stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גונתר חייב למות

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  טאראן קילם 
 הופק בידי:  טארן קילאם קים לידפורד אש סארויה סטיב סקווילנטה
 תסריט:  טאראן קילם 
 עריכה:  אדם אפסטין
 שחקנים ראשיים:  טארן קילאם ארנולד שוורצנגר בובי מויניהן האנה סימון קובי סמולדרס
 מוזיקה:  דינו מנגין
 צילום:  בלייק מק'קלור
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Ingenious Media Starstream Media Miscellaneous Entertainment RuYi Media Folktale Productions Rookfield Productions Limited
 חברה מפיצה:  Saban Films Lionsgate Home Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 באוקטובר 2017
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה, פעולה, מוקומנטריה
 דף הסרט ב־IMDb
 
גונתר חייב למות (באנגלית: Why We're Killing Gunther) הוא סרט פעולה קומי מוקומנטרי אמריקאי משנת 2017, שכתב וביים טאראן קילאם, בסרט הביכורים שלו כבמאי. קילאם גם משחק בתפקיד הראשי, ולצידו ארנולד שוורצנגר, בובי מויניהן, האנה סימון וקובי סמולדרס.
במרכז העלילה צוות של מתנקשים שחברו יחד להרוג, כל אחד ממניעיו הוא, את המתנקש הטוב בעולם המכונה "גונתר", שמתעתע בהם. הסרט הופץ למספר מצומצם של בתי קולנוע בארצות הברית ב-20 באוקטובר 2017, ולצפייה ביתית כעבור יומיים.
ליהוק

| שחקנים | דמויות |
| --- | --- |
טאראן קילאם (אנ'): בלייק האמון
ארנולד שוורצנגר: רוברט "גונתר" בנדיק
בובי מויניהן: דונלד "דוני" פיזנאוסקי
האנה סימון (אנ'): סנאא פרוזה
קובי סמולדרס: ליסה מק'קלה
פול בריטן (אנ'): גייב בילס
פיטר קלאמיס (אנ'): רחמת פרוזה
אמיר טאלאי: עיזאת בוח'ארי
ארון יו (אנ'): פאק יונג קי
ראיין גול (אנ'): בארולד בלקלאקובה
אליסון טולמן: מיה בלקלאקובה
סטיב באסיק (אנ'): מקס פאליין
אוברי סיקסטו: אשלי
אמיתי מרמורשטיין: נייט
קים לידפורד: קימי (בתפקיד עצמה)
סקוט מק'ניל (אנ'): שיאן
רבקה אולסון: טריש
ג'ייק ט' רוברטס: שניידר פייזמרק
לארס גראנט: הצלם של גונתר
מנפרד מרצקי: קצין במשטרת אוסטריה
הפקה והפצה

הסרט צולם במהלך יולי 2016 ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה. על תחילת הצילומים נמסר בפסטיבל הקולנוע בקאן במאי באותה שנה, בשם "Why We're Killing Gunther", ובשם זה הוא הופץ לצפייה ביתית. לבתי הקולנוע הופץ הסרט ב-22 באוקטובר 2017 בשם "Killing Gunther" (בתרגום חופשי: "הורגים את גונתר").
ביקורות

במאגר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes קיבל הסרט 48% דעות חיוביות בשקלול של 23 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 4.7 מתוך 10. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון 53 על בסיס שבע ביקורות שהוגדרו "מעורבות או ממוצעות".
הערות שוליים

↑  Scheck, Frank. 'Killing Gunther': Film Review. Hollywood Reporter, october 19, 2017
1 2  Why We’re Killing Gunther & Wonder Start Filming in Vancouver. Whats Filming, July 18, 2016
1 2  Killing Gunther (2017) Release Info. IMDb. Retrieved April 14, 2020
↑  McNary, Dave. Cannes: Arnold Schwarzenegger Joins Comedy ‘Why We’re Killing Gunther’. variety, May 3, 2016
↑  Wright, Megh. Taran Killam’s Movie ‘Killing Gunther’ Hits Theaters in October. Vulture, July 7, 2017
↑  KILLING GUNTHER. Rotten Tomatoes. Retrieved April 14, 2020
↑  Killing Gunther 2017. Metacritic. Retrieved April 14, 2020
גאורגי אטנסוב (מלחין)

