גבריאל בטיסטוטה
קריירת מועדונים

בטיסטוטה, המכונה "באטיגול", נולד בסנטה פה שבארגנטינה. עקב גובהו הרב התעניין בכדורסל בתחילה, אולם עם ניצחון ארגנטינה במונדיאל 1978 בכדורגל, קיבל השראה מכישוריו של מריו קמפס והחל להתמסר לכדורגל. לאחר ששיחק עם חבריו התקבל לקבוצת הנוער של פלטנסה המקומית.
קבוצתו המקצועית הראשונה של בטיסטוטה הייתה קבוצת הכדורגל ניואל'ס אולד בויס אותה אימן באותם ימים מרסלו בייאלסה, מי שעתיד להיות מאמנו בנבחרת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-25 בספטמבר 1988 במשחק בו הפסידה קבוצתו לסן מרטין דה טוקומאן. ב-16 במאי 1989 כבש את שערו הראשון בקריירה המקצוענית במשחק בו ניצחה קבוצתו 0:3 את קבוצת נעוריו פלטנסה. הוא שיחק במדי ניואל'ס 24 משחקים בהם כבש 7 שערים.
הוא הוחתם לקראת סוף שנת 1989 על ידי ריבר פלייט אך לא הצליח להרשים בשורותיה. הוא שיחק 21 משחקים בהם כבש רק 4 שערים. בנוסף, נקלע בטיסטוטה לריב עם המאמן דניאל פסארלה, מי שעתיד להיות מאמנו בנבחרת ולשם משחק בנבחרת תחת פסארלה נדרש לקצץ את שיערו. בשנת 1990 החליטה ריבר בצעד לא שגרתי להעביר אותו ליריבתה המושבעת בוקה ג'וניורס. במדיה החל בטיסטוטה לממש את הפוטנציאל הענק שהיה טמון בו. הוא שיחק שנה אחת במועדון וכבש עבורה 13 שערים ב-30 משחקים.
בשנת 1991 החליטה פיורנטינה האיטלקית להחתים את בטיסטוטה אחרי ההופעה המצוינת שלו במדי הנבחרת במשחקי הקופה אמריקה בה זכתה ארגנטינה בתואר. בטיסטוטה כבש 6 שערים והוכתר למלך השערים של הטורניר. בטיסטוטה כבש 13 שערים בעונת הבכורה שלו בסרייה א', מה שלא הספיק לקבוצה שירדה בסיום העונה לסרייה ב'. למרות הירידה של הקבוצה ובניגוד לכוכבים אחרים אשר היו בקבוצה באותן שנים, כמו סטפן אפנברג ורוברטו באג'ו, החליט בטיסטוטה להישאר בקבוצה ודחה הצעות מקבוצות אחרות. צעד זה היה אחד הגורמים להפיכתו לאהוב הקהל. הוא היה מהגורמים העיקריים לחזרתה של הקבוצה לסרייה א' עונה מאוחר יותר עם 16 שערים ב-32 משחקים.
עונת 1994/1995 הייתה אחת העונות הטובות ביותר מבחינתו של בטיסטוטה. הוא חזר ממשחקי המונדיאל אחרי שכבש 4 שערים והוביל את הקבוצה עם 26 שערי ליגה ב-32 משחקים, נבחר למלך השערים של הסרייה א' ושבר שיא בן 30 שנה של אזיו פסקוטי אחרי שכבש במשך 11 משחקים רצופים. בעונת 1995/1996 זכתה הקבוצה בגביע האיטלקי ובסופר קאפ האיטלקי. בטיסטוטה כבש באותה עונה 19 שערים ב-31 משחקי ליגה.
הוא המשיך לשחק במדי פיורנטינה ארבע עונות נוספות בהן כבש 77 שערים נוספים ב-121 משחקים. לאחר כישלונה של הקבוצה לזכות בתארים ובעקבות משבר כלכלי אשר פקד את הקבוצה, החליט בטיסטוטה לעזוב את הקבוצה. בטיסטוטה מחזיק בתואר מלך השערים של פיורנטינה בכל הזמנים. לכבודו הוקם פסל בדמותו מול האצטדיון המקומי, פסל העומד שם עד יום זה.
לאחר כתשע שנים בהן שיחק בפיורנטינה עבר בטיסטוטה לרומא תמורת סכום של כ-35 מיליון דולר. הוא החליף את מספר חולצתו ל-18 אחרי סירובו של וינצ'נזו מונטלה לוותר על המספר 9. למרות פציעה ממנה סבל, הוביל בטיסטוטה את הקבוצה לאליפות ראשונה מאז 1983 כשהוא כובש 20 שערים ב-28 משחקים. עונה לאחר מכן שינה בטיסטוטה את מספר חולצתו ל-20 (כמספר השערים אותם כבש בעונת האליפות) אך חלה נסיגה ביכולתו, הוא כבש רק 10 שערים ב-35 משחקים, הנתון הנמוך ביותר מבחינתו מאז שהגיע לאיטליה.
בינואר 2003 עבר בטיסטוטה בהשאלה לאינטר מילאנו. בטיסטוטה הושאל בהחלטת נשיא המועדון של אינטר, מוראטי. אלברטו זאקרוני, שהיה מאמן הקבוצה באותה התקופה, לא רצה את בטיסטוטה בקבוצה ולא נתן לו הרבה הזדמנויות. בטיסטוטה שותף רק ב-12 משחקים (ברובם החליף או הוחלף) וכבש רק שני שערים. בשנת 2003 חתם בטיסטוטה בקבוצת אל ערבי מקטר בה סיים את הקריירה המפוארת שלו לאחר פציעה בברכו. במדי אל ערבי כבש בטיסטוטה 30 שערים ב-22 משחקים וזכה בתואר מלך השערים של הליגה הקטרית.