stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
NTRU
הערות שוליים

↑  NTRU: A PUBLIC KEY CRYPTOSYSTEM
↑  Making NTRU as Secure as Worst-Case Problems over Ideal Lattices
↑  NTRU Post Quantum Cryptography
↑  Making NTRUEncrypt and NTRUSign as Secure as Standard Worst-Case Problems over Ideal Lattices
↑  NTRU Prime
↑  Speed records for NTRU
↑  NTRU Challenge
↑  An Introduction to Mathematical Cryptography, פרק 6 - Lattices and Cryptography, עמוד 392
↑  Cryptanalysis of the Revised NTRU Signature Scheme
↑  Learning a Parallelepiped: Cryptanalysis of GGH and NTRU Signatures
↑  Learning a Zonotope and More: Cryptanalysis of NTRUSign Countermeasures
↑  Making NTRUEncrypt and NTRUSign as Secure as Standard Worst-Case Problems over Ideal Lattices
↑  The IEEE P1363 Home Page
↑  Security Innovation’s NTRUEncrypt Adopted as X9 Standard for Data Protection
↑  Report on Post-Quantum Cryptography
↑  POST-QUANTUM CRYPTO PROJECT
↑  Open Source NTRU Public Key Cryptography and Reference Code
↑  The NTRU Project
חוד עקב

חוד עקב הוא הר משאר שנמצא במצוק הצינים. צורת ההר חרוטית, וגובהו הוא כ-576 מטרים מעל פני הים. ההר הוא חלק מרמת עבדת.
| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  576 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הנגב
 רכס הרים:  רמת עבדת
 קואורדינטות:  30°49′44″N 34°49′27″E﻿ / ﻿30.829°N 34.8242°E﻿ / 30.829; 34.8242
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) חוד עקב(למפת צפון הנגב רגילה) חוד עקב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוד עקב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוד עקב
 
חוד עקב, מבט מנחל עקב
הירידה לעבר בקעת צין
ההר קיבל את שמו מנחל עקב ומעין עקב הסמוכים, מקור השם במילה הערבית כּעבּ (كَعْب).
מראש ההר ישנה תצפית רחבה, על נחל עקב, רמת בוקר ובקעת צין. העלייה אל ההר בצדו הצפוני דרך שביל ישראל תלולה ביותר, וכוללת טיפוס בעזרת יתדות ברזל.
בעבר נהרגו מספר מטיילים בטיפוס על המצוק.
הערות שוליים

↑  ארצי חלפון, חשד לגרימת מותו ברשלנות של חניך "הצופים", באתר ynet, 24 בדצמבר 2003
↑  בת 17 נהרגה לאחר שנפלה מצוק בטיול בנגב, באתר ynet, 19 בינואר 2001
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ההרפתקאות המדהימות של קוואליר וקליי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מייקל שייבון
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן היסטורי, סיפורת גיבורי-על 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הוצאה
 הוצאה:  רנדום האוס 
 תאריך הוצאה:  2000
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך:  2003
 פרסים
 פרס פוליצר לסיפורת (2001) 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003853596, 002326547
 
ההרפתקאות המדהימות של קוואליר וקליי הוא רומן מאת הסופר היהודי-אמריקאי מייקל שייבון, שפורסם בשנת 2000 וזכה בפרס פוליצר לספרות בשנת 2001. הרומן מגולל את סיפורם של שני בני דודים יהודיים ערב מלחמת העולם השנייה ולאחריה. בני הדודים הם האמן-צייר ג'ו קוואליר אשר נמלט מפראג, והכותב יליד ברוקלין סאם קליי. ברומן מתוארת השותפות והידידות רבת השנים בין קוואליר וקליי, כיצד הפכו לדמויות מרכזיות בתעשיית הקומיקס האמריקני וקורותיהם בזמן המלחמה ולאחריה. הרומן נוגע ועוקב אחר קו ההתקדמות של התפתחות הקומיקס האמריקני, מימי "תור הזהב", ועד לתחילת "תור הכסף".
עם פרסומו, זכה קוואליר וקליי לשבחים מופלגים, הפך לרב מכר וזכה בפרסים ספרותיים רבים.
לאחר פרסום הספר, פורסמו מספר פרויקטים מלווים וביניהם שני סיפורים קצרים מאת שייבון שככל הנראה נכתבו במקור כחלק מהספר המקורי אבל לא נכללו בגרסתו הסופית: "שובו של קאווליירי המדהים" ב-2001 ו-"ארוחת בוקר בחורבה" ב-2004. קודה לרומן תחת הכותר "נ"ב" פורסמה ב-2004, ובין השנים 2004 ל-2006 הוצאת דארק הורס קומיקס פרסמה שתי סדרות של קומיקס, שהתבססו על סיפורי גיבור העל בשם "האסקפיסט" המתוארים ברומן. אותה הוצאה אף פרסמה המשך לרומן בשם "האסקפיסטים", שנכתב על ידי בריאן ק. ווהן.
הספר תורגם לעברית על ידי אלינוער ברגר ויצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 2003. אף על פי שהרומן זכה לפרס פוליצר בשנת 2001, על כרך הספר בהוצאה משנת 2003 מופיעה הכתובת "זוכה פרס פוליצר לספרות יפה לשנת 2000".
הערות שוליים

