stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף קסטל
ביוגרפיה > מחקר היסטורי

בשנים 2003-2006 הכין קסטל מחקר מקיף בנושא שורשי משפחת קסטל הענפה, משנת 1293 בספרד, דרך גירוש ספרד ועד לימינו אלה, בהם שלושה דורות של המשפחה מתגוררים בנוה מונוסון. איתר את שורשי משפחת קסטל בקסטיליה, ספרד, בעזה, בעבר הירדן (לאחר חתימת הסכם השלום עם ממלכת ירדן) ליד קבר אהרון הכהן ובחברון. המחקר פורסם כספר בשם "שבט קסטל לדורותיו" בשנת 2006.
קסטל ארגן כנסים רבי-משתתפים של שבט קסטל בשנים 1981, 1991 ו-2006. בכנס בשנת 1991, היה אורח הכבוד יצחק נבון, הנשיא החמישי של מדינת ישראל.
בשנת 1996 ניטעה חורשה על-שם שבט קסטל באחד מיערות הקרן הקיימת ובה כ-1,000 עצים.
קסטל זכה לתעודת הוקרה מיוחדת והנפקת בול ייצוגי מטעם קהילת נוה מונוסון על פועלו הביטחוני והציבורי[דרוש מקור].
פרטיים אישיים

היה נשוי לברכה ולזוג שני בנים ושתי בנות. נפטר ב-2015.
לקריאה נוספת

משה זונדר, סיירת מטכ"ל, כתר ספרים, 2000.
הערות שוליים

↑  מבצע חרגול, מתוך אתר גדוד הסיור של חטיבת גולני.
↑  רס"ן יוסף קסטל, באתר הגבורה, מתוך "אתר הגבורה".
↑  משה זונדר, סיירת מטכ"ל, כתר ספרים, 2000, עמוד 26.
↑  "שמשון לקח שערי עזה, ואני אקח הדלת ללבבכם", מעריב, 27 באוגוסט 1979
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301427405171  ISNI: 0000 0000 6946 8796  VIAF: 97446835   WorldCat (עם VIAF): 97446835
התבגרות (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  ריצ'רד לינקלייטר 
 הופק בידי:  ריצ'רד לינקלייטר קתלין סאת'רלנד ג'ונתן סיהירינג ג'ון סלוס
 תסריט:  ריצ'רד לינקלייטר 
 עריכה:  סנדרה אדיר 
 שחקנים ראשיים:  אלר קולטריין פטרישה ארקט אית'ן הוק לורליי לינקלייטר
 מוזיקה:  רנדל פוסטר, מייגן קורייר
 צילום:  לי דניאל, שיין קלי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  IFC Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בינואר 2014 (פסטיבל סאנדנס) 11 ביולי 2014 ארצות הברית
 משך הקרנה:  163 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סיפור התבגרות 
 מקום התרחשות:  טקסס 
 תקציב:  4 מיליון דולר
 הכנסות:  44.5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   boyhood
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (פטרישה ארקט)  Dorian Award for Film of the Year  FIPRESCI Grand Prix  פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר (ריצ'רד לינקלייטר)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
התבגרות (באנגלית: Boyhood) הוא סרט התבגרות אמריקאי שכתב וביים ריצ'רד לינקלייטר. הסרט יצא לאקרנים ב-2014 ועלילתו עוקבת אחר סיפור התבגרותו של ילד בטקסס מגיל 6 ועד כניסתו למכללה. בסרט מככבים אלאר קולטריין, פטרישה ארקט, אית'ן הוק ולורליי לינקלייטר, הסרט צולם על פני 12 שנים במהלכן השחקנים הראשיים מתבגרים בדומה לדמויות אותן הם מגלמים. הסרט זכה בשלושה פרסי גלובוס הזהב: לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולשחקנית המשנה הטובה ביותר (ארקט), היה מועמד לשישה פרסי אוסקר וזכה בפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
דמויות ושחקנים

אלאר קולטריין - מייסון ג'וניור
פטרישה ארקט - אוליביה, אמו של מייסון. ארקט זכתה על תפקידה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע ובפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
אית'ן הוק - מייסון סיניור, אביו של מייסון.
לורליי לינקלייטר - סמנתה, אחותו של מייסון. לורליי לינקלייטר היא בתו של במאי הסרט ריצ'רד לינקלייטר
מרקו פרלה - ביל, בעלה השני של אוליביה
ברד הוקינס - ג'ים, בעלה השלישי של אוליביה
ליבי וילארי - קתרין, אמה של אוליביה וסבתו של מייסון
ג'ני טולי - אנני, אשתו השנייה של מייסון סיניור
ריצ'רד אנדרו ג'ונס - אביה של אנני
קארן ג'ונס - אמה של אנני
ניק קראוזה - צ'רלי
הפקה, צילום והפצה

