stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייסי בקר

| --- | --- |

 סוג:  דמות בדיונית
 הופעה ראשונה:  "צעקה" (1996)
 הופעה אחרונה:  "צעקה 6" (2023)
 יוצרים:  קווין ויליאמסון
 גילום הדמות:  דרו ברימור (1996) הת'ר גרהאם (1997, 2011)
 מידע
 כינויים:  "בלונדי"
 סטטוס:  מתה
 גזע:  בן אנוש
 מין:  נקבה
 מקצוע:  תיכוניסט
 אזרחות:  אמריקאית
 מקום מגורים:  וודסבורו, קליפורניה
 דמויות קשורות
 משפחה:  גברת בקר (אם) מר בקר (אב)
 חברים:  סטיבן אורת' (בן זוג, מת) סידני פרסקוט טייטום ריילי (מתה) רנדי מיקס (מת) ג'ודי היקס (מתה)
 אויבים:  סטו מאקר (מת) בילי לומיס (מת)
קייסי מארי בקר (באנגלית: Casey Marie Becker) היא דמות בדיונית מסדרת הסרטים "צעקה", שהופיעה לראשונה בסרט "צעקה" משנת 1996. הדמות נוצרה על ידי קווין ויליאמסון וגולמה במקור על ידי השחקנית האמריקאית דרו ברימור. קייסי גולמה לאחר מכן על ידי הת'ר גרהאם ב"צעקה 2" ו"צעקה 4" בסצנות הסרט-בתוך-סרט שלה. קייסי ובן זוגה סטיבן אורת', הם הדמויות הראשונות שנהרגו בסדרת הסרטים, במה שכונה "אחת הסצנות המפורסמות בכל הזמנים".
הופעות בזיכיון

קייסי הופיעה לראשונה ב"צעקה" במשך 12 הדקות הראשונות של הסרט. ב"צעקה 2" (1997), הסרט השני של סדרת הסרטים, הדמות מופיעה בסרט-בתוך-סרט בשם "דקירה". קייסי מופיעה לזמן קצר גם ב"צעקה 6", בשחזור של סרט הדקירה הראשון שנעשה על ידי ריצ'י קירש.
באוקטובר 2020, ברימור "החייתה" את הדמות באופן לא רשמי עבור מערכון וידאו קצר שכותרתו "מה אם קייסי בקר מ"צעקה" חיה?" ב"מופע של דרו ברימור" שבו היא מקבלת טקסטים מהרוצח בטלפון הנייד שלה, אך מתעלמת ממנו.
ביוגרפיה בדיונית

קייסי בקר היא נערה בת 17 מעריית וודסבורו. בן זוגה לשעבר של קייסי הוא סטו מאקר. לאחר שקיבלה שיחת טלפון מתגרה ומאיימת, היא מצווה לענות על שאלות טריוויה של סרטי אימה כדי להציל את חייו של חברה בן ה-18, שחקן הפוטבול סטיבן אורת' (בגילומו של השחקן קווין פאטריק וואלס). כאשר קייסי עונה תשובה שגויה, סטיבן נרצח באכזריות בחצרה, וקייסי נשאלת שאלה נוספת כדי להציל את חייה. כשהיא מסרבת לענות, גוסטפייס רודף אחריה והורג אותה באכזריות ותולה אותה על העץ שבחצר ביתה.
הערות שוליים

↑  Labonte, Rachel (1 בנובמבר 2021). "Wes Craven Was Almost Fired Over Scream's Drew Barrymore Opening Scene". ScreenRant. נבדק ב-8 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  West, Steven (2017). Scream. 9781800347052.
↑  Taylor, Robert Brian (14 באוקטובר 2021). "Why 'Scream's Very First Scene Is Still the Defining Point of the Franchise". Collider. נבדק ב-7 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Towers, Andrea (5 באוקטובר 2021). "Drew Barrymore shows how her iconic Scream character would handle Ghostface today". Entertainment Weekly. נבדק ב-6 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Squires, John (24 באוקטובר 2020). "VIDEOS "What If Casey Becker Lived?": Drew Barrymore Reprises Her 'Scream' Role for Short Skit [Video]". Bloody Disgusting. נבדק ב-7 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
| צעקה |
| --- | --- | --- |
| סרטים | צעקה (1996) • צעקה 2 (1997) • צעקה 3 (2000) • צעקה 4 (2011) • צעקה (2022) • צעקה 6 (2023) |  |
| שחקנים | נב קמפבל • קורטני קוקס • דייוויד ארקט • מליסה באררה • ג'נה אורטגה |  |
| דמויות | גוסטפייס • סידני פרסקוט • גייל ות'רס • דיואי ריילי • קייסי בקר |  |
קייסי דה-סנטיס

