stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טוויטי מסביב לעולם
ראו גם

תעלומות סילבסטר וטוויטי
וילקר אנחל

וילקר חוסה אנחל רומרו (בספרדית: Wilker José Ángel Romero; נולד ב-18 במרץ 1993) הוא כדורגלן ונצואלני, שמשחק כקשר מרכזי בגזטפה מליגת העל הטורקית.
קריירה > במועדונים > טרוחיאנוס

לפני שמלאו לו 18 זכה אנחל בפרמיירה דיוויסיון של ונצואלה עם מועדון טרוחיאנוס (Trujillanos) בעונת 2010–2011.
קריירה > במועדונים > דפורטיבו טצ'ירה

אנחל עבר לדפורטיבו טצ'ירה בשנת 2011 וכבש את שערו הראשון מול קרוני במשחק בו קבוצתו הפסידה 1–2 ב-5 במרץ 2011, השני שלו הגיע 11 יום לאחר מכן נגד אסטודיאנטס דה מרידה שניצחה את המשחק 1–3, השער השלישי שלו הגיע נגד זוליה ב-20 במאי 2012, כשקבוצתו ניצחה 0–5.
קריירה > במועדונים > טרק גרוזני

ב-1 באוגוסט 2016 חתם בקבוצת הפרמייר ליג הרוסי, טרק גרוזני הצ'צ'נית.
קריירה > במועדונים > גזטפה

ב-8 בספטמבר 2021 הוא חתם על חוזה לשנה במועדון הטורקי גוזטפה.
קריירה > בנבחרת

אנחל נקרא לסגל ונצואלה למוקדמות מונדיאל 2014, אך לא נכלל בפועל בהרכב. ב-18 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול בוליביה, שם כבש את השער הראשון של המשחק. עם זאת, ונצואלה הפסידה 2–3.
סטטיסטיקה > מועדונים

| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | טורניר יבשתי> הופעות | טורניר יבשתי> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דפורטיבו טצ'ירה | 2010-11 | הליגה הוונצואלנית | 8 | 2 | 1 | 0 | 1 | 0 | - | - | 10 | 2 |
| דפורטיבו טצ'ירה | 2011-12 | הליגה הוונצואלנית | 22 | 2 | 6 | 0 | 6 | 0 | - | - | 34 | 2 |
| דפורטיבו טצ'ירה | 2012-13 | הליגה הוונצואלנית | 23 | 2 |  |  | 1 | 0 | - | - | 24 | 2 |
| דפורטיבו טצ'ירה | 2013-14 | הליגה הוונצואלנית | 32 | 6 |  |  | - | - | - | - | 32 | 6 |
| דפורטיבו טצ'ירה | 2014-15 | הליגה הוונצואלנית | 35 | 4 |  |  | - | - | - | - | 35 | 4 |
| דפורטיבו טצ'ירה | 2015 | הליגה הוונצואלנית | 14 | 0 | 2 | 1 | 7 | 0 | - | - | 23 | 1 |
| דפורטיבו טצ'ירה | 2016 | הליגה הוונצואלנית | 14 | 2 | 0 | 0 | 8 | 1 | - | - | 22 | 3 |
| דפורטיבו טצ'ירה | סה"כ | סה"כ | 148 | 18 | 9 | 1 | 23 | 1 | 0 | 0 | 180 | 20 |
| טרק / אחמט גרוזני | 2016/17 | ליגת העל הרוסית | 26 | 1 | 2 | 0 | - | - | - | - | 28 | 1 |
| טרק / אחמט גרוזני | 2017/18 | ליגת העל הרוסית | 26 | 3 | 1 | 0 | - | - | - | - | 27 | 3 |
| טרק / אחמט גרוזני | 2018/19 | ליגת העל הרוסית | 18 | 1 | 1 | 0 | - | - | - | - | 19 | 1 |
| טרק / אחמט גרוזני | 2019/20 | ליגת העל הרוסית | 11 | 1 | 2 | 2 | - | - | - | - | 13 | 3 |
| טרק / אחמט גרוזני | סה"כ | סה"כ | 74 | 5 | 6 | 2 | - | - | - | - | 78 | 5 |
| סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | 218 | 23 | 13 | 1 | 23 | 1 | 0 | 0 | 231 | 23 |
סטטיסטיקה > בנבחרת

| נבחרת ונצואלה> שנה | נבחרת ונצואלה> הופעות | נבחרת ונצואלה> שערים |
| --- | --- | --- |
2014: 1
| 2015 | 1 | 0 |
| 2016 | 11 | 1 |
| 2017 | 2 | 0 |
| סה"כ | 15 | 2 |
הערות שוליים

