stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריה הכף
הכחדה

אריות הכף נכחדו תוך זמן קצר לאחר ההתיישבות האירופאית, ולכן לא סביר שהרס אזור המחיה היה גורם משמעותי. המתיישבים ההולנדים והאנגלים, צדו וטבחו בם לשם ספורט עד להכחדתם. כמו כן, הקדמה הרחיקה את עדרי חיות הבר ששימשו את מקור מזונם העיקרי.
אפרים זינגר

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1954 (בן 70) כפר סבא, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 
אפרים זינגר (זיגי) (נולד ב-17 בפברואר 1954) לשעבר מנכ"ל הוועד האולימפי בישראל, ממלא מקום יו"ר מכון וינגייט וחבר דירקטוריון מרכז הספורט הלאומי תל אביב. כיום חבר הוועד המנהל של ארגון הוועדים האולימפיים האירופיים, חבר הנהלת איל"ן וממלא מקום יו"ר הוועד הפראלימפי בישראל.
ביוגרפיה

זינגר נולד בשיכון פועלים בכפר סבא, בן יחיד להורים ניצולי שואה. בצעירותו היה פעיל בתנועת השומר הצעיר, ושיחק כדורעף. למד את השפה הערבית, ובשנת 1972 סיים את לימודי התיכון בבית הספר כצנלסון בעיר מגוריו. בשל בקיאותו בשפה הערבית גויס בנובמבר של אותה השנה לתפקיד אלחוטן ביחידה 848 בחיל המודיעין (לימים יחידה 8200) שהייתה אחראית להאזנות ופענוח צפני תקשרת במדינות ערב.
במהלך שירותו הצבאי, נפל בשבי הסורי במלחמת יום כיפור יחד עם 31 מחיילי מוצב החרמון. והוחזק בכלא אלמאזה במשך שמונה חודשים. עם שובו מהשבי הסורי המשיך את שירותו הסדיר בצה"ל. במהלך השירות גם פגש את אשתו לעתיד, שושי.
זינגר היה מנהל מחלקת הספורט בעיריית כפר סבא, עוזרו הפוליטי של מזכ"ל מפלגת העבודה חיים בר-לב, יו"ר "המשמרת הצעירה" במפלגת העבודה ומועמדה לכנסת בבחירות 1988. כמו כיהן זינגר כמנכ"ל המועצה הציבורית לצמצום העבריינות בישראל וכשליח הסוכנות היהודית בבוסטון, ארצות הברית. בשנת 1979 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב ולאחר מכן המשיך לתואר שני בתקשורת ולתואר שלישי ביחסים בינלאומיים.
בשנת 1995 התמודד למנכ"לות הוועד האולימפי בישראל (במקום אורי אפק), ונבחר מבין 70 מועמדים. במהלך 20 שנות כהונתו בתפקיד הפך הוועד האולימפי בישראל למוסד בגג של הספורט בישראל התומך כלכלית ומקצועית בספורטאי ההישג של מדינת ישראל, מדינת ישראל הכירה בצורך לתקצב את הספורט ההישגי במסגרת "הכנות אולימפיות". זינגר היה זה שהציג את החזון "התקווה שווה זהב", חזון שהתממש במשחקים האולימפיים ב"אתונה 2004" עם זכייתו של הגולש גל פרידמן במדליית הזהב ההיסטורית. עמד בראש 5 משלחות ישראל למשחקים האולימפיים מ "אטלנטה 96" ועד "לונדון 2012".
זינגר כיהן כחבר הנהלת הקרן לספורטאים מצטיינים, חבר דירקטוריון מרכז הספורט הלאומי, חבר הוועד המנהל במכון וינגייט ובמכללת זינמן. במישור הבינלאומי, היה הישראלי הראשון שנבחר (2001) לכהן כחבר בדירקטוריון ארגון הוועדים האולימפיים האירופאיים המונה 50 מדינות. בשנת 2010 נבחר לתפקיד יו"ר הוועדה של הוועדים האירופיים למשחקים האולימפיים והיה חבר בוועדה לספורט ואיכות הסביבה של הוועד האולימפי הבינלאומי.
בשנת 2014, לאחר 20 שנה בתפקיד, פרש מתפקיד מנכ"ל הוועד האולימפי ובמקומו מונה גילי לוסטיג.
בין השנים 2015–2017 עמד בראש המרכז ללימודים אולימפיים אותו יזם והיה בין מייסדיו במכללה האקדמית בווינגייט.
כיום מרצה באקדמיה ובמסגרות פרטיות ומכהן בהתנדבות בהנהלת איל"ן (ארגון ישראלי לילדים נפגעים) ובוועד הפאראלימפי בנוסף לפעילותו הבינלאומית באירופה.
בשנת 2023, במלאת 50 שנה למלחמת יום הכיפורים יצא ספרו "את חירותי-סיפור בשני קולות על שבי ואהבה" בהוצאת כנרת זמורה המספר את שמונת החודשים שעברו עליו בכלא אל מאזה בדמשק מבלי לאבד את התקווה שישרוד ויחזור לחברתו שושי והיא מצידה תתעד ביומנה את הפחדים, הציפייה והגעגועים לאהובה וכשיחזור תגיד לו:" ממשיכים מהמקום שבו הפסקנו".
הערות שוליים

