stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכתבי הפפירוס הפיניקיים
הערות שוליים

↑  Vance, Donald R. “Literary Sources for the History of Palestine and Syria: The Phœnician Inscriptions,.” The Biblical Archaeologist 57, no. 1 (1994): 2–19. https://doi.org/10.2307/3210392. "... There are two private letters on papyri (KAI ## 50-51)..."
↑  Noël Aimé-Giron, 1940, Ba'al Saphon et les dieux de Tahpanhès dans un nouveau papyrus phénicien, ASAÉ 40 433-60, Pl. xl
↑  Delekat, L. “Ein Papyrusbrief in Einer Phönizisch Gefärbten Konsekutivtempus-Sprache Aus Ägypten (KAI 50).” Orientalia 40, no. 4 (1971): 401–9. http://www.jstor.org/stable/43078963.
↑  למשל KTU2 2.6, 2.10, 2.14, 2.16, 2.21, 2.26(?), 2.34, 2.36, 2.39
↑  למשל KTU2 2.4, 2.11, 2.12, 2.13, 2.24, 2.30, 2,33, 2.38
↑  למשל François Thureau-Dangin, Une lettre assyrienne à Ras Shamra, Syria 16, 1935, עמ' 188–193; Charles Virolleaud, Lettres et documents administratifs de Ras Shamra, Syria 21, 1940, עמ' 247
↑  בסידור אחר (a-na X um-ma X qi-bi-ma – לפלוני, כך (אמר) אלמוני, אֶמור), ראו למשל Daniel Arnaud, Une lettre du roi de Tyr au roi d'Ougarit : milieux d'affaires et de culture en Syrie à la fin de l'âge du bronze récent, Syria 59, 1982, עמ' 102
↑  בסידור אחר (a-na X qi-bi-ma um-ma X – לפלוני אֶמור, כך (אמר) אלמוני), ראו למשל א. מלמט, תעודות על־אודות "נביאים" ממארי, האוניברסיטה העברית, ירושלים, עמ' 2–3, 14–15, 20–21, Georges Dossin, Une mention de Cananéens dans une lettre de Mari, Syria 50, 1973, עמ' 279
↑  שמואל אחיטוב, אסתר אשל, זאב משל, לה' תימן ולאשרתו, יד יצחק בן־צבי והחברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, 2015, עמ' 91–93, 130
↑  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 368
↑  יצחק אבישור, כתובות פיניקיות והמקרא, א. רובינשטיין, 1979, עמ' 112-113: ספר שמואל ב', פרק כ', פסוק ט' בנוסחת ברכה, וביטויים דומים בספר שמואל א', פרק כ"ב, פסוק ו' ובספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק כ"ז
↑  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 368
↑  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 253, 255-256, 258-260
↑  יוחנן אהרוני, כתובות ערד, מוסד ביאליק, 1986, עמ' 32, 44, 72; יצחק אבישור, כתובות פיניקיות והמקרא, א. רובינשטיין, 1979, עמ' 115
↑  יצחק אבישור, כתובות פיניקיות והמקרא, א. רובינשטיין, 1979, עמ' 49: ספר איוב, פרק ה', פסוק י', ספר תהילים, פרק ק"ו, פסוק ט"ו
↑  Noël Aimé-Giron, May 1937, Adversaria semitica: 1. Papyrus Phénicien, Bulletin de l’Institute Francais d’Archaologie Orientale 38 (1939), p. 1-63
הפפירוס שמקורו אינו ידוע
דייב אלן (מתאגרף)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במרץ 1992  (בן 32) דרום יורקשייר, אנגליה
 מידע כללי
 מדינה:  בריטניה
 משקל:  משקל כבד
 גובה:  191 ס"מ
 ספורט
 ענף ספורט:  איגרוף
 :  משקל כבד
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 
דייב אלן (נולד ב-21 במרץ 1992) הוא מתאגרף בריטי, שזכה לכינוי "הקרנף הלבן".
קריירה מקצועית

