stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חרדת החמצה
תופעות נגזרות

המונח FOMO נתן השראה גם לתת-נושאים כמו FOBO, FOMOMO, MOMO, FOJI, BROMO, NEMO, SLOMO ו-JOMO.
FOBO - פחד מאופציות טובות יותר (meaning Fear of Better Options) - נטבע על ידי איש ההון סיכון והסופר האמריקאי פטריק ג'יימס מקגיניס בזמן שהיה סטודנט בבית הספר לעסקים של הרווארד. מקגיניס מתארת את ה-FOBO כתוצר לוואי של עולם היפר-עסוק ומקושר בו הכל נראה אפשרי, וכתוצאה מכך, אנשים מפונקים בבחירה.
ROMO הוא מונח שנטבע במהלך מגפת ה-COVID-19 המייצג את המציאות של החמצה (Reality of Missing Out). ROMO מתאר את התחושה של הידיעה שאדם מפסיד דברים.
FOMOMO מייצג את הפחד מהמסתורין של החמצה (Fear Of the Mystery Of Missing Out). FOMOMO מתייחס למקרה קיצוני יותר של FOMO המתרחש כאשר המכשיר הנייד של האדם אינו שמיש, וכתוצאה מכך חרדה הנגרמת מחוסר היכולת לראות מה הוא מפסיד במדיה החברתית. ללא אפשרות לראות פוסטים של חברים ברשתות החברתיות, אפשר להניח אוטומטית שאלו בפיד המדיה החברתית שלך נהנים יותר ממך.
MOMO מייצג את תעלומת ההחמצה (Mystery Of Missing Out), ומתייחס לפרנויה שמתעוררת כאשר החברים של אדם אחד לא מפרסמים שום דבר ברשתות החברתיות וכתוצאה מכך האדם מפתח מחשבות וניסיונות לשער את מה שהוא עלול להחמיץ.
FOJI ראשי תיבות של Fear Of Joining In - הפחד להצטרף. מתייחס לפחד מפרסום ברשתות חברתיות מתוך דאגה שאף אחד לא ירצה להתחבר, לעקוב או להיות חבר איתך. FOJI נתפס לעיתים קרובות כהיפך מ-MOMO.
BROMO מתייחס למקרים שבהם החברים ("אחים" (BRO - אחי באנ')) מגנים עליהם מפני החמצה. דוגמה ל-BROMO תהיה אם החברים של מישהו נמנעו מלפרסם תמונות מהלילה שלהם מחשש לגרום למישהו להרגיש מנותק.
NEMO - ראשי תיבות של Nearly but not fully Missing Out - כמעט מפספס אבל לא לגמרי. NEMO יכול להתייחס לאנשים שנמצאים ברשתות מקוונות, אך לא בודקים אותם לעיתים קרובות.
SLOMO ראשי תיבות של Slow to Missing Out - איטי עד להחמצה, ומתייחס לתחושה ההדרגתית שמפספסים.
JOMO מייצג את Joy of Missing Out - שמחת ההחמצה, ומתייחס לתחושת ההנאה בעת החמצה. שטבע בשנת 2004 על ידי Anil Dash (בלוגרית ומנכ"לית חברת התוכנה Glitch), JOMO היא אמונה חיובית יחסית שניתוק כל המדיה החברתית והמכשירים הדיגיטליים יכולה לגרום לאושר. JOMO עוסק בהנאה מההווה מבלי להרגיש חרדה להחמיץ משהו. אין מדובר בבידוד עצמי, אלא ביצירת זמן להתנתק ולהיטען מחדש.
FOBIA מייצג Fear of Being Ignored Altogether - פחד שיתעלמו לגמרי. הוא מייצג את הפחד מהתעלמות מוחלטת ומתייחס לנחיצות לשמור על נוכחות מקוונת כדי להרגיש מאומת כאדם. [ צריך ציטוט ]
ראו גם

נומופוביה
משבר אמצע החיים
שנאת הפסד
עלות אלטרנטיבית
לחץ חברתי
תאוריית ההגדרה העצמית
מדיה חברתית
לקריאה נוספת

Cheever, N.A., Rosen, L.D., Carrier, L.M., & Chavez, A. (2014). Out of sight and not out of mind: The impact of restricting wireless mobile device use on anxiety levels among low, moderate, and high users. Computers in Human Behavior 37, 290-297.
Colin, L., Billings, A.C., Averset, L. (2016). Time - shifting vs. appointment viewing: the role of fear of missing out within TV consumption behaviors. Communication &Society 29(4), 151-164.
Fox, J. & Moreland, J.J. (2015). The dark side of social networking sites: An exploration of the relational and psychological stressors associated with Facebook use and affordances. Computers in Human Behavior 45, 168-176.
Przybylski, A.K., Murayama, K., DeHann, C.R., & Gladwell, V. (2013). Motivational, emotional, and behavioral correlates of fear of missing out.. Computers in Human Behavior 29(4), 1841-1848.
הערות שוליים

