stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Boys of Bangladesh

| --- | --- |

סדנת פעילות אשר אורגנה על ידי פעילי "BoB" בשנת 2009
 פעילות:  שיפור מעמד זכויות להט"ב בבנגלדש
 התאגדות:  ארגון ללא מטרת רווח
 שפה רשמית:  אנגלית, בנגלית
 מדינה:  בנגלדש בנגלדש
 מטה הארגון:  דאקה
 מייסדים:  רוברט ביידרון
 תקופת הפעילות:  2 בנובמבר 2002 – הווה (21 שנים)
 www.boysofbangladesh.org
 
"Boys of Bangladesh" (בנגלית: "বয়েজ অব বাংলাদেশ", הידוע לעיתים בראשי התיבות: "BoB") הוא ארגון למען שיפור מעמד זכויות להט"ב בבנגלדש. מטה הארגון ממוקם בבירה דאקה. קבוצת הארגון אשר מוגדרת כלא רשומה, ללא מימון ואיננה רשמית מנוהלת על ידי מאגר של מתנדבים. "Boys of Bangladesh" פעלה מאז 2002 באמצעות "Yahoo! Groups" כאתר ההיכרויות העיקרי לגברים הומוסקסואלים בנגלים לפני הופעתו של גריינדר. הקבוצה היא הרשת הגדולה ביותר לגברים הומוסקסואלים בנגלים, המארגנת אירועים רבים הקשורים לזכויות להט"ב בדאקה מאז 2009. הקבוצה מחזיקה במעל 2,000 חברים הכוללים בין היתר רופאים ודוקטורים לפילוסופיה.
היסטוריה

הניסיון הראשון להקים ארגון להט"ב בבנגלדש הגיע בשנת 1999, כאשר אדם בשם רנגיו, שתואר כ-"בחור משכיל זר בגיל העמידה משבט ילידים", פתח את הקבוצה המקוונת הראשונה להומואים בבנגלדש, בשם "Gay Bangladesh" אשר משכה למעלה מ-1,000 חברים. אולם, לאחר מותו של רנגיו, פעילותה הואטה והקבוצה עצמה הפכה מוזנחת. בשנת 2002, שתי קבוצות מקוונות אחרות הופיעו באתר "!Yahoo" בהן: "Teen Gay Bangladesh" ו-"Boys Only Bangladesh". שתי הקבוצות נמחקו על ידי האתר בדצמבר 2002, ולאחר מספר הפעלה מחדש ושינויי שמות, "TGB" הוקמה תחת השם החדש "Bangladesh Gay Boys" ו-"BOB", הידועה כעת בשם "Boys of Bangladesh".
בתחילה, "BoB" נותרה בעיקר קבוצה מקוונת עם אירועים חברתיים ספורדיים, מאובטחים, לא מקוונים עבור חבריה הנבחרים, ונשארה נטולת כל מעמד פוליטי. עם זאת, במאי 2005, ניסתה לבסס את עצמה מבחינה פוליטית על ידי שליחת מכתב לעיתון "הדיילי סטאר" הבנגלי, בנוגע ליום הבינלאומי הראשון נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה, שבראשו עמד תאנור רואף. המכתב, שהציג סקירה קצרה של מצבה של קהילת הלהט"ב בבנגלדש והדגיש את הבעיות העיקריות שלה, נתקל בעיקר בתגובות שליליות, אשר הובילו לקבוצה להישאר א-פוליטית.
באותה תקופה, הוחל קמפיין עבור מין בטוח, המציע בדיקות HIV במרכז הבינלאומי לחקר מחלות בדאקה, בעוד "Boys of Bangladesh" יצר שיתוף פעולה עם ארגון זכויות האדם הבנגלי "Ain o Salish Kendra" לסקר על גיוון מיני. מספר חברי הקבוצה גדל באופן משמעותי עד שנת 2006, אולם מצב החירום שהוכנס במדינה מנע את הקבוצה מלארגן אירועים כלשהם למשך תקופה מסוימת.
במאי 2008, ציין הארגון את היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה (IDAHO) בבית קפה בדאקה, אשר סימן את הפעם הראשונה בה הופיע בגלוי בציבור כקבוצה של פעילים למען זכויות להט"ב עם הודאה של רשות המקום. בפברואר 2009, בסיוע האגודה הלאומית הנורווגית לשחרור לסביות והומוסקסואלים, ארגן "Boys of Bangladesh" את הסדנה הראשונה הקשורה לקהילת הלהט"ב בבנגלדש, שכותרתה "סדנה בנושא גיוון מיני, בניית שותפות ורשתות". בנובמבר אותה שנה, נערך סידור של אירוע נוסף בנושא אשר זכה לקבלה חיובית.
לאחר אותה שנה פעילי "Boys of Bangladesh" הבטיחו שטח משרדים שישמש כמטה ומרכז המשאבים של הארגון. דגל הגאווה הונף בשטח המשרד כדי להכריז על קיומו וכן להביע את הזדהותו עם פעילי זכויות להט"ב בעולם, אשר סימן את הפעם הראשונה בה נפרש דגל גאווה במקום ציבורי בבנגלדש. באוקטובר 2010, השתתף הארגון בפרק השני של "מתחת לקשת בענן", אירוע תרבות שיזם מכון גתה בבנגלדש כדי לדון בנושאי להט"ב במדינה. הפסטיבל, אשר נמשך חמישה ימים כלל הקרנות סרטים, תערוכות אמנות ומופעים מוזיקליים, שהפגיש פעילי זכויות אדם מובילים מהמדינה ומחו"ל. באפריל 2011, הקבוצה ארגנה כנס עם החברה לרווחה חברתית בנדהו (BSWS) וועדת זכויות האדם של דרום אסיה למיניות ומגדרים שוליים (SAHRCMSG), ותרמה להפקת סרט קצר, אשר מאוחר יותר הוקרן בפסטיבל הבינלאומי לסרטים דוקומנטריים על שחרור וזכויות אדם בספרייה הציבורית המרכזית של דאקה. בשנת 2012 נוסדו אירועים נוספים על ידי "BoB" אשר כללו סדרה של סדנאות תחת המשפט "בואו נדבר" וציוני היום הבינלאומי נגד הומופוביה בנוכחות נציגים בינלאומיים.
הערות שוליים

