stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הצבא של בני הזולו
ארגון הצבא

הצבא הושתת על מגויסי חובה וכוחות מילואים רבים. בהגיעו לגיל הבגרות, גויס הנער ל"אינטנגה" עם נער מבוגר יותר שהיה אחראי עליהם. אינטנגה הורכבה מבני שכבת גיל זהה. במסגרת האינטנגה הנערים עברו אימונים צבאיים, שדאות, בישול, ציד וכו'. כשהאינטנגה הגיעה לגיל 20, הן פוצלו ל"ראשים" בני 40-50 איש כל אחד וזומנו לחצרו של המלך. במהלך המסדר שהתקיים בכפרו, הראשים הרכיבו את האיבותו (החטיבות של בני הזולו). חלק מהאינטנגות פוזרו בין חטיבות קיימות על מנת להשלים אבדות שבאו כתוצאה מהקזת הדם בקרבות, פרישת לוחמים ותיקים וכו'.
אינטנגה הייתה יחידה צבאית בגודל של פלוגה וכמה "אינטנגות" הרכיבו "איוויו" (גדודים). האיוויו כונס ל"איבותו" (אפשר להשוות את היחידה הזאת לחטיבה).
לכל איביתו היה מגן בצבע שונה. המגן הראשון שהיו מקבלים בני הזולו היה בצבע שחור וסופק על ידי האוצר המלכותי. עם צבירת הוותק, השחור היה מפנה את מקומו ללבן, כאשר כמות הצבע הלבן סימנה את ותק החטיבה. אם אינטנגה צעירה שולבה בתוך איביתו ותיק, החיילים הצעירים היו מקבלים את המגן היוקרתי למרות גילם הצעיר.
ה"אינדונה" היה מקבל פיקוד על החטיבה הצעירה והיא הייתה נשלחת ל"כפר צבאי", השם שנתנו בני הזולו לבסיסים צבאיים. רק האינדונה היה רשאי להביא את אשתו לבסיס. לא רק זאת, אלא שהלוחמים הצעירים היו צריכים להראות את אומץ לבם בקרב לפני שהיו זוכים בחתונה. האינדונה היה בעל הכח המוחלט בבסיס ויכול היה להוציא את הלוחמים הצעירים להורג, אילו חפץ בכך. האינדונה בדרך כלל לא היה מפקד החטיבה בקרב, אלא שימש בעיקר כמדריך. תחת האינדונה היו סגנו ושני מפקדי "אגפים", כל אחד אחראי על מחצית הבסיס. תחתם היו מפקדי הפלוגות, ה"אמאוויו", כל אחד מהם מפקד על אינטנגה משלו. המפקד הצבאי של באיביתו מונה ישירות על ידי המלך ונשא בתואר של "אינדונה אנקולו".
גודלו של האיבותו נע בין 500 ל-2000 לוחמים בגלל מיזוג חטיבות, אבדות בקרבות וקבלת תגבורות, אם כי בדרך כלל השתדלו לשמור על גודל קבוע של 1000 לוחמים.
כלי הנשק

בהתחלה, כלי הנשק של בני הזולו לא היו שונים בהרבה מכלי נשקם של עמים אחרים בדרומה של אפריקה. הם כללו שילוב בין כידוני הטלה או חניתות ומגן מעור תאו והיה אמור לכסות את כל גופו של הלוחם. מעורו של תאו אחד אפשר היה להכין שני מגנים בלבד. בדרך כלל השתדלו לבנות את המגן מעורם של פרים זכרים כי הוא עבה יותר, אם כי בעתות מלחמה השתמשו גם בעורן של נקבות.
הרפורמה של שאקה איזנה בין הצורך בהגנת הלוחם וכלי הנשק ההתקפיים על מנת לייעל אותם עד כמה שאפשר. הוא ביטל את הגרזנים הקטנים בעלי צורות שונות שהיו מקובלים לפניו. האסאגאי, כידון ההטלה, נשאר ללא שינוי. השינוי העיקרי היה בחנית הדקירה שקיבלה את הבמה המרכזית. חנית זו, הידועה בשם "אילווה" הייתה קצרה למדי והגיע עד אורך של מטר - מטר וחצי. היא הייתה בעלת חוד רחב וכבד שהגיע לאורך ממוצע של 25 ס"מ. לצד החנית, הייתה לבני הזולו אלת קרב מעץ, הידוע בשם "איוויסה".
הטקטיקה ואסטרטגיה

