stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוקת עיראק (2005)
תוכן וסעיפים > ביזור כוח

חוקת 2005 נכתבה תחת העננה שהותיר אחריו משטרו הרודני והריכוזי של סדאם חוסיין. בכדי למנוע השתלטות מחודשת של גורמים כאלה על המדינה וכדי למנוע דיכוי של קבוצה אתנית או דתית על ידי אחרות, החוקה מבזרת את כוחה בשני מישורים:
בית הנבחרים (בערבית – מג'לס א-נואב) מייצג את הרמה הלאומית-פדרלית ביחס של נציג אחד על כל 100,000 עיראקים. הנציגים נבחרים בבחירות ישירות, חסויות ויחסיות ביחידת בחירה לאומית אחת. ראש הרשות המבצעת ברמה הלאומית-פדרלית הוא ראש הממשלה ונשיא המדינה משמש כדמות סמלית עם סמכויות מינימליות.
מועצת הפדרציה (בערבית - מג'לס אלאיתיחאד) מוגדרת כבית-המחוקקים המייצג את יחידות המשנה. סעיף 65 הוא היחיד שעוסק במועצה זו וקובע שכל עניין הנוגע אליה יחוקק בחוק בבית הנבחרים. הקמתה של מועצת פדרציה שחלוקת המושבים בה תבוסס על נציגי מחוזות או חבלים מנהליים תוכל לחזק קולות מיעוטים שנבלעים תחת אחוז החסימה בבחירות של יחידת בחירה לאומי לבית-הנבחרים.
החוקה העיראקית מגדירה מחוזות וחבלים מנהליים אוטונומיים כשני סוגים של יחידות משנה שייצוגו במועצת הפדרציה. המחוזות (בערבית - מוחאפזה) הם אותם המחוזות המנהליים אליהם חולקה עיראק ולכל אחד מהם רשויות וסמכויות נפרדות מזו של הממשל הפדרלי. יחידת המשנה השנייה היא חבלים מנהליים אוטונומיים (בערבית - איקלים) שכל אחד מהם מאגד בתוכו מספר מחוזות. האפשרות להתאגד לכדי חבל מנהלי ניתנה כאיזון לסעיף 117 בו עיראק מכירה בכורדיסטן העיראקית כחבל מנהלי אוטונומי. ההכרה היא למעשה הכרה במציאות שבשטח כיוון שבזמן כתיבת החוקה, כבר ניתנה לחבל הכורדי אוטונומיה רבה וחסות ממדינות הקואליציה.
אף על פי שבפועל, כל מחוז יכול להתאגד לחבל מנהלי, נכון ל-2021, לא קיימים חבלים מנהליים חוץ מהחבל הכורדי.
החוקה מעניקה לחבלים המנהליים התנהלות אוטונומית שמקנה להם סמכויות ומרחב פעולה רחבים יותר ביחס למחוזות כמו הקמת מנגנוני ביטחון מקומיים ואף "הזכות לתיקון יישום החוק הפדרלי בחבל המנהלי במקרה של סתירה או ניגוד בין החוק הפדרלי וחוק החבל המנהלי" כל עוד איננו סותר את תוכן החוקה הפדרלית. [סעיף 121]
סעיף 110 מציין את הסמכויות הבלעדיות לממשל הפדרלי כמו יחסי חוץ, מדיניות מוניטרית, קביעת מידות ותקנים, שמירה על גבולות לאומיים וחלוקת מכסות מים בין המחוזות והאזורים.
המחלוקות על משאבי הנפט
ב-2013 התנהל מאבק בין החבל הכורדי והממשל הפדרלי סביב ניהול הנפט. ממשלת חבל כורדיסטן התנגדה לעליונות סמכותו של הממשל הפדרלי בניהול תוצרי הנפט ופעלה למכור את הנפט באופן עצמאי.
ממשלת החבל הכורדי טענה שבהתאם לסעיף 112, תוצרי הנפט צריכים להתנהל בשיתוף פעולה בין הממשל הפדרלי וממשלת החבל. לממשל הפדרלי אין וטו בניהול המשאבים שכן תחום הנפט לא מוזכר ברשימת הסמכויות הבלעדיות לממשל הפדרלי בסעיף 110. ולכן, בהתאם לסעיף 115, לממשל האזורי זכות בכורה על התחום. הממשל הפדרלי התבסס על סעיף 111 וטען שרק הוא נציג "כל העם העיראקי" ורק הוא יוכל לוודא תפוקה מריבית של המשאבים וחלוקתם באופן שווה, כפי שדורש סעיף 112. ממשלת החבל הכורדי טענה שכוונת סעיף 112 בהתייחסות ל"שדות הנוכחיים" היא לשדות שהיו ידועים בזמן תיקוף החוקה, ולכן אין לממשל הפדרלי סמכות בשדות הנפט החדשים שהתגלו מאז. הממשל הפדרלי פירש את הביטוי "שדות נוכחיים" כשדות הקיימים בשטח.
תוכן וסעיפים > זכויות וחירויות