↑  לים, ין., "כיצד להימנע מ-FMO הקשור לעסקים", באתר . PredictHQ., ‏אוחזר ב-12 במאי 2022.
↑  בלום, לינדה; בלום, צ'רלי., "אפקט העגלה"., באתר פסיכולוגיה היום - www.psychologytoday.com., ‏17 באוקטובר 2022.
↑  הרמן, דן, "הצגת מותגים לטווח קצר: כלי מיתוג חדש למציאות צרכנית חדשה". כתב עת לניהול מותגים., באתר 7 (5): 330–340. doi : 10.1057/bm.2000.23. ISSN 1350-231X. S2CID 167311741., ‏(2000-05-01).
1 2 3  Schreckinger, Ben, "הבית של FOMO"., באתר מגזין בוסטון., ‏27 באוקטובר 2021.
↑  פזיבילסקי, אנדרו ק.; Murayama, Kou; דהאן, קודי ר.; גלדוול, ולרי, "מתאם מוטיבציוני, רגשי והתנהגותי של פחד מהחמצה"., באתר מחשבים בהתנהגות אנושית. 29 (4): 1841–1848. doi : 10.1016/j.chb.2013.02.014. S2CID 12602767., ‏(יולי 2013).
↑  Milyavskaya, מרינה; ספרן, מארק; הופ, נורה; קוסטנר, ריצ'רד, "פחד מהחמצה: שכיחות, דינמיקה והשלכות של חווית FOMO", באתר מוטיבציה ורגש. 42 (5): 725–737. doi : 10.1007/s11031-018-9683-5. ISSN 1573-6644. S2CID 149261024., ‏(2018-10-01)..
↑  קוזודוי, פיטר, "ממציא FOMO מזהיר מנהיגים מפני איום חדש ומסוכן יותר"., באתר Inc.com., ‏אוחזר 2017-10-10.
↑  בלייר, לינדה "., איך לנצח את 'הפחד מהחמצה' כאשר הצמיחה של אתרי מדיה חברתית מזינה את המגמה - Independent.ie", באתר Independent.ie., ‏אוחזר 2017-10-10.
↑  "תיאוריה חברתית ב-HBS: שני ה-FOs של מקגיניס"., באתר הארבוס., ‏30 במרץ 2017.
↑  "האטימולוגיה של FOMO"., באתר . reagle.org, ‏אוחזר 2017-10-10.
↑  קרמייקל, שרה גרין, "COVID-19 לקח אותנו מ-FOMO ל-ROMO"., באתר ה-Japan Times., ‏אוחזר 2021-11-04.
1 2 3 4  "אל תיתן ל-FOBO לשתק אותך"., ‏אוחזר 2021-11-04.
↑  קרמייקל, שרה גרין, "COVID-19 לקח אותנו מ-FOMO ל-ROMO"., באתר ה-יפן טיימס., ‏אוחזר 2021-11-04.
1 2 3 4 5 6 7  בהט, שפאלי., "NEMO: למצוא את החדש לאלו השואפים נתיב ביניים בין FOMO ל-JOMO"., באתר הכלכלי טיימס., ‏אוחזר 2021-11-04.
↑  א' יופוביץ-גינלסקה., "FOMO, MOMO ובעיות אחרות של זמננו - מרכז מידע לצרכן"., באתר cik.uke.gov.pl., ‏אוחזר 2021-11-04.
↑  "אחרי פומו: עוד חמש תחושות חרדה בעידן המדיה החברתית"., באתר הגרדיאן, ‏אוחזר 2021-11-04.
↑  "חיבוק JOMO: השמחה שבהחמצה"., באתר Slow Living LDN., ‏2021-11-04
↑  לואיז לויד (2020). Stresshacking: 50 אסטרטגיות פשוטות להחזיר את החיים, המוח וה-Mojo שלך בחזרה. הוצאת השראה מעשית. ע. 26.
1 2  סימה, ריצ'רד, "תשכחו מ-FOMO. חבקו את JOMO כדי לגלות את השמחה שבהחמצה"., באתר וושינגטון פוסט, ‏אוחזר 2024-03-29.
פטריק ג'יי מק'גיניס הפך את המונח FOMO לפופולרי בזמן שכתב עבור ה-Harbus (בית הספר לעסקים של הרווארד).
מלחמות הבלקן