הטקטיקה של בני הזולו הושתתה על מבנה האימפי. בשדה הקרב, הצבא חולק ל-4 חלקים, 2 באגפים ושניים במרכז. האגפים היו אמורים לאגף את האויב ואילו תפקידו של החלק המרכזי היה להשמידם. מאחורי המרכז ניצבה עתודה של וטרנים. המילה "אימפי" מתארת גם עוצבה צבאית עצמאית של בני הזולו במסע מלחמה. אימפי יכול היה להגיע ל-10,000 לוחמים ולעיתים להיות אף גדול יותר.
לפני היציאה למערכה, מפקד האימפי קיבל תדרוך מידי המלך ומועצת המלחמה. אחרי התדרוך, המפקד היה מקבל עצמאות מוחלטת ולא היה חייב בדיווח לאיש. במסע האימפי כמעט ולא הוביל איתו מטען והלוחמים היו אמורים להשיג את האוכל בכוחות עצמם. לפעמים החיילים לא קיבלו מזון במשך 2-3 ימים. אוהלים, מעט אוכל ובירה נסחבו על ידי נערים בני 12 שליוו את הצבא.
בני הזולו ידועים בניידותם הרבה - הם כיסו בקלות מרחק של 70 קילומטר ביום אחד. בהגיעם לטריטוריה עוינת, האימפי שיגר קבוצת סיירים בת כמה מאות לוחמים על מנת לסרוק את השטח.
הפארק הלאומי ימת קלארק

| --- | --- |
ימת קלארק והרי צ'יגמיט
ימת קלארק והרי צ'יגמיט
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  2 בדצמבר 1980
 מבקרים בשנה:  22,755 (נכון ל־2017)
 גוף מנהל:  שירות הפארקים של ארצות הברית
 נתונים ומידות
 שטח:  16,308 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  אלסקה, ארצות הברית
 מיקום:  Bethel Census Area, מחוז חצי האי קנאיי, מחוז לייק אנד פנינסולה, מחוז מאטאנסוקה-סאסיטנה 
 קואורדינטות:  60°58′0″N 153°25′0″W﻿ / ﻿60.96667°N 153.41667°W﻿ / 60.96667; -153.41667
 ww.nps.gov/lacl
  (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורימת קלארק(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורימת קלארק
 
הפארק והשמורה הלאומיים ימת קלארק (באנגלית: Lake Clark National Park and Preserve) הם פארק לאומי ושמורת טבע בדרום אלסקה שבארצות הברית, כ-160 קילומטרים דרומית-מערבית לאנקורג'. הפארק הוכרז תחילה כמונומנט לאומי ב-1978, ואז נקבע כפארק לאומי, אחד מ-15 הנכסים החדשים ששירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית קיבל כתוצאה מ"חוק שימור האדמות של אלסקה" (Alaska National Interest Lands Conservation Act), בראשי תיבות ANILCA שעבר בקונגרס של ארצות הברית בשנת 1980, ונחתם על ידי הנשיא ג'ימי קרטר ב-2 דצמבר 1980.
הפארק כולל פלגים, נחלים, נהרות ואגמים רבים החיוניים למדגה האלתית של מפרץ בריסטול (Bristol Bay), כולל האגם שעל שמו קרוי הפארק ימת קלארק. מגוון פעילויות נופש מוצעים בפארק במהלך כל השנה. הפארק מגן על יערות גשם ממוזגים לאורך החוף של מפרץ קוק (Cook Inlet), טונדרה אלפינית, קרחונים, אגמים קרחוניים, נהרות שופעים באלתית, ושני הרי געש, הר רדאוט (Mount Redoubt) והר איליאמנה (Mount Iliamna). רדאוט פעיל והתפרץ ב-1989 ו-2009.
המשמעות של המגוון הרחב של המערכות האקולוגיות בפארק היא שבפועל אפשר לראות כל בעלי החיים העיקריים באלסקה, יבשתיים וימיים בפארק וסביבו. אלתית, בייחוד אלתית אדומה, משחקת תפקיד מרכזי במערכת האקולוגית ובכלכלה המקומית. הנהר קוויצ'אק (Kvichak River) הוא המקור העשיר ביותר בעולם לאלתית אדומה. אוכלוסיות גדולות של דובי גריזלי נמשכים לשטחי הטלת הביצים של האלתית בנהר קיג'יק ובסילוור סלמון קריק (Silver Salmon Creek). צפייה בדובים היא פעילות נפוצה בפארק.
אין דרך או כביש המובילים אל הפארק ולכן הדרכים היחידות להגיע אליו היא באמצעות סירה או מטוס קטן, בדרך כלל מטוס ימי. כמות המבקרים השנתית הממוצעת נעה סביב ה-20,000 והוא לכן אחד מהפארקים הפחות פופולריים מבין הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
היישוב המרכזי בפארק ובשמורה הוא פורט אלסוורת (Port Alsworth) על ימת קלארק. חמישה יישובים נוספים שוכנים בתחומי הפארק, ובהם מתגוררים ילידים בני הדנאינה (Dena'ina). קודם להקמת הפארק, היו מפוזרים בשטח בקתות מפוזרות, שהידועה בהם הייתה שייכת לריצ'רד פרואנקה (Richard Proenneke), שמהסרטים שצילם שבהם תיעד את חיי הבדידות שלו בטווין לייקס (Twin Lakes) נערך הסרט "בדד באזור הבר" (Alone in the Wilderness) ב-2003.
הנשיא ג'ימי קרטר הכריז על האזור כמונומנט לאומי ב-1 בדצמבר 1978 על בסיס חוק העתיקות. המעמד של המונומנט שודרג לפארק ושמורה לאומיים בהחלטת הקונגרס ב-1980, וכשני שלישים מהשטח הוגדר כאזור טבע בראשיתי, שלו ניתנת רמת ההגנה הגבוהה ביותר. אף שהציד למטרות ספורט או מחיה מותר בשטח השמורה, ציד בתחומי הפארק מותרת רק למקומיים ולצורכי מחיה בלבד.
גאוגרפיה

