stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לנה דל ריי
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2008: Kill Kill
2012: Lana Del Ray
2012: Paradise
2013: Tropico
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2012: Born to Die: The Paradise Edition
2012: The Singles
דיסקוגרפיה > אלבום דמו

2006: Sirens
דיסקוגרפיה > אלבומים מדוברים

2020: Violet Bent Backwards over the Grass
הופעות > סיבובי הופעות

2011–2012: Born to Die Tour
2013–2014: Paradise Tour
2015: The Endless Summer Tour
2018: LA to the Moon Tour
2019: The Norman Fucking Rockwell! Tour
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Poolside | ליסה | סרט קצר; קרדיט על שם ליזי גרנט |
| 2012 | Ride | אמנית | סרט קצר |
| 2013 | Tropico | חוה / מרים, אם ישו | סרט קצר |
| 2016 | Freak | פמלה קורסון | סרט קצר |
בנג'מין פרנקלין

בנג'מין פרנקלין (באנגלית: Benjamin Franklin;‏ 17 בינואר 1706 – 17 באפריל 1790) היה מדינאי, מדען, סופר, ממציא, פובליציסט ומו"ל בעל השפעה רחבה על הפוליטיקה וההיסטוריה של ארצות הברית, ועל המדע של המאה ה-18, מן החותמים על הכרזת העצמאות. חבר בהיכל התהילה העולמי של השחמט (אנ').
בתחום המדע

ב-1748 פרש פרנקלין מניהול ישיר של עסקיו, מכר את בית הדפוס, והתמסר לפעילות מדעית וציבורית. הוא הזמין ציוד מתקדם מאנגליה והחל לעסוק ברצינות בחקר החשמל. את מחקריו פרסם בספר בשם "ניסויים ותצפיות בחשמל" (Experiments and Observation on Electricity). הספר יצא לאור בלונדון ב-1751, תורגם לשפות רבות וזכה לשבחים רבים. פרנקלין זכה לתואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד, לתוארי כבוד מאוניברסיטאות נחשבות אחרות, וחברות בחברה המלכותית האנגלית ובאקדמיה הצרפתית למדעים.
פרנקלין תרם רבות להבנת תחום החשמל, והמציא את המונחים "חיובי", "שלילי" ו"סוללה". הוא הצליח להסביר בצורה פשוטה את תופעת החשמל, שהיה עד אז תופעה עלומה גם בין אנשי מדע. המצאתו החשובה והשימושית, כליא הברק, מה שמוכר כמכשיר הארקה, הצילה נפשות רבות מהתחשמלות.
תרומתו העיקרית למדע (בנוסף להמצאות שימושיות בחיי יום-יום, כגון מתקן חימום שמוכר כתנור חשמלי) הייתה בתחום החשמל, והוא התפרסם בעיקר בניסוי שבו הוכיח כי הברק הוא התפרקות חשמלית. הוא עשה זאת באמצעות עפיפון שהפריח בעת סערת ברקים. לחוט העפיפון קשר מפתח וכאשר נגע בו בעיצומה של הסערה ספג מכת חשמל שכמעט הרגה אותו, אבל איששה את ההיפותזה לגבי חשמליות הברק. כממציא המציא שורה של המצאות ביניהן המשקפיים הדו-מוקדיים. בנוסף, חקר בצורה יסודית את תרבותם של האינדיאנים והושפע ממנה עמוקות.
פרנקלין המציא גם כלי נגינה שלו קרא "ארמוניקה" (armonica). מקור המילה הוא "הרמוניה", ואין לו קשר למפוחית (harmonica). הכלי שייך למשפחת כלי הנגינה האידיופוניים, והוא מבוסס על הרעיון של הצליל הנוצר מהעברת אצבע על שפת גביעים מזכוכית בגדלים שונים. באמצעות ההמצאה של פרנקלין, ניתן להפיק עד עשרה צלילים שונים בבת אחת.
כאיש ציבור

