stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היצע
פונקציית ההיצע > שינוי בהיצע: תזוזה של עקומת ההיצע

לבד ממחיר המוצר, המוצג כמשתנה על מערכת הצירים, פועלים סביב היצרנים משתנים נוספים המשפיעים על הכמות שאותה יציעו בשוק. בין אלה ניתן למנות את מחירי חומרי הגלם, עלויות גורמי הייצור (כוח אדם, ציוד, קרקע, מבנים וכו'), טכנולוגיית הייצור, ועוד. שינוי בכל אחד ממשתנים אלה יביא לשינוי במיקומה ו/או בצורתה של עקומת ההיצע על גבי מערכת הצירים.
גידול בהיצע מוגדר כמצב בו עבור כל מחיר אפשרי תגדל הכמות המוצעת שיציעו היצרנים, יחסית למצב ששרר קודם. גידול כזה עשוי לחול כתוצאה משיפור טכנולוגי המאפשר ייצור יעיל יותר, או בשל ירידה במחיר של אחת מתשומות הייצור. גרפית יתבטא הגידול בתזוזה ימינה של עקומת ההיצע כולה, כך שמיקומה החדש של עקומת ההיצע החדשה יקשר לכל מחיר נתון כמות גדולה יותר מאשר במיקומה הקודם. באופן דומה, קיטון בהיצע יתבטא בתזוזה שמאלה של עקומת ההיצע כולה, כך שבכל מחיר נתון תוצע כמות קטנה מאשר בעבר.
חשובה ההבחנה בין "שינוי בהיצע", היינו הגדלתו או הקטנתו, שפירושו הצעת כמות גדולה או קטנה יותר של מוצר בכל מחיר נתון, וביטויו הגרפי בתזוזה ימינה או שמאלה של עקומת ההיצע; לבין "שינוי בכמות המוצעת" שפירושו תזוזה על עקומת ההיצע הקיימת לעבר נקודה אחרת המייצגת כמות גדולה או קטנה יותר, ללא שינוי בפונקציית ההיצע.
גמישות ההיצע

עקומת ההיצע מצטיירת, כאמור, כקו עולה משמאל לימין. ישנה משמעות רבה לשיפוע שבו עולה העקומה – שיפוע זה מבטא את גמישות ההיצע. גמישות ההיצע מבטאת, בעיקרון, את מידת יכולתם של יצרני השוק להגיב במהירות לשינויים במחיר בדרך של התאמת כמות הייצור החדשה למחיר המשתנה. ככל ששינוי במחיר יגרור בעקבותיו שינוי משמעותי יותר בכמות המוצעת – כך נחשב ההיצע גמיש יותר, ולהפך: ככל ששינוי במחיר יגרור התאמה קטנה יותר של הכמות המוצעת, כך ייחשב ההיצע קשיח יותר.
מבחינה מתמטית, נמדדת גמישות ההיצע כשיעור השינוי בכמות המוצעת מחולק בשיעור השינוי במחיר. ערכים אלה עשויים לנוע בטווח שבין 0 לאינסוף. במקרה הקיצון, גמישות 0 משמעותה היצע קשיח לחלוטין, היינו אין זה משנה כמה ישתנה המחיר – אין היצרנים מסוגלים לשנות כלל את כמויות הייצור שלהם בהתאמה למחיר המשתנה. במקרה הקיצון ההפוך, גמישות השואפת לעבר האינסופית משמעותה שליצרנים יכולת בלתי-מוגבלת להתאים את כמות הייצור, עד אינסוף וללא כל שיהוי, בתגובה לשינוי פעוט במחיר.
מן הבחינה הגרפית, היצע קשיח לחלוטין יוצג על מערכת הצירים כקו ישר אנכי לחלוטין, כלומר בכל מחיר נתון הכמות המוצעת היא תמיד אחת, יחידה וקבועה. בהתאמה, היצע גמיש לחלוטין יוצג במערכת הצירים כקו אופקי לחלוטין. בין שני מקרי הקיצון טווח רחב של שיפועים אפשריים של העקומה, שבו ככל שהשיפוע מתון יותר כך ההיצע גמיש יותר.
ראוי לציין שגמישות עשויה להשתנות באזורים שונים של העקומה. היות שפונקציית ההיצע אינה בהכרח ליניארית (כזו שעקומתה בצורת קו ישר עם שיפוע קבוע), הרי שבנקודות ובטווחים שונים לאורך העקומה ניתן למדוד גמישויות שונות. גם מקרי הקיצון – היצע קשיח לחלוטין או היצע גמיש לחלוטין – עשויים בהחלט לחול רק לגבי טווח מסוים של העקומה, ולא לכל אורכה. את הכלכלנים מעניינת בדרך כלל הגמישות בטווח הרלוונטי שסביב אזור המחירים והכמויות העומדים על הפרק לדיון ולניתוח. על כן, מקובל להתייחס לגמישות כעניין נקודתי, ולאמוד אותה בנקודה רלוונטית מסוימת בעקומה, מתוך הבנה שהגמישות באזורים אחרים של העקומה עשויה להיות אחרת.
לצורך הדגמת עניין הגמישות, נביט בשוק מי השתייה בכפר השוכן על גדת פלג מים. על פני טווח רחב של כמויות הצריכה, ניתן לראות את היצע המים כגמיש ביותר: ניתן לספק לתושבי הכפר כל כמות מים שתידרש, בקלות יתרה ובעלות נמוכה מאוד, שאין סיבה להניח כי תגדל בקצב גובר עם גידול צריכת המים. במצב זה עקומת ההיצע של המים שטוחה מאוד, היינו גמישה. החל מכמות מסוימת, הולך ונעשה קשה יותר ויותר לספק את המים. הפלג המקומי אינו מספיק, ויש לחפור בארות, להוביל מים ממקומות מרוחקים יותר באזור, וכדומה. עלות אספקת כל קוב נוסף של מים הולכת ועולה, ועקומת ההיצע של המים מקבלת שיפוע הולך וגובר, שמשמעותו התקשחות הולכת וגוברת של היצע המים. בכמויות גדולות מאוד, כבר מוצו כל עתודות המים המקומיות, התת-קרקעיות והאזוריות, ועקומת היצע המים מקבלת צורה המתקרבת לאנכית. בשלב זה, גם עלייה ניכרת יחסית של מחיר המים, לא תביא את מספקי המים לכדי הגדלה משמעותית של כמות המים המוצעת.
עקומות היצע חריגות

