stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
What You Leave Behind
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  DeCandido, Keith (24 בפברואר 2015). "Star Trek: Deep Space Nine Rewatch: "What You Leave Behind"". Tor.com. נבדק ב-5 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Handlen, Zack (8 במאי 2014). "Star Trek: Deep Space Nine: "What You Leave Behind"". The A.V. Club. נבדק ב-5 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Epsicokhan, Jamahl. "[DS9] Jammer's Review: "What You Leave Behind"". Jammer's Reviews. נבדק ב-10 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  or about: Pericles, Pericles - Wikiquote, en.wikiquote.org (באנגלית)
↑  "Star Trek: Deep Space Nine * SEASON 7 NIELSEN RATINGS". WebTrek. אורכב מ-המקור ב-24 בינואר 2017. נבדק ב-24 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  DeCandido, Keith (26 באוגוסט 2014). "Star Trek: Deep Space Nine Rewatch: "Sacrifice of Angels"". Tor.com. נבדק ב-11 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  DeCandido, Keith (16 במאי 2014). "Star Trek: Deep Space Nine Rewatch: "The Assignment"". Tor.com. נבדק ב-11 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Todd Douglass Jr. (5 באוגוסט 2007). "Star Trek Fan Collective - Captain's Log". DVD Talk. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Star Trek: Deep Space Nine' — The 20 Greatest Episodes". The Hollywood Reporter. 22 בספטמבר 2016. נבדק ב-2019-06-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ed Gross (2016-07-27). "The 50 best Star Trek episodes ever". Empire. נבדק ב-2021-04-20.
↑  "The Star Trek Finales, Ranked Worst To Best (According To IMDb)". ScreenRant. 2020-05-13. נבדק ב-2021-04-20.
↑  Hinman, Michael (1 באוקטובר 2007). "'300,' 'Battlestar Galactica' Take Top Prizes In Genre Awards". Airlock Alpha. נבדק ב-12 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  TrekMovie com Staff. "Star Trek: DS9 Documentary 'What We Left Behind' To Screen In Theaters For One Night In May". TrekMovie.com. נבדק ב-28 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "What We Left Behind: Star Trek Deep Space Nine Doc". Indiegogo. נבדק ב-10 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Burt, Kaytl (9 בפברואר 2017). "Star Trek: Deep Space Nine Documentary Gets Crowdfunding Campaign". Den of Geek. נבדק ב-10 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
אירה סטיבן בהר היה שותף לכתיבת הפרק; הוא היה המפיק של מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 וכתב 53 פרקים בסך הכל.
אורם קלארק

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1880 
 פטירה:  31 במרץ 1949 (בגיל 68) 
 השכלה:  מודלין קולג'  איטון קולג' 
 בן או בת זוג:  Elfrida Roosevelt (19 ביוני 1905–?) 
 צאצאים:  Sir Humphrey Clarke, 5th Baronet, Alfred Roosevelt Orme Clarke, Charles Frederick Orme Clarke 
 עיטורים
 מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 
אורם ביגלנד קלארק (באנגלית: Orme Bigland Clarke;‏ 8 באוקטובר 1880 - 31 במרץ 1949) היה משפטן וקצין בצבא הבריטי. עם תומה של מלחמת העולם הראשונה הוטלה על קלארק המשימה לנסח במהירות את המערכת המשפטית של המנדט הבריטי על פלשתינה ובכך הניח את היסודות למערכת משפט מודרנית שהונהגה בארץ תחת מערכת המשפט העות'מאנית.
ביוגרפיה

קלארק נולד בכלכותה ובגיל 25 נשא לאישה את אלפרידה רוזוולט, נכדתו של ג'יימס אלפרד רוזוולט, דודו של נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט.