מלחמות הבלקן הן שתי מלחמות, שהתרחשו בחבל הבלקן ב-1912 וב-1913. במלחמת הבלקן הראשונה הביסו ארבע ממדינות חבל הבלקן את האימפריה העות'מאנית. במלחמת הבלקן השנייה, בולגריה, שהייתה המנצחת העיקרית מבין ארבע המדינות הללו, נלחמה נגד ארבע המדינות האחרות שהשתתפו במלחמת הבלקן הראשונה, והצליחה לסכל התקפת פתע של רומניה מצפון. האימפריה העות'מאנית איבדה את רוב השטחים שהיו תחת שליטתה באירופה. אוסטריה-הונגריה, על אף שהיא לא השתתפה במלחמות הבלקן, הפכה חלשה יותר בעקבות מלחמות הבלקן, ככל שסרביה נדחקה לאיחוד של העמים הדרום-סלאביים. המלחמה הניחה את היסודות למשבר הבלקן ב-1914 ובכך שימשה הקדמה למלחמת העולם הראשונה.
בתחילת המאה ה-20 השיגו בולגריה, יוון, מונטנגרו וסרביה עצמאות מהאימפריה העות'מאנית, אך חלקים גדולים מעמיהן נותרו תחת השלטון העות'מאני. בשנת 1912 הקימו מדינות אלו את הליגה הבלקנית.
מלחמת הבלקן הראשונה פרצה בגלל שלוש סיבות עיקריות:
האימפריה העות'מאנית לא הייתה מסוגלת לבצע רפורמות נחוצות, למשול בצורה משביעת רצון, או להתמודד עם הלאומיות הגואה בקרב  העמים הלא טורקיים שבתחומה.
המעצמות הגדולות רבו בינן לבין עצמן ולא הצליחו להבטיח שהעות'מאנים יבצעו את הרפורמות הנדרשות. הדבר הוביל לכך שמדינות הבלקן שאפו לפתרון משלהן.
נוסדה הליגה הבלקנית, וחבריה היו בטוחים שיוכלו להביס את הטורקים.
כתוצאה משתי מלחמות הבלקן איבדה האימפריה העות'מאנית את כל השטחים ממערב לנהר מריצה שהיו בשליטתה, והנהר מריצה הפך בעקבות כך לגבולה המערבי של טורקיה. זרם גדול של פליטים טורקים התחיל להימלט אל לב האימפריה העות'מאנית מהשטחים שנכבשו. בשנת 1914 האזורים שנותרו בשליטת האימפריה העות'מאנית חווה גידול אוכלוסייה משמעותי של 2.5 מיליון אנשים בעקבות הגירה מאסיבית של פליטים טורקים מחבל הבלקן.
אזרחי טורקיה מתייחסים למלחמות הבלקן כאל אסון גדול בהיסטוריה של האומה הטורקית. הנפילה הבלתי צפויה והוויתור הפתאומי על השטחים האירופיים שהיו בשליטת טורקיה הפכו לאירוע טראומטי בתודעתם של  טורקים רבים. ראש המטה של הצבא העות'מאני נסים פאשה, הואשם בהפסד במלחמות הבלקן, והוא נרצח בעקבות כך ב-23 בינואר 1913 במהלך ההפיכה באימפריה העות'מאנית ב-1913 (אנ').
מלחמת הבלקן הראשונה החלה כאשר מדינות הליגה הבלקנית תקפו את האימפריה העות'מאנית ב-8 באוקטובר 1912, והסתיימה כעבור שמונה חודשים עם חתימת הסכם לונדון ב-30 במאי 1913. מלחמת הבלקן השנייה החלה ב-16 ביוני 1913. סרביה ויוון התבססו על הטענה כי משום שהמלחמה נמשכה הותר להם לדחות את החלקים החשובים מההסכם שהושג לפני המלחמה, ובשל כך הם המשיכו להחזיק תחת שליטתם את כל האזורים שכבשו. לאחר שנוכחה שהחוזה הופר, בולגריה, אשר לא הייתה מרוצה מחלוקת השלל במקדוניה (שנעשתה בחשאי על ידי בעלות בריתה לשעבר, סרביה ויוון) החלה לפעול נגדם צבאית. כוחות הצבא המשולבים של סרביה ויוון אשר היו גדולים יותר הדפו את המתקפה הבולגרית והתקיפו בתגובה את בולגריה ממערב ומדרום. רומניה, שעד כה לא נטלה חלק בסכסוך, פלשה לבולגריה מצפון תוך הפרת הסכם השלום בין שתי המדינות. האימפריה העות'מאנית תקפה גם היא את בולגריה והתקדמה כדי לכבוש מחדש את אדריאנופול. בהסכם בוקרשט בולגריה איבדה את רוב השטחים אותם כבשה במלחמת הבלקן הראשונה, ובנוסף לכך בולגריה נאלצה לוותר על מחוז דוברוג'ה (ה"קדרילטר") לרומניה.
רקע

אחד הגורמים העיקריים לפרוץ מלחמות הבלקן היה היווצרותם של מדינות הלאום באזורים של אירופה שהיו תחת שליטת האימפריה העות'מאנית במחצית השנייה של המאה ה-19 ושאיפתן לשחרר את בני עמיהן מעול השלטון העות'מאני . סרביה שחררה אזורים נרחבים במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה (1877–1878), ואילו יוון שחררה את תסליה ב-1881 (אם כי ב-1897 איבדה חלק קטן יחסית משטחה לאימפריה העות'מאנית), ובולגריה שחררה את מחוז רומלייה המזרחית (1885). כל שלוש המדינות, כמו גם מונטנגרו, חתרו לכבוש שטחים נוספים באזור רומלייה שהיה תחת שליטת האימפריה העות'מאנית ואשר הורכב ממזרח רומלייה, אלבניה, מקדוניה, ותרקיה.
רקע > מדיניות המעצמות הגדולות

