stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1946
תוצאות

| מפלגה | מפלגה | מנהיג | חברי פרלמנט> מס' | חברי פרלמנט> אחוז | חברי פרלמנט>  | חברי פרלמנט> ± | קולות> מס' | קולות> אחוז | קולות>  | קולות> ± |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מפלגת הלייבור |  | פיטר פרייזר | 42 | 52.5% | 42 / 80 | 3 | 536,994 | 51.3% |  | 3.7 |
| המפלגה הלאומית |  | סידני הולנד | 38 | 47.5% | 38 / 80 | 4 | 507,149 | 48.4% |  | 5.6 |
| --- | --- |
38: 42
לאומיים: לייבור
הערות שוליים

↑  General Elections 1853-2014 - Dates and Turnout, באתר "Elections - Electoral Comission" (באנגלית)
↑  ?Dissolving Parliament - what is that, באתר "Radio New Zealand" (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא בחירות ובנושא ניו זילנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבחירות הפדרליות בגרמניה (יולי 1932)

הבחירות הפדרליות נערכו ברפובליקת ויימאר ב-31 ביולי 1932, לאחר פיזורו המוקדם של הרייכסטאג הקודם. המפלגה הנאצית גדלה מאוד והפכה לראשונה למפלגה הגדולה ברייכסטאג (אנ'), למרות שלא הצליחה לזכות ברוב מוחלט. המפלגה הקומוניסטית השיגה אף היא קולות רבים יותר. שתי המפלגות שלטו ברוב המושבים ברייכסטאג, כלומר שלא היה ניתן להקים ממשלת רוב בלעדיהן.
מאז 1929 גרמניה סבלה מהשפל הגדול. האבטלה עלתה מ-8.5% לכמעט 30% בין 1929 ל-1932, בעוד הייצור התעשייתי ירד בכ-42%. במרץ 1930 הממשלה המכהנת של המפלגות הפרו-רפובליקניות (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מפלגת המרכז ושתי המפלגות הליברליות) קרסה. הנשיא פול פון הינדנבורג מינה ממשלת מיעוט בהובלת מפלגת המרכז ובראשותו של היינריך ברונינג. ממשלה זו יכלה למשול רק באמצעות סמכויות החירום שהעניק לה הינדנבורג. הבחירות בספטמבר 1930 יצרו רייכסטאג מפוצל ביותר, מה שמנע הקמת ממשלה יציבה. בבחירות גם עלתה במיוחד המפלגה הנאצית וצברה 95 מושבים.
במרץ 1932 התקיימו הבחירות לנשיאות גרמניה 1932 בין הינדנבורג המכהן, שנתמך על ידי מפלגות פרו-דמוקרטיות, נגד אדולף היטלר והקומוניסט ארנסט תאלמאן. היטלר קיבל כשליש מהקולות והובס בסיבוב השני באפריל על ידי הינדנבורג, שזכה ברוב דחוק. עם זאת, בסוף מאי 1932, הינדנבורג שוכנע לפטר את ברונינג והחליף אותו בפרנץ פון פאפן העריק ממפלגת המרכז. לקבינט החדש של פון פאפן כמעט ולא הייתה תמיכה ברייכסטאג. שלושה ימים בלבד לאחר מינוי של פון פאפן, הוחלט לפזר את הפרלמנט.
מערכת הבחירות אופיינה באלימות רבה בין הקומוניסטים לבין האס אה.
תוצאות

הבחירות הביאו להישגים משמעותיים של המפלגה הנאצית שהפכה למפלגה הגדולה ביותר עם 230 מושבים, אך חסרה רוב כולל. לא למפלגה הנאצית ולא להינדנבורג היה רוב שלטוני, והמפלגות האחרות סירבו לשתף פעולה עם הנאצים. כך לא היה ניתן להקים ממשלת רוב. ממשלת המיעוט של פון פאפן המשיכה לכהן עד לבחירות נוספות בנובמבר של אותה השנה.
| מפלגה | קולות | % | מושבים | שינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המפלגה הנאצית | 13,745,680 | 37.27% | 230 | 123+ |
| המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 7,959,712 | 21.58% | 133 | 10- |
| המפלגה הקומוניסטית | 5,282,636 | 14.32% | 89 | 12+ |
| מפלגת המרכז | 4,589,430 | 12.44% | 75 | 7+ |
| מפלגת העם הלאומית הגרמנית | 2,178,024 | 5.91% | 37 | 4- |
| מפלגת העם הגרמנית | 436,002 | 1.18% | 7 | 23- |
| אחרים | 2,691,480 | 7.29% | 37 | 74- |
| בסך הכל | 36,882,964 | 100% | 608 | 31+ |
תוצאות > אחוז התמיכה במפלגה הנאצית לפי מחוזות

