stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Power & Control
רקע והרכב

ביוני 2012, הוכרז כי "Power & Control" עתיד לצאת כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני של דיאמנדיס, Electra Heart. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Primadonna", פורסם ב-13 במרץ 2012. לדברי דיאמנדיס, השיר עוסק ב-"מאבקי הכוחות במערכות יחסים, בהן תמיד יש אדם אחד שרוצה שליטה". הרצועה ידועה בשל סגנונה המשלב ז'אנרים שונים כדוגמת אלקטרופופ, פאוור פופ ודאנס-פופ, והושווה למוזיקה של הלהקה השוודית אבבא ושל הזמרת האמריקאית ליידי גאגא.
השיר נכתב על ידי דיאמנדיס וסטיב אנג'לו, חבר הלהקה Swedish House Mafia, והופק על ידי גרג קורסטין באולפן Echo שבלוס אנג'לס, קליפורניה. המיקסינג נעשה על ידי סרבן גניאה באולפני MixStar שבווירג'יניה ביץ', וירג'יניה. ג'סי שטקין, ג'ון האנס וקורסטין היו אחראים על הנדסת הרצועה, בעוד שהאחרון היה אחראי גם על התכנות וניגן בקלידים, בגיטרה ובבס.
ביקורות

השיר זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי המוזיקה. ריץ' ג'וזוויאק מ-Gawker הופתע מהביקורות המעורבות יחסית להן זכה האלבום עם יציאתו, וכתב כי "Power & Control" הוא גולת הכותרת של האלבום. הוא הרגיש שההגייה המוגזמת של המילה "make" בפזמון הפכה אותו לקליט יותר, ושיבח את השורה "you may be good looking but you're not a piece of art" ("אתה אולי נראה טוב אבל אתה לא חתיכת אמנות"). ג'וש ווב מ-WhatCulture כתב כי השיר "מדהים", וכי הוא מעדיף להתמקד פחות ב"מסרים הפסיכולוגיים העמוקים שמועברים" ויותר בהערכתו ל"מוזיקת פופ טובה".
בראדלי סטרן מ-MuuMuse כתב כי זהו השיר האהוב עליו באלבום, וציין לחיוב את הפזמון. רוברט קופסי מ-דיגיטל ספיי העניק לרצועה שלושה כוכבים מתוך חמישה, וכתב כי דיאמנדיס היא האדם הדומיננטי במערכת יחסים המתוארת בשיר. עם זאת, בן יואיט מ-NME התאכזב מהשיר, והרגיש שההפקה שלו דלה ופשוטה מדי. הוא הוסיף והביע ביקורת כלפי השורות "Women and men we are the same / But love will always be a game" ("נשים וגברים אנחנו אותו הדבר / אבל אהבה תמיד תהיה משחק") על כך שנשמעות כמו קטע מתוך ספר להעצמה עצמית. ב-2012 הייתה הרצועה מועמדת הייתה לפרס המוזיקה של Popjustice, אם כי הפסידה ל-"Jealousy" של ויל יאנג.
וידאו קליפ

את הקליפ הנלווה לשיר ביים קספר בלסלב, והוא יצא לאור ב-30 במאי 2012, כחלק השישי בסדרת הקליפים בת אחד עשר החלקים שלה, "The Archetypes". הקליפ כולו צולם לרקע גוון כחול, באחוזה ריקה, ככל הנראה באותו מקום בו צולם הקליפ ל-"Primadonna". בראדלי סטרן מ-MuMuse הצהיר שהקליפ "מדהים לחלוטין", על אף הקונספט הפשטני שלו. הוא שיבח את הופעת עריסתו של ניוטון בקליפ, והרגיש שהוא מייצג את מילות השיר "you can't have peace without a war" ("אתה לא יכול לקבל שלום בלי מלחמה") בכך שהדגים את הרעיון ש-"לכל פעולה, יש תגובה הפוכה שווה". ג'וש ווב מ-WhatCulture כתב כי מעניין לראות דיאמנדיס "מאופקת" בקליפ, והצהיר שהוויזואליה שלו "מאוד אסתטית".
רשימת רצועות

| "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים> מס' | "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים> שם | "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים> משך | "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים>  | "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים>  | "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים>  | "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים>  | "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים>  | "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים>  | "Power & Control" – מיני-אלבוום רמיקסים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Power & Control (Michael Woods Remix)  | 6:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Power & Control (Eliphino Remix)  | 4:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Power & Control (Brackles - Drum and Squares Mix)  | 4:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Power & Control (Krystal Klear Remix)  | 3:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Power & Control (Brackles - Dub Mix)  | 4:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 24:39 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים > שיר

הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של Electra Heart.
קרדיטים > שיר > הקלטה

הופק באולפן Echo (לוס אנג'לס, קליפורניה)
מיקסינג באולפני MixStar (וירג'יניה ביץ', וירג'יניה)
קרדיטים > שיר > אנשי צוות

מרינה דיאמנדיס – שירה, כתיבה
סטיב אנג'לו – כתיבה
גרג קורסטין – קלידים, תכנות, גיטרה, בס, הנדסה, הפקה
ג'סי שטקין – הנדסה
סרבן גניאה – מיקסינג
ג'ון הנס – הנדסה
טים רוברטס – עוזר
פיל סיפורד – עוזר
קרדיטים > וידאו קליפ

הקרדיטים שלהלן לקוחים מאתר האינטרנט של קספר בלסלב.
קספר בלסלב – במאי
נטרישה ברנארד – כוריאוגרפית
ויל בקס – DP
מארק קונל – מנהל אומנותי
סלסטין קוני – סטייליסטית
דארן אוונס – שיער
ג'ן פארל – מנהלת ייצור
לאב – חברת הפקה
פול מק'קי – מפיק
ניאם קווין – מייק אפ
ג'יימס רוז – עורך
רייצ'ל רומבולד – מפיקה
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 193 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת | 20 ביולי 2012 | הורדה דיגיטלית – מיני-אלבום רמיקסים | 679 • אטלנטיק |  |
M1938 (מרגמה)

מרגמת M1938 בבית התותחן
מרגמה M1938 היא מרגמה בקוטר 120 מילימטר, תוצרת ברית המועצות, הייתה בשימוש הצבא האדום במלחמת העולם השנייה. הדגם המשופר של המרגמה (120-PM-43) נמצא עד היום (2010) בשימוש מספר צבאות במזרח התיכון ובאפריקה.
היסטוריה

המרגמה פותחה ב-1938, ומכאן שמה. חלקיה הם: פלטת בסיס, קנה, רגל תומכת קנה, וזרוע גרירה. אל פלטת הבסיס מרותך ציר עם שני גלגלים המאפשרים גרירה של המרגמה על ידי רכב. את הגלגלים ניתן לפרק בקלות, כדי לייצב את המרגמה לקראת הירי.
ייצור המרגמה החל בשנת 1940 ועד לפלישת גרמניה לברית המועצות ביוני 1941 יוצרו כ-3,000 יחידות. במהלך המלחמה יוצרה המרגמה בכמויות גדולות, כדי למלא את המחסור בתותחים, שנוצר בשל האבדות שספג הצבא האדום בחודשים הראשונים של המלחמה. אחד השיקולים העיקריים להגברת הייצור היה עלות הייצור הנמוכה של המרגמה, לעומת תותח בקוטר דומה. המרגמות שיוצרו בשנים 1941–1942 לא כללו את הציר עם גלגלי הגרירה. בשנת 1943 פותח דגם משופר של המרגמה, שנקרא 120-PM-43. בסך הכול יוצרו בברית המועצות כ-350,000 מרגמות משני הדגמים במהלך המלחמה.
מרגמה M1938 הופעלה גם על ידי הוורמאכט. מרגמות השלל נאספו והוכנסו לשימוש תחת השם (12 cm Granatwerfer 378 (r. יתרה מזו, התעשייה הגרמנית ייצרה העתק של המרגמה תחת השם 12 cm GrW 42 (בשנים 1943–1945 יוצרו כ-8,500 יחידות כאלה).
לאחר מלחמת העולם השנייה סופקו מרגמות M1938 (והדגם המשופר שלה) לסין, לקוריאה הצפונית, לווייטנאם, למצרים, לסוריה ולעיראק. הסינים מייצרים עד היום (2010) העתק של המרגמה תחת השם "דגם 55".
כמה עשרות מרגמות M1938 (והדגמים המשופרים שלה) נלקחו בידי צה"ל במהלך מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון הראשונה. כיום ניתן לראות אחת מהן בבית התותחן בזכרון יעקב ושתיים נוספות במוזיאון בתי האוסף בתל אביב.
נתונים טכניים

