stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תפוקה שולית
חוק התפוקה השולית הפוחתת

על פי "חוק התפוקה השולית הפוחתת", מניחים כי התפוקה השולית של תשומה מסוימת אחת פוחתת כל עוד אין שינוי בתשומת ייצור אחרת. את ההגיון העומד מאחרי החוק אפשר להסביר כך: אדם אחד שקוטף אוכמניות משיח ביער מפיק תפוקה מסוימת במשך שעה. ברגע שיתווסף אליו אדם אחר, לקטוף מאותו שיח, יהיה להם צפוף יותר, אחד יתכנן לקטוף פרי מסוים והשני ייקח את אותו פרי בדיוק, וכו'. גם היכולת לנצל את השיח האחד תפחת - אדם אחד יכול להרשות לעצמו לקטוף במשך שעה רק את האוכמניות הבולטות והנגישות ביותר בשיח. כשיש שניים, צריך להתאמץ כדי למצוא גם את האוכמניות הפחות נגישות, וכדומה. תפוקתם של השניים לא תהיה כפולה מתפוקתו של היחיד אלא פחותה מכך. התרומה של הוספת האדם השני פחותה מתרומתה של הוספת האדם הראשון.
היחס בין התפוקה השולית לשכר העבודה

לפי התאוריה הכלכלית הנאו-קלאסית בשוק שמקיים תחרות משוכללת, התפוקה השולית של עבודה שואפת להיות שווה למשכורת הריאלית. הדבר נובע מכיוון שמנקודת מבט של מעסיק רציונלי ששואף למיקסום רווחים כל עוד התפוקה השולית גדולה מהשכר, משתלם להעסיק עוד עובדים. עם זאת כל עובד חדש מעמיס על המערכת מה שבא לידי ביטוי בתפוקה שולית פוחתת, עד למצב בו התפוקה השולית שואפת לשוויון עם השכר הריאלי. כלומר, המשכורת של עובד שואפת בהפשטה לערך התפוקה השולית שהוא מייצר.
לשם המחשה: במפעל לנעליים יש עובד אחד שמייצר נעל אחת בחודש ומנהל מפעל ששולט באמצעי הייצור. המנהל נדרש להחליט אם לצרף עובד נוסף, לשם כך הוא מחשב את התפוקה השולית של הוספת עובד נוסף ומגלה שהיא שוות ערך לנעל נוספת בחודש, כעת נשאר לו לחשב את השכר שיאלץ לשלם לעובד חדש. כל עוד ההכנסות המגיעות מהרווח של מכירת נעל נוספת בחודש גדולים מההוצאות המגיעות מהשכר של העסקת עובד נוסף, להעסיק עובד נוסף יוביל לגידול ברווחים, משמע למנהל משתלם להעסיק אותו. כיוון שהגדלת מספר העובדים יוביל לירידה בתפוקה השולית לכל עובד עקב תפוקה שולית פוחתת, הרי שהרווח הנובע מצירוף עובד חדש יפחת בהדרגה עד שישאף לאפס, כאשר רווח שלילי מוביל מעסיק רציונלי לפיטורים. באופן דומה, תחת אותם התנאים, התפוקה השולית של הון שווה לשיעור הרווח על השקעתו.
היחס בין התפוקה השולית לשכר העבודה > ביקורת > תאורטית

הטענה לפיה התפוקה השולית של העבודה שואפת להיות שווה למשכורת הריאלית דורשת תנאים של תחרות משוכללת. בחינה של מאפייני התחרות המשוכללת בהיבטי שוק העבודה, מראה כי תנאים אלה לא מתקיימים. כלומר -
שוויון במאזן הכוחות בין העובד ובין המעביד - לא מתקיים כיון שלמעט מקרים נדירים, העובד צריך את התעסוקה יותר ממה שהמעביד זקוק לעובד.
אינפורמציה מלאה ביחס למאפייני העבודות והשכר בשוק - לא מתקיים.
כל המשרות וכל העובדים זהים.
העובדים והמעבידים פועלים בצורה רציונלית.
היחס בין התפוקה השולית לשכר העבודה > ביקורת > אמפירית

ממצאים אמפיריים מרחבי העולם ומארצות הברית מראים כי בעוד בעשרות השנים האחרונות, התפוקה של העובדים (פרודוקטיביות) גדלה בעשרות אחוזים, השכר של העובד החציוני כמעט ולא השתנה. ההסברים לתופעה זו רבים, אך הם לא עולים בקנה אחד עם תאוריה זו.
ראו גם