ג'יל קייסי דה-סנטיס (באנגלית: Jill Casey DeSantis‏; נולדה ב-26 ביוני 1980) היא הגברת הראשונה של פלורידה, רעייתו של מושל פלורידה ה-46 רון דה-סנטיס.
ביוגרפיה

דה-סנטיס נולדה בזיינסוויל, אוהיו בשם "קייסי בלאק" ב-26 ביוני 1980. אביה, רוברט בלייק, היה קצין בדימוס בחיל האוויר האמריקני שהפך לאחר מכן לאופטימטריסט. אמה, ג'ין קאפוניגרו, בת למשפחת מהגרים מסיציליה, הייתה פתולוגית. היא למדה בקולג' צ'ארלסטון וסיימה עם תואר ראשון בכלכלה. לאחר סיום לימודיה החלה להנחות בערוץ הגולף את התוכניות On The Tee ו-PGA Tour Today. במקביל החלה לעבוד כמגישת חדשות עבור WJXT - תחנת טלוויזיה עצמאית בג'קסונוויל, פלורידה.
ב-2014 היא יצרה והנחתה את התוכנית The Chat. תוכנית דיונים בת שעה ששודרה במקביל ב-WTLV (רשת מקומית בג'קסונוויל השייכת ל-NBC) וב-WJXX (רשת מקבילה השייכת ל-ABC). במקביל, הנחתה תוכנית אירוח יומית בשם First Coast Living, ותוכנית שבועית בשם The American Dream, אשר עסקה ביזמות. כמו כן היא יצרה את הסרט התיעודי Champion, The JT Townsend Story, אשר עסק בשחקן הפוטבול ג'יי טי טאונסנד.
ב-8 בינואר 2019 נבחר בעלה רון דה-סנטיס לתפקיד מושל פלורידה, וקייסי הפכה לגברת הראשונה של פלורידה. בפברואר של אותה שנה היא השיקה את "מדליית הגברת הראשונה" שמוענקת לאזרחי פלורידה שהפגינו אומץ, מחויבות ושירות. באוגוסט של אותה שנה, היא מונתה ליו"ר קבינט הילדים והנוער של פלורידה.
ב-24 במאי 2023 הודיע רון דה-סנטיס על התמודדותו לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית. קייסי משמשת כיועצת עבור הקמפיין שלו, והוא מרבה להתייעץ עמה בעניינים פוליטיים. בתקשורת האמריקנית היא אף מכונה לפעמים "הנשק הסודי של דה-סנטיס".
חיים אישיים

קייסי ורון דה-סנטיס נפגשו בזמן שהאחרון שרת כקצין בחיל הים האמריקני. הם נישאו ב-26 בספטמבר 2009 בדיסניוורלד. לימים הגדיר זאת דה-סנטיס כ"סוג של אירוניה", בהתחשב במאבק העיקש שהוא ניהל לימים כנגד חברת וולט דיסני. לזוג דה-סנטיס ישנם שתי בנות ובן.
ב-4 באוקטובר 2021 התפרסם כי קייסי דה-סנטיס חולה בסרטן השד. ב-3 במרץ 2022 התפרסם כי היא החלימה.
כמו בעלה, קייסי דה-סנטיס היא נוצרית קתולית.
הערות שוליים

↑  "Florida First Lady Casey DeSantis diagnosed with breast cancer".
↑  "Jill Casey Desantis's Florida Voter Registration"
1 2  "Who is Casey DeSantis? First lady knows 'what's best for Ron'".
↑  "Exclusive: Meet Casey DeSantis, Florida's next First Lady".
↑  "Casey Black DeSantis". USA Today
↑  "JT's Story"
↑  "Governor appoints first lady to Children and Youth Cabinet".
↑  "First Lady Casey DeSantis Holds First Meeting as Chair of the Florida Children and Youth Cabinet"
↑  "Florida's First Lady, and Second in Command".
↑  Ron DeSantis Presidency Inevitable?
↑  "All About Casey DeSantis' Family Life and The Progression of Her Career Until She Became First Lady of Florida".
↑  "Gov. Ron DeSantis, First Lady Casey DeSantis announce birth of third child, Mamie"
↑  "Gov. Ron DeSantis, First Lady Casey DeSantis announce birth of third child, Mamie".
↑  "Florida First Lady Casey DeSantis diagnosed with breast cancer"
↑  "Excited to share this update about First Lady @FLCaseyDeSantis' health"
↑  "'She's got an awful lot to live for': Gov. DeSantis puts faith in God as wife battles cancer"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1195087675  VIAF: 3520156919253554970003   WorldCat (עם VIAF): 3520156919253554970003
קים (רומן)

| --- | --- |

כריכת המהדורה השנייה
 מידע כללי
 מאת:  רודיארד קיפלינג
 איורים:  הרולד רוברט מילר 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 מקום התרחשות:  הודו 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת מקמילן 
 מקום הוצאה:  הממלכה המאוחדת 
 תאריך הוצאה:  1901
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה - 286 מהדורה שנייה - 383
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה - הוצאת מסדה מהדורה שנייה - הוצאת אריה ניר
 תאריך:  מהדורה ראשונה - 1948 מהדורה שנייה - 2014
 תרגום:  מהדורה ראשונה - אריה סואן מהדורה שנייה - שמואל (מולי) ורד
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003661250, 002154198, 002057363
 