כיוון שהחוקה נכתבה מאוחר יחסית לחוקות רבות, היא נחשבת מתקדמת מבחינת זכויות אדם. בשער השני בחוקה, נקבעות זכויות בסיסיות כמו הזכות לשוויון, לביטחון, לחיים, לפרטיות, למשפט הוגן והזכות לאזרחות. זכויות אלה מתקדמות גם ביחס לחוקות מערביות.
שער הזכויות והחירויות בחוקה משמש לטיעונים של מחנות שונים במחלוקות פוליטיות כמו בתיקון חוק המעמד האישי. חוק המעמד האישי הוא חוק משנת 1959 הקובע את אופן פסיקת בתי הדין הדתיים בענייני אישות, משפחה וירושות. החוק נחשב בזמנו לאחד המתקדמים בעולם הערבי כשהוא קובע תקנות אחידות לכל הדתות והאסכולות בהתבסס על הלכות האסלאם המקלות ביותר.
ב-2003 ניסו גורמים במועצה העיראקית המייעצת לקבוע בדינים אלו את החוק האסלאמי המלא וכך לדוגמה להתיר פוליגמיה שאסורה בחוק זה. ב-2014 הציע שר המשפטים לחוקק חוק מקביל המבוסס על השריעה וכונה "החוק הג'עפרי" על שם האימאם השיעי. השר טען שלשיעים הזכות לפעול בהתאם לדתם מתוקף סעיף 41 לחוקה שקובע ש"העיראקים חופשיים במחויבותם למעמדם האישי בהתאם להלכתם, לאסכולה הדתית שלהם, לאמונותיהם או לבחירותיהם...". המתנגדים לחוק טענו שאין ליצור חוקים נפרדים לכל אסכולה בהתאם לסעיף 14 לחוקה שקובע ש"העיראקים שווים בפני החוק ללא הבדל מין, מוצא, לאום, מקור, צבע, דת, אסכולה...". פעילת זכויות האדם, הנא אדואר, קראה לביטול סעיף 41 לחוקה מתוך חשש לניצולו על-ידי מפלגות וגורמים דתיים והדגישה את הסתירה בין שוויון וחוק דתי.
ביולי 2021 הועלתה הצעה לתיקון סעיף 57 לחוק המעמד האישי כך שבמקרה של גירושין, משמורת האם על הילדים תימשך עד גיל 7 במקום 10 ולאחר מכן תועבר המשמורת ישירות לאב או לסב מצד האב. במקרה שהאם התחתנה מחדש, המשמורת תעבור אוטומטית לאב. הסעיף המקורי לא מבדיל בין אישה שנשאה בשנית לבין אישה שלא ומותיר את המשמרות בידי האם עד גיל 15 שבו ניתנת לילד הבחירה בין האם לאב. הצעת התיקון לחוק העלתה ביקורות רבות והתבססה על סעיף 41 לחוקה בדומה לניסיונות קודמים. בשונה מניסיונות קודמים ההצעה לא מתנגשת עם סעיף 14 הקובע כי כל העיראקים שווים בפני החוק.
תוכן וסעיפים > מיליציות פוליטיות

סעיף 9 לחוקה מאגד מגבלות על קיומם של כוחות חמושים. תת-סעיף 9\ב' אוסר על קיום גופים צבאיים מחוץ לשורות כוחות- הביטחון הרשמיים. תת-סעיף 9\ג' אוסר על פעילות פוליטית של גורמים צבאיים. לאחר אישור החוקה, פעל הממשל הפדרלי לשילוב המיליציות בכוחות הביטחון הפדרליים בהתאם לתת-סעיף 9\ב'. בפועל, המיליציות לא שולבו בכוחות הביטחון הפדרליים והן מוסיפות לפעול באופן עצמאי. ישנן מליציות כמו ארגון בדר שבמקביל לקיומן בניגוד לתת-סעיף 9\ב' פועלות גם כמפלגה פוליטית. מבין 329 חברי הפרלמנט שנבחרו בבחירות 2018, 48 הגיעו מגוש "אלפתח" שייצג את איגוד המיליציות השיעיות, אל-חשד א-שעבי. כלומר, כשביעית מחברי הפרלמנט העיראקי מכהנים באופן אנטי-חוקתי.
החוקה בשיח הציבורי בעיראק

