stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוטנוק
תקופת השואה

בעקבות פרסום החוקים היהודיים (1938 ואילך), ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי, שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, נסגרו חנויות רבות שבבעלות יהודית, ומצבם הכלכלי של יהודים רבים התערער.
ב-1941, עם פרסום חוקי הפליה נוספים, נאסר על היהודים לצאת לרחוב בשעות הערב. ב-1942 גויסו הגברים היהודיים לחיל עזר יחד עם אזרחים נוספים שהשלטונות לא רצו לצרף לשורות הצבא הלוחם. רובם נשלחו לחזית אוקראינה, שם הועסקו בפינוי מוקשים, 60 מהם נספו.
במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נעצרו כ-60 יהודים תושבי המקום בפקודת הגסטפו. הם הואשמו בהאזנה בסתר לשידורי האויב, בהפצת שמועות תבוסתניות ובהסתרת סחורות. ב-5 באפריל הובלו לבודפשט ומשם הועברו למחנה ריכוז בגאראן (הראן (אנ') בסלובקיה המודרנית), ובראשית מאי שולחו לאושוויץ. ב-2 במאי 1944, רוכזו יהודי העיר ויהודי היישובים הסמוכים בגטו במתחם בית הכנסת, בית הספר ובבנייני הקהילה, שם הוחזקו במשך כחודש ימים 588 יהודים. האמידים מביניהם נחקרו תוך עינויים לגלות היכן הטמינו את רכושם. ב-3 ביוני הובלו יהודי הגטו למישקולץ, שם רוכזו כל יהודי המחוז. ב-6 ביוני 1944 שולחו 564 יהודי פוטנוק לאושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו 127 יהודים לפוטנוק ושיפצו את בית הכנסת. בשנים שלאחר מכן עזבו רובם את העיירה ובשנות השישים התגורר במקום מספר קטן של יהודים.
בעיר נותר בית קברות יהודי. מספר הנספים בני המקום באושוויץ ובעבודות הכפייה הגיע ל-509.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 508 | 3,069 |
| 1910 | 700 |  |
| 1920 | 764 |  |
| 1930 | 723 |  |
| 1941 | 519 | 4,555 |
ילידי המקום

לאיוש בלאו (1861 – 1936) היה תאולוג יהודי-הונגרי, רב, פרופסור באוניברסיטה, מנהל בית המדרש לרבנים בבודפשט.
לקריאה נוספת

פוטנוק בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 443–445
פוטנוק (פוטנאק), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 335–336. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
פסיכולוגיית האגו

פסיכולוגיית האגו או פסיכולוגיית האני היא גישה בתחום הפסיכואנליזה, שפותחה בסוף שנות ה-30 והתבססה על המודל הסטרוקטורלי של זיגמונד פרויד. הגישה התמקדה בתפקידו המרכזי של המבנה התאורטי הקרוי אגו בנפשו ובהתפתחותו של האדם.
בניגוד לפרויד, שראה בדחפים הביולוגיים הבסיסיים של האיד כמרכזיים בהנעת האדם, ואת האגו כמתווך בינו לבין דרישות המציאות והסביבה - אנשי פסיכולוגיית האגו ראו באגו מבנה שמתפתח באופן עצמאי מהאיד, ולו תפקיד משמעותי בהסתגלות האדם לסביבתו. הגישה התמקדה בהתפתחות הנורמלית ולא רק בפסיכופתולוגיה, וראתה במנגנוני ההגנה של האגו חשיבות גבוהה בפיתוח הסתגלות ובהגנה מפני דחפי תוקפנות, שהם הרסניים לאדם ולסביבתו.
לפיכך פיתחו אנשי פסיכולוגיית האגו תאוריות התפתחותיות בהתאם לרעיונות אלו: גישת הקווים ההתפתחותיים להתפתחות הילד על פי אנה פרויד והפיתוח הנרחב שלה לגבי מנגנוני הגנה מסתגלים; ראייתו של היינץ הרטמן את האגו כגורם המפתח קשרים חיוביים רבים החיוניים לאדם להסתגלות, כגון תפיסה, למידה, חשיבה, שפה ועוד; רעיונותיו של רנה שפיץ על "עקרונות מארגנים" בהתפתחות אגו של ילדים ועל דיכאון אנקליטי שעלול להיווצר כשהם לא מתפתחים; גישתה של מרגרט מאהלר לגבי התפתחותם הנורמלית של יחסי אם-תינוק שהביאה לייסוד תאוריית יחסי האובייקט; גישתו של אריק אריקסון על התפתחות נורמלית בהקשר החברתי שהביאה ליצירת תאוריית השלבים; ורעיונות נוספים של חוקרים כגון דייוויד רפפורט, ארנסט קריס ועוד.
פלוריאן הנקל פון דונרסמארק