הוא למד משפטים באוניברסיטת אוקספורד, הוסמך לעריכת דין בשנת 1906 ועבד עבור התובע הכללי של בריטניה סר ג'ון סיימון במשך כשמונה שנים. בשנת 1914, ככל הנראה בהמלצתו של סיימון, מונה קלארק ליועץ המשפטי של השער הנשגב של קונסטנטינופול. במהלך עבודתו שם ייעץ למשרד בנושאי מודרניזציה של מערכת המשפט הטורקית, עבודה שנקטעה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1915, לאחר תקופה קצרה עם משפחתו בניו יורק, חזר קלארק לבריטניה כדי להתגייס למאמץ המלחמתי. הוא הוצב ביחידת ארטילריה בצרפת והוצב מחדש במהלך המלחמה בקהיר, שם שירת עד לתום הקרבות בשנת 1918. משנכנסה לתוקפה הפסקת האש ובשיחות השלום החלו מסתמנים גבולות חלוקת המנדטים במזרח התיכון, עלה הצורך במשפטן שינסח במהרה מעין 'חוקה' או מערכת משפטית בארץ ישראל. מאחר שהכוחות בפיקודו של גנרל אלנבי  גירשו את הטורקים מפלשתינה, השטח היה למעשה תחת כיבוש צבאי, ומשימת הסדרת המערכת המשפטית הוטלה על הצבא. קלארק, שהיה אז בדרגת רב-סרן, היה האדם בעל הניסיון הרלוונטי באזור, והוא הועבר באופן מיידי לירושלים והחל לעבוד על הפרויקט.
לפי חוקר המשפט הישראלי נתן ברון, קלארק עמל בתנאים קשים, לבדו, מבלי שיוכל להתייעץ עם אף גוף או אדם, והשלים את המשימה בתוך חודשים בודדים. משרדו של קלארק בירושלים היה ממוקם במגרש הרוסים, על קרקע שנמכרה לכתר הבריטי על ידי השלטון החדש במוסקבה לאחר מהפכת 1917. במתחם זה קבע קלארק את משכנו של בית המשפט העליון, ושם הוא נותר עד לחנוכתו של המשכן החדש בשנת 1992. קלארק הגדיר את ערכאות המשפט, ייסד את החלוקה האזורית של בתי המשפט ומינה שופטים בכל רחבי הארץ, תוך הקפדה על מתן ייצוג לקהילות היהודיות, הערביות והבריטיות.
בספטמבר 1918 הכריעו אותו דיכאונות ועומס העבודה ובריאותו החלה מתרופפת. הוא התפטר משירות לאחר שלקה במלריה וחזר לביתו שבאנגליה. בשנת 1921 הוענק לו תואר אצולה בשל 'תרומתו הגדולה למנהל המשפטי בטריטוריות הכבושות'. את המשך הקריירה שלו העביר במשרד האוצר הבריטי.
הערות שוליים

↑  [ http://www.thepeerage.com/p22618.htm#i226180]
↑  [ http://www.jpost.com/LandedPages/PrintArticle.aspx?id=115269]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007357207005171  VIAF: 36573070   WorldCat (עם VIAF): 36573070
אדלברט, נסיך בוואריה (1828–1875)

אדלברט, נסיך בוואריה (בגרמנית: Adalbert von Bayern;‏ 19 ביולי 1828 – 21 בספטמבר 1875) היה בנו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה, וטוען לכתר ממלכת יוון.
ביוגרפיה

אדלברט נולד ב-19 ביולי 1828 במינכן, שהשתייכה לממלכת בוואריה, ללודוויג הראשון מלך בוואריה ולתרזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, והיה אחיהם הצעיר של מקסימיליאן השני, מלך בוואריה ואותון, מלך יוון.
ב-25 באוגוסט 1856 התחתן אדלברט עם אמליה פיליפינה, נסיכת ספרד, בתם של האינפנטה פרנסיסקו דה פאולה מספרד ולואיזה קרלוטה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה נולדו לו 5 ילדים.
בשנת 1867 מת אחיו אותון, מלך יוון, ובעקבות כך היה אמור אחיהם לואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה לרשת את טענתו לממלכת יוון, אולם הוא ויר על זכויותיו, ובעקבות כך הפך אדלברט לטון לכתר היווני, אם כי הוא לא ביצע שום פעולה להשגת הכס. ב-21 בספטמבר 1875 מת אדלברט במינכן, בדיוק ביום מותה של אחותו אלכסנדרה, נסיכת בוואריה.
משפחתו