1 2  Comfortable in the virtual closet, archive.ph, ‏2013-02-16
1 2  Boys of Bangladesh, BoB, an NGO works for LGBT people in Bangladesh, web.archive.org, ‏2016-10-14
↑  Anonymous, One Day, One Struggle: Coalition for Sexual and Bodily Rights in Muslim Societies, OutRight Action International, ‏2009-11-20 (באנגלית)
↑  daily sun | culturetainment | Embracing love and equality in diversity, web.archive.org, ‏2014-03-09
↑  globalqueerdesi, Bangladesh Celebrates International Day Against Homophobia (IDAHO), globalqueerdesi, ‏2012-05-28 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2016245082  VIAF: 55146332919618731879   WorldCat (עם VIAF): 55146332919618731879 
ציון היום בדאקה, בנגלדש, 17 במאי 2010
L.H.O.O.Q.

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  מרסל דושאן
 תאריך יצירה:  1919 (מהדורה ראשונה)
 טכניקה וחומרים:  רישום על גבי רפרודוקציה
 ממדים בס"מ
 רוחב:  12.4 ס״מ 
 גובה:  19.7 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  m (מוזיאון ישראל) 
 מיקום:  מרכז ז'ורז' פומפידו, מוזיאון ישראל
 
L.H.O.O.Q. (בתעתיק לכתב עברי: אֶל-אַשׁ-אוֹ-אוֹ-קִי) הוא שמה של יצירת אמנות מאת האמן האמריקאי יליד צרפת מרסל דושאן.
בשנת 1919 יצר דושאן רדי מייד על ידי הוספת שפם וזקנקן-תיש קטן לרפרודוקציה של הציור "מונה ליזה" מאת לאונרדו דה וינצ'י. דושאן הוסיף פרטים אלו בטכניקה של רישום או שרבוט בעיפרון. בנוסף, בתחתית העבודה רשם דושאן את האותיות "L.H.O.O.Q.", שהפכו לשמה של היצירה. כשמבטאים את שמות האותיות בצרפתית מתקבל המשפט Elle a chaud au cul, שפירושו "היא חרמנית" (מילולית: "היא חמה בתחת").
בחירת ציור ה"מונה ליזה" לא הייתה מקרית, ונבעה מהיותו סמל האמנות הקלאסית והציור המפורסם ביותר בעולם המערבי. היצירה הופצה כרפרודוקציה (שעתוק טכני) באמצעות גלויות. גרסתו של דושאן הייתה חלק מסדרת עבודות שבאו לקעקע נורמות של אמנות בפרט ונורמות חברתיות בכלל. מחד, ערערה העבודה על הגדרת מושג היוצר או "הגאון", על ידי כך שגיחכה את "מגע היד" האמנותי שלו. מאידך, הצביעה העבודה, כמו יצירות רדי מייד אחרות של דושאן, על האופן שבו הופכת האמנות לחלק משוק הסחורות בעולם המודרני.
בנוסף, מצביעה העבודה על המיניות כחלק מרכזי בעבודותיו של דושאן. מלבד השימוש בביטוי הגס, ה"מונה ליזה" מוצגת כדמות "קרוס דרסרית" או אינטרסקסואלית, ביטוי המופיע גם בדמותה של רוז סלאווי, אותה יצר דושאן בשנת 1920.
ההדפסה הציבורית הראשונה של העבודה הייתה בחודש מרץ 1920, על גבי שער מגזין שנקרא "391", אותו ערך פרנסיס פיקבייה. פיקבייה, בהכינו גרסה "משלו" לעבודה עבור המגזין, שכח לצייר את זקנקן התיש של המונה ליזה, ושרבט רק את השפם. בשנת 1964 הוציא דושאן לאור מהדורה צבעונית מחודשת של היצירה, אשר כללה 35 עותקים ואשר יועדה בעיקר לתצוגות מוזיאליות.
יצירת אמנות נוספת של דושאן "L.H.O.O.Q.‎ מגולחת" נוצרה בשנת 1965. דושאן יצר אותה בעזרת רדי מייד של רפרודוקציה נוספת של המונה ליזה, הפעם ללא כל תוספות שרבוט, והדביק אותה על גבי נייר שעליו רשם את שמה של היצירה.
IO.SYS