↑  אורן קורנפלד‏, גילי לוסטיג מונה למנכ"ל הוועד האולימפי, באתר וואלה, 25 במאי 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007596600205171  VIAF: 320147266857235482244   WorldCat (עם VIAF): 320147266857235482244
אנטה פון דרוסטה-הילסהוף

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1797 Burg Hülshoff, בישופות מינסטר, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  24 במאי 1848 (בגיל 51) מיירסבורג, מאיירסבורג, הדוכסות הגדולה של באדן 
 שם לידה:  Anna Elisabeth Franzisca Adolphina Wilhelmina Ludovica Freiin von Droste zu Hülshoff 
 מקום קבורה:  Friedhof Meersburg 
 שפות היצירה:  גרמנית, צרפתית, יוונית עתיקה, לטינית, אנגלית 
 יצירות בולטות:  עץ היהודים 
 www.droste-gesellschaft.de
 
אנטה פון דרוסטה-הילסהוף (בגרמנית: Annette von Droste-Hülshoff, ‏האזנהקובץ:De-Annette von Droste-Hülshoff.ogg‏Ⓘ‏; 12 בינואר 1797 – 25 במאי 1848) הייתה סופרת ומשוררת גרמנייה, מן הנשים החשובות בספרות הגרמנית, שיצירתה השתייכה לזרם הבידרמאייר (אנ'), זרם ספרותי פוסט-רומנטי שקדם למהפכת 1848.
דרוסטה-הילסהוף נולדה למשפחה אריסטוקרטית וקתולית באחוזת המשפחה הילסהוף, ליד מינסטר, בוסטפאליה. התחנכה על ידי מורים פרטיים, וכבר בילדותה החלה לכתוב סיפורים ושירים, אולם עד לגיל ארבעים לא פרסמה דבר.
בין יצירותיה החשובות ביותר מחזור השירים "השנה הרוחנית" (Das geistliche Jahr) והנובלה עץ היהודים (במקור Die Judenbuche, "אשור היהודים") (אנ'). בשנת 2016 יודית קוקארט כתבה מחזה על בסיס יצירה זו.
החל משנת 1946 מוענק פרס ספרותי על שמה. הוא מוענק סופרים שנולדו או מתוגגרים בווסטפליה. בשנת 1991 הפרס הוענק ליני אלוני, ישראלית ילידת גרמניה.
יצירתה שתורגמה לעברית

עץ היהודים, תרגמה מן המקור הגרמני ואיירה לאה גולדברג, תל אביב, דביר, תש"ל.
אנטה קרנגליצקה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במרץ 1965 (בת 59) שצ'צ'ין, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 השכלה:  אוניברסיטת גדנסק  בית הספר לכלכלה בוורשה 
 בן או בת זוג:  Maciej Żak 
 
אנטה קרנגליצקה (בפולנית: Aneta Kręglicka; נולדה ב-28 במרץ 1965) היא דוגמנית פולנייה, מיס עולם 1989.
ביוגרפיה

קרנגליצקה נולדה בשצ'צ'ין. היא למדה כלכלה באוניברסיטת גדנסק ולאחר מכן הלכה ללמוד בבית הספר לכלכלה של ורשה, היא הייתה חברה בנבחרת המחול של האוניברסיטה.
קרנגליצקה הוכתרה למיס פולין בשנת 1989. כתוצאה מהשתתפותה בתחרות נשלחה לתחרות מיס אינטנשיונל ונבחרה לסגנית ראשונה לאחר נציגת גרמניה שזכתה במקום הראשון.
בתחרות מיס עולם בנובמבר אותה שנה הוכתרה במקום הראשון כמיס עולם. זו הייתה הפעם הראשונה שנציגת פולין זכתה בתחרות יופי בינלאומית (אווה ווכוביץ' הצליחה להשיג את התואר בשנת 1993 כאשר זכתה ב-"World Miss University").
במהלך שנת כהונתה היא טיילה ברחבי העולם, ביצעה את תפקידה ועזרה לארגון מיס עולם בפעילויות הצדקה השונות.
מ-1990 ועד 1992 עבדה בארצות הברית עבור סוכנות הדוגמנות "וילהלמינה", לאחר שחזרה לפולין פתחה ביחד עם בן זוגה משרד יחסי ציבור.
מאז 2002 היא משמשת כאחת מהבעלים של אולפני הקולנוע "St. Lazare".
ב-2006 השתתפה בגרסה הפולנית של "רוקדים עם כוכבים", ובאותה שנה שימשה כשופטת במיס עולם בתחרות שנערכה בפולין.
ב-2009 שימשה כשגרירה עבור מותג יהלומים.
אנרי, דוכס אומאל

