stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברם ויילר
הערות שוליים

1 2 3  ארכיון אברהם (ברם) ויילר, בספרייה הלאומית
1 2  הוראה ופעילות מקצועית - ישראל, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
1 2 3 4 5  תמר מרקוביץ'‏, מכה אפורה: כיצד משפיע הטרור על האופנה?, באתר וואלה, 20 בנובמבר 2015
1 2  תעודה ומסמכים - Color Marketing Group, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  עבודות מתקופת הלימודים, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  רישומים ועיצובים - עבודות מתקופת הלימודים, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  עיצובים - עבודת גמר, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  מכתבים - עבודה עם חברות ומעצבים, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  אם לא אוברזון - תלבשו "משכית", מעריב, 28 באפריל 1969
↑  עיצובים - דוגמאות טקסטיל לחברות שונות, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  תצלומים - תערוכה בבית הזורע - דגמים לאריגים, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  בית אורי ורמי אשדות יעקב הקה"מ, למרחב, 16 בדצמבר 1965
↑  תערוכת ציורי טקסטיל בסטודיו של מעצבי אריגים, דבר, 27 ביוני 1968
↑  מכתבים ופרסומים - תערוכת טקסטיל בינלאומית באיטליה, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  הצלחה בין-לאומית למעצב טקסטיל ישראלי, הצופה, 26 בנובמבר 1968
↑  תצלומים ורשימות לביצוע - Dano Textile, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
1 2  מכתבים - הוראה ופעילות מקצועית בישראל, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  פרסומים ותצלומים - תערוכות יחיד - טקסטיל, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  קלסר חומרי הוראה - שנקר, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  פעילות מקצועית - הוראה ולימודים - הולנד,  ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  קולאז'ים - לוחות השראה, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
↑  אנו באנו: עיצוב בהשראת ההיסטוריה של תל אביב, באתר ynet, 10 ביוני 2009
↑  מסמכים - עיצוב בגדי אסירים, ארכיון אברהם (ברם) ויילר באתר הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010177320305171  ISNI: 0000 0003 9157 0043  NTA: 16912875X  RKD: 128368  VIAF: 34162982758086062697   WorldCat (עם VIAF): 34162982758086062697 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ברם ויילר".
אריה (להקה)

| --- | --- |

אריה ב-2013. משמאל לימין: אודלוב, פופוב, חולסטינין, ז'יטנייקוב, דובינין
 מקום הקמה:  מוסקבה 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות-רוסיה
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 סוגה:  הבי מטאל
 חברת תקליטים:  CD Land Group, CD-Maximum, Soyuz, מלודיה, Misteriya Zvuka, סינטז רקורדס, Moroz Records 
 aria.ru
 חברים
 מיכאיל ז'יטנייקוב וולדימיר חולסטינין ויטלי דובינין סרגיי פופוב מקסים אודלוב
 חברים לשעבר
 ולרי קיפלוב, סרגי מארווין, ארטור ברקוט, אליק גרנובסקי, אלכסנדר מניקין ועוד.
 
אריה (רוסית: Ария, אַרִיָה) היא להקת הבי מטאל רוסית. נוסדה בברית המועצות ב-1985 ונחשבת לאחת מלהקות הרוק הרוסיות המצליחות ביותר. רבים מחברים לשעבר הקימו להקות משלהם (כגון מאסטר, קיפלוב, מארווין, ארטריה, ארטור ברקוט), להקות אלו נקראות יחדיו "משפחת אריה" על יד המעריצים. כל שירי הלהקה הם בשפה הרוסית וחלק ניכר מהטקסטים נכתבו על ידי הפזמונאים והמשוררים מרגריטה פושקינה ואלכסנדר ילין.
היסטוריה > שנים מוקדמות

מייסדי הלהקה, ויטלי דובינין וולדימיר חולסטינין (באסיסט וגיטריסט בהמשך) נפגשו בזמן לימודיהם במכללה בתחילת שנות ה-80. השניים ייסדו הרכב בשם "וולשבניה סומרקי" (רוסית: Волшебные Сумерки). בלהקה זו דובינין היה הסולן וגם הבאסיסט, אך בהמשך ארטור ברקוט הצטרף בתפקיד הסולן. ב-1982 דובינין עזב את הלהקה לטובת השלמת השכלתו וברקוט עבר ללהקה אחרת.
חולסטין יחד עם הבאסיסט אליק גרנובסקי הצטרפו ללהקה בשם "אלפה" שניגנה רוק כבד. באותן השנים בברית המועצות להקות רוק היו בלתי רשמיות (ואף לבלתי חוקיות במקרים מסוימים) והחברים נאלצו לעבוד במקביל גם בהרכבים מוזיקליים רשמיים (רוסית: ВИА, קיצור של Вокально-инструментальный ансамбль . אנסמבל ווקלי-אינסטרומנטלי).
היסטוריה > יסוד הלהקה ותחילת דרכה