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1973 (בן 51) קלן, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה, אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לקולנוע וטלוויזיה של מינכן  Evangelisches Gymnasium zum Grauen Kloster  Lessing-Gymnasium  ניו קולג'  European School, Brussels I 
 בן או בת זוג:  Christiane Asschenfeldt 
 צאצאים:  Lara Cosima Henckel von Donnersmarck, Leo Sylvester Henckel von Donnersmarck, Alexius Jaguar Henckel von Donnersmarck 
 פרסים והוקרה:  פרס הקולנוע האירופי לתסריטאי הטוב ביותר (2006)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לסרט הטוב ביותר (2006)  פרס סזאר לסרט הזר (2008)  מסדר ההצטיינות של נורדריין-וסטפאליה (2007)  אביר מסדר האמנויות והספרות  מסדר ההצטיינות הבווארי 
 http://donnersmarck.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
פלוריאן גראף הנקל פון דונרסמארק, (שם מלא: פלוריאן מריה גיאורג כריסטיאן גראף פון הנקל דונרסמארק; נולד ב-2 במאי 1973 בקלן) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק גרמני. מוצאו ממשפחת האצולה השלזית הנקל פון דונרסמארק, והוא מחזיק באזרחות אוסטרית בנוסף לאזרחות הגרמנית. בשנת 2007 זכה באוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר על סרטו חיים של אחרים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פלוריאן הוא צאצא למשפחת רוזנים לבית הנקל פון דונרסמארק. אביו ליאו-פרדיננד גראף היה מנהל לופטהנזה ואמו היא אנה-מריה (לבית ברג). מתוקף תפקידו של אביו, פלוריאן בילה את ילדותו ואת לימודיו בניו יורק (שש שנים), בברלין (שלוש שנים), בפרנקפורט (ארבע שנים) ובבריסל (ארבע שנים). לאחר שסיים את לימודי התיכון בהצטיינות יתירה, הוא נסע ללמוד במשך שנתיים בסנט פטרבורג, שם עבד לאחר מכן לתקופה קצרה כמורה לרוסית. בשנות 1993-1996 למד פילוסופיה, מדעי המדינה וכלכלה בניו קולג' באוניברסיטת אוקספורד.
פלוריאן נשוי לכריסטיאן אשנפלדט, לשעבר המנכ"ל הבינלאומי של Creative Commons. לזוג שלושה ילדים: לארה קוזימה (2003), ליאו סילבסטר (2005), אלכסיס יגואר (2007). המשפחה מתגוררת כיום בלוס אנג 'לס. פלוריאן מתנשא לגובה של 2.03 מטרים.
ביוגרפיה > קריירה קולנועית

פלוריאן התמחה בקולנוע אצל ריצ'רד אטנבורו, ולאחר מכן פנה ללימודים באקדמיה לטלוויזיה וקולנוע במינכן (HFF), שם הוא ביים את הסרטים הקצרים "הדוברמן" (1998) ו"הטמפלר" (2002). הדוברמן (אותו כתב, הפיק, ביים וערך) זכה בפרס הנחשק עבור הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים מקס אופולס ולאחר מכן בפרס ה-Shocking Shorts Award של 13th Street. הסרט שבר שיא במספר הפרסים לו זכתה הפקת סטודנט, והפך לסנסציה בפסטיבלים בינלאומיים, כאשר דונרסמארק סייר בפסטיבלים השונים במשך למעלה משנה.
סרטו העלילתי הראשון; "חיים של אחרים" זכה בפרס הסרט האירופי עבור הסרט הטוב ביותר עבור, השחקן הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר בשנת 2006. דונרסמארק זכה גם בפרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס עבור הסרט הזר הטוב ביותר, היה מועמד לפרס גלובוס הזהב (שניתן לקלינט איסטווד במקומו), וב-25 בפברואר 2007 זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. בשנת 2007 היה דונרסמארק אחד מ-115 החברים החדשים שהוזמנו להצטרף לאקדמיה האמריקאית לקולנוע.
בפברואר 2010 התחיל בצילומי סרטו "התייר", רימייק למותחן הצרפתי "אנתוני זימר" בכיכובם של אנג'לינה ג'ולי וג'וני דפ. הסרט יצא להקרנת בכורה חגיגית בארצות הברית ב-10 בדצמבר 2010, אך התקבל בביקורות צולבות בקרב מבקרי הקולנוע.
פילמוגרפיה

