stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כוס כימית
מבנה

(א) כוס כימית שהכניס לשימוש ג'ון ג'וזף גריפין שגובהה גדול פי 1.4 מקוטרה. כוס זו היא הנפוצה ביותר.
(ב) כוס כימית הנקראת על שמו של ברצליוס, שגובהה גדול פי שניים מקוטרה. כוס זו משמשת בעיקר לטיטרציה.
(ג) בכוס זו נעשה שימוש גם בתהליך הגיבוש וגם על מנת לחמם בה פריטים אחרים.
הכוס הכימית נבדלת מבקבוקוני מעבדה ("קולבה") בכך שדפנותיה ישרות ואנכיות למשטח שעליו היא מונחת. יוצאת מכלל זה היא הכוס הכימית המכונה "כוס פיליפ".
חומר גלם

הכוסות הכימיות מיוצרות מזכוכית (כיום בעיקר מזכוכית בורוסיליקט), אך לעיתים גם מפלסטיק (בעיקר מפוליאתילן, פוליפרופילן, טפלון) וממתכות (פלדת אל-חלד, אלומיניום).
סימון חיצוני

הכוס הכימית מסומנת בשנתות, שאין בכוחן לשמש למדידה מדויקת, אך נועדו לאפשר הערכת נפח גסה. על מנת להגן על תכולת הכוס, ניתן לכסותה על ידי כוס גדולה יותר או באמצעות זכוכית שעון. האפשרות השנייה בטיחותית יותר.
ראו גם

אביק
אמפולה
ארלנמייר
(א) כוס כימית של גריפין (ב) כוס כימית של ברצליוס (ג) כוס שטוחה או כוס לגיבוש
כוריאוגרפיה

כוריאוגרפיה היא היצירה של התנועה. פעולת "חיבור" מחול, כאשר השפה התנועתית היא חופשית ואינה מוגבלת. הכוריאוגרף (יוֹצֵר מְחוֹלוֹת על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית) לא חייב להיות רקדן במקצועו. היצירה של התנועות נעשית אצל כל כוריאוגרף בדרכו שלו כאשר ברוב המקרים ישנו סגנון אישי שמנחה אותו. את תחום הכוריאוגרפיה אפשר להשוות לבימוי, הלחנה, כתיבה, ציור וכל יצירה חופשית שאדם יוצר בכל תחום שהוא. בכוריאוגרפיה חומר היצירה הוא הרקדנים והחלל והכוריאוגרף הוא האחראי להוות את השפה תנועתית של היצירה במלואה שמורכבת מגורמים שונים. תחום הכוריאוגרפיה התפתח במהלך השנים מאז התקופה של התמקצעות המחול ועד התקופה הזו וממשיך להתפתח. כיום לכל כוריאוגרף יש שפה תנועתית שהוא מסגל לעצמו במהלך חייו ובמהלך הניסיון שלו ככוריאוגרף.
במקור, שימש מונח זה בתחום המחול אך כיום משתמשים בו בתחומים רבים ושונים כגון:
קרבות מבוימים - בקולנוע, בתיאטרון, מופעים ועוד
התעמלות אמנותית והתעמלות קרקע
החלקה אמנותית על הקרח
מצעדים
מופעי רחוב
מופעי ראווה
סינמטוגרפיה
בלט
משחק (תיאטרון או קולנוע)
טכניקות

ריקודים מתוכננים על ידי יישום שיטות כוריאוגרפיות בסיסיות:
אימפרוביזציה, שבה כוריאוגרף נותן הנחיות כלליות לרקדנים המשמשות כקווים מנחים לתנועות מאולתרות ולצורה שלהן. לדוגמה, הנחיה כללית יכולה לכוון רקדן אחד לסגת מרקדן אחר, שבתורו יונחה למנוע את הנסיגה, או שההנחיה הכללית תכיל רצף של תנועות שיש לבצע באופן מאולתר במהלך קטע מוזיקלי, כמו בריקוד עם שמורכב משורה ארוכה של זוגות. ההנחיות הכלליות בדרך כלל מציעות קו רחב לפרשנות אישית של הרקדן.
כוריאוגרפיה מתוכננת, שבה כוריאוגרף מכתיב תנועה ואת צורתה בפירוט, ונותן רק מעט או כלל לא הזדמנות לרקדן לממש פרשנות אישית.
מספר טכניקות בסיסיות נפוצות המשמשות בכוריאוגרפיה לשני רקדנים או יותר:
מראה - עמידה אחד מול השני וביצוע אותה תנועה בו זמנית.
נסיגה לאחור - ביצוע רצף תנועות בסדר הפוך.
קנון - ביצוע אותה תנועה אחד אחרי השני.
רמות - אנשים גבוהים ונמוכים בריקוד.
צל - ביצוע אותה תנועה בו זמנית כאשר עומדים אחד אחרי השני.
הרמוניה - ביצוע מגוון תנועות בו זמנית על ידי שני אנשים או יותר.
תנועות עשויות להתאפיין בדינמיקות כגון מהירות, איטיות, קשות, רכות, ארוכות וקצרות.
ראו גם