מנהל ההרכב הרשמי "פוישיה סרדצה" (רוסית: ВИА Поющие сердца) ויקטור ווקשטיין חיפש מוזיקאים צעירים לצורך הקמת פרויקט המנגן בסגנון מודרני. כך ב-1983 הצטרף אליו ויטלי דובין ( שעזב את ההרכב זמן קצר לאחר מכן). ב-1985 הצטרפו ל[ויקטור ווקשטיין הנגנים ולדימיר חולסטינין ואליק גרנובסקי וגם הסולן העתידי של אריה ולרי קיפלוב.
חברי אריה העתידים החלו לנגן בסגנון הבי מטאל כפרויקט צד של ההרכב "פוישיה סרדצה". מנהל ההרכב אפשר ביצוע הקלטות באולפן הרשמי. שמה של הלהקה נבחר על ידי חולסטינין. ווקשטיין יחד עם חולסטינין וגרנובסקי התחילו בחיפוש מוזיקאים לפרויקט צד זה. ב-1985 נקבע הסולן ולרי קיפלוב, המתופף אלכסנדר ליבוב, והקלידן קיריל פוקרובסקי.
אלבומה הראשון, מאניה וליצ'יה (רוסית: Мания величия, שיגעון גדלות) ראה אור ב-31 באוקטובר 1985. האלבום הוקלט על קלטת ודמה בסגנונו במידה רבה ללהקות מטאל ותיקות באותה התקופה, איירון מיידן ובלאק סבאת'. באלבום זה השתתף גיטריסט אחד בלבד, חולסטין. להופעות חיות הצטרף ללהקה הגיטריסט אנדריי בולשקוב והמתופף איגור מולצ'נוב החליף את ליבוב (שהיה טכנאי קול בזמן ההופעות).
הופעתם הראשונה הייתה בתחילת 1986 כמופע חימום עבור ההרכב "פוישיה סרדצה" (שחברי הלהקה היו חברים גם בו). באותה השנה השתתפו במספר מופעים ותוכניות טלוויזיה. הופעותיהם היו חצי-רשמיות, והיוו חלק מהופעתה של הלהקה "פוישיה סרדצה". בספטמבר של אותה השנה הלהקה קיבלה אישור רשמי ממשרד התרבות לנגן את שיריהם. הייתה ללהקת המטאל הראשונה שהקונצרט שלה אושר באופן רשמי בברית המועצות.
אלבומה השני של הלהקה "ס קם טי?" (С кем ты, עם מי אתה?) ראה אור ב-1986 והכיל שירים שכתבו בעיקר על ידי הגיטריסט בולשקוב, דבר לא היה לרוחו של מייסד הלהקה חולסטין. הטקסטים לשירים נכתבו על ידי הפזמונאי אלכסנדר ילין. אלכסנדר ליבוב השתתף כטכנאי קול בהקלטה.
הלהקה זכתה להצלחה רבה בשנת 1986, אך בולשקוב וגרנובסקי היו לא מרוצים מהנהלת ההרכב, משכר נמוך ומחוסר אפשרות לפעול ללא אישור. קונפליקט אישי בין חולסטין לבין בולשקוב גרם לקרע בלהקה. בולשקוב, גרנובסקי, מולצ'נוב ופוקרובסקי עזבו את ההרכב והקימו להקה חדשה בשם מאסטר. אלבומה הראשון של מאסטר הכיל בין היתר שירים שנועדו לאלבום חדש של אריה. בהמשך הלהקה שיתפה פעולה עם אריה במספר הזדמנויות.
היסטוריה > הרכב עם מברין

