stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשם הוצאה לפועל
הממונה על רשמי ההוצאה לפועל

הממונה על רשמי ההוצאה-לפועל, נבחר לתפקיד זה על ידי שר המשפטים, לפי בחירה של הוועדה לבחירת רשמים (ס' 3א לחוק ההוצאה לפועל). תקופת כהונתו - שבע שנים.
כשיר להתמנות לתפקיד מי שכשיר לכהן כשופט של בית המשפט המחוזי, שהוא בעל ניסיון וידע מקצועי בתחום ההוצאה לפועל.
עיקר תפקיד הממונה על הרשמים, הוא לשמש אחראי מבחינה מקצועית על כלל רשמי ההוצאה לפועל מבלי להתערב בהפעלת סמכויותיו של רשם על פי דין בנוגע להליך שלפניו.
תפקיד הממונה הוא גם להדריך ולהנחות את הרשמים בפן המקצועי, להגן על אי תלותם ולהוות חיץ בינם לבין יתר גורמי הרשות המבצעת העלולים, גם בלי משים, לפגוע באי תלותם ובכפיפותם להוראות הדין בלבד.
במסגרת תיקון מס' 33 לחוק ההוצאה לפועל נקבע כי על הממונה הראשונה שנבחרה לתפקיד – הגב' מיכל שביט - לפעול לשם הקמתה וניהולה של חטיבת הרשמים ברשות האכיפה והגבייה; לדאוג למיצובם ולהעצמתם של הרשמים הן בתוך המערכת והן מחוצה לה; לקבוע כללי אתיקה שיחולו על הרשמים; וכללים פנים מערכתיים שיגנו על אי תלותם; שמירה על מקצועיותם והדרכתם.
האחראי על בירור תלונות נגד רשמים

תפקיד זהה לזה הממולא במערכת בתי המשפט על ידי נציב תלונות הציבור על שופטים, נמסר לידיו של האחראי על בירור תלונות נגד רשמי ההוצאה לפועל.
האחראי על בירור תלונות נגד רשמי ההוצאה לפועל, שהוא שופט או שופט לשעבר, אינו עוסק כלל בבחינת שיקול דעתם המשפטי של רשמי ההוצאה לפועל, שכן זה נבחן בהליכי ערעור ובכפוף לכל דין. תפקידו של האחראי הוא בירור תלונות על התנהגות רשמי הוצאה לפועל במסגרת מילוי תפקידם, לרבות תלונות לעניין דרך ניהול ההליכים על ידם.
הסדר זה, של מינוי גורם ייחודי לטיפול בתלונות אלה ותיחום סמכותו לבדיקת התנהגות וניהול הליכים, נועד לאפשר, מן הצד האחד, ביקורת ובקרה על ביצוע תפקידם של רשמי ההוצאה לפועל, ומן הצד האחר, למנוע ככל האפשר את הפגיעה בעצמאותו של רשם ההוצאה לפועל .
אתיקה של רשמי ההוצאה לפועל

כאמור, רשמי ההוצאה לפועל הם עובדי מדינה, ומשכך הם כפופים להוראות תקנון שירות המדינה ("התקשי"ר") ולקוד האתי של עובדי המדינה. עם זאת, לאור מהות וטיב תפקידם של רשמי ההוצאה לפועל, הכולל סמכויות מנהליות כבדות משקל, סמכויות שיפוטיות וסמכויות מעין שיפוטיות ונוכח הדמיון הרב, הקיים בין תפקידם לבין תפקיד השופט, הממונה על הרשמים בהתייעצות עם שר המשפטים, קבעה כללי אתיקה לרשמי ההוצאה לפועל.
כללים אלו, מהווים מעין "שולחן ערוך", לרשמי ההוצאה לפועל וכלי מעשי שמנחה אותם במעשיהם במסגרת תפקידם בלשכת ההוצאה לפועל והן מחוץ ללשכת ההוצאה לפועל.
בדומה לכללי האתיקה לשופטים, גם כללי האתיקה לרשמי ההוצאה לפועל, נועדו לשמור על עצמאותם השיפוטית ועל אי תלותם של הרשמים, על מנת לקיים דיון הוגן, בהליכים המתנהלים לפניהם ולהבטיח את אמון הציבור בהם .
היוזמה לשינוי תואר המשרה מ"רשם הוצאה לפועל" ל"שופט אכיפה"

