stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משרד הבינוי והשיכון של רוסיה
שרים

שר הבינוי והשיכון הוא השר הממונה על המשרד ואחראי להגדרת תחומי פעילות המשרד בתחום מדיניות הבינוי והשיכון.
|  | שם | תמונה | תחילת הכהונה | סיום הכהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מיכאיל מן |  | ‏1 בנובמבר 2013 | 18 במאי 2018 |
| 2. | ולדימיר יאקושב | ‏ | 18 במאי 2018 | 1 במאי 2020 |
| — | ניקיטה סטאסישין‏ |  | ‏1 במאי | 26 במאי 2020 |
| 2. | ולדימיר יאקושב |  | ‏26 במאי 2020 | 9 בנובמבר 2020 |
| 3. | אירק פייזולין |  | ‏9 בנובמבר 2020 | מכהן |
הערות שוליים

↑  הוקמה בצו נשיא רוסיה מה-9 במרץ 2004 מתוך הוועדה הממלכתית הרוסית לבינוי ושיכון, בכפוף למשרד המסחר והאנרגיה. בצו מה-1 בדצמבר 2004 הוחלט להכפיפהּ למשרד לפיתוח אזורי. הסוכנות פורקה בצו נשיאותי מה-12 במאי 2008 ותפקידיה הועברו לידי המשרד לפיתוח אזורי.
↑  הפך למשרד הבינוי על פי צו נשיאותי מה-10 בינואר 1994.
↑  הוקם על פי צו מה-28 בנובמבר 1991 כמשרד האדריכלות, הבינוי והשיכון. פורק בצו מה-30 בספטמבר 1992
↑  הפך למשרד האדריכלות, הבינוי והשיכון בצו מה-28 בנובמבר 1991.
↑  הוקמה ב-30 בינואר 1991 מתוך הוועדה הממלכתית לשיכון. הפכה למשרד ממשלתי לענייני אדריכלות, בינוי ושיכון ב-28 בנובמבר 1991.
↑  Глава Минстроя госпитализирован с коронавирусом
משרד ההגנה הלאומי (גרמניה המזרחית)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה המזרחית 
 סוכנות אם:  מועצת השרים של גרמניה המזרחית 
 תאריך הקמה:  1 במרץ 1956
 תאריך פירוק:  23 באפריל 1990
 ממשלה:  ממשלת גרמניה המזרחית
 שר:  ראו בהמשך
 מטה מרכזי:  שטראוסברג 
 עובדים:  3,200 
 
משרד ההגנה הלאומי (בגרמנית: Ministerium für Nationale Verteidigung או בראשי תיבות: MfNV) היה משרד בממשלת גרמניה המזרחית אשר היה אמון על מדיניות הביטחון של המדינה. המשרד נבנה על פי המודל של משרד ההגנה של ברית המועצות.
היסטוריה

ב-18 בינואר 1956 העבירה לשכת העם (בית המחוקקים הלאומי) הצעת חוק להקמת משרד ההגנה וצבא העם הלאומי. חוק זה היווה הכרה רשמית בקיומם של כוחות מזוינים מזרח-גרמניים. עד אז היו לגרמניה המזרחית כוחות צבאיים קטנים לא רשמיים (בעיקר משטרה צבאית), שנוהלו בידי משרד הפנים. הצבא נבנה מחדש על פי מודל שהיווה שילוב בין בין הסגנון של הוורמאכט לסגנון של הצבא האדום. הקמת ממשרד ההגנה הלאומית היוותה מכה קשה ליוקרתו של משרד הפנים, שהמשיך להיאבק על שרידי אחיזתו במערכת הביטחון המזרח-גרמנית. עד תחילת שנות ה-60 נאבקו שני המשרדים בשאלת הסמכות על משמר הגבול, עד שב-15 בספטמבר 1961 הועבר משמר הגבול באופן רשמי לסמכותו של משרד ההגנה.
ארגון

לצבא העם הלאומי היו ארבע זרועות: הלנדשטרייטקרפטה - זרוע היבשה, הפולקסמרינה - הצי, הלופטשטרייטקרפטה - חיל האוויר, ומשמר הגבול. לכל אחת מארבע הזרועות היה מפקד שהיה כפוף לראש המטה הראשי - מקביל לרמטכ"ל. ראש המטה הראשי היה כפוף לשר ההגנה הלאומית. סגן השר היה גנרל משורות הצבא.
מטה משרד ההגנה הלאומי נמצא בשטראוסבורג ליד ברלין המזרחית. רגימנט מיוחד של הצבא המזרח-גרמני רגימנט המשמר הוגו אברליין - היה אמון על הגנת מתחם משרד ההגנה. משרד ההגנה גם החזיק בבעלות על הוצאה לאור מיוחדת.
שרי ההגנה

