stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגנוטולוגיה
היסטוריה > מקור

המונח "אגנוטולוגיה" נטבע לראשונה בהערת שוליים בספרו של פרוקטור: "מלחמות הסרטן: כיצד פוליטיקה מעצבת את מה שאנו יודעים ואיננו יודעים על הסרטן" משנת 1995: ”היסטוריונים ופילוסופים של המדע נטו להתייחס לבערות כאל ריק המתפשט בלא גבולות שלתוכו נשאב הידע – או אפילו כפי שיוהאנס קפלר ביטא זאת פעם, כאם שחייבת למות למען המדע על מנת להיוולד שוב. עם זאת, בערות היא נושא מורכב הרבה יותר מכך. לבערות יש גאוגרפיה פוליטית מובחנת ומשתנה שהיא לעתים קרובות אינדיקטור מצוין לפוליטיקה של הידע. אנו זקוקים לאגנוטולוגיה פוליטית על מנת להשלים את האפיסטמולוגיות הפוליטיות שלנו.” (Proctor, Robert, The Cancer Wars: How Politics Shapes What We Know and Don’t Know About Cancer, Basic Books, New York, 1995, p.8)
בראיון שנערך עמו ב-2001 במסגרת תחביבו כמלטש ומשבץ אבני חן על עבודתו עם הסלע הצבעוני אגט, צוטט פרוקטור, "בבדיחות דעת למחצה בלבד", כשהוא משתמש במונח על מנת לתאר את המחקר שלו כ"אגנוטולוגיה". הוא קישר בין שני הנושאים הבלתי קשורים לכאורה בציינו את חוסר הידע והמחקר הגאולוגי על אגט מאז שתואר לראשונה על ידי תאופרסטוס בשנות 300 לפנה"ס, יחסית למחקר הנרחב על סלעים ומינרלים אחרים כדוגמת יהלומים, אזבסט, גרניט ופחם, שלכולם יש ערך כלכלי רב יותר. הוא אמר כי אגט היה "קורבן לחוסר עניין מדעי", אותה "אפתיה מובנית" לה קרא "ההבניה החברתית של הבערות".
הוא צוטט אחר-כך כמי שכינה את תחום התמחותו כ"אגנוטולוגיה, מחקר הבערות", בכתבה ב-New York Times מ-2003 על היסטוריונים של הרפואה המעידים כעד מומחה.
פרוקטור ארגן צמד אירועים במשותף עם אשתו לונדה שיבינגר (Londa Schiebinger), אף היא פרופסור להיסטוריה של המדע. הראשון היה סדנה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ב-2003 שכותרתה: "אגנוטולוגיה: התוצר התרבותי של בערות", והשני היה כנס באוניברסיטת סטנפורד ב-2005 שכותרתו "אגנוטולוגיה: התוצר התרבותי של בערות".
היסטוריה > כלכלה פוליטית

ב-2004 הציגה לונדה שייבינגר הגדרה מדויקת יותר של אגנוטולוגיה במאמר על מסעות המחקר המדעיים של המאה ה-18 והיחסים בין המגדרים, ועימתה אותה מול אפיסטמולוגיה, תורת ההכרה, כשהיא טוענת שהאחרונה דנה בשאלה כיצד אנו יודעים בעוד שהראשונה דנה בשאלה מדוע איננו יודעים: "לעיתים קרובות בערות איננה החוסר בידע אלא התוצאה של מאבקים תרבותיים ופוליטיים".
מייקל בטנקורט (Michael Betancourt) הרחיב את השימוש במונח כתיאור ביקורתי של הכלכלה הפוליטית במאמר מ-2010 שכותרתו: "ערך בלתי חומרי ומחסור בקפיטליזם דיגיטלי". הניתוח שלו התמקד בבועת הדיור כמו גם בכלכלת הבועה של התקופה מ-1980 ל-2008. בטנקורט טוען שיש לכנות כלכלה פוליטית זו "קפיטליזם אגנוטולוגי" משום שהייצור השיטתי והשמירה של הבערות היא מאפיין עיקרי שאפשר לכלכלה לפעול משום שהיא אפשרה את יצירת "כלכלת הבועה".
הטיעון של בטנקורט הועלה בהקשר לרעיון של עבודה רגשית (affective labor). הוא טען כי
היצירה של חורי ידע שיטתיים כאשר כנגד כל "עובדה" פוטנציאלית תמיד הועלתה כבר אלטרנטיבה בעלת משקל וערך שווים לכאורה הופכת את ההתמודדות עם תנאי המציאות – המצבים שעבודה רגשית שואפת לרכך --- נתונה במחלוקת ומקור למבוכה, המשתקפים בחוסר היכולת של המשתתפים בבועות להיות מודעים להתמוטטות המובנית בהן עד לאחר שהיא מתרחשת. הפרדיגמה הביופוליטית של הסחת הדעת, המכונה על ידי [חואן מרטין] פראדה "חיים ליהנות מהם", יכולה להימשך רק כל עוד המגבלות שבבסיסה נשארות נסתרות מהעין. אם עבודה רגשית פועלת לצמצם ניכור, אגנוטולוגיה פועלת להיפטר מהפוטנציאל לחילוקי דעות.
לדעתו, תפקיד עבודה רגשית הוא לאפשר את המשכת ההשפעות האגנוטולוגיות המאפשרות את השמירה על הסטאטוס קוו הקפיטליסטי.
אגנויולוגיה

