stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ובאני גאלי
קריירת משחק > נבחרת איטליה

גאלי החל בשנת 1976 את דרכו בנבחרת איטליה הצעירה. אף על פי שטרם ערך הופעה רשמית במדי נבחרת איטליה הבוגרת, זומן גאלי על ידי אנצו ביארזוט לסגלי איטליה לקראת יורו 1980 ולקראת מונדיאל 1982 כשוער שלישי. על אף שלא שיחק בטורניר המונדיאל, זכה גאלי במדליית הזהב עם נבחרתו, שזכתה בתואר אלופת העולם בטורניר. באותן שנים היה קפטן הנבחרת, דינו זוף, לשוער הראשון והבלתי מעורער של הנבחרת.
הופעת הבכורה של גאלי במדי הנבחרת הגיעה רק כשנה וחצי לאחר הזכייה במונדיאל. ב-5 באוקטובר 1983, עלה גאלי מהספסל במחצית בניצחונה של איטליה 3:0 על יוון במשחק ידידות ביתי. כשלושה חודשים אחר כך, ב-22 בדצמבר 1983, עלה גאלי לראשונה בהרכב נבחרתו, בניצחון הביתי 3:1 על קפריסין במסגרת מוקדמות יורו 1984. גאלי לא זומן לסגל איטליה לקראת טורניר הגמר.
גאלי נבחר על ידי ביארזוט לשמש כשוער הראשון של הנבחרת במונדיאל 1986 במקסיקו. גאלי שיחק בכל ארבעת משחקיה של נבחרתו בטורניר, שהסתיים בהדחה בשמינית הגמר לאחר הפסד 2:0 לצרפת. גאלי ספג שישה שערים בארבעת משחקיה של איטליה, מבלי שהצליח לשמור על רשת נקייה.
לאחר הטורניר סיים גאלי את דרכו בנבחרת. בסך הכול רשם גאלי 19 הופעות במדי איטליה.
לאחר הפרישה > קריירה כמנהל ספורטיבי

בעונת 1997/1998 היה גאלי המנהל הספורטיבי של קבוצת פוג'ה. העונה הסתיימה בירידתה של פוג'ה מהסרייה ב'. בדצמבר 2007 החל לשמש בתפקיד דומה בקבוצה הלאס ורונה ששיחקה אז בליגה השלישית, אך עזב את התפקיד לאחר כשלושה חודשים בלבד.
לאחר הפרישה > קריירה פוליטית

ב-1 במרץ 2009 הוכרז גאלי כמועמד המרכז-ימין לתפקיד ראש עיריית פירנצה בבחירות המקומיות שנערכו באותה שנה. בסיבוב הראשון זכה גאלי בכ-32 אחוזים מהקולות, ועלה לסיבוב שני מול המועמד מתאו רנצי. בסיבוב השני הפסיד גאלי לאחר שזכה בכ-40 אחוזים בלבד, לעומת כ-60 של רנצי.
גאלי נכלל ברשימת מפלגת "פורצה איטליה" במסגרת הבחירות לפרלמנט האירופי 2014, אך לא נבחר לאחר שגרף רק כ-10,000 קולות.
תארים

גביע אירופה לאלופות (2): 1988/1989, 1989/1990
אליפות איטליה: 1987/1988
הגביע הביניבשתי: 1989
הסופר קאפ האירופי: 1989
הסופר קאפ האיטלקי: 1988
הסופר קאפ האיטלקי: 1990
גביע אופ"א: 1994/1995
אליפות העולם: 1982
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1977/1978 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 23 | 0 |
| 1978/1979 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 28 | 0 |
| 1979/1980 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1980/1981 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1981/1982 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1982/1983 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1983/1984 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1984/1985 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1985/1986 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 28 | 0 |
| 1986/1987 | מילאן | איטליהסרייה א' | 25 | 0 |
| 1987/1988 | מילאן | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1988/1989 | מילאן | איטליהסרייה א' | 32 | 0 |
| 1989/1990 | מילאן | איטליהסרייה א' | 11 | 0 |
| 1990/1991 | נאפולי | איטליהסרייה א' | 33 | 0 |
| 1991/1992 | נאפולי | איטליהסרייה א' | 33 | 0 |
| 1992/1993 | נאפולי | איטליהסרייה א' | 32 | 0 |
| 1993/1994 | טורינו | איטליהסרייה א' | 31 | 0 |
| 1994/1995 | פארמה | איטליהסרייה א' | 10 | 0 |
| 1995/1996 | לוצ'סה | איטליהסרייה ב' | 26 | 0 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 522 | 0 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה> שנה | נבחרת איטליה> הופעות | נבחרת איטליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1983 | 2 | 0 |
| 1984 | 5 | 0 |
| 1985 | 5 | 0 |
| 1986 | 7 | 0 |
| סה"כ | 19 | 0 |
גמר גביע אופ"א 1990

