stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיה נירו
הערות שוליים

↑  קיה נירו נחשף – קרוסאובר היברידי, באתר קארטיוב, ‏11 בפברואר 2016
↑  קיה נירו ההיברידי בישראל – מחיר החל מ- 136,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏07 בנובמבר 2016
↑  קיה נירו קונספט – קדימון לקרוסאובר עירוני, באתר קארטיוב, ‏29 באוגוסט 2013
↑  קיה נירו – הגרסה האירופאית - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  cartube, קיה חושפת: 2017 נירו PHEV – היברידי פלאג אין - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  cartube, קיה חושפת את הנירו EV החשמלי - עד 380 קילומטר [עדכון - cartube], באתר www.cartube.co.il
↑  קיה נירו EV החשמלי 2021 בישראל - מחיר 179,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏01 באוגוסט 2021
↑  קיה נירו חשמלי: טווח נסיעה רשמי של 453 ק״מ, באתר קארטיוב, ‏18 בספטמבר 2018
↑  מתיחת פנים: 2019 קיה נירו החדש, באתר קארטיוב, ‏28 בפברואר 2019
↑  קיה נירו החדש 2019 בישראל - מחיר החל מ-143,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏21 באוגוסט 2019
↑  ניר בן זקן, קיה נירו חדש ומעוצב יגיע באמצע 2022 עם מנוע היברידי או חשמלי, באתר ynet, 25 בנובמבר 2021
↑  קיה מציגה את הנירו החדש 2022 - היברידי - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  חשיפה ראשונה לקיה נירו פלאג-אין 2022 החדש - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  cartube, חשיפה ראשונה: קיה נירו EV החדש 2022 - cartube, באתר www.cartube.co.il
דור ראשון
הגרסה החשמלית
דור שני הגרסה החשמלית
קלאו אדום-פנים

| קלאו אדום-פנים |
| --- | --- |
 קלאו אדום-פנים
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קלאונאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קלאויים
סוג:: קלאו קרקע
מין:: קלאו אדום-פנים
שם מדעי
 Bucorvus leadbeateri ‏ויגורס, 1825
תחום תפוצה


קלאו אדום-פנים (שם מדעי: Bucorvus leadbeateri) הוא מין עוף בסוג קלאו קרקע. זהו מין הקלאו הגדול ביותר.
גוף הקלאו בצבע שחור, וצבע הראש והסנטר אדום. יש באמצע הסנטר נקודה כחולה. צבע המקור שחור. אורכו כ-90-129 ס"מ, ומשקלו של קלאו זכר הוא כ-3.5 עד 6.2 ק"ג. הנקבות קטנות יותר מהזכרים, ומשקלן הוא כ-2.2 עד 4.6 ק"ג. הקלאו אדום הפנים מאופיין בעור חשוף בצבע אדום על הפנים ועל הגרון. המקור והקסדה שחורים, שגדולה יותר אצל הזכרים. הנקבות קטנות יותר ועל העור האדום שמעל הגרון יש כתמים כחולים.
הקלאו חי בערבות ובאדמות מרעה. הוא חי בארצות נמיביה, אנגולה, צפון דרום אפריקה, טנזניה, בבורונדי ובקניה. הקלאו ניזון מצפרדעים, זוחלים, חלזונות ויונקים קטנים. הצעירים תלויים במבוגרים עד גיל של כחצי שנה עד שנה.
הקלאו אדום הפנים הוא מין שמוגדר כ"פגיע", ומוגבל בדרך כלל לגנים הלאומיים. הוא חי בקבוצות של 5 עד כ-10 פרטים.
גלריה

פלג הגוף העליון של זכר
קבוצה של קלאויים אדומי פנים, אחד מהם צעיר.
קלאו אדום פנים מטייל בקרוגר פארק.
קלאו אדום פנים בשמורת מסאי בקניה.
ראו גם

קלאו קרקעי
הערות שוליים

↑  קלאו אדום-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  השם בעברית על פי אייבי ארז ונדב לוי, קלאו אדום הפנים: העוף המוזר בעל קרני הפר, "מסע אחר" 67
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רגלים רכובים

רגלים רכובים היא סוג של יחידת רגלים צבאית שהייתה מורכבת מחיילים שרכבו על סוסים במקום לצעוד אך ירדו מהסוסים כשהם נלחמו. סוג של יחידה היה בשימוש לאורך אלפי שנים. בתקופה המאוחרת יותר הם השתמשו ברובים ואילו בעבר הרחוק יותר הלוחמים השתמשו בחניתות, בחץ וקשת או בקשת מוצלבת. לוחמי הדרגון הידועים היו גם הם רגלים רכובים.
התקופה שלפני אבק השריפה