מילה דומה מאותם שורשים יווניים היא "אגנויולוגיה", שפירושה "המדע או המחקר של הבערות, הקובע את איכותה ותנאיה" או "הדוקטרינה הנוגעת לאותם דברים שאנחנו בורים לגביהם בהכרח" מתארת ענף של הפילוסופיה אותו חקר ג'יימס פרדריק פרייה (James Frederick Ferrier‏; 1864-1808) במאה ה-19.
השפעת כלי התקשורת

הזמינות של כמויות עצומות של מידע בעידן המידע הנוכחי לא בהכרח מייצרת אזרחים ידענים. במקום זאת היא מאפשרת לאנשים רבים לצרוך את המידע מתוך בלוגים או אתרי חדשות המחזקים את האמונות המוטמעות שלהם, ודעתם מוסחת מקבלת מידע חדש על ידי אמצעי בידור זולים או החוזרים על עצמם. יש עדות סותרת כיצד הצפייה בטלוויזיה משפיעה על האינטליגנציה כמו גם על עיצוב ערכים.
דיסציפלינה מדעית חדשה שיש לה קשר עם אגנוטולוגיה היא קוגניטרוניקה:
נראה שתחום הקוגניטרוניקה גדל שכן כנסים בינלאומיים התרכזו בנושא. הכנס הבינלאומי השלישי נערך בסלובניה ב-2013.
ראו גם

פחד, אי-ודאות וספק, על פי ראשי התיבות באנגלית FUD, היא טכניקה של דיסאינפורמציה המשתמשת בפחדים ובדעות קדומות של הקורבן
אפקט דאנינג-קרוגר, הטיה קוגניטיבית שבה אנשים לא מיומנים סובלים מעליונות מדומה
דיסוננס קוגניטיבי (או צְרִיר הַכָּרָנִי) היא התאוריה הפסיכולוגית שעשויה להסביר את הקלות שבה משמרים בערות (משום שאנשים נוטים להתעלם מעדויות סותרות) ושעשויה גם לספק רמזים כיצד להקנות ידע (ייתכן שבאילוץ הלומד ליישב את המציאות מול אמונות בלתי מדויקות שבהן הוא מחזיק זמן רב).
סוחרי הספק
אינדוקטרינציה
העידן החדש
פסאודו מדע
תאוריית קשר
חיברות
השפעה חברתית
השיטה המדעית
פרדיגמה
לקריאה נוספת

Michaels, David (2008). Doubt is Their Product: How industry's assault on science threatens your health. London: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-530067-3.
Mooney, Chris (2005). The Republican War on Science. Basic Books. ISBN 0-465-04676-2.
Proctor, Robert N. (1995). Cancer Wars: How politics shapes what we know and don't know about cancer. New York: Basic Books. ISBN 978-0-465-00859-9.
Proctor, Robert N.; Schiebinger, Londa, eds. (2008). Agnotology: The making and unmaking of ignorance. Palo Alto, CA: Stanford University Press. ISBN 978-0-8047-5901-4. נבדק ב-31 באוקטובר 2011. {{cite book}}:  (עזרה)
Smithson M (1985). "Toward a social theory of ignorance". Journal for the Theory of Social Behaviour. 20 (4): 323–346. doi:10.1111/j.1468-5914.1985.tb00049.x.
טים הארפורד, "פייננשל", עוּבדוֹת לא יכולות לנצח שקרים, באתר כלכליסט, 24 במרץ 2017
הערות שוליים

↑  What Organizations Don't Want to Know Can Hurt
↑  We Will Overcome Agnotology (The Cultural Production Of Ignorance)
↑  Stanford History Department : Robert N. Proctor
1 2 3  Conference to explore the social construction of ignorance
↑  The Agateer
↑  History for Hire in Industry Lawsuits
↑  Agnotology: The Cultural Production of Ignorance
↑  IRWG director hopes to create 'go to' center for gender studies
↑  Feminist History of Colonial Science
↑  Immaterial Value and Scarcity in Digital Capitalism
↑  Agnoiology
↑  James Frederick Ferrier באנציקלופדיה בריטניקה
↑  Study: Americans choose media messages that agree with their views
↑  A Systematic Review for the Effects of Television Viewing by Infants and Preschoolers
↑  THIRD INTERNATIONAL CONFERENCE on COGNITONICS: The Science about the Human Being in the Digital World
איסיאר בויאין

