stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המפקד העליון של הצי הרוסי

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  אלכסנדר מויסייב
 דרגה:   אדמירל
 ייסוד המשרה:  8 בספטמבר 1802 
 אתר רשמי
 
המפקד העליון של הצי הרוסי (רוסית: Главнокомандующего ВМФ России) הוא המשרה הבכירה ביותר של הצי הרוסי והוא המנהל בפועל את הצי. הוא ממונה על ידי נשיא רוסיה. תחילת המשרה מתוארכת לתקופת האימפריה הרוסית מאז הקמת מנהלת האדמירליות והצי הרוסי הקיסרי בשנת 1696.
ממלא מקום המפקד העליון הנוכחי הוא האדמירל אלכסנדר מויסייב, שמונה במרץ 2024.
היסטוריה

המשרה הוקמה עם הקמת הצי בשנת 1696 על ידי פיוטר הגדול על פי צו של הדומה הבויארית. עם זאת, הרבה לפני הקמת המשרה, רוסיה השתתפה בקרבות ימיים ופשיטות עוד בימי רוס של קייב והמדינה הרוסית העתיקה ובתקופת נסיכות מוסקבה. אחד ה"מפקדים הימיים" המפורסמים היה אולג הנביא. תחת הנהגתו הגיע הצי לחופי ביזנטיון וכתוצאה מכך נחתם הסכם הסחר הימי הראשון בהיסטוריה של רוסיה.
מפקד הצי הרשמי הראשון מונה בשנת 1696 וזה היה האדמירל פרנץ לפורט, שעמד בראש הניווט הרוסי עוד לפני הקמת המוסד הפיקודי המרכזי - מנהלת האדמירליות. תחת הנהגתו בוצע מבצע אזוב בהנהגת פיוטר הראשון, שם גם מונה לתפקיד. לאחר הקמת מנהלת אדמירליות, שם המשרה השתנה. כעת את הצי הנהיג נשיא המנהלת ולא מפקד הצי. הנשיא הראשון של מנהלת האדמירליות היה האדמירל גנרל פיודור אפרקסין, שהפך למפקד הצי הראשון באימפריה הרוסית.
לאחר הרפורמה הממשלתית של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה בשנים 1802–1811, הפכה מועצת האדמירליות למשרד הצי ואז שם המשרה שונה לראשונה לשר הצי ומאז 1815 היה שר כוחות הים. אחד השרים המפורסמים היה האדמירל אלכסנדר מנשיקוב, שהוביל את הצי במלחמת קרים. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה השר האדמירל איוואן גריגורוביץ'. התפקיד נמשך עד 1917 ובוטל לאחר מהפכת אוקטובר והמשרה התקיימה עד פרוץ מהפכת אוקטובר בשנת 1917.
הממשלה הזמנית הרוסית מינתה את שרי הצבא והצי כחלק ממשרה אחת. לאחר פרוץ מלחמת האזרחים המשיך תפקיד זה להתקיים ברפובליקה הרוסית. היא אוישה על ידי האדמירל אלכסנדר קולצ'אק. לאחר הרפורמה הצבאית של השליט העליון ברוסיה, הוקם תפקיד שר הצי של הממשלה הרוסית ולתפקיד זה מונה האדמירל מיכאיל סמירנוב.
לעומת זאת, תפקידו של הקומיסר העממי לענייני צי, שהוחזק על ידי פאבל דיבנקו, הוקם ברוסיה הסובייטית. לאחר מכן שונה שם המשרה שוב ושוב לתפקיד. מאז 1939 כונה התפקיד כקומיסר הצי העממי של ברית המועצות, משרה שאוישה על ידי אדמירל הצי ניקולאי קוזנצוב, שכיהן בתפקיד זה לאורך כל מלחמת העולם השנייה ועד 1946. לאחר מכן שוב השתנה שם התפקיד מספר פעמים: המפקד הראשי של חיל הים, שר הצי של ברית המועצות ושוב המפקד הראשי של חיל הים של ברית המועצות. ניקולאי קוזנצוב מילא את כל התפקידים הללו בהפרעות קצרות עד 1953. האחרון בתפקיד מפקד חיל הים של ברית המועצות היה אדמירל הצי ולדימיר צ'רנאווין, עד אוגוסט 1992.
לאחר התפרקות ברית המועצות, הצי הסובייטי פוצל בין הרפובליקות הסובייטיות לשעבר ובפדרציה הרוסית נוצרה משרת המפקד העליון של צי רוסיה ולמשרה החדשה מונה פליקס גרומוב, שכיהן בתפקיד עד 1997.
מפקדים > מפקדי הצי (1696—1717)

