ורג' החמישי, כך שחצאית המלכה נותרה פחות אופנתית עם מרווח קטן יותר מהקרקע. בעקבותיהם, ג'ורג' השישי והמלכה אליזבת אפשרו את קיצור החצאיות לשימוש יומי.
כיום, אין קוד לבוש רשמי. רוב הגברים המוזמנים לארמון בקינגהאם במהלך שעות היום, בוחרים ללבוש חליפות או מקטורן. ובשעות הערב, בהתאם לסוג האירוע, עניבה שחורה או לבנה.
עובדים בארמון

המלכה אליזבת השנייה התגוררה בארמון בקינגהאם בימות השבוע ויחד איתה התגורר גם בעלה הנסיך פיליפ עד מותו ב-2021. בארמון משרתים 450 עובדים, ומבקרים בו 50,000 מוזמנים מדי שנה וגם תיירים רבים.
בחזית הארמון מתבצע מדי יום בקיץ (מדי יומיים בחורף) טקס החלפת המשמר, שמאות תיירים באים לחזות בו.
החדרים הרשמיים של הארמון נפתחו לראשונה לתיירים בשנת 1992, במטרה לאסוף כספים על מנת לשקם את טירת וינדזור שניזוקה בשריפה.
יצירות אמנות רבות מוצגות ב"גלריית המלכה" שנבנתה במקום בו עמדה הקפלה המלכותית שנהרסה בבליץ - המתקפות האוויריות הגרמניות במלחמת העולם השנייה.
שביל הגישה לארמון, המוביל מכיכר טרפלגר תחת קשת האדמירליות ולאורך פארק סנט ג'יימס נקרא המאל.
בסמוך לארמון נמצאות האורוות המלכותיות, הפתוחות לציבור.
גלריה

חזית הצפון מזרחית של ארמון בקינגהאם
מבט על ארמון בקינגהאם מפארק סנט ג'יימס
ארמון בקינגהאם בסוף שדרת המאל
החזית הדרום מערבית של ארמון בקינגהאם
מזרקת ויקטוריה מחוץ לארמון
ארמון בקינגהאם בלילה
רחבת המשמר
תיירים מחוץ לארמון בקינגהאם
הגנים המלכותיים
האגם בגנים המלכותיים
הנסיך וויליאם ואשתו קתרין מברכים את ברק ומישל אובמה בחדר 1844
ארוחת גאלה בחדר הנשפים
הנסיכה אן מעניקה עיטור בחדר הכס
הערות שוליים