עלות שולית
תועלת שולית
הערות שוליים

↑  Where The Productivity Went, Paul Krugman Blog
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550865305171  BnF: cb16600937v (data)  LCCN: sh85081054
תניניים

| תניניים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
סדרה:: תנינאים
משפחה:: תניניים
שם מדעי
 Crocodylidae
תחום תפוצה

תַּנִּינִיִּים (שם מדעי: Crocodylidae) היא משפחה של זוחלים בסדרת התנינאים מקבוצת הארכוזאוריה הקרובים מבחינה פילוגנטית לעופות. המין היחיד מהמשפחה שתפוצתו כללה בעבר את ארץ ישראל הוא תנין היאור, אולם אוכלוסייתו נכחדה מנופי הארץ בתחילת המאה ה-20.
תנין היאור
תניני מגר
תנין אורינוקו
תניני יאור בחמת גדר
תנין הים
תנין היאור בספארי ברמת גן
איור של אדם נאבק בתנין
פסל של תנין בבית בצרפת
גוף התנינים מכוסה בלוחות קרניים שמתחתם מונחים לוחות עצם. הגפיים האחוריות ארוכות מן הקדמיות ועליהן ארבע אצבעות לעומת חמש אצבעות בגפיים הקדמיות. זנבם משמש לשחייה. לב התנינים הוא המפותח בכל הזוחלים והוא דומה במבנהו ללב העופות והיונקים. ראשם מוארך, ולאורך מלתעותיהם כמה עשרות שיניים חדות וחרוטיות. השיניים משמשות לתפיסה ולא ללעיסה או לחיתוך. החיתוך נעשה על ידי סיבוב גופו של התנין במים וקריעת נתחי בשר מהטרף, שנבלעים בשלמותם. לתנינים יש לאורך לסתותיהם, גופם וגפיהם מערכת חושית יעילה לאיתור תנודות במים וכך הם מגלים את טרפם (לעומת האליגטוריים שלהם יש חיישני לחץ עוריים רק בלסתות). בלשונם יש בלוטות המפרישות מלחים עודפים מהגוף ובכך מאפשרות להם להתקיים גם במים מלוחים.
נקבת התנין מגיעה לבגרות מינית בגיל 15 והיא פורייה במשך כ-20 שנה. היא מטילה כמה עשרות ביצים בבור שהיא חופרת בקרקע. אחרי כן מכסה את הביצים בחול ובעלים ומשגיחה כל העת שלא יתגלו על ידי טורפים שונים.
כדי להתחמם הם רובצים תחת השמש, וטבילה במים מצננת אותם. בחורף גופם קר יותר בכמה מעלות צלזיוס מאשר בקיץ, אך למרות זאת, דווקא בעונה הקרה הם פעילים יותר, אף כי שהייה במים קרים מאטה את קצב חילוף החומרים.
מיון התנינים

תת-משפחה מקוסוכיניים (Mekosuchinae) – נכחדה
תת-משפחה תנינים (Crocodylinae )
סוג: תנין (Crocodylus)
סוג תנין צר-חרטום (Mecistops)
סוג ומין יחיד תנין גמדי (Osteolaemus tetraspis)
סוג אאותקודון (Euthecodon) – נכחד
סוג Rimasuchus – נכחד
סוג וואיי (Voay) – נכחד
מיון התנינים > מינים חיים מהמשפחה

במשפחה שרדו 14 מינים, רוב המינים בסדרה:
| שם | שם מדעי | תמונה/איור | תפוצה | אורך |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
סוג: תנין (Crocodylus)
| תנין אמריקאי | Crocodylus acutus |  |  | אורך: 4.1 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין אורינוקו | Crcodylus intermedius |  |  | אורך: 3.6–4.8 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין ג'ונסטון | Crocodylus johnstoni |  |  | אורך: 2.3–3 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין פיליפיני | Crocodylus mindorensis |  |  | אורך: 1.5–3.1 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין מורלט | Crocodylus moreletii |  |  | אורך: 2.2–3 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין היאור | Crocodylus niloticus |  |  | אורך: 4.1–6.5 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין גינאה החדשה | Crocodylus novaeguineae |  |  | אורך: 2.7–3.5 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין האלי | Crocodylus halli |  |  | אורך: 3 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין הביצות | Crocodylus palustris |  |  | אורך: 4–4.5 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין הים | Crocodylus porosus |  |  | אורך: 4.3–7 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין בורנאו | Crocodylus raninus |  |  | אורך: ? |  |  |  |  |  |
| תנין קובני | Crocodylus rhombifer |  |  | אורך: 2.1–2.3 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין סיאמי | Crocodylus siamensis |  |  | אורך: 3–4 מ' |  |  |  |  |  |
סוג: תנין צר-חרטום (Mecistops)
| תנין צר-חרטום מערב-אפריקני |  Mecistops cataphractus |  |  | אורך: 2–4 מ' |  |  |  |  |  |
| תנין צר-חרטום מרכז-אפריקני | Mecistops leptorhynchus |  |  | אורך: ? |  |  |  |  |  |
סוג: תנין גמדי (Osteolaemus)
| תנין גמדי | Osteolaemus tetraspis |  |  | אורך: 1.5–1.9 מ' |  |  |  |  |  |