| שם | דיוקן | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| פרנץ לפורט |  | 1695—1699 |
| פיודור גולובין |  | 1699—1707 |
| פיודור אפרקסין |  | 1707—1717 |
מפקדים > נשיאי האדמירליות (1717—1802)

| שם | דיוקן | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| פיודור אפרקסין |  | 15 בדצמבר 1717 — 10 בנובמבר 1728 |
| פיוטר סיברס |  | 1728—1732 |
| ניקולאי גולובין |  | 25 במרץ 1733 — 15 ביולי 1745 |
| מיכאיל בלוסלסקי |  | 1745—1749 |
| מיכאיל גוליצין |  | 7 באפריל 1750 — 10 באפריל 1762 |
| הנסיך הגדול פאבל פטרוביץ' |  | 2 בדצמבר 1762 — 6 בנובמבר 1796 |
| איוואן צ'רנישוב |  | 1796—1797 |
| איוואן גולנישצ'ב-קוטוזוב |  | 23 באוקטובר 1798 — 12 באפריל 1802 |
מפקדים > שרי כוחות הים (1802–1815), שר הצי (1815—1917)

ב-17 בדצמבר 1815 שונה שמו של משרד כוחות הים והפך למשרד הצי של האימפריה הרוסית.
| שם | דיוקן | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| ניקולאי מורדווינוב |  | 8 בספטמבר — 28 בדצמבר 1802 |
| פאבל צ'יצ'אגוב |  | 31 בדצמבר 1802 — 28 בנובמבר 1811 |
| איוואן טראברסה |  | 28 בנובמבר 1811 — 24 במרץ 1828 |
| אנטון מולר |  | 24 במרץ 1828 — 5 בפברואר 1836 |
| אלכסנדר מנשיקוב |  | 5 בפברואר 1836 — 23 בפברואר 1855 |
| פרדיננד ורנגל |  | 18 במאי 1855 — 27 ביולי 1857 |
| ניקולאי מטלין |  | 27 ביולי 1857 — 18 בספטמבר 1860 |
| ניקולאי קראבה |  | 19 בספטמבר 1860 — 3 בינואר 1876 |
| סטפן לסובסקי |  | 12 בינואר 1876 — 23 ביוני 1880 |
| אלכסיי פשצ'ורוב |  | 23 ביוני 1880 — 11 בינואר 1882 |
| איוואן שסטאקוב |  | 11 בינואר 1882 — 21 בנובמבר 1888 |
| ניקולאי צ'יחאצ'יוב |  | 28 בנובמבר 1888 — 13 ביולי 1896 |
| פאבל טירטוב |  | 13 ביולי 1896 — 4 במרץ 1903 |
| פיודור אוולן |  | 10 במרץ 1903 — 29 ביוני 1905 |
| אלכסיי ביריליוב |  | 29 ביוני 1905 — 11 בינואר 1907 |
| איוואן דיקוב |  | 11 בינואר 1907 — 8 בינואר 1909 |
| סטפן ווייוודסקי |  | 8 בינואר 1909 — 18 במרץ 1911 |
| איוואן גריגורוביץ' |  | 19 במרץ 1911 — 28 בפברואר 1917 |
מפקדים > שרי הצי של הממשלה הזמנית (1917)

| שם | דיוקן | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| אלכסנדר גוצ'קוב |  | 2 במרץ — 30 באפריל 1917 |
| אלכסנדר קרנסקי |  | 5 במאי — 30 באוגוסט 1917 |
| דמיטרי ורדרבסקי |  | 30 באוגוסט — 25 באוקטובר 1917 |
| אלכסנדר קולצ'ק |  | 5 — 20 בנובמבר 1918 |
| מיכאיל סמירנוב |  | 20 בנובמבר 1918 — 4 בינואר 1920 |
מפקדים > מפקדי כוחות הצי של רוסיה הסובייטית וברית המועצות (1917–1937)

| שם | דיוקן | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| אדוארד פנצרז'אנסקי |  | 22 בנובמבר 1921 — 9 בדצמבר 1924 | מפקד כוחות הצי של הרפובליקה, מפקד כוחות הצי הסובייטי |
| ויאצ'סלב זוף |  | 9 בדצמבר 1924 — 23 באוגוסט 1926 | מפקד כוחות הצי של ברית המועצות |
| רומוואלד מוקלביץ' |  | 23 באוגוסט 1926 — 11 ביוני 1931 |  |
| ולדימיר אורלוב |  | 11 ביוני 1931 — 15 באוגוסט 1937 | מפקד כוחות הצי של הצבא האדום |
| מיכאיל ויקטורוב |  | 15 באוגוסט — 30 בדצמבר 1937 |  |
מפקדים > הקומיסר העממי לענייני צי (1937–1946)