אף שעקומת ההיצע על פי רוב עולה משמאל לימין, ישנם יוצאי דופן. דוגמה לכך היא פונקציית היצע של עבודה, העולה תחילה משמאל לימין, אך בשלב כלשהו נוטה אחורנית ועולה מימין לשמאל. באופן כללי, ככל ששכרו של עובד גדול יותר, כך הוא מוכן לספק כמות גדולה יותר של שעות עבודה. הסיבה לכך היא ששכר גבוה מעלה את התועלת השולית של העבודה, ובהתאם, גם את העלות האלטרנטיבית של אבטלה. ואולם, כאשר שכרו גבוה בצורה קיצונית, העובד יכול לחוות "תועלת שולית פוחתת" ביחס לשכרו. כלומר, אם שכרו של אדם הוא מיליון ש"ח לחודש, אזי ייתכן שעלייה של 10,000 ש"ח לא תשפיע עליו יותר - ייתכן כי יבחר לעבוד פחות ופחות, ויעדיף לבזבז את זמנו על שעות פנאי.
דוגמה נוספת לעקומת היצע לא נפוצה היא עקומת ההיצע של חברות ייצור בשירות הציבורי. העלות הקבועה מהווה חלק גדול מהעלות כוללת בחברות מסוג זה, ולכן גם את העלות השולית (עקומת ההיצע) מחשיבים לעיתים כקבוע.
היצע מול ביקוש