עורך דין יוסף ויצמן, המכהן כמשנה לראש לשכת עורכי הדין וכיו"ר פורום הוצאה לפועל בלשכה, יזם בתיאום עם חבר הכנסת יואב בן-צור, הצעת חוק לפיה יוחלף תואר משרתו של "רשם ההוצאה לפועל" ל"שופט אכיפה".
לפי דברי ההסבר להצעת החוק, באה לעשות צדק היסטורי עם הירושה במערכת המשפט שקיבלה מדינת ישראל מימי המנדט ולבטל את המונח "רשם", לכל הפחות לעת עתה ברשות האכיפה והגבייה, שהיא רשות נפרדת כיום ממערכת בתי המשפט.
על פי הצעת החוק, מאחר שרשמי ההוצאה לפועל כשירים לכהן כשופטים ותחום סמכותם היא שיפוטית בחלק ניכר מההליכים המובאים לפתחם, הרי שיש לדייק בתואר משרתם ולשנות את שם המשפט לשופט אכיפה וגבייה.
טעם נוסף שעלה בהצעת החוק, הוא חיזוק מעמדם של הרשמים, שיוסיף ויחזק את מערכת בתי המשפט כולה, כאשר אכיפת ביצועו של פסק דין יינתן על ידי שופט על כל המשתמע מכך.
"כאשר אדם המשתמט מתשלום חובותיו יקבל לידיו צו הבאה בפני "שופט אכיפה", יש סיכוי טוב יותר שהוא יפנים את חשיבות הסמכות אשר בפניה הוא מובא, יותר מאשר הצו חתום בידי "רשם" - תואר ארכאי המשדר שלא בצדק סוג של תפקיד פקידותי גרידא.
יש לתקן את המצב הנוכחי, בו לרשם הוצאה לפועל יש סמכות דומה לשופט בית משפט השלום בנושאים מסוימים כגון טענת פרעתי ואף צווי מאסר בתיקי מזונות, אך הוא נקרא רשם ולא שופט. מה גם, שהדבר גורם שרשמים לא מכהנים תקופה ארוכה בתפקיד משום שהם מעוניינים בקידום לתפקיד שופט".
הצעת החוק זכתה לתמיכה רחבה של חברי הכנסת ללא קשר להשתייכות פוליטית.
לקריאה נוספת

דוד בר-אופיר, הוצאה לפועל הליכים והלכות הוצאת פרלשטיין גינוסר, מהדורה שישית, 2006
מנחם אלון, כבוד האדם וחירות בדרכי ההוצאה לפועל, הוצאת מאגנס, 1999
דוד בר-אופיר ומאיר גלבוע "חקירת יכולת - תפקיד ראש ההוצאה לפועל בזירת ההתמודדות בין הזוכה לחייב המשפט י"א 437 (2007).
סלים ג'ובראן וחגי קלעי "תחולתה של הזכות החוקתית לקיום מינימלי בכבוד על אנשים החיים בעוני - פרשנותם הראויה של דיני ההוצאה לפועל לאחר פסק-הדין בבג"ץ 10662/04 חסן נ' המוסד לביטוח לאומי" עיוני משפט ל"ז (1) 195 (2014).
יוסף ויצמן, הוצאה לפועל - מעשה והלכה הוצאה לאור של לשכת עורכי הדין, 2016
הערות שוליים

↑  החלטת ממשלת ישראל להפרדת מערכת ההוצאה לפועל מבית המשפט מתוך אתר משרד ראש הממשלה
↑  נוסח תיקון 33 לחוק ההוצאה לפועל, באתר כנסת ישראל
↑  חברי הוועדה לבחירת רשמי הוצאה לפועל מתוך אתר רשות האכיפה והגבייה
↑  הועדה לבחירת רשמי הוצאה לפועל, אתר רשות האכיפה והגבייה, 07.07.2019
↑  רשימת הרשמים המכהנים לפי לשכות באתר רשות האכיפה והגבייה
↑  עלון מידע חדלות פירעון ושיקום כלכלי, אתר הרשות, 9.8.2020
↑  יוסף ויצמן, שופט, לא רשם, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 בספטמבר 2014
| חוק ומשפט |
| --- | --- | --- |
| ענפים עיקריים | משפט ציבורי • משפט חוקתי • משפט מנהלי • משפט פלילי • דיני חיובים • דיני חוזים • דיני נזיקין • דיני עשיית עושר ולא במשפט • דיני קניין • דיון אזרחי • דיון פלילי • משפט בין-לאומי פומבי • דיני היושר |  |
| תחומים נוספים | משפט ימי • דיני חדלות פירעון • דיני תאגידים •  דיני הגבלים עסקיים • משפט בין-לאומי פרטי • דיני הגנת הצרכן • דיני משפחה • דיני ירושה • קניין רוחני • דיני עבודה • משפט צבאי • דיני מיסים • דיני נאמנות |  |
| מקורות המשפט | חוקה • חוק • תקנות • צו • תקדים • קודקס • מנהג • פקודה • אסדרה |  |
| שיטות משפט | משפט קאנוני • המשפט המקובל • המשפט הקונטיננטלי • המשפט הרומי • משפט עברי • שריעה • יאסה • השיטה האינקוויזיטורית • השיטה האדברסרית |  |
| תורת המשפט | פוזיטיביזם משפטי • פורמליזם משפטי • ריאליזם משפטי • הגישה הביקורתית למשפט • משפט הטבע • משפט השוואתי • הגישה הפמיניסטית למשפט • ניתוח כלכלי של המשפט • מחשבה מדינית |  |
| מוסדות ובעלי תפקידים | רשות מחוקקת • הרשות השופטת • רשות מבצעת • שופט • עורך דין • בוררות |  |
רצח נורית ונח מעוז

