stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיידו
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', הנהלת הבריט מסירה את מועמדותה של דידו ל"תגלית השנה", באתר ynet, 17 בינואר 2002
↑  Dido gives birth to son Stanley | Mail Online
| דיידו |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | No Angel • Life for Rent • Safe Trip Home • Girl Who Got Away • Still on My Mind |  |
| אלבומי הופעה | Live at Brixton Academy (Dido Live) |  |
| אלבומי להיטים | Greatest Hits |  |
| אלבומים אחרים | Odds & Ends |  |
| סינגלים | "Here with Me" • "Don't Think of Me" • "Thank You" • "Hunter" • "All You Want" • "White Flag" • "Life for Rent" • "Don't Leave Home" • "Sand in My Shoes" • "Don't Believe in Love" • "Quiet Times" • "Everything to Lose" • "No Freedom" • "End of Night" • "Give You Up" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Stan" • "One Step Too Far" • "Feels Like Fire" • "Do They Know It's Christmas?" • "Sing" • "Feelin' Good" • "If I Rise" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Let Us Move On" |  |
| שירים אחרים | "Take My Hand" |  |
| ערכים קשורים | דיידו פליפ • רולו ארמסטרונג • פיית'לס • דאסטד • סיסטר בליס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810578734105606  BIBSYS: 4000028  BNE: XX4716499  BnF: cb140379177 (data)  GND: 124905676  ICCU: DDSV138322  ISNI: 0000 0000 5515 5844  LCCN: no2002082198  MusicBrainz: d1353a0c-26fb-4318-a116-defde9c7c9ad  NKC: ola2002152446  NLA: 57437327  NTA: 227135806  RERO: 02-A006476728  SUDOC: 078070376  Trove: 1686010  VIAF: 5132623   WorldCat (עם VIAF): 5132623
שימוש חורג (תכנון ובנייה)

במסגרת הסדרתם של תכנון ובנייה בישראל, שימוש חורג הוא שימוש שחורג מהשימוש בקרקע או בבניין והשימוש בו הוא לא למטרה שהוגדרה לו בתוכנית בניין עיר. מי שרשאי לאשר את השימוש החורג היא הוועדה מקומית לתכנון ובנייה.
שימוש חורג מתוכנית בניין עיר

לדוגמה אזור המוגדר בתוכנית בניין עיר כאזור חקלאי ובעל הקרקע מעוניין להקים שם אזור מסחר.
שימוש חורג מתוכנית בניין עיר יכול להתקיים בשני מצבים:
קיימת תוכנית בניין עיר ובעל הנכס מבקש להתיר את שימושו של מבנה שלפי תוכנית בניין עיר לא יכול להתקיים באותו אזור.
באזור שבו תוכנית בניין עיר שונתה והמבנה שהיה חוקי הפך להיות בלתי חוקי. הוועדה מקומית לתכנון ובנייה רשאית להמליץ על תקופה שבה עדיין מותר להמשיך ולהשתמש בבניינים או בקרקעות.
שימוש חורג מהיתר

מבנה שהוא השימוש החורג תואם את הוראות תוכנית בניין עיר לדוגמה דירת מגורים באזור שמוגדר למגורים ובעל הדירה מעוניין לשנות את יעודה של הדירה למשרד.
משך הזמן להתרת שימוש חורג

היתר לשימוש חורג מתוכנית ניתן לתקופה מוגבלת מראש
היתר לשימוש חורג מהיתר אינו חייב להיות מוגבל בזמן
שלום זינגר

שלום זינגר (נולד ב-19 באוגוסט 1946) הוא מנהל ישראלי. כיהן כמנכ"ל משרד האוצר וכמנכ"ל הבנק הבינלאומי.
ביוגרפיה