רשימת שרי ההגנה הלאומית:
וילי שטוף (1 במרץ 1956 – 14 ביולי 1960)
היינץ הופמן (14 ביולי 1960 – 2 בדצמבר 1985)
היינץ קסלר (2 בדצמבר 1985 – 18 בנובמבר 1989)
תיאודור הופמן (18 בדצמבר 1989 – 12 באפריל 1990)
ריינר אפלמן (12 באפריל 1990 – 2 באוקטובר 1990)
מעיין שטוב

מעיין שטוב, 1941
מעיין שטוב לאחר שניזוק על ידי פורעים ערבים, 1947
מעיין שטוב, 2011
הסמל של "מעיין שטוב"
מעיין שְטוּבּ היא חנות כלבו ותיקה בירושלים. החנות, בפינה הצפונית-מערבית של צומת הרחובות יפו והמלך ג'ורג' (צומת האיקסים), נפתחה בראש חודש ניסן ה'ת"ש, 9 באפריל 1940, והייתה למותג ירושלמי ידוע.
בעלי החנות, משפחת שטוב, הם יוצאי העיר מיינץ בגרמניה, שעלו לארץ ישראל קודם מלחמת העולם השנייה, תוך שהם נוטשים את חנות הכלבו השנייה בגודלה בעיר פרנקפורט שהייתה בבעלותם והייתה בעלת שם דומה: "Stubs Quelle".
לפי תוכנית בינוי שאושרה ב-2008, יוקם במקום חנות הכלבו, שהייתה במבנה דו-קומתי, מבנה חדש בן 10 קומות שישמש למסחר, משרדים ומגורים, מעל שתי קומות תת-קרקעיות לשימוש כמחסנים.
מקור ה"מעיין"

בשם החנות ובסמלה מופיע ציור של מעיין. הסיבה לכך הוא הסיפור שבפי מייסד החנות, יהודה אלכסנדר שטוב. בצעירותו יצא מגליציה לגרמניה על מנת ללמוד תורה. לצורכי מחייתו ותשלום שכר הדירה, שימש כרוכל המציע מוצרי סדקית. שטוב הלך והצליח, במרוצת הזמן רכש עגלה קטנה בה הניח את סחורתו, ולבסוף בנה לעצמו דוכן קבוע ברחוב. באחד הלילות חלם חלום מוזר לפיו ברצפת החדר שבו התגורר נובע מעיין ובו דגים חיים, והוא עומד ודג אותם. כשהגיעו ימי החגים, נסע למשפחתו, וכשנכנס ליחידות אצל רבו האדמו"ר מבאבוב, סיפר לו את דבר החלום אשר חלם. האדמו"ר רבי שלמה הלברשטאם האזין ופסק: "דגים הם סימן למזל ולברכה, מים נובעים הם סימן לשפע - הרחב עסקיך ותזכה להצלחה מאת ה'"[דרוש מקור]. כשחזר שטוב למיינץ, פתח חנות קטנה, ואחר כך חנות גדולה יותר, עד שפתח חנות שהשתרעה על בלוק שלם, השנייה בגודלה בפרנקפורט[דרושה הבהרה], והיא נקראה: Stubs Quelle - "המעיין של שטוב".
הכלבו בגרמניה

החנות נשאה אופי משפחתי. הזבנים היו בני המשפחה היהודית. המוניטין שלה היו המקצועיות והיושר. בניגוד לכלל החנויות שהיו פתוחות ביום השבת, חנותו של שטוב נותרה סגורה בשבת. זמני פתיחת החנות במוצאי שבת פורסמו, ותורים ארוכים השתרכו בפתח החנות והמתינו בסבלנות לפתיחתה במוצאי שבת.
לאחר שעלו הנאצים לשלטון ב-1933, ולאחר כמה תקריות אנטישמיות שכללו פריצה אלימה של אנשי האס אה לחנות בשנת 1934, נמלטו יהודה אלכסנדר שטוב ובנו וחתנו לארץ ישראל והגיעו לירושלים.
בירושלים

