stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה כרמלי-וינברגר
תקופת השואה

על פי תכתיב וינה מאוגוסט 1940 מרבית טרנסילבניה, כולל קלוז', הועברה לשלטון הונגרי. באביב 1944 ממשלת הגנרל דמה סטויאי, שנכפתה על ידי הגרמנים על הממשל האנטישמי ממילא של מיקלוש הורטי, בן ברית של גרמניה הנאצית, השליט בטרנסילבניה, כמו בכל הונגריה, החמרה של החקיקה האנטישמית וריכז את היהודים במחנות ריכוז וגטאות, כשלב מקדים לשילוחם המהיר להשמדה בפולין.
משה וינברגר פעל לארגון הסעד ליהודי טרנסילבניה, ללא הבדל זרם, והזעיק את הנהגת יהדות רומניה, כדי לסייע ליהודי טרנסילבניה, ששילוחם למחנות המוות החל. הוא נפגש עם הרב אלכסנדר שפרן, עם דוקטור וילהלם פילדרמן ועם אברהם לייב זיסו ובעקבות פניותיו פנה הרב שפרן לנציג האפיפיור (בעקבות זאת פנה האפיפיור להורטי וביקש ממנו להפסיק את שילוח היהודים, אך ללא הועיל), פילדרמן פנה לשגרירויות ארצות הברית, ברית המועצות ובריטניה וליווה את משה וינברגר עד למרכז הצלב האדום בבוקרשט, כדי להציג שם את פנייתו. בעקבות פנייתו לזיסו, ארגן האחרון, ברשות השלטונות הרומניים, הפלגות לארץ ישראל מנמלי רומניה עבור הפליטים היהודים מטרנסילבניה. בעזרת חסיד אומות העולם, ראול שורבאן יצר קשר עם המדינאי הרומני יוליו מאניו וזה סיפק לו 1,200 תעודות מעבר עבור יהודים מטרנסילבניה.
וינברגר השתמש בעצמו במסלול זה ובשנת 1944 עבר לרומניה ומשם, בספינה קזבק לארץ ישראל.
התקופה הישראלית

לאחר קום המדינה, בשנים 1948–1950, שירת במשרד החוץ, בקונסוליה הישראלית בבודפשט. בהמשך שב ארצה ומילא תפקידי ניהול שונים, מנהל בית ספר יסודי, מנהל בית ספר תיכוני וסגן מנהל מינהל החינוך בעיריית נתניה.
התקופה האמריקאית

בשנת 1957 הוצעה לו משרת פרופסור בישיבה יוניברסיטי, לכן עבר לארצות הברית. עד 1975 הוא לימד שם מדעי היהדות בבית הספר למדע היהדות ובית הספר לפסיכולוגיה.
משה כרמלי-וינברגר חיבר 250 מאמרים ו-15 ספרים בתחומי ההיסטוריה, ביקורת ספרותית ואמנות יהודית. אוניברסיטת בודפשט העניקה לו את דיפלומת הכבוד שלה ואת הפרס הספרותי "Károly Roboz". אוניברסיטת Babeş -Bolyai של קלוז' קראה על שמו, ב-1990, את המכון ללימודי יהדות והעם היהודי והעניקה לו, ב-1997, תואר דוקטור לשם כבוד. ב-1996, המכון למחקרים יהודים של האקדמיה המדעית של הונגריה העניק לו את המדליה על שם Wilhelm Bacher. ב-2003 הוענק לו תואר נוסף של דוקטור לשם כבוד, הפעם על ידי הסמינר התאולוגי היהודי של ארצות הברית. לרגל יום הולדתו ה-85 הפיקה האוניברסיטה העברית כרך על תולדות חייו.
ספריו

ספר וסייף : חופש הבטוי והמחשבה אצל עם ישראל / מאת משה כרמלי-וינברגר, ירושלים: מכון סורא על ידי הישיבה אוניברסיטה, תשכ"ז.
Freedom of Expression and Thought among the Jewish People, New York, Sepher-Hermon Press, 1977.
הפחד מאמנות: צנזורה וחופש הביטוי באמנות, (אנגלית)
תולדות יהודי טרנסילווניה מ-1623 ועד 1944, (רומנית)
דרך החיים: פעולת ההצלה של הפליטים היהודים בגבול הרומני-הונגרי בטרסילבניה 1936-1944 (באנגלית)
ספר הזיכרון ליהודי קלוז'
מסכת העינויים של היהודים בשואה (הונגרית)
צנזורה וחופש ביטוי בתולדות היהודים (בהונגרית)
"על שלוש יבשות" - Pe trei continente. O autobiografie a lui Moshe Carmilly Weinberger (EFES, Cluj, 2007) אוטוביוגרפיה של משה כרמלי וינברגר.
ילקוט המשוררים העבריים מהונגאריה מן המאה ה-18 ועד ימינו, עם מבוא וביו-ביבליוגרפיה, משה כרמלי-וינברגר, תל אביב : עקד, תשל"ז.
וולף יונאס אייבשיץ, שבתאי משכיל בטרסילבניה בתוך Studia Judaica כרך 6 (1997) עמודים 7–26
ראו גם

