stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה של אוקראינה: אוקראינה העצמאית
הסכסוך האוקראיני-רוסי

ויקטור ינוקוביץ', נבחר בשנת 2010. יוליה טימושנקו, דמות האופוזיציה העיקרית לינוקוביץ', נכלאה במה שכונה "רדיפה פוליטית" על ידי משקיפים בינלאומיים, מה שהוביל לאי שביעות רצון מהממשלה. במרץ 2012 ניסחו ממשלת אוקראינה והאיחוד האירופי הסכם מחודש בין אוקראינה לאיחוד בדבר שיתוף פעולה ואפשרות להצטרף לאיחוד, לאחר שנציגי אוקראינה החלו במגעים להצטרף לאיחוד כבר בשנת 2007, תחת נשיאותו של ויקטור יושצ'נקו. ההסכם המחודש עליו דנו הנציגים במרץ 2013, נועד להחליף הסכם ביניים קודם שנחתם בין הצדדים בתקופת הנשיא יושצ'נקו, כשההסכם החדש נועד לאפשר ולהקל את דרכה של אוקראינה להצטרפות לאיחוד האירופי.
רוסיה מצידה, יצרה לחץ על אוקראינה, בהתחלה על ידי סנקציות קלות ולבסוף, באוגוסט 2013, עצרה רשות המכס הרוסית כניסת סחורות מאוקראינה לחלוטין. תחת איום לנתק את אספקת הגז מרוסיה לאוקראינה, נערכה בקבינט האוקראיני הצבעה, שבסיכומה הוחלט לדחות את החתימה על ההסכם לשיתוף פעולה עם האיחוד האירופי, דבר שגרר אחריו מחאה עממית רחבה נגד החלטת הממשלה. בנובמבר 2013, סירב ויקטור ינוקוביץ' לחתום על הסכם ההתאגדות עם האיחוד האירופי, אמנה שהייתה בפיתוח כבר כמה שנים וינוקוביץ' אישר עקרונית קודם לכן. ינוקוביץ' במקום זאת העדיף קשרים הדוקים יותר עם רוסיה. בעקבות זאת פרצו ב-21 בנובמבר 2013 הפגנות יברומאידאן,שבעקותיהן הודח ינוקוביץ' שהוחלף בפטרו פורושנקו. הוא ברח ויוליה טימושנקו שוחררה מהכלא.
בשנת 2014 פרצה מלחמת האזרחים בחצי האי קרים ובמחוזות דונצק ולוהנסק, על רקע שאיפת אוקראינים ממוצא רוסי, שזכו לתמיכת רוסיה, להתפצל מאוקראינה. רוסיה פלשה לחצי האי קרים וסיפחה אותו, אחרי שקיימה משאל עם שלא הוכר על ידי הקהילה הבינלאומית (החלטת האו"ם 68/262). במקביל, בדלנים במזרח ובדרום אוקראינה השתלטו על בנייני ממשלה במחוזות דונצק, לוהנסק וחרקוב, בעידוד שירותי הביטחון הרוסיים. הממשלה האוקראינית הצליחה להשיב את הסדר בחרקוב ואודסה עד 10 במרץ. אולם, בדונבאס (דונצק ולוהנסק) הגובל ברוסיה, חמושים פתחו בהתקוממות בדלנית, ויצרו את "הרפובליקות העממיות" של דונצק ולוהנסק. הסכמי מינסק מ-2015 הפחיתו את הלחימה משמעותית, אך הותירו כשליש מדונבאס בידי הבדלנים.
ב-20 במאי 2019 נבחר וולודימיר זלנסקי לנשיא אוקראינה שנחשב לפרו-מערבי. רוסיה חששה מהתקרבות אוקראינה למערב, במיוחד לארגונים כמו נאט"ו והאיחוד האירופי, דבר שערעור את מעמדה באזור. בעיני הממשל הרוסי, אוקראינה נחשבת לחלק מהמרחב ההשפעה הרוסי, ולעיתים אף כחלק אינטגרלי מרוסיה עצמה. בפברואר 2022 פלש הצבא הרוסי לאוקראינה, בהוראת הנשיא פוטין, במטרה לכבוש את קייב הבירה, ולהפיל את השלטון הפרו-מערבי.
דת

על רקע ההידרדרות ביחסי אוקראינה-רוסיה, הכנסייה האורתודוקסית של אוקראינה נוצרה והתפלגה מהכנסייה האורתודוקסית הרוסית.
ילדה אוקראינית, בפסטיבל התרבות האוקראינית
מאיר שמיר (איש עסקים)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בספטמבר 1951 (בן 73) בארות יצחק, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 בת זוג:  עדינה שמיר
 www.מאירשמיר.co.il
 