על סיווגו של הגאביאל החקיין (טומיסטומה) במשפחה זו קיימת מחלוקת עזה: בעוד שמיונים המסתמכים על מאפיינים מורפולוגיים מראים כי הגאביאל החקיין משתייך דווקא למשפחת התניניים, המיונים המולקולריים מראים כי הוא שייך דווקא למשפחת הגאביאליים.
כמו כן המיון של תנין מערב-אפריקני שנחשב לתת-מין של תנין היאור נחשב כיום למין עצמאי ותנין צר-חרטום הפך לסוג בעל 2 מינים שהופרדו מהסוג תנין.
התניניים והאדם

עקב פגיעת התנינים באדם ובחיות משק, נרדפים יצורים אלה ומושמדים ברבים מהמקומות בהם הם מתקיימים. מלבד זאת, ניצודים התנינים כספורט או בשל עורם ובמקומות מסוימים אף מכינים תופים מפוחלציהם. עור התנין יקר למדי וככל שקשקשי הבטן קטנים יותר, כך מתאים יותר מין התנין לתעשיית העורות. בשל המחיר הגבוה המושג עבור עור התנין הוקמו ברחבי בתבל חוות רבות לגידול תנינים.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 הפכו קרבות תנין-אדם לפופולריים בקרב הקהל. האמת מאחורי המופעים הללו פשוטה למדי: התנינים מייצרים חומצת חלב רבה מדי בזמן מתקפתם ולא מצליחים להיפטר ממנה אלא לאחר זמן ניכר. חומצת החלב הרבה שמצטברת משתקת אותם למעשה (כמו אדם שכל שריריו תפוסים), ואז אפילו תיגש אליהם ילדה קטנה, לא יוכלו לעשות לה כל רע. לכן אותו "לוחם" לכאורה מתיש את התנין במקום בטוח מסכנה, ורק אז הוא ניגש אליו ומצליח לטפס עליו, אולם במקרים רבים התנין עלול להתיש עצמו למוות. בעקבות המודעות הגוברת לצער בעלי חיים בשנים האחרונות, במספר מדינות, בהן ישראל, נאסרו קרבות אלה.
שימור

במקומות רבים יצרו תוכנית ניהול לציד תניני בר המושתתת על איזון בין הצרכים הכלכליים של הכפריים לבין הצורך להגן על התנינים, משום שברור היה לרשויות שכדי לשמר את אוכלוסיות התנינים חייבים להמשיך לספק מקור הכנסה למקומיים. על פי התוכנית מותר ציד של תנינים קטנים בלבד, ואילו על הפרטים הבוגרים שמסוגלים להתרבות יש לחוס. לתנינים הקטנים ממחצית המטר גם כן מניחים ומשחררים אותם מיד למים אם הם נלכדים. כמו כן מבודדים מקומות שבהם אסור לצוד והם מהווים מקלט מפני ציידים, וגם מכריזים על תקופה בה אין צדים כדי לא להפריע לרבייה.
לקריאה נוספת

מל ווייט, כאשר התנינים שלטו בעולם, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 138, נובמבר 2009
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  הופרד מתנין גינאה החדשה ב-2019
↑  הופרד מתנין הים ב-2019
↑  John Harshman, Christopher J Huddleston, Jonathan P Bollback, Thomas J Parsons and Michael J Braun, True and false gharials: A nuclear gene phylogeny of Crocodylia, Systematic Biology. Washington: June 2003. Vol. 52, Iss. 3; p. 386.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11964877v (data)
תיארוך אובסידיאן באמצעות מיום