שואת יהודי צפון טרנסילבניה
נחושתן-נמלים גלילי

| נחושתן-נמלים גלילי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: כחליליים
סוג:: Cigaritis
מין:: נחושתן-נמלים גלילי
שם מדעי
 Cigaritis cilissa ‏לדרר, 1861

נְחֻשְׁתַּן־נְמָלִים גְּלִילִי (שם מדעי: Apharitis cilissa, שם קודם: כחליל הגליל) הוא פרפר נדיר ממשפחת הכחליליים. המין נפוץ במזרח התיכון מטורקיה ועד צפון איראן ועיראק, בארץ הפרפר נדיר ביותר, ונמצא בחוף הגליל ובשרון. מוטות כנפיו בצבע כתום עם נקודות חומות ואורכן כ-150 מ"מ. הנקבה מטילה את ביציה על שיחים ועצים, בסמוך לקיני נמלים מסוג לבובית. הביצה לבנה וצורתה אופיינית לביצי הכחליליים.
שלבי התפתחות

הביצה – לבנה, עגולה, דומה לכלל ביצי הכחליליים (חצי כדור ומרושתת). הנקבה מטילה את ביציה ליד קיני הנמלה לבובית, כשהפרפרים מניחים את הביצים ליד הקינים, הנמלים לוקחות אותן ודואגות לצורכי הזחלים אשר בוקעים מתוך הביצים. בתמורה לעבודתן, הנמלים זוכות ל"טל דבש", מעין נוזל מתוק שזחלי הפרפר מפרישים מבלוטות בגופם ומשמש ככל נראה להזנת רימות הנמלים כך נוצרים יחסי גומלין בין הזחל לנמלה. זחלי כחליל הגליל תלויים בנמלת הלבובית כמעט באופן מוחלט.
הזחל – הזחל צבע ארגמן וראשו סגול כהה.
עתידו של המין

בשנת 2009, על פי בקשת אגודת חובבי הפרפרים בישראל, הוכרז נחושתן-הנמלים הגלילי, ביחד עם עוד 13 פרפרים, כפרפר מוגן בישראל על ידי השר להגנת הסביבה גדעון עזרא. בשנת 2012 נראה בשני אתרים בלבד. באחד מהם, סמוך לחדרה, שם יש כוונה להקים שכונת מגורים. חברת שיכון ובינוי, שיזמה את הקמת השכונה, הסכימה להקצות חלק מהשטח שהיה מיועד לבנייה, למטרת שימור המין.
מעקב ממוקד אחרי המינים המוגנים הללו מראה שרבים מהם נמצאים בסכנת הכחדה חמורה. במקרים רבים הסכנה הזאת נובעת מפגיעה בצמחים המשמשים לפרפרים פונדקאות. נקבת הפרפר מאתרת את הפונדקאי באמצעות תאי חישה לריח המצויים במחושיה או ברגליים הקדמיות שלה.
הערות שוליים

1 2 3  עוז בן יהודה, כחליל הגליל, באתר WildIsrael, ‏אין
↑  שכונת הפרפרים, באתר beshvilhaarez.parks.org.il (באנגלית)
↑  עננת, פרפרים, פרפרים וכל מיני, באתר anenet110, ‏20.5.2012
↑  לראשונה: פרפרים הוכרזו כערכי טבע מוגנים, באתר nrg‏, 7 באפריל 2009
1 2  צפריר רינת, מי ישמור על נימפית הקוציץ וכחליל הגליל, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2012
נוצרים ברצועת עזה

כנסיית המשפחה הקדושה בעזה
כנסיית פורפיריוס הקדוש בעזה
פלסטינים נוצרים ברצועת עזה הם מיעוט קטן מהאוכלוסייה ברצועת עזה. הנצרות הגיעה לרצועת עזה במאה ה-5, יחסית מאוחר לשאר ארץ ישראל.
היסטוריה