↑  "W. Ángel - Soccer - Opera mobile - Results, fixtures, tables and statistics". Sports.opera.com. נבדק ב-2012-05-08.
↑  "W. Ángel - Soccer - scoresway - Results, fixtures, tables and statistics". scoresway. 1993-03-18. אורכב מ-המקור ב-2016-03-26. נבדק ב-2012-05-08.
↑  "Анхель Вилькер подписал контракт с Тереком". fc-terek.ru (ברוסית). FC Terek Grozny. 1 באוגוסט 2016. נבדק ב-22 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wilker Jose Angel Romero Göztepe'mizde | Göztepe Spor Kulübü Resmi Web Sitesi, www.goztepe.org.tr
| נבחרת ונצואלה – קופה אמריקה 2015 |
| --- | --- | --- |
|  1 ברוחה •  2 אנחל •  3 טונייס •  4 ויסקרונדו •  5 אמורבייטה •  6 סיצ'רו •  7 מיקו •  8 רינקון •  9 רונדון •  10 ורגאס •   11 גונסאלס •  12 דני • 13 סייחס •  14 לוסנה • 15 גרה • 16 רוסאלס • 17 ג'וסף • 18 אראנגו • 19 אקוסטה • 20 פרוסו • 21 ריבאס • 22 מורייו • 23 פרינייס • מאמן: סנוויסנטה |  1 ברוחה •  2 אנחל •  3 טונייס •  4 ויסקרונדו •  5 אמורבייטה •  6 סיצ'רו •  7 מיקו •  8 רינקון •  9 רונדון •  10 ורגאס •   11 גונסאלס •  12 דני • 13 סייחס •  14 לוסנה • 15 גרה • 16 רוסאלס • 17 ג'וסף • 18 אראנגו • 19 אקוסטה • 20 פרוסו • 21 ריבאס • 22 מורייו • 23 פרינייס • מאמן: סנוויסנטה | ונצואלה |
| נבחרת ונצואלה – קופה אמריקה 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 קונטררס •  2 אנחל •  3 ויאנואבה •  4 ויסקרונדו •  5 פיגרה •  6 ולאסקס •  7 דל ואיה •  8 רינקון •  9 רונדון •  10 אוטרו •   11 חואנפי •  12 דני • 13 סייחס •  14 סוארס • 15 גרה • 16 רוסאלס • 17 ג'וסף • 18 פניארנדה • 19 סנטוס • 20 פלטשר • 21 גונסאלס • 22 הררה • 23 פרינייס • מאמן: דודאמל |  1 קונטררס •  2 אנחל •  3 ויאנואבה •  4 ויסקרונדו •  5 פיגרה •  6 ולאסקס •  7 דל ואיה •  8 רינקון •  9 רונדון •  10 אוטרו •   11 חואנפי •  12 דני • 13 סייחס •  14 סוארס • 15 גרה • 16 רוסאלס • 17 ג'וסף • 18 פניארנדה • 19 סנטוס • 20 פלטשר • 21 גונסאלס • 22 הררה • 23 פרינייס • מאמן: דודאמל | ונצואלה |
| נבחרת ונצואלה – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גרטרול •  2 פרארסי •  3 אוסוריו •  4 ארמבורו •  5 צ'אנסיור •  6 הררה •  7 סבארינו •  8 רינקון •  9 קאדיס •  10 סוטלדו •   11 מאצ'יס •  12 קונטררס • 13 מרטינס •  14 מאקון • 15 נבארו • 16 סגוביה • 17 לקבה • 18 קאסרס • 19 רמירס • 20 אנחל • 21 גונסאלס • 22 רומו • 23 רונדון • 24 אנדרדה • 25 באיו • 26 פריירה • מאמן: בטיסטה |  1 גרטרול •  2 פרארסי •  3 אוסוריו •  4 ארמבורו •  5 צ'אנסיור •  6 הררה •  7 סבארינו •  8 רינקון •  9 קאדיס •  10 סוטלדו •   11 מאצ'יס •  12 קונטררס • 13 מרטינס •  14 מאקון • 15 נבארו • 16 סגוביה • 17 לקבה • 18 קאסרס • 19 רמירס • 20 אנחל • 21 גונסאלס • 22 רומו • 23 רונדון • 24 אנדרדה • 25 באיו • 26 פריירה • מאמן: בטיסטה | ונצואלה |
זורקה, נסיכת מונטנגרו

זורקה, נסיכת מונטנגרו (בסרבית: Љубица Петровић-Његош; ‏23 בדצמבר 1864 - 16 במרץ 1890), הייתה בתו של ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו ואשתו של פטר הראשון, מלך סרביה.
ביוגרפיה

