stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לני הנרי
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976–1977 |  | The Fosters | סוני פוסטר |  |
| 1981 |  | Three of a kind |  |  |
| 1991 |  | Alive and Kicking |  |  |
| 1991 |  | Bernard and the Genie | ג'וזפוס הג'יני |  |
| 1993–1996 | שף! | Chef! | גארת' בלקסטוק | סדרת טלוויזיה |
| 1999–2000 | תקווה ותהילה | Hope and Glory | איאן ג'ורג' | סדרת טלוויזיה |
| 2003–2007, 2011 |  | Comic Relief | מנחה |  |
| 2008 |  | lennyhenry.tv | מנחה |  |
| 2008–2011 |  | Big & Small | ביג | דיבוב |
| 2009, 2011 |  | Live at the Apollo | מנחה | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2010 |  | The Teaching Awards | מנחה |  |
| 2011 |  | The Magicians | מנחה |  |
| 2011 |  | Rich, Famous and in the Slums | משתתף |  |
| 2012 |  | Jackanory Junior – | קריינות | בפרק "The Enormous Crocodile" |
| 2012 |  | The One Lenny Henry |  |  |
| 2015 |  | Operation Health for Comic Relief | משתתף |  |
| 2015 | טקס פרס אוליבייה | The Olivier Awards | מנחה |  |
| 2015 |  | The Syndicate | גודפרי ווטסון | עונה שלישית |
| 2015 |  | Danny and the Human Zoo | סמסון פירון |  |
| 2017 | ברודצ'רץ' | Broadchurch | אד ברנט | עונה שלישית |
| 2022 | שר הטבעות: טבעות הכוח | The Lord of the Rings: The Rings of Power | סדוק בורוז | סדרת טלוויזיה מבוססת על סדרת סרטי שר הטבעות |
| 2022 | המכשף: מקור הדם | The Witcher: Blood Origin | הצ'יף דרואיד באלור | מיני-סדרה |
| 2025 | הרלן קובן: הנעדרים | Missing You | קלינט דונובן | 4 פרקים |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | אותלו | Othello | אותלו | נורתרן ברודסטיירס / וסט יורקשייר פלייהאוס טרפלגר סטודיוס, לונדון |
| 2011/12 |  | The Comedy of Errors | אנטיפולוס מסיראקוז | התיאטרון המלכותי הלאומי (תיאטרון אוליבייה) |
| 2013 |  | Fences | טרוי מקסון | סיור הופעות בממלכה המאוחדת תיאטרון הדוכסית, לונדון |
| 2014 |  | Rudy's Rare Records | אדם | התיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהם האקני אמפייר, לונדון |
| 2015 | לחנך את ריטה | Educating Rita | פרנק | תיאטרון מינרווה, צ'יצ'סטר |
| 2017 | עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי | The Resistible Rise of Arturo Ui | ארתורו אוי | דונמאר ורהאוס, לונדון |
לקריאה נוספת

Margolis, Jonathan. Lenny Henry – A Biography, Orion, 1995; ISBN 978-0-7528-0087-5
הערות שוליים

