stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסגת נאט"ו בוושינגטון 2024
אוקראינה > עמדת נאט"ו לגבי אוקראינה

נאט"ו מדגישה באופן רשמי כי התמיכה באוקראינה היא בלתי מעורערת, והברית נחושה לעמוד לצד אוקראינה ללא הגבלת זמן. עמדה זו נועדה לשלוח מסר חזק לרוסיה כי בעלות הברית בנאט"ו נשארות מאוחדות ומחויבות לעזור לאוקראינה להדוף את הפלישה הבלתי חוקית של רוסיה.
למרות שחלק מחברות נאט"ו במיוחד אלו במזרח אירופה דחפו לצירוף אוקראינה לברית, הן סברו כי הדבר אינו אפשרי לפני סיום הפלישה בשל ההשלכה שנאט"ו עשויה להיחשב כמעורבת ישירות במלחמה עם רוסיה אם אוקראינה כבר תהיה חברה בברית.
מלחמת חרבות ברזל

ראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ס דחק בחברות נאט"ו להימנע מ"סטנדרטים כפולים" בנוגע למלחמות בעזה ואוקראינה.
בנאומו אמר נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן כי ערכי נאט"ו נרמסים על ידי ישראל ברצועת עזה.
יחסי ארמניה-אזרבייג'ן

שרי החוץ של ארמניה ואזרבייג'ן ומזכיר המדינה האמריקאי אנתוני בלינקן קיימו פגישה משולשת בשולי הפסגה. ארמניה ואזרבייג'ן עשו התקדמות משמעותית לקראת סיום הסכם שלום בעקבות משבר הגבול והמתקפה האזרבייג'נית ב-2023 בנגורנו-קרבאך. בלינקן הצהיר, "היום הוא הזדמנות לבחון את ההתקדמות שהושגה ומה שנותר. אך על בסיס כל המגעים שהיו לנו, כולל בשבועות האחרונים, אני מאמין ששתי המדינות קרובות מאוד ליכולת להגיע להסכם סופי, כזה שארצות הברית תתמוך בו בחום."
הפסגה

הפסגה ה-75 של נאט"ו שנמשכה שלושה ימים, נפתחה ביום שלישי, 9 ביולי 2024, בקבלת פנים באודיטוריום אנדרו וו. מלון. במהלך הקבלת הפנים, העניק נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן למזכ"ל היוצא של נאט"ו, ינס סטולטנברג, את מדליית החירות הנשיאותית, העיטור האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית.
ביום הראשון של הפסגה ב-9 ביולי 2024, האשים נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן את נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ברצון למחוק את אוקראינה מהמפה. הוא הכריז כי מספר מדינות נאט"ו, כולל ארצות הברית, הולנד, גרמניה, איטליה ורומניה, יספקו לאוקראינה ציוד עבור חמישה מערכות הגנה אווירית שהכוונה היא בין היתר למערכת פטריוט. נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי, הזהיר כי יש לפעול באוקראינה לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית בנובמבר 2024 כדי להגביל את ההשפעה של החלטות שדונלד טראמפ עשוי לקבל, אם ייבחר לנשיא אשר הצהיר כי יש בכוונתו להפחית את התמיכה בנאט"ו ובאוקראינה.
הברית האשימה את סין בכך שהיא "מאפשרת מכרעת במלחמתה של רוסיה נגד אוקראינה" באמצעות "תמיכה רחבת היקף בבסיס התעשייתי הביטחוני של רוסיה"
ב-10 ביולי 2024, כל 32 המדינות החברות בנאט"ו אישרו את הצהרת פסגת נאט"ו בוושינגטון (אנ'), שהגדירה את ההתפתחויות שביצעה נאט"ו והחלטות המדיניות שהתקבלו, בעיקר סביב מתן תמיכה לאוקראינה מול הפלישה הרוסית וגינוי המדינות שתמכו ברוסיה במהלך הסכסוך, בהן סין, איראן, צפון קוריאה ובלארוס.
פניה שרגורודסקה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1879 אומן, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  7 באפריל 1950 (בגיל 71 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מקום מגורים:  אומן, קרופיבניצקי, סנקט פטרבורג, סאווראן, מיקולאייב, ציריך, אודסה, תל אביב-יפו 
 השכלה:  אוניברסיטת ציריך למדעים שימושיים 
 מעסיק:  הקומיסריון העממי לחינוך 
 
פַניה (פַני) (פֶייגה) (פועה) שַרְגוֹרוֹדסְקָה (בכתב לטיני: Fanny (Feiga) Schargorodska; ברוסית: Ф. Д. Шаргородская, שַרְגוֹרוֹדסְקָאיָה;‏ 1879, אומן – 7 באפריל 1950, כ' בניסן תש"י, תל אביב) הייתה פדגוגית עברייה שפעלה ברוסיה וברית המועצות, בברלין וביישוב בארץ ישראל. חיברה ספרי לימוד עבריים, ופיתחה שיטת קצרנות עברית, שלא השתרשה.
קורות חיים > ראשית דרכה

