stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מ.פ.ק. קושיצה
היסטוריה

המועדון הוקם ב-17 ביוני 1952. הקבוצה זכתה פעמיים באליפות הליגה הסלובקית הבכירה, בעונות 1996/1997 ו-1997/1998 אך בעונת 2003 הייתה אמורה הקבוצה להימכר לאיש עסקים איטלקי חשוב במטרה להופכה למועדון אירופי מוביל אך הדבר לא שינה דבר בקבוצה והיא נשרה לאחר שנתיים לליגה הסלובקית השנייה עד לתום עונת 2005/2006, בה סיימה את הליגה השנייה במקום הראשון ולכן עלתה ליגה, ביחד עם סנץ וסלובן ברטיסלאבה (הסיבה לעליית שלוש קבוצות הוא בהגדלת הליגה הסלובקית הבכירה מ-10 ל-12 קבוצות).
הקאמבק הגדול ביותר של הקבוצה הוא העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות בעונת 1997/1998 כאשר בשלב ההעפלה הראשון נפגשה הקבוצה עם קבוצת איי. איי. האיסלנדית וניצחה בשני משחקי הגומלין. בשלב ההעפלה השני נפגשה הקבוצה עם קבוצת ספרטק מוסקבה וניצחה במשחק הראשון וסיימה בתיקו 0-0 במשחק השני ולכן עלתה לשלב הבתים. בשלב הבתים התמודדה עם קבוצת פיינורד, יובנטוס ומנצ'סטר יונייטד וסיימה את הבית במקום הרביעי האחרון כאשר מהבית עלו מנצ'סטר יונייטד מהמקום הראשון ויובנטוס מהמקום השני.
תארים

הליגה הסלובקית (1993 - כיום)
אלופה: 2 (1997, 1998)
הגביע הסלובקי
זוכה: 3 (1973, 1980, 1993)
סגנית: 2 (1998, 2000)
הסופר-קאפ הסלובקי
זוכה: 1 (1998)
סגנית: 1 (1999)
הגביע הצ'כוסלובקי
זוכה: 1 (1993)
לנינגראדץ (כדורגל)

מועדון הכדורגל לנינגראדץ (ברוסית: Футбольный клуб Ленинградец) הוא מועדון כדורגל מקצועני, המייצג את מחוז לנינגרד בליגה הרוסית השנייה בכדורגל. הוקם ביוני 2018.
ייחודו של המועדון בכך, שהוא נוטה שלא לרתום לשורותיו שחקן לא מקומי ובכך מגביל מאוד את הכישרונות שיכולים לשחק אצלו.
היסטוריה

מועדון הכדורגל לנינגראדץ הוקם ביוזמת מושל מחוז לנינגרד אלכסנדר דרוזדנקו בקיץ 2018 במקום קבוצת טוסנו שפורקה, על מנת לייצג את מחוז לנינגרד בליגות המקצועניות ברוסיה.
משחק הבכורה הראשון של הקבוצה היה נגד קבוצת המילואים של לוקומוטיב מוסקבה, קאזאנקה, שהסתיים בניצחון 2:0 ואסף קהל של 650 אוהדים, רובם אוהדי טוסנו לשעבר. הדרבי העירוני הראשון נערך ב-30 ביולי 2018 במסגרת משחקי הגביע הרוסי בכדורגל נגד זבזדה סנקט פטרבורג ובו הקבוצה הפסידה 1–3 לזבזדה, שהעפילה לשלב הבא.
בעונת 2019/2020 העפילה עד לשלב 32 האחרונות בגביע ממנו הודחה על ידי בלטיקה קלינינגרד במשחק שנכחו בו 1,300 צופים, במה שמהווה שיא צופים בתולדות הקבוצה והנובה ארנה.
בתום עונת 2020/2021 סיימה במקום השלישי בבית בליגה הרוסית השנייה בכדורגל. בעונת 2021/2022 התמקמה בצמרת הטבלה של הבית שלה בליגה השנייה, בעונה שכללה התמודדויות מול יריבות עירוניות כמו דינמו סנקט פטרבורג, זבזדה סנקט פטרבורג וזניט-2. בתום עונת 2022/2023 זכתה באליפות הבית בליגה השנייה והבטיחה העפלה לליגה הראשונה, שתי מחזורים לסיום העונה.
בתום עונת 2023/2024 ירדה חזרה לליגה השנייה.
הישגים לפי עונה

