stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1864
מועמדים > מועמדים של המפלגה הדמוקרטית

ג'ורג' מקללן, גנרל מניו ג'רזי
תומאס סימור, חבר קונגרס לשעבר מקונטיקט
הורשיו סימור, מושל ניו יורק
המפלגה הדמוקרטית הייתה מפוצלת בין הדמוקרטים שתמכו במלחמה לבין הדמוקרטים שהתנגדו לה. העניין נהיה מסובך אפילו יותר בגלל הפלגים בין הדמוקרטים שהתנגדו למלחמה. היו דמוקרטי שלום מתונים שתמכו במלחמה, כמו הורשיו סימור, ותמכו במשא ומתן לשלום. אחרי קרב גטיסברג, כאשר היה ברור שהדרום כבר לא ינצח במלחמה, דמוקרטי השלום המתונים הציעו משא ומתן לשלום שיבטיח את ניצחון האיחוד. הם האמינו שזאת דרך הפעולה הטובה ביותר, כיוון שכך המלחמה תסתיים בלי נזק לדרום. דמוקרטי שלום רדיקלים כמו תומאס סימור אמרו שהמלחמה היא כישלון ושצריך לסיים אותה מיד בלי ניצחון לאיחוד.
ג'ורג' מקללן ניסה להתמודד על המועמדות. חבריו של הורשיו סימור לחצו עליו להתמודד, אך ביום לפני הוועידה בשיקגו, בין 29 ל-31 באוגוסט, הורשיו סימור הכריז רשמית שלא יהיה מועמד.
מכיוון שהדמוקרטים היו במחלוקת לגבי מלחמה ושלום, הם חיפשו מועמד חזק שיוכל לאחד את המפלגה. הפשרה הייתה לבחור בגנרל תומך המלחמה ג'ורג' מקללן לנשיאות ובג'ורג' פנדלטון שהתנגד למלחמה לתפקיד סגן הנשיא. מקללן ניצח את תומאס סימור בהצבעה. פנדלטון איזן אותו בהתנגדותו למלחמה. לאחר מכן, הוועידה החליטה על מצע של שלום- מצע שמקללן דחה באופן אישי. מקללן תמך בהמשך המלחמה ובניצחון האיחוד, אך מצע המפלגה לא הסכים לכך.
| מועמד לנשיאות | סיבוב ראשון לפני החילופים | סיבוב ראשון אחרי החילופים |
| --- | --- | --- |
| ג'ורג' מקללן | 174 | 202.5 |
| תומאס סימור | 38 | 23.5 |
| הורשיו סימור | 12 | 0 |
| נעדרו | 1.5 | 0 |
| צ'ארלס אוקונור | 0.5 | 0 |
| מועמד לסגנות הנשיאות | סיבוב ראשון לפני החילופים | סיבוב ראשון אחרי החילופים |
| --- | --- | --- |
| ג'ורג' פנדלטון | 55.5 | 226 |
| ג'יימס גוטרי | 65.5 | 0 |
| לזרוס פוול | 32.5 | 0 |
| ג'ורג' קאס | 26 | 0 |
| ג'ון קאטון | 16 | 0 |
| דניאל וורהיס | 13 | 0 |
| אוגוסטוס דודג' | 9 | 0 |
| ג'ון פלפס | 8 | 0 |
| נעדרו | 0.5 | 0 |
מועמדים > מועמדים ממפלגת הדמוקרטיה הרדיקלית

ג'ון פרימונט, סנאטור לשעבר מקליפורניה
ועידת הדמוקרטים הרדיקלים התכנסה באוהיו ב-29 במאי 1864. כמעט כל הצירים תמכו בפרימונט מלבד המשלחת מניו יורק, שהכילה דמוקרטים שתמכו במלחמה ותמכו ביוליסס ס. גרנט. הערכות שונות בנוגע למספר הצירים דווחו בעיתונות: הניו יורק טיימס דיווח על 156 צירים אבל שאר העיתונים דיווחו על כ-350 צירים. הצירים הגיעו מ-15 מדינות וממחוז קולומביה. הם אימצו את השם "מפלגת הדמוקרטיה הרדיקלית".
תומך של גרנט מונה להיות מנהל הוועידה. המצע אושר ללא הרבה ויכוחים. הוועידה הצביעה לפרימונט בתור המועמד לנשיאות. פרימונט הסכים למועמדות ב-4 ביוני באמצעות מכתב. במכתב הוא כתב שהוא יפרוש אם מפלגת האיחוד הלאומי תעמיד לבחירה מישהו שאינו לינקולן. ג'ון קוקרן נבחר להיות המועמד לתפקיד סגן הנשיא.
בחירות כלליות