IO.SYS‏ הוא חלק בסיסי וחשוב במערכות ההפעלה MS-DOS ו־Windows 9x. הוא מכיל את מנהלי ההתקנים של החומרה המותקנים כברירת מחדל, וכן את תוכנית האתחול.
תהליך האתחול

באתחול מחשב, המקטע (Sector) הראשון של התקן האתחול, נטען לזיכרון המחשב, ומורץ שם. אם מדובר במקטע האתחול של DOS, המחשב טוען את שלושת המקטעים הראשונים של IO.SYS לזיכרון, ומעביר שליטה אל IO.SYS, אשר מבצע את השלבים הבאים:
טוען את שאר החלקים שלו עצמו אל הזיכרון.
מפעיל על פי תור את מנהלי ההתקנים המותקנים כברירת מחדל (לדוגמה: קונסול, אפיק טורי, דיסק, וכדומה)
טוען את ליבת DOS וקורא לשגרת האתחול. הליבה מאוחסנת ב־MSDOS.SYS במערכת MS-DOS, וב־IO.SYS במערכת Windows 9x. בשלב זה ניתן לגשת לקבצים באופן רגיל.
מעבד את הקובץ MSDOS.SYS ב־Windows 9x.
מעבד את הקובץ CONFIG.SYS ב־MS-DOS 2.0 ומעלה, וב־Windows 9x.
טוען את COMMAND.COM (או מעטפת מערכת הפעלה אחרת אם צוינה).
מציג את ה־bootsplash (תצוגה גרפית בעת עליית וכיבוי מערכת הפעלה) ב־Windows 9x. אם LOGO.SYS קיים, הוא משמש את ה־bootsplash, אחרת המחשב משתמש ב־bootsplash שב־IO.SYS.
במחשבי IBM PC DOS ו־DR DOS, מתבצע השימוש בקובץ IBMBIO.COM לאותה מטרה, והוא בתורו קורא לקובץ IBMDOS.COM.
דרישות ברמת הדיסק קשיח

שתי הרשומות הראשונות של תיקיית השורש צריכות להיות מוקצות ל־IO.SYS ו־MSDOS.SYS, תוך שמירה על סדר הקבצים (IO.SYS ראשון, MSDOS.SYS שני).
IO.SYS חייב להיות הקובץ הראשון בטבלת התיקיות של FAT בשביל קבצים.
הקבצים IO.SYS ו־MSDOS.SYS חייבים להיות רציפים.
למרות האמור לעיל, גרסה 3.3 מאפשרת ממקטע 4 ומעלה להתפצל, וגרסה 5.0 מאפשרת לשלושת המקטעים הראשונים של IO.SYS להיות ממוקמים בכל מקום (בתנאי שהם רציפים). COMMAND.COM יכול להיות מטופל ככל קובץ אחר.
ראו גם

MSDOS.SYS
COMMAND.COM
IBMBIO.COM
Datagram Congestion Control Protocol

Datagram Congestion Control Protocol (בראשי תיבות: DCCP; בתרגום חופשי: פרוטוקול שליטה בצפיפות חבילות מידע) הוא פרוטקול שכבת תעבורה מונחה הודעות לשליטה בתעבורת מידע, אשר נמצא בפיתוח על ידי ה־IETF.
יישומים אשר עשויים לעשות שימוש ב-DCCP הם לדוגמה ישומי טלפון מבוסס אינטרנט, וישומי זרימת מדיה (streaming media), שיש בהם אילוצי זמן על שליחת המידע.
שליטת צפיפות (congestion control) היא הדרך שבה פרוטוקול רשת מגלה מהי הקיבולת הזמינה ברשת בנתיב מסוים. המניע העיקרי בפיתוח ה־DCCP הוא הצורך לספק ליישומים דרך סטנדרטית לעבוד עם שליטה בצפיפות, בלי שיהיה צורך לפתח אותם עבור כל תוכנה מחדש.
DCCP מיועד ליישומים שדורשים סמנטיקה של הפרוטוקול TCP, אך אינם רוצים לעשות בו שימוש עבור שליחת מידע, או אשר רוצים שליטת צפיפות שונה מה־TCP. במקביל, DCCP מיועד ליישומים אשר אינם דורשים תכונות של SCTP כגון משלוחי מידע עוקבים בתוך מספר זרימות מידע.
נכון לעכשיו, רוב היישומים השתמשו ב־TCP, על הבעיות אשר נלוות אליו, או ב-UDP ויישמו שליטות צפיפות משל עצמם (או לא השתמשו בשליטת צפיפות בכלל). מטרת ה־DCCP היא לספק דרך סטנדרטית ליישום שליטת צפיפות ותיקשור של שליטת צפיפות בין יישום אחד לשני. בנוסף, DCCP מיישם הגדרת תצורה אמינה ליצירת חיבורים ולתיקשור.
חיבור DCCP מכיל מעבר נתונים ומעבר אישורים. האישורים מיידעים את השולח האם הגיעו חבילות המידע ששלח. האישורים נשלחים ברציפות לפי דרישת מנגנון שליטת הצפיפות, עד לרציפות מלאה.
KIC 9832227

| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  ברבור 
 שמות נוספים:  2MASS J19291594+4637198, ASAS J192916+4637.3, GSC 03543-01211
 בהירות נראית:  12.27-12.46
 סיווג ספקטרלי:  G5
 עלייה ישרה:  19ʰ 29ᵐ 15.948ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏19.89″ ‏37′ ‏46°‏+  מילי-שניות קשת בשנה
 משך מחזור השתנות:  0.4579485 ימים
 מאפיינים פיזיים
 מרחק:  1,800  שנות אור 551.88  פארסק
 מהירות סיבוב:  269±34 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  −43.91±15.53 קילומטר לשנייה
 היסט:  1.6804±0.0278 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  0.17 
 
KIC 9832227 הוא כוכב כפול בקבוצת הכוכבים ברבור המרוחק מכדור הארץ כ-1,800 שנות אור. הכוכב הוא מערכת בינארית, בה שני הכוכבים כה קרובים אחד לשני, עד שהם חולקים מעטפת גזית משותפת  (Contact binary).
בשנת 2017 עורר הכוכב עניין לאחר שנפרסם מחקר, לפיו שני כוכבי המערכת יפגשו בשנת 2022 ותיווצר נובה אדומה (Luminous red nova), אשר יהיה ניתן לצפות בה ללא טלסקופ או ציוד עזר אופטי אחר. אולם, כשנה לאחר מכן, קבוצה אחרת של חוקרים בחנה מחדש את המחקר והגיעה למסקנה שהתחזית מוטעית והכוכבים לא צפויים להיפגש ב-2022 או קרוב לכך. החישוב מ-2017 התבסס על רישום מוטעה של תצפיות שנערכו ב-1999. כותבי המאמר מ-2017 הסכימו עם תוצאות המחקר החדש.
הערות שוליים

1 2 3  ASAS J192916+4637.3, באתר האגודה האמריקאית לתצפיות על כוכבים משתנים (אנ'), נצפה ב-12 בינואר 2017 (באנגלית)
1 2  KIC 9832227, במאגר הנתונים SIMBAD, נצפה ב-12 בינואר 2017 (באנגלית)
↑  תאונה בחלל: "נחזה בהתנגשות כוכבים ב-2022", באתר ynet, 11 בינואר 2017
↑  היקס, ‏איך נראה הסוף? בקרוב תוכלו להרים ראש ולראות, באתר ‏מאקו‏, 11 בינואר 2017
↑  Lawrence A. Molnar Et al., "PREDICTION OF A RED NOVA OUTBURST IN KIC 9832227", Calvin College, Draft version January 4, 2017 (באנגלית)
↑  Quentin J Socia et al. "KIC 9832227: Using Vulcan Data to Negate The 2022 Red Nova Merger Prediction", Solar and Stellar Astrophysics, 8 September 2018
↑  Jake Parks, "Two Stars Won't Collide Into a Red Nova in 2022 After All, Discover Magazine, September 7 2018
1973 – הקרב על הזיכרון

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  גדעון אביטל-אפשטיין
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  עיון, מלחמה
 נושא:  מלחמת יום הכיפורים בשיח הישראלי
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת שוקן
 מקום הוצאה:  ישראל, תל אביב
 תאריך הוצאה:  2013
 מספר עמודים:  511
 פרסים
 ציון לשבח מטעם המכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS) על המחקר שעל פיו נכתב הספר
 