קוטר: 120 מ"מ
משקל: 280 ק"ג במצב מורכב (כולל גלגלים)
אורך קנה: 1862 מ"מ
מהירות התחלתית של פגז: 272 מטר/שנייה
קצב אש: 15 פצצות לדקה
טווח מקסימלי: 5700 מטר
משקל פצמ"ר: 16 ק"ג
M2010 ESR

| --- | --- |
רובה צלפים M2010 ESR
רובה צלפים M2010 ESR
 מידע כללי
 סוג:  רובה צלפים
 תכנון:  נשקי רמינגטון
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  נשקי רמינגטון 
 תקופת השימוש:  2011–הווה (כ־13 שנים) 
 יחידות שיוצרו:  כ-2,558 רובים
 מידע טכני
 קליבר:  0.300 וינצ'סטר מגנום
 פעולה:  בריחי, רמינגטון 700
 חירוק קנה:  1:10
 הזנה:  מחסנית נתיקה בת 5 כדורים
 כוונות:  כוונת טלסקופית
 אורך כולל:  1180 מ"מ
 אורך קנה:  610 מילימטרים (24 אינץ')
 משקל ריק:  5.5 קילוגרם (12 ליברות)
 קצב אש:  בודדות
 טווח אפקטיבי:  800–1200 מטר
 טווח מקסימלי:  1200 מטר
 דיוק:  < 1 דקת קשת (MOA)
 
צלף אמריקאי עם הרובה באפגניסטן
רובה M2010 ESR עם ערכת נשיאה
ה-M2010 ESR הוא רובה צלפים בריחי תוצרת נשקי רמינגטון שמשרת בצבא ארצות הברית. הרובה נכנס לייצור ב-2010 ופירוש שמו הוא ראשי תיבות של Enhanced Sniper Rifle. רובה ה-M2010 הוא גרסה משודרגת של ה-M24 SWS בה הקליבר שונה מה-7.62 מ"מ נאט"ו המסורתי ל-0.300 וינצ'סטר מגנום העוצמתי יותר. מטרת השינוי הייתה להגדיל את טווח הירי האפקטיבי (הטווח בו הרובה מספיק מדויק) של הרובה מ-800 מטר ל-1,200 מטר.
היסטוריה

ה-M2010 פותח על ידי מנהלת PEO Soldier של מחלקת ההגנה של ארצות הברית וחברת נשקי רמינגטון זכתה במכרז לייצורו. הרובה נכנס לשירות ב-2011 בצבא ארצות הברית, לצד ה-M110 SASS, והחליף את ה-M24 SWS. במקור תכנן צבא ארצות הברית להחליף את רובה הצלפים התקני שלו מ-M24 SWS לרובה חדש, שיעמוד בדרישות של שדה הקרב המודרני, כפי שנתנסה בו הצבא באפגניסטן ועיראק. מחד, הייתה דרישה לרובה צלפים חצי-אוטומטי שיאפשר ירי מדויק מהיר בלוחמה בשטח בנוי, ומאידך - רובה שיהיה מדויק (דיוק של 1 דקת קשת ומטה) בטווחים של עד 1,500 מטר. כדי לתת מענה לדרישה הראשונה הצטייד צבא ארצות הברית ברובה החצי-אוטומטי M110 SASS, גרסה משופרת של ה-SR-25. רובה חצי-אוטומטי זה מדויק עד לטווח של 800 מטר ופחות אמין מה-M24 הבריחי. למרות קליטת הרובה החדש צלפי הצבא סירבו לוותר על ה-M24, וה-M110 לא נחשב לתחליף אידיאלי. לכן החליטה מחלקת ההגנה על רכישת רובה צלפים נוסף שיפצה על המגרעות של ה-M110. כדי לחסוך בעלויות החליטו מחלקת ההגנה וצבא ארצות הברית על הסבת רובי ה-M24 הישנים והאמינים לרובי צלפים מודרניים בקליבר 0.300 וינצ'סטר מגנום כדי לשפר את טווח הירי. בנוסף להחלפת הקליבר הוחלט גם לשדרג את מתפסי הרובה ולהתאימם לעידן המודרני. המתפסים והמעצה הקלאסיים הוחלפו במעצים מודרניים וארגונמיים, בעלי יכולת התאמה אישית ליורה והתקנה מהירה של עזרים טקטיים. הרובה עבר ניסויים תחת השם XM2010 וב-2011 נקלט תחת השם M2010 ESR. הצלפים שקיבלו את הרובה החדש עברו קורס הסבה בן 3 ימים ובסיומו יכלו לפגוע במטרות בטווח 1,000 מטר. בעקבות הביקורות החיוביות הוחלט להחליף את כל רובי ה-M24 ברובי ה-M2010 החדשים. ב-2014 סיים צבא ארצות הברית לבצע את ההחלפה וכל רובי ה-M24 SWS הישנים הוחלפו ב-M2010 ESR, כאשר ב-25 באפריל 2014 ייצרה חברת נשקי רמינגטון את הרובה ה-2,558 ובכך סיפקה את כל הרובים החדשים שהצבא הזמין.
הרובה תוכנן לגשר על פער זמני ויוחלף בבארט Mk 22 PSR בשנות ה-20 של המאה ה-21.
תכנון והנדסה