מאיר שמיר (נולד ב-19 בספטמבר 1951) הוא איש עסקים ישראלי, בעל השליטה בחברה הציבורית מבטח שמיר אחזקות בע"מ, שבה הוא מכהן גם כמנכ"ל.
בשנת 2012 העריך כתב העת "פורבס ישראל" את הונו ב-150 מיליון דולר.
ביוגרפיה

מאיר שמיר נולד בקיבוץ בארות יצחק, ומגיל חמש גדל בפתח תקווה. למד בישיבת בני עקיבא נחלים. סיים קורס טיס ב-1971, שירת בצה"ל כנווט קרב בטייסת הפטישים של חיל האוויר, ואחרי מלחמת יום הכיפורים השתחרר מצה"ל. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן. הוא נשוי לפרופסורית עדינה שמיר ולהם שלושה ילדים בהם כדורגלן העבר גיא שמיר.
את הקריירה העסקית שלו החל כפקיד בסוכנות הביטוח "מבטח", שהייתה חברה בת של חברת הביטוח "סהר". בגיל 30 רכש 50% ממניות "מבטח" ובהמשך רכש את יתר הבעלות בה, שינה את שמה ל"מבטח שמיר" והפך אותה לשחקן מרכזי בשוק הביטוח בישראל. בין השאר נמנה עם גדולי הסוכנים של חברת הביטוח "לה נסיונל" במכירת עשרות אלפי פוליסות ביטוח חיים לקיבוצים, במה שהתגלה מאוחר יותר כעסקאות פיקטיביות, בגינן הועמד לדין והורשע מנכ"ל "לה נסיונל", משה פרג. שמיר נחקר בפרשה זו אך לא הועמד לדין, והעיד מטעם התביעה במשפטו של פרג. עם זאת, הוא נאלץ לשלם פיצוי של מיליוני ש"ח לחברת הביטוח "הדר", החברה האם של "לה נסיונל".
בשנת 1992 רכש את השליטה בחברה הציבורית "אטאס תעשיות חלבה, טחינה וממתקים" מידי נתנאל אלוני ונתן חץ. בשנה זו עזבה החברה את פעילותה בתחום המזון ונכנסה לענף עסקי הביטוח וניהול קרנות פנסיה. בעקבות מהלך זה שם החברה שונה ל"מבטח שמיר סוכנות לביטוח". החברה נכנסה לתחום ההשקעות והאחזקות ושמה שונה שוב, הפעם ל"מבטח שמיר אחזקות". ההשקעות כללו תחומי פעילות שונים כגון נדל"ן והייטק (בין היתר בחברות סאיטקס, גילת רשתות לווין, וויזקום). בסוף שנת 2000 מכר שמיר את חלקו בסוכנות הביטוח שבשליטתו לחברת "מגדל".
בשנת 1996 רכש את קבוצת הכדורגל הפועל פתח תקווה. ביוני 1997 רכש את אצטדיון האורווה ואת מגרשי האימונים הסמוכים לו ביחד עם חברת אשדר וחברה נוספת שחברו תחת השם "החברה להצלת הפועל פתח תקווה" (הלה"פ). לפי חוזה המכירה, האצטדיון ייהרס ברגע שאצטדיון חדש בבעלות העירייה יוקם בעיר. החברה צפויה להרוויח עשרות מיליוני דולרים מן העסקה, לאחר השלמתו של פרויקט בניה ופיתוח בצפון פתח תקווה.[דרושה הבהרה] ביקורות נשמעו בנוגע למעורבותו של שמיר בקבוצה על רקע זה. בשנת 2005 עזב את הפועל פתח תקווה. בשנת 2021 הוגשה תביעה בסך 20 מיליון שקל נגד מאיר שמיר בטענה שהשתלט על העמותה המנהלת את קבוצת הכדורגל "הפועל פתח תקווה" כדי להשתלט על שטחי אצטדיון הכדורגל.
ביולי 2005 ניסה שמיר להצטרף לגרעין השליטה בבנק הפועלים, אך כשל לאחר שבנק ישראל דחה את הצטרפותו עקב מעורבותו בפרשת לה-נסיונל. בשנת 2008 בית המשפט העליון מתח ביקורת על כך ששמיר לא הועמד לדין על מעורבותו בפרשה זו. בשנת 2006 רכשה "מבטח שמיר אחזקות", יחד עם קרן אייפקס, את השליטה ב"תנובה" ושמיר מונה ליו"ר החברה. ב-2014 מכרה "מבטח שמיר אחזקות" את חלקה לקרן הסינית ברייטפוד.
בדצמבר 2016 התפוצץ ליד רכבו מטען חבלה אך הוא לא נפגע. שבועיים לאחר מכן שוב התפוצץ מטען חבלה מאולתר שהונח ליד ביתו בשכונת צהלה בתל אביב. הסיבות לפיצוצים אלו אינן ברורות.
שמיר הוא ראש אגודת ידידי פרויקט תגלית, ותורם באמצעות כספי החברה הציבורית שבשליטתו "מבטח שמיר" למיזם זה ולארגונים נוספים, ובהם מיזם "אמץ לוחם", זק"א, ואוניברסיטת בר-אילן, שהעניקה לו בשנת 2009 תואר דוקטור לשם כבוד.
הערות שוליים

