stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכון הדסה
היסטוריה

"התחנה להדרכה מקצועית של הדסה" הוקמה על ידי ההסתדרות הציונית הדסה כדי לתת מענה לצעירים שהתקשו לבחור כיוון לימודי ותעסוקתי. היה זה הגוף הראשון בארץ שעסק בתחומי הפסיכולוגיה התעסוקתית. השם שונה ל"מכון הדסה לייעוץ בבחירת מקצוע" בימי ניהולו של זאב סרדי ובתקופה זו הוקמה מחלקת מחקר בנוסף לפעילות הייעוץ הלימודי.
פעילותו של מכון הדסה התרחבה וכללה את תחומי הייעוץ תעסוקתי, מיון והערכת עובדים, הכוונת תלמידים, ספריית מקצועות ומחלקת מחקר. תקציב המכון נבנה על הכנסות מפעילות שוטפת ועל תרומת ארגון הדסה. חלק מהתרומות הופנה ליעדים ייעודיים, כגון ייעוץ לפריפריה, לנשים מוכות, למובטלים וכו'.
מחקר

במחלקת המחקר במכון הדסה נעשו מחקרים רבים שהתבססו על מידע שהתאסף מנתונים של נבחנים רבים ובעזרתם ניתן היה לפתח מבחנים ושאלונים. מחקרי מעקב נעשו על מנת לתקף את מערכות הבחינה.
כיום

ההחלטה על סגירת מכון הדסה התקבלה על ידי הדסה - הסתדרות הנשים הציוניות באמריקה, במסגרת שינויים בפעילותם בארץ. 
חברת אדם-מילא העוסקת בגיוס כוח אדם, אבחון, מיון, השמת עובדים וייעוץ קריירה רכשה בשנת 2006 את פעילותו של מכון הדסה יחד עם הכלים, המבחנים והידע המקצועי. לאדם-מילא חמישה סניפים והסניף בירושלים ממוקם בבניין המקורי של מכון הדסה.
הערות שוליים

1 2  מרלן לוין, משה, דרוש רק חלום: סיפורה של הדסה, ירושלים וניו-יורק: גפן, 1998, עמ' 191
↑  אבישי, טלי, "מכון הדסה - פיתוח אישי וארגוני: מוסד שהיה ואיננו עוד", ידיעון האגודה הישראלית לפסיכומטריקה, גיליון מס' 5, אפריל 2007, עמ' 3
מכון הדסה, מבט חזיתי למבנה
מריאנו פאדילה אי ראמוס

| --- | --- |

 לידה:  18 ביולי 1843 מורסיה, ספרד 
 פטירה:  21 בנובמבר 1906 (בגיל 63) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Mariano Padilla y Ramos 
 מוקד פעילות:  פריז, ברלין 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 בן או בת זוג:  דזירה ארטו (15 בספטמבר 1869–?) 
 צאצאים:  Lola Artôt de Padilla 
 
מריאנו פאדילה אי ראמוס (בספרדית: Mariano Padilla y Ramos ‏ 1842 – 21 בנובמבר 1906) היה זמר בריטון אופראי ספרדי, שעשה חיל במיוחד בתפקיד הראשי של דון ג'ובאני של מוצרט.
ביוגרפיה

פאדילה למד אצל מאבליני בפירנצה והופיע ברבות מארצות אירופה, בהן אנגליה, שם שיר ב"דינורה" של מאיירבר ב-1881. בשנת 1887 הופיע בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ובאותה שנה הופיע בפראג, בהצגת המאה של "דון ג'ובאני"
פאדילה זכור בעיקר כאיש, שלו נישאה הסופרן הבלגית דזירה ארטו, להפתעתו הרבה של ארוסה באופן לא-רשמי, פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי. ארטו הופיע ברוסיה ב-1868 שם פגשה את צ'ייקובסקי והתאהבה בו. הרגשות היו הדדיים, והשניים דיברו על נישואים, ואם כי לא התארסו באופו רשמי, הייתה ביניהם הבנה מסוימת בנושא זה. ארטו המשיכה במסעה לפי המתוכנן ויצאה לוורשה, אבל הם תכננו להיפגש שוב באחוזתה סמוך לפריז בקיץ 1869.
אף על פי כן, במפתיע ובלי ליצור שום קשר עם צ'ייקובסקי (בהתאם לדרישת מוסכמות החברה של אותם ימים), נישאה ארטו לפאדילה אי ראמוס - שניהם היו חברים באותה להקת אופרה - אף כי בשלב מוקדם יותר לעגה לו בשיחותיה עם צ'ייקובסקי ועל אף היותו צעיר ממנה בשבע שנים (גם צ'ייקובסקי היה צעיר ממנה בחמש שנים). הנישואים התקיימו ב-15 בספטמבר 1869, בסבראו בוורשה.
בתם, הסופרן לולה ארטו דה פאדילה הייתה גם היא זמרת אופרה ידועת-שם.
מריאנו פאדילה אי ראמוס מת בפריז בנובמבר 1906, בן 64, וארבעה חודשים אחריו מתה דזירה ארכטו.
הערות שוליים