| עונה | טורניר | מיקום | מ | נ | ש | ה | יחס | נק' | גביע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | אזור "מערב" של הליגה השנייה | ‏4 | 20 | 10 | 4 | 6 | 28−20 | 34 | 2018/19: סיבוב 1/128 |
| 2019/2020 | אזור "מערב" של הליגה השנייה | ‏5 | ‏28 | ‏17 | ‏7 | ‏7 | ‏27−20 | ‏28 | 2019/20: 32 האחרונות |
| 2020/2021 | אזור "מערב" של הליגה השנייה | ‏5 | 30 | 16 | 6 | 8 | 51-29 | 48 | 2020/21: 32 האחרונות |
| 2021/2022 | אזור "מערב" של FNL-2 | ‏1 | 16 | 11 | 4 | 1 | 39-14 | 37 | 2021/22: 32 האחרונות |
| 2022/2023 | בית "1" של ליגה-2 | ‏1 | 20 | 16 | 3 | 1 | 48-11 | 51 |  |
| 2023/2024 | ליגה-1 | ‏16 | 34 | 8 | 10 | 16 | 44-27 | 34 |  |
| 2023/2024 | ליגה-2 | ‏  |  |  |  |  |  |  |  |
יריבויות > היריבות העירונית

מאז 2019 התפתחה יריבות עירונית בין לנינגראדץ לקבוצות נוספות מהעיר סנקט פטרבורג כמו זבזדה סנקט פטרבורג וזניט-2 סנקט פטרבורג. בעונת 2022 נוספה לכך יריבות עם המועדון הוותיק ביותר בעיר: דינמו סנקט פטרבורג שמשחקי הדרבי ביניהן קיבלו אופי תחרותי יותר לעומת שתי האחרות.
קבוצות בת

המועדון משתף פעולה עם מועדון הכדורגל גטצ'ינה, שבשנת 2019 הפך לבית ספר לספורט בשם לנינגראדץ גטצ'ינה וסופח למועדון לנינגראדץ כקבוצת מילואים, שהעפיל לגמר גביע מחוז לנינגרד בכדורגל בעונת 2018 והתמודד באליפות צפון-מערב של הליגה השלישית.
אצטדיון ומתקני אימונים

מאז הקמתה הקבוצה מארחת את מרבית משחקי הבית שלה בנובה ארנה (Nova Arena), שבעיר סנקט פטרבורג. אצטדיון משני נוסף הוא האצטדיון העירוני בעיר טיחווין שבמחוז לנינגרד, המכיל 6,000 מושבים.
מתחם האימונים של הקבוצה נמצא בעיירה רושצ'ינו, שבמחוז לנינגרד ונקרא רושצ'ינו ארנה, ששופץ לקראת מונדיאל 2018 ומהווה מתקן אימונים ובו 2 מגרשי דשא, אצטדיון של 500 מושבים, מרכז שיקום רפואי ובית הארחה. שטח המתחם מגיע ל-29,000 קמ"ר. עלות בנייתו עמדה על 302 מיליון רובלים ובמהלך מונדיאל 2018 שימש כמתחם אימונים עבור נבחרת קרואטיה בכדורגל. הקבוצה אירחה בו מספר משחקים בליגה המקצוענית.
בעלות והנהלה

החברה נמצאת בבעלות מספר משקיעים, שהעיקרים שבהם הם חברת LSR Group. החברה זוכה לתמיכת ממשלת מחוז לנינגרד ומשרדי הקבוצה ממוקמים בכפר פרודי, במחוז המשנה ויבורג שבצפון-מערב מחוז לנינגרד, סמוך לגבול עם פינלנד.
תארים