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1967 (בת 57) מדריד, ספרד 
 שם לידה:  Icíar Bollaín Pérez-Mínguez 
 מדינה:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 פרסים והוקרה:  פרס גויה לבמאי הטוב ביותר (2004)  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (2021)  פרס גויה לתסריט המקורי (2004)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
איסיאר בויאין (בספרדית: Icíar Bollaín; נולדה ב-12 ביוני 1967 במדריד) היא שחקנית, תסריטאית ובמאית קולנוע ספרדייה.
ביוגרפיה

בויאין החלה לעבוד בקולנוע בגיל 14 ושיחקה מאז בארבעה עשר סרטים.
היא נודעת בעיקר בשל סרט הקולנוע "קח את עיניי" אותו ביימה בשנת 2003. הסרט זכה בשבעה פרסי גויה (האוסקר הספרדי), ביניהם הבמאי, השחקן, השחקנית והתסריט הטובים ביותר. בויאין השתתפה עם הסרט ב"פסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות" בשנת 2004.
בשנת 2010 ביימה את סרט הדרמה "בין טיפות הגשם" בכיכובו של גאל גרסיה ברנאל, הסרט זכה בפרסים ומועמדויות רבות בפסטיבלים רבים בכל העולם, ביניהם פרס חביב הקהל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ובשלושה פרסים בטקס פרסי גויה.
בשנת 2020 ביימה את סרט הדרמה "חתונתה של רוזה", דרמה קומית על אישה בת 45 מחליטה להתחתן עם עצמה כדי להשיב את עצמיותה ואת עצמאותה.
הערות שוליים

↑  דפנה לוצקי, מחר ייפתח ברחובות פסטיבל בינלאומי לסרטי נשים, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2004
↑   שני ליטמן, גיבורת "חתונתה של רוזה" לא מעצבנת כמו קארי ברדשו, אבל היא מתקרבת, באתר הארץ, 14 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442615205171  BIBSYS: 6037884  BNE: XX1177469  BnF: cb14157190p (data)  CANTIC: a10418453  CiNii: DA18367628  GND: 128386924  ISNI: 0000 0000 7823 7885  LCCN: n98023278  NKC: pna2010571694  NLA: 40415069  NLK: KAC201616278  NTA: 270112014  RERO: 02-A006269662  SUDOC: 055738281  VIAF: 74060560   WorldCat (עם VIAF): 74060560 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איח'תילאף

איח'תילאף (תעתיק מדויק: אִח'תִלאף, מערבית: اختلاف), הוא מושג המתאר מחלוקת בקרב חכמי הדת.
על פי האסלאם, כאשר קיימת מחלוקת בין חכמי הדת, אסור לרדות באדם אשר הולך לפי אחת הדעות של החכמים. המצווה להורות על הטוב ולאסור את הרע אינה קבילה.
על פי אמירה המיוחסת לנביא מוחמד, מחלוקת בין המאמינים הנאמנים היא ברכה, חסד ורחמים.
יחד עם זאת, חלק גדול מהמומחים טוענים שהאמירה הזאת היא מזויפת, ולא נאמרה באמת על ידי הנביא מוחמד.
הערות שוליים

↑  Ahmad Suhendra, Kriteria Hadis Hasan menurut  al-Suyûtî dalam al-Jâmi‘ al-Saghîr, MUTAWATIR 4, 2015-09-10, עמ' 342 doi: 10.15642/mutawatir.2014.4.2.342-355
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: ihtilaf
אוקסלט הסידן

אוקסלט הסידן, או סידן אוקסלט (קלציום-אוקסלט,  CaC_{2}O_{4}) הוא תרכובת של אוקסלט (האניון  C_{2}O_{4}^{2-}, מלח של חומצה אוקסלית) עם קטיון של סידן ( Ca^{2+}), אשר יוצר באופן ספונטני גבישים בצורת מחטים.
| --- | --- |
 
 כתיב כימי:  C₂CaO₄ 
 מספר CAS:  563-72-4
 
סריקת פני השטח של אבן כליה, המציגה גבישים של סידן אוקסלט (בתצורת די־הידראט) המגיחים מהחלק המרכזי של האבן.
הרכב כימי