| מחוז בחירה |  % |
| --- | --- |
מזרח פרוסיה: 47.1%
ברלין: 24.6%
פוטסדאם 2: 33.0%
פוטסדאם I: 38.1%
פרנקפורט על האודר: 48.1%
פומרניה: 47.9%
ברסלאו: 43.5%
לגניצה: 48.0%
אופלן: 29.3%
מגדבורג: 43.8%
מרסבורג: 42.6%
Thuringen: 43.4%
שלזוויג-הולשטיין: 51.0%
וסר-אמס: 38.4%
מזרח האנובר: 49.5%
דרום האנובר-ברונוסיק: 46.1%
צפון וסטפאליה: 25.7%
דרום וסטפאליה: 27.2%
הסן-נסאו: 43.6%
קלן-אאכן: 20.2%
קובלנץ-טרייר: 28.8%
מזרח דיסלדורף: 31.6%
מערב דיסלדורף: 27.0%
בוואריה עילית-סואביה: 27.1%
בוואריה התחתית: 20.4%
פרנקוניה: 39.8%
פפאלץ: 43.7%
דרזדן-באוצן: 39.3%
לייפציג: 36.1%
קמניץ-זוויקאו: 47.0%
וורטמברג: 30.3%
באדן: 36.9%
הסן-דרמשטט: 43.1%
המבורג: 33.7%
מקלנבורג: 44.8%
סה"כ: 37.3%
ראו גם

הבחירות הפדרליות בגרמניה (נובמבר 1932)
הערות שוליים

↑  Kerwin, Jerome G. (1932). "The German Reichstag Elections of July 31, 1932". American Political Science Review (באנגלית). 26 (5): 921–926. doi:10.2307/1947146. ISSN 0003-0554.
1 2 3 4  The Holocaust Chronicle PROLOGUE: Roots of the Holocaust. 2002.
1 2  Hornberger, Jacob G. How Hitler became a Dictator (אורכב 18.02.2008 בארכיון Wayback Machine). 2004.
| גרמניה מערכות בחירות בגרמניה |
| --- | --- | --- |
| רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר וגרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | 1932 (יולי) • 1932 (נובמבר) • 1933 (מרץ) 1933 (נובמבר) • 1936 • 1938 |  |
| גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 1969 • 1972 • 1976 • 1980 • 1983 • 1987 |  |
| גרמניה גרמניה | 1990 • 1994  • 1998 • 2002 • 2005 • 2009 • 2013 • 2017 • 2021 |  |
דליה שטנצלר

דליה שטנצלר
דליה שטנצלר (נולדה בשנת 1955) היא סופרת, יוצרת ומפתחת תוכניות ישראלית, בעלים ומנכ"ל של מכון יעדים ושל חברת יעדים אנימציה ומשחקים. יוזמת "הפעלופדיה" – אנציקלופדיה בת 12 כרכים לפעילות חברתית תרבותית. עומדת בראש חבר הנאמנים של עמותת "גדולים מהחיים" למען ילדים חולי סרטן.
ביוגרפיה

דליה שטנצלר לבית רוזנשטוק–רוזן ילידת פתח תקווה. בת לאב עובד מערכת הביטחון ודיפלומט, יליד גרמניה, ולאם פלמ"חניקית, בת למשפחה ממקימי פתח תקווה, נחלת בנימין בתל אביב והשכונה הראשונה מחוץ לחומות ירושלים, נצר למשפחת אבן עזרא דור 12 בישראל.
כנערה כיהנה כנשיאה ארצית של ארגון "נוער לנוער" וכסגנית נשיאה עולמית של ארגון BBYO - ארגון הנוער העולמי של "בני ברית". לאחר שירותה הצבאי בחיל האוויר השלימה תואר ראשון ותואר שני באוניברסיטת בר-אילן בתחומי החינוך עם התמחות בלימודים בלתי פורמליים וטכנולוגיה ותקשורת בחינוך.
היא נשואה לאפי שטנצלר, שהיה יו"ר קרן קיימת לישראל וראש העיר גבעתיים ואם לשתיים.
פעילות עסקית