רצח נורית ונח מעוז אירע בליל יום שבת, 13 באוגוסט 2011. בני הזוג נרצחו בדקירות סכין רבות בביתם בשכונת רמות בירושלים. ב-11 בספטמבר 2011 נעצר בנם דניאל מעוז, כחשוד ברצח. החשד היה כי ביצע את הרצח כדי לזכות בכספי הירושה של הוריו במטרה לכסות חובות גדולים שצבר עקב התמכרותו להימורים. החקירה התנהלה תחת צו איסור פרסום. ב-1 ביולי 2013 הרשיע בית המשפט המחוזי בירושלים את דניאל מעוז ברצח הוריו, וגזר עליו שני מאסרי עולם מצטברים וחמש שנות מאסר נוספות בגין השמדת ראיות.
רקע

האם, נורית מעוז, נולדה ב-1951 וכיהנה כמנהלת מחלקת סימני מסחר ברשות הפטנטים במשרד המשפטים. האב, נח מעוז, נולד ב-1947 וניהל מרפאת שיניים גדולה בקניון מלחה. השניים היו הורים לארבעה: גיא, אורתופד; תמר מעוז-פלמון, כדורסלנית עבר ומאמנת כדורסל; ושני אחים תאומים: ניר, קצין מחשוב לשעבר במשטרת ישראל ואיש הייטק בהווה, ודניאל, שהיה עורך דין בזמן הרצח.
רקע > הרוצח

דניאל מעוז נולד ב-1982 בירושלים וגדל בשכונת רמות ב'. הוא סיים את לימודיו בבית הספר "אורט רמות" בציונים טובים ולאחר סיום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת בקצין העיר ולאחר מכן כקצין באכ"א. לאחר שחרורו החל ללמוד משפטים באוניברסיטת חיפה. במהלך לימודיו נישא, ובני הזוג התגוררו בבית הוריה של האישה במבשרת ציון. 11 חודשים לאחר מכן התגרשו השניים על רקע השתתפותו בהימורים שבהם הפסיד את כספי החתונה. מעוז סיים בהצטיינות את לימודיו באוניברסיטת חיפה ב-2009 ולאחר מכן עבר לתל אביב והתמחה בתחום הקניין הרוחני, במחלקת הליטיגציה במשרד עורכי דין. לאחר שעבר את בחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין, החל לעבוד במשרד עורכי דין בעל מוניטין בתחום המסחרי. במהלך השנתיים הבאות עבר מעוז ממשרה למשרה, עד מעצרו בשל הרצח הכפול.
הרצח

דניאל מעוז עסק בתכנון רצח הוריו בתחילת אוגוסט 2011 כשבוע לפני הרצח, עת ערך חיפושים באתרי אינטרנט עם שאלות כגון: "איך לרצוח את הוריך מבלי להיתפס", "רצח הורים של הומואים", "רצח כדי לזכות בכספי ירושה", "כמה זמן מרגע הפטירה עד קיום הצוואה" וכיוצא בזה. כמו כן חיפש גם "הורים שנרצחו מכיוון שבתם לסבית". אחותו של מעוז, תמר היא לסבית מוצהרת וככל הנראה ניסה לגרום להפללתה.
החיפוש הראשון נערך ב-5 באוגוסט 2011 במסגרתו חיפש באתר יוטיוב את התוצאות עבור השאלה "כיצד להתחמק מרצח". חיפושו השני נערך ב-12 באוגוסט 2011 והשלישי ביום הרצח עצמו 13 באוגוסט 2011 במהלכו חיפש מידע על איכון טלפון סלולרי, ראיות פליליות, סירוב לבדיקת פוליגרף ושאילתות לגבי זכויות ירושה. המשטרה הצליחה לשחזר את המידע ששימש כראיה במשפטו באמצעות חברה המתמחה בשחזור מידע.
בערב 13 באוגוסט 2011 הגיע דניאל לבית הוריו בירושלים, לאחר שהקפיד להשאיר את הטלפון הסלולרי שלו בדירתו בתל אביב. דניאל ישב עם אביו בקומה התחתונה וצפה עמו בטלוויזיה בעוד האם ישנה בקומה העליונה. בסביבות השעה 23:00, כנראה כאשר אביו נימנם מול הטלוויזיה, הוציא מעוז סכין והתחיל לדקור את אביו פעמים רבות. במהלך הדקירות המרובות נפצע דניאל בידו, פציעה שהובילה לבסוף לגילוי עקבות DNA שקשרו אותו לזירת הרצח. לפי כתב האישום, במהלך תקיפתו של דניאל הספיק אביו לקרוא לאשתו להזעיק עזרה. אמו של דניאל ששמעה את המהומה, ירדה לסלון וכאשר ראתה את המתרחש החלה לצעוק, ובמהלך המאבק ביניהם בזמן שדניאל דקר אותה היא הספיקה לצעוק "הוא רוצח אותי", צעקה שנשמעה על ידי השכנים אשר לא ייחסו לה חשיבות ולפיכך לא הזעיקו משטרה, ונורית נדקרה עד שמתה.
הניסיונות לטשטש את עקבות הרצח

