stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ונד פלסטין
מושלים > התקופה העבאסית

סאלח בן עלי (אנ') (751–753; משל בתקופת שלטונו של אחיינו הח'ליפה א-ספאח).
עבד אל-והאב בן אבראהים (?–775).
נאצר בן מוחמד בן אל-אשעת' אל-ח'זעי (777; משל בתקופת שלטונו של הח'ליף אל-מהדי אך הועבר מחדש למחוז סינד (אנ') באותה שנה).
אבראהים בן סאלח (אנ') (?–780).
אל-פט'ל בן רוח בן חאתם אל-מהלבי (אנ') (?–787).
אבראהים בן סאלח (787–?).
הרת'מה בן אעין (אנ') (794–796; מוולה (אנ') משבט באנו דאבא; הועבר למצרים).
סלימאן בן אבי ג'עפר (אנ') (809–811; מונה על ידי אחיינו מדרגה שנייה הח'ליפה אל-אמין, המושלות שלו כללה את דמשק וחומס).
בע'א א-שראבי (בע'א א-צע'יר) (אנ') (863–?; מונה על ידי הח'ליפה אל-מסתעין הראשון).
מוחמד אבן טוע'ג אל-אחשיד (924–?).
מושלים > התקופה הפאטימית

אנושתכין א-דזברי (אנ') (28 במרץ 1023 – 1026; מפקד טורקי, קודם לכן היה מושל דמשק ומושל בעלבכ; משל בתקופת שלטונו של הח'ליפה א-ט'אהר (אנ')).
לקריאה נוספת

ההיסטוריה של ארץ ישראל, בית הוצאה כתר ירושלים, יד יצחק בן צבי, כרך 6: שלטון המוסלמים והצלבנים (עורך הכרך: יהושע פראוור), חלק א: ארץ ישראל בימי השלטון המוסלמי (634–1099), פרקים 1–10 (כתב משה גיל), נספח (כתבה מרים רוזן-איילון), עמ' 15–176.
ג'יימס בורן

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1983 (בן 41) רוצ'פורד, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  בית הספר אליין קורט, South Essex College 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  מרקורי רקורדס 
 בן או בת זוג:  Kara Tointon (2002–2005) 
 www.jamesbourne.com
 
ג'יימס אליוט בורן (באנגלית: James Elliot Bourne; נולד ב-13 בספטמבר 1983) הוא זמר בריטי, ומייסד להקת Busted ו-SON of DORK.
עד לא מזמן היה חלק מהלהקה Call Me When I'm 18 עם חברו הטוב והאמריקאי אולי ספאנו.
כרגע ג'יימס חלק מלהקת mcbusted ביחד עם חברו הקודם ללהקת busted מאט וויליס וחברי להקת מקפליי.
ביוגרפיה

בורן נולד ברוצ'פורד, אסקס. בגיל עשרה חודשים הוא עבר לסאות'אנד-און-סי. הוריו הם מריה ופיטר בורן.
יש לו שני אחים ואחות - ניק, כריס, ומליסה.
כריס, אחיו הצעיר הופיע בווידאו של השיר "Year 3000" בתפקיד השכן שבנה את המכונה לנסיעה אחורה בזמן. ניק, אחיו הגדול הופיע בסרטי הווידאו של השירים- "You Said No" ו- "Who's David"
בורן מנגן בעיקר בגיטרה, אך הוא טוען כי כלי הנגינה האהוב עליו הוא הפסנתר. הוא גם מנגן על תופים וגיטרה באס. ג'יימס עדיין ביחסים טובים עם חברי Busted ו- McFLY. יש לו מכונית מסוג "De Lorean DMC-12" ועגלת גולף פרטית. הוא הבעלים של מותג הבגדים "SicPuppy", שם הלהקה הראשונה שלו. ג'יימס הוציא יותר מ-16,000 ליש"ט עבור חברת התקליטים שלו, " Sicpuppy Records ", אשר בשנת 2007 העניק ללהקות הבריטי לא מוכרות הזדמנות להשתתף בסיור "סיק 2007" באימפריה בשפרד 'ס בוש.
האירוע הוצג על ידי דוד גסט ומאט וויליס.
ג'יימס התחיל לנגן בגיל שש, כאשר גילה את האליל שלו, מייקל ג'קסון, דרך שיר של בארט סימפסון (ממשפחת סימפסון). הוא אהב את הדרך בה המוזיקאי רקד והיה להוט לגלות מי הוא.
כאשר גילה והתחיל להאזין למוזיקה של ג'קסון, ג'יימס היה המום. אחרי שראה את מייקל ג'קסון במופע שנה לאחר מכן, החליט ג'יימס כי המטרה הבאה שלו היא לדעת כיצד לנגן את שיריו של ג'קסון.
כשהיה בן שתים עשרה, ג'יימס החליט להקים להקה בשם סיק פאפי עם חבריו ניק וג'רמי.
הם התחילו לשחק בלי נגן הבס בחדר של אחד החברים. הזמן עבר והם בסופו של דבר מוצאים את עצמם חזרה יותר נגן בס, סטיוארט. אבל במשך הזמן, הם כבר לא ראו את היתרון של חזרות, ונפרדו.
Busted

