stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתן וילנאי
ביוגרפיה > פעילות ציבורית ופוליטית > בממשלה ובכנסת

עם הקמת הממשלה ה-28 בראשותו של אהוד ברק, בשנת 1999, מונה וילנאי לשר המדע, התרבות והספורט (המת"ס). בממשלה זו כיהן גם כיו"ר הוועדה לטקסים וסמלים וכיו"ר ועדת השרים לענייני האזרחים הערביים, בה עיצב תוכנית כוללת לטיפול בבעיות המגזר הערבי - "תוכנית 4 מיליארד השקל" והיה חבר בקבינט המדיני-ביטחוני. בתפקידו כשר הביא בין השאר לחקיקתו של חוק הקולנוע והקמת מועצה לאומית לתרבות, לחקיקת חוק הספורט המוטורי וחוק למניעת אלימות בספורט בדגש על מגרשי הכדורגל. בנוסף ביקש לפעול לביטול הצנזורה על סרטים ומחזות.
בשנת 2001, לאחר הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה, בהן ניצח אריאל שרון, אשר הקים ממשלת אחדות לאומית (הממשלה ה-29), המשיך וילנאי לכהן בתפקיד שר המדע התרבות והספורט וכחבר בקבינט המדיני-ביטחוני.
בשנת 2003, לקראת הבחירות לכנסת ה-16, נבחר וילנאי במקום הראשון בבחירות המקדימות של מפלגת ה"עבודה".
בשנת 2005 התמודד על ראשות מפלגת העבודה, אך יומיים לפני הבחירות ויתר על התמודדותו ותמך במועמדותו של שמעון פרס מול עמיר פרץ ובנימין בן אליעזר. עם כניסת העבודה לקואליציה מונה וילנאי לתפקיד שר במשרד ראש הממשלה. וילנאי כיהן בתפקיד זה במשך שמונה חודשים, ולאחר מכן כשר המדע והטכנולוגיה כשלושה חודשים, עד פרישת מפלגת העבודה מהקואליציה. עם חזרתו לשורות האופוזיציה בכנסת, החל וילנאי לכהן כממלא מקום בוועדת החוץ והביטחון, עד הבחירות לכנסת ה-17 שהתקיימו מספר חודשים לאחר מכן.
בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה לכנסת ה-17 נבחר וילנאי במקום השביעי. בכנסת ה-17 כיהן וילנאי כחבר בוועדת החוץ והביטחון, יו"ר ועדת משנה לנושאי כוח אדם וחבר בוועדת חוקה, חוק ומשפט.
במהלך כהונתו בכנסת יזם, בין היתר, את חוק זכויות הסטודנט (יחד עם אלכס מילר), וכן תיקון בחוק התשלומים לפדויי שבי, המרחיב את תחולתו גם לגבי פעילי מחתרות שנאסרו לפני 1947 (יחד עם חברי כנסת נוספים). בנוסף, כיו"ר ועדת משנה לנושאי כוח-אדם של ועדת החוץ והביטחון החל וילנאי בקידום חוק המילואים אשר היה מונח שנים על שולחן הוועדה.
ב-2 ביולי 2007, עם מינויו של אהוד ברק לתפקיד שר הביטחון, מונה לסגן שר הביטחון בממשלה ה-31. במסגרת תפקידו הוטלה על וילנאי, בין השאר, אחריות על מערך המילואים ומערך העורף של מדינת ישראל, בעקבות לקחי מלחמת לבנון השנייה. בתקופת כהונתו העביר וילנאי את חוק המילואים וכן הקים את רח"ל - רשות חירום לאומית.
בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה לכנסת ה-18 נבחר וילנאי במקום החמישי. עם כניסת מפלגת העבודה לקואליציה הוצע לו תפקיד שר בממשלה, אך וילנאי העדיף להמשיך בתפקיד סגן שר הביטחון גם בממשלה ה-32.
ב-17 בינואר 2011 פרש ממפלגת העבודה יחד עם ארבעה חברי כנסת נוספים בראשותו של שר הביטחון, אהוד ברק, והקים אתם את סיעת העצמאות. בעקבות המהלך מונה וילנאי לשר להגנת העורף.
בפברואר 2012 הוחלט למנותו כשגריר ישראל בסין וב-13 בחודש הגיש את התפטרותו מהכנסת ונשאר לשמש כשר בממשלה עד היכנסו לתפקיד השגריר. ב-15 באוגוסט 2012 התפטר וילנאי מהממשלה.
בזמן כהונתו כשגריר, יצא וילנאי בביקורת קשה כלפי פקידי משרד האוצר על התנהלותם כלפי משרד החוץ ופגיעתם בתנאי השירות של שליחי המדינה ברחבי העולם, שאותה כינה "בריונות ושרלטנות".
ב-2019 פרסם את ספרו האוטוביוגרפי "ידעתי את ארצי".
ב-2020 מונה ליו"ר הארגון "מפקדים למען ביטחון ישראל".
ביוגרפיה > קשריו עם סין