1997: חצות (Mitternacht, סרט קצר)
1998: התאריך (Das Datum, סרט קצר)
1999: דוברמן (Dobermann, סרט קצר)
2002: הטמפלר (Der Templer, סרט קצר)
2003: Großstadt Schocker/Petits mythes urbains (ביים פרק בסרט)
2005: חיים של אחרים (בימוי, תסריט, שותף להפקה)
2010: התייר (בימוי, תסריט)
2018: יצירה ללא מחבר (בימוי ותסריט)
הערות שוליים

↑  ריאיון עם פלוריאן
↑  ביוגרפיה באתר יאהו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424931705171  PLWABN: 9810588240905606  BIBSYS: 6093201  BNE: XX5812806  BnF: cb14631448q (data)  CiNii: DA1549501X  GND: 131455486  ISNI: 0000 0001 1511 4236  LCCN: no2006052662  NKC: js20060811019  NLA: 42117621  NLK: KAC201206994  NTA: 303816902  RERO: 02-A012875968  SUDOC: 112477402  Trove: 1456878  VIAF: 51945766   WorldCat (עם VIAF): 51945766
פיאט ריטמו

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט 
 יחידות שיוצרו:  2,044,393 
 מודל קודם:  פיאט 128 
 מודל אחריו:  פיאט טיפו 
 אורך:  3,940 מ"מ 
 רוחב:  1,651 מ"מ 
 גובה:  1,400 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,445 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 מעצב:  Sergio Sartorelli 
 
פיאט ריטמו (סטרדה)
פיאט ריטמו, 65 CL  שנת 1981
פיאט ריטמו
פיאט ריטמו, קבריולה
פיאט ריטמו, קבריולה
פיאט ריטמו 75CL
פיאט ריטמו (איטלקית: Ritmo) היא מכונית סדאן שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בין השנים 1978–1988. הפיאט ריטמו הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות בטורינו בשנת 1978. יוצרו כ-1,790,000 יחידות.
הרכבת הפיאט ריטמו בוצעה גם בספרד ובמצרים.
בבריטניה, בקנדה ובארצות הברית  הפיאט ריטמו הייתה מכונה סטרדה, (Strada).
גרסאות

3 דלתות הצ'בק
5 דלתות הצ'בק
2 דלתות קבריולה
מפרט טכני ומידות

מנועים : 1,049 סמ"ק, 1,116 סמ"ק, 1,301 סמ"ק, 1,498 סמ"ק, 1,585 סמ"ק, 1,995 סמ"ק, 1,697 סמ"ק דיזל, 1,714 סמ"ק - דיזל, 1,929 סמ"ק - דיזל
אורך הרכב - 3,937 מ"מ
רוחב - 1,650 מ"מ
גובה - 1,400 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,448 מ"מ (2,444 מ"מ)
משקל - 850-950 ק"ג
סדרות > סדרה ראשונה (1978)

(מעצב הפיאט ריטמו: סרג'יו סטורלי)
ריטמו 60 L (3 ו -5 דלתות)
ריטמו  60 CL (3 ו -5 דלתות)
ריטמו  65 L (5 דלתות)
ריטמו  65 CL (3 ו -5 דלתות)
ריטמו  75 אוטומטית, (CL (Automatica (5 דלתות). דגם זה כלל: חגורות בטיחות, משענות ראש
משנת 1981 - גרסת ריטמו קבריולה
מנוע 4 צילינדרים, בנפח 1,100 סמ"ק, המפיק 44 כ"ס ו-59 כ"ס
מנוע 1,300 סמ"ק, המפיק 48 כ"ס, או 64 כ"ס, (משנת 1981 מנוע 1,300 המפיק 55 כ"ס, ו-74 כ"ס)
מנוע 1,500 סמ"ק המפיק 55 כ"ס, ו-74 כ"ס, (משנת 1981 מנוע 1,500 המפיק  63 כ"ס ו-84 כ"ס)
בלמים דיסקים מלפנים, תוף מאחור
תמסורת ידנית 4 מהירויות
תמסורת ידנית 5 מהירויות
תמסורת אוטומטית 3 מהירויות
סדרות > סדרה שנייה פיאט ריטמו (1982)

שיפור קל ברמות הגמור של מכוניות  הפיאט ריטמו מהסדרה הראשונה
דגם נוסף: Ritmo ES (חיסכון באנרגיה)
מאייד ובר DCOE40, מאלומיניום
סדרות > סדרה שלישית פיאט ריטמו (1985)

