stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמון הנשכחים
תיאור המוזיאון

במוזיאון שתי תערוכות קבועות: בקומת הקרקע מוצגת תערוכת פלמנקו אינטראקטיבית. שתי הקומות העליונות מארחות במשולב, תחת השם אינקוויזיציה: מכשירי עינויים עתיקים, את אוסף משפחת קרספו לופז, המאפשר ללמוד על חיי הקהילה היהודית בגרנדה, ואת אוסף הפריטים הקשורים לפעילות האינקוויזיציה.
תיאור המוזיאון > תערוכת אינקוויזיציה: מכשירי עינויים עתיקים

התערוכה מוצגת בשישה חדרים, לכל אחד נושא נפרד.
בחדר מספר 1 מוצגת תערוכה בנושא היהודים המומרים.
בחדר מספר 2, סמלים של יהודי ספרד, עם התייחסות לסוגיית טוהר הדם שעסיקה רבות את הממסד. בין המוצגים פסקי דין שניתנו במשפטים הקשורים ל"טוהר הדם", מסמכים המראים את עצי המשפחה של משפחות אצולה, הסבר על הסמלים ההראלדיים של הארמון, ספרו של הקרדינל פרנסיסקו מנדוזה ובובדילה, " קלון האצולה הספרדית, או חטאים שדינם מוות ובגדים של נידונים למוות (סמבניטו) בשושלות שלה" (בספרדית: El tizón de la nobleza española o Máculas y sambenitos de sus linajes) ובו מחקר שבוצע על ידי הקרדינל בניסיון להוכיח שבכל עץ של משפחת אצולה אפשר מצוא יהודי או מוסלמי מומר בדור זה או אחר.
בחדר מספר 3 מוצגים פריטים הקשורים לדת היהודיתכגון סמלים מוסתרים, ערכת ברית מילה, פסלים של מגן דוד, בקבוק בושם קטן מזכוכית כחולה מהמאה הרביעית, קמעות קבליסטיות, מנורה מוסתרת בידה של פאטימה המסמלת את האנוסים, פרטי יודאיקה שונים, תרי"ג גרגרי רימון ועוד.
בחדר מספר 4 מוצגים פריטים הקשורים לאישה היהודייה ולמסורת היהודית, ביניהם ספר תורה, מזוזה וקלף, משחקי ילדים, חנוכייה וכתובה, בדגש על תפקידה של האישה בהעברת ערכי היהדות לדור הצעיר.
חדר מספר 5 מתמקד בדמויות בולטות בקהילה היהודית של גרנדה בתקופת תור הזהב ביניהן רבי שמואל הלוי בן יוסף הנגיד, רבי משה אבן עזרא, יהודה בן שאול אבן תיבון, ובפיתוחים בהם השתתפו אנשי מדע יהודים כגון שעוני שמש ואצטרולאבים.
חדר מספר 6 מארח את התערוכה "האינקוויזיציה, הגולה האחרונה מספרד". האינקוויזיציה הספרדית נוסדה בידי המלכים הקתוליים בשנת 1478כדי להילחם נגד הנוצרים החדשים מקרב היהודים. התערוכה מתארת את משמעותה של האינקוויזיציה בחיי היהודים ומציגה מעל 70 מכשירי עינויים שהיו בשימוש האינקוויזיציה באירופה ובספרד, ביניהם גרדום, גיליוטינות ו"מסכות עינויים", כולל אופן השימוש בהם.
חדר נוסף מוקדש כולו ל"בית הכנסת של המים" (בספרדית: Sinagoga del Agua), אשר התגלה ושוחזר על ידי פרננדו קרספו במרכז ההיסטורי של העיר אובדה. בבית הכנסת המשוחזר אולם תפילה, עזרת נשים ומקווה.
תיאור המוזיאון > תערוכת הפלמנקו

בקומה הראשונה מוצגת תערוכת הפלמנקו האינטראקטיבית, שנועדה ליצור חוויה המשכפלת את התחושות רבות ובמגוונות שמעורר ריקוד הפלמנקו, בהשתתפות הקהל ובסיוע יישומי מולטימדיה אינטראקטיביים.
הערות שוליים

