stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימאני אוזורי
פעילות מוזיקלית

בשנת 2012 הוציאה אוזורי את אלבומה, "יומני הצוענים" (The Gypsy Diaries), אשר מומן באמצעות קמפיין Kickstarter.
בינואר 2013 הופיעה עם הזמרת ילידת ג'מייקה, מורלי ב'(Le) Poisson Rouge בניו יורק.
אוזורי הוזמנה להתארח במגורי פארק אווניו בשנת 2015. במרץ 2016 ציינו את הופעת הבכורה שלה בסדרת "American Songbook" במרכז לינקולן.
היא כונתה על ידי השבועון ה"וילג' ווייס" כ"בסי סמית' הפוסט מודרניסטית", הביצוע המיוחד שלה לשיר "Wild Cotton" זכה לשבחים בניו יורק טיימס כמוזיקה "מעוררת"  ועל "יצירתה מעוררת ההרהורים להפליא".
לאוזורי פעילות ענפה בתחום המוזיקלי והאומנותי. היא קיימה קונצרטים, תיאטרון ניסיוני, מיצגי אומנות, יצירות תיאטרון ומופעי סאונד במקומות שונים ובפסטיבלים בינלאומיים כולל מופעי חוץ במרכז לינקולן, קיימה את "summerstage festival" בסנטרל פארק בניו יורק, מופע Joe's Pub בתיאטרון הציבורי בניו-יורק (The Public Theater), פסטיבל מופעים במסגרת Performa Biennial בניו יורק, פסטיבל הג'אז Sons d'hiver בפריז צרפת, במוזיאון לאומנות מודרנית Met Breuer בשדרות מדיסון בניו יורק, במכון לאומנות עכשווית ICI בלונדון והמוזיאון לאומנות מודרנית – MoMA בניו יורק.
אוזורי שיתפה פעולה גם עם מגוון רחב של אמנים מפורסמים בתחומים אמנותיים שונים ביניהם: הנגנים הרבי הנקוק, ג'ון לג'נד, וויג'יי אייר; ההאמנית החזותית ואנגצ'י מוטו; האמנים הקונספטואלים קארי מיי וימס, סנפורד ביגרס; הכוריאוגרף טרג'ל הארל; המשוררת סוניה סאנצ'ז והמלחין רוברט אשלי.
אוזורי היא המייסדת והמנהלת האמנותית של "מקהלת המהפכה" (Revolutionary Choir) - מפגשי שירה קהילתיים שנוצרו כדי ללמד ולשיר שירי מחאה וחופש היסטוריים וחדשים.
אלבומים

The Gypsy Diaries
Her Holy Water: a Black Girl's Rock Opera
חיים אישיים

אוזורי מזדהה כדו-מינית.
הערות שוליים

↑  Personal is Political: How Toni Cade Bambara Saved Me – The Feminist Wire (באנגלית)
↑  be still herbie hancock - חיפוש ב-Google, באתר www.google.com
↑  Future 2 Future - Herbie Hancock | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-09-04
↑  All About Jazz, Imani Uzuri: The Gypsy Diaries album review @ All About Jazz, All About Jazz (באנגלית)
↑  Imani Uzuri: The Gypsy Diaries Album Released - The Root, web.archive.org, ‏2014-12-29
↑  Under Construction Series : Program & Events, Park Avenue Armory
↑  Imani Uzuri | Lincoln Center's American Songbook, pastseasons.americansongbook.org
↑  The Set List | Imani Uzuri -- Wild Cotton at BRIC JazzFest | Season 1 | Episode 6 (באנגלית), נבדק ב-2021-09-05
↑  CAAM | Imani Uzuri: Revolutionary Choir, caamuseum.org (באנגלית)
↑  Freedom Songs with Imani Uzuri, www.carnegiehall.org (באנגלית)
↑  Deanne Sole, Imani Uzuri: The Gypsy Diaries, PopMatters, PopMatters (באנגלית)
↑  Imani Uzuri, QuigleyMedia, ‏9 במרץ 2013 (באנגלית)
↑  Her Holy Water: a Black Girl's Rock Opera, נבדק ב-2021-09-04
↑  #ThisIsLuv: Bisexuality Is Not a Binary! • EBONY, EBONY, ‏22 ביולי 2016 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015000818  MusicBrainz: 9a7ee3ea-ad42-4aa8-b99c-ed0e8747edb1  VIAF: 313297539   WorldCat (עם VIAF): 313297539
איש הטיטניום

