stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבלדה על ארי ודרצ'י
בתרבות

באלבום "סע לאט" (1974) של אריק איינשטיין ומיקי גבריאלוב מופיע השיר "הבלדה על זומטי ולבטי". על פי יואב קוטנר מדובר בפרודיה על "הבלדה על ארי ודרצ'י".
בשנת 2001 יצא סרט בשם השיר המתאר מערכת יחסים בין בחור תמהוני לבין נערה צעירה הבורחת מפנימיה לנערות לתל אביב. הקשר לשיר הוא עקיף, תמונות של כוורת מופיעות בסרט. במאי ותסריטאי: איתן לונדנר.
בשנת 2001 הועלה המופע "ארי ודרצ'י" בפסטיבל הרמת מסך בכוריאוגרפיה של דניאל פריד וסוניה דורליאנס ג'וסט. היצירה תוארה כ"ממעמקי המאבק הקיומי אל השחרור והאקסטזה: שירה חיה, סקסופון, ריקוד."
כמעט ארבעים שנה לאחר כתיבת הבלדה עובד השיר לספר ילדים ואויר על ידי אבנר כץ (שאף שיתף פעולה עם סנדרסון בספרו הראשון).
ביצוע

דני סנדרסון - גיטרה, שירה
גידי גוב - שירה, חלילית
אפרים שמיר - שירה וגיטרה, גונג
אלון אולארצ'יק - גיטרת בס, מוג באס, שירה
יצחק קלפטר - גיטרה חשמלית, שירה
יוני רכטר - מלוטרון, סינתיסייזר, מוג, אוברהיים, שירה
מאיר פניגשטיין - תופים, שירה ודיקלום (כ"פוגי")
לקריאה נוספת

"הבלדה על ארי ודרצ'י" מאת דני סנדרסון, איורים: אבנר כץ, עריכה: דבורה בושרי. הוצאת אגם, 2011.
הערות שוליים

↑  יואב קוטנר, פרק 68 - לילה שקט עבר על כוחותינו - סע לאט, מתוך "למרות הכל - סיפורו של הרוק הישראלי", אתר iCast.
↑  אתר עמותת הכורוגרפים
↑  "לראות אותם רוקדים זה משגע" – ריאיון עם אבנר כץ, ינואר 25, 2012
| דני סנדרסון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | גודל טבעי (1982) • חף מפשע (1984) • חכם על קטנים (1987) • קופץ לשניה (1991) • מת לבכות 2 (1994) • הלא נודע (1997) • תולדות המים (2001) • קונגו בלו (2005) • לא יפריד דבר (2009) • מכאן הדרך (2017) |  |
| אלבומי הופעה | Black&White (2004) |  |
| אוספים ומארזים | הטובים לטיס - נבחרת שירים (1992) • המיטב (2006) • האלבומים המקוריים (2008) |  |
| הרכבים | להקת הנח"ל • כוורת • גזוז • דודה |  |
| שירים | ילד מזדקן (1973) • נתתי לה חיי (1974) • הבלדה על ארי ודרצ'י (1974) • גוליית (1975) • אצל הדודה והדוד (1987) • זה הכל בשבילך (1991) |  |
| הצגות | נתתי לה חיי (2011) |  |
ברכת שנתן מחכמתו לבשר ודם

ברכת שנתן מחכמתו לבשר ודם היא ברכה המשתייכת לברכות הראייה הנאמרת בעת ראיית חכם מחכמי אומות העולם.
מקור הברכה

ברכה זו נזכרה כבר בתלמוד במסכת ברכות: ”תנו רבנן: הרואה חכמי ישראל אומר ברוך שחלק מחכמתו ליראיו, חכמי אומות העולם - אומר ברוך שנתן מחכמתו לבשר ודם” (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ח, עמוד א')
מקור הברכה > נוסח הברכה

כאמור בתלמוד נזכר הנוסח: ”ברוך שנתן מחכמתו לבשר ודם”. בביאור הטעם שעל בחכמי ישראל אומר "שחלק", ובחכמי אומות העולם אומר "שנתן", כתב הבית יוסף מפני שישראל ההולכים בדרכי ה' ועושים את מצותיו, הרי הם כחלק מהשם יתברך. אבל אומות העולם שרחוקים מה', הריהם כמו שנתן להם מתנה מנכסיו ואינם חלק ממנו.
אמנם יש שכתבו שהנוסח גם באומות העולם הוא "שחלק מחכמתו לבשר ודם".
על מי מברכים

ברכה זו נתקנה על חכם מחכמי אומות העולם, הבקיא באחת משבע החוכמות, ודי שיהיה חכם באחת מאותן שבע חכמות. אך על חכם בדתו כגון כומר או אפיפיור לא תיקנו לברך.
יש שכתבו שיש לברך ברכה זו רק על גוי שאינו כופר, וששומר את שבע מצוות בני נח. אמנם יש שכתבו שמלשון הפוסקים נראה שאף בחכם שאינו מאמין יש לברך.
בדעת הרמב"ם כתב הרב יצחק זאב סולובייצ'יק, שברכה זו נתקנה על חכם מחכמי אומות העולם שחכמתו היא בשבע מצוות בני נח, את דבריו אלה דייק מלשון הרמב"ם בספר מלכים:
כל המקבל שבע מצות ונזהר לעשותן הרי זה מחסידי אומות העולם ויש לו חלק לעולם הבא והוא שיקבל אותן ויעשה אותן מפני שצוה בהן הקב"ה בתורה והודיענו על ידי משה רבינו שבני נח מקודם נצטוו בהן אבל אם עשאן מפני הכרע הדעת אין זה גר תושב ואינו מחסידי אומות העולם אלא מחכמיהם.
על מי מברכים > חכם יהודי

