stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תוכי חום-ראש
הערות שוליים

↑  תוכי חום-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Taylor, S. & Perrin, M.R. (2004). Intraspecific associations of individual brown headed parrots (Poicephalus cryptoxanthus). Afr. Zool. 39(2); 263-271.
↑  Taylor, S. & Horsfield, W. (2001). The Brown-headed Parrot. A species in rapid decline in the wild and seriously underrated and unappreciated in captivity in South Africa. Avizandum 13(9); 23-27.
↑  Forshaw, J.M. (1989)
↑  Clancey, P.A. (1977). Variation in and the relationships of the brown-headed parrot of the eastern African lowlands. Bonner Zool. Beitrage 28; 279-291.
↑  http://www.iucnredlist.org/details/22685317/0
↑  http://www.biodiversityexplorer.org/birds/psittacidae/poicephalus_cryptoxanthus.htm
↑  https://www.hbw.com/species/brown-headed-parrot-poicephalus-cryptoxanthus
תסמונת פרוטאוס

| --- | --- |

 תחום:  גנטיקה רפואית 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  948174 
 MeSH:  D016715
 
תהליך יצירת הפרעת הפסיפס הגנטי בתסמונת פרוטאוס. בתהליך יצירת העובר חלה בחלק מהתאים מוטציה בגן AKT1. במקום אחד בDNA שלו יש אדנין במקום גואנין. התאים הנגועים מתפזרים במקומות שונים בגוף, שם הם מתחילים את תהליך הגדילה הבלתי מבוקרת.
תסמונת פרוטאוס (באנגלית - Proteus Syndrome), היא הפרעה גנטית מולדת נדירה המתבטאת בגדילה בלתי מבוקרת של חלקים שונים של הגוף, בעיקר עור, גולגולת, ידיים ורגליים.
השם נקבע ב-1983 על ידי רופא ילדים גרמני - Hans-Rudolf Wiedemann, על שמו של אל הים פרוטאוס במיתולוגיה היוונית שהיה מסוגל לשנות את צורתו.
רק קצת יותר מ-200 מקרים דווחו ואושרו אך קרוב לוודאי שמקרים קלים של התסמונת לא מאובחנים ורק המקרים הקשים שבהם יש עיוות ניכר של הגוף, מאובחנים.
סימני התסמונת

התינוקות נולדים בריאים לחלוטין ורק תוך השנה הראשונה מתחילים אזורים שונים בגופם לגדול בצורה בלתי מבוקרת. יש גדילת יתר של תאי שריר, תאי שומן, תאי עצם, עור, כלי דם וכלי לימפה. אין חולה אחד דומה לשני. אצל חלק יש גדילה בלתי סימטרית של הגולגולת המעוותת את הראש ומקנה לו מראה "מפחיד", אצל אחרים יש גדילה של הידיים או הרגליים. יש גדילה והתעבות ניכרת של עור כפות הרגליים.
בחלק מהמקרים יש פקקת בוורידים העמוקים הגורמת לתסחיף ריאתי ולמוות, לחלק יש סימנים נוירולוגים בצורת התקפים אפילפטיים. לחלק קטן יש הפרעות קוגניטיביות וחברתיות בגלל מראם המעוות.
הפגם הגנטי

ב-2011 הסתיים מחקר רב של חוקרים מהמכון הגנטי לחקר הגנום האנושי, ה-NHGRI, שבדקו רקמות של 29 חולי תסמונת פרוטאוס. הם בדקו את ריצוף ה-DNA בגֵנים שלהם ומצאו ב-26 מהם, מוטציה בגן AK1. באף מקרה מקבוצת ביקורת לא נמצאה מוטציה זאת. המוטציה נוצרת בעת ההריון רק בחלק מהתאים, כך שבעת הלידה מתקבל מצב של פסיפס גנטי שבו רק חלק מהתאים נגועים במוטציה ורק אלה יגרמו לגדילת היתר ולעיוותים. ככל שהמוטציה קורית מוקדם בהריון - הסימנים יותר קשים. הגן הפגוע פוגע בתהליך האפופטוזה של התאים והם ממשיכים להתחלק ולא להיהרס.
יש לציין שתסמונת זו אינה עוברת בתורשה. אם יש תסמונת דומה במשפחה יש לחפש אבחנות אחרות.
טיפול