↑  Centre, UNESCO World Heritage. "Centro del Patrimonio Mundial -". whc.unesco.org (בספרדית). נבדק ב-2021-06-21.
↑  Palacio de los Olvidados (Palace of the Forgotten) in Granada, Spain, GPSmyCity (באנגלית)
1 2  Palacio de los Olvidados in Granada | Visit A City, www.visitacity.com
↑  El Palacio de los Olvidados: Explorando la Historia de la Inquisición Española, la Cultura Sefardí y el Patrimonio Granadino, Granada planes, ‏2023-03-28 (בספרדית)
↑  What relates the Crespo López family to the Sephardic cultur, prezi.com (באנגלית)
↑  Francisco de Mendoza y Bobadilla | Real Academia de la Historia, dbe.rah.es
↑  Francisco Mendoza y Bovadilla, El tizón de la nobleza española o Máculas y sambenitos de sus linajes
↑  כמה גרעינים יש ברימון?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏2017-09-20
↑  SYNAGOGUE OF WATER, Sinagoga del Agua (באנגלית בריטית)
חוה אלברשטיין והפלטינה

"חוה אלברשטיין והפלטינה" הוא אלבום אולפן משותף של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין ולהקת הפלטינה. את האלבום הוציאה בשנת 1974 לאור חברת התקליטים CBS ישראל. לאחר כמה חודשים פורסמה גם מהדורה מחודשת שלו עם עטיפה שונה.
הפקה

האלבום מבוסס על מסע הופעות של חוה אלברשטיין ולהקת הפלטינה. המסע החל בספטמבר 1973, אך אז פרצה המלחמה וההופעות התחדשו בינואר 1974, וגם אז, בעיקר בפריפריה.. רוב העיבודים לתקליט הם של מנהיג להקת הפלטינה, רומן קונצמן. אלונה טוראל, נורית הירש ומישה סגל עיבדו כל אחד שיר אחד.
האלבום המקורי כלל 11 שירים. השיר "הליכה לקיסריה" צורף לדיסק שיצא לאור בתקופה מאוחרת יותר.
בלהקת הפלטינה משתתפים:
רומן קונסמן - חליל, קלרניט, סקסופון
אהרון קמינסקי - תופים, כלי הקשה
לב זאבלינסקי - ויקטור פונרוב - גיטרה בס
אלונה טוראל - פסנתר פנדר, כלי הקשה
נחום פרפקוביץ - ויולה, מלודיקה, פסנתר פנדר
שירים

"שיר נולד" מציג תהליך של בריאה והתחדשות, כאשר לידה של שיר משקפת יצירה חדשה, על-אף הפגמים או הקשיים. הוא מדגיש את הפוטנציאל לשינוי ולצמיחה מתוך ההתחלות הפשוטות. דרך דימויים של מוזיקה, עיר וילד, השיר חוגג את הכוח שבחידוש, בתקווה לעתיד ובמורשת הנמשכת. "הילדה על הנדנדה" מתאר את חוויות הילדות בגן, הכוללות משחקים, ציורים וחלומות בהקיץ על העתיד, דרך עיניה של ילדה קטנה. "שיר במתנה" עוסק בערכם של דברים שאינם ניתנים לבעלות, כמו טבע, שמיים וכוכבים, לצד מחוות קטנות שמביעות אהבה וקרבה. הוא מדגיש שמחוות רגשיות פשוטות, כמו מגע, מתן פרח או כתיבת שיר, הן המתנות האמיתיות שאפשר להעניק לאדם אהוב. "שבע שנים טובות" מתאר את שבע השנים שבהן אישה נחשבת בשיא פריחתה. הוא מבטא לחץ חברתי ומגדרי כלפי נשים במטרה להתאים לנורמות של יופי, זוגיות והצלחה.
השיר "בדידות" מתאר בתחילתו את בדידות הזמרת על הבמה. הזמרת מעידה על עצמה שקודם רצתה להיות לבדה על הבמה אך עכשיו שינתה את דעתה ומקדמת בברכה את "פלטינה של קווינטט" שמלווה אותה ומציגה את חברי הלהקה כשברקע נשמעות מחיאות כפיים: רומן קונצמן, אלונה טוראל, אהרל'ה קמינסקי, לב ז'אביזינסקי ונחום פרפקוביץ.
"ידה ידה" עוסק בדינמיקה המורכבת של אהבה ורומנטיקה, כשהוא מבקר את הלבטים והמחשבות שמונעים מאדם חיבור אמיתי לאדם אחר. "מטיילת לי בחושך" הוא על פי הלחן של Fever. השיר מבטא תחושת חרדה ובדידות במהלך הליכה לילית לבד, כשהדוברת מתמודדת עם פחדיה דרך ניסיון להרגיע את עצמה ולשדר ביטחון. בסוף, תחושת חוסר האונים גוברת, והדוברת משלימה עם מצבה בצלילה לתוך הפחד הלא נודע. "סימון" עוסק בזיכרונותיה של סימון, דמות מזדקנת שהייתה גדולה ומפורסמת, ומתאר את התמודדותה עם שקיעת תהילתה והכאב שבשכחה. הוא משלב תחושת נוסטלגיה וגאווה על הישגי העבר לצד קבלה מפוכחת של המציאות וההכרה בחולף שבחיים ובתהילה.
"גבירתי היקרה" מתאר את מאבקי האהבה, הקנאה וההקרבה בין שתי נשים על גבר אחד, תוך תיאור של תחושת ניכור ועצב. "אשה אחת ששרה" מפרט את סיפור חייה של אישה המופיעה על במה, במאבק בין ההצלחה וההקרבה האישית. היא מתמודדת עם השפעת האור הזרקורים, השאיפה להתממשות, והניכור הנלווה לכך, כשבסופו כל מה שנותר הוא האמרגן שמנהל את חייה. "שיר על העצים והפרחים והחולות" מתאר את הדרך בה בנו את ארץ ישראל, את התהליכים שעברו על האדמה והנוף, תוך שילוב של אידאולוגיה ציונית עם תחושת אשמה על ההרס שנלווה לתהליך. "הליכה לקיסריה (אלי)" מאופיין ומקושר לזהותה של הכותבת, חנה סנש. סנש מייצגת דמותה של אישה לוחמת, מנציגי היישוב היהודי, שלמרות הסיכון הרב העזה להסתכן ביציאה לאירופה הכבושה על ידי הנאצים, והוּצְאה להורג על ידי שלטונות הונגריה לאחר שנחקרה ועונתה, כלוחמת יהודייה.
רשימת רצועות