כותב, מפיק ובמאי הסרט ריצ'רד לינקלייטר, זכה להתחייבות תקציבית מראש בסך 200,000 דולר לשנה למשך 12 שנים מחברת IFC Films. סך הכל הגיע תקציב ההפקה ל-4 מיליון דולר.
הפקה, צילום והפצה > תסריט

עם תחילת הצילומים היה ללינקלייטר שלד בסיסי של קווי עלילת התסריט, הוא ידע כיצד תראה סצנת הסיום, אך הדיאלוגים לא הושלמו, והתסריט השתנה עם השינויים בחיי השחקנים ואירועים היסטוריים. התסריט הושפע מחייו האישים של לינקלייטר, שגדל בטקסס במשפחה חד -הורית לאחר שוהוריו נפרדו כשהיה בכיתה א'. כמו בסרט יש לו אחות גדולה והם נולדו כשהוריו היו צעירים מאוד. אביו עבד בחברת ביטוח בדומה לאביו של גיבור הסרט שעובד בתחום לאחר שהקריירה שלו כמוזיקאי לא מתרוממת. אמו של לינקלייטר למדה באוניברסיטה לאחר הגירושים ולאחר מכן לימדה באוניברסיטה ביוסטון ונישאה עוד מספר פעמים, מסלול דומה לזה של אמו של מייסון.
הפקה, צילום והפצה > ליהוק

הליהוק לסרט החל בבחירה בפטרישה ארקט לתפקיד האם ולאחר מכן בהתחייבות של אית'ן הוק לפרויקט. הוק עבד עם לינקלייטר קודם לכן בסרטים "לפני הזריחה" ו"נערי ניוטון" ובמהלך שנות צילום הסרט גם בסרטים "חיים בהקיץ", "לפני השקיעה", "לפני חצות" ו"פאסט פוד". מאמץ גדול הושקע בבחירה בשחקן הראשי, עד שלתפקיד נבחר אלאר קולטריין. אחת הסיבות לבחירה בו היו הוריו, מוזיקאי ורקדנית, כאשר המחשבה הייתה שהם יהיו מחויבים יותר ליצירה האמנותית הנרקמת. בדומה להוק גם ארקט וקולטריין הופיעו ב-2006 בסרט "פאסט פוד" של לינקלייטר. לתפקיד אחותו של מייסון לוהקה בתו של לינקלייטר.
לתפקידי החברות של מייסון לאורך השנים, לוהקו שחקניות צעירות מקומיות.
הפקה, צילום והפצה > צילום ועריכה

צילומי הסרט נמשכו כ-12 שנים החל מ-2002, נעשו באינטרוולים של 3–4 ימים, 39 ימים סך הכל, ו-143 סצנות. הם כללו שנה של הכנות ושנתיים של פוסט-פרודקשן. מרבית הצילומים נעשו בחודשי הקיץ בטקסס, בערים אוסטין, ביוסטון (עיר הולדתו של לינקלייטר), ובסן מרקוס. אחד מהאתגרים בסרט היה התמודדות עם הקפיצות הטכנולוגיות שחלו בתעשיית הסרטים, כל הסרט צולם על סרט צילום 35 מילימטר ולא באמצעות מצלמות דיגיטליות, על מנת לשמור על אחידות לאורך השנים. הסרט נערך באמצעים שונים עד שלאחר מספר שנים החליטו עורכיו להשתמש בתוכנת עריכה קבועה.
עורכי הסרט לא רצו ליצור תיחום רב בין הקפיצות בשנים אלא לנסוך בצופה תחושת זרימה באופן לא צורם, בדומה לחיים האמיתיים. על כן מטשטשת ההפרדה במעבר בין תקופה לתקופה והצופה שם לב לכך דרך תספורות השחקנים, המוזיקה ומכשירים אלקטרוניים.
ציר הזמן בסרט מומחש דרך עיסוקם של הילדים בגאדג'טים אלקטרוניים עליהם יש צילומי תקריב, שכוללים (לפי סדר הופעתם): iMac, ‏Game Boy Advance, ‏Xbox,‏ Wii,‏אייפוד קלאסיק,‏ אייפוד טאץ' ואייפון.
מוטיב בולט נוסף החוזר על עצמו בסרט הוא עזיבה ומעבר למקום מגורים חדש, תהליך שהאם והילדים עוברים פעם אחר פעם, ודנים בו בסצנות שונות.
מוזיקה

