stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע מרגו
המבצע

בשנת 1969 ביקרה בקפריסין משלחת ישראלית לציון 20 שנה לסגירת מחנות המעצר שם. במסגרת האירועים שנערכו לציון המאורע ביקרה המשלחת באתר בית הקברות היהודי וקיימה בו אזכרה.
מארגן המשלחת היה אפרים גילן, יו"ר ועד מעפילי קפריסין, איש פלמ"ח שפיקד בקפריסין על מחנות 69 70 . לאחר שובה של המשלחת לארץ הוא פנה מטעם הוועד אל ממשלת ישראל, שבראשה עמדה אז גולדה מאיר, ציין את מצבו של בית הקברות היהודי, שרבות ממצבותיו התפוררו, וביקש כי הנפטרים הקבורים בו יועברו לקבורה בישראל. בהשפעתו התקבלה ההחלטה הרשמית להעלות את הנפטרים לקבורה בארץ. שותפים להחלטה היו גם השרים משה דיין, שלמה הלל ויוסף בורג.
נקבע כי פינוי הקברים בפועל ייעשה על ידי חיילי הרבנות הצבאית, אשר ישהו בקפריסין במימון המדינה, אך כי כל יתר הוצאות המבצע (כ-75 אלף לירות שטרלינג) יכוסו על ידי ועד מעפילי קפריסין. הוועד עסק בגיוס הממון במשך יותר משנה. עיריית חיפה הסכימה להקצות מקום לקבורת הנפטרים בחלקה בבית הקברות שדה יהושע החדש בעיר.
הרב הצבאי הראשי שלמה גורן ואפרים גילן יצאו לקפריסין כדי להכין את ההעברה, בסיועו של שגריר ישראל בקפריסין טוביה ארזי. הם נעזרו שם בהשגת האישורים הדרושים בפרודרומוס כריסטקיס פאפאווסיליו (1919–2007), איש עסקים ופוליטיקאי מקומי, שפעל בשעתו במחנות המעצר בשיתוף פעולה עם ארגון ההגנה והג'וינט.
משלחת הרבנות הצבאית שיצאה לקפריסין בסוף חודש אוקטובר 1970 מנתה כ-20 איש. אנשיה חפרו את הקברים באופן שיטתי ועשו ליקוט עצמות על פי נוהל שהכין הרב גורן. את שרידי הנפטרים בבית הקברות במרגו הכניסו לשקיות ניילות ואת השקיות לארונות. הפעולה ארכה כשבועיים. בתחילה הוטסו הארונות לישראל טיפין טיפין במטוסי חברת אל על, אך בהמשך הועלו מרביתם על "רבקה", אוניית צים שהגיעה לנמל פמגוסטה והובאו לישראל.
הלוויית נפטרי קפריסין נערכה בחיפה ב-17 בנובמבר 1970. בטקס ההלוויה השתתפו כאלף מלווים ובהם ראש הממשלה גולדה מאיר, ראש עיריית חיפה משה פלימן, הרב גורן, נשיא ועד מעפילי קפריסין הרב רחמני (דרבמדיקר), יו"ר הוועד אפרים גילן, חברי הוועד, אישי ציבור, קרובי הנפטרים ומעפילים רבים.
ארגון מעפילי קפריסין מקיים מדי שנה החל משנת 2017 בשבוע העלייה, שבוע פרשת "לך לך" או בסמיכות לו, אזכרה שנתית בבית הקברות בחיפה למעפילים שנפטרו והובאו שם לקבורה, ולנספי הספינה "רפיח" שמצבותיהם מוצבות בצמוד לחלקת נפטרי קפריסין.
קברי קרוב ל 120 מהנפטרים לא זוהו בשנת 1970 שכן הכיתוב על מצבותיהם בקפריסין התפורר ועל כן הם נקברו בחיפה כאלמונים או עם שם פרטי בלבד. בזכות פעולה מרוכזת של צוות "לתת שמות לאלמונים" של ארגון מעפילי קפריסין זוהו עד שנת 2024 מעל מחצית מקברי האלמונים, ולחלק מהן הוחלפו מצבות אלמוני למצבות על שמם.
העלאת נספי האונייה רפיח

באוקטובר 1972 הובאו לישראל על ידי הרבנות הצבאית ונקברו בחיפה עצמות שבעה מעפילים מן האונייה רפיח, שטבעו ב-7 בדצמבר 1946 ליד האי היווני סירנה ונקברו בו.
הערות שוליים

↑  ראו: אפרים גילן, קפריסין – פרודורומוס פאפאווסיליו, באתר עד 120.
↑  כהוקרה על עזרתו למעפילים ולמבצע הוענק לפאפאוואסיליו עיטור לוחמי המדינה.
↑  יעל הורוביץ, סיפורה הטראגי של ספינת המעפילים "רפיח" צוין בחיפה בטקס האזכרה לנפטרי המחנות בקפריסין במלאת 50 שנים להעלאת עצמות הניספים, באתר חי-פה, 31 באוקטובר 2022.
אלן גורדון קנינגהם

