stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוק קסטלאן

| --- | --- |
 סוג:  אנטגוניסט (דמות)
 שם ספר:  פרסי ג'קסון והאולימפיים
 שם סרט:  פרסי ג'קסון וגנב הברק (סרט), פרסי ג'קסון וים המפלצות (סרט)
 תוכנית טלוויזיה:  פרסי ג'קסון והאולימפיים (סדרת טלוויזיה)
 הופעה ראשונה:  פרסי ג'קסון וגנב הברק
 הופעה אחרונה:  פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס
 מספר הופעות:  פרסי ג'קסון והאולימפיים גיבורי האולימפוס גורלו של אפולו
 יוצרים:  ריק ריירדן
 גילום הדמות:  ג'ייק אייבל (סרט), ג'ממס היידן רוריגז (מחזמר), [צ'ארלי באשנל (סדרת טלוויזיה)
 מידע
 תאריך לידה:  1986
 גזע:  אל למחצה
 מין:  זכר
 שיוך:  מחנה החצויים (לשעבר) צבא קרונוס
 מומחיות:  לחימה בחרב
 כוחות:  clauditiskinesis, חסינות, מהירות-על, חוזק-על, טלקינזיס, טלפורטציה 
 סגנון לחימה:  יווני
 אזרחות:  ארצות הברית 
 תאריך פטירה:  18 באוגוסט 2011
 דמויות קשורות
 משפחה:  הרמס (אב) מאי קסטלאן (אם) 
 חברים:  אנבת' צ'ייס (לשעבר), תאליה גרייס (לשעבר), גרובר אנדרווד (לשעבר), פרסי ג'קסון (לשעבר), קלאריס לה-רו (לשעבר), צ'ארלס בקנדורף (לשעבר), סילנה בוריגרד (לשעבר), קונור וטראוויס שוד (לשעבר), לי פלטשר (לשעבר), מייקל יו (לשעבר), ויל סולאס (לשעבר), קאסטור ופולוקס (לשעבר), קרונוס (לשעבר), הטיטאנים (לשעבר)
 אויבים:  פרסי ג'קסון, האלים האולימפיים, מחנה החצויים, קרונוס, הטיטאנים
 
לוק קסטלאן (באנגלית: Luke Castellan) הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי פרסי ג'קסון והאולימפיים. הנבל הראשי של הספר השני, השלישי והרביעי ונבל המשנה של הראשון והחמישי. בנו של הרמס. היה מדריך ללחימה בחרב. בספר הראשון ניסה להרוג את פרסי ג'קסון בעזרת עקרב.
ביוגרפיה בדיונית > ראשית חייו

על פי כרונולגיית הזמן המבוססת על שנת יציאתו של הספר הראשון, לוק נולד בשנת 1986, היות שלוק קסטלאן מבוגר מפרסי ב-7 שנים. הוא גדל אצל אימו מאי שהפכה למשוגעת משום שנכשלה בניסיונה להפוך לאורקל דלפי, עד שבגיל 9 ברח מהבית, ובמהלך שיטוטיו לבדו גילה שהרמס הוא אביו.
לאחר שברח מהבית, לוק התיידד עם תאליה גרייס, בת זאוס, ואנבת' צ'ייס, בת אתנה, ובמשך שנתיים שלושתם נלחמו במפלצות לבד. הם הסתובבו יחד עד שפגשו את הסאטיר גרובר אנדרווד, ואז הם ברחו למחנה החצויים כשאנבת' הייתה בת 7. במהלך המסע למחנה, קרוב למקום, נהרגה תאליה על ידי מפלצות.
במחנה, הרמס מכיר בו. לוק מתאמן 5 שנים במחנה החצויים. זה אומנם נראה מעט, אך תוחלת חייהם של רוב החצויים לא ארוכה כל כך, כך שזהו הישג די גדול. באותה תקופה הוא הופך למדריך הראשי בביתן הרמס.
בגיל 17 יצא למסע חיפושים, שבמהלכו נכווה מאש של דרקון לידי. לוק הרגיש שאביו לא מתייחס אליו והחל לפתח קשרים עם קרונוס, מלך הטיטאנים האכזר, על מנת לנקום בהרמס וביתר האלים, ומנסה להחיות אותו ואת אחיו הטיטאנים, כאשר קרונוס מתחיל להשתלט עליו. קרונוס ולוק מחכים לבנם הבא של אחד משלושת הגדולים (זאוס, פוסידון והאדס), שעל פי הנבואה, בהגיעו לגיל 16, יחריב את האולימפוס או יציל אותו.
לאחר שפרסי מגיע למחנה ומגלים שהוא בן פוסידון, לוק מעמיד פני חבר ובסוף הספר "גנב הברק" בוגד בו.
ביוגרפיה בדיונית > פרסי ג'קסון והאולימפיים