מיד לאחר הרצח שטף דניאל את הסכין בסבון, גנב 2,000 ש"ח מארנקו של אביו ככל הנראה כדי לשוות למעשה הרצח מראה של שוד (מאוחר יותר באותו לילה נתן את הכסף לאדם לו היה חייב כספים), ונסע לדירתו בתל אביב. בהגיעו לדירתו התקלח, זרק את הסכין וחלק מבגדיו, ונסע לדירת הימורים בבת-ים. לפי עדותו של אחד מהמהמרים, מעוז הגיע כשהוא נסער, מזיע ומדמם כתוצאה מחתך עמוק בידו. הוא נכח בדירה כשעה ושוחח עם הנמצאים על איכון טלפונים סלולריים. לפני הגיעו לדירת ההימורים משך מעוז כסף מבנקט ותדלק את רכבו בתחנת דלק. לפי הכרעת הדין במשפטו, סברו השופטים כי מעשים אלו נעשו מתוך מודעות לכך שמקומות אלו מתועדים ומצולמים ויאפשרו לו לבנות אליבי אשר ממקם אותו הרחק מבית הוריו. לאחר ששהה בדירת ההימורים, נסע דניאל בחזרה לבית הוריו, שם המשיך במלאכת ניקוי זירת הפשע, תוך כדי שהוא שופך אקונומיקה על גופות הוריו, ואף מנקה עם סכין את החלק התחתון של ציפורני הוריו. בהזדמנות זו אף פיזר כפתורים בסמטה הסמוכה. בתום ניקיון זירת הפשע, חזר דניאל לביתו בתל אביב, חתך סברס, הניח לידו סכין ופיזר טיפות מדמו, ליצירת ראיות ל"גרסת הסברס", אשר תהיה אחד מהסבריו השקריים לחתך בידו לחוקרי המשטרה שיבצעו חיפוש בדירתו (הסבר קודם נתן לחבריו להימורים - כביכול נחתך מדלת רכבו, ולבסוף הודה במהלך החקירה שנחתך בבית הוריו). לאחר מכן התקלח והלך לישון.
המשפט

שלושה ימים לפני מעצרו, אמר דניאל מעוז למשה נוסבאום, בשיחת טלפון שהוקלטה ושודרה בערוץ 2, בתשובה לשאלה אודות השמועות שרצח את הוריו: "זה הזוי. ההורים שלי מתהפכים בקברם כשעולות כאלה שמועות. הם היו אהובי נפש שלי והייתי אהוב נפשם גם".
לאורך כל החקירה והמשפט כפר דניאל מעוז באשמה, ולהגנתו העלה ארבע גרסאות שונות, ובכולן טען כי לא הוא ביצע את הרצח. בתחילה טען כי כלל לא היה בירושלים בליל הרצח, לאחר מכן הודה כי היה בירושלים בליל הרצח אך לא בדירת הוריו. בהמשך אף טען כי שהה בדירה ונאבק עם הרוצח שנמלט מהמקום, וחזר על גרסה זו בשחזור שעשה. בגרסתו האחרונה, שבה דבק במהלך המשפט, האשים את אחיו התאום ניר, כי הוא הרוצח שעמו נאבק בדירה. במהלך עדותו הראשונה של ניר מעוז, ב-7 במרץ 2012, הטיח בו הסנגור דוד ברהום מן הסנגוריה הציבורית כי טביעת כף יד של ניר נמצאת מרוחה על דם טרי בכניסה לאמבטיה בבית הוריו. התובע טען שזה לא נכון. בסיום החקירה אמר ניר: "מה שעשית לי בחקירה, זה בלתי יסולח".
במהלך המשפט העידה מטעם התביעה אחותו של דניאל, תמר מעוז, וסיפרה שדניאל היה שקוע בחובות בשל התמכרותו להימורים, וכי התנהג בצורה מוזרה וחשודה במהלך השבעה.
באמצעות פענוח המחשב של דניאל מעוז ושחזור הנתונים שאותם ניסה למחוק התגלו הממצאים כי חיפש מספר ביטויים הקשורים לרצח הוריו. בין הממצאים נמצא כי חמש שעות לפני שרצח את הוריו הוא חיפש בגוגל את הביטוי "האם קרן פנסיה עוברת בירושה" ועשרות ביטויים נוספים. פענוח המחשב הביא לחשיפת ראיות חשובות בתיק.
המשפט > התפתחויות נוספות במשפט - פתק וקו הגנה נוסף

