מודל TLK
מרכיבי המודל

לשם הפשטות נתייחס לגביש קוֹסֶל (צר'), גביש בעל סריג קובי פשוט (SC, הנקרא גם פרימטיבי, PC), שתא היחידה שלו הוא כמתואר באיור 1 משמאל. בסך הכל יש בגביש הפשוט הזה 6 שכנים קרובים ביותר לכל אטום נתון, אך אותנו מעניין רק מה קורה מעל פני השטח, שכן סך כל הקשרים הבלתי רוויים (dangling (אנ')) יקבע את האנרגיה המשטחית (אנ'). מעל כל אטום על פני השטח יש 9 קשרים כאלו (איור 1 מימין): אחד לשכן הקרוב ביותר (nearest neighbor - NN, במרחק a), 4 קשרים לשכנים מסדר שני (next nearest neighbor - NNN, במרחק 2√a) ו-4 לשכנים מסדר שלישי ( next next nearest neighbor - NNNN, במרחק 3√a). התרומה של כל סוג שכנים כזה לאנרגיה החופשית של פני השטח שונה: השכנים מסדר שני תורמים רק כשמינית מהאנרגיה שתורמים השכנים הקרובים ביותר, ואילו אלו מהסדר השלישי – רק כ-1/27 מאלו של השכנים הקרובים ביותר. לכן ניתן להתייחס, לשם הפשטות, רק לשכנים הקרובים ביותר (NN). כלומר רק לשכנים המרוחקים מאטום ספציפי במרחק a (הקווים האדומים באיור 6).
במודל TLK (איור 2) מייצגים כל אטום כקוביה בעלת צלע a (ולא ככדור כבאיור 1). תחת הנחה זו האטום יוצר קשרים עם האטומים השכנים הקרובים ביותר בניצב לפאות הקוביה. ככל שהוא מוקף יותר שכנים קרובים ביותר כך יהיו לו יותר קשרים, עד למקסימום של שישה קשרים, כשהוא מוקף בשכנים מכל צדדיו, כלומר כשהוא אטום המצוי בתוך הגביש (אטום צׂבֶר - bulk).
פני השטח במודל TLK מורכבים משלושה אלמנטים גאומטריים, כמוראה באיור 2 עבור פני השטח (100) של המבנה הקובי הפשוט הנדון:
מדרגה (terrace - גם: טרסה, מִדְרַךְ, שֶׁלַח) - החלק השטוח של פני השטח המקבילים למישור הגבישי הראשי (100) באיור 2
שפת המדרגה (ledge או step - גם: מעלה, רום) - הקו בגובה של אטום אחד המפריד בין שתי מדרגות (טרסות) סמוכות
ברך (kink - גם: גֻּמָּץ) - קודקוד על גבי השפה.
אפשר להתייחס למדרגות כאל פגמים מישוריים (פלנריים) בגביש התלת-ממדי. שפות המדרגות הם פגמים קוויים על גבי פני השטח הדו-ממדיים. לבסוף, הבירכיים שנמצאות לאורך המדרגות הן פגמי נקודה על השפות החד-ממדיות של המדרגות.
גרמי מדרגות חייבים להופיע על פני גבישים שפני השטח שלהם מצויים בזווית כלפי מישור גבישי ראשי. (מישור גבישי ראשי הוא מישור עם אינדקס מילר כמו (100), (110) או (111). אבל כמות מסוימת של מדרגות תימצא גם על פני השטח של גבישיים אמתיים שפניהם מקבילים, לכאורה, למישור גבישי ראשי. זוהי תוצאה של שיטת ההכנה של פני השטח. בנוסף, יעקב איליץ' פרנקל הראה (ב-1945) שבכל טמפרטורה גבוהה מטמפרטורת האפס המוחלט, תהיה גם רמת חספוס מסוימת הנוצרת בגלל תנודות תרמיות (אנ') היוצרות ברכיים בשפות המדרגות. בטמפרטורות גבוהות יותר, או בתנאים רחוקים משיווי-משקל תרמודינמי, יש על פני השטח, בנוסף למדרגות, לשפות ולברכיים גם:
אטומים ספוחים (אד-אטומים (אנ'), adatoms), הן בודדים והן צברים (קלסטרים) דו-ממדיים (איים)
פגמי היעדרות של אטומים (advacancies) – שוב, הן בודדים והן צברים דו-ממדיים שלהם.
האדאטומים וההיעדרויות יכולים להימצא הן על פני המדרגות והן לאורך השפות, כמוראה באיור 2.
דוגמה מעשית למרכיבים של פני השטח מוראים בתמונת הדימות ממיקרוסקופ מינהור סורק של פני שטח נקיים של Si (100) (תמונה 1). התמונה מראה שתי מדרגות על פני השטח (הבהירה היא הגבוהה יותר), שביניהן שפה מרובת ברכיים. על שתי המדרגות ניתן להבחין בקלסטרים רבים של פגמי היעדרות (השטחים הקטנים הכהים יותר), אך גם כמה צברים של אדטומים (השטחים הקטנים הבהירים יותר מהרקע שסביבם). השורות הנראות על פני המדרגות (שכיוונן משמאל למעלה כלפי ימין למטה במדרגה העליונה, ובניצב לכיוון זה במדרגה התחתונה) הן הדימרים של Si ברקונסטרוקציה המשטחית (אנ') (2x1), האופיינית לפני השטח של Si (100). מודל TLK מתעלם מרקונסטרוקציה כזו של הקשרים על פני השטח המעשיים של גבישים.