stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ימין רדיקלי בישראל
ביקורת

מבקרי הימין הרדיקלי טוענים שהעמדות בהן הוא דוגל הן פשיסטיות, לאומניות וגזעניות כלפי ערבים ומהגרים. המבקרים רואים בימין הרדיקלי סכנה לדמוקרטיה, וטוענים שהוא נוקט באלימות ובאי כיבוד החוק, הדמוקרטיה וזכויות האדם.
לדוגמה, הפרופסורים דוד אוחנה ועודד היילברונר, שהם היסטוריונים שמחקריהם עוסקים בפשיזם האירופי ושל הנאציזם, טוענים כי במאה ה-21 צומחות בישראל קבוצות של
ימין רדיקלי "קדם־פשיסטי"— קבוצות ניאו־פשיסטיות (שכוללות חלק ממצביעי הליכוד המכונים "ביביסטים") הקונות אחיזה גדולה יותר בציבור. לדעתם הרדיקליזציה הלאומנית בין שכבות אלה יוצרת ברית בין הימין השמרני, קבוצות מסורתיות מהמעמד הנמוך ובין קבוצות דתיות וחרדיות הדוגלות ברעיונות גזעניים. הם מזהירים כי בקבוצות ניאו־פשיסטיות אלה גלומה סכנה לעתיד הדמוקרטיה הישראלית שעלולה לגלוש לפאשיזם.
חוקר הדתות תומר פרסיקו טען כי הימין המשיחי בישראל מסוכן לדמוקרטיה. הוא מביא מספר אנשים בימין הקיצוני הכותבים בבטאון הימין הדתי "נקודה", כמו בעז העצני, יצחק קליין, הרב יהודה יפרח, כותבים נגד ממשלת ישראל כאילו היא שלטון זר ורודני, שכיבול שולטת כנגד רצון העם ובגלל קונספריציה של אליטה אנטי יהודית. לדבריו קבוצה קטנה בימין המשיחי רואה בממשלת ישראל שלטון בלתי-לגיטימי - או שהממשלה היא כת רודנית בלתי-דמוקרטית, או שדווקא היותה דמוקרטית היא הבעיה, כי חלק מהימין הרדיקלי מפנטז על מלך. הוא מזהיר כי התחזקות השפעת הפלגים המשיחיים על הצבא בעתיד עלולה לגרור ניסיון הפיכה צבאית.
בעקבות רצח יצחק רבין בידי יגאל עמיר, איש הימין הרדיקלי, היו שראו בימין הרדיקלי (או אף בכלל הימין) אשם ברצח, והאשימו אותו בהסתה שהובילה לרצח. בימין היו אנשים, לדוגמה המזרחן מרדכי קידר, שתמכו בתאוריות הקשר על רצח רבין בטענה כי הרצח נועד למנוע נסיגה מהסכם אוסלו.
יש המאשימים את הימין הרדיקלי בכך ששאיפתם לארץ ישראל השלמה ולהקמת ההתנחלויות תוביל למצב של מדינה אחת דו-לאומית ללא רוב יהודי, ובכך תמיט חורבן על מדינת ישראל ועל הציונות. יאיר גולן לדוגמה טוען כי סיפוח יהודה ושומרון לישראל נוגד את האינטרס הישראלי מבחינה מדינית, כלכלית, ביטחונית וחברתית. לדבריו הסיפוח הוא "ראשית חורבן ישראל, סוף החלום הציוני על מדינה דמוקרטית עם רוב יהודי מוצק, ומעשה בלתי מוסרי בעליל, שיכתים לנצח אותנו, את ילדינו ואת ילדיהם."
ראו גם

טרור יהודי בישראל
המחתרת היהודית
פופוליזם ימני
שמאל רדיקלי בישראל
קיצוניות ורדיקליזם
רשימה של פעילי ימין רדיקלי ישראלים
לקריאה נוספת

תיאודור ו' אדורנו, הימין הקיצוני החדש, הוצאת מכון ון ליר, 2022
לא רק קהלת: העמותות שהניחו את התשתית לחקיקת הימין הקיצוני נחשפות, באתר שומרים, 2023
כל החלומות

כל החלומות הוא אלבומה השני של הזמרת הישראלית שי המבר. הוא יצא לאור ב-10 ביולי 2023 תחת הוצאת חברת טדי הפקות.
המבר, שהחלה את דרכה בתוכנית "בית ספר למוסיקה" בילדותה ולאחר מכן השתתפה בתוכנית "הכוכב הבא", וסיימה במקום הרביעי, הוציאה את האלבום ביולי 2023 לאחר שנה של עבודה עליו. האלבום הופק על ידי ניר מימון ונוהל אומנותית על ידי מימון והזמרת קרן פלס. הוא כולל שירים מקוריים של המבר, ביניהם הסינגל "אלי את לי פריז", שהיה השיר המושמע ביותר במשך שלושה חודשים על פי אקו"ם. שיר נוסף באלבום, "חייאתי", הגיע לראש השמעות הרדיו. באלבום מופיעים גם עיבודים לשירים "ימים לבנים" ו"הלכתי מהעיר הזאת".
רשימת רצועות