בגיל שבע עשרה, קיבל ג'יימס מלגה באוניברסיטת דרום מזרח אסקס, טכנולוגית מוזיקה, וניסה להגשים את חלומו להיות מוזיקאי מקצועי.
לבסוף הוא פגש את מאט וויליס דרך המנהל לעתיד של הלהקה - מתיו פלטצ'ר, שאמר כי הוא פגש מישהו עם רעיון זהה לשלו.
עד מהרה הם החלו לכתוב שירים בביתו של ג'יימס בסאות'נד.
מאט ג'יימס החליט לבסוף כי לא יוכלו להרכיב להקה של רק שני חברים. אז הם החליטו לפרסם מודעה עבור חבר שלישי במגזין NME. הם ארגנו שמיעה של כמה אומנים ולאחר מכן, אחרי ההאזנה לכמה שירים, שני הצעירים, הודיעו כי צ'רלי סימפסון נבחר להיות חלק מהלהקה.
לאחר החתימה עם יוניברסל בשנת 2002 על חוזה הקלטות, שוחרר הסינגל הראשון שלהם, "What I Go To School For", מהאלבום הראשון שלהם, Busted, שפורסם בחודש ספטמבר של אותה שנה, אשר הפך במהרה למס' 3 במצעדים בבריטניה. "year 3000" שבא אחריו גם הפך ללהיט.
בסוף הקריירה של הלהקה, הם הצליחו להביא שמונה להיטים שלהם לעשרת הגדולים. ארבעה מהם השיגו את המקום הראשון, "You Said No" &"Crashed The Wedding", "Who's David", "Thunderbirds Are Go ".
הלהקה התפרקה כאשר צ'ארלי החליט לעזוב, כדי להקדיש את הקריירה שלו ללהקה אחרת שלו, Fightstar.
SON of DORK

לאחר הפירוק של "Busted" ב-14 בינואר 2005, עקב עזיבתו של צ'רלי ללהקה Fightstar, בורן הבין שהוא לא צריך לעזוב את עולם המוזיקה הוא הקים להקה חדשה בקיץ 2005, וקרא לה "SON of DORK". הם שחררו את הסינגל הראשון שלהם "Ticket Outta Loserville" בנובמבר באותה שנה, בעקבות אלבום הבכורה שלהם, "Welcome To Loservil".
SON of DORK התפרקו אחרי עזיבתו של דייוויד ויליאמס.
לאחר העזיבה הם לא הופיעו, או פעלו בסיבוב הופעות למשך כ- שנה ואז הכריזו על התפרקות הלהקה.
Future Boy

עם ההפרדה של "SON of DORK", ג'יימס בורן האמין שהוא רוצה להמשיך את הקריירה שלו כאמן. הוא הופיע לבד בארצות הברית באוקטובר 2007.
ב-17 יוני 2008, הודיע ג'יימס באמצעות חשבון המייספייס שלו כי הוא התחיל להקליט את אלבום הסולו הראשון שלו. ג'יימס פרסם שיר חדש, "Want Me Like That".
האלבום החדש שלו, כפי שכתב בעמוד שלו, הוא לא אלבום רוק המוזיקה היא 100% אלקטרונית.
ב-29 ינואר 2009, גילה ג'יימס הוא רוצה לנצל קריירת הסולו שלו תחת שם הבמה "Future Boy", אבל זה לא היה רשמי, וכי החוזה שלו טרם נחתם.
זה היה רשמי כאשר הזמר הודיע בהודעת הטוויטר שלו כי הסינגל הראשון של האלבום " Karate In My Heart" נמצא באתר המייספייס שלו וזמין להאזנה.
ב-18 באוקטובר 2009, הוסיף ג'יימס כי השיר השני מתוך אלבום הבכורה שלו "Future Boy" זה שיר הנקרא " Hoping for Disaster".
Call Me I'M 18