ערך זה עוסק במלחין קלאסי בולגרי שפעל במאה ה-20. אם התכוונתם לפוליטיקאי אשר כיהן כראש ממשלת בולגריה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1882 פלובדיב, רומליה המזרחית, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  17 בנובמבר 1931 (בגיל 49) גרדה ריביירה, ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי של סופיה 
 מוקד פעילות:  ממלכת בולגריה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון למוזיקה על שם רוסיני בפזארו 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  בולגרית 
 
גאורגי גאורגייב אטנסוב (בבולגרית: Георги Георгиев Атанасов;‏ 6 במאי 1882 – 17 בנובמבר 1931) היה מלחין בולגרי, אשר נמנה עם בולטי מלחיני האופרה של בולגריה המודרנית.
קורות חייו

אטנסוב נולד בפלובדיב. הוא יצא ללימודי מוזיקה בבוקרשט, בין 1901–1903 למד הלחנה אצל פייטרו מסקאני ב"קונסרבטוריון על שם רוסיני" בפזארו (אנ'), וזכה לדיפלומת מאסטרו. אטנסוב השתמש בכינוי מאסטרו כהקדמה לשמו לאורך הקריירה שלו.
לאחר תום לימודיו, שב לסופיה וניצח על מספר תזמורות ומקהלות צבאיות. בתקופת מלחמת העולם הראשונה ערך אטנסוב סדרת קונצרטים ברחבי בולגריה, אשר הכנסותיהם היו קודש לבתי חולים, בתי יתומים ולמשפחות פצועים. בקונצרטים אלו שיתף אטנסוב את מקהלת צדיקוב בניצוחו של משה צדיקוב, וחלק מהקונצרטים היו בחסות אלאונורה מרויס-קוסטריץ, מלכת בולגריה.
בין השנים 1922–1923 כיהן כמנצח הראשי של האופרה והבלט הלאומיים בסופיה. לאורך הקריירה כתב שבע אופרות.
אטנסוב סבל מסוכרת ומצבו החמיר. הוא יצא לטיפולים רפואיים באיטליה ושם הלך לעולמו. הוא נקבר באיטליה, וב-1937 הועברו עצמותיו לקבורה בבית הקברות המרכזי שבעיר. רכס אטנסוב באנטארקטיקה נקרא על שמו.
הערות שוליים

↑  גאורגי אטנסוב, באתר ucis.pitt.edu (באנגלית).
↑  מוני שלום, יובל למקהלת מ.צדיקוב, בתוך:  א.חן ציון, מוני שלום (עורכים), ליובלה של מקהלת הפועלים על שם משה צדיקוב, המחלקה לתרבות של ההסתדרות הכללית, הוצאת אחדות, 1959, עמודים 18, 36–38.
↑  גאורגי אטנסוב, באתר opera.stanford.edu (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb162793223 (data)  GND: 13262723X  ISNI: 0000 0001 1871 2055  LCCN: no2009034708  VIAF: 13476484   WorldCat (עם VIAF): 13476484
גלגו

| גלגו |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: טרום קופים
משפחה:: גלגויים
סוג:: גלגו
שם מדעי
 Galago ‏סנט-אילר, 1796

גלגו (שם מדעי: Galago) הוא סוג של טרום קופים החיים ביבשת אפריקה בערבות, סוואנות וביערות.
הגלגו דמויי למור, קטנים מאוד ושוקלים לא יותר מ-300 גרם. הם שעירים ובעלי עיניים ואוזניים גדולות והם יוצאים מקנם שבין העצים בלילה. ליצורים אלה רגליים ארוכות ביותר העוזרות להם לקפוץ למרחק של כמה מטרים בכל זינוק, מה שעוזר להם לתפוס טרף קטן ולהתחמק בקלות מטורפים.
מינים

גלגו סנגלי (Galago senegalensis)
גלגו מוהול (Galago moholi)
Galago gallarum
Galago matschiei
גבריאל בייטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בספטמבר 2004 (בן 20) 
 שם לידה:  Gabriel Michael Bateman 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 עיסוק:  שחקן קולנוע וטלוויזיה
 פרופיל ב-IMDb
 
גבריאל מייקל בייטמן (באנגלית: Gabriel Michael Bateman; נולד ב-10 בספטמבר 2004)  הוא שחקן אמריקאי, המוכר מתפקידיו הטלוויזיוניים בסדרות כמו "אמריקן גותיק" (אנ') (2016) ברשת CBS, "הספר המסוכן לבנים" (אנ') (2018) באמזון פריים וידאו, ובסדרת הדרמה של אפל TV פלוס,"חוף מוסקיטו" (אנ') (2021–2023).
בקולנוע, הוא שיחק בסרטי האימה "אנאבל" (2014), "כיבוי אורות" (2016), "משחק ילדים" (2019), והוא גילם את סקוט בסרט המלחמה ההיסטורי "רוברט דה ברוס" (2019), את קייל פלין במותחן הפעולה "ללא מעצורים" (אנ') (2020) ואת רוג'ר בסרטו של סטיבן ספילברג "הפייבלמנים" (2022).
ביוגרפיה

