stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בראונמילריט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Ca2(Al,Fe3+)2O5
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי
 צורת הגביש:  גבישים מיקרוסקופים צורתם לוחיות עד μm‏60 וכמו כן במקבצים.
 צבע:  חום אדמדם
 שקיפות:  שקוף למחצה
 משקל סגולי:  3.76
 שרטוט:  חום כהה
 מינרלים נלווים:  מליליט, מאייניט, לרניט, ספוריט, וולאסטוניט, גהלניט, פירוטיט, אטרינגיט וקלציט
בראונמילריט הוא מינרל אוקסידי נדיר המכיל סידן, אלומיניום וברזל. התגלה תחילה כתוצר מלאכותי בתהליך ייצור צמנט פורטלנד, ואחר כך התגלה גם בטבע, בין השאר בישראל.
תכונות > הרכב כימי וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של הבראונמילריט היא Ca2(Al,Fe3+)2O5.
הבראונמילריט מתגבש במערכת האורתורומבית, חבורת סימטריות נקודתית אורתורומבית דיפירמידלית  \ mm2 וחבורת סימטריות מרחבית Ibm2. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=5.584‏, b=14.60Å‏ ו-c=5.374Å.
תכונות > תכונות פיזיקליות

הגבישים מיקרוסקופיים. צורתם לוחיות עד μm‏60, וכמו כן במקבצים. הקשיות של המינרל טרם נקבעה, ומשקלו הסגולי הממוצע 3.76 גרם לסמ"ק.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הבראונמילריט הם: nα=1.96‏, nβ=2.01‏ ו-nγ=2.04.‏ גבישי הבראונמילריט שקופים למחצה, צבעם חום אדמדם. הבראונמילריט ניחן בפלאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו). הגוון של המינרל משתי זוויות (X ו-Y) הוא צהוב-חום וחום כהה מהזווית השלישית (Z)
גילוי ומקור השם

הבראונמילריט זוהה כמרכיב ברזל מרכזי בצמנט פורטלנד על ידי הגאולוג השוודי אלפרד טורנבוהם (Alfred Elis Törnebohm‏; 1911-1838) ב-1897, והוא כינה אותו צליט. מבנה הצליט זוהה ב-1928, וב-1932 זכתה ד"ר לורין תומאס בראונמילר (Lorrin Thomas Brownmiller‏; 1988-1902), הכימאית הראשית של חברת אלפא פורטלנד צמנט (Alpha Portland Cement Company) שמושבה באיסטון (Easton) בפנסילבניה שבארצות הברית, אחת ממזהי המבנה, שהמינרל יקרא על שמה. ב-1964 התגלה המינרל גם בטבע, ומאז הוא מוכר כמינרל טבעי על ידי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה.
מקור ותפוצה

המינרל נוצר בהתמרת מגע בחום גבוה בין סלעים קרבונטיים (דוגמת סלעי גיר) למאגמה (למשל במאיין שבגרמניה). בכמה מקומות קרובים במזרח התיכון נוצר הבראונמילריט מבעירה של חומר ביטומני שבו היה ספוג סלע המשקע הקרבונטי חרסיתי.
נכון ל-2011 נמצא בראונמילריט שנוצר באופן טבעי על פני כדור הארץ בארבעה מקומות בעולם. בשלושה מהם: מחצבת הבזלת בקלך (Klöch) בשטיריה שבאוסטריה; במחדר שיאנגשאן שבמחוז האוטונומי שינג'יאנג שבצפון מערב סין; ובכמה מקומות בגרמניה, בעיקר בהר הגעש בלרברג (Bellerberg) סמוך לעיירה מאיין (Mayen) בהרי האייפל שבמדינת ריינלנד-פפאלץ (המקום בו נתגלה המינרל באופן טבעי לראשונה) נוצר המינרל בהתמרת מגע. ברביעי, תצורת חתרורים בבקעת חתרורים מזרחית לערד ובדרך מעלה אדומים, הוא נוצר מבעירה של חומר ביטומני שבו היה ספוג סלע המשקע.
לקריאה נוספת

A. A. Colville and S. Geller, 1971, The crystal structure of brownmillerite, Acta Cryst. (1971). B27, 2311-2315
Gross, S., 1977. The mineralogy of the Hatrurim formation. Israel. Geol. Surv. Isr. Bull. 70, 80 p. (המאמר של שולמית גרוס על תצורת חתרורים)
הערות שוליים