באחרונים דנו, האם ברכה זו נתקנה גם על יהודי שבקיא בחכמות אלה, או שחז"ל תיקנו ברכה זו על גוי בלבד, ואם מברך, באיזה נוסח יברך, שחלק מחכמתו או שנתן מחכמתו:
יש שכתבו לברך כנוסח הברכה על גוי.
יש שכתבו שיש לברך אך נוסח הברכה הוא: שחלק מחכמתו לבשר ודם.
אך יש שכתבו שאין לברך כלל ברכה זו על ישראל, מאחר שעיקר חכמת ישראל היא בתורה לבדה.
על חכם יהודי שבקיא גם בתורה וגם בחכמות אחרות, יש שהסתפקו האם יש לברך על גם ברכת שחלק מחכמתו ליראיו וגם ברכת שנתן מחכמתו לבשר ודם, או שמא די בברכת שחלק מחכמתו ליראיו.
הברכה בימינו

יש שכתבו שבימינו אין לברך ברכה זו כלל, מאחר שלא מצוי חכם גדול כל כך באחד מאותן שבע חכמות. ויש שהביאו מחכמי ישראל שבירכו ברכות אלו על רופאים מומחים ועוד.
הערות שוליים

↑  חלק אורח חיים, רכ"ד
↑  מחזור ויטרי ועוד. מאידך, דעת הרמב"ם משנה תורה לרמב"ם, הלכות ברכות, פרק י', הלכה י"א לגרוס בשני הברכות 'שנתן מחכמתו'.
↑  משנה ברורה על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רכ"ד, סעיף ז'.
↑  שו"ת תשובה מאהבה חלק ב סימן רלז.
↑  הרב אליעזר מלמד באתר פניני הלכה, בהרחבה לספר. ראו גם בספר שער העין פרק יח הערה ז מה שהוכיח.
↑  הובאו דבריו בשו"ת תשובות והנהגות (לרב משה שטרנבוך) חלק ג סימן עו.
↑  אמנם יש שגרסו ולא מחכמיהם
↑  להרחבה בעניין זה ראו מאמר של אוריאל בנר בירחון האוצר גיליון יב.
↑  ספר זכר נתן רבי נתן מקורנול.
↑  התעוררות תשובה, חלק א, סימנים קא-קב. ודן שם שאפשר גם שיברך 'ליראיו'.
↑  שו"ת דברי יציב יורה דעה סימן קמא, ודימה הדבר לדין ברכת שהחיינו על פרי מורכב שהוא נגד רצון האל. וראו גם פחד יצחק לרבי יצחק הוטנר, ענייני חנוכה.
↑  התעוררות תשובה, חלק ב סימן קא.
↑  ספר אהלך באמיתך פרק יד אות ד.
↑  ספר שער העין פרק יח הערה יב.
| ברכות |
| --- | --- | --- |
| ברכות הנהנין | המוציא לחם מן הארץ • בורא מיני מזונות • בורא פרי הגפן • בורא פרי העץ • בורא פרי האדמה • שהכל נהיה בדברו  • ברכות הריח |  |
| ברכות השבח | אשר יצר • אלוהי נשמה • ברכות השחר • ברכת החמה • ברכת הלבנה • משנה הבריות • ברכת האילנות • ברכת הגומל • הטוב והמיטיב • ברכת הנסים • שהחיינו |  |
| ברכות הראייה | ברכת המלכים • ברכת הים הגדול • חכם הרזים • שחלק מחכמתו ליראיו • שנתן מחכמתו לבשר ודם • שככה לו בעולמו  • עושה מעשה בראשית • שכוחו וגבורתו מלא עולם • זוכר הברית • ברכת מחיה המתים •  אשר יצר אתכם בדין • מציב גבול אלמנה |  |
| ברכות המצוות | ברכות התורה • ברכת השחיטה • ברכת אירוסין • ברכת לשמור חוקיו • ברכת לישב בסוכה |  |
| ברכה אחרונה | ברכת המזון • מעין שלוש • בורא נפשות |  |
| ברכות שונות | ברכת בתולים • ברכת חתנים  • ברכת מעין שבע • ברוך דיין האמת • ברכת הגשמים • ברוך שפטרני מעונשו של זה • בורא מאורי האש • ברכת השיר • ברכת ברוך ה' לעולם • ברכת אבלים • ברכת רופא חולים |  |
| דינים כלליים | מאה ברכות • ברכה שאינה צריכה • ברכה לבטלה • הפסק • תוך כדי דיבור • שם ומלכות • שומע כעונה • ספק ברכות להקל • תדיר ושאינו  תדיר • עובר לעשייתן • ברכה הסמוכה לחברתה • עניית אמן • ברוך הוא וברוך שמו • סדר קדימה בברכות |  |
גיורא לוטן