מבחינת פעולה ומנגנון הירי הרובה מבוסס על הפעולה האמינה של ה-M24 SWS, שהיא בתורה מבוססת על הפעולה הארוכה של הרמינגטון מודל 700. מכיוון שהפעולה ארוכה (בניגוד לפעולה הקצרה של רובה M40 של חיל הנחתים האמריקאי) היה אפשר להחליף את הקנה בקנה מעובה 24 אינץ' בעל מעלה סלילים 1:10 בקוטר 0.3 אינץ' (כ-7.62 מ"מ) שיכול לקבל כדורים בקליבר 0.300 וינצ'סטר שלהם טווח ירי ארוך יותר. בנוסף שודרג בלם הלוע והסתרשף של הקנה כך שיהיה ניתן להתקין עליו במהירות ובקלות עמעם. מתפסי ומעצה הרובה הוחלפו בקת ומתפסים מודרניים ארגונומיים הניתנים לכוונון לנוחות ארגונומית מקסימלית ליורה ובעלי מספר רב של מסילות המאפשרות התקנה מהירה של עזרים טקטיים שונים כגון כוונת טלסקופית, דורגל ועמעם. במקום הזנה במחסנית פנימית ההזנה הוחלפה למחסנית חיצונית נתיקה בת 5 כדורים. חברת נשקי רמינגטון בודקת כל רובה שיוצא מהמפעל ומוודאת שהדיוק שלו יהיה 1 דקת קשת ומטה (כלומר: הפיזור הזוויתי בירי מקובץ לא יעלה על 1/60 המעלה, כלומר: פיזור של 2 אינץ' בטווח 200 יארד).
ראו גם

רמינגטון M24
רמינגטון מודל 700
רובה Mk 13
M110 SASS
Mk 22 ASR
אברהם הכהן (באבא רבי)

| --- | --- |
 כינוי:  באבא רבי
 פטירה:  תע"ה 1715 תוניס
 מדינה:  הבייליק של תוניס
 בני דורו:  הרב צמח צרפתי
 שם השושלת:  משפחות כהן#הכהן יצחקי
 צאצאים:  רבי שמואל הכהן
 
הרב אברהם הכהן (באבא רבי) (? - ה'תע"ה, 1715) היה דיין ופוסק בתוניסיה, אב בית הדין וראש רבני תוניסיה בראשית המאה השמונה עשרה,
לצידו של רבי צמח צרפתי.
היסטוריה

שנת לידתו והסמכתו אינם ברורים, אולם ידוע ששימש בדיינות כראש רבני תוניסיה עד פטירתו בשנת תע"ה-1715. קיימת סברה שהוא אבי משפחת הכהן יצחקי. בין צאצאיו ניתן למנות את רבי יוסף הכהן יצחקי הדיין. ורבי אברהם הכהן יצחקי בעל משמרות הכהונה  הבא אחריו בתפקיד הרב הראשי היה בנו רבי שמואל הכהן.
הערות שוליים