| שם | דיוקן | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| פיוטר סמירנוב |  | 30 בדצמבר 1937 — 30 ביוני 1938 |
| פיוטר סמירנוב-סבטלובסקי |  | 30 ביוני — 8 בספטמבר 1938 |
| מיכאיל פרינובסקי |  | 8 בספטמבר 1938 — 20 במרץ 1939 |
| ניקולאי קוזנצוב |  | 28 באפריל 1939 — 25 בפברואר 1946 |
מפקדים > המפקדים העליונים של חיל הים של ברית המועצות (1946–1950)

| שם | דיוקן | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| ניקולאי קוזנצוב |  | 1946—1947 |
| איוואן יומאשב |  | 1947—1950 |
מפקדים > שר חיל הים (1939–1953)

| שם | דיוקן | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| איוואן יומאשב |  | 25 בפברואר 1950 — 20 ביולי 1951 |
| ניקולאי קוזנצוב |  | 20 ביולי 1951 — 15 במרץ 1953 |
מפקדים > המפקדים העליונים של הצי הסובייטי (1953–1992)

| שם | דיוקן | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| ניקולאי קוזנצוב |  | 1953—1955 |
| סרגיי גורשקוב |  | 5 בינואר 1956 — 29 בנובמבר 1985 |
| ולדימיר צ'רנאווין |  | 29 בנובמבר 1985 — 19 באוגוסט 1992 |
מפקדים > המפקד העליון של צי חבר המדינות (1991–1992)

| שם | דיוקן | תחילת כהונה | סוף כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
| ולדימיר צ'רנאווין |  | 14 בפברואר 1992 | 19 באוגוסט 1992 |
מפקדים > המפקדים העליונים של הצי הרוסי (1992 - הווה)

| שם | דיוקן | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| פליקס גרומוב |  | 19 באוגוסט 1992 — 7 בנובמבר 1997 |
| ולדימיר קורויידוב |  | 7 בנובמבר 1997 — 4 בספטמבר 2005 |
| ולדימיר מאסורין |  | 4 בספטמבר 2005 — 12 בספטמבר 2007 |
| ולדימיר ויסוצקי |  | 12 בספטמבר 2007 — 6 במאי 2012 |
| ויקטור צ'ירקוב |  | 6 במאי 2012 — 6 באפריל 2016 |
| ולדימיר קורוליוב |  | 6 באפריל 2016 — 3 במאי 2019 |
| ניקולאי יבמנוב |  | 3 במאי 2019 — 10 במרץ 2024 |
| אלכסנדר מויסייב |  | 10 במרץ 2024 — ואילך |
גלריה

דגל הצי (1697–1699) ודגל ימי אזרחי
מדגלי הצי (1699–1700)
דגל ימי
מדגלי הצי
דגל הצי, 1992
דגל המפקד העליון של הצי
דגל המפקד העליון של הצי, 1992
דגל המפקד העליון של הצי, 2000
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי של משרד ההגנה הרוסי
↑  https://www.inn.co.il/news/631569
↑  נשיא המנהלה היה ותיק אנשי המנהלה שדיווח לקיסר רוסיה.
↑  vexillographia.ru
↑  www.crwflags.com
הקרמלין (פברז'ה)

ביצת הקרמלין
הקרמלין או קתדרלת אוספנסקי היא שמה של ביצת פברז'ה - תכשיט דמוי ביצת פסחא העשוי אבנים יקרות, זהב ואמייל על ידי התכשיטן הרוסי פטר קארל פברז'ה על פי הזמנת הצאר של רוסיה, ניקולאי השני. הצאר העניק את הביצה כמתנת פסחא לאשתו, הצאריצה אלכסנדרה פיודורובנה בשנת 1906.
תיאור הביצה

הקרמלין היא הגדולה מביצי פברז'ה שנוצרו. הביצה נוצרה בהשראת הארכיטקטורה של קתדרלת אוספנסקי (קתדרלת העלייה או קתדרלת התרדמה) שבמוסקבה, בה הוכתרו כל צארי רוסיה, לרבות הצאר ניקולאי אשר הזמין את הביצה.
כיפת הכנסייה שבביצה מצופה אמייל לבן, וניתנת להסרה. כאשר מסירים את הכיפה ניתן לראות את תוכה של הכנסייה: דגל של שטחי הכנסייה, כיסאות הכנסייה, המזבח של הכנסייה ואף האיקונות של הכנסייה עשויות אמייל. ניתן לראות את פרטי האיקונין מבעד לחלונות דגם הכנסייה השקופים. דגם הכנסייה ניצב על בסיס עשוי זהב ועל בסיס מתומן עשוי אוניקס.
ה"הפתעה" שבביצה היא קופסת המוזיקה בתחתיתה המנגנת שני המנונים דתיים שהיו מקובלים ברוסיה בחג הפסחא, ובהם השיר "Izhe Khveruviny" שהיה אהוב על הצאר. ניתן "למתוח" את מנגנון הביצה באמצעות מפתח עשוי זהב.
ההיסטוריה של הביצה