חפצי אובסידיאן מגואטמלה
תיארוך אובסידיאן באמצעות מִיוּם היא שיטת תיארוך גאוכימית המשמשת לקביעת גילם המוחלט או גילם היחסי של חפצים ארכאולוגיים עשויים מאובסידיאן. השיטה מתבססת על תכונתו של האובסידיאן להתבלות באמצעות מיום מינרלי, המתרחשת עקב ספיחת מולקולות מים.
השיטה משמשת בין היתר לתיארוך זרמי זכוכית ריוליטית שהתפרצה לפני 200 שנים ועד 200,000 שנים.
השיטה

תיארוך באמצעות מיום מתבסס על רצועות עתירות מים באובסידיאן, שעומקן עולה ככל שגילן עולה. ניתן לזהות את חזית המיום באמצעות שינויים חדים במקדם השבירה הנראים בשוליים הפנימיים של רצועות המיום. חזית המיום צפופה יותר מהחומר הלא ממוים בתוך הסלע, וקיימים ביניהם הבדלים אופטיים אותם ניתן לראות בשקפי הסלע במיקרוסקופ. שקפים אלה נפרסים בזווית ישרה לפני השטח, כך שניתן לבחון היטב את רצועות המיום.
המיום באובסידיאן מתחיל בעת חשיפתו לפני השטח – בעקבות סדיקה, בליה, סחיפה, שחיקה קרחונית או חציבה, ומתפתח ברצועות הדרגתיות מן השוליים החשופים אל תוך הסלע.
יתרון בולט של השיטה הוא מחירה הנמוך ופשטותה.
מחקר

אובסידיאן הוא סלע געשי, סוג של זכוכית געשית הנוצר מהתקררות מהירה של לבה פלסית. בסלע נעשה שימוש מגוון – כלי נשק, כלי עבודה ואבני חן. אובסידיאן נפוץ מאוד באתרים ארכאולוגיים רבים, תפוצה שתבעה פיתוח שיטה לתיארוכו.
המחקרים הגאוכימיים הראשונים באובסידיאן נערכו בצוק האובסידיאן בפארק הלאומי ילוסטון. הצוק שיחק תפקיד חשוב בהתפתחות וביישום טכניקות ניתוח גאופיזיות וגאוכימיות לזיהוי חומרים באתרים ארכאולוגיים, לאחר שזוהה כמקור לאובסידיאן שנמצא בתחומי המחייה הנרחבים של תרבות הופוול – תרבות שאיגדה שבטים ממערב קנדה ועד דרום-מזרח ארצות הברית בתקופה שהחלה בשנת 200 לפנה"ס והסתיימה בשנת 500 לספירה.
בשנת 1948 החלו שני גאולוגים מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית – אירווינג פרידמן ורוברט סמית – להבין את האפשרויות הגלומות באובסידיאן ככלי לתיארוך. ב-1960 פרסמו השניים את "A New Method Using Obsidian Dating" בשני חלקים: הראשון מפרט את שלבי התפתחותה של השיטה, והשני – את תוצאות התיארוך של אובסידיאן מאזורים גאוגרפיים שונים.
התפתחות השיטה

בשלבים הראשונים בדקו החוקרים האם התפתחות והתקדמות שולי המיום התרחשו בקצב אחיד או לא. לצורך זה בוצעו מחקרים גאוכימיים שבדקו את השפעתם של גורמים חיצוניים וסביבות גאולוגיות שונות על קצב המיום, וכן השוואת גילים ארכאולוגיים ידועים של הדגימות. אלה נפרסו לשקפים דקים ונבדקו במיקרוסקופ.
התפתחות השיטה > קצב המיום

בדיקת הדגימות העלתה כי קיימים גורמים המשפיעים על קצב המיום:
התפתחות השיטה > קצב המיום > גורמים פנימיים

יכולת ספיחה – תכולת המים באובסידיאן נמוכה מאוד – 0.1%–0.3%, ומגיעה לרוויה בריכוז של 3.5%.
קצב הפעפוע – בחומרים רבים קצב הפעפוע הדרגתי, ואילו באובסידיאן חזית הפעפוע חדה ואחידה למדי.
צבע – גם באזורי אקלים דומה התגלה הבדל בקצב המיום, הנובע מצבעו של האובסידיאן ומספיגת החום שלו.
הרכב האובסידיאן – הרכבו של הסלע אינו קבוע, ושינוי במרכיביו השונים (בעיקר תכולת הסיליקה) משפיעים על צבעו ועל יכולת הספיחה שלו.
התפתחות השיטה > קצב המיום > גורמים חיצוניים

