stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליגת המשנה הטורקית
אלופות הליגה

| עונה | אלופה | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001/2002 | אלטאיי | אלזיגספור | אדנאספור |
| 2002/2003 | קוניאספור | ריזספור | סבטספור |
| 2003/2004 | סקריספור | קייסריספור | אנקרספור |
| 2004/2005 | סיוואספור | מאניסאספור | ארג'ייספור |
| 2005/2006 | בורסאספור | אנטליהספור | סקריספור |
| 2006/2007 | האקאטפ | איסטנבול בשאקשהיר | קסימפאשה |
| 2007/2008 | קוקאליספור | אנטליהספור | אסקיסהירספור |
| 2008/2009 | מאניסאספור | דיארבאקירספור | קסימפאשה |
| 2009/2010 | קרדמיר קרבוקספור | בוקספור | קוניאספור |
| 2010/2011 | מרסין אידמניורדו | סמסונספור | אורדספור |
| 2011/2012 | אקהיסארספור | אלזיגספור | קסימפאשה |
| 2012/2013 | ארג'ייספור | ריזספור | קוניאספור |
| 2013/2014 | איסטנבול בשאקשהיר | בליקסירספור | מרסין אידמניורדו |
| 2014/2015 | קייסריספור | אנקרספור | אנטליהספור |
| 2015/2016 | אדנאספור | קרדמיר קרבוקספור | אלניהספור |
| 2016/2017 | סיוואספור | מלאטיספור | גוזטפה |
| 2017/2018 | ריזספור | אנקרגוג'ו | ארזורומספור |
| 2018/2019 | דניזליספור | גנצ'לרבירלי | גאזישהיר גזיאנטפ |
| 2019/2020 | האטייספור | ארזורומספור | פתיח קארגומרוק |
| 2020/2021 | אדנה דמירספור | גירסונספור | אלטאיי |
| 2021/2022 | אנקרגוג'ו | אומרנייספור | איסטנבולספור |
| 2022/2023 | סמסונספור | ריזספור | פנדיקספור |
הערות שוליים

| כדורגל בטורקיה טורקיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל הטורקית • קבוצות |  |
| תחרויות ליגה | סופר ליג • ליגת המשנה • הליגה השלישית • הליגה הרביעית • הליגה החמישית • הליגה הששית |  |
| תחרויות גביע | הגביע הטורקי • הסופר קאפ הטורקי |  |
| נבחרות | נבחרת טורקיה • הנבחרת הצעירה • נבחרת עד גיל 19 |  |
| ליגות המשנה בכדורגל האירופי (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס (צפון), (דרום) • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
תצפית (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

סמל התוכנית
 שיר הנושא:  סימפוניה מס' 5 פרק שני (ALLEGRO MARCATO) של סרגיי פרוקופייב בעיבוד אלקטרוני של איסאו טומיטה
 סוגה:  תוכנית אולפן
 יוצרים:  בניה בן נון
 בימוי:  אמנון פרי
 מנחים:  יעקב שחם (1982-1983)  יעל דן (1984-1993)
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 מפיק:  בני עורי
 עורכים:  בני עורי (1988-1990)
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  1982–1993
תצפית הייתה תוכנית אולפן ששודרה בערוץ 1 בין השנים 1982 ו-1993. התכנית עסקה בתחומי מדע פופולרי, טכנולוגיה ורפואה, ושודרה אחת לשבועיים בשעות הערב בימי רביעי לפני התכנית מבט לחדשות.
את התכנית הגה וייסד בניה בן נון, שהחל את הקריירה שלו בערוץ 1 כצלם חדשות. במלחמת יום כיפור, צילם בניה בחזית הדרום, ובאחד הקרבות נפצע בעודו מצלם, ולאחר שנפל, המצלמה המשיכה לצלם. בניה הועבר לתאג"ד והכתב אליו נלווה בניה, לקח את המצלמה ושלח את סרט הצילום לירושלים, שם הוא שודר באותו ערב במהדורת 'מבט' והפך לאחד הקטעים המרגשים מהמלחמה.
בשנתיים הראשונות הנחה את התכנית יעקב שחם, ולאחר מכן החליפה אותו יעל דן, ואליה הצטרף פרופסור יורם לס בנושאים הקשורים לרפואה.
את פתיח התכנית ליווה תמונתו של עיט ודמות של חוקרת. בלוגו של התוכנית מופיע הינשוף, המהווה סמל למדע ולחכמה.
נעימת הנושא לקוחה מתוך עיבודו של איסאו טומיטה לפרק אלרגו מרקטו (סקרצו, הפרק השני) מתוך הסימפוניה החמישית של סרגיי פרוקופייב.
הערות שוליים