רגלים רכובים קיימים לפחות מאז תחילת הלחימה המאורגנת. אבירים שנשאו שריון כבד עשוי מארד הגיעו לשדה הקרב על מרכבות וירדו מהן לפני שהחלו להילחם. עם התפתחות ההופליטים סגנון הרגלי הרכוב נכנס גם לתחום זה וחלק מההופליטים הגיעו לשדה הקרב על סוסים וירדו מהם כדי להצטרף למערך הפלנקס. ברומא העתיקה, בתקופה שלפני גאיוס מריוס, היו חיילים שנצמדו לאוכפים של חיל הפרשים ואלה נשאו אותם עמם לשדה הקרב. רגלים רכובים היו בשימוש נרחב אצל ששושלת האן בלחימה נגד קונפדרציית שיונגנו. לאורך הקרבות הרבים של השושלת רובן המכריע של יחידות הצבא היו רכובים על סוסים, פרשים ורגלים.
יחידת רגלים רכובים ידועה נוספת היו פרשי גנואה. הפרשים שפעלו בימי הביניים שימשו במקביל גם כמגיני העיר וגם כשכירי חרב בשירות ערים אחרות באזור של איטליה המודרנית ורכבו בדרך כלל על סוסים. גם הויקינגים נהגו לחפש ולנכס לעצמם את כל הסוסים שיכלו למצוא רכבו עליהם לקרב.
דרגון

לוחמי הדרגון היו במקור רגלים רכובים שהיו מיומנים במיוחד גם ברכיבה על סוסים וגם בלחימה. בהמשך, לקראת המאה ה-18 הם התפתחו ליחידת פרשים קלים לכל דבר. לוחמי דרגון היו נפוצים ברוב הצבאות באירופה ממחציתה השנייה המאה ה-17 ולאורך תחילת המאה ה-18. מקורו של השם הוא ככל הנראה בכלי ירייה הידוע בשם זה שהיה בשימוש הצבא הצרפתי. בצרפתית אין הבדל בין כיתוב המילה דרגון לדרקון. בתקופה המודרנית השימוש בשם זה עבר למספר יחידות טקסיות רכובות ומשוריינות.
במאה ה-19

עם המצאת רובים מדויקים מהירים וחצי אוטומטיים באמצע המאה ה-19 חיל הפרשים הפך פגיע יותר ויותר. צבאות רבים עברו ליחידות צבא שהורכבו מחיילים שיכלו להילחם גם כפרשים וגם כרגלים, בהתאם לצורך. הלחימה על סוסים עם חרבות או רומחים איפשרה תנועה מהירה ללא מחסה מאש האויב ואילו הלחימה על הקרקע עם רובים איפשרה שימוש במחסות ומסתורים תוך כדי בניית קו הגנה.
ההבדל בין חיל הפרשים לרגלים רכובים הפך למעורפל יותר, אך השימוש ברגלים רכובים המשיך להיות רלוונטי ופרשים רבים לחמו כרגלים רכובים באמצע המאה ה-19, לדוגמה, שני הצדדים במלחמת האזרחים האמריקאית, והבורים במלחמת הבורים הראשונה והשנייה. היחידות הראשונות שזכו לכינוי רגימנט הרגלים הרכובים באופן רשמי, היו חיל הרגלים הרכוב במלחמת ארצות הברית–מקסיקו אך שמם הוסב לרגימנט הפרשים השלישי בשנת 1861. זו הייתה יריית הפתיחה לכך ובאוסטרליה השם נכנס לשימוש בשנות ה-80 של המאה ה-19. באותה תקופה המושג תפס תאוצה ואף בלגיון הזרים הצרפתי נכנסו לשימוש פרדות שחלקו כל שני לגיונרים. כל ליגיונר רכב בתורו ויחד הזוגות הצליחו לגמוע מרחקים של קרוב ל-100 קילומטר ביום.
בצבא הבריטי, באזורים מסוימים באימפריה הבריטית, בחלק מיחידות החי"ר היו מחלקות רכובות ששימשו לתצפית והתכתשות, על ועם האויב. במקומות מסוימים באימפריה יחידות מקומיות במקומות כמו ציילון (סרי לנקה של היום) ובמיוחד דרום אפריקה, שקמו בעידוד ואימון השלטון הבריטי, כללו גם הן רגלים רכובים. במלחמת הבורים השנייה הבריטים למדו מהבורים והקימו כתגובה יחידות רגלים רכובים משלהם כדי לתת מענה לצורך בשטח. כחלק מהלקחים ממלחמות הבורים יחידות הפרשים של הצבא הבריטי הסדירות החלו להשתמש באותם רובים כמו יחידות הרגלים והפכו מיומנים בלחימה על הקרקע. אף על פי כן הם המשיכו להשתמש בסגנון ההסתערות לרוב.
המעבר למאה ה-20