הסולן ולרי קיפלוב והגיטריסט ולדימיר חולסטינין הם היחידים שנשארו בלהקה. אליהם הצטרף הבאסיסט ויטלי דובינין, שניגן עם חוסלטין ב"וולשבניה סומרקי" מספר שנים לפני. נוסף גיטריסט חדש סרגיי מברין ומתופף מקסים אודלוב.
בולשקוב שעזב את הלהקה דרש שאריה לא תנגן יותר את השירים אותם הוא הלחין. שירים אלו היו לשירים מזוהים מאוד של הלהקה ולכן היא נקלעה לבעיה. ההרכב החדש נאלץ באופן מהיר לכתוב חומר מקורי. האלבום שראה אור ב-1987 נקרא "גרוי אספלטה" (רוסית: Герой асфальта. "גיבור האספלט") הוצא על ידי הרשויות באופן רשמי. לכן הוא עבר צנזורה גם בשם, גם בעיצוב העטיפה וגם בטקסטים.
הלהקה בהרכבה החדש זכתה להצלחה גדולה מאוד ועשתה סיבוב הופעות בברית המועצות ובגרמניה בשנים 1987–1988. הנהלת הלהקה לפי החוזה קיבלה שלושת רבע מהרווחים של הלהקה, דבר שגרם לחברי הלהקה לתסכול. המתופף אודלוב טען שסגנון הלהקה מיושן ביחס לזמנו והגיטריסטים דובין וחולסטין היו מעוניינים להקליט אלבום חדש. עם זאת, ווקנשטין, מנהל הלהקה העדיף להמשיך בהופעות וטען שאין טעם להוציא אלבום נוסף בסגנון מטאל ויש לעבור לסגנון משתלם יותר כלכלית.
ב-1988 אודלוב פורש מהלהקה ומקומו נתפס על ידי אלכסנדר מניקין. עקב אי הסכמה עם ההנהלה, כל חברי הלהקה עברו למנהל חדש- יורי פישקין. בשנת 1989 יוצא אלבום נוסף, "איגרה ס אוגניום" (Игра с огнём, משחק באש). ווקנשטין, המנהל הקודם, שמר על הזכויות על שם להקה ולכן האלבום יצא עם שם להקה "אריה -89". ווקנשטין עצמו נהרג בתאונה כשנה לאחר מכן והלהקה משתמשת בשם המקורי מאז אותה התקופה.
בתחילת שנות ה-90 הפופולריות של הלהקה ירדה בצורה ניכרת וחברי הלהקה נאלצו למצוא מקורות פרנסה חיצוניים. ב-1991 יצא לאור אלבום חמישי בשם "קרוב זה קרוב" (Кровь за кровь, דם תחת דם).
ב- 1994 חתמו על חוזה עם חברת ההפקה Moroz Records והקימו אולפן הקלטות משלהם בשם ARIA Records. באולפן זה הוצאו מחדש אלבומים ישנים של אריה.
היסטוריה > משבר שני

ב-1994 העבירה הלהקה סבב הופעות בגרמניה, אבל עקב בעיות של הנהלה הסבב לא הביא להכנסות. הדבר גרם לקונפליקטים בתוך הלהקה. ולרי קיפלוב, הסולן, החל להשתתף בהופעות של להקת מאסטר, כך שבפועל כמעט שלא היה פעיל באריה. חולסטינין התחיל לחפש לקיפלוב מחליף, אך ניסיונותיו לא צלחו. בהמשך קיפלוב עצמו טען שעבד עם מאסטר רק מסיבות כלכליות ולא היה לו רצון לפרוש מאריה. עקב אי השתתפותו של קיפלוב בחזרות, ב-1995 הגיטריסט סרגיי מברין עזב את ההרכב. את מקומו תפס סרגיי טירנטייב.
במקביל לאריה, קיפלוב ומארווין עשו מספר הופעות עם שירי הלהקה וגרסאות כיסוי לשירים מוכרים אחרים.
למרות המשבר, ההפקה Moroz Records דרשה שדווקא קיפלוב ישיר באלבום החדש, כיוון שחששו שבלעדיו האלבום לא יזכה להצלחה. האלבום החדש הוקלט ב-1995 ושמו היה נוצ' קורוצ'ה דניה (Ночь короче дня, הלילה ארוך מהיום). הקלטה הייתה מוצלחת והפיגה את המתח בין חולסין לקיפלוב. קיפלוב הסכים לחזור לפעילות מלאה עם אריה.
ב-1997 שוב כפרויקט צד קיפלוב יחד עם מברין הקליטו אלבום נוסף בשם "סמולטנויה וורמיה" (Смутное время, תקופת הצרות). באלבום זה השתתף גם אליק גרנובסקי. באותה השנה גם דובינין וחולסטינין הקליטו אלבום יחדיו, בשם "אווריה" (АвАрия, תאונה) בו דובין שר כסולן.
היסטוריה > הרכב עם טרנטייב

סרגיי טרנייב שהחליף את מארווין החל להלחין שירים ותפס חלק חשוב בלהקה. ב-1998 הוציאה הלהקה אלבום נוסף בשם "גנרטור זלה" (Генератор зла, מחולל הרוע). המתופף מניקין לא השתתף בסבב ההופעות עקב פציעה והוא הוחלף זמנית במקסים אודלוב, המתופף הקודם של הלהקה.
בשנת 2000 ספר בשם "אריה:האגדה על דינוזאור" (Ария. Легенда о Динозавре) יצא לאור. הספר מתאר את תולדות הלהקה, לרבות חיכוכים פנימיים.
למרות הפופולריות הרבה של הלהקה בקרב מאזיני מטאל דוברי הרוסית, היא לא זכתה לחשיפה תקשורתית רחבה בטלוויזיה והרדיו הרוסים. במהלך השנים רק מספר בודד של שירי הלהקה הושמעו בתוכניות וערוצי המוזיקה. ב-1999 הלהקה פרצה לתודעה הרחבה עם גרסת הכיסוי לשירם של להקת Golden Earring - Going to the run שתורגם לרוסית, שהושמע ברדיו. לאחר שיר זה, שירים רבים אחרים של הלנקה (בעיקר בלדות רוק) החלו להופיע ברדיו וערוצי מוזיקה. לחלקם צולמו וידאו קליפים. אודו דירקשניידר סולנה לשעבר של להקת אקספט השתתף כזמר אורח במספר הופעות של הלהקה ואף הקליט יחד עם אריה שיר בשם "שטיל" (Штиль, ים שקט). שיר זה גם זכה לגרסת כיסוי על ידי הלהקה הגרמנית רמשטיין.
הלהקה הגיע כהד-ליינר למספר פסטיבלים, לרבות הופעה המשלבת תזמורת סימפונית.
היסטוריה > משבר שלישי - התפצלות הלהקה