פייגה (צפורה) שרגורודסקי נולדה בשנת 1879 בעיר אוּמַן שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה) במשפחה חסידית. אביה, דוד, בן תורה ומשכיל, נפטר בילדותה, ואִמה, שהייתה חסידת טוֹלְנה, נישאה לאחד מגבאי הרבי של סאווראן ועברה לעיירה סאווראן, שם פתחה ביחד עם אחיה של שרגורודסקה חדר מתוקן (אחיה, נוטיל (נתן) שרגורודסקי, פתח בהמשך בית ספר על טוהרת העברית בעיירה טרנובקה).
בילדותה, עוד באומן, גילתה עניין בלימודי היהדות, וכבר בהיותה בת תשע התפרסמה בין בחורי הישיבה בעירה ובעיירות באזור כילדת פלא, עילוי, המגלה בקיאות במקרא וגמרא ומבקשת ללמוד גפ"ת כדרך הנערים. פעם התחפשה לנער – גזזה את שערה והותירה סלסולי פאות, חבשה כובע ולבשה מעיל ומכנסיים – ולפני עלות השחר חמקה מביתה וניסתה להגיע לאחת הישיבות, אך שלחו לחפש אחריה ועצרו אותה בדרך. לעומת התנגדותה של הסביבה השמרנית, אמה דווקא תמכה בלימודיה. שרגורודסקה בלטה בהליכותיה ובתפילותיה: בהגיעה לגיל 12 אמרה כי הואיל והיא יתומה מאב, תתחיל להניח תפילין; בברכות השחר סירבה להכיר בברכה "שעשני כרצונו" (הנוסח המיועד לנשים) ובירכה "שלא עשני גבר" (כהקבלה לנוסח שלגברים: "שלא עשני אישה"), בטענה שכך בירכה גם ברוריה אשת רבי מאיר. חסידים אמרו עליה שהיא גלגול של הבתולה מלודמיר.
בניגוד לטענה שגויה נפוצה, שרגורודסקה לא ברחה מתחת חופתה בשנת תרנ"ו, כשהייתה כבת 16–17, אלא נישאה כדת וכדין והתגרשה מיד, כפי שסוכם בטרם החתונה – שנערכה רק מפאת הקושי הכרוך בהתרת ה'תְּנאים' שנקבעו לאותו שידוך בלתי-מוצלח.
בשנת 1899, משביססה את ידיעותיה בשפה העברית, בתנ"ך, בתלמוד ובפילוסופיה של הדת, ואף קיבלה מגדולי תורה כתב-אישור על כך שלפי ידיעותיה בתלמוד ובפוסקים, היא ראויה להיתר הוראה, החלה לעבוד כמורה בבית ספר עממי בניקולאייב. בשנת 1903 עברה את בחינת ההסמכה למורים ברוסיה. בהמשך לימדה ביליזבטגרד.
ב-1905 נסעה למערב, ללמוד פדגוגיה באוניברסיטת ציריך שבשווייץ. בסמסטר הראשון הייתה שומעת חופשייה, ולאחר שעברה את בחינת הכניסה ב-1906 הייתה לתלמידה מן המניין. פרט לציריך, התחנכה עוד באוניברסיטאות ברלין, פריז ווינה. היא התמקדה בלימודי אתיקה, פסיכולוגיה, פדגוגיה ופיזיולוגיה, ובנוסף למדה בפיזיקה, כימיה, אנטומיה, אנתרופולוגיה וזואולוגיה. למדה בעיקר מפי הפרופסורים גוסטב שטֶרינג (גר'), פרידריך שומן (גר') ויוּסטוּס גַאוּלֶה (Gaule).
ב-1909 קיבלה תואר דוקטור בציריך, על יסוד הדיסרטציה "יסודותיה הפדגוגיים של היהדות הפרושית של תקופת התנאים בארץ ישראל: על פי המקורות התנאיים" (Die pädagogischen Grundlagen des pharisäischen Judentums des Tannaitischen Zeitalters in Palästina).
קורות חיים > ברוסיה ובברלין

