stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ההוביט: מסע בלתי צפוי
הבדלים בין הסרט לספר

ככלל, פיטר ג'קסון השתדל להיות נאמן למקור הספרותי, אך בכל זאת ביצע שינויים בהתאם לצורכים קולנועיים וחלקים רבים בסרט הסתמכו על הנספחים מתוך "שר הטבעות":
דמותו של אזוג האורק מוזכרת פעם אחת בלבד בספר כמי שהרג את סבי ת'ורין, כאשר אזוג מופיע בספרות טולקין בהרחבה יותר רק בנספחים לשר הטבעות, שם הוא מוזכר בפרק "על הגמדים" כמי שכרת את ראשו של ת'רור, מלך בטן ההר, ונטבח לאחר מכן בידי הגמד, דיין רגל־הפלדה; בסרט לעומת זאת, הוא הורג את ת'רור וידו נקטעת על ידי ת'ורין. בנו של אזוג, בולג מהצפון, מופיע בספר "ההוביט" כמפקד כוחות האורקים בקרב חמשת הצבאות ואשר מופיע לזמן קצר בפרולוג הסרט, בסצנת הקרב בשערי מוריה;
במהלך הסרט גנדלף מצטט משפט, שלמעשה מופיע רק בספר שר הטבעות: "הבית מאחורייך, העולם לרגלייך", וזהו גם חלק משירו של פיפין אל הלורד דנתור בסרט שר הטבעות: שיבת המלך;
ת'רנדויל, אביו של לגולאס, מופיע לראשונה בספר ההוביט ומוזכר בפשטות כ"מלך האלפים", ללא אזכור שמו האמיתי. רק בשר הטבעות, כשלגולאס מוזכר לראשונה בספר, הוא מזוהה כבנו של ת'רנדויל מיער־אופל, כשלגולאס נכנס ללות'לוריין (בספר "אחוות הטבעת") האלדיר מברכו בלשון האלפים: "לגולאס ת'רנדויליון".
רדגסט החום מוזכר בספר ההוביט בקצרה ובהרחבה יותר ב"שר הטבעות" ובסילמריליון, אך לא מופיע כדמות ממשית ב"ההוביט", כשבסרט מסופר על היותו מכשף "המטפל בחיות", ומתואר כי היה הראשון לגלות את תחייתו של שר האופל, סאורון, אף שבטרילוגיית שר הטבעות רדגסט לא מופיע וכלל לא מוזכר.
פרודו, סארומן וגלדריאל מופיעים בסרט אך אינם מוזכרים בספר "ההוביט", כאשר תפקידה של גלדריאל נוסף בשל העובדה כי הספר "ההוביט" חסר נוכחות נשית והתסריטאיות הסרט פראן וולש ופיליפה בוינס ביקשו להוסיף נופך רגשי לסרט.
כשהוא נשאל כמה קוסמים יש, גנדלף עונה כי ישנם חמישה, ומזכיר את עצמו, את סארומן, רדגסט ואז הוא אומר שאינו זוכר את שמות האחרים. למעשה, שמם אלאטר ופלדאנו, שמופיעים בסיפורים שלא נשלמו אך ליוצרי הסרט לא הייתה הזכות להשתמש בחומרים מאותו הספר.
היו סצנות בסרטים שהגמד בופור דיבר עם בילבו בשעות קשות, למשל כשבילבו עמד לעזוב את החבורה במעבר ההרים אך למעשה בספרים היה זה הגמד השמן והחביב בומבור שדיבר עם בילבו בשעות קשות.
הפקה

פיתוח הגרסה הקולנועית לספרו של ג'. ר. ר. טולקין, "ההוביט", החל שנים ספורות לאחר הצלחתו הכספית והביקורות החיוביות על סדרת סרטי "שר הטבעות" (2001-2003), שנכתבו, הופקו ובוימו על ידי במאי הסרטים הניו זילנדי, פיטר ג'קסון. ג'קסון החל לעבוד על שני חלקי הסרט, תחילה כמפיק כאשר גיירמו דל טורו, גויס תחילה כבמאי, אך דל טורו עזב את ההפקה במאי 2010, לאחר כשנתיים של עבודה עם ג'קסון וצוות ההפקה שלו, כאשר גיירמו עזב בשל דחיות שאירעו עקב בעיות תקציביות מטעם חברת ההפקות מטרו גולדווין מאייר. ג'קסון הוכרז כבמאי הסרטים באוקטובר 2010 וכעבור זמן, הכריז ג'קסון כי ההוביט יפוצל לשלושה סרטים.
בדומה לסדרת סרטי שר הטבעות, שני חלקי הסרט הראשונים של ההוביט הופקו זה אחר זה. כשהצילומים העיקריים החלו במרץ 2011 והסתיימו ביולי 2012, לאחר 266 ימי צילומים, שבמהלכם הקפיד פיטר ג'קסון לתעד בתשעה סרטים שחשפו את הנעשה מאחורי הקלעים של הסרטים. הפקת הסרטים הושלמה ב־26 בנובמבר, יומיים בלבד לפני בכורת הסרט בוולינגטון, ניו זילנד.
אנדי סירקיס השלים את הסצנה בה הוא מגלם את גולום בשבוע הראשון של ההפקה, אך המשיך להשתתף בצוות כבמאי משנה.
מוזיקה

