stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייהטסו אילה

| --- | --- |

Daihatsu Ayla, דגם "1.0 X B100RS", שנת 2014
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Astra Daihatsu Motor (אנ') (בשותפות: "אסטרה (אנ')-דייהטסו-טויוטה Tsusho (אנ')")
 שנות ייצור:  2012 - היום
 הרכבה:  אינדונזיה אינדונזיה
 מודל קודם:  Daihatsu Ceria
 חברת אם:  דייהטסו - בעלת השליטה, (61.75% ממניות Astra Daihatsu Motor בבעלותה)
 פלטפורמה:  Daihatsu Global A-Segment Platform
 אורך:  3,600 מ"מ
 רוחב:  1,600-1,620 מ"מ
 גובה:  1,520 מ"מ
 משקל:  800 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,450 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, 1.0 ליטר, המפיק 65 כ"ס ב-6,000 סל"ד, מנוע טויוטה מסדרה "Toyota KR engine" (אנ') מסוג "1KR-DE"  3 צילינדרים, 1.0 ליטר, (998 סמ"ק) המפיק 67 כ"ס, ב-6,500 סל"ד, יחס דחיסה 10.5:1, מנוע טויוטה מסדרה "Toyota KR engine" (אנ') מסוג "1KR-FE"  3 צילינדרים, 1.0 ליטר, המפיק 68 כ"ס ב-6,000 סל"ד, יחס דחיסה 11.5:1, מנוע טויוטה מסדרה "Toyota KR engine" (אנ') מסוג "1KR-VE"  4 צילינדרים, 1.2 ליטר, (1,197 סמ"ק) המפיק 88 כ"ס ב-5,600 סל"ד, יחס דחיסה 11.5:1, מנוע טויוטה מסדרה "Toyota NR engine" (אנ') מסוג "3NR-VE"
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
 מעצב:  באחריות דייהטסו Mark Widjaja and Jirou Matsueda  (דור ראשון)  Nobuhiko Ono  (מתיחת פנים ב-2017, התכנון בוצע ב-2015)
דייהטסו אילה (באנגלית: Daihatsu Ayla) היא מכונית סופרמיני אשר עוצבה על ידי יצרנית הרכב היפנית דייהטסו ומיוצרת על ידי יצרנית הרכב האינדונזית הקרויה Astra Daihatsu Motor (אנ'),  (הקונצרן בשותפות (Joint venture) של "אסטרה (אנ')-דייהטסו-טויוטה Tsusho (אנ')") אשר מיוצרת משנת 2012 ועד היום באינדונזיה.
דגם זהה הקרוי "Toyota Agya" משווק על ידי יצרנית הרכב היפנית טויוטה באינדונזיה, אמריקה הלטינית, והקריביים.
דגם זהה הקרוי "Toyota Wigo" משווק על ידי יצרנית הרכב היפנית טויוטה בפיליפינים, סרי לנקה, וייטנאם וברוניי.
דגם זהה המיוצר במלזיה, משווק במלזיה בשם פרודואה אקסיה.
דגמי "דייהטסו אילה"

"D".
"D+".
"M".
"X".
"X Deluxe".
"X Airbag".
"X".
"R".
"R Deluxe".
"דייהטסו אילה"

דגמי "דייהטסו אילה" מיוצרים בעיר "Karawang" (אנ') במחוז "West Java" (אנ').
דגם "דייהטסו אילה" הושק ב-25 באוקטובר שנת 2012.
5 דלתות - האצ'בק.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
צמיגים: 155/80 R13.
בשנת 2017 עבר הדגם מתיחת פנים.
מחיר היחידה באינדונזיה נע בין 98,150,000-1,518,500 רופיה אינדונזית.
באוגוסט 2018 הוצג דגם קונספט של "דייהטסו אילה טורבו GT" בתערוכת המכוניות הבינלאומית באינדונזיה (אנ').
תמונות

