stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פריידור
היסטוריה

היישוב הוקם על ידי העות'מאנים במחצית השנייה של המאה ה-17 כחלק ממצודת גבול מול ממלכת הבסבורג. ב-1873 חוברה פריידור לקו מסילת הברזל לבאניה לוקה וחלה בה גאות כלכלית. נפתח בה מכרה בוקסיט וכן בתי חרושת לייצור נייר ועיבוד עצים. כן הפך האזור מרכז גידול לשזיפים.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) במסגרתה הובסו העות'מאנים, השתלטה האימפריה האוסטרו-הונגרית דה פקטו על אזור בוסניה וב-1908 סיפחה אותו דה יורה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה פריידור בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.
ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נמסר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. ב-1944 שוחררה פריידור על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ובהמשך נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה וכחלק ממנו פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה, בוצע בפריידור טיהור אתני של מוסלמים ובוסניאקים. מעריכים כי כ-3,000 אזרחים נרצחו בפריידור. ב-1995 עלה בידי צבא בוסניה והרצגובינה להשתלט על העיר.
הקהילה היהודית

יהודים הגיעו לפריידור לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). ב-1880 הגיעו לפריידור מבלגרד סוחר הבדים יעקב מבורך ובני משפחתו. בהמשך, הגיעו לעיר מזאגרב מספר משפחות תעשיינים אמידות ומהם ניתן למנות את משפחות: הירשמן, זיידמן, ברגר ושיפר. ב-1900 התגורו בפריידור 57 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בפריידור פעילות ציונית והוקמה אגודת נוער בשם "בני ציון". בשנות ה-20 פעל בעיר בית תפילה באחד מבתי משפחות הקהילה וכן פעל בית עלמין יהודי קטן. ב-1931 התגוררו בעיר 49 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 43 נפשות.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת שלטון הבובות של האוסטשה הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו לבאניה לוקה ומשם ליאסנובאץ ואיש לא ניצל. 14 מבני הקהילה הצטרפו לכוחות הפרטיזנים של טיטו. שניים מהם: ראובן מבורך ושמואל קביליו הגיעו בהמשך לדרגת קולונל בצבא יוגוסלביה. 5 גברים ואישה אחת מקרב בני הקהילה שהצטרפו לפרטיזנים נפלו בקרבות. במהלך המלחמה חרבו בית התפילה ובית העלמין היהודי שפעלו במקום.
הערות שוליים

↑  ראש העיר פריידור ביוגרפיה, באתר הרשות המקומית פריידור (באנגלית).
↑  תקציר ההיסטוריה של פריידור, באתר הרשות המקומית פריידור (באנגלית).
1 2  הקהילה היהודית בפריידור, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמ' 281.
↑  ריאיון עם הפרטיזן, קולונל שמואל קביליו, באתר ushmm.org (באנגלית).
↑  היסטוריה של קהילת פריידור, באתר elmundosefarad (בבוסנית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007489323105171  LCCN: n99014775  NKC: ge1130781  VIAF: 152628452   WorldCat (עם VIAF): 152628452
פרנק האטון

פרנק האטון (באנגלית: Frank Hatton;‏ 28 באפריל 1846 – 30 באפריל 1894) היה פוליטיקאי ועיתונאי אמריקאי. הוא שירת בצבא האיחוד במלחמת האזרחים, כיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית ובהמשך היה הבעלים והעורך של העיתון וושינגטון פוסט.
ראשית חייו

פרנק האטון נולד בקיימברידג', אוהיו לריצ'רד ולשרה (לבית גרין) האטון. הוא גדל והתחנך בקאדיס, אוהיו, והתלמד אצל אביו שהיה בעל בית דפוס ועיתון.
מלחמת האזרחים

ב-1862, אף על פי שהיה אז בן 16 בלבד, התגייס האטון לצבא האיחוד והשתתף במלחמת האזרחים כטוראי בפלוגה C של רגימנט מתנדבי הרגלים ה-98 של אוהיו. יחידתו לחמה בעיקר במסגרת ארמיית קמברלנד, והאטון השתתף במספר קרבות, כולל הקרב על אטלנטה (אנ'). ב-1864 הוא מונה כלוטננט ושירת ברגימנט הרגלים ה-184 שלח אוהיו עד לשחרורו בתום המלחמה.
לאחר המלחמה היה האטון אחד החברים המקוריים של "המסדר הצבאי של הלגיון הנאמן של ארצות הברית" (Military Order of the Loyal Legion of the United States). הוא גם היה אחד המארגנים של "הצבא הגדול של הרפובליקה" (Grand Army of the Republic) באוהיו.
ראשית הקריירה