לחות יחסית – כמות המים הזמינה בסמיכות לאובסידיאן משפיעה על קצב התרחשות המיום.
התאדות – קצב התאדות המים בשכבות החיצוניות של הסלע החשוף משפיע על אספקת מים לשכבות הפנימיות.
טמפרטורה – השפעת הטמפרטורה על קצב המיום התגלתה כחשובה ביותר: באזורים קרים דוגמת אלסקה התגלה קצב של 0.11 מיקרון2 לשנה, ואילו באזורים טרופיים – 0.36 מיקרון2 לשנה.
מיקום – אובסידיאן, בעיקר שחור, החשוף לקרני השמש סופג חום רב יותר מזה המצוי בתת-הקרקע.
שרפה – חשיפתם לאש של מוצרים העשויים אובסידיאן עשויה לגרום להתכה, סדיקה ושינויים בהרכב ובמבנה, וכתוצאה מכך להשפיע על תוצאות הבדיקה.
סחיפה ובליה – אלה עשויות להסיר רצועות מיום ולפגום בהערכת קצב התפתחותו.
מגוון גורמים אלה – פנימיים וחיצוניים – עשויים לפגום בחישוב קצב המיום, ומהווים את חסרונה של השיטה. חיסרון נוסף נובע מאופן השימוש בחפצים העשויים מאובסידיאן, ובעיקר מחידוד חוזר ונשנה שלהם במרחק של מאות ואלפי שנים – המסיר רצועות מיום הנחוצות לתיארוך.
התפתחות השיטה > גילים ארכאולוגיים

חישוב קצב המיום של מוצרי אובסידיאן מסתמך בין היתר על השוואה לתיארוך ארכאולוגי של האתרים בהם נמצאו. השוואה זו נובעת מתוך ההבנה, כי גושי האובסידיאן ששימשו ליצירתם – נחשפו באותה עת. התיארוך הארכאולוגי התבצע באמצעות מתאם עם מתחמים ארכאולוגיים, תיארוך פחמן-14, הערכות גאוכרונולוגיות, תיארוך טבעות עצים ומידע היסטורי.
פיתוח מאוחר

בשנת 2003 נעשה פיתוח על שיטת התיארוך, הנעזר בספקטרומטר מסה של יונים משניים (Secondary ion mass spectrometry‏ – SIMS) למדידת רצועות המיום. השיטה החדשה נקראת "SIMS-SS" ומתבססת על רוויה בפני השטח (SS‏ – surface saturation). היא מתבצעת באמצעות ניתוח ההרכב של משטחים מוצקים באמצעות דילוג אלומת יונים ממוקדת על המשטח וניתוח היונים הנפלטים ממנו. יונים משניים אלה מנותחים בספקטרומטר מסות על מנת לקבוע את הרכב היסודות, האיזוטופים והמולקולות של פני השטח. שיטה זו רגישה מאוד ומסוגלת לזהות יסודות המצויים בטווח של אחד למיליארד.
שיטה זו פותחה על ידי יואניס ליריציס (Ιωάννης Λυριτζής), פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטה האגאית במיטילנה, יוון, ומיושמת ברחבי העולם.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
ארכאולוגיה
תיארוך
הערות שוליים

↑  תיארוך אובסידיאן באמצעות מיום בבריטניקה המקוונת
↑  http://www.maturango.org/Obsidian%20Hydration%20Dating.5.06.pdf
↑  חלק ראשון של "A New Method Using Obsidian Dating"
↑  חלק שני של "A New Method Using Obsidian Dating"
↑  מיקרון2 – בחלק הראשון של המאמר מסבירים החוקרים, כי הצבה זו נובעת מהעובדה שרבים מתוצאי הפעפוע מניבים קווים ישרים כאשר הם נתונים בגרף שציר אחד שלו הוא זמן והציר השני הוא ריבוע מרחק המיום. לדבריהם, גרף כזה מצביע על יחס ישר בין קצב המיום לעובי השכבה.
↑  Science-Based Dating Methods in Historic Preservation - Springer
↑  ‏SIMS-SS
להבי אובסידיאן מטאוטיווקאן, מקסיקו
ספקטרומטר מסה של יונים משניים
תרבות עמרה

| --- | --- |
 תקופה:  התקופה הקדם שושלתית של מצרים 
 טווח תאריכים:  4000 לפני הספירה – 3500 לפני הספירה
 תקופה הבאה:  תרבות גרזה 
 
תרבות עַמְרֶה, הנקראת גם נקאדה I, הייתה תרבות ארכאולוגית של מצרים העליונה הפרהיסטורית. תקופתה נמשכה בערך בין 4000 ל-3500 לפני הספירה.
סקירה