אנרי, דוכס אומאל (בצרפתית: Henri d’Orléans, duc d’Aumale;‏ 16 בינואר 1822 – 7 במאי 1897), היה בנו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, וגנרל בצבא הצרפתי.
ביוגרפיה

אנרי נולד ב-16 בינואר 1822 בפאלה רויאל, פריז, ללואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן ולמריה אמליה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו השלישי, מלך סיציליה ומריה קרולינה מאוסטריה, וסנדקו היה לואי אנרי השני, נסיך קונדה. בשנת 1830 מת סנדקו, נסיך קונדה, ללא יורשים, ואנרי ירש את כל הונו ונחלותיו.
ביולי 1830 פרצה מהפכת יולי בצרפת, ובעקבותיה התפטר שארל העשירי, מלך צרפת מתפקידו, וב-9 באוגוסט הוכתר אביו כלואי פיליפ, מלך הצרפתים. בשנת 1839 הצטרף אנרי כקפטן לצבא צרפת, ובשנת 1847 הוא מונה למושל אלג'יריה הצרפתית. בעקבות מהפכת פברואר בשנת 1848 פרש אנרי מהצבא הצרפתי, ומצא מקלט בקלרמונט, סארי, עם שאר בני משפחתו, ובשנת 1861 אף הגיב על מתקפתו של נפוליאון השלישי כנגד בית אורליאן.
בשנת 1870 רצה אנרי לחזור לצרפת, במטרה לשרת במלחמת צרפת–פרוסיה, אולם הצעתו נדחתה. במרץ 1872 הוא חזר לשרת בצבא הצרפתי בדרגת גנרל בריגדה, ובשנת 1873 אף היה חבר בבית הדין הצבאי שדן את פרנסואה אשיל בזן למוות. בשנת 1879 הוא עזב את החיים הפוליטיים, ובאותה תקופה מונה למפקד הקורפוס ה-7 בבזנסון, ולאחר מכן אף מונה למפקח הכללי של הצבא. בשנת 1883 הוא סולק מתפקידיו בצבא, ובשנת 1886 במסגרת חוק הגירוש אף גורש מצרפת. אנרי עבר לגור בסיציליה, וב-7 במאי 1897 מת בביתו, כתוצאה מהתקף לב.
משפחתו

ב-25 בנובמבר 1844 התחתן אנרי עם מריה קרולינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של לאופולדו, נסיך סלרנו וקלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה היו לו 3 ילדים:
לואי מאורליאן, נסיך קונדה (1845–1866)
אנרי, דוכס גיז (1847)
בת מתה (1849)
פרנסואה, דוכס גיז (1852)
פרנסואה לואי, דוכס גיז (1854–1872)
בן מת (1861)
בן מת (1864)
אלגוריתם Lemke-Howson

אלגוריתם Lemke-Howson, שפותח על ידי C. E. Lemke ו J. T. Howson בשנת 1964 הוא האלגוריתם הקומבינטורי השימושי ביותר
כיום למציאת שיווי משקל נאש במשחקי Nondegenerate Bitmatrix בשני שחקנים.
האלגוריתם פותר בעיה המהווה מקרה פרטי של בעיית LPC.
קלט: משחק Nondegenerate Bitmatrix.
פלט: אחד משיווי משקל נאש של המשחק.
הגדרות

נגדיר משחק Bitmatrix בשני שחקנים על ידי מטריצות התועלות  A_{mxn} ו  B_{mxn}.
יהיו {M = {1,...,m ו {N = {m+1,m+2,...,m+n ותהי M ∪ N קבוצת התוויות.
אלגוריתם

1 Define labeling
2 Choose K ∈ M ∪ N called the missing label
3 Let (x,y) = (0,0) ∈ P X Q. Drop label K from (x,y) (from x ∈ P if K ∈ M, from y ∈ Q if K ∈ N).
4 Let (x,y) be the current vertex. Let L be the label that is picked up by dropping label K. 

If L = K finish and (x,y) is the Nash equilibrium. Else drop L in the other polytope and repeat this step.
תיאור

האלגוריתם מוצא שווי משקל נאש אחד ומהווה הוכחה לקיומו של שווי משקל זה.

האלגוריתם עוקב אחר מסלול של זוגות קודקודים ב P X Q עבור ה polytopes P,Q המתחיל בנקודה (0,0) הנקראת Artificial equilibrium ונגמר בנקודת
שיווי משקל נאש.

