stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טלוויזיה בישראל
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > תחילת העידן הרב־ערוצי > שידורי לוויין

למרות שבמשך שנים רבות ניתן היה לקלוט באופן חופשי בישראל שידורים בערוצי לוויין זרים (על ידי הרכבת צלחת לוויין), אפשרות זו לא זכתה לתפוצה רבה ולהצלחה. הסיבות העיקריות היו:
השידורים נעשו ללא כתוביות או דיבוב לעברית.
עד שנות השמונים התחום לא היה מפותח.
נדרשו אנטנות גדולות יחסית והעלות בעבר הייתה גבוהה.
השידור הלוויני היה אנלוגי וחשוף להפרעות.
מאז שיגור הלוויין עמוס, ניתן לקלוט את הערוצים: כאן 11, קשת 12, רשת 13, מכאן 33 וערוץ הכנסת המשודרים דרכו, באמצעות צלחת לוויין מתאימה.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שיטות שידור

בתחילת פעילותן חברות הכבלים ביצעו רק שידור אנלוגי. על מנת ליצור בידול וערך מוסף לערוצים הפופולריים יותר, חברות הכבלים שידרו ערוצים אלו בתדרי ה־superband וה־hyperband. רוב מקלטי הטלוויזיה בישראל לא קלטו את התדרים האלו, ולכן נדרש ממיר אנלוגי, שביצע המרת תדר בין תדרי ה־superband וה־hyperband לתדר קליטה נפוץ יותר. חברות הכבלים גבו סוגים שונים של תשלומים (כולל פיקדונות ודמי מנוי) בעבור הממירים האלו. עם הזמן, טלוויזיות חדשות נמכרו עם יכולת קליטה בתדרי ה־hyperband והצורך בממירים הלך ופחת.
עקב כניסתה של "yes" (שמשתמשת רק בשידור דיגיטלי) החישו חברות הכבלים את כניסת הטכנולוגיה הדיגיטלית גם ללקוחותיהם. השידורים הדיגיטליים נבדלים מהשידורים האנלוגיים באיכויות תמונה וצליל טובות יותר, ומאפשרות לחברות להציע שירותי ערך־מוסף אינטראקטיביים רבים, בהם הזמנת ערוצים חדשים דרך השלט, הזמנת סרטים בודדים, חבילות ערוצים מפולחות, משחקים דרך השלט ועוד.
המעבר לשידורים דיגיטליים אפשר לחברות הכבלים להגדיל את רווחיהן מכל אחד מהמנויים, זאת בזכות העובדה שכל אחד מהשירותים הנ"ל נעשה זמין מאוד למנוי ודורש תשלום נוסף מצידו. כמו כן, התחברות פיראטית לכבלים (פיצול של קו כבלים חוקי) הפכה לחסרת טעם מפני שהשידורים הדיגיטליים לא נקלטים במכשירי טלוויזיה רגילים, וכדי לצפות בשידורים הדיגיטליים, כל מכשיר טלוויזיה צריך ממיר דיגיטלי נפרד, ועליו גבו החברות תשלום נפרד. בעבר חברות הכבלים דרשו תשלום נוסף על כל נקודה, ועל מנת לחסוך תשלום זה, היו התחברויות פיראטיות אל הכבלים. לקראת העשור השני של המאה ה-21 החלה "הוט" בתהליך מעבר לשידור דיגיטלי בלבד, והסירה את השידור האנלוגי בהדרגה ביישובים שונים. בשנת 2014 הסתיים המהלך והוט הפסיקה את השידור האנלוגי.
מאחר שתשתית הכבלים מאפשרת תקשורת דו כיוונית, יש ל־HOT טכנולוגיית קו־חזור, ובעזרתה מוצעים שירותים מתקדמים כגון וידאו על פי דרישה (VOD) ומשחקים אינטראקטיביים שבהם משחקים "ממיר מול ממיר". מזה מספר שנים שגם Yes מציעה שירותים כאלה באמצעות חיבור האינטרנט הביתי (ללא עלות נוספת).
שידורי עידן+ מועברים באיפנון דיגיטלי בתקן DVB-T ו-DVB-T2 על גבי תדרי UHF.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > בפיקוח המועצה לשידורי כבלים ולוויין > HOT הטלוויזיה בכבלים

