stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פולקר ברוך
הערות שוליים

↑  David Kross and Volker Bruch Photos Photos: 'The Reader' Germany Premiere, Zimbio (באנגלית)
↑  Photos of Volker Bruch, www.hotflick.net
↑  Renata Polt, Young Goethe in Love, CultureVulture, ‏2011-11-18
↑  ""Babylon Berlin": Tom Tykwer, Liv Lisa Fries und Volker Bruch im Vogue-Gespräch". Vogue Germany (בגרמנית). 21 בספטמבר 2018. נבדק ב-5 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Peters, Bernd (10 במרץ 2017). "Schauspielerin verrät's: Plötzlich Mama! Miriam Stein hielt ihr Baby geheim". Express.de (בגרמנית). נבדק ב-5 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Traumpaar vor und hinter der Kamera". tz.de (בגרמנית). 4 באפריל 2015. נבדק ב-5 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Unsere Mütter, unsere Väter"-Stars sind ein Paar". FOCUS Online (בגרמנית). נבדק ב-5 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330708005171  BIBSYS: 14005217  BNE: XX5326883  GND: 1033248614  ISNI: 0000 0001 3132 8445  LCCN: no2012051230  NKC: xx0172162  NTA: 356409554  SUDOC: 180867709  VIAF: 242789404   WorldCat (עם VIAF): 242789404 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עונת 1976/1977 בליגה הלאומית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  18 בספטמבר 1976 – 28 במאי 1977 (253 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  מכבי תל אביב
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  492 (2.05 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ישראל ויקי פרץ (17 שערים)
 השחקן המצטיין:  ישראל שרגא טופולנסקי
 → 1975/19761977/1978 ←
 
עונת 1976/1977 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-21 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1976/1977 היו הפועל עכו והפועל יהוד. בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיע המצטיין של העונה היה ויקי פרץ ממכבי תל אביב שכבש 17 שערים.
בעקבות החלטת ההתאחדות לכדורגל להקטין את מספר הקבוצות בליגה ל-14 קבוצות, לליגת המשנה ירדו הפועל כפר סבא, מכבי חיפה ומכבי פתח תקווה. לעונת 1977/1978 לליגה הלאומית עלתה קבוצת הפועל חדרה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 30 | 16 | 10 | 4 | 47 | 26 | 21 | 42 | העפלה לגביע האינטרטוטו |
| 2 | מכבי יפו | 30 | 15 | 9 | 6 | 29 | 17 | 12 | 39 | העפלה לגביע האינטרטוטו |
| 3 | בית"ר ירושלים | 30 | 12 | 9 | 9 | 35 | 23 | 12 | 33 |  |
| 4 | בית"ר תל אביב | 30 | 13 | 7 | 10 | 32 | 26 | 6 | 33 |  |
| 5 | מכבי נתניה | 30 | 12 | 9 | 9 | 40 | 34 | 6 | 33 |  |
| 6 | הפועל תל אביב | 30 | 9 | 14 | 7 | 38 | 30 | 8 | 32 |  |
| 7 | הפועל יהוד | 30 | 9 | 14 | 7 | 22 | 22 | 0 | 32 |  |
| 8 | שמשון תל אביב | 30 | 10 | 11 | 9 | 33 | 32 | 1 | 31 |  |
| 9 | הפועל חיפה | 30 | 9 | 11 | 10 | 26 | 24 | 2 | 29 |  |
| 10 | הפועל ירושלים | 30 | 8 | 12 | 10 | 24 | 25 | 1- | 28 |  |
| 11 | הפועל עכו | 30 | 8 | 12 | 10 | 33 | 39 | 6- | 28 |  |
| 12 | הכח מכבי רמת גן | 30 | 7 | 13 | 10 | 25 | 29 | 4- | 27 |  |
| 13 | הפועל באר שבע | 30 | 9 | 9 | 12 | 26 | 31 | 5- | 27 |  |
| 14 | הפועל כפר סבא | 30 | 6 | 13 | 11 | 37 | 41 | 4- | 25 | ירדו ליגה |
| 15 | מכבי חיפה | 30 | 7 | 10 | 13 | 25 | 42 | 17- | 24 | ירדו ליגה |
| 16 | מכבי פתח תקווה | 30 | 5 | 7 | 18 | 20 | 51 | 31- | 17 | ירדו ליגה |
| עונות בליגה העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגת ארץ ישראל | 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1943/1944 • 1944/1945 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| ליגה א' והליגה הלאומית | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| ליגת העל | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סרגוסה