ב-25 באוגוסט 1856 התחתן אדלברט עם אמליה פיליפינה, נסיכת ספרד, בתם של האינפנטה פרנסיסקו דה פאולה מספרד ולואיזה קרלוטה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
לודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה (1859–1949), התחתן עם מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד.
אלפונס, נסיך בוואריה (1862–1933), התחתן עם לואיז, נסיכת אורליאן.
איזבלה, נסיכת בוואריה (1863–1924), התחתנה עם הנסיך תומאזו, דוכס ג'נובה.
אלווירה, נסיכת בוואריה (1868–1943), התחתנה עם הרוזן רודולף פון ורבנה-קאוניץ-רייטברג-קוסטנברג ופרוידנטל.
קלרה, נסיכת בוואריה (1874–1941).
אולם אליס טאלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם קונצרטים 
 על שם:  אליס טאלי 
 כתובת:  ניו יורק 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  Lincoln Center Institute for the performing arts in education 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 11 בספטמבר 1969
 תאריך פתיחה רשמי:  11 בספטמבר 1969 
 סגנון אדריכלי:  ברוטליזם 
 קואורדינטות:  40°46′25″N 73°58′58″W﻿ / ﻿40.773611111111°N 73.982638888889°W﻿ / 40.773611111111; -73.982638888889
 אתר רשמי
  (למפת מנהטן מוגדלת) אולם אליס טאלי(למפת מנהטן רגילה) אולם אליס טאלי
 
אולם אליס טאלי (באנגלית: Alice Tully Hall) הוא אולם קונצרטים במרכז לינקולן לאמנויות הבמה באפר וסט סייד, מנהטן, ניו יורק. הוא קרוי על שם אליס טאלי, זמרת ופילנתרופית ניו יורקית, שתרומותיה סייעו בהקמת האולם. טאלי הול נמצא בתוך בניין בית הספר ג'וליארד, מבנה בסגנון בברוטליזם, שתכנן האדריכל הנודע פייטרו בלוסקי. המבנה הושלם ונפתח בשנת 1969. מאז פתיחתו, התארחו בו הופעות ואירועים רבים, בהם
פסטיבל הסרטים של ניו יורק. באלם טאלי 1,086 מושבים.
היסטוריה > הקשר ובנייה

לפני בניית אולם אליס טאלי, התקיימו רוב מופעי המוזיקה הקאמרית בניו יורק באולם העירייה ברחוב 43 מערב, שנבנה בשנת 1921. מייסדי מרכז לינקולן רצו באולם מוזיקה קאמרית בתשלובת הבניינים של המרכז, משום שהיה עדיין צורך במקום שייוחד לתכלית זו. לפני תחילת הבנייה במרכז לינקולן, שקלו האדריכלים את האפשרות להקים אולם מוזיקה קאמרית בקומת המרתף של אולם הפילהרמונית (ששמו שונה מאז לאולם דייוויד גפן, לשעבר אולם אייברי פישר). ואולם, בהתחשב בכך, שבית הספר ג'וליארד היה זקוק לאולם קונצרטים בגודל מתאים לאולם מוזיקה קאמרית, החליט מרכז לינקולן לבנות קולן בבניין ג'וליארד. העבודה בבניין ג'וליארד החלה בשנת 1965 – על מגרש במרחק רחוב אחד צפונית לתשלובת מרכז לינקולן המקורית ועל חלקה, שיועדה לשיפור כחלק מהתחדשות עירונית. מחירו של האולם למוזיקה קאמרית נאמד ב-4.2 מיליון דולר, סכום שאת כולו תרמה אליס טאלי, פטרונית מוזיקה קאמרית תושבת ניו יורק וזמרת בעברה.
את אולם טאלי תכנן האדריכל פייטרו בלוסקי ועמו האדריכלים הנלווים אדוארדו קאטאלאנו והלגה וסטרמן. מומחה האקוסטיקה הנודע היינריך קיילוהולץ תכנן את האקוסטיקה באולם. לאליס טאלי היה חלק חשוב בעיצוב האולם. "היא הייתה קפדנית ומדויקת מאוד בבחירת הצבעים ופרטים אחרים שרצתה באולם שיישא את שמה," אמר פטריק מקגיניס, לשעבר ממונה על התפעול ומנהל אולם אליס טאלי, בראיון משנת 1992. טאלי עמדה גם על השארת רווח נכבד בין שורות המושבים, "לאפשר למאזינים בכל גובה לשבת בנוחיות."
היסטוריה > פתיחה, שימוש ושיפוץ

