stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסטיבל הקיץ אוחריד
היסטוריה

פסטיבל הקיץ באוחריד התחיל ב-4 באוגוסט 1961, עם הופעתה של זמרת האופרה אנה ליפסה טופוביץ', בליווי הפסנתרנית לדיסלב פרלדיק, שנערכה בכנסיית סיינט סופיה (מק'). בשנים הראשונות של הפסטיבל, הפסטיבל נערך בדרך כלל בכנסיית סיינט סופיה. בהדרגה החלו להגיע לפסטיבל אמני מוזיקה בעלי מוניטין רב כמו: ולדימיר רוז'האק מקרואטיה, מרטינה ארויו מארצות הברית, שמיניית סלובניה, מוזיקאי פראג, רביעיית שער הזהב, מילקה אפטימובה (מק'), טודור סקאלובסקי (מק') ואמנים אחרים. כנראה בתקופה זו, הפסטיבל הגיע לשיא עם הופעות של מוזיקאים בעלי שם עולמי - הכנר הרוסי לאוניד קוגן והצ'לן הצרפתי אנדרה נבארה. עם הזמן, הפסטיבל נהיה מעניין יותר, עשיר יותר בתוכן ומושך יותר עבור אמנים והרכבים ברחבי העולם. בשנות ה-70 וה-80, הופיעו בפסטיבל אישים מפורסמים רבים, כמו מסטיסלב רוסטרופוביץ', אלדו צ'יקוליני, גדעון קרמר, רוג'יירו ריצ'י, ויקטור טרטיאקוב, הנריק שרינג, סלבטורה אקרדו, אלנה אוברסקובה, קטיה ריצ'ארלי, ויקטוריה דה לוס אנג'לס, מקסים ונגרוב, ודים רפין, יוליאן רחלין, איוו פוגורליץ', התזמורת הקאמרית של מינכן, התזמורת הקאמרית "וירטואוזי די רומא", התזמורת הקאמרית של ג'ורג'ה אנסקו התזמורת הקאמרית הליטאית, תזמורת הרדיו של רדיו האוסטרי מקהלת "מדריגל" מבוקרשט, מקהלת גלינקה מסנט פטרסבורג, מקהלת הילדים מווינה וכו'.
בשנות ה-80, נושאי הפסטיבל החלו להתפתח. תחילה דרך התיאטרון, כמו למשל בביקור בתיאטראות מקדוניים, ובהמשך הפסטיבל נהיה מקום התכנסות אטרקטיבי עבור תיאטראות רבים ברחבי העולם ובעיקר ממדינות יוגוסלביה לשעבר. האירוע המרכזי בפיתוח פסטיבל הקיץ באוחריד הוא תחילת חברותו באיחוד הפסטיבלים האירופי ב-1994. מאוחר יותר, ב-2001, הוצג במה חדשה לפסטיבל - התיאטרון העתיק, בו הוצג פרויקט הבכורה של איוואן פופובסקי. מאז, טקס הפתיחה של הפסטיבל מתקיים באופן מסורתי במיקום הזה ב-12 ביולי, וטקס הסיום של הפסטיבל הוא ב-20 באוגוסט.
ארגון וניהול הפסטיבל

הפסטיבל מנוהל על ידי הבמאי והדירקטוריון, ושני בוחרי התוכניות מקפידים על תוכנית האמנות בפסטיבל. מנהלת הפסטיבל היא נטשה פופוביץ'.
חברי מועצת הפסטיבל הם:
נינה מומירובסקה (נשיאה)
לילג'נה סטברסקה
קתרינה מיטרסקה
סוביה איזירוסקי
לג'ופקו קוורובסקי
בוחרי התוכניות של הפסטיבל הם:
וסו ריסטוב (בורר מוזיקה)
אלכסנדר פופובסקי (מק') (בורר דרמה)
הערות שוליים

↑  Tallieu & Tallieu, European Festivals Association, European Festivals Association (באנגלית)
1 2 3 4  59 Фестивал Охридско лето/ Ohrid Summer Festival – 12.07-20.08.2019.
פאלקון 4.0

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  12 בדצמבר 1998
 סוגה:  משחק סימולציית טיסה
 פיתוח:  MicroProse
 הוצאה לאור:  MicroProse
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  MicroProse
 סדרה:  Falcon
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, משחק רשת
 דירוג:  PEGI:11
 פלטפורמות:  Windows, Mac OS
 מדיה:  CD-ROM
 המשחק הקודם:  Falcon 3.0
 המשחק הבא:  Falcon 4.0: Allied Force
 דרישות מערכת
 בקרים:  עכבר, מקלדת, ג'ויסטיק
 retroism.com
 