↑  Mark Duguid. "Lenny Henry profile at". screenonline.org.uk. נבדק ב-7 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Owen Gibson (11 בפברואר 2008). "Where are all the black new faces?". London: The Guardian. נבדק ב-9 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   Robert Luff (Obituary), The Telegraph, 23 February 2009
↑  Five Minutes With: Lenny Henry. BBC News, 18 July 2009.
↑  Iley, Chrissy (30 בנובמבר 2010). "Lenny Henry interview". The Daily Telegraph. London. נבדק ב-4 במרץ 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Comedy Kings – an unofficial Cannon and Ball website". אורכב מ-המקור ב-10 במרץ 2011. נבדק ב-4 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Henry, Lenny. "About Me: The Story So Far". אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2011. נבדק ב-4 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BBC Comedy Profiles: Lenny Henry". נבדק ב-4 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  oGeMmAo (11 באפריל 2009), The Young Ones – Summer Holiday – Part 3, נבדק ב-2016-07-23 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Jon Canter". Pbjmgt.co.uk. אורכב מ-המקור ב-15 במרץ 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Coast To Coast details". guerilla films. אורכב מ-המקור ב-27 בינואר 2013. נבדק ב-11 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Premier Inn 'horror' ad banned from children's network". BBC. 24 במרץ 2010. נבדק ב-2012-03-18. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mangan, L. (4 במרץ 2011). "TV Review". Guardian.co.uk. נבדק ב-4 במרץ 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Rudy's Rare Records review", theguardian.com, 14 September 2014.
↑  "BBC orders Lenny Henry biographical drama". The List. 28 בפברואר 2014. נבדק ב-8 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Young, Gary (28 בפברואר 2014). "Lenny Henry writes TV drama about Dudley childhood". Birmingham Mail. נבדק ב-8 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lenny Henry Collects Degree 28 April 2007
↑  "Lenny Henry's long road to a PhD". BBC. 5 באוקטובר 2010. נבדק ב-28 בדצמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Millar, Paul (6 באפריל 2010). "Lenny Henry and Dawn French to separate". Digital Spy. נבדק ב-28 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lenny Henry and Dawn French split". BBC. 6 באפריל 2010. נבדק ב-6 באפריל 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Comedian Dawn French marries for second time". BBC Online. 22 באפריל 2013. נבדק ב-28 בדצמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lenny sees red over nose ban". BBC. 2 במרץ 1999. נבדק ב-13 בדצמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lenny Henry 'chuffed' at knighthood". BBC News. נבדק ב-29 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "No. 61256". The London Gazette (Supplement). 13 June 2015. p. B2.
↑  "Sir Lenny Henry awarded RTS fellowship and judges award". BBC News (באנגלית בריטית). 2016-03-23. נבדק ב-2017-04-06.
↑  "BAFTA Television in 2016". נבדק ב-2016-12-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404808305171  BNE: XX6091961  BnF: cb141865680 (data)  GND: 1199887358  ISNI: 0000 0001 1952 032X  LCCN: no00023545  MusicBrainz: 4b12ed24-4cf3-46a3-966a-79cbcfe893ea  NKC: pna2005274608  NLA: 35797919  NLK: KAC2020L9526  NTA: 099841568  SUDOC: 233416730  VIAF: 85084201   WorldCat (עם VIAF): 85084201 
לני הנרי בשנות השמונים של המאה העשרים
לני הנרי במופע "Red Nose Day" ב-2005
הצד האפל של פלורידה

| --- | --- |

 בימוי:  דונלד טוד
 שחקנים:  אדגר רמירס  Otmara Marrero  לקס סקוט דייוויס  אבי לי  אנתוני לפאליה  אמורי כהן 
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיקים בפועל:  דונלד טוד  ג'ייסון בייטמן  מייקל קוסטיגן  מיגל אטרטה
 אתר צילומים:  וילמינגטון, קרוליינה ביץ'
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 תקופת שידור מקורית:  13 באפריל 2023 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הצד האפל של פלורידה (באנגלית: Florida Man) היא דרמת מתח טלוויזיונית, שנוצרה על ידי דונלד טוד, המשמש כמפיק בפועל לצד ג'ייסון בייטמן, מייקל קוסטיגן ומיגל ארטטה. בסדרה מכבב בתפקיד ראשי אדגר רמירס כשוטר לשעבר שנשלח חזרה על ידי מאפיונר למדינת הולדתו פלורידה כדי להחזיר את חברתו.
עלילה

מייק ולנטיין הוא שוטר לשעבר, שנאלץ לחזור למדינת הולדתו פלורידה כדי למצוא את חברתו של מאפיונר מפילדלפיה. מה שצריך להיות בתחילה חקירה חד פעמית ומהירה הופך למסע לתוך סודות משפחתיים הקבורים עמוק וניסיון לעשות את הדבר הנכון.
שחקנים ודמויות > תפקידים ראשיים

אדגר רמירס – מייק ולנטיין
אנתוני לפאליה – סוני ולנטיין, אביו של מייק
אבי לי – דילי ווסט
אוטמרה מררו – פטסי, אחותו של מייק
לקס סקוט דייוויס – איריס, אשתו לשעבר ובלש של מייק
אמורי כהן – מוס ינקוב, הבוס של מייק
אייזיאה ג'ונסון – בני, בעל מוטל
שחקנים ודמויות > תפקידי משנה

קלארק גרג – סגן השריף קצ'ר
סיבונג'יל מלאמבו – קלרה, אשתו של בני
פול שניידר – השוטר אנדי בון
לורן בוגליולי – קייטלין פוקס, מגישת חדשות
מייקל אספר
לאונרד ארל האוז – ריי-ריי, שוטר לשעבר
איזבל גיימרוס – בתם בת ה-14 של טיילר, פטסי ודייקון
מארק ג'פרי מילר – באז, שותפו של סוני ולנטיין
הפקה

