stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בגיברלטר
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית בגיברלטר מאז 1993 בעוד גיל ההסכמה לכל פעילות מינית ללא הבדל מגדר ו/או נטייה מינית הושווה לגיל 16 באפריל 2011, כאשר לפי צו בית המשפט העליון נמצא החוק הקודם - לפיו גיל ההסכמה לגברים הומוסקסואלים היה גבוה בשנתיים (18) כבלתי חוקתי.
קמפיין בחירות 2007 היה ידוע כבולט בפעילותו של ארגון זכויות הלהט"ב "Gib Gay Rights", בראשותו של פעיל זכויות האדם פליקס אלוורז, אשר קרא תיגר בגלוי על השר הראשי המכהן, פיטר קארואנה, למען חקיקת זכויות להט"ב. מסע פרסום בנושא גיל הסכמה שווה ל-16 שנים עבור זוגות הומוסקסואלים נעשה בתוקף. הנושאים הועלו בחקירת ועדה נבחרת לענייני חוץ ב-2008, בה הגיעו למסקנה כי,
"אנו ממליצים שהממשלה תנקוט צעדים כדי להבטיח שהאפליה על רקע נטייה מינית או מעמד מגדרי תהפוך לבלתי חוקית בכל הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים".
ב-18 במאי 2009 דחה הפרלמנט של גיברלטר הצעת חוק פרטית, שהוצעה על ידי שר המשפטים, להשוואת גיל ההסכמה. התנגדותן של מפלגת הלייבור הסוציאליסטית של גיברלטר והמפלגה הליברלית של גיברלטר דווחה "מסיבות טכניות" בשל אופן כתיבת הצעת החוק. חברי פרלמנט ממשלתיים קיבלו הצבעה חופשית על הצעת החוק אם כי הובסה, שכן חברי פרלמנט בממשלה היו מפוצלים על אישורה, בעוד חברי האופוזיציה הצביעו נגדה.
ב-1 באוקטובר 2009, הועברה חקיקה חדשה אשר אפשרה לממשלת גיברלטר לבקש מבית המשפט העליון לבדוק אם חוקים קיימים או טיוטות התואמות את החוקה. ההצעה דווחה כי תספק מנגנון פשוט יותר ומיועד להתמודדות עם סוגיות שנויות במחלוקת כגון גיל ההסכמה. במרץ 2010 ביקשה חוות דעת מבית המשפט כדי לראות אם גיל ההסכמה הלא שוויוני הוא אפליה על פי עקרונות המועצה האירופית.
ב-1 באפריל 2010, מזכיר המדינה לענייני חוץ ומדינות חבר העמים, דייוויד מיליבנד, הצביע על כך שאם טריטוריה בריטית מעבר לים אינה מוכנה לעמוד ב-"התחייבויות בינלאומיות" כגון השוואת גיל ההסכמה, עשויה להיות מוטלת בצו במועצה.
ב-8 באפריל 2011, בית המשפט העליון של גיברלטר קבע כי גיל הסכמה גבוה יותר של 18 שנים לזוגות הומוסקסואלים מול 16 עבור זוגות הטרוסקסואלים אינו חוקתי, ובכך, קבע גיל הסכמה שווה של 16 שנים. באוגוסט 2011 אושר חוק הפשעים הנייטרלי-מגדרי משנת 2011, הקובע גיל הסכמה שווה של 16 ללא קשר לנטייה מינית, המשקף את החלטת בית המשפט העליון. החוק נכנס לתוקף ב-23 בנובמבר 2012.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות

במרץ 2014 העביר הפרלמנט חוק שותפות אזרחית, המעניק לזוגות חד מיניים את רוב זכויות הנישואין, לרבות התרת אימוץ ילדים על ידי שותפיהם האזרחיים, כפי שנקבע בפסיקת בית המשפט ב-2013.
נישואים חד מיניים הפכו לנושא עניין של הממשלה לאחר בחירתה מחדש ב-2015. נייר פיקוד על כך פורסם בדצמבר 2015 בעוד נערכה התייעצות ציבורית כאשר הזכרה על משאל עם אפשרי בנושא לא נפסל. מנהיג מפלגת הסוציאל-דמוקרטים באופוזיציה הכריז על תמיכתו בנישואים חד-מיניים בינואר 2016, ימים לפני שהממשלה פסלה לבסוף קיום משאל עם בנושא. ועדה בין-משרדית הוקמה במרץ 2016 במקום עבור הקשבה לחששות בעלי עניין אשר התקבלו יותר מ-3,400 תגובות לדיון. לאחר מכן הממשלה פרסמה הצעת חוק להכשרת נישואים חד מיניים באוגוסט 2016.
ב-26 באוקטובר 2016, חוק התיקון לנישואים אזרחיים 2016 התקבל בפרלמנט גיברלטר בתמיכת פה אחד מכלל 15 חבריו שנכחו במהלך ההצבעה. הצעת החוק קיבלה הסכמה מלכותית ב-1 בנובמבר ונכנסה לתוקף ב-15 בדצמבר 2016. הנישואים החד-מיניים הראשונים אשר הוכרו על פי חוק בגיברלטר התקיימו יום מחרת.
הורות ואימוץ