פאלקון 4.0 הוא משחק סימולציה מדמה טיסה של מטוס ה-F-16 פייטינג פלקון. המשחק הופץ בשנת 1998 בידי חברת MicroProse, והוא משחק המשך בסדרת משחקי ה-"Falcon" שראשיתה בשנת 1984. פיתוחו של המשחק המשיך באופן עצמאי בידי קבוצות שונות של מעריציו. על ההפצות הידועות נמנו SuperPak 3 ו-OpenFalcon בה נוספו למשחק דגמי מטוסים נוספים.
עלילת המשחק מתרחשת בראשית שנות ה-90 באזור קוריאה. לאחר תקיפת קוריאה הצפונית את שכנתה מדרום, נחלץ הצבא האמריקאי לעזרתה של קוריאה הדרומית. באירועי המשחק מעורבות גם סין, רוסיה ויפן. ניתן לשחק באזורי משחק נוספים ועל פי עלילות משנה נוספות.
מצבי המשחק השונים:
Campaign - מלחמה, השחקן בוחר את הטייסת שבה הוא ירצה לטוס ואחר כך הוא בוחר את המשימה אותה הוא רוצה לבצע.
Tactical Engagement - מצב שבו השחקן מתכנן את המשימה (מטוסים, כלי נשק, מטרות, הגנה ואפילו אויבים)
Dogfight - מצב שבו השחקן מבצע קרב אוויר עם מטוסי האויב.
גרסה נוכחית

ב-1 ביוני 2024 הופצה גרסה 4.37.4 כעדכנית ביותר של משחק הסימולציה פאלקון BMS. פאלקון BMS היא תולדה של פיתוח קוד פתוח, מפתחים הכניסו שיפורים בקוד המקור לאחר שהחברה המפתחת פשטה רגל. הגרסה הנוכחית משדרגת את הסימולטור מכל הבחינות:
תמיכה ב-Windows 10 - תמיכה מלאה בגרסת הווינדוס 10.
גרפיקה עדכנית - היום הסימולטור רץ על DX11.
קוקפיט תלת־ממדי חדש ולחיץ.
משחק רשת יציב.
מודל טיסה חדשני.
שיפורים באוויוניקה.
הגרסה מופצת בחינם וניתן להוריד אותה באתר פאלקון של הקהילה הישראלית. בנוסף, הקהילה הישראלית של פאלקון בהובלת טייסת 108 הווירטואלית פיתחה את זירת ישראל. כלומר ניתן להטיס מטוסי קרב ישראליים של חיל האוויר הישראלי, להמריא מבסיסי צה"ל ולבצע משימות בזירת הים התיכון.
הערות שוליים

↑  Falcon BMS 4.37 Update 4 Is Out - Falcon BMS, ‏2024-06-01 (באנגלית אמריקאית)
פאראדיי (יחידת מידה)

ערך זה עוסק ביחידת מידה ישנה למטען חשמלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פאראדיי היא יחידת מידה ישנה למטען חשמלי, על שמו של מייקל פאראדיי. פאראדיי אחד שווה למטען של מספר אבוגדרו של אלקטרונים.
יחידת המטען הסטנדרטית (בשיטת SI) המחליפה את הפאראדיי כיום היא הקולון. פאראדיי אחד שווה ערך לכ  9.64853321233100184\cdot 10^{4} קולון בקירוב. מטענו של פאראדיי אחד F ניתן לחישוב באמצעות הנוסחה  \ F=N_{A}\cdot e, כאשר  \ N_{A} הוא מספר אבוגדרו, ו- \ e הוא המטען האלמנטרי.
אין להתבלבל בין פאראדיי לבין פאראד, שהיא יחידת SI לקיבול.
ראו גם

יחידות מידה על שם אישים
פלזן

ערך זה עוסק בעיר בצ'כיה. אם התכוונתם למועדון כדורסל, ראו .
פלזן (בצ'כית: Plzeň, בגרמנית: Pilsen) היא העיר הרביעית בגודלה בצ'כיה, השוכנת במערב בוהמיה. העיר משמשת כבירת מחוז פלזן. מקומה של העיר כ-90 ק"מ ממערב לבירה פראג במפגש ארבעה נהרות (רדבוזה, מז'ה, אוהלאבה, ואוסלאבה) היוצרים יחד את נהר ברונקה. שמעה של פלזן יצא למרחוק בזכות הבירה המיוצרת במקום ונושאת את שם העיר.
היסטוריה

