התנועה לאיכות הסביבה
היסטוריה > המאה ה-20

הדעות בדבר הצורך להגן על הסביבה ולשמר אותה המשיכו לצבור הכרה ופופולריות במאה ה-20. נעשו מאמצים להציל חלק מחיות הבר, בייחוד את הביזון האמריקאי. מות היונה נודדת האחרונה כמו גם המצב המסוכן אליו הגיעה אוכלוסיית הביזון האמריקאי סייעה למקד את מאמציהם של תומכי השימור ולפרסם את חששותיהם. ב-1916 יסד נשיא ארצות הברית וודרו וילסון את שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. חלוצים של התנועה קראו לניהול יעיל ומקצועי יותר של משאבי הטבע. הם לחמו לרפורמה בנושא משום שהאמינו כי הרס משאבי היערות, הקרקע הפורייה, המינרלים, חיות הבר והמים יובילו לדלדולם המוחלט. הקבוצה הפעילה ביותר בתחום ההגנה למען הסביבה בתחילת המאה ה-21 היא תנועת האקלים.
התנועה בארצות הברית לא ממש המריאה עד לאחר מלחמת העולם השנייה כשאנשים החלו להכיר בעלויות של רשלנות כלפי הסביבה, מחלות, והזיהום הנרחב של האוויר והמים כתוצאה מהתרחשות של כמה אסונות סביבתיים שהתחוללו לאחר מלחמת העולם השנייה. אלדו לאופולד (Aldo Leopold) כתב את אלמנך מחוז סנד (A Sand County Almanac) בשנות ה-40 של המאה ה-20. הוא האמין באתיקה של האדמה שהכירה בכך ששמירה על "היופי, השלמות, והבריאות של המערכות הטבעיות" הוא הכרח אתי ומוסרי.
ספר חשוב נוסף בקידום התנועה למען הסביבה הוא "אביב דומם" מאת רייצ'ל קרסון על הצטמצמות אוכלוסיות הציפורים בשל DDT, קוטל חרקים, זיהום הסביבה וניסיוניתיו של האדם לשלוט על הטבע באמצעות שימוש בחומרים סינתטיים. שני ספרים אלו סייעו להציב נושאים אלו בלב הדיון הציבורי. ספרה של רייצ'ל קרסון "אביב דומם" נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים.
יום כדור הארץ הראשון נחגג ב-22 באפריל 1970. מייסדו הסנאטור מוויסקונסין גיילורד נלסון (Gaylord Nelson) קיבל השראה לקבוע יום זה של חינוך ומודעות לאיכות הסביבה לאחר שראה את דליפת הנפט מול חופי סנטה ברברה ב-1969. גרינפיס נוסד ב-1971 כארגון המאמין ששדולה פוליטית וחקיקה אינם פתרונות אפקטיביים או יעילים ודגל בפעילות בלתי אלימה. ב-1980 נוסד ארגון כדור הארץ תחילה!, קבוצה בעלת השקפה אקוצנטרית על העולם – אמונה בשוויון שבין זכות האדם לשגשג, זכותם של כל המינים האחרים לשגשג והזכויות של מערכות תומכות החיים לשגשג.
בשנות ה-50, ה-60 וה-70 של המאה ה-20 המחישו כמה אירועים את גודל הנזק לסביבה שנגרם על ידי האנושות. ניסוי פצצת מימן ב-1954 באטול ביקיני חשף את 23 אנשי הצוות של ספינת הדיג היפנית דאיגו פוקוריו מארו לנשורת רדיואקטיבית. ב-1967 עלתה מכלית הנפט טורי קניון (Torrey Canyon) על שרטון מול חופי קורנוול, וב-1969 דלף נפט מבאר נפט תת-ימית בתעלת סנטה ברברה בקליפורניה. ב-1971 הופנתה תשומת הלב העולמית למשפט שהסתיים ביפן שבו נחשפו ההשפעות של כמה עשורים של הרעלת כספית על תושבי מינמטה בדמות מחלת מינמטה.
במקביל משכו מחקרים מדעיים חדשים תשומת לב לאיומים קיימים והיפותטיים חדשים לסביבה ולאנושות. בהם היו החששות שהעלה פול ארליך (Paul Ralph Ehrlich) בספרו "פצצת האוכלוסין" מ-1968 שבו החיה את החששות המלתוסיאנים מהמאה ה-18 על ההשפעה של גידול האוכלוסייה האקספוננציאלי. הביולוג בארי קומונר (Barry Commoner) חולל ויכוח על צמיחה, שפע, ו"טכנולוגיה פגומה". בנוסף, אגודה של מדענים ומנהיגים פוליטיים הידועה כמועדון רומא (Club of Rome) פרסמה את הדו"ח שלהם "גבולות לצמיחה" (The Limits to Growth) ב-1972 שהפנה תשומת לב ללחץ הגובר על משאבי הטבע מפעילות האדם.
ובינתיים, הישגים טכנולוגיים דוגמת הפצת הנשק הגרעיני ותמונות של כדור הארץ מהחלל סיפקו הן תובנות חדשות והן סיבות חדשות לדאגה על מקומו הקטן והייחודי של כדור הארץ ביקום.
ב-1972 התקיים בסטוקהולם כנס האו"ם על הסביבה האנושית ובפעם הראשונה איחדה נציגים של ממשלות רבות בדיון הקשור למצבה של הסביבה העולמית. כנס זה הוביל ישירות ליצירת סוכנויות ממשלתיות לאיכות הסביבה ולתוכנית הסביבתית של האו"ם.
באמצע שנות ה-70 זז האקטיביזם כנגד השימוש בטכנולוגיה גרעינית מעבר למחאות ופוליטיקה מקומיים וקיבל מידת השפעה וכוח משיכה נרחבים. אף שהייתה חסרה ארגון מתאם יחיד זכו מאמצי התנועה נגד הגרעין לתשומת לב רבה, בייחוד בבריטניה ובארצות הברית. בתקופה שלאחר תאונת אי שלושת המילין ב-1979, התקיימו הפגנות המוניות רבות. הגדולה שבהן התקיימה בניו יורק בספטמבר 1979 והשתתפו בה כ-200,000 איש.
מאז שנות ה-70 חלה התקדמות בתחומי מדעי הסביבה, העוסקים במחקר של פעולות הגומלין בין המרכיבים הפיזיים, הכימיים והביולוגיים של הסביבה, האקולוגיה (אחד המדעים במסגרת מדעי הסביבה), המחקר המדעי של התפוצה והשפע של אורגניזמים חיים וכיצד מושפעים מאפיינים אלו מפעילות הגומלין בין האורגניזמים לסביבתם, והטכנולוגיה. יחד איתם גברה המודעות הציבורית לבעיות חדשות הקשורות בסביבה כדוגמת הידלדלות שכבת האוזון, התחממות עולמית, גשם חומצי והסיכון הפוטנציאלי באורגניזמים מהונדסים גנטית (GMO‏ - Genetically Modified Organisms).