בני המשפחה שכרו חמש חנויות קטנות מאת יורשי עזבון חיים ולירו, בעל קרקעות במרכז העיר, והם פרסמו מודעה: "בקרוב ייפתח בית מסחר לכל מיני סחורות מצרכים מעין שטוב רח' יפו, פינת צ'נסלור. תחכו - בכל קנייה תחסכו". לאחר הקמת המדינה שמו של רחוב צ'נסלור שונה לשטראוס.
סמל החנות מורכב מהאות העברית "ש", ובאמצעה האות הגרמנית "S", המייצגות את שם המשפחה. מהאותיות נובעים כלפי מעלה קילוחי מים. הסמל "מעיין שטוב" הפך למותג בירושלים.
המיוחד בחנות היה שהיו בה בגדים לכל גיל ולכל עונות השנה לפי האופנה המקובלת, במחירים הוגנים ושירות מסור ואמין. בשנות הצנע בימיה הראשונים של המדינה סיפקה החנות סחורה איכותית וגם בשנים אלו יכלו מעוטי יכולת לקנות בה ולשלם בתשלומים או בהתחייבויות לזמנים לפי בחירה.
החלטת ההריסה

הוועדה המחוזית של ירושלים החליטה בשנת 2008 להרוס את המבנה שבו שוכנת החנות, בנימוק: "בינוי גבוה יאפשר את שדרוגו וחיזוקו של מרכז העיר".[דרוש מקור] הוחלט כי רק בניין אחד ישומר בשלמותו - בית ולירו, שבפינה הדרום-מערבית של הצומת, בנימוק שמוטבע בו שלט לכבוד המלך הבריטי ג'ורג' החמישי.
בדיון נוסף נקבע כי המבנה הוא במסגרת רשימת:
האדריכל וההיסטוריון של בנייה ואדריכלות בירושלים, דוד קרויאנקר, טען שהזהיר לא אחת מפני התנוונות רחוב יפו. עם זאת, כל תוכנית לפיתוח הרחוב חייבת להיעשות באחידות ארכיטקטונית. "המבנים שבדפנות הצומת הם חסרי ערך ארכיטקטוני ואין סיבה שלא יקבלו תוספת קומות. עם זאת, יש לעשות זאת תוך אחידות בעיצוב, שלא נקבל איזה 'מישמָש' של סגנונות, חיפויי אבן שונים או יחס שונה בין פתחים לקירות".
התחדשות החנות

בספטמבר 2011 עברה החנות לצד השני של הצומת - לרחוב קינג ג'ורג' 1. במקומה החדש עברה מיתוג מחודש ומתרכזת בהלבשה לנשים בלבד. כמו כן נפתחה חנות למגזר החרדי ברחוב מלכי ישראל בשכונת גאולה.
לקריאה נוספת

אברהם שלמה שטוב, זכרונות מבאבוב דרך מגנצא לירושלים, ירושלים: תשמ"ו-1986.
הערות שוליים

1 2  פרוטוקול החלטות מישיבת ועדת משנה להתנגדויות 1 ביולי 2008
↑  רנית נחום-הלוי, מקור, כולל תרשים סכמטי, עיתון דה-דה מרקר.
מרווין האריסון

| --- | --- |
מרווין האריסון, 2022
מרווין האריסון, 2022
 לידה:  25 באוגוסט 1972 (בן 52) פילדלפיה, ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 עמדה:  תופס (וויד רסיבר)
 גובה:  1.83 מטר
 משקל:  84 קילוגרם
 מספר:  88
 מכללה:  אוניברסיטת סירקיוז
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 1996, אינדיאנפוליס קולטס, סבב 1, מספר 19
 היכל התהילה:  חבר היכל התהילה של ה-NFL משנת 2016
 קבוצות כשחקן
 1996–2008:  אינדיאנפוליס קולטס
 הישגים כשחקן
 8 פעמים פוטבול פרו-בול זכייה בסופרבול 41
 
מרווין דרנל האריסון (באנגלית: Marvin Darnell Harrison; נולד ב-25 באוגוסט 1972, בפילדלפיה, פנסילבניה) הוא שחקן פוטבול לשעבר, ששיחק בתפקיד תופס (וייד רסיבר) במשך 12 עונות בקבוצת אינדיאנפוליס קולטס מליגת ה-NFL. ב-2016 נבחר להיכל התהילה של הפוטבול המקצועני.
קריירת מכללות

האריסון פתח במשך שלוש שנים בנבחרת הפוטבול של אוניברסיטת סירקיוז, ושבר את שיא היארדים בתפיסה לקריירת מכללות (2,718). הוא ניצב במקום השני בטבלת תופסי הטאצ'דאונים בהיסטורית האוניברסיטה, עם 20.
כמו כן, הספיק האריסון לשחק עם בוגר מפורסם נוסף של האוניברסיטה, הקוורטרבק דונובן מקנאב.
קריירה מקצוענית