↑  פרויקט rruff
↑  אתר Mindat
↑  השם עדיין מקובל בתעשייה אם כי השם המקובל יותר הוא קלציום אלומינופריט.
ג'ין מ. אואל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בפברואר 1936 (בת 88) שיקגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jean Marie Untinen 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שם עט:  Jean M. Untinen-Auel, Jean M. Auel 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה של פורטלנד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  סיפורת פרהיסטורית 
 יצירות בולטות:  ילדי האדמה, ערבות המעבר, מושבות האבן, ציידי הממותות, שבט דוב המערות, עמק הסוסים, ארץ המערות המצוירות 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 פרסים והוקרה:  פרס הקוראים לספר ההולנדי (1990) 
 www.jeanauel.com
 
ג'ין מרי אואל (באנגלית: Jean Marie Auel; נולדה ב-18 בפברואר 1936) היא סופרת אמריקאית. היא ידועה בזכות סדרת הספרים "ילדי האדמה", שהראשון והידוע מביניהם הוא שבט דוב המערות, המתרחשת באירופה הפרה-היסטורית ועוסקת, בין השאר, ביחסים בין האדם המודרני, ההומו ספייאנס, לבין הניאנדרטלים. נכון לשנת 2010 נמכרו ספריה בלמעלה מ-45 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ראשית חייה והשכלה

אואל נולדה בשיקגו למשפחה ממוצא פיני. היא למדה באוניברסיטת פורטלנד (אנ') והצטרפה למנסה. לאחר מכן, בשנים 1965–1976, עבדה ככותבת טכנית ומנהלת אשראי בטקטרוניקס (אנ'). בשנת 1976 קיבלה תואר שני במנהל עסקים בשנת 1976.
קריירה כסופרת

בשנת 1977 החלה אואל בתחקיר היסטורי לקראת כתיבת ספריה. היא קראה על עידן הקרח ועל התפתחות האדם, ביקרה באתרי ארכאולוגיה פרה-היסטוריים ברחבי אירופה והתייעצה עם מומחים עולמיים בנושא. מחקרה כלל קורסים בכישורי הישרדות, שכללו בניית מערות קרח, הדלקת אש, עיבוד עורות, וסיתות כלי נשק מאבן.
ספרה הראשון, שבט דוב המערות, משנת 1983, זכה להצלחה רבה והיה מועמד לפרס לספר ביכורים מאיגוד מוכרי הספרים האמריקאי. בשנת 1986 עובד הספר לסרט קולנוע באותו השם. בעקבות הצלחת הספר היא כתבה חמישה ספרים נוספים בסדרה, האחרון שבהם הוא "ארץ המערות המצוירות", שיצא בשנת 2011.
על הישגיה קיבלה אואל תוארי דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה של פורטלנד, פסיפיק יוניברסיטי, פורטלנד סטייט יוניברסיטי, אוניברסיטת מיין ואוניברסיטת מאונט ורנון.
חיים אישיים

אואל מתגוררת בפורטלנד, אורגון ואם לחמשה ילדים.
תרגומים עבריים של ספריה

שבט דוב המערות, הוצאת מעריב, 1983. תרגם: יורם שרת.
עמק הסוסים, הוצאת הד ארצי, 1985.
ציידי הממותות, הוצאת מעריב, 1986.
ערבות המעבר, הוצאת מעריב, 1991. תרגמה: צילה אלעזר.
מושבות האבן, הוצאת כתר, 2005.
ארץ המערות המצוירות, הוצאת כנרת, 2012.
הערות שוליים

↑  Jean Auel: Novelist, The Authors Road
↑  Notable Oregonians: Jean Auel - Writer
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311867505171  PLWABN: 9810552932205606  BIBSYS: 90086202  BNE: XX879784  BnF: cb118895079 (data)  CANTIC: a11653310  CiNii: DA00600380  GND: 123807174  ISNI: 0000 0001 1421 6142  LCCN: n80042929  LNB: 000067500  NDL: 00431897  NKC: xx0009203  NLK: KAC199601176  NSK: 000030498  NTA: 068732201  RERO: 02-A002951524  SELIBR: 232161  SUDOC: 026695987  VIAF: 79487364   WorldCat (עם VIAF): 79487364 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גאגאקו

גָאגָאקוּ (ביפנית: 雅楽;‏ רומאג'י:‏ Gagaku) היא סוגה קלאסית עתיקה של מוזיקה ומחולות בחצר הקיסרית של יפן, המבוצעת בחצר הקיסרית בקיוטו זה מאות בשנים. סוג זה של מוזיקה יובא ליפן מסין, אך מבחינה אמנותית, הוא שונה מן המוזיקה של הצורה הסינית המקבילה "יָאיְוֵּ'ה", מונח השמור למוזיקה טקסית.
הגאגאקו מורכב משלושה רפרטוארים עיקריים:
מוזיקה של דת השינטו הילידית ושירים ומחולות עממיים, הנקראים "קוּניבּוּרי נוֹ אוּטָאמָאִי"
צורה גוֹגוּרְיוֹ ומנצ'ורית, המכונה "קוֹמַאגָאקוּ" ("גוגוריו", המבוטאת "קומה" ביפנית, היא אחת משלוש הממלכות של קוריאה)
צורה סינית ודרום-אסייתית (ספציפית שושלת טאנג), הקרויה "טוֹגַאקוּ"
גאגאקו, בדומה לשׁוֹמְיוֹ, כתוב בסולם יוֹ, סולם פנטטוני במרווחים עולים של שניים, שלושה, שניים, שניים ושלושה חצאי טון בין חמשת צלילי הסולם.
תולדות הגאגאקו