הפארק הלאומי ימת קלארק משתרע על שטח בן 16,308 קילומטרים רבועים בבסיס חצי האי אלסקה בדרום-מזרח אלסקה, כ-150 קילומטרים דרומית-מערבית לאנקורג'. מסך כל השטח כ-10,670 קילומטרים רבועים שוכנים בפארק וכ-5,700 קילומטרים בשמורה. הפארק והשמורה הצמודה אליו משתרעים ממפרץ קוק (Cook Inlet) לרוחב הרי צ'יגמיט (Chigmit Mountains) והרי ניאקולה (Neacola Mountains) בקצה הצפוני של הרכס האלאוטי (Aleutian Range), ולתוך פנים אלסקה. ימת קלארק היא האגם הגדול ביותר בפארק, בפינה הדרום-מערבית של הפארק. אדמות השמורה הלאומית צמודים לפארק ממערב, ובהן מותר ציד הן למטרות מחיה והן למטרות ספורט, בניגוד לאדמות הפארק שם מותר ציד לצורכי מחיה למקומיים בלבד. הקצה הצפון-מערבי של השמורה כולל אדמות שיתופיות של ילידי אלסקה, שאינן פתוחות לציבור הרחב. מרבית הפארק מוגדרת כאזור טבע בראשיתי. החלק המזרחי של הפארק בסמוך למפרץ קוק כולל שני הרי געש פעילים, הר רדאוט (Mount Redoubt) והר איליאמנה (Mount Iliamna). הר געש פעיל שלישי, הר ספר (Mount Spurr), שוכן מחוץ לפארק צמוד לגבולו המזרחי. הנהר העיקרי בפארק הוא הנהר קוויצ'אק (Kvichak River). נהר גדול נוסף הטליקקילה (Tlikakila River), חוצה את הפארק ממקורו באגם סאמיט (Summit Lake) ועד ימת קלארק, ויוצא מהימה והפארק כנהר ניוהלן (Newhalen River).
אין גישה לפארק באמצעות כבישים או דרכים. הגישה היא רק במוניות אוויר או בשיט בסירה לאורך חוף מפרץ קוק וימת קלארק. מכיוון שעיקר התנועה באזור נעשית בדרך האוויר מהווים ההרים מכשול משמעותי לתחבורה האווירית. מעבר ימת קלארק (Lake Clark Pass) בגובה 320 מטרים מאפשר נתיב אווירי דרך ההרים בגובה נמוך, והוא הנתיב העיקרי בין אנקורג' ומערב אלסקה.
היישוב העיקרי בפארק הוא פורט אלסוורת (Port Alsworth) על ימת קלארק, ובו מרכז המבקרים של הפארק וכמה אכסניות המופעלות על ידי גורמים פרטיים. מוניות אוויר מבצעות טיסות קבועות בין פורט אלסוורת והקהיליות מסביב. אכסניות פרטיות אחרות מפוזרות ברחבי הפארק. מלבד פורט אלסוורת יש חמישה יישובים נוספים בתחומי הפארק: ליים (Lime Village), נונדלטון (Nondalton), איליאמנה (Iliamna), ניוהאלן (Newhalen) ופדרו ביי (Pedro Bay). מרבית התושבים המקומיים הם בני דנאינה.
גאוגרפיה > אקלים

מזג האוויר בפארק הפכפך מאוד.  אוויר ימי מהאוקיינוס השקט פוגש באוויר היבש של גוש האוויר היבשתי מעל לפארק. הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא בין 10°C ל-18°C כשטמפרטורה מקסימלית סביב 20°C וטמפרטורה מינימלית בחורף של 17°C-. שלג יכול לרדת בכל זמן.
גאולוגיה