זורקה נולדה ב-23 בדצמבר 1864 בצטיניה, לניקולה הראשון, נסיך מונטנגרו ולמילנה ווקוטיץ', בתם של פטר ווקוטיץ' וילנה ווקוטיץ'. ב-1 באוגוסט 1883 התחתנה זורקה עם פטר קאראג'ורג'ביץ', נסיך סרביה, ממנו נולדו לה 5 ילדים. ב-16 במרץ 1890 מתה זורקה בבית הוריה בצטיניה, בעת שילדה את בנה אנדריו, שמת אף הוא זמן קצר לאחר הלידה.
בשנת 1903 נרצחו אלכסנדר הראשון, מלך סרביה מבית אוברנוביץ' ואשתו דראגה מאסין במהלך הפיכה צבאית, ובעלה פטר הוכתר כפטר הראשון, מלך סרביה. בשנת 1910 הכתיר אביה את עצמו כניקולה הראשון, מלך מונטנגרו, אולם הוא איבד את כסאו לאחר מלחמת העולם הראשונה לבעלה של זורקה - פטר, שהקים את ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים.
משפחתה

ב-1 באוגוסט 1883 התחתנה זורקה עם פטר הראשון, מלך סרביה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
ילנה, נסיכת סרביה (1884–1962), התחתנה עם יואן קוסטנטינוביץ', נסיך רוסיה.
מילנה, נסיכת סרביה (1886–1887).
דורג'ה, נסיך הכתר של סרביה (1887–1972), התחתן עם ראדמילה ראדוניץ'.
אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה (1888–1934), התחתן עם מריה מרומניה, מלכת יוגוסלביה.
אנדריו, נסיך סרביה (1890).
טוכהיים

| --- | --- |
סמל טוכהיים

הרחוב הראשי של טוכהיים
 מדינה / טריטוריה:  גרמניה
 מדינה פדרלית:  סקסוניה-אנהלט סקסוניה-אנהלט
 מחוז:  ארץ יריכובר (אנ')
 מועצה אזורית:  גנטין (אנ')
 שטח:  54.05 קמ"ר
 גובה:  43 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,349 (דצמבר 2007)
 קואורדינטות:  52°19′00″N 12°10′59″E﻿ / ﻿52.316666666667°N 12.183055555556°E﻿ / 52.316666666667; 12.183055555556 
 אזור זמן:  UTC+1
 www.tucheim.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניטוכהיים(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניטוכהיים(למפת סקסוניה-אנהלט רגילה) מגדבורג האלה דסאו ויטנברג ביטרפלד-וולפן הלברשטאדט שטנדאל וייסנפלס ברנבורג מרסבורג ברנדנבורג ב. סקסוניה תורינגיה סקסוניה התחתונה טוכהיים(למפת סקסוניה-אנהלט מוגדלת) מגדבורג האלה דסאו ויטנברג ביטרפלד-וולפן הלברשטאדט שטנדאל וייסנפלס ברנבורג מרסבורג ברנדנבורג ב. סקסוניה תורינגיה סקסוניה התחתונה טוכהיים  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טוכהיים הוא כפר במחוז ארץ יריכובר, במדינה סקסוניה-אנהלט שבגרמניה. בעבר היה הכפר מועצה מקומית עצמאית, ומאז 1 ביולי 2009, הכפר נמצא בתחום השיפוט של העיירה גנטין. בסמוך לכפר נמצאת שמורת הטבע 'פינר ברוך' (גר').
היסטוריה

האזכור הראשון של טוכהיים הוא במאה העשירית. בשנת 965 העניק אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את הכפר טוכהיים (בכתיב דאז: Tuchime) לבישוף של מגדבורג, שבהמשך בנה בכפר טירה.
על פי ההשערה המקובלת במחקר, טוכהיים היא עיר מוצאו של רבי אליעזר מטוך, חכם בן המאה ה-13 ואחד העורכים הראשיים של קובצי התוספות על התלמוד הבבלי.
הערות שוליים

↑  שמחה עמנואל, תשובות מהר"ם מרוטנבורג וחבריו (האיגוד העולמי למדעי היהדות, 2012), עמ' 52.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7618960-0  VIAF: 247871458   WorldCat (עם VIAF): 247871458 
החותם הישן של טוכהיים
טולאגי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  9°06′S 160°09′E﻿ / ﻿9.1°S 160.15°E﻿ / -9.1; 160.15
 שטח:  2.08 קילומטר רבוע
 אורך:  5.5 קילומטר
 רוחב:  1 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איי שלמה 
 אוכלוסייה:  1,251 (2009)
  (למפת איי שלמה מוגדלת) הוניארה בואלה גיזו פפואה גינאה החדשה  ים שלמה ים האלמוגים האוקיינוס השקטטולאגי(למפת איי שלמה רגילה) הוניארה בואלה גיזו פפואה גינאה הח.  ים שלמה ים האלמוגים האוקיינוס השקטטולאגי
 