| --- | --- |

איש הטיטניום, כפי שנראה על עטיפת החוברת Iron Man: Titanium #1 מדצמבר 2010.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Tales of Suspense #69 (ספטמבר 1965)
 יוצרים:  סטן לי דון הק
 מידע
 שם אמיתי:  בוריס בולסקי קונדראטי טופולוב
 כינויים:  בוריס האכזר, המפקד, אנדי סטוקוול
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  חליפת שריון שמעניקה כוח וסיבולת-על, פרצי אנרגיה ויכולת תעופה.
 חברוּת בקבוצה:  הפטיש
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  רמונט 4 חזית השחרור הירוקה שלושת הטיטאנים שותף של האלמנה השחורה דפנדרס (קבוצתו של תאנוס)
 דמויות קשורות
 אויבים:  איירון מן 
 
איש הטיטניום (באנגלית: Titanium Man) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Tales of Suspense #69 מספטמבר 1965 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר דון הק.
ביוגרפיה בדיונית > איש הטיטניום הראשון

בוריס בולסקי נולד במקייבסקי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברית המועצות. לפי האלמנה השחורה, בולסקי היה סוכן ק.ג.ב. בצעירותו, והיא הייתה מדריכת האימונים שלו לתקופה מסוימת. בולסקי הורד מדרגתו בידי ממוניו מהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
תוכניתו של בולסקי הייתה לזכות חזרה באמון המפלגה בה היה חבר בכך שיזכה לניצחון תעמולתי נגד המערב על ידי הבסת גיבור-העל האמריקני איירון מן. בשעה שעבד כמזכיר במחנה עבודה סיבירי, הוא הורה למדענים כלואים לבנות עבורו חליפת שריון העשויה מחומר טיטניום במעבדתו של אנטון ואנקו, יוצרה של חליפת השריון דינאמו הארגמן המקורית, בהתבסס על טכנולוגיית השריון של איירון מן. אולם, המשאבים המועטים שעמדו לרשותם הובילו ליצירתה של חליפת שריון כפולה בגודלה מזו של איירון מן. בולסקי איתגר את סטארק בבקשה לקרב ביניהם, לה סטארק נענה בחיוב. הוא הביס את בולסקי בשידור חי לעיניהם הצופות של הקהל.
בולסקי לא נתן לניצחון זה לערער את ביטחונו. הוא עיצב מחדש את השריון ועבר טיפולים רפואיים שגרמו לגדילתו ולהתחזקותו. הוא הגיע לארצות הברית, ונלחם מול איירון מן מעל שמי וושינגטון הבירה, אך הובס בשנית. הוא נלקח חזרה בידי צוללת סובייטית לפי הוראות ממוסקבה. לאחר שעבד זמן מה עבור מדען וייטנאמי קומוניסט שהגביר את כוחו פעם נוספת, הוא חזר לעבוד בשירות ממשלת ברית המועצות ונשלח לארצות הברית כדי להשיב את דינאמו הארגמן השלישי, אלכס נבסקי. כאשר מצא אותו ב"תעשיות קורד", התפתח קרב בינו, דינאמו הארגמן ואיירון מן, שבמהלכו איש הטיטניום הרג את ג'ניס קורד, בתו של מנכ"ל "תעשיות קורד", אשר עימה ניהל נבסקי רומן. בזעמו על כך, איירון מן הביס את איש הטיטניום והשליך אותו למעמקי נהר הדסון.
ביוגרפיה בדיונית > איש הטיטניום השני

איש הטיטניום השני היה קונדראטי טופולוב, מוטאנט שהיה ידוע בזהות "הגרמלין". הוא שירת יחד עם קבוצת גיבורי-העל "חיילי-העל הסובייטים". טופולוב נהרג במהלך קרב עם איירון מן עם תחילתן של "מלחמות השריון" כאשר הטיטניום שבחליפה שלו חרג מהטמפרטורה הנפיצה שלו.
הערות שוליים

↑  Iron Man Manual Mark 3 #1, June 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלברט קואוטס

| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1882 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  11 בדצמבר 1953 (בגיל 71) קייפטאון, איחוד דרום אפריקה 
 מקום קבורה:  Maitland Cemetery 
 מוקד פעילות:  אנגליה 
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, אופרה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלברט קואוטס (באנגלית: Albert Coates‏; 23 באפריל 1882 - 11 בדצמבר 1953) היה מנצח ומלחין אנגלי-רוסי.
ביוגרפיה