מנוע דיזל 1,697 סמ"ק המפיק 44 כ"ס ו-59 כ"ס
בשנת 1986 הושקה גרסת דיזל חדשה 1,929 סמ"ק המפיק 59 כ"ס ו-79 כ"ס
ריטמו עם נעילה מרכזית, חלונות חשמל והגה מתכוונן
ראו גם

פיאט
לקריאה נוספת

פיאט ריטמו 1978  נט-כאר-שו
פיאט ריטמו טורבו  (4:03 דקות), יו-טיוב
פיאט ריטמו  (1:15 דקות), יו-טיוב
פיאט ריטמו 75  (10:45 דקות), יו-טיוב
פיאט ריטמו  (9:16 דקות), יו-טיוב
פיאט פנורמה

| --- | --- |

Fiat Panorama
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  פיאט 147 פנורמה
 יצרן:  Fiat Automoveïs
 שנות ייצור:  1980–1986
 הרכבה:  ברזיל ברזיל  קולומביה קולומביה
 מודל אחריו:  פיאט דוּנה, פיאט אלבה 
 חברת אם:  פיאט
 סיווג:  סטיישן
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout
 אורך:  3,924 מ"מ
 רוחב:  1,545 מ"מ
 גובה:  1,412 מ"מ
 משקל:  846 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,049 סמ"ק המפיק 50 כ"ס  4 צילינדרים, 1,297 סמ"ק המפיק 60 כ"ס  4 צילינדרים, 1,297 סמ"ק המפיק 61 כ"ס  4 צילינדרים, 1,301 סמ"ק המפיק 45 כ"ס (מנוע דיזל
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 קשר:  פיאט 147
 
פיאט פנורמה (בספרדית: Fiat Panorama) היא מכונית סטיישן, קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב הברזילאית Fiat Automoveïs (צר'), חברת בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט, אשר יוצרה בין השנים 1980–1986.
דגם ה"פיאט פנורמה" קרוי גם "פיאט 147 פנורמה" (Fiat 147 Panorama), משום שהדגם מתבסס על "פיאט 147"(אנ') שיוצרה בברזיל (גרסת סטיישן במקום גרסת ההצ'בק), אשר התבססה על גרסת פיאט 127 אשר יוצרה באיטליה.
דגמים

"Panorama 1050 "
"1.3 diesel Panorama"
דרגות גימור

C
CL
מאפיינים

3 דלתות - סטיישן
5 נוסעים
מנוע פיאט
תמונות

פיאט פנורמה, שנת 1983
פיאט פנורמה
פיאט פנורמה
פיאט פנורמה
ראו גם

פיאט 127
פיאט טורו
פיאט אלבה
לקריאה נוספת

"פיאט פנורמה" - תמונות
הערות שוליים

↑  "פיאט פנורמה" - מפרט automoto.it/catalogo/fiat/127-station-wagon
↑  פיאט 147 bestcars.uol.com.br/bc/informe-se/passado/historia-fiat-147-spazio-oggi-panorama
↑  "פיאט פנורמה 147" quatrorodas.abril.com.br/noticias/grandes-brasileiros-fiat-panorama
פטר ראטקוב

פטר ראטקוב (בסרבית: Петар Ратков; נולד ב-18 באוגוסט 2003) הוא כדורגלן סרבי שמשחק בעמדת החלוץ ברד בול זלצבורג.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פטר ראטקוב נולד ב־18 באוגוסט 2003 בבלגרד.
ב-18 ביוני 2023, ראטקוב חתם ברד בול זלצבורג על חוזה לחמש שנים.
ב-14 באוקטובר 2023 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בהפסד 2-1 לנבחרת הונגריה במסגרת מוקדמות יורו 2024.
ראטקוב נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר יורו 2024.
הערות שוליים

↑  Serbisches Sturmtalent verstärkt unsere Roten Bullen, redbullsalzburg
↑  HEAD-COACH DRAGAN STOJKOVIĆ SELECTED 26 PLAYERS FOR GERMANY באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסרבית, 27 במאי 2024 (באנגלית)
| נבחרת סרביה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ראיקוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 סטואיץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 מקסימוביץ' •  6 גודל •  7 ולאחוביץ' •  8 יוביץ' •  9 מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 קוסטיץ' •  12 פטרוביץ' • 13 ולקוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 מיאילוביץ' • 17 איליץ' • 18 ראטקוב • 19 סמרג'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 גאצ'ינוביץ' • 22 לוקיץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 ספאייץ' • 25 מלאדובניץ' • 26 בירמנצ'ביץ' • מאמן: סטויקוביץ' |  1 ראיקוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 סטואיץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 מקסימוביץ' •  6 גודל •  7 ולאחוביץ' •  8 יוביץ' •  9 מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 קוסטיץ' •  12 פטרוביץ' • 13 ולקוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 מיאילוביץ' • 17 איליץ' • 18 ראטקוב • 19 סמרג'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 גאצ'ינוביץ' • 22 לוקיץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 ספאייץ' • 25 מלאדובניץ' • 26 בירמנצ'ביץ' • מאמן: סטויקוביץ' | סרביה |
פטר רומנובסקי
משחקי מופת > לבן: יבגני זגורוינסקי Evgeny Zagoryansky – שחור: פטר רומנובסקי מוסקבה 1943

