stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכון למדיניות נגד טרור
פעילות

המכון פועל לפיתוח מדיניות ציבורית חדשנית ביחס לבעיית הטרור העולמי, באמצעות מחקר יישומי של תופעת הטרור ודרכי ההתמודדות עמה. המכון שם לו למטרה לחקור את נושא ההתמודדות המוראלית–פסיכולוגית עם הטרור ולגבש המלצות, אשר מחד יצמצמו את האפקטיביות של אסטרטגית הטרור, ומאידך יסייעו בחיזוק כושר העמידה של הציבור אל מול תופעה זו. ייחודו של המכון בהשוואה למכונים אחרים בא לידי ביטוי, בין השאר, בשיטת המחקר שבה הוא נוקט – צוותי חשיבה מיוחדים של אנשים מדיסציפלינות מחקריות שונות מהעולם האקדמי והביטחוני. מאז הקמתו, התמקד המכון בפעילות בכמה מישורים: מחקר אקדמי–יישומי, כנסים וימי עיון, ייעוץ למקבלי החלטות, פעילות הסברתית–חינוכית, פורומים לדיון ול"סיעור מוחות" ובניית מאגרי מידע והפעלתם.
בראש המכון למדיניות נגד טרור עומד ד"ר בועז גנור. שבתי שביט, לשעבר ראש המוסד, הוא יו"ר הוועד המנהל.
פעילות התנדבותית במכון למדיניות נגד טרור

בפני הסטודנטים קיימת האפשרות להתנדב לפעילות בעלת אופי מחקרי במכון למדיניות נגד טרור, מהמובילים בתחומו בעולם, המתבצעת בהנחיית אנשי הסגל המחקרי של המכון. הפרויקט פתוח לסטודנטים של בית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה.
הנרי סטבינס

הנרי אנדיקוט סטבינס (באנגלית: Henry Endicott Stebbins;‏ 16 ביוני 1905 – 28 במרץ 1973) היה דיפלומט אמריקאי שכיהן כשגריר ארצות הברית באוגנדה ובנפאל.
ביוגרפיה

סטבינס נולד במילטון שבמסצ'וסטס. הוא סיים את לימודיו באקדמיית מילטון (אנ') ולאחר מכן באוניברסיטת הרווארד ב-1927.
ב-1 ביולי 1939 החל לשמש כקצין שירות חוץ בדרגה 8 במחלקת המדינה של ארצות הברית. טרם החל לשמש כסגנו של הקונסול בלונדון ג'וזף קנדי ב-1939, כיהן בתפקידים שונים ברחבי אירופה וטורקיה. כששימש כמזכיר הראשון של שגרירות ארצות הברית בבריטניה ב-1945, הכיר את אשתו לעתיד, ברברה ג'ניפר וורת'ינגטון, ילידת דורסט, אנגליה ב-1951 נסע למלבורן שבאוסטרליה כקונסול. נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר מינה אותו למפקח שירות חוץ ב-1955, ושנה לאחר מכן הפך למפקח בכיר. ב-1959 מונה על ידי אייזנהאואר לשגריר ארצות הברית בנפאל, וסטבינס כיהן בתפקיד עד 1966.
לאחר שאימו של סטבינס שמעה על כך שהנשיא לינדון ג'ונסון מינה את בנה לשגריר ארצות הברית באוגנדה, אמרה שהיא התרגשה לשמוע על כך, אולם אמרה כי הייתה רוצה שיטאטא רחובות במילטון כדי ש"לפחות הוא יהיה בבית". ב-1969 פרש מתפקידו וחזר למילטון.
מותו

ב-28 במרץ 1973, סטבינס ככל הנראה נפל מסיפון האונייה SS לאונרדו דה וינצ'י (אנ') ונאבד באוקיינוס האטלנטי.
הערות שוליים

↑  "Ambassador Henry Endicott Stebbins (1905-1973)". Milton Historical Society. נבדק ב-2 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
הוצאה לאור

ערך זה עוסק בתהליך פרסומה של יצירה כתובה. אם התכוונתם לגוף העוסק בהוצאה לאור, ראו .
הוצאה לאור היא תהליך הבאתה של יצירה כתובה (רומן, סיפור, מאמר, כתבה עיתונאית וכדומה) מרשות היחיד של מחבר היצירה לרשות הרבים של הקוראים, בצורה של ספר, עיתון, כתב עת, אתר אינטרנט וכדומה. האדם העוסק בהוצאה לאור קרוי מוציא לאור (מו"ל). הוצאה לאור של יצירות באמצעים אחרים של תקשורת המונים, כגון העלאה של מחזה בתיאטרון או יצירה של תקליטור או סרט קולנוע, קרויה הפקה.
תהליך ההוצאה לאור