↑  גיל מלצר, מאיר שמיר, "פורבס ישראל", 6 באוגוסט 2012
↑  עירית אבישר, ‏פרשת לה-נסיונל: שמיר יצא נקי, באתר גלובס, 11 באפריל 2006
↑  סוכנות הביטוח מבטח שמיר נמכרה למגדל ב-90 מ' ש', באתר ynet, 15 בינואר 2001
↑  עופר מתן, מאיר שמיר ירוויח כ-10 מיליון דולר על "האורווה", באתר הארץ, 15 בספטמבר 2005
↑   יסמין גואטה, האם מאיר שמיר גרף מאות מיליוני דולרים בעסקת נדל"ן? הפועל פתח תקוה נגד הבעלים לשעבר, באתר TheMarker‏, 25 במרץ 2015
↑  אוריאל דסקל, תביעה בסך 20 מיליון שקל נגד מאיר שמיר: "מכר את אצטדיון האורווה בפתח תקווה כדי לבנות בתים", באתר כלכליסט, 8 בדצמבר 2021
↑  ליד רכבו של מאיר שמיר: מטען התפוצץ בחניון בת"א, באתר ynet, 8 בדצמבר 2016
↑  Taglit-Birthright Israel Launches the Israeli Taglit Society, eJewish Philanthropy, June 1, 2014
↑  מנווט למאמץ – הסיפור של מאיר שמיר וטייסת הפטישים, באתר "אמץ לוחם", 17 בספטמבר 2014
↑  יחד למען החייל, באתר www.good-deeds.co.il
↑  אמבולנס זק"א, תרומת ′מבטח שמיר′ – נחנך הערב בפ"ת, אתר "פיתה", 17 בנובמבר 2015
↑  אוניברסיטת בר-אילן תעניק תואר "דוקטור לשם כבוד" למאיר שמיר, מנכ"ל מבטח שמיר אחזקות בע"מ, באתר של אוניברסיטת בר-אילן, 5 במאי 2009
ג'יימס לאפרטי

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1985 (בן 39) מחוז ריברסייד, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של קליפורניה, לונג ביץ' 
 בן או בת זוג:  אלכסנדרה פארק (2022–?)  סופיה בוש (2008–2009)  אלכסנדרה פארק (2018–2022)  איב יוסון (2010–2012) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס מרטין לאפרטי (באנגלית: James Martin Lafferty; נולד ב-25 ביולי 1985) הוא שחקן ובמאי טלוויזיה אמריקאי, אשר ידוע בעיקר בשל גילום דמותו של ניית'ן סקוט בסדרת הדרמה "מגרש ביתי" מבית The CW.
ביוגרפיה

לאפרטי נולד בעיר המט, קליפורניה. בבעלות הוריו, ג'פרי ואנג'יליקה, חברת בנייה. ללאפרטי אח הצעיר ממנו, סטיוארט לאפרטי, אף הוא שחקן. לאפרטי למד ב"תיכון המט" בעיר הולדתו, שיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר וסיים את לימודיו בשנת 2003. לאחר סיום לימודיו הוא עבר לקרוליינה הצפונית, לאחר שלוהק לתפקיד ניית'ן סקוט בסדרה "מגרש ביתי" של רשות השידור האמריקאית The CW.
קריירה