כבר ב-1727 הקים פרנקלין מועדון לאנשים מבוססים שעסקו בדיונים בנושאי ציבור וחברה. מועדון זה נחשב לאבי מועדוני הרוטרי. הוא יזם הקמת מוסדות ציבוריים שהיוו בסיס למה שהוכר אחר כך כספרייה הציבורית, המשטרה ומכבי האש. ב-1743 ייסד פרנקלין את החברה הפילוסופית האמריקאית. הקים את האקדמיה של פילדלפיה, שממנה התפתחה אוניברסיטת פנסילבניה. בשנים 1737–1753 כיהן כמנהל הדואר בפנסילבניה, ובפרישתו מהתפקיד מונה למנהל שירותי הדואר לכל המושבות האנגליות בצפון מזרח ארצות הברית.
פעילותו הפוליטית של פרנקלין החלה ב-1736, כאשר מונה לפקיד אספת הנבחרים של פנסילבניה. ב-1751 הוא נבחר לאספה כנציג. פרנקלין החל לצבור השפעה בקרב המושבות האנגליות כאשר פעל לאחד אותן על בסיס פדרלי (תוכנית שהתקבלה על ידי קונגרס שהתכנס באולבני ב-1754, אך נדחתה על ידי המושבות עצמן), דבר שהיה מסוכן, משום שאנגליה ראתה זאת כשלב בדרך להתנתקות ממנה ולהשגת עצמאות מדינית, והייתה עלולה להגביל בתגובה את האוטונומיה של המושבות.
בשנות החמישים והשישים של המאה ה-18, ניסה פרנקלין למנוע את הקרע בין המושבות לבין אנגליה, אך בסופו של דבר הכיר בכך שהקרע הוא בלתי נמנע. הוא שב לפילדלפיה ב-1775, ונתמנה כציר לקונגרס הקונטיננטלי השני, שבו נבחר לכהן כיו"ר הוועדה להשגת תמיכת חוץ למאבק האמריקני. הוא תרם רבות לניסוח הצהרת העצמאות, ואף היה בין החותמים עליה. בספטמבר 1776, עם ההכרזה על העצמאות, נשלח כשגריר ארצות הברית לצרפת, על מנת להשיג חוזה לשיתוף פעולה בתחומים השונים. פעילותו בצרפת הועילה רבות לארצות הברית בתחילת דרכה. לאחר תשע שנים סיים את תפקידו, ובגיל 79 סייע בניסוח החוקה האמריקנית. פרנקלין אף השתתף בצוות שניהל שיחות להשגת הסכם השלום עם אנגליה, לאחר הניצחון של ארצות הברית במלחמת העצמאות.
בשנים 1785–1788 הוא כיהן כמושל פנסילבניה.
בתחילת חייו היו לפרנקלין מספר עבדים שחורים והוא תמך בעבדות, אך בהמשך עמדתו השתנתה והוא היה אחד החלוצים בתנועה לביטול לעבדות, במיוחד מבין הפוליטיקאים הבכירים בארצות הברית. בשנת 1758 הוא החל להתנגד בצורה מתונה לעבדות בארצות הברית וקרא לתת השכלה לשחורים. כאשר חזר מאנגליה לארצות הברית ב-1762 הוא החל להתנגד לעבדות בצורה חריפה יותר. ב-1770 הוא שחרר את כל העבדים שלו ותקף את השימוש בעבדים ואת הסחר הבינלאומי בעבדים. עם זאת הוא סירב לדון בפומבי בנושא העבדות בועידת החוקה של ארצות הברית שהתכנסה ב-1787. בשלב כלשהו לאחר שנת 1785 פרנקלין התמנה לנשיא של "האגודה של פנסילבניה לביטול העבדות" שהייתה האגודה הראשונה שפעלה לביטול העבדות בארצות הברית וקמה כעשור קודם לכן. לאחר מכן כאשר הקונגרס נאלץ לעסוק בסוגיות של עבדות, בשנים 1789–1790 הוא כתב מספר מאמרים שתמכו בביטול העבדות ובשילוב השחורים בחברה בארצות הברית. בשנת 1790 קווייקרים מניו יורק ופנסילבניה הגישו עצומה לקונגרס שקראה לביטול העבדות, בתמיכת האגודה לביטול העבדות של פנסילבניה ופרנקלין.
אמונה דתית

פרנקלין הגדיר עצמו משחר ימיו כדאיסט המאמין באל בורא שאינו מתערב בעולם, ומניח לברואיו לגלות את האמת דרך מחקר מדעי ושכלתני. פרנקלין האמין בקיומה של נשמה, ואף אמר שאינו שולל את תחיית המתים או גלגול נשמות. במכתב שכתב כחודש לפני מותו הוא נזהר מלחוות דעה על אלוהותו של ישו, והזכיר שבקרוב הוא יוכל לבדוק עמו נקודה זו באופן בלתי אמצעי.
השפעתו

פרנקלין היה במותו האמריקני הידוע השני בעולם, אחרי ג'ורג' וושינגטון. למרות היותו פוריטני, הוא פיתח רעיונות מהפכניים ואף נלחם למענם. מורשתו הכתובה היא עצומה, ומספר המסות שהותיר אחריו, בנושאים אקטואליים ופילוסופיים כאחד, היה רב מאוד: כתביו יצאו לאור ב-40 כרכים.
דיוקנו של פרנקלין מופיע על שטרות של 100 דולר.
בשנת תר"ה (1845 בקירוב) הדפיס רבי ישראל מסלנט ספר לתיקון המדות שחובר על ידי מנדל לפין [מסָטָנוב] ונקרא בשם "חשבון הנפש", שהסתמך על המתודה המוסרית של בנג'מין פרנקלין, כמו שלש-עשרה המידות שבנפש ועוד. ספר זה שימש גם כספר לימוד והדרכה בישיבות המוסריות בליטא, ונדפס שם בפעם האחרונה על ידי הסתדרות תלמידי סלבודקה בשנת תרצ"ז.
ראו גם

