stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אזרבייג'ן–ג'יבוטי

| יחסי אזרבייג'ן–ג'יבוטי |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: ג'יבוטי


אזרבייג'ן: ג'יבוטי
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 23,200
אוכלוסייה
10,351,953: 1,172,573
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 4,099
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,990: 3,495
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה נשיאותית

יחסי אזרבייג'ן–ג'יבוטי הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין רפובליקת ג'יבוטי. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין אזרבייג'ן וג'יבוטי כוננו רשמית ב-22 באוקטובר 1996. היחסים בין המדינות התחזקו אף יותר בשנת 2016, לאחר שממשלת ג'יבוטי הכריזה על תמיכתה באזרבייג'ן וכי הממשלה מכבדת באופן מלא את הריבונות האזרבייג'נית ואת שלמותה הטריטוריאלית. בשנת 2017, משלחה פרלמנטרית ביקרה באזרבייג'ן על מנת להשתתף בפורום הבין-לאומי לדיאלוג בין-תרבותי.
ב-30 בנובמבר 2016, במהלך ביקורו של נשיא אזרבייג'ן בג'יבוטי, נזכר מזכר הבנות בין חברות התעופה באזרבייג'ן לבין חברות התעופה בג'יבוטי על מנת להרחיב את שיתוף הפעולה בין המדינות. יתר על כך, המדינות חתמו על הסכם בדבר הקמת חברת הובלה אזרבייג'נית-ג'יבוטית משותפת. ב-10 באפריל 2017, על פי פקודת אילהם אלייב, משרד מצבי החירום האזרבייג'ני שלח מטוס לג'יבוטי. במטוס היה ציוד וסיוע המוניטארי שכלל בעיקר מי שתייה, סוכר, תה, שמן חמניות, שמן תירס, קמח, מקרוני ועוד.
ייצוג

אזרבייג'ן אינה מיוצגת בג'יבוטי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
ג'יבוטי אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות מייצגת את ג'יבוטי נמצאת במוסקבה, בירת רוסיה.
ראו גם

יחסי אזרבייג'ן-מאלי
יחסי אוגנדה-אזרבייג'ן
יחסי אזרבייג'ן-ניז'ר
יקניים

| יקניים |
| --- | --- |
 יקנת הכף
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יקניים
שם מדעי
 Jacanidae ‏שטיינגר, 1885

יָקָנִיִּים או יקאניים (שם מדעי: Jacanidae; קרויים גם עופות ישו), היא משפחה בסדרת החופמאים של עופות בעלי אצבעות ארוכות העוזרות להם ללכת על פני המים.
מאפיינים

אלו עופות קטנים החיים סביב ביצות ובריכות מים מתוקים באזורים הטרופיים בכדור הארץ. להרבה מבני המשפחה יש נוצות בולטות וצבעוניות העוזרות למשוך בני זוג. הנקבות במינים אלו גדולות ותוקפניות מהזכרים ומתנהגות בצורה פוליגמית, הנדירה אצל עופות.
עופות אלה ניזונים מחסרי חוליות, אותם הם מחפשים בין צמחי המים. למרות קרבתם למים הם אינם מסוגלים לשחות.
סוגים

סוג ומין יחיד יקנת הכף (Microparra capensis)
סוג יקנה אפרוטרופית (Actophilornis )
מין יקנה אפריקנית (Actophilornis africanus)
מין יקנה מדגסקרית (Actophilornis albinucha)
סוג ומין יחיד יקנה תרנגולית (Irediparra gallinacea)
סוג ומין יחיד יקנה אסייתית (Hydrophasianus chirurgus)
סוג ומין יחיד יקנה חומת-כנף (Metopidius indicus)
סוג יקנה (Jacana )
מין יקנה אמריקנית (Jacana spinosa)
מין יקנה מצויה (Jacana jacana)
גלריה

יקנת זנב פסיון
יקנה אפריקנית
יקנה אמריקנית
יקנה תרנגולית
יקנה מצויה
יקנה חומת-כנף
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531903805171
יפאן יפאן

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ליאור שמריז
 שחקנים ראשיים:  אמרי קהן
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  8 באוגוסט 2007 ישראל
 משך הקרנה:  65 דקות
 שפת הסרט:  עברית  אנגלית
 סוגה:  סרט להט"בי 
 תקציב:  200 $
 דף הסרט ב־IMDb
 
