stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבדלה
הבדלה ומועדי ישראל > דין יקנה"ז

דין מיוחד הוא כאשר חל חג במוצאי שבת. מצד אחד, כיוון שמדובר בחג יש לומר קידוש של חג, אך מצד שני כיוון שמדובר במוצאי שבת יש גם לומר הבדלה. ישנו סדר מיוחד הנהוג במצב כזה והוא שילוב של קידוש עם הבדלה ביחד. סדר זה נעשה אך ורק כאשר החג הוא במוצאי שבת. אם לעומת זאת החג חל ביום שישי והשבת היא במוצאי החג אין עושים הבדלה בקידוש של ליל שבת, כיוון שהשבת קדושה יותר מן החג. סדר הברכות: ברכת היין, ברכת הקידוש, ברכת האש, ברכת הבדלה (בנוסח מיוחד, ראו להלן) וברכת שהחיינו. ראשי התיבות יקנה"ז מייצגים סדר זה: יין, קידוש, נר, הבדלה, זמן (ברכת שהחיינו וקימנו והגיענו לזמן הזה). בגמרא מוסבר שאין בכך בעיה של אין עושין מצוות חבילות חבילות משום שההבדלה והקידוש נחשבים לדבר אחד. חריג לסדר הזה הוא כאשר חל יום אחרון של פסח (בחו"ל) במוצאי שבת, שאומרים בסדר יקנ"ה, ואין מברכים שהחיינו, כיוון שאין מברכים שהחיינו בשביעי (ואחרון) של פסח הנחשבים כהמשך אותו החג.
נוסח ברכת ההבדלה בסדר יקנה"ז:
”בָּרוּךְ אַתָּה ה' אֱלֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם הַמַּבְדִּיל בֵּין קֹדֶשׁ לְחוֹל וּבֵין אוֹר לְחֹשֶׁךְ, וּבֵין יִשְׂרָאֵל לָעַמִּים וּבֵין יוֹם הַשְּׁבִיעִי לְשֵׁשֶׁת יְמֵי הַמַּעֲשֶׂה. בֵּין קְדֻשַׁת שַׁבָּת לִקְדֻשַׁת יוֹם טוֹב הִבְדַּלְתָּ, וְאֶת יוֹם הַשְּׁבִיעִי מִשֵּׁשֶׁת יְמֵי הַמַּעֲשֶׂה הִקְדַּשְׁתָּ. הִבְדַּלְתָּ וְהִקְדַּשְׁתָּ אֵת עַמְּךָ יִשְׂרָאֵל בִּקְדֻשָּׁתְךָ. בָּרוּךְ אַתָּה ה' הַמַּבְדִּיל בֵּין קֹדֶשׁ לְקֹדֶשׁ.”
הבדלה בתפילה

במוצאי שבת וחג נהוג גם לאמר הבדלה בתפילה. במשנה במסכת ברכות (פרק ה', משנה ב') יש מחלוקת היכן לאמר את ההבדלה בתפילה. תנא קמא אומר, וכך נפסק להלכה, שיש לאומרו בברכת "חונן הדעת" כי החכמה היא זאת שמאפשרת לבן האדם להבדיל בין דברים. רבי עקיבא לעומת זאת אומר שההבדלה מספיק חשובה כדי לאומרה בברכה מיוחדת בפני עצמה מיד אחרי שלוש הברכות הראשונות. רבי אליעזר אומר שיש לומר את ההבדלה בברכת "מודים" שהיא בסוף תפילת שמונה עשרה.
הבדלה בתפילה > נוסח ההבדלה בתפילה

במוצאי שבת רגילה אומרים נוסח המתחיל ב"אתה חוננתנו". כאשר מוצאי שבת חל ביום טוב, אומרים נוסח מיוחד המתחיל ב"ותודעינו". נוסח זה תוקן על ידי רב ושמואל בבבל ונוסחו המקורי הוא: "ותודיענו ה' אלהינו את משפטי צדקך ותלמדנו לעשות חקי רצונך ותנחילנו זמני ששון וחגי נדבה ותורישנו קדושת שבת וכבוד מועד וחגיגת הרגל בין קדושת שבת לקדושת יום טוב הבדלת ואת יום השביעי מששת ימי המעשה קדשת". במהלך הדורות נעשו שינויים בנוסח. יש משערים שאחד השינויים, התוספת "הבדלת וקדשת את עמך ישראל בקדושתך", הצליח להשתרבב לגמרא מתוך הסידור, שכן התוספות (פסחים ק"ד) ציינו שנוסח זה לא נמצא בגמרא שלהם.
בנוסח אשכנז ונוסח ספרד נוסף לנוסח ותודיענו גם: "ותבדל ה' אלוקינו בין קדש לחול בין אור לחושך בין ישראל לעמים בין יום השביעי לששת ימי המעשה". מדובר בתוספת מאוחרת שכן נוסח זה לא נמצא בגמרא, במשנה תורה, בסדר רב עמרם גאון, בסידורים כתבי יד ובנוסחי התפילה של שאר עדות ישראל. התוספת נעשתה על מנת שנוסח "ותודיענו" יכיל את כל ה"הבדלות" המצויות בנוסח הרגיל למוצאי שבת (בין קודש לחול, בין אור לחושך וכו').
ראו גם

