stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דורסנו (מחוז)
שלטון מקומי ופוליטיקה > עיריות

סרנדי דל ז'י
ויז'ה דל קרמן
גאוגרפיה

המחוז שייך בשלמותו לאגן ההידרוגרפי של נהר ריו נגרו, אשר ביחד עם נהר ז'י (río Yí) שזורם אליו חוצים את המחוז. אל ריו נגרו נשפכים נחל סרנדי, נחל דה לאס קניאס, נחל בלנקיז'ו, נחל קרפינטריה ונחל קורדובס. אל נהר ז'י נשפכים הנחלים טומאס קואדרה, טחרה, מלבחר, אנטוניו אררה, ויז'סבואס וקבז'רו.
תרבות > הפסטיבל הלאומי לפולקלור

מ-1973 כל שנה, בשבועות הראשונים של פברואר, נערך בעיר דורסנו הפסטיבל הלאומי לפולקלור. מפברואר 2000 מתקיים הפסטיבל בפארק איספנידד (Hispanidad), הסמוך לעיר דורסנו. אמני פולקלור בולטים באורוגוואי השתתפו בפסטיבל, בהם אלפרדו סיטרוסה, דניאל ויגליאטי, לרבאנויס-קרר וחוסה קרבחל, וכמו כן אמנים ממדינות אחרות בדרום אמריקה, כמו אורסיו גוארני, לאון חייקו וויקטור ארדיה.
תרבות > פילסן רוק

משנת 2003, כל שנה בחודש אוקטובר מתרחש בפארק איספנידד אירוע חברתי אזורי הנקרא "פילסן רוק". האירוע מתקיים במשך יומיים ומופיעות בו מגוון רחב של להקות רוק אורוגוואיות. לפסטיבל מגיעים צופים לא רק מאורוגוואי, אלא גם מארגנטינה, צ'ילה, פרגוואי ועוד.
משנת 2010 האירוע מתקיים בבירת אורוגוואי, מונטווידאו.
תשתיות

במחוז נמצא נמל התעופה הבינלאומי סנטה ברנרדינה המשמש את העיר דורסנו.
דמוגרפיה

להלן רשימה של יישובים במחוז עם למעלה מ-1,000 תושבים על פי מפקד האוכלוסין משנת 2011:
| עיר/כפר | אוכלוסייה |
| --- | --- |
דורסנו: 34,372
סרנדי דל ז'י: 7,176
ויז'ה דל קרמן: 2,692
לה פלומה: 1,443
סנטנריו: 1,136
סנטה ברנרדינה: 1,094
בלנקיז'ו: 1,084
הערות שוליים

↑  מפקד 2011, באתר המכון הלאומי לסטטיסטיקה באורוגוואי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c03a898d-2bad-431d-aa98-f9775a59ad9f 
על גדות נהר ריו נגרו הגובל בין מחוז דורסנו למחוז טקוארמבו
ואנג יאפינג

| --- | --- |

 לידה:  ינואר 1980 (בת 44) ינטאי, הרפובליקה העממית של סין 
 מידע כללי
 השכלה:  PLA Air Force Aviation University 
 זמן שהייה בחלל:  283,681 דק' 
 משימות
 שנג'ואו 10, שנג'ואו 13 
 עיטורים
 Spaceflight Exploit Medal (26 ביולי 2013)  Spaceflight Exploit Medal (21 ביוני 2022) 
 
יאפינג בטקס ההשקה של שנג'ואו 13 באוקטובר 2021
ואנג יאפינג (בסינית: 王亚平; באנגלית: Wang Yaping, נולדה: 27 בינואר 1980) היא טייסת תובלה צבאית וטייסת חלל סינית. יאפינג הייתה טייסת החלל השנייה שנבחרה לתוכנית החלל הסינית, האישה הסינית השנייה בחלל, והסינית הראשונה שביצעה פעילות חוץ רכבית.
באפריל 2022 היא קבעה שיא חדש לשהות הארוכה ביותר בחלל על ידי אסטרונאוטית סינית עם 197 ימים סך הכל בחלל.
ביוגרפיה

יאפינג נולדה ב-1980 בנציבות ינטאי, במחוז שאנדונג בדרום סין. אמה ואביה חקלאים, ויש לה שתי אחיות.
בספטמבר 1991 היא נכנסה לחטיבת הביניים בינטאי, וב-1994 נכנסה לתיכון ינטאי יז'ונג, וסיימה את לימודיה ב-1997. היא התקבלה למכללת הטיסה של צ'אנגצ'ון של חיל האוויר של צבא השחרור העממי .
קריירה בחיל האוויר