ב-10 באפריל 2013, בית המשפט העליון קבע שסעיף 5 (2) של חוק האימוץ 1951 מפר את חוקת גיברלטר, ובכך למעשה, התיר דה פקטו אימוץ על ידי זוגות חד מיניים בגיברלטר. הממשלה הודיעה כי בכוונתה לתקן את החוק בהקדם האפשרי וכי סוכנות הטיפול תנקוט באמצעים מתאימים כדי לאפשר לזוגות חד מיניים לאמץ. הממשלה עשתה זאת בשנה שלאחר מכן כחלק מחוק השותפות האזרחית שלה.
ביוני 2017 אישרה רשות הבריאות של גיברלטר תיקון למדיניות ההפריה החוץ גופית שלה עבור התרת גישה לטכנולוגיית הרבייה המסייעת לזוגות לסביות.
בפברואר 2021 יישמה גיברלטר חוק פונדקאות, המאפשר ליחידים ולזוגות, נשואים או בשותפות אזרחית, ללא יכולת להרות, לעסוק בפונדקאות אלטרואיסטית. החקיקה גם ספקה הכרה אוטומטית לילדים של זוגות חד מיניים שנולדו באמצעות הזרעה מלאכותית.
הגנה מפני אפליה

חוקת גיברלטר 2006 אינה מזכירה נטייה מינית. הצעות, שפורסמו בתחילת מרץ 2002, השמיטו במפורש התייחסות ישירה ל-"נטייה מינית" כקטגוריה שיש להגן עליה חוקתית, בעוד קטגוריות אחרות נכללו בבירור.
חוק שוויון הזדמנויות 2006, שנכנס לתוקף ב-1 במרץ 2007, אוסר על אפליה בתחומים בהם תעסוקה ואספקת סחורות ושירותים מסיבות רבות, לרבות נטייה מינית ו-"שינוי מגדר". "נטייה מינית" מוגדרת בתוכנו כ-"נטייה מינית כלפי בני אותו המין, בני המין השני, או בני אותו המין והמין השני". "שינוי מגדר" מוגדר כ-"תהליך שמטרתו שינוי מינו של אדם על ידי שינוי תכונות פיזיולוגיות או אחרות של מין".
הגנה מפני אפליה > חקיקת פשעי שנאה

הצעת חוק לתיקון חוק הפשעים משנת 2011, שיפליל הן הבעת דברי שטנה והן הטרדה על רקע נטייה מינית כפשע שנאה, אושרה על ידי הפרלמנט של גיברלטר ב-19 בספטמבר 2013 וקיבלה הסכמה מלכותית ב-25 בספטמבר. החוק נכנס לתוקף ב-10 באוקטובר 2013.
ביולי 2021, משרד המשפטים של גיברלטר החל לחקור הצעה להכנסת חוקים חדשים "המתמודדים עם הומופוביה עקיפה". המהלך נחשף בפרלמנט על ידי השר הראשי פביאן פיקארדו אשר ציין את חקיקתה על רקע "הומופוביה אורבת מגעילה" ברשתות החברתיות כתוצאה מיוזמות ואירועים לציון חודש הגאווה מוקדם יותר באותה שנה. "הממשלה לא תקבל את המשך ההומופוביה שאנו רואים", אמר פיקארדו, "לפיכך הממשלה תעקוב אחר האם ייתכן שיהיה צורך לחזק עוד יותר את החקיקה שלנו כדי להפוך את זה לעבירה פלילית ספציפית להשמיץ אדם כתוצאה מנטייתו המינית".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1993)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז 2012)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה:  (מאז 2007)
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים:  (מאז 2007)
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה):  (מאז 2013)
נישואים חד מיניים:  (מאז 2016)
הכרה בזוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור):  (מאז 2014)
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים:  (מאז 2014)
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים:  (מאז 2014)
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  (הממלכה המאוחדת אחראית להגנה)
זכות לשינוי מגדר בחוק:  (תחת סקירה)
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות:  (מאז 2017)
פונדקאות אלטרואיסטית לזוגות גברים הומוסקסואלים:  (מאז 2021)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:  אין נתונים
הערות שוליים