סָרָגֿוֹסָה (בספרדית: Zaragoza,‏ IPA‏: [θaɾaˈɣoθa]) היא עיר בצפון-מזרח ספרד, במחוז סרגוסה, על גדות נהר האברו. היא משמשת כעיר הבירה של הקהילה האוטונומית אראגון, וכן כבירת המחוז שנושא את שמה. בסרגוסה יש כ-650,000 תושבים, נתון שמקנה לה את המקום החמישי בדירוג האזורים העירוניים בספרד. יותר ממחצית מאוכלוסיית אראגון שוכנת בסרגוסה.
סרגוסה שוכנת במרחק כמעט שווה של כ-300 קילומטרים ממדריד, ולנסיה, ברצלונה, בילבאו וטולוז. בזכות מיקומה המרכזי עוברת בה הרכבת המהירה AVE.
מקור השם

שמה של סרגוסה נגזר משמה של הקולוניה קיסראוגוסטה (Caesaraugusta), שייסדו לגיונרים רומיים משוחררים בשנת 14 לפנה"ס, והיא נקראה לכבוד אוגוסטוס קיסר.
היסטוריה

במקום היה יישוב איברי קטן. בשנת 24 לפנה"ס הוקמה במקום מושבה של יוצאי צבא מהצבא הרומי, בשם קַיְסַר אַוּגוּסְטַה (Caesar Augusta). מאוחר יותר השם התגלגל לקייסרקוסטה (Caesaracosta). כשנכבשה קייסרקוסטה על ידי המוסלמים שובש שמה לסַרַקֻסְטַה (سرقسطة). כשהתפוררה חליפות קורדובה במאה ה-11 קמה בה ממלכת טאיפה, הטאיפה של סרגוסה (אנ'), שהייתה במשך כמאה שנים אחת מהטאיפות הבולטות בספרד, תחת שושלת בַּנוּ הוּד (אנ') (بنو هود). בשנת 1118 נכבשה העיר בידי אלפונסו הראשון "הלוחם" מאראגון, שהפך אותה לבירת ממלכתו.
בזמן מלחמות נפוליאון התחוללו בעיר קרבות קשים, שבעקבותיהם קטנה האוכלוסייה מ-55,000 תושבים ל-12,000 בלבד.
במהלך מלחמת האזרחים הספרדית התרחש בעיר ניסיון מפורסם של כוחותיו של האנרכיסט בואנוונטורה דורוטי להוציא את העיר מידי כוחותיו של פרנקו.
דמוגרפיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
ההתפתחות הדמוגרפית של סרגוסה בין השנים 1991 ו-2004 
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004  |
| 594,394 | 601,674 | 614,905 | 638,799 |
אתרים

בזיליקת אל פילאר (El Pilar, "העמוד"), כנסייה בסגנון הבארוק, הבנויה סביב העמוד שעליו, על פי המסורת, התגלתה מרים, אם ישו ליעקב הקדוש בשנת 40 לספירה. במקום הייתה קיימת קפלה במשך שנים רבות. הכנסייה שקיימת היום נבנתה החל מ-1754 במצוותו של פרננדו השישי מלך ספרד. משמשת במשותף עם קתדרלת לה סאו כמושב הארכיבישוף.
קתדרלת לה סאו (מושב הארכיבישוף יחד עם בזיליקת אל פּילאר), שמשלבת בתוכה סגנונות אדריכליים רבים.
ארמון אַלְחַפֵרִיַה, שבנה ג'עפר משושלת בנו הוד. הוא אחד המבנים המוסלמיים המרשימים ביותר בצפון ספרד. כיום הוא משמש מושבו של הפרלמנט האראגוני.
אירועים

בשנת 2008 התקיימה תערוכת אקספו בעיר ובה השתתפו כתשעים וארבע מדינות.
ערים תאומות

פוארטו ריקו פונסה, פוארטו ריקו
ראו גם

תור הזהב של יהדות ספרד
הערות שוליים

↑  חיים ביינארט, סרגוסה, האנציקלופדיה העברית כ"ן, תשל"ד, עמ' 511
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554953805171  BNE: XX450694  GND: 4079463-5  LCCN: n79022947  MusicBrainz: e9ccdb59-01e3-4016-abb5-43af8e13ac34  NARA: 10045051  NKC: ge134596  SUDOC: 027563081  VIAF: 1169158188256820260008   WorldCat (עם VIAF): 1169158188256820260008 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאולו פלמאצ'י

