stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיגוניות המוות
אחרי הטבח

ב-24 ביוני 2024 פרסם מטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים סרטון המתעד את חטיפת הרש גולדברג-פולין, אור לוי ואליה כהן מתוך המיגונית.
על חברת נתיבי ישראל שצבעה את חלקה הפנימי של המיגונית, המתעד את מאורעות 7 באוקטובר במיגונית, נמתחה ביקורת.
ב-21 באוגוסט 2024 הופיעו הוריו של הרש גולדברג-פולין ג'ון ורייצ'ל בוועידה הדמוקרטית הלאומית, שם סיפרו על חטיפתו ממיגונית המוות לאחר שידו נקטעה מפיצוץ רימון, וקראו לשובו לביתו יחד עם שאר החטופים.
כשנה לאחר הטבח הרג צה"ל את מוחמד אבו עטיוי, מפקד נוח'בה בגדוד בורייג' בחטיבת מחנות המרכז של חמאס, שפיקד על הטבח במיגונית בצומת רעים. על פי דובר צה"ל, מלבד תפקידו בחמאס המחבל שימש גם כעובד בסוכנות אונר"א. התקיפה גונתה על ידי מזכ"ל האו"ם, אנטוניו גוטרש.
ב-22 בינואר 2025 נבחרה שורדת המיגונית יובל רפאל לייצג את ישראל באירוויזיון 2025 בבזל שבשווייץ.
ב-9 בפברואר 2025, שוחרר משבי חמאס שורד מיגונית המוות אור לוי במסגרת עסקת החטופים השנייה. עם שוחררו נודע לאור שאשתו עינב לא שרדה את הטבח במיגונית. מספר שבועות לאחר מכן שוחרר שורד נוסף - אליה כהן. אליה התאחד עם בת זוגו זיו עבוד, גם היא שורדת המיגונית. אליה נודע על כך ששרדה רק לאחר ששוחרר מהשבי.
ב-9 במרץ 2025, יצא לאור האלבום מחפש אהבה הכולל שירים שכתב ענר שפירא לפני שנפל בניסיון להציל את חסי המיגונית.
ראו גם

ענר שפירא
הרש גולדברג-פולין
אלון אהל
הטבח בכביש 232
הערות שוליים

↑  תאגיד השידור מודיע בעצב על מותה של איילת ארנין, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 11 באוקטובר 2023
↑  ינון שלום יתח‏, תיעוד בלתי נתפס: מחבלי חמאס זורקים רימונים למיגונית - ענר שפירא הודף אותם החוצה, באתר וואלה, 14 בנובמבר 2023
1 2  103FM, ‏ענר ז"ל הציל שמונה במסיבה ברעים: "זרק חזרה כל רימון שהושלך למיגונית, השמיני התפוצץ", באתר מעריב אונליין, 15 בנובמבר 2023
↑  כתבי ynet, אותרו גופות החטופים עדן ירושלמי, הרש גולדברג-פולין, אורי דנינו, כרמל גת, אלכס לובנוב ואלמוג סרוסי, באתר ynet, 1 בספטמבר 2024
↑  הסיפור של אור לוי: חזר לישראל לאחר 491 ימים בשבי החמאס, באתר אייס, 9 בפברואר 2025
↑  כתבי ynet, כבר לא חטופים: עומר ונקרט, עומר שם טוב, אלי-ה, טל, אברה והישאם בישראל, באתר ynet, 22 בפברואר 2025
↑  יואב זיתון, דניאל אדלסון, חוסל מחבל מאונר"א שפיקד על רצח 16 במיגונית | התמונה שנחשפה, וגבורת ענר, באתר ynet, 24 באוקטובר 2024
↑  אסף ליברמן, דקה אחר דקה: מה התחולל במיגונית המוות ברעים?, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 23 ביולי 2024
↑  Isabel Kershner, Amit Elkayam, Hamas Assailants on Oct. 7 Ambushed Israeli Bomb Shelters, The New York Times, ‏11 בנובמבר 2023
↑   ניו יורק טיימס, הם נכנסו למיגונית בתקווה להינצל מהטבח, ולא ידעו ששם ימצאו את מותם, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2023
↑  דור מאיר מועלם, ‏החוויה במיגונית המוות הפכה לשיר מרגש עד דמעות, באתר ‏מאקו‏, 28 באוקטובר 2023
↑  תשמעו סיפור | פרק 6 - בן ובר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 9 ביוני 2024
↑  יעל צ'כנובר, הערב: יפורסם סרטון חטיפת הרש, אור ואליה מ"מיגונית המוות", באתר ynet, 24 ביוני 2024
↑  הזיכרון שנמחק מ"מיגוניות המוות": "מוחקים את ההיסטוריה", באתר חדשות 13, 14 בינואר 2024
↑  בר שפר, ‏הוריו של הרש גולדברג-פולין בוועידה הדמוקרטית: "בתחרות כאב, אין מנצחים" | צפו, באתר מעריב אונליין, 22 באוגוסט 2024
↑  דוד הכהן, ‏הקהל געה בבכי: הנאום של הורי החטוף בוועידה הדמוקרטית, באתר כיכר השבת, 22 באוגוסט 2024
↑   חוסל מפקד נח'בה שפיקד על הטבח במיגונית רעים - ושימש כעובד אונר"א, באתר צה"ל, 24 באוקטובר 2024
↑  יואב זיתון, חוסל מחבל מאונר"א שפיקד על רצח 16 במיגונית | התמונה שנחשפה, וגבורת ענר, באתר ynet, 24 באוקטובר 2024
↑  יוסי נכטיגל, ‏שר החוץ תוקף: "גוטרש ואונר"א שותפים לפשעי מלחמה", באתר כיכר השבת, 25 באוקטובר 2024
↑  יובל רפאל ניצחה בגמר "הכוכב הבא" - ותייצג את ישראל באירוויזיון, באתר וואלה, 23 בינואר 2025
↑  מיכל פעילן, ‏אחרי 491 ימי שבי: אור לוי חזר הביתה לבנו הקטן שגדל בלעדיו, באתר ‏מאקו‏, 9 בפברואר 2025
↑  לאחר למעלה מ-500 ימים: אליה כהן באיחוד המרגש עם בני משפחתו, באתר מעריב אונליין, 22 בפברואר 2025
↑  רז שכניק, "זו צוואתו האמנותית": האלבום שהותיר אחריו ענר שפירא שנרצח במיגונית המוות, באתר ynet, 8 במרץ 2025
↑  רוני גרין שאולוב, ענר נהרג ב-7 באוקטובר, ההורים הטריים בחרו להנציחו: "דמותו הסעירה את דמיוננו", באתר ynet, 8 באפריל 2024
מחבל נוח'בה של חמאס יורה לתוך מיגונית המוות
קורן - בית הספר לקולנוע יהודי