כדי לנתח את הכוחות הפועלים בשוק, המורכב מיצרנים וצרכנים, ואת השפעתם ההדדית זה על זה, מקובל להתוות את עקומת הביקוש על אותה מערכת צירים עליה משורטטת עקומת ההיצע. כמו ההיצע, גם הביקוש הוא פונקציה המתארת קשר בין כמות למחיר – אך לא מנקודת מבטו של היצרן, אלא מנקודת מבטו של הצרכן. בשונה מעקומת ההיצע, המשקפת פונקציה עולה, משקפת עקומת הביקוש פונקציה יורדת: ככל שעולה מחיר המוצר, כך דורשים הצרכנים פחות יחידות ממנו.
בנקודה על הגרף המשותף שבה מצטלבות עקומות ההיצע והביקוש, השוק מגיע לשיווי משקל. נקודה זו משקפת מחיר מוצר וכמות שלו שבהם נפגשים רצונותיהם של היצרנים והצרכנים באופן אופטימלי – כל הכמות המוצעת שמציעים היצרנים במחיר המתאים להם נרכשת בידי הצרכנים במחיר המתאים להם, ומתאזנים הכוחות הפועלים לדחיפת המחיר מעלה או מטה.
עודף היצע הוא מצב המתקבל כאשר מחיר השורר בשוק גבוה ממחיר שיווי משקל. במחיר כזה מעוניינים היצרנים לייצר כמות גדולה יותר מכפי שהצרכנים מעוניינים לקנות, ולא שורר בשוק שיווי משקל כלכלי. נמצאים אז בשוק יצרנים שנותרו עם עודפי סחורה שלא נמכרה, ואלה יפעלו להיפטר מעודפי הסחורה גם במחיר נמוך ממחיר השוק, ולו כדי להשיב לעצמם חלק מעלות הייצור ו/או להימנע מהוצאות אחסנת הסחורה המיותרת. מצב זה הוא כוח שוק הפועל בכיוון של ירידת המחיר בשוק, עד להתייצבותו ברמה של שיווי משקל.
הטווח הקצר והטווח הארוך

במיקרו-כלכלה, מקובלת ההבחנה בין עקומות ההיצע של הטווח המיידי (immediate run), הטווח הקצר, הוצאה משתנית ממוצעת (AVC) והטווח הארוך, הוצאה כוללת ממוצעת (ATC/AC) העיקרון הוא שעקומת היצע תהייה גמישה יותר ככל שגדל הטווח הזמן שבו נמדדת תגובת היצרנים לשינויים במחיר השוק שלפניהם (על פי רוב, כתוצאה משינוי בביקוש בשוק).
בטווח המידי, יכולתם של יצרני השוק להגיב לשינויים במחיר, בדרך של הגדלה או הקטנה של כמויות הייצור, מוגבלת ביותר וקרובה לאפסית. משמעות הדבר היא כי עקומת ההיצע של הטווח המידי קשיחה לחלוטין, או קרובה לכך. בטווח הקצר אך הלא-מיידי, ישנם שינויים אפשריים שיוכלו היצרנים לבצע כדי להתאים עצמם, במגבלות סבירות, למחיר החדש שנוצר ולכמויות הייצור הנובעות ממנו: הגדלת מספר הפועלים ו/או משמרות הייצור, הגדלת כמות חומרי הגלם הנרכשים, וכדומה. עקומת ההיצע של הטווח הקצר היא לפיכך עדיין קשיחה למדי, אך לא קשיחה לחלוטין. בטווח הארוך, משתפרת מאוד יכולת התגובה של יצרני השוק לשינוי במחיר: הם יכולים לבצע השקעות הון שונות להגדלה משמעותית של נפח הייצור שלהם אם עלה המחיר, וליהנות מפירות יתרון לגודל. לא פחות חשוב, הטווח הארוך מאפשר חדירה של יצרנים נוספים לשוק, אם עלה המחיר באופן שימשוך מגמה כזאת. במקרה ההפוך, של ירידה במחיר, יש בטווח הארוך אפשרות ליצרנים לסגור בהדרגה קווי ייצור, להסב מפעלים לפעילות אחרת, וכדומה - פעולות שאינן אפשריות בטווח המידי והקצר. בטווח הארוך, למעשה, יכול היצרן לראות את ההוצאות הקבועות שלו - אלה שקיימות וגודלן אינו תלוי בכמות הייצור, בטווח הקצר - כהוצאות משתנות, שניתן להתאימן ולשלוט בהן בהתאמה להיקף הייצור החזוי. על כן, עקומת ההיצע של הטווח הארוך גמישה יותר, וצורתה קרובה יותר לאופקית מאשר זו של הטווח הקצר.
ראו גם

