stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפונסו פראבוסקו

| --- | --- |
 לידה:  18 בינואר 1543 בולוניה, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  12 באוגוסט 1588 (בגיל 45) בולוניה, מדינת האפיפיור 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 צאצאים:  אלפונסו פראבוסקו הבן 
 
אלפונסו פֶראבּוֹסְקוֹ (באיטלקית: Alfonso Ferrabosco (הוטבל ב-18 בינואר 1543 - 12 באוגוסט 1588) היה מלחין איטלקי. אף כי התפרסם בעיקר כמלחין המדריגל האיטלקי היחיד שעבד באנגליה, והאחראי העיקרי לצמיחת המדריגל שם, הוא הרבה להלחין גם מוזיקת קודש. ייתכן גם שריגל למען אליזבת הראשונה מלכת אנגליה כששהה באיטליה.
בנו, אלפונסו פראבוסקו הבן היה גם הוא מלחין.
חייו

אלפונסו פראבוסקו היה בנו הבכור של דומניקו פראבוסקו, בן למשפחת אצולה בולונזית, שהוציאה מוזיקאים רבים משורותיה. אלפונסו נולד בבולוניה. אין הרבה ידיעות על ילדותו ונעוריו, אבל ידוע שעשה חלק משנותיו ברומא וחלק בלורן בשירות שארל מגוז. בשנת 1562 הגיע, כנראה עם דודו, בפעם הראשונה לאנגליה, שם התקבל לעבודה אצל אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. במהלך חייו יצא לעיתים מזומנות לאיטליה, ביקורים שלא היו נקיים ממחלוקת, כיוון שהן האפיפיור והן האינקוויזיציה לא ראו בעין יפה את שהותו באנגליה, שהייתה נתונה בשלהי המאה ה-16 במלחמה עם ארצות הכנסייה הקתולית. כששהה באנגליה, איבד את ירושתו האיטלקית, וכשיצא ממנה לאיטליה נאשם בפשעים מסוימים באנגליה (בהם שוד והריגת זר אחר). אומנם עלה בידו לנקות את שמו, אך הוא עזב את אנגליה בשנת 1578 שלא על מנת לשוב; הוא מת בבולוניה.
רבים אמרו עליו, ששימש סוכן חשאי לאליזבת, בתקופה שריגול מסוג זה היה דרוש נואשות; עם זאת, הראיות שניתנו לטענה זו היה נסיבתיות בעיקרן. הוא נהנה ללא ספק מתשלום נכבד שלא כמקובל למוזיקאי בחצר המלכות של אליזבת. ניסיונות מצד אליזבת להניעו לשוב לאנגליה אחרי 1580 עלו בתוהו.
מוזיקה

פראבוסקו הביא את המדריגל לאנגליה. אף כי לא הוא התחיל את שגעון המדריגל בארץ זו - זה החל לאמיתו של דבר בשנת 1588, עם פרסום מוזיקה טרנסאלפינה של ניקולאס יונג, שזכה לפופולריות רבה כל כך, שמניה וביה היה לסוג היצירה הנפוץ ביותר באנגליה - פראבוסקו היה בפירוש זה שטמן את הזרעים, שהביאו להתפתחותו. סגנונו של פראבוסקו היה אולי נינוח ושמרני לפי אמות המידה של לוקה מרנציו או לוצאסקו לוצאסקי, אך הוא תאם את טעם הקהל האנגלי. רוב המדריגלים שלו נכתבו למישה או שישה קולות, היה קלילים בסגנונם והתעלמו במידה רבה מן ההתפתחויות המתקדמות באיטליה, כגון כרומטיות וציור מילים. מבחינה טכנית, היו תובעניים, וזו התכונה שהרשימה מעל לכל את הפרשנים האנגלים: "מיומנות עמוקה" היה הביטוי שבו נקט תומאס מורלי לתיאור המוזיקה של פראבוסקו כשפרסם כמה מיצירותיו בקובץ בשנת 1598, עשר שנים לאחר מותו. גם רוברט דאו כלל שתיים מיצירותיו בכתב היד שלו, הידוע כיום כ"ספר הקולות של דאו".
מלבד מדריגלים, כתב פראבוסקו מוזיקת קודש, שכללה מוטטים, קינות וכמה מזמורים, כולם לשירת א'קאפלה. עוד כתב מוזיקה אינסטרומנטלית: פנטזיות, מחולות פאוון וגאייארד, "אין נומינה" ו"פאסאמצו", להרכבים כליים שונים, לרבות לאוטה ווויול.
הערות שוליים