הביצה הוזמנה על ידי הצאר ניקולי כמתנת פסחא עבור רעייתו אלכסנדרה בשנת 1903 ונועדה להנציח את שובם של בני הזוג למוסקבה בשנה זו. בני הזוג לא שהו בעיר עד שנה זו מאחר שבעת טקס הכתרתם נמחצו למוות מאות מתושבי מוסקבה. הצאר התכוון להעניק את הביצה לרעייתו בשנת 1904, ותאריך שנה זו נחקק על בסיס הביצה.
בשל פרוץ מלחמת רוסיה יפן נדחה מתן הביצה, ובשנת 1905 נדחה בשנית מתן הביצה בשל הרצחו של דודו של הצאר, הדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ' בקרמלין.
הביצה הוענקה לבסוף לרעיית הצאר בשנת 1906.
כיום מוצגת הביצה במוזיאון נשקיית הקרמלין.
התערוכה העולמית של בריסל (1958)

| --- | --- |

 פרטים
 מקום תצוגה:  בלגיה 
 קואורדינטות:  50°53′48″N 4°20′38″E﻿ / ﻿50.896666666667°N 4.3438888888889°E﻿ / 50.896666666667; 4.3438888888889
 תאריך פתיחה:  17 באפריל 1958 
 תאריך סגירה:  19 בנובמבר 1958 
 שנה:  1958
 he
 
ביתן פיליפס
האטומיום
התערוכה העולמית של בריסל (בפלמית: Brusselse Wereldtentoonstelling; בצרפתית: Exposition Universelle et Internationale de Bruxelles) או אקספו 58' (Expo 58) הייתה התערוכה העולמית הגדולה הראשונה לאחר מלחמת העולם השנייה. התערוכה התקיימה בין 17 באפריל ו-19 באוקטובר 1958.
התערוכה

שטח התערוכה היה כ-2,000 דונם באזור פארק הייזל (Heysel) כ-7 קילומטרים ממרכז בריסל, אתר שאירח גם את התערוכה העולמית של בריסל (1935), 23 שנים קודם לכן. בתערוכה ביקרו כ-51 מיליון איש. היא נפתחה בקריאה לשלום, לאחווה ולקידמה מפי בודואן, מלך הבלגים.
את ביתן מדינת ישראל, לרגל חגיגות העשור למדינת ישראל תכננו האדריכלים אריה שרון, בנימין אילדסון ואריה אלחנני.
התערוכה > האטומיום

סמל התערוכה והמבנה הזכור ביותר ממנה הוא האטומיום, מבנה שגובהו 103 מטרים המהווה דגם של גביש ברזל בהגדלה של פי 165 מיליארד. המבנה תוכנן על ידי האדריכל אנדרה ואטרקיין. האטומים הורכב מתשעה כדורי פלדה בקוטר 18 מטרים כל אחד, המקושרים באמצעות צינורות ובהם מדרגות נעות. תשעת הכדורים נועדו לסמל את תשעת מחוזותיה של בלגיה דאז ואת תעשיית הפלדה המשגשגת שלה. הכדור העליון מהווה תצפית על בריסל. במקור תוכנן המבנה לעמוד במשך שישה חודשים בלבד, אולם בשל הפופולריות הרבה שצבר הוחלט להשאירו.
התערוכה > "פואמה אלקטרונית"

התערוכה נודעה במיוחד בהיותה ציון דרך במוזיקה קלאסית מודרנית. המלחין אדגר וארז חיבר לכבוד התערוכה יצירה בשם "פואמה אלקטרונית". היצירה חוברה במיוחד לביתן פיליפס בתערוכה שהזמינה חברת הטכנולוגיה ההולנדית מידי האדריכל לה קורבוזיה. באמצעות 400 רמקולים שנפרסו על קירות רבים בחלל הגדול יצר וארז מתקן צליל ומרחב שתכליתו התנסות בצליל תוך תנועה במרחב. כ-2 מיליון איש התנסו בחוויה זו בתערוכה. היצירה, שהתקבלה בדעות חלוקות, קראה תגר על ציפיות הקהל ועל אמצעי הלחנה מסורתיים והפיחה חיים בסינתזה ובמצגת אלקטרונית.
התערוכה > יריד הקולנוע

