stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגרירות ישראל באדיס אבבה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  Yeka Sub-city, House No. 283 
 עיר:  אדיס אבבה 
 קואורדינטות:  9°01′18″N 38°48′20″E﻿ / ﻿9.02168°N 38.80561°E﻿ / 9.02168; 38.80561
 תאריך פתיחה:  1956, 1962
 תאריך סגירה:  1973
 תאריך פתיחה מחדש:  1990
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי אתיופיה–ישראל
 כפופה ל:   משרד החוץ
 שגריר:  אללי אדמסו
 שטח האמנה:  אתיופיה אתיופיה בורונדי בורונדי רואנדה רואנדה (1995–2019) האיחוד האפריקאי האיחוד האפריקאי (שנוי במחלוקת)
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 
 https://embassies.gov.il/addis_ababa
  (למפת אדיס אבבה מוגדלת) שגרירות ישראל באדיס אבבה(למפת אדיס אבבה רגילה) שגרירות ישראל באדיס אבבה
 
שגרירות ישראל באדיס אבבה היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל באתיופיה.
היסטוריה

ב-1956 פתחה ישראל נציגות ראשונה באתיופיה, בדרג קונסוליה.
במאי 1962 הועלה דרג הנציגות לשגרירות. בפברואר 1963 מונה נספח צבאי בשגרירות, הראשון ביבשת אפריקה.
בנובמבר 1967 נהרג שגריר ישראל באתיופיה חיים בן-דוד, בתאונת מטוס, בעת שטס מאדיס אבבה לחווה חקלאית שנוהלה בידי ישראלים במסגרת ארגון המזון והחקלאות של האו"ם.
ב-23 באוקטובר 1973, אתיופיה, בהשפעת ארגון אחדות אפריקה, ניתקה את קשריה הדיפלומטיים עם ישראל.
ישראל החזיקה נציגות חשאית באתיופיה לאחר סגירתה הרשמית של השגרירות, אך לאחר גילוי קיומה על ידי שר החוץ משה דיין בראיון ב-1978 לתקשורת השווייצרית, היא נסגרה.
בינואר 1990 נפתחה מחדש שגרירות ישראל באתיופיה.
במרץ 1990 התפוצץ מטען במלון הילטון, בו התגורר השגריר מאיר יפה, שנחשד כנועד לפגוע בו. בעקבות האירוע הכריזה אתיופיה על שני דיפלומטיים לוביים שנחשדו במעורבות באירוע כאישיות בלתי רצויה.
יולי 1991 פתחה השגרירות סניף בחבל גונדר.
השגריר דורון גרוסמן נמצא ירוי בביתו במרץ 2005, כשהערכה היא שהתאבד.
האמנות נוספות

השגרירות מואמנת גם לבורונדי, מחידוש היחסים עם ישראל ב-1995.
השגרירות ייצגה את ישראל ברואנדה מחידוש היחסים בינה לבין ישראל ב-1994, אך ב-2019 נפתחה שגרירות ישראל ברואנדה.
השגרירות מואמנת גם לאיחוד האפריקאי שמושבו באדיס אבבה, ושגריר ישראל באתיופיה אללי אדמסו הגיש ביולי 2021 כתב האמנה לארגון כמשקיף, אך חלק מחברות הארגון התנגדו למהלך וטענו שמדובר ב"מחטף". בפברואר 2022 הוחלט להקים ועדה שתדון בעניין.
שגרירים

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| ראובן פלפול | 1956–1958 | קונסולים |
| חנן בר-און | 1958–1960 | קונסולים |
| רפאל רופין | 1960–1962 | קונסולים |
| שמואל דיבון | 1962–1966 |  |
| חיים בן-דוד | 1966–1967 | מת במהלך כהונתו |
| אורי לוברני | 1968–1971 |  |
| חנן עינור | 1971–1973 |  |
| מאיר יופה | 1990 |  |
| אשר נעים | 1990–1991 |  |
| חיים דיבון | 1991–1993 |  |
| אורי נוי | 1993–1995 |  |
| אבי גרנות | 1995–1998 |  |
| אריאל כרם | 1998–2002 |  |
| דורון מרדכי גרוסמן | 2002–2005 | התאבד במהלך כהונתו |
| יעקב אמיתי | 2005–2008 |  |
| עודד בן חיים | 2008–2012 |  |
| בליינש זבדיה | 2012–2017 |  |
| רפאל מורב | 2017–2020 |  |
| אללי אדמסו | 2020–מכהן |  |
הערות שוליים