אלברט קואוטס נולד בסנקט פטרבורג שברוסיה להורים אנגליים מיורקשייר. הוא למד בקונסרבטוריון בלייפציג, עבד תקופה מסוימת באופרת החצר בדרזדן והתמנה למנצח בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג. הופעת הבכורה של בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן הייתה בשנת 1914 בהצגת טריסטן ואיזולדה של ריכרד וגנר. דינמי בגישתו ומצליח בייחוד במוזיקה רוסית, הציג קואוטס הרבה יצירות חדשות לקהל המאזינים, ביניהן יצירות משל רייף וון ויליאמס, ארנולד באקס ואלכסנדר סקריאבין. ניצח בלונדון על הביצוע הפומבי המלא הראשון של "כוכבי הלכת". בשנות ה-20 ובראשית שנות ה-30 הרבה לנצח על התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא תרם רבות בראשית הדרך להצגת מוזיקה תזמורתית על גבי תקליטים, החל בשנת 1920 עם ה"פואמת האקסטזה" של סקריאבין ואחר כך בניצוח על מובאות רבות מטבעת הניבלונגים של וגנר וכן, (בשנת 1925) הסימפוניה התשיעית של בטהובן. בין היצירות שהלחין: האופרות "סמיואל פיפס" ו"פיקוויק". בשנת 1946 השתקע בדרום אפריקה, שם נפטר.
אלברט קואוטס לא היה קרוב משפחה של אריק קואוטס, מלחין המוזיקה הקלה, או של זמר הטנור, ג'ון קואוטס.
אליעזר טגנסקי

אליעזר טגנסקי, (נולד ב-1932 או 1933) הוא רוכב אופניים בעבר, 3 פעמים ברציפות אלוף ישראל במרוץ אופני כביש (1953–1955).
ביוגרפיה

בכינוס הפועל החמישי שנערך בשנת 1952 זכה טגנסקי במדליית כסף בתחרות ל-50 ק"מ בתוצאה של 1:18,7 שעות, אחרי משה וישגרודסקי (1:16,22 שעות) ולפני יצחק כרמל (1:19,31 שעות).
בשנים 1953–1955 זכה טגנסקי באליפות ישראל במרוץ אופני כביש.
הערות שוליים

↑  שיאי "הפועל" במירוץ אופניים ל-50 ק"מ עולים על שיא "המכביה", דבר, 17 באפריל 1952
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אירובים

.
| --- | --- |

נערים אירובים
 אוכלוסייה
 36,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 אתיופיה אתיופיה
 שפות
 תיגרינית · אירובית
 דת
 נוצרים (אורתודוקסים · קתולים) · מוסלמים 
 קבוצות אתניות קשורות
 סהוים · תגרים
אירובים (געז: ኢሮብ, "אירוב") קבוצה אתנית קטנה החיה ברובה בנפת אירוב שבמחוז המזרחי במדינת תיגראי שבצפון אתיופיה.
האירובים הם אחת מקבוצות הסהוים והם עצמם מורכבים משלוש תתי קבוצות "בית בוקנייתו", "בית אדגבה" ו-"בית חסבלה". האירובים הם הקבוצה הסוהית היחידה אשר חייה בגבולות אתיופיה והיא גם היחידה שהיא נוצרית בעיקרה.
היסטוריה

מסורות מסוימות גורסות שהאירובים הם צאצאים של מתיישבים יוונים או רומאים שהגיעו דרך עיר הנמל אדוליס ועל כך הם נקראים אירובים, שיבוש של הכינוי "אירופים". מסורות אחרות טוענות שהאב המייסד של הקבוצה נקרא אנדריאס והוא בנם של מלך רומא והלנה, בתו של שלמה המלך.
בתקופת השופטים סבגדיס, שום עגמה שהיה אירובי שלט על תיגראי, סימן, חמסיאן, אקלה גוזאי וסריה. החל מן המאה ה-18 ואילך החלו הסהוים להתאסלם והקבוצה הייתה היחידה שלא התאסלמה והייתה נוצרית אורתודוקסית. בשנת 1846 הקים ארגון קהילת השליחות (אנ') מיסיון קתולי בקרב האירובים ורבים מהם קיבלו דת זו לרבות בית בוקנייתו.
בתקופת הכיבוש האיטלקי אירובים רבים פעלו כנגד שלטונם לרבות אישיים כגון דג'זמץ' איילה סבחת ודג'זמץ' קסה סבחת שבסיסים היה בהר אסימבה שבאזור עגמה. במהלך מלחמת האזרחים האתיופית אירובים רבים שיתפו פעולה ונתנו מחסה לכוחות המורדים ובראשם הוויאנה והיחאפה.
כיום מולדת האירובים שנכללה במחוז ההיסטורי עגמה מחולקת בין נפות שונות כאשר האזור בעל הרוב האירובי הפך להיות נפת אירוב.
תרבות