אולם טאלי נפתח ב-11 בספטמבר 1969. בליל הפתיחה ניתן קונצרט הראשון של אגודת המוזיקה הקאמרית החדשה שח מרכז לינקולן. הניו יורק טיימס שיבח את העיצוב הפנימי המאופק והאלגנטי, בעץ תרזה, שטיחים בצבע לבנדר כהה ומושבים בצבע פטל," ומילדרד שמרץ מ"ארכיטקטורל רקורד" כתבה, שאולם אליס טאלי והאולמות האחרים בניין בית הספר ג'וליארד "מוכיחים, שאפשר ליצור אולמות אלגנטיים במונחים מודרניים בלי לחפש מוצא בשחזור דל ונוסטלגי של עיטורי הזהב, הגבס והבדולח של אולמות העבר הגדולים. מאז פתיחתו, מארח אולם אליס טאלי אירועים רבים מספור, בהם "בעיקר מוצרט, מבצעים דגולים", פסטיבלי הסרטים של ניו יורק, ו"ג'אז במרכז לינקולן". ב-1975 הותקן באולם עוגב תואם-קתדרלה, בן 4,192 צינורות.
באפריל 2004 גילה מרכז לינקולן את התוכניות לשלב הראשון של מיזם פיתוח ההתחדשות שלו, שכללו את הרחבת בניין ג'וליארד ועיצוב מחדש של אולם אליס טאלי. התוכנית אושרה והעבודות החלו במרץ 2006. מבקרי אדריכלות רבים שיבחו את התוכנית, אבל הייתה גם ביקורת מצד תומכי שימור, שרצו לשמר את בניין בלוסקי המקורי ללא שינוי. הצעה משנת 2005 למעמד של אתר לשימור הוצעה ונדחתה על ידי הוועדה לשימור אתרים. "דוקומומו אינטרנשיונל", ארגון הפועל להגנת בניינים ואתרים מודרניסטיים מן המאה ה-20 היה בין מובילי ההתנגדות לחידוש. המחלוקת התמקדה בעיקר בשינויים שנעשו בחלקים אחרים של מרכז לינקולן, בשלב השני של מיזם הפיתוח.
עד יוני 2006 גייס מרכז לינקולן בע"מ 339 מיליון דולר, 75% אחוז מ-459 מיליון הדולר שהתחייב לגייס למיזם. סכום היעד הסופי הסתכם ב-650 מיליון דולר, ואת שאר הכסף סיפקו הממשל הפדרלי, העיר ניו יורק וממשלת מדינת ניו יורק. מרכז לינקולן קיבל גם 20 תרומות של 5 מיליון דולר או יותר, תשע מהן בסך 10 מיליון או יותר. התורמים היו יחידים, חברות וקרנות, בהם מורגן סטנלי, קרדיט סוויס ובנק ניו יורק מֶלון. מלאכת הבנייה הסתיימה וטאולם טאלי נפתח מחדש בפברואר 2009, בשבועיים של חגיגות.
הערות שוליים

