stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לודוויג, דוכס וירטמברג
ביוגרפיה

לודוויג נולד ב-30 באוגוסט 1756 בטרפטו דר רגה שהייתה חלק מממלכת פרוסיה, לפרידריך אויגן, שהיה מאוחר יותר דוכס וירטמברג, ולפרדריקה דורותיאה מברנדנבורג-שוודט, בתו של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט.
בשנת 1775 הצטרף לודוויג לצבא הפרוסי בדרגת אוברסט לוטננט, ובשנת 1776 הצטרף לרגימנט הרגלים ה-39. בשנת 1778 לחם לודוויג במלחמת הירושה הבווארית, ובשנת 1779 הועלה לדרגת אוברסט. בשנת 1782 מונה לודוויג למפקד הרגימנט ה-5, ובהמשך אותה שנה הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1790 הצטרף לודוויג לצבא הפולני, ומונה למושל ורשה בדרגת גנרל לוטננט. באותה השנה לחם לודוויג עם הצבא הפרוסי, כחלק מהקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה. בשנת 1792 פרצה המלחמה הפולנית-רוסית (1792), אולם לודוויג סירב להילחם והתחמק מתפקידו בטענות של מחלה. כתוצאה מכך הודח לודוויג מתפקידו, ואשתו מריה צ'ארטוריסקה אף התגרשה ממנו. בשנת 1796 מונה לודוויג למושל אנסבך וביירוית, ובשנת 1798 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. בשנת 1800 פרש לודוויג מהצבא בעקבות מחלה, והועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל.
ברוב חייו חי לודוויג בחובות, מפני שחי ברמה גבוהה מעבר ליכולתו, ובנוסף נאלץ לשאת בעלויות גירושין גבוהים מאוד. בעקבות קשריו הטובים עם בית המלוכה הרוסי - אחותו סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג הייתה אשתו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה, מונה לודוויג לקצין בצבא האימפריה הרוסית ומונה למושל ריגה. בשנת 1807 השתקע לודוויג בממלכת וירטמברג, וקיבל מאחיו פרידריך הראשון, מלך וירטמברג את הפיקוד על כוחות המשמר. בשנת 1811 התיישב עם משפחתו בעיר קירכהיים מתחת טק, וב-20 בספטמבר 1817 מת לודוויג בביתו.
משפחתו

ב-28 באוקטובר 1784 התחתן לודוויג עם מריה צ'ארטוריסקה, בתם של הנסיך אדם קז'ימייז' צ'ארטוריסקי ואיזבלה פלמינג, ממנה היה לו בן אחד:
אדם מוירטמברג (1792–1847).
ב-28 בינואר 1797 התחתן לודוויג עם הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג, בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
מריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג (1797–1855), התחתנה עם הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה
אמליה, דוכסית וירטמברג (1799–1848), התחתנה עם יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג
פאולינה תרזה, דוכסית וירטמברג (1800–1873), התחתנה עם וילהלם הראשון, מלך וירטמברג
אליזבת אלכסנדרינה, דוכסית וירטמברג (1802–1864), התחתנה עם וילהלם, נסיך באדן
אלכסנדר, דוכס וירטמברג (1804–1885), סבה של מרי מטק
ליזל

ליזל הייתה אוניית מעפילים, שאורגנה על ידי בית"ר רומניה ב-1939 במסגרת עליית אף על פי.
 הפליגה מנמל סולינה, בשפך הדנובה, ברומניה, ב-23 במאי 1939 כשעל סיפונה 921 מעפילים.
תנאי המחיה בה היו קשים; האוניה הייתה מצחינה שכן קודם לכן שימשה להובלת בקר. לאחר מעקב של הבולשת הבריטית, נתפסה ב-3 ביוני. כל המעפילים נעצרו והאנייה הוחרמה.
הערות שוליים