בשובה לרוסיה הייתה פעילה בחברת מפיצי השכלה ועבדה כמורה בבית הספר המקצועי היהודי לנערים של החברה בבירה פטרבורג (פטרוגרד).
בפטרבורג הייתה גם פעילה בוועד החברה היהודית להיסטוריה ואתנוגרפיה בראשותו של הסופר והפולקלוריסט ש. אנ-סקי. היא הייתה קרובה לאנ-סקי באחרית ימיו, ועסקה בסידור עזבונו.
בשנת תרע"ז-1916 פרסמה שרגורודסקה בהוצאת מוריה באודסה, בהשתתפות חברת מפיצי השכלה, מקראה לכיתות הראשונות בשם אלף בית.
לדברי המחנך והסופר ישראל רבקאי, הספר "היה בשעתו ממש מאורע פדגוגי בבית-הספר העברי המתוקן. ספר-למוד זה [...] שימש מורה דרך לדור שלם של מורים צעירים להוטי-חלוציות יוצרת."
הספר זכה להצלחה והופיע ביותר מעשר מהדורות נוספות.
עם מהפכת 1917 ברוסיה עבדה בקומיסריון העממי לחינוך (משרד החינוך הסובייטי, נַרקוֹמְפְּרוֹס (אנ')) אצל המחנכת והמהפכנית נאדז'דה קְרוּפְּסְקַיַה (אשתו של לנין) וזכתה להערכה אף שידוע היה שהיא ציונית.
בשנת 1924 עזבה את ברית המועצות ועברה לברלין בירת גרמניה של ויימאר, שם הייתה פעילה בוועד התרבות העברית, הוסיפה לפעול בשדה החינוך וחיברה ערכים עבור ה"אנציקלופדיה "אשכול".
בשבתה בברלין פרסמה את שיטת הקצרנות (סטֶנוֹגרפיה) שהמציאה: בשנת תרפ"ה ראה אור ספר הקצרנות העברית שלה, ובשנת תרפ"ו-1926 – ביידיש.
הן ברוסיה והן בברלין התבלטה בין המורים ועסקני התרבות היהודים. היא הרצתה, פרסמה מאמרים, לימדה ועודדה מלומדים יהודים צעירים. הרקדנית, הבמאית והמחנכת דניה לוין סיפרה לימים באוטוביוגרפיה שלה:
"איני יכולה לכתוב על שהותנו בברלין מבלי להזכיר נפש טובה ודואגת, את הסופרת והפדגוגית פניה שרגורודסקי, בעלת לב הזהב. אף כי לא תמיד היתה לה פרנסה מספקת לעצמה, עזרה לכל נזקק".
כמה מתלמידיה חיברו בעקבותיה ספרי לימוד חדשניים. בין אלה יש להזכיר את המורה ציפה פְּרֶס (ציפע פרעס), שבהשראת האלפון העברי של שרגורודסקה פרסמה בשנות ה-20 בוורשה בהוצאת ב' קלעצקין אלפון ביידיש בשם "מיין בִּיכְל" ('ספרוני').
קורות חיים > בארץ ישראל

בשנת 1928 הגשימה את שאיפתה הציונית, עלתה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב.
בארץ ישראל המשיכה בפרסום ספרי לימוד עבריים לצעירים ולמבוגרים.
נוסף על ספרי הלימוד שהוציאה, היא הרצתה בארץ בענייני חינוך וערכה כתב עת פדגוגי: "נתיבנו", דו-ירחון שהופיע בשנים תרצ"א–תרצ"ב בהוצאת התאחדות הגננות ו"דביר".
לפרנסתה לימדה בקורסים לקצרנות עברית. בשנות ה-30 הופיעו שתי מהדורות מורחבות של ספר הסטנוגרפיה העברית המקורית שלה, והיא העמידה תלמידים-קצרנים רבים שעבדו לפי השיטה שיצרה והפיצו אותה במסגרת "אגודת הסטנוגרפים לפי שיטת שרגורודסקה" שקמה אז. אולם בראייה היסטורית, שיטת הקצרנות העברית שלה לא הכתה שורשים עמוקים דיים, ושיטתו של יעקב מימון דחקה את מקומה.
היא חיה חיי דוחק, בדירת חדר, והסתפקה במועט ובלבד שתוכל להמשיך לכתוב את ספרה הגדול, שעליו עמלה במשך שנים רבות: "פדגוגיה שיטתית על יסוד היהדות המקורית". אולם ספרה זה לא הושלם, שכן בשנותיה האחרונות לא היה עוד בכוחה לסיים את חיבורו.
בארץ הייתה פעילה באיגוד להשלטת העברית ובמפא"י.
בשנות ה-40 ניהלה את הספרייה הפדגוגית שליד הסתדרות המורים בבית המורה בתל אביב.
שרגורודסקה נפטרה בחוסר כול אחרי מחלה קשה באפריל 1950, בגיל 71. נקברה בשורת הסופרים שבבית העלמין נחלת יצחק. בהלווייתה השתתפו מעטים.


