המהפכה החוקתית בפרס
רקע היסטורי > התנועה הרפורמיסטית > רפורמיסטים אינטלקטואלים

במהלך המאה ה-19 החלו בקרב האוכלוסייה הכללית דרישות לפיתוח ורפורמה במערכת הדין והצדק. דרישות אלו בלטו בכתבים רפורמיסטיים, בדרשותיהם של מטיפים פופולריים שהושפעו מאידאולוגיות האירופאיות ובעתירות של הסוחרים. דרישות כאלה נראו טבעיות ולגיטימיות בפי הממשל, בהתאם למושג "חיפוש צדק" בתורת הממשל הפרסית-אסלאמית. התפיסה המשיחית טענה כי כאשר יופיע המהדי, הוא יתקן עוולות ויבסס מערכת משפט וצדק אולטימטיבית. טענה זו הייתה חיה גם בתודעה הקולקטיבית של פרס השיעית מאז הכיבוש הספווי של שאה אסמאעיל הראשון. תפישות צדק מוכרות אלו מצאו הדהוד חדש בכתבי הרפורמיסטים במאה ה-19, שהושפעו מהאירופאים ולא הסתפקו בתפיסה המשיחית. רוב הכותבים קיבלו השראה ישירה מהמהפכה הצרפתית, מהבונים החופשיים, מהטורקים הצעירים ומפלגים אסלאמיים אחרים שקראו לרפורמות פוליטיות ומוסריות. הרפורמיסטים הפרסים טענו שיש לתקן את מערכת המשפט הפרסית ולהתאים אותה לאידיאלים של צדק חברתי ושל שוויון הזכויות של האזרחים, שאליו התייחסו במונח הצרפתי שוויון.
חוגים פרסיים וטורקיים התכנסו בעבר הקווקז, בערים באקו, טביליסי וירוואן (מלכות המשנה של הקווקז, האימפריה הרוסית) ורבים מהם ראו את ההיבטים התרבותיים של החיים המסורתיים בחברה הפרסית כגורמים העיקריים לקיפאון מדיני ולעצירת הפיתוח. דוגמה לכותב רפורמיסט מהתקופה הוא הסופר הפרסי עבד א-רחים נג'אג'ראדה תבריזי, (נודע בכינוי "טלבוף"), שכתב עבודות חינוכיות לצעירים בחברה על גאוגרפיה, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה ומדעים אחרים מתוך לימודים אירופיים, ומאוחר יותר הוסיף לכתוב לאותו קהל על החברה הפרסית והמערכת הפוליטית כמו גם על מוסדות מדיניים באירופה המודרנית. יצירות אלה זכו לפופולריות רבה, בעיקר בקרב צעירים ותושבי הערים הגדולות. היצירות של עבד א-רחים על מדעי אירופה הבהירה לקורא ההדיוט את הטענה של הפלגים הרפורמיסטיים על הנחשלות הטכנולוגית של פרס. כתביו של עבד א-רחים עסקו, בין השאר, באידאולוגיות פוליטיות כגון מונרכיה, דמוקרטיה, דיקטטורה ורפובליקניזם.
אחד הנושאים הבולטים בכתבי סוף המאה ה-19 הוא הרעיון שכדי להבטיח צדק חברתי, לשפר בצורה מהותית את איכות החיים של התושב הפשוט, ולשמור על עצמאותה של פרס ועל זהותה הלאומית כנגד עליית השפעה קולוניאלית אירופית – יש לכונן חוקה מדינית-לאומית לפרס. רעיון זה היה חיוני לקריאה האזרחית שהתהוותה בהמשך וקראה לשינוי שיטת הממשל. הפלגים הרפורמיסטיים קראו להקמת מונרכיה חוקתית עם ניסוח החוקה, להסדרת סמכויותיו של השאה והגבלתן, להבטחת הפרדת הרשויות, ולהגדרה רשמית של התפקידים של כל גופי השלטון. פטריוטיות והכרה במורשת התרבותית הפרסית ובו בזמן בצורך ברפורמה הועדפו בידי התומכים הצעירים כמשלימים – או אפילו בתור חלופות – לנאמנות לאמונה המוסלמית ולמוסדות דתיים מסורתיים. עם זאת הכוחות הרפורמיסטיים הראשונים לא הצליחו להגיע לבניית שיח עם הממשל של השאה. ממשל השאה התנגד ללימוד אידאולוגיות פוליטיות וחברתיות במוסדות החינוך החדשים. פילוסופים מסורתיים ומשפטנים נמנעו מהדיונים על הרפורמות, ובכך הותירו את מדיניות הפיתוח החוקתי בידי אינטלקטואלים אופוזיציונרים המושפעים מהדת, פעילים רפורמיסטים פופולריים ופעילים פוליטיים.
בתחילת המאה ה-20, המגמה הרפורמיסטית בפרס קיבלה אופי מובהק. מהפכת 1905 באימפריה הרוסית, ולאחריה כינון חוקה, ואז כינוס הדומה הראשונה ופירוקה שלאחר מכן בידי ניקולאי השני, קיסר רוסיה – סיפקו דוגמה למאבק מהפכני אזרחי נגד כוח אוטוקרטי במדינה, שחשש לתפקידו ונהג להשתמש בכוחו הצבאי בשביל להפיל כל התנגדות. מעט מוקדם יותר, ניצחונה המכריע של יפן במלחמת רוסיה-יפן (1904–1905), היווה את הניצחון הראשון של מדינה אסייתית על מעצמה אירופית בעידן הקולוניאליזם. אירוע הניצחון של האימפריה היפנית עורר שמחה וגאווה ברחבי העיתונות הפרסית ויוחס להצלחה של יפן בהפיכתה מחברה פיאודלית נחשלת לאומה מתועשת ומפותחת, אשר העלתה גם תקווה וגם ייאוש מהצורך של פרס לסטות מהדרכים המסורתיות כדי להביא לתיעוש משמעותי ופיתוח נרחב. מלחמת הבורים הראשונה ברפובליקה הדרום-אפריקאית והחוקה שהוענקה לטרנסוואל בשנת 1906 עוררו תגובה דומה ותשואות מצידה של העיתונאות הפרסית הרפורמיסטית.
השפעה לא פחותה על גיבוש דעת הקהל הפרסית הייתה גל של פרסום עיתונים, חוברות וספרים. כבר באמצע המאה ה-19, ובמיוחד בשנות ה-70 של המאה ה-19, העיתונות הפרסית הקטנה, אף שנשלטה על ידי הממשלה, דיווחה באקראי על היבטים של אירועים חוקתיים ומהפכניים בעולם המערבי. בעשור האחרון של המאה נחשף קהל הקוראים הפרסי לזמן קצר לא רק להתרחבות קולוניאלית וליריבות בין בריטניה ורוסיה על אומתם, אלא גם למשבר החוקתי ברפובליקה הצרפתית השלישית, למערכת הפרלמנט הבריטית, למהלכים המדיניים שקדמו לאיחוד גרמניה, לבחירות לנשיאות בארצות הברית, ופעילויותיהם של זרמים מהפכניים ומאבקי עצמאות ברחבי העולם. מכונות הדפוס הקטנות והרבות בערים הפרסיות בתקופת מוזפר א-דין שאה אחר כך מילאו תפקיד מכריע בהפצת המסר החוקתי לציבור נלהב. תרגומים ועיבודים של יצירות מערביות המתייחסות לפילוסופיה פוליטית, שפורסמו בפרס לפני המהפכה החוקתית ובמהלכה, סייעו גם בעיצוב האידאולוגיה והרטוריקה של המהפכה.