אזכורה הראשון של פלזן בין דפי ההיסטוריה בא בשנת 976, כטירה שהייתה אתר קרב בין הדוכס בולסלאס השני מבוהמיה לבין אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. המקום הפך לעיר בשנת 1295 כאשר מלך בוהמיה, ונצ'סלאס השני העניק לה את רישיון העיר וקבע את גבולותיה של העיר החדשה, במרחק של כ-10 ק"מ מאתר ההתיישבות המקורי. באתר ההתיישבות המקורי יושב היום היישוב סטארי פילזנק. פלזן הפכה חיש מהר לעיר מסחר חשובה בזכות מיקומה על צומת דרכי מסחר מרכזיות שהובילו לערי מסחר מרכזיות במאה ה-14: נירנברג ורגנסבורג. פלזן הייתה אותה תקופה העיר השלישית בגודלה בבוהמיה לאחר פראג וקוטנה הורה. בעת מלחמות ההוסים הייתה העיר למרכז להתנגדות קתולית להוסים. פרוקופ הגדול הטיל על העיר מצור שלוש פעמים, אך לא יכול לה. בשנת 1468 רכשה העיר בית דפוס והספר "תולדות ימי טרויה" היה הספר הראשון שיצא לאור בדפוס בבוהמיה.
בין השנים 1599-1600 הייתה העיר למקום מושבו של רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1618, בתקופת מלחמת שלושים השנים, נכבשה העיר בקרב פלזן ולא נכבשה מחדש בידי כוחות האימפריה עד לשנת 1621. בשנים 1637 ו-1648 הטילו השוודים מצור על העיר, אך לא כבשוה.
בשלהי המאה ה-17 החלה הבנייה בעיר להיות מושפעת מאדריכלות הבארוק. מאז שנת 1989 נעשות במרכז העיר עבודות שימור למבנים היסטוריים.
בשנת 1892 נבנה בעיר בית הכנסת ששימש אז את הקהילה היהודית. בית הכנסת בפילזן הוא השלישי בגודלו בעולם.
פלזן שוחררה מן הכיבוש הנאצי ב-6 במאי 1945 על ידי הדיוויזיה המשוריינת ה-16 של הארמייה השלישית של הגנרל פטון וכן יחידות מדיוויזיות חיל רגלים. פטון המשיך ושחרר חלקים רבים ממערב בוהמיה. שאר שטחה של צ'כוסלובקיה שוחרר על ידי הצבא האדום הסובייטי. יחידות הצבא האמריקאי נותרו בפלזן עד לסוף נובמבר 1945 וסייעו לצ'כים במאמצי השיקום לאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר שעלה משטר קומוניסטי בצ'כוסלובקיה נעשה מאמץ מכוון למחוק כל אזכור לפעולת כוחות צבא ארצות הברית בעיר. רק לאחר שהשלטון הקומוניסטי הוחלף בשלטון דמוקרטי בשנת 1989, תוקן עוול היסטורי זה. מאז שנת 1990 מתקיים בפלזן, מדי חודש מאי, פסטיבל השחרור אליו מוזמנים חיילים אמריקאים ותיקים שהיו בין משחררי העיר.
חינוך וכלכלה

פלזן היא מרכז ללימודים אקדמיים, עסקים וחיי תרבות לחלקה המערבי של בוהמיה. אוניברסיטת מערב בוהמיה בפלזן ידועה במיוחד בזכות תוכניות ללימודי משפטים, הנדסת מכונות ומדעים ישומיים. מאז שנות ה-90 חל גידול בהשקעות זרות בעיר.
העיר פלזן אחראית לכשני שלישים מן התוצר הגולמי של מחוז פלזן, אף שתושביה מהווים רק 29.8% מאוכלוסיית המחוז. התוצר הגולמי השנתי של העיר פלזן הוא כ-7.2 מיליארד דולר, כ-44,000 דולר לאדם, עובדה ההופכת את העיר לאחת הערים המבוססות בכל צ'כיה.
יצרן כלי הרכב הנודע סקודה נוסד בפלזן בשנת 1859 והפך למרכז הנדסי מוביל באזור אוסטרו-הונגריה וצ'כוסלובקיה. בתקופת השלטון הקומוניסטי יועדה רוב תוצרתו של המפעל לגוש המזרחי, אולם לאחר מהפכת הקטיפה והתמוטטות הגוש הסובייטי נקלע המפעל לקשיים כלכליים. לאחר מאמצי שיקום פוצל התאגיד לשני תאגידים נפרדים, האחד עוסק בייצור כלי רכב מסוגים שונים ואילו השני בייצור טורבינות להפקת חשמל.
בפלזן פועלת מבשלת הבירה הגדולה ביותר בצ'כיה בשם Pilsner Urquell המייצרת את בירה פילזנר וכן המזקקה הגדולה בצ'כיה, בשם Stock.
ערים תאומות

ברזיל סנטו אנדרה, ברזיל
יפן טקסאקי, יפן
רוסיה יקטרינבורג, רוסיה
טורקיה איזמיר, טורקיה
ארצות הברית ברמינגהאם, ארצות הברית
גרמניה רגנסבורג, גרמניה
שווייץ וינטרטור, שווייץ
בלגיה לייז', בלגיה
הולנד הנגלו, הולנד
ראו גם