↑  Harris, de Bellaigue & Miller, p 33.
↑  Holland & Hannen and Cubitts - The Inception and Development of a Great Building Firm, published 1920
↑  Hedley, p 19
↑  Robinson, p 9.
↑  See reference on official British monarchy website
↑  Harris, de Bellaigue & Miller, p 93
↑  Hedley, pp 16 -17
↑  Advice given by HM's representatives
| הסיטי של וסטמינסטר |
| --- | --- | --- |
| שכונות | בייזווטר • בלגרביה • הוברן • הייד פארק • וסט אנד • ליסון גרוב • מיידה וייל (ונציה הקטנה) • מייפייר • מילבנק • מרילבון • נייטסברידג' • סוהו וצ'יינה טאון • סנט ג'ונס ווד • סנט ג'יימס • פדינגטון • פימליקו • פיצרוביה • קובנט גרדן • קווינז פארק |  |
| אתרים בעלי חשיבות | ארמון בקינגהאם • בית הגילדות של מידלסקס • בית הסעודות • בית קלרנס • הגלריה הלאומית • וייטהול • כיכר טרפלגר • מוזיאון טייט בריטניה • מנזר וסטמינסטר • רחבת משמר הסוסים • קתדרלת וסטמינסטר • מגרש הקריקט לורדס • בית ברלינגטון • טייברן |  |
| פארקים | גני קנזינגטון • הייד פארק • גרין פארק • פארק סנט ג'יימס • ריג'נטס פארק |  |
| אזורי בחירה | ריג'נטס פארק וקנזינגטון צפון • הסיטי של לונדון והסיטי של וסטמינסטר |  |
| ראו גם | אתרים נוספים בווסטמינסטר |  |
| ארמונות מלכותיים בבריטניה |
| --- | --- | --- |
| בשימוש כיום | ארמון בקינגהאם • ארמון הולירוד • ארמון וסטמינסטר • ארמון סנט ג'יימס • ארמון קנזינגטון • בית סאנדרינגהאם • בית קלרנס • הייגרואוב • טירת בלמורל • טירת הילסבורו • טירת וינדזור • פארק באגשוט • גטקום פארק |  |
| ארמונות היסטוריים | ארמון אלת'ם • ארמון בוליו • ארמון בומונט • ארמון בריידוול • ארמון דנפרמליין • ארמון וייטהול • ארמון לינלית'גו • ארמון נונסאץ' • ארמון פלסנטיה • ארמון סבוי • ארמון קיו • בית אוסבורן • בית המלכה • בית מרלבורו • המפטון קורט • טירת אדינבורו • טירת ביינארד • טירת בלוודיר • טירת מיי • טירת סטירלינג • מצודת לונדון • קינגס לאנגלי • הביתן המלכותי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294685405171  BIBSYS: 1602157051524  GND: 4214728-1  ISNI: 0000 0004 4658 2456  LCCN: sh85017434  LNB: 000133484  MusicBrainz: 49cdaf24-988a-4eb8-ae64-e885fb4baaf8  NARA: 10676527  NKC: olak2011619653  NLA: 49682811  ULAN: 500301709  VcBA: 494/41259  VIAF: 135411769   WorldCat (עם VIAF): 135411769 
הארמון ב-1837, לכיוון המארבל ארץ', אשר שימש ככניסה הרשמית למתחם הארמון. המארבל ארץ' הוזז ב-1847 כדי לפנות מקום להרחבת האגף המזרחי.
תרשים מבנה ארמון בקינגהאם. A: חדר אוכל; B: חדר אורחים כחול; C: חדר מוזיק; D: חדר אורחים לבן; E: ארון מלכותי; F: חדר הכתר; G: חדר אורחים ירוק; H: גלריה צולבת; I: חדר נשפים; J: גלריה מזרחית; K: חדר אורחים צהוב; L: חדר מרפסת מרכזי; M: חדר אוכל סיני; N: מסדרון ראשי; O: דירות פרטיות; P: אזורי שירות; Q: חדר המדרגות הגדול; R: קומת הקרקע – כניסת השגריר; S: הכניסה הגדולה. האזור המוגדר כקירות מוצללים מייצגים אגפים נמוכים בעלי חשיבות נמוכה. "הערה: לשרטוט זה אין קנה מידה אחיד והוא משמש לדוגמה בלבד".
המדשאה והחזית המערבית,  של ארמון בקינגהאם
אולם הנשפים הטקסי הוא החדר הגדול ביותר בארמון בקינגהאם. החדר נוסף לארמון על ידי המלכה ויקטוריה ומשמש לטקסי הענקת תארים ומסיבות. ציור זה צויר ב-1856. סכמת הפוליכרום הוחלפה על ידי עיטור לבן עם פרטי זהב וריפוד אדום. ציור של לואי האג, 1856
נוזל זרע

נוזל זרע אדם, מוגדל פי 1000 באמצעות מיקרוסקופ
נוזל זרע אדם בצלחת פטרי
נוזל זרע או זירמה הוא נוזל המיוצר במערכת הרבייה הזכרית של החולייתנים ותפקידו לשאת את תאי הזרע המיוצרים באשכים אל מחוץ לגוף הזכר כדי להפרות את ביציות הנקבה.
התהליך שבו נוזל זרע נפלט מהגוף קרוי שפיכה. הנוזל מופרש החוצה מגוף הזכר באמצעות איברי מין זכריים (לדוגמה, פין ביונקים).
במעבדה משתמשים בדגימה של נוזל זרע בין היתר בבדיקת זרע לאבחון רמת הפוריות.
אטימולוגיה

בסלנג מכונה נוזל הזרע שְׁפִּיךְ, מלשון שפיכה.
בלשון ההלכה היהודית מכונה נוזל הזרע "שכבת זרע", ואילו נוזל שנפלט בזמן שינה מכונה "קרי" (מלשון "מקרה").
הרכב נוזל הזרע