הבחירות ב-1864 היו הפעם הראשונה מאז 1812 שבחירות נשיאותיות התרחשו בזמן מלחמה.
במשך רוב שנת 1864, לינקולן עצמו האמין שיש לו מעט מאוד סיכוי להיבחר מחדש. כוחות הקונפדרציה ניצחו בקרבות. בנוסף לכך, המלחמה המשיכה לגבות מחיר גבוה מאוד מהעם האמריקני. המלחמה הארוכה והעקובה מדם התחילה ליצור במוחו של הציבור את רעיון ה"שלום בכל מחיר", רעיון שדמוקרטי השלום תמכו בו. לכן מקללן היה המועמד בעל הסיכויים הרבים ביותר לנצח. גם הקמפיין של פרימונט התחיל בצורה טובה, לצערו של לינקולן.
אולם כמה אירועים פוליטיים וצבאיים גרמו לסיכוייו של לינקולן לעלות. ראשית, הפיצול במפלגה הדמוקרטית גרם למפלגה לעשות פשרות בנוגע למצע שלה, ולכן מקללן לא יכל לעשות קמפיין באופן עקבי.
שנית, המצע הדמוקרטי השפיע על מועמדותו של פרימונט. פרימונט נחרד מהמצע ואמר שהמצע יגרום ל"איחוד עם עבדות". לאחר שלושה שבועות של דיונים עם קוקרן ושאר תומכיו, פרימונט הודיע על פרישתו מהמירוץ בספטמבר. פרימונט אמר שהניצחון במלחמה חשוב יותר מדי, ושלמרות שלפי דעתו לינקולן לא מספיק תקיף, יש צורך בתבוסה למקללן. גנרל קוקרן הסכים לכך. פרימונט גם נטש את מסע הבחירות שלו לאחר שהצליח להגיע לעסקה עם לינקולן שקבעה שלינקולן יפטר את שר הדואר, מונטגומרי בלייר הדרומי. לאחר פרישתו של פרימונט, סיכויו של מקללן לזכות ירדו.
לבסוף, כשויליאם שרמן הצעיד את כוחותיו לאטלנטה ויוליסס גרנט הצליח להגן על ריצ'מונד, נהיה ברור יותר ויותר שניצחון של האיחוד הוא בלתי נמנע וקרוב.
מפלגת האיחוד הלאומי השתמשה בכל כוחה, ולינקולן וג'ונסון רצו עם הסלוגן "לא מחליפים סוסים באמצע הזרם". לינקולן הדגיש את מתן הזכויות לעבדים, והדרגים המקומיים הציגו את הדמוקרטים כבוגדים.
בחירות כלליות > תוצאות

רק 25 מדינות השתתפו, כי 11 הכריזו על פרישה מארצות הברית והקימו את הקונפדרציה. שלוש מדינות חדשות השתתפו בפעם הראשונה: נבדה, וירג'יניה המערבית וקנזס. חלקים משוקמים של טנסי ולואיזיאנה בחרו אלקטורים אך הקונגרס לא ספר את הצבעותיהן. מקללן זכה רק ב-3 מדינות: קנטקי, דלאוור ומדינת מגוריו - ניו ג'רזי.
| המועמד לנשיאות | מפלגה | מדינה | כמות האלקטורים | השותף | מדינת השותף | כמות האלקטורים של השותף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אברהם לינקולן | איחוד לאומי | אילינוי | 212 | אנדרו ג'ונסון | טנסי | 212 |
| ג'ורג' מקללן | דמוקרטית | ניו ג'רזי | 21 | ג'ורג' פנדלטון | אוהיו | 21 |
כרזת בחירות של מפלגת האיחוד הלאומי. יצרני הכרזה: קורייר ואייבס
פוסטר בחירות של מפלגת הדמוקרטיה הרדיקלית. יצרני הכרזה: קורייר ואייבס
כרזת תעמולה של מפלגת האיחוד הלאומי, שאומרת שאם מקללן יבחר, הכלכלה תקרוס והאיחוד יפסיד במלחמה.
חיים כצמן (שחקן כדוריד)