ביולי 2018, חברת הסרטים אגרגייט של ג'ייסון בייטמן ומייקל קוסטיגן חתמו על הסכם הפקה רב-שנתי עם נטפליקס. זהו הסכם השותפות הגדול ביותר בתולדות שירות ההזרמה באותה תקופה. עסקה זו שימשה גם להגברת שיתופי הפעולה של בייטמן עם נטפליקס לאחר חידוש הסדרה "משפחה בהפרעה" ויציאת הסדרה "אוזרק" בכיכובו של בייטמן.
באפריל 2021, נטפליקס נתנה אור ירוק להפקת סדרה בת שמונה פרקים עם אדגר רמירס שחברת ההפקה של בייטמן מפיקה. באוגוסט דווח שמיגל ארטטה, ג'וליאן פארינו, הייפא אל-מנסור וקווין בריי יבימו שני פרקים כל אחד. באותו חודש לוהקו אנתוני לפאליה, אבי לי, אוטמרה מאררו, לקס סקוט דייוויס, אמורי כהן, קלארק גרג, אייזיאה ג'ונסון, סיבונג'יל מלאמבו, פול שניידר, לורן בוגליולי, מייקל אספר, לאונרד ארל האוס, איזבל גיימרוס ומארק ג'פרי מילר הצטרף לצוות השחקנים.
צילומי הסדרה החלו ב-10 באוגוסט 2021, והיו אמורים להסתיים ב-16 בנובמבר. הצילומים התרחשו בווילמינגטון וקרוליינה ביץ', צפון קרוליינה. לאחר מספר עיכובים בלוח הזמנים נמשכו הצילומים בדצמבר 2021. הצילומים התרחשו ב-The Pointe at Barclay, מתחם קניות בווילמינגטון. למתחם הובאו מכולות מטען, מבנים צבעוניים ומבני עץ. מקומות צילום נוספים כללו את Stevens, אייס, UniFirst Uniform Services, מטבחי הגיהנום, פני קופר ו-Quanto Basta.
הערות שוליים

↑  Fleming, Mike Jr. (10 ביולי 2018). "Aggregate's Jason Bateman Teams With Michael Costigan In Multi-Year Netflix Deal For Film & Television". Deadline Hollywood. ארכיון מ-14 באוגוסט 2021. נבדק ב-14 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Lesley (19 באפריל 2021). "Edgar Ramirez to Star in Florida Man Drama Series for Netflix". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-14 באוגוסט 2021. נבדק ב-14 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (13 באוגוסט 2021). "Florida Man: Netflix Series Adds Six To Cast Including Anthony LaPaglia, Lex Scott Davis; Sets Four Directors". Deadline Hollywood. ארכיון מ-14 באוגוסט 2021. נבדק ב-14 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (18 באוגוסט 2021). "Florida Man: Isaiah Johnson, Four More Cast In Netflix Series". Deadline Hollywood. ארכיון מ-18 באוגוסט 2021. נבדק ב-18 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (25 באוגוסט 2021). "Florida Man: Leonard Earl Howze, Isabel Gameros & Mark Jeffrey Miller Join Netflix Series As Recurring". Deadline Hollywood. ארכיון מ-25 באוגוסט 2021. נבדק ב-25 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Caraballo, Lillian Hernández (17 בספטמבר 2021). "Florida Man is coming to Netflix". WKMG-TV. ארכיון מ-29 בספטמבר 2021. נבדק ב-29 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Section of beach strand still closed as filming of Netflix series Florida Man continues in Carolina Beach". WECT. 16 באוגוסט 2021. ארכיון מ-15 באוקטובר 2021. נבדק ב-15 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Florida Man filming to close 2 Carolina Beach parking lots". WECT. 1 באוקטובר 2021. ארכיון מ-15 באוקטובר 2021. נבדק ב-15 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Filming for Netflix series to affect Carolina Beach traffic today". WECT. 1 בדצמבר 2021. נבדק ב-14 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kondolojy, Amanda (3 בדצמבר 2021). "Florida Man Netflix series filming in North Carolina". Orlando Sentinel. נבדק ב-14 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Williams, Alexandra Sands (2 באוקטובר 2021). "Unusual setup at The Pointe caught your eye? It's a film set for Netflix". Port City Daily. נבדק ב-27 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
אדגר רמירס מגלם את הדמות הראשית
המפיק ג'ייסון בייטמן
מערכת הבריאות בישראל