ביקוש
היצע וביקוש
כלכלת שוק
עקומת עלות שולית טיפוסית - מקורה של עקומת ההיצע של היצרן
עקומת ההיצע היא תצוגת גרפית של פונקציית ההיצע. הציר האנכי מציין את המחיר (P), והציר האופקי את הכמות המוצעת (Q). הכמות היא פונקציה עולה של המחיר.
הגדלת היצע: תזוזה ימינה של עקומת ההיצע כולה, מ-S1 ל-S2
שיווי משקל השוק, המתקבל במפגש ההיצע עם הביקוש
המלט (סרט, 1990)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  המחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר
 בימוי:  פרנקו זפירלי 
 הופק בידי:  ברוס דייבי, דייסון לוול 
 תסריט:  פרנקו זפירלי כריסטופר דה וור
 עריכה:  ריצ'רד מארדן 
 שחקנים ראשיים:  מל גיבסון גלן קלוז אלן בייטס איאן הולם הלנה בונהם קרטר
 מוזיקה:  אניו מוריקונה 
 צילום:  דייוויד ווטקין 
 מדינה:  ארצות הברית הממלכה המאוחדת צרפת
 חברת הפקה:  Nelson Entertainment Icon Productions
 חברה מפיצה:  האחים וורנר (צפון אמריקה) Carolco Pictures (בינלאומי)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בדצמבר 1990 (הקרנה מוגבלת) 18 בינואר 1991
 משך הקרנה:  134 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה 
 הכנסות:  20.7 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   hamlet91
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המלט (באנגלית: Hamlet) הוא סרט דרמה משנת 1990, המבוסס על הטרגדיה באותו שם מאת ויליאם שייקספיר, בבימויו של פרנקו זפירלי ובכיכובו של מל גיבסון בתפקיד הראשי. עוד מופיעים בסרט גלן קלוז, אלן בייטס, פול סקופילד, איאן הולם, הלנה בונהם קרטר, סטיבן דיליין, ונתניאל פרקר. הסרט הוא קופרודוקציה בינלאומית, אמריקאית בריטית וצרפתית. זהו הסרט הראשון שהופק בחברת Icon Productions, שגיבסון היה שותף בהקמתה.
תקציר העלילה

בדנמרק, הנסיך המלט מעורב במזימה להשתלט על המלוכה. דודו האכזר קלאודיוס רוצח את אחיו ותופס את מקומו כמלך. לאחר שהמלט פוגש את רוח אביו חסרת המנוחה, הוא מעמיד פנים כמטורף, ומתכנן לנקום את מותו.
צוות השחקנים

מל גיבסון – הנסיך המלט
גלן קלוז – המלכה גרטרוד
אלן בייטס – המלך קלאודיוס
פול סקופילד – רוחו של המלך המלט
איאן הולם – פולוניוס
הלנה בונהם קרטר – אופליה
סטיבן דיליין – הורציו
נתניאל פרקר – לארטס
מייקל מלוני ושון מארי – רוזנקרנרץ וגילדנסטרן
טרוור פיקוק – הקברן
פיט פוסלתווייט – השחקן המגלם את המלך
כריסטופר פיירבנק – השחקן המגלם את המלכה
ג'ון מקאנרי – אוסריק
ריצ'רד ווריק – ברנרדו
כריסטיין אנהולט – מרצלוס
הפקה

באפריל 1989 הודיע זפירלי במסיבת עיתונאים בלוס אנג'לס על כוונתו להפיק את הסרט, והוכרז כי מל גיבסון יגלם את המלט. זפירלי רצה ליצור עיבוד למחזה השייקספירי, שיהיה נגיש ומושך לקהל הצעיר. ליהוקו של גיבסון נעשה בכוונה למשוך את קהל היעד האמור. גלן קלוז נבחרה להשתתף בסרט בעקבות הצלחת מותחנים בכיכובה, וביניהם "להב משונן" ו"חיזור גורלי".
הסרט מומן בעזרת הלוואה מבנק הולנדי לחברת ההפקה "Carolco Pictures", בארי ספיקינגס נסלון אנטרטיימנט, ו-"Sovereign Pictures". הצילומים החלו ב-23 באפריל 1990 וארכו 11 שבועות.
אתרי הצילומים כללו את טירת דאנוטר, סטונהייבן וטירת בלאקנס. טירת דובר שימשה כאתר עיקרי לצילומי טירת אלסינור, ביתם של המלט ובני משפחתו. צילומי הפנים נערכו באולפני שפרטון בלונדון.
נורמה מוריסו הייתה מעצבת התלבושות הראשונה, אך עזבה את ההפקה מסיבות לא ידועות, ומאוריציו מילנוטי החליף אותה.
פרסים

הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר, האחד לעיצוב תפאורה הטוב ביותר, והשני לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (דנטה פרטי, פרנצ'סקה לו סקאבו). סר אלן בייטס היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד קלאודיוס.
הערות שוליים