ב-1678 דיווח אנטוני ואן לוונהוק על קריסטלים שניתן להבחין בהם במיקרוסקופ לאחר מספר ימים מדגימה של נוזל זרע. ב-1888 במחקר של המדענים הגרמנים לדנבורג ואבל העניקו להם את השם ספרמין.
אצל בני האדם, נוזל הזרע מורכב ממספר מרכיבים נוספים מעבר לתאי הזרע. אנזים פרוטאוליטי ואנזימים אחרים, בנוסף לפרוקטוז, הם מרכיבים המאפשרים לתאי הזרע לשרוד מחוץ לגוף, וכן מספקים תווך שדרכו הם יכולים לנוע. בנוסף מכיל נוזל הזרע האנושי אמינים שונים בהם פוטרסין (Putrescine), ספרמין (Spermine), ספרמידין (spermidine) וקדוורין (cadaverine), המקנים לנוזל הזרע את ריחו וטעמו.
| בלוטת הפרשה | חלק משוער מהנוזל | תיאור |
| --- | --- | --- |
| אשכים | 2%-5% | בין 200 מיליון ל-500 מיליון תאי זרע, המיוצרים באשכים, משוחררים בכל שפיכה. אם גבר עבר הליך כירורגי של חסימת צינור הזרע, לא יימצאו כלל תאי זרע בנוזל הזרע בעת השפיכה. |
| שלפוחית הזרע | 65%-75% | חומצות אמינו, ציטראט, אנזימים, פלאוינים, פרוקטוז (2-5 מ"ג למ"ל זרע, מקור האנרגיה העיקרי של תאי זרע, הנשענים לחלוטין על סוכרים מפלסמת הזרע), פוספורילכולין, פרוסטגלנדינים (המעורבים בדיכוי תגובה חיסונית על ידי הנקבה כנגד פלישת הזרע הזר), חלבונים, ויטמין C. |
| בלוטת הערמונית | 25%-30% | חומצת פוספטאז, חומצה ציטרית, פיברינוליסין, אנטיגן ייחודי לערמונית (PSA), אנזימים פרוטאוליטיים, אבץ. |
| בלוטות קאופר | פחות מ-1% | גלקטוז, ריר (משמשים להגברת הניידות של תאי הזרע בנרתיק ובצוואר הרחם), נוזל טרום-שפיכה, חומצה סיאלית. |
הערות שוליים

↑  Uriel Bachrach, The early history of polyamine research, Plant physiology and biochemistry: PPB 48, 2010-07, עמ' 490–495 doi: 10.1016/j.plaphy.2010.02.003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531765405171  PLWABN: 9810687893505606  BNE: XX531273  BnF: cb12177014f (data)  GND: 4056167-7  LCCN: sh85119883  NDL: 00575486  NKC: ph482791 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוות קרוקולוקו

| --- | --- |

תניני יאור בוגרים בחוות קרוקולוקו. אורכו של הזכר הגדול הוא למעלה מ-5 מטר.
 סוג:  חוות תנינאים
 מיקום:  ישראל הערבה, ישראל
 תקופת הפעילות:  1994 (הקמה) 2006 (פתיחה) – הווה
 שטח:  80 דונם
 מייסדים:  עופר ואורית קובי
 מספר מינים:  כיום אחד – תנין היאור   בעתיד – אליגטור אמריקני
 מספר פרטים:  כ-2,000
 מדיניות מגע:  ניתן ללטף את התנינים הצעירים
 מנהל:  עופר ואורית קובי
 קואורדינטות:  30°48′51″N 35°14′33″E﻿ / ﻿30.81426111°N 35.2425°E﻿ / 30.81426111; 35.2425
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) חוות קרוקולוקו(למפת צפון הנגב רגילה) חוות קרוקולוקו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות קרוקולוקו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות קרוקולוקו
 
בריכת התנינים הצעירים בחוות קרוקולוקו
חוות קרוקולוקו היא חוות תנינים ישראלית בערבה המגדלת תניני יאור. החווה מגדלת תנינים הן לצרכים מסחריים והן לשימור והגנה על תנינים מסכנת הכחדה (גרעיני רבייה). היא משמשת גם כאטרקציה תיירותית ומציעה סיורים מודרכים בחווה. מקימי ומנהלי החווה הם עופר ואורית קובי.
שם החווה "קרוקולוקו" מגיע מחיבור המילים "קרוקו" (קיצור למילה קרוקודיל) ו–"לוקו" (פירוש המילה בספרדית: משוגע).
היסטוריה