יחידת הרוכבים הקלה הרביעית בצבא האוסטרלי שהשתתפה במהלך מלחמת העולם הראשונה בקרב באר שבע ב-1917 נגד הטורקים שנודעה כיחידת פרשים פעלה הלכה למעשה כרגלים רכובים כמו גם יחידה דומה בצבא ניו זילנד שלחמה בקרב זה. רגלים רכובים הפכו בהדרגה ללא רלוונטיים עם כניסת היחידות הממונעות לצבאות השונים בהרחבה, בשנות ה-30 וה-40. לקראת מלחמת העולם השנייה יחידות אלה כמעט נעלמו מהנוף הצבאי ופינו את מקומן לרגלים הממונעים.
אף על פי כן הם לא נעלמו לחלוטין אלא אחרי המלחמה. גרמניה השתמשה ברגלים רכובים בחזית המזרחית ושני הצדדים בחזית זו השתמשו ברגלים רכובים על אופניים. הממלכה המאוחדת וגרמניה שהשתמשו ברגלים על אופניים עוד במלחמת העולם הראשונה ניסו אף יחידות רכובות על אופנועים, שהיוו שלב מעבר לרגלים ממונעים כאמור. גרמניה השתמשה ביחידות באלה לאורך כל המלחמה אך השימוש ביחידות אופניים גבר אצלה בעיקר כשהיא נסוגה חזרה לתוך שטחה המקורי. השימוש ביחידות אופניים היה נרחב ומוצלח אצל יפן במלחמה בין השנים 1941-1942 בלחימה במלאיה הבריטית (מלזיה של היום) ובפלישה לסינגפור. רגימנט של רגלים רכובים על סוסים פעל במסגרת יחידת הצופים הפיליפיניים סייע בהגנה על האיים מפני פלישה יפנית. אוגדת ההרים העשירית של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה כללה גדוד סיור קטן של רגלים רכובים שפעל באיטליה ואוסטרליה במהלך המלחמה.
מדינות להן מסורת צבאית טקסית כמו שווייץ המשיכו בשימוש ברגלים רכובים גם אחרי מלחמת העולם השנייה. יש בשימוש בין היתר גם יחידות רגלים רכובות על אופניים עד היום, לדוגמה בשוודיה (מלבד חודשי השלג) אך הן מוגבלות מאוד בגלל הצורך בדרך סלולה לרכיבה.
הנס המלכותי של אור (2500 לפנה"ס) מתאר שימוש קרבי מוקדם בכלי רכב
דרגון צרפתי מהמאה ה-17.
קלאב פינגווין: עלית חיל הפינגווין

ערך זה עוסק באתר אינטרנט. אם התכוונתם למשחקים נוספים של משחק זה, ראו .
| --- | --- |
כריכת המשחק באנגלית
כריכת המשחק באנגלית
 כללי
 תאריך הוצאה:  25 בנובמבר 2008 
 סוגה:  פעולה, הרפתקאות
 פיתוח:  1st Playable Productions
 הוצאה לאור:  Disney Interactive
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 הפצה:  EA Distribution,Nintendo DS Game Card
 סדרה:  קלאב פינגווין: עלית הפינגווין
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  DS
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, קבוצת שחקנים עם חיבור WI-FI
 פלטפורמות:  Nintendo DS
 המשחק הבא:  קלאב פינגווין: עלית חיל הפינגווין: נקמתו של הרברט
 
קלאב פינגווין: עלית חיל הפינגווין (באנגלית: Club Penguin: Elite Penguin Force) הוא משחק DS שפותח על ידי 1st Playable Productions ומופץ על ידי Nintendo DS Game Card ו-EA Distribution. המשחק מבוסס על עלית חיל הפינגווין של משחק המחשב המצליח קלאב פינגווין.
המשחק מכר יותר מ-1.5 מיליון עותקים ברחבי העולם. המשחק מבוסס על ה-EPF (שהייתה אז סודית) בקלאב פינגווין.
המשחק

במשחק "עלית חיל הפינגווין" יכולים הפינגווינים (השחקנים) המשחקים להרוויח מטבעות לחשבון בפינגווין שלהם במחשב. הם יוכלו להשתמש במטבעות כדי לקנות פריטי לבוש, רהיטים וכו'. במשחק אפשר לצאת למשימות ומיני-משימות שבהם משתמשים בגאדג'טים שונים, אביזרים ויכולת לחקור אירועים מוזרים בקלאב פינגווין. שחקנים מתמודדים עם משחקים כמו "אתגר הריקודים" ו"זריקת שלג", וגם משחקים שקיימים בתוך משחק קלאב פינגווין כמו "הרפתקאות חבילת הסילון" "דיג בקרח" ועוד.
עלילת המשחק

