stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדל דוד
היסטוריה > ממלכת ירושלים והתקופה הנוצרית השנייה

בתקופה הערבית המוקדמת המבצר היה קטן ביחס לגודלו הנוכחי. עם זאת לפני ההרחבות הצלבניות הנרחבות הספיק לבקר בירושלים האב דניאל ב-1107, אשר התרשם מהמגדל כבר אז:
בנוי בצורה מעניינת באבנים כבדות, גבוה מאוד... הוא נראה כאילו אבן אחת מבסיסו ומעלה. יש בו הרבה מים, חמישה שערי ברזל ומאתיים מדרגות המובילות לפסגה. קשה מאוד לכבשו והוא מהווה את הביצור העיקרי לעיר. הוא נשמר בזהירות מרובה ואסור בשום פנים להכנס אליו אלא בהשגחה. בחסד אלהים, על אף שלא הגיע לי נתנו לי להכנס למגדל הקדוש הזה...
המצודה עצמה היוותה בסיס צבאי חשוב לממלכה הנוצרית, ומאידך גם לעיר ירושלים הנוצרית של אותה התקופה, כאשר המצודה עצמה הייתה לרכושו האישי של המונרך, ואף על כן היוותה לסמלו הגדול ביותר לאחר מעברו לאזור זה של העיר מהמתחם הכנסייתי והארמוני שעל הר הבית. ראש המצודה נקרא הקסטלאן, והיה לדמות מפתח בחשיבותו הפוליטית בעיר אשר נשאה כבוד רב. סביר להניח שרוב השינויים המהותיים במבנה וההרחבות הגדולות קרו באזור שנות השישים של המאה ה-12, עקב תיאורו של תיאודוריך מ-1172, כי המגדל היה מלווה בחפירים, ברביקן ואף הארמון שהיה קיים כבר אז בסמוך למצודה. רוב הבנייה הייתה מערבה וצפונה ביחס למבנה הראשוני מהתקופה הערבית הקדומה וכאשר נחל המצודה שעבר במקום הוסב לחפיר. קודם לכן הכניסה המערבית הייתה באזור "מגדל דוד" עצמו (להבדיל מהשם המתייחס למצודה כולה), כאשר לאחר ההרחבות הגדולות הכניסה עברה למקום שער יפו כיום. המצודה לא עברה שינויים מרובים גם תחת ידיו של צלאח א-דין, ואף לא בעת הפגיעה בביצורי החומה בתקופה המוסלמית שלאחר מכן ב-1219. עם זאת כן ישנה אפשרות להמשך בנייה מסוימת בידי הנוצרים בתקופה הצלבנית השנייה בין 1229-1244.
היסטוריה > לאחר התקופה הצלבנית

בשנת 1538, בנה סולימאן המפואר, הידוע כבונה חומות ירושלים, את קיר החומה במגדל דוד, באורך כ-50 מטר, על אדמת חפיר, תעלת שפכים עמוקה, שנועדה להגן עליה הן מתוקפים מבחוץ, והן מפני מרידות תושבי העיר מבפנים.
הטורקים הפכו את המצודה לקסרקטין, הוסיפו לה רחבת תותחים, ובמאה ה-17 אף עיטרו אותה במינרט (צריח המסגד), שהפך לסמל ירושלמי.
בשנת 1898 מולא חלק מחפיר זה באדמה, בחלק הצמוד לשער יפו, וקטע קטן מחומת החפיר הוסרה, כדי ליצור מעל המילוי מעבר נוח למרכבתו של קיסר גרמניה, וילהלם השני.
שם המצודה

השם "מגדל דוד" מקורו בכתבי יוסף בן מתתיהו:
והעיר ירושלים הייתה מוקפת בשלוש חומות בצורות מכל עבריה… כי שם נמצאה רק מצודה אחת. בעיר נוסדה על שתי גבעות צופות ועמק מפריד ביניהן בתווך… האחת, אשר נמצאה עליה העיר העליונה, היא גבוהה הרבה מאחותה… על חוסנה נקראה הגבעה הזאת בשם "מצודת דוד המלך."
עם זאת, במגילת שיר השירים מוזכר מבנה גדול, שככל הנראה היה בירושלים, ונקרא גם הוא "מגדל דוד": ”כְּמִגְדַּ֤ל דָּוִיד֙ צַוָּארֵ֔ךְ בָּנ֖וּי לְתַלְפִּיּ֑וֹת אֶ֤לֶף הַמָּגֵן֙ תָּל֣וּי עָלָ֔יו כֹּ֖ל שִׁלְטֵ֥י הַגִּבֹּרִֽים׃” (פרק ד', פסוק ד')
המוזיאון במגדל דוד

