stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תוכנית תלפיות
הקמת התוכנית

יוזמי ההקמה של תוכנית תלפיות היו הפיזיקאים פרופסור פליקס דותן ופרופסור שאול יציב מהאוניברסיטה העברית בירושלים. השניים ניסחו מסמך לאחר מלחמת יום הכיפורים, בנובמבר 1974, שכותרתו "הצעה להקמת מכון לפיתוח נשק חדש", הידוע כ-"מסמך הייזום" של תוכנית תלפיות. הצעתם המקורית הייתה להקנות למתגייסים מחוננים תואר אקדמי בפיזיקה ובמתמטיקה תוך שנתיים, ולאחר מכן לחשוף אותם במהירות לצורכי הצבא באופן בלתי אמצעי.
מספר חודשים לאחר כתיבתו והפצתו של המסמך התכנס דיון מיוחד בנושא ביולי 1975 בראשותו של אחד המדענים המובילים בישראל, פרופ' יובל נאמן. בדיון נכחו נציגים ממשרד הביטחון, מהצבא, מהאקדמיה הישראלית, מהתעשייה הביטחונית, ממערכת החינוך ומציעי התוכנית המקורית. בשנים לאחר מכן, התוכנית עברה מספר שינויים מהותיים, במסגרתם שונה רעיון התוכנית מהקמת מכון לפיתוח נשק חדשני, לתוכנית הכשרה של צעירים המאפשרת להם תרומה משמעותית וארוכת שנים לביטחון מדינת ישראל, דרך מסגרת צבאית המאפשרת למידה מעמיקה של נושאים טכנולוגיים שונים, ופיתוח מיומנויות הובלה והשפעה בשירות הקבע. ההצעה הוצגה בפני הרמטכ"ל רפאל איתן, על ידי ראש מו"פ באותה תקופה, אהרן בית-הלחמי, ובמרץ 1979 הוא הורה לממש אותה.
הוחלט שהתוכנית תתקיים תחת חסות חיל האוויר, ותאוכלס במסגרת "המכון ללימודי המשך" (לימים בית הספר לפיקוד ומנהיגות של חיל האוויר). בנוסף הוחלט שהאוניברסיטה העברית תיתן חסות ותאמץ את התוכנית, תוך שהיא מסכימה להתגמש לגבי אופי הלימודים, למעט אורכם; האוניברסיטה לא הסכימה לצמצם את החומר הנלמד לפרק זמן קצר שבו לטענתה, לא ניתן להעביר חומר רב ומסובך כל כך.
התוכנית יצאה לפועל כבר באותה השנה, לאחר מיונים מסננים אותם עברו עשרים ושישה נערים, שהתחילו את הכשרתם באוגוסט 1979. מאוחר יותר, במחזור ו' של התוכנית, התחילו לשתף גם נערות בתוכנית, באופן שוויוני.
כיום, מוביל את התוכנית מפא"ת (המנהל לפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית), והיא מבוצעת בבסיס של חיל האוויר בירושלים.
ב-2004 הוקמה "תוכנית חבצלות", תוכנית הדגל של חיל המודיעין, על בסיס מבנה ההכשרה של תלפיות.
עיקרי התוכנית

במהלך ההכשרה משלימים הצוערים תואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים. התואר כולל תוכנית לימודים בהיקף מצומצם בפיזיקה ובמתמטיקה, ובנוסף על כל צוער להרחיב להיקף מלא לפחות אחד מהתארים בפיזיקה, במתמטיקה או במדעי המחשב. חניכים בעלי לימודים אקדמיים קודמים יכולים ללמוד לתארים מתקדמים יותר. בנוסף ללימודים האקדמיים עוברים הצוערים הכשרות צבאיות וטכנולוגיות שונות, ביניהן סייבר, מודיעין, חקר ביצועים וכדומה. בסיום ההכשרה, שהיא הארוכה ביותר בצה"ל ואורכה 40 חודשים, מקבלים הצוערים דרגת סגן ותואר בוגר מהאוניברסיטה העברית ומשתלבים בהתאם לזיקתם ביחידות מחקר ופיתוח בצה"ל ובתעשיות הביטחוניות, או כלוחמים בשירות קרבי.
השירות הראשוני במסגרת התוכנית אורך שלוש שנים בהן הצוערים עוברים את ההכשרה, כל זאת במהלך שירות החובה, ולאחר מכן שש שנים בשירות קבע (בסה"כ מסלול השירות בתוכנית הוא בן תשע שנים). תוכנית תלפיות מיועדת למלש"בים (מועמדים לשירות ביטחון), אשר עומדים לסיים או סיימו את כיתה י"ב. מקומם של תלמידים אשר התקבלו לתוכנית ומעוניינים לצאת לשנת שירות, מכינה קדם-צבאית, ישיבה וכדומה, נשמר למחזור הבא של התוכנית.
מיונים והכשרה > התאמה לתוכנית תלפיות