המסלול עוקב אחר צלעות ב P ו Q לסירוגין תוך שמירה על הקודקוד ב polytope השני קבוע. מכיוון שהמשחק הוא Nondegenerate קודקוד של
P נתון על ידי m - 1 תוויות.
 זריקת תווית L של קודקוד X ב P מוגדרת על ידי מעבר על הצלע הייחודית שיש לה את כל התוויות של X פרט ל L. 

הבחירה הראשונית של האלגוריתם תהיה אסטרטגיה טהורה K של שחקן (כל תווית ב M ∪ N) הנקראת missing label.

תחילה (0,0) = (x,y) התווית K נזרקת.
בסוף הצלע המתאימה הצלע החדשה שנבחרת היא שכפול שכן היא הייתה נוכחת ב polytope השני.

כעת הצלע המשוכפלת נזרקת ב polytope השני ונבחרת צלע חדשה. אם הצלע שנבחרה היא ה missing label האלגוריתם מסתיים והוא מצא
את השיווי משקל נאש.
 אחרת חוזר על עצמו על ידי זריקת הצלע המשוכפלת ב polytope השני וכן הלאה...
זמן ריצה

האלגוריתם מסתיים ומוצא את שיווי משקל נאש מכיוון שב P X Q יש מספר סופי של זוגות קודקודים.

זוג הקודקודים הבא במסלול תמיד ייחודי ולכן לא מבקרים באותו זוג קודקודים פעמיים שכן אז הייתה אפשרות נוספת להמשך מלכתחילה.

מכיוון שמספר הקודקודים ב P X Q אקספוננציאלי ב n ו m זמן הריצה של האלגוריתם אקספוננציאלי.
לא מזמן הוכח שהאלגוריתם שייך למחלקת הסיבוכיות PPAD_(מחלקת_סיבוכיות).
שיפורים

קיימים מספר שיפורים של האלגוריתם המנצלים יוריסטיקות שונות על מנת לשפר את זמן הריצה בפועל:
BFS-Lemke-Howson
Porter, Nudelman and Shoham heuristic
Novel heuristics
ראו גם

PPAD_(מחלקת_סיבוכיות)
שיווי משקל נאש
תורת_המשחקים
Polytopes
List of PPAD-complete problems
הערות שוליים

↑  Lemke, C. E., Howson, Jr., J. T.: Equilibrium Points of
Bimatrix Games, Journal of the Society of Industrial and
Applied Mathematics, 1964
↑  X. Chen, X. Deng, Settling the Complexity of 2-Player Nash-Equilibrium. Electronic Colloquium on
Computational Complexity (ECCC), 2005.
↑  R.Porter, E. Nudelman, Y. Shoham. Simple Search Methods for Finding a Nash Equilibrium. Proceedings
of the National Conference on Artificial Intelligence, 2004
↑  B Codenotti, S De Rossi, M Pagan: An experimental analysis of Lemke-Howson algorithm, Arxiv preprint arXiv:0811.3247, 2008
אסטרמה פולמינאה

| --- | --- |

אסטרמה פולמינאה במוזיאון המכוניות של טורינו
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אוטומובילי אסטרמה
 שנות ייצור:  מתוכנן ל-2023
 יחידות שיוצרו:  ייצור מוגבל, 61 יחידות
 הרכבה:  איטליה איטליה
 סיווג:  מכונית-על חשמלית
 מרכב:  קופה בעלת שתי דלתות
 אורך:  4,683 מ"מ 
 רוחב:  2,052 מ"מ 
 גובה:  1,148 מ"מ 
 משקל:  1,500 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  4 מנועים חשמליים המספקים כ-2040 כוחות סוס
 
אסטרמה פולמינאה (באנגלית: Estrema Fulminea) היא מכונית-על חשמלית במרכב קופה, שתיוצר בייצור מוגבל (61 יחידות) על ידי אוטומובילי אסטרמה משנת 2023. היא הוצגה במוזיאון המכוניות של טורינו במאי 2021.
מפרט טכני

הפולמינאה כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים כ-2040 כוחות סוס. יש לה קבל-על המסוגל לאגור מטען גדול של אנרגיה חשמלית, להיטען מחדש במהירות הרבה פעמים וגם לפרוק את המטען הזה במהירות. סוללת הרכב היא סוללה מוצקה בקיבולת 100 קילוואט שעה המספקת טווח נסיעה חשמלי של 520 קילומטרים. היא מאיצה מ-0 ל-100 בתוך 1.9 שניות ומ-0 ל-320 בתוך 9.9 שניות, לעומת הבוגאטי שירון, המאיצה מ-0 ל-320 בתוך 14 שניות. החברה אינה מספקת כרגע את מהירותה של הפולמינאה.
ראו גם