↑  50 שנה למלחמת יום הכיפורים. שבוע שני, דרומית: פציעה בשידור חי
↑  תצפית (1982-1993), באתר "אישים"
↑   תצפית, סרטון  באתר יוטיוב
↑  Isao Tomita - Symphony No. 5 in B Flat Major, נבדק ב-2021-07-15
פוטבול ליג צ'מפיונשיפ

| --- | --- |
 עונת 2024/2025 בצ'מפיונשיפ

 שם מלא:  סקיי בט פוטבול ליג צ'מפיונשיפ
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  הפוטבול ליג
 מדינות:  אנגליה אנגליה (22 קבוצות) ויילס ויילס (2 קבוצות)
 קבוצות:  24
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־21 שנים)
 שמות קודמים:  הליגה הראשונה הליגה השנייה
 אלופה נוכחית:  לסטר סיטי (2023/24)
 מירב הזכיות:  לסטר סיטי  (8)
 מפעל גבוה:  פרמייר ליג
 מפעל מקביל:  גביע הפוטבול ליג
 מפעל נמוך:  הפוטבול ליג הראשונה
 אליפות הפוטבול ליג
פוטבול ליג צ'מפיונשיפ האנגלית (באנגלית: English Football League Championship, מכונה גם צ'מפיונשיפ של EFL או של סקיי בט, על שם הספונסרית של הליגה), הידועה גם בקיצור צ'מפיונשיפ, היא ליגת הכדורגל השנייה בחשיבותה באנגליה, אחרי הפרמייר ליג.
זוהי הליגה הגבוהה ביותר בפוטבול ליג.
היסטוריה

הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ היא הליגה הלא-עליונה העשירה ביותר בעולם והשישית בעושרה באירופה לאחר הליגות העליונות של אנגליה, ספרד, איטליה, צרפת וגרמניה עם הכנסות כוללות של הקבוצות על סך 306 מיליון ליש"ט.
הליגה הוקמה בשנת 2004, והחליפה את הליגה הראשונה של הפוטבול ליג בתור הדרגה השנייה של מבנה ליגות הכדורגל באנגליה. בעיני רבים מאוהדי הכדורגל האנגלי הצ'מפיונשיפ מבטאת טוב מכולן את שורשי מסורת הכדורגל באנגליה, מבחינת תפיסת המשחק והאהדה לקבוצה ולשחקן האנגלי. משחקי הליגה מושכים עשרות אלפי צופים. הליגה הארוכה (46 מחזורים) יוצרת גם לרוב הכרעות דרמטיות בצמרת ובתחתית.
החל מעונת 2013–2014, הצ'מפיונשיפ היא בחסותה של חברת Sky Bet (וכך גם שאר הליגות לבד מהפרמייר ליג).
מבנה הליגה והשיטה

הליגה כוללת 24 קבוצות, כאשר בסיום העונה יורדות שלוש מהן לליגה האנגלית השלישית (הפוטבול ליג הראשונה), ושלוש עולות לפרמייר ליג. שתי הקבוצות המסיימות ראשונות עולות באופן אוטומטי, וזהותה של העולה השלישית נקבעת בתום משחקי הפלייאוף: מקום שלישי נגד מקום שישי, ומקום רביעי נגד מקום חמישי.
חצאי הגמר מתנהלים בשיטת בית וחוץ, כאשר משחק הגמר הוא המשחק היחידי המתקיים באצטדיון נייטרלי, בדרך כלל באצטדיון ומבלי.
קבוצות לעונת 2024/2025

| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| אוקספורד יונייטד | אוקספורד | אצטדיון קאסאם | 12,500 |
| בלקברן רוברס | בלקברן | איווד פארק | 31,367 |
| בריסטול סיטי | בריסטול | אשטון גייט | 27,000 |
| ברנלי | ברנלי | טרף מור | 21,400 |
| דרבי קאונטי | דרבי | פרייד פארק | 33,600 |
| הול סיטי | קינגסטון על ההול | אצטדיון KCOM | 25,400 |
| ווטפורד | לונדון | ויקארג' רואד | 22,000 |
| וסט ברומיץ' אלביון | וסט ברומיץ' | ההות'ורנס | 26,850 |
| לוטון טאון | לוטון | קנילוורת' רואד | 10,356 |
| לידס יונייטד | לידס | אלנד רואד | 37,608 |
| מידלסברו | מידלסברו | אצטדיון ריברסייד | 34,000 |
| מילוול | לונדון | אצטדיון הדן | 20,146 |
| נוריץ' סיטי | נוריץ' | קארו רוד | 27,244 |
| סוונסי סיטי | סוונסי | אצטדיון ליברטי | 21,088 |
| סטוק סיטי | סטוק-און-טרנט | אצטדיון Bet365 | 30,089 |
| סנדרלנד | סנדרלנד | אצטדיון האור | 49,000 |
| פורטסמות' | פורטסמות' | פראטון פארק | 20,668 |
| פלימות' ארגייל | פלימות' | הום פארק | 20,992 |
| פרסטון נורת' אנד | פרסטון | דיפדייל | 23,408 |
| קארדיף סיטי | קארדיף | אצטדיון קארדיף סיטי | 33,316 |
| קובנטרי סיטי | קובנטרי | ריקו ארנה | 32,000 |
| קווינס פארק ריינג'רס | לונדון | לופטוס רואד | 18,439 |
| שפילד ונסדיי | שפילד | אצטדיון הילסבורו | 39,732 |
| שפילד יונייטד | שפילד | בראמל ליין | 32,702 |
אלופות הליגה

| עונה | אלופה (מספר הנקודות שהשיגה) | סגנית (מספר הנקודות שהשיגה) | המנצחת בפלייאוף | תוצאה בגמר | המפסידה בפלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004-05 | סנדרלנד (94) | ויגאן את'לטיק (87) | וסטהאם יונייטד (73) (6) | 0-1 | פרסטון נורת' אנד (75) (5) |
| 2005-06 | רדינג (106) | שפילד יונייטד (90) | ווטפורד (81) (3) | 0-3 | לידס יונייטד (78) (5) |
| 2006-07 | סנדרלנד (88) | ברמינגהאם סיטי (86) | דרבי קאונטי (84) (3) | 0-1 | וסט ברומיץ' אלביון (76) (4) |
| 2007-08 | וסט ברומיץ' אלביון (90) | סטוק סיטי (79) | הול סיטי (75) (3) | 0-1 | בריסטול סיטי (74) (4) |
| 2008-09 | וולברהמפטון וונדררס (90) | ברמינגהאם סיטי (83) | ברנלי (76) (5) | 0-1 | שפילד יונייטד (80) (3) |
| 2009-10 | ניוקאסל יונייטד (102) | וסט ברומיץ' אלביון (91) | בלקפול (70) (6) | 2-3 | קארדיף סיטי (76) (4) |
| 2010-11 | קווינס פארק ריינג'רס (88) | נוריץ' סיטי (84) | סוונסי סיטי (80) (3) | 2-4 | רדינג (77) (5) |
| 2011-12 | רדינג (89) | סאות'המפטון (88) | וסטהאם יונייטד (86) (3) | 1-2 | בלקפול (75) (5) |
| 2012-13 | קארדיף סיטי (87) | הול סיטי (79) | קריסטל פאלאס (72) (5) | 0-1 (בהארכה) | ווטפורד (77) (3) |
| 2013-14 | לסטר סיטי (102) | ברנלי (93) | קווינס פארק ריינג'רס (80) (4) | 0-1 | דרבי קאונטי (85) (3) |
| 2014-15 | בורנמות' (90) | ווטפורד (89) | נוריץ' סיטי (86) (3) | 0-2 | מידלסברו (85) (4) |
| 2015-16 | ברנלי (93) | מידלסברו (89) | הול סיטי (83) (4) | 0-1 | שפילד וונסדיי (74) (6) |
| 2016-17 | ניוקאסל יונייטד (94) | ברייטון אנד הוב אלביון (93) | האדרספילד טאון (81) (5) | 0-0 (3-4 בפנדלים) | רדינג (85) (3) |
| 2017-18 | וולברהמפטון וונדררס (99) | קארדיף סיטי (90) | פולהאם (88) (3) | 0-1 | אסטון וילה (83) (4) |
| 2018-19 | נוריץ' סיטי (94) | שפילד יונייטד (89) | אסטון וילה (76) (5) | 1-2 | דרבי קאונטי (74) (6) |
| 2019/20 | לידס יונייטד (93) | וסט ברומיץ' אלביון (83) | פולהאם (81) (4) | 1-1 (1-2 בהארכה) | ברנטפורד (81) (3) |
| 2020/21 | נוריץ' סיטי (97) | ווטפורד (91) | ברנטפורד (87) (3) | 0-2 | סוונסי סיטי (81) (4) |
| 2021/22 | פולהאם (90) | בורנמות' (88) | נוטינגהאם פורסט (82) (4) | 0-1 | האדרספילד טאון (82) (3) |
| 2022/23 | ברנלי (101) | שפילד יונייטד (91) | לוטון טאון (80) (3) | 1-1 (5-6 בפנדלים) | קובנטרי סיטי (70) (5) |
| 2023/24 | לסטר סיטי (97) | איפסוויץ' טאון (96) | סאות'המפטון (85) (4) | 0-1 | לידס יונייטד (90 (3) |
ליל הגלשונים