שפתם של האירובים היא האירובית שהיא ניב דרומי של הסהוית שהיא שפה כושית. כיום רוב האירובים דוברים תיגרינית כשפת אם.
רובם המכריע של האירובים נוצרים ומיעוט קטן הוא מוסלמי.
הערות שוליים

↑  Irob, Saho
↑  יש חוקרים המוספים לשלוש הקבוצות את קבוצת האגלה אשר יושבת על גבול אתיופיה-אריתריאה
1 2  Rainer Voigt, "Irob" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: He-N, Otto Harrassowitz Verlag, 2007, ISBN 344705607X, p. 187-188
↑  Anthony Mockler, Haile Selassie's War, Signal Books, 2003, ISBN 1902669533, p. 66
| קבוצות אתניות בפדרציה האתיופית |
| --- | --- | --- |
| דוברי שמית | אמהרים • תגרים • גורגים • וולנים • מריאים • ארגובים • מסקנים • הררים • זוואים |  |
| דוברי כושית | אורומו • אווים • סומלים • המתים • סידמים • עפרים • האדיים • כמנתים • גדאוים • קמבטים • קונסוים• אלבים • גידולים • בורג'ים • ליבידוים • גוודים • ראשיטים • קאבנים • אירובים • צמים • בוסים • ארבורים • ביסוים |  |
| דוברי אומוטית | ווליטים • גמוים • קאפים • דווארוים • גופים • ארים • יאמים • באנצים • קורטים • שקצ'וים • בסקטוים • מלים • גאילים • האמרים • שינשים • שאקוים • דורזים • דיזים • מאלוים • אוידים • זאיסים • מאוים • צ'רים • דימים • גנזים • נוים • קצ'מים • באנגים • סאזים • אנפילוים • קרוים |  |
| דוברי נילו-סהרית | בארטים • גומאזים • סורמים • נוארים • אנוקים • מורסים • קומים • טורקאנים • אודוקים • טופוטים • מג'נגירים • דונירוים • בלים • קונמים • אופוים • שבוים • מורלים • קווגוים • בירלים |  |
| אחרים | ביתא ישראל • ביתא אברהם • פוגים • ווייטוים • מנג'וים • ותים |  |
אינדרי

| אינדרי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
משפחה:: אינדריים
סוג:: Indri 
מין:: אינדרי
שם מדעי
 Indri indri ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה


אינדרי (שם מדעי: Indri indri), הקרוי גם באבאקוטו, הוא מין יחיד בסוגו. האינדרי הוא אחד מהגדולים ממיני הלמורים החיים כיום. זהו שוכן עצים פעיל-יום המקורב לסיפאקות. כמו כל הלמורים הוא אנדמי למדגסקר ונמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי.
תיאור

יחד עם סיפאקה מעוטרת, האינדרי הוא הלמור הגדול ביותר שעדיין קיים. אורך ראשו וגופו יחד הוא בין 64–72 ס"מ ויכול להגיע לגובה של 120 ס"מ עם רגליים זקופות לגמרי.
האינדרי נע בין העצים בקפיצות וטיפוס כשגופו אנכי לקרקע. יש לו רגליים ארוכות ושריריות, שבהן הוא משתמש כדי לדחוף את גופו מגזע לגזע. עיניו הגדולות והירקרקות ופניו השחורות הממוסגרות על ידי אוזניו העגולות והפרוותיות נותנות לו הופעה של דוב צעצוע. פרוותו הרכה כמשי ברובה שחורה עם חלקות לבנות בגפיים, בצוואר, בכתר ובגב התחתון. אוכלוסיות שונות מראות וריאציות שונות בצבע, עם כמה אוכלוסיות צפוניות שרוב הפרטים או כולם שחורים. הפנים עירומות עם עור שחור חיוור, ולפעמים מעוטר בפרווה לבנה. שלא כמו כל למור אחר, יש לו רק זנב מנוון.
תפוצה

