אילה חסון
קריירה > חשיפות עיתונאיות > פוליטי-מדיני

כתבה של חסון בתחילת שנת 1997 הביאה להתפוצצות פרשת בר-און חברון. על-פי הכתבה, מינויו של רוני בר-און ליועץ המשפטי לממשלה על-ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו היה חלק מעסקה עם אריה דרעי בתמורה לתמיכה של מפלגת ש"ס בהסכם חברון. במסגרת הפרסום טענה חסון כי המינוי בוצע בהמלצתו של הקבלן דוד אפל, מתוך הערכה שדרעי, שהתנהל נגדו משפט פלילי, יקבל הסדר טיעון מקל על-ידי בר-און. בעקבות החשיפה, לראשונה בישראל נחקר ראש ממשלה מכהן באזהרה על-ידי המשטרה, שהמליצה להעמידו לדין יחד עם כל המעורבים בעניין, אם כי לבסוף לא הוגשו כתבי אישום. בנוסף, הוקמה ועדת שמגר, שהביאה לשינוי בדרך המינוי של היועץ המשפטי לממשלה. תביעת דיבה מצד אפל נגד חסון ורשות השידור נדחתה על-ידי בית המשפט בנימוק של אמת בפרסום.
בשנת 2002 חשפה את פרשת השוחד של השר שלמה בניזרי, שכיהן כשר הבריאות וכשר העבודה והרווחה מטעם ש"ס. על-פי כתבתה, בניזרי קיבל ממשה סלע, קבלן ירושלמי שעסק בגיוס עובדים זרים לישראל, סכומי כסף שהגיעו לכ-800 אלף ש"ח, בתמורה לסדרה של מינויים פסולים וסיוע לסלע תוך ניצול סמכותו כשר. התחקיר התבסס על עדויות ומסמכים שסופקו על-ידי אשתו של סלע (שהייתה גם ראשת לשכתו של בניזרי), והוביל להרשעתו ולמאסרו של בניזרי בגין שוחד, הפרת אמונים ושיבוש הליכי משפט.
בשנת 2004 חשפה חסון קלטות משנת 2002 בהן נשמע שר האנרגיה יוסף פריצקי כשהוא מאשים בשחיתות את ח"כ אברהם פורז, חברו במפלגת שינוי ולכאורה מנסה לתפור לו תיק. בעקבות פרסום ההקלטה פוטר פריצקי מהממשלה.
שנה לאחר מכן חשפה הקלטה נוספת ובה נשמע פורז מבטיח נסיעות לחו"ל לשני יריבים ממפלגתו בתמורה להפסקת המתקפות נגדו. בין יתר החשיפות בשנות ה-2000 המוקדמות, חשפה כי אלחנן טננבוים נמצא בחיים בשבי החזבאללה.
בשנת 2006 פרסמה חסון שיעקב בורובסקי, בעת שהיה מפקד מחוז הצפון במשטרה בשנת 2004, שלח מסרים דרך חבר מרכז ליכוד לשעבר אל עמרי שרון, ובהם הבטחה לסגור תיק חקירה נגד שרון אם הוא יפעל לקידומו של בורובסקי לתפקיד מפכ"ל המשטרה. טענות נגד חסון שפרסום זה נועד לפגוע בבורובסקי (שעמד בראש צוות המאבק בשחיתות שלטונית במשרד מבקר המדינה) בעטיו של ניהול חקירות נגד ראש הממשלה אהוד אולמרט נדחו על-ידי רשות השידור. חקירת משטרה נגד בורובסקי בפרשה נסתיימה ללא כתב אישום אך עם ביקורת מצד פרקליט המדינה על התנהלותו.
בדצמבר 2007 פרסמה כי טארק ויאסר עבאס, שני בניו של יושב ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס, מעורבים עסקית בחברה סלולרית חדשה בשם אל-ווטניה ושממשלת ישראל פועלת להקצות לה תדרים סלולריים בעקבות פניה של מחמוד עבאס אל ראש הממשלה אולמרט. שני האחים כפרו בכל מעורבות בחברה, והגישו תביעת דיבה בסך 2.6 מיליון ש"ח נגד חסון ורשות השידור, בטענה שפרסומה צוטט בכלי תקשורת זרים וחשף אותם לסכנת חיים ממשית בשל שיתוף פעולה כלכלי שלהם עם ישראל. הצדדים הופנו להליך גישור, שבסופו פרסמה חסון הבהרה בעניין והתיק נסגר ללא כל פיצוי כספי.
