stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוג'ם
היסטוריה > יהודים

בגוג'ם חיו קהילות יהודיות משך זמן רב, אך אלו לא נחקרו לעומק. באיגרת רבי אליהו מפירארה מתחילת המאה ה-15 מוזכר "נהר גוזן" כנהר שעובר ביישובי ביתא ישראל. שם הנהר "גוזן" הגיע, ככל הנראה, מהשם "גוזם" שהיה שמו של האזור בתקופת הרב. הנהר המוזכר הוא ככל הנראה הנילוס הכחול או אחד מיובליו הזורמים באזור. במאה ה-16 מזכירים מקורות פורטוגזים יהודים החיים באזור גאפאת השוכן דרום מערבית מגוג'ם ההיסטורית. במאה ה-19 מוזכר כי יהודי גוג'ם מתפקדים כנפחים וייתכן שהקבוצה המכונה "בודה" והמוזכרת במקורות מאותה התקופה מתכוונת אליהם. בשנות ה-70 של המאה ה-19 מוזכר כי מלך גוג'ם תקלה היימנות לקח יהודים שעסקו בנפחות ונגרות מאבורה שבגונדר לגוג'ם כדי שאלו יבנו כנסיות, יהודים אלו עבדו כל השנה וחזרו לביתם בעונות הגשומות. בשלהי המאה ה-19 היו יהודי גוג'ם היו מטרה למיסיונרים מטעם החברה הלונדונית וזכו לביקורים תכופים.
לקריאה נוספת

Abdussamad Hajji Ahmad, Gojjam: Trad, Early Merchant Capital and the World Economy, 1901-1935, Ph.D. thesis, University Of Illinois, 1986
Taddesse Tamrat, "Ethiopia in Miniature: the Peopling of Gojam"  in Harold G. Markus (Editors), New Trends in Ethiopian Studies,  Papers of the 12th  International Conference of Ethiopian Studies, Vol.1, Michigan State University, September 1994, pp. 951-962
Taddesses Tamrat, Church and State in Ethiopia, 1270-1527, Clarendon Press, 1972
Tegegne Muse, Gojjam, the stigma: the Abyssinian pariah, Guihon Books, 1983, ISBN 2940061009
הערות שוליים

↑  James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920, University of Pennsylvania, 1992, ISBN 9780812231168, p. 173
↑  אברהם יערי, אגרות ארץ ישראל, גזית, תש"ג, עמ' 88
↑  לנהר גוזן המוזכר אין קשר לנהר גוזן המוזכר במקרא (מלכים ב', י"ז, ו'; י"ח, י"א; דברי הימים א', ה', כ"ו) כמקום שאליו הוגלו חלקים מעשרת השבטים ראו מנחם ולדמן, מעבר לנהרי כוש - יהודי אתיופיה והעם היהודי, משרד הביטחון, תשמ"ט, עמ' 294, הערה 8
↑  Michael Kleiner, "Gafat history" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: D-Ha, Otto Harrassowitz Verlag, 2005, ISBN 3447052384, p. 652
↑  Quirin, p. 135
↑  Quirin, p. 141
↑  Quirin, p. 171
↑  Quirin, p. 284, n. 64
המלך תקלה היימנות
גביע אוקיאניה לאומות 1996

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  10 בנובמבר 1995 – 1 בנובמבר 1996 (358 ימים)
 מספר משתתפות:  4
 הזוכה:   אוסטרליה
 מספר משחקים:  6
 מספר שערים:  18 (3 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  61,279 (0 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אוסטרליה כריס טריאנובסקי (7 שערים)
 → 19801998 ←
 
גביע אוקיאניה לאומות 1996 היה הטורניר השלישי של גביע אוקיאניה לאומות, והראשון מזה 16 שנים. בטורניר השתתפו ארבע נבחרות, ששיחקו במתכונת נוקאאוט בשיטת בית-חוץ.
נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שגברה בצמד משחקי הגמר על טהיטי, 6–0 במשחק הראשון ו-5–0 במשחק הגומלין. בעקבות הזכייה, זכתה אוסטרליה לייצג את התאחדות אוקיאניה בגביע הקונפדרציות 1997.
מוקדמות

טרם הטורניר, שתי הנבחרות המובילות בדירוג פיפ"א מתוך הנבחרות החברות בקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה היו אוסטרליה וניו זילנד, והן העפילו אוטומטית למפגש ביניהן בחצי הגמר. יתר הנבחרות שיחקו בטורנירי גביע מלנזיה וגביע פולינזיה, והזוכה בכל טורניר העפילה לחצי הגמר השני.
מוקדמות > גביע מלנזיה 1994