| --- | --- |
לוגו בית הספרלוגו בית הספר

קמפוס בית ספר גבוה צבי מיתר למדע, טכנולוגיה והוראה
 בית ספר לקולנוע
 מוטו:  מפסיקים לחלום, כאן מגשימים!
 תקופת הפעילות:  ה'תשס"ז (2006) – הווה
 מייסדים:  הרב שמואל טל
 מגמות:  קולנוע, כתיבה, משחק
 קמפוס:  בית ספר גבוה צבי מיתר למדע, טכנולוגיה והוראה
 בעלי תפקידים
 נשיא:  הרב שמואל טל
 מנכ"ל:  שניאור אנטבי
 צוות:  דוד טאובר (מנהל אקדמי)
 שונות
 ספרים:  "פסיקאט" (שו"ת הלכתי)
 מיקום
 מיקום:  דרך האבות 368, יד בנימין
 קואורדינטות:  31°47′44″N 34°49′16″E﻿ / ﻿31.7955507°N 34.8211146°E﻿ / 31.7955507; 34.8211146
  אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר לקולנוע יהודי
קורן - בית הספר לקולנוע יהודי הוא בית ספר מקצועי ללימודי קולנוע, כתיבה ומשחק.
בית הספר ממוקם בקמפוס "בית ספר גבוה צבי מיתר למדע, טכנולוגיה והוראה" ביד בנימין.
השנים הראשונות

הרב שמואל טל הקים בשנת תשס"ז את בית הספר לתקשורת יהודית בתוך ישיבת תורת החיים, מתוך מטרה לקדם את השימוש בכלי המדיה הקולנועית ככלי לקידום ערכי היהדות והפצתם ברמה מקצועית גבוהה.
בשנתו הראשונה למדו בו רק נשים - בעיקר נשות אברכי ישיבת תורת החיים, אשר שילבו במקביל לימודים לתארים אקדמיים בחינוך או עבודה סוציאלית.
בשנה השנייה הוקם גם מסלול לגברים בראשות הרב יובל לנגזם.
לאחר מכן שונה שם בית הספר לבית הספר לקולנוע יהודי, וב-2024 שונה לשמו הנוכחי: קורן - בית הספר לקולנוע יהודי.
פעילות > מסלולי לימוד

בבית הספר שלושה מסלולי לימוד:
מגמת קולנוע במסלול תלת-שנתי, בהם לומדים בימוי, תסריטאות, צילום, עריכה והפקה
מסלול משחק במסגרת דו-שנתית
מסלול כתיבה במסגרת דו-שנתית
הלימודים בבית הספר והפעילות בבית ההפקות מתקיימים בהפרדה בין גברים לנשים ושמירה על גדרי הצניעות, בליווי רוחני והלכתי של ראש המוסדות הרב שמואל טל.
בימים פתוחים בבית הספר העבירו הרצאות בין השאר: נתי רביץ, יובל דיין, שולי רנד, שמחה יעקובוביץ', יהודה בארקן ואורי גרודר.
הרב ארז משה דורון, יובל דיין וצבי יחזקאלי הביעו הערכתם לבית ספר והעבירו בו סדנאות שונות.
פעילות > צוות