כתב מחול
כלכלת מונגוליה

| --- | --- |

אולן בטור
 דירוג עולמי:  תמ"ג: 124; תמ"ג לנפש: 128
 מטבע:  טוגרוג 
 סטטיסטיקה
 תמ"ג:  19,872
 תמ"ג לנפש:  5,701
 צמיחה כלכלית:  2.30% (דירוג: 130; הערכה לשנת 2015)
 מדד ג'יני:  36.5 (דירוג: 83; 2008)
 כוח עבודה:  1,164,000 (הערכה לשנת 2015)
 אבטלה:  5 אחוז (נכון ל־2014) 
 הנתונים מבוססים בעיקר על:  ספר העובדות העולמי של ה-CIA הסכומים הנקובים בדולרים בערך זה, הכוונה לדולר אמריקאי, אלא אם כן צוין אחרת
 
הפעילות הכלכלית במונגוליה מבוססת באופן מסורתי על חקלאות ורעיית צאן. כמו כן, קיימים במדינה מחצבים רבים, כגון נחושת, פחם, מוליבדן, בדיל, טונגסטן וזהב.
סקירה היסטורית

הסיוע הסובייטי, שהיווה בעבר למעלה משליש מהתמ"ג, נעלם כמעט בן לילה ב-1990-91, בשעה שברית המועצות התמוטטה. מונגוליה שקעה למיתון עמוק, שנמשך זמן רב בעקבות סירובה של המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה (MPRP) לנקוט ברפורמה כלכלית. לאחר מכן, עם עלייתה של הקואליציה הדמוקרטית של מונגוליה לשלטון, אומצה כלכלת שוק חופשי, שתמכה בליברליזציה של מסחר פנימי ובינלאומי, ושיקמה את הבנקים. הממשלה המונגולית פתחה בתוכניות הפרטה, ואימצה משקיעים זרים.
הרפורמה עוכבה על ידי ה-MPRM באופוזיציה ובעקבות אי יציבות פוליטית שנעצרה אחרי ארבע ממשלות רצופות של האיחוד הדמוקרטי. ב-1997 החלה כלכלת המדינה לצבור תאוצה לאחר שקיעה ב-1996 בעקבות אסונות טבע שפקדו את מונגוליה, ובעקבות הירידה העולמית במחירי נחושת וקשמיר. הייצוא קרס ב-1998 בעקבות המשבר הכלכלי הכלל-אסייתי. באוגוסט וספטמבר 1999, סבלה מונגוליה מחרם רוסי על ייצוא נפט ומוצריו.
בשנות ה-80 החלו התעשיות המונגוליות לצבור תאוצה, וייצרו 34% מהמוצרים, בהשוואה ל-18% בחקלאות. עם זאת, מחצבים, בעלי חיים ומוצרים המבוססים על בעלי חיים עדיין מהווים את מרכז הכלכלה המונגולית.
בסוף שנות ה-80 החלה המדינה ליצור קשרים עם מדינות אסיה הלא קומוניסטיות ועם המערב. ב-1 בינואר 1991 חתמה מונגוליה על הסכם בילטרלי עם רוסיה.
בין 1990 לבין 1993 סבלה מונגוליה מאינפלציה תלת ספרתית ומאבטלה קשה. הייצור התדרדר ב-75%. הרפורמה שהתחילה ב-1994 שיפרה את מצב הכלכלה, אך גידול זה לווה בהיחלשות הבנקים.
מונגוליה הצטרפה לארגון הסחר העולמי (WTO) בשנת 1997. הקהילה העולמית התחייבה לתרום 300 מיליון דולר בשנה על מנת לסייע למונגוליה, בכנס שנערך באולן בטור ביוני 1999.
סביבה

כתוצאה מעיור מסיבי ומדיניות של תיעוש בעידן הקומוניסטי, הפכה סביבתה המידרדרת של מונגוליה למצוקתה העיקרית. שריפתו של פחם ופעילותם של מפעלים רבים באולן בטור גרמו לזיהום אוויר מסיבי באזור עיר הבירה.
כריתת יערות ועיבוד-יתר של המישורים הגביר את שחיקת האדמה כתוצאה מרוח ומגשם. בעקבות הגדילה בעדרים (כתוצאה מההפרטה), קיימת בעיה של חוסר במרעה.
נתונים מספריים