↑  Grove's Dictionary of Music and Musicians, 5th ed. (1954)
↑  Rupert Hughes, The Love Affairs of Great Musicians, Vol. 2
↑  Tchaikovsky-research.net
↑  Allentown Symphony Orchestra
↑  John Warrack, Tchaikovsky
↑  Alexander Poznansky, Tchaikovsky: The Quest for the Inner Man
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5504359  GND: 117732362  MusicBrainz: eecf6689-4941-4510-a8ce-1027bc0af8be  VIAF: 27856388   WorldCat (עם VIAF): 27856388
מנשה גולדבלט

| --- | --- |
 כינוי:  מנש
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד טנקים  מפקד חטיבה 14  מפקד אוגדת מילואים משוריינת
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון  האינתיפאדה הראשונה
 עיטורים
   עיטור העוז
 
מנשה גולדבלט הוא קצין צה"ל בדימוס ומנכ"ל ישראלי. סיים את שירותו בצה"ל בדרגת תת-אלוף, ובעל עיטור העוז על גבורתו במלחמת יום הכיפורים.
שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון. גולדבלט עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בחטיבה 500. גולדבלט הוביל את פלוגתו במלחמת יום הכיפורים, בין היתר בקרב בעיר סואץ. על פועלו במלחמה עוטר בעיטור העוז. בהמשך שירת כמפקד גדוד טנקים ובשנים 1990–1997 שימש כמפקד חטיבה 14. שימש סגן מפקד אוגדה 36 בתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות, ומפקד אוגדת מילואים משוריינת, בדרגת תת-אלוף.[דרושה הבהרה]
הערות שוליים

↑  עיטור העוז שהוענק לסגן מנשה גולדבלט, "אתר הגבורה"
↑  גרשון הכהן, מלחמת יום כיפור מחכה לשפילברג, באתר ynet, 25 בספטמבר 2012.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מנתור

| מנתור |
| --- | --- |
   מנתור החוף
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צלפאים
משפחה:: מצליבים
סוג:: מנתור
שם מדעי
 Matthiola ‏אייטון, 1812
מַנְתּוּר (שם מדעי: Matthiola) הוא סוג במשפחת המצליבים, המאופיין בפרחים ריחניים. בארץ ישראל גדלים בר שבעה מינים מסוג זה, ומספר מינים מגודלים כצמחי גן וקטיף.
תיאור הסוג

הסוג מונה כ-50 מיני צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים. תפוצתם הטבעית בעולם הישן: היבשות אסיה, אירופה ואפריקה.
פרחי המנתור גדולים יחסית לסוגים אחרים במשפחתם. פרט ליופיים של הפרחים וצורתם המסלוסלת האופיינית, הם מתייחדים גם בריח עז ומתוק שנידף מהם, בייחוד בשעות הערב. תכונות אלו הפכו את המנתור לצמח נוי מבוקש, ומספר ממיניו מגודלים כצמח גינה חד-שנתי, וכן הוא מגודל בהיקף קטן כצמח קטיף.
מיני סוג זה נחשבים לצמחי יום קצר, ולכן בהמיספירה הצפונית הם מגודלים כצמחי חורף, כאשר טמפרטורות גבוהות גורמות להאצת הפריחה ולהפרגה.
מקור השם העברי בשמו הערבי של הצמח, המבוטא "מנת'ור". שמו הלטיני, Matthiola, נגזר משמו של הרופא וחוקר הטבע האיטלקי פיאטרו אנדראה מטיולי (Mattioli; בלטינית: מטיולוס, Matthiolus), שפעל באיטליה במאה ה-16. באנגלית מכונה הסוג "סטוק" (Stock).
תיאור הסוג > תיאור מורפולוגי

תחת סוג זה כלולים כ-50 מיני עשבים חד ורב-שנתיים. במינים רבים העלים מכוסים שערות המשוות לצמח מראה מאפיר. פרח המנתור אופייני למשפחה, גדול באופן יחסי, ובמינים רבים הוא מסולסל בצורה אופיינית. צבע כותרת הפרח משתנה ממין למין, כאשר הצבעים הנפוצים הם ורוד, סגול, צהוב ולבן. הפרחים חסרי חפים וערוכים באשכול.
פרי המנתור הוא מטיפוס תרמיל צר וארוך, ובמינים רבים בקצה הפרי קיימות בליטות דמויות קרן. בליטות אלה מאפשרות הגדרה של מין המנתור, ברוב המקרים. זרעי המנתור ערוכים במגורות, טור אחד בכל מגורה.
מיני הסוג > מיני הסוג בארץ ישראל