אלן התחיל את הקריירה המקצועית שלו בשישה סיבובי אגרוף נגד רולנדאס קסנה ב-2012. ביולי 2016 הוא נלחם נגד דיליאן ווייט בקרב במועצת האגרוף העולמית (WBC) והפסיד. בדצמבר 2016 הוא נלחם בלואיס אורטיז והפסיד לאחר שבעה סיבובים. הניצחון הגדול שלו היה נגד לוקאס בראון באפריל 2019, שבו ניצח בסיבוב השלישי.
בשנת 2020 הוא הכריז על סיום הקריירה. בשנת 2021 אייב אלן הודיע שיש לו תוכניות לחזור לזירה.
הערות שוליים

↑  Walker, Chris (15 ביולי 2019). "Whyte vs Rivas: David Allen tried to provoke David Price in the past but now is ready to settle rivalry". Sky Sports. נבדק ב-19 באוגוסט 2019. [In 2012], Allen made his professional bow and went the distance with Rolandas Cesna inside a Doncaster small hall. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Foster, Elliot (10 ביולי 2016). "David Allen To Dillian Whyte: 3 Weeks Notice? No F***s Given!". BoxingScene. נבדק ב-19 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Horan, Matt (31 ביולי 2016). "Dillian Whyte beats David Allen to WBC International heavyweight title". Sky Sports. נבדק ב-17 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Damerell, Richard (11 בדצמבר 2016). "Joshua vs Molina: Luis Ortiz stopped David Allen to stay on course for a world title fight". Sky Sports. נבדק ב-17 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "David Allen beats Australia's Lucas Browne for biggest win of career". BBC Sport. 20 באפריל 2019. נבדק ב-2 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Gareth A Davies, ‏Dave Allen takes finest win of his career in KO defeat of Lucas Browne, The Telegraph, 21 April 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דייב אלן (מתאגרף)".
שירלי בוגנים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בספטמבר 1973 (בת 51) אלפי מנשה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
שירלי סרוק בוגנים (נולדה ב-13 בספטמבר 1973) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית.
ביוגרפיה

בוגנים גדלה באלפי מנשה. בוגנים לא שירתה בצבא בשל עודף בנות. בגיל 17 השתתפה לראשונה בפרסומת לשוקולד של "ורד הגליל" והציגה קולקציה של ברכה בר און. היא כיכבה שם יחד עם מי שכעבור שלוש שנות היכרות עתיד להיות בעלה במשך עשר שנים, בעל סוכנות הדוגמנות "יולי", אריק בן זינו. שנה לאחר מכן השתתפה בתחרות "הפנים של התשעים" וזכתה במקום השני.
לאחר מכן דגמנה לחברות כמו לוריאל, מקס פקטור, אסקדה (אנ') וגאפ, ובישראל למשביר לצרכן, קסטרו, עלית, פלפל, סופר-פארם ונטורל סי ביוטי. ב-2004 שימשה כפרזנטורית של חברת האופנה הוניגמן. כמו כן הופיעה על מגזינים כמו קוסמופוליטן, Elle וווג.
ב-2006 השתתפה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדן קיריל סיבולפוב.
שיחקה במשפחה שולטת בתפקיד אורח בעונה השלישית. כיום משחקת בסדרות, בעיקר מעצבת פנים פעילה.
החל מ־2020 משחקת בסדרת הטלוויזיה "התחנה".
חיים אישיים

לאחר גירושיה מאריק בן זינו לאחר עשר שנות נישואין, בפברואר 2013, התארסה לבן זוגה, לירן סרוק. אחרי כשנה של זוגיות, הם נישאו.
אחיה הקטן הוא השחקן יונתן פז בוגנים. מנהלת אורח חיים צמחוני.
בשנת 2021 התפרסמה כתבה בחדשות 12 על קשיי הפוריות מהם סובלת בוגנים, ועל מחלת האנדומטריוזיס שאובחנה לה במהלך טיפולי הפוריות.
בשנת 2025 בגיל 51 פורסם ששירלי ובן זוגה לירן סרוק מצפים לתאומים בהליך פונדקאות.
הערות שוליים

