stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קפלת ג'ורג' הקדוש (טירת וינדזור)
היסטוריה

הכנסייה הייתה אחד משני מוסדות דתיים שייסד המלך ג'ורג' השלישי בשנת 1348. היא נספחה לקפלת אדוארד המודה שהוקמה בטירת וינדזור בתחילת המאה ה-13 על ידי המלך הנרי השלישי. לאחר ייסודה היא הוקדשה מחדש למרים, אם ישו, לג'ורג' הקדוש, ולאדוארד המודה, אך במהרה נודעה רק בשמה הנוכחי.
בשנים 1475 עד 1528 הורחבה הכנסייה באופן ניכר על ידי שלושה מלכים - אדוארד הרביעי, הנרי השביעי, והנרי השמיני. חלל הקפלה המקורית הוגדל לממדיה של קתדרלה.
לכנסייה נגרם נזק רב מידי תומכי הפרלמנט בשנים 1642 ו-1643, במהלך מלחמת האזרחים האנגלית. לאחר הוצאתו להורג ב-1649 נקבר המלך צ'ארלס הראשון בקפלה. לאחר תקופת הזנחה של הקפלה ושל הטירה כולה על ידי המלוכה האנגלית, שוקמה הקפלה בשנים 1780–1790 ביוזמת המלך ג'ורג' השלישי ובהמרצתו.
הקפלה הורחבה פעם נוספת בימי מלכותה של המלכה ויקטוריה במאה ה-19. בראשית המאה ה-20 נמצאו חלקים רבים מהקפלה במצב רעוע, וב-1920 החל פרויקט שיקום נרחב שלה, שארך עשר שנים.
התוספת האחרונה לקפלה הייתה הקמת קפלת הזיכרון למלך ג'ורג' השישי - למעשה, מרתף קבורה - הצמודה לחזית הצפונית של הקפלה. היא הוקמה בהזמנת המלכה אליזבת השנייה ונחנכה בשנת 1969.
על גג הקפלה ניצבים 14 פסלי בעלי חיים הקרויים The Queen's Beasts. הם מהווים חלק מסמלי בתי המלוכה של אנגליה (אנ'). הם כוללים את האריה של אנגליה; הדרקון האדום של ויילס; הפנתר של ג'יין סימור; הבז של יורק; הפר השחור של קלרנס; הייל של בופורט; האריה הלבן של מורטימר; כלב הגרייהאונד הלבן של ריצ'מונד; האייל הלבן של ריצ'רד השני; האנטילופה של בוהון (אנ'); הדרקון השחור של אלסטר; הברבור הלבן של הרפורד; החד-קרן של אדוארד השלישי; והאייל הזהוב של קנט. הפסלים המקוריים פוסלו במאה ה-16, אך הוסרו ב-1682. הפסלים הנוכחיים הוספו ב-1925, במהלך שיקום הקפלה.
בקפלה מצויות מצבות זיכרון רבות, כולל קפלות, המוקדשות למלכי אנגליה ולנכבדים אחרים.
בקפלה פועלת מקהלה קבועה (אנ') כמעט ברציפות מאז ייסוד הבניין.
הקפלה הוכרזה כבניין רשום מדרגה I.
מסדר הבירית

חברי מסדר הבירית מתכנסים בווינדזור בחודש יוני לטקס שנתי, שחודש בשנת 1948 על ידי המלך ג'ורג' השישי במלאת 600 שנה לייסוד המסדר. הם צועדים בתהלוכה אל הקפלה בבגדיהם הטקסיים ומקיימים בה טקס דתי. לכל אחד מחברי המסדר ניתן מקום קבוע בקפלה, ולוחית מיוחדת מציינת את מיקומו. מעליו מוצגת ההרלדיקה האישית שלו, ובראשה דגל המסדר שלו, הנושא את שלט האצולה האישי של החבר. לאחר מות החבר במסדר מקיימים טקס ובמסגרתו מסירים את ההרלדיקה שלו ממקומה, למעט הלוחית, הנותרת במקומה. בקפלה מצוי אוסף של 800 לוחיות של חברי המסדר מאז ייסודו.
חתונות

בכנסייה נערכו טקסי נישואין רבים של בני המשפחה המלכותית ובמיוחד של ילדיה של המלכה ויקטוריה. הטקס הראשון, של נישואי אלברט אדוארד, נסיך ויילס (לימים המלך אדוארד השביעי) עם אלכסנדרה, נסיכת דנמרק, נערך בשנת 1863. הנסיך הארי ומייגן מרקל נישאו בקפלה בשנת 2018.
בית קברות מלכותי