↑  The 2001 Pulitzer Prize Winner in Fiction
| כתבי מייקל שייבון |
| --- | --- | --- |
| ספריו | מסתרי פיטסבורג • ילדי פלא • ההרפתקאות המדהימות של קוואליר וקליי • סאמרלנד • פתרון סופי • איגוד השוטרים היידים • אבירי הדרך | מייקל שייבון, 2006 |
| בעריכתו | מתח גבוה | מייקל שייבון, 2006 |
ברוק (פוקימון)

| --- | --- |

 תוכנית טלוויזיה:  פוקימון
 הופעה ראשונה:  פוקימון אדום וכחול (1996)
 יוצרים:  סטושי טג'ירי
 גילום הדמות:  Dennis Kenney 
 דיבוב:  גיא רושיניאק אלון גורן מולי בכר אורי זלצמן
 מידע
 מין:  זכר
 מקצוע:  מאמן פוקימונים, מגדל פוקימונים, שף
 
ברוק האריסון (באנגלית: Brock, ביפנית: טאקשי, タケシ) הוא דמות בדיונית המופיעה בזיכיון המדיה פוקימון. בעולם הבדיוני של הסדרה, ברוק הוא מאמן ומגדל פוקימונים,  ובעבר כיהן כמנהיג מכון האבן בעיר פיוטר שבמחוז קאנטו. הוא מופיע לראשונה במשחק הגיימבוי פוקימון אדום וכחול כמנהיג המכון הראשון שמאתגר את רד.
דמותו מוכרת בעיקר כאחת מהדמויות המרכזיות בסדרת האנימה "פוקימון". בעונתה הראשונה, פוגש ברוק את גיבור הסדרה, אש קטצ'אם, בקרב מכון. לאחר שאש הפסיד לברוק, הוא שב לקרב חוזר, בו הרשים מאוד את ברוק, וניצח אותו. בסיום הקרב אש מסרב לקבל מברוק את תג המכון, אך ברוק נותן לו את התג בכל זאת ומצטרף אליו למסעו יחד עם מיסטי.
ביוגרפיה בדיונית

בתחילת הסדרה ברוק הוא ראש המשפחה לאחר שאביו נעלם, והוא מטפל באחיו ואחיותיו יחד עם אימו. לאחר הפסדו לאש אביו פלינט חוזר למשפחתו ובכך מאפשר את צאתו של ברוק למסע. אביו של ברוק היה גם הוא מנהיג מכון פיוטר. אמו לולה ניסתה גם היא להיות מנהיגת המכון. לברוק ישנם תשעה אחים ואחיות, והגדול שבהם, פורסט, מנהיג את המכון במקומו, והוא מאתגר את המאמנים עם פוקימוני האבן שלו, שהחזק שבהם הוא סטיליקס שהיה שייך לברוק.
הופעה במדיות השונות בזיכיון > במשחקי הווידאו

ברוק הופיע במספר רב של משחקים כמנהיג המכון הראשון במחוז קנטו, בהם, פוקימון אדום וכחול, פוקימון צהוב, פוקימון זהב וכסף, פוקימון קריסטל, פוקימון אדום אש וירוק עלה. וכן ברימייקים ובחידושים שיצאו למשחקים אלו במשך השנים.
בשונה מהאנימה לא ניתנת לדמותו משקל רב מלבד האתגר הראשוני שהוא מציב לשחקן.
הופעה במדיות השונות בזיכיון > באנימה

ברוק הוא חבר קרוב של אש, והוא טייל איתו ברחבי המחוזות קנטו, ג'וטו, הואן, וסינו. בתחילת העונה השנייה, שהתרחשה באיי תפוז, עזב ברוק את הקבוצה כדי להצטרף לפרופסור אייבי והוחלף על ידי טרייסי סקצ'יט, והצטרף בחזרה לקראת מסעם של אש ומיסטי למחוז ג'וטו. בעונה ה-13, לאחר שעזר לרפא פוקימונים מורעלים, החליט ברוק כי המטרה שלו היא להיות רופא פוקימונים. כשחזר לקנטו, הוא החל ללמוד רפואת פוקימונים. הוא הופיע שוב בסאגת מסעות בספיישל של ארקיאוס, כאשר הוא קרוב עוד יותר לסיום הכשרתו כרופא. ברוק הוא הדמות הגברית אשר הופיעה במספר הרב ביותר של סרטים ופרקים בזיכיון, למעט אש קטצ'אם, אותו הוא מלווה החל מהעונה הראשונה עד סוף סאגת יהלום ופנינה באופן רצוף, ומצטרף בהמשך להופעות אורח.
הופעה במדיות השונות בזיכיון > באנימה > כמאמן וכמטפל פוקימונים

