קצרנטו (תיאטרון)
הצגות

| שם ההצגה | עלילה | הפקה |
| --- | --- | --- |
| שפיץ פלייר | "אדם, 52, מקבל בירושה מאביו את ארגז הכלים שלו. במשך שנים אדם נמנע מלתקן דברים בבית, אבל כשהדיירת ששוכרת את דירת ההורים מבקשת עזרה, הוא נעתר. כשארגז הכלים ייפתח, תיפתח גם תיבת הפנדורה שמכילה זכרונות קסומים לצד זכרונות כואבים. אדם יצטרך להחליט האם הוא עושה את אותן השגיאות שאביו עשה, או שהוא מצליח לתקן את דרכיו." |  משחק: יואב בר-לב  מאת: ליאור גלציאנו  במאים: ליאור גלציאנו, יואב בר-לב |
| GETT A LIFE | "רווקה בת 40 נכנסת למונית אחרי עוד דייט לא מוצלח. בעל כורחה היא מוצאת את עצמה בשיחה עם הנהג ותוך כדי משתפת אותנו - הקהל, במחשבות שלה, התובנות השנונות והמצב ברווקות המאוחרת. המחזה מדבר על בדידות בעיר הגדולה, על סטיגמות שכולנו מחזיקים למרות שנכחיש, צביעות, מסיכות וחסמים שיש לכולנו, ועל חוסר שיקול הדעת שאוחז בנו ברגע בו אנחנו רואים תקווה לאהבה, לקשר, או לעניין בחיים. האם מה שהחל כמפגש כפוי ורווי בדעות מוקדמות וסטיגמות יכול להפוך לקשר יפה או שתחושות הבטן לא משקרות?" |  משחק: יעל פרימר סביר  במאי: זיו זוהר מאיר  מחזאי וכותב: ארז חן |
| מידן האחמ"ש | "מידן האחמ"ש שגדל והתחנך בסניף מקס ברנר יכין סנטר בפתח תקווה, מקווה סוף סוף להגשים את חלומו ולזכות במקום הראשון בתחרות סניפי מקס ברנר מחוז השפלה ומודיעין. הוא ניצב בפני רגע גורלי. האם למרות האיבה ששוררת בינו לבין העובדים, יצליח לגייסם למשימה?" |  כתיבה ומשחק: ליאור אביבי  בימוי: יעל גולדברג |
| מה הטעם? | "א׳ אופה בביתה חלות ונזכרת תוך ההכנה באלימות שחוותה מצד בעלה. יצירה השואלת את השאלה על מהות החיים בצל אלימות במשפחה. האם זיקוקי הקמח יישארו? האם המצב יקפא על שמריו או שיש מקום לשינוי מהמעגליות הבלתי נגמרת? והאם יש מקום להפריש את החלה מן העיסה ולשחרר? הטקסט נכתב על פי עדויות של נשים שעברו אלימות במשפחה." |  משחק: נעה אוחיון  כתיבה ובימוי: אוריה שפיצר |
| ארטיסט | "עמרי, בחור צעיר, מצלם סרטון־היכרות לאתר־היכרויות. בין ציפיות ותחביבים, הוא מספר שהוא מאובחן על הספקטרום האוטיסטי בתפקוד גבוה ועל הרגע בו שמע לראשונה בחייו את המילה "אוטיסט". דרך התמודדויות עם בתי־ספר ומטפלים הוא מפרק לגורמים את המונח "אוטיסט" ומספר על הדרך באמצעותה בוחרת החברה להתמודד עם מי ששונה ממנה." |  משחק: עמרי לייבוביץ'  כתיבה: לוטוס אתרוג ועמרי לייבוביץ'  בימוי: לוטוס אתרוג |
| "אם קריאה" | "אִמּוֹת קְרִיאָה מציינות תנועה. ללא אם הקריאה, המילה יכולה לאבד משמעות. כך גם אנחנו. כשאמא שלנו לא קוראת לנו יותר, אפילו אם יש לנו שתי אימהות, לפעמים קשה לנו למצוא משמעות בחיינו. אני ממתין בתור במשרד הפנים כדי להוסיף לת.ז שלי את שמה של אמא שלי. בזמן ההמתנה אני נזכר באירועים מילדותי כבן לשתי אימהות בברזיל בשנות ה-80. אני משתף את הקהל בחוויות קשות שקשורות להשתייכות המשפחה שלי לקהילה הלהט"בית ובחוויות שיכולות להיות חלק מחייו של כל ילד גם בישראל בשנת 2023." |  משחק, מחזה, עיצוב תפאורה ותלבושות: פאולו א. מואורה  בימוי ועיצוב תאורה: ספיר יוסף |
| לא בשביל משהו | "אם מישהו יבקש ממני שאציין מתי בערך התחלתי להרגיש את תחושות החרדה החדשות האלה, אהיה חייבת להודות שזה קשור בסידור של החדר שגדלתי בו, שבכניסה אליו עמדה דלת עץ רגילה ולצד הפנימי שלה הודבקה מראה ענקית. לא בשביל משהו, אבל לגדול מול מראה עשה משהו למחשבות שלי, שאני לא יודעת להסביר, כי כששואלים אותי על הפרעות נפשיות אני אומרת שאני הכי שפויה בעולם" |  משחק: יובל כרמל  מחזה: גליה ברס  בימוי: גליה ברס, עדן אהרוני |
| ציצים | "ביקור אצל פלסטיקאי עם אמא שלי ואחותי מתגלה כביקור חודרני, משפיל ובודד. אולי כדאי שאהפוך למשהו אחר? משהו שהוא כמו כולם. ככה יאהבו אותי, ככה אוהב את עצמי?" |  כתיבה ומשחק: רוני שטקלר  בימוי ודרמטורגיה: ליאור זכאי |