כל הרצועות הופקו על ידי ניר מימון.
| כל החלומות> מס' | כל החלומות> שם | כל החלומות> מילים | כל החלומות> לחן | כל החלומות> משך | כל החלומות>  | כל החלומות>  | כל החלומות>  | כל החלומות>  | כל החלומות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | כל החלומות  | שי המבר | שי המבר | 3:28 |  |  |  |  |  |
| 2. | הלכתי מהעיר הזאת  | שי המבר | שי המבר | 3:19 |  |  |  |  |  |
| 3. | אלי את לי פריז  | שי המבר | שי המבר | 4:07 |  |  |  |  |  |
| 4. | חייאתי  | שי המבר | שי המבר | 3:08 |  |  |  |  |  |
| 5. | נגן לי  | שי המבר | שי המבר | 3:15 |  |  |  |  |  |
| 6. | לא היה מי שיציל אותי  | שי המבר | שי המבר | 3:09 |  |  |  |  |  |
| 7. | ימים לבנים  | לאה גולדברג | שלמה יידוב | 4:12 |  |  |  |  |  |
| 8. | שיר ליואל  | שי המבר | שי המבר | 3:38 |  |  |  |  |  |
| 9. | בואי אהבה  | שי המבר וקרן פלס | שי המבר וקרן פלס | 3:58 |  |  |  |  |  |
| 10. | הבלי העולם הזה  | שי המבר | שי המבר | 3:02 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 35:22 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑   "לא יודעת איך לשים בתוך המילים את מה שעובר לי בלב": שי המבר משיקה אלבום חדש, באתר חדשות 13, 10 ביולי 2023
↑  טל אזולאי אבידן, "המסע היפה והחשוב ביותר שעברתי בחיי, יותר מכל אורות הפריים טיים", באתר עכשיו 14, ‏12 ביולי 2023; כ"ג תמוז ה'תשפ"ג
↑  כולל גם סימפול של השיר "L'Été indien" (צר')
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 20a18a72-835f-4009-a171-d296f941b75e
משה אביב

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1932 חלב, סוריה
 פטירה:  10 באוקטובר 2001 (בגיל 68) כפר נטר, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין רשפון
 מקצוע:  יזם נדל"ן
 בת זוג:  רחל אביב
 מספר צאצאים:  4 
 
משה אביב (12 בנובמבר 1932 – 10 באוקטובר 2001) היה איש עסקים, יזם וקבלן בניין ישראלי, מייסד קבוצת הבניין אביב ושות' נדל"ן 1963 בע"מ. בין הפרויקטים הבולטים אותם יזם ובנה היו מאיץ החלקיקים במכון ויצמן, מוזיאון ארצות המקרא בירושלים, מתחם המגורים "סי אנד סאן" בחוף תל אביב, בית החולים אסותא תל אביב, מגדלי משרדים במתחם הבורסה ומגדל משה אביב ברמת גן, אשר היה בעבר גורד השחקים הגבוה בישראל וקרוי על שמו.
ביוגרפיה

אביב נולד בעיר חלב שבסוריה, בן למטילדה וניסים טוויל. גדל במשפחה יהודית מסורתית יחד עם שני אחים נוספים – יעקב ועליזה. התחנך בבית ספר אליאנס ובמקביל למד לימודי יהדות בחדר. כילד התבלט אביב בכישרונו הטכני, זאת בנוסף לידיעת שפות שונות כגון ערבית וצרפתית. בצעירותו החל להשתתף בפעילויות שיזמו שליחים ציונים מהארץ.
בגיל 12, עלה ארצה במסגרת עליית הנוער והתיישב תחילה בקיבוץ כנרת, ולאחר מכן עבר לקיבוץ בית אורן.
בגיל 16 נרתם למאמצי ההגנה והתנדב לשורות הפלמ"ח, שם שירת בחטיבת הראל. במהלך שירותו, השתתף במלחמת העצמאות באזור הנגב, רמת רחל וירושלים. בהמשך התגייס אביב לצה"ל ושירת בחיל ההנדסה הקרבית. הוא השתתף בכל מלחמות ישראל עד שחרורו לאחר מלחמת הלבנון הראשונה בדרגת רס"ן במילואים.
את פועלו בתחום הבנייה החל בשנות ה-50, לאחר שניסה במשך תקופה קצרה לעסוק בעבודות חקלאות. בתחילה עסק בעבודות עפר, תיעול וביוב בתור קבלן משנה עבור לקוחות פרטיים.
בשנת 1963 ייסד את מפעל חייו, קבוצת אביב, שהייתה לחברה קבלנית לעבודות בניין ציבוריות.
ככר המושבות בתל אביב היה הפרויקט הראשון הגדול בו זכתה החברה, לאחר שהבטיחה לעירית תל אביב לסיימו תוך 9 חודשים, ובפועל סיימה כעבור 6 חודשים בלבד.
בשנת 1995 הרחיב את פעולות החברה מעבר לים ופעל באנגליה.
בין השנים 1988–1995 יזם ובנה מספר מגדלי משרדים במתחם הבורסה ברמת גן, אשר עצבו את פני הרקיע של העיר ויצרו את המרכז העסקי החדש של העיר.
בשנת 1993 רכש את קבוצת אוסיף, שהייתה לזרוע היזמית של החברה ונסחרה בבורסה, ובהמשך נמכרה לארקדי גאידמק, ובשנת 1998 רכש את חברת עוגן נדל"ן (לשעבר זיקית), שעל שטחה נבנה בית חולים אסותא ברמת החייל ובית טים.
פרויקט חייו היה הקמתו של מגדל שער העיר. גורד השחקים הגבוה בישראל באותה עת, שלימים ייקרא לזכרו והנצחתו: מגדל משה אביב.
פרויקטים נבחרים