הנצרות הובאה לעזה על ידי פיליפוס המבשר, שהטביל בה אישיות מחצר המלוכה האתיופית, אך התקדמותה בעיר הייתה איטית, ועזה וסביבתה היו מאחרוני מעוזי הפגאניות בארץ ישראל. הנוצרים בעזה נרדפו, ובשנת 285 הוצא להורג הבישוף סילבנוס. בשנת 293 התחדשו הרדיפות ואלו נמשכו עד מעבר הקיסר[דרושה הבהרה] לנצרות. בוועידת ניקיאה השתתף נציג מעזה, אבל הנוצרים בעיר היו מיעוט. עזה עברה להחשב מרכז נוצרי בתחילת המאה ה-5 והקהילה הנוצרית הקימה בעיר בתי ספר נוצריים ואת בית הספר לרטוריקה בעזה (אנ'). בסביבת העיר התקיימו מספר קהילות של נזירים ובעזה חיו דמויות נוצריות מפורסמות כמו פורפיריוס, ובהמשך פרוקופיוס מעזה ותלמידו כוריקיוס מעזה. במאה ה-5 היו קהילות אלו ממובילי האמונה במונופיזיטיזם בארץ ישראל. בימי יוסטיניוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית, עברה הקהילה בעזה לתמוך בהחלטות ועידת כלקדון. במפת מידבא מופיעה עזה כעיר מבוצרת עם כנסייה גדולה.
עם כיבוש העיר על ידי המוסלמים בשנת 649 הוסבה הכנסייה בעיר למסגד ורוב האוכלוסייה התאסלמה. הד למאורעות אלו נמצא בסיפור ההגיוגרפי של 60 קדושי עזה (אנ'). הנוצרים שדבקו באמונתם נדרשו לשלם את מס הד'ימי.
ויליבלד הקדוש הגיע לעזה בסביבות שנת 725 וסיפר שהתפלל בכנסיית מתיאס בעיר.
לורן ד'ארבייה מספר שבעזה היו בעת ביקורו שתי כנסיות: ארמנית ויוונית, הגדולה יותר.
במהלך המאה ה-19 הגיעו פעילי המיסיון לעזה. מסיונרים אנגלים הקימו בה בשנת 1882 את בית החולים הערבי אל-אהלי וכן גני ילדים ובתי ספר. מיסיונרים גרמנים הקימו בה בית ספר לבנים ובית ספר לבנות.
בשנת 1897 התגוררו בעזה 460 נוצרים, מתוך אוכלוסייה של 17,675 תושבים. בשנת 1906 היו בעיר כ-750 נוצרים, 700 יוונים ו-50 ארמנים, מתוך אוכלוסייה של כ-40,000. בשנת 1913 דווח על 1,100 נוצרים בעיר עזה, 1,000 מהם יוונים אורתודוקסים, כ-100 קתולים ומספר אנגליקנים אירופאיים של המיסיון בעיר.
בשנת 1921 נמנו בעזה כ-600 נוצרים. למרות שיעורם הקטן, היו שני נציגים נוצרים במועצת העיר. במפקד האוכלוסין בארץ ישראל במפקד האוכלוסין בארץ ישראל בשנת 1922, נמנו בעזה 701 נוצרים, מתוך 17,480 תושבים, בחאן יונס 23, בדיר אל-בלח 1 ובהרביא 10. בשנת 1927 נקבע שלנוצרים יהיה נציג אחד מתוך שבעה במועצת העיר עזה.
במפקד האוכלוסין בארץ ישראל בשנת 1931 נמנו בעיר עזה 689 נוצרים, מתוך 17,046, בפרברי העיר נמנו 36 נוצרים נוספים, בחאן יונס 41 (ועוד 6 בפרברים), בדיר אל-בלח 10 ובהרביא 6. הנוצרים היו דומיננטיים במסחר, בפקידות ובפרדסנות באזור. בשנות ה-30 היו מראשי הנוצרים בעזה שהצטרפו לפעילות נגד הציונות ובין השאר הציעו לחדש את קודקס יוסטיניאנוס נגד היהודים.
בשנת 1946 היו בעזה כ-1,000 נוצרים, מתוך כ-36,000 תושבי העיר.
בשנת 2007 נטען שהתגוררו ברצועת עזה כ-3,000 נוצרים.
באוקטובר 2007 נרצח רמי עיאד, המנהל הבפטיסטי של 'חנות הספרים למורה', חנות הספרים הנוצרית היחידה ברצועת עזה, בפיגוע בחנות הספרים שלו, לאחר שקיבל איומי מוות מקיצונים מוסלמים. בפברואר 2008, חבורה של 14 חמושים פרצה למשרדי ימק"א בעזה ופוצצה את הספרייה במקום.
הערות שוליים

