stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוון טונג

| --- | --- |
סמל קוון טונג

אזור התעשייה בקוון טונג
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  קאולון
 רשות מחוקקת:  המועצה המחוזית של קוון טונג 
 על שם:  Kwun Tong 
 שטח:  11.26 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בתחום מנהלי:  673,166 (2021)
  ‑ צפיפות:  59,800 נפש לקמ"ר (2021)
 קואורדינטות:  22°18′48″N 114°13′34″E﻿ / ﻿22.3133°N 114.226°E﻿ / 22.3133; 114.226 
 http://www.districtcouncils.gov.hk/kt/english/welcome.htm
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומיקוון טונג(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומיקוון טונג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קְווּן טוֹנְג (בסינית: 觀塘區) הוא תחום מנהלי בקאולון שבהונג קונג. שטחו הכולל 11.26 קילומטר רבוע. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2021 אוכלוסייתו מנתה 673,166 תושבים.
זהו האזור הצפוף ביותר בהונג קונג, עם 59,800 איש לקמ"ר אחד. נכלל בו גם אזור תעשייה רחב, שנבנה בשנות ה-50 של המאה ה-20. כ-50% מהאוכלוסייה מתגוררת בדיור ציבורי שנבנה על ידי הממשלה.
כולל בתוכו את השכונות:
קוון טונג
נְגַאוו טַאוו קוֹק
מפרץ קאולון
שַׁאוו מַאוו פִּינג
לַאם טִין
יַאוו טוֹנְג
לֶי יוּאֶ מוּן.
הערות שוליים

↑  https://citypopulation.de/en/china/hongkong/admin/
| תחומי מנהל בהונג קונג |
| --- | --- | --- |
| הטריטוריות החדשות | האיים החיצוניים • קוואי צינג • צפון • סאי קונג • שא טין • טאי פו • צואן ואן • טואן מאן • יואן לונג |  |
| קאולון | קאולון סיטי • קוון טונג • שם שו פו • וונג טאי סין • יאו צים מונג |  |
| הונג קונג | המרכז והמערב • מזרח • דרום • ואן צ'אי |  |
אזור קוון טונג - תמונה פנורמית, 2014
צללים אפלים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Dark Shadows 
 בימוי:  טים ברטון
 הופק בידי:  גרהם קינג כריסטי דמברווסקי ג'וני דפ דייוויד קנדי ריצ'רד די. זאנוק
 תסריט:  סת גרהם סמית
 עריכה:  כריס לבנזון 
 שחקנים ראשיים:  ג'וני דפ מישל פייפר הלנה בונהם קרטר אווה גרין ג'קי ארל היילי ג'וני לי מילר קלואי מורץ בלה היתקוט
 מוזיקה:  דני אלפמן 
 צילום:  ברונו דלבונל 
 מדינה:  ארצות הברית, אוסטרליה 
 חברת הפקה:  Village Roadshow Pictures GK Films Infinitum Nihil The Zanuck Company
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  11 במאי 2012
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיית אימה, סרט פנטזיה, סרט רוחות רפאים, סרט קומדיה, סרט ערפדים, פנטזיה אפלה 
 תקציב:  150 מיליון דולר
 הכנסות:  $245,527,149
 הכנסות באתר מוג'ו:   darkshadows
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
צללים אפלים (באנגלית: Dark Shadows) הוא סרט פנטזיה וקומדיה המבוסס על אופרת סבון בעלת אותו שם ששודרה בין השנים 1966–1971. הסרט בוים על ידי טים ברטון ומככבים בו ג'וני דפ כברנבס קולינס, ערפד בן יותר מ-200 שנה, ומישל פייפר כבת דודתו אליזבת קולינס סטודרד, האם המתבודדת של משפחת קולינס. הסרט יצא לאקרנים ב-17 במאי 2012.
צוות השחקנים הראשי

ג'וני דפ - ברנבס קולינס, ערפד מהמאה ה-18 המתעורר לתוך המאה ה-20.
אווה גרין - אנג'ליק בוצ'רד, מכשפה נקמנית המתכננת מסע נקמה נגד ברנבס ומשפחתו.
מישל פייפר - אליזבת' קולינס סטודרד, אם המשפחה.
ג'וני לי מילר - רוג'ר קולינס, אחיה של אליזבת', אביו של דייוויד.
קלואי מורץ - קרולין סטודרד, בתה בת העשרה המרדנית של אליזבת'. בסוף הסרט מתגלה כאשת זאב.
גוליבר מקגרת - דייוויד קולינס, בנו המפותח בן ה-10 של רוג'ר. הטוען שאימו המתה מתקשרת עמו.
הלנה בונהם קרטר - דוקטור ג'וליה הופמן, הפסיכיאטרית של אליזבת' הגרה עם המשפחה.
ג'קי ארל היילי - וילי לומיס, המטפל של האחוזה.
בלה היתקוט - ויקטוריה וינטרס (מגי אוונס), האומנת של דייוויד.
ריי שירלי - גברת ג'ונסון, המשרתת הקשישה של האחוזה.
איוון קיי - ג'ושוע קולינס, אביו של ברנבס קולינס.
אליס קופר - עצמו
קת'רין לי סקוט (אנ') - אורחת
קוון פרייטר