בפארק יש ארבעה אזורים פיזיוגרפיים. מחדר הגרניט של הרי צ'יגמיט מחבר בין רכס אלסקה לרכס האלאוטי. על הרים אלו ומעט מזרחה מהרכס המרכזי נוצרו שני הרי געש שכבתיים, רדאוט בגובה 3,108 מטרים ואיליאמנה בגובה 3,053 מטרים. קרחונים עיצבו את ההרים, כשהם חוצבים קרקסים קרחוניים ועמקי U ברכס, המסתיים בחטף בחוף התלול במפרצים עמוקים או במִישׁוֹרי נַהֲרֵי קַרְחוֹן. במערב הקרחונים חצבו עמוק מספיק על מנת לייצר אגמים, החסומים על ידי מורנת קצה בקצה נתיב הזרימה שלהם. ימת קלארק, האגם הגדול ביותר, הוא השישי בגודלו באלסקה, עומקו המקסימלי 260 מטרים, אורכו 68 קילומטרים ושטחו 331 קילומטרים רבועים.
הפארק כולל מגוון של סוגי סלעים בלתי קשורים. הליבה של הרי צ'יגמיט הוא פלוטון גרניט שנדחף כלפי מעלה בעקבות ההתנגשות בין הלוח הפסיפי והלוח הצפון-אמריקאי. הסלעים באזורי החופים הם סלעי משקע ומכילים שפע מאובנים. סלעים געשיים חדרו דרך סלעים אלו.
גאולוגיה > הרי געש

הר רדאוט הוא הר געש פעיל בתחומי הפארק. גובהו 3,108 מטרים, היקפו כ-10 קילומטרים ונפחו בין 30 ל-35 קילומטרים מעוקבים והוא מתנשא דרך הבתולית של רכס צ'יגמיט. קוטר לוע הר הגעש בפסגה הוא 1,800 מטרים. קרחון דריפט (Drift Glacier) מתחיל מההר וזורם דרך פער בשולי הלוע. שלב הפעילות האחרון של רדאוט החל ב-14 בדצמבר 1989, בפליטות של אפר געשי. ענני האפר השפיעו על התנועה האווירית, וגרמו להשבתה של כל ארבעת המנועים של מטוס בואינג 747 בטיסת 867 של KLM כאשר עבר מעל ההר בגובה 7,600 מטרים. המטוס הצליח לחזור בשלום לאנקורג'. ארבעה מטוסים נוספים ניזוקו באותו אירוע שעורר מודעות רבה יותר לסיכונים הקשורים באפר געשי בגובה רב. רדאוט היה שקט לאחר 1990 עד מרץ ואפריל 2009 כאשר הוא התפרץ בזרם פירוקלסטי שהמיס את הקרח ויצר להארים על הנהר דריפט, וסיכן את מסוף הנפט של הנהר דריפט (Drift River Terminal Facility) ממזרח לפארק.
איליאמנה לא היה פעיל בתקופה האחרונה. כמו רדאוט, הוא ניצב על סלע האם הגרניט מתור היורה, אבל הוא השתנה בצורה משמעותית בפעילות הקרחונית שחצבה את המדרונות בצדדים הדרומיים והמזרחיים. מדי פעם נמדדה בהר פעילות סייסמית שגרמה להגברת רמות ההתראה כשבמקביל המשיכו נחילים של רעידות אדמה. בפסגה יש פומרלות פעילות שמדי פעם מחוללות תימרות אדים גלויות לעין.
אקולוגיה