לאחר המלחמה עבד האטון בעיתונאות במאונט פלזנט ובברלינגטון שבאיווה. כאיש המפלגה הרפובליקנית הוא היה חבר ב"סיעת האיתנים" (Stalwarts). הוא עבד כמנהל הדואר של ברלינגטון ושימש במספר תפקידים במפלגה, כולל יושב ראש הוועדה המרכזית של המפלגה באיווה.
קריירה פוליטית

ב-1881 עם תחילת נשיאותו של ג'יימס גרפילד, היה האטון מועמד למספר תפקידים בממשל הפדרלי. בקיץ אותה שנה נרצח גרפילד ובאוקטובר מונה האטון לעוזר הראשון של המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא צ'סטר ארתור.
ב-1884 קודם האטון לתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית לאחר שוולטר גרשם מונה כמזכיר האוצר.
בבחירות לנשיאות של 1884 היה האטון פעיל במאמצים לבחירתו של ארתור כמועמד המפלגה, אך ללא הצלחה. במקומו נבחר ג'יימס בליין, שבסופו של דבר נוצח בבחירות הכלליות על ידי מועמד הדמוקרטים גרובר קליבלנד. עם תום תקופת נשיאותו של ארתור פרש האטון מתפקידו כמנהל הכללי של הדואר ושב לעסקי העיתונאות.
שנותיו האחרונות

לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים היה האטון לאחד הבעלים ולעורך של העיתון וושינגטון פוסט. בתפקיד זה הוא שימש עד שב-24 באפריל 1894, בעת שעבד במשרדו בעיתון, הוא לקה בשבץ מוחי. כתוצאה מכך הוא לקה בשיתוק מוחלט, הועבר לאשפוז בבית חולים, שם המשיך מצב בריאותו להתדרדר.
פרנק האטון נפטר ב-30 באפריל 1894, לאחר שבוע של אשפוז ויומיים לאחר יום הולדתו ה-48. הוא נטמן בבית הקברות רוק קריק שבוושינגטון די. סי. הוא הותיר אחריו את רעייתו אליזבט סניידר ממאונט פלזנט, איווה ואת בנו ריצ'רד. העיירה האטון שבדקוטה הצפונית, שנוסדה ב-1882, נקראה על שמו.
הערות שוליים

↑  Cutter, William Richard, ed. (1918). American Biography: A New Cyclopedia. New York, NY: The American Historical Society. pp. 88–90
↑  Carroon, Dr. Robert Girrard; Niermeyer, Douglas Reed (2005). "Original Companions of the Military Order of the Loyal Legion of the United States". SUVCW.org. Harrisburg, PA: Sons of Union Veterans of the Civil War.
↑  Jackson, Henry A.; Peck, John B., eds. (1879). New York Evening Express Almanac. New York, NY: New York Evening Express. p. 243.
↑  ]"Frank Hatton's Life Ended: Dies at Washington After a Week of Unconsciousness". The New York Times. New York, NY. May 1, 1894.
↑  "Frank Hatton's Funeral". The San Francisco Call. San Francisco, CA. May 4, 1894. p. 2 – via California Digital Newspaper Collection.
↑  Profiles of America: Minnesota, North Dakota. Fremont CA: Toucan Valley Publications. 1995. p. 107.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1200506898  LCCN: n2020008569  VIAF: 8444157527302527300009   WorldCat (עם VIAF): 8444157527302527300009
פרסילה קופר טיילר

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1816 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  29 בדצמבר 1889 (בגיל 73) מונטגומרי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בן או בת זוג:  רוברט טיילר (12 בספטמבר 1839–ערך בלתי־ידוע) 
 
אליזבת פרסילה קופר טיילר (באנגלית: Elizabeth Priscilla Cooper Tyler;‏ 14 ביוני 1816 – 29 בדצמבר 1889) הייתה אשת בנו של נשיא ארצות הברית העשירי ג'ון טיילר, שהייתה למעשה הגברת הראשונה של ארצות הברית בין 10 בספטמבר 1842 ל-26 ביוני 1844.
ביוגרפיה