בספר הראשון, לאחר שפרסי מגיע למחנה, הוא הולך לביתן הרמס, כיוון שלשם מגיעים כל החצויים שההורה האל שלהם לא ידוע. לאחר שפרסי מתגלה כבן פוסידון, הוא יוצא למסע חיפושים עם אנבת' וגרובר, ולוק נותן להם מתנה למסע: נעליים מכונפות שגנב מאביו הרמס. במהלך המסע גרובר משתמש בנעליים, שכמעט מעיפות אותו לטרטרוס שבשאול. למרות זאת, פרסי מניח שזוהי תקלה קטנה שלוק כלל לא התכוון אליה. אך לאחר מסע החיפושים לוק תוקף את פרסי ובורח.
לוק מתגלה כגנב הברק הראשון של זאוס, שאותו פרסי חיפש, ושלמעשה היפנט את ארס וגרם לאלים לחשוב שהוא הגנב.
הוא עושה תחבולות דומות גם בספר השני, בו הוא מרעיל את העץ של תאליה, ורוצה לנצל את גיזת הזהב, הדבר היחיד שיכול להציל את העץ, כדי להחיות את קרונוס בצורה מהירה יותר. הוא נכשל, אך הגיזה משחררת את תאליה מהעץ, שהופכת לצעירה ממה שהייתה אמורה להיות ובכך מעניקה ללוק ולקרונוס הזדמנות נוספת לשלוט בתוצאות הנבואה.
בספר השלישי הוא חוטף את ארטמיס כדי שתחזיק את השמים במקום אטלס, סגן קרונוס, וחוטף גם את אנבת' על מנת להביא את פרסי אליו. גם התוכנית הזאת נכשלת, אולם יום אחד לפני יום הולדתה ה-16, תאליה הופכת לציידת ארטמיס, ועול הנבואה חוזר לפרסי.
בספר הרביעי הוא רוצה לשלוט במבוך של דיידלוס שגם מקושר אל חייו ושמשתרע כעת מתחת לפני העולם, ושאם לוק ישלוט בו יוכל להגיע לכל מקום בעולם. בפעם הראשונה הוא מצליח ופולש למחנה החצויים עם צבאו, אולם המבוך נהרס כשדיידלוס מתאבד. בספר הזה קרונוס מתעורר לחיים.
לוק בונה את צבאו בעיקר ממפלצות, אולם מצטרפים אל צבאו גם אלים זוטרים וילדיהם החצויים, שרוצים שינוי במעמדם המוקטן.
לבסוף, נשמתו של קרונוס חודרת לגופו של לוק ומשתלטת עליו, לאחר שהוא טובל בנהר הסטיקס והופך לחסין ומוגן מכל מתקפה, למעט עקב האכילס שלו (כפי שמתברר שספר החמישי). לאחר שגם פרסי טובל בנהר, גם לו יש את אות אכילס ושניהם חסינים מכל פגיעה. בספר החמישי לוק מכין את צבא המפלצות במנהטן, שם, על קצה בניין האמפייר סטייט, ניצב הר האולימפוס. לבסוף, לאחר מלחמה קשה, קרונוס מנסה לעבור לדמות האלוהית שלו, אך לוק מונע זאת בכך שהוא דוקר את עצמו למוות בנקודת האכילס שלו, עם סכין שנתן לאנבת' במתנה, כשהבטיח לה שהם משפחה (והפר את ההבטחה).
במשך כל הספרים, אנבת' משוכנעת, בניגוד לחבריה, שלוק לא עושה זאת מרצונו החופשי ושקרונוס כישף אותו (ולבסוף מתברר שצדקה).
ביוגרפיה בדיונית > סדרות המשך

לאחר מותו של לוק, אנבת' עדיין עצובה, ולא מצליחה להתגבר על העצב הזה. היא מזכירה אותו כמה פעמים לחבריה במהלך מסעותיהם. כך, למשל, היא סיפרה לפייפר מקלין על פגיונה כאשר פייפר רצתה את הפגיון קטופטריס של הלנה מטרויה.
נשק

נשקו של לוק היא חרב שנקראת "נשכנית". להבה המורכבת מארד שמימי לקטילת מפלצות ובמתכת רגילה להריגת בני תמותה. לקראת ההשתלטות של קרונוס על גופו של לוק, חושלה "נשכנית" מחדש בצורת החרמש של קרונוס.
בסרטים

בסרטים לוק קסטלאן מגולם על ידי ג'ייק אייבל.
משפחה

לוק קסטלאן נולד להרמס שליח האלים ולבת זוגו מאי קסטלאן. עם הזמן אימו הפכה למשוגעת והוא ברח מביתם. מאוחר יותר הוא בוגד באביו ובאלים האולימפיים ועוזר לקרונוס לקום לתחייה. הרמס עדיין רוצה להחזירו אליו אך ללא הצלחה. למרות זאת, לוק אינו מגדיר את אימו ואביו כחברי משפחתו האמיתיים, ולאחר בריחתו מהבית, הקים משפחה "חלופית" עם אנבת' ותאליה.
כוחות ויכולות