בסוף שנת 1989 החלה חברת מת"ב לבצע בעיר בת ים פעילות של טלוויזיה בכבלים באופן חוקי בישראל. בתחילת שנות ה־90 חולקה ישראל ל־31 אזורי זיכיון אשר הוענקו ל־6 חברות שהפיצו שידורי טלוויזיה בכבלים: "תבל – תשדורת בינלאומית לישראל", "מתב – מערכות תקשורת בכבלים", "ICS" (ששינתה בהמשך את שמה ל"עידן"), "ערוצי זהב", "גוונים" ו־"כבל נט". כל אחת מהן פעלה כמונופול במספר אזורי זיכיון בארץ ונאסר על החברות לשתף פעולה זו עם זו. בפועל, שיתפו החברות פעולה לצורך רכישה משותפת של התכנים המשודרים (למעט הפקה אזורית). לצורך הרכישה הוקמה חברה משותפת אשר נקראה ICP, וב־2003 הוחלף שמה ל־HOT Vision. אחרי שנה החברה נסגרה וכל פעילותיה עברו לחברת האם, הוט. ביישובי יהודה ושומרון, פעלה חברת הכבלים "כבלתק" שהפיצה את השידורים בשיתוף עסקי עם "ערוצי זהב". עם השנים, התמזגו החברות זו עם זו: בשנת 1998 "תבל" רכשה את "גוונים" ולאחר המיזוג נודעה כ"תבל דיגיטל", חברת "עידן" נבלעה בתוך "ערוצי זהב". באוגוסט 2003 החלו חברות הכבלים "תבל דיגיטל", "ערוצי זהב" ו"מתב" לפעול תחת מותג משותף HOT, בתקווה שהממונה על ההגבלים העסקיים יאשר את התאחדותן לחברה אחת. האישור ניתן ב־2004 והמיזוג הושלם ב־2005. בנוסף רכשה את התשתית של חברת "כבלתק" ובכך השלימה את פריסתה הארצית. קצב החדירה של השידורים בכבלים בישראל היה מהמהירים בעולם – תוך 5 שנים התחברו לטלוויזיה בכבלים כ־70 אחוז מבתי האב בישראל. מימון השירות נעשה באמצעות דמי מנוי. בסוף שנת 2013 עמד מספר לקוחות הטלוויזיה של "HOT" על כ־875 אלף.
מתחילת דרכם שדרו חברות הכבלים בעשרות ערוצים, ומספר זה גדל במשך השנים. בנוסף מציעה חברת "HOT" שירותי וידאו על פי דרישה (VOD), שבאמצעותו יכול המנוי לצפות בתוכן טלוויזיוני, כגון סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה, לפי בחירתו, מתוך מאגר רחב של סרטים. משניתן לה האישור להתחרות במונופול של "בזק" החלה HOT במתן שירותי טלפוניה פנים ארציות בקידומת אחידה – 077 בכל רחבי הארץ, ובאספקת תשתית לאינטרנט מהיר באמצעות הכבלים.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > בפיקוח המועצה לשידורי כבלים ולוויין > yes הטלוויזיה בלוויין

ביולי 2000 הצטרפה לשוק הטלוויזיה הרב ערוצית חברת די.בי.אס עם המותג "yes". חברה זו המספקת ללקוחותיה שידורי טלוויזיה רב־ערוצית דיגיטליים דרך לווייני התקשורת הישראליים עמוס 2 ועמוס 3, באמצעות רכישת משיבים מחברת חלל תקשורת. הלקוחות קולטים את השידורים בעזרת צלחת לוויין על גג ביתם. עם הקמתה של "יס" הפך המונופול של "HOT" בתחום זה לדואופול.
השנתיים הראשונות לפעולת החברה התאפיינו בתקלות רבות בהליך ההתקנה, אם בשל כשלים בארגון מערכת החיבור וההתקנה, ואם בגלל המכשולים שניסו חברות הכבלים לשים בדרכם של מי שביקשו להתנתק מהם. אחרי תקופה זו השתפרו שירותי ההתקנה ותמיכת הלקוחות של החברה במידה ניכרת. חברות הכבלים ניסו בתחילה להתמודד עם ניסיונות החדירה של "yes" לשוק באמצעות הצבת פיתויים בפני לקוחות עוזבים, ניסיונות להפוך את פרוצדורת המעבר למורכבת, ובראש ובראשונה באמצעות רכישת תכנים שישודרו בלעדית בשידורי הכבלים. מצב זה הביא לכך שבשנותיה הראשונות הציגה "yes" שפע תכנים שנרכשו במחירים זולים בהרבה מספריות הטלוויזיה הבריטית והאוסטרלית. תוכנית זו נכשלה במידה רבה, גם משום שהוצאות הרכישה המופרזות הובילו את חברות הכבלים אל עברי פשיטת רגל, אך גם משום שרוב הסדרות שנרכשו בממון רב שודרו בערוץ 3, שהיה נגיש גם לצופי "yes".
ל"yes" מגוון ערוצים ייחודיים לה, כגון שבעה ערוצי סרטים, 5 ערוצי סדרות רכש ותוכניות מקור, ערוצי הבית וערוצי בידור, מדע וטבע שונים. חלק מהערוצים (למשל ערוץ ספורט 5), משותפים לשתי החברות. בנוסף לערוצי השידור הרבים מוצעים גם שירותי וידאו על פי דרישה (VOD) בשיטות אחדות.
בסוף שנת 2004 השיקה חברת "yes" לקהל הרחב דור מפענחים (ממירים) חדש תחת שם המותג "יס מקס", המאפשר 120 שעות הקלטה. מוצר מתחרה של הוט בשם "הוט מג'יק" יצא כמה חודשים לאחר מכן. מפענחים אלו מאפשרים הקלטת רצועות שידור על גבי דיסק קשיח באורך של עד 80 שעות, ובאורך של עד 120 שעות במפענחים שיוצרו בשנת 2006 ואילך.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > בפיקוח הרשות השנייה > עידן+