בייטמן נולד בעיר טרלוק (אנ'), קליפורניה למשפחה נוצרית ממוצא בריטי, דני, יווני, וגרמני. משפחתו עברה לדרום קליפורניה כדי שיוכל להתמקד בקריירת המשחק. אחותו הגדולה היא השחקנית טלית'ה בייטמן (אנ').
קריירה

בייטמן ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בשנת 2012, כשהופיע בסרט הקולנוע "ג'ורג' בידל, רו"ח".
בשנת 2014, שיחק בתפקיד משנה בסרט האימה העל טבעי "אנאבל", ספין-אוף של סרט האימה "לזמן את הרוע". מ-2014 עד 2015, הוא שיחק בתור איתן טיילור בסדרת מותחן הדרמה "Stalker".
בנובמבר 2014, הוא לוהק לסדרת דרמת האימה של רוברט קירקמן, "Outcast". הוא הופיע בסדרה מ-2016 עד 2017.
בשנת 2015, היו לו תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות, בהן "Your Family or Mine" ו"קוד בלאק".
בשנת 2016 שיחק בייטמן בתפקיד ראשי, לצד טרסה פאלמר, בסרט האימה העל-טבעי "כיבוי אורות", שהופק על ידי ג'יימס ואן.  באותה שנה, הוא כיכב בתור ג'ק הות'ורן בסדרת הדרמה המסתורית "American Gothic", שרצה במשך עונה אחת.
בשנת 2018, הוא כיכב בתור קרטר יוז בסרט הקומדיה המשפחתית של נטפליקס "בנג'י".  הוא גם כיכב בתור וויאט מק'קנה בסדרת הדרמה הקומית של Amazon Prime Video , "‏The Dangerous Book for Boys" .
בייטמן הופיע בפרסומות עבור "Staples", "Frigidaire", "Energizer EcoAdvanced Recycled Battery", "Iams", ו- "Cadillac CTS Sedan". הוא גם הופיע בשני קליפים ("It's a Job" ו-"A New Beginning") עבור האלבום "I Remembered But Then I Forgot" של האמן "Wolfie's Just Fine", פרויקט צדדי של מוזיקת פולק של ג'ון לג'ואי.
בשנת 2019, בייטמן שיחק בסרט האימה "משחק ילדים", לצד אוברי פלזה. הסרט זכה להצלחה קופתית ולביקורות טובות.  כמו כן, באותה שנה, הוא כיכב בתור צ'רלי ברנר בסרט ההרפתקאות המוזיקלי "פליימוביל: הסרט" וכסקוט בדרמת המלחמה ההיסטורית, "רוברט דה ברוס".
בשנת 2020, הוא כיכב בתור אוליבר ריד בסרט המשפחתי "Think Like a Dog" וכקייל האנטר בסרט המתח בכיכובו של ראסל קרואו, "ללא מעצורים".   .
בשנת 2021 לוהק בייטמן לצד סם רכנר וגבריאל לבל לתפקיד בסרטו הסמי-ביוגרפי של סטיבן ספילברג, "הפייבלמנים".
מאז 2021 משחק בסדרת הדרמה "The Mosquito Coast" מבית אפל TV+, בתפקיד משני בתור צ'רלי פוקס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | George Biddle, CPA | ילד |  |
| 2014 | אנאבל | רוברט |  |
| 2015 | Band of Robbers | האק פין הצעיר |  |
| 2015 | Checkmate | כריסטופר |  |
| 2016 | כיבוי אורות | מרטין וולס |  |
| 2018 | בנג'י (אנ') | קרטר יוז |  |
| 2018 | Saint Judy | אלכס ווד |  |
| 2019 | משחק ילדים | אנדי ברקלי (אנ') |  |
| 2019 | פליימוביל: הסרט | צ'רלי ברנר |  |
| 2019 | רוברט דה ברוס | סקוט |  |
| 2020 | Think Like a Dog | אוליבר ריד |  |
| 2020 | ללא מעצורים (אנ') | קייל פלין |  |
| 2022 | הפייבלמנים | רוג'ר |  |
| TBA | Growing up Gorman |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | האנטומיה של גריי | ג'ארד קול | פרק: "Throwing It All Away" |
| 2014 | עלי כותרת עפים ברוח (אנ') | מייקל | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2014–2015 | Stalker | איתן טיילור | 8 פרקים |
| 2015 | Your Family or Mine | ג'ייסון ווסטון ג'וניור | 3 פרקים |
| 2015 | Wicked City | קופר פלין | 2 פרקים |
| 2015 | קוד בלאק | ג'ייסון ריינר | פרק: "Black Tag" |
| 2016 | סודות משפחתיים (אנ') | ג'ק הות'ורן | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2016–2017 | Outcast | ג'ושוע אוסטין | 4 פרקים |
| 2018 | הספר המסוכן לבנים (אנ') | וויאט מק'קנה | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2021 | Just Beyond | ג'ק | פרק: "Parents Are From Mars, Kids Are From Venus" |
| 2021–2023 | חוף מוסקיטו (אנ') | צ'רלי פוקס | תפקיד ראשי (2 עונות); 17 פרקים |
הערות שוליים