יפאן יפאן (באנגלית: Japan Japan) הוא סרט ישראלי משנת 2007, על צעיר הומוסקסואל שעובר לתל אביב, וחולם לעבור לגור ביפן. הסרט בוים בידי ליאור שמריז.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עלילת הסרט עוקבת אחרי אמרי (בגילומו של אמרי כהן), צעיר מאשדוד, שבגיל 19 מחליט לעזוב את הצבא ולעבור לתל אביב, לגור עם שותפה מעורערת בנפשה, בעוד חברת הילדות הקרובה שלו מתכננת לעבור לניו יורק. הוא מוצא עבודה זמנית בחנות מתנות כדי לממן טיסה ליפן, הפנטזיה הגדולה ביותר שלו, אך לא מצליח לחסוך. מצבו מתדרדר כאשר חברת הילדות עוזבת לניו יורק, ומשאירה אותו להתמודד לבד בעיר הגדולה. במהלך שהותו בתל אביב הוא מתמכר לגלישה באינטרנט, ולפורנו יפני. הסרט מלווה בסצנות מתוך סרטי פורנו הומוסקסואליים יפנים.
הסרט מציג בצורה אישית קונפליקטים פניימים, ועוסק בשאלות זרות ושוני, ו"בחייהם של אנשים אבודים וצעירים", על פי הבמאי.
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
אמרי קהן: אמרי
טל מאירי: טל
עירית גידרון: עירית (אמא של אמרי)
נעמה יוריה: נעמה
אמנון פרידמן: אמנון
בני ציפר: בני
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הסרט השתתף בעשרות פסטיבלי סרטים, וזכה לסיקור נרחב. בין הבולטים והנחשבים: פסטיבל לוקרנו בשווייץ, נבחר כסרט הטוב ביותר בשבוע הקולנוע במקסיקו, הוצג במוזיאון לאומנות מודרנית בניו יורק (מומה), ואף בפסטיבל בואנוס איירס לסרטים עצמאיים.
ביקורת

הביקורת על הסרט היו מעורבות, מצד אחד, מבקרים רבים הגדירו אותו כגאוני. לדוגמה, האוצר הראשי במחלקה לקולנוע של מוזיאון המומה הכריז שמדובר באחד מעשרת הסרטים הטובים של 2008. ביקורות אחרות טענו שמדובר בסרט פורנוגרפי במסווה, ובסרט בלתי גמור ומבולבל שאינו עומד בסטנדרטים הראויים לקולנוע, וציינו לרעה את המעברים החדים בסרט לסצנות מיניות, לגלישה סתמית וארוכה באינטרנט, ולזוויות הצילום הלא שגרתיות והמעבר החד ביניהן. לעומת זאת, המבקרים שטענו שמדובר בסרט מופת, ציינו כי יחסית לסכום הזעום בו נוצר (כ-200 דולר) הישגיו ורמתו הן יוצאות דופן וראויות לשבח.
בארץ זכה לביקורות חיוביות מאוד, ואף הוקרן במספר מסגרות בארץ, ביניהן גם בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה בתל אביב.
הערות שוליים

↑  הסרטים הטובים לשנת 2008 באתר אינדיוויר
↑  הסרט באתר הפסטיבל לקולנוע גאה (תל אביב)
יקנה אפריקנית

| יקנה אפריקנית |
| --- | --- |
 יקנה אפריקנית
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יקניים
סוג:: יקנה אפרוטרופית
מין:: יקנה אפריקנית
שם מדעי
 Actophilornis africanus ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


יָקָנָה אַפְרִיקָנִית (שם מדעי: Actophilornis africanus) הוא מין של עוף ביצות ממשפחת היקניים, החי בביצות של מים מתוקים באפריקה שמדרום לסהרה. כמו כל היקנות, ליקנה האפריקנית יש רגליים וציפורניים ארוכות, המאפשרות לה ללכת על צמחייה צפה באגמים רדודים.
תיאור

אורכה של היקנה הוא כ-23-31 ס"מ, בעוד הנקבות גדולות יותר מהזכרים: נקבה שוקלת כ-260 גרם, בעוד זכר שוקל כ-137 גרם. גבן של היקנות בצבע חום-ערמון, בעוד שהצד האחורי של הצוואר, קצוות הכנפיים ורצועת-העיניים שחורות. החלק הקדמי של הצוואר לבן, והמקור כחול. אצל בוגרים גם הבטן חומה-ערמונית, אך אצל יקנות צעירות היא בצבע לבן, עם כתמים בצבע חום-ערמוני. הרגליים אפורות, ובין הבטן העליונה לצוואר יש כתם צהוב.
התנהגות

