stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ים בולגר
ראש ממשלת ניו זילנד > מדיניות כלכלית

שלושה ימים לאחר השבעתו של בולגר כראש הממשלה, נאלצה ממשלתו לערוב לחובתיו של הבנק של ניו זילנד (Bank of New Zealand), אז הבנק הגדול במדינה. עלותה של ערבות זו עמדה על 380 מיליון דולר ניו זילנדי אך לאחר תיקון התקציב הממשלתי, היה על הממשלה ללוות 740 מיליון דולר. לכך הייתה השפעה מידית על דרכו של בולגר בממשלה, כשהתקציב הראשון של ממשלתו כונה "אם כל התקציבים" (Mother of All Budgets).
במהלך מסע הבחירות, מתח בולגר ביקורת על חבילת הרפורמות של ממשלת הלייבור, בטענה שהיא מזיקה למרקם החברתי של ניו זילנד. יחד עם זאת, עם כינונה, המשיכה ממשלת בולגר בתחילה בישומן של הרפורמות הנאו-ליברליות של הלייבור. שרת האוצר, רות ריצ'רדסון, הוציאה לפועל קיצוצים עמוקים בהוצאה הציבורית, בעיקר בתחומי הבריאות והרווחה. מדיניות זו כונתה על שמה "רותנזיה" (הלחם בסיסים שכלל את שמה הפרטי של שרת האוצר עם המונח Euthanasia, באנגלית: המתת חסד). התקציב הראשון שהוגש על ידי הממשלה החזיר לאחור הבטחות שנתה המפלגה הלאומית במערכת הבחירות לבטל את המיסוי על הפנסיות.
לאחר בחירות 1993, העביר בולגר את ריצ'רדסון לספסלים האחוריים ומינה את ביל בירץ', שנתפש כמתון יותר. במהלך תקופת כהונתו של בירץ', הוגדלו סעיפי ההוצאות בתקציב על בריאות וחינוך. ממשלת בולגר הגישה גם את חוק הבנייה שנראה היה כאחד הגורמים למשבר בענף הבנייה שהתאפיין בדליפות בבתי עץ ועלות תיקון הנזקים הגיעה ל-11 מיליארד דולר.
ראש ממשלת ניו זילנד > מדיניות חוץ

ממשלת בולגר המשיכה את המדיניות האנטי-גרעינית של ממשלת הלייבור שקדמה לה.
ראש ממשלת ניו זילנד > שינוי שיטת הבחירות

בולגר התנגד לשינוי שיטת הבחירות, אך למרות התנגדות מפלגתו, הוא קיים משאל עם על השאלה אם ניו זילנד תעבור משיטת הבחירות המבוססת על זו הבריטית של בחירות בשיטה הרובנית לבחירות בשיטה היחסית. ב-1992 הצביעו אזרחי ניו זילנד על שינוי שיטת הבחירות לשיטה יחסית מעורבת (Mixed-member proportional representation). שינוי זה עמד להצבעה במשאל עם יחד עם ההצבעה בבחירות של 1993. במקור הציע בולגר חזרה למבנה פרלמנט דו-בתי עם סנאט שהיה אמור להיבחר בשיטת הקול היחיד הנייד, אך ההצעה ירדה בסופו של דבר מעל הפרק.
ראש ממשלת ניו זילנד > הזהות הלאומית והרפובליקניזם

ב-1992 העבירה ממשלת בולגר את חוק המוזיאון של ניו זילנד. במהלך דיון בפרלמנט ב-1994 הציע בולגר את הפיכתה של ניו זילנד לרפובליקה. בולגר הכחיש את הטענות שגישתו זו הייתה קשורה למוצאו האירי. הצעות להפסיק את מעמדה של המועצה השיפוטית של המועצה המלכותית כערכאה השיפוטית הגבוהה ביותר בניו זילנד, לא הצליחו לעבור בפרלמנט. רק ב-2003, הצליחה ממשלת הלייבור בראשותה של הלן קלארק להעביר את סמכות הערכאה השיפוטית העליונה כאשר הוקם בית המשפט העליון של ניו זילנד.
ב-1996 הופסקה הענקת אותות הכבוד הבריטים והונהגה מערכת חדשה של אותות כבוד ניו זילנדים.
בכינוס על ימי ממשלת בולגר שהתקיים ב-2007 סיפר בולגר כי הוא דן עם המלכה על האפשרות שניו זילנד תהפוך להיות רפובליקה: "ביותר מהזדמנות אחת שוחחתי עם הוד מלכותה על דעתי שניו זילנד תבחר בעצמה את ראש המדינה שלה בנקודת זמן מסוימת. שוחחנו על הנושא באופן ההגיוני ביותר ובשום אופן היא לא הייתה מופתעת או מזועזעת והיא גם לא ערפה את ראשי".
ראש ממשלת ניו זילנד > הבחירות בשיטה החדשה

