stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'לבריניס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  וילנה 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 סוגה:  פולק רוק, מוזיקת עולם
 האתר הרשמי
 
ז'לבריניס (בליטאית: Žalvarinis) היא להקת פולק רוק מווילנה, ביאת ליטא. היא נוסדה ב-2001, כחלק מאיחוד בין קבוצת המטאל נאו-פגני אוגנלאקיס לבין להקת הפולק נאו-פגנית קולגרינדה. שמות שתי הלהקות היה ההשראה לשם אלבומה השני של ז'לבריניס Ugnėlakis su Kūlgrinda.
ב-19 בדצמבר 2023 נמנה בין האמנים המתחרים ב-Eurovizija.LT, הקדם הליטאי לאירוויזיון 2024. שירה לתחרות היה "Gaudė vėjai".‏ היא הגיעה למקום השני במקצה השני, ששודר ב-20 בינואר 2024, והעפילה לגמר. בשלב הגמר הגיעה למקום השביעי עם שמונה נקודות.
לקריאה נוספת

Strmiska, Michael F. (2012). "Paganism-inspired folkmusic/Folkmusic-inspired paganism".  In Cusack, Carole M.; Norman, Alex (eds.). Handbook of New Religions and Cultural Production. Handbooks on Contemporary Religion. Vol. 4. BRILL. pp. 364–368. ISBN 9789004221871.
הערות שוליים

↑  Carabaña Menéndez, Hugo (2023-12-19). "Eurovizija.LT 2024: Presentados los artistas y canciones de la preselección lituana cuya final será el 17 de febrero con la vuelta de The Roop" [Eurovizija.LT 2024: The artists and songs of the Lithuanian preselection have been presented, with the final set for 17 February and the return of The Roop]. ESCplus España (בEuropean Spanish). נבדק ב-2023-12-19.
↑  Carabaña Menéndez, Hugo (2024-01-20). "Aistè gana la segunda semifinal del Eurovizija.LT 2024 y consigue el billete junto con Žalvarinis a la final de la preselección lituana" [Aistè wins the second semi-final of Eurovizija.LT 2024 and gets a ticket to the final of the Lithuanian preselection together with Žalvarinis]. ESCplus España (בEuropean Spanish). נבדק ב-2024-01-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 935f89da-735e-45ec-8bff-345ea3791a4e  VIAF: 1174154381057530292097   WorldCat (עם VIAF): 1174154381057530292097
זלבה

זלבה (בבלארוסית: Зэльва; בפולנית: Zelwa) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1258. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי זלבה

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,300 יהודים, רוב תושביו, והתקיימה בו פעילות ציבורית יהודית וציונית, שכללה בתי ספר עבריים. פעילות זו הופסקה עם הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939.
ב-1 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, וכעבור כמה ימים נרצחו כ-40 עד 50 גברים יהודים בה. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה. במקרה אחד הוצאו להורג שבעה יהודים שהפרו את איסור הקשר עם לא יהודים, ובעקבות זאת התאבד ראש היודנרט שמונה בעיירה.
בהמשך רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בחלק עני בה, בו התקיימו תנאי מחיה קשים ביותר, אשר הפילו חללים רבים.
ב-2 בנובמבר 1942 פשטו על הגטו אנשי ס"ס, וביצעו בו אקציה. יושבי הגטו שולחו בקרונות למחנה מעבר סמוך לוולקוביסק, ומשם גורשו בסוף החודש למחנה ההשמדה טרבלינקה.
הר עמשא (יישוב)

| --- | --- |
מרכז היישוב הר עמשא, 2012
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: תמר
גובה ממוצע: ‎824 מטר
תאריך ייסוד: 1984
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 232 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 232 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון הנגב מוגדלת) הר עמשא(למפת צפון הנגב רגילה) הר עמשא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עמשא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עמשא31°20′37″N 35°06′07″E﻿ / ﻿31.3434862611137°N 35.1019859500212°E﻿ / 31.3434862611137; 35.1019859500212  heמפת היישובים של מועצה אזורית תמר באדום - הר עמשא בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

