stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אירוויזיון הילדים 2017
מדינות אחרות > מדינות שהשתתפו בעבר אך לא בשנה זו

אזרבייג'ן אזרבייג'ן - לפי דיווחים של אתרים, רשות השידור של אזרבייג'ן, מעוניינת להשתתף, מאחר ששכנתה גאורגיה מארחת את התחרות.
בולגריה בולגריה - בשל שינויים ברשות השידור הבולגרית ובחירת ועד מנהל חדש, בולגריה לא תשתתף בתחרות השנה, רשות השידור הבולגרית הודיעה שהיא תנסה לחזור בשנת 2018.
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת - רשות השידור הבריטית ITV הודיעה שהיא אינה מעוניינת לחזור לתחרות בשנת 2017.
דנמרק דנמרק - רשות השידור הדנית DR הודיעה שהיא אינה מעוניינת לחזור לתחרות בשנת 2017.
יוון יוון - תאגיד השידור היווני הודיע שהוא מעוניין לחזור לתחרות, אולם הודעה רשמית על חזרה עדיין לא פורסמה.
ישראל ישראל - ב-14 במאי 2017, נסגרה רשות השידור, ולמחרת החלו שידורי תאגיד השידור הישראלי, "כאן". עקב הסגירה, נפסקה חברותה של ישראל באיגוד השידור האירופי. ב-24 במאי, הגיש תאגיד השידור הישראלי בקשה להצטרף לאיגוד, אך חברותו אינה מובטחת: התיקון השמיני לחוק השידור הציבורי הישראלי קובע כי חטיבת החדשות של התאגיד תופרד ממנו ותהיה לתאגיד חדשות שעומד בפני עצמו, ואולם אחד התנאים לחברות באיגוד האירופי הוא קיומה של חטיבת חדשות בתאגיד. עוד קודם לכן, ב-15 במאי, הותירו שופטי בג"ץ על כנו את צו הביניים המקפיא את המצב הקיים ומונע את הפיצול, עד לקבלת החלטה אחרת במועד לא ברור. אם בג"ץ יפסוק כי התאגיד לא יפוצל, לא תהיה לו בעיה להצטרף לאיגוד השידור האירופי. בינתיים, האיגוד האירופי בוחן את הבקשה של תאגיד השידור. ביוני 2017 פורסם כי על פי מסמך הבנות שנחתם בין התאגיד הישראלי לבין האיגוד האירופי, התאגיד הישראלי יחזיק בחברות זמנית באיגוד שתאפשר לו להמשיך להשתתף באירוויזיון, בתנאי שהתהליך הרשמי להצטרפותו לאיגוד יימשך במקביל. ב-9 באוגוסט 2017 הוכרז שישראל לא תשתתף השנה בתחרות על ידי איגוד השידור האירופי. אך כאן הכריזו שהם ישדרו את התחרות בעיכוב ושלחו משלחת קטנה. התחרות שודרה בערוץ כאן 11 ב-14 בדצמבר באותה שנה.
לטביה לטביה - ב-19 במאי 2017, רשות השידור הלאומית LTV, הודיעה כי הם לא יחזרו לתחרות בשנת 2017.
מולדובה מולדובה - לאור מיקומה הטוב ביותר של מולדובה באירוויזיון 2017 (מקום שלישי) הייתה התעניינות שרשות השידור המולדבית תבחן חזרה לתחרות.
סלובניה סלובניה - ב-18 במאי 2017, רשות השידור הלאומית RTV SLO, הודיעה כי הם לא יחזרו לתחרות בשנת 2017.
קרואטיה קרואטיה - רשות השידור הקרואטית HRT אישרה שהיא בחנה חזרה לתחרות.
שוודיה שוודיה - רשות השידור השוודית SVT הודיעה שהיא אינה מעוניינת לחזור לתחרות בשנת 2017.
שווייץ שווייץ - ב-22 במאי 2017 רשות השידור השווייצרית שמשדרת באיטלקית RSI, הודיעה כי הם לא יחזרו לתחרות בשנת 2017.
מדינות אחרות > מדינות שאינן חברות באיגוד השידור האירופי