לאחר שעבדה במכון לאמצעי הוראה בגיל 26, הקימה שטנצלר את חברת "מכון יעדים" (1989) שעוסק בפיתוח הנחיה והפקה של תוכניות חינוכיות במולטי מדיה להובלת תהליכי שינוי בארגונים ומוסדות. בין הפרויקטים המובילים של החברה: "הפעלופדיה" - אנציקלופדיה לפעילות חברתית, "הפעלוטף" – אנציקלופדיה לפעילות הורים וילדים מסדרת "הפעלופדיה" לגיל הרך למדף הביתי; "מתודופדיה" – אנציקלופדיה למתודות. פעילויות החברה זיכו אותה בפרסים רבים על פיתוח משחקי סימולציה, שהיוו את התמחותה, ביניהם בתחרויות מטעם "איטל" – האגודה הטכנולוגית לפיתוח משחקים.
שטנצלר כתבה וערכה ספרים רבים, מאמרים, ומשחקים. רבות מהתוכניות שפיתחה פרצו דרך בתחום הפדגוגי-חברתי-קהילתי וזכו בהוקרה. בין השאר פיתחה שטנצלר משחקי לוח, כמו "האי המכושף" שנמכר בתפוצה עולמית. כן כתבה שטנצלר ספרי ילדים, ובהם: "תעלולים בשכונה", "מסע בארץ האור" ועוד. בשנת 2011 הקימה דליה את חברת יעדים אנימציה ומשחקים, הפועלת בשוק הבינלאומי.
פעילות ציבורית

כאשת ראש עיריית גבעתיים לשעבר הייתה שטנצלר מן המובילות והמקימות של פורום נשות ראשי ערים במסגרת מרכז השלטון המקומי. במשך שנים פעלה כמתנדבת וכיועצת פדגוגית למערכות החינוך של יהדות גרמניה ולפיתוח מנהיגות צעירה בישראל ובחו"ל. בנוסף תרמה כמתנדבת בפיתוח תוכניות למחנות הקיץ היהודיים בחו"ל ובייעוץ אסטרטגי חינוכי למשרד החינוך בוועדות שונות.
במסגרת פעילותה כיו"ר חבר הנאמנים של "גדולים מהחיים" פועלת שטנצלר בהתנדבות לארגון ערבי גאלה להתרמה למען הילדים חולי הסרטן, וכן להרחבת הפעילות בנושאים שונים כמו תמיכה ברכישת תרופות שאינן בסל; הקמת גן ילדים לילדים חולי סרטן; הרחבת מעגלי התמיכה גם לאחים ולבני משפחה נוספים; ועוד. כאשת יו"ר קק"ל העולמי סייעה שטנצלר בגיוס תורמים למדינת ישראל. היא מרצה בהתנדבות בפני קבוצות נשים ומקדמת את המודעות לפעילות קק"ל וחשיבות ערכיה.
גלית חזן-רוקם

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1945 (בת 79) הלסינקי, פינלנד 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 
גלית חזן-רוקם (נולדה ב-29 באוגוסט 1945) היא פרופסור אמריטה בחוג לספרות עברית ובתוכנית לפולקלור יהודי והשוואתי באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