במהלך המשפט טענו בבית המשפט עו"ד דוד ברהום ועו"ד ארז בר-צבי, סנגוריו של דניאל מעוז, כי לידם הגיע פתק שלא היה מוכר להם, זאת למרות שהיה מוכר ללקוחם ואף לסנגורו הקודם. מדובר בפתק שבו לכאורה אלמונים איימו על מעוז שאם יפתח את הפה, יפגעו בו ובאחיו "המנאייק" - רמז לכך שאחיו, ניר, משרת, נכון לעת ההיא, במשטרה. הסנגורים הדגישו כי הם עושים שימוש בפתק זה בניגוד לקו ההגנה של מעוז, אשר טען כזכור כי אחיו, ניר, הוא זה שרצח את הוריהם. בהכרעת הדין הובהר כי פתק זה הוא פרי יצירתו של דניאל מעוז, אשר כתב אותו בעודו במעצר באוקטובר 2011 עוד בשעה שהחזיק בגרסתו השלישית (גרסת הרוצח האלמוני) והסיבה שלא חשף אותו במהלך המשפט היא שהפתק סותר באופן מוחלט את גרסתו הרביעית אותה הציג במהלך המשפט, בפתק בדה הרוצח דניאל מעוז איומים כלפיו וכלפי משפחתו. לקראת סיכומי ההגנה טענו הסנגורים כאילו פתאום גילו את הפתק והעלו גרסה חמישית המבוססת עליו כאילו לקוחם מאוים על ידי רוצחים אלמוניים (אב בית הדין, השופט צבי סגל, הבהיר לסנגורים שמדובר בגרסה חמישית, מכיוון שבגרסה השלישית דובר על רוצח אלמוני אחד בלבד). הסנגורים התבססו על פסק הדין בעניין קצב שלפיו אם יש בסיס ראייתי לקו הגנה אחר או נוסף, גם אם הוא סותר את קו ההגנה של הלקוח, אזי ניתן לעשות בו שימוש לשם הגנה על הלקוח. למרות שבבית המשפט טענו לגרסה חמישית, המשיכו הסנגורים להעליל עלילות סותרות בכלל ראיונותיהם בתקשורת.
במהלך המשפט עצרה המשטרה את רוני בן ארבון, בחשד שסייע לדניאל מעוז לשבש את משפטו, בכך ששיגר מכתבים לשופטי בית המשפט ולצוות התביעה והסנגוריה, בהם התחזה לעד אלמוני שלכאורה ראה את ניר מעוז, אחיו התאום של דניאל, נמלט מן הבית בליל הרצח. ב-10 בדצמבר 2014 הוגשו כתבי אישום בעניין זה, כנגד רוני בן ארבון ודניאל מעוז. בעקבות תביעת דיבה שהגיש ניר מעוז נגד רוני בן ארבון על הפצת המכתבים, נפסק כי רוני בן ארבון יפצה את ניר מעוז במלוא סכום התביעה.
התנהלות הסנגוריה הציבורית במשפט הובילה את בני משפחת מעוז לשלוח, באמצעות מרכז נגה, מכתב ליועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, המתריע כי המדינה התירה רצח אופי ועל שקרים חמורים שמקורם בסנגוריו של הנאשם. במכתב ביקשו בני משפחת מעוז מן המדינה לספק הגנה ראויה לניר מעוז אל מול ההאשמות שעלו כנגדו בתקשורת. הסנגור הארצי, ד"ר יואב ספיר, הביע תמיכה בלתי מסויגת בסנגורים, והיועמ"ש נמנע מכל פעולה נגד הסנגורים. על רקע זה הגיש ניר מעוז תביעת לשון הרע נגד עו"ד דוד ברהום, שאליו הצטרפה כידידת בית המשפט לשכת עורכי הדין, אך תביעתו נדחתה במלואה ב-10 בנובמבר 2019, והוא חויב בהוצאות הנתבע על סך 20,000 ש"ח. על פסק הדין הגיש ניר מעוז ערעור שגם הוא נדחה בבית משפט המחוזי בתל אביב-יפו.
המשפט > הכרעת הדין

ב-1 ביולי 2013 הרשיע בית המשפט המחוזי בירושלים את דניאל מעוז ברצח הוריו ובהשמדת ראיה. השופטים כתבו: "משהוכחו יסודותיה המשפטיים של עבירת הרצח, כמו גם אלה של עבירת השמדת ראיה שיוחסה לנאשם (עליה כלל לא הייתה מחלוקת), הרשענו, פה אחד, את הנאשם בכל העבירות שיוחסו לו בכתב האישום, קרי - רצח (שתי עבירות), לפי סעיף 300(א)(2) לחוק, והשמדת ראיה, לפי סעיף 242 לחוק." השופטים פסקו כי מעוז תכנן לפגוע בהוריו כדי לזכות בכספי הירושה שלהם לאחר שהסתבך בחובות בשל הימורים, ורצח אותם בדם קר בעשרות דקירות סכין. השופטים הדגישו: "ערכי כיבוד הורים – כאבק היו לרגלי הנאשם. ידענו כי קדושים הם החיים ויש לכבדם בכל צורה, אך לא מצאנו סימן וזכר לידיעה זו באמתחתו של הנאשם. אמרה התורה לא תרצח, אך הנאשם סכר אוזניו ועיניו, ורצח בדם קר את שני הוריו". השופטים דחו בנחרצות את גרסת הנאשם, כי אחיו התאום ניר, הוא זה שרצח את הוריו המנוחים, בעוד הנאשם מצוי בבית ומסתתר בשירותים מחשש לחייו. "גרסה זו", קבעו השופטים, "נדחתה מכל וכל, לאחר שמיעת כל הראיות בתיק, שהובילונו לכלל מסקנה וללא צל של ספק, לפיה ניר כלל לא שהה בבית ההורים המנוחים בליל הרצח". עוד ציינו השופטים בהכרעתם כי "הנאשם היה אמור להרגיש רגשות נורמליים של כאב, אשמה וחרטה. הנאשם לא ניחם על מעשיו אלא ביקש לפגוע בשמו הטוב של אחיו התאום ניר וטען כלפיו בלי להניד עפעף שרצח את הוריו המנוחים". ניר מעוז אמר בתום הקראת הכרעת הדין וגזר הדין כי "ההכרעה אינה מקלה במאומה על ההתמודדות עם האובדן הקשה מנשוא של ההורים שלנו, אבל לפחות היום נעשה צדק ובית המשפט שם קץ להתעללות האכזרית במשפחה בידי הרוצח הארור והשפל ומי שנעתרו לסייע לו בבית המשפט ומחוצה לו."
המשפט > גזר הדין