פרסילה קופר נולדה בעיר ניו יורק בשנת 1816 לתומס אפתורפ קופר ולמרי פיירלי קופר. תומאס אפתורפ קופר היה שחקן ומפיק הצגות, ואשתו מרי, הייתה אשת חברה. המשפחה התגוררה בביתם ברחוב ברודוויי. פרסילה קופר החלה לעבוד כשחקנית בגיל 17.
פרסילה קופר פגשה את רוברט טיילר, בנו של החוואי העשיר והסנטור ג'ון טיילר בעת ששיחקה במחזה "אותלו" בתפקיד דסדמונה. על אף שבאותה עת היו השחקנים במעמד חברתי נמוך ביותר, ורבים ראו בשחקניות כמעמד אחד יותר גבוה מזה של הנפקניות נישאה פרסילה קופר לחוואי מהמעמד הגבוה ב-12 בספטמבר 1839 ומשפחת בעלה לא התנגדה לנישואים וקיבלה אותה למשפחתם.
כחודש לאחר בחירתו כסגן הנשיא נפטר נשיא ארצות הברית ויליאם הנרי הריסון וג'ון טיילר הפך לנשיא ארצות הברית.
ביוגרפיה > הגברת הראשונה של ארצות הברית

בעת מינויו של ג'ון טיילר לנשיא הייתה אשתו, לטישה כריסטיאן טיילר נכה, והיא בקשה מאשת בנה לסייע לה בתפקידיה הרשמיים כמארחת הבית הלבן. לאחר מותה של לטישה ב-10 בספטמבר 1842 הפכה פרסילה קופר לגברת הראשונה של ארצות הברית - ואף נסעה עם הנשיא לסיוריו כחלק מפמליית הנשיא.
לאחר שבעלה והיא עברו לפילדלפיה בשנת 1844 עברו תפקידי הגברת הראשונה לג'וליה גרדינר טיילר.
ביוגרפיה > שנים מאוחרות

בני הזוג טיילר התגוררו בפילדלפיה 16 שנים. רוברט, בעלה של פרסילה עסק בעריכת דין והיה פעיל פוליטית במפלגה הדמוקרטית של ארצות הברית. עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1861 הביעו בני הזוג תמיכה במדינות הקונפדרציה של אמריקה ועברו לריצ'מונד שם הפך רוברט לרשם משרד האוצר של הקונפדרציה.
לאחר תום המלחמה הפך רוברט לעורך העיתון "דואר ופרסום" ("Mail and Advertiser") במונטגומרי שבאלבמה, ושם נפטר בשנת 1877. פרסילה המשיכה להתגורר במונטוגמרי עד מותה, 12 שנים מאוחר יותר.
הערות שוליים

↑  Letitia Tyler Biography: National First Ladies' Library, firstladies.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7379 077X  LCCN: nb2007025978  SNAC: w6ng53s0  SUDOC: 127108025  VIAF: 38631257   WorldCat (עם VIAF): 38631257
צ'יק האלברט

| --- | --- |

האלברט במדי בוסטון סלטיקס, 1948
 לידה:  27 בפברואר 1919 אולבני, טקסס, ארצות הברית
 פטירה:  4 במרץ 2013 (בגיל 94) קופוויל, וושינגטון, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.06 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת טקסס המערבית A&M
 קבוצות כשחקן
 1946–1947   1947–1948   1948–1949   1949   1949–1951   1951:  שיקגו סטאגס   פילדלפיה ווריורס   בוסטון סלטיקס   פרובידנס סטימרולרס   וושינגטון קפיטולס   בולטימור בולטס
 הישגים כשחקן
 בחירה לחמישייה השנייה של העונה (1947)
צ'ארלס פינקני "צ'יק" האלברט (באנגלית: Charles Pinkney "Chick" Halbert; ‏27 בפברואר 1919 – 4 במרץ 2013) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-BAA וה-NBA בין השנים 1946–1951.
ביוגרפיה