יאפינג הצטרפה לחיל האוויר הסיני באוגוסט 1997. היא הייתה מהמחזור השביעי של טייסות צבאיות בסין, אחת מ-37 חברות, וסיימה את לימודיה באוניברסיטת התעופה ובבית הספר לטיסה ב-2001 בדרגת סגן ראשון. כטייסת בצוות מטוסי התובלה של חיל האוויר בווהאן, היא השתתפה במשימות כגון תרגילי מוכנות לחימה, ברעידת האדמה של סצ'ואן, ובזריעה של עננים ושינויי מזג האוויר לקראת אולימפיאדת בייג'ינג 2008 שמטרתה לחסל עננים ולהפחית גשם. לאחר שצברה 1600 שעות טיסה, היא זכתה לתואר טייסת בדרגה II של חיל האוויר. במאי 2010 היא הפכה רשמית לאסטרונאוטית השנייה של סין. באותה תקופה יאפינג הייתה קפטן בחיל האוויר של צבא השחרור העממי.
קריירת טיסות החלל

כחלק מתוכנית שנג'ואו הייתה מועמדת יאפינג למשימת החלל שנג'ואו 9 בשנת 2012. עם זאת, ליו יאנג נבחרה לבסוף למשימה ההיסטורית של נוסעת החלל הסינית הראשונה. יאפינג הייתה חברה בצוות הגיבוי של SZ-9.
קריירת טיסות החלל > שנג'ואו 10

ביוני 2013 יאפינג הפכה לטייסת החלל הסינית השנייה כחברה בצוות המשלחת שנג'ואו 10, שהקיפה את כדור הארץ, ועגנה בתחנת החלל המקיפה טיינגונג-1. יאפינג הייתה אחת משתי נשים בחלל במלאת 50 שנה ל-ווסטוק 6, הטיסה הראשונה בחלל של אישה, ולנטינה טרשקובה. האישה הנוספת בחלל ב-16 ביוני 2013 הייתה קארן נייברג, אסטרונאוטית אמריקאית על סיפון תחנת החלל הבין-לאומית. בעודה על סיפון טיינגונג-1, יאפינג ערכה ניסויים מדעיים ולימדה שיעורי פיזיקה לסטודנטים סיניים בשידור חי בטלוויזיה. בשנת 2018 היא החזיקה בדרגת אלוף-משנה בחיל האוויר הסיני, והתאמנה להטיס ארבעה דגמי מטוסים.
במרץ 2018, ואנג נבחרה לכהונה של חמש שנים כסגנית בקונגרס העממי הלאומי בסין.
קריירת טיסות החלל > שנג'ואו 13

באוקטובר 2021, הוכרז כי יאפינג נבחרה כאחת משלושת אנשי הצוות לטוס בשנג'ואו 13 לתחנת החלל טיינגונג, מסמנת את טיסת החלל השנייה שלה והפעם הראשונה שאישה סינית תטוס לחלל פעמיים. היא הייתה אמורה להיות האסטרונאוטית הראשונה שעלתה על תחנת החלל טיינגונג ולבצע פעילות חוץ רכבית. המשימה תהיה משימת החלל הארוכה ביותר של סין.
ב-15 באוקטובר 2021, שלושת אנשי הצוות של שנג'ואו 13 הגיעו למודול תחנת החלל טיינגונג, שעות לאחר השיגור. ב-7 בנובמבר, סוכנות החלל המאוישת של סין הודיעה שהליכת חלל יוצאת לדרך והיא מבוצעת על ידי האסטרונאוטים ג'אי ג'יגאנג (אנ'), מפקד המשימה שנג'ואו 13, ויאפינג, שהייתה כעת האשה הראשונה בסין לצאת להליכת חלל. הפעילות החוץ רכבית החלה בשעה 18:21. יאפינג יצאה מהתא שנמצא במודול ליבת טיאנה בשעה 20:28 . שאי ויאפינג השלימו את הפעילות החוץ רכבית שלהם וחזרו לטיאנה ב-1:16 בבוקר ב-8 בנובמבר, הפעולה כולה נמשכה 6 שעות ו-25 דקות. יאפינג לבשה חליפת חלל חדשה, שנמסרה לתחנה על ידי כלי הטיס של שנג'ואו 3 לאספקת המטען בספטמבר. לפי התקשורת הממלכתית הסינית, החליפה הזו הותאמה לגובה הקצר שלה.
חיים אישיים

יאפינג נשואה לג'או פנג, טייס חיל האוויר של צבא השחרור העממי. יש לה בת אחת. היא לומדת לתואר דוקטור בפסיכולוגיה באוניברסיטת פקין.
ראו גם