מרווין האריסון נבחר על ידי הקולטס בבחירה ה-19 בדראפט 1996, בחירה אותה השיגו הקולטס באמצעות טרייד עם אטלנטה פלקונס.
להאריסון נוצרה מערכת יחסים יוצאת דופן עם פייטון מאנינג, רכז המשחק אותו בחרו הקולטס בדראפט 1998.
השניים נחשבים לצמד הרכז-תופס הטוב בהיסטוריה של הליגה, ומחזיקים ביחד במספר רב של שיאים שבין תופס ומוסר.
בשנים הבאות הפך האריסון לאחד מן התופסים הפוריים ביותר בליגה, כולל רצף של 8 שנים בהן תפס מעל 1,000 יארד ו-10 טאצ'דאונים בכל עונה.
בשנת 2002 שבר האריסון את שיא התפיסות בעונה והעמיד אותו על 143 תפיסות.
נכון לסוף עונת 2015, הוא ממוקם במקום החמישי בכל הזמנים בתפיסות לטאצ'דאונים (128), רביעי בתפיסות (1,102) ושביעי ביארדים בתפיסה (14,580).
שיאים נבחרים

מרווין האריסון מחזיק במספר שיאי NFL ביניהם:
שיא התפיסות לעונה בודדת, 143, נקבע בעונת 2002.
השחקן היחיד בהיסטוריית הליגה עם 4 עונות רצופות של 100 תפיסות או יותר.
השחקן היחיד בהיסטוריית הליגה עם 4 עונות רצופות של 1,400 יארדים או יותר בתפיסה.
מחזיק בשיא המשחקים עם מספר תפיסות דו-סיפרתי (6) בעונה בודדת, נקבע בעונת 2002.
ממוצע של 6 תפיסות למשחק בקריירה, שיא NFL.
מקום שני בכל הזמנים במספר משחקים של 100 יארד או יותר בקריירה, מאחורי ג'רי רייס.
הכי הרבה תפיסות בתקופה של שתי עונות (252, 2001-2002)
שיאים אותם מחזיק בצוותא עם פייטון מאנינג בתור צמד רכז משחק-תופס:
מספר התפיסות הרב ביותר - 1011
מספר היארדים הרב ביותר - 13,542
מספר טאצ'דאונים הרב ביותר - 114
הערות שוליים

↑  Top 10 pass combos in NFL history, NFL.com. June 26, 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015066896  VIAF: 316390930   WorldCat (עם VIAF): 316390930 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרי פאולר

מרי בויו פַאוּלֶר (באנגלית: Mary Boio Fowler; נולדה ב-14 בפברואר 2003) היא כדורגלנית מקצוענית אוסטרלית המשחקת במועדון האנגלי מנצ'סטר סיטי של ליגת העל לנשים באנגליה, ובנבחרת אוסטרליה. היא משחקת בעיקר בתפקיד חלוצה, אך לעיתים גם כקשרית.
לאחר שנבחרה לסגל גביע העולם בכדורגל נשים 2023, פאולר הבקיעה את שער הניצחון במשחק ידידות לפני גביע העולם מול צרפת ביולי 2023.
ביוגרפיה מוקדמת ולימודים

פאולר נולדה בקיירנס, קווינסלנד, השלישית במשפחה בת חמישה ילדים. מרי הוא שמה של סַבָתָּהּ מצד אביה, בעוד בויו הוא השם של סבתה מצד אמה.
אביה של פאולר, קווין, הוא מדבלין, אירלנד. אמה, נידו, היא מקירה קירה (אנ'), כפר בפורט מורסבי, פפואה גינאה החדשה, שם נפגשו בני הזוג.
כנערה צעירה, פאולר למדה בבית הספר היסודי הולי קרוס בקיירנס. המקצוע האהוב עליה בבית הספר היה מתמטיקה. הוריה בחרו שלא להחזיק מכשיר טלוויזיה בבית, ולכן היא ואחיה עסקו בצורות אחרות של בידור, כמו בעיטות כדורגל בטריניטי ביץ' (אנ') ליד קיירנס לאחר הלימודים.
בעידוד ההורים, פאולר גם עסקה בציור ובכתיבת שירה בין שאר העיסוקים האמנותיים, היו התחפשות ומשחק בהצגות קטנות עבור הוריה. בשנת 2023, היא אמרה בראיון ל-"The Sydney Morning Herald": "מגיל צעיר, פשוט נהניתי להיות יצירתית, ולהיות קצת פרועה ושונה במובן הזה, והייתי אומרת עם הצד היצירתי, אני כן מנסה להיות כדורגלנית יצירתית, ולהיות עם עצמי מחוץ (למסגרת), גם אם זה אומר להיות קצת שונה".
פאולר החלה לשחק כדורגל בגיל שבע, בעודה בבית ספר יסודי. היא שיחקה בקבוצות הבנים של Saints FC ושל Leichhardt FC בליגת קיירנס המקומית. היא נבחרה לשחק בנבחרת קווינסלנד מתחת לגיל 12 בגיל 10. שנה לאחר מכן, היא עברה עם משפחתה להולנד שם הם חיו במשך שלוש שנים, במהלכן היא הוחתמה בקבוצת BVV Barendrecht(אנ') ולמדה לדבר הולנדית שוטפת.
בגיל 14, פאולר חזרה לאוסטרליה עם משפחתה, והחלה ללמוד בתיכון וולונגונג לאמנויות הבמה (אנ'). מאוחר יותר, היא שיחקה בקבוצת בנקסטאון סיטי (אנ') בליגה הלאומית האוסטרלית לנשים (אנ'). בשנת 2019, בהיותה בת 16, חתמה פאולר על החוזה המקצועני הראשון שלה עם אדלייד יונייטד (אנ'), ועברה לדרום אוסטרליה כדי להתחיל את קריירת הכדורגל שלה.
קריירת מועדונים > אדלייד יונייטד