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא כתוב בצורה תמציתית מדי ללא תיאורים.
תמ"ג: 6.1 מיליארד$
גידול שנתי בתמ"ג: 3.5%
תמ"ג לנפש: 2320$
תמ"ג על פי סקטורים:
חקלאות: 33%
תעשייה: 24%
שירותים: 43%
אחוז אוכלוסייה מתחת לקו העוני: 40%
אינפלציה: 9.5%
כח העבודה: 1.256 מיליון
שיעור האבטלה:: 4.5%
מטבע: 1 טוגרוג = 100 מונגו
שער חליפין (2005): 1 טוגרוג = 0.0008$
שנה פיסקלית: הלוח הקלנדרי
כף וושינגטון

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  John Washington 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  74°39′00″S 165°25′01″E﻿ / ﻿74.65°S 165.417°E﻿ / -74.65; 165.417
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף וושינגטון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף וושינגטון
 
כף וושינגטון (אנגלית: Cape Washington) הוא כף בולט המזדקר לגובה 275 מטר ומציין את הקצה הדרומי של המפרץ, המפריד בין מפרץ ווד למפרץ טרה נובה בארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה. הוא מפריד בין חוף בורכגרווינק מצפון לחוף סקוט מדרום.
את הכף גילה קפטיין ג'יימס קלארק רוס מן הצי המלכותי בשנת 1841 וכינה אותו על שם קפטיין וושינגטון, הצי המלכותי, שהיה מזכיר החברה הגאוגרפית המלכותית בשנים 1840-1836.
לחיצת יד (תקשורת)

לחיצת יד הוא כינוי לתהליך המתרחש במערכות תקשורת מחשבים, ובו מרכיבים שונים של מערכת תקשורת מבצעים תיאום לגבי שיטת התקשורת שתתקיים ביניהם.
שם המושג לקוח בהשאלה מלחיצת יד אנושית, שבדומה לה - מדובר בתהליך ההיכרות הראשונית בין מרכיבים שונים.
יתרונות ושימושים

מכשירים ורכיבים שונים פועלים בטכנולוגיות שונות, בהתאם להתפתחויות הטכנולוגיות של זמנם. למכשירים רבים ישנה תאימות לאחור לטכנולוגיות קודמות, על מנת שיוכלו לתקשר גם עם מוצרים דומים בעלי טכנולוגיה מוקדמת יותר. תהליך לחיצת היד מאפשר למכשירים המשתתפים בה, לגלות מה היכולות המשותפות לשניהם, ולבחור יחדיו, ובאופן אוטומטי, את שיטת התקשורת המתאימה. לדוגמה, לחיצת יד בין מודמים תאפשר למודמים לגלות מה מהירות החיבור שנתמכת על ידי כל-אחד מהם, ולבחור יחדיו במהירות התקשורת הגבוהה ביותר האפשרית.
לרוב, לחיצת היד מתבצעת בתחילת תהליך התקשורת, כאשר כבר קיים ערוץ תקשורת בין המרכיבים השונים, אך העברת הנתונים עדיין לא התבצעה, מכיוון שלא ברור באיזו שיטת תקשורת היא תתבצע. לחיצת היד מאפשרת בחירה אוטומטית של שיטת התקשורת, וחוסכת חלק, אם לא את כל הזנת הגדרות התקשורת למרכיבים השונים.
מאפיינים שנהוג לתאם באמצעות תהליך לחיצת יד הם:
קצב נתונים
קידוד
סיבית זוגיות
פסיקה
פרוטוקולי תקשורת נוספים.
דוגמאות למכשירים שמבצעים לחיצת יד

מודמים ומכשירי פקס מקיימים תהליך של לחיצת יד בתחילת התקשורת ביניהם. לרוב, האותות המשמשים לתהליך מושמעים על ידי רמקול הקיים במוצרים אלו - וזאת הסיבה לצלילים הנשמעים בתחילת החיבור בין מודמים או פקסים.
רכיבים אלקטרוניים שונים במעגלים חשמליים יכולים לבצע ביניהם לחיצת ידיים בתחילת פעולתם. בצורה זו ניתן לשלב במעגל אחד רכיבים מטכנולוגיות תואמות/דומות, מבלי להשקיע בתכנון של התיאום המדויק ביניהם, ומבלי להשקיע רכיבים אלקטרוניים נוספים על מנת לבצע תיאום זה.
ראו גם