תפקידם של השחקנים הוא להיות חברים בעלית חיל הפינגווין ה-EPF, דרגת סוכנות גובהה יותר בקלאב פינגווין. גארי איש הגאדג'טים הידוע כסוכן G, לאחר שבנה רובוטים עוזרים הוא צריך לוודא שזה בטוח. הפינגווינים יוצאים לחצר ובונים "מנהיג" בשבילם שהוא פרובורט 1000. גארי חושב שהוא לכד אותו, אבל בסופו של דבר, הפינגווין מוצא אותו. אחר כך השחקן מחלץ את G, שסובל מאיבוד זיכרון. אחר כך הפינגווינים מוצאים פחי שמן, מה שאומר שהרובוטים עדיין על האי. די מהר השחקן מוצא את הרובוטים ואת דפי הפנקס של גארי. אחר כך השחקן צריך למצוא וללכוד את הרובוטים ולנטרל אותם, לשים אותם בבועה ואז לתת לגארי. בנוסף, השחקן צריך להביס את "המנהיג" של הרובוטים פרובוט 1000, והשחקן צריך גם להציל את פאפל הסוכנות. בסופו של דבר השחקן מביס את פרובורט 1000 והרובוטים, ומציל את פאפל הסוכנות וגארי.
ביקורות

קלאב פינגווין: עלית חיל הפינגווין קיבל ביקורות מעורבות.
בדצמבר 2008 זה היה המשחק הרביעי הנמכר ביותר של DS.
בשנת 2009 הצביעו עבורו והוא היה המשחק הטוב ביותר לאותה שנה.
צילום מסך מתוך המשחק,"G" מציג את אחת הדמויות
רגמים בדרום-מערב ירושלים

| --- | --- |

רוגם מס' 2 שנחפר על ידי אולברייט, מצוי בלב שכונת גבעת משואה
 היסטוריה
 תקופות:  תקופת הברזל II
 סוג:  רוגם
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  ויליאם פוקסוול אולברייט 1923 רות עמירן שנות ה-50 של המאה ה-20 גבריאל ברקאי 1991
 מצב:  כמחציתם הוסרו
 מיקום
 מיקום:  דרום־מערב ירושלים
רגמים בדרום־מערב ירושלים הם קבוצה של רגמים המצויות בדרום-מערב ירושלים, החל מבית זית בצפון וכלה בעיר גנים וגבעת משואה בדרום. הכינוי "רגמים" הוא כינוי שהעניקה ד"ר רות עמירן למקבץ של תלוליות אבנים ועפר שנוצרו בידי אדם ללא רבדים (בניגוד לתל שבו נמצאות מספר שכבות ריבוד של יישובים שנחברו זו על גבי זו). תלוליות דומות נתגלו גם בקפריסין.
בדרום מערב ירושלים נמצאו 19 רגמים (כמחציתם הוסרו), והם מופו במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי רות עמירן. קוטר הרגמים נע בין 10 ל-42 מטר, וגובהם בין 3 ל-9 מטר.
היסטוריה

הרגמים נחקרו לראשונה בשנת 1923 על ידי ויליאם פוקסוול אולברייט, שביצע חתך ברגם מס' 2 (כיום בלב שכונת גבעת משואה) אותו תיארך למאה ה-10 לפנה"ס לפי שברי החרסים שמצא.
בשנת 1953 התקיימה חפירה יסודית בהנחיית ד"ר רות עמירן ובמימון משרד העבודה. בחפירה הוסרה כל הערמה מאחד הרגמים בשכונת קריית מנחם, תוארכו הממצאים למאה השביעית לפני הספירה (תקופת ממלכת יהודה). בתחתית הרגם נתגלה מבנה בן 17 צלעות וסמוך לו בור עם שרידי שרפה.
בחפירת הצלה שערך ד"ר גבריאל ברקאי ברגם מס' 4 נמצאו ממצאים המתאימים למאה ה-8 לפנה"ס, כולל חותמות המתייחסות לחזקיהו.
מטרת הרגמים

קיימים מספר הסברים עיקריים למהותם של הרגמים:
על פי ההסבר שהציעה ד"ר עמירן, הרגמים הם אתרי קבורה מטיפוס טומולי (Tumuli), בעברית רוגם (Tumulus)
על פי הממצאים המעידים על שריפת בעלי חיים וכלי אוכל שנמצאו ברגמים ייתכן ומדובר בבמות פולחן. קיימת סברה שמדובר בבמות לעבודה זרה שהיו מקובלות בירושלים בימי מנשה, אולם יהודה אליצור טען שמדובר בבמות לעבודת אלוהים, כתחליף לבית המקדש בו התקיימה עבודה זרה בימי מנשה.
הסבר אפשרי נוסף הוא כי אלו שרידיהם של טקסי שרפה, הנזכרים בספרי דברי הימים וירמיהו.
היו שטענו, בטרם החפירה המסודרת, שהרגמים היו מצבות זיכרון לפלשתים שנפלו במלחמה בעמק רפאים
לקריאה נוספת