"קים" (באנגלית: Kim; יצא לאור בשנת 1901) הוא רומן שנכתב על ידי רודיארד קיפלינג המתאר את קורותיו של נער אירי יתום על רקע "המשחק הגדול" - פעילות החתול ועכבר של רוסיה ואנגליה בהודו ואפגניסטן במאה ה-19.
עלילה

קים (קימבל אוהרה) הוא בנו היתום  של חייל בריטי בדימוס ואומנת בריטית החי ברחובות לאהור עד שהוא נקשר במקרה ללאמה טיבטי הנמצא בחיפוש אחרי הארה. קים מתלווה ללמה כחניך צ'לה (תפקיד). במהלך הסיפור נוצר קשר בין קים לשירות הביון הבריטי וקים תורם את חלקו  במשחק הגדול להעברת הודעות ולריגול עבור שירותי הביון של ארצו. מסעו של קים עם הלאמה הוא ההרפתקה הגדולה הראשונה בספר.
קים מזוהה על ידי הכומר של הגדוד של אביו ונשלח לבית ספר אנגלי, אבל נשאר בקשר עם הלאמה והשרות החשאי הבריטי, ואף מאומן בריגול על ידי הבריטים.
לאחר לימודיו חוזר קים אל הלאמה ויחדיו הם נודדים בהרי ההימלאיה, הפעם קים גונב ניירות ממרגלים רוסים תוך כדי שהלאמה ממשיך בחיפוש אחרי ההארה. בסוף הספר קים מתלבט בין החיים הרוחניים של הלאמה לבין חיי הריגול בהם הוא מצטיין.
תרגום לעברית

גרסה עברית מלאה של הספר, כולל הערות רבות המעניקות לספר עומק, יצאה לאור ב-2014 בהוצאת אריה ניר, תרגום והערות: שמואל (מולי) ורד, עריכה: רחל הלוי, עריכה מדעית: בעז זקס.
עיבודים

בשנת 1950 יצא סרט קולנוע בכיכובו של ארול פלין.
בשנת 1984 הופק  סרט טלוויזיה על-פי הספר, בו גילם פיטר או'טול את הלאמה.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590423805171  BnF: cb12424187p (data)  GND: 4443891-6  LCCN: n2009070241  SUDOC: 033369097  VIAF: 179440734   WorldCat (עם VIAF): 179440734 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קנוד ירנסן

| --- | --- |

קנוד ירנסן
 לידה:  22 בספטמבר 1919
 פטירה:  11 בדצמבר 1990 (בגיל 71)
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 השתייכות:  כוחות ההגנה של דנמרק
 תקופת הפעילות:  1942–1984 (כ־42 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש ההגנה
 
קנוד ירנסן (בדנית: Knud Jørgensen;‏ 22 בספטמבר 1919 - 11 בדצמבר 1990) היה גנרל בחיל האוויר הדני, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 1977–1984.
ביוגרפיה

ירנסן נולד ב-22 בספטמבר 1919, וב-1942 התגייס לחיל ההנדסה של הצבא המלכותי הדני. במהלך מלחמת העולם השנייה עזב את דנמרק ושרת בבריגדה הדנית. לאחר המלחמה עבר ירנסן הכשרה כטייס והתגייס לחיל האוויר המלכותי הדני. ב-30 באפריל 1977 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 30 בספטמבר 1984 ואז פרש מהצבא. לאחר פרישתו שימש כיו"ר מוזיאון התעופה הדנית. הוא נפטר ב-11 בדצמבר 1990.
קינסייל

