stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקס ארנסט
ביוגרפיה

ארנסט נולד בבריהל שמדרום לקלן. הוא נרשם ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת בון אך נשר מלימודים אלה במהרה.
ב-1918 הוא התחתן עם ההיסטוריונית לואיז שטראוס, אך מערכת יחסים סוערת זו לא האריכה ימים. שנה לאחר מכן פגש את פול קלי וצייר את ציוריו הראשונים, הדפסים וקולאז'ים על מגוון תווכים. בימי מלחמת העולם הראשונה הוא שירת בצבא הגרמני. בתום המלחמה ייסדו ארנסט, ז'אן ארפ והאקטיביסט אלפרד גרינוולד את קבוצת הדאדא הגרמנית בקלן. אולם שנתיים לאחר מכן, ב-1922 חזר לקהילה האמנותית במונפרנס, פריז.
ארנסט הרבה לנסות ולחדש וב-1925 המציא את טכניקת הפרוטאז'. שנה לאחר מכן הוא וז'ואן מירו יצרו ביחד עיצובים עבור סרגיי דיאגילב. יחד עם מירו הוא פיתח את טכניקת הגרטאז', שכללה גירוד של צבע מבד. ארנסט עורר עליו מחלוקת רבה כשצייר ציור בשם "הבתולה מכה את ישו הילד לפני שלושה עדים: אנדרה ברטון, פול אלוארד והאמן". ארנסט היה מי שהוליד בברטון את הרצון לנדות את אלוארד, חברו של ארנסט.
ב-1927 נישא בשנית, למרי-ברת אורנש. ב-1934 החל לפסל ועבד זמן מה עם אלברטו ג'קומטי. ארנסט פיתח עניין מיוחד בציפורים, שהיו למוטיב חוזר ביצירותיו. ציפור שכונתה על ידו לופלופ ייצגה אותו בתמונותיו. בשנת 1937 עזב את אשתו לטובת קשר שנמשך כשלוש שנים עם הציירת והפסלת הבריטית לאונורה קרינגטון.
מלחמת העולם השנייה תפסה אותו בצרפת והוא נעצר כזר עוין, אך שוחרר בהתערבותם של אלוארד וקרינגטון. לאחר כיבוש צרפת על ידי הנאצים הוא נרדף על ידי הגסטפו, כאחד שאומנותו נחשבה כמנוונת ולא רצויה לשלטונם. הוא נכלא במחנה קמפ דה מיל. קרינגטון לא מצאה בצרפת מוצא, ונאלצה למכור את ביתם ולשלם חובותיהם, ונסעה לספרד כדי לנסות להמציא לארנסט דרכון. שם היא חוותה התמוטטות נפשית ואושפזה. בצרפת, בעזרת ארגון וריאן פריי (הוועד לסיוע לשעת חירום) ובעזרת חירם בינגהאם (הרביעי) הוא נמלט מהנאצים ב-1941 לארצות הברית, יחד עם פגי גוגנהיים, שהייתה לאשתו זמן קצר לאחר הגעתם. באמריקה היה לו חלק, יחד עם אמנים כמרסל דושאן ומארק שאגאל שנמלטו לשם גם הם מצרפת, בתנועת האקספרסיוניזם המופשט בניו יורק. נישואיו לגוגנהיים גם הם לא החזיקו מעמד וב-1946 הוא התחתן עם דורותיאה טנינג בטקס כפול בבוורלי הילס יחד עם מאן ריי שנישא לג'ולייט באוזר.
ארנסט התגורר בארצות הברית, בעיקר בסדונה שבאריזונה. פרסומו קנה לו הצלחה כלכלית. ב-1963 הוא וטאנינג עברו לגור בדרום צרפת. ב-1 באפריל 1976 מת בפריז ונקבר בבית הקברות פר לשז.
הנצחה

בשנת 1991 יצא בגרמניה סרט תיעודי על חייו של ארנסט, שהופק מחומרים הקשורים בחייו כמו תמונות וקטעי וידאו ומזכרונות של קרובי משפחתו.
בשנת 2005 נפתחה תערוכה בשם "מקס ארנסט - רטרוספקטיבה" של חלק מיצירותיו של ארנסט במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.
באותה שנה נחנך "מוזיאון מקס ארנסט לאמנות" (גר'), בעיר הולדתו של ארנסט, בריהל.
ראו גם

סוריאליזם
הפיל מקלבס (1921)
מקס איירונס

| --- | --- |

מקס איירונס בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, 2014
 לידה:  17 באוקטובר 1985 (בן 38) קמדן, לונדון, אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 מקום לימודים:  דרגון סקול  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה  בית הספר בריאנסטון 
 פרופיל ב-IMDb
 