"1973 – הקרב על הזיכרון" הוא ספר מאת גדעון אביטל-אפשטיין, בהוצאת שוקן, תל אביב, 2013. הספר דן במלחמת יום הכיפורים בשיח הישראלי, תוך ניתוח השיח לפני, בזמן ולאחר המלחמה.
הספר בוחן כיצד באה לידי ביטוי מלחמת יום הכיפורים בתרבות הישראלית מאז 1973. הסופר משלב סיפורים אישיים לצד עובדות מהמלחמה ואחריה ומתמודד עם שאלות מפתח בשיח הישראלי כגון: אילו משקעים הותירה המלחמה בזיכרון הקיבוצי הישראלי, איזה מהפך חל בדמותה של המלחמה במהלך השנים, האם היא נתפסת כאירוע מכונן או כעוד מחדל בתולדות המדינה, מי הם גיבורי המלחמה ומה תפקידם של שבויים, נעדרים והלומי קרב בסיפור המלחמה, האם המלחמה נחשבת לכישלון או לניצחון.
המחבר גדעון אביטל-אפשטיין שירת במלחמת יום הכיפורים כקצין מודיעין של גדוד הצנחנים 890 בחטיבה 35 ולחם בקרבות החווה הסינית. הוא היסטוריון, חוקר תרבות, מרצה ועורך דין. הוא מעיד על עצמו שהמלחמה היא החוויה המעצבת שלו וכלשונו:
"מלחמת יום הכיפורים – מלחמה שאף פעם לא די לה"
הספר הוא הרחבה והוספה של עבודת מחקר לכתיבת תזה לדוקטורט: "מלחמת יום הכיפורים – הבניית סיפור המלחמה בזיכרון הקולקטיבי וייצוגה בתרבות הישראלית" והוא אינו מציג את סיפור המלחמה אלא את סיפורו של הסיפור: סיפורה של מלחמת יום הכיפורים על רקע סיפורו של העם היהודי.
אביטל-אפשטיין מביע את דעותיו בצורה בנחרצת: המלחמה היא כישלון מהדהד ואנו נושאים את טראומת המלחמה עמנו כבר עשרות שנים ונישא אותה גם בשנים הבאות. ככל שמתקדמת הקריאה בספר עולות שאלות קשות על אמונה בצדקת הדרך, על אופייה של מדיניות הכוח של מדינת ישראל ועל הנהגתה.
מבנה הספר

הספר מחולק לחמישה חלקים, בעלי מרכז משותף:
מבנה הספר > החלק הראשון

מבוא והתרחשויות היסטוריות לקראת המלחמה, במהלכה ובעקבותיה.
המחבר מתקף ומתאר את המציאות והאירועים שהובילו למלחמה וכבר כאן מדגיש כי תיקוף אינו מייצג רק ניתוח מקצועי ותמים של עובדות. עיצוב ציר הזמן של מלחמת יום הכיפורים מבטא בפירוש גם עמדה אידאולוגית, פוליטית, מקצועית או אתית לגבי קשרים סיבתיים בין מאורעות ותהליכים מוקדמים למלחמה לבין אלה שהתרחשו בעקבותיה".
מבנה הספר > החלק השני

לב הספר משתרע על פני כמאתיים עמודים מתוך כ־500 ומכיל 12 פרקים שבהם מנותחים "זירות שיח" כלשון המחבר.
בכל זירת שיח נערך ניתוח של יצירות שפורסמו, עם הקשרם למלחמת יום הכיפורים ומסקנת המחבר על הדרך בה השאירה המלחמה חותם על המחברים, הקוראים או הצופים.
המחבר בוחר בקטעים שונים שפורסמו באמצעי המדיה השונים (סיפורת, שירה, קולנוע, טלוויזיה, עיתונות וכו'), בנקודות זמן שונות. הוא אינו מסביר מדוע בחר קטע זה או אחר או מדוע נמנע מלבחור קטעים רלוונטיים אחרים. הוא מנתח אותם ודן בהם בראי המלחמה.
מבנה הספר > החלק השני > סיפורת

היצירות שנבחרו אינן מתרחשות בשדה הקרב אלא בעורף. בחלקן דמות של נעדר הקשור למלחמה. ברוב היצירות ניצבת במרכז דמות אישה, אף על פי שמלחמה נחשבת גברית במהותה. אין סיפורי גבורה או שמחת ניצחון אלא עצבות ופוסט טראומה. הספרות היא ביקורתית, מעניקה פתחון פה לספקות...כופרת במיתוסים ובועטת בקלישאות.
מבנה הספר > החלק השני > שירה

שירי המלחמה המובאים בספר מבטאים עצב, הלם ובהלה בסמוך למלחמה וכאב, זעם ותרעומת בחלוף השנים. השירה היא נוגה, לעיתים מזועזעת אך נטולת הדר, גבורה או תהילה. היא חופשת טראומה וכאב, אך תורמת להתמודדות מרפאה עמם.
מבנה הספר > החלק השני > ספרות ילדים

בשונה מסיפורת ושירה המבטאים כאב ועצב, מלחמת יום הכיפורים בספרות ילדים היא בדרך כלל הרפתקה מרתקת. המלחמה מוצגת כמלחמת אין ברירה. העלילה רווית גילויי תושייה, גבורה וסולידריות, וסופה ניצחון מופלא, אף כי ללא כיבושים מסעירים. המלחמה נתפסת כמהלך של הגשמה עצמית בספרות ילדים ובני נוער.
מבנה הספר > החלק השני > ספרי לימוד