| חלק מהלחימה בדרום לבנון (1985–2000) |
| --- | --- |

חייל בוחן את הגלשן
 תאריך:  25 בנובמבר 1987
 מקום:  ממזרח לקריית שמונה בסמוך למנחת המסוקים גיבור
 מטרה:  מחנה צבאי
 קואורדינטות:  33°13′23″N 35°36′06″E﻿ / ﻿33.22305556°N 35.60166667°E﻿ / 33.22305556; 35.60166667
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  גלשן אוויר, רובי סער, רימוני יד
 הרוגים:  6 חיילים
 פצועים:  10 חיילים
 מבצע:   החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית
 מספר מפגעים:  2
 מניע:  לאומני
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) ליל הגלשונים(למפת אצבע הגליל רגילה) ליל הגלשונים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ליל הגלשונים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ליל הגלשונים
 
ליל הגלשונים הוא פיגוע טרור שהתרחש ב-25 בנובמבר 1987 בקרבת הגבול בין ישראל ללבנון בו נהרגו 6 חיילי צה"ל ו-10 נפצעו מאש מחבל שחדר לישראל בעזרת גלשן אוויר.
מהלך האירוע

ב-25 בנובמבר 1987 יצאו מלבנון לעבר ישראל על גלשני אוויר שני מחבלים מארגונו של אחמד ג'יבריל, "החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית". אחד המחבלים נורה והופל באמצעות פצצת תאורה ידנית סמוך לכפר יובל, כ-300 מטרים לתוך רצועת הביטחון, ונהרג על ידי כוחות צה"ל. המחבל השני הצליח לחדור לתחום ישראל ונחת בשדה קוצים ממזרח לקריית שמונה, בסמוך למנחת המסוקים גיבור. הוא פתח באש לעבר טנדר צבאי שהיה בקרבת מקום, הרג את נהגו, קצין צה"ל, ופצע חיילת נוספת שישבה לצידו.
לאחר מכן הסתער המחבל על מאהל צבאי קטן סמוך (בקרבת בסיס "גיבור"), אשר אויש בחיילי נח"ל. השומר שבשער המחנה נס מעמדתו כשזיהה את המחבל, ואפשר בכך למחבל לחדור למאהל ללא קושי. המחבל פתח בירי והשליך רימוני יד אל עבר החיילים ששהו במקום. המחבל הספיק להרוג עוד חמישה חיילים ולפצוע שבעה נוספים עד שנהרג מאש שירה הרס"פ גדעון בשארי (שנפצע אף הוא במהלך האירוע).
בשארי סיפר כי עם היריות הראשונות שנשמעו (כנראה היריות שנורו על הטנדר הצבאי) קיבל טלפון ממפקדו הישיר שהודיע על התראה. עם שמיעת יריות מכיוון ש"ג המחנה, רץ בשארי עם נשקו האישי לחפש את המחבל, שכבר עבר לצד אחר והחל לטווח חיילים. בשארי זיהה אותו יורה ממרחק מטרים ספורים וחיסל את המחבל בירי אוטומטי. בשל האנדרלמוסיה הכללית, מתנדב מקיבוץ סמוך נורה ונפצע, לאחר שזוהה בטעות כמחבל.
תגובות לאירוע