ארכיונה, ובו מסמכים מהשנים 1904–1953, שמור במכון לבון.
פרסומיה

Die pädagogischen Grundlagen des pharisäischen Judentums des Tannaitischen Zeitalters in Palästina. (Nach den tannaitischen Quellen), Riga: E. Plate, 1913. (Diss. Phil. I. Univ. Zürich)
אלף בית, אודסה: מוריה; בהשתתפות חברת מפיצי השכלה בישראל (פטרוגראד), תרע"ז. (הדפסה נוספת: תרע"ח; מהדורה ב: ירושלים – ברלין: מוריה, תרפ"ב; מהדורה ג: תרפ"ג; מהדורה ד: תל אביב: דביר, תרפ"ז; מהדורה ח בתִקונים ומלואים: תרצ"ב; מהדורה י בתקונים ומלואים חדשים: תרצ"ד; מהדורה יב בתקונים ומלואים חדשים: תרצ"ח 1937) (נדפס בארצות הברית ב-1942)
סטינוגרפיה עברית , ברלין: ילקוט, תרפ"ה.
סטנוגרפיה עברית מקורית, מהדורה חדשה עם הוספות תקונים ומלון הקצורים, תל אביב: אגודת הסטנוגרפים לפי שיטת שרגורודסקה, תרצ"ב 1932. (מהדורה ג משוכללת: תל אביב: הוצאת הסטנוגרפים, ת"ש)
אידישע סטענאָגראפיע: א לערנבוך פאר יעדן (אין פינף לעקציעס), ברלין: ילקוט, תרפ"ו 1925. ("סטנוגרפיה יידית": ספר לימוד לכול, בחמש הרצאות) (חוברת)
לשון וארץ: ספר למוד לבתי ספר לשעורי ערב ולמתלמדים, בצירוף 106 תמונות מחיי ארץ ישראל, ברלין: מס, תר"ץ.
פ’ שרגורודסקה, מינה חפץ, אלף; מצויר ע"י מ[איר] גור אריה, ז[אב] רבן (בצלאל – ירושלם), תל אביב: דביר, תר"ץ. (הדפסה נוספת: תרצ"ח)
שלבים, כרך א: ספר למוד אחרי "אלף בית", לשנת הלמודים השנייה, תל אביב: דביר, תרצ"ג 1932.
המתחיל: ספר למוד השפה העברית, בצירוף הוספה: כללי דקדוק למתחילים ... [עם] מלון מיוחד לספר זה בשלש שפות: אידית, אנגלית וגרמנית, תל אביב: דביר, תרצ"ב. (מהדורה ב: תרצ"ד; מהדורה ג: תרצ"ד 1934; מהדורה ד: תרצ"ד; מהדורה ה: תרצ"ה; מהדורה ו: תרצ"ה)
השפה והארץ: ספר למוד השפה אחרי "המתחיל"; בצירוף הוספה מיוחדת: מלון וברור מושגים בארבע שפות, יידיש, אנגלית, גרמנית וצרפתית, תל אביב: דביר, תרצ"ג. (מהדורה ב: תרצ"ד; מהדורה ג: תרצ"ה) (חלק ב יצא בשם שיבת ציון)
שיחות למתחילים: ספר למוד השפה העברית לבוגרים, תל אביב: האגוד להשלטת העברית, תרצ"ו.
עברית למתחילים: ספר למוד השפה העברית לבוגרים... לספר מלון בארבע שפות, יידיש, אנגלית, פולנית וגרמנית, לכל שפה מלון לחוד, בכל מלון אלף בית ותרגילי קריאה, מפתח ותרגילי דקדוק אלמנטריים, תל אביב: האגוד להשלטת העברית, תרצ"ז. (מהדורה ב: תרצ"ט; מהדורה ג: תל אביב: הברית העברית העולמית, תש"ה)
י[צחק] אבישי, נ[חום] לוין, י[צחק] פרץ, פ. שרגורודסקה, יסודות: ספר למוד הלשון העברית למבֻגרים, תל אביב: מסדה, תרצ"ט. (מילון עברי, אידי, גרמני, פולני לספר נערך ועובד על ידי יצחק אבישי, 1940) (מהדורה ב: ת"ש; מהדורה ד, מחצית ב: תש"ד; הדפסות נוספות: תש"ה; תש"ט; תש"י; בחו"ל: רומא: [חמו"ל], 1944; סופיה: מנורה, 1947)
Notes on Modern Palestine; a translation from the Hebrew of Doctor P. Sharagorodska's "Hasafah v'Haaretz," Compiled and edited by Stanley A. Ginsburgh, Springfield, MA: Forest Park Hebrew School, 1935.
פרסמה מאמרים רבים בשאלות חינוך בעיתונות העברית, הרוסית והגרמנית.
לקריאה נוספת

דוד בדר, 'לזכר ד"ר פייגה-פועה שארגורודסקי' (תש"י), בספרו ציונים עלי דרך; ערוך בידי אברהם ברוידס, תל אביב: דפוס הפועל הצעיר, תשי"ב, עמ' 176–178.
Feiga Schargorodska, 'Curriculum vitae,' Die pädagogischen Grundlagen des pharisäischen Judentums des Tannaitischen Zeitalters in Palästina. (Nach den tannaitischen Quellen), Riga: E. Plate, 1913, p. 85.
צבי דיזנדרוק

| --- | --- |
צבי דיזנדרוק (מתוך: גרשם בדר, "צבי בן יהודה ליב דיזנדרוק", הנ"ל, מדינה וחכמיה, ניו יורק תרצ"ד, עמ' 72.)
צבי דיזנדרוק (מתוך: גרשם בדר, "צבי בן יהודה ליב דיזנדרוק", הנ"ל, מדינה וחכמיה, ניו יורק תרצ"ד, עמ' 72.)
 לידה:  10 בנובמבר 1890 סטרי, Stryj 
 פטירה:  4 ביוני 1940 (בגיל 49) סינסינטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שפות היצירה:  גרמנית, יוונית עתיקה, עברית, לטינית 
 תחום כתיבה:  פילוסופיה
 