מוצאי שבת
אל-ח'ור

| --- | --- |

 מדינה:  קטר (מדינה) קטר
 מחוז:  אל-ח'ור
 גובה:  10 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  31,547 (2008)
 קואורדינטות:  25°41′02″N 51°30′21″E﻿ / ﻿25.68389°N 51.50583°E﻿ / 25.68389; 51.50583 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קטר מוגדלת) דוחה א-רווייס אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי אל-ח'ור(למפת קטר רגילה) דוחה א-רווייס אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי אל-ח'ור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-ח'ור (בערבית: الخور) היא עיר חוף בצפון קטר, הממוקמת חמישים קילומטר צפונית לבירה דוחה. העיר נחשבת לאחת הערים הגדולות בקטר, והיא עיר הבירה של מחוז אל-ח'ור. בעיר מתגוררים כ-30,000 נפש על פי מפקד האוכלוסין האחרון בשנת 2004. פירוש שמה של העיר הוא "נחל" בערבית, מכיוון שהיישוב המקורי הוקם על נחל.
באל-ח'ור מתגוררים עובדים רבים בתעשיית הנפט בשל קרבתה לשדות הנפט והגז הטבעיים בצפון קטר ולעיר התעשייה ראס לפאן. זהו אחד המקומות שאירחו את מונדיאל 2022.
היסטוריה

מבחינה היסטורית נשלט אל-ח'ור על ידי "אל-מוחנדי", שבט המורכב מכמה משפחות בדואיות. על פי המסורת העוברת בעל פה, אל ח'ור יושב לראשונה על ידי שבט אל מוחנדי בסוף המאה ה-18. היישוב הרחיב את גבולותיו לאחר שאחת מקבוצות הציד של השבט גילתה מקור מים משמעותי ליד החוף באמצע המאה ה-19. זה הביא אותם לבנות את נחל "עין חלטן", מה שעזר לקיים את הצרכים הבסיסיים של הכפריים. חלק מהמקומיים האמינו כי למים שהושגו מעין חלטן יש סגולות רפואיות. בהמשך בנו תושבי הכפר את מגדלי אל-ח'ור בסביבות שנת 1900, במטרה להגן על באר ונמל היישוב.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 ביצע ג'ורג' בארנס ברוקס את הסקר הבריטי הראשון במפרץ הפרסי והעיד "4,500 תושבים יש ביישוב. העיירה נהרסה כליל על ידי הכוחות הבריטיים, עד כדי כך ש'עכשיו קשה לדעת מה יכול היה להיות צורת הבתים'".
"תוכנית טריגונומטרית של אל-ח'ור בצד הערבי של המפרץ הפרסי" 1823
עקב ההתרחבות המתמשכת בעיר התעשייה ראס לפאן, מספר המתקנים והשירותים הקיימים בעיר גדל במהירות. באוקטובר 2015 חשפה אשע'אל (רשות העבודות הציבוריות) כי היא תשקיע מיליארדי ריאלים קטריים בפיתוח תשתיות באל-ח'ור. תוכניתה כוללת הקמת בתי חולים ובתי ספר נוספים, ושיפוץ מערכת הכבישים.
גאוגרפיה

בירת קטר, דוחה, נמצאת במרחק של 57 קילומטר דרומה מאל-ח'ור. העיר אום סלאל עלי (אנ') - מרוחקת 32 קילומטר דרומה, העיר א-זובארה - 46 קילומטר משם, מדינת א-שמאל - 47.2 קילומטר משם, אל-וכרה - 44.7 קילומטר משם, ודוח'אן - 86.7 קילומטר משם.
אל-ח'ור משקיף על מפרץ מוגן שעליו שוכן האי אל-ח'ור (הידוע גם בשם "האי הסגול" ו"ג'זירת בן-גאנים"). רוחב המפרץ נע בין 2.2 ל-6.5 קילומטר. הוא מקושר לים הפתוח על ידי תעלה שרוחבה כ־750 מטר בקצה הדרומי שלה.
בסקר שנערך בשנת 2010 על מימי החוף של אל-ח'ור שערכה רשות הסטטיסטיקה של קטר, נמצא כי עומקו הממוצע הוא 5 מטרים וה-pH הממוצע שלו הוא 8.11. יתר על כן, למים היה מליחות של 48.58 בסרגל המליחות הפרקטי, טמפרטורה ממוצעת של 24.72 מעלות צלזיוס ו-6.44 מ"ג/ליטר חמצן מומס.
אצטדיון בעיר
בריאות