יהודה אליצור, עקבות הרפורמה של יאשיה בארכיאולוגיה : למהות הרגמים במערב ירושלים, הקונגרס העולמי למדעי היהדות 5, 1971, עמ' 92-97
רפאל גרינברג, שדה הרגמים ברמת-הנדיב, קדמוניות כה: 3-4, תשנ"ג, עמ' 91-97
זאב ייבין, חפירת רוגם 3 שליד אורה, ארץ ישראל - מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה כה, תשנ"ו, עמ' 175-183
רפאל גרינברג, החפירות ברוגם גנים : מפעל קהילתי לשיקום אתר קדום במערבה של ירושלים, חידושים בחקר ירושלים ו, תשס"א, עמ' 44-51
עופר שיאון, החפירות סביב רוגם גנים בקרית-מנחם בירושלים, מחקרי יהודה ושומרון יא, תשס"ב, עמ' 115-122
Amiran R, The Tumuli West of Jerusalem, Israel Exploration Journal 8/4, 1958, עמ' 205–227
Barkay G, Mounds of Mystery, Biblical Archaeology Review 29/3, 2003, עמ' 32–39, 66, 68.
Raphael Greenberg, The Ramat ha-Nadiv tumulus field: preliminary report, Israel Exploration Journal 42,3-4, 1992, עמ' 129-152
Raphael Greenberg, The Ramat Hanadiv tumulus field, Ramat Hanadiv Excavations - Final Report of the 1984-1988 Seasons, Israel Exploration Society, 2000, עמ' 583-614 [A Hebrew version appeared in "Qadmoniot" 25,3-4 (1993).]
Ianir Milevski, A newly excavated tumulus in the Refa’im Valley, Jerusalem, ‘Atiqot 48, 2004, עמ' 51-62
Irina Zilberbod, A tumulus at Mazor-El’ad (site 96), ‘Atiqot 49, 2005, עמ' 9-15
Raphael Greenberg and Gilad Cinamon, Excavations at Rogem Gannim, Jerusalem: Installations of the Iron Age, Persian, Roman and Islamic Periods, ‘Atiqot 66, 2011, עמ' 79–106 (מאמר מקוון, דורש הרשמה (בחינם) לאתר)
הערות שוליים

↑  Albright W.F., Interesting Finds in Tumuli near
Jerusalem, BASOR 10, 1923, עמ' 1–3
↑  אהרן דולב, מה עושים בכספי ה'מקדמה', מעריב, 10 ביולי 1953
↑  התלים המעוררים חשד, מעריב, 2 באוגוסט 1953
חפירה ארכיאולוגית ליד ירושלים, חרות, 5 באוגוסט 1953
↑  התחדשו החפירות בתילוני ירושלים, זמנים, 2 בנובמבר 1953
↑  התעלומה ברכס "עין לבן" והחשש הנד"לני, באתר כיכר השבת
↑  ח. יפרח, ירושלים הבלתי נודעת, מעריב, 27 ביולי 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575288305171
קרלוס ריבאס

קרלוס אוגוסטו ריבאס מוריו (בספרדית: Carlos Augusto Rivas Murillo; נולד ב-15 באפריל 1994) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ בז'ואן אאוריך.
קריירה

ריבאס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של חאמונדי, עיר הולדתו. בשנת 2009 הצטרף לקבוצת הנוער של אמריקה דה קאלי, וכעבור חצי שנה הצטרף לאונסה קלדס. בשנת 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. ב-9 במאי 2012, כבש את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–3 נגד פורטלסה במסגרת הקופה קולומביה.
בשנת 2013 הצטרף לדפורטיבו קאלי. ב-14 באוגוסט 2013 ערך ריבאס את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד אוניון מגדלנה. ב-18 בספטמבר 2013, ריבאס כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לריאל קרטחנה. את עונת 2014, ריבאס סיים עם 15 שערים ב-42 משחקים.
ב-26 בינואר 2015 ריבאס חתם באורלנדו סיטי מה-MLS תמורת 1.5 מיליון דולר. ב-8 במרץ 2015, ריבאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ניו יורק סיטי. ב-17 ביוני 2015 ריבאס כבש שלושער בתיקו 4–4 נגד צ'ארלסטון באטרי במסגרת ה-US Open, כאשר את כל שעריו כבש בפנדלים. ב-30 באפריל 2016 כבש את שער הבכורה שלו ב-MLS בתיקו 2-2 נגד ניו אינגלנד רבולושן.
ב-3 בינואר 2018 ריבאס חתם בניו יורק רד בולס תמורת לכרטיס השחקן של סשה קלייסטן ו-150 אלף דולר. ב-22 בפברואר 2018 ריבאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אולימפיה במסגרת ליגת האלופות של ה-CONCACAF. ב-10 במרץ 2018 כבש צמד בניצחון 0–4 נגד פורטלנד טימברס.
ב-9 ביולי 2018 ריבאס הושאל לאתלטיקו נסיונל מליגת העל הקולומביאנית עד לסיום העונה, ודצמבר 2018 שוחרר מהמועדון.
ב-24 ביולי 2019, ריבאס חתם בהפועל רעננה מליגת העל.
ב-16 באוקטובר 2020, ריבאס חתם בדפורטיבו קואנקה מליגת העל האקוודורית.
בקיץ 2021, ריבאס חזר לקולומביה וחתם ביאנרוס.
הערות שוליים