פאולו פלמאצ'י (באיטלקית: Paolo Palmacci; נולד ב-17 במאי 1984) הוא כדורגלן חופים איטלקי, המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת איטליה בכדורגל חופים.
קריירה

פלמאצ'י החל לשחק כדורגל בגיל 6. במקור, הוא חלם לשחק כדורגל מקצועי, כשבמסגרת ענף זה ערך הופעות הן בליגה הרביעית בטיבה באיטליה והן בליגה השלישית.
בשנת 2003, הוא החל לשחק כדורגל חופים בעיר הולדתו, טרצ'ינה. כעבור שנתיים, הוא שיחק בקבוצת הכדורגל של העיר, טרנובה טרצ'ינה במסגרת הליגה האיטלקית בכדורגל חופים.
הוא זומן לראשונה לסגל הנבחרת בשנת 2006 לקראת משחק ראווה, שהתקיים בראוניון, צרפת. בסופו של דבר, כעבור חודש, הוא נכלל באופן מפתיע בסגל הנבחרת לגביע העולם בכדורגל חופים לשנת 2006 ואף כבש בקמפיין זה שער אחד.
במהדורה לשנת 2008 של גביע העולם, הוא כבש מספרת בניצחון במסגרת שלב רבע הגמר על נבחרת צרפת ואף הצהיר בראיון שנערך עימו בשנת 2015, שזהו השער האהוב עליו שהבקיע בקריירה. נבחרתו הגיע לגמר, שם הספיק לכבוש שער אחד מבין שלושה בהפסד לנבחרת ברזיל.
בשנת 2011, הוא זכה בטרבל עם טרצ'ינה (ליגה, גביע וסופר קאפ). במסגרת המשחקים האירופיים של שנת 2015 בבאקו, הוא הפך לשיאן ההופעות החדש של הנבחרת, כששבר את השיא הקודם של מישל לגיסה.
במהלך מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים בספטמבר 2016, פלמאצ'י שבר שיא נוסף, כשהפעם הגיע ל-189 שערים במדי הנבחרת והפך לשיאן הכובשים לאחר שחלף על פני השיא הקודם של רוברטו פסקוואלי. לעומת זאת, שיאו נשבר על ידי, גבריאלה גורי. בנוסף, הוא ערך את הופעתו ה-200 במדי הנבחרת האיטלקית בשלב חצי הגמר מול נבחרת פולין.
לאחר שנים ארוכות במדיה של טרצ'ינה, פלמאצ'י עבר במפתיע ליריבה המקומית, קטניה, בשנת 2017. שערו המאתיים של פלמאצ'י במדי האזורי הגיע בניצחון 4–11 על נבחרת אוקראינה במהלך שלב הסופרפיינל של אליפות אירופה בכדורגל חופים לשנת 2017. בשנת 2019, הוא היה אחד משני שחקני הנבחרת (לצד פרנצ'סקו קורוסיניטי) שגם שיחק בגמר גביע העולם של אותה השנה וגם בגמר גביע העולם הקודם של איטליה בשנת 2008.
סטטיסטיקות

| תחרות | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| גביע העולם בכדורגל חופים | ברזיל 2006 | 3 | 1 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | ברזיל 2007 | 3 | 3 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | צרפת 2008 | 6 | 5 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | איחוד האמירויות הערביות 2009 | 4 | 3 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | איטליה 2011 | 4 | 7 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | פורטוגל 2015 | 6 | 4 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | איי בהאמה 2017 | 5 | 5 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | פרגוואי 2019 | 6 | 0 |
| סך הכל | סך הכל | 37 | 28 |
| תחרות | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2009 | 9 | 7 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2010 |  ? |  ? |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2011 | 9 | 4 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2012 | 9 | 8 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2013 | 10 | 6 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2014 |  ? |  ? |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2015 | 7 | 5 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2016 | 10 | 13 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2017 | 10 | 5 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2018 | 10 | 1 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2019 | 7 | 7 |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2020 | – | – |
| אליפות אירופה בכדורגל חופים | 2021 | – | – |
| סך הכל | סך הכל | 81 | 56 |
| תחרות | שנה | קבוצה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
גביע אירופה לאלופות: 
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2018 | איטליה קטניה | 6 | 4 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2019 | איטליה קטניה | 8 | 6 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 14 | 10 |
תארים > לאומיים