העיר משרתת כיום את בית החולים הכללי "אל-ח'ור", בחסות התאגיד הרפואי חמד. קיבולת המיטות שלו היא 115. בית החולים נפתח במאי 2005 כבית החולים הרב-תחומי הראשון שנמצא מחוץ לדוחא. שירותי הבריאות הניתנים על ידי בית החולים כוללים טיפול רפואי כללי, כירורגיה כללית, מיילדות, ילדים וטיפול בילודים. בעיר נמצאים גם מספר מרכזי בריאות, אחד הגדולים שבהם הוא המרכז הרפואי הקהילתי אל-ח'ור.
אשע'אל (רשות העבודות הציבוריות) הודיעה על כוונתן לפתוח בית חולים עם 500 מיטות בעלות של 3.6 מיליארד ריאל קטרי עד 2017. כמו כן נכלל בתוכנית מרכז בריאות מודרני.
חינוך

בשנת 1952 נפתח בעיר בית הספר הרשמי הראשון מחוץ לבירה דוחה. הספרייה הציבורית הראשונה בעיר נפתחה בשנת 1977.
בית הספר הבינלאומי "אל-ח'ור" הוא בית הספר המרכזי של העיר, בית הספר מוציא 4,000 סטודנטים המועסקים על ידי חברות "RasGas" וקטרגז. בשנת 2015 הוקצתה תוכנית מאושרת על ידי הממשלה 200 מיליון ריאל קטרי לבניית בתי ספר חדשים עם תאריך סיום מתוכנן בסוף 2016.
פרויקטים למגורים

משפחות עובדים של RasGas וקטרגז גרים בקהילת אל-ח'ור, מתחם המגורים הגדול ביותר בקטר. עם זאת, כעת רק עובדי קטרגז מתגוררים בקהילה לאחר רכישת RasGas על ידי קטרגז. בית הספר הבינלאומי אל-ח'ור ממוקם בתוך מתחם מגורים זה. במתחם הושקעו למעלה מ-2 מיליארד ריאל קטרי על ידי אלקריה, חברת בת של קבוצת ברווה.
תיירות

התיירות באל-ח'ור כוללות מלון נופש בחוף אל סולטאן, ששימש בעבר כארמון. כמו כן קיימים בעיר ריכוזים גדולים של מסגדים מודרניים והיסטוריים. הענף העיקרי של העיר הוא דיג. ישנם כמה חופים המקיפים את אל-ח'ור, ובחופים מדרום לה נמצאים בתי חוף רבים בבעלות תושבי העיר ותושבי דוחא.
קניון אל-ח'ור הוא הקניון העיקרי בעיר, שפתח את שעריו בשנת 2012. הקולנוע הראשון בעיר נפתח בקניון אל-ח'ור בסוף 2015.
בעיר קיימים פארקים גדולים - פארק אל ח'ור בקטר עם שטח של 240,000 מ"ר. החל מיוני 2010, הממשלה השקיעה 250 מיליון ריאל קטרי בשיפוץ הפארק. במסגרת השיפוץ פותחו מתקנים חדשים בפארק כגון מסלול מיני גולף, תחנת רכבת ומוזיאון. הפארק המשופץ נפתח רשמית ב־18 בפברואר 2016.
המוזיאון הארכאולוגי אל-ח'ור ממוקם בתחנת משטרה לשעבר לאורך החוף בעיר אל-ח'ור. במוזיאון נמצאים חפצים שאספו בעיר משלחות ארכאולוגיות. בקומת הקרקע של המוזיאון מוצגות עבודות יד המתייחסות למורשת התרבותית של קטר, ויש מוצגים על המסורות הימיות שעסקו בהיסטוריה של קטרים, כגון דיג ובניית ספינות. חפצים עתיקים המתקבלים מחפירות, כולל אלה שנעשו בתעשיית הצבעים באי אל-ח'ור, מתארחים בקומה הראשונה, כמו גם מפות גאוגרפיות של אל-ח'ור. במפלס השני, המבקרים מספקים נוף למפרץ ולרציפים ליד המוזיאון.
האי אל-ח'ור (הידוע בכינויו "האי הסגול") נמצא בסמוך לעיר. האי נחשב ליעד אקולוגי מקומי, ומחובר לאל-ח'ור בדרך עפר מחודרת שעוברת במספר נחלים.
חוף מגודר המכונה "חוף המשפחה אל-ח'ור" מספק מרחב בילוי למשפחות. הוא ממוקם על חוף פרקעה ומכיל חדרי רחצה, מגרש משחקים ועמדת זיכיון.
תיירות > אתרים היסטוריים

שלושה מגדלי שמירה היסטוריים, המכונים מגדלי אל-ח'ור, נותרו ליד קו החוף של אל-ח'ור, לאחר שנבנו מסוף המאה ה-19 עד תחילת המאה ה-20. מטרותיהם העיקריות היו לספק נקודת תצפית ולחפש התקפות פוטנציאליות. לשלושת המגדלים, כל אחד בצורתו גלילי, יש קירות בעובי 60 ס"מ וקוטר של כ-4 מטר.
תרבות