הפארק הלאומי ימת קלארק משמר מגוון רחב של נופים ומערכות אקולוגיות של אלסקה, המקבילים לארבעת האזורים הפיזיוגרפיים העיקריים של הפארק. הקטעים בחוף לאורך מפרץ קוק ממפרץ טקסדני (Tuxedni Bay) למפרץ צ'יניטנה (Chinitna Bay) כוללים את קו החוף ואת המערכות האקולוגיות הימיות. רכס אלסקה, הרכס האלאוטי והרי צ'יגמיט יחד עם הקרחונים שלהם מהווים את האזור השני. אזורי העמקים, האגמים ומרגלות ההרים שמשני צידי ההרים מייצגים נופים שעוצבו על ידי קרחונים. יערות טאיגה שולטים בחלקים הנמוכים בחלקו הדרום-מערבי של הפארק כשמרבית המחטניים הם עצי אשוחית לבנה (Picea glauca) ואשוחית שחורה (Picea mariana). עצי אשוחית לבנה נפגעים מפעילות חיפושית מהמין Dendroctonus rufipennis (באנגלית Spruce bark beetle), וההתפרצויות של המחלה הנגרמת על ידי הפטרייה Chrysomyxa ledi var. rhododendri (באנגלית Spruce needle rust) היו כה גדולות עד שמי ימת קלארק נצבעו בכתום על ידי הנבגים של הפטרייה. צפונה יותר ומערבה שוכנים אזורי הטונדרה, בעיקר תוצאה של הגובה. הטונדרה היא בית גידול לאייל הצפון ושכווי לבן.
ביצות מלוחות לאורך מפרץ קוק מייצגות את אחת המערכות האקולוגיות הפוריות ביותר בפארק. הן מהוות פחות מ-1% משטח הפארק, אבל מספקות מזון בתחילת הקיץ לדובים השחורים והחומים. אזורי החוף של הפארק הלאומי ימת קלארק מדורגים כאחד היעדים המובילים בעולם לצפייה בדובים, יחד עם החוף של הפארק הלאומי קטמיי. מרבית הדובים מרוכזים במפרץ צ'יניטנה או בסילוור סלמון קריק בתקופת נדידת האלתית. יש המחשיבים את מפרץ צ'יניטנה כאחד היעדים הטובים ביותר לצפייה בדובים באלסקה. גם מפרץ טקסדני, צפונית למפרץ צ'יניטנה הוא אתר מעולה לצפייה בדובים. באתר נצפו עד 20 דובים חומים כשהם ניזונים מצדפות ושיחים. פחות מבקרים מגיעים למפרץ ולכן קל יותר לצפות בדובים בשקט. בדובים ניתן לצפות גם בתוככי הפארק. ביוני, יולי ואוגוסט יש תצפיות מעולות על דובים באזור אגם קרסנט (Crescent Lake). ניתן לצפות הן בדובי גריזלי והן בדובים שחורים, אם כי דובי גריזלי נפוצים יותר ורואים אותם לעיתים קרובות יותר, מכיוון שהדובים השחורים חששניים יותר ומתרחקים כאשר קרוביהם הגדולים יותר מתקרבים. אגן הניקוז של הנהר קוויצ'אק (Kvichak River) בצד השני של הפארק הוא האזור העשיר ביותר בעולם באלתית אדומה. 33% מהשלל השנתי של אלתית אדומה בארצות הברית ו-16% מהתפוקה השנתית העולמית מקורם באזור זה. האלתית מצויה כה בשפע שלהקת הזאבים בימת קלארק תועדה כלהקת הזאבים היחידה בעולם התלויה לקיומה באלתית.
עופות דורסים עיקריים כוללים עיטם לבן-ראש, עיט זהוב ובז נודד. היונקים הגדולים כוללים כבש דאל, אייל קורא, אייל הצפון ולהקות של זאב צפון-מערבי. יונקים קטנים יותר כוללים זאב ערבות, דלק אמריקני, שועל מצוי, גרגרן, לוטרה צפון-אמריקנית, בונה קנדי ושונר קנדי. יונקים ימיים כוללים: אריות ים, לבנתן, פוקת המפרץ ופוקניים. הן דוב שחור אמריקני והן דוב גריזלי חיים בפארק. דובים שחורים משתמשים בכל שטחי הפארק והשמורה, למעט באזורים הגבוהים. דובי גריזלי נפוצים בעיקר לאורך החוף. סקר מנה כ-219 דובים רועים בביצות המלוחות שבאזורי החוף של הפארק במהלך הקיץ. האוכלוסייה של אייל הצפון הצטמצמה מ-200,000 ל-30,000 מסיבה בלתי ידועה.
פעילויות

הפארק והשמורה מציעים מגוון של פעילויות אפשריות, כולל שיט בקיאקים, רפטינג, מסלולי הליכה ומחנאות בשטח. מרבית בעלי החיים הגדולים, ובייחוד הדובים החומים, נוכחים ואפשר לצפות בהם בפארק. דיג מותר הן בפארק והן בשמורה. בעוד שציד ספורטיבי מותר אך ורק בשמורה.
לקריאה נוספת

Gaul, Karen (2007) Nanutset ch'u Q'udi Gu (Before Our Time and Now) National Park Service, ISBN 978-0-9796432-3-1
ביאורים

↑  השם שהאקדמיה נתנה ל-outwash plains, יש ללחוץ על "אחזור תיבה אנגלי" ולהקליד את המונח האנגלי
↑  באנגלית Paleo-Arctic Tradition, השם שניתן על ידי ארכאולוגים למסורת התרבותית המתועדת היטב של התושבים הקדומים בצפון אמריקה הצפונית, המתוארכת מהאלף השמיני עד האלף החמישי לפנה"ס. התרבות מכסה את אלסקה ומתרחבת הרחק למזרח, למערב ולדרום-מערב אל הטריטוריה של יוקון
↑  באנגלית Arctic small tool tradition, או בראשי תיבות ASTt, הייתה ישות תרבותית רחבה שהתפתחה לאורך חצי האי אלסקה, סביב מפרץ בריסטול, ועל החופים המזרחיים של מצר ברינג סביב המאה ה-25 לפנה"ס
↑  Norton tradition, הייתה תרבות חומרית שהתפתחה סביב החופים של אלסקה לאורך מצר ברינג מתחילת האלף הראשון לפני הספירה ועד 800 לספירה.
↑  Thule Tradition, הייתה התרבות הקדומה של האבות הקדמונים של האינואיטים של ימינו
היסטוגרמה