הקפלה היא מקום קבורתם של 11 ממלכי אנגליה והממלכה המאוחדת ושל עשרות בני משפחות המלוכה שלהם. עשרות אישים נוספים נקברו בקפלה והועברו ממנה לימים למקומות קבורה אחרים, ביניהם בית הקברות המלכותי, פרוגמור, לא הרחק מהקפלה.
קברי האישים ממוקמים באתרים שונים בקפלה, וביניהם ליד המזבח, במרתף הקבורה המלכותי (Royal Vault), בקפלת הזיכרון לנסיך אלברט, ליד הדלת המערבית, ובקפלת הזיכרון למלך ג'ורג' השישי. בקפלה זו נקברה המלכה אליזבת השנייה בשנת 2022. עמה קבורים שם הוריה, המלך ג'ורג' השישי ורעייתו אליזבת המלכה האם, אחותה הנסיכה מרגרט ובעלה הנסיך פיליפ.
פסלי בעלי החיים על גג הקפלה
דגלי חברי מסדר הבירית מונפים בחלל הקפלה
מצבת המלך ג'ורג' השישי ואליזבת המלכה האם
פיצוץ מוצב JVT

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |
 תאריך:  12 בדצמבר 2004
 מקום:  רצועת עזה 
 סוג:  אירוע, פיגוע 
 הרוגים:  5
 פצועים:  6, מתוכם 4 באורח קשה
 מבצע:  חמאס חמאס נצי הפת"ח נצי הפת"ח
 מפגעים הרוגים:  1
 מניע:  טרור פלסטיני
 
מראה בציר פילדלפי, 2005
פיצוץ מוצב JVT ברצועת עזה התרחש ב-12 בדצמבר 2004 במהלך האינתיפאדה השנייה. המוצב הצה"לי הותקף על ידי ארגון החמאס באמצעות הפעלת חומרי נפץ שהוטמנו במנהרה שנחפרה תחתיו ונהרס. בהתקפה נהרגו חמישה חיילי צה"ל ושישה נפצעו. הייתה זו אחת מההתקפות הפלסטיניות הראשונות שנערכו ברצועת עזה וסביבה באמצעות מנהרת לחימה.
ההתקפה

מוצב JVT היה המוצב הצפוני ביותר של צה"ל לאורך ציר פילדלפי שאורך גבול מצרים – רצועת עזה. המוצב חצץ בין מעבר רפיח לבין השטח הפלסטיני ברצועה. בעת ההתקפה הוא אויש על ידי חיילי גדוד הסיור המדברי.
ביום ההתקפה, בשעה שש בערב, התחוללו שני פיצוצים עזים שהחריבו את המוצב. הפיצוצים נגרמו באמצעות הפעלת שני מטענים כבדים של חומר נפץ, אשר הוטמנו בתוך מנהרת תופת שנחפרה מהשטח הפלסטיני ועד מתחת למוצב. הפיצוצים גרמו להרס רב ולדליקה בשטח המוצב. כל החיילים שנמצאו בו בעת ההתקפה נפגעו. הפיצוצים גרמו נזק גם למסוף רפיח, שנמצא במרחק של כ-300 מטר מהמוצב. מיד לאחר הפיצוצים הסתערו על המוצב שני מחבלים. חלק מהחיילים הפצועים ירו לעברם, הם הרגו אחד מהם והשני נמלט.
כוח חילוץ של צה"ל חש לעזרת הנפגעים במוצב, אך פינוי הנפגעים התעכב עקב אש מרגמות ונשק קל שנורתה מהשטח הפלסטיני. במהלך פעולות החילוץ התחולל במוצב פיצוץ שלישי, שלא גרם לנפגעים. התברר כי מתוך 11 החיילים ששהו במוצב בעת ההתקפה, חמישה נהרגו ושישה נפצעו, ארבעה מתוכם באורח קשה. אחד מהחללים התגלה רק לאחר חיפוש ממושך מתחת להריסות, שבו השתתפו צוותי חילוץ מפיקוד העורף שהובאו למקום.
לאחר ההתקפה

באוגוסט 2005 במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות, פינתה ישראל את כל רצועת עזה, כולל המוצבים בציר פילדלפי. באוגוסט 2014 הרג צה"ל ברצועת עזה את מוחמד אבו שמאלה, איש חמאס שהיה אחד המעורבים בהכנת ההתקפה על המוצב. בשנת 2016 פרסם חמאס פרטים על ההתקפה, וטען כי בהכנתה השתתפו גם אנשי ארגון נצי הפת"ח. עוד נטען כי המנהרה שנחפרה אל מתחת למוצב הייתה באורך של 600 מטר וכי הוטמנו בה חומרי נפץ במשקל כולל של 1,300 קילוגרם. חמאס טען כי פיצוץ המוצב סייע לו להפנים את האפשרויות הגלומות מבחינתו בלוחמת מנהרות.
ליפצק (מחוז)

מחוז ליפצק (ברוסית: Липецкая область; תעתיק: ליפצקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי, כ-400 ק"מ דרומית למוסקבה.
המחוז הוקם ב-6 בינואר 1954 תוך העברת חלק מהמחוזות אוריול, טמבוב, טולה, ריאזאן ווורונז'.
נכון לינואר 2024 במחוז מתגוררים 1,116,265 תושבים.
היסטוריה