↑  ⁨הקונסול החבשי הגיש כתב־האמנתו ⁩| ⁨על המשמר⁩ | 6 ביוני 1956 | אוסף העיתונות, באתר הספרייה הלאומית
↑  הוקמו יחסים קונסולריים עם חבש, למרחב, 5 ביוני 1956
↑  הקונסוליה הישראלית באתיופיה - שגרירות, דבר, 22 במאי 1962
↑  אורי דן, לישראל ולחבש דאגות משותפות הנספח הצבאי באדיס־אבבה - הראשון ביבשת אפריקה, מעריב, 25 בפברואר 1963
↑  טקסים באתיופיה לזכרו של שגריר ישראל - ח. בן דוד, הצופה, 28 בנובמבר 1967
↑  שגריר ישראל באתיופיה נהרג בתאונת מטוס - היה בדרכו לחווה חקלאית נסיונית, למרחב, 23 בנובמבר 1967
↑  ע"ר, אתיופיה מנתקת קשריה עם ישראל, דבר, 24 באוקטובר 1973
↑  אפריקה: בספטמבר יהיה המיבחן, כותרת ראשית, 3 באוגוסט 1983
↑  אילן בכר, שגרירות ישראל נפתחה באתיופיה, מעריב, 23 בינואר 1990
1 2  דיפלומטים לובים גורשו מאתיופיה לאחר התפוצצויות במלון "הילטון", מעריב, 1 באפריל 1990
↑  סניף של שגרירות ישראל יפתח גם בחבל גונדר, מעריב, 9 ביולי 1991
↑  דורון שפר ואטילה שומפלבי, שגריר ישראל באתיופיה, דורון גרוסמן, הלך לעולמו, באתר ynet, 3 באפריל 2005
↑  שגריר ישראל באתיופיה נמצא ירוי, באתר nrg
↑  הודעת מזכיר הממשלה בתום ישיבת הממשלה מיום 3 באפריל 2005
↑  פתיחת שגרירות ישראל ברואנדה, באתר GOV.IL
↑  איתמר אייכנר, אחרי סילוק הנציגה הישראלית: הממונה על שגרירות דרום אפריקה יזומן לנזיפה, באתר ynet, 19 בפברואר 2023
↑    הודיה כריש חזוני, ‏ה"איחוד האפריקאי": נדחה הדיון במעמד המשקיפה של ישראל בארגון, בעיתון מקור ראשון, 6 בפברואר 2022
↑  שגריר ישראל באתיופיה הגיש כתב־האמנתו לנשיא מנגיסטו, מעריב, 25 במרץ 1990
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
מיטל נר

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1989 (בת 35) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 עיסוק:  משחק, דיבוב, הנחיה
 מקום לימודים:  סמינר הקיבוצים 
 https://www.meitalner.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
מיטל נר (נולדה ב-18 בספטמבר 1989) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

נר נולדה וגדלה בראשון לציון. היא בוגרת בית הספר לאומנויות הבמה בסמינר הקיבוצים בהצטיינות. כיום מתגוררת בתל אביב.
עם תום לימודיה בסמינר הקיבוצים הצטרפה ב-2015 לאנסמבל השחקנים הצעירים "החיפאית" בתיאטרון חיפה. במסגרת האנסמבל שיחקה בהצגת הילדים "הרפתקאות חמור שכולו תכלת", "אקווריום", ליל העשרים מאת יהושע סובול, בבימויה של נועה רבן ו"הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר, בבימויים של רוני ברודצקי ויואל רוזנקיאר.
במקביל לעבודתה בתיאטרון חיפה, שחקה נר בהצגות "חיי המתים" מאת חנוך לוין בבימויה של נעה וגנר בתיאטרון הערבי-עברי ביפו, בהצגה "גאולה" מאת חנוך לוין בתיאטרון הקאמרי בבימויה של טל ברנר ובהצגה "שמחה ותוגה" במסגרת פסטיבל "תיאטרון קצר" של צוותא בבימויו של אלון נוימן.
ב-2021 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "תל אביב" וביימה את הקליפים "Lame" של רומי חנוך ולהקת פאוורסנאפ, Battleships של עדי קשת כהן. ו-"Digital Owl" של עומר לוז. בשנת 2024 ביימה את הקליפ לשיר "תיבת הפחד" של מקהלת העפרוני.
תיאטרון