↑  עליית "אף על פי" של האצ"ל
ערך זה הוא קצרמרבנושא ציונות ובנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לודוביקו גרוסי דה ויאדאנה

| --- | --- |
 לידה:  1560 ויאדאנה, איטליה 
 פטירה:  2 במאי 1627 (בגיל 67 בערך) ואלטיירי, איטליה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 
לודוביקו גרוסי דה ויאדאנה (באיטלקית: Lodovico Grossi da Viadana סביבות 1560 – 2 במאי 1627) היה מלחין איטלקי, מורה ונזיר פרנציסקני ממסדר האחים שומרי המצוות המינוריים. הוא היה המלחין החשוב הראשון שעשה שימוש בטכניקה החדשה של בס ממוספר, אחד העזרים המוזיקליים שהגדירו את סוף תקופת הרנסאנס וראשית תקופת הבארוק במוזיקה.
חייו

לודוביקו ויאדאנה נולד בוויאדאנה, עיר בחבל מנטובה באיטליה. לפי מסמך שנכתב כ-150 שנה לאחר מותו, היה בן למשפחת גרוסי אך אימץ לו את שם עיר הולדתו כאשר נכנס למסדר האחים המינוריים לפני 1588 (Mompellio 2001). אף כי אין לכך ראיות מן התקופה, יש סברה כי למד אצל קונסטאנצו פורטה (Mompellio 2001). והיה למנצח מקהלה בקתדרלה של מנטובה בשנת 1594. ב-1957 יצא לרומא וב-1602 היה למנצח המקהלה בקתדרלת סן לוקא במנטובה. הוא כיהן ברצף של משרות בקתדרלות שונות באיטליה, בהן קונקורדיה (סמוך לוונציה, ופאנו, בחוף המזרחי של איטליה, שם היה מאסטרו די קאפלה בשנים 1610 - 1612 (Mompellio 2001). במשך שלוש שנים, מ-1614 עד 1617, כיהן במסדר הדתי שלו, שחלש על כל חבל בולוניה (לרבות פרארה, מנטובה ופיאצ'נצה. בשנת 1623 עבר לבוסטו, ובהמשך עבד במנזר סנטה אנדראה בגואלטיירי, סמוך לפארמה. ויאדנה מת בגואלטיירי. (Mompellio 2001).
הסינפוניות

ספר הסינפוניות הכליות שלו: (Sinfonie musicali op.18 (Venice, 1610 כולל 18 יצירות לשמונה כלים ולבס ממוספר. בשמות היצירות מופיעות הערים האיטלקיות הבאות: רומא, נאפולי, ונציה, מילאנו, ג'נובה, פירנצה, בולוניה,
ורונה, מנטובה, קרמונה, פדואה, ברגמו, ברשה, פרארה, פרמה, פיאצ'נצה, מודאנה, רג'יה. סינפוניה מס' 9 מבוססת על יצירה של גסטולדי.
שמות היצירות:
La Romana
La Napolitana
La Veneziana
La Milanese
La Genovese
La Fiorentine
La Bolognese
La Veronese
La Mantovana
La Cremonese
La Padovana
La Bergamasca
La Bresciana
La Ferrarese
La Parmigiana
La Piacentina
La Modenese
La Reggiana
רשימת יצירות

Op. 10: Motecta for 8 voices (Venice, 1597)
Op. 11: Officium Defunctorum for 4 Voices (Venice, 1600)
Op. 12: 100 Concerti ecclesiastici a una, a due, a tre, et a quattro Voci (Venice, 1602)
Op. 13: Psalmi omnes ad Vespera for 5 Voices (Venice, 1604)
Op. 14: Letanie che si cantano nella S. Casa di Loreto for 3, 8 and 12 Voices (Venice, 1605)
Op. 15: Officium ac Missa Defunctorum for 5 Voices (Venice, 1604)
Op. 16: Completorium Romanum octo Vocibus decantandum (Venice, 1606)
Op. 17: Concerti ecclesiastici a una, a due, a tre, et a quattro Voci, con il Basso continuo per sonar nell’Organo (Venice, 1607)
Op. 18: Sinfonie musicali a otto Voci (Venice, 1610)
Op. 20: Salmi a quattro Voci pari col Basso per l’Organo, brevi commodi et ariosi. Con dui Magnificat (Venice, 1608)
Op. 21: Completorium Romanum quaternis Vocibus decantandum, una cum Basso continuo pro Organo (Venice, 1609)
Op. 22: Lamentationes Hieremiae Prophetae for 4 Voices (Venice, 1609)
Op. 23: Responsoria ad Lamentationes Hieremiae Prophetae (Venice, 1609)
Op. 24: Il terzo Libro de’ Concerti ecclesiastici a due, a tre, et a quattro Voci con il Basso per sonar nell’Organo (Venice, 1609)
Opp. 25–26: Salmi campagnoli a quattro […] con li Sicut erat a otto si placet mit B. c. (Venice, 1612)
Op. 27: Salmi a quattro Chori per cantare e concertare nelle gran Solennità di tutto l’Anno (Venice, 1612)
Op. 28: Falsi bordoni a quattro Voci con i Sicut erat a otto, et il Te Deum laudamus e Salve Regina a otto (Rome, 1612)
Op. 30: 100 Sacri Concentus ab una Voce sola (Venice, 1614)
Madrigali a quattro Voci (Venice, 1591)
Missa Defunctorum for 3 Voices (Venice, 1592)
Madrigali a sei Voci (Venice, 1593)
Canzonette a tre Voci (Venice, 1594)
Falsi bordoni for 5 Voices (Venice, 1596)
24 Credo a Canto fermo (Venice, 1619)
הערות שוליים