קבוצת אביב שאותה הקים וניהל משה עד מותו בשנת 2001, הייתה אחראית על רשימת פרויקטים נבחרים בתחום בנייני המגורים, משרדים והבנייה הציבורית כגון:
מגדל משה אביב, רמת גן, מגדל בן 71 קומות
בניית מגדל ליבר – מגדל מגורים בשכונת נווה צדק, תל אביב
בניית מגדל אביב בלבונטין – מגדל אשר זכה באות העיצוב בתחום המגורים בשנת 2015.
אביב בגימל – 6 מגדלי מגורים בשכונת רמת אביב ג' בתל אביב
בניית שכונת קריית משה לאוכלוסייה החרדית בבני ברק.
בניית מגדל רוטשילד 22 – מגדל משרדים בשד' רוטשילד תל אביב
מגדלי מתחם הבורסה, רמת גן, משכנה של הבורסה ליהלומים.
מגדלי אביב ברחוב הרכבת, תל אביב, בעיצובו של ישראל גודוביץ.
רובע משרד החוץ בירושלים
מאיץ החלקיקים במכון וויצמן, רחובות
אצטדיון רמת גן
מוזיאון ארצות המקרא, ירושלים, תוכנן על ידי האדריכל זאב שיינברג.
מותו

אביב נהג לרכב על סוסים. בחודש אוקטובר 2001, בגיל 69, נהרג משה אביב בתאונה  כאשר נפל בעת רכיבה על סוסתו , בבית החולים העריכו כי אופן נפילתו של אביב והעובדה שהיה רוכב מנוסה, מעידה על כך שייתכן שלקה בשבץ בטרם נפילתו.
אביב היה נשוי לרחל, ואב לארבעה ילדים. חובב אומנות, מוזיקה ובעלי חיים. לאחר פטירתו, מונה בנו דורון אביב ליו"ר החברה ובתו דפנה הרלב למנכ"ל.
הנצחתו – מגדל משה אביב

מגדל משה אביב ברח' ז'בוטינסקי פינת אבא הלל ברמת גן, היה בעת הקמתו ושנים רבות אחר כך, המגדל הגבוה בישראל ואחד ממגדלי הבטון הגבוהים בעולם, פרי חזונו של משה אביב. המגדל מתנשא לגובה של 253 מטר והוא מונה 69 קומות, מהן 55 קומות משרד, 12 קומות מגורים, 10 קומות חניה תת-קרקעית, מסחר במפלס הרחוב ומנחת מסוקים על גג המגדל. המגדל היה לבניין הגבוה ביותר בישראל עד להשלמת הבנייה של מגדלי עזריאלי שרונה בשנת 2016. עם פטירתו של אביב, הוחלף שמו של הבניין למגדל משה אביב, לציון מפעל חיו.
לצורך הבניה יובא מנוף ייחודי מצרפת בעל זרוע של 60 מטר, אשר תוכנן באופן שמאפשר לו לצמוח בהדרגה מחוץ לבניין בהתאם להתקדמות קצב הבנייה.
הקמת המגדל הגבוה בישראל כללה יציקה רצופה של 5,600 קוב בטון של רפסודה (דוברה) ו-900 טון ברזל ששונעו לאתר הבנייה באמצעות 900 משאיות. היציקה מהווה את יסוד המגדל, אשר צפה מעל מי התהום, ויוצרת מבנה קונסטרוקטיבי מבטון המסוגל להתמודד עם כוחות אופקיים הפועלים עליו כתוצאה מרוח ורעידות אדמה. שלד המגדל בנוי מבטון מזוין, והוא אחד ממגדלי הבטון הגבוהים בעולם כולו.
הערות שוליים