האירוע סימל, לדעת רבים, את השאננות וחוסר המוכנות של צה"ל. כמו כן, בדיעבד התברר כי הייתה התרעה מודיעינית על הפעולה, אך חשיבותה לא הובנה בזמן.
ימים ספורים לאחר האירוע פרצה האינתיפאדה הראשונה.
בעקבות האירוע הדיח הרמטכ"ל דן שומרון את מפקד חטיבת הנח"ל, יעקב סלע שנכנס לתפקידו חודש ימים קודם לאירוע, אך תשומת הלב הציבורית התמקדה בתפקודו של הש"ג, רוני אלמוג. בעקבות הביקורת הציבורית והצבאית הקשה שהוטחה באלמוג, הסתנן אביו, יצחק, אל תוך מפקדת פיקוד צפון. לאחר מעשה אמר האב כי עשה זאת על מנת להוכיח שניתן לחדור אל המחנה גם ללא היתקלות ישירה בש"ג שבשער, ועל כן יש להסיק מסקנות חמורות גם כלפי גורמים אחרים שכשלו בתחומי המודיעין והאבטחה ולא להתמקד בבנו דווקא. רוני אלמוג עצמו נשפט לשנה וחצי מאסר בפועל ולאחר שריצה את עונשו, עזב את ישראל.
מפקד פיקוד הצפון, יוסי פלד נפגש עם שר הביטחון יצחק רבין בעקבות טענות מדוע לא ננקטו נגדו כל צעדים. הוא אמר לרבין כי כדי להרגיע את ההיסטריה והפאניקה הוא מוכן לעזוב את תפקידו לאלתר. רבין סירב והורה לו להמשיך בתפקידו.
כחלק מלקחי האירוע, תוגברו כוחות מערך הנ"מ ברצועת הביטחון. מוצבים כמו מוצב הרדוף בגזרה המערבית ומוצב חממה בגזרה המזרחית הועברו לפיקודן של סוללות נ"מ מתנייע. אלה איישו את המוצבים דרך קבע ותפסו, במקביל לכוננות הקרקעית, גם כוננות אווירית בעזרת מערכות נשק לטווח קצר כגון דרקון, ברקן ומחבט, שיועדו לסכל חדירות בכלי טיס זעירים, כמו גם מטוסי ומסוקי אויב.
סמוך לקריית שמונה ישנה אנדרטה לזכר הנופלים אשר הוקמה ביוזמת המשפחות השכולות.
מפקד הפיגוע, עבד א-רחמן אחמד עתיק, נהרג בסוריה באפריל 2017.
בתרבות הפופולרית

הביטוי "תסמונת הש"ג", או "להאשים את הש"ג" המשמשים ככינוי ביקורתי לנטייה להעביר אחריות למחדל לגורמים הזוטרים ביותר בשרשרת הפיקוד, מקורם בתקרית ליל הגלשונים.
בשנת 2020 הופיע בסדרה "היהודים באים" מערכון על המשפט שנעשה לש"ג אחרי המקרה, בפרק מספר 5, ובו מטילים כביכול על רוני אלמוג את האשמה על אירועים שונים כגון טבח הספורטאים במינכן, מלחמת יום הכיפורים והשואה ואף בהפסד באירוויזיון 1986, אף על פי שהוא היה צעיר מדי מכדי לקחת חלק בהם או שטרם נולד בזמן שקרו.
לקריאה נוספת

יוסי פלד, איש צבא (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: "ספרית מעריב", תשנ"ג–1993, עמודים 316–321
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, רעות: הוצאת 'רעות', התשע"ג-2013, עמ' 380–383
אורי מילשטיין, דרך רבין ומורשתו, קיראון: שרידות, 2010, כרך א, עמ' 20
הערות שוליים

↑  המחבל הראשון, חאלד מוחמד אקרה, בעל אזרחות סורית והמחבל השני מילעוד בן אל-נאג'ח, אזרח תוניסאי
↑  יוסי ברגר, חופשת קיץ, פרק ראשון מתוך הספר, הוצאת רימונים, 2010, עמודים 92–93
↑  יוסי פלד, איש צבא (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: "ספרית מעריב", תשנ"ג–1993, עמודים 316–321
↑  אמיר אורן, אל תעשו גלים, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2006
↑  ‏מאור בוכניק, ‏נכתבו בדם: המחדלים הגדולים בתולדות בצה"ל, באתר ‏מאקו‏, 20 בספטמבר 2011.
↑  אייל לוי, ‏שורדי ליל הגלשונים רוצים צדק היסטורי: "הסכמנו להקריב את נפשנו", באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2017
↑  יאסר עוקבי, ‏30 שנה אחרי: מפקד פיגוע ליל הגלשונים נהרג בסוריה, באתר מעריב אונליין, 24 באפריל 2017
↑  זהר, אריה. בסוף נשאר הפרוטוקול: על עבודת הממשלה ומזכירות הממשלה, ידיעות ספרים, 2018. עמוד 46
1 2    נועה מילשטיין, ‏תסמונת הש"ג, בעיתון מקור ראשון, 18 ביולי 2019
↑  כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי (2020-07-02), היהודים באים עונה 4 | ליל הגילשונים - פרק 5, נבדק ב-2025-01-03
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011339751005171 
בכירים מגיעים לאזור הפיגוע במחנה גיבור: הרמטכ"ל דן שומרון, שר הביטחון יצחק רבין, ראש עיריית קריית שמונה פרוספר אזרן ואחרים
אנדרטה לזכר הנופלים
ליגת המשנה ההולנדית