התאמה לתוכנית תלפיות מוערכת ונבחנת במספר היבטים – התעניינות וזיקה לתחומים המדעיים והטכנולוגיים, כאשר כישרון וידע בנושאים הללו הן דרישות הכרחיות מהמועמדים. כמו כן נדרשים הישגים לימודיים גבוהים מוכחים מן המועמדים. בנוסף לזאת, גם להיבטים אישיותיים ישנה חשיבות; בוגרי תלפיות אינם מיועדים להיות "מדענים במגדל שן" אלא להשתלב בצוותים, לעבוד תוך מגע רצוף עם גורמים רבים, ובהמשך מסלולם המקצועי אף לקחת חלק בהובלה ובמנהיגות של המחקר והפיתוח הביטחוניים. בהתאם לכך, נדרשות תכונות כגון יכולת להשתלב בעבודת צוות, פוטנציאל ויכולת להוביל ולהנהיג, יכולת להבחין בין טפל לעיקר, קבלת החלטות ועוד. מעבר לכך, דרושים מוטיבציה ורצון לתרום במסגרת מערכת הביטחון.
תהליך המיון לתוכנית תלפיות נבנה באופן שייתן מענה הולם למתואר לעיל. התהליך אורך מספר חודשים ומתקיים במהלך כיתה י"ב, בחודשים ספטמבר–מאי.
מיונים והכשרה > תהליך המיון לתוכנית תלפיות

לאחר ביצוע מבדקי הצו הראשון, מתבצע איסוף נתונים לגבי מועמדים מתאימים, שיעמדו בדרישות. המיונים מתבצעים פעם בשנה.
מועמדים שנבחרו יוזמנו ליום מבחנים מדעיים ופסיכוטכניים. המלשבי"ם שעוברים את השלב הזה, מוזמנים לסדרת מיון בת יומיים בה הם נבחנים במבחנים מקצועיים, קבוצתיים ואישיותיים. לאחר מכן, אלה שנמצאו מתאימים מזומנים למבדקי קצונה וראיונות אישיים שהם השלב הסופי בתהליך המיון. בסופו של התהליך מתקבלים כ-70 - 80 מלשב"ים לתוכנית.
במהלך התקדמות תהליך המיון מבוצעת הסברה ונמסרים נתונים למועמדים אודות התוכנית.
מיונים והכשרה > נשירה מהמסלול

נשירה מהמסלול מתבצעת באמצעות ועדת היגוי המתכנסת בין שלוש לארבע פעמים במהלך השנתיים הראשונות של ההכשרה, ומוסמכת להפסיק את הכשרתם של צוערים על רקע מקצועי, אישיותי או ערכי. צוערים שהודחו או פרשו מהתוכנית משלימים את שירותם בתפקידים מגוונים במערכת הביטחון, ולעיתים נדרשים להמשיך בשירות קבע בהתאם לזמן עזיבת התוכנית, זאת על פי חוזה ההצטרפות לתוכנית עליו חתמו טרם הגיוס.
ביחידות מסוימות, שגור הכינוי 'פּיונים' עבור נושרי המסלול, בדומה לכינוי 'נפל"ט' (נופל טיס) עבור נושרים מקורס טיס.
מיונים והכשרה > שירות בקבע

לאחר השלמת תקופת ההכשרה מקבלים החניכים דרגת סגן ותואר מהאוניברסיטה ומשתלבים כקצינים בתפקידי מפתח בממשק שבין המבצעים לטכנולוגיה במערכת הביטחון, למשל ביחידות מחקר ופיתוח בצה"ל ובתעשיות הביטחוניות, בנושאי סייבר, פיתוח הנדסי, מחקר, ניהול פרויקטים ונושאים נוספים. עם סיום ההכשרה יכולים הבוגרים לבחור להצטרף ליחידות לוחמות (החל משריון וכלה בטייס) ואז לשלב את הניסיון שרכשו חזרה בעבודת מחקר ופיתוח במסגרת הצבא. בחירת השיבוץ נעשית בהתאמה אישית לפי יכולות הבוגר, העדפותיו ודרישות מערכת הביטחון. לאחר סיום ההכשרה (שאורכה, כאמור, כשירות צבאי מלא), מתחייבים החניכים לשירות קבע של שש שנים נוספות. בתחילה היה משך החתימה לקבע חמש שנים אך בשנות ה-90 הוארך לשש.
בוגרים מפורסמים (תלפיונים)