אלן גורדון קנינגהם מצדיע ועוזב את ארץ ישראל בסירה, 14 במאי 1948
סר אלן גורדון קנינגהם (באנגלית: Alan Gordon Cunningham;‏ 1 במאי 1887 – 30 בינואר 1983) היה קצין בריטי אשר זכה לניצחונות על האיטלקים במסגרת המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן היה הנציב העליון הבריטי האחרון בארץ ישראל. אחיו היה האדמירל הנודע אנדרו קנינגהם.
קורות חייו

קנינגהם נולד בדבלין, הממלכה המאוחדת (כיום בירת אירלנד), והתחנך בקולג' צ'לטנהם ובאקדמיה הצבאית המלכותית בוולוויץ', בטרם קיבל דרגת קצונה בצבא הבריטי בשנת 1906. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בארטילריה הרכובה, וזכה בעיטור הצלב הצבאי בשנת 1915 וכן בעיטור "אות השירות המצוין" בשנת 1918. במשך שנתיים לאחר תום המלחמה שירת בהאחזויות הבריטיות במזרח הרחוק.
בשנת 1937 קנינגהם הפך למפקד הדיוויזיה הראשונה של הארטילריה המלכותית, ובשנת 1938 מונה למפקד דיוויזיית הנ"מ ה-5. בינואר 1940 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-66, וביוני אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה ה-9 (היילנד). באוגוסט אותה שנה הפכה הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיה ה-51, לאחר שהדיוויזיה המקורית הושמדה במהלך המערכה על צרפת.
באוקטובר 1940 קיבל קנינגהם את הפיקוד על האגף הדרומי של הכוחות הבריטים במערכה במזרח אפריקה, שהיה מורכב בעיקרו מחיילים דרום אפריקאים וחיילים אחרים ממושבות אפריקה. הוא הוביל את המערכה בסומליה ומשם המשיך לכיבושה של אדיס אבבה מן האיטלקים. המערכה החלה בכיבוש הנמלים קיסמאיו ומוגדישו על הים האדום. האיטלקים נסוגו לפנים הארץ. ב־6 באפריל 1941 נכנסו כוחותיו של קנינגהם לאדיס אבבה. שישה שבועות לאחר מכן, ב־20 במאי, בשיתוף עם כוחותיו של ויליאם פלאט הביאה המתקפה לכניעתו של הצבא האיטלקי בפיקודו של הנסיך אמדאו הדוכס השלישי מאאוסטה על פסגת ההר אמבה אלגי.
המערכה המזרח אפריקנית הייתה פעולה מהירה שתוצאתה הייתה לקיחת 50,000 שבויים איטלקים במחיר של חמש מאות אבדות מאנשי קנינגהם. הצלחת המבצע הובילה להצבתו של קנינגהם בפיקוד על הארמייה השמינית של הצבא הבריטי בצפון אפריקה. משימתו המידית הייתה להוביל את כוחותיו של הגנרל קלוד אוקינלק בהסתערותם על כוחותיו של רומל במדבר הלובי, במבצע צלבן. המערכה החלה ב-18 בנובמבר 1941, אך אבדות מוקדמות הובילו את קנינגהם להמליץ על השעייתה. המלצה זו לא התקבלה על דעתם של הממונים על קנינגהם, אשר הדיחו אותו מתפקידו. במהלך שארית המלחמה שירת באקדמיה הבריטית לפיקוד ומטה, וכן בצפון אירלנד. בשנת 1941 הוכתר בתואר אבירות.
לאחר מלחמת העולם השנייה, בתחילת נובמבר 1945 קיבל קנינגהם, אשר הועלה לדרגת גנרל בשנת 1945, את משרת הנציב העליון על ארץ ישראל והוא הגיע לירושלים ב-21 בנובמבר 1945. לימים סיפר כי כשקיבל את התפקיד פנה לראש ממשלת בריטניה קלמנט אטלי בשאלה מה ההנחיות המדיניות שלפיהן עליו לנהוג וקיבל את התשובה: "הו, פשוט צא ומשול בארץ". וכך, כשהוא מצויד בהוראות מעורפלות, שירת קנינגהם במשרה זו בין 1945 ו־1948, עד להכרזתה של מדינת ישראל. בין השאר, אישר בחתימת ידו את הוצאתם להורג של דב גרונר, יחיאל דרזנר, אליעזר קשאני ומרדכי אלקחי. בראשית כהונתו סבר קנינגהם כי את בעיית הסכסוך היהודי ערבי בארץ ישראל יש לפתור על ידי צמצום העלייה היהודית לארץ ישראל, אך במהלך כהונתו כנציב הפך לתומך בתוכנית החלוקה של הארץ. עוזרו של קנינגהם היה ארנסט סטפורד, שמילא את תפקיד עוזר הנציב העליון עוד משנת 1931.
החלטה אחת של קנינגהם שינתה כפי הנראה את המצב בירושלים במלחמת העצמאות. בניגוד לדרישת הצבא הבריטי החליט קנינגהם שלא לפנות את ירושלים כבר בסוף ינואר 1948. הצבא הבריטי דרש לפנות את ירושלים ולהעביר את מרכז השלטון המנדטורי לחיפה עד תום המנדט, וקנינגהם איים בהתפטרות אם לונדון תאלצו לעשות כן. האיום עשה את שלו, ובירת המנדט הבריטי נותרה בירושלים עד ליומו האחרון בארץ ישראל.
לאחר מכן שירת כמפקד הארטילריה המלכותית עד שנת 1954.
אלן קנינגהם מת במחוז קנט באנגליה בשנת 1983 והוא בן 95 שנים.
לקריאה נוספת

