stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבנעזר הווארד
מהלכה למעשה

האוורד לא רק הרהר וכתב אלא גם פעל להגשים את תוכניתו. בשנת 1899 ייסד את ארגון ערי הגנים, הקיים עד היום בבריטניה. בעזרת קשריו עם הנרי הארווי ויויאן ו"התנועה לדיור קואופרטיבי", משכו רעיונותיו תשומת לב ומימון, והוא החל לתכנן עיר פרברית 50 ק״מ בערך, מצפון ללונדון וערים נוספות.
היכרותו עם האדריכלים הגרמניים, הרמן מות'סיוס (Muthesius) (אנ') וברונו טאוט Bruno Taut (אנ'), הביאה ליישום עקרונות עיצוב אנושיים בפרויקטי מגורים גדולים רבים שנבנו ברפובליקת ויימאר. מות'סיוס גם מילא תפקיד חשוב ביצירת העיר הגרמנית הראשונה של Hellerau בשנת 1909, עיר הגנים הגרמנית היחידה שבה הרעיונות של הווארד אומצו ביסודיות.
הקמתה של Letchworth Garden City ו-Welwyn Garden City השפיעה על התפתחותה של "ערים חדשות" לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי ממשלת בריטניה. הפרויקט הזה הקים יותר מ 30 קהילות ברחבי ברטניה, והייתה להם חשיבות מכרעת בשיקומה של המדינה לאחר מלחמת העולם. הרעיונות של הווארד השפיעו גם על מתכננים אחרים כמו האמריקאי פרדריק לאו אולמסטד השני (אנ')‏ (Frederick Law Olmsted II) ומתכנן הערים קלרנס פרי (Clarence Perry). וולט דיסני השתמש באלמנטים של מושגי הווארד בתכנון המקורי שלו עבור EPCOT (אב טיפוס ניסיוני קהילת המחר).
העיר הראשונה שניבנת בברטניה בתוכניתו הייתה Letchworth. העיר פותחה בבעלות חברה בשם First Garden City, Ltd אשר הוקמה בשנת 1903 מבוססת על הרעיונות של הווארד. לאחר שפורסם הספר, הווארד פעל לקבל תמיכה כספית כדי להביא את רעיונותיו למציאות.
אגודת ״ערי הגנים״ אספה כסף מתומכים, שהיו אנשים שהתרשמו ממרכיב הצדק החברתי של עיר הגנים. האחוזה של לטשוורת שהייתה אדמה חקלאית, נרכשה מ -15 בעלים פרטיים. האחוזה Letchworth שוכנת על קו הרכבת והיא במרחק של כ-50 ק״מ, מלונדון, מה שהפך את הנסיעות לאפשריות.
הקרקע המקורית שעליה נבנתה Letchworth הייתה בשטח של 15 אלף דונם. עם זאת, נרכשה עוד אדמה להרחבת העיר. עיר הגנים של Letchworth הייתה אמורה להחזיק אוכלוסייה של 30,000 עד 35,000 איש, והיא עוצבה כפי שהוסבר בספרו של הווארד. היא הייתה עיר מרכזית, חגורה חקלאית, חנויות, מפעלים, מגורים, מרכזים אזרחיים ושטחים פתוחים.
הווארד בנה את לטשוורת כדוגמה לאופן שבו אפשר להגיע לעיר הגנים, וקיווה כי בהצלחתה יהיו ערים רבות נוספות שיבנו עם אותם האידיאלים. כמה ביקורות נמתחו על עיר הגנים הראשונה: טענו כי היא מרווחת מדי, ואין בה עיצובים מרשימים מבחינה ארכיטקטונית. עם זאת, ניתן לטעון כי המירווחים הגדולים בין הבתים הוא מה שהופך את העיר לנעימה, והארכיטקטורה, אף על פי שאינה מרשימה, היא בעלת עקביות ומספקת לצורכי התושבים.
1913 ייסד הווארד את "הפדרציה הבינלאומית לשיכון ותכנון אורבני" שמטרתה לקדם את הרעיון של דיור מתוכנן ולשפר את הרמה הכללית של המקצוע.
אבנעזר הווארד היה בין אלה שפעלו ליישם את תפיסת עיר הגנים בתכנון העיר תל אביב בשנות ה-20. הגישה גם אומצה על ידי מקימי העיר רמת גן, שאף נקראה בתחילתה "עיר גנים". גם בירושלים, פעל האדריכל ריכרד קאופמן להשתתת עקרונות ערי הגנים בשכונות הגנים שבנה בירושלים בשנות ה-20.
הערות שוליים