גלית חזן-רוקם נולדה בהלסינקי שבפינלנד, לאברהם ולבת שבע, ילידי פינלנד, שם חיה עד גיל 12. עלתה לישראל ב-1957 והתיישבה בקריית חיים, שם סיימה תיכון וקיבלה תעודת בגרות בשנת 1963. הייתה חברת השומר הצעיר ומדריכה בתנועה ושירתה בנח"ל בשנים 1963–1965. עשתה את חוק לימודיה לתואר ראשון בספרות עברית ואנגלית באוניברסיטה העברית. בשנת 1968/9 למדה שנה פולקלור פיני והשוואתי בהלסינקי כמילגאית של משרד החינוך הפיני. למדה במסלול ישיר לדוקטורט, אותו קיבלה ב-1978, תחת הכותר: "פתגמים בספורי עם: יחסים מבניים עם פתגמים וספורים". מדריכה לדוקטורט היה פרופסור דב נוי.
חזן-רוקם החלה ללמד באוניברסיטה העברית בשנת 1970 וקיבלה תקן של מרצה ב-1978, עם סיום הדוקטורט. היא הפכה למרצה בכירה מ-1984, פרופסור חבר מ-1993 ופרופסור מן המניין מ-1998 בחוג לספרות עברית ובתוכנית לפולקלור יהודי והשוואתי (החל משנת 2008/9 נקרא החוג לספרות עברית, ליידיש ולפולקלור). מופקדת על הקתדרה על שם מקס ומרגרטה גרונולד לפולקלור משנת 1993. כיהנה כראש המכון למדעי היהדות ע"ש מנדל באוניברסיטה העברית בשנים 2001–2004. הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה, אוניברסיטת הלסינקי ואוניברסיטת סטוקהולם. שימשה כעמיתת מחקר במכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית ובמכון למחקר מתקדם בברלין והחל משנת 2009 שהתה שלוש שנים כעמיתה במרכז סכוליון למחקר בין-תחומי ביהדות שבאוניברסיטה העברית.
בין מוריה ניתן למנות את פרופ' דב נוי, מן האוניברסיטה העברית בירושלים, את פרופ' מטי קוסי ואת פרופ' לאורי הונקו מאוניברסיטת הלסינקי. בין תלמידיה ניתן למנות את פרופ' דינה שטיין וד"ר אסתי יוהס מאוניברסיטת חיפה, פרופ' אילנה רוזן ופרופ'חיים וייס מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, פרופ' הגר סלומון, ד"ר מיכל הלד, ד"ר עמוס נוי, ד"ר ענת שפירא וד"ר האני מוסא מהאוניברסיטה העברית, ד"ר נילי אריה-ספיר מאוניברסיטת תל אביב, ד"ר חנאן כרכבי-ג'רייסי מהמכללה למורים ערביים בגליל, ד"ר נינה פינטו אבקסיס מאוניברסיטת בר-אילן וד"ר בוגואה ווא-מונגאי מאוניברסיטת קנייתה בניירובי.
חזן-רוקם היא מייסדת ועורכת-שותפה בכתב העת "מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי" החל מ-1982. עורכת משנה של כתב העת Proverbium, שהוא כתב עת בינלאומי לחקר הפתגם, שימשה במערכת כתבי העת Journal of Folklore Research, "תיאוריה וביקורת", Indian Folklore Journal, מכאן, Cultures of the Jews – A New History, וב- Jewish Quarterly Review מעורכות האנציקלופדיה לנשים יהודיות. בשנים 1998–2005 כיהנה כנשיאת החברה הבינלאומית לחקר הספרות העממית. חברת חוץ של החברה המלכותית לפולקלור, חברה של חברת הספרות הפינית, וכן הייתה חברת הוועדה הבינלאומית של החברה האמריקאית לפולקלור.
גלית חזן-רוקם נשואה לפרופסור פרדי רוקם, מהחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב ולהם שלושה ילדים. בנם, אמיתי רוקם, נהרג בתאונה בטיול כיתתי בשנת 1990 בהיותו בן 17. בתה, נעמה רוקם, היא פרופ' במחלקה ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת שיקגו.
פעילות ציבורית

ב-1989 הייתה בין מייסדות רשת הנשים לשלום בישראל לשיתוף פעולה בין נשים ישראליות ופלסטיניות. היא בין מקימות הארגון בת שלום ב-1994, מרכז נשים ירושלמי לשלום. בשנת 1994 הייתה בין מייסדי כתב העת Palestine Israel Journal והיא ממשיכה לכהן כחברת מערכת שלו. חברת הנהלה בארגון עיר עמים וחברה במועצה הציבורית של ארגון בצלם.
מחקריה > תחומי מחקרה

גלית חזן-רוקם חוקרת את הספרות העממית הישראלית והיהודית, במיוחד את היצירה העממית שבספרות חז"ל.
מחקריה > פתגמים בספורי עם: יחסים מבניים בין ספורים ופתגמים

Proverbs in Israeli Folk Narratives: A Structural Semantic Analysis. זהו ספרה הראשון של גלית חזן-רוקם שראה אור ב-1982 בהוצאת האקדמיה למדעים בפינלנד והוא עיבוד של עבודת הדוקטורט שלה. הספר מבוסס על עבודת שדה שערכה אודות פתגמים המופיעים בסיפורי עם ומסופרים בפי קבוצות אתניות שונות בישראל, בספר היא ערכה ניתוח תבניתי-סמנטי של הפתגמים בהקשריהם. חידושו של הספר הוא בכך שהוא מנתח פתגמים בהקשר ספורי ודיבורי; עד למחקרה של חזן-רוקם עסקו בפתגמים בעיקר בתוך טקסטים מנותקי הקשר. הגילוי המובא בספר הוא שכל פתגם מיוסד מבחינה לוגית על משפט תנאי. הספר מתבסס בחלקו גם על ארכיון הסיפור העממי בישראל, הממוקם באוניברסיטת חיפה, שנוסד ב-1955 על ידי פרופסור דב נוי ונושא כיום את שמו. רוב הפתגמים המובאים בספר הם מפי יהודי בוכרה, עיראק, מרוקו, תוניסיה, תימן ומזרח אירופה. מתוך מדגם של 2000 סיפורים מן הארכיון נמצאו 160 ספורים שכללו פתגמים, חזן-רוקם ערכה ראיונות עם קבוצות אתניות שמהן היו יותר מחמישה סיפורים במדגם זה.
מחקריה > אדם לאדם גשר: פתגמים של יהודי גורגיה בישראל