"דייהטסו אילה" דגם  "1.0 D+", שנת 2018
"דייהטסו אילה" דגם "1.0 X DELUXE B100RS", שנת 2019
"דייהטסו אילה" דגם "1.0 X DELUXE B100RS", שנת 2019
"דייהטסו אילה" דגם "1.2 R", שנת 2019
"דייהטסו אילה"
הערות שוליים

↑  "דייהטסו אילה" באינדונזיה paultan.org/2012/09/20/daihatsu-ayla-eco-car-launched-in-indonesia
↑  טויטה ווינגו toyota.lk/vehicle/passenger-cars/wigo
↑  טויוטה ווינגו ph.news.yahoo.com/toyota-ph-recalls-toyota-wigo
↑  "פרודואה אקסיה" paultan.org/2014/09/15/perodua-axia
↑  "פרודואה אקסיה" newcar.carlist.my/perodua/2019/axia
↑  טויוטה מקניטה אותנו עם ווינגו topgear.com.ph/news/industry-news/toyota-ph-teases-us-with-the-wigo
↑  "דייהטסו אילה" autoevolution.com/cars/daihatsu-ayla-2013
↑  "דייהטסו אילה" - מחירים daihatsu.co.id/price-list/detail/ayla
↑  דגם קונספט "דייהטסו אילה" טורבו GT allcarindex.com/auto-car-model/Japan-Daihatsu-Ayla-GT-Concept
דיוויזיית המילואים ה-45 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 20 בינואר 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית המילואים ה-45 (בגרמנית: 45. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 והתארגנה במהלך החודשיים הבאים. היא הייתה חלק מהגל הראשון של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-43 עד ה-54. הדיוויזיה הייתה חלק מקורפוס המילואים ה-23 וגויסה בעיקר במחוזות הפרוסיים של פומרניה ופרוסיה המערבית, אך רגימנט המילואים ה-212 היה רגימנט הנזה שגויס בהמבורג ובברמן.
דיוויזיית המילואים ה-45 לחמה בחזית המערבית, נכנסה לקו באוקטובר לאורך האיזר ונשארה שם עד אפריל 1915, אז יצאה לקרב איפר השני. הדיוויזיה נשארה באזור איזר עד ספטמבר 1916. בספטמבר, הדיוויזיה לחמה בקרב על הסום. לאחר מכן, היא נשארה באזור האן עד אפריל 1917. באפריל ומאי 1917, היא נלחמה בקקרב השני על האן, הידוע גם כקרב שמפאן השלישי (ולפי הגרמנים כקרב הכפול על האן ובשמפאן). לאחר מכן, הדיוויזיה נכנסה לחפירות סביב ורדן, ונשארה שם עד סוף ספטמבר 1917, אז הצטרפה לקרב פשנדל. לאחר מכן חזרה הדיוויזיה לוורדן. ב-1918 היא נלחמה במתקפת האביב הגרמנית, כולל פריצת הדרך בסן-קנטן וקרבות ההמשך באזור מונטדידייה-נויון. מאוחר יותר היא לחמה בקרב השני על המארן ובמתקפת מז-ארגון. ב-1918, המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג שני.  הדיוויזיה פורקה בשנת 1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.
מפקדים

גנרל חיל הרגלים אלברט שפפלין (2 באוגוסט 1914 – 21 בפברואר 1917)
גנרל-לויטננט ולטר פון אברהרדט (30 במרץ 1917 – 24 בפברואר 1918)
גנרל-מיור אוטו פון וייזה (25 בפברואר 1918 – 13 באפריל 1918)
גנרל-מיור פרידריך גינדל (14 באפריל 1918 – 20 בינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