במסגרת התערוכה נערך יריד קולנוע עולמי בו שפטו ז'אן-לוק גודאר ופרנסואה טריפו. הסרט מגע של רשע של אורסון ולס זכה בפרס הסרט הטוב ביותר לאותה שנה, על אף שאולפני יוניברסל ראו בו סרט נחות. הסרט אוניית הקרב פוטיומקין נבחר לסרט הטוב ביותר בכל הזמנים.
הערות שוליים

↑  מוזיאון אקספו 58 נוקב במספר המדויק 51,454,412
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296004405171  LCCN: n85086340  NKC: kn20050504084  SNAC: w6359c64  SUDOC: 027638634  VIAF: 124805338   WorldCat (עם VIAF): 124805338
וארדאר סקופיה (כדוריד)

וארדאר (במקדונית: РК Вардар) הוא קבוצת כדוריד מהעיר סקופיה שבמקדוניה, שמתחרתה בליגה העליונה של מקדוניה. הקבוצה נוסדה בשנת 1961. בתקופת יוגוסלביה הוא לא הגיע להישגים של ממש. לאחר הקמת מקדוניה העצמאית, וארדאר הפכה להיות בין הקבוצות החזקות במדינה. היא ניצחה באליפות המדינה 14 פעמים ו-13 פעמים זכתה בגביע.
שלוש פעמים הקבוצה הגיע לרבע הגמר של ליגת האלופות בכדוריד ובעונת 2016/2017 ובעונת 2018/2019 זכתה בגביע. בנוסף לכך, 3 פעמים היא הייתה בחצי גמר של גביע מחזיקות גביע.
תארים

הליגה המקדונית בכדוריד: 12
זכייה: 1999, 2001, 2002, 2003, 2004, 2007, 2009, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018.
גביע מקדוניה בכדוריד: 13
זכייה: 1999, 2000, 2001, 2003, 2004, 2007, 2008, 2012, 2014, 2015, 2016, 2017.
ליגת האלופות בכדוריד: 2
זכייה: 2017, 2019.
התינוק מאופראן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אשר כנפו
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  רומן היסטורי
 הוצאה
 הוצאה:  בימת קדם
 תאריך הוצאה:  2000, 2016
 מספר עמודים:  199
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9657103096
 הספרייה הלאומית:  002105351
התינוק מאופראן הוא רומן היסטורי העוסק במעשה קידוש השם המוני ומתאר את סיפור עלייתם על המוקד בשנת 1795 לערך של יהודי אופראן, קהילה עתיקה בדרום מרוקו, שעל פי המסורת הייתה קיימת שם עוד מתקופת בית שני.
את הרומן כתב אשר כנפו, והוא ראה אור בשנת 2000, בהוצאת בימת קדם. במסגרת התחקיר נסע המחבר למרוקו והגיע לדרומה, לעיירות תיזנית ואופראן. בשנת 2016 יצאה מהדורה נוספת של הספר עם כריכה חדשה מאוירת בידי הצייר חי כנפו.
עלילה

החיים בעיירה הקטנה אופראן שבדרום מרוקו מתנהלים על מי מנוחות, עד שמושל חדש ובעל אמביציות משתלט עליה באמצעות צבא קטן. המושל ממנה לקאדי צעיר שאפתן וקיצוני, ששואף להשליט דת האסלאם על היהודים, ומוצא תואנות להתנכל להם. היהודים מקבלים אורכה של שבעה ימים כדי להמיר את דתם, אך מסרבים ולבסוף כחמישים מגברי היהודים מועלים על המוקד שהוצת בככר העיירה, בעוד הנשים והילדים ממלטים את עצמם לעיירות הסמוכות.
דמויות

יצחק קדוש
מכלוף
הרב יהודה אפריאט
הקאדי שייך עלי
המושל בו האליס
תרגומים

הספר תורגם לצרפתית בהוצאת L'HARMATTAN  ולערבית על ידי עבד אל רחים, בהוצאת אוניברסיטת אגאדיר.
הערות שוליים