זינגר נולד בפולין להורים ניצולי שואה, וגדל בקריית חיים. למד בבית ספר דתי, היה חבר בתנועת בני עקיבא, והתגייס לצה"ל.
את דרכו הבנקאית החל כעובד זוטר בבנק לסחר חוץ בחיפה, ובאמצע שנות העשרים לחייו היה סגן מנהל הבנק הבינלאומי בסניף מרכז הכרמל. לאחר מכן כיהן כמנהל הסניף בקרית ביאליק, שם החליף ביום אחד שבעה עובדים, והפך את הסניף הכושל לסניף המוצלח של הבנק. כמו כן כיהן כמנהל מחלקת ניירות ערך וקופות גמל, מנהל אזור המרכז ומשנה למנכ"ל הבנק. ב-1986 מונה למנכ"ל הבנק, ובשנת 1990 נרכש הבנק על ידי משפחת ספרא שלא היו שבעי רצון מזינגר והחליטו להדיחו. ב-1991 מונה למנכ"ל משרד האוצר ומילא תפקיד זה עד 1993.
הוא הקים יחד עם אמיר ברנע את בית ההשקעות זינגר-ברנע. ב-2003 מונה על ידי משרד האוצר למנהל המיוחד של קרן הגמלאות המרכזית (קג"מ) ושימש בתפקיד עד אוגוסט 2005. מ-2005 מכהן כדירקטור בחברת מפעלים פטרוכימיים בישראל. כיהן כיו"ר ועדת השקעות בחברת כלל ביטוח וכדירקטור בחברות כימיקלים לישראל וסקיילקס ושימש סגן יושב ראש חברת אלביט הדמיה. כמו כן כיהן כיו"ר אגודת ידידי אקי"ם ישראל, חבר קרן תל אביב לפיתוח וחבר קרן הרצליה לפיתוח. ב-1995 היה חבר בקבוצת אנשי עסקים שרכשה את השליטה במועדון הכדורגל מכבי תל אביב.
זינגר בוגר תואר ראשון בחשבונאות מאוניברסיטת חיפה.
לזינגר בן ובת. ב-7 ביולי 2009 נישא בשנית, לנאווה ברק.
הערות שוליים

↑  הפניקס פנסיה וגמל בע"מ: דין וחשבון 2021, עמ' 56
↑  תמר ברזילי, שלום זינגר פורש מניהול קג"מ, באתר ynet, 28 ביולי 2005
נחל נשר

| --- | --- |

מפל בתוך המחצבה שנחצבה בתוך הנחל, פברואר 2024
 מידע כללי
 יובלים:  נחל קטיע 
 שפך:  נחל קישון 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל נשר(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל נשר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל נשר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל נשר
 
נַחַל נֶשֶׁר (בערבית: ואדי א-טבל) זורם במורדותיו המזרחיים של הר הכרמל ומתחבר לנחל הקישון.
משמעות שמו בערבית של הנחל, ואדי א-טבל - נחל התוף, משום רעש התיפוף היוצרות האבנים המידרדרות בזמן שיטפון, כנראה בשל הימצאות חללים קרסטיים בתשתית הסלע.
נחל נשר בחלקו התחתון עובר בעיר נשר. בשמאל התמונה הברך של הנחל והמחצבה שנסגרה. הכביש מימין לנחל הוא כביש 705 היוצא מכביש 752 ומתחבר לכביש 672  ליד אוניברסיטת חיפה. על קו הרכס 3 מגדלים בשכונה הגבוהה של נשר, קדמת דניה. המגדל הבודד מצד שמאל - מגדל האוניברסיטה
המחצבה הנטושה בנחל נשר
גאוגרפיה