↑  "HAMLET (U)". British Board of Film Classification. 1 ביולי 1991. נבדק ב-27 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hamlet (1990)". Box Office Mojo. נבדק ב-29 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Detail view of Movies Page – HAMLET (1990)". afi.com. נבדק ב-20 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kent Film Office. "Kent Film Office Hamlet Film Focus".
↑  "The 63rd Academy Awards (1991) Nominees and Winners". Academy of Motion Picture Arts and Sciences. נבדק ב-2 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "1992 Film Actor in a Supporting Role | BAFTA Awards". awards.bafta.org. נבדק ב-20 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb164612221 (data)  GND: 4763735-3  LCCN: nr2003017725  VIAF: 198561701   WorldCat (עם VIAF): 198561701
הפריה כפולה

תרשים המתאר את כל שלבי ההפריה הכפולה
הפריה כפולה (באנגלית: Double fertilization) הוא תהליך הפריה ייחודי לצמחים בעלי הפרחים, במהלכו מתרחשות שתי הפריות בין תאי זרע זכריים לתא ביצה נקבי (מגהגמטופיט). התהליך מתחיל כאשר גרגר אבקה, שמכיל שני תאי זרע (מיקרוספורות), נצמד אל הצלקת, חלק מהעלי, איבר הרבייה הנקבי של הפרח. אחד מהתאים, שקרוי תא הנחשון מתרחב, ויוצר תעלה המובילה מהצלקת אל השחלה. הנחשון מגיע לביצית. התא השני מתחלק, ושני התאים עוברים דרך הנחשון. תא אחד מפרה את אחד מששת תאי הביצה, ותא שני מפרה את התא המרכזי, שבעל שני גרעינים. כך נוצרים תא מופרה דיפלואידי (בעל שני עותקי כרומוזומים), ותא מופרה טריפלואידי (במינים מסוימים של צמחים, נוצרים כמה גרעינים). התא הטריפלואידי מתפתח לאנדוספרם, תא עשיר בחלבונים שמספק מזון לעובר. התא הדיפלואידי מתפתח לעובר עצמו. השחלה מתפתחת לאחר מכן לפרי, והביצית מתפתחת לזרע.
תהליך ההפריה הכפולה התגלה לפני יותר ממאה שנים, באופן בלתי תלוי על ידי סרגיי נבאשין בקייב, האימפריה הרוסית דאז, ועל ידי לאון גואיגנארד בצרפת. שניהם גילו את התהליך במיקרוסקופ אור. הצמחים הראשונים בהם נצפה תהליך זה היו המינים Lilium martagon ו-Fritillaria tenella, שניהם ממשפחת השושניים.
ישנן עדויות לתהליך ההפריה הכפולה בצמחים חשופי זרע (חסרי פרחים) מהסוג Gnetum.
לקריאה נוספת

ביולוגיה - האחידות והמגוון של החיים, כרך ב', סטאר, סטאר, טגראט ואוורסט, דפוס האוניברסיטה הפתוחה
הילדגרד, נסיכת בוואריה

הילדגרד, נסיכת בוואריה (בגרמנית: Hildegard von Bayern;‏ 10 ביוני 1825 – 2 באפריל 1864), הייתה בתו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה, ואשתו של הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן.
ביוגרפיה

הילדגרד נולדה ב-10 ביוני 1825 בווירצבורג, שהשתייכה לממלכת בוואריה, ללודוויג הראשון מלך בוואריה ולתרזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, והייתה אחותם הצעירה של מקסימיליאן השני, מלך בוואריה ואותון, מלך יוון.
ב-1 במאי 1844 התחתנה הילדגרד במינכן עם הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן, ממנו נולדו לה 3 ילדים. לאחר לידת בתה מתילדה לא יכלה הילדגרד ללדת עוד ילדים, ובעקבות כך אימץ בעלה את אחיינו פרידריך, ארכידוכס אוסטריה, שירש את נחלותיו ותאריו לאחר מותו.
הילדגרד הייתה בקשרים טובים מאוד עם בת דודתה הקיסרית סיסי, והייתה אחת מאנשי סודה. במרץ 1864 ביקרה הילדגרד במינכן עקב הלוויית אחיה מקסימיליאן השני, מלך בוואריה, ובמהלך שהותה חלתה בדלקת ריאות, ממנה מתה ב-2 באפריל.
משפחתה

ב-1 במאי 1844 התחתנה הילדגרד במינכן עם הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה (1845–1927), התחתנה עם פיליפ, דוכס וירטמברג.
קרל, ארכידוכס אוסטריה (1847–1848), מת מאבעבועות שחורות.
מתילדה, ארכידוכסית אוסטריה (1849–1867), נקברה באחוזת הקברים הקיסרית בווינה.
הילד שיהיה מלך