ויקטור ויסליב, יזם וחתן פרס ביטחון ישראל.
איל חולתא, ראש המטה לביטחון לאומי והיועץ לביטחון לאומי של ראש ממשלת ישראל לשעבר, חתן פרס ביטחון ישראל.
דורית חיזי, הראשונה לטוס כמהנדסת ניסוי מוטסת, במטוסי קרב בגיחות מעבר לקווי אויב. מנכ"לית הסדנא לידע ציבורי.
נורית גל, מומחית לכלכלה ורגולציה של שוק החשמל, הייתה האישה הראשונה בתפקידי ראש מחלקת הארגון וראש המרכז לניתוח מערכות (מנת"ם) באגף התכנון בדרגת אלוף משנה.
תא"ל (מיל') יורם חמו, לשעבר מפקד מרכז דדו לחשיבה צבאית בינתחומית.
אילון לינדנשטראוס, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה העברית. זוכה מדליית פילדס לשנת 2010.
אריאל מייסלוס, ממייסדי ונשיא Passave, ממייסדי ונשיא אנוביט ומייסד ומנכ"ל Stratoscale.
רון מילוא - פרופסור לביולוגיה במכון ויצמן למדע ויושב ראש הוועד המנהל של האקדמיה הצעירה הישראלית.
אלי מינץ, שמחון פייגלר ואמיר נתן, מקימי קומפיוג'ן.
אביתר מתניה, פרופסור לממשל וראש התוכנית ללימודי ביטחון באוניברסיטת תל אביב, המקים וראש מערך הסייבר הלאומי לשעבר, הוגה תוכנית חבצלות.
מריוס נכט, ממקימי צ'ק פוינט.
תא"ל (מיל') אורן סתר, ראש החטיבה האסטרטגית לשעבר.
יואב פרוינד, מדען מחשב ישראלי ופרופסור בפקולטה למדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. זוכה פרס גדל לשנת 2003.
אריק צ'רניאק, טייס קרב ואחד ממקימי אתר מטהקפה וחברת סופרסוניק שנרכשה על ידי איירון סורס.
אסף רפפורט ועמי לוטבאק, ממקימי חברות אבטחת הענן אדאלום ו-Wiz.
תא"ל (מיל') אופיר שהם, ראש מפא"ת לשעבר.
ראו גם

תוכנית פסגות
תוכנית ארזים
תוכנית אודם
תוכנית BIO
תוכנית חבצלות
תוכניות שחקים
צוערים לשירות המדינה
לקריאה נוספת

Gewirtz, Jason. Israel's Edge: The Story of The IDF's Most Elite Unit - Talpiot. Gefen Publishing House, 2016
נגל, י', תא"ל (מיל'), סגן מדעי לראש מפא"ת וד"ר מתניה, א', ראש תחום תלפיות ופסגות. (2009). "תוכנית תלפיות". מפעלי דפוס כתר.
הערות שוליים

↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  49 בוגרי ובוגרות "תלפיות" סיימו את תוכנית המצוינות, באתר צה"ל, 10 בנובמבר 2022
↑  תוכנית תלפיות באתר אגף כוח אדם בצה"ל (הקישור אינו פעיל, 15.11.2022)
1 2 3  מסלול ההכשרה תלפיות, באתר משרד הביטחון
1 2 3  שמוליק שלח, ‏בנויים לתלפיות: שלוש שנות הכשרה, שש שנים בקבע, באתר גלובס, 8 ביולי 2007
1 2  דף הבית, באתר talpiot.mod.gov.il
↑   פיזיקה X קרבי - אלו הלוחמים הכי טכנולוגיים שתכירו, באתר צה"ל, 27 בנובמבר 2022
↑   גל מי טל,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'איך הגיעו ה"תלפיונים" ללב חאן יונס?, באתר צה"ל, 15 בפברואר 2024
↑  ציטוט זה לקוח ממסמך הייזום של התוכנית שנכתב על ידי הפרופ' פליקס דותן ושאול יציב.
↑  כל התשובות לשאלות על תוכנית תלפיות, באתר מתגייסים
1 2  מגדל דוד, באתר talpiot.mod.gov.il
1 2  בוגרי התכנית, באתר talpiot.mod.gov.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007569089505171  LCCN: no2011115172  VIAF: 70145857790723020117   WorldCat (עם VIAF): 70145857790723020117
הבחירות לרבנות הראשית לישראל (2024)

הבחירות לרבנות הראשית לישראל (סבב ראשון) התקיימו ב-29 בספטמבר 2024, כ"ו באלול ה'תשפ"ד. הסבב השני לבחירת הרב האשכנזי, התקיים ב-31 באוקטובר 2024, כ"ט בתשרי ה'תשפ"ה. בבחירות נבחרו הרב דוד יוסף והרב קלמן בר.
רקע

