ט.א.ט.ו.
היסטוריה > 2002–2004: 200km/h in the Wrong Lane ומופע האירוויזיון

הגרסה האנגלית של האלבום שוחררה בדצמבר 2002 בשם 200km/h in the Wrong Lane. הסינגל המוביל מתוכו, "All the Things She Said" שיצא באוקטובר 2002 הגיע למקומות הראשונים במדינות רבות בהן אוסטרליה, אוסטריה, דנמרק, אירופה, הממלכה המאוחדת, איטליה, מקסיקו, גרמניה, ושווייץ ולמקום ה-20 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית. אלנה קיפר נכללה ברשימת הקרדיטים של השיר, והסבירה כי הרעיון ליצירתו עלה בדעתה כאשר נרדמה במשרד רופא השיניים שלה וחלמה חלום בו נישקה אישה אחרת אשר לאחר מכן התעוררה ואמרה בקול רם, "Я сошла с ума!" (איבדתי את דעתי). על שאפובאלוב נאמר כי הוסיף את המשפט השני של המקהלה במהלכו, "Мне нужна она" ("אני צריכה אותה"). קליפ השיר הוביל למחלוקות ונאסר לשידור ב-MTV רוסיה וערוץ "BBC" בטענה כי "קידם פדופיליה". במהלכו נראו השתיים מאחורי גדר, לבושות במדי בית ספר קתולי, בוכות, צועקות, מזעזעות את הגדר ומתנשקות בתשוקה. בצידה השני של הגדר עומדים מבוגרים ובוהים בהן בקבס. בסוף הקליפ אוחזות השתיים ידיים ומתרחקות מהגדר, בעוד המבוגרים נותרים מאחוריהן. הקליפ נכלל במשך השנים ברשימותיהן של הערוץ הקנדי "Much", הפורטל "MSN" והמגזין Urban Garden בקטגוריית וידאו הקליפים מעוררי המחלוקת הגדולים בכול הזמנים.
לאחר מכן הצמד הכריז על סיבוב הופעתן השני, "Show Me Love Tour". ביולי 2002, מגזין Blender שיבח את הצמד באומרו "ראינו את עתידו של הרוקנרול... להגיד שמעולם לא ראיתם או שמעתם דבר כזה הוא אנדרסטייטמנט עצום". ט.א.ט.ו. הוכרזו לאחר מכן על ידי מגזין The Face כ-"כוכבים הפופולארים החמים ביותר בעולם". ב-25 בפברואר 2003 לעגו הצמד להתעקשות הרשת "NBC" כי הן "לא יתנשקו ולא יתייחסו למלחמת עיראק על ידי ביצוע" בהופעתן עם "All the Things She Said" בתוכנית האירוח, The Tonight Show with Jay Leno בחולצות לבנות שהעבירו את המסר בשפה הרוסית "!Хуй войне" (שתזדיין המלחמה!) ועל ידי חסימת פניהן בידיהן בעודן מתנשקות במהלך הפסקת הופעתן. משפט החולצות נאסר בהופעת הצמד לאחר מכן ב-26 בפברואר בתוכנית !Jimmy Kimmel Live והוחלף במילה "מצונזר".
הסינגל השני, "Not Gonna Get Us" יצא במאי 2003 בעודו כובש את המצעד הרשמי ברומניה ושירי הדאנס של בילבורד. לאחר מכן הועמד לפרס המוזיקה של MTV אירופה בקטגוריית הביצוע הרוסי הטוב ביותר. באותו החודש נעצר שאפובאלוב לאחר שסידר את צילומי הקליפ של הצמד לשירן "Show Me Love" בכיכר האדומה במוסקבה למרות בקשתו לצילום אשר סורבה על ידי הרשויות. הצילומים שהוקלטו שימשו מאוחר יותר לקליפ השיר אם כי יצא לאור בפולין בלבד. לאחר מכן הוציאו הצמד את הסינגל השלישי, "30 Minutes" אשר יצא כסינגל רשמי בממלכה המאוחדת. הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום, "?How Soon Is Now" שוחרר כגרסת כיסוי לשיר הלהקה הבריטית הסמית'ס.
במאי 2003, ט.א.ט.ו. ייצגו את רוסיה בתחרות הזמר של האירוויזיון 2003 עם השיר "Ne ver', ne boysia" וסיימו במקום השלישי. תוצאות התחרות עוררו מחלוקות ברוסיה. חברת יוניברסל מוזיקה רוסיה, התנגדה במקור להשתתפות הצמד באומרה כי "תחרות האירוויזיון מיועדת לאמנים צעירים. עם אמנים ברמה של ט.א.ט.ו. לא נפיק הרבה מההשתתפותן בה, אנחנו (יוניברסל) היינו מעדיפים בהרבה שהקבוצה תעבוד על האלבום החדש שלהם, ולא תשתתף בתחרויות לכוכבים עולים". בתגובה צוטטו הצמד באומרן, "האירוויזיון הוא עבור אמנים מתחילים, אנחנו כבר אמניות והשתתפנו בתחרות רק כי מדינתנו ביקשה זאת מאיתנו". באותו חודש, הצמד דחו את הופעתן כחלק מסבב ההופעות בגרמניה בשל הזמנה מאוחרת לטקס פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV. בחודש שלאחר מכן ביטלו בנוסף את מופען בלטביה ויפן, מה שהוביל לתביעה מצד חברת קידום מכירות קבוצתית בפסדינה לפיצוי בסך 180 אלף דולר.
ב-26 בספטמבר 2003 הוציאו הצמד אלבום רמיקסים ראשון בשם t.A.T.u. Remixes. בנובמבר 2003 הוצאה מהדורת הדיסק שלו ברוסיה, ובה שני שירים וסרטונים חדשים. שני השירים היו "Prostiye Dvizheniya" ו-"Ne ver', ne boysia" אשר שוחררו כסינגלים רשמיים. אוסף הדוי וי די Screaming for More יצא לאור ב-24 בנובמבר 2003 וכלל סרטוני מוזיקה והקרנות מאחורי הקלעים. הסרט הדוקומנטרי בהשראת הצמד, .Anatomy of t.A.T.u, שודר בטלוויזיה הרוסית ב-12 בדצמבר 2003. הסרט גילה כי בנות הצמד אינן לסביות, ותיאר את ההרכב במהלך השתתפותן בתחרות האירוויזיון באותה שנה. בתחילת 2004, ט.א.ט.ו. סיימו את חוזהם עם איוון שאפובאלוב מאז היווצרות ההרכב. בחודשים שלפני הפיצול, צולמו לתוכנית ריאליטי בערוץ CTC הרוסי שכותרתה "Podnebesnaya". התוכנית עקבה אחרי הצמד כשהקליטו את אלבומם השני עם שאפובאלוב.