stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגפת הקורונה
מניעת התפשטות > ארגון הבריאות העולמי

באמצע ינואר 2020 הזהיר ארגון הבריאות העולמי שהנגיף צפוי להדביק רבים בעולם. בסוף פברואר כתב ד"ר טדרוס אדהנום גברייזוס, מנכ"ל הארגון: "אם אתם בני שישים פלוס, או שיש לכם מחלה כרונית לבבית, נשימתית, או סוכרת, אתם נמצאים בסיכון מוגבר להידבקות בווירוס COVID19. נסו להימנע ממקומות ואזורים בו אתם עלולים לבוא במגע עם אנשים שנושאים את הווירוס".
ב־30 בינואר 2020, לאחר שהוכח שהנגיף מועבר מאדם לאדם ובעקבות העלייה במספר המקרים במדינות אחרות, הכריז ארגון הבריאות העולמי על מצב חירום בעקבות התפרצות המחלה. גבריזוס הבהיר כי הגדרת המצב כמצב חירום במקרה זה אינה "הצבעת אי אמון בסין", אלא נעשית בשל הסיכון להתפשטות עולמית, ובמיוחד למדינות רבות בעלות מערכות בריאות חלשות יותר, שאינן מוכנות להתמודדות עם הנגיף.
החל מינואר 2020 גברייזוס קרא למדינות החברות בארגון ולתורמים פרטיים לתרום 675 מיליון דולר כדי לסייע לארגון להתמודד עם הנגיף וכדי לסייע למדיניות עניות לעצור את התפרצות הנגיף בתחומן. בשלב ראשון ההפצרות לא הועילו מאוד, והארגון קיבל תרומות בסך 54 מיליון דולר (כולל 37 מיליון שהתקבלו בתחילת מרץ מממשלת ארצות הברית). ב-3 במרץ הודיע הבנק העולמי על שחרור מהיר של 12 מיליארד דולר לעצירת הנגיף במדינות עניות, וקרן המטבע הבינלאומית הודיעה על הקצאת קרנות בסך 50 מיליארד דולר לתמיכה במדינות מתפתחות ועניות, במאמץ למנוע פגיעה בכלכלה העולמית.
ב-11 במרץ 2020 הכיר ארגון הבריאות העולמי בהתפשטות הנגיף כמגפה עולמית.
הנשיא דונלד טראמפ הודיע ב-14 באפריל 2020 כי ארצות הברית מפסיקה את תמיכתה בארגון הבריאות העולמי. הוא האשים את הארגון שכשל בטיפול במגפה. טראמפ טען שהארגון הפיץ מידע שפרסמה סין לגבי הנגיף מבלי לבדוק אותו, דבר שכנראה הוביל להתפשטות רחבה של הנגיף שהייתה יכולה להימנע. מנכ"ל האו"ם, אנטוניו גוטרש, הגיב להצהרתו של טראמפ ואמר כי זה לא הזמן לעצור את המימון לארגון הבריאות העולמי או לנהל חקירה על התפשטות הנגיף בעולם. ראשי מדינות נוספים הצטרפו לקריאתו של גוטרש. ב-7 ביולי הכריזה ארצות הברית על פרישתה מהארגון. הפרישה הייתה אמורה להיכנס לתוקף כעבור שנה אך בוטלה בינואר 2021.
באוקטובר 2020, על רקע העלייה מחדש בתחלואה במדינות רבות בעולם, בעקבות המעבר ממדיניות של סגר נוקשה למדיניות של הקלות, בניסיון להגיע לשגרה לצד המגפה – הזהיר ארגון הבריאות העולמי מפני מצב שהגדיר כ"עייפות פנדמית", כלומר שחיקת יכולתו של הציבור להישמע להוראות ומגבלות לאורך זמן. ארגון הבריאות המליץ לממשלות העולם לפעול בשיתוף פעולה הדוק יותר עם הציבור, על ידי הפגנת אמפתיה כלפי רגשות הציבור, התנהלות שקופה, בניית אסטרטגיות בשיתוף פעולה עם ראשי קהילות וניסיון להגדיר תנאים קבועים ויציבים לשינוי המגבלות, שיאפשרו מידה של ודאות בקרב הציבור.
הארגון פיקח על הקמת COVAX, יוזמה עולמית שמטרתה לספק כשני מיליארד מנות חיסון ל-92 מדינות בעלות הכנסה נמוכה ובינונית עד סוף 2021. העלות המרבית היא 3 דולר למנה. היעד בטווח רחוק יותר היה אספקת חיסונים ל-20% מהאוכלוסייה במדינות העניות.
מניעת התפשטות > ארגון הבריאות העולמי > חקירת מקורות נגיף הקורונה