חזית בית חולים בילינסון, אחד משני בתי החולים של מרכז רפואי רבין בפתח תקווה
מערכת הבריאות בישראל מורכבת ממספר קטן יחסית של ארגונים גדולים המפעילים שירותי בריאות, והיא, בעיקרה, מערכת בריאות ציבורית ("אוניברסלית"), המבוססת על כספי מסים ותקצוב ממשלתי. לכל אזרח ישראלי מוענקת הזכות מלידה להצטרף לאחת מארבע קופות החולים הרשמיות, ובכך ליהנות מכיסוי רפואי בסיסי, אולם ניתן להרחיב את הכיסוי על ידי רכישת ביטוח בריאות פרטי.
מערכת הבריאות בישראל דורגה בשנת 2013 במקום הרביעי[דרוש מקור] מתוך ארבעים ושמונה מדינות בעולם, מבחינת יעילות, וב-2014 דורגה במקום השביעי מתוך חמישים ואחת מדינות. ב-2015, ישראל דורגה כמדינה השישית הבריאה בעולם על ידי מדד בלומברג.
היסטוריה

מערכת בריאות הציבור בישראל נבנתה על בסיס מערכת הבריאות שפעלה בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. מערכת ביטוחי הבריאות בישראל מושתתת בעיקרה על פעילותן של קופות החולים, שרובן הוקמו על ידי ארגוני עובדים, עוד לפני קום המדינה. קופות החולים היו ארגוני חברים-עמיתים, למטרת ביטוח רפואי, על בסיס של ערבות הדדית בין החברים בקופה, וצורת פעילותן הכתיבה במידה רבה את אופייה של מערכת הבריאות בישראל עד היום. החברים שילמו מסי חבר לקופה, לעיתים באמצעות מסי החבר לארגון העובדים, וקיבלו שירותי בריאות באמצעות הסדרים שונים שנקבעו בתקנון של כל קופת חולים.
בשנת 1973 נחקק "חוק מס מקביל", אשר חייב את המעסיקים בישראל להשתתף בעלות הביטוח הרפואי של עובדיהם, על ידי תשלום ישיר לקופת החולים בה חברים העובדים. חובת השתתפות זו שונתה וצומצמה במסגרת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) שנחקק בצמוד לחוק התקציב לשנת 1991.
היסטוריה > ביטוח בריאות ממלכתי

בשנת 1988 מינתה הממשלה ועדת חקירה ממלכתית לבדיקת תפקודה ויעילות של מערכת הבריאות בישראל. דו"ח ועדת נתניהו, שהוגש לממשלה בשנת 1990, נחשב למסמך מכונן של מערכת הבריאות בישראל. ההמלצה המרכזית של דו"ח זה הייתה לחוקק בישראל חוק ביטוח בריאות ממלכתי. בשנת 1995 נכנס לתוקפו החוק, אשר הפך את ביטוח הבריאות בישראל לביטוח חובה, כאשר כל תושב במדינה מבוטח באחת מארבע קופות החולים הקיימות, לפי בחירתו.
החוק קבע "סל בריאות" – רשימת שירותים רפואיים ותרופות אותם חייבת כל אחת מקופות החולים לספק לחבריה בתנאים הקבועים בחוק. בנוסף, שירותים מסוימים מסופקים ישירות על ידי המדינה, בדרך כלל באמצעות משרד הבריאות.
החוק הסדיר את מימון ביטוח הבריאות באמצעות דמי ביטוח בריאות פרוגרסיביים, הנגבים על ידי המוסד לביטוח לאומי, שמעביר את הסכומים שנגבו לקופות החולים לפי נוסחה, הקרויה "נוסחת הקפיטציה", המביאה בחשבון נתונים שונים ובהם מספר החברים בכל קופה, התפלגות הגילאים של החברים ומדדים נוספים. בנוסף, מקבלות קופות החולים השלמת מימון מתקציב המדינה.
לפני חקיקת החוק קופת החולים היחידה שקיבלה חברים ללא הבחנה בדבר מצבם הרפואי או גילם הייתה קופת חולים כללית (כשמה אז), שהייתה בבעלות ההסתדרות הכללית. החוק קבע כי כל תושב בישראל זכאי לעבור מקופה לקופה פעם אחת בשנה, וקופת חולים אינה רשאית לסרב לקבל חבר. החוק גם קבע מנגנוני פיקוח ובקרה על התנהלות קופות החולים, הן בצד הרפואי והן בצד הפיננסי.
במקביל לסל הבריאות הקבוע בחוק מציעות כל קופות החולים לחבריהן לרכוש "ביטוח משלים", שהוא ביטוח בריאות הכולל שירותים שאינם כלולים בסל הבריאות לפי החוק. גם סוג ביטוח זה, הקרוי בחוק "שירותי בריאות נוספים" (שב"ן) מצוי תחת פיקוח ומגבלות, ולמשל, נאסר על קופות החולים להציע במסגרתו הטבה או הנחה לגבי כל שירות המצוי בסל הבריאות. התשלום לביטוח משלים אינו פרוגרסיבי בניגוד לעקרון השוויון הטמון בחוק הבריאות הממלכתי.
מערכת הרפואה בקהילה