גאגאקו, המוזיקה הקלאסית העתיקה ביותר ביפן, הובאה ליפן מסין עם הבודהיזם. בשנת 589, שיגרה יפן משלחות דיפלומטיות רשמיות לסין בתקופת שושלת סווי ללימוד התרבות הסינית, לרבות מוזיקת החצר הסינית, גאגאקו. במאה השביעית הובאו הקוטו (ציתר) והביווה (לאוטה קצרת צוואר) מסין ליפן. כלי נגינה שונים, כולל השניים הללו, היו הקדומים ביותר ששימשו לנגינת גאגאקו.
אף כי היפנים משתמשים באותו מונח 雅楽 ‏ (yǎyuè בסינית מנדרינית, ngahngohk בקנטונזית), צורת המוזיקה שיובאה מסין הייתה בעיקרה מוזיקה לנשפים, אֶנְגָאקוּ, ולא המוזיקה הטקסית של היָאיְוֵּ'ה הסינית. יבוא המוזיקה הגיע לשיאו בתקופת שושלת טאנג, ויצירות אלה קרויות טוֹגָאקוּ (מוזיקת טאנג). יצירות גאגקו הקודמות לשושלת טאנג קרויות קוֹגָאקוּ (מוזיקה עתיקה), ואילו אלה שנוצרו לאחר שושלת טאנג קרויות שִׁינְגָאקוּ (מוזיקה חדשה). המונח "גאגקו" עצמו תועד לראשונה בשנת 701, כשנוסדה האקדמיה הקיסרית הראשונה למוזיקה "גָאגַקוּרְיוֹ".
הערות שוליים

↑  Benito Ortolani, The Japanese Theatre: From Shamanistic Ritual to Contemporary Pluralism, Princeton University Press, 1995. (באנגלית)
↑  Komagaku | Asian music, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
↑  Japanese Music, web.archive.org, ‏2008-03-13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555661805171  LCCN: sh85052717  NDL: 00562095
ג'ין לואן יאנג

| --- | --- |

יאנג בכנס WonderCon (אנ'), מרץ 2023
 לידה:  9 באוגוסט 1973 (בן 51) אלמדה או פרימונט, קליפורניה
 לאום:  אמריקאי טייוואני
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
 תחום יצירה:  כתיבה וקריקטורה
 זרם באמנות:  קומיקסאי
 יצירות ידועות:  American Born Chinese, Superman Smashes The Klan 
 פרסים והוקרה:  פרס מייקל ל. פרינץ  פרס אייזנר  עמיתי מקארתור  פרס הארווי 
 geneyang.com
 
ג'ין לואן יאנג (בכתב סיני: 楊謹倫 בסינית מפושטת: 杨谨伦; באנגלית: Gene Luen Yang) הוא קומיקסאי אמריקאי ומרצה קבוע בכנסי קומיקס וקריקטורה ברחבי ארצות הברית. הוא השגריר הלאומי לספרות נוער מטעם ספריית הקונגרס, מרצה באוניברסיטת המליין, חבר במועצת המנהלים של "Comic Book Legal Defense Fund" לשמירה על זכויות יוצרי הקומיקס, זוכה פרס אייזנר והאומן הגרפי השלישי שזכה במלגת עמית מקארתור.
ביוגרפיה