דוגמה להיסטוגרמה
היסטוגרמה היא צורת הצגה גרפית של נתונים. הנתונים בהיסטוגרמה מוצגים כמלבנים המייצגים מחלקות שונות (הקרויות גם קטגוריות), שאין ביניהן חפיפה, באוכלוסיית הנתונים לפי שכיחותן היחסית. בהצגה זו שטח כל מלבן מייצג את השכיחות היחסית המתאימה לו. בדרך כלל, הציר האופקי (ציר X) מייצג את הקטגוריות של הנתונים. הציר המאונך לו (ציר Y) מתאר את השכיחות.
גובה המלבן, מבטא את שכיחות או צפיפות המקרים, ליחידה אחת של המשתנה הנחקר.
את אותו מידע ניתן להציג גם בטבלת שכיחות, אך ההצגה הגרפית מאפשרת תפיסה אינטואיטיבית ומהירה יותר של הנתונים.
המחלקות בהיסטוגרמה אינן חייבות להיות בעלות אותו הגודל, ובלבד שלא תהיה חפיפה ביניהן.
ההיסטוגרמה שימושית לתיאור משתנה רציף מסולם מדידה מרווחי או מנה.
השימוש המוקדם ביותר במונח היסטוגרמה מיוחס לסטטיסטיקאי קרל פירסון בשנת 1895.
מקור השם

בעקבות מגנלו, אחת מהעוסקות בביוגרפיה של פירסון, מקובל לומר שמקור שמה של ההיסטוגרמה הוא בצירוף הקידומת "היסטו-" (כקיצור של היסטוריה) לסיומת -‎γράμμα ('-גְרָמֳה'), שמשמעותה דבר כתוב או מאויר. אלא שפירסון הגה שמות לסוגים רבים של דיאגרמות, ששמן מתאר אותן באופן ברור, לדעתו. מתוך כך, מתברר כי השם נובע מצירוף המילה היוונית לתורן, ἱστός (הִיסְטוֹס), במשמעות של עמודות זקופות כתורן.
הגדרה פורמלית

היסטוגרמה היא טרנספורמציה הממפה משתנים מסולם מדידה אחד (מרווחי או מנה), המהווים את המקור, ל-k משתני מחלקות (הקטגוריות). משתנה המחלקה ה-i מונה את מספר המופעים של משתנה המקור במחלקה  m_{i}.
לאמור, בהינתן n משתנים ו-k מחלקות, ההיסטוגרמה מקיימת את התנאי הבא:
 n=\sum _{i=1}^{k}{m_{i}}
הייצוג הגרפי הוא דרך אחת לייצג היסטוגרמה, דרך נוספת היא טבלת שכיחות.
הגדרה פורמלית > היסטוגרמה מצטברת

היסטוגרמה מצטברת (cumulative histogram) מורכבת ממשתנים המונים את המספר המצטבר של המופעים במחלקה נוכחית, בתוספת כל המחלקות הקודמות.
לאמור, משתנה היסטוגרמה מצטברת  M_{i} המורכבת מההיסטוגרמה  m_{i} מקיים:
 M_{i}=\sum _{j=1}^{i}{m_{j}}
בחירת גודל המחלקות ומספרן

ההיסטוגרמה רגישה לגודלן של המחלקות, לכן ברורה החשיבות בבחירתן הנכונה. עם זאת, אין הסכמה בקרב הסטטיסטיקאים בדבר הגודל האופטימלי של כל מחלקה. מקובלים מספר כללים מנחים, אך לא מוחלטים.
בחירת גודל המחלקות ומספרן > כללי אד-הוק

אלה כללים (שרירותיים) מקובלים המבוססים על ניסיון בלבד ועל טיבם של הנתונים.
לדוגמה: ציוני מבחן בטווח 0–100 יחולקו למחלקות בגודל 10 ציונים כל אחת. נתוני שכר יחולקו למחלקות בגודל 1,000 ש"ח כל אחת, או בהתאם למדרגות המיסוי על ההכנסה וכדומה.
בחלוקה גסה, מקובל לחלק את הנתונים ללא פחות מ-5 ולא יותר מ-15 מחלקות בדרך כלל, בהתאם לנסיבות. ככל שעולה מספרם הכללי של הנתונים כך גם יחולקו ליותר מחלקות.
משנקבע רוחבה/גודלה של מחלקה - h, ניתן לחשב את מספר המחלקות k על ידי חלוקת טווח הנתונים (המרחק בין הערך הגדול ביותר לבין הערך הקטן ביותר) למקטעים שווים, לפי הנוסחה
הערה: הסוגריים לעיל מציינות את פונקציית התקרה.
בחירת גודל המחלקות ומספרן > כללים תאורטיים