אין עדיין טיפול תרופתי לתסמונת זו. החוקרים מעודדים מכך שלאחר קביעת הפגם הגנטי תמצא תרופה שתהרוס את התאים הפגועים. הבעיה היא שכאן מדובר בפסיפס גנטי שבו רק חלק מהתאים נגועים וחייבים למצוא תרופה ספציפית שתהרוס רק את התאים האלה.
בינתיים הטיפול הוא בעיקר כירורגי - תיקון עיוותים בגפיים ובעמוד השדרה ותמיכה נפשית וחברתית. כן יש לעקוב אחרי קרישת הדם ולמנוע אירועים תסחיפיים השכיחים בחולים אלה.
חולים בולטים בסינדרום פרוטאוס

איש הפיל - ג'וזף מריק, שגופו ופניו היו מעוותים, אובחן בעבר כסובל מנוירופיברומטוזיס מטיפוס 1. בדיקות גנטיות שנערכו בשלדו, הוכיחו שהוא סבל מתסמונת פרוטאוס.
מנדי סלרס, בריטית ילידת 1975, החלה לסבול מילדות מהגדלת שתי רגליה שהגיעו לממדים ענקיים. בשנת 2008 הופק סרט טלוויזיה על מחלתה בשם: "אשה עם רגליים ענקיות". בשנת 2010 התפתח זיהום ברגלה השמאלית והרופאים נאלצו לקטעה מעל הברך בניתוח שנמשך שעות רבות. לבסוף הותאם לה תותב אבל הרגל ממשיכה לגדול והתותב מחזיק מעמד בקושי. חלק גופה התחתון הוא ענקי והעליון נראה כמעט אנורקטי.
הערות שוליים

↑  מנדי סלרס בריאיון ל"דיילי מייל, 27/11/2011
תומאס טוד

תומאס טוד (באנגלית: Thomas Todd;‏ 23 בינואר 1765 –  7 בפברואר 1826) היה עורך דין אמריקאי, שכיהן כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא גדל בקולוניית וירג'יניה, למד משפטים ובהמשך השתתף בייסודה של קנטקי, שם הוא שימש כעוזר משפטי וכשופט. הוא נישא פעמיים ונולדו לו שמונה ילדים בסך הכל. טוד הצטרף לבית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1807 ופסקי הדין הרבים שכתב נגעו בעיקר לזכויות מקרקעין.
ראשית חייו

תומאס טוד נולד במחוז קינג אנד קווין שבקולוניית וירג'יניה. הוא היה הצעיר במשפחה של חמישה ילדים. שני הוריו נפטרו כאשר היה צעיר. הוא גודל על ברכי האמונה הפרסביטריאנית. בגיל 16 הוא התגייס לצבא הקונטיננטלי ושירת בדרגת טוראי בפלוגת פרשים ממנצ'סטר וירג'יניה במלחמת העצמאות של ארצות הברית. עם שובו לביתו, הוא למד באקדמיית ליברטי הול (כיום אוניברסיטת וושינגטון ולי) בלקסינגטון, וירג'יניה וסיים את לימודיו שם ב-1783.
לאחר סיום לימודיו היה טוד למורה באקדמיית ליברטי הול ובתמורה לעבודתו הוא קיבל מקום מגורים וארוחות והדרכה במשפטים. לפני שעבר למחוז קנטקי (אז בתחומי וירג'יניה), הוא למד מדידה, כאשר דודנו הארי אינס מונה כשופט במחוז קנטקי של בית המשפט העליון של וירג'יניה. טוד למד משפטים בקריאה עצמית וב-1786 התקבל ללשכת עורכי הדין של קנטקי, אך השפעתו ניכרה בעיקר כאשר היה לקצרן בבית המשפט.
ראשית הקריירה

טוד שימש כעוזר משפטי בחמש ועידות חוקתיות בשנים 1784–1792, כאשר ביקשה קנטקי להתקבל כמדינה. הוא שימש כמזכיר בית המחוקקים של קנטקי כאשר היא התקבלה לאיחוד ב-1792. ב-1789, כאשר הוקם בית המשפט לעתירות של קנטקי, שהיה אז הערכאה המשפטית העליונה של המדינה, היה טוד לפקיד הראשי שלו. הוא גם עסק בעריכת דין במגזר הפרטי בדנוויל בשנים 1788–1801 ולאחר מכן מונה כשופט בבית המשפט לעתירות של קנטקי. ב-1806 הוא מונה כנשיא בית המשפט. טוד החזיק בבעלותו עבדים ובמפקד האוכלוסין של 1820 נרשמו בבעלותו 26 עבדים.
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית

ב-28 בפברואר 1807 מינה הנשיא תומאס ג'פרסון את טוד כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. מינוי זה התאפשר לאחר שהקונגרס העלה את מספר המושבים בבית המשפט העליון לשבעה. המינוי אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-2 במרץ וב-4 במאי המחרת הושבע טוד לכהונתו.
טוד כיהן על כס השיפוט תחת נשיאותו של ג'ון מרשל. מבחינה פוליטית היה טוד איש הסיעה הג'פרסונית. אף על פי שהשקפותיהם הפוליטיות היו שונות, אימץ טוד את השקפותיו של מרשל על הפרשנות המשפטית, אך הוא לא כתב אף חוות דעת חוקתית. הוא סומן על ידי השופט פרנק איסטרברוק כשופט הבלתי משמעותי ביותר בהיסטוריה של בית המשפט העליון. טוד כתב 14 פסקי דין בלבד, 11 דעות רוב, שתי חוות דעת משלימות וחוות דעת מיעוט אחת. מתוך 11 דעות הרוב שכתב, עשר היו קשורות לסכסוכי קרקעות.
חוות הדעת הראשונה המתועדת של טוד הייתה חוות דעת מיעוט שהתנגדה לחוות דעתו של הנשיא מרשל בפסק הדין "פינלי נגד לין" (Finley v. Lynn). הוא כתב חוות דעת משלימה בכל שאחר פסקי הדין שנכתבו על ידי מרשל. אחת מחוות הדעת הבולטות ביותר מבין אלו הייתה בפסק הדין "פרסטון נגד בראודר" (Preston v. Browder), שבו פסק בית המשפט שלקרוליינה הצפונית הייתה את הזכות להגביל את תביעות המקרקעין שנעשו בטריטוריה האינדיאנית ושהפרו את הסכם האי הארוך של הולסטון שנחתם על ידי המדינה ב-1777. חוות דעתו בפסק הדין "ווטס נגד יורשי לינזי ואחרים" (.Watts v. Lindsey's Heirs et al), ביאר זכויות מקרקעין מורכבות שהטרידו את המתיישבים הראשונים של קנטקי.
חוות הדעת היחידה שכתב טוד שלא נגעה לתחום המקרקעין הייתה האחרונה שלו. בפסק הדין "ריגס נגד טיילור" (Riggs v. Taylor) פסק בית המשפט את כלל המשפט הפרוצדורלי החשוב, שכיום הוא מובן מאליו, שאם אחד הצדדים במשפט מתכוון לעשות שימוש במסמך כראיה, עליו להגיש את המסמך המקורי. עם זאת, אם המסמך מצוי ברשותו של הצד השני במשפט, וצד זה מסרב להגישו, או אם המסמך המקורי אבד או הושחת, אזי תתקבל ראיה משנית.
חייו האישיים

ב-1788 נשא טוד לאישה את אליזבת האריס ולשניים נולדו חמישה ילדים. בנם הבכור, צ'ארלס סטיוארט טוד, היה לימים איש צבא ושגריר ארצות הברית ברוסיה. במרץ 1812, שנתיים לאחר פטירת אשתו הראשונה, נישא טוד בשנית ללוסי פיין וושינגטון, אחותה הצעירה של דולי מדיסון ואלמנתו של מייג'ור ג'ורג' סטפטו וושינגטון, אחיינו של הנשיא ג'ורג' וושינגטון. מקובל לחשוב שהייתה זו החתונה הראשונה שהתקיימה בבית הלבן. לזוג נולדו שני בנים.
בערוב ימיו היה בבעלותו של טוד רכוש רב, במיוחד בפרנקפורט. הוא היה חבר בחברת נהר קנטקי, החברה הראשונה שהוקמה כדי לקדם את נתיבי הנהרות במדינה. בבעלותו היו מניות של כביש האגרה של קנטקי, שהיה הכביש הציבורי המשופר הראשון ממערב להרי האלגיני, ושל גשר האגרה של פרנקפורט שחצה את נהר קנטקי. בנוסף לביתו היו בבעלותו קרקעות בשטח של 29 קמ"ר בכל רחבי קנטקי ויותר מעשרים מגרשים בתחומי העיר. שווי רכושו הוערך ביותר מ-70,000 דולר, סכום עצום במונחי הימים הללו.
ב-1820 התקבל טוד כחבר באגודת העתיקות האמריקאית (American Antiquarian Society). הוא גם היה חבר בבונים החופשיים.
תומאס טוד נפטר בפרנקפורט ב-7 בפברואר 1823, בגיל 61. בתחילה הוא נטמן באחוזת הקבר המשפחתית של משפחת אינס. מאוחר יותר הועברו שרידיו לבית הקברות של פרנקפורט. במלחמת העולם השנייה נקראה על שמו אחת מאוניות ליברטי.
הערות שוליים