| --- | --- |

 פסקול מאת הווארד שור
 יצא לאור:  11 בדצמבר 2012
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט פעולה, סרט אפי, סרט חיפוש מטמון, סרט הרפתקאות, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 חברת תקליטים:  WaterTower Music, Decca Records
 הפקה:  פיטר ג'קסון, קרולינה קנינגהם, פראן וולש, זנה ויינר 
 
| --- | --- |

 פסקול מאת הווארד שור
 יצא לאור:  11 בדצמבר 2012
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט פעולה, סרט אפי, סרט חיפוש מטמון, סרט הרפתקאות, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 חברת תקליטים:  WaterTower Music, Decca Records
 הפקה:  פיטר ג'קסון, קרולינה קנינגהם, פראן וולש, זנה ויינר 
 
הפסקול של הסרט והמוזיקה המלווה אותו הולחנה ונכתבה על ידי הווארד שור (שגם הלחין וכתב את המוזיקה לטרילוגיית "שר הטבעות)". הפסקול לסרט "ההוביט: מסע בלתי צפוי" מחולק לשני חלקים והוא כולל את הגרסה התקנית, והגרסה המיוחדת. הפסקול הוקלט באולפני אבי רוד (Abbey Road Studios) שבלונדון.
הגרסה המיוחדת מכילה בתוכה את 2 הדיסקים עם אותן רצועות שירים מהגרסה התקנית, אך כוללת גם שש נעימות מורחבות ושש נעימות בונוס.
מוזיקה > רשימת השירים > דיסק אחד

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | My Dear Frodo  | 8:04 |
| 2. | Old Friends  | 4:29 |
| 3. | An Unexpected Party  | 3:52 |
| 4. | Axe or Sword?  | 5:57 |
| 5. | Misty Mountains  | 1:42 |
| 6. | The Adventure Begins  | 2:04 |
| 7. | The World is Ahead  | 2:19 |
| 8. | An Ancient Enemy  | 4:58 |
| 9. | Radagast the Brown  | 4:54 |
| 10. | Roast Mutton  | 4:02 |
| 11. | A Troll-hoard  | 2:38 |
| 12. | The Hill of Sorcery  | 3:50 |
| 13. | Warg-scouts  | 3:02 |
מוזיקה > רשימת השירים > דיסק שני

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | The Hidden Valley  | 3:50 |
| 2. | Moon Runes  | 3:20 |
| 3. | The Defiler  | 1:13 |
| 4. | The White Council  | 7:19 |
| 5. | Over Hill  | 3:43 |
| 6. | A Thunder Battle  | 3:55 |
| 7. | Under Hill  | 1:55 |
| 8. | Riddles in the Dark  | 5:21 |
| 9. | Brass Buttons  | 7:37 |
| 10. | Out of the Frying-Pan  | 5:54 |
| 11. | A Good Omen  | 5:64 |
| 12. | Song of the Lonely Mountain  | 4:09 |
| 13. | Dreaming of Bag End  | 1:49 |
ביקורות ומועמדויות > ביקורות

ההוביט זכה לביקורות מעורבות רבות שמחד ביקרו את שיטת הצילום החדשנית שבה נעשה לצורך צילומי הסרט ומאידך שיבחו את אותה שיטת צילום; כך למשל, עיתון הניו זילנד הראלד, דיווח שכמה מהאנשים שצפו בסרט בהקרנות מוקדמות, התלוננו שחשו סחרחורת ומיגרנות לאחר שצפו בסרט, עקב הטכנולוגיה החדשה וקצב הצילומים המהיר שנעשה בהם בסרט (48 פריימים לשנייה לעומת 24 הפריימים הנהוג בקולנוע), אף שנטען על ידי אולפני ניו ליין סינמה, ששיטת הצילום יצרה סרט חלק תנועה. כמה מהביקורות על הסרט אף טענו שאורך הסרט – כשעתיים וחמישים דקות – הוא מייגע מדי וכי ניתן היה להוריד כמה מהסצנות בו. בלי קשר לביקורות הקולנועיות, הועלתה ביקורת נוקבת על כך שבמהלך צילומי הסרט התעללו בבעלי החיים שנטלו חלק בצילומים. ארגון PETA התלונן על התאכזרות לבעלי החיים שבהם נעשה שימוש בעת הצילומים והארגון דרש לחקור את מה שהתרחש בהליך ההפקה. ההוביט זכה גם ללא מעט ביקורות חיוביות שדווקא שיבחו את שיטת הצילום החדשנית שבה נעשה בעת צילומי הסרט. מרבית הביקורות החיוביות אף התייחסו להופעתו של אנדי סירקיס כגולום, בסצנה היחידה שבה הוא מופיע בסרט, ושיבחו מאוד את הופעתו בסצנה שבה בילבו מוצא את הטבעת האחת.
ביקורות ומועמדויות > מועמדויות ופרסים