מובאים בסדר סיסטמטי:
מנתור ערבי (Matthiola arabica) – מין המנתור הרב-שנתי היחיד הגדל באופן טבעי בארץ. זהו מין נדיר הגדל בדרום הנגב ובאדום. צבע הכותרת צהוב. הפרי נטול קרניים.
מנתור החוף (נקרא בעבר מנתור שלושת החודים; Matthiola tricuspidata) – אופייני לחגורת הרסס שלחופי הים התיכון בצפון מישור החוף של ישראל. הפרי בעל שלושה חודים בראשו. צבע הכותרת סגול.
מנתור אפור (Matthiola incana) – מין מקובל בגינון, גדל גם כפליט תרבות נדיר בארץ, בעיקר בסדקי חומות.
מנתור קטן-פרחים (Matthiola parviflora) – מין נדיר הגדל במחוזות המדבריים של הארץ. צבע הכותרת סגול-ורוד. הפרי בעל שתי קרניים.
מנתור מצוי (Matthiola longipetala) – גדל במרכז ודרום ישראל, בבתות. צבע הכותרת ורוד-לבן. לפי זוג קרניים הכפופות בצורה מעוגלת.
מנתור מחוספס (Matthiola aspera) – גדל בעיקר במדבר יהודה. זהו מין אנדמי לישראל ושכנתה ירדן. צבע הכותרת ורוד. בפרי שתי קרניים ישרות יחסית.
מנתור המדבר (Matthiola livida) – צמח נפוץ בחבלי הארץ במדבריים. צבע הפרח ורוד, הפרי מסתלסל בצורה אופיינית.
מיני הסוג > מינים שמשמשים כצמחי תרבות

מנתור אפור (Matthiola incana) – מין מקובל בגינון, גדל גם כפליט תרבות. מגודל כצמח חד-שנתי חורפי, פותחו בו צורות שונות- פרח מלא, פרח ריק, אורך עמוד תפרחת שונה וכן הלאה.
לקריאה נוספת

נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 237–239. (הספר בקטלוג ULI)
אבי שמידע, החי והצומח של ארץ ישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 104.
קטלוג צמחים – משתלת מלצר, כפר ידידיה, 2007.
מישל סרדו

| --- | --- |

מישל סרדו (2014)
 לידה:  26 בינואר 1947 (בן 77) פריז, צרפת צרפת
 שם לידה:  Michel Charles Sardou 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1965
 סוגה:  שאנסון, פופ צרפתי 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס 
 חברת תקליטים:  Barclay Records, Tréma, יוניברסל מיוזיק גרופ
 שיתופי פעולה בולטים:  מישל פוגאן
 בן או בת זוג:  אן-מארי פריה (11 באוקטובר 1999–?) 
 צאצאים:  רומאן סרדו, דייוי סרדו 
 פרסים והוקרה:  קצין מסדר הכתר הבלגי (2005)  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי (1988)  קצין במסדר ההצטיינות הלאומי (13 במאי 1996)  מפקד בלגיון הכבוד (2020)  אביר מסדר האמנויות והספרות (1985)  ניצחונות המוזיקה – זמר השנה (1991)  קצין בכיר של מסדר ההצטיינות הלאומי (29 בנובמבר 2023) 
 האתר של מישל סרדו
 פרופיל ב-IMDb
 
מישל סַרדוּ (בצרפתית: Michel Sardou, ‏האזנהקובץ:Fr-Michel Sardou.oga‏Ⓘ‏; ‏ 26 בינואר 1947, פריז, צרפת) הוא זמר ופזמונאי צרפתי, שהחל את הקריירה שלו ב-1965 ולאורכה כתב והלחין כ-350 שירים והקליט 25 אלבומי אולפן ו-18 אלבומי הופעות, אשר נמכרו בקרוב ל-90 מיליון עותקים.
ביוגרפיה

מישל סרדו נולד בפריז למשפחה של אמני במה שנודעה בצרפת בתחום הקברט עוד מאמצע המאה ה-19. אביו פרננד (1910 – 1976) היה שחקן וזמר ואימו ז'אקי (1919 – 1998) הייתה שחקנית.
הוא החל את הקריירה ב-1965 עת פרסם את שירו "Le Madra" אשר נכתב במשותף עם מישל פוגאן. עד לשלהי שנות ה-60 לא זכו יצירותיו להצלחה רבה. ב-1970 הוציא לאור את אלבומו הראשון "J'habite en France" (מצרפתית: אני חי בצרפת) אשר זכה להצלחה מסחרית והגיע למקום השני ברשימת האלבומים הנמכרים בצרפת.
במהלך שנות ה-70 פרסם סרדו שורה ארוכה של להיטים אשר זכו להצלחה בצרפת ודורגו במקומות גבוהים במצעדי הפזמונים. סרדו הפך לאחד מבולטי האמנים הצרפתיים. חלק משיריו הביעו מחאה נגד הממסד השלטוני הצרפתי. במהלך שנות ה-80 התמסד סרדו ויצירתו מוצבה בזרם המרכזי של המוזיקה בצרפת. הוא זכה להכרה ממסדית ב-1990 ו-1999 זכה לפרס "Victoires de la Musique" מטעם משרד התרבות של צרפת על הישגים יוצאי דופן בתעשיית המוזיקה בצרפת.
ב-2001 הודיע סרדו על פרישתו משירה והחל לעסוק במשחק.
ב-2004 שב מישל סרדו לתחום המוזיקה והוציא לאור את אלבומו "Du Plaisir". הוא המשיך בהופעות ברחבי אירופה. ב-2012 הוציא לאור אלבום אוסף משיריו.
ב-2005 שודרה בערוץ France 2 בצרפת התוכנית הצרפתים הדגולים ביותר ובה נשאלו אזרחי צרפת מיהם 100 הצרפתים הדגולים בהיסטוריה. מישל סרדו מוקם במקום ה-45 ברשימה.
ביוגרפיה > חייו האישיים