ביצירה המתפרסמת באינטרנט תהליך ההוצאה לאור קצר במיוחד. באתרים רבים, מיד ברגע שהמחבר סיים לכתוב את יצירתו הוא מוציאה לאור. פרסום בדפוס כרוך בתהליך ארוך יותר, הנמדד בשעות או ימים (מאמר עיתונאי), שבועות, חודשים (מאמר בכתב עת) ואף שנים (ספר). תהליך זה כולל שלבים אחדים:
הקלדה / כתיבה
עריכה
עיצוב
סידור ועימוד
הגהה
הדפסה
כריכה ועטיפה
מכירה
בדרך כלל מוסר המחבר את פעולת ההוצאה לאור לגוף המתמחה בכך, הוצאת ספרים – כאשר מדובר בספר, או מערכת כתב עת – כאשר מדובר במאמר, בסיפור קצר או בשיר.
בארצות הברית ובמדינות נוספות מקובל שההתקשרות עם המו"ל נעשית בעזרת סוכן ספרותי. בישראל שיטה זו פחות מקובלת, ועל המחבר לעסוק בכך בעצמו. בישראל פועלים מאות מו"לים, המוציאים לאור מדי שנה אלפי כותרים (בהדפסה ראשונה או חוזרת). כמחצית מן הכותרים מופקים על ידי 20 המו"לים הגדולים. מדי שנה עורכים המו"לים בישראל את שבוע הספר העברי, שבמסגרתו מוקמים ירידי ספרים ברחובות הערים, ובהם נמכרים ספרים בהנחות של 20 עד 40 אחוזים.
קיימות גם הוצאות ספרים קטנות, עצמאיות ואישיות המאפשרות לסופרים להדפיס את ספריהם לרוב ללא תהליך הסינון שקיים בהוצאות הגדולות והמוכרות יותר. בהתאם, ייתכן כי עלויות ההוצאה יהיו גבוהות יותר, אך זה לא מן ההכרח.
ברבע האחרון של המאה ה-20 החלה המילה הכתובה לצאת לאור לא רק בגרסת דפוס (על-גבי נייר), אלא גם בגרסאות אלקטרוניות שניתן לקרוא בעזרת קורא ספרים אלקטרוני: תחילה כקובצי קלט למחשב, בעיקר על-גבי CD-ROM, ולאחר מכן באתרי אינטרנט. דוגמה לכך היא האנציקלופדיה בריטניקה, שלאחר שיצאה בדפוס יותר ממאתיים שנה, יצאה לאור בשנת 1993 גם בגרסת תקליטור, ובשנת 1994 הוצגה לקוראים גם באתר אינטרנט. שלבי ההדפסה והכריכה של הספר האלקטרוני שונים מאלה של הספר המודפס.
ספר הבדיחה והחידוד מאת דרויאנוב מייחס לחיים נחמן ביאליק את האמירה "כך דרכו של מו"ל בישראל: תחילה מדפיס, אחר-כך מפסיד, ולסוף – מספיד".
מציאת המו"ל המתאים