תוכנית החלל הסינית
ליו יאנג
הערות שוליים

1 2 3  Chris Bergin, Indentity of one of the Chinese female taikonaut candidates revealed, NASASpaceFlight.com, ‏2010-11-14 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Becker, Joachim. "Taikonaut (yuhangyuan) Biography: Wang Yaping". Spacefacts.de. נבדק ב-11 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "China readies three taikonauts for station visit". Planetary Society. אורכב מ-המקור ב-3 באוקטובר 2012. נבדק ב-15 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Space.com, "China Unveils Astronaut Crew, 1st Female Spaceflyer, for Saturday Launch", 15 June 2012, Clara Moskowitz
↑  Shenzhou's Shadow Crew, www.spacedaily.com
↑  William Harwood (25 ביוני 2013). "Chinese astronauts complete space mission, return to Earth". CBS News. נבדק ב-15 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "China to launch Shenzhou-10 manned spacecraft on June 11". Xinhua. 10 ביוני 2012. אורכב מ-המקור ב-14 ביוני 2013. נבדק ב-10 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ken Kremer (16 ביוני 2013). "Cosmonaut Valentina Tereshkova; 1st Woman in Space 50 Years Ago! Ready for Mars". Universe Today. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clark, Stephen (11 ביוני 2013). "Successful start for China's fifth human spaceflight". Spaceflight Now. נבדק ב-11 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Space exploration requires the 'efforts of generations' says Chinese astronaut Wang Yaping | gbtimes.com, web.archive.org, ‏2019-08-01
↑  "China unveils Shenzhou-13 crew for six-month space station mission".
↑  Neuman, Scott (2021-10-15). "China has sent a female astronaut for a 6-month stay on its new space station". NPR (באנגלית). נבדק ב-2021-10-15.
↑  Andrew Jones published, China's Shenzhou 13 crew takes its first spacewalk, the country's 1st by a female astronaut, Space.com, ‏2021-11-07 (באנגלית)
↑  "Chinese astronauts return to Earth after China's longest crewed space mission". CBC.
↑  "Shenzhou-13 Crew Conducts First Extravehicular Activities, Wang Yaping Becomes First Female Chinese Astronaut to Spacewalk". Pandaily. 2021-11-08. נבדק ב-2021-11-11.
↑  "China's Shenzhou-13 taikonauts complete first extravehicular mission". Xinhua News. 7 בנובמבר 2021. נבדק ב-7 בנובמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Navin, Joseph (2021-11-07). "Wang Yaping becomes the first Chinese woman to walk in space". NASASpaceFlight.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-11-11.
↑  "When Wang Yaping went into space, her daughter asked the teacher aggrievedly: I miss my mother, can I hug you?". נבדק ב-25 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
דורסנו

| --- | --- |
סמל דורסנוסמל דורסנו

כיכר סרנדי בדורסנו אורוגוואי
 מדינה:  אורוגוואי אורוגוואי
 מחוז:  דורסנו
 שפה רשמית:  ספרדית 
 תאריך ייסוד:  1821
 גובה:  91 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  37,386 (2011)
 קואורדינטות:  33°23′00″S 56°31′00″W﻿ / ﻿33.383333333333°S 56.516666666667°W﻿ / -33.383333333333; -56.516666666667 
 אזור זמן:  UTC -3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אורוגוואי מוגדלת) מונטווידאו קולוניה דל סקרמנטו סלטו ריברה פונטה דל אסטהברזיל א ר ג נ ט י נ ה דורסנו(למפת אורוגוואי רגילה) מונטווידאו קולוניה דל סקרמנטו סלטו ריברה פונטה דל אסטהברזיל א ר ג נ ט י נ ה דורסנו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דורסנו (בספרדית: Durazno. תרגום מילולי בעברית:"אפרסק") היא עיר באורוגוואי, בירת דורסנו. העיר ממוקמת בדרום-מרכז המחוז, על הגדה השמאלית של נהר ז'י, יובל של נהר ריו נגרו, ובמפגש בין כבישים הלאומיים 5 ו-14. המרחק לבירה מונטווידאו הוא 183 ק"מ.
היסטוריה