זכייה (1): 2022/2023
הערות שוליים

↑  כך לפי נתוני אתר נובה ארנה
↑  Объявлено о создании клуба «Ленинградец», в состав которого могут войти игроки «Тосно»
↑  Был «Тосно», стал «Ленинградец»
↑  Сто миллионов и экс-тренер «Зенита». Они пришли вместо «Тосно» Презентация клуба Ленинградец
↑  לנינגראדץ באתר Soccerway.com
↑  Сезон 2019/2020 завершен досрочно
↑  Ориентируются на «Атлетик» и мало пропускают
↑  Соревнования МРО «Северо-Запад» по футболу
↑  Ленинградец проведет игру в Тихвине
↑  Главный тренер «Ленинградца» Борис Рапопорт: Нам предстоит втягивающий сезон
| הליגה הרוסית השנייה בכדורגל • קבוצות הכדורגל בעונת 2024 |
| --- | --- | --- |
| בית A | בית A |  |
| בית זהב | אוונגרד קורסק • לנינגראדץ • וולגר אסטרחן • ולס מוסקבה • וולגה אוליאנובסק • ספרטק קוסטרומה • קובאן • קלוגה • צ'ליאבינסק • טקסטילשצ'יק איוואנובו |  |
| בית כסף | קרסנודאר-2 • אירטיש אומסק • מטאלורג ליפצק • סיביר • מורום • וולגה אוליאנובסק • מאשוק-KMV • רודינה-2 • חימיק דזרז'ינסק • טורפדו מיאס • דינמו בריאנסק |  |
| בית B | בית B |  |
| 1 | אמקאר פרם • צ'רטנובו • פורטה טאגאנרוג • סאליוט בלגורוד • ביולוג נובוקובאנסק • דרוז'בה מייקופ • דינמו סטברופול • קובאן הולדינג • דינמו-2 מחצ'קלה • סבסטופול • ספרטק נלצ'יק • פובדה חסביורט • רובין יאלטה • וולנה ניז'ני נובגורוד |  |
| 2 | דינמו וולוגדה • דינמו סנקט פטרבורג • בלטיקה-BFU קלינינגרד • זניט-2 • טורפדו ולדימיר • לוקי אנרגיה • קוונט אובנינסק • ספרטק טמבוב • ריאזאן • צ'יטה |  |
| 3 | אנגושט נזראן • ניז'ני נובגורוד-2 • רוסטוב-2 • נארט צ'רקסק • נוסטה נובוטרויצק • אורנבורג-2 • לאדה טוליאטי • אוראלץ-TS • אורל-2 • אקרון-2 • דינמו קירוב • סטרויטל קאמינסק-שחטינסקי • זניט פנזה • סוקול קאזאן • רובין-2 קאזאן • בלאשיחה • זנאמיה נוגינסק • זנאמיה טרודה אורחובו-זויבו • קולומנה • סאטורן ראמנסקויה • קריליה סובייטוב-2 |  |
| 4 | אירקוטסק • דינמו ולדיווסטוק • דינמו ברנאול • חימקי-M • פרסבט דומודדובו • מטאלורג וידנויה • סחלין • סק"א חברובסק-2 • אוריול • זורקי קרסנוגורסק • טורפדו-2 מוסקבה • רודינה-M • סטרוגינו מוסקבה • ספרטק-2 מוסקבה • דינמו-2 מוסקבה |  |
למה שהעם יבחר את השופטים?

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  שמחה רוטמן 
 סוגה:  פוליטיקה 
 הוצאה
 הוצאה:  סלע מאיר 
 תאריך הוצאה:  2023 
 מספר עמודים:  119 
 עורך:  הלל גרשוני
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  997012281022805171
 
למה שהעם יבחר את השופטים? הוא ספר עיון שכתב חבר הכנסת עו"ד שמחה רוטמן, ויצא לאור בשנת 2023. בספר טוען רוטמן כי יש לשנות את השיטה הקיימת לבחירת השופטים בישראל. הספר נכתב ופורסם לאחר שרוטמן נבחר לכהן כיו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, על רקע תמיכתו  ברפורמה המשפטית בישראל, והוא מציג את הטיעונים בעד קיומה. הספר נערך על ידי ד"ר הלל גרשוני ויצא לאור בהוצאת "סלע מאיר", בסדרת "פנס כיס" של ההוצאה.
תוכן הספר