בשנת 2001 המתחים בין חברי הלהקה הגיעו לשיאים חדשים. קיפלוב פנה לדובינין וחולסטינין עם הצעה לפירוק זמני של הלהקה לטובת פרויקטים אחרים. השניים סירבו להצעה בטענה שקיים חומר לא מוקלט שיספיק לאלבום נוסף. קיפלוב סירב להשתתף בהקלטת האלבום החדש. ברעיון מ-2002 חולסטינין ודובינין טענו שבאלבומם הבא ישיר סולן אחר מקיפלוב. הגיטריסט סרגיי טירנטייב, המתופף אלכסנדר מניקין וגם מנהלת הלהקה העדיפו להישאר עם קיפלוב.
עלתה השאלה לגבי בעלות על השם "אריה". ולרי קיפלוב הסכים לא להשתמש בשם זה בלהקתו החדשה שנקראה פשוט על שמו קיפלוב. להקתו החדשה הורכבה מנגנים שפרשו יחד איתו וגם את סרגיי מארווין (שפרש מאריה שנים לפני כן ושיתף פעולה עם קיפלוב) והבאסיסט אלכסיי חרקוב. עלתה הצעה לשנות את שמה של אריה ל"כימרה", אך הצעה זו נדחתה.
אלבומה האחרון בהרכב הישן ראה אור ב-2002 ושמו היה "שטיל" (Штиль, ים שקט). האלבום הכיל גרסות כיסוי וחומר שהוקלט, אך לא פורסם לפני כן. באוגוסט 2002 הלהקה נתנה את הופעתה האחרונה בהרכבה הישן.
היסטוריה > הרכב עם ברקוט

בנובמבר 2002 הודיעה אריה על הרכבה החדש. סרגיי פופוב בעמדת גיטרה וארטור ברקוט הסולן הצטרפו ללהקה. המתופף מקסים אודלוב שפרש ב-1988 והיה מחליף זמני ב-1998 חזר אל הלהקה. הלהקה הוציא סינגל בשם "קוליזי" ( Колизей, קולוסיאום) ולאחריו אלבום בשם "קרישנייה אוגניום" (Крещение огнём, טבילה באש ). האלבום זכה להצלחה לצד ביקורת שלישית על קולו של הסולן.
בשנים 2005–2006 אריה יזמה סבב הופעות לכבוד יום הולדתה ה-20 של הלהקה, בו השתתפו נגני עבר. להקות מארווין ומאסטר הסכימו להשתתף, אך קיפלוב לא השתתפו עקב הופעות משלהם.
הלהקה החליפה את חברת ההפקדה שלה ל- CD-Maximum והוציאו אלבום חדש בשם "ארמגדון" (Армагеддон, ארמגדון) ב-2006. בשנים 2006–2007 עשו עוד סבב הופעות בו השתתפו כאורחים ולרי קיפלוב וסרגיי מארווין. הוקלט אלבום הופעה בהשתתפותם. ב-2010 ארגנו אריה פסטיבל בשם "אריה-פסט" בו השתתפו רוב חברי העבר של הלהקה.
ב-2011 יצא סינגל "פולה ביטבי" (Поле битвы, שדה קרב). באותה השנה הוכרז כי ברקוט עוזב את הלהקה. דובינין טען בראיון כי ברקוט לא התאים לסגנון האלבום אותו אריה מתכוונת להוציא. ארטור ברקוט שהקים להקה משלו לאחר עזיבת אריה שר בהופעות חיות שירים שנכתבו על ידי אריה, דבר שגרם לאיום משפטי מצדם ותביעה לאחר מכן.
היסטוריה > הרכב עם ז'יטנייקוב

לצורך הקלטת האלבום החדש הצטרף ללהקה סולן חדש, מיכאיל ז'יטנייקוב, שהיה סולן של להקה אחרת באותה התקופה. האלבום "פניקס" (Феникс, הפניקס) יצא ב-2011. האלבום זכה לביקורת חיובית רבה והכיל אלמנטים רבים של פאוור מטאל ורוק כבד בנוסף לסגנונה הרגיל של הלהקה.
ב-2012 יצא אלבום בשם Live in studio בו הוקלטו מחדש שירים ישנים יותר בהשתתפותו של ז'יטנייקוב. ב-2013 ביצעה סבב הופעות בארצות הברית וקנדה.
ב-2014 הוציאה אלבום ב-12 שלה, "צ'רז וסיה וורמנה" (Через все времена, דרך כל הזמנים). מסיבות בריאותיות חולסטינין התחלף במיכאיל בוגייב בהופעות חיות באופן זמני וחזר לתפקוד מלא לאחר הטיפול.
סגנון, הצלחה וביקורת