האלברט נולד בעיר אולבני שבטקסס, ובין השנים 1939–1942 למד באוניברסיטת טקסס המערבית A&M.
בשנת 1946 הצטרף לקבוצת שיקגו סטאגס, לקראת עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ליגת ה-NBA). לאורך עונתו הראשונה קלע 12.7 נקודות בממוצע למשחק (עשירי ב-BAA), ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה, לצד חברו לקבוצה מקס זסלופסקי אשר נבחר לחמישייה הראשונה. בפלייאוף 1947 העפילה שיקגו לגמר הליגה, אך הפסידה מול פילדלפיה ווריורס בתוצאה 1–4. לאורך סדרת הגמר היה האלברט הקלעי המוביל של קבוצתו, עם 14.4 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 1947/1948 העפיל פעם נוספת לגמר ה-NBA, כשחקן פילדלפיה ווריורס, אך קבוצתו הפסידה מול בולטימור בולטס בתוצאה 2–4. ב-3 העונות הבאות שיחק עבור בוסטון סלטיקס, פרובידנס סטימרולרס, וושינגטון קפיטולס ובולטימור בולטס, בטרם פרש ממשחק בשנת 1951. לאורך הקריירה ב-BAA/NBA קלע 8.8 נקודות בממוצע למשחק והשתתף ב-303 משחקים בסך הכול, אשר הציבו אותו בעת פרישתו כשחקן בעל מספר המשחקים הרב ביותר בליגה.
ב-4 במרץ 2013 נפטר האלברט בעיר קופוויל שבוושינגטון, בגיל 94.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות סדרת הגמר בין שיקגו לפילדלפיה, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות סדרת הגמר בין פילדלפיה לבולטימור, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות הקריירה של האלברט, באתר basketball-reference.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צומת הערבה

| --- | --- |
 מיקום:  צפון הערבה
 כבישים בצומת:    כביש 25   כביש 90
 אתרים סמוכים:  מעלה פרס
 קואורדינטות:  30°59′23″N 35°18′37″E﻿ / ﻿30.98969444°N 35.31022222°E﻿ / 30.98969444; 35.31022222
 
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) צומת הערבה(למפת צפון הנגב רגילה) צומת הערבה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת הערבה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת הערבה
 
צומת הערבה הוא צומת הנמצא בצפון הערבה, במרחק של כ-9 קילומטר מבריכות מפעלי ים המלח, 34 ק"מ מדימונה ו-169 ק"מ מאילת. הוא ממוקם בגבולותיה המערביים הטבעיים של הערבה. הצומת הוא מפגשם של כביש 90 וכביש 25, שמסתיים בצומת.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: צומת זוהר | צמתים בכביש 90 | הבא: צומת עין חצבה |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צבי רין

| --- | --- |

צבי רין, 1983
 לידה:  27 בפברואר 1914 וורשה, פולין
 פטירה:  26 בספטמבר 1998 (בגיל 84)
 שם לידה:  גמליאל הלפרין 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מוסדות:  אוניברסיטת פנסילבניה 
 בת זוג:  שפרה רין
 צאצאים:  רות-איה רין, הדס רין, אדם רין
 
משפחת היילפרין בארץ ישראל בשנת 1926. מימין לשמאל, גמליאל (צבי רין), יחיאל, עוזיאל (עוזי אורנן), מירי (מירי דור), פנינה, אוריאל (יונתן רטוש). השמות בסוגריים אומצו בבגרותם.
צבי רין בחזית מימין, לשמאלו אמו, פנינה הלפרין. מאחור מימין, אחיו, יונתן רטוש, ומשמאל, עוזי אורנן. שנות ה-40 של המאה ה-20.
צבי רין (27 בפברואר 1914 – 26 בספטמבר 1998) היה בלשן וחוקר לשונות המזרח הקדום והשפות השמיות העתיקות. יחד עם אשתו, שפרה רין, תרם לחקר כתבי אוגרית. הוא היה פרופסור לשפות שמיות באוניברסיטת פנסילבניה בין השנים 1960 ל-1982.
ביוגרפיה