כהונת הרבנים הראשיים נועדה להסתיים ב-31 באוקטובר 2023. ב-4 ביוני, אישרה הכנסת הצעת חוק שהאריכה את כהונת הרבנים הראשיים עד ל-9 באפריל 2024, כדי שהבחירות יתקיימו לאחר הבחירות לרשויות המקומיות, בעקבות חקיקה זו נוצר פער משמעותי בין הבחירות לרשויות המתקיימות באוקטובר לבחירות לרבנות הראשית שיתקיימו כחצי שנה לאחר מכן. בעקבות פרוץ מלחמת חרבות ברזל אישרה הכנסת הארכה נוספת בכהונתם של הרבנים עד ל-1 ביולי 2024.
על פי חוק הרבנות הראשית לישראל הליך הבחירות צריך להתחיל 30 יום לפני תום כהונתם של הרב הראשי הספרדי והראשון לציון הרב יצחק יוסף והרב הראשי האשכנזי הרב דוד לאו. ובשל כך המועד לקיומן היה עד ל-1 ביוני 2024..
בפועל, הממשלה השתהתה בבחירת ועדת הבחירות, והוועדה לא כונסה עד תום כהונת הרבנים, כהונתם פקעה ב-1 ביולי 2024 בטרם מונו מחליפיהם. בשל הדחיה, ב-2 ביולי, החל לכהן הרב אליעזר איגרא כממלא מקום נשיא בית הדין הרבני הגדול. ב-9 באוגוסט סיים הרב איגרא את תפקידו לאחר שעבר את גיל 70 ובמקומו מונה הרב מיכאל עמוס.
כממלא מקום נשיא מועצת הרבנות הראשית התמנה הרב יעקב רוז'ה. האחרון פרש עקב דרישת בג"ץ למנות נשים המחזיקות בתואר רבניות בין עשרת החברים שאמורים הרבנים הראשיים לשלוח לגוף הבוחר את הרבנים הראשיים הבאים, ובמקומו מונה כממלא מקום הרב יצחק רלב"ג שאף הוא מיהר לפרוש מנימוקים של ניגוד עניינים, מאחר שבתו נשואה לרב הראשי לשעבר הרב דוד לאו, שאחיו הרב משה חיים לאו, הוא אחד המועמדים לתפקיד הרב הראשי האשכנזי. לאחר שהרב רלב"ג פרש, הסמכות עברה לרב אליעזר שמחה וייס שכתב במכתבו למשנים ליועמ"שית כי הוא מבקש "פרק זמן סביר" לבחון את הנושא. עם זאת, לאחר פרק זמן הודיע הרב וייס על רשימת הנציגים שבחר וקבע כי שקל את כל השיקולים הנדרשים, מבלי להיכנס לשאלה האם שקל מינוי רבניות. בתגובה, הודיעו המשנים ליועמ"שית כי לא יוכלו להגן על המינוי המדובר בבג"ץ.
ב-23 ביוני 2024 מינתה הממשלה את הדיין הרב שמואל חזן ליו"ר ועדת הבחירות. כמרכז ועדת הבחירות מכהן סמנכ"ל המשרד לשירותי דת צוריאל פורת. חוץ מהרב חזן מכהנים בוועדה גם נציגות הממשלה, מיכל שמש - עובדת המשרד לשירותי דת, רויטל דהן - טוענת רבנית וחברת הוועדה למינוי דיינים; ושני נציגי מועצת הרבנות הראשית עו"ד יעקב אמסלם ועו"ד הרב דוד לוונטהל.
ב-8 באוגוסט קבע בית המשפט כי "ועדת הבחירות שהוקמה לפי סעיף 11 לחוק תקבע מועד לקיום הבחירות לתפקיד הרבנים הראשיים שלא יהיה מאוחר מיום 30.9.2024, ותפרסמו בהתאם לחוק". בין היתר, קבעו שופטי הבג"ץ כי "ועדת הבחירות תפרסם את רשימת חברי האספה הבוחרת לא יאוחר מ-21 יום לפני מועד הבחירות שייקבע, בהתאם לחוק. על הגורמים הממונים להשלים את המינויים החסרים עד למועד הפרסום של חברי האספה".
בפסיקתם, קבעו השופטים כי הגבלת הגיל על המועמדים למשרת הרב הראשי, תיקבע לפי תאריך הבחירות המקורי, כך שרב שגילו חרג מהגיל המותר בחוק במהלך החודשים האחרונים - יוכל להתמודד על המשרה הרמה - בכך יכול הרב אליעזר איגרא להתמודד לרבנות הראשית.
ב-1 בספטמבר בישיבת ועדת הבחירות לרבנות הראשית אושרו חברי האספה הבוחרת ונקבע מועד לבחירות כ"ו באלול (29 בספטמבר), יום לפני סיום האולטימטום של בג"ץ. לאחר מכן הודיעה ועדת הבחירות שהבחירות יתקיימו מהשעה 14:00 לשעה 19:00 במלון רמדה בירושלים.
האספה הבוחרת

הגוף הבוחר לרבנות הראשית מורכב מ-80 רבנים ו-70 אישי ציבור הנבחרים לפי חלוקה מפורטת בחוק הרבנות הראשית לישראל. בבחירות אלו לראשונה נבחרו רק 70 רבנים (סה"כ 140 חברי אספה) עקב אי הסכמתה של מועצת הרבנות הראשית לשקול מינוי 10 נשות הלכה כנציגות הרבנים באספה. שמות חברי האספה פורסמו ביום 8 בספטמבר 2024.
האספה הבוחרת > 70 הרבנים