התרבות העמרתית קרויה על שם האתר הארכאולוגי אל-עמרה (אנ'), הממוקם כ-120 קילומטרים דרומית לבדרי במצרים העליונה. אל-עמרה היה האתר הראשון שבו נמצאה קבוצת תרבות זו מבלי שהתערבבה עם תרבות גרזה המאוחרת יותר (נקאדה II). עם זאת, תקופה זו שמורה טוב יותר באתר נגאדה (Nagada), ולכן היא מכונה גם תרבות נקאדה הראשונה. התרבות ייצרה כלי חרס עם חלק עליון שחור, אך במהלך תקופה זו החלה לייצר במקביל כלי חרס לבנים, סוג שעוטר בקווים לבנים מקבילים קרובים שנחצו על ידי קבוצה נוספת של קווים לבנים מקבילים קרובים. התרבות העמרתית נמצאת בין הערכים 30 ו-39 במערכת ההשתכבות והכרונולוגיה היחסית של פלינדרס פיטרי.
במהלך תקופה זו מתועד סחר חליפין בין סוחרי התרבות העמרתית במצרים העליונה לאוכלוסיות של מצרים התחתונה באמצעות חפצים שנחפרו. כד אבן מהצפון נמצא באל-עמרה. התרבות הבדרית הקדומה גילתה גם שניתן לחמם מלכיט לאגלי נחושת; העמרתיים עיצבו מתכת זו באמצעות סיתות. אובסידיאן וכמות קטנה מאוד של זהב יובאו שניהם מנוביה במהלך תקופה זו. סחר עם נווה המדבר הרבים היה גם כן סביר. ארזים יובאו מגבל, שיש מפארוס וכן אמרי (אנ') מנקסוס.
גם המצאות חדשות כמו מבני חומר, שתרבות גרזה מוכרת בהם, החלו להופיע בתקופה זו, ומעידים על המשכיות תרבותית. עם זאת, הם לא הגיעו לשימוש הנרחב שבו הם היו ידועים בתקופות מאוחרות יותר. בנוסף, נראה כי בתקופה זו נעשה שימוש בפלטות קוסמטיות (אנ') סגלגלות ותריומורפיות. עם זאת, הביצוע עדיין היה בסיסי מאוד ויצירת התבליטים שבגינם הם נודעו מאוחר יותר עדיין לא קיימת.
לכל כפר עמרתי היה אלוהות חיה; ענדו קמעות של בני אדם וחיות שונות כולל ציפורים ודגים. אוכל, כלי נשק, פסלונים, עיטורים, מלכיט ומדי פעם כלבים נקברו יחד עם המנוח.
אגרטל עמרתי (נקאדה I) מטרקוטה בעל חלק עליון שחור. בסביבות 3800–3500 לפני הספירה.
דגם חימר של ארבעה ראשי בקר שנמצא באל-עמרה. בסביבות 3500 לפני הספירה.
דמות חרס, מצרים תקופת נקאדה I.‏ 4000 לפנה"ס בקירוב. RMO Leiden.
ראש אלה מצרית בצורת דיסקה. 4000–3400 לפני הספירה. בסוף התקופה, הוא הוחלף בראש בצורת אגס בסגנון מסופוטמי, כפי שניתן לראות בפלטת נערמר.
סקירה > פלטות קוסמטיות מוקדמות

התרבות הבדרית השתמשה לראשונה באבן טין עבור הכנת פלטות קוסמטיות. הפלטות הראשונות ששימשו בתקופה הבדרית ובנקאדה I היו בדרך כלל בצורה סגלגלה, מעוינת או מלבנית, ללא עיטור נוסף. בתקופת נקאדה II הפלטה הזומורפית הייתה הנפוצה ביותר.
פלטת קוסמטיקה מאבן בוץ בצורת צב עם עיני עצם משובצות (אחת חסרה). התקופה הקדם-שושלתית, נקאדה I ‏4000–3600 לפני הספירה. פריט EA 37913 (המוזיאון הבריטי).
פלטת אבן בוץ בצורת היפופוטם. התקופה הקדם-שושלתית, נקאדה I‏. 4000–3600 לפני הספירה. פריט EA 29416. (המוזיאון הבריטי).
פלטת נקאדה I–II למיזוג מוצרי קוסמטיקה.
פלטה בצורת סירה, 3700–3600 לפני הספירה, נקאדה I.
סקירה > פסלונים מזוקנים