1 2  45. Reserve-Division (Chronik 1914-1918)
↑  Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 464-467.
דיוויזיית המילואים ה-43 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  31 באוגוסט 1914 – 10 בספטמבר 1918 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית המילואים ה-43 (בגרמנית: 43. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 והתארגנה במהלך החודשיים הבאים. היא הייתה חלק מהגל הראשון של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-43 עד ה-54. הדיוויזיה פורקה ב-1918 ויחידותיה חולקו מחדש לדיוויזיות אחרות. הדיוויזיה הייתה חלק מקורפוס המילואים ה-22 וגויסה דרך מחסני המשמר הפרוסי המובחר, וכך גויסה ברחבי פרוסיה.
דיוויזיית המילואים ה-43 לחמה תחילה בחזית המערבית, נלחמה על האיסר באוקטובר-נובמבר 1914 והסתערה על דיקסמודה באמצע נובמבר. לאחר מכן היא נותרה בלוחמת חפירות לאורך האיסר עד יוני 1915. ביוני היא הועברה לחזית המזרחית. היא נלחמה במתקפת גורליצה-טרנוב, כולל קרב למברג ב-1915 וההסתערות על ברסט-ליטובסק. לאחר מכן השתתפה במערכה הסרבית. לאחר המערכה היא נשארה בעתודה עד שחזרה לחזית המערבית בפברואר 1916. לאחר מכן היא נלחמה בקרב ורדן. ביוני 1916 נשלחה הדיוויזיה שוב לחזית המזרחית כדי להתמודד עם מתקפת ברוסילוב הרוסית. כשחזרה מהחזית המזרחית לצרפת בנובמבר, היא הייתה בעתודת הצבא במשך חודש ולאחר מכן חזרה לתעלות בוורדן. באפריל 1917, היא נלחמה בקרב קרב השני על האן, הידוע גם בשם הקרב השלישי על שמפאן (ולפי הגרמנים בתור הקרב הכפול על האן ובשמפאן). הדיוויזיה נשארה בשוחות לאחר מכן, עד לנובמבר 1917, אז הועברה שוב לחזית המזרחית. לאחר שביתת הנשק בחזית המזרחית היא חזרה לגרמניה לאימון ולאחר מכן לצרפת. לאחר מכן נלחמה הדיוויזיה בסדרה של קרבות עד לפירוקה בספטמבר 1918. לפני 1918 נחשבה הדיוויזיה לדיוויזיה טובה, אך ב-1918 ולפני פירוק הדיוויזיה דירג המודיעין של בעלות הברית את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג שלישי.
מפקדים

גנרל-לויטננט אוטו פון הופמן (31 באוגוסט 1914 – 24 באוקטובר 1914)
גנרל-לויטננט קרל שטנגר (25 באוקטובר 1914 – 6 בפברואר 1915)
גנרל-מיור הרמן אוטו פון רונקל (7 בפברואר 1915 – 18 באוגוסט 1917)
גנרל-מיור וילהלם תאודור קנוך (19 באוגוסט 1917 – 25 באוגוסט 1918)
גנרל-לויטננט רודולף פון דר אוסטן (26 באוגוסט – 10 בספטמבר 1918)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

1 2  1914-18.info, www.1914-18.info
דריל מונרו

| --- | --- |

מונרו במדי מכבי ראשון לציון
 לידה:  30 בינואר 1986 (בן 38) וירג'יניה ביץ' שבארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.01
 מספר:  86
 מכללה:  אוניברסיטת ג'ורג' מייסון
 דראפט:  לא נבחר, 2009
 קבוצות כשחקן
 2009–2010   2010–2011   2011–2013   2013–2014   2014–2015   2015–2016   2016   2016–2018   2018–2019   2019–:  אריס ליוורדן   בולון סור מר   בולוזאק   באסקט מנרסה   סקאליג'רה ורונה   מכבי ראשון לציון   אושאק ספורטיף   טורק טלקום   קויאנג אוראיינס (קוריאה הדרומית)   מכבי ראשון לציון
 הישגים כשחקן
 שחקן העונה בליגת העל בכדורסל (2016)   אליפות המדינה (2016)   גביע LNP ‏ (2015)    נבחר לחמישיית העונה ביורופקאפ (FIBA) ‏(2016)
דריל מונרו (באנגלית: Darryl Monroe, נולד ב־30 בינואר 1986) הוא שחקן כדורסל אמריקאי שמשחק בעמדת הסנטר והפאוור פורוורד באניאנג דרום קוריאה
קריירה