בנובמבר 2004 החליטה ממשלת ישראל על הקמת צוות בין־משרדי שיבחן את הצורך בשידורים דיגיטליים עבור הערוצים הציבוריים הפתוחים. בפברואר 2008 התקבל בכנסת תיקון לחוק, שמאפשר שידורי DTT. חוק זה מסמיך את הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו כגוף האחראי על שידורים אלה בישראל. קליטת השידורים היא בחינם, ולשם כך יש לרכוש ממיר דיגיטלי, ובחלק מהמקומות יש צורך גם באנטנה חיצונית. שם המיזם הוא עידן+ – ערוצים ישראלים דיגיטליים נגישים. המיזם אינו משדר תכנים משלו, אלא רק מעביר, בשידור אלחוטי, תכנים של ערוצים אחרים.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT)

שירותים אלה אינם כפופים למועצה לשידורי כבלים ולוויין, ולמעשה לא קיימת רגולציה לשידורים אלה. מצב זה נותן יתרון בתחרות לשירותים אלה שביכולתם להעניק שירותים במחיר זול יותר ולהימנע מהוצאות שנכפות על השידורים המסורתיים, הבולטת שבהן השקעה בהפקות מקור. עם זאת, שירותים אלה החליטו אף על פי שהחוק אינו מחייב אותם, גם להפיק תוכני מקור. בפברואר 2020, מועצת הכבלים הציעה להחיל חיוב הפקת תוכניות מקור גם על שירותים אלו, אם כי הצעה זו כבר עלתה ב-2018. על פי נתוני משרד התקשורת לאמצע 2019 כ-22% ממנויי הטלוויזיה הרב ערוצית בישראל מחוברים לשירותים אלו.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT) > סלקום tv

חברת התקשורת סלקום השיקה בדצמבר 2014 שירות טלוויזיה דיגיטלית בשם סלקום tv. במסגרת השירות מספקת סלקום ללקוחותיה ממיר OTT חכם הכולל אף צמד מקלטי DVB-T2 קרקעיים. התוכן המוצע על ידי סלקום הוא צירוף של שירותי טלוויזיה ליניאריים הכוללים בין השאר ערוצי תוכן ייחודיים לשירות ואת ערוצי עידן+, שירות VOD או וידאו על פי דרישה, תוכן אינטרנטי חינמי ואת שירות המוזיקה ווליום של החברה. הממיר הדיגיטלי אף משמש כשרת UPnP לשם שיתוף שידורי עידן פלוס ברשת הביתית וצפייה על גבי לקוחות כמו נגני מדיה. במאי 2015 השיקה סלקום חבילת טריפל שכוללת שירותי טלוויזיה, טלפוניה ואינטרנט.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT) > פרטנר tv

ביוני 2017 השיקה חברת התקשורת פרטנר את שירות הטלוויזיה שלה שנקרא פרטנר tv. השירות כולל ממיר מתקדם והשירות עצמו כולל 40 ערוצים וספריית VOD. פרטנר tv היא ספק הטלוויזיה הישראלי הראשון שצירף לחבילה שלו את נטפליקס. יחד עם שירות הטלוויזיה הושק גם טריפל. לפי פרטנר לשירות הצטרפו (נכון לספטמבר 2017) 20 אלף מנויים.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT) > STINGTV

באוקטובר 2017 הושק שירות טלוויזיה מבית yes, המציע שירות מוזל המועבר על גבי תשתית אינטרנט. השירות מבוסס על התאמה אישית של תוכן למשתמש. השירות תומך הן באפיקי שידור ליניארי והן בשירות VOD. השירות מאפשר גישה לערוצים ותכנים מקוריים של yes.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT) > yes+‎