מערכת הרפואה בקהילה נועדה לספק שירותי רפואה לאוכלוסייה בדרך שגרה, על ידי שירותי רפואה מונעת, טיפול בבעיות שוטפות במסגרת מרפאות ומכונים, שיקום במסגרת קהילתית, ופעולות שונות לקידום בריאות, כגון תכנון המשפחה, פעילות גופנית, תזונה נכונה ואורח חיים בריא.
מערכת רפואה בקהילה מכוונת להביא את השירות הרפואי לסביבתו הקרובה של צרכן השירות ולמנוע, ככל שניתן, את הצורך באשפוז בבית חולים.
בישראל פועלות קופות החולים: מכבי, כללית, מאוחדת ולאומית. בעבר פעלו בה קופות החולים: עממית, אסף, פועלי השומרון והציונים הכלליים.
מערכת הרפואה בקהילה > מרפאות קופת חולים

מערכת הרפואה בקהילה מבוססת בישראל בעיקר על מרפאות ציבוריות בבעלות קופות החולים ומרפאות של רופאים עצמאיים הקשורים בהסדרי התחשבנות שונים עם קופות החולים ובהתאם לכך מקבלים לטיפול את מבוטחי הקופות ללא גביית תשלום מהמטופלים.
שירותי בריאות כללית מפעילה את מערכת המרפאות הנרחבת ביותר בה מועסקים רופאים מטעם הקופה כשכירים, הכוללת מרפאות ראשוניות (בעיקר רפואת משפחה וילדים), ומרפאות מקצועיות בתחומי התמחות שונים. מרפאות השייכות לשירותי בריאות כללית נותנות שירות אך ורק למבוטחי הקופה. קופות חולים אחרות נסמכות במידה עיקרית על הסדרים עם רופאים עצמאיים, מרפאות ומכונים עצמאיים, ומרפאות חוץ של בתי החולים, אם כי חלקן מפעילות גם מרפאות מרכזיות משלהן בערים מסוימות.
מערכת הרפואה בקהילה > תחנות לבריאות המשפחה/האם והילד – טיפת חלב

מערכת התחנות לבריאות האם והילד, או לבריאות המשפחה, הקרויות "תחנות טיפת חלב", מופעלת בפריסה רחבה בכל הארץ. שירות זה ייחודי בכך שהוא מופעל על ידי מגוון של גורמים, ללא חוקיות ברורה. חלק מתחנות טיפת חלב מופעלות על ידי המדינה, חלקן על ידי קופות חולים ואחרות על ידי הרשויות המקומיות. עיקר פעילותן של התחנות היא בתחום תכנון המשפחה, ליווי האישה משלבי טרום-היריון ולאורך ההיריון, ומעקב אחר התפתחות התינוק מלידתו ועד גיל שש. בתחנות טיפת חלב ניתנים חיסוני השגרה לגיל הילדות לתינוקות ופעוטות, ונבדקת התפתחות הילד לאיתור בעיות ועיכובים הדורשים טיפול.
בנוסף, חלק מהתחנות הרחיבו פעילותן לתחום קידום בריאות כללי (כגון עידוד ספורט והדרכה תזונתית) ופעילות לטובת בריאות קשישים.
מערכת הרפואה בקהילה > מכונים ומרפאות מקצועיות

בשנים האחרונות מתפתחת הרפואה המקצועית בקהילה, ומספר שירותים שניתנו בעבר בבית חולים בלבד, ניתנים כיום גם במרפאות מומחים ומכונים מחוץ לבתי חולים. דוגמה חשובה לכך הן מרפאות הדיאליזה, אשר הקמתן נועדה להקל על חולי כליות את הגישה לטיפולי הדיאליזה התכופים שעליהם לעבור. גם חוק ביטוח בריאות ממלכתי דחף את קופות החולים להקים שירותי רפואה מקצועית במרפאות ומכונים בקהילה, על מנת לעמוד בתחרות ביניהן וכדי לחסוך בעלויות הגבוהות של רכישת שירותים אלה מבתי החולים. עם זאת, עדיין נחשבות מרפאות החוץ והמחלקות לאשפוז-יום של בתי החולים כמקום המועדף על חלק גדול מהמטופלים, לביצוע בדיקות וטיפולים שיש בצידם סיכון לסיבוכים, כגון צנתור, בדיקת אנדוסקופיה וטיפולים ובדיקות הכרוכים בהרדמה אזורית. החוק בישראל עדיין מחייב כי הרדמה מלאה תבוצע אך ורק בבית חולים.
בתי החולים