גיורא לוטן (22 במרץ 1902, י"ג באדר ב' ה'תרס"ב – 1 בינואר 1974, ז' בטבת ה'תשל"ד) היה משפטן, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי וממייסדי השירותים הסוציאליים בישראל.
חייו

לוטן נולד בברלין בירת הקיסרות הגרמנית בשם גאורג לובינסקי (Georg Lubinsky), בן לאליעזר ולאולריקה. למד משפטים באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת פרנקפורט, ובשנת 1927 קיבל תואר דוקטור למשפטים. התמחה בברלין כעורך דין, וכיהן כשופט נוער ועבודה.
בשנים 1939-1948 ניהל את המחלקה הסוציאלית שנוסדה על ידי הנרייטה סאלד. כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה, ואחריה במלחמת העצמאות, ניהל את האגף למשפחת החייל והנוטר, אשר מלאה את התפקידים המוטלים במדינה ריבונית, על אגף השיקום במשרד הביטחון. אחר-כך היה מנהל במחלקה לביטוח עממי במשרד העבודה. הוא ניהל את קרן ההשוואה למשרתי המילואים. אשתו, הילדא לוטן, הייתה עובדת סוציאלית ופעלה רבות גם כן לפיתוח שירותי הרווחה בישראל.
כחבר מפא"י היה לוטן פעיל בחוגי המפלגה לענייני עולי מרכז אירופה, ונכנס לפעילות במועצה הארצית לעבודה סוציאלית ובפעילות למען מעפילים, חיילים ומשפחות חיילים. בשנת 1944 נבחר לאספת הנבחרים הרביעית, והיה חבר הוועד הלאומי.
לאחר קום המדינה שימש מנהל המחלקה לביטוח מפני זקנה במשרד העבודה, ומתוקף תפקידו ישב בוועדה הבין-משרדית לתכנון ביטוח סוציאלי ונשלח כנציג ישראל לוועדה הסוציאלית של האו"ם. במסגרת המשרד הופקד על ניהול קרן ההשוואה לתשלום תגמולים למשרתים במילואים. 
עם הקמת המוסד לביטוח לאומי מונה למנכ"ל המוסד ובין השנים 1954–1969 עמד בראשו. בשנים אלו שימש לתקופות קצרות גם מנכ"ל משרדי הסעד והעבודה.
על שמו נקרא רחוב בירושלים, וכן המרכז לתיעוד ע"ש ד"ר גיורא לוטן של המוסד לביטוח לאומי.
שנים רבות פעלה על שמו קרן לתעסוקת פנסיונרים.
חיים אישיים

נשא לאישה את הילדא (1902–1983), שעבדה בטיפול בילדים במוסדות ילדים. לשניים נולדו שני בנים. בשנת 1938 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בנו יהויקים הוא כלכלן העוסק בהדרכה חקלאית ובניהול פרויקטים, לשעבר מנכ"ל קרן יק"א בישראל. גיורא לוטן הלך לעולמו בשנת 1974 בירושלים.
כתביו

הספר הלבן הבריטי והתוכניות הישראליות לפנסיות יחסיות, ירושלים: חמו"ל, תשכ"ט.
עשר שנות ביטוח לאומי: רעיון והגשמתו (נספח: עשר שנות פסיקה), ירושלים : המחלקה ליחסי ציבור של המוסד לביטוח לאומי, תשכ"ה-1964.
בדרך למדינת הרוחה: מדיניות סוציאלית בישראל בשנות ה-70, תל אביב: עם עובד, תשל"ג.
מאיר שפיגלר

מאיר שפיגלר עם הרב נתן בוקובזה (מימין), 2005
מאיר שפיגלר (נולד ב-17 בספטמבר 1958, ג' בתשרי ה'תשי"ט) הוא איש ניהול ישראלי, המכהן כמנכ"ל חברת החשמל. קודם לכן שימש כמנכ"ל הביטוח הלאומי, מנכ"ל קק"ל ומנכ"ל משרד הדתות.
ביוגרפיה