| --- | --- |
מראה העיירה
מראה העיירה
 מדינה:  אירלנד אירלנד
 פרובינציה:  מנסטר מנסטר
 מחוז:  מחוז קורק
 שטח:  6.65 קמ"ר
 גובה:  10 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,893 (2011)
 קואורדינטות:  51°42′27″N 8°31′50″W﻿ / ﻿51.7075°N 8.5305556°W﻿ / 51.7075; -8.5305556 
 אזור זמן:  UTC
 kinsale.ie
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אירלנד מוגדלת) דבלין סוורדס קורק לימריק ליפורד גולוויי אניס נייס נאבן צפון אירלנד  הים האירי  ב. הים הקלטי איי אראן  האוקיינוס האטלנטי קינסייל(למפת אירלנד רגילה) דבלין סוורדס קורק לימריק ליפורד גולוויי אניס נייס נאבן צפון אירלנד  הים האירי  ב. הים הקלטי איי אראן  האוקיינוס האטלנטי קינסייל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
חזית בית השוק
קינסייל (באנגלית: Kinsale, באירית: Cionn tSáile) היא עיירה במחוז קורק שבאירלנד. העיירה שוכנת במרחק 25 קילומטרים דרומית לעיר קורק וליד נהר בנדון, בקרבת לשון היבשה "אולד הד אוף קינסייל". אוכלוסיית העיירה מונה 2,257 תושבים, ובעונת התיירות היא מגיעה לשיאה בגלל הגעת תיירים למטרות שיט. במפקד אוכלוסין שנערך באפריל 2006 נמצא כי הבריטים מהווים 9% בלבד מאוכלוסיית העיירה.
היסטוריה

ב-1601 הייתה העיירה מוקד של קרב בו הביסו כוחות אנגליים כוח ספרדי-אירי משולב, שהונהג על ידי הנסיכים יו רו או'דונל ויו או'ניל. לאחר הקרב התרחשה בריחת הרוזנים, במסגרתה נמלטו מספר אריסטוקרטים אירים לאירופה, תוך כדי נטישת אדמותיהם.
ליד העיירה שוכן מבנה בשם מבצר צ'ארלס, המתוארך לשנת 1677 ומגן על הכניסה לנמל העיירה מפני פלישה צרפתית או ספרדית לאירלנד. מבצר ג'יימס הסמוך שוכן על חצי האי קאסלפארק. שרשרת תת-ימית חיברה בעבר בין שני המבצרים לאורך פתח הנמל, ובזמן מלחמה שימשה לפגיעה בתחתית כלי השיט של האויב. ב-7 במאי 1915 הטביעה צוללת גרמנית את אוניית הנוסעים "לוסיטניה" במרחק 14 מייל ימי מאירלנד, וחלק מההרוגים והניצולים הובאו לעיירה, וחלק מהבדיקות של גופות ההרוגים בוצעו בחצר בית המשפט של העיירה. לזכר האירוע ומאמצי ההצלה הוקמה אנדרטה.
קינסייל היא אתר תיירות פופולרי עבור אירים ותיירי חוץ, וידועה במסעדות הרבות ובפעילויות הפנאי המתנהלות בשטחה, כולל שיט יאכטות, דיג ימי וגולף, ואחת לשנה עורכת העיירה "פסטיבל גורמה". בעיירה יש גם מספר גלריות לאמנות ובית ספר ללימוד אנגלית. הבניינים הבולטים בעיירה הם כנסיית סנט מאלטוס (הכנסייה האירית), כנסיית יוחנן המטביל (הכנסייה הקתולית), בית השוק ובית הכלא הצרפתי המכונה גם טירת דזמונד.
חברת האוטובוסים Bus Éireann מספקת את רוב אמצעי התחבורה הציבורית לקינסייל. מספר קווי אוטובוס פועלים באופן סדיר בין קינסייל לקורק, ורובם עוברים דרך נמל התעופה קורק. קינסייל והעיירה בנדון מקושרות באמצעות קווי אוטובוס של חברת West Cork Rural Transport.
ב-8 באוקטובר 2005 הפכה קינסייל לעיירת הסחר ההוגן השנייה של אירלנד, וקדמה לה קלונקילטי.
לקינסייל יש ברית ערים תאומות עם ניופורט שברוד איילנד ומאמבלס שבוויילס.
קיהון

קיהון (בקאנג'י: 基本, きほん; תרגום: בסיס, יסוד, "מקור היסודות") הוא אחד משלושת סוגי התרגולים הנפוצים ביותר בקרטה.
תרגול הקיהון

קרטה מורכב משלושה חלקים: קיהון, קאטה וקומיטה, כאשר הקיהון הוא הבסיס של המשולש – עליו נבנה כל הקרטה. הקיהון מהווה בסיס הן לקאטה והן לקומיטה (קרבות). 
לרוב תרגול הקיהון נעשה באופן קבוצתי, ללא תוקף או נתקף, כאשר המאמן מדגים את התרגיל ולאחר מכן מנחה את החניכים להתחיל בתרגול. בתרגול הקיהון לומד מתרגל הקרטה כיצד לבצע נכונה את התנועות שעומדות בבסיס השיטה: חסימות, גריפות, אגרופים, בעיטות, עמידות ואף קפיצות. בניגוד לקאטה, הקיהון מהווה שם כולל לאימון יסודות ואינו כולל סדרות קבועות מראש. בכל קיהון המאמן בוחר את התרגילים והדגשים במה הוא מעדיף להתרכז. עם זאת, בארגונים רבים קיימות סדרות "קיהון" מקובלות קבועות, אותן מבצע המתאמן בעת מבחן המעבר לחגורה הבאה.
באמצעות תרגול הקיהון יכול מתרגל הקרטה לבנות לעצמו בסיס טכני איתן, שכן הוא לומד כיצד לבצע את התנועות הנדרשות בצורה נכונה, מהירה וחזקה. התרגול מפתח את הדיוק, הקוארדינציה ואת הכושר הגופני, מסגל למתרגל דרכי נשימה נכונות ואף דורש ברמות מתקדמות ריכוז מרבי. לעיתים, משמש אימון הקיהון לתרגול ושינון תרגילי קרבות בטרם התרגול המעשי בזוגות ("קומיטה"). תרגיל קיהון יכול לכלול תנועה אחת בלבד, לדוגמה אגרוף בהתקדמות (אוי צוקי), ויכול להכיל שרשרת ארוכה של תנועות רבות הכוללות התקדמויות, נסיגות ושינויי זווית.
תרגול הקיהון > מאקיווארה