בית הכנסת הגדול של פלזן
הערות שוליים

↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557380105171  BNE: XX458934  GND: 4076145-9  LCCN: n50055265  MusicBrainz: bfaeca68-243c-47ed-9122-8de8ed87964e  NKC: ge130439  NSK: 000438794  VIAF: 137836473   WorldCat (עם VIAF): 137836473 
בית הכנסת הגדול של פילזן
פסל של ספייבל והורבינק - דמויות תיאטרון בובות פופולריות שנוצרו בפלזן
פרוטאינוריה

| --- | --- |
 תחום:  אורולוגיה 
 טיפול:  Hydrochlorothiazide / Lisinopril 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/238158 
 DiseasesDB:  25320
 MeSH:  D011507
 סיווגים
 ICD-10:  R80
 ICD-11:  MF96 
 
פרוטאינוריה (בשפות רבות: Protein פרוטאין = חלבון, ביוונית: πρώτα פְּרוֹטָה = בעל חשיבות רבה, ούρα אוּרָה = שתן) היא מצב של חלבון רב בתוך השתן. זהו סימן רפואי למחלות ולתופעות שונות בכליות.
פרוטאינוריה גורמת לקצף בשתן (אם כי קיימות סיבות נוספות לכך, פרט לפרוטאינוריה).
איבחון נעשה באמצעת בדיקה ביוכימית של השתן. בדיקה באמצעות מקלון (סטיק) לבדיקת שתן איננה מדויקת מספיק, ועלולה להיות שלילית במקרים שונים של פרוטאינוריה. הבדיקה המדויקת מבוצעת במעבדה באמצעות אלקטרופורזה של חלבונים - על שתן שנאסף במשך 24 שעות.
אובדן חלבון בשתן נגרם עקב בעיה בסינון הדם בכליה, או בספיגת הנוזלים חזרה. פרוטאינוריה יכולה להיגרם עקב מחלות שונות של הכליות, עקב מחלות רבות נוספות (סוכרת, יתר לחץ דם, רעלת הריון ועוד), עקב מצבים רפואיים שונים (כגון התייבשות), עקב תרופות שונות (תרופות אנטיביוטיות ותרופות רבות אחרות) ועקב רעלים שונים.
פרוטאינוריה קשה של לפחות 3.5 גרם חלבון ליום - קרויה "שתן בטווח נפרוטי". לעומת זאת "תסמונת נפרוטית" Nephrotic syndrome כוללת שתן נפרוטי, היפואלבומינמיה, היפרליפידמיה ובצקות.
פרוטאינוריה רבה עלולה לגרום לירידה ברמת החלבון בדם (היפופרוטאינמיה Hypoproteinemia) מה שעלול להביא לבצקות, נוזלים בחלל הבטן (מיימת) או בחלל החזה (הידרותורקס).
יש מצבים שאיבוד חלבון בשתן קורה רק בשעת פעילות של הגוף, ואילו בזמן מנוחה אין איבוד חלבון.
ראו גם

סוכרת כלייתית
פאלקסצייטונג

| --- | --- |
 סוגה:  ביטאון
 מייסד:  הבונד
 תאריכי הופעה:  1921 – 1939, 1949 (כ־18 שנים)
 שפה:  יידיש
 מערכת:  ורשה
 מדינה:  פולין
 