פסקול הסרט בהלחנתו של הווארד שור היה מועמד לקטגוריית הפסקול הטוב ביותר מטעם התאחדות מבקרי הסרטים של וושינגטון הבירה. כמו כן הסרט היה מועמד לפרס בחירת המבקרים 2013 (Critics Choice Award) בקטגוריות הבאות: עיצוב גרפי, עיצוב התלבושות, האיפור והאפקטים הוויזואליים הטובים ביותר והיה מועמד גם לפרס חברת פניקס לביקורת סרטים (Phoenix Film Critics Society) בשלוש קטגוריות שונות: עיצוב ההפקה, אפקטים מיוחדים ועיצוב תלבושות.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריות עיצוב ההפקה הטוב ביותר, איפור ועיצוב השיער הטובים ביותר והאפקטים הטובים ביותר .
הסרט זכה בפרס אמפייר בחסות מגזין הקולנוע אמפייר בקטגוריות סרט הפנטזיה/מדע בדיוני הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר, למרטין פרימן.
הסרט זכה בפרס במסרת טקס פרסי הקולנוע של MTV בקטגוריות הגיבור הטוב ביותר למרטין פרימן כבילבו באגינס.
הסרט היה מועמד לפרס סאטורן בתשע קטגוריות שונות וזכה לבסוף רק בפרס עיצוב ההפקה הטוב ביותר.
יובל גורביץ'

| --- | --- |

יובל גורביץ'
 לידה:  1950 (בן 75 בערך) גינוסר, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  רוק 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
יובל גורביץ' (נולד ב-1950) הוא זמר רוק ישראלי ושחקן. התפרסם לאחר הוצאת אלבום הבכורה שלו, בגיל 52.
ביוגרפיה

גורביץ' נולד וגדל בקיבוץ גינוסר. אמו, צוריה בן נון, הייתה בתו של הסופר יהודה בורלא. בסוף שנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70, היה גורביץ' חבר בצוותים שונים של להקת השריון. באמצע שנות ה-70 יצא גורביץ' לטיול ארוך בעולם, שם חבר ללהקות פאנק ורוק עד שהפך לנזיר במנזר למשך שנה.
באמצע שנות התשעים חזר גורביץ' לארץ, והצטרף ללהקה "כמעט אפריקה" בשנת 1996. חברי הלהקה האחרים היו צעירים ממנו בשנים רבות. גורביץ' שר וניגן בגיטרה אקוסטית ואיתו ליאור קטלן בשירה ובגיטרה, דודי כהן בגיטרות, ערן סנדרי בבס ובקולות וחיים קהירי בתופים ובקולות.
הלהקה הקליטה את תקליט הבכורה שלה, "כמעט אפריקה", בהפקתם המוזיקלית של ירון בכר ומייקל בנסון. האלבום כלל בעיקר שירים של גורביץ', ומספר שירים של ליאור קטלן. האלבום לווה בהופעות בעיקר במועדוני תל אביב ולא זכה לתשומת לב רבה. לאחר כשנה הלהקה התפרקה.
גורביץ' המשיך לעבוד כסולן, בעיקר כאמן אורח בהופעות של אחרים. בשנת 2003 יצא תקליט הבכורה שלו, "גורביץ'", בהוצאת הלייבל Earsay של האוזן השלישית. ניגנו דודי כהן (גיטרה), עידו גונן (בס), ארז דורי (קלידים), אורי גת (חבר להקת מרסדס בנד) ואסף שריג (חבר להקת איפה הילד?), שגם הפיק את האלבום. האלבום זכה לביקורות משבחות בעיתונות.
ב-2006 הקים גורביץ' את "המדור לחיפוש קרובים", ההרכב שמלווה אותו, שבו חברים טל מרקוס (באס), דרור גלוברמן (קלידים), רועי צעדי (גיטרה חשמלית) ואסף אנגל (תופים).
ב-2007 הוציא גורביץ' את אלבומו השני, "עורב", בהפקתו של ספי אפרתי. האלבום זכה לשבחים רבים בעיתונות, ומיד אחרי השקתו בסתיו 2007 יצא גורביץ' לסיבוב הופעות בכל הארץ.
באלבום 11 שירים, כולם פרי עטו של גורביץ' - למעט "חול", שהולחן על-ידו למילותיה של חן קליין. השיר "חולף עובר" יצא כסינגל והושמע בתחנות הרדיו השונות. בדיסק ניגנו חברי "המדור לחיפוש קרובים", וכן דודי כהן ורון בונקר (שהיו חברים בו בעבר), ודני אברג'ל (חבר להקת טיפקס), שגם שימש כטכנאי הקלטה. השיר "לוטו" הוקלט על ידי שלום ויינשטיין.
האלבום כולל את רצועת הבונוס "פעם ב...", שהולחנה והוקלטה על ידי יגאל כרמל.
בינואר 2016 כיכב בסרטה של הדר מורג "למה עזבתני" בתפקיד ראשי כמשחיז סכינים, מקצועו האמיתי.
דיסקוגרפיה