ב-1997 ביצע לאפרטי הופעת בכורה בתפקיד קולי בסרט המצויר "משאלתה של אנאבל". מאוחר יותר הופיע לאפרטי בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה שונות כמו "להתחיל מחדש", "תתאפס על עצמך" ו-"בוסטון פאבליק".
בשנת 2003 לאפרטי ביצע את פריצתו בכך שקיבל את התפקיד של ניית'ן סקוט בסדרה "מגרש ביתי". הסדרה מתרכזת בשני אחים חורגים, ניית'ן ולוקאס סקוט, הלומדים באותו תיכון. הסדרה זכתה לאחוזי צפייה גבוהים ופרק הפתיחה של הסדרה זכה ל-2.5 מיליון צופים. הצלחת הסדרה הובילה לפרסומו של לאפרטי אשר הופיע על השער של מגזינים כדוגמת אנטרטיינמנט ויקלי, Elle וגרסת הנוער של העיתון פיפל. בעונותיה המאוחרות לאפרטי ביים גם ארבעה פרקים מהסדרה. בשל תפקידו בסדרה קיבל לאפרטי ארבע מועמדויות לפרס "Teen Choice Awards".
בפברואר 2008 לוהק לאפרטי לסרט ההמשך לסרט "דוני דארקו". גרסת ההמשך יצאה ישירות ל-DVD וכללה שחקנים אחרים כמו אליזבת' ברקלי ואד וסטוויק. הסרט שנקרא "ס. דארקו" יצא במאי 2009 וזכה לביקורות שליליות.
באפריל 2011 אושר כי לאפרטי ישתתף בסדרת ריאליטי הרפתקאות יחד עם אחיו הצעיר ואותה גם יפיק. לאחר חילוקי דעות ובעיות בהפקה הסדרה לא הצליחה למצוא רשות שידור ולכן לא יצאה לפועל. באותה שנה החל לשחק בסדרה "Wild Life: A New Generation of Wild" את עצמו ושימש כמפיק.
ב-2014 שיחק בסרט האימה "השער" ושיחק את אחד התפקידים הראשיים בסדרה "Crisis" ברשת NBC.
ב-2018, שיחק בסדרת האימה העל-טבעית "מי מתגורר בבית היל" שיצר מייק פלנגאן לשירות הזרמת המדיה נטפליקס.
בשנת 2020 כיכב בין התפקידים הראשיים בסדרת הטלוויזיה ההיסטורית "הצוות המובחר" בהפקה משותפת של דיסני+ ונשיונל ג'יאוגרפיק, המבוססת על הספר באותו שם מאת טום וולף, ומקדורמן גילם את האסטרונאוט סקוט קרפנטר, אשר ידוע בתור האמריקאי הראשון בחלל במשימת מרקורי 3.
חיים אישיים

משנת 2003 עד 2008, לאפרטי אירח אירוע של משחק כדורסל שנתי למען ארגוני צדקה שונים בווילמינגטון שבקרוליינה הצפונית. ב-2009 הוא הודיע כי הוא מבטל את האירוע, וציין: "כתוצאה מהטרדות בלתי פוסקות ופלישה לפרטיות שלי, של חברים שלי ואפילו של משפחתי, אני כבר לא מרגיש בנוח לערוך גיוס כספים."
בין השנים 2008–2009, לאפרטי ניהל מערכת יחסים עם השחקנית סופיה בוש אשר שיחקה איתו ב"מגרש ביתי".
החל מ-2016 לאפרטי נמצא במערכת יחסים עם השחקנית האוסטרלית אלכסנדרה פארק, אותה פגש על הסט של הסדרה "The Royals" כאשר הוא ביים את הסדרה. השניים התארסו ב-7 בספטמבר 2020. בני הזוג מתגוררים יחד בלוס אנג'לס, קליפורניה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | משאלתה של אנאבל | באסטר | דיבוב |
| 2003 | Boys on the Run | ג'ו פרגוסון |  |
| 2009 | ס. דארקו | ג'סטין ספארו |  |
| 2011 | The Legend of Hell's Gate: An American Conspiracy | איגסון הווארד |  |
| 2013 | Lost on Purpose | פיבר |  |
| 2014 | השער | מייקל דומונט |  |
| 2015 | Waffle Street | ג'יימס "ג'ימי" אדמס |  |
| 2017 | פשע בעיירה קטנה | טוני לאמה |  |
| 2024 | יד עקובה מדם (אנ') | לזרוס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | תתאפס על עצמך | בילי | פרק: "The Last Weekend" |
| 2001 | Emeril | ג'יימס | פרק: "The Sopranos Come to Dinner" |
| 2001 | בוסטון פאבליק | מייקל סקוט | פרק: "Chapter Eighteen" |
| 2001–2002 | להתחיל מחדש (אנ') | טד | 14 פרקים |
| 2002 | First Monday | אנדרו | פרק: "Pilot" |
| 2002 | A Season on the Brink | סטיב אלפורד | סרט טלוויזיה של ESPN |
| 2003–2012 | מגרש ביתי | נייתן סקוט | תפקיד ראשי (9 עונות); 182 פרקים גם במאי (4 פרקים) |
| 2014 | Crisis | מיסטר נאש | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2015–2018 | The Royals |  | במאי; 5 פרקים |
| 2016 | הבריחה מג'ורג'יה | קייל ריסדין | 6 פרקים |
| 2018 | מי מתגורר בבית היל | ריאן | 4 פרקים |
| 2020 | הצוות המובחר | סקוט קרפנטר | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2021 | Everyone is Doing Great | ג'רמי דייוויס | תפקיד ראשי; 8 פרקים גם במאי, תסריטאי ומפיק בפועל |
הערות שוליים

↑  James Lafferty on Instagram: “She said yeah 🙌🏼☺️”, Instagram (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5003701  BnF: cb151167040 (data)  GND: 1299020771  ISNI: 0000 0001 1437 620X  LCCN: no2008061524  NTA: 339234695  SUDOC: 161420680  VIAF: 9653424   WorldCat (עם VIAF): 9653424
פרג (מחוז)

| --- | --- |
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 ערים במחוז:  26
 בירת המחוז:  Perg 
 שטח:  613.52 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  69,827 (1 בינואר 2022)
 קואורדינטות:  48°16′19″N 14°40′59″E﻿ / ﻿48.272°N 14.683°E﻿ / 48.272; 14.683 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.bh-perg.gv.at/
 he
 