החוקה העיראקית נוכחת בשיח הציבורי והפוליטי במדינה מעצם היותה החוק העליון וטיעונים במחלוקות פוליטיות ומשפטיות מתבססים על סעיפיה ועל ערפול הניסוח המאפיין אותה. בשנת 2014, בעקבות ניסיון תיקון חוק המעמד האישי משנת 1959, פעילת זכויות האדם העיראקית, הנא אדואר, קראה לביטול סעיף 41 לחוקה מתוך חשש לניצולו על-ידי מפלגות וגורמים דתיים. אדואר הדגישה את הסתירה בין שוויון ובין אוטונומיה דתית לאסכולות הדתיות השונות. לדעתה, האוטונומיה הדתית עלולה להעמיק את השסעים בחברה העיראקית כפי שנראה במלחמת האזרחים.
ד"ר שירזאד א-נג'אר מאוניברסיטת נאוורוז שבדהוכ, התייחס בעבר להיעדר יישום החוקה ובייחוד להיעדר מועצת הפדרציה. נכון ל-2021 לא חוקק חוק לעיגון סעיף 65 שקובע את מועצת הפדרציה כבית העליון ברשות המחוקקת העיראקית. כלומר, המדינה העיראקית מתנהלת בניגוד לחוקתה. למעשה, סעיפים רבים בחוקה לא עוגנו בחוק וכך החוקה מצטיירת לעיתים כנייר ללא תוכן. דוגמה לכך הם סעיפי הזכויות המתקדמים שלא חוקקו בחוקי עזר ולא נאכפים.
בנוסף להיעדר יישום הסעיפים, נוצרות מערכות חוק בלתי פורמליות במקביל לחוקה. דוגמה לכך הוא עיקרון ה"מוחאססה" (הקצאת תפקידים לפי מכסות עדתיות) הנהוג במערכת הפוליטית, לא מוזכר בחוקה ויש שיאמרו אף שהוא נוגד את עיקריה. עיקרון המוחאססה נובע מהמתחים הדמוגרפיים בעיראק ובעיקר בין הרוב השיעי לבין שני המיעוטים הגדולים – הכורדים והערבים-הסונים. כחלק מעיקרון זה מוקצות מכסות לתפקידים פוליטיים בכירים לכל אחת מהעדות הגדולות. כך למשל ראש הממשלה, בעל הסמכויות הרבות, יהיה שיעי; הנשיא שתפקידו סמלי בעיקרו יהיה כורדי; ויושב ראש הפרלמנט יהיה ערבי-סוני. אף על פי כן, עיקרון המוחאססה, או כל חלוקת מכסות לפי מפתח עדתי, אינה מוזכרת בחוקה והיא עומדת בניגוד לסעיפי השוויון המצוינים בה מפורשות.
משאל העם בצפון המדינה: אחת הביקורות על אי-יישומם של סעיפי החוקה מתייחסת להימנעות המדינה מהתמודדות עם סוגיית אזורי המחלוקת בצפון עיראק. הדרישה להתייחסות לסוגיה הופיעה כבר בסעיף 58 לחוק הניהול שדרש את הסדרת אזורי המחלוקת בצפון עיראק לאחר שבימי שלטון מפלגת הבעת', גורשו רבים מהתושבים הכורדים בשטחים אלו ויושבו במקומם תושבים ערבים כדי לצמצם את שטחי השליטה הכורדיים. מצד אחד טוענים הכורדים ששטחים אלו צריכים להיכלל תחת האזור הכורדי ומצד שני מדיניות השיערוב גרמה לשינוי דמוגרפי ולא ידוע מי מהי קבוצת הרוב בשטחים אלו.
סעיף 140 לחוקה קובע כי פתרון לסוגיה ימצא עד ל-31 בדצמבר 2007 בעזרת מפקד אוכלוסין באזורי המחלוקת שלאחריו יתקיים משאל-עם בין התושבים שתוצאתו תכריע את שאלת הריבונות על אזורי המחלוקת. אולם בפועל, שני צידי המחלוקת - הן הרשויות בבגדאד והן רשויות החבל הכורדי האוטונומי בארביל - חששו מתוצאותיהם של מפקד אוכלוסין ושל משאל-עם שכאלה ונכון ל-2021 לא התקיים אף לא אחד מהשניים וסוגיית הריבונות באזורי המחלוקת נותרה בעינה.
הערות שוליים

↑  ظروف كتابة مسودة الدستور العراقي, www.aljazeera.net (בערבית)
1 2 3 4 5  David Romano, Iraq's Descent into Civil War: A Constitutional Explanation, Middle East Journal Vol. 68 no. 4 (Autumn 2014), עמ' 547-566
1 2  Iraqi Thoughts | Feb 14, 2019 | Featured, Politics, Society | 0, The Personal Status Law and Political Tensions in Iraq, 1001 Iraqi Thoughts, ‏14 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  اقتراح تعديل المادة 57 من قانون الأحوال الشخصية في العراق يطلق جدلا, اندبندنت عربية, ‏12 ביולי 2021 (בערבית)
↑  Iraqi Women and the National Personal Status Law - Statehood & Participation | Heinrich-Böll-Stiftung | Lebanon - Beirut, Heinrich-Böll-Stiftung (באנגלית)
↑  مجلس الاتحاد حبر على ورق.. إرادات الكتل السياسية تعيق تشكيل ثاني مجلسي البرلمان, Rûdaw (בערבית)
↑  Immobilien, Haus und Garten Blog, Garagen und Inneneinrichtung wie z.B. Möbel, web.archive.org, ‏2012-01-03
אזרח עיראקי מצביע במשאל העם לאשרור החוקה
מבנה בית-הנבחרים העיראקי באזור הירוק. בהיעדר בית-עליון, מכונה על-ידי העיראקים "הפרלמנט"
חסידות קרעטשניף

| --- | --- |

הכניסה לעיירה קרטשונשטי (קרעטשניף) במחוז מרמורש ברומניה
 שורשים, סיווג והנהגה
 קבוצה:  תנועת החסידות
 מקום ייסוד:  קרעטשניף, רומניה
 מייסד:  מאיר רוזנבוים מקרעטשניף 
 אדמו"ר:  רבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים  רבי דוד משה רוזנבוים
 