ב-28 באוקטובר 2019, השיקה חברת yes לראשונה את שירות הסטרימינג שלה yes+‎ התומך ב-Apple TV. ב-31 במרץ 2020 השיקה את השירות ב-Android TV. בכוונת החברה לבצע מעבר הדרגתי לאורך תקופה של 7 שנים, עד לסיום החוזה עם "חלל תקשורת", לתשתית אינטרנט ולוותר על השידורים בלוויין, לאור התחרות והמחיר של תחזוקת תשתית שידורים עצמאית.נכון לאפריל 2020 yes+‎ הוא שירות הסטרימינג בעל התוכן הגדול בישראל.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT) > NEXT TV

במרץ 2017 HOT השיקו שירות מבוסס אינטרנט המציע ספריית תוכן במחיר מוזל, המעניק גישה לתכני המקור של HOT ולתכנים נוספים מהעולם. השירות מאפשר צפייה דרך מחשב, טאבלט או סמארטפון.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT) > רמי לוי TV

באוגוסט 2017 הושק שירות טלוויזיה של רמי לוי שיווק השקמה בשיתוף פעולה עם חברת HOT.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT) > Netflix

בשנת 2016 חברת הסטרימינג הגדולה בעולם השיקה את שירותיה בישראל. Netflix הוא שירות VOD הניתן לצפייה מכל מקום – טלוויזיה חכמה, מחשב, סמארטפון, סטרימר ועוד.
ביוני 2017 השיקו שיתוף פעולה עם פרטנר tv.
באוגוסט 2018 השיקו ממשק בשפה העברית.
במאי 2018 דווח שלחברה יש כ־100,000 מנויים בארץ.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT) > Smart tv

באפריל 2017 השיקה חברת התקשורת טריפל סי שירות טלוויזיה בשם סמארט tv. במסגרת החבילה הבסיסית של השירות מקבלים המנויים גישה לשירות הטלוויזיה וממיר ניתן בתשלום נוסף. השירות כולל ערוצי עידן+ וערוצים בינלאומיים נוספים וספריית VOD שכוללת בחלקה תכנים בתשלום.
ב־31 באוקטובר 2018 הופסק השירות בשל פופולריות נמוכה ועלויות גבוהות.
טלוויזיה רב־ערוצית (אנ') > שירותי טלוויזיה בישראל > שירותים מבוססי תשתית אינטרנט (OTT) > צופיה

צופיה הוא שירות תוכן מבית ארגון הידברות, המשדר בעיקר תוכן בעל אופי דתי ומצונזר. התכנים זמינים לצפייה באמצעות ממיר ייעודי.
רגולציה

שידורי הטלוויזיה בישראל מוסדרים בשלושה חוקים:
חוק השידור הציבורי הישראלי, תשע"ד-2014, מסדיר את שידורי תאגיד השידור הישראלי "כאן".
חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990, מסדיר את שידורי הערוצים המסחריים קשת 12 ורשת 13 (בעבר: ערוץ 2 וערוץ 10), עליהם מפקחת מועצת הרשות השנייה.
חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982, מסדיר את שידורי חברות הכבלים והלוויין, עליהם מפקחת המועצה לשידורי כבלים ולוויין.
רגולציה > בעבר

בין השנים 1968–2017, בהן פעלה רשות השידור, חוק רשות השידור הסדיר את שידוריה, והוא בוטל עם עליית שידורי "כאן".
בשנות פעילותה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית בין השנים 1966–2018 פיקח משרד החינוך על שידוריה, ושידוריה הופעלו מכוח שלושה חוקים: חוק רשות השידור על שידוריה בערוץ 1, חוק הרשות השנייה על שידוריה בערוצים המסחריים (בערוץ 2 ו-10) וחוק הבזק על שידוריה באפיק הייעודי שהוקצה לה בכבלים ובלוויין (ערוץ 23). החינוכית שידרה גם לתקופה קצרה בכאן 11 לאחר חתימת הסכם.
ראו גם

אנטי-מחיקון
קול ישראל
קול ישראל בערבית
שביתת השידורים בישראל (1987)
ועדת שכטר
לקריאה נוספת