מיקום מחוז פרג באוסטריה תחתית
פרג (Perg) הוא מחוז במזרח אוסטריה עילית שבאוסטריה. שטח המחוז משתרע על 611.86 קמ"ר ואוכלוסייתו מנתה 63,955 תושבים ב-2001. במחוז ישנן 26 עיירות, ובירתו היא העיירה פרג, שהיא גם הגדולה ביותר בו.
עיירות

| --- | --- |
 פרג  אלרהייליגן אים מילקרייס  ארבינג  באד קרויצן  באומגארטנברג  דימבאך  גריין  קאטסדורף  קלאם  לנגנשטיין  לופטנברג אן דר דונאו  מאותהאוזן  מיטרקירכן אים מכלד:  מינצבאך  נאארן אים מאכלנדה  פאבנויקירכן  רכברג  ריד אין דר רידמרק  סאקסן  שוורטברג  סנקט גאורגן אם ואלדה  סנקט גאורגן אן דר גוזן  סנקט ניקולה אן דר דונאו  סנקט תומאס אם בלאזנשטיין  ואלדהאוזן אים שטרדנגאו  וינדהג ביי פרג
סמל העיר עפולה

| --- | --- |

סמל העיר הרשמי
 פרטים
 המחזיק בסמל:  עיריית עפולה
 תאריך אימוץ:  אוקטובר 1958
 התקנים
 מוטו:  עיר יזרעאל
סמל העיר עפולה הוא סמלה הרשמי של העיר עפולה והעירייה, אומץ באוקטובר 1958.
סמל העיר מוצג בשדרות ארלוזורוב במרכז העיר.
תיאור הסמל

הסמל מורכב ממגן מחולק לשניים באלכסון, חציו התחתון בעל שדה ירוק, והחצי העליון בעל שדה כתום, בראש המגן ציצה בצורת טרפז הפוך בצבע כתום, ובו רשום שם העיר. החצי הכתום מוטען באיור של עיר על רקע הרים, בדומה לעפולה עצמה. החצי הירוק מוטען בפטיש המכה בסדן ולצידו שיבולת חיטה.
בתחתית הסמל רשום הכיתוב "עיר יזרעאל", שהוצע כשמה המקורי של העיר, והיה בשימוש בשנותיה הראשונות, על שמה של העיר המקראית יזרעאל.
במהלך 2023, העיר אימצה סמליל רשמי במסגרת הליך מיתוג מחדש. הסלוגן הנבחר היה "עפולה. סיפור הצלחה יזרעאלי" כהמשך לשם העיר המקורי.
שימוש

הסמל הופיע על בול דואר שהונפק ב-23 באוגוסט 1983, עוצב על ידי משה פרג וערכו היה 15 שקל.
הערות שוליים

↑  פקודת העיריות, 15 בנובמבר 1972, קובץ התקנות, 7 בדצמבר 1972, עמוד 408
↑  סמל העיר, באתר עיירית עפולה
↑  אחרי עשור: סמל חדש לעיר עפולה, באתר עיריית עפולה, מרץ 2023
↑  אחרי עשור: זו העיר שמשנה את הסמל שלה, באתר אייס, 27 במרץ 2023
↑  עפולה הבול, באתר התאחדות בולאי ישראל
| דגל ישראל סמלי מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • צפת • קריית שמונה • שפרעם | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בית ג'ן • בענה • ג'וליס • ג'ש • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • יאנוח-ג'ת • יפיע • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר תבור • מג'דל שמס • מגדל • מטולה • מע'אר • מעיליא • סאג'ור • עיילבון • עין מאהל • עין קנייא • קצרין • ראש פינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סמליל העיר, שאומץ בעקבות מיתוג מחדש בשנת 2023
מתמטיקה שימושית

הביטוי מתמטיקה שימושית או מתמטיקה יישומית מהווה מסגרת לענפי המתמטיקה, שיש להם שימוש נרחב בתחומי מדע אחרים. משמעותו של הביטוי השתנתה במשך השנים, עם חדירתה של המתמטיקה לתחומי מדע רבים. לא קיימת הגדרה מדויקת מי מענפי המתמטיקה נחשבים ל"מתמטיקה שימושית" ומי ל"מתמטיקה עיונית".
כיוון שעד לאמצע המאה ה-19 לא הייתה קיימת הבחנה חדה בין מתמטיקאים לפיזיקאים, קיימים גם נושאים הקשורים לפיזיקה, הנלמדים באופן מסורתי בחוגים למתמטיקה שימושית. עם זאת, ההבחנה בין מתמטיקה עיונית למתמטיקה שימושית היא סמנטית, ואין לה משמעות מחוץ לאקדמיה.
ענפי המתמטיקה השימושית