טולאגי (אנגלית: Tulagi) הוא אי קטן באיי שלמה השוכן דרומית לאיי נגלה. העיר הנושאת את שם האי שימשה בירת הפרוטקטורט הבריטי באיי שלמה מ-1896 עד 1942, וכיום היא בירת מחוז המרכז.
הבריטים בחרו באי כמקום מושבה של הבירה בשל הבידוד היחסי שלו וכחלופה בריאה יותר לאיים הגדולים ומוכי המחלות של איי שלמה.
מלחמת העולם השנייה

כוחות האימפריה היפנית כבשו את טולאגי ב-3 במאי 1942, מתוך כוונה להקים בסביבתו בסיס מטוסים ימיים. יום לאחר שנחתו היפנים באי תקפו מטוסים מנושאת המטוסים האמריקאית יורקטאון את הספינות שעגנו בנמל טולאגי, כהקדמה לקרב ים האלמוגים.
כוחות אמריקאים, בעיקר נחתי גדוד הפושטים הראשון, נחתו בטולאגי ב-7 באוגוסט וכבשו אותו כחלק מהתוכנית לכיבוש האי גוודלקנל הסמוך.
לאחר שנכבש על ידי כוחות נחתים וצי, שימש מעגן טולאגי מקום משכנן של סירות טורפדו, בהן PT-109, עליה פיקד ג'ון פיצג'רלד קנדי, לימים נשיא ארצות הברית.
לאחר המלחמה

כיום מתבססת כלכלת טולאגי על דיג מסחרי.
בנוסף, ענף התיירות, בעיקר תיירות צלילה גם הוא ענף כלכלי חשוב באי. מסביב לאי שוכנים שרידיהן של ספינות מלחמה רבות מימי מלחמת העולם השנייה, המהוות אתרי צלילה פופולריים. אך בשל מלחמת אזרחים שפרצה באיי שלמה בשנים האחרונות נפגע ענף זה.
טורניקיים

| טורניקיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טורניקיים
סוגים
 Ortyxelos  Turnix
שם מדעי
 Turnicidae ‏גריי, 1840
תחום תפוצה


טורניקיים (שם מדעי: Turnicidae) היא משפחת עופות מסדרת החופמאים המזכירים בצורתם חוגלות או שלווים יותר מעופות מים והם אכן אינם חיים ליד מקווי מים. הם חיים בערבות ובתות שונות באירופה, אסיה, אוסטרליה ואפריקה. אלו עופות קטנים, עם צבעי הסוואה דומים לאלו של שלווים,  המעדיפים לרוץ בשעת סכנה ולא לעוף.
משפחה זו היא פוליאמורית, כלומר בנויה על ריבוי זכרים לנקבה אחת. אחרי ההזדווגות מטילה הנקבה ביצים, בקן שנמצא על הקרקע, ועוזבת כדי לחפש זיווג חדש. הזכר נשאר לדגור על הביצים ולהשגיח על האפרוחים עד עזבם את הקן.
בעבר ניסו לשייך את הטורניקיים לעגורים קטנים או לחובות קטנות ולאחר מכן לתרנגולאים. לבסוף נמצא, כי מבחינת הדנ"א הם קרובים ביותר לסדרת החופמאים, לה הם משויכים כעת.
מיון

במשפחה שני סוגים:
סוג ומין יחיד חופמי שלווי (Ortyxelos meiffrenii)
טורניק (Turnix )
Turnix sylvaticus
Turnix maculosus
Turnix hottentottus
Turnix nanus
Turnix tanki
Turnix ocellatus
Turnix suscitator
Turnix nigricollis
Turnix melanogaster
Turnix castanotus
Turnix olivii
Turnix varius
Turnix worcesteri
Turnix everetti
Turnix pyrrhothorax
טורניקס חפוז (Turnix velox)
חוק הוקרה לאזרחים במערכות ישראל

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  20 במרץ 2017
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ב באדר תשע"ז
 גוף מחוקק:  הכנסת העשרים
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 2617, עמ' 512
 הצעת חוק:  הכנסת
 משרד ממונה:  משרד הביטחון
 מספר תיקונים:  0
 נוסח מלא:  הנוסח המלא
 
חוק הוקרה לאזרחים במערכות ישראל, התשע״ז-2017 אושר בכנסת העשרים ב-20 במרץ 2017. מטרת החוק מוצגת בסעיף 1 שלו: "חוק זה נועד להסדיר את ההכרה בתרומתם של מי שפעלו בשעת חירום למען ביטחון המדינה ותושביה, להוקיר את פועלם ולבטא את ההערכה שהציבור רוחש להם."
דברי ההסבר להצעת החוק הרחיבו בהצגת מטרותיו:
הוראות החוק