באפריל 2020, שרת החוץ האוסטרלית מאריס פיין וראש ממשלת אוסטרליה סקוט מוריסון קראו לחקירה בינלאומית עצמאית בנוגע למקורות המגפה. מספר ימים לאחר מכן, קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל, לחצה על סין לשקיפות בנוגע למקורו של נגיף הקורונה, בעקבות חששות דומים שהעלה גם נשיא צרפת עמנואל מקרון. גם בריטניה הביעה תמיכה בחקירה.
במאי 2020 יצאה האספה הכללית של ארגון הבריאות העולמי בקריאה לחקירה "מקיפה, עצמאית ונטולת פניות" בנושא מגפת הקורונה. שיא של 137 מדינות, כולל סין, היו שותפות לניסוח ההצעה, והעניקו אישור בינלאומי מוחץ לחקירה. בנובמבר 2020 פרסם ה-WHO תוכנית לחקירת מקורות הווירוס. השלב הראשון בחן את הפצת הווירוס בווהאן, והשלב השני כולל מחקרים ארוכי טווח המבוססים על ממצאי השלב הראשון.
בינואר 2021 יצאה ועדת מומחים מטעם הארגון לסין. על אף שתמכה בהצעה לחקירה, הערימה ממשלת סין קשיים על צוות החקירה. היא לא אישרה ויזות לכל המדענים, דרשה שצוות חוקרים מטעמה ילווה את המחקר, ולא איפשרה לשני מדענים להיכנס לסין בטענה שבדיקותיהם יצאו חיוביות לקורונה. בפברואר 2021, לאחר שסיימו חלק מחקירתם, דיווחה ועדת המומחים כי המקור האפשרי של נגיף הקורונה היה עטלפים וכי מאוד לא סביר שמקורו של הווירוס היה מעבדה.
מניעת התפשטות > מזרח אסיה ומרכזה > מזרח אסיה

עקב קרבתן לסין, מדינות מזרח אסיה היו הראשונות שהתמודדו עם הנגיף. רבות מהן התמודדו עם נגיף הסארס ב-2003.
ב-4 בפברואר 2020 הוטל הסגר של 14 ימים על ספינת התענוגות דיימונד פרינסס שעגנה במים הטריטוריאליים של יפן, לאחר שנמצאו באונייה 10 מקרי הידבקות בנגיף. לאחר הטלת ההסגר מספר הנדבקים עלה בהדרגה והגיע עד 19 בפברואר ל-621. החולים הוצאו מהאונייה לטיפול בעוד יתר הנוסעים אולצו להישאר. ההסגר הוסר לאחר שבועיים. הֶסגר הוטל גם על אוניית תענוגות נוספת בהונג קונג לאחר שגם בה נמצאו מקרי הידבקות בנגיף.
מדינות רבות סגרו את הגבולות לחלוטין וחייבו את הבאים בבידוד. כך היה באינדונזיה ובווייטנאם. היה גם איסור על הגעה ממדינות מסוימות. ביפן, נאסרה הגעה ממדינות מסוימות. בשדה התעופה בוצעו בדיקות לנכנסים. במדינות השונות, הוכרז מצב חירום במחוזות ואף בכל המדינה. כך היה גם ביפן.
טאייואן שילבה בין פיקוח הדוק על הגבולות ובין צעדים נוספים – מעקב משוכלל אחר כל מאומת, הטלת בידוד של 14 יום על כל מי שהיה בקשר קרוב עם חולה, ומדיניות הסברה ואכיפה שתבטיח את ציות האוכלוסייה. כך תושבי המדינה ניהלו חיי שגרה נטולי קורונה במשך תקופה ארוכה ביחס לעולם.
בקוריאה הדרומית, כמו גם בסינגפור והונג קונג, היו קמפיינים גדולים של הסברה ומידע לציבור על אמצעי מניעה כמו שטיפת ידיים, התרחקות מקהל והימנעות מנגיעה בפנים. בדומה למדינות רבות, מיליונים עבדו מהבתים ברחבי אסיה, כאשר גם רשויות ממשלתיות וגם חברות פרטיות יישמו הסדרי עבודה גמישים, או מרחוק, כדי לצמצם את הסיכון להידבקות. היו מדינות שערכו לתושבים מדידות חום בכל בניין, משרד, קניון ובית חולים. התושבים עטו מסכות. ב-20 במרץ דווח על גל התפשטות נוסף בקוריאה הדרומית. בעזרת ריחוק חברתי, בדיקות המוניות, ואיתור ובידוד מהירים של חולים, המדינה דיכאה את ההתפרצות בלי להשתמש בסגר מלא. כך גם בסינגפור. כשהיה צורך, בוצע סגר מקומי כמו שבוצע בווייטנאם.
לאחר מה שהסתמן בתחילה כטיפול מוצלח במשבר מצד יפן, בסוף מרץ הסתמנה התפרצות מחודשת. בסינגפור פרץ גל שני שאילץ אותה להטיל סגר. היו עוד מדינות שהטילו סגר מלא. כך הוחלט בהודו. ביפן, הסגר היה וולנטרי לרוב ולפי החלטת המחוז. בפיליפינים, השלטון המרכזי והנשיא החליטו על הטלת סגר ביישובים ובמחוזות השונים.
תושבי היבשת התמודדו עם גלי הדבקה נוספים והוטלו צעדי מנע. לאחר פברואר 2020, סין התמודדה עם מספר התפרצויות קטנות יותר. היא הנהיג מדיניות קשוחה שכללה בדיקות המוניות, הגבלה קשיחה של כניסה לגבולות והטלת סגרים תוך שאיפה להגיע לאפס נדבקים בקהילה, נדבקים שאינם בבידוד. בהמשך, אוכלוסייתה התחסנה. מדינות אחרות אימצו שאיפה דומה והן נסוגו ממנה בהדרגה בשנת 2021. במקביל הן התמודדו עם התחסנות איטית כי אספקת החיסונים למדינות אלו הייתה נמוכה. לאחר ששאר שהמדינות הסירו את רוב הכללים, סין נשארה המדינה האחרונה.
מדינות אחרות, כמו טייואן וקוריאה הדרומית, עיכבו את חיסון האוכלוסייה מסיבות שונות והתחילו לחסן בפברואר 2021, מאוחר יחסית למדינות המערב. רובן הרגישו שהן שולטות במגפה. שתיהן התמודדו עם התפרצויות באותה השנה. הוטלו צעדי ריחוק חברתי.
מניעת התפשטות > מזרח אסיה ומרכזה > מרכז אסיה