הבריטים היו הראשונים שהשתמשו במצודה למטרות שלום, כאשר הפכו אותה למוזיאון קטן. בין השנים 1921–1932 הוצגו במבנה מספר תערוכות, המכונות כיום "תערוכות מגדל דוד", שהציגו את האמנות החזותית הארצישראלית הצעירה. מדינת ישראל המשיכה בקו זה, ועד היום משמשת המצודה כמרכז תרבות ותיירות.
ב-1989 נפתח במגדל דוד המוזיאון לתולדות ירושלים. תצוגת הקבע כוללת מיצגים חזותיים שונים, לרבות הולוגרמות, מודלים תלת־ממדיים ואמצעי מדיה הממחישים אירועים שונים בהיסטוריה הארוכה של העיר, מתקופת בית המקדש הראשון והשני ועד תקופת המנדט ומדינת ישראל.
בנוסף, המוזיאון מציג תערוכות מתחלפות ואף יצירות אמנות סביבתיות (כגון פסלי הזכוכית של האומן דייל צ'יהולי). בחצר המצודה, המכילה ממצאים ארכאולוגיים, מתקיימים קונצרטים ואירועים ציבוריים שונים.
בשנת 2008 נחנך החיזיון הלילי במוזיאון, שבו מסופר סיפורה ההיסטורי של העיר ירושלים בדימויי-ענק על חומות המצודה והשרידים הארכאולוגיים בה. בנוסף מוצג במוזיאון מופע המלך דוד, חיזיון אור-קולי המספר את סיפורו של דוד המלך לאורך השנים, ועל החותם שהותיר על ירושלים.
בשנת 2023 – לאחר שש שנות תכנון ושלוש שנות עבודה – נפתח במגדל דוד מוזיאון ירושלים החדש. במוזיאון תצוגת קבע חדשה בת עשר גלריות, שבהן משולבים ממצאים ארכאולוגים, תעודות וחפצי אמנות יחד עם עמדות אינטראקטיביות חדשניות, עבודות וידאו-ארט וסרטים. התערוכה מציעה למבקרים לצאת למסע בעקבות העיר שהפכה לטבורו של עולם, והתקדשה ליהדות, לנצרות ולאסלאם. לצד זאת פתח המוזיאון שלוש גלריות לתערוכות מתחלפות, העוסקות באמנות ובתרבות, הנוגעות לירושלים.
חפירות ארכאולוגיות

במתחם מגדל דוד סמוך לקישלה נמצא חלל תת-קרקעי גדול (50x9מ') שנבנה על ידי העות'מאנים לצורך מגורי חיילים, ושימש בתקופה הבריטית כבית מעצר. חפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום זה חשפו שרידים מחומת חזקיהו מהמאה ה־8 לפני הספירה, לצד שרידי חומה חשמונאית ויסודות לארמון הורדוס. שרידים אחרים שנתגלו הם בריכות ששימשו לצביעת בדים בימי הביניים.
בנוסף, נמצא, שאין לחומה בסיס חזק, ושלמעשה היא הוקמה על תעלה עמוקה של שפכים הנקראת חפיר, ובה נמצאו חפצים עתיקים, עצמות של בעלי חיים, רימון יד, מטבעות ועוד. לכן, בהמלצת מומחים לשימור עתיקות, ובמימון משרד התיירות, משרד ירושלים ומורשת, עיריית ירושלים ותורמים פרטיים, נערכו בשנים 2020-2021, עבודות לחיזוק החומה, הוקמו 70 כלונסאות בטון בעומק של 17 מטר, וכל החומה רושתה בחיישנים, שעקבו אחר התזוזות שלה בזמן השיפוץ, מחשש לקריסתה.
בשנת 2022 שופץ צריח המצודה באופן מקיף, לאחר שנמצא כי הוא עומד בסכנת קריסה בעקבות תהליך הבליה שלו. בעבודות השיפוץ הוחלפו חלק מאבני הצריח, חודש הטיח וכן טופלו הסדקים במבנה.
גלריית תמונות

מגדל דוד בתחריט מתוך "ארץ ישראל הציורית" על פי ציור של ג'ון דאגלס וודוורד (סביבות 1880)
הכניסה למצודה בתחריט על פי ציורו של הארי פן (סביבות 1880)
מגדל דוד, 1925 -1937
המצודה משתלבת בחומות העיר העתיקה
חצר המצודה
בשלג
מגדל דוד ב-1911
מגדל דוד ב-1911
מגדל דוד בצילום מ-1934
החפיר המקיף את מגדל דוד
דגם המצודה
תערוכת כלים מוזיקליים במצודה בלילה
בולים נפוצים מימי המנדט הבריטי עליהם איור של מגדל דוד
המסגד של המצודה שימש את החיילים הטורקיים ולאחריהם את החיילים הירדניים ששרתו במצודה
דגם ירושלים מהמאה ה-19 המוצג במצודה; נוצר על ידי סטפן אילש עבור התערוכה העולמית של וינה (1873)
מגדל דוד מאחורי גדר הביטחון שעברה לאורך הקו העירוני, 1951
מראה ממגדל פצאל אל דגם האתר
חצר המצודה, ובצידה הימני שרידי החומה החשמונאית
המינרט של המצודה
ראו גם