| --- | --- |

 תחום:  כדורגל 
 ארגון:  התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית 
 מדינות:  הולנד 
 קבוצות:  20
 תקופת הפעילות:  1956–הווה (כ־69 שנים) 
 אלופה נוכחית:  הראקלס אלמלו
 מפעל גבוה:  ליגת העל ההולנדית 
 מפעל מקביל:  הגביע ההולנדי
 מפעל נמוך:  ליגה שלישית בהולנד
 keukenkampioendivisie.nl
 
ליגת המשנה ההולנדית (בהולנדית: Eerste divisie) היא הליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל ההולנדי, היא הוקמה בשנת 1956.
היסטוריה

הליגה הוקמה בשנת 1956 כליגה כפולה בעלת צמד מחוזות בני 16 קבוצות בכל מחוז, כאשר הקבוצה שסיימה ראשונה בכל מחוז מעפילה לליגה הבכירה, והאחרונה יורדת לליגה השלישית, בסך הכל שתי עולות ושתי יורדות. שיטה זו פעלה עד לעונת 1962/63 אז צומצמה הליגה לליגה בודדת בת 16 קבוצות, בעלת שתי עולות ושתי יורדות. בעונת 1966/67 הוגדלה הליגה לכ-20 קבוצות בשיטה של שתי עולות ושתי יורדות. בעונה הבאה, 1967/68 הוחלט כי האחרונה בטבלה תרד ישירות לליגה השלישית בעוד צמד הקבוצות במקום שמעליה יתמודדו בצמד משחקי פלייאוף כנגד הירידה. החל משנות ה-70 של המאה העשרים שונה מבנה הליגה מספר רב של פעמים ושיטת העולות התקבעה על עולה בודדת ופלייאוף עלייה מורחב עבור שאר קבוצות הצמרת, בין ארבע לשמונה קבוצות בכל עונה אשר התחרו לעיתים בליגה פנימית ולעיתים בשיטת ההצלבה, מקום שני כנגד מקום תשיעי וכן הלאה. בעשור השני של המאה העשרים והאחת התקבעה שיטת קבוצות המילואים, כאשר חלק מקבוצות הליגה הראשונה מחזיקות קבוצת בת בליגה השנייה.
מבנה הליגה

בליגת המשנה משחקות 20 קבוצות, כל קבוצה משחקת צמד משחקים כנגד כל אחת מקבוצות הליגה, בית וחוץ, בסך הכל 38 משחקים. בסיום שני הסבבים הקבוצות במקום הראשון והשני מעפילות ישירות לליגת העל ההולנדית, בעוד הקבוצות שסיימו במקומות שלוש עד שמונה מעפילות לפלייאוף על הכרטיס השלישי בו יתחרו נגד הקבוצה שסיימה במקום ה-16 בליגה הבכירה על הכרטיס השלישי. הקבוצה שסיימה במקום האחרון בליגה נושרת לליגה השלישית.
במידה שקבוצת מילואים מסיימת במקומות 1–8 הקבוצה הבאה בתור אחריה תתפוס את מקומה, במידה וקבוצת מילואים מסיימת במקום האחרון היא לא תרד לליגה השלישית, אלא אם הקבוצה שסיימה ראשונה בליגה השלישית היא קבוצות מילואים אחרת או שקבוצת האם שלה ירדה מן הליגה הראשונה באותה עונה. במקרה בו קבוצת המילואים סיימה במקום ה-20, הקבוצה שסיימה במקום ה-19 שאינה קבוצת מילואים תרד לליגה השלישית במקומה.
קבוצות הליגה