בין הרעיונות האסטרטגיים של המשחק יש עמדה שבה הלבן מנוטרל לגמרי עקב השליטה של השחור בערוגות הלבנות, ובכך מתאפשר לשחור להעביר את המלך מאגף המלך ל-א6 כהקדמה לתחבולה המכרעת במשחק. השחור מקריב טיב ומדגים את כוחו של הצריח בשורה השביעית, ולאחר מכן מחסל את הרגלים הלבנים.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Red Army 25 yr Jubilee"]
[Site "Moscow URS"]
[Date "1943.02.??"]
[EventDate "?"]
[Round "?"]
[Result "0-1"]
[White "Evgeny Zagorjansky"]
[Black "Peter Arsenievich Romanovsky"]
[ECO "E43"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "126"]
1. d4 Nf6 2. c4 e6 3. Nc3 Bb4 4. e3 b6 5. Be2 Bb7 6. Bf3 Bxf3
7. Nxf3 O-O 8. O-O d5 9. Qb3 Bxc3 10. bxc3 Nc6 11. Ba3 Re8
12. Qa4 Qd7 13. cxd5 exd5 14. Rfd1 Na5 15. Qxd7 Nxd7 16. Bb4
Nc4 17. a4 a5 18. Ba3 Re6 19. Nd2 Nxd2 20. Rxd2 Rc6 21. Bb2
Re8 22. Kf1 Nf6 23. Rc2 Ne4 24. Ke2 Nd6 25. Kd3 f5 26. f3 Nc4
27. Bc1 Rce6 28. Re2 Kf7 29. Re1 c6 30. Rb1 R8e7 31. Re2 Ke8
32. h3 h5 33. Rb3 Kd7 34. Re1 Kc7 35. g3 Kb7 36. Bd2 Ka6
37. Reb1 Rxe3+ 38. Bxe3 Rxe3+ 39. Kc2 Re2+ 40. Kd1 Ra2 41. g4
fxg4 42. fxg4 h4 43. g5 Rxa4 44. Ke2 Ra2+ 45. Kf3 Nd2+ 46. Kg4
Nxb3 47. Rxb3 a4 48. Rb1 Rc2 49. Kxh4 Rxc3 50. g6 a3 51. Kg4
Rd3 52. h4 Rxd4+ 53. Kg5 Rd2 54. Ra1 a2 55. h5 b5 56. h6 gxh6+
57. Kxh6 Rh2+ 58. Kg5 Rg2+ 59. Kf6 b4 60. g7 b3 61. Kf7 Rxg7+
62. Kxg7 Kb5 63. Kf6 b2 0-1
הערות שוליים

↑  Chess Notes by Edward Winter, www.chesshistory.com
↑  אליפות USSR‏ 1920, באתר web.archive.org
↑  אליפות USSR‏ 1923, באתר web.archive.org
↑  אליפות USSR‏ 1927, באתר web.archive.org
↑  אליפות USSR‏ 1925, באתר web.archive.org
↑  Evgeny Zagoryansky vs Peter Romanovsky (1943), www.chessgames.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810603653905606  BNE: XX955452  GND: 1114282006  ICCU: SBLV060030  ISNI: 0000 0001 1050 6740  LCCN: n85100531  LNB: 000285470  NKC: mzk2010473725  NTA: 123798922  Trove: 1495369  VIAF: 30966719   WorldCat (עם VIAF): 30966719
פלוריאן אלברט

פלוריאן אלברט (בהונגרית: Albert Flórián; ‏ 15 בספטמבר 1941 - 31 באוקטובר 2011) היה כדורגלן הונגרי ומאוחר יותר מאמן ועסקן. אלברט, ששיחק בכל הקריירה שלו (1958–1974) במועדון אחד, פרנצווארוש, זכה בכדור הזהב ב-1967 והוא הכדורגלן ההונגרי היחיד שזכה בתואר. אלברט, ששיחק בעמדת הקשר התוקף, נודע במשחקו האלגנטי, ביכולת הכדרור שלו וביכולתו לנווט את משחק קבוצתו כמו גם בכיבוש שערים רבים.
ביוגרפיה