תקופת מגדל דוד
תערוכות מגדל דוד
הערות שוליים

1 2  בעריכת: יהושע פראוור, חגי בן-שמאי, ספר ירושלים; התקופה הצלבנית והאיובית 1099–1250, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, עמ' 68-71
↑  Denys Pringle, Secular Buildings in the Crusader kingdom of Jerusalem; an Archeological Gazetteer, Cambridge University Press, עמ' 54-55
↑  הלל גבע, The 'Tower of David'—Phasael or Hippicus?, Israel Exploration Journal 32, מס' 1/2, 1981‏, JSTOR 27925783.
↑  לפי ד. בהט, ירושלים, אוסף מקורות, עמ' 128, מצוטט ב- אייל מירון (עורך) - ירושלים וכל נתיבותיה - הוצאת יד יצחק בן צבי, ירושלים, 1996
↑  החיזיון הלילי במגדל דוד
↑  מופע המלך דוד, באתר מגדל דוד מוזיאון ירושלים
↑  יואל רפל, מצודת מגדל דוד: הגילויים החדשים על תולדות ירושלים, באתר ynet, 1 באוקטובר 2023
↑  התחדשות המוזיאון, באתר מגדל דוד מוזיאון ירושלים
↑  ככה לא בונים חומה: תיקון נערך אחרי כ-500 שנה, באתר ynet, 10 במאי 2021
↑  אחרי 390 שנה: שיפוץ מקיף למגדל דוד, באתר מקור ראשון, 18/11/2022
| אתרי הרובע הארמני |
| --- | --- | --- |
| רחובות ושערים | שער יפו • שער ציון • רחוב הפטריארכיה הארמנית • רחוב סנט ג'יימס • כיכר עומר אבן אל ח'טאב |  |
| אתרים | מגדל דוד • המוזיאון הארמני • מוזיאון הדגמים של קונרד שיק • קישלה |  |
| אתרים נוצריים | כנסיית המשיח • מנזר מרקוס הקדוש • הפטריארכיה הארמנית של ירושלים • קתדרלת יעקב הקדוש |  |
| אתרים יהודיים | ישיבת ברכת התורה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007493928505171  GND: 3017993-2  ISNI: 0000 0001 2108 9719  LCCN: n93118356  VIAF: 126494048   WorldCat (עם VIAF): 126494048 
הקיר ההרודיאני במצודה מתקופת בית שני. הסימן המובהק לבניה ההרודיאנית הוא האבנים הממוסגרות
החפיר סביב המצודה
מיראלם סולימאני

מיראלם סולימאני (בסרבית: Миралем Сулејмани; נולד ב-5 בדצמבר 1988) הוא כדורגלן סרבי המשחק בז'לייזניצ'אר אינדייה בעמדת הקיצוני.
קריירת מועדונים

סולימאני התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של בטייניצה ובגיל 11 עבר למחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד. בעונת 2005/2006 עלה לקבוצה הבוגרת. סולימאני משך את תשומת לבם של מועדונים רבים בהולנד כמו חרונינגן, הירנביין וא.ז. אלקמאר. ב-6 בדצמבר 2006 סולימאני חתם בהירנביין, המהלך היה אמור לצאת לפועל בינואר 2007, אך פרטיזן הערימה קשיים על העברתו וההתאחדות לכדורגל בסרביה השעתה אותו עד ל-11 במאי 2007. לאחר פנייה של הירנביין לפיפ"א, העונש בוטל, אך בדיון שלישי שנערך בנושא, הוחלט להחזיר את העונש.
בקיץ 2007 יצא המהלך לפועל. ב-17 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 0-0 נגד ווילם II, משחק לאחר מכן הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 4-1 נגד אייאקס אמסטרדם. את עונתו הראשונה בהירנביין הוא סיים עם 15 שערים ועזר לקבוצה להגיע למקום ה-5 שמוביל למוקדמות גביע אופ"א.
בקיץ 2008 חתם סולימאני באייאקס אמסטרדם תמורת 16.25 מיליון אירו סכום שיא בליגה ההולנדית. בעונתו הראשונה הוא הבקיע 10 שערי ליגה ועוד 2 שערים במסגרת גביע אופ"א, בה הצליח להגיע עם קבוצתו לשמינית הגמר. ב-11 באוגוסט 2010 סיכם בוסטהאם יונייטד, אך המהלך לא יצא לפועל מכיוון שלא הצליח להשיג רישיון עבודה. למרות זאת, הוא הצליח לעזור לקבוצתו לזכות באליפות ראשונה מזה 7 שנים בעונת 2010/2011. ב-4 במרץ 2012, נפצע במיניסקוס במשחק נגד רודה ונאלץ לעבור ניתוח ובכך גמר את העונה.
ביולי 2013 חתם ל-5 שנים בבנפיקה ליסבון. סולימאני ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד גיל ויסנטה. ב-15 בדצמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 2-3 נגד אולהננסה. בסיום העונה זכה עם המועדון באליפות גביע וגביע הליגה, ואף הגיע עמו לגמר הליגה האירופית בו הפסידה בנפיקה לסביליה.
בקיץ 2015 חתם ביאנג בויז ברן.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, סולימאני שיחק בנבחרת סרביה בכדורגל עד גיל 19 והשתתף עימה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2007. ב-7 בספטמבר 2008 הבקיע שני פנדלים בניצחון 0-8 במדי הנבחרת הצעירה נגד הונגריה.
ב-6 בפברואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד מקדוניה. ב-12 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-6 נגד ויילס במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
תארים > קבוצתיים