מוטי גולני, הנציב האחרון: הגנרל סר אלן גורדון קנינגהם 1948-1945, עם עובד, תל אביב, 2011.
הערות שוליים

↑  משה חננאל, הירושלמים, הוצאת ארץ וטבע 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307886405171  BnF: cb16192309f (data)  GND: 124374859  ISNI: 0000 0001 0988 5608  NARA: 10568245  NKC: zmp2014853103  SNAC: w6vf6r9g  VIAF: 74783520   WorldCat (עם VIAF): 74783520
גאולוגיה של הגרנד קניון

צילום של הגרנד קניון מנקודת התצפית נאוואחו. מימין נהר הקולורדו וניתן לראות את הגדה הצפונית של הקניון במרחק משמאל. צילום זה מראה כמעט את כל שכבות סלעי המשקע המתוארות בערך
שרטוט 1. חתך אורך בטור הסטרטיגרפי של הגרנד קניון. מספרים שחורים מתייחסים לפסקאות בפרק הראשון, ואל המספרים הלבנים יש התייחסויות בטקסט
הגאולוגיה של הגרנד קניון חושפת את אחד הרצפים השלמים והנחקרים ביותר של סלעים על פני כדור הארץ. גילן של קרוב ל-40 שכבות סלעי המשקע שנחשפו בגרנד קניון ובשטח הפארק הלאומי גרנד קניון נע בין 200 מיליון שנים לקרוב ל-2 מיליארד שנים. מרביתן התגבשו במים רדודים וחמימים בסמוך לחופי ים, שמזמן כבר אינם קיימים, במערב אמריקה הצפונית. בין השכבות יש ייצוג הן למשקעים ימיים והן למשקעים יבשתיים, כולל דיונות מאובנות ממדבר נכחד. נתגלו לפחות 14 מקרים של אי התאמה בטור הסטרטיגרפי של שכבות סלעי המשקע באזור הגרנד קניון.
האזור החל להתרומם לפני כ-75 מיליון שנים במהלך האורוגנזה הלרמידית - אירוע של בניית רכסי הרים שהיה הגורם העיקרי ליצירת הרי הרוקי במזרח. בסך הכול התרוממה רמת קולורדו כ-3.2 קילומטרים. פרובינציית אגן ורכס הסמוכה ממערב החלה להיווצר לפני כ-18 מיליון שנים כתוצאה מהתמתחות קרום כדור הארץ. המים של מערכת הניקוז זרמו דרך מה שכיום הוא מזרח הגרנד קניון ונשפכו לתוך מה שהוא כיום חלקה התחתון של פרובינציית אגן ורכס. פתיחתו של מפרץ קליפורניה לפני כ-6 מיליון שנים אפשרה לנהר גדול לחצוב את דרכו מהמפרץ בכיוון צפון מזרח. הנהר החדש השתלט על מערכת הניקוז הישנה על מנת ליצור את נהר הקולורדו שהחל להתחתר בגרנד קניון.
אקלימים לחים יותר, תוצאה של עידני קרח שהחלו לפני 2 מיליון שנים הגבירו במידה ניכרת את קצב חציבת הגרנד קניון, ולפני 1.2 מיליון שנים כבר היה הקניון עמוק כמו בימינו. פעילות געשית השקיעה לבה על האזור בתקופה שבין לפני 1.8 מיליון שנים ל-500,000 שנים. לפחות 13 סכרי לבה חסמו את נהר הקולורדו תוך יצירת אגמים שעומקם הגיע עד 600 מטרים. סוף עידן הקרח האחרון ופעולותיו של האדם במאה השנים האחרונות הפחיתו מאוד את עוצמת החתירה של הנהר בקניון, בפרט סכרים אשר שינו לגמרי את תבניות הסעת הסחף בנהר והשקעתו. נעשו ניסיונות ליזום שיטפונות מבוקרים מסכר קניון גלן במעלה הנהר על מנת לראות האם יש לפעולה זו אפקט משקם. רעידות אדמה ואירועי סחיפה מסוג תנועת בלית עדיין משפיעים על עיצוב פני האזור.
התגבשות המשקעים