אלברט נולד בהרצגסאנטו (Hercegszántó), כפר קטן ליד הגבול עם יוגוסלביה לאב נפח ולאם ממוצא הונגרי-קרואטי, שנפטרה כשהיה בן שנתיים. מאוחר יותר עברה המשפחה לבודפשט, ובגיל 11 הצטרף אלברט למועדון פרנצווארוש.
ב-1958 (בן 17) ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של פרנצווארוש. היה שותף לזכיית המועדון באליפות הונגריה בשנים: 1963, 1964, 1967 ו-1968 ולזכייה בגביע ההונגרי ב-1972. הישגי השיא של הקבוצה בזירה האירופית היו זכייה בגבי ערי הירידים ב-1965, לאחר שגברה 0:1 על יובנטוס, והופעה בגמר גביע ערי הירידים ב-1968, בו נוצחה על ידי לידס יונייטד 1:0 בסיכום מפגש כפול. אלברט הופיע 537 משחקים במדי פרנצווארוש וכבש עבורה 383 שערים. כבר בגיל צעיר היה מעמדו בקבוצה כה רם, עד כי ב-1965 הביא לפיטוריו של מאמן פרנצווארוש, יוזף מזארוש, שהצעיד את המועדון להישגי השיא שלו.
ביוני 1959, בטרם מלאו לו 18, ערך אלברט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה, בניצחונה 2:3 על הפינאליסטית בגביע העולמי ב-1958, נבחרת שוודיה, וסייע לנבחרתו בשתי מסירות שהביאו לשערים. את שעריו הראשונים לזכות הנבחרת הלאומית כבש במשחקו השלישי, באוקטובר 1959 בבלגרד, מול נבחרת יוגוסלביה. אלברט הבקיע שלושער והוביל את נבחרתו לניצחון 2:4. חיש מהר הפך לשחקן מרכזי בנבחרת הונגריה, שבאותן שנים הייתה אחת מן הנבחרות החזקות באירופה; היא זכתה במדליית ארד באולימפיאדת רומא (1960), ובמדליות זהב באולימפיאדת טוקיו (1964) ובאולימפיאדת מקסיקו (1968). כמו כן, זכתה במדליית הארד באליפות אירופה ב-1964.
אלברט היה מלך השערים בגביע העולמי ב-1962 (בצוותא עם עוד חמישה שחקנים), כשכבש ארבעה שערים, בטורניר בו הודחה הונגריה ברבע הגמר. גם בגביע העולמי ב-1966 הודחה הנבחרת ההונגרית ברבע הגמר, לאחר שהעפילה מהבית המוקדם. בהנהגתו של אלברט גברה נבחרת הונגריה על מחזיקת הגביע, נבחרת ברזיל, 1:3 במשחק שנחשב אחד ממשחקי השיא בטורניר. משחק זה נחשב כפסגת הקריירה של אלברט, למרות שלא כבש בו שער. ב-1969 הוא נפצע במשחק מול נבחרת דנמרק ושבר את רגלו. לאחר פציעה זו התקשה אלברט לחזור לכושר השיא שלו. אחרי הפציעה הוא הוסיף ושיחק חמישה משחקים בלבד בשורות הונגריה. משחקו האחרון בשורות הנבחרת היה במאי 1974, בניצחון על יוגוסלביה 2:3 בו כבש גם שער. בסך הכל כבש אלברט 31 שערים ב-75 הופעות במדים הלאומיים.
שנים מספר לאחר פרישתו ממשחק אימן אלברט את הקבוצה הלובית אל-אהלי בנגאזי בשנים 1982-1978, ולאחר מכן שנה אחת נוספת ב-1985. לאחר מכן, שב להונגריה ומילא מספר תפקידים בפרנצווארוש כגון: מנהל טכני, מנהל מחלקה ולבסוף, נשיא כבוד של המועדון. החל משנת 2007 נקרא אצטדיון הבית של קבוצתו, פרנצווארוש, על שמו.
חיים פרטיים

אלברט נישא לשחקנית אירן ברסוני ב-1963. לזוג נולדו שני ילדים; בת - מגי ובן - פלוריאן אלברט (הצעיר), שכמו אביו, היה לכדורגלן פרנצווארוש ומאוחר יותר שיחק אף בישראל (במכבי פתח תקווה בעונת 1997/1996 ללא הצלחה רבה) ובצרפת. כמו כן, שיחק אלברט הצעיר שישה משחקים במדי נבחרת הונגריה.
ב-27 באוקטובר 2011 עבר אלברט ניתוח מעקפים. למרות הודעה לעיתונות שהתפרסמה למחרת על ידי מועדונו, פרנצווארוש, כי הניתוח היה מוצלח, הוא סבל בהמשך מהתקף לב ונפטר מוקדם בבוקר ב-31 באוקטובר 2011.
תארים