↑  ספר מלכי תרשיש דף קצ"א. ספר תולדות חכמי תוניס דף רי"א
↑  שאלה לגבי רבותינו במאה ה17., באתר ישיבת כסא רחמים
↑  FROM BERDICHEV TO VITEBSK, Hebrew Union College Press, 1993-05-01, עמ' 106–111
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רבי מאיר לומברזו | רבנים ראשיים לתוניסיה | רבי שמואל הכהן: |
X (אלבום)

X הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג. האלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים פרלופון רקורדס, ב-21 בנובמבר 2007. אלבום זה היה האלבום הראשון שהוציאה לאור מאז שנת 2004, ואלבום האולפן הראשון שהוציאה לאור מאז שנת 2003.
האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי.
רקע והפקה

העבודות על האלבום נקטעו עקב אבחונה של מינוג כחולה בסרטן השד במאי 2005. בעקבות כך, הקלטות האלבום החלו רק לאחר שהחלימה לגמרי. הקלטות האלבום החלו במאי 2006, אך התארכו מפני שבמקביל חידשה מינוג את סיבוב ההופעות שלה "Showgirl: The Greatest Hits Tour", שנקטע עקב המחלה. בסופו של דבר, סיימה את הקלטות האלבום באוגוסט 2007.
על האלבום מינוג עבדה לראשונה עם המפיקים בלודשי & אבאנט, קלווין האריס, גיא צ'יימברס, פרימסאנס וכולי. אלבום זה היה גם אלבום האולפן האחרון של מינוג שהופץ באוסטרליה דרך חברת התקליטים מאשרום רקורדס (עד לאלבומה Golden, שיצא לאור בשנת 2018).
ביקורות והצלחה

האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה אשר שיבחו את ההפקה, הכתיבה החדשנית של מינוג ואף רבים מהם האמינו שמדובר בקאמבק אמיתי לסצנת הפופ. אך מבקרים אחרים חלקו על הטענה כי זהו אלבום מספק להיחשב אלבום קאמבק.
האלבום זכה להצלחה באוסטרליה כאשר הגיע שם למקום הראשון ואף הגיע למעמד פלטינה. בבריטניה האלבום הגיע למקום ה-4 וגם שם הגיע למעמד פלטינה. בנוסף האלבום זכה להצלחה גם באוסטריה, גרמניה, אירלנד וצרפת שם הגיע לעשרים העליונים. האלבום נמכר בלמעלה ממיליון עותקים בכל העולם.
סינגלים

מתוך האלבום יצאו לאור חמישה סינגלים כאשר הסינגל הראשון היה השיר "2 Hearts". השיר ספג ביקורות מעורבות. חלק מהמבקרים שיבחו את היכולות הווקאליות של מינוג בשיר ואת ההפקה אך חלק טענו כי השיר לא מספיק טוב בשביל להיות להיט מסחרי. אך למרות הביקורות מעורבות השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום הראשון באוסטרליה וספרד ולעשירייה הפותחת בשוודיה, בריטניה ואיטליה.
שני הסינגלים הבאים: "Wow" ו-"In My Arms" יצאו ב-15 בפברואר 2008, כאשר "Wow" יצא כסינגל באוסטרליה, ארצות הברית ואירופה ו-"In My Arms" יצא באירופה בלבד. "Wow" זכה להצלחה בעולם אך "In My Arms" לא הצליח לשחזר את ההצלחה של שני הסינגלים הקודמים. הסינגל הרביעי מהאלבום היה השיר "All I See" אשר יצא לאור בארצות הברית בלבד במרץ אותה שנה והסינגל החמישי מהאלבום היה השיר "The One" אשר יצא באירופה ביולי אותה שנה.
קידום ופרסים