העיר נוסדה על ידי הפורטוגזים בשנת 1821 תחת השם ויז'ה סן פדרו דה דורסנו, כמחווה לקיסר הברזילאי של אותה תקופה. פדרו הראשון, קיסר ברזיל (ולפני כן פדרו הרביעי, מלך פורטוגל). הגנרל פרוקטואוסו ריברה (לימים נשיאה הראשון אורוגוואי) שימש באותו זמן כמושל באזור זה, שהיה אז חלק ממחוז צ'יספלטינה (ספ') של ברזיל, והכריז עליה כבירה הלאומית שלו. זמן קצר לאחר עצמאותה של אורוגוואי, העיירה סן פדרו דל דורסנו הפכה לעיר, בחוק מיום 13 ביוני 1906.
מזג אוויר

בעיר דורסנו יורדים בה גשמים לאורך כל השנה. החודש החם ביותר הוא ינואר, עם טמפרטורות ממוצעות סביב 30.8°C, והחודש הקר ביותר הוא יולי, עם טמפרטורות ממוצעות סביב 5.4°C.
אוכלוסייה

על פי מפקד האוכלוסין של 2011, אוכלוסיית העיר מונה 34,372 תושבים, מתוכם 16,608 גברים ו-17,764 נשים, ב-12,525 משקי בית.
אוכלוסייה > התפתחות דמוגרפית של דורסנו

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ההתפתחות הדמוגרפית של דורסנו בין השנים 2011 ו-1908 
| 2011 | 2004 | 1996 | 1985 | 1975 | 1963 | 1908  |
| 34,368 | 32,128 | 30,607 | 27,834 | 25,981 | 22,203 | 10,597 |
כלכלה

העיר היא מרכז המסחר של המחוז, בו ישנם משקי בעלי חיים וחוות חקלאיות רבות. בעיר קיימים מרכזי עיבוד למוצרים אלה, בתעשיות הבשר והקמח. גם מרכזי הניהול האזוריים של המחוז נמצאים בעיר זו.
תחבורה

חציית נהר ז'י, דרך שני גשרים גדולים, הייתה חיונית לעיר זו, שהפכה למרכז תקשורת מסורתי במרכז המדינה. בגדה הימנית של נהר ז'י מתפתחת העיירה סנטה ברנרדינה, שבסמוך אליה הוקם שדה תעופה (נמל התעופה הבינלאומי סנטה ברנרדינה) שיוכל לשמש כתחליף לנמל התעופה הבין-לאומי של קראסקו.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| גשר כביש 5 מעל נהר ז'י | בניין טרמינל האוטובוסים בדורסנו | אוטובוס של חברת נוסאר בטרמינל בדורסנו |
בעיר קיים טרמינל אוטובוסים (טרמינל רודו) ממנו יוצאים אוטובוסים לעיירות המחוז ולרחבי המדינה. בטרמינל יש חנות מכולת ומסעדה.
החברות הפעילות בטרמינל הם נוסאר (Nossar), נונייז (Núñez), טוריסמאר (Turismar) ואנסיה סנטרל (Agencia Central). שלוש פעמים בשבוע יוצא מהטרמינל אוטובוס לבואנוס איירס בארגנטינה.
תיירות > מוזיאון

המוזיאון ההיסטורי "קאסה דה ריברה" (בספרדית: Casa de Rivera) ממוקם באחד המבנים ההיסטוריים והחשובים ביותר בדורסנו ובאורוגוואי. עבודות הבנייה החלו בשנת 1834 בהוראת הגנרל פרוקטוזו ריברה. שם קיבל את נשיאותו השנייה במרץ 1839, ורצה ששם תשב ממשלת אורוגוואי. הממשלה הייתה בבניין זה בין השנים 1839–1842, ואחר כך עברה לעיר הבירה מונטווידאו.
בבית זה היה משרדו של גנרל ריברה, חדר הישיבות והאירועים, ובחלק האחורי חדרי המשפחה ושני חצרות פאטיו גדולות. במקום נבנו חדרים עבור אורחים, אנשי שירות ועבדים, וכן חניון לעגלות, מחסנים ואורוות. בלחץ תושבי העיר, ובהסכמת עיריית דורסנו, בשנת 1992 נפתח במקום מוזיאון ההיסטורי "קאסה דה ריברה", המכיל אוספים היסטוריים שונים, ואת ארכיון המחוז.
בשנת 2008 רכשה העירייה את חלקו השני של המבנה, והמוזיאון הורחב. לקראת חגיגות המאתיים בשנת 2021, הבניין שופץ.
תיירות > אתר נופש ומחנאות