קזחסטן קזחסטן - רשות השידור הקזחית הודיעה שהם מעוניינים להשתתף בתחרות אך לאחר שהדבר כשל הם שלחו משלחת קטנה וציינו שהם ינסו שוב ב-אירוויזיון הילדים 2018
הערכות המדינה המארחת

לפי חוקי התחרות עד לשנה זו החל משנת 2013 המדינה שניצחה בשנה הקודמת היא בעלת זכות קדימה לארח בשנה שאחריה, אך במידה והיא מסרבת נפתח חלון זמן למדינות האחרות להגיש מועמדות, לתחרות זו המועד היה 15 בדצמבר 2016.
ב-15 באוקטובר 2017 הוכרז שחוק זה התבטל כדי לתת לרשות השידור המארחת יותר זמן להתכונן לתחרות, תוך הכרזת מינסק בירת בלארוס כמארחת של אירוויזיון הילדים 2018, הפעם הראשונה מאז 2011 שמארחת התחרות הבאה ידועה לפני המדינה הזוכה.
ב-1 בפברואר 2017 הוכרזה גאורגיה כמדינה המארחת של התחרות בפעם הראשונה בתולדותיה.
ב-16 במרץ 2017 הכריזו באיגוד השידור האירופי על האולם המארח ועל תאריך התחרות.
ב-9 באוגוסט 2017 הכריזו על שינוי האולם המארח מארמון הספורט של טבליסי, לארמון האולימפי שמכיל כ-4,000 מקומות.
סיבת השינוי לפי האיגוד היא שהמקום יותר מתאים מבחינת תנאים למשלחות, לתקשורת ולבאים מרחבי אירופה. ובנוסף הוכרזו גם שעות התחרות 17:00-19:00 שעון ישראל.
החל מ-29 באוקטובר 2017 נפתחה מכירה הכרטיסים בארבע פעימות שונות לחזרה הגנרלית ולתחרות עצמה, בכל המקרים כל הכרטיסים נגמרו באותו היום
בנוסף פורסם שאזור העמידה יכיל 600 אנשים וזו התחרות הראשונה שבה האזור נפתח למכירה.
ב-20 בנובמבר 2017 הוכרז שהחזרות בניגוד לשנים קודמות יהיו לפי סדר אלפביתי (באנגלית) ושזמן החזרות קוצר בזכות השימוש בזמרי חזרות מתנדבים שמילאו מבחינה טכנית את תפקידם של הזמרים מבחינת נראות בימתית של ההופעה.
שינויים מהשנים הקודמות

במסיבת העיתונאים של איגוד השידור האירופי בנושא התחרות שהתקיימה ב-12 במאי 2017 בקייב הוכרזו כמה שינויים בתחרות.
הדבר הראשון שהוצג הוא שבשנה זו יותרו 6 קולות מלווים מוקלטים מראש, כאשר רק הזמר חייב להופיע בקולו.
הדבר השני שהוצג הוא שהמהדורה הזו תהיה הראשונה שבה יותרו 40% מילים באנגלית בשיר במקום 25% שהותרו עד היום.
בנוסף לאחר שנה של הפסקה, הצבעת הקהל חוזרת לתחרות זאת אך בצורה שונה משנים קודמות,
בין התאריכים ה-24 בנובמבר ועד ליום התחרות ב-16:59 נפתחה הצבעה באתר הרשמי של התחרות ראשית היה צורך בצפייה בריקאפ, ולאחריה הייתה האפשרות לצפות בדקה מהחזרות הצבעה זאת הייתה כ-25% מהתוצאות.
והצבעה אינטרנטית נוספת נפתחה ל-15 דקות לאחר השיר האחרון והיא השלימה את 25 האחוזים האחרים של הצבעת הקהל.
וזאת בנוסף ל-50% של השופטים שהצביעו בזמן החזרה הגנרלית.
בפעם הראשונה בתולדות התחרות, המנחות יהיו זמרת שייצגה את מדינתה בתחרות (ליזי שסיימה במקום ה-11 בשנת 2014) ומנחה שהייתה זמרת ליווי באירוויזיון (הלן, ב-2010), וזו הפעם ראשונה שאחד המנחים לא מתגורר באופן רציף במדינה המארחת, הלן שמתגוררת גם בבלגיה ובישראל ואף ניסתה בעבר לייצג את ישראל באירוויזיון.
ב-20 בנובמבר בטקס קבלת הפנים של המשתתפים הוכרז שבפעם הראשונה בתולדות התחרות המדינות המתחרות לא יגרילו חצאים שבהם יופיעו, אלא המפיקים יחליטו את כל המיקומים למעט המדינות שיופיעו כשיר הראשון/האחרון וגיאורגיה שהגרילו זאת.
בשנה זו הגליות, קטעי המעבר לפני השירים, חולקו לשני חלקים.
החלק הראשון צולם ברחבי גאורגיה וסבב סביב חפץ מסוים שעבר בין האנשים והחלק השני היה האומן שמדבר על עצמו כשהוא מחזיק את החפץ שהופיע בגלויה.
רשימת מגישי הנקודות