מקסימיליאן פול דיארמויד "מקס" איירונס (אנגלית: Maximilian Paul Diarmuid "Max" Irons; נולד ב-17 באוקטובר 1985) הוא שחקן קולנוע ודוגמן אנגלי. 
איירונס בנו של כוכב הקולנוע זוכה פרס האוסקר ג'רמי איירונס, התפרסם בזכות תפקידו בסרט "ירח אדום" (2011), בשל תפקידו בתור אדוארד הרביעי, מלך אנגליה בסדרה "מלכה לבנה" (2013) ובזכות תפקידו בתור ג'ו טרנר במותחן הריגול "קונדור" (2020-2018) ברשת Epix.
ביוגרפיה

איירונס נולד בקמדן, לונדון, אנגליה לשחקן הקולנוע האנגלי ג'רמי איירונס ולשחקנית האירית שינייד קיוזאק. לאיירונס ישנו אח גדול, סמואל, צלם במקצועו. איירונס הוא נכדם של השחקנים האיריים סיריל קיוזאק ומורין קיוזאק (אנ') ואחיינם של השחקניות ניב קיוזאק, סורשה קיוזאק והוא אחיינו של מפיק התיאטרון פדרייג קיוזאק (אנ').
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון בריאנסטון (אנ') בדורסט הוא למד בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה; שם סיים את לימודיו ב-2008.
קריירה

איירונס דגמן עבור חברת האופנה הבריטית ברברי" ועבור חברת אופנה הספרדית מנגו.
בשנת 2011 הופיע בסרטם של קתרין הארדוויק ולאונרדו דיקפריו "ירח אדום" בתפקיד הנרי לייזר, איתו מיועדת גיבורת העלילה ואלרי (אמנדה סייפריד) להינשא.
בשנת 2016 שיחק בדרמה הרומנטית "קציר מר" בתפקיד יורי.
בשנת 2017 שיחק בתור הבלש צ'ארלס במותחן הרומנטי "בית המזימות" שכתב ג'וליאן פלוז; המתבסס על רומן באותו שם מאת אגאתה כריסטי שיצא לאור ב-1949.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | להיות ג'וליה | ילד בהופעה |  |
| 2009 | Unrequited Love | טום |  |
| 2009 | דוריאן גריי | לוסיוס |  |
| 2011 | ירח אדום | הנרי |  |
| 2013 | גוף מארח | ג'ארד האו |  |
| 2014 | The Riot Club | מיילס ריצ'רדס |  |
| 2015 | האישה בזהב | פרדריק אלטמן |  |
| 2017 | קציר מר | יורי |  |
| 2017 | האישה | דייוויד קסטלמן |  |
| 2017 | בית המזימות | צ'ארלס הייווארד |  |
| 2018 | טרמינל | אלפרד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | הנמלטת | טומי פסקואלינו | 3 פרקים |
| 2013 | מלכה לבנה | אדוארד הרביעי, מלך אנגליה | 9 פרקים |
| 2016 | Tutankhamun | הווארד קרטר | מיני-סדרה |
| 2018 | המתופפת הקטנה | אל | 2 פרקים |
| 2018-2020 | קונדור (אנ') | ג'ו טרנר | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
| 2022 | Flowers in the Attic: The Origin | מלקולם פוקסוורת' | מיני-סדרה |
| TBA | Miss Austen |  | מיני-סדרה עתידית של BBC |
טלקום אינדונזיה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (14 בנובמבר 1995–TLK)  Indonesia Stock Exchange (14 בנובמבר 1995–TLKM)  הבורסה לניירות ערך בלונדון 
 תקופת הפעילות:  1884–הווה (כ־140 שנה) 
 חברות בנות:  Telkomsat 
 מיקום המטה:  באנדונג 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הטלקומוניקציה, infrastructure industry 
 מנכ"ל:  Alex Sinaga 
  
 www.telkom.co.id/sites
 
טלקום אינדונזיה (Perusahaan Perseroan (Persero) PT Telekomunikasi Indonesia Tbk, ‏PT Telkom Indonesia) היא חברת תקשורת אינדונזית המספקת שירותי טלפוניה נייחת ואינטרנט. החברה הופרטה בשנת 1995. בבעלות ממשלת אינדונזיה כ-52% ממניות החברה.
היסטוריה