הטורניר התקיים באיי שלמה. הנבחרת המארחת, איי שלמה, זכתה בטורניר עם מאזן מושלם של ארבעה ניצחונות והעפילה לחצי הגמר.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איי שלמה | 12 | 4 | 4 | 0 | 0 | 10 | 1 | 9 |
|  פיג'י | 9 | 4 | 3 | 0 | 1 | 8 | 4 | 4 |
|  פפואה גינאה החדשה | 4 | 4 | 1 | 1 | 2 | 2 | 4 | -2 |
|  קלדוניה החדשה | 3 | 4 | 1 | 0 | 3 | 5 | 9 | -4 |
|  ונואטו | 1 | 4 | 0 | 1 | 3 | 5 | 12 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  פפואה גינאה החדשה | 1 – 0 | קלדוניה החדשה   |
|  פיג'י | 3 – 1 | קלדוניה החדשה   |
|  קלדוניה החדשה | 3 – 2 | ונואטו   |
|  איי שלמה | 2 – 0 | פפואה גינאה החדשה   |
|  איי שלמה | 4 – 0 | ונואטו   |
|  פיג'י | 1 – 0 | פפואה גינאה החדשה   |
|  ונואטו | 1 – 1 | פפואה גינאה החדשה   |
|  איי שלמה | 1 – 0 | פיג'י   |
|  פיג'י | 4 – 2 | ונואטו   |
|  איי שלמה | 3 – 1 | קלדוניה החדשה   |
מוקדמות > גביע פולינזיה 1994

הטורניר התקיים בסמואה המערבית. טהיטי זכתה בטורניר במאזן מושלם של שלושה ניצחונות והעפילה לחצי הגמר.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  טהיטי | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 10 | 1 | 9 |
|  טונגה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 4 | 0 |
|  סמואה המערבית | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 10 | -5 |
|  סמואה האמריקנית | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 7 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  טהיטי | 1 – 0 | טונגה   |
|  סמואה המערבית | 3 – 1 | סמואה האמריקנית   |
|  טהיטי | 2 – 1 | סמואה האמריקנית   |
|  סמואה המערבית | 2 – 2 | טונגה   |
|  טונגה | 2 – 1 | סמואה האמריקנית   |
|  סמואה המערבית | 0 – 7 | טהיטי   |
שלב הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |


|  |   ניו זילנד | 0 |   |  |  |  |
|  |   אוסטרליה | 3 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |   אוסטרליה | 11 |
|  |  |  |   |   |   טהיטי | 0 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  |   איי שלמה | 1 |   |   |  |  |
|  |   טהיטי | 3 |   |   |  |  |
שלב הגמר > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 בנובמבר 1995 |  ניו זילנד | 0–0 |  אוסטרליה | קווין אליזבת' II פארק, כרייסטצ'רץ', ניו זילנד צופים: 8,000 שיפוט: ניו זילנד בארי טאסקר |
| 10 בנובמבר 1995 |  |  |  | קווין אליזבת' II פארק, כרייסטצ'רץ', ניו זילנד צופים: 8,000 שיפוט: ניו זילנד בארי טאסקר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 בנובמבר 1995 |  אוסטרליה | 3–0 |  ניו זילנד | אצטדיון בריקרס, ניוקאסל, אוסטרליה צופים: 8,858 שיפוט: אוסטרליה סיימון מיקאלף |
| 15 בנובמבר 1995 | דמיאן מורי  33'   פול וייד  45' (פ)   ג'ו ספיטרי  51' |  |  | אצטדיון בריקרס, ניוקאסל, אוסטרליה צופים: 8,858 שיפוט: אוסטרליה סיימון מיקאלף |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 בנובמבר 1995 |  איי שלמה | 0–1 |  טהיטי | אצטדיון לוסון טאמה, הוניארה, איי שלמה צופים: 15,000 שיפוט: פיג'י אינטאז שאה |
| 17 בנובמבר 1995 |  |  | ז'אן-לו רוסו  72' | אצטדיון לוסון טאמה, הוניארה, איי שלמה צופים: 15,000 שיפוט: פיג'י אינטאז שאה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 במאי 1996 |  טהיטי | 2–1 |  איי שלמה | סטאד פאטר, פפאטה, טהיטי צופים: 15,000 שיפוט: ניו זילנד דרק ראג |
| 11 במאי 1996 | ז'אן-לו רוסו  46'   מאצ'ה גאטיין  88' |  | רוברט סני  81' | סטאד פאטר, פפאטה, טהיטי צופים: 15,000 שיפוט: ניו זילנד דרק ראג |
שלב הגמר > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 באוקטובר 1996 |  טהיטי | 0–6 |  אוסטרליה | האצטדיון האולימפי, פפאטה, טהיטי צופים: 5,000 שיפוט: ניו זילנד בארי טאסקר |
| 27 באוקטובר 1996 |  |  | ארני טאפאי  5'   פול טרימבולי  20'   כריס טריאנובסקי  25', 28', 44', 89' | האצטדיון האולימפי, פפאטה, טהיטי צופים: 5,000 שיפוט: ניו זילנד בארי טאסקר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 בנובמבר 1996 |  אוסטרליה | 5–0 |  טהיטי | אצטדיון ברוס, קנברה, אוסטרליה צופים: 9,421 שיפוט: פיג'י אינטאז שאה |
| 1 בנובמבר 1996 | רובי הוקר  11'   כריס טריאנובסקי  21', 36', 54'   רופנה ראומאטי  31' (ע) |  |  | אצטדיון ברוס, קנברה, אוסטרליה צופים: 9,421 שיפוט: פיג'י אינטאז שאה |
דגל אנגווילה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי, דגל הצי המדיני
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  1980
 מוטיבים עיצוביים:  נס בריטי כחול  דגל הממלכה המאוחדת בקנטון   שדה כחול עם הטבעה של סמל אנגווילה
 דגלים היסטוריים   :     דגל הדולפינים (1967 - 1969)      דגל בתולות הים (1967)
דגל אנגווילה מבוסס על נס כחול בריטי כאשר ברביע העליון הסמוך לניצב הדגל (הקנטון) מופיע היוניון ג'ק, ובמרכז הדגל מופיע סמל אנגווילה.
סמל אנגווילה כולל שלושה דולפינים, המייצגים חברות, חכמה וכח, השדה הלבן המייצג את השאיפה לשלום והפס הכחול מסמל נעורים ותקווה. עיצוב הסמל לקוח מדגל הדולפינים, שהיה דגלה הקודם של אנגווילה בשנים 1967-1969.
דגל זה הוא הדגל השלישי של אנגווילה (כאשר לא לוקחים בחשבון את היותה חלק מסנט כריסטופר ונביס). הדגל הראשון היה דגל כחול ואדום, במרכזו שם האי בצבע צהוב, ועל הדגל שתי בתולות ים. דגל זה היה מאוד לא פופולרי, והוחלף במהלך התקופה הקצרה בה היה האי עצמאי בדגל הדולפינים, אשר עדיין מונף ברחבי האי.
ראו גם

גלריית דגלי הממלכה המאוחדת
נס כחול
הערות שוליים

1 2  Collins Gem Flags (1994). pp 25.
| דגלי הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת | דגל הממלכה המאוחדת (היוניון ג'ק) |  |
| ארצות הממלכה המאוחדת | אנגליה • ויילס • סקוטלנד • צפון אירלנד (היסטורי) |  |
| הניסים הבריטיים | נס כחול • נס אדום • נס לבן • נס חיל האוויר המלכותי • דגל התעופה האזרחית הבריטית • דגל צבא בריטניה |  |
| ניסים מלכותיים | הנס המלכותי של הממלכה המאוחדת • הנס המלכותי של סקוטלנד (היסטורי) |  |
| שטחי חסות | ג'רזי • גרנזי (אולדרני • סרק • הרם) • האי מאן |  |
| הטריטוריות שמעבר לים | אסנשן • גיברלטר • סנט הלנה • טריסטן דה קונה • איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים • איי פוקלנד • ברמודה • איי הבתולה הבריטיים • איי טרקס וקייקוס • מונטסראט • איי קיימן • אנגווילה • פיטקרן • הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה |  |
| דגלי מדינות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ובאיים הקריביים |
| --- | --- | --- |
| מדינות | איי בהאמה • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • ארצות הברית • בליז • ברבדוס • גואטמלה • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • קובה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טרקס וקייקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • ברמודה • גוואדלופ • גרינלנד • הולנד הקריבית (בונייר, סאבא, סנט אוסטתיוס) • מונטסראט • מרטיניק • סן ברתלמי • סן מרטן • סנט מארטן • סנט פייר ומיקלון • נבאסה • פוארטו ריקו • קוראסאו |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גנרל טושבו