פסקול הסרט כולל רשימה ארוכה ומגוונת של שירים, בהם שירי רוק אלטרנטיבי של יוצרים מוכרים כגון קולדפליי, ומפייר ויקנד, וארקייד פייר וכן שירים שממחישים את רוח התקופות השונות בסרט. רנדל פוסטר, האחראי המוזיקלי שעבד עם לינקלייטר בחמישה סרטים קודמים ציין: "היה לנו חשוב לשמור על כלל נוקשה אחד, שימוש בשירים שישקפו את הרגע...היה לנו חשוב לשלב כמה מאגדות הרוק אנד רול בתהליך".
רשימת היצירות המופיעות בסרט:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yellow - קולדפליי  Hate To Say I Told You So - ההייבס  Oops!... I Did It Again - בריטני ספירס (ביצוע בסרט של לורליי לינקלייטר)  Anthem Part Two - בלינק-182  Soak Up The Sun - שריל קרואו  Try Again - אליה  Whomping Willow and The Snowball Fight - ג'ון ויליאמס (מלחין) מתוך הארי פוטר והאסיר מאזקבאן  Could We - קאט פאוור  My Good Gal -‏ Old Crow Medicine Show  Rock And Roll (Part 2) - גרי גליטר  Split The Difference - אית'ן הוק  Do You Realize -‏ The Flaming Lips  Freaks! Freaks! ‏ Pigeon John  I Held Onto My Pride And Let Her Go - דייל ווטסון  Crank That - רמיקס של טראוויס בארקר לשירו של Soulja Boy  Crazy - נארלס בארקלי  We’re All In This Together - מתוך היי סקול מיוזיקל בביצוע קאסידי ג'ונסון  One (Blake’s Got A New Face) - ומפייר ויקנד |  Hate It Here - וילקו  L.A. Freeway - גאי קלארק (ביצוע בסרט של אית'ן הוק)  1901 - פניקס  LoveGame - ליידי גאגא  Desencabulada - לואיסה מאיטה  Good Girls Go Bad - קוברה סטארשיפ עם לייטון מיסטר  Lero Lero - לואיסה מאיטה  Let It Die - פו פייטרס  Sous le Soleil - ‏Major Boys ft Aurélia  Wish You Were Here - ‏ Savannah Welch  Radioactive - קינגס אוף ליאון  Sunshine Day - אוסיביסה  Beyond The Horizon - בוב דילן  Telephone - ליידי גאגא  Band on the Run - פול מקרטני וכנפיים  Happy Birthday to You  Ryan's Song - אית'ן הוק |  Notre Dame Victory March  She’s Long Gone‏ - The Black Keys  Pout ‏- David Clark & Sam Dillon  Helena Beat ‏- Foster the People  Suburban War - ארקייד פייר  Somebody That I Used to Know - גוטייה עם קימברה  Gobbelins - ‏ Bruce Salmon, Wayne Sutton  Old Black Crow - ‏ Austin Steamers  I’ll Be Around - יו לה טנגו  Trojans ‏- Atlas Genius  Não Acorde o Neném -‏ Moreno Veloso  Em Todo Lugar Voz Boa ‏ - Moreno Veloso  Que Mala - פרדי פנדר  Coisa Boa - ‏ Moreno Veloso  The Dog Song - צ'רלי סקסטון  Hero‏- Family of the Year  Summer Noon - ג'ף טווידי (נכתב במיוחד עבור הסרט)  Deep Blue - ארקייד פייר |
תגובות, ביקורות ופרסים

הסרט זכה לשבחים מצד מבקרי הקולנוע. באתר Rotten Tomatoes זכה הסרט לציון 100% בקרב המבקרים הבכירים ו-86% בקרב הקהל הרחב. הביקורות החיוביות הביאו להצלחה גם בקופות למרות תקציב הפקה נמוך. הסרט רשם הכנסות של כ-24.6 מיליון דולר בארצות הברית ועוד כ-19 מיליון דולר ברחבי העולם.
קלאודיה פיוג מ-USA Today העניקה לסרט 4 כוכבים מתוך 4, ציינה שהמשחק של ארבעת השחקנים הראשיים היה מדהים ובפרט ההצלחה בליהוק של אלאר קולטריין. היא השוותה את הסרט לאלבום תמונות משפחתי שקם לתחייה, סרט שיחזיר את הצופה לימי ילדותו. אן הורנדיי מהוושינגטון פוסט העניקה לסרט 4 כוכבים, היא ציינה שהצלחתו של ריצ'רד לינקלייטר להפוך רגעים קטנים ונשכחים בחיים לכאלו בעלי משמעות עמוקה הפכו את הסרט לא רק ליצירת מופת אלא גם לנס. פיטר טראוויס ממגזין רולינג סטון גם הוא כינה את הסרט יצירת מופת וקלאסיקה אמריקאית חדשה. מנואלה דראגיס מהניו יורק טיימס ציינה שהסרט הוא מופת לריאליזם קולנועי וציינה שגם לאחר שלוש צפיות היא נמשכת בצורה מסתורית לצפות בו פעם נוספת.
תגובות, ביקורות ופרסים > פרסים