בפברואר 2012 החל מתן וילנאי לשמש כשגריר ישראל בסין. במסגרת כהונתו הועמקו היחסים בין המדינות והורחבה הפעילות הישראלית בסין.
וילנאי יצר וטיפח קשרים רבים עם הנהגת המדינה והמגזר העסקי בסין, מה שהוביל להגדלה משמעותית של היקף השקעות ההון מסין בישראל ולפיתוח תוכנית פעולה כוללת לקידום והרחבת הקשרים הכלכליים בין שתי המדינות.
במסגרת הידוק הקשרים, וילנאי היה מעורב בהקמת נציגות משרד האוצר בבייג'ינג, בכתיבת פרוטוקול סחר מלא בין המדינות ולכניסת ישראל כחברה שותפה-מייסדת בבנק ההשקעות האסייתי לפיתוח תשתיות לאומיות.
בנוסף, יזם תוכנית להקמת רפתות מתקדמות בטכנולוגיה ישראלית במחוז חיילונג-ג'יאנג, הטמעת טכנולוגיות מים ישראליות בערים סיניות והקמת נציגות דיפלומטית חדשה בעיר צ'נגדו.
וילנאי שם דגש רב על קידום התיירות הסינית בישראל, ובמהלך כהונתו כשגריר קידם הסכמי ויזות ארוכות טווח בין המדינות. במקביל, הוכפלו מספר קווי התעופה הישירים והיקף הטיסות בין סין לישראל ונפח התיירות גדל מכ-20,000 תיירים לכ-120,000 תיירים בשנה.
בתחומי המחקר והאקדמיה, פעל וילנאי להקמת קרן מלגות משותפת סינית-ישראלית לתמיכה בסטודנטים מסין וישראל, ופתיחה של שלוחת הטכניון בעיר שאנטואו, בפרובינציית גואנגדונג.
באוגוסט 2015 החליט ראש הממשלה בנימין נתניהו להאריך את כהונתו של וילנאי כשגריר לתקופה נוספת.
בינואר 2017 סיים את תפקידו כשגריר ושב לישראל. עם תום כהונתו כשגריר, מונה לשמש כמנהל תוכנית המחקר על סין במכון למחקרי ביטחון לאומי וכנשיא "לשכת המסחר ישראל אסיה". שימש כנשיא הלשכה עד 2023 אז הוחלף על ידי ענת ברנשטיין-רייך.
החל משנת 2021, הוא מכהן כנשיא האוניברסיטה הסינית הבינלאומית בישראל (UIBE-ISRAEL). האוניברסיטה היא שלוחה ישירה ועצמאית של אוניברסיטת UIBE בייג'ינג.
וילנאי מתגורר במושב שורש. הוא נשוי לענת, עורכת דין במקצועה, ולזוג שלושה ילדים.
לקריאה נוספת

אביגדור שחן, מבצע כדור הרעם הוא מבצע אנטבה, הוצאת "מסדה", 1993
יוסף ארגמן, זה היה סודי ביותר: 30 פרשיות מודיעין וביטחון בישראל, הוצאת משרד הביטחון, 1990, עמ' 259–276
מתן וילנאי ויניב מגל, ידעתי את ארצי, ידיעות ספרים, 2019
מבצע סנונית

ערך זה עוסק במבצע משותף של חטיבת גולני ושל שייטת 13. אם התכוונתם למבצע משותף של חיל האוויר ושל חיל הים, ראו .
בצבע כהה המפורז הדרומי עין גב (נוקייב), אל-סמרה, אל חמה
אנדרטת קרב נוקייב במצפה נוקייב
מבצע סנונית הקרוי גם מבצע נוקייב היה פעולה משולבת של כוח חטיבת גולני ושל שייטת 13 נגד כפרים ומוצבים סוריים במורדות רמת הגולן במפורז הדרומי ומצפון לו.
המבצע נערך בלילה שבין 16 ו-17 במרץ 1962.
רקע

על פי הסכם שביתת הנשק עם סוריה בתום מלחמת העצמאות הכפר נוקייב נכלל בשטח המפורז הדרומי. במאי 1951 בעקבות עימות צבאי חריף בין סוריה לישראל (תקרית אל-חמה וקרב תל מוטילה) על רקע מפעל ייבוש החולה נוצרה חלוקה דה-פקטו של האזורים המפורזים. במפורז הדרומי אל-חמה, חרבת תאופיק, נוקייב והמעלה לגולן עברו לשליטה צבאית סורית וביתרת השטח נותרה השליטה בידי ישראל.
בתחילת חודש מרץ 1962 שבו והתנכלו הסורים לסירות דיג ישראליות שניסו לדוג בצפון הכנרת ונשנו אירועי ירי ממוצבים סוריים ומן הכפר נוקייב לעבר דייגים ישראליים בכנרת, הדיג היה במקומות שעל פי הסכם שביתת הנשק נמצא בשטח ישראל. הסירות נפגעו שוב ושוב מאש המוצבים הסוריים הסמוכים לחוף באזור הכפר נוקייב. כמו כן, היו דיווחים על דייגים סורים אשר החלו לדוג באזור.
כוחות ומשימות