היקנה ניזונה מחרקים, רכיכות, חלזונות וסרטנים שהיא אוספת מפני המים, או תופסת באוויר. לעיתים היקנה הופכת את העלים הצפים על פני המים ובודקת האם יש מתחתם מזון. היאקנה מצויה ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה, חוץ מבאזורים צחיחים או מיוערים ולרוב נמצאת בקרבת מים מתוקים רדודים ואיטיי זרימה.
היקנה האפריקנית אינה נודדת, אך היא יכולה לעבור ממקום למקום כשגובה פני המים משתנה.
חיזור ורבייה

אצל היקנה האפריקנית מערכת הרבייה היא הפוכה, כך שהזכרים מקננים ושומרים על האפרוחים בעוד הנקבות שומרות על הטריטוריה מפני נקבות אחרות. החיזור מתבצע על ידי הקפה של הזכר והנקבה אחד מסביב לשני, והרכנת הראש על מנת להדגיש את מגן הראש הכחול-בוהק. הנקבה מתכופפת והזכר מנקר אותה לפני שהוא עולה עליה. סדרת פעולות אלו יכולה לחזור כארבע עד חמש פעמים, אף על פי שקשר מיני ממשי מתקיים רק בחלק קטן מהמקרים.
הזכר בונה קן על הצמחייה שעל פני המים, בגובה של כשני סנטימטרים מעל המים. אם ישנן סכנות הצפה, הקן מוזז. הנקבה מטילה כארבע-חמש ביצים חומות ומוכתמות בשחור - לא תמיד בקן, ולעיתים ישירות על הצמחייה בלי קן. צבע הביצים מסייע להסוואתן. הזכר דוגר על הביצים במשך כ-20-26 ימים, והוא גם מצל עליהן בשעות החמות של היום. לאחר שהאפרוחים בוקעים, שרידי קליפות הביצים נדחפים למים. האפרוחים בוקעים מפותחים, כך שהזכר לא צריך להאכיל אותם, ורק משגיח עליהם בזמן שהם אוכלים.
לאחר 40-70 ימים מזמן הבקיעה האפרוחים עוזבים את הקן. לאחר כשנה, מתפתחת אצל האפרוחים פלומה של בוגרים.
הערות שוליים

↑  יקנה אפריקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי טורקיה–ליטא

| יחסי טורקיה–ליטא |
| --- | --- |
טורקיה: ליטא


טורקיה: ליטא
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 65,300
אוכלוסייה
87,527,097: 2,851,781
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 77,836
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 27,294
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

שגרירות טורקיה בווילנה
יחסי טורקיה–ליטא הם יחסי החוץ בין טורקיה לליטא.
סקירה כללית

טורקיה וליטא חתמו על "הסכם הידידות" ב-17 בספטמבר 1930. הכיבוש והסיפוח של ליטא על ידי ברית המועצות מעולם לא הוכר על ידי טורקיה. לאחר קריסת ברית המועצות כוננו מחדש היחסים הדיפלומטיים בין המדינות ב-3 בספטמבר 1991.
היחסים הפוליטיים בין טורקיה לליטא משתפרים בחיוב. התמיכה של טורקיה בחברות נאט"ו של ליטא והתמיכה של ליטא במשא ומתן על חברות טורקיה באיחוד האירופי סייעה לחיזוק היחסים בין המדינות. טורקיה תורמת להצטיינות מרכז הביטחון האנרגטי של נאט"ו בווילנה יחד עם כוח אדם. בליטא חיים כ-350 אזרחים טורקים.
ביקורים רמי דרג

ביקורה הרשמי של נשיאת ליטא, דליה גריבאוסקאיטה בטורקיה, בין התאריכים 7–9 בדצמבר 2014, הצביע בבירור על הרצון והמאמץ המשותף לתת תנופה חדשה לסגירת שיתוף הפעולה בין המדינות.
ביקורו של לינאס לינקביצ'יוס, שר החוץ של ליטא, בטורקיה ב-22 באוגוסט 2016 כדי להפגין הזדהות עם טורקיה לאחר ניסיון ההפיכה הכושל ב-15 ביולי 2016, היה הביקור הראשון ברמת שר החוץ בקרב מדינות נאט"ו והמדינות החברות באיחוד האירופי. שר החוץ לינקביצ'יוס ערך גם ביקור עבודה באנקרה ב-9 במאי 2018; מבלוט צ'אבושולו, שר החוץ של טורקיה, ערך ביקור רשמי בליטא ב-28 באוגוסט 2018. שני שרי החוץ נפגשו לבסוף ב-8 בדצמבר 2018 לרגל חנוכת קונסולית הכבוד של ליטא באלניה.
יחסי סחר