תרגול הקיהון נעשה לרוב באוויר ללא מטרה ממשית, אך ניתן לתרגל קיהון על מטרות כמו שקי אגרוף. התרגול המסורתי כולל אימון עם מאקיווארה (Makiwara).
במקור המאקיווארה נבנתה על ידי קשי אורז מלופפים סביב עמוד שננעץ עמוק באדמה או נתלה מהתקרה, אך כיום קיימות גרסאות מודרניות יותר המכילות קפיצים ועשויות ממשטחים מסוגים שונים שאפשר גם לתלות על קיר חזק. בעזרת המאקיווארה ניתן להתאמן על כל התקפות הקיהון, אגרופים, בעיטות, מכות מרפקים, ברכיות ועוד. העבודה עם מאקיווארה מחשלת את האזור הפוגע, ועוזרת לקראטקא לתעל בצורה נכונה את כל הכוח והמשקל שלו כדי ליצור את המכה הכי עוצמתית שלו.
תרגול הקיהון > תנועות קיהון לדוגמה > אגרופים (Tsuki waza)

אוי צוקי (אגרוף בהתקדמות)
גיאקו צוקי (אגרוף מנוגד)
אוּרה צוקי (אגרוף הפוך, "אפרקאט")
טאטה צוקי (אגרוף אנכי)
תרגול הקיהון > תנועות קיהון לדוגמה > בעיטות (Keri waza)

מיי גרי קקומי (בעיטה קדמית נועצת)
מיי גרי קיאגה (בעיטה קדמית מצליפה)
יוקו גרי קיאגה (בעיטה צדדית מצליפה)
יוקו גרי קקומי (בעיטה צדדית נועצת)
אושירו גרי (בעיטה אחורית)
היזה גרי (ברכיה)
מוואשי גרי קקומי (בעיטת מגל נועצת)
מוואשי גרי קיאגה (בעיטת מגל מצליפה)
טובי גרי (בעיטת קפיצה)
נידאן גרי (בעיטת מאי גרי כפולה)
מיקאזוקי גרי (בעיטת ירח, מכה עם כרית כף הרגל)
פומיקומי (בעיטת דריכה, מכה עם העקב)
תרגול הקיהון > תנועות קיהון לדוגמה > חסימות (Uke waza)

אגה אוקה (חסימה עליונה)
שוטו אוקה (יד חרב, חסימה מבפנים החוצה)
גדאן באראי (חסימת גריפה)
ג'וג'י אוקה (חסימה מוצלבת)
אודו אוקה (חסימה מאוגרפת פנימית)
מורטה אודו אוקה (חסימה מאוגרפת פנימית עם יד תומכת להדיפת יריב או חסימה כנגד בעיטה)
טהצ'ואי (הגנת פטיש חיצונית)
סוטו אוקה (חסימה כלפי פנימה)
אוצ'י אוקה (חסימה פנימית)
תרגול הקיהון > תנועות קיהון לדוגמה > עמידות (Dachi Waza)

זנקוצו דאצ'י (עמידה קדמית)
קוקוצו דאצ'י (עמידה אחורית)
קיבא דאצ'י (עמידת פָּרָש)
נקו אשי דאצ'י (עמידת חתול)
יואיי (עמידת מוצא בסיסית)
תרגול הקיהון > תנועות קיהון לדוגמה > מהלומות (Uchi Waza)