שפיגלר נולד וגדל בצפת לדב (בעל עיטור המופת של משטרת ישראל) וצופיה שפיגלר, והוא נצר למשפחת עבו מצפת ונכדו של הצייר פסח בן אורי מצפת. בגיל 13 עבר לחיפה. למד בתיכון בסמ"ת והוסמך כהנדסאי אלקטרוניקה בבית הספר להנדסאים שם. והיה נציג התלמידים בתיכון ויו"ר אגודת הסטודנטים בטכניון שבו למד הנדסת חשמל.
שירת בצה"ל כטכנאי ומדריך לוחמה אלקטרונית ומערכות סימולציה בחיל הים. לאחר שחרורו מצה"ל עבד כ-15 שנה כהנדסאי ומהנדס. במקביל, לימד הנדסת אלקטרוניקה בתיכון בסמ"ת ובהכשרות טכנאים והנדסאים בחברות שונות. באותן שנים השלים תואר ראשון כמהנדס חשמל (אלקטרוניקה) בטכניון שם היה יושב ראש אגודת הסטודנטים אס"ט. לאחר סיום הלימודים בטכניון למד שנת השלמה לתואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1995 החל הסבה מקצועית, סיים תואר ראשון במשפטים במכללת שערי משפט והוסמך כעורך דין. בשנת 2007 סיים תואר שני במינהל עסקים בקרייה האקדמית אונו בהתמחות במימון ושוק ההון. בשנים 2004–2011 שימש כמרצה למתמטיקה בקריה האקדמית אונו.
עד שנת 2001 היה חבר מרכז הליכוד.
בשנים 2000–2003 שימש כיועץ מקצועי בכיר למנהל מינהל מקרקעי ישראל ויועץ בכיר למנכ"ל משרד הדתות. בשנת 2003 מונה למנכ"ל משרד הדתות. ב-2005 עבר לתפקיד הממונה על מועצת בתי העלמין היהודיים בירושלים ומנכ"ל הרשות הארצית לשירותי דת במשרד ראש הממשלה. בשנים 2008–2010 היה ממונה יחידת הסמך לעובדים זרים במשרדי התמ"ת והפנים. לאחר מכן שימש סמנכ"ל משאבי אנוש בחברת דואר ישראל ובשנים 2013–2017 שימש כמנכ"ל הקרן הקיימת לישראל (אמנון בן עמי מונה כמחליפו), אך פרש בעקבות סכסוך עם ועד העובדים שסירב לקיצוץ בהטבות לעובדים שהציע.
בשנת 2016 החליט שר הרווחה חיים כץ למנותו למנכ"ל הביטוח הלאומי ובנובמבר 2017 מינויו אושר בידי הוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות.
ב-7 במרץ 2022 מונה על ידי ראש הממשלה נפתלי בנט ושרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה לראש צוות המשימה הלאומי לקליטת עלייה מאוקראינה, רוסיה ומדינות חבר המדינות, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה ומשבר הפליטים באוקראינה.
באפריל 2022 הוחלט על מינויו למנכ"ל חברת החשמל. הוא נכנס לתפקידו ב-1 בנובמבר 2022.
באוקטובר 2023, ראש הממשלה, בנימין נתניהו, ושר האוצר, בצלאל סמוטריץ', סיכמו להקים משל"ט לניהול ההיבטים האזרחיים של מלחמת חרבות ברזל, והחליטו להציב את שפיגלר בראשו, כ"פרויקטור מלחמה" אזרחי. שפיגלר ויתר על מועמדותו התפקיד בשל ניגוד עניינים והדרישה שיתפטר מתפקידו כמנכ"ל חברת החשמל.
הערות שוליים

↑  סמ"ר דב שפיגלר, באתר הגבורה
↑   מירב ארלוזורוב, איך מאיר שפיגלר הגיע לנהל 98 מיליארד שקל?, באתר TheMarker‏, 5 בינואר 2017
↑   טלי חרותי-סובר, אחרי 3 שנות עימות עם הוועד על הטבות: מנכ"ל קק"ל, מאיר שפיגלר, פורש מתפקידו, באתר TheMarker‏, 21 בנובמבר 2016
↑   טלי חרותי-סובר, מאיר שפיגלר נכנס לתפקיד מנכ"ל הביטוח הלאומי, באתר TheMarker‏, 29 בנובמבר 2017
↑  אלה לוי-וינריב, ‏"מנותקים מהמציאות": מאיר שפיגלר סוגר חשבון עם אגף התקציבים ונערך לתפקיד החדש, באתר גלובס, 9 במרץ 2022
↑   ישראל פישר, למרות הביקורת, המינוי אושר: מאיר שפיגלר יכהן כמנכ"ל חברת החשמל, באתר TheMarker‏, 20 ביוני 2022
↑   אבי בר-אלי, מינוי מאיר שפיגלר לפרויקטור המלחמה הסתבך, איך לא — ועונת הקומבינות נפתחה, באתר TheMarker‏, 29 באוקטובר 2023
↑  איתמר אייכנר, לא מצליחים למנות פרויקטור למלחמה: שפיגלר הודיע שלא יקבל את התפקיד, באתר ynet, 29 באוקטובר 2023
סיירת משוריינת