בבית הספר מלמדים בין השאר: אריאל כהן, אורי גרודר, תדהר יששכר, מיכאל וייגל ושלמה צים.
בעבר לימדו בבית הספר במסלול גברים: דני שטג, שרון רג'יניאנו, יהודה בארקן, שולי רנד, אביתר לזר, גילי שושן, וניצן הס, ובמסלול נשים: ורד אילת (סולנית להקת שבע), אילנה נוי, דקלה גול, תמר רוזן, דינה שוחט ועוד.
במסלולי הכתיבה מלמדים מנחם ברוד, משה גוטמן, מירי שניאורסון ועוד.
פעילות > ניהול

| --- | --- |
מנהל: תקופת כהונה
נעם כרמיאל: 
יהודית אמיתי: 2009
שגב כהן: 2011 - 2017
ישראל סלנט: 2017 - 2020
בתיה גולדשמידט: 2021 - 2023
שניאור אנטבי: אוגוסט 2023 - פברואר 2025
יצחק אמסלם: החל ממרץ 2025
פעילות > בית הפקות

בשנת תש"ע הקים בית הספר בית הפקות. בית ההפקות הפיק עד כה עשרות סרטים וסרטונים, ושיתף פעולה עם גופים וארגונים שונים, כמו הרמב"ם היומי, מדרשות ועוד.
בין הסרטים והסדרות שבית הספר היה מעורב בהפקתן: "הקרב על החיים", "המשימה x", "שמי ברזל", "זוהר הרקיע", "קשר חופשי".
ב-2023 הפיק בית הספר (לצד תיאטרון חברותא) את ההצגה "צו הריסה" שכתב תדהר יששכר ועיבד דב קיראון וביימו תדהר יששכר ואדם פרופ. בהצגה שיחקו: דב קיראון, ארנון אלגד, משה יחיאל ושי ויזל. את העיצוב האמנותי ערך שלמה צים. ההצגה עלתה בין השאר בפסטיבל מעגלים מבית תיאטרון פסיק.
ב-2024 עלתה בכאן דיגיטל הסדרה אנדרגראונד מאה שערים אותה יצרו אורי גרודר (מרצה בבית הספר) ואוריאל ביג'ל (בוגר בית הספר). את הסדרה הפיק שניאור אנטבי, מנהל בית הספר.
פעילות > בית הפקות > והיו עיניך

ב-2008 החל הרב זאביק הראל בפרויקט "והיו עיניך" - סרטים על גדולי ישראל בדורות האחרונים. במסגרת הפרויקט יצאו הסרטים:
בחמימותה של האש הקודש, תשס"ט - על הרב קלונימוס קלמיש שפירא. הסרט זכה בתחרות הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים לשנת 2008.
נימוקי השופטים לפרס:
'בחמימותה של אש הקודש' מספר את סיפור הגורל היהודי בצורה אוהבת ואפקטיבית. חבר השופטים התרשם במיוחד מהעוצמה והתשוקה דרכה מסופר סיפור חייו של האדמו"ר מפיסצ'נה. דמות לא ידועה זו מתוארת ומובאת לחיים דרך הקשר החזק שנוצר בין המספר והאדמו"ר. נושא הזיכרון מטופל בצורה מתוחכמת של אריגה של זמן וחלל, שדרכה האדמו"ר קם לחיים. דרך השימוש באמצעים פשוטים, 'בחמימותה של אש הקודש' חושף אותנו לסביבה שלא הכרנו לפני כן. אנחנו התרגשנו לקבל עבודה מבית הספר לקולנוע יהודי תורת החיים, ומקווים ומצפים לסרטים הבאים שיפיקו.
הרי"ח הטוב מבגדאד, תש"ע - על הבן איש חי, לרגל מאה שנה לפטירתו.
שיח התלמידים, תשע"ב - סרט המשך ל"בחמימותה של אש קודש", ובו ראיונות עם תלמידים נוספים של האדמו"ר מפיאסצ'נה.
התורה המשמחת, תשע"ד - על הרב שלמה זלמן אוירבך. הסרט הופק בשיתוף עם הרב יוסף אליהו (מחבר הספר התורה המשמחת) והרב אהרן גולדברג (נכדו של הרב אוירבך).
אדריכל של נשמות, תשע"ד - על הרב דן מרצבך (חמיו של הרב הראל).
הביאני המלך חדריו, תשע"ו - על הרב עובדיה יוסף. הסרט מבוסס על יומן אישי שכתב הרב אליהו שטרית במשך שנות עבודתו כעורך ספריו של הרב יוסף. הסרט הוקרן ביום השנה לרב יוסף בעצרת מרכזית בבנייני האומה.
זכרונות מבית הרב - על הרב שאר ישוב כהן והרב אברהם יצחק הכהן קוק.
פעילות > בוגרים