ערך זה עוסק בעיר בבולגריה. אם התכוונתם לכפר בבולגריה, ראו .
גנרל טושבו (בבולגרית: Генерал Тошево; ברומנית: Casim) היא עיר במחוז דובריץ' שבבולגריה. היא קרויה על שמו של הגנרל הבולגרי סטפן טושב.
גאוגרפיה

העיירה ממוקמת כ-392 ק"מ מסופיה, בירת בולגריה וכ-17 ק"מ מדובריץ', בירת המחוז.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 13 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (-1 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 753 מילימטרים בשנה. חודש יוני הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (115 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (25 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

העיירה ממוקמת ליד הכבישים 29‏, 296‏, 2903 ו-9002.
ערים תאומות

אוקראינה בולהראד (אנ'), אוקראינה
רומניה מנגליה (אנ'), רומניה
הערות שוליים

↑  Структура и състав « Община Генерал Тошево (ב־)
↑  אוכלוסין - 15 ביוני 2020
↑  General Toševo (General Toševo, Dobrič, Bulgaria) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, citypopulation.info
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Archived Data, April 21, 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567411205171  LCCN: n90616258  VIAF: 143195489   WorldCat (עם VIAF): 143195489 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בולגריה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גרציה קאסין

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1900 קהיר, מצרים
 פטירה:  2 בדצמבר 1977 (בגיל 77) חיפה, ישראל
 מדינה:  מצרים מצרים
 תקופת הפעילות:  1923–1952 (כ־29 שנים)
 עיסוק:  שחקנית
 פרופיל ב-IMDb
גרציה (משמאל) עם אחותה השחקנית סאלחה קאסין (מימין)
גרציה קאסין (או גראסיה קאסין; בערבית: جراسيا قاصين, בתעתיק מדויק: גראסיא קאצין; 12 ביוני 1900, קהיר – 2 בדצמבר 1977, חיפה) הייתה שחקנית קולנוע יהודייה-מצרית. נכנסה לתחום המשחק בהשראת אחותה הגדולה, השחקנית סאלחה קאסין, ונחשבה לשחקנית היהודיה הראשונה במצריים שעלתה לישראל, ועל כך התכחשה לה אחותה.
קורות חיים

נולדה בקהיר למשפחה יהודית. אחותה הייתה השחקנית סאלחה קאסין. היא חייתה וגדלה במצרים, וכך גם אבות אבותיה. היא נכנסה לתחום הקולנוע המצרי בשנות העשרים של המאה העשרים והשתתפה ביותר מסוג אחד של עשייה אומנותית.
היא החלה את דרכה המשמעותית בשנת 1936, כשהשתתפה בסרט הז'נדרם, בו כיכבו עלי אלכּסאר, זוזו לביב וזכייה אבראהים. את הסרט ביים אחמד אל-משרקי. היא שיתפה פעולה עם אחותה, סאלחה קאסין, במספר סרטים מצריים. כמו כן השתתפה בסרטים רבים עם כמה מהכוכבים הגדולים ביותר במצרים עד שנת 1953. הסרט האחרון שהשתתפה בו היה בשנת 1953 "האהובים עשקו אותי", בו שיחקה בתפקיד של גברת ענאיאת. לאחר מכן עלתה לישראל באותה השנה.
לאחר עלייתה לישראל, הוקרן הסרט שלה עם האמן אחמד רמזי, בשם "קול מהעבר", בשנת 1956. לא ידוע על חייה האישיים או על נישואיה. היא נפטרה בשנת 1977 ונקברה בישראל קרוב לגיל 77, לאחר שסבלה ממחלות זקנה רבות.
פילמוגרפיה

