נבחרת ארץ ישראל בכדורגל
הניסיון של לורד מלצ'ט

אלפרד מונד, ממנהיגי יהדות בריטניה ופעיל ציוני, ערך סיור בארץ ישראל ביוני 1928‏. במהלך הסיור החליט לפעול להקמת נבחרת שתורכב מהכדורגלנים היהודים שהיו פעילים באותה עת בארץ, שתצא לסדרת משחקים בממלכה המאוחדת. לצורך כך הכריז כי הוא מוכן לתרום 2,000 לירות שטרלינג. הצעתו של מונד נועדה בין היתר לצורכי תעמולה, מתן ביטוי לתפיסת "יהדות השרירים", הידוק הקשר עם יהדות התפוצות והשגת לגיטימציה בינלאומית למוסדות העבריים. ההצעה באה על רקע מסעות משחקים שערכו מספר קבוצות עבריות בחוץ לארץ, בהן מכבי תל אביב, מכבי חיפה ומכבי חשמונאי ירושלים, אך זו הייתה הפעם הראשונה שבה הוצע להקים נבחרת כלל-ארצית. משמעות ההצעה של מונד הייתה שיתוף פעולה מלא בין שני מרכזי הספורט הגדולים ביותר ביישוב, הפועל ומכבי, אולם בהמשך התברר שזו מטרה לא פשוטה להשגה, דבר שגרם לבסוף לדחיית הצעתו של מונד.
בסוף שנות ה-20 שוחקו הטורנירים הרשמיים הראשונים בארץ ישראל על אף האיבה העמוקה ששררה בין מרכזי הספורט השונים. על רקע זה הוקמה גם ההתאחדות לכדורגל ב-1928, ובתוך כך החלו מרכזי הספורט הגדולים לדון ביניהם על הרכב הנבחרת של מונד, שעל פי תנאיו הייתה אמורה לכלול בסגלהּ 18 שחקנים. "הפועל" ו"מכבי" הסכימו כי לצורך הגשמת רעיונו של מונד יש להקים שלוש ועדות: ועדה מרכזית שתרכז את כל נושא הקמת הנבחרת, ועדה מקצועית שתבחר בפועל את השחקנים לנבחרת וועדה אדמיניסטרטיבית שתהיה אחראית על הלוגיסטיקה הכרוכה בהקמתה של נבחרת ובארגון המסע לממלכה המאוחדת. עם זאת, על פי המסמכים שנותרו מאותה תקופה, ידוע כי הוועדה האדמיניסטרטיבית לא הוקמה בסופו של דבר. כן ידוע כי עם האנשים שנבחרו לכהן בוועדות השונות נמנו פעילים ציונים בולטים, ובהם אבא חושי, יחיאל ויצמן, חיים גלובינסקי (לימים יושב ראש ההתאחדות לכדורגל) ויוסף יקותיאלי (הוגה רעיון "המכביה").
על מנת לקבוע את זהות השחקנים שירכיבו את הסגל הסופי של הנבחרת, הוחלט לערוך טורניר שבו יתמודדו ארבע קבוצות זו נגד זו במשחקים כפולים. הקבוצות שנבחרו לטורניר היו הקבוצות העבריות שנחשבו לטובות ביותר באותה עת: מכבי והפועל תל אביב, מכבי חשמונאי ירושלים והפועל חיפה. הטורניר עצמו התקיים ביוני וביולי של שנת 1928, והפועל תל אביב זכתה בו עם מאזן של ארבעה ניצחונות, שתי תוצאות תיקו ואפס הפסדים. בעקבות כך ציפו אנשי הקבוצה כי שחקניה יהוו חלק משמעותי מהנבחרת העתידית. עם זאת, הוועדה הטכנית הביעה את התנגדותה לכך והחליטה על הקמת שלוש קבוצות כשלב ראשון: נבחרת של שחקני הפועל חיפה ומכבי חשמונאי ירושלים, נבחרת של הפועל ומכבי תל אביב ונבחרת שלישית שתורכב משחקנים מצטיינים שלא עמדו בקריטריונים להתקבל לשתי הנבחרות האחרות. עוד החליטה הוועדה כי שלוש הקבוצות ישחקו זו נגד זו, ומהן ייבחרו שחקני הנבחרת הארצית.