ברוסיה, הוקם בפברואר 2020 "המטה המבצעי למניעת ייבוא והתפשטות זיהום נגיף קורונה החדש בשטחי הפדרציה הרוסית" שנועד למקד את המאבק בנגיף במדינה. במסגרת הצעדים למאבק בהתפשטות הנגיף נסגרו הגבולות עם סין, ובכל נמלי התעופה במדינה הוצבו אנשי השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן, שערכו בדיקות לנוחתים במדינה כדי לוודא שאינם נושאים את הנגיף. ניתנה הוראה לכל המבקרים מחוץ למדינה להיכנס לבידוד, ובייחוד למבקרים מהמדינות הנגועות. ב-12 במרץ נודע כי מספר הנדבקים ברוסיה הגיע ל-34 איש, ובמוסקבה הוטלה בשל כך מגבלה על התקהלות של יותר מ-5,000 איש, ובהמשך סגר. נכון ל-13 באפריל, ברוב רוסיה התושבים היו בסגר. ב-12 במאי נודע כי הממשלה התירה הקלות והחלה ביישום אסטרטגיית יציאה. נמתחה ביקורת על הממשלה בטענה שהיה אי-דיוק בנתונים, והנשיא ולדימיר פוטין הואשם שאיחר להגיב ונמנע מהחלטות קשות.
באוזבקיסטן, במרץ, בוטלו טיסות ממוקדי הדבקה ובהמשך הוחלט לסגור את גבולותיה. הוטל סגר בערים ובמחוזות. גם בקירגיזסטן נסגרו הגבולות. במקביל, הרשויות בטורקמניסטן אסרו על תושבי המדינה לצאת מהבתים עם מסיכות ואף אסרו על השימוש במילה "קורונה". הכללים שונו ביולי.
בסוף 2020 ובמהלך 2021, תושבי היבשת החלו להתחסן נגד קורונה.
מניעת התפשטות > מזרח אסיה ומרכזה > הקווקז

גאורגיה, ארמניה ואזרבייג'ן סיכמו על סגירת הגבולות המשותפים. לא הוטלו מגבלות על העברת מטענים וסחורות. נסגרו הגבולות גם עם מדינות אחרות ואף אוטונומיות (כמו דרום אוסטיה). הוכרזו מגבלות. בגאורגיה הוחלט על עוצר כללי בסוף מרץ ובהמשך הוטל סגר על 4 ערים מרכזיות. בארמניה ובאזרבייג'ן הוטל סגר כללי. אחרי תקופה, החלו הקלות. בעת הצורך, נוספו מגבלות.
מניעת התפשטות > אירופה > איטליה

איטליה הפכה למוקד המגפה הראשון מחוץ לאסיה. המקרים הראשונים של המחלה באיטליה אושרו ב-31 בינואר 2020, כאשר 2 תיירים סינים אובחנו. כאשר מקרי ההידבקות החלו לעלות בחדות, ממשלת איטליה השעתה את כל הטיסות מסין ואליה. מאוחר יותר התגלה מקבץ לא מקושר של נדבקים שאושרו בלומברדיה ב-21 בפברואר. למחרת, הממשלה החליטה על סגר ב-11 ערים שונות בצפון איטליה שזוהו כמרכזי התפשטות של הנגיף, זאת בנוסף להשבתת מקומות העבודה ואירועי הספורט באזורים אלו.
ב-4 במרץ הממשלה הורתה על סגירתם המלאה של כל בתי הספר והאוניברסיטאות במדינה. ב-6 במרץ המכללה האיטלקית להרדמה, שיכוך כאבים, החייאה וטיפול נמרץ (SIAARTI) פרסמה המלצות על אתיקה רפואית בנוגע לקביעת סדר העדיפויות של טיפול בחולים בהתאם למצבם.
ב-9 במרץ הודיעה הממשלה כי כל אירועי הספורט יבוטלו. בשעות הערב הודיע ראש ממשלת איטליה ג'וזפה קונטה כי כל האמצעים שהוחלו על מוקדי ההתפרצות העיקריים הורחבו לכל המדינה ובכך 60 מיליון איש נכנסו להסגר. ב-11 במרץ הורה קונטה על הפסקת כמעט כל הפעילות המסחרית למעט שירותים חיוניים כמו סופרמרקטים ובתי מרקחת. ב-20 במרץ נאסרו ספורט וריצה בחוץ. למחרת נעצרו כל הייצור, התעשייה והעסקים הלא חיוניים באיטליה.
26 במרץ היה יום שיא במספר הקורבנות. הסגר הוארך מספר פעמים עד ל-3 במאי. ב-26 באפריל הודיעה הממשלה על תוכנית התחלה ליציאה מהסגר שהחלה ב-4 במאי. בהמשך המגפה, הוחמרו או הוקלו ההנחיות, שהיו אזוריות ברובן.
מניעת התפשטות > אירופה > מערב אירופה וצפונה