לאחר ששר הביטחון קבע אות מערכה, בהתאם לחוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, יעניק שר הממונה על ארגון עזר אות מערכה לעובד או מתנדב בארגון העזר, שעמד בתנאים שקבע אותו שר, באישור הממשלה. ארגון עזר הוא מגן דוד אדום וכן "גוף שעיקר עיסוקו הצלת חיי אדם ושעזרתו נדרשת באופן מיידי לשם הצלת חיי אדם בעת התקפה, אשר שר הביטחון הכריז עליו ברשומות, בהסכמת השר שנקבע כאחראי על אותו גוף, ככל שנקבע, או השר הממונה על תחום פעילותו של אותו גוף, שהוא ארגון עזר".
בנוסף רשאי שר הביטחון, בהמלצת ועדה מייעצת ובאישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, לקבוע תעודת מערכה שתוענק לאדם או לקבוצת בני אדם שתוענק כדלקמן:
טרם חקיקת חוק זה התקין שר הביטחון תקנות להענקת אות מערכה לאזרחים בגין מבצע צוק איתן. לאחר חקיקת חוק זה ובהתאם להוראותיו התקין שר הביטחון תקנות להענקת תעודת מערכה לאזרחים בגין המערכה ברצועת הביטחון.
הערות שוליים

↑  הצעת חוק הענקת אותות לאזרחים במערכות ישראל, התשע"ז-2017, ה"ח הכנסת 690 מ-27 בפברואר 2017
↑  סעיף 1 לחוק ההתגוננות האזרחית
↑  תקנות העיטורים בצבא הגנה לישראל (אות מערכת צוק איתן - קביעת אזרחים זכאים), התשע"ה-2015, קובץ התקנות 7535, 22 ביולי 2015
↑   תקנות ההוקרה לאזרחים במערכות ישראל (תעודת המערכה ברצועת הביטחון בלבנון – קביעת אזרחים זכאים), התשפ״א–2021, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
ואלדיביה

ערך זה עוסק בעיר בצ'ילה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ואלדיביה (בספרדית: Valdivia) היא בירת מחוז לוס ריוס ופרובינציית ואלדיביה בצ'ילה. ואלדיביה נמצאת בדרום-מרכז צ'ילה, במפגש הנהרות ריו קרוסס, קאייה-קאייה, קאו-קאו וואלדיביה, במרחק של 15 קילומטרים מזרחית למפרץ קורל, המקום בו נשפך נהר ואלדיביה לאוקיינוס השקט. בעיר מתגוררים 166,080 תושבים (נכון ל-2017).
העיר נפגעה קשות ברעידת האדמה ב-1960 שפקדה את האזור, ואף על פי שהיא שוקמה ברובה עדיין ניתן לראות באזורה עיי חורבות.
היסטוריה

האזור היה מיושב במשך אלפי שנים לפני בואם של הספרדים אליו במאה ה-16. המתיישבים העיקריים בתקופה שבה הגיעו לאזור הקונקיסטאדורים הספרדים היו אנשי הוויליצ'ה, חלק מקבוצת מפוצ'ה. במקום בו נמצאת העיר שכן כפר ילידי בשם אייניל (Ainil) שהיה מרכז מסחרי אזורי של הילידים.
היסטוריה > התקופה הקולוניאלית