ב-27 בפברואר 2009, הכריז ג'יימס באמצעות בלוג MySpace, כי הוא הקים להקה חדשה, "Call Me I'M 18", הפעם מבוסס בהוליווד, קליפורניה, יותר מאשר בבריטניה. באותו יום, הודיעה הלהקה כי השיר הראשון שלה, "dumbstruck" ואת גרסת הדגמה של השיר שלהם "Go Home Monday", אשר נכללו בגרסת הדלוקס של האלבום Son Of Dork,- " Welcome To Loservil" אשר בוטל. ב-13 באפריל, הלהקה החליפה את הסינגל "Go Home Monday" בשיר החדש שלהם, "Break It".
ב-MySpace, שני המוזיקאים הודיעו כי הם בתהליך הקלטת האלבום.
בימים אלה

בורן עובד על האלבום השני של "Future Boy" ועל משחק חדש שלו בפייסבוק הנקרא- "Space Travellers".
הוא עבד בשותפות עם הלהקה- "AllStar Weekend" וכתב להם כמה שירים ואף עזר ללהקתו של אחיו הצעיר כריס "Hollywood Ending", בכתיבת שירים, הלחנתם ואפילו הקלטתם.
ג'יימס הוציא לאור בתאריך 5 בנובמבר 2011 שיר חדש הנקרא "Beautiful Girls Are The Loneliest".
הזמר מודיע על התקדמות של האלבום, המשחק ויצירת שירים חדשים בחשבון הטוויטר שלו ומודיע כי בקרוב הוא יוציא את אלבום הסולו השני שלו.
ג'יימס ומאט וויליס חוברו ללהקת מקפליי ושמם נקרא "MCBUSTED"
בנובמבר 2015,להקת באסטד שבו לפעילות יחד עם צ'ארלי סימפסון שחזר לשורות הלהקה.
ג'ורג' ויליאם ג'וי

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1844 דבלין, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  28 באוקטובר 1925 (בגיל 81) Purbrook, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר הארו 
 זרם באמנות:  אוריינטליזם 
 בן או בת זוג:  Florence Isabel Mary Masterman 
 
ג'ורג' ויליאם ג'וי (באנגלית: George William Joy‏; 7 ביולי 1844 – 28 באוקטובר 1925) היה צייר אירי בלונדון.
ביוגרפיה וקריירה

ג'וי היה בנו של ויליאם ברוס ג'וי, רופא ואחיו של הפסל אלברט ברוס-ג'וי, צאצאי משפחת הוגנוטים ותיקה שהתיישבה באנטרים בשנת 1612.
בתחילה הוא נועד לשרת בצבא והיה גם נגן כינור מוכשר. לאחר פציעה בכף הרגל בגיל צעיר, אביו אמר שהוא אינו כשיר לשירות צבאי. ג'וי הלך להתחנך בבית הספר הארו ובסופו של דבר המשיך בקריירה כאמן. הוא למד בבית הספר לאמנות בדרום קנזינגטון בלונדון ואחר כך באקדמיה המלכותית בהנהלת ג'ון אוורט מיילי, פרדריק לייטון וג'ורג 'פרדריק ווטס. בין חבריו לתלמידים היה הוברט פון הרקומר.
בשנת 1868 ג'וי נסע לפריז, שם היה במשך שנתיים תלמידם של צ'ארלס-פרנסואה ג'ילברט ולאון בונה. שם פגש ציירים כמו ז'ול ברטן, ז'ול לפבר ופיליפ רוסו.
כשחזר ללונדון, ג'וי ביסס את עצמו כצייר היסטוריה וז'אנר, והפך למציג קבוע באקדמיה המלכותית, בסלון לציור בצרפת, ובאקדמיה המלכותית של היברניאן באירלנד. הוא הפך לחבר במכון המלכותי לציירי שמן בשנת 1895.
הוא בילה חורפים רבים ב Swanage משנת 1896 ולבסוף פרש לפרוברוק. שני בניו נהרגו בשנת 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה.
יצירה

רדיפתו אחר הצורה הנשית המושלמת בציורי עירום כמו לאודמיה (1878; מוזיאון העיר פורטסמות'), הדנאידים (1887) והאמת (1892-93) נועזים בצורה יוצאת דופן עבור אנגליה ומתייחסים למסורת הקלאסית הצרפתית.
בהתנגדותו לשלטון עצמאי באירלנד, הוא דגל באחדות האיים הבריטים, ג'וי צייר כמה תמונות פטריוטיות עם אלגוריות כמו - "היוניון-ג'ק הראשון" 1892 וכן דוגמאות היסטוריות למרידות כמו "הפרידה של פלורה מקדונלד מהנסיך צ'ארלי" ו"תופי המלך לעולם לא יריעו למורדים", 1798 (1891; בורנמות', גלריית האמנות ומוזיאון ראסל-קוטס).
הוא היה ידוע בעיקר בזכות תיאור הגבורה שלו בציור שכותרתו "מותו של הגנרל גורדון, בחרטום", 26 בינואר 1885 (1893; מוזיאון העיר לידס). בציור של רגע אחרון בהיסטוריה הבריטית המאוחרת במצור על חרטום. גורדון מתואר כניצב באומץ מול גורלו, עומד מול חסידי צבא המהדי הפולש רגע לפני שהוכה על ידי חנית.
יצירה ידועה נוספת, אך שונה בתכלית של ג'וי, היא הסצנה "אומניבוס בייסווטר" (1895; מוזיאון לונדון).
אחד מציוריו המעוררים ביותר הוא "ז'אן דארק, הנשמרת בשנתה על ידי מלאך" (1895; רואן, מוזיאון הבוז לאמנויות).
גלריה