חומצה אוקסלית היא חומצה דו ערכית המבוססת של שני שיירים קרבוקסילים הקשורים זה לזה דרך אטומי הפחמן בקשר קוולנטי.
בתצורת המלח, שני השיירים הקרבוקסילים הם נטולי פרוטון (deprotonated), והמטענים השליליים מנוטרלים על ידי קטיון הסידן הדו-ערכי במסגרת המבנה הגבישי.
לקבוצת האוקסלט יכולת לקשור מתכות נוספות פרט לסידן, ולכן הוספה של אוקסלט (ללא הסידן) מאפשרת קליטה ו"ניקוי" של תמיסות מקטיונים מתכתיים (chelation).
תצורות

סידן אוקסלט יכול להופיע בתצורות שונות, בהתאם לנוסחה הכימית  (H_{2}O)_{x}· CaC_{2}O_{4}, כאשר הערך של  x יכול להיות בין 0 ל-3. כל הצורות חסרות צבע או לבנות. מונו־הידראט מופיע באופן טבעי כמינרל Whewellite. נדירים יותר הם די־הידראט (המינרל Weddellite) וטרי־הידראט (המינרל Caoxite).
ניתן להבחין בין מונוהידראט ובין דיהידראט על ידי צורת הגבישים, בהתאמה.
גבישי אוקסלט הסידן בשתן מהווים מרכיב עיקרי באבנים שנוצרות בכליות. צורתם המחטית של הגבישים מסבירה מדוע אבנים בכליות עשויות להכאיב מאוד.
היווצרות גבישים של סידן אוקסלט היא אחת ההשפעות הרעילות של הרעלת אתילן גליקול.
סידן אוקסלט הוא גם אחד המרכיבים העיקריים של "אבן הבירה", משקע חום הנוצר בעת בישול המשקה ומורכב ממלחי סידן, מגנזיום ותרכובות אורגניות שונות שנותרו מתהליך הבישול. אבן הבירה נוטה להצטבר בתוך כדים, חביות וכלים אחרים המשמשים לבישול הבירה. אם האבן לא תוסר בעת הניקוי, היא תשאיר משטח לא סניטרי בו יתפתחו מיקרואורגניזמים לא רצויים שיכולים לקלקל את טעם הבירה.
ניתן למצוא כמויות מסוימות של אוקסלט הסידן גם בצמחים אכילים, לדוגמה קיווי, תרד ופקעת הטארו המשמשת כמזון בסיסי באזורים שונים. בשל האינטראקציה החזקה בין הסידן לאוקסלט, הסידן בקומפלקס זה לא יכול להיקלט במערכת העיכול; לדוגמה, 95% מהסידן שבתרד נמצא באינטראקציה עם אוקסלט ולא ניתן לספיגה במערכת העיכול.
גבישי המחטים עמידים מאוד, אך טיפול בחומצה (חומצת לימון לדוגמה) מעמיס פרוטונים חופשיים אשר מתחרים עם הסידן על הקישור לאוקסלט וכך מאפשרים את פירוק הגבישים.
גבישי סידן אוקסלט דיהידראט הם בצורת אוקטהדרון. חלק גדול מהגבישים במשקעי שתן יהיו בעלי מורפולוגיה מסוג זה, מכיוון שהם יכולים לגדול בכל pH ובאופן טבעי להופיע בשתן רגיל.
גבישי סידן אוקסלט מונוהידראט משתנים בצורתם, ויכולים להופיע במגוון צורות, בהן משקולות, צירים, אליפסות ועוד.
גבישי סידן אוקסלט בשתן. צורת האוקטהדרון של הגביש נראית בבירור.
גביש של סידן אוקסלט מונוהידראט (בצורת משקולת) וגביש של סידן אוקסלט דיהידראט (בצורת מעטפה) בשתן, יחד עם מספר אריתרוציטים.
מיקרוסקופיית שתן המציגה כמה גבישי סידן אוקסלט מונוהידראט (בצורת משקולת, חלקם גושים) וגביש של סידן אוקסלט דיהידראט (בצורת מעטפה) יחד עם מספר אריתרוציטים.
משקעים בשתן המראים כמה גבישי סידן אוקסלט 40X.
תכונות

אוקסלט הסידן איננו רעיל מבחינת פעילות ביולוגית. עם זאת, גבישי אוקסלט הסידן נפוצים במגוון צמחים כמנגנון הגנה נגד חיות הניזונות מצמחים, ואכילה של אוקסלט הסידן אכן עשויה להיות כואבת ואף מסוכנת במקרים מסוימים. זאת מאחר שבזמן לעיסה ובליעה של צמחים המכילים גבישים בצורת מחטים, נפגעות הרקמות הריריות בפה ולאורך מערכת העיכול, ופגיעות אילו יכולות להיות כואבות, צורבות ואף מסוכנות.
יש להדגיש כי בצמחים רעילים המכילים אוקסלט הסידן, ההרעלה היא לרוב תוצר של חומרים נוספים בצמח ולגבישים יש בעיקר תפקיד של פגיעה ברקמות הריריות וחשיפת פנים הגוף לרעלנים, וכתוצאה מכך – הגברת פעילותם.
בתעשייה