אורי רוזן, העורך העירום - איך תורת המשחקים קובעת על מה כולם ידברו מחר, דביר, 2015.
ג'וטו (גשושית)

| --- | --- |
קובץ:Giotto spacecraft.jpg
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  סוכנות החלל האירופית
 מפעיל:  מרכז פעולות החלל האירופי 
 יצרן:  בריטיש אירוספייס 
 תאריך שיגור:  2 ביולי 1985
 משגר:  אריאן 1
 אתר שיגור:  מרכז החלל הגיאני
 sci.esa.int/giotto
 משימה
 סוג משימה:  חקר שביט האלי
 מסלול:  מסלול הליוצנטרי 
 נטייה:  2.09 מעלה 
 זמן הקפה:  304.6 יממה 
 משך המשימה הכולל:  2 ביולי 1985 – 23 ביולי 1992 (7 שנים) 
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  960 ק"ג
 משקל:  960 ק"ג 
 קוטר:  1.85 מ' 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  15875
 מאגר המידע הלאומי:  1985-056A
 
ג'וטו (באנגלית: Giotto) הייתה גשושית של סוכנות החלל האירופית ששוגרה ב-1985. החללית עברה בסמוך לשביט האלי, ובכך הפכה לחללית הראשונה שערכה תצפיות מקרוב על שביט. ב-13 במרץ 1986 הצליחה החללית להתקרב למרחק של 596 קילומטרים מגרעין השביט. הגשושית נקראת על שמו של צייר הרנסאנס האיטלקי המוקדם ג'וטו די בונדונה, שצפה בשביט האלי בשנת 1301 וקיבל השראה לשלב אותו ככוכב בית לחם בציורו בקפלת סקרובני.
היסטוריה

המשימה אושרה על ידי סוכנות החלל האירופית בשנת 1980.
הגשושית שוגרה ב-2 ביולי 1985 ממרכז החלל בגינאה הצרפתית בעזרת משגר מדגם אריאן 1. ניהול המשימה בוצע ממרכז הבקרה של הסוכנות בדרמשטדט, גרמניה.
המבנה של הגשושית היה מבוסס על לוויין GEOS הבריטי תוך התאמות נדרשות. על הגשושית הותקנו 10 מכשירי מדידה, מצלמה וציוד תקשורת.
הנתונים שהתקבלו במסגרת תוכנית וגה איפשרו לעדכן את מסלול הטיסה של הגשושית.
הגשושית עברה ליד השביט ב-14 במרץ 1985. המרחק ממרכזה היה 596 ק"מ בלבד. למרות קרבה זו, הגשושית לא נפגעה מחלקי השביט באופן משמעותי. אחד החלקים פגע במסך ההגנה, אך לאחר 32 דקות מהנדסי מרכז הבקרה הצליחו לייצב את הגשושית. ב-15 במרץ מכשירי הגשושית עברו למצב המתנה. פעילותם חודשה ב-2 ביולי 1990 כאשר הגשושית התקרבה לכדור הארץ.
ב-10 ביולי 1992 הגשושית עברה במרחק של כ-200 ק"מ משביט 26P/Grigg–Skjellerup. ב-23 ביולי 1992 מכשירי הגשושית כובו ופעילותם לא חודשה עוד.
כתוצאה מטיסת ג'וטו התקבלו נתונים רבים על שביט האלי. התברר שגרעין השביט הוא באורך 15 ק"מ ורוחב 7–10 ק"מ. הוא מכיל 80% מים. צפיפות החומר היא כ-0.3 גרם לסמ"ק.
לאחר מעבר ליד 26P/Grigg–Skjellerup היה ניתן להשוות נתונים של גופים אלו.
טריקולוגיה

טריקולוגיה הוא ענף העוסק במחקר וטיפול מדעיים-מבוקרים של בעיות ומחלות שיער. עיסוק הטריקולוגיה בבעיות בריאות של השיער והקרקפת. על פי הטריקולוגיה השיער והקרקפת יחדיו ובנפרד משקפים את הסטטוס של מערכות רבות בגוף האדם. הטריקולוגיה גורסת שהשיער והקרקפת מספקים תמונה של המצב הגופני והפנימי של האדם.
המילה טריקולוגיה מקורה ביוונית, ופירושה "תורת השיער"; ביוונית: τριχός הוא שיער, לוגיה היא תורה.
טריקולוג

הטריקולוג הוא מומחה שיער בעל ידע על המבנה הפיזי של הקרקפת, המבנה של גוף השערה, שורש השיער, זקיק השערה ועל הגורמים שמשפיעים על השיער ועל נשירת שיער.[דרוש מקור]
תומכי הטריקולוגיה טוענים כי טריקולוג בעל תעודה יכול לקבוע את גיל השערה, גזע, נפח ומידע נוסף על תכונות השיער, וכי הטריקולוג יודע להמליץ לגבי טיפול בשיער כולל אובדן שיער, נשירת שיער, התקרחות, בעיות קרקפת, פיאות, השתלת שיער, קשקשת, דלילות שיער, וצמיחת שיער.
לימודים והכשרה