ספרה זה של חזן-רוקם שיצא לאור ב-1993 בהוצאת יד יצחק בן-צבי הוא אודות פתגמים של עולים מגאורגיה. הספר מבוסס על עבודת שדה דיאלוגית עם דוקטור יצחק אטנלוב, שהיה זמר וחוקר תרבות יליד גאורגיה. הוא מכיל 232 פתגמים בלשון המקור, בתעתוק פונטי ובתרגום לעברית. הפתגמים מלווים בניתוח המשמעות וההקשר על פי הדגם שהותווה בספרה הקודם "פתגמים בספורי עם"; הספר מכיל מפתחות לפי שמות המידענים ולפי מילות מפתח בפתגמים בגאורגית ובתרגום עברי.
הספר הזה מציג מצד אחד את שיטת מחקר הפתגמים לחוקרים, ומצד שני מוצגים בו פתגמים של קבוצה אתנית שלא הייתה מוכרת במיוחד בתרבות הישראלית ובקרב קוראי העברית. הוא מלווה באיורים קלאסיים מכתב יד בספריית בודליאנה שבאוקספורד של האפוס הלאומי הגאורגי "עוטה עור הנמר" זהו הספר הראשון בשפה העברית שמציג שיטת מחקר מדעית לפתגמים.
מחקריה > רקמת חיים: היצירה העממית בספרות חז"ל

הספר ראה אור בשנת 1996 בסדרת "ארון הספרים היהודי" בהוצאת עם עובד. הספר מנתח את מדרש האגדה הארצישראלי איכה רבה, מנקודת מבט של חקר הספרות העממית. פרקיו השונים של הספר מבליטים היבטי קריאה הקשריים שונים, כך הפרק על ההקשר הספרותי של ספורי העם במדרש האגדה עוסק בעיצוב האומנותי כמפתח לפרשנות. הפרק על ההקשר הסוגתי עוסק בספורים הכוללים חידות. הפרק על ההקשר ההשוואתי מציג את ספורי העם במדרש האגדה כשיח בין-תרבותי באמצעות ניתוח מקבילות מתרבויות אחרות כגון תרבויות יוון ורומי, התרבות הערבית, התרבות ההודית ותרבויות אזור הים התיכון בכלל. הפרק על ההקשר הפולקלוריסטי דן בספורי פתרון חלומות ומתמקד באינטראקציה בין החולמים והפותרים. הפרק על ההקשר החברתי עוסק בהיבטים של מגדר ובמיוחד בקינה כסוגה נשית. הפרק על ההקשר הדתי של סיפורי העם במדרש דן באופן שבו הסיפורים הללו נוקטים בלשון מתחום חיי המשפחה והאישות להעלאת נושאים של קדושה. הפרק על ההקשר ההיסטורי של ספורי העם במדרש האגדה בוחן במיוחד אגדות היסטוריות על נושאים של משיחיות: סיפור הולדת המשיח, סיפור מות בר כוכבא וסיפור יציאתו של רבן יוחנן בן זכאי מירושלים הנצורה. הספר מסתיים בפרק ושמו "האודיסיאה של רבי יהושע", הבוחן את האופן שבו מציג ספור עם במדרש את התפתחות הסובייקט האישי. הספר תורגם לשפה האנגלית בצורה מעט שונה תחת הכותר Web of Life: Folklore and Midrash in Rabbinic Literature. וראה אור בהוצאת הספרים של אוניברסיטת סטנפורד בשנת 2000.
מחקריה > סיפורי השכונה: דיאלוגים סיפוריים יהודיים בשלהי העת העתיקה