למרות היותו מנהיג מכון מסוג אבן, ברוק גם לכד פוקימונים מסוגים אחרים. הוא ידוע גם בתור מגדל מעולה. לאורך העונות דואג ברוק להכין אוכל ולבצע את רוב המטלות עבור הדמויות הראשיות. ברוק מומחה גם בפרשנות קרבות פוקימונים, ובכל קרב של אש הוא מסביר את מה שקורה, אך נמנע מלעזור לו באופן ישיר.
מלבד קרבות פוקימונים, ברוק השתתף גם בתחרות פוקימונים, שם נלחם נגד מיי, אך הפסיד.
הופעה במדיות השונות בזיכיון > בדיחה חוזרת

בדיחה חוזרת בסדרת האנימה היא הדרך שבה ברוק מנסה להתחיל עם נשים שמוצגות בסדרה, אך נבלם בכל פעם. כאשר ברוק פוגש באחות ג'וי או בשוטרת ג'ני (דמויות מפתח בסדרה ובמשחקים, להן קרובות משפחה הזהות להן מבחינה חיצונית בכל עיר) או אפילו בנשים אחרות באותו הפרק, ברוק במהרה מצהיר מולן את אהבתו ומנסה להתחיל איתן. בכל מחוז שבו ברוק השתתף, מישהו אחר מונע ממנו לעשות כן:
בקאנטו ובג'וטו הייתה זו מיסטי שמשכה באוזנו של ברוק.
בהוואן היה זה מקס שמשך באוזנו של ברוק.
בסינו היה זה הפוקימון של ברוק, קרוגאנק, שיצא מהפוכדור שלו ומשך באוזנו של ברוק.
בעונה ה-26, ברוק חוזר להסתובב עם אש ומיסטי כשקרוגאנק עדיין אצלו, ולפיכך כאשר ברוק מנסה להתחיל עם מישהי, מיסטי מושכת באוזנו ואילו קרוגאנק יוצא מהפוכדור ומושך במכנסיו.
הופעה במדיות השונות בזיכיון > פרופסור אייבי

בסוף סאגת קאנטו ותחילת סאגת איי תפוז, ברוק עוזב את אש ומיסטי ומצטרף בתור עוזר המחקר של פרופסור אייבי. את מקומו בחבורה תופס הצייר טרייסי סקאצ'ט. למרות זאת, בסוף סאגת איי תפוז, ברוק מחכה לאש, מיסטי וטרייסי בעיר פאלט. כאשר נשאל מדוע הוא עזב את פרופסור אייבי, ברוק נשכב על הרצפה ואומר "השם הזה, אל תגידו את השם הזה". לא ידוע מה גרם לברוק לעזוב את הפרופסור או מדוע הוא מגיב כך כשמזכירים את שמה. אחת התאוריות גורסת שברוק הצהיר בפני פרופסור אייבי את אהבתו, אך זו דחתה אותו.
הערות שוליים

↑  ברוק / Brock - מפלצות כיס, ‏2017-12-06
↑  ברוק באתר פוקימון ישראל
↑  Marc York, Pokémon: What Could Have Happened Between Brock and Professor Ivy?, CBR, ‏2022-05-09 (באנגלית)
אייל שיראי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 באפריל 1964 (בן 60) 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  טינקרבל 
 פרופיל ב-IMDb
 