מיד לאחר הכרעת הדין ביקשה התביעה לגזור על דניאל מעוז עונש של שני מאסרי עולם מצטברים ואילו סנגוריו טענו כי יש להטיל עליו עונש מאסר עולם אחד בלבד.
השופטים דנו את דניאל מעוז לשני מאסרי עולם מצטברים וחמש שנים נוספות על השמדת ראיות וחמישה עשר חודשי מאסר שנוספו לעונשו של הרוצח. השופטים נימקו את החלטתם: "ערך חיי אדם לא יסולא בפז, ודי אפוא בכך כדי להצדיק השתת מאסר עולם נפרד בגין כל מעשה רצח שקטל חיים; בעיקר, שעה שמדובר בשני אירועי רצח נפרדים, עשרות דקירות בגוף כל אחד משני הנרצחים, אף שהתגבשו שניהם במועד ובמקום זהים, משכך המבחן המוסרי-מהותי הוא המבחן המכריע. מבחן זה מצדיק הטלת עונשים מצטברים, כדי ליתן ביטוי הולם לערך היסוד של קדושת החיים, להוקיע את עומק הזוועה שברצח שניים, ולבטא מדיניות הרתעה ראויה."
עוד כתבו השופטים בגזר הדין: "נסיבות ביצוע רצח המנוחים מוכיחות באופן חד וברור: המדובר במעשי רצח שטניים, מתוכננים, בקפידה מראש, לשם השגת תכלית מעוותת שנרקמה במוחו היוקד של הנאשם. בנסיבות אלו, אין כל הצדקה לילך ולו מרחק פסיעה לטובת הנאשם. למותר לציין, כי נסיבות ביצוע הרצח ואופן ההתנהלות המאוחרת של הנאשם אינן מורות כי פני הנאשם לשיקום; עצם המשך הטחת האשמותיו - בדברים שנשא לאחר גמר הטיעונים לעונש, אותם הכין מראש ובכתב - כלפי אחיו התאום, ניר, לו הוא חייב התנצלות מלאה, מדגישות את הסיכון העצום הגלום בנאשם, לציבור בכללותו. הנה כי כן, דעכו שיקולי הענישה לקולא, ונדמו."
המשפט > ערעור

בפברואר 2014 הגישו סנגוריו של מעוז ערעור על פסק הדין, ובו חזרה על טענתו כי אחיו ניר הוא הרוצח, וכן טענו שהתרחיש של רצח על ידי אלמונים שאיימו על מעוז שלא יסגיר אותם לא נלקח בחשבון, ושראוי היה להטיל עליו שני מאסרי עולם חופפים".
ב-5 ביולי 2016 בית המשפט העליון השאיר את העונש של מאסר עולם כפול לדניאל מעוז על כנו, בהתאם לבקשתו המחודשת של מעוז בערעור שלא לחפוף את שני עונש מאסר העולם אחד עם השני, אך ביטל את עונש המאסר של חמש שנים על השמדת ראיות ושיבוש הליכי חקירה, כפי שמעוז ביקש בערעור המחודש. בית המשפט העליון קבע כי לא ניתן היה להטיל על מעוז עונש שהפרקליטות כלל לא עתרה להטלתו מבלי להתרות בו קודם לכן בעניין זה. בית המשפט העליון קבע למעשה תקדים ביחס לכל תיק בעתיד שבו בית המשפט סבור שיש להוסיף רכיב עונשי נוסף חרף העבודה שגורמי התביעה לא ביקשו זאת.
המשפט > משא ומתן להסדר טיעון

בשנת 2015 התנהל משא ומתן בין סנגוריו של דניאל מעוז לבין הפרקליטות על בסיס הצעה חדשה של מעוז להודות ברצח הוריו, ובלבד שייחתם הסדר טיעון שלפיו הפרקליטות תסתפק בשני מאסרי העולם, ותוותר על חמש שנות מאסר הנוספות שנגזרו עליו בשל שיבוש זירת הרצח, יחד עם סגירת תיק נוסף נגדו בגין בידוי ראיות. אחיו של דניאל מעוז הביעו התנגדות תקיפה להצעה, כאשר הפרקליטות שאלה את עמדתם, וגם פרקליט המדינה, שי ניצן, דחה את ההצעה.
המשפט > הודאת הרוצח במעשים