מיתוס מקומי ידוע הוא של מיי וגילן, לפי המיתוס הם היו אבותיהם של המפרש. על פי המסורת, בימי קדם, גבר עשיר בשם גילאן התגורר באל-ח'ור. מלבד פיקוד צוות מלחים ודייגים, הוא החזיק בסירות פנינים רבות. ככל שחלף הזמן, אישה בשם מיי שפיקדה על מספר עליון של סירות ואנשי צוות, התייצבה כיריבה העיקרית של גילאן. באירוע בו שני הצוותים ניסו לקצור את אותה מיטת פנינה, מיי התגרתה בגילאן כשספינתה חלפה על פני זו שלו. זה הלהיב את גילאן, שרצה להיטיב עם המתחרה שלו. בזמן שהתבונן בחגב, הבחין גילאן כיצד כנפיו פועלות, והחיל את אותו עיקרון על סירותיו והוליד את המפרש. זה אפשר לסירותיו לנסוע במהירות גבוהה יותר, מה שאפשר לו לעלות על סירותיה של מאי למיטות הפנינה הצפופות ביותר. המיתוס מוצג בדרך כלל בחמישה פרקים והוא אינו דומה לרוב הסיפורים הבדואים הידועים האחרים. הסיפור אינו ידוע במקומות אחרים בקטר.
תחבורה > תעופה

נמל התעופה המקומי הוא נמל התעופה אל-ח'ור. נמל התעופה משמש בעיקר מטוסי תעופה כללית ושימש כמקום המטס השנתי של אל-ח'ור מאז 2008. המטס נמשך יומיים ומאפשר למבקרים לנסוע ולצפות במטוסים. מטוסים ממדינות GCC אחרות מוצגים באירוע.
תחבורה > כבישים

החברה הטורקית Tekfen זכתה בהקמת הכביש המהיר אל-ח'ור בתשלום של 2.1 מיליארד דולר באוגוסט 2016. הכביש המהיר מתוכנן להיות בן 34 קילומטרים ויחלוף ממועדון הגולף דוחא באל-עע'לה, ביישוב א-דעאין, ועד אצטדיון אל בית באל-ח'ור. הם יקימו מסלול אופניים ועשרה מחלפים כחלק מהמיזם.
נסיעות בין הבירה דוחה לעיר אל-ח'ור מתבצעות כיום בדרך א-שמאל ודרך החוף אל-ח'ור, כאשר הכביש האחרון עובר דרך א-דעאין והראשון עובר דרך אום סלאל מוחמד.
אל-ח'ור וראס לפאן מחוברים דרך כביש אל-חווילה. בנובמבר 2014 הדרך של 16 קילומטר שופרה על ידי הגדלתה מנתיב אחד לארבעה נתיבים. הכביש המהיר הארוך ביותר של קטר, דרך אל מג'ד (בעבר נקראה כביש אורביטל), מקשר את אל-ח'ור עם עיר החוף מסיעיד שבדרום-מזרח.
תחבורה > רכבות

החל משנת 2019, תחנת המטרו אל-ח'ור נמצאת בבנייה. לאחר השלמתה, זה יהיה חלק מהקו האדום של המטרו של דוחא.
פוליטיקה

כשהבחירות החופשיות של המועצה העירונית המרכזית התקיימו לראשונה בקטר במהלך שנת 1999, אל-ח'ור הוגדרה כמקום מושבו של מחוז הבחירות מספר 26. זה נשאר המטה של מחוז הבחירה מספר 26 לשלוש הבחירות הבאות ברציפות עד לבחירות המוניציפליות החמישיות ב-2015, אז הוחלט שהעיר תעבור למחוז בחירה מספר 25. מחוז הבחירה שלה כולל גם את סימייסמה, א-דעאין, צפון לוסייל וראס מטבח'. בבחירות המוניציפליות הראשונות בשנת 1999 זכה ראשיד ג'סים אל-מוחנדי בבחירות וקיבל 63.3%, שהם 283 קולות. המועמד לסגנו היה סאלח מאג'ד אל-מוחנאדי, שחלקו בקולות עמד על 12.3%, שהם 54 קולות. אחוז ההצבעה היה 83.4% אל-מוחנאדי שמר על מושבו בבחירות 2002. לבחירות 2007 נבחר סאקר סעיד אל-מוחנדי. הוא שוב ניצח בבחירות הבאות בשנת 2011 ושמר על כסאו. בבחירות 2015 נבחר נאסר אבראהים אל-מוחנדי.
ארכאולוגיה