לבית הספר מעל 1,200 בוגרים, ביניהם: ישראל סלנט (מנכ"ל ערוץ מאיר לילדים), זאביק הראל (לשעבר מנכ"ל ערוץ הידברות), נדב גדליה, מוטי מאור, עמיאור ארציאל, הילה ארציאל, אביחי שילה, צור עמר (שחקן תיאטרון משמחי לב), איתן אלפרט (מפיק קשר חופשי), אליהו בנימין (זוהר הרקיע), יעקב נתנאל, צבר - כשהמציאות דוקרת (הרכב קומי), מני וקשטוק (ברדק), בני ליפשיץ, דב קיראון, אדם פרופ, אלעד מוקדס, אברהם שפירא, מוריה יאיר, עמית פארן (תסריטאי רצים למשנה), אלישבע גינזבורג, אוריאל ביג'ל (יוצר אנדרגראונד מאה שערים), נעמי חקלאי ועוד.
פעילות > סרטי גמר

כמה מסרטי הגמר של הסטודנטים זכו בפרסים.
הסרט "בחמימותה של אש קודש" על האדמו"ר מפיאסצ'נה, מאת הרב זאביק הראל, זכה בתחרות הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים לשנת 2008; והסרט "בין כתום לשחור" מאת יעקב גרינשטיין, זכה בפרס פיתוח לסרט התיעודי בפסטיבל קולנוע דרום לשנת 2016.
מיסטר גלאס

| --- | --- |

 בימוי:  מ. נייט שאמלאן
 הופק בידי:  מ. נייט שאמלאן
 תסריט:  מ. נייט שאמלאן
 שחקנים ראשיים:  ברוס ויליס   סמואל ל. ג'קסון   ג'יימס מק'אבוי   ספנסר טריט קלארק   צ'רליין וודארד   אניה טיילור-ג'וי   שרה פולסון
 מוזיקה:  וסט דילן תורדסון
 צילום:  מייק ג'ולאקיס
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 18 בינואר 2019   ישראל 17 בינואר 2019
 משך הקרנה:  128 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מותחן • אימה • מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  פילדלפיה 
 תקציב:  20 מיליון דולר
 הכנסות:  247 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   universalevent2019
 סרט קודם:  ספליט
 סרטים בסדרה:  בלתי שביר
 www.glassmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מיסטר גלאס (באנגלית: Glass) הוא סרט גיבורי-על/אימה/מתח אמריקאי, שנכתב, הופק ובוים על ידי מ. נייט שאמלאן. הסרט נועד להיות הסרט השלישי והאחרון, בסדרת סרטי "בלתי שביר", אשר כולל גם את הסרטים "בלתי שביר" (2000) ו"ספליט". ברוס ויליס, סמואל ל. ג'קסון, ספנסר טריט קלארק, צ'רליין וודארד חוזרים לגלם את דמויותיהם מהסרט הראשון בסדרה, בעוד ג'יימס מק'אבוי ואניה טיילור-ג'וי חוזרים לגלם את דמויותיהם מהסרט "ספליט". שרה פולסון גם מככבת בסרט, בתפקיד ד"ר אלי סטאפל.
אף על פי שהיה עניין ביצירת סרט המשך ל"בלתי שביר", סרטי טאצ'סטון בחרו שלא לממן את ההפקה חרף ביצועים נאים בקופות. שאמלאן החל לכתוב תסריט לסרט ספליט באמצעות דמות שתכנן תחילה עבור בלתי שביר, אבל הוציא מהתסריט בשל בעיות איזון. שאמלאן ביקש ליצור טרילוגיה וחתם על הסכם הפקה והפצה של הסרט השלישי עם סרטי יוניברסל ולאחר ש"ספליט" זכה להצלחה מסחרית וביקורתית, באפריל 2017, שאמלאן הודיע רשמית כי הוא התחיל לעבוד על הפקת "גלאס", כשאמר: "אני מקווה [שיהיה סרט שלישי]. התשובה היא כן... אני הולך להתחיל לכתוב. [יש לי] מתווה ממש ברור, שהוא מורכב למדי. אך כעת הסטנדרטים שלי למסגרת העלילה גבוהים יותר... אני כמעט שם, אבל אני עדיין לא שם".
הסרט יצא לאקרנים ב-18 בינואר 2019, כאשר אולפני יוניברסל הפיצו את הסרט בצפון אמריקה, בעוד חברת וולט דיסני הפיצה אותו באמצעות חברת הבת Buena Vista בשאר העולם.
תקציר עלילת הסרט

בעקבות אירועי "ספליט", דייוויד דאן רודף את אישיות העל של קווין וונדל קראמב, "החיה", לאחר סדרת מפגשים ועימותים, בעוד נוכחותו המוצללת של אלייז'ה פרייס, הלא הוא "מר גלאס", מתברר כמי שמחזיק סודות קריטיים הנוגעים לשני הגברים.
צוות השחקנים