הלהקה נחשבת לאחת מלהקות המטאל המצליחות ביותר בשפה הרוסית. הלהקה מופיעה רבות ברוסיה, במדינות חבר העמים וגם בישראל ואירופה.
סגנונה המוזיקלי מושפע במידה רבה מהלקות הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי וקיים דמיון בין סגנון הופעתם לבין להקות כמו איירון מיידן וג'ודס פריסט. הדמיון גרר ביקורת בטענה שאריה למעשה משכפלת את איירון מיידן ולכן לא מקורית. חלק אף טוענים לפלגיאט. הגיטריסט ולדימיר חולסטין שהלחין את מרבית שירי הלהקה ענה בתגובה שהם אינם מעתיקים שירים, ושהדמיון נובע מכך שהם עובדים באותו הג'אנר. הבאסיסט ויטלי דובין טען שהוא מקבל השווה זו כמחמאה.
הלהקה הקליטה וניגנה כמות לא גדולה של גרסות כיסוי לשירי להקות מצליחות כמו Manowar, Golden Earring, Iron Maiden וWhite Lion. גם גרסות כיסוי זכו לביקורת כפלגיאט, על אף שהמקור צוין במפורש.
חולסטין טוען שמנגינותיו מושפעות מהמוזיקה הקלאסית ושירי הלהקה מכילים ציטוטים של אלכסנדר בורודין וניקולו פאגאניני. למרות סגנונם הכבד, אריה ידועה בבלדות רוק אטיות ורומנטיות, שתרמו רבות לפרסום הלהקה בקהל הרחב.
נושאי השירים די אופייניים להבי מאטל. חלק גדול מהטקסטים נכתבים על ידי פזמונאים קבועים שעובדים עם הלהקה. בין הנושאים הפופולריים ניתן למצוא מלחמה, אהבה, מיסטיקה, היסטוריה, פילוסופיה, אפוקליפסה, נושאים נוצריים ואנטי-נוצריים ואף נושאים סוציאליים.
חברי הלהקה > הרכב נוכחי

מיכאיל ז'יטנייקוב (Михаил Житняков) - שירה
ולדימיר חולסטינין (Владимир Холстинин) -גיטרה
ויטלי דובינין (Виталий Дубинин) - גיטרת בס, שירת רקע
סרגיי פופוב (Сергей Попов) - גיטרה
מקסים אודלוב (Максим Удалов) - תופים
חברי הלהקה > חברים לשעבר

אליק גרנובסקי (Алик Грановский) - גיטרת בס
קיריל פוקרובסי (Кирилл Покровский) -קלידים
איגור מולצ'נוב (Игорь Молчанов) - תופים
אנדרי בולשקוב (Андрей Большаков) - גיטרה
סרגיי מארווין (Сергей Маврин) -גיטרה
ולרי קיפלוב (Валерий Кипелов) -שירה
אלכסנדר מניקין (Александр Манякин) -תופים
סגריי טירנטייב (Сергей Терентьев) - גיטרה
ארטור ברקוט (Артур Беркут) - שירה
חברי הלהקה > "משפחת אריה"

רבים מחרבים לשעבר באריה הקימו להקות נפרדות. חלקם מנגנים בסגנון דומה מאוד לאריה, חלקם בסגנונות כמו טראש מטאל ופאוור מטאל. להקות אלו שומרות על קשר עם אריה ומשתפות איתה פעולה לעיתים וחבריהם משתתפים בהופעות של אריה באירועים מסוימים כמו פסטיבלים או הופעות לציון היום הולדת של הלהקה.
דיסקוגרפיה

מניה וליצ'יה (Мания величия) -1985
ס קם טי (С кем ты?) - 1986
גרוי אספלטה (Герой асфальта) - 1987
איגרה ס אוגניום (Игра с огнём) - 1989
קרוב זה קרוב (Кровь за кровь) - 1991
נוצ' קורוצ'ה דניה (Ночь короче дня)- 1995
גנרטור זלה (Генератор зла) - 1988
כימרה (Химера) - 2001
קרשינייה אוגיום (Крещение огнём) -2003
ארמגדון (Армагеддон) - 2006
פניקס (Феникс) - 2011
צ'רז פסיה וורמנה (Через все времена) -2014
הערות שוליים