פלורה נפרדת מהנסיך צ'ארלי
גנרל גורדון בחרטום
אומניבוס בביסווטר
ז'אן דארק ישנה
הערות שוליים

↑  Who's Who in the World, 1912, International Who's Who Publishing Company, 1911. (באנגלית)
↑  Snoddy, Theo. Dictionary of Irish Artists: 20th Century, 2nd Edition. Merlin Publishing, Dublin, Ireland, 2002, pages 290–292.
↑  George William Joy, The work of George W. Joy : with an autobiographical sketch, thirty Rembrandt photogravures, sixteen reproductions in colours, and other illus, London : Cassell, 1904
| --- | --- |
בקרת זהויות :  FNZA: 8018  ISNI: 0000 0000 6711 3633  NLA: 36550674  RKD: 43002  SNAC: w6tq79wj  Trove: 1287260  ULAN: 500024513  VIAF: 94851190   WorldCat (עם VIAF): 94851190
ג'רוזלם (ניו יורק)

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו יורק (מדינה) ניו יורק
 מחוז:  ייטס
 תאריך ייסוד:  1789
 שטח:  169.4 קמ"ר
 גובה:  224 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,405 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  26 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  42°37′13″N 77°08′35″W﻿ / ﻿42.620277777778°N 77.143055555556°W﻿ / 42.620277777778; -77.143055555556 
 אזור זמן:  UTC -5
 jerusalem-ny.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ג'רוזלם(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ג'רוזלם(למפת ניו יורק רגילה) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהג'רוזלם(למפת ניו יורק מוגדלת) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהג'רוזלם  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ג'רוזלם (באנגלית: Jerusalem, השם האנגלי של ירושלים) היא עיירה במחוז ייטס במדינת ניו יורק שבארצות הברית. בעיירה מתגוררים כ-4,500 תושבים (נכון ל-2010).
העיירה נוסדה בשנת 1789, כאשר מחוז ייטס היה עדיין חלק ממחוז אונטריו. העיירה שוכנת על גבולו הדרומי של המחוז, וגובלת עם מחוז סטובן. העיירה שוכנת לחוף אגם קאוקה, ושטחה כ-170 קמ"ר.
בין האתרים שהם בעלי חשיבות סביב העיירה ניתן למצוא את פארק לאומי אגם קאוקה ואת מכללת קאוקה.
דמוגרפיה

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
ראו גם

יישובים הקרויים על שמה של ירושלים
הערות שוליים

1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
ג'יימס בייארד הבן

ג'יימס אשטון בייארד הבן (באנגלית: James Asheton Bayard Jr.‏; 15 בנובמבר 1799 – 13 ביוני 1880) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית וכיהן כסנאטור אמריקאי מדלאוור.
ביוגרפיה > ראשית חייו

בייארד נולד בווילמינגטון, דלאוור, ב-15 בנובמבר 1799. הוא היה בנם של ננסי (לבית באסט) בייארד וג'יימס א. בייארד, חבר במפלגה הפדרליסטית ששימש כחבר בית הנבחרים וסנאטור אמריקאי מדלאוור. אחיו הגדולים כללו את ריצ'רד ה. בייארד, גם הוא סנאטור אמריקאי מדלאוור, ואן קרוליין בייארד, שהפעילה את מפעל הברזל של משפחת בייארד, ויקטוריה פארנייס, עם אחיהם הנרי מיליגן בייארד.
סבו וסבתו מצד אביו היו ד"ר ג'יימס אשטון בייארד ואן (לבית הודג') בייארד. משפחת בייארד הייתה צאצאית של אחותו של המנהל הכללי פטרוס סטויבסנט והגיעה לאחוזת בוהמיה, מחוז ססיל, מרילנד, ב-1698. סבו מצד אמו היה ריצ'רד באסט, חתום על חוקת ארצות הברית וסנאטור אמריקאי מדלאוור.
ביוגרפיה > קריירה