הפליצו בגאווה
לקריאה נוספת

אוטוביוגרפיה: בנימין פרנקלין, הוצאת שוקן, 1954
בנג'מין פרנקלין: האוטוביוגרפיה, תרגמה מאנגלית והוסיפה הערות: רעיה ג'קסון, הקדמה: ערן שלו, הוצאת נהר ספרים, 2012
Ronald Clark, Benjamin Franklin: a Biography, Weidenfeld and Nicolson, 1983 (הספר בקטלוג ULI)
Paul M. Zall, Franklin on Franklin, University Press of Kentucky, 2000 (הספר בקטלוג ULI)
Alan Craig Houston, Benjamin Franklin and the Politics of Improvement, Yale University Press, 2008 (הספר בקטלוג ULI)
Jonathan R. Dull, Benjamin Franklin and the American Revolution, University of Nebraska Press, 2010 (הספר בקטלוג ULI)
George Goodwin, Benjamin Franklin in London: the British Life of America's Founding Father, Yale University Press, 2016 (הספר בקטלוג ULI)
Thomas S. Kidd, Benjamin Franklin: the Religious Life of a Founding Father, Yale University Press, 2017 (הספר בקטלוג ULI)
מבוך העצמות, ספר הרפתקאות של ריק ריירדן לבני נוער, עוקב אחרי חייו של בנג'מין פרנקלין.
הערות שוליים

↑  בנג'מין פרנקלין, בנג'מין פרנקלין האוטוביוגרפיה, ישראל: נהר ספרים, 2012
↑  "תנועת המוסר", כרך ראשון, עמ' רפא-רפב ובהערות י"ב וט"ו שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261487405171  PLWABN: 9810560667105606  BIBSYS: 90052017  BNC: 000038514  BNE: XX877138  BnF: cb119034658 (data)  BPN: 16265204  CANTIC: a10281757  GND: 118534912  ICCU: CFIV071766  ISNI: 0000 0001 2133 9941  LCCN: n79043402  LNB: 000051119  MusicBrainz: ca5c6242-7ba8-4cc9-9c32-3bf4719e54c6  NARA: 10580588  NDL: 00440037  NKC: jn20000720076  NLA: 35100032  NLG: 69541  NLK: KAC199609215  NSK: 000014086  NTA: 06836010X  RERO: 02-A003260000  RKD: 279007  SELIBR: 54072  SNAC: w6vz16nm  SUDOC: 026873478  Trove: 826450  ULAN: 500331804  US Congress: F000342  VcBA: 495/71511  VIAF: 56609913   WorldCat (עם VIAF): 56609913 
דמותו של פרנקלין על שטר 100$
איור משנת 1881 של בית הולדתו של פרנקלין, רח' מילק, בוסטון
ציור של צ'ארלס מיל מ-1914 המתאר את פרנקלין עובד בבית הדפוס
פסל הנמצא במוסד פרנקלין, פילדלפיה
הרמוניקת זכוכית מודרנית המבוססת על המצאת פרנקלין
הקריקטורה הראשונה של בנג'מין פרנקלין: "הצטרף או מות"
פרוטומה מעשה ידי הפסל הצרפתי ז'אן אנטואן אודון
דיוקנו של פרנקלין, מעשה ידי צייר הדיוקנאות דייוויד מרטין. הדיוקן צויר בשנת 1767 ומוצג בימינו בבית הלבן
עניית אמן (הלכה)

עניית אמן היא חובת אמירה בהלכה לשומע ברכה. משמעותה היא אישור והסכמה, ולעיתים תפילה שתתקיים הבקשה שנאמרה לפניה.
פירוש המילה אמן

משמעותה המילולית של המילה "אמן" היא "כן ונכון". פירושה גם "הלוואי".

בדרך הדרש מפורשת המילה כראשי תיבות של המשפט "אל מלך נאמן", ומשמעה הכרת תודה לה' וקבלת מלכותו.
בתלמוד הבבלי מובאים שלושה שימושים של המילה אמן:
אמר רבי יוסי ברבי חנינא: 'אמן' - בו שבועה, בו קבלת דברים, בו האמנת דברים. בו שבועה דכתיב (במדבר ה, כב) "ואמרה האשה אמן אמן". בו קבלת דברים דכתיב (דברים כז, כו) "ארור אשר לא יקים את דברי התורה הזאת לעשות אותם ואמר כל העם אמן". בו האמנת דברים דכתיב (ירמיהו כח, ה) "ויאמר ירמיה [הנביא] (אל חנניהו) אמן כן יעשה ה' יקם ה' את דבריך".
בהתאם לחלק השלישי, רש"י מביא פירוש נוסף של המילה: "שהוא לשון מאמן הדברים - שיהא רצון שיהא אמת כן".
הרד"ק בספר השרשים מסביר בדומה שהמילה "אמת" היא משורש אמן, ועל כן משמעותם זהה בפסוקים המובאים, כלומר אמת שכך יהיה או אמת שארור מי שיעבור על הדברים.
אזכורים קדומים של המילה אמן > בתנ"ך