תהליך הקמת החווה התחיל בשנת 1994 ולאחר 12 שנים נפתחה החווה בשנת 2006.
מטרת החווה הייתה להגן על תנינים מסכנת הכחדה, כחלק מתוכנית של החברה להגנת הטבע וכיום יש לה גם מטרות רווחיות ותיירותיות.
מטרתה העיקרית של החווה היא להחזיר את התנינים למספרם בעולם ולבטל את רצון בתי החרושת לעורות תנינים.
התנינים במקום הם תניני יאור. הראשונים שבהם יובאו מאפריקה: מדובר היה בתנינים שבמקום גידולם הטבעי, היוו סכנה לאדם ואינם רצויים, כך שבמקום להרוג אותם, תפסו אותם והביאו אותם לגני חיות וחוות גידול, ביניהן קרוקולוקו.
ב-2023 הועברו 15 תניני יאור מהחווה לגן החיות מדבריום בבאר שבע.
בשנת 2020, תנין נשך ילד בן 4 שהכניס את ידו לאחד מכלובי התנינים הגדולים בחווה, הילד פונה במצב בינוני לבית החולים סורוקה.
בעל החווה נחקר באזהרה על רשלנות, בכך שהגדר אינה צפופה, וילדים יכולים להכניס את ידם באופן חופשי לתוך כלובי התנינים.
מבנה החווה

שטח החווה כ-80 דונם. בחווה יש כ-2,000 תנינים מהמין תנין היאור בשלבי גדילה שונים: החל מביצים ואבקועים, עבור בצעירים ובוגרים וכלה בתנינים מבוגרים שאורכם עולה על 5 מטר. רוב התנינאים בחווה הם תניני יאור, כאלף מהם בבית התינוקות. מתחם החווה מחולק לבריכת התנינים המבוגרים מדור הרבייה הראשון שהגיע הכולל 30 תנינים, וכולל אף תנין בוגר שאורכו עולה על 5 מטר, והבריכה השנייה הכוללת מאות תנינים צעירים. כל בריכה היא בעומק 3 מטר.
במקום קיימת גם מדגרה לביצי תנינים. ביצי התנינים נאספים בחווה על מנת להגדיל את כמות השורדים מבין הבוקעים. בכל עונת הטלה מוטלות בחווה כ-2,000 ביצים המצטרפות לבריכות מים אשר שטחן כ-100 מ"ר. יום אחרי ההטלה מכניסים את הביצים למדגרה ומדגירים אותן שלושה חודשים. אחוזים בודדים מהם שורדים.
בעתיד מתוכנן להגיע מין נוסף של תנין - האליגטור האמריקני.
ביצים במדגרה
תנינים צעירים בזמן האכלה
תנין צעיר
ראו גם

חוות התנינים בחמת גדר
חוות פצאל
הערות שוליים

↑  "קרוקולוקו- חוות תנינים בדרך לערבה", באתר טיולי
↑  תנינים בערבה, באתר מפה.
↑  "קרוקולוקו- חוות תנינים בדרך לערבה", באתר טיולי
| גני חיות ואתרים זואולוגיים בישראל  |
| --- | --- | --- |
| ארגון גני החיות הישראלי | הספארי ברמת גן • גן החיות התנ"כי • חי פארק • חי-כיף • גן החיות הלימודי חיפה • גן גורו |   |
| גני חיות נוספים | הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב • גן החי בפתח תקווה • פארק החי • פארק ארץ הצבי |   |
| גנים קטנים | ג'ונגל כיף • הגן הבוטני-זואולוגי בנהריה • יער הקופים • מקלט הקופים הישראלי • פארק לכיש •  מרכז הזוחלים בקצרין • מרכז הזוחלים המדברי • פארק אוטופיה |   |
| חוות זואולוגיות | חוות התנינים בחמת גדר • חוות אל היען • חוות האלפקות • חוות האנטילופות בערבה • חוות קרוקולוקו • חוות בולוטין • חוות החרקים והפרפרים הישראלית |   |
| מרכזי צפרות | פארק הצפרות אילת • התחנה לחקר ציפורי ירושלים • המרכז הבינלאומי לחקר נדידת הציפורים בלטרון • פארק ראש ציפור • מרכז צפרות רמת הנגב • מרכז צפרות החולה • מקור החסידה • מרכז הצפרות וחקר הזנבנים בחצבה |   |
| אקווריומים בישראל | פארק המצפה התת-ימי באילת • אקווריום ישראל • ריף הדולפינים |   |
| החי-בר | חי-בר יטבתה • חי-בר כרמל |   |
| מקומות שנסגרו | גן החיות של תל אביב  • גני הטבע  • הדולפינריום בתל אביב • צפארי • קטיפארי • נגב Zoo • חי רמון • חוות פצאל |   |
| גני חיות חדשים | צפארי • מדבריום • גן החיות העירוני אשקלון |   |
יורו 1972