שורשי החברה בשנת 1856 כאשר שלטון הולנדי הקים קו טלגרף בין ג'קרטה לבין עיר נוספת במרחק של כ-60 ק"מ. בשנת 1906 שירותי דואר וטלגרף רוכזו בסוכנות ממשלתית Post, Telegraph and Telephone Service. זמן קצר לאחר קבלת עצמאות, הממשל החדש ביצע הלאמת החברה. בשנת 1961 הארגון הפך להיות סוכנות ממשלתית. בשנת 1965 שירותי דואר וטלפוני הופרדו. בשנת 1974 ייצור ציוד טלפוניה עבר לחברה נפרדת ושירותי טלפון רוכזו ב-Perusahaan Umum Telekomunikasi (Perumtel). בשנת 1995 בוצע הפרטת החברה והיא החלה לפעול תחת השם הנוכחי. מניות החברה נרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך באינדונזיה ובורסה לניירות ערך של ניו יורק ובורסה לניירות ערך בלונדון. בבעלות ממשלתית נותרה מניית שליטה וכ-52% מכלל המניות.
במהלך השנים חברה איבדה את בלעדיות לשירותי טלפון ולשיחות בין-לאומיות. יחד עם זאת, גם במאה ה-21 החברה היא ספק שירותי טלפון הגדול במדינה. בשנת 2011 היו לה כ-130 מיליון לקוחות.
החברה פעלה להרחבת פעילותה לתחומים חדשים דוגמת אספקת שירותי אינטרנט ותקשורת לוויינים.
צי לוויינים

עד לשנת 1999 החברה ניצלה יכולות של לווייני Palapa שהיו בבעלות חברת תקשורת אינדונזית אחרת.
הלוויין הראשון של החברה שוגר בשנת 1999. לוויין TELKOM-1 היה מצויד במשיבים ב-C-Band. הוא שקל 2,763 ק"ג והיה מתוכנן לעבודה במשך 15 שנים.
בהמשך שוגרו לוויינים נוספים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | לוויין | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 12 באוגוסט 1999 | Telkom 1 | מרכז החלל הגיאני   אריאן 4 | לוקהיד מרטין | החליף לוויין Palapa B2R. פעל עד לשנת 2017 |
| 16 בנובמבר 2005 | Telkom 2 | מרכז החלל הגיאני   אריאן 5 | Orbital Sciences Corporation | החליף לוויין Palapa B4 |
| 6 באוגוסט 2012 | Telkom 3 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון M | מערכות המידע הלווייניות רשטניוב | לא הגיע למסלול מתוכנן |
| 14 בפברואר 2017 | Telkom 3S | מרכז החלל הגיאני   אריאן 5 | Thales Alenia Space | החליף לוויין Telkom 3 ששיגורו לא הצליח |
| 7 באוגוסט 2018 | Telkom 4 | נמל החלל קייפ קנוורל   פאלקון 9 | SSL | החליף לוויין Telkom 1 |
טלקום בון

ההיכל הביתי, טלקום דום
טלקום באסקט בון (בגרמנית: Telekom Baskets Bonn) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר בון המתמודדת בבונדסליגה ובליגת האלופות בכדורסל.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1995. בסיום עונת 1995/96 העפילה לבונדסליגה.
הקבוצה הגיעה 5 פעמים עד לגמר הפלייאוף אך לא הצליחה לזכות באליפות. בנוסף, הגיעה הקבוצה שלוש פעמים עד לגמר הגביע הגרמני ולא זכתה בו.
הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאים מאז עונת 1997/98. בין היתר: בגביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב, יורוצ'לנג', יורוקאפ, וליגת האלופות בכדורסל.
הקבוצה מקיימת את משחקיה מאז שנת 2008 בהיכל הספורט טלקום דום המכיל 6,000 מקומות ישיבה, שהחליף את היכל הארטברגהלה שהכיל 3,500 מקומות.
בעונת 2021/22 הקבוצה זכתה במקום השלישי בליגה ושחקנה פארקר ג'קסון-כרטווית זכה בתואר "שחקן העונה".
בעונת 2022/23 הקבוצה הפתיעה וסיימה במקום הראשון בעונה הסדירה. שחקנה טי ג'יי שורטס זכה בתואר "שחקן העונה" בליגה הגרמנית ובליגת האלופות בכדורסל, והקבוצה זכתה בליגת האלופות בכדורסל לאחר ניצחון 77–70 על הפועל ירושלים בגמר.
תארים והשגים

הבונדסליגה:
מקום שני: 1997, 1999, 2001, 2008, 2009, 2023
חצי גמר: 2003, 2004, 2005
הגביע הגרמני:
גמר: 2005, 2009, 2012
חצי גמר: 2003
גביע ספורטה :
רבע גמר: 2001, 2002
יורוצ'לנג' :
רבע גמר: 2009, 2013
ליגת האלופות
זכייה: 2023
מרגריטה רובלס

מריה מרגריטה רובלס פרנאנדס (בספרדית: María Margarita Robles Fernández; נולדה ב-10 בנובמבר 1956) היא פוליטיקאית ומשפטנית ספרדייה ממפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית המשמשת כשרת ההגנה של ספרד מאז 7 ביוני 2018. בעבר שימשה כשרת החוץ הזמנית בין 30 בנובמבר 2019 ל-13 בינואר 2020.
בעברה, הייתה רובלס שופטת והפכה לאשה הראשונה שעמדה בראש בית משפט מחוזי והרביעית שנכנסה לבית המשפט העליון של ספרד.
ביוגרפיה