| שנה | הצגה | תיאטרון | במאי/ת | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | הלילה השנים עשר | תיאטרון חיפה | רוני ברודצקי ו-יואל רוזנקיאר | ויולה |
| 2017 | שמחה ותוגה | צוותא | אלון נוימן | שמחה |
| 2016 | ליל העשרים | תיאטרון חיפה | נועה רבן | מרים |
| 2016 | אקווריום | תיאטרון חיפה | רוני ברודצקי | מצילה |
| 2015 | גאולה | תיאטרון הקאמרי | טל ברנר | מחולל הניסים |
| 2015 | חיי המתים | תיאטרון יפו | נעה וגנר | האיש המת |
| 2015 | הרפתקאות חמור שכולו תכלת | תיאטרון חיפה | שי פיטובסקי | מזל |
| 2014 | זה תלוי | תמונע | נעה לב | המרצה |
קולנוע

| שנה | סרט | במאי | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | סוניה | שירה שניידר | סוניה |
| 2021 | תל אביב | מרט פרחומובסקי | דנה |
| 2021 | איך נתת לזה לקרות | איתמר לפיד ויאיר אשר | עדי |
| 2018 | לאבלי קריצ'ר | שירה שניידר ואורי בריגר |  |
| 2018 | ראדיקל במדבר | אלון המר |  |
טלוויזיה

| שנה | סדרה | במאי | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרופיל 64 | איתן צור | דנה |
הערות שוליים

↑  מאיה נחום שחל, חיפה חדשה: "החיפאית" עושה תיאטרון אחר, באתר כלכליסט, 20 בפברואר 2018
↑  רינה זיסמנוביץ', "חמור שכולו תכלת": תצאו עם חיוך, באתר ynet, 7 באפריל 2015
↑   נורית אסיאג, פסטיבל חיפה להצגות ילדים: סיקור משפחתי, באתר הארץ, 5 באפריל 2015
↑  יעקב בר-און, ‏הרפתקאות חמור שכולו תכלת: פסטיבל הילדים הבינלאומי בחיפה יוצא לדרך, באתר מעריב אונליין, 3 באפריל 2015
↑  אורן ויינברג, "מבוגרים עושים שיחות על מין בלי פילטרים", באתר ynet, 27 בנובמבר 2016
↑  יונתן ריגר, ‏הצעירים שמשחקים את חיי הקשישים, באתר ‏מאקו‏, 28 בינואר 2017
↑   מיכאל הנדלזלץ, "אקווריום": זקנה על "יבש", באתר הארץ, 27 בדצמבר 2016
↑  רון שוורץ, ‏הברקת השנה, באתר גלובס, 12 בינואר 2017
↑   מיכאל הנדלזלץ, ההצגה שחושפת את האירוטיקה של החלוצים, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2016
↑  רון שוורץ, השמרנים הצעירים, באתר גלובס, ‏25/08/16
↑    גבי בר־חיים, כיכר רבן, באתר "ידיעות אחרונות", 24 במאי 2016
↑  יואב איתיאל‏, פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים: מה צפוי השנה?, באתר וואלה, 25 בפברואר 2019
↑   ננו שבתאי, פסטיבל חיפה להצגות ילדים מתאים לגדולים ולקטנים כאחד, באתר הארץ, 20 באפריל 2019
↑  מאיה נחום שחל, חלום ליל פסח: "הלילה ה־12" של שקספיר הפך להצגת ילדים, באתר כלכליסט, 21 באפריל 2019
↑  אופיר הלל, 'גאולה' ו'חיי המתים': המוות על פי חנוך לוין, באתר nrg
↑   מרט פרחומובסקי, גאולה: דרושה פרשנות רעננה ומקורית, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2015
↑  מערכת טיים אאוט, חנוך לוין חוזר לקאמרי, באתר טיים אאוט, ‏10/11/15
↑  מאיה כהן, בתפקיד הבמאי: אלון נוימן, באתר ישראל היום, ‏02/16/17
↑   נירית אנדרמן, סרטו של ערן קולירין "ויהי בוקר" הוא הזוכה הגדול בפסטיבל הקולנוע חיפה, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2021
↑  Hannah Brown, Scenes from a Tel Aviv marriage - review, ג'רוזלם פוסט, ‏18/04/22
↑  מרט פרחומובסקי, תל אביב נעלמה מהקולנוע הישראלי. הגיע הזמן להחזיר אותה, באתר טיים אאוט, ‏31/03/22
↑  עומר טסל, בתעודת הזהות אני רומי חנוך, על הבמה – רומי או, באתר ynet, 24 ביוני 2022
↑  הקליפ Lame ללהקת פאוורסנאפ, באתר Reddit, ‏19/05/21
↑  הקליפ Battleships לעדי קשת כהן, באתר קולומבוס - מגזין מוזיקה, ‏22/03/21
↑  הקליפ Digital Owl לעומר לוז, באתר music for all, ‏09/01/23
↑  New music video tells story of trauma and hope, The Jerusalem Post, ‏22/12/24
שמואל טולידאנו