1 2  Gibraltar Chronicle - The Independent Daily First Published 1801, web.archive.org, ‏2012-03-27
↑  EQUALITY RIGHTS GGR (באנגלית)
↑  EQUALITY RIGHTS GGR: GGR rallies supporters to act in Election unity (באנגלית)
↑  Gay Rights Group Welcomes Intervention of British Prime Minister, web.archive.org, ‏2007-12-22
↑  Council of Europe Publishes Gibraltar Gay Discrimination Issue, web.archive.org, ‏2008-01-20
↑  Panorama Home Page, Gibraltar Panorama (באנגלית)
↑  [https://web.archive.org/web/20071012014816/http://ukgaynews.org.uk/Archive/07/Oct/0802.htm Gay Age of Consent Equality: ‘We Have Given Gibraltarian Government Long
Enough’], web.archive.org
↑  Gibraltar News by VOX; Rock of Gibraltar Headlines; City of Gibraltar News; Strait of Gibraltar News - VOX NEWS - GGR Welcomes British PM’s Intervention on Age of Consent, web.archive.org, ‏2008-01-17
↑  Gibraltar News by VOX; Rock of Gibraltar Headlines; City of Gibraltar News; Strait of Gibraltar News - VOX NEWS - GGR Makes Submission to UK Parliament, web.archive.org, ‏2008-01-17
↑  Gibraltar Chronicle - The Independent Daily First Published 1801, web.archive.org, ‏2012-02-27
↑  Gibraltar Chronicle - The Independent Daily First Published 1801, web.archive.org, ‏2012-02-27
↑  Gibraltar court to rule on gay age of consent, PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBT+ news, ‏2010-03-05 (באנגלית בריטית)
↑  Gibraltar Chronicle - The Independent Daily First Published 1801, web.archive.org, ‏2014-04-07
↑  Britain ‘could force Gibraltar to adopt equal age of consent’, PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBT+ news, ‏2010-03-31 (באנגלית בריטית)
↑  Gibraltar approves civil partnerships bill, PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBT+ news, ‏2014-03-21 (באנגלית בריטית)
↑  Referendum on the question of gay marriage has apparently not been ruled out, www.gbc.gi (באנגלית)
↑  Jan 18 - New Year’s Message By The Leader Of The Opposition, Your Gibraltar TV (באנגלית בריטית)
↑  Opposition would support same-sex marriage legislation, says Feetham, www.gbc.gi (באנגלית)
↑  Jan 20 - ERG Welcomes Parliamentary Announcement, Your Gibraltar TV (באנגלית בריטית)
↑  Bill to allow civil marriage between same-sex couples, www.gbc.gi (באנגלית)
↑  Jesús A. Cañas, Gibraltar puts same-sex marriage bill before Parliament, EL PAÍS English Edition, ‏2016-08-15 (באנגלית)
↑  GBC - Gibraltar News - GBC TV and Radio Gibraltar, web.archive.org, ‏2016-12-17
↑  Gibraltar gives green light to gay adoptions, The Local Spain, ‏2013-04-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gibraltar Chronicle - The Independent Daily First Published 1801, web.archive.org, ‏2015-04-02
↑  Jun 08 - IVF Treatment To Be Made Available To Female Same-Sex Couples, Your Gibraltar TV (באנגלית בריטית)
↑  VOX Gibraltar News - Surrogacy Act, vox.gi
↑  Opinion | The Guardian, the Guardian (באנגלית)
↑  Ministry for Justice considers legislation to tackle ‘disgusting lurking homophobia’ (באנגלית)
ברוס מקנדלס השני

| --- | --- |

ברוס מקנדלס
 לידה:  8 ביוני 1937 בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 פטירה:  21 בדצמבר 2017 (בגיל 80) קליפורניה, ארצות הברית
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית אמריקאי
 השכלה:  אוניברסיטת סטנפורד  התיכון הקלאסי על שם וודרו וילסון  האקדמיה הימית של ארצות הברית  אוניברסיטת יוסטון-קליר לייק 
 עיסוקים נוספים:  טייס מהנדס
 תקופת השירות:  1966 – 31 באוגוסט 1990 (כ־24 שנים)
 דרגה:  קפטן בחיל הים של ארצות הברית
 זמן שהייה בחלל:  13 ימים, 31 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  2
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  12 שעות 12 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  ברוס מקנדלס השני
 משימות
 STS-41-B, STS-31
 