לוק נחשב ללוחם החרב הטוב ביותר במחנה במאה השנים האחרונות, אולי חוץ מפרסי. הוא ממש טוב בלשקר ולרמות, וכנראה בעל יכולת מנהיגות לא רעה, בהתחשב במעמדו במחנה ובפיקודו על צבא המפלצות. בספר הבונוס "יומני החצויים" מתברר שיש לו יכולת לפתוח דלתות (גם נעולות) על ידי מגע מאחר שאביו הוא אל הגנבים.
מראה

הוא היה בן תשע עשרה בערך, ונראה די מגניב. הוא היה גבוה ושרירי, עם שיער בלונדיני קצוץ וחיוך ידידותי. הוא לבש גופייה כתומה, מכנסיים קצרים גזורים, סנדלים ומחרוזת עור עם חמישה חרוזי חמר בצבעים שונים. הדבר המטריד היחיד במראה שלו הייתה צלקת לבנה עבה שנמתחה מתחת לעין הימנית שלו עד ללסת, כמו חתך ישר מסכין.
לוק בעל שיער בלונדיני קצוץ. יש לו צלקת מעל שפתו, שנגרמה לו מטופר של דרקון.
הערות שוליים

↑  לוק קסטלאן- פרופיל מתוך ויקי "ריירדן"
↑  יומנו של לוק קסטלאן- מתוך ויקי "ריירדן"
איי קיימן

מפת איי קיימן
חוף שבעת המיילים בגראנד קיימן
איי קיימן (באנגלית: Cayman Islands) היא מדינת איים המורכבת מקבוצת איים בים הקריבי ומהווה מושבת כתר בריטית. האיים בטריטוריה הם קיימן הגדול (גראנד קיימן) – בו ממוקמת גם בירת המדינה ג'ורג' טאון, קיימן הקטן (ליטל קיימן) וקיימן בראק (שם הלקוח מהשפה הגאלית הסקוטית ומציין שן סלע בולטת, ומכאן – שן הסלע של קיימן).
האיים, שנתגלו על ידי כריסטופר קולומבוס ב-10 במאי 1503 כחלק ממסעו הרביעי והאחרון, הועברו, יחד עם ג'מייקה הסמוכה, לשליטתה של בריטניה בשנת 1670 כחלק מהסכם מדריד. לאחר החתימה על ההסכם היו האיים וג'מייקה טריטוריה אחודה עד לשנת 1962 בה זכתה ג'מייקה למעמד של מדינה עצמאית המכירה במלכת הממלכה המאוחדת כשליטתה העליונה, ואילו האיים המשיכו להיות טריטוריה בריטית לכל דבר.
האוכלוסייה באיים מורכבת בעיקר מבני תערובת שאבותיהם היו אנגלים או אפריקאים. כלכלת האיים מבוססת על תיירות ובנקאות, וזאת עקב העדר המיסוי הישיר המונהג באי. רובם של התושבים הם נוצרים, אבל יש גם קהילה יהודית משגשגת עם רב ובית כנסת חב"ד.
המשטר באיים הוא עצמאי כמעט לחלוטין וכל התושבים שגילם עולה על 18 שנים זכאים להצביע בבחירות הנערכות במדינה בכל 4 שנים. המושל, הנבחר בבחירות אלו, משמש למעשה כנציגה של הממלכה הבריטית לטריטוריה והוא ממונה אישית על ידי מלכה – צ'ארלס השלישי. ארגון האומות המאוחדות מונה את איי קיימן ברשימת הטריטוריות שאין להן הנהגה עצמית.
היסטוריה