בתנ"ך המילה מופיעה לראשונה בספר במדבר כחלק משבועת האישה הנחשדת בזנות תחת בעלה. האישה עונה "אמן אמן" בתשובה להקראה הנאמרת בפניה על העונש הצפוי לה אם אכן עשתה את אשר נחשדה בו, והיא בעצם מאמתת בדרך של שבועה את הדברים, כשכפילות המילה משמשת לחיזוק ההצהרה: וּבָאוּ הַמַּיִם הַמְאָרְרִים הָאֵלֶּה בְּמֵעַיִךְ לַצְבּוֹת בֶּטֶן וְלַנְפִּל יָרֵךְ וְאָמְרָה הָאִשָּׁה "אָמֵן אָמֵן" (במדבר, ה', כ"ב).
הביטוי מופיע בין היתר גם במובן של אמונה ואמת: ”אֲשֶׁר הַמִּתְבָּרֵךְ בָּאָרֶץ יִתְבָּרֵךְ בֵּאלֹהֵי אָמֵן וְהַנִּשְׁבָּע בָּאָרֶץ יִשָּׁבַע בֵּאלֹהֵי אָמֵן כִּי נִשְׁכְּחוּ הַצָּרוֹת הָרִאשֹׁנוֹת וְכִי נִסְתְּרוּ מֵעֵינָי” (ספר ישעיה, פרק ס"ה, פסוק ט"ז), ולא נמצא עוד בהוראה זו.
בפסוק ”וַיֹּאמֶר יִרְמְיָה הַנָּבִיא אָמֵן כֵּן יַעֲשֶׂה ה' יָקֵם ה' אֶת דְּבָרֶיךָ אֲשֶׁר נִבֵּאתָ לְהָשִׁיב כְּלֵי בֵית ה' וְכָל הַגּוֹלָה מִבָּבֶל אֶל הַמָּקוֹם הַזֶּה” (ספר ירמיה, פרק כ"ח, פסוק ו'), המילה באה במובן של 'לאשר ולקיים דבר נשמע'.
מילה זו מופיעה גם בסוף מזמורי תהילים: מ"א; י"ט; פ"ט, נ"ג. וכן בדברי הימים במהלך שירת אסף בן ברכיהו בעת העלאת ארון הברית לירושלים.
אזכורים קדומים של המילה אמן > במשנה

מובא כמה פעמים בהקשר של שבועה, ולעיתים גם בלשון תפילה:
"הֵיכָן פִּקְדוֹנִי, אָמַר לוֹ נִגְנָב; מַשְׁבִּיעֲךָ אֲנִי, וְאָמַר אָמֵן, וְהָעֵדִים מְעִידִים אוֹתוֹ שֶׁגְּנָבוֹ, מְשַׁלֵּם תַּשְׁלוּמֵי כֶפֶל." (משנה, מסכת בבא קמא, פרק ט', משנה ח')
"וְרוּחַ הַקֹּדֶשׁ מְבִיאָה לִידֵי תְחִיַּת הַמֵּתִים, וּתְחִיַּת הַמֵּתִים בָּאָה עַל יְדֵי אֵלִיָּהוּ זָכוּר לַטּוֹב, אָמֵן." (משנה, מסכת סוטה, פרק ט', משנה ט"ו)
אזכורים קדומים של המילה אמן > בתלמוד

במסכת ברכות נאמר: "רבי יוסי אומר: גדול העונה אמן יותר מן המברך".
במסכת שבת מסופר בשם רבי יוסי בר יהודה:

שני מלאכי השרת מלוין לו לאדם בערב שבת מבית הכנסת לביתו, אחד טוב ואחד רע, וכשבא לביתו ומצא נר דלוק ושולחן ערוך ומיטתו מוצעת מלאך טוב אומר "יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך" ומלאך רע עונה אמן בעל כרחו, ואם לאו מלאך רע אומר "יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך" ומלאך טוב עונה אמן בעל כרחו.
מהלכות עניית אמן

