stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מורטן הארקט

| --- | --- |

מורטן הארקט בהופעה, 2018
 לידה:  14 בספטמבר 1959 (בן 65) קונגסברג, נורווגיה 
 מוקד פעילות:  נורווגיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 סוגה:  מוזיקת פופ, מוזיקת הגל החדש, סינת'-פופ, פופ רוק 
 סוג קול:  בריטנור, טנור, בריטון 
 שפה מועדפת:  נורווגית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  פולידור רקורדס 
 בן או בת זוג:  קמילה מלמקוויסט הארקט (11 בפברואר 1989–1998) 
 צאצאים:  טומיין הארקט 
 פרסים והוקרה:  פרס שפלמן לאמן השנה (1995)  פרס שפלמן לתקליט השנה (1995)  פרס שפלמן  ללהיט השנה (1995)  פרס שפלמן השנתי (1995)  אביר דרגה ראשונה במסדר אולב הקדוש (6 בנובמבר 2012) 
 mortenharket.com
 פרופיל ב-IMDb
 
הארקט, נובמבר 2010
מורטן הארקט (בנורווגית: Morten Harket; נולד ב-14 בספטמבר 1959) הוא מוזיקאי, זמר, וכותב שירים נורווגי, הידוע בעיקר כסולן של להקת הסינת'-פופ הנורווגית המצליחה א-הא.
ביוגרפיה > ילדותו ותחילת דרכו

מורטן הארקט נולד ב-14 בספטמבר 1959 בעיירה קונגסברג אשר במזרח נורווגיה. כאשר היה בן חמש עבר יחד עם משפחתו לעיר אסקר אשר בפאתי אוסלו. מורטן הוא הבן השני מבין חמישה ילדים - שלושה אחים ואחות אחת. אביו היה רופא ואמו הייתה מורה לכלכלת בית.
במהלך ילדותו הוא היה התמודד עם בריונות יומיומית בבית הספר, חוויה שהשפיעה עליו עמוקות. בבגרותו העביר הרצאות רבות בבתי ספר נורווגיים שהתמקדו בנושא הבריונות וקידום המודעות להשפעתה.
בצעירותו, לפני שהקים את להקת א-הא, הארקט הופיע במשך תקופה קצרה עם להקת הבלוז Souldier Blue.
א-הא

בשנת 1982, בהיותו בן 22, הקים את להקת הסינת'-פופ א-הא יחד עם הגיטריסט פול וואקטר-סבוי והקלידן מאגנה פיורהלמן אשר תהפוך להרכב הנורווגי המצליח ביותר בעולם מבחינה מסחרית בכל הזמנים.
אלבום הבכורה פורץ הדרך של הלהקה, "Hunting High and Low", אשר יצא לשווקים בשנת 1985, הפך לרב מכר עולמי אשר מכר לאורך השנים מיליוני עותקים. בארצות הברית מכר האלבום למעלה ממיליון עותקים והפך לאלבום פלטינה. האלבום זכה להצלחה פנומנלית בעיקר בזכות הצלחת הסינגל "Take on Me" והווידאו קליפ אשר היה חדשני ויצירתי במיוחד, שילב בין אנימציית רוטוסקופינג לצילום לייב אקשן וזכה בשישי פרסי הווידאו קליפים של MTV.
לאורך שנות השמונים ושנות התשעים הלהקה הוציאה לשווקים מספר אלבומי אולפן שזכו להצלחה רבה, כולל האלבומים Scoundrel Days שיצא ב-1986, Stay on These Roads שיצא ב-1988, ו-East of the Sun, West of the Moon שיצא ב-1990. בעוד שההצלחה המסחרית של הלהקה החלה לדעוך באמצע שנות ה-90, הם חוו תחייה מחודשת בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 כאשר הם הוציאו לשווקים את האלבומים Minor Earth Major Sky שיצא ב-2000 ו-Foot of the Mountain שיצא ב-2009.
הלהקה עודנה פעילה, וממשיכה לקיים הופעות חיות מעת לעת.
קריירת סולו

הארקט השיק קריירת סולו במהלך שנות ה-90. אלבום הסולו הראשון שלו היה האלבום Poetenes Evangelium שיצא ב-1993. לאורך השנים הוציא לשווקים מספר אלבומי סולו כולל "Wild Seed" שיצא לשווקים ב-1995, "Letter from Egypt" שיצא לשווקים ב-2008, ו-"Out of My Hands" שיצא לשווקים ב-2012. אלבומי הסולו משלבים סגנונות מוזיקליים שונים, כולל מוזיקת פולק, מוזיקת רוק ומוזיקה אלקטרונית.
הארקט הופיע מספר פעמים לאורך השנים בקונצרט פרס נובל לשלום, הן כזמר סולו והן במסגרת להקת א-הא. לאורך השנים הוא גם שיתף פעולה עם אמנים בולטים שונים, בהם הזמרת השוודית קרולה הגקוויסט.
בשנת 2005 הופיע בקונצרט של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים שנערך בקופנהגן.
קריירת משחק