↑  Will This Be the Last Christmas for Gaza’s Christian Communities? | The Nation, The Nation, ‏25 בדצמבר 2023
↑  History of the City of Gaza: From the Earliest Times to the Present Day, 1907, pages 57, 59
↑  History of the City of Gaza: From the Earliest Times to the Present Day, 1907, page 76
↑  B. Bitton-Ashkelony, Aryeh Kofsky, Christian Gaza in Late Antiquity, Brill, 2004, page 1
↑  Asher Ovadiah, The Mosaic Workshop of Gaza in Christian Antiquity, Ancient Synagogues, Volume 2, 1998, Pages: 367–372
1 2  History of the City of Gaza: From the Earliest Times to the Present Day, 1907, page 60
↑  History of the City of Gaza: From the Earliest Times to the Present Day, 1907, page 99
↑  מכתב מעזה, הפועל הצעיר, 3 באוקטובר 1910
↑  מכתב מעזה, הפועל הצעיר, 12 באפריל 1911
↑  מכתב מעזה, הפועל הצעיר, 14 ביוני 1911
↑  שלטון העליון של הלשון הגרמנית בארץ ישראל, הצבי, 12 במאי 1912
↑  באה"ק, המליץ, 28 ביולי 1897
↑  History of the City of Gaza: From the Earliest Times to the Present Day, 1907, page 108
↑  שמואל רפאלי, שכננו, העולם, 27 בנובמבר 1913
↑  המועצה הארץ ישראלית, דואר היום, 29 ביולי 1921
↑  J.b barron, Palestine Report and General Abstract of the Census of 1922, 1922, page 9
↑  הבחירות בעזה, הארץ, 18 במרץ 1927
↑  Edward Miles, Census of Palestine 1931. Population of villages, towns and administrative areas, 1931, page 2
↑  מכתב מהדרום, חזית העם, 28 ביוני 1932
↑  ויכוח יהודי-נוצרי-מוסלמי מעל דפי עיתון מצרי, דואר היום, 19 בדצמבר 1933
↑  מ. אברהם, עזה, משמר, 10 בספטמבר 1946
↑  Pioneer Press, Fear of militants makes holiday subdued for 3,000 Gaza Christians, Twin Cities, ‏24 בדצמבר 2007
↑  "Gaza Christians Observe Somber Christmas after Murder". 25 בדצמבר 2007. נבדק ב-21 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rizq, Philip (15 באוקטובר 2007). "The murder of Rami Ayyad". Palestine Chronicle. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  קתרין אורמסטד, רצח בחנות הספרים, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2007
↑  סוכנות הידיעות הצרפתית, עוד התקפה על נוצרים בעזה: חמושים פוצצו ספרייה, באתר הארץ, 14 בפברואר 2008
מרד היזידים (1935)

מרד היזידים (בערבית: ثورة اليزيدية) התרחש באוקטובר 1935 בהרי סינג'אר שבעיראק. במרד התמרדו תושבים יזידים כנגד בית המלוכה העיראקי בעקבות הטלת חובת גיוס לצבא העיראקי על בני השבטים המקומיים. על פי הדיווחים של צבא עיראק (שהובל על ידי בכר סדקי), נהרגו למעלה מ-200 יזידים במרד. מרידות דומות חלו גם בקרב הכורדים בצפון עיראק ובקרב האוכלוסייה השיעית שבמרכז הפרת.
ראו גם

רשימת סכסוכים במזרח התיכון בעידן המודרני
ערך זה הוא קצרמרבנושא עיראק ובנושא קרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נוצרים בארצות הברית

נצרות: 65%
דתות אחרות: 35%
נוצרים בארצות הברית הם העם הדבק בנצרות המתגורר בארצות הברית, ומהווה (לפי מחקרים) 65% מכלל האוכלוסייה בארצות הברית, כאשר הנצרות הפרוטסטנטית היא הזרם המוביל (כ-140 מיליון מאמינים). לשם השוואה, היהדות והאסלאם מהוות כ-2% מאוכלוסיית ארצות הברית והאתאיזם מהווה 5%. הנוצרים בארצות הברית הם (ברובם) במקור נוצרים אירופאיים.
הזרם הנוצרי המוביל לאחר הנצרות הפרוטסנטית, הוא הנצרות הקתולית, שלה מעל 75 מיליון מאמינים ברחבי ארצות הברית. בעקבות כך, ארצות הברית היא המדינה שאוכלוסיותה מונה הכי הרבה נוצרים.
היסטוריה