בישראל מגוון של בתי חולים. חלק מבתי החולים הם כלליים – כלומר מיועדים לטיפול במגוון רב של מצבים רפואיים, ואחרים הם ייעודיים – המיועדים לטיפול בסוג מסוים של מצבים רפואיים, למשל בתי חולים לחולים פסיכיאטרים, בתי חולים גריאטריים לשיקום, בתי חולים סיעודיים ובתי חולים המיועדים ליולדות.
בתי החולים > בתי חולים כלליים

בישראל פועלים כ-30 בתי חולים כלליים המפוזרים ברחבי המדינה, מנהריה בצפון ועד אילת בדרום. בהתאם לפיזור האוכלוסייה בישראל, מרבית בתי החולים מצויים באזור המרכז.
קיימים בתי חולים בבעלות פרטית אך ציבוריים (למשל אסותא אשדוד), או בבעלות עמותות וקרנות שונות, המייעדות את הטיפול לאזורים ואוכלוסייה מסוימת, למשל בתי החולים במזרח ירושלים ובנצרת, המיועדים למגזר הערבי ישראלי, וחלקם אף מיועד לפלסטינים. כמו כן קיימים בתי חולים ומרכזים רפואיים פרטיים הנותנים רפואה פרטית לחולים בקופות מסוימות או תמורת תשלום שלא מסובסד על ידי מדינת ישראל (למשל הרשת הגדולה בארץ לרפואה פרטית – אסותא מרכזים רפואיים).
בתי החולים הכלליים הגדולים ביותר שייכים למדינה (ומופעלים על ידי משרד הבריאות) ולקופת חולים כללית.
בתי החולים > בתי חולים כלליים > טראומה

בתי החולים הכלליים בישראל מסווגים לשלוש רמות בהקשר למיומנותם לטיפול במקרי טראומה דחופים. בתי חולים ברמה הגבוהה ביותר, אליהם נשלחים פצועים קשים דוגמת חיילים שנפגעו קשה בקרב, נקראים "מרכזי-על". מרכזי-על נדרשים לטפל בלפחות 2,000 פצועים, מהם 300 פצועים קשה, בשנה. עד תחילת מלחמת חרבות ברזל בסוף 2023 סווגו שבעה בתי חולים כמרכזי על: רמב"ם, המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר, המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי, מרכז רפואי רבין, מרכז רפואי הדסה, המרכז הרפואי שערי צדק והמרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה. בתחילת מלחמת חרבות ברזל ביקש משרד הבריאות לשדרג את בתי החולים זיו וברזילי למרכזי-על. הרמה השנייה של יחידות הטראומה נקראות מרכזים אזוריים, וברמה זאת נכללים בין השאר מרכז רפואי צפון – פוריה, המרכז הרפואי לגליל, מרכז רפואי מאיר ובית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד. בתי החולים של הרמה הנמוכה ביותר מכונים בתי חולים מקומיים.
בתי החולים > בתי יולדות

בעבר הוקמו בתי יולדות קטנים, ובתי חולים המתמחים בקבלת לידות, במסגרת הניסיון לעודד נשים ללדת בסביבה רפואית. ניסיון זה צלח במידה רבה וכיום מרבית תושבות ישראל יולדות בבית חולים. בשנים האחרונות, עם התפתחות הרפואה, נסגרים בתי חולים נפרדים ליולדות ומנגד מחלקות היולדות הצמודות לבתי החולים הכלליים גדלות ומשתכללות, ומתפתחים בהן שירותים מורכבים כגון טיפול נמרץ ילודים (פגיות), וכן שירותים אלקטיביים של לידה בסגנון אישי וביתי.
בתי החולים > בתי חולים פסיכיאטריים