↑  [http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/09507pg2  ג'ון ו. קוקשוט וכריסטופר ד. ס. פילד, "פראבוסקו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין, אוקספורד מיוזיק אונליין (למנויים)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273106105171  PLWABN: 9810548816505606  BNE: XX1457277  BnF: cb16350680p (data)  CiNii: DA08508574  GND: 119337800  ICCU: TO0V010367  ISNI: 0000 0000 8151 7239  LCCN: n82224324  LNB: 000178815  MusicBrainz: 27c6bd71-7824-4497-b905-52f2f2c33cf8  NKC: pna20201076614  NLA: 35679430  NTA: 119918390  RERO: 02-A000062205  SNAC: w6d51h19  SUDOC: 087887916  Trove: 1039205  VIAF: 71586831   WorldCat (עם VIAF): 71586831
אלפבית צלילי

מיצג מהתערוכה באתר ההנצחה לחללי חיל הקשר והתקשוב המפרט את האלפבית הצלילי בעברית
שמות הרציפים במרינה הרצליה נרשמים באלפבית צלילי
אָלֶפְבֵּית צְלִילִי, הנקרא גם "איות פונטי", הוא שיטה בה משתמשים במילה כדי לציין אות או ספרה.
השימוש באלפבית צלילי נדרש בעיקר לעזר כאשר יוצרים קשר שיחה בין שני אנשים ורוצים לוודא כי הצד המקבל שומע (או מקבל) בדיוק את האות שאנו מבקשים להעביר. במקרה זה משתמשים במילים מוסכמות מראש לציון אותיות או מספרים, כאשר במקום אות מציינים מילה.
בחירת המילים המייצגות אינה מקרית או שרירותית. היא מבוססת על ייחודיות פונטית, כלומר, נבחרות מילים שחתימתן הצלילית מובהקת דייה כדי לעמוד בתנאי תקשורת גרועים ועדיין לשמור על מובנות. אלפבית צלילי משמש בפרט לאיות מילים בקשר רדיו שבו הפרעות אטמוספיריות ורעשים שונים עלולים לגרום להבנה שגויה של המסר אם הוא יועבר בשמות האותיות. לעיתים גם בקשר טלפוני נדרש איות עקב הדמיון בהגייתן של אותיות מסוימות, וכאשר אי אפשר להבין בוודאות את המילה על-פי הקשרהּ.
הן באנגלית והן בעברית וככל הנראה במרבית השפות, המילה הנבחרת לתיאור האות היא לעולם מילה המתחילה באות המתוארת עצמה. האות בי"ת, לדוגמה, מיוצגת על ידי המילה "בועז", המתחילה באות בי"ת.
לדוגמה, רצף התווים "גדפ27מר" יתורגם ל"גימל, דוד, פסל, שבע, שתיים, משה, רות". הצירוף המקובל לדיבור בקשר "רות, עבור" מבוסס על האיות הפונטי של האות "ר", המקביל ל"רוג'ר", שמחליף באנגלית את המילה recieved, כלומר "קיבלתי".
נהלי הדיבור בקשר בישראל, הכוללים גם את האלפבית הצלילי בעברית, פותחו על ידי בוגרי הצבא הבריטי שהחלו לפעול במחתרות ישראל, ובהמשך בצה"ל. האלפבית הצלילי שנוצר בעברית בנוי על עקרונות האלפבית הצלילי האנגלי – מילה קצרה וקלת היגוי לכל אות ואות. תוך הימנעות מקביעת מילים בעלות צליל פונטי דומה, ואי שימוש במילים הנמצאו בשימוש צבאי שוטף.
הערות שוליים

↑  אל"מ (במיל) דניאל רזון, התפתחות הנדב"ר בצה"ל, באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב, ‏2016
אליפות העולם בהוקי קרח 2016

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך התחלה:  6 במאי 2017
 תאריך סיום:  22 במאי 2017
 מספר משתתפות:  16
 מדינה מארחת:  רוסיה רוסיה
 עיר מארחת:  מוסקבה סנקט פטרבורג
 הזוכה:   קנדה קנדה (זכייה 26)
 מקום שני:   פינלנד פינלנד
 מקום שלישי:   רוסיה רוסיה
 יורדות לדרג 1A:  הונגריה הונגריה קזחסטן קזחסטן
 עולות מדרג 1A:  סלובניה סלובניה איטליה איטליה
 סטטיסטיקה
 מספר משחקים:  64
 מספר שערים:  363 (5.67 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  417414 (6,522 בממוצע למשחק)
 מצטיינים
 MVP:  פינלנד פטריק ליינה
 מבקיע מצטיין (נקודות):  רוסיה ודים שיפצ'יוב (18)
 מבקיע מצטיין (שערים):  פינלנד פטריק ליינה (7) שוודיה גוסטב ניקוויסט (7)
 http://www.iihfworlds2016.com
 → 2015 2017 ← 
אליפות העולם בהוקי קרח 2016 (באנגלית: 2016 IIHF World Championship) היא אליפות העולם ה-80 במספר של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, שנערכה בין ה-6 ל-22 במאי 2016, במוסקבה ובסנקט פטרבורג שברוסיה.
הייתה זו הפעם השלישית שרוסיה מארחת את הטורניר לאחר אליפויות 2000 ו-2007. ארבע פעמים נוספות הטורניר נערך במוסקבה בתקופת ברית המועצות (בשנים 1957, 1973, 1979 ו-1986).
אלופת העולם מ-2015, קנדה, הגנה על תוארה וזכתה שוב באליפות לאחר שגברה על פינלנד במשחק הגמר בתוצאה 2:0. מארחת הטורניר, רוסיה, סיימה במקום השלישי.
המדינה המארחת