ב-11 באוקטובר 2015 הגיש עורך דינו של דניאל מעוז לבית המשפט העליון הודעה על משיכת הערעור על הכרעת הדין ובמקומה ערעור על גזר הדין. במקביל שלח מכתב לפרקליט המדינה שבו הודה דניאל מעוז ברצח, והתרעם על כך שהפרקליטות לא הסכימה לוותר על חמש השנים שנגזרו עליו בגין השמדת ראיות (שפיכת אקונומיקה על גופות הוריו המנוחים וניקוי ציפורניהם בסכין). במרץ 2016 התראיין דניאל מעוז והודה לראשונה בקולו: "רצחתי את הוריי", תוך שהוא מתרעם על כך ששירות בתי הסוהר לא מאפשר לו לצאת מבית הכלא לצורך בדיקה מקדימה לתרומת כליה, כביכול במטרה לתיקון פשעיו. הרוצח דניאל מעוז המשיך לערער על גזר דינו, למרות שהוא טוען שהוא מצטער על פשעיו, ובית המשפט העליון התערב בגזר הדין וקבע כי יש לבטל את תוספת חמש השנים שהוטלו עליו בבית המשפט המחוזי.
המשפט > הרשעה שנייה בבידוי ראיות

בפברואר 2018 הורשע דניאל מעוז על פי הודאתו בעבירה של בידוי ראיות, לאחר ששכנע את שותפו לתא הכלא, רוני בן ארבון, לשלוח מכתב מזויף לשופט ולצוות התביעה, כאילו היה "עד ראייה" לכך שניר מעוז, אחיו התאום של דניאל, הוא שרצח את הוריו. על כך נגזרו עליו 15 חודשי מאסר נוספים, והוא חויב לפצות את אחיו ב-6,000 ש"ח.
הערות שוליים

↑  יאיר אלטמן, בני זוג נרצחו בירושלים: שלולית דם בדירה, באתר ynet, 14 באוגוסט 2011
שלום ירושלמי, בדם קר: תעלומת מותם של נח ונורית מעוז, באתר nrg‏, 20 באוגוסט 2011
יאיר אלטמן, בני הזוג מעוז נרצחו: "צעקה - ודמות יצאה מהבית", באתר ynet, 14 באוגוסט 2011
↑  גלעד גרוסמן‏, חשד: הסתבך בהימורים ורצח את הוריו בשביל הירושה, באתר וואלה, 21 בספטמבר 2011
↑  אביעד גליקמן, חשפו את הקלפים: העדויות שהפילו את רוצח הוריו, באתר ynet, 27 באוקטובר 2011
↑  אפרת פורשר, החשד: רצח את הוריו וכמעט ירש, באתר ישראל היום, 22 בספטמבר 2011
אביעד גליקמן ואביאל מגנזי, דניאל מעוז הוא עורך דין: "פרקליט יעיל שהצטיין", באתר ynet, 2 באוקטובר 2011
חן מענית, ‏דניאל מעוז הנאשם ברצח הוריו הושעה מעריכת דין, באתר גלובס, 14 ביוני 2012.
↑  גלעד גרוסמן‏, האם דניאל מעוז רצה להפליל את אחותו ברצח?, באתר וואלה, 31 במאי 2012
↑  אביאל מגנזי ונועם דביר, "לרצוח מבלי להיתפס". כל חיפושי הגוגל של מעוז, באתר ynet, 1 ביולי 2013
↑  אלינור פוקס, ‏מה בדיוק חיפש דניאל מעוז כשניסה ללמוד כיצד לרצוח את הוריו?, באתר ‏מאקו‏, 2 ביולי 2013
↑  חדירה משטרתית למוחו של דניאל מעוז, באתר ‏מאקו‏, 30 במרץ 2012
1 2 3  תקציר הכרעת הדין במשפטו של דניאל מעוז מחודש יולי 2013
↑  חדשות 2 |, ‏כך רצח את דניאל מעוז את הוריו - שלב אחר שלב, באתר ‏מאקו‏, 1 ביולי 2013
↑  משה נוסבאום, ‏דניאל מעוז, 3 ימים לפני מעצרו: "מפחיד לשמוע שמועות שאתה חשוד", באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2011
↑  אביאל מגנזי, "אמא ואבא בתוך דם". צפו במעוז משחזר ומשקר, באתר ynet, 8 ביולי 2013
↑  עוז רוזנברג, התביעה במשפט מעוז: האח ניר מעולם לא היה חשוד ברצח, באתר הארץ, 10 ביוני 2012
↑  גלעד גרוסמן‏, פרקליטו של מעוז: "אחיו התאום רצח את ההורים", באתר וואלה, 7 במרץ 2012
↑  זוהר שחר לוי, תמר מעוז: אמרתי לדני שאנחנו חוששים להיות קרבנות למעשיו, באתר nrg‏, 7 במרץ 2012
↑  אביאל מגנזי ונועם דביר, "לרצוח מבלי להיתפס". כל חיפושי הגוגל של מעוז, באתר ynet, 1 ביולי 2013
↑  עוז רוזנברג, סנגוריו של דניאל מעוז זנחו את גרסתו לפיה אחיו ניר רצח את הוריהם, באתר הארץ, 2 ביולי 2012
↑  עוז רוזנברג, נעצר אדם בחשד שסייע לדניאל מעוז לשבש הליכי משפט, באתר הארץ, 23 ביולי 2012
↑  ישי פורת, חמש שנים אחרי רצח הוריו: ניר מעוז יפוצה ב־200 אלף שקל, באתר mynet‏ ירושלים, 3 בנובמבר 2016
↑  אביעד גליקמן, אחיו של דניאל מעוז: המדינה התירה רצח אופי, באתר ynet, 13 במאי 2012
↑  איתמר לוין, נדחתה תביעתו של ניר מעוז, באתר News1 מחלקה ראשונה, 30 באוגוסט 2020
↑  חן מענית, ‏"עו"ד ברהום האשים את ניר מעוז ברצח הוריו כדי להאדיר שמו", באתר גלובס, 22 ביוני 2015
תא (ת"א) 41560-06-15 ניר מעוז נ' עו"ד דוד ברהום, ניתן ב-10 בנובמבר 2019
↑  אביאל מגנזי ונועם דביר, שני מאסרי עולם לדניאל מעוז שרצח את הוריו, באתר ynet, 1 ביולי 2013
↑  יוסי אלי ויוחאי עופר, דניאל מעוז נידון לשני מאסרי עולם מצטברים על רצח הוריו, באתר nrg‏, 1 ביולי 2013
↑  גיא פלג, ‏מעוז ערער: "בית המשפט טעה, אחי הוא הרוצח", באתר ‏מאקו‏, 27 בפברואר 2014
↑  גיא פלג, ‏דניאל מעוז: "מוכן להודות ברצח הוריי", באתר ‏מאקו‏, 27 ביולי 2015
↑  גיא פלג, ‏מוותר על הערעור: דניאל מעוז הודה ברצח הוריו, באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2015
↑  אביעד גליקמן, דניאל מעוז מודה לראשונה בקולו: "רצחתי את הוריי", באתר nana10‏, 30 במרץ 2016
↑  נופר רומי, הרצחת וגם ערערת? לדניאל מעוז אין גבול, באתר mynet‏ ירושלים, 5 בנובמבר 2015
↑  מאיה הורודניצ'אנו‏, בשל ניסיון הפללת אחיו: 15 חודשי מאסר נוספים לרוצח הוריו, באתר וואלה, 19 ביוני 2018
סדר הירושה לכתר ממלכת ארצות השפלה