ראשית הנחל בשלושה יובלים היורדים מקו פרשת המים. אחד יוצא מצומת דמון, השני מכביש 672 עוספיה-חיפה כ-0.5 ק"מ ממזרח לצומת דמון, השלישי יורד מהשכונה בעוספיה שמצפון לרום כרמל לעבר עין נשר. שלושת היובלים מתחברים ויוצרים יחדיו את נחל נשר. נקודת החיבור נמצאת כ-200 מטר מצפון לעין נשר. באזור עין נשר נכנס הנחל לשמורת הר הכרמל.
שלושת יובליו של הנחל חתורים באדמת הקירטון ולכן שיפועם מתון. לאורך היובלים שרידי טרסות. בנקודת החיבור של היובלים נוצר אזור פתוח רחב. כמה מאות מטרים מצפון לנקודת ההתחברות האדמה מתחלפת מקירטון רך לסלע דולומיט קשה, וערוץ הנחל הופך קניוני, הכולל מדרגות רבות בגובה של עד 2 מטר. בחורף זרימת המים יוצרת מפלים.
מדרונות ההר באזור הקניוני מכוסים בחורש ים תיכוני של עצי אלון מצוי, בר זית, מורן החורש, קטלב וער אציל. לאחר מכן נכנס הנחל לשטח השיפוט של העיר נשר. גשר בטון עליו סלול כביש 7212 עובר מעל ערוץ הנחל. בסמוך לגשר נשפך אל נחל נשר יובל המגיע מדרום מערב. מעל יובל זה נמתח הרכבל שהוביל את החומר שנחצב במחצבת "חרייבה" של נשר מפעלי מלט ישראליים לבית החרושת אשר נמצא בתחתית כביש 7212. מעל כביש 7212 מספר מחסי בטון שנבנו להגנה הנוסעים בו מפני נפילת מטען מהרכבל.
בהמשך בערוץ הנחל מצוי בור מרובע שגודל פתחו הוא 70x80 ס"מ. מבור זה יורד קמין קרסטי הנקרא "הוטה". עומקו הכולל של הבור הוא 87 ס"מ. לאחר מכן לפני תפנית הברך החדה של הנחל יורד קניון הנחל בסדרה של מפלים בין קירות זקופים. המפל התחתון גובהו מגיע עד 7 מטר. לאחר סדרת המפלים פונה הנחל בזווית של 90 מעלות צפונה ונכנס לשטח המחצבה של חברת מחצבי אבן שהוקמה בנחל בשנת 1865. מחצבה זו נסגרה בשנת 2009 בעקבות החלטת בית משפט.
בסקר הארכאולוגי שנעשה בנחל, על ידי יעקב עולמי, שלמה סנדר ואלדד אורן, נמצאו בגיא ליד הנחל חרסים, אבני פסיפס ואגן ריסוק של בית בד. השערת הסוקרים הייתה שהשרידים הם של חרבת עַקָּארָה ששרידיה נמחו כליל.
חלקו התחתון של נחל נשר מהמחצבה עד רחוב המגינים בנשר הוא סבך של חורש ים תיכוני ללא שבילים מוסדרים. בסבך זה חיים שפע של חזירי בר ונמיות אשר מדי פעם מגיחים מתוך החורש לשכונותיה של העיר נשר במיוחד לגבעת נשר ורמות יצחק. עד שנות השבעים של המאה ה-20 נהגו תושבי נשר לטייל בחלקו זה של הנחל. במעלה הנחל ליד המחצבה נבע מעיין קטן שנקרא בפי התושבים "מעיין הרועים" ובמפות מופיע כ"עין חנן". מעיין זה כוסה ונסתם עם הרחבת כביש 705. ביציאה מהנחל היה שטח פתוח של חורש שבו התקיימו מדי קיץ קייטנות שהופעלו על ידי מועצת נשר. אזור זה נבנה בחלקו והיתר כוסה בסבך צמחייה בלתי עביר. הכניסה היחידה לאזור זה אפשרית עתה רק מתוך האזור שליד המחצבה ובית הקברות של נשר.
באזור הנחל חיים בין היתר יערונים גדולים ודרבנים. באזור נצפה תלתן צר-עלים (Trifolium angustifolium), עשב חד שנתי נדיר שנמצא על סף הכחדה.
היסטוריה

במלחמת העולם הראשונה בעת כיבוש חיפה, עלה כוח של פרשים אנגלים "שרווד ריינג'רס" בנחל נשר ודרך יובלו נחל קטיע בתנאי קרקע קשים אל רכס ההר, ובהדרכת תושב דרוזי הגיעו לרכס המערבי, הקדמי, של הכרמל. החיילים הרכובים נטרלו את התותחים האוסטרים אשר הוצבו להגן על המעגן של מפרץ חיפה. כוח זה השתתף בקרב המכריע על חיפה ביום 23 בספטמבר 1918.
לפני קום המדינה החזיק הצבא הבריטי מאגר דלק באזור הכניסה לנחל נשר במכלים תת-קרקעיים.
מסלול

הנחל אכזב ברוב ימות השנה ולכן מאפשר הליכה לאורכו. בנחל מסלול טיול חד כיווני, במגמת ירידה, מצומת דמון עד חניון יער היערנים בסימון שבילים לבן-אדום-לבן.
ישנו מסלול מעגלי באורך 2.5 ק"מ המתחיל ומסתיים בחניון יער יערנים. ראשיתו בשביל אופניים לא מסומן במגמת עלייה המשתלב למסלול הלבן-אדום-לבן שיורד לכיוון יער יערנים.
הערות שוליים