פינינפארינה בטיסטה
רימאק נברה
הערות שוליים

↑  עם 2040 כ"ס וסוללות מצב מוצק: אסטרמה פולמינאה, באתר קארטיוב, ‏14 במאי 2021
| אוטומובילי אסטרמה |
| --- | --- | --- |
| אישיים | ג'אנפרנקו פיזוטו - מייסד ומנכ"ל החברה • רוברטו אוליבו - מנהל בכיר • אלכסנדר קלאט - מעצב החברה |  |
| כלי רכב | אסטרמה פולמינאה |  |
אצטרובל

ערך זה עוסק בפרי עץ סרק. אם התכוונתם לבלוטה, ראו .
אצטרובל אורן
אצטרובל אורן ירושלים (ישראל)
אצטרובל על ענף
אצטרובלים המונחים לקישוט על המדף
אצטרובל הוא המשך של ענף היוצר מנבגים בחיק העלים. האצטרובל משמש כמערכת ההתרבות של הצמחים ממערכת המחטנאים. הוא מאפיין בולט יותר של המערכה מאשר העלים המחטיים, שאינם קיימים בכל המינים, ועל כן לעיתים מתרגמים את שם המערכה לאצטרובלניים.
מבנה האצטרובל של האורן מהווה דוגמה למציאת סדרת פיבונאצ'י בטבע - מספר הקשקשים הולך וגדל משורה לשורה על פי סדרה זו.
האצטרובל מתאפיין ביכולת להיפתח במזג אוויר חם ויבש ולהיסגר בתנאים לחים וקרים, תכונה המסייעת להתרבות העץ. לא ידוע בוודאות על הסיבות לכך אולם ישנן מספר השערות כמו הצורך בהאבקה יעילה, שבה גרגירי האבקה מתפזרים באוויר להאביק את השחלות של האצטרובל הנקבי, והיכולת להפיץ זרעים למרחקים רבים בתנאי חום ויובש, תהליך שמקטין תחרות על משאבים בין עצים הגדלים בקרבה זה לזה. אפשרות אחרת לפתיחת קשקשי האצטרובל בתנאי חום ויובש קיצוניים, כגון אלו הנוצרים בשריפות יער, מאפשרת ליער להתחדש לאחר שריפה. המנגנון הפיזיולוגי המאפשר את פתיחת וסגירת האצטרובל מבוסס על תכונות החומר העצי, תאית (צלולוזה), הנוטה להתנפח כשהוא נרטב או בסביבה של לחות גבוהה. המבנה המיוחד של קשקשי האצטרובל, עם חלק תחתון עשיר בתאית לעומת חלק עליון חלול, מאפשר לקשקשים להתנועע ולהשיג את תוצאת הפתיחה או הסגירה הרצויה.
אצטרובל אשר צולם לאורך. ניתן להבחין בצבעיו.
סוגי אצטרובלים

האצטרובלים מתחלקים לשני זוויגים, השונים במראם זה מזה:
האצטרובלים הבולטים הם החלק הנקבי, ומכילים את זרעי הצמחים (הנקראים צנוברים כאשר מדובר באצטרובל האורן).
האצטרובלים הקטנים ולא מעוצים הם לרוב הזכריים, ומכילים את האבקנים.
האצטרובלים הנקביים שונים ממין למין, אך לכל המחטנאים אצטרובלים זכריים דומים: סביב ציר מרכזי מתפתחים קשקשים המחביאים שקי אבקה. בעת פתיחת הקשקשים האצטרובל ייצבע בגוון צהוב. האצטרובלים הנקביים גם בנויים סביב ציר מרכזי, לרוב בצורה גלילית או חרוטית, עם שחלות פוריות תחת הקשקשים. לאחר פתיחת הקשקשים והאבקה, מתפתחים תחת הקשקשים הזרעים.
קיימים מינים בהם האצטרובל הנקבי פתוח קשקשים (אורן, אשוח) ואחרים בהם האצטרובל סגור וקשקשיו מאוחים, והשחלות צמודות לקשקש (ברוש). יוצאי דופן הם סוגי משפחת הפודוקרפיים (Podocarpaceae), שאצטרובליהם דומים לענבות וצבעם אדום.
שימוש למאכל

בטורקיה ואזור הקווקז נהוג לבשל את האצטרובלים לצורך הכנת סוכר או ריבות.
משמעויות נוספות

האצטרובלים קשורים לרעיונות כמו עץ החיים או הרצף המושלם שבסדרת פיבונאצ'י (אותו ניתן למצוא באצטרובלים). אולם במיוחד נקשר האצטרובל, לאורך המאות, לנושא של הארה רוחנית, בגלל הדמיון שלו לבלוטת האצטרובל (Pineal Gland), השוכנת עמוק בתוככי המוח, ממש במרכזו, ואורכה בין חמישה לתשעה מילימטרים.
משמעויות נוספות > צנובר