באי אל כור מחוץ למפרץ, התגלו בחפירות ארבע תקופות כיבוש עיקריות, המתוארכות לשנת 2000 לפני הספירה בערך עד שנת 1900 לספירה. האי ידוע בעיקר בזכות היותו אתר הפעולה של כשים בשליטה ממשלתית של תעשיית הצבע הסגול של האלף השני לפני הספירה.
בית קברות של לפחות 18 גל-עדים נמצא כשני קילומטרים ממערב לעיר, ממוקם על ראש גבעה. הוא נחשף בשנת 1976 על ידי המשלחת הארכאולוגית הצרפתית בקטר וכונה בדוחות הצוות "FPP". ביאטריקס מידן-ריין, חברת הצוות, חפרה שמונה מתלוליות הקבורה החל משנת 1976. אורך הקבר הראשון שנחפר היה כ-2.6 מטר, רוחבו 1.6 מטר וגובהו 20 ס"מ. שני לוחות גג שנמדדו 40 על 50 ס"מ ו-60 על 30 ס"מ, שימשו כיסוי לארון. בתל נמצאו ארבע שכבות של לוחות אבן. מתחת ללוחות היה בור חול המכיל קונכיות של חלזונות ים.
הקבר השני שנחפר על ידי הצוות היה גדול יותר בגודלו, אורכו 3.5 מטר, רוחבו 3 מטר וגובהו 30 מטר. בקבר זה נחשפו שרידי שלד מעוותים. בדומה לקבר האחר, גם בתל זה התגלו לוחות אבן שטוחים, חלקם נכנסו לסלע, אולם לא נמצא בור. בתוך מערה זה התגלו 15 חלזונות ים.
משש החפירות שנותרו יושבו ממצאים משמעותיים יותר. הצוות הגיע למסקנה כי חלק מהקברים שמורים ליחידים ואילו אחרים הם ככל הנראה קבורה משפחתית. חפצים שנחשפו כללו חרוזי קליפה, חרוזי אובסידיאן וחרוזי קרנליאן. לא ברור מאיזה זמן הם, אך הם נחשבים כמתאימים לתקופה הנאוליתית.
דמוגרפיה

הטבלה הבאה מציגה את אוכלוסיית אל-ח'ור.
| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1986: 8,993
1997: 17,793
2004: 31,547
ערים תאומות

יפן צ'יטה, יפן (מ־2004)
קוריאה הדרומית גנגנם, סיאול, קוריאה הדרומית (מ־2009)
גלריה

חניון קניון אל-ח'ור
מקדונלד'ס באל-ח'ור
טיילת אל-ח'ור, משקיפה על המפרץ הפרסי
עובדים המורידים דגים טריים בנמל
Dryococelus australis

| Dryococelus australis |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: מקלונאים
תת־סדרה:: Euphasmatodea
משפחה:: מקלוניים
סוג:: Dryococelus
מין:: Dryococelus australis
שם מדעי
 Dryococelus australis ‏Montrouzier, 1885

Dryococelus australis (באנגלית: Lord Howe Island stick insect – מקלונאי אי הלורד האו) הוא חרק שמשנת 1930 נחשב כנכחד, עד שנתגלה מחדש בשנת 2001, כך שהוא נחשב למין לזרוס. החרק נכחד מבית הגידול הגדול ביותר שלו, אי הלורד האו, והוא כונה "החרק הנדיר ביותר בעולם", שכן האוכלוסייה שנתגלתה מחדש כללה פחות מ-30 פרטים החיים על האיון הקטן פירמידת בול (Ball's Pyramid). כיום לאחר תהליך רבייה וגידול בגני חיות במלבורן ובסן דייגו, ישנם מאות פרטים חיים של החרק.
אנטומיה והתנהגות חברתית

חרק Dryococelus australis בוגר יכול להגיע לאורך של 15 סנטימטר ולמשקל של 25 גרם, כשהנקבות גדולות מהזכרים. בשל גודלם הם מכונים לעיתים "לובסטרים יבשתיים" או "נקניקים מהלכים". צורתם מלבן מוארך ויש להם רגליים חסונות. לזכרים יש ירכיים עבות באופן מיוחד. שלא כרוב מיני המקלונאים, הם נטולי כנפיים, אבל הם מסוגלים לרוץ מהר.
ההתנהגות החברתית של מקלונאי זה יוצאת דופן בהתייחס למיני חרקים אחרים. הזכרים והנקבות יוצרים סוג קשר מיוחד. הזכרים עוקבים אחר הנקבות ופעילותם תלויה בפעילות הנקבה. במשך הלילה הזוג ישן כשהנקבה חבוקה על ידי שלוש מרגליו של הזכר.
הנקבות מטילות ביצים כשהן תלויות מענפים. הבקיעה יכולה להתרחש עד תשעה חודשים אחר כך. מיד לאחר הבקיעה יש לנימפה צבע ירוק והיא פעילה במהלך היום, ככל שהחרק מתבגר צבעו הולך ומתכהה עד שנעשה כמעט שחור והוא פעיל בלילות.
היסטוריה ושימור