↑  Rowland, Marijke (9 בפברואר 2016). "Young Turlock actors make their mark on Hollywood". The Modesto Bee. ...Gabriel Bateman, 11... {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gabriel Bateman - American Gothic Cast Member". CBS. נבדק ב-23 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://ethnicelebs.com/gabriel-bateman
↑  Petski, Denise (5 במרץ 2015). "Griffin Gluck Joins NBC's 'Cuckoo'; Mia Serafino In Suzanne Martin Pilot, 'Mama Dallas' Adds 2". Deadline Hollywood. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Munn, Patrick (6 בנובמבר 2014). "Gabriel Bateman to Star in Robert Kirkman's Cinemax Pilot 'Outcast'". TVWise. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (16 ביוני 2015). "Gabriel Bateman to Star in James Wan's 'Lights Out'". Variety. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Benji (2018). RottenTomatoes. Retrieved February 27, 2022.
↑  The Dangerous Book For Boys (2018). RottenTomatoes. Retrieved February 27, 2022.
↑  "It's a Job official music video by Jon Lajoie" – via YouTube.
↑  "A New Beginning Official Music video by Jon Lajoie" – via YouTube.
↑  Allen, Nick (20 ביוני 2019). "Child's Play Movie Review & Film Summary (2019)". RogerEbert.com (באנגלית). נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Child's Play (2019)". Box Office Mojo. נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Playmobil: The Movie (2019). RottenTomatoes. Retrieved February 27, 2022.
↑  Robert The Bruce (2019). RottenTomatoes. Retrieved February 27, 2022.
↑  "Think Like A Dog (2020). RottenTomatoes. Retrieved February 27, 2022.
↑  Unhinged (2020). RottenTomatoes. Retrieved February 27, 2022.
↑  Adam B. Vary, Variety, Variety, ‏4 ביולי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812453704605606  BNE: XX5677307  BnF: cb17108909t (data)  ISNI: 0000 0005 0079 7870  LCCN: no2019150950  NKC: xx0263134  NLK: KAC2020M1622  NTA: 40759776X  SUDOC: 248390163  VIAF: 5148036112187972955   WorldCat (עם VIAF): 5148036112187972955
גומא אחמד

גומא אחמד הוא ספורטאי מצרי שהתחרה במשחקים הפאראלימפיים במסגרת המשלחת מצרית. אחמד הוא אלוף פאראלימפי, ושיאן עולם בתחרויות הרמת כוח בסגנון בנץ'-פרס.
ביוגרפיה

גומא התחרה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) כשהתחרה בהרמת כוח בקטגוריה של עד 52 ק"ג. הוא זכה במדליית הזהב הראשונה שלו כבר במשחקים אלו כשקבע שיא עולם של 177.5 ק"ג.
במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) עבר אחמד להתחרות בקטגוריה של עד 56 ק"ג, וזכה במדליית זהב שנייה עם שיא עולם נוסף של 182.5 ק"ג, לפני האיראני פרידון קרימיפור (170 ק"ג) והדרום קוריאני סאנג ג'ין יון (165 ק"ג)
במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) שבר אחמד את שיאו העולמי פעם נוספת והעמיד אותו על 192.5 ק"ג. קרימיפור האיראני קבע 190 ק"ג, יותר משיא העולם הקודם, שהספיק לו רק למדליית הכסף.
אחמד חזר להתחרות בפעם האחרונה במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004), ועם תוצאה של 180 ק"ג, סיים את התחרות במקום השני אחרי הסיני גְ'ייֵן וָאנְג שניצח בתחרות כשהרים 185 ק"ג.
הערות שוליים