איי קיימן התגלו לראשונה במסעו הרביעי של קולומבוס אל "העולם החדש" בשנת 1503 בעת ההפלגה מפנמה לאספניולה. תחילה התגלו האיים ליטל קיימן ובראק קיימן והם כונו בפי קולומבוס "לאס טוֹרטיגַאס" ("הצבים"), וזאת בשל המספר הרב של צבי הים שנמצאו בקרבתם. שנים מספר מאוחר יותר שונה שמם של האיים ל"לאגארטוס" (לטאה גדולה).
בשנת 1585 הגיע אל האי סר פרנסיס דרייק אשר קרא לאי בשם "לאס קיימאנאס" (מילה בשפת הקריב שמשמעה תנין) וזאת בשל מספר רב של איגואנות שראה על האי ואשר זוהו בטעות כתנינים או קיימנים.
לאחר גילוי האיים הם נשארו בלתי מיושבים ושימשו כתחנות ארעיות לספינות במהלך מסען. במסגרת מסע שכזה הגיע לאי פרנסיס דרייק אשר תיאר מגוון רב של זוחלים אשר שרצו באי בעת ביקורו שם בשנת 1585. בשנת 1655 החלו הבריטים שולטים באזור, לאחר שקיבלו לידיהם מהספרדים את השליטה בג'מייקה. ההכרזה הרשמית על הפיכתם של האיים לטריטוריה בריטית הגיעה בשנת 1670 והם נכללו תחת שלטונו של מושל ג'מייקה הבריטי. לאחר ההכרזה על האיים כמושבה בריטית החלו להתיישב בה ראשוני המתיישבים, אשר עסקו בתחילה בעיקר בסחר עם אוניות אשר עצרו במקום למנוחה והצטיידות בבשר צבי ים, מים טריים וירקות.
ההתיישבות באי גראנד קיימן החלה בשנת 1700 וזאת עקב היותו נמל מבטחים מוגן מספינות שודדי הים אשר הטילו מוראם על האזור. לאחר המעבר לגראנד קיימן החלו תושבי האי, יחד עם כמות מצומצמת יחסית של עבדים אשר יובאו מאפריקה לעסוק בדיג ובספנות למחייתם.
בשנת 1962, עם הפיכתה של ג'מייקה למדינה עצמאית, הוצבה בפני תושבי איי קיימן האפשרות להתנתק מהכתר הבריטי ולהכריז על עצמאותם. אולם, במשאל העם שנערך הצביעו מרבית התושבים על רצונם להישאר תחת שלטון בריטניה ובעקבות כך נערכו הבחירות הראשונות למושל האיים בשנת 1971.
פוליטיקה

למרות שאיי קיימן הם מושבת כתר בריטית, רוב העניינים הנוגעים לניהולה הפנימי של המדינה הם תחת אחריות הממשלה המקומית. בית המחוקקים במדינה מורכב מ-15 חברים אשר נבחרים בבחירות כלליות כל 4 שנים, מתוכם, 5 מכהנים כשרים בממשלה. ראש הממשלה מוגדר כמנהיג העניינים הממשלתיים והוא כפוף לשלטונות בריטניה.
ממשלת בריטניה ממנה מושל למדינה אשר כיום אחריותו מוגבלת לנושאי ביטחון, יחסי חוץ וביטחון פנים. למעשה, רוב התחומים הללו מנוהלים בידי המזכיר הכללי של המדינה אשר מתפקד כמושל בפועל כאשר המושל אינו מסוגל למלא את חובתו מסיבה כלשהי. כיום, תפקידו המעשי העיקרי של המושל הוא לפקח על המתרחש במדינה ובייחוד על יחסי חוץ ויציבות שלטונית.
המדינה מונהגת תחת חוקה אשר נכתבה עם הקמת המדינה ב-1962. לאחרונה, קרא המושל לעדכון וחידוש החוקה כך שתותאם לזמנים המודרניים. נושא עדכון החוקה נבדק כיום בבית המחוקקים. בריטניה הדגישה כי היא מעוניינת שהשינויים שיחולו בחוקה יאושרו על ידי העם באמצעות משאל עם.
כלכלה

בעבר, כלכלתה של איי קיימן התבססה בעיקר על חקלאות ותעשיות ישנות אך הודות לפיתוח התחבורה המודרנית צמחו במדינה תחומי התיירות והשירותים העסקיים החל מתחילת המאה ה-20. ארצות הברית היא שותפת המסחר הגדולה ביותר של איי קיימן.
המשכורת הממוצעת באיי קיימן היא כ-47,000$ דולר של איי קיימן (שווה ערך ל-57,317 דולר אמריקאי), מה שהופך אותה למדינה עם איכות החיים הגבוהה ביותר באיים הקריביים ואחת המדינות המתקדמות ביותר בעולם מבחינה זו. לאיי קיימן ישנו מטבע הייחודי להם אשר נקרא דולר של איי קיימן. ערכו של מטבע זה מותאם לערך המטבע הדולרי של ארצות-הברית לפי 1 דולר קיימני = 1.21951 דולר של ארצות-הברית. לפיכך, ערכו של מטבע זה ביחס לשאר המטבעות שווה לשער ההמרה ביניהם לדולר.
מקור ההכנסה העיקרי של ממשלת המדינה הוא ממיסוי עקיף. בין השאר מוטל מס בגובה 20% על סחורות המיובאות למדינה (מכס). מס זה אינו תקף לגבי ספרים, מצלמות, מזון לתינוקות ועוד. המס על מכוניות מדורג לפי שווי המכונית והוא עשוי להגיע לגובה 40% עבור דגמים יקרים במיוחד. הממשלה גובה מס נמוך ממוסדות פיננסים הפועלים במדינה. בנוסף, מוטל מס נמוך אשר כל תייר חייב לשלם בהגיעו לאי.
כלכלה > תיירות