קוון פרייטר (באנגלית: Kevaughn Frater; נולד ב-14 בדצמבר 1996) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת החלוץ.
קריירה

פרייטר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הארבור וייו, ובעונת 2013/2014, הצטרף לקבוצה הבוגרת. בעונת 2016, הושאל לריאל מונרכס מאליפות ארצות הברית בכדורגל. בשנתיים לאחר מכן, שיחק גם בקולורדו ספרינגס סוויצ'באקס ופיניקס רייסינג.
לקראת עונת 2018, שוחרר מהארבור וחתם בניו מקסיקו יונייטד, במדיה רשם את עונת השיא שלו עם 14 שערים ב-30 משחקים.
ב-12 בפברואר 2020, הצטרף לבנגלור מליגת העל ההודית.
ב-6 ביולי 2020, פרייטר חתם במכבי נתניה מליגת העל.
ב-23 ביוני 2021 חתם פרייטר בהפועל נוף הגליל. בפברואר 2022 חתם בהפועל רעננה.
הערות שוליים

↑  מאור רחמני, ‏הרכש הראשון: קוון פרייטר חתם במכבי נתניה, באתר ONE‏, 6 ביולי 2020
↑  מיכאל וייסרמן, ‏‏כפי שפורסם לראשונה בספורט1: קוואן פרייטר חתם בנוף הגליל, באתר ספורט1, 23 ביוני 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קוון פרייטר".
קווליטסט

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־26 שנים) 
 מיקום המטה:  פתח תקווה 
 ענפי תעשייה:  היי-טק 
  
 www.qualitestgroup.com
 
קווליטסט (באנגלית: QualiTest היא חברת בדיקות תוכנה והבטחת איכות ישראלית שהוקמה ב-1998 על ידי אלי מרגולין ואייל זילברמן. היא נחשבת כיום לחברת ה-QA הגדולה ביותר בעולם עם כ-1,500 עובדים בישראל ומזרח-אירופה ועוד כ-3,000 עובדים בעולם.[דרוש מקור]
בנוסף לפעילותה בישראל, לחברה סניפים בארצות הברית, אנגליה, רומניה והודו והיא מעסיקה מעל 3,000 עובדים.
רכישות ומיזוגים

2012 - רכשה את חברת הבדיקות ההולנדית Four Oaks
2013 - רכשה את חברת הבדיקות הבריטית TCL
נובמבר 2016 - רכשה את Test Direct הבריטית
בספטמבר 2016 רכשה קרן ההשקעות האמריקנית מרלין אקוויטי פרטנרס את השליטה בחברת קווליטסט. מרלין רכשה 75% ממניות החברה לפי שווי חברה של 300 מיליון שקל
יולי 2017 - רכשה את Experior  הבריטית
יולי 2019- נרכשת על ידי קרן ההשקעות הפרטית Bridgepoint בסכום שמוערך בקרוב לחצי מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑  חברת QualiTest הישראלית רכשה את קבוצת Experior הבריטית, באתר TechTime‏, 14 ביולי 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קווליטסט".
קאפו בירושלים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  אורי ברבש
 הופק בידי:  חיים שריר
 תסריט:  מוטי לרנר
 עריכה:  מיקי כהן
 שחקנים ראשיים:  גיל פרנק מיה דגן
 מוזיקה:  פרדריק שופן
 צילום:  יורם מילוא
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  2015
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט היסטורי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קאפו בירושלים הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2015 בבימויו של אורי ברבש, עם גיל פרנק ומיה דגן בתפקידים הראשיים.
זה אחד הסרטים העלילתיים הבודדים בישראל המטפלים בבעיה הכאובה של ניצולי השואה ששימשו קאפו במחנות ההשמדה.
התסריט נכתב על ידי מוטי לרנר בהשראת סיפורו של אליעזר גרינבוים, בנו של שר הפנים דאז יצחק גרינבוים, שהואשם ששימש קאפו באושוויץ, ונהרג בקרב רמת רחל במלחמת העצמאות. הדמויות המופיעות בסרט הן בדויות.
העלילה היא על זוג ניצולי השואה, שמגיעים לירושלים לאחר מלחמת העולם השנייה והשואה והגבר מואשם שהיה קאפו באושוויץ.
הסרט ערוך ברובו בצורה מונולוגים של המשתתפים המדברים למצלמה. המונולוג הראשי של הגיבור הראשי המסביר את פעולתו במחנה ההשמדה ומונולוגים של אחרים שחלקם מגנים אותו וחלקם בעדו כמו סיפור רשומון שאין אפשרות להגיע למסקנה ברורה של אשמה.
פסקול המוזיקה של הסרט מורכב מיצרות לפסנתר של פרדריק שופן – נוקטורנים ופנטזיה-אימפרומפטו.
הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע בגואה, בפסטיבלי הקולנוע היהודי באוסטרליה וטורונטו ובפסטיבל הקולנוע היהודי באוסטרליה וטורונטו וזכה בפרס חביב הקהל בפסטיבל הסרטים היהודיים בוורשה (2016).
הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע היהודי בירושלים וצוין לשבח בנימוק: "הסרט מציע גישה אינטליגנטית, ייחודית ורגישה לנושא הקשה של הקאפו היהודי במחנות ההשמדה, ומאיר באופן מקורי ומרתק סוגיה מורכבת בהיסטוריה היהודית ובתודעה הישראלית".
תקציר העלילה