↑  מוכר בדרך כלל בשם לודוביקו ויאדאנה, אף כי שם משפחתו היה גרוסי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277215105171  PLWABN: 9810649509005606  BNE: XX1473460  BnF: cb139008339 (data)  CiNii: DA08408423  GND: 11876831X  ICCU: LO1V145952  ISNI: 0000 0001 2276 8609  LCCN: n84042063  MusicBrainz: abd8e227-68ef-47e6-ad78-457e65c19b43  NKC: jn20040106003  NLG: 251297  NTA: 09140391X  SELIBR: 269297  SNAC: w65h7jwg  SUDOC: 149971257  Trove: 1185069  VIAF: 14959843   WorldCat (עם VIAF): 14959843
מגארה

ערך זה עוסק בעיר ביוון. אם התכוונתם ללהקה, ראו .
| --- | --- |
 מדינה:  יוון יוון
 מחוז:  אטיקה אטיקה
 שפה רשמית:  יוונית 
 שטח:  322.21 קמ"ר
 גובה:  4 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  25,467 (2021)
 קואורדינטות:  37°59′42″N 23°20′32″E﻿ / ﻿37.9949°N 23.3423°E﻿ / 37.9949; 23.3423 
 http://www.megara.gr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןמגארה(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןמגארה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגארה (ביוונית: Μέγαρα) היא עיר ביוון ופרבר של הבירה אתונה, וב-2011 התגוררו בה 28,591 איש. היא ממוקמת 42 ק"מ צפון-מערבית מאתונה, לחופי במפרץ הסרוני ומול האי סלמיס.
היסטוריה

מגארה הייתה אחת מארבעה אזורים של מחוז אטיקה, שנמשלו על ידי ארבעת בניו של המלך המיתולוגי פנדיון השני. בנו ניסוס היה שליט העיר.
עד למאה השביעית לפני הספירה, היו תושבי מגארה תלויים מבחינה מדינית בקורינתוס. הם הקימו ליד עירם עיר חדשה, מגארה היבלאיה, פוליס קטנה מצפון לסירקוזה (בסיציליה). לאחר-מכן פתחו תושבי מגארה במלחמת עצמאות שבה ניצחו, והקימו את הערים ביזנטיון וכלקדון (בערך ב-667 לפנה"ס). במהלך המלחמה הפלופונסית (431-404 לפנה"ס), מגארה נלחמה לצד ספרטה.
אחד מהמנהיגים החשובים ביוון, שהנהיג את מגארה, היה ביזאס. לפי האגדה, התייעץ ביזאס עם האורקל בדלפי, ולפי עצתה הקים את העיר ביזנטיון על שמו (שמה שונה אחר כך לקונסטנטינופול ובסוף לאיסטנבול). תאוגניס, משורר מהמאה ה-6 הגיע מן העיר מגארה. תושבי מגארה נודעו בבניית מקדשים רבים. הירונימוס, מחבר ה'וולגטה', אמר על תושבי העיר מגארה: "הם בונים כאילו שהם יחיו לעד; הם חיים כאילו ימותו מחר..."
העיר כיום