את ההקדמה לספר כתב פרופ' ישראל אומן, חתן פרס נובל לכלכלה. הוא פורש בה את התנגדותו לשיטה הקיימת, בה שופטים ועורכי דין נוטלים חלק בבחירה של שופטים חדשים. אומן משתמש ביסודות מתורת המשחקים, תחום התמחותו, כדי להראות שלשלושת השופטים בוועדה יש כוח רב יותר ממספרם היחסי. בנוסף כותב אומן בהקדמה כי לדעתו חברי לשכת עורכי הדין נמצאים בניגוד עניינים מול השופטים, וטוען שאין להם יתרון על פני אזרחים אחרים בסיטואציה שבה בית המשפט העליון עוסק בסוגיות עקרוניות שאינן משפטיות.
המחבר טוען שהמניע שלו לשינוי שיטת מינוי השופטים, שמבוססת על חוק השופטים משנת 1953, הוא המהפכה החוקתית שקידם נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק בשנות ה-90, דבר שרוטמן מכנה "מחטף", שבוצע לקול מחאותיו של קודמו בתפקיד נשיא בית המשפט העליון, משה לנדוי. לפי רוטמן מהלך זה הכניס את בית המשפט לשדה הפוליטי - לשורה של החלטות שבהן בית המשפט התערב בנושאים פוליטיים וגרם, לדבריו, נזק רב לאזרח הקטן ולמשילות של הממשלה והכנסת.
המחבר מצטט את אזהרתו של השופט לנדוי כי האקטיביזם השיפוטי יוביל לירידת קרנו של בית המשפט העליון בעיני הציבור:
המחיר יהיה כבד והוא גלוי וידוע מראש: ירידת בית המשפט לזירת מחלוקות פוליטיות המפלגות את הציבור, וכתוצאה מזה כרסום באמון שהציבור הנאמן למדינה, על כל שכבותיו, רוחש לבית המשפט, אותו אמון שהוא לכל הדעות יסוד מוסד למעמדה של מערכת ארבעה בתי המשפט במדינה ובראשה בית המשפט העליון.
המחבר מצטט בספרו את מחקרם של פרופ' יהונתן גבעתי מהאוניברסיטה העברית ועו"ד אהרן גרבר מפורום קהלת, שפורסם באפריל 2022 בכתב העת משפטים, והתבסס על תוצאות של סקר בינלאומי שבדק את מידת האמון במערכת המשפט ובבתי המשפט (לא על בית המשפט העליון). הנתונים הראו ירידה משמעותית בירידה באמון בבתי המשפט בין 1991 לבין 2008 מרמה של כ-67% לרמה של 30%, ומאז עליה באמון לרמה של כ-37% בשנת 2018. לפי החוקרים ירידת האמון חריגה גם בהשוואה לרקע של מגמות כלליות של ירידה באמון במוסדות בישראל ומגמות כלליות באמון בבתי משפט במדינות אחרות. על סמך נתונים מסקר של המכון הישראלי לדמוקרטיה, טוענים החוקרים כי ירידה זו באמון בבתי המשפט בכלל מעידה גם על ירידה באמון בבית המשפט העליון. הם שוללים מספר הסברים אפשריים אחרים כמו פופוליזם, שינוי דמוגרפי או השפעת הרשתות החברתיות ומגיעים למסקנה כי הנתונים מאששים את תחזיתו של לנדוי לפיה האקטיביזם השיפוטי גרם לירידה באמון בבית המשפט.
המחבר מתאר את מערכת המשפט כ"חצר מלוכה ביזנטית" וטוען שהשופטים ממנים את קרוביהם ואת מקורביהם, ובדרך זו גורמים לשכפול של דעה אחידה, אקטיביסטית, המנותקת מעמדותיו של הציבור הרחב. הוא יוצא גם נגד שיטת הסניוריטי, לפיה נשיא בית המשפט העליון נבחר לפי ותק, ומסביר מדוע לדעתו יש לבטל אותה.
הספר מציג סקירה קצרה של שיטות לבחירת שופטים במדינות העולם, וטוען כי ישראל היא מדינה חריגה בכך שיש בה וטו לשופטים על בחירת שופטים. הוא מציע מגוון של הצעות לשינוי השיטה, החל מבחירות למינוי השופטים, כמקובל במרבית מדינות ארצות הברית, דרך בחירה של הכנסת, הממשלה או שילוב שלהן, ועד לשינוי של הוועדה לבחירת שופטים, כך שיינתן בה דגש לנבחרי הציבור ולממשלה, בעוד השופטים ועורכי הדין יתפקדו כמשקיפים בלבד.
הספר כולל גם דיון ביתרונות ובחסרונות של שימוע ציבורי לבחירת שופטים, ושל מנגנוני איזון נוספים שימנעו ניצול לרעה של שיטת בחירת השופטים. הספר כולל גם פרק של תשובות לשאלות נפוצות.
ביקורות

המשפטן מרדכי קרמניצר מהמכון הישראלי לדמוקרטיה ביקר את הספר וכתב כי הוא יוצא מנקודת מוצא מוטעית, מציג תיאור מעוות של המציאות ומכיל מספר רב של טענות שגויות, מופרכות ופוגעניות. במאמר הציג קרמניצר הפרכה לטענת הספר כי השופט משה לנדוי היה אבי "האסכולה האנטי-ברקית". לטענתו, רוטמן עצמו שומט את הקרקע מתחת לרעיון המרכזי של הספר כאשר הוא קובע שלרוב חברי הכנסת "אין עניין או ידע" כדי לבחור שופטים.
מבקר התקשורת אבישי עברי שיבח את הספר וכתב שהוא מהווה את "הפנייה הבהירה, המפורטת והמכבדת ביותר שפנה אי פעם פוליטיקאי ישראלי לאזרחים במדינה". לטענתו, בזכות הספר תמיכתם של אזרחים בחוק מבוססת על חשיבה, העמקה ושיקול דעת ולא על מסעות פרסום צעקניים וריקים.
הערות שוליים

1 2  יהונתן גבעתי ואהרן גרבר, ‏כיצד השפיעה המהפכה החוקתית על האמון בבית המשפט, משפטים ‏נג, תשפ"ג.
↑   מרדכי קרמניצר, ספרו של שמחה רוטמן מוכיח שיש סיבה טובה לדאגה, באתר הארץ, 14 בפברואר 2023
↑    אבישי עברי, ‏מאריסטוקרטיה לדמוקרטיה: השמאל הישראלי בדרך לאירועי "גבעת הקפיטול" שלו, בעיתון מקור ראשון, 13 בפברואר 2023
למה לצפות כשאתם מצפים