התיירות באיי קיימן מהווה כ-75% מהתמ"ג השנתי במדינה ולפיכך, היא משמשת מרכיב משמעותי בכלכלתה. מתוך מיליוני התיירים שמבקרים במדינה כל שנה, 99% מבקרים באי גראנד קיימן. הבירה ג'ורג' טאון משמשת כעיר נמל לספינות תיירים אשר מביאות למדינה בין 4,000 ל-22,000 תיירים ביום, 5 ימים בשבוע. בין האטרקציות המובילות לתיירים במדינה ניתן למנות את חוף שבעת המיילים, אשר משתרע לאורך 12 ק"מ ונחשב בעיני רבים כאחד מהחופים הטובים בעולם. גם אתרים היסטוריים כמו טירת פדרו סנט ג'יימס בקצה המזרחי של האי גראנד קיימן מושכים תיירים.
איי קיימן נחשבים כאחד מיעדי הצלילה הטובים בעולם, בזכות המים הצלולים. יש באיים הרבה אתרי צלילה שבהם תיירים יכולים לשחות עם דגי חתול.
כלכלה > תעשיית השירותים הפיננסים

מפני שבאיי קיימן המיסוי הוא עקיף ומפני שלא מוטל בהם מס על הכנסה, הם מהווים מרכז בנקאות ראשי ומקלט מס למיליוני אנשים וחברות. נכון לדצמבר 2005, הוקמו באיי קיימן כ-70,000 חברות, מתוכן כ-1,150 בנקים וחברות לניהול קרנות נאמנות עם נכסים בגובה 500 מיליארד דולר. יותר מ-7,000 קרנות נאמנות קבעו את מקום מושבם באיי קיימן. בעקבות התנאים הללו, איי קיימן משמשים כיצואנים ראשיים של שירותים עסקיים.
גאוגרפיה

איי קיימן מהווים חלק מהאיים האנטילים. הם נמצאים כ-290 ק"מ מצפון מערב לג'מייקה וכ-240 ק"מ דרומית לאי קובה. האיים הקטנים – ליטל קיימן וקיימן בראק נמצאים כ-145 ק"מ מצפון מזרח לאי הגדול גראנד קיימן, והמרחק ביניהם עומד על כ-11 ק"מ. גראנד קיימן, האי הגדול במושבה, מהווה 76 אחוזים משטח הטריטוריה. אורכו 35 ק"מ ורוחבו בנקודה הרחבה ביותר מגיע ל-13 ק"מ.
דמוגרפיה

אוכלוסיית איי קיימן מונה כ-54,878 איש נכון לשנת 2010. כמחצית מאוכלוסיית האיים הם ממוצא קיימני (ילדיהם של התושבים המקוריים). כ-60% מהאוכלוסייה הם ממוצא מעורב. מחצית מ-40% הנותרים הם לבנים והמחצית השנייה ממוצא אפריקני.[דרושה הבהרה] כמעט כל תושבי האי הם נוצרים, רובם חברי הכנסייה הפרסביטרית והכנסייה האנגליקנית. איכות החיים באיי קיימן היא מהגבוהות בעולם. רוב רובה של האוכלוסייה מתגוררת באי גראנד קיימן. על האי קיימן בראק חיים כ-2,000 איש ועל האי ליטל קיימן ישנם כ-200 תושבים קבועים. כמעט רבע מאוכלוסיית המדינה עזבה אותה בעקבות ההוריקן "איוון" אשר הכה באי בשנת 2004 והותיר אחריו בעיות רבות בתחומים רבים (מבחינה כלכלית בעיקר).
עיר הבירה של המדינה והעיר הגדולה בה היא ג'ורג' טאון אשר ממוקמת בחופו המערבי של האי גראנד קיימן.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אי | עיר מרכזית | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2021 | שטח (קמ"ר) |
| גרנד קיימן | ג'ורג' טאון | Grand Cayman | 67,493 | 196 |
| ליטל קיימן | - | Little Cayman | 160 | 26 |
| קיימן בראק | - | Cayman Brac | 2,003 | 38 |
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  הקהילה היהודית בקיימן (ארכיון)
| מדינות ושטחים תלויים באמריקה הצפונית (לרבות אמריקה המרכזית) |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • ארצות הברית • איי בהאמה • בליז • ברבדוס • גואטמלה • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • קובה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טרקס וקייקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • ברמודה • גוואדלופ • גרינלנד • הולנד הקריבית (בונייר, סאבא, סנט אוסטתיוס) • מרטיניק • מונטסראט • נבאסה • סנט מארטן • סן מרטן • פוארטו ריקו • קוראסאו |  |
| מדינות האיים הקריביים |
| --- | --- | --- |
| מדינות האיים הקריביים | אנטיגואה וברבודה • בהאמה • ברבדוס • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • קובה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טרקס וקייקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • גוואדלופ •הולנד הקריבית (בונייר, סאבא, סנט אוסטתיוס) • מונטסראט • מרטיניק • נבאסה • סנט מארטן • סן מרטן • פוארטו ריקו •קוראסאו |  |
| הקהילייה הקריבית (CARICOM) |
| --- | --- | --- |
| חברות | אנטיגואה וברבודה • בהאמה[1] • בליז • ברבדוס • גרנדה • גיאנה • ג'מייקה • דומיניקה • האיטי • טרינידד וטובגו • מונטסראט • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • סורינאם |  |
| חברות נילוות | איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אנגווילה • ברמודה • איי טרקס וקייקוס |  |
| מדינות משקיפות | ארובה • ונצואלה • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • סנט מארטן • פוארטו ריקו • קולומביה • קוראסאו |  |
[1] חברה בקהילייה אך לא בשוק המשותף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555067405171  BNE: XX6024649  GND: 4310479-4  KulturNav: c7b92ed5-23c8-46d3-9cf2-6de212f941b7  LCCN: n80098315  MusicBrainz: 5dd25184-711c-3e6a-b089-572cd095f287  NARA: 10044899  NDL: 01115563  RERO: 02-A005183002  UKPARL: WddwBoyn  VIAF: 141893470   WorldCat (עם VIAF): 141893470
ליפוט פאלוצי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בספטמבר 1849 פשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  7 במרץ 1921 (בגיל 71) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 
ליפוט פאלוצי (במקור פולק, בהונגרית: Palóczy Lipót;‏ פשט, 1 בספטמבר 1849 – בודפשט, 7 במרץ 1921) היה משורר יהודי-הונגרי, משפטן, מרצה לשפות בכמה מוסדות אקדמיים. הוא ששלט במגוון שפות. בנוסף להונגרית בגרמנית, צרפתית, איטלקית ואנגלית, וגם מעט סרבית ופולנית.
קורות חיים