נולד במדינת קליפורניה בעיר אלמדה (אנ') או פרימונט ב-9 באוגוסט 1973, כבן למהגרים. אביו היה מהנדס חשמל טייוואני ואמו מתכנתת מהונג-קונג. השניים היגרו לארצות הברית למען לימודי תואר שני והכירו באוניברסיטת סן חוזה סטייט.
יאנג גדל בסן חוזה ובסרטוגה, הבית שגדל בו היה קתולי ואביו נהג לכתוב ביוגרפיות דמיוניות. הוא נהג לעסוק בציור מדי יום, במשך שעות ארוכות וחלומו היה להיות אנימטור בחברת וולט דיסני. כשהיה בכיתה ג' כתב ביוגרפיה על וולט דיסני ולימים אמר שאז התחילה האובססיה שלו לתחום.
כשהיה בכיתה ה' ביקש מאמו כי תקנה לו את גיליון 99 של "Marvel Two-in-One" (אנ') אך היא חשבה כי כריכתו מפחידה מידי וקנתה לו במקום את גיליון 57 של סדרת סופרמן "DC Comics Presents" (אנ') אשר היה לחוברת הקומיקס הראשונה שקרא. בתקופה זו החל לאסוף חוברות קומיקס של הדרדסים, רובוטריקים וספיידרמן.
בשנות התיכון החל שוב להתעניין בקומיקסים והוריו רשמו אותו לקורס קריקטורה. כמו כן, הוא החל לעבוד בחנות בגדים ועד מהר רכש אלפי חוברות קומיקס כדוגמת הענק הירוק, הדוד קמצוץ ודה ספרינט (אנ').
את התמחותו בקולג' רצה לעשות בתחום האמנות אך אביו דחק בו לרכוש מקצוע "מעשי" יותר ובעקבות כך התחיל לימודי תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. לאחר לימודיו התנדב בחברת הנדסה בעיר אמריוויל. במהלך תקופה זו נטש יאנג את חלומו להפוך לאנימטור ועלתה בו המחשבה להוציא חוברות קומיקס.
ביוגרפיה > קריירה

לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1995, עבד כמהנדס מחשבים במשך כשנתיים. לאחר מכן יאנג הרגיש כי הוא נועד ללמד ועזב את עבודתו לטובת משרת מורה למדעי המחשב בבית ספר תיכון. בשנת 1996 פרסם את הקומיקסים הראשונים שלו תחת ההוצאה לאור "Humble Comics". הוא המשיך להוציא קומיקסים תחת ההוצאות "First Second Books", מארוול קומיקס, "Slave Labor Graphics" (אנ'), דארק הורס קומיקס, "HarperTeen",‏ "The New Press" (אנ'), ו-"Pauline Books & Media" (אנ').
בשנת 1997 פרסם יאנג לראשונה את הקומיקס "Gordon Yamamoto" בהוצאה לאור פרטית, הספר זיכה אותו במענק של קרן Xeric (אנ') להוצאות ספרי קומיקס פרטיות. מאוחר יותר הוציא שני חלקים נוספים במיני סדרה "Gordon Yamamoto", וקומיקס המשך בשם " Loyola Chin and the San Peligran Order". במרץ 2010 הוציא את שני הקומיקסים יחד תחת השם "Animal Crackers" ("חיות קרקר") על ידי חברת ההוצאה "Slave Labor Graphics".
בשנת 2003 הוציא את חוברת הקומיקס "The Rosary Comic Book" תחת חברת "Pauline Books & Media".
ב-2006 הוציא את "American Born Chinese with First Second" ("אמריקאי דור שני ליליד סין"), אשר מספר את סיפורו של בן מהגרים סיניים בגיל בית ספר אשר נאבק בהגדת זהותו. הספר שואב השראה מחוויותיו של יאנג בתור ילד (אך אינו אוטוביוגרפיה). הספר זכה במספר פרסים, היה לרומן הגרפי הראשון שזכה בפרס פרינץ והועמד לפרס הספר הלאומי ובשנת 2021 הזמינה חברת דיסני+ עיבוד טלוויזיוני לספר.
בשנת 2012 הצטרף לפקולטה באוניברסיטת המליין כחלק מתוכנית לימודי תואר שני בכתיבה לילדים ונוער.
בינואר 2012 הוציא את "אווטאר: כשף האוויר האחרון – ההבטחה" אשר היה הקומיקס הראשון מהזיכיון "אווטאר: כשף האוויר האחרון", ובשנים הבאות הוציא מספר רב של ספרי קומיקס כחלק מהזיכיון תחת הוצאת דארק הורס קומיקס.
בספטמבר 2013 הוציא את הספר "Boxers & Saints" תחת חברת ההוצאה "First Second Books". גם ספר זה היה מועמד לספר הלאומי וזכה במספר פרסים.
בינואר 2016, ספריית הקונגרס, ארגון "Every Child A Reader" ומועצת ספרי הילדים מינו את יאנג לנציג הלאומי לספרות נוער.
ביולי 2018 הוציאה DC קומיקס את הגיליון הראשון של "Kong Kenan" (אנ'), המתאר דמות גיבור סיני בתור תפקידו של סופרמן מאת ג'ין יאנג.
באותה שנה מונה כחבר במועצת המנהלים של "Comic Book Legal Defense Fund", ארגון ללא כוונות רווח שנועד להגן על זכויות יוצרי הקומיקס בארצות הברית.
באוקטובר 2019 החל לפרסם את סדרת הקומיקס "Superman Smashes the Klan"(אנ') אשר מהווה עיבוד לסדרת הרדיו של סופרמן (אנ') משנת 1946.
פרסים והכרה