שנת 1948, ד"ר ברונו קמינסקי (גיל פרנק) נמצא עם יחידתו בחזית הלחימה ברמת רחל ומספר את סיפורו. הוא היה רופא כירורג בוורשה וחברתו הקרובה הייתה שרה (מיה דגן), פסנתרנית מחוננת המנגנת בעיקר את יצירות שופן.
הנאצים העבירו אותו לאושוויץ שם התמנה על ידי אנשי האס אס ל"ראש בלוק" בצריף של אסירים יהודים. לדבריו איש שלא היה שם לא יוכל לשפוט אותו על מעשיו. את המתים הוא הסתיר זמן מה כדי לחלק את האוכל שלהם בין שאר האסירים. את בגדיהם ונעליהם הוא העביר לאסירים. אכן הוא חנק כמה מוזלמנים, כמה מהם עמדו להלשין לאס אס על תוכניות בריחה וכמה מהם היו על סף גסיסה והוא קיצר את סבלם. בצריף שלו מתו פחות מאשר בצריפים אחרים. את שרה פגש בבית חולים אמריקה כשהייתה במצב קשה, סעד אותה והשיג לה סרטיפיקט לארץ ישראל. בירושלים השיג עבודה בקופת חולים והתחתן עם שרה אך אחד מהניצולים גילה אותו ופרסם את עברו כקאפו, ניצול אחר ניסה להתנקש בחייו אבל הוא הרג אותו. הוא נאלץ להתפטר מקופת החולים ופתח מרפאה פרטית. ניסיונותיו לקבל אשרת הגירה לשוודיה נכשלו. ב-15 במאי 1948 הוא התגייס כרופא צבאי ליחידה שנלחמת ברמת רחל ונהרג כשניסה להגיע לחייל פצוע.
חורף 1950, שרה מגדלת את בנם הקטן ומספרת על חייה עם ברונו ועל החיים הקשים שלה בגלל הטרדות השכנים. היא נרגעת בנגינה נוקטורנים של שופן. היא מספרת ששירות הרווחה לקח לה את בנה לקיבוץ בטענה שאינה מסוגלת לטפל בו בגלל מצבה הנפשי אך היא חטפה אותו בחזרה.
צימרמן (דרור קרן) הוא פקיד דואר שהיה בצריף של ברונו וסבל ממנו. הוא מביא מברק לחתונתם של ברונו ושרה ואז מזהה אותו ומפיץ זאת לכולם כולל לעיתונות אבל זוכה רק לידיעה קטנה בעיתון הארץ. הוא מארגן חברים מאצ"ל וביחד הם תופסים את ברונו ומכים אותו קשות אבל ברגע האחרון הוא נמנע להרוג אותו.
החנווני פינקלמן (אמנון וולף) מצדד בברונו אבל אומר זאת בלחש כדי שלא יברחו לו לקוחות. אנשל שוורץ (אלכס קרול) הוא חולה נפש מאושפז שמספר שכשאביו מת, אסיר אחר לקח את מנת הלחם שלו וברונו הכריח לתת אותה לו. גם קוברסקי (נתי רביץ) בעל מפעל לתרופות, מדבר בלחש לטובת ברונו.
הסנדלר החרדי וייסמן (איצ'ו אביטל) מספר שברונו שנא חרדים והקניט אותם באמרו שבמצב כזה אין אלוהים.
ד"ר דובנוב (אברהם סלקטר) ואשתו יוליה (טטיאנה קנליס אולייר) מדברים על ברונו. ד"ר דובנוב עלה ארצה ב-1932 והתמנה ליו"ר הסתדרות הרופאים בירושלים. הוא הכיר את ברונו בוורשה ועזר לו בקליטה בירושלים. לזוג דובנוב הייתה בת בשם דינה שנסעה לבקר את סבתה בוורשה בקיץ 1939 ונספתה שם.
אנטמן (אריה צ'רנר) מאשים את ברונו במות בנו באושוויץ. הוא הצית את דלת מרפאתו של ברונו ונמנע לשרוף את דירתו בגלל ששרה שהיא נצר למשפחת רבנים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גיל פרנק | ד"ר ברונו קמינסקי |  |
| מיה דגן | שרה | אשתו של ברונו |
| אברהם סלקטר | ד"ר דובנוב | יו"ר ההסתרות הרפואית בירושלים |
| טטיאנה קנליס אולייר | יוליה דובנוב | אשתו של ד"ר דובנוב |
| דרור קרן | צימרמן | ניצול שואה |
| אמנון וולף | פינקלמן | ניצול שואה |
| אריה צ'רנר | אנטמן | ניצול שואה |
| איצ'ו אביטל | ויסמן | מיצול שואה |
| נבו קמחי | קינסטלר | ניצול שואה |
| נתי רביץ | קוברסקי | ניצול שואה |
| אלכס קרול | אנשל שוורץ | ניצול שואה (חולה נפש) |
| אודי פרסי |  | מפקד מחלקה |
| חיים שריר |  | מנהל הדואר |
הערות שוליים