חלק מכללי אמירת ה"אמן" הם:
יש לומר "אמן" לאחר כל ברכה הנאמרת על ידי אחר.
אין לומר "אמן" אם לא שומעים את הברכה, אך אם יודע מהי בדיוק הברכה שמברכים יש אומרים שיכול לענות גם בלי שמיעה.
יש להמתין עד סיום הברכה בטרם אומרים "אמן" - אחרת ה"אמן" נקרא "אמן חטופה" - ואולם אין להמתין יותר מדי - "אמן" זו נקראת "אמן יתומה".
אין לענות "אמן" על ברכות שאדם אומר בעצמו, מלבד ברכות מסוימות, כגון ברכת בונה ירושלים שבברכת המזון, ולדעת הרמב"ם והשולחן ערוך, גם לאחר ברכת ישתבח, שים שלום, השכיבנו וברכות נוספות שהן סיום סדרת ברכות.
אין לומר "אמן" לאחר ברכה הנאמרת על ידי גוי, אלא אם שומעים את הברכה בשלמותה.
מנהגים שונים

יש העורכים סעודת אמנים - סעודה שאומרים בה "אמן" מאה פעמים.
לקריאה נוספת

אברהם (רמי) ריינר, 'אמן אמן אמן סלה': על חתימה ומוצאה, מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי, כט (תשע"ה), 21-32
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ט, עמוד ב'.
↑  מילון התנ"ך מאת יהושע שטיינברג, הוצאת יזרעאל, תל -אביב, ערך "אמן"
↑  ספר דברי הימים א', פרק ט"ז, פסוק ל"ו
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ג, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ט, עמוד ב'.
↑  ראו משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות ברכות, פרק א', הלכה ט"ז; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רט"ו, סעיף א'.
↑  הרמ"א לשולחן ערוך, אורח חיים, סימן רט"ו, סעיף ב'
| ברכות |
| --- | --- | --- |
| ברכות הנהנין | המוציא לחם מן הארץ • בורא מיני מזונות • בורא פרי הגפן • בורא פרי העץ • בורא פרי האדמה • שהכל נהיה בדברו  • ברכות הריח |  |
| ברכות השבח | אשר יצר • אלוהי נשמה • ברכות השחר • ברכת החמה • ברכת הלבנה • משנה הבריות • ברכת האילנות • ברכת הגומל • הטוב והמיטיב • ברכת הנסים • שהחיינו |  |
| ברכות הראייה | ברכת המלכים • ברכת הים הגדול • חכם הרזים • שחלק מחכמתו ליראיו • שנתן מחכמתו לבשר ודם • שככה לו בעולמו  • עושה מעשה בראשית • שכוחו וגבורתו מלא עולם • זוכר הברית • ברכת מחיה המתים •  אשר יצר אתכם בדין • מציב גבול אלמנה |  |
| ברכות המצוות | ברכות התורה • ברכת השחיטה • ברכת אירוסין • ברכת לשמור חוקיו • ברכת לישב בסוכה |  |
| ברכה אחרונה | ברכת המזון • מעין שלוש • בורא נפשות |  |
| ברכות שונות | ברכת בתולים • ברכת חתנים  • ברכת מעין שבע • ברוך דיין האמת • ברכת הגשמים • ברוך שפטרני מעונשו של זה • בורא מאורי האש • ברכת השיר • ברכת ברוך ה' לעולם • ברכת אבלים • ברכת רופא חולים |  |
| דינים כלליים | מאה ברכות • ברכה שאינה צריכה • ברכה לבטלה • הפסק • תוך כדי דיבור • שם ומלכות • שומע כעונה • ספק ברכות להקל • תדיר ושאינו  תדיר • עובר לעשייתן • ברכה הסמוכה לחברתה • עניית אמן • ברוך הוא וברוך שמו • סדר קדימה בברכות |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
פסטיבל העוד

| --- | --- |

יאיר דלאל, המשמש כיועץ מויזקלי של הפסטיבל ומשתתף קבוע מאז הקמתו
 סוג:  פסטיבל מוזיקה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  ירושלים
 מייסדים:  אלי גרינפלד בית הקונפדרציה
 מועדים
 תאריכי פעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים)
 מועד שנתי:  נובמבר
 משך הפסטיבל:  ארבעה ימים
 
פסטיבל העוד הבינלאומי ירושלים נוסד בשנת 2000 בירושלים, ביוזמת המפיק והמנהל האמנותי אלי גרינפלד בשיתוף מרכז התרבות בית הקונפדרציה. המנהל האמנותי של הפסטיבל הוא אפי בניה.
היסטוריה