בשנת 1525, עלתה קבוצה מספרד לאמריקה, והקימה מלכות משנה באמריקה בשם "מלכות המשנה של ספרד החדשה" (שמספר שנים לאחר מכן התפלגה לשמונה ערים; סנטה פה, ניו מקסיקו, סן אנטוניו, טוסון, סן דייגו, לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו). במלכות המשנה הספרדית, הדת הרשמית הייתה נצרות קתולית, והשלטון הספרדי אף עודד ילידים אמריקאיים להמיר את דתם לנצרות.
בשנת 1611, אי אמריקאי בשם מנהטן נחקר על ידי חוקרי ארצות אירופאיים אדריאן בלוק והנדריק כריסטיאנסז. המחקר הסתיים ב-1614, כאשר בלוק וכריסטיאנסז הכריזו על האי כראוי למחיה. לאחר תכנון בן 10 שנים בהולנד, בשנת 1624, עלתה קבוצה נוצרית מהולנד למנהטן, ושם הם הקימו מושבה בשם "הולנד החדשה", אחד האירועים ההיסטוריים החשובים ביותר בתולדות ניו יורק. ארבע שנים לאחר מכן, הם הקימו שם כנסייה פרוטסטנטית בשם "הכנסייה הרפורמית ההולנדית", ובכך הפכו את הנצרות הפרוטסטנטית לדת הרשמית של הולנד החדשה.
לאחר תכנון בן עשר שנים בשוודיה, שוודיה החליטה לחקות את המהלך וקבוצה נוצרית  עלתה משוודיה לאמריקה, שם הקימה מושבה בשם "שוודיה החדשה", והקימו שם כנסייה נוצרית בשם "כנסיית שוודיה", ובכך הפכו את הנצרות לדת הרשמית במושבה.
ב 1664, כבשה הממלכה המאוחדת, את הולנד החדשה ושינתה, באופן לא רשמי, את שמה ל "יורק החדשה (ניו יורק)", על שם העיר יורק הבריטית. הכיבוש הפך רשמי לאחר שבריטניה ניצחה במלחמה האנגלו-הולנדית השנייה. גם אחר כך, הדת הרשמית באזור נשארה הנצרות.
במאה ה-18, החלה ההשתלטות האמריקאית על האזורים והקמת הפדרציה ארצות הברית, אך אף על כך, האזרחים האירופאיים המשיכו להתגורר באזור והיוו את רוב האוכלוסייה של הפדרציה, והדת הנוצרית נשארה הדת הרשמית, ואפילו הפכה לדת הרשמית של כל ארצות הברית.
מאז המאה ה-19, החלו הגעות רבות של מספר דתות אך במשך יותר מ 300 שנים, הנצרות עדיין מחזיקה בתואר הדת המובילה בארצות הברית. כיום, הנוצרים המתגוררים בארצות הברית הם הצאצאים של הנוצרים האירופאיים שהיגרו לאמריקה מאירופה במאה ה-16.
ראו גם

נצרות
נוצרים בישראל
נוצרים בלבנון
הערות שוליים

↑  Christianity in America, pluralism.org (באנגלית)
↑  Why Americans Are More Religious Than Europeans, נבדק ב-2022-04-22
1 2  Evangelical Christians in the USA | DW Documentary, נבדק ב-2022-04-22
↑  This text provides general information Statista assumes no liability for the information given being complete or correct Due to varying update cycles, Statistics Can Display More up-to-Date Data Than Referenced in the Text, Topic: Christianity in the U.S., Statista (באנגלית)
↑  Gregory A. Smith, About Three-in-Ten U.S. Adults Are Now Religiously Unaffiliated, Pew Research Center's Religion & Public Life Project, ‏2021-12-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  1615 L. St NW, Suite 800Washington, DC 20036USA202-419-4300 | Main202-857-8562 | Fax202-419-4372 | Media Inquiries, In U.S., Decline of Christianity Continues at Rapid Pace, Pew Research Center's Religion & Public Life Project, ‏2019-10-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  New Sweden | Swedish colony, North America | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  "The Proportion Of White Christians In The U.S. Has Stopped Shrinking, New Study Finds". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2022-04-22.
↑  Christianity Continues to decline among us adults, www.courthousenews.com
ניופאונדלנד (כלב)

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  קנדה
 שימושים:  חילוץ והצלה
 קבוצה:  פינצ'ר ושנאוצר, דומיי דוגה וכלבי הרים שווייצריים
 תכונות
 משקל:  זכרים: 75–80 ק"ג נקבות: 50–70 ק"ג
 גובה כתפיים:  זכרים: 75 ס"מ נקבות: 68 ס"מ
 גובה:  71 ס״מ 
 תוחלת חיים:  8–13 שנים
 אופי:  רגוע וכנוע
 אילוף:  הסתגלות גבוהה
 תיאור:  בעל פרווה שחורה, חומה, או לבנה עם כתמים שחורים
 
ניופאונדלנד הוא אחד מגזעי כלב הבית, השייך למשפחת הכלביים.
ניופאונדלנד
כלב מסוג ניופאונלנד לאחר תספורת בהליכת בוקר.
ההיסטוריה של הגזע