30 רבני הערים הגדולות: הרב בנימין אטיאס (פתח תקווה), הרב חיים פינטו (אשדוד), הרב אליהו יוחנן גוראריה (חולון), הרב אליהו בר-שלום (בת ים), הרב ישראל מאיר ביטון (חדרה), הרב שלמה בן חמו (קריית גת), הרב משה הבלין (קריית גת), הרב פנחס אדרי (גבעתיים), הרב ישעיהו מייטליס (נהריה), הרב שמואל דוד (עפולה), הרב שלמה חיים דיסקין (קריית אתא), הרב אליהו מימון (קריית אתא), הרב שמעון ביטון (לוד), הרב יחיאל אבוחצירא (רמלה), הרב דוד אבוחצירא (יבנה), הרב פנחס כהן (נתיבות), הרב יוסף הכט (אילת), הרב מרדכי מלכא (אלעד), הרב שלמה זלמן גרוסמן (אלעד), הרב אברהם צוריאל (נס ציונה), הרב דוד מאיר דרוקמן (קריית מוצקין), הרב אברהם מרגלית (כרמיאל), הרב ציון כהן (אור יהודה), הרב יוסף אברקי (קריית ים), הרב עמרם אוחיון (אופקים), הרב יצחק אלפנט (דימונה), הרב דרור טוויל (שדרות), הרב יוסף ישר (עכו), הרב עוזי שוויצה (כפר יונה), הרב ישעיהו הרצל (נוף הגליל).
14 רבני עיר של המועצות המקומיות הגדולות: הרב שלמה בן עזרא (מבשרת ציון), הרב מרדכי אברמובסקי (זכרון יעקב), הרב דוד הכהן (גן יבנה), הרב דוד סתיו (שוהם), הרב עמרם בית אל (קריית טבעון), הרב אפרים זלמנוביץ (מזכרת בתיה), הרב שלמה צדוק (תל מונד), הרב אהרון בדיחי (אבן יהודה), הרב יעקב מאיר זוננפלד (רכסים), הרב אברהם רוזנטל (אזור), הרב משה ביגל (מיתר), הרב עוזיאל דיעי (חצור הגלילית), הרב יצחק שלו (ירוחם), הרב יוסף בן דוד (קריית עקרון).
2 רבנים אזוריים מהמועצות האזוריות הגדולות: הרב נחום שיר (עמק חפר) והרב יצחק יעקובוביץ (דרום השרון).
8 רבנים מהיישובים הגדולים: הרב שמעון אלמליח (עתלית), הרב אליעזר שמולביץ (קיסריה), הרב יוסף קרסיק (בת חפר), הרב יגאל הדאיה (יד בנימין), הרב אבשלום קיל (גן נר), הרב ניסים מזרחי (באר גנים), הרב גדעון בנימין (נוף איילון), הרב יהודה ישרים (לפיד).
4 רבני שכונות: הרב אליהו אביסרור (ירושלים), הרב משה זבולון (תל אביב), הרב אברהם סמוטני (חיפה), הרב מאיר סוויסה (באר שבע).
10 הדיינים הוותיקים ביותר בבתי הדין הרבניים: הרב אוריאל לביא, הרב אחיעזר עמראני, הרב שלמה שפירא, הרב דוד מלכא, הרב אברהם שינדלר, הרב צבי בן יעקב, הרב דוד ברדוגו, הרב יהודה שחור, הרב אהרון דרשביץ, הרב אבירן הלוי.
2 הרבנים הצבאיים בעלי הדרגה הגבוהה ביותר: הרבצ"ר תא"ל הרב אייל קרים ורמ"ח הרבנות אל"ם הרב חיים וייסברג.
10 רבנים שמינו הרבנים הראשיים לישראל: רשימת הרבנים שהגישו ממלאי מקום הרבנים הראשיים לא אושרה, מכיוון שהם סירבו לשקול מינוי נשות הלכה כפי שנפסק בבג"ץ רקמן. ביהמ"ש הורה כי אין לדחות את הבחירות עקב אי מילוי סעיף זה, אלא לקיימן בהרכב חסר של 140 חברים.
האספה הבוחרת > 70 אישי הציבור

25 ראשי הערים הגדולות: משה ליאון (ירושלים), רון חולדאי (תל אביב), רמי גרינברג (פתח תקווה), רז קינסטליך (ראשון לציון), יונה יהב (חיפה), מרים פיירברג (נתניה), חנוך זייברט (בני ברק), יחיאל לסרי (אשדוד), רוביק דנילוביץ' (באר שבע), שי קינן (חולון), שמואל גרינברג (בית שמש), כרמל שאמה הכהן (רמת גן), מתן דיל (רחובות), תומר גלאם (אשקלון), צביקה ברוט (בת ים), יריב פישר (הרצליה), רפי סער (כפר סבא), חיים ביבס (מודיעין), ניר בן חיים (חדרה), חיים ברוידא (רעננה), רז שגיא (ראש העין), כפיר סויסה (קריית גת), אמיר כוכבי (הוד השרון), רן קוניק (גבעתיים), רונן מרלי (נהריה).
6 ראשי המועצות המקומיות הגדולות: יוני חכימי (פרדס חנה-כרכור), סהר פינטו (גדרה), יורם שמעון (מבשרת ציון), אלי אבוטבול (זכרון יעקב), אהרון דרור (גן יבנה), דפנה רביד-רבינוביץ (שוהם).
4 ראשי המועצות האזוריות הגדולות: אבישי כהן (מטה יהודה), גלית שאול (עמק חפר), שלומית שיחור רייכמן (עמק יזרעאל), אסיף איזק (חוף הכרמל).
14 ראשי מועצות דתיות של הערים הגדולות: אלדד מזרחי (תל אביב), אייל לוי (ראשון לציון), עובדיה דהן (אשדוד), עמוס ברנס (חולון), בנימין אלחרר (בת ים), אריה פרידמן (רעננה), יאיר עמר (קריית גת), יעקב כרמי (גבעתיים), משה קורקוס (נהריה), חיים עמר (אילת), רחמים דוד (נס ציונה), שמעון עזריאל (קריית ביאליק), נהוראי לחיאני (צפת), דני שמואל (אור יהודה).
4 ראשי מועצות דתיות של המועצות המקומיות הגדולות: עופר גואטה (קדימה צורן), שלמה הומינר (רכסים), אוראל להב (אזור), ציון חדד (מיתר).
2 שרי הממשלה: שרת ההתיישבות אורית סטרוק (הציונות הדתית), שר הדתות מיכאל מלכיאלי (ש"ס).
5 חברי כנסת: אליהו ברוכי (יהדות התורה), אתי עטייה (הליכוד), מתן כהנא (המחנה הממלכתי), יוליה מלינובסקי (ישראל ביתנו), יצחק קרויזר (עוצמה יהודית).
10 אנשי ציבור שמינה השר לשירותי הדת: טליה הלפר, שירי אקשטיין, מרים לודמיר, חנה בלוי, תמי פרץ-יבלונסקי, ליאת פוגל, מלכה וייס, רות יוסף-גרטרוד, נעמה רייזא שרמן, מושקא רייניץ.
מועמדים