קיימים כמה כללים המתבססים על התאוריה הסטטיסטית. שני הכללים הנפוצים ביותר מסתמכים על מספרם הכולל של הנתונים בלבד, והם:
הכלל של סטורג'ס (Sturges) לקביעת מספר הקטגוריות
n - מספר התצפיות/נתונים הכולל.
הכלל של טרל וסקוט (Terrell & Scott) לקביעת מספר הקטגוריות
בשני הכללים נדרש שמספר הנתונים יהיה גדול מ-30 (ישנם מקורות שמסתפקים גם במינימום של 15 נתונים).
לקבוצת נתונים קטנה הכלל של טרל וסקוט מחמיר מהכלל של סטורג'ס, אך מעל כ-500 נתונים מתהפכות היוצרות והכלל של סטורג'ס הוא המחמיר מבין השניים. הכלל של סטורג'ס נפוץ יותר בשימוש בשל היותו הוותיק מבין השניים.
שני כללים מתוחכמים יותר לקביעת גודל קטגוריה:
הכלל של סקוט (Scott)
s - סטיית התקן המדגמית.
הכלל של פרידמן (או פרידמן-דיאקוניס, Freedman-Diaconis)
IQR - הטווח הבין-רבעוני.
שימושים שונים

בתוכנות עיבוד תמונה שונות נעשה שימוש בהיסטוגרמת בהירות של הפיקסלים בתמונה, בעיקר כדי לשנות את בהירות התמונה.
ראו גם

דיאגרמת עמודות
דיאגרמת עוגה
תרשים פארטו
תרשים Q-Q
הערות שוליים

↑  Dodge, Yadolah. "The Concise Encyclopedia of Statistics". Springer, 2008
↑  Daniel Riaño Rufilanchas, On the origin of Karl Pearson’s term “histogram”, Estadística Española 59 (192), 2017, עמ' 29–35
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4159984-6 
היסטוגרמה רגילה (משמאל) והיסטוגרמה מצטברת של אותם הנתונים. הנתונים המוצגים הם מדגם אקראי של 10,000 נקודות מהתפלגות נורמלית עם ממוצע של 0 וסטיית תקן של 1
היסטוגרמת בהירות
היסט

ערך זה עוסק בהיסט גאומטרי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
החפצים המרוחקים יותר נראים כזזים לאט יותר מהחפצים הקרובים
היסט ("פרלקס" או "פרלקסה") הוא שינוי מיקומן הנצפה של שתי נקודות, האחת ביחס לאחרת, מנקודת מבטו של צופה, כתוצאה משינוי במיקום של הצופה עצמו. נוכל לתאר זאת באופן הבא:
מול צופה נמצאים שני עצמים. אם הצופה משנה את מיקומו כאשר העצמים הנצפים נשארים במקומם, מנקודת מבטו של הצופה, העצמים האחרים ייראו כאילו הם שינו את מיקומם זה ביחס לזה, למרות שלמעשה הם נשארו במקומם. 
כאשר המרחק של העצמים מן הצופה שונה אז לצופה יראה גם כאילו העצם הקרוב שינה את מיקומו באופן משמעותי יותר מאשר העצם המרוחק. כאשר הצופה נמצא בתזוזה, ככל שהעצם הנצפה יהיה קרוב יותר אליו, כך יראה כי הוא זז מהר יותר, וככל שהוא רחוק יותר הוא יראה כזז לאט יותר.
דוגמה להיסט
ההיסט הוא אחד ממקורות המידע עליהם מתבסס המוח האנושי לצורך גיבוש של תפיסת עומק ההיסט במקרה זה נגרם מההבדל במיקום של שתי העיניים, כך שכל אחת מהן רואה את העצמים שבמרחב ממיקום שונה.
שיטת ההיסט היא אחת השיטות למדידת המרחק אל כוכבים וגרמי שמיים נוספים, והיא השיטה היחידה מאלה שחסינה לשיבושים.
שימוש באסטרונומיה

באסטרונומיה משתמשים בתופעה לצורך מדידת מרחקים. בשל המרחקים הגדולים בחלל, ניתן להשתמש בשיטה זו רק עבור כוכבים קרובים יחסית, או לכוכבי הלכת של מערכת השמש.
שימוש באסטרונומיה > מדידת המרחק למאדים

האסטרונום ג'ובאני קאסיני היה הראשון שפרסם מרחק לכוכב לכת, תוך שימוש בשיטת הפרלקסה. בשנת 1672 הוא מדד את המרחק למאדים בכך ששלח את עוזרו ריכטר לגינאה הצרפתית, לביצוע מדידה סימולטנית של מיקומו של מאדים על רקע הכוכבים המרוחקים. על ידי שימוש במרחק בין פריס לגינאה הצרפתית כקו בסיס, עלה בידו לקבוע שהמרחק בשעת המדידה הוא 21,700 רדיוסי ארץ..
שימוש באסטרונומיה > מדידת המרחק לכוכב 61 בברבור