 עיטורים
    
 
ברוס מקנדלס השני (באנגלית Bruce McCandless II;‏ 8 ביוני 1937 – 21 בדצמבר 2017) היה טייס ואסטרונאוט של נאס"א, שטס לחלל במסגרת משימות מעבורת החלל STS-31 ו-STS-41-B. הוא הראשון שביצע הליכת חלל ללא כבל מחבר למעבורת אלא באמצעות יחידת תמרון מאוישת (Manned Maneuvering Unit‏, MMU).
בצעירותו

ביירון ויליס מקנדלס נולד ב-8 ביוני 1937 בבוסטון, מסצ'וסטס. הוא דור שלישי לקצינים בצי ארצות הברית: אביו, ברוס מקנדלס (אנ'), היה אדמירל משנה בצי וסבו, ויליס וינטר בראדלי ג'וניור (אנ') היה קפטן. שניהם זכו במדליית הכבוד: הסב על מעשה גבורה במהלך מלחמת העולם הראשונה, והאב על תפקודו במהלך הקרב הימי על גוודלקנל, במלחמת העולם השנייה. אמו שינתה את שמו לברוס מקנדלס II ב-6 ביוני 1938.
מקנדלס למד בתיכון על שם וודרו וילסון בלונג ביץ', קליפורניה, וסיים בשנת 1954. ב-1958 השלים תואר ראשון בהנדסה באקדמיה הימית של ארצות הברית בהצטיינות, במקום השני במחזור, מתוך מחזור של 899 איש. הראשון באותו מחזור היה ג'ון פוינדקסטר, לימים תת אדמירל והיועץ לביטחון לאומי, וגם מבכירי המואשמים בפרשת איראן-קונטראס באותו מחזור למד גם ג'ון מקיין).
בהמשך הקריירה סיים מקנדלס תואר שני בהנדסת חשמל באוניברסיטת סטנפורד בשנת 1965 ותואר שני נוסף במנהל עסקים (MBA) באוניברסיטת יוסטון קליר לייק ב-1987.
בצי ארצות הברית

לאחר שסיים את לימודיו במכללת הצי עבר מקנדלס קורס טיס של הצי בבסיסים בפנסקולה, פלורידה, ובקינגסוויל, טקסס. במרץ 1960 הוסמך כטייס ימי והוצב בבסיס בקי וסט לאימון מתקדם על מערכות נשק ונחיתה על נושאת מטוסים במטוס דאגלס F4D-1 סקייריי (אנ').
בין דצמבר 1960 עד פברואר 1964 הוצב מקנדלס בטייסת קרב VF-102, בה הטיס מטוסי סקייריי ומקדונל דאגלס F-4 פנטום. הוא שירת על נושאות המטוסים פורסטל ואנטרפרייז. מקנדלס שירת על ה"אנטרפרייז" במהלך משבר הטילים בקובה.
במשך שלושה חודשים, בתחילת 1964, שימש כמדריך טיסה בטייסת קרב 43 (VA-43) בבסיס האווירי של חיל הים באושיאנה, וירג'יניה, ולאחר מכן הוצב ליחידת הכשרת קציני המילואים של הצי באוניברסיטת סטנפורד במהלך לימודי תואר שני בהנדסת חשמל.
במהלך שירותו צבר ניסיון בטיסה על מטוסי לוקהיד T-33B (אנ'), נורת'רופ T-38 טאלון, דאגלס F-4D סקייריי, מקדונל דאגלס F-4 פנטום II, ‏נורת'רום F-11 טייגר, גראמן F-9 קוגאר, לוקהיד T-1 סיסטאר (אנ'), ביצ'קראפט T-34 מנטור (אנ'), ומסוקי בל 47. מקנדלס צבר למעלה מ-5,200 שעות טיסה, כולל 5,000 שעות במטוס סילון.
בנאס"א