העיר ניס שבדרום צרפת היא העיר הראשונה באירופה שהוטל עליה סגר. בוטלו אירועים. בהמשך, מדינות רבות הטילו סגר אחרי תקופה של עלייה בהגבלות. למשל, ספרד, שהפכה למוקד תחלואה גדול כמו צרפת ואיטליה, הטילה סגר אחרי תקופה של עלייה במגבלות. גרמניה עודדה שימוש המוני בבדיקות מהירות בנוסף לסגר מאוחר יחסית. מדינות כמו פורטוגל חייבו את הבאים למדינה בבידוד למשך 14 יום.
בניגוד לרוב המדינות, בחרה בריטניה במדיניות של בידוד של אוכלוסיית הסיכון בלבד לצד המשך חיי שגרה תוך עידוד חסינות עדר. בתוך פרק זמן שינתה את מדיניותה והכריזה על סגר. חריגה נוספת הייתה שוודיה שלא הטילה סגר אלא יזמה צעדים אחרים כמו ריחוק וולנטרי והגבלת התקהלויות ל-50. הדבר התבטא באפריל בהאצה של מספר מקרי ההידבקות ובתמותה גבוהה באופן יחסי לשכנותיה: דנמרק, נורווגיה ופינלנד. איסלנד ביצעה בדיקות המוניות חודש לפני הופעת החולה הראשון. הדבר התבטא בתמותה ובתחלואה נמוכה.
בחודש מרץ 2020 היבשת שהוגדרה כמוקד התפשטות הקורונה הייתה אירופה. אך מרבית המדינות הצליחו לבלום את הקורונה בשטחן, והמדינות החלו להקל במגבלות שהוטלו בעקבות המגפה. נדרש שימוש במסכות וגם בריחוק חברתי במדינות. הראשונות היו דנמרק ואוסטריה.
מדינות שהתמודדו עם עלייה מחודשת בתחלואה הטילו הנחיות מקומיות או ארציות. נוסף שימוש בעוצר לילה. חלקן נאלצו לשוב לסגר שהיה לעיתים מקל יותר מקודמו. בסלובקיה הוחלט לנסות לבדוק את כל תושבי המדינה בעזרת בדיקות מהירות. באוסטריה למשל הותנתה כניסה בבדיקה שלילית. לאחר התחסנות אירופאים רבים והסרת הנחיות, ברוב מדינות אירופה (למעט מדינות כמו דנמרק ובריטניה שם הוסרו ההנחיות בשטחן), נשארו הגבלות כלשהן על החיים הציבוריים – כמו עטיית מסכות בחללים סגורים, או הגבלת התקהלויות ענק. בעת עלייה בהידבקות, נוספו הגבלות במקביל למאמצי התחסנות (כולל מנת דחף). בשלב הזה, לא הוטל סגר בשטחן, פרט להולנד ואוסטריה.
מניעת התפשטות > אירופה > מזרח אירופה

בחודש מרץ, מוקד התפשטות הקורונה היה אירופה אך מרבית המדינות הצליחו לבלום את גל הקורונה הראשון בשטחן, ובהמשך המדינות החלו להקל במגבלות שהוטלו בעקבות המגפה. במזרח האיחוד האירופי הצליחו להימנע ממניין מתים גבוה באמצעות הגבלות מחמירות בשלב מוקדם של המגפה. במדינות רבות, נעשו הצעדים הבאים או חלקם: הסגר (כמו ביוון ובאלבניה), סגירת מוסדות, מניעת אירועים, סגירת גבולות (למשל בהונגריה, במקדוניה הצפונית ובבולגריה), סגירת עסקים (כמו בסלובקיה ובפולין) חיוב בשימוש במסכה (כמו בליטא), עוצר (למשל, היה בסרביה בהמשך סופי שבוע יחד עם סגר), חיטוי (כמו בוסניה והרצגובינה) הגבלת אירועים (כמו בקייב שבאוקראינה) וכו'. היו מדינות שהתמודדו עם עלייה מחודשת בתחלואה והטילו הנחיות חדשות. בחלקן, הגל השני נחשב קשה מהראשון. חלק מהמדינות נקטו בווריאציות שונות של סגר נוסף. נתוני התחסנות נמוכים פגעו בתושבי האזור.
החריגה הייתה בלארוס שלא יזמה הגבלות פרט לבידוד של 14 יום לאנשים הנכנסים למדינה שנפגעו מהמגפה, למעט חריגים. היו אזרחים שניסו להקפיד על ריחוק פיזי בתחב"צ וברחוב. נטען שהוסתר מידע מהציבור במדינה.
מניעת התפשטות > המזרח התיכון