↑  במשחקים הפאראלימפיים מתחרים בסגנון זה בלבד
↑  Barcelona 1992 Paralympic Games Powerlifting Men's Up To 52 kg
↑  Atlanta 1996 Paralympic Games Powerlifting Men's Up To 56 kg
↑  Sydney 2000 Paralympic Games Powerlifting Men's Up To 56 kg
↑  ATHENS 2004 Paralympic Games Powerlifting Men's Up To 56 kg
גאוגרפיה אנושית

גאוגרפיה אנושית היא תחום מחקר במדע הגאוגרפיה אשר פותח על ידי הגאוגרף הגרמני פרידריך ראצל. הגאוגרפיה האנושית בודקת את יחסי הגומלין בין האדם לטבע ועוסקת בעיקר בפעילות בני האדם בסביבה ובמרחב ובהשפעתם עליה.
תחומי מחקר בגאוגרפיה האנושית

הגאוגרפיה האנושית מתחלקת למספר תחומי מחקר:
תחומי מחקר בגאוגרפיה האנושית > גאוגרפיה פוליטית

עוסקת בנושאים שנמצאים בנקודת המפגש בין גאוגרפיה לפוליטיקה, בעיקר נושאים כמו גבולות, ביטחון וטריטוריה, סכסוכים של הסכמי שלום, מלחמות, המבנה התפקודי-גאוגרפי של המדינה ועוד.
תחומי מחקר בגאוגרפיה האנושית > גאוגרפיה עירונית

עוסקת בתהליכים הקשורים להיווצרות ערים, התפתחותן, ההתיישבות בהן, מבנן הפנימי ופריסת הערים במרחב גאוגרפי מסוים.
תחומי מחקר בגאוגרפיה האנושית > גאוגרפיה כלכלית

עוסקת בהשפעות הכלכליות על הגאוגרפיה במדינות מסוימות, בהשפעת המשאבים הטבעיים של המדינה, התפוקה מתעשייה ומחקלאות, התשתית הכלכלית במדינה והשפעותיה על הגאוגרפיה האנושית ועוד.
תחומי מחקר בגאוגרפיה האנושית > גאוגרפיה תרבותית

עוסקת ביחסי הגומלין בין התרבות ובין המרחב והסביבה האנושית, ונושאיה העיקריים הם סמלי וגופי תרבות לאומיים, סמלים וגופים ציבוריים דתיים, השפעת הספרות והאמנות על הסביבה האנושית, ועוד.
ראו גם

דמוגרפיה
גאוסופיה
גאוגרפיה פמיניסטית
"מפת נולי" משנת 1748, המתארת את צפיפות העיר רומא
גאבור שלושינסקי

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1950 בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 פטירה:  13 במאי 2022 (בגיל 71) 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד, אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 שפות היצירה:  הונגרית, איטלקית 
 צאצאים:  András Salusinszky 
 
גאבור שלושינסקי (בהונגרית: Salusinszky Gábor; בודפשט, 5 בדצמבר 1950 – 13 במאי 2022) היה מומחה לשפה האיטלקית, חוקר בתחום תורת התרגום והפדגוגיה של השפה ממוצא יהודי-הונגרי, היה פרופסור במחלקה לשפה וספרות איטלקית באוניברסיטת אטווש לוראנד בפקולטה למדעי הרוח במכון ללימודים רומניסטיים, מייסד ומנהל בית הספר האיטלקי בשם "סטודיו איטליה", נשיא איגוד המורים לאיטלקית בהונגריה.
ביוגרפיה

אביו היה אישטוואן שלושינסקי (1918–1984), מנהל בתחומי המסחר, הכלכלה והבנקאות בהונגריה, ראש נציגות הסחר חוץ (נספח כלכלי) ההונגרי ברומא (1958-1963), והמנהל כללי לשעבר של הבנק לסחר חוץ ההונגרי (1964-1982).
גאבור שלושינסקי השלים את לימודיו באוניברסיטה בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד, שם השיג תואר בהוראה ובפולקלור האיטלקי ב-1975, דוקטורט במדעי הרוח ב-1979 והן תואר דוקטור בבלשנות איטלקית ב-1997.
מסיום לימודיו באוניברסיטה לימד במחלקה האיטלקית של אוניברסיטת אטווש לוראנד ולאחר מכן ריכז את תחום הכשרת השפות והכשרת מורים מומחים לשפות, וכן העביר הרצאות וסמינרים בתחומים אלו. מחקריו בעשור האחרון התמקדו בשני התחומים הללו: תורת התרגום והפדגוגיה של השפה.
פעילותו בשפה האיטלקית