האירופאי הראשון שביקר באזור היה ג'ובאני באוטיסטה פסטנה מג'נובה ששירת את הכתר הספרדי. ב-1544 הוא הכריז על שלטון ספרד באזור בשם קרלוס הראשון, מלך ספרד, וקרא לנהר ששכן שם ואלדיביה, על שמו של פדרו דה ואלדיביה, שהיה מושל צ'ילה. ב-1552 דה ואלדיביה עצמו הגיע לאזור וייסד את העיר תחת השם "סנטה מריה לה בלנקה דה ואלדיביה". בעת הקמתה העיר הייתה ההתיישבות הדרומית ביותר של ספרד בדרום אמריקה והיא הפכה לאחת הערים החשובות בקפיטניה חנרל של צ'ילה.
בהמשך הוקמו בעיר מבצרים כדי להגן עליה מבני המפוצ'ה במהלך מלחמת האראוקו. ב-16 בדצמבר 1575 התרחשה רעידת אדמה גדולה שהחריבה חלקים רבים מהעיר.
בסוף המאה ה-16 פתחו בני הוויליצ'ה, שהיו עד אז ידידותיים יחסית לספרדים, במרד גדול. לאחר הניצחון בקרב קורלבה ב-1598, התקיפו הילידים והחריבו התיישבויות ספרדיות בדרום צ'ילה במה שנודע כהחרבת שבע הערים (Destrucción de las siete ciudades). ב-24 בנובמבר 1599 התקיפו בני הוויליצ'ה את ואלדיביה, העיר השנייה מבין השבע. הם טבחו בתושבים למעט כמה שהצליחו להימלט בספינות דרך הנמל של העיר. בעקבות תקיפות הילידים הגבול של הספרדים הצפין לנהר ביוביו.
כעבור זמן מה הגיעו כוחות הולנדים וכבשו את חורבות העיר, אך הם נטשו אותן כעבור כמה חודשים. ב-13 במרץ 1602 הגיע כוח ספרדי בהנהגת פרנסיסקו ארנאנדס אורטיס לחורבות ובנה שם מבצר, במטרה להפוך את המקום למובלעת ספרדית. ההתקפה הילידית על המבצר כשלה, אך הם שמו מצור על המבצר והספרדים נאלצו לנטוש אותו ב-3 בפברואר 1604.
הנדריק בראואר, המושל של השטחים ההולנדים באיי הודו המזרחית, התוודע למצב באזור והגה תוכנית להקים בו בסיס הולנדי שישמש להתקפות על מלכות המשנה של פרו. התוכנית התקבלה בהולנד על רקע המלחמה באותו זמן עם ספרד וההצלחה בכיבוש חלקים בצפון ברזיל מידי האיחוד האיברי. בראואר עזב את תפקידו והנהיג את המשלחת להקמת הבסיס ההולנדי. הצי ההולנדי החריב מבצרים של הספרדים באזור וכן את העיר קסטרו באי צ'ילואה בדרכו למפרץ קורל. בראואר מת במהלך המסע, אך הוא הושלם ב-1643. ההולנדים קראו למקום בראוארסהאבן (Brouwershaven). ההולנדים לא מצאו מכרות זהב באזור כפי שקיוו והם גם נתקלו בעוינות של הילידים מה שאילץ אותם לעזוב ב-28 באוקטובר באותה שנה.
המשנה למלך של מלכות המשנה של פרו באותו זמן, פדרו אלברס דה טולדו אי לייבה, הבין את החשיבות האסטרטגית של ואלדיביה והחליט להקים אותה מחדש ולבצר אותה. הוא שלח משלחת של 17 ספינות שהקימו את העיר מחדש ב-1645 והיא הפכה למובלעת ספרדית באזור. בהמשך נבנו במפרץ קורל 17 מבצרים.
מהמאה ה-18 ואלדיביה הפכה לבסיס לקולוניזציה של דרום צ'ילה. התהליך נבע גם מהשמועות על עיר הקיסרים (Ciudad de los Césares), עיר זהב אגדית שממוקמת כביכול בפטגוניה. בסוף המאה ה-18 הצליחו הספרדים להכניע סופית את בני הוויליצ'ה מדרום לעיר, מה שאפשר בנייה של דרך מוואלדיביה אל תעלת צ'קאו, המפרידה בין האי צ'ילואה ושאר צ'ילה. העיר חוברה סופית לחלקים הצפוניים של צ'ילה מבחינה יבשתית רק בשנות ה-80 של המאה ה-19, עם סיום כיבוש אראוקניה.
היסטוריה > עצמאות צ'ילה ואילך