אליפות הולנד (3): 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013
הגביע ההולנדי: 2009/2010
אליפות פורטוגל (2): 2013/2014, 2014/2015
הגביע הפורטוגזי: 2013/2014
גביע הליגה הפורטוגזית: 2013/2014
הסופר קאפ הפורטוגזי: 2014
אליפות שווייץ (3): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
תארים > אישיים

השחקן הצעיר של השנה בהולנד: 2008
סולימאני במדי אייאקס, 2010
מצר הנסיך מוויילס

| --- | --- |
תמונת לוויין של המצר (בין האי בנקס במרכז התמונה, לבין חלקו המערבי של האי ויקטוריה)
תמונת לוויין של המצר (בין האי בנקס במרכז התמונה, לבין חלקו המערבי של האי ויקטוריה)
 מידע כללי
 על שם:  אי הנסיך מוויילס 
 מיקום:  הטריטוריות הצפון-מערביות;  הארכיפלג הארקטי הקנדי באוקיינוס הארקטי
 מקשר:  מפרץ אמונדסן עם ויקונט מלוויל סאונד
 מפריד:  בין האי ויקטוריה לבין האי בנקס
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 אורך:  275 ק"מ
 רוחב מזערי:  12 ק"מ
 עומק מרבי:  160 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה קנדה
 מפרצים:  מפרץ מינטו (Minto Inlet; באי ויקטוריה, בקצהו הדרומי של המצר ובמזרח מפרץ אמונדסן)
 איים:  האי רמזי (Ramsay Island)
 קואורדינטות:  72°40′0″N 118°30′0″W﻿ / ﻿72.66667°N 118.50000°W﻿ / 72.66667; -118.50000
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי מצר הנסיך מוויילס(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי מצר הנסיך מוויילס(למפת הטריטוריות הצפון-מערביות רגילה) ילונייף היי ריבר אינוביק יוקון נונאווט ססקצ'ואן אלברטה קולומביה הבריטית ים בופורמצר הנסיך מוויילס(למפת הטריטוריות הצפון-מערביות מוגדלת) ילונייף היי ריבר אינוביק יוקון נונאווט ססקצ'ואן אלברטה קולומביה הבריטית ים בופורמצר הנסיך מוויילס מפת מיקום של מצר הנסיך מוויילס
 
מצר הנסיך מוויילס (באנגלית: Prince of Wales Strait) הוא מצר ים באוקיינוס הקרח הצפוני בתחומי הטריטוריות הצפון-מערביות הקנדיות, המפריד בין האי בנקס מצפון-מערב, לבין האי ויקטוריה מדרום-מזרח, ומקשר בין ויקונט מלוויל סאונד (Viscount Melville Sound) מצפון-מזרח לבין מפרץ אמונדסן (Amundsen Gulf) מדרום-מערב.
רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 12 ק"מ, עומקו המרבי מגיע ל-160 מטרים (במעבר הדרומי), ואורכו – כ-275 ק"מ.
מצר הנסיך מוויילס מהווה נתיב ימי חלופי למצר מקקלור הקופא במעבר הצפון-מערבי.
רוברט מקקלור (Robert McClure, ‏1873-1807), חוקר אירי של האזור הארקטי בצי המלכותי הבריטי, היה הראשון לגלות את המצר בשנת 1850. המצר נקרא על שמו של הנסיך מוויילס דאז, אלברט אדוארד, בנה של המלכה ויקטוריה ולימים המלך אדוארד השביעי.
הערות שוליים