פאולר ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-W-League (אנ') עבור אדלייד יונייטד במשחק הראשון של עונת  2019-20(אנ'). היא הבקיעה את שערה הראשון במשחק הזה בהפסד 2–1 מול ווסטרן סידני וונדררס (אנ').
קריירת מועדונים > מונפלייה

בינואר 2020, חודש לפני שמלאו לה 17, פאולר חתמה בקבוצת הליגה הצרפתית מונפלייה HSC על חוזה לשלוש שנים, לאחר ששולמו דמי העברה שלא פורסמו. היא עברה למונפלייה לבדה, ועשתה את הופעת הבכורה שלה נגד אולימפיק ליון בפברואר 2020.
בחודש מאי 2021. היא נבחרה ל-21 (השחקניות) מתחת לגיל 21 של ESPN - רשימה בינלאומית של כדורגלניות המייצגות את הדור הבא של הכישרונות.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי

ביוני 2022, פאולר חתמה על חוזה לארבע שנים עם מועדון הסופר ליג האנגלית לנשים מנצ'סטר סיטי. ב-26 באוקטובר 2022, פאולר הבקיעה את שערה הראשון עבור המועדון - פנדל, בניצחון 0–6 על בלקבורן רוברס, לפני שכבשה את השני במשחק 29 דקות לאחר מכן.
במהלך עונתה הראשונה במנצ'סטר סיטי, פאולר בילתה זמן רב על ספסל המחליפות. היא הרגישה שההצטרפות לקבוצה הייתה "עליית מדרגה", ושהמוּדעות שלה לכדורגל התקדמה בהשפעת השחקניות, הצוות והמתקנים של הקבוצה. "הטעויות שלך הרבה יותר ברורות כאן, כי את ברמה הרבה יותר גבוהה, והשחקניות סביבך דורשות כל כך הרבה יותר", אמרה ל-אובזרבר באפריל 2023.
מאוחר יותר באותה שנה, פאולר הייתה מועמדת לשחקנית הנשים הטובה ביותר של פיפ"א ולפרס נערת הזהב האירופית (אנ'), לאחר עונה מצוינת עבור מנצ'סטר סיטי ונבחרת אוסטרליה.
קריירה בינלאומית > טורניר האומות 2018

כנערה, פאולר התנגדה לניסיונות של התאחדות הכדורגל של אירלנד (אנ') "לצוד" אותה ממערכת התאחדות הכדורגל של אוסטרליה ה-Football Australia (אנ') . בשנת 2018 היא צורפה לסגל האוסטרלי לטורניר האומות (אנ'). היא ערכה את הופעת הבכורה שלה מאוחר במשחק מול ברזיל, ובכך הפכה לשחקנית החמישית הצעירה ביותר של המטילדָס בגיל 15 ו-162 ימים.
באותו שלב מוקדם בקריירה הבינלאומית שלה, פאולר זכתה לשבחים רבים על יכולותיה כשחקנית, כשהמאמן אלן סטייצ'יץ' (אנ') אמר כי "יש לה כנראה את מירב הכלים שראיתי משחקנית צעירה בגילה בכדורגל נשים". פאולר שימשה שוב כמחליפה במשחקי הידידות של אוסטרליה נגד אנגליה וצרפת בהמשך השנה. כשנבחרתה התמודדה נגד צ'ילה, פאולר נבחנה בקבוצות הראשונות של צ'לסי, ווסטהאם ומנצ'סטר סיטי, שכולן רצו להחתים אותה. היא גם השתתפה באימוני ספרינט וכוח במנצ'סטר עם המאמן מייקל קלג(אנ').
קריירה בינלאומית > גביע העולם בכדורגל נשים 2019