אוראקן אוצ'י (מכה עם גב האגרוף)
אודה אוצ'י (מכה עם האמה)
שוטו אוצ'י (מכת חרב)
אמפי (מכה עם המרפק)
נוקיטה (יד חנית, מכה עם קצות ארבע האצבעות)
קיה ריי

| --- | --- |

Kia Ray
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קיה
 שנות ייצור:  2011 ועד היום
 הרכבה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  Hyundai-Kia SA platform
 אורך:  3,593 מ"מ
 רוחב:  1,595 מ"מ
 גובה:  1,700 מ"מ
 משקל:  998 ק"ג (גרסת מנוע בנזין)  1,042 ק"ג (גרסת מנוע חשמלי מונע מצבר)
 בסיס גלגלים:  2,520 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, 998 סמ"ק המפיק 69 כ"ס ב-6,200 סל"ד (מנוע בנזין, מתוצרת יונדאי מסוג "Kappa II")  3 צילינדרים, 998 סמ"ק, מנוע המופעל על ידי גז פחמימני מעובה מסוג "petrol/LPG"  מנוע חשמלי המפיק 67 כ"ס המוטען על ידי סוללת ליתיום-יון במתח 220V
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  130 קמ"ש
 צריכת דלק:  17 ק"מ לליטר (מנוע בנזין 998 סמ"ק)  13.2 ק"מ לליטר  (מנוע 998 סמ"ק המופעל על ידי גז פחמימני מעובה מסוג "petrol/LPG")
קיה ריי (באנגלית: Kia Ray; ביפנית: キア・レイ) היא מכונית עירונית המוגדרת כמכונית סופרמיני, 5 דלתות הצ'בק, מתוצרת יצרנית הרכב קיה המיוצרת בקוריאה הדרומית משנת 2011 (מודל 2012) ועד היום.
"קיה ריי"

5 דלתות האצ'בק
דלתות אחוריות - דלתות הזזה ("Sliding door (car)" (אנ'))
"קיה ריי" > סוגי מנוע "קיה ריי"

גרסת מנוע בנזין 3 צילינדרים
גרסת מנוע 3 צילינדרים המופעל על ידי גז פחמימני מעובה מסוג "petrol/LPG"
גרסת מכונית חשמלית. טווח טעינה - 138 ק"מ (בהתאם לתנאי הכביש ואופי הנהיגה)
"קיה ריי" > דרגות גימור "קיה ריי"

"Deluxe"
"Special"
"Luxury"
"Prestige"
תמונות

"קיה ריי"
"קיה ריי", שנת 2012
"קיה ריי" - מבט ללוח מחוונים ותא הנהג
"קיה ריי"
"קיה ריי"
"קיה ריי"  - מבט למנוע
"קיה ריי"
"קיה ריי"  - מוטענת בנקודת הטענה חשמלית
"קיה ריי"
"קיה ריי", שנת 2018
ראו גם

קיה
מכונית חשמלית
לקריאה נוספת

"קיה ריי" - תמונות
הערות שוליים

↑  קיה ריי - מנוע חשמלי caranddriver.com/news/kia-introduces-ray-ev-we-offer-initial-impressions
↑  "קיה ריי" autocar.co.uk/car-news/new-cars/new-kia-ray-city-car-revealed
↑  "קיה ריי" friendlykia.com/blog/kia-ray-us-release-date-and-availability
↑  "קיה ריי" גרסה חשמלית caranddriver.com/news/kia-introduces-ray-ev-we-offer-initial-impressions
↑  "קיה ריי" גרסה חשמליתinsideevs.com/south-korea-now-offers-electric-vehicle-rentals-with-rollout-of-184-kia-ray
קינן ווין

| --- | --- |
קינן ווין באנני אוקלי אשת לפידות
קינן ווין באנני אוקלי אשת לפידות
 לידה:  27 ביולי 1916 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  14 באוקטובר 1986 (בגיל 70) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פורסט לאון ממוריאל פארק 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1934–1986 (כ־52 שנים)
 צאצאים:  Tracy Keenan Wynn, Ned Wynn 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
קינן ווין (באנגלית: Keenan Wynn;‏ 27 ביולי 1916 – 14 באוקטובר 1986) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא יהודי. הוא הופיע בעשרות סרטים ותוכניות טלוויזיה לרוב בתפקידים משניים כשחקן אופי של דמויות נכלולית ועצבניות.
ביוגרפיה