פסטיבל העוד נוסד על מנת לשמש במה למורשת המוזיקלית הערבית העשירה והמגוונת, חוצת הגבולות והתרבויות ולקשרי הגומלין בינה ובין המוזיקה היהודית. במשך השנים הרחיב הפסטיבל את היצע המוזיקלי שלו לכלול מוזיקת עולם מאזור הים התיכון הבלקן, צפון אפריקה, מאירן ומטורקיה, לצד מוזיקה ישראלית המתבססת על מסורות אלה. הפסטיבל נערך באתרים שונים ברחבי ירושלים, בהם בית הקונפדרציה, בית שמואל - מרכז שמשון ותיאטרון ירושלים.
בשנת 2001 יזם גרינפלד שלוחה תל אביבית לפסטיבל העוּד, בהפקת צוותא. "פסטיבל העוד של תל אביב" שעלה במקביל.
בשנת 2003 החל לפעול "פסטיבל העוד של תל אביב" בניהולו של גרינפלד בנפרד מהפסטיבל בירושלים. את הפסטיבל בירושלים ניהל והפיק מאז אפי בניה. הפסטיבל בתל אביב התקיים מדי חודש אוגוסט במשך כ-12 שנים, עד 2014.
בשנת 2008 הוקלטו ושודרו חלק ממופעי הפסטיבל על ידי ה-BBC, במסגרת שידורי מוזיקת העולם שלה.
בשנת 2009, בשנתו העשירית, הוחלט לקיים את הפסטיבל במקביל בירושלים ונצרת. אולם לאחר מספר שנים נפסקו המופעים בנצרת.
הערות שוליים

↑  גיל רוביו, קול הקמפוס, הפסטיבל שנולד במארב במלחמת לבנון הראשונה, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2013
↑  עומר שומרוני, ‏צלילי העוד, באתר גלובס, 20 בנובמבר 2008
↑  חגי חיטרון, נפתח פסטיבל ימי העוד בתל אביב וירושלים, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2001
↑  גלעד רייך, ‏בין שינקין לאשדוד, המוזיקה הערבית פורחת, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2003
עכבר העיר, פסטיבלי עוד בתל אביב וירושלים, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2003
↑  אסף נבו, ‏עמיר בניון ישיק מופע חדש ב"פסטיבל העוד", באתר ‏מאקו‏, 8 ביוני 2014
שלי פלדמן, עכבר העיר, השבוע בתל אביב: פסטיבל העוד הבינלאומי, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2013
↑  מתן שירם, ‏ה-BBC תסקר בהרחבה את פסטיבל העוד הבינלאומי, באתר גלובס, 27 באוקטובר 2008
↑  טל פרי, ‏עוד חוזר הניגון, באתר גלובס, 11 באוקטובר 2009
↑  תמר סוקניק, שירי עם פלשתיניים ומזמורי תהילים בפסטיבל העוד בירושלים, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2006
↑  תמר סוקניק, פסטיבל העוד השמיני ייפתח הערב, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2007
↑  ארז שוייצר, ברי בפסטיבל העוד, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2007
↑  נויה כוכבי, אתי אנקרי בשירי יהודה הלוי, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2008
↑  טל פרי, ‏מרבי יהודה הלוי ועד אום כולת'ום, באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2008
↑  בן שלו, נקמת הטרקטור בפסטיבל העוד: לא קל לעיכול, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2009
↑  בן שלו, "נקמת הטרקטור" תפתח את פסטיבל העוד במופע משירי משה אבן עזרא, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2009
↑  ארז שוייצר, פסטיבל העוד: בין ערן צור ואום כולתום, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2009
↑  ליה פן, פסטיבל העוד: עוד להיט, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2010
↑  בן שלו, הזמרת היוונייה קתרינה פפדופולו תופיע בפסטיבל העוד, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2013
↑  בן שלו, קורין אלאל ושם טוב לוי בין האמנים שיופיעו בפסטיבל העוד, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2014
↑  עכבר העיר, הכירו את היווני שישגע את פסטיבל העוד, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2015
↑  עומר שומרוני, ‏מוזיקת עולם פסטיבל העוד הבינלאומי בירושלים, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2015
1 2  סיגל קליין, בית הקונפדרציה: פסטיבל העוד הבינלאומי ה-19, באתר כל העיר, 18 בנובמבר 2019
↑  בן שלו, ההופעה של הזמרת ארונה סאירם בפסטיבל העוד העניקה חוויה שונה לגמרי, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2018
↑  נשים פורצות דרך: פסטיבל העוד בבית הקונפדרציה יוצא לדרך בפעם ה-22, באתר כל העיר, 18 בנובמבר 2021
↑  אורלי נוי, פסטיבל העוד 2021: פחות עוּד, יותר גיוון תרבותי, באתר "שיחה מקומית", 18 בנובמבר 2021
↑  שירן טמוזרטי, עם מגוון מופעים מיוחדים: פסטיבל העוד הבינלאומי בירושלים 2022 חוגג 23 שנה, באתר כל העיר, ‏3 בנובמבר 2022
↑  "ימי העוד" - ארבעה ימים של מוזיקה מנחמת ומחבקת בירושלים, באתר מגפון ניוז, ‏15 בדצמבר 2023
↑  יובל אראל‏, ימי העוד – ארבעה ימים של אירועים מוזיקליים, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 25 בדצמבר 2023
↑  רפי גמיש, צפו בדג נחש מלחינים תהילים: האירוע – פסטיבל העוד מציין חצי יובל, באתר כל העיר, ‏20 בנובמבר 2024
פגי מארץ'