אייל שיראי (נולד ב-13 באפריל 1964) הוא מפיק, במאי ותסריטאי ישראלי.
קריירה

בשנת 1996 כתב את התסריט, ביים והפיק את הסרט "ציפורים בניוטרל".
בשנת 1997 הפיק את הסרט "סוף המשחק" שביים יוני דרמון. שנה מאוחר יותר הפיק את הסרט הישראלי-צרפתי "יום יום" שביים עמוס גיתאי, אשר היה מועמד לפרס אופיר לשנת 1998, ואת הסרט "קשר עיר" שביים יהונתן סגל.
בשנת זו הקים, יחד עם יוסף סידר, את אולפני "סינמה פקטורי". החברה הפיקה שבעה סרטים וכן בוצעו בה עריכות סאונד למספר סרטים.
בשנת 1999 הפיק את הסרט "שחרר את הנסיכה" שביים אורון אדר והיה מועמד לפרס וולג'ין בפסיטבל הקולנוע ירושלים 1999. בשנה זו אף הפיק את סרט הטלוויזיה "כאילו כלום לא קרה" שביימה אילת ברגור.
שנה מאוחר יותר הפיק את הסרט "משהו טוטאלי" שביים גור בנטביץ'. בשנה זו גם הפיק את הסרט "ההסדר" יחד עם דוד מנדיל.
בשנת 2003 הפיק את הסרט "זמזום" שביים יגאל בורשטיין. שנה לאחר מכן הפיק את הסרט "מדורת השבט" שביים יוסף סידר.
בשנת 2005 הפיק, ביים ואף שיחק בסרט "בקרוב יקרה לך משהו טוב" על פי ספרו של עוזי וייל.
בשנת 2007 הפיק את הסרט "חופשת קיץ" שביים דוד וולך. שנתיים מאוחר יותר הפיק, יחד עם גיל ססובר, את הסרט "ד"ר פומרנץ" שביים אסי דיין.
בשנת 2012 הפיק את הסרט "שרקייה", בבימויו של עמי ליבנה. בשנה זו יזם יחד עם טינקרבל את פסטיבל הסרטים בערבה, לאחר שעברו השניים להתגורר באזור. "הרעיון לעשות כאן במדבר פסטיבל סרטים, הגיע ממקום של צורך. הרגשתי שיש כאן צורך תרבותי", סיפר. שיראי הוא גם יוזם הפרויקט "קצר במדבר", לסרטים קצרים שמקורות ההשראה ואתרי הצילום שלהם הם מרחבי הנגב-ערבה.
בשנת 2014 הפיק את הסרט הקצר "אנטילופות" שביים אורי רום. בשנת 2015 הפיק את הסרט הקצר "שן כריש" בבימויו של אורן גרנר.
בשנת 2017 הפיק את הסרט הקצר "קילומטר 147", זוכה פרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר וכן את הסרט "בדרך חזרה" בבימויו של משה רוזנטל. כמו כן הפיק בשנה זו את הסרט הקצר "מכת חום" בבימויה של עדי שנער.
בשנת 2019 הפיק את הסרט הקצר "הינומה".
החל משנת 2020 מנכ"ל קרן קולנוע ערבה.
בשנת 2023 הפיק את הסרט "דניאל אויערבאך" שביים דוד וולך.
נשוי לשחקנית הישראלית טינקרבל. מתגורר ביישוב צוקים בערבה.
הערות שוליים

↑  ציפורים בניוטרל, באתר וואלה סרטים
↑  day after day, israel film center
↑  טקס פרסי אופיר לשנת 1998
↑  קשר עיר, באתר ספר הקולנוע הישראלי
↑  חן שליטא, ‏עוד הצלחה בינלאומית ליוסף סידר ודוד מנדיל - איך עושים את זה?, באתר גלובס, 15 ביוני 2011
↑  סינמה פקטורי, באתר ספר הקולנוע הישראלי
↑  שחרר את הנסיכה, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
↑  כאילו כלום לא קרה, באתר Youtube
↑  משהו טוטאלי, באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים
↑  ההסדר, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
↑  זמזום, באתר פרויקט קולנוע
↑  בקרוב יקרה לך משהו טוב, באתר קרן הקולנוע הישראלי
↑  קולנוע במדבר, תחת כיפת השמים, באתר הבמה
↑  מאיה לקר, ‏"האמת, מה שיש פה – זה שאין פה", באתר ‏מאקו‏, 7 בנובמבר 2021
↑  שקט מדברי עם קולנוע איכותי, באתר ynet, 8 בדצמבר 2012
↑  קצר במדבר, באתר סרטים בערבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1062374541  VIAF: 311713871   WorldCat (עם VIAF): 311713871
קרמס אן דר דונאו