ליפוט פולק נולד במשפחה יהודית כבנם של מור פולק, מורה לאמנות וצייר, ושל צציליה רובינשטיין (ריכטר). הוא עבר בילדותו לעיר באיה עם הוריו. סיים שם את בית הספר התיכון ולאחר בחינת הבגרות נסע לווינה ללמוד משפטים. הוא היה משפטן בווינה מ-1868 עד 1871 ואז חזר לעיר הולדתו, בודפשט, השלים את הקורסים במשפטים לקבלת תואר הונגרי. סיים את לימודיו ועבר את הבחינות לשפיטה. ב-1872 הושבע כמתמחה משפטי בבית המשפט הפלילי בבודפשט. לרגל איחוד פשט ובודה לבירת הונגריה בודפשט, בשנת 1873 הוא נכנס לשירות בתי המשפט של בודפשט. בתחילה היה מנסח בבמועצת העיר, לאחר מכן הפך לאסיסטנט במחלקה לענייני צבא במועצת העיר. באותה תקופה חל מפנה מכריע בחייו. בשל נטיותיו הספרותיות והמדעיות הוותיקות יותר, הוא לא חש נוח בקריירה המשפטית ועוד פחות בקריירה רשמית ולכן עבר לקריירת הוראה ועבר את בחינות ההסמכה בשפה ובספרות הונגרית וצרפתית ב-1875, עוד באותה השנה מינה אותו שר החינוך והדתות אגושטון טרפורט למורה קבוע לשפה וספרות צרפתית בגימנסיה הריאלית הראשית הממלכתית והמלכותית של רובע 2 (בודה).
בנוסף, ב-1882 הועסק כמרצה מיוחד לשפה הצרפתית באקדמיה הלאומית לתיאטרון ולאחר מכן ב-1883 כמרצה מיוחד מטעם השר לשפה האיטלקית באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. כאשר שר החינוך והדתות החדש גאבור בארוש ארגן את "קורס עובדי מסילות הברזל" החדש ב-1889, הוא הזמין את פאלוצי כמרצה לצרפתית, וכתוצאה מכך עזב את עבודתו באקדמיה לתיאטרון. הוא הרצה בקורס המקצועי האמור במשך שלוש שנים ולאחר זמן זה התפטר מעבודתו בשל עיסוקיו הרבים. משנת 1895, כיורשו של אנטל מסי, לימד איטלקית באקדמיה למסחר של בודפשט. כבר בגיל צעיר שלט בגרמנית, בצרפתית, באיטלקית ובאנגלית, וגם מעט סרבית ופולנית. הוא נסע למדינות רבות באירופה, ביקר בצרפת, אנגליה, איטליה, גרמניה ושוודיה, כמו גם בדנמרק, הולנד, שווייץ, אוסטריה, בלגיה ונורווגיה. הוא שהה מספר פעמים לפרקי זמן ארוכים בפריז, באיטליה ובערים המפורסמות ביותר של איטליה וגרמניה. מ-1886 הוא הסדיר את התרגומים הרשמיים להונגרית מהשפות השוודית, הדנית, הנורווגית, ההולנדית, הפורטוגזית והספרדית. פולאק שינה את שם משפחתו לפאלוצי ב-1872. הוא נפטר מסרטן הגרון. אשתו הייתה אולגה צ'ון.
שירתו וכתביו