גמר גביע אופ"א 1990 היה השלב שנעל את טורניר גביע אופ"א לעונת 1989/1990. הוא שוחק בשני מפגשים במתכונת בית-חוץ, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר היא יובנטוס האיטלקית, שגברה על בת ארצה פיורנטינה בתוצאה 3–1 בסיכום שני המפגשים. הייתה זו המהדורה ה-19 של המפעל.
היה זה גמר כל-איטלקי ראשון אי פעם בכל מפעלי אופ"א, והשלישי בסך הכול בין שתי קבוצות מאותה המדינה. יובנטוס זכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה, בהופעתה השנייה בגמר המפעל, 13 שנים לאחר זכייתה הקודמת. כמו כן, הייתה זו זכייה איטלקית שנייה ברציפות בתואר, והשלישית בסך הכול, לאחר זכייתה של נאפולי עונה קודם לכן. שחקניה של יובנטוס, סטפאנו טאקוני וסרג'יו בריו, הצטרפו לרשימה המצומצמת של שחקנים שזכו בכל שלושת המפעלים הגדולים של אופ"א - גביע אירופה לאלופות, גביע אופ"א וגביע אירופה למחזיקות גביע. המאמן דינו זוף היה לראשון שזוכה בגביע אופ"א כמאמן לאחר שעשה זאת בעבר כשחקן (זכה עם יובנטוס כשחקן בעונת 1976/1977). פיורנטינה העפילה לגמר המפעל לראשונה בתולדותיה, והייתה לקבוצה האיטלקית השלישית אי פעם בגמר המפעל. עם הפסדה בגמר, הייתה פיורנטינה לקבוצה השנייה בהיסטוריה (אחרי המבורג) שמסיימת כסגנית בכל שלושת המפעלים הגדולים של אופ"א.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקומן בעונת 1988/1989 בסרייה א'. יובנטוס סיימה את העונה במקום הרביעי בטבלה. פיורנטינה סיימה במקום השביעי עם מאזן נקודות זהה לרומא, וגברה עליה 1–0 במשחק פלייאוף על הכרטיס לגביע אופ"א.
את משחק הגמר הראשון אירחה יובנטוס בסטאדיו קומונאלה ויטוריו פוצו. היה זה המשחק הרשמי האחרון באצטדיון עד לשנת 2006, אז שופץ והחליף את סטאדיו דלה אלפי. יובנטוס עלתה ליתרון בדקה החמישית משער של רוברטו גאליה, פיורנטינה איזנה כעבור חמש דקות משער של רנאטו בוסו, אך במחצית השנייה הכריעה יובנטוס את ההתמודדות עם שערים של פיירלואיג'י קזיראגי ולואיג'י דה אגוסטיני. משחק הגומלין התקיים בסטאדיו פרטניו באבלינו, לאחר שאצטדיונה של פיורנטינה, אצטדיון ארטמיו פרנקי, היה סגור עקב שיפוצים לקראת מונדיאל 1990, והאצטדיון החליפי בו אירחה פיורנטינה, אצטדיון רנאטו קורי בפרוג'ה, נסגר על ידי אופ"א עקב התנהגות אלימה של קהלה של פיורנטינה בחצי הגמר מול ורדר ברמן. המשחק עצמו הסתיים ללא שערים, ויובנטוס שמרה על יתרונה מהמשחק הראשון בדרך לזכייה בתואר.
הדרך אל הגמר

| איטליה יובנטוס | איטליה יובנטוס | איטליה יובנטוס | איטליה יובנטוס | סיבוב | איטליה פיורנטינה | איטליה פיורנטינה | איטליה פיורנטינה | איטליה פיורנטינה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| פולין גורניק זאבז'ה | 5 – 2 | 1 - 0 (ח) | 4 - 2 (ב) | סיבוב ראשון | ספרד אתלטיקו מדריד | 1 – 1 (3 - 1פ) | 0 - 1 (ח) | 1 - 0 ה (ב) |
| צרפת פריז סן-ז'רמן | 3 – 1 | 1 - 0 (ח) | 2 - 1 (ב) | סיבוב שני | צרפת סושו | 1 – 1 | 0 - 0 (ב) | 1 - 1 (ח) |
| גרמניה המזרחית קרל-מרקס-שטאדט | 3 – 1 | 2 - 1 (ב) | 1 - 0 (ח) | שמינית הגמר | ברית המועצות דינמו קייב | 1 – 0 | 1 - 0 (ב) | 0 - 0 (ח) |
| גרמניה המבורג | 3 – 2 | 2 - 0 (ח) | 1 - 2 (ב) | רבע הגמר | צרפת אוסר | 2 – 0 | 1 - 0 (ב) | 1 - 0 (ח) |
| גרמניה פ.צ. קלן | 3 – 2 | 3 - 2 (ב) | 0 - 0 (ח) | חצי הגמר | גרמניה ורדר ברמן | 1 – 1 | 1 - 1 (ח) | 0 - 0 (ב) |
הדרך אל הגמר > יובנטוס