פסלונים רבים התגלו מתקופת "נקאדה I", שנחצבו על חטים של בעלי חיים. לפסלונים יש בדרך כלל זקנים מחודדים, וקצת שיער. הם עשויים לייצג אנשים לבושים בגלימות ארוכות. גברים מזוקנים מופיעים גם בחפצים רבים אחרים לפני שושלת, כגון סכין גבל אל-ערק. כיסוי הראש של "אדון החיות" בסגנון מסופוטמי על סכין גבל אל-ערק עשוי להיות דומה גם לכיסוי הראש בצורת טורוס הנראה ברבים מפסלוני הנקדה הראשון.
צלמית של גבר מזוקן מתרבות הנקאדה הראשונה. מצרים העליונה 3800–3500 לפני הספירה. מוזיאון המפגשים (Musée des Confluences, ליון, צרפת)
חט היפופוטם עם ראש מגולף של גבר מזוקן עם כיסוי ראש דמוי טורוס, תקופת נקאדה I המאוחרת – תקופת נקאדה II המוקדמת. 3800–3400 לפני הספירה. מוזיאון ברוקלין.
חט היפופוטם עם ראש מגולף, 3800–3400 לפני הספירה, נאקאדה I–II.
צלמית, המוזיאון המצרי ברלין.
סקירה > חפצים אחרים

כדי בזלת מצרים התחתונה בצורת חרס מאל-מעאדי, נקאדה I–II, המוזיאון הבריטי פריטים EA 34398, EA 26654.
ביאורים

↑  ייתכן שנחושת יובאה גם מחצי האי סיני או אולי מנוביה.
הערות שוליים

↑  Shaw, Ian, ed. (2000). The Oxford History of Ancient Egypt. Oxford University Press. p. 479. ISBN 0-19-815034-2.
1 2 3  Grimal, Nicolas (1992). A History of Ancient Egypt. Blackwell. p. 28. ISBN 0-631-17472-9.
1 2  Gardiner, Alan (1964). Egypt of the Pharaohs. Oxford: University Press. p. 390.
↑  Newell, G.D. (2012). The relative chronology of PNC I. A new chronological synthesis for the Egyptian Predynastic. ex.cathedra Press.
1 2 3  Smith, Homer W. (2015) [1952]. Man and His Gods. Lulu Press. pp. 16–17. ISBN 9781329584952.
↑  Redford, Donald B. (1992). Egypt, Canaan, and Israel in Ancient Times. Princeton: University Press. p. 7. ISBN 0-691-03606-3.
↑  Gardiner, Alan (1964). Egypt of the Pharaohs. Oxford: University Press. p. 393.
↑  Isler, Martin (2001). Sticks, Stones, and Shadows: Building the Egyptian Pyramids. University of Oklahoma Press. p. 42. ISBN 978-0-8061-3342-3.
1 2  Hendrickx, Stan; Adams, Barbara; Friedman, R. F. (2004). Egypt at Its Origins: Studies in Memory of Barbara Adams: Proceedings of the International Conference "Origin of the State, Predynastic and Early Dynastic Egypt", Krakow, 28 August – 1 September 2002. Peeters Publishers. p. 892. ISBN 978-90-429-1469-8.
1 2 3  Hendrickx, Stan; Adams, Barbara; Friedman, R. F. (2004). Egypt at Its Origins: Studies in Memory of Barbara Adams : Proceedings of the International Conference "Origin of the State, Predynastic and Early Dynastic Egypt", Krakow, 28 August – 1st September 2002. Peeters Publishers. p. 894. ISBN 978-90-429-1469-8.
Ave Satani

"השטן בפני אלוהים", מאת קוראדו ג'אקווינטו, שנת 1750 בערך. מתוך מוזיאון הוותיקן. (השיר מדבר על השטן)
Ave Satani הוא שיר הנושא של הסרט "אות משמיים" משנת 1976, שהלחין ג'רי גולדסמית'. המלחין (גולדסמית') זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, בעוד "Ave Satani" היה מועמד לפרס בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר", והיה לאחד מהשירים הזרים (לטיניים) היחידים שהיו מועמדים אי פעם לפרס זה.
היסטוריה

בריאיון שנערך בנושא השיר, נקבע כי תרגום שם השיר הוא "ברוך השטן" לכאורה. גולדסמית' אמר כי הרעיון שלו לגבי השיר היה ליצור מעין גרסה שטנית למזמור גרגוריאני ושהוא הגה רעיונות תוך כדי שיחה עם אחד החברים במקהלה הלונדונית.
במרוצת השונים, פורסמו גרסאות שונות של השיר, תוך שהוא תורגם לכמה שפות שונות ואף תורגם מחדש ללטינית עכשווית.
מילים

| בלטינית (לקוח מפסקול הסרט) | לטינית עכשווית | תרגום לאנגלית |
| --- | --- | --- |
| sanguis bibimus | sanguinem bibimus | We drink the blood |
| corpus edimus | corpus edimus | We eat the body |
| tolle corpus Satani | tolle corpus Satanae | Raise the body of Satan |
| ave, ave Versus Christus! | avē, avē Antichriste! | Hail, Hail Antichrist! |
| ave Satani! | avē Satana! | Hail Satan! |
ראו גם