בשנים 1965 – 1977 היה סרדו נשוי לרקדנית פרנסואז פטרה ולזוג נולדו שתי בנות סנדרין (1970) וסינתיה (1973). 
בשנים 1977 - 1999 היה סרדו נשוי לאליזבת האס ולזוג נולדו שני בנים. הסופר רומאן סרדו (1974), והשחקן דייוי סרדו (1978). 
ב-1999 נישא סרדו לאן-מארי פריה שהייתה העורכת של המגזין Elle.
הערות שוליים

↑  מישל סרדו – תקציר ביוגרפי, באתר staragora.com, אוחזר ב-28 בנובמבר 2015 (בצרפתית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810561048905606  BnF: cb14040616k (data)  GND: 119035448  ISNI: 0000 0000 8382 3248  LCCN: n78054024  MusicBrainz: dee1a19a-1145-4a47-b009-4bef3c1f445d  NTA: 071982531  SNAC: w65t3rrr  SUDOC: 027122824  VIAF: 51890447   WorldCat (עם VIAF): 51890447
מנשה אונגר

אין תמונה חופשית
מנשה אונגר (1899–1969) היה מחבר פורה (ביידיש אך גם בעברית) של ביוגרפיות וספרי כינוס בתחומי החסידות, השואה והיהדות, עורך העיתון היידי "מארגען זשורנאל".
ביוגרפיה

נולד בז'אבנו (בין יהודים נקראה: דז'בנה) (גליציה) בן לרבי שלום דוד אונגר, נצר למשפחת אדמו"רים (חסידות דומברובה ענף דז'בנה). למד בישיבה בעיר ברודי וזכה לסמיכה לרבנות בשנת 1917. התגורר בעיר ורשה עד לעלייתו לארץ בשנת 1925. בשנים 1931–1934 חזר לגור בפולין, ומשם היגר בשנת 1935 לארצות הברית. תחילה התפרנס בתור מורה בבית ספר יהודי בעיר ניו יורק, ואחר כך הפך לכותב קבוע ביומון היידי דער טאג שם פרסם בעיקר על החסידות ובייחוד על תולדותיהם של אדמו"רים חסידיים. היומון התמזג (בשנות החמישים) עם היומון האורתודוקסי מארגען זשורנאל ואונגר המשיך לכתוב ולפרסם שם, עד שהפך לעורך העיתון. פרסם גם ב'אייניקייט' (ניו יורק), ביטאונה של אגודת הסופרים והאמנים ביידיש באמריקה. לעיתים קרובות השתמש בשם עט: מ"א טורנער, מ"א גער.
חיבוריו

מועדים לשמחה: מחזור סיפורים ומחזות לכל מועדי השנה
הבה נציגה: מחזות לבתי ספר, לנוער ולעם
היישוב הישן בארץ ישראל: שכונת מאה שערים בירושלים
ביבליוגרפיה של כתבי יעקב שאצקי, (ביידיש, בשיתוף עם קוסובר), ניו יורק 1939
חייקל הורוויצעס ייחוס בריוו, וילנה תרפ"ט
חסידות און לעבן, ניו יורק 1946
פשיסכע און קאצק, בואנוס איירס, 1949
די פעדעראציע [=הפדרציה: מה היתה, מהי כיום, ומה היא צריכה להיות], ניו יורק
גוט יום טוב קינדער, ניו יורק 1950
די חסידישע וועלט [=העולם החסידי: תולדות חצרות החסידים בפולין ובגליציה], ניו יורק 1955
חסידות און יום טוב, ניו יורק 1958
ר' ישראל בעל שם טוב, ניו יורק 1963
ספר קדושים: רביים אוף קידוש השם, ניו יורק 1967 תורגם לעברית: אדמו"רים שנספו בשואה, ירושלים תשכ"ט
דער גייסטיקער ווידערשטאנד פון יידן אין געטאס און לאגערען, תל אביב 1970  [=מרידות יהודים בגטאות ובמחנות]
מרד דונגאן

מרד דּוּנְגָּאן ידוע גם בתור מרד טוֹנְגזִי חְווֵי (סינית מסורתית: 同治回亂回民叛乱屠杀同族; שיאו-ארג'ינג: توْجِ حُوِ بِيًا/لُوًا; דונגאן: Тунҗы Хуэй Бян/Луан) אשר התרחש בין השנים 1862–1877 היה מרד מרכזי של המיעוטים המוסלמים בסין נגד שלטון שושלת צ'ינג במטרה להקים לעצמם מדינה עצמאית בטורקסטן.
המרד אשר החל לקראת סופו של מרד טאיפינג ופגע קשות בסמכות שושלת צ'ינג אשר הביסה לבסוף את המורדים הביא מחיר כבד ועלה בחייהם של לערך 20,000,000 איש, מה שהופך אותו לאחת המלחמות הקשות ביותר בהיסטוריה.
תולדות המרד