בשנת 1988 הארקט שיחק בתפקיד ראשי בסרט הילדים הנורווגי "קמילה והגנב". בשנה שלאחר מכן שיחק בסרט ההמשך "קמילה והגנב 2". בשנת 2010 הארקט שיחק בסרט הילדים הנורווגי "יוהאן".
שונות

בשנת 1996 היה אחד מהמנחים של תחרות האירוויזיון שהתקיימה באותה השנה בנורווגיה.
מ-2017 עד 2019 הארקט היה שופט בגרסה הנורווגית של תוכנית המציאות The Voice.
בשנת 2021 הארקט הופיע בעונה השנייה של תוכנית המציאות הבריטית "הזמר במסכה".
חיים אישיים

בין השנים 1989 עד 1998 הארקט היה נשוי לקמילה מלמקוויסט הארקט. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים. בנוסף לכך יש לו גם בת ממערכת היחסים הקודמת שלו עם אן מט אונדליין, ויש לו גם בת נוספת ממערכת היחסים הקודמת עם אינז אנדרסון.
בשנת 2012 הוא ושני החברים הנוספים בלהקת א-הא קיבלו תואר אביר דרגה ראשונה במסדר אולב הקדוש מהמלך הנורווגי האראלד החמישי על תרומתם למוזיקה הנורווגית.
הארקט נודע גם כפעיל סביבתי, ולאורך השנים פעל לקדם את מודעות הציבור לקיימות ושינויי אקלים.
דיסקוגרפיה

יחד עם להקת א-הא
אלבומי סולו
1993 - Poetenes Evangelium
1995 - Wild Seed
1996 - Vogts Villa
2008 - Letter from Egypt
2012 - Out of My Hands
2014 - Brother
סינגלים כאמן סולו
1993 - "Salome"
1993 - "Natten"
1993 - "Can't Take My Eyes Off You"
1995 - "A Kind Of Christmas Card"
1995 - "Spanish Steps"
1995 - "Brodsky Tune"
1996 - "Los Angeles"
1996 - "Heaven's Not For Saints"
1996 - "Tilbake Til Livet"
1996 - "Herre I Drømmen"
2007 - "Movies"
2007 - "Darkspace"
2007 - "We'll Never Speak Again"
2010 - "Barsking i Halden"
2012 - "Scared of Heights"
2012 - "Lightning"
2012 - "I'm the one"
2014 - "Brother"
שונות
1988 - "Kamilla og tyven" (שיר הנושא מתוך פסקול הסרט הנורווגי "קמילה והגנב")
1995 - "Evig ung" (שיר מחאה נגד עבדות ילדים)
פילמוגרפיה

"קמילה והגנב", בתפקיד כריסטופר (1988)
"קמילה והגנב 2", בתפקיד כריסטופר (1989)
"יוהאן", בתפקיד יוסוף (2009)
הארקט במצעד הגאווה באוסלו, 2016
המפלגה הסוציאליסטית של אמריקה

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסד:  יוג'ין דבס 
 תקופת הפעילות:  1901 – 31 בדצמבר 1972 (כ־72 שנים) 
 אידאולוגיות:  סוציאליזם דמוקרטי, anti-Stalinist left, פציפיזם, פמיניזם סוציאליסטי 
 מטה:  וושינגטון די. סי. 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל 
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל הסוציאליסטי והלייבורי 
 