↑  בשנת 1969 נאלצה מכלית נפט אמריקאית "מנהטן" להשתמש במצר הנסיך מוויילס משום שקרח ים (Sea ice) חסם את המעבר דרך מצר מקקלור.
↑  מצר הנסיך מוויילס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
| גופי מים באוקיינוס הקרח הצפוני |
| --- | --- | --- |
| ימים | ים בופור • ים ברנץ • ים גוסטב אדולף • ים גרינלנד • ים וואנדל • ים לאפטב • הים הלבן • ים לינקולן • הים הנורווגי • ים סיביר המזרחי • ים פצ'ורה • ים צ'וקצ'י • ים קארה |  |
| מפרצים | מפרץ אוב • מפרץ אונגבה • מפרץ אונגה • מפרץ אמונדסן • מפרץ בות'יה • מפרץ ג'יימס • מפרץ דווינה • מפרץ הדסון • מפרץ מזן • מפרץ מלוויל • המפרץ הנורווגי • מפרץ קורוניישן • מפרץ קנדלאקשה |  |
| מצרי ים | מצר אוסטרי • מצר בארו • מצר ברינג • גרון הים הלבן • מצר ג'יימס רוס • מצר דה לונג • מצר דולפין ויוניון • מצר דיז • מצר דייוויס • מצר דמיטרי לאפטב • מצר דנמרק • מצר הדסון • מצר הינלופן • מצר וילקינס • מצר וילקיצקי • ויקונט מלוויל סאונד • מצר ויקטוריה • מצר טיימיר • מצר יבגנוב • מצר יוגורסקי • לארסן סאונד • לנקסטר סאונד • מצר מאליגין • מצר מטוצ'קין • מצר מקקלור • תעלת מקקלינטוק • מצר נארס • מצר הנסיך מוויילס • מצר סאניקוב • סטורפיורד • מצר סימפסון • מצר סמית' • תעלת פארי • תעלת פוקס • פיל סאונד • מצר פראם • פרינס ריג'נט אינלט • מצר פרנקלין • מצר קארה • אגן קיין • מצר קילדין • תעלת קנדי • תעלת רובסון |  |
| מעברים | המעבר הצפון-מזרחי • המעבר הצפון-מערבי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 9987151595797705470006   WorldCat (עם VIAF): 9987151595797705470006 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של קנדה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיראן בורגיץ'

מיראן בורגיץ' (בסלובנית: Miran Burgić; נולד ב-25 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר סלובני, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

בורגיץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של זאגוריה. בגיל 15, עבר למחלקת הנוער של גוריצה, ממנה המשיך לקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונת 2005/2006, כבש 24 שערים וסיים את העונה כמלך שערי ליגת העל הסלובנית.
בקיץ 2006, בורגיץ' חתם בא.י.ק סולנה מליגת העל השוודית. את הופעת הבכורה שלו בערך נגד אוסטר, בה כבש צמד שערים. בתקופה בה שיחק בורגיץ' בסולנה, לוותה בפציעות רבות. בקיץ 2008 בורגיץ' סיכם בא.א.ק אתונה מליגת העל היוונית, אך סולנה הטילה וטו על המעבר ובורגיץ' נשאר במועדון.
ב-6 ביולי 2010, בורגיץ' חתם בוואקר אינסברוק מליגת העל האוסטרית.
בקיץ 2012, בורגיץ' עזב את אינסברוק, עקב משבר כלכלי קשה וחתם בהפועל רמת גן עמה זכה בגביע המדינה, אך רמת גן ירדה לליגה הלאומית בסיום העונה.
את עונת 2013/2014, בורגיץ' התחיל כשחקן חופשי ובינואר של אותה עונה חתם באתניקוס אחנס מליגת העל הקפריסאית.
בקיץ 2014, בורגיץ' חזר לסלובניה וחתם באולימפיה ליובליאנה וכעבור עונה חזר לגוריצה מועדון נעוריו.
בשנת 2018, פרש מכדורגל.
קריירה בינלאומית

ב-7 באוקטובר 2006, בורגיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה בניצחון 0-2 נגד לוקסמבורג. לזכותו של בורגיץ', 5 הופעות בנבחרת ללא שערים.
תארים

ליגת העל הסלובנית: 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006
ליגת העל השוודית: 2009
הגביע השוודי: 2009
הסופר קאפ השוודי: 2010
גביע המדינה: 2012/2013
מלך שערי ליגת העל הסלובנית: 2006
הערות שוליים

↑  אסף שלו, ‏מיראן בורגיץ' בן ה-28 חתם בהפועל רמת גן, באתר ONE‏, 14 באוקטובר 2012
מרגרט ג'ורג'

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1943 (בת 81) טנסי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת טאפטס 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 www.margaretgeorge.com
 
מרגרט ג'ורג' (באנגלית: Margaret George; נולדה ב-19 בינואר 1943) היא מחברת רומנים היסטוריים אמריקאית.
ביוגרפיה