הפרקים להלן מפרטים את שכבות הסלע של אזור הגרנד קניון מהסלעים העתיקים ביותר ועד לסלעים הצעירים ביותר.
הגאולוגים מקבצים את השכבות ליחידות ליתוסטרטיגרפיות (יחידות סלע) הקרויות פרטים (באנגלית members) המוכלות בתוך תצורות (formations) המקובצות לחבורות (groups) המאוחדות, במקרים נדירים, לחבורות-על (supergroups). יחידות הסלע קרויות על שם תצורות נוף שבקרבתן התגלו לראשונה. תצורות הנוף (גבעות, קניונים, מצוקים וכו') באזור הגרנד קניון כונו בשמות אנשים, שמות אינדיאניים מקוריים, שמות הלקוחים ממיתולוגיות שונות, שמות שנועדו לתאר דמיון בין תצורות הנוף לאתרים ידועים אחרים ואפילו שמות ליריים כיד הדמיון של האדם שהדביק את הכינוי. רבים משמות תצורות הנוף מקורם בכינויים שהעניק להם הגאולוג קלרנס דטון (Clarence Edward Dutton‏; 1912-1841) שפרסם ב-1882 את המחקר הגאולוגי המקיף הראשון על הגרנד קניון ("Tertiary History of the Grand Canon District"). דטון האמין ששמות של מקומות בגרנד קניון, בהיותו אחת מצורות הנוף החשובות והמרשימות ביותר על פני כדור הארץ, חייבים לשקף את מכלול תרבויות העולם, והוא בחר שמות ממיתולוגיות ואגדות ממקומות שונים בעולם. משום כך יש בגרנד קניון שמות מהמיתולוגיה ההודית (גבעת Vishnu Temple - "מקדש וישנו"), מהמיתולוגיה המצרית (צוק Tower of Ra - "מגדל רע"), מהבודהיזם (גבעת Budda Temple - "מקדש בודהה") ומהמיתולוגיה הרומית (גבעת Jupiter Temple - "מקדש יופיטר").
התגבשות המשקעים > חבורת טונטו

במהלך עידן הפלאוזואיקון היה חלקה המערבי של היבשת שעתידה להיות אמריקה הצפונית בסמוך לקו המשווה ועל שולי היבשת הסבילים. המפץ הקמבריוני של בעלי החיים התרחש במהלך 15 מיליון שנים בחלק זה של העולם. האקלים היה חמים וחסרי חוליות, דוגמת טרילוביטים, היו נפוצים. האוקיינוס חזר לאזור הגרנד קניון מהמערב לפני כ-550 מיליון שנים. ככל שקו החוף נע מזרחה הורבדו באוקיינוס במקביל שלוש התצורות של חבורת טונטו (Tonto Group).
אבן חול טפאיטס (Tapeats Sandstone) - גילה 525 מיליון שנים והיא עשויה מחול מגרגירים בגודל בינוני עד גס וקונגלומרט שהורבד על חוף קדום. (מסומנת ב-3a בשרטוט 1) גלונים נפוצים בפרטים העליונים של שכבה חומה כהה זו. מאובנים ועקבות מאובנים של טרילוביטים וברכיופודים נתגלו בטפאיטס. כיום יוצרת שכבה זו צוקים בעובי 30 עד 100 מטרים.
פצלי ברייט אנג'ל (Bright Angel Shale - "המלאך הזוהר") - גילם 515 מיליון שנים והם עשויים מפצלים שמקורם באבן בוץ ובה מקטעים קטנים של אבן חול ואבן גיר עם מעט שכבות דקות של דולומיט. שכבה זו הורבדה במקור כבוץ בסמוך לחוף ומכילה מאובני ברכיופודים, טרילוביטים ותולעים (ראו 3b בשרטוט 1). צבעה של תצורה זו הוא בעיקר כמה גוונים של ירוק עם חלקים בגוונים שחומים עד אפורים. שכבה זו יוצרת מדרון ועובייה בין 82 מטר לבין 140 מטרים. המינרל גלאוקוניט אחראי לגוון הירקרק של שכבה זו.
אבן גיר מוּאב (Muav Limestone) - גילה 505 מיליון שנים ועשויה משכבות דקות של אבן גיר אפורה שהורבדה רחוק מהחוף משקיעה של פחמת הסידן (ראו 3c בשרטוט 1). שכבה זו ענייה במאובנים, אבל גם בה נתגלו טרילוביטים וברכיופודים. שכבת אבן גיר מואב עבה הרבה יותר בחלקו המערבי של הקניון מאשר חלקו המזרחי. המואב יוצרת צוקים בעובי 41 עד 252 מטרים.
שלוש תצורות אלו הורבדו במשך תקופה של 30 מיליון שנים מהקמבריון התחתון עד הקמבריון התיכון. המאובנים הנפוצים ביותר שנתגלו בחבורה זו הם טרילוביטים ואחריהם ברכיופודים, אבל מאובנים שמורים היטב נדירים יחסית. ידוע כי קו החוף נסוג לאחור משום שהמשקעים דקי הגרגיר הורבדו על גבי משקעים גסי גרגיר. כיום, בנויה בימת טונטו (Tonto Platform) הנראית מעל ובעקבות נהר הקולורדו מחבורת טונטו, כאשר אבן חול טפאיטס ואבן הגיר מואב יוצרים את הצוקים של הבימה ופצלי ברייט אנג'ל יוצר את מדרונותיה. השכבות של חבורת טונטו, שלא כמו יחידות הסלע מהפרוטרוזואיקון שמתחתיה, מונחות בתנוחתן האופקית המקורית. פצלי ברייט אנג'ל יוצרים אקוויקלוד (שכבת סלע אטימה למים. מי התהום נוטים להצטבר מעל לאקוויקלוד), ולכן אוספת ומכוונת מים הזורמים דרך שכבת אבן הגיר מואב על מנת להזין מעיינות בערוץ הפנימי (Inner Gorge).
התגבשות המשקעים > חבורת סופאי