בהוצאות הספרים עובדים לקטורים (קוראי כתבי-יד), שתפקידם לבחור בין כל כתבי היד המגיעים להוצאה אילו יוצאו לאור. הבחירה נעשית על פי שיקולים של איכות, סיכויי ההצלחה המסחרית של כתב היד, ובהוצאות המוקדשות לז'אנר (סוגה) מסוים של דברי דפוס, הבחירה נעשית בהתאם לרוח ההוצאה וקהל היעד שלה. לרוב המו"לים ממליצים לשלוח אליהם טיוטה ראשונית של 3–7 פרקים ראשונים, טרם השלמת כתיבת כלל הספר, ואם כתב היד מוצלח יעודדו את המשך כתיבתו לצורך הוצאתו לאור. לאחר הכתיבה, אם המו"ל ומבקר הספרים מטעם המו"ל, מוצאים את הספר כמספיק טוב או בעל סיכוי גבוה להצלחה מסחרית, המו"ל עצמו יממן את כלל הוצאות הוצאתו לאור של הספר. אם לא, יבקשו מהמחבר לכסות את כלל הוצאות ההוצאה לאור.
בקרב המו"לים קיימות התמחויות שונות: יש המתמחים בספרי בישול, אחרים מתמחים בספרות משפטית, ספרות יפה וכו'. מו"לים גדולים עוסקים בתחומים רבים, אך גם הגדול שבהם אינו עוסק בכל התחומים. להצלחת ההתקשרות עם המו"ל, הן בשלב של חיפוש מו"ל והן בשלב של הפקת הספר, יש לפנות למו"ל שתחומי התמחותו תואמים את הגדרת הספר. פנייה למו"ל שאינו מתאים תיענה במוקדם או במאוחר בשלילה, ולכן אין בה תועלת.
לבחירת המו"ל הנכון עשויה להיות השפעה מכרעת על הצלחתו של הספר. דוגמה מובהקת לכך ניתן למצוא בהחלטתו של סטיבן הוקינג לפרסם את ספרו "קיצור תולדות הזמן" דווקא בהוצאת בנטם, הפונה לקהל הרחב, ולא בהוצאה הפונה לאנשי מדע או לקהל משכיל במיוחד. את תיאור התהליך של מציאת המו"ל נותן הוקינג בספרו האחר, "חורים שחורים, גורי יקומים ומסות אחרות":
לאחר שהחלטתי להקדיש זמן ומאמץ לכתיבת ספר, רציתי שהוא יגיע למספר אנשים גדול ככל האפשר. ספרי הקודמים, הטכניים, התפרסמו בהוצאת האוניברסיטה של קיימברידג'. המו"ל הזה עשה עבודה טובה, אבל הערכתי שהוא אינו מתאים לציבור הרחב שעליו חשבתי. לכן פניתי לסוכן ספרותי, אל צוקרמן, שהוצג בפני כגיסו של אחד מעמיתי. נתתי לו טיוטה של הפרק הראשון והסברתי שאני רוצה ספר מהסוג הנמכר בדוכני הספרים בנמלי תעופה. הוא אמר שאין לי שום סיכוי. אולי הוא יימכר היטב לאקדמאים ולסטודנטים, אבל ספרים כאלה אינם מסוגלים לפרוץ לנחלתו של ג'פרי ארצ'ר.
מסרתי לצוקרמן את הטיוטה הראשונה של הספר ב-1984. הוא שלח אותו לכמה מו"לים והמליץ בפני לקבל את ההצעה של נורטון, מו"ל אמריקני הפונה לציבור "גבוה" למדי. במקום זאת החלטתי לקבל את הצעתה של הוצאת בנטם, הפונה לקהל הרחב. אמנם בנטם אינה מתמחה בפרסום ספרי מדע, אבל ספריה מצויים בשפע בדוכנים שבנמלי התעופה.
ההחלטה בפניה עומד המו"ל עם קבלת פנייה מהמחבר אינה פשוטה, מפני שעליו לחזות את מידת ההצלחה הצפויה לספר, ובהתאם לכך להחליט על כדאיות ההשקעה בהפקת הספר. כתוצאה מכך, גם מחברים של ספרים שהפכו לרבי-מכר התקשו במציאת מו"ל לספרם הראשון. בדוגמאות הבאות ניתן למצוא נחמה ומוסר השכל:
ספרו הראשון של פנחס שדה, "החיים כמשל", נדחה על ידי שלושים מו"לים, ולבסוף יצא לאור בהוצאת המחבר.
לורנס ג' פיטר מספר כי ספרו המצליח "העיקרון הפיטרי" נדחה במשך שנים אחדות על ידי 13 מו"לים.
ספרו של ג'יימס ג'ויס "דבלינאים" נדחה על ידי 22 מו"לים.
ספרה הראשון של  ג'יי קיי רולינג מתוך סדרת רבי המכר של כל הזמנים "הארי פוטר ואבן החכמים", נדחה תחילה על ידי 12 מו"לים בטענה שהספר אינו מסחרי.
בשנת 1889 החזיר כתב-עת אמריקני לרודיארד קיפלינג (לימים חתן פרס נובל לספרות) כתב-יד בצירוף הערה: "צר לי, מר קיפלינג, אבל אתה פשוט אינך יודע כיצד להשתמש בשפה האנגלית".
הוצאה לאור במימון המחבר