| --- | --- |

 מארחת:  בלגיה בלגיה
 תקופת התחרות:  14 ביוני 1972 – 18 ביוני 1972 (5 ימים)
 מספר משתתפות:  4  (מתוך 32 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   גרמניה המערבית
 מספר משחקים:  4
 מספר שערים:  10 (2.5 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  121,880 (30,470 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  גרמניה המערבית גרד מילר   (4 שערים)
 → איטליה 1968יוגוסלביה 1976 ←
אליפות אירופה בכדורגל 1972, הידועה גם בשם יורו 1972 היא אליפות אירופה בכדורגל הרביעית שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך בבלגיה בין 14 ביוני ל-18 ביוני 1972.
טורניר הגמר כלל אז ארבע נבחרות בלבד, שעלו מטורניר המוקדמות, ולכן שוחקו רק משחקי חצי הגמר, המשחק על המקום השלישי ומשחק הגמר. באותו הזמן ההכרזה על המדינה המארחת התקיימה רק בשלהי טורניר המוקדמות, הנבחרת המארחת לא העפילה אוטומטית לטורניר הגמר. למרות זאת, הצליחה בלגיה להעפיל מהמוקדמות וליטול חלק בטורניר הביתי.
השליטה של גרמניה המערבית בטורניר הייתה מוחלטת. היא הפגינה את היכולת הגבוהה מכל הנבחרות בטורניר, גברה במשחק גמר חד צדדי בתוצאה 3-0 על ברית המועצות וזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה. היכולת הגרמנית בטורניר הקרינה גם על בחירת נבחרת הטורניר, בה 7 מתוך 11 השחקנים היו שחקני הנבחרת הזוכה. מלך שערי הטורניר היה גרד מילר, מגדולי החלוצים בהיסטוריה של גרמניה, שכבש ארבעה שערים, צמד בכל אחד משני משחקיה של נבחרתו בטורניר. כשנתיים לאחר הטורניר זכתה גרמניה המערבית גם בתואר אלופת העולם במונדיאל 1974.
מוקדמות

טורניר מוקדמות יורו 1972 החל בשנת 1970 כש-32 הנבחרות החברות באופ"א חולקו לשמונה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד. הנבחרות שסיימו בראש הבית הוגרלו לשלב רבע גמר במתכונת בית-חוץ. שלב זה שוחק כחודש לפני פתיחת טורניר הגמר, וארבע הנבחרות המנצחות העפילו לטורניר בבלגיה.
בטורניר המוקדמות ניצחה בלגיה המארחת את איטליה, האלופה המכהנת מיורו 1968, עם 2-1 בסיכום שני המשחקים, והצליחה להעפיל לטורניר אותו אירחה. עבור נבחרות בלגיה וגרמניה המערבית הייתה זו ההעפלה הראשונה בתולדותיהן לאליפות אירופה, ואליהן הצטרפו ברית המועצות והונגריה, שנזקקה למשחק שלישי מול רומניה כדי להכריע ולהפעיל לטורניר.
מוקדמות > הנבחרות המעפילות

| נבחרת | כרטיס | תאריך העפלה | הופעות קודמות ביורו 1 |
| --- | --- | --- | --- |
|  בלגיה | ניצחון ברבע הגמר על איטליה | 13 במאי 1972 | 0 |
|  ברית המועצות | ניצחון ברבע הגמר על יוגוסלביה | 13 במאי 1972 | 3 (1960, 1964, 1968) |
|  גרמניה המערבית | ניצחון ברבע הגמר על אנגליה | 13 במאי 1972 | 0 |
|  הונגריה | ניצחון ברבע הגמר על רומניה | 17 במאי 1972 | 1 (1964) |