חרקים אלו היו פעם נפוצים מאוד באי הלורד האו, עד כדי כך שבעבר נעשה בהם שימוש כפיתיון לדגים. הם נכחדו זמן קצר לאחר שהחולדה המצויה, מין פולש, הגיעה לאי ב-1918, כאשר אוניית האספקה "מקמבו" (Makambo) עלתה על שרטון. החרק האחרון נראה על האי ב-1920, ואחר כך המין נחשב כנכחד.
בשנות ה-60 ביקר צוות מטפסי צוקים בפירמידת בול (Ball's Pyramid), סטאק סלעי, 23 קילומטרים דרומית מזרחית לאי הלורד האו. פירמידת בול הוא הסטאק הגבוה והמבודד ביותר בעולם. האיון נטול עצים ותלול ביותר כשפסגתו מתנוססת לגובה של 562 מטרים מפני הים. המטפסים גילו Dryococelus australis מת. בשנים הבאות, נתגלו חרקים מתים נוספים, אך משלחות שניסו למצוא פרטים חיים נכשלו.
ב-2001 נחת צוות של אנטומולוגים ואנשי איכות הסביבה על פירמידת בול על מנת לקטלג את הפלורה והפאונה שלו. להפתעתם הם גילו אוכלוסייה של מקלונאים חיים תחת שיח Melaleuca בודד. האוכלוסייה הייתה קטנה ביותר, רק כ-30-20 פרטים.
בשנת 2003 חזר צוות מחקר משירות הפארקים הלאומיים ושמורות הטבע של ניו סאות' ויילס לפירמידת בול ואסף שני זוגות של זכר ונקבה בגיל הפריון, זוג אחד נשלח למגדל פרטי בסידני והשני לגן החיות של מלבורן. לאחר כמה קשיים ראשונים הם החלו להתרבות בשביה. המטרה הסופית היא ליצור אוכלוסייה מספיק גדולה על מנת לשחררם בחזרה באי הלורד האו, אם המיזם להשמיד את החולדות הפולשות יצליח. ב-2006 היה גודל האוכלוסייה בשביה כ-50 פרטים ועוד כמה אלפי ביצים הממתינות לבקיעה. נכון ל-2008 גדלה האוכלוסייה ל-450 פרטים, כאשר 20 מתוכם הוחזרו לבית גידול מיוחד על אי הלורד האו. נכון לאפריל 2012 הצליח גן החיות במלבורן לגדל כ-9,000 פרטים.
בשנת 2014 גילה צוות טיפוס לא מורשה את החרקים האלה חיים בקרבת פסגת פירמידת בול, בסבך של שיחים ממשפחת הגמאיים המושרשים בקרקעות דקות מאוד בגובה 500 מטר. בעקבות זאת עלה כי תחום התפוצה החרק באי רחב יותר ממה שחשבו בעבר, וכי העדפות המזון שלו אינן מוגבלות ל-Melaleuca howeana.
בתחילת 2016 בקעו בגן החיות של מלבורן כ-13,000 ביצים, וכן נשלחו ביצים לגן החיות של בריסטול באנגליה, לגן החיות של סן דייגו בארצות הברית ולגן החיות של טורונטו בקנדה, כדי להקים אוכלוסיות שונות מוגנות.
מחקר שנערך בשנת 2017 בהשוואת רצפי DNA של מקלונאים שמקורם בפירמידת בול עם אלה מדגימות המוזיאונים מאי לורד האו, הראה כי רצפי פירמידת בול נבדלים מאלו של האי לורד האו בדרגה דומה לשונות בין דגימות המוזיאון, למרות הבדלים מורפולוגיים בין שתי הקבוצות. אישוש ששתי האוכלוסיות מייצגות את אותו המין. הגנום נמצא גדול מאוד בגודלו (מעל 4 ג'יגה-בתים) וכנראה שהוא הקספלואידי.
הערות שוליים

↑  Dryococelus australis באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'גני החיות במלבורן ובסן דייגו החזירו לעולם חרקים שנחשבו נכחדים, באתר הארץ, 29 במאי 2024
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'AAP (13 בינואר 2016). "Revived Aus stick insect takes on world". NineMSN. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000009-QINU`"'Mikheyev, A. S.; Zwick, A.; Magrath, M. J. L.; Grau, M. L.; Qiu, L.; Su, Y. N.; Yeates, D. (2017). "Museum Genomics Confirms that the Lord Howe Island Stick Insect Survived Extinction". Current Biology. 27 (20): 3157–3161.e4. doi:10.1016/j.cub.2017.08.058. PMID 28988864.
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר

| --- | --- |

מייקי מדיסון, זוכת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2024
 מיקום הטקס:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האקדמיה האמריקאית לקולנוע
 תקופת הפרס:  1929–הווה (כ־96 שנים)
 אתר רשמי
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (באנגלית: Academy Award for Best Actress) הוא פרס אוסקר הניתן מטעם האקדמיה האמריקאית לקולנוע בגין הופעה של שחקנית בתפקיד ראשי, והוא מייצג את ההכרה שהשחקנית הופיעה בצורה יוצאת מן הכלל. המועמדות והזוכה בקטגוריה זו נבחרות על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי האוסקר.
רקע

במשך 95 השנים שחלפו, בהתחשב במצבי שוויון וזכייה נשנית, האקדמיה האמריקאית לקולנוע העניקה 95 פרסי אוסקר ל-79 שחקניות שונות. הזוכים בפרס אוסקר מקבלים פסלון מוזהב המכונה "אוסקר". הזוכה הראשונה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, היא ג'נט גיינור שכובדה בטקס האוסקר ה-1 (1929) בשל הופעותיה ב"הרקיע השביעי", "מלאך הרחוב" ו-"Sunrise".
בשלוש השנים הראשונות לפרס אוסקר, שחקנים ובמאים היו מועמדים כ"טובים ביותר" לפי הקטגוריות שלהם, וכל עבודתם בתקופת הכשירות (בכמה מקרים אפילו שלושה סרטים) היו רשומים על הפרס. ובכן, בטקס האוסקר ה-3 (1930), רק אחד מן הסרטים האלו היה מצוין בפרס, אפילו אם למישהו מהשחקנים הזוכים היו שני סרטים שזכו בהצבעות. בטקס האוסקר ה-4 (1931), המערכת המבלבלת והמסובכת הוחלפה במערכת הנוכחית, שבה שחקן מועמד לפרס על הופעה ספציפית בסרט יחיד. כאלו מועמדויות מוגבלות ל-5 בכל שנה. עד טקס האוסקר ה-8 (1936), מועמדות עבור פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, כללה את כל סוגי השחקניות, אם על הופעה בתפקיד ראשי, ואם על הופעה בתפקיד משני. בטקס האוסקר ה-9 (1937), נפתחה קטגוריה נפרדת לשחקניות בתפקיד משני, פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, עקב תלונות על ההעדפה של שחקניות ראשיות משום שהן נמצאות רב הזמן על המסך.
זוכות ומועמדות