איראן הפכה למוקד התפרצות משמעותי עם כ-17 אלף מבודדים וכ-5 אלף מתים. כך גם טורקיה עם 3,894 מתים ו-141,475 נדבקים נכון למאי. במדינה, הייתה עלייה מחולה יחיד (ב-11 במרץ) ליותר מ-34 אלף תוך חודש.
היו מדינות שנעזרו בסגרים. בלבנון החלה התפרצות בעקבות נשאית שהגיעה מאיראן. הונהג עוצר. ב-20 במרץ, ירדן הטילה סגר ועוצר. בשטחי הרשות הפלסטינית הוטל סגר על בית לחם בעקבות ביקור של קבוצת צליינים נשאי קורונה מיוון. מדינות כמו מצרים ובחריין סגרו עסקים רבים ומקומות כמו מסגדים, הגבילו התכנסויות וסגרו את הגבול ממדינות אחרות. יש מדינות, כמו מצרים וסוריה, שהטילו עוצר בחלק מהזמן. כמות הבדיקות לנפש שדווחו על ידי איחוד האמירויות הערביות, בחריין וקטר נחשבות גבוהות ביחס לעולם. כמות הבדיקות לנפש שדווחו על ידי איראן ועיראק נחשבו נמוכות למדי ביחס לעולם. ההשוואה אינה מתחשבת בשלב הטיפול במגפה.
נכון לאמצע אפריל, המידע שנצבר בסוכנויות מודיעין שונות מצביע שברוב מדינות המזרח התיכון, מצפון אפריקה ועד אפגניסטן, לא היו עד אז התפרצויות קשות של המגפה, חוץ מאיראן ומטורקיה.
בנוסף לצעדים שבוצעו על ידי הממשלות ולהתנהלות האזרחים, גורם המשפיע על נתוני התחלואה הוא כמות בדיקות הקורונה ומצב שירותי הבריאות. גורם אחר הוא אמינות הנתונים שסופקו על ידי המשטר. לדוגמה, בעיראק ובאיראן המשטר הואשם בהסתרת נתוני האמת. גורמים נוספים ניתן לראות במצרים. חלק מהנדבקים העדיפו לא להגיע לבתי החולים, שכן הם לא סמכו על שירותי הרפואה. יש גם כאלה שפחדו שידווח שהם חולים בקורונה, מחשש שמא יתייגו אותם כמצורעים, וכן שלא יערכו להם הלוויה.
כמו כן רוב מדינות האזור שבהן התנהלה לחימה, ובעיקר מחנות הפליטים, אינן נמנות עם מוקדי המשיכה העולמיים לתיירים. גם אנשי עסקים ומהגרי עבודה לא נהרו למקומות אלה. לכן מספר הנדבקים בהם מצומצם ביחס לגודל האוכלוסייה. לעומת זאת, טורקיה ואיראן נחשבות מתוירות יחסית. את המספר המועט יחסית של החולים במצב קשה ובינוני ושל מתים מהנגיף ניתן להסביר בגיל הצעיר באופן יחסי של אזרחי מדינות האזור. רוב אזרחי המזרח התיכון הם בני פחות מ-60, כלומר בקבוצות הגילאים שבהן נדבקים בקלות בנגיף, אך במקרים רבים מחלימים ממנו בלי תסמינים כלל. הסבר נוסף הוא שחלק מהמדינות הסתירו מידע מחשש ליציבותן.
נכון לתחילת מאי 2020, נראה כי מגפת הקורונה הופיעה באיחור בחלק מהמדינות הערביות. בקרב מדינות ערב, רק בקטר נמנו יותר נדבקי קורונה מאשר בישראל, ורק במצרים נספרו יותר מתים. ובכל זאת, ישראל נמצאת כעת הרבה לפני מדינות ערב בקצב הסרת הסגר ופתיחת המשק. בעוד קצב ההדבקה במדינות כמו ישראל פחת בהתמדה, במדינות ערביות מסוימות נרשמה בתחילת מאי עלייה תלולה: בסעודיה, באיחוד האמירויות ובקטר הקצב הוא יותר מאלף חולים חדשים מדי יום; במדינות אחרות אובחנו בכל 24 שעות כמה מאות חולים חדשים; ויש מדינות בהן אין לממשלות מידע של ממש על התפשטות המחלה. מדינות כמו לבנון, ירדן ואיראן התמודדו עם גל שני של המגפה אחרי ירידה בתחלואה.
בתימן, דווח בתחילת 2020 על תמותה ותחלואה נמוכה. מצד שני, התקיימה מלחמת אזרחים במדינה וכן היה קושי לבדוק את אלו שנחשדו בהידבקות. באמצע מאי 2020, בעיר עדן, נרשם גל של מתים שסבלו מתסמינים של הנגיף.
מניעת התפשטות > המזרח התיכון > ישראל