| --- | --- |

 מבוסס על:  מה לצפות כשמצפים לתינוק 
 בימוי:  קירק ג'ונס 
 הופק בידי:  מייק מדבוי, David Thwaites 
 תסריט:  שון קרוס, הת'ר האץ' 
 עריכה:  מיכאל ברנבאום 
 מוזיקה:  מארק מות'רסבו 
 צילום:  חאווייר גרובט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אלקון אנטרטיימנט, Phoenix Pictures, Deadline Hollywood, Georgia Public Broadcasting 
 חברה מפיצה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  31 במאי 2012 
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט שמבוסס על ספרים 
 הכנסות באתר מוג'ו:   whattoexpect
 whattoexpectthefilm.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
למה לצפות כשאתם מצפים (באנגלית: What to Expect When You're Expecting) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2012, המבוסס על מדריך ההיריון המפורסם משנת 1984 מאת היידי מורקוף בעל אותו השם. הסרט עוקב אחר חייהם של חמישה זוגות, שכל אחד מהם מתמודד עם חוויית ההיריון וההורות באופן שונה, עם אתגרים, הפתעות והתרגשויות. כל סיפור מביא זווית שונה על היריון וההשפעה שלו על מערכות יחסים, משינויים פיזיים ורגשיים ועד לקשיים בלתי צפויים, תוך הדגשת חשיבות התמיכה והקשר המשפחתי. מככבים בו קמרון דיאז, ג'ניפר לופז, אליזבת בנקס, צ'ייס קרופורד, ברוקלין דקר, בן פלקון, אנה קנדריק, מת'יו מוריסון, דניס קווייד, כריס רוק ורודריגו סנטורו.
הסרט יצא לאקרנים ב-18 במאי 2012, והכניס 84 מיליון דולר ברחבי העולם תוך שהוא זכה לביקורות שליליות מהמבקרים.
תקציר העלילה

הסרט עוקב אחר חמישה זוגות: ג'ולס (קמרון דיאז) ואוון (מת'יו מוריסון) מתמודדים עם קשיים הנובעים משגרת עבודה תובענית; וונדי (אליזבת' בנקס) ובעלה גארי (בנג'מין ברט) נתקלים בלחצים אישיים וחברתיים לקראת בואו של התינוק הראשון; הוללי (ג'ניפר לופז) ומרקו (רודריגו סנטורו) בוחנים את האפשרות לאימוץ; רוזי (אנה קנדריק) ומרקו (צ'ייס קרופורד) מתמודדים עם היריון בלתי מתוכנן; והרולד (דניס קווייד) מתחרה עם בנו על היריון תאומים בלתי צפוי.
צוות השחקנים הראשי

קמרון דיאז בתפקיד ג'ולס
ג'ניפר לופז בתפקיד הוללי
אליזבת בנקס בתפקיד וונדי
אנה קנדריק בתפקיד רוזי
ברוקלין דקר בתפקיד סקיילר
צ'ייס קרופורד בתפקיד מרקו
מת'יו מוריסון בתפקיד איוון
דניס קווייד בתפקיד הרולד
ביקורות

למה לצפות כשאתם מצפים קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים. רבים ציינו כי הוא קליל ומבדר, אך גם שטחי לעיתים. עם זאת, הוא נחשב לסרט מהנה בעיקר בזכות הקאסט המגוון והטון ההומוריסטי. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 23%, וב-Metacritic ציון של 41 מתוך 100.
לשכת החקירות הלאומית (פינלנד)

סמל המשטרה הלאומית של פינלנד, סוכנות האם של לשכת החקירות הלאומית
לשכת החקירות הלאומית של פינלנד (Keskusrikospoliisi, Centralkriminalpolisen) הוא גוף חקירות של המשטרה הלאומית בפינלנד, שמטהו בעיר ונטה, צפונית להלסינקי. הוקם ב-1955.
התרגום המילולי של שם הארגון באופן רשמי הוא, משטרת הפלילים המרכזית. הארגון אחראי למלחמה בפשע המאורגן הבינלאומי ואחראי על המעבדה הלאומית לזיהוי פלילי של פינלנד. הארגון כפוף למשרד הפנים הפיני.
לשכת החקירות הלאומית אחראית על המכס, ועוסקת במגוון תפקידי לוחמה בפשיעה כמו:
איסוף מודיעין פיננסי למאבק בהלבנות הון
שירותי ניתוח ואיסוף מודיעין פלילי
ביצוע מעקבים ואיסוף מודיעין טכנולוגי
ראו גם

SUPO
מ.מ. ורבורג

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  משה מרכוס ורבורג 
 תקופת הפעילות:  1798–הווה (כ־226 שנים) 
 חברות בנות:  Bankhaus Hallbaum  Hamburgische Südsee 
 מיקום המטה:  המבורג 
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים, מלבד ביטוח ופנסיה 
 מוצרים עיקריים:  בנקאות פרטית 
  
 www.mmwarburg.com
 
מ.מ. ורבורג (M. M. Warburg & Co.) הוא בנק פרטי גרמני גדול בהמבורג, גרמניה. זהו בנק בבעלות משפחתית שנוסד ב-1798 על ידי האחים משה מרכוס וגרשון ורבורג, שני חברים במשפחת ורבורג שממשיכה להחזיק בבעלות על הבנק גם היום.
היסטוריה