מונרו התחיל את הקריירה במכללה הקהילתית סנטרל פלורידה. שנתיים לאחר מכן עבר לשחק באוניברסיטת ג'ורג' מייסון בווירג'יניה, שם גם סיים את קריירת המכללות שלו.
מונרו החל את הקריירה המקצוענית שלו באריס ליוורדן מליגת העל ההולנדית. לאחר שנה עבר לבולון סור מר מהליגה הצרפתית השנייה. ב-2011 עבר לבולוזאק מאותה הליגה. ב-2013 חתם בבאסקט מנרסה מליגת העל הספרדית. בעונת 2014–2015 עבר מונרו לשחק בקבוצת סקאליג'רה ורונה מהליגה האיטלקית השנייה. מונרו נבחר לשחקן המצטיין של הליגה, והעמיד ממוצעים של 17.7 נקודות ו־9.4 ריבאונדים למשחק.
בעונת 2015–2016 הצטרף מונרו לשורות מכבי ראשון לציון מליגת העל בכדורסל. מתחילת העונה הציג מונרו יכולת טובה כשהוא שיחק 33.6 דקות, קלע 17.3 נקודות למשחק וקלט 8.9 ריבאונדים בממוצע. רק במשחק אחד לאורך כל העונה ירד מונרו מ־10 נקודות.
מונרו הוביל את מכבי ראשון לציון לפלייאוף של ליגת העל בכדורסל, שם היא גברה על מכבי חיפה, במשחק החמישי שבו קלע מונרו 27 נקודות והוריד 13 ריבאונדים.
מונרו הוביל את מכבי ראשון לציון לאליפות ראשונה בתולדות המועדון, אחרי ניצחון על הפועל ירושלים במשחק הגמר בו הוא קלע 29 נקודות ולקח 6 ריבאונדים, מונרו נבחר לשחקן המצטיין של הגמר.
דיוויזיית המילואים ה-47 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 באוגוסט 1914 – 2 באוגוסט 1918 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית המילואים ה-47 (בגרמנית: 47. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-25 באוגוסט 1914, כחלק מקורפוס המילואים ה-24 בפיקודו של פרידריך פון גרוק בחזית המערבית, אשר הועבר לארמייה החמישית בספטמבר 1914 ולחם במלחמת חפירות בין מז ומוזל. בסוף נובמבר הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם רוכזה באזור קרקוב ונשלחה לארמייה האוסטרית הרביעית בפיקודו של יוזף פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה בחזית הקרפטים. היא לחמה בתחילת דצמבר 1914 במהלך קרב לימנובה-לפנוב על הסטרדומקה ליד Muchowka. הדיוויזיה בראשות אלפרד פון בסר יצרה קו קדמי חזק במתקפת הנגד של קבוצת הקורפוס "רוט" בגבעת אורלובקה 597 וברייברוט ולקחה חלק גדול בהצלחה האוסטרית. לאחר הנסיגה הרוסית, הדיוויזיה אבטחה עד מרץ 1915 ב-Dunajec.
בתחילת מאי 1915, הדיוויזיה השתתפה בפריצת הדרך של מתקפת גורליצה-טרנוב, כחלק מהארמייה האוסטרית הרביעית. בין ה-15 במאי ל-23 ביוני, הדיוויזיה עסקה במלחמת חפירות נוספת על גזרת סן ליד נירודה ומזיארניה, ולאחר מכן התקדמה לגזרת וישניה. לאחר לחימה ליד קרסניק, המשיכה ההתקדמות מהויסניקה לנהר וויפרץ בסוף יולי. בין ה-20 באוגוסט ל-3 בספטמבר 1915, הדיוויזיה עקבה אחרי התקדמות הארמייה ה-11 הגרמנית צפונה בין באג וג'סיולדה. בספטמבר 1915 באזור סלונים, ובהמשך לחמה הדיוויזיה תחת קורפוס הלנדווהר בפיקודו של רמוס פון ווירש. בינואר 1916 לחמה הדיוויזיה קרבות עמדה בשטשרה העליונה באזור אוסטרוב כחלק מקורפוס המילואים ה-38, וביולי ובאוגוסט 1916, נלחמה הדיוויזיה בהצלחה נגד התקפות רוסיות בקרב ההגנה בברנוביץ'-גורודיצ'ה ונותרה כפופה לפלגת הארמייה ווירש במשך החודשים הבאים.
בתחילת מאי 1917 חזרה הדיוויזיה לחזית המערבית. עד תחילת יוני היא שהתה באזור טול בקו רמנווויל - רג'ניוויל. לאחר הקרב השני על האן, ביוני 1917, היא חיזקה את העמדות על רכס Chemin des Dames, ועד סוף נובמבר 1917 נלחמה הדיוויזיה בעמדות על האיילט.
מ-21 במרץ 1918, לחמה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית באגף הדרומי של הארמייה ה-18, שהתרכזה באזור משני צידי סן-קנטן. הדיוויזיה התקדמה יחד עם "קבוצת גייל" (דיוויזיות הלנדווהר ה-13 וה-47) על פני האואז מאזור לה פר מערבה, ב-22 במרץ הם גברו על תעלת קרוזאט בטרגנייה. עד ה-24 במרץ, הדיוויזיה כבשה את שוני והעצימה את פעולתה של "קבוצת קונטה" (קורפוס המילואים ה-4) על נויון ולאסייני.
לאחר שהועברה לארמייה השביעית בפיקודו של מקס פון בהן באזור לאון, ההתקדמות על פני הוסל לסואסון התרחשה ב-28 במאי. הדיוויזיה הייתה שם בעתודת קורפוס המילואים ה-8 ("קבוצת ויכורה") ולקחה חלק בהתקדמות על Villers-Cotterêts. הדיוויזיה תקפה במרכז גזרת הקבוצה ב-2 ביוני ולאחר מכן נשארה בעתודה בעורף הארטנס עד אמצע יולי. לאחר מתקפת הנגד של בעלות הברית, התרחשה הנסיגה ההכרחית מאחורי האן. הדיוויזיה הגנה עד סוף יולי על קטע וסל בחזית הקשה בין סואסון לריימס, וב-2 באוגוסט 1918 פורקה הדיוויזיה בלורן.
מפקדים