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ו קורניש
 הופק בידי:  אריק פלנר   טים בוואן
 תסריט:  ג'ו קורניש
 עריכה:  ג'ונתן עמוס, פול מצ'ליס 
 שחקנים ראשיים:  לואיס אשבורן סרקיס   טום טיילור   רבקה פרגוסון   פטריק סטיוארט
 מוזיקה:  כריסטוף בק 
 צילום:  ביל פופ
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 25 בינואר 2019   בריטניה 15 בפברואר 2019
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 תקציב:  59 מיליון דולר
 הכנסות:  31.1 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   kidwhowouldbeking
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הילד שיהיה מלך (באנגלית: The Kid Who Would Be King) הוא סרט הרפתקאות ופנטזיה בריטי של חברת פוקס המאה ה-20 בבימויו של ג'ו קורניש. הסרט מתמקד בילד אשר מוצא את החרב האגדית אקסקליבר של המלך ארתור ועליו להשתמש בה כדי לעצור מכשפה עתיקה מלהרוס את העולם. הסרט יצא לאקרנים ב-25 בינואר 2019 וקיבל ביקורות חיוביות ברובן אך נחל כישלון בקופות.
עלילה

אלכס הוא ילד קטן ולא מקובל כלפי האחרים שיש לו בעיות בבית הספר בו הוא לומד. יום אחד הכל משתנה כאשר הוא מגלה את החרב הקסומה של המלך ארתור, אקסקליבר. הוא מגלה שיש לו את הגורל ליצור שולחן עגול חדש על מנת להתכונן לקרב עם המכשפה מורגן לה פיי אשר זימנה רוע כדי לשלוט בעולם. לעזרתו של אלכס מתייצב מרלין בתור נער אשר יכול להשתנות גם לצורתו המקורית.
צוות השחקנים

לואיס אשברון סרקיס בתפקיד אלכסנדר "אלכס" אליוט
דין צ'אומו בתפקיד באדרס
טום טיילור בתפקיד לאנס
ריהאנה דוריס בתפקיד קיי
אנגוס אימרי בתפקיד מרלין הצעיר
פטריק סטיוארט בתפקיד מרלין הזקן
רבקה פרגוסון בתפקיד מורגן לה פיי
דניס גוף בתפקיד גברת אליוט, אמו של אלכס
הפקה

צילומי הסרט החלו ב-25 בספטמבר 2017 בלונדון והסתיימו במרץ 2018. צילומים נוספים נערכו בין היתר גם בקורנוול ובאולפני האחים וורנר, ליבסדן.
הערות שוליים

↑  Elderkin, Beth (17 באוקטובר 2018). "I'm Totally Here for the Retro Camp in The Kid Who Would Be King's First Trailer". Gizmodo (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Filming Starts on Joe Cornish's The Kid Who Would be King". ComingSoon.net. 25 בספטמבר 2017. נבדק ב-26 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Grater, Tom (26 בספטמבר 2017). "Patrick Stewart, Rebecca Ferguson board Joe Cornish's 'The Kid Who Would Be King'". Screen (באנגלית). נבדק ב-26 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hards, Shannon (2018-11-03). "The Cornwall-filmed movie starring Sir Patrick Stewart is nearly here". cornwalllive. נבדק ב-2018-11-15.
החדרת אצבעות

איור המדגים החדרת אצבעות לפות
החדרת אצבעות היא סוג של פעילות מינית בה משתמשים באצבעות הידיים כדי לגרום לגירוי מיני באיברי המין, בדרך כלל בפות או בפי הטבעת. פעולה זו יכולה להתבצע כחלק ממשחק מקדים או מאוננות הדדית. החדרת אצבעות יכולה להיות חלק מיחסי מין ללא חדירה או עם חדירה. החדרת אצבעות נקראת גם "דחיפת אצבעות" או "פינגרינג" (מאנגלית: fingering).
החדרת אצבעות מחוץ לנרתיק

אצל נשים, הדרך הנפוצה ביותר להגיע לאורגזמה היא על ידי גירוי פיזי של הדגדגן, שהוא החלק הרגיש ביותר לגירוי מיני. אצל רוב הנשים עיסוי הדגדגן באצבעות הידיים מעצים את תחושת העונג והמתח המיני, ומוביל לחוויית אורגזמה. ניתן לעסות את הדגדגן או את השפתיים הפנימיות, תוך שימוש בתנועות מעלה-מטה, מצד לצד או בתנועה מעגלית.
בנוסף לפות, גם איברי המין האחרים ניתנים לגירוי באמצעות האצבעות.
החדרת אצבעות לתוך הנרתיק