זכייה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - פטרישה ארקט
מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר - ריצ'רד לינקלייטר
מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר - אית'ן הוק
מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר - ריצ'רד לינקלייטר
מועמד לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר - סנדרה אדיר
זכייה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה
זכייה בפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע - ריצ'רד לינקלייטר
זכייה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע - פטרישה ארקט
מועמד לפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר - ריצ'רד לינקלייטר
מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע - אית'ן הוק
זכייה בפרס הסרט הטוב ביותר
זכייה בפרס הבמאי הטוב ביותר - ריצ'רד לינקלייטר
זכייה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר - פטרישיה ארקט
מועמד לפרס התסריט הטוב ביותר - ריצ'רד לינקלייטר
מועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר - אית'ן הוק
זכייה בפרס הבמאי הטוב ביותר - ריצ'רד לינקלייטר
זכייה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר - פטרישיה ארקט
מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר
מועמד לפרס העריכה הטובה ביותר - סנדרה אדיר
מועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר - אית'ן הוק
זכייה בפרס הבמאי הטוב ביותר - ריצ'רד לינקלייטר
זכייה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר - פטרישיה ארקט
מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר
מועמד לפרס התסריט הטוב ביותר - ריצ'רד לינקלייטר
מועמד לפרס העריכה הטובה ביותר - סנדרה אדיר
מועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר - אית'ן הוק
מועמד לפרס השיר המקורי הטוב ביותר- Split the difference
פרס הסרט הטוב ביותר
פרס הבמאי הטוב ביותר - ריצ'רד לינקלייטר
פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר - פטרישיה ארקט
פרס השחקן הצעיר הטוב ביותר - אלאר קולטריין
מועמד לפרס העריכה הטובה ביותר - סנדרה אדיר
מועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר - אית'ן הוק
מועמד לפרס אנסמבל השחקנים הטוב ביותר
פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר - פטרישיה ארקט
מועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר - אית'ן הוק
מועמד לפרס אנסמבל השחקנים הטוב ביותר - אלאר קולטריין, פטרישה ארקט, אית'ן הוק ולורליי לינקלייטר
בחירה לאחד מסרטי השנה של מכון הסרטים האמריקאי
פרס דוב הכסף של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין לבמאי הסרט ריצ'רד לינקלייטר
בילפלד

בִּילֶפֵלְד (בגרמנית: ‏Bielefeldקובץ:De-Bielefeld2.ogg‏Ⓘ‏) היא העיר השמינית בגודלה במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה, והעיר המרכזית של מחוז אוסטווסטפאלן-ליפה.
מיקום

העיר ממוקמת בעמק השוכן בטבורו של יער טויטובורג. העיר העתיקה, שכיום מהווה את מרכז העיר, ממוקמת בצדו המזרחי של היער, ואילו שאר חלקי העיר המודרניים מתפרסים לצידו המערבי של היער ולעבר גבעותיו. יער טויטובורג ידע התרחשויות היסטוריות רבות עוד מימי תקופת הרומאים, והתפרסם בעקבות קרב וארוס בתחילת המאה ה-1 - קרב המסמל את הולדת הלאומיות הגרמנית.
היסטוריה > ימי הביניים

בילפלד נוסדה בשנת 1214 על ידי הרוזן הרמן ראוונסברג הרביעי, לשם הגנה על העוברים ושבים במעבר יער טויטובורג. בימי הביניים נודעה בילפלד בשם "עיר הפשתן"
והייתה חברה זוטרה בברית ערי הנזה. היו בה בתי מלאכה לטקסטיל, שהתבססו על צמר הפשתן שגודל באזור, ונבנתה בה טירת ספרנבורג, שהייתה משכנה של שושלת ראוונסברג.
בילפלד הייתה חלק מחבל וסטפאליה, שמבחינה היסטורית היה חלק מן האימפריה הרומית הקדושה. פרוטסטנטיות הגיעה לעיר במחצית המאה ה-16. עם עלייתה של הממלכה הפרוסית, תחת בית הוהנצולרן, הייתה בילפלד בשלטון פרוסי, והייתה ידועה כעיר מרחצאות וספא.
היסטוריה > התקופה המודרנית