↑  תום נחום, ‏אחמד דראושה חתם לעונה אחת בהפועל רעננה, באתר ONE‏, 24 ביולי 2019
רודזיה (חבל ארץ)

| --- | --- |
 היסטוריה קולוניאלית:  חברת דרום אפריקה הבריטית צ'ארטר רודזיה הפדרציה של רודזיה וניאסלנד רודזיה-ניאלסנד רודזיה הדרומית רודזיה הדרומית רודזיה הצפונית רודזיה הצפונית רודזיה מדינת רודזיה
 מדינה / טריטוריה:  זימבבואה זימבבואה זמביה זמביה
 תאריך ייסוד:  1889 
 שטח:  1,143,375 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחבל ארץ:  29,295,807 (2015)
 קואורדינטות:  15°40′00″S 28°10′00″E﻿ / ﻿15.6667°S 28.1667°E﻿ / -15.6667; 28.1667 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רודזיה (באנגלית: Rhodesia) היא חבל ארץ ואזור היסטורי השוכן במרכז חציה הדרומי של יבשת אפריקה. האזור כונה כך לראשונה על ידי חברת דרום אפריקה הבריטית, אשר החל משלהי המאה ה-19 פעלה ליישב אזור זה כחלק ממדיניות הקולוניאליזם של האימפריה הבריטית באפריקה. כיום כוללת רודזיה את שטחיהן של המדינות המודרניות זמביה וזימבבואה. רודזיה נקראה על שמו של אחד מראשי האימפריאליזם הבריטי בדרום אפריקה, המדינאי ססיל רודס.
רודזיה נשלטה בהתאם לצ'ארטר מלכותי החל משנת 1890 על ידי חברת דרום אפריקה הבריטית. תחת שלטונה, החלו הבריטים ליישב את המקום ולייסד בו מערכות של מנהל ושליטה. בשנת 1923, לאחר שחוותה דרומה של רודזיה את הגעתם של אלפי מתיישבים לבנים, הוכרז אזור זה כמושבת רודזיה הדרומית. במקביל, כשנה לאחר מכן, הוכרזה השטח הצפוני כישות נפרדת בשם פרוטקטורט רודזיה הצפונית. את הגבול בין שטחי ישויות מדיניות אלו אשר היו תחת שליטתה של האימפריה הבריטית קבע נהר הזמבזי. בשנים הבאות, בעוד הועמקה משנה לשנה הקולוניזציה של רודזיה הדרומית, רודזיה הצפונית נשארה חסרת נוכחות בריטית בולטת. בשנת 1953, החליטו הבריטים לאחד את רודזיה הדרומית, רודזיה הצפונית וניאסלנד (מלאווי של ימינו) ולהקים תחתיהן את הפדרציה של רודזיה וניאסלנד. איחוד זה לא צלח, ועשור לאחר מכן, בשנת 1963, הפדרציה התפרקה והישויות השונות חזרו למצב ענייניהן הקודם.
מפלי ויקטוריה, המהווים את שיאו של נהר הזמבזי, שוכנים על הגבול הנמתח בין חלקה הצפוני לזה הדרומי של רודזיה. המפלים, אשר נחשבים לגדולים ביותר ביבשת אפריקה, משכו לאורך המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 קולוניאליסטים אירופאים רבים, אשר התיישבו בסביבתם ביישובים אותם הקימו דוגמת העיר ליווינגסטון.
לקראת אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, על רקע תהליכי הדה-קולוניזציה אשר חוותה אפריקה, שאפו הבריטים להעניק לרודזיה עצמאות. לפיכך, בשנת 1964 הם העניקו לרודזיה הצפונית עצמאות מדינית, ועל חורבותיו של הפרוטקטורט הוקמה הרפובליקה של זמביה. בעוד מתן העצמאות לרודזיה הצפונית היה פשוט יחסית, כאשר רצו הבריטים לעשות זאת בחלקה הדרומי הם נתקלו בקשיים שונים. בראש ובראשונה היה זה המיעוט הלבן ברודזיה הדרומית, אשר מנה באותה העת כרבע מיליון בני אדם שהם קרוב ל-8% מכלל האוכלוסייה. הלבנים ברודזיה הדרומית חששו שמתן עצמאות לארצם תהפוך אותם למיעוט הנשלט על ידי הרוב השחור במדינה. לכן, זמן לא רב לפני שבריטניה תכננה להעניק את השלטון ברודזיה הדרומית לרוב השחור, הכריזו הלבנים באופן חד-צדדי על עצמאות מדינתם החדשה, העונה לשם רודזיה. תחת מדינה זו, קיימו הלבנים המקומיים את שלטונם על הרוב השחור, באופן הדומה למשטר האפרטהייד בדרום אפריקה שכנתם הגדולה מדרום. הבריטים, כמו שאר מדינות העולם, סירבו להכיר באופן רשמי בחוקיות העצמאות של רודזיה, וראו בה מושבה מורדת. כעבור כחמש עשרה שנה מעת הקמתה, כתוצאה מתהליכים שונים לרבות סנקציות בינלאומיות וחוסר ההצלחתה להכריע מלחמה עקובה מדם כנגד האוכלוסייה השחורה, נפלה המדינה בשנת 1979. באותה השנה העביר המיעוט הלבן את השלטון לידי הרוב השחור, אשר תחת חסות בריטית הקים כעבור שנה את הרפובליקה של זימבבואה.
ראו גם