במהלך מרד טאיפינג מנהיגי המרד סיכמו עם מספר מנהיגי שבטים ורבי סמכויות על האוכלוסייה הטורקית מוסלמית באגן טארים כי יחלו במרד מקביל נגד שלטון שושלת צ'ינג ובעל תיפול השושלת תוקם מדינה עצמאית לטורקים אשר תתפרש על שינג'יאנג, גאנסו, שאנשי ונינגשיה.
המרד החל בספטמבר 1862 בעיר אורומצ'י. בנקודה זאת ממלכת טאיפינג הייתה על סף קריסה והאימפריה הבריטית אשר ראתה את הניצחון הקרב של שושלת צ'ינג שינתה צדדים והחלה לתמוך במרד המוסלמי למען תגדל השפעתה שלה על האזור.
היה זה רק בפברואר 1865 שהשייח' האוזבקי רב ההשפעה; יעקוב ביי החל במרד מרכזי מקאשגאר. במהרה המרד התפשט אל אגן טארים ומדבר טקלה מקאן ובאוקטובר 1866 התאחד עם המרד באורומצ'י ויעקוב ביי הכריז על עצמו חאן, בנקודה זאת החלה תמיכה כספית ואספקה אל המרד מידי האימפריה העות'מאנית והאימפריה הרוסית. במשך מספר שנים פשטו הטורקים על המחוזות הצפון-מערביים של סין ושושלת צ'ינג נכשלה בהבאת תגובת נגד מרכזית.
עם ניקוי מרכז סין מכלל המרידות הגדולות בשנת 1873 הפנה הממשל בבייג'ינג תשומת ליבו אל עבר המורדים הטורקים והחל בתכנון מתקפת נגד. ראשית פעלו הכוחות הסיניים נגד הטורקים המורדים בעיר שיאן הקדושה למוסלמים. עם סופו של המרד האוכלוסייה המוסלמית בעיר התדלדלה בכדי 93%.
לאחר לקיחת העיר מידי המורדים מונה הגנרל ז'וֹאוּ ג'וֹנְגטָאַנְג לפקד על הכוחות אשר נעו דרך הנהר הצהוב על מרכזי הכוח של המרד. בקרבות שהתמשכו מאות אלפים נטשו את בתיהם ההרוסים בעודם חסרי כל, משבר פליטים הציף את סין ומיליונים מתו מרעב וממגפות.
לבסוף בשנת 1877 הכוחות הסיניים השיגו את היד העליונה ויעקוב ביי נפטר בעודו נס מהם, בכך הסתיים המרד. השפעתו של המרד החלישה את סמכות צ'ינג אשר לבסוף תיפול תחת מהפכת שינהאי והיוותה את הפתיח של הסכסוך בשינג'יאנג המודרני.
ראו גם

מרד טאיפינג
מרד אן לושאן
הסכסוך בשינג'יאנג
מרד הבוקסרים
משה פיש

אין תמונה חופשית
משה פיש (נולד ב-1961 ברחובות) הוא זמר בריטון ישראלי.
ביוגרפיה

משה פיש החל לנגן בפסנתר ובעוגב בגיל 7 והמשיך בלימודי קומפוזיציה אצל רון קולטון. בשנת 1983 התחיל ללמוד באקדמיה למוסיקה על שם רובין בירושלים, במחלקה הווקאלית.
הרפרטואר של פיש מקיף מוזיקה מתקופת הבארוק ועד ימינו. הוא הופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית חיפה, עם מקהלת רינת, עם הקאמרטה הישראלית ירושלים ועם מקהלת האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. הוא השתתף בהפקות האופרה הישראלית החדשה, באופרות של פרוקופייב, ריכרד שטראוס ופוצ'יני. הוא הופיע בפסטיבל האופרה של סבונלינה, פינלנד ולקח חלק בסדנאות, במפגשי מוזיקה בינלאומיים ובכיתות אמן לשירה.
כיום משה פיש עוסק בהוראת פיתוח קול.
מחדר שכבתי

צילום לוויין של הדייק הענק בזימבבואה
מחדר שכבתי הוא מחדר פלוטוני, סלע הצטברות הערוך בשכבות. שכבות אלה ערוכות על-פי רוב בשולי המחדר, במקביל או במבנה קונצנטרי מן הדפנות פנימה. השכבות נוצרות בשלבים שונים במהלך ההתגבשות ההדרגתית של המאגמה בתוך תא המאגמה או בתוך סדק בקרום כדור הארץ, וגם לאחר תום ההתגבשות. דוגמה למחדר שכבתי נרחב ניתן לראות במתחם בושוולד – אגן גאולוגי עשיר במחצבים המצוי בדרום אפריקה.
היווצרות