חיים כצמן (1940 – 2008) היה שחקן כדוריד בנבחרת ישראל, קצין בחיל האוויר בדרגת סגן-אלוף, בעליה של סוכנות הביטוח גרניט, מהגדולות בארץ.
קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסר מידע על שירותו הצבאי ועל עבודתו.
חיים כצמן גדל ברמת גן והחל לשחק כדור-יד בגיל 11. מהר מאוד הפך כצמן לאחד משחקני הכדור-יד המובילים בזמנו והוביל את קבוצתו מכבי רמת גן לאליפות וגביע. בהמשך שיחק כצמן גם בקבוצת מכבי צפון והפועל הרצליה עימה זכה באליפות בשנת 1972. בשנת 1959 הוכלל בנבחרת של מכבי ישראל במכביה זוטא בדנמרק.
חיים כצמן שיחק בנבחרת ישראל בשנות ה-60 והשתתף באליפות העולם שנערכה בשנת 1963 בשווייץ- שם הבקיע שערים רבים. 
הוא נודע בזריקת הכדור החזקה שלו באמצעותה הבקיע שערים רבים ממרחק רב.
באותן השנים הגיעה הנבחרת למשחקים באירופה באמצעות אנייה. השחקנים, וביניהם כצמן, נאלצו לעזוב לשם כך את משפחותיהם לתקופות ארוכות. 
בתקופה זו היה הענף חובבני והשחקנים לא זכו לכל תמורה כספית עבור השקעתם בזמן והיעדרות מעבודה. מה שהניע אותם היה אהבתם למשחק הכדור יד והגאווה שבייצוג המדינה.
חיים כצמן היה שחקן בולט וכובש שערים מצטיין. בין משחקיו הבולטים ניתן למצוא את המשחק בין אוסטריה לישראל בשנת 1963 במסגרת אליפות העולם, כאשר שיחק כמקשר השמאלי והתבלט ככוכב ההתקפה וכבש לא פחות מ-5 שערים. כמו כן, שיחק כצמן במשחק אליפות העולם הראשון ב-1963 בו השתתפה נבחרת ישראל מול גרמניה המזרחית.
בשנת 1964, הוביל כצמן את ישראל לניצחון 13:11 על נבחרת יפן, לאחר הפסד הנבחרת הישראלית במשחק מוקדם 17:14, (ממנו נעדר כצמן עקב פציעה).
כצמן נפטר בשנת 2008 בגיל 68 מסרטן והותיר אחריו שלושה ילדים ותשעה נכדים.
לזכרו של כצמן מתקיים טורניר טניס שנתי לנוער, נושא פרסים כספיים, במועדון בני הרצליה בהרצליה.
הערות שוליים

↑  לראשונה בליגה ניהלו אמש שני שופטים משחק כדוריד, מעריב, 16 באוקטובר 1967
↑  נקבעו 35 ספורטאי מכבי שיצאו למכביה־זוטא בדניה, מעריב, 18 ביולי 1959
↑  היום ישראל-ארה"ב על מקומות 7־8 באליפות הכדוריד, דבר, 9 ביוני 1963
↑  כדוריד, דבר, 2 במאי 1976
↑  נבחרת יפאן בכדורשבע תגיע ביום ו' לישראל, למרחב, 15 במרץ 1964
חווי ננג

| --- | --- |

 לידה:  638 מחוז שינשינג, הרפובליקה העממית של סין 
 פטירה:  713 (בגיל 75 בערך) שאוגואן, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  שושלת טאנג 
 זרם:  מהאיאנה
 מסורת:  צ'אן
 שושלת:  בודהיזם סיני
 תקופת הפעילות:  ?–713 
 
דַאגִ'יאָן חוּוִי נֶנְג (בכתב סיני: 大鑒惠能 (פין-יין: Dàjiàn Huìnéng), ביפנית: 慧能 ‏(רומאג'י: Daikan Enō), דאיקאן אנו, בקוריאנית: 혜능‏, הְיֶינֶאוּנְג; 638 – 713) היה נזיר זן שפיתח והשפיע רבות על פילוסופיה זו ונחשב לאחד מהנזירים הכי חשובים במסורת הזן. כמו כן הוא היה הפטריארך השישי והאחרון של מסורת זו בסין.
לחווי ננג מיוחסת המצאת הגישה של הארה פתאומית, גישה ישירה ומיידית לתרגול ולפילוסופיה הבודהיסטית ולהקמת אסכולת ההארה הפתאומית בזן בודהיזם בצפון סין. מיוחסת לו כתיבת "סוטרת הפלטפורמה של חווי ננג" אך ההיסטוריונים מפקפקים בכך.
חייו