↑  Clark, B 2003, 'Ebenezer Howard and the marriage of town and country', Archives of Organizational and Environmental Literature, vol. 16, no. 1, pp. 87–97.
↑  Esperanto Association of Britain - EAB News, legacy.esperanto.org.uk
↑  Fishman, R 1977, Urban utopias in the twentieth century: Ebenezer Howard, Frank Lloyd Wright, and Le Corbusier, Basic Books, New York.
↑  Clark, B 2003, 'Ebenezer Howard and the marriage of town and country', Archives of Organizational and Environmental Literature, vol. 16, no. 1, pp. 87–97.
↑  Bonham-Carter, E 1951, 'Planning and development of Letchworth garden city', Town Planning Review, vol. 21, no. 4, pp. 362–376.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276011405171  PLWABN: 9810538284605606  BIBSYS: 90126827  BNE: XX973304  BnF: cb12467071k (data)  CANTIC: a10479831  GND: 118707302  ISNI: 0000 0001 1069 1886  LCCN: n82037478  LNB: 000190466  NDL: 00522741  NKC: xx0208375  NLA: 36531213  NLK: KAC200610929  NTA: 070561311  SNAC: w66m61h9  SUDOC: 033855765  Trove: 1276077  ULAN: 500017754  VIAF: 69028545   WorldCat (עם VIAF): 69028545 
המהדורה הראשונה של הספר ״ערי גנים״, 1899, לפני ששוכתב והפך לרב מכר ורב השפעה.
איור ״שלושת המגנטים״ שבו הסביר האוורד את המשיכה של רעיונו לבניית ערים שמשלבות בין העיר הקלאסית ובין המרחב הכפרי הפתוח.
התוכנית הרעיונית ״עיר הגנים״ של אבנעזר הווארד
קברו של אבנעזר הווארד בעיר הגנים לצ'וורט
החברים של נטאשה (אלבום)

החברים של נטאשה הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הישראלית החברים של נטאשה, אשר ראה אור ב-1 במרץ 1989. האלבום התקבל באהבה בתקשורת ולאחר זמן מה הגיע למעמד של אלבום פלטינה עם 40,000 עותקים. בסך הכל נמכרו מאלבום הבכורה למעלה מ-70 אלף עותקים.
הפקה

שירי האלבום התאפיינו בסגנון עגמומי ומיוסר (אם כי גם בסגנונות רוק אנרגטיים, בחלקו) והביעו מסרים חברתיים נוקבים הקשורים בעיקר בנושאים של זהות אישית.
החברים בלהקה השותפים באלבום הם:
ניר בן ציון - קלידים, פסנתר אקוסטי ואקורדיון.
שלמה אלמקייס (קוזו) - גיטרה בס.
מיקי הררי - גיטרות
ניר צדקיהו - תופים
מיכה שטרית - שירה, גיטרה וקולות.
ארקדי דוכין - שירה, פסנתר, כנורית וגיטרה בס.
קובי נעים - תכנותים
יזהר אשדות - הפקה מוזיקלית
כמו כן, השתתפו בהקלטות נגנים אורחים - גלעד עצמון (סקסופון), איקי לוי (כלי הקשה) ואלון חלד (אקורדיון).
הקלטות שירי האלבום נערכו באולפני "הרולד" באוקטובר 1988 הקלטות שירה ומיקסים נערכו באולפני DB בנובמבר דצמבר 1988.
טכנאי הקלטה: גיל תורן
טכנאי מיקסים: גיל תורן וראובן שפירא
רשימת רצועות

כל שירי האלבום מלבד לאחד שנכתב על ידי נדב גפני, נכתבו על ידי חברי הלהקה ארקדי דוכין ומיכה שטרית, והולחנו על ידם בווריאציות שונות.
| החברים של נטאשה> מס' | החברים של נטאשה> שם | החברים של נטאשה> קרדיט | החברים של נטאשה> משך | החברים של נטאשה>  | החברים של נטאשה>  | החברים של נטאשה>  | החברים של נטאשה>  | החברים של נטאשה>  | החברים של נטאשה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יש זמן  | מילים ולחן: מיכה שטרית | 4:43 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | רוצה לחזור  | מילים ולחן: ארקדי דוכין | 4:23 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | שיר אחר  | מילים: נדב גפני לחן: ארקדי דוכין | 3:31 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | לה לה לה  | מילים: מיכה שטרית לחן: ארקדי דוכין | 3:31 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | יש בך  | מילים ולחן: ארקדי דוכין | 2:12 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | זקוק לך  | מילים ולחן: ארקדי דוכין | 3:56 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | מלנכולי  | מילים: מיכה שטרית לחן: ארקדי דוכין | 4:24 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | את לא  | מילים ולחן: ארקדי דוכין | 3:29 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | אוגי  | מילים: מיכה שטרית לחן: מיכה שטרית וארקדי דוכין | 3:01 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | נאמר כבר הכל  | מילים ולחן: ארקדי דוכין | 2:20 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 35:30 |  |  |  |  |  |  |
אזכורים לאלבום ושיריו

שירי האלבום נכנסו לתכנים שונים בתוכניות טלוויזיה שונות. בשנת 2010 הקליט ישי לוי את השיר "מלנכולי" במסגרת פרויקט "שני צדדים למטבע".
הערות שוליים