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1921 המנדט הבריטי טבריה, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  30 בדצמבר 2022  (בגיל 101) ישראל ירושלים, ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   ההגנה   צבא הגנה לישראל   המוסד
 תקופת הפעילות:  שנות ה-30–1948 (ההגנה)  1948–1952 (צה"ל)  1953 – 1965 (המוסד)
 דרגה:    רב-סרן
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת ביצור  ראש אגף צומת  סגן ראש המוסד
 עיטורים
 פרס הר ציון (1999) 
 תפקידים אזרחיים
 יועץ ראש הממשלה לענייני ערבים
 
שמואל טולידאנו (16 בינואר 1921 – 30 בדצמבר 2022) היה סגן ראש המוסד, היועץ לענייני ערבים של ראשי הממשלה לוי אשכול, גולדה מאיר ויצחק רבין וחבר הכנסת מטעם מפלגת שינוי.
ביוגרפיה

טולידאנו נולד בטבריה לחנה ולרב ברוך טולידאנו, בנו של הרב יהודה טולידאנו שהגיע בשנת 1862 לטבריה ממקנס שבמרוקו. בדומה לבני ענפים רבים של משפחת טולידאנו המורחבת, הוא נצר לרב דניאל טולידאנו שחי במאה ה-16 בסלוניקי. למד בקולג' הסקוטי בצפת, שבו למדו יהודים וערבים יחד.
קריירה > בצבא

בצעירותו היה פעיל בהגנה, נעצר ונכלא במחנה המעצר בלטרון. במהלך מלחמת העצמאות שירת כקצין בש"י, ולאחר הקמת מדינת ישראל המשיך בשירותו הצבאי במחלקת המודיעין. הקים את ש"מ 10 – יחידה לאיסוף מודיעין ממקורות גלויים (לימים יחידת חצב), והיה מפקדה בשנים 1948–1951. בשנת 1952 השתחרר בדרגת רב-סרן.
קריירה > במוסד

בין השנים 1953–1965 שירת במוסד, פיקד על יחידת "ביצור" שהייתה אחראית להעלאת יהודים מארצות ערב וממדינות מוסלמיות אחרות ולאבטחת מוסדות יהודים ברחבי העולם. בשנות ה-60 של המאה ה-20 היה ראש אגף צומת, שהיה אחראי על גיוס סוכנים והפעלתם. בהמשך כיהן כראש היחידה הגדולה במוסד, במעמד של סגן ראש המוסד.
קריירה > יועץ ראש הממשלה לענייני ערבים

ב-1965 פרש מן המוסד ומונה ליועץ ראש הממשלה לענייני ערבים תחת ראש הממשלה לוי אשכול. בתפקיד זה היה אחראי על ריכוז והנחיית מדיניות ממשלת ישראל לשילוב ופיתוח של מגזר ערביי ישראל. הוא המשיך בתפקיד זה לאורך כהונתה של גולדה מאיר ובמרבית כהונתו הראשונה של יצחק רבין.
קריירה > בפוליטיקה

בשנת 1977 התפטר מתפקיד היועץ ופרש ממפא"י כדי להצטרף לתנועה הדמוקרטית לשינוי (ד"ש) לקראת הבחירות לכנסת התשיעית. הוא נבחר לכנסת התשיעית, והיה יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה וחבר בוועדת החוץ והביטחון. עם התפרקות ד"ש היה חבר ב"תנועה לשינוי ויוזמה", ששינתה את שמה לשינוי, ופעלה כסיעה בכנסת בראשות אמנון רובינשטיין.
עם תום הקדנציה של הכנסת התשיעית בשנת 1981 לא נבחר שוב לכנסת, אך המשיך בעשייה הפוליטית, ובשנת 1983 פרש משינוי ועבר למפ"ם. הוא היה חבר במועצה לשלום ולביטחון והיה סמן שמאלי בה. בשנת 2004 טען שצה"ל איבד את המוסריות שלו.
פרסים