↑  מדריך ישראל החדש כרך 5: הכרמל וחופו ורמות מנשה, בעריכה סלמאן אבו רוכן ויעקב שורר, הוצאת משרד הביטחון 2001 עמ' 163-164
↑  מתחם כלל תעשיות נשר - מסמך סביבתי, ‏ינואר 2016
↑  רועי פדרמן, סקר זבולון
↑  תלתן צר-עלים, באתר הרשימה האדומה
↑  זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ-ישראל, ערך חיפה, עמוד 2,347
↑  היסטוריה, באתר www.nesher.muni.il
↑  נחל נשר, רשות הטבע והגנים
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
נחל נשר בחלקו הצפוני בקטע שבין כביש 752 לכביש 75
חורשת הארבעים

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ארבעים עצים המיוחסים לארבעים נביאים
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  נשר 
 קואורדינטות:  32°45′16″N 35°01′44″E﻿ / ﻿32.7545°N 35.029°E﻿ / 32.7545; 35.029
  (למפת חיפה מוגדלת) חורשת הארבעים(למפת חיפה רגילה) חורשת הארבעים
 
עץ האלון הקיצוני מצד מזרח בחורשה, ברקע רכס הכרמל וכביש 7212 היורד לכוון נשר
הבאר באחו ממזרח לחורשת הארבעים. ברקע השביל היורד מהחורשה לאחו
החורשה ב-1925. מתוך ארכיון הצילום של קק"ל
חורשת הארבעים (בערבית: شجرات الأربعين; בתעתיק: שג'ראת אלארבעין) היא חורשת עצי אלון מצוי עתיקים הנמצאת בפארק הכרמל, בשטח השיפוט של העיר נשר ממזרח לשטח אוניברסיטת חיפה ליד דרך הדורות.
מקור השם

שם החורשה ניתן לה על שם כארבעים עצים בני מאות שנים הקיימים בחורשה ואשר מייחסים אותם לארבעים נביאים. על פי האגדה, מתכנסים בחורשה מדי שנה, באחד מלילות שישי, ארבעים מאבות העולם הבא, ומחליטים על גורל העולם בשנה הקרובה.
מאפייני המקום

בחורשה עשרות עצי אלון עתיקים. חלק מהעצים מתנשאים לגובה של 7 מטר, וקוטר גזעם מטר וחצי. במקום גדלים גם עצים נוספים, כגון עצי חרוב.
החורשה נמצאת מצפון לאזור ה"ח'רייבה" ובה עובר שביל כחול המשקיף על נופי מפרץ חיפה. ממזרח לחורשה נמצאת "באר הארבעים", עומקה 5 מטר, פתח הבאר בולט מעל פני השטח לגובה של 0.5 מטר, והוא בנוי מאבני גוויל. הבאר מדופנת בחלקה באבנים. השביל שליד הבאר ממשיך ויורד דרך החורש לעבר מצוקי הארבעים.
החורשה מקודשת לעדה הדרוזית, ובזכות קדושתה, נשמרה כך שעציה לא נכרתו וכפי הנראה גם הייתה מחוץ לשטחי הרעייה בכרמל. שטח החורשה היה מקודש עוד בימי קדם, מאחר שבשוליה בצד דרום-מזרח, נמצאו שרידי מזבח שנעקר בתקופה העות'מאנית ממקומו לצורכי בנייה על ידי בני משפחת ח'ורי תושבי העיר חיפה. החורשה ניצלה משריפה שכילתה חלק מהיער הסמוך באפריל 2005.
שטח אדמת החורשה נרכש ממשפחת ח'ורי על ידי יהושע חנקין, כחלק מרכישת אדמות אזור יאג'ור-ח'רייבה (לימים כונה "פסגת הכרמל") עבור החברות הכשרת היישוב, אפריקה-א"י והסינדיקט לצמנט פורטלנד בארץ ישראל. העסקה נחתמה סופית בשנת 1937. חלק מהאדמות יועדו להקמת שכונה עירונית. לאחר חתימת העסקה נלמד השטח ונמדד. בחורשת הארבעים מופה כל עץ במקומו המדויק.
הערות שוליים