Autonegotiation
כורזים (יישוב)

| --- | --- |
בית בפאתי כורזים
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: מבואות החרמון
גובה ממוצע: ‎165 מטר
תאריך ייסוד: 1983
תנועה מיישבת: התאחדות האיכרים
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 352 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎3.8% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל העליון מוגדלת) כורזים(למפת הגליל העליון רגילה) כורזים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כורזים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כורזים32°54′39″N 35°33′04″E﻿ / ﻿32.9108136821546°N 35.5510013506833°E﻿ / 32.9108136821546; 35.5510013506833  heמפת היישובים של מועצה אזורית מבואות החרמון (in English: Mevo'ot HaHermon Regional Council) באדום - כורזים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
https://www.mvhr.org.il/71
כורזים הוא יישוב קהילתי ברמת כורזים, מצפון לכנרת, בתחום המועצה האזורית מבואות החרמון.
היישוב נקרא על שם היישוב הקדום מתקופת המשנה והתלמוד, כורזים ששרידיו ממוקמים כקילומטר מזרחה. בעת תכנונו, בשנת 1980, כונה היישוב "ורד הגליל" כשמה של חוות ורד הגליל הסמוכה.
היסטוריה

כורזים נוסד בשנת 1980 כמושבה ביוזמה פרטית שזכתה רק לסיוע מועט של המוסדות המיישבים. בתחילה בקשו המייסדים להקים יישוב של 12–15 משפחות שלכל אחת נחלה של 12 דונם, אולם המדינה דרשה שכל מתיישב יקבל שישה דונם בלבד ושהיישוב יכלול 60 משפחות. עבודות הכשרת השטח הסתיימו בתחילת 1980. החל מאמצע 1980 זכו המתיישבים לחסות התאחדות האיכרים.
בשנת 1989 התאחד היישוב עם היישוב השכן "מעוף" והפך ליישוב קהילתי. היישוב מעוף, שכונה באופן זמני - ארש"ח (ר"ת של "ארגז שחור", שיבוש של העולים החדשים ל"קופסה שחורה"), נוסד במטרה להתבסס על תעשייה עתירת ידע ומכאן שמו.
ביישוב מספר צימרים ומתחמי אירוח. בתחומי היישוב בסיס מתנדבים של משמר הגבול.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מנחם רהט, מושבה חדשה מוקמת בגליל ביוזמה פרטית, מעריב, 20 בינואר 1980
↑  גרעין ורד הגליל: נתיישב גם בלי עזרה, דבר, 20 ביוני 1980
↑  אהרון פריאל, התאחדות האיכרים מתכננת להקים 11 יישובים, מעריב, 5 באוגוסט 1980
↑  רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 3165, 24 בפברואר 1985, עמ' 1494
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467983605171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כוריזיה בקבוקית

| כוריזיה בקבוקית |
| --- | --- |
 כוריזיה בקבוקית במרום נווה, רמת גן
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו־פסיגיים
סדרה:: חלמיתאים
משפחה:: חלמיתיים
סוג:: Ceiba
מין:: כוריזיה בקבוקית
שם מדעי
 Ceiba insignis ‏גיבס וסמיר, 1988
הפירות דמויי צמר הגפן של הכוריזיה הבקבוקית
ציבה בקבוקית או כוריזיה בקבוקית (שם מדעי: Ceiba insignis, בעבר Chorisia insignis), הוא עץ נוי שפרחיו גדולים וצהובים בסוג צֵיבָּה (לשעבר שויך לסוג כּוֹרִיזִיָּה שבוטל) ממשפחת החלמיתיים (עבר שויך למשפחת הַבּוֹמְבַּקִּיִּים (Bombacaceae)), מסדרת החלמיתאים (Malvales). הוא גדל בר בעיקר באזורים טרופים יובשניים עונתיים באמריקה הדרומית מדרום אקוודור ועד צפון פרו.
מאפיינים

עץ המגיע לגובה של 10 עד 15 מטר ויותר. הפריחה בקיץ. הפרחים גדולים בצבע צהוב בהיר.
העץ מאופיין בגזע עבה לא אחיד, דמוי-בקבוק ומכאן שמו. הגזע גם אינו ישר ומראהו כמו של אדם בגילופין, לכן נקרא העץ במקום מוצאו גם "העץ השיכור" (בספרדית: "palo borracho").
על הגזע קוצים גדולים וקשים. במקומות ציבוריים משתדלים להסיר אותם.
העלים מסורגים, מורכבים כעין כף יד. העלעלים 7, מוארכים או דמויי-ביצה הפוכה, מחודדים באופן פתאומי, משוננים כמשור, אורכם עד 12.5 ס"מ.
הפרי הוא הלקט גדול דמוי אגס אורכו עד 12.5 ס"מ.. עם ההבשלה הוא נפתח ב-5 קשוות ומתגלים זרעים העטופים בציצה לבנה ארוכה ואז הזרע נראה כגוש של צמר גפן.
שורשו שיפודי הצומח מטה מבלי לפגוע במדרכות ולכן הוא מתאים לשמש כעץ נוי בעיר.
גלריה