היערכות בשכבות נפוצה במחדרים פלוטוניים ומאפיינת אותם, בעיקר מחדרים של גברו וסיאניט אך גם של סלעי יסוד אחרים. שכבות יחידות או רצפים שכבתיים עשויים להיות שונים במאפיינים כגון עובי, אורך, אופי השוליים, שינויי סגנון אנכיים ואופקיים בתוך השכבות וביחסים בין שכבה לשכנתה, וכן בגודל הגרגירים, בהרכב המינרלי השכבתי ובהרכב המחדר כולו, ביחסי הגודל בין השכבות, במרקמן ובהבדלים בין המחדרים לסלעי הסביבה אליהם חדרו. בהינתן מגוון גדול של מאפיינים, קשה להחיל את אופן היווצרותה של שכבה אחת על כל סוגי המאפיינים השכבתיים.
היווצרות > סגנונות היווצרות השכבות

השכבות במחדרים אינן נוצרות בקצב אחיד, אלא בשלושה סגנונות ריתמיים עיקריים הנעים בין מערכת תנאים אחת לשנייה:
השתנות הדרגתית – מערכת התנאים היוצרת את השכבת משתנה באופן הדרגתי בין שני מערכים השונים זה מזה באופן קיצוני.
הפרעה פתאומית וחזרה – מערכת התנאים היוצרת את השכבות משתנה באופן פתאומי למצב קיצוני למצב המקורי, ואחר-כך חוזרת אליו בהדרגה.
השתנות פתאומית בין מצבים יציבים – מערכת התנאים היוצרת את השכבות משתנה באופן פתאומי למצב קיצוני מהמצב המקורי, ואחר-כך חוזרת אליו – גם הפעם באופן פתאומי.
היווצרות > גורמים שאינם ברורים דיים

לאור המגוון הרב של תהליכים, אין זה סביר כי מנגנון אחד יסביר את כל סוגי היווצרות השכבות במחדרים. כמה סוגים של השתכבות עשויים להתרחש כתוצאה מכמה מנגנונים הפועלים בשלבים שונים של ההתגבשות. כל אחד מן המנגנונים השונים שהוצעו לעיל אמור להסתיים ברצפים של שכבות בעלי דגמים שונים. המאפיינים החשובים: עובי ורוחב, טבעם של הגבולות, משתנים פנימיים אופקיים או אנכיים, היחסים בין שכבות סמוכות. משתנים נוספים דוגמת פרופורציות (הבדלים מרחביים), גודל גרגיר, הרכב מינרלי, הרכב כלל-סלעי, מרקמים ודגמים בתוך השכבות – כל אלה משקפים את המנגנונים האחראים להיווצרותם. האתגר העומד בפני פטרולוגים הוא לקבוע איזה מאפיינים הם דיאגנוסטיים למנגנון מסוים המשקף את ההשתנות בהרכב או במרקם, ואיזה מהמאפיינים מבדילים בין המנגנונים השונים.
התפישה הפשוטה של תא מאגמה העובר גיבוש מפריט כתוצאה מהתבדלות של גבישים במאגמה והצטברותם לשכבות על קרקעית המאגר ננטשה על ידי מרבית הפטרולוגים לטובת מודלים המערבים התגבשות אין סיטו, שבה תאי המאגמה נחשבים כבעלי צורה כללית של מאגמה מרכזית נטולת גבישים המאבדת חום בהדרגה ומתגבשת מכיוון הדפנות פנימה. המעבר ממאגמה נטולת גבישים במרכז התא ועד לסלע מגובש במלואו בחלקו החיצוני של התא נחשב כמתרחש לאורך אזור השוליים של האזור הצמיג. כאשר מאגמה מתגבשת ומתבדלת, מרכיבים המשמשים לבניית הגבישים בשלבים הראשונים של ההתגבשות נחסרים ממנה והיא מתעשרת במרכיבים הנותרים. עם זאת, לא ברור כיצד המרכיבים הנותרים מועברים ביעילות לשארית הנוזל המצוי בצמיגות גבוהה, כך שמתאפשרת התגבשות בשוליים כתוצאה מהתבדלות המאגר כולו.
דבר נוסף שאינו ברור הוא אלו תהליכים אחראים להיווצרות השכבות במהלך תהליכי ההתגבשות ההדרגתית.
מאחר ששתי הבעיות קשורות זו בזו, הבנה של היווצרות שכבות המחדר עשויה להוביל בסופו-של-דבר להבנה טובה יותר של התהליכים האחראים לגיבוש המפריט עצמו. מרכיבי הזמן והמרחב הנרחבים המעורבים בהתהוותם של מחדרים שכבתיים הוצאו מתצפיות ישירות על נתכים סיליקטיים בטמפרטורות מגמטיות, ולכן יש להסיק את מקורם של מאפיינים אלה מתצפיות בשדה ומחישובים תאורטיים. אם כן, האתגר המצוי בפני פטרולוגים הוא לקבוע איזה מאפיין של השתכבות מחדרית מהווה דיאגנוזה למנגנון מסוים, המשליכה בסופו-של-דבר על שינויים במרקם והמאפשרת להבדיל בין מגוון המנגנונים.
תפוצה