| --- | --- |

שולחן לפיקניק ממוספר במספר 123, בקמפינג 33: חוף סאוסל בדורסנו אורוגוואי
קמפינג טריינטה אי טרס אוריינטלס (בספרדית: Camping Treinta y Tres Orientales בעברית: קמפינג שלושים ושלש המזרחיים) הוא אתר קמפינג גדול מאד בצפון העיר סמוך לנהר ז'י, עם חורשות מוצלות בשטחים נרחבים, ומאות עמדות לברביקיו (ממוספרים) פזורים ביניהם, במקום ישנם גם שירותים ומקלחות, מסעדה, מתקני משחק לילדים. אלפי נופשים מהאזור ומאזורים רחוקים יותר מגיעים לנפוש בפארק. במקום שטחים נרחבים המתאימים להקמת אוהלים, ואורחים מגיעים למקום גם לשהות ארוכה של מספר ימים. יש נקודת משטרה באתר, לאבטחה ושמירה על הסדר.
חוף אל סאוסל (בספרדית: Playa El Sauzal בעברית: חוף הערבה) חוף מוסדר של נהר ז'י, מתאים לרחצה, ולשיזוף. עם מתקני חוף שונים.
פארקה דה לה היספאנידד (בספרדית: Parque de la Hispanidad) השוכן בדרום העיר, אחרי גן החיות, ובו מדשאות נרחבות, אגם מים, מגרשי רוגבי, מגרשי החלקה לגלגיליות, מסלולי רכיבה לאופניים, ושטחי משחקים לילדים.
בפארק הזה נערכים לאורך השנה רבים מהאירועים הגדולים במחוז, ופסטיבלים שונים.
תיירות > גן חיות

ביופארקה אופיסייל דורסנו (בספרדית: Bioparque OFICIAL Durazno), הוא גן החיות המחוזי, השוכן מדרום לעיר דורסנו, על כביש מס' 5, ישנם במקום עשרות מיני בעלי חיים מקומיים ואקזוטיים וחיות טרף שונות, בשטחים נרחבים ופתוחים. בגן ישנם מספר אגמים מלאכותיים. גן החיות שופץ בין השנים 2006 ל-2017, בו נפתח מחדש לציבור בשמו הנוכחי.
תיירות > ככרות וגנים

פלסה אינדפנדנסיה (בספרדית: Plaza Independencia) (בעברית: כיכר העצמאות) לזכר אירועים ההיטוריים שהיו בעיר, כגון שבועת האמונים של 33 המזרחים ב-30 באפריל 1825, ושבועת החוקה, ב-20 ביולי 1830. האנדרטה מוקפת במדשאות, עצים גבוהים, וספסלים. בכיכר ממוקמת אנדרטת גרניט בגובה 14 מטר, ובראשה כדור. נבנתה בשנת 1892 לרגל 400 שנה להגעתו של כריסטופר קולומבוס לאמריקה (ב-1492). בראש העמוד נמצאת קפסולת זמן כדורית (בקוטר כ-80 ס"מ) המכילה קופסת עופרת שבתוכה הוכנסו בשנת 1892 מטבעות, מדליות, מסמכים וכתבים היסטוריים. הקפסולה נפתחה 100 שנים מאוחר יותר, בשנת 1992, והמסמכים שהיו בה הועברו למוזיאון ההיסטורי קאסה דה ריברה. לאחר מכן, תושבי העיר החליפו את תוכן הכדור במסמכים והודעות חדשות, שיפתחו ויקראו בשנת 2092.
פלסה סרנדי כיכר מרכזית בעיר, בסמוך לאזור המסחרי הגדול של העיר. במרכז הכיכר יש מזרקת מים צבעונית, וסביב עצים גבוהים, ופרחים. רבים מכנסי הבחירות וכנסים נוספים מתקיימים בכיכר זו.
הערות שוליים

1 2  ראה שם בעמוד 25 בקובץ
↑  סטטיסטיקה במכון המטאורולוגי של אורוגוואי
1 2  המקור בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה באורוגוואי
↑  בפורטל תיירות של אורוגוואי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559849705171  GND: 7540380-8  LCCN: n82251278  MusicBrainz: 4c796a1d-43ac-4e40-920a-eb8288fe22f6  VIAF: 137238069   WorldCat (עם VIAF): 137238069 
כיכר אינדפנדנסיה בדורסנו
ריקודים בכיכר סרנדי לאחר ניצחון של קבוצת פיניארול בכדורגל, בדורסנו אורוגוואי
וולטר פוניש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביולי 1913 ג'רמן-ווילג', אוהיו, ארצות הברית
 פטירה:  6 ביוני 2000 (בגיל 86) גרוב סיטי, אוהיו, ארצות הברית
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  שחייה במים פתוחים
 כניסה להיכל התהילה:  היכל התהילה הבינלאומי של השחייה (ISHOF)
 