ב-1996 התקיימה מערכת הבחירות הראשונה בשיטה החדשה. ממשלת בולגר המשיכה להיות ממשלת מעבר כאשר התקיימו המגעים להרכבת קואליציה. למרות שהמפלגה הלאומית נותרה המפלגה הגדולה ביותר, לא בולגר ולא מנהיגת הלייבור הלן קלארק לא יכלו להקים ממשלה רק על בסיס מפלגותיהם. לשון המאזניים בבית הנבחרים הייתה מפלגת "ניו זילנד לפני הכל" (New Zealand First), מפלגה שהוקמה שלוש שנים בלבד לפני הבחירות. מנהיגה, וינסטון פיטרס, פרש מהמפלגה הלאומית כדי להקים מפלגה משל עצמו והתנגד לרפורמות שוק חופשי רבות שיושמו על ידי המפלגה הלאומית ועל ידי הלייבור לפניה.
בסופו של דבר, החליט פיטרס בדצמבר לחבור למפלגה הלאומית להקמת קואליציה. בולגר נאלץ לשלם מחיר גבוה כדי להישאר בשלטון. כחלק מההסכם הקואליציוני, מונה פיטרס להיות סגן ראש הממשלה ושר האוצר. למרות שבעברו במפלגה הלאומית הודח פיטרס מהקבינט על ידי בולגר, נראה היה שהשניים הצליחו לעבוד יחדיו בצורה טובה.
ראש ממשלת ניו זילנד > התפטרות

התנגדות הולכת וגדלה לבולגר גרמה ב-1997 לשרת התחבורה, ג'ני שיפלי, לקרוא תגר על מנהיגותו של בולגר. בעת ששיפלי הכריזה על רצונה להיבחר כמנהיגת המפלגה, היה בולגר מחוץ לניו זילנד ובשובו הוא מצא שהוא איבד את תמיכתו של הגוף הבוחר של המפלגה כמנהיג המפלגה וכראש הממשלה. בולגר העדיף להימנע מהתמודדות וב-8 בדצמבר הוא התפטר ושיפלי הייתה לאישה הראשונה בניו זילנד שמונתה להיות ראש הממשלה. בתור מחווה, מונה בולגר להיות שר זוטר בממשלת שיפלי.
לאחר הפרישה

ג'ים בולגר פרש מחברותו בפרלמנט ב-1998 כדי להתמנות כשגריר ניו זילנד בארצות הברית. עם סיום תפקידו ושובו לניו זילנד ב-2001, הוא מונה להיות יושב הראש של חברת הדואר של ניו זילנד שבבעלות המדינה ושל חברת הבת שלה קיוויבנק. כמו כן הוא משמש כחבר במועצות מנהלים של חברות שונות במשק הניו זילנדי ושל גופים ציבוריים שונים. ב-1997 הוענק לו תואר חבר מסדר ניו זילנד.
בפברואר 2007 נבחר בולגר להיות נגיד אוניברסיטת ואיקטו. ביולי 2008, כמעט 15 שנים לאחר שהממשלה בראשותו הפריטה את חברת הרכבת הממשלתית New Zealand Rail, רכשה ממשלת הלייבור מחדש את יורשתה Toll NZ. בולגר מונה להיות יושב הראש של החברה ששמה שונה ל-KiwiRail וכיהן בתפקיד זה עד יולי 2010. כמה אנשים, כולל וינסטון פיטרס, ראו במינוי זה מעשה צביעות. בתגובה, הודה בולגר במעורבותו בהפרטת החברה באומרו, "חיי מלאים באירוניות".
הערות שוליים

↑  Enniscorthy Guardian (April 2006). "Craanford native, Cecilia (104) passes away in New Zealand".
1 2 3  "NZ History online: Biographies – Jim Bolger". Ministry for Culture and Heritage. 10 July 2010.
↑  Reuters (6 November 1990). "New Zealand Bank Bailout". New York Times. Retrieved 22 December 2008.
1 2  "A Summary Of Some Major Budgets From The Past". NZPA. 24 May 2009.
↑  Rudman, Brian (18 September 2009). "Brian Rudman: Government must plug those leaks". The New Zealand Herald. Retrieved 6 October 2011.
↑  Maggie Tait (27 April 2007). "Bolger told Queen monarchy's time numbered". The New Zealand Herald. Retrieved 27 April 2007.
↑  Young, Audrey (2 July 2008). "Govt: We paid top dollar for rail". The New Zealand Herald. Retrieved 6 October 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 137251238  ISNI: 0000 0001 1461 4546  LCCN: nb99080274  NLA: 40007314  TePapa: 16880  Trove: 929704  VIAF: 58577914   WorldCat (עם VIAF): 58577914
גליזה 581

| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  מאזניים
 שמות נוספים:  BD-07° 4003, ‏HO במאזניים, LHS 394
 סוג:  ננס אדום
 בהירות נראית:  11.6
 סיווג ספקטרלי:  M3V
 עלייה ישרה:  15ʰ 19ᵐ 26.8250ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏20.2″ ‏43′ ‏07°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  11.6
 מרחק:  20.3  שנות אור 6.22  פארסק
 רדיוס:  0.29 רדיוסי שמש
 מסה:  0.31 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 0.013 מהשמש
 טמפרטורה:  3,480 K
 מהירות סיבוב:  7 קילומטר לשנייה
 גיל:  7,000 - 11,000 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  −9.421±0.001 קילומטר לשנייה
 תנועה עצמית:  1,224 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  158.7183±0.0301 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  −0.15 
 