המקורות העיקריים על חייו של חווי ננג הם מההקדמה לסוטרת הפלטפורמה ו"העברת המנורה" (ספר ביוגרפיות של בודהיסטים חשובים). אמיתות סיפור חייו של חווי ננג כפי שנכתב בספרים אלה מוטלת בספק על ידי סינולוגים וחוקרים.
חווי ננג נולד למשפחת לו ב-638 לספירה בעיר שינג במחוז גואנגדונג שבסין. אביו מת בצעירותו ומשפחתו הייתה במצב כלכלי רעוע ולכן ננג נותר אנאלפבית. יום אחד בזמן שננג העביר עצים להסקה לתוך פונדק, הוא שמע את אחד האורחים קורא מתוך "סוטרת היהלום", כתוצאה מכך ננג הפך למואר. באותו רגע הוא החליט לחפש את דרך הבודהה ויצא למסע. אחרי שלושים יום של הליכה ברגל חווי ננג הגיע להר הואנג מיי, מקום משכנו של הפטריארך החמישי הונגרן. אחרי שיחה קצרה הצליח דאג'יאן להרשים את הפטריארך למרות מוצאו הפשוט וזה קיבל אותו בתור חוטב עצים ושוקל אורז למשך שמונה חודשים.
יום אחד הונגרן ביקש מתלמידיו לכתוב שיר קצר המביע את תמצית התודעה הטהורה, מי שיצליח יהפוך לפטריארך השישי. התלמידים לא ראו צורך לכתוב שום שיר משום שהם היו בטוחים שראש המנזר שנשיו יהפוך לפטריארך השישי. לכן רק שנשיו כתב שיר. שנשיו היה מכובד במנזר והיה תחת לחץ לכתוב שיר, אך הוא לא היה בטוח בהבנתו את התמצית של התודעה הטהורה. לכן החליט שהוא יכתוב את שירו על קיר המנזר באופן אנונימי ויודה שזה הוא רק אם הונגרן יאשר את השיר. הונגרן אישר את השיר לתלמידים אך לשן שיו אמר בפרטיות שהוא קרוב אך עדיין לא מספיק קרוב. אחרי שיחה קצרה הונגרן אמר לשנשיו שהוא אמור להבין מהשיחה ביניהם את תמצית התודעה הטהורה וביקש ממנו לכתוב עוד שיר שימחיש את הבנתו זו. שנשיו התאמץ אך לא היה יכול לכתוב עוד שיר. חווי ננג שמע את אחד התלמידים במנזר מדקלם את שירו של שנשיו ומיד הבחין ששיר זה לא משקף את ההארה האמיתית. ננג ביקש מתלמיד אחר שיכתוב שיר קצר משלו על הקיר. למרות פליאתו של התלמיד על כך שטירון פשוט ולא משכיל מבקש לכתוב שיר הוא עשה זאת. כשכולם ראו את השיר מיד התפעלו ואמרו שאולי כותב השיר יהפוך לבודההסיטווה בחייו אלה. אך כשהונגרן ראה את השיר הוא אמר ששיר זה לא משקף הארה אמיתית גם כן וניגב אותו עם הנעל.
לילה אחד הונגרן קיבל את חווי ננג במשכנו ולימד אותו את סוטרת היהלום. כשהונגרן הגיע לפסוק "להשתמש בתודעה אך עדיין להיות חופשי מכל הרשמים" חווי ננג קיבל הארה מלאה והדגים זאת להונגרן. כשהונגרן שמע זאת הוא אמר "כשאדם מבין את התודעה המקורית והטבע המקורי הוא נחשב לאדם גדול, למורה של בני אדם ואלים, ונקרא בודהה". בזאת העביר הונגרן לחווי ננג את בגדי הנזיר וקערת התחנונים כסמל של חותם הדהרמה של ההארה הפתאומית.
במקורות אלה עוד מוצהר שלחווי ננג אסור היה לגלות שהוא הפטריארך החדש לזמן מה משום שהתלמידים עלולים לקנא בו משום שהוא נבחר להיות הפטריארך השישי ולא שנשיו.
לאחר המוות

המומיה של דאג'יאן חווי ננג נמצאת כיום במקדש נאנחווה במחוז שאוגואן (גואנדונג הצפונית).
המומיה של חווי ננג נראתה על ידי הישועי מטאו ריצ'י שביקר במקדש ננחואה ב-1589. ריצ'י סיפר לקוראים הארופאים את סיפורו של חווי ננג (בצורה די מסורסת) ותיאר אותו כמין מקביל לנזיר נוצרי. ריצ'י כינה אותו לו-סו (הפטריארך השישי).
הארץ התיכונה

| --- | --- |

הוביטון, אתר הצילומים של הפלך בשר הטבעות
 סוגה:  עולם פנטזיה
 יוצר:  ג. ר. ר. טולקין
 מיקום:  ארדה, אאה
 אזורים בולטים:  הפלך, גונדור, רוהאן, מורדור, לות'לוריין, מוריה, ריוונדל
 אוכלוסייה
 גזעים:  בני אדם, אורקים, גמדים, בני לילית, הוביטים
 שפות:  הלשון השחורה, סינדארין, קווניה
 הופעות
 בספרות:  ההוביט (1937) שר הטבעות (1954) הסילמריליון (1977) סיפורים שלא נשלמו (1980) הרפתקאות תום בומבדיל (1962) עץ ועלה (1964) ילדי הורין (2007)
 בטלוויזיה:  שר הטבעות: טבעות הכוח (2022) 
 בקולנוע:  ההוביט (1977) שר הטבעות (1978) טרילוגיית שר הטבעות (2001–2003) טרילוגיית ההוביט (2012–2014)
הארץ התיכונה היא ארץ בדיונית המשמשת כרקע לעלילת ספרי הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין. ההיסטוריה, הגאוגרפיה, המיתולוגיה של הארץ התיכונה והיצורים המאכלסים אותה נפרשים במכלול ספרותי שנכתב על ידי טולקין ונקרא הלגנדריום.
גאוגרפיה של הארץ התיכונה לאחר שקיעת בלריאנד > מערב הארץ התיכונה

