stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת סופר-על 2
הערות שוליים

↑  "Breaking: Toy Story 4 and The Incredibles 2 Get New Release Dates!". OhMy.Disney.com. 26 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  משפחת סופר על 2, באתר www.ishim.co.il
↑  שרית וינו-אלעד, המדבבת המקורית, דיבבה אותה בטריילר הראשון
↑  נתן דטנר, המדבב המקורי, דיבב אותו בטיזר הרשמי ויורם יוספסברג דיבב אותו בשני הטריילרים
↑  ביל וייס גילם את קולו של "משעבד המסך"
↑  יורם יוספסברג גילם את "משעבד המסך" בדיבוב העברי.
↑  רוסליני גילמה את אותו תפקיד גם בדיבוב לאיטלקית.
↑  "Bird on Toy Story 3 and Incredibles 2". 22 ביוני 2007. נבדק ב-22 ביוני 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brad Bird on 'Incredibles' Sequel: 'I Would Probably Wanna Do That' (Q&A)". The Hollywood Reporter. 16 במאי 2013. נבדק ב-16 במאי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Graser, Marc (18 במרץ 2014). "Disney Plans Third 'Cars,' 'The Incredibles 2′". Variety. נבדק ב-18 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Eames, Tom; Mansell, Tom (26 במרץ 2014). "Exclusive: Samuel L Jackson teases Frozone return for The Incredibles 2". דיגיטל ספיי. נבדק ב-27 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pixar's Brad Bird Talks French Food, Animated Rats And New Film 'Tomorrowland'". NPR. 8 באפריל 2015. נבדק ב-12 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chitwood, Adam (9 במאי 2015). "The Incredibles 2 Is Brad Bird's Next Movie; Talks Star Wars Franchise". Collider. נבדק ב-10 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eisenberg, Eric (11 במאי 2015). "Why The Incredibles 2 Won't Comment On Modern Superhero Movies". Cinema Blend. נבדק ב-12 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""The Incredibles 2" Updates: Disney Unveils Official Logo At The D23 Expo; Edna Mode Another Superhero?". Venture Capital Post. 30 באוגוסט 2015. נבדק ב-8 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Incredibles 2: Brad Bird Confirms Michael Giacchino Back As Composer". ComicBook.com. 29 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Lesley (17 בנובמבר 2016). "Holly Hunter to Star in HBO's Alan Ball Family Drama". The Hollywood Reporter. נבדק ב-17 בנובמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McClintock, Pamela (26 באוקטובר 2016). "'The Incredibles 2' Moves Up to Summer 2018; 'Toy Story 4' Pushed to 2019". The Hollywood Reporter. נבדק ב-26 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
גנוב על העולם

| --- | --- |

 בימוי:  פייר קופין וקייל בלדה
 הופק בידי:  כריס מלדנדרי וג'נט הילי
 תסריט:  קינקו פאול וקן דאוריו
 עריכה:  קלייר דודג'סון
 מדבבים:  סטיב קארל קריסטן ויג טריי פארקר מירנדה קוסגרוב דנה גייר נב שראל סטיב קוגן
 מוזיקה:  הטיור פררה פארל ויליאמס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אילומיניישן הפקות
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 30 ביוני 2017 ישראל 29 ביוני 2017
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 תקציב:  75 מיליון דולר
 הכנסות:  $1,034,799,409
 הכנסות באתר מוג'ו:   despicableme3
 פרסים:  Synergy Award 
 סרט קודם:  "גנוב על המיניונים" (2013)
 סרט הבא:  "גנוב על החיים" (2024)
 www.despicable.me
 דף הסרט ב־IMDb
 
גנוב על העולם (באנגלית: Despicable Me 3, בתרגום חופשי לעברית: "נבזה שכמותי 3") הוא סרט קומדיה אמריקאי בהנפשה ממוחשבת משנת 2017. הסרט הופק על ידי חברת אילומיניישן, בוים על ידי פייר קופין וקייל בלדה, ונכתב על ידי קינקו פאול וקן דאוריו. הסרט מהווה המשך ל"גנוב על המיניונים" מ-2013, והוא לרביעי בזיכיון "גנוב על".
תקציר העלילה > פרולוג: שנות השמונים

בשנים 1985–1987 ילד בשם בלתזאר בראט (באנגלית: פרחח) היה כוכב סדרה הוליוודית בה גילם ילד מחונן אך נוטה לפשע, שמנסה להשתלט על העולם. בפרק מפורסם הוא פולש למנהטן עם רובוט ענק, חותך נתח ענק מהעיר על ידי לייזר, ומעיף אותו לשמיים באמצעות מסטיק מתנפח. לאחר שלוש עונות הסדרה ירדה משידור, בעקבות התבגרותו של בראט.
תקציר העלילה > בהווה