↑    סמדר שיר ׀, 25 דברים שלא ידעתם עליי, באתר "ידיעות אחרונות", 21 בנובמבר 2016
↑  ענבל חייט, "מלאה בהודיה": בגיל 51 שירלי בוגנים מצפה לתאומים בפונדקאות, באתר ישראל היום, ‏ינואר 2025
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טניה וינוקור

| --- | --- |

 לידה:  25 בפברואר 1982 (בת 43) קישינב, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 עיסוק:  כנרת, רקדנית, זמרת
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  כינור 
 www.taniavinokur.com
 
תמונה מתוך הופעה של טניה וינוקור
טניה וינוקור (נולדה ב-25 בפברואר 1982) היא כנרת וירטואוזית, רקדנית וזמרת ישראלית בעלת קריירה בינלאומית.
טניה בריקוד פלמנקו במופע 25 שנים למסע ההופעות של האשה שאתי, 2009
ביוגרפיה והשכלה > נעוריה ותחילת דרכה

וינוקור נולדה בקישינב, מולדובה (חלק מברית המועצות לשעבר) ועלתה לארץ ב-22 במאי 1990. קטנה מאחיה ב-4 שנים, בת להורים מוזיקאים, אשר השפיעו עמוקות על בחירתה בקריירה אומנותית של מוזיקה וריקוד – אמא כנרת, כיום מנהלת הקונסרבטוריון בעיר רחובות, ואבא צ'לן ומכוון פסנתרים.
החלה ללמוד בלט קלאסי ברוסיה בגיל 3.5 ולימודי כינור בגיל 4. הופעתה הראשונה הייתה בגיל 4 בשירה ומאז לא ירדה מהבמה.
בשנת 1990 עלתה עם משפחתה לארץ לעיר רחובות, והמשיכה את לימודי הכינור בקונסרבטוריון פתח תקווה ואת לימודי הבלט ברחובות.
בין מעברי הדירות ובשל כך מעברי הבתי ספר הוצע לה לעשות מבחן להקפצת הכיתה וכך עברה ישר ללמוד בכיתה ד. באותה שנה הוסיפה לרשימת החוגים ריקודי ג'אז ובלט מודרני, הצטרפה לתזמורת הנוער, וכשנה לאחר מכן החלה את צעדיה הראשונים בריקוד הפלמנקו.
את ההופעות הראשונות בתשלום עשתה כבר בגיל 12 בריקוד, כשהצטרפה ללהקות מחול, וכבר בגיל 14 הוזמנה עימה לסיבובי הופעות עם תזמורות בעולם. כבר בתיכון החלה לשלב בהופעות הפלמנקו את הנגינה על כינור, ואת הריקוד בקונצרטים.
בגיל 17 סיימה את בית הספר התיכון ברחובות ומיד החלה לימודים לתואר במוזיקה באוניברסיטת תל אביב.
באמצע לימודי התואר בגיל 19, התקבלה באמצעות מלגה של "קרן עדי" ללימודי פלמנקו בסביליה שבספרד. במהלך הלימודים השתתפה בפרויקט המשלב מוזיקה קלאסית ופלמנקו.
ביוגרפיה והשכלה > לימודים והכשרה

1999-2001 - אקדמיה למוזיקה בוכמן מהטה, תל אביב.
2001 – זוכה מקום 3 בתחרות הפלמנקו ’קרן עדי’ ומקבלת מלגת לימודים של שנה בספרד.
2001-2002 - לימודי פלמנקו ב'פונדסיון כריסטינה הרן’ – אקדמיה לפלמנקו בסביליה, במהלך הזמן הזה למדה באקדמיות נוספות, ויחד עם עוד שתי רקדניות בלבד נבחרה ללמוד חצי שנה אצל המאסטרו הגדול מנולו סולר (שהיה הרקדן והפרקשניסט של פקו דה לוסיה בתחילת דרכו). בנוסף ניגנה כינור עם להקות פלמנקו צועניות ואף הקליטה עם מרים מנדז אלבום שבמרכזו מוזיקה של באך במקצבי פלמנקו בהפקת EMI. הפרויקט הזה היווה עבורה השראה ודחיפה להוצאת החומרים שהלחינה שהיו פיוז'ן – שילוב של סגנונות תוך התעמקות במקורות של כל סגנון. (יצירות מצוינות בהמשך) לאחר ההקלטות הוזמנה לסיבובי הופעות של הפרויקט אך במהלך ביקור מולדת קצר, ראתה את המופע של להקת מיומנה ויום למחרת עברה את האודישנים והצטרפה ללהקה.
2005-2008 - אקדמיה רובין למחול ירושלים. שם גם פעילה כרכזת תרבות של איגוד הסטודנטים של האקדמיה.
קריירה מקצועית