סעיף 14 לחוק הרבנות הראשית לישראל. מפרט כי חברי האספה הבוחרת הם אלו שיכולים להציע מועמדים לבחירות. על מנת להציע מועמד, יש לאסוף חתימות של לפחות 20 מחברי האספה. כל חבר רשאי לחתום על הצעה אחת לרב ראשי אשכנזי ואחת לרב ראשי ספרדי. מה שאומר שיכולים להגיע לבחירות מקסימום של שבעה מועמדים לכל תפקיד. חבר האספה שחתם עבור שני מועמדים לאותה משרה - חתימתו מבוטלת אצל שניהם.
ב־23 בספטמבר פורסמה רשימת המועמדים הרשמית; הרבנים המועמדים הם:
מועמדים > למשרת הרב הראשי הספרדי - הראשון לציון

הרב שמואל אליהו.
הרב דוד יוסף הכריז באפריל 2023 על מועמדותו למשרת הרב הראשי הספרדי. מפלגת ש"ס וחברי מועצת חכמי התורה הביעו את תמיכתם בו בספטמבר 2024 הוגשה עתירה לבג"ץ נגד מועמדותו על בסיס פסק־דין קודם שניתן בעקבות דברים חריפים שהטיח נגד התנועה הרפורמית ונשות הכותל ונגד בית המשפט העליון ובעקבות קריאות להצביע בבחירות עבור תנועת ש"ס; בג"ץ דחה אותה בשל היותה מוקדמת ותאורטית. הרב יוסף צפוי לקבל גם את תמיכת נציגי מפלגת הציונות הדתית, בעקבות הדיל בין סמוטריץ' ודרעי, ולפיו נציגים המזוהים עם מפלגת הציונות הדתית בגוף הבוחר יתמכו במועמדה של ש"ס לתפקיד הרב הספרדי, ואילו נציגים המזוהים עם ש"ס יתמכו במועמד מפלגת הציונות הדתית לתפקיד הרב האשכנזי.
הרב מיכאל עמוס הכריז במאי 2024 על מועמדותו למשרת הרב הראשי הספרדי.
הרב יהודה דרעי הכריז על כוונתו להתמודד למשרת הרב הראשי הספרדי, אך הוא נפטר בג' בתמוז ה'תשפ"ד (9 ביולי 2024), בטרם התקיימו הבחירות. בנוסף, דווח על כוונתו של הרב זבדיה כהן להתמודד, אך הוא לא הגיש רשימת תומכים לוועדת הבחירות.
מועמדים > למשרת הרב הראשי האשכנזי