1936 – הז'נדרם (خفير الدرك)
1941 – ניצחון הנעורים (انتصار الشباب)
1946 – משחק השש (لعبة الست), שיחקה בתפקיד לקוחה בחנות של איזאכ.
1946 – העבר הלא ידוע (الماضي المجهول), שיחקה בתפקיד קרובת משפחה.
1946 – שפתון (أحمر شفايف)
1947 – ליבי - מדריכי (قلبي دليلي), שיחקה בתפקיד אורחת במסיבה.
1947 – הטוב ביותר (البريمو)
1948 – לקראת התהילה (نحو المجد)
1949 – פאטמה, מאריקא וראשיל - (فاطمة وماريكا وراشيل), שיחקה בתפקיד אמה של ראשיל.
1949 – גברת שדה (عفريتة هانم)
1949 – רחוב הלהטוטן (شارع البهلوان), שיחקה בתפקיד דודתו של סעיד.
1949 – האדון המצרי (المصري أفندي), שיחקה בתפקיד הסבתא.
1950 – העלמה אמא (الآنسة ماما), שיחקה בתפקיד מנהלת המקלט.
1951 – ללא פרידה (من غير وداع), שיחקה בתפקיד ג'מילה האנם.
1951 – אסמאעיל יאסין בבית רדוף הרוחות (إسماعيل ياسين في بيت الأشباح), שיחקה בתפקיד ג'מילה האנם.
1952 – כרצונך (على كيفك)
1952 – המנצח (المنتصر), שיחקה בתפקיד גברת בגן.
1953 – האהובים עשקו אותי (ظلموني الحبايب), שיחקה בתפקיד ענאיאת האנם - דודתו של רפעת.
1956 – קול מהעבר (صوت من الماضي)
הערות שוליים

1 2 3 4 5  جراسيا قاصين ديانتها زوجها جنسيتها وفاتها معلومات عنها وصور, באתר awqatk.com
↑  Gracia Kassin, באתר wikipe.wiki/wiki/ar/جراسيا_قاصين
↑  جراسيا قاصين באתר elcinema.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ון פרטווי

| --- | --- |

ג'ון פרטווי, 1996
 לידה:  7 ביולי 1919 צ'לסי, לונדון, אנגליה
 פטירה:  20 במאי 1996 (בגיל 76) קונטיקט, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות של פאטני וייל 
 שם לידה:  John Devon Roland Pertwee 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1938–1996 (כ־58 שנים)
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1939)  בית הספר שרבורן  בית ספר פרנסהאם הייטס 
 בן או בת זוג:  ג'ין מארש (1955–1960) 
 צאצאים:  שון פרטווי 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון דבון רולנד פרטווי (באנגלית: John Devon Roland "Jon" Pertwee;‏ 7 ביולי 1919 - 20 במאי 1996) היה שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסיטקום הרדיופוני "The Navy Lark" של רדיו ה-BBC, גילום דמותו של הדוקטור השלישי בסדרת המדע בדיוני הוותיקה דוקטור הו בין השנים 1970 ו-1974, והתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה לילדים "וורזל גאמידג'" (Worzel Gummidge) בשנים 1979–1981.
ביוגרפיה