היקף המסחר הכולל בין שתי המדינות בשנת 2018 הסתכם ב-688 מיליון דולר. (יצוא טורקי: 277 מיליון דולר; יבוא מליטא: 410 מיליון דולר). בתקופה שבין 2002–2018, סך ההשקעות הישירות מליטא לטורקיה היה 22 מיליון דולר. באותה תקופה ההשקעות הישירות הזרות מטורקיה לליטא היו 3 מיליון דולר.
תיירות

טורקיה היא היעד התיירותי המועדף ביותר על הליטאים. בערך 200 אלף תיירים ליטאים ביקרו בטורקיה בשנת 2018.
נציגויות דיפלומטיות

טורקיה מחזיקה בליטא שגרירות בווילנה.
ליטא מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-4 קונסוליות באנטליה, בורסה, איסטנבול ואיזמיר.
יוליאנוס העני

| --- | --- |

יוליאנוס הקדוש בפרסקו של דומניקו גירלנדאיו
 לידה:  כנראה 7 לה מאן, צרפת 
 פטירה:  המאה ה-1
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית
 חג:  9 בינואר וה-12 בפברואר
 פטרון של:  הוספיטלרים, עולים לרגל, העובדים על סירות ומעבורות, עובדי קרנבלים וירידים, עובדי קרקסים, ליצנים, כנרים, מוזיקאים נודדים, להטוטנים, עובדי בתי מלון ובעליהם, בעלי פונדקים, המחפשים קורת גג במהלך מסעותיהם, הנודדים בדרכים, צידים, אבירים, רועי צאן, חסרי ילדים, רוצחים, העיר סן ג'יליאן (מלטה) והעיר מצ'רטה באיטליה
 מחלוקות:  פרטי קורות חייו ועצם קיומו מוטלים בספק והוא נחשב בעיני חוקרים מודרניים לדמות אגדתית בלבד
 
יוליאנוס העני, או יוליאנוס איש מסדר ההוספיטלרים, הוא קדוש בכנסייה הקתולית. מומחים להגיוגרפיה רואים בסיפורו אגדה בלבד. הוא נחשב לפטרונם של הנגרים, העובדים בענף ההארחה והנודדים בדרכים. ליוליאנוס שני ימי חג, ה-9 בינואר וה-12 בפברואר.
קיימות גרסאות שונות לאגדה על קורות חייו. חלק מן האגדות טוענות כי הוא נולד בלה מאן (שבצרפת), ככל הנראה מתוך בלבול עם הקדוש יוליאנוס מלה מאן. המיתוס ההולנדי-בלגי טוען כי יוליאנוס נולד בשנת 7 לערך באַת (בחלוקה המדינית הנוכחית בבלגיה - בשני ימי חגו מתקיימות חגיגות בעלות נופך לאומי-בלגי בעיר) וגרסה שלישית טוענת בכלל כי הוא נולד בנאפולי שבאיטליה. גם בנוגע לאכסניה לעולי רגל שהקים, קיימת מחלוקת אם היא הייתה ממוקמת לחופי הנחל גרדו בפרובאנס או שבאי המצוי בנהר המוביל למצ'רטה.
בתקופת המנדט הבריטי נסלל בירושלים רחוב שנקרא על שמו "דרך יוליאן" (Julian's Way) (הרחוב לא נקרא על שם יוליאנוס הכופר כפי שסוברים רבים בטעות). באותה עת אף פעל ברחוב מלון בשם זה.
יואכים אנדרסן

יואכים כריסטיאן אנדרסן (בדנית: Joachim Christian Andersen; נולד ב-31 במאי 1996) הוא כדורגלן דני, המשחק בעמדת הבלם בפולהאם ובנבחרת דנמרק.
קריירת מועדונים