ב-1768 ייסדו סוחרי טקסטיל את חברת המניות הראשונה בבילפלד, שעסקה בהלבנת בדים. ב-1775 הפכה בילפלד לבסיס חיל מצב של חיילי פרידריך הגדול, ולבני טירת ספרנבורג נלקחו לצורך בניית מגורי החיילים. הטירה הייתה הרוסה עד בנייתה מחדש ב-1879.
החל משנות ה-60 של המאה ה-19 הייתה פרוסיה בתנופת בנייה של מסילות רכבת, כחלק מהתפתחותה התעשייתית והקפיטליסטית בימיו של הקאנצלר ביסמרק. בשנת 1849 נבנה קו הרכבת קלן-מינדן, שחיבר בין מרכז פרוסיה ומערבה המתועש. הקו עבר דרך בילפלד וחיבר אותה לרשת המסילות האירופאית. לאחר שהאחים בוזי היזמים בנו את טחנת הקמח הממוכנת הראשונה, שטף גל תעשייתי את העיר. בשנים 1854–1857, נבנתה טחנת הקמח 'ראוונסברג', ששירתה את תושבי העיר והרחיבה את ייצור המזון באופן משמעותי. מפעלי תעשיית המתכת החלו לקום ב-1860.
בראשית המאה ה-20 התפתחה בילפלד באופן מואץ. תוך דור אחד, בין השנים 1904–1930, קמו תחנת הרכבת הגדולה הנמצאת בשימוש עד ימינו, בניין התיאטרון העירוני המרשים, ואולם הקונצרטים על שם רודולף-אוטקר-האלה, ממשפחת אילי ההון המפורסמת של בילפלד. אולם זה התפרסם בזכות האקוסטיקה המעולה שלו. בשנים 1898–1927 התקיימה בבילפלד תעשיית המכוניות של מפעלי דורקפף.
חמש שנים לאחר סיום מלחמת העולם ה-1, בימי האינפלציה של רפובליקת ויימאר, כאשר הודפס ברחבי המדינה 'כסף חירום', נחשבו שטרות הכסף ושטרי החוב של בילפלד לבעלי ערך גבוה. השטרות האטרקטיביים הודפסו על חומרים כגון משי, קטיפה ופשתן. האחראי להנפקתם היה 'בנק החיסכון' של העיר, והם כונו "כסף החומר" - כסף העשוי מחומר המצוי בהישג יד. שטרות אלו מהווים בימינו פריט אספנים בעל ערך היסטורי רב.
היסטוריה > גרמניה הנאצית

בפוגרום ליל הבדולח שהתקיים בנובמבר 38' בכל רחבי גרמניה, נשרף בית הכנסת של העיר, וחנויות של יהודים נותצו ונבזזו. המנון המפלגה הנאצית, שנקרא 'הורסט וסל' נקרא על שם בן העיר שהיה לאייקון נאצי, לאחר שנהרג במהלך עימות עם קומוניסטים. בראשית שנות ה-40 הועברו היהודים בעיר למחנות ריכוז והשמדה. כל היהודים שולחו בקרונות רכבת דרך תחנת הרכבת הגדולה של בילפלד.
כעיר תעשייתית חשובה, הייתה בילפלד יעד להפצצות חוזרות ונשנות של בעלות הברית בשלב האחרון של המלחמה. בספטמבר 44' הופצצה על ידי חיל האוויר האמריקני במטוסי B-17 מבצר מעופף. בהמשך השנה הוסיף חיל האוויר המלכותי בהפצצות האסטרטגיות בגרמניה, ובילפלד הייתה היעד הראשון בו נעשה שימוש בפצצת הגרנד סלאם - הפצצה הכי גדולה שהייתה בשימוש במלחמת העולם השנייה. פצצה אדירה נוספת, 10 טונות משקלה, הוטלה על בילפלד במרץ 1945, חודש לפני כניסתם של הכוחות הרגליים של בעלות הברית לעיר, באפריל.
לאחר המלחמה, במסגרת תהליך הדה-נאציפיקציה של גרמניה, הוקמה אנדרטה בכניסה לתחנת הרכבת ממנה שולחו היהודים אל מותם. שמות כל הנרצחים בני העיר ששולחו ברכבות נחקקו עליה. ברחובות בילפלד פזורות אבני נגף הממוקמות מול מפתני כניסה לבתים. על אבני נגף אלה מוטבעים שמותיהם של היהודים שהתגוררו במקום, תאריך לידתם ותאריך שילוחם בטרנספורטים. פרויקט מירוק אבני הנגף הללו נערך מדי שנה על ידי תלמידי בית הספר המקומי, כאקט חינוכי לזיכרון יהודי בילפלד.
תעשייה וחינוך

בילפלד הייתה עיר תעשיית הפשתן, וכן ישב בה בנק מרכזי להדפסת כסף. בין השאר נמצאו בה תעשיות ייצור מכשירים ביתיים וכן תעשיות כבדות. על החברות המרכזיות נמנו ד"ר אוטקר (מזון ואבקות מזון, מהגדולות בגרמניה), קבוצת מולר (מוצרי עור ופלסטיק, ידועה בישראל כיצרנית היוגורט הפופולרי באותו שם) ו'סיידנסטיקר' (הלבשה וטקסטיל).
אוניברסיטת בילפלד נוסדה ב-1969, ובין המרצים הראשונים בה נמנה הסוציולוג בעל השם העולמי ניקלאס לוהמן. מוסדות אחרים להשכלה גבוהה כוללים את ה'סמינר התאולוגי', ו'אוניברסיטת בילפלד למדעים', שזכתה להכרה בזכות בית הספר לצילום השוכן בה.
תחבורה