 socialistparty.us
 
המפלגה הסוציאליסטית של אמריקה (אנגלית: Socialist Party of America) הייתה מפלגה פוליטית סוציאליסטית שהוקמה בשנת 1901 בארצות הברית על ידי מיזוג בין המפלגה הסוציאלי-הדמוקרטית של אמריקה שהוקמה שלוש שנים קודם לכן לבין גורמים חסרי שביעות רצון ממפלגת העבודה הסוציאליסטית של אמריקה שהתפצלו ממנה בשנת 1899.
בעשורים הראשונים של המאה ה-20, ה-SPA קיבלה תמיכה משמעותית מקבוצות רבות ושונות, כולל אנשי איגודים מקצועיים, רפורמיסטים חברתיים מתקדמים, חקלאים פופוליסטים ומהגרים. יוג'ין דבס זכה פעמיים בלמעלה מ-900,000 קולות בבחירות לנשיאות (1912 ו-1920), והמפלגה הצליחה להכניס גם שני נציגים לבית הנבחרים (ויקטור ל. ברגר(אנ') ומאייר לונדון), עשרות מחוקקים במדינות השונות, למעלה מ-100 ראשי ערים, ואינספור פקידים בדרגים נמוכים יותר.
ההתנגדות הנחרצת של המפלגה למעורבות האמריקנית במלחמת העולם הראשונה, אף שהתקבלה בברכה על ידי רבים מחבריה, הובילה גם לעזיבה משמעותית, ולרדיפות כלפי המפלגה. המפלגה התפצלה עוד יותר סביב הוויכוח הפנימי בשאלה כיצד להגיב למהפכת אוקטובר ברפובליקה הרוסית ב-1917 והקמת האינטרנציונל הקומוניסטי ב-1919 - חברים רבים עזבו את המפלגה הסוציאליסטית כדי לייסד מפלגות לניניסטיות.
ב-1924 העמידה המפלגה מועמד לנשיאות פעם נוספת, רוברט מ. לה פולט. בתחילת שנות ה-30 הצליחה להגדיל מעט את בסיס התומכים שלה, מאחורי המועמד לנשיאות נורמן תומאס(אנ'). הפופולריות של מדיניות ה'ניו-דיל' של הנשיא הדמוקרט פרנקלין רוזוולט שדחף רבים בתנועת העבודה האמריקנית לתמוך בדמוקרטים, לצד התחרות שהציגה לה משמאל המפלגה הקומוניסטית בהנהגת ארל בראודר, הביאו להיחלשותה.
בסוף שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 נעשה ניסיון לא מוצלח להרחיב את המפלגה על ידי קבלת חסידים של ליאון טרוצקי וג'יי לאבסטון גרם לגורמים וותיקים ומסורתיים יותר לעזוב את המפלגה ולהקים את 'הפדרציה הסוציאל-דמוקרטית'. על אף שהמפלגה תמיד הייתה אנטי-פאשיסטית ואנטי-סטליניסטית, התנגדותה לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, הביאה לגל נוסף של עזיבות.
המפלגה הפסיקה להציג מועמדים לנשיאות לאחר 1956, כאשר המועמד שלה דרלינגטון הופס(אנ'), זכה בפחות מ-6,000 קולות. בעשורים האחרונים לקיומה של המפלגה, חבריה, רבים מהם דמויות בולטות בתנועת העבודה האמריקנית ובתנועה לקידום זכויות האזרח ולקידום השלום, היו חלוקים מאוד ביניהם על הקשר הרצוי בינה לבין תנועת העבודה, המפלגה הדמוקרטית וביחס לדרך הטובה ביותר לקדם דמוקרטיה בעולם. בשנים 1970–1973 הבדלים אסטרטגיים אלה נעשו כה חריפים, עד שה-SPA שינתה את שמה ל'סוציאל-דמוקרטים ארצות הברית' כיוון שהמונח 'מפלגה' בשמה בלבל את הציבור, וכדי להתרחק מהדימוי הציבורי של ברית המועצות. בהמשך שנות השמונים פרשו ממנה כמה ממנהיגיה הבולטים והקימו תנועות חלופיות.
האגודה האנגלו-ישראלית

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מטה הארגון:  לונדון 
 מייסדים:  וינדהאם דידס 
 עובדים:  2 (נכון ל־2019) 
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־76 שנים) 
 angloisraelassociation.com
 קואורדינטות:  51°34′49″N 0°11′57″W﻿ / ﻿51.580306°N 0.19912°W﻿ / 51.580306; -0.19912
 he
 
האגודה האנגלו-ישראלית (אנגלית: The Anglo-Israel Association) היא עמותה בריטית הפועלת למען חיזוק הקשרים בין בריטניה לישראל.
אודות

האגודה הוקמה בשנת 1949 על ידי סר וינדהאם דידס שהיה המזכיר הראשי של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל בראשית תקופת המנדט ואוהד הציונות. מטרותיה המוצהרות הן לתמוך בתוכניות חינוכיות המאפשרות לבריטים וישראלים להעמיק את הידע זה על זה, לקדם הכרה עמוקה יותר של ישראל בבריטניה, ולטפח ידידות בין שתי המדינות. בעוד ארגונים יהודיים שונים פועלים מתוך מטרות דומות, האגודה אינה יהודית במהותה ולכן יכולה לפעול בקרב קבוצות אוכלוסייה שונות ורחבות יותר.
בין פעילויותיה של העמותה:
מלגות המוענקות לסטודנטים בריטים ללימודים בארץ ולסטודנטים ישראלים ללימודים בבריטניה. בממוצע 70 סטודנטים מקבלים מלגות מהאגודה בשנה. באגודה מציעים שתי מלגות לסטודנטים, מלגת קרן קנת לינדזי לישראלים המעוניינים ללמוד בבריטניה, ומלגה על שם סר וינדהאם דידס המיועדת לסטודנטים בריטים שברצונם לערוך מחקר במוסדות אקדמיים בישראל בתחומים כגון מדעי החברה, מדעים או כלכלה.
קיום סמינרים וכנסים בנושא ישראל בבריטניה.
הוצאה לאור של המגזין Anglo-Israel.
הענקת פרס האגודה האנגלו-ישראלית ("Anglo-Israel Association prize").
יו"ר האגודה הוא סר אנדרו ברנס, דיפלומט בריטי שהיה שגריר בריטניה בישראל בין השנים 1992 ל-1995.
הערות שוליים