בשנת 2015 פרסמה סדרה של גילויים מחקירות ח"כ פאינה קירשנבאום ופרשת השחיתות בישראל ביתנו. החשיפה המרכזית העלתה כי קירשנבאום העבירה כספים קואליציוניים של ישראל ביתנו לעמותת "עזרא", וזו בתמורה הטיסה אותה ואת משפחתה המורחבת ליעדים שונים בחו"ל, בעלויות שהגיעו לכמאה אלף דולרים.
בשנת 2021 פרסמה מידע שקיבלה מעמותת "עד כאן" ומארגון "בוחרים בחיים - פורום משפחות שכולות", לפיו ראזי עיסא, מספר 15 ברשימת רע"מ לכנסת וממנסחי ההסכם הקואליציוני לממשלת ישראל השלושים ושש, הצטלם במהלך כנס בעזה, בו השתתף כמנכ"ל עמותת הצדקה "סיוע 48" שאחראית בין השאר על הכנסת סיוע הומניטרי לרצועה, עם בכיר חמאס, ראזי חמד. הכתבה עוררה הדים. התנועה האסלאמית הגישה תביעת דיבה נגד חסון ומערכת חדשות 13 בדרישה להתנצלות ולפיצוי. התביעה הסתיימה בלא כלום, כשחסון רשאית לעמוד מאחורי הפרסום ואינה נדרשת להתנצלות.
ב-15 באפריל 2024 פורסם כי רשות התאגידים החלה בפירוק עמותת "סיוע 48" ועמותה נוספת של רע"מ לאחר שבוסס החשד להעברת כספים מהעמותות לארגוני חמאס.
בשנת 2022 פרסמה סדרת כתבות על מעון ראש הממשלה נפתלי בנט. הראשונה, בדבר הפיכתו של ביתו הפרטי ברעננה למעון הרשמי, ללא הכרזה ציבורית כמחויב על-פי החוק (בזמן שהמעון הרשמי ברחוב בלפור היה בשיפוץ), בסכום שלדבריה הגיע לכ-45 מיליון ש"ח למטרת שיפוצים, הוצאות ואבטחה. בנוסף חשפה כי הבנייה במקום התבצעה ללא היתרים חוקיים, פרסום שאוששו שופטי בג"ץ תוך מתיחת ביקורת נוקבת על התנהלות המדינה. מאוחר יותר פורסם שהוצאותיו של בנט היו פחות מחצי הוצאותיו של נתניהו בשנה הקודמת (ללא הוצאות אבטחה). פרסום נוסף חשף את גובה ההוצאות הפרטיות של משפחת בנט לצורך משלוחי מזון, שהסתכמו בסכומים גבוהים של כסף ציבורי מדי חודש. הפרסום זכה להד ציבורי וסכומי ההוצאות אומתו על-ידי ראש הממשלה שאף הודיע כי מאותו רגע ואילך ישלם על הוצאותיו מכיסו הפרטי. באפריל 2023 פרסמה מסמכים שמפרטים את כלל העלויות של הבית ברעננה כמעון רשמי (הכוללות אבטחה, גדרות, מצלמות, תחזוקה ומזון), שמגיעות ללמעלה מ-46 מיליון ש"ח.
ביולי 2022 דיווחה על אודות מידע מודיעיני ששוכב באגף החקירות של משטרת ישראל, תחילה מבלי לפרסם את שמות המעורבים, שמאוחר יותר התברר כטענה של יוסי כמיסה, פעיל לשעבר של מפלגת "ישראל ביתנו", כי שר האוצר אביגדור ליברמן הזמין ממנו עשרים שנים קודם לכן חיסול של ניצב במשטרה סנדו מזור תמורת מאה אלף דולרים. בראיון לחסון סיפר כמיסה שקצין המשטרה משה מזרחי היה בסוד העניינים, והלה אישר זאת. ליברמן הכחיש בתוקף את דברי כמיסה; השניים הגישו קובלנות פליליות זה נגד זה.
במאי 2023 פרסמה תחקיר שבמרכזו סיפור על גניזתה של כתבת תחקיר של העיתון "הארץ" לפני כעשור, שמטרתה הייתה לאשש שמועות שרצות בנוגע להתנהלותו של השר גדעון סער מול נשים, זמן קצר לפני שלקח פסק זמן מהחיים הציבוריים בשנת 2014. במסגרת כתבתה חשפה חסון מסרון ששיתף עימה בזמנו מו"ל העיתון עמוס שוקן, ובו מסר מאיים כלפיו מסער: "לא רק עליי יש דברים, גם עליך יש דברים", בעטיו של סרטון מיני שבו מעורב שוקן, שצולם בידי בלש פרטי ולא פורסם בתקשורת. שוקן, שאישר את פרטי המקרה, טען שתחקיר זה מצד חסון מהווה סגירת חשבונות בגלל ביקורות שליליות שהתפרסמו נגדה בעיתון, וסער הכחיש את המיוחס לו.