מערך בריאות הנפש בישראל מתחלק אף הוא בין טיפול בקהילה – מרפאות לבריאות הנפש, טיפול נפשי יחידני, מגורים בהוסטל לנפגעי נפש ועוד, ובין טיפול במסגרת אשפוז, בבית חולים פסיכיאטרי ("מרכז בריאות הנפש") או במחלקה פסיכיאטרית בבית חולים כללי.
מרבית בתי החולים הפסיכיאטריים בישראל הם בבעלות ממשלתית, ובשנים האחרונות מתבצע מהלך מכוון לצמצום מספרם של בתי החולים הלא-ממשלתיים בתחום זה, כחלק מרפורמה כוללת שמטרתה להחזיר חולי נפש לחיים במסגרת הקהילה, ככל שניתן, ולקצר את משך האשפוז הפסיכיאטרי של כל חולה, למינימום ההכרחי לשם טיפול בו.
כל תושב שנקבע שהוא זקוק לאשפוז פסיכיאטרי זכאי לקבלו במימון מלא של המדינה, באמצעות משרד הבריאות. עד שנת 1995 נגבתה השתתפות עצמית מהחולים ומשפחותיהם, אולם מאז שנכנס לתוקף חוק ביטוח בריאות ממלכתי נושאת המדינה בכל העלות. עם זאת, ישנם חולים, או משפחות, המעדיפים לשלם באופן פרטי על אשפוז פסיכיאטרי, ודבר זה אפשרי, במספר מצומצם של בתי חולים פרטיים לחולי נפש.
אשפוז פסיכיאטרי מתבצע בישראל רק לפי הוראות חוק טיפול בחולי נפש, ויכול להתקיים בהסכמת המטופל, בהסכמת אפוטרופוסו (לגבי קטין עד גיל 15) בהוראת פסיכיאטר מחוז, או בצו של בית משפט.
החוק האמור קובע הוראות ברורות לגבי האפשרות לאשפז חולה נפש בניגוד לרצונו, או ללא הסכמתו, וכן קובע סמכות לבית משפט להורות על בדיקה פסיכיאטרית של חשוד בביצוע עבירה, ועל אשפוז פסיכיאטרי של נאשם שנמצא שאינו כשיר מבחינה נפשית לעמוד לדין על עבירה שביצע, או לעמוד בתנאי מעצר או בעונש מאסר. ככלל, אשפוז פסיכיאטרי ללא הסכמה יתבצע רק אם מתקיימים שני התנאים הבאים במצטבר: המטופל סובל ממחלת נפש, והוא מסכן את עצמו או את הזולת. בתי המשפט פסקו כי חייב להיות קשר סיבתי בין שני תנאים אלה, כלומר – הסיכון לזולת או לעצמו הגרם על ידי מחלת הנפש – על מנת להצדיק אשפוז פסיכיאטרי בכפייה.
בתי החולים > בתי חולים פסיכיאטריים > המחסור בכוח אדם בבתי חולים פסיכיאטריים

לפי דו"ח הוועדה המקצועית בנושא מערכת האשפוז במרכזי בריאות הנפש בישראל שפורסם באוקטובר 2022. קיימים עומסים במחלקות לבריאות הנפש, כמו כן מחסור בכוח אדם הנובע מתנאי העסקה ירודים. בהשוואה לסטנדרט הקיים בעולם קיים מחסור של כ-900 עובדים במרכזים הרפואיים. מצוקה זו החריפה בעקבות מגפת הקורונה. בנוסף, זמני ההמתנה לבדיקת אבחון ולהמשך טיפול פסיכיאטרי ופסיכותרפי בבריאות הנפש עשויים לעמוד על בין 12 ל-16 חודשים. כמו כן, ישנם פערים גדולים בין זמני ההמתנה הניתנים באזורי הפריפריה לאלה הניתנים באזור מרכז הארץ. בנוסף בעקבות המחסור בכוח האדם בתחום, קיים קושי להתאים את פרופיל המטפלים למאפיינים התרבותיים והקהילתיים של קבוצות שונות בקהילה, דוגמת חרדים, רוסים, אתיופים וכו'. כך שהשירותים בלתי נגישים עבור אוכלוסיות רחבות.
דו"ח הוועדה המקצועית מונה מספר המלצות כדי להתמודד עם מצוקה זו:
צמצום מספר המאושפזים במחלקה ל-25 מטופלים.
הוספת מיטות לבריאות הנפש (בעיקר בבתי החולים הכלליים).
העברת המטופלים הממושכים לטיפול בקהילה, כדי לפנות מקום לחולים חדשים.
הפרדה בין מטופלים במסלול אזרחי למסלול פלילי.
הקמת מחלקות חדשות המאפשרות רווחה פיזית ותנאי אשפוז מכובדים.
הגדלת מספר אנשי הטיפול והעצמה של עובדי המערכת.
הכנסת טכנולוגיות מתקדמות למניעת אלימות ואובדנות.
בדיון בוועדת העבודה והרווחה בינואר 2023 הוצגו נתונים נוספים על ידי חוקרים במרכז המידע והמחקר של הכנסת לפיהם כשני שלישים ממתמודדי הנפש לא מקבלים את סל השיקום המגיע להם, בעיקר בגלל בירוקרטיה ומחסור בעובדים. כמו כן כ-110 אלף מתמודדי נפש בישראל זכאים לתקציב שיקום, אך רק כ-30 אלף מממשים אותו בפועל וממצים את זכויותיהם.
בתי החולים > בתי חולים (מוסדות) סיעודיים