↑  נפטר הקבלן ואיש הנדל"ן משה אביב, באתר ynet, 10 באוקטובר 2001
↑  אלעזר לוין, ‏הקבלן המוביל משה אביב נפטר לאחר שנפצע בתאונת רכיבה, באתר גלובס, 10 באוקטובר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007416397505171  VIAF: 9326156677171833770001   WorldCat (עם VIAF): 9326156677171833770001 
תערוכת תכנון של עיריית תל אביב בהשתתפות ישראל גודוביץ מהנדס העיר אז ורון חולדאי ראש העיר
כסף קטלני (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה, אופרת סבון
 יוצרים:  איציק גלעד, דני כפיר
 כותבים:  איציק גלעד
 בימוי:  ערן ריקליס
 שחקנים:  נתן רביץ   גלית גיאת   רפי תבור   טל קרסלניק   אייל בוחבוט   מיכל אמדורסקי   נטלי עטיה
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  52 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  דני כפיר
 עורכים:  יצחק צחייק (עונה ראשונה)   אריק ליבוביץ', שמעון ספקטור, לימור חביב (עונה שנייה)
 אתר צילומים:  מגרש הגולף בקיסריה, טורקיה, קניה
 אורך פרק:  40 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 2 (קשת) (עונות 1–2)   ערוץ 3 (עונות 3-4)   HOT בידור ישראלי (שידור חוזר)
 תקופת שידור מקורית:  25 בספטמבר 1996 – 1999
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
יהלומים, חלק מסמלי הסדרה
כסף קטלני היא סדרת טלוויזיה ישראלית אודות מאבקי כוח ומערכות יחסים על רקע עולם העסקים הבינלאומי, שהופקה ושודרה לראשונה בין השנים 1996–1999, תחילה בערוץ 2 במסגרת זכיינית השידור קשת ולאחר מכן בערוץ 3.
הסדרה זכתה לרייטינג גבוה ושודרה בפריים טיים, תחילה בערוץ 2 אשר שידר את שתי העונות הראשונות ולאחר מכן בערוץ 3 אשר שידר שתי עונות נוספות. הסדרה ירדה מהמסך לאחר 52 פרקים עקב דרישת "יס", שהחלה אז את שידוריה, לפרק את חברת ICP, ששידרה את "כסף קטלני" בערוץ 3, בטענה שהחברה פועלת שלא כחוק בכך שהיא מאחדת את פעילותן של שלוש זכייניות הכבלים שאמורות לפעול כל אחת בנפרד, תוצאת הדיונים המשפטיים שנמשכו כשנה הייתה שאי.סי.פי. תוכל להמשיך לפעול במתכונתה הנוכחית בתנאי שתאפשר ל"יס" לשדר בערוציה את הפקות המקור שיופקו עבור אי.סי.פי. במשך 3 שנים. החלטה זו גרמה ל-ICP להפסיק לממן הפקות יקרות (100,000$ לפרק) כמו "כסף קטלני" ולהזמין הפקות בעלות של 30–40 אלף דולר לכל היותר. בעת עלייתה לשידור, "כסף קטלני" הייתה הסדרה הישראלית היקרה ביותר שהופקה[דרוש מקור].
השותפות שהפיקה את הסדרה נקלעה לסכסוך כספי בסוף 1999, ופורקה אחר כך.
כל 4 עונות הסדרה שודרו בשידורים חוזרים הן בערוץ 2 והן בערוץ 3. במאי 2016 החלו שידורים חוזרים של הסדרה בערוץ HOT בידור ישראלי.
את תסריט הסדרה ערך אלי תבור.
הדמויות בסדרה הן רבגוניות, החל באנשי עסקים, יהלומנים ונשות חברה, ועד סוחרי נשק, אנשי מוסד וטרוריסטים. כסף קטלני שמה דגש על אורח חייו של האלפיון העליון; הסצנות השונות צולמו בבתי פאר, מלונות חמישה כוכבים, מסעדות יוקרה ואף מגרש הגולף בקיסריה. לצד צוות השחקנים כיכבו בסדרה גם מכוניות יקרות, יאכטות וכלי טיס פרטיים. חלק מהעלילה מתרחשת מחוץ לגבולות ישראל, וההפקה צילמה סצנות רבות במדינות שונות, בהן: טורקיה, קניה והונגריה.
בנוסף יצא לסדרה משחק קופסה כשם הסדרה "כסף קטלני" בהוצאת "ידע משחקים".
עלילה