בשנת 2007 יצא ספרו "American Born Chinese" אשר התקבל בברכה בקרב המבקרים. הספר זכה בפרס פרינץ למצוינות בספרות נוער של איגוד הספריות האמריקאי והיה לרומן הגרפי הראשון בזכה בפרס זה. בנוסף, הוא גם זכה בפרס אייזנר בקטגוריית האלבום הגרפי החדש הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס הספר הלאומי.
בשנת 2009 זכה בפרס אייזר נוסף, על ספרו "The Eternal Smile. כמו כן הוא מועמד בקטגוריית "פריים בייבי" ו"העבודה המשותפת הטובה ביותר" על ספרו "Level Up".
ב-2016 הוענק לו מענק עמיתי מקארתור לעידוד מצוינות, הוועדה אף ציינה כי: ”עבודתו לבני נוער מדגימה את הפוטנציאל של הקומיקס להרחיב את הבנתנו לגבי תרבויות ואנשים מגוונים”.
בשנת 2020 זכה ספרו "Dragon Hoops" בפרס הארווי בקטגוריית ספר השנה וספרו "Superman Smashes the Klan" בקטגוריית "ספר הילדים או המבוגרים הטוב ביותר".
בשנת 2021 זכה הספר "Superman Smashes the Klan" בפרס אייזנר בקטגוריית "הפרסום הטוב ביותר לילדים" ובקטגוריית "העיבוד ממדיום אחר הטוב ביותר" והספר "Dragon Hoops" בקטגוריית "הפרסום הטוב ביותר לנוער".
ביאורים

↑  יאנג אינו זוכר באיזה מהם
↑  אך לא ידעה כי הסיפור מתמקד בפצצת אטום המחסלת חלק גדול מאנושות
↑  חברת בת של הוצאת מקמילן
↑  חברת בת של הרפר קולינס
1 2  ראו #פרסים והכרה
↑  אשר מהווה המשך לסדרת הטלוויזיה אווטאר
הערות שוליים

↑  Alice C. Chen, The Humble Comic, San Francisco Chronicle, ‏באפריל 2008
1 2  Nellie Andreeva, Deadline, Deadline, ‏1 בספטמבר 2021
↑  gene, Comics Beat Interview, Gene Luen Yang (באנגלית אמריקאית)
↑  ANIMAL CRACKERS, האתר של יאנג
↑  Animal Crackers, www.goodreads.com
↑  9781593621834: Animal Crackers: A Gene Luen Yang Collection - AbeBooks - Yang, Gene Luen: 1593621833, www.abebooks.com (באנגלית)
1 2  gene, About, Gene Luen Yang (באנגלית אמריקאית)
↑  Naming Super-Man, DC, ‏2016-04-14 (באנגלית)
↑  Gene Luen Yang Joins CBLDF Board of Directors, icv2.com (באנגלית)
↑  SUPERMAN SMASHES THE KLAN, DC, ‏2019-11-27 (באנגלית)
↑  Gregory Paul Silber, Syndicated Comics, The Beat, ‏2020-05-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Sheraz Farooqi, How 'Superman Smashes The Klan' Reconnects Superman to His Immigrant Roots, Newsweek, ‏2020-02-19 (באנגלית)
↑  admin, Michael L. Printz Winners and Honor Books, Young Adult Library Services Association (YALSA), ‏2007-03-15 (באנגלית)
↑  A video interview with Gene Luen Yang, Reading Rockets, ‏2017-03-30 (באנגלית)
↑  Yang, Gene. "About"
↑  Gene Luen Yang, www.macfound.org (באנגלית)
↑  Graeme McMillan, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏1 בספטמבר 2020
↑  Jill Pantozzi, SDCC 2021's Eisner Award Winners: Klan Smashing, Rabbit Samurai, and More, Gizmodo, ‏6 ביוני 2021
↑  Eisner Awards 2021: Three Awards for Gene Luen Yang, icv2.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457999205171  PLWABN: 9810631227605606  BnF: cb15125788t (data)  CANTIC: a10478334  GND: 1053635680  ISNI: 0000 0001 1597 1537  LCCN: n2006005083  NKC: xx0086855  NLK: KAC200805945  NTA: 310586925  SNAC: w6612f4z  SUDOC: 122547608  VIAF: 12605550   WorldCat (עם VIAF): 12605550 
יאנג מרצה בפסטיבל ספרי הקריאה הלאומי, אוגוסט, 2014.
גאבי תומפסון

גאבי תומפסון (באנגלית: Gavi Thompson נולד ב-2 בפברואר 2000 בניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל עפולה מהליגה הלאומית.
קריירת מועדונים