הספר Tales of the Neighborhood: Jewish Narrative Dialogues in Late Antiquity. של גלית חזן-רוקם, התפרסם ב-2003 בהוצאת אוניברסיטת קליפורניה והוא מבוסס על סדרת הרצאות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי שנערכה בשנת 1999. הספר מנתח ארבעה סיפורים ממדרש האגדה הארצישראלי "ויקרא רבא", שמופיעות בהם נשים שכנות בתפקידים ראשיים. הספר מצביע על הדרך שבה נושא השכנות מביא אל הסיפורים תכנים משותפים לתרבות היהודית והנוצרית המתהווה בארץ ישראל בתקופה הרומית והביזנטית ודן בשאלות של סוגה, עיצוב אמנותי והיבטים רעיוניים של הסיפורים.
בהצבעה על הדו-שיח הבין-קבוצתי מדגישה המחברת בספר היבטים של תקשורת תרבותית בין-קבוצתית, שאינה דווקא בבחינת פולמוס, אלא בבחינת מוטיבים משותפים, מסורות משותפות, מנהגים וערכים משותפים. הספר מפגין את העובדה שמחקר הפונה אל תחומי תרבות מחיי היומיום ובמיוחד מחיי נשים, מעלה תמונה העשויה להיות שונה מן התמונה העולה מטקסטים למדניים-תאולוגיים ואליטיסטיים.
מחקריה > היהודי הנודד: מסות לפירושה של אגדה נוצרית

הספר The Wandering Jew - Essays in the Interpretation of a Christian Legend. הוא ספר בעריכתה של חזן-רוקם וראה אור ב-1996 בהוצאת אוניברסיטת אינדיאנה. הספר נערך במשותף עם פרופסור אלן דנדס, שהיה פרופסור לפולקלור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ומן הפולקלוריסטים המובילים בעולם במחצית השנייה של המאה העשרים. ראשיתו של הספר בעבודה סמינריונית שכתבה חזן-רוקם בהיותה סטודנטית באוניברסיטת הלסינקי. הקובץ מכנס מאמרים שונים על הנושא מאת מחברים מארצות שונות. נושא "היהודי הנודד" הפך לנושא מחקר מרכזי של חזן-רוקם והיא פרסמה עליו מאמרים רבים בבמות שונות, היא ממשיכה לחוקרו ומכינה ספר עליו.
מחקריה > להתיר את הקשר: על חידות וצורות חידתיות אחרות

ספר זה Untying the Knot - On Riddles and Other Enigmatic Modes. ערכה חזן-רוקם ביחד עם פרופסור דוד שולמן והוא פרי קבוצת מחקר במכון ללימודים מתקדמים שבאוניברסיטה העברית בשנת 1988/9. הספר ראה אור בשנת 1996 בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד והוא כולל מאמרים של חברי הקבוצה מהודו, ארצות הברית ופינלנד. המאמרים נסובים על חקר החידה היוונית העתיקה, החידה הסינית, החידה הסקוטית ומאמר של דן פגיס על החידה הספרותית.
המוזה המרדנית
הספר The Defiant Muse - Hebrew Feminist Poems from Antiquity to the Present. שערכה חזן-רוקם ביחד עם שירלי קאופמן, ותמר הס ראה אור בהוצאת אוניברסיטת ניו יורק ב-1999. אלו הם שירים פמיניסטיים עבריים מן העת העתיקה עד ימינו. זוהי אנתולוגיה דו-לשונית של שירת נשים משירת מרים ודבורה, דרך קטעי שירה וקינה נשיים בספרות חז"ל, שירים בודדים ביצירה העברית של ימי הביניים ושירת הנשים מראשית העת החדשה ועד ימינו. השירים מופיעים במקורם העברי ובתרגום לאנגלית.
מחקריה > תחומי מחקר נוספים

תחומים נוספים בהם פרסמה חזן-רוקם הם תאוריה של פולקלור, חקר פתגמים, תולדות חקר הפולקלור בישראל ובעולם, היבטים פמיניסטיים של פולקלור, חידות ויצירה עממית בספרות חז"ל, הקשרים בין אתנוגרפיה לספרות.
מחקריה > מחקרה הנוכחי

חזן-רוקם עוסקת היום בדמות היהודי הנודד ובאתנוגרפיה וספרות במדרש האגדה. היא עורכת מחקר ביחד עם פרופסור רגינה בנדיקס מאוניברסיטת גטינגן שבגרמניה על היסטוריה ביקורתית של חקר הפולקלור בגרמניה ובישראל בעשור הראשון שאחרי מלחמת העולם השנייה. הן בוחנות מה היו המניעים של החוקרים השונים, איך הם התמודדו עם העבר. יש לזה היבט השוואתי, וגם היבט פולקלוריסטי מכיוון שחוקרים רבים שהגיעו לישראל והקימו את האוניברסיטאות בישראל, ובעיקר אלה שעסקו בתחומים רלוונטיים למחקר, הגיעו מגרמניה. היא עורכת מחקר בשיתוף פרופ' ישראל ברטל מן האוניברסיטה העברית בירושלים על ארכיון היהודי הנודד שהותיר חוקר הפולקלור הנודע יום-טוב לווינסקי.
שירתה