↑  חן מענית, ‏הד ארצי תשלם ל"חברים של נטאשה" 840 אלף ש"ח על תמלוגים, באתר ‏מאקו‏, 7 באפריל 2013
↑  לפי הרשום בחוברת האלבום.
↑  ישי לוי, מלנכולי (מילים - מיכה שטרית לחן - ארקדי דוכין עיבוד והפקה מוזיקלית - מיכה ביטון, נובמבר 2010), באתר חרסונסקי מיוסיק.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 64e6a0ff-af32-301e-a060-14fda13896b9
גיא באר

| --- | --- |

גיא באר במועדון התיאטרון, 2019
 לידה:  23 בפברואר 1973 (בן 51) רמת גן
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  היהודים, אבי גרייניק, יגאל בשן, שם-טוב לוי, שרון ליפשיץ
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  סינרגיה (להקה), Gevald Brothers
 
גיא באר (נולד ב-23 בפברואר 1973) הוא מלחין, מפיק, מעבד מוזיקלי וגיטריסט ישראלי, חבר להקת "סינרגיה".
ביוגרפיה

באר נולד בשנת 1973 ברמת גן. הוא התחיל לנגן גיטרה בגיל 15 ולמד גיטרה אצל עמוס גן-אור, ארז נץ ועמוס הדני.
בילדותו האזין והושפע מוזיקלית מלהקות ואמנים כגון דייוויד גילמור, מארק נופלר, אדי ואן היילן, סטיב ואי ומייק סטרן.
בשנים 1993–2003, ניגן עם אמנים שונים, ביניהם אבי גרייניק, יגאל בשן, שם טוב לוי ושרון ליפשיץ. הוא השתתף בתוכניות טלוויזיה שונות כגון "כוכבי השכונה" ו"פלטפוס".
בשנת 2003 הצטרף באר ללהקת הרוק הישראלית "היהודים", ותרם את חלקו בעיבודים ובהפקה המוזיקלית של מספר אלבומים, ביניהם "פורטה", "היהודים Unplugged" ו"יותר לא". בין היתר לקח חלק בהופעת הבכורה של הלהקה באמפי קיסריה ובהופעות באמפי פארק רעננה. באר עזב את הלהקה בשנת 2014.
בשנת 2008 הקים ביחד עם המתופף והמלחין ניר נקב הרכב בשם Gevald Brothers. במסגרת הפרויקט הוקלטו שלושה אלבומים אינסטרומנטליים ברובם, הכוללים קטעים מקוריים של באר ושל נקב. באותה שנה הצטרף באר לסגל ההוראה של "רימון בית הספר למוזיקה", שם הוא מלמד קורסים לגיטריסטים.
בשנת 2012 השתתף בתוכנית "מוזיקה היום" עם יואב קוטנר באולפני גלי צה"ל, ושם ניגן ביחד עם ארז נץ וחיים רומנו ביצוע אינסטרומנטלי של "שבלול", נעימת הנושא מתוך אלבומם הקלאסי של אריק איינשטיין ושלום חנוך.
בשנת 2013 לקח חלק במופע "ענקי הגיטרה" בהנחיית עידן אלתרמן ובהשתתפות דני סנדרסון, יצחק קלפטר, ארז נץ, רוני פיטרסון, שמוליק בודגוב, חיים רומנו, גדי בן אלישע, נאור דיין, עוזי לוי ושלמה מזרחי.
החל משנת 2018 באר הוא גיטריסט בלהקת "סינרגיה".
הערות שוליים

↑  מנגנים את שבלול: גיבורי הגיטרה אצל קוטנר, באתר ynet, 27 בדצמבר 2012
↑  שמחים לצרף ללהקת סינרגיה את גיא באר, בעמוד הפייסבוק של סינרגיה, 21 ביולי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 4fb11461-3a11-4a68-a7f0-eab3f2869673
רמת עבדת

רמת עבדת היא רמה המתפרשת על שטחים נרחבים, אשר נמצאת בהר הנגב המרכזי. הרמה קרויה על שם העיר העתיקה עבדת, אשר הייתה מצויה ברמת עבדת בעבר, ושרידיה משמשים היום בגן הלאומי עבדת שבשטחי הרמה גם כן. כמו כן, ברמת עבדת נמצאים גם נחל עבדת, מעיין עין עבדת, וקניון עין עבדת, אשר קרויים גם הם על עבדת העיר הקדומה שבמקום. פני השטח של הרמה משתפלים מגובה של 700 מטר מעל פני הים, עד לגובה של כ-400 מטר בשפתה הצפון מערבית של הרמה. הירידה הטופוגרפית של פני הרמה היא בהתאמה לזווית הנטייה של שכבות סלעי הגיר הבונות את רמת עבדת. הרמה נקטעת בצפון מזרחה על ידי מצוק סחיפה גבוה - מצוק הצינים, היורד משפתה אל בקעת צין.
גבולותיה של הרמה

בדרום- רמת סלעי גיר אשר משתרעת בין רמת עבדת לבין קמר רמון.
בצפון- נחל צין.
במערב- קו הר החורשה (בארותיים), אשר נמצא בגבול ישראל- מצרים.
במזרח- מצוק הצינים, אשר יורד לכיוונה של בקעת צין.
היסטוריה > העיר העתיקה עבדת