שלושינסקי הקים את בית הספר האיטלקי של "סטודיו איטליה" ב-1990, שם ניהל והוביל לימודים מאז, ובנו אנדראש שלושינסקי אחראי על הניהול הכלכלי. כתוצאה מעבודת הסדנא במסגרת בית הספר לשפות, צמח דור חדש של מורים, שבזכותו מיושמת גישה מתודולוגית חדשה ומספר סוגים חדשים של קורסים בהוראת השפה האיטלקית (המתודולוגיה מיושמת גם בהוראת שפות נוספות). בשנת 2012, סטודיו איטליה וגאבור שלושינסקי קיבלו את "פרס השפה האירופית" על שיטת ההוראה החדשנית ותוכנית הכשרת המורים המוסמכת שלה. שלושינסקי קיים קשר מתמיד עם מורים לאיטלקית שעובדים בחינוך הציבורי בהונגריה, והוא גם נשיא איגוד המורים לאיטלקית בהונגריה.
מכתביו

סקירה היסטורית - לדוצ'ה של איטליה מאת גאבור שלושינסקי
לקריאה נוספת

www.studioitalia.hu
European Language Label
הערות שוליים

↑  נפטר גאבור שלושינסקי - באתר HVG תרבות
↑  Elhunyt Salusinszky Gábor italianista, Elhunyt Salusinszky Gábor italianista
↑  Netpeople, Studio Italia - Minden, ami Olasz, Studio Italia (בהונגרית)
גבנית חצי ירח

| גבנית חצי ירח |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: גבניתיים
סוג:: Medialuna
מין:: גבנית חצי ירח
שם מדעי
 Medialuna californiensis ‏סטיינדכנר, 1876

גבנית חצי ירח (שם מדעי: Medialuna californiensis) הוא מין דג ממשפחת הגבניתיים החי בחופי אמריקה הצפונית ההפסיפיים מחופי ונקובר וקולומביה הבריטית עד למפרץ קליפורניה בין יערות הקלפ. דג זה יכול להגיע עד לעומק של 40 מ'.
אורכו מגיע ל-48 ס"מ והוא בעל גוף עגלגל בצבע אפור. דג זה מנקה לעיתים דגים אחרים גדולים יותר, אפילו את דג השמש העצום. הוא מסנן פלנקטון עם שפתיו הגדולות ונודד בלהקות בחיפוש אחרי הפלנקטון.
דג זה נחשב לדג מאכל מובחר.
הערות שוליים

↑  גבנית חצי ירח באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גאבור קארלי

| --- | --- |

 לידה:  20 במרץ 1915 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  22 בינואר 1999 (בגיל 83) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Krausz Gábor Pál 
 מוקד פעילות:  הונגריה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד, האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט, Berzsenyi Dániel Secondary School 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 
גאבור קַארֶלִי (במקור קראוס; בהונגרית: Carelli Gábor; בודפשט, 10 במרץ 1915 – ניו יורק, 22 בינואר 1999) היה זמר אופרה אמריקאי ממוצא יהודי-הונגרי (טנור לירי). הוא החל את הקריירה שלו בשם גאבור קראוס, ואימץ את השם קארלי ב-1 ביוני 1938. בשנת 1939 ערך את הופעת הבכורה שלו בשם משפחתו החדש בהופעה האופרה לה בוהם בבית האופרה של פירנצה.
ביוגרפיה

