stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרס לנדאו
פרס מפעל הפיס למדעים ולמחקר ע"ש לנדאו

"הפרס, נועד לציין לשבח את המחקר המדעי ואת החוקרים הישראלים, שהגיעו להישגים ראויים בתחומם, ואשר תרמו בכך תרומה רבת ערך לקידום המדע והמחקר." "הפרסים מוענקים מדי שנה לחוקרים פורצי דרך מתחומי המדעים והמחקר, אשר הגיעו להישגים בתחומי מחקרם וזכו להכרה בינלאומית." הפרס מוענק בחמש קטגוריות, מדעי הטבע, מדעי החברה, מדעים מדויקים, מדעי הרוח ומדעי החיים. בכל שנה נבחרים תחומים שונים. הפרס נחשב לאחד הפרסים המשמעותיים והיוקרתיים ביותר אשר מוענקים בישראל.
בשנת 2003 נוסף פרס לחוקרים מצטיינים בתחום האסטרו-פיזיקה על שם אילן רמון.
בשנת 2024 נוסף פרס חדש לטיפול בטראומה בקהילה על רקע המלחמה
פרס מפעל הפיס לאמנויות ע"ש לנדאו

"הפרס, נועד להוקיר אמנים ויוצרים אשר תרמו תרומה משמעותית לחיי התרבות והאמנות בישראל בעת האחרונה." גובה הפרס הוא 50,000 ש"ח לכל אמן או יוצר. הפרס מוענק בשש קטגוריות: מוזיקה קלאסית ישראלית, קולנוע עלילתי, מוזיקת ג'אז, קולנוע וטלוויזיה דוקומנטרי, תיאטרון ומחול. "הפרס מוענק לזוכה יחיד, שהוא אזרח ישראל החי ויוצר בארץ." מדי שנה נקבעים תחומים שונים.
החל משנת 2013 נכללים בין הזוכים גם יוצרים מתחום הציור והשירה, ובהתאם לכך הפרס קרוי "פרס מפעל הפיס לאמנויות ע"ש לנדאו".
החלטת ועדת הפרס, להעניק את פרס השירה ל-2014 ליצחק לאור גררה ביקורת, עקב הטענות כלפיו על הטרדה מינית. בעקבות הלחץ הציבורי הורה דירקטוריון קרן לנדאו על בחינה מחודשת של הענקת הפרס, ובסופו של דבר ביטל את הענקת הפרס ללאור. לאור תבע את מפעל הפיס על שלילת הפרס, וביוני 2016 שילם לו מפעל הפיס 40 אלף שקל כפיצוי על שלילתו, בעקבות הליך בוררות.
פרס יעקב לנדאו

פרס בעל שם זהה, עובר פובליציסטיקה ציונית, ניתן בעבר לזכרו של יעקב לנדאו, מייסד סוכנות הידיעות היהודית. בין זוכי הפרס היו: יהושע השל ייבין (הזוכה הראשון בשנת (1955) נחום סלושץ, מאיר גרוסמן, אייזיק רמבה, דוד תדהר, שמואל כץ, בנימין זאב פון וייזל ואוסקר רבינוביץ.
זוכים בפרס למדעים ולמחקר

להלן רשימה ממוינת, לפי שנה, של זוכי הפרס לאורך השנים:
| שם | שנת זכייה | תחום |
| --- | --- | --- |
| מכון ויצמן: גבירול גולדרינג, ארנסט וינוקור; האוניברסיטה העברית: יהושפט הרכבי, רפאל לוין, בנימין זאב פרנקל; הטכניון: צבי חשין | 1972 |  |
| פרופ' איתמר רבינוביץ | 1974 | חקר המזרח התיכון |
| פרופ' רות עמוסי | 2012 | מדעי הרוח |
| פרופ' עומר מואב | 2012 | מדעי החברה |
| פרופ' אלי זלדוב | 2012 | מדעים מדויקים |
| פרופ' שמואל עינב | 2012 | מדעים מדויקים |
| פרופ' אורה שורצולד | 2015 | חקר הלאדינו |
| פרופ' אברהם נוברשטרן | 2016 | חקר היידיש |
| פרופ' אבי לוי | 2016 | מדעי הצמח |
| פרופ' סמדר כהן | 2016 | הנדסת רקמות |
| פרופ' מנחם מאוטנר | 2017 | משפטים |
| פרופ' מרטין קופייק | 2017 | גנטיקה |
| פרופ' אירית שגיא | 2017 | ביוכימיה |
| פרופ' ונדי סנדלר | 2017 | בלשנות |
| פרופ' איתמר גתי | 2018 | חקר החינוך |
| פרופ' ערן אלינב | 2018 | חקר האימונולוגיה |
| פרופ' יורם יום טוב | 2018 | חקר הזואולוגיה |
| פרופ' אופירה איילון | 2018 | קיימות |
| פרופ' מיכל אירני | 2019 | חקר הבינה המלאכותית |
| פרופ' מאיר טייכמן | 2019 | חקר ההתמכרויות |
| פרופ' עמי איילון | 2019 | חקר המזרח התיכון |
| פרופ' רן נתן | 2019 | חקר האקולוגיה |
| פרופ' אבישי דקל | 2020 | אסטרופיזיקה וחלל |
| פרופ' אהוד גזית | 2020 | הזדקנות בריאה |
| פרופ' דוד אוסישקין | 2020 | ארכאולוגיה |
| פרופ' אריק רימרמן | 2020 | עבודה סוציאלית |
| פרופ' דוד אנוך | 2021 | חקר הפילוסופיה |
| פרופ' עמי וולנסקי | 2021 | חקר ההוראה |
| פרופ' עידו עמית | 2021 | חקר ביולוגיה של התא |
| פרופ' רועי קישוני | 2021 | חקר הביואינפורמטיקה |
| פרופ' שמואל פסברג | 2022 | תנ"ך ולשון עברית |
| פרופ' ניר פרידמן | 2022 | רפואה מותאמת אישית |
| פרופ' רותם שורק | 2022 | מיקרוביולוגיה |
| פרופ' דורית פוד | 2022 | סיעוד |
| פרופ' יונינה אלדר | 2023 | חקר מתמטיקה |
| פרופ' יצחק פלפל | 2023 | הנדסה גנטית |
| פרופ' מאיר חטינה | 2023 | חקר הדתות |
| פרופ' כפיר אליעז | 2023 | חקר הכלכלה |
| פרופ' רננה פרס | 2024 | טיפול בטראומה בקהילה על רקע המלחמה |
| פרופ' שלמה מגדסי | 2024 | מדע והנדסה של חומרים |
| פרופ' עודד שוסיוב | 2024 | ביו-טכנולוגיה |
| פרופ' דניאל שוורץ | 2024 | היסטוריה של עם ישראל |
| פרופ' נורית גרץ | 2024 | חקר התרבות |
זוכים בפרס על מפעל חיים