הרב אליעזר איגרא - ב-4 ביוני 2023 התמודד בפני ועדת ה-40 רבנים, בה הפסיד בסיבוב הראשון. בעקבות דחיית הבחירות פרסמו שני רבנים דעה שקבעו כי במצב שנוצר הוועדה איבדה את תוקפה, אך מנגד מספר רבנים פרסמו שהוועדה עדיין תקפה, לאחר מכן הודיע הרב אריאל כי ההחלטה עומדת בעינה, אך הוא מחזיר לשר סמוטריץ' את הסמכות ליישם את החלטת הוועדה בשל "חוסר הצלחה להגיע למועמד אחד מוסכם". הרב איגרא עתר לבג"ץ על כך שעבר את גיל 70 לאחר מועד הבחירות המקורי ולפני המועד החדש שנקבע, עתירתו התקבלה והוא הורשה להתמודד.
הרב קלמן בר נתמך על ידי מפלגת דגל התורה, הרב יעקב שפירא, הרב אהרון פרידמן ואחרים. לאחר עלייתו לסבב השני קיבל תמיכה מחברי מועצת חכמי התורה, הרב דוד סתיו ראש ארגון רבני צהר, רבני ישיבת כרם ביבנה ואחרים.
הרב מיכה הלוי בסוף 2022 התמודד מול הרב איגרא בוועדה בראשותו של הרב דרוקמן ונבחר בה. ב-4 ביוני 2023 התמודד בפני ועדת ה-40 רבנים בראשותו של הרב יעקב אריאל שתנאי הסף בה היה שמי שמגיש את מועמדותו לוועדה ולא נבחר בה, לא יגיש את מועמדותו בסופו של דבר, בוועדת הרב אריאל הוביל בסיבוב הראשון אך הפסיד בסיבוב השני. בעקבות דחיית הבחירות פרסמו שני רבנים דעה שקבעו כי במצב שנוצר הוועדה איבדה את תקפה אך מנגד מספר רבנים פרסמו שהוועדה עדיין תקפה, לאחר מכן הודיע הרב אריאל כי ההחלטה עומדת בעינה, אך הוא מחזיר לשר סמוטריץ' את הסמכות ליישם את החלטת הוועדה בשל "חוסר הצלחה להגיע למועמד אחד מוסכם". בכל זאת ב-3 בספטמבר הודיע על התמודדותו הרשמית לתפקיד הרב הראשי האשכנזי, דבר שעורר ביקורת נרחבת עליו בטענה שהוא מפר את הבטחתו שלא להתמודד באם לא ייבחר בוועדה. ב־23 בספטמבר הודיע סמוטריץ' על תמיכתו ברב הלוי, ובעקבות כך חייב גם את מפלגת ש"ס לתמוך בו, במסגרת הדיל בין המפלגות. לאחר עלייתו לסבב השני קיבל תמיכה פומבית מהרב אריאל ואחרים.
הרב מאיר כהנא - ב-4 ביוני 2023 נבחר על ידי ועדה של 40 רבנים מזרמים שונים של הציונות הדתית בראשותו של הרב יעקב אריאל כמועמד מוסכם מטעמה למשרת הרב הראשי האשכנזי. לאחר פרוץ המלחמה ביקשו מספר רבנים לבטל את החלטת הוועדה ולמרות זאת הרב אריאל השאירה על כנה. לאחמ"כ שלח הרב אריאל מכתב לשר בצלאל סמוטריץ' ובו הסביר כי על אף שהחלטת הוועדה לא השתנתה, הסמכות ליישם את החלטת הוועדה מוחזרת לידיו של השר, זאת בשל אי הצלחה של הוועדה "ליצור הסכמה ציבורית רחבה על מועמד מוסכם". ב-16 באוגוסט פורסם דיווח ולפיו בשיחות סגורות השר סמוטריץ' אמר שהוא ממשיך לתמוך ברב מאיר כהנא, למרות הערעור על החלטת הוועדה. עם זאת, שבוע לפני הבחירות הודיע סמוטריץ' לאנשיו על תמיכתו במועמדותו של הרב הלוי, במסגרת הדיל עם ש"ס.
הרב משה חיים לאו, רב בנתניה. אחיו של הרב הראשי היוצא, דוד לאו, ובנו של הרב הראשי לשעבר ישראל מאיר לאו.
תוצאות הבחירות

בבחירות השתתפו 138 מתוך 140 חברי הגוף הבוחר (למעט עופר גואטה ומרים פיירברג)
בהתמודדות לתפקיד הרב הראשי הספרדי זכה הרב דוד יוסף, והתפלגות התוצאות הייתה:
הרב דוד יוסף - 72 קולות.
הרב שמואל אליהו - 44 קולות.
הרב מיכאל עמוס - 21 קולות.
בבחירות לרב הראשי האשכנזי הגיעו שני מועמדים לתיקו של 40 קולות.
תוצאות הסיבוב הראשון:
הרב קלמן בר - 40 קולות.
הרב מיכה הלוי - 40 קולות.
הרב מאיר כהנא - 30 קולות.
הרב משה חיים לאו - 21 קולות.
הרב אליעזר איגרא - 6 קולות.
בנוסף, מעטפה אחת הייתה ריקה. באחת המעטפות של הרב הספרדי היה פתק עבור הרב הלוי. בהתאם להמלצת היועצת המשפטית לממשלה, הוועדה החליטה לא להכשיר את הפתק וקבעה כי סיבוב שני בין הרב בר והרב הלוי יערך בכ"ט בתשרי ה'תשפ"ה, בבית הרבנות הראשית.
תוצאות הבחירות > הסיבוב השני

בבחירות השתתפו 136 מתוך 140 חברי האספה הבוחרת (נעדרו צביקה ברוט, הרב יעקב זוננפלד, ח"כ יצחק קרויזר וגלית שאול)
הרב קלמן בר - 77 קולות.
הרב מיכה הלוי - 58 קולות.
בנוסף באחת המעטפות היה פתק לבן.
ב-4 בנובמבר 2024 הצהירו הרבנים הנבחרים בר ויוסף אמונים במשכן הנשיא.
איילון הודי

| איילון הודי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: מעלי גירה
משפחה:: איילוניים
סוג:: איילון נקוד
מין:: איילון הודי
שם מדעי
 Moschiola indica ‏גריי, 1852
תחום תפוצה