מגארה מחוברת על ידי כביש-מהיר A8 לפלופונסוס, מערב יוון ואתונה, ועל ידי הפרואסטיאקוס, רכבת הפרברים של אזור אתונה. לפני התרחבות העיר בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, השטח שמסביב לעיר היה חקלאי ברובו. ממערב למגארה שוכנת העיר ניאה פראמוס, וממזרח לה קאקיה סקאלה. מדרום לעיר נמצא הכפר פאצ'י, הידוע בגלל הטברנות שלו והדייג. עוד יותר דרומה נמצא שדה תעופה צבאי, שגובל במפרץ מגארה.
ליבת יותרת הכליה

| --- | --- |
 שיוך:  בלוטת יותרת הכליה 
 אספקה עורקית:  עורקי יותרת הכליה העליונים 
 ניקוז ורידי:  וריד יותרת הכליה השמאלי 
 ניקוז לימפטי:  Lumbar lymph nodes 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1280) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  medulla 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A11.5.00.008 
 TA2 (2019):  3882 
 FMA:  15633 
 קוד MeSH:  A06.300.071.265 
 מזהה MeSH:  D000313 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0001629 
 
ליבת יותרת הכליה או מדולת האדרנל מהווה כעשירית ממסת בלוטת יותרת הכליה (בלוטת האדרנל). היא מורכבת מתאי כרומפין (הנקראים כך כי הם נצבעים בצבע מסוים בצביעת כסף), שמקורם ברכס הנוירלי (Neural crest; שריד של מערכת העצבים העוברית).
ליבת יותרת הכליה היא חלק מהמערכת הסימפתטית, והיא מפרישה את ההורמונים אפינפרין, נוראפינפרין ודופמין. מרבית ההפרשה (85%) היא של אפינפרין.
סינתזה של קטכולאמינים בליבת יותרת הכליה

חומצת האמינו טירוזין עוברת מטבוליזם ל-DOPA על ידי האנזים טירוזין-הידרוקסילאז, שהוא האנזים קובע-הקצב בתהליך. דופמין נוצר מ-DOPA, והוא הקטכולאמין הראשון. מדופמין נוצר נוראפינפרין, על ידי קליטתו של דופמין בשלחופיות (וסיקולות) תוך-תאיות המכילות את האנזים המייצר נוראפינפרין. השלב האחרון הוא ייצור של אפינפרין.
הקטכולאמינים נאגרים בגרגרים קטנים (גרנולות) כרומפין לפני הפרשתם, כאשר מרבית הנוראפינפרין במחזור מקורו בקצותיהם של עצבים סימפתטיים, ולא בליבת יותרת הכליה.
פתולוגיה

מבחינה פתולוגית, הגידולים הקיימים בליבת יותרת הכליה הם:
פאוכרומוציטומה – גידול של ליבת יותרת הכליה המפריש קטכולאמינים
נוירובלסטומה
גנגליונוירומה
ראו גם

בלוטת יותרת הכליה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A11.5.00.008
ליבת מוסקבה סיטי

| --- | --- |

ליבת מוסקבה סיטי
 מידע כללי
 סוג:  קומפלקס
 שימוש:  קניון, אולם קולנוע וקונצרטים, מלון, משרדים
 כתובת:  מוסקבה סיטי 
 מיקום:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2005–2022 (כ־17 שנים)
 עלות:  300 מיליון דולר
 מידות
 גובה:  50 מטר
 קומות:  6
 קואורדינטות:  55°44′57″N 37°32′21″E﻿ / ﻿55.749047222222°N 37.539108333333°E﻿ / 55.749047222222; 37.539108333333
  (למפת מוסקבה מוגדלת) ליבת מוסקבה סיטי(למפת מוסקבה רגילה) ליבת מוסקבה סיטי
 
ליבת מוסקבה סיטי (ברוסית: Центральное ядро «Москва-Сити») הוא קומפלקס הנמצא במוסקבה סיטי, מרכז העסקים הבינלאומי של מוסקבה. הליבה מחולקת לשני חלקים: תת-קרקעי ועילי.
חלק תת-קרקעי