השוואה בין השמש (שמאל) לכוכב גליזה 581 (ימין)
גליזה 581 (אנגלית: Gliese 581 (מוכר גם כ-HO במאזניים או כ-LHS 394), הוא כוכב מסוג ננס אדום מהסדרה הראשית אשר נמצא במרחק של 22 שנות אור מכדור הארץ, בקונסטלציית מאזניים. המסה המוערכת של כוכב זה היא כשליש מזו של השמש, וזה הוא הכוכב הידוע ה-89 שהכי קרוב לשמש. תצפיות מראות כי לכוכב זה יש מערכת כוכבי לכת שמורכבת לפחות משלושה, ארבעה או 6 כוכבי לכת (הערכה זו עדיין שנויה במחלוקת): גליזה 581b,‏ c ו-e אושרו ככוכבי לכת, d קרוב לוודאי כוכב לכת, f ו-g עדיין שנויים במחלוקת.
גליזה 581 משך תשומת לב גדולה בעקבות החיפוש אחר כוכב הלכת החוץ-שמשי הראשון שנמצא באזור ישיב, תחילה בזכות הגילוי של c לאחר מכן בזכות גילוי d ומאוחר יותר בזכות גילוי g.
כוכב זה משך תשומת לב לראשונה בעת גילוי גליזה 581c, כוכב הלכת החוץ שמשי הראשון בעל מסה-נמוכה אשר נמצא ליד אזור ישיב, הוא התגלה באפריל 2007. כוכב לכת זה כנראה חם מדי לקיום חיים, כמו כוכב הלכת חמה. גליזה 581d שהוצע לאחר מכן עלול להימצא ממש בתוך או ממש מחוץ לגבול החיצוני של האזור הישיב (תלוי במאפייני האטמוספירה של כוכב הלכת, כמו במאדים).
ההתלהבות חזרה בספטמבר 2010 כאשר נטען שהתגלה עוד כוכב לכת במערכת זו גליזה 581g, אשר מסלול ההקפה שלו נמצא בין מסלולם של c ו-d, כוכב לכת זה הוא בעל הסבירות הגבוהה ביותר עם תנאים מתאימים לקיום מים נוזלים על פני השטח שנמצא עד כה מכיוון שהוא נמצא באמצע האזור הישיב, אך למרות כל הנתונים המלהיבים האלו כוכב לכת זה עדיין נמצא שנוי במחלוקת.
ב-27 בנובמבר 2012 הכריזה סוכנות החלל האירופית על קיומם של חגורת שביטים במערכת זו, עם כמות של לפחות פי עשרה שביטים מזו של הכמות במערכת השמש. דבר זה מסכן את כוכבי הלכת הפוטנציאלים אשר נמצאים מעבר למרחק של 0.75 יחידות אסטרונומיות מהכוכב גליזה 581.
מאפיינים

השם גליזה 581 מתייחס למספר של הכוכב בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים משנת 1957. לכוכב תנועה עצמית גדולה יחסית של כ-1.2 שניות קשת בשנה ובשל כך הוא קיבל גם את השם LHS 394 שמתייחס למספרו בקטלוג לויטן של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה. גליזה 581 הוא ננס אדום והסיווג הספקטרלי שלו הוא M3V, הוא נמצא במרחק של 20.3 שנות אור מכדור הארץ. מיקומו כשתי מעלות צפונית לכוכב β במאזניים, הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים מאזניים והמסה שלו מוערכת בקירוב כשליש מזו של השמש.
המסה הנמוכה של כוכב זה (בהשוואה לשמש) גורמת לאזור הליבה שלו להתיך מימן בכמות נמוכה יותר באופן משמעותי. מהנתונים של הבהירות והמרחק, ניתן להעריך שהטמפרטורה של כוכב זה היא בערך 3,200 קלווין. עם זאת, כוכב מסוג ננס אדום כמו גליזה 581 מקרין בעיקר קרינה תת-אדומה, עם פליטת שיא באורך גל של 830 נאנומטר. בניגוד למערכת השמש, כדי לקיים חיים במערכת זו כוכב לכת יהיה צריך להיות ממוקם הרבה יותר קרוב לגליזה 581 כדי לקבל כמות אנרגיה דומה לזו של כדור הארץ מהשמש. לדוגמה: כוכב לכת שנע במסלול ההקפה שלו מסביב לכוכב האם שלו צריך להיות במרחק לא קרוב מדי ולא רחוק מדי כדי לקבל כמות אנרגיה מתאימה לקיום חיים (כמו כדור הארץ), אזור זה נקרא אזור ישיב. "נוסחה" זו משתנה בהתאם לסוג הכוכב, ככל שהכוכב בהיר יותר כוכבי הלכת יהיו צריכים להיות ממוקמים רחוקים יותר ממנו כדי להימצא באזור ישיב במטרה לקיום חיים.
גליזה 581 מסווג כמשתנה BY בדרקון וקיבל בשל כך ציון של כוכב משתנה ״HO במאזניים״. הסיבה להשתנות הוא מספר גדול של כתמים כהים דמויי כתמי השמש שיוצרים בהירות לא אחידה שמשתנה עם הסיבוב העצמי שלו.
מערכת כוכבי לכת