לדעת המחבר ספרי הלימוד אינם מייצגים קול אובייקטיבי, אחראי וזהיר כנדרש. זאת אף על פי שהניצחון מוצג כלא מספק ומחיר המלחמה הכבד מודגש לעיתים, אם כי בחצי פה.
בספרי הלימוד ניתן ביטוי לאווירת הנכאים שעטפה את הארץ, למחאה הציבורית ולמצוקה המדינית והכלכלית ובחלקם אף מתנהל שיח על השאלה אם הייתה זאת מלחמת אין ברירה לאור יוזמות השלום השונות, שישראל דחתה מאז מלחמת ששת הימים.
מבנה הספר > החלק השני > אלבומי סיכום תקופתיים

בשל אופיים האלבומים אינם מציגים סיפורים של יחידים אלא מוקדשים לעם וללאום. מלחמת יום הכיפורים באלבומים היא חוויה מרתקת ומפעימה ולא מתוארים בהם זוועות ועוולות.
המערכה הצבאית נחוויית על מפות, בתוך חמ"לים, בתדריכי מפקדים. הכול בשליטה. אין דם, אין צרחות, אין פחד נורא, אין בדידות משתקת, אין חרדת נטישה, אין ייאוש מצמית.
מבנה הספר > החלק השני > ביוגרפיות וסיפורים מהחיים

סיפורי ביוגרפיה מספקים עדות אישית של מחברם על מה שהיה, על פי ראות עיניו. עדות כזאת היא האמת של המחבר בשעה בה היא מסופרת והיא שילוב של מה שקרה באמת ומה שלא קרה אך צריך היה צריך לקרות. המחבר שם דגש על ההבדל בין כתיבה של מפקדים, הכותבים בדרך כלל בשמם ובכתיבתם מודגשת ההזדהות עם הצבא והמדינה לעומת חיילים פשוטים המביאים עדויות, שלהם ושל חבריהם לנשק, לעיתים בשם בדוי, לאירועים וחווית מנקודת מבט צנועה ואישית.
מבנה הספר > החלק השני > מוספי הנצחה בעיתונות

מוסף הנצחה וזיכרון בעיתון שמטבעו נכתב לאחר שוך הקרבות, לעיתים שנים רבות אחריהם, כולל בדרך כלל הן תיאור עובדתי והן סיפורים אישיים. מוספי הזיכרון, יותר מזירות שיח אחרות, יכולים להצביע בבירור על תמורות בשיח במרוצת השנים, שכן אינם נכתבים בעת ההתרחשויות אלא אחריהם. במוספים אלה ניתן לראות שינויים בתפיסת מלחמת יום הכיפורים בחברה הישראלית: מצידוק הדין לביקורת, מהלם להתאוששות, מסיפורי גבורה להלקאה עצמית ועוד.
מבנה הספר > החלק השני > כתבי עת צבאיים

כתבי העת הצבאיים הנסקרים בספר הם "במחנה" ו"מערכות" והם שונים מאוד זה מזה בתגובתם למלחמה. בהכללה ייאמר כי אחד פונה לרגש ומשנהו לשכל. עיתון "במחנה", בעיקר בשנים הראשונות לאחר המלחמה מצדיק את הסיבות ליציאה למלחמה ומתמסר לטיפוח מיתוסים של גבורה, סולידריות, נחישות ותושייה. רק במהדורת חצי יובל של "במחנה" יש ניסיון לבחון את הצדקתה של המלחמה.
כתב העת "מערכות" עוסק בעיקר בהפקת לקחים מזווית מקצועית, ונוגע רק בשוליים בסוגיות חברתיות. כתב העת מיועד בעיקר לקציני צבא והוא נותן במה לכותבים שונים המעלים שאלות בנוגע לדרך בה נעשו הדברים בתוך הצבא עצמו. ניתוח אסטרטגי של המערכה, החלטות מפתח, הפעלת טנקים, ניתוח קרבות, לוחמת אוויר וים, תודעת אויב, מגננה ומתקפה ועוד.
מבנה הספר > החלק השני > קולנוע

הסרטים המובאים בספר מייצגים קולנוע ביקורתי ובועט שאינו חושש להביא עמדות ביקורתיות. מלחמת יום הכיפורים מצטיירת כזוועה, איוולת, סיוט, פצע. אין בה ניצחון, אין בה תהילה, אין בה נחמה, וכל גיבוריה הם בעצם קורבנות.
מבנה הספר > החלק השני > טלוויזיה

תוכניות הטלוויזיה המובאות בספר ממוקדות במשדרי שנת השלושים למלחמה ומציעות נקודות תצפית שונות בניסיון לפענח את המלחמה ולפרשה. נעשה שימוש בכתבות שטח, דוקו דרמה, ראיונות, תיעוד ודיון באולפן על מנת להביא קולות של מי שנחשבים גיבורי המלחמה האמיתיים בחלוף השנים: לא הגנרלים אלא אימהות שכולות, שבויים, פצועים והלומי קרב מספרים את סיפורם וחושפים את המחיר הכבד שנאלצו לשלם.
מבנה הספר > החלק השני > רדיו