החלק התת-קרקעי של המבנה כולל את רכזת מחלף המטרו המשלבת שלושה קווי מטרו:  דלובוי צנטר (קו פיליובסקאיה),  דלובוי צנטר (קו סולנצבסקאיה),  דלובוי צנטר (קו הטבעת הגדול). כמו כן, המתחם מחובר באמצעות תחנת דלובוי צנטר (קו סולנצבסקאיה) עם נמל התעופה הבינלאומי ונוקובו. בחלק התת-קרקעי יש גם חניון ל 2750 מכוניות. המרחב הציבורי התת-קרקעי מאוכלס על ידי מתחם הקניות, שהוא אזור קניות רב-פונקציונלי מפותח, כמו גם הלובי של המטרו עם אזורי הולכי רגל ומעברים למבנים שנמצאים באזורים סמוכים. בצד המערבי של הליבה המרכזית נמצא חניון VIP.
חלק עילי

החלק העילי כולל שלושה מבנים:
מלון «נובוטל»
קניון "אפימול סיטי" השייך לאפי פיתוח
אולם קולנוע וקונצרטים
הערות שוליים

↑  https://moscow-city.guide/towers/tsentralnoe-yadro-moskva-siti/
↑  https://afi-development.com/projects/shopping-centres/afi-mall
| מרכז העסקים המוסקבאי הבינלאומי "מוסקבה סיטי" |
| --- | --- | --- |
| בניינים | מגדל 2000 • מגדל האבולוציה • מתחם עסקים "אימפריה" • הליבה המרכזית • ערי הבירה • מגדל על הגדה • IQ-קוורטאל • אירואסיה • פדרציה • מגדל מרקורי • Neva Towers • OKO •  Moscow Towers • המגדל הצפוני |  |
| תחבורה | גשר בגרטיון • דלובוי צנטר (קו פיליובסקאיה) • מוסקבה-סיטי • דלובוי צנטר (קו סולנצבסקאיה) • דלובוי צנטר (קו רובליובו-ארכנגלסקויה, סגורה זמנית) • טבעת התחבורה השלישית |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ליגאו

| --- | --- |

 מדינה:  הפיליפינים הפיליפינים
 מחוז:  ביקול
 פרובינציה:  אלבאי
 תאריך ייסוד:  1608 
 שטח:  246.75 קמ"ר
 גובה:  197 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  118,096 (1 במאי 2020)
  ‑ צפיפות:  4.5 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  13°13′00″N 123°31′00″E﻿ / ﻿13.216666666667°N 123.51666666667°E﻿ / 13.216666666667; 123.51666666667 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://ligaocity.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הפיליפינים מוגדלת) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי ליגאו(למפת הפיליפינים רגילה) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי ליגאו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ליגאו (בפיליפינית ובביקול מרכזית: Ligao) היא עיר בפרובינציית אלבאי (אנ') שבמחוז ביקול (אנ') שבפיליפינים.
גאוגרפיה

העיר נמצאת על האי לוזון כ-525 ק"מ מבירת המדינה מנילה, כ-30 ק"מ מהעיר לגאספי (אנ') וכ-64 ק"מ מהעיר נאגה. בנוסף, העיר ממוקמת ליד הנהר קבילוגן ‏(בסבואנו).
תנועה ותחבורה

העיר ממוקמת ליד הכביש AH26, ביקול 639 וכביש ליגאו-טבקו. בנוסף, ישנן מספר רב של תחנות דלק בעיר.
הערות שוליים

1 2  Statistical Summary, LIGAO CITY (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
↑  Filipino population
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463777105171  LCCN: n2004113661  VIAF: 132733083   WorldCat (עם VIAF): 132733083 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הפיליפינים ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ליבורן