| מס' | שם | מילים | לחן | עיבוד מוזיקלי | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שיר נולד  | נעמי שמר | נעמי שמר | רומן קונצמן | 2:30 |
| 2. | הילדה על הנדנדה  | דורי קאיימי (עברית: תרצה אתר) | דורי קאיימי (אנ') | רומן קונצמן | 4:41 |
| 3. | שיר במתנה  | תרצה אתר | נורית הירש | נורית הירש | 3:18 |
| 4. | שבע שנים טובות  | תרצה אתר | דפנה אילת | רומן קונצמן | 6:20 |
| 5. | ידה ידה  | דורי פרווין (עברית: רימונה די-נור) | דורי פרווין (אנ') | רומן קונצמן | 3:48 |
| 6. | בדידות  | תרצה אתר | מישה סגל | מישה סגל | 3:36 |
| 7. | מטיילת לי בחושך  | ג'ון דוונפורט (אנ') (עברית: תרצה אתר) | אדי קולי | רומן קונצמן | 3:33 |
| 8. | סימון  | ז'אק פלונט (צר') (עברית: תרצה אתר) | שארל אזנבור | רומן קונצמן | 2:35 |
| 9. | גבירתי היקרה  | רימונה די-נור | קובי אשרת | רומן קונצמן | 4:58 |
| 10. | אשה אחת ששרה  | תרצה אתר | משה וילנסקי | רומן קונצמן | 3:40 |
| 11. | שיר על העצים והפרחים והחולות (מחרוזת)  | יורם טהרלב | שלמה ארצי | אלונה טוראל | 6:22 |
| 12. | הליכה לקיסריה (אלי)  | חנה סנש | דוד זהבי |   | 2:18 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 42:47 |
הערות שוליים