להלן רשימה ממוינת, לפי שנה, של זוכי הפרס לאורך השנים:
| שם | שנת זכייה | תחום |
| --- | --- | --- |
| פרופ' רבקה כרמי | 2020 | שפור איכות חיי החברה בישראל בתחום הרפואה |
| פרופ' אבי עורי | 2021 | מפעל חיים בתחום רפואת השיקום |
| קורין אלאל | 2022 | מפעל חיים על תרומתה למוזיקה בישראל |
| פרופ' פנחס אלפרט | 2023 | בתחום חקר ו\או עשייה משמעותית לקידום האקלים |
הערות שוליים

↑  פרסי מפעל הפיס לאמנויות ומדעים ע"ש לנדאו, באתר culture.pais.co.il, יש להסתכל ברשימת הזוכים (ארכיון)
↑  קרן לנדאו
1 2  פרסי מפעל הפיס לאמנויות הבמה ולמדעים ומחקר ע"ש לנדאו לשנת 2011
↑  אביבה משמרי, ‏קרן מפעל הפיס תחלק פרס מחקרי ע"ש אילן רמון, באתר גלובס, 10 בפברואר 2003
↑  מאיה כהן, למעלה ממיליון שקלים: הוכרזו הזוכים בפרס לנדאו לשנת 2024, באתר ישראל היום, 30 ביוני 2024
↑  פרס אמנויות הבמה
↑  מחאה בפייסבוק: בטלו את הפרס למשורר בגלל האשמות על הטרדות מיניות, mako-nexter,‏ 26 בנובמבר 2014.
 רועי פלד, ביטול הפרס ללאור: מופת אזרחי, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2014
↑  מפעל הפיס: בוטלה זכייתו של יצחק לאור, mako-"חי בלילה", 16 בדצמבר 2014,
מיה סלע, הענקת פרס לנדאו ליצחק לאור תישקל מחדש על ידי ועדת הפרס, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2014
↑  רן בוקר, פרסום ראשון: יצחק לאור לא יקבל את פרס לנדאו, באתר ynet, 22 בדצמבר 2014
מיה סלע, בוטלה הענקת פרס לנדאו ליצחק לאור, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2014
↑  מיה סלע, יצחק לאור תובע את מפעל הפיס: פרס לנדאו נשלל ממני בניגוד לחוק, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2014
↑  גילי איזיקוביץ, מפעל הפיס ישלם ליצחק לאור 40 אלף שקל כפיצוי על שלילת פרס לנדאו, באתר הארץ, 29 ביוני 2016
↑  פרס עתונאי לד"ר י.ה. יבין, סלם, 13 במרץ 1955
↑  פרס יעקב לנדאו ז-ל לפרופ' נחום סלושץ, הַבֹּקֶר, 20 במרץ 1956
↑  פרס לנדאו למ. גרוסמן, הארץ, 16 ביוני 1963
↑  הפרס השנתי על־שם יעקב לנדאו ז"ל, מייסד סוכנות סט"א, הוענק לאייזיק רמבה, על המשמר, 27 במרץ 1967
↑  פרס לדוד תדהר על מפעלו הספרותי, מעריב, 29 במרץ 1966
↑  פרס לנדאו לשמואל כ"ץ, מעריב, 20 במאי 1975
↑  "פרס לנדאו" לד"ר ז. פון וייזל, מעריב, 5 במאי 1971
↑  גרשון הל, "פרס יעקב לנדאו" מטעם "בני ברית" לד"ר אוסקר רבינוביץ, הַבֹּקֶר, 9 ביוני 1964
1 2 3 4 5 6 7 8  מרב יודילוביץ', פרס לנדאו של מפעל הפיס לעידן רייכל, באתר ynet, 14 במרץ 2006
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  ציפי שוחט, קרן פלס ומאיר בנאי זכו בפרס לנדאו, באתר הארץ, 13 במרץ 2008
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מרב יודילוביץ', פרסי לנדאו: עמיר בניון ורונית אלקבץ בין הזוכים, באתר ynet, 9 בינואר 2012
1 2 3 4  ynet, דורי בן זאב ואניסה אשקר: הוכרזו הזוכים בפרסי לנדאו לאמנויות, באתר ynet, 22 בנובמבר 2016
1 2 3 4 5  יאיר אשכנזי, הבמאי שלומי אלקבץ וקבוצת התיאטרון של רות קנר בין זוכי פרס לנדאו, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2017
1 2 3 4   רמי פורטיס, אפרת מישורי, אורי ברבש וגיא בן נר הם זוכי פרס לנדאו, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2018
1 2 3 4  רן בוקר, זוכי פרס לנדאו בתחום האמנויות, באתר ynet, 25 בנובמבר 2019
↑  שאול הון, זכו בפרסי מתקר מטעם קרן לנדאו, מעריב, 25 בדצמבר 1972
↑  פרסי מחקר ע״ש מיכאל לנדאו חולקו אתמול, בבית מפעל הפיס בת״א, על המשמר, 18 בפברואר 1974
1 2 3 4 5  אבנר שפירא, פרופ' רות עמוסי תקבל את פרס לנדאו במדעי הרוח, באתר הארץ, 1 בינואר 2013
1 2  קובי אוז ושמעון אדף הם בין הזוכים בפרס לנדאו 2024, באתר ynet, 30 ביוני 2024
מוריס 1800/2200