מרגרט ג'ורג' נולדה בנאשוויל טנסי. אביה הצטרף למשרד החוץ האמריקני בהיותה בת ארבע, ומשום כך המשפחה נדדה ברחבי תבל בעקבות עיסוקו של האב. היא הספיק להתגורר בטאיוואן עד גיל 6, ישראל (אז התגוררה ברמת גן ולמדה בבית ספר טביטה ביפו) וגרמניה (בערים בון וברלין), לפני שמלאו לה שלוש עשרה ואז חזרה המשפחה לארצות הברית. היא בוגרת תואר ראשון באוניברסיטת טופט (Tufts) ותואר שני מאוניברסיטת סטנפורד בביולוגיה וספרות אנגלית. היא עבדה ככתבת מדע במשך מספר שנים במכונים הלאומיים לבריאות בבתסדה מרילנד. היא גם גרה באל סלוודור ושוודיה.
כיום היא מתגוררת במדיסון עם בעלה, הפרופסור לאופתלמולוגיה פול קופמן מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.
קריירת הכתיבה שלה

ג'ורג' החלה לכתוב בהיותה בת עשר. בחטיבת הביניים החלה לכתוב רומנים, אולם לא הראתה אותם לאיש, פרט לכמה חברים קרובים. רק כשסיימה לכתוב ספר היא ניסתה לפרסמו. למרות שהיא ידועה כיום בשל הרומנים ההיסטוריים שלה, היא כתבה בסוגות רבות ושונות: מדע בדיוני, ספרי נעורים, הומור, רומן רומנטי, פעולה והרפתקאות, לפני שהקדישה עצמה לז'אנר הספרותי בו היא פעילה היום.
ספרה הראשון, "אני, הנרי השמיני, עם הערות מאת ליצן החצר שלו", ראה אור במקור באנגלית ב-1986 (תורגם לעברית ויצא לאור בהוצאת אחוזת בית ב-2010), קבע את דפוס כתיבתה הנוכחי. היא הקדישה לכתיבת הספר המחזיק קרוב לאלף עמודים למעלה מ-15 שנה, במהלכם קראה כ-300 ספרים על המלך והתקופה וביקרה שלוש פעמים באנגליה לצורך המחקר. ברומן ציירה ג'ורג' את הנרי השמיני כגיבור חיובי.
ספרה The Memoirs of Cleopatra (זכרונותיה של קלאופטרה) עובד לסרט טלוויזיה בשם "קלאופטרה" בשנת 1999, שהיה מועמד לפרס אמי בכיכובם של Leonor Varela בתפקיד קלאופטרה, בילי זיין כמרקוס אנטוניוס וטימותי דלטון בתפקיד יוליוס קיסר.
בהמשך לתחביבה - איסוף וגידול צבים היא הייתה מחברת-שותפה של ספר ילדים על צבים בשם Lucille Lost.
ספרה האחרון Elizabeth I, יצא לאור באפריל 2011, הרומן מתמקד בשנים האחרונות לשלטונה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, ימיו של שייקספיר, הניצחון על הארמדה הספרדית וגילוי העולם החדש.
כתבה ספרים נוספים על מרים המגדלית והלנה מטרויה.
הספר הבא אותו מתכוונת ג'ורג' לכתוב יעסוק בבודיקיאה, ויתמקד במאבק של בודיקיאה ברומא ובנירון קיסר.
ספריה

The Autobiography of Henry VIII: With Notes by His Fool, Will Somers (1986)
בעברית: אני, הנרי השמיני, עם הערות מאת ליצן החצר שלו, הוצאת אחוזת בית, מאנגלית: צילה אלעזר, 2010.
הספר הוא אוטוביוגרפיה בדיונית, שלכתיבתה ערכה הסופרת מחקר מעמיק של 14 שנה וקראה כ-300 ספרים בנושא.
Mary Queen of Scotland and the Isles (1992)
The Memoirs of Cleopatra (1997)
Mary, called Magdalene (2002)
Helen of Troy (2006)
Lucille Lost (2006)
Elizabeth I (2011)
מר בר רב הונא

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־6 בבל 
 פטירה:  620 ד'ש"פ סורא,בבל
 מדינה:  בבל,האימפריה הסאסאנית
 מקום פעילות:  סורא, בבל
 תקופת הפעילות:  הדור השלישי לסבוראים
 השתייכות:  ישיבת סורא
 
רב מר בר רב הונא (נפטר בשנת 614 או 620) היה מראשי הדור השלישי של הסבוראים במאה השביעית, וראש ישיבת סורא שבבבל בשלהי שלטון האימפריה הסאסנית. בראשותו נפתחה ישיבת סורא מחדש, לאחר למעלה מ-50 שנה שלא הייתה פעילה בעקבות גזירות שמד ופרעות נגד היהודים שבבבל בימי הסבוראים. לפי דעה אחרת, המתבססת על איגרת רב שרירא גאון, הוא נחשב לראשון הגאונים בסורא.
ישיבת סורא