בתקופת תלמי נהר דון שחוצה את שטחי המחוז היה נחשב לגבול בין אירופה לבין אסיה. באותה תקופה האזור היה מאוכלס על ידי עמים בלטיים ופינו-אוגורים. במאה ה-6 החלה התיישבות של עמים סלאבים באזור. השטח היה בהשפעת ממלכת הכוזרים.
בסביבות 1024 שטח שולב בנסיכות צ'רניגוב ובהמשך היה נכלל בחלקו בנסיכות זו ובניסכות ריאזאן. בעקבות הפלישה המונגולית יישובים באזור נהרסו והתיישבות רוסית צומצמה מאוד. בתחילת המאה ה-15 השטח עבר לשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא והחל ממחצית המאה ה-15 לנסיכות ריאזאן. במהלך המאה ה-16 השטחים סופחו על ידי נסיכות מוסקבה.
לאחר הקמת גוברניות האזור שולב בגוברניית וורונז'.
בתקופה הסובייטית האזור שולב ביחידות מנהליות שונות.
בשנת 1925 בבסיס ליפצק הוקם בית ספר לטייסים גרמנים שפעל עד לשנת 1933.
בתקופת מלחמת העולם השנייה חלקים של המחוז הנוכחי נכבשו לזמן קצר על ידי כוחות ורמאכט.
המחוז הוקם ב-6 בינואר 1954 תוך העברת חלק מהמחוזות אוריול, טמבוב, טולה, ריאזאן ווורונז'.
בשנת 2023 דרך שטחי המחוז עברו כוחות של קבוצת וגנר. החל מפברואר 2024 מפעלים במחוז סובלים מהתקפות של כטבמ"ים אוקראינים כתוצאה של פלישת רוסיה לאוקראינה.
ממשל

הרשות המחוקקת היא "מועצת נציגי העם של מחוז ליפצק" שכוללת 58 חברים. בראש המחוז עומד מושל שנבחר ל-5 שנים. בספטמבר 2019 לתפקיד נבחר איגור ארטמונוב. בשנת 2024 הוא נבחר לכהונה השנייה.
מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-18 ראיונים ו-2 ערים בעלי חשיבות מחוזית ליפצק, והעיר השנייה בגודלה – יילץ.
דמוגרפיה

נכון לינואר 2024 במחוז מתגוררים 1,116,265 תושבים. כמו רוב אזורי רוסיה המחוז סובל מקיטון אוכלוסייה אך בצורה מינורית. כ-64% מתושבי המחוז מתגוררים בערים.
בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין 2021 של הפדרציה הרוסית הרוסים מהווים כ-87% מאוכלוסיית המחוז. אוכלוסיית ליפצק מונה כ-500 אלף תושבים.
כלכלה

בשטח המחוז נמצא מפעל פלדה מהגדולים ברוסיה שבבעלות ולדימיר ליסין.
כלכלה > תחבורה

דרך המחוז עוברות מספר מסילות ברזל. המסילה הראשונה נבנתה בשנת 1868.
דרך המחוז עובר כביש ארצי M4 מוסקבה-נובורוסייסק ו-R-119 אוריול - טמבוב.
בעיר ליפצק פועל נמל תעופה בעל מעמד בין-לאומי.
המרכז הארצי לטהרת המשפחה

| --- | --- |

מקווה בכפר סבא ששופץ על ידי הארגון
מקווה בכפר סבא ששופץ על ידי הארגון
 פעילות:  חיזוק טהרת המשפחה, הקמה של מקוואות טהרה לנשים, ופיקוח הלכתי עליהם
 תחום:  פיקוח על 800 מקוואות בישראל
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  אפרים זלמן הלפרין
 נשיא:  מרדכי אוירבך
 יושב ראש:  חיים לוי
 מנכ"ל:  עקיבא ויינר
 תקופת הפעילות:  1942–הווה (כ־82 שנים)
 www.taharat.org.il
 
המרכז הארצי לטהרת המשפחה הוא ארגון הגג לחיזוק נושא טהרת המשפחה, על ידי הדרכה והסברה, הקמה של מקוואות טהרה לנשים, ופיקוח הלכתי עליהם.
אודות הארגון