בין חבורת סופאי (Supai Group) לתצורת רדוול שהושקעה לפניה מפרידה אי התאמה של 15 עד 20 מיליון שנים. חבורת סופאי הושקעה בשלהי קרבון מיסיסיפי במהלך כל הקרבון הפנסילבני ועד תחילת תור הפרם. בין לפני 320 מיליון שנים ללפני 270 מיליון שנים. הן משקעים ימיים והן משקעים יבשתיים של בוץ, טין, חול ומשקעים גירניים הורבדו על מישור חופי נרחב הדומה לחוף המפרץ בטקסס של ימינו. בערך בתקופה זו החלו להתרומם הרי הרוקי בקולורדו ובניו מקסיקו ונחלים הביאו משקעים שנסחפו מהם לאזור הגרנד קניון.
בחלקו המערבי של הקניון כוללות תצורות חבורת סופאי אבן גיר, המציינת שקיעה בים חמים ורדוד, בעוד שחלקו המערבי היה, קרוב לוודאי, דלתה בוצית של נהר קדום. תצורה זו כוללת אבני טין אדומות ופצלים, והיא מסתיימת בשכבות בגוון שחום של אבני חול שביחד מגיעות לעובי בין 180 ל-210 מטרים. פצלים מתחילת תור הפרם בחבורה זו התחמצנו וצבעם אדום זוהר. בחלקו המזרחי של הפארק מצויים בחבורה זו מאובנים של עקבות של דו-חיים, זוחלים וחלקי צמחים רבים, ובחלקו המערבי מצויים כמויות גדולות של מאובנים ימיים.
התצורות של חבורת סופאי, מהעתיקה ביותר עד הצעירה ביותר, הן:
תצורת וטאהומיגי (Watahomigi Formation ראו 5a בשרטוט 1) - תצורה יוצרת מדרון זו בנויה מאבן גיר אפורה הכוללת רצועות של צור, אבן חול ואבן טין סגולה. עובייה בין 30 ל-60 מטרים.
תצורת מנאקאצ'ה (Manakacha Formation ראו 5b בשרטוט 1) - תצורה יוצרת מדרון וצוקים זו בנויה מאבן חול אדומה ופצלים אדומים. עובייה הממוצע בגרנד קניון הוא 90 מטרים.
תצורת וסקוגיים (Wescogame Formation ראו 5c בשרטוט 1) - גונה של תצורה יוצרת מדרון ומדפים זו הוא אדום חיוור, והיא בנויה אבן חול ואבני טין. עובייה בין 30 ל-60 מטרים.
תצורת אספלנייד (Esplanade Formation ראו 5d בשרטוט 1) - גונה של תצורה יוצרת מדרון ומדפים זו הוא אדום חיוור, והיא בנויה אבן חול ואבני טין. עובייה בין 90 ל-167 מטרים.
אי התאמה מציינת את גג חבורת סופאי.
התגבשות המשקעים > הרמיט, קוקונינו, טורוויפ וקאיבאב