אליפות הונגריה (4): 1963, 1964, 1967, 1968
הגביע ההונגרי: 1972
גביע ערי הירידים: 1965
כדור הזהב: 1967
נעל הזהב בגביע העולם: 1962 (במשותף עם 5 שחקנים אחרים, 4 שערים)
השחקן הצעיר המצטיין בגביע העולם: 1962
הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1966
הנבחרת המצטיינת באליפות אירופה: 1964
מלך השערים בגביע אירופה לאלופות: 1965/66
מלך השערים בליגה ההונגרית (3): 1960, 1961, 1965
הכדורגלן ההונגרי של השנה (2): 1966, 1967
הערות שוליים

↑  Florian Albert dies, aged 70, אתר SportMole
↑  ה"כוכב" איים: אני או הוא - והמנהל פוטר, מעריב, 21 באוקטובר 1965
↑  ישעיהו פורת, במשחק הקרבה נדיר גברה נבחרת הונגריה על כוכביה המבוגרים והעייפים של ברזיל, מעריב, 17 ביולי 1966
| זוכי נעל הזהב של גביע העולם |
| --- | --- | --- |
| מלך השערים | 1930: סטאבילה • 1934: ניידלי • 1938: לאונידאס • 1950: אדמיר • 1954: קוצ'יש • 1958: פונטיין • 1962: גארינצ'ה, ואוה, סאנצ'ס, ירקוביץ', איוואנוב ואלברט • 1966: אאוזביו • 1970: מילר • 1974: לאטו • 1978: קמפס |  |
| נעל הזהב | 1982: רוסי • 1986: ליניקר • 1990: סקילאצ'י • 1994: סלנקו וסטויצ'קוב • 1998: שוקר • 2002: רונאלדו • 2006: קלוזה • 2010: מילר • 2014: רודריגס • 2018: קיין • 2022: אמבפה |  |
| מלך השערים של גביע אירופה וליגת האלופות |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1956: מילוטינוביץ' • 1957: ויולט • 1958: די סטפנו • 1959: פונטיין • 1960: פושקש • 1961: אגואש • 1962: די סטפנו, לפקוויסט, פושקש, שטרהל וטחדה • 1963: אלטפיני • 1964: קובצ'ביץ', מאצולה ופושקש • 1965: אאוזביו וטורס • 1966: אלברט ואאוזביו 1967: ון הימסט ופייפנבורג • 1968: אאוזביו • 1969: לאו • 1970: ג'ונס • 1971: אנטוניאדיס • 1972: דונאי, מקארי וטקאץ' • 1973: מילר • 1974: מילר • 1975: מילר ומרקארוב • 1976: היינקס • 1977: קוצ'ינוטה ומילר • 1978: סימונסן • 1979: סולסר • 1980: לרבי 1981: מקדרמוט, רומניגה וסונס • 1982: הנס • 1983: רוסי • 1984: סוקול • 1985: נילסון ופלאטיני • 1986: נילסון • 1987: צבטקוביץ' • 1988: אגואש, פררי, חאג'י, מאג'ר, מקויסט, מיצ'ל ונובאק • 1989: ואן באסטן • 1990: פאפן ורומאריו • 1991: פקולט ופאפן • 1992: יוראן ופאפן |  |
| ליגת האלופות | 1993: רומאריו • 1994: קומאן ורופר • 1995: ואה • 1996: ליטמאנן • 1997: פאנטיץ' • 1998: דל פיירו • 1999: שבצ'נקו ויורק • 2000: ז'ארדל, ראול וריבאלדו • 2001: ראול • 2002: ואן ניסטלרוי • 2003: ואן ניסטלרוי • 2004: מוריינטס • 2005: ואן ניסטלרוי • 2006: שבצ'נקו • 2007: קאקה 2008: רונאלדו • 2009: מסי • 2010: מסי • 2011: מסי • 2012: מסי • 2013: רונאלדו • 2014: רונאלדו • 2015: רונאלדו, מסי וניימאר • 2016: רונאלדו • 2017: רונאלדו • 2018: רונאלדו • 2019: מסי • 2020: לבנדובסקי • 2021: האלנד • 2022: בנזמה • 2023: האלנד • 2024: קיין ואמבפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1368 8084  VIAF: 166146849   WorldCat (עם VIAF): 166146849
פאטיין