ארד לוין ("ההרים הכחולים" באלפית) - ארד לוין הוא רכס הרים בצפון־מערב הארץ התיכונה.
אריאדור - הארץ שבין הרי האובך לבין ארד לוין, שכמעט לא נודעה לאלדר, ומכאן שמה בלשונם: "הארץ הנידחת".
הפלך - חבל ארץ פורה ומקום מושבם של ההוביטים. זהו חבל ארץ כפרי הידוע בחקלאות הפורה שבו, בשלווה הפסטורלית שלו ובעשבי העישון המובחרים שהוא מפיק.
הוביטון - כפר הוביטים הממוקם במרכז הפלך, ובו נמצאת סמטת באג, הרחוב בו גרים בילבו ופרודו בגינס.
בְרי - עיר מעורבת של בני אדם והוביטים, ממזרח לפלך.
יערות באקלנד וטוקבורו - היערות המקיפים את הפלך במזרח ומסמנות את גבולו המזרחי.
ריבנדל - ממלכת בני הלילית שנשלטת על ידי הלורד אלרונד.
גאוגרפיה של הארץ התיכונה לאחר שקיעת בלריאנד > מרכז הארץ התיכונה

הרי האובך - הרים החוצים את הארץ התיכונה מצפונה אל דרומה ומהווים מחסום כמעט בלתי עביר לבני אדם.
קראדראס - הר מרושע הידוע לשמצה במזג האוויר הגרוע שלו ובאי־עבירותו.
מוריה (קהזד־דום) - עיר גמדים גדולה אשר נחרבה בידי הבאלרוג והאורקים, שהרגו את באלין, קרובו של גימלי.
קהלד-זרם - "אגם הראי" שבהזד-דום.
לות'לוריין - ממלכת בני הלילית של קלבורן וגלדריאל. בממלכה זו הזמן נע באיטיות עקב כוחות מיסטיים שקשורים בטבעת העוצמה שעונדת גלדריאל.
נהר האנדואין - נהר הזורם מההרים האפורים שבצפון דרך בקעת רוהן. הנהר, הקרוי גם "הנהר האפור" נשפך בסופו למפרץ בלפאלאס, בים הגדול.
בקעת רוהן - הבקעה המשתפלת מהרי הערפל, בין נהר האנדואין במזרח ליער פנגהורן בצפון, ובין ההרים הלבנים בדרום לאייסנגרד ופער רוהן במערב.
אייסנגרד - עירו של סרומן הקוסם אשר בקצה הדרומי של רכס הרי האובך.
יער פנגורן - יער גדול ועתיק יומין מדרום מזרח להרי הערפל. ביער פנגורן חיים האנטים - רועי העצים.
רוהן - ממלכת הפרשים ואדוני הסוסים של הספר. ממלכת רוהן היא ממלכה של בני אדם הידועה בערבותיה ובכרי המרעה שלה, שהפכו אותה למעצמת פרשים ובעלת הסוסים הטובים ביותר.
אדורס - הבירה של רוהן, שם נמצא "מדוזלד" - היכל הזהב וארמון המלך.
נקרת הלם - נקרה בין ההרים, בה בנו אנשי רוהאן את מבצר הורנברג ("מצד הקרן"), שנחשב לבלתי ניתן לכיבוש. נקראה על שם אחד משליטיה הגדולים של רוהן, הלם "יד-פטיש".
אגלרונד - שמה האלפי של רשת מערות תת־קרקעיות הנמצאות מתחת לנקרת הלם, ומתמשכות עד מבצר הורנבורג. פירוש שמן בשפת הדיבור הוא המערות המנצנצות, והן קרויות כך בגלל ריבוי היהלומים ואבני החן המצויים בדפנות המערה. המערות עצמן נחצבו בזמנים עתיקים בידי דונאדין (גונדוריאניים יוצאי נומנור). לאחר מלחמת הטבעת, גימלי בן גלוין, אחד מחברי אחוות הטבעת, חזר לשם עם גמדאים מארבור והקים שם את ממלכתו.
פער רוהן - אזור ברוהן, בין ההרים הלבנים והרי האובך.
גונדור - ממלכה גדולה של הדונאדין. נשלטה בעבר בידי שושלת מלכים רבי מעלה, אך השרשרת נקטעה עקב מות המלך אארנור בידי המלך המכשף ללא יורש. מאז שלטו בה עוצרים וסוכנים (כגון דנתור) עד לשובו של המלך.
אוסגיליאת - עיר נמל חשובה על שתי גדות הנהר אנדואין ומחזיקה את מערך ההגנה על שדות פלינור. לשעבר בירת ממלכת גונדור.
מינס טירית - "העיר הלבנה", בירתה של גונדור. העיר בנויה על דופן ההר בצורת מדרגות רחבות עליהן בנויים הבתים ומלפניהם מערך חומות גדול. בראש העיר נמצא היכל המלוכה, המגדל הלבן והעץ הלבן שכמש במות המלך האחרון אארנור ומחכה לפרוח כאשר ישוב המלך.
ההרים הלבנים - רכס הרים מושלגים בגונדור. קרויים גם בשם: ארד נימריס - "הרי הקרן הלבנה" בסינדארין.
גאוגרפיה של הארץ התיכונה לאחר שקיעת בלריאנד > מזרח הארץ התיכונה