גורביץ' בהוצאת אירסיי (האוזן השלישית), 2003.
עורב בהוצאת אירסיי (האוזן השלישית), 2007.
ביקורות

אלבומו השני של גורביץ', עורב, זכה לשבחים רבים בעיתונות:
אסף נבו, Mooma
משה מזרחי, עיתון תל אביב, 12 באוקטובר 2007
בן שלו, תפילה עדינה, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2007
תימורה לסינגר, עורב שהוא זמיר, באתר ynet, 19 בספטמבר 2007
מוות בוונציה (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  מוות בוונציה 
 בימוי:  לוקינו ויסקונטי 
 הופק בידי:  לוקינו ויסקונטי 
 תסריט:  Nicola Badalucco, לוקינו ויסקונטי, תומאס מאן 
 עריכה:  רוג'רו מסטוריני 
 שחקנים ראשיים:  דירק בוגרד Sergio Garfagnoli פרנקו פבריצי Eva Axén Marco Tulli סילבנה מנגנו רומולו ואלי ביורן אנדרסן מארק ברנס מריסה ברנסון נורה ריצ'י Leslie French בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  גוסטב מאהלר 
 צילום:  פסקוואלינו דה סנטיס 
 מדינה:  איטליה 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Alfa Cinematografica, Warner Bros. Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר 
 הקרנת בכורה:  1 במרץ 1971 
 משך הקרנה:  130 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, פולנית, איטלקית, צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  ונציה 
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
לוקינו ויסקונטי מביים את ביורן אנדרסן.
מוות בוונציה הוא סרטו של הבמאי האיטלקי לוקינו ויסקונטי, המבוסס על ספרו של הסופר הגרמני תומאס מאן. הסרט הקורן לראשונה בפסטיבל קאן בשנת 1971. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר ולפרס באפט"א לסאונד הטוב ביותר.
תקציר העלילה

גוסטב פון אשנבך הוא מוזיקאי בתחילת המאה ה-20. בספרו של תומאס מאן, פון אשנבך הוא סופר. הוא נוסע לוונציה כדי לנוח ולהיטיב עם בריאותו. לפי קטעי הפלשבק המשולבים בסרט ניתן להבין כי פון אשנבך חווה משבר נפשי.
במהלך שהותו במלון בוונציה הוא נתקל בנער בשם טאדז'ו, צעיר ממשפחה פולנית אמידה המתארחת במלון. פון אשנבך מתאהב בנער ממבט ראשון. יופיו של הנער שובה את ליבו. כמתואר בנובלה: "בפליאה השגיח אשנבאך ביופיו כליל-השלמות של הנער. קלסתרו החיוור, הענוג, העטור תלתלי שיער שצבעם כעין הדבש, עם קו-החוטם הישר, המשתפל, עם הפה המצוֹדֵד ועם ארשת כובד-הראש הקדומה, האלוהית, הנסוכה על כל תוויו, העלה על הדעת פסל יווני מן הזמנים היותר נעלים, ועם כל אותה שלמות טהורה של הצורה נאצל מן הפנים האלה איזה חן חד-פעמי ואישי כל-כך, שנדמה היה לאשנבאך השקוע בהתבוננותו, כי מעולם, לא בטבע ולא באמנות, לא חזו עיניו בדבר שבריאתו עלתה יפה יותר מזה."
פון אשנבך מפתח רגשות הגורמים לו לעקוב אחרי הנער בצורה אובססיבית והוא מחליט לעזוב את העיר. הוא מאבד את המזוודה ונאלץ להישאר במלון. מגפת חולרה משתלטת על האזור ואנשי העירייה מנסים להסתיר את העובדה שמגפה פרצה בעיר, כדי לא להבריח תיירים.
נראה שפון אשנבך מתעלם מהעובדה כי מגפה פשטה בעיר וממשיך לעקוב אחרי הנער שמבטו נתקל בו. פון אשנבך בניסיון להיראות צעיר צובע את שיערו ומושך אודם על שפתיו. הוא ממשיך לעקוב אחרי הנער.
הנער מוכה על ידי נער אחר בחוף הים ופון אשנבך מצילו. הנער מתרחק. בסוף הסרט מתקרבת המצלמה אל פניו של פון אשנבך היושב בחוף בים, דמעה זולגת על פניו ומשחירה את לחיו המאופרת. עיניו של פון אשנבך תרות ומחפשות אחרי הנער המתרחק ממנו וליבו של פון אשנבך מפסיק לפעום.
תמות מרכזיות