ברוס ויליס כדייוויד דאן: שחקן פוטבול מכללות לשעבר, מאבטח שזכה בכוח על-אנושי, סיבולת גבוהה, ויכולת על-חושית לראות את הפשעים שאנשים ביצעו על ידי נגיעה בהם.
סמואל ל. ג'קסון כאלייז' ה פרייס / מר גלאס: רוצח המונים כלוא, תאורטיקן קומיקס הסובל מפרכת שהוסגר לידי הרשויות אחרי שדאן גילה את היקף פשעיו.
ג'יימס מק'אבוי כקווין וונדל קראמב / החיה: גבר צעיר הסובל מהפרעת זהות דיסוציאטיבית ובעל 23 זהויות כאשר הכימיה של גופו משתנה עם כל אישיות, וכתוצאה מכך נוצרת האישיות ה-24 המכונה "החיה".
אניה טיילור-ג'וי כקייסי קוק: בחורה צעירה שנחטפה על ידי קווין, אך הצליחה לשרוד.
שרה פולסון כד"ר אלי סטאפל: פסיכיאטרית המתמחה בשיגעון גדלות ובחולים המשוכנעים שהם בעלי כוחות-על.
ספנסר טריט קלארק כג'וזף דאן: בנו של דייוויד שהאמין ביכולות של אביו מאז שהיה ילד ורואה בו גיבור על.
צ'רליין וודארד כגברת פרייס: אמו של אלייז'ה, שטיפלה בזהירות רבה בבנה ותמיד אמרה לו שהוא מיוחד, לא משנה מה אחרים אומרים.
הערות שוליים

↑  McCreesh, Louise (14 בספטמבר 2017). "Split and Unbreakable sequel Glass Is a "superhero movie", confirms producer Jason Blum – But what does this mean in terms of plot?". digitalspy.com. Digital Spy. נבדק ב-17 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McCreesh, Louise (14 בספטמבר 2017). "Split and Unbreakable sequel Glass Is a "superhero movie", confirms producer Jason Blum – But what does this mean in terms of plot?". digitalspy.com. Digital Spy. נבדק ב-17 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  8 Upcoming Sequels Nobody Ever Thought Would Happen
↑  Footage Of 'Glass', The Sequel To 'Split', Is Revealed At CinemaCon
↑  Split Sequel Footage Debuts At CinemaCon
1 2 3  Details emerge about the sequel to Split, 'Glass'
↑  Joe McGovern (20 בינואר 2017). "Split spoiler: M. Night Shyamalan breaks down film's shock ending". נבדק ב-20 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019056878  MusicBrainz release group: 861e06ac-abda-45f2-bdf9-1de730583aab   WorldCat (עם LCCN): no2019-056878
קלייר ג'ייקובס

קלייר סטיבן ג'ייקובס (באנגלית: Clare Stephen Jacobs;‏ 18 בפברואר 1886 - 21 בפברואר 1971) היה אתלט יהודי-אמריקאי. בעל מדליית ארד אולימפית (לונדון 1908) ושיאן עולם באולם בקפיצה במוט.
ביוגרפיה

ג'ייקובס נולד במדיסון, דרום דקוטה. הוא בוגר אלביון קולג' ואוניברסיטת שיקגו.
ביוגרפיה > 1908

באליפות הביג טן בארצות הברית שנערכה בשנת 1908 זכה ג'ייקובס במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אישי של 3.76 מטר.
באולימפיאדת לונדון הוא זכה במדליית ארד בקפיצה במוט ביחד עם אדוארד ארצ'יבלד מקנדה וברונו סדרסטרם משוודיה בתוצאה של 3.58 מטר, אחרי חבריו לנבחרת אדוארד קוק ואלפרד קרלטון גילברט שקבעו שיא אולימפי חדש של 3.71 מטר.
ביוגרפיה > 1909

בתחרות שנערכה בשיקגו באולם ב-12 בפברואר 1909 הוא קבע שיא בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 3.66 מטר. שבוע וחצי לאחר מכן בתחרות שנערכה באותו המקום ב-23 בפברואר הוא שיפא את שיאו העולמי והעמידו על 3.73 מטר. שיא זה החזיק מעמד כ-3 שנים.
חיים אישיים

ג'ייקובס נפטר ב-21 בפברואר 1971 בדטרויט, מישיגן.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה במוט: 3.76 מטר (1908)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה במוט: 3.73 מטר (1909), שיא עולם בעבר
קאריי