אנדרסן התחיל לשחק כדורגל כאשר הצטרף בגיל 4 לגרבה פוטבול, ממנה עבר לפ.צ. קופנהגן ולאחר מכן במיטיולן. באוגוסט 2013, אנדרסן הצטרף לאקדמיה לכדורגל של טוונטה ששילמה תמורת כ-650 אלף אירו.
ב-8 בנובמבר 2013, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי טוונטה. ב-7 במרץ 2015, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד וילם II. שבוע לאחר מכן, חתם על חוזה עד לשנת 2018. ב-22 במרץ, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד חרונינגן.
ב-26 באוגוסט 2017, אנדרסן חתם על חוזה בסמפדוריה מהסרייה א'. ב-25 בפברואר 2018, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אודינזה. ב-8 בנובמבר 2018, חתם על חוזה חדש בקבוצה עד לשנת 2022.
ב-12 ביולי 2019, אנדרסן חתם על חוזה לחמש שנים באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית תמורת כ-30 מיליון אירו ובכך הפך לכדורגלן הדני היקר בהיסטוריה וכך גם לכדורגלן היקר בתולדות המועדון. ב-2 באוקטובר 2019, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק במסגרת ליגת האלופות נגד ר.ב. לייפציג. ב-11 בנובמבר, הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות בניצחון 1–3 נגד בנפיקה ליסבון.
ב-5 באוקטובר 2020, אנדרסן הושאל לפולהאם עד לסיום העונה. ב-19 בדצמבר 2020, אנדרסן הורחק בתיקו 1–1 נגד ניוקאסל יונייטד. ב-19 במרץ 2021, אנדרסן הבקיע את שערו הראשון בפולהאם בהפסד 1–2 ללידס יונייטד.
ב-28 ביולי 2021 הודיעה קריסטל פאלאס על החתמתו של אנדרסן בחוזה לחמש שנים בסכום של 17.5 מיליון יורו. ב-17 באוגוסט 2022 כבש שער בכורה בקבוצה, בהפסד 2–4 למנצ'סטר סיטי.
ב-23 באוגוסט 2024 חזר אנדרסן לפולהאם וחתם על חוזה לחמש שנים.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, אנדרסן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של דנמרק. ב-15 באוקטובר 2019, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–4 נגד לוקסמבורג.
אנדרסן, נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020.
נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר יורו 2024.
הערות שוליים

↑  Hjulmand har udtaget truppen til EM באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הדנית, 30 במאי 2024 (בדנית)
| נבחרת דנמרק – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 כריסטנסן •  7 סקוב •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 ינסן • 25 כריסטיאנסן • 26 בוילסן • מאמן: יולמן |  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 כריסטנסן •  7 סקוב •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 מ. יורגנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 לוסל • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 ינסן • 25 כריסטיאנסן • 26 בוילסן • מאמן: יולמן | דנמרק |
| נבחרת דנמרק – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 נלסון •  4 קר •  5 מיילה •  6 אנ. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 או. כריסטנסן • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 סקוב • 25 לינדסטרום • 26 בה • מאמן: יולמן |  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 נלסון •  4 קר •  5 מיילה •  6 אנ. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 ברייטווייט •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 או. כריסטנסן • 17 סטריגר לארסן • 18 ואס • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 קורנליוס • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 סקוב • 25 לינדסטרום • 26 בה • מאמן: יולמן | דנמרק |
| נבחרת דנמרק – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 א. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 הוילון •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 הרמנסן • 17 כריסטיאנסן • 18 בה • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 ברון לארסן • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 מ. יולמן • 25 נלסון • 26 דרייר • מאמן: ק. יולמן |  1 שמייכל •  2 אנדרסן •  3 וסטרגור •  4 קר •  5 מיילה •  6 א. כריסטנסן •  7 ינסן •  8 דילייני •  9 הוילון •  10 אריקסן •   11 סקוב אולסן •  12 דולברג • 13 ר. כריסטנסן •  14 דמסגור • 15 נורגארד • 16 הרמנסן • 17 כריסטיאנסן • 18 בה • 19 וינד • 20 פאולסן • 21 ברון לארסן • 22 רונו • 23 הויביאו • 24 מ. יולמן • 25 נלסון • 26 דרייר • מאמן: ק. יולמן | דנמרק |
יואכים, נסיך פרוסיה

יואכים פרנץ הומברט, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Joachim Franz Humbert von Preußen; ‏17 בדצמבר 1890 ברלין – 18 ביולי 1920 פוטסדאם) היה בנו השישי של אחרון קיסרי גרמניה וילהלם השני. יואכים התאבד לאחר מלחמת העולם הראשונה, שאחת מתוצאותיה הייתה אובדן מעמדה של משפחתו.
ביוגרפיה