כת השטן
הערות שוליים

↑   Jerry Goldsmith (Obituary), The Telegraph, 24 July 2004
↑  The 49th Academy Awards | 1977, Oscars.org | Academy of Motion Picture Arts and Sciences (באנגלית)
↑  The 49th Academy Awards | 1977, Oscars.org | Academy of Motion Picture Arts and Sciences (באנגלית)
↑  Interview with Goldsmith in the documentary The Omen Revealed, 20th Century Fox, 2000.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: fc827938-bca3-4faa-a85a-98cf70f35691
שנות ה-80 של המאה ה-3

שנות ה-80 של המאה ה-3 היו העשור התשיעי של המאה ה-3, החלו ב־1 בינואר 280 והסתיימו ב־31 בדצמבר 289.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

281 - השבטים הגרמאניים תחת פיקודו של בונוסוס מצליחים להעלות באש את כל הצי הרומי על הריין ובונוסוס מכריז על עצמו כ"קיסר". הקיסר הרומי פרובוס מתקיף אותו ולאחר סדרת קרבות מתישה, תולה בונוסוס את עצמו
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

281 - לאחר שהצליח להבטיח את גבולות האימפריה הרומית לעת עתה, שב פרובוס לרומא.
281 - מושלמת בניית חומות רומא
281 - פרובוס מצווה על שתילת גפנים באזור הריין
281 - בסין מתגלים ספרי הבמבוק (竹書紀年), מסמכים היסטוריים בני 600 שנים לפחות שנמצאו בקבר של נסיך ממדינת ווי.
20 בנובמבר 284 - לאחר הירצחו של הקיסר נומריאנוס, בוחר צבא רומי בדיוקלטיאנוס כקיסר האימפריה הרומית, יחד עם קארינוס. דיוקלטיאנוס מפצל את האימפריה (למזרח ומערב) לצרכים מנהליים ומקים את הטטררכיה.
284 - דרדניה הופכת לפרובינקיה רומית
284 - קארינוס, אחי נומריאנוס, יוצא מרומא למסע צבאי נגד טענתו של דיוקלטיאנוס לשלטון על האימפריה. סאבינוס יוליאנוס מנצל את היעדרו של קארינוס להכרזה על עצמו כקיסר, תוך שהוא שולט על יצור המטבעות בסיציליה
284 - מכיוון שהמשמר הפרטוריאני כפוף לסנאט ולא לקיסר, מקים דיוקלטיאנוס את יחידת היוביאנים וההרקוליאנים, כיחידת נאמנים לו אישית. היחידה תשרת את קיסרי האימפריה הרומית המזרחית ב-700 השנים הבאות.
284 - רופינוס הראשון יורש את דומטיוס בתור פטריארך קונסטנטינופול
284 - תחילת ספירת השנים בלוח השנה הקופטי
1 במרץ 286 - דיוקלטיאנוס ממנה את מקסימיאנוס לקיסר
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
281 - הקיסר הרומי פרובוס מוציא להורג את תופס השלטון פרוקולוס, לאחר שהלה נמסר לקיסר על ידי אנשיו שלו ב-280
11 בספטמבר 284 - הקיסר הרומי נומריאנוס נמצא מתבוסס בדמו בעת ששהה בחלקדון. הוא נרצח, ככל הנראה על ידי אריוס אפר (אשר הוצא להורג באשמה זו)
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

מטבע של פרוקולוס
2011 ברפובליקה העממית של סין

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2010   2009  2008 |  דגל רפובליקה העממית של סין | 2011  ברפובליקה העממית של סין |  »»»  2012   2013   2014 |
כל ערכי השנים ברפובליקה העממית של סין • אירועים בולטים בעולם ב-2011 לוח זמנים של ההיסטוריה של סין • פורטל סין • לוח שנה של שנת 2011
2011 ברפובליקה העממית של סין הייתה השנה בה חגגה הרפובליקה העממית של סין 62 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

נשיא - חו ג'ינטאו
ראש ממשלה - ון ג'יאבאו