ב-17 בספטמבר 2010 נערך בסלובניה קונגרס IIHF  שבמסגרתו הוכרזו המדינות המתמודדות על אירוח אליפות העולם בשנת 2016:
רוסיה (מוסקבה וקאזאן)
דנמרק (הרנינג וקופנהגן)
אוקראינה (קייב)
לטביה סירבה להגיש מועמדות רשמית והגישה מועמדות (שנכשלה) לארח את אליפות 2017.
ב-13 במאי 2011 בקונגרס שנערך בברטיסלאבה נבחרה רוסיה לארח את האליפות עם הערים מוסקבה וסנקט פטרבורג. הבחירה באה לאחר שדנמרק ואוקראינה משכו את מועמדותן.
האולמות שנבחרו לארח את המשחקים הם:
קומפלקס הספורט "יובילייני" בסנקט פטרבורג, שאירח את משחקי אליפות העולם בהוקי קרח 2000.
היכל הקרח VTB במוסקבה.
שלב הבתים

| בית א' (מוסקבה)> קבוצה | בית א' (מוסקבה)> משחקים | בית א' (מוסקבה)> ניצחונות | בית א' (מוסקבה)> ניצחונות בהארכה | בית א' (מוסקבה)> הפסדים בהארכה | בית א' (מוסקבה)> הפסדים | בית א' (מוסקבה)> שערים לטובת | בית א' (מוסקבה)> שערים נגד | בית א' (מוסקבה)> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'כיה צ'כיה | 7 | 5 | 1 | 1 | 0 | 27 | 12 | 18 |
| רוסיה רוסיה | 7 | 6 | 0 | 0 | 1 | 32 | 10 | 18 |
| שוודיה שוודיה | 7 | 3 | 2 | 0 | 2 | 23 | 18 | 13 |

| דנמרק דנמרק | 7 | 2 | 2 | 1 | 2 | 17 | 22 | 11 |
| נורווגיה נורווגיה | 7 | 2 | 1 | 0 | 4 | 13 | 22 | 8 |
| שווייץ שווייץ | 7 | 1 | 1 | 3 | 2 | 20 | 26 | 8 |
| לטביה לטביה | 7 | 1 | 0 | 3 | 3 | 13 | 22 | 6 |
| קזחסטן קזחסטן | 7 | 0 | 1 | 0 | 6 | 15 | 28 | 2 |
| בית ב' (סנקט פטרבורג)> קבוצה | בית ב' (סנקט פטרבורג)> משחקים | בית ב' (סנקט פטרבורג)> ניצחונות | בית ב' (סנקט פטרבורג)> ניצחונות בהארכה | בית ב' (סנקט פטרבורג)> הפסדים בהארכה | בית ב' (סנקט פטרבורג)> הפסדים | בית ב' (סנקט פטרבורג)> שערים לטובת | בית ב' (סנקט פטרבורג)> שערים נגד | בית ב' (סנקט פטרבורג)> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פינלנד פינלנד | 7 | 7 | 0 | 0 | 0 | 29 | 6 | 21 |
| קנדה קנדה | 7 | 6 | 0 | 0 | 1 | 34 | 8 | 18 |
| גרמניה גרמניה | 7 | 4 | 0 | 1 | 2 | 22 | 20 | 13 |
| ארצות הברית ארצות הברית | 7 | 3 | 0 | 1 | 3 | 22 | 18 | 10 |
| סלובקיה סלובקיה | 7 | 2 | 1 | 0 | 4 | 15 | 23 | 8 |
| בלארוס בלארוס | 7 | 2 | 0 | 0 | 5 | 16 | 32 | 6 |
| צרפת צרפת | 7 | 1 | 1 | 0 | 5 | 11 | 23 | 5 |
| הונגריה הונגריה | 7 | 1 | 0 | 0 | 6 | 12 | 31 | 3 |
שלבי ההכרעה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 19 במאי - מוסקבה | 19 במאי - מוסקבה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 19 במאי - מוסקבה | 19 במאי - מוסקבה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  גרמניה גרמניה |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  גרמניה גרמניה |  1 |   |   | 21 במאי - מוסקבה | 21 במאי - מוסקבה |   |   |  |  |
|  |  רוסיה רוסיה |  4 |   |   | 21 במאי - מוסקבה | 21 במאי - מוסקבה |   |   |  |  |
|  |  רוסיה רוסיה |  4 |   |   |  פינלנד פינלנד |  3 |   |   |  |  |
|  | 19 במאי - סנקט פטרבורג | 19 במאי - סנקט פטרבורג |   |   |  פינלנד פינלנד |  3 |   |   |  |  |
|  | 19 במאי - סנקט פטרבורג | 19 במאי - סנקט פטרבורג |   |   |  רוסיה רוסיה |  1 |   |   |  |  |
|  |  פינלנד פינלנד |  5 |   |   |  רוסיה רוסיה |  1 |   |   |  |  |
|  |  פינלנד פינלנד |  5 |   |   |  |  |   |   | 22 במאי - מוסקבה | 22 במאי - מוסקבה |
|  |  דנמרק דנמרק |  1 |   |   |  |  |   |   | 22 במאי - מוסקבה | 22 במאי - מוסקבה |
|  |  דנמרק דנמרק |  1 |   |   |  |  |   |   |  פינלנד פינלנד |  0 |
|  | 19 במאי - סנקט פטרבורג | 19 במאי - סנקט פטרבורג |   |   |  |  |   |   |  פינלנד פינלנד |  0 |
|  | 19 במאי - סנקט פטרבורג | 19 במאי - סנקט פטרבורג |   |   |  |  |   |   |  קנדה קנדה |  2 |
|  |  קנדה קנדה |  6 |   |   |  |  |   |   |  קנדה קנדה |  2 |
|  |  קנדה קנדה |  6 |   |   | 21 במאי - מוסקבה | 21 במאי - מוסקבה |   |   |  |  |
|  |  שוודיה שוודיה |  0 |   |   | 21 במאי - מוסקבה | 21 במאי - מוסקבה |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |  שוודיה שוודיה |  0 |   |   |  קנדה קנדה |  4 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  | 19 במאי - מוסקבה | 19 במאי - מוסקבה |   |   |  קנדה קנדה |  4 |   |   |  22 במאי - מוסקבה |  22 במאי - מוסקבה |
|  | 19 במאי - מוסקבה | 19 במאי - מוסקבה |   |   |  ארצות הברית ארצות הברית |  3 |   |   |  22 במאי - מוסקבה |  22 במאי - מוסקבה |
|  |  ארצות הברית ארצות הברית |  2* |   |   |  ארצות הברית ארצות הברית |  3 |   |   |  רוסיה רוסיה |  7 |
|  |  ארצות הברית ארצות הברית |  2* |   |   |  |  |   |   |  רוסיה רוסיה |  7 |
|  |  צ'כיה צ'כיה |  1 |   |   |  |  |   |   |  ארצות הברית ארצות הברית |  2 |
|  |  צ'כיה צ'כיה |  1 |   |   |  |  |   |   |  ארצות הברית ארצות הברית |  2 |
‏* לאחר דו-קרב מכות עונשין
דירוג הנבחרות הסופי