↑  חוה נובק, חוה אלברשטיין במתכונת חדשה, דבר, 25 בינואר 1974
↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  מילות השיר, באתר שירונט
| חוה אלברשטיין |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | "האבן מיר א ניגונדל" • "שירי עם ביידיש" • "בשירים עבריים" • "צעצועיה של אסנת" • "מות הפרפר" • "שירי רחל" • "אנדנדינו" • "מארגאריטקעלעך" • "מירדף" • "משירי ארץ אהבתי" • "לאט, לאט, לאט..." • "חוה ועודד בארץ הקסמים" • "לו יהי" • "חוה אלברשטיין והפלטינה" • "כמו צמח בר" • "טיקיליטון" • "צוללת צברית" • "הלילה הוא שירים" • "קרוסלה" • "התבהרות" • "קרוסלה 2" • "קרסולה לחגים" • "מה קרה בארץ מי" • "אני הולכת אליי" • "חוה זינגט יידיש" • "שיר במתנה" • "קולות" • "שירו אחרי" • "נמל בית" • "מהגרים" • "עוד שירים ביידיש" • "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" • "לונדון" • "האהבה מאלתרת" • The Man I Love • "מארגאריטקעלעך" • "דירה אחת" • "יונת האהבה" • The Well‏ • Foreign letters • "מוצאי חג" • "קוקוס" • "לעמעלע" • "שביל החלב – שירי ערש" • "טבע האדם" • "ברוך הבא" • "ילדת טבע" • "ואיך אצלך" • "סרנדה" • "בוא המורה" • "ערב אחר" |  |
| מיני-אלבומים | "חוה אלברשטיין בשירי נחום היימן" • "אין יידישע פאלקס-לידער" • "צעצועיה של אסנת" • "ירושלים של זהב" • "טוביה ושבע בנותיו" • "הבובה ימימה" |  |
| אלבומי אוסף | "להיטי זהב" • "משירי ארץ אהבתי – האוסף הראשון" • "החיטה צומחת שוב – האוסף השני" • "אדבר איתך" • Crazy Flower: A Collection‏ • Yiddish Songs • "תיכף אשוב" • "סיפור אינטימי" • "עץ הכוכבים" • "סיפור חיים – אנתולוגיית שירי משוררים" |  |
| אלבומי הופעה | "בתוכנית יחיד – חלק א'" • "בתוכנית יחיד – חלק ב'" • "חוה והגיטרה – הופעה חיה בצוותא" • "בהופעה חיה – מבחר שירים מתוך המופע "לונדון"" • "בהופעה" • "חוה שרה ושלומי מנגן – בהופעה (Live)" |  |
| מארזי תקליטורים | "האוסף" • "חוה אלברשטיין שרה לילדים" • "השנים הראשונות" |  |
| חוה אלברשטיין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1960 | "בא אלי נער" |  |
| שנות ה-1970 | "מירדף" • "עץ הכוכבים" • "משירי ארץ אהבתי" • "שחמט" • "אליעזר בן-יהודה" • "שבע" • "לו יהי" • "שיר משמר" • "בלדה על סוס עם כתם על המצח" • "אדבר איתך" • "האומנם (את תלכי בשדה)" • "ימי בנימינה" • "כמו צמח בר" |  |
שנות ה-1980: 
שנות ה-1990: 
שנות ה-2000: 
שנות ה-2010: 
שנות ה-2020: 
| סינגלים אחרים | "נחל התנינים" • "נשים רוקדות" • "ליידי גודייבה" • "הנביא" • "שיר לאוהבים הנבונים" • "לא ידע איש מי היא" • "נפט" • "אמא אל תהיי עצובה" • "לו ידעת" • "ספינתנו" • "תרגיל בהתעוררות" • "אין לך זכות חנינה בעולם" |  |
| שירים | "רבנו תם" • "מקהלה עליזה" • "פרח הלילך" • "כנרת" • "פנס בודד" • "פרחי זהב" • "מה שיש לי לומר לך" • "ירושלים של זהב" • "מות הפרפר" • "חיוכים" • "כפל" • "בשביל אל הבריכות" • "רק על עצמי" • "בגני נטעתיך" • "עקרה" • "אני" • "זמר נוגה" • "אל ארצי" • "מתי" • "ספר שירי" • "שי" • "הבובה ימימה" • "ילדי איננו ילד עוד" • "אישה באבטיח" • "הליכה לקיסריה" • "לכל איש יש שם" • "פגישה לאין קץ" • "חופים הם לפעמים" • "אחרי מותי" |  |
כאמיליה

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1919 אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  31 באוגוסט 1950 (בגיל 30) מחוז אל-בחירה, מצרים 
 מדינה:  מצרים מצרים
 תקופת הפעילות:  1946–1950 (כ־4 שנים)
 פרופיל ב-IMDb
 
כאמיליה (בערבית: كاميليا, נולדה בשם: ליליאן ויקטור כהן, בערבית:  ليليان فيكتور كوهين ; 13 בדצמבר 1929 - 31 באוגוסט 1950) הייתה שחקנית יהודייה-מצרית שהתפרסמה בשנות ה-40 של המאה ה-20.
קורות חיים

נולדה באלכסנדריה לאב צרפתי ולאם ממוצא איטלקי, למרות שם משפחתה היהודי, הציגה כאמיליה את עצמה כנוצרייה. למדה בבית ספר אנגלי באלכסנדריה, שם גילה אותה הבמאי אחמד סאלם שהכניס אותה לעולם המשחק ב-1946 בהיותה בת 27 שנים בלבד.
כאשת חברה טיפוסית של החברה הגבוהה באלכסנדריה, אוהבת בילויים ומסיבות, ויפה באופן בולט שמועות סביבה וסביב מערכות יחסים שלה בחברה הגבוהה הופיעו תדיר בצהובונים. במיוחד שמה נקשר לזה של מלך מצרים, פארוק הראשון.
כאמיליה נהרגה בהתרסקות טיסה 903 של TWA בשנת 1950 והיא בת 31 שנים. התאונה הוסיפה לתהילה ולמסתורין שסביב דמותה. מרבים להשוות את חייה ומותה הטרגי לזה של מרילין מונרו. תאוריות קונספירציה וספקולציות על ריגול, בעיקר בהקשר של ישראל נפוצו גם כן במצרים, אך דבר לא הוכח מעולם. על אף קריירה קצרה, נצרבה בזיכרון הקהל המצרי והשאירה חותם בסרטים שעד היום חביבים לצפייה במצרים. עאטף סאלם, הראשון שגילה אותה, הקדיש לזכרה את סרטו, "יחפה בגשר מזהב", עם רמיזות אוטוביוגרפיות.
רשימת סרטים