הגרסאות לגבי דרך הגעתו לאי ניופאונדלנד, שבחופה המזרחי של אמריקה הצפונית, שנויות במחלוקת: לפי גרסה אחת הניופאונדלנד הוא נצר לכלבי ההרים הפירנאים, שהובאו לאי על ידי דייגים צרפתים, שהיגרו לשם במאה ה-17. לפי גרסה אחרת, גזע זה נוצר על ידי אינדיאנים קדומים מצפון אמריקה, שהיגרו לאיים, והכליאו זאבים שחורים מצפון אמריקה עם כלבי מסטיף. ספני האי ודייגיו החלו להשתמש בו כעוזר. הוא צלל עבורם למעמקים כדי לחפש דגים, משך רשתות מהחוף אל הים וחזרה, וסייע בסחיבת משאות כבדים. כך הפך הגזע לחלק בלתי נפרד מצוותה של כל סירת דייגים, והתגלו סגולותיו כמציל חיים בעקבות התנגשויות ספינות עם קרחונים. האיש המפורסם ביותר שניצל על ידי ניופאונדלנד היה נפוליאון.
מבנה כללי

לניופאונדלנד יש פרווה כפולה ועבה. ישנן שלוש קבוצות צבעים:
שחור - מותרים כתמים לבנים בחזה, בקצות האצבעות ו בקצה הזנב.
חום-שוקולד או ברונזה. מותרים כתמים בדומה לשחור.
לבן עם כתמים שחורים בלבד.
גובה: זכר 71 ס"מ בממוצע נקבה 66 ס"מ בממוצע.
משקל: זכר 85-55 ק"ג, נקבה 60-45 ק"ג.
נאוול גז'ארדו

נאוול אסקיאל גז'ארדו (בספרדית: Nahuel Ezequiel Gallardo; נולד ב-9 במאי 1998 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אתלטיקו קולון מליגת העל הארגנטינאית, בהשאלה מריבר פלייט.
קריירת מועדונים > ריבר פלייט

גז'ארדו גדל במחלקת הנוער של ריבר פלייט מליגת העל הארגנטינאית. ב-29 באוקטובר 2017 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 4-0 לטאז'רס במסגרת עונת 2017/2018 בליגה.
קריירת מועדונים > ההשאלה לדפנסה וחוסטיסיה

בין השנים 2020–2021 הושאל גז'ארדו לדפנסה וחוסטיסיה מליגת העל הארגנטינאית. ב-1 בנובמבר 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 לאתלטיקו קולון במסגרת עונת 2020/2021 בליגה. ב-22 באפריל 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע ליברטדורס, בניצחון 3-0 על אוניברסיטריו דה דפורטס במסגרת עונת 2021. הוא ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון בתקופת ההשאלה, וחמש הופעות בגביע ליברטדורס.
קריירת מועדונים > ההשאלה לאתלטיקו קולון

ב-15 ביולי 2021 הושאל לאתלטיקו קולון מליגת העל הארגנטינאית. ב-18 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על ריבר פלייט במסגרת עונת 2021 בליגה.
חיים אישיים

גז'ארדו הוא בנו של כדורגלן העבר ומאמן הכדורגל מרסלו גז'ארדו.
תארים

גביע ארגנטינה: 2017, 2019
הסופר קאפ הארגנטינאי: 2017
גביע ליברטדורס: 2018
רקופה סודאמריקנה: 2019
גביע סודאמריקנה: 2020
רקופה סודאמריקנה: 2021
הערות שוליים

1 2  La violenta patada del hijo de Marcelo Gallardo, que le valió la expulsión en el Superclásico de Reserva באתר Infobae, ‏ 28 בפברואר 2018 (בספרדית)
1 2  Nahuel Gallardo, el hijo del entrenador que debió irse de River y fue campeón en Defensa y Justicia באתר Goal, ‏ 19 ביולי 2021 (בספרדית)
ניומנרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 על שם:  מקס ניומן 
 בעלי תפקידים
 מנהל:  מקס ניומן 
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 
ניומנרי (Newmanry) היה אחד האגפים בבלצ'לי פארק, מרכז פענוח הצפנים הבריטי במלחמת העולם השנייה. עבודת אגף ניומנרי הייתה לפתח וליישם שיטות ממוכנות במטרה לפענח את ההודעות של מכונת ההצפנה הגרמנית Lorenz SZ 40/42, שכונתה על ידי הבריטים "טוני". השם ניומנרי נגזר משמו של מייסד האגף ומנהלו מקס ניומן. האגף היה אחראי על מכונת הפענוח הית' רובינסון ועל מחשב הקולוסוס.
מהבולטים באנשי ניומנרי