בייארד למד משפטים, והחל את עיסוקו המשפטי בעיר וילמינגטון. מ-1836 עד 1843 שימש כפרקליט ארצות הברית עבור דלאוור. בשנת 1851 הוא נבחר לסנאט האמריקאי. הוא נבחר מחדש ב-1857 וב-1863, וכיהן מ-4 במרץ 1851 ועד 29 בינואר 1864, אז התפטר. כסנאטור אמריקאי הוא היה יו"ר הוועדה להצעות חוק שקבועות בקונגרס ה-32, חבר בוועדה למבנים ציבוריים בקונגרס ה-33 ובקונגרס ה-34, חבר הוועדה למשפטים בקונגרס ה-35 ובקונגרס ה-36, וכן חבר בוועדה למבנים ציבוריים ושטחים בקונגרס ה-35.
בייארד שירת במועצות של מסילות ברזל שונות, לרבות מסילת הברזל של וילמינגטון וססקואנה,  מסילת הרכבת של פילדלפיה, וילמינגטון ובולטימור (על שירותו נקרא על שמו של אנדרטת ניוקירק ב-1839), ומסילת פנסילבניה.
בשנת 1846, בייארד ייצג בעלי עבדים בתביעה אזרחית נגד תומאס גארט, סוחר ברזל מווילמינגטון שהיה גם "מנהל תחנה" ברכבת המחתרתית. התובעים דרשו פיצויים מגארט על שעזר לכ-10 עבדים להימלט לחירות. התביעה נדונה בבית המשפט המחוזי בארצות הברית בניו קאסל, דלאוור, בפני נשיא בית המשפט העליון רוג'ר ב. טאני (טאני פרסם מאוחר יותר את החלטת דרד סקוט הידועה לשמצה כשופט עליון). בייארד זכה בפסק דין שכמעט הביא לפשיטת רגל של גארט, שהכריז במקום שהוא יכפיל את מאמציו נגד העבדות: "חבר, אין לי דולר בעולם, אבל אם אתה מכיר נמלט הזקוק לארוחת בוקר, שלח אותו אלי".
בייארד היה שמרן ודבק בפרשנות שלו למסורת לאורך כל מלחמת האזרחים האמריקנית. הוא האמין שיש לאפשר למדינות הדרום להתנתק בדרכי שלום, וקיווה באופן פרטי להיפרדות דלאוור ולכינוס מדינתי שיטפל בבעיה. בהסתמך על זכויות הקניין של הבעלים, הוא התנגד לצעדי ביטול. הוא גם הצהיר הן את התנגדותו למלחמת האזרחים והן את התנגדותו לכל פעולות נשיאותיות או קונגרס המשמשות לדיכוי עצמאותן של מדינות הדרום.
במהלך מלחמת האזרחים, הסנאט דרש מכל הסנאטורים להישבע שבועת נאמנות לאיחוד. בייארד סירב, וקבע כי שבועה כזו תהיה בלתי חוקתית, ולאחר שנשבע את השבועה ונשא נאום ארוך לגבי המחלוקת על חוקיותה, התפטר מהסנאט.
מותו של יורשו, ג'ורג' ר' רידל, ב-29 במרץ 1867, הותיר את מושב הסנאט פנוי. בייארד קטע את עריכת הדין שלו בווילמינגטון וקיבל מינוי למושב הפנוי. לאחר מכן הוא נבחר למלא אותה, וכיהן שוב מ-5 באפריל 1867 עד 3 במרץ 1869. במהלך משפט ההדחה של הנשיא אנדרו ג'ונסון, בייארד הצביע "לא אשם". לאחר שסירב להתמודד שוב לבחירה מחדש, הוא חזר לעבודה פרטית במשך מספר שנים עד שמצב בריאותו לקוי הפריע לו.
בשנת 1872, הוא היה בין תשעת הפוליטיקאים ששמם הוגש על ידי בית הנבחרים לסנאט לחקירה בשערוריית קרדיט מובילייר. הוא כתב מכתב שבו התנער מכל ידיעה על הפרשה, ושמו הוסר בדרך כלל מהחקירה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-8 ביולי 1823, בייארד היה נשוי לאן פרנסיס (1802–1864). אן הייתה בתם של תומאס ווילינג פרנסיס ודורותי (לבית וילינג) פרנסיס ונכדתו של תומאס וילינג, הנשיא הראשון של הבנק הראשון של ארצות הברית. אחותה הגדולה של אן, אליזבת פרנסיס, הייתה אשתו השנייה של בן דודם, הסנאטור מרוד איילנד, ג'ון בראון פרנסיס. יחד, הם היו ההורים של:
ג'יימס אשטון בייארד (1825–1848), שמת רווק.
מרי אלן בייארד (1827–1845), שנישאה לאוגוסטוס ואן קורטלנדט שרמרהורן (1812–1846), בנו של אברהם שרמרהורן.
תומאס פרנסיס בייארד (1828–1898), סנטור אמריקאי שנישא ללואיז לי, בתם של ג'וזיה לי ואלואיז סוול. לאחר מותה, הוא התחתן עם מרי וילינג קליימר, הנכדה של אשת החברה מפילדלפיה מרי וילינג קליימר.
צ'ארלס קרול בייארד (1829–1850), שמת מפצע שנגרם במהלך התפרצות הר הווזוב ב-9 בפברואר 1850.
ג'ורג' הריסון בייארד (1832–1836), שמת בילדותו.
מייבל בייארד (1838–1897), שנישאה לד"ר ג'ון קינטזינג קיין הבן (1833–1886), בנו של השופט ג'ון ק. קיין, בשנת 1863. לאחר מותו, היא נישאה ללוי קלארק בירד (1842–1902).
פלורנס בייארד (1842–1898), שנישאה לבנוני לוקווד הרביעי (1834–1909).
אשתו נפטרה ב-11 במרץ 1864. בייארד מת בווילמינגטון, דלאוור ב-13 ביוני 1880, ונקבר שם בבית הקברות של הכנסייה האפיסקופלית.
ביוגרפיה > צאצאים