סבור כי קיימים שלושה עד שישה כוכבי לכת המקיפים את הכוכב גליזה 581.
כוכב הלכת גליזה 581b, גודלו הוא בערך כמו של נפטון, התגלה באוגוסט 2005 והיה לכוכב הלכת החמישי שהתגלה אשר מקיף כוכב מסוג ננס אדום. מסתו של כוכב לכת זה היא פי 16 ממסת כדור הארץ (בדומה למסה של נפטון) ומשלים את מסלול ההקפה שלו סביב גליזה 581 תוך רק 5.4 ימים.
עוד כוכב לכת, גליזה 581c הוא השני שהתגלה במערכת כוכבים זו, התגלה באפריל 2007. במאמר מאותה שנה, נטען שאם לכוכב לכת זה יש הרכב דומה לכדור הארץ הרדיוס שלו יהיה 1.5 מזו של כדור הארץ, מה שהיה הופך אותו ל"כוכב הלכת החוץ-שמשי הכי דומה לכדור הארץ" באותה תקופה. כוכב לכת זה משלים את מסלול ההקפה שלו סביב גליזה 581 תוך קצת פחות מ-13 ימים. הטמפרטורה על פניו מוערכת בין מינוס 3 מעלות צלזיוס עד 40 מעלות צלזיוס ועשויה להכיל מים נוזלים, כוכב לכת זה כנראה מסוגל להכיל יצורים חיים בסגנון אקסטרמופילים.
כוכב לכת נוסף, גליזה 581d (קיומו עדיין לא אושר), התגלה מאוחר יותר באפריל 2007 עם מסה מוערכת של פי 7 מכדור הארץ (שווה לחצי ממסת אורנוס). הוא מקיף את גליזה  581 תוך 66.8 ימים, מסלול ההקפה שלו נמצא בגבול החיצוני של האזור הישיב. כוכב לכת זה משוער להיות כוכב לכת סלעי. קיומו עדיין לא אושר, אך אם הוא קיים הוא יהיה כוכב הלכת הסלעי הראשון שנמצא באזור הישיב.
גילויו של כוכב הלכת הרביעי במערכת זו גליזה 581e, הוכרז באפריל 2009 וקיומו אושר בספטמבר 2012. הוא הקרוב ביותר אל גליזה  581 מבין כל כוכבי הלכת במערכת זו. לכוכב לכת זה מסה של פי 1.9 מכדור הארץ והוא משלים את סיבוב ההקפה שלו סביב גליזה 581 תוך פחות מ-3.15 ימים.
כוכב הלכת, גליזה 581f (קיומו עדיין לא אושר), התגלה ב-29 בספטמבר 2010 הוא כוכב הלכת החמישי שהתגלה במערכת זו והשישי בסדר מיקומם של כוכבי הלכת מהכוכב גליזה 581. המסה שלו היא לפחות פי 7 ממסת כדור הארץ, זמן ההקפה שלו סביב גליזה 581 אורך כ-433 ימים. כיום עוד לא ידוע אם זה כוכב לכת סלעי או ענק גזים כמו נפטון. ובגלל מרחקו הגדול יחסית מהכוכב שלו גליזה 581 לא מסוגלים להתקיים על פני השטח שלו מים במצב נוזלי וככל הנראה אין אפשרות לקיום חיים בו.
כוכב הלכת, גליזה 581g (קיומו עדיין לא אושר), התגלה גם הוא ב-29 בספטמבר 2010 הוא כוכב הלכת השישי אשר התגלה במערכת זו, כוכב לכת זה משך תשומת לב גדולה יותר מכל חמשת האחרים במערכת גליזה 581 וזאת מכיוון שהוא נמצא באמצע האזור הישיב, מה שאומר שיש סבירות גבוהה לקיומם של מים נוזלים על פני השטח של כוכב לכת זה, דבר אשר יכול להבטיח קיומם של חיים דומים לאלו שבכדור הארץ. הטמפרטורה בו היא בערך בין מינוס 12 מעלות צלזיוס לבין מינוס 37 מעלות צלזיוס. למרות זאת, אם זה הוא כוכב לכת סלעי סביר להניח שהאטמוספירה שלו כנראה מכילה גזים דומים לאלו של אטמוספירת כדור הארץ וכך יוכלו להתקיים בו מים נוזלים. המסה שלו היא פי 3.1 עד 4.3 מזו של כדור הארץ והוא משלים סיבוב שלם סביב גליזה 581 תוך 36.5 ימים.
ב-27 בנובמבר 2012, סוכנות החלל האירופית הכריזה שטלסקופ החלל הרשל גילה חגורת שביטים וכמות השביטים במערכת גליזה 581 היא כנראה לפחות פי 10 מהכמות במערכת השמש, זה כמובן מסכן את כוכבי הלכת הפוטנציאלים אשר נמצאים מעבר למרחק של 0.75 יחידות אסטרונומיות מהכוכב גליזה 581.
מערכת כוכבי לכת > פתרון 4 כוכבי הלכת (2009)