חסידות קרעטשניף היא חסידות מגזע נדבורנה. האדמו"ר הראשון שכיהן בכפר קרעטשניף (קרצ'ונשטי (רומ'), במחוז מרמורש בטרנסילבניה, כיום ברומניה) היה רבי מאיר רוזנבוים, בנו של רבי מרדכי לייפר מנדבורנה, בן נינו של רבי מאיר הגדול מפרמישלאן.
תולדות החסידות

רבי מרדכי לייפר (ה'תקפ"ד (1824) - ה'תרנ"ה (1894)) כיהן בהתחלה בנדבורנה לצד אחיו רבי אהרן אריה. בהמשך עבר לערים אחרות, בהן חוסט ובישטינא. לאחר פטירתו כל בניו שימשו כאדמו"רים. בנו השלישי, רבי מאיר, כיהן כאדמו"ר בקרעטשניף (רומ') שברומניה.
תולדות החסידות > הדור הראשון

רבי מאיר רוזנבוים נולד בשנת ה'תר"ח. היה חתנו של רבי יחיאל מיכל טירר מדורוהוי, שהיה חתנו של רבי אליעזר זאב מבוטשעטש. התנהל כצדיק עממי והאוכלוסייה התייחסה אליו כבעל מופת. רבי מאיר שינה את שם משפחתו מלייפר לרוזנבוים. הנהיג עדתו בין השאר בערים יאס, מיאלען וטרעבישאן (Dilove). בסוף ימיו עבר לעיירה קרעטשניף שעל שמה נקרא. נפטר בל' בסיוון ה'תרס"ח (1908).
תולדות החסידות > הדור השני

חמשת בניו ושני חתניו שימשו כאדמו"רים אחריו. המפורסמים שבהם הם רבי אליעזר זאב מקרעטשניף ורבי איתמר ממנו השתלשלה חסידות נדבורנה המרכזית בבני ברק.
בניו:
רבי אליעזר זאב מקרעטשניף.
רבי איתמר מנדבורנה.
רבי יעקב ישכר בער, כיהן בסלטפינא שבמחוז מרמורש ולאחר מכן בסיגט. נרצח בשואה.
רבי מרדכי ממישקולץ.
רבי יצחק מסיגט. מחבר ספר "מנחת יצחק". חתן רבי יעקב לייפר מנדבורנה דברצין.
רבי יצחק (חתן גיסו רבי שלמה אייזיקסון) שכיהן כאדמו"ר בראחוב, צ'כוסלובקיה, ובסוף ימיו בווישווה. התפרסם כבעל צדקה וכמקבל ייסורים באהבה. נרצח באושוויץ בג' בסיוון ה'תש"ד. נכדו משמש כיום כאדמו"ר מראחוב.
רבי מאיר כיהן בדרוהוביטש.
רבי מרדכי כיהן כאדמו"ר בראחוב לאחר שאחיו רבי יצחק עבר לווישווה.
חתניו:
חתנו רבי שלמה אייזיקסון צאצא פעמיים של רבי יצחק מקאליש השלישי בשושלת פרמישלאן-נדבורנא. כיהן כאדמו"ר ברומאן שברומניה.
רבי מאיר חתן דודו רבי איתמר, כיהן כאדמו"ר מרומאן בסטטן איילנד.
רבי ישראל (חתנו של רבי יוסף מנירדהז בנו של רבי מרדכי לייפר) שכיהן בנירדהז.
רבי אברהם ישכר בער מפאליען. חתן הרב ישראל חיים פרידמן מראחוב.
חתנו רבי פנחס שפירא מקעכניה.
רבי ישכר בער מקעכניה, חתן דודו רבי איתמר.
רבי מאיר מקעכניה.
קרעטשניף רחובות

רבי דוד משה רוזנבוים, (ה'תרפ"ה, 1924 - ה'תשכ"ט, 1969) מילא את מקום אביו לאחר השואה. הוא הקים בתחילת שנות ה-50 את קריית קרעטשניף ברחובות. הקים שם גם תלמוד תורה ואת ישיבת "שער אליעזר".
לאחר פטירתו, מילא את מקומו בנו הגדול, רבי מנחם אליעזר זאב. שאר הבנים הם האדמורים מקרעטשניף קריית גת, ביטשקוב, קרעטשניף מונסי, פרמישלאן.
קרעטשניף רחובות > קרעטשניף ברחובות כיום

רבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים, האדמו"ר הנוכחי, הוא חתנו של רבי יואל בער מראצפרט-ברזיל.
כיום החסידות מונה כ־600 משפחות, מהן בקריית קרעטשניף ברחובות כ-250 משפחות, ובשכונת פסגת קרעטשניף הסמוכה עוד כ-80 משפחות. קהילות נוספות בהנהגתו קיימות בבני ברק, באלעד ובמודיעין עילית.
מוסדות החסידות: ישיבה גדולה וישיבה קטנה, תלמוד תורה "בני משה", בית ספר יסודי לבנות, סמינר חסידי, גני ילדים, כוללי אברכים, שטיבלאך ומקווה. לחסידות גם ארגוני חסד. פנחס הומינר מייצג את החסידות במועצת העיר רחובות.
קרעטשניף רחובות > קרעטשניף קריית גת