הסיירת המשוריינת ברוקלין, של צי ארצות הברית, 1898
סיירת משוריינת היא סוג של סיירת, שהייתה בשימוש במחצית השנייה של המאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20.
במהלך המאה ה-19 החלו אוניות המלחמה לעבור להנעה בעזרת מנועי קיטור, והחלו בבניית אוניות משוריינות בברזל ופלדה. המושג "סיירת" החל לעבור גם לאוניות משוריינות, בצד מגוון פריגטות, סלופים וקורבטות שלא היו משוריינות, והונעו על ידי מפרשים, מנועים או צירוף שלהם.
האוניות המשוריינות הראשונות (שנקראו אוניות מחופות שריון) הוגדרו כפריגטות, משום שהיה להן רק סיפון אחד של תותחים; זאת, על אף שעלו בכוחן על כל אונייה אחרת, כולל אוניות הקו הגדולות ביותר, בעלות שלושה סיפונים ויותר מ-100 תותחים. הצרפתים בנו מספר אוניות משוריינות שנועדו לפעילות מעבר לים, הראשונה שבהן הייתה Belliqueuse, שהושקה ב-1865. אלו היו הסיירות המשוריינות הראשונות; במהלך העשור הבא של המאה השיקו ציים נוספים אוניות משוריינות מהירות, שנועדו לפעול באורח עצמאי, לסיור ולפשיטה. עם הזמן הוגדרו אוניות אלו כ"סיירות משוריינות", ואילו אוניות גדולות מהן החלו להיקרא "אוניות מערכה". עד סוף המאה עדיין הותקנו בסיירות תרנים ומפרשים, כדי לאפשר להן חופש פעולה ללא תדלוק.
למרות העובדה שנבנו סיירות משוריינות, השריון עדיין הכביד, תרתי משמע, על אוניות אלה. משקל הברזל הגביל את טווחן של הסיירות, ולפיכך מנע מהן את ביצוע משימותיהן. בשל קושי זה היו עד סוף המאה סיירות רבות שעדיין היו בנויות מעץ, או משילוב כלשהו בין עץ, ברזל ופלדה; הסרת השריון אפשרה לסיירת למלא את תפקידה, אך למרות חימושה המוגדל, שכלל גם תותחים שירו פגזים נפיצים, לא היו יכולות סיירות אלה לעמוד בקרב מול אוניות משוריינות. בקרב פקוצ'ה (Pacocha), שהתנהל ב-6 במאי 1877 בדרום מזרח האוקיינוס השקט בין שתי סיירות בריטיות לבין אונייה משוריינת שהייתה בשליטת מורדים פרואנים, לא הצליחו האוניות הבריטיות להביס את האונייה הפרואנית על אף שפגעו בה יותר מ-50 פעמים, וזו חמקה בחסות החשכה.
הערות שוליים

↑  "ששה אלי קרב".
אבנר שמעוני

ערך זה עוסק בפיזיקאי יהודי אמריקאי. אם התכוונתם לראש המועצה האזורית חוף עזה האחרון, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במרץ 1928 קולומבוס, ארצות הברית 
 פטירה:  8 באוגוסט 2015 (בגיל 87) ניו הייבן, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון  אוניברסיטת ייל 
 מנחה לדוקטורט:  יוג'ין ויגנר, רודולף קרנפ 
 מוסדות:  אוניברסיטת בוסטון 
 תלמידי דוקטורט:  Gregg Jaeger, Michael Horne 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים  פרס לקטוש (1996)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 
אבנר שמעוני (באנגלית: Abner Shimony;‏ 10 במרץ 1928 – 8 באוגוסט 2015) היה פיזיקאי ופילוסוף של המדע יהודי-אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת בוסטון. מחקריו עסקו באספקטים השונים של מכניקת הקוונטים ותורת היחסות.
קורות חייו

שמעוני נולד בשנת 1928 למשפחה שומרת מצוות בקולומבוס, אוהיו. הוא סיים תואר ראשון במתמטיקה ופילוסופיה מאוניברסיטת ייל ב-1948 ותואר שני מאוניברסיטת שיקגו ב-1950. ב-1953 השלים דוקטורט בפילוסופיה בייל, וב-1962 דוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת פרינסטון בהנחיית יוג'ין ויגנר. בין השנים 1953 ל-1955 שירת בצבא ארצות הברית בחיל הקשר.
התפרסם במיוחד בזכות פיתוח "אי-השיווין CHSH", ניסוי המאפשר לאשש באופן אמפירי את משפט בל.
בשנים 1995–1996 היה נשיא האגודה לפילוסופיה של המדע. היה נשוי לאנתרופולוגית אנה-מרי אנרוד שמעוני (1928–1995) ואב לשני בנים.
נפטר ב-8 באוגוסט 2015.
מרדכי צפורי

מרדכי (מוטק'ה) צפורי (בנקוביץ'-הנדין) (15 בספטמבר 1924, ט"ז באלול ה'תרפ"ד – 29 במאי 2017, ד' בסיוון ה'תשע"ז) היה חבר הכנסת מטעם סיעת הליכוד. כיהן כשר התקשורת וכסגן שר הביטחון בממשלות ישראל. לפני כן שרת כקצין בצה"ל והגיע לדרגת תת-אלוף.
ביוגרפיה