תומפסון גדל באקדמיית E & A הניגרית. בשנת 2018 חתם בסטומבראס קובנה מליגת העל הליטאית, במדיה ערך 14 הופעות ליגה.
בין השנים 2019–2020 שיחק בקבוצת ג'איינט ברילאס הניגרית.
ב-8 בינואר 2021 חתם תומפסון בהגלמן מליגת העל הליטאית. הוא ערך 95 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים. בתום עונת 2023 שוחרר מהמועדון.
ב-30 בינואר 2024 חתם בהפועל עפולה מהליגה הלאומית עד לתום עונת 2023/2024.
הערות שוליים

↑  גאבי תומפסון חתם בקבוצה עד סוף העונה בחשבון הפייסבוק הרשמי של הפועל עפולה, 30 בינואר 2024 (בעברית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גאבי תומפסון".
ג'ין סאקס

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1921 ארצות הברית ניו יורק, ניו יורק
 פטירה:  28 במרץ 2015 (בגיל 93) ארצות הברית איסט המפטון, ניו יורק
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1949 
 עיסוק:  במאי תיאטרון,במאי קולנוע, שחקן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קורנל  ניו סקול  Hackensack High School 
 בן או בת זוג:  ביאטריס ארתור (?–1980) 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני לבמאי הטוב ביותר למחזה (1983)  פרס טוני לבמאי הטוב ביותר למחזה (1985)  פרס טוני לבמאי הטוב ביותר למחזמר (1977) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ין מייקל סאקס (באנגלית: Gene Michael Saks;‏ 8 בנובמבר 1921 – 28 במרץ 2015) היה שחקן ובמאי יהודי-אמריקאי. סאקס החל את דרכן כשחקן תיאטרון ובשנות ה-60 החל לביים מחזות. הוא היה מועמד לשבעה פרסי טוני וזכה בשלושה. בנוסף לכך ביים סאקס מספר סרטים והיה נשוי לשחקנית בי ארתור.
קריירה

סאקס נולד ב-8 בנובמבר 1921 במנהטן, ניו יורק. הוא נולד בשם Jean ומאוחר יותר שינה את האיות ל-Gene. הוא גדל בהאקנסק, ניו-ג'רזי ולמד באוניברסיטת קורנל. הוא שירת בצי האמריקאי בזמן מלחמת העולם השנייה ואף נטל חלק בפלישה לנורמנדי. הוא למד משחק בניו-סקול ובאולפן השחקנים. במהלך שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 הופיע סאקס במספר תפקידים קטנים בברודוויי. בין השאר הופיע במחזות "סאות' פסיפיק", "האדם העשירי", "ירייה באפילה" ו"אלף ליצנים". סאקס גם הופיע בתפקידים קטנים במספר סרטים כמו "האסיר מהשדירה השנייה" ו"לפרק את הארי" ובסדרות טלוויזיה.
סאקס החל את קריירת הבימוי שלו ב-1963 עם המחזה Enter Laughing המבוסס על ספרו של קרל ריינר. ב-1965 היה סאקס מועמד לראשונה לפרס טוני עבור בימוי המחזמר Half a Sixpence. סאקס ביסס את מעמדו כאחד הבמאים הבולטים בברודוויי ובמהלך 1977 שלושה מחזות שביים רצו במקביל. באותה השנה זכה סאקס בפרס הטוני הראשון שלו עבור בימוי המחזמר I Love My Wife. לקראת סוף שנות ה-60 פנה סאקס לבימוי סרטי קולנוע. ב-1969 הוא ביים את הסרט "פרח הקקטוס" שזיכה את גולדי הון בפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
סאקס נודע בשל שיתוף הפעולה שלו עם ניל סיימון. הוא ביים שמונה ממחזותיו של סיימון וארבעה סרטים שמבוססים על מחזותיו. הוא ביים את שלושת המחזות שמהווים את טרילוגיית יוג'ין: "יומן חוף ברייטון", "טירונות" ו"בדרך לברודוויי". עבודתו על המחזות "יומן חוף ברייטון" ו"טירונות "זיכתה אותו בשני פרסי טוני נוספים. בנוסף ביים סאקס את הגרסה הנשית של המחזה "הזוג המוזר" ואת הגרסאות הקולנועיות של המחזות: "אחרון המאהבים הלוהטים", "הזוג המוזר", "יומן חוף ברייטון" ו"יחפים בפארק". על ניל סיימון אמר סאקס: "הוא כותב על דברים שאני מכיר ואכפת לי מהם. שנינו באים ממעמד הביניים, משפחות יהודיות דור ראשון וההומור שלנו נובע מאותם שורשים."
המחזה האחרון שביים סאקס היה "בארימור" ב-1997. עבודתו האחרונה כשחקן הייתה ב-1998 בפרק של הסדרה חוק וסדר.
חייו האישיים