מפקד הפעולה - מח"ט גולני מוטה גור
כוח א' - פלוגת סיור בפיקוד המ"פ, צביקה עופר ושני מפקדי המחלקות יודקה פלד ודני ורדון - כיבוש מוצב נוקייב ופיצוצו.
כוח ב' - פלוגת בית-הספר למכי"ם בפיקוד המ"פ, בני ענבר - כיבוש הכפר נוקייב.
כוח ג' - עתודה של פלוגה מגדוד "הבוקעים הראשון" ו-10 זחלמי"ם (בפיקוד המג"ד אורי שילה).
כוח ד' - סגל פלוגת טירונים א' - חסימת הדרך נוקייב-כורסי נגד רכב וחי"ר.
כוח ה' - סגל פלוגת טירונים ב' - חסימת השביל נוקייב-ביר אשקום (מפקד החסימות היה מג"ד "גדעון", יהודה גביש).
סיוע לכוחות - שתי סוללות 120 מ"מ בעין גב; כיתת מרגמות 81 מ'מ מעין-גב.
כוח של שייטת 13 - תוכנן לפשוט על מוצב כורסי.
ביצוע הפעולה

המודיעין למבצע היה חלקי, וכוח גולני (בפיקודו של מוטה גור) נתקל בכוח סורי חזק וגדול בהרבה מן המצופה. הכוח נתקל בהתנגדות סורית קשה ואש נורתה על יישובי הכנרת במהלך המבצע. כוח סיוע רכוב על זחל"מים נקלע לשדה מוקשים. הוחלט כי סיוע אווירי ישמיד את הזחל"מים לאחר שאפסו הסיכויים לחלצם לכיוון ישראל. בניווט לקראת נוקייב ובחילוץ הכוח סייעו גם חברי קיבוץ עין גב ושניים מהם הצטרפו לכוחות גולני (ללא ידיעת המפקדים הבכירים או אישורם); ונהגי טרקטור מהקיבוצים האון ותל קציר. במקביל היה אמור כוח של שייטת 13 לפעול נגד מוצב בכורסי, אך אש שנורתה עליהם מנעה השלמת המשימה והכוח נסוג ללא נפגעים (על פי העיתונאי אביחי בקר, המבצע ידוע בחוגי השייטת, בשל גילוי הכוח ונסיגתו, כ"מבצע ארנבת").
תוצאות

צה"ל נסוג עם 5 הרוגים (ופצועים רבים), ושני חיילים הוכרזו נעדרים. לאחר מספר ימים נודע שגופת אחד הנעדרים נמצאת בידי הסורים, ובחילופין שנערכו ב-21 במרץ הוחזרה גופתו לישראל ושבוי סורי הועבר חזרה לסוריה, ומספר ההרוגים עלה לשישה; אחד הפצועים נפטר מפצעיו אחרי כמה שבועות, ומספר ההרוגים עלה לשבעה. הנעדר השני, יעקב דביר, לא אותר ומקום קבורתו לא נודע. מדינת ישראל עשתה מאמצים לגלות מה עלה בגורלו של דביר, ובכלל זה ביקשה מן המרגל אלי כהן לברר את הידוע ממקורות סוריים, אך העלתה חרס בידה. לסורים היו 30 הרוגים ונשבה שבוי אחד.
מיד לאחר המבצע זכו ארבעה מהקצינים שהשתתפו בו לציון לשבח. כמו כן, אברהם ורד, צלם של "במחנה" אשר נלווה אל הלוחמים, זכה בהערכת הרמטכ"ל, שמאוחר יותר הומרה לעיטור המופת. כחודש לאחר המבצע צוינו לשבח עוד תשעה לוחמים על גילוי אומץ לב בעת הפעולה. חמישה מן הלוחמים עוטרו בציון לשבח ובהם בני ענבר, מפקד פלוגת קורס מ"כים של חטיבת גולני, שעוטר בעיטור העוז, מפקד סיירת גולני, רס"ן צבי עופר, שעוטר בעיטור הגבורה, יואב ברום ואלון הלוי.
מועצת הביטחון של האו"ם גינתה את ישראל על התקיפה. בתחקיר המבצע מתח אל"ם אריאל שרון, איש הצנחנים ומפקד בית-הספר לחי"ר באותה עת, ביקורת קשה על אופן בחירת היעדים והיעדר מקוריות בתכנון הפעולה.
במקום הפעולה הוקם אתר הנצחה לנופלים - "מצפה נוקייב". אנדרטה מיוחדת הוקמה במקום לחייל הנעדר יעקב דביר.
לקריאה נוספת