בוגיסלב פון בגנסקי (2 באוגוסט 1914–10 בנובמבר 1914)
אלפרד פון בסר (11 בנובמבר 1914–25 באפריל 1917)
הרטוויג פון אייכנדורף (26 באפריל 1917–2 באוגוסט 1918)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
גראן מרנייה

| --- | --- |

 סוג:  מותג אלכוהולי 
 יצרן:  מבשלת גראן מרנייה
 מוצא:  צרפת 
 מועד הכנה ראשוני:  1880 
 צבע:  ירוק, צהוב
 טעם:  תפוזים בשילוב קוניאק
 
גראן מרנייה (בצרפתית: Grand Marnier) הוא ליקר אשר יוצר לראשונה בשנת 1880 על ידי אלכסנדר מרנייה-ל'אפוסטול. הוא משתייך לקטגוריית הטריפל סק. ליקר זה מפורסם וחשוב בתעשיית המזון והאלכוהול וזכה בפרסים בינלאומיים רבים. הליקר מיוצר במספר וריאציות, מתערובת של מספר סוגי קוניאק אמיתי, תפוזים מזוקקים ומרכיבים אחרים.
למשקה ישנם חמישה סוגים, אולם לרוב נדיר עד מאוד למצוא סוג אחר מאשר ה"קורדון רוז'" שלא בקרב אספנים.
סוגים > קורדון רוז'