הנסיך יואכים נולד ב-17 בדצמבר 1890 בברלין בירת הקיסרות הגרמנית, לוילהלם השני, קיסר גרמניה ואשתו הראשונה אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה. הוא חווה ילדות מאושרת עם אחיו והצטיין בלימודיו. הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית ונישא למריה אוגוסטה, נסיכת אנהלט, בתם של אדוארד, דוכס אנהלט ולואיזה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. נישואים אלו לא היו מאושרים, ונולד לו בן אחד קרל פרנץ, נסיך פרוסיה.
במלחמת העולם הראשונה השתתף בכמה קרבות ונפצע מירייה ברגלו, במהלך הקרב הראשון על האגמים המזוריים. לאחר גלות משפחתו נכנס לדיכאון ובמהלך מסיבה, שערך בן דודו זיגיסמונד, נסיך פרוסיה ירה בעצמו באקדח. אחיו אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה מצא אותו פצוע קשה והעביר אותו לבית החולים הקרוב. הוא שרד עוד יום אחד ואז מת.
כרים בלערבי

כרים בלערבי (בערבית: كريم بلعربي; נולד ב-8 באפריל 1990) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר בבאייר לברקוזן.
קריירת מועדונים

בלערבי נולד ב-1990 בברלין לאב מרוקאי ואם גרמניה.
בשנת 2008, בלערבי הצטרף לקבוצת הנוער (מתחת לגיל 19) של איינטרכט בראונשווייג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בעונת 09–2008, ועוד שתי הופעות במהלך עונת 10–2009.
בלערבי עזב את בראונשווייג לטובת קבוצת בונדסליגה אחרת, באייר לברקוזן. בעקבות פציעה, בלערבי החמיץ את רוב משחקי הבונדסליגה של עונת 13–2012. בשנת 2013, הוא חזר מהפציעה לקבוצה הקודמת שלו, איינטרכט בראונשווייג בהשאלה.
בלערבי חזר ללברקוזן בתחילת עונת 15–2014. ב-23 באוגוסט 2014, הוא כבש את השער המהיר ביותר בתולדות הבונדסליגה, רק ב-9 שניות, במשחק הפתיחה של הליגה, מול בורוסיה דורטמונד, הוא הוביל את קבוצתו לניצחון חוץ 0–2.
נבחרת גרמניה

בלערבי שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה (מתחת לגילאים 20 ו-21). הוא זומן לנבחרת הבכירה באוקטובר 2010.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 באוקטובר 2014, בהפסד חוץ לנבחרת פולין 0-2 במסגרת מוקדמות יורו 2016, כאשר הוא משחק את מלוא 90 הדקות. ב-13 ביולי 2015 הוא כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–7 על נבחרת גיברלטר.
יוסף חיים ירושלמי

| --- | --- |
צילום מ-1989
 לידה:  20 במאי 1932 הברונקס, ארצות הברית 
 פטירה:  8 בדצמבר 2009 (בגיל 77) מנהטן, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  היסטוריה של עם ישראל והתרבות היהודית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  האקדמיה התלמודית מרשה שטרן 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  Doctor honoris causa of the École Pratique des Hautes Études (14 בדצמבר 2001)  פרס ד"ר לאופולד לוקאס (2005)  מלגת גוגנהיים 
 
יוסף חיים ירושלמי (באנגלית: Yosef Hayim Yerushalmi‏; 1932 - 8 בדצמבר 2009) היה חוקר ההיסטוריה של עם ישראל, פרופסור באוניברסיטאות קולומביה והרווארד. בצעירותו הוסמך כרב מסורתי.
קורות חיים