| --- | --- |

 מדינה:  מיאנמר מיאנמר
 גובה:  8.0 מטרים
 דת:  בודהיזם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  287,071 (2014)
 קואורדינטות:  16°46′00″N 94°44′00″E﻿ / ﻿16.766666666667°N 94.733333333333°E﻿ / 16.766666666667; 94.733333333333 
 אזור זמן:  UTC +6:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מיאנמר מוגדלת) נייפידאו יאנגון מנדליי מוולמיין באגו מוניווה מיקיטלה סיטווה תאילנד לאוס סין הודו בנ. בהוטן ים אנדמן  מפרץ תאילנד  איי אנדמן פאטיין(למפת מיאנמר רגילה) נייפידאו יאנגון מנדליי מוולמיין באגו מוניווה מיקיטלה סיטווה תאילנד לאוס סין הודו בנ. בהוטן ים אנדמן  מפרץ תאילנד  איי אנדמן פאטיין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פאטיין (בבורמזית: ပုသိမ်မြို့) היא עיר במיאנמר, הממוקמת כ-190 ק"מ מערבית ליאנגון. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2014, מתגוררים בעיר 287,071 תושבים. הבריטים בנו ופיתחו את העיר בשנת 1826.
הייצור החקלאי המקומי כולל שומשום, יוטה, תירס, פלפלת צ'ילי ואגוזי אדמה.
הערות שוליים

1 2  דו"ח מפקד האוכלוסין והדיור של מיאנמר 2014, כרך 2, משרד ההגירה והאוכלוסין של מיאנמר (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475842705171  LCCN: no2002078403  VIAF: 136378607   WorldCat (עם VIAF): 136378607 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיאט ברווטי

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט
 שנות ייצור:  1905–1908
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  פיאט 16-20 HP
 מודל אחריו:  Fiat Brevetti 2 (15-25 HP)
 חברת אם:  פיאט
 אורך:  4,2155 מ"מ
 רוחב:  1,650 מ"מ
 גובה:  2,350 מ"מ
 משקל:  1,200 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,880 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 3,052 סמ"ק המפיק 20 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  65 קמ"ש
 
פיאט ברווטי (באיטלקית: Fiat Brevetti) היא מכונית משפחתית, בסגנון מכונית עידן פליז בתצורה טורפדו, מתוצרת קונצרן הרכב האיטלקי פיאט אשר יוצרה בין השנים 1905–1908.
סך הכול יוצרו 681 יחידות בדגמי טורפדו ולנדולט.
פסיכולוגיית התכונות

פסיכולוגיית התכונות היא זרם בפסיכולוגיה המדגיש את מרכזיותן של תכונות יציבות במבנה האישיות. את קרל יונג, שהדגיש את חשיבותן של המופנמות והמוחצנות, ניתן לראות כאחד מהראשונים בגישה זו, אם כי רוב תרומותיו לפסיכולוגיה אינן קשורות לתאוריית התכונות.
גורדון אולפורט, הנס אייזנק וריימונד קאטל הרימו תרומות נוספות בשטח זה. אולפורט דיבר על מגוון רחב מאוד של תכונות, חלקן ייחודיות לאדם. גישה זו הקשתה מאוד על ביצוע מחקר מדעי ושיטתי בתחום. לעומתו צמצם אייזנק את צירי האופי המרכזיים לשלושה – מופנמות או מוחצנות, יציבות נפשית גבוהה או נוירוטיות וכן מידת הפסיכוטיות. אייזנק הדגיש חשיבותם של מרכיבים ביולוגיים וייחס להם שני שלישים מהשונות. כיום סבורים שהשיעור נמוך יותר, אולי פחות מ-50%. ריימונד קאטל דיבר על שש עשרה תכונות מרכזיות.
כיום רווחת תאוריית חמש התכונות הגדולות, שלפיה מידת המוחצנות, מידת היציבות הנפשית, המוכוונות (רגש האחריות), הפתיחות המחשבתית ונועם ההליכות הן חמש התכונות המרכזיות שניתן להסביר לפיהן שלל רחב מאוד של תכונות אצל בני תרבויות שונות.
לשיטת התכונות יש יישומיות טיפולית נמוכה והיא מתעלמת מהעדר עקביות באופן שבו אדם מתנהג במצבים שונים.
המתודה המדעית שעליה מתבססת פסיכולוגיית התכונות היא ניתוח גורמים של תשובות לשאלונים, מציאת גורמים מרכזיים שמסבירים דפוסים בתשובות נבדקים לשאלוני אישיות.
ראו גם

פסיכולוגיה של האישיות