צנובר הוא זרע אכיל של עץ האורן. באצטרובל, הצנובר מכוסה בקליפה קשה. החלק האכיל אינו פרי מבחינה בוטנית אלא זרע (לא אוכלים את הציפה). לצנוברים מקולפים חיי מדף ארוכים אם הם נשמרים בקירור וביובש. צנוברים בקליפתם (או צנוברים מקולפים בתנאי רטיבות) מתעפשים תוך שבועות ספורים.
יש כ-20 מיני אורנים שזרעיהם גדולים דיים להצדיק איסוף למזון. שמם הירושלמי של הצנוברים הוא פיניונס (מספרדית: piñones).
ניתן להפיק מצנוברים גם שמן המוערך בשל הארומה האגוזית-עדינה שלו ובשל סגולות רפואיות המיוחסות לו כמדכא תיאבון וכנוגד חמצון.
הערות שוליים

↑  דר אבי סאייג, איך לגרום לאצטרובל להיפתח ולהיסגר?, באתר מכון דוידסון למדע, ‏13.5.2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh85030819  NKC: ph698687
אריה וילנר

| --- | --- |

 לידה:  נובמבר 1917 פולין ורשה, ממלכת פולין
 התאבד:  8 במאי 1943 (בגיל 25) גרמניה הנאצית ורשה, גרמניה הנאצית
 מדינה:  פולין 
 תקופת הפעילות:  ? – 8 במאי 1943
 פרסים והוקרה:  צלב הכסף של וירטוטי מיליטארי 
 
אריה וילנר (יוּרֶק) (1917 – 8 במאי 1943) היה ממייסדי הארגון היהודי הלוחם (ZOB) אשר נלחם בנאצים במסגרת מרד גטו ורשה. הוא עמד בראש הקריאה ללוחמיו להתאבד על מנת להימנע משבי בידי הגרמנים בזמן המרד.
ביוגרפיה

וילנר נולד בוורשה ב-1917, למשפחה מן המעמד הבינוני. אביו היה בעל בית חרושת לעיבוד עורות. בגיל 14 הצטרף לתנועת "השומר הצעיר", ועסק בחינוך ציוני של חברי התנועה, כחבר בהנהגת הקן של וורשה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה יצא וילנר להכשרה בעיר סלונים במטרה לעלות לארץ ואף קיבל רישיון עלייה, אולם זו נדחתה בגלל תפקידי הדרכה שנטל על עצמו.
עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין ב-1 בספטמבר 1939, נמלט וילנר מוורשה לוילנה, שהייתה אז בשליטת ברית המועצות. אלא שב-22 ביוני 1941 פלשה גרמניה הנאצית לברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה, והוא הוכנס יחד עם שאר יהודי וילנה לגטו. וילנר לא הפסיק את פעילותו בתנועת "השומר הצעיר" גם בתוך הגטו, ויחד עם חבריו לתנועה החליטו להתנגד באופן פעיל להשמדה הנאצית. בתחילת 1942 חזר לוורשה והתמנה לאיש קשר של "הארגון היהודי הלוחם" עם המחתרת הפולנית.
גטו ורשה

כמו בגטו וילנה, גם בהגיעו לגטו ורשה המשיך וילנר את פעילותו בתנועת "השומר הצעיר" ולקח חלק בפעילויות חינוכיות שונות, אולם עיקר פעילותו הייתה אספקת נשק לגטו. בזמן המרד הראשון בגטו ורשה, בינואר 1943, עמד בראש אחת הפלוגות שלחמו בגרמנים מתוך הבתים. לאחר המרד, נמלט וילנר מן הגטו בזהות בדויה והמשיך לעסוק ברכישת נשק עבור חברי המחתרת בגטו. בעקבות הלשנה של סוחרת נשק פולנייה, וילנר נתפס, נאסר ועונה במשך שבוע על ידי אנשי הגסטפו. משם, הועבר לבית הסוהר 'פאביאק', ומשם נשלח למחנה עבודה ליד וורשה. לאחר שיידע את חבריו למחתרת על מקום הימצאו, וילנר חולץ מהמחנה. מעצרו הביא להקפאת הקשרים בין הארגון היהודי הלוחם למחתרת הפולנית, מחשש שוילנר יסגיר מידע אודותיהם. רק לאחר חילוצו וידאו הפולנים כי לא מסר מידע, וחידשו את הקשרים.
העינויים הקשים שספג וילנר החלישו אותו במידה ניכרת, אך הוא התעקש לשוב אל הגטו ולהמשיך בפעילותו בארגון היהודי הלוחם.
מרד גטו ורשה