שתיל כוריזיה בקבוקית
קוצי כוריזיה בקבוקית
פריחת כוריזיה בקבוקית
הערות שוליים

↑  Ceiba insignis (Kunth) P.E.Gibbs & Semir, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Ceiba insignis (Kunth) P.E.Gibbs & Semir, WFO: World Flora Online. Published on the Internet
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 264
↑  אתר חורשים
כוריזיה הדורה

| כוריזיה הדורה |
| --- | --- |
 כוריזיה הדורה במרום נווה, רמת גן
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו־פסיגיים
סדרה:: חלמיתאים
משפחה:: חלמתיים
סוג:: Ceiba
מין:: ציבה הדורה או כוריזיה הדורה
שם מדעי
 Ceiba speciosa ‏רוונה, 1998
ציבה הדורה או כוריזיה הדורה (שם מדעי: Ceiba Speciosa) הוא עץ נוי בסוג צֵיבָּה (לשעבר שויך לסוג כּוֹרִיזִיָּה שבוטל) ממשפחת החלמיתיים (בעבר שויך למשפחת הַבּוֹמְבַּקִּיִּים (Bombacaceae)), מסדרת החלמיתאים, שמקורו ביערות טרופים וסובטרופיים של אמריקה הדרומית, בצפון מזרח ארגנטינה, בוליביה,פרגוואי, אורוגוואי, דרום ברזיל, דרום מזרח ברזיל, מערב מרכז ברזיל, צפון מזרח ברזיל וצפון ברזיל, משם הוא הופץ להודו ולאתיופיה.
מאפיינים

העץ נשיר חורף. עליו גדולים ומאוצבעים נושרים כיחידה אחת שלה, גזעו מורחב ירוק ומכוסה בקוצים גדולים וחדים כמו בן-משפחתו הכוריזיה הבקבוקית.
העלים מסורגים, מורכבים כעין כף יד, מספר העלעלים 5, מחודדים ומשוננים. השינון הולך ופוחת לקראת הקודקוד.
הלוואים קיימים. בדרך כלל נושרים.
הפרחים דו-מיניים, גדולים ומרשימים בצבע ורוד-אדמדם, דומים לפרחי ההיביסקוס. הפרחים, שקוטרם 7.5 ס"מ, בודדים או באשכולות מלווים ב-2 או 3 חפויות. עטיף הפרח והאבקנים מאוחים לחוד מתחת לשחלה העילית.
הגביע בעלי 5 אונות בלתי שוות, והוא מבריק מבחוץ, ומשיי מבפנים.
עלי כותרת 5, אורכם 4.8 ס"מ ויותר.
צינור האבקנים בעל 5 שיניים בראשו וסביבו אבקנים עקרים. המאבקים נפתחים בסדק ארוך.
השחלה עילית, השליה זוויתית עמוד שחלה אחד.
הפריחה מתרחשת בין החודשים פברואר למאי (בחצי הכדור הדרומי שהוא אזור גידולו המקורי), ובישראל, בין סוף חודש אוגוסט לאוקטובר.
הפרי הוא הלקט בעל זרעים רבים, אורכו עד 20 ס"מ. ההלקט מכיל שערות רבות דמויות-משי (באנגלית, העץ מכונה "floss silk tree"). בדרום אמריקה משמשים השערות הרכות שבפרי בתעשייה למילוי כרים, חגורות הצלה, מזרנים ובידוד תרמי.
גלריה

כוריזיה הדורה-גזע ופרחים
פרח של כוריזיה הדורה
הגזע מכוסה בקוצים גדולים וחדים
הערות שוליים

↑  כוריזיה הדורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Ceiba speciosa (A.St.-Hil., A.Juss. & Cambess.) Ravenna, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Ceiba speciosa (A.St.-Hil., A.Juss. & Cambess.) Ravenna, WFO: World Flora Online. Published on the Internet
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 264
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כורורפיתקוס

| כורורפיתקוס> תקופה |
| --- | --- |
מיוקן, 8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
סוג:: כורורפיתקוס
מינים
 Chororapithecus abyssinicus
שם מדעי
 Chororapithecus