30 שנה מאוחר יותר, בראט מנסה לגנוב יהלום ענק שיפעיל קרן לייזר מסוימת. גרו, לוסי ושני מיניונים (ג'רי ודייב) מצליחים למנוע ממנו זאת, אבל הוא נמלט בעזרת המסטיקים שלו. בעקבות כך גרו ולוסי מפוטרים מ"הליגה נגד הרשעים".
בינתיים, המיניונים מתמרדים ודורשים מגרו שיחזור לרשע, אך הוא מסרב. אחד המיניונים, מל, מוביל את כל המיניונים, פרט לג'רי ודייב, להתפטרות המונית שנגמרת בבית סוהר.
גרו מגלה שיש לו אח תאום בשם דרו, דרו מנסה לשכנע את גרו לחזור לפשע וגרו משתכנע. לאחר שהם גונבים את היהלום גרו מתחרט ורוצה להחזיר את היהלום לבעליו, אך בראט מתחפש ללוסי וגונב אותו בחזרה. כעת, כשהוא מחזיק ביהלום שמאפשר לו להשתמש בלייזר, מפעיל בראט רובוט ענק שמפעיל לייזר, כמו בפרק המפורסם של הסדרה שלו, רק שהפעם הוא הולך ללוס אנג'לס כדי לנקום בהוליווד על הורדת הסדרה.
בראט מתחיל להרוס את העיר באמצעות מסטיקים. המיניונים בראשות מל בורחים מהכלא  ומפוצצים את המסטיקים. גרו נלחם בבראט, ודרו מנטרל את הרובוט מבפנים. למחרת דרו בורח עם שאר המיניונים ומודיע לגרו שהוא חוזר לרשע. גרו מניח לו לברוח בטענה שהוא "נותן לו פור".
דמויות ומדבבים

סטיב קארל ובגרסה העברית אוהד שחר - גרו, אביהם המאמץ של מארגו, אגנס ואדית', אשר פרש מחייו כנבל-על כדי לטפל בהן ובעלה של לוסי. אוהד שחר דיבב בסרט גם את דרו, אחיו התאום של גרו.
קריסטן ויג ובגרסה העברית איילת רובינסון - לוסי, סוכנת בליגה הבינלאומית נגד רשעי-על, אשתו של גרו ואמם החדשה של מארגו, אגנס ואדית'.
טריי פארקר ובגרסה העברית אדם - בלתזאר בראט, הנבל הראשי בסרט אשר הוא ילד כוכב לשעבר אשר גדל ונעשה אובססיבי בנוגע לדמות אותה שיחק בשנות ה-80'.
מירנדה קוסגרוב ובגרסה העברית בר מיניאלי - מארגו, אחת מבנותיו המאומצות של גרו, והאחות הגדולה של אגנס ואדית'.
דנה גייר ובגרסה העברית איה שני - אדית', אחת מבנותיו המאומצות של גרו, והאחות האמצעית של מארגו ואגנס.
נב שארל ובגרסה העברית עמרי שני - אגנס, אחת מבנותיו המאומצות של גרו, והאחות הקטנה של מארגו ואדית'.
סטיב קוגן ובגרסה העברית דודו ניב - סיילס טוסיקבאום, ראש הליגה הבינלאומית נגד רשעי-על.
סרט קצר

בשנת 2018 יצא סרט ששמו " צהוב זה השחור החדש" (באנגלית: Yellow is the new black).
סרט זה הוא עלילת משנה לסרט גנוב על העולם שמספרת על שני מיניונים ואסיר שבורחים מהכלא והשוטרים רודפים אחריהם במהלך כל הסרט, עד שהם מגיעים בטעות בחזרה לחצר הכלא.
הערות שוליים

↑  Darren Franich, Despicable Me 3: South Park's Trey Parker will voice the villain, EW.com, ‏4 במרץ 2016
| גנוב על הירח |
| --- | --- | --- |
| סרטים | גנוב על הירח (2010) • גנוב על המיניונים (2013) • המיניונים (2015) • המיניונים מכסחים (2016) • גנוב על העולם (2017) • המיניונים: עלייתו של גרו (2022) • גנוב על החיים (2024) |  |
| דמויות | סטיב קארל (גרו) • קריסטן ויג (לוסי) • בנג'מין בראט (אל-מאצ'ו) • מירנדה קוסגרוב (מארגו) • דנה גייר (אדית') • אלזי פישר (אגנס) • ראסל בראנד (נפריו) • סטיב קוגן (סיילס טוסיקבאום) • מויסס אריאס (אנטוניו) • פייר קופין (קווין, בוב וסטיוארט) • ג'ניפר סונדרס (המלכה אליזבת השנייה) |  |
| בימוי | פייר קופין • כריס רנו • כריס רניוד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810632958605606  BNE: XX5724010  LCCN: no2018142600  LNB: 000250843  VIAF: 8985150325556010090000   WorldCat (עם VIAF): 8985150325556010090000
הלורקס