בפברואר 2020 התגלו לראשונה חולים בישראל. משרד הבריאות קבע הנחיות למניעת הדבקה בנגיף ולהאטת התפשטותו, החל מבידוד ביתי לשבים ממדינות שבהן התפשט הנגיף ולכל מי ששהו די זמן בקרבת נדבקים.
במאי 2023 החליט משרד הבריאות שהחל מתאריך 16 במאי 2023 לא תחול חובת הבידוד על חולי קורונה.
מניעת התפשטות > אמריקה

ארצות הברית הפכה למדינה בעלת כמות החולים הגדולה ביותר. מדינות שונות בה נקטו מדיניות שונה; ברובן הוטל סגר. באפריל 2020, יותר מ-90% מהאמריקנים התבקשו להישאר בבתים. בסוף החודש פרסם הנשיא המלצה לגבי אסטרטגיית היציאה ולחץ על המושלים לשחרר את ההגבלות. המדינה המשיכה להתמודד עם התפשטות הנגיף באמצעות צעדי ריחוק חברתי.
באמריקה הלטינית, מקרה ההידבקות הראשון התגלה בברזיל, בסוף פברואר. היה חשש שהעוני ומצב מערכת הבריאות בחלק מהמדינות יקשו על הטיפול במגפה. ב-17 במרץ דווח על מספר נמוך של חולים. ההערכה הייתה כי מדובר במספרים גבוהים בהרבה שטרם נוטרו עקב מערכות בריאות כושלות בחלק מהמדינות.
בתחילת מרץ, מדינות כגון מקסיקו, גואטמאלה ופנמה הכריזו על מצב חירום או אזהרות ברמה גבוהה לקראת התפשטות רחבה יותר. עד סוף מרץ, הנגיף התפשט ופגע במיוחד בברזיל, אקוודור וצ'ילה. רוב מנהיגי אמריקה הלטינית (במדינות כגון פרו, אל סלוואדור, ארגנטינה, ונצואלה וצ'ילה) הגיבו בחומרה להתפשטות הנגיף מייד עם גילוי מקרי ההידבקות הראשונים. הם סגרו את הגבולות, ביטלו טיסות ושלחו חיילים לסייר ברחובות כדי לאכוף את הוראות הבידוד. בבתי החולים נערכו הצוותים לקבלת המוני חולים, ובתי חולים נוספים הוקמו במהלכי בזק. היו מדינות או אזורים שהטילו סגר. למשל, בקולומביה הונהג סגר ארוך. היו מדינות שהגבירו את הפיקוח על הגבול היבשתי שלהן. כך היה באורוגוואי ובקולומביה. במקביל, נשיאי ברזיל ומקסיקו התעקשו להתייחס למגפה בביטול. נשיא ברזיל אף עודד הפרה של ההנחיות שנקבעו על ידי המושלים והרשויות. ב-30 במרץ הכריזה ממשלת מקסיקו על מצב חירום בריאותי והוכנסו אמצעים מחמירים שמטרתם לרסן את התפשטות הנגיף.
במאי 2020, המדינה שנפגעה קשה מכולם היא ברזיל אך גם בפרו, מקסיקו וצ'ילה היו מודאגים ממספר הולך וגובר של נדבקים. באקוודור קרסה מערכת הבריאות בשל עומס חולים. ההתפשטות הנרחבת באמריקה הלטינית הביאה את ארגון הבריאות העולמי להכריז על אמריקה כמוקד התפרצות המגפה העיקרי. בסוף מאי, אמריקה הלטינית הפכה למוקד השלישי בגודלו אחרי ארצות הברית ורוסיה. ב-23 במאי, ברזיל הייתה שנייה בעולם בנדבקים. במדינות רבות דווח על הצפת יחידות הטיפול הנמרץ בחולים. באקוודור הוטל עוצר בין השעות 2 בצהריים עד 5 בבוקר במרץ, לצד הגבלות נוספות. תושבים רבים במדינה לא נשמעו להנחיות, ולא היה מי שיאכוף אותן. מאות בני אדם נראו מפירים את העוצר, ומוכרים סחורות ברחובות כדי להמשיך להתקיים. בפרו, רוב החולים היו עובדים העוסקים בעבודות פשוטות כמו מוכרים בשווקים. בחלק מהמדינות היה מחסור בערכות בדיקה. בחלק מהמדינות היו קשיי נגישות לבדיקות קורונה.
בסוף מאי 2020, היו גם מדינות שדיווחו על נתוני תמותה ותחלואה נמוכים. כך היה בג'מייקה וגם בארגנטינה, בסורינאם, באורוגוואי וכו'. בהמשך השתנה מצב זה בחלק מהמדינות. בסוף 2020 ובמהלך 2021 החלו תושבי היבשת להתחסן נגד קורונה. ההתחסנות הואצה במהלך שנה זו.
מניעת התפשטות > אוקיאניה