צבי דיזנדרוק (בגרמנית: Zwi Diesendruck;‏ כ"ז בחשוון תרנ"א, 10 בנובמבר 1890 – כ"ז באייר ת"ש, 4 ביוני 1940) מסאי ופילוסוף עברי.
קורות חיים

דיזנדרוק, נולד בסטרי, גליציה, לאריה יהודה דיזנדרוק ולגולדה האופטמן. היה נציג ופעיל בולט של הספרות והתרבות העברית בעיר וינה (אליה היגר כבר בשלהי מלחמת העולם הראשונה) לאורך כל שנות העשרים.
בסוף שנת תרע"ב עבר לארץ ישראל ולימד בבית־ספר תיכון בפתח תקווה. שנה לאחר מכן עבר לברלין, שם ישב עד תרע"ו. אחרי מלחמת העולם הראשונה קיבל תואר דוקטור באוניברסיטת וינה. באותו זמן נתמנה מרצה לפילוסופיה ולספרות עברית בבית המדרש למורים בווינה, מיסודו של הרב צבי פרץ חיות. ערך בווינה (בשותפות עם גרשום שופמן) ביטאון ספרותי עברי ('גבולות', החל משנת 1919). בשנת תרפ"ו לימד בניו־יורק ושנה לאחר מכן עבר לירושלים, שם לימד פילוסופיה באוניברסיטה העברית. בשנות השלושים היגר לארצות הברית, שם שימש מרצה לפילוסופיה ב'היברו יוניון קולג'', בסינסינטי.
התחיל את דרכו בספרות בכתיבת שירים. מאמרו הראשון התפרסם בשנת תרס"ו בעיתון "העת". עסק בחקר הפילוסופיה הקלאסית (תרגם לעברית את המדינה, פַידוֹן, גורגיאס, ואת קריטון לאפלטון) והפילוסופיה היהודית בימי הביניים (בעיקר: משנתו של הרמב"ם). את עיקר דעותיו על השימוש האנושי בשפה הוא פרסם בסדרת מאמרים שהופיעו בכתבי העת "השלוח", "התקופה" ו"העולם", אותם הוא כינס בקובץ מסות עיוניות "מן השפה ולפנים" (תל אביב תרצ"ד).
הוא נפטר ב-1940 בארצות הברית.
בתו, ארנה דיזנדרוק (1999-1923); בנו ליאו דיזנדרוק (2011-1920), היה פרופסור לפיזיקה בקווינס קולג' בניו יורק. בן אחותו ליבה יהודית, הרב מנחם מנדל דיזנדרוק, רבה של הקהילה היהודית בליסבון ושל הקהילה הספרדית בסאו פאולו.
פרסומיו (מבחר)

צ' דיזנדרוק, "הפראת היהדות", השלח כז (תרע"ג), עמ' 106-97; 237-226; 345-338.
פידרוס, או, על היפה. תרגם מיונית צ' דיזנדרוק, עם מבוא והערות מאת המתרגם. ורשה תרפ"ג.
Z. Diesendruck, Struktur und Charakter des Platonischen Phaidros, Wien 1927
Z. Diesendruck, "Maimonides' Lehre von der Prophetie", in: Die Theologie bei Maimonides, Israel Abrahams memorial volume, Cincinnati 1928, pp. 74-134
גורגיאס, או, על הדברנות. תרגם מיונית צ' דיזנדרוק. ברלין 1928
Z. Diesendruck, "Der Seelenbegriff in der jüdischen Religionsphilosophie des Mittelalters", In: Acts du Ve Congrès International d'Histoire der Religions à Lund (1929), p. 320-326
צ' דיזנדרוק, "התכלית והתוארים בתורת הרמב"ם", תרביץ א (תר"ץ), עמ' 60-1; א-כד.
צ' דיזנדרוק, מן השפה ולפנים: עשרה פרקים, תל אביב תרצ"ד.
המדינה לאפלטון. תרגם מיונית צ' דיזנדרוק עם מבוא והערות מאת המתרגם. תל אביב תרצ"ו.
לקריאה נוספת

גרשם בדר, "צבי בן יהודה ליב דיזנדרוק", הנ"ל, מדינה וחכמיה, ניו יורק תרצ"ד, עמ' 72.
ישראל כהן, דמות אל דמות, תל אביב תש"ט, עמ' 224-218.
אברהם קריב, עיונים: מאמרי בקורת, תל אביב תש"י, עמ' 171-162.
Abraham Heschel, "Zevi Diesendruck", American Jewish Year Book 5702, pp. 391-398
פ' לחובר, שירה ומחשבה: מסות ומאמרים, תל אביב תשי"ג, עמ' 184-164.
שלמה צמח, אדם עם אחרים, תל אביב תשי"ד, עמ' 49-35.
גרשם שופמן, כל כתבי ג' שופמן, ד, תל אביב 1960, עמ' 275-274.
משה אונגרפלד, ארץ וחכמיה, תל אביב תשל"ה, עמ' 198-194.
הערות שוליים