אליפות אירופה בכדורגל חופים (1): 2018
משחקי החוף הים תיכוניים (1): 2015
תארים > קבוצתיים

אליפות איטליה (3): 2011, 2012, 2015
הגביע האיטלקי (3): 2011, 2014, 2015
הסופר קאפ האיטלקי (3): 2011, 2012, 2013
תארים > אישיים

אליפות אירופה בכדורגל חופים (6):
סופרפיינל
מלך השערים: 2009, 2016
העונה הרגילה
מלך השערים: 2009, 2012
השחקן הטוב ביותר: 2012, 2019
הערות שוליים

↑  הכחולים טסים לראוניון (באיטלקית)
↑  גביע העולם בכדורגל חופים: מתחילים ביום שני, הנה ההרכבים (באיטלקית)
↑  ראיון עם פאולו פלמאצ'י, שובר השיאים של הנבחרת (באיטלקית)
↑  מכירים את האזורי יותר טוב: הקשרים (באיטלקית)
↑  העברה מפתיעה של קטניה אשר החתימה את פאולו פלמאצ'י! (באיטלקית)
↑  איטליה נמצאת צעד אחד מגג העולם (באיטלקית)
ספרות עבריות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ערכי האותיות
| אות | ערך | אות | ערך | אות | ערך |
| א | 1 | י | 10 | ק | 100 |
| ב | 2 | כ | 20 | ר | 200 |
| ג | 3 | ל | 30 | ש | 300 |
| ד | 4 | מ | 40 | ת | 400 |
| ה | 5 | נ | 50 | ך או ת"ק | 500 |
| ו | 6 | ס | 60 | ם או ת"ר | 600 |
| ז | 7 | ע | 70 | ן או ת"ש | 700 |
| ח | 8 | פ | 80 | ף או ת"ת | 800 |
| ט | 9 | צ | 90 | ץ או תת"ק | 900 |
|  |  |  |  | א° או תת"ר | 1000 |
השעון התחתון בבניין הקהילה היהודית בפראג, המשתמש בספרות עבריות.
מערכת הסְפָרות העבריות משמשת בשיטת ספירה שהספרות מסומנות בה באותיות האלפבית העברי, בדומה לספרות יווניות. בשיטה זו ניתנות אותיות, על פי סדר האלפבית, לכל המספרים מאחד עד עשר, לאחר מכן לכל הכפולות של 10 עד 90, ולאחר מכן לכל הכפולות של מאה עד ארבע מאות.
השיטה הייתה נפוצה בעבר בקרב דוברי עברית, בטרם הוכנסו לשימוש הספרות ההודיות-ערביות. לשיטה שימושים גם בימינו, כשהשימושים העיקריים הם בציון תאריכים עבריים ובגימטריה.
בסיס 32 יכול להיכתב עם כל האותיות העבריות וכל הספרות ההודיות-ערביות (גימטריה פוזיציונלית).
ערכו המספרי של צירוף אותיות נקבע על ידי סיכום ערכיהן של כל האותיות בצירוף. לדוגמה, הצירוף רמ"ח שווה ל-200+40+8=248. עבור מספרים הקטנים מחמש מאות, די בשלוש אותיות לכל היותר - אחת למאות, אחת לעשרות ואחת לאחדות. על מנת להשיג מספרים הגדולים מחמש מאות מוסיפים ספרת מאות נוספת. לדוגמה, תשס"ו=400+300+60+6=766. לעיתים רחוקות יותר משתמשים גם בחמש האותיות הסופיות, על פי סדר הופעתן באלף בית, לציון המאות 500 - 900.
על מנת לספור אלפים, נהוג לכתוב את מספר האלפים מימין לשאר המספר. כך לדוגמה ה'תשס"ו מייצג את 5,766 (ה' פעמים אלף, כלומר 5,000, ואחר כך תשס"ו, המייצג את 766). הדבר עלול לגרום לדו משמעות, אך לרוב הכוונה ברורה מההקשר. כאשר כותבים את השנה הנוכחית נהוג לרוב להשמיט את מספר האלפים.
קיימות מספר שיטות הדומות למערכת הספרות העבריות. לדוגמה, הספרות היווניות. בדומה מערכת הספרות העבריות היא שיטת ספירה שאינה פוזיציונלית, כלומר ערכה של הספרה אינו תלוי במיקומה, ולכן את המספרים 4, 40, 400 מייצגות שלוש אותיות שונות: ד', מ', ת' בהתאמה. שיטה כזו אינה נוחה לעריכת ארבע פעולות החשבון (ובוודאי אינה נוחה לפעולות מורכבות יותר). רבי אברהם אבן עזרא, השתמש באותיות העבריות א - ט לציון הספרות 1 - 9, ואת האפס ציין באמצעות עיגול.
הבדלה ממילים