| --- | --- |
סמל ליבורןסמל ליבורן

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  אקיטן החדשה אקיטן החדשה
 מחוז:  ז'ירונד
 ראש העיר:  פיליפ בויסו (Philippe Buisson) (המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית)
 שפה רשמית:  צרפתית, Gascon 
 שטח:  20.63 ק"מ קמ"ר
 גובה:  15 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  24,557 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  44°55′12″N 0°14′24″W﻿ / ﻿44.92000°N 0.24000°W﻿ / 44.92000; -0.24000
 אזור זמן:  UTC +1
 www.ville-libourne.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ליבורן(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ליבורן(למפת אקיטן החדשה רגילה) בורדו אז'ן באיון פריגו פו לימוז' טיל גרה פואטייה לה רושל אנגולם ניור פיי דה לה לואר סאנטר-עמק הלואר אוברן רון-אלפ  אוקסיטניה ספרד מפרץ ביסקאיה ליבורן(למפת אקיטן החדשה מוגדלת) בורדו אז'ן באיון פריגו פו לימוז' טיל גרה פואטייה לה רושל אנגולם ניור פיי דה לה לואר סאנטר-עמק הלואר אוברן רון-אלפ  אוקסיטניה ספרד מפרץ ביסקאיה ליבורן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ליבורן (בצרפתית: Libourne) היא עיר בדרום צרפת, הממוקמת כ-35 ק"מ צפון-מזרחית לבורדו. העיר שוכנת על גדות נהר הדורדוניה והאיל (Isle), הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי.
מאדאם טוסו הונג קונג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון שעווה
 כתובת:  מגדל הפסגה 
 מיקום:  הונג קונג 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2000
 תאריך פתיחה רשמי:  2000 
 קואורדינטות:  22°16′17″N 114°09′00″E﻿ / ﻿22.2715°N 114.15°E﻿ / 22.2715; 114.15
 אתר רשמי
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומימאדאם טוסו הונג קונג(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומימאדאם טוסו הונג קונג
 
מגדל הפסגה בפסגת ויקטוריה, הונג קונג
מאדאם טוסו הונג קונג (באנגלית: Madame Tussauds Hong Kong; בסינית: 香港杜莎夫人蜡像馆) הוא סניף של רשת מוזיאוני השעווה של מאדאם טוסו. הסניף ממוקם במגדל הפסגה שעל פסגת ויקטוריה באי הונג קונג שבהונג קונג.
המוזיאון הוא אחד משלושת סניפי הרשת באסיה, לצד שאנגחאי ובבנגקוק.
במוזיאון מוצגות 100 בובות שעווה של דמויות היסטוריות וידוענים. כשליש מהבובות הן בובות של דמויות אסייתיות ו-16 מבובות השעווה הן של דמויות הונג קונגיות.
היסטוריה

בשלהי שנות ה-90 של המאה ה-20 הוקמו מספר סניפים של מוזיאון מאדאם טוסו הלונדוני באירופה (אמסטרדם) ובארצות הברית (בניו יורק ובלאס וגאס). באסיה הוצגה תערוכה נודדת שעברה בין סינגפור ואוסטרליה וזכתה להצלחה רבה.
בעקבות הצלחה זו הוחלט להקים מוזיאון קבוע בדרום מזרח אסיה, והונג קונג נבחרה בשל מיקומה. המוזיאון נפתח במגדל הפסגה בשנת 2000.
המוזיאון שופץ בספטמבר 2005 בעלות של 20 מיליון דולרים הונג קונגים ונפתח מחדש ב-18 במאי 2006.
במוזיאון מוצג פסל השעווה של מירים יאונג הייחודי בכך שפסל שעווה זה מצחקק כאשר המבקרים מתקרבים אליו, באמצעות חיישנים המהווים חלק מהפסל. כמו כן פסלו של אנדי לאו הוא פסל אנימטרוניקה העשוי סיליקון ולא שעווה.
במוזיאון מוצגים בין היתר פסליהם של ג'קי צ'אן, ברוס לי, בראד פיט, שר, אדי מרפי, אל מקפירסון, ז'ראר דפארדיה, יו גרנט, מל גיבסון, נעמי קמפבל, מריל סטריפ, ססיליה צ'ונג, ארון קווק, אנג'לינה ג'ולי, דייוויד בקהאם, מוחמד עלי, טייגר וודס, רונאלדיניו, הנסיכה דיאנה, לוצ'אנו פבארוטי, מהטמה גאנדי, נלסון מנדלה, ביל קלינטון, ג'ורג' ווקר בוש, ברק אובמה, מיכאיל גורבצ'וב, סדאם חוסיין, הנסיך פיליפ, אליזבת השנייה, הנסיך צ'ארלס, הנסיכה אן, הנסיך ויליאם, אדולף היטלר, וינסטון צ'רצ'יל, רמברנדט, פבלו פיקאסו, וולפגנג אמדאוס מוצרט, דנג שיאופינג, ג'יאנג דזה-מין, לי קא-שינג, לי קואן יו, שיגרו יושידה, חו ג'ינטאו, אלברט איינשטיין, ג'ון הווארד, מאדאם טוסו, סון יאט-סן, מאו דזה-דונג, אליזבת טיילור, בני היל, פירס ברוסנן, אנתוני הופקינס, ג'ודי פוסטר, האריסון פורד, המפרי בוגרט, מקולי קאלקין, מרילין מונרו, אלפרד היצ'קוק, אלביס פרסלי, פרדי מרקיורי, מדונה, מייקל ג'קסון, מיק ג'אגר, הביטלס וטינה טרנר.
ליאם וודרום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באוקטובר 2002 (בן 21) אנהיים, קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליאם וודרום (באנגלית: Liam Woodrum נולד ב-22 באוקטובר 2002) הוא דוגמן ושחקן אמריקאי.
ביוגרפיה