מרכז הר עמשא אחר הצהרים, 2012
הכניסה לדירת שביל ישראל בהר עמשא, 2012
הַר עֲמָשָׂא הוא מושב שיתופי חקלאי ולשעבר קיבוץ בדרום הר חברון, בחבל יתיר דרומית לקו הירוק. היישוב ממוקם 20 ק"מ דרומית לחברון ו-14 ק"מ צפונית-מערבית לערד. הוא משתייך למועצה אזורית תמר והוא המערבי ביותר מבין יישוביה. הר עמשא תוחם ממזרח את יער יתיר, שטח נטוע-אדם של כ-30,000 דונם. הגדרתו כיישוב קו תפר נובעת ממיקומו על גבול הקו הירוק. בשנת 2020 התגוררו ביישוב 220 תושבים, כ-55 משפחות.
שם היישוב מהתנ"ך על שם עמשא בן יתר שהיה אחיינו של דוד המלך ומונה למפקד צבאו של דוד.
היסטוריה

היישוב עלה על הקרקע באוגוסט 1983 כקיבוץ של התק"ם, ונקרא על שם הר עמשא עליו הוא ממוקם. המתיישבים הראשונים היו כולם צעירים בני קיבוצים בשנת שירות שהתנדבו לשבת במקום, התגוררו תחילה באוהלים, ללא קו מים וללא דרך גישה סוללה. מטרת ההתיישבות הייתה לחסום את התפשטות ההתיישבות הערבית באזור דרום הר חברון. כעבור שנה הגיע הגרעין השני ליישוב, שמנה עשרים ושניים איש. שוב, הייתה זו קבוצה של בני משקים בוגרי תיכון, שדחו את שירותם הצבאי בשנה, מלווים במספר בוגרי צבא. הקיבוץ היה אמור לקבל הקצאה של מים ושטחים חקלאיים, אך הדבר התעכב ובינתיים עבדו החברים כשכירים ביישובי הסביבה. הענף הראשון שהוקם במשק היה גידולי זרעי פרחים וירקות. ונעשה גם ניסיון שלא הצליח להקים חממות לגידולי פרחים. הענף השני שהוקם היה מפעל ששימש כשלוחה של מפעל נטפים של קיבוץ חצרים. לקראת סוף 1987 עבר הקיבוץ להיות מיושב על ידי גרעיני נח"ל של תנועת הצופים העבריים, במטרה לבסס ולחזק את המקום כיישוב קבע. במסגרת חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל זכתה חברת הקיבוץ להשתתף בטקס הדלקת המשואות כנציגת היישוב הצעיר ביותר במדינה. יכולת הקיום הכלכלית של הקיבוץ המשיכה להיות אתגר, מאחר שפיתוח המשק החקלאי התעכב, רוב תושבי הקיבוץ המשיכו לעבוד כשכירים מחוץ לקיבוץ, עם זאת ניטע כרם והוקמה תחנת דלק בבעלות הקיבוץ.
מאז 1988 הוגדר היישוב כ"קיבוץ בהתהוות", הוא סבל מתחלופה של תושבים ונוהל על ידי האגודה השיתופית ניר שיתופי שנשלטת ישירות ידי התק"ם. כל התושבים שהזמנו לגור במקום מעולם לא התקבלו לחברות בקיבוץ. בשנת 1997 קיבל הקיבוץ מעמד של אזור עדיפות לאומית. בתחילת שנות ה-2000 גרו ביישוב כ-15 משפחות והוא הועבר לאחריות האיחוד החקלאי. האיחוד החקלאי גיבש תוכנית להופך את המקום ליישוב קהילתי עם 200 בתי אב, וביקש לפנות את התושבים מהמקום, בטענה שאינם משלמים שכירות או חשבונות חשמל ומים. בשנת 2008 החטיבה להתיישבות בסוכנות היהודית, ביקשה לפרק את הקיבוץ בטענה שגם האיחוד החקלאי נכשל, במקום יש רק עשר משפחות המחזיקות משאבי קרקע לא מנוצלים. שלושה תושבים הגישו עתירה לבג"ץ נגד רשם האגודות השיתופיות, מינהל מקרקעי ישראל, האיחוד החקלאי וגורמים נוספים בטענה כי: נכסי המקום מנוהלים על ידי התנועות המיישבות, אך לא לפי ההגדרה הרגילה של קיבוץ בו החברים עצמם מנהלים את הנכסים. אלא משאירה את הניהול בידי גופים אלו ולא בידי חברי הקיבוץ, איש מתושבי המקום לא הוגדר כחבר קיבוץ על אף שהמקום נוהל בלעדית בידיהם משך 15 שנים רצופות. לאחר שבמהלך שנים רבות ניסיונות להתקבל כחברי קיבוץ נדחו. ביולי 2009, הוחלט על מינוי מפרק-מפעיל עקב חובות לסוכנות היהודית. מינוי המפרק נעשה באופן חריג על אף שהאגודה לא הייתה חדלת פרעון ועמדה בלוח הסילוקין של הלוואות הסוכנות כעשרות יישובים אחרים. לאחר צאת המפרק מניהול האגודה בסוף 2019 הוסב היישוב המאוגד למושב שיתופי.
בשנים 2012–2022 החלה קליטת חברים רבים ליישוב, לשם יישובה של שכונה חדשה, המכונה "שכונה ב'", לאחר שרוב המגרשים באזור המגורים המקורי של הקיבוץ ("שכונה א'") אוישו. נכון לסוף 2022 הסתיימו עבודות הפיתוח והסתיימה הכנת שכונה ב' לבניית בתי החברים החדשים.
במושב השיתופי מעבדים בשותפות כ-3,600 דונמים חקלאיים במערב הנגב.
באפריל 2018 עתרו תושבי הר עמשא נגד הוועדה המחוזית והמועצה הארצית לתכנון ובנייה, על כך שנתנו אישור להקמת חוות טורבינות רוח בסמוך ליישוב, "הגבוהות כל אחת ממגדלי עזריאלי". במאי 2021 נדחתה העתירה. תושבי הר עמשא ערערו לבית המשפט העליון.
גאוגרפיה