כדי להבדיל בין מילים ואותיות לבין מספרים נהוג להשתמש בגרשיים לפני האות האחרונה עבור צירוף של אותיות ובגרש לאחר האות, עבור אות אחת כדי לציין מספר. כך לדוגמה המספר 766 נכתב בתור תשס"ו ולא תשסו. אולם על פי האקדמיה ללשון העברית, באותיות המשמשות לציון מספרים בעיקר של פרקים, פסוקים, עמודים, שורות וכדומה, אין צורך לשים גרש או גרשיים.
השימוש באותיות לכיתוב מספרים עלול ליצור צירופים הדומים למילים שרוצים להימנע מהם. נהוג לייצג את המספרים 15 ו-16 על ידי האותיות ט"ו ו-ט"ז, בהתאמה, מכיוון שצירוף האותיות י"ה או י"ו הוא אזכור לשם המפורש. במקרים רבים נמנעים מצירופים בעלי הקשר שלילי, כגון רע"ה, על ידי סידור אחר של האותיות, לדוגמה: ער"ה.
ספרות עבריות במסחר

המטבעות הקדומים ביותר שנתגלו בחפירות ארכאולוגיות, בהם השתמשו בספרות עבריות לסימול ערכם, תוארכו לסביבות שנת 100 לפנה"ס. שימוש זה היה נפוץ עד סביבות שנת 600 לספירה, ולאחריה אין זכר לשימוש זה.
הערות שוליים

↑  תחומים כללי הפיסוק, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ט"ו הוא מנהג קדום מאוד שכבר מופיע במצבה ח' ממצבות צוער. ט"ז מופיע החל מסוף המאה ה-16 (לדוגמה ספר פחד יצחק משנת ה'של"ג).
סיף פרשים

סיף פרשים צרפתי בנדן, עם תקריב על הניצב
סיף פרשים (אנגלית וצרפתית: sabre) הוא סוג של חרב שלהבה ארוך ובדרך כלל מעוקל, בעל שפה חדה יחידה בצידו הקמור. במחצית השנייה של ימי הביניים ובעת החדשה, סוגים שונים של סיף הפרשים היו נפוצים באסיה המרכזית והדרומית, במזרח התיכון ובמזרח אירופה, ומן המאה ה-18 עד תחילת המאה ה-20 גם בצבאות מערב אירופה. הוא שימש בעיקר פרשים וקצינים רכובים, כנשק צד לגיבוי ולהגנה עצמית, ולעיתים אף כנשק ההסתערות העיקרי.
אטימולוגיה

שמות סיף הפרשים במרבית השפות האירופיות דומים זה לזה: אנגלית: sabre באיות המקובל בבריטניה או saber באיות המקובל בארצות הברית (מבוטא: סייבר), צרפתית: sabre (סאבר), גרמנית: sabel (סאבל), פולנית: szabla (שאבלה), ורוסית: сабля (סאבלה). מקורם האטימולוגי של כל השמות האלו ככל הנראה במזרח אירופה, לדעת בלשנים בשם החרב בהונגרית szablya (סאביה), המתועד לראשונה במקורות מן המאה ה-14, ולפי השערה מקובלת נגזר מפועל בהונגרית szab שמשמעו "לחתוך". ואולם היו בלשנים שהציעו מקורות מוקדמים אף יותר, משפות שמיות במזרח התיכון, כמו ערבית: سَيْف (סַיְף), ארמית: "סָיְפָא", ועברית: "סַיִף", הנזכר כבר במשנה כחרב לחיתוך, ולחלופין משפות מרכז אסייתיות, כגון selebe בטורקית קיפצ'אקית שאף משמעו סיף פרשים.
באסיה ובמזרח התיכון ישנם גם שמות שונים באטימולוגיה שלהם לטיפוסים מקומיים של חרבות פרשים ארוכות ומעוקלות להב שניתן לסווגם כסיף פרשים, כמו טולוואר בשפות הודו-איראניות (מבוטא "פולוואר" באפגניסטן), קיליץ' בטורקית, שאשקה בשפות קווקזיות ושמשיר בפרסית. סימיטר היא מילה בשפות אירופיות שמקורה האטימולוגי אינו ברור, אולי מ"שמשיר", ומתייחסת בדרך-כלל לכל חרב מעוקלת להב מן המזרח התיכון.
בעברית מודרנית המילה סיף משמשת בעיקר כשם הספורט האולימפי של תחרויות חרב. במסגרת המונחים העבריים בספורט זה, סוג החרב ששמה הצרפתי sabre תורגם לעברית באופן רשמי כ"חרב". כדי למנוע בלבול עם המונחים הספורטיביים, המונח sabre בהקשרו ההיסטורי כחרב צבאית לעיתים מתורגם כ"סיף פרשים".
תכונות ומאפיינים