פאולר זומנה לסגל האוסטרלי לגביע העולם בכדורגל נשים 2019. בגיל 16, היא הייתה השחקנית הצעירה ביותר של הנבחרת, ולמדה הרבה מהניסיון. עם זאת, פציעה בשריר הירך האחורי מנעה ממנה לערוך הופעת בכורה במונדיאל, לפני שנבחרתה הודחה מהטורניר במשחק הנוקאאוט הראשון שלה.
קריירה בינלאומית > המשחקים האולימפיים קיץ 2020

פאולר נבחרה לסגל האוסטרלי לאולימפיאדת טוקיו (2020). היא ערכה את הופעת הבכורה האולימפית שלה כמחליפה במשחק נגד ניו זילנד. המָטִילְדָס עלו לרבע הגמר עם ניצחון אחד ותיקו בשלב הבתים. ברבע הגמר מול בריטניה, שהסתיים בניצחון 4–3 לאוסטרליה לאחר הארכה. פאולר כבשה שער בדקה ה-104. עם זאת, הם הפסידו 1–0 לשוודיה בחצי הגמר והפסידו 4–3 במשחק מדליית הארד לארצות הברית.
קריירה בינלאומית > גביע העולם בכדורגל נשים 2023

פאולר נבחרה לסגל המטילדס לגביע העולם בכדורגל נשים 2023, והפכה לגורם מרכזי בנבחרת, לאחר שקפטנית הנבחרת סאם קר נפצעה, ולא תוכננה להשתתף לפחות בשני המשחקים הראשונים. היא כבשה את שער הניצחון במשחק ידידות מול צרפת בשבוע שלפני תחילת הטורניר, מול קהל שיא. במשחק השני של אוסטרליה נגד ניגריה ב-27 ביולי היא נפצעה, הוחלפה, ונזקקה לטיפול רפואי בגין חשש לזעזוע מוח. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-31 ביולי, כבשה פאולר את שערה הראשון במונדיאל מול קנדה במלבורן במה שהפך לניצחון 4–0.
ב-7 באוגוסט במשחק שמינית הגמר נגד דנמרק, מסירת אסיסט של פאולר לקייטלין פוּרד(אנ') הביאה לשער הראשון לאוסטרליה, שהעלה את התוצאה ל-1–0. מאוחר יותר ניצחה אוסטרליה במשחק 2–0. ב-12 באוגוסט, במהלך הניצחון ברבע הגמר של אוסטרליה על צרפת במה שהיה דו-קרב הפנדלים התחרותי הראשון אי פעם של פאולר, היא לקחה, והצליחה עם, בעיטת העונשין הרביעית של קבוצתה.
השתתפות בקמפיינים מסחריים

לקראת מונדיאל 2023, השתתפה פאולר בקמפיין מסחרי של אדידס באוסטרליה וכשגרירת המותג של חברת Rebel Sport (אנ') האוסטרלית - קמעונאית של מוצרי ספורט. בדצמבר 2023 היא הפכה לשגרירת המותג של Rise & Shine, ספקית טיפול בילדים.
ביאורים

↑  סימוכין כאן.
↑  הליגה הזו היא ליגת משנה של ליגת העל לנשים מהדרג השני, שנמצאת מתחת לליגת העל האוסטרלית לנשים.
↑  ליגת העל האוסטרלית לנשים.
↑  טורניר האומות 2018 היה טורניר האומות השני, טורניר כדורגל נשים בינלאומי, המורכב מסדרה של משחקי ידידות שנערכו בארצות הברית, בין 26 ביולי ל-2 באוגוסט 2018. השתתפו בו אותן ארבע נבחרות כמו הטורניר הקודם: ארצות הברית, ברזיל, אוסטרליה ויפן.
מרווה חרפק

מרווה חרפק (נולדה ב-12 ביוני 1988), היא שחיינית ישראלית בעבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה, אלופה ושיאנית המכביה השבע עשרה (2005), בעלת 3 מדליות מהן 2 זהב ורופאה בהווה.
ביוגרפיה