היישוב ממוקם בקצהו המזרחי של רכס יתיר, בגובה של כ-850 מטרים מעל פני הים, בקצהו של יער האורנים הגדול בארץ, בסמיכות לשמורת הטבע הר עמשא. מצפון משקיפים על היישוב הרי חברון; ממזרח מדבר יהודה, ומדרום ומערב בקעות ערד ובאר שבע. באזור שפע מסלולי הליכה ביער ובשמורת הר עמשא. המפגש האקלימי הייחודי בין מדבר והר מאפשר שילוב נדיר של צמחייה ובעלי חיים. באזור עדויות ארכאולוגיות רבות המעידות על קיומה של התיישבות אנושית מתקופות שונות.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  אמיר רוזנבליט, עמשא שבחבל יתיר - כמו בימי העליה השניה, דבר, 26 באוקטובר 1983
↑  ריקי רבלין, קיבוץ חדש כמעבדה אנושית, מעריב, 12 בספטמבר 1985
↑  נילי ארונם, ציונות 88, מעריב, 28 במרץ 1988
↑  ורד לם, אלה 12 מדליקי המשואות, חדשות, 12 באפריל 1988
↑  אמנון אברמוביץ', לילה על הר עמשא, מעריב, 22 בדצמבר 1989
↑  השינויים במפת איזורי העדיפות הלאומית, באתר גלובס, 8 בספטמבר 1997
↑  מיכל גרינברג, תושבי קיבוץ הר עמשא שבהר חברון עתרו לבג"ץ: דורשים להפסיק להיות "קיבוץ בהתהוות", באתר הארץ, 24 במאי 2006
↑  בג"ץ 5997/09 ועד מקומי הר עמשא באמצעות חיים יטיב מזכיר הועד נ' אגודה, ניתן ב־26 במאי 2010
↑  שלומית צור, ‏תושבי הר עמשא: אישור הקמת טורבינות הרוח ביער יתיר - "חריגה מסמכות", באתר גלובס, 29 באפריל 2018
↑  אילנה קוריאל, הערעורים נדחו: חוות טורבינות רוח תוקם באזור יער יתיר, באתר ynet, 2 במאי 2021
↑  ענת רואה, תושבי הר עמשא לא מוותרים: מערערים לעליון נגד טורבינות הרוח, באתר כלכליסט, 14 ביוני 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467856305171
המועצה לניתוח כלכלי (צרפת)

| --- | --- |

בניין מטה ה-CAE בפריז
 מידע כללי
 מדינה:  צרפת צרפת
 סוכנות אם:  ראש ממשלת צרפת
 תאריך הקמה:  1997
 ממשלה:  ממשלת צרפת
 מטה מרכזי:  פריז
 תקציב:  804,310 אירו (נכון ל־2021) 
 www.cae-eco.fr
 