במזרח העיר עוברים שני כבישים מהירים חשובים - A2 ו-A33. את העיר עצמה חוצה כביש מהיר, המחבר בין שני חלקיה המבותרים באופן טבעי על ידי יער טויטובורג.
תחנת הרכבת הראשית של בילפלד היא חלק ממערכת המסילות המהירות של גרמניה.
בבילפלד ישנו שדה תעופה זעיר למטוסים קלים, אך תושבי העיר עושים שימוש בעיקר בשדות התעופה הבינלאומיים הגדולים של מונסטר-אוסנברוק ופאדרבורן-ליפשטאט.
מערכת התחבורה הציבורית בבילפלד נחשבת למפותחת מאוד. זו העיר הקטנה ביותר בגרמניה אשר לה רכבת תחתית משולבת עם טראם (חשמלית).
יהודים

יהודים ישבו בבילפלד מ-1345. במגפה השחורה (1348-9) נחרבה הקהילה. ב-1370 חזרו יהודים להתיישב במקום אך ב-1430 פסקה נוכחות יהודית בבילפלד עד 1586. ב-1691 חודשו כתבי החסות לקהילה בידי האלקטור מברנדנבורג. לחץ הנוצרים הביא להגבלת המסחר היהודי אך היהודים השתתפו בחיי המסחר בעיר. במאה ה-18 הגיעו סוחרים יהודים מבילפלד עד פומרניה, מגדבורג והסן. במאה ה-17 הוקמו בבילפלד בית קברות יהודי, בית כנסת ומקווה. מ-1766 ישבה בבילפלד הרבנות האזורית. במאה ה-19 היו רוב יהודי העיר סוחרים, וגם נשים יהודיות עסקו במסחר. היהודים בעיר הקימו מפעלי טקסטיל. ב-1816 היו בבילפלד 87 יהודים וב-1881 - 728 יהודים מתוך 30,657 תושבים בעיר.
יהודים היו חברים במועצת העיר. רובם היו ליברלים. טקס בר המצווה היה בסגנון הקומוניון (אנ'). בבית הכנסת היו מקהלה מעורבת ועוגב. מ-1914 החלה שריפת גופות יהודים, כמנהג הנוצרים. עשירית מיהודי בילפלד התנצרו ב-1856 ורובם נישאו בנישואי תערובת ב-1908. מיעוט דתי אורתודוקסי המשיך להתקיים. ב-1905 הוקם בית כנסת נוסף ובו 750 מושבים עם הפרדה בין המינים ומקום למקהלה. בבילפלד היה בית ספר יסודי יהודי. ב-1862 היו בו 41 תלמידים. רוב הילדים היהודים המשיכו ללימודים במוסדות חינוך תיכוניים לאחר בית הספר היסודי. ב-1925 היו בבילפלד 883 יהודים שעבדו בעיקר בטקסטיל ובמשפט. כחמישית מעורכי הדין בעיר היו יהודים.
יהודים > בתקופת השלטון הנאצי

ב-1933 היו בבילפלד 797 יהודים, כחצי אחוז מכלל תושבי העיר שמנו כ-120,000 איש. עם עליית הנאצים לשלטון הוצאו היהודים מחיי הכלכלה והציבור בעיר. הוטל חרם על רופאים, עורכי דין ובעלי עסקים יהודים. הכנסות היהודים ירדו וב-1935 נמכרו עסקים יהודים. על היהודים נאסר להיכנס למקומות בידור והם הותקפו פיזית. הם החלו להגר, רובם - לארצות שכנות. הקהילה היהודית ארגנה עזרה למהגרים והכשרה מקצועית. עם חוקי נירנברג ב-1935 גברה הגירת יהודים, אך הגיעו אליה יהודים מיישובים אחרים בגרמניה. בסוף אוקטובר 1938 גורשו מבילפלד כעשרה יהודים שמוצאם ממזרח אירופה, בגירוש זבונשין.
בליל הבדולח בנובמבר 1938 נשרף אחד מבתי הכנסת בעיר ו-18 עסקי יהודים נפגעו ונשדדו. עשרות גברים יהודים נאסרו וחלקם נשלחו למחנה הריכוז בוכנוואלד, שם הוחזקו מספר חודשים. ילדים יהודים גורשו מבתי הספר. יהודים נוספים גויסו לעבודות כפייה. רבים נוספים היגרו מגרמניה. אחרים הועברו ל-19 "בתי יהודים". ב-23 באוקטובר 1941 נאסרה על יהודים היציאה מגרמניה. בתקופה זו נאסר על יהודי בילפלד לערוך קניות בשוק. בסוף 1941 היו בבילפלד כ-400 יהודים ועוד כ-100 יהודים בנישואים מעורבים. רוב יהודי בילפלד גורשו למזרח מדצמבר 1941 עד פברואר 1945. המגורשים הגיעו לתחנת הרכבת בריגה ורובם שוכנו בגטו שיושביו נרצחו בירי ביער רומבולה הסמוך לריגה.
נקודות ציון מרכזיות