אוסף בעיות פוליטיות ותרבותיות העסיקו את המעצמות הגדולות בעקבות תהליך דעיכת האימפריה העות'מאנית החל מסוף המאה ה-18. על רקע הלחץ הרוסי על האימפריה, התעוררה השאלה המזרחית שכוללת את השלכות נפילת האימפריה על השלום והיציבות באירופה עצמה.
אוסטרו-הונגריה אשר הייתה בשליטת בית הבסבורג, ביקשה את המשך קיומה של האימפריה העות'מאנית, שכן שתיהן היו ישויות רב-לאומיות עם בעיות פנימיות, ולפיכך קריסת האחת הייתה עלולה להחליש את השנייה.  בנוסף בית הבסבורג ראה בנוכחות העות'מאנית באזור משקל-נגד להתעצמות הלאומיות הסרבית בקרב נתיניו הסרבים בבוסניה, בוויבודינה ובחלקים אחרים של האימפריה. המטרה העיקרית של איטליה באותה העת הייתה למנוע ממעצמה אחרת להשיג גישה לים האדריאטי. האימפריה הגרמנית לעומת זאת שאפה להפוך את האימפריה העות'מאנית לקולוניה גרמנית דה פקטו באמצעות מדיניות ״הדחיפה מזרחה״ (בגרמנית: "Drang nach Osten" (אנ')), ועל כן תמכה בהמשך קיומה של האימפריה העות'מאנית.
בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20, בולגריה ויוון חתרו לכבוש את אזור מקדוניה ואזור תרקיה מהאימפריה העות'מאנית. היוונים האתניים חתרו לבצע "הלניזציה" כפויה על הבולגרים אתניים, אשר מצדם חתרו לבצע "בולגריזציה" על היוונים האתניים . שני העמים שלחו כוחות חמושים בלתי סדירים לשטח העות'מאני על מנת להגן ולסייע לאחיהם שמעבר לגבול. החל מ-1904 הייתה מלחמה בעצימות נמוכה במקדוניה בין  היוונים, הבולגרים והצבא העות'מאני. אחרי ש המפלגה הלאומנית "הטורקים הצעירים" תפסה את השלטון באימפריה העות'מאנית ב-1908 המצב השתנה באופן דרסטי.
רקע > מהפכת הטורקית הטורקים הצעירים (יולי 1908)

ביולי 1908 הצליחה המפלגה הלאומנית "הטורקים הצעירים" לבצע הפיכה אשר כונתה "הפיכת הטורקים הצעירים". הגורמים הישירים להפיכה היו האיום ההולך וגובר על האימפריה ומצבו ההולך ומדרדר של הצבא העות'מאני. כאשר פרץ המרד הוא זכה לתמיכת אינטלקטואלים, אנשי הצבא, וכמעט כל המיעוטים האתניים באימפריה העות'מאנית, כאשר על הסולטאן עבדול חמיד השני נכפה לאמץ מחדש את החוקה העות'מאנית של 1876. בעקבות כך נערכו בחירות להקמת פרלמנט עות'מאני אשר יכיל נבחרים רב-אתניים שייצגו טוב יותר את האוכלוסייה המגוונת של האימפריה העות'מאנית. עם זאת, בעקבות ניסיונו של הסולטאן לבצע הפיכת נגד, נדחק האלמנט הליברלי של מפלגת הטורקים הצעירים והיסוד הלאומני הפך לדומיננטי.
רקע > הליגה הבלקנית

בעקבות ניצחונה של איטליה במלחמה האיטלקית–עות'מאנית שנערכה בין השנים 1911–1912 איבדה מפלגת הטורקים הצעירים את השלטון לאחר הפיכה. מדינות הבלקן ראו בכך הזדמנות לתקוף את האימפריה העות'מאנית במטרה לכבוש ממנה אזורים נרחבים.
בולגריה חתמה בהמשך על הסכמים עם סרביה על חלוקתו העתידית של אזור צפון מקדוניה.
הברית בין יוון, סרביה, בולגריה ומונטנגרו נודעה בשם הליגה הבלקנית. קיומה של הליגה הבלקנית היה בלתי רצוי בקרב כל המעצמות הגדולות באותה העת. מונטנגרו הכריזה מלחמה על האימפריה העות'מאנית ב-8 באוקטובר. ב-17 באוקטובר הכריזו גם יתר חברי הליגה הבלקנית מלחמה על האימפריה העות'מאנית.
מלחמת הבלקן הראשונה