תצורת הרמיט (Hermit Formation), קרויה גם בטעות "פצלי הרמיט" (Hermit Shale) בשל זיהוי מוטעה של הגאולוג שזיהה אותה לראשונה - כמו חבורת סופאי שמתחתיה כך גם תצורה זו שמתור הפרם הורבדה ככל הנראה על מישור חופי נרחב (ראו 6a בשרטוט 1). היא מורכבת משכבות דקות מתחלפות של תחמוצת ברזל, בוץ וטין שהוסעו בנחלי מים מתוקים והורבדו באזור צחיח למחצה לפני כ-280 מיליון שנים. בתצורה זו נתגלו מאובנים של חרקים מכונפים, צמחים בעלי אצטרובלים, ושרכים כמו גם עקבות של חולייתנים. תצורה יוצרת מדרון זו בנויה מפצלים רכים שצבעם אדום עמוק ואבן בוץ ועובייה בין 30 ל-270 מטרים. התפתחות המדרון גורמת לעיתים להתמוטטות התצורות מעל תצורה זו ומדי פעם מתמוטטים גושי סלע שגודלם בין גודל מכונית לגודל בית ומתדרדרים למטה אל בימת טונטו. אי התאמה מסיימת גג תצורה זו.
תצורת אבן חול קוקונינו (Coconino Sandstone) - נוצרה לפני כ-275 מיליון שנים כאשר האזור הפך צחיח ודיונות חול עשויות קוורץ פלשו לתוך המדבר המתפשט (ראו 6b בשרטוט 1). חלק מתצורת קוקונינו מילאה בבוץ סדקים של תצורת פצלי הרמיט שמתחתיה, ותנאי המדבר שיצר את קוקונינו נמשכו בין 5 ל-10 מיליון שנים. תצורת קוקונינו כיום היא שכבה עבה יוצרת צוקים שגונה לבן זהוב עד גוון שמנת בסמוך לשפת הקניון. בדיונות החול המאובנות ניתן לראות תבניות שיכוב צולב של גרגירי חול מעוגלים, ממוינים היטב ונטולי ברק שמקורן בפעילות הרוח. בשכבה זו ניתן למצוא עקבות מאובנות של בעלי חיים דמוי לטאות ומה שנראה כמו עקבות של רב-רגליים ועקרבאים. עובייה מ-45 ועד 154 מטרים. אי התאמה מסיימת גג תצורה זו.
תצורת טורוויפ (Toroweap Formation) - התצורה הבאה בטור הסטרטיגרפי (ראו 6c בשרטוט 1). היא בנויה מאבן חול אדומה וצהובה ואבן גיר אפורה מעורבת בשכבות של גבס. תצורה זו הורבדה בים רדוד וחמים כאשר קו החוף פלש ליבשה ונסוג. הגיל הממוצע של שכבה זו הוא כ-273 מיליון שנים. זו שכבה יוצרת צוקים ומדפי סלע המכילה מאובנים של ברכיופודים, אלמוגים ורכיכות יחד עם בעלי חיים נוספים וצמחים יבשתיים שונים. תצורת טורוויפ מתחלקת לשלושת הפרטים הבאים:
סליגמן (Seligman) - שכבה יוצרת מדרון של אבן חול ואבן טין צהבהבות עד אדמדמות. עובייה בין 9 ל-17 מטרים.
קניון בריידי (Brady Canyon) - שכבה יוצרת צוקים של אבן גיר אפורה עם צור. עובייה מ-12 ועד 40 מטרים.
וודס רנץ' (Woods Ranch) - שכבה יוצרת מדרון של אבן טין ואבן חול עם שכבות של גבס בעובי של עד 3 מטרים בגוונים של אפור ואדום חיוור. עובייה מ-20 ועד 60 מטרים.
תצורת אבן גיר קאיבאב (Kaibab Limestone) היא אחת התצורות הגבוהות ביותר ולפיכך הצעירה ביותר שניתן לראות באזור הגרנד קניון (ראו 6d בשרטוט 1). תצורה זו עוברת סחיפה היוצרת צוקים ומדפי סלע שעוביים בין 90 ל-120 מטרים. שכבה זו הורבדה בשלהי הפרם התחתון, לפני כ-270 מיליון שנים. תצורת קאיבאב הורבדה בחלקים העמוקים יותר של הים החמים והרדוד שבו הורבדה תצורת טורוויפ שמתחתיה. תצורה זו בנויה בדרך כלל מאבן גיר חולית על גג שכבה של אבן חול, אבל בכמה מקומות אבן החול ופצלים סמוכים לגג התצורה או אפילו מהווים אותה. זהו סלע בגוון שמנת עד לבן אפרפר שעליו עומדים המבקרים בפארק כאשר הם צופים בקניון משתי הגדות. זהו גם הסלע המכסה את מרבית רמת קאיבאב צפונית לקניון ואת רמת קוקונינו דרומית לו. בתצורה זו נתגלו שיני כרישים כמו גם שפע של מאובנים של חסרי חוליות ימיים כדוגמת ברכיופודים, אלמוגים, רכיכות, חבצלות ים ותולעים. תצורה זו נחלקת לשני פרטים: הריסברג (Harrisburg) ופוסיל מאונטיין (Fossil Mountain - הר "המאובנים"). גם תצורה זו מסתיימת באי התאמה.
התגבשות המשקעים > השקעה במזוזואיקון