רובלס נולדה בלאון ב-10 בנובמבר 1956, בתם של עורך דין ועקרת בית. בגיל 12 עברה משפחתה לברצלונה, ורובלס למדה משפטים באוניברסיטת ברצלונה. ב-1981 הפכה רובלס לאשה הרביעית בתולדות ספרד שהוסמכה כשופטת. שנה לאחר מכן הפכה לשופטת בבית הדין לערכאות של בלגר. מאוחר יותר עברה לבית המשפט הפרובנציאלי של ברצלונה. ב-1990 הפכה לנשיאת בית המשפט המחוזי של ברצלונה, והפכה בכך לאשה הראשונה בתולדות ספרד שעמדה בראש בית משפט מחוזי.
ב-1993 היא פרשה מעולם המשפטים ועברה לפוליטיקה. היא הצטרפה למפלגת הפועלים הסוציאליסטית ומונתה לתת-מזכירה במשרד המשפטים. ב-1994 היא מונתה בידי פליפה גונסאלס למזכירת המדינה לענייני פנים של ספרד. בתקופת כהונתה בתפקיד היא פעלה נגד ה-GAL - חוליות מתנקשים לא-חוקיות שהוקמו בידי פקידים בממשלת ספרד במטרה להילחם בבדלנים הבסקים של ארגון הטרור אט"א. רובלס עצרה את הזרמת הכספים ל-GAL, ופעלה לקידום חקירת מותם של חוסה אנטוניו לאסה וחוסה איגנסיו סבאלה, שני מורדים בסקים שנחטפו, עונו ונרצחו בידי ה-GAL. כמו כן פעלה לחקור את פרשת לואיס רולדאן והובילה למעצרו בעוון מעילה ושוחד.
השערוריות הרבות שליוו אותה גרמו לנפילתה של ממשלת גונסאלס ולהפסד של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית בבחירות 1996. בעקבות כך, חזרה רובלס לעולם המשפטים, ובשנת 2004 מונתה לשופטת בבית המשפט העליון של ספרד. בספטמבר 2008 היא נבחרה לחברה במועצה הכללית של הרשות השופטת (CGPJ), ונחשבה לאחד החברים הפעילים ביותר בה. היא כיהנה בתפקיד עד דצמבר 2013. במהלך כהונתה היא תמכה בהדחתו מתפקידו של נשיא בית המשפט קרלוס דיבר.
במאי 2016 ביקשה רובלס מהמועצה הכללית של הרשות השופטת להעניק לה חופשה מתפקידיה השיפוטיים כדי שהיא תוכל לחזור לפוליטיקה. בהצבעה שנערכה, קבעה המועצה ברוב של 4 נגד 3, כי לא ניתן להעניק חופשה כזו, וכי רובלס תיאלץ לוותר על תפקידיה לצמיתות כדי להצטרף לפוליטיקה. לאחר שעשתה זאת, הצטרפה למפלגה הסוציאליסטית ונבחרה לקורטס חנרלס מטעם מדריד. ביוני 2018, במהלך הצבעת האי-אמון נגד מריאנו רחוי, הפרה רובלס את הוראת מנהיגי המפלגה להימנע, והצביעה בעד ההדחה. בעקבות נפילת ממשלת רחוי והקמת ממשלתו של פדרו סנצ'ס, מונתה רובלס לשרת ההגנה. לתקופה קצרה בין 30 בנובמבר 2019 ל-13 בינואר 2020, שימשה רובלס גם כשרת החוץ, האיחוד האירופי ושיתוף הפעולה.
מתוך שאהבתי

מתוך שאהבתי הוא אלבום האולפן ה-12 שהקליטה ירדנה ארזי. הוא יצא כדיסק וכקלטת אודיו בשנת 1995 בהפקתו המוזיקלית של ירוסלב יעקובוביץ', שהפיק לארזי גם את אלבומיה המצליחים "מה נשמע" ו"אתה לי ארץ".
באלבום "מתוך שאהבתי" התחברה ארזי למוזיקת רוק, אחרי שנים של שירי ארץ ישראל ומוזיקה אתנית. הוא כולל טקסטים יותר אישיים ואינטימיים, חלקם מבוססים על סיפוריה האישיים של ארזי, כמו "מכתב" המבוסס על מכתבי הערצה שקיבלה ממדינות ערב בעקבות האלבום "דמיון מזרחי", "חברות הכי טובות" שהקליטה עם ידידתה הקרובה הזמרת שולה חן וכשמו הוא שיר געגועים לימים שהשתיים היו בלהקת הנח"ל, "כמו מים שקטים" שנכתב בעקבות פטירתם של הוריה דוד ואיבט ממחלת הסרטן בשנת 1994 ו"שלושה דורות" שהוקדש לבן דודה ישראל ארזי שנפל במלחמת ההתשה.
יעקובוביץ' גייס לאלבום את טובי הנגנים על מנת לתת עיבודים רוקיסטיים לשירים. גם ארזי ביצעה אותם בקול נמוך מהרגיל, ובעוצמה רבה. סינגל הבכורה, "בחוץ לבדי", שהוא גם הארוך ביותר מבין שירי האלבום, יצא לרדיו כבר ב-1993 וזכה להצלחה, אך מחלת הוריה מנעה מארזי להמשיך בפעילות לקידום האלבום, והוצאתו נדחתה בשנתיים.
האלבום עורר עניין תקשורתי כשיצא, זכה להצלחה פחותה אך לא עד כדי כישלון, ומכר כ-15,000 עותקים. ארזי העלתה מופע בעקבות האלבום, כשהיא מלווה בנגנים מהשורה הראשונה, בהם מאיר ישראל, מיכה מיכאלי, שמוליק בודגוב, אלונה טוראל ויעקובוביץ' עצמו. מופע הבכורה נערך בפסטיבל ערד, אך סיבוב ההופעות לא נמשך זמן רב.
רשימת השירים באלבום