| --- | --- |

Morris 1800, דור שני
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Austin 1800/2200  Austin Balanza  Austin Freeway  Austin Windsor  Morris Monaco
 יצרן:  British Motor Corporation (בין השנים 1964–1968)  British Leyland (בין השנים 1968–1975)
 שנות ייצור:  1964–1975
 הרכבה:  בריטניה בריטניה  אוסטרליה אוסטרליה  ניו זילנד ניו זילנד
 מודל קודם:  אוסטין קיימברידג'  מוריס אוקספורד פרינה (סדרה 6)  Wolseley 15/60 (אנ')
 מודל אחריו:  Austin / Morris / Wolseley ADO71 (אנ')
 אורך:  4,200–4,235 מ"מ
 רוחב:  1,700–1,702 מ"מ
 גובה:  1,410–1,430 מ"מ
 משקל:  1,156–1,181 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,692–2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 1,798 סמ"ק המפיק 97 כ"ס ב-5,700 סל"ד, יחס דחיסה 9.5:1 (מנוע מתוצרת "British Motor Corporation" מסדרת "BMC B-series engine" (אנ'))  6 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 2,227 סמ"ק המפיק 112 כ"ס ב-5,250 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (מנוע מתוצרת "British Motor Corporation" מסדרת "BMC E-series engine" (אנ'))
 מהירות מרבית:  161 קמ"ש (מנוע 1,799 סמ"ק)  163 קמ"ש (מנוע 2,227 סמ"ק)
 מעצב:  סר Alec Issigonis (אנ')
מוריס 1800/2200 (באנגלית: Morris 1800, Morris 2200, קרוי גם: Austin 1800/2200) הם דגמים של מכונית משפחתית גדולה מתוצרת קונצרן הרכב הבריטי British Motor Corporation (בין השנים 1964–1968) והקוֹנְגְּלוֹמֵרָט British Leyland בין השנים 1968–1975 בבריטניה, אוסטרליה וניו זילנד.
בשנת 1965 זכה דגם "אוסטין 1800" במקום הראשון בתחרות מכונית השנה באירופה.
המכונית הייתה פופולרית באוסטרליה ובהדרה המפעל המקומי היגע לכ-95% של החלקים כייצור מקומי. בהמשך חלקים שולבו במכונית ספורט אוסטרלית Bolwell Nagari.
תצורות

4 דלתות – סדאן.
2 דלתות – טנדר.
מפרט טכני

שם הקוד של דגמי "מוריס 1800" ו"מוריס 2200" שניתן על ידי British Motor Corporation (אנ') היה "BMC ADO17"
דגמים כמעט זהים היה קרויים "אוסטין 1800" ו"אוסטין 2200". לשעבר מתוצרת "Austin Motor Company" (אנ') חברה בבעלות British Motor Corporation (אנ')
דגמי "Wolseley 18/85" ו"Wolseley Six" היו דגמים כמעט זהים מתוצרת "Wolseley Motors" (אנ') חברת בת של British Motor Corporation (אנ').
יוצרו כ-315,000 יחידות.
4 דלתות.
5 נוסעים.
מנוע קדמי.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
מנועי בנזין.
מנוע קירור מים.
קיבולת מכל דלק: 48 ליטר (דגם 1800), 56 ליטר (דגם 2200).
דגמי "מוריס 1800" היו בשירות משטרת בריטניה.
מנוע "מוריס 1800" הורכב (ברישיון) בדגם הספורט פרוב 16 (שנת 1970)
מפרט טכני > דגמי "מוריס/אוסטין 1800"