↑  זאב וילנאי, אנציקלופדיה אריאל, עמוד 2269
↑  חורשת הארבעים והר ההגנה, דבר, 16 בספטמבר 1974
↑  איל שפירא‏, טיול בחורשת הארבעים: 40 סיבות טובות לצאת מהבית, באתר וואלה, 30 באוקטובר 2015
↑  מ' זהרוני, א' וגר, למטייל בכרמל, חוברת יובל ה-15 של המועצה המקומית נשר, 1967
↑  יוסי בן-ארצי, להפוך מדבר לכרמל, הוצאת מגנס, 2004, עמודים 233-232
↑  יוסי בן-ארצי, להפוך מדבר לכרמל, עמוד 236
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
רועה פרות בחורשת הארבעים, 1925. מארכיון הצילום של קק"ל
פארק הכלניות

| --- | --- |

הכניסה לפארק הכלניות, החלק שהוקם ב-1989 מתוך כביש 7212
 מידע כללי
 סוג:  פארק
 על שם:  הוקם לזכרם של אברהם ואסתר שרה ארליק מטורונטו קנדה, בתרומת בנם אליעזר ארליק, שומברג קנדה
 תאריך הקמה:  1989
 אדריכל:  חנה יפה
 מייסדים:  קרן קיימת לישראל, מועצת העיר נשר
 בעלות:  העיר נשר
 כניסה בתשלום:  לא
 נגישות:  חלקית
 נתונים ומידות
 צומח:  בעיקר אורנים
 בעלי חיים:  חזירים, תנים
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:   נשר
 שכונה:  גבעת נשר
 קואורדינטות:  32°45′40″N 35°02′59″E﻿ / ﻿32.7610019°N 35.0497049°E﻿ / 32.7610019; 35.0497049
 רחובות סמוכים:  כביש 7212, הרקפות, המעפילים
  (למפת חיפה מוגדלת) פארק הכלניות(למפת חיפה רגילה) פארק הכלניות(למפת הגליל המערבי רגילה) פארק הכלניות(למפת הגליל המערבי מוגדלת) פארק הכלניות
 
העצים ששימשו לאחר מכן את קק"ל להקים את פארק הכלניות בנשר, גבעת נשר בשנות ה-60
פארק הכלניות - השטח של הפארק מ-1989 לפני השינויים בפארק שהחלו בדצמבר 2023
כביש 7212 והאזור שמאוחר יותר הוקם בן פארק הכלניות ורחוב הרקפות בגבעת נשר
כריתת עצים בפארק הכלניות בעזרת ציוד מכני כבד, 7 בפברואר 2024
פארק הכלניות הוא פארק עצים וחורשה שהוקם על ידי קרן קיימת לישראל בשיתוף מועצת נשר לפני הפיכתה לעיר, בשנת 1989. הפארק הוקם בצמוד לכביש 7212 שבחלקו התחתון שמו רחוב הכלניות מצידו המזרחי, ורחוב המעפילים בשכונת גבעת נשר מצידו המזרחי. שטח הפארק הוא בבעלות חברת כלל תעשיות, הבעלים של מפעל נשר חיפה. במסגרת תוכנית הבנייה של חברת כלל תעשיות בנשר בגוש 11170 הכולל את מחצבת נשר הישנה, הוכרז כל השטח כשמורת טבע מאושרת.
היסטוריה