2002-2011 - מופיעה עם להקת "מיומנה" (20) בארץ ובטורים בחו"ל במופעים : מיומנה, "בחונטוס" עם דויד ברוזה, מופע עם אינפקטד משרום, אחינועם ניני.
2003 – מפיקה ערב ספרדי בנמל תל אביב בו מופיעה מדי שבוע עם צוות נגנים. מהר מאוד השמועה על הצלחת הערב מתפשטת ואומנים שונים פונים להשתתף בו. כך מתחילה את דרכה בהפקה כאשר מזמינה אומנים שונים להתארח מדי שבוע. הערב מחזיק שנתיים בהופעות חיות מדי שבוע, עד שהתחילה לעבוד על המופע הגדול שלימים הפך לסינקו5.
2006 – 12.12 מעלה לראשונה את המופע – סינקו5 (בשמו המקורי ’איטר’) במרכזו 5 דמויות נשיות ומבוסס על יקון חווה מהקבלה. במופע הבכורה עלו היצירות מקור של טניה – בו שילבה לראשונה את כל כישוריה האמנותיים- נגינה על כינור, ריקוד פלמנקו, תיפוף על קחון ושירה. דרך הפיוז'ן בין העולם הקלאסי, מקצבי הפלמנקו, גרוב לטיני, כוריאוגרפיה משולבת עם וידאו ארט, ריקוד הפלמנקו משולב בתנועה המודרנית, תפאורה, עיבודים מקוריים והאולם מלא.
כעבור 3 חודשים המופע הוזמן לעלות באולם צוותא בתל אביב וקיבל את שמו ’סינקו5’, הקאסט התרחב ל-5 נגנים ו-4 רקדנים בנוסף לטניה שניגנה שרה ורקדה. העיבודים שילבו כבר לא רק קלאסי ופלמנקו אלא גם את עולם הטנגו, המוזיקה האוריינטלית, לאטין ג'אז, וידאו ארט בשילוב הריקוד שקורה על הבמה ואורחים מכובדים ליאוניד פטשקה ודויד ברוזה. באותה שנה המופע עלה בפסטיבל "מחולוהט" במרכז סוזן דלל, פסטיבל על הים בהרצליה, ’סוף הקיץ’ תיאטרון ירושלים, נכנס למערכת החינוך להופעות בבתי ספר כמופע שהוגדר גם בתחום המוזיקה וגם בתחום המחול. בזמן שהמופע רץ שם הלהקה היה תיאטרון פלמנקו פיוז'ן. עם הזמן צמחה הלהקה וכונתה בשמה המקוצר – סינקו5 שממשיכה לפעול כיום בעקרון החשוב של שילוב בין סגנונות, תרבויות ואומנויות, והנגשתם לצופה הישראלי.
2007 – מצטלמת לפרסומת 'מוי כיף’
2008 - הצטרפה ללהקת "מטבוחה פרוג'קט" איתם הופיעה עד 2013.
– שיתוף פעולה עם תיאטרון היידישפיל.
– מוזמנת להופיע בפסטיבל הלדינו עם להקתו של באלדי אולייר ותזמורת רשות השידור.
2009 – העלתה את מופעה השני עם להקתה בשם ’קוודרוס-תמונות’, המשלב תמונות וסיפורים מחייה האישיים ממקומות שונים בספרד ובעולם באמצעות המוזיקה והתנועה, עמו הופיע בכל רחבי הארץ ובחו"ל.
באפריל 2013 השיקה את הפרויקט החדש שלה SHINE עם חומריים חדשים ומקוריים המשלבים מוזיקת עולם עם מקצבים שונים וסאונד חדשני.
יצירות