יובנטוס פתחה את הופעותיה במפעל בסיבוב הראשון מול גורניק זאבז'ה הפולנית. טרם המשחק הראשון בחוץ התרחשה טרגדיה כאשר גאטאנו שיראה, שנשלח על ידי יובנטוס לעקוב אחרי היריבה הפולנית, מצא את מותו בתאונת דרכים. במשחק עצמו, שנערך תשעה ימים לאחר המקרה, גברה יובנטוס על יריבתה 1–0 משער ניצחון של אלכסנדר זאברוב בדקה ה-72. בגומלין הביתי פתחה יובנטוס בסערה. סלבטורה סקילאצ'י כבש כבר לאחר שתי דקות, דניאלה פורטונאטו הכפיל בדקה הרביעית, ג'אנקרלו מארוקי קבע 3–0 כבר בדקה השישית, ובדקה ה-25 השלים סקליאצ'י צמד. דריוש קוסלה רק צימק דקה לפני המחצית, זנון ליסק הוסיף שער נוסף בדקה ה-83 אך בסיום 4–2 ליובנטוס, שעלתה לסיבוב השני עם 5–2 בסיכום שני המפגשים.
בסיבוב השני פגשה יובנטוס את פריז סן-ז'רמן הצרפתית. במשחק הראשון בפארק דה פראנס הכריע רוי בארוש את ההתמודדות לטובת יובנטוס, וקבע 1–0 בדקה ה-65. בגומלין הביתי שוב עלתה יובנטוס ראשונה ליתרון, עם שער של רוברטו גאליה בדקה ה-26. דניאל בראבו איזן ארבע דקות לאחר מכן, אך שער עצמי של ז'אן-פייר בוסה קבע את תוצאת הסיום בדקה ה-83, ניצחון 2–1 ליובנטוס במשחק ו-3–1 בסיכום שני המפגשים.
בשמינית הגמר פגשה יובנטוס את נציגת גרמניה המזרחית, קרל-מרקס-שטאדט. במשחק הראשון בבית נקלעה יובנטוס לפיגור מאוחר בדקה השבעים, משער של לוץ ויינהולד. עם זאת, יובנטוס הצליחה להפוך את התוצאה כאשר סקילאצ'י איזן בדקה ה-82, ופיירלואיג'י קזיראגי השלים את המהפך שש דקות לאחר מכן. במשחק הגומלין השיגה יובנטוס ניצחון שישי מתוך ששת משחקיה בטורניר, כאשר לואיג'י דה אגוסטיני הכריע את המשחק בדקה העשרים. 3–1 ליובנטוס בסיכום המפגשים, בדרך לרבע הגמר.
שלב רבע הגמר הפגיש בין יובנטוס להמבורג, מגרמניה המערבית. במשחק הראשון בחוץ העלה סקילאצ'י את יובנטוס ליתרון בדקה החמישים, ושבע דקות לאחר מכן קבע קזיראגי את תוצאת הסיום, 2–0 ליובנטוס, שהותיר אותה עם מאזן מושלם במפעל. בגומלין הביתי העלה גאליה את יובנטוס ליתרון בדקה ה-34. יאן פורטוק איזן עבור הגרמנים בדקה ה-72, ושש דקות לאחר מכן השלים אנדריאס מרקל את המהפך. המבורג חסרה שער אחד כדי להדיח את יובנטוס במפתיע, אך לא הצליחה לכבוש עד לסיום. עם 3–2 בסיכום המפגשים, הבטיחה יובנטוס את מקומה בסיבוב הבא.
יובנטוס פגשה בפעם השנייה ברציפות נציגה מגרמניה המערבית, כאשר הוגרלה לדו-קרב מול פ.צ. קלן בחצי הגמר. במשחק הראשון בבית העלה רוי בארוש את יובנטוס ליתרון בדקה ה-22. אלפונס היגל כבש שער עצמי שהעלה את יובנטוס ליתרון 2–0 על סף המחצית, ובדקה ה-53 קבע מארוקי 3–0 למארחת. על אף היתרון המבטיח, נלחצה יובנטוס לאחור וספגה פעמיים, פאלקו גץ צימק בדקה השמונים וראלף שטורם קבע 3–2 בדקה האחרונה, שהרס את היתרון המבטיח של יובנטוס ושלח אותה למשחק החוץ עם יתרון שביר של שער בודד. במשחק החוץ הצליחה יובנטוס לשמור על שער נקי והעפילה לגמר לאחר שוויון 0–0.
הדרך אל הגמר > פיורנטינה