↑  מלגות ללימודים בבריטניה, באתר British Council
↑  מידע על מלגת האגודה האנגלו ישראלית, לימודים בישראל, 2020
↑  Seminars, Anglo-Israel Association
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257604105171  ISNI: 0000 0001 0057 941X  LCCN: n80069028  VIAF: 149547612   WorldCat (עם VIAF): 149547612
ז'אק ז'נן

ז'אק ז'נן (בצרפתית: Jacques Genin) הוא שוקולטייר פריזאי ידוע.
ז'אק ז'נן מספק מוצרי שוקולד, קרמל ופטיפור ללמעלה מ-200 בתי מלון ומסעדות יוקרה בפריז, בכללם המלונות "קריון", "פלזה אתנה" ו"מריס". הניו יורק טיימס מתאר את מפעל השוקולד שלו כ"אתר קדוש לאניני הטעם," וב-2008 פתח חנות לקהל הרחב ברובע המארה של פריז.
ז'נן לא למד באופן מסודר, אלא הוא אוטודידקט. הוא החל את קריירת האוכל שלו בעבודה בבית מטבחיים. פתח מסעדה משלו בגיל 28, וכשהיה בן 33 עבד כמגדנאי ראשי בחברת השוקולד La Maison du Chocolat. ב-2010 בחר בו Club des Croqueurs de Chocolat לאחד מהשוקולייטרים הצרפתים  המובילים.
בית גרושקביץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארכיון, מוזיאון להיסטוריה
 על שם:  אריה גרושקביץ 
 כתובת:  קריית מוצקין 
 מיקום:  קריית מוצקין 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2006
 תאריך פתיחה רשמי:  2006 
 
 קואורדינטות:  32°49′52″N 35°04′21″E﻿ / ﻿32.831111111111°N 35.072527777778°E﻿ / 32.831111111111; 35.072527777778
 אתר רשמי
  (למפת חיפה מוגדלת) בית גרושקביץ(למפת חיפה רגילה) בית גרושקביץ(למפת הגליל המערבי רגילה) בית גרושקביץ(למפת הגליל המערבי מוגדלת) בית גרושקביץ
 
סמליל המוזיאון
בית גרושקביץ הוא מוזיאון וארכיון היסטורי לתולדות העיר קריית מוצקין.
היסטוריה

המוזיאון והארכיון ממוקמים בבניין ששימש בעבר כביתו של אריה גרושקביץ, שהיה ראש המועצה הראשון במקום. בית המשפחה נתרם לצורכי ציבור ושימש תחילה כספריית השאלה ביישוב.
המבנה ניצב ברחוב גרושקביץ הנושא את שמו של ראש המועצה מאז פטירתו. אז, הוסב שמו של הרחוב מהשם "רחוב התקווה".
בשנת 2004 הוחלט לשפץ את המבנה ולשמר אותו, ושנתיים לאחר מכן נחנך המוזיאון.
המוזיאון - מוצגים ופעילות

המוזיאון מציג פריטים מחיי היום יום ששימשו את המתיישבים הראשונים ביישוב, כגון כלי עבודה, כלי בית וביגוד. במבנה קיים אולם הרצאות והקרנה שחלק ממושביו הם המושבים המקוריים של אולם הקולנוע "אורות" שנפתח בקרית מוצקין בשנות ה-50 ופעל במשך עשרות שנים. עוד נמצא במוזיאון חדר משוחזר של בית משפחת גרושקביץ וחדר לפעילויות תלמידים המבקרים במוזיאון.
המוזיאון מקיים פעילויות שונות לתלמידי בתי הספר, בהם סיורים בקריה, ביקורים מודרכים במוזיאון, עבודה עצמית מודרכת בחדר הפעילות במוזיאון וכן פעילויות בבתי הספר, בכיתות ובחצר.
כמו כן מקיים המוזיאון סיורים מודרכים לקבוצות מבוגרים.
הארכיון

בארכיון המוזיאון נשמרים מסמכים ופרוטוקולים הקשורים ליישוב, שנכתבו החל משנת 1935, לצד תמונות מחיי המתיישבים, סיפורי מייסדים, אוסף קטעי עיתונות אודות היישוב ודגם של היישוב בראשיתו.
הערות שוליים

↑  המוזיאון - "בית גרושקביץ"
אופה (עיר)