Paseo
Cuerdas
Buleria A
2X2
Abanico
Te Quiero
Shine
I can
Mamaliga
אברהם קסטרו

אַבְרָהָם קַסְטְרוֹ (בספרדית: Abraham de Castro‏; מת ב-1560) היה איש כספים יהודי עות'מאני ששימש כמנהל המטבעה של הסולטאן העות'מאני סלים הראשון ומילא תפקיד פעיל בפורים קהיר.
קורות חיים

ייתכן שנולד בספרד, למשפחת דה קסטרו (אנ'), ייתכן שהוא הגיע למצרים בעקבות גירוש ספרד משנת 1492. במצרים העות'מאנית עלה קסטרו לגדולה חברתית, במיוחד בחוגי הממשלה הרשמיים. הוא חכר את המיסים על המכס והמסחר באלכסנדריה, ובשנת 1520, מינה סלים הראשון את אברהם קסטרו למנהל המטבעה. לאחר מינוי זה, דה קסטרו השתלב בכמה פעילויות פילנתרופיות למען יחידים ומוסדות במצרים. ב-1523 פעל קסטרו לגירושו של דוד הראובני ממצרים.
בעקבות עלייתו לשלטון של סולימאן המפואר, מונה פלוני אחמד פאשא (אנ') למושל (ביילרביי (אנ')) איילט מצרים. בשנת 1523 זמם פאשה להכריז על עצמו כשליט עצמאי, וביקש מאברהם קסטרו לטבוע את המטבעות עם שמו במקום זה של הסולטאן. קסטרו עזב בחשאי את מצרים ומיהר לאיסטנבול כדי להודיע לסולטאן על מזימתו של אחמד. הסולטאן קיבל אותו בכבוד רב והעניק לו מתנות יקרות. לאחר ששמע על מעשיו של קסטרו, איים אחמד פאשא לרצוח את כל היהודים בקהיר, אם כי טבח זה נמנע לאחר שאחמד פאשא נדקר למוות על ידי אחד הקצינים הזוטרים שלו, מה שהוביל לכך שהאירוע נודע מאוחר יותר כ"פורים קהיר". עד סוף שנות ה-30 של המאה ה-16 עבר קסטרו לירושלים, שם מילא תפקיד מרכזי בחברה היהודית בעיר, בעיקר בחייה הכלכליים, בעיקר בתחום הנדל"ן. דה קסטרו כנראה נשאר בירושלים עד מותו ב-1560. קיימות עדויות על כך שסייע במימון להקמת חומות ירושלים.
בנו משה קאשטרו היה מחכמי ארץ ישראל ,והמשיך להנהיג את הקהילה היהודית בירושלים לאחר מות רבו וראש הקהל הרלב"ח.
לקריאה נוספת

כל הפרק השני בספר Trading Nations: Jews and Venetians in the Early Modern Eastern Mediterranean מאת בנימן ארבל, עמודים 29–54 דן בתפקידיו במצרים ובסיוע שהעניק לבניית חומות ירושלים.
הערות שוליים

↑  הערך קַסְטְרוֹ באנציקלופדיה העברית כרך כ"ט, עמוד 959
↑  "Castro, Abraham | Encyclopedia.com". www.encyclopedia.com.
↑  "Castro, De, Family - JewishEncyclopedia.com". www.jewishencyclopedia.com.
↑  Trading Nations: Jews and Venetians in the Early Modern Eastern Mediterranean, pages 32-34
זיקית (קומיקס)