המועצה לניתוח כלכלי (בצרפתית: Conseil d'analyse économique, CAE) היא גוף ייעוץ עצמאי בצרפת, שנוסד בשנת 1997 ופועל תחת סמכותו של ראש ממשלת צרפת. המועצה עוסקת בניתוח כלכלי מעמיק של נושאים רלוונטיים למדיניות הלאומית, מגישה את תוצריה לממשלה, ומפרסמת אותם לציבור הרחב.
המועצה מנתחת סוגיות המובאות לפתחה על ידי ראש הממשלה ושר הכלכלה והאוצר, ובמקביל יוזמת באופן עצמאי ניתוחים כלכליים בנושאים שהיא מזהה כרלוונטיים למדיניות הכלכלית של צרפת. חברי המועצה כוללים כלכלנים מובילים, חוקרים אקדמיים ונציגים מעולם העסקים.
היסטוריה

המועצה הוקמה בשנת 1997 ביוזמתו של ראש הממשלה ליונל ז'וספן. בתקופה זו התמודדה צרפת עם אתגרים כלכליים משמעותיים, בהם האבטלה הגבוהה, המעבר למטבע האירו, והלחצים לייעל את הכלכלה הלאומית. המועצה נועדה לספק לממשלה כלי מקצועי ואובייקטיבי לניתוח סוגיות כלכליות, במנותק משיקולים פוליטיים.
במהלך השנים, המועצה הרחיבה את תחומי עיסוקה וכללה נושאים גלובליים כגון שינויי אקלים, משברים פיננסיים בינלאומיים, והמעבר לאנרגיה ירוקה.
מטרות ותפקידים

משימתה העיקרית של המועצה היא  לספק לממשלה תובנות בלתי תלויות שיתמכו בתהליך קבלת החלטות המבוסס על מחקר אקדמי, נתונים וניתוחים כלכליים מעמיקים. המועצה פועלת כגוף פלורליסטי ומגוּון, במטרה לשלב מגוון רחב של דעות מקצועיות וכלכליות. תוצרי המועצה נועדו לשמש את הממשלה אך גם את הציבור הרחב, שכן הדוחות והמחקרים שלה מתפרסמים באופן פומבי.
תוכנית העבודה של המועצה נקבעת בתיאום עם לשכות ראש הממשלה, שר הכלכלה והאוצר, ונשיא הרפובליקה. נושאי העבודה משתנים בהתאם לצרכים הלאומיים והבינלאומיים.
כל דוח של המועצה נכתב תחת אחריותם האישית של מחבריו ואינו מחייב את הממשלה או הגופים המיוצגים במועצה. דוחות אלה נגישים לציבור הרחב, במטרה לשמור על שקיפות ולתרום לדיון הציבורי בנושאים כלכליים.
מבנה וארגון > הרכב חברי המועצה

המועצה כוללת חברים שנבחרו על סמך תרומתם למחקר הכלכלי, וכן נציגים מהסקטור העסקי. חברי המועצה אינם מקבלים שכר עבור השתתפותם ומחויבים לאמנת אתיקה, המבטיחה שקיפות בעבודתם ובפעילותם.
בנוסף, מנכ"ל משרד הכלכלה והאוצר (Direction générale du Trésor) ומנכ"ל המכון הלאומי לסטטיסטיקה ולמחקרים כלכליים (INSEE) משמשים כחברים במועצה מתוקף תפקידם.
מבנה וארגון > ניהול

המועצה מנוהלת על ידי ראש הממשלה, המשמש כיו"ר המועצה. בהיעדרו, שר הכלכלה והאוצר מכהן כיו"ר. יו"ר-משנה, המתמנה על ידי ראש הממשלה לתקופה של חמש שנים, אחראי לניהול השוטף של פעילות המועצה, כולל גיבוש תוכנית העבודה והנחיית חברי המועצה.
מבנה וארגון > צוות קבוע

העבודה האדמיניסטרטיבית והמקצועית מנוהלת על ידי צוות קבוע בראשות המזכיר הכללי של המועצה. צוות זה אחראי על תיאום הפעילות, הכנת הדוחות וניהול הישיבות.
ראו גם