במרכז הסדרה שתי משפחות עשירות ורבות עוצמה: משפחת אייזנמן, יהלומנים המחזיקים בחברת "דאימונד קורפוריישן", ומשפחת רוטנברג, מפתחים נשק ומערכות לחימה באמצעות חברת "ארמר אינטרנשיונל".
הדמות הראשית בסדרה היא דמותו של שאולי אייזנמן (מגולם על ידי נתן רביץ). שאולי הוא בנם הבכור של האייזנמנים. גבר נאה, משכיל ורב לשוני, איש העולם הגדול. שאולי מוצג כגבר שחצן ושופע ביטחון עצמי, חובב נשים יפות ומכוניות ספורט. עסקי היהלומים של משפחתו לא מלהיבים אותו במיוחד, והוא שואף להשתלב בחברת הנשק של הרוטנברגים. הוא לוטש את עיניו לבתו הבכורה של צבי רוטנברג (רפי תבור), תמר רוטנברג (גלית גיאת) שמחזיקה בתפקיד ניהולי בכיר בחברה. במהלך הסדרה לקח שאולי, קצין מילואים בסיירת מטכ"ל, חלק בפשיטה בעומק לבנון ונפל בשבי ארגון טרור. כשבמקביל תמר בורחת למדבר ומתגוררת אצל משפחה בדואית, בעקבות רומן עם מי שכביכול היה אחיה למחצה שאותו אימה נטשה בילדות ובידיעה שהיא בהריון משאולי. אחרי האירועים האלה היא שבה, לבקשתו של מרסל (יוחנן הרסון) איש עסקים וטרוריסט שעושה עסקים עם שאולי ותמר, על מנת לשמש כמתווכת בין משפחת אייזנמן לחוטפיו של שאולי. כוח מסיירת מטכ"ל חילץ אותו במבצע בעומק סוריה. עם שובו נחשד שאולי, בעלילה אחרת, שהוא רצח איש עסקים המשתייך למשפחת פשע בשם "שָׁשׁוּן". בסופה גילה מרסל שאחד מאנשיו של ששון הוא הרוצח, כשתכנן לפוצץ את המטוס שבו היו שאולי ואחיו של ששון שירש את האימפריה, וכן ששון עצמו הציל את עצמו ואת שאולי ממוות כשגילה את הפצצה.
עלילה נוספת בסדרה מספרת על כנר מסתורי בשם "ניק גולדין", שאותו דרס שאולי והפך אותו בהמשך לאיש עשיר ובעל כוח, אשר מתגלה בהמשך כאחיהן למחצה (האמיתי) של תמר וגילי.
עלילה נוספת עוסקת באמו המאמצת של ניק, אלזה. אלזה הייתה אשת עסקים שנטשה את בעלה (שניהל רומן במקביל עם אמו של שאולי ועם אחותו דניאלה) ואת שני ילדיה: גבי האחות הבכורה (כוריאוגרפית שהייתה בת זוגו של שאולי ובמקביל ניהלה רומן עם צבי כדי לנקום באימה על כך שנטשה אותם.) ואחיה (אדריכל שהיה בן זוגה של תמר וניהל אף הוא רומן עם דניאלה). אלזה מתגלה כמי שעומדת מאחורי כל האויבים של שתי המשפחות: מרסל מתגלה כיד ימינה והששונים עובדים בשבילה. כמו כן, היא רואה בצבי את יעד הכיבוש הסופי שלה, ובנוסף היא מגדלת את נכדו (בנם של שאולי ותמר).
צוות השחקנים כלל גם את סנדי בר (בתפקיד גילי בתם הצעירה והמפונקת של הרוטנברגים; בר עצמה הוחלפה החל מהעונה השנייה בעדי אהרון), טל קרסלניק, תומר רוסו, נטלי עטיה, יוסי גרבר, מיכל אמדורסקי ועוד.
בתרבות

באחד המערכונים ששודרו בתוכנית "הערב עם אלי יצפאן" בערוץ 2, טלעד בשנות התשעים היה מערכון שבו הקבצן צדוק (אלי יצפאן) משוחח עם שאולי (נתי רביץ) על ספסל בגן ציבורי.
בפרק "ששי" שהיה פרק סוף העונה הראשונה של "שמש", תוהה אתי (גלית גיאת) איך השחקנית התימנייה שמשחקת את תמר (בדיחה פנימית על גלית עצמה) יש את שם המשפחה "רוטנברג".
הערות שוליים

↑  ערוץ 3 רכש את 2 העונות הראשונות של "כסף קטלני", באתר גלובס, 17 בפברואר 1999
↑  אביבה קרול, ‏טופז מוביל את רייטינג אוקטובר, באתר גלובס, 10 בנובמבר 1996
↑  אביבה קרול, ‏ערוץ 3: הרייטינג הכי גבוה ל"צעירים חסרי מנוח", באתר גלובס, 28 במרץ 1999
↑  אפי לנדאו, ‏DBS ,ICP והכבלים שביניהם, באתר גלובס, 9 בספטמבר 1998
↑  יצחק דנון, ‏שותפות קטלנית, באתר גלובס, 21 בדצמבר 1999
↑  בן-ציון ציטרין, מפרקים את "כסף קטלני", באתר הארץ, 27 באוגוסט 2001
יצחק דנון, ‏תפורק השותפות שהפיקה את הסדרה "כסף קטלני", באתר גלובס, 3 ביולי 2001
הקרנבל של מיכל

| --- | --- |
 סוגה:  בובות, ילדים, מוזיקלי
 כותבים:  אורי גרוס
 בימוי:  אורי פסטר
 מנחים:  מיכל ינאי יצחק עוזרי
 משתתפים:  ז'יל בן דוד, אבנר
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 הפקה
 מפיק:  מיכל ינאי, סיגל רוה
 מוזיקה:  ירון כפכפי
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2
 