במרד גטו ורשה הגדול באפריל-מאי 1943, שהה וילנר בבונקר המפקדה ברחוב מילא 18 יחד עם מרדכי אנילביץ' ומירה פוכרר. לאחר שהבונקר נתפס על ידי הגרמנים, האיץ וילנר במורדים להתאבד ולא ליפול בידי הגרמנים. הוא התאבד בבונקר ב-8 במאי 1943, יחד עם כ-80 לוחמים.
כשנתיים מאוחר יותר, זכו וילנר וחברים נוספים למחתרת בצלב "וירטוטי מיליטארי", עיטור הכבוד של הצבא הפולני, על חלקם במרד.
הערות שוליים

↑  אריה וילנר, באתר יד ושם
↑  איה שחם, אריה וילנר - "האביר היהודי", גוף שלישי יחיד: ביוגרפיות של חברי תנועות נוער בתקופת השואה, מורשת, 1994, עמ' 178-185
↑  איה שחם, אריה וילנר - "האביר היהודי", גוף שלישי יחיד: ביוגרפיות של חברי תנועות נוער בתקופת השואה, מורשת, 1994, עמ' 218-226
↑  איה שחם, אריה וילנר - "האביר היהודי", גוף שלישי יחיד - ביוגרפיות של חברי תנועות נוער בתקופת השואה, מורשת, 1994, עמ' 232
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 107551049X  VIAF: 317277895   WorldCat (עם VIAF): 317277895 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארץ המלך קרל

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  אוקיינוס הקרח הצפוני 
 קואורדינטות:  78°45′N 28°30′E﻿ / ﻿78.75°N 28.5°E﻿ / 78.75; 28.5
 שטח:  332 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  נורווגיה 
 אוכלוסייה:  0
 על שם:  קרל הראשון, מלך וירטמברג 
 תאריך גילוי:  1617 
  (למפת סבאלברד מוגדלת) לונגיירבין סבאגרובה נו אלסון ביירנייה בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני ארץ המלך קרל(למפת סבאלברד רגילה) לונגיירבין סבאגרובה נו אלסון ביירנייה בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני ארץ המלך קרל
 
ארץ המלך קרל (בנורווגית: Kong Karls Land) היא קבוצת איים בארכיפלג סבאלברד שנמצא באוקיינוס הקרח הצפוני. האיים התגלו על ידי משלחת בריטית בשנת 1617. האיים מופו לראשונה פחות או יותר כראוי בשנת 1898, כאשר ביקרה בהם גם משלחת גרמנית (תיאודור לרנר על הספינה Helgoland) וגם משלחת שוודית (אלפרד ג' נתורסט עם הספינה אנטארקטיקה).
האזור כולל שלושה איים מרכזיים: קונגסקויה, סוונסקויה ואבלויה ועוד שני איים: הלגונדויה וטירפטזויה. האזור כולו הוא חלק משמורת נורדוסט סבאלברד. רוב האי היא הוא רמה בגובה של כ-300 מטר כשהמסלע הוא בזלתי.
ארץ המלך קרל הוא האזור בעל צפיפות דובי קוטב הגבוהה בתבל.
הערות שוליים

↑  Kong Karls Land, spitsbergen-svalbard.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים ובנושא גאוגרפיה של נורווגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אסטריקס מגלה את אמריקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רנה גוסיני
 איורים:  אלבר אודרזו
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  קומיקס
 מקום התרחשות:  אמריקה, דנמרק 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1975
 מספר עמודים:  48
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  דליה פלד מוציאים לאור בע"מ
 תאריך:  1993
 תרגום:  אורה כהן כץ, אביטל ענבר.
 סדרה
 סדרת ספרים:  אסטריקס
 ספר קודם:  המתנה של הקיסר
 הספר הבא:  אובליקס וחבורתו
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001075100
 
אסטריקס מגלה את אמריקה (בצרפתית: La Grande traversée) הוא הספר העשרים ושניים בסדרת ספרי הקומיקס הצרפתית "אסטריקס". את ספר הקומיקס כתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו. הספר פורסם לראשונה בגרסה הצרפתית בשנת 1975, ותורגם לעברית בהוצאה לאור "דליה פלד מוציאים לאור בע"מ", בשיתוף עם הוצאת הספרים "מודן".
בשנת 1994 הופץ לראשונה סרט ההנפשה "אסטריקס כובש את אמריקה" שמבוסס על הספר.
עלילה