שתי המדורגות אחרונות, הונגריה וקזחסטן, ירדו לדרג 1A - הדרג השני של אליפות העולם. במקומן עלו לדרג העליון שתי המסיימות ראשונות באליפות העולם דרג 1A - סלובניה ואיטליה, שתצטרפנה ל-14 הנבחרות האחרות באליפות העולם בהוקי קרח 2017 שתערך בצרפת וגרמניה.
מצטייני הטורניר

MVP: פינלנד פטריק ליינה
המבקיע המצטיין: רוסיה ודים שיפצ'יוב (18 נקודות)
מבקיע השערים המצטיין: שוודיה גוסטב ניקוויסט, פינלנד פטריק ליינה (7)
הערות שוליים

1 2  ניצחון (בזמן החוקי) מקנה 3 נקודות בטבלה
1 2  ניצחון בהארכה, כולל דו-קרב מכות עונשין, מקנה 2 נקודות בטבלה
1 2  הפסד בהארכה, כולל דו-קרב מכות עונשין, מקנה נקודה אחת בטבלה
1 2  הפסד (בזמן החוקי) אינו מקנה נקודות בטבלה
אלפונסו קרלוס, דוכס סן חיימה

אלפונסו קרלוס, דוכס סן חיימה (בספרדית: Alfonso Carlos María de Borbón;‏ 12 בספטמבר 1849 - 29 בספטמבר 1936), היה הטוען לכתר ספרד מטעם הקרליסטים והטוען לכתר צרפת מטעם הלגיטימיסטים בין השנים 1931–1936.
ביוגרפיה