רודזיה
רודזיה הצפונית
רודזיה הדרומית
הפדרציה של רודזיה וניאסלנד
זימבבואה
זמביה
קרלוס רוסינקראנץ

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1958 (בן 65) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 השכלה:  אוניברסיטת בואנוס איירס  אוניברסיטת ייל 
 תפקידים בולטים:  נשיא 
 
קרלוס רוסינקראנץ (בספרדית: Carlos Rosenkrantz; נולד ב-28 באוקטובר 1958) הוא עורך דין ארגנטינאי. הוא שופט בבית המשפט העליון של ארגנטינה מאז אוגוסט 2016, והחל מאוקטובר 2018 הוא מכהן כנשיאו.
היה הרקטור של אוניברסיטת סן אנדרוס.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רוסינקראנץ נולד בבואנוס איירס, שבארגנטינה. אביו היה יהודי מפולין ואמו הייתה מורה נוצרייה.
הוא למד משפטים באוניברסיטת בואנוס איירס ואחר כך בארצות הברית הודות לתוכנית מלגת פולברייט.
הערות שוליים

↑  Manuel Tarricone, Quién es Carlos Rosenkrantz, el nuevo presidente de la Corte Suprema, Chequeado
↑  Gustavo Szpigiel, Carlos Rosenkrantz será el primer juez de origen judío en presidir la Corte Suprema de Justicia en la Argentina, Cadena Judía de Informacion Vis á Vis, ‏2018-09-11 (בספרדית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קרלוס רוסינקראנץ".
קת'רין האריס

קת'רין האריס (באנגלית: Katherine Harris; נולדה ב-5 באפריל 1957) היא פוליטיקאית אמריקאית, כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת פלורידה. היא הייתה מזכירת מדינת פלורידה בשנים 2003–2007 ומילאה תפקיד מרכזי במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000.
ביוגרפיה