מחדרים שכבתיים גדולים מצויים במקומות רבים בעולם, והם תוצאה של תהליכים שהתרחשו לאורך הזמן הגאולוגי. מחדרים אלה מכסים שטחים נרחבים – מ-100 קמ"ר ועד 50,000 קמ"ר, ועומקם נע בין מאות מטרים לקילומטרים אחדים.
תפוצה > דוגמאות למחדרים שכבתיים

בכמה מקומות בעולם נחשפו מחדרים שכבתיים בגדלים שונים. רשימה חלקית:
בגרינלנד – שני אתרים:
מחדר סקארגארד (Skaergaard Intrusion) – חלק ממשטח בזלת נרחב בצפון האוקיינוס האטלנטי. המחדר נוצר לפני כ-55 מיליון שנה בתחילת האאוקן, בתחילת פתיחתו של האוקיינוס האטלנטי, כאשר מאגמה תולאיטית התגבשה בחדירה יחידה ומתמשכת לתוך סלעי גנייס מהארכאיקון וסלעי בזלת מתחילת השלישון. המחדר נחשף סמוך לקצה המזרחי של גרינלנד וסלעיו כוללים בעיקר גברו, דיוריט אנורתוזיט ברצפי שכבות מלמטה למעלה ומלמעלה למטה.
חבל גרדר (Gardar Province) בדרום גרינלנד – חבל געשי שנוצר בפרוטרוזואיקון, לפני 1,130-1,350 מיליון שנים מהתגבשות מאגמה בזלתית אוליבינית שהפכה טרכיטית ומאוחר יותר פונוליטית. החבל מורכב מתאי מאגמה בקטרים של 3-5 ק"מ ומגופי חדירה שקוטרם 10-30 ק"מ.
בנורווגיה – שני אתרים:
מחדר בירקריים-סוקנדאל (Bjerkreim-Sokndal Layered  Intrusion) בדרום נורווגיה – מחדר החשוף בשטח של כ-230 קמ"ר ועומקו מגיע ל-7 ק"מ, ובו סלעי אנורתוזיט, נוריט ואחרים. המחדר נוצר במשך זמן קצר במהלך המיוקן, לפני כ-10 מיליון שנה.
מתחם פונגן-הילינגן (Fongen-Hyllingen) – ממוקם במרכז נורווגיה, 60 ק"מ דרומית-מזרחית לטרונדהיים. המתחם, ששטחו 160 קמ"ר, נוצר מהתגבשות של תא מאגמה בעת האורוגנזה הקלדונית לפני 390-490 מיליון שנים, במחצית הראשונה של הפלאוזואיקון.
בארצות הברית – שני אתרים:
מתחם דולות (Duluth Complex) במינסוטה – נוצר לפני 1.1 מיליארד שנה בסוף המזופרוטרוזואיקון, בעת היווצרות אזור ההעתקים המרכז-יבשתי (Midcontinent Rift System) של אמריקה הצפונית. שטחו 4,715 קמ"ר והוא מכיל בעיקר סלעי גברו.
מתחם סטילווטר (Stillwater Complex) בדרום מונטנה – חשוף לאורך 48 ק"מ, רוחבו 5.5 ק"מ ועומקו 10-15 ק"מ. המתחם נוצר בנאוארכאיקון לפני כ-2.7 מיליארד שנה בחדירת סדנים מונזוניטיים לסלעי גנייס.
באפריקה – שני אתרים:
מתחם בושוולד (Bushveld Complex) בדרום אפריקה – מתחם המשולב ממקטע מערבי ומקטע מזרחי שנוצרו בגלס בתחילת הרביעון לפני כ-2 מיליון שנה. המתחם בנוי מלופוליתים ששטחם 65,000 קמ"ר ועוביים 7-9 ק"מ.
הדייק הענק של זימבבואה – דייק ענק שרוחבו כ-8 ק"מ ואורכו כ-550 ק"מ. הדייק נוצר לפני כ-2.46 מיליארד שנה, בגבול ארכאיקון-פרוטרוזואיקון.
הטריטוריות הצפון-מערביות, קנדה – מחדר מוסקוקס (Muskox intrusion) החשוף לאורך 120 ק"מ ולרוחב 6 ק"מ. המחדר נוצר בכמה שלבים, החל מסוף המזופרוטרוזואיקון לפני 1.155 מיליארד שנה ועד הקמבריון לפני 740 מיליון שנה וכוללים מגוון סלעים. מחדרים נוספים צעירים יותר נוצרו לפני 640-718 מיליון שנה והם כוללים סילים של גברו.
בצפון האיים הבריטיים – מחדר רוּם (The Rum Layered Suite) שנוצרה בפלאוקן בצפון-מערב סקוטלנד ובצפון-מזרח אירלנד.
במערב אוסטרליה – מתחם וינדימורה (Windimurra Complex) המצוי בתוך קראטון ילגרן (Yilgarn Craton). המתחם נוצר במזוארכאיקון לפני 2.85 מיליארד שנה. שטחו 2,300 קמ"ר ועוביו 5-13 ק"מ.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
פטרולוגיה
וולקנולוגיה
סלע יסוד
מאגמה
סביבת היווצרות
פסי זרימה במחדר פרידוטיטי
סגנונות ריתמיים של היווצרות השכבות במחדרים:
1 – השתנות הדרגתית;
2 – הפרעה פתאומית וחזרה;
3 – השתנות פתאומית בין מצבים יציבים
מתחם דולות לחופי ימת סופיריור
מחדר שכבתי במתחם בושוולד – שכבות כהות של כרומיטיט ושכבות בהירות של אנורתוזיט, לסירוגין
מות עובר תוך-רחמי