↑  העוגב באולם אליס טאלי
↑  "הוסר הלוט מעל התוכנית הראשונה לפיתוח המחודש של מרכז לינקולן", באתר ארכיטקטורל רקורד
↑  רובין וגרבין, "תומכי שימור מבקרים תוכנית לשינוי מרכז לינקולן", באתר ניו יורק טיימס, 22 בינואר 2005
↑  הודעה לעיתונות, באתר לינקולן סנטר, 12 ביוני 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no99034464  MusicBrainz: f8d7c1b5-4e4f-4016-b8d1-52dbfa1a0006  VIAF: 155093912   WorldCat (עם VIAF): 155093912 
אולם אליס טאלי ובית הספר ג'וליארד בלילה
אודינה (נפה)

| --- | --- |
סמל אודינהסמל אודינה

ציור בכנסיית סן ג'רווסיו, בנימיס בנפת אודינה
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  פריולי-ונציה ג'וליה פריולי-ונציה ג'וליה
 מושל:  פיאטרו פונטניני
 רשות מחוקקת:  Provincial Council of Udine 
 בירת הנפה:  אודינה 
 שטח:  4,903 קמ"ר
 תאריך נטישה:  22 באפריל 2018 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  541,587 (2012)
  ‑ צפיפות:  110 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  46°04′00″N 13°14′00″E﻿ / ﻿46.066666666667°N 13.233333333333°E﻿ / 46.066666666667; 13.233333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.provincia.Pordenone.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       מפת נפת אודינה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת אוּדִינה  (באיטלקית: Provincia di Udine) הייתה נפה במחוז פריולי-ונציה ג'וליה שבאיטליה. היא השתרעה על שטח של 4,903 קמ"ר, ובשנת 2011 התגוררו בה 537,796 נפש. בירתה של הנפה הייתה העיר אודינה.
הנפה גבלה באוסטריה בצפון, בסלובניה ובנפת גוריציה במזרח, ובנפת בלונו ובנפת ונציה שבמחוז ונטו ובנפת פורדנונה שבמחוז פריולי-ונציה ג'וליה במערב.
ב-6 במאי 1976[דרושה הבהרה] הכתה בנפת אודינה רעידת אדמה בעוצמה של 6.4 בסולם ריכטר. לאחר רעידת האדמה שהרסה את נפת אודינה, נבנתה הנפה מחדש[דרוש מקור]. הנפה בוטלה ב-30 בספטמבר 2017.
הערות שוליים

↑  "Soppressione delle province del Friuli-Venezia Giulia". Autonomous Region of Friuli-Venezia Giulia. 2016-12-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564540105171  GND: 4505876-3  MusicBrainz: 10699890-eca7-4c33-a089-24c79dc0e029  NKC: ge291166  VIAF: 261588279   WorldCat (עם VIAF): 261588279 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של איטליה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אברהם דוויין

| --- | --- |

 לידה:  3 בספטמבר 1996 (בן 28) סיאטל, ארצות הברית 
 מידע כללי
 שם לידה:  Abrahm DeVine
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת סטנפורד 
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  מעורב אישי
 מועדון:  אוניברסיטת סטנפורד
 
אברהם דוויין (באנגלית: Abrahm DeVine; נולד ב-3 בספטמבר 1996) הוא שחיין אמריקאי, סגן אלוף ארצות הברית (2017 ו-2018) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי ואלוף המכללות (2018 ו-2019) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה > 2017

באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה יוני 2017 ושמשה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם זכה דוויין במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:56.79 דקות, אחרי צ'ייס קייליש (1:56.51 דקות) ולפני ג'וש פרנו (1:57.14 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.65 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם עצמה שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי הוא סיים במקום עשירי בתוצאה של 1:58.01 דקות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות המכללות שנערכה במיניאפוליס, מינסוטה במרץ 2018 זכה דוויין במדליית זהב במשחה ל-400 יארד מעורב אישי בשיא איש חדש של 3:35.29 דקות, לפני ניק ת'ורן ואנדרו סליסקר. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:40.35 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה באותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1.57.41 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4.13.77 דקות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות המכללות שנערכה במרץ 2019 הגן דוויין על תוארו במשחה ל-400 יארד מעורב אישי בתוצאה של 3:36.41 דקות וסיים במקום חמישי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בתוצאה של 1:40.77 דקות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 סיים דוויין במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:57.66 דקות.
חיים אישיים