1947 - המסכה האדומה
1947 - כל השיר
1948 - פיטנה
1948 - דמיון של אישה
1948 - נשמות הלומות
1948 - כאלה הן הנשים
1948 - רחוב אל-ביהלוואן
1948 - בעל הפרוטה
1948 - חצות
1948 - הילד שלי
1948 - הרצח
1950 - אשת אש
1950 - אבא הוא החתן
1950 - ירח מלא
1950 - המיליונר
1950 - תודעה היא ברכה
1950 - שקר אחרון
1950 - הדרך לקהיר
הערות שוליים

↑  נכתב לפעמים ככאמליה או קמליה או קאמליה או קמיליה או קאמיליה
1 2 3 4 5 6 7 8 9
↑  ישנם מקורות המציינים כי השם שנולדה עמו היה לילאן כהן לוי
↑
1 2 3 4
1 2
1 2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4324 6108  LCCN: nb2008023557  VIAF: 26599853   WorldCat (עם VIAF): 26599853 
כאמיליה
גיימרגייט

גיימרגייט (באנגלית: GamerGate) היה קמפיין הטרדה מיזוגני, שמותג כמאבק בין קהילת הגיימרים לבין הממסד העיתונאי הטכנולוגי ופעילות פמיניסטיות בארצות הברית, שהחל בשנת 2014. המאבק סבב לכאורה סביב מה שגורמים מקהילת הגיימרים ראו כחוסר אתיקה ושחיתות בקרב הממסד העיתונאי הטכנולוגי, ומה שפעילות פמיניסטיות ראו כשוביניזם גברי ובריונות מצד קהילת הגיימרים כלפי מפתחות של משחקי מחשב ווידאו. כיום, הקמפיין נחשב כתחילת עלייתו של הימין החדש בארצות הברית ושל המלחמה בתקשורת הממוסדת שאפיינה את קמפיין הבחירות של דונלד טראמפ במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו ב-2016.
תחילת הפרשה

בתחילת 2014, נתן גרייסון, כתב שעבד בבלוג Kotaku (אנ') שנוהל על ידי המגזין האינטרנטי גוקר, סיקר באופן אוהד משחק בשם Depression Quest (אנ'). גרייסון לא גילה בכתבה שהוא שימש כיועץ למפתחי המשחק, ובנוסף, שהיה לו קשר רומנטי עם מפתחת המשחק, זואי קווין.
שתי העובדות הללו התגלו אחרי חשיפה של חבר לשעבר של קווין, ארון גג'וני שפרסם פוסט שכלל תצלומי מסך של שיחות שהיו ביניהם. לאחר החשיפה של הדברים, החלה להיווצר תסיסה בקרב קהילת הגיימרים. האשמות נרחבות כנגד הממסד העיתונאי הטכנולוגי החלו לצבור תאוצה ביוטיוב ובפורומים שונים כגון Reddit ו-4chan וההאשטאג ‎#gamergate הופיע בטוויטר. עיקרי ההאשמות בקרב קהילת הגיימרים הייתה שעיתונאים רבים המסקרים משחקי מחשב הם בעלי קשרים לא אתיים עם מושאי הסיקור שלהם ושלעיתים הם אפילו בעלי אינטרסים כלכליים משותפים.
תגובת הממסד העיתונאי

עורכי מגזינים של משחקי מחשב ווידאו החלו להגיב להאשמות נגדם. ב-28 באוגוסט, יום לאחר פרסום ההשטאג #gamergate, פרסמו 8 מגזינים שונים שרובם מתחום הטכנולוגיה מאמרים התוקפים את קהילת הגיימרים המסורתית ואת הקמפיין. לי אלכסנד, אחת העורכות הראשיות של המגזין Gamasutra (אנ'), שהואשמה בסיקור אוהד של משחקים שפותחו על ידי חברים שלה, כתבה כך: "הנבובים זורקי הרפש האלו, ההיפר צרכנים הייללניים האלו, המעוררי מדון באינטרנט הילדותיים האלו- הם לא הקהל שלי". שאר המאמרים היו ברוח דומה ויצאו כנגד קהילת הגיימרים, שתוארו כגברים לבנים וגזעניים, המנסים להפוך את עולם משחקי המחשב והווידאו לפחות סובלני, בעיקר כלפי נשים. גיימרגייט תואר על ידי עיתונאים אלו וכן במאמרים נוספים באותו החודש כקמפיין אגרסיבי ושוביניסטי וכ"מסע צלב שנועד להרוס את זואי קווין". באותו האופן, פעילי גיימרגייט ראו את הפרסום של מאמרים אלו בתקופה קצרה זו כקמפיין מתואם בעל מסר אחיד נגדם. בשפת קהילת הגיימרים נודעה סדרת כתבות זו לשמצה בשם: " Gamers are dead".
ההדלפה למילו יאנופולוס