משכנו של למור זה הוא ביערות השפלה והיערות ההרריים בחוף, מ-Réserve Spéciale d’Anjanaharibe-Sud בצפון, לנהר מנגורו בדרום. הם נעדרים מחצי-האי מסואלה והפארק הלאומי מרוג'ג'י, למרות שאינדרי חיים ביערות הסמוכים, פחות מ-40 ק"מ משם.
תפוצה > התייחסות ילידי המקום

ילידי מדגסקר מתייחסים אל האינדרי בכבוד. והם חוששים להרוג אותו, ואם נמצא אינדרי מת הם קוברים אותו בכבוד. החזקת אינדרי בשבי נחשבת לחטא גדול.
הערות שוליים

↑  אינדרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אייל נקוד

| אַייל נקוֹד |
| --- | --- |
 אייל נקוד זכר לצד עופר
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
תת־משפחה:: איילי העולם הישן
סוג:: אייל נקוד
מין:: אייל נקוד
שם מדעי
 Axis axis ‏ארקסלבן, 1777
תחום תפוצה


אייל נקוד (נהגה: אַיָּל נָקֹד) או אייל צ'יטאל (שם מדעי: Axis axis; בעבר Cervus axis), הוא סוג של אייל החי בדרום אסיה ומהווה מין יחיד בסוגו. בעבר היו שלושה איילים נוספים בסוג Axis: אייל חזירוני, אייל קוהל, ואייל קאלאמיאן, אך כיום הם מסווגים בסוג  אייל זהוב (Hyelaphus) על סמך מבנה גוף נפרד.
תיאור

לאייל הנקוֹד פרווה בצבע חום בהיר-כהה, המנוקדת בכתמים ונקודות לבנות המקנות לו את שמו. בטנו, גרונו, והחלק האחורי של זנבו - לבנים, ולאורך הגב יש לו פס שחור המתוח מהזנב עד לכתפיים. לזכרים זוג קרניים גדולות המגיעות לאורך של 75 ס"מ ומתפצלות עד שלושה סיעופים. אייל נקוד הוא בינוני בגודלו - קטן מעט מן היחמור וגדול מאייל הכרמל: גובהו בכתפיים כ-90 ס"מ, ואורך ראשו וגופו (כולל הזנב) עד 170 ס"מ. משקלם של הזכרים 30–75 ק"ג, ושל הנקבות 25–45 ק"ג. זכרים גדולים במיוחד יכולים לשקול 98–110 ק"ג.
קרני האיילים הן מבנים עצמיים שגדלים בכל שנה על פי רוב בקיץ, ולרוב רק הזכר מגדל אותן. הקרן מתחילה להתפתח אצל האיילים הצעירים בתור זוג בליטות שמהן מתפתחות הקרניים.
האיילים מפרישים ריח מסוים מבלוטות הנמצאות ליד עיניהם ומצחם על מנת לסמן את הטריטוריה שלהם.  ריח זה משמש לא פעם את הציידים המעוניינים בהם.
תפוצה ובית גידול

האייל הנקוד נפוץ במספרים גדולים בהודו ונפאל, ונמצא במספרים קטנים יותר בסרי לנקה, בהוטן, ובנגלדש. כמו כן הוא הובאה למדינות רבות מחוץ לתפוצתו המקורית, ביניהן: ארמניה, פקיסטן, ארגנטינה, אורוגוואי, ברזיל, בריטניה, גרמניה, אוסטריה, ואוסטרליה; בארצות הברית הוא הובא למדינות טקסס, פלורידה, קליפורניה, והוואי. בשל העדר טורפים טבעים בהוואי, האוכלוסייה גדלה עד שממשלת הוואי חוקקה חוקים האוסרים על החזקה או הובלה של אייל נקוד לאיים.
האיילים הנקוּדים חיים ביערות נשירים צפופים ובשטחי מרעה. הם נמנעים מאזורים גבוהים, ואת תפקידם האקולוגי באזורים אלו ממלאים איילי סמבר.
מאפיינים ותזונה