סיף הפרשים הוא באופן טיפוסי חרב שלהבה ארוך (בדרך-כלל 75–90 ס"מ) ומעוקל, בעל שפה חדה יחידה בצידו הקמור (באנגלית true edge או "הצד הנכון" המופנה אל היריב). קימור הלהב מקל על ביצוע התקפות שיסוף, בהן השפה החדה חותכת את המטרה לא רק בניצב לכיוונה כמו במכת גרזן, אלא גם נמשכת לאורכה בדומה למסור. השיסוף יעיל מחיתוך רגיל, שכן הוא "מחדד" את חתך הרוחב של הלהב העובר בפועל דרך המטרה, ובנוסף מאריך את אזור השפה החדה המעורב בביצוע החיתוך. תודות לכך חרבות מטיפוס סיף הפרשים, בעיקר כאלו שהן בעלות להב מעוקל יותר ורחב יותר, בדרך-כלל מפגינות ביצועים טובים מאוד במבחני חיתוך.
הלהב של סיף הפרשים כמעט תמיד בעל חוד בקצהו המאפשר דקירה, אם כי יכולת זו בדרך-כלל משנית ליכולת השיסוף. עיקול הלהב מקשה במקצת על דקירה יעילה, ולכן התקיימו במהלך ההיסטוריה טיפוסי סיף פרשים בעלי להב כמעט ישר, כפשרה המיועדת להשיג גם ביצועי דקירה וגם ביצועי שיסוף סבירים, ולעומתם טיפוסי סיף פרשים בעלי להב מעוקל מאוד, במטרה להשיג את ביצועי השיסוף הטובים ביותר על חשבון ביצועי הדקירה. הלהב לעיתים רחב, ולעיתים מתרחב אף יותר סמוך לחוד, תכונה שאף היא משפרת את ביצועי החיתוך על חשבון ביצועי הדקירה.
סמוך לחוד, הלהב לעיתים הושחז גם בשפתו האחורית (באנגלית false edge) כדי לאפשר יכולת חיתוך מסוימת גם בתנועה בכיוון ההפוך. ואולם למרבית אורכה, השפה האחורית בסיף הפרשים איננה חדה ואיננה משמשת לחיתוך. לעיתים היא עבה יחסית כדי לשפר את חוזק הלהב והתנגדותו לכיפוף. במרכז הלהב היה לעיתים קרובות שקע (אנגלית: fuller) הנמשך לאורכו ונועד להקל על משקל הלהב תוך הפחתה מזערית בחוזקו. הלהב בדרך-כלל חושל מפלדה עשירה בפחמן וגמישה, כך שהיה מסוגל להתכופף מעט לצדדיו ולהתיישר שוב, על-מנת להפחית את הסכנה לשבירתו בעקבות מכות חזקות חוזרות ונשנות.
הניצב של סיף הפרשים כמעט תמיד קצר ומיועד לאחיזה ביד אחת בלבד, שכן פרש רכוב נזקק לידו השנייה כדי לאחוז במושכות הסוס. הידית בדרך-כלל מתרחבת וכפופה בקצה האחורי לשיפור ביטחון האחיזה בה, ולעיתים נקשר אליה מיתר קצר, אשר נכרך על פרק היד כדי למנוע את אובדן החרב במקרה שתישמט מידו של המשתמש, סכנה ממשית לפרש רכוב. במזרח-אירופה, צידו הפנימי של הניצב לעיתים גם צויד בטבעת ממתכת או מעור שהאגודל הושחל דרכה לשיפור האחיזה. הניצב בדרך-כלל צויד בשמורות ניצב להגנת כף ידו של האוחז בחרב, אף כי היו סוגי סיף פרשים (למשל השאשקה בשימוש הצ'רקסים והקוזאקים) שחסרו שמורות ניצב לחלוטין. סוגים שונים של סיף פרשים מפגינים תצורות שונות ומגוונות של שמורות ניצב, החל בשמורות מוצלבות קצרות ופשוטות, דרך סוגים שונים של שמורות בצורת קשת או פרסה מצידו של הניצב להגנת פרקי האצבעות, וכלה בחיפויים רחבים בצורת פעמון או סל להגנה על מרבית כף היד, שלעיתים נוקבו בחורים או בסדקים צרים לחסכון במשקל. שמורות הניצב בדרך-כלל חושלו מברזל או מפלדה לחוזק, אך לעיתים מפליז או סגסוגות דומות ליופי ולעמידות נגד חלודה. שמורות הניצב, הניצב עצמו וצידי הלהב לעיתים קושטו בעיטורים או בחריטות, העשויות לציין את שמם של יצרן החרב, בעל החרב או יחידתו הצבאית.
בהשוואה לסוגי חרבות ארוכי-להב אחרים, סיף הפרשים ההיסטורי היה קל יחסית, בדרך-כלל במשקל של 600 עד 1,100 גרם, אשר הקל על הנפתו ביד אחת, אם כי עדיין כבד משמעותית מחרבות מודרניות לספורט הסיף. מרכז הכובד של סיף הפרשים היה בבסיס הלהב, בדרך-כלל במרחק של 12–20 ס"מ מן הניצב – רחוק יותר מאשר בחרבות דקירה ייעודיות כמו הרפייר וטיפוסי לאיזון של חרבות חיתוך.
חרב טקסי בעת המודרני