וולטר פוניש - אנגלית: Walter Poenisch; (11 ביולי 1913 - 6 ביוני 2000), היה שחיין אמריקאי במים פתוחים למרחקים ארוכים ואופה.
ביוגרפיה

בשנת 1963, בגיל 50, החל פוניש את קריירת השחייה המקצוענית שלו והשתתף במשחה מרתון מקצועי לאורך 30 מייל בימת מישיגן.
ביוני 1972 ניסה פוניש לקבוע שיא שחייה באוקיינוס למרחקים ארוכים מחוץ לפלורידה, אך נמשה מהמים לאחר שכרישים תקפו את כלוב הבטיחות שלו.
בשנת 1976, הוא שחה 125 מילים (כ-200 ק"מ) במצר פלורידה ונרשם בספר השיאים של גינס עבור השחייה הארוכה ביותר באוקיינוס.
בעקבות משבר הטילים בקובה בשנת 1963, הגה פוניש את הרעיון של "משחה למען השלום" שיחבר בין שתי המדינות. הוא פעל להגשמת חזונו על ידי כתיבת מכתבים ופניות לסנטורים, לבית הלבן וגם לפידל קסטרו, שליט קובה.
ב-1978, בגיל 65, התקבלה האשרה המיוחלת, ופוניש יצא להיות האדם הראשון ששוחה מהוואנה, בירת קובה, לפלורידה קיז שבארצות הברית. נשיא קובה פידל קסטרו הגיע כדי לאחל לו הצלחה ביציאה למשחה.
פוניש החל את שחייתו מקובה ב-13 ביולי 1978, כשהוא נעזר בכלוב נגד כרישים וסנפירים לרגליו. כשלושים ושלוש שעות לאחר מכן, הגיע פוניש לליטל דאק קי (אנ'), אי קטן בפלורידה קיז התחתית. המשחה לא קיבל הכרה רשמית, משום שלא היה משקיף חיצוני, מלבד הצוות האישי של פוניש.
פוניש נפטר ביוני 2000 מבלי שזכה להכרה רשמית על שחייתו מקובה לפלורידה ב-1978.
לאחר מותו, באוגוסט 2017, קיבל פוניש הכרה בהיכל התהילה הבין-לאומי של השחייה (אנ') בפורט לודרדייל.
חיים אישיים

פוניש היה אופה במקצועו.
בצעירותו הוא גם עסק ברכיבת רודאו תחרותית והיה שרירן.
הישגים ותארים

1976 – נרשם בספר השיאים של גינס על המשחה הארוך ביותר במים הפתוחים, 125 מייל (כ-200 ק"מ), במצר פלורידה.
13 באוגוסט 1978 – היה הראשון ששחה מקובה לפלורידה, במשך 33 שעות, בעזרת כלוב נגד כרישים וסנפירים.
אוגוסט 2017 - צורף להיכל התהילה הבינלאומי של השחייה בתור "שחיין מרתון פורץ דרך במים הפתוחים".
הערות שוליים

↑  First Claimed by Ohioan in Cuba-to-Florida Swim, Toledo Blade, July 13, 1978
↑  וולטר פוניש, באתר היכל התהילה של השחייה העולמית
↑  וולטר פוניש נבחר להיכל התהילה של השחייה העולמית, באתר Swimming World (באנגלית)
וולטר פידג'ן

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1897 סנט ג'ון, קנדה 
 פטירה:  25 בספטמבר 1984 (בגיל 87) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1925 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד  אוניברסיטת ניו ברנזוויק  University of New Brunswick Faculty of Law 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך למפעל חיים  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
פידג'ן מקליט תסכית רדיו, 1942
וולטר פידג'ן (אנגלית: Walter Pidgeon;‏ 23 בספטמבר 1897 – 25 בספטמבר 1984) היה שחקן קולנוע קנדי, מועמד לשני פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, שכיכב בעשרות סרטים בהוליווד. קריירת המשחק שלו החלה עוד בתקופת הסרט האילם ונמשכה עד שנות החמישים (אף שתפקידו האחרון היה בסרט "מצחיקונת" מ-1968). בין היתר השתתף בסרטים זוכי פרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, "גברת מיניבר" (1942; על תפקידו כמר מיניבר היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר) ו"מה יפית עמק נוי" (1941). בשמונה סרטים כיכב לצד "בת זוגו על המסך", גריר גרסון. בשנים 1952–1957, שהיו שיא שנות המקרתיזם, כיהן כנשיא גילדת שחקני המסך. בתפקידו זה הצר את צעדיהם של שחקנים שנכללו ב"רשימה השחורה של הוליווד" בשל מעורבותם כביכול במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית, ניסה למנוע את הפקת הסרט "מלח הארץ" בהפקת ובהשתתפות שחקנים כאלה ודיווח על פעולותיהם ל-FBI. לאחר אמצע שנות השישים הופיע על בימות ברודוויי ובסדרות טלוויזיה.
תולדות חייו