1. הקשר בין אמנות ויופי לאובססיה: גיבור הסרט, גוסטב פון אשנבאך, מלחין מזדקן, מוצא את עצמו אובססיבי ליופיו של נער בשם טאדג'ו. יופיו של טאדג'ו, כפי שמוצג דרך עיניו של אשנבאך, מסמל את החיפוש אחר יופי מושלם, דבר שמעורר בו שאלות על טיב האמנות והכמיהה לשלמות.
2. דקדנס וריקבון פנימי: נושא מרכזי נוסף בסרט הוא רעיון הדקדנס, שקושר בין יופי פיזי ודעיכה. אשנבאך, שמתמודד עם ההזדקנות והמחלה, רואה ביופיו של טאדג'ו לא רק מקור של השראה אלא גם תזכורת לריקבון ולמוות הקרב. ונציה עצמה משמשת כרקע מושלם לדקדנס הזה, עם יופיה החיצוני המסתיר מגפה קטלנית המתפשטת בעיר.
3. ההיבט ההומוסקסואלי והאהבה הלא ממומשת: אהבתו של אשנבאך לטאדג'ו היא חד-צדדית ולא ממומשת, אך גם אסורה. בסרט, האהבה מוצגת כרדיפה בלתי אפשרית אחר מושא התשוקה, דבר שמשתקף גם בסטטיות של דמותו של טאדג'ו שאינה משתנה או מגיבה.
4. המאבק בין אינטלקט לרגש: הסרט בוחן את הקונפליקט בין העקרונות האינטלקטואליים של אשנבאך לבין רגשותיו הבלתי נשלטים כלפי טאדג'ו. בעודו מתיימר להיות אמן אינטלקטואלי ורציונלי, הוא נופל קורבן לרגשות עזים שמובילים אותו לאובדן שליטה.
5. מוות וההתמודדות עם המוות: המוות הוא תמה מרכזית לא רק בגלל הכותרת אלא גם בגלל נוכחותו המתמדת לאורך הסרט, הן דרך הדעיכה הפיזית של אשנבאך והן דרך המגפה הפושטת בעיר. הסרט עוסק בהתמודדות עם הזדקנות, דעיכה בלתי נמנעת, והתחושה שהמוות אורב בכל פינה.
שחקנים ודמויות

דירק בוגרד - גוסטב פון אשנבך
ביורן אנדרסן - טאדז'ו
מארק ברנס - אלפרד
מריסה ברנסון - גב' פון אשנבך
סילבנה מנגנו - אמו של טאדז'ו
רומולו ואלי - מנהל המלון
נורה ריצ'י - ראשת העיר
פרנקו פבריצ'י - הספר
שחקנים ודמויות > הילד היפה ביותר בעולם

הסרט "מוות בוונציה" זכה לתשבחות וביקורות מהללות. בשנת 2021 יצא הסרט הדוקומנטרי "הילד היפה בעולם", סרט תעודה המתעד את סיפורו העצוב של ביורן אנדרסן. אנדרסן שגילם את טאדז'ו הנער היפה בו מתאהב גיבור הסרט, זכה לתואר "הילד היפה ביותר בעולם. בדומה לילדים שחקנים ארים הוא שילם את מחיר הפרסום שהגיע מוקדם וללא הכנה. הסרט מעמיד במרכז את אנדרסן ומאיר באור שלילי את עבודתו של ויסקונטי בסרט.
הערות שוליים

↑  תומאס מאן, תרגום: נילי מירסקי, 1, מוות בוונציה, הקיבוץ המאוחד, ספרי סימן קריאה, 2005
↑  Peter Bondanella, Italian Cinema: From Neorealism to the Present, USA: Bloomsbury Publishing, 2001
↑  Hay James, Popular Film Culture in Fascist Italy: The Passing of the Rex, Indiana University Press, 1987
↑  הוא היה הילד הכי יפה בעולם - וזה מה שהרס לו את החיים, באתר וואלה, 19 באוגוסט 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009950831205171  BnF: cb16146725q (data)  GND: 4170565-8  LCCN: n96076501  SUDOC: 130692182  VIAF: 316751699   WorldCat (עם VIAF): 316751699
ג'ומנג'י (זיכיון)

| --- | --- |
 הופק בידי:  סרטי קולומביה
 שחקנים ראשיים:  רובין ויליאמס בוני האנט קירסטן דנסט בראדלי פירס ג'ונתן הייד ג'וש האצ'רסון ג'ונה בובו דקס שפרד קריסטן סטיוארט טים רובינס דוויין ג'ונסון ג'ק בלאק קווין הארט קארן גילאן ניק ג'ונאס בובי קנאבלי אקוופינה דני גלובר דני דה ויטו רורי מק'קאן
 סרטים בסדרה:  ג'ומנג'י זאת'ורה ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל ג'ומנג'י: השלב הבא
 
ג'ומנג'י (באנגלית: Jumanji) הוא זיכיון סרטי הרפתקאות ופנטזיה, הכולל 4 סרטים. היא נוצרה בידי הסופר כריס ון אלסברג שכתב את הספר ג'ומנג'י, בו שני ילדים מתחילים לשחק במשחק לוח מיוחד במהלכו הם נאלצים להתמודד עם בעלי חיים וסכנות רבות היוצאות מתוך הלוח כתוצאה ממשחקם עד לסיום המשחק וצעיקת המילה "ג'ומנג'י" - מילה משפת הזולו שפירושה: "תופעות רבות".
ספרים