המועצה הלאומית לכלכלה (ארצות הברית)
המועצה הלאומית לכלכלה (ישראל)
הערות שוליים

↑  Council of Economic Analysis, Conseil d'analyse économique - CAE
↑  Members, Conseil d'analyse économique - CAE
↑  Conseil d'analyse économique (CAE), gouvernement (בצרפתית)
הר הישועה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אמן:  לאונרד נייט
 טכניקה וחומרים:  טיט, בטון, צבע
 נתונים על היצירה
 קואורדינטות:  33°15′15″N 115°28′21″W﻿ / ﻿33.254138888889°N 115.47261111111°W﻿ / 33.254138888889; -115.47261111111
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר הישועה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר הישועה(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהר הישועה(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהר הישועה he
 
הר הישועה (באנגלית: Salvation Mountain) הוא מיצב אומנותי הממוקם על גבעה שנוצר על ידי תושב מקומי בשם לאונרד נייט (1931–2014) במדבריות קליפורניה באזור מחוז אימפריאל, צפונית לקאליפטריה, צפון-מזרח לנילאנד, על יד סלאב סיטי, וכמה קילומטרים מימת סלטון.
המיצב עשוי מבטון, טיט, צמיגים וחלונות זרוקים, חלקי רכב ואלפי גלונים של צבע. הוא כולל ציורי קיר רבים ואזורים מצוירים באמרות נוצריות ופסוקי תנ"ך, אם כי הפילוסופיה שלו נבנתה סביב תפילת החוטא.
בשנת 2000, אגודת האמנות העממית של אמריקה הכריזה עליו "אתר אמנות עממית ראוי לשימור והגנה". בנאום לקונגרס של ארצות הברית ב-15 במאי 2002, הסנאטורית מקליפורניה, ברברה בוקסר, תיארה אותו כ" פסל ייחודי ובעל חזון... אוצר לאומי... מוזר מאוד ונגיש להפליא, וראוי להערכה הבין-לאומית שהוא זוכה לו".
בדצמבר 2011, נייט בן ה-80 הוכנס למוסד לטיפול ארוך טווח באל קג'ון בעקבות דמנציה. לאונרד נייט מת ב-10 בפברואר 2014 באל קג'ון. הוא הצליח לבקר בהר הישועה בפעם האחרונה במאי 2013; הביקור תועד על ידי KPBS (TV).
בשנת 2012 הועלתה דאגה לעתיד האתר, הדורש תחזוקה מתמדת בשל הסביבה המדברית הקשה. מבקרים רבים תרמו צבע לפרויקט, וקבוצת מתנדבים פעלה כדי להגן ולתחזק את האתר. בפברואר 2011 הוקמה ארגון צדקה ציבורי, Salvation Mountain Inc. כדי לתמוך בפרויקט. בשנת 2013, קרן אננברג תרמה 32,000 דולר ל-Salvation Mountain Inc. עבור חומרים וציוד ל"שיפור האבטחה וחיזוק הפעילות". מאמר משנת 2014 ציין כי Salvation Mountain Inc הופעלה על ידי תשעת החברים המתנדבים במועצת המנהלים שלה.
הר הישועה (צילום מרחוק)
תהליך היצירה

נייט נולד ב-1 בנובמבר 1931, מחוץ לברלינגטון, ורמונט, ושירת במלחמת קוריאה. בשנות ה-70 צייר נייט את הכיתוב "GOD IS LOVE" (אלוהים הוא אהבה) על כדור פורח שהוא בנה מטלאים ותנור. כשהיא לא הצליחה לעוף, נייט התפלל והרגיש שרצונו של אלוהים היא שעליו לבנות הר. עד 1984, נייט גילה את סלאב סיטי והחליט להשאיר "אנדרטה קטנה" מבטון וצבע. במשך חמש שנים, הפרויקט גדל.
הר הישועה הנוכחי הוא למעשה השני להיבנות; נייט התחיל לבנות את הר הישועה הראשון ב-1984, והשתמש בטכניקות בנייה מאוד לא יציבות שגרמו להר להתמוטט ב-1989. נייט לא ויתר, הוא בנה את המבנה עם חומרים והנדסה טובים יותר, כולל ערבוב של טיט וקש. לאחר השלמתו, "ההר" היה בגובה כמה קומות ורוחבו כ-91 מטרים.
ב-1998 נייט רצה להרחיב את ההר. הוא אסף רעיונות נאוואחו שהתיישבו באזור שמסביב להר הישועה. המבנים שלהם נתנו השראה לנייט ואז הוא החל להקים הוגאן (מבנה מגורים מסותרי של הנאוואחו). זהו מבנה דמוי כיפה העשוי מטיט וקש. נייט התכוון לגור בו, אך העדיף לגור בצריף על גב המשאית שלו, ועשה זאת במשך 27 שנים. במשך תקופה ארוכה, הוא קיבל עזרה בפרויקט מחבר, ביל אמון (ידוע בכינויו כ"ביל הבנאי"), מסלאב סיטי.
נייט היה ידוע בכך שהוא נתן סיורים בחינם לכל המבקרים בהר הישועה. מאמר על לאונרד נייט קבע שהוא "אמן עממי אמריקאי בעל חזון" שהמסר שלו היה "אהבה ללא תנאי למין האנושי". נייט "הגיע בטעות... (אבל) מיד זיהה הזדמנות להפיץ את הבשורה שלו בקנה מידה גדול. הוא בנה הר במו ידיו. לאונרד בנה את הר הישועה"
שנותיו המאוחרות