ישיבת סורא הוקמה בתחילת תקופת האמוראים בידי רב. בסוף ימי האמוראים הייתה ישיבת סורא לישיבה הדומיננטית ביותר בבבל, בראשותם של רב אשי, מר בר רב אשי ורבינא, ובה נערך התלמוד הבבלי.
הישיבה נסגרה בתקופת הסבוראים, בעקבות פרעות ממושכות כנגד היהודים, הן מצד האמגושים, קנאי דת הזורואסטריות, הן מצד פעילי תנועתו הדתית-חברתית של מזדק, והן מצד השלטון הסאסאני שהושפע מהגורמים הללו. ישיבת סורא סבלה מהמצב המעורער של היהודים בבבל עוד בסוף תקופת האמוראים ובתחילתה של תקופת הסבוראים, ונסגרה לפרק זמן של כמה שנים. ניסיון לחדש אותה בימי הסבוראים, בראשותו של רב עינא, לא החזיק מעמד לאורך זמן והישיבה נסגרה שוב. ישיבת פומבדיתא המקבילה הצליחה להתקיים במחצית הראשונה של תקופת הסבוראים, אבל גם היא נסגרה זמן מה לאחר פטירתו של ראש הישיבה, רב סימונא (ד'ש' - 540), ועברה לעיר פירוז-שבור הסמוכה לנהרדעא. בשנת ד'שמ"ט (589), בעקבות שיפור במצב היהודים בבבל, נפתחה ישיבת פומבדיתא מחדש, בעיר פומבדיתא, בראשות רב חנן מאישקיא.
כשנתיים לאחר מכן נפתחה מחדש גם הישיבה בסורא, בראשותו של רב מר בר רב הונא. לדעה הרווחת, הרואה ברב חנן מאישקיא את תחילת תקופת הגאונים, היה רב מר בר רב הונא הגאון הראשון בסורא, במקביל לרב מרי בר רב דימי, הגאון השני בפומבדיתא (אחרי רב חנן מאישקיא), ולרב חנינאי מבי גיהרא, ראש ישיבת פירוז-שבור.
כמו בתקופת האמוראים, הייתה ישיבת סורא מאוד משמעותית בתקופת הסבוראים והגאונים. לאחר הכיבוש המוסלמי נפתחו שערי המסחר בין בבל למערב והיו שיירות נוסעים מצויות בין הארצות, דבר שאִפשר שליחת שאלות לגאוני בבל מכל קצוות הפזורה היהודית. השאלות עסקו בכל תחומי היהדות, והשואלים נענו בתשובות גאוני בבל וחכמי הישיבות, שנשלחו אליהם. גאוני ישיבת סורא, כמו גם גאוני ישיבת פומבדיתא, השיבו אלפים רבים של תשובות, והראשון מביניהם שנשתמרו ממנו תשובות הוא רב ששנא. ישיבת סורא העמידה בראשה גאונים מפורסמים, שביניהם רב יהודאי גאון, רב נטרונאי גאון, רב עמרם גאון, רב סעדיה גאון ורב שמואל גאון בר חפני.
תיארוך

רב שרירא גאון, באיגרתו לחכמי קהילת קירואן, אשר שאלוהו על סדר ראשי הישיבות בתקופת התלמוד ולאחריה, מנה את ראשי הישיבות לתולדותיהם. בפתח המאה העשירית למנין שטרות הציג את שני גאוני פומבדיתא הראשונים, ולאחר מכן את גאון סורא הראשון:
לפי נוסחת רוב כתבי היד של איגרת רב שרירא גאון, תחילת פעילותו של רב מר בר רב הונא כראש ישיבה הייתה בשנת תתק"ב לשטרות, היא שנת ד'שנ"א (591). חוקרים אחדים אחזו בנוסחה אחרת המופיעה במקצת כתבי היד - תתק"כ, אות כ"ף במקום בי"ת. לפי נוסחה זאת, פתיחת ישיבת סורא בראשות רב מר הייתה בשנת ד'שס"ט (609).
שנת פטירתו של רב מר בר רב הונא לא נמסרה באיגרת רב שרירא גאון, אבל יש מהחוקרים שציינו את פטירתו בשנת ד'שע"ד (614), ויש מי שציין בשנת ד'ש"פ (620).
תיארוך > סבורא או גאון