↑  זוכי פסטיבל הקולנוע היהודי בירושלים 2015
פר רובץ

| --- | --- |

 לידה:  1831 Grand River, ארצות הברית 
 נהרג:  15 בדצמבר 1890 (בגיל 59 בערך) טריטוריית דקוטה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jumping Badger 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Sitting Bull Monument 
 בן או בת זוג:  Light Hair Seen-by-her-Nation Snow-on-Her Four-Robes-Woman Scarlet Woman 
 חתימה:   
 
פר רובץ או שור יושב (באנגלית: "Sitting Bull", בשפת הסו: "Tȟatȟáŋka Íyotake" - טטנקא איוטקא; 1831 - 15 בדצמבר 1890) היה יליד אמריקאי, מנהיג שבט הונקפאפא מהלקוטה, תת-קבוצה של הסו, שהנהיג כ-1,200 לוחמי סו ושאיין נגד רגימנט הפרשים השביעי של צבא ארצות הברית בפיקודו של לוטננט קולונל ג'ורג' ארמסטרונג קסטר בקרב ליטל ביגהורן ב-25 ביוני 1876. ב-20 ביולי 1881 הוביל את שארית אנשיו לכניעה לכוחות ארצות הברית בפורט בופורד, צפון דקוטה. בשנת 1885 השתתף ב"מופע המערב הפרוע" של באפלו ביל.
פר רובץ נהרג במהלך ניסיון מעצרו על רקע קשריו לתנועת "ריקוד הרוחות" ששאפה לצאת משמורת האינדיאנים. במהלך המעצר התפתחה תגרה בין אנשיו של הצ'יף לבין אנשי החוק, במהלכה נפגע הצ'יף בראשו מכדור אקדח ונהרג. לאחר מותו הועברה גופתו לקבורה בקרבת מקום, בפורט יטס. בשנת 1953 הועברו שרידיו למוברידג' שבדרום דקוטה, על ידי בני משפחתו כדי שייקבר קרוב למקום הולדתו.
פנלופה

| --- | --- |

 תפקיד:  מלכת איתקה
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית
 מקום מגורים:  איתקה
 אב:  איקריוס
 אם:  פריבואה 
 אחים:  Thoon 
 בן או בת זוג:  אודיסאוס
 צאצאים:  טלמאכוס, Arcesilaos, Italus, פוליפורתס 
 
ערך זה עוסק בדמות באודיסאה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
"פנלופה ומחזריה", ציור של ג'ון ויליאם ווטרהאוס, 1912
פנלופה מאת  אנטואן בורדל בגן האמנות ע"ש בילי רוז במוזיאון ישראל
פֶּנֵלוֹפֵּה (ביוונית עתיקה: Πηνελόπεια) היא דמות באודיסאה של הומרוס. שמה דומה למילה היוונית ל"ברווז", אולם מקובל לחשוב שהשם הוא שילוב של המילה היוונית ל"רשת" או "אריג" והמילה ל"עין" או "פנים", שם שמאוד מתאים לדמות המבלה זמן רב באריגה ושהמוטיבציה שלה קשה להבנה. בעידן המודרני מקושר שמה לנאמנות. קיימת מסורת לפיה היא אמו של פאן מיחסיה עם הרמס.
תפקידה באודיסאה