1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר
אצטדיונים

ארבעת משחקי הטורניר נפרשו על פני ארבעה אצטדיונים בשלוש ערים שונות, כך שכל אצטדיון אירח משחק אחד מתוך הארבעה. האצטדיון שנבחר לארח את גמר הטורניר היה אצטדיון הייזל בבריסל.
תכולת האצטדיונים נכונה לזמן הטורניר.
תוצאות הטורניר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 14 ביוני – אנטוורפן | 14 ביוני – אנטוורפן |  |  |  |  |  |
|  |   בלגיה |  1 |   |  |  |  |  |
|  |   גרמניה המערבית |  2 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 18 ביוני – בריסל | 18 ביוני – בריסל |  |
|  |   |   |   |   |   גרמניה המערבית |  3 |  |
|  |   |   |   |   |   ברית המועצות |  0 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 14 ביוני – בריסל | 14 ביוני – בריסל |   |  | 17 ביוני – לייז' | 17 ביוני – לייז' |  |
|  |   הונגריה |  0 |   |  |   הונגריה |  1 |  |
|  |   ברית המועצות |  1 |   |  |   בלגיה |  2 |  |
תוצאות הטורניר > חצי גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 ביוני 1972 |  גרמניה המערבית | 2–1 |  בלגיה | אצטדיון בוסוויל, אנטוורפן |
| 14 ביוני 1972 | גרד מילר  24', 71' | (סיקור) | אודילון פוליוניס  83' | אצטדיון בוסוויל, אנטוורפן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 ביוני 1972 |  ברית המועצות | 1–0 |  הונגריה | אצטדיון אמיל ורסה, בריסל |
| 14 ביוני 1972 | אנטולי קונקוב  64' | (סיקור) |  | אצטדיון אמיל ורסה, בריסל |
תוצאות הטורניר > המשחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביוני 1972 |  בלגיה | 2–1 |  הונגריה | אצטדיון מוריס דופרסנה, לייז' |
| 17 ביוני 1972 | ראול למברט  24'   פול ון הימסט  28' | (סיקור) | לאיוש קו  53' (פ) | אצטדיון מוריס דופרסנה, לייז' |
תוצאות הטורניר > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 ביוני 1972 |  גרמניה המערבית | 3–0 |  ברית המועצות | אצטדיון הייזל, בריסל |
| 18 ביוני 1972 | גרד מילר  27', 58'   הרברט וימר  52' | (סיקור) |  | אצטדיון הייזל, בריסל |
מלך השערים

גרמניה המערבית גרד מילר
בלגיה ראול למברט
בלגיה אודילון פולאוניס
בלגיה פול ואן הימסט
הונגריה Lajos Kű
ברית המועצות אנטולי קונקוב
מערב גרמניה הרברט ווימר
נבחרת הטורניר

| שוערים | הגנה | קשרים | חלוצים |
| --- | --- | --- | --- |
| ברית המועצות יבגני רודאקוב | ברית המועצות רוואז דזודזואשווילי   גרמניה המערבית פרנץ בקנבאואר   ברית המועצות מורתז חורצילווה   גרמניה המערבית פול ברייטנר | גרמניה המערבית אולי הנס   גרמניה המערבית גינטר נצר   גרמניה המערבית הרברט וימר | בלגיה ראול למברט   גרמניה המערבית יופ היינקס   גרמניה המערבית גרד מילר |
הישגי הנבחרות ביורו 1972
דורון מירן

| --- | --- |
מירן, 2021
מירן, 2021
 לידה:  14 במרץ 1963 (בן 61)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1987 
 סוגה:  מזרחית
 שפה מועדפת:  עברית 
 
דורון מירן (נולד ב-14 במרץ 1963) הוא זמר ישראלי. שר מוזיקה מזרחית וגם בסגנון יווני.
קריירה