I. J. Good
ג'ון הריבל
דונלד מיצ'י
מקס ניומן
דייוויד ריס
J. H. C. Whitehead
שון וילי
ראו גם

טסטרי
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מנהיגים ותארים באסלאם

מנהיגים דתיים באסלאם שירתו את המאמינים במסגד ובשלטון (בייחוד במערכת המשפט), חלקם עסקו בפרשנות לקוראן ולחדית' וזכו למקום כבוד בקהילתם. בעת המודרנית, במדינות חילוניות מוסלמיות דוגמת טורקיה ואינדונזיה ובמדינות לא-מוסלמיות, תפקידם של המנהיגים הדתיים הוא לא רשמי במרבית המקרים.
בתוארי כבוד דתיים נהוג לכנות את צאצאיו של הנביא מוחמד (דרך בתו פאטִמה ובניה חסן וחוסיין).
תפקידים > ח'ליפה

ח'ליפה (خليفة, פירושו "מחליף") היה מנהיג האומה האסלאמית לאחר מותו של הנביא מוחמד. הח'ליפה כונה גם "אמיר המאמינים" (أمير المؤمنين). מחזיק תפקיד הח'ליפה מחזיק בשליטה מדינית ודתית על כל המוסלמים, אולם הוא אינו נחשב כיורש למוחמד ביכולות נבואיות. מאז פירוק האימפריה העות'מאנית נפסקה שרשרת הח'ליפים.
תפקידים > אימאם

אימאם (إمام, תעתיק מדויק: אִמַאם, פירוש: מנהיג). באסלאם הסוני מכונים כאימאם מנהיגי התפילה ודרשנים במסגד וראשי אסכולות הלכתיות. בשיעה שימשו האימאמים כמנהיגי הקהילה לאחר מותו של מוחמד.
תפקידים > סולטאן

סולטאן (سلطان, תעתיק מדויק: סלטאן, שפירושו "שליט") הוא תואר שלקחו לעצמם מספר מנהיגים מוסלמים, שנהנו מעצמאות שלטונית אך באופן רשמי היו כפופים לח'ליף. התואר שימש גם כדי לתאר מושלי מחוזות בעלי עוצמה.
תפקידים > מוג'תהד

מוג'תהד (مُجتهِد) הוא אדם שביכולתו לפסוק בשאלות חוקיות, בהתבסס על פרשנותו של הקוראן והחדית'. תפקיד זה מילא בעבר המופתי, אולם כיום, כאשר השריעה אינה חוק המדינה באזורים מוסלמיים רבים, ממלאים תפקיד זה מלומדים הפוסקים בשאלות ירושה, גירושין ועוד.
תפקידים > מואזין

מואזין (مؤذن, תעתיק מדויק: מֻאָדִ'ן) המבצע את הקריאה לתפילה (אד'אן, أَذَان) ממינרט המסגד חמש פעמים ביום. ברוב המסגדים המודרניים, החליפו מגברים את המואזין.
תפקידים > קאדי

קאדי (قَاضِي (قَاضٍ), תעתיק מדויק: קאצ'י) הוא שופט מוסלמי הפוסק לפי חוקי השריעה, מקבץ החוקים הדתיים של האסלאם. ברוב החברות המוסלמיות הקאדי מוסמך לדון בעברות על מצוות האסלאם, במשפט פלילי ובדיני ממון, אולם למעשה הוא דן בעיקר בענייני הקדש ודיני אישות. אנשים המתמנים לקאדים מתחייבים לפסוק לפי ספרי החוקים של האסכולה המשפטית אליה הם משתייכים (האסכולה החניפית, האסכולה החנבלית וכדומה).
תפקידים > מופתי

מופתי (مُفْتِي (مُفْتٍ), תעתיק מדויק: מֻפְתי) הוא מלומד המסוגל לפרש ולפסוק בחוק האסלאמי (שריעה) ולפרסם פתווה. בעבר, כשבמרבית המדינות המוסלמיות חוק השריעה היה חוק המדינה, יכול היה המופתי לבטל פסקי דין של בתי דין פליליים.
תפקידים > פקיה

פקיה (فقيه) הוא מומחה במשפט מוסלמי (פיקה) המסוגל להתבסס על מקורות הסמכות השונים (הקוראן, החדית', הסונה, טובת הקהילה) כדי לפרש את השריעה, ולשנות את יישומה בהתאם לנסיבות החברתיות.
תארים > אייתוללה