"1800" – הורכב בדגם מנוע המפיק 85 כ"ס.
"De Luxe 1800" – הורכב בדגם מנוע המפיק 85 כ"ס.
"1800 S" – הורכב בדגם מנוע המפיק 98 כ"ס.
"De Luxe 1800 S" – הורכב בדגם מנוע המפיק 98 כ"ס.
מפרט טכני > דורות "מוריס/אוסטין 1800"

"Morris 1800 ADO17 Mk I" – יוצר בין השנים 1966–1968.
"Morris 1800 ADO17 Mk II" – יוצר בין השנים 1968–1972.
"Morris 1800-2200 ADO17 Mk III" – יוצר בין השנים 1972–1974.
תמונות

"מוריס 1800", שנת 1970
"מוריס 1800", שנת 1972
"מוריס 1800" דגם "S", דור שני, שנת 1971
"מוריס 1800" דגם "S", דור שני, שנת 1971
"מוריס 1800", שנת 1972
"מוריס 1800", שנת 1975
"מוריס 2200", שנת 1975
"מוריס 1800", דור שני – טנדר
"אוסטין 1800", דור שני – טנדר
"מוריס 1800" – ניידת משטרה
ראו גם

אוסטין קיימברידג'
הערות שוליים

↑  "מוריס 1800/2200"
↑  "מוריס 1800", "מוריס 2200" – מפרט
↑  M Sedgwick & Gillies M, revised by J Pressnell (1997) [1986]. Classic and Sports Car Magazine A-Z of Cars 1945–1970. Bay View Books. ISBN 1-870979-39-7
↑  "מוריס 2200", שנת 1973 – מפרט
↑  אוסטין 1800
↑  אוסטין 2200 – מפרט
The Story of Wish You Were Here

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון אדגינטון
 הופק בידי:  ג'וס קרולי אלן רבנסקרופט גרג סוואנברוט אנדרו ווינטר
 עריכה:  מריל סטררם
 שחקנים ראשיים:  פינק פלויד רוג'ר ווטרס סטורם ת'ורג'רסון 
 מוזיקה:  פינק פלויד
 צילום:  גרהאם דיי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 חברה מפיצה:  Eagle Rock Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 ביוני 2012
 משך הקרנה:  בערך 85 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
The Story of Wish You Were Here (בתרגום חופשי: הסיפור של "Wish You Were Here") הוא סרט דוקומנטרי כמעט נטול עריכה על ההכנה של האלבום Wish You Were Here מאת פינק פלויד. אחרי ששודר במספר ערוצי טלוויזיה, כגון BBC Four, הוא הופץ באופן רשמי ב-26 ביוני 2012, בגרסת DVD ו-Blu-ray.
הסרט נותן מבט נרחב על ההקלטות, השירים והנושא של האלבום. בסרט ישנם ראיונות עם כמעט כל אדם שהשתתף בהכנת האלבום. זהו הסרט הדוקומנטרי השני של פינק פלויד שהפיצה החברה Eagle Rock, כאשר קודמו היה The Making of The Dark Side of the Moon (משנת 2003).
בין המשתתפים בסרט היו שלושת חברי פינק פלויד שחיו בתקופת הצילומים - ניק מייסון, רוג'ר ווטרס ודייוויד גילמור. משתתפים נוספים הם ג'ו בויד, וונטה פילדס, ג'יל פרמאנובסקי, רוי הארפר, בריאן האמפריס, פיטר ג'נר, ניק קנט, אובריי פאוול, רוני רונדל (האיש הנשרף בציור שעל העטיפה המקורית של האלבום "Wish You Were Here"), ג'רלד סקארף וסטורם ת'ורג'רסון.
אורך הסרט הוא בערך 59 דקות, או 84 דקות בגרסה מיוחדת שכוללת 25 דקות של ראיונות. הסרט כולל גם צילומים ישנים של רוג'ר ווטרס ודייוויד גילמור מבצעים חלק מהשירים שבאלבום, והקלטות קודמות של השירים מהארכיונים של אולפני אבי רוד שמושמעות על ידי טכנאי ההקלטות של האלבום, בריאן האמפריס.
רבי יהושע בן לוי

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה-2 / המאה ה-3 האימפריה הרומית פרובינקיה סוריה פלשתינה, האימפריה הרומית
 פטירה:  המאה ה-3 האימפריה הרומית פרובינקיה סוריה פלשתינה, האימפריה הרומית
 כינוי:  ריב"ל, בר ליואי, בריבי
 מקום קבורה:  עלה לשמיים בעודו בחיים (אגדת חז"ל, שנוי במחלקות) טבריה (זיהוי מסורתי מהמאה ה-15) בית שערים (זיהוי ארכאולוגי אפשרי מהמאה ה-20) ציפורי (זיהוי ארכאולוגי אפשרי מהמאה ה-21)
 מדינה:  פרובינקיה סוריה פלשתינה, האימפריה הרומית
 השכלה:  בית מדרשו של רבי אליעזר הקפר
 מקום מגורים:  לוד, טבריה
 מקום פעילות:  לוד, טבריה, קיסריה, רומא
 תקופת הפעילות:  ראשון לאמוראים תחילת תקופת האמוראים
 השתייכות:  חז"ל, אמוראים, תנאים
 רבותיו:  רבי יהודה בן פדיה, בר קפרא, רבי אלעזר הקפר
 תלמידיו:  רבי סימון, רבי חייא בר אבא, רבי חמא בר עוקבא, ריש לקיש, רבי אלעזר בן פדת
 בני דורו:  רבי חנינא, רבי יונתן, עולא בר קושב
 בת זוג:  בתו של יוסי בן פטרוס
 אב:  לוי (או ליואי)
 צאצאים:  יוסף בריה דרבי יהושע בן לוי בתו של יהודה נשיאה (משוער) מיאשה בר בריה דרבי יהושע בן לוי (נכד)
 מספר צאצאים:  2
 חותנים:  יוסי בן פטרוס
 חתנים:  יהודה נשיאה (משוער)
 