| --- | --- |
סמל קרמס אן דר דונאוסמל קרמס אן דר דונאו
מראה העיר
מראה העיר
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה תחתית אוסטריה תחתית
 מחוז:  קרמס
 ראש העיר:  פרנץ הלצל (ÖVP)
 שטח:  51.61 קמ"ר
 גובה:  203 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  25,272 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  459 נפש לקמ"ר (2006)
 קואורדינטות:  48°25′00″N 15°37′00″E﻿ / ﻿48.416666666667°N 15.616666666667°E﻿ / 48.416666666667; 15.616666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.krems.gv.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהקרמס(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.קרמס(למפת אוסטריה תחתית רגילה) סנקט פלטן וינר נוישטאדט באדן צ'כיה סלו. הונגריה בורגנלנד שטיריה אוסטריה עילית  וינהקרמס(למפת אוסטריה תחתית מוגדלת) סנקט פלטן וינר נוישטאדט באדן צ'כיה סלובקיה הונגריה בורגנלנד שטיריה אוסטריה עילית  וינהקרמס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קרמס אן דר דונאו (או בקיצור קרמס; בגרמנית: Krems an der Donau, בתרגום חופשי: "קרמס שעל הדנובה") היא עיר במדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה. העיר נמצאת בקצה עמק ואכאו על גדות נהר הדנובה, בוואלדפירטל. העיר נחשבת בפני עצמה לאחד ממחוזות אוסטריה תחתית.
העיר היא אחד ממרכזי ייצור היין החשובים באוסטריה, בשל מיקומה בקצהו של עמק הוואכאו, שבו גדלים היינות הלבנים המשובחים של אוסטריה.
האתר החשוב בעיר הוא שטיינר טור, שער ובראשו מגדל מימי הביניים. השער נבנה ב-1480 כחלק מחומת העיר, עוצב בהמשך בסגנון בארוק, ושופץ ב-2005.
במאה ה-14 חי ופעל בעיר הרב ישראל מקרמס, בעל הגהות אשרי.
התפתחות אוכלוסיית העיר

| שנה | מספר תושבים |
| --- | --- |
1971: 23,932
1981: 23,713
1991: 22,783
2001: 23,076
2006: 23,250
2018: 24,610
ערים תאומות

דנמרק ריבה, דנמרק
גרמניה בבלינגן, גרמניה
צרפת באונה, צרפת
גרמניה פסאו, גרמניה
צ'כיה קרמסייר, צ'כיה
ארצות הברית גרייפביין, ארצות הברית
גלריה

שער שטיינר
מראה רחוב בעיר
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555060505171  BnF: cb162671565 (data)  GND: 4033043-6  LCCN: n80103760  MusicBrainz: d64ee715-dab3-45e2-b6c6-35962406b9a5  NKC: ge134288  VIAF: 142407690   WorldCat (עם VIAF): 142407690 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באוסטריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המארב המצרי במאי 1970

המארב המצרי במאי 1970 אירע ב-30 במאי 1970, במהלך מלחמת ההתשה בתעלת סואץ. המארב הונח על ידי כוח קומנדו מצרי שחצה את התעלה ופגע בשיירה של צה"ל ובכוח החילוץ שהוזעק למקום. לאחר המתקפה שב הכוח המצרי לשטח מצרים כשהוא לוקח עמו שני חיילי צה"ל בשבי. היה זה האירוע עם מספר הנפגעים הגדול ביותר לצה"ל במהלך מלחמת ההתשה.
רקע

תפיסת הביטחון שהתגבשה לאחר מלחמת ששת הימים הביאה להקמת קו בר-לב שכלל שורה של מעוזים לאורך התעלה שהוחזקו על ידי חיילי חי"ר ושריון ושורה של "תעוזים" במרחק של כ-10 ק"מ מהתעלה שהוחזקו על ידי יחידות תחזוקה, מפקדות וסוללות ארטילריה.
עם פרוץ מלחמת ההתשה התברר שלמרות שהמעוזים עצמם בוצרו בכבדות הרי עקב אכילס שלהם היה התלות באספקה שוטפת של תספוקת ותגבורות. שיירות הספקה אלה תקפו מעת לעת על ידי המצרים תוך גרימת נפגעים רבים לכוחות צה"ל. תקיפות אלו בוצעו על ידי ירי נק"ל, ירי תלול מסלול וירי נ"ט מעבר לתעלה ותקיפות על ידי יחידות קומנדו שחצו את התעלה וירו על השיירות וטמנו מוקשים בדרכים. כדי להגן על השיירות מירי מצידה השני של התעלה הקים חיל ההנדסה סוללת עבר לאורך רוב דרכי העפר כדי להסתיר את השיירות. הסוללות אומנם מנעו ירי נק"ל ונ"ט אך הקל על חיילי קומנדו מצריים להסתתר מאחורי הסוללה ולתקוף משמם.
כדי לצמצם את הסיכון לשיירות נקבע נוהל "פתיחת ציר" לפיו כוח קרבי משוריין יעבור בדרכי הגישה למוצבים לפני השיירות כדי לוודא שהדרכים אינן ממוקשת ואין לאורכן מארבי קומנדו מצרי.
זירה רבת פיגועים הייתה בצפון התעלה שם בנה צה"ל שבעה מעוזים (מעוז בודפשט (ששכן על החוף), מעוז טמפו (שהיה הכי צפוני ושכן בקרבת פורט סעיד), מעוז אורקל, מעוז לחצנית, מעוז דרורה, מעוז כתובה ומעוז מילנו).
המארב

