משה תמיר
ביוגרפיה

תמיר נולד ב-1964. אביו היה סגן-אלוף בצה"ל ששירת בשייטת 13 ובמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. סבו, משה דובדבני, נהרג במלחמת העצמאות. דודו הוא תא"ל (מיל') יהודה דובדבני.
לאחר לימודים בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה, התגייס בנובמבר 1982 לצה"ל, לחטיבת גולני, ושובץ בגדוד 13 (גדעון). עבר מסלול הכשרה כלוחם ולאחר מכן השלים קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר, וסיים אותם בהצטיינות. לאחר קורס קצינים שירת כמפקד מחלקה בבסיס האימונים החטיבתי ולאחר מכן עשה שורת תפקידי פיקוד בגדוד 12 של גולני ובהם תפקיד סמ"פ. בתפקיד זה לחם לראשונה במחבלי חזבאללה, בשנים 1986–1987 שימש כמפקד פלוגה. ב-1989 מונה למפקד סיירת גולני ופיקד עליה בפעילות מבצעית בדרום לבנון. ב-1992 שימש כקצין אג"ם של עוצבת חירם, החטיבה המרחבית המזרחית של עוצבת הגליל. ב-1993 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 12 (ברק) של גולני. שני חיילים מהגדוד שעליו פיקד, ערן חודדה ואביקם הופמן, התחשמלו למוות וארבעה אחרים נפצעו במהלך פעילות מבצעית במוצב טייבה. תמיר, מפקד החטיבה יצחק גרשון ומפקד הפלוגה אופק בוכריס, הואשמו בגרימת מוות ברשלנות והורשעו בהתרשלות במילוי תפקידם אך זוכו מגרימת מוות ברשלנות.
ב-1995 התמנה לקצין המבצעים של פיקוד הצפון ושימש בתפקידו בין היתר במבצע ענבי זעם. ב-1997 קיבל את הפיקוד על יחידת אגוז. תקופתו באגוז התאפיינה בלחימה נחושה נגד חזבאללה. בין המבצעים הבולטים בתקופת פיקודו על היחידה היה מבצע נוף פראי. מטרת המבצע הייתה ביצוע מארבים בסמוך למוצב צה"ל שבג'בל סוג'וד, ברצועת הביטחון שבדרום לבנון, במורדות המערביים של רכס הרפיע. לאחר שלושה ימים במארב, עם תחילת תנועת הכוח חזרה, זיהה הכוח מספר מחבלים ופגע בשניים מהם. חזבאללה פתח באש כבדה על הכוח הנסוג, חריגה בהרבה מזו שבוצעה באירועים דומים. בשל ההתנהגות החריגה של המחבלים בקרב עלתה בפיקוד צפון ההשערה כי בקרב השתתף פעיל בכיר של ארגון החזבאללה. המבצע יצא לפועל שבוע לאחר אסון השייטת, וההערכה הייתה שאחד ההרוגים הוא בכיר בחזבאללה, ושגופתו עשויה לשמש כקלף מיקוח להחזרת גופתו של לוחם השייטת, איתמר אליה שנותרה בשטח לבנון לאחר שכוח השייטת נתקל במארב חזבאללה. תמיר, ששהה בכל העת בעמדת הפיקוד במוצב ריחן, פקד על הכוח להעמיס את הגופות על אלונקות ולשאתן עימו בחזרה לשטח ישראל, באומרו ללוחמיו כי הם חייבים זאת לחללים הנעדרים מאסון השייטת. לאחר הקרב התברר כי אחד המחבלים ההרוגים הוא האדי נסראללה, בנו של מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה. גופתו, ביחד עם גופות לוחמי חזבאללה אחרות, הוחזרה ללבנון בתמורה לחלקי גופתו של איתמר אליה. תמיר מתאר בספרו את התחושות הקשות שחווה בעקבות אסון השייטת, אירוע שהתרחש, לדעתו, בשל מידע מוקדם על הפעולה המתוכננת שהגיע לחזבאללה, אשר בתורו ארב ללוחמי שייטת 13.