טירת ספארנבורג היא האתר המפורסם ביותר בבילפלד. היא נבנתה בין השנים 1240 ו-1250 על ידי הרוזן לודוויג פון ראוונסברג, ומגדלה הגבוה ביותר מתנשא לגובה של 37 מטרים. מראש המגדל קיימת תצפית פנורמית המשקיפה אל כל העיר וסביבתה הקרובה.
אתר הקטקומבות של הטירה פתוח גם הוא לציבור. הטירה הייתה מרכזה של בילפלד הפיאודלית. שרידים של החברה הפיאודלית עוד היו קיימים בראשית המאה ה-19 בבילפלד, כמו בשאר ערי גרמניה.
בניין העירייה הישן נבנה בשנת 1904 ועדיין משמש לאותה מטרה לה יועד. בחזיתו של הבניינים שולבו תכונות מאלמנטים שונים של סגנונות אדריכליים, לרבות האדריכלות הגותית והרנסאנס. אף על פי שראש העיר עדיין מחזיק משרדים בבניין העירייה הישן, מרבית משרדיהם של נבחרי הציבור ונותני השירות העירוניים ממוקמים בבניין העירייה החדש הסמוך. בתוך בניין העירייה הישן, דגם של בילפלד מן המאה ה-13, יצירות אומנות הקשורות בהיסטוריה של העיר ומסמכי "ברית ערים תאומות" של בילפלד עם עריה התאומות בכל רחבי העולם.
קונספירציית בילפלד

קונספירציית בילפלד היא תאוריית קשר סאטירית הטוענת כי העיר בילפלד למעשה לא קיימת, וכי כל ההוכחות לקיומה הן רק חלק מקנוניה רחבה, כשקיומה של העיר בילפלד הומצא רק כדי להסתיר משהו אחר לגמרי הקיים בנקודה זו.
יחסים בינלאומיים

בילפלד היא עיר תאומה של נהריה בישראל, ובין הערים מתקיים קשר חילופי משלחות והדוק. אחת הסיבות לקשר החזק בין הערים קשור למסורת הייקית של נהריה, שנבנתה על ידי יהודים מגרמניה. בשנת 1988 מימנה בילפלד מבנה גדול מעל האתר הארכאולוגי הכנסייה הביזנטית בנהריה ושלחה משלחת מומחים לשקם את רצפת הפסיפס. לאות הוקרה נקראו הרחובות המובילים לאתר "רחוב בילפלד" ו"שביל בילפלד".
ערים תאומות

הממלכה המאוחדת אניסקילן (אנ'), צפון אירלנד, הממלכה המאוחדת (מ־1958)
ניקרגואה אסטלי (אנ'), ניקרגואה (מ־1995)
רוסיה וליקי נובגורוד, רוסיה (מ־1987)
פולין ז'שוב, פולין (מ־1991)
ישראל נהריה, ישראל (מ־1980)
צרפת קונקרנו (אנ'), צרפת (מ־1969)
הממלכה המאוחדת רוצ'דייל (אנ'), אנגליה, הממלכה המאוחדת (מ־1953)
הערות שוליים

↑  אתר תיירות של בילפלד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557258205171  BnF: cb119717772 (data)  GND: 4006510-8  LCCN: n79145551  MusicBrainz: dbdd7aff-9bf5-4084-98c3-722f27d7bb4d  NKC: ge293098  VIAF: 312796170   WorldCat (עם VIAF): 312796170 
פסל 'סוחר הפשתן' המוצב במרכז העיר בילפלד, כהוקרה להיסטוריה של העיר
אבני הנגף הניצבות בכניסה לבית בו התגוררו יהודים. בתמונה: משפחת יוה, שנשלחה אל מותה ב-3 ביולי 1940, לאחר שנמלטה מבילפלד להולנד
מפעלי חברת 'ד"ר אוטקר' בבילפלד
תחנת הרכבת הראשית של בילפלד ובניינה העתיק
טירת ספארנבורג מן האוויר
קרב כרבלא