גלית חזן-רוקם פרסמה שלושה ספרי שירה.
שירתה > אשת לוט

ספרה של חזן-רוקם שראה אור בשנת 1989 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הספר עוסק בזיכרונות ילדות, חוויות אהבה, הריון ולידה וקשרי אנוש בגוונים שונים והוא מציג כבר את סגנונה התמציתי והמרוכז ואת הנטייה להתייחס למקורות ספרותיים, עבריים ואחרים.
שירתה > שיעור בפיתוח קול

ספרה השני של חזן-רוקם שיצא לאור ב-1998 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הספר מתייחס לנושא של פיתוח הקול הנשי והדימוי הפמיניסטי שלו. בספר שירים על אובדן בנה, שירי אהבה, שירים על פעולת הזיכרון, ותרגומים של שירי אדית סדרגראן, משוררת פינית שכתבה בשוודית מראשית המודרניזם.
שירתה > ציפורי: ארבעים חסר אחד שירי הייקו ביזנטיים מן הגליל, ושיר

ספר זה ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2002. הספר מכיל ארבעים שירי הייקו הבונים פסיפס של רשמים ורישומים מן הגליל בתקופה העתיקה והעכשווית ובונה גשרים מילוליים ביניהם. חלקו השני של הספר הוא שיר העשוי ארבעה חלקים המתייחסים לזכרו של בן מת באמצעות תמונות של ציפורים.
ספרים שכתבה

Proverbs in Israeli Folk Narratives: A Structural Semantic Analysis. Folklore Fellows Communications 232. Academia Scientiarum Fennica, Helsinki 1982.
אדם לאדם גשר : פתגמים של יהודי גורגיה בישראל / גלית חזן-רוקם ; מחקר שדה יצחק אטנלוב; ירושלים : מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשנ"ג 1993.
רקמת חיים : היצירה העממית בספרות חז"ל מדרש האגדה הישראלי איכה רבה / גלית חזן-רוקם; תל אביב : עם עובד, תשנ"ז 1996.
סירוניות בבית המדרש - פואטיקה, פולקלור ופרשנות במדרש ויקרא רבה (אסופות כב), מוסד ביאליק תשפ"ג 2023.
Web of Life: Folklore and Midrash in Rabbinic Literature. Stanford University Press, Stanford, Ca. 2000. (Translated and revised version of above)
Tales of the Neighborhood: Jewish Narrative Dialogues in Late Antiquity. The Taubman Lectures on Jewish Civilization. University of California Press, Berkeley 2003.
ספרים שערכה וההדירה

The Wandering Jew - Essays in the Interpretation of a Christian Legend. Editors: Galit Hasan-Rokem and Alan Dundes. Indiana University Press, Bloomington Indiana, 1986.
Midrash - Twelve Rabbinic Tales. Edited and annotated by Galit Hasan-Rokem and Judith Narrowe. Hillel Förlaget, Stockholm 1990. (Swedish)
History and Creativity. Proceedings of Misgav Yerushalayim's Third International Congress,
Misgav Yerushalayim, Jerusalem 1994.Editors: T. Alexander, A. Haim, G. Hasan-Rokem, E. Hazan.. (Hebrew, English, and Spanish).
Untying the Knot - On Riddles and Other Enigmatic Modes. Editors, Introduction and Afterword: Galit Hasan-Rokem and David Shulman. Oxford University Press, New York 1996.
Hispano-Jewish Civilization After 1492. Selected Proceedings of Misgav Yerushalayim's Fourth International Congress. Editors: M.Abitbol, Y. Assis, G. Hasan-Rokem. Misgav Yerushalayim, Jerusalem 1997. (Hebrew, English and Spanish)
Theory and Criticism - An Israeli Forum, Guest editor of special issue nr. 10 on folk and popular culture, 1997. (Hebrew) Foreword: “Studying Folk Culture and Popular Culture”, pp. 5-13.
The Defiant Muse - Hebrew Feminist Poems from Antiquity to the Present. A Bilingual Anthology, editing and introduction Shirley Kaufman, Tamar Hess, Galit Hasan-Rokem. New York: The Feminist Press at the City University of New York, 1999.
העבריות החדשות : נשים ביישוב ובציונות בראי המגדר / עורכות: מרגלית שילה, רות קרק, גלית חזן-רוקם, ירושלים : יד יצחק בן-צבי, תשס"ב 2001
Zion and Zionism among Sephardi and Oriental Jews. Proceedings of Misgav Yerushalayim’s Fifth International Congress. Editors: W. Zeev Harvey, Galit Hasan-Rokem, Haim Saadon, Amnon Shiloah. Jerusalem, Misgav Yerushalayim 2002. (Hebrew)
תומאס טראנסטרומר, נוסחאות החורף, תרגמה משוודית: גלית חזן-רוקם; הוצאת קשב לשירה, תשס"ג 2003.
היגיון ליונה : היבטים חדשים בחקר ספרות המדרש, האגדה והפיוט : קובץ מחקרים לכבודו של פרופסור יונה פרנקל במלאת לו שבעים וחמש שנים / בעריכת יהושע לוינסון, יעקב אלבוים וגלית חזן-רוקם ירושלים : הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשס"ז 2007
הערות שוליים