בישראל פועלים למעלה מ-300 מוסדות לאשפוז סיעודי, שהם בתי חולים, ובהם למעלה מ-17,000 מיטות לחולים סיעודיים ותשושי נפש. בין מוסדות אלה ארבעה מרכזים גריאטריים ממשלתיים, והיתר בבעלות עסקית או בבעלות עמותות וארגונים ללא כוונת רווח.
חולים סיעודיים, הם בעיקר קשישים (אם כי יש חולים סיעודיים צעירים), הזקוקים להשגחה מקצועית, אך לא בהכרח רפואית, במשך 24 שעות ביממה. הם זקוקים לסיוע יום-יומי שוטף בפעולות הפשוטות ביותר כגון אכילה, רחצה, התלבשות, ובדרך כלל סובלים מאי שליטה בסוגרים, ומרותקים לכיסא גלגלים או למיטה. חולים תשושי נפש סובלים מירידה בתפקוד המוחי על רקע זקנה (אלצהיימר, דמנציה) וזקוקים עקב כך להשגחה מתמדת.
חולים אלה יכולים להיות מטופלים בביתם, בסיוע מטפל צמוד (לעיתים קרובות בן משפחה או עובד זר), אולם לעיתים לא ניתן לתת להם את ההשגחה והטיפול הראויים בבית. אם לא ניתן להשאיר את החולה הסיעודי בביתו, עליו לעבור למסגרת אשפוזית מתאימה. מסגרות כאלה הן מוסדות רפואיים ייעודיים, בהם מושם דגש רב יותר על הטיפול הסיעודי השוטף, ופחות על הבעיות הרפואיות, שהן בדרך כלל בעיה שולית בחייו של הקשיש הסיעודי. מסגרות כאלה כוללות בתי חולים סיעודיים, מרכזים גריאטריים, ומחלקות לאשפוז סיעודי בבתי אבות.
האשפוז הסיעודי אינו ממומן על ידי קופת חולים במסגרת "סל הבריאות", אולם תושבי ישראל זכאים לקבל סיוע פרוגרסיבי ממשרד הבריאות במימון האשפוז הסיעודי. גובה הסיוע נקבע לפי מבחני הכנסה הנערכים לקשיש המתאשפז ולבני משפחתו הקרובים (בן/בת זוג וילדים בגירים). בממוצע, משפחות של חולים סיעודיים הנמצאים זכאים לסיוע, מחויבות להשתתף ב-20%–25% מהעלות הממשית של האשפוז הסיעודי, סכום השווה לכ-2,500 ש"ח בחודש. סכום זה לא כולל בתוכו חלק ניכר (עד 80%) מקצבת הזקנה או הנכות המגיעה למאושפז מהמוסד לביטוח לאומי, והמועבר לגורם המשלם עבור האשפוז, לפי חוק. המדינה רוכשת עבור החולים הזכאים לכך, למעלה מ-70 אחוז מכלל מיטות האשפוז הסיעודי הקיימות בישראל.
בשנים האחרונות שבה ועולה קריאה ציבורית להכליל את האשפוז הסיעודי ב"סל הבריאות" שבאחריות קופות החולים, ככל אשפוז אחר.
בתי החולים > בתי חולים שיקומיים

שיקום חולים ונפגעים לאחר טראומה הוא מקצוע המצריך תשומות גבוהות. בישראל קיימים מספר קטן של בתי חולים המתמחים בשיקום. שיקום נדרש לאחר חבלה חיצונית כגון תאונות דרכים, והן לאחר פגיעות פנימיות כגון אירוע מוחי או התקף לב. השיקום מתחיל לקראת סיום הטיפול האקוטי בבעיה הרפואית, ומתמקד בהחזרת המטופל לתפקוד תקין, על ידי שחזור יכולות ולימוד מחדש של יכולות שאבדו. השיקום עשוי לכלול טיפול פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק, ריפוי בדיבור, קלינאות תקשורת, וכן כולל בתוכו מקצועות העוסקים בהתאמת עזרי טכנולוגיה מסייעת לחזרה לתפקוד כגון תותבות לאיברים תפקודיים (כגון רגל תותבת) וקוסמטיים (כגון עין תותבת), התאמת כיסאות גלגלים ואמצעי תקשורת תומכת וחליפית.