נולד בוורשה שבפולין בשם "גמליאל הלפרין" (בבגרותו שינה את שמו ל"צבי רין"), בן ליחיאל היילפרין, מחנך עברי ותומך של חיים ויצמן, ופנינה (לבית הוכברג), גננת עברייה שהשתייכה לפועלי ציון. שפת אמו הייתה עברית. עלה לארץ ישראל עם כל משפחתו בשנת 1919, על סיפון האונייה "רוסלאן", שהפליגה מאודסה. המשפחה השתקעה בתל אביב.
בצעירותו, היה פעיל במחתרות האצ"ל ולח"י. צבי רין למד בבית המדרש למורים בירושלים ועסק בהוראה, בין היתר בבית-ספר ביאליק, תל אביב. בשנת 1952 יצא ללימודים בארצות הברית. הוא קיבל תואר דוקטור בשפות שמיות מאוניברסיטת ברנדייס בשנת 1958, ולימד שם במשך שנתיים. בשנת 1960 הצטרף פרופ' צבי רין לסגל אוניברסיטת פנסילבניה ולימד שם עד לשנת 1982.
בנוסף למחקר ולהוראה, עסק בתרגום מאנגלית לעברית וכתב סיפורים, שירים ומאמרים, במקרים רבים בשמות בדויים. בין תרגומיו, ארץ שכוחת אל מאת קרלו לוי (הוצאת עם עובד, 1950) והקוסם מארץ עוץ מאת פרנק באום (הוצאת יוסף שרברק, 1946).
לאחר פרישתם מאוניברסיטת פנסילבניה, עסקו צבי ואשתו במחקר שירת האוגרית, וכמחברים שותפים הוציאו לאור את הספר "עלילות האלים: כל שירות אוגרית", ב-1996.
משפחתו

הוא היה אחיהם של המשורר יונתן רטוש, של המשוררת והסופרת מירי דור, ושל הבלשן, פרופ' עוזי אורנן.
אשתו, שפרה רין, הייתה ספרנית לשפות שמיות באוניברסיטת פנסילבניה משנת 1964 עד 1983. היא הייתה מוסמכת בשפות שמיות מאוניברסיטת ברנדייס ולמדה לימודים נוספים, ברמת דוקטורט, באוניברסיטת ברנדייס, בדרופסי קולג', פילדלפיה ובאוניברסיטת פרינסטון.
היה אב לשתי בנות ובן. ארכיונו האישי נמצא במכון גנזים.
מספריו

Rin, Svi and Rin, Shifra, Acts of the Gods: The Ugaritic Epic Poetry (1968 and 1996) עלילות האלים: כל שירות אוגרית, מהדורה חדשה, צבי רין ושפרה רין, 1996.
Biblical Aramaic (הארמית המקראית... (1972.
Third Column of Acts of the Gods... (1979 and 1992) הטור השלישי לעלילות האלים..., צבי רין ... ושפרה רין
עלילות האלים: כל שירות אוגרית, מהדורה חדשה, מותקנת בידי צבי רין ושפרה רין, 1996
פרנץ הרמן שולצה-דליטש

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1808 דליטש (עיר), הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  29 באפריל 1883 (בגיל 74) פוטסדאם, הקיסרות הגרמנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הישן של פוטסדאם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לייפציג, אוניברסיטת האלה-ויטנברג 
 זרם:  ליברליזם
 תחומי עניין:  כלכלה, פוליטיקה, משפטים
 עיסוק:  כלכלן, פוליטיקאי, משפטן, בנקאי, סופר 
 מדינה:  ממלכת סקסוניה 
 genossenschaftsmuseum.de
 
פרנץ הרמן שולצה-דליטש (בגרמנית: Franz Hermann Schulze-Delitzsch‏; 29 באוגוסט 1808 - 29 באפריל 1883) היה כלכלן גרמני, וממייסדי מפלגת הקדמה הגרמנית ב-1861. הוא נודע כמי שיצר את קואופרטיב האשראי הראשון בעולם.
ביוגרפיה