הדעה המקובלת היום בקרב החוקרים, היא שרב מר בר רב הונא משתייך לתקופת הסבוראים. דעה זו מתבססת על דבריו של רבי אברהם אבן דאוד (ראב"ד), שבספרו "ספר הקבלה" מונה חמישה דורות של סבוראים ומציין את סיומה של התקופה בשנת ד'תמ"ט (689), עם פטירתו של רב ששנא, ראש ישיבת סורא. לדבריו, אחר כך התחילה תקופת הגאונים. אמנם, במאה ה-20, היה מקובל לציין את ראשיתה של תקופת הגאונים ברב חנן מאישקיא, גאון פומבדיתא הראשון (ד'שמ"ט - 589). רב מר בר רב הונא היה, לשיטה זו, הגאון הראשון בסורא. החוקרים התבססו על דברי רב שרירא גאון באיגרתו, שפותח את רשימת ראשי הישיבות במילים (בתרגום מארמית) "ואלו הגאונים שהיו בישיבתנו".
בין כך ובין כך, באיגרת רב שרירא גאון משמעותו של התואר "גאון" היא ראש ישיבה (כך היו ראשי הישיבות נקראים בתקופת הגאונים), ורב שרירא משתמש בתואר זה בעיקר ביחס לראשי הישיבות בתקופת הגאונים, אך גם לראשי ישיבות בתקופת האמוראים והסבוראים. אמנם, יש מי שמחשיב את החכמים עד לרב ששנא גם כסבוראים וגם כגאונים.
יש מי שציין שרב הונא, אביו של רב מר, הוא רב הונא המוזכר במחזור ויטרי כ"סוף סברה", דהיינו סוף תקופת הסבוראים, יחד עם רב גיזא. לפי דעה זו, היה רב הונא אחרון הסבוראים ובנו, רב מר, ראשון גאוני סורא. הזיהוי הזה מעורפל, שכן המסורת על "סוף סברה" נשנה במספר ספרים עתיקים, וכמעט בכל אחד מהם גרסה שונה בשמות החכמים. בנוסף לכך, אין כל ראיה לזיהוי של רב הונא הסבוראי עם אביו של רב מר, מלבד השם הזהה, שם שהיה נפוץ בתקופה זו.
אחרי פטירתו של רב מר בר רב הונא התמנה לראש ישיבה בסורא רב חנינא.
מצר ויטיאז

| --- | --- |

 מידע כללי
 מקשר:  ים ביסמרק לים שלמה
 מפריד:  בין בריטניה החדשה לבין חצי האי הואון
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 עומק מרבי:  1,200 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה
 איים:  אומבוי (Umboi Island)
 קואורדינטות:  6°0′0″S 148°0′0″E﻿ / ﻿6.00000°S 148.00000°E﻿ / -6.00000; 148.00000
  (למפת פפואה גינאה החדשה מוגדלת) פורט מורסבי לאה קונדיאבה גורוקה וואבג מדנג קוקופו וייווק אלוטאו איי שלמה  א י נ ד ו נ ז י ה  או. ים ביסמרק ים האלמוגים  ים שלמה  האוקיינוס השקט מצר ויטיאז(למפת פפואה גינאה החדשה רגילה) פורט מורסבי לאה קונדיאבה גורוקה וואבג מדנג קוקופו וייווק אלוטאו איי שלמה  א י נ ד ו נ ז י ה  או. ים ביסמרק ים האלמוגים  ים שלמה  האוקיינוס השקט מצר ויטיאז
 
מצר ויטיאז (באנגלית: Vitiaz Strait) הוא מצר ים באוקיינוס השקט, המפריד בין בריטניה החדשה לבין חצי האי הואון (Huon Peninsula) שבחוף המזרחי של פפואה גינאה החדשה, ומחבר את ים ביסמרק מצפון עם ים שלמה מדרום.
המצר קרוי על שמה של קורבטה רוסית "ויטיאז" (Витязь).
ראו גם

מצר דמפייר (פפואה גינאה החדשה)
הערות שוליים

↑  האי נקרא בעבר "רוק" (Rooke) ו"אי סר ג'ורג' רוק" (Sir George Rook Island) – שם שניתן לו על ידי ויליאם דמפייר (William Dampier).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544429905171  LCCN: sh96011933  VIAF: 315530799   WorldCat (עם VIAF): 315530799 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קורבטה רוסית "ויטיאז" מסדרת "בוגאטיר" (Богатырь) שנתנה את שמה למצר.
מכון עולמות

| --- | --- |
לוגו המכון
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  2017–הווה (כ־7 שנים) 
 www.knowingfaith.co.il
 
מכון עולמות הוא ארגון תורני ללא מטרת רווח אשר נועד לגבש ולבחון את תפיסת העולם היהודית והדתית בעת המודרנית וכך באופן אגבי אף להשפיע ולצמצם את אחוזי היציאה בשאלה בציבור הדתי לאומי.
היסטוריה

הארגון הוקם כעמותה בשם מכון ידעיה בשנת 2017 על ידי הרב אליסף ליבי והרב דני לביא מתוך מטרה לגבש ולהציג הגות ותפיסת עולם יהודית מודרנית רציונלית ורלוונטית, המייצרת משמעות. זאת תוך הלימה לרעיונות מן המחקר, המדע, המוסר והפילוסופיה המודרנית. באופן אגבי, מתוך כל אלו מנסה המכון אף להשפיע על אחוזי החילון בקרב הנוער בציבור הדתי לאומי. בשנת 2023 שינה הארגון את שמו ל"מכון עולמות".