העיר עבדת הייתה בעבר עיר מרכזית על ציר המסחר הנבטי, הממוקם בין פטרה לבין נמל עזה ומכונה גם דרך הבשמים. האקרופוליס- מרכזה של העיר עבדת, שון בהר הנגב, על ראש שלוחת גבעה לצד ציר התנועה העתיק מכיוון צפון לדרום, וממזרח לכביש 40. אזור זה של העיר נישא לגובה של כ-655 מטר מעל לפני הים, ומשקיף על הסביבה מגובה של כ-80 מטר. כלל שטחה הבנוי של עבדת משתרע על כ-85 דונם.
לפי ממצאי החרסים, תחילתה של עבדת היה במאה ה-4 לפנה"ס, כתחנה על דרך הבשמים. בשלב זה העיר עצמה אינה הייתה בנויה, שכן היא נבנתה בסוף המאה ה-1 לפנה"ס. בתחילת ימיה, התבססה כלכלת העיר בעיקר על שירותי הארחה לשיירות אשר עברו בסביבתה. בשנת 70 לספירה, שבטים ערביים פלשו לאזור ובכך גרמו לחורבנה של עבדת. העיר נבנתה מחדש בימיו של המלך הנבטי רבאל (70–106 לספירה). גם לאחר שממלכת הנבטים סופחה לאימפריה הרומית (לאחר מותו של רבאל השני), המשיכה העיר עבדת לשגשג והגיעה לשיא פריחתה בתקופה הביזנטית, וזאת בזכות החקלאות המפותחת אשר הייתה בסביבתה של העיר ובזכות התמיכה הכלכלית והצבאית ממנה נהנתה העיר בהיותה עיר גבול לאימפריה. אך כמו רב היישובים הנבטיים בנגב, לאחר כיבוש הנגב בידי הערבים בשנת 636, העיר עבדת ננטשה באופן מוחלט (למרות כי יש שסוברים כי הנטישה היא תוצאה של רעידת אדמה שפקדה את העיר בשנת 630 לספירה).
עבדת קיבלה את שמה משמו של המלך עבדת, המלך הנבטי היחיד אשר זכה להיחשב לאל לאחר מותו, ולפי אורניוס הוא אף נקבר בעיר. שלושה ממלכי הנבטים כונו עבדת ולא ידוע על שם איזה מהם קרויה העיר. ככל הנראה, היא למלך עבדת השני (62-60 לפנה"ס) שעליו אין כל מידע, אך בימיו זכתה העיר לתנופת פיתוח.
היסטוריה > העיר ואתריה

העיר עבדת הייתה עיר מפותחת למדי, ונבנו בה כנסיות, נחפרו בורות מים ומערות אשר שימשו כמחסנים ובתי מלאכה, ועוד. העיר כולה בנויה על שלוחה צרה המכונה שלוחת עבדת. לרגלי השלוחה, מכיוון מערב, נחשפו שרידים המעידים כי היה במקום זה בית מרחץ במהלך התקופה הביזנטית. בראש שלוחת עבדת נמצא מרכזה של העיר הקדומה, והוא האתר הבולט ביותר בה- בתקופה הנבטית פולס המשטח העליון של השלוחה הזו והוקם עליו מקדש, ובשנת 267 עד 268 לספירה נבנה על מקומו מקדש לזאוס.
במהלך התקופה הביזנטית הוקמו בעיר שתי כנסיות, ולצידן במזרח הוקמה מצודה ששטחה 2.5 דונם. מדרום למרכז עבדת הקדומה, נמצא רובע מגורים אשר הוקם במהלך התקופה הרומית, אך גם היה מיושב במהלך התקופה הביזנטית. ברובע מגורים זה קיים רחוב ראשי מצפון לדרום, אשר בשני צדיו קיימים מכלולי בתי מגורים.
כ-100 מטר ממזרח למרכז העיר, נחשפו שרידים של מחנה צבאי מוקף חומה ששטחו 100*100 מטר ובו שמונה מבנים. מחנה זה הוקם בתקופה הנבטית התיכונה, ובימי הקיסרים דיוקלטיאנוס קונסטנטינוס פורקו חומותיו ואבניו שימשו לבניית המצודה במרכז העיר.
במדרון שלוחת עבדת וממערב למרכזה של העיר עבדת, שוכן רובע המערות, שככל הנראה נבנה בתקופה הביזנטית. ברובע המערות קיימים בתי מגורים, וצמוד להם מערות חצובות אשר שימשו בעיקר כבתי מלאכה וכמחסנים לשימור התוצרת החקלאית שלהעיר.
כ- 600 מטר מדרום למרכז העיר, נמצאת מערת קבורה אשר בחזיתה תבליטים ובחדרה הפנימי 21 כוכי קבורה חצובים. ליד מערת הקבורה הייתה בעבר וילה רומית.
בנחל רחץ, לרגלי שלוחת העיר עבדת, ישנה מערכת חקלאית עתיקה ומרשימה.
הגן הלאומי עבדת