גאבור קראוס נולד במשפחה יהודית. בהדרכת אביו עורך הדין ד"ר בלה קראוס גם הוא היה מיועד ללמוד משפטים, אך הוריו לא נרתעו גם מהקריירה המוזיקלית שלו, כי אמו שרה במקהלתו של ד"ר אמיל ליכטנברג, אך ניגנה היטב גם בכינור. הוא קיבל את ברכת אביו על סמך מבחני שירה שערך בווינה.
בין 1924 לבין 1932 הוא היה תלמיד בבית הספר התיכון ברחוב מרקו, שהעניק מוזיקאים רבים לעולם. הוא שר בקביעות שירים נפוליטניים בפסטיבלים כיתתיים. משנת 1932, בעצת ד"ר ליכטנברג, למד לשיר אצל זמר האופרה פרנץ סקייהידי (Ferenc Székelyhidy). הוא למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט במשך כמה חודשים (ספטמבר 1934 עד פברואר 1935). ההופעה הפומבית הראשונה שלו (אחרי קונצרט חזרות בברנו) הייתה בקונצרט מוצרט של המנצח יאנוש פרנצ'יק, עדיין בשם גאבור קראוס, שנערך בקזינו ליפוטווארוש (חלק מרובע 5 של בודפשט) ב-23 בנובמבר 1935, כששר את אחת מאריות-טמינו בחליל הקסם. מ-1936 עד 1939 למד מוזיקה ברומא. האמן שגילה אותו היה זמר האופרה בעל השם העולמי בנימינו ג'ילי. הוא נסע לאמריקה בשל איום מלחמת העולם השנייה. בשנים הראשונות שר בלהקות קטנות בערים שונות. לאחר הופעה מוצלחת בעיר דאלאס, התפקיד הגדול הראשון הגיע בפלסטף, בניצוחו של ארתורו טוסקניני, עם התזמורת הסימפונית של רשת השידור NBC. בשנת 1950 חתם חוזה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שם נחשב לטנור המועסק ביותר במשך תקופה ארוכה.
קארלי לימד בבית הספר למוזיקה במנהטן במשך עשרות שנים. הוא לא יכול היה להגיע לארץ הולדתו בשנות ה-50, אבל מ-1960 הוא שוב היה בבודפשט. לפני שנים, הייתה לו סדרת תוכניות ברדיו ההונגרי שעורר עניין רב בנושא "ההיסטוריה של האופרה".
תפקידיו

סמואל בארבר: אנטוניוס וקלאופטרה - החייל של קיסר (בהצגת הבכורה)
אלבן ברג : ווזק - קפטן
בנג'מין בריטן : פיטר גריימס - בוב בולס
פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי : פיק דאם - צ'פליצקי
גאטנו דוניצטי : לוצ'יה די למרמור - לורד ארתור בקלאו; נורמן
גאטנו דוניצטי : דון פסקואלה - ארנסטו; נוֹטָרִיוֹן
אומברטו ג'ורדאנו : אנדרה צ'נייר - אבה
רוג'רו ליאונקוואלו : ליצנים - Beppe
ז'יל מאסנה : מנון - גיליו
ג'אן קרלו מנוטי : הברבר האחרון - משורר (בבכורה אמריקאית)
וולפגנג אמדאוס מוצרט : דון חואן - דון אוטאביו
וולפגנג אמדאוס מוצרט : חתונת פיגארו - דון בזיליו; דון קורציו
וולפגנג אמדאוס מוצרט : חליל הקסם - טמינו; כומר ראשון
מוסורגסקי: בוריס גודונוב - שוטה הכפר; חרושצ'וב; בויאר בחצר
אמילקארה פונקיילי : לה ג'וקונדה - זמר
ג'אקומו פוצ'יני : מנון לסקו - מצית מנורה
ג'אקומו פוצ'יני : לה בוהם - רודולף
ג'אקומו פוצ'יני : מאדאם בטרפליי - פינקרטון
ג'אקומו פוצ'יני : טוסקה - קווארדוסי
ג'אקומו פוצ'יני : בת המערב - טרין
ג'אקומו פוצ'יני: ג'אני סקיקי - Rinuccio
ג'אקומו פוצ'יני : טורנדוט - פונג
ג'ואצ'ינו רוסיני : הספר מסביליה - הרוזן אלמביבה
קאמי סן-סנס : שמשון ודלילה - פלשתי ראשון;
יוהאן שטראוס (הבן): העטלף - אלפרד; ד"ר בלינד
יוהאן שטראוס (הבן): ברון הצוענים - אוטוקר
ריכרד שטראוס : שלומית - יהודי
ריכרד שטראוס : אביר הוורד - הקורטיזנה של הגנרל; חצרן; סוחר חיות מחמד
ריכרד שטראוס : ארבלה - הרוזן אלמר
ריכרד שטראוס : אריאדנה באי נקסוס - בריגלה; קָצִין
ג'וזפה ורדי : הטרובדור - רואיז; שָׁלִיחַ
ג'וזפה ורדי  ריגולטו - נסיך מנטו; בורסה
ג'וזפה ורדי : לה טרוויאטה - אלפרד גרמונט; גסטון
ג'וזפה ורדי  נשף המסכות - אינאס
ג'וזפה ורדי : דון קרלוס - הרוזן לרמה
ג'וזפה ורדי : אותלו - רודריגו
ריכרד וגנר: לוהנגרין - אציל
ריכרד וגנר: אמני השירה מנירנברג - מוזר
ריכרד וגנר: פרסיפל - אביר הגביע הראשון; אקדוחן רביעי
אוטוביוגרפיה