אוּפָה (ברוסית: Уфа, בבשקירית: Өфө) היא עיר ברוסיה, המשמשת כבירת רפובליקת בשקורטוסטן. אוכלוסיית העיר מנתה 1,062,319 תושבים בשנת 2010. העיר משמשת כמרכז תעשייתי חשוב במערב הרי אורל.
היסטוריה

העיר נוסדה לפי פקודתו של איוואן האיום לאחר כיבוש קאזאן, ונקראה טורה-טאו, על שם הגבעה שנבנתה עליה. בשנים 1708–1728 הייתה חלק מהגוברניה של קאזאן. בין 1728–1744 בפרובינציית אופה, ובשנים 1744–1781 בגוברניה של אורנבורג. בין השנים 1781–1796 הייתה מרכז פרובינציה עצמאית, בשנים 1796–1865 חזרה להיות בגוברניה של אורנבורג. בשנים 1865–1922 הייתה למרכז חבל אופה.
עם הזמן הפך שם העיר בפי המקומיים ל"אופה", שמשמעותו "קטן" בשפות המקומיות, והשם נהפך לשם העיר. ב-1922 העיר הפכה לבירת הרפובליקה האוטונומית של בשקיריה. במלחמת העולם השנייה עברו רבים מהמפעלים התעשייתיים מאזור הקרבות לעיר, דבר שעזר לפיתוחה המואץ של העיר בתקופת המלחמה ואחריה. בשנת 1991 הפכה לבירת בשקורטוסטן כחלק מהפדרציה הרוסית.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי אופה, המציע טיסות ליעדים רבים בתוך רוסיה וגם ליעדים בינלאומיים.
ספורט

בעיר משחקות כמה קבוצות ספורט גדולות בהן קבוצת הכדורגל אופה וקבוצת ההוקי קרח סלבאט יולאייב אופה.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 2000, הגיע הרב דן הלוי קריצ'בסקי, לעיר אופה והקים קומפלקס שלם של מוסדות, בית כנסת מפואר, בית יתומים, גני ילדים, בית ספר, בית תמחוי המספק ארוחות לנזקקי האזור ומרכז יום לקשישים. הרב קריצ'בסקי מלווה את יהודי העיר לאורך כל השנה מבחינה רוחנית וגשמית ועורך בבית הכנסת את השבתות והחגים כהלכתם.
מדי שנה משתתפים מאות מיהודי העיר בשולחן סדר פסח חגיגי על פי כל כללי ההלכה ובהידור רב. כיום הוא משמש שליח חב"ד והרב הראשי של אופה ומהווה דמות דתית מוכרת ומוערכת גם בקרב אנשי השלטון וכלל התושבים. הקהילה היהודית במקום מונה כ-8,000 יהודים.
ערים תאומות

לאופה חמש ערים תאומות:
טורקיה אנקרה, טורקיה
גרמניה האלה, סקסוניה-אנהלט, גרמניה
הרפובליקה העממית של סין שן-יאנג, הרפובליקה העממית של סין
רוסיה אורנבורג, רוסיה
אסטוניה פלדיסקי, אסטוניה
הערות שוליים

↑  חיי יהדות ברפובליקה המוסלמית בשקיריה באתר col.
↑  כמות היהודים שאינם דתיים או מסורתיים אינה ידועה. אזרחים רבים ברוסיה אינם מזדהים עם כל דת, ביניהם גם יהודים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4345987-0  LCCN: n80097567  MusicBrainz: 46f3c1de-24b7-4ced-bea5-c0e2b84d0598  NKC: ge117336  TDVİA: ufa  VIAF: 238099548   WorldCat (עם VIAF): 238099548 
↑  נתוני שירות הסטטיסטיקה הפדרלי, 2024
האיחוד הצמחוני האירופי

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה 
 מטה הארגון:  וינטרטור, נידרפלד 
 חברים:  36 (נכון ל־13 בינואר 2022) 
 www.euroveg.eu
 
האיחוד הצמחוני האירופי (EVU) הוא ארגון גג ללא מטרות רווח, שאינו ממשלתי לחברות וקבוצות צמחוניות באירופה. האיגוד נוסד ב-1988, עובד בתחומי הצמחונות, התזונה, הבריאות, ההגנה על הצרכן, הקמפיין לזכויות בעלי חיים, אקולוגיה, מידע כללי וכנגד רעב עולמי. המטה נמצא בווינטרטור שבשווייץ, יחד עם הארגון השווייצרי Swissveg.
היסטוריה

ה-EVU מפיץ את הסרט "לטרוף את כדור הארץ" על ההשלכות הגלובליות של צריכת בשר. הסרט הופק על ידי האגודה הצמחונית, נכתב על ידי טוני ווארדל והוקרן על ידי פול מקרטני.
באוקטובר 2011 דיווח רנאטו פיצ'לר, נשיא ה-EVU, כי הצו של הממשלה הצרפתית 1227–2011 וההחלטה המנהלית המשויכת אליו (30 בספטמבר 2011) חוקרים למעשה על הגשת ארוחות טבעוניות בכל בית ספר ציבורי או פרטי בצרפת. צווים דומים מוצעים לגני ילדים, בתי חולים, בתי כלא ובתי אבות.
מטרה