בשנות ה-80 של המאה ה-20 החלה קרן קיימת לישראל להקים פארקים שונים בישובי פיתוח בדגש על חורשות בשטחי היישובים. במסגרת זו אותר השטח הנטוע במדרון הגולש בין גבעת נשר וכביש 7212 שבזמנו היה הכביש היחיד שעלה מנשר לאוניברסיטת חיפה (לפני סלילת כביש 705). השטח נמדד ותוכנן בו שביל המקשר בין הכביש לשכונת גבעת נשר עם גישרון שעובר מעל מעל הוואדי. רכיבי התכנון כללו מבנה עגול בנוי מידרגי אבן וקופינג בטון על מחציתו, מתוך מחשבה על פעילות קבוצתית דוגמת הצופים מהמבנה העגול יצא השביל דרומה לרחבה אליפטית בה הותקן מתקן משחק וטיפוס בעיצובו של האמן מעין הוד יצחק שמואלי.
בשנת 1989 נמצאה תרומה לביצוע הפרויקט על השלט נכתב ”הוקם לזכרם של אברהם ואסתר שרה ארליק מטורונטו קנדה, בתרומת בנם אליעזר ארליק, שומברג קנדה” . האתר הוקם על ידי חוליות הבנייה של אגף הכשרת הקרקע של קק"ל מכברי בראשותו של המהנדס מרכוס קוגן. את התוכנית הכינה אדריכלית הנוף חנה יפה שעמדה בזמנו בראש מחלקת התכנון של החבל התיכון באגף היעור. בסמוך לפארק הקימה מועצת נשר שני מגרשי טניס.
שטח פארק הכלניות במקור נמצא בתוך שמורת טבע קטנה המשתרעת במעלה הכביש מימינו בין בית הספר היסודי "בית יהושע" לצומת הטי עם רחוב העלייה. שטח זה שהוא בבעלות חברת כלל תעשיות אושר כשמורת טבע במסגרת תוכנית הבנייה של כלל נדל"ן לבניית בתוך מחצבת נשר הישנה הנמצאת בקטע זה ממזרח לכביש 7212.
שמו בתחילה היה "פארק נשר". בשנת 2004 הקימה קק"ל פארק נוסף בעיר נשר היוצא משכונת רמות יצחק, וקראה גם לו פארק נשר. שני השמות הזהים לשני פארקים באותה עיר גרמו לבלבול למגיעים לפארק ומטיילים הגיעו לשכונת גבעת נשר בחיפוש אחרי הגשרים התלויים שפארק ברמות יצחק. רק בשנת 2017, שונה שמו של הפארק ל"פארק הכלניות" השלט בכניסה לפארק מכביש 7212 שונה בהתאם, אבל שלט הכניסה לפארק מרחוב המעפילים לא שונה ונכון למאי 2024, מופיע עליו השם "פארק נשר".
היסטוריה > שינויים בפארק

בדצמבר 2023 החלה עיריית נשר בעבודות פיתוח בפארק כלניות, שכללו שביל הליכה רחב המחבר בין רחוב הרקפות לבית הספר בית יהושע, והשארת מגרש טניס אחד בכניסה לפארק. העבודות כללו יישור שטחים לקראת הקמת מתקני ספורט ופנאי.
בפברואר 2024 הגישה העירייה בקשה לכריתת 60 עצים ממספר מינים, ביניהם אורן קפריסאי, אקליפטוס מסמרי ואלון מצוי, לצורך הרחבת השטח הבנוי. טרם אישור הבקשה החלו עבודות הכריתה, אך בעקבות תלונות תושבים והגשת למעלה מ-20 עררים, הורה פקיד היערות על עצירת העבודות. ב-26 בפברואר בוטל רישיון הכריתה בנימוק שהתוכנית לא התחשבה בכך שהפארק מוגדר שמורת טבע, והעירייה נדרשה להגיש תוכנית מתוקנת.
בספטמבר 2024 חודשו העבודות בתוכנית מעודכנת, שכללה שיקום מגרש הטניס, פיתוח מתקני ספורט נוספים, הקמת גינת כלבים ובניית גשר מעל הואדי הסמוך.
הערות שוליים

↑  תוכנית 355-0459364 באתר הוועדה המקומית לתכנון ובנייה מורדות הכרמל.
↑  60 עצים בפארק הכלניות, באתר "מעירים"
↑  מכתב לפקיד היערות: בקשת בדיקה האם עצים שנכרתו היום בפארק הכלניות בעיר נשר גוש: 11170 חלקה: 1, נכרתו ברישיון של פקיד היערות, 7 בפברואר 2024, ארכיון היסטורי של העיר נשר
↑  חגית הורנשטיין, המאבק הבא של תושבי נשר נגד כריתת עצים: הפעם בפארק הכלניות, באתר כל בו, ‏12 בפברואר 2024
↑  מכתב ענבר אשכנזי מ"מ פקיד היערות "החלטה בהשגות פארק הכלניות נשר", ארכיון היסטורי של העיר נשר.
פארק הכלניות נשר, עבודות עיריית נשר בפארק  בספטמבר 2024
שאול שאשא

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1939 בגדאד, ממלכת עיראק 
 פטירה:  12 בנובמבר 2021 (בגיל 82) נהריה, ישראל 
 ענף מדעי:  נפרולוגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  המרכז הרפואי לגליל 
 פרסים והוקרה:  יקיר הגליל 
 בן או בת זוג:  דפנה שאשא 
 