כחלק ממסלול ההכשרה והלמידה על תפקוד הגוף ויחסי הגומלין בין המערכות השונות של גוף האדם, לומד הטריקולוג נושאים כגון: אנטומיה, תזונה, פיזיולוגיה וכימיה, כדי להבין את גוף האדם כמכלול ואת העור והשיער בפרט. תקופת ההכשרה לקבלת תעודת טריקולוג מוסמך נעה בין שנתיים לארבע שנים, בכפוף לרקע של המועמד והניסיון בתחום.
ארגון IAT

"איגוד הטריקולוגים" הוא ארגון ללא מטרות רווח המאגד טריקולוגים, הקיים זה כ-100 שנה. המוסד הראשון שהתחילו בו לימודי טריקולוגיה נפתח באנגליה בשנת 1902.
באוניברסיטת דרום קליפורניה הוצע מסלול הכשרה לטריקולוגים משנת 1974 ומאז הוכשרו בו סטודנטים ממדינות שונות.
ישיבת ניר קריית ארבע

| --- | --- |

ישיבת ניר בצילום מבית השלום
 ישיבה
 השתייכות:  ישיבות הסדר   ציונות דתית
 תקופת הפעילות:  ה'תשל"ב–הווה
 מייסדים:  הרב אליעזר ולדמן, הרב יהושע רוזן, הרב משה לוינגר
 בעלי תפקידים
 ראש ישיבת ההסדר:  הרב נעם ולדמן
 שונות
 ספרים:  ספר חג"י, טעמה של הגדה, עלוני ממרא, וישלחהו מעמק חברון
 מיקום
 מיקום:  קריית ארבע
 מדינה:  יהודה ושומרון יהודה ושומרון
 קואורדינטות:  31°31′39″N 35°06′58″E﻿ / ﻿31.527555555556°N 35.116166666667°E﻿ / 31.527555555556; 35.116166666667
 http://yeshivatnir.org.il/
  (למפת הר חברון מוגדלת) ישיבת ניר קריית ארבע(למפת הר חברון רגילה) ישיבת ניר קריית ארבע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ניר קריית ארבע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ניר קריית ארבע
 
ישיבת ניר קריית ארבע היא ישיבת הסדר דתית־לאומית הממוקמת בקריית ארבע. כיום בראש הישיבה עומד הרב נעם ולדמן ולומדים בה כ-100 בחורים ואברכים.
בניין הישיבה תוכנן על ידי האדריכל דוד קאסוטו.
תולדות הישיבה

הישיבה הוקמה לאחר מלחמת ששת הימים, בשנת ה'תשכ"ח, בידי הרב אליעזר ולדמן והרב משה לוינגר ומקום מושבה המקורי היה בבית הממשל הצבאי בחברון. היא היוותה את המוסד התורני הראשון שקם בהר חברון בדור זה. לאחר מכן, עם תחילתה של ההתיישבות בקריית ארבע בראשית שנות ה־70, ייסדו את הישיבה במתכונתה הנוכחית. בדצמבר 1979 נחנך בניין הישיבה בנוכחות ראש הממשלה, מנחם בגין.
בשנתה הראשונה עמד הרב יהושע רוזן בראשות הישיבה ולאחר מכן החליפו הרב ולדמן. ב-1976 מונה הרב דוב ליאור לכהן כרבה של קריית ארבע, והחל במקביל להעביר שיעורים בישיבה. מאז ועד 2012, שימשו הרב דוב ליאור והרב ולדמן יחד כראשי ישיבה; הרב ליאור העביר את השיעורים המרכזיים בגמרא והלכה, והרב ולדמן התמקד בהוראת לימודי האמונה על פי דרכו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
בשנת ה'תשע"ב החליט הרב אליעזר ולדמן לפרוש מראשות הישיבה ומינה במקומו לתפקיד את בנו, הרב נעם ולדמן. אך המשיך במסירת שיעוריו וכיהן מאז כנשיא הישיבה, עד לפטירתו בשנת ה'תשפ"ב. בעקבות עזיבתו של הרב דוב ליאור, בשנת תשע"ה, את מגוריו בקריית ארבע, הפסיק גם הוא לשמש בפועל בראשות הישיבה.
במשך השנים איבדה הישיבה 22 מתלמידיה, ביניהם נרצחי הפיגוע ליד "בית הדסה" ב־1980 (שלזכרם הוקם היישוב בית חגי ויצא ספר־זיכרון בשם "ספר חגי"), וכן תלמידים שנהרגו במלחמת שלום הגליל.
בעת פינוי ימית, העתיקה הישיבה את מושבה לישיבה שפעלה בימית, לאות מחאה על הפינוי. בשנת תשס"ה עברו רוב תלמידי הישיבה עם הרב אליעזר ולדמן ליישוב שא-נור שבצפון השומרון, על מנת לחזק את ההתנחלות ובמטרה למנוע את תוכנית ההתנתקות. רבני הישיבה פסקו שעל החיילים לסרב פקודה להוראה לפינוי היישובים.
רבני הישיבה