הארגון הוקם בשנת תש"ב (1942) על ידי הרב אפרים זלמן הלפרין בעידודו של רבי שלמה גולדמן האדמו"ר מזוויעהל, לצידו ואחריו ניהל את הארגון הרב יהושע לוי.
בנשיאות הארגון עמד הרב דב בריש ויידנפלד והוא נתמך על ידי החזון אי"ש שהורה לסייע לארגון, הרב צבי פסח פרנק אף הורה לתורמים להעדיף תרומה לארגון לצורך הקמת מקווה על פני הקמת בית כנסת.
במהלך השנים כיהנו כנשיאי הארגון גם הרבנים זלמן סורוצקין, יחזקאל אברמסקי, הרב אברהם מרדכי אלתר האדמו"ר מגור, הרב יואל טייטלבוים האדמו"ר מסטמר, הרב אהרן קוטלר, הרב מנחם מנדל שניאורסון האדמו"ר מחב"ד, הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב אהרן יהודה ליב שטינמן, הרב עובדיה יוסף, חכם שלום כהן, הרב שמעון בעדני ועוד.
מנהיג הציבור החרדי הרב חיים קניבסקי תמך (בדומה לרבו החזון איש) באופן נלהב בארגון ואף קרא לסייע בכל דרך לפעילותו, הוא גם ראה בתמיכה בפעילות העמותה סגולה לפרי בטן ול"ישועות" רבות.
הארגון מסייע במימון בנייה ושיפוץ של מקוואות לנשים וזאת מתוך שליחות הרואה חשיבות רבה שהמקווה יהיה מפואר ומכובד וינגיש את מצוות הטהרה לנשות ישראל. עד שנת תשפ"ה (2024), הקים הארגון כ-1158 מקוואות.
כיום עומד בראשות הארגון הרב חיים לוי. מנכ"ל הארגון הוא עקיבא ויינר. נשיא הארגון כיום והרב הפוסק של הארגון הוא הרב מרדכי אוירבך.
בנשיאות הארגון עומדים כיום הרבנים דוב לנדו, ברוך דב פוברסקי, משה הלל הירש, ראובן אלבז ושמעון גלאי, לצד האדמורי"ם מבעלז, צאנז, באיאן, מודז'יץ, רחמסטריווקא, פינסק קרלין, זוויעהל ועוד.
על פי דיווחי הארגון מלבד פעילותו להקמת מקוואות, הוא מפקח על כ-800 מקוואות בישראל ומעניק להם תעודות כשרות. כמו כן מפעיל הארגון מרכז מידע בנושא טהרת המשפחה, ומפיק מדריכים בעניין. הארגון מקיים חוגי בית וימי עיון לבלניות ולציבור.
הערות שוליים

↑  ב. ראם, מוסף שבת קודש יתד נאמן עש"ק בשלח תשס"ו כאן
↑  מאות מקוואות נבדקו והוכשרו ברחבי הארץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265200105171  LCCN: n85002767  VIAF: 130242839   WorldCat (עם VIAF): 130242839 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמבראר E-Jets

המראה של אמבראר E-175 של אייר קנדה
אמבראר E-Jets‏ (Embraer E-Jets) היא סדרת מטוסי נוסעים סילוניים מתוצרת אמבראר, צרי-גוף, בעלי שני מנועים, לטווח בינוני, המיוצרים בברזיל. סדרה זו הוכרזה לראשונה בסלון האווירי בפריז בשנת 1999, וייצורה החל בשנת 2002. מאז זכתה סדרת E-Jets להצלחה מסחרית ונכון ל-31 בדצמבר 2009 נמכרו ונמסרו 605 מטוסים מסדרה זו, וקיימות 862 הזמנות נוספות. על פי תחזיות היצרן, עד לשנת 2016 ימכרו עוד 1,112 מטוסים מסדרה זו.
אלה כלי טיס חדישים מאוד יחסית לכלי טיס דומים בגודל ובטווח טיסה הקיימים היום בשוק, והם חסכוניים בדלק ומצוידים במערכות אוויוניקה מבוססות טוס-על-חוט.
ארקיע היא החברה היחידה בארץ שמפעילה, נכון לשנת 2018, מטוסים מהסדרה (שלושה מטוסים מדגם E-195 ושלושה מטוסים מדגם E-190), המשמשים אותה לטיסות לאירופה ולאילת.
עיצוב ופיתוח