החלטה זו עוררה את מורת רוחם של אנשי הפועל תל אביב, שדרשו לתת לשחקניהם עדיפות בהרכב הנבחרת בשל זכיית קבוצתם בטורניר ההכנה ובטורנירים נוספים באותה שנה (בהם גביע ארץ ישראל), ושחקני המועדון החליטו לא להתייצב למשחק הראשון של נבחרת תל אביב. גם שחקני הפועל חיפה כעסו על אי-הכללתו של אחד מחברי הקבוצה בסגל הנבחרת הארצית, ולאור זאת החליטו גם הם לא להתייצב למשחק של נבחרתם המשותפת עם שחקני מכבי חשמונאי ירושלים. בעיות אלו עוררו חששות כבדים בקרב אנשי הוועדות שהוקמו, והם חששו כי במהלך הנסיעה יפגינו השחקנים חוסר משמעת. כשהובאו בעיות אלו בפניו של קולונל פרדריק קיש, מנהל המחלקה המדינית של ההנהלה הציונית, אמר הקולונל כי הוא חושש:
...שמא הצעירים שלנו לא ישלימו ביניהם את המשמעת הדרושה וצעיר זה או אחר יתעקש פתאום ולא ירצה להופיע למשחק. הדבר הזה עלול לעורר רגשות בחילה בקרב האנגלים ולהשפיל את כבודנו, וזה יהי כישלוננו הגדול ביותר.
חששות אלה לא היו היחידים שנגעו למסע הנבחרת. אנשי הוועדה חששו גם כי בעקבות המאבקים הבלתי פוסקים בין מרכזי הספורט, לא תספיק הנבחרת להתאמן די הצורך ולהגיע לרמת משחק שתאפשר לה להתמודד בכבוד מול הקבוצות האנגליות. בדיוני הוועדות הועלו הצעות לקיים סדרת משחקי ידידות נגד אחת מהקבוצות הבכירות שבמצרים, לדחות את הנסיעה בשנה, ולחלופין להביא מאמן בעל שיעור קומה כדי שידריך את השחקנים העבריים, שבאותה עת היו חובבנים ודגלו בגישה כי אין להתפרנס מכדורגל. גם במדורי הספורט של שניים מהעיתונים הנפוצים באותה עת, "הארץ" ו"דבר", הובעה דאגה מפני הצפוי לנבחרת בהתקיים שהמצב באותה עת ייוותר על כנו. מאיר בניהו מ"הארץ" כתב ב-19 ביוני כי מרכזי הספורט הגדולים חייבים להפסיק את המאבקים ביניהם אם ברצונם לממש את הצעת מונד, ולשים דגש על אימונים נמרצים ככל האפשר. כחודשיים לאחר מכן חיווה את דעתו כי המצב לא השתפר כלל וכי עדיף שהמסע יבוטל, ואם לא יבוטל - ייגרם בזבוז זמן וכסף. שמעון סאמט מ"דבר" הביע ביקורת במישור אחר, ועיקרה היה שהנבחרת לא ברמה מתאימה להתמודד מול קבוצות אנגליות, וניסיונות כאלה יגרמו להתבזוּת הספורט הארץ-ישראלי. במקום זאת הוא המליץ לבקש ממונד לשלוח לארץ את אחד מהמאמנים הבכירים של אנגליה.
כל הגורמים הללו הובילו בסופו של דבר להשהיית המענה ללורד מלצ'ט. ב-5 באוגוסט החליט מרכז הפועל באחת מישיבותיו כי הנסיעה תידחה בשנה, ובהתאם להצעת שמעון סאמט ביקש מהלורד לממן את הגעתו של מאמן מאנגליה לקראת המסע. החלטה זו הובילה בסופו של דבר לירידת הנושא מסדר היום.