פאלקסצייטונג היה הביטאון הרשמי של הבונד, שיצא לאור ביידיש בוורשה, בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה, בין 25 בנובמבר 1921 ל־22 בספטמבר 1939 ולאחר מכן בין פברואר 1946 לינואר 1949.
בין השנים 1923 - 1926 העיתון הופיע תחת השמות די "נייע צייט" (זמנים חדשים), "אונזער צייט" (הזמן שלנו), "אונזער פאלקסצייטונג" (עיתון העם שלנו), "נייע פאלקסצייטונג" (עיתון העם החדש) ולאחר מכן "פאלקסצייטונד" (עיתון העם).
העיתון מומן מכספי הבונד בתוספת תרומות שהגיעו באופן לא סדיר מארצות הברית ובמידה מועטה מפרסומות.
בשנתו הראשונה, "פאלקסצייטונד" יצא לאור כשבועון ובין השנים 1922 - 1939 כעיתון יומי.
בין השנים 1922 - 1925 העיתון הופץ ששה ימים בשבוע. בשנת 1925 הוחלט להוציאו לאור גם בשבת, למרות התנגדותם של החוגים הדתיים. בעיתון היו בין ארבעה לשמונה עמודים ותפוצתו נעה בין 10,000 ל-18,000 עותקים.
העיתון שיקף את הדעות האנטי קומוניסטיות והאנטי ציוניות של הבונד וקידם את האידאולוגיה הסוציאליסטית החילונית שלו בקרב הפועלים דוברי היידיש. הוא דיווח על מדיניותה של פולין ועל הדיונים שהתקיימו בהסֵיְים, הבית התחתון של הפרלמנט הפולני, אך גם על נושאים שנגעו ישירות לקהילה היהודית בפולין.
ה"פאלקסצייטונג", הקדיש מקום נרחב לסיקור פעילות ציש"א (ביידיש: צענטראַלער יידישער שול-אָרגאַניזאַציע אין דער פוילישער רעפובליק) "ארגון בתי הספר היידים המרכזי ברפובליקה הפולנית" שהבונד נמנה בין מקימיו.
בשנת 1936 התפרסמו בו מאמרים שביקרו נחרצות את תוכנית האווקואציה של זאב ז'בוטינסקי.
בנוסף לכתבות ולמאמרים בעלי אופי פוליטי ואידאולוגי, העיתון פרסם מוסף לתרבות, מדע וטכנולוגיה ובו כתבות על אירועי תרבות בשפת היידיש וקטעים מיצירותיהם של סופרי יידיש כגון יצחק לייב פרץ, איציק מנגר ושלום אש, שבועון לילדים בשם "קליינע פאלקס צייטונג", בין השנים 1922 - 1926, מוסף לנוער "די נייע יוגנד" (הנוער החדש), בחודשים אפריל – אוגוסט 1922 ומדור מיוחד לנשים "פֿרויען ווינקל" (פינת האישה), בשנת 1930, שסיקר בין היתר את פעילותן של הנשים במסגרת הבונד.
הגיליון האחרון של "פאלקסצייטונד" הופיע ב-22 בספטמבר 1939 ימים ספורים לאחר כיבוש פולין בידי גרמניה הנאצית וברית המועצות.
העיתון "פאלקסצייטונד" חידש את פעילותו בשנת 1946, כאשר יצא לאור פעם בשלושה עד ארבעה שבועות. כתבו בו בין היתר על התחדשות החיים היהודיים בפולין, על המצב בפלשטינה, ופרסמו זיכרונות של שורדי שואה לצד שירה ופרוזה של סופרי יידיש וסופרים אחרים וביניהם יוסף אופטושו, משה קוּלבַּק, מלך ראַוויטש, לב טולסטוי, אפטון ביל סינקליי.
העיתון הפסיק להופיע בשנת 1949 לאחר פירוק הבונד בלחץ המפלגה הקומוניסטית הפולנית.
עותקים של העיתון שהופיעו בפולין בין השנים 1946 – 1949 נשמרים בספרייה הלאומית של פולין ומהווים בסיס למחקרים רבים על חיי היהודים בפולין בתקופה הזאת.
ראו גם

הבונד
הערות שוליים

↑  YIVO | Folks-tsaytung, yivoencyclopedia.org
↑  Folkstsaytung Special Issue: Tsisho · YIVO Online Exhibitions, YIVO Online Exhibitions (באנגלית)
↑  שמואלרוזנהק, עלמ ערכת החינוך היהודי בפולין בין שתי מלחמות-העולם
↑  דניאל בלטמן, הוויכוח בפולין על תוכנית האבקואציה של ז'בוטינסקי
↑  YIVO | Bund, yivoencyclopedia.org
↑  The American Assocation for Polish-Jewish Studies | Brumberg Bundist Press, www.aapjstudies.org
↑  הספריה הלאומית של פולין שמרה על אוצרות תרבות יהודיים [16/04/1978 - נח זבולוני - רנ"ז - מאמרים], באתר ranaz.co.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא יידיש ובנושא עיתונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסטיבל הרוק של טביליסי (1980)

| --- | --- |

עטיפת אלבום אוסף השירים שזכה בפסטיבל הרוק של טביליסי, האלבום יצא בשנת 1981
 סוג:  מהדורת פסטיבל מוזיקה 
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 מיקום:  אולם הפילהרמונית הלאומית הגאורגית 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  8 במרץ 1980 – 16 במרץ 1980 (9 ימים) 
 
פסטיבל הרוק של טביליסי או הַקְּצָבִים של האביב, טביליסי-80 (ברוסית: Весенние ритмы. Тбилиси-80) היה אירוע מוזיקלי שהתקיים בטביליסי גאורגיה הסובייטית (כיום הרפובליקה של גאורגיה), במשך כשבוע מ-8 במרץ - 16 במרץ 1980. האירוע היה פסטיבל הרוק הרשמי הראשון בברית המועצות, ונחשב לעיתים קרובות כנקודת מפנה בהיסטוריה הסובייטית ושל מוזיקת הרוק הרוסי.
ארגון הפסטיבל