יוסף חיים ירושלמי נולד וגדל בארצות הברית. שני הוריו היגרו מרוסיה; אמו, אווה לבית קפלן, הגיעה לארצות הברית מפינסק ביחד עם סבתו, אחיה ואחיותיה הגיעו לאמריקה לפניה. אביו, לאון, נולד בגולסקובו (הולסקובו) שעל יד אודסה (כיום באוקראינה) למשפחה יהודית-ציונית ששמה ירוסלימסקי, גדל ולמד באודסה והתחיל ללמוד באוניברסיטה, לאחר פרוץ המהפכה הרוסית עלה לארץ ישראל ביחד עם אחיו כחלוץ ושהה בקיבוץ. בשנת 1928 חלה במלריה, קרוב משפחתו שגר בארצות הברית הזמינו אליו, והוא היגר לארצות הברית בה נשאר והרבה לעסוק בפעילות ציונית.
יוסף חיים ירושלמי גדל בבית יהודי-מסורתי בניו יורק וגדל עם שתי שפות אם: הוא דיבר עם אביו עברית ועם אמו יידיש, בגיל חמש הגיע לגן ילדים ושם החל לדבר אנגלית. הוריו שאפו לטפח בבנם עניין ער בהיסטוריה ובתרבות היהודית, במקביל לחינוך התורני שיקבל. בהיותו בן שמונה החל ללמוד בישיבה בסגנון מודרני, בה למד מדעי היהדות שכללו תלמוד, אך גם תנ"ך והיסטוריה וכן למדו מקצועות כלליים. למד בתיכון יהודי בו למדו בצד מדעי היהדות גם מקצועות כלליים. למד שנה באוניברסיטת העיר ניו יורק ועבר ללמוד בבית המדרש למורים השייך לישיבה יוניברסיטי, ממנה קיבל תואר ראשון ב-1953, שם למד בעיקר מדעי היהדות וספרות העולם. אחד ממוריו היה פנחס חורגין, לימים מייסד אוניברסיטת בר-אילן ונשיאה הראשון. בתחילה תכנן ללמוד משפטים והתקבל לטובות באוניברסיטאות, אולם לאחר שסיים את לימודיו בישיבה יוניברסיטי נמלך בדעתו והחליט ללמוד מדעי היהדות.
למד לתואר השני בבית המדרש לרבנים באמריקה. בין המורים שהותירו עליו חותם עמוק היו: שאול ליברמן, חיים אריה גינזברג ושלום שפיגל. ב-1957 הוסמך לרבנות ושירת כרב למשך שנה בבית הכנסת הקונסרבטיבי "בית אמת" בלארצ'מונט. שנותיו בבית המדרש לרבנים הבהירו לו שמעייניו אינם נתונים ללימודי קודש, כי אם למדע ההיסטוריה. כשסיים את לימודיו עבר לאוניברסיטת קולומביה על מנת לעשות דוקטורט בהיסטוריה אצל פרופסור סאלו ויטמאייר בארון, שם שמע שיעורים מפיהם של צבי אנקורי, אליהו ביקרמן ופאול קריסטלר. לצורך הדוקטורט נסע בראשית שנות ה-60 לפורטוגל, ספרד ואיטליה. בשנת 1966 מסר את עבודת הדוקטור, שזכתה בפרס מהוצאת אוניברסיטת קולומביה עבור הדיסרטציה הטובה ביותר שנכתבה באותה שנה באוניברסיטת קולומביה. היא עסקה באנוס יצחק קרדוזו ועיבוד שלה הפך לספרו הראשון, שראה אור ב-1971.
ירושלמי התמנה למרצה במחלקה לשפות ותרבויות של המזרח הקרוב באוניברסיטת הרווארד בשנת 1966, בשנת 1970 התמנה לפרופסור מן המניין, ב-1978 התמנה לראש החוג והופקד על הקתדרה על שם ספרא להיסטוריה יהודית ותרבויות ספרדיות. ב-1980 עבר לאוניברסיטת קולומביה, והופקד על הקתדרה על שם סאלו ויטמאייר בארון להיטוריה, תרבות וחברה יהודית ולמנהל המכון ללימודי יהדות וישראל. ב-2008 פרש לגמלאות.
נבחר לחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים בשנת 1986. ב-1995 זכה בפרס על מחקר היסטורי מידי הקרן הלאומית לתרבות יהודית. קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מבית המדרש לרבנים באמריקה, היברו יוניון קולג', אוניברסיטת חיפה (1997), אוניברסיטת מינכן ו-École Pratique des Hautes Etudes. ב-2006 ייסדה אוניברסיטת קולומביה קתדרה על שמו.
חיים אישיים

היה נשוי לעפרה פרלי, מוזיקאית ישראלית לשעבר. אב סבה, הרב אברהם צבי פרלמוטר, היה הרב הראשי של ורשה בין שתי מלחמות העולם וחבר בסיים, הפרלמנט הפולני (מטעם מפלגת אגודת ישראל). בני הזוג נותרו נשואים עד מותה. נולדה להם בת, אריאל ירושלמי.
מחקריו > משומדים ואנוסים