למוכר הדגים בסדראלפביתיקס אזלו כל הדגים הטריים, וכהן-העץ של הכפר אשפיקס טוען שבלי דגים טריים הוא לא יכול להכין את שיקוי הפלא שלו, ולכן אסטריקס ואובליקס יוצאים לדוג דגים. במהלך הדיג פורצת סופה אשר גורמת להם לאבד את הרשת וללכת לאיבוד. הם מגיעים לאי, שהוא למעשה צפון אמריקה, המאוכלס בתרנגולי הודו (אותם הם מכנים "גלו גלו" בגלל הקול שהם משמיעים), דובים ואינדיאנים. אסטריקס ואובליקס לא יודעים לאן הגיעו, והם חושבים שהאינדיאנים הם חיילי לגיון רומאים במסווה (לאחר מכן הועלו אפשרויות שהם כרתים, שכירי חרב, תארקיים, יוונים, איברים ונומידים).
האינדיאנים שובים את אסטריקס ומתכננים להקריבו כקורבן, אך אובליקס מחלץ אותו באמצעות תחבולת ציידים וכמה מכות לאינדיאנים.
אסטריקס ואובליקס זוכים בחיבת האינדיאנים, אך לאחר שהצ'יף שלהם רוצה לחתן את אובליקס עם בתו, הם מחליטים לברוח. הם עולים על גבעה ואסטריקס מסמן לספינה עוברת באמצעות לפיד. על הספינה יש אנשי צוות ויקינגים שהצליחו לשוט עד אמריקה. הוויקינגים חושבים שאסטריקס ואובליקס הם תושבים ילידים של אמריקה, והם לוקחים אותם בחזרה למולדת כהוכחה לכך שיש יבשת ממערב לאירופה.
כאשר הספינה מגיעה למולדת הוויקינגים, המנהיג משתכנע לסיפור על אמריקה ומאמין שאובליקס ואסטריקס הם תושבים ילידים. הוויקינגים מתכננים חגיגה, ומתכננים להקריב במהלך החגיגה את אסטריקס ואובליקס. עם זאת, לפני ההקרבה, שבוי גאלי הדובר נורדית מערער את אמונו של המנהיג בסיפור, באומרו שאובליקס ואסטריקס הם גאלים ולא ילידים - כך שהספנים בכלל לא שטו ליבשת חדשה אלא פשוט שטו לגאליה. קטטה המונית פורצת בין הוויקינגים, ובמהלך המהומה שלושת הגאלים נמלטים בסירה. מנהיג הוויקינגים סולח ליורדי הים הוויקינגים מאחר שנהנה בתגרה.
מתברר שהאסיר הגאלי הוא דייג, והוא מסייע לאסטריקס ואובליקס לבצע ולהשלים את משימתם המקורית: לדוג דגים.
ההומור בספר

הספר מלא ברמיזות וקריצות לארצות הברית והתרבות האמריקאית. למשל:
כאשר אובליקס ואסטריקס מגיעים לאמריקה הם צדים ומבשלים תרנגולי הודו, ומבחינים שהם טעימים במיוחד כשהם ממולאים. זהו רמז לחג ההודיה הנחוג באמריקה ובו נהוג לאכול תרנגול הודו ממולא.
הספר מכיל שתי רמיזות למחזה המלט של שייקספיר. הראשונה היא כאשר מנהיג השבט הוויקינגי אומר ש"יש משהו רקוב בממלכה", והשנייה היא כאשר אחד מיורדי הים הוויקינגים אומר בעצב, לאחר שנכשל במסעו, "להיות או לא להיות, זו השאלה".
אסטריקס מאותת לספינה הוויקינגית באמצעות הנפת לפיד, בתנוחה המזכירה את פסל החירות.
סצנה מפורסמת המתרחשת פעמיים בספר היא שאסטריקס ואובליקס מנסים להסביר על ידי פנטומימה שהם גאלים, בפעם הראשונה לאינדיאנים ובפעם השנייה לוויקינגים.
מאפיין יוצא דופן בספר זה הוא שהרומאים נעדרים ממנו כמעט כליל.
הערות שוליים

↑  רמז לשורה "יש משהו רקוב בארץ דנמרק" במחזה המלט, מפי דמותו של מרצלוס (קצין), מערכה ראשונה, תמונה רביעית.
↑  רמז לשורה "To be or not to be– that is the questio" מתוך המחזה המלט.
↑  הם מופיעים רק בשתי תיבות בעמ' 4, כמשקיפים מהצד.
אנציקלופדיה של הסיפור היהודי

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  יואב אלשטיין, אבידב ליפסקר 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  אנציקלופדיה 
 נושא:  ספרות עם ישראל 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת אוניברסיטת בר-אילן 
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  4
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-965-226-289-9
 הספרייה הלאומית:  990024014830205171
 
אנציקלופדיה של הסיפור היהודי היא מפעל אנציקלופדי אקדמי הממיין וממפה את הסיפורים שסופרו בתרבות היהודית לדורותיה, בלשונות היהודים: עברית, ארמית, יידיש, לאדינו וערבית יהודית, באמצעות מתודה חדשה, 'תימטולוגיה' (thematology), המגדירה מחדש את נושאיהם של הסיפורים.