צפורי נולד בפתח תקווה והצטרף למחתרת האצ"ל בשנת 1939. נעצר ונכלא במחנה המעצר בלטרון בשנת 1945 עד הגלייתו לסודאן, קניה ואריתריאה. השתתף בבריחה ממעצר באריתריאה, אולם נתפס ונכלא שוב.
עם הקמת מדינת ישראל שב לישראל והתגייס לצה"ל. השתתף בקורס קצינים בשנת 1950 ובהמשך למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. שירת כמפקד פלוגה בחטיבת גבעתי ובבה"ד 1, עבר הסבה לשריון, שירת כמפקד פלוגת טנקים, מדריך בשריון ובפו"ם ומפקד גדוד 9. פיקד על חטיבה 14 המשוריינת במלחמת ששת הימים בקרב אום-כתף במסגרת המערכה על חצי האי סיני. מונה למפקד בית הספר לשריון ב-1968. ב-1971 התמנה לסגן מפקד גייסות השריון, באוגוסט 1973 מונה למפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ובמינוי חירום לסגן מפקד אוגדה 440. במלחמת יום הכיפורים קיבל מינוי חירום של קצין שריון ראשי לאחר שמפקד גייסות השריון, אברהם אדן וסגנו דב תמרי פיקדו על אוגדה 162 בחזית המצרית. ציפורי פעל לארגן את שיבוצי כוחות השריון ותגבור הכוחות הלוחמים.
בספטמבר 1974 מונה לעוזר ראש אג"ם במטכ"ל. את שירותו הצבאי סיים בתחילת 1977 בדרגת תת-אלוף.
לאחר שהשתחרר מצה"ל, הצטרף למפלגת הליכוד ונבחר מטעמה לכנסת התשיעית. ב-1977, לאחר המהפך, התמנה לסגן שר הביטחון בממשלת בגין. בתקופה שבין התפטרות שר הביטחון עזר ויצמן, בחודש מאי 1980, ועד לכינונה של ממשלת ישראל התשע עשרה, בחודש אוגוסט 1981, כיהן מנחם בגין אף כשר הביטחון, וצפורי נשא בניהול השוטף של מערכת הביטחון בישראל. בתקופת כהונתו יצא לפועל מבצע אופרה להשמדת הכור הגרעיני בעיראק.
לאחר הבחירות לכנסת העשירית נתמנה לשר התקשורת. בעת שירותו בממשלה ביקר את פעולות הממשלה בזמן מלחמת לבנון הראשונה והיה אחד השרים היחידים שהתעמתו עם אריאל שרון על התנהלות המלחמה.
ב-1986 מונה למנכ"ל המוסד לביטוח לאומי ושימש בתפקיד עד 1993.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים (בשנת 2015), הודיע כי לא יצביע לליכוד בראשותו של בנימין נתניהו, אלא למחנה הציוני. לדידו, "הביבי הזה הוא הבלוף הכי גדול בעולם. הוא אולי מדבר יפה, במיוחד באנגלית, אבל אם אי פעם פסיכולוגים ומומחים אחרים ינתחו את כל הנאומים שלו, מהראשון ועד האחרון, יתברר שהכול רק בלון מלא אוויר חם".
צפורי היה נשוי לטובה לבית גלס, אם ארבעת ילדיו, אותה הכיר בימי חברותו באצ"ל. אחיו היה אל"ם ישראל בן אמיתי, שהיה קצין תותחנים ראשי.
את קורות חייו סיפר בספר "בקו ישר", שנכתב על ידי אריה קרישק ויצא בהוצאת ידיעות אחרונות, בשנת 1997. הספר היה לרב-מכר ונחשב לאחד הספרים החשובים על מלחמת לבנון הראשונה.
נפטר ב-29 במאי 2017.
גלריה

מפקד חטיבה 14 מרדכי צפורי במסדר סיום מלחמת ששת הימים , עם היוודע הניצחון הישראלי בסיני.
שרי ממשלת בגין השנייה בטיסה ללבנון במהלך מבצע שלום הגליל. מימין לשמאל: מרדכי צפורי , שמחה ארליך , יצחק ברמן וזבולון המר
מרדכי ציפורי ודני יתום בבית הנשיא ביום העצמאות- 1995
הערות שוליים

↑  זאב דרורי, צבא וחברה במדינת ישראל בשנות החמישים (עמ' 264), באתר אוניברסיטת בן-גוריון
↑  תא"ל מ. ציפורי עוזר ראש אג"ם במטכ"ל, דבר, 3 בספטמבר 1974
↑  רונן ברגמן, "ידיעות אחרונות", דן מרידור לא יצביע לנתניהו בבחירות, באתר ynet, 13 במרץ 2015
| שרי הדואר והתקשורת בממשלות ישראל |
| --- | --- | --- |
| שרי הדואר | מרדכי נורוק • יוסף בורג • ישראל ברזילי • בכור-שלום שטרית • בנימין מינץ • אליהו ששון • ישראל ישעיהו-שרעבי • אלימלך-שמעון רימלט |  |
| שרי התקשורת | שמעון פרס • אהרן אוזן • יצחק רבין • מנחם בגין • מאיר עמית • יצחק מודעי • יורם ארידור • מרדכי צפורי • אמנון רובינשטיין • גד יעקבי • רפאל פנחסי • משה שחל • שולמית אלוני • לימור לבנת • בנימין בן אליעזר • ראובן ריבלין • אריאל שרון • אהוד אולמרט • דליה איציק • אברהם הירשזון • אריאל אטיאס • משה כחלון • גלעד ארדן • בנימין נתניהו • צחי הנגבי • איוב קרא • דודי אמסלם • יועז הנדל • איתן גינזבורג • יועז הנדל • שלמה קרעי |  |
| מפקדי חיל השריון  |
| --- | --- | --- |
| מפקדי גייסות השריון | יצחק פונדק • חיים לסקוב • מאיר זורע • אורי בן ארי • חיים בר-לב • דוד אלעזר • ישראל טל • אברהם אדן • משה פלד • אמנון רשף • משה בר כוכבא |  |
| קציני שריון ראשיים (קשנ"ר) | שאול יפה • משה בר-תקווה • מנחם מרון • מרדכי ציפורי • עמי מורג • עמוס כץ • יוסי בן-חנן • יצחק רבין • אמי פלנט • דוביק טל • מאיר גחטן • אודי שני • אביגדור קליין • סמי תורג'מן • חלוצי רודוי • אגאי יחזקאל • יגאל סלוביק • עפר צפריר • שמואל אולנסקי • גיא חסון • אוהד נג'מה • הישאם אבראהים • אוהד מאור |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297695605171  GND: 123687438  ISNI: 0000 0001 1445 8117  LCCN: nr98013262  VIAF: 61457882   WorldCat (עם VIAF): 61457882
הר נבו