על מנת לקדם את האלבום יצאה מינוג לסיבוב ההופעות "KylieX2008", אשר במהלכו הופיעה מינוג באירופה, אוקיאניה, אסיה, דרום אמריקה ודרום אפריקה. סיבוב ההופעות זכה לביקורות חיוביות ואף להצלחה מסחרית שהובילה אותו להיות סיבוב ההופעות הכי מרוויח שלה לאותה תקופה. לאור הצלחת סיבוב ההופעות בצפון אמריקה יצאה מינוג ב-2009 לסיבוב הופעות נוסף ביבשת בשם "For You, for Me".
האלבום הועמד לפרסי המוזיקה הבריטית בקטגוריית האלבום הבינלאומי לשנת 2008, ואף היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית אלבום הדאנס/אלקטרו הטוב ביותר. זו הייתה הפעם החמישית בה מינוג מועמדת בגראמי.
רשימת רצועות

| X> מס' | X> שם | X> משך | X>  | X>  | X>  | X>  | X>  | X>  | X>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2 Hearts  | 2:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Like a Drug  | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | In My Arms  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Speakerphone  | 3:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Sensitized  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Heart Beat Rock  | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The One  | 3:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | No More Rain  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | All I See  | 2:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Stars  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Wow  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Nu-Di-Ty  | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Cosmic  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Magnetic Electric  | 3:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | All I See  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 51:58 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007–2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007–2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007–2008)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 16 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  אירופה | מצעד האלבומים האירופאי | 5 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 36 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 14 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 139 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הדאנס\אלקטרוני | 4 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 15 |
|  דנמרק | היטליסטן | 34 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 29 |
|  הונגריה | Mahasz | 20 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 4 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 23 |
|  יפן | אוריקון | 40 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 38 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 28 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 6 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 26 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 16 |
|  צרפת | SNEP | 19 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 43 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 28 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 9 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 49 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 51 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אירופה | מצעד האלבומים האירופאי | 64 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 100 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 78 |
|  צרפת | SNEP | 158 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| אירלנד (IRMA) | זהב | 7,500 |
| ארצות הברית (RIAA) | — | 42,000 |
| בלגיה (BEA) | זהב | 15,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 463,056 |
| הונגריה (MAHASZ) | זהב | 3,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 75,000 |
| רוסיה (NFPF) | זהב | 10,000 |
RS בפרסאוס

| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  פרסאוס
 סוג:  על-ענק אדום
 בהירות נראית:  10 - 7.82
 סיווג ספקטרלי:  M4Iab
 עלייה ישרה:  −0.602±0.029 אלפיות שניית קשת בשנה
 נטייה:  −1.107±0.034 אלפיות שניית קשת בשנה
 משך מחזור השתנות:  245
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  7.47-
 מרחק:  7,648  שנות אור 2,344.86  פארסק
 רדיוס:  740 - 800 רדיוסי שמש
 מסה:  12-15 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 70,000 - 87,000 מהשמש
 טמפרטורה:  3,470 K
 מהירות רדיאלית:  −47.2±0.38 קילומטר לשנייה
 היסט:  0.3874±0.045 אלפיות של שניות קשת
 
RS בפרסאוס (RS Persei) הוא כוכב על-ענק אדום משתנה סדיר למחצה הממוקם בצביר הכוכבים הכפול בקבוצת הכוכבים פרסאוס וחבר בצביר הפתוח NGC 884.
הכוכב בעל מסה של 12–15 מסות שמש ורדיוס של 740–800 רדיוסי שמש.
RS בפרסאוס בעל טמפרטורה של 3,470 קלווין ועוצמת הארה הגדולה פי 70,000 - 87,000 מעוצמת ההארה של השמש.
הכוכב בעל בהירות נראית משתנה בין דרגות בהירות 10-7.82 באופן סדיר למחצה עם זמן מחזור של 245 ימים.
I'll Be On My Way

| --- | --- |
 סינגל בביצוע The Beatles
 מתוך האלבום Live At The BBC
 יצא לאור:  30 בנובמבר 1994
 מקום הקלטה:  תיאטרון BBC פריז, לונדון
 סוגה:  פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  1:58
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס
 כתיבה:  לנון-מקרטני
 לחן:  פול מקרטני, ג'ון לנון, ג'ון לנון 
 
השיר I'll Be on My Way נכתב על ידי פול מקרטני אך נזקף לזכות הצמד לנון-מקרטני. השיר בוצע לראשונה ב-26 באפריל 1963 על ידי בילי ג'יי קרמר והדקוטות כצד B של סינגל הבכורה שלהם Do You Want to Know a Secret, שאף הוא נכתב על ידי לנון-מקרטני. הסינגל הגיע למקום השני במצעד הבריטי בעוד From Me to You של הביטלס החזיק במקום הראשון. הביטלס הקליטו גרסה מוקדמת יותר של השיר ב-4 באפריל 1963 עבור רדיו BBC, אך הוא ראה אור לראשונה רק באלבום האוסף משנת 1994 Live at BBC.
כתיבת השיר