אביחי בקר, "בעקבות יעקב דביר", הארץ, ‏ 21.01.2000.
הערות שוליים

↑  Samuel Katz, Israeli Elite Units since 1948 (Osprey Publishing, 23 June 1988) p24
↑  לימים, יגדירו הסורים את החלוקה דה-פקטו ממאי 1951 כקו 'ה-4 ביוני 1967' ובשיחות השלום עם ישראל דרשו את נסיגת ישראל לקו כתנאי לחתימת הסכם שלום.
↑  אריה שלו, שלום וביטחון בגולן, המרכז למחקרים אסטרטגיים ע"ש יפה אוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' 35
↑  סופר "הצופה" בקריית ירושלים, דייגי כנרת - ללא כל סיבה, הצופה, 12 במרץ 1962, עמ' 1
↑  עודד הרדוף, 30 שנה ל"מבצע נוקיב" - חוויות מליל הקרב
↑  זאב אלמוג, מפקד שייטת 13 - הפלגות חיי, כנרת, זמורה ביתן, 2014, עמ' 249-247
↑  אביחי בקר, "בעקבות יעקב דביר", הארץ, ‏ 21.01.2000.
↑  הסורים החזירו את גווית רב סמל דוד חנן שנפל בנוקייב, דבר, 22 במרץ 1962
↑  2 חיילים נעדרים מפעולת נוקייב, דבר, 21 במרץ 1962
↑  צוינו לשבח ארבעה קצינים ממשתתפי הפשיטה על נוקייב, דבר, 26 במרץ 1962
↑  צלם במחנה זכה בהערכת הרמטכ"ל על התנהגותו בנוקייב, דבר, 3 באפריל 1962
↑  עוד תשעה משתתפי פעולת נוקייב צוינו לשבח, דבר, 11 באפריל 1962
↑  עיטור העוז שהוענק לרס"ן בנימין ענבר, מתוך אתר "בעוז רוחם" של אכ"א
↑  עיטור הגבורה שהוענק לצבי עופר, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל
↑  עוד 9 חיילים צוינו לשבח, למרחב, ‏ 11 באפריל 1962.
↑  אלון הלוי מרמת צבי, מגיבורי פעולת 'נוקייב', הלך לעולמו במפתיע, באתר mynetafula, ‏2020-07-09
↑  רועי מנדל, נקמה, גבורה ומחדל מעל הכנרת. יובל ל"סנונית", באתר ynet, 25 באפריל 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011337553805171
קייס גאנם

קייס גאנם (בערבית: قيس غانم; נולד ב-31 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ במכבי בני ריינה.
קריירת מועדונים

גאנם נולד בזמר, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי עמק חפר, בה שיחק שש שנים. בעונת 2012/2013 הבקיע 55 שערי ליגה במדי קבוצת נערים ב'.
בקיץ 2015, הצטרף לקבוצת הנוער של הפועל רמת השרון. ב-4 בספטמבר 2015, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד הפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-17 באפריל 2016, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית בתיקו 1-1 נגד הפועל ירושלים. בעונת 2017/2018 הצטרף לקבוצה הבוגרת באופן רשמי, ובעונה זו רשם 34 הופעות וכבש 10 שערים במסגרת הליגה.
ב-21 באוגוסט 2018, גאנם הושאל להפועל רעננה מליגת העל עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה. ב-1 בספטמבר 2018, גאנם ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–2 נגד עירוני קריית שמונה, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. ב-29 באפריל 2019, רכשה רעננה מחצית מכרטיס השחקן של גאנם תמורת 700 אלף שקל.
ב-6 בפברואר 2020 חתם גאנם בהפועל באר שבע מליגת העל, לארבע עונות וחצי עם אופציה לעונה נוספת, כשבאר שבע קנתה 60% מכרטיסו תמורת 1.7 מיליון דולר.
ב-6 באוקטובר 2020 הושאל גאנם להפועל חיפה מליגת העל, עד סיום העונה. ב-7 ביוני 2022 שוחרר גאנם מבאר שבע וחתם בהפועל תל אביב מליגת העל, לשנתיים בה כבש את שער הבכורה מול בית"ר ירושלים בגביע הטוטו.
ב-5 באוגוסט 2023 חתם במכבי בני ריינה מליגת העל.
קריירה בינלאומית

לזכותו הופעה יחידה במדי הנבחרת הצעירה עד גיל 21 של ישראל, כשכבש צמד בניצחון הביתי 0–3 על קוסובו הצעירה ב-2018.
תארים

גביע המדינה: 2019/2020, 2021/2022
הערות שוליים

↑  גיל לוין, ‏רעננה מתחזקת: קייס גאנם חתם לעונה אחת, באתר ערוץ הספורט, 21 באוגוסט 2018
↑  גיל לוין, ‏רעננה תרכוש את קייס גאנם בכ-700 אלף ש"ח, באתר ערוץ הספורט, 29 באפריל 2019
↑  מוטי פשכצקי, גיל לוין, ‏יממה עמוסה: ארבעה שחקנים הצטרפו לב"ש, באתר ערוץ הספורט, 6 בפברואר 2020
↑  שלמה וייס‏, הפועל חיפה: קייס גאנם עבר רשמית מהפועל באר שבע עד תום העונה, נמשך החיפוש אחר מגן, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2020
↑  אופיר סער‏, בוקסנבוים: "דוידה וליידנר לא יעברו לקבוצה בארץ". גאנם חתם, באתר וואלה, 7 ביוני 2022
↑  דורון בן דור, ‏קייס גאנם חתם לעונה אחת במכבי בני ריינה, באתר ONE‏, 5 באוגוסט 2023
בולימיה נרבוזה