אחד מצאצאי המשפחה שחי במאה ה-20, זיגמונד ורבורג ייסד את ס.ג. ורבורג ושות' בלונדון ב-1946 אחרי שנמלט מהשלטון הנאצי בגרמניה. הבנק התפתח ונהיה אחד מבנקי ההשקעות החזקים ביותר בסיטי בשנות השישים, שנות ה-70 ושנות ה-80. ורבורג עצמו נעשה לאחד מאנשי הכספים הבולטים והמשפיעים ביותר של התקופה. הבנק נמכר ב-1995 לבנק השווייצרי Schweizerischen Bankverein.
ליבת העסקים של הפירמה היום היא בבנקאות פרטית, ניהול נכסים ובנקאות להשקעות כשהוא משרת לקוחות פרטיים, תאגידים ומוסדיים.
הבנק נמצא בידיים פרטיות יותר מ-200 שנה.
לשני שותפים יש אחריות בלתי מוגבלת ושניים אחרים מנהלים את העסק. המילה ושות' בשם מייצגת אחד מן השותפים הנושאים באחריות בלתי מוגבלת, ד"ר כריסטיאן אולאריוס (Christian Olearius).
בשנים האחרונות גדל הבנק על ידי רכישות רבות. הוא קנה כמה בנקים גרמניים פרטיים כמו מרקרד, שטיין ושות' בהמבורג, קרל פ. פלומפ ושות' בברמן, בנק הלבאום ושות' בברלין. בנוסף יש חברות בת בחו"ל: מ.מ. ורבורג (שווייצריה), AG and M. M. Warburg לוקסמבורג וכן קרנות נאמנות שונות וחברות נדל"ן.
מטה הבנק ממוקם ברחוב פרדיננד 75 (Ferdinandstraße) בהמבורג עם משרדים נוספים בפרנקפורט, קלן, שטוטגרט וב-10 ערים מרכזיות בגרמניה. לבנק יש גם משרדים בציריך ולוקסמבורג.
לקריאה נוספת

Klessmann, Eckart (2004). M. M. Warburg & Co. 1798—1998: Die Geschichte des Bankhauses. Hamburg: Dölling und Galitz. ISBN 3-933374-27-8.
Wechsberg, Joseph (1966). The Merchant Bankers. Boston: Little, Brown.
Rosenbaum, Eduard (1979). M. M. Warburg & Co., Merchant Bankers of Hamburg; A Survey of the First 140 years, 1798 to 1938. London: Hurst. ISBN 0-905838-07-6.
מדרש תלמוד תורה

תלמידי מדרש תלמוד תורה
מדרש תלמוד תורה היה מוסד לימודים יהודי-מסורתי לבנים צעירים שהוקם ונסגר מספר פעמים בין השנים 1832–1951 בבגדאד שבעיראק. רבים מבוגריו שימשו כרבנים ואישי ציבור בבגדאד ובישראל.
היסטוריה

עד המחצית השנייה של המאה ה-19, היו בקהילה היהודית בעיראק מוסדות לימוד מסורתיים שכונו "סתאד' " או "חדרים". אחרי תקופה זו נוספו למערכת החינוך עשרות "חדרים" נוספים, ותנאי הלימוד המסורתיים שופרו באופן יחסי. בעקבות כניסתם של מוסדות לימוד מודרניים לעיראק בתחילת המאה ה-20, החלה דעיכת הלימוד המסורתי בערים המרכזיות. הדעיכה נמשכה עד להקמת "מדרש תלמוד תורה" הראשון בשנת 1832, שמטרתו הייתה להציע לבני עניים בעיקר חינוך מסורתי כתחליף לחינוך המודרני שהתפשט. "מדרש תלמוד תורה" בולט נוסף הוקם בשנת 1869, ונתמך על ידי גבירים מקומיים, והרב שלמה בכור חוצין נמנה עם מייסדיו. הוא שרד עד שנת 1875 בלבד, ותלמידיו עברו ללמוד במוסדות של כל ישראל חברים. כדי להרחיב את מעגל ההשכלה לשכבות נוספות של מעוטי יכולת ועניים בעיקר, הקים הרב יחזקאל אל ווקיל שוב פעם מוסד לימודים דומה בשנת 1932, והפעיל אותו עד שנת 1951. בין השנים האלו שימש הרב מנשה שהרבני כמורה במוסד במשך תקופה.
המוסד על כל שנותיו נועד בעיקר לילדי עניים שהוריהם לא יכלו לשלם שכר לימוד, וחפצו כי יתחנכו במוסד מסורתי. מתכונת הלימודים כללה בין היתר לימוד תנ"ך, תלמוד, כתיבת רש"י חצי קולמוס, ועוד. אולם בשנותיו האחרונות כלל גם מקצועות נוספים כדוגמת היסטוריה, השפות עברית, אנגלית וערבית. לאחר סיום הלימודים ב"מדרש תלמוד תורה", התלמידים המצטיינים היו ממשיכים למדרש בית זלכה, והשאר למוסדות לימוד נוספים.
בין השנים בהן לא פעלו מוסדות בולטים, המשיכו לפעול מסגרות דומות תחת השם "מדרש תלמוד תורה". בשנת 1906 שימש בוגר המוסד הרב יצחק מכמל כמורה לתנ”ך, תלמוד ועברית במוסד. בשנת 1919 החל להכשיר מורים במוסד, ושימש גם כמורה לשיעורי עברית, דקדוק ותולדות עם ישראל. בין השנים 1918–1920 שימש עזרא חדד כמורה לערבית, היסטוריה ואנגלית במוסד.
בשנת 1910 מנה המוסד כ-2,000 תלמידים. בשנת 1929 מנה המוסד כ-1,000 תלמידים. נכון לשנת 1910, הקהילה היהודית החזיקה את התלמוד תורה מכספיה, ונכון לשנת 1925 קיום המוסד היה תלוי בתרומות והקדשות בעיקר.
בוגרים