הקרנבל של מיכל היא תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה בשנים 1995–1996 בערוץ 2 והגיעה לרייטינג חסר תקדים. הרייטינג של שעת השידור, יום שבת, שמונה עד אחת עשרה בבוקר היה 5%- 4% אחוזים. הרייטינג שהוצב כיעד היה 9 אחוזים ובפועל התוכנית הצליחה להגיע ולשמור על רייטינג של 14% עד 15% לאורך כל העונה. בעקבות הצלחת התוכנית הופקו קלטות וידאו, חמישה ספרים, בובות בדמותם של הבובות שהופיעו בתוכנית (למעט בונבון) ומוצרים שונים.
תוכן התוכנית

התוכנית חולקה לשני חלקים:
החלק הראשון נסוב סביב חייה של מיכל ינאי ושל החבר הטוב שלה אבנר. בכל פרק, לאבנר הייתה בעיה שונה ומיכל עזרה לו לפתור אותה באמצעות שירים, סיפורים ושיטות מקוריות יותר, ומדי פעם הגיעו גם אורחים לחדרם.
החלק השני הוא מופע בו היו משחקים, שירים וכוכבים אורחים.
את שיר הפתיחה של התוכנית כתב והלחין ירון כפכפי וביצעה מיכל ינאי.
בין סדרות הרצף שהוצגו היו: השכונה של גופי, בת הים הקטנה, קופיקו, אלאדין, הגרגולים וספיידרמן: סדרת האנימציה.
דמויות > דמויות ראשיות

מיכל ינאי – היוותה את מרכז התוכנית, הבייביסיטרית של אבנר בכל שבת.
אבנר (ז'יל בן-דוד) - החבר הטוב של מיכל ינאי, עליו מיכל שומרת בכל שבת. בן 9 (ע"פ קצפת) חובב את להקת הגבעטרון, את הטלנובלה "נאנו" בכיכובו של השחקן גוסטבו ברמודס (הטלנובלה במקור שודרה תמיד אחרי התוכנית), ובתוכניות "קצפת" ו"על הדרך" התגלה שהוא העריץ גם את להקת ה"ספייס גירלס" וחלם להיות חלק מההרכב. בעל אוסף בובות ברבי. במופע של הקרנבל הבובה של אבנר (הרגילה) הוחלפה בבובת אדם בדמותו.
דמויות > דמויות משנה

פיפי - ארנבת ורודה ששימשה כבעלת הבית שבו התגוררו מיכל ואבנר. הייתה אחת הבובות שהופיעו בחלק השני בכל התוכניות. בהתחלה היה לה סרבל מפוספס לאורך בכחול ולבן ובהמשך הסרבל התחלף לסרבל צבעוני בעל כל מיני צורות. ידועה בחיבתה לגזר.
גיא (גיא בבלי)- קוסם שהתגורר בארון בחדרה של מיכל, כשהוא הציג בכל תוכנית קסם כשהוא יצא מהארון. הופיע בחלק השני של המופע.
שולה (מיכל ינאי) - אמו של אבנר שתמיד התנהגה בנוקשות כלפי בנה. השתתפה בקלטת הווידאו של הקרנבל ובפרק אחד כשרצתה להשתלט על התוכנית. השתתפה בהמשך בתוכנית "על הדרך", בתוכנית הספיישל של שבועות.
בונבון- סנאית שהשתתפה בחלק השני עד לפורים 1996 שבו היא הוחלפה ברגלי, רב הרגל.
רגלי- רב רגל שהשתתף בחלק השני מפורים 1996 ובמופע שיצא לתוכנית. כמו כן, הופיע פרק אחד בחלק הראשון.
מיכל ינאי והילדים
ג'ארכ קריבכ

| --- | --- |

פתיח התוכנית
 מספר פרקים:  27
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה הישראלית
 תקופת שידור מקורית:  1979
ג'ארכ קריבכ (בערבית: جارك قريبك; תרגום מילולי: "שכנך הוא קרובך") היא סדרת טלוויזיה ללימוד ערבית, אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית והופקה בשנת 1979. הסדרה כללה 27 פרקים, כשרובם צולמו בשחור-לבן, וכל פרק ארך 20 דקות. הפרקים הוקרנו במסגרת הסדרה ללימוד ערבית, סלם ותעלם.
עלילה

אבו ג'מיל (אשר נהג לציין את שמו הפרטי: איברהים מוסא) התאלמן ועבר לבית חדש בכפר יאסיף, או עין יאסיף כפי שנקרא בפי הערבים, שם הוא פוגש את שכניו החדשים: אדיב, אדיבה, וליד ואת הוריהם אבו ואום נג'יב (שהיה בנם הגדול). בשלב מסוים נכנסת עז לביתו של אבו ג'מיל והוא מנסה לאתר את בעליה, לכשהתייאש הוא מתדפק על דלתות הבית ומבקש מים לשתות. בשלב זה האישה שבבית שומעת את העז שהיא בעליה. אבו ג'מיל מציע לה נישואים ובנישואיהם מסתיימת הסדרה.
הדמויות