ב-30 במאי 1970 יצאה שיירה של שלושה טנקים ושלושה זחל"מים עם צנחנים מגדוד 202 לפתיחת הציר למוצב טמפו. לקראת הצהריים ומספר ק"מ מדרום למוצב נתקל הכוח במארב של כ-70 חיילי קומנדו מצריים שחצו את התעלה לפנות בוקר והתבצרו על הסוללה. הכוח המצרי נפרס לאורך כ-450 מטר מהסוללה כך שהירי על הכוח הישראלי היה מכל הכיוונים. הירי כלל אש מקלעים ונ"ט וממנו נפגעו רוב הכלים המשוריינים ורבים מחיילי הסיור נפצעו או נהרגו. במהלך ההתקלות ירתה הארטילריה המצרית לאזור התקרית כדי למנוע הגעה של תגבורות.
עם קבלת הידיעה בקשר על ההתקפה הוציא מג"ד הצנחנים, יעקב חסדאי, כוח חילוץ של זחל"מים ממפקדת הגדוד ששהתה באזור רומני. הכוח הגיע לאזור ההתקלות, אסף את הפצועים והגיע למוצב טמפו מצפון לאזור התקרית כדי לטפל בפצועים. לעת ערב יצא הכוח עם הפצועים דרומה וכ-17 ק"מ מדרום למקום המארב הראשון נתקל הכוח במארב מצרי נוסף שפצע והרג עוד חיילים.
תוצאות האירוע

בשני האירועים (המארב לסיור והמארב לכוח החילוץ) נהרגו 13 חיילי צה"ל (9 במארב הראשון ו-4 במארב השני), נפצעו שישה ונשבו 2 חיילים (אחד במארב הראשון ואחד במארב השני. השבוי במארב השני היה מהפצועים במארב הראשון). היה זה האירוע בו ספג צה"ל את מספר הנפגעים הגבוה ביותר במלחמת ההתשה.
במצרים נתפס האירוע כניצחון גדול.
תגובת צה"ל

מייד לאחר האירוע הראשון תקף חיל האוויר של ישראל סוללות ארטילריה כדי להפסיק את הירי לאזור התקרית וכן ניסה למנוע את נסיגת חיילי הקומנדו. בתקופה שלאחר האירוע המשיך צה"ל בגישה ההתקפית:
תגובת צה"ל > ניתוק פורט סעיד

ב-31 במאי 1970 (למחרת התקרית) יצא חיל האוויר למבצע לניתוק פורט סעיד. במשך שלושה ימים תקפו מטוסי חיל האוויר מטרות צבאיות בצפון תעלת סואץ תוך התמקדות בעיר פורט סעיד וסביבותיה. אחת ממטרות המבצע הייתה לנתק את פורט סעיד ממצרים ולכן הפציצו המטוסים גשרים שנבנו על תעלת סואץ. בימים שלאחר המבצע המשיך חיל האוויר בפעילות התקפית והפיל ב-3 ביוני 4 מטוסים מצריים.
תגובת צה"ל > מבצע ויקטוריה

ב-11 ביוני 1970 יצא צה"ל למבצע ויקטוריה במהלכו תקפו כוחות צה"ל, בהובלת חיילי סיירת שקד, עמדות של צבא מצרים לאורך תעלת סואץ. הפשיטה נערכה כ-32 ק"מ מדרום לפורט סעיד וכוחות צה"ל הצליחו לכבוש כשלושה ק"מ מהגדה המזרחית של התעלה, לפוצץ מוצבים ותותחים ולהרוג מעל 30 חיילים מצריים.
שבויי צה"ל

באירוע נפלו בשבי שני חיילי צה"ל: סמל דוד לוי (מהמארב הראשון) וסמל יאיר דורי (מהמארב השני) שהיה פצוע קשה כשנשבה. במרץ 1971 שוחרר יאיר דורי מהשבי.
הערות שוליים

↑  לדברי חיילים ששירתו בתעלה באותה תקופה למרות שהשיירות היו נסתרות מהמצרים הם זיהו אותן לפי האבק שהתרומם מכלי הרכב
↑  קהיר מתרברבת ב"פשיטה נועזת", מעריב, 31 במאי 1970
↑  המארב המצרי התפרס על כחצי קילומטר ותקף בשלושה מוקדים, על המשמר, 1 ביוני 1970
↑  שמשון עופר, הביתה אחרי 10 חודשי שבי, דבר, 29 במרץ 1971
↑  סמל יאיר דורי הוחזר משבי מצרים, למרחב, 29 במרץ 1971
מאחורי הצלילים