שלוש בעלות הברית הסלאביות (בולגריה, סרביה ומונטנגרו) הכינו לפני המלחמה תוכניות נרחבות לתיאום מאמצי המלחמה שלהם תחת פיקוח הדוק של רוסיה. הוחלט שסרביה ומונטנגרו יתקפו באזור סאנדז'אק ושבולגריה וסרביה יתקפו באזור מקדוניה ותרקיה.
המצב של האימפריה העות'מאנית היה לא פשוט. מצד אחד אוכלוסייתה מנתה כ-26 מיליון בני אדם ולכן היה להם מאגר עצום של כוח אדם פוטנציאלי שניתן להשתמש בו במלחמה, אך שלושה רבעים מאוכלוסיית האימפריה העות'מאנית וכמעט כל האוכלוסייה המוסלמית של האימפריה העות'מאנית חיה בחלק האסייתי של האימפריה העות'מאנית. משום כך האימפריה העות'מאנית שלחה תגבורת מאסיה בעיקר דרך הים, וההגעה של התגבורת היה תלוי בעיקר בתוצאה של הקרבות שנערכו בין הצי הטורקי לצי היווני בים האגאי.
עם פרוץ המלחמה הפעילה האימפריה העות'מאנית שלוש מפקדות צבאיות - המפקדה התרקית בקונסטנטינופול שפיקדה על המלחמה נגד בולגריה, המפקדה המערבית בסלוניקי שפיקדה על המלחמה נגד יוון, ומפקדת וארדאר בסקופיה שפיקדה על המלחמה נגד סרביה. רוב הכוחות של האימפריה העות'מאנית הוקצו לחזיתות הללו. יחידות עצמאיות קטנות יותר הוקצו למקומות אחרים, בעיקר באזור של ערים שהיו מבוצרות במיוחד.
מונטנגרו הייתה המדינה הראשונה שהכריזה מלחמה נגד האימפריה העות'מאנית ב-8 באוקטובר. יתר מדינת הליגה הבלקנית הכריזו מלחמה על האימפריה העות'מאנית עשרה ימים לאחר מכן.
בחזית הימית הצי העות'מאני חצה פעמיים את הדרדנלים והובס פעמיים על ידי הצי היווני. הדומיננטיות היוונית בים האגאי לא איפשרה לעות'מאנים להעביר את הכוחות שהם רצו להעביר מהמזרח התיכון לתרקיה (על מנת שילחמו נגד כוחות הצבא בולגריה) ולחזית המקדונית (על מנת שילחמו נגד כוחות צבא יוון וסרביה).
בינואר, לאחר הפיכה מוצלחת שביצעה קציני צבא צעירים, החליטה האימפריה העות'מאנית להמשיך במלחמה. לאחר התקפת-נגד עות'מאנית כושלת בחזית התראקית, הצליחו הכוחות הבולגרים, בעזרת הצבא הסרבי, לכבוש את אדריאנופול, בעוד שהכוחות היוונים הצליחו לכבוש את יואנינה לאחר שהביסו את העות'מאנים בקרב ביזאני.
המלחמה הסתיימה רשמית עם החתימה על הסכם לונדון ב-30 במאי 1913.
מלחמת הבלקן השנייה

מלחמת הבלקן השנייה פרצה משום שבולגריה, אשר לא הייתה מרוצה מחלוקת השלל בסוף מלחמת הבלקן הראשונה, תקפה ב-16 ביוני 1913 את בנות בריתה לשעבר סרביה ויוון. הצבא היווני הצליח להדוף את המתקפה הבולגרית ונכנס לבולגריה. בנוסף לכך, סכסוכים טריטוריאליים שהיו קיימים בין בולגריה לרומניה הובילו לכך שגם רומניה תקפה את בולגריה. האימפריה העות'מאנית ניצלה את ההזדמנות על מנת לתקוף את בולגריה כדי לנסות והשתלט על חלק מהטריטוריה שאיבדה במלחמת הבלקן הראשונה. כשהגיעו כוחות הצבא הרומני לבירה הבולגרית סופיה, נחתם הסכם בוקרשט בו בולגריה נאלצה לוותר על חלקים שכבשה במלחמת הבלקן הראשונה ולהעביר אותם לשליטת סרביה, יוון ורומניה.
בהסכם קונסטנטינופול בולגריה העבירה את אזור אדירנה לשליטת האימפריה העות'מאנית.
מלחמות אחרות שנערכו בחבל הבלקן

לאורך ההיסטוריה נערכו באזור חבל הבלקן מספר מלחמות נוספות כאשר המלחמות הבולטות הן:
הסכסוך הארוך בין האימפריה העות'מאנית לבין האימפריה האוסטרו-הונגרית.
מלחמת בולגריה–סרביה (1885)
המערכה בבלקן במלחמת העולם הראשונה (1914-1918)
המערכה בבלקן במלחמת העולם השנייה (1940-1945)
מלחמות יוגוסלביה (1991-1995)
מלחמת קוסובו (1996-1999)
גרמניה, צרפת, רוסיה, אוסטרו-הונגריה ובריטניה ניסו "לשמור את המכסה על הקלחת המתפתחת" של המתחים האימפריאליסטיים והלאומיים באזור חבל הבלקן, על מנת למנוע היווצרות של מלחמה כללית ברחבי אירופה. הם הצליחו לעשות זאת בשנים 1912 ו-1913, אך לא בשנת 1914
קניון מול הים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות 
 מיקום:  אילת 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  קבוצת עזריאלי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1997
 תאריך פתיחה רשמי:  1997 
 