המנחה עמדה באמצע הבמה כאשר משני צדדיה עמדו מקראי נקודות וכל פעם שהקריאו את נקודות השופטים בצד אחד, המקראים התחלפו בצד השני
את נקודות הקהל הקריאו המנחות כאשר אחוזי ההצבעה תורגמו לנקודות.
קפריסין קפריסין-מריה כריסטופורו בת ה-12 (מתוארת כחברה של הנציגה בשנה זאת)
פולין פולין-דומיניקה פטאק בת ה-13 (השתתפה בקדמים הפולנים ב-2016/2017)
הולנד הולנד-טיאס שכילמבק בן ה-14 (אחיו הגדול של אחד מהנציגים שלהם השנה)
ארמניה ארמניה-לא ידוע
בלארוס בלארוס-סאבה קראזאנאשווילי (תושב טיבליסי ממוצא בלארוסי)
פורטוגל פורטוגל-דווארטה ואלנסה בן ה-10 (השתתף בקדם הפורטוגלי בשנה זו)
אירלנד אירלנד-וולטר מקב (השתתף בקדמים האירים ב-2016/2017)
מקדוניה מקדוניה-קיארה בלאז'ב (אחותה של הנציגה מהשנה הזו)
גאורגיה גאורגיה-ליזי טברברידזה (אחת מהנציגות של גאורגיה בשנת 2015)
אלבניה אלבניה-סביאנה ריזואנו (נבחרה כדי להעלות את המודעות ליתומים באלבניה)
אוקראינה אוקראינה-סופיה רול (נציגת אוקראינה בתחרות ב-2016)
מלטה מלטה-מרים אנגלדזה
רוסיה רוסיה-טוניה ולודינה בת ה-11 (מנחת טלוויזיה)
סרביה סרביה-מינה גקויליץ'
אוסטרליה אוסטרליה-ליאם קלארק
איטליה איטליה-סופיה ברטולי בת ה-9
הערות שוליים