שרידי עיר קדומה גדולה ברמת עבדת, כ-15 קילומטר מצפון למצפה רמון. מקומה של עבדת, אחת משש ערי הנבטים שהתקיימו בנגב משלהי התקופה ההלניסטית ועד הכיבוש הערבי. המקום הוא גן לאומי ולכן ניתן לבקר בו בשעות מוגדרות ומוגבלות, על מנת להמעיט את הפגיעה סביב מקור המים היחיד של בעלי החיים באזור. שטחו של הגן הוא 2100 דונם ובמרכזו נמצאת העיר העתיקה עבדת ושרידיה. בכניסה לשרידי העיר שבגן הלאומי, נמצא בית המרחץ העתיק ולידו מרכז מבקרים בעל תוכנית אור-קולית המסבירה על היסטוריית הנבטים. בתחומי רובע המערות של עבדת הקדומה קיים היום בגן הלאומי בית ביזנטי משוחזר, שבחלקו האחורי מערה חצובה אשר שימשה בעבר כיקב.
מקורות המים באזור

בקניוני הנחלים היורדים מרמת עבדת לבקעת צין יש מקורות מים איתנים- עין עבדת ועין מעריף בקניון עין עבדת ובנחל עבדת, עינות עקב בנחל עקב, עין זיק בנחל זיק, עין שרב בנחל צינים ועין חוה בקניון נחל חוה.
נחל עבדת

נחל עבדת הוא נחל באורך כ-11 קילומטר הנמצא ברמת עבדת, וקרוי על שם העיר העתיקה עבדת הסמוכה לשפכו. נחל זה הוא יובל של נחל צין. שמות קטעי הנחל בערבית- ואדי עבדה (נחל עבדת), וואדי ראמלייה (הנחל החולי).ראשיתו של נחל עבדת מצוי בשוליים הדרומיים של רמת מטרד, שממנה הוא יורד לכיוון צפון מזרח ומתחבר אל נחל צין, במרחק של כקילומטר אחד מן העיר הקדומה עבדת. נחל עבדת יורד מאזור חורבת עבדת ומתחבר לנחל צין במקום שהנחל עוזב את רמת עבדת ומתחתר בין הרמה ורכס חתירה. מנחל עבדת נובעים שלושה מעיינות: עין מעריף, עין מור ועין עבדת.
נחל עבדת > עין עבדת

עין עבדת הוא מעיין ברמת עבדת, המרכזי והתיכון ביותר מבין המעיינות הנובעים מנחל עבדת. עין עבדת נובע בראשו של נקיק סלע בקניון עין עבדת בנחל צין, כ-3 קילומטר מדרום מערב למדרשת בן-גוריון וממדרשת שדה בוקר, כלומר בתחום הגן הלאומי עבדת. מי המעיין נובעים מכוך קטן בנקיק הנחל עבדת.
המים שבעין עבדת יוצרים בדרכם במעיין זה מעין פלג, בגובה 15 מטר, ובנוסף לכך יוצרים גם בריכות. המפל הנוצר נשפך לבריכה אשר עומקה הוא 8 מטר. בגדות הפלג ישנה צמחייה, וכתוצאה מכך מגיעים לאזור זה בעלי חיים שונים, ביניהם גם יעלים.
קניון רמת עבדת

קניון עין עבדת הוא קניון טבעי ברמת עבדת, החתור בסלע גיר לבן אשר בו כביכול משובצות עדשות צור שחורות וחומות. הקניון מתהדר בקירות גבוהים וזקופים ובהם דרגשי סלע ומערות. דרך קניון עבדת נופל נחל צין, בדרכו אל בקעת צין דרך רמת עבדת.
הצמחייה באזור

את שטחי רמת עבדת מאפיינת צמחייה ערבתית כמו למשל לענת המדבר ועצי אלה אטלנטית, אשר פזורים באופן נרחב בשטח הרמה. בערוצי הנחלים הצמחייה מתאפיינת השיחי רותם, שיחי מלוח ומנתן שעיר, ובאזורי מי התהום הגבוהים גם שיחי אשל. באזורו של נחל עבדת צומחת חורשה של עצי צפצפת הפרת.
החקלאות באזור > החקלאות בעבר

לכל אורכו של נחל עבדת, המצוי ברמת עבדת, ישנם שרידי חקלאות קדומה כגון טרסות, תעלות, מבנים, מכלאות, בורות ועוד. ליד מפגש נחל עבדת עם נחל מטרד, נראים שרידים של חווה קדומה. בסמוך לחווה חצובות בצלע הנחל 9 מאגורות גדולות, אשר מכונות אל קטר בפי הבדואים. מערכת אגורות נוספת המכונה בורות רמלייה, נמצאת כקילומטר וחצי ממערב לעיר הקדומה עבדת.
החקלאות כיום
כיום קיימים ברמת עבדת ניסיונות לשחזור שיטות החקלאות הנבטית הייחודית אשר התבצעה באזור בעבר. ניסיונות אלו מתבצעים בחוות ניסיונות שהקימו חוקרים מהאוניברסיטה העברית. חווה זו ממוקמת ליד בורות רמלייה, על הגדה המערבית של נחל עבדת.
מבנה גאולוגי