קת'רין האריס נולדה בקי וסט למשפחה אשירה ובעלת השפעה. אביה היה בעל בנק. לאחר סיום בית הספר בפלורידה, האריס למדה תקופה מסוימת באוניברסיטת מדריד ובשנת 1979 קיבלה תואר באמנות מאוניברסיטה בג'ורג'יה. בשנת 1996 היא קיבלה תואר מאוניברסיטת הרווארד במינהל ציבורי.
לפני כניסתה לפוליטיקה, האריס עבדה בחברת IBM.
בשנת 1994 קת'רין האריס הציגה את מועמדותה לסנאט של פלורידה וזכתה בבחירות. בין התורמים למערכת הבחירות שלה היה ויליאם גריפין. בשנת 1996 האריס קידמה חקיקה שתרמה לקידום עסקים של גריפין. בשנת 1998 גריפין הואשם בתרומות לא חוקיות ונכלא למעצר לאחר משפט.
בשנת 1998 האריס מונתה למזכירת המדינה של פלורידה. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 פלורידה הייתה מדינת מפתח עם מרוץ צמוד בין המועמדים. לאחר שהתברר שהפרש הקולות הוא 537 קולות בלבד, הוחלט על ספירה חוזרת של הקולות. בשלב מסוים האריס עצרה את הספירה החוזרת תוך נימוק שחוקי פלורידה אינם ברורים בנושא. לאחר מספר דיונים משפטיים החלטה שלה נותרה בתוקף וג'ורג' ווקר בוש קיבל את הרוב הדרוש לבחירתו לנשיא ארצות הברית.
בשנת 2002 האריס הייתה מועמדת לבית הנבחרים של ארצות הברית וזכתה בבחירות.
בשנת 2006 קת'רין האריס הייתה מועמדת לסנאט של ארצות הברית. מועמדות שלה לא קיבלה תמיכה רחבה בין הפוליטיקאים הרפובליקנים. התורם החשוב שלה הואשם בשחיתות. היא החליטה שתשקיע מהונה אישי לטובת מערכת הבחירות. בסופו של דבר היא הפסידה ולא זכתה במשרה.
קת'רין האריס התחתנה בשנת 1996 לאיש עסקים שוודי. הוא התאבד בשנת 2013. בשנת 2017 היא התחתנה בפעם השנייה.
רודופי

| --- | --- |

מבט על הכפר ורטה
 מידע כללי
 גובה:  2,191
 שטח:  18,000 קמ"ר 
 מדינה:  יוון, בולגריה 
 מיקום:  בולגריה 83%, יוון 17%
 אורך הרכס:  240 ק"מ 
 קואורדינטות:  41°36′04″N 24°34′27″E﻿ / ﻿41.601111111111°N 24.574166666667°E﻿ / 41.601111111111; 24.574166666667
 
 
רוֹדוֹפִּי (בבולגרית: Родопи, ביוונית: Ροδόπη) הוא רכס הרים בדרום-מזרח אירופה, חלק מהמסיב רילו-רודופי, בדרום בולגריה וצפון יוון. שטחו של הרכס הוא 14,637 קמ"ר, והוא משתרע על 240 ק"מ ממערב למזרח ו־97 ק"מ מצפון לדרום.
גאוגרפיה

זהו רכס הרים אלפיני בעל גובה ממוצע של 800 מטר. שוכן ממזרח להרי פירין ומדרום לנהר מריצה.
גובהם של ההרים גורם לכך שלא יהיו מושלגים זמן רב מדי ולכן ניתן להתגורר בהם בנוחות ולעבד אדמות על צלע ההר ובעמקים. זו הסיבה שההרים מיושבים בצפיפות יחסית לרכסי ההרים האחרים בבולגריה. בגובה 3,750 מטר שוכן מנזר רילה, שנוסד במאה העשירית, ושמור היטב ומכיל מגדל מבוצר. תחנות כוח הידרואלקטריות ממוקמות בנהרות איסקור ורילסקה. הרכס היה מעוז של התרבות הסלאבית בתקופת השלטון הטורקי. הפסגות הגבוהות, העמקים הציוריים ואגמי ההרים מהווים בסיס לתעשיית תיירות מקומית. על הר מוסאלה נמצאת תחנת קרינה קוסמית. מצפון לרכסי רילה, המשקיף על אגן סופיה, נמצא רכס ויטושה המגיע לגובהו המקסימלי בצ'רניברך, 2,292 מטר.
הרי רודופי מחולקים לחלק מזרחי ולחלק מערבי. החלק המזרחי מעט גבוה יותר ובו נמצאת הפסגה הגבוהה, גוליאם פרליק (2,191 מ').
אלו הם הרי קארסט, המאופיינים במערות רבות ותצורות סלע, כגון, גשרי סלע טבעיים.
בהרי רודופי מספר אתרי סקי, שהגדול שבהם הוא אתר הסקי פמפורובו (Pamporovo, בקירילית: Пампорово).
במנזר בצ'קובו (Бачково) שעל המורדות הצפוניים של הרי רודופי, קבורים שני חסידי אומות עולם, המטרופוליט סטפן והמטרופוליט קיריל,  שהיו פעילים בהצלת יהודי בולגריה. המטרופוליט סטפן נולד בכפר שירוקה לאקה (Široka Lăka, בקירילית: Šирока Лăка) שבהרי רודופי.
בהרי רודופי שוכנת מערת הנטיפים סנז'נקה המהווה יעד תיירותי.
הערות שוליים

↑  Editors of Encyclopaedia Britannica, [https://www.britannica.com/place/Rhodope-Mountains Rhodope Mountains
mountains, Europe], ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536335105171  GND: 4103771-6  LCCN: sh85113771  NKC: ge741166  VIAF: 315526402   WorldCat (עם VIAF): 315526402