סדרת E-Jet של אמבראר מורכבת משני סוגי מטוסי נוסעים מסחריים ומגרסה אחת של מטוס מנהלים. הדגמים E-170 ו-E-175 מרכיבים את סוג מטוסי הנוסעים הבסיסי, ואילו דגמי E-190 ו-E-195 הם מטוסים ארוכי גוף, שלהם מנועים שונים, כנפיים ארוכות יותר ושינויים במבנה כן הנחיתה. דגמי 170 ו-175 זהים בכ-95% מן הפרטים בהם, כך גם הזהות בין דגמי 190 ו-195. בין שני הסוגים קיימת זהות של כ-89%, כך קיימת זהות בחתך גוף המטוס ובאוויוניקה.
אף שכינויים של המטוסים בסדרה זו הוא בקידומת "E", באופן טכני הם שייכים לסדרת מטוסי הסילון האזוריים (Embraer Regional Jets, ר"ת ERJ). בשלב מוקדם בעת פרסומה של הסדרה ויתרה חברת אמבראר על הקידומת ERJ לסדרה זו. מטוסי ה-190 ו-195 דומים ביכולות הנשיאה שלהם לגרסאות הראשונות של מטוסי DC-9 ובואינג 737, אשר נחשבו תמיד למטוסי קווים ראשיים של חברות תעופה. במטוסי הנוסעים שלה פיתחה אמבראר עיצוב חדשני של "בועה כפולה" המאפשר לנוסע עמידה זקופה בתא הנוסעים. במטוסים שורות של ארבעה מושבים לרוחב המטוס.
הלקוחות הראשונים של הסדרה היו חברות תעופה צרפתיות אזוריות שהזמינו עשרה מטוסים וחמש אופציות נוספות מדגם E-170, וחברת התעופה השווייצרית קרוסאייר שהזמינה 30 מטוסים מדגם E-170 ו-30 מטוסים מדגם E-190. ההזמנה הגדולה ביותר למטוסי הסדרה באה מחברת ג'ט בלו איירווייז שהזמינה 100 מטוסי E-190 ואופציה ל-100 מטוסים נוספים. ב-6 בנובמבר 2008 קבע מטוס E-190 של חברת ג'ט בלו איירווייז שיא מרחק לדגם זה, כאשר טס ללא חניות ביניים מאנקורג' באלסקה לבאפלו ניו יורק, מרחק של 4,989 ק"מ. המטוס היה בדרכו לניו יורק, ריק מנוסעים, לאחר סיום חכירה בת חודשיים למועמדת לסגנות נשיאות ארצות הברית, שרה פיילין.
קיימות מספר חברות בעולם אשר צי המטוסים שלהן נשען משיקולי יעילות התפעול אך ורק על מטוסי סדרת E-jets, בהן החברות שאטל אמריקה וריפבליק איירווייז בארצות הברית והן חברת אזול נתיבי אוויר ברזילאיים של היזם דייוויד נילמן, אשר הקים בעבר בארצות הברית גם את ג'ט בלו איירווייז, אשר אף לה מטוסי E-jets במצבת כלי הטיס שלה.
גרסאות > E-170/175

גרסאות E-170/175 הן הקטנות יותר בסדרת E-Jets, ומתחרות על נתח השוק של דגמי בומברדיה CRJ700 מתוצרת בומברדיה איירוספייס הקנדית. מטוסים אלה אף מתחרים במידת מה במטוסי הטורבו-פרופ מדגם דאש 8. חברת אמבראר אף שואפת להחליף במטוסים אלה את נתח השוק שבו פעלו מטוסי BAe 146 ופוקר 70. מטוסי 170/175 מונעים בזוג מנועי GE CF34-8E בעלי דחף של 61.39 קילו-ניוטון האחד.
מטוסי E-170 היו הראשונים שיוצרו בסדרה זו. אבטיפוס ראשון הושלם ב-29 באוקטובר 2001, וטס לראשונה ב-19 בפברואר 2002. הוא הוצג לציבור בחודש מאי 2002. דגם E-175 הושלם לראשונה ביוני 2003. הלקוח הראשון שקיבל מטוס E-170 היה לוט פוליש איירליינס בחודש מרץ 2004.
גרסאות > E-190/195

מטוסי E-190/195 הן גרסאות מוארכות גוף ביחס למטוסי E-170/175 אשר הותאמו להם כנפיים גדולות יותר, מנועים חזקים יותר (GE CF34-10E) בעלי כוח דחף של 82.30 קילו-ניוטון האחד. מטוסים אלה מתחרים על נתח השוק של מטוסי בומברדיה CRJ1000. כיוון שבמטוסים אלה למעלה מ-100 מושבים הם מהווים תחרות אף למטוסי קו ראשי קצר של חברות תעופה, בהם מטוסי בואינג 717-200, בואינג 737-500/600, איירבוס A318, ואיירבוס A220.
מטוס E-190 טס לראשונה במרץ 2004, ודגם E-195 המריא לראשונה בדצמבר 2004. החברה הראשונה לקבל מטוס E-190 הייתה ג'ט בלו איירווייז ואילו החברה הראשונה שהטיסה מטוס E-195 הייתה חברת Flybe הבריטית. בזכות גודלם, מטוסים אלה יפעלו כמטוסי קו ראשי בחברות תעופה רבות, למרות שייעודם המקורי היה לקווים אזוריים. כך למשל אייר קנדה מפעילה 45 מטוסי E-190 ובכל אחד מהם 9 מושבים במחלקת עסקים ו-84 מושבים במחלקת תיירים, בקווים הראשיים של החברה.
גרסאות > אמבראר ליניאג' 1000