אייתוללה (آية الله, תעתיק מדויק: איתאללה, פירוש: אות/מופת האל) הוא תואר כבוד המוענק לחכמי דת שיעיים. הנושאים תואר זה מומחים במדעים אסלאמיים דוגמת משפט, פילוסופיה, מיסטיות ובדרך כלל מלמדים במדרסות. אייתוללות יכולים להגיע גם לדרגת אייתוללה עט'מא (אייתוללה עליון), אייתוללות בדרגה זו מכונים גם מרג'ע תקליד (مرجع تقليد, שפירושו: מקור לחיקוי).
תארים > חוג'ת אל-אסלאם

חוג'ת אל-אסלאם (حجة الإسلام, תעתיק מדויק: חג'ת אלאסלאם, שפירושו "סמכות באסלאם") הוא תואר לחכמי דת שיעים הפחותים בדרגתם מאיתוללות. חג'ת אל-אסלאם צריך לסיים את לימודיו בני מספר השנים בחאוזה (מדרסה שיעית) ולהיות מומחה במשפט אסלאמי, בקוראן ובחדית'.
תארים > מולא

מולא (مولى, תעתיק מדויק: מולא) הוא חכם דת שיעי שלמד את הקוראן והחדית' וחוק אסלאמי (פיקה) ומומחה בתחום הדת. מולות מנהלים תפילות במסגדים, מבצעים טקסים שונים, נושאים דרשות ומלמדים במדרסות.
תארים > מוולאנא

מוולָנא (مولانا, תעתיק מדויק: מַוֻלָנא, פירוש: אדוננו) הוא תואר המוענק למנהיגים סופיים. בדומה למולות, הם לומדים את הקוראן והחדית'.
תוארי כבוד > סייד

סייד (سَيِّد, תעתיק מדויק סַיִּד) הוא תואר כבוד הניתן לזכרים שמקובל כי הם צאצאי הנביא המוסלמי מוחמד מנכדיו, חסן וחוסיין, בני ביתו פאטמה זהרה וחתנו עלי בן אבי טאלב, שהיה גם בן-דודו. לצאצאיות נקבות יש כינויים אחרים (סיידה וכיוצא בזה). אם מוצאו של אדם ממוחמד מגיע דרך אימו אך לא אביו, אין הוא זכאי לתואר סייד, אם כי יש לו עדיין ייחוס.
תוארי כבוד > שריף

שריף (شريف) הוא תואר שהוענק בעבר בחברות ערביות מסורתיות לאדם שהיה אחראי על הגנת השבט ונכסיו. הסונים משתמשים בשם זה כיום כדי לתאר את צאצאיו של חסן אבן עלי (נכדו של מוחמד), אולם לאחרונה גבר השימוש במילה סייד כדי לתאר את צאצאיהם של חסן וחוסיין אבן עלי.
תוארי כבוד > ולי

ולי (وَلِيّ) פירושו מגן או משגיח. בסופיות ולי או ולי אללה, הוא כינוי שפירושו "חברו של אללה", חברים בקבוצה סופית המכונים בשם זה נחשבים לקרובים לאלוהים. בשיעה המשמעות היא דומה, כלומר חברו של האל, אולם רק האימאם השיעי הראשון עלי בן אבי טאלב (אחיינו של הנביא מוחמד) ואשתו פאטמה בת הנביא מוחמד מכונים בתואר כבוד זה.
תוארי כבוד > אמיר

אמיר (أمير) הוא תואר כבוד או אצולה הנמצא בשימוש במדינות אסלאמיות במזרח התיכון, צפון אפריקה, אסיה הקטנה והמדינות התורכמניות. משמעות המילה, מהשורש הערבי א.מ.ר. היא "מפקד", ושימשה במקור לציון מנהיג או מפקד של קבוצת אנשים. עם הזמן הפך השימוש בתואר לציון שליטים ומושלים, בדרך כלל של מדינות קטנות. במשמעותו בעולם הערבי המודרני תואר זה מציין "נסיך".
נחל קמה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־10.3 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ־210 מטרים
 שפך:  נחל גרר 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) נחל קמה(למפת מערב הנגב רגילה) נחל קמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל קמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל קמה
 
נחל קמה הוא נחל אכזב בנגב הצפוני. אורכו כ־10.3 קילומטרים.
תוואי הנחל

מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־210 מטרים מעל פני הים בסמיכות לכביש 293, כקילומטרים מדרום־מערב לקיבוץ בית קמה. הנחל זורם דרומה ועובר בגבול המערבי של הקיבוץ שובל. לאחור מכן פונה תוואי הנחל לכיוון דרום־מערב. בסמיכות לתוואי הנחל ממוקם תל שרע, ומייד לאחר מכן הוא נשפך לנחל גרר (האחרון נשפך לנחל הבשור וזה מסתיים בים התיכון).
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.