קורדון רוז' (Cordon Rouge - "הסרט האדום") הוא הסוג המקורי, והפופולרי ביותר, של הגראן מרנייה, הוא נבדל מה"קורדון ז'ון" בכך שהוא מבוסס על קוניאק, ולא על אלכוהול נייטרלי. ניתן לשתות אותו "נקי" או כחלק מקוקטיילים פופולריים רבים.
סוגים > קורדון רוז' > פרסים

מדליית זהב - תחרות המשקאות הבינלאומית, סן פרנסיסקו 2001
סוגים > קורדון ז'ון

קורדון ז'ון (Cordon Jaune - "הסרט הצהוב") הוא סוג אשר נמכר במספר מדינות אירופאיות ומעט שדות תעופה בינלאומיים בלבד. הוא נחשב לסוג בעל האיכות הנמוכה ביותר, בשל היותו מיוצר מאלכוהול נייטרלי על בסיס דגנים, ומשמש לעיתים כמרכיב בקוקטיילים או בקינוחים כגון קרפ סוזט.
סוגים > Cuvée du Centenaire

Cuvée du Centenaire ("גרסת יובל המאה") יוצר לראשונה ב-1927 בכמות מצומצמת לכבוד חגיגות ה-100 למזקקה. סוג זה מיוצר מקוניאק בן 25 שנה ונצרך "נקי".
סוגים > Cuvée du Centenaire > פרסים

98 נקודות ותואר "Superlative" מה-Beverage Tasting Institute
המלצה בעלת חמישה כוכבים מה-Spirit Journal Guide
מדליית זהב כפולה - תחרות המשקאות הבינלאומית, סן-פרנסיסקו 2001
סוגים > Cuvée Speciale Cent Cinquantenaire

Cuvée Speciale Cent Cinquantenaire ("גרסת יובל ה-150"), אשר נקרא גם "גראן מרנייה 150", נחשב לסוג הטוב ביותר של הליקר. הוא מיוצר מקוניאק בן 50 שנה, ומבוקבק בבקבוקים עם ציורים מקוריים בסגנון אר-נובו. מחיר בקבוק כיום[דרושה הבהרה] כ-220 דולר אמריקאי, והבקבוק כבר זכה לציטוט "קשה למציאה, בלתי אפשרי להגייה, ויקר באופן מופרז"...
סוגים > Cuvée Speciale Cent Cinquantenaire > פרסים

מדליית זהב - Salon des Arts Ménager, 1983
100 נקודות ותואר "Superlative" מה-Beverage Tasting Institute
המלצה בעלת חמישה כוכבים מה-Spirit Journal Guide
"הליקר הטוב ביותר" - תחרות המשקאות הבינלאומית, סן-פרנסיסקו 2001
סוגים > Cuvée Louis-Alexandre Marnier-Lapostolle

Cuvée Louis-Alexandre Marnier-Lapostolle הוא סוג אשר מיוצר ממבחר סוגי קוניאק מחמשת המחוזות הידועים ביותר בהם הקוניאק מיוצר בצרפת, ומיושן בחביות עץ אלון. ניתן להשיג את המשקה במרכולים בצרפת ובחנויות דיוטי פרי בקנדה ובהולנד.
סוגים > מרנייה דובדבן