שולצה-דליטש נולד בדליטש (Delitzsch) שבממלכת סקסוניה. הוא למד משפטים באוניברסיטת לייפציג ובאוניברסיטת האלה, ובגיל שלושים קיבל תפקיד בבית המשפט של ברלין. שלוש שנים לאחר מכן קיבל מינוי להיות שופט בדליטש. ב-1848 נכנס שולצה-דליטש לפרלמנט הפרוסי הלאומי, והצטרף לחוג המרכז-שמאל. באותו זמן, שם משפחתו הורחב משולצה ל'שולצה-דליטש', על מנת להבדיל בינו ובין אחרים בפרלמנט שנשאו את השם שולצה. הוא כיהן כנשיא ועדת החקירה שנתבקשה לבדוק את מצב הפועלים ובעלי המלאכה, והמפגש שלו איתם הותיר עליו רושם עמוק; שולצה-דליטש הבין את נחיצות הפעולה הקואופרטיבית על מנת להיטיב עם הסוחרים הקטנים והבינוניים, ולאפשר להם להתחרות כנגד הקפיטליסטים הגדולים.
הוא היה חבר בלנדטאג של פרוסיה במהלך מאורעות 1848–1849, ופרש כעבור זמן קצר מכהונתו, ושב לעירו. כאן הקדיש עצמו לארגון הפעולה הקואופרטיבית בגרמניה, ולייסוד בנק עממי. ב-1850 ייסד בנק שכזה, ותוך 8 שנים בלבד קמו 25 בנקים נוספים. באותם בנקים יצרו הלקוחות פיקדונות קטנים עבור עצמם, וקיבלו אשראי ודיווידנדים בהתאמה. חברי הדירקטוריון של הבנק הורכב מן הלקוחות עצמם.
ב-1859 יותר מ-200 בנקים כבר נוהלו באופן מרוכז תחת ידיו של שולצה-דליטש. הוא קידם את הוועידה הקואופרטיבית הראשונה בויימאר, וייסד את הלשכה המרכזית לחברות הקואופרטיביות. ב-1861 נכנס בשנית לבית הנבחרים הפרוסי, והפך לחבר של קבע במפלגת הקדמה הגרמנית. ב-1863 הוא השקיע סכום כסף גדול בשמירה על מוסדות ומשרדי הקואופרציה שהקים, חרף אמונתו העיקשת בכך שיעמדו בכוחות עצמם ללא עזרה חיצונית. בשנים הבאות השקיע שולצה-דליטש ביצירתם של מרכזים קואופרטיביים מקומיים, וב-1865 הביא להקמתו של קואופרטיב האשראי הגרמני הגדול (Deutsche Genossenschafts-Bank).
כחבר הפרלמנט הפרוסי עלה בידי שולצה-דליטש לקדם חקיקה שתהווה מסד משפטי וחוקתי לפעולתם הכלכלית של הארגונים הקואופרטיבים. לאחר איחודה של גרמניה ב-1871 נכנסו החוקים הללו לספר החוקים של המדינה החדשה, ועזרו לבסס את הקואופרציות הפיננסיות שהוקמו זה מכבר.
שולצה-דליטש מת בשיבה טובה באפריל 1883, ברצותו להשאיר אחריו מוניטין של מי שהיה מיטיבם הגדול של הסוחרים הקטנים ובעלי המלאכה - יותר מאשר מייסד הבנק הקואופרטיבי. במותו היו בגרמניה לבדה למעלה מ-3500 סניפי בנק קואופרטיביים עם פיקדונות בשווי של למעלה מ-100 מיליון דולר. המערכת הבנקאית המסועפת הגיעה לאוסטריה, איטליה, בלגיה ורוסיה, והייתה כה דומיננטית עד שאפילו לב טולסטוי הזכיר אותה ברומן שלו אנה קארנינה.
בול גרמני לציון 200 שנה להולדתו של שולצה-דליטש
פסל לזכרו של שולצה-דליטש בברלין
בול גרמני לציון 150 שנה להולדתו של שולצה-דליטש
צ'יצ'רון

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון, תבשיל חזיר 
 מטבח:  ספרדי, מקסיקני ופיליפיני
 אזור מוצא:  אנדלוסיה
 מוצא:  ספרד ספרד
 מרכיבים עיקריים:  עור תרנגול או חזיר
 
צ'יצ'רון (בספרדית: Chicharrón; בפורטוגזית: Torresmo; בצרפתית: Oreilles de Crisse) הוא מאכל ספרדי שמקורו באזור אנדלוסיה ונפוץ במדינות דרום אמריקה, ספרד, פורטוגל, פיליפינים, קנדה וארצות הברית.
המאכל עשוי מעור חזיר המתובל ומטוגן בשמן עמוק.
למאכל גרסאות המשתנות לפי המדינה ומלבד גרסת החזיר, קיימות גם גרסאות המבוססות על עור של תרנגול, בקר, צלעות חזיר דגים וגם גרסה צמחונית.
נהוג להגיש את הצ'יצ'רון בליווי תפוח אדמה, רוטב שום, רוטב סלסה, סופריטו או אפונה.
גרסאות