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  הסיפור המקורי של הלורקס, 1971
 בימוי:  כריס רנו, קייל בלדה 
 הופק בידי:  כריס מלדאנרי 
 תסריט:  דוקטור סוס 
 עריכה:  קלייר דודג'סון 
 שחקנים ראשיים:  זאק אפרון   טיילור סוויפט
 מדבבים:  אד הלמס זאק אפרון ג'ני סלייט טיילור סוויפט דני דה ויטו רוב ריגל בטי וייט 
 מוזיקה:  ג'ון פאוול
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Illumination Entertainment
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 2 במרץ 2012   ישראל 28 במרץ 2012
 משך הקרנה:  86 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט דיסטופי, סרט שמבוסס על ספרים, סרט קומדיה, סרט מוזיקלי, פנטזיה קומית 
 תקציב:  70 מיליון דולר
 הכנסות:  $348,840,316
 הכנסות באתר מוג'ו:   lorax
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הלורקס (באנגלית: Dr. Seuss' The Lorax) הוא סרט קומי-מוזיקלי באנימציה ממוחשבת בהפקת אולפני יוניברסל, המבוסס על ספרו רב-המכר של ד"ר סוס באותו השם משנת 1972. הסרט הופץ על ידי אולפני יוניברסל ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-2 במרץ 2012.
תקציר העלילה

ההרפתקה עוקבת אחר ילד בן 12 ששמו טד בחיפושו אחר עץ אמיתי שבאמצעותו הוא מתכוון לכבוש את לבה של אודרי, נערת חלומותיו. כדי למצוא את העץ הוא צריך למצוא את אז-לי, שמספר לו כיצד נעלמו כל העצים ומה אפשר לעשות כדי להחזירם.
הסרט מותח ביקורת קשה על התנהלות הכלכלה האנושית, אף שהוא קומי וחביב.
צוות שחקנים

דני דה ויטו – הלורקס (מדבב: יוסי קאנץ)
זאק אפרון – טד (מדבב: לי בירן)
טיילור סוויפט – אודרי (מדבבת: רוני דלומי)
אד הלמס – אז-לי (צעיר: גילן שחף, זקן: דור צויגנבום)
בטי וייט – סבתא נורמה (מדבבת: דינה דורון)
ג'ני סלייט – אמו של טד (מדבבת: הילה סורג'ון)
רוב ריגל – מר אוהר (מדבב: חיים זנאתי)
ביקורות והכנסות

הסרט זכה לביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג משוקלל של 58%. בסוף השבוע הראשון לצאתו הכניס הסרט 70 מיליון דולר, הפתיחה השלישית בטיבה לחודש מרץ בארצות הברית, והשמינית הטובה ביותר לסרט אנימציה נכון למרץ 2012.
המאבק להרחקת אסדת לווייתן

המאבק להרחקת אסדת לווייתן התרחש בתקופה של ספטמבר 2017 ועד ראשית 2020. היה זה מאבק במסגרת מחלוקת ציבורית בעניין בנייה של אסדת טיפול בגז טבעי במרחק של 10 ק"מ מחוף דור. האסדה נועדה לטפל בגז אשר יופק משדה לווייתן, טרם הזרמתו אל הצרכנים. באוקטובר 2019, הושלמה הצבת אסדת לווייתן על המדף היבשתי, במרחק של 9.7 קילומטר מחוף דור, מקום בו עומק המים הוא 86 מטרים. הזרמת גז מהמאגר החלה בדצמבר 2019.
קבוצה של פעילים, רובם מאזור חוף הכרמל וזכרון יעקב אך גם מאזורים שונים ברחבי הארץ, התארגנה בעמותת שומרי מישור החוף אשר במהלך המאבק התפצלה לשומרי הבית (עמותה זו של שומרי מישור החוף נסגרה אך היא זו שהתארגנותה החלה את המאבק באסדת לווייתן בדור, ראשיתה בזכרון יעקב). במקביל הוקם לאותו עניין גוף במועצה זכרון יעקב הנקרא קבינט הגז. צוות המאבק התנגד להקמת האסדה בקרבה לחוף, להזרמת קונדנסט ארצה בצנרת ולאחסונו במכלי אחסון בקרבת יישובים, וכן להקמת אזורי תעשייה פטרוכימית נוספים במדינה. הפעילים דרשו להציב את האסדה על פי באר הקידוח, בשדה לווייתן, במרחק של 120 קילומטר מהחוף כפי שרשום בחלופה 9 בתוכנית תמ"א 37-ח. דרישה זו באה מתוך בחינת המתנגדים של התוכניות, הסיכונים, הטכנולוגיות, והחישובים המובאים בתוכנית התמ"א וכן בתנ"ס הימי והיבשתי שהכינה חברת נובל מדינטראנין, וכן מן הסיבה שהטיעון לשיקול הביטחוני מתייתר שכן באר כריש-תנין הוא פתרון FPSO על פי הבאר בגבול המים הכלכליים של ישראל עם לבנון ובאזור מחלוקת. משכך קל וחומר שאין בעיה ביטחונית לפתרון על פי הבאר בקידוח לווייתן הסמוך לשדה אפרודיטה של קפריסין. בעמותות אלו חברים אזרחים מן השורה, בהם מהנדסים, פיזיקאים, מהנדסי מכונות תוכנה ועוד.
סטטוס המאבק כעת הוא שהאסדה היא עובדה מוגמרת והפעילות היא להפעלת ניטור רציף, אמין ואובייקטיבי במרחב החוף, במרחב חגית ועל גבי האסדה עצמה.
שדה לווייתן