רמת עבדת היא הקער הנתון בין קמר רמון לקמרי הנגב הצפוני. המבנה הגאולוגי של רמת עבדת הוא סלעי משקע צעירים שעברו הרבדה בקער אשר מפריד בין קמר רמון לבין קמרי הנגב הצפוניים. השטח הרמתי הוא בדרך כלל רציף ברוב השטח, ורק בצפון מערב (באזור רמת רות) מבותרת הרמה לשלוחות שולחניות גדולות עם עמקים רחבים ביניהן.
מבנה גאולוגי > תהליכי התפתחות האזור

בעבר, בניגוד לימים אלו, סלעי רמת עבדת היו מחוברים לאגפי קמרי הנגב הצפוני. אך מפני שעמידות סלעי הר הנגב צפוני (שהם סלעי גיר ודולומיט), גבוהה מעמידותם של הסלעים המרכיבים את רמת עבדת (סלעי גיר, חרסית, וקרטון), החלו תהליכי סחיפה בשטחי רמת עבדת, וכתוצאה מכך נפתח קו תורפה בין שתי היחידות.
תהליכי הסחיפה אשר התרחשו בשטחה של רמת עבדת, הותיר בה הרי שולחן טרפזיים, כדוגמת ההר שעליו העיר העתקה עבדת נבנתה, ובנוסף יצרו העמקה של פרוזדור נחל צין. כתוצאה מכך, התרחשה ברמה נסיגה דרומה באופן הדרגתי.
הנסיגה ההדרגתית של רמת עבדת גרמה עם הזמן ליצירתו של מצוק צנים, שהוא מצוק מרשים בשוליה הצפוניים של הרמה. כיוון שמצוק זה נמצא בנסיגה הדרגתית כלפי דרום, הוא יוצר הרחבה הדרגתית של בקעת צין. בנוסף לכך, המצוק יצר הפרש גבהים רב בין רמת עבדת לבין קרקעית נחל צין.
כיוון שהנחלים המצויים ברמת עבדת נסחפים אל נחל צין, הפרש הגבהים בין הנחל לרמה גרם לנחלי הרמה להתחתר בעוצמה ועומק רב בדרכם לבקעת צין. התחתרות זו גרמה ליצירה של קניונים עמוקים ומרשימים בעלי מכתשות רבות, כדוגמת קניון עין מור, קניון נחל עקב, קניון נחל זיק וקניון נחל חוה. התחתרות זו יצרה בדפנותיהן וקרקעיתם של הקניונים שכבות של אקוויפר ואקוויקלוד, ובמספר מקומות גם נביעות מים עשירות למדי. כיוון הניקוז שברמת עבדת הוא מדרום לצפון, עקב נטייתה הקלה של הרמה מדרום לצפון.
תרומתה של הטקטוניקה לעיצוב נופה של רמת עבדת הוא בקיומו של קו העתק הנמשך לרוחבה- משלוחת נוצה במערב ועד להר סעד במזרח. זהו העתק תזוזה אופקי. לאורכו, בנקודות לחיצה, וחיתוך אינטנסיביות במיוחד, נוצרו מבני קימוט בולטים המתנשאים בבירור מעל נופה השטוח של הרמה: קמר שלוחת קדש ברנע, קמר הר חמרן, קימוט הר קמר, קמר נפחה וקמר הכר סעד.
לקריאה נוספת

לקסיקון מפה: ארץ ישראל, בהוצאת מפה
אנציקלופדיית מפה, הוצאת אנציקלופדיות
מדריך ישראל החדש: הר הנגב, כתר הוצאה לאור
הערות שוליים

↑  תולדותיה של רמת עבדת (ארכיון)
↑  עין עבדת ועיר הנבטים, באתר טיולי
↑  רמת עבדת- המשרד להגנת הסביבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295828605171  LCCN: sh85010510
סאני פרדו

ג'ורג' ארווין "סאני" פרדו השלישי (באנגלית: George Ervin "Sonny" Perdue III; נולד ב-20 בדצמבר 1946) הוא פוליטיקאי אמריקני שכיהן בשנים 2003–2011 כמושל ג'ורג'יה בארצות הברית. מאפריל 2017 ועד ינואר 2021 כיהן כמזכיר החקלאות של ארצות הברית בממשלו של דונלד טראמפ.
ביוגרפיה