דרך בנו תומאס, הוא היה סבו של הסנאטור האמריקני תומאס פ. בייארד הבן, שנישא לאליזבת ברדפורד דו פונט, והיה אב לחמישה, כולל אלכסיס א. דו פונט בייארד, סגן המושל של דלאוור מ-1949 עד 1953.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Bulloch, Joseph Gaston Baillie (1919). A History and Genealogy of the Families of Bayard, Houstoun of Georgia: And the Descent of the Bolton Family from Assheton, Byron and Hulton of Hulton Park, by Joseph Gaston Baillie Bulloch ... (באנגלית). J. H. Dony, printer. נבדק ב-16 בספטמבר 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Bayard Family Papers". library.upenn.edu. Princeton University Library. Department of Rare Books and Special Collections. נבדק ב-16 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Railway Locomotives and Cars, Volume 6
↑  "Thomas Garrett (b. August 21, 1789 – d. January 24, 1871)". Archives of Maryland (Biographical Series). Maryland State Archives. 19 ביולי 2012. ארכיון מ-2 בדצמבר 2013. נבדק ב-27 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Expulsion Case of James W. Patterson of New Hampshire (1873) (Crédit Mobilier Scandal)". U.S. Senate Historical Office. ארכיון מ-26 בספטמבר 2018. נבדק ב-30 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451266805171  GND: 1056094214  ISNI: 0000 0000 2929 5982  LCCN: n89103705  NTA: 261811428  SNAC: w6sx6ncb  SUDOC: 112883346  US Congress: B000248  VIAF: 55737990   WorldCat (עם VIAF): 55737990 
שלטו של ג'יימס א. בייארד הבן
ג'רולאמו קסאר

| --- | --- |

 לידה:  1520? בירגו, מלטה 
 פטירה:  1592? (בגיל 72 בערך) ולטה, מלטה 
 מקום קבורה:  Basilica of St Dominic 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 יצירות ידועות:  קתדרלת יוחנן הקדוש, ארמון הגראנד מאסטר, Fortifications of Valletta 
 צאצאים:  ויטוריו קסאר 
 
ג'רולאמו קסאר (Gerolamo Cassar; לעיתים ג'ירולאמו (Girolamo) או גלורמו (במלטית: Glormu)‏, סביב 1520–1592?) היה אדריכל בן מלטה, אשר תכנן את רוב מבני הציבור בבירת המדינה, ולטה.
קורות חיים

קסאר נולד ככל הנראה בעיר בירגו, למשפחה שהיגרה למלטה מסיציליה בסביבות שנת 1440. בעת המצור הגדול על מלטה שהטילו העות'מאנים על האי בשנת 1565, הוא פעל לצידם ובהנחייתם של אדריכלים צבאיים דוגמת פרנצ'סקו לפרלי (Francesco Laparelli), שהגיעו לאי מאיטליה ומספרד, במטרה לסייע להוספיטלרים הנצורים. בין היתר עשה קסאר בחיזוק ביצורים שנהרסו בהתקפות העות'מאניות ובנה מספר מכונות לחימה, אך היקף פעולתו המדויק אינו ידוע. לאחר תום המצור, החליטו ההוספיטלרים להקים עיר בירה חדשה ומבוצרת בחלקו הצפון-מזרחי של חצי האי שברס. שירותיו של קסאר נשכרו לתכנון העיר ומבניה, וב-1569, לאחר שלפרלי עזב את מלטה, היה קסאר לאדריכל העיקרי של הפרויקט. בשלב זה, הקמתם של ביצורי העיר כמעט הסתיימה, ועיקר עבודתו של קסאר התמקד בבניית מבני הציבור. עם זאת, בשל חוסר ניסיונו של קסאר בתכנון ובהקמת מבנים חילוניים ודתיים, החליטו האבירים לשולחו לאיטליה כדי לרכוש ידע בתחום. אין תיעוד באשר לשאלה אם קסאר אכן עזב את האי, אך ייתכן שכך היה בשל הדמיון בין סגנונו לסגנון האדריכלי ששלט באיטליה באותה עת. בכל אופן, גם אם אכן שהה באיטליה, ברי שיצא אליה לא לפני סופו של חודש אפריל 1569, ושב אל מלטה באותה שנה. קסאר מת במלטה ב-1592, אך ייתכן שהדבר אירע במועד כלשהו בין השנים 1586-1592.
עבודתו