שמות הר"מים ומלמדי האמונה בישיבה הם:
הרב נעם ולדמן  - ראש הישיבה
הרב חיים ירוחם סמוטריץ' (בנו הוא השר והח"כ בצלאל סמוטריץ') - ר"מ שיעורים גבוהים
הרב שלום אילוז - ראש כולל הלכה
הרב דוד פוטש - אמונה
הרב אברהם יצחק שוורץ - רבה של קריית ארבע (בנו של הרב חיים אביהוא שוורץ) - ר"מ שיעור ב'
הרב איתמר לשם (חתנו של הרב חיים שטיינר) - ר"מ בוגרי צבא
הרב מיכאל חנונה (בוגר הישיבה) - ר"מ שיעור א'
הרב יוסף צעירי - ר"מ בקיאות
הרב דב ליאור והרב אליעזר ולדמן כיהנו במשרת ראש הישיבה.
בעבר לימדו בישיבה הרב ניסן זק"ש, הרב מיכאל הרשקוביץ, הרב יועזר אריאל, הרב משה בוימל, הרב יעקב שרעבי (בנו של הרב סעדיה שרעבי), הרב שלום ליטוב, הרב מרדכי שטרנברג, הרב הלל הורוביץ, הרב דוד סמסון, הרב חננאל אתרוג והרב יוסף כרמל.
המסלולים הלימודיים בישיבה

הישיבה נחשבת קרובה באופייה לזרם "מרכז הרב". ראשי הישיבה ורבים מרבניה הם בוגרי ישיבת מרכז הרב ותלמידים של ראשיה הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב אברהם אלקנה שפירא אשר באתר הישיבה ניתן להם התואר "מו"ר" (מורנו ורבנו). 
הישיבה מנחה במיוחד ללימודי תורת הראי"ה קוק על פי דרכו של בנו הרצי"ה והוכנס אליה גם פן חסידי מסוים, אותו מוביל הרב דוד פוטש.
רוב תלמידי הישיבה משרתים בצה"ל במסגרת מסלול ה"הסדר". בישיבה קיים גם מסלול של ישיבה גבוהה. קיים בה גם "כולל הלכה" המכין את תלמידיו למבחני ההסמכה של הרבנות הראשית לישראל, בראשות הרב שלום אילוז, מחבר ספר "הלכה שלמה".
במסגרת הישיבה פועלת שלוחה של מכללת הרצוג ללימודי הוראה.
לישיבה ספרייה תורנית בניהול המכילה בין השאר את אוסף הספרים התורניים של הרב ישראל פורת, תלמיד הרב קוק.
גרעיני התיישבות

הישיבה מתאפיינת בשימת דגש משמעותי על העשייה בפועל למען ארץ ישראל, ובמידה רבה היא נעשתה הנושאת הבולטת ביותר של דגל הפעילות המעשית בנושא מבין כל הישיבות שיצאו מבית מדרשה של מרכז הרב. מתוכה קמו גרעיני התיישבות רבים, חלק ניכר מהיישובים בדרום הר חברון הוקמו על ידי תלמידי הישיבה - מעון, סוסיא בית חגי ועוד יישובים בהרי יהודה, מה שהיווה בסיס ליישוב השומרון, הרווי גם הוא במייסדים בוגרי הישיבה.
הישיבה פועלת באופן בולט למען ההתיישבות בארץ ישראל. בין היתר לקחה חלק בגאולת הבתים בחברון: "בית השלום" "בית המכפלה" "בית רחל ובית לאה" ו"בית התקומה" .
"עלוני ממרא"