במחצית הראשונה של המאה ה-20, שימש ביטוי זה לתיאורם של ענפי המתמטיקה המשמשים את תחומי הפיזיקה וההנדסה, ובפרט: חשבון אינפיניטסימלי, משוואות דיפרנציאליות, אנליזה נומרית ונושאים נוספים מתחום האנליזה המתמטית.
כעת, יש הכוללים במסגרת זו גם ענפי מתמטיקה נוספים, כגון: תורת ההסתברות, תכנון ליניארי, אופטימיזציה, חקר ביצועים, מתמטיקה ביולוגית וביואינפורמטיקה, תורת המידע, תורת המשחקים, כלכלה מתמטית, קריפטוגרפיה ועוד.
יישומים

באופן היסטורי, מתמטיקה הייתה בעלת חשיבות בעיקר במדעי הטבע וההנדסה. לאחר מלחמת העולם השנייה, חלה התפתחות מתמטית בנושאים שאינם קשורים למדעי הטבע. באופן זה, נוצרו תחומים חדשים, כגון: תורת המשחקים, שהתפתחה מתוך הכלכלה; רשתות עצביות, שהתפתחו ממדעי המוח; וביואינפורמטיקה, שהתפתחה מתוך הביולוגיה.
עם ההתקדמות הטכנולוגית, גם תחומים הנחשבים כחלק מהמתמטיקה העיונית הפכו שימושיים – לתורת המספרים יש שימושים בקריפטוגרפיה ולגאומטריה יש יישומים בגרפיקה.
השימוש במתמטיקה הוביל לפיתוח מדעי המחשב (תורת החישוביות, תורת הסיבוכיות, אלגוריתמיקה ועוד) כתחום נפרד. ענפים אלו מסייעים למתמטיקה בחישובים מסובכים ומאפשרים מציאת פתרונות לבעיות שבעבר לא היו ניתנות לחישוב.
כפי שנאמר, הקו המדויק התוחם את גבולות המתמטיקה השימושית אינו ברור. מוסדות אקדמיים מחייבים סטודנטים ללמוד קורסים במתמטיקה גם מחוץ לפקולטה למתמטיקה (למשל: במדעי המחשב, כלכלה, סוציולוגיה, רפואה ועוד). יתר על כן, קורסים בסטטיסטיקה נדרשים כמעט בכל תחום אקדמי שבו נעשים מחקרים גם אם הומניים, דוגמת תקשורת, חינוך ועוד.
בין מתמטיקה שימושית לשימושי המתמטיקה

ענפי המתמטיקה השימושית עוסקים בהגדרות מתמטיות לבעיות מעשיות, על מנת לנסח שפה, שתאפשר טיפול בבעיות הקשורות אליהן. המתמטיקה העיונית עוסקת בנושאים תאורטיים, מתוך כוונה אקדמית. לעיתים, כמו במקרה של תורת המספרים, מתגלים שימושים מאוחרים לתורה המתמטית. כמו כן, מתמטיקאים מבחינים בין מחקר של מתמטיקה שימושית לשימוש בה – סוציולוג, שיפעיל מודל הסתברותי על אוכלוסייה משתמש במתמטיקה שימושית, בעוד שסטטיסטיקאי, המפתח שיטה לבחירה נכונה של מדגם חוקר אותה. מתמטיקאי, המנסח אלגוריתם יעיל לפתרון בעיה אלגוריתמית, נחשב חוקר, בעוד מתכנת, הכותב תוכנית מחשב המפעילה את האלגוריתם, נחשב משתמש.
מתמטיקה שימושית בישראל

סטודנטים ישראלים נדרשים ללמוד מתמטיקה שימושית ברמה בסיסית במסגרת לימוד תחומי דעת שבהם היא רלוונטית כמו מדעים מדויקים, מדעי החיים, כלכלה והנדסה. בנוסף, ברבים ממוסדות ההשכלה הגבוהה בישראל קיימת יחידה אקדמית ייעודית העוסקת במחקר והוראה של מתמטיקה שימושית, בנפרד מהעיסוק במתמטיקה עיונית מחד גיסא ומן המקצועות היישומיים מאידך גיסא; או תוכניות לימודים ייעודיות במתמטיקה שימושית. ביניהם ניתן למנות את אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בר-אילן, הטכניון, מכון ויצמן למדע, המכון הטכנולוגי חולון ומכללת אורט בראודה.
הערות שוליים