באר גז מפיקה מבטן האדמה גז טבעי (ברובו מתאן), שיש לו גם פאזה הנוזלית המכילה סוג של נפט (קונדנסט). כדי לספק את הגז לצרכנים יש צורך בתהליך טיפול, שכולל: ייבוש הגז מנוזלים (מי ים ועוד), ייצוב הגז, והורדת הלחץ שלו. תהליך זה מלווה בפליטת מזהמים ברמות שונות, בהתאם לטכנולוגיה שבשימוש.
שדות גז גדולים התגלו במים הכלכליים של ישראל בתחילת שנות ה-2000. שדה הגז "לווייתן" התגלה בדצמבר 2010, בעומק של 5,170 מטר מתחת לפני הים (בעומק מים 1,634 מטר). זהו אחד משדות הגז הגדולים בים התיכון, עם עתודות של כ-620 מיליארד מטרים מעוקבים (BCM).
בשנת 2014, כשהוכרז שדה הגז כתגלית, החליטה חברת נובל אנרג'י מדיטרניאן לימיטד, שהיא הגוף המפעיל בהתאם להסכם תפעול משותף (JOA) בין בעלי הזכויות על השדה, לבצע את הטיפול הנדרש באתר הקידוח, שנמצא כ-120 קילומטרים ממערב לחיפה. ההחלטה להציב אסדת הטיפול בים, ולא על היבשה כפי שקורה במרבית מאגרי הגז הטבעי בעולם, התקבלה בעקבות מאבק קודם שניהלו תושבים מאזור חוף הכרמל נגד הצבת מתקן טיפול על היבשה והרחקתו לים.
באפריל 2016 שינתה החברה את ההחלטה, ובחרה באתר המיועד לכך נכון ל-2019, הנמצא כ-10 קילומטרים ממערב לחוף דור. שותפות לוויתן הודיעה כי ההחלטה התקבלה משיקולים טכניים וטכנולוגיים, מסיבות סביבתיות וכלכליות, ומשיקולי בטיחות וביטחון. אולם כאמור טיעונים אלו במחלוקת ולמעשה לא הומצא ולא נעשתה כל עבודת מטה ביטחונית למיקום זה ולא נעשתה כל עבודה מחקרית יסודית בהיבטי שפך. טיעונים אלו בשורש המאבק והמחלוקת.
כשנה לאחר מכן, כשפרויקט לווייתן היה בעיצומו, קבוצה של אזרחים שהתאגדו בעמותה בשם "שומרי הבית", רובם תושבי אזור חוף הכרמל וזכרון יעקב, פתחה במאי 2017 במאבק כנגד המיקום המתוכנן של האסדה.
רקע מקדים