ג'ון לנון סיפר כי השיר נכתב במחצית הראשונה של 1959. ההיסטוריון טוד קומפטון כתב שמקרטני חיבר את השיר על הגיטרה הראשונה שלו, גיטרה אקוסטית של Framus Zenith. בספר The Beatles Anthology, מקרטני אמר שכל השירים הראשונים שלו נכתבו על גיטרה זו; שירים כמו מישל ו-I Saw Her Standing There. על גיטרה זו למד מקרטני את 'Twenty Flight Rock', השיר שלימים חיבר אותו ללהקת The Quarrymen. לאחר מכן הביטלס הוסיפו את השיר להופעות החיות שלהם.
הקלטה

מקרטני הקליט דמו של השיר עוד לפני שבילי ג'יי קרמר והדקוטס הקליטו אותו. הגיטריסט של הדקוטס מייק מקספילד טוען שבבעלותו עדיין סרטי ההקלטה המקוריים של הביטלס המבצעים שיר זה.
ב-4 באפריל 1963 הביטלס הקליטו את השיר בתיאטרון ה-BBC פריז, בלונדון, ושודרו בתוכנית הרדיו של ה-BBC Side by Side ב-24 ביוני 1963.
גרסת בילי ג'יי קרמר

קרמר והדקוטס הקליטו את "I'll Be On My Way" ב-14 וב-21 במרץ 1963. גרסתם לשיר הופיעה בתור B-side של סינגל הבכורה שלהם, "Do You Want to Know a Secret" ב-26 באפריל 1963. גרסה זו של השיר נכללת באלבום EMI משנת 1979 The Songs Lennon and McCartney Gave Away.
מבצעים

פול מקרטני - שירה מובילה, קול רקע, גיטרה אקוסטית, גיטרה בס
ג'ון לנון - קול רקע, גיטרה קלאסית
ג'ורג' הריסון - קול רקע, גיטרה אקוסטית, גיטרה מובילה
רינגו סטאר - תופים
ראו גם

הדקוטות
בריאן אפשטיין
The Presidents of the United States of America

| --- | --- |

 מקום הקמה:  סיאטל 
 מוקד פעילות:  סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1993–1998 2000
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  פופליאמה רקורדס, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, C/Z רקורדס, טות' אנד נייל רקורדס 
 www.presidentsrock.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 כריס באלו דייב דדרר ג'ייסון פין אנדרו מק'קיג
 
The Presidents of the United States of America (תעתיק: "דה פרזידנטס אוף דה יונייטד סטייטס אוף אמריקה", בעברית: "נשיאי ארצות הברית של אמריקה") הם להקת רוק אלטרנטיבי מסיאטל, שידועים בעיקר בזכות שיריהם המשעשעים ולעיתים רוויי הנונסנס. שמם נבחר כדי למשוך תשומת לב.
ביוגרפיה

דייב דדרר
כריס באלו
ג'ייסון פין ודייב דדרר
אנדרו מק'קיג
ביוגרפיה > השנים הראשונות (1993–1998)