לצ'יצ'רון גרסאות שונות ומלבד הגרסה הרגילה קיימות גם גרסאות מבוססות על עור של תרנגול, בקר או צלעות חזיר.
ברזיל – מוכר בשם טורסמו, מטוגן עם שומן ומוגש עם שום ותבלינים.
בוליביה – גרסה העשויה מצלעות חזיר ומתובלת בשום, אורגנו ולימון וסלסת עגבניות.
קנדה – מוכר בשם אוזני המשיח (Oreilles de Crisse) גרסה העשויה מגלדי שומן חזיר בטיגון עמוק.
קולומביה – גרסה העשויה מבשר חזיר או עוף המוגש לרוב בזמן ארוחת הבוקר.
צ'ילה – עשוי משומן חזיר ומוגש לצד בשר ולחם ביתי.
הרפובליקה הדומיניקנית – גרסה המבוססת על בשר חזיר מיובש, הנחתך לחתיכות קטנות ומתובל במיץ לימון ומלח.
קוסטה ריקה – גרסה המבוססת על צלעות חזיר המוגש לצד מיץ ליים, יוקה מטוגנת וטורטיות.
אל סלבדור – הצ'יצ'רון משמש במלית לטורטיות הפופוסה.
גואטמלה – הצ'יצ'רון מוגש בליווי טורטיות, ליים, גוואקמולי ומורינגה.
מקסיקו – הגרסה העיקרית מבוססת שומן חזיר המוגש לצד צ'ילי ולימון, אך קיימת גם גרסה צמחונית העשויה מבלילה של קמח תירס. הצ'יצ'רון נחשב לחטיף פופולרי במקסיקו וניתן לאכול אותו גם בתוך טורטייה עם אבוקדו או גבינת שמנת.
פרו – גרסה המבוססת על עור ושומן של חזיר, עוף או דגים המבושלים יחדיו ולאחר מכן עוברים טיגון ומוגשים על באגט, בצל וליים.
פיליפינים – קיימות גרסאות שונות המבוססות עור של חזיר, מעי של עוף ועור של טונה. נחשב לחטיף אהוב ונפוץ שנאכל בזמן צריכת משקאות אלכוהוליים ומשמש גם כציפוי על ירקות ואטריות מקומיות.
ארצות הברית – חטיף הנמכר בשקיות ניילון בדומה לחטיפי תפוח אדמה.
אורוגוואי – גרסה המבוססת מהשומן הרך ביותר של הפרה הממוקם על הכליות (Grasa de Pella) ומוגשים כמילוי ללחם מסורתי שנקרא רוסקה דה צ'יצ'רונס (Rosca de Chicharrones).
ונצואלה – גרסה המבוססת בשר חזיר ומוגשת על מאכל העשוי בצק תירס טחון הנקרא קצ'אפה (Cachapa).
הערות שוליים

↑  Eat Mex City, What is Chicharron?, ‏2020-02-14 (באנגלית)
↑  PorkRinds.com, What Are Chicharrones?, PorkRinds.com (באנגלית)
↑  chicharron | Definition & Ingredients | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  Cuisinegineer, Reel and Grill: Tsitsaron or Chicharon Bulaklak (Deep Fried Pork Mesentery), Reel and Grill, ‏2011-02-03
↑  5 reasons to visit Cagayan this summer, news.abs-cbn.com
↑  Did You Know That Bagnet is Called “Chicharon” in Ilocos
צומת השומר