הפעילויות העיקריות של ה-EVU הן:
לתמוך ולייצג חברות אשר הן חברות ברמה אירופאית, ולהציע במה לשיתוף פעולה הדוק;
לעורר מודעות ציבורית לקידום צמחונות, סוגיות צמחוניות והיתרונות של אורח חיים צמחוני;
לשדל ממשלות, מוסדות וארגונים אירופאים להכרה רבה יותר בנושאים צמחוניים בהחלטות מדיניות;
לקדם עוד יותר את תוכנית ה-V-label (סמל צמחוני אוניברסלי), לטובת כל הצרכנים הצמחוניים והטבעונים ברחבי אירופה ושאר העולם. V-Label הוא תווית צמחונית אירופאית סטנדרטית של ה-EVU במטרה לזהות בקלות מוצרים ושירותים צמחוניים.
סוגיות סימול

ככל שהביקוש למוצרים טבעוניים וצמחוניים באירופה המשיך לגדול, האיחוד הצמחוני האירופי ניסה להגדיר כיצד לתייג פריטים "צמחוניים" ו"טבעוניים". הם טענו שלתווית הטבעונית על מוצר צריכה להיות משמעות ברורה וסטנדרטית. הם הציבו 2 דרישות עיקריות:
"יש לשלול את השימוש המכוון בחומרים לא טבעוניים או לא צמחוניים."
"נוכחותם (הפוטנציאלית) של עקבות של חומרים לא טבעוניים או לא צמחוניים שלא בכוונה לא אמורה להוות מכשול לתיוג מוצר כטבעוני או צמחוני, בתנאי שזיהום כזה מתרחש למרות תהליך ייצור קפדני העומד בשיטות העבודה המומלצות מדינת האומנות."
למרות מאמצי הארגון, הנציבות האירופית סירבה בתחילה לחוקק שינויים כלשהם. ה-EVU המשיך לשדל את ממשלות המדינה, במיוחד בגרמניה מכיוון שהמדינה חוותה תמיכה רחבה יותר בחקיקת התיוג. כתוצאה מכך, "שרי הגנת הצרכן של מחוזות גרמניה הגרמני הסכימו פה אחד על הצעה לנסח להגדרת המונחים" טבעוני "ו"צמחוני" לתיוג מזון והביאו אותה לתוקף עבור רשויות בקרת המזון שבתחום השיפוט שלהן. זה מחייב בפועל. "דו"ח שפורסם לאחרונה בשנת 2018 צופה כי תוויות "טבעוניות" ו"צמחוניות "יידרשו לעמוד בקריטריונים של ה-EVU עד שנת 2020.
מייקל לואיס (סופר)

| --- | --- |

מייקל לואיס, 2009
 לידה:  15 באוקטובר 1960 (בן 64) ניו אורלינס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון, בית הספר לכלכלה של לונדון, בית הספר איזידור ניומן 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  מאניבול, Liar's Poker, Flash Boys, The Blind Side Evolution of a Game, מכונת הכסף, The Undoing Project 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 בן או בת זוג:  Kate Bohner (1994–ערך בלתי־ידוע)  Tabitha Soren (אוקטובר 1997–?) 
 פרסים והוקרה:  Gerald Loeb Award winners for Feature (2009)  פרס ספרות ע״ש קרל סנדברג (2014)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2023)  Gerald Loeb Award winners for Feature (2010)  Gerald Loeb Award winners for Magazines (2008)  The Sidney Award (2017) 
 michaellewiswrites.com
 
מייקל לואיס (באנגלית: Michael Lewis, נולד ב-15 באוקטובר 1960 בניו אורלינס שבלואיזיאנה) הוא עיתונאי וסופר אמריקני. כתב ספרים פופולריים ובהם "פוקר שקרנים", "מכונת הכסף", "יותר חדש מחדש" ו"מאניבול".
ספריו