ירושלמי נחשף לאנוסים לראשונה בהיותו בן עשר, כאשר קיבל מתנה מהוריו, ביוגרפיה לילדים ביידיש של המלומד היהודי ומנהיג הקהילה בספרד ובפורטוגל, דון יצחק אברבנאל.
בנושא זה עסק מאמרו הראשון של ירושלמי "האינקוויזיציה של יהודי צרפת בזמנו של ברנארד גוי", בו הוא טוען שאין כל קשר בין הכופרים האלביגנזים לבין היהודים הנסתרים. מסקנה נוספת של המאמר היא שיש דמיון רב בין האינקוויזיציה של יהודי צרפת במאה ה-13, לאינקוויזיציה הספרדית שתבוא אחריה, הדבר מתבטא בתאוריה, במנהל, ובפרקטיקה.
מחקריו > משומדים ואנוסים > מהחצר הספרדית לגטו האיטלקי

זוהי הדיסרטציה זוכת הפרסים של ירושלמי מאוניברסיטת קולומביה ב-1970, שראתה אור כמונוגרפיה. בספר הוא מתחקה אחר הקריירה של יצחק קרדוזו, שנולד כנוצרי חדש בשם פרננדו בשנה הראשונה של המאה ה-17 בפורטוגל ונהפך לאינטלקטואל ורופא בולט במדריד, שהיה בן בית בחוגי האצולה. בשיא הקריירה המקצועית שלו, החליט קרדוזו לנטוש את אורח חייו בספרד בה עלה לגדולה ו"לשוב" ליהדות. אחיו של יצחק, אברהם, היה תאולוג חשוב של התנועה השבתאית. ירושלמי נחשף לחיבורו של קרדוזו "Las exellencias le les hebreos", שנכתב אחרי מעברו של קרדוזו לאיטליה. הוא מתאר את הימצאותם של שני האחים קרדוזו זה בצד זה, שבבורחם מהאינקוויזיציה הם הלכו בשני נתיבים שונים בתכלית – האחד אנוס שהפך לשבתאי והשני – אנוס שחזר ליהדות. ירושלמי טווה היסטוריה חברתית, תרבותית ואינטלקטואלית של היהודים דרך סיפור בריחתו של יצחק קרדוזו ולשם כך הוא נעזר במגוון חומר ארכיוני, תוך היעזרות בספרות המקרא, ספרות אפולוגטית שכתבו היהודים בימי הביניים והעת החדשה המודרנית ושימוש בהיסטוריוגרפיה המודרנית.
בספרו זה ובמספר מאמרים שכתב לאחריו מתאר ירושלמי את הבעיות שעמדו בפני היהודים בקבלת הסמכות הרבנית ומנהגי היהדות, לאחר שהם עזבו את חצי האי האיברי. ירושלמי מתבסס על טיעונו של גרשום שלום שסבר שהגירוש מספרד היה נקודת שבר ללא תקדים בדברי ימי היהדות.
במאמר "טמיעה וגזענות אנטישמית" משווה ירושלמי את הניסיון ההיסטורי של היהודים הספרדים מהמאה ה-15, ליהודים הגרמנים המודרניים. הוא עוסק לא רק באימוץ התרבות הזרה, אלא בעיקר בהופעה בשני המקרים של תפישות חדשות של גזע. במיוחד הוא מציין את החידוש בחוקי limpieza de sangre (טוהר הדם). שנחקקו נגד הנוצרים החדשים בספרד באמצע המאה ה-15. הוא מראה שהטענה הגזענית לגבי טוהר הדם, מהווה מקור פוטנציאלי לטענה הגזענית המודרנית יותר של אי-השתנות יסודית במצב היהודים.
במאמרו "דברי שפינוזה על קיום העם היהודי" מנסה ירושלמי להסביר כיצד שפינוזה תופש את ההיסטוריה היהודית ובמיוחד את הישרדות היהודים. הוא צירף את היסטוריית האנוסים עם הספרות הנוגעת לשפינוזה בנושאים ספרדיים וקריאה קפדנית ב"מאמר תאולוגי-מדיני" של שפינוזה. לדעת ירושלמי שפינוזה סבר שבשל דבקות במערך של נורמות, שבגינן היהודים הופרדו מהגויים, זו הובילה לשנאת הגויים וסיפקה רציונל חדש לזהות היהודית.