↑  אודות החוג למתמטיקה שימושית, באתר האוניברסיטה
↑  המחלקה למתמטיקה, באתר האוניברסיטה
↑  התוכנית הבין-יחידתית למתמטיקה שימושית, באתר המוסד
↑  המחלקה למדעי המחשב ולמתמטיקה שימושית, באתר המכון
↑  מתמטיקה שימושית, באתר המכללה
↑  תוכנית לימודים לתואר ראשון - מתמטיקה שימושית באתר המכללה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556367205171  GND: 4142443-8  LCCN: sh93002523  NARA: 10636859  NDL: 00569007  NKC: ph114073 
קומבינטוריקה
מתמטיקה של זרימת נוזלים.
תושבים (יהדות מרוקו)

| --- | --- |

בית הכנסת אבן דנאן, לקהילת התושבים בפאס
 שפות
 ערבית
 דת
 יהדות
 נוסח תפילה
 נוסח צפון אפריקה
תושבים היה כינוים של יהודי מרוקו שמוצאם אינו ביהדות ספרד אלא מהקהילה היהודית הקדומה במרוקו. השימוש בכינוי החל עם בוא גלי ההגירה של מגורשי ספרד והוא נועד להבחין בקרב יהודי מרוקו בין היהודים המקומיים, לבין המגורשים.
היסטוריה

עם גירוש ספרד (1492) וגירוש פורטוגל (1497), הגיעו גלי הגירה של יהודים מחצי האי האיברי למרוקו. המפגש בין יהודי ספרד לבין יהודי מרוקו פילג את האוכלוסייה היהודית בפאס לשתי קהילות נפרדות: תושבים - אלה אשר התגוררו במשך דורות במרוקו, ומגורשים (המכונים גם: קסטיליאנים), אשר בעיקרם היו יוצאי קסטיליה.
התושבים נבדלו מהמגורשים בשפתן ובמנהגיהן, בין היתר בנוסחי התפילות, בדיני שחיטה ובדיני אישות. לעיתים פרצו מחלוקות בין הקהילות ואחת מן החריפות שבהן הייתה זו המכונה פולמוס הנפיחה. עם השנים היטשטשו ההבדלים וברוב מרוקו החלו המגורשים לדבר גם הם בערבית והתושבים קיבלו לרוב את מנהגי המגורשים ולפעמים גם את תקנותיהם. עדות לחלוקה בין הקהילות שנותרה עד לעלייה לארץ היא שטר הכתובה, שברוב הכתובות שמערי דרום מרוקו, ממרקש ודרומה, הרבנים מציינים בסוף הכתובה כי ”הכתובה כמנהג התושבים יצ"ו (-ישמרם צורם)”.
היסטוריה > התושבים בפאס

בעיר פאס התקיימה קהילה וותיקה של תושבים שאליה הצטרפו יוצאי סביליה ויהודים אחרים מספרד שדיברו בערבית. הקהילה התקיימה לצד הקהילה הספרדית הקסטיליאנית שהייתה הגדולה מבחינה דמוגרפית, אך בכל זאת היא שמרה בקנאות על מנהגיה וקיימה מוסדות קהילתיים נפרדים במשך מאות שנים.
בית הכנסת העתיק ביותר של קהילת התושבים בפאס נקרא צלאת אל פאסיין, הוא נחשב גם לבית הכנסת העתיק ביותר במרוקו. בבית הכנסת הזה שמרה הקהילה בקנאות על נוסח התפילה הקדום של צפון אפריקה עד לשנות החמישים של המאה ה-20. בית כנסת נוסף המזוהה עם הקהילה הוא בית הכנסת אבן דנאן.
מהמנהיגים הבולטים של הקהילה בתקופה שלאחר הגירוש היה רבי חיים גאגין, יליד פאס שהיגר לקסטליה ובעקבות הגירוש שב לעיר, הוא הנהיג את הקהילה בין השנים ה'רפ"ו (1526) - ה'רצ"ה (1535), וניהל פולמוס חריף עם המגורשים על היתר הנפיחה שהם הנהיגו. בעקבות פעולותיו ייסדו התושבים איטליז נפרד שמכר בשר שכשרותו התאימה לתפיסתם ההלכתית. מקרב משפחת אבן דנאן יצאו אישים רבים שהנהיגו את הקהילה במשך מאות שנים.
שמות משפחה בולטים מצאצאי התושבים

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
אלפסי - שם משפחה המעיד על מוצא ביהדות העיר פאס.
כהן-טנוג'י - שורשיהם ביהדות העיר טנג'יר.
הרוש - צאצאי יהדות העיירה אל-הרוש.
איזנקוט - פירוש שם המשפחה הוא "איילה" בברברית.
חמו - נובע משם שבט ברברי שבשטחיו חיו יהודים.
אבוחצירא - משפחת רבנים ידועה במרוקו ובישראל.
איטח - מבוסס על שם פרטי ברברי.
דרעי/דרהי - שורשיהם ביהודי אזור הדרעא.
חיון - שם ברברי שכנראה נגזר מהשם "חיים".
אוחנה - מגיע מן השפה הברברית; "בן חנה".
בניון - "בנו של עיון", שם פרטי ברברי
אוחיון - "בן חיים" בשפה הברברית.
בוזגלו - שם משפחה שאינו מתועד בשום תפוצה פרט ליהדות מרוקו.
קנפו - "בעל הגלימה" בשפה הברברית.
דדון - "דוד" בשפה הברברית.
מימרן - מוצאם ביהדות העיירה מיימארן.
זגורי - מוצאם מהעיר זגורה שבמרוקו.
ואנונו - בשפה הברברית "בן הנס".
שטרית - "נועז" בשפה הברברית.
ראו גם