באפריל 1966, בגיל 28, נבחר מקנדלס נבחר כחבר הצעיר ביותר בקבוצת האסטרונאוטים החמישית של נאס"א (שכונתה בנומור "התשעה עשר המקוריים" על ידי  ג'ון יאנג). על פי היסטוריון החלל מתיו הרש, ההתייחסות למקנדלס ולחברו לקבוצה 5, דון לינד, הייתה כאל אסטרונאוטים-מדענים בשל הניסיון המדעי הרב שלהם, אם כי הייתה בהתייחסות זו רמיזה להיעזר ניסיונם של השניים כטייסי ניסוי, לעומת האסטרונאוטים האחרים בקבוצה, והדבר עיכב את הצבתם לטיסה בחלל.
מקנדלס שימש כאיש התקשורת אל תא החללית (mission control capsule communicator‏, CAPCOM) במשימת אפולו 11, במהלך השיגור ובזמן הליכת הירח הראשונה על ידי ניל ארמסטרונג ובאז אולדרין. הוא היה חבר בצוות התמיכה של משימת אפולו 14 וגם שימש כ-CAPCOM במהלך משימה זו. לאחר מכן הועבר מקנדלס לתוכנית סקיילאב, במסגרתה קיבל את המינוי הראשון בצוות הגיבוי של משימת סקיילאב 2 (המשימה המאוישת הראשונה של תחנת החלל סקיילאב) כטייס הגיבוי, יחד עם ראסטי שוויקארט, מפקד צוות הגיבוי, וסטורי מאסגרייב, טייס מדעי. בהמשך שימש כ-CAPCOM גם במשימות סקיילאב 3 וסקיילאב 4. מקנדלס היה חוקר שותף ליחידת התמרון M-509 שנבדקה על תחנת סקיילאב. שיתוף הפעולה הוביל לפיתוח מערכת הריחוף מערכת תמרון מאוישת, MMU, בה נעשה שימוש במהלך פעילות חוץ-רכבית במשימות המעבורת. אף על פי שסיווגו של מקנדלס כטייס היה בתוקף עד 1983, הוא העדיף לעבוד על ה-MMU כמומחה משימה, בשל יוקרתה של התכנית וגם בשל העובדה שהעבודה על הפרויקט הבטיחה מקום באחת ממשימות המעבורת. גם היעדר ניסון כטייס ניסוי השפיע על העדפתו.
הוא היה אחראי על המשוב שניתן על ידי צוותי החלל במהלך פיתוח החומרה והנהלים של מנוע השלב העליון (Inertial Upper Stage), נוהלי התחברות ותיקון של טלסקופ החלל האבל, משימות תיקון הלווין סולאר מקסימון (Solar Maximum), שנתפס, תוקן ושוחרר למסלול במהלך טיסת מעבורת STS-41-C, וכן היה מעורב בתוכנית תחנת החלל הבין-לאומית.
מקאנדלס צבר מעל 312 שעות בחלל, כולל ארבע שעות של טיסה עצמאית על ה-MMU. הוא שימש כמומחה משימה בטיסות המעבורת STS-41-B ו-STS-31.
בנאס"א > STS-41-B

משימת STS-41-B של מעבורת החלל צ'אלנג'ר שוגרה מבסיס החלל קנדי בפלורידה ב-3 בפברואר 1984. במהלך הטיסה, המעבורת שיגרה שני לווייני תקשורת, ובדקה חיישני התקרבות ומפגש לראשונה.
ביום הרביעי למשימה בוצעה הליכת חלל על ידי שני האסטרונאוטים מקנדלס וסטיוארט. לראשונה, התבצעה הליכת חלל ללא חבל המחבר בין האסטרונאוט למעבורת, אלא באמצעות יחידת התמרון שבה שולט האסטרונאוט (MMU). וכך הפך מקנדלס ללוויין האנושי הראשון של כדור הארץ.
בביצוע הריחוף הוא אמר
זה היה אולי צעד קטן עבור ניל, אבל זה זינוק מאוד גדול בשבילי.
It may have been one small step for Neil. But it's a heckuva big leap for me.
מקנדלס מתאר את החוויה בזכרונותיו:
"הייתי מאומן מעל ומעבר. כבר רציתי לצאת החוצה ולטוס. הרגשתי מאוד נוח... נעשה כל כך קר שהשיניים שלי נקשו ורעדתי מקור, אבל זה שולי... אמרו לי שאחווה את השקט של הריק בחלל, אבל עם כל תקשורת הרדיו ששואלת 'איך רמת החמצן שלך?', 'תתרחק מהמנועים!', ו'מתי תורי?' לא הרגשתי הרבה שלווה... זו הייתה הרגשה מופלאה, שילוב של התרגשות אישית וגאווה מקצועית. לקח הרבה שנים להגיע לנקודה הזו."
מקנדלס אמר על התמונה שלו במהלך ריחוף החלל כי חלק מגדולתה היא האנונימיות שלו – ”פני מוסתרות בגלל מגן השמש, אז בעקרון כל אחד יכול לדמיין את עצמו במקומי.”
הליכת החלל הראשונה נמשכה 5 שעות ו-55 דקות. בהליכת החלל השני של מקנדלס וסטיוארט, סטיוארט טס על ה-MMU. הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-17 דקות. במהלך הליכת החלל הוא התרחק יותר מ-90 מטר מהמעבורת בזמן הריחוף.
ב-11 בפברואר 1984, הצ'לנג'ר נחתה בחזרה, לאחר 7 ימים, 23 שעות ו-15 דקות בחלל.
בנאס"א > STS-31