קרב כרבלא (ערבית معركة كربلاء; "מערכת כרבלאא") התרחש ב-10 במוחרם, בשנה ה-61 לספירת האסלאם (9 או 10 באוקטובר 680) בכרבלא שבעיראק של ימינו. בצד אחד היו תומכיו וקרוביו של נכדו של מוחמד, חוסיין, ומולם ניצב כוח צבאי אשר נשלח מטעם יזיד הראשון, החליף האומיי.
על פי המסורת, מחנהו של חוסיין הורכב מנכבדים בני משפחת מוחמד, 128 במספר, חלקם זקנים מאוד (בני יותר מ-90) וחלקם צעירים (בני 6 חודשים). חוסיין וכמה מבני מחנהו הגיעו עם נשותיהם וילדיהם. בצד השני, הכוחות החמושים של יזיד הראשון הונהגו על ידי עומר אבן סעד.
הסיבה לפרוץ הקרב הייתה התעקשותו של יזיד על כך שחוסיין יכיר בו כמנהיג הצודק והבלתי מעורער של האומה האסלאמית. חוסיין, בעל הייחוס המשפחתי המכובד לנביא, נחשב אדם אדוק כל חייו, והכרה כזאת מצידו הייתה נותנת לשאיפותיו של יזיד לגיטימציה מהדרג הגבוה ביותר. שניהם היו מודעים לכך. כאשר יזיד בחר לנצל את כוחה של המדינה כדי למנוע מים ומזון מאנשיו של חוסיין, בהם נשים וילדים, וכאשר חוסיין עמד בהתעקשותו שלא להכיר ביזיד, יזיד אמר לו שהוא ימות. חוסיין בחר למות. הוא ותומכיו נהרגו בידי כוחותיו של יזיד במהלך קרבות היום הראשון בכרבלא. הנשים השבויות עונו והושמו ללעג.
מורשת הקרב

לקרב יש חשיבות גדולה להתפתחות מרידות נגד השושלת האומיית, ולהתפתחות האסלאם השיעי, שחרת על דגלו את האמונה כי "כל יום הוא עשוראא, כל מקום כרבלא".
הקרב של חוסיין בן עלי מצוין בתקופה של 10 ימים בחודש מוחרם כל שנה על ידי השיעים, ושיאם ביום העשירי, העשוראא, אותו הפכו השיעים לאחד הימים המרכזיים ביותר בדתם.
ראו גם

יחסי סונים-שיעים
מועצת השורא (ח'ליפות)
Towards the Sun

Towards the Sun (בעברית: לקראת השמש) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך הפסקול Home, של הסרט בית. הוא נכתב על ידי טיאגו קרוואלהו, גארי גואו וריהאנה, ויצא ב-24 בפברואר 2015 כסינגל המוביל של הפסקול. השיר הוא בלדת פופ עם השפעות מז'אנר ה-R&B וכולל בתוכו תוכן ומילים חיוביות ואופטימיות. ההרכב של השיר הושווה ליצירות של הלהקה הבריטית קולדפליי ושיתוף הפעולה שלהם עם ריהאנה בשיר "Princess of China" מ-2012.
רקע וכתיבה

ביוני 2012, נודע כי ריהאנה תככב בתפקיד ראשי בסרט "בית", לצד השחקן האמריקאי ג'ים פרסונס. בספטמבר 2012, פוקס המאה ה-20 ואולפני ההנפשה של דרימוורקס הודיעו כי הסרט ייצא לאקרנים ב-27 במרץ 2015. ב-2014, דיווח מגזין וראייטי כי בנוסף לדיבוב, יצרה ריהאנה אלבום קונספט לסרט שייצא ב-17 במרץ 2015. מאוחר יותר התברר כי הפסקול של הסרט יכלול גם שירים של הזמרות צ'רלי XCX, ג'ניפר לופז וקייזה.
פרידריך ברגיוס

| --- | --- |

פרידריך ברגיוס
 לידה:  11 באוקטובר 1884 Złotniki, רפובליקת פולין 
 פטירה:  30 במרץ 1949 (בגיל 64) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 שם לידה:  Friedrich Karl Rudolf Bergius 
 ענף מדעי:  כימיה 
 מקום מגורים:  גרמניה ארגנטינה
 מקום קבורה:  בית הקברות הגרמני בבואנוס איירס 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורוצלב  אוניברסיטת לייפציג 
 מנחה לדוקטורט:  ריכרד אבג 
 מוסדות:  אוניברסיטת הנובר 
 פרסים והוקרה:  מדליית וילהלם אקסנר (1937)  פרס נובל לכימיה (1931)  מדליית ליביג (1928)  מדליית מלצ'ט 
 תרומות עיקריות
 פיתוח שיטות כימיות בלחץ גבוה תהליך ברגיוס לייצור דלק סינתטי
 
פרידריך קארל רודולף ברגיוס (בגרמנית: Friedrich Karl Rudolf Bergius; ‏11 באוקטובר 1884 – 30 במרץ 1949) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1931, במשותף עם קארל בוש, "על התרומה לשיטות כימיות בלחץ גבוה".