1 2  Top 20 Russian Rock Band (in alphabetical oreder), אתר rateyourmusic
↑  Best popular Russian heavy metal bands, אתר privet-russia
↑  "Семейка Ария", אתר VK
↑  בהמשך חיו ברקוט היה לסולן אריה לאורח תקופה קצרה
↑  "Арию" развалила женщина
↑  https://rg.ru/2011/09/14/aria-online.html
↑  http://www.colta.ru/articles/music_modern/2317?part=6 Артур Беркут против группы «Ария»]
↑  АРИЯ в Израиле 2015 - Tel Aviv
↑  אירופה 2013, אתר הלהקה
↑  Неприятна сторона творчества группы "Ария"
↑  ריאיון עם אריה
↑  Ария - Пробил Час / Manowar - Return Of The Warlor, אתר plagiata.net.ua
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4674099-5  MusicBrainz: 1f36a3a2-9687-4819-ac55-54d7ff0b8b88 
דובינין (משמאל) וחולסטינין. אודלוב ברקע
סרגיי מארווין
אלכסנדר מניקין
סגריי פופוב
הרכב עם ברקוט
מיכאיל ז'יטנייקוב
ולרי קיפלוב (אלכסנדר מניקין ברקע). להקת קיפלוב.
בריטניה הגדולה

ערך זה עוסק באי בריטניה הגדולה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מערב אירופה
 קואורדינטות:  53°50′00″N 2°25′00″W﻿ / ﻿53.833333333333°N 2.4166666666667°W﻿ / 53.833333333333; -2.4166666666667
 ארכיפלג:  האיים הבריטיים
 שטח:  218,595 קמ"ר
 גובה מרבי:  בן נוויס: 1,344 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אוכלוסייה:  65,121,000 (2021)
 אזור זמן:  שעון גריניץ'
 עיר ראשית:  לונדון
 על שם:  בריטניה, ברוטוס מטרויה, בריטים 
 
 
בריטניה הגדולה (באנגלית: Great Britain, בסקוטית: Great Breetain, בוולשית: Prydain Fawr, בגאלית סקוטית: Breatainn Mhòr) הוא אי השוכן צפונית-מערבית מחופה של יבשת אירופה, ומזרחית לאירלנד, ומהווה את שטחה העיקרי של הממלכה המאוחדת. המונח "בריטניה הגדולה" משמש גם כמונח פוליטי המתאר את שילוב האומות אנגליה, סקוטלנד וויילס, שיחדיו מאכלסות את האי כולו ומספר איים נוספים.
תרשים שמפרש את יחסי הכוחות בין האיים הבריטיים לבין האיים של בריטניה, ובין הממלכה המאוחדת לבין אירלנד.
הגדרה גאוגרפית

שטחו של האי הוא 218,595 קילומטר רבוע. זהו האי הגדול ביותר באירופה, הגדול באיים הבריטיים, והתשיעי בשטחו בעולם. האי הוא השלישי המאוכלס בעולם לאחר ג'אווה והונשו.
בריטניה הגדולה משתרעת מצפון לדרום על-פני כעשר מעלות של קווי רוחב. לפני סוף עידן הקרח האחרון, היה שטח זה מחובר לאירופה כחצי אי. הפשרת הקרח בסוף עידן הקרח גרמה לעליית מפלס הים ולהיווצרות תעלת למאנש, המפרידה כיום את בריטניה הגדולה מיבשת אירופה.
האקלים בבריטניה מתון יחסית לאזורים אחרים בחצי הכדור הצפוני באותו קו-רוחב, כיוון שהמים החמים של זרם הגולף עוברים דרך האיים הבריטיים וממתנים את מזג האוויר. מזג האוויר מאופיין במרבית הימים בטמפרטורות קרות, עננות יחסית, וגשמים רבים.
הגדרה גאוגרפית > נהרות

בבריטניה הגדולה יש נהרות רבים. 20 הנהרות הארוכים ביותר מפורטים בטבלה הבאה:
|  | נהר | אורך הנהר (ק"מ) |
| --- | --- | --- |
| 1 | נהר הסוורן | 354 |
| 2 | נהר התמזה | 346 |
| 3 | נהר טרנט | 297 |
| 4 | נהר האייר | 259 |
| 5 | נהר אוּז הגדול | 230 |
| 6 | נהר הוואי | 215 |
| 7 | נהר הטאי | 188 |
| 8 | נהר הספאי | 172 |
| 9 | נהר הנין | 161 |
| 10 |  נהר הקלייד | 158 |
| 11 | נהר הטוויד | 155 |
| 12 | נהר העדן | 145 |
| 13 | נהר הדי הזורם באברדינשייר | 137 |
| 14 | נהר האיוון | 136 |
| 15 | נהר הדון | 129 |
| 16 | נהר הבאן | 122 |
| 17 | נהר הריבל | 120 |
| 18 | נהר הטיין | 118 |
| 19 | נהר הטיס | 113 |
| 20 | נהר הדי הזורם בווילס | 112 |
הגדרה פוליטית