פתרון זה מציע קיומם של ארבעה כוכבי לכת במערכת זו. גליזה 581b‏, c‏, d ו-e. בהם b‏, c‏ ו-e אושרו כקיימים ו-d שעדיין לא אושר
מערכת כוכבי לכת > פתרון 6 כוכבי הלכת (2010)

ב-29 בספטמבר 2010 אסטרונומים במצפה הכוכבים קק שבהוואי גילו שני כוכבי לכת נוספים בנוסף לארבעה הקודמים f ו-g: כוכב הלכת גליזה 581g עם מסה שבין פי 3-4 מזו של כדור הארץ וזמן הקפה סביב גליזה 581 של 36 ימים; וכוכב הלכת השני, גליזה 581f, עם מסה של לפחות פי 7 מזו של כדור הארץ וזמן הקפה של 433 ימים סביב גליזה 581.
| כוכב לכת | מסה (ME) | רדיוס (RE) | זמןהקפה (d) | מרחק ממוצע (AU) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| e | 2.24 | 1.34 | 3.14867 | 0.0284533 |
| b | 18.36 | 4.65 | 5.36841 | 0.0406163 |
| c | 6.24 | 2.08 | 12.9191 | 0.072993 |
| g (עדיין לא אושר) | ≥3.1 | — | 36.562 | 0.14601 |
| d | 6.98 | 2.20 | 66.87 | 0.21847 |
| f (עדיין לא אושר) | ≥7.0 | — | 433 | 0.758 |
אות רדיו שנשלחה מכדור הארץ

בתאריך 9 באוקטובר 2008 נשלח מסר מכדור הארץ, אות רדיו דיגיטלי רב עוצמה שוגרה לעבר כוכב הלכת גליזה 581c. האות היא קפסולת זמן דיגיטלית שמכילה 501 מסרים שנבחרו דרך תחרות ברשת החברתית Bebo. ההודעה נשלחה תוך שימוש ברדיו-טלסקופ של סוכנות החלל הלאומית של אוקראינה. האות יגיע אל גליזה 581 בתחילת שנת 2029.
ראו גם

אזור ישיב
כוכב לכת חוץ-שמשי
מערכת כוכבי לכת
הערות שוליים

↑  VizieR: LHS 394, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
האזור הישיב של גליזה 581 בהשוואה לאזור הישיב במערכת השמש שלנו
גשר האמנות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר להולכי רגל 
 מיקום:  סקופיה 
 מדינה:  מקדוניה הצפונית 
 מידות
 אורך:  83 מ' 
 קואורדינטות:  41°59′45″N 21°26′09″E﻿ / ﻿41.9958°N 21.4359°E﻿ / 41.9958; 21.4359
  (למפת סקופיה מוגדלת) גשר האמנות(למפת סקופיה רגילה) גשר האמנות
 
גשר האמנות (במקדונית: Мост на уметноста) הוא גשר מעבר מעל הנהר וארדאר שבסקופיה, בירת מקדוניה הצפונית. על הגשר, מונחות אנדרטאות רבים של אמנים מפורסמים במקדוניה הצפונית. הגשר נבנה כחלק מהפרויקט סקופיה 2014 ועלותו הערך בכ-2.3 מיליון יורו.
בסך הכל יש 27 פסלים על הגשר, 13 מכל צד ואחד באמצע. אורכו של הגשר הוא 83 מ' ורוחבו הוא 9.2 מ', כאשר החלק האמצעי מגיע עד ל-12 מ'.
ראו גם

גשר האבן
הערות שוליים

↑  Скопје 2014 под лупа (אורכב 21.04.2019 בארכיון Wayback Machine), „Призма“
גדרון הפיה

| גדרון הפיה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: סבכיי פיות
סוג:: Malurus
מין:: גדרון הפיה
שם מדעי
 Malurus cyaneus ‏Ellis, 1782
תחום תפוצה


גדרון הפיה (שם מדעי: Malurus cyaneus) הוא מין של עוף אוסטרלי ממשפחת סבכיי פיות הקרובה לדבשניים. הוא איננו גדרון אמיתי.
מאפיינים