Cherry Marnier הוא משקה שנוצר בשנת 1827 והוכן מדובדבנים. את הדובדבנים היו מועכים וממוססים לפני ההעברה למשרת הנוזל האלכוהולי ומיץ דובדבנים. לאחר מכן היו מסננים את הפרי מן המשרה ומוסיפים לה סוכר ומיישנים בחביות למשך כמה חודשים.
Grand Marnier Cuvée Louis-Alexandre
דיוויזיית המילואים ה-46 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 באוגוסט 1914 – 31 ביולי 1918 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית המילואים ה-46 (בגרמנית: 46. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה באוגוסט 1918.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1914 והתארגנה במהלך החודשיים הבאים. היא הייתה חלק מהגל הראשון של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-43 עד ה-54. הדיוויזיה הייתה במקור חלק מקורפוס המילואים ה-23.
רגימנט המילואים ה-213 הוקם במחוז הפרוסי שלזוויג-הולשטיין. רגימנט המילואים ה-214 גויס בדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין, אך כלל כמה חיילים מליבק ושלזוויג-הולשטיין. רגימנט המילואים ה-215 גויס במחוז הפרוסי הנובר. רגימנט המילואים ה-216 גויס בעיקר בהמבורג. גדוד היגר מילואים ה-18 גויס בשלזוויג-הולשטיין וכלל סטודנטים רבים מקיל.
דיוויזיית המילואים ה-46 לחמה בחזית המערבית, נכנסה לקו באוקטובר לאורך האיזר ונשארה שם עד אפריל 1915, אז יצאה לקרב איפר השני. הדיוויזיה נשארה באזור איזר עד ספטמבר 1916. בספטמבר, הדיוויזיה לחמה בקרב על הסום. לאחר מכן, היא נשארה בתעלות בשמפאן עד סוף דצמבר 1916, אז נשלחה ללורן. באפריל ומאי 1917, היא נלחמה בקרב השני על האן, הידוע גם כקרב שמפאן השלישי (ולפי הגרמנים כקרב הכפול על האן ובשמפאן). הדיוויזיה לחמה באזור לורן והווז' מדצמבר 1917 עד אפריל 1918. לאחר מכן היא נלחמה באזור מונטדידייה-נויון כולל מתקפת מונטדידייה-נויון הגרמנית ביוני. מאוחר יותר היא נלחמה בקרב השני על המארן. הדיוויזיה פורקה באוגוסט 1918. ב-1917 דירג המודיעין של בעלות הברית את הדיוויזיה כדיוויזיה טובה וב-1918 היא דורגה בדרגה שנייה, אך צוין שכוחה צומצם ללא תגבורות, מה שהוביל לפירוקה.
מפקדים

גנרל-לויטננט ברונו האן (25 באוגוסט 1914 – 9 במאי 1915)
גנרל-לויטננט הוגו פון וסילבסקי (10 במאי 1915 – 18 ביוני 1918)
גנרל-מיור זיגפריד פון הלד (19 ביוני 1918 – 31 ביולי 1918)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

1 2  46. Reserve-Division (Chronik 1914-1918)
↑  Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 469-472.
דיוויזיית המילואים ה-52 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  23 באוגוסט 1914 – 2 בינואר 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  אמיל ואלדורף
דיוויזיית המילואים ה-52 (בגרמנית: 52. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה בספטמבר 1914, והועמדה תחת פיקודו של אמיל ואלדורף. היא אורגנה במהלך החודש הבא, ונכנסה לקו באוקטובר. היא הייתה חלק מגל הגיוס הראשון של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-43 עד ה-54. הדיוויזיה הייתה בתחילה חלק מקורפוס המילואים ה-26. הדיוויזיה גויסה בעיקר בדוכסות הגדולה של באדן ובפרובינציית הריין הפרוסית.
דיוויזיית המילואים ה-52 לחמה בחזית המערבית, ונכנסה לקו באמצע אוקטובר. כחלק ממה שנקרא המירוץ לים, היא נלחמה בקרב האיזר ובקרב איפר הראשון באוקטובר–נובמבר 1914. היא נשארה בלוחמת חפירות ולחימה לאורך האיזר עד ספטמבר 1916. היא השתתפה בקרב על הסום באותו חודש, ולאחר מכן נכנסה לקו באזור שמפאן עד אפריל 1917. במאי 1917, היא נלחמה בקרב השני על האן, שנקרא גם קרב שמפאן השלישי, ובסתיו 1917 נלחמה בקרב פשנדל. לאחר מכן חזרה הדיוויזיה לקו בשמפאן, ונשארה שם עד אפריל 1918. בסוף אפריל היא נלחמה בקמל, בלגיה, ולאחר מכן נשארה באזור פלנדריה עד תום המלחמה. בשנת 1918, המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרגה שנייה, וציין כי למרות שהוכשרה כדיוויזיית סער, היא לא הייתה בשימוש כל כך ברוב ההתקפות הגרמניות באותה שנה.  לאחר מלחמת העולם הראשונה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-2 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