חדש באוויר (אהוד מנור - ירוסלב יעקובוביץ') (3:57) - השיר יצא לרדיו ב-7 במאי 1995 באווירת הסכמי השלום עם הפלסטינים והירדנים. הוא שהה 8 שבועות במצעד הפזמונים של רשת ג' והגיע בשיאו למקום ה-12.
שלושה דורות (אהוד מנור - ירוסלב יעקובוביץ') (5:43) - השיר יצא לרדיו ב-21 במאי 1995 לקראת יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
גנרל חורף (מאיר גולדברג - הילה דגני) (5:26)
מכתב (רחל שפירא על פי מכתבי הערצה שונים - ירוסלב יעקובוביץ') (4:27) - השיר יצא לרדיו ב-7 במאי 1995 ושהה 5 שבועות במצע הפזמונים של רשת ג'.
בסרטים (רחל שפירא - חנן יובל) (4:43)
חברות הכי טובות - עם שולה חן (אהוד מנור - ירוסלב יעקובוביץ') (4:45)
איך העגילים? (יהונתן גפן - אלונה טוראל) (3:59)
מתוך שאהבתי (רות זילוני - יוסי רון) (4:14)
קיץ של נחמות (רוני ערן - ירוסלב יעקובוביץ') (3:30)
הוא אהב נשים רבות (רות זילוני - חנן יובל) (3:58) - השיר יצא לרדיו ב-2 ביולי 1995 ושהה שבועיים בלבד במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'.
אל יווני (אהוד מנור - ירוסלב יעקובוביץ') (4:31)
כמו מים שקטים (רחל שפירא - נחום היימן) (3:42)
בחוץ לבדי (רחל שפירא - ירוסלב יעקובוביץ') (6:06) - השיר יצא לרדיו כבר ב-26 בדצמבר 1993 ושהה 10 שבועות במצעד הפזמונים של רשת ג'.
שותפים באלבום

ירוסלב יעקובוביץ' - מעבד מוזיקלי, מפיק מוזיקלי, כלי נשיפה
מאיר ישראל - תופים וכלי הקשה
חיים רומנו - גיטרות ובוזוקי
אלונה טוראל - פסנתר
רוני פיטרסון- גיטרות
מיכה מיכאלי - גיטרה בס
רוני צדיק - תופים
חיים יובל - אבוב
מיכה הרן - צ'לו
עדי דגני - קלידים ואקורדיון
שולה חן - קולות רקע, שירה
מני בגר - קולות רקע
יהודה תמיר - קולות רקע
ראובן גבירץ - קולות רקע
יובל דור - קולות רקע
איריס שמי - קולות רקע
עמי מנדלמן - קולות רקע
דלית כהנא - קולות רקע
חני בודגוב - קולות רקע
דינה גולן - קולות רקע
עינת אורון - קולות רקע
אלונה תומר (בתה של ארזי) - קולות רקע
חיים שמש - מפיק
טרוס מנגר-אוברסטייחן

| --- | --- |

טרוס ואחותה פרדי לצד ראש ממשלת הולנד מארק רוטה
 לידה:  29 באוגוסט 1923 סכוטן, הולנד 
 פטירה:  18 ביוני 2016 (בגיל 92) Grootebroek, הולנד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 מקצוע:  לוחמת מחתרת, פסלת, ציירת 
 מידע חסידת אומות העולם
 שנות הפעילות:  1963–2001 (כ־38 שנים) 
 פרסים והוקרה:  Mobilisation War Cross  מסדר אורנז'-נסאו  חסידת אומות העולם (23 במאי 1967) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  טרוס מנגר-אוברסטייחן
 