נולד בגבעתיים בשם דורון מזרחי. שירת כשוטר מג"ב בנמל התעופה בן-גוריון, וכספר צבאי. הוא החל את הקריירה שלו בשנת 1987, כשהתגלה על ידי האחים ראובני.
בשנת 1988, אחרי שחסך כסף, הוציא את אלבומו הראשון "החלום שלי" בחברת התקליטים של "האחים ראובני". את שירי האלבום עיבד רובי בן-שמעון, כשבהקלטות ניגן גם אחיו הגדול של מירן - 'סטלוס' בבוזוקי ובגיטרות. בין כותבי השירים באלבום ניתן למנות את שלמה כישור ורוני אחיאל (רובם ללחנים יווניים), כשמירן עצמו כותב את שיר הנושא ללחן יוגוסלבי. בין השירים באלבום היו "שובי אל חיי" (שנכתב ללחן טורקי שבוצע על ידי איברהים טטליסס), "סוד האהבה", "מה את רוצה ממני?" ו-"ילדונת", שזכה להצלחה רבה גם בביצועו של ליאור נרקיס.
ב-1991 הוציא את האלבום "אש הקינאה" בעיבודו של יעקב למאי שניגן בקלידים ותיכנות תופים. משתתפים נוספים בהקלטות היו: יהודה קיסר ואבי סינגולדה בגיטרות, 'סטלוס' בבוזוקי, מוססטפא הפאוקור בבגלמה וסלים נדף בעוד. מרבית שירי האלבום כללו לחנים יווניים וטורקיים, לצד שני שירים מקוריים שהלחין מירן עצמו. האלבום כלל גם דואט עם הזמרת ענת המהממת.
ב-1994 הוציא את האלבום "בואי ונאהב" כלל בעיקר לחנים טורקיים למילים של דני שושן, אלי ('קפה') לוי, יוש גרנות, רוני אחיאל, ושלמה כישור. רובי בן שמעון עיבד את שירי האלבום.
ב-1995 הקליט את האלבום "לבדי" בעיבודו של מיכי חייק שכלל דואט עם גילי ארגוב, וכן גרסה עברית לשיר הטורקי "שקדם".
עוד באותה תקופה הוציא את האלבום "נערה מדליקה" עם עיבודים של רובי בן-שמעון ואריה ברקוביץ'. שלמה כישור, יוש גרנות, גבי דהאן ועופר לוי כתבו טקסטים ללחנים יווניים וטורקיים.
בין להיטיו המוכרים של מירן: "נערה מדליקה", "ילדונת", "שמרי עלי", "סוד האהבה", "בואי ונאהב" ועוד. בין אלבומיו גם "אש הקנאה", "השתניתי", "בואי ונאהב", "אתה שנתת" "נשבע לך לא בוגד" (קאבר לשירו של זמר בשם נחמיה אסף, בשנת 2000 חידש מירן את השיר שהפך ללהיט).
בשנת 2007, לאחר הפסקה ממושכת, הוציא מירן את אלבומו "היא מקנאה" אשר זכה להצלחה. בשנת 1988 עבד מירן במזנון בצילומי הסרט ״רמבו 3״ ביפו.
בשנת 2009 הקליט עם בתו מירן את השיר "חי בחלום" (במקור בוצע על ידי שר-אל (זמר) ויסמין סוויסה),
בשנת 2012 הוציא מירן את הסינגל "עד 120".
ב-2013 הוציא את אלבומו "פרויקט הזהב – עד 120" הנושא את שם השיר ואשר כלל מחרוזות משירים ישנים שלו, וכן את הלהיט הנושא את שם האלבום שעובד על ידי שיקו חייק.
מירן השתתף ב-2014 בעונה השישית של תוכנית המציאות "האח הגדול", והודח רביעי. לאחר הדחתו מבית האח הגדול הקליט עם בתו מירן דואט נוסף, "אלף כוכבים".
בשנת 2015 הוציא להיט נוסף "יחלאולאו". לאחר מכן הוציא סינגל נוסף בדואט עם הזמר קובי שם טוב בשם "אצלנו בדירה", וכן מחרוזת להיטים מהעבר.
ב-2015 השתתף בעונה השלישית בתוכנית הדוקו-ריאליטי הישראלית "גולסטאר", שצולמה בארגנטינה, לצד חברו מהאח הגדול צחי אשכנזי ומפורסמים נוספים כגון גיא זוארץ ויון תומרקין. עוד באותה השנה פרסם מירן את המילה והשיר "יחלאולאו" ושם שם אתה את השיר "גולסטאר אלופה תנו בכפיים שישמעו אותכם עד השמיים" השתתף מירן ביחד עם אורי גוטליב בקמפיין של ארגון בלה דואגת להגברת המודעות למחלות מין.
בשנת 2018 השתתף בתוכנית הדוקו ריאלטי היחידה ביחד עם אחיו סטלוס.
במהלך אותה שנה התראיין לתוכנית "אנשים", בה תקף את אחיו סטלוס.
בשנת 2019 חזר מירן לעונה נוספת בתוכנית הטלוויזיה גולסטאר שהתקיימה בברזיל.