↑  גרשם בדר, "צבי בן יהודה ליב דיזנדרוק", הנ"ל, מדינה וחכמיה, ניו יורק תרצ"ד, עמ' 72.
↑  משה אונגרפלד, ארץ וחכמיה, תל אביב תשל"ה, עמ' 194.
↑  אונגרפלד, ארץ וחכמיה, עמ' 195; Abraham Heschel, "Zevi Diesendruck", American Jewish Year Book 5702, p. 395
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260464405171  PLWABN: 9810583034605606  GND: 1201507413  ICCU: NAPV082592  ISNI: 0000 0000 6697 3711  LCCN: no2006016285  NLG: 153332  NTA: 317418092  VIAF: 19425331   WorldCat (עם VIAF): 19425331
פרידריך ריקרט

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1788 שווינפורט, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  31 בינואר 1866 (בגיל 77) Neuses, דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה, הקונפדרציה הגרמנית 
 מדינה:  ממלכת בוואריה 
 מקום קבורה:  Neuses 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת וירצבורג 
 שפות היצירה:  גרמנית, סנסקריט, קופטית, פרסית, טלוגו, ערבית, סינית 
 תקופת הפעילות:  מ-1814 
 בן או בת זוג:  Luise Rückers (26 בדצמבר 1821–26 ביוני 1857) 
 צאצאים:  Heinrich Rückert, Anna Berger, Marie Rückert 
 מספר צאצאים:  10 
 פרסים והוקרה:  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1853)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 חתימה:   
 
פרידריך רִיקֶרט (בגרמנית: Friedrich Rückert;‏ 16 במאי 1788 – 31 בינואר 1866) היה משורר גרמני, מתרגם ופרופסור ללשונות המזרח.
פייר טורז'ון

| --- | --- |

טורז'ון, דצמבר 2023
 לידה:  28 באוגוסט 1969 (בן 55) רוין-נורנדה, קוויבק, קנדה
 מידע כללי
 מדינה:  קנדה קנדה
 משקל:  90 קילו
 גובה:  1.85 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  הוקי קרח
 עמדה:  חלוץ מרכזי
 נבחר בדראפט:  1987, מקום 1 כללי באפלו סייברס
 תקופת הפעילות:  1987–2007 (כ־20 שנה)
 מועדון:  בוראסה אנז'וון (1984-85) גרונבי ביזון (1985-87) קנדה (1985-86) באפלו סייברס (1987-91) ניו יורק איילנדרס (1991-95) מונטריאול קנדיאנס (1995-96) סנט לואיס בלוז (1997-2001) דאלאס סטארס (2001-04) קולורדו אוולאנש (2005-07)
 כניסה להיכל התהילה:  2023
 הישגים
 פרסים והוקרה:  גביע ליידי בינג (1993) 
 
פייר ז'וליאן טורז'ון (בצרפתית: Pierre Julien Turgeon, מוכר אצל דוברי אנגלית כפייר טרג'ון; נולד ב־28 באוגוסט 1969) הוא שחקן הוקי קרח קנדי-צרפתי ומאמן לשעבר.
הוא נבחר במקום הראשון הכללי על ידי הבאפלו סייברס בדראפט 1987 ב-NHL, טורז'ון שיחק ב-NHL עבור הסייברס, ניו יורק איילנדרס, מונטריאול קנדיאנס, סנט לואיס בלוז, דאלאס סטארס וקולורדו אוולאנש. הוא אחיו הצעיר של שחקן ה-NHL לשעבר, סילבן טורז'ון. הוא אחד מ-46 השחקנים שכבשו 500 שערים. טורז'ון הוכנס להיכל התהילה של ההוקי ב-13 בנובמבר 2023.
קריירת משחק > שנים מוקדמות

טורז'ון היה חבר בנבחרת קנדה שהייתה מעורבת במהלך הקטטה בפיישטיאני, קטטה לפינוי ספסל בין קנדה לברית המועצות במהלך משחק הגמר של אליפות העולם בהוקי קרח לנוער 1987 בפיישטיאני, צ'כוסלובקיה (כיום סלובקיה) ב-4 בינואר 1987. הוא היה הקנדי היחיד שלא עזב בתחילה את הספסל עד שהמאמן הקנדי ברט טמפלטון שכנע אותו להחליק על הקרח. רבים מחבריו לקבוצה מעולם לא סלחו לטורז'ון על כך שלא הצליח להגן על חבריו לקבוצה. במילותיו של אוורט סאניפאס: "אני מחפש מישהו שיעזור ל (סטפן) רואה החוצה ואני מסתכל על הספסל. הכלב הזה טורז'ון, פשוט יושב שם, עם הראש למטה. הוא לא יזיז את הישבן שלו מהספסל... הוא פשוט יושב שם כשכולם מהספסל הסובייטי ולפחות אחד מהחבר'ה שלנו בבעיה אמיתית להיות בשתי קבוצות באותו הזמן."  בנוגע לאי עזיבת הספסל, טורז'ון הצהיר ב-2017: "זה לא היה התפקיד שלי. לא הייתי צריך להילחם."
קריירת משחק > באפלו סייברס