כורורפיתקוס (שם מדעי: Chororapithecus; מילולית: "הפרימט של תצורות כורורה"), הוא סוג נכחד של קוף אדם ממשפחת ההומינידיים, אשר התקיים באפריקה במשך המיוקן שלפני 8 ואולי אף 10 מיליון שנה מזמננו.
סיווג

פרימט זה הוא אחד מקרוביה של הגורילה המודרנית, כשבתחילה אף נחשב לגורילה נכחדת, אך בדיקה מחודשת הראתה שהיה אב קדמון משותף לה, ייתכן שבעל קשר למוצא האדם. בהמשך עבר לסוג נקאליפיתקוס (Nakalipithecus) ובהמשך סווג כעצמאי. לפי ההערכות היה זה העתיק מבני שבט הגורילניים (Gorillini), אם כי כמה חוקרים רואים בו קרוב יותר לדריופיתקוס.
הסוג תואר ב-2007 בידי גן סווה (אנ') ועמיתיו, לאחר שנחפר מתצורות כורור ("Chorora Formation") שבעפר, אתיופיה בין 2005 ל-2007. הסוג הכיל מין אחד - Chororapithecus abyssinicus.
מאפיינים

המאובנים שלו כללו תצורה בודדת של מספר שיניים עבות כשל גורילה מודרנית, אשר הותאמו ללעיסת צמחייה קשיחה והיה דומה בגודלו לגורילה מערבית. אלה כללו 9 שיניים, חלק טוחנות וניבים מגודלים יחסית לפרימט, דומים ביותר לאלה של גורילה והשתייכו לשלושה עד שישה פרטים שחיו יחדיו לאורך גדות אגם קדום באתיופיה. ככל הנראה היה אוכל צמחים שניזון בעיקר מקנים, פירות וזרעים.
הערות שוליים

↑  Suwa, G.; Kono, R. T.; Katoh, S.; Asfaw, B.; Beyene, Y. (2007). "A new species of great ape from the late Miocene epoch in Ethiopia" (PDF). Nature. 448 (7156): 921–924. Bibcode:2007Natur.448..921S. doi:10.1038/nature06113. PMID 17713533. S2CID 4312331.
↑  Dalton, Rex (2007). "Oldest gorilla ages our joint ancestor". Nature News. 448 (7156): 844–845. Bibcode:2007Natur.448..844D. doi:10.1038/448844a. PMID 17713490.
יצחק קט

| --- | --- |
אל"ם יצחק קט
אל"ם יצחק קט
 לידה:  10 בינואר 1931 כ"א בטבת תרצ"א חיפה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  3 בפברואר 2021 (בגיל 90) כ"א בשבט תשפ"א רׂאש הַעָיִן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  איציק
 השתייכות:   פלי"ם  צבא הגנה לישראל חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 תקופת הפעילות:  1947–1975 (כ־28 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 קצין ומפקד בטרפדות מפקד משחתת אח"י יפו (ק-42)  ראש מספן כוח האדם
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות    מבצע קדש   מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 מנהל פרויקטים ימיים לחיל הים הסינגפורי מטעם תדיראן
 
יצחק קט (10 בינואר 1931 – 3 בפברואר 2021) היה קצין בחיל הים בדרגת אלוף-משנה, מפקדה של המשחתת אח"י יפו (ק-42) במלחמת ששת הימים וראש מספן כוח האדם במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה

קט נולד בחיפה, ליהודית וירמיהו שעלו לישראל מרוסיה בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20. הם עסקו בעבודות כפיים. גדל ברחוב הנביאים. מילדות אהב את הים, השיט סירות עם חברים באופן קבוע. בגיל 17 התגייס לפלי"ם.
ביוגרפיה > קצונה ימית