.
קאריי (ברומנית: Carei או Careii Mari; בהונגרית: Nagykároly נאג' קארוי; בגרמנית: Grosskarol או Großkarl; ביידיש: קראָלי, קרולע או קרולי) היא עיר במחוז סאטו מארה, בחבל פרטיום, בימינו טרנסילבניה (במובן הרחב), כיום בצפון-מערב רומניה סמוך לגבול עם הונגריה. נמצאת במרחק כ-100 קילומטר צפונית מן העיר אוראדיה ו-34 קילומטר מערבית - דרום-מערבית מסאטו מארה.
העיר מונה כ-21,000 תושבים (2011), מתוכם 55% הונגרים, 40% רומנים, 2.5% צוענים ו-2.5% גרמנים. בתחום השיפוט של קאריי נמצא גם הכפר ינקולשט (בהונגרית - סנטיאנושמאיור).
שם העיר

ככל הנראה שם העיר קשור לשם של אדם. שם זה, המופיע בתעודה משנת 1262 כ-"קארוּל" מקורו במילה טורקית קדומה המציינת סוג של נץ - בהונגרית של ימינו -קרוואי (karul-karvaly). הנץ מופיע על סמלה ההרלדי של משפחת קארוי. שם היישוב התגלגל מ"קארוּל" (1320) דרך "קארוֹל" (1385) ל"נאג'-קארוי (Nagy-Károly) בשנת 1428. לפי שערה זו מקור שם משפחת האצילים קארוי הוא שם היישוב.
לפי השערה אחרת שם ביישוב נגזר משם משפחת קארוי (קארל או קרולוס, כלומר "מלך" בגרסה הונגרית)
היסטוריה > ימי הביניים

בשנת 1264 משפחת האצולה קארוי, ענף של קלאן קפלון, קבעה בקאריי את מגוריה. המרכז הישן של היישוב השתרע בין טירת קארוי ובין הכנסייה הרומית-קתולית של היום.
המסמך ההיסטורי הראשון שמזכיר את שם העיר הוא מ-20 במרץ 1320 ובו מצוין היישוב בשם וילה קארול (Villa Karul). בשנת 1346 נתן לאיוש הראשון, מלך הונגריה היתר לקיום יריד שבועי בכל שבת. בשנת 1387 החליט המלך ז'יגמונד לבית לוקסמבורג, להפוך את היישוב למרכז מחוז, למנות לה מנהיג - "אישפאן", והרשה לנהל בה גם בית משפט לעבירות חמורות שדינם מוות. בשנת 1398 כלל היישוב בסך הכל שלוש סימטאות עם בתים כפריים עשויים טיט ומכוסים קנה, ומסביב לה השתרעה אחוזת משפחת האצילים קארוי.
היסטוריה > השלטון האוסטרי. הרפורמציה.

בתחילת המאה ה-15 תחת הנהגתו של שימון קארוי התחיל היישוב להתפתח. בשנת 1418 הורה המלך שצמיתים שנקלטו בעיירה לא יוחזרו לבעליהם.
ב-1482 החל לאיוש קארוי, ברשות המלך מתיאש הוניאדי, לבנות לעצמו בית מאבן.
בעשורים הבאים, מול האיום העות'מאני, הפך הבית למצודה מבוצרת, עם חפיר, ארבעה מעוזים בפינות וגומחות ירי לתותחים.
אחרי קרב מוהאץ' שבו השתתפו גם לוחמי הרוזנים ("בנדריום") של העיר, הפכה העיר לחלק מהממלכה ההונגרית המזרחית המזוהה עם נסיכות טרנסילבניה, מדינה בת חסות של האימפריה העות'מאנית. הסכסוך שפרץ בין פרדנינד הראשון לבית הבסבורג למלך יאנוש זאפויה
בהתחלה צידדה משפחת קארוי במחנה של זאופיה וב-1558 הפקיע פרדיננד את נכסיהם. עם זאת הייתה העיר למוקד של הדת הפרוטסטנטית, החל מ-1567 - קלוויניסטית. מאוחר יותר החזיר המלך פרדיננד את זכויות משפחת קארוי על כנם. בעיר התקיימו ועידות דתיות - סינוד - ב-1590 שמשתתפיו מחו נגד אימוץ לוח השנה הגרגוריאני בהונגריה, אחר ב-1591 ו-1584. בקאריי נולד גאשפאר קארוי, האיש שב-1586 תרגם לראשונה את כתבי הקודש של הנצרות, כולל הצנ"ל לשפה ההונגרית.
ב-1592 הרחיב הברון מיהאי קארוי את ביצורי העיר שנבנו בעיקר מעפר.
אחרי פשיטת תגמול עות'מאנית, הסכימה העיר לשלם מס קבוע לטורקים. בזכות עמדתה האסטרטגית, הייתה קאריי חלק מסדרת ביצורים שנבנו נגד העות'מאנים והייתה מסוגלת בהמשך להדוף את מתקפות המוסלמים. הביצורים הורחבו עוד בין 1661 ל-1666 והוצב בה חיל מצב גרמני מצויד בארטילריה. יחד עם זאת העיר סבלה ממתקפות חוזרות ונשנות, מדליקות שגרמו לה נזק רב. היא נבנתה מחדש ב-1678.
העיר הוצתה שוב פעם בימי המרד של פרנץ ראקוצי, אוכלוסייתה הצטמצמה נעשתה עניה.
היסטוריה > המשך השלטון ההבסבורגי. התיישבותם של הגרמנים ושל מהגרים אחרים