בניגוד ליריבתה, התקשתה פיורנטינה כבר בשלבים המוקדמים של הטורניר, וכבר בסיבוב הראשון פגשה יריבה חזקה בדמותה של אתלטיקו מדריד הספרדית. במשחק הראשון באצטדיון ויסנטה קלדרון נכנעה פיורנטינה משער של בלטזאר בדקה ה-78. פיורנטינה, שאירחה את משחקיה בפרוג'ה בעקבות השיפוצים באצטדיון ארטמיו פרנקי, ניצחה את אתלטיקו באותה התוצאה במשחק הגומלין עם שער של רנאטו בוסו בדקה ה-25. לאחר שהתוצאה נשמרה גם לאחר הארכה, הלכו הקבוצות לדו-קרב בעיטות עונשין. פיורנטינה הובילה 2–0 לאחר שתי בעיטות, אך החמיצה את שתי הבעיטות הבאות. למזלה, החמיצה אתלטיקו את הבעיטה הרביעית. רוברטו באג'ו כבש את הפנדל החמישי והמכריע, והעלה את יובנטוס לשלב הבא עם ניצחון 3–1 בדו-קרב.
לאחר שהתגברה על המשוכה הקשה ממדריד, המשיכה פיורנטינה לסיבוב השני למפגש מול סושו הצרפתית. המשחק הראשון בבית הסתיים ללא שערים, ובגומלין שוב היה זה בוסו שכבש לזכות פיורנטינה, והעלה אותה ליתרון אחרי 32 דקות. ארבע דקות לאחר מכן איזן תיירי לאורי עבור הצרפתים, ובסיום שוויון 1–1, שהעלה את פיורנטינה בזכות חוק שערי חוץ.
בשמינית הגמר פגשה פיורנטינה את דינמו קייב מברית המועצות. פנדל מדויק של באג'ו בדקה ה-77 העניק לפיורנטינה 1–0 ביתי, ובגומלין נפרדו הקבוצות בשוויון 0–0, שהספיק לפיורנטינה כדי להעפיל לשלב הבא.
ברבע הגמר ציפתה לפיורנטינה יריבה צרפתית שנייה במפעל, אוסר. המשחק הראשון בבית הוכרע כבר בדקה השישית, כאשר ג'וזפה וולפסינה קבע 1–0 לפיורנטינה, תוצאה שנשמרה עד לסיום. בגומלין שוב ניצחה פיורנטינה באותה התוצאה, הפעם משער ניצחון של מרקו נאפי בדקה ה-78. 2–0 בסיכום לפיורנטינה, בדרך לחצי הגמר.
בדומה ליובנטוס, גם פיורנטינה פגשה יריבה מגרמניה המערבית בחצי הגמר. היא הוגרלה לשחק מול ורדר ברמן, ובמשחק הראשון בחוץ אף עלתה ליתרון מאוחר בדקה ה-78 משער של נאפי, אך שער עצמי של מרקו לנדוצ'י בדקה האחרונה קבע שוויון 1–1. משחק הגומלין בפרוג'ה נערך באווירה מאיימת. קהל אוהדיה של פיורנטינה זרק רימוני עשן וזיקוקים לתחומי המגרש, פרץ פעמיים לכר הדשא כדי להתעמת עם שוער האורחת, ואף זרק חפצים שפגעו בו. פיורנטינה השיגה שוויון 0–0 שהספיק לה כדי להעפיל לגמר לראשונה בתולדותיה, אך מגרשה הביתי נפסל למשחק בשלב הגמר בעקבות האירועים.
סיכום המשחק > המשחק הראשון > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              יובנטוס :               פיורנטינה
סיכום המשחק > משחק הגומלין