בקיץ 1949 הצטרף קט לקורס חובלים במחזור ב'. בשנת 1950 סיים את הקורס והוסמך כקצין ים.
לשם העלאת הרמה המקצועית בכלי השיט של חיל הים נשלחו שישה קצינים צעירים לאקדמיה של הצי הצרפתי Ecole Navale בברסט. לקראת ההכשרה נדרש קט לחתום לשירות קבע של 9 שנים. יחד אתו היו גם רמי לונץ ויצחק שושן.
כאשר חזר מהלימודים בחו"ל ב-1955 שימש כקצין מבצעים בפריגטה אח"י משגב (ק-30). עם רכישת המשחתות נעשה קצין גנ"ק של המשחתת אח"י יפו (ק-42). בתפקיד זה השתתף במלחמת סיני.
בשנת 1960 מונה למפקד פלגת טרפדות 914 בחיפה.
בשנת 1966 חזר למשחתת אח"י יפו (ק-42) כמפקדה. בתפקיד זה השתתף במלחמת ששת הימים. בפעולת פורט סעיד הובילה המשחתת שבפיקודו את לוחמי שייטת 13 שחדרו לנמל פורט סעיד במצרים על גבי "חזירים" במטרה לפגוע בכוחות ימיים מצריים שבו. לפי הוראת מפקד הכוח, אל"ם בנימין תלם, אח"י יפו הסתלקה מאזור הפעולה בלי שאספה את לוחמי שייטת 13 בסיום פעולתם, ורק בהוראת ראש מחלקת ים, אל"ם יצחק רהב, אספה את הלוחמים לאחר שאלה הגיעו בכוחות עצמם לאזור אל עריש. קט תיאר את אכזבתו מאירועי אותו לילה:
בעקבות טיבוע המשחתת אילת השתתפה אח"י יפו בפיקודו של קט בסריקות אחר חללי "אילת".
מיולי 1972 שימש קט כראש מספן כוח האדם כולל במלחמת יום הכיפורים בשנת 1975 מסר את תפקידו לתא"ל אורי פז ופרש לגמלאות.
גלריה

צילום מסורתי המחזור המסיים בבית הספר להכשרת קציני ים של הצי הצרפתי בברסט יצחק קט, יצחק שושן ורמי לונץ בין המצולמים, 1955.
רס"ן יצחק קט מניח זר על מצבה לזכר קורבנות השואה בעת ביקור טרפדות חיל הים באי רודוס 1960.
סא"ל יצחק קט בגשר המשחתת אח"י יפו (ק-42), 1967.
אל"ם יצחק קט ביום כיף למספן כוח האדם בחוף הכנרת 1973.
אל"ם יצחק קט ואל"ם שלמה קורן במסיבת חיל הים 1973.
אל"ם יצחק קט בגשר ספינת סער משקיף על סירה מהירה של שייטת 13.
גדעון רז, רינה לוי ויצחק קט מבקרים בבסיס חיפה, 1975.
תפקידים אזרחיים

לאחר יציאתו לגמלאות עבד קט בחברת תדיראן כחמש עשרה שנים ועסק בעיקר בניהול פרויקטים עבור חיל הים הסינגפורי.
משפחה

ב-6 בספטמבר 1955 נישא לרינה לבית מינצר. לזוג נולדו שלוש בנות.
ב-3 בפברואר 2021 נפטר קט בביתו בראש העין.
לקריאה נוספת

מייק אלדר שייטת 13 ספרית מעריב 1993. ע' 296, 320. בהקשר לפעולת פורט סעיד 1967.
הערות שוליים

↑  עמנואל כרמי  כיצד מכשירה צרפת קציני ים מתאר את החיים באקדמיה,  מערכות ים ביטאון חיל הים אפריל 1967, ע' 9-7.
↑  מסמך מארכיון צה"ל ומערכת הביטחון, מובא במאמרו של זאב אלמוג, פעולת חיל-הים בפורט-סעיד במלחמת ששת הימים ("רוגל ד"), באתר עמותת חיל הים
לילי קראוס

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1903 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  6 בנובמבר 1986 (בגיל 83) אשוויל, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט (1922)  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה (1923) 
 הושפעה על ידי:  זולטאן קודאי 
 
לילי קראוס (3 באפריל 1903 – 6 בנובמבר 1986) הייתה פסנתרנית הונגרייה ממוצא יהודי. הייתה ידועה בשל ביצועיה של יצירות של מוצרט ושל בטהובן. במלחמת העולם השנייה הייתה כלואה במחנה כליאה של היפנים באי ג'אווה. אחרי המלחמה קראוס היגרה לניו זילנד, שם היא קיבלה אזרחות.
בגיל 17 קראוס התחילה ללמוד באקדמיה ע"ש פרנץ ליסט ובגיל 17 היא נרשמה לקונסרבטוריון של בודפשט, שם היא למדה יחד עם זולטן קודאי ובלה ברטוק. בשנות ה-30 של המאה ה-20 היא המשיכה ללמוד אצל סוורין איזנברגר, אצל אדוארד שטוירמן בווינה ואצל ארתור שנאבל בברלין.
קראוס הופיעה בארץ ישראל.
הערות שוליים

↑  רסיטל של קראוס בקיסריה שנת 1967
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007341506905171  PLWABN: 9810650434205606  BIBSYS: 10073161  BNE: XX1327842  BnF: cb13896151f (data)  CiNii: DA10854410  GND: 122246772  ISNI: 0000 0001 1606 2511  LCCN: n81139108  MusicBrainz: 5e6b2053-edb3-4566-b10c-de82bb59db0c  NDL: 01072537  NLA: 60583016  NTA: 105216054  RERO: 02-A003472822  SNAC: w6qc09d7  SUDOC: 085676292  TePapa: 46997  Trove: 1584742  VIAF: 22327718   WorldCat (עם VIAF): 22327718
כלוב סוללה