מורדור - ממלכת האופל בה שולט סאורון. מדובר בארץ צחיחה, כמעט ללא צמחייה או בעלי חיים. את הממלכה מאכלסים מפלצות שונות, ומשרתי כוחות האופל דוגמת אורקים וטרולים.
השער השחור מוראנון - הכניסה הראשית למורדור.
מינס מורגול - לשעבר עיר ומבצר של גונדור, אז נקראה מינס יתיל. נפלה בידי סאורון ומשמשת בידו כבסיס להתקפה על גונדור.
הר הגזירה - ההר בו חושלה הטבעת האחת והמקום היחידי בו אפשר להשמיד את הטבעת על ידי השלכתה ללבה.
ר'ון - ממלכה עתיקה, נמצאת מצפון-מזרח למורדור, ובה ישבו עוד מהעידן הראשון אלפים ובני-אדם. ארבעה מבין שבעת העמים של הגמדאים חיים שם עד היום, וייתכן כי הם בני-ברית לסאורון. בני-האדם ששכנו שם השתעבדו עוד בעידן הראשון לכוחות האופל בראשות מורגות', וכרתו ברית עם אנשי הרד, וכבני-ברית לממשלת סאורון שלחו צבאות רבים בעת מלחמת הטבעת. אנשי דייל היו אויביהם השנואים ביותר, ככל הנראה.
גאוגרפיה של הארץ התיכונה לאחר שקיעת בלריאנד > דרום הארץ התיכונה

הרד - מקום מושבם של בני האדם המושחתים מהדרום (ה"הרדרים"), שהצטרפו למורדור ונלחמו לצידה במלחמת הטבעת נגד גונדור. כוחם העיקרי היה המומקיל - סוג של פילי מלחמה ענקיים.
אומבר - חבל ארץ ששכן דרומית למפרץ בלפלס, נודע בשל שודדי-ים.
גאוגרפיה של הארץ התיכונה לאחר שקיעת בלריאנד > צפון הארץ התיכונה

יער אופל - יער עבות ממזרח להרי הערפל. במקום נמצאת ממלכה של בני לילית. בעבר נקרא "יער הירק הגדול" עד שרוח סאורון השתכנה בו, ומאז נקרא "יער אופל". המקום הוכר לראשונה ב"ההוביט", שם ביקרו בילבו והגמדים. המקום גם מוכר מכך שלגולס, חבר באחוות הטבעת, הוא נסיך העלפים במקום זה, בנו של המלך תרנדויל.
ממלכת הגמדאים בארבור ולצידה העיירה דייל של בני האדם, ביניהן שררה ברית חזקה.ציור של ארבור
הרי הערפל/האובך (באנגלית: Misty Mountains) - במיתולוגיה של ג'.ר.ר. טולקין - שרשרת הרים גדולה הנמשכת לאורך תשע־מאות מילין, מן הישימון הצפוני עד פער רוהאן.
אנגמר - ממלכת הרשע של ראש רפאי הטבעת, המלך-המכשף, ששכנה בחלק הצפוני של ההרים.
בלריאנד

בלריאנד היא ארץ ממערב להרים הכחולים (ארד לוין) שבה שכנו תחילה טלרי מהמסע למערב ונולדור שחזרו מוולינור. בזמנם גם שכנו שם אורקים (בעיקר בצפון, ליד אנגבנד) וגם בני אדם. לאחר הקרב האחרון במורגות' היא שקעה בים. והרי ארד לוין שבמזרחה הפכו לצפון מערב ארידור.
בלריאנד > גאוגרפיה של בלריאנד

בלריאנד הייתה ארץ שבגסות אפשר לחלקה כך: במרכזה יערות, בצפונה הרים וגם במזרחה, וממערב הייתה שפלה הצמודה לים.
בלריאנד > ממלכות בבלריאנד

בבלריאנד היו כארבע ממלכות עלפים: דוריאת', ביערות המרכז. גונדולין, בהרי הצפון. נרגותרונד, ששכנה מתחת לנהר. והפלס, שהייתה ממלכת קו החוף.
היו עוד שתי ממלכות גמדים, שתיהן בהרים הכחולים, גבילגתול וטומונזהר.
ועוד הייתה ממלכתו של מורגות', היא אנגבנד ששכנה בצפון, מתחת לתנגורודרים.
ראו גם