ב-2 במאי 2006 הכריזה אמבראר כי בכוונתה ליצור גרסת מטוס מנהלים לדגם E-190. מבנהו יהיה זהה לזה של E-190, אולם טווח הטיסה שלו יוגדל ל-7,778 ק"מ, והוא יכיל 19 מושבים מפוארים. חיל האוויר הארגנטינאי הזמין מטוס אחד מדגם זה. ב-7 בינואר 2009 אישרה רשות התעופה הפדרלית האמריקאית את המטוס לשימוש. שני המטוסים הראשונים מגרסה זו נמסרו בחודש דצמבר 2009.
מפרט

| גרסה | E-170 ERJ170-100 | E-175 ERJ170-200 | E-190 ERJ190-100 | E-195 ERJ190-200 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
צוות טיסה: שניים
| קיבולת נוסעים   (מחלקה אחת) | 80 | 88 | 110 | 122 |
| אורך | 29.90 מטר | 31.68 מטר | 36.24 מטר | 38.65 מטר |
| מוטת כנפיים | 26.00 מטר | 26.00 מטר | 28.72 מטר | 28.72 מטר |
| גובה | 9.67 מטר | 9.67 מטר | 10.28 מטר | 10.28 מטר |
| משקל ריק בק"ג | 21,140 | 21,810 | 28,080 | 28,970 |
| משקל מקסימלי להמראה בק"ג | 35,990 (סטנדרטי)  37,200 (ארוך טווח) | 37,500 (סטנדרטי)  38,790 (ארוך טווח) | 47,790 (סטנדרטי)  50,300 (ארוך טווח)  51,800 (IGW) | 48,790 (סטנדרטי)  50,790 (ארוך טווח)  52,290 (IGW) |
אורך ריצת המראה במשקל מקסימלי: 2,044 מטר
| מנועים | 2× General Electric CF34 טורבו-מניפה   62.3 קילו-ניוטון (13,800 ליבראות דחף) כל אחד | 2× General Electric CF34 טורבו-מניפה   62.3 קילו-ניוטון (13,800 ליבראות דחף) כל אחד | 2× General Electric CF34 טורבו-מניפה   82.3 קילו-ניוטון (18,500 ליברות דחף) thrust each | 2× General Electric CF34 טורבו-מניפה   82.3 קילו-ניוטון (18,500 ליברות דחף) thrust each |
מהירות מרבית: 890 קמ"ש (481 קשר), (מאך 0.82)
| טווח טיסה | סטנדרטי: 3,334 ק"מ (1,800 מיל ימי)  ארוך טווח: 3,889 ק"מ (2,100 nmi)  AR: 3,892 ק"מ (2,102 מיל ימי) | סטנדרטי: 3,334 ק"מ (1,800 מיל ימי)  ארוך טווח: 3,889 ק"מ (2,100 מיל ימי)  AR: 3,706 ק"מ (2,001 מיל ימי) | סטנדרטי: 3,334 ק"מ (1,800 מיל ימי)  ארוך טווח: 4,260 ק"מ (2,300 מיל ימי)  AR: 4,448 ק"מ (2,402 מיל ימי) | סטנדרטי: 2,593 ק"מ (1,400 מיל ימי)  ארוך טווח: 3,334 ק"מ (1,800 מיל ימי)  AR: ‏4,077 ק"מ (2,201 מיל ימי) |
רום טיסה מקסימלי: 41,000 רגל (12,500 מטר)
קצב טיפוס: מקסימום 3,500 רגל לדקה
| יחס דחף-משקל | 0.42:1 | 0.39:1 | 0.41:1 | 0.39:1 |
חתך גוף ותא נוסעים
רוחב חיצוני: 3.01 מטר
רוחב פנימי: 2.74 מטר
גובה חיצוני: 3.35 מטר
גובה פנימי: 2.00 מטר
מקור: Embraer E-jet
תאונות ותקריות

ב-29 בנובמבר 2013 התרסקה טיסה 470 של LAM מוזמביק איירליינס, שהייתה בדרכה ממוזמביק לאנגולה. כל 27 הנוסעים ו-6 אנשי הצוות נהרגו. ממצאי החקירה מצביעים על כך המטוס רוסק בכוונה על ידי הטייס, אך איגוד מפעילי האוויר של מוזמביק חולק על מסקנה זו.
ב-26 באפריל 2015 פגעה ציפור באחד ממנועיו של מטוס ארקיע מדגם E-190 לאחר המראה משדה דב. המטוס נחת בנתב"ג בשלום ללא נפגעים.
ב-31 ביולי 2018 התרסקה לאחר ההמראה טיסה 2431 של אארומקסיקו קונקט שבוצעה באמבראר ERJ-190AR, במספר זנב XA-GAL שהמריאה מדורנגו למקסיקו סיטי, על המטוס היו 99 נוסעים ו-4 אנשי צוות. 85 מהם נפצעו ברמות שונות אך איש לא נהרג.
ב-25 בדצמבר 2024 התרסקה טיסה 8243 של אזרבייג'ן איירליינס שבוצעה באמבראר 190AR במספר זנב 4K-AZ65 שהמריאה מבאקו לגרוזני.
ראו גם