הרב יצחק מכמל
הרב יעקב מוצפי
הרב יהודה פתיה
הרב סלמן חוגי עבודי
הרב סלמאן מוצפי
החוקר אברהם בן יעקב
החזן חכם גורג'י יאיר
הערות שוליים

↑  בניגוד אליהן, המשיכו בכפרים ללמד ב"חדרים" באופן מסורתי.
↑  חכם יצחק מכמל, באתר החכם היומי
↑  מכתבים מתוגרמה, עיתון הצפירה, באתר Jpress, ‏3 בנובמבר 1910
↑  החינוך בין יהודי בבל, עיתון דבר, באתר Jpress, ‏13 בינואר, 1929
↑  עליית המוני מהגרים לא"י, עיתון דאר היום, באתר Jpress, ‏19 ביולי 1925
מאנל ויק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במרץ 1938 ברצלונה, ספרד
 פטירה:  29 באפריל 2016 (בגיל 78) ברצלונה, ספרד
 מדינה:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  1956–2016 (כ־60 שנה)
 תפקיד:  הקריין של הקאמפ נואו
 
מאנל ויק אי סאנצ'ס (בקטלאנית-ספרדית: Manel Vich i Sánchez; ‏12 במרץ 1938 בברצלונה שבספרד - 29 באפריל 2016 בברצלונה) היה קריין ספרדי-קטלאני, שמ-1956 ועד 2016 היה הקריין הרשמי של קבוצת הכדורגל ברצלונה. עיקר תפקידו היה בירוך קהל האורחים, הקראת הרכבי הקבוצות והכרזה על החילופים. במשך כמעט שישה עשורים נעדר מארבעה משחקים בלבד: אחד בשל חתונת בתו, שניים בשל ניתוח בכליה והאחרון זמן קצר לפני מותו.
ביוגרפיה

במקצועו המקורי היה סוחר טקסטיל. ב-7 במאי 1953 הפך לחבר מועדון (סוסיו) בברצלונה, קבוצתו האהובה. עיסוקו המשני היה שידור רדיו ומדי פעם סיקר את משחקיה של ברצלונה בתוכנית "La Veu de Catalunya" ברדיו הוספיטלט. ב-1956 הציע ריקרד גומבאס, אחד מאנשי הנהלת ברצלונה, לוויק לעבוד עבור המועדון בתפקיד הקריין באצטדיונה של ברצלונה, תחילה בלס קורטס ומאוחר יותר בקאמפ נואו. ויק נענה להצעה, ומאז ועד מותו ב-2016 אייש את תפקיד זה. ויק, שהיה תומך נלהב בשפה הקטלאנית, נאלץ במשך שנים להשתמש בשפה הספרדית, בגלל האילוצים של השלטון הפאשיסטי של הגנרל פרנקו. ב-3 בספטמבר 1972, בזמן משחק של ברצלונה מול דפורטיבו לה קורוניה, קרא לראשונה בשפה הקטלאנית במערכת הכריזה, על כך שילד שהלך לאיבוד. הדבר הכעיס את תומאס גרסיאנו גוניי, אחד מאנשי משרד הפנים שנכח במשחק. רק ב-1975, לאחר נפילת שלטונו של פרנקו, החל לקרוא בקטלאנית, מה שעשה עד סיום תפקידו ב-2016.
מאנליפלואה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,652 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  שווייץ שווייץ, קנטון ברן
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 אורך הרכס:  100 קילומטר
 קואורדינטות:  46°33′4.7″N 7°32′47.7″E﻿ / ﻿46.551306°N 7.546583°E﻿ / 46.551306; 7.546583
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.מאנליפלואה(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.מאנליפלואה(למפת ברן רגילה) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץמאנליפלואה(למפת ברן מוגדלת) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץמאנליפלואה
 