אבו ג'מיל (מכרם ח'ורי)
אדיב (ח'ליל ח'אלדי)
אבו נג'יב (יוסף באשי)
אום נג'יב (מרלן בג'אלי)
עות'מאן (מוחמד בכרי)
נג'יב (יוסף אבו ורדה)
אדיבה (איוה ח'ורי)
וליד (מאהר שחאדה)
סלמא (ג'מילה ח'ורי)
אבו אחמד (אדיב ג'השאן)
הערות שוליים

↑  ג'ארכ קריבכ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
↑  "ג'ארכ ק'ריבכ", בפורום אתר televizia.net סדרות הטלוויזיה הקלאסית, 27 באפריל 2006
משפחה וחצי

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  דרמה 
 יוצרים:  גלילה רון־פדר–עמית 
 בימוי:  עופר ויצמן
 שחקנים:  נתן דטנר גיליה שטרן לביא זיטנר יעל פוליאקוב דנה מרמור עומר מילר
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר פרקים:  84 
 הפקה
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה 
 אורך פרק:  30
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה החינוכית
 תקופת שידור מקורית:  4 בינואר 1998 – 2001
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
משפחה וחצי היא סדרת דרמה ישראלית שנכתבה על ידי גלילה רון־פדר-עמית ושודרה לראשונה בזכיינית רשת בערוץ 2 בשנים 1998–2001.
החל מיוני 2008 החלו שידורים חוזרים של הסדרה בערוץ Yes קולנוע ישראלי. באותה שנה הופקה העונה החדשה של הסדרה, אשר מהווה המשך לסדרה המקורית, שכללה 83 פרקים.
רקע

בני זוג שנקראים דוביק (דב) (נתן דטנר) ותמי (תמר) (גיליה שטרן) דגן, המגדלים את שני ילדיהם אור (דנה מרמור) ותום (עומר מילר) בחום ואהבה, מחליט לאמץ שני מתבגרים הזקוקים למשפחה אומנת: איציק דוידי (לביא זיטנר) וסיון כהן (יעל פוליאקוב). בני המשפחה השונים מתמודדים כל אחד עם בעיותיו שלו, תוך כדי דגש על בעיות של ילדי האומנה הקשורים לעברם ומשפחותיהם.
שיר הפתיחה של הסדרה נקרא "תגיד תודה שיש לך עיניים", וכתבה אותו חנה גולדברג, הלחין יובל שרים וביצעה סי היימן.
בין השחקנים בתפקידי אורח בסדרה היו: גור רוזן, דדי זהר ואסתי קוסוביצקי.
לאחר עליית הסדרה לאקרנים כתבה גלילה רון־פדר-עמית בין השנים 1998- 2001 סדרה של חמישה ספרים שבהם הציגה את מחשבותיהם ורגשותיהם של דמויות הסדרה, כל אחד מנקודת המבט של דמות אחרת, והספרים יצאו בשמות הבאים:
"סיפורו של איציק", "סיפורה של סיון", "סיפורה של אור", "סיפורו של תום" ו"סיפורו של איתן".
עוד משפחה וחצי

"עוד משפחה וחצי" היא סדרת המשך לסדרה "משפחה וחצי", וכללה 30 פרקים ושודרה בשנת 2009.
בסדרה זו מסתבר שדוביק ותמי התגרשו, ודוביק עבר לחיות עם מיקי (לימור גולדשטיין), עורכת דין במקצועה, והם חיים עשר שנים ביחד, ולהם בן משותף בשם עופרי (טל גרושקה), ובת מנישואיה הקודמים של מיקי בשם דניאל (תמר שם אור). 
בנוסף לשני הילדים מחליטה המשפחה לאמץ שני ילדים הזקוקים למשפחה אומנת: אושרת (רותם זיסמן-כהן) ואלירן (דקל עדין). הפרקים בסדרה החדשה מראים סיטואציות היכולות לקרות לבני הנוער בחיי היומיום.
שיר הפתיחה של הסדרה היה "מה ידוע על היום הזה" של הזמר מאור כהן.
בין השחקנים בתפקידי אורח בסדרה היו: אוולין הגואל, לביא זיטנר וגיליה שטרן.
שולחן לשישה

שולחן לשישה היא סדרת ספין-אוף על דמותו של דוביק דגן ששודרה בשנת 2013 בערוץ 10 וכללה 22 פרקים. בסדרה זו מסופר שלאחר שילדיו של דוביק עזבו את הבית ואשתו מיקי חיה בנפרד ממנו, הוא מאכלס בביתו בני נוער שהתנתקו ממשפחותיהם וגרים ברחוב. בכל פרק מסופר על חייהם של ששת הנערים שהתקבצו לבית, ועל בעיותיהם השונות.
את הסדרה כתבה גלילה רון פדר-עמית ומככבים בה נתן דטנר, יובל שרף, אלי קרן-אסף וגיא סלניק.
הערות שוליים