| --- | --- |

זיקית, כפי שהוא מופיע על עטיפת החוברת The Spectacular Spider-Man #245 מאפריל 1997, אמנות מאת ג'ון רומיטה האב.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  The Amazing Spider-Man #1 (מרץ 1963)
 יוצרים:  סטן לי סטיב דיטקו
 גילום הדמות:  פרד השינגר 
 מידע
 שם אמיתי:  דמיטרי אנטולי ניקולייביץ' סמרדיאקוב
 כינויים:  דמיטרי קרבינוף, סטפן איבנוב, קרייבן הצייד
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  שחקן, ראש ארגון פשע, פושע, מרגל
 כוחות:  ללא כוחות-על אמן ההתחפשויות. בהמשך מוזרק לעורו נסיוב מוטגני שמאפשר לו להתחזות לכל אחד.
 חבר לשעבר בקבוצה:  הידרה שותף של המנהיג וקינגפין תריסר המרושעים ששת המרושעים ששת העליונים
 אזרחות:  רוסיה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ניקולאי קרבינוף (אב, מת) סוניה סמרדיאקובה (אם, מת) סרגיי קרבינוף (אח למחצה) ולדימיר קרבינוף (אחיין, מת) אליושה קרבינוף (אחיין) אנסטסיה קרבינוף (אחיינית) סאשה קרבינוף (גיסה, מתה)
 אויבים:  ספיידרמן 
 
זיקית (באנגלית: Chameleon) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man #1 ממרץ 1963 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
זיקית הוא האלטר אגו של דמיטרי סמרדיאקוב, אזרח סובייטי שבצעירותו שירת את אחיו למחצה קרייבן הצייד, סרגיי קרבינוף. למרות שהשניים היו חברים, סרגיי נהג להתעלל באחיו, מה שהוביל את דמיטרי להעריץ אותו, אך גם עורר בו רגשי טינה כלפיו. לבסוף, סמרדיאקוב היגר לארצות הברית והחל לרכוש שם לעצמו כאשר נהג להשתמש בכישרונו להתחזות לחברים ושכנים. במהלך פעילותו הקרימינלית הראשונה בזהות הזיקית, דמיטרי התחזה לספיידרמן אך הוא נחשף ונעצר. זמן מה לאחר מכן גם קרבינוף היגר לארצות הברית, והזיקית הפנה את תשומת לבו של אחיו לספיידרמן. השניים הפכו עד מהרה לאויביו המושבעים של ספיידרמן, ולחלק מגלריית הנבלים הנרחבת שלו.
הזיקית השפיע על קרייבן הצייד להתחיל לצוד את ספיידרמן. שני האחים נלחמו יחדיו באיירון מן והתעמתו עם הענק הירוק. בשלב מסוים, הזיקית התחפש למדען הנרי פים וגנב ממעבדתו מסמכים סודיים עבור ארגון הטרור הידרה. אולם, הוא נעצר בידי פים, שהיה תחת הזהות איש הנמלה. הזיקית התחזה לנבל בשם טורפדו ולחם בדרדוויל.
כאשר קרייבן הצייד התאבד, הזיקית הפך לאובססיבי ורצה לגרום לספיידרמן לסבול על כך שלא מנע את התאבדותו של אחיו. הוא רקח נסיוב שגרם לפניו להיות חסרי הבעה וקפואים, חטף את ג'יי ג'ונה ג'יימסון וקיבל הצעה ממשפחת המאפיה להפוך לראש הפשע המאורגן, תוך כריתת ברית עם ראש פטיש. תוך שהוא מתחזה למדען, הזיקית פשט את ספיידרמן מכוחותיו לזמן קצר והצטרף לעקרב כדי להילחם גם בספיידרמן וגם בחתולה השחורה. אולם, הוא נמלט לאחר שתוכניתו סוכלה.
מהלכו הבא של הזיקית היה לכרות ברית עם הארי אוסבורן, הגובלין הירוק השני. לפני מותו של הארי, הוא אמר לו שזהותו הסודית של ספיידרמן יכולה להיות קשורה בפיטר פארקר, וכן הורה לו לבנות אנדרואידים בדמותם של הוריו הביולוגיים של פארקר. תוכנית זו הובילה להתמוטטות פסיכוטית של ספיידרמן ושל הזיקית. בהמשך, הזיקית למד שפיטר פארקר הוא אכן ספיידרמן, ותקף אותו דרך בני משפחתו וחבריו הקרובים. אולם, מרי ג'יין ווטסון הכניעה אותו באמצעות מקל בייסבול.
באירועי "קצוות הארץ" שלאחר מלחמת האזרחים של מארוול, הזיקית הופיע כחבר בקבוצת ששת המרושעים של דוקטור אוקטופוס, והתחזה לקפטן אמריקה בניסיון להסתנן לתוך בסיס צבאי.
את דמותו ב"ספיידרמן: רחוק מהבית" גילם נומן אקאר, כשהוא קרוי בשמו האמיתי ואת דמותו ב"קרייבן הצייד" גילם פרד השינגר.
הערות שוליים