רוב המדינות באזור אוקיאניה הן מדינות אי. התחלואה המדווחת הייתה נמוכה. בניו זילנד הייתה תוכנית להתמודדות עם המגפה. היא כללה מספר רמות. הצעדים היו ארציים. באוסטרליה הצעדים בוצעו בהתאם למדינות ולטריטוריות. הוטל סגר. באזור היו מספר איים מרוחקים וכמה טריטוריות שהיו בלי חולים מדווחים בסוף אפריל 2020. כולן הטילו סגרים ועוצרים, ואכפו הנחיות מחמירות על טיסות והתקהלויות. במהלך 2021 החלו המדינות להתחסן. כאשר ניו זילנד ואוסטרליה הגיע לרף התחסנות מסוים, הן אימצו מדיניות מקילה יותר שכללה ויתור על שאיפתן להגיע לאפס נדבקים שאינם בבידוד.
מניעת התפשטות > אנטארקטיקה

כל אדם שמגיע לאנטארקטיקה היה צריך להיכנס לבידוד. בחלק מתחנות המחקר באנטארקטיקה היו מכונות הנשמה ובדיקות קורונה.
אנטארקטיקה הייתה היבשת היחידה ללא מקרים מאומתים של קורונה עד 22 בדצמבר 2020.
התמודדות עם מידע כוזב

מגפת הקורונה הובילה לפרסום מידע שגוי בנוגע להיקף המגפה, למקורה, לדרכי מניעתה, לאִבחונה, ולטיפול בה. מנכ"ל ארגון הבריאות העולמי טדרוס אדהנום גברייזוס התייחס במהלך פברואר לריבוי השמועות והידיעות הכוזבות ואמר שמדובר במגפה בפני עצמה, או כפי שתיאר זאת, "אינפו-דמיה" (על משקל פנדמיה). בתחילת אפריל הודיעה חברת פייסבוק כי אפליקציית ווטסאפ תמנע הפצה של הודעות שעברו דרך מספר משתמשים.
ב-1 באפריל הוציא ה-EUvsDisinfo, גוף מחקר השייך לאיחוד האירופי, דוח בנושא ידיעות כזב שמפיצות מדינות שונות ברשת האינטרנט. הידיעות המופצות מנסות לערער את האמון ביכולתן של מדינות דמוקרטיות להתמודד עם המגפה, לטעון שקבוצות מיעוט שונות הן הסיבה להתפשטות המגפה ולהתסיס יריבויות גאוגרפיות. בטורקיה הופץ מידע בריאותי כוזב על וירוס הקורונה, שעל פי כותבי הדוח מטפח שיח ביקורתי נגד האיחוד האירופי. רוסיה וגופים מטעמה הפיצו מעל 150 ידיעות כוזבות. לעומת זאת, כלי התקשורת שבשליטת רוסיה מדגישים את המוכנות שלה להתמודדות עם הנגיף ואת הסיוע שהגישה לאיטליה. באפריקה, בחלק מהמדינות, מתנהלים מסעות השמצה נגד קבוצות אתניות וחברתיות. סין מפיצה באפריקה מסרים על תרומתה הרבה למניעת התפשטות המגפה. סין ורוסיה מקדמות את הטענה שארצות הברית משתמשת במגפה כנשק כדי להעמיק את שליטתה בעולם. רשת הטלוויזיה האיראנית, PRESSTV, טוענת כי מדענים ישראלים פיתחו את הנגיף כחלק מהלוחמה הביולוגית של ישראל וארצות הברית נגד איראן.
ביל גייטס, מייסד מיקרוסופט ופילנתרופ, הואשם שאנשיו יצרו את נגיף הקורונה והוא רוצה כיום להרוויח ממנו. בהרצאה שנתן גייטס ב-2015 במסגרת TED הוא הזהיר שהסכנה הגדולה ביותר לאנושות היא לא נשק גרעיני אלא וירוס שיאיים על חייהם של מיליונים. מידע כוזב שהופץ טען שמלבד רצונו להרוויח מהמגפה הוא מבקש לבחון את האפשרות לצמצם את האוכלוסייה העולמית.
לאורך המגפה הופץ מידע שגוי אודות המגפה ותרופותיה. נשיא ארצות הברית היוצא דונלד טראמפ, למשל, עודד שימוש בתרופה למלריה והציע לבדוק אפשרות טיפול באמצעות הזרקת חומרי חיטוי לגוף. דבריו אלו ואחרים סוקרו בהרחבה בתקשורת ועל ידי מכוני בדיקת עובדות שהדגישו שמדובר במידע לא מבוסס. כמו כן הופץ מידע שגוי רב על החיסונים נגד נגיף הקורונה. ברשתות החברתיות נפוצו טענות שגויות שהחיסונים משנים את ה-DNA האנושי, שהם פוגעים בפוריות, שהם גורמים לאנשים להפוך לממגנטים, ועוד טענות כזב.
היו מפיצי שקרים שנפלו קורבן לשרלטנים ולא היו מודעים לכך שהפיצו כזבים הרסניים. אחרים, כמו אנשי תקשורת מסוימים, דוברים ופוליטיקאים, עיוותו מידע או התעלמו ממנו כשלא התאים לאמונותיהם, תפיסותיהם או עמדותיהם, והפיצו במקומו מידע מטעה או כוזב. היו שאירחו "מומחים" (רובם חסרי הכשרה רלוונטית או כאלה שלא נשענו על הקונצנזוס המדעי, והתבססו על התקשורת ולא על מחקרים מדעיים) שלא שינו את עמדתם נוכח ראיות חדשות, או חזרו על כזבים שוב ושוב.
מידע כוזב עלול להזיק למאבק במגפה ולפגוע בבריאות, בכלכלה ובחברה. אנשים היו עלולים להימנע מליישם את ההנחיות למניעת הפצת המחלה ולא להתחסן למרות המדע והמלצת גורמי בריאות מוסמכים.
השפעות עולמיות