פרדו נולד בפרי שבג'ורג'יה לאב חקלאי ואם מורה וגדל בעיירה בונאייר. שם החיבה "סאני" ניתן לו בילדותו, והוא עושה בו שימוש מאז גם באופן רשמי. במהלך לימודיו בבית הספר התיכון הוא שיחק פוטבול והיה רכז הקבוצה. בנעוריו הוא הוסמך כטייס אזרחי ולאחר מכן התגייס לחיל האוויר האמריקני ושירת בו כקצין. שירותו נמשך לצד לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'יה, שאותם סיים בשנת 1971 כווטרינר, ועד לשחרורו בדרגת קפטן בשנת 1974. לאחר תקופה קצרה שבה עסק בווטרינריה פנה פרדו ליזמות עסקית ובבעלותו היו מספר עסקים קטנים.
בשנות השמונים היה פרדו חבר ועדת התכנון והבנייה של מחוז מגוריו, יוסטון. בשנים 1992–2003 כיהן פרדו בסנאט של ג'ורג'יה. במהלך כהונתו הוא נבחר למנהיג הרוב בסנאט ובשנת 1997 לנשיא הזמני של סנאט ג'ורג'יה.
בשנת 2002 התמודד פרדו למשרת מושל ג'ורג'יה והביס את המושל המכהן רוי ברנס. פרדו הוא המושל הראשון בג'ורג'יה שכיהן מטעם המפלגה הרפובליקנית מאז תקופת השיקום בשנת 1872. הוא נבחר בשנית במערכת בחירות בשנת 2006 וסיים את תפקידו בכפוף להגבלת משך הכהונה בתפקיד לשתי כהונות. בתקופת כהונתו פעל לשינוי מבנה הממשל במדינה ולשיפור הכלכלה ומערכת החינוך. בין פעולותיו לייעול הממשל היו עריכת, לראשונה בתולדות ארצות הברית, מפקד נכסים של המדינה והפרטת עודפי נדל"ן וכלי רכב. בתחום החינוך ניכרות פעולותיו למעורבות אזרחית בחיי הממשל, בהן הבאתו של דגל המדינה בשנת 2004 למשאל עם.
במהלך כהונתו של פרדו כמושל התעוררו שתי פעולות מעוררות מחלוקת. בשנים 2003–2004 לא הוזכרו בתצהירי ההון של פרדו מעורבותו עם חברת "מאיירסון". בפועל, החברה הוקמה בשנת 2003 על ידי מקורבו, רכשה קרקעות בשטח של כ-0.4 קמ"ר ובשנת 2005 פורקה החברה, לאחר שפרדו רכש את קרקעותיה במחיר מוזל. מחלוקת זוטא שהתעוררה בשנת 2007 נגעה לתפילותיו של פרדו בפומבי להורדת גשמים במדינה. פעולתו זו נעשתה על מדרגות בית הנבחרים של ג'ורג'יה וכללה אמירות בשם תושבי המדינה, ואלו עוררו מחלוקת ציבורית.
פרדו נשוי משנת 1972 למרי לבית ראף ולהם ארבעה ילדים ושמונה ילדי אומנה.
הערות שוליים

| הקבינט של ארצות הברית בממשל הראשון של דונלד טראמפ ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| בעלי תפקידים על פי חוק | בעלי תפקידים על פי חוק |  |
| סגן הנשיא | מייק פנס (2017–2021) |  |
| מזכיר המדינה | רקס טילרסון (2017–2018) • מייק פומפאו (2018–2021) |  |
| מזכיר האוצר | סטיבן מנושין (2017–2021) |  |
| מזכיר ההגנה | ג'יימס מאטיס (2017–2019) • מארק אספר (2019–2020) |  |
| התובע הכללי | ג'ף סשנס (2017–2018) • ויליאם בר (2019–2020) |  |
| מזכיר הפנים | ראיין זינקי (2017–2019) • דייוויד ברנהרדט (2019–2021) |  |
| מזכיר החקאות | סאני פרדו (2017–2021) |  |
| מזכיר המסחר | וילבור רוס (2017–2021) |  |
| מזכיר העבודה | אלכסנדר אקוסטה (2017–2019) • יוג'ין סקאליה (2019–2021) |  |
| מזכיר הבריאות ושירותי האנוש | טום פרייס (2017) • אלכס אזר (2018–2021) |  |
| מזכיר השיכון והפיתוח העירוני | בן קרסון (2017–2021) |  |
| מזכירת התחבורה | איליין צ'או (2017–2021) |  |
| מזכיר האנרגיה | ריק פרי (2017–2019) • דן ברוייט (2019–2021) |  |
| מזכירת החינוך | בטסי דבוס (2017–2021) |  |
| המזכיר לענייני חיילים משוחררים | דייוויד שולקין (2017–2018) • רוברט וילקי (2018–2021) |  |
| מזכיר ביטחון המולדת | ג'ון קלי (2017) • קירסטן נילסן (2017–2019) |  |
| הערה |  ↑  רשימה זו אינה כוללת מזכירים שכיהנו בפועל  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119373391X  ISNI: 0000 0000 3702 4162  LCCN: n2003116622  VIAF: 78161943   WorldCat (עם VIAF): 78161943
לוי סעדיה נחמני