| --- | --- |
 מיקום:  אור יהודה, רמת פנקס
 כבישים בצומת:  כביש 461, שדרות יחזקאל קזז
 אתרים סמוכים:  אזור תעשייה א', אור יהודה
 קואורדינטות:  32°02′09″N 34°50′48″E﻿ / ﻿32.03597222°N 34.84677778°E﻿ / 32.03597222; 34.84677778
 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) צומת השומר(למפת גוש דן רגילה) צומת השומר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת השומר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת השומר  he צומת השומרhe צומת השומרמפת __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono)  __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva) ממזרח: __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva), __ סביון (יישוב) (in English: Savyon), __ יהוד-מונוסון (in English: Yehud-Monosson) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda) ממערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צומת השומר הוא צומת המחבר את כביש 461 עם שדרות יחזקאל קזז שבאור יהודה וכביש הגישה לבסיס תל השומר ברמת גן. צומת זה משמש ככניסה הצפונית לאור יהודה.
מהצומת נמתח כביש לכיוון מזרח רמת גן, אך הוא עובר בשטחו של בסיס תל השומר ולפיכך אינו מאפשר גישה לשכונות המזרחיות של רמת גן. כמו כן, נמתחת שדרה ארוכה דרומה לכיוון אזור התעשייה יהלום, הנקראת שדרת יחזקאל קזז.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צבי רייזמן

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  ישיבת היישוב החדש  ישיבת חברון כנסת ישראל 
 השתייכות:  יהדות חרדית
 תפקידים נוספים:  איש עסקים, נדבן
 חיבוריו:  "רץ כצבי"
 פרסים והוקרה:  פרס ירושלים לספרות תורנית
 
הרב צבי רייזמן הוא איש עסקים, נדבן ומחבר ספרי הלכה ומחשבה חרדי.
ביוגרפיה

למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב, אצל רבי יהודה קולודצקי ולאחר מכן בישיבת חברון בירושלים.
בשנת 1971 הקים את חברת AII ‏(ראשי תיבות של American International Industries) המשמשת כתאגיד של כ-40 מותגים שונים, בעיקר בתחום הקוסמטיקה. AII רוכשת מדי שנה-שנתיים חברה נוספת ומגדילה את סל המותגים שלה.
ביוגרפיה > פעילות תורנית

פרסם ספרים תורניים, בהם הסדרה 'רץ כצבי' - העוסקת בבירורי הלכה ופרקי מחשבה. אחד הכרכים (פסח ויום טוב) זיכה אותו בפרס ירושלים לספרות תורנית לשנת ה'תשס"ז. ב-2017 זכה בפרס שר הבריאות למחברים בתחומי ההלכה והרפואה.
בשנת 2008 ייזם את הקמת ארגון 'עולמות', באמצעות הרב יעקב יהודה זילברליכט, במסגרתו הוקמו כ-200 שיעורים בעשרות יישובים בישראל ובעולם וכן בארגונים, כולל צה"ל והתעשייה האווירית לישראל. באתר הפרויקט 650 שיעורים בתוספת דפי מקורות ודפי עזר לסוגיות הלכתיות.
במרץ 2020 חלה בקורונה, אושפז במצב קשה, ולאחר מאבק של חודשיים החלים מהמחלה.
הערות שוליים

↑  aiibeauty.com - אתר החברה
↑  ראו כאן, באתר היברובוקס.
↑  שלמה קוק, נרגש ללוות ידיד יקר, איש העסקים הרב צבי רייזמן (לוס אנג׳לס) מחבר סדרת ׳רץ כצבי׳, בטקס זכייתו בפרס שר הבריאות למחברים בתחומי ההלכה והרפואה
↑  רשימת מיקומי שיעורים באתר עולמות
↑  olamot.net - אתר עולמות
↑  JDN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302969505171  ISNI: 0000 0000 6694 1445  LCCN: n2004060153  VIAF: 23991712   WorldCat (עם VIAF): 23991712 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צבי רם

ערך זה עוסק בנוירוכירורג ישראלי. אם התכוונתם לקצין בצה"ל ובפלמ"ח, ראו .
| --- | --- |

פרופ' צבי רם
 לידה:  3 בנובמבר 1955 (בן 68) תל אביב-יפו, ישראל ישראל
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת תל אביב
 התמחות:  נוירוכירורגיה
 תואר:  פרופסור
 תפקידים:  רופא בכיר במחלקה הנוירוכירורגית במרכז הרפואי שיבא (1994–2003) מנהל המערך הנוירוכירורגי במרכז הרפואי תל אביב (2003–2022)
 מחלקות ובתי חולים:  המרכז הרפואי תל אביב
צבי רם (נולד ב-3 בנובמבר 1955) הוא רופא ישראלי, ששימש כמנהל המערך הנוירוכירורגי במרכז הרפואי תל אביב.