כחודש לאחר התפתחות הפרשה, קיבל מילו יאנופולוס, אז כתב טכנולוגיה באתר ברייטבארט, הדלפה של תכתובת אי מייל קבועה בין העורכים של המגזינים הנחשבים ביותר בתחום סיקור משחקי המחשב והווידאו וביניהם: Kotaku, Polygon, Ars techinca, Rock Paper Shoutgun, Wired, PC gamer, וה Verge. התכתובת חשפה כי עורכי העיתונאים המתחרים השונים, תיאמו ביניהן את הנושאים שאותם הם יסקרו בכתבות שלהם וכן את האופן שבו הם יסוקרו. ביחס לגיימרגייט, עורכי העיתונאים השונים הציעו טקטיקות שונות לתגובה לפרשה וביניהן צנזור תגובות באתרים שלהם הקשורות בו. חשיפת התכתובת גרמה לרבים מקהילת הגיימינג לטעון כי זוהי הוכחה נוספת לשחיתות בקרב עיתונאי הטכנולוגיה ולהתקפה המתואמת מצידם עליהם. בשלב זה, החל להתגבש חרם צרכנים כנגד מגזינים ומפתחים של משחקים שנחשדו בשחיתות על ידי קהילת הגיימרים.
אלימות מילולית ברשת ואיומים ברצח

לאורך קיומה של פרשת GamerGate, התלוננו מפתחות משחקים, בלוגריות ועיתונאיות שיצאו נגד קמפיין הGamerGate שהן מוטרדות באופן מילולי על ידי קהילת הגיימרים ומקבלות איומים על חייהן. אניטה סרקיזיאן, פעילה פמיניסטית שהוציאה סדרה של סרטונים המצביעים לטענתה על סקסיזם במשחקי מחשב, קיבלה איומים על חייה לקראת הרצאה שלה באוניברסיטת המדינה של יוטה. משטרת יוטה והאוניברסיטה לא האמינו שהאיומים אמינים, אולם סרקיזיאן לא הסכימה איתם וביטלה את ההרצאה. בנוסף, מפתחת משחקים נוספת, ברייאנה וו, סיפרה שהיא נאלצה להימלט מביתה בעקבות איומים על חייה. איומים אלו ואחרים נתפסו כניסיון אלים להשתיק קולות שיוצאים נגד קהילת הגיימרים ובעקבות כך, גונה קמפיין ה-GamerGate על ידי ארגונים שונים כארגון שנאה וכדוגמה הבולטת ביותר להתעמרות מילולית ברשת. כנגד טענות אלו, טענו פעילים בGamerGate כי הם מתנערים מגילויי אלימות כלשהם ושמפיצי האיומים הם אנשים אנוניימים שאינם חלק מהקמפיין שלהם. בנוסף, התלוננו פעילי ופעילות GamerGate על איומים דומים כלפיהם. שני כנסים בהשתתפות פעילי גיימרגייט בולטים בוטלו על ידי המארגנים בעקבות התרעות אנונימיות על פצצות.
מתיק ה-FBI בנושא הGamerGate, עולה כי 4 גברים נחקרו ונעצרו בחשד לכך ששלחו עשרות איומים על עיתונאיות ומפתחות משחקים שעסקו בביקורת על GamerGate. הגברים שוחררו ללא כתבי אישום.
השלכות תרבותיות

הסערה סביב גיימרגייט נמשכה יותר משנה. עיקר הקמפיין נעשה על ידי סרטוני יוטיוב, ממים ובפורומים אלמוניים, בעוד התגובה של הממסד העיתונאי נגד קהילת הגיימרגייט התרחש דרך מאמרי מערכת וכלי התקשורת הרגילים. המאבק ראה פיצול בין השיח העיתונאי, שתיאר את קהילת הגיימרגייט כתנועה אלימה ושובניסטית, לבין קהילת הגיימרגייט עצמה, שראתה את הממסד העיתונאי כמושחת, וכמנסה להשתיק אותם בהאשמות ללא הצדקה.ברקע בחירתו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו ב-2016, קהילת הגיימרגייט זוהתה הן על ידי פרוגרסיבים מהשמאל והן על ידי אנשי ימין בארצות הברית כיריית הפתיחה למאבק תרבותי נרחב בהרבה, בין התקשורת הממוסדת לבין שכבות רבות באוכלוסייה שהרגישו שאין להם ייצוג הוגן בתקשורת ושמצאו את קולם בעיקר ברשתות החברתיות. הוושינגטון פוסט תיאר את עלייתו של טראמפ כ"גיימרגייט" של הפוליטיקה האמריקאית, ומיילו ינופולוס, תיאר את הפרשייה כ"ניצחון הראשון על השמאל במלחמות התרבות של דור ה-Y".
ראו גם