שאול שאשא (19 באוקטובר 1939 – 12 בנובמבר 2021) היה רופא נפרולוג, פרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה של הטכניון ומנהל בית החולים לגליל המערבי – נהריה במשך כ-20 שנים (1987–2006). תחת ניהולו בית החולים הכפיל את נפח פעילותו והפך בית חולים מודרני, אוניברסיטאי והראשון בארץ שהוסמך לתקן איכות ISO. פרופסור שאשא יזם והקים בנהריה את בית חולים התת-קרקעי הראשון בארץ, אשר שרת את האוכלוסייה במהלך מלחמת לבנון השנייה.
היה סגן-אלוף במילואים ונלחם במלחמות ישראל. בוגר המכללה לביטחון לאומי.
פורץ דרך בתחום האיכות במנהל הציבורי ובעל תרומה רבה לפיתוח הגליל. עסק בחקר הרפואה והתחלואה בשואה, יזם כנס שנתי בנושא, וניהל אותו עד מותו.
ביוגרפיה > שנים ראשונות

שאול שאשא נולד בשנת 1939 בבגדד, עיראק. בן בכור למשפחה בת חמישה ילדים. אביו מנשה היה מנהל תחנת רכבת ואימו ויקטוריה לבית רג'ואן הייתה עקרת בית. בסוף שנות הארבעים, בעקבות גזירות על יהודי עיראק, פוטר אביו מעבודתו ועל הילדים נאסר ללכת לבית הספר.
בשנת 1951 עלתה המשפחה לישראל במסגרת מבצע עזרא ונחמיה, והשתקעה במעברה במחנה דויד אשר בחיפה.
שאשא הוא בוגר המחזור הראשון של בית הספר התיכון החקלאי בכפר גלים.
ביוגרפיה > שירות צבאי

שאשא התגייס עם חבריו מכפר גלים לשירות סדיר בגרעין נח"ל אשר הקים את מושב רם און שבחבל התענכים.
בשירות מילואים בצה"ל היה מפקד פלוגה רפואית בדרגת סרן. בהמשך פיקד על פלוגה כירורגית פיקודית בדרגת רס"ן, השתתף בקרבות רמת הגולן במלחמת יום כיפור ונלחם בלבנון במלחמת של"ג. היה קצין מטה רפואה ביחידת הממשל הצבאי ושוחרר בדרגת סגן אלוף.
שאול שאשא בוגר המכללה לביטחון לאומי, בה למד בזמן היותו מנהל בית חולים (1994–1995), ובכך היה אחד האזרחים היחידים שהשתתפו בקורס שלא במדים.
ביוגרפיה > רופא וחוקר בתחום הנפרולוגיה ויתר לחץ דם

לאחר השירות הצבאי הסדיר פנה ללימודי רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים. למד במלגה של משרד הבריאות ולכן היה מחויב להתמחות בבית חולים פריפרי לפי דרישת המשרד. כך הגיע לנהריה בשנת 1969.
התמחה ברפואה פנימית בנהריה, לאחר מכן התמחה בנפרולוגיה בבית חולים רמב"ם, בהנחייתו של פרופסור אורי בתר. עם סיום ההתמחות הקים בבית החולים נהריה את המחלקה הנפרולוגית, הכוללת יחידת דיאליזה ועמד בראשה. מאז ועד פרישתו לגמלאות, לא עזב את בית החולים בנהריה.
המחלקה הנפרולוגית בראשותו הייתה מהמובילות בעולם במחקר ופיתוח בתחום מחלות הכליה. הוא עסק במחקר מעשי שמטרתו לשפר את הסיוע הרפואי הניתן לחולים. פרסם עשרות מאמרים וביצע מחקרים קליניים ומעבדתיים רבים בתחום.
פרופסור שאשא נמנה עם הראשונים שפיתחו מודעות רפואית, ציבורית ומקצועית ליתר לחץ דם. ערך מפגשים קהילתיים להסברה על סכנות יתר לחץ דם לאוכלוסייה, והביא למודעות הרופאים את חשיבות המעקב אחר לחץ דם בשגרה. פתח במסורת של כנסים בינלאומיים שנתיים בנהריה בנושא הנפרולוגיה ויתר לחץ דם וכך קידם את המחלקה, בית החולים והגליל בכלל.
במהלך מלחמת לבנון הראשונה, המחלקה בראשותו הייתה פעילה למען חולים בלבנון. אזרחים לבנונים אשר לא יכלו לקבל טיפול עקב הלחימה הובאו למחלקה בבית חולים נהריה לקבלת הטיפול. בהמשך, צוות של המחלקה בראשותו נסע ללבנון לבצע דיאליזה לחולים לבנונים. על כך קיבלה בשנת 1982 המחלקה הנפרולוגית בראשותו את פרס מנכ"ל משרד הבריאות.
בשנת 1992 קיבל תואר פרופסור מהטכניון.
בשנת 1998 קיבל את המדליה הבינלאומית של ה-"National kidney foundation" האמריקאי, על תרומה מיוחדת לנפרולוגיה בעולם.
שאשא פרסם כ־30 מאמרים בעיתונות מקצועית מקומית, כ־50 מאמרים בעיתונות מקצועית בינלאומית, ועשרות מאמרים בעיתונות מקומית בנושאי מנהל ובנושאי איכות.
ביוגרפיה > מנהל בית החולים לגליל המערבי בנהריה