שבועיים לאחר המשחק הראשון, נפגשו הקבוצות למפגש הגומלין. אל תחושת הכעס של פיורנטינה בעקבות אירועי המשחק הראשון, התווספה ההחלטה על האצטדיון שיארח את הגומלין. בעקבות התנהגות האוהדים בחצי הגמר לא יכלה פיורנטינה לארח במגרשה החליפי בפרוג'ה, והקבוצה התבקשה לארח את המשחק בסטאדיו פרטניו באבלינו, הנמצאת כ-500 קילומטרים מפירנצה ואף ידועה בריכוז גבוה של אוהדי יובנטוס. כמו כן, כבר באותם הימים התעוררו שמועות על מעבר אפשרי של רוברטו באג'ו, משחקניה הבולטים של פיורנטינה, דווקא ליריבה יובנטוס, מהלך שאכן יצא לפועל בימים הספורים שלאחר משחק הגומלין.
יובנטוס, בעלת היתרון המשמעותי מהמשחק הראשון, ביצעה שני שינויים בהרכבה הפותח, כאשר הקפטן בריו ירד לספסל (טאקוני עלה למשחק עם סרט הקפטן), ודריו בונטי נותר מחוץ לסגל. פסקל ברונו ואנג'לו אלסיו (שעלה כמחליף במשחק הראשון) פתחו במקומם. מנגד, פיורנטינה פתחה בהרכב זהה לזה של המשחק הראשון.
המשחק נפתח בהזדמנויות לשתי הקבוצות, כאשר גאליה החמיץ בנגיחה מצד אחד, ובאג'ו החמיץ בבעיטה מחצי גובה מהעבר השני. בחצי השעה הראשונה הוסיף באג'ו להחמיץ עם בעיטה מתוך הרחבה שהחמיצה מעט את המסגרת, בעוד סקילאצ'י גם הוא החמיץ את המסגרת מהצד השני בסיומו של מהלך אישי. המחצית הראשונה הסתיימה ללא שערים.
במחצית השנייה הציגה יובנטוס סגנון משחק הגנתי ולחץ על מובילי הכדור של פיורנטינה, מה שהגביל את פיורנטינה בעיקר לניסיונות בעיטה מרחוק. אחת מהן, של לובוש קוביק, התקרבה מאוד לשער אך טאקוני הציל. בדקה ה-58 התקרבה יובנטוס ליתרון, אך סקילאצ'י שנותר פנוי ברחבה נגח מחוץ למסגרת.
בדקה ה-63 נותרה יובנטוס בעשרה שחקנים, לאחר שפסקל ברונו הכשיל את בוסו וספג כרטיס צהוב שני. זוף הגיב עם שני חילופים הגנתיים בתוך רבע שעה, כאשר רוי בארוש הוחלף ראשון בסלבטורה אוואיונה, ודקות ספורות לאחר מכן הוחלף קזיראגי במסימיליאנו רוסה.
מול עשרת שחקניה של יובנטוס, הצליחה פיורנטינה להגיע למספר מצבים קורצים. בעיטות ממרחק של נאפי, סרג'יו בטיסטיני ובאג'ו לא צלחו, וההזדמנות הטובה ביותר הגיעה דווקא מראשו של דונגה, שנהדף היטב על ידי טאקוני. גם כדור נייח של באג'ו על סף הרחבה נהדף על ידי השוער הוותיק. יובנטוס דרשה פנדל בדקות הסיום, כאשר סקילאצ'י נדחף ברחבה על ידי בטיסטיני, אך השופט לא שרק.
המשחק הסתיים בשוויון 0–0, ויובנטוס ששמרה על יתרונה מהמשחק הראשון, והפגינה עליונות במהלך שני המשחקים, זכתה בגביע אופ"א השני בתולדותיה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 במאי 1990 | איטליה פיורנטינה | 0 - 0 | איטליה יובנטוס | סטאדיו פרטניו, אבלינו, איטליה צופים: 32,000 שיפוט: גרמניה המערבית ארון שמידהובר |
| 16 במאי 1990 |  | (סיקור) |  | סטאדיו פרטניו, אבלינו, איטליה צופים: 32,000 שיפוט: גרמניה המערבית ארון שמידהובר |
סיכום המשחק > משחק הגומלין > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              פיורנטינה :               יובנטוס
טרנספוזיציה (מוזיקה)

במוזיקה, טרנספוזיציה (בעברית: השׂאה) היא הגבהה או הנמכה של שיר או יצירה מוזיקלית לרוב על מנת שיתאימו לכלי נגינה או למנעד מסוים. הטרנספוזיציה נקבעת בהשוואה לכלי הפסנתר או לכל כלי אחר במנעד זה. הטרנספוזיציה גוררת עמה שינוי במרכז הטונלי אך לא בסולמות עצמם, לדוגמה טרנספוזיציה מדו לרה של קטע בסולם מז'ורי תשנה את הסולם מדו מז'ור לרה מז'ור. בטרנספוזיציה משתמשים בעיקר לנוחות המבצע, ונעזרים בה בעיקר זמרים. במוזיקה הקלאסית לא נהוג לבצע טרנספוזיציות, אלא בז'אנר השיר האמנותי ובמקומות ביצירה בהם כתב המלחין בעצמו גרסה נוספת בסולם אחר.
כאשר משׂיאים קטע מוזיקלי לסולם אחר, נשמרים כל המרווחים המקוריים בין התווים ודרגות התווים המקוריות, ולכן משתנים סימני ההתק (דיאזים/במולים) במפתח; לדוגמה, לקטע שנכתב במקור ברה מז'ור (שני דיאזים במפתח) והושׂא לסולם לה מז'ור יתווסף דיאז שלישי במפתח, על התו סול.
דוגמה נודעת לטרנספוזיציה מתחום האופרה: באופרה "הספר מסביליה" מאת ג'ואקינו רוסיני, כתובה האריה "La Calunnia" אשר מושרת בפי הדמות דון באזיליו (באס) בסולם רה מז'ור. בסולם זה, התו הגבוה ביותר באריה הוא פה דיאז, אשר נחשב גבוה ביותר ומעבר למנעדם של זמרי באס. לפיכך, נהוגה לרוב גם גרסה מונמכת של האריה, בדו מז'ור, וכך התו הגבוה אליו צריך להגיע הזמר הוא התו מי.
לתיווי כלים שונים

מוזיקה נכתבת לכלים שונים בשינוי סולם הבסיס (במקרה זה הטרנספוזיציה היא רק בכתיבה, ואין שינוי בצליל הנשמע). למשל קלרינט סי במול (הזזה בטון למעלה), סקסופון אלט במי במול (הזזה בטון וחצי למטה), וכו'.
במוזיקה קלה