ברוב צבאות העולם סיף פרשים הוא חלק ממדי טקסים (מדי שרד) של הקצינים ולפעמים גם של נגדים בכירים, כאשר בעלי הדרגות הזוטרות מקבלים, בדרך כלל, את קטלס (חרב עם להב קצר) כנשק טקסי. בחלק מהמדינות נהוג לארגן קשת חרבות עבור קציני או קצינות צבא המתחתנים, ביציאתם מהכנסייה.
חרב טקסי בעת המודרני > חרב טקסי בכחות הביטחון הישאלים

בצה"ל, שימוש טקסי בסיף פרשים מתועד בסרט נדיר שצולם בשנת 1948, כחלק מניסוי קצר-מועד להקמת יחידת פרשים במסגרת חטיבת גבעתי.
כמו כן, בשנות החמישים, סיף פרשים טקסי היה בשימוש במשמרי כבוד של המשטרה ושל משמר הכנסת.
בתרבות הפופולרית

אצל פרשי הערבות, דוגמת הצ'רקסים והקוזאקים, התרגול בסיף הפרשים הפך לחלק ממחול החרבות העממי, שבו משתמשים בתנועות ריקוד המחקות את תנועות הלחימה בחרב, ומסחררים את החרב בתרגילי להטוטנות שונים. דוגמה מפורסמת כזו היא מחול החרבות, פרק מתוך בלט של אראם חאצ'טוריאן. במחול מזרחי (ריקוד בטן) רקדניות לעיתים מבצעות להטוטים שונים עם סיף השמשיר, הקיליץ' או הסימיטר.
חרב האור (אנגלית: lightsaber, מילולית "סיף אור"), כלי נשק בדיוני שקיבל פרסום רב בסרטי מלחמת הכוכבים, מוצג בדרך-כלל כבעל ידית ארוכה לאחיזה בשתי הידיים בדומה לחרב הקטאנה היפנית. אך רבים מלהטוטי הסחרור של חרב האור הנראים בסרטים ובמשחקי מחשב הם למעשה טכניקות טיפוסיות של סיף פרשים.
חתולים שנחרבים דוגמת טיגריס שנחרבי נקראים באנגלית sabercats (מילולית: חתולי סיף) בשל ניביהם הארוכים והמעוקלים.
המילה האנגלית "סייבר" משמשת כשמן של מערכות נשק שונות, כמו מטוסי הקרב F-86 סייבר, F-100 סופר סייבר, וקוד דיווח נאט"ו של הטיל הבליסטי SS-20 Saber. סיף הפרשים מופיע בשלטי אצולה, סמלילים וסמלי יחידה צבאיים שונים, למשל סמל היחידה של גדוד חרב הדרוזי בצה"ל מראה שתי חרבות סיף מוצלבות.
הערות שוליים