האיילים הנקוּדים חיים בעדרים גדולים של 10–50 פרטים, והם פעילים בעיקר בשעות היום. תזונתם כוללת נבטים, עשבים, שיחים, ענפים, ופרות שנופלים מהעצים על ידי חיות אחרות. לעיתים הם מעשירים את תזונתם בליקוק מלח או אכילת רקמת העור הנופלת מהקרן. זכרים עומדים לעיתים קרובות על רגליהם כדי לאכול מהענפים של העצים. איילים אלו מעדיפים מים זמינים ובימים חמים ישתו בבוקר ובערב.
איילי נקוד נצפים לעיתים קרובות עם קופי לנגור ונהנים מהפירות שנופלים על ידם, ומקריאות אזעקה הנשמעות מהם כאשר הם מבחינים בטורף. הלנגורים נהנים מהשמיעה הטובה של האיילים וירדו לחפש מזון באדמה כאשר האיילים יהיו לידם. לעיתים איילי נקוד רועים גם עם תאואים אסייתים, גאורים, טווסים או איילי סמבר.
תוחלת חייו של האייל הנקוד 10–14 שנים.
אויבים ושימור

האויבים של האיילים הנקוּדים בטבע הם אריות אסייתים, טיגריסים, נמרים, דהולים, נחשי פיתון ותנינים. שועלים עשויים לטרוף עופרים. אייל זה מסוגל לרוץ במהירות של 40 קמ"ש, והיחידים שיכולים להדביקו הם דהולים. 
מצב שימורם של איילי נקוד מוגדר כללא חשש (LC) על ידי הרשימה האדומה של IUCN בשל התפוצה הרחבה של המין, אולם אוכלוסיות מקומיות קטנות דוגמת בנגלדש נכחדות בשל ציד לבשרו. קיים תת-מין בסרי לנקה שמצבו מוגדר כפגיע (VU) בשל ציד, ובירוא יערות.
גלריה

אייל נקוד זכר
עופר יונק מאימו
אייל נקוד זכר
אייל נקוד אוכל ענפים בעמידה
איילים ביער
עופר
אייל זכר
זכר
אייל שותה מים בסרי לנקה
אייל בפארק הלאומי קאנאה שבהודו
הערות שוליים

↑  אַייל נקוֹד באתר הרשימה האדומה של IUCN
| איילי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| אייל זהוב | אייל אנאמייט • אייל חזירוני • אייל קוהל • אייל קאלאמיאן |   |
| אייל אלדי | אייל אלדי |   |
| אייל ת'ורולד | אייל ת'ורולד |   |
| אייל | אייל אדמוני • אייל קנדי • אייל מרכז-אסייתי • אייל סיקה |   |
| אייל רוסה | אייל אלפרד • אייל פיליפיני • אייל טימור • אייל סמבר |   |
| אייל רוסרבוס | אייל ברסינגה |   |
| אייל נקוד | אייל נקוד |   |
| יחמור | יחמור אירופי • יחמור פרסי |   |
| אייל דוד | אייל דוד |   |
| מונטיאק הציצית | מונטיאק הציצית |  |
| מונטיאק | מונטיאק שחור • מונטיאק פי • מונטיאק מצוי • מונטיאק סיני • מונטיאק צהוב • מונטיאק גונגשאן • מונטיאק פוהאט • מונטיאק ענק • מונטיאק רוזוולט • מונטיאק אנאמייט • מונטיאק העלה • מונטיאק סומטרי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282445105171  LCCN: sh85010593 
אייל נקוד מתת-המין הסרי לנקי מעלה גרה.
אליעזר יהודה רבינוביץ

רבי אליעזר יהודה רבינוביץ
רבי אליעזר יהודה רבינוביץ (תרל"ט (בערך), קרקינובה - כ"ה באב תש"א, 18 באוגוסט 1941 גטו קיידאן) היה רב ליטאי, חבר מרכז המזרחי בליטא, רבה של ממל.
קורות חיים