הערה: הזוכה מסומן בצהוב
ראו גם

פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר
אברהם גיורא קריצ'בסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בדצמבר 1902 זולוטונושי, פלך פולטאבה באוקראינה 
 פטירה:  29 ביוני 1943 (בגיל 40) תל אביב-יפו 
 תאריך עלייה:  1922
 בת זוג:  שרה קרפ
 השתייכות:  ההגנה האצ"ל
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד ההגנה בירושלים מפקד הסניף הירושלמי מטעם האצ"ל
 
אברהם גיורא קריצ'בסקי (כינוי מחתרתי: דן; 27 בדצמבר 1902 – 29 ביוני 1943) היה סגן מפקד ההגנה בירושלים, מפקד הסניף הירושלמי והתל אביבי של האצ"ל.
ביוגרפיה

קריצ'בסקי נולד בזולוטונושי, פלך פולטאבה באוקראינה, ב-27 בדצמבר 1902, לבן-ציון ולסוניה לבית אברבנאל.
קיבל חינוך מסורתי וכללי. בגיל צעיר הצטרף לציונות ולתנועת החלוץ. קריצ'בסקי נשאר נאמן לה גם אחרי שהשלטון הבולשביקי ברוסיה אסר כל פעילות ציונית. היה פעיל בקבוצת אודסה.
בדרכו לארץ ישראל עבר לפולין משם לרומניה. בצ'רנוביץ נפצע, לאחר שהשתתף בהגנה עצמית של יהודים נגד סטודנטים פורעים.
קריצ'בסקי עלה לארץ ישראל בשנת 1922.
בארץ-ישראל

קריצ'בסקי הצטרף לארגון ההגנה בירושלים. תוך פרק זמן קצר התבלט וקודם. קריצ'בסקי ומפקדו אברהם תהומי נשלחו לקורס מדריכים ארצי, קורס "איטליה 22", שהתקיים על הר הכרמל באוגוסט 1925 ונמשך 14 שבועות. היה זה קורס המפקדים הארצי היחידי שקיימה ההגנה בשנות העשרים. "הקבוצה הירושלמית" ובראשם אברהם תהומי ואברהם קריצ'בסקי הצטיינו באימונים ובליכוד הפנימי ביניהם.
קריצ'בסקי השתלם בקורסים של הדרכה ופיקוד והגיע לדרגת סגן מפקד ההגנה בירושלים. לאחר פרעות תרפ"ט לקח ק'יצ'בסקי חלק במפקדת העיר, בפיקודו של אברהם תהומי ביחד עם : רחל ינאית, יעקב דוסטרובסקי-דורי, ויוסף אבידר (רוכל).
על אברהם וחבריו נכתב בתולדות ההגנה כך:
"עוד בשנות העשרים התבלטה בין מפקדי ירושלים קבוצת-חברים מלוכדת
שראו עצמם כבני משפחה אחת וכאחראים יחידים לביטחון העיר וסביבותיה.
בראשה של קבוצה זו עמדו שני ה"אברהמים": אברהם זילברג (אברהם תהומי)
ואברהם קריצ'בסקי, שהיו קשורים קשרים חברתיים עם קבוצת-חברים
שעלתה בראשית שנות העשרים מדרום-רוסיה - "הקבוצה האודיסאית" -
וכמה מחבריה שימשו כמפקדים גבוהים בהגנה במקומות שונים בארץ.
כולם הצטיינו במסירותם לעבודת ההגנה, השקיעו בה את כל מרצם וכוחם
וראו בפעולתה את תוכן חייהם. בניגוד לרוח הפציפיסטית - כביכול -
ששררה אז בציבור היהודי בארץ ואשר השפיעה גם על רוח ההגנה בשנים
ההן, הייתה קבוצה זו חדורה רוח שאפשר להגדירה כ"מיליטריסטית".
".
בשנת 1929 מונה קריצ'בסקי למדריך ההגנה בשומרון, ולאחר מכן למדריך ההגנה בגליל העליון.
בארץ ישראל שינה קריצ'בסקי את שם משפחתו לגיורא.
אחת התוצאות של פרעות תרפ"ט הייתה הפילוג שחל בארגון ההגנה באפריל 1931, שהביא להקמתו של "הארגון הצבאי לאומי בארץ-ישראל". הפילוג היה קשור באברהם תהומי ששימש מפקד מחוז ירושלים בהגנה, וחבריו בצמרת הארגון.
בשנת 1930 יצא קריצ'בסקי ללימודים אקדמיים בברלין. לפי בקשתו של אברהם תהומי, לאחר התבססות הארגון מחדש בירושלים, הפסיק את לימודיו וחזר להתמנות כמפקד הסניף הירושלמי מטעם האצ"ל. קריצ'בסקי ארגן קבוצת אינטלקטואלים אשר רובם היו סטודנטים באוניברסיטה העברית בירושלים, והם הציעו את השם: "הארגון הצבאי לאומי בארץ-ישראל". את ההצעה העביר קריצ'בסקי לתהומי והמרכז אישר אותו כשמו הרשמי של הארגון).
בשנת 1939 נישא לרופאת הילדים הד"ר שרה קרפ. הזוג עבר לתל אביב.
כשהוקם האיחוד מחדש נתמנה לסגן המפקד בהגנה המאוחדת, אך בגלל החיכוכים בין אנשי שני הזרמים, פרש מן העבודה בהגנה והסתדר כפקיד בחברת "מסחר ותעשייה" בתל אביב.
קריצ'בסקי נפטר בתל אביב, ב-29 ביוני 1943, ממחלה ממארת ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
בנו דן אשר נולד ארבעה ימים לפני מותו, נקרא בשם המחתרתי של אביו.
לקריאה נוספת