סאקס היה נשוי לשחקנית בי ארתור, אותה פגש בניו סקול, עמה היו לו שני בנים. ארתור שיתפה פעולה עם סאקס במחזמר Mame. הם התגרשו ב-1978 לאחר 28 שנות נישואין. לאחר גירושיו מארתור הוא נישא ב-1980 לקרן אטלינגר, עמה יש לו בת. הוא נפטר במרץ 2015 בביתו באיסט המפטון, ניו יורק מדלקת ריאות.
פילמוגרפיה כבמאי > תיאטרון

| שנה | שם המחזה | הערות |
| --- | --- | --- |
| 1963 | Enter Laughing |  |
| 1963 | Nobody Loves an Albatross |  |
| 1965 | Half a Sixpence | מועמדות לפרס טוני |
| 1965 | Generation |  |
| 1966 | Mame | מועמדות לפרס טוני |
| 1970 | Sheep on the Runway |  |
| 1971 | How the Other Half Loves |  |
| 1975 | Same Time, Next Year | מועמדות לפרס טוני ופרס דרמה דסק |
| 1976 | California Suite |  |
| 1977 | I Love My Wife | זכייה בפרס טוני; מועמדות לפרס דרמה דסק |
| 1981 | The Supporting Cast |  |
| 1981 | Special Occasions |  |
| 1983 | Brighton Beach Memoirs | זכייה בפרס טוני |
| 1985 | Biloxi Blues | זכייה בפרס טוני; מועמדות לפרס דרמה דסק |
| 1985 | The Odd Couple |  |
| 1986 | Rags |  |
| 1986 | Broadway Bound | מועמדות לפרס דרמה דסק |
| 1987 | A Month of Sundays |  |
| 1988 | Rumors |  |
| 1991 | Lost in Yonkers | מועמדות לפרס טוני |
| 1992 | Jake's Women |  |
| 1997 | Barrymore |  |
פילמוגרפיה כבמאי > קולנוע

| שנה | שם הסרט | הערות |
| --- | --- | --- |
| 1967 | יחפים בפארק |  |
| 1968 | הזוג המוזר |  |
| 1969 | פרח הקקטוס |  |
| 1972 | Last of the Red Hot Lovers |  |
| 1974 | Mame |  |
| 1986 | יומן חוף ברייטון |  |
| 1991 | מגע של ניאוף |  |
| 1995 | Bye Bye Birdie | סרט טלוויזיה |
ג'ון הופ

טקס ההשבעה של הופ כמושל הכללי של אוסטרליה, 1 בינואר 1901
ג'ון אדריאן לואיס הופ, ארל הופטון השביעי (באנגלית: John Adrian Louis Hope, 7th Earl of Hopetoun; ‏ 25 בספטמבר 1860 – 29 בפברואר 1908) היה אציל, פוליטיקאי ופקיד קולוניאלי סקוטי. הוא ידוע בעיקר בשל תקופת כהונתו הקצרה והשנויה במחלוקת כמושל הכללי הראשון של אוסטרליה. בעת מינויו לתפקיד זה הוא היה בן 40 ועד היום הוא הצעיר מבין כל המושלים הכלליים של אוסטרליה. מבין כל המושלים הכלליים של אוסטרליה הוא זה שמת בגיל הצעיר ביותר, 47. באוסטרליה הוא זכור בשם לורד הופטון.
ראשית חייו

ג'ון הופ נולד בעיירה קווינספרי שבמחוז מערב לותיאן שבסקוטלנד, כבנם הבכור של ג'ון הופ, ארל הופטון השישי ושל אשתו, אתלרד אן הופ. הוא התחנך באיטון קולג' ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, אך לאחר סיום לימודיו הוא לא התגייס לצבא. מאוחר יותר הוא הסביר את צעדו זה בצורך לטפל בענייני האחוזה המשפחתית שירש בהיותו בן 13. בהמשך לכך הוא הקדיש את עצמו לניהול אחוזת המשפחה בשטח של 170,000 דונם באזור לשון הים של פורת'.
ב-18 באוקטובר 1886 נשא הופ לאישה את בת השכנים, הרסי אליס מולינס, בתו של ברון ונטרי הרביעי, אז בת 19. לזוג נולדו שני בנים ושתי בנות, שאחת מהן מתה בינקותה. בנם השלישי ויקטור, היה בין השנים 1936 – 1943 המשנה למלך בריטניה בהודו הבריטית.
ב-1883, נבחר הופ להיות מצליף סיעת השמרנים בבית הלורדים. מיוני 1885 ועד ינואר 1886 ומאוגוסט 1886 ועד אוגוסט 1889 הוא נמנה עם אנשי חצר המלכות של המלכה ויקטוריה (תפקיד טקסי). בין השנים 1887 – 1889 הוא שימש כנציגה של המלכה (Lord High Commissioner) לאספה הכללית של הכנסייה של סקוטלנד.
מושל ויקטוריה