| --- | --- |
 שמות נוספים:  בולימיה
 תחום:  הפרעת אכילה
 סיבות:  פגיעות מיניות, הערכה עצמית ירודה, תורשה, גורמים תרבותיים, חוסר בסרוטונין
 תסמינים:  הקאה 
 טיפול:  תרופתי: נוגדי דיכאון SSRI וטריציקליים פסיכולוגי: CBT ייעוץ נפשי טיפול תזונתי
 סיבוכים:  בעיות שיניים, חניכיים וגרון קריעת דופן הקיבה אובדן שליטה בוויסות רגשי דיכאון קליני נזקים לכבד ולכליות כיב פפטי אנמיה דום לב מוות
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  806548 
 MeSH:  D052018, D002032
 סיווגים
 ICD-10:  F50.2 
 ICD-11:  6B81 
 
כרזות של אגודה למאבק בבולימיה ובאנורקסיה
בּוּלִימְיָה נֶרְבוֹזָה (מלטינית: Bulimia nervosa, בעברית זַלֶּלֶת) או בּוּלִימְיָה היא הפרעת אכילה, המאופיינת בהתקפי זלילה (בולמוסים) שאחריהם נעשים מאמצי התרוקנות, לרוב באמצעות הקאות מכוונות, ולעיתים באמצעות שימוש בחומרים משלשלים וחוקנים.
בולימיה היא הפרעה נפשית המסווגת תחת קטגוריית הפרעות האכילה, כמו אנורקסיה נרבוזה, אך שכיחה ממנה. חולי בולימיה חווים סבל נפשי רב ובדרך כלל סובלים מהערכה עצמית ירודה ביותר. הסכנה הפיזית שמציבה הבולימיה פחותה מזו של האנורקסיה, משום שמשקל הגוף אינו יורד מאוד בתקופה קצרה. עם זאת, למחלה השלכות בריאותיות נרחבות, בהן התערערות איזון האשלגן בגוף, השיניים ניזוקות מהמגע התכוף עם חומצות הקיבה, סכנה לקרעים בוושט ועוד.
בולימיה נפוצה יותר מאנורקסיה, וצורות קלות שלה מופיעה אצל קרוב לחמישית מהצעירות. הסיבות לצורות הקלות שלה קשורות לרוב למודל היופי וללחץ חברתי להיראות על פי המודל[דרוש מקור]. צורות קשות שלה, מתפתחות כאשר יש "פצע נפשי" שהבולימיה עוזרת להקל על הכאב שלו (באופן מודע או באופן לא מודע), והבולימיה הופכת להיות מנגנון התמודדות שקשה לוותר עליו.
הסיבות הבריאותיות לבולימיה עדיין נחקרות ומעריכים שהסיבות יותר נפשיות מאשר פיזיולוגיות. מעריכים שהסיבות הפיזיולוגיות לבולימיה הן תפקוד לקוי של המוליך העצבי סרוטונין.
טיפול תרופתי להפרעה זו הן תרופות נוגדות דיכאון ממשפחת SSRI, אשר גורמות לעלייה ברמת הסרוטונין במוח. הסיבות הנפשיות לבולימיה אינן מסתכמות ברצון לרדת במשקל אלא נובעות לרוב מטראומה נפשית כמו פגיעה מינית או התעללות.
באופן כללי התסמינים של הפרעת קשב מקושרים להפרעות אכילה, אך האימפולסיביות האופיינית לאנשים עם הפרעת קשב מקושרת במיוחד להתנהגויות בולימיות.
עם זאת, לא נמצא קשר סיבתי בין הפרעת קשב להפרעות אכילה.
שכיחות

בולימיה פוגעת גם בגברים וגם בנשים, אך נשים נמצאות בסיכון גבוה פי 10 ללקות במחלה בהשוואה לגברים. בשנים האחרונות עולה מספר הגברים והנערים המפתחים גם הם את המחלה.
מחקרים עדכניים מעלים כי כ־8% מכלל הנשים תחלינה בבולימיה בשלב כלשהו בחייהן. המחלה עלולה להופיע בכל גיל אך מתפתחת לרוב בגילים 16 עד 40 (בממוצע מתחילה המחלה בגילים 18–19) כאשר שיאה נע סביב גיל 18. אומנם גם ילדים עלולים לפתח את המחלה אך אלו מקרים נדירים יחסית, אף על פי שישנה ירידה בגילי התחלת ההפרעה.
50% מהאנשים הלוקים בבולימיה הם אנורקטיים 'לשעבר'.
בולימיה היא הפרעת אכילה הגורמת ללוקה בה להתעסק במשקל גופו ובצורתו. הבולימים נוטים לשפוט את עצמם בחומרה על כל פגם שימצאו בעצמם, בגופם ובהתנהגותם.
זוהי מחלה חמורה שעלולה לסכן את חיי הלוקה בה. לעיתים קשה להתגבר על המחלה מאחר שמעורב בה לא רק נושא התזונה אלא גם עניין הדימוי העצמי. טיפול יעיל בבולימיה עשוי לסייע לאדם להרגיש טוב יותר ביחס לעצמו, לאמץ דפוסי אכילה בריאים יותר ולהתאושש מסיבוכי המחלה.
קריטריונים אבחנתיים על פי ה־DSM-IV