1 2 3 4  Kleber, John E. (ed.) (1992). The Kentucky Encyclopedia, p. 888. The University Press of Kentucky.
↑  Frank H. Easterbrook, The Most Insignificant Justice: Further Evidence, University of Chicago Law School, 1983.
↑  How many wedding ceremonies have been held at the White House?"Archived copy". Archived from the original on 2011-05-26.
↑  Biography and Bibliography, Thomas Todd Archived 2008-09-20 at the Wayback Machine, 6th Circuit United States Court of Appeals.
↑  "MemberListT".
↑  "TODAY in Masonic History: Thomas Todd Passes Away". masonrytoday.com. February 7, 2016.
↑  "Jones Construction, Brunswick GA". www.ShipbuildingHistory.com. 13 October 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n98027635  SNAC: w6fn1t9r  VIAF: 14082359   WorldCat (עם VIAF): 14082359
תאלסולאון

| תאלסולאון |
| --- | --- |

תקופה
סוף מיוקן-פליוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: אוטריים
סוג:: תאלסולאון
מינים
 Thalassoleon mexicanus  Thalassoleon macnallyae  Thalassoleon inouei?
שם מדעי
 Thalassoleon

תאלסולאון (שם מדעי: Thalassoleon; מילולית: "אריה ים של האוקיינוס") הוא סוג נכחד של טורף ימי גדול ממשפחת האוטריים, אשר התקיים לחופי צפון האוקיינוס השקט של המיוקן ואולי תחילת הפליוקן.
סוג זה תואר ב-1977 בידי החוקרים Repenning and Tedford וידועים 3 מינים מאובנים שלו: Thalassoleon mexicanus, שהתגלה בבאחה קליפורניה, Thalassoleon macnallyae שהתגלה ביפן ועוד מין אפשרי, Thalassoleon inouei, אשר התגלה במרכז קליפורניה ומספר חוקרים משייכים אותו למין T. mexicanus.
מעריכים שאריה ים קדום זה היה קרוב לדובי הים ובעיקר למין דוב ים צפוני והיה בעל גולגולת נוקשה באורך 272 מ"מ. ממדי הגוף הגיעו למשקל של 295 עד 318 ק"ג, מה שהופך אותו לאחד מהגדולים שבאוטריים.
הערות שוליים

↑  Charles A. Repenning, Richard H. Tedford (1977). Otarioid seals of the Neogene. Geological Survey Professional Paper, Volume 992. Geological Survey (U.S.). p. 60-69. Retrieved 2022-08-21.
תאוריית הצבעים של גתה

גלגל הצבעים המקורי של גתה (שנת 1809)
שימוש בטכניקות תאוריית הצבעים בציורו של ויליאם טרנר "שרפת בתי הפרלמנט" (שנת 1834)
"מיזוג אופטי" של פסי צהוב וכחול המתחברים בראייה לירוק
תאוריית הצבעים של גתה או תאוריות הצבע של גתה היא תאוריה המוצגת בספרו של יוהאן וולפגנג פון גתה "תאוריות הצבע" משנת 1810.
גתה החל לחקור את תופעות הצבע בשנת 1790 בערך, ומטרת מחקרו הייתה, בין היתר, לשמש כחומר תאורטי עליו ציירים יוכלו לבסס את טכניקת הציור שלהם.
תאוריית הצבע חוקרת את דרך הראייה של העין האנושית המאפשרת את ההתאמה בין המוח לעולם.
גתה חילק את הצבעים לפיזיולוגיים, כאלה שנוצרים בתוך העין והם מהווים תנאי הכרחי לראייה. לבין צבעים פיזיקליים, אשר מנוגדים לפיזיולוגיים והם תופעה חיצונית והדרך בה האדם חווה אותם קשורה להשפעתם של תנאים חיצוניים אשר מושפעים מאור וצל. צבעים נוספים הם צבעים כימיים המהווים את הצבע הבסיסי והקבוע של החומר, וכל שנדרש כדי לראותו הוא נוכחות של אור.
בתאוריית הצבעים גתה מיחס לצבעים שחור ולבן את המקור ליצירת שאר הצבעים. כאשר השחור, המייצג את הצל, משאיר את העין במצב מנוחה, ואילו הלבן, מעורר את פעילותה ומייצג את האור. הלבן והשחור המייצגים את האור והעדרו הכרחיים ליצירת הצבע, כשהצבע הצהוב הוא הקרוב ביותר ללבן, והכחול לשחור ובאופן כללי כל הצבעים נוצרים מערבוב מסוים של ניגודים, כך הצהוב והכחול יוצרים ירוק.
גתה התייחס לקבוצות של צבעים ותכונותיהם המשפיעות על הרגש וגורמות לתחושות שונות אצל כל אדם. הצהוב, הצהוב-אדום והכתום הם צבעים חמים המעוררים תחושות של מהירות, חיות וכמיהה ולכן הם מוגדרים כחיוביים, בעוד שהכחול, הסגול והארגמן הם צבעים קרים המבטאים חוסר מנוחה ומלנכוליה ולפיכך הוא הגדיר אותם כחלק מהצד השלילי בגלגל הצבעים.
גתה מבחין בתופעה המכונה "מיזוג אופטי" בה שני פסי צבע צרים בגוונים כחול וצהוב נראים כירוקים במבט מרחוק. הזליגה האופטית של הצבעים והפיכתם למעין משטח אחיד, מהווה חלק מהבסיס לטכניקות הציור האימפרסיוניסטי והדיוויזיוניסטי.
בתאוריית הצבע גתה מתייחס להשפעתו של הצל שמטילים גופים על משטח, וכאשר המשטח בגוון נייטרלי כמו לבן, גוני הצל יהיו בצבעים המשלימים של צבע האור, כך כשהאור בגוונים צהובים, הצללים יהיו סגלגלים.
אחד הציירים הראשונים שעשו שימוש בתאוריה של גתה הוא ויליאם טרנר.
הערות שוליים