וודרום נולד וגדל באנהיים, קליפורניה. הוא למד בתיכון קניון שם שיחק בנבחרת הכדורסל.
קריירה

וודרום הוא דוגמן המיוצג על ידי סוכנות הדוגמנים וילהלמינה בניו יורק. וודרום החל את הקריירה בשנת 2023 שלו בסרט הטלוויזיה " Love in Zion National: A National Park Romance" בהפקת ערוץ הולמרק. באותה שנה, הוא הופיע לזמן קצר בקליפ של "Other Side of the Rainbow" של להקת "אקסטרים".
ביוני 2023 לוהק וודרום לתפקיד ראשי בסרת הטלוויזיה סופר גיקית. בסדרה מגלם וודרום את ניק פארק דוגמן על ומושא אהבתה של הארייט מאנרס (אמילי קארי). הסדרה עלתה בשירות הזרמת המדיה, נטפליקס במאי 2023.
בשנת 2023 לוהק וודרום לתפקיד בסרט האימה העתידי "213 עצמות". הסרט מתרחש בשנות ה-90 ועוקב אחר קבוצת סטודנטים לאנתרופולוגיה שמוצאים עצמות אנושיות בקמפוס הקולג' שלהם ומנסים לגלות את הרוצח.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2023 | Love in Zion National: A National Park Romance | טייט פראודסטאר | סרט טלוויזיה של ערוץ הולמרק |
| 2024 | סופר גיקית | ניק פארק | תפקיד ראשי, 10 פרקים |
| TBA | 213 עצמות | אריק | סרט באורך מלא, בהפקה |
הערות שוליים

↑  Liam Woodrum on Hudl, Hudl
↑  TikTok - Make Your Day, www.tiktok.com
↑  Abby Robinson, Who is Liam Woodrum? Meet the Geek Girl star playing Nick Park, Radio Times, ‏30 במאי 2024
1 2 3  Savannah Sanders, Who Is Liam Woodrum? 4 Things to Know About Geek Girl Actor, The Direct, ‏1 ביוני 2024
↑  Jesse Whittock, ‘Geek Girl’ Studio Waterside Teams With Creatives Behind ‘Reginald The Vampire’, ‘The Way Home’ & ‘Orphan Black’ As Part Of Scripted Slate, Deadline, ‏2023-06-22 (באנגלית אמריקאית)
ליבור פשק

| --- | --- |

 לידה:  22 ביוני 1933 פראג, צ'כוסלובקיה 
 פטירה:  23 באוקטובר 2022 (בגיל 89) פראג, צ'כיה 
 מוקד פעילות:  ליברפול 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג 
 שפה מועדפת:  צ'כית, סלובקית, אנגלית 
 פרסים והוקרה:  honorary citizen of Litomyšl (13 במאי 2008)  אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית  אזרחות כבוד של פראג  Medal of Merit, 1st class  אזרחות כבוד של פרדוביצה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליבור פשק (בצ'כית: Libor Pešek;‏ 22 ביוני 1933 – 23 באוקטובר 2022) היה מנצח צ'כי.
ביוגרפיה