אוקסלט הסידן משמש בייצור זיגוג קרמיקה.
בטיחות

לפי גיליון בטיחות החומרים שלו (MSDS), יש להימנע מבליעה או שאיפה של אוקסלט הסידן וכן להימנע ממגע עם העור או עם העיניים.
ראו גם

חומצה אוקסלית
נתרן אוקסלט
הערות שוליים

↑  Ryan, James, "What is beerstone (and how to remove it)", 27 May 2018.
↑  דוגמאות לדפי בטיחות: כאן, כאן וכאן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293770505171  GND: 4223755-5  LCCN: sh85018789
איסי פאלאסון

איסאק "איסי" פאלאסון קמאצ'ו (בספרדית: Isaac "Isi" Palazón Camacho; נולד ב-27 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקיצוני הימני בראיו ואיקאנו מהלה ליגה. לאיסי מעל 160 הופעות במדי ראיו ואיקאנו.
קריירה

פאלאסון נולד בסייסה, מורסיה, וערך את הופעת הבכורה הבוגרת שלו בקבוצת הכדורגל של סייסה בגיל 15 בלבד, לאחר תקופה קצרה באקדמיה של ריאל מדריד. לאחר מכן עבר לוויאריאל, והגיע לויאריאל ג' לפני ששוחרר ב-2013.
לאחר מכן חזר למועדון הראשון שלו סייסה. בשנת 2014 הצטרף פאלאסון לריאל מורסיה והוצב בתחילה בקבוצת המילואים בליגת הספרדית הרביעית. ב-18 בדצמבר של אותה שנה, הוא חתם על לחוזה חדש לשלוש שנים במועדון, וקודם באופן סופי לסגל הראשי בסגונדה דיוויסיון ב' בשנה שלאחר מכן.
ב-18 באוגוסט 2017, עבר פאלאסון לקבוצת הליגה השלישית פונפרדינה, לאחר שסיים את חוזהו בריאל מורסיה. הוא תרם עם שמונה שערים ב-40 הופעות במהלך עונת 2018/19, כאשר קבוצתו חזרה לליגה השנייה לאחר היעדרות של שלוש שנים.
פאלאסון ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-18 באוגוסט 2019, בהפסד 3–1 בחוץ נגד קדיס. הוא כבש את השער הראשון שלו במסגרת מקצוענית ב-26 באוקטובר, בהפסד 3–1 בחוץ לראיו ואיקאנו.
ב-23 בינואר 2020, פאלאסון חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים בראיו ואיקאנו, גם היא מהליגה השנייה. במהלך השנים שלו בראיו הפך לאחד השחקנים בחשובים ביותר בקבוצה ולאחד הגורמים לעלייתה ללה ליגה.
הערות שוליים

1 2  PPLL, «Con 19 años sientes que todo se cae. Toca empezar de nuevo», La Verdad, ‏2014-02-03
↑  Noticias, www.sdponferradina.com
↑  El Cádiz remonta a base de golazos, Marca.com, ‏2019-08-18
↑  Oficial: Isi ficha por el Rayo Vallecano, Marca.com, ‏2020-01-23
איוואן וגנר

| --- | --- |

וגנר לפני השיגור ב-9 באפריל 2020
 לידה:  10 ביולי 1985 (בן 39) Severoonezhsk, רוסיה 
 מידע כללי
 בשירות:  בשירות רוסקוסמוס
 השכלה:  האוניברסיטה הטכנית הבלטית (2008) 
 זמן שהייה בחלל:  281,929 דק' 
 משימות
 סויוז MS-16, Soyuz MS-26 
 
צוות משלחת 62 בהגיעה של חללית סויוז MS-16 לתחנת החלל הבינלאומית
איוואן ויקטורוביץ' וגנר (ברוסית: Иван Викторович Вагнер; נולד ב-10 ביולי 1985) הוא קוסמונאוט רוסי ממרכז הקומונאוטים על שם גגארין. לפני שהצטרף לרוסקוסמוס עבד כמהנדס בחברת אנרגיה, כעוזר מנהל טיסה במודול הרוסי של תחנת החלל הבינלאומית.
יצא לטיסת החלל הראשונה שלו ב-9 באפריל 2020 מבייקונור כמהנדס טיסה של צוות החללית המאוישת סויוז MS-16 ומהנדס טיסה של צוות תחנת החלל הבינלאומית במסגרת תוכנית משלחות החלל העיקריות ISS-62 / 63.
כרגע נמצא בטיסת חלל ומאייש את תחנת החלל הבינלאומית יחד עם אנטולי איוואנישין וכריס קסידי.
סטטיסטיקת טיסות חלל

| # | חללית שיגור | שיגור, UTC | משלחת | חללית נחיתה | נחיתה, UTC | נחיתה | זמן בהליכת חלל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סויוז MS-16 | 09.04, 08:05 | סויוז MS-16, ISS-62 / 63 | סויוז MS-16 | אוקטובר 2020 (תוכנית) |  ? | 0 |
משפחה וחיים אישיים