האדמו"ר הראשון מקרעטשניף קריית גת הוא רבי ישראל ניסן רוזנבוים. עם פטירת אביו רבי דוד משה רוזנבוים, מונה לאדמו"ר במקביל לאחיו הבכור-התאום רבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים. בה'תשכ"ט עבר לקריית גת. הקים את הקהילה החרדית בעיר, ואת שכונת "רמות דוד" על שם אביו. נפטר בה'תש"פ.
את מקומו בקריית גת ירש בנו רבי דוד משה רוזנבוים. נשוי לבת-שבע, בת הרב עקיבא רבינוביץ האדמו"ר מפוריסוב. הקים את ישיבת "תורת ישראל" על שם אביו.
גם בניו האחרים של רבי ישראל ניסן הוכתרו לאדמו"רים;
בנו רבי יחזקאל שרגא הוא האדמו"ר מטערבישאן. חתן הרב אריה רוזנפלד מפינסק קרלין. הקים את ארגון "חזק בני" לסיוע לנוער נושר. בשנת ה'תשע"ח הקים בבית שמש את ישיבת תפארת התורה. לאחר פטירת אביו, עבר לרמה א' בבית שמש והקים בה את מוסדות טערבישאן. בחשוון תשפ"ד נרכש שטח לקריית החסידות ברמה ד' בית שמש.
רבי חיים מרדכי הוא האדמו"ר מקרעטשניף טשרנוביץ. חתן הרב דוד קאהן מתולדות אהרן, לאחר נישואיו, עבר לגור בירושלים. יש לו בית כנסת קטן בירושלים, והוא מקים מוסדות בחריש, לשם הוא צפוי לעבור בעתיד.
רבי שלום אליעזר זאב הוא האדמו"ר ממיאלען, חתן הרב דוד צבי שלמה הורונצ'יק מראדושיץ. כיהן בקרית גת, בשנת תשפ"ד עבר לבני ברק יחד עם חסידיו והקים את קהילתו בשכונה החדשה "מתחם הסופרים".
קרעטשניף רחובות > ביטשקוב

בנו השלישי של רבי דוד משה היה רבי זיידא שמואל שמעלקא (י"ד בטבת תשי"ב, 1952 - כ"א באדר ב' תשע"ד, 2014) חתן רבי משה זאב פרידמן, רבה של יפו. כיהן כאדמו"ר מביטשקוב ביפו. עסק בהחזרה בתשובה.
האדמו"ר הנוכחי הוא בנו רבי דוד רוזנבוים (נולד בה'תשל"ז, 1977), חתנו של רבי חנניה יום טוב ליפא רייך, חתנו של האדמו"ר מז'מיגרד. בחיי אביו כיהן כרב בית המדרש "המאור" ביפו, וכאביו עוסק בהחזרה בתשובה.
קרעטשניף רחובות > קרעטשניף מונסי

בנו החמישי של רבי דוד משה הוא רבי יוסף שלמה רוזנבוים.
חתן רבי ישראל רוזנבוים מסטניסלב (בנו של רבי יצחק אייזיק רוזנבוים מזוטשקא).
מתגורר בעיירה מונסי שבארצות הברית ומכונה האדמו"ר מקרעטשניף מונסי.
קרעטשניף רחובות > פרמישלאן

בנו הרביעי של רבי דוד משה הוא רבי מאיר רוזנבוים.
בשנת ה'תשמ"ז, לאחר פטירת זקנו האדמו"ר מלעלוב, הקים חצר בקריית הרצוג בבני ברק, על שם אבי השושלת רבי מאיר מפרמישלאן.
החסידות תחת הנהגתו מונה כמאה משפחות. ישנם חסידי פרמישלאן בכמה ריכוזים בישראל, באירופה ובארצות הברית.
מוסדות החסידות כוללים ישיבה גדולה וישיבה קטנה, תלמוד תורה, כולל אברכים, בתי חינוך לבנות ומוסדות נוספים.
קרעטשניף סיגעט

רבי צבי הירש רוזנבוים כיהן אף הוא כאדמו"ר מקרעטשניף-סיגעט בכפר אתא ולאחר מכן בירושלים. נולד בסיגט לרבי ניסן חיים מבראדשין, בכור בניו של רבי אליעזר זאב רוזנבוים מקרעטשניף.
אחרי השואה, עלה לירושלים. לאחר חתונתו עבר לכפר אתא. בשנת ה'תשמ"ב עבר לירושלים ונפטר בה'תשס"ו. לאחר פטירתו נוצר קרע בין שני בניו שמונו לאדמור"ים:
רבי ניסן , מכונה "האדמו"ר מקרעטשניף ירושלים". חצרו היא בבית מדרשו של אביו ברחוב אבינועם ילין, ויש לו בתי מדרשות ברחוב השל"ה בבני ברק וגם בבית שמש ובלונדון. בשנת ה'תשע"ז פתח ישיבה באלעד. בניו:
הרב דוד שלמה הוא רב הקהילה בישראל.
הרב מאיר איתמר (חתן רבי שמואל דוד, בן רבי שלום קרויז, אב"ד אודווארי וחתן האדמו"ר מווערדאן) הוא מגיד מישרים ודברי תורתו מופצים בחוברות 'דרך אמונה'.
רבי זיידא אליעזר זאב (זייד'ל), מכונה "האדמו"ר מקרעטשניף סיגעט". התגורר בויליאמסבורג שבה יש לו בית מדרש. בשנת ה'תשע"ה עבר לגור בירושלים, ובית מדרשו נמצא בשכונת בית ישראל ברחוב רפפורט. בתי מדרש נוספים שלו קיימים בבית שמש ובלונדון. בזיווג ראשון היה חתנו של הרב יחזקאל שרגא מערץ, ולאחר שהתאלמן נישא לבתו של הרב אפרים פישל בראך, אב"ד מאדע.
קליפת אלקטרונים