↑  ידיעה על התרגום (ערבית)
התערוכה העולמית של בריסל (1935)

| --- | --- |

 פרטים
 מקום תצוגה:  בלגיה פארק הייזל, בריסל, בלגיה
 קואורדינטות:  50°53′50″N 4°20′21″E﻿ / ﻿50.89722222°N 4.33916667°E﻿ / 50.89722222; 4.33916667
 תאריך פתיחה:  27 באפריל 1935
 תאריך סגירה:  6 בנובמבר 1935
 שנה:  1935
  (למפת בריסל מוגדלת) התערוכה העולמית של בריסל(למפת בריסל רגילה) התערוכה העולמית של בריסל
 
התערוכה העולמית של בריסל, 1935 (בצרפתית: Exposition Universelle et Internationale Bruxelles) התקיימה בפארק הייזל (Heysel), כ-7 קילומטרים ממרכז בריסל שבבלגיה מ-27 באפריל עד 6 בנובמבר 1935. הייתה זו התערוכה העולמית השלישית שהתקיימה בבריסל, אחרי זו של שנת 1897 ושל שנת 1910.
התערוכה אורגנה על ידי הלשכה לתערוכות בינלאומיות ובהשתתפות רשמית של 25 מדינות ועוד 5 באופן בלתי רשמי. נושא התערוכה היה קולוניאליזציה, וחגיגות ה-50 להתייסדות מדינת קונגו החופשית.
בתערוכה ביקרו כ-20 מיליון מבקרים, כשבמרכזה ניצב ה"פאלאס די אקספוזיצו" ("Palais des Expositions") בסגנון האר דקו.
בתערוכה הוצגו יצירותיו של רנה מגריט, מה שהביא לזינוק בקריירה שלו.
כשלשה ממבני התערוכה שימשו בשנית בתערוכת 58' שהתקיימה באותו מקום.
הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה

| --- | --- |
סמליל הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תחום שיפוט:  ארצות הברית 
 סוכנות אם:  הממשלה הפדרלית של ארצות הברית 
 תאריך הקמה:  1980 
 חוק:  הקודקס המשפטי של ארצות הברית 
 מטה מרכזי:  וושינגטון די. סי. 
 www.usadf.gov
 
הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה (באנגלית: The United States African Development Foundation, בראשי תיבות: USADF) היא סוכנות ממשלתית עצמאית בארצות הברית הפועלת באפריקה שמדרום לסהרה. הקרן הוקמה על ידי הקונגרס בשנת 1980 כדי להשקיע ישירות בהתארגנויות מקומיות ומיזמים חברתיים. מטרת USADF היא לחזק את הכלכלה המקומית באמצעות תמיכה בפיתוח תעסוקה, מיגור עוני, חקלאות, אנרגיה, תעשייה וחינוך. הקרן פועלת בשיתוף ממשלות אפריקאיות, סוכנויות ממשלתיות אחרות בארצות הברית, תאגידים פרטיים וקרנות פילנתרופיות.
בשנת 2021 תקציב הקרן שאושר על ידי הקונגרס האמריקאי עמד על 33 מיליון דולר. בדצמבר 2020, ציינה הקרן 40 שנות פעילות באפריקה. בשנים אלו, USADF השקיעה למעלה מ-265 מיליון דולר באמצעות כמעט 4,000 מענקים ליוזמות אפריקאיות שהשפיעו על יותר מ-10 מיליון בני אדם.
היסטוריה

הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה נוצרה באמצעות חוק בקונגרס בשנת 1980 והחלה לפעול ב-1984. מאז היא סיפקה מימון ליותר מ-1,700 ארגונים.
תקציב הקרן ממומן באמצעות הקצאות שנתיות של השלטון הפדרלי. בנוסף על המימון הפדרלי, הקרן מקבלת מימון מממשלות אפריקאיות, תאגידים אמריקאים פרטיים ותורמים. הקרן מנוהלת על ידי דירקטוריון הכוללת שבעה חברים המוצעים על ידי נשיא ארצות הברית, ומאושרים על ידי הסנאט של ארצות הברית.
פעילות