הפסטיבל נערך על ידי ארגון המלחינים של גאורגיה הסובייטית והמרכז לתרבות הנעורים של הקומסומול באולם הפילהרמונית הלאומית הגאורגית. המוזיקולוג הרוסי הידוע ומבקר הרוק הסובייטי הראשון, אנטמי טרוייצקי, היה מעורב מאוד בארגון המופע. המארגנים נהנו מתמיכה של מי שהיה המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית בגאורגיה, אדוארד שוורדנדזה, שרצה בדרך זו לתעל את הרגשות החופש שהתעוררו בקרב הנוער הגאורגי שמעורבותו בפעולות התנגדות ולהרגיע את הדיסידנטים הנציונליסטים הגאורגים, בעקבות הפגנות טביליסי באפריל 1978, ורצה גם להצטייר כמנהיג ליברלי.
אף על פי שיש שיתארו את הפסטיבל כ"וודסטוק סובייטי", היה הפסטיבל ביסודו תחרות מוזיקלית מורשית על ידי השלטונות כשמטרתה המוצהרת הייתה "לקדם ולפתח את המוזיקה האנסמבלית-ווקלית הסובייטית המקורית... ולגלות מלחינים ונגנים כשרונים חדשים". צוות השופטים, שנבחר על ידי קבוצת מלחינים ומוזיקולוגים סובייטית שגובשו רשמית, הונהג על ידי יורי סאולסקי וכלל בין היתר את מורד קאז'לייב, גיה קאנצ'לי, קונסטנטין פבזנר, ולדימיר רובשבסקי, ארקדי פטרוב ואחרים.
רבים חשדו כי הפסטיבל הוא ניסיון של המוסדות הסובייטים לתעל את תנועת הרוק הסובייטית לכלי אידאולוגי שניתן לשליטה. אולם האירוע היה דמוקרטי במהותו בכך שאיפשר למבצעים חובבנים להתחרות בתנאים שווים מול המבצעים המקצוענים. מעל ל-20 מ-17 ערים ברחבי ברית המועצות לקחו חלק בפסטיבל. יחד עם זאת מספר להקות ידועות לא הוזמנו להשתתף בתחרות, ביניהם "האראקים" של סרגיי רודינצקי ו"ווסקרסניה" של אלכסיי רומנוב.
זוכי הפסטיבל

הפרס הראשון בתחרות ניתן לשתי להקות. להקת הרוק, משינה ורמני (Машина времени), בראשות אנדריי מקרביץ' (Андрей Вадимович Макаревич), שהקסימו את הציבור בשירה לירית פואטית והתייצבו, בעקבות הצלחתם בפסטיבל, בשורה הראשונה של להקות הרוק בברית המועצות. הלהקה השנייה הייתה להקתו של גונאר גראפס (Gunnar Graps), מגנטיק בנד (Magnetic Band) מטאלין שבאסטוניה הסובייטית (כיום אסטוניה), שהציגה מוזיקה מעורבת ג'אז-רוק, בלוז ופאנק וצוינה בשל יצירות מופת אינסטרומנטליות.
הפרס השני בתחרות ניתן לשלוש להקות: להקת הארט רוק (רוק מתקדם) של אלכסנדר סיטקובצקי, אבטוגרף (Автограф), ממוסקבה, להקת גונד מאשגבאט שבטורקמניסטן הסובייטית (כיום טורקמניסטן), שניגן בסגנון ג'אז-רוק המבוסס על מלודיות פולקלוריסטיות טורקמניות ולהקת לבירינת מבתומי מאג'ריה הסובייטית, שניגנה קומפוזיציית נישואין פולק רוקית עם מוזיקה כורלית גאורגית מסורתית במשך חצי שעה.
להפתעת רבים, קיבלה, להקת הרוק קל הגאורגית המקצוענית, VIA-75, בראשות רוברט ברדזימאשווילי (რობერტ ბარძიმაშვილი), רק את המקום השלישי שאותו חלקה עם להקת דיאלוג בראשות האורגניסט קים ברייטבורג מדונצק שבאוקראינה הסובייטית (כיום אוקראינה), להקת אינטגרל שהייתה קבוצת של זמרים מסראטוב שברוסיה הסובייטית, ושרו בין היתר את השיר סוליקו שזכה למקום השמיני בתחרות, ולהקת טיפ-טופ מריגה שבלטביה הסובייטית (כיום לטביה), שאת הצלחתה היא חייבת בעיקר לזמר הרלד סימאניס.
הלהקה הגאורגית הפופולרית בליץ בראשות ולרי קוצ'רוב זכתה לפרס מיוחד, פרס הקהל. בשנת 1981 יצא אלבום כפול, של אוסף השירים שזכו בפרסים, בשם "הזוכים המעוטרים של פסטיבל ריתמוס האביב טביליסי-80" ("Лауреаты фестиваля "Весенние ритмы" Тбилиси") על ידי השלטונות הסובייטים בחברת תקליטים מלודיה (Μелодия).
הרבה מהלהקות המפורסמות של אותם ימים שהשתתפו בפסטיבל לא זכו בפרסים, ביניהם להקות הרוק הרוסיות: VIA-אריאל וסטאס נאמין, להקת אקווריום (Аква́риум) של בוריס גרבנשצ'יקוב (Бори́с Гребенщико́в). בשעת הופעתו המוזרה של גרבנשצ'יקוב הוא השכיב את הגיטרה. חבר השופטים של הפסטיבל נאלץ לצאת מהפסטיבל כאשר באותו זמן עלו מוזיקאים שתויים לבימה ועשו תנועות מגונות כלפיהם. אירוע זה זיעזע את המארגנים וגרם למעשה להחרמת הלהקה. הלהקה הצליחה בכל זאת להעמיד הופעה שנייה בגורי בכיכר רחבת ידיים ליד בית הולדתו של סטלין.
הפסטיבל צולם על ידי צוות טלוויזיה פיני וחלקים ממנו נכללו בסרט בן 40 דקות על הפסטיבל, שנקרא "רוק סובייטי".
השירים שזכו בפרסים