אמבראר ERJ 145
הערות שוליים

↑  Embraer Delivers 244 Jets in 2009
↑  JetBlue sets world record with McCain-Palin campaign plane, USA Today, 7/11/2008.
↑  600th production E-Jet delivered to LOT, Shephard, 15/9/2009.
↑  Embraer E-jet specifications
↑  מקסיקו: מטוס נוסעים התרסק במערב המדינה, 85 נפצעו, באתר וואלה, 1 באוגוסט 2018
אמבראר E-190 של חברת Flybe
אמבראר E-170 של לוט פוליש איירליינס
E-195 LR של לופטהנזה רגיונל
Mr. Bad Guy

Mr. Bad Guy הוא אלבום האולפן הסולו הראשון של פרדי מרקיורי, סולן להקת קווין. האלבום יצא לאור באפריל 1985 ונכללו בו 11 שירים שנכתבו על ידי מרקיורי בלבד.
הפקה

האלבום נוטה בסגנונו המוזיקלי לדיסקו ומוזיקת דאנס, זאת בניגוד לסגנונה של קווין שנטה לכיוון מוזיקת רוק. הפקת האלבום נמשכה כמעט שנתיים, בשל הזמן שנדרש למרקיורי לאסוף את החומרים המוזיקליים, וזאת במקביל לעבודתו עם הלהקה. באלבום היה אמור לכלול דואטים עם מייקל ג'קסון. השניים הקליטו את השיר "There Must Be More to Life Than This", אך מרקיורי החליט שלא להמשיך את שיתוף הפעולה עימו. לטענתו של מרקיורי הוא לא יכול היה לסבול את נוכחותו של באבלס, שימפנזת המחמד של ג'קסון שהסתובבה באולפן. ג'קסון, מצידו, טען שלא יכול היה להסתדר עם העובדה שמרקיורי צרך סמים במהלך ההקלטות.
מרקיורי היה מעורב בכל שלבי ההכנה של האלבום, החל מכתיבת השירים, הנדסת הקול ועד להוספת האפקטים הסופיים.
השיר "Living on My Own", שלא זכה להצלחה רבה בגרסתו המקורית, יצא מחדש בשנת 1993 בגרסת רמיקס שנעשתה על ידי נו מור ברות'רס. גרסת הרמיקס זכתה להצלחה רבה והגיעה למקום הראשון במצעד הבריטי, האירי והצרפתי. השיר "I Was Born to Love You" זכה להצלחה מסוימת במצעד המוזיקה האוסטרלי בו הגיע למקום ה-13. שיר זה והשיר "Made in Heaven" זכו לגרסת כיסוי בביצוע שלושת חברי להקת קווין הנותרים באלבום Made in Heaven, שיצא לאור בשנת 1995 והיה אלבום האולפן האחרון של הלהקה (במידה ובספירה לא נכלל The Cosmos Rocks מאת קווין+פול רודג'רס).
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פרדי מרקיורי.
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Let's Turn It On  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Made in Heaven  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I Was Born to Love You  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Foolin' Around  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Your Kind of Lover  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Mr. Bad Guy  | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Man Made Paradise  | 4:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | There Must Be More to Life Than This  | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Living on My Own  | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | My Love Is Dangerous  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Love Me Like There's No Tomorrow  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה> מס' | רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה> שם | רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה> משך | רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה>  | רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה>  | רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה>  | רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה>  | רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה>  | רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה>  | רצועות בונוס במהדורת תקליטור בבריטניה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. | Let's Turn It On (גרסת 12")   | 5:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | I Was Born to Love You (גרסת 12")   | 7:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Living on My Own (גרסת 12")   | 6:40 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

פרדי מרקיורי - זמרה, פסנתר, סינתיסייזר
פרד מנדל - פסנתר, סינתיסייזר, גיטרת קצב
פול וינסנט - גיטרה מובילה
קורט קרס - תופים
סטפן ויסנט - בס, תכנות, הנדסה
ג'ו בורט - גיטרת קצב (רצועה 7)
ריינהולד מק - תכנות, הנדסה
ריינר פיץ' - עיבודים תזמורתיים
הארטפול דוג'ר - עיצוב עטיפה
אנדז'יי סאווה - צילום
הערות שוליים

↑  Mr Bad Guy - Rolling Stone (Issue 450), 20 June 1985
↑  Michael Jackson Chased Freddie Mercury Away From Duet With Bubbles The Chimp, Inquisitr, 24 November 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e179dc23-7db6-3506-a01c-ae70210134f0
הפיגוע בשוק נתניה (1979)