ג'ומנג'י - ספר מ-1981 של כריס ון אלסברג בו שני נערים, פטר וג'ודי מתחילים לשחק במשחק לוח ובמהלכו יוצאים חיות וסכנות רבות מהמשחק. המשחק נגמר רק כשהם מגיעים לשלב האחרון בו וצועקים את המילה "ג'ומנג'י", הגורמת לכל האירועים לחזור ללוח ולהחזיר את ההיסטוריה.
זאת'ורה - ספר מ-2002 של ון אלסברג, בו שכניהם של פטר וג'ודי, דני ווולטר מוצאים משחק דומה לג'ומנג'י. לעומת זאת הם מוצאים משחק דומה בשם "זאת'ורה" העובד לפי אותם כללים אך פועל בחלל החיצון וגם הוא כולל מגוון של סכנות.
סרטים

ג'ומנג'י - סרט שיצא ב-15 בדצמבר 1995 בבימויו של ג'ו ג'ונסטון ובכיכובם של רובין ויליאמס, בוני האנט, קירסטן דנסט, בראדלי פירס וג'ונתן הייד. עלילת הסרט מבוססת על הספר הראשון מ-1981.
זאת'ורה - סרט שיצא ב-11 בנובמבר 2005 בבימויו של ג'ון פאברו ובכיכובם של ג'וש האצ'רסון, ג'ונה בובו, דקס שפרד, קריסטן סטיוארט וטים רובינס. עלילת הסרט מבוססת על הספר מ-2002.
ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל - סרט שיצא ב-20 בדצמבר 2017 בבימויו של ג'ייק קסדן ובכיכובם של דוויין ג'ונסון, ג'ק בלאק, קווין הארט, קארן גילאן, ניק ג'ונאס ובובי קנאבלי. ארבעה נערים שנשלחים לריתוק בבית הספר נשאבים לתוך משחק מחשב מסוכן ונאלצים לצלוח את המשימות שבו כדי לשוב לחייהם.
ג'ומנג'י: השלב הבא - סרט שיצא ב-13 בדצמבר 2019 בבימויו של ג'ייק קסדן ובכיכובם של דוויין ג'ונסון, ג'ק בלאק, קווין הארט, קארן גילאן, ניק ג'ונאס, אקוופינה, דני גלובר, דני דה ויטו ורורי מק'קאן. עלילת הסרט ממשיכה את הסרט מ-2017 ובה הנערים שהיו בתוך המשחק נאלצים לחזור אליו, תוך שמופיעות סכנות חדשות.
יוצרי הסדרה הודיעו שעתיד לצאת סרט עתידי בתאריך לא ידוע.
סדרת טלוויזיה

ג'ומנג'י - סדרת אנימציה ששודרה בין 1996 ל-1999, לשלוש עונות בהשראת הסרט הראשון. הסדרה דובבה בין השאר בידי ביל פייגרברייק, דבי דריברי ואשלי ג'ונסון.
קארי (סרט)

ערך זה עוסק בסרט אימה משנת 1976. אם התכוונתם לגרסה מחודשת של הסרט משנת 2013, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  "קארי" מאת סטיבן קינג
 בימוי:  בריאן דה פלמה 
 הופק בידי:  בריאן דה פלמה, פול מונש 
 תסריט:  לורנס די. כהן
 עריכה:  פול הירש 
 שחקנים ראשיים:  סיסי ספייסק ג'ון טרבולטה פייפר לורי
 מוזיקה:  פינו דונגיו 
 צילום:  מריו טוסי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 בנובמבר 1976
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט אימה על־טבעי, מלודרמה, מותחן פסיכולוגי, סרט מתח, סיפור התבגרות, סרט נעורים, סרט אימה פסיכולוגי 
 מקום התרחשות:  קרוליינה הצפונית 
 תקציב:  1,800,000‏$
 הכנסות:  $33,800,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   carrie
 פרסים:  פרס איגוד המבקרים האמריקאי לשחקנית הטובה ביותר (סיסי ספייסק) 
 סרט הבא:  הזעם: קארי 2
 דף הסרט ב־IMDb
 
קארי (באנגלית: Carrie) הוא סרט אימה משנת 1976 שבוים על ידי בריאן דה פלמה ונכתב על ידי לורנס די. כהן המבוסס על ספר בעל אותו שם של סטיבן קינג. זה היה הראשון מספריו של סטיבן קינג להפוך לסרט, כמו גם ספרו הראשון שכתב.
הסרט היה הצלחה גדולה עבור יונייטד ארטיסטס, כשהרוויח 33 מיליון דולר בארצות הברית, בתקציב של 1.8 מיליון דולר. הסרט קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי הקולנוע. במהלך סקר שנערך באוקטובר 2008, התגלה כי "קארי" נחשב לאחד הסרטים הפופולריים ביותר על בני נוער שצפו בליל כל הקדושים.
צוות שחקנים