שני המבנים החשובים ביותר שקסאר אחראי להם הם קון-קתדרלת יוחנן הקדוש (1572-1577) וארמון הגראנד מאסטר (1571-1575) בוולטה. בנוסף הוא תכנן את כל שבע אכסניות האבירים בני הלאומים השונים, ואשר כונו באופן מסורתי בשם "לשונות" (langues)‏. אלה כוללות את אכסניית קסטיליה המשמשת כיום כמשרד ראש הממשלה ואת אכסניית פרובאנס, שבה שוכן המוזיאון הארכאולוגי הלאומי. חמש האכסניות האחרות הן אכסניית אראגון ואכסניית איטליה הניצבות על תילן עד היום; אכסניית גרמניה שנהרסה ב-1839 כדי לפנות מקום להקמתה של קתדרלת פאולוס הקדוש האנגליקנית; ואכסניות אוברן וצרפת שנהרסו שתיהן בהפצצות האוויריות על העיר במלחמת העולם השנייה.
עוד תכנן קסאר בתים פרטיים, מאפייה וטחנות קמח. מחוץ לוולטה תכנן קסאר מבני דת נוספים ואת ארמון ורדאלה בדרום-מערבו של האי מלטה, המשמש כיום כאחד משלושת מעונותיו הרשמיים של נשיא הרפובליקה. אף כי אין תיעוד לכך, סביר כי היה זה קסאר אשר תכנן גם את בית החולים בוולטה - ה"סאקרה אינפרמריה" (Sacra Imfermeria) - המשמש כיום כמרכז כנסים הים התיכון. סגנונו של קסאר פשוט ופונקציונלי, והושפע מהכשרתו באדריכלות צבאית, מעבודתו לצד לפרלי ומדרישות ההוספיטלרים שהיו מסדר לוחם.
הערות שוליים

↑  gerolamo cassar and his architectural influences
↑  אף כי היו שמונה לשונות, רק שבע אכסניות הוקמו בעיר.
↑  the auberges in valletta
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1029295980  VIAF: 173183423   WorldCat (עם VIAF): 173183423 
חזיתה של קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בוולטה
ארמון ורדאלה
גואנה

| גואנה |
| --- | --- |
 כוח החולות בעמידה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
משפחה:: כוחיים
סוג:: כוח
Varanus mertensi
גואנה הוא שם כולל של לטאות גדולות מהסוג כוח (Varanus) שבמשפחת הכוחיים. לטאות אלה חיות על הקרקע ועל העצים בדרום-מזרח אסיה עד לאוסטרליה ובאיי האוקיינוס השקט.
לטאות אלה הן מהגדולות בעולם, למרות שהמין כוח ענק גדול עוד יותר מהם. הגדול במיני הגואנות הוא כוח אוסטרלי שיכול להגיע לאורך 2.5 מ' ולשקול 15 ק"ג. הם מיומנים בטיפוס, בריצה ובחפירה וחלק מהמינים יודעים לשחות. צבעם העיקרי אפור כהה מנומר בחום ולעיתים צהוב.
הם טורפים מטילי אימה על היצורים הקטנים יותר אותם הם קולטים בלשונם המפוצלת. הם יכולים לרדוף אחרי טרפם ולהכניע אותו בנשיכות חדות.
חלק ממיני הגואנות מטילות את ביציהם בקיני טרמיטים הבטוחים יותר עבורם שכן חלק מהגואנות הם קניבלים. כמו כן הטרמיטים מספקים לצעירים מזון.
מינים