 תפקידים נוספים:  ריש מתיבתא בלוד
 
רבי יהושע בן לוי (בראשי תיבות: ריב"ל, קרוי גם בארמית בר ליואי) היה אמורא ארץ-ישראלי בדור הראשון לאמוראים, בראשית המאה השלישית. יש המחשיבים אותו כתנא, עקב היותו בן הדור שבין התנאים לאמוראים. היה מגדולי הדרשנים וחכמי האגדה. בתלמוד מופיעים מאות מאמרים בשמו.
על חייו

רבי יהושע בן לוי למד בלוד אצל בר קפרא, רבי אלעזר הקפר ורבי יהודה בן פדיה. בנעוריו הכיר את רבי יהודה הנשיא ובהמשך סיפר על מעשיו.
היה ריש מתיבתא בלוד, ורק בסוף ימיו הייתה ישיבתו בטבריה. היה עשיר ובעל נכסים, עסק בצרכי ציבור והשתדל לטובת בני עמו אצל השלטונות, בקיסריה וברומא. סמך את תלמידיו לדון יחידי, להתיר נדרים, לראות כתמים ולהתיר בכורות.
באהבתו הגדולה להוראת התורה לימד תורה גם לחולי ראתן (מחלה מידבקת קשה).
סיפורים אחדים מלמדים על מאבקו במינים (נוצרים) שהיו בעירו.
עולא בר קושב, שהיה מבוקש על ידי השלטונות הרומיים, הסתתר בלוד, עירו של רבי יהושע בן לוי. צרו השלטונות על העיר ואיימו להחריבה אם לא יוסגר עולא בר קושב. שכנע אותו ריב"ל להסגיר עצמו. אף שריב"ל פעל בהתאם להלכה בסוגיה זו, נענש בכך שלא זכה יותר לגילוי אליהו. לאחר שצם פעמים אחדות שב אליהו והתגלה לו ואמר: "ולמסורות אני נגלה?" התגונן ריב"ל ואמר: "ולא משנה עשיתי?" ענה אליהו: "וזו משנת החסידים?"
תואר מיוחד היה לו בריבי. שפירושו: גדול הדור.
במדרש מספרים שרבי יהושע נמנה עם תשעה שנכנסו בחייהם לגן עדן, וכך מובא גם בתלמוד בבלי.
רבי יהושע בן לוי נשא את בתו של רבי יוסי בר פיטרס.
בנו, רב יוסף, הביא הלכה בשמו, וייתכן שהיה חתנו של רבי יהודה נשיאה. כן מוזכר נכדו רבי מיישא, בן בתו. מדי ערב שבת הקפיד לשמוע פרשת השבוע מבן בנו.
זהותו

רבי יהושע בן לוי השתייך לדור המעבר בין תקופת התנאים לתקופת האמוראים. אף שעיקר פועלו מוזכר בתלמוד, כאמורא, זכה להופיע גם במשנה החותמת את שישה סדרי משנה, (וכן מופיע בפרק השישי של מסכת אבות, שאינו חלק אינטגרלי של המשנה ונכתב מאוחר יותר). את הופעתו בסוף המשנה מסביר הרב אהרן היימאן: "והיה גדול כל כך בעיני בני דורו שחברו מאמרו היקר ... לסוף משנת רבינו הקדוש".
בניגוד לגישה המקובלת, לפיה רבי יהושע בן לוי האמורא הוא גם זה המוזכר בסיום המשנה, בעל הערכי תנאים ואמוראים מציין שהיו שני חכמים בשם זה, האחד הוא תנא המוזכר במשנה במסכת אבות, והשני הוא אמורא המוזכר רבות בתלמוד. הוא מסביר, כי לא מסתבר לומר שרבי יהושע בן לוי, רבו של רבה בר בר חנה, ותלמידו של רבי אלעזר הקפר, וחי בזמן התנאים, הוא אותו רבי יהושע בן לוי המוזכר כתלמידו של רבי חנינא וחי בזמן האמוראים. הוא מוסיף ומציין שמן ההכרח שהיו שני חכמים בשם זה, כי על אחד מהם מובא שנפטר על מיטתו כדרך כל האדם ולא עלה בסערה השמימה. אודות כך הוא מביא את המובא במדרש רבה: ”עוז והדר לבושה ותשחק ליום אחרון, כל מתן שכרן של צדיקים מתוקן להם לעתיד לבוא מראה להן הקב"ה עד שבהן בעולם הזה, ונפשן שביעה והן ישנין.. כי עתה שכבתי אז ינוח לי, בשעת סילוקן של צדיקים הקב"ה מראה להן שכרן, זבדי בן לוי ורבי יהושע בן לוי ורבי יוסי בן פטרוס תלתהון אמרי תלתא קראי כד דמכין.. חד אמר על זאת יתפלל כל חסיד אליך לעת מצוא כי בו ישמח לבנו כי בשם קדשו בטחנו, וחד אמר תערוך לפני שולחן נגד צוררי וחד אמר כי טוב יום בחצריך מאלף"...”. אגדה זו מובאת גם בתלמוד ירושלמי בשינוי קטן, וכן מובאת במדרש שוחר טוב: ”וישמחו כל חוסי בך.. רבי זבדי בן לוי ורבי יוסי בן פסטוס ורבי יהושע בן לוי, שלושה אלו קראו פסוקים אלו בשעת פטירתן מן העולם”.
תורתו