לעיתים מגלה המחבר שאין ביכולתו למצוא הוצאה לאור שתיקח על עצמה את כל עלויות ההפקה של הספר שכתב. במקרה זה עומדת למחבר האפשרות להשתמש בשירותי הוצאת ספרים המתמחה בהוצאה לאור של ספרים במימון המחבר. ההוצאה לאור מספקת למחבר את כל שירותי ההפקה וההפצה, תמורת תשלום של המחבר המכסה את העלויות של שירותים אלה, ומותיר רווח למו"ל. בדרך כלל מובטחים במצב זה למחבר תמלוגים גבוהים יותר מאלה המקובלים במקרה שהמו"ל לוקח על עצמו את עלויות ההפקה ואת הסיכון העסקי שבהשקעה בהפקה.
בצורת מימון זו מקובל גם כי המחבר וההוצאה חולקים ביניהם את זכויות היוצרים, לעומת הפקה במימון ההוצאה, שם כל הזכויות שייכות למו"ל.
אפשרות נוספת במצב זה היא השגת מימון מצד שלישי. אפשרות זו נפוצה בספרות אקדמית, שבה מגייס המחבר תמיכה של קרנות מתאימות בהוצאה לאור של ספרו. תמיכה זו אינה בהכרח מימון מלא של הפקת הספר, אך די בה כדי לאפשר את הוצאתו לאור.
הוצאה עצמית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לעיתים, ובפרט כאשר המחבר אינו מוצא מו"ל לספרו, נעשית ההוצאה לאור על ידי המחבר, במסלול המכונה 'הוצאה עצמית'.
במסלול זה - המחבר מבצע בעצמו, או שוכר אנשי מקצוע שיבצעו עבורו בתשלום את חלקי הפקת הספר; למן הטיפול בתכני הספר, הקלדת כתב היד, עריכה ספרותית, עימוד ועיצוב הספר ועד לפנייה אל בית דפוס.
עם התפתחותו של מימון ההמונים, החלה האפשרות של הוצאה עצמית להיות יותר אטרקטיבית. אחת הסיבות לכך, בין היתר - היא התמורה הנמוכה המשולמת לרוב למחברים על ידי הוצאות הספרים המסחריות. בהוצאה עצמית המחבר יקבל מאה אחוזים מהרווחים על מכירת הספר, וזכויות היוצרים על הספר ועל תוכנו נותרות בידיו. מסיבה זו, במקרים רבים הוצאה עצמית כדאית יותר למחבר מבחינה כלכלית.
כיום ישנן בישראל הוצאות ספרים גדולות אשר מתמקדות בהענקת שירותי הוצאה עצמית למחברים, בהן המחבר משלם להוצאה על שירותי ההפקה, וזכויות הספר נותרות בידיו בלבד.
הדפסה נוספת

הדפסה נוספת של ספר נעשית לפי שיקול דעתו של המו"ל, לאחר שאזל המלאי של ההדפסה האחרונה וממשיך להתקיים ביקוש לספר, או מתעורר מחדש ביקוש כזה. בהדפסה נוספת מודפס הספר בדיוק כפי שהודפס בעבר, לעיתים תוך שינוי מינורי כגון שינוי העטיפה. הדפסה נוספת היא צעד סביר כאשר מדובר בגרסה מקורית (לא מתורגמת) של ספרות יפה, שאותה לא נהוג לעדכן, וכן כאשר עברו שנים לא רבות מאז שיצאה לאור ההדפסה הראשונה של ספר עיון, כך שהספר עודנו רלוונטי.
שיקולים כלכליים ואחרים גורמים להוצאת הדפסה חוזרת של ספר אף שמבחינת טובת הקורא עדיף להוציא מהדורה חדשה. במיוחד יש משמעות לשיקולים כלכליים אלה בשוק קטן יחסית כמו בישראל. דוגמה להמחשת הבעייתיות שבצעד זה: בשנת 1984 יצא לאור בהוצאת "עם עובד" תרגום עברי לספרו של דניס מק-סמית, "מוסוליני". עשרים שנה לאחר מכן יצאה לאור מהדורה נוספת של הספר, ובה שני שינויים בולטים: העטיפה עוצבה מחדש, ובסוף הספר נוסף מפתח עניינים. בתוכן הספר לא חל כל שינוי. בעיה ראשונה בולטת לעין: במהלך תקופה ארוכה זו השתנו כללי הכתיב המלא, ומילים כדוגמת "פארלאמנט", "מיספר", "ריפובליקה", "סינאטור", שאולי נראו סבירות בשנת 1984, נראות שגויות בעליל בשנת 2004.
מהדורה חדשה

קודם לביצוע הדפסה נוספת של ספר יש לשקול האם הגיע הזמן למהדורה חדשה, בהתאם לשינויים שהצטברו מאז סגירת המהדורה הקודמת. השינויים ממהדורה למהדורה הם בעיקר מהסוגים הבאים:
תיקון טעויות;
עדכון נושאים שהשתנו מאז פרסום המהדורה הקודמת;
הרחבת הדיון בנושאים שנכללו במהדורה הקודמת;
הוספת נושאים חדשים, המתבטאת לעיתים בשינוי מבנה הספר, כגון הוספת פרק חדש או סעיף חדש;
שינוי אופן הצגתם של נושאים שונים, כגון שיפור באופן הצגתו של סעיף שהתגלה כבלתי מובן.
חמו"ל

ברשימות קטלוגיות של ספרים ופרסומים מצוי לעיתים הקיצור חמו"ל ליד הסעיף הוצאת ספרים. הפירוש המילולי של הקיצור הוא "חסר מו"ל" וכוונתו ששם המו"ל אינו רשום על גבי הפרסום ושהמקטלג לא הצליח לגלות מי המו"ל של הפרסום.
ראו גם

מכירת ספרים בישראל
הוצאת רהב
לקריאה נוספת

צביקה רייך, להוציא לאור, תמיר מוציאים לאור, 1998.
נתונים סטטיסטיים המתפרסמים על ידי הספרייה הלאומית על ההוצאה לאור בישראל.
הערות שוליים