פנלופה היא אשתו של הגיבור הראשי בסיפור, אודיסאוס מלך איתקה, בתו של איקריוס ואשתו פריבואה. לפנלופה בן אחד מאודיסאוס, טלמאכוס, שנולד מעט לפני שאודיסאוס נקרא להילחם במלחמת טרויה.
פנלופה המתינה מעל עשרים שנה לשובו של בעלה, ובאותה תקופה סבלה ממצבים קשים בעת שסירבה לחיזוריהם של נסיכים ומחזרים רבים שניצלו את מצבה משך כארבע שנים לאחר גמר מלחמת טרויה. חכמתה והארטה של פנלופה איפשרו לה לעכב את מחזריה הרבים במשך שלוש שנים בהבטחה שתינשא לאחד מהם ברגע שתסיים לארוג תכריכי קבורה עבור לארטס, אביו של אודיסאוס. את האריג שארגה לעת יום פרמה לעת ערב, דבר שהתאפשר עד שאחת משפחותיה חשפה את התרמית.
למרות נאמנותה, נעשתה פנלופה חסרת סבלנות, בעיקר בשל התערבותה של האלה אתנה, והשתוקקה לחשוף את עצמה בפני המחזרים כדי לשלהב אותם עוד יותר. היא מציגה אמביוולנטיות; היא קוראת מספר פעמים לאלה ארטמיס להרוג אותה ומצד שני חושבת על התמסרות לאחד הגברים. כשאודיסאוס חוזר לאיתקה, מחופש לקבצן זקן, פנלופה מתחייבת להינשא לגבר שימתח את קשתו הישנה והקשיחה של אודיסאוס ויירה חץ דרך שתים עשרה ידיות גרזנים. יכול להיות שפנלופה זיהתה את בעלה למרות התחפושת והכריזה על התחרות משום שידעה שהוא היחיד שיכול לנצח בה.
כצפוי, אודיסאוס הוא היחיד מבין המחזרים שמצליח למתוח את הקשת ולירות בה והוא זוכה בתחרות. הוא הורג את כל המחזרים בעזרת טלמאכוס, אתנה ושני משרתים. פנלופה חוששת שהוא אינו בעלה האמיתי אלא מתחזה, אולי במסגרת תכסיס של אחד האלים, ובוחנת אותו בכך שהיא מצווה על משרתה להזיז את מיטתה אל חדרם. אודיסאוס טוען שהדבר איננו אפשרי משום שכיוצר המיטה הוא יודע שאחת מרגליה היא עץ זית חי. בכך פנלופה משתכנעת שאודיסאוס הוא באמת בעלה.
בתרבות

האסטרואיד 201 Penelope (אנ') נקרא על שמה.
קאפו (כדורגלן)

מרקוס אבנגליסטה דה מוראס (בפורטוגזית: Marcos Evangelista de Moraes; נולד ב-7 ביוני 1970, בסאו פאולו שבברזיל) הידוע בשם קַאפֿוּ, הוא כדורגלן עבר ברזילאי אשר שיחק בעמדת המגן הימני. קאפו מחזיק בתואר שיאן ההופעות בנבחרת ברזיל. קאפו הוא שחקן הכדורגל הראשון ועד כה היחיד ששיחק בשלושה משחקי גמר גביע העולם (1994, 1998, 2002).
קריירה

קאפו החל את הקריירה שלו בקבוצת סאו פאולו ב-1988 ומשם עבר לריאל סרגוסה. ב-1996 חזר לברזיל לקבוצת פלמיירס. בקיץ 1997, הוא הגיע לרומא האיטלקית. קאפו שיחק ברומא שש עונות ואף זכה עימה באליפות איטליה השלישית שלה בעונת 2000/2001. בשנת 2003, קאפו הגיע למילאן בהעברה חופשית במקומו של תומאס הלבג שסיים את חוזהו בקבוצה וחזר לאינטר מילאנו.
ב-2008, לאחר 5 שנים במילאן, הודיע קאפו על פרישה ממשחק. בדצמבר אותה שנה פורסם כי הוא ישחק במדי גארפורת' טאון החובבנית מהליגה השביעית באנגליה.
קאפו היה קפטן נבחרת ברזיל, עימה זכה במונדיאל 2002. קאפו הוא השחקן היחידי ששיחק בשלושה משחקי גמר רצופים במונדיאל (רונאלדו שיחק ב-1998 וב-2002 אך ב-1994 ישב על הספסל ולא שותף). במונדיאל 2006 שיחק קאפו בפעם הרביעית ברציפות בטורניר ובפעם השנייה בתור קפטן.
קריירה > ספיישל אולימפיקס