↑  Amazing Spider-Man #15
↑  Tales of Suspense #58
↑  Tales to Astonish #66
↑  Incredible Hulk #154
↑  Daredevil #134
↑  Web of Spider-Man #50-55
↑  Amazing Spider-Man #340-343
↑  Spectacular Spider-Man #244
↑  Amazing Spider-Man #648
לבאן אוסיקמשווילי

לבאן אוֹסְקִימָשְׁווִילִי (בגאורגית: ლევან ოსიყმაშვილი; נולד ב-20 באפריל 2002 בטביליסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת הפועל חדרה מליגת העל הישראלית, בהשאלה מדינמו טביליסי.
קריירת מועדונים

אוסיקמשווילי גדל במחלקת הנוער של דינמו טביליסי, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הגאורגית. ב-31 במרץ 2023 הושאל עד ל-30 ביוני לטורפדו כותאיסי, ובסך הכל ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון. לאחר תקופת ההשאלה חזר לדינמו טביליסי.
ב-19 בינואר 2025 הושאל אוסיקמשווילי עד לתום עונת 2024/2025 להפועל חדרה מליגת העל הישראלית.
תארים

אליפות גאורגיה (1): 2022
הסופר קאפ הגאורגי (1): 2023
הערות שוליים

↑  רענן ברנובסקי, ‏‏הפועל חדרה החתימה את קשר הנבחרת הצעירה של גאורגיה, באתר ספורט1, 19 בינואר 2025
אנדרייה בולאטוביץ'

אנדרייה בולאטוביץ' (במונטנגרית: Andrija Bulatović; נולד ב-27 בדצמבר 2006 בקולאשין שבמונטנגרו) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה מליגת העל המונטנגרית, בהשאלה מלאנס.
קריירת מועדונים

בולאטוביץ' נולד וגדל בקולאשין שבמונטנגרו. הוא שיחק במחלקות הנוער של בראן וקום במונטנגרו. בעונת 2022/2023 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של בראן במסגרת ליגת המשנה המונטנגרית. בעונת 2023/2024 שיחק ברודאר פלייבליה מליגת העל המונטנגרית, וערך 34 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-1 ביולי 2024 חתם בבודוצ'נוסט פודגוריצה מליגת העל המונטנגרית.
ב-3 בפברואר 2025 חתם על חוזה לשלוש עונות וחצי בלאנס מליגת העל הצרפתית, והושאל בחזרה לבודוצ'נוסט פודגוריצה.
הערות שוליים

↑  RC Lens Transfer News: Dréossi Nets a Midfield Prodigy!, www.footboom1.com (באנגלית)
↑  Andrija Bulatović signs for Lens, Buducnost remains without another super talented player באתר vijesti, ‏ 29 בינואר 2025 (באנגלית)
↑  Andrija Bulatovic, le juste milieu באתר הרשמי של לאנס, 3 בפברואר 2025 (בצרפתית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנדרייה בולאטוביץ'".
בצק שמרים

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  בצק 
 מרכיבים עיקריים:  baker's yeast, sponge 
 
בצק שמרים תופח
בצק שמרים (בצרפתית: Pâte à pain) הוא בצק המשמש להכנת מאפים רבים, כגון לחמים שונים, פיצה ועוד. כל מוצרי בצק השמרים דורשים התפחה מבוקרת לשם התעוררות השמרים לפני אפייתם. בצק השמרים לרידוד בו משתמשים בתחום המגדנאות מכונה בשפה המקצועית "יסודי 20%" (כדי להעיד על אחוז החמאה או המרגרינה לקיפול מתוך הבצק) או "פלוּנדר". הוא משמש להכנת דנישים, קרואסונים, "עוגת שושנים", "רוגלך" וכדומה.
ישנם מספר סוגים של בצקי שמרים, ביניהם: בצק שמרים כרוך (משמש בדרך כלל להכנת קרואסונים) ובצק בריוש (עשיר בחמאה ועימו מכינים את מאפי הבריוש המוכרים).
בצק שמרים יסודי 20%