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1948 (בת 76) לנסדייל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Margaret Annemarie Battavio 
 שם במה:  Little Peggy March 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1962 
 מקום לימודים:  Lansdale Catholic High School 
 סוגה:  מוזיקת פופ, בלוז, מוזיקת שלאגר 
 שפה מועדפת:  אנגלית, גרמנית 
 חברת תקליטים:  RCA ויקטור 
 בן או בת זוג:  Arnold Harris (19 במאי 1968–?) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  Goldene Stimmgabel (1993) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פגי מארץ' (נולדה כמרגרט אנמארי בטביו ב-8 במרץ 1948) היא זמרת פופ אמריקאית. היא נודעה בעיקר בזכות השיר "I Will Follow Him" שמכר ב-1963 יותר ממיליון עותקים. אף על פי שלעיתים היא זכורה כזמרת של להיט אחד, היא המשיכה להצליח באירופה גם בשנות ה-70.
חיים אישיים

ב-1969 נישאה מארץ' למנהלה הוותיק ארני האריס. נולדה להם בת אחת, סאנד אן, ילידת 1974. בשנת 2013, האריס מת. היא התגוררה בגרמניה מאז 1969, וב-1999 חברה לפלורידה.
דיסקוגרפיה > אלבומים

| שנה | כותרת | תרשים שיא עמדה> ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| 1963 | I Will Follow Him | 139 |
| 1965 | In Our Fashion (collaboration with Benny Thomas) | — |
| 1967 | No Foolin' | — |
| 2005 | Get Happy | — |
| 2013 | Always And Forever | — |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  [mn0000837155 פגי מארץ', באתר AllMusic "Biography by Bruce Eder and Stephen Thomas Erlewine"]. AllMusic.com. נבדק ב-25 בפברואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה); Check |url= value (עזרה)
1 2  Murrells, Joseph (1978). The Book of Golden Discs (2nd ed.). London: Barrie and Jenkins Ltd. pp. 161/2. ISBN 0-214-20512-6.
↑  Billboard - May 12, 2001 - Page 60 "... RCA introduced its own teen queen, Little Peggy March. Her first single, a cover version of the song "Little Me" from the Broadway show of the same name, didn't go anywhere, but the follow-up was a different story. "I Will Follow Him" topped ..."
↑  "This Day in Music". Nielsen Business Media, Inc. נבדק ב-27 במרץ 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 349. ISBN 1-904994-10-5.
↑  Jermaine Jackson & Pia Zadora — When The Rain Begins To Fall. swisscharts.com. Retrieved on 2012-04-15.
↑  Peggy March - Meine Liebe ist stark genug. swisscharts.com (2009-07-17). Retrieved on 2012-04-15.
↑  March, Peggy :: Always and Forever - Artnr 876227-2DA MUSIC Deutsche Austrophon GmbH & Co.KG. Da-music.de. Retrieved on 2012-11-10.
↑  "March, Peggy- als dem Jungstar die Knie zitterten- Musik & Events- SWR4 Baden-Württemberg". swr.online. 6 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Peggy March". Offizielle Deutsche Charts.
↑  "Little Peggy March". The Official Charts Company.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1084672  GND: 134454820  ISNI: 0000 0000 8100 3596  LCCN: n96004594  MusicBrainz: 1de1abbd-d800-41e6-9967-d3f904b2bb80  VIAF: 21398289   WorldCat (עם VIAF): 21398289 
פרסומת שלט חוצות, 27 ביולי 1963
פרסומת לסינגל RCA Victor משנת 1968 "If You Loved Me (Soul Coaxing- Ame Caline)"
היפרקלצמיה

| --- | --- |

סידן
 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 טיפול:  חומצה זולדרונית  etidronic acid  zoledronic acid monohydrate  דנוסומאב  אתילן-דו-אמין-4-חומצה אצטית  plicamycin  פרדניזון  פמידרונאט  gallium nitrate 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/240681 
 DiseasesDB:  6169
 MeSH:  D006934
 MedlinePlus:  000365
 סיווגים
 ICD-10:  E83.5
 ICD-11:  5B91.0 
 