 קואורדינטות:  29°32′59″N 34°57′14″E﻿ / ﻿29.549805555556°N 34.953888888889°E﻿ / 29.549805555556; 34.953888888889
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןקניון מול הים(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןקניון מול הים  he קניון מול היםhe קניון מול היםמפת  __ אילת [‌למפה דינמית של דרום הנגב‌]מצפון: __ מועצה אזורית חבל אילות ממזרח: עקבה מדרום: מפרץ אילת ממערב: חצי האי סיני tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קניון מול הים הוא מרכז קניות במרכז העיר אילת מול חופי הים האדום והטיילת שלצידם. קניון זה הוערך בשנת 2010 כקניון הרווחי ביותר בישראל, שכן נמצא באזור סחר חופשי הנהוג באילת משנת 1985, ולכן המוצרים הנמכרים בו פטורים ממע"מ.
בקניון מגוון של כמאה חנויות לממכר מוצרי חשמל, אופנה, אביזרים, תכשיטים, ספורט, הנעלה, מזון, קפה ועוד.
לקניון ארבע כניסות: דרך הטיילת, דרך מסעדת "קפה קפה", השער הראשי מול רחבת החניון, וכניסה מהחניון התת-קרקעי.
בנייה ניהול ובעלות

רשות מקרקעי ישראל הקצתה בשנות ה-80 של המאה ה-20 את הקרקע שעליה נבנה קניון מול הים לטובת בניית מסחר ואטרקציות, ומכרה אותה ב-1981 לחברת אום רשרש של אריה דגן. הקרקע נותרה כשטח לא מאוכלס בלב העיר אילת וזכתה לכינוי "הבור של דגן". בשנת 1994 רכשה אופק נכסים בבעלות אלי ישראלי  את מחצית הזכויות על הקרקע ואת מלוא זכויות הניהול. אבן הפינה לקניון הונחה ב-20 נובמבר 1994. ב-18 במרץ 1997 נחגג יום אילת לזכר הנפת דגל הדיו באום רשרש במלחמת העצמאות, ובהזדמנות זו נפתחו שערי הקניון לקהל הרחב.
בשנת 2006 רכשה חברת אופק נכסים שבבעלות המנכ"ל אלי ישראלי את מניותיו של אריה דגן, והיא מכרה ב-2008 50% מהבעלות לשותפות שוה בשווה של חברת הביטוח הפניקס ואילן בן דב. באוקטובר 2021 דיווחה קבוצת עזריאלי על חתימת הסכם לרכישת מלוא הבעלות על קניון מול הים בתמורה ל-1.31 מיליארד שקל.
הערות שוליים

↑  אילנית חיות, ‏קניון מול הים באילת - הקניון הרווחי ביותר למ"ר ב-2010, באתר גלובס, 11 באפריל 2011
↑  אילנית חיות, ‏המחלבות הגדולות: מהם 10 הקניונים הרווחיים בישראל?, באתר גלובס, 30 באפריל 2012
↑  חוק אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממיסים), תשמ"ה-1985, באתר חילן
1 2  אלי ישראלי, מפנקסו של יזם קניון מול הים אילת, ‏19.12.2024
↑  העסקה נחתמה: עזריאלי רוכשת את קניון מול הים באילת ב-1.3 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 4 באוקטובר 2021
צנזורה על ויקיפדיה

מדינות שבהן ויקיפדיה זמינה נכון לאוגוסט 2024:  מדינות שבהן ויקיפדיה חסומה   מדינות שבהן ויקיפדיה נחסמה בעבר   מדינות שבהן ויקיפדיה חסומה חלקית   מדינות שבהן ויקיפדיה לא חסומה
צנזורה על ויקיפדיה מתקיימת במדינות שונות בעולם. הצנזורה מתבצעת על ידי ממשלות במדינות שונות, בין היתר באוזבקיסטן, איראן, ונצואלה, טורקיה, מיאנמר, סוריה, סין, ערב הסעודית, פקיסטן, רוסיה ותוניסיה. בכמה מדינות הצנזורה על ויקיפדיה היא חלק מצנזורה נרחבת באינטרנט. במדינות אחרות מופעלים אמצעים למניעה בצפייה בתכנים מסוימים בוויקיפדיה, אך לא בכולה.
כשוויקיפדיה השתמשה בפרוטוקול HTTP, ממשלות יכלו לחסום ערכים ספציפיים, אך בשנת 2011, ויקיפדיה החלה לפעול גם ב-HTTPS, ובשנת 2015, עברה ל-HTTPS בלבד. מאז השינוי אפשרויות הצנזורה היחידות היו לחסום מיזם ויקיפדיה בשפה מסוימת או לדין עורכי ויקיפדיה. השינוי גרם לכך שמדינות מסוימות ביטלו את האיסורים שלהן ואחרות הרחיבו את האיסורים שלהן לכל האתר.
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > סוגי צנזורה > חסימת כל אתרי ויקיפדיה (בשפה בודדת או בכל השפות)