מאמריו בהלכה ובאגדה רבים, והם משקפים את מחשבותיו בנושאי תיקון המידות ומוסר. בהלכה הלך בדרך משנתו של רבי, ואמר "עמוד ברזל זו המשנה", ודקדק בה לפרשה. כלל היה בידו: כל הלכה שהיא רופפת בבית דין ואין אחד יודע מה טיבה, צא וראה מה הצבור נוהג ונהג.
מאמריו הרבים באגדה הביאו לכינויו "בעל אגדה" בפי בני דורו, וכך גם נמצא לאחר פטירתו ספרו "פנקסיה דרבי יהושע בן לוי" בענייני אגדה. עם זאת, אמר ”הדא אגדתא - הכותבה אין לו חלק, הדורשה מתחרך, והשומעה אינו מקבל שכר” ומפרשים שהתכוון לאגדות המינים שרבו בימיו. (בעיני הטוענים שהיו שני חכמים בשם רבי יהושע בן לוי, הסתירה לכאורה ביחסו לאגדה היא אחת מהראיות לכך).
תורתו > אמרותיו

מאמר שלו, העוסק בדברי אגדה, חותם את ששת סדרי המשנה: ”אמר רבי יהושע בן לוי, עתיד הקדוש ברוך הוא להנחיל לכל צדיק וצדיק שלש מאות ועשרה עולמות, שנאמר, להנחיל אהבי יש ואצרתיהם אמלא”. רבי עובדיה מברטנורא מפרש ש"יש" הוא בגימטריה שלש מאות ועשר, "כלומר שההנאה וקורת רוח שיש לכל צדיק וצדיק בעולם הבא הוא שלש מאות ועשר פעמים כנגד כל העולם הזה, שאין העולם הזה כולו אלא חלק משלש מאות ועשר ממה שיש לכל צדיק וצדיק נחלה לעולם הבא".
בפרק ו' של מסכת אבות, שהוא תוספת מאוחרת לה, מופיע מאמר נוסף שלו, העוסק גם הוא בדברי אגדה:
אָמַר רַבִּי יְהוֹשֻׁעַ בֶּן לֵוִי, בְּכָל יוֹם וָיוֹם בַּת קוֹל יוֹצֵאת מֵהַר חוֹרֵב וּמַכְרֶזֶת וְאוֹמֶרֶת אוֹי לָהֶם לַבְּרִיּוֹת מֵעֶלְבּוֹנָהּ שֶׁל תּוֹרָה שֶׁכָּל מִי שֶׁאֵינוֹ עוֹסֵק בַּתּוֹרָה נִקְרָא נָזוּף, שֶׁנֶּאֱמַר "נֶזֶם זָהָב בְּאַף חֲזִיר אִשָּׁה יָפָה וְסָרַת טָעַם", וְאוֹמֵר "וְהַלֻּחֹת מַעֲשֵׂה אֱלֹהִים הֵמָּה וְהַמִּכְתָּב מִכְתַּב אֱלֹהִים הוּא חָרוּת עַל הַלֻּחֹת", אַל תִּקְרָא חָרוּת אֶלָּא חֵרוּת, שֶׁאֵין לְךָ בֶּן חוֹרִין אֶלָּא מִי שֶׁעוֹסֵק בְּתַלְמוּד תּוֹרָה, וְכָל מִי שֶׁעוֹסֵק בְּתַלְמוּד תּוֹרָה הֲרֵי זֶה מִתְעַלֶּה, שֶׁנֶּאֱמַר "וּמִמַּתָּנָה נַחֲלִיאֵל וּמִנַּחֲלִיאֵל בָּמוֹת".
דיבר בשבח השמירה על ניקיון הלשון. אמר: ”לעולם אל יוציא אדם דבר מגונה מפיו, שהרי עקם הכתוב שמונה אותיות ולא הוציא דבר מגונה מפיו, שנאמר (בראשית ז, ח) 'מן הבהמה הטהורה ומן הבהמה אשר איננה טהורה'” (תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ג', עמוד א') וכן: ”מלה בסלע ומשתוקא בשתים” (ויקרא רבה, פרשה ט"ז, פסקה ה').
אמירה נודעת שלו היא ”כסף מטהר ממזרים” (תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"א, עמוד א')
במסכת דרך ארץ זוטא, פרק השלום מובא:
”אמר רבי יהושע בן לוי: גדול הוא השלום. שהשלום לארץ כשאור לעיסה. אלמלא שנתן הקב"ה שלום בארץ, הייתה החרב והחיה משכלת את האדם. מה טעם? דכתיב: "ונתתי שלום בארץ" ואין ארץ אלא ישראל, שנאמר: "ואשרו אתכם כל הגוים כי תהיו אתם ארץ חפץ", ואומר: "והנה כל הארץ יושבת ושוקטת".”
במדרש מובא כי פגש את אליהו הנביא על פתח מערת רבי שמעון בר יוחאי, וכאשר שאל אותו מתי מגיע המשיח, הוא שלח אותו למשיח עצמו שישב בשערי רומי. כאשר הוא פגש את המשיח שאל אותו - מתי כבודו מגיע לגאלינו? אמר לו - היום. כאשר לא הגיע המשיח עד סוף היום, התפלא רבי יהושע בן לוי ורבי שמעון בר יוחאי הסביר את כוונת המשיח - "היום אם בקולו תשמעו".
| --- | --- |
 :  ראו גם – לוחות ושברי לוחות מונחות בארון
סיפור כניסתו לגן עדן בעודו חי