כלים אלקטרוניים (סינתיסייזר למשל) מכילים לעיתים מנוף המאפשר לבצע טרנספוזיציה בהסטה קלה שלו.
נגני גיטרה משתמשים למטרה זו בגשר (קאפו) המורכב באופן קפיצי על צוואר הגיטרה ויכול כך לבצע טרנספוזיציה של כמה חצאי טונים ללא שינוי באופן הנגינה.
טרנספוזיציה של הכלים השונים

| שם הכלי | מרווח בהשוואה לפסנתר | מספר טונים |
| --- | --- | --- |
| פיקולו | פרימה זכה ואוקטבה מעל | 0 |
| חלילי צד | פרימה זכה | 0 |
| אבוב | פרימה זכה | 0 |
| קרן אנגלית | קווינטה מעל | 3 וחצי |
| קלרינט בסי במול | סקונדה גדולה מעל | 1 |
| קלרינט אלט (במי במול) | סקסטה גדולה מעל | 4 וחצי |
| קלרינט בלה | תרצה קטנה מעל | 1 וחצי |
| קלרינט בס (בסי במול) | סקונדה גדולה מעל ואוקטבה אחת פחות | 1 |
| בסון | פרימה זכה | 0 |
| סקסופון אלט (במי במול) | סקסטה גדולה מעל | 4 וחצי |
| סקסופון סופרן (בסי במול) | סקונדה גדולה מעל | 1 |
| סקסופון בריטון (במי במול) | סקסטה גדולה מעל ואוקטבה אחת פחות | 4 וחצי |
| קרן יער (בפה) | קווינטה מעל | 3 וחצי |
| חצוצרה בסי במול | סקונדה גדולה מעל | 1 |
| חצוצרה בדו | פרימה זכה | 0 |
| חצוצרה ברה | סקונדה גדולה מתחת | 1- |
| חצוצרה במי במול | סקסטה גדולה מעל | 4 וחצי |
| חצוצרה בס במי במול | סקסטה גדולה מעל ואוקטבה למטה | 4 וחצי |
| חצוצרה בס בסי במול | סקונדה גדולה מעל ואוקטבה למטה | 1 |
| חצוצרה פיקולו בלה | תרצה קטנה מעל ואוקטבה למעלה | 1 וחצי |
| חצוצרה פיקולו בסי במול | סקונדה גדולה מעל ואוקטבה למעלה | 1 |
| טרומבון | פרימה זכה | 0 |
| טובה | פרימה זכה | 0 |
| טימפאני | פרימה זכה | 0 |
| כלי קשת | פרימה זכה אך מפתחות שונים | 0 |
ראו גם

מודולציה
הערות שוליים

↑  הַשָּׂאָה במילון מוזיקה (תשט"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית
אקורד מז'ורי

אקורד מז'ורי הוא אקורד המורכב מטרצה גדולה ומקווינטה זכה. שמו ניתן לו מהטרצה הגדולה (מז'ור = גדול) בבסיסו. האקורד המז'ורי נחשב ל"אקורד שמח". האקורד המז'ורי והאקורד המינורי הם האקורדים היסודיים במוזיקה טונאלית.
אקורד משולש

האקורד המז'ורי המשולש מסומן ב _{3}^{5} ומורכב כאמור מטרצה גדולה ומקווינטה זכה. שמו של אקורד ניתן על פי צליל השורש שלו. לדוגמה, אקורד דו מז'ור מורכב מדו, מי וסול (‏האזנהקובץ:C major triad.mid‏Ⓘ‏).
היפוכים ומצבים שונים

לאקורד מז'ורי בסיסי ישנם מצבים רבים שהם שכיחים, החל בהיפוכים וכלה בהוספת צלילים ביחס של טרצות. כל מצב והיפוך משנה את אופי האקורד ומעניק לו גוון חדש.
היפוכים ומצבים שונים > היפוכים

היפוך נעשה כאשר צליל הבס הוא אחד מצלילי האקורד שאינו צליל השורש. הופעת צליל הטרצה בבס תעביר את האקורד ממצב יסודי להיפוך ראשון, או סקסטאקורד, המסומן ב _{3}^{6} או בקיצור:  6. לדוגמה, באקורד דו מז'ור סקסטאקורד, הצליל מי יופיע בבס. כאשר נמצא צליל הטרצה בבס, גונו של האקורד נעשה חד פחות, מאשר במצב היסודי בו נמצא בבס צליל הבסיס של האקורד.
כאשר צליל הקווינטה מופיע בבס האקורד עובר להיפוך שני, או קוורטסקסטאקורד המסומן ב _{4}^{6}. בהיפוך זה, נמצא בבס צליל הקווינטה. לדוגמה, באקורד דו מז'ור קוורטסקסטאקורד הצליל סול יופיע בבס. ההיפוך השני מופיע בתדירות נמוכה יותר מאשר היפוכיו האחרים של המשולש המז'ורי. לפי חוקי ההרמוניה הקלאסית, מופיע האקורד הזה על פעמה חלשה. הופעתו על פעמה חזקה דורשת פתרון למשולש אשר בסיסו על צליל אותו בס של הקוורטסקסטאקורד.
היפוכים ומצבים שונים > אקורדים מרובעים