שתי תוכניות הרדיו שנסקרו בספר מביאות שתי נקודות מבט שונות על המלחמה. סדרת ההרצאות של קהלני היא מנקודת מבט צבאית ומביאה סיפור של הצלחה והתאוששות מטראומת המלחמה. מבהלה לניצחון, מאפלה לאור גדול. לעומתה סדרת האוניברסיטה המשודרת על מלחמת יום הכיפורים מביאה מבט ביקורתי וכואב ומוכנה לדון בכישלון ובסיבותיו. בסדרה נעשה ניסיון לברר מהן הסיבות לאי ההצלחות שנחשפו במלחמה ועד כמה הופקו לקחי המלחמה.
מבנה הספר > החלק השני > שירים ופזמונים

השירים שנבחרו הם מגוונים. חלקם נכתבו סמוך מאוד לקרבות, חלקם נכתבו על מלחמות אחרות וחלקם מציעים נחמה, לצד עצב המלחמה. כך למשל מנתח המחבר את השירים "לו יהי", "המלחמה האחרונה", "חורף 73", "מודה אני", "מה חשוב היום" ועוד.
מבנה הספר > החלק השלישי

חלק זה שהמחבר בחר לו לא בכדי את השם "שבעה מדורי מלחמה", משלב רכיבים המהווים את סמליה המובהקים של המלחמה עם דיון בתוצאות ותוצרי המלחמה: אובדן ושכול, מצד אחד, וניצחון, כישלון או תיקו מצד אחר.
המחבר מפרט שבע קטגוריות של נושאי זיכרון של המלחמה: ביטויים, מונחים, מקומות, נאומים, תצלומים, קולות ודמויות. כדברי המחבר מי שהיה שם ומי שהיה פה באותם ימים, די לו במחרוזת ביטויים, או בתיאור מקום או תצלום כדי לשלוף את סיפור המלחמה מתוכו. כך למשל מפרט המחבר ודן במונחים כגון קונספציה, קו בר-לב, ועדת אגרנט, מחדל, רעידת אדמה ומלחמות גנרלים בקטע המוקדש לביטויים ומונחים. ביטויים אלה מקושרים בתודעה הקולקטיבית למלחמת יום הכיפורים.
לסיפור הקרב על החווה הסינית, בו השתתף המחבר, מוקדש מקום מרכזי בספר והוא מוזכר במקומות שונים בו. בחלק זה מפורט סיפור הקרב (או הקרבות כפי שמדגיש המחבר) כמקרה מבחן. דרך הקרב, הנחשב אחד מסמליה הבולטים של המלחמה, נבחנת המלחמה כולה.
מבנה הספר > החלק רביעי

חלק זה בוחן את המלחמה כאירוע טראומטי בהתחשב בעברו הרחוק והקרוב של העם היהודי. מעניין במיוחד הוא הפרק הבוחן שאלות מרכזיות הנוגעות למיתוסים: מה עוללה המלחמה למיתוסים שהיו קיימים עד שפרצה ואילו מיתוסים חדשים עוצבו במהלכה, תוך כדי תנועה ובעקבותיה.
הפרק מסתיים בדיון על מיתוסים שהשיח הציבורי מאתגר את חוסנם ומציגם כפריכים על רקע אירועי המלחמה, ואלה הם: מיתוס יש על מי לסמוך, מיתוס קדושת החיים, מיתוס לא נוטשים פצוע, מיתוס לא מפקירים עמדה ומיתוס טוהר הנשק.
מבנה הספר > החלק החמישי

החלק האחרון של הספר "במקום סיכום", עוסק בשאלה: האם ועד כמה נתפסת המלחמה כאירוע מכונן, כנקודת מפנה וביחס לאיזו אוכלוסייה: כלל הציבור, דור המלחמה או יחידים. המחבר תוהה: במלחמת '73 ותוצריה אפשר לראות סוג של אזהרה ואפילו תיקון, חזרה זמנית למוטב, ותזכורת לכך שמחלוקות מדיניות עדיף לפתור ליד שולחן משא ומתן. ואפשר גם אחרת, לראות במלחמת יום הכיפורים קלקול מרושע של חלום ישראל הגדולה, תמרור התרעה מפני ויתור טריטוריאלי נוסף והוכחה לכך שרק החזק שורד. איזו גישה תגבר – ימים יגידו.
כריכת הספר

על כריכת הספר מופיעים תמונתו, דרגתו, סמל השריון ואות המלחמה של שלמה ערמן, שנהרג מאש כוחותינו בתעלת סואץ, תוך ניסיון לחלץ את הצוות שלו מאש ולחבור לגדוד ישראלי. לאחר מותו קיבל ערמן את עיטור הגבורה.
ביקורת