| --- | --- |
מבט מערבה מהר נבו לעבר ים המלח ובקעת הירדן
מבט מערבה מהר נבו לעבר ים המלח ובקעת הירדן
 מידע כללי
 גובה:  817 מטר
 מדינה:  ירדן ירדן
 מיקום:  מחוז מידבא
 רכס הרים:  הרי העברים
 קואורדינטות:  31°46′04″N 35°43′31″E﻿ / ﻿31.76778°N 35.72528°E﻿ / 31.76778; 35.72528
  (למפת ירדן מוגדלת) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלהר נבו(למפת ירדן רגילה) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלהר נבו
הַר נְבוֹ (או הַר הָעֲבָרִים; בערבית جبل نيبو) הוא הר השוכן במערב ירדן, כ-7 ק"מ מערבית לעיר מידבא. פסגתו נישאת לגובה של 817 מטר מעל פני הים. הנוף מפסגת ההר משקיף על ארץ ישראל, ים המלח והחלק הדרומי של נהר הירדן. לרוב ניתן לראות את יריחו מפסגת ההר ובימים בהירים גם את ירושלים ואת בית לחם.
ההר בתנ"ך

לפי הפרק האחרון של ספר דברים, הר נבו הוא ההר אליו טיפס משה רבנו וממנו ניתנה לו ההזדמנות האחרונה להשקיף על הארץ המובטחת אותה ייעד הקב"ה לבני ישראל (12 השבטים). לפי המסורת היהודית והנוצרית, וכן לפי מספר מסורות מוסלמיות (אף שקיים קבר אחר שמיוחס אליו), משה נקבר בהר זה על ידי אלוהים עצמו, ומקום קבורתו לא נודע:
"וַיַּעַל מֹשֶׁה מֵעַרְבֹת מוֹאָב, אֶל-הַר נְבוֹ, רֹאשׁ הַפִּסְגָּה, אֲשֶׁר עַל-פְּנֵי יְרֵחוֹ; וַיַּרְאֵהוּ ה' אֶת-כָּל-הָאָרֶץ אֶת-הַגִּלְעָד, עַד-דָּן. וְאֵת, כָּל-נַפְתָּלִי, וְאֶת-אֶרֶץ אֶפְרַיִם, וּמְנַשֶּׁה; וְאֵת כָּל-אֶרֶץ יְהוּדָה, עַד הַיָּם הָאַחֲרוֹן. וְאֶת-הַנֶּגֶב, וְאֶת-הַכִּכָּר בִּקְעַת יְרֵחוֹ עִיר הַתְּמָרִים--עַד-צֹעַר.  וַיֹּאמֶר ה' אֵלָיו, זֹאת הָאָרֶץ אֲשֶׁר נִשְׁבַּעְתִּי לְאַבְרָהָם לְיִצְחָק וּלְיַעֲקֹב לֵאמֹר, לְזַרְעֲךָ, אֶתְּנֶנָּה; הֶרְאִיתִיךָ בְעֵינֶיךָ, וְשָׁמָּה לֹא תַעֲבֹר. וַיָּמָת שָׁם מֹשֶׁה עֶבֶד-ה', בְּאֶרֶץ מוֹאָב--עַל-פִּי ה'."
קיימים חילוקי דעות בקרב החוקרים אם ההר אשר מוכר כיום כהר נבו הוא אכן אותו ההר אליו התייחסו בתורה.
ההר כמקום בו הוסתר ארון הברית