משינה ורמני, "חרוסטלני גורוד"
משינה ורמני, "סנג"
אבטוגרף, אירלנדיה. אלסטר"
לבירינת, "סכרתוולו"
אבטוגרף, "פריסטגניט רמני בזופסנוסטי"
אבטוגרף, "קפריז בליוז"
אינטגרל, "סטרניה מיר"
אינטגרל, "סוליקו"
מגנטיק בנד, "ליידי בלוז"
VIA-75, "סמצ'ובלו", מלודיה פולקלוריסטית גאורגית, ליריקה על ידי אקקי צרתלי
מגנטיק בנד, "טרובדור און הייוואי"
לבירינת, "מיה גרוּזיה"
גונש, "רקה טוני"
אינטגרל, "פודסנז'יניק"
עשרה כושים קטנים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אגתה כריסטי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מתח
 מקום התרחשות:  דבון, דבון 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  הממלכה המאוחדת 
 תאריך הוצאה:  1939
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה – 214 מהדורה שנייה – 189
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה – אל המעיין מהדורה שנייה – הוצאת מ. מזרחי מהדורה שלישית – הוצאת עם עובד
 תאריך:  מהדורה ראשונה – 1953 מהדורה שנייה – 1964 מהדורה שלישית – 2018
 תרגום:  מהדורה ראשונה – יצחק לבנון מהדורה שנייה – אופירה רהט מהדורה שלישית – מיכל אלפון
 סדרה
 ספר קודם:  The Regatta Mystery, Poirot's Early Cases 
 הספר הבא:  תעלומת הרעל הגנוב 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002703526
 
ולא נותר אף אחד (בעבר: עשרה כושים קטנים או 10 כושים קטנים (באנגלית: Ten little Niggers)) הוא ספר מפורסם של סופרת המתח אגתה כריסטי, שעובד למחזות וסרטים.
שם הספר במקור – כפי שכריסטי בחרה ושתחתיו ראה אור בשנת 1939 – היה "Ten little Niggers". בשנת 1945, לראשונה מסיבות של תקינות פוליטית, שונה השם בסרט קולנוע שהופק באותה שנה על פי הסיפור ל-"And then there were none". בגרסת הספר לטלוויזיה שהופקה בשנת 1959 הוא נקרא "Ten little Indians" ומהדורות הספר שהופיעו מאז בארצות הברית נקראו באחד משני השמות האחרונים.
הספר תורגם לשפות שונות ונמכרו כעשרות מיליוני עותקים שלו. התרגומים של הספר לעברית, שנדפסו בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, נושאים את השם המקורי. התרגום השלישי לעברית שיצא בשנת 2018, לעומת שני התרגומים הקודמים, נקרא "ולא נותר אף אחד", בדומה למהדורות המאוחרות של הספר באנגלית. על הספר נוצרה מיני-סדרת מתח אשר יצאה בשנת 2015 בשם "ולא נותר אף אחד".
עלילת הספר > דמויות

אנתוני מרסטון – הואשם בהריגת שני ילדים, ג'ון ולוסי קומבס, בנהיגה לא זהירה.
השופט לורנס וורגרייב – מואשם ברצח חף מפשע, אדוארד סיטון, שגזר עליו עונש מוות בתלייה.
ורה קליית'ורן – מואשמת ברצח סיריל אוגילבי המילטון, הילד שבו טיפלה כאומנת. היא עודדה את הילד לשחות רחוק מהחוף בתקווה שהוא יטבע. עם מותו אהובה הוגו, דודו של הילד, יירש את הון המשפחה.
סמל בילוש ויליאם בלור – מואשם ברצח אסיר הומוסקסואל, ג'יימס סטיבן לנדור, בתא המעצר.
את'ל ותומאס רוג'רס – מואשמים ברצח ג'ניפר בריידי, אישה זקנה שהם עבדו אצלה.
ביקורות

הספר "ולא נותר אף אחד" נחשב ליצירת מופת ורב מכר עולמי, בזכות הקושי לפענח את זהותו של הרוצח כבר בהתחלה לעומת ספרי מתח אחרים.
בקולנוע ובטלוויזיה