איוואן וגנר נשוי לטטיאנה ולדימירובנה וגנר . למשפחה בת ובן. איוואן אוהב להתעסק בקרבות פנים אל פנים, הרמת משקולות ורפטינג.
הערות שוליים

↑  "Statistics - Vagner Ivan Viktorovich" (באנגלית). spacefacts.de. אורכב מ-המקור ב-2016-03-22. נבדק ב-2020-04-09.
↑  "Космонавты МКС. Иван Викторович Вагнер". Роскосмос. נבדק ב-2020-04-14.
↑  Михаил Никитин (2012-10-01). "Пятый космонавт из Военмеха". Санкт-Петербургский вестник высшей школы. נבדק ב-2020-04-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1208282204  VIAF: 992158735244033250004   WorldCat (עם VIAF): 992158735244033250004
איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים

| --- | --- |

 התאגדות:  ארגון עובדים
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  בית ההסתדרות, תל אביב
 סינוף ארצי:  הסתדרות העובדים החדשה
 סינוף בינלאומי:  התאחדות העו"ס הבינלאומית (IFSW)
 חטיבות:  4 מחוזות
 חברים:  12,000
 יושב ראש:  ענבל חרמוני
 תקופת הפעילות:  1937–הווה (כ־87 שנים)
 SocialWork.org.il
 
איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים הוא ארגון עובדים ישראלי, המאגד על בסיס מקצוע כ-12,000 עובדים סוציאליים ברחבי ישראל מתוך סך של 21,000 עובדים סוציאליים נכון ל-2018. האיגוד הוקם בשנת 1937 ומסונף להסתדרות העובדים.
מרבית העובדים הסוציאליים חברי האיגוד עובדים ברשויות המקומיות, במשרדי ממשלה שונים (בעיקר רווחה ובריאות) ובעמותות. במסגרת האיגוד פועלת "האגודה לקידום העבודה הסוציאלית בישראל" שהיא עמותה לקידום מקצוע (פרופסיה) העובדים הסוציאליים. תפקיד נוסף זה מעוגן בחוק העובדים הסוציאליים, והאיגוד מקיים ועדות אתיקה ומדיניות חברתית. ב-2018 נבחרה לראשות האיגוד ענבל חרמוני מתנועת עתידנו.
האיגוד מעניק פרס שנתי על שם מרים הופרט.
היסטוריה

בשנת 1931 הוקם השירות לעבודה סוציאלית על ידי הוועד הלאומי. נבחרה לעמוד בראשו הנרייטה סאלד, שלמדה את מקצוע העבודה הסוציאלית בארצות הברית. בשנת 1934 נפתח הקורס הראשון להכשרת עובדים סוציאליים בירושלים, ובשנת 1940 נוסף אליו בית הספר לעבודה סוציאלית בתל אביב. בשנת 1937 נוסד איגוד מקצועי לעובדים הסוציאליים, שמטרתו לפתח שירותי רווחה ולהעלות את מעמד העובד הסוציאלי.
בשנת 1974 נפרד איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים מהסתדרות מדעי החברה והרוח ונהפך לאיגוד מקצועי עצמאי, שהחברים והחברות בו בוחרים את הנהגתו.
בשנת 1996 נחקק בארץ חוק העובדים הסוציאליים, המגדיר את טווח פעילות המקצוע, מסמיך את שר העבודה והרווחה לקבוע אילו מישרות שייכות לעבודה סוציאלית, ומחייב את העובד הסוציאלי למקצועיות ולסודיות מקצועית. במדינת ישראל כיום קיימת בכל רשות מקומית "מחלקה לשירותים חברתיים" המספקת שירותי רווחה וסעד לאוכלוסיית היישוב. בנוסף ניתן למצוא את מקצוע העבודה הסוציאלית בארגונים, במוסדות, במפעלים ובקהילות.
יושבת ראש הארגון משנת 2000 עד 2005 הייתה אתי פרץ, שקידמה מאוד את מעמדו ותפקידו של העובד הסוציאלי. עם פרישתה אמר עליה עמיר פרץ: "לאתי פרץ יש פרק חשוב בחיזוק כוחם של העובדים בישראל ובתרומה לגיבוש איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים. אתי יצרה ארגון מפואר המנהל מאבק חברתי צודק ומשפיע, והפכה את העובדים הסוציאליים למודל למאבק חברתי - הן למען מעמדם כעובדים והן למען הצלחתם בשליחותם המקצועית ובגאוות היחידה שלהם".
בשנים האחרונות, בשל תהליך ההפרטה, הקיצוצים בתקציבי הרווחה, והפחתת חלקה של המדינה בשירותי הרווחה הניתנים לאוכלוסיות חלשות, עולה חלקו של מקצוע העבודה הסוציאלית במגזר השלישי. על הרקע הזה יצא איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים למספר מאבקים משמעותיים לשיפור תנאי העבודה והשכר בשנים האחרונות. התוצאה העקרית של המאבק באה לידי ביטוי ברפורמת השכר של שנת 2022.
היסטוריה > מאבק 1994