נייט גם החל יצירה נוספת, מה שהוא אהב לכנות "המוזיאון". היא מעוצבת על פי הכדור הפורח שנייט ניסה ליצור לפני הר הישועה; הבלון מוצג כעת במוזיאון האמנות החזותית האמריקאי (AVAM). "המוזיאון" הוא בעל מבנה של חצי כיפה בהר המכיל כמה פריטים קטנים שניתנו לו על ידי חברים ומבקרים. לכל פריט יש משמעות, ולעיתים קרובות מבקרים מגיעים אל הר הישועה כדי להתפלל ולהשאיר פריט בהר כסמל לנתינה לאלוהים. המוזיאון מוחזק על ידי טיט וקש, אבל גם על ידי חלקי מכוניות וסבך עצים שמתפתלים בתוך הכיפה מחלקה העליון.
במהלך עשר השנים האחרונות לחייו, נייט תכנן לצבוע מחדש את ההר פעמיים בשנה כדי להבטיח ששכבת הצבע תהיה עבה מאוד. הוא לא היה מסוגל להמשיך בכך בגלל פציעה שנגרמה לו ב-2011. לאחר מכן, ארגון צדקה ציבורי, Salvation Mountain Inc, הוקם כדי להמשיך בתחזוקה זו, ונכון לשנת 2020, הארגון עדיין פועל.
לאונרד נייט הופיע בסרטו של שון פן "עד קצה העולם", שיצא לאקרנים ב-2007. נייט מת ב-2014. בהספד של נייט נאמר שהוא "השקיע כמעט 30 שנה בבניית ההר הצבעוני במדבר עמק אימפריאל, ממש מחוץ לנילאנד, קליפורניה. ההר בנוי מטיט וצבעים שנתרמו, נייט עבד על ההר כל יום, כל היום. הוא אפילו ישן בבסיס ההר בחלק האחורי של הטנדר, בלי חשמל או מים זורמים, הוא התרחץ במעיינות החמים הסמוכים"
מאמר של נשיונל ג'יאוגרפיק שפורסם לאחר מותו של נייט סיפק את התובנה הזו לגביו
"איש חזון... לאונרד עבד מעבר לתפיסת הזמן שלנו, לאט ובשיטתיות מבלי לסטות מדרכו לעולם. מטרתו היחידה במאמץ הזה הייתה להפיץ את המסר ש'אלוהים הוא אהבה'. הוא שיתף זאת עם כל מי שהגיע אל ההר..."
העבודה היא 15 מטרים של יצירת אמנות עממית דתית, והיא "מרכז לא רשמי עבור הקהילה והזהות היצירתית האנרכית של האזור", על פי דיווח משנת 2020.
חששות לגבי רעילות הצבע

ביולי 1994, מחוז אימפריאל שכר מומחה לפסולת רעילה כדי לבדוק את הקרקעות מסביב להר הישועה, והתוצאות הראו רמות גבוהות של רעילות עופרת. נייט ותומכיו אספו חתימות לבדיקה שנייה שתערך על ידי גורם בלתי תלוי לפי בחירתו. בדיקה זו חזרה שלילית, ותומכת בטענתו של נייט שהוא השתמש בצבעים לא רעילים ושלא היו רעלים באדמה. עם זאת, הטענה של נייט על שימוש בצבע לטקס עדיין מדאיגה. מרכז המידע האזורי למניעת זיהום מצטט את צבעי הלטקס כ"רעילים מאוד לסביבה. הוא פוגע בדגים ובחיות בר, ומזהם את שרשרת המזון אם נשפך לתעלת ניקוז. הוא יכול גם לזהם מי תהום אם הוא מושלך על הקרקע".
הופעות במדיה