ב-1810 החלו הניסיונות להפיכת צ'ילה לעצמאית. הממשל המקומי הכריז על נאמנותו לכתר הספרדי, אך ב-1 בנובמבר 1811 ביצעה קבוצת תומכי עצמאות בעיר בהנהגת הכומר קמיליו אנריקס הפיכה והם הצטרפו לתומכי העצמאות בשאר צ'ילה. עם זאת כעבור ארבעה חודשים, ב-16 במרץ 1812, בוצעה הפיכה נגדית של הנאמנים לכתר הספרדי.
למרות מספר תבוסות של כוחות ספרד בשנים שלאחר מכן בקרבות מול תומכי העצמאות, אנשי ואלדיביה וצ'ילואה נותרו נאמנים לספרדים. ב-1820 הצליח הצי הצ'יליאני בפיקודו של תומאס קוקרן לכבוש את מבצרי מפרץ קורל והתקדם לעבר ואלדיביה. נאמני הספרדים שמעו על התקדמותם, בזזו את ואלדיביה ונסוגו דרומה כדי להגן על צ'ילואה. בהמשך הצ'יליאנים כבשו את העיר.
ב-7 בנובמבר 1837 העיר סבלה מרעידת אדמה גדולה נוספת, והיא הצליחה להשתקם תוך כמה עשורים.
לאחר שהכלכלה באזור התפתחה בעצלתיים במחצית הראשונה של המאה ה-19, הממשלה הצ'יליאנית הגתה תוכנית יישוב מהגרים גרמנים באזורי ואלדיביה ואוסורנו. חלק מהמהגרים התיישבו בערים ופיתחו את הכלכלה והתעשייה וחלק קנו אדמות באזור ושיפרו את החקלאות המקומית.
בעקבות ההתיישבות העיר שגשגה בשארית המאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20. העיר הפכה למרכז התעשייתי החשוב ביותר אחרי הבירה סנטיאגו דה צ'ילה ולעיר הנמל השנייה בחשיבותה אחרי ולפראיסו. נמל העיר, כמו יתר נמלי צ'ילה, ספג פגיעה בעקבות פתיחת תעלת פנמה שייתרה את הצורך לעבור במצר מגלן ובנמלי צ'ילה כדי לעבור בין האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי.
ב-22 במאי 1960 פקדה את צ'ילה רעידת האדמה העוצמתית ביותר שנמדדה בהיסטוריה. ואלדיביה ניזוקה מהרעידה באופן קשה יותר מכל עיר אחרת: המבצרים הקולוניאליים בקרבת העיר ניזוקו קשות, מבנים קרסו וחלקים שלמים מהעיר הוצפו. מלבד כל זאת, הרעידה גררה מפולת שגרמה למפלס של אגם רינייווה (Riñihue) הקרוב לעלות ב-20 מטרים, במה שנודע כרינייוואסו (Riñihuazo), דבר שאיים להציף את העיר כולה. הממשלה הכינה תוכניות לפינוי, ורבים מתושבי העיר אף התפנו על דעת עצמם. בסופו של דבר צוות גדול של כורים הצליח לכרות תעלת ניקוז לאגם ומפלס המים בו ירד בהדרגה. בעקבות הרעידה כלכלתה ומעמדה של העיר נפגעו קשות.
לאחר ההפיכה הצבאית בצ'ילה ב-1973 עלתה לשלטון בצ'ילה חונטה צבאית. כעבור שנה החונטה ארגנה מחדש את החלוקה המנהלית בצ'ילה וואלדיביה נכללה במחוז לוס לאגוס שבירתו הוכרזה כפוארטו מונט. אנשי ואלדיביה, שראו בעירם חשובה יותר מפוארטו מונט, התנגדו למהלך וסברו שעירם היא זו שצריכה להיות הבירה האזורית.
בסופו של דבר נשיא צ'ילה ריקארדו לאגוס הכריז ב-2005 על הקמת המחוז החדש לוס ריוס שבירתו תהיה ואלדיביה. המחוז הוקם באופן רשמי ב-2007.
כלכלה

כלכלת ואלדיביה מסתמכת בעיקר על יערנות וייצור נייר, ובמידה פחותה יותר גם על חקלאות, דיג, גידול מקנה, עיבוד מזון, תעשיות מטלורגיות ובניית ספינות. כמו כן, העיר היא יעד תיירותי חשוב בצ'ילה ויש בה מספר תעשיות סמליות, כמו ייצור בירה ונקניקים, המייצגות את האופי של המהגרים הגרמנים בעיר.
גאוגרפיה

העיר נמצאת במקום בו מתאחדים מספר נהרות ויוצרים את נהר ואלדיביה שזורם מערבה ונשפך לאוקיינוס השקט במפרץ קורל. העיר בנויה על הגדות של הנהרות האלו וכן על מספר איים הנמצאים במפגש הנהרות, כשהגדול ביניהם הוא איסלה טחה.
גאוגרפיה > אקלים

העיר נמצאת באזור בו שורר אקלים ממוזג עם השפעות של אקלים ים-תיכוני. ממוצע המשקעים השנתי עומד על כ-1,800 מילימטרים.
| אקלים בואלדיביה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בואלדיביה> ינואר.22.7.10.5.48.8 | אקלים בואלדיביה> פברואר.22.9.9.6.46.0 | אקלים בואלדיביה> מרץ.20.5.8.3.67.7 | אקלים בואלדיביה> אפריל.16.8.6.9.131.5 | אקלים בואלדיביה> מאי.13.4.6.9.285.6 | אקלים בואלדיביה> יוני.10.7.5.1.325.7 | אקלים בואלדיביה> יולי.10.5.4.6.282.8 | אקלים בואלדיביה> אוגוסט.12.0.4.5.212.3 | אקלים בואלדיביה> ספטמבר.14.3.5.2.141.7 | אקלים בואלדיביה> אוקטובר.16.5.6.8.103.2 | אקלים בואלדיביה> נובמבר.18.3.8.6.77.5 | אקלים בואלדיביה> דצמבר.21.0.10.4.64.7 | אקלים בואלדיביה> שנה.16.6.7.3.1,787.5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: המנהלה המטאורולוגית של צ'ילה
חינוך

בעיר נמצאת האוניברסיטה הדרומית של צ'ילה (Universidad Austral de Chile) וכן מספר קמפוסים של אוניברסיטאות אחרות, כמו אוניברסיטת סן סבסטיאן.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה פיצ'וי, הנמצא במרחק של 32 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר.
העיר בנויה ממספר חלקים אשר הנהרות העוברים בה מפרידים ביניהם. חלקים אלו מקושרים זה לזה בעזרת גשרים, כמו גשר פדרו דה ואלדיביה וגשר קאייה-קאייה.
ערים תאומות