| --- | --- |

רבי לוי סעדיה נחמני
 לידה:  19 בפברואר 1921 י"א באדר א' ה'תרפ"א מרקש
 פטירה:  8 בינואר 1995 (בגיל 73) ז' בשבט ה'תשנ"ה ירושלים
 מקום קבורה:  הר המנוחות
 מדינה:  מרוקו, ישראל
 מקום פעילות:  מרקש, קזבלנקה, ירושלים.
 תקופת הפעילות:  ? – 8 בינואר 1995 
 תחומי עיסוק:  תנ"ך, מוסר, דרשות, גאולה, אקטואליה, תלמוד, קבלה.
 רבותיו:  רבי יעקב נחמני, רבי יעקב חזוט, רבי אברהם אביטבול.
 תלמידיו:  רבי שבתי סבתו, הרב פרופ' שלמה טולידאנו, הרב המקובל אורי חנניה אלנקווה והרב אברהם ואזאנא.
 בני דורו:  רבי יצחק חזן, רבי שלום משאש.
 חיבוריו:  ברית הלוי, אור הלוי, וענתה השירה הזאת, ועוד.
 בת זוג:  הרבנית שתחי' פיבי
 אב:  רבי יעקב נחמני.
 צאצאים:  13 ילדים, מתוכם גם הרב שר שלום נחמני.
הרב לוי סעדיה נחמני (י"א באדר א' ה'תרפ"א, 19 בפברואר 1921 – ז' בשבט ה'תשנ"ה 8 בינואר 1995) היה רב, דרשן, ספרא דדיינא וראש ישיבת מקובלים. בשנותיו האחרונות התפרסם בישראל, בשל היותו כאחד מ'בעלי המוסר', וממלמדי תורת הסוד בעיון מעמיק.
קורות חייו

נולד בשנת ה'תרפ"א לאביו המקובל רבי יעקב נחמני, ולאימו רינה, במרקש שבמרוקו.
נולד אחרי שנים שבהן ילדי אביו ואמו מתו בינקותם, ונקרא על שם רבי אלעזר הלוי, רבו של אביו, ועל שם רבי סעדיה רבאח, שעל קברו התפללו הוריו להולדת ילדים.
הרב לוי למד בילדותו אצל אביו וחידש חידושים על התלמוד מגיל עשר.
כמו כן למד בנערותו אצל הרב יעקב חזות ואצל ראש ישיבת מרקש הרב אברהם אביטבול. בהמשך למד במשך שנה בקזבלנקה עם קבוצת רבנים בראשות רבי שלום משאש את הטור ובית יוסף והשולחן ערוך ונושאי הכלים על הסדר. לאחר מכן נסמך לרבנות על ידי רבי שלום משאש.
הרב לוי לימד בתלמוד תורה 'אוצר התורה', ובשנת ה'תשי"ד (1954) התמנה לרב בישיבת 'נווה שלום'. במקביל לימד תנ"ך ותלמוד בבית המדרש למורים בקזבלנקה. היה גם סופר בית הדין של מרקש.
בשנת ה'תשכ"ד (1964) עלה לארץ ישראל כשהוא מסביר לתלמידיו שעוד מספר שנים תפרוץ מלחמת ששת הימים.
התיישב בפתח תקווה, שם הוצעה לו משרת רבנות. הוא ויתר על המשרה לאחר זמן קצר, לטובת חברו, הרב משה מלכה.
בהמשך עבר לירושלים, והיה ממקימי ישיבת 'אוהל מועד' בשכונת בית וגן בעיר. היה שותף להקמת בית הכנסת 'בית שמואל' בשכונת שמואל הנביא ו'דרכי נועם' – מוסד להפצת תורה למבוגרים ונוער. כמו כן מסר שיעורי תורה ויהדות באוניברסיטאות, וארגן שיעורים לבני נוער בשעות אחר הצהריים. מסר גם שיעורים בקבלה בספר עץ חיים. עסק לפרנסתו בכתיבת סת"ם.
הרב לוי כיהן כראש ישיבת המקובלים 'פניך יעקב' בירושלים. בין תלמידיו נמנים הרב שבתי סבתו, הרב אברהם ואזאנא, הרב ד"ר אליהו זיני, הרב יהודה אשכנזי הרב דניאל סטבסקי, והרב ד"ר חיים ציגלר.
הרב לוי התפרסם רבות בעיסוקו באקטואליה, בגאולה העתידה ובחזון אחרית הימים. התפרסם גם כבעל מוסר. דברי תורתו נדפסו בקבצים שונים.
נפטר ביום ז' שבט ה'תשנ"ה ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
קורות חייו > חיבוריו

'ברית הלוי' – פירוש לספר קהלת.
'וענתה השירה הזו' (חוברת) העוסקת בעניינים אקטואליים ובגאולה. הוציא קונטרסים נוספים בעניינים אלו.
'כיצד נגאלין' (חוברת) - הבנת וקירוב הגאולה בזמנינו.
'אור הלוי' - מבואות לפנימיות התורה - מיוסד על פי שיעורי הרב לוי נחמני. באר שבע, תשס"ז. נכתב על ידי תלמידו הרב אברהם ואזאנא.
קורות חייו > משפחתו

נשא לאישה את מרת פיבי, נולדו להם שלושה עשר ילדים. ביניהם הרב שר שלום, רב קהילה בתל ציון.
לקריאה נוספת

ספר פעולת צדיק – תולדות חייו ופעלו של רבי לוי נחמני, ירושלים תשס"ט.
הוא היה אומר - הדרכות והנהגות בעבודת ה' שנשמעו מפיו, וסיפורי מופת על דמותו. באר שבע, תשס"ט. נכתב על ידי תלמידו הרב אברהם ואזאנא.