היול האוזר עשה שני ראיונות בהפרש של עשר שנים לסדרה שלו, California's Gold. בריאיון השני הוא תיאר את השינויים שנעשו בהר מאז הריאיון הראשון.
להקת הרוק הבריטית Coldplay צילמה את הקליפ לשיר "Birds" (מתוך אלבומה מ-2015 A Head Full of Dreams) על הגבעה.
הקליפ לשיר "Praying" של הזמרת, הפזמונאית והראפרית האמריקאית קשה צולם בחלקו בהר הישועה.
הסרטון של היוטיובר MrBeast "נשארים 24 שעות בעיר ללא חוקים" צולם בסלאב סיטי והציג את הר הישועה.
"לאונרד נייט: איש וההר שלו" – סרט דוקומנטרי משנת 2015 בבימויו של אנדרו בלייק דויל.
פארודיה על הר הישועה בשם Beam Me Up מופיעה במשחק הווידאו Grand Theft Auto V.
לאונרד נייט בהר הישועה
"המוזיאון" בהר הישועה
חלק בהר הישועה
הקטקומבות של כום אל-שוקאפה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קבר, אתר ארכאולוגי, קטקומבות 
 כתובת:  2 Shaheen Street, Qesm Karmouz, Alexandria Governorate 
 מיקום:  אלכסנדריה 
 מדינה:  מצרים 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  המאה ה-2 – המאה ה־2
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־2 
 מידות
 גובה:  100 רגל מטר
 
 קואורדינטות:  31°10′43″N 29°53′35″E﻿ / ﻿31.178558°N 29.892954°E﻿ / 31.178558; 29.892954
 אתר רשמי
 he
 
הקטקומבות של כום אל-שוקאפה (בערבית: مقابر كوم الشقافة) הוא אתר ארכאולוגי היסטורי הממוקם באלכסנדריה, מצרים, ונחשב לאחד משבעת פלאי תבל של ימי הביניים.
הנקרופוליס כולל קברים, פסלים וחפצים ארכאולוגיים המשלבים את מסורת הקבורה הפרעונית עם השפעות הלניסטיות ורומיות מוקדמות. הקטקומבות מציגות שילוב תרבותי, כמו פסלים בסגנון מצרי עם לבוש ותסרוקות רומיות. גרם מדרגות עגול מוביל אל הקברים, שנחצבו בסלע בתקופת הקיסרים האנטוניניים (המאה ה-2 לספירה). המתקן שימש כתא קבורה מהמאה ה-2 עד המאה ה-4, ונחשף מחדש ב-1900 לאחר שחמור נפל בטעות לתוך פיר הגישה. באתר נמצאו שלושה סרקופגים, שרידי אדם ובעלי חיים. בתחילה נועד הקבר למשפחה אחת, אך הסיבה להרחבתו למספר רב של קבורים נותרה לא ברורה.
מאפיין נוסף בקטקומבות הוא היכל קרקלה, שבו נמצאו עצמות סוסים. קברים אלו נוצרו עבור סוסיו של הקיסר קרקלה בשנת 215 לספירה.
קטקומבות

הקטקומבות נקראו "קום אל שוקאפה" (תלולית רסיסים) בשל תל של שברי טרקוטה שהיה באזור. שברים אלו כללו בעיקר צנצנות וחפצי חרס, שהושארו על ידי מבקרים בקברים. המבקרים הביאו אוכל ויין לצריכה במקום, אך כדי להימנע מלהחזיר מיכלים ממקום הקשור למוות, הם שברו אותם והשאירו אותם מאחור. בעת גילוי הקטקומבות, נמצאו ערימות רבות של שברים אלו.
מערך