סיסי ספייסק - קארי וייט
פייפר לורי - מרגרט וייט
איימי אירווינג - סו סנל
ויליאם קאט - טומי רוס
ג'ון טרבולטה - בילי נולן
ננסי אלן - כריס הרגנסן
בטי באקלי - גברת קולינס
פי.ג'יי סולס - נורמה ווטסון
פריסילה פוינטר - גברת סנל
סידני לסיק - מר פרום
סטפן גירסץ - מר מורטון
עיבודים קולנועיים וסרטי המשך

הסרט שנחשב במהלך השנים לאחד מסרטי האימה הפופולריים ביותר באמריקה, הוליד סרט המשך בשנת 1999 בשם "הזעם: קארי 2".
היחידה מהקאסט המקורי משנת 1976 שהשתתפה בסרט הייתה איימי אירווינג ששבה לגלם את דמותה הבוגרת של סו סנל, היחידה ששרדה את מאורעות הסרט הראשון. הסרט זכה להצלחה מעטה בהרבה מן הסרט המקורי שהוקרן בקולנוע.
בשנת 2002 הפיקה חברת MGM רימייק טלוויזיוני של הסרט. בין שחקני הסרט ניתן למנות את אנג'לה בטיס בתפקיד קארי, פטרישה קלארקסון בתפקיד מרגרט וייט ואמילי דה רייבין בתפקיד כריס הרגנסן.
העיבוד הטלוויזיוני זכה לשבחים מצד מבקרי הטלוויזיה ואף נטען כי העלילה נאמנה למקור הספרותי, הרבה יותר מהסרט המקורי.
ב-17 באוקטובר 2013 יצא לסרט עיבוד קולנועי חדש, בכיכובן של קלואי מורץ וג'וליאן מור וקיבל ביקורות מעורבות בעיקר.
"קארי" גרסת המחזמר

בשנת 1988 הופקה בברודוויי גרסת המחזמר לסרט.
בטי באקלי ששיחקה את גברת קולינס בסרט המקורי, השתתפה במחזמר הפעם בתפקיד מרגרט וייט, אמה של קארי.
המחזמר זכה לביקורות גרועות ביותר והורד מהבמה לאחר חמש הצגות בלבד. עד ליום זה המחזמר נחשב לאחד הכשלונות הצורבים ביותר בהיסטוריית ברודוויי.
בשנת 2012 הועלתה גרסת המחזמר באוף ברודוויי בעיבוד מחודש ושונה מהמקור שכללה שירים חדשים לצד שירים מההפקה המקורית ועיבודים חדשים לשירים הישנים מ-1988. העיבוד שהיה צנוע וקטן יותר מהמקור, זכה דווקא לביקורות לא רעות מן המבקרים.
הערות שוליים

↑  "Carrie, Box Office Information". Box Office Mojo. נבדק ב-23 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Carrie at Rotten Tomatoes; last accessed 2007-05-27
↑  Blogcritics Review: Carrie
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 12020424  BNE: XX5781690  CANTIC: a12017814  GND: 1047397110  LCCN: no2009024293  MusicBrainz work: 0fd9e434-e7f2-4d27-91a5-b8b1c2339b0f  SUDOC: 17731947X  VIAF: 316751864   WorldCat (עם VIAF): 316751864
הסכם יפו (1229)

פרידריך השני וסולטאן מצרים נפגשים, איור מן המאה ה-14 בכתב היד של Nuova Cronica; שני השליטים לא נפגשו מעולם פנים אל פנים, אלא תִקשרו באמצעות שגריריהם
הסכם יפו הקרוי גם הסכם תל אל-עג'ול יפו הוא הסכם שנחתם בפברואר 1229 בין פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בהיותו נושא כתר מלך ירושלים לבין סולטאן מצרים האיובי אלמלך אלכאמל. הסכם זה היה שיאו של מסע הצלב השישי ועל פיו הועברו למדינה הצלבנית שטחים בארץ ישראל ושליטה חלקית בירושלים.
רקע > מסע הצלב החמישי

מסע הצלב החמישי, שהמסע השישי היה המשכו המיידי, נערך בין השנים 1217 עד 1221, מסע זה כוון כנגד מצרים, מתוך מחשבה כי התמוטטות השושלת האיובית וכיבוש מצרים יבטיחו שליטה אירופית צלבנית בארץ ישראל וירושלים.
המסע הסתיים בכישלון מוחלט - כניעתו של הצבא הצלבני לצבא המצרי והסולטאן האיובי.
הסכם הכניעה החזיר לידיו של הסולטאן שטחים שנכבשו קודם לכן ובראשם העיר דמיאט ואת שבויי המלחמה המוסלמיים. בתמורה החזיר הסולטאן את הלוחמים הצלבניים לעכו ואת שבויי המלחמה הנוצרים. הסכם שלום נחתם לתקופה של שמונה שנים והבטיח את הסטטוס קוו על גבולות המדינה הצלבנית.
רקע > פרידריך השני