במדרש מספרים שרבי יהושע נמנה עם תשעה שנכנסו בחייהם לגן עדן, וכך מובא גם בתלמוד בבלי.
על פי הסיפור, כשהגיע זמנו של רבי יהושע בן לוי למות, הורו למלאך המוות לעשות את רצונו, בזכות צדיקותו. נגלה מלאך המוות בפני ריב"ל. אמר לו ריב"ל: הראה לי את מקומי בגן עדן. הסכים לכך מלאך המוות. בדרכם אמר לו ריב"ל: תן לי את סכינך, שבאמצעותו אתה ממית, כדי שלא תפחיד אותי בדרך. נתן לו מלאך המוות את סכינו. כאשר הגיעו לגן עדן הרים מלאך המוות את ריב"ל כדי להראות לו את מקומו, קפץ ריב"ל ונכנס לגן עדן. תפס אותו מלאך המוות בכנף בגדו, להחזירו. אמר לו ריב"ל: בשבועה, אינני בא אליך. אמר הקב"ה: אם אי פעם בחייו הפר שבועתו, שיחזור. כיוון שמעולם לא הפר שבועתו, נשאר ריב"ל בגן עדן. אמר לו מלאך המוות: החזר לי את סכיני, ולא החזיר (כדי שמלאך המוות לא ימית יותר). יצאה בת קול ואמרה: תן לו אותה, שהיא נחוצה לבריות.
לאחר הגרסה התלמודית זכה סיפור זה לעוד גרסאות רבות, המוסיפות עליו פרטים.
קברו > טבריה

הנוסע מקנדיאה (1413 לערך) 
מציין לראשונה את קברו בטבריה, מלשונו לא ברור היכן, אך ככל הנראה כוונתו לאזור קבר הרמב"ם. יצחק גולדהאר (סוף המאה ה-19) מציין את קברו ב"נבי איסא, שמקומו בטבריא קרוב לשער צפורי".
קברו > בית שערים

במערות הקבורה של בית שערים נמצאו שלושה ארונות קבורה, שעליהם הכתובות: "הארון הזה... / בתו של רבי יהושוע... / זכר / צדיקים לברכה", "זו ארונו שלרבי יושוע ה...", "זו ארו (נ)ה שלקירה מגה / אשתו של רבי יהושוע/ בן לווי שלום". הארכאולוג נחמן אביגד שיער שאלה ארונות הקבורה של רבי יהושע בן לוי, אשתו ובתו, אך הוסיף הסתייגות "מכל מקום, רק על יסוד הדמיון בשם קשה לקבוע אם יש זיקה בין האמורא, ובין רבי יהושוע בן לוי הנזכר בכתובת". בעקבות ניתוח סוציולוגי שערך קבע ההיסטוריון בן ציון רוזנפלד: "משמע מההיבט הסוציולוגי יש מקום לזהות את ר' יהושע מהכתובות במערכת 20 בבית-שערים עם ריב"ל המוכר מספרות חז"ל".
קברו > ציפורי

בשנת ה'תשס"ט מצא מיטש פילצר, תושב המושב ציפורי שבגליל, במהלך חפירות לקראת בנייה, מערת קבורה מהמאה ה-3 עם הכתובת הדן משכבה דרבי יהושע בר לוי ספרה (- זה מקום משכבו של רבי יהושע בן לוי הסופר). כשפנה לארגון אתרא קדישא סירבו להתייחס לפנייתו, בטענה 'שרבי יהושע בן לוי עלה בחייו לגן עדן', אולם כשהחלה רשות העתיקות לטפל בממצא, עלתה ההנחה כי אין הכוונה לרבי יהושע בן לוי שעליו דובר במדרש שעלה בחייו לגן עדן אלא לחכם אחר, ולכן מצוין שמו בתוספת הכינוי "ספרה" על מנת להבדיל בינו לבין החכם המפורסם. עם זאת, ייתכן שמדובר ברבי יהושע בן לוי זה.
לקריאה נוספת