בפרק זמן של חצי שנה עובר כדור הארץ בין שתי נקודות המרוחקות זו מזו כשתי יחידות אסטרונומיות ושינוי המיקום מאפשר להבחין בשינויים במקומם הנצפה של כוכבים קרובים ביחס לכוכבים רחוקים יותר. מדידת ההיסט מאפשרת להעריך את המרחק אל כוכבים אלה ממערכת השמש. ההיסט של כוכב קרוב פורסמה לראשונה עבור הכוכב 61 בברבור בשנת 1838 על ידי האסטרונום פרידריך בסל. לפני כן, ב-1834 ביצע אסטרונום בשם תומאס הנדרסון (אנ') אותה מדידה, ולמעשה הקדים את בסל, אך ביקורת על תצפיותיו וחוסר הביטחון שלו בתוצאות שקיבל מנעו ממנו לפרסם את תגליתו.
לאחר הפרסום של בסל התעשת הנדרסון ופרסם את מדידותיו עבור הכוכב אלפא קנטאורי ב-1839, ופרידריך סטרובה פרסם ב-1843 את מדידותיו עבור מרחקו של הכוכב הבהיר וגה בקבוצת נבל. מדידות מוקדמות אלו הניבו תוצאות טובות עד כדי סטייה של פחות מעשרה אחוזים מהמרחק שנמדד בימינו.
שימוש באסטרונומיה > שימושים אסטרונומיים נוספים

תצפית בגרמי שמים קרובים (כמו אסטרואידים או כוכבי לכת) בו זמנית מנקודות שונות המרוחקות זו מזו על פני כדור הארץ, מאפשרת באמצעות מדידת ההיסט לחשב את מרחקם של העצמים מכדור הארץ. חלל ריק מכוכבים הנמצא רחוק מכדור הארץ הנקרא ריק רועה הדובים גם הוא נמדד בשיטה זו.
שימוש באסטרונומיה > משימת החלליות היפרכוס וגאיה

סוכנות החלל האירופאית שיגרה בשנת 1989 את החללית הרובוטית היפרכוס, שתוכננה ונבנתה לצורך מדידת מרחקים בשיטת הפרלקסה. היפרכוס תפקדה עד לשנת 1993 והניבה תוצאות מצוינות. נמדד המרחק לכמעט 120,000 כוכבים, מתוכם כ-20,000 ברמת דיוק של 10%, ומספר דומה בדיוק של 20%. הצלחת היפרכוס סללה את הדרך לבניית ושיגור החללית גאיה, המצוידת במיכשור מתקדם הרבה יותר. גאיה שוגרה בסוף 2013 ומתוכננת לתפקד לפחות עד 2025.
שימוש באסטרונומיה > פרלקסה כוכבית ללא עזרת מכשירים

ככל שהמרחקים בין שתי נקודות התצפית גדלים, ההשפעה החזותית של הפרלקסה הופכת גם לגלויה יותר. החללית ניו הורייזונס של נאס"א ביצעה את מדידת הפרלקסה הכוכבית הראשונה ב-22 באפריל 2020, וצילמה תמונות של פרוקסימה קנטאורי ושל וולף 359 בשילוב עם מצפה כוכבים על כדור הארץ. הקרבה היחסית של שני הכוכבים בשילוב עם המרחק של 6.5 מיליארד קילומטר (כ-43 AU) של החללית מכדור הארץ הניבה פרלקסה בסדר גודל של דקות קשת שניתן להבחין בה גם ללא כל מכשור.
שימושים נוספים לשיטת הפרלקסה

בצילום, המונח "היסט" משמש כדי לציין שישנו הבדל בין התמונה הנראית לבין התמונה המצולמת. למשל, במצלמות כוונת, ישנה עצמית אחת לצפייה והעמדת הקומפוזיציה, בעוד עצמית נוספת משמשת ללכידת התמונה. כתוצאה מכך התמונה אותה רואה הצלם אינה זהה לתמונה המתקבלת על סרט הצילום או על הגלאי. במצלמת רפלקס משתמשים במראה נעה כך שהתמונה אותה רואה הצלם זהה לתמונה המתקבלת ובמצלמה דיגיטלית עם מסך, התמונה על המסך היא התמונה המתקבלת בגלאי, כך שבשני הסוגים האלה של מצלמות אין היסט.
בכינון ישיר בכוונות של מערכות נשק צבאיות (כמו רובים, מקלעים ותותחים), קיים מרחק בין נקודת התצפית של היורה ובין הנקודה שממנה מתבצע הירי בתוך הקנה של הנשק וכתוצאה מכך נוצר היסט שפוגע בדיוק של הירי. בחלק ממערכות הנשק ניתן לבצע "פיצוי היסט" בהתאם למרחק אל המטרה המתקן את הסטייה.
ראו גם

פארסק
הערות שוליים

↑  Read, J. C. (2012). Visual Perception: Understanding Visual Cues to Depth. Current Biology, 22(5), R163-R165.
↑  http://tonic.physics.sunysb.edu/~dteaney/F12_mystery/lectures/l6notes.pdf
↑  Tricia Talbert, New Horizons Conducts the First Interstellar Parallax Experiment, NASA, ‏2020-06-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563163705171  BnF: cb12436758f (data)  LCCN: sh85097821 
הפרלקסה של פרוקסימה קנטאורי כפי שנצפתה לאורך הקו ניו הוריזונס-כדור הארץ