↑  אליק מישורי, תולדות האמנות: מבוא כללי, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 2000, עמ' 113
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4193539-1  LCCN: no2024065943   WorldCat (עם LCCN): no2024-065943
תשע בכיכר

| --- | --- |
כרזת מופע הלהקה "תשע בכיכר"
כרזת מופע הלהקה "תשע בכיכר"
 סינגל בביצוע גזוז
 מתוך האלבום גזוז
 יצא לאור:  אוקטובר 1978
 תאריך הקלטה:  1978
 מקום הקלטה:  אולפני טריטון
 סוגה:  פופ רוק ‏•‏‏ רוק ישראלי
 שפה:  עברית
 אורך:  4:27
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  דני סנדרסון
 לחן:  דני סנדרסון
 הפקה:  דני סנדרסון
 עיבוד:  דני סנדרסון ‏•‏‏ עיבוד כלי נשיפה: אילן מוכיח ודני סנדרסון
"תשע בכיכר" הוא שיר שכתב והלחין הזמר והמוזיקאי הישראלי דני סנדרסון וביצעה להקת "גזוז". הוא נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, "גזוז" (1979).
השיר היה להיט שהגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ולמקום ה־12 במצעד השנתי של התחנה. "גזוז" זכתה בתואר "להקת השנה" במצעד הזה. במצעד השנתי של גלי צה"ל השיר דורג במקום הרביעי.
רקע וכתיבה

סנדרסון חי בארצות הברית בעיר ניו יורק מגיל 10 ועד גיוסו ללהקת הנח"ל, משום שאביו ניהל את סניפי אל על בצפון ובדרום אמריקה. אף על פי שמבחינה מוזיקלית קבע סנדרסון נחרצות שללא החוויה בניו יורק לא היה הופך להיות המוזיקאי שאליו הפך, מבחינה חברתית הוא סיפר בכמה הזדמנויות שחש שפספס את נעוריו בזמן שחי שם עם משפחתו:
"תשע בכיכר" הזכיר לי את הילדות שלא הייתה לי, את גיל הטיפש־עשרה שאותו העברתי בניו יורק האפורה וחסרת הכיכרות בדרך כלל. הרעיון של השיר היה לשחזר כיכר, כמו ב"סינמה פרדיסו". דמיינתי את הבנים יושבים ומקשקשים על הברזלים ואת הבנות עוברות ומצחקקות. את כל הדברים שממש לא חוויתי, הרשיון הפואטי שלי נוצל פה עד תום.
הצלחה

הסינגל הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד רשת ג' ב־23 באוקטובר 1978, זכה להצלחה וצעד 14 שבועות, עד 21 בפברואר 1979. בשיאו הגיע למקום השלישי במצעד, ב־1 בינואר 1979. במצעד הפזמונים העברי השנתי (תשל"ט) של התחנה השיר דורג במקום ה־12.
היה זה שירה המצליח ביותר של גזוז במצעד הזה, מצעד שבו זכתה בתואר "להקת השנה". במצעד השנתי של גלי צה"ל השיר הצליח אף יותר ודורג במקום הרביעי.
הצלחה > מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1979)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1979)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1979)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1979)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 3 |  |
הצלחה > מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ט)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ט)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ט)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ט)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 12 |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 4 |  |
הערות שוליים