בספר חשמונאים ב מסופר שהנביא ירמיה מצא מערה מוסתרת על ההר והטמין בה את ארון הברית. ירמיה גער בגולים אשר רצו לסמן את מקום המערה וטען כי היא תתגלה רק לאחר שהאל יקבץ את עמו מן הגלות וישיבו לארצו:
(ה) ויהי בבואם ההרה אשר עלה עליו משה לראות את הארץ, וימצא ירמיהו שם מערה ויסתר בה את האוהל ואת הארון ואת מזבח הקטורת, ויסתום את פיה. (ו) ומקצת האנשים אשר הלכו אתו בקשו לעשות להם אות, וילאו למצוא את המערה. (ז) וישמע ירמיהו ויגער בם ויאמר, אל ידע איש את המקום, עד אשר יקבץ ה' את עמו ונתן להם רחמים. (ח) אז יגלה ה' את המקום, וכבוד ה' יופיע בענן, כאשר היה בימי משה ובימי שלמה בהתחננו אל ה' לקדשו.
סיפור זה משקף מסורת כוהנית, אשר ראתה בהר מקום קדוש ומסתורי, למרות מיקומו מחוץ לגבולות הארץ המובטחת, בארץ מואב. למסורת זו לא נמצאו הדים במשנה או בתלמוד.
היסטוריה

מבנה שניצב על ראש ההר הוסב לכנסייה בשנת 393 וזו נבנתה ועוצבה מחדש באופן רציף. המבנה היה מלבני והיו בו שלושה אפסיסים, ומתחת לרצפתו התגלו שישה קברים. מדרום ומצפון לו הוקמו שתי קפלות אשכבה, וסביב חצרו המרכזית הותקנו חדרי מגורים לנזירים. מאוחר יותר הוקם במקום גם בפטיסטריום וכתובת יוונית שהשתמרה במקום מזכירה את תאריך בנייתו בחודש אוגוסט 531.
במחצית השנייה של המאה ה-6 הורחבה הכנסייה והוכרה כבזיליקה. מאוחר יותר פורקו קפלת האשכבה הצפונית והבפטיסטריום, ותחתם הוקמה קפלה גדולה יותר. בצידה הדרומי של הבזיליקה הרסו הנזירים את קפלת האשכבה האחרת והקימו במקום בפטיסטריום חדש שבו פסיפסים מהשנים 597–598. במהלך העשור הראשון של המאה ה-7 נהרסו שלושה חדרים במנזר ובמקומם הוקמה קפלת "אם האלוהים". נראה כי בשלב מסוים נשתכח המקום ומהמבנים נותרו שרידי אבנים וחלקי פסיפס.
עדויותיהם של שני עולי רגל מסוף המאה ה-4 ומהמאה ה-5 התגלו במחצית השנייה של המאה ה-19, וסייעו לחוקרים לאתר את המקום. הראשונה הייתה אגריה שיומנה התגלה בעיר ארצו באיטליה ופורסם ב-1877 והאחר היה פטר האיברי, הבישוף המונופיזיטי של עזה שכתביו התגלו ב-1895. כתוצאה מכך נרכש המקום ב-1932 על ידי נזיר פרנציסקני שדאג לסלילת דרך אל העיירה מידבא, ואיפשר את תחילת החפירות במקום ב-13 ביולי 1933. שלוש משלחות חפירה שנערכו בשנות ה-30 של המאה ה-20 חשפו את שרידיהם של מבני הבזיליקה והמנזר המקוריים.
בד בבד החלה משמורת ארץ הקודש בהקמת כנסייה ומנזר פרנציסקנים חדשים על ההר, ולצידם הוצב מאוחר יותר פסל נחש הנחושת המעוצב בצורת צלב. הפסל, מעשה ידיו של הפסל האיטלקי ג'ובאני פנטוני (Giovanni Fantoni), מסמל הן את נחש הנחושת אשר עשה משה במדבר והן את הצלב עליו נצלב ישו.
ב-19 במרץ 2000, ביקר האפיפיור יוחנן פאולוס השני במקום במהלך מסעו לארץ הקודש ונטע בו עץ זית כסמל לשלום. ב-11 במאי 2009 ביקר האפיפיור בנדיקטוס ה-16 במקום במהלך מסעו לארץ הקודש.
בתרבות

להר נבו אזכורים תרבותיים רבים. בתרבות הפופולרית הוא נזכר בשירה של רחל המשוררת "מנגד", וגם קובץ שיריה השלישי, "נבו", נקרא על שמו. הוא נזכר גם בשירו של יעקב שבתאי "שיר ההד" (בוצע על ידי אריק לביא ב-1958, ומצוינים בו מקומות תנ"כיים שונים). גם השיר "רואים רחוק רואים שקוף", מאת יענקל'ה רוטבליט, מזכירו (בביצוע הידוע של שמוליק קראוס).
בספרו של אברהם ב. יהושע המנהרה, מתארת הנבלנית נוגה כי קראה לבנה נבו, שכן בהגיעו לגיל בר המצווה תיקח אותו לשם, והשניים יהרהרו "אם א"י המערבית אכן תתאים להמשך חייו". כמו כן קיים מאגר משפטי פופולרי, הקרוי נבו.
בשירו של חנן בן ארי, "חולם כמו יוסף", מוזכר משה בעת הימצאו על הר נבו.
תמונות

הכנסייה על ראש ההר
פסיפס בכנסייה
פסל נחש הנחושת על ראש ההר
תקריב של פסל נחש הנחושת
לקריאה נוספת

Michele Piccirillo, Eugenio Alliata, Mount Nebo : new archaeological excavations, 1967-1997, Jerusalem : Studium Biblicum Franciscanum, 1998 (הספר בקטלוג ULI)