כוח אוסטרלי (Varanus giganteus)
כוח התחרה (Varanus varius)
כוח החולות (Varanus gouldii)
Varanus mertensi
Varanus acanthurus
Varanus semiremex
Varanus tristis
Varanus brevicauda
כוח ארגוס (Varanus panoptes)
Varanus rosenbergi
Varanus spenceri
Varanus storri
Varanus sparnus
Varanus mitchelli
Varanus kingorum
Varanus hamersleyensis
Varanus glebopalma
Varanus glauerti
Varanus gilleni
Varanus eremius
Varanus caudolineatus
Varanus bushi
Varanus baritji
כוח עצים ירוק (Varanus prasinus)
Varanus keithhornei
גואנגשי

| --- | --- |

נהר לי, אזור יאנגשוו
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מושל:  Lan Tianli
 נציבויות במחוז האוטונומי:  14
 בירת המחוז האוטונומי:  נַאן-נִינְג
 שפה רשמית:  מנדרינית תקנית, ג'ואנג
 תאריך ייסוד:  5 במרץ 1958 
 שטח:  237,700 קמ"ר (דירוג: 9)
  ‑ הנקודה הגבוהה:  הר קיטן (2,141 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז האוטונומי:  50,126,804 (דירוג: 11, 2020)
  ‑ צפיפות:  210 נפש לקמ"ר (דירוג: 20, 2020)
 קואורדינטות:  23°36′N 108°18′E﻿ / ﻿23.6°N 108.3°E﻿ / 23.6; 108.3 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.gxzf.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת גואנגשי מוגדלת) גואנגשי(למפת גואנגשי רגילה) גואנגשי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גְוַאנְגשִׂי (בסינית: 广西; בפין-יין: Guǎngxī ‏- IPA: ‏[kwɑ̀ŋɕí]; בג'ואנג: Gvangjsih Bouxcuengh Swcigih) הוא מחוז אוטונומי בדרום הרפובליקה העממית של סין, המוגדר כאוטונומיה של בני הג'ואנג. שטחו כ-237,700 קמ"ר. אוכלוסייתו מונה כ-50.1 מיליון נפש. בירתו העיר נַאן-נִינְג (南宁/Nánníng).
בשנות ה-60 של המאה ה-20 התרחש באזור טבח גואנגשי במהלכו נהרגו 100-150 אלף אזרחים.
גאוגרפיה

אף על פי שהמחוז מוגדר כאוטונומיה של בני הג'ואנג, הם מהווים רק 32% מהאוכלוסייה, בעוד שמרבית התושבים (כ-62%) הם בני האן. עם זאת יש במחוז נוכחות רבה של קבוצות מיעוט, כשהבולטות שבהן, פרט לג'ואנג, הן המיאו (הְמוֹנְג), היאו (מְייֵן), הדונג, והגֶלאו. המגוון הזה תורם גם למגוון לשוני עשיר. השפות המדוברות במחוז הן מנדרינית דרומית, קנטונזית, פינגחווה, וכן לשונות המיעוטים השונות.
האזור האוטונומי מוכר לתיירים במיוחד בזכות העיר גווילין והעיירה יאנגשוו, הסמוכות לנהר הלי על נוף גבעות הגיר המיוחד לו, חלק מאתר המורשת העולמית הקרסט של דרום סין. צפון המחוז, בעיקר בקרבת הגבול עם מחוז גוויג'ואו מספק גם הוא נופים יפהפיים והזדמנות להתבונן באורח החיים המסורתי של קבוצות אתניות שונות.
גשר הרוח והגשם של צ'נג-יאנג
בת דונג במהלך פסטיבל הסתיו. צַ'אנְג-יַאנְג-צְ'יַאו
גוגולפלקס

המספר גוּגוֹלְפְּלֵקְס (באנגלית: Googolplex) הוא 1 ולאחריו גוגול אפסים, או עשר בחזקת גוגול:  10^{\mathrm {googol} }=10^{(10^{100})}.
מאחר שבגוגולפלקס יש גוגול ואחת ספרות, יהיה בלתי אפשרי לכתוב או לייצג את כל הספרות של גוגולפלקס בייצוג עשרוני, גם אם כל החומר ביקום היה משמש כדיו ונייר או כדיסקים קשיחים.
אף שגוגולפלקס נראה מספר חריג בגודלו, לפי "המשפט הטיפשי של האריתמטיקה" כמעט כל מספר טבעי גדול מגוגולפלקס.
אף על פי שבמתמטיקה לא נעשה שימוש בגוגולפלקס, כן נעשה שימוש במספרים הגדולים ממנו משמעותית, כגון מספר סקיוז ומספר גרהאם.
ג'ון הורטון קונוויי וריצ'רד ק. גאי הציעו[דרוש מקור] שהסיומת פלקס תשמש כ-10 בחזקת המספר, כך רצו לצור את המספר גוגולפלקספלקס  10^{(10^{googol})}. הידוע גם כגוגולדופלקס או גוגולפלקסיאן. אך אף אחד מן השמות הללו אינו בשימוש רחב, ואף אחד מהם אינו נמצא במילונים.