במהלך פורום מנהיגי הנוער העולמי של ספיישל אולימפיקס, הוצג בהפתעה קאפו כשגריר הבינלאומי החדש של הארגון.
צרפת במשחקים הפאראלימפיים

צרפת השתתפה בכל המשחקים הפאראלימפיים, הן קיץ והן חורף, מאז ומעולם, כולל במשחקים הראשונים ברומא, בשנת 1960. צרפת הייתה המדינה המארחת של המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992) (חורף) והמשחקים הפאראלימפיים פריז (2024) (קיץ). צרפת ממוקמת במקום החמישי בטבלת המדליות במשחקים הפאראלימפיים. המתחרה המצליחה ביותר של צרפת הייתה השחיינית ביאטריס הס, שזכתה ב-20 מדליות זהב וב-5 מדליות כסף.
טבלת מדליות > אולימפיאדות הקיץ

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | כולל | דירוג עולמי |
| המשחקים הפאראלימפיים רומא (1960) | 3 | 3 | 1 | 7 | 9 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) | 4 | 2 | 5 | 11 | 11 |
| המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) | 13 | 10 | 9 | 32 | 5 |
| המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) | 10 | 8 | 5 | 33 | 7 |
| המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) | 23 | 21 | 14 | 58 | 8 |
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) | 28 | 26 | 31 | 85 | 8 |
| המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) | 71 | 69 | 46 | 186 | 6 |
| המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) | 47 | 44 | 49 | 140 | 5 |
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) | 36 | 36 | 35 | 107 | 6 |
| המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) | 35 | 29 | 31 | 95 | 6 |
| המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) | 30 | 28 | 28 | 86 | 7 |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 18 | 26 | 30 | 74 | 7 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) | 12 | 21 | 19 | 52 | 3 |
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 8 | 9 | 18 | 45 | 12 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 9 | 5 | 14 | 28 | 12 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 11 | 15 | 28 | 54 | 14 |
טבלת מדליות > אולימפיאדות החורף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | כולל | דירוג עולמי |
| המשחקים הפאראלימפיים אורנסקולדויק (1976) | 2 | 0 | 3 | 5 | 8 |
| המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980) | 1 | 1 | 1 | 3 | 9 |
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984) | 4 | 2 | 0 | 6 | 8 |
|  המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988) | 5 | 5 | 3 | 13 | 7 |
| המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992) (מארחת) | 6 | 4 | 9 | 19 | 6 |
|  המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994) | 14 | 6 | 11 | 31 | 4 |
| המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) | 5 | 9 | 8 | 22 | 10 |
|  המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) | 2 | 11 | 6 | 19 | 13 |
| המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006) | 7 | 2 | 6 | 15 | 4 |
| המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010) | 1 | 4 | 1 | 6 | 10 |
| המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014) | 5 | 3 | 4 | 12 | 6 |
| המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) | 7 | 8 | 5 | 20 | 4 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) | 7 | 2 | 3 | 12 | 4 |
ראו גם

צרפת במשחקים האולימפיים
צרפת במשחקים האולימפיים לנוער
פיתוח ושלום

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מייסד:  שמואל פלאטו-שרון 
 מנהיגים:  שמואל פלאטו-שרון
 תקופת הפעילות:  1977–1984 (כ־7 שנים) 
 אפיון:  מפלגה אישית של שמואל פלאטו-שרון
 אידאולוגיות:  פופוליזם ימני 
 כנסות:  הכנסת התשיעית
 אותיות:  פש
 שיא כוחה:  2 מנדטים (מנדט אחד בפועל)
 שפל כוחה:  לא עברה את אחוז החסימה
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין
 אתר רשמי
 
פיתוח ושלום הייתה מפלגה ישראלית בראשה עמד איש העסקים שמואל פלאטו-שרון, שהתמודדה במספר מערכות בחירות לכנסת, ואף הצליחה פעם אחת לעבור את אחוז החסימה, אחרי שזכתה בכ-2% מקולות הציבור הישראלי במהלך הבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977.
הרקע להקמת המפלגה

שמואל פלאטו-שרון היה איש עסקים יהודי ממוצא פולני שפעל בצרפת. בצרפת עשה פלאטו שרון הון רב, וזאת מהתחלה צנועה כפליט יהודי במלחמת העולם השנייה. בשנת 1975 עלה פלאטו שרון לישראל והחל בפעילות עסקית. בסמוך לאחר בואו ארצה ביקשה צרפת את הסגרתו לידה בחשד לביצוע עבירות כלכליות שונות.
הבחירות לכנסת התשיעית