בצק זה מכיל כמות גדולה יותר של שומן מאשר בצקי השמרים המשמשים לשם הכנת לחמים, פיצות וכדומה, ואופן הכנתו מורכב יותר. הבצק מרודד, מקופל ומותפח לסירוגין בתהליך הנקרא "קיפול 3, 4, 3, 4". הקיפול האחרון מבוצע ביום המחרת לאחר התפחה של לילה אחד במקרר. המרגרינה לקיפול בה משתמשים אנשי המקצוע נקראת "לוקולוס". בשימוש במרגרינה מסוג אחר או בחמאה יש לעטוף אותה ב-10% מכמות הקמח שבמתכון. הבצק העדין יותר המשמש לשם הכנת הקרואסון דומה אך דורש שלושה "קיפולי 3" בלבד.
ראש עיסה

הטיפול בשמרים זהיר ביותר, בשל החשש שהשמרים ייצרו מגע ישיר עם המלח וכתוצאה מכך יאבדו את האפקט שלהם. השימוש בשמרים לחים כולל יצירת "ראש עיסה", שהוא מעין בצק ראשוני המורכב מ-10% מן הקמח, מן הסוכר ומן הנוזלים ומכל השמרים שמותפח עד להכפלה בגודלו. ראש העיסה מוסף לשאר מרכיבי הבצק למעט המלח, שמצורף אל הבצק רק בשלב מעט מאוחר יותר של הלישה.
ראו גם

מוצרי בצק שמרים
מחמצת שאור
בצק כרוך
אי-שרדות הנקמה של האי

| --- | --- |

 סוגה:  אנימציה, קומדיה, דרמה
 יוצרים:  ג'ניפר פרטש 
 מדבבים בעברית:  גיא רושיניאק, צביקה פורמן, רונה בקרמן, דן קיזלר, סער בדישי, ענת אלפן, מיכל רשף, שרון שחל, גילן שחף, יובל סגל, לירון לב, מאיה בר שלום, הדר שחף מעיין
 זוכים:  קמרון (דן קיזלר)
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 חברת הפקה:  TELETOON
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  קרטון נטוורק, TELETOON
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  5 בינואר 2012 – 12 באפריל 2012 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
 → אי-שרדות מסביב לעולםאי-שרדות אולסטארס ←
 
הדמויות הראשיות
אי-שרדות הנקמה של האי (באנגלית: Total Drama: Revenge of the Island) היא סדרת אנימציה קנדית, המהווה סדרת המשך לסדרות אי-שרדות, אי-שרדות אקשן ואי-שרדות מסביב לעולם.
תקציר העלילה

בעונה הזאת מגיעים 13 מתחרים חדשים שמתחרים על 1,000,000 דולר. הסדרה מתרחשת על מחנה האי הישן של אי-שרדות שהושכר לחברת פסולת ששחררה על האי פסולת רדיואקטיבית. בניגוד להדחה בעונה הראשונה בה מי שהודח לא קיבל מרשמלו, בעונה זו המתמודד שהודח מקבל מרשמלו רדיואקטיבי. העונה הקצרה ביותר.
דמויות > מנחים

| דמות | מדבב> עברית | מדבב> אנגלית | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| כריס מקליין | גיא רושיניאק | כריסטיאן פוטנזה | מנחה |
| שף האצ'ט | צביקה פורמן | קלה בנט | טבח ועוזר מנחה |
כריס מקליין (גיא רושיניאק/כריסטיאן פוטנזה) - מנחה התוכנית, אוהב להתעלל במתמודדים, בסוף העונה נכנס לכלא כיוון שהחזיק חומרים רדיואקטיביים באי.
נורברט שפורי "שף" האצ'ט (צביקה פורמן/קלה בנט) - הטבח של המחנה והעוזר האישי של כריס, נוהג לבשל דברים דוחים למחנאים. הנחה את אחד הפרקים, מכיוון שבאותו פרק הוא ושאר הצוות נעלו את כריס בשירותים.