מבצע בולט אחר היה מבצע מהלך מבריק שבו הוביל תמיר, מפקד היחידה, כוח לוחמים מיחידת אגוז במבצע בלבנון נגד חוליית אבטחה של חזבאללה בכפר ע'נדוריה. על תקופת שירותו ביחידת אגוז עוטר תמיר בצל"ש אלוף פיקוד הצפון.
בתום שנתיים בתפקיד, יצא ללימודים בבית הספר למלחמה של צבא ארצות הברית בקרלייל שבפנסילבניה, בשובו מונה ב-1999 למפקד עוצבת חירם והשתתף במבצע שבר ענן באזור קלעת דובאי. בשנת 2001 מונה למפקד חטיבת גולני. תמיר, יחד עם קבוצת מפקדים נוספים מיחידות השדה ובהם מח"ט הנח"ל יאיר גולן ומח"ט הצנחנים אביב כוכבי וכן מפקדי החטיבות המרחביות ביהודה ושומרון גל הירש ונעם תיבון, היה מהדוחפים לפעול נגד מקורות הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, בקסבות ובמחנות הפליטים, למרות היותם מרחבים אורבניים צפופים ומסובכים ללחימה, וזאת למרות היסוסי הפיקוד הבכיר של צה"ל. תמיר הוביל את החטיבה בהצלחה במבצע חומת מגן ובמבצעים נוספים ברחבי יהודה ושומרון נגד תשתיות הטרור הפלסטיני. תפקידו הבא היה ראש מטה פיקוד המרכז, שבו עסק בין השאר בקידום בניית גדר ההפרדה.
באוגוסט 2006 מונה למפקד אוגדת עזה. תקופתו התאפיינה בהגברת היוזמה נגד הטרור וחתירה למגע. תמיר הוביל, בתמיכת אלוף הפיקוד, יואב גלנט, והרמטכ"ל, גבי אשכנזי, קו התקפי אל מול החמאס שכלל פשיטות ומבצעים מיוחדים נגד יעדי מחבלים מעבר לגדר, בשטח הרצועה, במטרה לפגוע בפעילי החמאס בשטחם ובמקביל לחזק את יכולתם וביטחונם העצמי של מפקדי השדה לפקד על כוחות בלחימה ובמערכה.
עם התגברות ירי הקאסמים מרצועת עזה פיקד תמיר על כוחות האוגדה במבצע חורף חם ולאחריו הוסכם על הפסקת אש עם חמאס. זמן קצר בטרם החל מבצע עופרת יצוקה סיים תמיר את תפקידו, לאחר שמילא תפקיד מרכזי בהכנת האוגדה אליו ובתכנון המבצע כולו. במבצע עצמו שימש כעוזרו של אלוף פיקוד הדרום, יואב גלנט.
ב-2009 מונה למפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, אך לאחר קבלת גזר הדין ב"פרשת הטרקטורון" (ראו פירוט בהמשך), השעה את עצמו מהפיקוד. ב-28 בפברואר 2010 הודיע הרמטכ"ל, רב-אלוף גבי אשכנזי, על סיום שירותו בצה"ל. בשירות המילואים משמש תמיר כסגן מפקד הגיס הצפוני וכמדריך ומרצה בקורס מפקדי חטיבות.
ב-2005 יצא ספרו "מלחמה ללא אות" (הוצאת מערכות) המספר את סיפור הלחימה בלבנון מנקודת ראותו כלוחם וכמפקד מאז גיוסו ועד הנסיגה מרצועת הביטחון. הספר ניתן בצה"ל כשי לבוגרי קורסי פיקוד בחיל הרגלים, ובהם קורס קצינים וקורס מפקדי כיתות, וכשי לבוגרי מסלול הלוחם ביחידת אגוז. תמיר הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה. לאחר שחרורו מונה לראש החטיבה הביטחונית בחברת התקשורת גילת רשתות לווין. בשנת 2017, הצטרף לחברת להב כשותף ומנכ"ל.
במלחמת חרבות ברזל גויס תמיר לשירות מילואים בפיקוד הדרום, ושירת בצוות שתכנן את התמרון היבשתי שביצעו כוחות הפיקוד ברצועת עזה. דיווחים תיארו את תרומתו כמכריעה לתכנון המערכה.
תמיר נשוי, מתגורר במטולה ואב לארבעה ילדים.