הארץ התיכונה (מדיה) - עיבודים קולנועיים שנעשו לארץ התיכונה של טולקין
מפת הארץ התיכונה
יומני האפלצ'ים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספר של ג'יי. די. ואנס
 בימוי:  רון הווארד
 הופק בידי:  בריאן גרייזר, רון הווארד
 תסריט:  ונסה טיילור
 עריכה:  ג'יימס ד. וילקוקס
 שחקנים ראשיים:  איימי אדמס גבריאל באסו גלן קלוז
 מוזיקה:  הנס צימר, דייוויד פלמינג
 צילום:  מריסה אלברטי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Imagine Entertainment 
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בנובמבר 2020
 משך הקרנה:  115 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט שמבוסס על ספרים, סרט דרמה 
 תקציב:  45 מיליון דולר
 הכנסות:  38.8 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
יומני האפלצ'ים (באנגלית: Hillbilly Elegy) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2020 בבימויו של רון הווארד, עם איימי אדמס וגבריאל באסו בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על ספר הזיכרונות רב המכר "יומני האפלצ'ים" : זכרונות של משפחה ותרבות במשבר" (2016) של ג'יי. די. ואנס שמתאר את דרכו הקשה במידלטון, אוהיו במשפחה של אם יחידנית מכורה לסמים וכמעט הידרדרות לפשע, עד ללימודי משפטים באוניברסיטת יל. עלילת הסרט מתוארת בפלשבקים.
כמעט כל מבקרי הקולנוע העניקו לסרט ביקורת שלילית. הסרט היה מועמד לפרס התסריט הגרוע ביותר, הבמאי הגרוע ביותר, ושחקנית המשנה הגרועה ביותר בפרס פטל הזהב. למרות זאת, גלן קלוז הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולמספר פרסים נוספים.
תקציר העלילה

ג'יי. די. ואנס הוא בוגר הפקולטה למשפטים באוניברסיטת יל. הוא מתכונן לראיון חשוב כדי להתקבל להתמחות יוקרתית למשפטים בוושנגטון ומקבל הודעה מאחותו לינדזי (היילי בנט) כי מצבה של האם בברלי "וב" (איימי אדמס) הידרדר.
הוא נפרד מחברתו אושה (פרידה פינטו) ונוסע למידלטון, אוהיו. ואנס גדל במידלטון, אוהיו למשפחה שמקורה בג'קסון, קנטקי שבהרי האפלאצ'ים. הוריו נפרדו כשהיה ילד ואמו הייתה אחות בבית חולים והתמכרה שם למשככי כאבים אותם גנבה ממאושפזים. גם הסבתא "ממאו" (גלן קלוז) סבלה בשעתו ממכות מהסבא "פפאו" (בוב הופקינס). הסבא נפטר וממאו משגיחה על בתה.
לאם יש התפרצויות זעם ופעם אחת היא מכה אותו וכשמוזעק שוטר כדי לעצור אותה הוא מגן עליה ואומר כי לא הכתה אותו.
לאחר שבב מפוטרת מעבודה ומבקשת להתקבל למקום אחר היא מכריחה את ג'יי די. לתת דגימת שתן לסמים במקומה. האם מתחתנת שוב וג'יי די מתחבר עם אחיו החורג, מעשן סמים ומבצע גנבות קטנות וונדליזם. ממאו מאושפזת בגלל דלקת ריאות ולאחר שחרורה בכוחות עצמה, היא מוציאה את ג'יי די לדירתה ומגרשת את חבריו. ג'יי די מתמרד אבל לאחר שהוא מבין את מצבה הקשה של הסבתא הוא מתרכך, מקדיש ללימודים וציוניו משתפרים, חוסך כסף ללימודים אקדמאים, מתגייס לשרת בחיל הנחתים של ארצות הברית בעיראק ומתקבל ללימודי משפטים ביל במלגה של חייל משוחרר.
לבסוף הכל מסתדר, האם "נקייה" מסמים וג'יי די. עובר בהצלחה את הראיון. בסוף הסרט מוקרנים סרטונים של הגיבורים האמיתיים של הסרט.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| איימי אדמס | בוורלי ואנס |  |
| גבריאל באסו | ג'יי. די. ואנס |  |
| אוון אסטלוס | ג'יי.די. ואנס | הצעיר |
| גלן קלוז | סבתא "ממאו" ואנס |  |
| היילי בנט | לינדי ואנס |  |
| פרידה פינטו | אושה |  |
| בו הופקינס | סבא פפאו ואנס |  |
הפארק הלאומי האגן הגדול

| --- | --- |
אגם סטלה
אגם סטלה
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  27 באוקטובר 1986
 מבקרים בשנה:  144,846 (נכון ל־2016)
 גוף מנהל:  שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
 נתונים ומידות
 שטח:  312.3 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  נבדה בארצות הברית
 מיקום:  מחוז וייט פיין 
 קואורדינטות:  39°00′21″N 114°13′11″W﻿ / ﻿39.00581°N 114.21969°W﻿ / 39.00581; -114.21969
 Great Basin National Park
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הפארק הלאומי האגן הגדול (למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הפארק הלאומי האגן הגדול (למפת נבדה רגילה) קרסון סיטי לאס וגאס הנדרסון רינו אלקו מסקיט וינמאקה קליפורניה אורגון איידהו י ו ט ה  אריז.הפארק הלאומי האגן הגדול (למפת נבדה מוגדלת) קרסון סיטי לאס וגאס הנדרסון רינו אלקו מסקיט וינמאקה קליפורניה אורגון איידהו י ו ט ה  אריז.הפארק הלאומי האגן הגדול 
 