בחלק מהמדינות ויקיפדיה נחסמה לפרקי זמן ארוכים (למשל בסין). מדינות אחרות משתמשות בחסימות נרחבות לפרקי זמן קצרים יותר כגון מספר חודשים (למשל בסוריה) ועד שעות ספורות בלבד (למשל בפקיסטן).
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > סוגי צנזורה > חסימת ערכים ספציפיים

לפני המעבר ל־HTTPS, חלק מהמדינות חסמו ערכים בנושאים שרגישים לממשל ששולט במדינה, כמו רעיונות של מפלגות אופוזיציה פוליטית, ערכים על אירועים אקטואליים ורעיונות המנוגדים למסורת הדתית של משטר (למשל באיראן). לאחר המעבר ל-HTTPS בסביבות 2016, לא ניתן יותר היה לראות באילו דפים באתר משתמש מסוים מבקר, כך שצורת החסימה הזו כבר לא הייתה אפקטיבית ויעילה.
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > סוגי צנזורה > תביעת עורכים באתר

במדינות שבהן מתבצעים הליכים משפטיים כנגד עורכים, הנטייה של המשטר היא להתמקד בעורכים שמפרסמים מידע שהממשלה (למשל בערב הסעודית) רוצה לצנזר, מה שמוביל לצנזורה פנימית במדינות.
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > צנזורה לפי מדינה

| מדינה | זמן | תוכן שחסום כיום | תוכן שנחסם בעבר | עריכות שבוצעו על ידי הממשלה | עורכים שהועמדו לדין | פרטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוזבקיסטן | 2007, 2008, 2012 |  |  בוצע |  |  | כל הגרסאות |
| איראן | 2013–2015 (חלקית), 2023–הווה (ויקיחדשות) | חלקית |  בוצע |  |  | מאות ערכים נחסמו |
| בלארוס | 11 במרץ 2022, 7 באפריל 2022 |  |  |  |  בוצע |  |
| הרפובליקה העממית של סין | 2004, 2005–2008, 2015–הווה (https), אפריל 2019–הווה (כללי) | הכול |  בוצע |  בוצע |  בוצע | כל הגרסאות |
| ונצואלה | 12–18 בינואר 2019 |  |  בוצע |  |  | כל הגרסאות |
| טורקיה | 2014–2015 (חלקית), אפריל 2017–ינואר 2020 (מלאה) |  |  בוצע |  |  | כל הגרסאות |
| מיאנמר | 15 בפברואר 2021 – הווה | הכול |  בוצע |  |  | כל הגרסאות |
| ערב הסעודית | שנות ה-2000–הווה | חלקית |  בוצע |  בוצע |  בוצע | ערכים מועטים |
| פקיסטן | 31 במרץ 2006, מספר ימים במאי 2010, 3 בפברואר 2023 – 6 בפברואר 2023 |  |  בוצע |  |  | חלק, כל הגרסאות |
| רוסיה | העשור ה-2010–הווה | חלקית |  בוצע |  בוצע |  בוצע | דפים נבחרים |
| סוריה | 30 באפריל 2008 – 13 בפברואר 2009 |  |  בוצע |  |  בוצע | ערבית |
| תוניסיה | 23–27 בנובמבר 2006 |  |  בוצע |  |  | כל הגרסאות |
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > צנזורה לפי מדינה > בלארוס

ב-11 במרץ 2022, ה-GUBOPiK שהוא חלק מכוחות הביטחון בלארוסיים עצר את מארק ברנשטיין, עורך בוויקיפדיה הרוסית שהתגורר במינסק, שערך את הערך בוויקיפדיה הרוסית על הפלישה הרוסית לאוקראינה, והאשימה אותו ב"הפצת חומרים אנטי-רוסים" ובהפרת החוקים נגד "פייק ניוז" ברוסיה.
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > צנזורה לפי מדינה > הודו

ביולי 2024, תבעה סוכנות הידיעות Asian News International את ויקימדיה בדרישה לחשוף את זהותם של עורכים שאפיינו אותה בוויקיפדיה ככלי תעמולה של הממשלה, בטענה שהעורכים הכפישו את סוכנות הידיעות. בית המשפט העליון של דלהי איים לחסום את ויקיפדיה בהודו אם שמות העורכים לא יעברו לבית המשפט.
ב-21 באוקטובר, קרן ויקימדיה חסמה את הגישה לערך "Asian News International vs. Wikimedia Foundation" (Asian News International vs. Wikimedia Foundation) - עקב צו מבית המשפט שקבע כי ערך זה מפר את עקרון סוב יודיצה. זו הפעם הראשונה שדף בוויקיפדיה באנגלית נחסם לגישה לאחר צו מבית משפט.
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > צנזורה לפי מדינה > איראן