משימת מעבורת החלל דיסקברי STS-31 שוגרה ב-24 באפריל 1990 ממרכז החלל קנדי בפלורידה. מקנדלס שימש כמהנדס טיסה.
במהלך המשימה, המעבורת הצליחה לשגר את טלסקופ החלל האבל למסלולו בגובה של 610 ק"מ, שיא לגובה של טיסות המעבורת לאותו זמן (השיא נשבר בטיסת המעבורת STS-82). במהלך פריסת ההאבל, אחד מהפאנלים הסולאריים של הטלסקופ נתקע. בזמן שהקרקע ניסו לראות איך אפשר לשחרר בעזרת פיקוד, מקנדלס וסוליבן התחילו להתכונן להליכת חלל לא מתוכננת למקרה שצריך לפרוס ידנית. הפאנל השתחרר ונפרס בעזרת פיקוד מהקרקע, בזמן שהאסטרונאוטים כבר היו בתוך תא הלחץ.
הדיסקברי נחתה ליד בסיס חיל האוויר אדוארדס, קליפורניה, ב-29 באפריל 1990, לאחר 121 שעות בחלל.
לאחר נאס"א

מקנדלס פרש מנאס"א ומחיל הים ב-1990. לאחר נאס"א הוא עבד בחטיבת מערכות חלל של לוקהיד מרטין.
פרסים ואותות הוקרה

למקנדלס הוענקו מספר רב של פרסים ואותות הוקרה, ביניהם:
מדליית נאס"א לשירות יוצא מן הכלל (1974)
אות שירות ההגנה הלאומי (1974)
מדליית הכוחות המזוינים לשירות יוצא דופן (1974)
פרס העמותה האסטרונאוטית האמריקאית (AAS) על שם ויקטור פרטר (פעמיים, ב-1975 ו-1985)
מדליית נאס"א לחלל (1984)
מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה (1985)
מדליית נאס"א להישג הנדסי יוצא דופן (1985)
גביע קולייר של האגודה הלאומית לאווירונאוטיקה על תרומתו בפיתוח יחידת ה-MMU והיכולת לתפוס שלושה לוויינים תקולים (ניתן יחד עם אנשי נאס"א ומרטין מריאטה) (1984)
גביע מוזיאון הסמית'סוניאן, המוזיאון הלאומי לאוויר וחלל (1985)
אות לגיון ההצטיינות (1988)
כניסה להיכל התהילה של האסטרונאוטים (2005)
מקנדלס רשם פטנט על עיצוב כלי עיגון למעבורת החלל, שהיה בשימוש בזמן ביצוע הליכות חלל.
חיים אישיים