כישלון מסע הצלב החמישי הביא להתעוררות חדשה באירופה. האפיפיור הונוריוס השלישי חזר ודורש מפרידריך השני למלא את חובתו הנוצרית ואת שבועת הצלבן שלקח על עצמו ולצאת בראש מסע צלב אל ארץ הקודש על מנת לשחרר את ירושלים.
בפגישה שנערכה בשנת 1222 בעיר האיטלקית ברינדיזי הוסכם בין האפיפיור, הקיסר ומלך ירושלים ז'אן דה בריין על השקת מסע צלב חדש. בפגישה נוספת שנערכה בשנת 1223 הציעו מלך ירושלים והאפיפיור - ככל הנראה כתמריץ - שהקיסר יישא לאישה את איזבל, בתו בת ה-11 והיורשת של מלך ירושלים.
בשנת 1226 נטל על עצמו - שוב - הקיסר את ההתחייבות לצאת למסע צלב אך דחה את תאריך המסע לקיץ של שנת 1227.
רקע > פרידריך השני > פרידריך השני, מלך ירושלים

פעולתו הראשונה של הקיסר בדרכו "המחודשת" למסע הצלב הייתה מימוש הצעת הנישואים לאיזבל, וארבע עשרה אוניות יצאו לנמל עכו. לאחר שנציג הקיסר ניהל טקס אירוסים הוכתרה איזבל למלכת ירושלים בכנסייה בצור ומשם הפליג הצי הקטן אל ברינדיזי בה נערך טקס הנישואים ב-9 בנובמבר 1225. ממלכת ירושלים הפכה לחלק מקיסרות רומא.
פרידריך השני דרש - וקיבל את ויתורו של ז'אן דה בריין על תוארו כמלך ירושלים ובהמשך דרש וקיבל את שבועת הנאמנות של אבירי הארץ.
בספטמבר 1227 נעצר צי הצלבנים בדרכו לארץ ישראל לאחר שהקיסר הודיע על מחלה פתאומית שתקפה אותו. עיכוב זה הגדיש את הסאה והאפיפיור הטיל חרם על הקיסר הצלבן הסרבן.
רקע > מסע הצלב השישי

כישלון מסע הצלב החמישי והעיכובים ביציאת מסע הצלב השישי הביאו את ממלכת ירושלים לשיתוק, הממלכה הגיעה אל קצה כוחה ומלך ירושלים נאלץ לראות - מהצד - את עכו, העיר העיקרית של ממלכתו, הופכת לשדה קרב של ממש בין הקומונות האיטלקיות. כלפי חוץ עסק המלך הצלבני באיסוף כספים עבור ממלכתו שהייתה חסרת משאבים כלכליים ובשמירה קפדנית על הסכם שביתת הנשק מתוך תקווה כי בואו של הקיסר ישנה את התמונה מקצה לקצה.
גדודים צלבניים שיצאו מאירופה כהכנה למסע הצלב האמור לשחרר את ירושלים ואצילים מקומיים לא יכלו עוד לחכות, והם השתלטו על העיר צידון שביצוריה היו הרוסים לחלוטין ומספר תושביה קטן. במשך חצי שנה - מנובמבר 1227 עד מרץ 1228 עמלו הצלבנים בשיקום ביצורי העיר ובמקביל עסקו גדודים צלבניים אחרים בראשות המסדר הטבטוני בהקמת מצודת מונפור. עם סיום עבודות אלו חזרו הצלבנים לעכו וממנה יצאו להקמת ושיקום מצודת העיר קיסריה, עבודה שהסתיימה בספטמבר 1228.
ב-28 ביוני 1228 יצא הקיסר מנמל ברינדיזי בראש צי קטן ולאחר שלושה שבועות נחת בנמל לימסול בקפריסין, לאחר עימות עם בני משפחת איבלין על שאלות שליטה באי ובנכסים אחרים נחת הקיסר ב-7 בספטמבר בעכו.
רקע > השושלת האיובית

סוף העימות של מסע הצלב החמישי החזיר את הסולטנות האיובית למצב של מתיחות ויריבות בין הנסיכים, מתיחות זו הגיעה לידי רתיחה לקראת שנות השלושים של המאה ה-13 משכרת האמיר של דמשק אלמלך אל מועטם ברית עם הח'ווארזמים שכוונה כנגד הסולטאן המצרי. אלמלך אלכאמל במצב זה פנה השליט המצרי אל הקיסר פרידריך השני ובשנת 1227 יצאה משלחת מטעמו לסיציליה שנענתה במשלחת מטעם הקיסר לקהיר. משא ומתן זה - שהיה הזרע שהוליד את הסכם יפו פתח בפני הקיסר אפשריות פוליטיות ייחודיות שמשמעותן ניצול המצב הגאו-פוליטי של השושלת האיובית על מנת לקבל שליטה על ארץ ישראל.