↑  נוהל משלוח כתב יד להוצאת ידיעות ספרים. ידיעות אחרונות.
↑   אמיתי זיו, רוצים להוציא ספר? דלגו ישר לאינטרנט, באתר TheMarker‏, 20 במאי 2013
↑  הוצאה עצמית של ספר: האם זה משתלם?, באתר טקסט רץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548546705171  BnF: cb13318593f (data)  GND: 4187925-9  LCCN: sh85108871  LNB: 000061571  NARA: 10641759  NDL: 00572431  NKC: ph120092
המכון ללימודים עירוניים ואזוריים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  העשור של 1980 – הווה 
 מייסדים:  אריה שחר 
 בעלי תפקידים
 מנהל:  ערן רזין 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′40″N 35°14′33″E﻿ / ﻿31.794334645339°N 35.242468719452°E﻿ / 31.794334645339; 35.242468719452
 urbanstudies.huji.ac.il
  (למפת ירושלים מוגדלת) המכון ללימודים עירוניים ואזוריים(למפת ירושלים רגילה) המכון ללימודים עירוניים ואזוריים(למפת הרי ירושלים רגילה) המכון ללימודים עירוניים ואזוריים(למפת הרי ירושלים מוגדלת) המכון ללימודים עירוניים ואזוריים
 
המכון ללימודים עירוניים ואזוריים הוא מוסד אקדמי ללימודי תכנון ערים ואזורים וגאוגרפיה עירונית. המכון הוקם בתחילת שנות ה-80 בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית בירושלים  על ידי הגאוגרף פרופ' אריה שחר, שגם ניהל אותו בשנותיו הראשונות. המכון פועל במסגרת המחלקה לגאוגרפיה של הפקולטה למדעי החברה של האוניברסיטה העברית בקמפוס הר הצופים. המכון עוסק גם במחקר, פיתוח ותיעוד של תכנון עירוני בארץ ובעולם. בנוסף עורך המכון כנסים והשתלמויות בנושאים עירוניים ואזוריים, מוציא ספרים ומפעיל אתרי אינטרנט.
מסלול הלימוד

אל המכון מתקבלים תלמידי תואר שני באדריכלות, גאוגרפיה, משפטים, חקלאות, מנהל עסקים, עבודה סוציאלית ואנשי חינוך המתמחים בנושאים עירוניים. מסלול הלימודים מתבצע בשני מסלולים: "התמחות בתכנון עירוני ואזורי" ו"התמחות בלימודים עירוניים ואזוריים".
מורי המכון

ראשי המכון הוא פרופ' ערן רזין ופרופ' דניאל פלזנשטיין.
הנרי סינגלטון (צייר)

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1766 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  15 בספטמבר 1839 (בגיל 72) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 תחום יצירה:  ציור 
 
הנרי סינגלטון (באנגלית: Henry Singleton‏: 19 באוקטובר 1766 – 15 בספטמבר 1839) היה צייר ומיניאטוריסט אנגלי.
ביוגרפיה

הנרי סינגלטון נולד בלונדון, אנגליה, למשפחה אמנותית. כשהיה בן שנתיים אביו מת, והוא גדל אצל דודו ויליאם סינגלטון (נפטר ב-1793), שלמד אצל אוזיאס האמפרי וצייר פורטרטים ומיניאטורות. דוד אחר, ג'וזף סינגלטון, הציג באקדמיה המלכותית (RA) בין השנים 1773 ל-1788. אחיותיו של הנרי מריה ושרה (לימים מקלרינאן) היו ציירות מיניאטורות שהציגו באקדמיה המלכותית בין השנים 1808 ל-1820 ובין 1787 ל-1806, בהתאמה.
בשנת 1807 התחתן הנרי עם בתו היחידה של בן דודו ויליאם סינגלטון.
הנרי סינגלטון מת בלונדון בגיל 72 ונקבר בכנסיית סנט מרטין-אין-דה-פילדס.
יצירה