שלט האצולה המלכותי של מלכי ממלכת ארצות השפלה, בגרסה המשמשת מאז 1907.
סדר הירושה לכתר ממלכת ארצות השפלה (בהולנדית: lijn van de Nederlandse troonopvolging) הוא רשימת האנשים המצויים בתור לזכות העלייה לכתר של ממלכת ארצות השפלה שכוללת את הולנד (לרבות הולנד הקריבית שמאחדת את האיים בונייר, סאבא וסנט אוסטתיוס), ארובה, קוראסאו, וסנט מארטן. עם מותו או פרישתו של המלך הנוכחי, עוברת מלכותו מיד לצאצאיו החוקיים, לפי סדר הולדתם. הכללים המדויקים מפורטים בחוקת הולנד, סעיפים 24 עד 31.
סדר הירושה הנוכחי

החוקה מפרטת שהמלוכה תעבור לצאצא המבוגר ביותר של המלך (ולאחר מכן לצאצאיו אם ישנם כאלה), לאחר מכן לצאצא הבא בסדר ההולדה של המלך וכן הלאה. הבאים בתור יהיו צאצאיהם הבאים של הורי המלך, עד וכולל דרגה שלישית של קרבת דם(אנ'). על בסיס חוקים אלה, סדר הירושה הנוכחי הוא:
יוליאנה (1909–2004)
ביאטריקס (1938)
וילם-אלכסנדר (1967)
(1) קתרינה אמליה, נסיכת הולנד (2003)
(2) אלכסיה, נסיכת הולנד (2005)
(3) אריאנה, נסיכת הולנד (2007)
(4) קונסטנטין, נסיך אוראניה-נסאו (1969)
(5) אלואיז, רוזנת אוראניה-נסאו (2002)
(6) קלאוס קזימיר, רוזן אוראניה-נסאו (2004)
(7) לאונור, רוזנת אוראניה-נסאו (2006)
איריינה, נסיכת הולנד (1939) (איבדה את זכותה לרשת את הכתר לאחר שנישאה ללא אישור הפרלמנט)
(8) מרגריט, נסיכת הולנד (1943)
החוק מציין שמי שנישא ללא אישור הפרלמנט מאבד את זכותו לרשת את הכתר, וכך גם כל הצאצאים שנולדו מנישואים אלה. מסיבה זו, בסדר הירושה הנוכחי, איבדה הנסיכה איריינה את מקומה בסדר הירושה, כמו גם בנותיו של הנסיך יוהאן פריסו.