לקראת הבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977 הקים פלאטו שרון מפלגה, ששמה "פלאטו שרון - האיש הבודד לכנסת". האותיות על פתק הבחירות של המפלגה היו פא-שין (פש), כראשי התיבות של שמו של פלאטו שרון. תעמולת הבחירות של המפלגה התמקדה בשני נושאים:
מאחר שבאותה התקופה איפשר החוק הסגרתו של אזרח, אך חסינות חברי הכנסת לא איפשרה הסגרה, ראוי שפלאטו שרון ייבחר לכנסת וכך תימנע הסגרתו.
פלאטו שרון הגה תוכנית בשם תוכנית פד"מ (פתרון דיור מהפכני), בה ירכוש הוא, מכספו האישי, אלפי דירות, וישכיר אותן לזוגות צעירים בתנאים כספיים נוחים. תוכנית זו, כך הבטיח, תוגשם בכל מקרה, אך אם ייבחר לכנסת יהיה לו קל יותר להגשימה.
החוק הישראלי מאפשר לרשום עד מאה ועשרים מועמדים לכנסת מטעם כל רשימה (ככה שיהיו מספיק מועמדים לכל 120 חברי הכנסת הנבחרים למשכן מדי מערכת בחירות) אך פלאטו שרון פעל באופן הפוך, הוא רשם רק את עצמו כמועמד יחיד, וססמתו הייתה "האיש הבודד לכנסת".
ביחד עם פעילים נוספים, יצר פלאטו שרון בתקופה קצרה, בסיס פוליטי מרשים. הוא קיים אסיפות בחירות, הקים עשרות סניפים, והעסיק פעילים רבים. התוצאה הייתה כי לאחר שנספרו הקולות הסתבר כי הרשימה קיבלה 35,049 קולות, שהם שני אחוזים מן הקולות, הישג שהספיק אז לשני חברי הכנסת. עם זאת, בשל רישומו של פלאטו שרון כמועמד בודד, התאפשר לו להכניס רק חבר כנסת אחד לסיעתו, והמנדט השני ניתן למפלגה אחרת, חולק בין שאר 11 המפלגות שנבחרו לכנסת התשיעית כ"קולות עודפים" בהתאם לחוק בדר-עופר.
ההרשעה הפלילית

בסמוך לאחר בחירתו החלה חקירה כנגדו וכנגד שני פעילים בולטים במפלגתו. החקירה התגבשה לכתב אישום חמור, בעבירות שונות של שחיתות וקשירת קשר לביצוע פשע. ב-1 באוגוסט 1979 הסירה הכנסת את חסינותו של פלאטו שרון, וב-9 באוגוסט 1979 הוגש כתב האישום לבית משפט השלום בירושלים. עיקר האישומים היה כי פלאטו שרון שילם כספים לפעילים, באופן שהיווה שוחד בחירות, וכי תוכנית פד"מ עצמה היא בבחינת שוחד בחירות.
ב-15 באפריל 1981 הרשיע בית משפט השלום את פלאטו שרון במקצת האישומים שיוחסו לו, וב-11 במאי 1981 דן אותו לתקופת מאסר בפועל. ב-12 במאי 1981 השעתה ועדת הכנסת את פלאטו שרון מכהונתו כחבר הכנסת. פלאטו שרון עתר לבג"ץ, נגד ההחלטה להשעותו, בטענה כי פסק הדין אינו סופי ואף ערער עליו. במהלך הדיון בבג"ץ, קיימה ועדת הכנסת ישיבה נוספת בעניין, ב-7 ביוני 1981, אך לבסוף החליטה הוועדה להותיר את ההשעיה. ב-26 ביוני 1981 הורה בג"ץ על ביטול ההשעיה, ואיפשר לפלאטו שרון להמשיך בכהונתו כחבר הכנסת, למשך יתרת תקופת כהונת הכנסת התשיעית, כאשר הבחירות לכנסת העשירית התקיימו ארבעה ימים לאחר מכן.
לאחר דיון בשלוש ערכאות הרשיע בית המשפט העליון, בשנת 1983 את פלאטו שרון במספר סעיפי אישום (וזיכה במספר אחרים), ודן אותו למאסר בפועל לתקופה של שלושה חודשים. שני פעילים נוספים בתנועה, שהואשמו ביחד עמו בחלק מהאישומים נדונו למאסר על תנאי וקנס.
הבחירות לכנסת העשירית ולכנסת האחת עשרה

המפלגה התמודדה גם בבחירות לכנסת העשירית. גם הפעם עסקה תעמולת המפלגה באישיותו של פלאטו שרון, והציגו אותו כאיש עסקים פעיל ויזם, העושה למען הזוגות הצעירים וחסרי הדיור, מקום בו הממסד מגלה חוסר אכפתיות, ואדישות. בתשדירים נטען כי הוקם "צוות מומחים" לפתרון הבעיות. עוד במהלך הכנסת התשיעית הוסב שמה של הסיעה ל"פיתוח ושלום". הסיסמה, עליה חזר פלאטו שרון בתשדירי הבחירות, הייתה "ומה הם עשו בשביל מדינה?". בסופו של דבר כשלה המפלגה, ולא הצליחה לעבור את אחוז החסימה. גם בבחירות לכנסת האחת עשרה נכשלה המפלגה ולא עברה את אחוז החסימה.
הערות שוליים