קבוצות הליגה לעונת 2024/25
| קבוצה | עיר | הערות |
| --- | --- | --- |
| דן האג | האג |  |
| קמבור | לייוורדן |  |
| דה חראפסחאפ | דוטינחם |  |
| דן בוס | דן בוס |  |
| פ.צ. דורדרכט | דורדרכט |  |
| פ.צ. איינדהובן | איינדהובן |  |
| אמן | אמן |  |
| אקסלסיור רוטרדם | רוטרדם |  |
| הלמונד ספורט | הלמונד |  |
| יונג אייאקס | אמסטרדם | קבוצת מילואים של אייאקס |
| יונג א.ז. | אלקמאר | קבוצת מילואים של א.ז. אלקמאר |
| יונג פ.ס.וו. | איינדהובן | קבוצת מילואים של פ.ס.וו. איינדהובן |
| יונג פ.צ. אוטרכט | אוטרכט | קבוצת מילואים של פ.צ. אוטרכט |
| M.V.V מאסטריכט | מאסטריכט |  |
| רודה | קרקראדה |  |
| טלסטאר ספורטקלאב | איימאודן |  |
| טופ אוס | אוס |  |
| פנלו | פנלו |  |
| פולנדם | פולנדם |  |
| ויטסה ארנהם | ארנהם |  |
הערות שוליים

↑  סיימה במקום השני אך האלופה אייאקס II משמשת כקבוצת מילואים ולכן לא יכולה להעפיל לליגה הראשונה
↑  החל מעונה זו יורדת אחת ישירה
↑  המועדון התאחד עם DS79 והפך לדורדרכט 90
↑  החל מהעונה זו עולה אחת ישירה, שש קבוצות מהליגה השנייה מתמודדות בפליאוף על שני כרטיסים לליגה הבכירה
↑  בעונה זו ירדו שתי קבוצות באופן ישיר
↑  החל מעונה זו מתקיים פלייאוף ירידה בנוסף ליורדות ישירות
↑  זכתה בגביע באותה עונה ותשחק בעונה הבאה בגביע אירופה למחזיקות גביע
↑  החל מעונה זו שתי עולות ישירות
↑  החל מעונה זו שלוש קבוצות יורדות
↑  החל מעונה זו, עולה אחת ישירה ופלייאוף על הכרטיס הנותר
↑  בעקבות איחוד הקבוצות דן האג ודן האג ADO, שלוש קבוצות עלו בעונה זו
↑  החל מעונה זו לא התקיים פלייאוף ירידה
↑  עקב משבר כלכלי התפרקה הקבוצה וויתרה על מקומה בליגה
↑  בעונה זו הורחבה הליגה, שלוש עולות ויורדת אחת
↑  התמזג בהמשך לפ.צ. אמסטרדם
| ליגות המשנה בכדורגל האירופי (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס (צפון), (דרום) • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
יהדות כורדיסטן