אלפונסו קרלוס נולד ב-12 בספטמבר 1849 בלונדון, לחואן, רוזן מונטיסון ולמריה ביאטריקס, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה, בתם של פרנץ הרביעי, דוכס מודנה ומריה ביאטריצ'ה, נסיכת סבויה. לאחר שאביו פיתח נטיות ליברליות, נפרדו הוריו, ואמו חזרה למודנה עם אלפונסו קרלוס ואחיו. בשנת 1868 הצטרף אלפונסו קרלוס לצבא מדינת האפיפיור, ובמהלך לחימת רומא על ידי הצבא המלכותי האיטלקי הגן אלפונסו קרלוס על רומא. אלפונסו קרלוס סירב להיכנע ולמסור את חרבו, שהייתה שייכת לסבו האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה, ונמלט על ספינת מלחמה צרפתית לטולון.
ב-26 באפריל 1871 התחתן אלפונסו קרלוס עם האינפנטה מריה דאס נוורס מפורטוגל, בתם של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואדליידה מלוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, אולם לא היו להם ילדים. בשנת 1872 פרצה המלחמה הקרליסטית השלישית ואלפונסו קרלוס הצטרף לצבאות אחיו הבכור קרלוס, דוכס מדריד, ואף מונה למפקד הצבא הקרליסטי בקטלוניה. למרות שהיו לצבאות הקרליסטיים כמה הצלחות במהלך המלחמה, בסופו של דבר בשנת 1876 הם נכשלו בתוכניתם לתפוס את השלטון בספרד. לאחר מכן התיישב אלפונסו קרלוס בווינה, והקדיש את חייו לביטול הדו-קרב.
ב-2 באוקטובר 1931 מת אחיינו חיימה, דוכס מדריד, ואלפונסו קרלוס הוכר על ידי הקרליסטים כאלפונסו קרלוס הראשון, מלך ספרד, ועל ידי הלגיטימיסטים כשארל השנים עשר, מלך צרפת ונווארה. מכיוון שלא היו לו ילדים, הכיר אלפונסו קרלוס בסאווריו, נסיך בורבון-פארמה כיורשו. בקיץ 1936 פרצה מלחמת האזרחים הספרדית, ואלפונסו קרלוס הורה לתנועה הקרליסטים לתמוך בכוחות הלאומנים של פרנקו. ב-29 בספטמבר 1936 נהרג אלפונסו קרלוס בתאונה עם משאית צבאית בווינה, וסאווריו, נסיך בורבון-פארמה ירש את תאריו, אולם היה מיעוט מהקרליסטים שטענו כי זכויות הירושה עברו לאלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד המודח, או לארכידוכס קרל פיוס מאוסטריה, נסיך טוסקנה.
אלכסנדר הליוס

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 40 לפנה״ס אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  רומא
 מדינה:  מצרים העתיקה 
 
אלכסנדר הליוס (ביוונית: Αλέξανδρος Ήλιος; נולד בסוף שנת 40 לפנה"ס, מת כנראה בין השנים 29–26 לפנה"ס) היה נסיך מבית תלמי, בנם הבכור המשותף של קלאופטרה השביעית מלכת מצרים והמצביא הרומי מרקוס אנטוניוס, ואחיה התאום של קלאופטרה סלנה השנייה. משמעות שמו השני, "הליוס", היא שמש והוא מקביל לשמה השני של אחותו, "סלנה", שמשמעותו היא ירח. השם אלכסנדר ניתן לו לכבוד מורשתו ההלניסטית וכן לכבוד סבה של קלאופטרה, תלמי אלכסנדר. מוצאו היה הלניסטי וגם רומי. הוא נולד באלכסנדריה וחי שם עד לכיבושה של אלכסנדריה בשנת 30 לפנה"ס.
משפחתו

אימו הייתה קלאופטרה השביעית, השליטה האחרונה של מצרים התלמיית. לאחר מותה הפכה מצרים לפרובינקיה רומית. אביו היה מרקוס אנטוניוס, מצביא ומדינאי רומאי, מתומכיו החשובים של יוליוס קיסר וחבר בטריומווירט השני.
קיסריון – אחיו למחצה (אביו היה יוליוס קיסר), נולד ב-47 לפנה"ס. בגיל 4 הוכתר למלך תלמי החמישה עשר לצידה של אימו.
קלאופטרה סלנה – אחותו התאומה.
תלמי פילדלפוס – אחיו הצעיר, נולד בשנת 36 לפנה"ס.
בנוסף, היו לאביו ילדים נוספים מנשותיו הקודמות.
ביוגרפיה