מבחינה פוליטית, המונח "בריטניה הגדולה" מתאר את השילוב של אומות הבית אנגליה, סקוטלנד וויילס המהוות 94.3% משטחי הממלכה המאוחדת. הוא כולל איים אחרים כגון האי וייט, אנגלסי, האי סילי, האיים ההברידיים, קבוצת האיים אורקני ושטלנד אך אינו כולל את האי מאן או את איי התעלה.
במהלך המאות, בריטניה הגדולה התפתחה מבחינה פוליטית ממספר מדינות עצמאיות (אנגליה, סקוטלנד וויילס) דרך שתי ממלכות תחת כתר משותף (אנגליה וסקוטלנד), ממלכת בריטניה הגדולה יחידה בכל האי, עד למצב שלאחר 1801, אז בריטניה הגדולה ביחד עם האי אירלנד הרכיבו את הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד. ב-1927 הצטמצמה הממלכה לממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד בעקבות השגת העצמאות של העם האירי על חמש-השישיות מהאי אירלנד.
מקור התואר "הגדולה"

הגאוגרף היווני תלמי קרא לאי הגדול "מגאלה ברטניה" (Megale Brettania; בריטניה הגדולה), ולאי הקטן יותר, אירלנד, "מיקרה ברטניה" (Micra Bretannia; בריטניה הקטנה). לפיכך, במקור, המונח "בריטניה הגדולה" התייחס לאי הגדול ביותר מבין האיים הבריטיים, כפי שהאי הגדול ביותר מבין איי קומורו נקרא "גראנדה קומורו" (Grande Comore).
החל מימי הביניים נקרא האי "בריטניה הגדולה", על מנת להבדילו מ"בריטניה הקטנה" (Less, Lesser or Little Britain), היא ברטאן.
בתוך הסופה

| --- | --- |

 בימוי:  סטיבן קווייל
 הופק בידי:  טוד גארנר
 תסריט:  ג'ון סווטנאם
 עריכה:  אריק א. סירס
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד ארמיטאג'   שרה ויין קליס   מאט וולש   אלישה דבנאם-קארי   ארלן אסקארפטה
 מוזיקה:  בריאן טיילר
 צילום:  בריאן פירסון
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני האחים וורנר
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה   ברוקן רואוד פרודקשנס   וילג' רואודשואו פיקצ'רס   אמבלין אנטרטיינמנט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 באוגוסט 2014 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  89 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אסונות, Found Footage, סרט פעולה 
 תקציב:  50 מיליון דולר
 הכנסות:  161.7 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   intothestorm
 intothestormmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
"בתוך הסופה" (באנגלית: Into the Storm) הוא סרט אסונות מטאורולוגי אמריקאי, בבימויו של סטיבן קווייל ובכיכובם של ריצ'רד ארמיטאג', שרה ויין קליס, מאט וולש, אלישה דבנאם-קארי וארלן אסקארפטה. העלילה עוסקת בסופות טורנדו הפוגעות בעיירה הבדיונית סילברטון, אוקלהומה.
הסרט הופץ על ידי אולפני האחים וורנר ב-8 באוגוסט 2014, כהומאז' לסרט "טוויסטר", משנת 1996.
עלילה

בעיירת סילברטון, אוקלהומה, הכיתות הבוגרות בבית הספר התיכון המקומי, נערכות לסיום הלימודים. סמנכ"ל בית הספר, גארי פולר (ריצ'רד ארמיטאג'), ביקש משני בניו, טריי ודוני (נייתן קרס ומקס דיקון), להקליט סרטוני קפסולות זמן, שייפתחו בעוד 25 שנה. בסמוך לכך, ניתן לראות את פיט (מאט וולש), בחור שמנסה לצלם סופת טורנדו בשידור חי ברכב משוריין. פיט מגיע לסילברטון ביחד עם הצוות שלו, היות שאליסון סטון (שרה ויין קליס) מדווחת כי טורנדו עומד לפקוד את העיירה.
במהלך טקס סיום הלימודים, מזג האוויר משתנה באופן קיצוני ומהיר וגורם לבהלה. התלמידים מסתגרים בבניין בית הספר. עם זאת, דוני הבריז מהטקס ביחד עם קייטלין (אלישה דבנאם-קארי), ואביו מתקשר אליו על מנת להזהיר אותו מהטורנדו. בעקבות קשיי קליטה, דוני וקייטלין לא מבינים את גודל הסכנה ונשארים במבנה הנטוש בו הם צילמו את סרט גמר בית הספר התיכון שלה. באותו הרגע, מגיע הטורנדו והורס כליל את המבנה, תוך שהשניים נותרים כשהם לכודים מתחת להריסות ומים ממלאים את הבור בו הם כלואים.
לאחר מכן, מתפתחות שלל סופות טורנדו שונות שהורסות כליל את העיירה וגורמות לנזקים. גארי פולר חובר לצוות של פיט במטרה לנסות ולהציל את בנו, אך הם נתקלים בקשיים רבים עקב הסופות הרבות. באמצע הסרט, מצליחים פולר והצוות לחלץ את דוני וקייטלין, אך שתי סופות טורנדו במהירות 480 קילומטר לשעה מתמזגות ומאיימות על חיי כל תושבי העיירה. בעקבות כך, חוזרים הצוות, פולר ודוני לבית הספר התיכון במטרה להזהיר את כולם מהטורנדו. כולם מתפנים ממקלטי הסערה, עולים על אוטובוסים ומנסים לברוח מהטורנדו.
בסוף הסרט, מצליחים חלק מאנשי הצוות, פולר דוני ואנשים נוספים לשרוד את סופת הטורנדו והסרט מסתיים כאשר תושבי העיירה מדברים על התובנות שלהם מהאירוע.
ליהוק