טְרוּס מֶנגֶר-אוֹברסטייחן (בהולנדית: Truus Menger-Oversteegen;‏ 29 באוגוסט 1923 – 18 ביוני 2016) הייתה פסלת וציירת הולנדית. במהלך מלחמת העולם השנייה היא הייתה חברה בתנועת ההתנגדות ההולנדית האנטי-נאצית, יחד עם אחותה, פרדי אוברסטייחן, ופעילה נוספת במחתרת ההולנדית, האני סכאפט.
סכאפט וטרוס אוברסטייחן תכננו לחסל את השוטר וחבר התנועה הנאציונל-סוציאליסטית של הולנד, פייק קריסט ב-25 באוקטובר 1944, אך לוחמי התנגדות אחרים של הארלם כבר חיסלו אותו.
ב-1 במרץ 1945 הוצא להורג קצין המשטרה וחבר התנועה הנאציונל-סוציאליסטית של הולנד וילם זירקזה על ידי טרוס אובסטייחן וסכאפט בהארלם.
ב-15 במרץ הן פצעו את קו לנחנדייק, שריגל עבור המטעם ההגנה במשפטה של חברתו הבוגדת נלי וילי ואן דר מיידן. ב-1949 הוא נידון למאסר עולם. ניסיון קודם להרוג את לאנחנדייק על ידי יאן בונקאמפ חבר המחתרת נכשל.
סכאפט ואובסטייחן ניסו לשווא לשחרר את יאן בונקאמפ כאשר הוא נעצר על ידי הגרמנים ונלקח לבית החולים וילהלמינה באמסטרדם.
לאחר מעצרה של סכאפט ב-21 במרץ 1945, הניחו במחתרת שהיא נכלאה ב-"Weteringschans". מחופשת לאחות גרמנייה, אוברסטייחן ניסתה לשחרר אותה בתואנה שהיא נאלצה לקחת את סכאפט לבדיקה רפואית. היא בכתה הרבה כדי לשכנע את השוטרים. אולם, התברר כי כבר הוצאה להורג.
הצלת יהודים בזמן השואה

באמצעות חברתה האני התוודעה טרוס לקבוצת אנשים במחתרת, שהובילה ילדים יהודים למקומות מסתור. אחת הילדות שטרוס עזרה הייתה רוז'ה דיינגמן בת הארבע. טרוס, לבושה במדים של אחות מהצלב האדום, ליוותה את רוז'ה מהארלם לדורדרכט בדרום הולנד. ב-1944, העבירה טרוס ילד יהודי כשהם בדיוק חלפו על פני חיילים גרמנים כשמטוס בריטי טס מעליהם ופתח עליהם באש. כשטרוס הסתובבה היא ראתה שהילד נהרג, אבל היא נאלצה להמשיך. כשהיא מנווטת את האופניים ביד אחת והחזיקה את הילד המת בשנייה, היא המשיכה לרוכל עד שהגיעה לחווה שבה קברה את הילד.
בהזדמנות אחרת התלבשה טרוס במדי חיילת גרמנייה, נכנסה למחנה ריכוז עם מסמכים מזויפים והוציאה ילד יהודי בן שבע. כשחלפה על פני השומר, היא הרימה את זרועה ואמרה "הייל היטלר". הילד שתק וכדי לשמור על ההצגה טרוס סטרה לילד והורתה לו לומר גם "הייל היטלר". הילד הצדיע וניצל. עד סוף המלחמה, הגרמנים הציעו 50,000 גילדן עבור לכידתה, אך היא הצליחה לחמוק מהם. היא החזיקה בסך הכל 53 כתובות ברחבי הולנד שבהן יכלה להסתתר בבטחה בכל עת. לאחר השחרור, טרוס עברה התמוטטות עצבים, שנגרמה בחלקה מהעובדה שהאני נעצרה ונורתה זמן קצר לפני השחרור, ובחלקה מסבלם של ילדים יהודים שהיא הייתה עדה לו.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התחתנה טרוס עם פיט מנגר בנובמבר 1945. לזוג נולדו ארבעה ילדים. בכורם נקרא על שמה של סכאפט. היא הרצתה בקביעות באוניברסיטאות ובבתי ספר תיכוניים על מלחמות, אנטישמיות וסובלנות. ספרה של מנגר-אוברסטייחן על חוויותיה במהלך המלחמה, לא אז, לא עכשיו, לא אף פעם, ראה אור ב-1982. טרוס הפכה לאמנית מקצועית וציירה פנים לילדים במשך שנים רבות, תמונות מהחלומות שרדפו אותה.
ב-10 במאי 1967 הכיר בה יד ושם כחסידת אומות העולם. ביום הולדתה ה-75 בשנת 1998, הוענק לה התואר קצינת מסדר אורנג'-נסאו על שירותה בזמן המלחמה. ב-15 באפריל 2014 קיבלה עם אחותה את "Mobilization War Cross" מראש הממשלה מארק רוטה.
הערות שוליים