המגפה הביאה למשבר כלכלי חמור ולעלייה ניכרת באבטלה. היא הביאה לשינוי משמעותי בשגרת החיים של מיליארדי אנשים ברחבי העולם. במדינות מסוימות היו עומסים בשירותי הרפואה והרווחה. בתחילת המשבר הגיבו הבורסות בירידות חדות, אולם מאוחר יותר הן התאוששו ואף שברו שיאים חדשים.
המגפה שיבשה את ההגירה. בחלק מהמדינות הייתה צניחה בלידות. למשל, בארצות הברית נסוג קצב גידול האוכלוסייה לרמה שהייתה ב-1918 (במהלך השפעת הספרדית ומלחמת העולם הראשונה) וביפן פחת מספר הלידות ב-11%. זאת כחלק ממגמה מתמשכת של ירידה בשיעור הפריון בעולם, שהחריפה.
בעקבות המגפה דווח ברחבי העולם על מקרים רבים על שנאת זרים וגזענות כלפי בני אדם ממוצא אסייתי. תופעות דומות אירעו כלפי יהודים בעיקר בארצות הברית, וכך גם כלפי זרים באפריקה. בסין, היו תופעות כאלה כלפי אפריקאים, תופעות שאף הידרדרו לאלימות. בנוסף, דווח על מקרי קסנופוביה וגזענות כלפי העם הסיני או כלפי אלו שמגיעים מהאזורים הנגועים של המגפה ואף דווח על קריאות להשמיד את סין.
כמו כן דווח ברוב המדינות על גידול במקרי אלימות במשפחה, במיוחד מקרי אלימות נגד נשים והתעללות בילדים.
השפעות עולמיות > השפעה על החינוך

להתפרצות הקורונה הייתה השפעה רבה על תחום החינוך. בתחילה מוסדות חינוך רבים נסגרו ובהמשך המדינות החלו להחזיר את התלמידים למוסדות. הראשונים שנסגרו היו בתי הספר בסין. בסוף אפריל 2020, מיליארד וחצי (90 אחוזים מהתלמידים בעולם) מ-190 מדינות שהו בביתם. במדינות רבות, התלמידים ששהו בבית למדו מרחוק. הלימודים במוסדות החינוך כללו צעדים כמו חיטוי ושמירת מרחק.
השפעות עולמיות > השפעות נפשיות

בעקבות המגפה דווח על עליות חדות בדיכאון (כמעט 30%). בדרום קוריאה דיווחו 40% שהם מתמודדים עם בעיות נפשיות לאחר המגפה. שיעור הנשים שסובלות מדיכאון אחרי לידה עלה גם הוא והוכפל בזמן המגפה. מנגד התפרסם מחקר שהציג ירידה ברמת הדיכאון אצל מתבגרים עם היסטוריה דיכאונית בשנה הראשונה של המגפה.
כ-18% מהחולים פיתחו הפרעות נפשיות כגון דיכאון וחרדה – בתוך שלושה חודשים ממועד האבחון והסיכון להופעת הפרעה נפשית הוכפל לעומת מי שלא חלה.
מחקרים בישראל הראו עליה בצריכת שתייה חריפה בתקופה שבין הסגר הראשון לשני.
השפעות עולמיות > השפעות כלכליות

המגפה השפיעה בצורה רחבה וחמורה על השווקים הפיננסיים, כולל שוקי מניות, אג"ח וסחורות (נפט גולמי וזהב). המיתון הכלכלי הבינלאומי שהחל בתחילת 2020 נחשב למיתון התלול ביותר מאז השפל הגדול. אירוע מרכזי בתחום הכלכלי שהושפע מהמגפה הוא מלחמת מחירי הנפט בין סעודיה לרוסיה. התפשטות הנגיף למדינות רבות הביאה לירידות שערים בבורסות העולם. הושפעו עסקים רבים בתחומים שונים. מדינות שונות ניסו להתמודד עם ההשפעות הכלכליות. הן גיבשו תוכניות שונות.
על אף המשבר הכלכלי העמוק, באופן כללי עשירי העולם לא רק שלא נפגעו ממנו אלא אף ניצלו הזדמנויות להגדיל את הונם. במחצית הראשונה של 2020, על פי פורבס, הגדילו 20 עשירי העולם את הונם האישי בסכום עתק של כ-65 מיליארד דולר.