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |

 תאריך:  28 בינואר 1979
 מקום:  נתניה, ישראל
 סוג:  פיגוע תופת
 הרוגים:  3 אזרחים ישראלים
 פצועים:  34
 מבצע:  אש"ף
הפיגוע בשוק נתניה (1979) היה פיגוע תופת שהתרחש ביום ראשון כ"ט בטבת ה'תשל"ט 28 בינואר 1979 בשוק נתניה. בפיגוע נרצחו 3 יהודים תושבי נתניה ונפצעו 34.
הפיגוע

בבוקר יום ראשון, כ"ט בטבת ה'תשל"ט 28 בינואר 1979, הגיע מחבל מיהודה ושומרון מארגון הטרור אש"ף לשוק העירוני בנתניה, והחביא מטען חבלה במשקל 300 גרם בפח אשפה. המטען התפוצץ וכתוצאה ממנו נפצעו 34 תושבים ונרצחו במקום 2 יהודים, יום לאחר הפיגוע נפטר מפצעיו אחד הפצועים, ובכך מניין הנרצחים עלה ל-3. בפיגוע נפצעה קשה תינוקת בת שנה.
הפיצוץ התרחש בפינת רחוב הרצל ורחוב שער הגיא מול כיכר ציון בעיר, עוצמת הפיצוץ הייתה כה רבה שממנו נשברו חלונות של בניינים ברחוב.
בין הנרצחים בפיגוע טובה ריגלר סובל שהעידה במשפט אייכמן.
ירוסלבל (מחוז)

מחוז יָרוסלבל (ברוסית: Ярославская область, ירוסלבסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי במרחק של כ-300 ק"מ ממוסקבה.
נכון לינואר 2024 התגוררו במחוז 1,187,558 תושבים.
המחוז הוקם ב-11 במרץ 1936.
בשטח המחוז עובר נהר וולגה.
היסטוריה

הרוסים מהווים את האוכלוסייה המקורית של האזור. העיר רוסטוב מוזכרת בשנת 862. לאחר הקמת רוס של קייב רוסטוב היה מרכז שלטוני של צפון-מזרח. בשנת 1010 הנסיך ירוסלב הקים את העיר ירוסלבל. במהלך המאה ה-12 הנסיך המקומי היה יורי דולגורוקי שהעיבר את מרכז הנסיכות לסוזדל ומאז חשיבותה של עיר רוסטוב הלכה ופחתה. בשנת 1155 אנדרי בוגולובסקי העביר את מרכז נסיכות לעיר ולדימיר. במהשך היה פיצול של נסיכויות ובכך הוקמה לראשונה נסיכות ירוסלבל.
בשנת 1238 לאזור הגיעו מונגולים. מצור על ירוסלבל נמשך מספר ימים ובסופו של דבר העיר נכבשה ונהרסה.
סרגיי מראדונז' שהיה בין תומכי מאבק מזוין נגד הכובשים נולד באזור. בשנת 1463 האזור סופח לנסיכות מוסקבה. בתקופת הצרות באזור התחוללו קרבות רבות.
בשנת 1702 ברוסטוב נפתח מוסד להשכלה גבוהה השני ברוסיה הצארית והוא פעל עד לשנת 1742. בשנת 1750 בירוסלבל הוקם התיאטרון הראשון ברוסיה.
לאחר הקמת גוברניות האזור חולק בין הגוברניות עד שבשנת 1777 הוקמה גוברניית ירוסלבל.
בשנת 1918 בירוסלבל ובריבינסק התרחש מרד נגד השלטון הסובייטי אך בהמשך לא היו באזור קברות של ממש.
בשנת 1929 גוברניית ירוסלבל בוטלה ושטח נכלל ביידות מנהליות שונות. בשנת 1936 הוקם מחוז ירוסלבל. בשנת 1944 ממנו פוצל מחוז קוסטרומה ומאז לא היו שינויים בגבולות המחוז.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 בשטח המחוז הוקמו מספר מחנות גולאג.
לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה בגבולות המחוז הוקמו קווי ביצורים, אך כוחות גרמנים לא הגיעו לאזור.
בשנת 1946 בעקבות הקמת תחנת כוח הידרואלקטרית הוקם מאגר מים גדול שכלל שטחים שיו מאוכלסים ופונו. בין היתר פונתה עיירה שכללה כ-5 אלף תושבים.
ממשל

הרשות המחוקקת היא "דומה של מחוז ירוסלבל" שכוללת 46 חברים. בראש המחוז עומד מושל שנבחר ל-5 שנים. בספטמבר 2022 לתפקיד נבחר מיכאיל יברייב.
מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-17 ראיונים ו-6 ערים בעלי חשיבות מחוזית.
דמוגרפיה

נכון לינואר 2024 התגוררו במחוז 1,187,558 תושבים. זאת לעומת כ-1.5 מיליון בשנת 1991. כ-82% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה – ירוסלבל מתגוררים כ-613 אלף תושבים. בין הערים הנוספות ניתן לציין ריבינסק (כ-180 אלף תושבים).
הרוסים מהווים כ-83% מאוכלוסיית המחוז.