ריצ'רד ארמיטאג' − גארי פולר, סגן מנהל בית הספר התיכון סילברטון
שרה ויין קליס − אליסון סטון, המטאורולוגית בצוותו של פיט. הרצון שלה להיות עם בתה מכעיס את פיט לעיתים קרובות.
מאט וולש − פיטר "פיט" מור, ראש הצוות ורודף אחר סופות. הגישה שלו משתנה לאורך הסרט.
מקס דיקון − דוני פולר, תלמיד בבית הספר התיכון סילברטון
אלישה דבנאם-קארי − קייטלין ג'ונסטון, תלמידה בבית הספר התיכון סילברטון
נייתן קרס − טריי פולר, תלמיד שנה ב' בבית הספר התיכון סילברטון ובנו של גארי פולר
ארלן אסקארפטה − דריל קרלי, צלם בצוותו של פיט
ג'רמי סמפטר − ג'ייקוב הודג'ס, צלם בצוותו של פיט
לי ויטאקר − לוקאס גררט
קייל דייוויס − דונק
ג'ון ריפ − ריביס
סקוט לורנס − המנהל תומאס ווקר
דייוויד דראם − צ'סטר
ברנדון רויטר − טוד
קרון מור − גברת בלסקי
פטריק סרניאק − מורה בבית הספר התיכון
הערות שוליים

↑  How 'Into the Storm' Built a Better Tornado on a Budget | Hollywood Reporter, www.hollywoodreporter.com
↑  Into the Storm, Box Office Mojo
1 2 3  Into the Storm, 2014-08-06, נבדק ב-2020-11-27
↑  Twister, 1996-05-10, נבדק ב-2020-11-27
ג'ון אוסטין (משפטן)

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1790 קריטינג סנט מרי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1 בדצמבר 1859 (בגיל 69) ווייברידג', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 תקופת כהונה:  ? – 1 בדצמבר 1859 
 תקופת הפעילות:  ? – 1 בדצמבר 1859 
 תחומי מחקר:  פילוסופיה 
 בן או בת זוג:  שרה אוסטין 
 צאצאים:  לוסי דאף גורדון 
 
ג'ון אוסטין (באנגלית: John Austin;‏ 3 במרץ 1790 – 1 בדצמבר 1859) היה משפטן אנגלי. לכתיבתו, ובעיקר לתאוריית הפוזיטיביזם המשפטי שלו, הייתה השפעה רבה על תורת המשפט האנגלית.
ביוגרפיה

אוסטין שירת בצבא הבריטי במלטה ובסיציליה, אך עזב את השירות לטובת לימודי משפטים. ב-1818 הצטרף כחבר ללשכת עורכי הדין, אך במהרה החליט לוותר על הפרקטיקה ולהקדיש את זמנו לעיסוק מדעי במשפט. בשנת 1819 הוא התחתן לשרה אוסטין. בין השנים 1826 ל-1832 כיהן אוסטין כראש הקתדרה לתורת המשפט באוניברסיטת לונדון. ב-1832 נדפסו הרצאותיו האקדמיות בספרו החשוב "The Province of Jurisprudence Determined". ניתן לזהות בהרצאות אלו השפעה של המשפט הקונטיננטלי. בימי חייו הייתה להגותו של אוסטין השפעה מעטה אך ברבע האחרון של המאה התשע עשרה ועד לסיום מלחמת העולם השנייה היו כתביו אבני יסוד בעיסוק בתורת המשפט.
תאוריית הפוזיטיביזם המשפטי

אחד מעקרונות המפתח של תאוריית הפוזיטיביזם המשפטי של אוסטין, הוא ההפרדה הברורה בין חוק מוסרי לבין "חוק פוזיטיבי", נתון.
שלוש הנקודות המרכזיות של התאוריה של אוסטין בנוגע לחוק הפוזיטיבי הן:
החוק הוא פקודת הריבון.
פקודת הריבון מלווה בסנקציה.
הריבון הוא זה לו מצייתים.
תפיסתו התועלתנית של אוסטין הושפעה עמוקות מהפילוסוף ג'רמי בנת'ם. תאוריית הפוזיטיביזם המשפטי שלו השפיעה על הפילוסופים ה.ל.א. הארט ויוסף רז.