חלה התאוששות בעקבות הסכם סטמאר וכשבני קארוי הועלות לתואר רוזנים.
כעבור זמן קצר התחיל הרוזן שאנדור קארוי לעודד הגירה לאזור של גרמנים הקרויים "שוואבים". הראשונים ביניהם שתנחלו פה היו 124 משפחות מויטמברג.
בהמשך הגיעו לאזור גם סלובקים, יהודים ורוסינים.
מאמצי ההתיישבות הגרמנית התחזקו בימי פרנץ קארוי. ב-1762 התיישבו בקאריי עוד 132 משפחות שוואביות. לבסוף 466 משפחות שוואביות הקימו שני רבעים בעיר.
המהגרים תרמו לשגשוג העיר והאזור. ב-1727 קמה גימניסה פיאריסטית, ב-1756 הוקם בית דפוס וב-1756 - גם בית מרקחת.
בשלהי המאה ה-18 העיירה כללה כמה שכונות: רובע בעלי המלאכה, רובע השוואבים, רובע ההיידוקים, רובע הרחוב הגדול, רובע העיר החדשה, רובע היהודים, ורובע הצוענים. בראשות כל רובע עמדו שופט, נוטריון ופקיד, למעט מנהיג רובע הצוענים שנקרא ווייבוד (בהונגרית:ויידה). בעיירה גרו גם כמה משפחות של אצילים קטנים - צ'יסאר, פקטה, יאסטראבסקי, איריני, לובי, מדץ, ספלונצאי ושוהאני. רוב התושבים היו צמיתים או איכרים ממעמדים שונים, אך חיו בה גם סוחרים ובעלי מלאכה. בשנת 1784 פעלו בקאריי 370 בעלי מלאכה שעסקו ב-54 מלאכות והיו מאוגדים בגילדות.
היסטוריה > עיר מושב של מחוז סטמר

ב-1780 הפכה נאג'קארוי או קאריי לעיר המושב של מחוז סטמר. ב-1828 מספר התושבים הגיע ל-11,000. העיר ניזוקה ברעידת אדמה ב-1834 אולם ההרס הגדול של העיר התרחש ב-1835 בעקבות דליקה ענקית שהחריבה 350 בתים.
דליקה גדולה חזרה גם ב-6 במאי 1887. מועצת העיר תכננה אחר כך את שיקום העיר והטביעה את חותמה על בניית הבתים וארגון הרחובות. ב-1845 בעזרת הרוזן ג'רג' קארוי נבנה בית החולים של העיר.
אף על פי שבין 1920-1760 היתתה קאריי בירת המחוז סטמר, התפתחות התעשייה הייתה מוגבלת והכלכלה נותר חקלאית בבסיסה למעשה עד סביבות שנת 1960.
היסטוריה > האימפריה האוסטרו-הונגרית

ב-1871 מסילת ברזל חיברה את קאריי עם סאטו מארה ועם דברצן. המסילה הורחבה ב-1887 עם פתיחת קו הרכבות טשנאד - סרמשאג-זאלאו וב-1905 הקו אל מאטסלקה. במהלך המאה ה-19 המתיישבים הגרמנים וכן קבוצות אתניות נוספות כמו סלובקים ויהודים עברו תהליך של הונגריזציה אולם שמרו את השתייכותם הדתית שהבדילה אותם מהרוב הרפורמי ההונגרי.
אחרי 1887 חלה תנופה לתעשייה הקלה ולתעשיית המזון. נפתח גם בית חרושת לנייר. בשנים 1896-1893 שיפץ הרוזן אישטוואן קארוי את טירת המשפחה, לפי תוכנית האדריכל ארתור מייניך והיא קיבלה את צורתה הנוכחית. ב-1904 הונהגה רשת חשמל ועד 1914 נפתחו בתי ספר נוספים. ב-1910 בנו תחנת רכבת הקיימת גם כיום.
היסטוריה > ממלכת רומניה. תכתיב וינה.

אחרי התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית בסוף מלחמת העולם הראשונה והכרזת האיחוד של טרנסילבניה עם הממלכת רומניה, ב-19 באפריל 1919 בימי המלחמה בין רומניה לרפובליקה הסובייטית ההונגרית נכנסו הכוחות הרומנים לעיר. לפי חוזה טריאנון ביוני 2020 הפכו העיר והסביבה רשמית לחלק מרומניה. ב-1926 העיר סופחה למחוז סלאז'. בין מלחמות העולם התעשייה העיקרית כללה טחנות קמח, המפעל לשמן "ארדיאלול", תחנה לאיסוף ולהתססת הטבק וכמה בתי מלאכה.
באוגוסט 1940 בלחץ גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית שכפו כבוררים על רומניה את תכתיב וינה השני הונגריה השתלטה בחזרה על צפון טרנסילבניה, כולל קאריי.
בשלהי מלחמת העולם השנייה העיר נכבשה על ידי הכוחות המשולבים של ברית המועצות ושל רומניה בקרב קאריי שהתנהל ב-25 באוקטובר 1944. התאריך הזה נחגג ברומניה החל מ-1959 כ"חג הצבא הרומני". לזכר קרב קאריי הוקמה במרכז העיר אנדרטת החייל הרומני, יצירה של הפסל גזה וידה.
היסטוריה > השלטון הקומוניסטי ברומניה