פרטווי נולד בצ'לסי שבלונדון. מוצאו הוא מההוגנוטים, שם המשפחה הוא אינגלוז של "פרטיוס" (Perthuis). אביו רולנד פרטווי היה תסריטאי ושחקן, הוא קרוב רחוק של השחקן ביל פרטווי. אמו אביס שולץ (Avice Scholtz) נפרדה מאביו כאשר היה ילד. אביו התחתן שוב ולאמו היה בן זוג שאיתו לא היה לפרטווי יחסים טובים. השחקן הנרי איינלי (אנ') שהיה חבר קרוב של אביו, שימש כסנדקו. בנו של איינלי, אנתוני הופיע לצידו של פרטווי בפרק בסדרת דוקטור הו בשנת 1983, "חמשת הדוקטורים", במסגרת חגיגות 20 שנה לסדרה.
פרטווי התחנך בבית הספר העצמאי "פרנשם הייטס סקול" בראולג' שבסארי, אחר כך ב"שרבון סקול" בעיר שרבון שבדורסט ובבתי ספר אחדים נוספים שמהם סולק. הוא התחיל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, אך גם משם סולק לאחר שסירב לשחק בתפקיד "רוח" יוונית באחד מהשיעורים, וכשהרגיש שזהו בזבוז זמן בשבילו ובזבוז כספו של אביו. בנוסף הואשם בכתיבת גרפיטי על המורים על קירות השירותים.
במהלך מלחמת העולם השנייה שרת פרטווי כקצין באגף המודיעין של הצי המלכותי הבריטי. הוא עבד יחד עם מחבר ספרי ג'יימס בונד איאן פלמינג, ודיווח ישירות לראש הממשלה דאז וינסטון צ'רצ'יל. הוא היה חבר צוות הספינה אה"מ הוד, נשלח לקורס קצינים זמן קצר לפני שהיא טובעה על ידי ספינת הקרב הגרמנית "ביסמרק", ומכל צוותה נותרו רק שלושה בחיים. במהלך שירותו בחיל הים, התעורר בוקר אחד אחרי לילה של שכרות וגילה קעקוע של נחש קוברה על זרועו הימנית.
אחרי המלחמה, זכה להתפרסם כשחקן קומי בתוכנית הרדיו "Waterlogged Spa" לצידו של אריק ברקר, ובתוכנית "Puffney Post Office" בו שיחק דמות של דוור זקן ואומלל. בין השנים 1957 ועד 1977 גילם דמות בתסכית רדיו "The Navy Lark" של ה-BBC. הוא נודע כמי שדומה במראהו לדני קיי, ופרטווי חיקה את קיי בסרט " Murder at the Windmill" מ-1949.
על הבמה הופיע במחזה "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום" בהפקה משנת 1963 בלונדון, ב-1966 השתתף בתפקיד קטן גם בסרט המבוסס על המחזה. גילם את סידני טאיט בקומדיה "Ladies Who Do". בשנת 1966 כיכב יחד עם דונלד סינדן בהפקה מקורית של הווסט אנד של הקומדיה "There's a Girl in My Soup" וגם הופיע בסדרת סרטי "Carry on" : ב-"Carry on Cleo" מ-1964 כמגיד עתידות, ב-"Carry on Screaming" מ-1966 בתפקיד ד"ר פטל, ב-"Carry on Cowboy" מ-1965 כשריף ארפ, וב-"Carry on Columbus" מ-1992 כדוכס מקוסטה בראבה. בטלוויזיה החל להופיע בתפקידים קטנים, בתוכנית ילדים עם ריצ'רד היאם (אנ') בתפקיד מר פסטרי, בפרק "מוונוס באהבה" בסדרה "הגומלים" בתפקיד בריגדיר וייטהד, וב-1970 שיחק בתפקיד אורח ככומר בסדרה "Wacky Wales".
אחד מתפקידיו הזכורים ביותר היה בסרט "The House That Dripped Blood" מ-1971. צילומי הסרט נערכו בקיץ של 1970, בין שתי העונות בהן שיחק ב"דוקטור הו", הוא גילם את פול הנדרסון, כוכב סרטי אימה יהיר.
פרטווי היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה הייתה השחקנית ג'ין מארש לה היה נשוי מ-1955 ועד 1960. בהמשך אותה שנה התחתן עם אינגבורג רוזה, איתה נולדו לו שני ילדים, בתם דריאל ילידת 1961 ובנם שון יליד 1964.
ביוגרפיה > דוקטור הו

ב-1969 בחר בו המפיק פיטר ברייאנט כמחליפו של פטריק טרוטון לתפקיד הדוקטור בסדרת הטלוויזיה דוקטור הו. פרטווי ביקש מהסוכן שלו להציע אותו לתפקיד, והופתע לגלות שהוא כבר ברשימת המועמדים. רון מודי היה המועמד המועדף על המפיק, אך הוא לא היה זמין לתפקיד. אחרי שתי ההתגלמויות הראשונות של הדוקטור, פרטווי גילם אותו בדמות של צלבן עם נטייה לאקשן ובבגדים מפוארים, גם כאשר הדוקטור היה בגלות בכדור הארץ והיה משרת ב-UNIT. הוא גילם את הדוקטור במשך 5 עונות בין 1970 ל-1974, תקופה שהייתה ארוכה יותר מזו של שני קודמיו בתפקיד, ויליאם הרטנל ופטריק טרוטון, אם כי הוא שיחק בפחות פרקים מאשר הרטנל. בתחילת 1974 הכריז פרטווי על עזיבתו את התפקיד ועל רצונו לחזור לשחק בתיאטרון במחזה "The Bedwinner", כמו כן ציין כסיבה נוספת לעזיבתו היא אי רצונו להיות מזוהה עם התפקיד. הופעתו האחרונה בפרק מלא הייתה בפרק "כוכב העכבישים" ביוני 1974, וטום בייקר החליף אותו בתפקיד הדוקטור. בחגיגות לציון 20 שנים לתוכנית חזר פרטווי לגלם את הדוקטור בפרק "חמשת הדוקטורים", עוד גילם את הדוקטור בשני תסכיתי הרפתקאות ברדיו ובהצגה "Doctor Who – The Ultimate Adventure".
ב-14 באפריל 1971 היה פרטווי נושא התוכנית "אלה הם חייך" של תיימז טלוויז'ן.
ביוגרפיה > וורזל גאמיג'