נולד בשם Francis Xavier Aloysius Wynn. אביו, אד וין היה שחקן וודוויל יהודי מפורסם. אמו הילדה הייתה קתולית וגם היא הייתה שחקנית וודוויל. הוא שינה את שמו הפרטי בהוקרה לסבו מצד אימו, פרנק קינן (אנ') שגם הוא היה שחקן.
הוא החל להופיע בברודוויי ובשנות ה-40 הוחתם במטרו גולדווין מאייר, מסרטיו:
אנני אוקלי אשת לפידות (1950)
שלוש מילים בודדות (1950)
חתונה מלכותית (1951) בתפקיד כפול
היפהפיה מניו יורק (1952)
נשקיני קייט (1953)
האיש בחליפה האפורה (1956)
ג'וני קונצ'ו (1956) עם פרנק סינטרה
מגע של רשע (1958)
עת לאהוב ועת למות (1958)
דוקטור סטריינג'לאב (1964)
אמילי הופכת לאמריקאית (1964)
הפרופסור המפוזר בתפקיד אלונזו הוק. הוא חזר על תפקיד זה בסרט "בנו של פלאבר" (1963). בשני סרטים אלה הופיע עם אביו, אד וין. ב-1974 חזר לאותו תפקיד בסרט "החיפושית דוהרת שוב".
נאשוויל (1964) בבימויו של רוברט אלטמן.
המירוץ הגדול (1965)
"הפגיעה בול" (1967)
"קשתו של פיניאן" (1968) בבימויו של פרנסיס פורד קופולה.
היו זמנים במערב (1968) בתפקיד שריף.
זהב מק'קנה (1969)
שמח בשלג (1972)
עם הכלב לצמרת (1976)
פיראניה (1978)
"חברים טובים" (1982)
החדקרן האחרון (1982)
בנוסף, הופיע בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה רבות כמו "בוננזה", "הוואי חמש-אפס", "דאלאס", "כל יום מחדש" ועוד.
הוא נפטר מסרטן הלבלב ואפרו נקבר לצד בתו אמילי שמתה מלופוס בגיל 20.
חיים אישיים

ווין היה נשוי שלוש פעמים:
אווי ווין ג'ונסון (1938–1947) – שני ילדים.
בטי ג'יין בטלר (1949–1953).
שרלי הדסון (1954–1986) – שלושה ילדים.
ילדיו טרייסי קינן ונד קינן הם תסריטאים, נכדתו ג'סיקה קינן וין היא שחקנית.
קיץ החירות

יוזמת "קיץ החירות" (באנגלית: Freedom Summer) במדינת מיסיסיפי שמה לה למטרה לרשום כמה שיותר אפרו-אמריקאים בפנקס הבוחרים של ארצות הברית. היוזמה הושקה על ידי מתנדבים ביוני 1964, לאחר שהוסרו החסמים שמנעו מהשחורים להצביע. רישום הבוחרים נמשך 10 שבועות, מאמצע יוני 1964 עד סוף אוגוסט.
במסגרת היוזמה הוקמו גם עשרות בתי ספר, קייטנות ומרכזים קהילתיים בעיירות קטנות ברחבי מיסיסיפי שנועדו לסייע לאוכלוסייה השחורה המקומית.
בפרויקט השתתפו התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית, האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים, וארגוני זכויות אדם נוספים. ועדת התיאום הסטודנטית למען פעולה בלתי-אלימה (אנ') מימנה את רוב הפעילויות.
רקע

בשנת 1964 ננקטו במדינת מיסיסיפי שיטות רבות להרתעת מצביעים. נוהלי הרישום לפנקס הבוחרים דרשו ממצביעים שחורים למלא טופס בן 21 שאלות וכן להופיע בפני ועדת רישום, שכל חבריה היו לבנים, ולענות על שאלות בנושא פרשנות על חוקת מיסיסיפי. הוועדה פסלה את מרבית השחורים ולא אפשרה להם להירשם בפנקס הבוחרים.
קהילות השחורים במיסיסיפי היו בקשר זו עם זו, בעיקר באמצעות הכנסיות בכל קהילה, ששיתפו פעולה ביניהן וארגנו הפגנות ופעילויות מחאה. אחת מפעילויות המחאה הייתה "הצבעת דמי" בשנת 1963 שנועדה להפגין את רצונם של תושבי מיסיסיפי השחורים להשתתף בבחירות בצורה חופשית. בהצבעה זו השתתפו עשרות אלפי אזרחים.
ההכנות לפעילות