1 2  Jordan, Paul (9 באוגוסט 2017). "16 Countries to dazzle on stage in Tbilisi in 2017!". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-9 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (24 בינואר 2017). "The Netherlands: Confirms Junior Eurovision 2017 Participation". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Silva, Sobre Fabiana (23 במאי 2017). "Armênia confirma participação no Junior Eurovision". אורכב מ-המקור ב-2018-12-21. נבדק ב-26 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jordan, Paul (18 ביולי 2017). "Misha to represent Armenia in Georgia!". junioreurovision.tv. נבדק ב-18 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (23 בדצמבר 2016). "Belarus: Confirms Participation In Junior Eurovision 2017". eurovoix.com. Eurovoix. נבדק ב-23 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (4 בינואר 2017). "Ireland: Confirms Junior Eurovision 2017 Participation". Eurovoix. נבדק ב-4 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (30 ביוני 2017). "Macedonia: Junior Eurovision 2017 Participation Confirmed". eurovoix.com. נבדק ב-30 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Georgia to host the 2017 Junior Eurovision Song Contest". junioreurovision.tv. European Broadcasting Union. 1 בפברואר 2017. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  García, Belén (23 ביוני 2017). "Albania confirms participation for Junior Eurovision 2017, national final on September 23". נבדק ב-23 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (7 ביולי 2017). "Ukraine: Junior Eurovision 2017 Selection Kicks Off". eurovoix.com. Eurovoix. נבדק ב-8 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (29 במאי 2017). "Malta: Ten Junior Eurovision Finalists Announced". eurovoix.com. נבדק ב-12 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  García, Belén (23 בדצמבר 2016). "Russia: RTR confirms participation at Junior Eurovision 2017, submissions open!". escplus.com. EscPlus. נבדק ב-23 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  García, Belén (3 ביוני 2017). "Spoiler: Russian representative for Junior Eurovision 2017 decided, check it now!". esc-plus.com. EscPlus. נבדק ב-3 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Serbia, RTS, Radio televizija Srbije, Radio Television of. "Konkurs: Izbor kompozicije za „Dečju pesmu Evrovizije" 2017" (בסרבית). נבדק ב-2017-07-17.
↑  Herbert, Emily (31 ביולי 2017). "Australia: Junior Eurovision Participation Confirmed". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (26 ביוני 2017). "Italy: RAI Gulp Confirms Junior Eurovision 2017 Participation". eurovoix.com. נבדק ב-26 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  נועה פרייס‏, אנחת רווחה: ישראל תוכל לשדר את המונדיאל והאירוויזיון, באתר וואלה, 20 ביוני 2017
במת התחרות בצילום מחזרה גנרלית
אליפות ברזיל בכדורגל 2001

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  1 באוגוסט 2001 – 23 בדצמבר 2001 (145 ימים)
 מספר משתתפות:  28
 הזוכה:  אתלטיקו פרנאאנסה
 מספר משחקים:  386
 מספר שערים:  1105 (2.86 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  4,400,786 (11,401 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  21 - רומאריו, ואסקו דה גאמה
 → 20002002 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 2001  הייתה הפעם ה-45 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-1 באוגוסט 2001 והסתיימו ב-23 בדצמבר 2001.
לליגה בכירה שלמעשה אורגנה מחדש לאחר בעיות משפטיות שהיו בשנה הקודמת העפילו:
כל משתתפי המודול הכחול של 2000
סאו קייטנו שהגיע למשחק הגמר
פרנה שהגיע לשמינית הגמר
בוטפוגו (סאו פאולו) כמשתתפת ליגה הבכירה בשנת 1999.
בתחרות השתתפו 28 קבוצות שהתחרו במספר שלבים:
בשלב ראשון הקבוצות שיחקו פעם בודדת עם כל הקבוצות היריבות. בשלב זה עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.
בהמשך נערכו משחקי שלב הגמר. משחקי רבע הגמר וחצי הגמר נערכו במתכונת של משחק בודד. משחק הגמר נערך בשיטת משיטת משחק בית ומשחק חוץ.
בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.
אתלטיקו פרנאאנסה זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה הראשונה בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו סנטה קרוז, אמריקה פוטבול קלוב, בוטפוגו קלאב ורסיפה. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פאיסנדו ופיגיירנסה.
שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר  | רבע הגמר  | רבע הגמר  |  |  | חצי הגמר  | חצי הגמר  | חצי הגמר  |  |  | משחק הגמר  | משחק הגמר  | משחק הגמר  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  סאו קייטנו | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  באהיה | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  סאו קייטנו | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |  |  אתלטיקו מיניירו | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אתלטיקו מיניירו | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  גרמיו | 0 |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  סאו קייטנו | 2,0 |  |  |
|   |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   |  |  אתלטיקו פרנאאנסה | 4,1 |  |  |
|   |  |  פלומיננסה | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פונטה פרטה | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  פלומיננסה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |  |  אתלטיקו פרנאאנסה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אתלטיקו פרנאאנסה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  סאו פאולו | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בדצמבר 2001 | אתלטיקו פרנאאנסה | 2:4 | סאו קייטנו | ארנה דה ביישאדה, קוריטיבה צופים: 31,740 שיפוט: קרלוס אוגניו סימון |
| 16 בדצמבר 2001 | ללאן  4'  אלכס מיניירו  55', 80', 92' |  | מנצ'יני  31'   מרקוס פאולו  53' | ארנה דה ביישאדה, קוריטיבה צופים: 31,740 שיפוט: קרלוס אוגניו סימון |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 בדצמבר 2001 | סאו קייטנו | 1:0 | אתלטיקו פרנאאנסה | אסטדיו אנקלטה קמפנלה, סאו קייטנו צופים: 20,000 שיפוט: קרלוס אוגניו סימון |
| 23 בדצמבר 2001 |  |  | אלכס מיניירו  67' | אסטדיו אנקלטה קמפנלה, סאו קייטנו צופים: 20,000 שיפוט: קרלוס אוגניו סימון |
טבלה סופית של הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אתלטיקו פרנאאנסה | 31 | 19 | 6 | 6 | 68 | 45 | 23 | 63 | זכייה באליפות העפלה לגביע ליברטדורס |
| 2 | סאו קייטנו | 31 | 19 | 6 | 6 | 52 | 31 | 21 | 63 | העפלה לגביע ליברטדורס |