↑  סנהדרין פרק ז: "מצוות הנהרגין: היו מתיזין את ראשו בסיף"
↑  Marek Stachowski (2004), "The origin of the European word for sabre". Studia Etymologica Cracoviensia (Krakow) 9
↑  תגרה=melee, מונח בצרפתית המתאר מצב טקטי בלתי-מסודר ובדרך-כלל בלתי-מתוכנן שבו לוחמים משני הצדדים מתערבים זה בזה מטווח קרוב מאוד.
↑  George S. Patton, Jr., The form and use of the saber, Cavalry Journal, March 1913.
↑  תודות לכך יכולים אספני נשק בימינו לרכוש חרבות היסטוריות מקוריות במחירים לא גבוהים יחסית.
↑  בתעוד הפולני מדובר על הסתערויות פתע מוצלחות ברובן על יחידות רגלים לא מוכנות. בניגוד למיתוס מקובל, אין תעוד להסתערות פרשים פולנים על טנקים גרמנים.
↑  Evangelista, Nick. The encyclopedia of the sword. Greenwood Publishing Group, 1995.pp. 512-516
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551188205171  BNE: XX526865  BnF: cb11953315g (data)  GND: 4178873-4  LCCN: sh85116195  NKC: ph349196 
סיף פרשים צרפתי מדגם צבאי תקני משנת 1829 של קציני הארטילריה הרכובה, עם הנדן שלו מתחתיו.
ניקפורוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית  אוחז סיף פרשים בכתב יד מעוטר מן המאה ה-10
סיף פרשים המיוחס לגיבור הקרואטי ניקולא סוביץ' זרינסקי (אנ') מן המאה ה-16
הסתערות רכובה עם סיף פרשים: ציור משנת 1891 של ההוסרים הצרפתים בקרב פרידלנד
דיוקן פרש במדי ה"הוסרים של המוות", יחידת גרילה של לוחמי העצמאות של צ'ילה, עם סיף פרשים. הפתיל המשתלשל מן הניצב נכרך על פרק היד בעת השימוש למקרה שהחרב תישמט מן היד.
מש"ק של חיל הנחתים האמריקאי עם סיף פרשים טקסי.
קשת חרבות בחתונת קצין אמריקאי
איור מספר הדרכה לאימון צבאי בסיף פרשים משנת 1880 בבריטניה. המתחרים משתמשים במקלות תרגול (single stick)
קרב חרב (sabre) בגמר אליפות העולם לנשים בסיוף ספורטיבי בשנת 2013.
מתחרים בסיף פרשים בטורניר HEMA מודרני.
אשה בדואית רוקדת עם סיף פרשים (צולם בחתונה בדואית בארץ ישראל בראשית המאה ה-20).
עונת 1959/1960 בליגת המשנה ההולנדית

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  33
 הזוכה:  אלקמר 54, GVAV, ט.ס.ו. טילבורך
 → עונת 1958/1959עונת 1960/1961 ←
 
עונת 1959/1960 הייתה העונה הרביעית של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו אלקמר 54, GVAV, ט.ס.ו. טילבורך העפילו לליגה הראשונה, ריידבלוק אנסחנדה ודה חראפסחאפ נשרו לליגה השלישית.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 33 קבוצות, 27 ששיחקו בעונה הקודמת אליהן הצטרפו היורדות מהליגה הראשונה ט.ס.ו. טילבורך וסכוונינגן הולנד ספורט והעולות מהליגה השלישית פיינדאם, דלפט הולנדיה, ט'גווי הילברסום וגו אהד איגלס. הקבוצות חולקו לשני בתים ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ בבית א' ו-16 משחקים כל אחד - כ-32 מחזורים בבית ב' בסיומם הראשונה בכל בית זכתה באליפות והעפילה לליגה הראשונה, בנוסף הקבוצות שסיימו במקום ה-2 וה-3 העפילו לפלייאוף על כרטיס שלישי לליגת העל. הקבוצות במקום ה-16 בבית א' ו-17 בבית ב' נשרו לליגה השלישית.