קיימים חמישה קריטריונים בסיסיים לאבחון המחלה על פי ה־DSM-IV:
אפיזודות חוזרות של התקפי אכילה המאופיינים ב:
אכילה בפרק זמן קצר, של כמויות מזון גדולות מכפי שיאכל האדם הממוצע בזמן או בנסיבות דומים, בזמן קצר של לפחות פעמיים בשבוע במשך שלושה חודשים (סרוסי, ארז, בינשטוק ואוריאלי, 2000).
תחושת חוסר שליטה על האכילה ופחד שלא יוכלו להפסיק את התקף האכילה (סרוסי, ארז, בינשטוק ואוריאלי, 2000).
התנהגויות מפצות – "היטהרות": לצורך וויסות המשקל. כגון: הקאה (הנפוצה ביותר), שימוש בחומרים משלשלים או משתנים, חוקנים, צום ארוך או פעילות גופנית מרובה.
התקפי האכילה וההיטהרות מתרחשים לפחות פעמיים בשבוע במשך שלושה חודשים ברציפות.
הערכה העצמית תלויה באופן מוגזם במשקל הגוף ובצורתו.
סימפטומים אלה אינם חלק מאפיזודה אנורקטית.
קיים דמיון בין אנורקסיה (הסבר בהמשך) לבין בולימיה, אולם ההבדל ביניהן הוא בכך שבבולימיה אין הימנעות מאכילה. על פי המדריך DSM (הסבר בהמשך) ניתן לאבחן בולימיה באמצעות הקריטריונים האלה:
מתבצעים התקפי אכילה חוזרים של כמויות מזון גדולות, ללא שליטה עצמית על הפסקתם או הרכבם.
קיימת פעולת ניקיון הגוף בסיום התקפי האכילה, אשר מתבטאת בפעילות יזומה של החולה בשימוש במשלשלים, ביצוע צום, פעילות ספורט עצימה והקאות.
תדירות ההתנהלות המעגלית, של התקפי אכילה וניקיון הגוף מתקיימת כפעמיים בשבוע לכל הפחות, במשך כשלושה חודשים.
החולה קובע את הדימוי העצמי שלו, על פי מראה גופו ומשקלו.
סוגי בולימיה נרבוזה

קיימות שתי צורות של ההפרעה, הנבדלות בסוג ההתנהגויות המפצות המאפיינות אותן:
בולימיה נרבוזה עם התנהגויות היטהרותיות (purging type). אכילה התקפית המלווה בהקאות יזומות, שימוש במשלשלים, משתנים, חוקנים ואמצעים רפואיים אחרים.
בולימיה נרבוזה ללא התנהגויות היטהרותיות (non-purging type). אכילה התקפית המלווה בצומות או בפעילות גופנית מופרזת, שבדרך כלל אינה מלווה בהתנהגויות מפצות כהקאה ושימוש באמצעים רפואיים. האבחנה של בולימיה נרבוזה לא טיפוסית ניתנת ב־DSM וב־ICD למי שמציגות תמונה של בולימיה נרבוזה אך חסרות את אחד הקריטריונים הקליניים לקבלת אבחנה מלאה של ההפרעה הרגילה.
סימנים ותסמינים

התסמינים של מחלת הבולימיה הם הם הנזקים ממנה.
החולים בבולימיה יודעים להסוות את מחלתם, וחלקם אף מסוגלים להעביר שנים ללא ידיעת קרוביהם על המחלה. עם זאת, אופני התנהגות אחדים וסימנים ברורים לעין עשויים להעיד על הימצאות הבולימיה.
הרגלי אכילה: אכילה מאופיינת בזלילות או אכילת מזון רב בזמן קצר, אכילה בסתר, הרגשת חוסר נוחות באכילה מול אנשים ואף הימנעות מכך, שתייה מרובה מאוד תוך כדי אכילה, ביקורים סדירים בשירותים לאחר ארוחות או עד שעה אחריהן.
תסמינים נפשיים: שינויים תכופים במצב הרוח, דיכאון, תחושת עייפות מתמדת, ביקורת עצמית נוקשה וחסרת פרופורציה, הערכה עצמית ירודה וכמעט תמיד תלויית משקל.
תסמינים גופניים: אי־יציבות במשקל, שיניים צהובות ורקובות, נפיחות וכלי דם מפוצצים בפנים, ציפורניים שבירות ועור לא בריא (בשל המחסור בוויטמינים), חולשה כללית, אדמומיות וכאבים בגרון, פעימות לב בלתי סדירות והקאת דם .
לחולים בבולימיה הובחנה רמה נמוכה של כוליציסטוקינין.
נזקי המחלה