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1973–2002 (כ־29 שנים)
 סוגה:  רוק מתקדם
 חברת תקליטים:  הד ארצי, NMC, CDI
 חברים
 מתי כספי שלמה גרוניך
 
מאחורי הצלילים הוא שמו של מופע ופרויקט מוזיקלי משותף של המוזיקאים שלמה גרוניך ומתי כספי. ייחודו של שיתוף הפעולה בכך שלא התמצה בשני מוזיקאים שמופיעים יחד אלא הניב יצירה מקורית משותפת של השניים. המופע הוקלט על ידי רשות השידור בהופעה חיה בתיאטרון צוותא ויצא לראשונה באלבום ב-1973 בחברת התקליטים הד ארצי ובהפקת "תיאטרון מופע". בעשורים הבאים התאחדו שוב לסיבוב הופעות משותף פעם בעשור (1984, 1990, 2002), שניים מהמופעים (1984 ו-2002) תועדו באלבומים משלהם.
מאחורי הצלילים 1973

מתי כספי פגש לראשונה בשלמה גרוניך כשבחן פסנתרנים למחזמר "עיר הגברים" שהלחין ועיבד. כספי מספר בהופעות שהוא ישב בצד שמאל של הפסנתר וניגן את ההרמוניה של "פנקס הקטן" וביקש מגרוניך לשבת לימינו ולאלתר עליה בצלילים הגבוהים. במהרה גילו שני המוזיקאים הצעירים שהם חולקים עניין במוזיקה מקורית ומאתגרת, פחות מיינסטרימית, רוק מתקדם ועוד. הם החלו לעבוד, לכתוב ולהלחין יחד, גרוניך בפסנתר וכספי בגיטרה או בפסנתר. לעיתים הלחינו שירי משוררים כיהודה עמיחי ולעיתים כתבו מילים בעצמם.
השיר הראשון שכתבו והלחינו יחד, בתהליך עבודה משותף, הוא "ציור", למילים שכתב אילן גרוניך, אחיו של שלמה. גם הוא הפך לקלאסיקה ישראלית ברבות השנים, אך בתחילת שנות השבעים היה החומר המוזיקלי מורכב ולא מסחרי, והמופע לא זכה להצלחה. עם זאת האלבום נחשב לפורץ דרך בתחומו - הרוק המתקדם היה חדש ולא מקובל בנוף המוזיקה הישראלית באותה התקופה.
תקופה מסוימת אף היו שותפים לדירה. גרוניך מספר כי יום אחד חזר ושמע את מתי מלחין שיר לתוכנית סאטירית למילים על ארובת רדינג "העשן בארובה, קרב קרב ובא, סביב הכל מסריח, אני כבר לא יכול לנשום...". הפער בין המילים שדיברו על עשן ופיח ללחן שהיה בלדה נוגה צרמו לו, והוא ביקש מכספי רשות להתאים ללחן מילים אחרות כדי לא לבזבז מלודיה רומנטית כזאת על שיר בדיחה. כספי הסכים, גרוניך כתב את המילים, וכך נולד שיר האהבה "ואותך" (התפרסם גם בשם "אחרי שנסעת"). הוא בוצע בפסטיבל הזמר תשל"ב והפך לקלאסיקה במוזיקה הישראלית.
בין השירים נוספים באלבום היו:
"אל נא תלך" מלודיה שחיבר גרוניך על בסיס פרלוד מס' 1 מתוך הפסנתר המשווה של יוהאן סבסטיאן באך למילים של רבינדרנת טאגור. הקדים אותו המלחין הצרפתי שארל גונו עם אווה מריה. השיר המקורי נכלל שנתיים קודם לכן באלבומו הראשון של גרוניך, "למה לא סיפרת לי!?"
"כשאלוהים אמר בפעם הראשונה" שהלחין כספי למילים של נתן זך לערב שירי משוררים מספר 1 בגלי צה"ל;
"קווינטה" – קטע אינסטרומנטלי שהלחין גרוניך לפסנתר ובהמשך הקליט אותו גם עם החליל של שם טוב לוי במסגרת ההרכב "קצת אחרת".
"בן-גוריון" ("מגיע לו שיכתבו עליו שיר") שיר לזכרו של דוד בן-גוריון, שנפטר באותה שנה. השיר נפתח בשתי תיבות אינסטרומנטליות מתוך "התקווה".
בשנת 2002 יצא התקליטור בגרסה מחודשת במסגרת סדרת "מבראשית" של הד ארצי. לראשונה כלל האלבום חוברת עם מילות השירים וגם טקסט מאת יואב קוטנר שסקר בקצרה את ההיסטוריה המשותפת של כספי וגרוניך ואת חשיבותו של האלבום במוזיקה הישראלית. השירים עצמם עברו עריכה דיגיטלית מחודשת (רימסטרינג) וההוצאה המחודשת כללה שבעה קטעי בונוס – הקלטות שונות לחלק מהשירים, גרסת כיסוי של גרוניך לשיר Rocky Raccoon של הביטלס וסקיצה ביתית לשיר "סוסי הפרשים" שלא נכלל באלבום במקור (לימים בוצע על ידי ההרכב Goldoolins).
מאחורי הצלילים 1973 > רשימת השירים