↑  האלבום "גזוז", באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־19 באוקטובר 2022
↑  האלבום "גזוז", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־19 באוקטובר 2022
1 2  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־19 באוקטובר 2022
↑  טלי ליברמן, דני בוי, באתר ynet, 25 במאי 2012
↑  רז שכניק, סיפורי דני (קובץ PDF), באתר של דני סנדרסון (צילום כתבה ב"ידיעות אחרונות"), 27 במאי 2022, בדיקה אחרונה ב־26 באוקטובר 2022
↑  השיר בפזמונט, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־19 באוקטובר 2022
↑  מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (3), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־19 באוקטובר 2022
↑  המצעד השנתי לשנת תשל"ט של רשת גימל, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־19 באוקטובר 2022
תצורת קונגלומרט אילת

|  תכונות |
| --- | --- |
 סוג:  תצורה
 גיל:  פרוטרוזואיקון
 ליתולוגיה:  קונגלומרט
 מיקום
 אזור:  אילת, נחל שלמה
 מדינה:  ישראל
 חלק מ:  חבורת אילת-נביעות
 יחידת סלע מתחת:  סלעים וולקנים צעירים מסוף עידן הפרקמבריון.
 יחידת סלע מעל:  מישור הגידוע יוצר אי התאמה. בחלק מהמקומות הורבדה מעל תצורת עמודי שלמה.
 עובי:  עד 400 מטרים.
 
תצורת קונגלומרט אילת היא תצורה גאולוגית מסוף עידן העל של הפרקמבריון, המורכבת מקונגלומרט של חלוקי סלעים וולקניים, פלוטונים וסלעים מותמרים המופיע בגוש אילת (חבורת אילת-נביעות) שהיא חבורת הסלעים מהתקופה העתיקה ביותר הנחשפת בישראל (הכוללת את סלעי התשתית הפרקמברית, סלעים שהותמרו מסלעים אלו, ובמקרה של הקונגלומרט - הורבדו משברי סלעים אלו).
גיל קונגלומרט אילת קדום ל-585 מיליון שנה כי הוא חדור על ידי דייקים ריוליטיים שגיל אחד מהם תוארך למועד זה.
הקונגלומרט הוא תוצאה של זרימת גרופת גסה (Cohesive Debris Flow).
מרבית הקונגלומרט נגדע על ידי תהליך הגידוע שיצר מישור גידוע (פנפליין) שסחף את סלעי התשתית, ולכן הוא מופיע במה שהיה באותה תקופה שקעים ואזורים נמוכים. כיום נשחף בגדת נחל שלמה ליד העיר אילת כשהסלעים המרכיבים אותו מצויים, בין השאר, בהר שלמה ובהר אסא.
הקונגלומרט מופיע גם בירדן (קונגלומרט סרמוג') ובמצרים (קונגלומרט חמאמאת).
הרכב הקונגלומרט

הסלעים המרכיבים את הקונגלומרט הם הסלעים הפרקמבריים של הגוש הגאולוגי של אילת שנשברו והורבדו יחד כקונגלורמט. שברי הסלעים הם זוויתיים, גדולים וגסים ברובם.
בין הסלעים ניתן למצוא
שברי סלעים מותמרים דוגמת גנייס רודד ומיגמטיט רודד (סלע המורכב מרצועות של צפחה וגרניט).
שברי סלעים פלוטוניים דוגמת גרניט אילת, גרניט עמרם, גרניט יהושפט. העובדה שמוצאים סלעים מסוג זה מלמדת כי תהליך הגידוע שסחף את סלעי התשתית היה בעיצומו כאשר נוצר הקונגלומרט.
שברי סלעים וולקניים (איגנמבריט).
החלוקים מלוכדים במטרקיס של ארקוזה, טוף, זכוכית מגמטית וחומרים געשיים אחרים.
לקריאה נוספת

י' ארקין ואח' (עורכים: נחמה שפרן ועמנואל מזור), נדבכים בגאולוגיה של ישראל, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ז – 1987
יהודה אייל, רן קלבו, מיכאל בייט,מסלול גאולוגי הר שלמה, הרי אילת, הוצאת המכון הגיאולוגי לישראל - 2017.
הערות שוליים

↑  אריה שמרון, עורכים: נחמה שפרן ועמנואל מזור, המכלול של עידן הפריקאמבריון, נדבכים בגיאולוגיה של ישראל, רמת אביב, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1987, עמ' 60
תאוריית הפרסה