דרכי למטרופוליטן ; ערכה. ז'וז'ה שרלוש; ב"הוצאת מוזיקה", 1979 ISBN 963330315X
לקריאה נוספת

מאמר על מותו באתר Origo.hu
הערות שוליים

↑  Diákkereső a Berzsenyi Dániel Gimnázium honlapján.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007342459105171  PLWABN: 9810539181005606  BIBSYS: 8061760  BnF: cb139297119 (data)  CiNii: DA0815275X  GND: 134649656  ISNI: 0000 0001 1695 2768  LCCN: no92013641  MusicBrainz: 3c2acdaa-082e-4e10-bdba-b1ad46440b8d  NKC: xx0151442  NSK: 000720163  RERO: 02-A022703230  SNAC: w6bz7cb8  SUDOC: 156597837  VIAF: 103221802   WorldCat (עם VIAF): 103221802 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גאבור קארלי".
גלג

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  יין מתובל 
 מוצא:  סקנדינביה 
 מרכיבים עיקריים:  יין 
 
כוס גלאגי
גלג או גלגי (בדנית: gløgg, בשוודית: glögg ובפינית: glögi) הוא משקה אלכוהולי מתובל המוגש חם. הגלאגי הראשון שהוכן היה למעשה ליקר מתובל, והוא נצרך על ידי שליחים ואנשי הדואר שרכבו על סוסים או על מגלשיים במזג אוויר קר בסקנדינביה.
את משקה הגלאגי מכינים תחילה על ידי הרתחת מים והוספת תבלינים לתוכם. לאחר שהנוזל מבעבע מסננים אותו ומוסיפים לו מיץ ענבי שועל, יין או ליקר צלול. במטבח הפיני, נהוג להכין את המשקה בתיבול ציפורן, קינמון וזנגביל. תבלינים אחרים בהם נעשה שימוש הם קליפת תפוז והל. לעיתים מוסיפים למשקה צימוקים או שקדים.
בחנויות בהם ניתן לקנות גלאגי תעשייתי, הגלאגי יכיל מיץ ענבים או מיץ ענבי שועל, תערובת של מיצי פירות, מיץ תפוחים או יין. הגלאגי יכול להתבסס גם על רום. מחממים היטב לקונים את הגלאגי אם הוא מבוסס על מיצים טבעיים, אך אם הגלאגי מבוסס על משקה אלכוהולי אין להרתיח את המשקה. נהוג להוסיף צימוקים שלמים או שקדים למשקה עם חימומו או מיד לפני צריכתו.
בפינלנד ישנם שלושה סוגים של גלאגי: גלאגי נטול אלכוהול, גלאגי עם מעט אלכוהול וגלאגי עתיר אלכוהול. גלאגי ללא אלכוהול נחשב למשקה לילדים, אך כיום נהיה פופולרי גם בקרב מבוגרים. גלאגי עתיר אלכוהול יכול להכיל עד 22% אלכוהול במשקה.
מאז תחילה המאה ה-19, הגלאגי היה למשקה האלכוהלי החורפי לגבר, חיממו וערבבו אותו עם מיץ, סירופ ולעיתים גם עם ליקר או פונץ'. הגלאגי הגיע לפינלנד משוודיה. בסוף המאה ה-19 היה נהוג להוסיף לגלאגי אך ורק משקאות אלכוהוליים, אך בשל איסור על צריכת אלכוהול באותה תקופה כמעט שהפסיקו לשתות את המשקה. כאשר חוק היובש בוטל בשנות השלושים, הגלאגי פורסם במגזינים פינים ושוודים, ובשנות החמישים והשישים נהפך למשקה אלכוהולי המזוהה עם המטבח הפיני והמטבח השוודי. שתיית גלאגי נהפכה למנהג של חג המולד ברחבי פינלנד.
שמו הפיני של המשקה, גלאגי (glögi) נגזר משמו השוודי, גלוג (glögg), שהוא נגזרת של הביטוי glödgat vin שפירושו יין חם בשוודית.
ראו גם

יין מתובל
הערות שוליים

↑  צריכת אלכוהול בפינלנד בחג המולד