↑  "Truus Menger-Oversteegen (1923–2016): a warrior who went on". Socialisme.nu. 20 ביוני 2016. נבדק ב-14 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brandon, Pepijn. "Remembering a Dutch Partisan". Jacobin. נבדק ב-14 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rossen, Jake (6 בפברואר 2020). "The Teenage Girl Gang That Seduced and Killed Nazis". www.mentalfloss.com. נבדק ב-30 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Spanjer, Noor. "This 90-Year-Old Lady Seduced and Killed Nazis as a Teenager". Vice. Vice. נבדק ב-14 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "The Righteous Among The Nations Menger Family". Yad Vashem. נבדק ב-14 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Menger Truus (Oversteegen), @yadvashem (באנגלית)
1 2  "Oversteegen, Truus (1923–2016)". Huygens. נבדק ב-14 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "In memoriam Truus Menger – Oversteegen". Hannie Schaft. 18 ביוני 2017. נבדק ב-14 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "World War II resistance heroine dies at 92". Dutch News. 20 ביוני 2016. נבדק ב-14 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273797705171  BPN: 01719777  GND: 112612911  ISNI: 0000 0001 0959 0439  LCCN: n83037054  NTA: 069314233  RKD: 55227  VIAF: 20336966   WorldCat (עם VIAF): 20336966
מרפאה

צילום פנים של מרפאה טיפוסית, שנת 1930.
מרפאת שירותי בריאות כללית בשכונת גבעת נשר בעיר נשר
מִרְפָּאָה או קליניקה היא מתחם המשמש לשירותי רפואה.  מרפאות מסוגלות להעניק טיפול מיידי ופשוט יחסית, במקרים בהם אין צורך בשירותי בית חולים.
סוגי שירותים

ברמה הבסיסית ביותר, מרפאות כוללות בעיקר חדרי רופאים על ציודם, המאפשרים ביצוע בדיקות בסיסיות. ככל שמרפאה משוכללת יותר היא כוללת שירותים נוספים - חדר אחיות, מוקד חרום, טיפול אמבולטורי, אמצעי דימות ואף חדרי ניתוח המאפשרים ביצוע תהליכי ניתוח פשוטים יחסית.
השוני המהותי של מרפאות מבתי חולים הוא שבמרפאות אין אפשרות לאשפוז מטופלים אלא רק לטפל בהם במקום.
הפעלה

מרפאות יכולות להיות בבעלות פרטית או ציבורית. בישראל מופעלות מרפאות רבות בידי קופות החולים השונות.
לעיתים המרפאה ממוקמת במבנה ייעודי למרפאה, ולעיתים ממוקמות מרפאות בבנייני משרדים, מבנים מסחריים ואף בבתים פרטיים.
סוגים

מרפאת מומחים - מרפאה המרכזת חדרי רופאים של רופאים מתחומי התמחות שונים.
מרפאת שיניים - מרפאה העוסקת ברפואת שיניים.
מרפאה אזורית - מרפאה כללית, קטנה יחסית הכוללת מגוון מצומצם של רופאים ושירותי אחיות.
מרפאה מחוזית - מרפאה המעניקה שירותים לתחום גאוגרפי רחב, ותכלול בדרך כלל מגוון רחב של רופאים ואמצעי דימות.
מרפאת חוץ - מרפאה שנמצאת בתחום בית חולים ומופעלת על ידו, ומטפלת גם בחולים שאינם מאושפזים בבית החולים.
מרפאת זמנהוף

| --- | --- |
החזית המערביתהחזית המערבית
 מידע כללי
 סוג:  מרפאה 
 על שם:  אליעזר לודוויג זמנהוף 
 כתובת:  זמנהוף 34 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1936
 תאריך פתיחה רשמי:  1936 
 תאריך פירוק:  2012 
 אדריכל:  יוחנן רטנר 
 סגנון אדריכלי:  הסגנון הבין-לאומי 
 מידות
 שטח:  4,700 מ"ר 
 קומות:  4 
 קואורדינטות:  32°04′37″N 34°46′43″E﻿ / ﻿32.07694444°N 34.77861111°E﻿ / 32.07694444; 34.77861111
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מרפאת זמנהוף(למפת תל אביב רגילה) מרפאת זמנהוף(למפת גוש דן רגילה) מרפאת זמנהוף(למפת גוש דן מוגדלת) מרפאת זמנהוף  he מרפאת זמנהוףhe מרפאת זמנהוףמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שרידי האגף הדרום-מערבי של המבנה, המיועד לשימור (ספטמבר 2013)
מרפאת זָמֶנהוֹף הייתה מרפאה של שירותי בריאות כללית, ששכנה במרכז העיר תל אביב, בין הרחובות זמנהוף, גדעון, השופטים ושמשון הגיבור, ופעלה משנת 1936 ועד שנת 2012.
היסטוריה ומאפיינים