בתחילת המזוזואיקון החל האזור להתרומם ונחלים החלו לחרוץ את האדמה החדשה שעלתה מעל פני הים. נחלים שזרמו בעמקים הנמוכים הנרחבים בתור הטריאס השקיעו סחף מהרמות הסמוכות, תוך יצירת תצורת מואנקופי (Moenkopi Formation) שעובייה הגיע ל-300 מטרים. התצורה עשויה משכבות אבן חול ושכבות פצלים עם שכבות גבס ביניהן. מחשופים של תצורת מואנקופי מצויים לאורך נהר הקולורדו ב"קניון מרבל" (Marble Canyon - "קניון השיש"), על הר סידר (Cedar Mountain - "הר הארז"; הר שולחן, בסמוך לגבול הדרום מזרחי של הפארק), וב"רד ביוט" (Red Butte - "הר כפתור אדום"; שוכן דרומית לכפר גרנד קניון). שרידים של קונגלומרט שינארמפ (Shinarump Conglomerate), הפרט התחתון (במרבית המקומות) של תצורת צ'ינלה (Chinle Formation), מצויים מעל לתצורת מואנקופי בסמוך לפסגת רד ביוט, אבל מתחת לקילוח לבה הצעיר הרבה יותר.
תצורות שעוביין הכללי הגיע בין 1,200 ל-1,500 מטרים הורבדו באזור במזוזואיקון ובקנוזואיקון, אבל הן נמחקו כמעט לחלוטין מהטור הסטרטיגרפי של הגרנד קניון על ידי סחיפה שהתרחשה אחרי בנייתן. ניתן לראות חלק מתצורות אלו בפארק הלאומי ציון ובפארק הלאומי ברייס קניון. יחד יוצרות יחידות סלע אלו את רצף הסלעים המכונה גרם המדרגות הגדול (Grand Staircase).
יצירת הקניון > התרוממות והתמתחות סמוכה

האורוגנזה הלרמידית השפיעה על מערב אמריקה הצפונית בכך שסייעה לבניית הקורדילרה האמריקנית. התרוממות קאיבאב, קמר מונומנט, הרי יואינטה, קמר סן רפאל והרי הרוקי התרוממו, לפחות חלקם, באורוגנזה הלרמידית. אירוע יוצר הרים זה החל בסמוך לסיום המזוזואיקון, לפני כ-75 מיליון שנים, ונמשך לתוך האאוקן - תקופה בתור השלישון. האורוגנזה נגרמה בשל הפחתה מול החוף המערבי של אמריקה הצפונית. העתקים ראשיים שכיוונם צפון-דרום וחוצים את הקניון הופעלו מחדש בשל התרוממות זו. רבים מהעתקים אלו הם מעידן העל של הפרקמבריון והם פעילים גם כיום. נחלים שניקזו את הרי הרוקי בתחילת תקופת המיוקן הסתיימו באגנים חסרי מוצא לים ביוטה, אריזונה ונבדה, אבל אין כל הוכחה לקיומו של נהר גדול.
לפני כ-18 מיליון שנים החלו כוחות מתיחה לגרום להידקקות ולהנמכה של האזור שממערב לקניון תוך יצירת פרובינציית אגן ורכס. אגנים (גראבנים) שקעו, ורכסי הרים (הורסטים) התרוממו בין העתקים הישנים והחדשים שכיוונם צפון-דרום. עם זאת, מסיבות שטרם נמצא להן הסבר מספק, נשארו שכבות הסלע של רמת קולורדו בדרך כלל במצב מאוזן במהלך שני האירועים שתוארו לעיל אף על פי שהם התרוממו לגובה שמעל ל-3.5 קילומטרים בשתי פעימות. חריגה מעובדה זו הייתה להשפעה הקלה שגרמו ההתרוממויות, הקמרים והרכסים שנוצרו בשלבים המוקדמים של האורוגנזה הלרמידית. לדוגמה, תצורות שנחשפו בגדה הדרומית של הקניון נמוכות בכ-240 מטרים מאותן תצורות בגדה הצפונית, וזאת משום שהגדה הצפונית קרובה יותר לחלק הגבוה של התרוממות קאיבאב. חלקו המערבי ביותר של הקניון מסתיים באחד ההעתקים של פרובינציית אגן ורכס, ה"גרנד וואש" (Grand Wash), שגם מסמן את הגבול שבין שני האזורים הגאולוגיים.
ההתרוממות בשל האורוגנזה הלרמידית ויצירת פרובינציית אגן ורכס הגדילה את השיפוע של הנחלים הזורמים מערבה מרמת קולורדו. נחלים אלו חתרו כלפי מזרח ערוצים עמוקים בשולי רמת קולורדו והשקיעו את הסחף בתוך אזור המתרחב של האגן והרכס.
יצירת הקניון > הולדת נהר הקולורדו וחציבת הקניון