ארגנטינה נאוקן, ארגנטינה
רומניה קלוז'-נאפוקה, רומניה
ארצות הברית מאונט פלזנט, מישיגן, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017, resultados.censo2017.cl
↑  סטטיסטיקה קלימטולוגית - כרך II, המנהלה המטאורולוגית של צ'ילה (בספרדית).
| מחוזות ופרובינציות צ'ילה צ'ילה |
| --- | --- | --- |
| או'היגינס (רנקגואה) | קולצ'גואה • קצ'אפואל • קרדנל קארו |  |
| אטקמה (קופיאפו) | ואסקו • צ'ניאראל • קופיאפו |  |
| אייסן (קויאיקה) | אייסן  • חנרל קאררה • קויאיקה • קפיטן פראט |  |
| אנטופגסטה (אנטופגסטה) | אל לואה • אנטופגסטה • טוקופייה |  |
| אראוקניה (טמוקו) | מאייקו • קאוטין |  |
| אריקה ופרינאקוטה (אריקה) | אריקה • פרינאקוטה |  |
| ביוביו (קונספסיון) | אראוקו • ביוביו • קונספסיון |  |
| ולפראיסו (ולפראיסו) | אי הפסחא • ולפראיסו • לוס אנדס • מרגה מרגה • סן אנטוניו • סן פליפה דה אקונקגווה • פטורקה • קיוטה |  |
| טרפקה (איקיקה) | איקיקה • טמרוגל |  |
| לוס לאגוס (פוארטו מונט​) | אוסורנו • יאנקיווה • פאלנה • צ'ילואה |  |
| לוס ריוס​ (ואלדיביה) | ואלדיביה • רנקו |  |
| מאולה (טלקה) | טלקה • לינארס • קאוקנס • קוריקו |  |
| מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה (פונטה ארנס)​ | אולטימה אספרנסה • אנטארקטיקה צ'ילנה​ • טיירה דל פואגו • מגאיאנס |  |
| מטרופולין סנטיאגו (סנטיאגו דה צ'ילה​) | טלגנטה • מאיפו • מליפייה • סנטיאגו • צ'קאבוקו • קורדיירה |  |
| ניובלה (צ'ייאן) | איטטה • דיגואין • פונייה |  |
| קוקימבו (לה סרנה) | אלקי • לימארי • צ'ואפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552781805171  BnF: cb12515066n (data)  MusicBrainz: e392ad98-e83a-4485-8460-11591e3c1b30  NARA: 10037910  NKC: xx0046296  SUDOC: 122545036  VIAF: 142522465   WorldCat (עם VIAF): 142522465 
ציור של כיבוש ואלדיביה.
רחוב בוואלדיביה לאחר רעידת האדמה
טביתה סמית'

| --- | --- |

טביתה סמית', כפי שהופיעה על עטיפת החוברת New Mutants Vol.4 #4 מדצמבר 2019, אמנות מאת רוד רייס.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Secret Wars II #5 (נובמבר 1985)
 יוצרים:  ג'ים שוטר אל מילגרום
 מידע
 שם אמיתי:  טביתה סמית'
 כינויים:  מלטדאון, טאבי, בומר, מפצחת אש, פצצת זמן, ננסי פורסטר, בום-בום
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  רואנוק 
 מקצוע:  גיבור-על, תלמיד, גנב
 כוחות:  יצירת כדורי אנרגיה יונית מתפוצצים.
 חברה בקבוצה:  אקס-טרמינייטורז, המוטאנטים החדשים
 חברה לשעבר בקבוצה:  אקס פורס, אקס-מן, אקס פקטור, האוטופיאנים, נקסטווייב, H.A.T.E, המוטנטים הג'נושיים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  מרטי ואמנדה סמית' (הורים) ונדה ג'ו ביאלוסקי (אם חורגת)
 
בום-בום (באנגלית: Boom-Boom) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Secret Wars II #5 מנובמבר 1985, ונוצרה על ידי הכותב ג'ים שוטר והמאייר אל מילגרום.
בום-בום היא האלטר אגו של טביתה סמית', מוטאנטית המסוגלת לייצר כדורי אנרגיה יונית מתפוצצים. היא הייתה חברה בקבוצות אקס פורס, המוטאנטים החדשים ואקס פקטור (כחניכה). היא אחת מהמוטנטים אשר שמרו על כוחותיהם בעקבות אירועי "בית אם". היא הייתה חברה בקבוצת האקס-מן בצוותו של סייקלופס לפני שהצטרפה לקבוצת אקס פורס החדשה של קייבל בהרצה המחודשת של כותרי מארוול.