חרפק בת לאבא מהנדס אלקטרוניקה ואמא אמנית, יוצרת הדפסים. בת שלישית במשפחה בת 4 ילדים. היא גדלה בקריית טבעון, למדה בתיכון אורט טבעון והתאמנה בקבוצת הפועל קריית טבעון בהדרכתו של כרמל לויתן בשנים 2002-2003 ולאחר מכן בהדרכת פאולו ולדימירסקי. בשנת 2006 היא החלה ללמוד ביוטכנולוגיה באוניברסיטה של נבדה לאס-וגאס (UNLV) והתאמנה בהדרכתו של קוניו קונו. בפברואר 2010 היא נפצעה בתאונת דרכים לאחר שרכב מסוג טנדר פגע בה כשנסעה באופניה.
ביוגרפיה > 2005

בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו בווינגייט ביולי 2005 זכתה חרפק ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם גלית רגב, סיגל סימסולו ומאיה פינקלר בשיא מכביה חדש של 3:58.62 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם סיגל סימסולו, ענבל לבבי ומאיה פינקלר בשיא ישראלי חדש של 8:39.71 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:08.49 דקות, אחרי מאיה פינקלר שהשוותה את שיא המכביה של ליסה מרטין משנת 1993 בתוצאה של 2:04.24 דקות ודניאל ארד מארצות הברית (2:08.05 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.43 שניות, אחרי אניה גוסטומלסקי שקבעה שיא ישראלי חדש של 26.29 שניות ומאיה פינקלר (26.83 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.43 שניות, אחרי מאיה פינקלר (57.92) וקרן זיבנר (58.98 שניות).
ביוגרפיה > 2006

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2006 סיימה חרפק פעמיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.88 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:07.48 דקות.
ביוגרפיה > 2007

באליפות ישראל שנערכה בשנת 2007 זכתה חרפק בשתי מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:07.47 דקות, אחרי אניה גוסטומלסקי שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:02.27 דקות ומאיה פינקלר (2:04.78 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:26.89 דקות, אחרי אולגה ברנסייבה (4:22.51 דקות) ומאיה פינקלר (4:26.38 דקות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.29 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.76 שניות.
ביוגרפיה > 2008 > אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי 2008 זכתה חרפק ב-3 מדליות אישיות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:04.51 דקות, לפני קרן זיבנר (2:07.58 דקות) ואולגה ברנסייבה (2:08.80 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:24.58 דקות, לפני אולגה ברנסייבה (4:25.69 דקות) וקרן זיבנר (4:29.15 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.59 שניות, אחרי אניה גוסטומלסקי (55.16 שניות) ולפני קרן זיבנר (58.06 שניות).
ביוגרפיה > 2009 > שיאנית ישראל

בתחרות שחייה שנערכה באוקלהומה בסוף חודש פברואר 2009 קבעה חרפק במשחה ל-100 יארד חופשי שיא ישראלי חדש של 50.00 שניות, (השיא הנוכחי, 2015) ובמשחה ל-200 יארד חופשי שיא ישראלי חדש נוסף של 1:46.94 דקות (השיא הנוכחי, 2015).
ביוגרפיה > 2009 > כוכבת אליפות ישראל

באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד  ביולי 2009 סיימה חרפק במקום 16 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:04.20 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 2:02.99 דקות, במקום 17 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 56.85 שניות ובמקום 35 במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.93 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט זכתה חרפק ב-3 מדליות זהב אישיות, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.42 שניות, לפני ניקול סמסוניוק ממכבי אשדוד (26.44 שניות) וקרן זיבנר (26.49 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 56.39 שניות, לפני עמית עברי (56.62 שניות) וקרן זיבנר (57.53 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:03.21 דקות, לפני אפרת רוטשטיין מהפועל שחייני הנגב (2:04.59 דקות) וקרן זיבנר (2:05.55 דקות).
ביוגרפיה > 2010

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי 2010 זכתה חרפק בשתי מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.21 שניות, אחרי ניקול סמסוניוק (26.32 דקות) וקרן זיבנר (26.76 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:06.24 דקות, אחרי אפרת רוטשטיין מירושלים רבתי (2:05.60 דקות) ומרטינה מרקס ממכבי קריית אונו (2:05.78 דקות).
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט הונגריה באוגוסט 2010 סיימה חרפק במקום 11 ביחד עם אנה וולצ'קוב, יוליה בנך ועמית עברי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:11.00 דקות. כשחיינית רביעית היא שחתה את סגנון החופשי בזינוק שליחות בתוצאה של 56.92 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 32 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:05.03 דקות, במקום 41 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.39 שניות ובמקום 48 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.10 שניות.
ביוגרפיה > 2011

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקיבוץ אשדות יעקב בפברואר 2011 זכתה חרפק בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.73 שניות, אחרי ניקול סמסוניוק (26.23 שניות) ולפני אניה גוסטומלסקי (26.90 שניות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:03.23 דקות, אחרי עמית עברי (1:58.61 דקות) ומרטינה מרקס (2:02.26 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.44 שניות
חייה האישיים