נולד בערך בשנת תרל"ט (1879) לרב מרדכי יצחק רבינוביץ ולרבקה לבית קריגר, למד אצל אביו, ובהמשך בישיבות ליטא: ישיבת טלז, ישיבת סלובודקה וישיבת וולוז'ין.
החל משנת תרס"ד, בה פרסם לראשונה מאמר תורני בכתב-העת הפלס, פרסם מאמרים רבים בכל כתבי העת התורניים שיצאו אז באירופה ובארץ ישראל. רבים ממאמריו שפורסמו בכתבי העת היו למעשה טורי ביקורת על ספרי מחברים בני זמנו. הוא כתב גם מאמרי אקטואליה בעיתון היידי "די אידישע שטימע" שיצא לאור בקובנה.
בשנת תר"ף, לאחר פטירת אביו, התמנה במקומו כרבה של העיר ממל, כהונה בה החזיק במשך 19 שנה, עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. במהלך שנות כהונתו הביא את ספרי אביו לדפוס, וכתב בעצמו תשובות הלכתיות שהודפסו לאחר פטירתו בספר השו"ת "עין יהודה".
הוא תכנן לעלות לארץ ישראל, וכבר הנפיקו לו רישיון עלייה, אך הכיבוש הסובייטי בליטא, מנע את ביצוע התוכנית. הוא הספיק לשלוח באמצעות הדואר ספרים רבים מספרייתו העשירה לארץ ישראל, וכך גם את כתבי אביו, שמהם נדפס מאוחר יותר חלקו השני של ספרו "דעת מרדכי" (ירושלים, תשי"ט).
באביב תרצ"ט (1939), עזב את ממל, ועבר להתגורר בבית משפחת חמיו, גולדין, בגטו קיידאן.
נרצח יחד עם אשתו הינדה בכ"ה באב תש"א, 18 באוגוסט 1941, בקיידאן.
ספרו, שו"ת "עין יהודה", נערך מכתביו בידי הרב שמואל ברוך ורנר, ונדפס בדפוס "ספערא" (במלון באב"ד), ירושלים, תש"ח.
לקריאה נוספת

'רבינוביץ, ר' אליעזר-יהודה ב"ר מרדכי-יצחק-אייזיק', בתוך: דב ליפץ ונתן גורן (עורכים), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א (תשכ"ז), עמ' 89 טורים 1–2 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1287).
אירואל תעופה

אירואל נתיבי אוויר הייתה חברת תעופה ישראלית שהוקמה בשנת 1993 ופשטה רגל בשנת 2000.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1993 על ידי מיקי ויינשטיין. בשנת 1997 רכש מנכ"ל אל על לשעבר רפי הר-לב 25% מהמניות.
בתחילת דרכה נחכרו 3 מטוסי גראמן גאלפסטרים 1 ששימשו עבור טיסות בקווים קצרים ופנים ארציים. החברה גם הפעילה מטוס מנהלים מדגם וסטווינד מתוצרת התעשייה האווירית לישראל. המטוס שימש לטיסות מנהלים ונשכר מספר פעמים לצורך הטסת ראשי הממשלה יצחק רבין ובנימין נתניהו.
בשנת 1997 החברה חכרה מטוסי בומברדיה דאש 8 מחברה קנדית, גם הם שימשו עבור קווים קצרים ופנים ארציים. בין השאר ביצעה אירואל במטוסי הדאש 8 טיסות עבור אל-על בין נמל התעופה חיפה ללרנקה.
במרץ 1998, התמודדה במכרז למפעיל קו טיסות שני לשדה התעופה ראש פינה ומנחת קריית שמונה, אך לא זכתה בו.
בקיץ 1998 הייתה אירואל חברת השכר הישראלית השנייה בגודלה לאחר סאן-דור, והטיסה 40 אלף נוסעים ליעדים קרובים (יוון וטורקיה). היא הפעילה גם את הקו בין תל אביב לניקוסיה עבור אל-על וסייפרוס-איירווייס הקפריסאית.
באפריל 1999, החלה להפעיל עבור אל-על את קו הטיסות הסדיר מתל אביב לעמאן שכלל 3 טיסות שבועיות. הקו פעל עד נובמבר 1999, לאחר שחברת אירואל הפסיקה את פעילותה.
ביול 1999, נחתמה גם עסקה עם אל על לרכישת שני מטוס בואינג 200–737, לאחר משא ומתן של מספר חודשים, תמורת כ-13 מיליון דולר, שכל אחד מהם מסוגל לשאת 120 נוסעים לטווחים בינוניים. העסקה כללה במקור שני מטוסים שהיו אמורים לשרת את החברה, אך רק מטוס אחד שירת את החברה. המטוס שימש לטיסות שכר להונגריה.
בנובמבר 1999, בקשה צו להקפאת הליכים עקב חובות של 4.5 מיליון דולר, זמן קצר אחר כך נסגרה.
צי המטוסים