בעידוד המשורר קלמן טוט, הוא הופיע כבר בצעירותו בחוג החינוך העצמי של באיה עם שיריו, וכמה משיריו המקוריים ותורגמיו הופיעו בדפוס באלמנך של הגימנסיה בבאיה באותה תקופה; מאמריו הראשונים על ספרות והיסטוריה צרפתית פורסמו בכתב העת Reform, בעריכת ינה ראקושי, הוא הפך להיות חבר מערכת של כתב העת מ-1871 עד 1875; בנוסף, בשנים 1875-1874 הוא ערך את הטור השבועי של הביקורת בשבועון "בהונגריה ובעולם הגדול" (Magyarország és a Nagyvilág), שערך אדולף אגאי. כמשורר ליר הוצג באגודת קישפלודי על ידי קארוי שאש ווילמוש גיורי בשנים 1874–1876, והם קראו את שיריו המקוריים מספר פעמים באסיפות הקריאה של האגודה. שיריו המקוריים בהונגרית, כמו גם אלה שתורגמו על ידו מאנגלית, צרפתית, איטלקית ושוודית, פורסמו בעיקר ב־Magyarország és a Nagyvilág, Fővárosi Lapok, ה-Mothly Review של Zsigmond Bodnár, המוסף ה־xpru,h של Nemzetgazdasági Közlöny. בנוסף, כתב ספרי מסע ספרותיים רבים, אתנוגרפיים. מאמרים פרי עטו פורסמו מאז 1871 על ידי כתבי עת רבים כמו:
Pesti Hírlap
Fővárosi Lapok
Külföld
Athenaeum
Ország-Világ
Magyarország and Nagyvilág
Földrajzi Közlöny
.בין העיתונים הגרמניים המקומיים, יפרסם את שיריו וכתביו בפסטר לויד ו-Neues Pester Journal. מאמרים ספרותיים ב־Ungarische Revue. גם עיתונים זרים פרסמו מאמרים מפרי עטו, כמו ה-
Wiener Zeitung
Neue Fr. Presse
Neues Wiener Tagblatt
חיבורים ארוכים יותר שמטרתם הייתה לתאר את חיי האינטלקטואלים ההונגרים פורסמו בשני כתבי עת בלייפציג:
Leipzig Unsere Zeit
Leipzig Magazin für die Litteratur des Auslandes
כמה מסיפורי המסע שלו פורסמו בווינה ב-
Rundschau für Geographie und Statistik
בו היה חבר מערכת קבוע מאז 1876, שם תיאר את עבודתם של בלשנים וגאוגרפים הונגרים. במשך זמן מה היה כתב מבודפשט עבור Siècle בפריז וה-Abendpost בציריך. הוא השתתף גם בעבודת הכתיבה והעריכה של הלקסיקון הגדול של פאלאס (בתחום שפות וספרות מודרניות).
כתביו

Zur Ethnographie Polens. Wien, 1871.
Lammermoori menyasszony. Írta Walter Scott, angolból ford. Pest, 1872. (Palóczy L. Lajos névvel. Családi Könyvtár XV. Uo. 1884.)
Lafontaine meséi. (Szemelvények). A reáliskolák felsőbb osztályai számára. Irodalomtörténeti bevezetéssel, tárgyi s nyelvtani magyarázatokkal s szótárral. Uo. 1877.
Franczia nyelv- és olvasókönyv a reáliskola alsó osztályai számára. Ugyanott, 1881., 1884. Két rész.
Sillabaire français. (Első oktatás a franczia nyelvben). Ugyanott, 1888. (3. kiadás).
Gyakorlati olasz nyelvtan dr. Ahn tanmódszere nyomán. Uo. 1888. (2. kiadás 1896., 3. tetemesen javított és a kiejtés pontos megjelölésével gazdagított kiadás 1902. Uo.).
Budapest und seine Umgebung. Linz, (1894. 2. kiadás 1896. Uo. Städte-Bilder 124., 125.).
Ezredéves kiállítási kalauz. Számos képpel és kiállítási tervrajzzal Budapest, 1896. (Németül. Uo. 1896.).
Budapest és környéke. Baedeckerszerű útmutató a magyar fő- és székvárosban és környékén idegenek és helybeliek számára. Az ezredéves kiállítást tárgyaló függelékkel és a főváros környéke és a kiállítás térképével. Uo. 1896.
Les doigts de fée. (Tündérújak). Írták Scribe és Leguové. Kiadta Uo. 1901. (Franczia Könyvtár).
כתביו > בכתב יד