אורכו של הגדרון הזכר 15 ס"מ, אורך הזנב 5.9 ס"מ ומשקלו 8–13 גרם. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. הגדרונים בעלי גוף שחור בעל ראש ועורף כחולים בוהקים ומקור קטן וכהה, כנפיים חומות ובטן לבנה. הם בעלי זנב ארוך המופנה כלפי מעלה. הנקבות חומות בהירות בצבען עם מקור גדול יותר בצבע אדום וגם להן זנב מזדקר כלפי מעלה.
הגדרונים מעופפים בדרומה של אוסטרליה בין העצים של החורש האוסטרלי. הם ניזונים מחרקים אותם הם מחפשים על קרקע החורש או בין העלים. הם צדים חגבים, צרצרים, חיפושיות ונמלים.
הגדרונים מקימים קנים עם בני זוג קבועים אך הנקבות מזדווגות עם זכרים נוספים. התטולה היא 3–4 ביצים אך אין לדעת אם כולן מבן הזוג הקבוע.  הגוזלים מטופלים לא רק על ידי ההורים אלא גם על ידי גדרונים נוספים, שחלקם יזדווגו עם האם.
הערות שוליים

↑  גדרון הפיה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556103405171  LCCN: sh92002345
גדרון הקקטוס

| גדרון הקקטוס |
| --- | --- |
 גדרון הקקטוס
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: גדרוניים
סוג:: Campylorhynchus
מין:: גדרון הקקטוס
שם מדעי
 Campylorhynchus brunneicapillus ‏לפרסניה, 1835
תחום תפוצה


גדרון הקקטוס (שם מדעי: Campylorhynchus brunneicapillus) הוא מין של עוף ממשפחת הגדרוניים שבסדרת ציפורי השיר, אשר חי במדבריות דרום ארצות הברית ומקסיקו. מין זה הוא קרובו לסוג של גדרון אדמוני-גב.
גדרון זה הוא אחד מהגדולים שבבני משפחתו, אך קטן מעט מהמינים Campylorhynchus chiapensis ו-Campylorhynchus griseus, אשר שייכים לאותו הסוג. אורכו של הגדרון 18–19 ס"מ ומשקלו 33.4-46.9 גרם. הגדרון בעל נוצות חומות מנומרות בלבן, בעל ראש וחזה לבנים שלאורכם פסים חומים ושחורים והחזה שחור. החלק התחתון של הבטן צהבהב והזנב הארוך מפוספס בשחור-לבן.
הגדרון שוכן באזורים צחיחים בדרום-מערב אמריקה הצפונית בעיקר במדבר סונורה ומדבר מוהאבי, שם הוא חי בקרבת קקטוסים ענקיים כמו הסגווארו ו-Cylindropuntia, ומכאן שמו. הוא פעיל ביום וניזון בעיקר מחרקים כמו נמלים, חגבים, צרעות, טרמיטים וחיפושיות. הוא ניזון גם מפירות וזרעים ואף מזוחלים קטנים שהוא תופס. הגדרון חי בזוגיות קבועה ושני בני הזוג יגנו על קינם ועל הקקטוס שלהם מגדרונים אחרים.
הקן של הגדרונים מצוי על קקטוסים ושיחים דומים ומורכב מזרדים וענפים שנמצאים באזור. בתוך הקן הנקבה מטילה 3–4 ביצים הבוקעות תוך 16 יום. זוג ההורים יאכיל את הגוזלים בחרקים. הגדרון יכול לחיות 1.5-2 שנים בטבע אך בשביה יכול להגיע לגיל 7 שנים.
תת-מינים

לגדרון הקקטוס ישנם 8 תת-מינים:
C. b. couesi
C. b. sandiegensis
C. b. bryanti
C. b. purus
C. b. seri
C. b. affinis
C. b. brunneicapillus
C. b. guttatus
הערות שוליים

↑  גדרון הקקטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293663205171  LCCN: sh85018607 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גדעון סאמט

| --- | --- |

גדעון סאמט (2014)
 לידה:  13 במרץ 1940 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  17 באפריל 2024 (בגיל 84) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בית החינוך ע"ש א"ד גורדון  תיכון עירוני ה' (תל אביב)  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
גדעון סַאמֶט (13 במרץ 1940 – 17 באפריל 2024) היה עיתונאי ישראלי, בעל טור והעורך האחראי של "הארץ", וקונסול כללי של ישראל בפילדלפיה (1992–1993).
ביוגרפיה

סאמט נולד בתל אביב, בנם של שמעון סאמט, עיתונאי ב"דבר" וב"הארץ", ושל אנדה. גדל במעונות עובדים ברחוב פרוג, למד בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון ובתיכון עירוני ה'. בצה"ל שירת בחיל התותחנים, עד שנכווה ועבר לשרת ב"במחנה נח"ל".
קריירה