צי המטוסים של אירואל נתיבי אוויר כלל את המטוסים הבאים:
| דגם | מספר מטוסים | זיהוי כלי טיס ("זנב")  |
| --- | --- | --- |
| בואינג 200–737 | 1 | 4X-ABN |
| דה הבילנד דאש 8–300 | 2 | 4X-ARP, 4X-ARU |
|  גראמן גאלפסטרים 1 | 3 | 4X-ARV, 4X-ARG, F-GFIB |
מטוס הבואינג 200–737 של החברה התחיל את שירותו באל על בשנת 1982, בשנת 1988 הוא הוחכר לחברת Lan Chile ובאותה שנה חזר לשרת באל על. בשנת 1989 המטוס הוחכר לארקיע ובשנת 1999 הוא הוחכר לאירואל נתיבי אוויר, אך מכיוון שזו פשטה רגל הוא הוחזר למפעיל המקורי ונמכר לחברה דרום אפריקאית בשם Nationwide Air Charter והוצא משירות בשנת 2008 עקב פשיטת הרגל של החברה.
מטוסי הדאש 8 התחילו את שירותם בחברת TABA בשנת 1991, לאחר מכן בשנת 1996 שירתו בחברת DAC Air, בשנת 1998 חכרה אירואל נתיבי אוויר את המטוסים ובשנת 2000, בסמוך לפשיטת הרגל של החברה, הם הועברו לחברות תעופה אחרות. החל משנת 2007 הם שירתו בחברת LIAT עד שהוצאו משירות בשנת 2015.
מטוסי ה גראמן גאלפסטרים 1 היו חכורים מחברת תעופה צרפתית, המטוס שהושאר עם אות קריאה צרפתי (F-GFIB) התחיל לשרת בשנת 1988, המטוסים האחרים שהיו רשומים עם אות קריאה ישראלי (4X-ARG, 4X-ARV) התחילו לשרת בשנת 1964.
הערות שוליים

↑  דרור מרום, ‏מיקי ויינשטיין, מנכ"ל חברת התעופה אירואל:"הרעיון בא לי בחדר האטום", באתר גלובס, 13 בספטמבר 1999
↑  דרור מרום, ‏מקלות בגלגלי המטוסים, באתר גלובס, 25 ביולי 1999
↑  דרור מרום, ‏הטיסה ראשי ממשלה, באתר גלובס, 26 ביוני 2000
↑  דרור מרום ודוד חיון, ‏רשות שדות התעופה החלה לתקן את הליקויים הבטיחותיים בשדה בחיפה, באתר גלובס, 10 ביולי 1997
↑  דרור מרום, ‏המונופול נשבר בצפון, באתר גלובס, 31 במרץ 1998
דרור מרום, ‏ישראייר זכתה במיכרז מפעיל הטיסות השני לצפון הארץ, באתר גלובס, 31 במרץ 1998
↑  דרור מרום, ‏אירואל במגעים מתקדמים לרכישת שני מטוסי בואינג ישנים מחברת אל-על, באתר גלובס, 14 בפברואר 1999
↑  דרור מרום, ‏אירואל תחליף את ישראייר בטיסות הסדירות בין נתב"ג לעמאן עבור אל-על, באתר גלובס, 28 באפריל 1999
דרור מרום, ‏חברת ישראייר חוזרת להפעיל את טיסות אל-על לעמאן במקום אירואל, באתר גלובס, 8 בנובמבר 1999
↑  אירואל רכשה מאל-על שני מטוסי בואינג ב-13 מיליון שקל, באתר גלובס, 5 ביולי 1999
↑  מאת דרור מרום, הונגריה, ‏יוסי טורס ואירואל החלו לראשונה בהפעלת טיסות שכר להונגריה, באתר גלובס, 21 ביולי 1999
↑  מאת יצחק דנון, ‏חברת טיסות השכר אירואל מבקשת הקפאת הליכים; טוענת לחובות של 4.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 21 בנובמבר 1999
↑  דרור מרום, ‏אירואל במגעים מתקדמים לרכישת שני מטוסי בואינג ישנים מחברת אל-על, באתר גלובס, 14 בפברואר 1999
↑  דרור מרום, ‏אל-על מכרה 2 מטוסי בואינג לחברה מדרא"פ ב-4 מיליון דולר פחות מהצעת אירואל, באתר גלובס, 16 באפריל 2000
אייל מעוז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1969 (בן 55 בערך) חיפה, ישראל
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 עיסוק:  נגן גיטרה
 סוגה:  רוק, ג'אז, אוונגרד
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  Piadrum Recordsw,  Ayler Records, Tzadik
 שיתופי פעולה בולטים:  ג'ון זורן, אסף סירקיס
 https://www.eyalmaozmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ג'ון מידסקי,שניר עזרא בלומנקרנץ' בן פרובסקי.
 
אייל מעוז (נולד ב־1969 בחיפה) הוא גיטריסט, מוביל הרכב, סולן ומלחין אמריקאי, יליד ישראל.