תרשים של אטום הנתרן. לנתרן, במצבו הנייטרלי, יש בקליפת הערכיות אלקטרון יחיד ולכן הנתרן הוא בעל תכונות של מתכת אלקלית
קליפת אלקטרונים היא אוסף של אורביטלים אטומיים עם אותו ערך של מספר קוונטי יסודי  n. קליפות אלקטרונים עשויות מתת-קליפה אחת או יותר, שמכונות גם תת-רמות, שבהן יש שניים או יותר אורביטלים בעלי מספר קוונטי זוויתי  l זהה. קליפות אלקטרונים יוצרות את הקונפיגורציה האלקטרונית (האופן שבו האלקטרונים מסודרים סביב גרעין האטום) של האטום. מספר האלקטרונים בכל קליפה יכול להגיע עד ל- 2n^{2}.
לכל קליפת אלקטרונים באטום מספר אלקטרונים מרבי הניתן לאכלוס בה. כאשר הקליפה מתמלאת הקליפה שמעליה מאוכלסת. על פי מכניקת הקוונטים לכל קליפה ישנה רמת אנרגיה שונה והאלקטרונים תמיד יאכלסו קודם לכן את הקליפה בעלת רמת האנרגיה הנמוכה יותר. רמת האנרגיה הגבוהה ביותר המכילה אלקטרונים מייצגת את קליפת הערכיות.
היסטוריה

קיומן של קליפות האלקטרונים נצפה בפעם הראשונה בניסוי של צ'ארלס בארקלה (אנ') והנרי מוזלי במסגרת מחקר של בליעת קרני רנטגן. בארקלה סימן את הקליפות הללו באותיות K, L, M וכן הלאה (המקור של המינוח הזה הוא אלפביתי. הקליפות K ו-L סומנו במקור באותיות B ו-A, אבל סימון זה שונה על מנת להשאיר מקום לקווים ספקטרליים היפותטיים שאולי יתגלו, אולם זה מעולם לא קרה). מאוחר יותר התגלה שהקווים הללו מתאימים לערכים 1, 2, 3 של המספר n. עושים בהם שימוש בסימון סיגבאן בספקטרוסקופיה.
מקורו של השם "קליפת אלקטרונים" הוא ממודל האטום של בוהר, שלפיו קבוצות של אלקטרונים מקיפות את הגרעין במרחקים מסוימים, כך שהמסלולים שלהם יוצרים "קליפות".
תת-קליפות

תת קליפות (subshells) אטומיות מזוהות בסדר האותיות s, p, d, f, g, h, i וכן הלאה, המייצגות מספר קוונטי זוויתי (הקוונט של התנע הזוויתי), בהתאמה 6, 5, 4, 3, 2, 1, 0, וכו'. כל תת-קליפה כזאת יכולה להכיל עד 26, 22, 18, 14, 10, 6, 2 אלקטרונים בהתאמה, או מבחינה נוסחתית –  2(2l+1) אלקטרונים בכל תת-קליפה. כמות זו נובעת מהמספר הקוונטי השלישי  m, מספר קוונטי מגנטי, שמקבל ערכים בין  -l ל- l ובסה"כ  (2l+1) מצבים, והמקדם 2 נובע משתי האפשרויות לספין.
הסימונים הבלתי־סדורים s, p, d ו-f שימשו במקור במערכת של זיהוי קווים ספקטרליים שמכבר הוצאה משימוש, אשר בה תיארה רביעייה זו את ארבעת הסיווגים הראשונים של קווים ספקטרליים. היות שלא נקבעו שמות לתת־הקליפות העוקבות, הכינויים g, h, i וכן הלאה נגזרו מסדר האלפבית האנגלי.
האותיות הבלתי סדורות משקפות את המושגים: s עבור sharp,‏ p עבור principal,‏ d עבור diffuse,‏ f עבור fundamental, וכן משם לפי האלפבית האנגלי.[דרוש מקור]
קליפת הערכיות