המחקר על פיו נכתב הספר זכה בפרס צ'צ'יק לביטחון ישראל מטעם המכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS).
הספר מופיע בראש רשימת הספרים המועדפים בנושא מלחמת יום הכיפורים בדף הבית של חטיבה 14.
הספר משך תשומת לב רבה עם פרסומו. אנשי צבא, אקדמיה, עיתונות ותקשורת כתבו עליו ומחברו, גדעון אביטל-אפשטיין הוזמן לראיונות ברדיו, בעיתונות ובתוכניות אקטואליה.
להלן חלק מחוות הדעת שנכתבו על הספר:
אלוף גיורא איילנד: ספר מרתק וקולח על ביטויה של מלחמת יום כיפור בתרבות הישראלית.
פרופסור יואב גלבר, היסטוריון: ספרו של גדעון אביטל הוא אחד הספרים החשובים על המלחמה: לא על מה שקרה בה, אלא על האופן שבו היא מיוצגת בזיכרון הקולקטיבי שלנו. היקף חומר המקורות רחב מאוד, רוחב היריעה מרשים ביותר, השפה עשירה וקולחת, הדימויים מגוונים, הפרספקטיבה פנורמית, ורבות מן התובנות של אביטל מקוריות ומאתגרות.
ד"ר אל"ם (במילואים) עמי גלוסקא, היסטוריון צבאי: 1973 – הקרב על הזיכרון הוא סידור תפילה ישראלי – חובה בכל בית. ספרו של דר' גדעון אביטל-אפשטיין מחכים יותר מכל ספר אחר על מלחמת יום הכיפורים והוא מתהפך בקרביים של כל ישראלי.
ד"ר תרצה הכטר, מרצה, חוקרת וכותבת: ספרו של אביטל הוא אוצר של ממש הן לחוקרי הזיכרון הקולקטיבי כתופעה חברתית-פוליטית, והן לחוקר הבוחן את תצורתו של הזיכרון הקולקטיבי שלנו כציבור ביחס למלחמת יום הכיפורים. גם חוקרי השפה והספרות העברית ימצאו בספר אוצר בלום.
פרופ' אייל נווה, החוג להיסטוריה, אוניברסיטת תל אביב: גדעון אביטל-אפשטיין עשה צעד אדיר כדי שהציבור הישראלי ייתן לזיכרון ערך... התובנות מדהימות ומאפשרות דיון ודיאלוג. זו הפרקטיקה הנאותה למתן משמעות לאירועים.
ד"ר גד קרויזר, המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה, אוניברסיטת בר־אילן: ספרו של אביטל־אפשטיין הוא מהספרים החשובים שנכתבו על המלחמה...הוא תורם תרומה ייחודית להבנת הזהות הישראלית בארבעת העשורים האחרונים, ובמיוחד להבנת זהותו של הדור שחווה את המלחמה.
הערות שוליים

↑  גדעון אביטל-אפשטיין, 1973 – הקרב על הזיכרון, באתר שוקן הוצאת ספרים, ‏2013
↑  1973 – הקרב על הזיכרון (עמ' 5), באתר www.schocken.co.il, ‏2013
↑  1973 – הקרב על הזיכרון (עמ' 23), באתר www.schocken.co.il, ‏2013
↑  1973 – הקרב על הזיכרון (עמ' 35), באתר www.schocken.co.il
1 2 3 4 5 6 7  גדעון אביטל אפשטיין, 1973 – הקרב על הזיכרון (עמ' 254 - 255), באתר www.schocken.co.il
↑  1973 – הקרב על הזיכרון (עמ' 424), באתר www.schocken.co.il
1 2  1973 – הקרב על הזיכרון (עמ' 33), באתר www.schocken.co.il
1 2  גד קרויזר, סקירת ספר: 1973 – הקרב על הזיכרון, זהויות 6
↑  ערב עיון בנושא: כינון חד צדדי של מדינה פלסטינית וטכס הענקת פרס צ'צ'יק לחקר ביטחון ישראל, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי
↑  ספרים מומלצים על מלחמת עום הכיפורים, באתר חטיבה 14, ‏2008-02-01
↑  רצועת הביטחון-מלחמה ללא שם, באתר www.facebook.com
↑   יואב גלבר, מדוע מלחמת יום הכיפורים ממשיכה להיות פצע שאינו מגליד, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2013
↑  1973 – הקרב על הזיכרון, באתר www.facebook.com
↑  תרצה הכטר, גדעון אביטל-אפשטיין, באתר הצלחה
INaturalist

| --- | --- |


 סוג:  מסד נתונים מקוון 
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־16 שנים) 
 בעלות:  האקדמיה למדעים של קליפורניה 
 www.inaturalist.org
 
iNaturalist היא רשת חברתית מקוונת של חוקרי טבע, מדענים אזרחים וביולוגים המבוססת על הרעיון של מיפוי ושיתוף תצפיות של המגוון הביולוגי ברחבי העולם. ניתן לגשת ל-iNaturalist דרך אתר האינטרנט שלה או דרך אפליקציות מובייל. תצפיות שהוקלטו עם iNaturalist מספקות נתונים חופשיים יקרי ערך לפרויקטים של מחקר מדעי, סוכנויות שימור, ארגונים אחרים והציבור.