ב-1889 מונה הופ להיות מושל המושבה ויקטוריה, תפקיד אותו מילא עד 1895. מינויו היה בעיצומו של תהליך של שינוי באופי תפקידם של המושלים הקולוניאליים, שהשתקף בעניין גובר והולך של בריטניה במושבות. שינוי זה השתקף במינויים של בני אצולה צעירים ועשירים לתפקיד במקום של אנשי קריירה במנהל הקולוניאלי.
תקופת כהונתו של הופ עמדה בסימן שינוי זה. עד מהרה הוא רכש לעצמו מוניטין של איש חברה משעשע ומרהיב. על אף בריאותו הלקויה, הוא היה צעיר נלהב שרכש לו ידידים רבים במושבה. כהונתו התרחשה במקביל לקשיים שעברו באותה תקופה על המושבות. השגשוג הכלכלי של המושבה דעך עם פרוץ המשבר הכלכלי של 1891, שהוביל לעשור של מיתון, קריסת הבנקים, האטה בפעילות התעשייתית ואי יציבות פוליטית. בניגוד לבעיות שאיתן התמודדו מושלי המושבות האחרות, הצליח הופ להתמודד בהצלחה עם המצב הקשה ובסופו של דבר הוארכה כהונתו מעבר למקובל. יחד עם זאת, המציאות של העשור האחרון של המאה ה-19 הכתיבה את אובדן הסמכויות המעשיות של המושלים ובהדרגה נעשו תפקידיהם סמליים יותר.
תקופת כהונתו של הופ גם עמדה בסימן התנועה לאיחוד אוסטרליה. הקריסה הכלכלית והבעיות הפוליטיות והחברתיות שנבעו ממנה, חשפה את חוסר היעילות של המערכת הקולוניאלית והניעה מחדש את התנועה לאיחוד אוסטרליה. הופ היה תומך פעיל בתנועת האיחוד, הוא הופיע במספר רב של כינוסים ונשא נאומים בזכות האיחוד. באחד מכינוסים אלה הוא אף הציע את עצמו בתור המושל הכללי הראשון של אוסטרליה. עם סיום כהונתו כמושל ויקטוריה ושובו לבריטניה ב-1895, היה הופ דמות שזכתה לאהדה ציבורית בוויקטוריה ובניו סאות' ויילס.
המושל הכללי של אוסטרליה

בשובו לבריטניה מונה הופ להיות חבר במועצה המלכותית. בין השנים 1895 – 1898 הוא שימש כחשב (Paymaster-General) של ממשלת בריטניה ולאחר מכן ועד 1900 הוא מונה להיות הלורד צ'מברלין. באותה שנה הוא נהיה אביר מסדר הדרדר ואביר המסדר הוויקטוריאני המלכותי.
לאחר הסכמתן של מושבות אוסטרליה להתאחד הן הפכו להיות דומיניון ב-1 בינואר 1901. הפופולריות של הופ בוויקטוריה וידידותו עם הפוליטיקאים האוסטרלים המובילים הפכו אותו לבחירה ההגיונית להיות המושל הכללי הראשון של אוסטרליה. בבקשה שהוא הגיש למלכה ביולי 1900, תיאר שר המושבות ג'וזף צ'מברלין את הופ כ"מוכשר במיוחד כדי למלא את המטלות של תפקיד חשוב זה בחריצות וביעילות" והוא ציין שהוא "יתקבל בלבביות" באוסטרליה. קשריו ההדוקים עם המלכה ועם הממשל הבריטי של אותה תקופה היו שיקולים חשובים למינויו. מינויו של הופ אושר על ידי המלכה ב-14 ביולי 1900 וב-29 באוקטובר הוצא מכתב ההרשאה שפירט את תיאור המשרה. ב-15 בדצמבר הגיע הופ לסידני, כשהוא עובר בדרכו בהודו, שם הוא חלה בטיפואיד ואשתו במלריה. על רקע בריאותו הלקויה גם כך, צמצם מסע זה את יכולותיו של הופ.
היריבויות שבין המושבות והחשד המסורתי של סידני כלפי ההשפעה המופרזת של מלבורן בסוגיות לאומיות, גרמו לכמה תמרונים מורכבים בעת הגעתו של הופ. אף על פי שבתחילה הוא היה אמור להגיע למלבורן, עמדו הפוליטיקאים המקומיים על כך שהמושל הכללי ירד מהאנייה בפרת' לפני שיגיע לסידני. תחלואים וביש מזל שנבעו מהעצירה בהודו, שיבשו את מסעו של הופ והקשו על השלמת הגעתו. אשתו של הופ סבלה מסיבוך במצבה הבריאותי במהלך המסע לאורך אוסטרליה.