הקרן לפיתוח אפריקה של ארצות הברית פועלת בבנין, בוטסואנה, בורקינה פאסו, בורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גינאה, קניה, ליבריה, מלאווי, מאלי, מאוריטניה, ניז'ר, ניגריה, רואנדה, סנגל, סומליה, דרום סודאן, טנזניה, אוגנדה זמביה וזימבבואה.
בשנת 2011, הקרן לפיתוח אפריקה השיקה תוכנית אבטחת מזון וחוסן קהילתי שבצפון קניה ופרויקט מיוחד לאבטחת מזון באזור הסאהל במערב אפריקה ב-2012. בשנים אלו הקרן החלה לספק הכשרות מקצועיות לנוער מובטל. בתוכנית זו השתתפו כ-5,000 בני נוער. בשנת 2016 הקרן השיקה תוכנית לשיפור ביטחון המזון והפרנסה הכלכלית ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
הקרן מעניקה מענקים להרחבת מפעלים מעניקים וסיוע לקואופרטיבים, אגודות חקלאים, קבוצות קהילתיות, מפעלים או עסקים צומחים. המענקים מגיעים לסכום של 250,000 דולר על פני חמש שנים לכל היותר. בקשות למענקים נבדקות על ידי נציג של הקרן באותה המדינה. עסקים וארגונים מהקבלים מימון מהקרן זכאים לקבל סיוע נוסף מארגונים אחרים.
הקרן מציעה מענקי סיוע תפעולי המהווים מימון לקואופרטיבים קיימים, אגודות חקלאים, קבוצות קהילתיות, מפעלים או עסקים שמתכננים רפורמות. המענקים יכולים להגיע לעד 100,000 דולר למשך שנתיים.
וארושפלד

וארושפלד (בהונגרית: Városföld) הוא כפר יחסית חדש בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון במרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בוארושפלד אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה, כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,253 תושבים ובשנת 2021 חיים רק 2,158 תושבים.
האזור מיושב מאות שנים והיישוב הוקם ככפר עצמאי בשנת 1952.
ישנו תיעוד ליהודי אחד מהכפר שנרצח בשואה.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי מהכפר שנרצח בשואה
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| יישובים בנפת קצ'קמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קצ'קמט • אגשאג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קרקאג'האזה • קונברץ' • קונסאלאש • לדאנבנה • לאיושמיז'ה • ניארלרינץ • אורגוואן • וארושפלד |  |
הקונגרס ה-117 של ארצות הברית

| --- | --- |
משכן הקפיטול, 2021
משכן הקפיטול, 2021
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 גוף פרלמנטרי:  הקונגרס של ארצות הברית
 תקופת כהונה:  3 בינואר 2021 – 3 בינואר 2023  (שנתיים)
 הנהגה
 נשיא הסנאט יושב ראש בית הנבחרים:  קאמלה האריס ננסי פלוסי
 הנשיא הזמני של הסנאט:  פטריק לייהי
 מנהיג הרוב:  הסנאט: צ'אק שומר בית הנבחרים: סטני הוייר
 מנהיג המיעוט:  הסנאט: מיץ' מקונול בית הנבחרים: קווין מקארתי
 הרכב הסנאט
 
 סיעות הקואליציה:  המפלגה הדמוקרטית (47) עצמאיים הקשורים לדמוקרטים (3)
 מספר חברי הקואליציה:  50 / 100
 סיעות האופוזיציה:  המפלגה הרפובליקנית (50)
 מספר חברי האופוזיציה:  50 / 100
 הרכב בית הנבחרים
 
 סיעות הקואליציה:       המפלגה הדמוקרטית (221)
 מספר חברי הקואליציה:  221 / 435
 סיעות האופוזיציה:       המפלגה הרפובליקנית (211) 3 מושבים בלתי-מאוישים
 מספר חברי האופוזיציה:  211 / 435
 → הקונגרס ה-116 הקונגרס ה-118 ← 
בניין הקפיטול
הקונגרס ה-117 של ארצות הברית התכנס בוושינגטון ב-3 בינואר 2021. הוא סיים את כהונתו עם כינוס הקונגרס ה-118 ב-3 בינואר 2023.
כהונת הקונגרס ה-117 הייתה חופפת לשנתיים הראשונות בכהונתו של נשיא ארצות הברית הנבחר, ג'ו ביידן.
הרכב הקונגרס ה-117

לרשימת חברי הקונגרס ראו חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
הקונגרס כולל:
435 חברים בבית הנבחרים, שנבחרו בבחירות לקונגרס ב-2020. חלוקת המושבים בבית הנבחרים למדינות ארצות הברית נעשתה על פי תוצאות מפקד האוכלוסין שנערך ב-2010
100 סנאטורים, ש-35 מהם נבחרו בבחירות לקונגרס ב-2020, 32 סנאטורים שנבחרו בבחירות ב-2016 ו-33 שנבחרו בבחירות ב-2018 יוסיפו לכהן בסנאט. ראו חברי הסנאט של ארצות הברית.
שישה חברים ללא זכות הצבעה המייצגים את האזורים המבודדים ואת מחוז קולומביה.
הסנאט

נשיא הסנאט: עד 20 בינואר 2021: סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס; אחר כך סגנית הנשיא הנבחרת קמלה האריס.
הנשיא הזמני של הסנאט: פטריק לייהי
מנהיג הרוב: צ'אק שומר
מנהיג המיעוט: מיץ' מקונול
בית הנבחרים