1989 - Liar's Poker: Rising through the Wreckage on Wall Street. יצא לאור בעברית בשם "פוקר שקרנים" בהוצאת "ידיעות אחרונות"
1991 - The Money Culture
1992 - Pacific Rift: Adventures in the Fault Zone between the U.S. and Japan
1997 - Trail Fever: Spin Doctors, Rented Strangers, Thumb Wrestlers, Toe Suckers, grizzly Bears, and Other Creatures on the Road to the White House
1999 - The New New Thing: A Silicon Valley Story - יצא לאור בעברית בשם "יותר חדש מחדש" בהוצאת "מטר"
2001 - Next: The Future Just Happened
2003 - Moneyball: The Art of Winning an Unfair Game
2005 - Coach: Lessons on the Game of Life
2006 - The Blind Side: Evolution of a Game
2008 - The Real Price of Everything: Rediscovering the Six Classics of Economics
2008 - Panic: The Story o Modern Financial Insanity
2009 - Home Game: An Accidental Guide to Fatherhood - יצא לאור בעברית בשם "משחק ביתי" בהוצאת בבל
2010 - The Big Short: Inside the Doomsday Machine - יצא לאור בעברית בשם "מכונת הכסף: המשקיעים שפיצחו את השיטה" בהוצאת ידיעות ספרים
2011 - Boomerang: Travels in the New Third World - יצא לאור בעברית בשם "בומרנג: מסעות בעולם השלישי החדש" בהוצאת בבל וידיעות ספרים
2014 - Flash Boys- יצא לאור בעברית בשם "סוחרי המהירות" בהוצאת בבל
2016 - The Undoing Project: A Friendship That Changed Our Minds - יצא לאור בעברית בשם "ענן של אפשרויות: עמוס טברסקי ודניאל כהנמן, החברות ששינתה את האופן שבו אנו חושבים", הוצאת בבל, 2018.
2018 - The Fifth Risk
2021 - The Premonition: A Pandemic Story
2023 - Going Infinite: The Rise and Fall of a New Tycoon
הערות שוליים

↑  מייקל לואיס, Coatch Firz's Management Theory, פורסם בניו יורק טיימס, 28.3.2004, ארכיון, (באנגלית)
↑  שירות כלכליסט, רוצים ללמוד מינהל עסקים בחו"ל?, באתר כלכליסט, 5 באוגוסט 2014
↑  מייקל לואיס, פרק ראשון מתוך הספר The Undoing Project: A Friendship That Changed Our Minds, פורסם בואניטי פייר, 14.11.2016, (באנגלית)
↑   אלי שאלתיאל, ענן של אפשרויות": החברות החמה שהובילה לגילויו של חתן הנובל כהנמן, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310759405171  PLWABN: 9810552125505606  BIBSYS: 98008236  BNE: XX1533037  BnF: cb12209463z (data)  CANTIC: a11037751  CiNii: DA05987131  GND: 118926845  ICCU: UBOV905682  ISNI: 0000 0001 2278 3788  LCCN: n88200544  LNB: 000220332  MusicBrainz: 7256f849-672d-4d9c-9bb2-ae771a5a3dc8  NDL: 00470457  NKC: jo2012689916  NLA: 35775916  NLG: 332587  NLK: KAC200600791  NTA: 079714838  RERO: 02-A000104446  SUDOC: 030738555  VIAF: 36966655   WorldCat (עם VIAF): 36966655
ישו (יהדות)

ביהדות, ישו (ישוע, או ישוע הנוצרי) הוא דמות או כמה דמויות בספרות חז"ל – בתוספתא, תלמוד הירושלמי, תלמוד הבבלי, מדרשים ובספר תולדות ישו. אף שהקטעים המכילים שם זה מעורפלים קמעה ואף מעט סותרים לפעמים, נראה כי הכוונה לפחות בחלקם היא לישו מנצרת, אבי הנצרות.
האזכורים הראשונים לישו

האזכורים לישו בתלמוד נמצאים רק בדפוסי התלמוד מלפני 1554, אז הורה האפיפיור יוליוס השלישי לסלק מהתלמוד ומכתבים יהודיים אחרים את כל האזכורים האלה מכיוון שהם נחשבו כעלבון. אזכורים אלה נמצאים רק בגרסה הבלתי מצונזרת של התלמוד כגון ש"ס ונציה או של התוספתא.
האזכורים הראשונים לישו > תוספתא