נזקי המחלה האפשריים הם: עייפות וחוסר אנרגיה, דיכאון, סחרחורת וכאבי ראש, קשיי ריכוז, חרדה, עצבנות, נטיות אבדניות (וייסבאלי, 2010), הפסקה או אי־סדירות של מחזור או הווסת, עצירות והתייבשות, קוצר נשימה, קצב לב בלתי סדיר, לחץ דם נמוך, קרעים בוושט הקאת דם ונשירת שיער. כמו כן, כאבי בטן והתנפחויות, בעיות של נפיחות בידיים, ברגליים ובלחיים, שחיקת השיניים, בעיות בחניכיים ובגרון (בעקבות ההקאות), קריעת דופן הקיבה בשל המזון הרב הנכנס אליה, אובדן שליטה וויסות רגשי הקשורה לשינויים במלחים ובסוכר בגוף (וייסבאלי, 2010). נזקים נוספים הם נזקים לכבד ולכליות, כאבים בחזה, כיב פפטי, אנמיה, דום לב ומוות. חלק מהסיבוכים הרפואיים נגרמים בעקבות שימוש מוטעה או מופרז באופנים והתכשירים, אשר גורמים להתרוקנות מערכת העיכול (האתר לבריאות הנפש, אין תאריך). הנזק העיקרי הוא בתפקוד ובאיכות החיים של הסובלות מהפרעה זו, בגלל הדאגה למשקל והנטייה של החולה להחמיר עם עצמה. החולים בדרך כלל מרגישים בושה, תסכול והשפלה לנוכח המשפחה, החברים והמטפלים (לצר, גילת וגולן 2003).
נזקי המחלה > גורמים

לא ידוע על גורם אחד ודאי להתפתחות בולימיה. נראה שהפרעות אכילה הן תוצאה של שילוב בין גורמים שונים – גנטיים, ביולוגיים, משפחתיים, פסיכולוגיים וחברתיים־תרבותיים (שדה־שרביט, אין תאריך).
ישנם מספר גורמים המביאים להיווצרות ההפרעה ולהחמרתה כמו:
תחושה ירודה של הערכה עצמית – הירידה במשקל מסייעת לאנשים אלו לשפר זאת.
גורם ביולוגי – ישנם מחקרים הקושרים את כמות הסרוטונין הנמצא במוח, אשר תפקידו הוא קיום פעילות במערכת האחראית על התיאבון, כגורם לבולימיה. על פי מחקרים אלו פעולות האכילה והריקון מביאות לכך שהן מוסיפות על הפחתת ייצורו.
לחץ נפשי – אנשים שחוו ילדות קשה, הזנחה בילדות, עברו התעללות מינית לאורך תקופה ממושכת, חוו תוקפנות במשפחות ממעמד סוציו אקונומי נמוך, על רקע עימותים במשפחה והתמודדו עם מצבים מלחיצים בחייהם, יכולים ללקות בבולימיה (האתר לבריאות הנפש, אין תאריך).
תורשה – ישנם מחקרים המעידים כי הסבירות שאדם יהיה לוקה בבולימיה קיימת במשפחות בהן יש היסטוריה של המחלה (לצר, 1999).
דיאטה – דיאטה קיצונית, אשר מטרתה היא ירידה במשקל עלולה להתפתח לבולימיה, עקב הרצון לאכול וההקאה המגיעה לאחר מכן.
גורמים תרבותיים – הלחץ התרבותי המעודד רזון מוביל לקשיים אישיותיים ופסיכוסוציאליים, דברים היכולים להשפיע על התפתחות הבולימיה בקרב הנשים.
דרכי טיפול