↑  גיורא יהלום, ‏יותר מדי גלילה, באתר גלובס, 23 באוקטובר 2000
1 2  רותה קופפר, גרסה חדשה לסדרה משפחה וחצי, באתר הארץ, 14 בינואר 2009
לוגו הסדרה
לידה שלאחר המוות

לידה שלאחר המוות היא לידה המתרחשת לאחר מותו של אחד מההורים הביולוגים של הילד. מטבע הדברים על פי רוב מדובר בלידה לאחר מותו של האב, אך המונח מתאר גם תינוקות שנולדו מיד לאחר מות אמם, בדרך כלל באמצעות ניתוח קיסרי.
ההיבט המשפטי

ללידה שלאחר המוות יש השלכות מיוחדות על מצבו המשפטי של הילד, בעיקר סביב סוגיות של זכויות המועברות מההורה הנפטר כגון זכאות לאזרחות, ירושה וכיוצא באלה. מערכות משפטיות בדרך כלל כוללות הוראות מיוחדות לגבי ילדים שלאחר המוות בסוגיות אלו; כך לדוגמה מדינת מסצ'וסטס מחשיבה ילדים שלאחר המוות כאילו נולדו לפני מות ההורה. החוק האמריקאי הפדרלי גורס כי ילדים של אזרחים אמריקאיים שנולדו מחוץ לגבולות ארצות הברית בלידה שלאחר המוות, זכאים לאותן זכויות אזרחיות כהוריהם. ללידה שלאחר המוות של בן או אח האב הנפטר משמעות גם בדיני ייבום וחליצה.
סוגיה משפטית מורכבת יותר היא הולדה לאחר המוות, שבה ההתעברות מתחילה לאחר מותו של אחד ההורים.
דוגמאות לאנשים שנולדו לאחר מות אביהם

ז'אן הראשון, מלך צרפת
ביל קלינטון
ראול ולנברג
בלדווין החמישי, מלך ירושלים
ויליאם השלישי, מלך אנגליה
הנרי השביעי, מלך אנגליה
סבשטיאו, מלך פורטוגל
אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד
אגריפה פוסטומוס
לסלו החמישי, מלך הונגריה
קלמנס השביעי
אנדרו ג'קסון
סטנלי קוניץ
רתרפורד הייז
שארל התם
צ'סטר נימיץ
אייזק ניוטון
ג'ונתן סוויפט
ראו גם

הולדה לאחר המוות
קצירת זרע מהמת
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרטין גריקס

| --- | --- |

מרטין גריקס, 2017
 לידה:  14 במאי 1996 (בן 28) אמסטרדם, הולנד
 שם לידה:  מרטיין חריטסן
 שם במה:  Martin Garrix 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  Herman Brood Academie, הולנד
 עיסוק:  תקליטן, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  אלקטרו-האוס, פרוגרסיב האוס, ביג רום האוס
 שפה מועדפת:  הולנדית, אנגלית 
 כלי נגינה:  מקלדת אלקטרונית, גיטרה, FL Studio, פסנתר 
 חברת תקליטים:  STMPD RCRDS
 פרסים והוקרה:  פרס הפופ של תרבות הבומה - פופפריז'ס (2016)  פרסי מוזיקת הדאנס הבין-לאומי (2019) 
 martingarrix.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מרטיין ג׳רארד חריטסן (בהולנדית: Martijn Gerard Garritsen; נולד ב-14 במאי 1996), מוכר בשם הבמה "מרטין גריקס" (Martin Garrix), הוא DJ הולנדי ומפיק מוזיקלי בסגנונות האלקטרו-האוס והפרוגרסיב האוס. גריקס החזיק במקום הראשון במשך כארבע שנים על ידי המגזין DJ Mag כדיג'יי הטוב בעולם לשנת 2016, 2017, 2018, ו-2022. ב-2015, גריקס דורג במקום השלישי, לאחר שב-2014 דורג במקום הרביעי וב-2013 במקום ה-40. נכון ל-2016 מוערך שווי נטו נכסיו ב-35 מיליון דולר.
ביוגרפיה

מרטיין חריטסן נולד בפרברי העיר אמסטרדם שבהולנד, בעיירה קטנה ושמה אמסטלפיין. שמו השני ניתן לו על שם אביו, ג׳רארד חריטסן, שעבד בחברת בולים. אמו, קארין, היא מורה ולו אחות קטנה ממנו בשנתיים בשם לורה.
בגיל שמונה גריקס הביע עניין בתקליטנות לאחר שצפה בטייסטו מנגן באולימפיאדת אתונה שהתקיימה בשנת 2004 וקיבל השראה במיוחד מהשיר "Traffic" של טייסטו.
את לימודי התיכון והקולג׳ שלו למד גריקס באקדמיה ופנימיה למפיקים בעיר אוטרכט שבהולנד ושמה Herman Brood Academie. את לימודיו סיים גריקס בהצטיינות. בין חבריו לספסל הלימודים נמנו ג׳וליאן ג׳ורדן, ג׳סטין מיילו ומסטו, שחתומים כולם בחברת התקליטים שלו STMPD RCRDS.