איילון הודי (שם מדעי: Moschiola indica), הוא מין של מעלה גירה קטן בסוג איילון נקוד שבמשפחת האיילוניים האנדמי לתת-היבשת ההודית. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1852 על ידי הזואולוג האנגלי ג'ון אדוארד גריי. בעבר, הסוג איילון נקוד נחשב לסוג ומין יחיד תחת השם המדעי Moschiola meminna, כאשר האיילון ההודי נחשב לתת-מין; בעקבות בדיקה פילוגנטית מחודשת בשנת 2005, הוחלט שהוא מהווה מין בפני עצמו בעוד שהשם המדעי הנזכר הפך להיות שמו המדעי של איילון לבן-נקודות המצוי בסרי לנקה; עקב כך, פעמים רבות מידע ומחקר שמיוחס ל-"Moschiola meminna" נעשה בפועל על האיילון ההודי ולא על האיילון לבן הנקודות. האיילון ההודי הוא המין הנפוץ והגדול בסוגו.
אנטומיה

אף על פי שבמונחים רגילים האיילון ההודי הוא פרסתן קטן למדי, ביחס למינים במשפחת האיילוניים הוא נחשב למין גדול יחסית והוא האיילון השני בגודלו במשפחה לאחר איילון המים; הוא חולק עם שאר המינים בסוגו ובמשפחתו את אותם מאפיינים אנטומיים ומורפולוגיים: יש לו גוף קומפקטי ועגלגל, שדרה גמישה וראש מוארך ומשולש ונראה כמחובר לגוף בשל הצוואר הקצר והעבה. מאידך, המבנה שלו רחב, מוצק וכבד יותר מהמינים בסוגו או בסוג איילון, ויש לו גולגולת ואוזניים גדולים יותר מקרוביו. עיניו של האיילון ההודי תופסות חלק נכבד מהפנים והן בעלות אישונים רחבים; עובדה זאת מסייעת לו לראות היטב בעת פעילותו בלילה. אוזניו עגלגלות ודקות, וצידן הפנימי קירח משיער. הפרסות שלו דקיקות ועדינות, והן שסועות במרכזן. ניביו של האיילון ההודי דקיקים וחדים, אך הם קטנים באופן ניכר מבני הסוג איילון; לעיתים קרובות הם אפילו לא בולטים מהשפה. הזנב קצרצר ביותר ולא ניתן להבחין בו בנקל. אורך גופו של איילון ההודי: 57-55 ס"מ; אורך זנבו: 2.5 ס"מ, ומשקלו: כ-7 ק"ג.
הפרווה של האיילון ההודי קצרה ועבה ומורכבת משערות זיפיות וצפופות. צבע הפרווה הוא חום-זית עמום עד כהה עם גוונים זהובים, חומים או אפורים המשווים לפרווה מראה מחוספס הנטמע היטב בסביבה טרשית, סבוכה או מיוערת. לעיתים, הפרווה כולה תהיה בצבע חום קפה כהה או אפילו חום-שחור. לרוב, אזור הצלעות, הגב, הכתף והעכוז יהיה כהה במיוחד, בעוד שהמותניים והצוואר יהיו בהירים יותר ולעיתים קרובות אפרפרים. הגחון, החזה והמפשעה בצבע לבן-קרמי או בז' בהיר עד צבע שמן. צבען של הרגליים עשוי להיות כהה בדומה לצלעות או בהיר בדומה למותניים. על הגרון ישנו כתם לבן בולט בצורת כף רגל של ציפור, וצדדי הצוואר צהבהבים לעיתים קרובות. ראשו של האיילון ההודי בצבע אפור-חום מחוספס, והלחיים עשויות להיות זהובות בהתאם לצבע הצוואר. על המצח ישנו כתם כהה ועגלגל בצבע שחרחר או חום, והסנטר והשפתיים לבנים.
בדומה לשאר המינים בסוגו, פרוותו של האיילון ההודי שזורה בסביבות 2–5 שורות של כתמים, נקודות ופסים בהירים בצבע לבן-קרמי ברור, בעיקר בצלעות ובפלג הגוף האחורי. אף על פי שבמבט שטחי הוא כמעט זהה לקרובו - איילון לבן-נקודות, דוגמאות הכתמים מאפשרות הבחנה בין השניים: אצל האיילון ההודי, שורות הכתמים המרכזיות בצלעות מתחברות בדרך כלל לכדי פס עבה וברור - לעיתים שלם ולעיתים שבור באמצעו או בקצהו, בעוד שלאיילון לבן-הנקודות שורות הכתמים המרכזיות נותרות תמיד מופרדות ואפילו כשהן מתחברות במקצת המראה שלהם הוא של כתמים מחוברים ולא של פסים. לשניהם יש בצדדי העכוז זוג שורות כתמים אנכיות, אך אצל האיילון ההודי הן עשויות להתחבר לפסים שלמים.