היפרקלצמיה (Hypercalcemia, יתר סידן הדם) היא פגיעה במשק הסידן הנגרמת על ידי עודף סידן בנוזל החוץ תאי. המצב ההפוך להיפרקלצמיה הוא היפוקלצמיה - חוסר סידן בדם.
רמת הסידן מצויה בנוזל החוץ תאי (לרבות נוזל הדם), בכמות מועטה מאוד, כאשר מחצית ממנו הוא סידן יוני (פעיל ומבוקר), כ-40% ממנו קשור לחלבונים בעלי מטען שלילי, וכ-10% מהסידן בנוזל החוץ תאי מצוי בקומפלקסים יחד עם יוני ציטראט, פוספאט, ביקרבונאט ותרכובות אחרות.
היפרקלצמיה, היא עליה בסידן היוני. רמת הסידן הכללי עשויה לעלות מבלי שתהיה עליה בסידן היוני, למשל, במצבים כגון מצבי התייבשות (אז תחול עליה בריכוז האלבומין הקושר את הסידן בדם). באופן הפוך, ייתכנו שינויים ברמת הסידן היוני ללא שינוי בסך הסידן הכללי (מאזן חומצה ובסיס), במצבי חמצת, למשל, קטן הקישור של סידן לאלבומין, וכך מועלית רמת הסידן היוני בדם, ולהפך במצבים של בססת.
קשה עד בלתי אפשרי להגיע לעודף צריכת סידן ממזונות טבעיים. אחת הדוגמאות לכך היא בני שבט המסאי, שצריכת הסידן שלהם עומדת על כ-5,000 מ"ג ליום ואף יותר מזה (הרמה המומלצת לפי ה-DRI היא עד 1,300 מ"ג ליום). חרף צריכת הסידן המוגברת מהמזון, לא פיתחו בני השבט את המחלה. היפרקלצמיה מופיעה רק בצריכה לא מבוקרת של תוספי מזון המכילים סידן.
תסמינים של היפרקלצמיה

התסמינים של היפרקלצמיה מופיעים במערכת שונות בגוף, ויכולים להשתנות בחומרתם כתוצאה מחומרת עליית רמת הסידן בדם ובקצב העלייה שלו.
פגיעה במערכת העצבים - היפרקלצמיה עלולה לגרום לחרדה, דיכאון, הפרעות קוגניטיביות, הפרעות אישיות ופסיכוזות, שינויים במצב הכרה- עד כדי אובדן ההכרה, כמו גם חולשת שרירים, הפרעות הליכה, החזר (רפלקס) גידי ירוד.
פגיעה במערכת הקרדיווסקולרית- יתר סידן עלול לגרום ליתר לחץ דם, לקיצור מקטע QT באק"ג, להפרעות הולכה וקצב- הופעת חסם עלייתי חדרי AV-block מדרגה 1, ברדיקרדיה, הופעה של הסתיידויות בשסתומי הלב, בשריר הלב ובעורקי הלב, וכן תהליך של היפרטרופיה בחדר שמאל.
פגיעה במערכת העיכול- היפרקלצמיה עלולה להביא לתופעות של עצירות, חוסר תיאבון, בחילה, הקאות, הופעה של אולקוס, או דלקת חדה של הלבלב כתוצאה משקיעה של סידן בתעלת הלבלב.
פגיעה בכליה- הפרעות בריכוז השתן וגרימת סוכרת תפלה נפרוגנית על ידי פגיעה בביטוי תעלות המים בכליה (איבוד מים בשתן- וריבוי שתן כתוצאה מכך) ופגיעה בבניית מפל ריכוזים עקב השקעת סידן. יצירת אבנים בכליות, היפרקלציאוריה, נפרוקלצינוזיס- שקיעת סידן בתאים טובולריים, נמק של תאים, אטרופיה של הטובולי, אי ספיקת כליות.
פגיעות נוספות: פגיעה בעור, כלי דם, מפרקים, קרנית (Band keratopathy), קלציפילקסיס- תופעה נדירה הנגרמת כתוצאה משקיעת סידן בשכבת המדיה של העורקים, המביאה לנמק עורי והמאופיינת בפרוגנוזה גרועה.
סיבות הגורמות להיפרקלצמיה

קיימות סיבות שונות אשר עלולות לגרום להיפרקלצמיה. כך למשל, פירוק מוגבר של העצם גורם לשחרור של סידן אל הדם ועליה ברמת הסידן בדם. ספיגה מופרזת של סידן במעי או ספיגה מופרזת של סידן בכליה מביאים גם הם לעליה ברמת הסידן בדם.
סיבות הגורמות להיפרקלצמיה > היפר-פראתיירואידיזם ראשוני

אלו הם מצבים בהם הורמון ה-PTH, המופרש מהפראתיירואיד (בלוטת יותרת התריס), מופרש באופן מוגבר, וגורם לתופעות של היפרקלצמיה (והיפופוספטמיה). זוהי הסיבה השכיחה ביותר להיפרקלצמיה אצל חולים שאינם מאושפזים. ההיארעות השנתית המשוערת של המחלה באוכלוסייה הבוגרת בארצות הברית היא 1:1000, כאשר השכיחות עולה עם הגיל, ויש יותר נשים לעומת גברים אשר קיים בהן היפרפראתיירואידיזם ראשוני. הסיבות לקיומו של מצב זה יכולות לנבוע כתוצאה מגידול או אדנומה של הפראתיירואיד, ולעיתים יש תסמונות משפחתיות הקשורות במצב זה. הטיפול יכול להיות ניתוחי (הסרה של הבלוטות החולות) או טיפול בחומרים המדמים סידן- קלצימימטיים.