Ungarische Unterrichtsbriefe für Deutsche, עבודה גדולה יותר שהוכנה בחברת József Balassa עבור חברת Langenscheidt בברלין.
לקריאה נוספת

Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I–XIV. Budapest: Hornyánszky. 1891–1914. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
Századunk Névváltoztatásai. Bpest, 1895. 175. l.(חילופי השמות של המאה שלנו)
Bricht Lipót, A budapesti kereskedelmi akadémia története. Bpest. 1896. 116. l.(ליפוט בריכט:תולדות האקדמיה למסחר של בודפשט)
שאנדור אולאס: מיסה בסקסארד - ספר הפרוזה של אישטוואן באקה (נפסבה, 24 בנובמבר 1984)
לקסיקון יהודי הונגרי: באיה
אטילה בומביץ: משלי אישטוואן באקה
הערות שוליים

↑  Halálesete bejegyezve a Budapest I. ker. állami halotti akv. 413/1921. folyószáma alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1379 6130  NTA: 130345423  VIAF: 166346390   WorldCat (עם VIAF): 166346390
מגדלי איתיחאד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קומפלקס מבנים 
 שימוש:  מגדל 1: מלון, דירות מגורים מגדל 2: דירות מגורים מגדל 3: משרדים מגדל 4: דירות מגורים מגדל 5: דירות מגורים
 מיקום:  אבו דאבי
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות 
 בעלים:  ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2006–2011 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2011 
 מידות
 גובה:  מגדל 1: 277.6 מטר (911 רגל) מגדל 2: 305.3 מטר (1,002 רגל) מגדל 3: 260.3 מטר (854 רגל) מגדל 4: 234.0 מטר (767.7 רגל) מגדל 5: 217.5 מטר (714 רגל) מטר
 שטח:  529,987 מטר רבוע
 קומות:  מגדל 1: 69 מגדל 2: 80 מגדל 3: 60 מגדל 4: 66 מגדל 5: 61
 
 קואורדינטות:  24°27′34″N 54°19′17″E﻿ / ﻿24.459322222222°N 54.321297222222°E﻿ / 24.459322222222; 54.321297222222
 www.etihadtowers.com
  (למפת איחוד האמירויות הערביות מוגדלת) אבו דאבי דובאי שארג'ה אל-עין עג'מאן ראס אל-ח'ימה פוג'יירה ק ט ר  ערב הסעודית עומאן עומאן המפרץ הפרסימגדלי איתיחאד(למפת איחוד האמירויות הערביות רגילה) אבו דאבי דובאי שארג'ה אל-עין עג'מאן ראס אל-ח'ימה פוג'יירה ק ט ר  ערב הסעודית עומאן ע. המפרץ הפרסימגדלי איתיחאד
 
מגדלי איתיחאד (בערבית: أبراج الاتحاد) הוא קומפלס של גורדי שחקים אשר ממוקם באבו דאבי, בירת איחוד האמירויות הערביות.
שימוש

המגדלים ממוקמים מול ארמון אמיראטס. עלותו המשוערת של בניית הקומלקס עומדת על 2.5 מיליארד דירהם. מגדל 2 ו-5 הגיעו לשיא גובהם בנובמבר 2010.
שנה לאחר מכן, בנובמבר 2011, מלון ג'ומיירא את איתיחאד, אשר שייך לקבוצת ג'ומיירא נפתח במגדל 1. טורי נו סו, מסעדה יפנית נפתחה במלון בשנת 2012. מגדל 2 הסמוך, (לפי נתונים מדצמבר 2012) הוא המגדל הגבוה ביותר באי באבו דאבי והשני הגבוה בכל אבו דאבי לאחר מגדל השמיים אשר ממקום באי אל רים. בקומה ה-75 של מגדל 2 קיים מצפה כוכבים שנגיש מהמלון. המתחם משתרע על שטח של 529,987 מטר רבוע.
מגדל 1: 69 קומות, 277 מטרים
מגדל 2: 74 קומות, 305 מטרים
מגדל 3: 54 קומות, 260 מטרים.
מגדל 4: 61 קומות, 234 מטרים.
מגדל 5: 55 קומות, 218 מטרים.
במקום צולם הסרט מהיר ועצבני 7. בסרט, דומיניק טורטו (וין דיזל) ובריאן אוקונר (פול ווקר) גונבים לייקאן הייפר-ספורט ונוסעים איתה לתוך שלושה מהמגדלים.
במגדל ממוקמת שגרירות ישראל באבו דאבי.
ראו גם

המגדלים הגבוהים בעולם