למחלת הבולימיה אין טיפול תרופתי ישיר. דרכי הטיפול במחלת הבולימיה, כוללות כמה טכניקות ומיומנות טיפוליות ובניהם: החצנת המחלה, זריעת תקווה אצל החולה, אמפתיה, פיתוח מודעות רגשית, זרימה עם התנגדויות החולה, התמודדות עם המצוקה והתמודדות עם הישנות ההתנהגות.
ככל שהפרעות האכילה מאובחנות ומטופלות מוקדם יותר כך גדל הסיכוי להחלמה מהירה ותמידית.
הטיפול הבסיסי כולל טיפול רפואי (הבודק את המצב הרפואי הכללי וחומרת נזקי המחלה הקיימים, ובוחן האם יש לאשפז החולה במצב הנתון), טיפול תזונתי וטיפול פסיכולוגי אישי (לעיתים גם משפחתי).
במקרים מסוימים מומלץ טיפול נוירופסיכולוגי, ששם דגש על הרכיב הביולוגי של התסמינים הפסיכולוגים המתלווים למחלה כמו עיוותי התפיסה, הכפייתיות בחשיבה ועוד, שבדרך כלל אינם מטופלים וכך לעיתים חוזרות הפרעות האכילה.
במקרים אחרים ניתן טיפול תרופתי, בדרך כלל בנוגדי דיכאון ממשפחת SSRI, הנפוץ והמוכר מביניהם הוא פרוזק. החומר הפעיל בתרופה גורם לעיכוב תהליך הניצול מחדש של המוליך העצבי סרוטונין ובכך רמתו במוח עולה. לסרוטונין תפקיד ראשי בתחושות וברגשות הקשורים למצב הרוח, כגון דיכאון, התנהגות אימפולסיבית וכדומה, ונמצא יעיל בטיפול בדיכאון, חרדה חברתית, הפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD), טורדנות כפייתית (OCD – Obsessive Compulsive Disorder), וכמו כן בבולימיה נרבוזה.
ישנם כמה דרכי טיפול להפרעת האכילה בולימיה, טיפול התנהגותי־קוגניטיבי וטיפול באמצעות תרופות. על פי מחקרים היעיל שבהם הוא טיפול התנהגותי קוגניטיבי אשר דוגל בסיוע למטופל – בשינוי תפיסתו בדימוי גופו השלילי ודיכוי הרצון בשימוש משלשלים ובביצוע הקאות יזומות כדרך התמודדות. על מנת שטיפול זה יצליח יש להיעזר בגורמים נוספים כמו: דמות שהמטופל מעריך, שתוכל להשפיע עליו בהבנה ללא שיפוטיות, ולקיחת חלק של בני משפחתו בטיפול, הבא לידי ביטוי בסיוע מבחינה רגשית ואחראיות על דפוסי האכילה בבית. טיפול זה משלב בתוכו טיפול פסיכיאטרי, אשר מטפל בבעיות הנלוות למחלה, כמו דיכאון וחרדה.
טיפול נוסף הוא טיפול פיזי, המסדיר את פעילות מרכז ההקאה במוח, במטרה לצמצם את תכיפות ההקאות. לצד זה, התאמה תזונתית עשירה בסיבים, שתייה מרובה והפחתת פעילות הגופנית המוגזמת המסייעים לגמילה מחומרים משלשלים. יש להתאים לכל חולה תפריט מאוזן ולדאוג למניעת הקאות. מטרת המעקב התזונתי היא להוביל את החולים לשמירה על משקל תקין.
הטיפול בבולימיה נעשה בדרך כלל במסגרת הקהילה, אך לעיתים המצב הגופני של חלק החולים מידרדר עד כדי כך שהם נזקקים לאשפוזים חוזרים. בטיפול בבולימיה יש לשקול אשפוז כאפשרות אחרונה. בטיפול בהפרעה זו יש חשיבות לשילוב בין הטיפול הנפשי של החולה הכולל ייעוץ ותמיכה, לטיפול הגופני של החולה ושיקום מצבו הבריאותי.
בולימיה נרבוזה והיריון

נשים עם בולימיה נרבוזה עשויות להיכנס להיריון תוך כדי עיסוק פעיל בהפרעת האכילה או בשלבי ההתאוששות ממנה. סוגיות כגון קונפליקט ביחס לשינויים גופניים, חששות לגבי אימהות ופרידה מבן זוג, הן בעלות חשיבות רבה בפסיכולוגיה של בולימיה נרבוזה, ולכן סביר להניח שלנשים בולימיות יהיו בעיות ייחודיות בהריונן. הפרקטיקה הרפואית מדגישה את הצורך להעריך את ההשלכות הרפואיות, התזונתיות והפסיכולוגיות בשעה שאישה עם הפרעת אכילה נכנסת להיריון.
רוב נשים הסובלות מבולימיה נרבוזה בזמן ההיריון, מתאפיינות בסימפטומים פעילים של ההפרעה עוד מלפני ההיריון. השינויים בהורמוני הגוף, התסמינים והחששות הקשורים להיריון עלולים להחמיר את ההתנהגות הבולימית, עד למצב של סכנה ממשית לבריאות האם והתינוק. עם זאת, עבור חלק מהנשים הסובלות מבולימיה הכניסה להיריון עשויה להוביל לשיפור חיובי, בשעה שהאם מבקשת לשפר את בריאותה ואת בריאותו של העובר. נשים רבות מדווחות על ירידה בזללנות (אכילה בולמוסית) עם התקדמות ההיריון ושיפור בסימפטומים בולימיים. מצד שני, נשים חוות לעיתים קרובות התעוררות מחודשת של הסימפטומים לאחר הלידה, מה שעלול לגרום לנזק בתפרים של האפיזיוטומיה (חיתוך החיץ בלידה), ויש שמדווחות שהן מוטרדות יותר לאחר הלידה, ביחס ללפני הכניסה להיריון.
בולימיה נרבוזה והיריון > תסמינים במהלך ההיריון

עקב הבושה, הסודיות וההכחשה המהווים חלק מהבולימיה נרבוזה, לעיתים קרובות הסובלות מבולימיה לא רוצות לחשוף את ההתנהגות שלהם בפני אנשי מקצוע בתחום הבריאות. כתוצאה מכך, קשה לאתר נשים אלו ולקיים הערכה מדויקת בדבר התדירות של ההתנהגות הבולימית אצל נשים בהיריון. זו אחת המגבלות של רוב המחקרים בנושא.
בולימיה נרבוזה והיריון > תסמינים במהלך ההיריון > תסמינים נפוצים

נשים בולימיות סובלות מיותר בחילות והקאות במהלך ההיריון ביחס לנשים ללא הפרעות אכילה.
עליה מועטה במשקל שמלווה עם תחושת פחד מעודף משקל.
עייפות, סחרחורות, כאבי ראש ועילפון.
דפוסי אכילה שונים בהשוואה לנשים ללא הפרעות אכילה.