באוקטובר 2015 קיבלה חרפק תואר דוקטור לרפואה מהפקולטה לרפואה בגליל.
הערות שוליים

↑  שיאי ישראל בשחייה לנשים במשחים ביארדים, באתר איגוד השחייה בישראל
מקורי סירה

| מקורי סירה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: מקורי סירה
סוג:: מקור סירה
מינים
 Machaerirhynchus nigripectus  Machaerirhynchus flaviventer
שם מדעי
 Machaerirhynchidae ‏גולד, 1851

מקורי סירה (שם מדעי: Machaerirhynchidae) היא משפחת ציפורי שיר החיות ביערות גינאה החדשה ובצפון קווינסלנד. במשפחה זו ישנו סוג אחד - מקור סירה (Machaerirhynchus) ובו 2 מינים. מינים אלה קרובים למשפחת הארטמיים החיה בצפון אוסטרליה ומיניה דמויי-עורב.
ציפורים אלה קטנות, בעלות ראשים, גב וכנפיים שחורים ובטן צהובה כשאחד המינים בעל פס שחור על החזה. הראשים גדולים והם מזכירים מעט את המשפחה מעובי ראש שהם גם קרוביהם. הם בעלי מקורים מעט נרחבים ומכוסים במעט זיפים בתחילתם. לציפורים אלה גם זנבות ארוכים.
הם חיים ביערות הרריים בגינאה החדשה ובאוסטרליה.
מיון

משפחה מקורי סירה (Machaerirhynchidae)
סוג מקור סירה (Machaerirhynchus)
מין מקור סירה שחור-חזה (Machaerirhynchus nigripectus)
מין מקור סירה צהוב-חזה (Machaerirhynchus flaviventer)
מריו פריק

מריו פריק (גרמנית: Mario Frick; נולד ב-7 בספטמבר 1974) הוא כדורגלן עבר ליכטנשטייני ששיחק בעמדת החלוץ, ומאמן קבוצת הכדורגל לוצרן. פריק נחשב אחד מגדולי הכדורגלנים של ליכטנשטיין בכל הזמנים. בנו הוא הכדורגלן יאניק פריק.
קריירת מועדונים

פריק נולד בכור שבשווייץ והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בלצרס. בשנת 1994 עבר לסנט גאלן. בשווייץ הוא שיחק בין היתר גם בפ.צ. בזל ובפ.צ. ציריך.
בשנת 2000 הצטרף לארצו ששיחקה בליגות הנמוכות באיטליה. בעונתו היחידה במועדון הוא הבקיע 16 שערים ב-23 משחקים. בקיץ 2001 חתם בהלאס ורונה מהסרייה א'. בסיום העונה ירד עם המועדון לסרייה ב' וחתם בטרנאנה. במדי טרנאנה הוא הבקיע 44 שערים ב-133 משחקים. ביולי 2006 חתם בסיינה, ובתום העונה עזר למועדון לשוב לסרייה א'.
ב-22 ביוני 2009 חזר לשווייץ כאשר חתם בסנט גאלן לעונה אחת. בינואר 2011 חתם בגראסהופרס ציריך. ביולי 2011 החליט לחזור למועדון נעוריו בלצרס. החל משנת 2012 משמש פריק בתור מאמן-שחקן.
קריירה בינלאומית

באוקטובר 1993 פריק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליכטנשטיין במשחק ידידות נגד אסטוניה. בשנת 2002 החליט לפרוש מהנבחרת בעקבות סכסוך עם מאמניו. לאחר שינויים בהתאחדות לכדורגל ובעמדת המאמן, פריק חזר מפרישה. פריק נחשב לגדול השחקנים בנבחרת בכל הזמנים כאשר הוא מחזיק בשיא ההופעות בנבחרת (117) ובשיא השערים בנבחרת (16). בשנת 2015 אחרי משחק מול נבחרת אוסטריה בו ליכטנשטיין הפסידה 0:3 פריק פרש סופית.
מרווין ורביט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בנובמבר 1936 (בן 87) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת פנסילבניה 
 מעסיק:  ברוקלין קולג' 
 
מרווין פלדמן ורביט (באנגלית: Mervin Feldman Verbit; נולד ב־24 בנובמבר 1936) הוא סוציולוג יהודי-אמריקאי שעבודתו עוסקת בעיקר בסוציולוגיה של הדת וביהדות ארצות הברית. תפקידו הנוכחי הוא ראש המחלקה לסוציולוגיה בטורו קולג'.