מקנדלס היה נשוי לברניס דויל מקנדלס במשך 53 שנים, ולזוג נולדו שני ילדים: ברוס מקנדלס השלישי, וטרייסי מקנדלס. לאחר פטירתה של ברניס נישא בשנית לאלן שילדס מקנדלס.
ב-30 בספטמבר 2010 תבע מקנדלס את הזמרת הבריטית דיידו עבור שימוש לא מורשה בתמונת הריחוף בחלל בשנת 1984, כתמונת שער לאלבומה ב-2008 Safe Trip Home. התביעה הייתה לא על הפרת זכויות היוצרים (התמונה חופשית) אלא על הפרת זכויות על השימוש בדמותו. התביעה, שהייתה גם נגד סוני מיוזיק אנטרטיינמנט וגטי אימג'ס, הגיעה לפשרה ב-2011.
מקנדלס כתב את ההקדמה לספר "טלוויזיה בשידור חי מהחלל", מאת דווייט סטיבן.
מקנדלס מת בביתו בקליפורניה ב-21 בדצמבר 2017, בגיל 80.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  "Bruce McCandless II NASA Biography" (PDF). NASA. בדצמבר 2017. נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Astronaut Bruce McCandless, the first person to fly freely in space, dies". The Guardian. 23 בדצמבר 2017. נבדק ב-24 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Bruce McCandless, First Astronaut to Fly Freely in Space, Dies at 80". Time. (ארכיון האינטרנט)
1 2  Rhian, Jason (22 בדצמבר 2017). "UNTETHERED: HUMANITY'S FIRST FREE FLYING ASTRONAUT, BRUCE MCCANDLESS, PASSES AWAY AGED 80". Spaceflight Insider. נבדק ב-23 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hersch, M. (8 באוקטובר 2012). "Inventing the American Astronaut". Springer – via Google Books. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Russell, Lewis (22 בדצמבר 2017). "Bruce McCandless, First Astronaut to Fly Untethered in Space, Has Died". NPR.org. National Public Radio. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הליכות החלל של ברוס מקנדלס באתר spacefacts.de
↑  ברוס מקנדלס בהיכל התהילה
↑  In Memory of Bernice Doyle McCandless מתאריך 14 בינואר 2014
↑  Dido Sued by Astronaut for Using Space Flight Picture, מתאריך 2 באוקטובר 2010
↑  McCandless v. Sony Music Entertainment et al., Case No. CV10-7323-RGK (C.D. Cal.) (Docket No. 4 [Notice Of Settlement And Dismissal With Prejudice], filed January 14, 2011)
↑  "Astronaut McCandless sues singer Dido over free flying photo". Business Week. 4 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אודות הספר טלוויזיה בשידור חי מהחלל, אתר אמזון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2021105557  MusicBrainz: c3d28263-d4ea-4713-9757-bfecb56d7d3b  SUDOC: 16912794X  VIAF: 300814769   WorldCat (עם VIAF): 300814769 
התמונה המפורסמת שמראה את מקנדלס מרחף בזמן הליכת חלל ללא כבל מעגן למעבורת באמצעות יחידת ה-MMU במהלך STS-41-B ב-1984
ברוס מקנדלס, פברואר 2009
ג'ון האמיל

ג'ון האמיל (באנגלית: John Hammill;‏ 14 באוקטובר 1875 –  6 באפריל 1936) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה ה-24 במשך שלוש תקופות כהונה רצופות בשנים 1925–1931.
ראשית חייו

ג'ון האמיל נולד בלינדן שבמחוז איווה, ויסקונסין, כבנם של ג'ורג' ומרי (לבית ברואר) האמיל, שניהם ממוצא אנגלי. כאשר היה בן 13 עברה המשפחה לחווה ליד בריט, שבמחוז הנקוק, איווה. ב-1895 הוא סיים את לימודיו בית הספר התיכון המקומי, ושנתיים לאחר מכן קיבל תואר מהקולג' למשפטים של אוניברסיטת איווה. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין, פתח האמיל משרד עורכי דין בבריט. ב-1899 הוא נשא לאישה את פאני ב. ריצ'רדס, ילידת גארנר, איווה. לזוג לא נולדו ילדים.
ראשית הקריירה הפוליטית

ב-1902 נבחר האמיל כפרקליט המחוז, ונבחר שוב לתפקיד ב-1904. בשנים 1908–1912 הוא כיהן בסנאט המדינתי של איווה. ב-1920 נבחר האמיל כסגן מושל איווה מטעם המפלגה הרפובליקנית, ונבחר לכהונה שנייה בתפקיד ב-1922. ב-1922, כאשר נפל המושל נייתן קנדל למשכב, כיהן האמיל כמושל בפועל במשך עשרה שבועות.
מושל איווה