בספטמבר 2018 דוויין יצא מהארון כהומו בכתבה במגזין סווימינג וורלד.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

200 מטר גב: 1:58.65 דקות (2017)
200 מטר מעורב אישי: 1:56.79 דקות (2017)
400 מטר מעורב אישי: 4:13.77 דקות (2018)
שיאים אישיים > בריכת 25 יארד

200 יארד גב: 1:39.22 דקות (2018)
200 יארד פרפר: 1:44.77 דקות (2016)
200 יארד מעורב אישי: 1:40.35 דקות (2018)
400 יארד מעורב אישי: 3:35.29 דקות (2018)
הערות שוליים

↑  By Jim Buzinski,
 NCAA champion swimmer Abrahm DeVine comes out as gay, Sep 17, 2018 (באנגלית)
What a Man Gotta Do

"What a Man Gotta Do" הוא סינגל של להקת הפופ רוק האמריקאית האחים ג'ונאס. השיר יצא לאור ב-17 בינואר 2020, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השישי העתידי של הלהקה. השיר נכלל גם במיני-אלבום Guitar Picks, שיצא לאור ב-3 באוקטובר.
רקע

הלהקה הכריזה על שם השיר ותאריך צאתו ב-13 בינואר 2020 באמצעות הרשתות החברתיות. הם קידמו את השיר למחרת באמצעות כרטיס גירוד בספוטיפיי.
היצירה מוגדרת בסולם של מי מז'ור בפעימה מתונה של 4/4. הטווח הקולי של האחים משתרע על פני שתי אוקטבות שלמות מ-E3 ל-E5.
ביקורת

השיר תואר על ידי פגי סירוטה מבילבורד כשיר "קליט, [גורם ל]הקשה באצבעות" בליווי "קליפ ממיס לבבות לא פחות".
וידאו קליפ

לאחר מספר ימים של טיזרים, הלהקה הוציאה את השיר לצד וידאו קליפ בו הם משחזרים שלושה סרטים ידועים משנות השמונים. בהשקת הגרסה החזותית ביום שישי, 17 בינואר 2020, רמזים על נושאי הקליפ נחשפו באמצעות כרזות של סרטי רטרו המשקפות את סרטי הקלאסיקה בסוף שנות השבעים והשמונים. את הקליפ ביים ג'וזף קאהן.
וידאו קליפ > תקציר

בקליפ מככבים ניק ג'ונאס ופריאנקה צ'ופרה משחזרים את סצנת הריקודים בסלון בחצי-עירום משעשועים מסוכנים, ג'ו ג'ונאס וסופי טרנר מגלמים את דני וסנדי, ולאחר מכן את צ'ה-צ'ה בריקוד בבית הספר מגריז, וקווין ג'ונאס אוחז בארגז מחוץ לחלון השינה של אשתו דניאל במחווה לסצנה מתוך אמרי לי כן. הקליפ כולל גם הופעת קמע של השחקן מת'יו מודין ממטאל ג'אקט.
וידאו קליפ > Vegas Ride

קליפ אלטרנטיבי לשיר פורסם ב-21 בינואר 2020, בו האחים רוכבים בלאס וגאס ומסתכלים על האטרקציות.
הופעות חיות