אלכסנדר נולד מרומן האהבים של הוריו. אביו אנטוניוס ביקר במצרים בחורף של שנת 41–40 לפנה"ס וזאת לאחר המפגש של הוריו בטרסוס. הוא עזב באביב 40 לפנה"ס את אלכסנדריה וחזר לרומא. בספטמבר 40 לפנה"ס הגיע אנטוניוס בברונדיסיום להסכם שלום עם אוקטביאנוס, שהיה יריבו. במסגרת הסכם זה הוגדר תחום השליטה של אנטוניוס במזרח. לחיזוק הברית ביניהם, נשא אנטוניוס לאישה את אוקטביה, אחותו של אוקטביאנוס. בשנת 37 לפנה"ס חזרו הוריו וחידשו את הקשר ביניהם. בעקבות זאת העביר אנטוניוס לקלאופטרה השביעית נחלות שונות. על פי פלוטרכוס ודיו קסיוס, הוא הכיר רשמית בקלאופטרה סלנה ואלכסנדר הליוס. לקראת סוף החורף הייתה קלאופטרה בהיריון עם תלמי פילדלפוס. אנטוניוס יצא לקרב באימפריה הפרתית ובמסעו השני נגדם הצליח לכבוש את ארמניה. את מצעד הניצחון קיים בשנת 34 לפנה"ס באלכסנדריה, ובמסגרתו, בהיותו בן 6, הובטח לאלכסנדר השלטון על ארמניה, מדי ושאר הארצות שמעבר לנהר הפרת. במועד זה חלק גדול מהשטחים שעליהם הומלך לא היו בשליטה רומאית או מצרית. אחותו קלאופטרה סלנה הוכתרה לשליטת קירנאיקה וכרתים. בשנת 33 לפנה"ס הוא התארס לקרובת משפחה רחוקה, יוֹטפּה (אנ'), נסיכה של הממלכה האיראנית אטרופטנה ששכנה על גדות הים הכספי. היא הייתה בתו של ארטאבאזיס הראשון (אנ'). אבל בשנת 30 עזבה את מצרים וחזרה לאביה ומאוחר יותר נישאה לקרוב משפחתה מיתרידטס השלישי (אנ') מלך קומגנה.
בשנת 31 לפנה"ס נוצחו אנטוניוס וקלאופטרה השביעית בקרב אקטיום, הפסד שהיה תחילת הסוף. בסופו של דבר, בשנת 30 לפנה"ס, כבש אוקטביאנוס את אלכסנדריה ובאוגוסט של שנת 30 לפנה"ס התאבדו הוריו של אלכסנדר הליוס. אחיו קיסריון נרצח על ידי אוקטביאנוס. אלכסנדר, אחיו ואחותו נלקחו לרומא, שם השתתפו במצעד הניצחון שהתקיים בשנת 29 לפנה"ס. הם צעדו אזוקים בשרשראות זהב שהקשו עליהם את ההליכה. אוקטביאנוס נתן את שלושת האחים לאוקטביה, גרושתו של אביהם, והם גדלו במשק ביתה.
לא ידוע מה עלה בגורלו של אלכסנדר הליוס לאחר מכן. המקור היחיד הנוסף המזכיר אותו הוא דיו קסיוס, המציין אותו ואת אחיו תלמי פילדלפוס כשהוא מספר על נישואיה של קלאופטרה סלנה, ובאותה עת הם היו כבר בין המתים. ייתכן שחלה ומת, ייתכן גם שאוקטביאנוס, שחס על חייו בעת הכיבוש של אלכסנדריה, דאג להורגו מאוחר יותר כדי שלא יהווה איום בעת התבגרותו.
הנצחה

שמו של אלכסנדר הליוס הונצח באחד משני ירחיו של האסטרואיד קלאופטרה שהתגלו בשנת 2008. ה"וועדה לנומנקלטורה של גופים קטנים" באיגוד האסטרונומי הבין-לאומי נתנה לירח הפנימי יותר את השם "קלאוסלנה" (Cleoselene), ואילו הירח החיצוני נקרא "אלכסהליוס" (Alexhelios). השמות "קלאוסלנה" ו"אלכסהליוס" ניתנו על שמם של קלאופטרה סלנה השנייה ואלכסנדר הליוס. בהחלטתה מציינת הוועדה גם את שמותיהם של אלת הירח ושל השמש במיתולוגיה היוונית, סלנה והליוס.
הערות שוליים

↑  פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי רומי, אנטוניוס, פרק לו.
↑  Adrian Goldsworthy, Antony and Cleopatra, Yale University Press, 2010, p. 597-598
↑  דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, עמ' 781
↑  Emily Lakdawalla, A dog-bone-shaped asteroid's two moons: Kleopatra, Cleoselene, and Alexhelios, The Planetary Society, February 23 2011
אלפונסו פרס

אלפונסו פרס מוניוס (בספרדית: Alfonso Pérez Muñoz; נולד ב-26 בספטמבר 1972 בחטאפה) הידוע בשם אלפונסו הוא כדורגלן עבר ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.
אלפונסו שיחק במהלך הקריירה שלו גם בקבוצת ריאל מדריד וגם בברצלונה. הוא הציג יכולת מעל הממוצע בנגיחות, אף על פי שגובהו היה פחות מ-1.80 מטר.
ביוגרפיה > קריירת המועדונים