יושב ראש בית הנבחרים: ננסי פלוסי
מנהיג הרוב: סטני הוייר
מנהיג המיעוט: קווין מקארתי
הערות שוליים

↑  ynet והסוכנויות, ננסי פלוסי נבחרה שוב ליו"ר בית הנבחרים, באתר ynet, 3 בינואר 2021
↑  חדשות חוץ, דמוקרטים ישלטו בסנאט: ג'ון אוסוף ורפאל וורנוק נבחרו בג'ורג'יה, באתר כלכליסט, 6 בינואר 2021
↑  ynet, מהומות בוושינגטון: תומכי טראמפ פרצו לקונגרס, הישיבה לאישור ניצחון ביידן הופסקה, באתר ynet, 6 בינואר 2021
↑  כתבי כאן חדשות, ניצחון ביידן אושר בקונגרס: טראמפ - תהיה העברת שלטון מסודרת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 7 בינואר 2021
↑  כתבי כאן חדשות, שבוע להשבעת ביידן: בית הנבחרים אישר את הדחת טראמפ, הדיון עובר לסנאט, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 בינואר 2021
↑  כתבי כאן חדשות, ביידן הושבע לנשיא ה-46 של אמריקה: "הכוחות המפלגים חזקים, בואו נתחיל מחדש", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 בינואר 2021
↑  סוזן קורנוול ופטרישיה זנגרל, Democrats take narrow control of U.S. Senate, באתר רויטרס, 20 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  הת'ר קייגל ושרה פאריס, Democrats deliver impeachment articles to begin Senate trial, באתר פוליטיקו, 25 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  ג'ורדיין קרני, Senate passes organizing resolution after Schumer-McConnell deal, באתר The Hill‏, 3 בפברואר 2021 (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות‏, בית הנבחרים הדיח את חברת הקונגרס תומכת QAnon מחברות בשתי וועדות, באתר וואלה, 5 בפברואר 2021
↑  נתן גוטמן, בן יניב ומואב ורדי, משפט ההדחה של טראמפ: לא הושג הרוב הדרוש בסנאט להדחתו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 בפברואר 2021
↑   ניו יורק טיימס ורויטרס, בית הנבחרים בארה"ב הצביע בעד הפיכת וושינגטון הבירה למדינה ה-51, באתר הארץ, 22 באפריל 2021
↑    אלחנן שפייזר, ‏ביידן בקונגרס: "אנחנו שוב מובילים את העולם", בעיתון מקור ראשון, 2 במאי 2021
↑  סוכנויות הידיעות‏, בשל הביקורת על טראמפ: ליז צ'ייני הודחה מהנהגת הרפובליקנים, באתר וואלה, 13 במאי 2021
↑  היילי טלבוט ורבקה שאבאד, Elise Stefanik selected House Republican chair, replacing ousted Liz Cheney, באתר NBC News‏, 14 במאי 2021 (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות, שנה לרצח פלויד – חג לאומי חדש בארה"ב: יום שחרור העבדים, באתר ynet, 18 ביוני 2021
↑  חיה אנגל, ‏ביידן בנאום מצב האומה: "כלכלת רוסיה מתערערת - ופוטין לבדו אשם", באתר גלובס, 2 במרץ 2022
↑  כריסטינה מרקוס, Rep. Don Young to lie in state at the Capitol next week, באתר The Hill‏, 21 במרץ 2022 (באנגלית)
↑   רויטרס והארץ, היסטוריה בארה"ב: קטנג'י בראון ג'קסון מונתה לשופטת השחורה הראשונה בעליון, באתר הארץ, 7 באפריל 2022
↑  קלייר פוראן, Senate votes to ratify NATO membership for Sweden and Finland, באתר CNN‏, 3 באוגוסט 2022 (באנגלית)
↑  2 בבחירות מיוחדות ויכהנו עד לבחירות 2022
↑  מקס גרינווד, DeSantis schedules special election to replace Alcee Hastings for January, באתר The Hill‏, 4 במאי 2021 (באנגלית)
↑  ליז רסקין, Alaska Congressman Don Young has died, באתר Alaska Public Media‏, 18 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  סנדרה סנצ'ז, South Texas border congressman confirms he is retiring early, באתר counton2.com‏, 24 במרץ 2022 (באנגלית)
הרוקה טאצ'ימוטו

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
הרוקה טאצ'ימוטו (ביפנית: 田知本遥;‏ נולדה ב-3 באוגוסט 1990) היא ג'ודוקא עבר יפנית, האלופה האולימפית מריו 2016.