אחרי 1950 סופחה קאריי לאזור באיה מארה. אחרי 1968 בימי שלטון צ'אושסקו נערכה חלוקה טריטוריאלית חדשה והעיר הפכה לחלק מהמחוז סאטו מארה
בימי השלטון הקומוניסטי עברה קאריי תהליך של תיעוש.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין מ-2021 מספר התושבים של העיר היה18,957, מה שסימן ירידה משמעותית לעומת המפקד הקודם מ-2011 כשנספרו 20,775.
התפתחות האוכלוסייה במהלך המאות -20–21:
דמוגרפיה > ההרכב האתני-דתי

לפי נתוני המפקד ההונגרי מ-1911 חיו בקאריי:
15,772 דוברי הונגרית "כשפת אם" (98.10%)
216 דוברי רומנית "כשפת אם" (1.34%)
63 דוברי גרמנית "כשפת אם" (0.39%)
לפי החלוקה לפי דתות:
5,932 נוצרים רומים-קתוליים
3893 נוצרים יוונים-קתוליים
3.500 נוצרים רפורמים
2491 יהודים
230 נוצרים אוונגליים (לותרנים)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
קאריי

| השתייכות דתית | 1930 | 2002 |  |  |  |  |  |
| נוצרים רומים קתולים | 31,18% | 35,43% |  |  |  |  |  |
| נוצרים יוונים-קתולים | 30,71% | 7,15% |  |  |  |  |  |
| נוצרים רפורמים | 15,91% | 21,02% |  |  |  |  |  |
| יהודים | 14,92% | 0,01% |  |  |  |  |  |
| נוצרים אורתודוקסים |  % 5,86 | 34,79% |  |  |  |  |  |
ב-2002 :
מתוך 23,182 תושבים:
12,586 הונגרים (55.29%)
9,634 רומנים
524 גרמנים
385 צוענים
נספרו 24 אוקראינים, 4 יהודים, 2 סלובקים
לפי האמונה הדתית:
8,235 נוצרים רומים-קתולים - 35.43%
8,057 נוצרים אורתודוקסים
4,089 נוצרים רפורמים
1,688 נוצרים יוונים-קתוליים
נספרו גם 79 פנטיקסוטלים, 62 בפטיסטים, 57 אדוונטיסטים, 39 אוונגליים לותרנים סינודו-פרסביטריאנים, 21 ללא דת, 12 אוניטריאנים, 6 לותרנים לפי אמונת אוגסובורג
5 אורתודוקסים בסגנון ישן, 5 יהודים, 3 מוסלמים, 3 נוצרים לפי אוונגליון,3 לותרנים, 1 אתאיסט, 21 לא הצהירו.
ב- 2011 חיו בקאריי:
10,950 הונגרים
8,077 רומנים
479 גרמנים
460 צוענים
17 אוקראינים וכו'
דמוגרפיה > הרומנים

ב-1741 חיו בעיר 49 משפחות רומניות, בזכות מאמציו של הרוזן קארוי להגדיל את אוכלוסיית היישוב, לצד מתיישבים גרמנים, סלובקים, רוסינים ויהודים.
מספר הרומנים עלה אחרי איחוד טרנסילבניה עם ממלכת רומניה.
ב-1944-1940 הייתה רדיפה נגדם בימי הכיבוש מחדש של האזור בערבות תכתיב וינה.
ב-25 באוקטובר 1944 בעקבות קרב קאריי הצבא הרומני והצבא הסובייטי נכנסו לעיר ושמו קץ לשלטון ההונגרי. בהמשך בייחוד בזמן שלטונו של צ'אושסקו התחזק היסוד הרומני בעיר .ב-2002 מתוך 23,182 תושבים 9634 היו רומנים (41.56%)
דמוגרפיה > ההונגרים

ההונגרים שלטו באזור כאלף שנה.
ב-2023 הם מהווים בקאריי יותר ממחצית התושבים: 8714 מ-18,957
עם הדמויות החשובות של התרבות ההונגרית במקום נמנו מיהאי רוואי שפרסם כאן ב-1778 קובץ שירה בהונגרית. הרוזן  שאנדור קארוי הקים ב-1725 גימנסיה פיאריסטית .
ילידת העיר, מרגיט קפקה (1918-1880) הייתה סופרת הונגרייה ידועה.