ב-1994 נפתחו הסכמי השכר הקיבוציים של העובדים הסוציאליים. ב-21 באפריל 1994 פתח האיגוד בשביתה שנמשכה 45 ימים וכללה הפגנות ומשא ומתן מתמשך עם האוצר. השביתה זכתה לתמיכה ציבורית, בין השאר של ראש עריית ת"א, ב"ש ושל ארגונים שונים כמו נעמת. נעמת דרשו מראש ההסתדרות להשבית מגזרים נוספים במשק כאות הזדהות עם העובדים הסוציאליים. הוקם אוהל מחאה בת"א. תוצאות: תוספת שכר של 1,690 שקל, שינוי מבנה הקידום, כל העו"ס קודמו אוטומטית בדרגת שכר אחת, הישגי השביתה הוחלו רטרואקטיבית החל מחודשיים לפני השביתה.
היסטוריה > מאבק 2011

לאחר שמאבק מרוסן הביא להישגים מזעריים בהסכם הקיבוצי שנחתם בשנת 2008, יצא האיגוד לשביתה סוערת במיוחד בשנת 2011, שהחלה ב-6 במרץ והסתיימה ב-28 במרץ באותה שנה. ההסכם שהושג נתפס על ידי עובדות ועובדים רבים כ"הסכם מכירה" והתעוררה מחאה חריפה נגד יו”ר איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים, יצחק (איציק) פרי (אביה של מיה פרי-אלתרמן, מי שכיהנה באותה התקופה כיועצת המשפטית של האיגוד המקצועי בהסתדרות) ויו"ר ההסתדרות, עופר עיני. מרכז האיגוד הצביע נגד ההסכם תחילה, אך אישר אותו בהמשך בשינויים קלים.
בעקבות האירועים הוקדמו בין השאר הבחירות ליו”ר האיגוד בכשנה וחצי, ויצחק פרי סיים את תפקידו. בבחירות שהתקיימו נבחרה צפרא דווייק, והיא כיהנה כיו”ר האיגוד עד ינואר 2018.
מבנה האיגוד

הוועידה הארצית: מורכבת מ-159 צירים נבחרים מטעם חברות וחברי האיגוד במקום עבודה או באשכול מקומות עבודה. הם קובעים את מטרות האיגוד ובוחרים את מזכירות האיגוד.
מרכז האיגוד: הסמכות העליונה באיגוד בין כינוסי הוועידות. המרכז נפגש פעם בחודשיים וכולל את המזכירות ואת יו"רי התאים והוועדות (למעט ועדת ביקורת).
המזכירות הארצית: הנהגת האיגוד הנפגשת פעם בחודש. מונה 21 חברים, הכוללים את יו"ר האיגוד, יו"רי המחוזות, ו-16 נציגים שנבחרים על ידי צירי הוועידה על-פי מפתח מחוזי (2 ממחוז ירושלים, 8 ממחוז ת"א והמרכז, 4 ממחוז חיפה והצפון, 2 ממחוז ב"ש והדרום).
מועצות מחוזיות: מחוזות האיגוד כוללים את חברות וחברי האיגוד בסביבה גאוגרפית מסוימת (קיימים ארבעה מחוזות: ירושלים, ת"א והמרכז, חיפה והצפון, ב"ש והדרום). בכל מחוז קיימת מועצת מחוז המורכבת מצירי הוועידה הנבחרים באותו מחוז. עם זאת, ראשי המחוזות באיגוד אינם נבחרים בידי חברות וחברי האיגוד.
ועדות מקצועיות: הוועדות הקבועות באיגוד, הנפגשות לפחות 6 פעמים בשנה וראשיהן נבחרים על ידי הוועידה. הן כוללות את ועדת איגוד-מקצועי; ועדה למדיניות חברתית, הסברה וקשרים בינלאומיים; ועדה לקידום מקצועי; ועדת אתיקה מקצועית; ועדת ארגון ותקנון; ועדת חוק העו"ס; ועדת ביקורת.
תאים מקצועיים: התא הוא יחידה ארגונית המייצגת מגזר מסוים וכפופה למוסדות האיגוד המרכזיים. יו"ר התא הוא חלק ממרכז האיגוד.
התארגנויות במסגרת האיגוד > "עמותא"