הלהקה הוקמה בשלהי שנת 1993 על ידי כריס באלו ודייב דדרר. הצמד, שהיה בתחילה ללא מתופף, הופיע בשנה זו בשמות "The Low Fis", "The Dynamic Duo" ו-"Pure Frosting". הם החליטו על שמם הסופי בהופעה במרתף בסיאטל, כשמבין השמות שהמציאו, השם הזה זכה לתשואות הגדולות ביותר בקרב הקהל המצומצם. זמן קצר לאחר ההחלטה על שמם, הצטרף ללהקה המתופף ג'ייסון פין.
הפרזידנטס הקליטו קלטת עם עשרה שירים בשם "Froggystyle" בתחילת 1994, שאותה הם מכרו בהופעות במהלך השנה. ג'ייסון פין מכר את הקלטת גם בבר שבו עבד כברמן.
בהמשך 1994 חתמו הפרזידנטס על חוזה עם חברת תקליטים קטנה מסיאטל בשם "PopLlama Records", והם הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, הקרוי על שמם, בשנה לאחר מכן. חברת התקליטים Columbia Records החתימה את הלהקה מעט לאחר מכן והוציאה מחדש את האלבום בשלהי יולי 1995. בעזרת הסינגלים שהוציאו ממנו, "Lump' "Peaches" ו-"Kitty", האלבום זכה להצלחה אדירה. הביקורות שיבחו את השירים הקליטים וההומוריסטיים שלהם, שהיו שונים מסצנת הגראנג' האופיינית לסיאטל. האלבום היה מועמד לפרס גראמי בשנים 1996 ו-1997.
אלבומם השני, "II", קיבל ביקורות דומות, אולם לא זכה להצלחה מסחרית כמו אלבומם הראשון. הפרזידנטס יצאו למסע הופעות לקידום האלבום, שכלל הופעות באירופה, באוסטרליה וביפן. הם זכו להצלחה כה גדולה ביפן, שחברת התקליטים של סוני הוציאה אלבום של בי-סיידס ודמואים בשם "Rarities", שנמכר רק ביפן.
הפרזידנטס התפרקו בינואר 1998 משום שבאלו רצה לבלות יותר זמן עם משפחתו הצעירה ולחקור תחומים מוזיקליים נוספים. "Pure Frosting", אלבום שהורכב משירים חדשים, מגרסאות כיסוי לשירים ישנים ומדמואים, פורסם ב-1998. הדיסק הכיל גם קליפים לשירים "Lump", "Peaches", "Mach 5" ו-"Dune Buggy". האלבום הכיל שני שירים שהתפרסמו בסרט ובתוכנית טלוויזיה: השיר "Video Killed the Radio Star" (במקור של להקת הבאגלס) הופיע בפסקול הסרט "זמר החתונות", ו-"Cleveland Rocks" שימש כשיר הפתיחה בחלק מעונותיה של התוכנית "המופע של דרו קארי".
ביוגרפיה > הפירוק (1998–2000)

בעקבות פירוק הלהקה, התעסק כל אחד מחברי הלהקה בפרויקטים עצמאיים. כריס באלו הוציא אלבומים עם הלהקות "The Giraffes" ו-"The Tycoons". ה-"Giraffes" היא בעצם להקת יחיד של באלו, המנגן בכל הכלים, וה"נגנים" בלהקה לפי הדיסק הם הבובות של ילדיו. דייב דדרר שיתף פעולה עם בסיסט Guns N' Roses לשעבר דאף מק'אגן בתור להקת "The Gentlemen", וג'ייסון פין תופף עבור מספר להקות, ביניהן "The Nevada Bachelors" ו-"Love Battery", להקתו המקורית.
הפרזידנטס גם הצטרפו ל-"Sir Mix-A-Lot" כ-"Subset", להקת רוק והיפ הופ. הם יצאו למסע הופעות קצר והקליטו מספר שירים, אולם מעולם לא הוציאו אלבום. לבסוף הם התפרקו בשל חילוקי דעות.
ב-1998 הוציאה חברת ההקלטות סוני אלבום אוסף של שירי הפרזידנטס בשם "Lump", ללא אישור או שיתוף פעולה מצד הלהקה.
כלי הנגינה

באלו ודדרר (לאחר מכן מק'קיג) מנגנים, בהתאמה, בבסיטאר ובגיטבאס, שהן גיטרות רגילות, בעלות שישה מיתרים, שהותאמו לשימוש בשני מיתרים (עבור בס) או בשלושה מיתרים (עבור גיטרה). את הרעיון המקורי שאב כריס באלו מחברו מארק סנדמן המנוח, מנהיג וסקסופוניסט להקת מורפיין. לבאלו יש שתי גיטרות בסיטאר להופעות: על אחת מהן כתוב ROK, ועל השנייה RAW.

פין שמאלי, אבל מנגן על מערכת תופים המותאמת לימנים. הסאונד שמאפיין אותו הוא מצילות בקוטר קטן, שמניבות צליל דק ונעים יותר משל להקת הרוק הממוצעת ובלוקי-עץ (טוקטוקים), למרות שהפסיק להשתמש בהם אחרי האלבום השלישי, למגינת לבם של חברי הלהקה האחרים.