בשנת 1987 מונה למנהל בית החולים בנהריה, בית החולים קטן יחסית (300 מיטות אשפוז) עם מגוון מצומצם של שירותים לאוכלוסייה.
בית החולים גדל והתפתח בקצב מהיר. מבית חולים קטן הפרוש בצריפים, הפך לבית חולים גדול, מודרני עם מבני אשפוז וציוד משוכללים. השינוי ניכר מהר מאוד והאוכלוסייה באזור "הצביעה ברגליים" - מספר האשפוזים והביקורים בבית החולים עלה מכ-60,000 בשנה בשנת 1990 ל-120,000 בשנה בשנת 2000. כך ניתן מענה לתושבי הגליל המערבי שהיו צריכים לפני כן להרחיק לכת בחיפוש אחר שירותים רפואיים.
ב-1991 למד בתוכנית לקביעת מדיניות ומינהל בשירות הציבורי, אלכ"א ירושלים. כיהן כיו"ר עמותת בוגרי אלכ"א (עמותת הסגל הבכיר בשירות הציבורי) בשנים 1995–1997.
כהוקרה על פעילותו בשירות הציבורי קיבל בשנת 2001 את אות "יקיר שירות המדינה".
ביוגרפיה > חלוץ האיכות במגזר הציבורי

שאשא היה למנהל הראשון שאימץ ניהול איכותי כולל (TQM) בבית חולים ובמגזר הציבורי, והפעיל את השיטה בביה"ח נהריה מאז 1993. על כך זכה, בשנת 1995, בית החולים בראשותו בפרס הלאומי לאיכות ע"ש רבין.
בשנת 1996 הוסמך ביה"ח על ידי מכון התקנים (מת"י) לניהול איכות על פי תקן 9002 ISO והיה לביה"ח הראשון בארץ ומבין עשרות בודדות בעולם, שזכה להיות מוסמך ISO.
היה חבר פעיל בתנועת "איכות כדרך חיים" ושימש כיו"ר הפורום הצפוני שלה ויו"ר הצוות לפיתוח מצוינות במגזר הציבורי. חבר הוועדה המייעצת של האגף לאיכות ומצוינות בנציבות שירות המדינה. כיהן כיו"ר פורום מנהלים מיישמי איכות בשירות המדינה, יועץ לפיתוח איכות במשרדים ממשלתיים שונים. חבר בוועדות שונות של נציב שירות המדינה ומשרד הבריאות בנושאי איכות.
קיבל חברות כבוד באיגוד הישראלי לאיכות (2005).
ביוגרפיה > בית החולים התת-קרקעי

פרופסור שאשא פעל רבות להקמת בית החולים התת-קרקעי בבית חולים נהריה. כבר בשנת 1998 התריע על סכנת בית החולים בעורף תחת אש והחל בפעילות למיגון בית החולים לעיתות מלחמה, זאת במטרה לתת מענה לתושבים ולעובדי בית החולים אם יופגזו אזורי העורף. בית החולים התת-קרקעי נחנך בשנת 2002 והופעל לראשונה במהלך מלחמת לבנון השנייה.