לאחר שחרורו למד ספרות אנגלית ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. עבד כסגן עורך "במחנה" וכמנהל התוכניות של גלי צה"ל תחת יצחק לבני. ב-1971 מונה על ידי גרשום שוקן, העורך הראשי והמו"ל של "הארץ", לעורך האחראי. סאמט יזם בין היתר את סדרת המאמרים על הפשע המאורגן בישראל, שבעקבותיה ועדה ממלכתית הכירה לראשונה בקיומו. הוא צירף לעיתון כותבים כתום שגב ודורון רוזנבלום. לאחר עשור בעריכה היה שליח העיתון בארצות הברית ובשובו היה חבר הנהלת המערכת ובעל טור.
בשנים 1994-1987 ערך את כתב העת "פוליטיקה", שהוציאה לאור תנועת רצ.
סאמט התמקד בכתיבתו בנושאי פוליטיקה ותרבות, חברה ואדריכלות. בכתיבה הפוליטית ביטא סאמט עמדות שמאל עקביות. הן עוררו, כמו כלפי כותבים אחרים ב"הארץ", ביקורת מימין ופולמוסים ממושכים. הוא היה חבר ההנהלה של ארגון יוזמת ז'נבה, גוף ציבורי הפועל לקידום הסדר עם הפלסטינים, והיה מעורב במסגרות ציבוריות אחרות.
בשנות ה-80 וה-90 שימש מרצה לעיתונאות באוניברסיטת תל אביב. הרצאותיו עסקו בסגנונות עיתונאיים ובעיקר ב"עיתונאות החדשה". כמו כן הגיש בערוץ השני את תוכנית התרבות "ספרים עם סאמט". במשך שנים אחדות ערך סדרת ספרי עיון מקיפה, "המצב הישראלי", בהוצאות הספרים כתר וכנרת.
בשנת 1990 הוציא לאור את "רשימת ה-6,000", רב-מכר בהוצאת ידיעות אחרונות, אוסף של ששת אלפים מושגים ופרטי מידע בכל התחומים. את הרשימה הגדיר כגרעין מרכזי של ידע, האמור להיות באמתחתם של ישראלים רבים ככל האפשר כתנאי לשיח לאומי מושכל. על שער הספר נאמר: "הצעה למבחר של המושגים, המונחים, הפתגמים, התאריכים, הספרים, יצירות האמנות, האישים, הביטויים שכדאי לישראלים לדעת". בהקדמה מפורטת הבהיר סאמט את התיזה של הספר וציין כי הרשימה, שחוברה בעזרת כ-100 מומחים, איננה תחליף להשכלה מסודרת. היא נועדה לסייע בשיפור הרמה הנמוכה של ידע בתחומים חיוניים, בעיקר בקרב צעירים, כפי שנרשמה בסקרים רבים. אך סביב הספר התעוררה מחלוקת באיזו מידה המושגים שבספר אכן מהווים אינדיקציה למטען תרבותי והשכלתי.
פעילות ציבורית

בשנים 1992–1993 יצא בשליחות משרד החוץ כקונסול הכללי של ישראל בפילדלפיה.
תוך כדי עריכה וכתיבה היה סאמט פעיל במוסדות תרבות שונים, בין השאר בהנהלת תיאטרון הבימה ובצוות ההקמה של המשכן לאמנויות הבמה בתל אביב.
עם סיום תקופת עבודתו הממושכת ב"הארץ", שנים אחדות אחרי מועד הפרישה, הרחיב סאמט את פעילותו במוסדות תרבות, בין היתר במוזיאון תל אביב, בקידום הסדר מדיני במסגרת יוזמת ז'נבה, ובעמותה לסיוע לעובדים זרים.
בשנת 2013 הקים את המגזין האינטרנטי "פה שם", שנסגר כעבור מספר שנים. תחת הכותרת "העתיד כבר כאן", סאמט טען בו כי נגזר על "עיתונות הנייר" לגווע ויש לפתח ביצירתיות את התחליף האינטרנטי שלה. במכתב מאותו זמן למו"ל "הארץ", עמוס שוקן, הציע סאמט כי במלאת לעיתון 100 שנה ב-2019 יודיע על קץ עידן העיתונות היומית הכתובה, ויתרכז בשכלול האתר. עם זאת יפיק מגזין סופשבוע, שכן "ז'אנר המגזין ימשיך להתקיים"[דרוש מקור].
ספרו

בשנת 2008 פרסם רומן ראשון מפרי עטו, "להרוס את נדב". הרומן הבדיוני, שנושאו הוא חברות ובגידה, עורר עניין בין היתר בגלל ניחושים לגבי קשר בין גיבוריו לבין דמויות מוכרות במציאות (דוגמת ירון לונדון), ולגבי רומן האהבים שהיה לסאמט עם הסופרת בתיה גור.
חיים אישיים