| 3 | פלומיננסה | 29 | 15 | 9 | 5 | 49 | 34 | 15 | 54 |  |
| 4 | אתלטיקו מיניירו | 29 | 16 | 4 | 9 | 54 | 36 | 18 | 52 |  |
| 5 | גרמיו | 28 | 14 | 5 | 9 | 39 | 32 | 7 | 47 | זכייה בגביע ברזיל העפלה לגביע ליברטדורס |
| 6 | פונטה פרטה | 28 | 13 | 8 | 7 | 55 | 51 | 4 | 47 |  |
| 7 | סאו פאולו | 28 | 13 | 7 | 8 | 49 | 36 | 13 | 46 |  |
| 8 | באהיה | 28 | 13 | 7 | 8 | 43 | 38 | 5 | 45 |  |
| 9 | אינטרנסיונל | 27 | 12 | 4 | 11 | 38 | 40 | 2- | 40 |  |
| 10 | גויאס | 27 | 12 | 3 | 12 | 38 | 32 | 6 | 39 |  |
| 11 | ואסקו דה גאמה | 27 | 10 | 9 | 8 | 57 | 36 | 21 | 39 |  |
| 12 | פלמיירס | 27 | 12 | 3 | 13 | 40 | 47 | 7 | 38 |  |
| 13 | פורטוגזה דה דספורטוס | 27 | 11 | 4 | 12 | 31 | 33 | 2 | 37 |  |
| 14 | פרנה | 27 | 11 | 3 | 13 | 35 | 37 | 2- | 36 |  |
| 15 | סנטוס | 27 | 9 | 9 | 9 | 37 | 32 | 5 | 36 |  |
| 16 | ויטוריה | 27 | 9 | 9 | 9 | 33 | 37 | 4- | 36 |  |
| 17 | קוריטיבה | 27 | 9 | 8 | 10 | 31 | 32 | 1- | 35 |  |
| 18 | קורינתיאנס | 27 | 9 | 7 | 11 | 46 | 45 | 1 | 34 |  |
| 19 | גוארני | 27 | 9 | 6 | 12 | 29 | 45 | 16- | 33 |  |
| 20 | גאמה | 27 | 8 | 9 | 10 | 40 | 34 | 6 | 33 |  |
| 21 | קרוזיירו | 27 | 9 | 5 | 13 | 36 | 43 | 7- | 32 |  |
| 22 | ז'ובנטודה | 27 | 6 | 12 | 9 | 29 | 37 | 8- | 30 |  |
| 23 | בוטפוגו | 27 | 8 | 5 | 14 | 41 | 51 | 10- | 29 |  |
| 24 | פלמנגו | 27 | 8 | 5 | 14 | 25 | 38 | 13- | 29 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 25 | סנטה קרוז | 27 | 7 | 6 | 14 | 31 | 50 | 19- | 27 | ירדה ליגה |
| 26 | אמריקה פוטבול קלוב | 27 | 6 | 7 | 14 | 32 | 46 | 14- | 25 | ירדה ליגה |
| 27 | בוטפוגו קלאב | 27 | 6 | 7 | 14 | 23 | 41 | 18- | 25 | ירדה ליגה |
| 28 | רסיפה | 27 | 5 | 4 | 18 | 24 | 46 | 22- | 19 | ירדה ליגה |
שחקנים מצטיינים