↑  בג"ץ 306/81 פלאטו שרון נגד ועדת הכנסת, פ"ד לה(4) 118
↑  ע"פ 71/83 פלאטו שרון ואח' נ. מדינת ישראל וערעור שכנגד פ"ד לב (2), 127
| סיעות הכנסת התשיעית |
| --- | --- | --- |
| קואליציה | הליכוד (חרות • המפלגה הליברלית • לע"ם) • ד"ש • מפד"ל • שלומציון • אגודת ישראל • התנועה הדמוקרטית • ח"כ יחיד: משה דיין |  |
| אופוזיציה | המערך (העבודה • מפ"ם) • חד"ש (הפנתרים השחורים • רק"ח) • פיתוח ושלום • מחנה של"י • רצ • ליברלים עצמאיים • פועלי אגודת ישראל • הרשימה הערבית המאוחדת |  |
פרוטוקול פייגה-פיאט-שמיר

בקריפטוגרפיה, שיטת פייגה-פיאט-שמיר (Feige-Fiat-Shamir) בקיצור FFS היא סוג של פרוטוקול הוכחה באפס ידיעה מקבילי שפותח על ידי אוריאל פייגה, עמוס פיאט ועדי שמיר ב-1988 לצורך אימות זהויות ברשת, במקום שיטת האימות הקונבנציונלית באמצעות סיסמה. ככל הוכחה באפס ידיעה, פרוטוקול פייגה-פיאט-שמיר מאפשר למשתתף אחד להוכיח בפני המשתתף האחר ידיעת סוד מבלי הצורך לחשוף בפניו אף לא רמז קל בנוגע לסוד עצמו שלא ניתן היה להשיג באמצעים אחרים. גרסה דומה של הפרוטוקול מתאימה גם לצורך חתימה דיגיטלית.
פרוטוקול פייגה-פיאט-שמיר הוא הרחבה של פרוטוקול פיאט-שמיר הבסיסי שפיתחו ב-1986 המיישם את רעיון אפס ידיעה ומשתמש בקושי המשוער שבמציאת שורש ריבועי מודולו שלם פריק, כאשר גורמיו הראשוניים אינם יודעים, שהיא כידוע בעיה מתמטית קשה. השימוש בבעיה זו כבסיס לפרוטוקול אימות כבר עלה כשנתיים קודם לכן על ידי פישר, מכלי ורקוף ביורוקריפט 84, אולם פרוטוקול פיאט-שמיר משופר יותר. חסרונו היחידי הוא בכך שבכל סבב מועברת סיבית אתגר אחת בלבד, מסיבה זו כדי להגיע לרמת בטיחות סבירה יש צורך במספר גדול מאוד של סבבים, מה שהופך את האלגוריתם ללא יעיל. לעומתו פרוטוקול זה משתמש במחרוזת סיביות אתגר בו זמנית בכל סבב ועל כן יעיל יותר.
פרוטוקול פייגה-פיאט-שמיר מתאים לשימוש כאמצעי לאימות זהויות המוטמע בכרטיס חכם או כל מתקן נייד אחר המכיל מעבד קטן שמסוגל לבצע חישובים בהיקף מצומצם. אף על פי שהפרוטוקול משתמש באריתמטיקה מודולרית צורך משאבי מחשוב קטנים יחסית ל-RSA ומתאים למימוש במתקנים ניידים.
הפרוטוקול

פרוטוקול פייגה-פיאט-שמיר הוא מערכת הוכחה אינטראקטיבית, כלומר מהלכי הפרוטוקול המתוארים מבוצעים במספר סבבים, בהם המוכיח שולח הוכחה כלשהי למוודא, זה בתורו מחזיר אתגר אקראי למוכיח והאחרון משיב לאתגר במתן מענה נכון התלוי בסודו. באמצעות המידע הפומבי, ההוכחה והמענה לאתגר שקיבל, המוודא מסוגל להשתכנע כי המוכיח מחזיק בסוד הידוע רק לו ובשום שלב אין המוכיח נדרש לחשוף מאומה מהסוד. היות שמהלכי הפרוטוקול כוללים שימוש במספרים אקראיים, לא ניתן להעתיק את מהלכי הפרוטוקול לצורך אימות עתידי ללא ידיעת הסוד, רק מי שבידיו הסוד המתאים יוכל לענות על כל אתגר שיוצב לו נכונה.