אף שסינגלטון, כמו דודיו ואחותו, צייר גם מיניאטורות, הוא לא הקפיד על הז'אנר. הוא הציג באקדמיה המלכותית, בין 1784 ל-1839, כ-300 יצירות, חלק גדול מהן היו דיוקנאות, כאשר נושאי כתבי הקודש היוו חלק ניכר מיצירתו. הוא היה במשך שנים רבות המציג הוותיק ביותר של האקדמיה המלכותית. עבודותיו הוצגו גם במוסד הבריטי משנת 1806 ובחברה המלכותית של אמנים בריטים (RBA) מ-1824 ועד מותו ב-1839.
מגיל שש עשרה, סינגלטון עבד כצייר דיוקנאות מקצועי. הוא למד בבתי הספר של האקדמיה המלכותית מגיל שבע עשרה וזכה במדליית הכסף בשנת 1784. ציורו "משתה אלכסנדר" זכה במדליית הזהב בשנת 1788.
בשנת 1793, סינגלטון הוזמן על ידי האקדמיה המלכותית לצייר דיוקן קבוצתי של ארבעים אנשים מהאקדמיה. למרבה האירוניה, הוא מעולם לא הפך לחבר או לעמית באקדמיה.
בתחילת הקריירה שלו, סינגלטון נודע בזכות יצירות גדולות מהתנ"ך, שייקספיר או אירועים היסטוריים. אף על פי שעבודת הפורטרט שלו תמיד הייתה מבוקשת, הוא מעולם לא זכה להצלחה הגדולה כצייר היסטורי.
לורד נלסון, אדמירל ורנון, לורד האו וג'ון "מד ג'ק" פולר הם בין אלה שצייר את הדיוקנאות שלהם. זמן קצר לפני מותו השלים סינגלטון סדרה של תמונות כדי להמחיש את יצירותיו של שייקספיר.
יצירותיו של הנרי סינגלטון נמצאות באוספים של המוזיאון הבריטי, מוזיאון ויקטוריה ואלברט (V&A), גלריית הדיוקנאות הלאומית (לונדון) (NPG), גלריית הדיוקנאות הלאומית של סקוטלנד, טייט בריטניה, מוזיאון אלסטר, המכון המלכותי של בריטניה הגדולה (Ri) והגלריה לאמנות ברייטון.
הערות שוליים

↑  Foster, J. J. (Joshua James). A Dictionary of Painters of Miniatures (1525–1850): with some account of exhibitions, collections, sales, etc., pertaining to them (1926). Lenox Hill Publishing (Jun 1967)
↑  Harrington, Peter. British Artists and War: The Face of Battle in Paintings and Prints, 1700–1914. Greenhill (1993)
↑  Matthew, H. C. G. (Henry Colin Gray). Oxford Dictionary of National Biography: in association with the British Academy: from the earliest times to the year 2000. Oxford University Press, 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810662523205606  AAG: 2240  BnF: cb14954416r (data)  GND: 1042005478  ISNI: 0000 0000 6657 1560  LCCN: nr89009324  NGV: 5689  RKD: 72810  SNAC: w6cn7zbh  SUDOC: 178144509  Trove: 814424  ULAN: 500001987  VIAF: 24870331   WorldCat (עם VIAF): 24870331
הלן סובל סמית'

| --- | --- |

נבחרת אוסטריה הפתוחה המנצחת באליפות העולם בשנת 1937 ונבחרת ארצות הברית שסיימה שנייה. הלן סובל סמית' השנייה מימין
 לידה:  22 במאי 1909 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  11 בספטמבר 1969 (בגיל 60) דטרויט, ארצות הברית 
 מידע כללי
 שם לידה:  Helen Elizabeth Martin 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ספורט
 ענף ספורט:  ברידג' 
 
הלן אליזבת סובל סמית' (באנגלית: Helen Elizabeth Sobel Smith;‏ 22 במאי 1909 - 11 בספטמבר 1969) הייתה שחקנית ברידג' אמריקאית. נחשבת לשחקנית הברידג' הטובה ביותר בכל הזמנים.
ביוגרפיה

הלן אליזבט מרטין נולדה בפילדלפיה לזוג הורים שהיגרו מאנגליה. בצעירותה הייתה רקדנית ונערת מקהלה ואפילו השתתפה בסרט Animal Crackers של האחים מרקס בשנת 1930. היא למדה ברידג' ממישהי ששרה יחד איתה. בשנת 1937 הוזמנה על ידי השחקן האמריקאי המוביל באותה תקופה אלי קלברסטון לשחק בנבחרת ארצות הברית הפתוחה באליפות העולם בהונגריה. ארצות הברית הפסידה בגמר לאוסטריה.. 
הלן  הייתה נשואה לארבעה בעלים. הבעל השני אלכסנדר סובל היה שחקן ברידג' ברמה עולמית ולכן נעשה שימוש בשם משפחתו באזכורים שלה כשחקנית ברידג'. הלן מעולם לא שיחקה ברידג' עם בעליה משום שהייתה שחקנית ברידג' טובה בהרבה מהם.



היא התחתנה עם בעלה האחרון, סטנלי סמית' בשנת 1966. סמית' נפטר ב-1968 ממחלת הסרטן. גם הלן סובל סמית' נפטרה בדטרויט ממחלת הסרטן בשנת 1969.
קריירת הברידג'

לאחר שהוזמנה לשחק בנבחרת הפתוחה של ארצות הברית בשנת 1957 שיחקה פעם נוספת בנבחרת הפתוחה של ארצות הברית באליפות העולם, שאז כבר נקראה Bermuda Bowl. גם בתחרות זו סיימה ארצות הברית במקום השני. ניצחה נבחרת איטליה..