בשנת 2010 התגבש מאבק של תושבי חוף כרמל וזכרון יעקב כנגד התוכנית של חברת נובל להקים מתקן פטרוכימי לקליטת גז מקידוחי תמר ודלית והפרדת הקונדנסט ממנו ביבשה. מוקד העניין בין השאר היה העברת התכנון מן המדינה ליזמים.
התכנון היה כי המתקן יוקם ליד מתקן לטיהור שפכים הסמוך לכביש 2 והיישוב עין איילה.
חלק מן התכנון היה כי לחץ הכניסה למתקן יהיה 450 בר, לחץ חסר תקדים בעולם לכניסת גז למתקן קבלה. צינור הקבלה היה אמור לעבור בסמיכות לשמורת דור והיישוב דור ונחשולים.
תשובי האזור התארגנו והוקם מטה מאבק ברשותו של איציק בקיש תושב נחשולים תחת עמותת מאבק Gas-Out. מטה המאבק כלל גם את ראשי הרשויות במרחב.
הצוות הטכני של מאבק זה שהורכב ממהנדסים ופיזיקאים מתנדבים בני היישובים באזור בחן את המשמעויות ההנדסיות השונות. הופק דו"ח טכני: "דו"ח הערכת סיכונים במתקן הפרדת גז וצנרת הובלת גז באתרים דור ועין אילה מקידוחי תמר ודלית" שבחן סיכונים אלו במימון מועצה מקומית זכרון יעקב.
דרישת המאבק הייתה טיפול בים.
נשכרו מומחים בינלאומיים לבחינת הפתרונות והטכנולוגיות הימיות. כמו כן בוצעו אנליזות וסימולציות לבחינת אירועי כשל בצינור הגז אשר יובילו לדליפת גז ויצירת תערובת פציצה.
הנושאים שנבחנו הם סכנות ההדף, הקרינה וטווחי הביטחון.
ברמה המוניציפלית המאבק הובל על ידי ראש מועצה מקומית זכרון יעקב מר אלי אבוטבול וראש מועצה אזורית חוף כרמל מר כרמל סלע.
במהלך דיון (פרוטוקול מס' 189) בישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה שהתקיימה ב-26 באפריל 2010 הסתבר כי היו גם פעולות של ניגוד עניינים שגררו כמעט תלונה במשטרה נושא זה של ניגוד עניינים הגיע אף לעיתונות.
במהלך הפקת דוחות אלו הסתבר כי תרחישי הכשל שמנהיג פיקוד העורף הם חור קטן של לא יותר מאשר שני אינץ' בצינור ולא נבחן התרחיש של קרע מלא בצינור.
הסתבר כי המדינה העריכה בחסך את אירועי הפיצוץ מדליפה ואת הסיכונים הנלווים לרצפטורים ציבוריים כגון חסימות של כביש 2 כביש 4 ופגיעה בתושבים כתוצאה מהדף וקרינת חום.
כפועל יוצא של תהליך זה הורה בג"ץ לבחון את הפתרון הימי.
עוד בחנו בצוות הטכני את המיקום של אוניית ה-LNG ליד תחנת הכוח חדרה. הסתבר גם שם כי הייתה הערכה בחסר לטווחי ביטחון וסכנות קרינה והדף וכן פגיעה ברצפטור ציבורי והוא תחנת הכוח חדרה.
לכן נבחר כי אוניית הגז המונזל תעגון בטווח של כ-2.7 מייל ימי מן החוף והגז יוזרם דרך צינור לתחנה.
כאשר הוחלט על מתקן ימי בחנה המדינה חלופות והומלץ כי המקום האופטימלי הוא אסדה במדף החוף מול דור בטווח של כ-10 ק"מ. קרבתו לחוף הולידה את המאבק.
קבינט הגז מועצה מקומית זכרון יעקב

בספטמבר 2017 הוקם קבינט הגז על ידי ראש המועצה המקומית זכרון יעקב מר זיו דשא. קבינט הגז הוא גוף של המועצה המקומית זיכרון יעקוב אשר בו חברים אנשי המועצה (יועץ משפטי, מנהל איכות הסביבה, חשב) ובראשו עומד ראש המועצה זכרון יעקב. בנוסף חברים בקבינט מתנדבים מהנדסים ובראשו עומד תת-אלוף מילואים אביגדור קליין. הקבינט הטכני הפיק מספר דוחות טכניים ברמה אקדמית אשר ניתחו את ההיבטים הבאים (רשימה חלקית):
בקרת שיקולי התכנון בתנ"ס ימי ותמ"א 37
דוח טכני ביטחוני לשיקולי מיקום האסדה מלווה בהערכת סיכוני שפך, סימולציות מטחים כבדים ויכולות ההגנה
דוח תחקיר תהליך קבלת ההחלטות למיקום האסדה
דוח תחקיר מערך הניטור היבשתי והימי
בנוסף ניהל הקבינט דוחות תחקיר עם מומחים מישראל ומחוץ לה בנושאים הבאים (רשימה חלקית):
דוח ביטחוני ניתוח פגיעות לחלופות מערכי טיפול ימיים בגז טבעי המקרה של איומים ביטחוניים על מערך 'דור' שכתב החוקר ניר זרחי תחת הנחיית פרופ' שאול חורב, ראש מרכז חיפה למחקרי מדיניות ואסטרטגיה ימית (HMS) באוניברסיטת חיפה.
דוח שפך ואידוי (דו"ח שנערך עלי ידי צוות מומחים של חברת ORION מאירופה בראשותו של ד"ר זודיאטיס
דוח מטאורולוגי
דוח טוקסולוגי
מן העבודות שנעשו התקבלה תמונה שהמדינה העריכה בחסר את יכולת ההכלה לאירוע שפך כפי שמוצג בתנ"ס הימי. עוד התגלה כי המדינה לא העריכה את התוצאות של אידוי כתוצאה מאירוע שפך ובמיוחד מאירוע אידוי לפגיעה בצינור בטווח 1 ק"מ.
בתנ"ס הימי נתגלו סתירות טכניות אשר לא יושבו בגוף הדוח בדיון טכני מעמיק.
בהיבט הביטחוני מן הניתוחים עולה כי טווח ה-10 ק"מ אינו אופטימלי וכי קיימות שתי אפשרויות.
מתקן בעומק הים על פי הבאר כרשום בסצנוגרמות שהמליץ אלוף מיכה רם ולחליפין במים הסמוכים כרשום בדוח חורב-זרחי.
דוחות הקבינט הועברו לגורמים מדינתיים והם משרד מבקר המדינה, המטה לביטחון לאומי ויו"ר ועדת חוץ וביטחון מר אבי דיכטר.
משומרי מישור החוף לשומרי הבית