בשנת 1998 הוענק לו פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים, על "העמקת ההבנה והדו-קיום בין יהודים וערבים".
חיים אישיים

טולידאנו היה אחיינו של הרב יעקב משה טולידאנו, גיסו של גדעון פת ודודו של אהוד טולידאנו. אשתו, שולה, הייתה בתם של יהודה זאב וחיה פת שהיו בעלי קפה פת בירושלים.
אחרי פטירתו של חנא חדד בשנת 2020, היה טולידאנו חבר הכנסת (הגבר) החי המבוגר ביותר, ומאז פטירתה של תמר אשל ב-2022 ועד מותו מאוחר יותר באותה שנה, היה חבר הכנסת החי המבוגר ביותר בכלל.
התגורר בשכונת רחביה בירושלים. נפטר ב-30 בדצמבר 2022, שבועיים לפני הגיעו לגיל 102.
לקריאה נוספת

ורד רוסמן, סודות נחשפים, 2018
יוסי מלמן ודן רביב, מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין, הוצאת ידיעות ספרים, 2012
יוסי מלמן ואיתן הבר, המרגלים, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2002
יוסי מלמן ודן רביב, תל אביב: מרגלים לא מושלמים, הוצאת מעריב, 1990
הערות שוליים

↑  מאמר של יעקב טל טולדנו ב"שרשרת הדורות"(הקישור אינו פעיל, 1.1.2023), כתב עת של החברה הגיניאלוגית בישראל. וספרו של יעקב טל טולדנו משפחת טולדנו (רמת גן,1999)
↑  יוסי מלמן, ‏הזרוע הארוכה: האם המוסד יחזור להגן על קהילות יהודיות בעולם?, באתר מעריב אונליין, 17 בינואר 2015
↑  שמואל טולידאנו, מה חטאתי?, באתר nrg‏, 16 באוגוסט 2004
↑  חנן גרינברג, בכיר המוסד לשעבר לרמטכ"ל: שכחת את טוהר הנשק, באתר ynet, 8 באוגוסט 2004
↑  שלומי הלר‏, הלך לעולמו בכיר "המוסד" לשעבר שמואל טולידאנו, באתר וואלה, 30 בדצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528256305171  ISNI: 0000 0003 8949 8038  NTA: 227029755  VIAF: 282952372   WorldCat (עם VIAF): 282952372
שגרירות ישראל בפרטוריה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  428 King's Highway 
 עיר:  פרטוריה 
 קואורדינטות:  25°45′33″S 28°15′46″E﻿ / ﻿25.759161111111°S 28.2628°E﻿ / -25.759161111111; 28.2628
 תאריך פתיחה:  1949
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי דרום אפריקה–ישראל
 כפופה ל:   משרד החוץ
 שגריר:  אליאב בלוצרקובסקי
 שטח האמנה:  דרום אפריקה דרום אפריקה אסוואטיני אסוואטיני לסוטו לסוטו מדגסקר מדגסקר זימבבואה זימבבואה נמיביה נמיביה בוטסואנה בוטסואנה
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 
 embassies.gov.il/pretoria
 he
 
שגרירות ישראל בפרטוריה היא הנציגות הדיפלומטית העליונה של ישראל בדרום אפריקה. השגריר המכהן כיום הוא אליאב בלוצרקובסקי.
בעקבות קיומן של שתי בירות לדרום אפריקה, פרטוריה כבירה מנהלית וקייפטאון כמושב הפרלמנט שנשיא דרום אפריקה עומד בראשו, נהג צוות השגרירות לעבור מקייפטאון לפרטוריה מידי מחצית השנה.
בנוסף לשגרירות החזיקה ישראל בעבר בקונסוליה ביוהנסבורג.
היסטוריה