בתוספתא נמצאים שני סיפורים על תלמיד של ישו:
סיפור על רבי אליעזר בן דמא בן אחותו של רבי ישמעאל שהכיש אותו נחש. בא אליו איש, יעקב שמו, מכפר סכניא לרפא אותו "משום" (מכוחו של) ישו בן פנדירא. רבי ישמעאל אומר לו כי הוא (אליעזר) איננו רשאי לתת לו. אליעזר משיב לו "אני אביא לך ראיה שירפאני", אבל לא הספיק להביא ראיה עד שמת. אמר ר' ישמעאל "אשריך בן דמא שיצאת בשלום העולם ולא פרצת גדירן של חכמים [זאת אומרת, לא הפרת את המצוה], שכל הפורץ גדירן של חכמים סוף פורענות בא עליו. שנאמר (קהלת י) ופורץ גדר ישכנו נחש". הכוונה היא שיותר טוב למות מאשר להתעסק במינות.
סיפור זה מופיע גם בתלמוד ירושלמי (שם עירו של יעקב שם "סמא") ובתלמוד בבלי.
התוספתא ממשיכה בסיפור על אליעזר בן הורקנוס, "שנתפס על דברי מינות והעלו אותו לבמה לדון". ההגמון (השופט) אמר לו "זקן כמותך יעסוק בדברים הללו?" אמר לו אליעזר "נאמן דיין עלי" ההגמון סבור שאליעזר דיבר עליו, אבל לא התכוון אליעזר לדיין ההוא אלא לאביו שבשמים. ההגמון אמר לו "הואיל והאמנתני עליך אף אני כך אמרתי. ... הרי אתה פטור." וכשנפטר מן הבמה, היה אליעזר מצטער שנתפס על דברי מינות. נכנסו תלמידיו לנחמו אבל לא קיבל. נכנס רבי עקיבא ואמר לו "רבי, אומר לפניך דבר. ... שמא אחד מן המינין אמר לך דבר של מינות והנאך [ונהנית מזה]?" אמר לו אליעזר "הזכרתני. פעם אחת הייתי מהלך באסתרטיא [ברחוב] של צפורי, מצאתי איש כפר סכניא ואמר דבר של מינות" בשם ישו בן פנדירא. "והנאני ונתפשתי על דברי מינות, שעברתי על דברי תורה!". קיימת מחלוקת בין המפרשים אם מינים הם אלה שתפסו את רבי אליעזר כדי לנצר אותו, או שרומאים שרדפו נוצרים חשדו בו שהוא בעצמו מין.
האזכורים הראשונים לישו > תלמוד ירושלמי

בתלמוד הירושלמי במסכת שבת מופיע סיפור אודות תלמידו של "ישו פנדירא" (או "ישו בן ..."):
מעשה [ברבי] אלעזר בן דמה שנשכו נחש. ובא יעקב איש כפר-סמא משם של ישו פנדירא לרפותו ולא הניח לו [רבי] ישמעאל. [אמר] לו. אני מביא ראייה שירפאני. לא הספיק להביא ראייה עד שמת בן דמה. [אמר] לו. [רבי] ישמעאל. אשריך בן דמה שיצאת בשלום מן העולם ולא פרצתה גדירן של [חכמים]. [דכתיב] "ופורץ גדר ישכנו נחש". ולא נחש נשכו. אלא שלא ישכנו נחש לעתיד לבוא. ומה הוה ליה מימר. "אשר יעשה אותם האדם וחי בהם".
אותו המעשה, אודות תלמידו של "ישו (או "[י]שוע") בן פנדרא", מופיע גם במסכת עבודה זרה (בגרסה שונה מעט), אך לצד סיפור נוסף שלא הוזכר במסכת שבת:
[רבי] יהושע בן לוי הוה ליה קולוס והורון ליה [רבי] חנינה [ורבי]  יונתן מישחוק תחלוסין ומיתן גו חמרא עתיקא ומישתי ולא יסכן. בר בריה הוה ליה בלע. אתא חד ולחש ליה בשמיה דישו בן פנדרא ואינשם. מי נפק [אמר] ליה. מאי אמרת עליי. [אמר] ליה. מילת פלן. [אמר]. מה הוה ליה אילו מית ולא שמע הדא מילתא. והוות ליה כן בשגגה שיוצא מלפני השליט
התלמוד מספר על רבי יהושע בן לוי שסבל מכאב בטן עז. רבי חנינה ורבי יונתן הורו לו לכתוש שחליים ולשים ביין ישן כדי לשתות וכך לא יסתכן. כשנכדו של רבי יהושע בן לוי היה חולה במחלת בלע. הגיע אדם אחד ולחש לו בשמו של ישו בן פנדרא, ומיד החולה נרפא. כשיצא אותו אדם, שאל אותו רבי יהושע: מה אמרת עליו? ענה לו: דבר פלוני. השיב רבי יהושע: מה היה קורה אילו היה מת ולא היה שומע את המילים הללו? וכך היה לו, כשגגה היוצא מלפני השליט.
מאוחר יותר באותה הלכה, מופיע גם הסיפור על אלעזר בן דמא ויעקב תלמידו של ישו:
מעשה באלעזר בן דמא שנשכו נחש ובא יעקב איש כפר-סמא לרפותו. [אמר] לו. נימא לך בשם ישו בן פנדרא. [אמר] לו [רבי] ישמעאל. אי אתה רשאי בן דמא. [אמר] לו. אני אביא ראייה שירפאיני. לא הספיק להביא ראייה עד שמת. [אמר] לו [רבי] ישמעאל. אשריך בן דמה. שיצאת בשלום מן העולם ולא פרצת גדירן [שלחכמים]. לקיים מה [שנאמר] "ופורץ גדר ישכנו נחש". ולא נחש נשכו. אלא שלא ישכינו לעתיד לבוא. ומה הוה ליה [למימר].  "אשר יעשה אותם האדם וחי בהם".