ייצוג מגדרי במשחקי ווידאו
נטלי וין
הערות שוליים

↑  הגר בוחבוט, גיימרית, מה מידת החזייה שלך?, באתר ynet, 31 ביולי 2015
↑  תבנית:טל פרוסט
↑  עמית קלינג, עולם הגיימינג מתמודד עם תקיפות והטרדות מיניות אצל שחקנים וחברות משחקים, באתר כלכליסט, 3 בספטמבר 2020
↑  Nathan Grayson, Admission Quest: Valve Greenlights 50 More Games, Rock, Paper, Shotgun, (מאורכב), ‏January 8th, 2014
↑  הבלוג של ארון גג'וני
↑  פירוט הטענות באתר DeepFreeze
↑  Gamergate wiki, פירוט של כל הכתבות עם לינקים אליהם
↑  Leigh Alexander, 'Gamers' don't have to be your audience. 'Gamers' are over., www.gamasutra.com (באנגלית)
↑  Depression Quest creator comes under fire for allegedly sleeping around, The Daily Dot, ‏2014-08-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Gamers are Dead", בלוג של קהילת הגיימרים המוקדש לכתבות אלו (ארכיון)
↑  “Gamers Are Dead” Article Analysis, בלוג: pixietalksgamergate
↑  Milo, Exposed: The Secret Mailing List of the Gaming Journalism Elite, Breitbart, ‏2014-09-17 (באנגלית)
↑  Intel Apologizes For Pulling Ads Due To GamerGate Pressure
↑  Michael McWhertor, Game developer Brianna Wu flees home after death threats, Mass. police investigating, Polygon, ‏2014-10-11 (באנגלית)
↑  Gamergate’: Feminist video game critic Anita Sarkeesian cancels Utah lecture after threat, The Washington post, ‏15/10/2014
↑  Felicia Day's public details put online after she described Gamergate fears, The gurdian
↑  Feminist games critic cancels talk after terror threat, The Guardian
↑  Anita Sarkeesian forced to cancel Utah State speech after mass shooting threat, CNN
↑  Michael McWhertor, Game developer Brianna Wu flees home after death threats, Mass. police investigating, Polygon, ‏2014-10-11 (באנגלית)
↑  Sextortion, Online Harassment, and Violence Against Women, Lawfare
↑  Domestic violence task force calls GamerGate a 'hate group' at congressional briefing, Polygon
↑  Allum Bokhari, GamerGate: A Year in Review, Breitbart
↑  American Enterprise Institute: כריסטינה הוף סומרס, What critics of GamerGate get wrong, youtube
↑  SXSW cancels Gamergate-related panels after 'threats of violence', The Verge
↑  FBI's 'Gamergate' file says prosecutors declined to charge men believed to have sent death threats — even when they confessed on video, uk.business insider
↑  Sargon of Akkad on Classical Liberalism and Gamergate, The robin report
↑  https://www.washingtonpost.com/news/act-four/wp/2015/12/07/donald-trump-is-the-gamergate-of-republican-politics/
↑  Dangerous, Milo Yiannopoulos, עמ' 210
שיקום נשימתי