רומאריו  שחקנה של ואסקו דה גאמה, כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
אלכס מיניירו  שחקנה של אתלטיקו פרנאאנסה זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
אנאמיי פירס

אנאמיי פירס (באנגלית: Annamay Pierse, נולדה ב-5 בדצמבר 1983) היא שחיינית קנדית. היא שיאנית עולם וסגנית אלופת העולם (רומא 2009) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה

פירס נולדה בטורונטו, אונטריו וגדלה באדמונטון, אלברטה הבוגרת מבין חמש אחיות, כולן שחייניות תחרותיות ושני אחים, אחד מבוגר ואחד צעיר. היא לומדת באוניברסיטת קולומביה הבריטית ומתגוררת בוונקובר, קולומביה הבריטית.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו, ברזיל בשנת 2007 זכתה פירס בשלוש מדליות כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.72 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.79 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.85 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה פירס במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:23.77 דקות, במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.27 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:08.25 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.35 דקות, כשחיינית חזה ב"זינוק שליחות" היא קבעה תוצאה של 1:06.91 דקות.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

באליפות קנדה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת טורונטו ב-17 במרץ 2009 זכתה פירס במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:17.50 דקות, שיפור לשיא העולם בן החמש שנים וחצי של לייזל ג'ונס מאוסטרליה (2:17.75 דקות).
ביוגרפיה > סגנית אלופת העולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בסוף יולי אותה שנה זכתה פירס במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.84 דקות, אחרי נדיה היגל מסרביה (2:21.62 דקות) ולפני מירנה יוקיץ' מאוסטריה (2:21.97 דקות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 2:20.12 דקות (הנוכחי 2012), שיפור לשיא בן השנה של רבקה סוני מארצות הברית (2:20.22 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.37 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 1:06.34 דקות, במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.53 שניות, בשלב חצי הגמר היא סיימה שמינית בתוצאה של 30.92 שניות, בתוצאה זהה לזו של ולנטינה ארטמייבה מרוסיה, ולאחר swim-off בין שתיהן, היא ניצחה במאית אחת בלבד בתוצאה של 30.98 שניות ועלתה לשלב הגמר ובמקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.87 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריכה של 25 מטר, בלידס, בריטניה ב-7 באוגוסט היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על תוצאה של 2:16.83 דקות. שיא זה החזיק מעמד חודשיים ונישבר על ידי לייזל ג'ונס (2:15.42 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירוויין, קליפורניה באוגוסט 2010 זכתה פירס במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:23.65 דקות, אחרי רבקה סוני (2:20.69 דקות) ולייזל ג'ונס (2:23.23 דקות).
במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי, הודו באוקטובר אותה שנה זכתה פירס במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:03.96 דקות, אחרי אוסטרליה (3:56.99 דקות) ואנגליה (4:00.09 דקות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.79 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.21 דקות ובמקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 32.15 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיימה פירס במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.00 דקות, בשלב חצי הגמר היא סיימה רביעית בתוצאה של 2:24.73 דקות.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה
אלכסנדר פון באך

| --- | --- |

תמונה של פון באך בליתוגרפיה מאת יוזף קריהובר, 1849
 לידה:  4 בינואר 1813 לוסדורף, אוסטריה התחתונה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  12 בנובמבר 1893 (בגיל 80) שנגראברן, על יד הולאברון, אוסטריה התחתונה, הקיסרות האוסטרית (ציסלייטניה), האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם מלא:  אלכסנדר אנטון שטפאן באך
 מדינה:  האימפריה האוסטרית, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה 
 פרסים והוקרה
 אזרחות כבוד של בודפשט (1853)  אזרחות כבוד של פראג  הצלב הגדול של מסדר לאופולד  הצלב הגדול של מסדר פרנץ יוזף 
 