בפברואר 1964 החלו ארגוני זכויות האדם במיסיסיפי לשתף פעולה במטרה לרשום כמה שיותר אפרו-אמריקאים בפנקס הבוחרים. הוקמה "ועדת התיאום הסטודנטית למען פעולה בלתי-אלימה (אנ')" שמימנה את רוב הפעילויות ותיאמה את הפעילויות בין הארגונים השונים, בהם התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית, האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים, וארגוני זכויות אדם נוספים. הוועדה גייסה לשורותיה כאלף סטודנטים מרחבי ארצות הברית, רובם לבנים, שפעלו בהתנדבות בקמפוסים של מיסיסיפי.
הפרויקט התמקד במדינת מיסיסיפי מכיוון שהיה בה האחוז הנמוך ביותר של אפרו-אמריקאים שנרשמו להצביע. באותה עת הם היוו כ-40% מהאוכלוסייה, אך רק 6.7% נרשמו להצביע, מפני שמדינות דרום ארצות הברית נקטו במגוון שיטות להרתעת מצביעים. כאשר אלה תבעו את המדינה, נטה בית המשפט העליון של ארצות הברית לאשר את מרבית השיטות. היו מספר מקרים בהם בית המשפט פסל שיטת הרתעה כלשהי, אך בתוך זמן קצר נחקקו תקנות חדשות להדרת שחורים, בהן סעיף סבא (אנ') (רק מי שסבו היה בעל זכות בחירה יכול להשתתף בבחירות) או קיום בחירות מקדימות ללבנים בלבד (אנ'). באותה תקופה גברו גם מקרי האלימות והלינץ' נגד שחורים.
בין הגופים שהשתתפו בפעילויות "קיץ החירות" היו גופים דתיים של נוצרים ויהודים ששיתפו פעולה והציעו תמיכה למתנדבים. רבנים רבים מקרב הקהילה היהודית השתתפו בפעילויות ההתנדבות, בהפגנות ובאירועי המחאה במיסיסיפי.
בדיווח בעיתון "דבר" על פעילות המתנדבים בעיר נכתב: "בין המטרות שהציבו להם פעילי הארגון לשוויון זכויות בין הגזעים - הרשמת בעלי זכות הבחירה מקרב הכושים המתגוררים במדינות הדרום. פעולה זו תעורר, בוודאי, את חמתם של בעלי האגרוף למיניהם."
מקרי אלימות

| --- | --- |
 :  ראו גם – רצח פעילי זכויות האזרח במיסיסיפי (1964)
רבים מהתושבים הלבנים במיסיסיפי הביעו מורת רוח מפעילותם של הסטודנטים בעיר, ונהגו להטרידם ולכנותם "זבל שעיר ומלוכלך". חלק מהפעילים נפגעו בפיגועי ירי. התושבים פעלו נגד הפעילים באמצעות ארגוני עליונות לבנה מקומיים, בהם "מועצת האזרחים הלבנים" והקו קלוקס קלאן, שזכו לשיתוף פעולה מהמשמר האזרחי וכוחות משטרה בעיר. הם עצרו מתנדבים, הציתו בתים, ריגלו אחר סטודנטים והכו אותם, ונקטו בשיטות נוספות של הפחדה והטרדה כדי לחבל בפרויקט.
במהלך עשרת השבועות של הפרויקט נעצרו 1,062 בני אדם (מתנדבים ומקומיים), 80 מתנדבים הוכו, 37 כנסיות הוצתו או הופצצו, 30 בתים ועסקים של שחורים הוצתו או הופצצו, 4 פעילי זכויות אזרח נהרגו (אחד מהם בפיגוע דריסה), 4 פעילים נפצעו באורח אנוש, ולפחות 3 שחורים ממיסיסיפי נרצחו בגלל תמיכתם בתנועה לזכויות האזרח.
ב-21 ביוני 1964 אירע רצח פעילי זכויות האזרח במיסיסיפי. שלושה פעילים נעצרו לחקירה, ולאחר ששוחררו נרצחו על ידי איש קו קלוקס קלאן. אירוע זה גרם לזעזוע וסוקר באופן נרחב בכלי התקשורת בארצות הברית ובעולם.
במהלך חיפוש הגופות של הפעילים טענו עיתוני מיסיסיפי כי זו עלילת שווא למטרות פרסום. חיפוש הגופות בנהרות ובביצות גילה את גופותיהם של שמונה שחורים נוספים שכנראה נרצחו, בהם נער בן 14 שנמצא לבוש בחולצה של התנועה לשוויון גזעי.
פעילויות נוספות

המפלגות הגדולות במיסיסיפי נהגו לקיים בחירות מקדימות ללבנים בלבד, וכך למנוע את השתלבותם של אזרחים אפרו-אמריקאים במערכת הפוליטית. מספר פעילים אפרו-אמריקאים הקימו מפלגה שתייצג אותם, "מפלגת החירות הדמוקרטית של מיסיסיפי", שפעלה רק זמן קצר. פאני לו היימר שימשה כסגנית יושב ראש המפלגה. לאחר חקיקת חוק זכויות האזרח (1964) חויבו המפלגות לאפשר התמודדות מועמדים באופן שוויוני, ופעילי המפלגה מצאו את מקומם במפלגות אחרות.
פעילי "קיץ החירות" הקימו בין 30 ל-40 "בתי ספר חופשיים", בהם לא הייתה נהוגה הפרדה גזעית. מטרת בתי הספר הייתה שיפור כישורי האוריינות, כישורי התארגנות פוליטית, וכן כישורים אקדמיים וקידום ביטחון עצמי. למדו בהם לשון ומתמטיקה, וכן מקצועות כמו זכויות חוקתיות וההיסטוריה של האפרו-אמריקאים בארצות הברית (אנ'). כמו כן הופעלו "ספריות חופש" להשאלת ספרים, קייטנות ומרכזים קהילתיים.