דוד תדהר (עורך), "אברהם גיורא קריצ'בסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 1516
הערות שוליים

↑  ספר תולדות ההגנה ב', עמוד 257
↑  "האצ"ל בחיפה האדומה" - יהודה לפידות, תשס"ו, 2006, עמוד 26
↑  "האצ"ל בחיפה האדומה" - יהודה לפידות, תשס"ו, 2006, עמוד 32
דברו אמת

דברו אמת (באנגלית: Dabru Emet) הוא מניפסט לא-רשמי של קבוצת רבנים ואישי ציבור יהודים, המתייחס למערכת היחסים בין הנצרות ליהדות. המסמך נתקל בהתנגדות הן בצד היהודי והן בצד הנוצרי.
המניפסט נוסח על רקע ניסיונות הכנסייה הקתולית לגשר בוועידת הוותיקן השנייה על פערים שנפערו והתחזקו בין היהדות והנצרות, בעקבות התנהלות הכנסייה בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה ואחריהן.
חתמו עליו למעלה מ-200 רבנים והוגים מכלל זרמי היהדות, אך הודגש כי מדובר ביוזמה של יחידים וכי אין החותמים מייצגים בחתימתם את הארגונים והזרמים אליהם הם משתייכים. אישים בולטים בין החותמים: יחיאל אקשטיין, יוג'ין בורוביץ, דייוויד בלומנטל, נינה בת' קרדין (אנ'), רוברט חזן (אנ'), אליוט דורף, יוסף ארנקרנץ (אנ'), ברי פרונדל (אנ'), רוברט גיבס, דניאל גורדיס (אנ') ויצחק גרינברג.
תוכן

המניפסט "דברו אמת" פורסם לראשונה ב-10 בספטמבר 2000 בניו יורק טיימס, ובעקרונותיו נעשה מאז שימוש בחלק מתוכניות לימוד הדת היהודית ברחבי ארצות הברית. המסמך שם דגש על המשותף בין הדתות; על לגיטימיות הנצרות לאלו שאינם יהודים, מנקודת מבט יהודית; ועל הכרה בהבדלים התאולוגיים בין שתי הדתות תוך הסכמה שאין להכריע מי מהדתות צודקת.
פורטו בו שמונה נושאים עיקריים:
יהודים ונוצרים סוגדים לאותו האל
יהודים ונוצרים מחפשים אחר הסמכות דרך אותו הספר
נוצרים יכולים לכבד את תביעתם של היהודים על ארץ ישראל
יהודים ונוצרים שניהם מקבלים את עקרונות המוסר של התורה (חמישה חומשי תורה)
הנאציזם אינו תופעה נוצרית
בהתייחס לנאציזם ושואה המסמך טען כי הנאציזם אינו תופעה נוצרית. אך כי ללא ההיסטוריה הנוצרית של האנטי-יהדות והאלימות הנוצרית נגד היהודים, האידאולוגיה הנאצית לא הייתה יכולה לתפוס אחיזה ולצאת אל הפועל. שכן יותר מידי נוצרים פעלו או היו סימפתים לזוועות הנאציות נגד היהודים, ונוצרים אחרים לא מחו מספיק נגד זוועות אלו. אך הנאציזם כשלעצמו אינו תוצאת הנצרות.
המחלוקת בין היהודים לנוצרים לא תתיישב עד שאלוהים יגאל את העולם כולו, כפי שהובטח בכתבי קודש, ואין לדחוק באף אחד להאמין באמונת האחר
מערכת יחסים חדשה בין היהודים לנוצרים לא תחליש את הפרקטיקה היהודית
על יהודים ונוצרים לעבוד יחד למען צדק ושלום