ישראל פתחה נציגות ראשונה בדרום אפריקה בדרג קונסוליה ב-1949, ובנובמבר 1950 העלתה את דרג היחסים לצירות.
במאי 1963 נערכה ועידה כלל-אפריקאית באדיס אבבה, בה הוקם ארגון אחדות אפריקה, ובהחלטות הסיכום שלה נקראו כלל מדינות העולם לנתק את קשריהם הדיפלומטים עם דרום אפריקה. הוועידה נחשבה להצלחה ישראלית, מכיוון שכל ניסיונות מצרים להעלות את הסכסוך הישראלי-ערבי בוועידה נכשל, וישראל נתפסה כבעלת קשרים הדוקים ביבשת בעקבות כך החליטה מדינת ישראל לפעול ברוח החלטות העצרת הכללית של האומות המאוחדות נגד דרום אפריקה מספטמבר 1962, במטרה לחזק את קשרי ישראל ואפריקה. בעקבות כך, לאחר חזרת הציר שמחה פרת לישראל בספטמבר 1963 הוחלט שלא למנות ציר חדש, ובראש הנציגות הועמד ממונה על היחסים.
כוונות של משרד החוץ בנוגע לדרום אפריקה עוררו דאגה רבה בקהילה היהודית בה. השופט היהודי ישראל מייזלס, ראש ועד הצירים היהודי של דרום אפריקה, ביקר בישראל וביקש מהשרה גולדה מאיר ועם ראש הממשלה משה שרת כי ישראל לא תהיה הראשונה שמטילה סנקציות על דרום אפריקה.
בתחילת 1974, לאחר שמרבית מדינות אפריקה נתקו את יחסיהם עם ישראל בעקבות מלחמת יום הכיפורים, הייתה התקרבות ביחסי המדינות, וישראל את דרג הנציגות לשגרירות.
ביוני 1978 החרימה השגרירות הצגה בשם "גולדה", שעסקה בגולדה מאיר, כמחאה על סגירתה לשחורים.
בספטמבר 1985, לאחר תום כהונת אליהו לנקין, הקפיאה ישראל את בוא השגריר החדש, עקב התנגשויות אלימות בדרום אפריקה.
ב-16 ביוני 1986 סגרה ישראל את שגרירותה ליום אחד, כמחאה על הטלת משטר החירום במדינה.
בפברואר 2005 החליטה הממשלה למנות את דורון גרוסמן, שגריר ישראל באתיופיה לשגריר בדרום אפריקה, אך הוא נמצא ירוי בדירתו קודם שהמינוי יצא לפועל, כשהערכות הן שהתאבד. תחתיו מונה אילן ברוך לשגרי במאי 2005.
במרץ 2023 קיבל הפרלנמט של דרום אפריקה החלטה הקוראת לסגירת השגרירות.
האמנות נוספות

השגרירות מאומנת כנציגות ישראל למספר מדינות שכנות:
אסוואטיני – ישראל החזיקה בשגרירות במבבנה עד ל-1996, אז נסגרה מסיבות תקציביות והועברה לאחריות פרטוריה.
זימבבואה – מקשירת היחסים הרשמית עם ישראל ב-1993 ועד 2014 הואמן השגריר מדרום אפריקה. ב-2014 מונה שגריר נייד.
לסוטו – ישראל מקיימת יחסים דיפלומטיים עם לסוטו מ-1986 על ידי השגרירות.
מדגסקר – ישראל החזיקה בשגרירות באנטננריבו בין השנים 1960 ועד לאחר מלחמת יום הכיפורים ב-1973. ב-1994 חודשו היחסים בין המדינות, וישראל האמינה את השגרירות בפרטוריה על מדגסקר.
נמיביה – ישראל ונמיביה יצרו יחסים דיפלומטיים ב-1994, והשגריר הואמן אליה עד 2014, כשהוחלט למנות שגריר נייד.
בוטסואנה – ישראל ובוטסואנה החזיקו יחסים דיפלומטיים שנותקו עם מלחמת יום הכיפורים. ב-1993 חודשו היחסים ושגריר ישראל בדרום אפריקה הואמן אליה עד 2014, כשהוחלט למנות שגריר נייד.
שגרירים

| שם | תקופת כהונה | מעמד |
| --- | --- | --- |
| דוד גויטיין | 1950–1951 | ציר |
| סמה ססיל היימן | 1952–1955 | ציר |
| יצחק בבלי | 1955–1959 | ציר |
| כתריאל שלמון | 1959–1961 | ציר |
| שמחה פרת | 1961–1963 | ציר |
| אליעזר יאפו | 1966–1969 | ממונה על היחסים |
| מיכאל מיכאל | 1969–1974 | שגריר (מעמד אישי) |
| יצחק אונא | 1974–1975 | שגריר |
| יוסף הרמלין | 1979–1981 | שגריר |
| אליהו לנקין | 1981–1985 | שגריר |
| דוד אריאל | 1985–1989 | שגריר |
| צבי גוב-ארי | 1989–1992 | שגריר |
| אלון ליאל | 1992–1994 | שגריר |
| אלעזר גרנות | 1994–1996 | שגריר |
| אורי אורן | 1998–2001 | שגריר |
| טובה הרצל | 2001–2003 | שגריר |
| אילן ברוך | 2005–2008 | שגריר |
| דב שגב-שטיינברג | 2008–2013 | שגריר |
| ארתור לנק | 2013–2017 | שגריר |
| ליאור קינן | 2017–2018 | שגריר |
| אליאב בלוצרקובסקי | 2021–הווה | שגריר |
הערות שוליים