בראשית מאבק זה ביולי 2017 הוקמה בזכרון יעקב עמותת שומרי מישור החוף לאחר שהחלה התארגנות אזרחים אשר חשפו באקראי עבודות צנרת בחוף דור.
עקב חילוקי דעות בין צוות המובילים התפצלה הקבוצה לקבוצת שומרי הבית שהפכה בהמשך לעמותה רשומה בהנהגת יוני ספיר ונותרה עמותת שומרי מישור החוף. עמותת שומרי מישור החוף הייתה עם צוות חוות דעת טכני שעבר בהסכמה מעמותת שומרי מישור החוף לשומרי הבית שלאחר מכן הפכה לעמותה רשומה. עמותת שומרי מישור החוף התפרקה בסופו של תהליך.
לעמותת שומרי הבית פעילות כלל ארצית.
במסגרת זו הופקו ופורסמו הדוחות הבאים (רשימה חלקית) :
דו"ח פרופ' שטיינר מאוניברסיטת אנקורג' אלסקה על ידי שומרי מישור החוף
דו"ח פרופ' דוד ברודאי שהחל להתרקם על ידי שומרי מישור החוף והושלם סופית במסגרת שומרי הבית
דו"ח פרופ' מיכאל בר חנא על ידי שומרי הבית
דו"ח ד"ר מיכאל גרבר על ידי שומרי הבית
דו"ח RAMBOLL על ידי שומרי הבית
דו"ח שרוני על ידי שומרי הבית
בנוסף ערכו שומרי הבית כנס מומחים בינלאומי ב-31 ביולי 2018 במלון אלמא בזכרון יעקב בנושא ההשלכות הבריאותיות והסביבתיות שבמתווה הפיתוח של מאגר לווייתן.
מניעי המאבק

לטענת פעילי העמותה, אסדת טיפול בגז היא מפעל פטרוכימי, וככל מפעל כזה, בדרך שגרה הוא פולט חומרים מזהמים לאוויר ולים. קיימת גם סכנה, שבמקרה של תקלת שפך יוזרמו כמויות גדולות יותר של מזהמים לים, ויפגעו בשורה של משאבים חיוניים, כגון: מפעל התפלת מי-ים, חי וצומח תת-מימי, עופות, וחופי רחצה. לטיפול בתוצרי הגז נלוות סכנות נוספות, כמו מאגרים בקרבת מקומות יישוב, פגיעה אפשרית במי תהום, ועוד.
בין התומכים במאבק: עמותות צלול, מגמה ירוקה (שהיו שותפים לדרישה להרחיק את הטיפול מהיבשה אל מקום האסדה הנוכחי, וכעת דורשים להרחיקו אל הבאר), עמותות "פעולה ירוקה", "כחול וירוק", "ירוק עכשיו" ו-"שומרי הגן", עשרות רשויות מקומיות, חברי כנסת, ושורה של מומחים בתחומים של הפקת אנרגיה, בריאות וסביבה מנגד, מיקומה של האסדה אושר על ידי המועצה הארצית לתכנון ובנייה, המשרד להגנת הסביבה ומשרד האנרגיה. החברה להגנת הטבע, אדם טבע ודין ורשות הטבע והגנים, הביעו תמיכה במיקום האסדה בקרבת החוף. עמדתם מתבססת בעיקר על נתוני נובל אנרג'י ומסתמכת על יכולות האכיפה של המשרד להגנת הסביבה, ואולם, המשרד להגנת הסביבה דחה את בקשת היתר הפליטה של נובל אנרג'י מטענה שהנתונים שסיפקה החברה אינם אמינים ואינם מהימנים, המשרד להגנת הסביבה בעצמו הודה שאינו מצליח לאכוף את חוק אוויר נקי, וגם מבקר המדינה קבע שיכולות האכיפה של המשרד להגנת הסביבה אינן מספקות.
ביולי 2019 הודיעו הפעילים, בסרטון וידאו בעמוד הפייסבוק שלהם, שהם אינם ממקדים עוד את מאבקם בהזזת האסדה למקום אחר.
מניעי המאבק > היעדר אסדרה וחוסר איזון בין סמכויות משרדי הממשלה