1 2  52. Reserve-Division (Chronik 1914-1918)
↑  Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 504-506.
דייהטסו טנטו

| --- | --- |

דייהטסו טנטו, דור שלישי
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דייהטסו
 שנות ייצור:  2007 ועד היום
 הרכבה:  יפן יפן
 סיווג:  מיקרו מיניוואן
 אורך:  3,395 מ"מ (דור ראשון, דור שני, דור שלישי)
 רוחב:  1,475 מ"מ (דור ראשון, דור שני, דור שלישי)
 גובה:  1,752 מ"מ (דור ראשון)  1,750 מ"מ (דור שני)  1,725 מ"מ (דור שלישי)
 משקל:  870-960 ק"ג (דור ראשון)  900-1,100 ק"ג (דור שני)  920-1,040 ק"ג (דור שלישי)
 בסיס גלגלים:  2,440 מ"מ (דור ראשון)  2,490 מ"מ (דור שני)  2,455 מ"מ (דור שלישי)
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, 0.7 ליטר (דור ראשון)  3 צילינדרים, 0.66 ליטר (דור שני)  3 צילינדרים, 658-659 סמ"ק (דור שלישי)
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
 צריכת דלק:  24-28 ק"מ לליטר (דור שלישי)
דייהטסו טנטו (באנגלית: Daihatsu Tanto; ביפנית: ダイハツ・タント) הוא מיניוואן המוגדר מיקרוואן ("Microvan" (אנ')) מתוצרת יצרנית הרכב היפנית דייהטסו, אשר מיוצר משנת 2003 ועד היום.
באוקטובר 2005 הוצג בתערוכת המכוניות הבינלאומית בטוקיו דגם חשמלי הקרוי "FCHV". המנוע בעל הספק של 30 קילו-ואט, והסוללה מוקמה מתחת למושבים.
מאפיינים

מסדרת "מכוניות קיי" ("Kei car" (אנ')).
מנוע קדמי.
מנוע הנעה קדמית.
סוגי הנעות: 4x2, 4x4.
5 דלתות - הצ'בק (mpv)
בדגמי "דור שני" ו"דור שלישי" - דלתות הזזה אחוריות.
דורות

דור ראשון - יוצר בין השנים 2003–2007.
דור שני - יוצר בין השנים 2007–2013.
דור שלישי - מיוצר משנת 2013 ועד היום.
תמונות

"דייהטסו טנטו" - דור ראשון
"דייהטסו טנטו" - דור ראשון
"דייהטסו טנטו" - דור ראשון
"דייהטסו טנטו" - דור ראשון
"דייהטסו טנטו" - דור שני
"דייהטסו טנטו" - דור שני
"דייהטסו טנטו" - דור שני
"דייהטסו טנטו" - דור שני, מבט לתא הנהג
"דייהטסו טנטו", דור שלישי, שנת 2013 - מבט לתוך הרכב
"דייהטסו טנטו", דור שלישי, שנת 2015, דגם "CUSTOM RS "Top Edition SA II"
"דייהטסו טנטו", דור שלישי
"דייהטסו טנטו", דור שלישי - מבט ללוח מחוונים
ראו גם

דייהטסו
דייהטסו וייק
דייהטסו טנטו אקס
הערות שוליים

↑  "דייהטסו טנטו" מפרט ומחיר מ.מ.ס. tradecarview.com/specifications/daihatsu/tanto
↑  "דייהטסו טנטו" - קטלוג (ביפנית) carsensor.net/catalog/daihatsu/tanto
↑  "דייהטסו טנטו" דגם "FCHV" web.archive.org/web
↑  "דייהטסו טנטו" שנת 2018 (ביפנית) daihatsu.com/jp/news/2018