| --- | --- |

יהודים מכורדיסטן העיראקית מבצעים עלייה לישראל בשנת 1949
 אוכלוסייה
 בסביבות 300,000–350,000 (הערכה)
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ישראל ישראל  300,000-150,000
 שפות
 ארמית יהודית • כורדית • ארמית חדשה צפון-מזרחית • ארמית • עברית ישראלית, ערבית • אנגלית
 דת
 יהדות
 קבוצות אתניות קשורות
 יהדות כורדיסטן, יהדות איראן, יהדות עיראק, יהדות סוריה, יהדות טורקיה, יהדות גאורגיה, הישוב הישן
 נוסח תפילה
 נוסח הספרדים, נוסח פרס
יהדות כורדיסטן היא קהילה יהודית עתיקה אשר התקיימה בעבר באזור ארם נהריים, בין שלוחות הפרת והחידקל עד ימת אורמיה. האזור הגאוגרפי של כורדיסטן כולל את צפון-מערב איראן (כורדיסטן האיראנית), צפון עיראק (כורדיסטן העיראקית), צפון-מזרח סוריה (כורדיסטן הסורית), דרום-מזרח טורקיה (כורדיסטן הטורקית), דרום ארמניה וקצה גבול אזרבייג'ן. תחום זה השתייך בעבר לממלכות הקדומות: מדי, פרס, אשור ובבל.
יהודי כורדיסטן דוברים ניבים שונים של ארמית חדשה צפון-מזרחית.
עוד לפני הקמת המדינה עלו יהודים רבים מכורדיסטן לארץ ישראל, בעיקר לירושלים והסביבה. עם הקמת המדינה עלתה כמעט כל הקהילה היהודית שהייתה בכורדיסטן, למעט מספר מועט של יהודים שנשארו באזור. בזמן מלחמת עיראק עלו יהודים נוספים מכורדיסטן לישראל כתוצאה מהעברת השליטה בחלק העיראקי לידי צבאות בריטניה וארצות הברית.
כיום מתגוררים בישראל על פי ההערכות[דרוש מקור] לפחות כ-130 אלף איש שמוצאם מכורדיסטן. בכורדיסטן העיראקית עדיין קיימת קהילה יהודית קטנה, ואף קיים אגף יהודי במשרד הדתות הכורדי.
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – כורדים, כורדיסטן
על פי מסורות המצויות בידי יהודי כורדיסטן, היהודים הראשונים הגיעו לכורדיסטן בימי בית ראשון והיו מצאצאי עשרת השבטים, כפי שמתואר בספר מלכים ב': ”בִּשְׁנַת הַתְּשִׁיעִית לְהוֹשֵׁעַ לָכַד מֶלֶךְ אַשּׁוּר אֶת שֹׁמְרוֹן וַיֶּגֶל אֶת יִשְׂרָאֵל אַשּׁוּרָה וַיַּשֶׁב אֹתָם בַּחְלַח וּבְחָבוֹר נְהַר גּוֹזָן וְעָרֵי מָדָי”. השם "חבור" השתמר עד ימינו כאחד מיובלי החידקל הנמצא בקרבת העיר זאכו בכורדיסטן העיראקית. מאוחר יותר הגיעו גולים מממלכת יהודה אשר הובלו לבבל על ידי נבוכדנאצר.
ליד האזור שבו התיישבו היהודים שכנה ממלכת חדייב, שמלך בה מונבז השני יחד עם אימו הלני המלכה. בימי בית שני אחדים ממשפחת המלוכה קיבלו עליהם את דת ישראל וקיימו קשר הדוק עם ירושלים, עד שכמה מהם עלו לחיות בה. מסורת יהודית מייחסת את הלני המלכה וצאצאיה לנצר של שושלת בית חשמונאי שאבד ושב למקורותיו. אם ממלכת חדייב אכן שכנה באזור ההררי של כורדיסטן, מתחזקת ההנחה שלא גל אחד יסד את הקהילות היהודיות באזור אלא מספר גלים.
היישוב היהודי לא פסק בכורדיסטן, אך היה מנותק ממרכזי היהדות, אפילו מאלה הקרובים אליו בבבל (היום עיראק). התנאים הטופוגרפיים ההרריים הקשו על מעבר נוח באזורים אלו וכן גם תנאי מזג האוויר. בנוסף לכך, הימצאותם של שודדי דרכים בגאיות ובמעברי ההרים היה שכיח, והיוו סיכון חמור שלא איפשר תנועה חופשית באזור.
היהודים דברו ארמית חדשה צפון-מזרחית, הדומה ללשון התלמוד הבבלי. גם שכניהם הנוצרים האשורים מדברים בשפה זו. הנוסע היהודי רבי בנימין מטודלה, אשר ביקר באזור בשנת 1170 כותב: ”הם מן הגלות הראשון שהגלה שלמנאסר המלך והם מדברים בלשון התרגום”. סמוך לביקור זה, התחוללה בכורדיסטן תנועה משיחית שהשאירה רושם רב על היהודים. מחוללה היה דוד אלרואי שנשא עמו חזון משיחי ולאומי.
בשנת 1616 הופיעו באזור שליחים מיהודי ירושלים ובשנת 1669 הגיעו שליחים במטרה להפיץ את תורתו של שבתי צבי. החל משנת 1760 הגיעו שליחים גם מצפת, מטבריה ואפילו מקהילות באירופה. במאה ה-19 גברה תנועת השליחים מארץ ישראל אבל, בניגוד לעבר, לא היה זה רק למטרת איסוף תרומות אלא גם לחקר הקהילות היהודיות ומוצאן. ביקורים אלה עודדו את בני המקום שחשו כי הבידוד בו שהו נפרץ.
בספרות היהודית נזכרים יהודים שעלו מכורדיסטן לארץ ישראל כבר במאה ה-18 והתיישבו בעיר צפת. יהודי כורדיסטן היו בין ראשוני יהדות המזרח שהתיישבו בירושלים. תחילה באו טיפין טיפין אך עד מהרה גבר זרם העולים, והרדיפות המתמידות שאפיינו במיוחד את סוף המאה ה-19 הגבירו את קצב עלייתם.