נוסח צפון אפריקה
פולמוס הנפיחה
צלאת אל פאסיין
מוסתערבים
רומניוטים
לקריאה נוספת

חיים בנטוב, ממזרח וממערב ה, "קהל התושבים בפאס מן המאה הט"ז ואילך", עמ' 79 - 105, תשמ"ו.
הערות שוליים

↑  לגבי מנהג הכתובה של המגורשים הכוללת תנאי הכתובה האוסר פוליגמיה ושלא יסע לחו"ל ללא רשות אשתו, מוסר רבי יהודה בן עטר (המאה ה-18) כי רוב קהילות מרוקו מצייתות למנהג המגורשים, למעט תפילאלת ואגפיה, וחלק מהמשפחות במרקש. ראו: אברהם אנקאווא כרם חמר חלק ב סימן קמב (ליוורנו תרל"א).
↑  כך כותב רבי אברהם אבן טואה מגדולי החכמים בשנים שאחרי גירוש ספרד: ”כבר ידוע למעלת כבודך כי בעיר פאס הם חלוקים לשתי כתות, המיעוט שהם הבלאדיא אין עושין נפיחה, והרוב שהם הקאשטיליאן הם עושין נפיחה”. ראו: "ספר נופך", בתוך: התשב"ץ, חלק ד, עמ' תו, מכון ירושלים, ירושלים, תשס"ג.
כתובה כמנהג התושבים, מרקש, 1927
כתובה כמנהג התושבים, דמנאת - "צור מוסא", 1930
שער סידור "אהבת הקדמונים" לפי נוסח קהילות התושבים בפאס (ירושלים, תרמ"ט).
תומאס קינקייד

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1888 הנובר, ארצות הברית 
 פטירה:  17 בנובמבר 1972 (בגיל 84) בת'סדה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הימית של ארצות הברית  מכללת המלחמה של הצי 
 השתייכות:  הצי האמריקני הצי האמריקני
 תקופת הפעילות:  1908–1950 (כ־42 שנים)
 דרגה:  אדמירל
 תפקידים בשירות
 "אישרווד", "אינדיאנפוליס", הצי השביעי של ארצות הברית הצי ה-16
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת יוון–טורקיה מלחמת העולם השנייה: קרב ים האלמוגים  קרב מידוויי  הקרב על האיים האלאוטיים  המערכה בפיליפינים (1944–1945)  קרב מפרץ לייטה  מלחמת האזרחים הסינית
 עיטורים
  מדליית השירות המצוין של הצי (3) מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית) לגיון ההצטיינות עמית מסדר האמבט (אוסטרליה) קצין גבוה במסדר לאופולד צלב המלחמה (בלגיה)
 תפקידים אזרחיים
 הוועדה האמריקנית למצבות קרב
 הנצחה
 המשחתת האמריקנית "קינקייד"
 
תומאס קאסין קינקייד (באנגלית: Thomas Cassin Kinkaid;‏ 3 באפריל 1888 - 17 בנובמבר 1972) היה אדמירל בצי האמריקני בזמן מלחמת העולם השנייה. הוא השתתף בקרבות נושאות המטוסים באוקיינוס השקט ב-1942, בהם נחשב "אדמירל לוחמני", ופיקד על כוחות בעלות הברית בקרב על האיים האלאוטיים. בהמשך פיקד על הצי השביעי של ארצות הברית ועל הכוחות הימיים של בעלות הברית בדרום מערב האוקיינוס השקט, ואף פיקד על כוחות הצי האמריקני במהלך קרב מפרץ לייטה, הקרב הימי הגדול ביותר במלחמת העולם השנייה, ואחד הגדולים בהיסטוריה.
ראשית חייו

תומאס קאסין קינקייד נולד בעיירה האנובר, ניו המפשייר, ב-3 באפריל 1888, בנם של תומאס רייט קינקייד, קצין בצי האמריקני, ואשתו וירג'יניה. בילדותו נהגה המשפחה לעבור מבסיס צי אחד למשנהו, בהתאם לדרישות התפקיד של אביו. קינקייד הצטרף לאקדמיה הימית של ארצות הברית באנאפוליס, מרילנד ב-1904, וסיים את לימודיו שם ב-5 ביוני 1908, במקום ה-136 מתוך 201 צוערים.