החדרת אצבעות לתוך הנרתיק מתבצעת לעיתים קרובות לצורך גירוי נקודת הג'י, הנמצאת בעומק של כ-5 ס"מ בדופן הקדמית של הנרתיק, לכיוון הטבור. דופן הנרתיק חלקה ורכה, ולעומתה נקודת הג'י בולטת ומעט מחוספסת. החדרת אצבעות סביב נקודה זו גורמת גם לגירוי בלוטת הסקין.
החדרת אצבע מכופפת בצורת "בוא לכאן" יכולה לשמש כזרז משמעותי לאורגזמה אצל חלק מהנשים. שיטה זו נעשית בעזרת האמה או האצבע המורה, כאשר כף היד פונה כלפי מעלה לכיוון עצם האגן.
החדרת אצבעות עלולה לגרום לקריעה של קרום בתולים, שבמהלכה יתרחש דימום קל, וייתכן כאב נקודתי באזור הנרתיק. עם זאת, החדרת אצבעות הנעשית בעדינות וללא דימום או כאב איננה פוגעת בדרך כלל בקרום.
האזורים הפנימיים בגוף רגישים גם אצל גברים, וניתנים לגירוי מיני על ידי החדרת אצבעות לפי הטבעת.
החדרת אצבעות לפי הטבעת

באזור פי הטבעת מצויים קצוות עצבים רבים, הגורמים לגירוי מיני והנאה בזמן החדרת אצבעות. גירוי נוסף נגרם מכיווץ השרירים הסוגרים על האצבע המוחדרת. לחדירה קלה מומלץ להשתמש בחומר סיכה. יש המסתפקים בגירוי הפתח החיצוני של פי הטבעת, בעוד אחרים מעדיפים החדרה של אצבע אחת או יותר פנימה. החדרת האצבעות מהווה פעילות מינית בפני עצמה, אך יכולה גם לשמש כהקדמה והכנה למין אנאלי.
אצל נשים, החדרת אצבעות לפי הטבעת יכולה גם לגרות את פנים חיץ הנקביים. אצל גברים, החדרת אצבעות לפי הטבעת היא דרך יעילה לגירוי בלוטת הערמונית, ועשויה להוביל לחוויית אורגזמה.
כללי בטיחות

החדרת אצבעות נחשבת בדרך כלל למין בטוח כל עוד אין פצעים באצבעות. הציפורניים צריך להיות קצוצות וחלקות. ציפורניים ארוכות, חדות או משוננות עלולות לגרום לפציעות או זיהומים חמורים. כדי למנוע התפשטות חיידקים יש להקפיד על רחצת ידיים עם מים חמים וסבון לאחר ההחדרה ולפני המעבר לפעילות מינית אחרת. כמו כן יש למנוע מעבר זיהומים מפי הטבעת לנרתיק על ידי שימוש בכפפות לטקס נפרדות לכל אזור.
החדרת אצבעות כתקיפה מינית

החדרת אצבעות בכל דרך שהיא בניגוד לרצונו של אדם נחשבת לתקיפה מינית. בישראל, החדרת אצבעות לאיבר המין של אישה שלא בהסכמתה החופשית או בהסכמה שהושגה במרמה נחשבת לאונס. דין דומה חל על החדרת אצבעות לפי הטבעת של אדם.
הערות שוליים

↑  שאלות ותשובות בנושא קרום בתולין.
↑  בריאות הנרתיק, באתר מכבי שירותי בריאות, ‏5 ביוני 2014.
↑  סעיף 345 לחוק העונשין
↑  סעיף 347 לחוק העונשין
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
החדרת אצבעות לפי הטבעת
הצריף הראשון (הוד השרון)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון להיסטוריה
 כתובת:  רחוב סוקולוב 6, הוד השרון 
 מיקום:  הוד השרון 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2005
 תאריך פתיחה רשמי:  2005 
 קואורדינטות:  32°09′43″N 34°54′11″E﻿ / ﻿32.161944444444°N 34.903055555556°E﻿ / 32.161944444444; 34.903055555556
 he
 