קליפת ערכיות היא הקליפה החיצונית של האלקטרונים המקיפים את גרעין האטום. אלקטרוני קליפת הערכיות הם אלו המשתתפים בתגובות כימיות ובקשרים כימיים, ולכן הם בעלי חשיבות רבה בקביעת תכונותיו הכימיות של האטום. הכימאי הפיזיקלי גילברט ניוטון לואיס היה האחראי הראשי לפיתוח הראשוני של התאוריה שטענה שאלקטרוני הערכיות משתתפים בקשרים כימיים. זמן מה לאחר מכן, הכליל והרחיב לינוס פאולינג את התאוריה תוך הפעלת יישומים של מכניקת הקוונטים.
על אף שקליפת הערכיות היא לכאורה אחת מקליפות האלקטרונים, המספר המקסימלי של אלקטרונים בה אינו שווה למספר האלקטרונים שניתן לאכלס בקליפת האלקטרונים בסך הכול. הסיבה לכך נעוצה בסדר אכלוס הקליפות: למשל, בשורה השלישית של הטבלה המחזורית, המתאימה לרמה השלישית, ישנם שמונה יסודות: החל מנתרן שמספרו האטומי הוא 11 ועד ארגון שמספרו האטומי 18. זה קורה מפני שתת-הקליפה 3d היא באנרגיה גבוהה יותר מ-4s, ולפיכך, לאחר שהתמלאו תת-הקליפות 3s ו-3p, הבאה בתור להתמלא היא 4s – אך זו כבר רמה חדשה, ולכן שורה חדשה. לפיכך, מספר האלקטרונים המרבי הוא 8. בשורה הרביעית, לאחר 4s תתמלא תת-הקליפה 3d. אך מכיוון שאטומי הקליפה 3d הם פנימיים יותר, הם משפיעים פחות - וזו הסיבה שמתכות המעבר דומות זו לזו. כלומר, על אף שבקליפה הרביעית יש מקום ל-32 אלקטרונים, רק 8 מתוכם מתמלאים בשלב הראשון (האורביטלים s ו-p), יחד עם עוד 10 מהקליפה השלישית. תת-הקליפות 4d,4f נותרות ריקות. בקליפה החמישית מתמלאות 5s,4d,5p משמאל לימין, ותת-הקליפות f,g נותרות ריקות. בקליפה השישית מתמלאת רמה 4f לאחר רמה 6s – וארבעה-עשר היסודות הבאים, שזהים זה לזה בשתי הקליפות החיצוניות, דומים מאוד וקשה להפריד ביניהם. לכן, על אף שרמת האנרגיה השביעית מכילה מקום ל-98 אלקטרונים, בשורה השביעית ישנם רק 32 אטומים שכן מתמלאות בה תת-הקליפות 7s,5f,6d,7p (החל ב-s וכלה ב-p) המכילות 2,14,10,6 אלקטרונים בהתאמה.
לסיכום, המספרים האפשריים של אלקטרונים ב-7 קליפות הערכיות הם:
| רמת אנרגיה | מספר האלקטרונים המרבי |
| --- | --- |
1: 2
2: 8
3: 8
4: 18
5: 18
6: 32
7: 32
בטבלה המחזורית מסודרים כל האטומים בעלי מבנה דומה של אלקטרונים בקליפת הערכיות בטור משותף. מבנה זה מייצג את התכונות הכימיות הדומות אשר חולקים אטומים בעלי מבנה דומה של קליפת הערכיות. כך למשל, לכל האטומים בעלי אלקטרון אחד בקליפת הערכיות ישנן תכונות כימיות של מתכת אלקלית, והם מופיעים בטור הראשון של הטבלה המחזורית. בדומה, בכל הגזים האצילים, קליפת הערכיות מלאה (כלומר, באטום הבא בטבלה, יהיה אלקטרון בקליפת האלקטרונים הבאה.
היות שהרבה מהאטומים הנפוצים בכדור הארץ נמצאים בשורות השנייה והשלישית של הטבלה המחזורית, מקובל לומר שקליפת ערכיות מלאה מקיימת את כלל האוקטט, כלומר היא מכילה 8 אלקטרונים. במונחים של אורביטלים אטומיים, האלקטרונים בקליפת הערכיות מתפלגים בצורה הבאה: 2 באורביטל s היחיד שבקליפה ועוד 2 בכל אחד מ-3 אורביטלי p (בסך הכול 8 אלקטרונים). עם זאת, כאמור, בשורות אחרות בטבלה, מספר האלקטרונים שגורם לקליפה להיות מלאה שונה.
ראו גם

חוק 18 האלקטרונים
וגה סיסיליה

| --- | --- |
יין וגה סיסיליה (במרכז) בין שני דקנטרים, ביחד עם יינות ספרדים אחרים ברקע
יין וגה סיסיליה (במרכז) בין שני דקנטרים, ביחד עם יינות ספרדים אחרים ברקע
 מועד הכנה ראשוני:  1864 
 
בודגאס וגה סיסיליה (בספרדית: Bodegas Vega Sicilia) הוא יקב ספרדי השוכן באזור היין ריברה דל דוארו בצפון ספרד. יין "וגה סיסיליה" ידוע מאוד והוא אחד מהיקבים הספרדים הבולטים. היקב נוסד ב-1864 בידי דון אלוי לקאנדה אי צ'אבס, שנטע גפנים שונים של ענבי בורדו, בכללם קברנה סוביניון ומרלו, בהם עדיין משתמשים ביינות כיום.
מאז 1982, באותה השנה שאזור ריברה דל דוארו קיבל את מעמד Denominacion de Origen‏ (DO), היקב היה בבעלות משפחת אלווארז שהיא חברת הארגון "המשפחות הראשונות של עולם היין" (Primum Familiae Vini).
בהשוותו את יינות ספרד ליינות הגידול הראשון של בורדו, מומחה היין יו ג'ונסון משווה בתחילה את יצרני יין ריוחה, מרקס דה ריסקל ומרקס דה מוריטה לשאטו לאפיט רוטשילד ושאטו מוטון רוטשילד, בהתאמה ומציין ש"וגה סיסיליה הוא לאטור, אבל לאטור של בציר בו הענבים מצומקים וצוות הבוצרים סחוט" - רמז לאקלים החם מאוד ולתנאי הגידול השונים בריברה דל דוארו.
היסטוריה