צורה שכיחה של אקורד בין ארבעה צלילים שבבסיסו משולש מז'ורי ההספטאקורד, כלומר, אקורד משולש עם ספטימה מצליל הבס. לרוב יופיע האקורד עם ספטימה קטנה, וייצור אקורד המכונה "דומיננט ספטאקורד" (מאחר שהוא יוצא פונקציה דומיננטית, ומועד להפתר לאקורד טוניקאי). ספטאקורד על הצליל סול יהיה סול-סי-רה-פה. שם נוסף של אקורד זה הוא מז'ור קטן (משולש מז'ורי עם ספטימה קטנה). כאשר מופיע האקורד עם ספטימה גדולה, הוא יקרא מז'ור גדול. סימונו של הספטאקורד יעשה על ידי סימון הספרה 7 לצד האות הלטינית (הגדולה
, מאחר שזהו אקורד מז'ורי) של האקורד. האקורד שהוזכר לעיל יסומן כ-G7. יש לשים לב, שבסולם סול מז'ור יהיה זה אקורד בעל ספטימה גדולה (כלומר, מז'ור גדול). על מנת לציין את גודלה של הספטימה, יש להשתמש בסימני היתק לצד הספרה 7.
כמו כן, ניתן לשנות את האלמנט של האקורד אשר יופיע בצליל הבס, ובכך להשתמש בהיפוכים שונים של האקורד. המקרה של ספטאקורד, כל ההיפוכים נפוצים באותה מידה, אם כי המצב הבסיסי נפוץ מעט יותר. יש לשים לב, שסימוני ההיפוכים משתנים בין המתודה הקלאסית לבין מוזיקה קלה.
היפוכים ומצבים שונים > אקורדים מרובעים > מז'וריים מרובעים שונים

אקורדים מרובעים יכולים להיווצר גם על ידי הוספה של נונה (אוקטבה וסקונדה), של אוקטבה וקוורטה, ושל אוקטבה וסקסטה מצליל הבס. הם נקראים גם בהתאם - נונקורד (אקורד 9), אקורד אחת-עשרה ואקורד שלוש-עשרה. באקורדים מרובי צלילים אלו, נהוג לוותר על חלק מהצליל אשר מופיעים בין הבס לבין המספר אשר מרוחק ממנו ביותר, על מנת שלא ליצור עומס צלילי אשר יכביד על האוזן.
אקורדים אלו נפוצים יותר במוזיקה קלה ובג'אז מאשר במוזיקה קלאסית, אם כי ישנן הופעות של נונקורדים ושל אקורד דומיננט 7–13 (אקורד שבסיסו צליל הדומיננטה, ומעליו טרצה, ספטימה ואוקטבה וקוורטה) במוזיקה קלאסית, וזאת כאשר אין מדובר בצלילים עוברים, אלא בהופעתם הבו-זמנית של צלילים אלו על פעמה חזקה. יש לשים שגם באקורדים אלו, שיטות הסימון משתנות בהתאם למתודות השונות.
ראו גם

אקורד מינורי
האקורד המשולש המז'ורי המדויק מורכב משלושה צלילים ביחסי מספרים שלמים ופשוטים.
אקורד דו מז'ור יסודי והיפוכיו: סקסטאקורד וקוורט-סקסטאקורד
אמורוזאורוס

| אמורוזאורוס |
| --- | --- |
שלד של אמורוזאורוס  אמורוזאורוס בהשוואה לאדם
תקופה
קרטיקון עליון, 70–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: אמורוזאורוס
מין:: Amurosaurus riabinini
שם מדעי
 Amurosaurus

איור של אמורוזאורוס
אמורוזאורוס (שם מדעי: Amurosaurus; משמעות שמו: "לטאת נהר אמור") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי ברוסיה של הקרטיקון העליון לפני 70 עד 66 מיליון שנה מזמננו, במשך המאסטריכט - הגיל האחרון של הקרטיקון. הדינוזאור קרוי על שם נהר אמור שבסביבתו התגלה ב-1990 ותואר בידי החוקרים יורי בולוטסקי וסרגיי קורזנוב. הסוג כלל מין אחד - Amurosaurus riabinini.
דינוזאור זה היה קרובו של הלאמבאוזאורוס, והיה בעל ציצה גבוהה בחלקו העליון של הגולגולת ששימשה להפקת צלילים רמים. הממצאים שהתגלו הגיעו לאורך 6 מטרים אך כנראה השתייכו לפרטים צעירים, בעוד פרט בוגר יכול היה, על פי החוקר גרגורי ס. פאול להגיע לאורך 8 מטרים ומשקל של 3,000 ק"ג בקירוב. הממצאים שלו היו בודדים, וחלקם הכילו שרידי נשיכות של טורפים תרופודים שהתגלו באזור.
מדינוזאור זה נמצאו שרידים רבים מאוד, מכאן הסיקו החוקרים שהדרוזאור היה הנפוץ ביותר באזור רוסיה. הוא שגשג לאורך הקרטיקון, אך כמו קרוביו נכחד לפני 66 מיליון שנה, עם הכחדת הקרטיקון הגדולה.
דלזון סמית'