ב-25 בינואר 2020 ביצעה הלהקה את השיר בשידור חי לראשונה בהוליווד פלדיום במהלך ה-Citi Sound Vault. הם ביצעו את השיר בשידור חי במהלך טקס פרסי גראמי ה-62, כמו גם את השיר "Five More Minutes" שטרם פורסם. הם ביצעו את השיר בשידור חי במהלך המופע הראשון של הלג האירופאי של סיבוב ההופעות Happiness Begins Tour. ב-7 בפברואר 2020 הם ביצעו את השיר בתוכנית The One Show של ה-BBC. ב-12 בפברואר 2020, ביצעו את השיר בשידור חי בלייט לייט שואו עם ג'יימס קורדן. האחים ג'ונאס ביצעו את השיר לצד "X" (ללא קרול ג'י) ו-"Sucker" כסשנים "ביתיים" אקסקלוסיביים שהקוקלטו במיוחד עבור פרויקט "Big Weekend" של רדיו 1.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 33 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 22 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 8 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 18 |  |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 35 |  |
|  אקוודור | מוניטור לטינו | 27 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 16 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 14 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 30 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 22 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 21 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 11 |  |
|  בוליביה | מוניטור לטינו | 13 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 67 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 9 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 10 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 22 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 14 |  |
|  חבר המדינות | טופ-היט | 26 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 27 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 31 |  |
|  סינגפור | RIAS | 30 |  |
|  סלובניה | SloTop50 | 33 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 4 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 4 |  |
|  סרביה | IFPI | 13 |  |
|  פולין | ZPAV | 16 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 73 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 21 |  |
|  פנמה | מוניטור לטינו | 14 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 23 |  |
|  צרפת | SNEP | 152 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 19 |  |
|  קנדה | קנדה AC | 9 |  |
|  קנדה | קנדה CHR/Top 40 | 9 |  |
|  קנדה | קנדה הוט AC | 8 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 23 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 15 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 64 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 33 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 50 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 38 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 47 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 76 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 25 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 50 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 64 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| בלגיה (BEA) | זהב | 20,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
| פולין (ZPAV) | זהב | 10,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 400,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
הערות שוליים

↑  "What a Man Gotta Do - Single". iTunes. נבדק ב-17 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jonas Brothers Fan Uncovers What "What a Man Gotta Do" Sounds Like Using Cryptic Clues". Capital FM. 17 בינואר 2020. נבדק ב-17 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jonas Brothers Wonder 'What a Man Gotta Do' for Love in Classic Film-Inspired Music Video". Billboard. 17 בינואר 2020. נבדק ב-17 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "All Three Jonas Brothers End Up In Their Underwear In "What A Man Gotta Do" Video". MTV. 17 בינואר 2020. נבדק ב-17 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jonas Brothers Pay Homage to Risky Business, Grease, Say Anything in "What a Man Gotta Do" Video". Rolling Stone. 17 בינואר 2020. נבדק ב-17 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Watch The Video For The Jonas Brothers' New Track, 'What A Man Gotta Do'". Udiscovermusic. 17 בינואר 2020. נבדק ב-17 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Priyanka Chopra, Sophie Turner, and Danielle Jonas Star in a New Jonas Brothers Video". Harpers Bazaar. 17 בינואר 2020. נבדק ב-17 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jonas Brothers Offer Alternate 'What A Man Gotta Do' Music Video". ET Canada. 21 בינואר 2020. נבדק ב-21 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jonas Brothers Thankful the Grammys 'Let Us Back In' at Concert Ahead of Ceremony". Billboard. 27 בינואר 2020. נבדק ב-27 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Jonas Brothers surprise fans at the Grammys by revealing they have another album on the way". Businessinsider. 27 בינואר 2020. נבדק ב-27 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jonas Brothers' Happiness Begins Tour Set List: What Do The 'Sucker' Singers Perform?". 30 בינואר 2020. נבדק ב-30 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   Jonas Brothers - What A Man Gotta Do (Live on The One Show), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:14)
↑  "Watch the Jonas Brothers Perform 'What a Man Gotta Do' on 'Corden'". 12 בפברואר 2020. נבדק ב-12 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Radio 1's Big Weekend". BBC. 24 במאי 2020. נבדק ב-24 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| האחים ג'ונאס |
| --- | --- | --- |
| ניק ג'ונאס • ג'ו ג'ונאס • קווין ג'ונאס דיסקוגרפיה | ניק ג'ונאס • ג'ו ג'ונאס • קווין ג'ונאס דיסקוגרפיה |  |
| אלבומים | It's About Time • Jonas Brothers • A Little Bit Longer • Lines, Vines and Trying Times • Happiness Begins • The Album |  |
| אלבומי הופעה | Music from the 3D Concert Experience • LiVe |  |
| סינגלים | "Mandy" • "Year 3000" • "Kids of the Future" • "Hold On" • "S.O.S" • "When You Look Me in the Eyes" • "Play My Music" • "Burnin' Up" • "Pushin' Me Away" • "Little Bit Longer" • "Lovebug" • "Tonight" • "Paranoid" • "Fly with Me" • "Send It On" • "Pom Poms" • "First Time" • "Sucker" • "Cool" • "Only Human" • "Like It's Christmas" • "What a Man Gotta Do" • "X" • "Five More Minutes" • "I Need You Christmas" |  |
| השתתפות בסינגלים | "We Rock" • "We Are the World 25 for Haiti" • "Runaway" • "Lonely" |  |
| סרטים | האחים ג'ונאס – ההופעה בתלת מימד |  |
אביעזר ציצוביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 במאי 1892 ח' באייר ה'תרנ"ב צ'חנוביץ, פולין
 פטירה:  1976 (בגיל 83 בערך) ב' באדר ב' ה'תשל"ו
הרב אביעזר ציצוביץ (ח' באייר ה'תרנ"ב, 5 במאי 1892 – ב' באדר ב' ה'תשל"ו, 1976) היה רב ואב בית דין בברלין בשנים שקדמו לשואה, רב שכונה בתל אביב מנהל מחלקת הנישואין בעיר וממלא מקום הרב הראשי בעיר.
ביוגרפיה