↑  עד אתמול נחשבה הקונסוליה ביוהנסבורג ,מבצר', מעריב, 29 באפריל 1975
↑  אראלה ישיב, "החיים הכפולים", מעריב, 17 בנובמבר 1971
↑  קונסול ישראל בדרום אפריקה יועלה לציר, הַבֹּקֶר, 28 ביולי 1950
1 2  פרק 3: החזרת השגריר לישראל ומשפט ריבוניה, 1963 – 1964 |, באתר catalog.archives.gov.il
1 2  "קבוצת־הלחץ האפריקנית" איבדה כוחה בירושלים, מעריב, 12 במרץ 1974
↑  ציר ישראל בדרום־אפריקה הוחזר ארצה, לא ימונה אחר, על המשמר, 25 בספטמבר 1963
↑  אראלה ישיב, סיפוק בדרא"פ מהעלאת נציגות ישראל לשגרירות, מעריב, 15 במרץ 1974
↑  דניאל דרוז, שגרירות ישראל בדרא"פ תחרים הצגת "גולדה", מעריב, 20 ביוני 1978
↑  רפאל מן, ישראל השאירה בדרא"פ מיופה־כח, מעריב, 1 בספטמבר 1985
↑  יוסף צוריאל ויהושע ביצור, ישראל סוגרת ליום אחד את שגרירותה בדרום־אפריקה, מעריב, 16 ביוני 1986
↑  מינויים לשירות החוץ | מספר החלטה 3244, באתר GOV.IL
↑  השגריר באתיופיה מת מפצעיו, באתר nrg
↑  מינויים לשירות החוץ | מספר החלטה 3638, באתר GOV.IL
↑  אלדד בק, הפרלמנט בדרום אפריקה אישר: היחסים הדיפלומטיים עם ישראל יירדו בדרגה, באתר ישראל היום, 8 במרץ 2023
↑  שלומי בן-מאיר, 'ישראל היום' מטעה את קוראיו בנוגע ליחסי ישראל-דרום אפריקה, באתר פרספקטיבה, ‏13 במרץ 2023
1 2 3  מינויים בשירות החוץ | מספר החלטה 1571, באתר GOV.IL
↑  מיכאל מיכאל - ממונה (כשגריר) על נציגות ישראל בדרום־אפריקה, מעריב, 7 בינואר 1969
↑  Reuters (1983-02-26). "Israeli Refuses to Take Envoy Post in London". New York Times. נבדק ב-2020-05-21.
↑  Begin choice declines British envoy position
↑  Ex-Irgun Man Named Ambassador to Britain, NY Times, February 21, 1983, Retrieved May 21, 2021
↑  מינויים בשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, ‏6 ביוני 2020
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263285505171  VIAF: 141258751   WorldCat (עם VIAF): 141258751
אלי לוי (מאמן כדורגל)

אלי לוי (נולד ב-15 במאי 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי, המשמש כיום כמאמן כדורגל.
ביוגרפיה