טורז'ון נבחר בדראפט על ידי הבאפלו סייברס כבחירה הכללית הראשונה בדראפט 1987 ב-NHL. ריק ז'נרט, קריין מחזה אחר מחזה של הסייברס, הטביע את הביטוי "או-לה-לה פייר" עבור טורז'ון.
טורז'ון השפיע במהירות על הסייברס ברגע שהגיע. בעונת הרוקי שלו, הוא צבר 42 נקודות מכובדות במהלך עונת 1987-88, ועזר לסייברס להגיע לפלייאוף גביע סטנלי בפעם הראשונה מזה שלוש שנים. הייצור שלו גדל ל-88 נקודות בעונת 1988-89, כאשר הוא הפך במהירות לחביב האוהדים. בעונת 1989-1990, הוא הפך לכוכב על ידי צבירה של 106 נקודות ושיחק במשחק האול סטאר של ה-NHL ב-1990. התפוקה של טורז'ון ירדה מעט בעונת 1990–1991 ל-79 נקודות, אך הוא עדיין היה שחקן יציב.
קריירת משחק > ניו יורק איילנדרס

ב-25 באוקטובר 1991, לאחר למעלה מארבע שנים עם הסייברס טורז'ון הועבר בעסקת חילופין (יחד עם בנואה הוג, אוווה קרופ ודייב מקלוויין) לניו יורק איילנדרס בתמורה לפט לפונטיין, רנדי ווד, רנדי הילייר ושיקולים עתידיים. העונה הטובה ביותר של טורז'ון כשחקן באיילנדרס הייתה ב-93–1992, שם כבש 58 שערים ו-132 נקודות ועזר להוביל את האיילנדרס לגמר ועידת וויילס, שם הם הפסידו לאלופת גביע סטנלי, מונטריאול קנדיאנס, בחמישה משחקים. בדרך, האיילנדרס ניצחו את וושינגטון קפיטלס והביכו את אלופה הקודמת המגינה פעמיים על תוארה, פיטסבורג פינגווינס.
סדרת הסיבוב הראשון, בה ניצחו האיילנדרס בשישה משחקים, ידועה לשמצה בשל תקרית על הקרח. לאחר שהבקיע שער והעלה את האיילנדרס ליתרון 1–5 במהלך המשחק השישי בקולוסיאום של נסאו, דייל האנטר מהקפיטלס נכנס בגופו של טורז'ון מאחור כשחגג את השער שלו. טורז'ון סבל מכתף נפרדת והחמיץ את ששת המשחקים הראשונים בסדרה שלאחר מכן מול הפינגווינס. האנטר קיבל אז השעיה של 21 משחקים בשל הפגיעה. בחצי הגמר מול מונטריאול קנדיאנס, טורז'ון צבר חמש נקודות בארבעה משחקים. האיילנדרס, שהאמינו כי הם יצליחו להעפיל לגביע סטנלי באותה שנה ולפגוש את לוס אנג'לס קינגס, לא השתוו לקנדיאנס בשל פציעתו. האיילנדרס הודחו מהפלייאוף לאחר סדרה קשה של חמישה משחקים, שניים מהם שהוכרעו בהארכה. לאחר שניצחו את האיילנדרס, הקנדיאנס המשיכו לזכייה בגביע סטנלי.
בתור שחקן באיילנדרס, לטורז'ון הוענק גביע הזיכרון ע"ש ליידי בינג בעונת 93–1992.
קריירת משחק > מונטריאול קנדיאנס

לאחר נעילת עונת 1994-95 שהוגבלה ל-48 משחקים, החליט מנכ"ל האיילנדרס, דון מלוני, לבנות מחדש את הקבוצה, שכללה את ההחלפה של טורז'ון, ולדימיר מלאחוב למונטריאול קנדיאנס בתמורה לקירק מולר, מת'יו שניידר וקרייג דארבי במועד החילופין. טורז'ון מונה לקפטן הקנדיאנס בעונת 1995-96 לאחר עזיבתו של מייק קין לקולורדו אוולאנש בדצמבר 1995. במהלך עונת 96–1995, טורז'ון כמעט צבר 100 נקודות עם 38 שערים ו-58 בישולים עבור 96 נקודות; הוא גם שיחק במשחק האול סטאר של ה-NHL ב-1996.
ב-29 באוקטובר 1996, טורז'ון הועבר בעסקת חילופין לסנט לואיס בלוז (יחד עם רורי פיצפטריק וקרייג קונרוי) בתמורה למורי ברון, שיין קורסון ובחירת סיבוב חמישי בדראפט ה-NHL של 1997. טורז'ון בילה את חמש העונות הבאות בהפקה טובה עם שחקנים מוצלחים כמו ברט האל, כריס פרונג'ר, אל מקיניס וגרנט פיהר כחברים לקבוצה. הוא צבר יותר מ-70 נקודות בממוצע לעונה וכבש כמה שערי מפתח לאחר העונה במהלך כהונתו בסנט לואיס.
קריירת משחק > דאלאס סטארס/קולורדו אוולאנש