בדוח מנובמבר 2013 שפורסם על ידי המרכז למחקרי תקשורת גלובליים של אוניברסיטת פנסילבניה, החוקרים קולין אנדרסון ונימה נזרי סרקו 800,000 ערכים בוויקיפדיה הפרסית וגילו שממשלת איראן חסמה 963 מהדפים הללו. לדברי המחברים, "הצנזור כוון שוב ושוב לערכי ויקיפדיה שעוסקים במתנגדים למשטר, אמונות דתיות של מיעוטים וביקורת על המדינה, פקידים והמשטרה. קצת פחות ממחצית מהערכים שנחסמו הם ביוגרפיות, שכללו גם ערכים על אנשים שהרשויות עצרו או הרגו לכאורה". במאי 2014, לפי אתר "Mashable", חסמה ממשלת איראן לפחות שני ערכים בוויקיפדיה הפרסית.
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > צנזורה לפי מדינה > מיאנמר

ב-21 בפברואר 2021, בעקבות ההפיכה הצבאית במדינה חסמה מיאנמר את כל מהדורות ויקפדיה כחלק מהצנזורה של החונטה שעלתה לשלטון.
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > צנזורה לפי מדינה > פקיסטן

במשך שבע שעות ב-31 במרץ 2006, כל שם התחום של wikipedia.org נחסם בפקיסטן מכיוון שערך אחד הכיל מידע הנוגע לקריקטורות שנויות במחלוקת של מוחמד.
המהדורה האנגלית של ויקיפדיה נחסמה בפקיסטן למשך מספר ימים במאי 2010 במהלך המחלוקת סביב יום כולם מציירים את מוחמד.
ב-1 בפברואר 2023, רשות התקשורת של פקיסטן (PTA) הגבילה את הגישה לוויקיפדיה במדינה למשך 48 שעות עקב מה שלדבריה היה כישלונה של ויקיפדיה בהסרת תוכן שמחלל את הקודש. רשות התקשורת של פקיסטן קבעה ששירותי ויקיפדיה ייחסמו אם התוכן יישאר זמין. ב-3 בפברואר חסמו הרשויות הפקיסטניות את הגישה לוויקיפדיה. ב-6 בפברואר 2023, הורה ראש ממשלת פקיסטן, שהבז שריף, לרשות התקשורת של פקיסטן להסיר לאלתר החסימה של ויקיפדיה. הסיבה להסרת האיסור הייתה ש"ויקיפדיה שימשה כאתר/פורטל שימושי שתמך בהפצת ידע ומידע לציבור הרחב, לסטודנטים ולאקדמיה".
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > צנזורה לפי מדינה > ערב הסעודית

ב-11 ביולי 2006, ממשלת סעודיה חסמה את הגישה לוויקיפדיה ולגוגל תרגום בגלל מה שהיא הגדירה כאתרים שמכילים "תוכן מיני ורגיש מבחינה פוליטית". בערב הסעודית נעשה שימוש בגוגל תרגום כדי לעקוף את מסנני האינטרנט שבהן הממשלה השתמשה כדי לחסום אתרים. אף על פי שוויקיפדיה אינה חסומה במדינה נכון ל-2017, דווח כי ערכים ספציפיים בוויקיפדיה צונזרו על ידי ערב הסעודית בשנת 2011, כגון ערך שעוסק בתורת האבולוציה.
בספטמבר 2020, שני מפעילי מערכת בוויקיפדיה נעצרו הערב הסעודית באותו יום: אוסאמה חאליד שנידון ל-32 שנות מאסר וזיאד אל-סופיאני נידון לשמונה שנים, על המעצר דיווחו ארגון Smex, ארגון לא ממשלתי לבנוני שמטרתו קידום ידע בעולם הערבי, והארגון האמריקאי Democracy for the Arab World Now. חקירה שבוצעה לאחר מכן על ידי קרן ויקימדיה זיהתה 16 משתמשים בוויקיפדיה שנראה כי היו מבצעים עריכות בניגוד עניינים – שכללו ריגול עבור ממשלת סעודיה.
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > צנזורה לפי מדינה > סוריה

באסל ח'רטביל היה ויקיפד סורי שתרם למספר אתרים בקוד פתוח כולל ויקיפדיה. הוא נעצר בסוריה ב-2012 והמעצר ככול הנראה היה קשור לפעילותו המקוונת. הוא הוצא להורג בכלא אדרה ליד דמשק בשנת 2015.
צנזורה רחבה של ויקיפדיה > צנזורה לפי מדינה > תוניסיה

ויקיפדיה לא הייתה בתונסיה בין 23 ל-27 בנובמבר 2006.