ברון אלכסנדר אנטון שטפאן פון באך (בגרמנית: Alexander Freiherr von Bach,‏ 4 בינואר 1813 לוסדורף, אוסטריה – 12 בנובמבר 1893 שנגראברן, אוסטריה) היה משפטן ופוליטיקאי אוסטרי. נודע בהנהגת המשטר הריכוזי הנאו-אבסולטיסטי ששלט ברחבי האימפריה האוסטרית בשנים 1850–1859, בראשית תקופת שלטונו של הקיסר פרנץ יוזף, אחרי דיכוי מהפכות אביב העמים. באותה תקופה כיהן באך כשר הפנים בממשלתו של הנסיך פליקס צו שוורצנברג, והחל משנת 1852 כשר פנים וכראש ממשלה בפועל, אף על פי שאת התפקיד הרשמי של "יושב ראש ועידת השרים" מילא בשנים 1852–1859 הברון קרל פרדיננד פון בואול-שאואנשטיין. בתחילת פעילותו הפוליטית בלט באך כליברל ששלהב את ההמונים בווינה בהפגנות נגד השלטון האבסולטיסטי והקנצלר קלמנס פון מטרניך, אבל במרוצת הזמן אימץ עמדה שמרנית ותמך ב"נאו-אבסולוטיזם". בימי כהונתו נעשה מאמץ להנהגת גרמניזציה במנהל ובחינוך, להעמקת התערבות הכנסייה הרומית-קתולית בחיי המשפחה ובחינוך ולהעמקת שילובה של הונגריה והשטחים שהיו בחסותה, באימפריה האוסטרית.
קורות חייו > ילדות ונעורים

אלכסנדר באך נולד בשנת 1813 ביישוב לוסדורף (Loosdorf) על יד שטאץ (Staatz) במחוז מלק (כיום בפאלבאך, בנפת מיסטלבאך) באוסטריה התחתונה כבן הבכור מבין שבעת הילדים של המשפטן יוהאן מיכאל באך ושל יוזפה באך. בילדותו עבר עם המשפחה לווינה, שם עבד אביו כעורך דין. אחיו אוטו באך היה לימים מנצח ומלחין. אח נוסף, היינריך באך, הידוע כהיינריך מולבה, היה מלחין, והאח השלישי - אדוארד פון באך - היה פוליטיקאי.
אלכסנדר פון אך קיבל בילדותו שיעורים פרטיים, ואחרי סיום התיכון בווינה למד משפטים ומנהל ("מדעים קמראליים") באוניברסיטת וינה.
בגיל 24 סיים תואר דוקטור במשפטים ונכנס לשירות בפרקליטות הקיסרית, בה שירת במשך תשע שנים.
בצעירותו ביקר בארצות מערב ומזרח אירופה, ביקורים שהרחיבו את אופקיו. בשובו למולדת תמך ברעיון עריכת רפורמות במונרכיה האוסטרית לפי דגם בריטי או בלגי. הוא הפך חבר באיגוד של משפטנים (Juridisch-Politische Leseverein) שדגלו ברעיונות רפורמיסטים כאלה והתנגדו למשטר של הקצנלר מטרניך.
אחרי בדצמבר 1843, לאחר מות אביו, ירש באך את משרד עריכת הדין של אביו בווינה. בשנת 1847 יצא עם אחיו אוגוסט למסע ארוך במזרח.
קורות חייו > "יקיר העם" בתחילת "אביב העמים"