השותף הקבוע שלה בשנות ה-40 בברידג' היה צ'ארלס גורן. גורן נחשב לשחקן הברידג' הפעיל הטוב ביותר בארצות הברית באותה תקופה. אוסוולד ג'קובי, שנחשב לשחקן טוב ממנו, התנדב לצבא האמריקאי וכמעט שלא שיחק. לאחר אליפות העולם בשנת 1957 נפסקה השותפות ביניהם. התחרות האחרונה בה זכתה הייתה אליפות לקבוצות מעורבות בשנת 1968, בה שיתפה פעולה עם אוסוואלד ג'קובי.


סובל סמית' זכתה 35 פעמים באליפויות צפון אמריקה.
קריירת הברידג' > ספרה

Winning Bridge, פורסם בשנת 1950
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > אליפויות עולם

מקום שני באליפות העולם לקבוצות פתוחות בשנת 1937 כשחקנית נבחרת אוסטריה הפתוחה. נבחרת אוסטריה הפתוחה כללה גם שחקנים מארצות אחרות.
מקום שני באליפות העולם לנבחרות פתוחות Bermuda Bowl בשנת 1957.
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > אליפויות צפון-אמריקה

35 פעמים זכתה באליפויות צפון-אמריקה ו-31 פעמים סיימה במקום השני, על פי הפירוט הבא:
שתי זכיות במקום ראשון ב Vanderbilt Cup בשנים 1944 ו-1945 ושבע פעמים זכתה במקום שני בשנים 1942 ,1949, 1950, 1953, 1955, 1959 ו-1962 תחרות זו היא אליפות ארצות הברית לקבוצות בשיטת נוק-אאוט.
חמש זכיות במקום הראשון בתחרות Spingold (תחרות קבוצות חזקה של התאגדות הברידג' האמריקאית בשיטת נוק-אאוט) בשנים: 1944. 1947, 1951, 1956, 1960. מקום שני בתחרות זו בשנים 1943 ו 1950.
ארבע זכיות במקום ראשון ב Reisinger (שנקראה אז שיקגו) בשנים 1941, 1943, 1950 ו-1957. רייזינגר היא אליפות צפון אמריקה לקבוצות בשיטת חישוב Board A Match. בשנת 1980 סיימה במקום השני בתחרות זו בשנים 1944 ו-1951.
שש זכיות במקום ראשון בתחרות Master Mixed Teams בשנים: 1941, 1943, 1944, 1948, 1954 ו-1968. סיימה במקום השני בתחרות זו בשנים: 1946, 1949, 1950 ו-1951.
שבע זכיות במקום ראשון באליפות צפון-אמריקה לקבוצות נשים בשיטת Board A Match בשנים 1935, 1936, 1939, 1943, 1944, 1945 ו-1946. עשר פעמים סיימה במקום השני בתחרות זו בשנים 1937, 1941, 1942, 1950, 1952, 1954, 1955, 1956, 1957 ו-1958.
שתי זכיות במקום ראשון בתחרות Life Master Pairs בשנים 1942 ו-1958. מקום שני בשנת 1953.
שלוש זכיות בתחרות Fall National Open Pairs בשנים 1940, 1947 ו-1948. זכייה אחת במקום השני בשנת 1938.
זכתה פעמיים במקום ראשון בתחרות Rockwell Mixed Pairs בשנים 1955 ו-1956.
זכתה פעם אחת במקום ראשון בתחרות Rockwell Mixed Pairs בשנת 1944. סיימה פעמיים במקום השני בשנים 1933 ו-1940.
זכתה שלוש פעמים במקום ראשון באליפות לזוגות נשים בשנים 19Hilliard Mixed Pairs34, 1938 ו-1939. פעמיים סיימה במקום השני בשנים 1947 ו-1965.
הישגים בולטים > אותות כבוד

1995, ACBL Hall of Fame
ראו גם

דורותי היידן-טרסקוט
אירינה לויטינה
מיגרי צור-קמפינלה
ריקסי מרקוס
הערות שוליים

↑  Portrait of Helen Sobel, Neapolitan Club, 6 April 2010
↑  Portrait of Helen Sobel, Neapolitan Club, 6 April 2010
↑  Portrait of Helen Sobel, Neapolitan Club, 6 April 2010
↑  Portrait of Helen Sobel, Neapolitan Club, 6 April 2010
↑  Portrait of Helen Sobel, Neapolitan Club, 6 April 2010
↑  Hall of Fame introduced by year ACBL]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 8385 0192  LCCN: no2003008639  VIAF: 272190725   WorldCat (עם VIAF): 272190725
המלט הקלינגוני

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  ויליאם שייקספיר
 שפת המקור:  אנגלית וקלינגונית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2000 
 מספר עמודים:  219
 