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 eMedicine:  319885 
 
שיקום נשימתי (באנגלית: respiratory rehabilitation, מכונה גם שיקום ריאתי) הוא הליך שיקומי, הכולל ניהול ותחזוקה בריאותית של אנשים הסובלים ממחלות נשימה כרוניות עם תסמינים נשימתיים או עם ירידה בתפקוד הנשימתי למרות הטיפול הרפואי. שיקום נשימתי מוגדר על ידי אגודת החזה האמריקאית והאגודה הנשימתית האירופאית כטיפול מבוסס ראיות, רב תחומי ומקיף לחולים עם מחלות נשימתיות כרוניות עם תסמינים וירידה בתפקוד היומיומי.
בין המצבים הבריאותיים בהן משמש הליך שיקום נשימתי כהליך טיפולי מקובל כוללים מחלת ריאות חסימתית כרונית (COPD), סרקואידוזיס, פיברוזיס ריאתי אידיופתי (IPF) וסיסטיק פיברוזיס. תהליך השיקום הנשימתי מתמקד בדרך כלל במספר היבטים של התאוששות המטופל ויכולות לכלול טיפול תרופתי, אימון גופני, אימון נשימתי, חינוך אודות מחלת הריאות של המטופל וכיצד לנהל אותה, ייעוץ תזונתי ותמיכה רגשית. הליך השיקום הריאתי משתנה בהתאם למטופל ועשוי להתבצע במסגרת אשפוז, טיפול חוץ, משרד הרופא או בית המטופל. פעילות גופנית היא המרכיב העיקרי בתוכניות שיקום נשימתי. אף על פי שאימון גופני אינו משפר באופן ישיר את תפקוד הריאות, הוא גורם למספר הסתגלויות פיזיולוגית לפעילות הגופנית שעשויות לסייע. בעת בניית תוכנית לשיקום נשימתי נכללים שלושה סוגים בסיסיים של תרגילים גופניים, אימון גופני, תרגילי התנגדות וחיזוק ותרגילי מתיחות וגמישות. אימון אירובי נוטה לשפר את יכולתו של הגוף להשתמש בחמצן על ידי הפחתת קצב הלב ולחץ הדם. תרגילי חיזוק והתנגדות יכולים לסייע בבניית הכוח של שרירי הנשימה. תרגילי מתיחות וגמישות כמו יוגה ופילאטיס יכולים לשפר את תהליך תיאום הנשימה. מכיוון שפעילות גופנית יכולה לעורר קוצר נשימה, חשוב לבנות את רמת הפעילות הגופנית כך שהיא תתבצע בהדרגה ובהשגחת אנשי מקצוע בתחום הבריאות.
הליך שיקום נשימתי כולל אימון גם על טכניקות נשימה. במסגרת ההליך נלמדות טכניקות נשימה ספציפיות כמו נשימה בשפתיים מכווצות, נשימה המבוצעת בתרגול יוגה או נשימה הנמדדת באמצעות משוב ממוחשב. בעזרת טכניקות אלה ניתן לשלוט טוב יותר בנשימה ולהימנע מהרגשת הנשימה, במיוחד בעת פעילות פיזית או מתח. בנוסף, נלמדות גם טכניקות לניקוי ריר מהריאות. ההליך החינוכי הוא חלק מהותי מתהליך השיקום הנשימתי. בנוסף ללמידת הטכניקות לנשימה נכונה, חינוך המטופלים מתבצע במסגרת פגישות קבוצתיות או אישות הכוללות שאלות אודות מחלת הריאות ממנה סובל המטופל והצעה של הדרכה כיצד לנהל אותה. בנוסף, נלמדות פועלות הריאות ודרכים יעילות ללקיחת הטיפול התרופתי לצד למידה על זיהוי מוקדם של הסימנים להחמרה במחלה הנשימתית ופיתוח תוכנית להימנע או לנהל את המחלה. במקרים בהם המטופלים מעשנים, הליך שיקום נשימתי כולל גם תוכניות לגמילה מעישון. בנוסף, נלמדות גם דרכים לחסוך באנרגיה ולהימנע מהרגשת קוצר הנשימה על ידי מציאת דרכים קלות יותר לבצע משימות יומיומיות, כולל דרכים להימנע מהרמות וכיפופים, או דרכים להימנע או להקל על מתח. לעיתים קרובות ההליך השיקומי כולל גם ייעוץ פסיכולוגי. אנשים הסובלים ממחלת ריאות כרונית עלולים לחוות גם דיכאון, חרדה ובעיות רגשיות אחרות. תמיכה פרטנית או קבוצתית יכולה לסייע בניהול המתח. ייעוץ תזונתי ניתן גם כן במסגרת ההליך השיקומי. לעיתים, הליך של שיקום נשימתי כולל טיפול תרופתי, כמו טיפול בתרופות אנטי דלקתיות, מרחיבי סימפונות, אגוניסטים לרצפטור בטא 2, תרופות אנטיכולינרגיות, אנטיביוטיקה, תרופות מכייחות וטיפול בחמצן.
הערות שוליים

↑  Nici L; Donner C; Wouters E; Zuwallack R; Ambrosino N; Bourbeau J;  et al. (2006). "American Thoracic Society/European Respiratory Society statement on pulmonary rehabilitation". Am J Respir Crit Care Med. 173 (12): 1390–413. doi:10.1164/rccm.200508-1211ST. PMID 16760357.
↑  "Pulmonary Rehabilitation". AARC Clinical Practice Guideline. Respiratory Care. נבדק ב-8 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Overview of Pulmonary Rehabilitation".
↑  "Pulmonary Rehabilitation".
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.