קו ארבטסקו פוקרובסקאיה
אירועים ותוכניות אחרונים > המערב

בשנת 1953, לאחר סגירת התחנות הרדודות בין פלושאד רבוליוצי לקייבסקאיה והחלפתן בעומק הנוכחי, תוכננו להתחיל הרחבות מערבה יותר. עם זאת, השראתו של ניקיטה חרושצ'וב לאחר ביקור במטרו של העיר ניו יורק הובילה לביטול כל העבודות ולפתוח מחדש את התחנות הרדודות באמצעות מסלול פנים מערבי היוצר את קו פיליובסקאיה. אף על פי שבניית תחנות עיליות הגיעה למחוזות המערביים של מוסקבה באמצע שנות השישים, אקלים החורף הרוסי גבה את אותותיו על תפעול וניהול קו פיליובסקאיה.
נוסף על כך, המחוזות הצפון-מערביים של מוסקבה, כולל מחוזות סטרוגינו ומיטינו, שנבנו בשנות השבעים והשמונים נותרו מבודדים. כל קווי אוטובוסים והחשמליות באזור שהובילו לתחנות שוקינסאיה וטושינסקאיה של קו טגאנסקו-פוקרובסקאיה, מה שהפך את הקו הזה לעמוס ביותר. באמצע שנות השמונים היה ברור שצריך שחזור מורכב כדי לפתור את בעיות התובלה במערב מוסקבה. התוכניות הראשונות לקישור סטרוגינו למרכז העיר התגבשו בסוף שנות ה-60 לפני שהן נבנו. בתוכנית הכללית של אמצע שנות ה-60 הוצעה הצעה שקו מספר 2, יקיים הסתעפות מפוליז'ייסקאיה מערבה לכיוון חורוסובו, סרברני בור ובסוף לסטרוגינו ואחר כך לכיוון קרסנוגורסק. אף על פי שפוליז'ייבסקאיה נפתחה בשנת 1972 עם שלושה רצפים, מעולם אלה לא היו אמורים לשמש למטרות הללו.
בשל חסרונותיו של המרכז הצפוף יותר, הוצעה בשנות השמונים קבוצה של קווים אקורדיים וחצי אקורדיים שיעקפו את מרכז העיר וקו קולצביה. קו מיטינסקו-בוטובסקאיה מתחיל במיטינו, ממשיך דרומה לסטרוגינו ואז לחורושובו, פילי, לאורך מסילת הטבעת הקטנה במוסקבה דרך אצטדיון לוז'ניקי לפני שהוא סוף סוף מגיע דרומה למחוז בירויובו וממשיך לבוטובו. בשנת 1988 החלה הבנייה בהארכה של קו ארבטסקו – פוקובסקאיה לפארק פובידי, שהיה אמור להיות מחלף חוצה פלטפורמות עם האקורד החדש. במקביל, החלה בנייה ברצינות בשלוש תחנות האקורד: סטרוגינו, ווולוקולמסקאיה ומיטינו יחד עם גשר חדש מעבר לנהר מוסקבה מוסקבה שבין סטרוגינו לוולוקולמסקאיה ודפו אחרי מיטינו.
בשנות התשעים לאחר התפרקות ברית המועצות קוצץ המימון הממלכתי לסכומים זניחים ובניית קווי האקורדי הופסקה לצמיתות. במרץ 1993 פרסמה המטרו במוסקבה תוכנית מתוקנת למה שהיה אמור להחליף את האקורד. יש להשלים את הקטע שכבר התחיל במיטינו וסטרוגינו, ולחבר אותו לקו פיליובסקאיה, ובמשך עשר השנים הבאות כל מפות המטרו במוסקבה משכו את שלוש התחנות בדרך זו. עם זאת, באופן מציאותי, למעט תחנת קריילטסקוי החדשה (שנפתחה בשנת 1989) מולודיוז'נאיה, קו פיליובסקאיה התמודד עם עומס הנוסעים הנוסף, המורכב מתחנות ממוקמות קרוב עם רציפים קצרים. עם זאת אותה תוכנית הציעה גם כי קו קלינינסקיה ייסע דרך מוסקבה סיטי לחורושובו וסטרוגינו, ולקחת את ההסתעפות למיטינו. התוכנית גם בפרספקטיבה שהציעה כי פארק פובידי בקו ארבסקו- פוקרובסקאיה יושלם ואז הקו ימשיך להכפיל את קו פיליובסקאיה, עם שתי תחנות לפני העגינה בקומצבסקאיה וסיפוח הקטע התת-קרקעי של קו פיליובסקאיה. מכייון שלקו ארבטסקו-פוקרובסקאיה הייתה תנועת נוסעים די נמוכה, הוחלט כי היא תיקח את החלק המרכזי של העומס.
רק בתחילת שנות ה-2000 הבנייה של פארק פובדי, שנשארה בשיחה, הוחזרה, עם פתיחתה בשנת 2003. התוכנית המקורית הציעה שתי תחנות חדשות בין קונצבסקאיה ופארק פובדי: מינסקאיה וסלאביאנסקי בולוואר, למרות זאת, כדי להגביר את קצב הבנייה, הוחלט כי יקצרו את התוכנית ותיבנה תחנה אחת. אף על פי שמינסקאיה הייתה הראשונה בהעדפה, לאחר הרבה לחץ מהתושבים בסלאביאנסקי בולוואר נבחרה לבסוף. התוכנית של כריתת קו פיליובסקאיה בתחנת פיונירסקאיה נשקלה מחדש. ומעבר בין-רציפי בקונצבסקאיה נבנה. השאר של קו פיליובסקאיה, תחנות: מולודיוז'נאיה וקרילאצקויה, נוספו לקו ארבטסקו-פוקרובסקאיה.
בנייה של כביש מהיר רדיאלי שיחבר את מרכז העיר עם הכביש M9 החלה בשנות ה-2000, והוחלט כי הוא יעבור מתחת ליערות סרברני בור, דרך מנהרה צפון מערבית שהאזור העליון שלה ישמש לכלי רכב, ובתחתון לרכבת התחתית. מנסיבות בטיחותיות, הייתה הוראה לבנות תחנה חדשה, טרויצה-ליוקובו, נבנתה בין המנהרה לסטרוגינו, כאשר בנייתה הושלמה, החלה באזור בנייתם של בנייני מגורים. התוכנית המקורית לתחנת סטרוגינו, הייתה לבנות אותה דו-קומתית, אך תוכנית זו ננטשה בשביל לבנות תחנה חד-קומתית. הייתה הוראה לבנות שכונה חדשה כאשר קו חדש יגיע לסטרוגינו. הדרך למיטינו גם הציגה תחנה חדשה, מיאקינו, התחנה הראשונה מחוץ למוסקבה במחוז מוסקבה.
בשנת 2008 נפתחו התחנות: סלאביאנסקי בולוואר וקונצבסקאיה המעוצבת מחדש, כמו כן נפתחו התחנות בקו פיליובסקאיה: מולודיוז'נאיה וקרילאצקויה. באותו הזמן ההרחבה לסטרוגינו הושלמה, ההרחבה זו כמעט הכפילה את אורך הקו ותנועת הנוסעים בו. ב-2009, הקו הגיע למיטינו, עם תחנה נוספת פיאטינצקויה שאסה, שנפתחה מאוחר יותר ב-2012.