היה נשוי לד"ר נעמי סאמט, מורה בתיכון רמת השרון ומומחית ייעוץ להורים, עד מותה ב-1999.
נפטר ב-17 באפריל 2024 לאחר שחלה במחלת אלצהיימר. הותיר אחריו שני ילדים וחמישה נכדים.
הערות שוליים

↑  גדעון סאמט - עורך "גלי צה"ל", דבר, 17 בספטמבר 1968
↑  סאמט מחליף את שריד, כותרת ראשית, 25 במרץ 1987
כתבי־עת - חזון המדינה הפלשתינית, מעריב, 20 באוקטובר 1989
↑  אריאנה מלמד, מה שאין בה, חדשות, 23 בנובמבר 1990
↑  מתן שירם, ‏גולשים ברוח, באתר גלובס, 6 בינואר 2014
↑  גדעון סאמט, לשעבר העורך האחראי של "הארץ", הלך לעולמו בגיל 84, באתר ערוץ 7, 18 באפריל 2024
↑  יואב בירנברג, גדעון סאמט, לשעבר העורך האחראי של "הארץ", הלך לעולמו בגיל 84, באתר ynet, 18 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309668005171  BnF: cb16195293m (data)  GND: 1013925742  ISNI: 0000 0001 2137 8705  LCCN: no91013623  VIAF: 68492732   WorldCat (עם VIAF): 68492732
גשר האבן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר להולכי רגל, גשר קשתי, גשר אבן 
 מיקום:  סקופיה
 מדינה:  מקדוניה הצפונית 
 מידות
 אורך:  213.85 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  12 
 קואורדינטות:  41°59′49″N 21°25′59″E﻿ / ﻿41.996992°N 21.433071°E﻿ / 41.996992; 21.433071
  (למפת סקופיה מוגדלת) גשר האבן(למפת סקופיה רגילה) גשר האבן
 
גשר האבן (במקדונית: Камен мост; באלבנית: Ura e gurit, בטורקית: Taşköprü) הוא גשר מעבר מעל הנהר וארדאר שבסקופיה, בירת מקדוניה הצפונית. הגשר מוכר גם בשם גשר דושאן (במקדונית ובסרבית: Душанов мост) על שמו של סטפן אורוש הרביעי דושאן. הגשר נחשב לסמל של סקופיה והוא היסוד העיקרי של שלט האצולה של העיר (אנ') ושל דגל העיר (אנ'). הגשר מחבר את כיכר מקדוניה עם הבזאר הישן של העיר.
אדריכלות

גשר האבן בנוי מגושי אבן מוצקים ונתמך על ידי עמודים יציבים המחוברים עם 12 קשתות חצי עגולות. אורך הגשר הוא 214 מטרים (702 רגל), ורוחבו הוא 6 מטרים (20 רגל). בית הקצינים, שהיה ליד הגשר, שוחזר לאחרונה.
היסטוריה

גשר האבן הנוכחית נבנה על יסודות רומיים בחסותו של הסולטאן מהמט השני בין 1451 ל-1469. מרבית גשר האבן מקורו מהתקופה העות'מאנית, ולאורך כל מאות השנים, גשר האבן נפגע לרוב ואז תוקן. ישנן עדויות היסטוריות שהוא סבל פעם במהלך רעידת האדמה הגדולה (אנ') ב-1555, אשר פגעה או הרסה מאוד את ארבעת העמודים שלו. שיפוצים של הגשר בוצעו באותה השנה. כמה הוצאות להורג פומביות התרחשו גם על הגשר, כמו הוצאתו להורג של קרפוש (אנ') ב-1689.
בזמן מלחמת העולם השנייה, ב-1944, הונחו על ידי הנאצים חומרי נפץ. על פי בקשתם של יקירי העיר, הגרמנים ויתרו ברגע האחרון והגשר ניצל מהרס. השחזור האחרון של הגשר החל ב-1994. השיפוצים האלו נמשכו למשך כשבע שנים. בזמן שיפוצים אלו, אסור היה לאנשים לחצות את הגשר ועבור בעלי מלאכה רבים שעובדים בבזאר העתיק הסמוך לגשר הביא להשפעות כלכליות שליליות. מגדל השמירה בצורת מחראב שוחזר ב-2008.
שני חלקים של סקופיה שסימלו את הניגודים העירוניים שלה: "עות'מאנים" או "מודרניים", "ההיסטורי" או "הסוציאליסטי", "האלבני" או "המקדוני" מפוצלים על ידי הנהר וארדאר ומחוברים זה לזה על ידי גשר האבן. במאה ה-21, רוב המיעוטים בעיר הבירה רואים בגשר האבן כמייצג את הפיצול בין שני חלקיה של סקופיה.
גלריה

גשר האבן וכיכר מקדוניה בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20
גשר האבן ב-1909
כתובת על הגשר
גשר האבן בלילה
לוח זיכרון באתר הוצאתו להורג של קרפוש
גשר האבן
גשר האבן
גשר האבן, תצלום משנות ה-50 של המאה ה-20
נוף לגשר האבן ולכיכר