צריף הראשונים לאחר מלחמת העולם השנייה
מוצגים במוזיאון
הצריף הראשון בהוד השרון הוא המבנה הראשון שהוקם במגדיאל בשנת 1924. כיום ניצב הצריף ברחוב סוקולוב 6, כמאה מטרים מצפון לכיכר אוסישקין ולבית הכנסת המרכזי במגדיאל.
היסטוריה

מגדיאל הוקמה בחודש יולי 1924 לפי החלטת שנים עשר מייסדיה, אשר התכנסו בתל אביב. המייסדים פנו לחברת הכשרת היישוב והחליטו לקנות 4,000 דונם באזור הכפר הערבי ביאר עדס. השטח נקנה מהשייח' אבו כישכ, ועל הגבעה הקימו חיים ומינדל קולטון, עולים מפולין שהגיעו ארצה מספר חודשים קודם, את הצריף הראשון. צריף העץ של משפחת חיים קולטון, כמו צריפים אחרים במושבות, נקנה מחיל האוויר הבריטי בסוף מלחמת העולם הראשונה. הוא פורק והובל למגדיאל על גבי חמורים, והורכב בה מחדש. אחד משלושת חדרי הצריף הושכר ונחשב לבית המלון הראשון במגדיאל. במשך כשנה הייתה משפחת קולטון המשפחה היחידה במושבה, ויתר המייסדים עזרו לעבד את האדמה אך התגוררו בכפר סבא. לימים פתחה אשתו של חיים קולטון מסעדת פועלים בצריף, ובו נערך סדר הפסח הראשון במושבה, חתונות ואסיפות. עם ההכרזה על הקמת ישראל בשנת 1948 היה הצריף למקום בו התקיימו החגיגות. באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, בשל הקשיים הכלכליים, מכר קולטון את נכסיו, ועבר להתגורר בפתח תקווה. הצריף עבר מיד ליד, ובין היתר שימש כחנות המכולת של היישוב, וכבית קפה שפעל עד סוף שנות ה-50 של המאה ה-20. לאחר מכן הושכר למישפחת סנדק שגרו בו עד סוף שנות ה-70. לאחר עזיבתם הצריף ננטש ומצבו התדרדר.
המקום כיום

בשנת 2003 שוחזר הצריף, ובמרץ 2005 נחנך בו "מוזיאון הראשונים" לתולדות הוד השרון. במקום מוצגים כלים, חפצים, מסמכים ותמונות, והוא מספר על חיי התושבים בשנותיה הראשונות של מגדיאל.
הופליט

פסל של הופליט יווני. בתמונה החייל חובש קסדה קורינתית ומוגן במגן ושריון גוף
שחזור הופעתו של הופליט יווני
הופליט על כד בסגנון הדמות השחורה מהמאה ה-5 ללא שריון גוף. מעשה ידיו של הצייר אתנה; במאה ה-5 ויתרו לעיתים קרובות על שריון הגוף כדי להגביר את ניידות הלוחמים.
הוֹפְּלִיט (יוונית: òπλίτης) היה חייל רגלי בעל חימוש כבד נושא חנית בצבאות יוון העתיקה. הוא הופיע לקראת אמצע המאה ה-8 לפנה"ס, אם כי השפעתם ניכרת החל משנת 700 לפנה"ס לערך. הופליטים הרכיבו את מערך הפלנקס. בעת העתיקה הלוחמים נדרשו בדרך כלל לקנות את כלי נשקם בעצמם, לכן בדרך כלל רק בעלי הרכוש בני-החורין יכלו לשרת בתור הופליטים. בתקופות מוקדמות בדרך כלל אזרחי הפוליס שירתו בתור ההופליטים, אך בתקופות מאוחרות יותר, החל מהמאה ה-4 לפנה"ס, היו שכירי חרב רבים, אשר שירתו בתור הופליטים.
ההופליטים היו נפוצים מאוד ביוון העתיקה, במיוחד בתקופה הארכאית והקלאסית. גם ארצות אחרות באגן הים התיכון השתמשו בחיילים בעלי חימוש דומה לזה של ההופליטים, אלה היו נפוצים בחצי האי האפניני אצל האטרוסקים, ברומא העתיקה עד המאה ה-4 לפנה"ס, ובקרתגו עד מסעותיו של חניבעל. היתר הסתמכו בדרך כלל על חיל רגלים קל וחיל רגלים בינוני. אפשר לראות גם בחיילים כבדים ממצרים העתיקה סוג של הופליטים, כי גם הם נלחמו במערך המזכיר פלנקס (וראו הצבא של מצרים העתיקה).