באביב של שנת 1848 היה באך מעורב בכתיבת עצומה שקראה לשינויים במערכת הפוליטית באימפריה, שיכללו חופש העיתונות והדיבור, רפורמות במערכת המשפט, הרחבת זכויות לקבוצות דוברות גרמנית, איטלקית ושפות סלאביות בתוך מדינה אוסטרית ריכוזית ודמוקרטית.
באך התנגד לאיחוד אוסטריה עם המדינות הגרמניות ולעלייה בכוחם של ההונגרים, ולכך שפרנקפורט ופשט תהיינה מוקדי קבלת החלטות עבור האוסטרים. הוא כונה "יקיר העם", וב־13 במרץ, כשהוא רוכב על סוס, נשא נאום כאחד מראשי האופוזיציה העממית.
אלכסנדר פון באך נמנה עם אלו שדרשו והשיגו מידי הקיסר פרדיננד הראשון את החלפת ההנהגה - נפילתם של הקנצלר הוותיק קלמנס פון מטרניך ושל מפקד המשטרה יוזף פון סדלניצקי ומתן חירויות דמוקרטיות. באך נבחר מטעם לשכת עורכי הדין לוועד הקהילתי הזמני של וינה. ב-15 במרץ 1848 חגג עם המוני העם את הישגי המהפכה. באותו יום התקבל לראיון פרטי אצל הארכידוכסית סופיה, גיסתו של הקיסר, ולאחר מכן נעלם מזירת ההפגנות.
אף על פי שתמך בשינויים במשטר האבסולטי, לא היה באך מוכן להרחיק לכת עם הרעיונות המהפכניים. הוא נודע בשינויים תכופים בהשקפותיו ובעקרונותיו.
ב-18 במרץ ערך באך את מצע הוועד הזמני של האזרחים, שבו הועלו דרישות לביטול עבודות הכפייה, לשינויים במערכת הפיננסית, בחינוך, במשפט ובחופש הדת, אולם צוין שיש להשיגם בדרך חוקית ולא בדרך מהפכנית.
כמועמד לפרלמנט מטעם רובע מריה הילפה, הוא אימץ עמדה מתונה והטיף לארגון פדרטיבי של עמי האימפריה. באך הבטיח להישאר בעל חשיבה חופשית עד סוף חייו ונבחר לפרלמנט בפה אחד.
אחרי התפטרות ראש הממשלה קרל לודוויג פון פיקלמונט ב-25 באפריל 1848, הורכבה ממשלה בראשות פרנץ פון פילרסדורף. באך תמך בהצעת החוקה הליברלית של פילרסדורף, שלבסוף לא התקבלה.
קורות חייו > כניסתו לממשלה: שר המשפטים 1848–1849

אחרי נפילת ממשלת פילרסדורף ב-8 ביולי 1848 ביקש הארכידוכס יוהאן מ"וועד הסדר הציבורי" להציע את המועמדויות הפופולריות ביותר לתפקידי השרים. בין המועמדים הועלה גם שמו של ד"ר באך.
ב-19 ביולי 1848 אישר הקיסר פרדיננד את הרכב הממשלה החדשה בראשות הברון אנטון דובלהוף-דיר. באך התמנה בה לשר המשפטים. עיתון וינאי בירך על מינויו והגדיר אותו כ" Ein Mann des Rechts – ein rechter Mann! (איש הצדק - צדיק בין האנשים). בגלל מעורבותו במאבק בעבר כונה "שר הבריקדות".
ממשלתו הליברלית של דובלהוף-דיר הייתה משותקת, וכעבור מספר שבועות הוא התפטר. את מקומו של דובלהוף-דיר תפס יוהאן פון וסנברג. בינתיים פרץ בווינה מרד הפועלים והסטודנטים. שר הצבא לאטור נרצח בלינץ' על ידי ההמונים. ב-7 באוקטובר נמלט באך בתחפושת אל המחנה הצבאי אאורספרג. ב-11 באוקטובר התפטרה ממשלת וסנברג.
כחודש אחרי דיכוי המרד בווינה הופיע באך בשם בדוי בפראג, וקיים שם פגישות חשאיות עם כמה נציגים צ'כים. מייד לאחר מכן התייצב בחצר הקיסרית באולומואוץ על מנת להיפגש עם הנסיך פליקס צו שוורצנברג, שהרכיב ב-21 בנובמבר 1848 ממשלה חדשה.
באך נכנס לממשלה זאת שוב כשר המשפטים. הוא היה היחיד ללא תואר אצולה בממשלת שוורצנברג. מבין השרים בלט הרוזן השמרן פרנץ שרף פון שטאדיון. אחרי שזה חלה, התמנה באך לנהל גם את תיק הפנים. ממשלת שוורצנברג הכינה את החלפת הקיסר פרדיננד באחיינו, פרנץ יוזף ב-2 בדצמבר 1848 והביאה ב-7 במרץ 1849 לפיזור האספה החוקתית .
במרץ 1849 אימץ באך עמדה שמרנית, ותמך באך ביישום התכנית החוקתית הריכוזית של הנסיך שוורצנברג, מפנה שעורר תרעומת רבה בקרב האופוזיציה ההונגרית.