פשק נולד בפראג ולמד ניצוח, פסנתר, צ'לו וטרומבון באקדמיה לאמנויות הבמה של פראג. בין מוריו נמנו וצלאב סמטאצ'ק וקארל אנצ'רל. פשק עבד בבתי האופרה של פלזן ופראג, כשהחל משנת 1958 ועד 1964 היה מייסד ומנהל "הרמוניה קאמרית של פראג". פשק היה המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית הסלובקית בעונת 1981–1982 ומשנת 1982 עד 1990 היה מנצח הבית של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית. משנת 1987 עד 1998 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול והתמנה למנצח כבוד לאחר מכן. כמו כן הופיע כמנצח אורח במספר רב של תזמורות אחרות.
פשק נודע בעיקר בפרשנויותיו למוזיקה צ'כית וכמי שעודד מלחינים צ'כיים ידועים פחות, בעיקר את יוזף סוק וויטצלאב נובאק.
ליבור פשק קיבל תואר אצולה בריטי בשנת 1996 ומדליית כבוד צ'כית מן המעלה הראשונה בשנת 1997.
ליבונית

| --- | --- |
 מדינות:  לטביה (ליבוניה)
 אזורים:  מזרח אירופה
 דוברים:  פחות מ-200
 שפת אם:  0
 כתב:  אלפבית לטיני
 משפחה:  אוּראלית פינו-אוגרית פינו-בלטית ליבונית
 לאום:  אף אחת
 ארגון:  אף אחד
 מוסד:  אין
 קוד שפה:  liv 
 קוד ISO 639-3:  liv 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
לִיבוֹנִית (līvõ kēļ נקראת גם ליווית) היא שפה נכחדת ממשפחת השפות האוראליות אשר דוברה בפי העם הליבוני, כיום נמצא בצפון-מערב לטביה. לשפה דמיון רב לאסטונית.
הליבונית נחלקת לשני ניבים, הניב המערבי המכונה 'ניב יושבי החוץ', והניב המזרחי המכונה 'ניב הדייגים'. השפה מתועדת במילון של קטונן, ומתוכה כ-3000 מילים הן מתוך הלשון הלטבית.
מילים ליבוניות נרשמו על ידי שלצר ב-1771. הטקסט הרצוף הקדום ביותר בליבונית הוא תרגום האוונגליון של מתי מ-1863, בין שתי מלחמות העולם הופיעו בליבונית כמה תרגומים, לוחות שנה, וחיבורים אחרים, ביניהם: קובץ שירים של קארל סטאלטה, ספר מקראות של פ. דאמברג, וכתב עת בשם Livli שיצא בהלסינקי.
דובר הליבונית האחרון, ברמת שפת-אם, נפטר ב-2007. קיימים עוד כמה עשרות דוברי ליבונית ברמת שפה שנייה בלטביה. משנת 2005 ניתן ללמוד ליבונית באוניברסיטת לטביה, כחלק מן הניסיון להחיות את השפה. דוברי ליבונית הוכרו בלטביה כמיעוט אתני.
הגיית השפה וכתיבתה

אותיות השפה רומזות בעיקר על אותיות הלטבית והאסטונית:
Aa, Āā, Ää, Ǟǟ, Bb, Dd, Ḑḑ, Ee, Ēē, Ff, Gg, Hh, Ii, Īī, Jj, Kk, Ll, Ļļ, Mm, Nn, Ņņ, Oo, Ōō, Ȯȯ, Ȱȱ, Õõ, Ȭȭ, Pp, Rr, Ŗŗ, Ss, Šš, Tt, Țț, Uu, Ūū, Vv, Zz, Žž
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | מכתשי /שִנִּי | מכתשי /שִנִּי | שפתי (־שִנִּי) | שפתי (־שִנִּי) |
| אפי |  |  |  |  | ɲ |  | n |  | m |  |
| סותם |  |  | g | k | ɟ | c | d | t | b | p |
| חוכך |  | h |  |  | ʒ | ʃ | z | s | v | f |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  | j |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  | ʎ |  | l |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  | rʲ |  |  |  |
* - תוספת פונמה בהתאמה
מגארה (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  מדריד 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 סוגה:  רוק 
 פרסים והוקרה:  Ludovico Di Meo Award in the emerging artist mediolior (2024) 
 megaraband.com
 חברים
 קנסי לובט ויטי קרוקוטה טיו רובר בואנו רפאלה טאצ'ה
 
מגארה (Megara) היא להקת רוק ספרדית שהוקמה במדריד בשנת 2015, המורכבת כיום מקנסי לובט, ויטי קרוקוטה, טיו רובר בואנו ורפאלה טאצ'ה. הלהקה ייצגה את סן מרינו באירוויזיון 2024 עם השיר "11:11".