המבנה תוכנן על ידי האדריכל יוחנן רטנר בשיתוף עם עמנואל וילנסקי ויוסף נויפלד, בשנים 1934 עד 1936. הוא קם על שטח חקלאי בגודל של 1.8 דונם, שהיה שייך לשכונת נורדיה, ואשר צורתו כשל טרפז. המבנה נבנה לפי עקרונות אדריכלות הסגנון הבין-לאומי ושטחו הבנוי עמד תחילה על 2,500 מ"ר. במשך השנים נוספו למבנה שני אגפים נוספים, ושטחו הבנוי הועמד בשנת 1947 על כ-4,700 מ"ר, שהשתרעו על-פני ארבע קומות.
המבנה מתאפיין בחזיתות פשוטות וחלקות, ללא מרפסות או עיטורים ובקירות לבנים. חלק מהפינות מעוגלות, והחלונות נקבעו בשורות ובמרווחים קבועים. המבנה הוגדר על ידי עיריית תל אביב-יפו כמבנה לשימור ברמה בינונית. וכך תואר המבנה בתערוכת ההסתדרות "עשרים שנות בנייה" שנערכה בשנת 1940:
"זהו בניין ענק עם חזית שאורכה 70 מטר, מספר חדריו 70–80 ושטחו כ-2,500 מ"ר... חדריו, כמעט כולם פונים כלפי מערב. דרישה קפדנית זו השפיעה בלי ספק השפעה מכרעת על כל התוכנית. חדרי ההמתנה, המשתרעים לשלושה עברים, מאולם כניסה מרכזי, מפזרים את הקהל ומונעים את הצפיפות. פתרון זה נוח בייחוד מבחינת האוריינטציה. החדרים הם כאן כמעט בגודל סטנדרטי, חדרים גדולים יותר מורכבים משתי יחידות".
המרפאה נקראת על שם רחוב זמנהוף שמצפון לה, הקרוי על שמו של אליעזר זמנהוף, על אף שהכניסה הראשית למבנה נמצאת בצדו הדרומי, הפונה אל רחוב השופטים. במשך שנים רבות, תפקדה מרפאת זמנהוף כאחת המרפאות החשובות בתל אביב ובארץ כולה, וניתנו בה שירותים שונים של רפואה מקצועית. עם זאת, המבנה מיושן והוא שוכן בלב אזור מגורים שרחובותיו צרים והסובל ממצוקת חניה. כל אלה הביאו את הנהלת שירותי בריאות כללית לכלל החלטה למכור את הנכס, וחלק מהמחלקות הועברו למרפאות אחרות, ובעיקר למרפאה חדשה שנחנכה במגדל המאה שברחוב אבן גבירול. בתחילת מרץ 2012 עברו שאר המחלקות למגדל המאה, והמרפאה נסגרה ונהרסה.
ביולי 2005 נמכר הנכס לחברת "בניני העיר הלבנה", אשר מכרה אותו ליזם פרטי תמורת סכום של 5.3 מיליון דולר. בהתאם לאישורה של מחלקת השימור של עיריית תל אביב-יפו, שניים משלושת אגפי המבנה נהרסו ונבנו מחדש, בעוד שהשלישי שומר. בנוסף הותרה הקמת קומה חמישית בבניין, המשתרעת על חלק משטחו, ומתחתיו נחפר חניון תת-קרקעי. השיפוץ והשימור הושלמו בשנת 2016 והבניין משמש היום כבית מגורים שבו 51 יחידות דיור.
בספרות

מרפאת זמנהוף היא מקום התרחשותו של ספר הילדים "מה קרה לקרוקודיל", מאת ע. הלל.
הערות שוליים

↑  מרפאת זמנהוף, זמנהוף 34, בפרויקט "בנייני המאה"
↑  חגי מטר, נפרדים מזמנהוף: ננעלה סופית המרפאה בת ה-80, באתר nrg‏, 14 במרץ 2012
↑  אלפי שאול, מרפאת זמנהוף בת"א נהרסה: בדרך לבניין בוטיק, באתר ynet, 27 ביוני 2012
↑  עידו אפרתי, מרפאת זמנהוף בת"א נמכרה ב-5.3 מיליון דולר, באתר ynet, 19 ביולי 2005.
↑  אורי חודי, אושרה להפקדה תוכנית הפיכת מתחם קופת חולים זמנהוף לשטח מגורים, באתר כלכליסט, 17 בפברואר 2009
משקולות בר כוכבא

המשקולת שנמצאה על יד בית גוברין, נמצאת כיום במוזיאון ישראל
משקולות בר כוכבא הן משקולות שהיו בשימוש בזמן מרד בר כוכבא (התחולל בשנים 132–136 לספה"נ) ועליהן מופיע שמו של מנהיג המרד, שמעון בן כוסבא "נשיא ישראל". מתוך שבע משקולות שנמצאו עד עתה, שש משקולות מקורן בשוק העתיקות, ורק אחת מהן נתגלתה בסקר ארכאולוגי ופורסמה על ידי עמוס קלונר.