ב-1 ביולי 2001, טורז'ון הצטרף לדאלאס סטארס כשחקן חופשי, ולאחר מכן לקולורדו אוולאנש כשחקן חופשי ב-3 באוגוסט 2005. טורז'ון לקח שנת חופש במהלך עונת הנעילה של 2004–05. עם החתימה לאוולנש טורג'ון החליף את מספר החולצה שלו למספר 87 ממספר 77 המקובל שלו, שכן המספר הוצא לגמלאות על ידי הקולורדו עבור ריי בורק.
ב-8 בנובמבר 2005, טורז'ון הפך לשחקן ה-34 בתולדות ה-NHL שכובש 500 שערים, כשהוא עושה זאת מול סן חוזה שארקס. ב-5 בספטמבר 2007, טורז'ון הצהיר על פרישה מה-NHL.
קריירת אימון

ב-10 ביולי 2017, טורז'ון נבחר כרכז ההתקפי של לוס אנג'לס קינגס. ב-8 ביוני 2018, הקינגס הודיעו שהם קיבלו את התפטרותו של טורז'ון כדי לעזוב את הארגון מסיבות משפחתיות.
טורז'ון, מרוץ הסוסים

ג'ורג' וו. סטרוברידג', ג'וניור, בעל מניות פעיל של באפלו סייברס ומנהל וחבר בוועד הפועל של הקבוצה במשך יותר מ-30 שנה, מינה את אחד מסוסי המירוץ הגזעיים שלו לכבודו של פייר טורז'ון. טורז'ון התחרה באורוות המרוצים של סטרוברידג' בצרפת, שם זכה במספר מרוצי תנאים ולאחר פרישתו התפתח לאדון מצליח.
חיים אישיים

לטורז'ון ולאשתו אליזבת יש ארבעה ילדים והם גרים כיום בצ'רי הילס וילג', קולורדו. אחת מילדיהם, אליזבת, מתה בתאונת דרכים ב-23 בדצמבר 2010, ליד ווהן, ניו מקסיקו, בגיל 18. טורז'ון ייצג את קנדה ב-Little League World Series בשנת 1982. בנו של טורז'ון, דומיניק, נבחר במקום ה-63 בדראפט על ידי דטרויט רד וינגס בדראפט 2014 NHL. בתו, ולרי טורז'ון, הייתה בעמדת חלוץ בקבוצת הוקי קרח נשים של הרווארד קרימזון, ושיחקה במשך שתי עונות.
פרסים והוקרה

גביע מישל ברז'ורו - 1986
גביע מייק בוסי - 1987 (QMJHL)
משחקי אול סטאר - 1990,1993,1994,1996,2000 (NHL)
גביע הזיכרון ע"ש ליידי בינג - 1993
הערות שוליים

↑  NHL.com (13 בנובמבר 2023). "Highlights from Hockey Hall of Fame Class of 2023 speeches". NHL.com. נבדק ב-13 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Maki, Alan (22 בדצמבר 2017). "The brawl that started it all". The Globe and Mail. נבדק ב-4 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Joyce, Gare (2006). When the Lights Went Out. Random House. ISBN 978-0-385-66275-8.
↑  "Sabres deal Turgeon, get LaFontaine". The Buffalo News. 25 באוקטובר 1991. נבדק ב-23 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pierre Turgeon retires from NHL". cbc.ca. 5 בספטמבר 2007. נבדק ב-1 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "LA Kings Announce Change to Coaching Staff". NHL.com. 8 ביולי 2018. נבדק ב-8 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Val Turgeon". Harvard. Harvard University. נבדק ב-1 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Valérie Turgeon". Elite Prospects. נבדק ב-1 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0775 011X  LCCN: n99026965  VIAF: 106266453   WorldCat (עם VIAF): 106266453 
טורז'ון, 2009
פסיפס תמונות

פסיפס תמונות של הסמל של ויקימדיה
פסיפס תמונות הוא תמונת פסיפס, המורכבת ממספר רב של תמונות קטנות. תמונת המקור הראשונית מחולקת למשבצות מלבניות וכל אחת מאותן המשבצות מוחלפת בתמונה שלמה, המשולבת ומותאמת במיוחד.
אופן השילוב הייחודי כפסיפס, יוצר מצב, בו במבט ממרחק-מה, נראה שילוב התמונות כאילו היה התמונה הראשונית, בעוד שבמבט מקרוב נחשפות מאות התמונות הקטנות המרכיבות את פסיפס התמונות.
היסטוריה

שורשיו ההיסטוריים של פסיפס התמונות משויכים לאומנות הכתב היהודית שהחלה במאה ה-9, שנקראת מיקרוגרפיה, אומנות הכתיבה בקו עברי זעיר, אשר באמצעותו "צוירו" צורות גאומטריות וקישוטים.
אותה אומנות תורגמה בשנות ה-70 של המאה העשרים, בעידן המחשב, לטכניקה הנקראת אמנות ASCII, שבבסיסה יצירת תמונות מצירוף של האותיות הקיימות במחשב, ללא שימוש בגרפיקה ממוחשבת.