פידג'ן נולד בסנט ג'ון שבניו ברנזוויק ולמד באוניברסיטה המקומית משפטים ודרמה. במלחמת העולם הראשונה התגייס לגדוד ארטילריה, אך נפגע קשה בתאונת אימונים ולא הגיע לחזית. לאחר שהחלים עבר לבוסטון ולמד פיתוח קול כבריטון מקצועי.
בשנות העשרים הופיע בניו יורק במקביל כשחקן-זמר במחזות זמר בברודוויי וכשחקן בסרטים אילמים. בשנת 1928 שיחק בסקט "בגדים עושים את האישה". יכולותיו הקוליות סייעו לו לעבור לקולנוע המדבר, תוך שהוא גובר על כוכבי עבר של הסרט האילם שלא היו מסוגלים לבצע מעבר כזה. הסרט הראשון בו הופיע בתפקיד ראשי היה "בת הגדוד" מ-1930. בהמשך שנות השלושים הופיע במספר רב של סרטים מוזיקליים בתפקידים ראשיים ובתפקידי משנה בסרטים דרמטיים, במסגרת אולפני MGM.
התפקיד הראשי הדרמטי הראשון שלו היה בשובר הקופות "ניצנים בעפר" לצד גריר גרסון ב-1941. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט ציד אדם בבימויו של פריץ לאנג. על תפקידו הבא, מר מיניבר ב"גברת מיניבר", שוב לצידה של גרסון, היה מועמד לפרס האוסקר. שנה לאחר מכן כיכב בסרט עטור הפרסים מה יפית עמק נוי. פידג'ן שיחק לצד גרסון גם בסרטים "מאדאם קירי" (1943; על תפקידו כפייר קירי בסרט זה היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר), "גברת פארקינגטון" (1944), "האישה לבית פורסייט" (1949; עיבוד לספר הראשון של ההגדה לבית פורסייט בו השתתף גם ארול פלין) וסרט ההמשך "ל"גברת מיניבר", "סיפור מיניבר" (1950). בשנות הארבעים כיכב גם בקומדיה "סוף שבוע בוולדורף" (1945), בסרט הדרמה "אם החורף יגיע" (1947) לצדה של דברה קר, ב"ג'וליה השובבה" ובדרמת הריגול "וינה האדומה" (1949). כנהוג באותה תקופה עובדו חלק מהסרטים לתסכיתי רדיו בהם זכה פידג'ן להצלחה מיוחדת בשל קולו הערב. ב-1952 שיחק בסרט "הרע והיפה ובבת ים השווה מיליון דולר (לצידה של אסתר ויליאמס),  ב-1954 כיכב בסרט "הפעם האחרונה שראיתי את פריז" וב-1955 כיכב בסרט המוזיקלי הצי משתעשע.
באמצע שנות החמישים שב לבימות ברודוויי במחזמר "Take Me Along" עליו היה מועמד לפרס טוני. במקביל הופיע בסרטי המדע הבדיוני "Forbidden Planet"‏ (1956) ו"מסע לקרקעית הים" (1960; לצידה של ג'ואן פונטיין), "הסנאט ימליץ ויאשר" (1962). בתפקידו המשמעותי האחרון גילם את דמותו של פלורנץ זיגפלד בסרט פריצת הקריירה של ברברה סטרייסנד, "מצחיקונת" (1968).
לאחר שפרש הופיע בסדרות טלוויזיה.
חייו האישיים

פידג'ן נישא פעמיים, ב-1919 נשא לאשה את עדנה (מיוריאל) פיקלס, שנפטרה ב-1921 בעת לידת בתם, שנקראה אף היא עדנה. ב-1931 נשא לאשה את רות ווקר, השניים נותרו נשואים עד מותו בגיל 87 בסנטה מוניקה. במותו, תרם את גופתו לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת UCLA. לפי פרסום חדש, המציג רבים משחקני הוליווד הקלאסית כבי- או הומו-סקסואלים עולה כי פידג'ן היה בי-סקסואל.
הערות שוליים