עלילת הספר עובדה לקולנוע פעמים רבות. הגרסה הראשונה, הנחשבת לטובה מכולן, היא הסרט ההוליוודי "And then there were none" משנת 1945 בבימויו של הבמאי הצרפתי הנודע רנה קלייר, שגלה בימי מלחמת העולם השנייה לארצות הברית.
ב-2015 שודרה מיני-סדרה המבוססת על הרומן בשם "ולא נותר אף אחד" בהפקת ה-BBC.
תרגומים לעברית

עשרה כושונים. הוצאת אל המעיין, 1953.
עשרה כושים קטנים. הוצאת מ. מזרחי, 1964.
ולא נותר אף אחד. הוצאת עם עובד, 2018.
הערות שוליים

↑  etiser, ולא נותר אף אחד / אגתה כריסטי, באתר סקירות ספרים, ‏2018-10-18
↑  ביקורת ספרותית על ולא נותר אף אחד מאת אגתה כריסטי (אדמה), באתר סימניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007331084605171  PLWABN: 9810600505605606  BNE: XX3383642  BnF: cb17796845t (data)  GND: 1097790452  LCCN: n84144802  MusicBrainz work: 06e02c24-2499-40fe-95f4-34b2dac65457  NLA: 35271772  SELIBR: 380554  VIAF: 313145424580486831117   WorldCat (עם VIAF): 313145424580486831117
פרוטאז K

פרוטאז K הוא חלבון מסוג סבטיליזין (סרין פרוטאז), השייך למשפחת הפרוטאזות S8. האנזים התגלה לראשונה ב-1974 במיצוי מפטריה מהמין Tritirachium album. פרוטאז K יכול לפרק קרטין, ומכאן שמו.
פרוטאז K הוא חלבון המפרק קשר פפטידי של חלבונים אחרים. אתר הקישור של פרוטאז K מכיל חומצות אמינו הידרופוביות (אליפטיות, ארומטיות וכו'), ולכן חומצות אמינו אלה נקשרות אליו חזק יותר. כיוון שחומצות אמינו אלה נקשרות אל אתר הקישור חזק יותר, החלבון מפרק בעיקר קשרים פפטידיים שנמצאים אחרי חומצות אמינו הידרופוביות. האתר הפעיל של החלבון מורכב מחומצות האמינו חומצה אספרטית, היסטידין, סרין וציסטאין. החלבון קושר שני יונים של סידן, המייצבים אותו. אתרי הקשירה לסידן ממוקמים בסמוך לאתר הפעיל של החלבון, אך אינם מעורבים במנגון הזירוז. עם זאת, הוצאה של יוני הסידן גורמת לירידה של 80% בפעילות החלבון.
יישומים

פרוטאז K משמש את הביולוגיה המולקולרית לצורך פירוק חלבונים וכן לניקוי ולבידוד חומצת גרעין. הוספת האנזים לתמיסה ממנה רוצים לבודד חומצות גרעין גורמת לפירוק הנוקלאזות, שאחרת עלולות לפרק את ה-DNA או את ה-RNA, וכך ניתן לבודד את חומצות הגרעין. כמו כן, משמש פרוטאז K לפירוק חלבונים אחרי שבירה של תא.
אחת התכונות המייחדות את פרוטאז K היא עמידותו. פרוטאז זה פעיל בטווח רחב של pH, בין 4–12, כאשר הפעילות המיטבית היא ב-pH 8.0. הוא הופך פעיל יותר בנוכחות של SDS ואוראה, משום שהפרוטאז עמיד בפניהם אך הללו גורמים לדנטורציה בחלבונים אחרים וכך הופכים אותם לנגישים יותר לפעולת הפירוק. כמו כן, העלאת הטמפרטורה ל-50–60 מעלות צלזיוס אף היא מגבירה את פעילות האנזים. תכונות אלה הופכות את החלבון לשימושי במיוחד משום שאפשר להשתמש בו גם בנוכחות ריאגנטים אחרים, העוזרים להפיכת החלבונים בתמיסה ללא פעילים.
הערות שוליים

↑  מאמר ב-jbc (באנגלית)
↑  מאמר בנושא ב-jbc (באנגלית)
↑  מאמר על שילוב בין גורמי דנטורציה לבין פרוטאז K מ-European Journal of Biochemistry (באנגלית)
פסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה

| --- | --- |

בית הקולנוע  Pathé במונפלייה בו מוקרנים חלק מהסרטים במהלך הפסטיבל
 סוג:  פסטיבל קולנוע 
 מדינה:  צרפת צרפת
 מיקום:  מונפלייה 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1979–הווה (כ־45 שנים) 
 מועד שנתי:  סתיו
 קואורדינטות:  43°36′39″N 3°52′38″E﻿ / ﻿43.610919°N 3.877231°E﻿ / 43.610919; 3.877231
 www.cinemed.tm.fr
 he
 
פסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה (בצרפתית: Festival du cinéma méditerranéen de Montpellier או CINÉMED) הוא פסטיבל קולנוע שנערך בעיר מונפלייה שבדרום מערב צרפת.