בישראל אין חקיקה ייעודית המסדירה את ההיבט הסביבתי של חיפוש גז ונפט והפקתם.
מתנגדי אסדה בחוף דור מתריעים על העדרה של אסדרה - תוכנית חירום לאומית (להלן: תלמ"ת) לאירועי זיהום ים כולל אירועי קידוחי גז ונפט, שהממשלה הטילה את הכנתה בשנת 1998 על המשרד להגנת הסביבה (להלן: הגנ"ס) ועד 2019 לא באה לעולם אף על פי שכבר ב-2011 העניק משרד האנרגיה רישיונות קידוח ודוח מבקר המדינה מ-2013 שקבע שעל הממשלה לקדם בדחיפות תוכנית כוללת למניעת אסון אקולוגי בים שעלות פגיעתו הסביבתית, הבריאותית והכלכלית נאמדת בכ-200 מיליון שקלים לשנה למשך 20 שנה והתמודדות יעילה עם השלכותיו היה ויתרחש.
אחד הלקחים המרכזיים בארצות הברית ובאירופה מאסון דליפת הנפט במפרץ מקסיקו (2010) הייתה שחייבת להיות הפרדת סמכויות בין הרשות האמונה על פיתוח התעשייה מרובת הסיכונים של קידוחי גז ונפט בים לבין הרשות האמונה על הגנת הסביבה מפני השלכות הפיתוח האמור בשל ניגוד עניינים מובנה. בישראל מרבית הסמכויות מרוכזות בידי הממונה על הנפט במשרד האנרגיה האמון על פיתוח התעשייה. להגנ"ס מותירים את תפקיד הייעוץ ממנו ניתן להתעלם בהיעדר סמכויות אכיפה, ללא תקנים לכוח אדם מיומן וציוד מוכנות לאירועי שגרה וחירום.
ולכן דרישת המתנגדים לחקיקת חוק אזורים ימיים מחמיר סביבתית, הענקת סמכויות הגנה סביבתית להגנ"ס בכל המרחב הימי כולל המים הכלכליים, חקיקת חוק נזיקין לים שיחייב את המזהם לשלם - הפקדת ערבויות של הקודח למקרה אסון סביבתי, הגשת תלמ"ת ועיגונה בחוק הישראלי ושכל זה יעשה תוך שיתוף הציבור ובשקיפות מלאה.
טענות המתנגדים

פעילי המאבק הצהירו בעבר שהם מברכים על הפקת גז טבעי משדות הגז בים התיכון, מתוך הכרה ביתרונות של הפקת אנרגיה מגז לעומת החלופות: פחם ומזוט. אולם, המיקום המתוכנן הנוכחי של אסדת הטיפול בגז הוא שעומד במוקד המאבק. לטענתם, מיקום של אסדת טיפול בקרבה לחוף יוצר שורה ארוכה של מפגעים בפועל, ובנוסף לכך סיכונים בכוח. בחודש אוגוסט 2019 שינו את עמדתם והודיעו שמאבקם אינו מתמקד עוד בהרחקת האסדה וכי הם מתנגדים לשימוש בגז טבעי בכלל, וטוענים שעל המדינה לעבור רק לאנרגיות מתחדשות.
לטענת המתנגדים, מאז שנת 2010, כמעט כל אסדות הטיפול בגז טבעי המופק בים בכל העולם (כ-97%) נמצאות "על פי הבאר", ולא בקרבת החוף. לטענתם, האסדות המעטות שנמצאות בקרבת החוף, הן ישנות יותר, או שהוקמו שם מפני שהשדה נמצא בקרבת החוף, או על היבשה. בפועל, יש נכון לשנת 2019 כ-7 מתקני FPSO (מתקן צף לייצור, אחסון ופריקה) בלבד שמטפלים בגז טבעי, בעוד מרבית המתקנים הם מתקנים לטיפול בנפט או במאגרים בהם יש כמויות גדולות של קונדנסט וגז טבעי. פרופ' סרגיו קפוסטה גורס שאין כמעט מתקנים צפים לטיפול בגז טבעי בעולם, ושהמתקנים הללו הוקמו לצורך הפקת ואחסון נפט. לדבריו, "שמעתי על זה (על הטענה שצריך FPSO) ואמרתי. טוב, אז ישראל תהיה המדינה הראשונה בעולם שיהיה לה FPSO להפקת גז טבעי. זה לא שיש לישראל כל-כך הרבה ניסיון בהפקת נפט וגז ואתם רוצים להיות החלוצים? אני חושב שזה רעיון רע". כמו כן, טוענת פרופ' עינת אהרונוב, גאופיזיקאית, ראש תוכנית הגאולוגיה של נפט וגז במכון למדעי כדור הארץ של האוניברסיטה העברית, כי ישראל היא ייחודית בבחירתה למקם את אסדות הזיקוק שלה במרחק גדול מהמאגר וכי יש לשיטה הזו חסרונות מובנים. מומחים נוספים ובהם פרופ' דוד ברודאי מהטכניון, פרופ' אורי דיין מהאוניברסיטה העברית, ודר' מיכאל גרבר, יועצים לעמותת שומרי הבית ומצדדים בעמדה כי יש למקם את האסדה רחוק ככל הניתן מהחוף. אמנון פורטוגלי, חוקר במכון ון-ליר התבטא גם הוא כנגד התוכנית להקים אסדה בקרבת החוף, וגם מומחים עולמיים ובהם איימי רוזנשטיין, מומחית לבריאות הציבור, ופרופ' ריק שטיינר מומחה לטיפול בתקלות שפך, מזהירים מפני הסיכונים והסכנות לציבור ולסביבה, המתלווים לאסדה קרובת חוף, וממליצים להרחיק את המפגע מהאוכלוסייה ככל האפשר.
טענות המתנגדים > פתרון מוצע על ידי המתנגדים