↑  הנהלה | עיר עמים, באתר www.ir-amim.org.il
↑  עוטה עור הנמר/ שותה רוסתוילי; תרגם לעברית מגאורגית: בוריס גפונוב, העורך הספרותי: אברהם שלונסקי; התמונות מאת מאמוקה תאוואכאראשווילי, מתוך כתב יד מהמאה הי"ז, מרחביה: ספרית פועלים, 1969.
↑  חנן חבר, "קם לתחייה הפסיפס", באתר הארץ, 23 בדצמבר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262471805171  PLWABN: 9810601401905606  BnF: cb11886513h (data)  GND: 104411908X  ISNI: 0000 0001 0886 1305  LCCN: n79116714  NTA: 156304937  SNAC: w6bd6cx0  SUDOC: 026658380  VIAF: 34451599   WorldCat (עם VIAF): 34451599
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1943

הבחירות הכלליות בניו זילנד 1943 התרחשו בתאריך 25 בספטמבר 1943. כמקובל בניו זילנד, הבחירות היו אמורות להיערך במקור ב-1941, שלוש שנים לאחר הבחירות הקודמות. חרף כך, פרוץ מלחמת העולם השנייה הוביל לדחיית הבחירות. עד 1943 השתפר המצב בחזית דיו, ואפשר את קיומן של הבחירות בשנה זו. בבחירות אלו נבחר ראש ממשלת ניו זילנד פיטר פרייזר לכהונה נוספת בתפקיד.
תוצאות

| מפלגה | מפלגה | מנהיג | חברי פרלמנט> מס' | חברי פרלמנט> אחוז | חברי פרלמנט>  | חברי פרלמנט> ± | קולות> מס' | קולות> אחוז | קולות>  | קולות> ± |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מפלגת הלייבור |  | פיטר פרייזר | 45 | 56.25% | 45 / 80 | 8 | 447,919 | 47.6% |  | 8.2 |
| המפלגה הלאומית |  | סידני הולנד | 34 | 42.5% | 34 / 80 | 9 | 402,887 | 42.8% |  | 2.5 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 34 | 1 | 45 |
| לאומיים | אחרים | לייבור |
הערות שוליים

↑  General Elections 1853-2014 - Dates and Turnout, באתר "Elections - Electoral Comission" (באנגלית)
↑  Our elections through history, באתר "New Zealand Parliament" (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האריה מנמאה

| --- | --- |

 מקום מגורים:  נמאה 
 אב:  אורתוס 
 אם:  כימרה 
 אחים:  הידרה, קרברוס 
 
הרקולס נאבק באריה מנמאה, קטע מפסיפס רומאי בספרד
לפי המיתולוגיה היוונית, האריה מנמאה הוא אריה מפלצתי ששכן בנמאה, מצפון לארגוס. 
לגבי הוריו של האריה מנמאה יש גרסאות שונות:
על פי התאוגוניה של הסיודוס אלו הם אכידנה יחד עם אורתוס.
האריה והספינקס הם בניהם של כימרה ואורתוס.
האריה והספינקס היו הצאצאים של טיפון ואכידנה.
האריה הוא בנם של זאוס וסלנה.
האריה מנמאה היה מגיח ממערה בעלת שני פתחים ומשמיד כל מי שמצא בדרכו.
עורו היה חסין לכל כלי נשק מכל סוג שהוא. רק ציפורניו של האריה יכלו להוריד את הפרווה מעל גופו.