תומכי התאוריה טוענים שהשמאל הקיצוני והימין הקיצוני קרובים אחד לשני יותר מלמרכז הפוליטי
במדעי המדינה, תאוריית הפרסה (באנגלית: Horseshoe theory) טוענת כי בניגוד לתפיסה המקובלת, שלפיה השמאל הקיצוני והימין הקיצוני מאוד רחוקים בספקטרום הפוליטי, הם למעשה דומים זה לזה בדומה לאופן שבו קצות פרסה קרובות זו לזו. התאוריה מיוחסת לסופר הצרפתי ז'אן-פייר פיי.
התאוריה מתחרה עם המוסכמה של מערכת השמאל והימין בפוליטיקה וכן הרצף הפוליטי המוכר. תומכי התאוריה מצביעים על כך שקיימים לכאורה קווי דמיון רבים בין השמאל הקיצוני לבין הימין הקיצוני. חלק מן ההשוואות מתמקדות בתמיכה באלימות ובגישה קיצונית חסרת פשרות, מאפיינים בולטים אצל שני קצוות הרצף הפוליטי. דוגמה בולטת להצדקת התאוריה היא ההשוואה בין אדולף היטלר לסטלין. השניים אמנם נקטו בגישות אידאולוגיות אשר לכאורה שונות זו מזו באופן קיצוני, אך היו מאוד דומים בכל הנוגע לאלימות חסרת מעצורים ולמשטר הטוטליטרי שאפיינו את גרמניה הנאצית ואת ברית המועצות בתקופתם.
מבקרי התאוריה טוענים כי רבים משתמשים בביטוי תאוריית הפרסה ככשל לוגי בטיעונים (טיעון מן הבורות) ואומרים שלהיות מרכז פוליטי היא הדרך היחידה קדימה, ומסרבים להכיר בכך שהמרכז הפוליטי משתנה כל הזמן (חלון אוברטון).[דרוש מקור]
ראו גם

שמאל וימין בפוליטיקה
תרשים נולאן
הערות שוליים

↑  Encel, Frédéric; Thual, François (2004-11-13). "United States-Israel: A friendship that needs to be demystified". Le Figaro. Paris. אורכב מ-המקור ב-2007-09-30. נבדק ב-2009-02-13. Jean-Pierre Faye's famous horseshoe theory (according to which extremes meet) finds verification here more than in other places, and the two states of delirium often mingle and meet, unfortunately spreading beyond these extremist circles. But contrary to the legend deliberately maintained and/or the commonplace believed in good faith, Israel and the United States have not always been allies; on several occasions their relations have even been strained.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תאמאש פרישקין

תאמאש פרישקין (בהונגרית: Tamás Priskin; נולד ב-27 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת גיור. ייצג את נבחרת הונגריה ביורו 2016.
קריירה

פרישקין החל את דרכו במועדון ההונגרי גיור, וב-9 באוגוסט 2006 השלים את מעברו לליגה האנגלית, כאשר חתם בווטפורד על חוזה לארבע שנים. פרישקין ערך את הופעת הבכורה שלו בווטפורד ב-19 באוגוסט 2006 מול אברטון. במהלך המשחק הוא בישל לדמיאן פרנסיס את השער הראשון של ווטפורד לעונה.
לאחר שלוש עונות בווטפורד, מתוכן תקופה קצרה בה הושאל לפרסטון נורת' אנד, עבר פרישקין לאיפסוויץ' טאון. את שער הבכורה שלו בקבוצה כבש ב-25 באוגוסט בהפסד 2-1 נגד פיטרבורו יונייטד במסגרת גביע הליגה. בפברואר 2010 הושאל לקווינס פארק ריינג'רס ובסיום העונה חזר לאיפסוויץ'. במרץ 2011 הושאל לסוונסי סיטי עד לסיום העונה. בנובמבר 2011 הושאל לדרבי קאונטי לתקופה של שישה שבועות.
ב-8 בפברואר 2012 עבר לאלניה ולדיקווקז הולדיקווקזית. כבר במשחקו הראשון בקבוצה הוא כבש שער ניצחון מול טורפדו מוסקבה, ובסך הכל שיחק שנתיים במועדון, במהלכן כבש 14 שערים.
עם סיום חלון ההעברות ב-1 בפברואר 2014 חתם פרישקין באוסטריה וינה והושאל לחצי עונה למכבי חיפה. ב-22 ביולי 2014 חזר לקבוצת נעוריו גיור. ב-1 ביולי 2015 חתם בסלובן ברטיסלאבה הסלובקית. ב-2 ביוני 2017 חתם בפרנצווארוש. בעונת 2018/2019 הושאל לסומבטהיי האלאדאש.
תסמונת צחנת הדג

| --- | --- |

 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 תסמינים:  fetor 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  C536561, C536561
 סיווגים
 ICD-10:  E88.8 
 ICD-11:  5C50.G 
 