דלזון סמית' (באנגלית: Delazon Smith;‏ 5 באוקטובר 1816 – 19 בנובמבר 1860) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית שכיהן כסנאטור מטעם מדינת אורגון בשנת 1859. הוא כיהן בסנאט למשך פחות מחודש וכהונתו היא מהקצרות ביותר בתולדות הסנאט האמריקאי. סמית היה גם עורך עיתונאות בניו יורק ובאוהיו והיה חבר בית המחוקקים של טריטוריית אורגון.
עיתון המתפרסם בשיקגו כתב על סמית' לאחר מותו: "דמותו ההרפתקנית של מר סמית' והאקסצנטריות המצוינת של הקריירה שלו העניקו לו מוניטין רב מהרגיל".
הערות שוליים

↑  Death of Delazon Smith, Chicago Tribune, ‏12 בדצמבר 1860
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n90619772  SNAC: w6qr78mz  US Congress: S000526  VIAF: 1627571   WorldCat (עם VIAF): 1627571
פורשה 64

| --- | --- |

Porsche 64
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  "VW Typ 60 K 10"  "Porsche Typ 64"
 יצרן:  פורשה
 שנות ייצור:  1939
 יחידות שיוצרו:  3 
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 חברת אם:  פורשה
 סיווג:  מכונית ספורט
 אורך:  4,150 מ"מ
 רוחב:  1,700 מ"מ
 גובה:  1,250 מ"מ
 משקל:  615 ק"ג (ריק)  585 ק"ג (ריק)  545 ק"ג (ריק)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 985 סמ"ק המפיק 32 כ"ס ב-3,600 סל"ד (מנוע אחורי)  4 צילינדרים, 1,131 סמ"ק המפיק 40 כ"ס (מנוע אחורי)  4 צילינדרים, 1,085 סמ"ק המפיק 35 כ"ס (מנוע אחורי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  160 קמ"ש
 מעצב:  פרדיננד פורשה
 
פורשה 64 (בגרמנית: Porsche 64, קרויה גם: VW Typ 60 K 10) היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית פורשה אשר יוצרה בשנת 1939.
מרוצי מכוניות

בשנות החמישים של המאה העשרים דגם ה"פורשה 64" השתתף במרוצי מכוניות.
בתאריכים 24-25 ביוני 1950, דגם ה"פורשה 64" השתתף במרוץ "International Austrian Alpine" באוסטריה. ב-6 באפריל 1952 השתתף דגם ה"פורשה 64" במרוץ דרכים "Korneuburg road race" באוסטריה. ב-1 ביוני השתתף דגם ה"פורשה 64" במרוץ דרכים "road race in Krems" באוסטריה. ב-8 ביוני 1952 השתתף דגם ה"פורשה 64" במרוץ דרכים "road race in Linz" באוסטריה. ב-7 בספטמבר 1952 השתתף דגם ה"פורשה 64" במרוץ "Salzburger road race" באוסטריה.
פורשה 64

יוצרו 3 יחידות
2 דלתות
מארז מאלומיניום
מנוע בוקסר
מידות צמיגים: 4.50x16, מאוחר יותר: 5x15
מכל דלק - 50 ליטר
צמיג רזרבי - מיקומו בקדמת תא המטען הקדמי
תמונות

פורשה 64
פורשה 64
פורשה 64
פורשה 64
פורשה 64
פורשה 64
לוגו "פורשה" בקדמת דגם "פורשה 64"
"פורשה 64" - מבט לחלל תא הנהג (צולם ב"Porsche-Museum")
ראו גם

פורשה
פורשה 356/1
לקריאה נוספת

"פורשה 64" - תמונות
הערות שוליים

↑  פורשה 64 stuttcars.com/porsche-models/64
↑  פורשה 64 dedeporsche.com/2010/03/16/1938-porsche-type-64-on-display-at-the-allure-of-the-automobile-exhibition
↑  "פורשה 64" karosseriebau-drescher.de/tl_files/pm/images/News/The%20Porsche%20Inspiration%20illustrated
↑  "פורשה 64" porscheroadandrace.com/porsche-type-64-a-star
↑  "פורשה 64" topspeed.com/cars/porsche/1937-1938-porsche-64-review
↑  "פורשה 64" supercars.net/blog/1939-porsche-type-64