נולד בשנת ה'תרנ"ב (1882) בצ'חנוביץ בפולין לאביו רבי דוד. למד בישיבות לומז'ה (אצל ר' שמעון שקופ), בריינסק וסלובודקה, ושם נסמך להוראה. בשנת 1923 נסע לברלין להשתלם בלימודי חול ושם למד באוניברסיטת ברלין וב"בית המדרש העליון" שיסד הרב חיים הלר.
ביוגרפיה > ברלין

בהמשך שימש כרב ואב בית דין בקהילה הגדולה[דרושה הבהרה] בברלין בשנים שקדמו לשואה. לאחר שעלו הנאצים לשלטון סירב הרב ציצוביץ לבקשות חברי קהילתו שיגזור את זקנו, והמשיך להתהלך ברחובות ברלין בחזות רבנים בולטת, ולפעול באופן גלוי לחיזוק היהדות בעיר. פעולות אלו כמעט עלו לו בחייו מספר פעמים.
ביוגרפיה > ארץ ישראל

בשנת ה'תרצ"ט (1939) ברח מגרמניה ועלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב, ונתמנה לרב שכונה בעיר, מנהל מחלקת הנישואין במועצה הדתית בתל אביב וממלא מקום הרב הראשי בעיר.
הרב ציצוביץ היה חבר חבר הרבנים שעל יד הפועל המזרחי. היה מחבר פורה בתחומים רבים בהלכה וחיבר מאמרים רבים שנתפרסמו בכתבי עת המאור, שבילין, סיני ועוד.
משפחתו

נישא לרחל ולהם שישה ילדים.
ביתו יפה נישאה לרב דוד ורנר, הרב האשכנזי של חדרה, ואחראי תחום משחטות ברבנות הראשית.
לקריאה נוספת

שרה קלמנוביץ, ופסח ה' על הפתח - סיפור חייו של הרב אביעזר ציצוביץ זצ"ל ומשפחתו, מאגר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  על פי חלק מהמקורות תאריך לידתו היא שנה קודם בה' באלול תרנ"א ( 8 בספטמבר 1891).
↑  לומזה - ספר הזיכרון לקהילת לומזה, עמ' 286
↑  חב"ד | שיחת השבוע 1523 | שלושה ניסים, באתר www.chabad.org.il
↑  הרב יהודה סגל, חלק ה תשובה ח, צמח יהודה
↑  השנתון הדתי האנציקלופדי, עמ' 21