תסמונת צחנת הדג (בלועזית: Trimethylaminuria או fish odor syndrome) היא הפרעה מטבולית נדירה שגורמת לפגיעה בייצור של אנזים בשם FMO3 בגוף. כשאנזים זה אינו מיוצר או כשהוא מיוצר בכמות לא מספקת, מאבד הגוף את היכולת לפרק טרי-מתיל אמין (TMA) המגיע מהמזון, לטרי-מתיל אמין אוקסייד (TMAO). כך מצטבר בגוף טרי-מתיל אמין, מופרש בזיעה ובשתן, וגורם לריח פה אופייני ולריח גוף רע.
היסטוריה

המקרה הקליני הראשון של התסמונת תואר בשנת 1970, אצל ילדה בת 6 עם תסמונת נונאן (הפרעה גנטית המתבטאת בחריגויות גופניות שונות ובלקות שכלית), שביטאה גם ריח גוף רע שתואר כריח דגים. עם השנים נמצא במחקרים כי ההפרעה אינה קשורה דווקא לתסמונת נונאן, כפי שסברו בתחילה, וכי היא קשורה לפגיעה בייצור האנזים FMO3.
בישראל ידוע על כ-500 אנשים הלוקים בתסמונת.
גנטיקה

במרבית המחקרים נמצא כי הלוקים בתסמונת ירשו אותה בתורשה אוטוזומלית רציסיבית, כלומר שני העותקים של הגן בכל תא עברו שינוי; כל אחד מההורים הוא נשא של גן לקוי, וצאצא שירש שני גנים פגומים ילקה בתסמונת. צאצא שירש גן פגום אחד, יהיה נשא כמו ההורה, ולא יפתח את התסמונת, אך הוא עשוי לבטא את התסמין האופייני לעיתים רחוקות ובעוצמה פחותה באופן משמעותי.
תסמינים

הלוקים בתסמונת מדיפים ריח רע דרך השתן, הזיעה, הנשימה וריח הפה, ונוזלי איברי המין. חלק מהחולים מדיפים ריח חזק כל הזמן, אך מרבית החולים מדיפים ריח בעוצמה משתנה מעת לעת. הלוקים בתסמונת לא מבטאים תסמינים פיזיולוגיים אחרים, ונראים בריאים בדרך כלל.
אבחון

אבחון התסמונת נעשה באמצעות מדידת היחס בין החומרים טרי-מתיל אמין וטרי-מתיל אמין אוקסייד בשתן של המטופל, או בבדיקות גנטיות.
טיפול

כיום לא ידוע על טיפול יעיל בתסמונת. קיימות דרכים להפחתת הריח:
הפחתת צריכה של מזונות עשירים בכולין, כמו חלמון של ביצה, בשר אדום ודגים.
נטילת מינונים נמוכים של אנטיביוטיקה מסוגים שונים, על מנת להפחית את כמות הבקטריות במעיים.
שימוש באבקת כביסה בעלת חומציות גבוהה במעט מהרגיל.
בנוסף, מחקר אחד לפחות מצא שנטילת תוסף תזונה עם מרכיב פחם פעיל או נחושת, עשויה לעזור להקלת התסמין, עד כדי העלמת הריח האופייני כליל, אצל חלק מהמטופלים.
הערות שוליים

↑  H U Rehman (1999), Fish odour syndrome, Postgrad Med J 75, 451–452
↑  חגית מוסקוביץ ישעיהו, המחלות המוזרות בעולם, באתר nana10‏, 18 בנובמבר 2009
↑  דן אבן, 10 מחלות נדירות בישראל, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2009
↑  Yamazaki H et al. (2004), Effects of the dietary supplements, activated charcoal and copper chlorophyllin, on urinary excretion of trimethylamine in Japanese trimethylaminuria patients. Life Sci. 74(22):2739-47.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תאלסוקנוס

| תאלסוקנוס |
| --- | --- |
 
תקופה
סוף מיוקן-סוף פליוקן 7.246–2.588 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פילוסאים
תת־סדרה:: עצלנאים
משפחה:: מגתריים
תת־משפחה:: Thalassocninae
סוג:: תאלסוקנוס
מינים
 T. natans  T. antiquus  T. carolomartini  T. littoralis  T. yaucensis
שם מדעי
 Thalassocnus ‏Muizon & מקדונלד, 1995

שחזור של העצלן
תאלסוקנוס (שם מדעי: Thalassocnus) הוא עצלן קרקע ימי נכחד שחי לפני 7-2.5 מיליון שנה בסוף תקופות המיוקן והפליוקן. ככל הנראה הוא היה יצור אמפיבי ששחה לחופי פרו וצ'ילה.