ב-1924 נבחר האמיל כמושל בזכות עצמו, ונבחר לתקופות כהונה נוספות ב-1926 וב-1928, וזכה במערכות הבחירות ברוב גדול. ב-1930 הוא נוצח בבחירות המקדימות לסנאט של ארצות הברית, ופרש מרצונו מתפקיד המושל לאחר שלוש תקופות כהונה בתפקיד.
הישגו הגדול ביותר של האמיל היה בשיפור מערכות הכבישים במדינה. כאשר הוא הושבע לתפקידו, הייתה איווה ידועה בכינוי "מדינת כבישי הבוץ" בהנהגתו הפכה איווה לאחת המדינות בהן מערכת הכבישים הייתה הטובה ביותר בארצות הברית. כבישים משניים היו באחריותם של המחוזות והרשויות המקומיות. חוק הכבישים המשניים שנחקק אז העביר את השליטה בהם למחוזות, הפחית את מספר פקידי הממשל בתחום מ-5,500 ל-400, ויצר יחידות מנהליות ביצועיות. תקציבי הכבישים המשניים גובשו ופושטו. כתוצאה מכך, שופצו מאות מילים של כבישים משניים.
בכבישים הראשיים של המדינה היה אי סדר, והאמיל הכניס בהם סדר. במקום בלבול פיננסי נגבה מס על דלק של שני סנט לגלון, ומאוחר יותר הועלה המס לשלושה סנט, כשחמש תשיעיות ממנו הוקצו לכבישים ראשיים וארבע תשיעיות לכבישים המשניים. כאשר נכנס האמיל לתפקידו, היו באיווה פחות מ-965 ק"מ של כבישים ראשיים סלולים ו-4,000 ק"מ של כבישי עפר. כאשר סיים האמיל את כהונתו, היו באיווה 5,374 ק"מ של כבישים ראשיים סלולים ו-3,900 ק"מ של כבישי עפר. כאשר החל האמיל את כהונתו, 24 אחוזים מהכבישים הראשיים היו לא משופצים. עם סיום כהונתו נותרו 3 אחוזים בלבד. נאמר על האמיל שהוא "הוציא את איווה מהבוץ".
להאמיל היו הישגים נוספים. כמי שתמך ברפורמות במיסוי, הוא הצליח להפחית את מס הרכוש. יותר מכך, הוקמה מועצת המדינה להערכת שווי הרכוש שניהלה תוכנית לרפורמה במס. בתחום החקלאות, הקים האמיל את ועדת התעשייה והחקלאות של איווה, שהכינה את הרקע להחלטת הקונגרס לטובתם של החקלאים. הוועדה גם קיבצה עדויות שהובילו לרפורמה בבורסת הנגזרות של שיקגו.
האמיל עצמו ביקר בוושינגטון די. סי. ולקח חלק בוועדת התעריפים הפדרלית, שהעלתה את התעריפים על חמאה ותירס. הוא גם הקים ועדה של 11 מושלים ממדינות המערב התיכון ו-11 ראשי המגזר החקלאי, מחוקקים ואנשי אקדמיה, שנקראה "ועדת ה-22", ועוררה את דעת הקהל והרשויות המחוקקות לטובת מגוון של מיזמים חקלאיים.
בתחום הבנקאות, רבות מהמלצותיו של האמיל גולמו בחקיקה מחדש המקיפה ביותר של חוקי הבנקאות שבוצעה אי פעם באיווה מאז קבלתה כמדינה בארצות הברית. רפורמה זו הייתה מודל למדינות אחרות לחידוש חוקי הבנקאות שלהן.
אף על פי שהייתה זכות בחירה לנשים מאז קבלת התיקון ה-19 לחוקה, בחוקת איווה נקבע עדיין שרק גברים יוכלו להיות חברים באספה הכללית של המדינה. ב-1925 דחף האמיל לאימוץ התיקון לחוקה כדי לבטל את התנאי המפלה מחוקת איווה. "יש לשבח את הנשים ולהחמיא להן על ההתעניינות היסודית שהן מגלות בענייני הציבור", הוא אמר. התיקון לחוקה אושר במשאל עם ב-1926.
האמיל היה ראשון מושלי איווה שהתייחס לתחום התעופה באספה הכללית. בית המחוקקים הלך בעקבות המלצתו והעביר חוק להסדרת הכללים לקבלת רישיונות למטוסים ורישיונות טייס.
שנותיו האחרונות

לאחר סיום כהונתו כמושל, שב האמיל לבריט, שם הוא עסק בעריכת דין וניהל את שלוש החוות שהיו בבעלותו במחוז הנקוק.
ג'ון האמיל נפטר ב-6 באפריל 1936 כתוצאה מהתקף לב כאשר עשה בנסיעת עסקים במיניאפוליס. הוא נטמן בבית הקברות אברגרין שבבריט.
הערות שוליים

↑  ג'ון האמיל, באתר אגודת המושלים הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1183697937  ISNI: 0000 0000 2571 6145  LCCN: n85173287  SNAC: w6zw2zmw  VIAF: 75291361   WorldCat (עם VIAF): 75291361
Standing Ovation: The Greatest Songs from the Stage

Standing Ovation: The Greatest Songs from the Stage הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הסקוטית סוזן בויל. האלבום יצא לאור ב-13 בנובמבר 2012 על ידי חברות התקליטים סייקו וקולומביה רקורדס.