המלט הקלינגוני (באנגלית: The Klingon Hamlet או בשמו המלא: The Tragedy of Khamlet, Son of the Emperor of Qo'noS) הוא תרגום של המחזה המלט של שייקספיר לקלינגונית, שפה מתוכננת שהופיעה בסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים.
תהליך התרגום לקלינגונית על ידי ניק ניקולאס ואנדרה סטרנדר ארך מספר שנים. הרעיון לתרגום הועלה בעקבות הסרט מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת, כאשר הקנצלר הקלינגוני גורקון אמר "אתם עדיין לא חוויתם את שייקספיר עד שקראתם אותו בגרסה הקלינגונית המקורית" ("You have not experienced Shakespeare until you have read him in the original Klingon"), ועל פי טענתו, שייקספיר הוא בעצם קלינגוני שחיי במאה ה-22 באימפריה הקלינגונית.
הגרסה הקלינגונית מתרחשת במאה ה-22 ועוסקת בחמלט, בנו של הקיסר של קחונוס, כוכב הבית הקלינגוני. בעקבות כך, הגרסה קצת שונה מהגרסה המקורית, בכך שצרפת הוחלפה ברומולאנים, וגם קצת אמירות שונו כדי להתאים לתקופה ולתרבות הקלינגונית, אך השאר נשארו כמו שהם. לדוגמה, להיות או לא להיות תורגם ל-"'taH pagh taHbe", אבל באותה סצנה, הציטוט "הארץ הלא נודע, העתיד" שונה ל"לאחר המוות" במקום "העתיד".
המסיבה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  סאלי פוטר
 הופק בידי:  Kurban Kassam, כריסטופר שפרד 
 תסריט:  סאלי פוטר
 עריכה:  האל קרן
 שחקנים ראשיים:  קריסטין סקוט תומאס טימותי ספול פטרישה קלארקסון אמילי מורטימר ברונו גנץ   קיליאן מרפי  
 צילום:  אלכסיי רודיאונוב 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  Cirko Film, Picturehouse Cinemas 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באוקטובר 2017 בריטניה
 משך הקרנה:  71 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה שחורה, סרט להט"בי 
 www.theparty-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
המסיבה (באנגלית: The party) הוא סרט שחור-לבן, קומדיה שחורה מלודרמטית בריטית.
חברים קרובים מגיעים לביתה של ג'נט (סקוט תומאס) כדי לברך אותה על מינויה לשרה בממשלה הליברלית. הכוונה היא לחגוג אך מרגע לרגע מתגלים סודות אפלים של כל המשתתפים: אהבות נסתרות, שנאות ישנות, מצבים נפשיים ומשפחתיים קשים, חלקם קומיים וחלקם טרגיים ואפלים.
החברה לאנרגיה אטומית של קנדה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ממשלתית (כתר)
 תקופת הפעילות:  1952–הווה (כ־72 שנים)
 מיקום המטה:  מעבדות צ'וק ריבר 
 משרד ראשי:  מיסיסאגה (ליד טורונטו), אונטריו קנדה
 מוצרים עיקריים:  תחנות כוח גרעיניות, איזוטופים רדיואקטיביים רפואיים
 הכנסות:  574 מיליון דולר קנדי (2006)
 יו"ר:  James Burpee
 מנכ"ל:  Fred Dermarkar
 עובדים:  כ-4,800 ברחבי העולם
  
 http://www.aecl.ca
 
החברה לאנרגיה אטומית של קנדה  (באנגלית: Atomic Energy of Canada Limited, בראשי תיבות: AECL) היא חברה ממשלתית (חברת כתר) קנדית, העוסקת במחקר, בפיתוח, בתכנון ובהקמה של פרויקטים גרעיניים בקנדה וברחבי העולם. המחקר והפיתוח נעשה בכורים גרעיניים במעבדות החברה אשר בצ'וק ריבר, ליד אוטווה שבקנדה, שם גם מייצרים איזוטופים רדיואקטיביים לשימוש רפואי ותעשייתי. התכנון ההנדסי וניהול הפרויקטים נעשה ליד טורונטו, שם מתכננים את תחנות הכוח הגרעיניות מסוג קנדו (CANDU) שנבנו בקנדה וברחבי העולם.
החברה לאנרגיה אטומית של קנדה הקימה תחנות כוח גרעיניות בקנדה (חמש תחנות שבהן 22 כורים), בקוריאה הדרומית (תחנה שבה ארבעה כורים), בסין (תחנה שבה שני כורים), בארגנטינה (תחנת אחת שבה כור אחד), ברומניה (תחנה אחת שבה שני כורים), וכן כורים בהודו ובפקיסטן.
חברות חשמל שונות המפעילות כורים מסוג קנדו שתוכננו בחברה לאנרגיה אטומית של קנדה התאגדו בארגון בינלאומי שנקרא "קבוצת בעלי קנדו". (באנגלית: CANDU Owners Group Inc, בראשי תיבות: COG)