בשנת 1990, אלפונסו ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה המקצוענית בקבוצת ריאל מדריד. אף על פי שמעולם לא הצליח לבסס את מעמדו בהרכב הפותח ושיחק לרוב כמחליף לאמיליו בוטרגניו ואיבן זמורנו, הוא סייע למדריד לזכות באליפות ליגת העל הספרדית בעונת 1994/1995.
בקיץ 1995, אלפונסו חתם בקבוצת ריאל בטיס. בעונתו השנייה בה, 1996/1997, הוא כבש 25 שערים, שהיו מספר השערים הרב ביותר שהבקיע שחקן בעונה אחת בהיסטוריה של המועדון; וסייע לקבוצה לסיים במקום הרביעי. הוא שיתף פעולה בחוד ההתקפה יחד עם פייר לואיחי צ'רובינו, ויחד הם הבקיעו 60 שערים בליגה הספרדית בין השנים 1995 ו-1997.
בעונת 2000/2001, אלפונסו הוחתם על ידי ברצלונה. הוא התקשה בתקופתו בברצלונה והבקיע שני שערים בלבד בעונתו הראשונה בקבוצה. הוא הושאל לקבוצת אולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית בינואר 2002 (יחד עם אלברטו ריברה), אך שוב נכשל.
בעונת 2002/2003 ברצלונה השאילה את אלפונסו לריאל בטיס, שהחתימה אותו באופן קבוע בסיום אותה עונה. לאחר שתי עונות נוספות שבהם סבל מפציעות והחמיץ את רובן (עשרה משחקים בלבד ללא שערים בעונת 2004/2005), אלפונסו פרש מכדורגל עם תום חוזהו ביוני 2005. מאוחר יותר הוא חזר לריאל מדריד, והצטרף לקבוצת הוותיקים שלה.
ביוגרפיה > קריירה בינלאומית

אלפונסו ערך 38 הופעות עבור הנבחרת הלאומית של ספרד, והבקיע 11 שערים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד אנגליה ב-9 בספטמבר 1992 בסנטנדר שבקנטבריה.
אחד מהשערים המפורסמים ביותר של אלפונסו במדי נבחרת ספרד היה בשלב הבתים של יורו 2000 נגד יוגוסלביה. ספרד הייתה בפיגור 3-2 בתוספת הזמן, בעוד היא הייתה צריכה לנצח על מנת לעלות לשמינית הגמר. גאיסקה מנדייטה הבקיע שער בעיטת עונשין בדקה ה-90, ובשניות הסיום של המשחק אלפונסו הבקיע שער נוסף, שהיה השני שלו במשחק, והוביל את נבחרתו לניצחון 3-4.
אלפונסו שיחק בכל המשחקים של ספרד, ביניהם משחק מול בולגריה שבו הבקיע שער שוויון דקה אחת בלבד אחרי שנכנס. הוא אף שיחק בשני משחקים במסגרת מונדיאל 1998.
בנוסף, אלפונסו היה חבר בנבחרת האולימפית של ספרד שזכתה במדליית הזהב בטורניר הכדורגל באולימפיאדת ברצלונה (1992).
אנטיפטרוס הראשון, מלך מוקדון

אנטיפטרוס הראשון (ביוונית:  Ἀντίπατρος‏; ? - 287 לפנה"ס) היה מלך מוקדון, בנו של קסנדרוס.
ביוגרפיה

אנטיפטרוס היה בנו של הדיאדוך קסנדרוס, בנו של המצביא אנטיפטרוס. אמו הייתה תסלוניקה ממוקדון, שהייתה אחותו למחצה של אלכסנדר הגדול ובתו של פיליפוס השני, מלך מוקדון. היו לו שני אחים: פיליפוס הרביעי ואלכסנדר החמישי. הוא היה נשוי לאורידיקה, בתו של הדיאדוך ליסימכוס שהיה מלך תראקיה.
אנטיפטרוס נולד בתקופה קשה עבור מוקדון. אלכסנדר הגדול מת ללא יורש פוטנציאלי, והגנרלים שלו קרעו לגזרים את האימפריה שלו (מלחמות הדיאדוכים). אביו, קסנדרוס, זכה בכתר מוקדון לאחר מלחמה נגד פוליפרכון. קסנדרוס מת בשנת 297 לפנה"ס, ובאופן טבעי, פיליפוס הבכור עלה לשלטון. פיליפוס מת ממחלה זמן קצר לאחר מכן, ואנטיפטרוס, שיהיה הבא בתור, ציפה לרשת את הכתר כמובן מאליו. אלא שאמם, תסלוניקה, שחיבבה במיוחד את אלכסנדר החמישי שהיה בן הזקונים שלה, לחצה עליו ששניהם ימשלו במשותף. אנטיפטרוס הסכים בתחילה, אולם נפגע מאוד מהיחס של אמו ורצח אותה.
אלכסנדר הבין שהוא הבא בתור, והזעיק במהירות לעזרתו שני מצביאים שהחלו להתבלט: פירוס, ודמטריוס פוליורקטס. לטענת פלוטרכוס, פירוס הגיע ראשון ובתמורה לחבלי ארץ שסיפח לשלטונו העניש את אנטיפטרוס. אנטיפטרוס ביקש עזרה מליסימכוס חמיו, וליסימכוס שלח אל פירוס מכתב מזויף, שנשלח כביכול מתלמי הראשון מלך מצרים. במכתב מפציר תלמי בפירוס לסייע לאנטיפטרוס. עם זאת, פירוס זיהה שמדובר בזיוף.
אנטיפטרוס נמלט עם אשתו אל חצרו של חמיו, ליסימכוס. אולם ליסימכוס תכנן להפוך בעצמו למלך מוקדון, ועל כן הוציא להורג את אנטיפטרוס והכניס את אורידיקה למאסר. אנטיפטרוס מכונה לעיתים "אנטיפטרוס השני", אולם הגדרה זו אינה מדויקת, שכן סבו אנטיפטרוס מעולם לא הוכתר כמלך מוקדון.
הערות שוליים