40% מהעובדים הסוציאליים מועסקים במגזר הפרטי ובמגזר השלישי וכ-80% מתקציב המדינה לרווחה מגיע לעמותות הפרטיות. תא "עמותא" נועד לייצג את העובדים בעמותות הפרטיות ופועל ל:
החלת ההסכם הקיבוצי על ידי צו הרחבה על כלל העובדים הסוציאליים.
מתן שירות ייעוץ ותמיכה לעובדים בעמותות בענייני חוזה העבודה.
גיוס העובדים בעמותות לאיגוד.
ראו גם

ההסתדרות החדשה
עבודה סוציאלית
איגוד מקצועי
הערות שוליים

↑  עינת פישביין, יו"ר חדשה לאיגוד העו"סים: עם או בלי ההסתדרות, אנחנו יוצאות למאבק, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 1 בפברואר 2018.
↑  טל כרמון, ‏ענבל חרמוני היא היו"ר החדשה של איגוד העובדות והעובדים הסוציאלים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 30 בינואר 2018
↑  עינב בן יהודה, אתי פרץ - יו"ר ארגון העובדים הסוציאליים - פורשת מתפקידה; יצחק פרי נבחר לתפקיד, באתר הארץ, 22 ביוני 2005
↑  תוקף הרפורמה נקבע בצו הרחבה לעובדים סוציאליים המועסקים לפי התקשרויות של המדינה (פורסם בילקוט הפרסומים 10874).
↑  איך איבדו העובדים הסוציאליים את המומנטום, באתר הארץ, 25 במרץ 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305677105171  LCCN: n83014042  VIAF: 123701333   WorldCat (עם VIAF): 123701333 
הפגנת עובדים סוציאליים דצמבר 2018
אגנודיקה

| --- | --- |
אגנודיקה לבושה בצבעים כהים ולבן כחלק מהתלבושת שלה כרופא
אגנודיקה לבושה בצבעים כהים ולבן כחלק מהתלבושת שלה כרופא
 לידה:  המאה הרביעית לפני הספירה אתונה, אתונה העתיקה 
 פטירה:  המאה ה־4 לפנה״ס כנראה 
 עיסוק:  גינקולוגית, רופאה, מיילדת, רופאה מיילדת 
 השפיעה על:  תחומי: רפואה  נשים  גינקולוגיה
 מדינה:  אתונה, יוון
 
אגנודיקה (ביוונית עתיקה: Ἀγνοδίκη) הייתה הרופאה, המיילדת, והגינקולוגית הראשונה באתונה. סיפורה של אגנודיקה נכתב על ידי גאיוס יוליוס היגנוס, שחי במאה הראשונה לפני הספירה.
אגנודיקה בצעירותה

אגנודיקה נולדה למשפחה עשירה באתונה. הרצון שלה להיות רופאה נבע, על פי עדותה, בשל המספר הגבוה של מקרי מוות של נשים והסבל שהן עברו במהלך לידה. אף על פי שבזמן היפוקרטס נשים יכלו ללמוד גינקולוגיה, ריפוי ומיילדות, לאחר מותו, כשמנהיגי אתונה גילו שנשים ביצעו הפלות, עיסוק נשים ברפואה הפך לעבירה על החוק שעונשה מוות. אגנודיקה, שהייתה נחושה בדעתה להיות רופאה ולעזור לנשות אתונה, סיפרה את שערה והתלבשה כגבר כדי שתוכל לזכות בהכשרה רפואית. בתרוץ של חבר חולה היא עזבה את אתונה ללמוד רפואה במצרים הקרובה שבה לנשים היה תפקיד חשוב ברפואה. אגנודיקה קיבלה את החינוך הרפואי שלה באלכסנדריה, ולמדה תחת הרופילוס, מומחה האנטומיה הגדול של זמנה.
תעסוקה ברפואה

מיד לאחר רכישת הכישורים הנדרשים, היא המשיכה להתלבש כגבר על מנת לטפל בנשים של אתונה. יום אחד, אגנודיקה שמעתה אישה בוכה בייסורים במהלך לידה. אגנודיקה ניגשה לטפל באישה, אך היולדת סירבה לסיוע מגבר. לאחר שאגנודיקה חשפה את עצמה כאישה, היולדת הרשתה לה לטפל בה ובהצלחה. בזמנו, נשים חששו מסיוע מקצועי על ידי רופאים גברים. אגנודיקה סימלה את האמון והנוחות בין אישה המסייעת לאישה. לאחר זמן קצר, נשים רבות שמעו על אגנודיקה והתחזותה לגבר וביקשו את טיפולה. הפופולריות של אגנודיקה גדלה, והעדיפו אותה על פני רופאים גברים.