בתשל"ד החלה הישיבה להוציא ביטאון בשם "עלוני ממרא", המכיל מאמרים תורניים מאת רבני הישיבה, תלמידיה ובוגריה, וכן כותבים אורחים. הערוך והיוזם הראשון היה שמואל לומפ (מאור) מהמחזור השני של הישיבה יחד עם ישי ליזרוביץ' (אביעזר) מהמחזור הראשון. את השם "עלוני ממרא הציע אליעזר שוחט מהמחזור הראשון.  רוב המאמרים עוסקים בנושאי תלמוד והלכה, ולצידם מאמרים בתנ"ך, מחשבת ישראל ועוד. בפרט מופיעים בביטאון מאמרים הגותיים של הרב אליעזר ולדמן ותשובות ומאמרי הלכה של הרב דוב ליאור. בין מפרסמי המאמרים בביטאון לאורך השנים: הרב שלמה גורן, הרב שלמה פישר ועוד.
לאחר הפסקה של מספר שנים, בשנת תשס"ז חידש הביטאון את פניו, ולמן הגיליון ה־120 הפך לשנתון תורני המכיל גם מחקרים וביקורת ספרים, בעריכת שמריה גרשוני והרב איתם הנקין, אך לאחר כמה שנים הם עזבו את הישיבה והעלון נסגר. לאחר רצח איתם ונעמה הנקין, נעשה ניסיון להחיות את העלון מחדש.
מבוגרי הישיבה

הרב יהושע שמידט - רב היישוב שבי שומרון וראש ישיבת ברכת התורה
הרב יועזר אריאל - אב בית הדין הרבני בטבריה
הרב שלום אילוז - חבר בית דין לממונות של הרב ליאור, ראש כולל ההלכה שבישיבת ניר
הרב יצחק רודריג - ראש המכון לרבני יישובים בקרית ארבע
הרב איתם הנקין - רב, חוקר תורני והיסטוריון.
זאב חבר (זמביש) - מזכ"ל אמנה
בני קצובר - ממקימי תנועת גוש אמונים
ד"ר נעם ארנון - דובר היישוב היהודי בחברון
הרב דניאל מילר - ראש ישיבת עטרת נחמיה
הרב יצחק יעקובוביץ' - רב המועצה האזורית דרום השרון
הרב יוסף כרמל - ראש כולל ארץ חמדה.
צביקי בר חי - ראש מועצת הר חברון
המלחין צבי זלבסקי
ד"ר יחיאל לייטר - יושב־ראש חברת נמלי ישראל.
אבישי שטרית - שחקן
הרב משה ישר - ר"מ בישיבת ההסדר דרך חיים בקרית גת
גלריית תמונות

חזית אגף בית המדרש עם החצר השקועה
בית המדרש הישן
בית המדרש הזמני
הערות שוליים

↑  התפרעות בעת נאום בגין, דבר, 27 בדצמבר 1979
↑  אודות הישיבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311515805171  LCCN: n78067619  VIAF: 129456166   WorldCat (עם VIAF): 129456166 
ראש הישיבה לשעבר, הרב דוב ליאור
נשיא הישיבה הרב אליעזר ולדמן
ראש הישיבה כיום הרב נעם ולדמן, בהקפות שניות בבית הרב קוק
ראשי ישיבת ניר הרב ולדמן (יושב מימין), הרב ליאור (יושב במרכז) והרב נועם ולדמן (עומד משמאל)
ארטה (ערוץ טלוויזיה)

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  גרמניה, צרפת
 תאריך השקה:  30 במאי 1992
 בעלות:  ARTE France ARTE Deutschland TV GmbH
 שפה:  גרמנית, צרפתית
 משרד ראשי:  שטרסבורג, צרפת
 זמינות
 HOT:  אפיק 146
 yes:  אפיק 133
 
 https://www.arte.tv/en/
Arte (ראשי תיבות של Association relative à la télévision européenne, בתרגום לעברית: האגודה המשותפת לטלוויזיה אירופית) הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי גרמני-צרפתי המשדר תוכניות בתחום התרבות והאמנות. הוא מורכב משלוש חברות שונות, ומשדר משטרסבורג, פריז ומבאדן-באדן. הערוץ, שמנוהל כמיזם בינלאומי משותף, נועד לפנות לקהל הצרפתי והגרמני גם יחד, ועל כן משמעות הדבר היא שהערוץ משדר בשתי שפות במקביל, וכל תוכנית עוברת תרגום/דיבוב כפול, לצרפתית ולגרמנית, והוא זמין בשני אפיקי שמע שונים (באמצעות הטלוויזיה הדיגיטלית, הטלוויזיה בלוויין והטלוויזיה בכבלים).
80% מהתוכניות של Arte מופקות באופן שווה בגרמניה וצרפת על ידי שלוחות הערוץ במדינות אלו, ואילו יתר התכנים מסופקים על ידי ARTE GEIE והשותפים האירופיים הנוספים של הערוץ.
בעבר הייתה ידועה ARTE France בשם La Sept. מהצד הגרמני, ARTE Deutschland TV GmbH היא חברה בת של שתי רשתות הטלוויזיה הציבוריות בגרמניה: ARD ו-ZDF.
תוכניות נבחרות של הערוץ זמינות דרך האינטרנט עם כתוביות באנגלית, ספרדית ופולנית.