↑  סקירה של ספרו של סקוטי בוורס, הניו יורק טיימס, פורסם ב-29 בינואר 2012 תחת הכותרת "Hollywood Fixer Opens His Little Black Book"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452346905171  BIBSYS: 6002339  BNE: XX1297225  BnF: cb13898471c (data)  CANTIC: a11572188  GND: 13852145X  ICCU: RAVV089461  ISNI: 0000 0001 2283 782X  LCCN: n85151623  MusicBrainz: 1eb8e363-f8d8-440e-92e8-713b856a0b47  NARA: 10568676  NKC: pna2010568328  NLA: 35311162  NTA: 073622893  SNAC: w6n303qd  SUDOC: 061554103  Trove: 907221  VIAF: 105524171   WorldCat (עם VIAF): 105524171 
וולטר פידג'ן וגריר גרסון בסרט "ניצנים בעפר" מ-1941
וולטר סמואל

וולטר אדריאן סמואל (ספרדית: Walter Adrián Samuel; נולד ב-23 במרץ 1978) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

סמואל החל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל הארגנטינאי ניואל'ס אולד בויס, בו שיחק שנה בטרם עבר לבוקה ג'וניורס. בשלוש שנותיו בבוקה התבלט סמואל כבלם מוכשר, ומשך את תשומת לבם של המועדונים האירופאים הבכירים. בשנת 2000 עבר סמואל למועדון האיטלקי רומא תמורת סכום של כ-20 מיליון אירו. בזכות רמת המשחק הגבוהה שהפגין הוא כונה לעיתים "החומה".
בסופו של דבר עבר סמואל לריאל מדריד, ששילמה תמורת כרטיס השחקן שלו 25 מיליון אירו. סמואל היה חלק ממערך ה"גלאקטיקוס" של ריאל, בו ניסו ראשי המועדון לבנות את קבוצת הכדורגל מכוכבים בינלאומיים. הוא לא הצליח להסתגל לסגנון המשחק של ריאל, וכעבור שנה אחת הועבר לאינטר תמורת 16 מיליון אירו. ב-23 בדצמבר 2007, בזמן הדרבי של מילאנו, ניסה סמואל לתקל את קאקה ממילאן ונפצע בברכו. לאחר מכן הוא עבר ניתוח שגרם להשבתתו ממשחק פעיל למשך חצי שנה. הוא היה אמור לחזור לשחק בשלהי עונת 2007/2008, אך חזר לשחק רק בתחילת עונת 2008/2009 תחת הדרכתו של המאמן ז'וזה מוריניו. מאז הגעתו של הברזילאי לוסיו הוא מרבה לשחק לצידו בחוליית ההגנה של אינטר.
בעונת 2009/10 זכה סמואל עם אינטר בטרבל, כשהנראזורי הפכו לקבוצה האיטלקייה הראשונה שעושה זאת. סמואל אף פתח בגמר ליגת האלופות נגד באיירן מינכן והשלים בו 90 דקות מלאות.
סמואל המשיך להיות חלק חשוב בהרכב הנראזורי גם בעונת 2010/11, אך פציעה במשחקה של אינטר נגד ברשה ב-7 בנובמבר 2010 השביתה אותו לתקופה ארוכה. במהלך חגיגותיה של אינטר את הזכייה באליפות העולם לקבוצות ב-18 בדצמבר 2010, קפטן הקבוצה, חבייר זאנטי לבש את חולצתו של וולטר סמואל והקדיש לו את התואר. הוא חזר למשחק פעיל ב-15 במאי 2011.
ב-23 ביולי 2014 חתם סמואל בקבוצת פ.צ. בזל השווייצרית. ב-25 במאי 2016 פרש סמואל ממשחק פעיל בגיל 38.
בנובמבר 2016 מונה סמואל לעוזר מאמן באינטר תחת סטפאנו פיולי.
נבחרות ארגנטינה

סמואל היה חבר בנבחרת הנוער הארגנטינאית שזכתה במונדיאל הנוער ב-1997. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת ב-3 בפברואר 1999 מול ונצואלה. וולטר נמנה גם על סגל הנבחרת במונדיאל 2002 ובסגל לגביע הקונפדרציות שנערך בגרמניה ב-2005. בשנת 2010 פרש מהנבחרת.
תארים

אליפות (אפרטורה 1998, קלאוסורה 1999)
גביע ליברטדורס (2000)
אליפות איטליה: 2000/2001
סופרקאפ איטלקי: (2001).
אליפות איטליה (5): 2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09, 2009/10
קופה איטליה: (3): 2005/2006, 2009/2010, 2010/2011
הסופר קאפ האיטלקי (3): 2005, 2006, 2010
ליגת האלופות: 2009/2010
אליפות העולם לקבוצות: 2010
גביע העולם לנוער: 1997
אליפות שווייץ: 2014/15, 2015/16