אחרי תקופה שבין 1974 ל-1978 שבה שימש פרטווי כמנחה שעשועון הטלוויזיה "מי עשה זאת?" (Whodunnit?) ברשת תיימז טלוויז'ן, החל לככב בסדרת טלוויזיה לילדים "וורזל גאמידג'" (אנ'), המבוססת על סדרת ספרים שנכתבו על ידי ברברה יופאן טוד, ושודרה לראשונה בשנת 1979 ברשת ITV. בסדרה שיחק בדמות דחליל והשמיע קולות מצחיקים. הסדרה זכתה להצלחה מיידית ורצה עד 1981. כשהוא להוט להמשיך עם הסדרה, ניהל מסע קידום מכירות שלה, והסדרה נרכשה ב-1987 על ידי רשת טלוויזיה בניו זילנד. בשנתיים הבאות הוקרן בצ'אנל 4 הסדרה "Worzel Gummidge Down Under". ב-1995 גילם בפעם האחרונה את הדמות במופע במיוחד לציון 40 שנה לרשת ITV. עוד גילם את הדמות על במת התיאטרון והקליט אלבום "Worzel Gummidge Sings", וכמו כן הקליט סינגל לכבוד חג המולד.
ביוגרפיה > תפקידים נוספים

ב-1976 השתתף פרטווי בתשדירי פרסומת של "Green Cross Code" הפועלת למען בטיחות בדרכים. עוד ב-1976 כיכב לצידה של השחקנית האוסטרלית ג'ולי אנתוני בהפקה בווסט אנד של המחזמר "איירין", ההפקה המקורית היא מ-1919, כשהוא מגלם את מעצב האופנה "מאדאם לוסי". הצגת הבכורה הייתה בתיאטרון אדלפי, והועלו מעל ל-900 הצגות. פרטווי השתתף גם באלבום של שירי המחזמר בהפקת "EMI Records". בשנות השמונים דיבב את הדמות "ספוטי" בסדרת האנימציה "SuperTed". ב-1985 כיכב ב-" Do You Know The Milkyway?", עיבוד טלוויזיוני למחזה מאת קרל ויטלינג'ר (Karl Wittlinger), בו גילם את הדמות של ד"ר ניורוס ותשע דמויות נוספות. ב-1995 היה פרטווי הקול מאחורי הדמות מוות במשחק המחשב עולם הדיסק. עוד באותה שנה גילם את ג'נרל פון קרמר באחד מפרקי סדרת הטלוויזיה "אינדיאנה ג'ונס הצעיר".
ביוגרפיה > שארית חייו

פרטווי חזר לשחק בתפקיד הדוקטור בשנת 1983 בספיישל "חמשת הדוקטורים" שהופק לציון 20 שנה לסדרה, וב-1993 שיחק בפרק "Dimensions in Time" עבור מופע הצדקה " Children in Need". עוד גילם את הדוקטור על הבמה בהצגה "Doctor Who – The Ultimate Adventure", בסיור הופעות בבריטניה ממרץ עד יוני 1989. במהלך שנות התשעים השתתף בתפקיד אורח בסדרת קומדיות ברדיו ה-BBC בשם "Lords and Ladies", בה גילם דמות של אדון זמן, וגילם את אותה דמות בקומדיה "The Skivers" של רדיו 4. הוא היה המגיש בסרטים דוקומנטריים של "דוקטור הו", והגיש את "השנים של טרוטון" ואת "השנים של פרטווי", הסוקר את הפרקים בהם השתתפו השניים.
תפקידו האחרון בקולנוע היה בסרט "Cloud Cuckoo", שיצא לאקרנים ב-18 ביוני 1994. הופעתו האחרונה בטלוויזיה היה בתוכנית "Surprise, Surprise" בהנחייתה של סילה בלאק ושודרה ב-21 באפריל 1996.
פרטווי המשיך להשתתף בכנסים של דוקטור הו עד יום מותו. הוא נפטר מהתקף לב בהיותו בקונטיקט ב-20 במאי 1996, בגיל 76. גופתו נשרפה בפאטני וייל ולארונו הוצמד צעצוע של וורזל גאמידג', כפי שהורה בצוואתו.
פילמוגרפיה