↑  פאוסניאס, "תיאורה של יוון, 9.7.3.
↑  יוסטינוס, ספר שישה עשר, 1.
↑  פלוטרכוס, "חיי פירוס", 6.
↑  יוסטינוס, ספר שישה עשר, 2.
איי פרסאן

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים סוף 
 קואורדינטות:  16°48′N 41°51′E﻿ / ﻿16.8°N 41.85°E﻿ / 16.8; 41.85
 שטח:  109 קמ"ר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 אוכלוסייה:  17,999 (2010)
 אזור זמן:  UTC+3
  (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף איי פרסאן(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף איי פרסאן
 
איי פרסאן (בערבית: جزر فرسان) הוא ארכיפלג איים בדרום הים האדום, במחוז ג'אזאן בדרום מערב ערב הסעודית. באיי הארכיפלג קיימים מונומנטים רבים וטירות שהמפורסמים ביניהם הם: הטירה העותמאנית, מסגד אלנג'די, ואדי מטר, בית רפאעי, בית אלג'רמל (במקור קראו למקום זה הבית הגרמני אבל עם השנים שמו עוות) וטירת לקמן. באיי פרסאן נמצא המגוון הביולגי הגדול ביותר של יצורים בערב הסעודית.
גאוגרפיה

איי פרסאן שייכים למחוז ג'אזאן שבערב הסעודית. איי פרסאן מרוחקים כ-40 ק"מ מן העיר ג'אזאן, ונמצאים בקו רוחב 16.7 צפון וקו אורך 41.7 מזרח. האיים נמצאים בחלק הדרום מזרחי של הים האדום. שטחם הכולל של האיים הוא 1050 ק"מ רבועים. בארכיפלג ישנם כ-150 איים שונים, אורך קו החוף הכולל של כל האיים הוא 300 ק"מ. האי הגדול ביותר והמאוכלס ביותר בארכיפלג הוא האי פרסאן הגדול ושטחו הוא 380 קילומטרים רבועים לערך. אורכו של האי פרסאן הגדול הוא 66 ק"מ. האי השני בגודלו ובאוכלוסייתו בארכיפלג הוא האי פרסאן הקטן, שטחו של אי זה הוא 109 ק"מ מרובעים בקירוב.
גובהם הממוצע של איי פרסאן נע בין 10–20 מטרים מעל פני הים והנקודה הגבוהה ביותר באיים נמצאת בגובה של 72 מטרים מעל פני הים.
גאולוגיה

איי פרסאן מורכבים ממשטחי גיר נקבובי שגובהם אינו עולה על 20 מטר מעל פני הים בממוצע. בתקופת הפליסטוקן הים האדום החל להתרחב (עקב ההתרחקות של לוח ערב מהלוח האפריקאי), התרחבות זו גרמה להיווצרות שברים ושקעים באיי פרסאן, ולהרמה מתמשכת של איים אלה. באיי פרסאן מצויה תצורה גאולוגית של סלעי גיר נקבוביים המכסים את כל האיים כמעיין קרום גיר קשה. תצורה זאת מכילה מספר רב של מאובנים. בצפון איי פרסאן ישנם שרשראות של חרסית, גבס ואנהידריט. מעריכים כי הגיל הגאולוגי של איי פרסאן הוא בין 3-3.5 מיליון שנים. הגיל הגאולוגי של אזור ג'אזאן וההרים שלידו הוא 3 מיליון שנים לערך. רוב עתודות הנפט שנתגלו במחוז ג'אזאן נמצאות באיי פרסאן. בעבר חברות בריטיות קיבלו זיכיון באזור (והם אלה שגילו את הנפט) אך מאחר ששטח זה הוא שמורת טבע, המלך עבדול עזיז חתם הסכם עם אותם החברות הבריטיות ובמסגרתו הם נמנעות מהחפירה בשטח זה ומוענק להם עתודת נפט אחרת במזרח ערב הסעודית.
איים מרכזיים בארכיפלג > האי פרסאן הגדול (جزيرة فرسان الكبير)

האי הגדול ביותר בארכיפלג, אורכו הוא 66 ק"מ רוחבו הממוצע הוא 30 ק"מ ושטחו הוא 380 ק"מ מרובעים לערך. הנקודה הגבוהה ביותר באי נמצאת בגובה של 72 מטרים מעל פני הים.