מאנליפלואה (Männliflue) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,652 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
גאוגרפיה

מאנליפלואה הוא ההר החמישי מצפון והשלישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל את ההרים פרומברגהורן דרוננגאלם הוניזן מאנליפלואה גסור ואלבריסטהורן.
ההר שוכן בין הר ההוניזן מצפון וההר גסור מדרום.
מדרש תדשא

מדרש תדשא (נקרא גם מדרש רבי פנחס בן יאיר וכן ברייתא דרבי פנחס בן יאיר) הוא מדרש שיוחס לרבי פנחס בן יאיר, ולדעת החוקר אברהם אפשטיין נכתב על ידי רבי משה הדרשן.
שם הספר

שם המדרש נובע מהפסוק בו הוא מתחיל: ”תַּדְשֵׁא הָאָרֶץ דֶּשֶׁא עֵשֶׂב מַזְרִיעַ זֶרַע” (בראשית א,יא)
יש שהציעו שהמדרש פותח בפסוק זה משום שהמילה "תדשא" היא גימטריה של שם מחבר המדרש, אמנם אין התאמה מלאה בגימטריות.
היחס לספר היובלים

הרבה מתוכן המדרש מקביל לכתוב בספר היובלים. דוגמה לכך, במדרש תדשא (פרק ח) מובאים תאריכי לידת בני יעקב בדמיון רב למופיע בספר היובלים (כח,יג-כד). דבר זה הביא כמה חוקרים למסקנה שספר היובלים היה לפני המחבר. אמנם יש הטוענים שההשפעה מהספרים החיצוניים באה ממקורות שבע"פ ולא מספרים כתובים.
הערות שוליים

↑  רבי אלעזר מוורמייזא, הקדמה לספר הרקח; רבי יהודה בן קלונימוס, יחוסי תנאים ואמוראים ערך 'רבי יוחנן בן אלעאי'.
↑  מקדמוניות היהודים חלק א עמ' XI.
↑  הדבר מצוי בחיבורים נוספים; המדרש תנא דבי אליהו מתחיל במילה "ויגרש" המהווה גימטריה של "תנא דבי אליהו"; מדרש פרקי דרבי אליעזר מתחיל במילים "מי ימלל גבורות יהוה" המהוות (בחיסור ו') גימטריה של שם המחבר "אליעזר בן הורקנוס", ועוד.
↑  בכתיב מלא "ריבי פינחס בן יאיר" יש הפרש של 2.
↑  אפשטיין, מקדמוניות היהודים חלק א' עמ' VI; אהרן ילינק, בית המדרש חלק ג' עמ' X.
↑  י"מ תא-שמע, כנסת מחקרים ח"א עמ' 26 הערה 13.
| ספרות המדרשים |
| --- | --- | --- |
| מדרשי הלכה תנאיים (בערך 200–400 לספירה) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
|  מדרשי אגדה קלאסיים: תקופת האמוראים והסבוראים (בערך 400–600 לספירה) | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • פסיקתא דרב כהנא • מדרש פנים אחרות • ברייתא דישועה • אגדות התלמוד |  |
|  תקופת הביניים: ראשית תקופת הגאונים (בערך 600–750 לספירה) | מדרשי התנחומא • שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה  • רות רבה • קהלת רבה • קהלת זוטא • אבות דרבי נתן • אותיות דרבי עקיבא • מדרש תהילים (מזמורים א-קיח) • מדרש ויסעו • תרגום שני למגילת אסתר • פסיקתא רבתי • מדרש שיר השירים |  |
| המדרש המאוחר: תקופת הגאונים (בערך 750–1050 לספירה) | תנא דבי אליהו • פרקי דרבי אליעזר • שבעת פרקי רבי אליעזר • הגדה של פסח • שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) • אגדת בראשית • בראשית רבתי • פסיקתא רבתי • דברים זוטא • רות זוטא • שיר השירים זוטא • מדרש שמואל • מדרש משלי • מדרש תהילים (מזמורים קיט-קנ) • מדרש אבא גוריון • מדרש תדשא • מדרש ויושע • מדרש עשרת הדיברות • מדרש תשובת יונה הנביא • מדרש אבכיר • מדרש אספה • מדרש תמורה • פסיקתא זוטרתא (לקח טוב) |  |
| הילקוטים: תקופת הראשונים (בערך 1050–1500 לספירה) | פתרון תורה • פסיקתא זוטרתא • מדרש שכל טוב • מדרש אגדה (בובר) • ילקוט שמעוני • ילקוט המכירי • מדרש הגדול • מדרש הביאור • הגדות התלמוד (ילקוט) • עין יעקב • מדרשי רבי שמואל מסנות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286637805171  GND: 1088071686  LCCN: nr95032587  VIAF: 186223848   WorldCat (עם VIAF): 186223848 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.