(1938) A Yank at Oxford
(1939) The Four Just Men
קרפד מטירת הקרפד (1946) Toad of Toad Hall
(1948) A Piece of Cake
(1948) William Comes to Town
(1949) Murder at the Windmill
(1949) Helter Skelter
(1949) Dear Mr. Prohack
(1950) Miss Pilgrim's Progress
(1950) The Body Said No!
(1951) Mister Drake's Duck
(1953) Will Any Gentleman...?
(1954) The Gay Dog
(1955) A Yank in Ermine
(1956) It's a Wonderful World
הברווזון המכוער (1959) The Ugly Duckling
(1960) Just Joe
(1961) Nearly a Nasty Accident
(1964) Carry on Cleo
(1965) You Must Be Joking!
(1965) I've Gotta Horse
(1965) Carry on Cowboy
(1966) Carry on Screaming!
דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום (1966) A Funny Thing Happened on the Way to the Forum
(1969) Up in the Air
דוקטור הו (1970 - 1974)
(1971) The House That Dripped Blood
(1975) One of Our Dinosaurs Is Missing
(1977) Wombling Free
(1977) Adventures of a Private Eye
(1977) No. 1 of the Secret Service
ילדי המים (1978) The Water Babies
(1982) The Boys in Blue
(1990) The Airzone Solution
(1992) Carry on Columbus
אינדיאנה ג'ונס הצעיר (1995) The Young Indiana Jones Chronicles
גרר (אזור קדום)

נחל גרר, אחד הזיהויים לגרר המקראית
גְּרָר היא עיר, חבל ארץ, מחוז ובתוכם נחל (נחל גרר), בנגב ארץ ישראל, בעבר – בארץ כנען, מוזכרת בתנ"ך כמקום מגוריהם הזמניים של אברהם ויצחק.
במקורות > תקופת האבות

השם גרר נזכר לראשונה בתנ"ך, בספר בראשית, פרק י', פסוק י"ט, האומר כך:
לאחר מכן מוזכרת גרר כשאברהם התיישב בה. בספר בראשית, פרק כ', פסוק א' מתואר מיקום גרר: "ויסע משם אברהם ארצה הנגב וישב בין קדש ובין שור ויגר בגרר". בהמשך התגורר יצחק בגרר ובאזור נכללו האתרים הבאים:
רחובות (לא העיר רחובות בת זמננו, אלא א-רחיבה, הנמצאת כיום כ-20 קילומטרים מדרום לחלוצה)
שטנה (החוקרים מנסים לזהות את שטנה בשטנת א-רחיבה)
עשק
נחל גרר והעיר גרר – שהיא עיר המלך
גרר הייתה שייכת לאבימלך, שהיה מלך גרר, ובחסותו רעו אברהם ויצחק את עדריהם, ויצחק אף עסק בעבודת האדמה. כשאברהם בא לגרר (ירידת אברהם לגרר), הוא אמר לשרה שתאמר שהיא אחותו כדי שלא – "והרגוני על דבר אשתי", ואבימלך לקחה אליו לארמונו. לאחר חלומו בלילה, הוא שחרר את שרה לאברהם יחד עם מקנה רב ועבדים. הוא הביא לשרה כסף רב, ולאחר תפילתו של אברהם, נרפאו אבימלך וקרוביו ממחלתם שבאה להם מלקיחת שרה לארמון. לאחר מכן ילדה שרה לאברהם את יצחק.
כשהיה רעב נוסף בארץ, לאחר הרעב הראשון, ירד יצחק לגרר (ירידת יצחק לגרר), ובגלל שה' נגלה אליו בחלום וביקש ממנו לא לרדת למצרים, הוא נשאר והשתקע בגרר. כמו אברהם, הוא טען שרבקה היא אחותו, "פן יהרגוני אנשי המקום על רבקה כי טובת מראה הוא". לאחר מכן, אבימלך פנה אליו בטענות לגבי כך שהוא לא אמר שרבקה אשתו, ואבימלך אסר על כל אנשי ממלכתו לגעת ברבקה. ה' בירך את יצחק בכל מכל "ויזרע יצחק בארץ ההוא וימצא בשנה ההוא מאה שערים ויברכהו ה'...", ועבדי יצחק מצאו מים בבארות שהם חפרו. הם רבו עם רועי גרר ולאחר מכן עברו לחפור באר אחרת. אזור גרר גבל בחבל באר שבע, ומשנדחקו האבות מגרר, עלו לבאר שבע ומשם כרתו ברית עם מלך גרר (ברית אברהם ואבימלך וברית יצחק ואבימלך).