הפתרון הנפוץ ביותר בעולם לטיפול במאגרי נפט שהתגלו במים עמוקים, הוא אסדה צפה. פתרון כזה עבור מאגר לווייתן, תוך שימוש באסדה צפה מטיפוס FPSO (אנ'), הוצע כאמור, על ידי חברת נובל אנרג'י בעצמה (חלופה 9), והיא אף בחנה את פוטנציאל הפיכת כלי השיט למתקן טיפול בגז טבעי. ב-2014 שינתה החברה את החלטתה, והודיעה על בניית אסדה מטיפוס אחר, המקובעת לקרקעית הים בקרבת החוף.
לטענת עמותת "שומרי הבית", החלטה זו מיטיבה כלכלית עם חברת נובל אנרג'י וחברת "דלק קידוחים" בבעלות יצחק תשובה, השותפה במאגר לווייתן, וכן עם חברת בז"ן שבשליטת עידן עופר, שתהפוך למונופול במכירת קונדנסט - במקום שיימכר מהבאר, באוניות, אל הצרכנים, בעיקר מחוץ לישראל. המתנגדים לא הציגו סימוכין לטענה זאת.
אסדה צפה יכולה למנוע את הצורך בצנרת יבשתית של קונדנסט (המהווה סכנה למי התהום); אין צורך בנוגד קיפאון מזהם (הגז יוצא ב-70 מעלות) - פחות זיהום בנזן; מאידך, על אסדה צפה מאוחסנות כמויות גדולות יותר של דלקים, שיכולות להגיע גם למאות אלפי חביות קונדנסט; במקרה של תקלת שפך - הזיהום עלול להיות נרחב ביותר ורחוק יותר מהחוף; לאחר שכמות הגז בבאר יורדת לרמה שלא כדאי להפיק - ניתן להעביר את האסדה לבאר אחרת; קיימות מספר אסדות כאלה בחכירה. חסכון בבנייה ופירוק; במקרה חירום היא יכולה להרים עוגן ולשוט משם.
בנוסף לכך, אסדה צפה מאפשרת להפיק עוד כ-100 BCM, לקראת סוף חיי הבאר, בהשוואה לאסדה קבועה, בזכות מפל לחצים נמוך יותר. באתר "שומרי הבית" מרוכזת רשימה וקישורים של 35 אסדות צפות הפעילות בעולם מתוכן 25 הן אסדות לטיפול בנפט.
עובדתית תמ"א 37ח' מאפשרת הצבת מכלית אחסון צפה מטיפוס FSO בצמוד לאסדת הרגליים קרובת החוף, עובדה ששומטת את הקרקע מתחת לטיעון הכמויות הקטנות. במכלית כזו צפוי לאחסן עד 100,000 חביות קונדנסט, כך ששפך ממנה יהווה אסון סביבתי ובריאותי קשה ויכול לגרום להתפשטות של ענן גזים רעילים שיחייב פינוי אוכלוסייה מאסיבי. נובל אנרג'י הודיעה כי אינה מתכוונת לעשות שימשו במתקן כזה ליד אסדת לווייתן, ואולם בבקשת היתר הפליטה החדשה שלה עבור לווייתן נכתב כי: "באסדה קיימת הכנה להטענת קונדנסט למכליות ים", וכן מצוין עבור אותו המקור: "אמצעים קיימים למניעת שפיכות/דליפות- אין." וכן: "אמצעים קיימים לבקרה וניטור דליפות- אין".