תרנגולות בכלובי סוללה במשק ביצים מודרני
כלובי סוללה הם כלובים המשמשים להחזקת תרנגולות מטילות בתעשיית ביצים, המהווים את הצורה הנפוצה ביותר לגידול תרנגולות בתעשיית הביצים בעולם המערבי, ובישראל בפרט. אף שהמושג מתייחס לרוב לסוג הכלובים הנפוצים בגידול תרנגולות, נעשה שימוש בכלובים דומים גם בגידול יונקים קטנים בתעשיית הפרוות ובמעבדות ניסוי.
היסטוריה

השימוש בכלובי סוללה החל במחצית הראשונה של המאה העשרים. קודם להליך התיעוש בתעשיית הביצים, רוב ייצור הביצים התנהל בלולים משפחתיים קטנים באופן יחסי, בהם התרנגולות הוחזקו בחצר לא מקורה. כלובים לתרנגולות היו בשימוש רק בעת העברתן ממקום למקום. עם התפתחות מערכת הרכבות והתחבורה בכלל במאה ה-19, ועמה היקף ההובלות לצורכי מסחר, החלו בארצות הברית להרשם פטנטים רבים לכלובי הסעה לתרנגולות, שהיוו את הבסיס לשכלול כלובי הסוללה המודרניים. בשלב הבא תוכננו כלובים מובנים לקרונות רכבת ייעודיים להסעת תרנגולות, מסודרים בקומות, זה לצד זה. הכלובים נבנו כך שיוכלו להסיע כמה שיותר תרנגולות בקרון, באופן שיענה על הצורך לאוורר את הכלובים ולנקות בקלות הפרשות. עם זאת, באותה תקופה השימוש בכלובים מקורים כמעון קבע לתרנגולות לא היה מעשי, שכן ללא גישה סדירה לאור השמש, סבלו התרנגולות במהירה מאוסטאומלציה (התרככות עצמות). זאת, עד שבשנות ה-30 של המאה ה-20 הוכנס לשימוש תעשייתי תוסף מלאכותי של ויטמין D, והדרך הפכה סלולה לתיעוש מסיבי של חקלאות המזון מהחי, לרבות ענף ייצור הביצים.
השימוש בכלובי סוללה התרחב במהירה, ובשנות ה-60 הפכו כלובי הסוללה לצורה הנפוצה ביותר לגידול מטילות בארצות הברית. בתחילת דרכם, שימשו לשיכון תרנגולת בודדה בכל כלוב, ועם הזמן הגדילו הלולנים את מספר המטילות בכל כלוב.
בשל ההתיעלות באיסוף הביצים ובטיפול בפסולת, ובשל העובדה שהם מאפשרים להחזיק מספר רב של תרנגולות בשטח מצומצם, הביאו כלובי הסוללה להתרחבות של היקף הייצור בקנה מידה נרחב. מספר התרנגולות המוחזקות במשק סוללה בודד עשוי להגיע למאות אלפים.
מאפיינים

מערכת כלובי סוללה בנויה כשורות של כלובים צמודים זה לזה החולקים חוצץ בצדיהם, לעיתים בקומות מדורגות ולעיתים זו מעל זו. בכל כלוב מוחזקות 3 עד 9 תרנגולות מזנים שהותאמו לתעשיית הביצים בהליך של ברירה מלאכותית. השטח המוקצה לתרנגולת בכלוב סוללה הוא בדרך כלל בין 430 ל-560 סמ"ר, ולעיתים אף פחות מזה. לשם השוואה, שטחו של דף נייר משרדי בגודל A4 הוא 625 סמ"ר.
רצפת הכלוב בנויה מרשת מתכת משופעת. השימוש ברשת מאפשר להפרשות התרנגולות ליפול החוצה מהכלוב, והשיפוע גורם לביצים להתגלגל לקדמת הכלוב, אל מתקן האיסוף. השקיה והאכלה נעשים באופן אוטומטי, במתקנים ייעודיים. קיבוץ התרנגולות בכלובים בני כמה פרטים מקל על זיהויה ובידודה של תרנגולת בעלת תפוקת ביצים נמוכה, על מנת להוציאה מהלול ולהשמידה. היותו של הלול מקורה, מעניקה ללולן בקרה על אקלים, אוורור ותאורה.