הקטקומבות ממוקמות מתחת לנקרופוליס המערבי של אלכסנדריה וכוללות שלושה מפלסים חצובים בסלע, כאשר המפלס השלישי היה מתחת למים עד לשיפוצים האחרונים. במרכזן נמצא פיר עם שישה עמודים שנפתח מהפרוזדור. בצד שמאל שוכן טריקליניום, אולם נשפים שבו משפחות וחברים התאספו על ספות אבן מרופדות בכריות, הן בזמן הקבורה והן במהלך ביקורי הנצחה עתידיים.
המבקרים יכולים להגיע למפלס הראשון דרך פרצה בקיר הרוטונדה, שנעשתה בתאריך לא ידוע. זה מוביל לאולם של קרקלה שבו נמצאו עצמות של סוסים ובני אדם.
חדר קבר ראשי

בחדר הקבר הקדמי יש חזית מקדש עם שני עמודים המעוטרים בעלי פפירוס, לוטוס ואקנתוס. הארכיטרב מעוטר בדיסקית שמש עם כנפיים, ולצדדים יש דמויות של נחש עם סמלים רומיים ויווניים. בקיר, דמויות גבר ואישה בגילוף מצרי עם השפעות הלניות וולגיה רומית.
בחדר הקבר המרכזי יש שלושה סרקופגים ענקיים עם כיסויים בלתי ניתנים להסרה. גופות הוכנסו דרך מעבר מאחור. המסדרון כולל 91 קירות עם שקעים, כל אחד משמש לקבורה של שלוש מומיות. הסרקופגים מעוטרים בזרים ובראשים של אלים יווניים, ולוחות תבליט מציגים את אנוביס, הלבוש כחייל רומאי, חונט גופה על ערוגת אריה, בעוד שלוחות צדדיים מציגים את השור אפיס מקבל מתנה.
חדר הקבר הראשי של הגלריה

הכניסה לחדר הקבר הראשי
לוח מרכזי עם אנוביס חונט גוף
סרקופג מעוטר ופאנל עם Apus-bull
הערות שוליים

↑  Ali, May A.Malek (14 ביולי 2016). "Environmental's Design Role in the Reviving and Preserving of Architectural Heritage Case Study (Catacombs of Kom El Shoqafa)". Procedia - Social and Behavioral Sciences. 225: 132–144. doi:10.1016/j.sbspro.2016.06.015 – via Elsevier Science Direct. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Latham, Edward (1904). A Dictionary of Names, Nicknames and Surnames, of Persons, Places and Things. p. 280. OCLC 01038938.(הקישור אינו פעיל, September 2023)
1 2  Planet, Lonely. "Catacombs of Kom ash-Shuqqafa in Alexandria, Egypt". Lonely Planet (באנגלית). נבדק ב-2017-09-17.
↑  Zahraa Adel Awed (2006-05-18). "The catacombs of Kom El Shoqafa, the Mound of Shards, Part III: The Hall of Caracalla (Nebengrab)". Tour Egypt. נבדק ב-2008-01-22.
↑  "The catacombs of Kom El Shoqafa in Alexandria, Egypt". Vantage Travel. אורכב מ-המקור ב-1 בינואר 2015. נבדק ב-19 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Catacombs of Kom el Shoqafa Travel and Tour". Travel and Tour. באוקטובר 2011. נבדק ב-19 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Versluys, Miguel John (29 ביוני 2017). Visual Style and Constructing Identity in the Hellenistic World: Nemrud Dağ and Commagene under Antiochos I (באנגלית). Cambridge University Press. p. 203. ISBN 978-1-108-21088-1. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  Wayback Machine, ecommons.cornell.edu
קבר מצויר
דו קיום של סגנונות שונים לנושאים שונים: סצנת קבורה מצרית עם אנוביס, בסגנון מצרי (למעלה), ומיתוס חטיפת פרספונה בסגנון יווני (למטה). קבר פרספונה בקום אל-שוקפא, המאה ה-2 לספירה.
דיינה וייט

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1969 (בן 55) מנצ'סטר, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  לאס וגאס 
 השכלה:  Hermon High School  אוניברסיטת מסצ'וסטס בוסטון 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מעסיק:  אליפות הלחימה האולטימטיבית 
 תפקיד:  נשיא-מנכ"ל (2001) 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 מספר צאצאים:  3 
 www.ufc.com
 
דיינה פרדריק וייט ג'וניור (נולד ב-28 ביולי 1969) הוא איש עסקים אמריקאי, מכהן כמנכ"ל והנשיא של אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC), החברה הפרטית הגדולה ביותר בעולם לקידום ענף אמנויות לחימה משולבות. באוגוסט 2019, השווי הנקי של וייט נאמד ב-500 מיליון דולר.