וגה סיסיליה נוסד בידי דון אלוי לקאנדה אי צ'אבס, יינן ספרדי שהתמקצע באזור היין בורדו שבצרפת. כשהוא שב למולדתו קסטיליה, הביא עמו דון אלוי לקאנדה מספר זני ענבים מבורדו. במאה העשרים, שמו של וגה סיסיליה יצא לפניו כאחד מהיקבים הטובים ביותר בספרד.
לאורך ההיסטוריה, עבדו ביקב ייננים ידועים, בכללם מריאנו גרסיה, שהיה היינן בשנים 1966–1996, לפני שהמשיך הלאה לייצר יינות משלו; היינן הנוכחי הוא חבייר אאוסס.
השם

השם "וגה סיסיליה" הופיע במסמכים ספרדים במשך כמה מאות שנים לפני יסוד היקב, אם כי האטיולוגיה המדויקת של השם אינה ידועה כיום. למרות הדמיון בשם, ל"וגה סיציליה" אין שום קשר לאי סיציליה או ליינות האיטלקיים של האזור ההוא. המילה "וגה" משמעה צמחייה ירוקה שגדלה על גדות נהר הדוארו, בעוד "סיסיליה" מתייחס ל"ססיליה הקדושה" (Santa Cecilia), הקדושה השומרת על המוזיקאים, שעל-שמה נקראים מספר כפרים בקסטיליה ולאון. מייסד היקב, דון אלוי לקאנדה אי צ'אבס, לא השאיר אחריו שום תיעוד בכתב, שעונה על השאלה מדוע הוא בחר לקרוא ליקב החדש שלו בשם "וגה סיציליה".
הכרמים

כשדון אלוי לקאנדה אי צ'אבס נטע את הכרמים של וגה סיסיליה הוא כלל בין הגפנים את זני הענבים קברנה סוביניון, מרלו, טמפרניו ומלבק. השימוש הנרחב בענבי בורדו היה חריג בריברה דל דוארו באותה עת ולמרות שבעתיד התמקדו הנטיעות בטמפרניו, הרי שקרוב ל-40% מכרמי וגה סיציליה נטועים עדיין בזני ענבים מסורתיים מבורדו, בכללם 25% של קברנה סוביניון בלבד.
חלק גדול מ-250 האקרים של כרמי היקב נטוע בגפנים מבוגרות, כמה מהן בנות למעלה ממאה שנה, ולכן הן מניבות בדרך-כלל יבול נמוך מאוד במהלך הבציר. למעשה, רבות מהנטיעות שגפניהן נכללות ביינות הדגל "אוניקו" (Unico), נבצרות לעיתים בפחות מטון אחד לאקר.
היינות

וגה סיסיליה ידוע בשל סבלנותם של הייננים ונכונותם להמתין עד שיינותיהם יתיישנו בחביות ובבקבוקים במשך שנים רבות עד שהם משיגים את אופי היין בו הם חפצים. בהתאם לבציר, וגה סיסיליה יכולים להחזיק את היין ביקב עד לשיווקו. לדוגמה, בשנת 1991 היקב הפיץ את בצירי השנים 1968 ו-1982 לאחר 23 ו-9 שנות יישון.
וגה סיסיליה מייצרים שלושה סוגים שונים של יין:
אוניקו (Unico) - יין גראן רזרבה (יין מאיכות גבוהה או יין שמתיישן לפני מכירתו) הוא יין הדגל של וגה סיסיליה שמשווק בדרך-כלל 10 שנים אחרי הבציר, אם כי חלק מהבקבוקים נמכרים כעבור 15 שנים או יותר מכך. הוא מתבסס על הגפנים הזקנות ביותר בריברה דל דוארו, היין מורכב בעיקר מטמפרניו (כ-80%, תלוי בבציר) וקברנה סוביניון (כ-20%). בבציר ממוצע, "אוניקו" יסתכם בכמעט שליש מהתוצרת של יקב וגה סיסיליה. אבל בבצירים גרועים, היקב כלל אינו מייצר יין "אוניקו".
ולבואנה 5° (Valbuena 5°) - הסימן 5° מצביע על כך שהיין התיישן במשך חמש שנים קודם להפצתו. היין נעשה מממסך של טמפרניו ומרלו והוא נועד להיות יין שני.
Vega Sicilia Unico Reserva Especial - ממסך של כמה בצירים שונים של אוניקו, מתיישן לפחות 10 שנים. היין הזה כולל ענבים מבצירים של גפנים בנות למעלה מ-30 שנה והוא ניתן בדרך-כלל ללקוחות פרטיים בלבד ובהקצאה מוגבלת.