מוות תוך-רחמי הוא מצב בו עובר מת מסיבה כלשהי בעודו ברחם. כאשר המוות התוך-רחמי מתרחש בין השבועות 20–28 להיריון הוא נקרא "מוות תוך-רחמי מוקדם", ולאחר השבוע ה-28 נקרא "מוות תוך-רחמי מאוחר". כאשר שבוע ההיריון איננו ידוע, אזי החישוב הוא לפי משקל העובר, כאשר בין 500 גרם ל-1,000 גרם מוגדר כמוות תוך-רחמי מוקדם ומ-1,000 גרם מדובר במוות תוך-רחמי מאוחר.
אין בדיקות ספציפיות לגילוי הסיכון למוות תוך-רחמי, אך בהבנת גורמי הסיכון אפשר לבצע מעקב קפדני יותר אצל אותן נשים הנמצאות בסיכון גבוה. על מנת לאתר אותן נשים חשוב לבצע את מעקב ההיריון באופן מלא.
אנדרטה לילדים שמתו מוות תוך-רחמי
שכיחות

במדינות המתפתחות השיעור הוא 20–32 מקרים לאלף לידות, הרבה יותר גבוה מאשר במדינות המפותחות שבהן השיעור הוא 4.2–6.8 מקרים לאלף לידות. השיעורים גבוהים ביותר הם באפריקה שמדרום לסהרה - 32.2 מקרים לאלף לידות, ובצפון אסיה - 31.9 מקרים לאלף לידות. לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה במדינת ישראל בשנת 2011 היו 507 לידות מת מאוחרות (מעל 1,000 גרם, או מעל לשבוע 28 להיריון), השוות ליחס של 3 מקרים לאלף לידות.
עם השנים ירדה השכיחות עקב מספר גורמים כגון הפסקת היריון יזומה במקרים שמתגלה מום מולד או הפרעה כרומוזומלית, טיפול ומעקב במחלות אימהיות כמו יתר לחץ דם וסוכרת, אבחון ויילוד מוקדם בהאטה בגדילה תוך-רחמית - IUGR ואי ספיקת שליה, מעקב וטיפול במומים ומניעת מחלת RH.
גורמי סיכון

גיל האם: קבוצות הסיכון הן נשים מתחת לגיל 18 או מעל 35.
מצבה הבריאותי של האם לפני ההיריון: קומה נמוכה מתחת ל-145 ס"מ, תת-משקל, משקל יתר, אנמיה קשה.
קרישיות יתר
מצבה הבריאותי של האם במהלך ההיריון: סוכרת הריונית, יתר לחץ דם, מחלת כבד, תרומבופיליה.
התנהגות סיכונית של האם כמו עישון, שתיית אלכוהול, צריכת סמים.
אטיולוגיה

סיבות אימהיות - 10%
סיבות עובריות - 25-40%
סיבות שלייתיות - 25-35%
לא ידוע - 25-35%
50% מהמקרים קשורים להאטה בגדילה תוך-רחמית.
אטיולוגיה > סיבות אימהיות

מחלות רקע: יתר לחץ דם, סוכרת, תרומבופיליה ותפקודי כבד לא תקינים. סיבות נוספות הן טראומה, קרע של הרחם (כתוצאה מניתוח קיסרי בעבר) וצריכת סמים.
אטיולוגיה > סיבות עובריות

בעיות כרומוזומליות (טריזומיה 21,18,13), מלפורמציות מבניות (מערכת העצבים המרכזית, לב, כליות), זיהומים (בקטריאלי, וירלי), מחלה המוליטית בעובר, מחלות מטבוליות בעובר.
אטיולוגיה > סיבות שלייתיות

אי ספיקת שליה והאטה בגדילה תוך-רחמית, היפרדות שליה, שליית פתח, דימום, היריון עודף (היריון שנמשך מעל 40 שבועות), תאונת חבל טבור (תסביב, קשר, צניחה), היריון מרובה עוברים (TTTS), ריבוי מי שפיר, מיעוט מי שפיר, כוריואמניוניטיס.
אבחון

ירידה או היעדר תנועות עובר הם התלונה העיקרית שבעטיה פונה האם לבדיקה, חוסר שמיעת קולות לב בהאזנה, לעיתים תמונה סוערת של כאבים ודימום. האבחנה הסופית נקבעת על ידי בדיקת אולטרה סאונד להיריון. ניתן להיעזר גם בבדיקת דופלר לבחינת היעדר זרימת דם.