המוזיקה לשירים הולחנה על ידי שלמה גרוניך ומתי כספי (למעט היכן שמצוין אחרת).
| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פתיחה + אלוהים מרחם  | יהודה עמיחי |   | 5:08 |
| 2. | אבי  | יהודה עמיחי |   | 4:46 |
| 3. | אל נא תלך  | שלמה גרוניך על פי רבינדרנת טאגור | שלמה גרוניך על פי פרלוד מס' 1 של באך | 3:12 |
| 4. | יום לפני הדין  | שלמה גרוניך |   | 4:03 |
| 5. | כשאלוהים אמר בפעם הראשונה  | נתן זך | מתי כספי | 4:36 |
| 6. | ציור  | אילן גרוניך |   | 4:00 |
| 7. | רוצה שנית  | משה שכביץ |   | 4:26 |
| 8. | מאחורי הגדר הלבנה  | שלמה גרוניך |   | 3:00 |
| 9. | קוינטה  | אינסטרומנטלי | שלמה גרוניך | 2:49 |
| 10. | ואותך  | שלמה גרוניך | מתי כספי | 3:29 |
| 11. | בן-גוריון  | שלמה גרוניך ומתי כספי |   | 3:41 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 43:26 |
| בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:> מס' | בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:> שם | בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:> מילים | בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:> לחן | בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:> משך | בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:>  | בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:>  | בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:>  | בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:>  | בונוסים בהוצאה המחודשת 2002:>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. | ציור[*]  | שלמה גרוניך |   | 3:53 |  |  |  |  |  |
| 13. | אלתור ללא מילים[*]  | אינסטרומנטלי |   | 2:25 |  |  |  |  |  |
| 14. | Rocky Raccoon[*]  | לנון-מקרטני | לנון-מקרטני | 3:03 |  |  |  |  |  |
| 15. | ואותך (מתוך פסטיבל הזמר תשל"ב)   | שלמה גרוניך | מתי כספי | 4:31 |  |  |  |  |  |
| 16. | ציור (גרסת התקליטון)   | שלמה גרוניך |   | 4:07 |  |  |  |  |  |
| 17. | בן-גוריון (גרסת התקליטון)   | שלמה גרוניך ומתי כספי |   | 3:37 |  |  |  |  |  |
| 18. | סוסי הפרשים (סקיצה ביתית מתוך "קלעים")   | אמיר גלבע |   | 2:04 |  |  |  |  |  |
[*] מתוך תוכנית הרדיו "מה אבקש" ששודרה בגלי צה"ל בשנת 1972
מאחורי הצלילים 1973 > קרדיטים

טכנאי ראשי: עמיחי פוטוק
הוצאה מחודשת 2002:
איסוף עריכה והפקה: פיני דקל וליאור מזרחי
מפיקה ראשית: שרון לוי
עיצוב: דור כהן – סטודיו DandD
מסטרינג: איציק פיליבה – מסטר דיסק
מאחורי הצלילים 1984

בראשית שנות ה-80 שבו לעבוד יחד כשכספי הפיק מוזיקלית את אלבומו של גרוניך "צמר גפן מתוק" שיצא ב-1982. בעקבות העבודה המשותפת החליטו לחזור ל"מאחורי הצלילים", וכך, כעשור לאחר המופע הראשון, התאחדו כספי וגרוניך לסבב הופעות שני שאף הוא תועד באלבום. המופע הוצג בתיאטרון יובל והאלבום הוקלט בהופעה חיה באולם בית המורה על ידי רשות השידור. השניים חזרו על שישה משירי המופע המקורי והוסיפו עליהם חמישה שירים: "מקום לדאגה" שהלחין כספי למילים של יהונתן גפן; "שיר אהבה טרי" ("בואי ילדה") של גרוניך; שני שירים ציניים על תל אביב שהלחין גרוניך למילים של המשורר מאיר ויזלטיר – "יש לי סימפטיה" (הולחן לערב שירי משוררים של גלי צה"ל ובוצע במקור על ידי נורית גלרון) ו"אפשר לחיות בת"א"; שיר היתולי חדש בשם "ק.ג.ב." שכתב כספי למופע.
האלבום יצא בתקליטור בסדרת התפוז המוזלת של NMC בשנת 1994.