לוי שיחק בתפקידי הקשר האחורי, הבלם והמגן. הוא החל לשחק בקבוצת הבוגרים של הפועל כפר שלם, המשיך להפועל באר שבע, בני יהודה והפועל עכו, ושיחק את רוב הקריירה בהפועל רמת-גן, בעת שזו הייתה בליגה הלאומית.
לקראת עונת 2014/2015 מונה יובל נעים למאמן הפועל אשקלון, ובחר לצרף את לוי כעוזר מאמן, לאחר שזה שיחק תחתיו כאשר נעים אימן את הפועל רמת-גן. תחת השניים, הקבוצה השלימה שתי עליות ליגה, ועלתה מליגה א' לליגת העל. ב-2018, לאחר שנעים עזב את הקבוצה, הצטרף אליו לוי כעוזר מאמן במועדון ספורט אשדוד. לאחר שפוטר נעים, מונה לוי למאמן קבוצת הנוער של אשדוד, שהייתה בתחתית ליגת העל לנוער. בתום העונה ירדה הקבוצה ליגה, אך בעונת 2019/2020 ניצחה הקבוצה 20 מתוך 21 משחקיה, עד להפסקת הליגה בשל מגפת הקורונה, ועלתה לליגת העל מהמקום הראשון. במהלך אותה עונה אימן לזמן קצר את קבוצת הבוגרים של המועדון, יחד עם משה אוחיון, עקב מחלתו של המאמן הראשי רוני אוואט.
בתחילת עונת 2020/2021 זכה עם הקבוצה ב"מונדיאליטו", טורניר ההכנה לעונה, ובהמשך זכה עימה בגביע המדינה לנוער. במהלך עונת 2021/2022 הוציא תעודת פרו, המאפשרת לו לאמן בליגת העל, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל לנוער. לקראת עונת 2023/2024, לאחר פרידתו של המועדון מהמאמן רן בן שמעון, מונה לוי למאמן הקבוצה הבוגרת.
ב-21 בינואר 2025 פוטר מתפקידו.
לוי נשוי עם שלושה ילדים, ומתגורר בראשון לציון.
תקריות

באפריל 2010, בעת ששיחק בהפועל רמת גן, פרץ ליציע והתעמת עם אוהד, לאחר שזה רב עם אחיו של לוי. לטענת מאמן הקבוצה, יובל נעים, אלי לוי עלה ליציע מפני שנאמר לו שאחיו התעלף.
בתום עונת 2014/2015, כאשר היה עוזר מאמן הפועל אשקלון, נקנס לוי ב-1,000 ש"ח והורחק משלושה משחקים לאחר שבמשחק שבסופו עלתה הקבוצה לליגה הלאומית צעק לשופטים: "כלבים, אין לכם מושג", והמשיך לעלוב בהם גם לאחר שהורחק ועלה ליציע.
הערות שוליים

↑  אוהד רון, אוהד רון מארח את אלי לוי: תחזית ליגה א' דרום מחזור 22, באתר גולר, ‏26 בפברואר 2015
↑  "אני רוצה להחזיר את קבוצת הנוער של מ.ס אשדוד למקום הראוי לה – ליגת העל", באתר אשדוד אונליין, ‏2019-11-28
↑  אלי לוי: "זו אליפות של הילדים האלה. הם גדולים ענקיים" - צפו בחגיגות השחקנים, באתר אשדוד אונליין, ‏2022-05-21
↑  יש לוי בעיר, באתר חדשות אשדוד - אשדוד10, ‏2020-08-13
↑  אשר גולדברג, ‏‏אלי לוי הצטרף באופן קבוע לצוות האימון של אשדוד, באתר ספורט1, 31 בדצמבר 2019
↑  "כנעאן ואזולאי הם פוטנציאל לנבחרת ישראל", באתר ישראל היום, ‏18 בינואר 2020
↑  הצהרת כוונות: הנוער של מ.ס אשדוד זכה במונדיאליטו, באתר כאן דרום - אשדוד, ‏2020-08-02
↑  איציק כלפי, ‏"אלי לוי יהיה בטופ 3 מאמנים הטובים בארץ", באתר ONE‏, 17 ביוני 2021
↑  טקס חלוקת התעודות בקורס הפרו, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
↑  איציק כלפי, מאמן הנוער של אשדוד, אלי לוי, קיבל תעודת פרו, באתר ynet, 26 בינואר 2022
↑  יונתן גינזבורג, ‏אלי לוי: האליפות לא חד פעמית, לא נעצור באחת, באתר ONE‏, 28 ביוני 2022
↑  היום שאחרי בן שמעון: אלי לוי יתחיל בהכנות, סבטקוביץ' וג'ראפי יעזוב, אריאל הרוש מועמד, באתר אשדוד נט
↑  יניב טוכמן‏, אלי לוי מונה למאמן מ.ס. אשדוד: "מבטיח שהאוהדים יהיו גאים", באתר וואלה, 29 במאי 2023
↑  איציק כלפי, ‏אשדוד הודיעה על מינויו של אלי לוי למאמן הקבוצה, באתר ONE‏, 29 במאי 2023
↑  דודי שחם, נעים: אלי לוי רץ ליציע כי אמרו לו שאחיו התעלף, באתר nrg‏, 17 באפריל 2010
↑  יוסי פרטוק, תצא בחוץ, באתר אשקלון נט, ‏9 באפריל 2015