הפארק הלאומי האגן הגדול (באנגלית: Great Basin National Park) הוא פארק לאומי, השוכן במחוז וייט פיין במזרח-מרכז נבדה, בסמוך לגבול עם מדינת יוטה שהוקם ב-1986. אל הפארק ניתן להגיע בכביש 488 של נבדה, המתחבר לכביש 6 של ארצות הברית ובכביש 50 של ארצות הברית דרך כביש 487 של נבדה דרך היישוב הקטן בייקר (Baker), היישוב הסמוך ביותר לפארק. הפארק מנוהל על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
הפארק קרוי על שם האגן הגדול, האזור ההררי והצחיח בין רכס סיירה נבדה במערב לרכס הרי ואסץ' (Wasatch Mountains) במזרח. הטופוגרפיה של אזור זה מכונה פרובינציית אגן ורכס. הפארק שוכן כ-470 קילומטרים צפונית ללאס וגאס, ומשתרע על שטח 312.3 קילומטרים רבועים.
הפארק ידוע בשל חורשות של עצי אורן האצטרובל הזיפני (Pinus longaeva), האורגניזם החי העתיק ביותר שאיננו משתכפל, ובשל מערות ליהמן (Lehman Caves) שבבסיס פסגת ויילר (Wheeler Peak). קרחון פסגת וילר (Wheeler Peak Glacier) הקרחון שעל פסגת וילר, שוכן בקו רוחב צפוני מהאוורסט והקרחונים של הרי ההימלאיה, כך שהטענה הנפוצה כאילו הוא הקרחון הדרומי ביותר בחצי הכדור הצפוני אינה נכונה.
נשיא ארצות הברית וורן הרדינג הורה להקים את "המונומנט הלאומי מערות ליהמן" (Lehman Caves National Monument) באמצעות צו נשיאותי ב-24 בינואר 1922. האתר קיבל מעמד של פארק לאומי ב-27 באוקטובר 1986. בשטח הפארק יש מספר אתרי מחנאות מפותחים, כמו גם אתרי לינה בטבע מצוינים. בסמוך לפארק הלאומי האגן הגדול שוכן אזור טבע בראשיתי בשם אזור הטבע הבראשיתי היילנד (Highland Ridge Wilderness). שני אזורים מוגנים אלו מאפשרים בית גידול רציף לחיות הבר והגנה על 590 קילומטרים רבועים של אדמות האגן במזרח נבדה.
היסטוריה אנושית > תרבות פרימונט

ככל הנראה חיו באזור ציידים-לקטים במשך אלפי שנים, אבל העדויות הארכאולוגיות העתיקות ביותר הם מתקופת תרבות פרימונט, תרבות חומרית פרה-קולומביאנית במערב ארצות הברית של ימינו. בני פרימונט ישבו במדינת יוטה של ימינו ובחלקים של נבדה, איידהו וקולורדו בתקופה שבין 600–1,550 שנים לפני זמננו (בערך שנת 400 לספירה ועד בערך שנת 1350). בני תרבות זו נבדלו מבני תרבות האנסאזי שפעלה במקביל אליהם באזורים דרומיים יותר בסגנון קליעת הסלים, נעלי המוקסינים שסגנונם ייחודי שנתפרו מקרסול של אייל או כבש גדול-קרניים ובסגנון הקדרות. בני פרימונט היו ציידים-לקטים, אבל גם גידלו שעועית, דלעת ולפחות שלושה זנים של תירס. הם התגוררו בבתים קטנים שלעיתים קרובות קובצו לכפר קטן. לעיתים הם עשו שימוש במערות או במחסה סלעים. על הרמות כללו כפרי בני הפרימונט מבני אחסון ומעט בתים חפורים. שכוסו במוטות ומעליהם הונח סבך צמחייה.
האתר המערבי ביותר הידוע של תרבות פרימונט מכונה "כפר בייקר" (Baker Village), ושוכן כמה קילומטרים מהפארק הלאומי האגן הגדול. משערים כי היישוב במקום התקיים בין 1220 ל-1295 לספירה, וכלל מעל ל-15 בניינים שכולם באותו כיוון. במרכז עמד מבנה גדול שקירותיו עשויות בוץ שכוון כלפי מפנה הקיץ והחורף.
אתר נוסף הקשור בתרבות פרימונט הוא "מערת הפיקטוגרף העילית" (Upper Pictograph Cave), כ-3 קילומטרים ממערות ליהמן. על קירות המערות חרתו בני תרבות פרימונט פטרוגליפים או ציירו פיקטוגרפים של דמויות אנושיות שגופן טרפזי או משולש, וכן בעלי חיים.