לפני 10 עד 6 מיליון שנים החלה היווצרותו של מפרץ קליפורניה, השוכן דרומית לקניון והמרוחק ממנו, בתהליך של ביקוע. בערך אותו זמן החלו השוליים של רמת קולורדו לשקוע מעט. שני התהליכים שינו ככל הנראה את כיוונם של נחלים רבים כלפי האזור השוקע והשיפוע הגדול יותר גרם להם להתחתר לעומק מהר יותר. לפני בין 5.5 ל-5 מיליון שנים גרמה סחיפה לאחור לצפון ולמזרח לאיחוד נחלים אלו לנהר עיקרי אחד הניזון מיובלי משנה. נהר זה, האב הקדמון של נהר הקולורדו, החל למלא את הזרוע הצפונית של המפרץ, שבמקור הגיעה כמעט עד סכר הובר, באמצעות השקעת הסחף.
במקביל, פלגים זרמו מהרמות במרכז אריזונה צפונה ולרוחב מה שכיום הוא מערב הגרנד קניון, וככל הנראה הזינו נהר גדול יותר. המנגנון שבו לכד נהר הקולורדו התחתון הקדום אגן ניקוז זה ואת הניקוז של מרבית יתרת רמת קולורדו אינו ידוע. הסברים אפשריים הם סחיפה לאחור או שנפרץ סכר טבעי על אגם או נהר. נראה שהקולורדו התחתון לכד בסופו של דבר את נהר הקולורדו העליון שמימיו התנקזו לאגן פנימי, במקום כלשהו מערבית להתרוממות קאיבאב. אגן הניקוז הגדול הרבה יותר, והשיפוע התלול יותר סייעו להאיץ את ההתחתרות לעומק.
בתקופות של עידני הקרח במהלך הפליסטוקן, החל מלפני שלושה ועד לפני שני מיליון שנים, היה האקלים באזור קר ולח יותר. המשקעים המוגברים האיצו את עוצמת זרימת המים ואת קיבולת הסחיפה של הנחלים (בייחוד בזמן הפשרת השלגים באביב ובשיטפונות בזק בקיץ). כמות המשקעים הגדולה יותר בתקופה זו גם הרחיבה מאוד את השטחים שבהם גדלו יערות העד. בעוד שבתקופתנו צומחים יערות העד החל מרום של 2,100 מטרים ומעלה, גדלו אז היערות גם עמוק בתוך הקניון. עם ספיקת מים גדולה בהרבה התחתר הקולרדו מהר יותר מאשר קודם לכן, והחל לחצוב במהירות את הגרנד קניון לפני כ-2 מיליון שנים, והגיע כמעט עד לעומק הנוכחי לפני כ-1.2 מיליון שנים.
כיוונו הכללי של הקניון הגדול של נהר הקולורדו הוא בערך ממזרח למערב למשך כ-447 קילומטרים, בין אגם פאוול לאגם מיד. לאורך מרחק זה צונח נהר הקולורדו כ-600 מטרים וסחף בדרכו כ-4,200 קילומטרים מעוקבים של משקעים על מנת לייצר את הקניון. בחלק זה חוצה הנהר את התרוממות קאיבאב בגובה של 3,000 מטרים וחוצה שבע רמות (רמות קאיבאב (Kaibab Plateau), קנאב (Kanab Plateau) ושיוויטס (Shivwits Plateau) תוחמות את חלקו הצפוני של הקניון ורמת קוקונינו (Coconino Plateau) תוחמת את חלקו הדרומי). כל אחת מרמות אלו תחומות בהעתקים ובמונוקלינות שכיוונם מצפון לדרום שנוצרו או שהופעלו מחדש במהלך האורוגנזה הלרמידית. פלגי מים שזרמו לתוך נהר הקולורדו ניצלו העתקים אלו על מנת לחצוב קניוני משנה, כדוגמת קניון ברייט אנג'ל (Bright Angel Canyon - "קניון המלאך הזוהר"). כל אזור הגרנד קניון משתפל מעדנות כלפי דרום, ולכן פלגי מים על הגדה הצפונית זורמים לתוך הקניון ופלגי מים על הגדה הדרומית זורמים ממנו והלאה. משום כך קניוני המשנה בצדו הצפוני של הגרנד קניון גדולים יותר מאלו שבצדו הדרומי.