בנימין לאו, "רבי יהושע בן לוי", בספרו: חכמים, כרך רביעי: ממשנה לתלמוד, ידיעות ספרים, 2012, עמ' 89-75.
מרדכי מרגליות (עורך), הערך "ר' יהושע בן לוי", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת יבנה וספרי חמד, מהדורה מחודשת בידי יהודה איזנברג, 2006, כרך ב, עמ' 187-185.
בן ציון רוזנפלד, רבי יהושע בן לוי: תולדותיו ופעלו הציבורי, עבודת דוקטור, אוניברסיטת בר-אילן, תשמ"ב.
י' פרנקל, "דמותו של רבי יהושע בן לוי בסיפורי התלמוד הבבלי", דברי הקונגרס העולמי הששי למדעי היהדות, חלק ג, תשל"ג, עמ' 403–417.
דגל המושל הכללי של ניו זילנד

| --- | --- |

 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  2 ביוני 2008
 מוטיבים עיצוביים:  דגל כחול, כתר אדוארד הקדוש, מתחתיו מגן מחולק לרבעים: 1. כחול, ארבעה כוכבים אדומים (הצלב הדרומי) ; 2. אדום, גיזת זהב; 3. כחול, שני פטישי זהב; 4. אדום, אלומת חיטה זהובה. במרכז: רצועה לבנה, שלוש ספינות שחורות
דגל המושל הכללי של ניו זילנד הוא דגל ניו זילנדי רשמי אשר מונף בנוכחותו של המושל הכללי של ניו זילנד. הדגל בצורתו הנוכחית אומץ בשנת 2008 ועיצובו דגל כחול ובמרכז שלט האצולה של ניו זילנד מוכתר בכתר אדוארד הקדוש.
הדגל מונף במקומות כגון מעונו הרשמי של המושל ועל כלי רכב רשמיים אשר בשימושו, כמו כן, הדגל נחשב מכובד יותר מהדגל הלאומי אך שני בחשיבותו לנס המלכותי.
היסטוריה > ניו זילנד כמושבה אוטונומית

בשנת 1869 משרד הימייה הכריז כי "למושלים... המנהלים את ממשלות המושבות הבריטיות ואת המשרדים, ניתן אישור להניף את היוניון ג'ק כאשר הוא מושחת בסמל או תג המושבה" בזמן זה למושבת ניו זילנד לא היה סמל משלה.
בהתאם להחלטה זו, באוקטובר 1869, הוחלט כי ביוניון ג'ק ישולב "הצלב הדרומי כפי שהוא מוצג בנס הכחול של המושבה: ארבעה כוכבים מחומשים אדומים בעלי גבולות לבנים על השדה: על הג'ק יוצגו ארבעה כוכבים מחומשים לבנים על רקעו האדום של צלב ג'ורג' הקדוש".
באוקטובר 1874, סר ג'יימס פרגוסון (מושל ניו זילנד) הכריז "...כי החותם או הסמל אשר ישולב ביוניון ג'ק אשר יהיה בשימושו של מושל ניו זילנד במסעותיו על כל ספינה או כלי אחר יהיה צלב הדרום אשר יוצג על ידי ארבעה כוכבים מחומשים אדומים על מגן לבן והאותיות NZ באדום במרכזו של צלב הדרום".
המושלים הבאים גילו כי הדגל היה נוח לשימוש והוא הפך עד מהרה לדגל סגן-המלך הרשמי.
היסטוריה > ניו זילנד כדומיניון ולאחר מכן כממלכה

בשנת 1907 מעמדה של ניו זילנד השתנה ממושבה אוטונומית לדומיניון. על מנת לציין את העצמאות אשר ניתנה לה, ממשלת ניו זילנד ביקשה כי זר עלי הדפנה אשר על דגל המושל יוחלף בעלי השרך הכסוף אשר הוכר כבר כאחד מסמליה הלאומיים של ניו זילנד. במכתב מה-5 בינואר 1908 המושל ביקש כי זר הדפנה יוחלף הזר עלי שרך ובמכתבו התייחס ללזר עלי עץ האדר (המייפל) בדגל המושל הכללי של קנדה כתקדים. בקשה זו אושרה ללא כל שהיות כיוון ועל פי התקנות הנודעות לדגל ההתקן אשר משובץ על היוניון ג'ק יוקף ב"זר ירוק". סוג העלים לא צוין.
עיצוב חדש לדגל אושר בינואר 1931 על מנת לשקף את הצהרת בלפור (1926) אשר קבעה כי המושל הכללי הפך מנציג הממשלה הבריטית לנציגו של המונרך בדומיניון של ניו זילנד. התג הניו זילנדי הוחלף בציצה המלכותית והמילים "הדומיניון של ניו זילנד" הוצגו על מגילה מוזהבת מתחתיו.
כיוון השינוי לא היה לרוחם של המושל הכללי הלורד בלדיסלו וחברי הקבינט שלו, דגל המושל הישן היה בשימוש עד להגעתו של הלורד גאלוואי.
תיקוני עיצוב מזעריים אשר כללו את שינוי הכיתוב על המגילה ל"ניו זילנד" הוכנסו לדגל בשנת 1953.
ב-2 ביוני 2008 דגל בעל עיצוב חדש אומץ בתיזמון על יום הולדתה הרשמי של המלכה.
ראו גם

הנס המלכותי של ניו זילנד
סמל ניו זילנד
דגל המושל הכללי של קנדה
דגל המושל הכללי של אוסטרליה
גלריית דגלי ניו זילנד