stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויליאם רפאר
הערות שוליים

↑  Hülsmann, Jörg Guido (2007). Mises: The Last Knight of Liberalism. Ludwig von Mises Institute. p. 686. ISBN 978-1610163897. William Emmanuel Rappard.
1 2  Pedersen, Susan (2015). The Guardians: The League of Nations and the Crisis of Empire. Oxford University Press. p. 1. doi:10.1093/acprof:oso/9780199570485.001.0001. ISBN 978-0199570485.
1 2 3  Pedersen, Susan (2015). The Guardians: The League of Nations and the Crisis of Empire. Oxford University Press. pp. 52–53. doi:10.1093/acprof:oso/9780199570485.001.0001. ISBN 978-0199570485.
↑  Richard M. Ebeling (בינואר 2000). "William E. Rappard: An International Man in an Age of Nationalism". Foundation for Economic Education. אורכב מ-המקור ב-2010-03-08. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Pedersen, Susan (2015). The Guardians: The League of Nations and the Crisis of Empire. Oxford University Press. p. 59. doi:10.1093/acprof:oso/9780199570485.001.0001. ISBN 978-0199570485.
↑  "APS Member History". search.amphilsoc.org. נבדק ב-2023-04-25.
1 2 3 4 5  Pedersen, Susan (2015). The Guardians: The League of Nations and the Crisis of Empire. Oxford University Press. p. 3. doi:10.1093/acprof:oso/9780199570485.001.0001. ISBN 978-0199570485.
↑  "רַפָּאר, וִילְיַאם עמַנוּאֶל", האנציקלופדיה העברית (כרך לא, עמ' 301), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשל"ט.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266793005171  PLWABN: 9810666888405606  BIBSYS: 90752830  BNE: XX1241730  BnF: cb123276790 (data)  CiNii: DA0425698X  GND: 119480093  HDS: 006538  ISNI: 0000 0001 2100 3006  LCCN: n84023173  NDL: 00525417  NKC: vse2018986605  NLA: 35442497  NTA: 074566660  RERO: 02-A003727687  SNAC: w6352pz2  SUDOC: 032200188  Trove: 954376  VcBA: 495/251550  VIAF: 29603913   WorldCat (עם VIAF): 29603913 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויליאם רפאר".
השלט מתחת לפרוטומה
וילרבאן

ערך זה עוסק בעיר בצרפת. אם התכוונתם לקבוצת הכדורסל הצרפתית, ראו .
| --- | --- |
סמל וילרבאןסמל וילרבאן
בניין "גראט-סייל" (Gratte-ciel) בווילבראן
בניין "גראט-סייל" (Gratte-ciel) בווילבראן
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  אוברן-רון-אלפ אוברן-רון-אלפ
 מחוז:  רון
 ראש העיר:  Cédric Van Styvendael
 שטח:  14.52 קמ"ר
 גובה:  181 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  156,928 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  45°46′00″N 4°52′49″E﻿ / ﻿45.766667°N 4.880278°E﻿ / 45.766667; 4.880278
 אזור זמן:  UTC+2
 http://www.villeurbanne.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי וילרבאן(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי וילרבאן(למפת מטרופולין ליון רגילה) ליוןוילרבאן(למפת מטרופולין ליון מוגדלת) ליוןוילרבאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וילרבאן (בצרפתית: Villeurbanne) היא עיר בצרפת, בקרבת העיר ליון. בין שתי ערים אלה חוצץ נהר הריז, יובל של נהר הרון. אוכלוסייתה מונה כ-130,000 נפשות ובכך היא מהווה העיר השנייה בגודלה במחוז רון.
היסטוריה

האזור בו יושבת העיר היה מיושב עוד ב-6000 לפני הספירה, אך מקורה של העיר הוא מאוחר בהרבה, במאה הראשונה לפני הספירה - עת הוקמה ליון הקדומה על ידי התושבים הגאלים תחת השלטון הרומי. המושבה הכפרית אשר לימים תהפוך לווילרבאן נקראה בתחילה בפשטות "וילה אורבנה" (Villa Urbana), אך עם הזמן השתבש שמה לצורתו הנוכחית.
העיר הייתה חלק מהממלכה הצרפתית על גלגוליה השונים החל במאה ה-14. עד המאה ה-19 הייתה וילרבאן ברובה אסופת כפרים ושטחי עיבוד. לאחר המהפכה הצרפתית הפכה וילרבאן למרכז תעשייתי וכלכלתה נסקה בזכות תעשיות טקסטיל, כימיקלים ומכונות. המפעלים הרבים אשר נפתחו בווילרבאן הביאו להגירה רבה אליה, אשר כללה גם תושבים זרים רבים, בעיקר מאיטליה. האוכלוסייה המקומית גדלה מאוד בתחילת המאה ה-20, ובתוך שנים מעטות זינקה במאות אחוזים.
הזינוק האדיר באוכלוסייה הוביל ליוזמת עבודות ציבוריות כדי למנוע אבטלה בווילרבאן. פרויקטים אלו יצרו מספר מבנים ותשתיות ציבוריות חשובות בעיר, בהם בניין האר דקו "גראט-סייל" (צרפתית: "גורד שחקים"), הבולט לעין.
בעיר ישנה קהילה יהודית-דתית גדולה, הגדולה ביותר בחבל אוברן-רון-אלפ, עם למעלה מעשרים בתי כנסת ושני בתי ספר. אנשי הקהילה סבלו לאורך השנים ממספר תקיפות מצד צעירים מקהילה המוסלמית בעיר.
הערות שוליים

↑  ברנאר אנרי לוי, נוסחת האנטישמיות המודרנית, באתר הארץ, 8 ביוני 2012
↑  שירי הדר, צרפת: "צעקו 'יהודי מלוכלך' וחזרו עם פטיש", באתר הארץ, 5 ביוני 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566713205171  BnF: cb11881391j (data)  GND: 4119443-3  LCCN: n81071950  MusicBrainz: 5e2bc1ee-2dd7-47b3-a5eb-8293b134fb80  SUDOC: 026597098  VIAF: 153615453   WorldCat (עם VIAF): 153615453
זכויות להט"ב ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו

| --- | --- |

הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
 מעמד בחוק:  חוקי מאז ומעולם
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  אין נתונים
 הגנה מפני אפליה:  אין הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד-מינית, קיימת הגבלה בחוקה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שמכירה בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז 2006
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נמנעה
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כחוקית בשטחי המדינה מאז ומעולם. עם זאת, מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בחוק.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כחוקית ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו מאז ומעולם. לפני קבלת העצמאות של המדינה מהאימפריה הבלגית בשנת 1960, הומוסקסואליות הפכה לחוקית בשטח האימפריה ב-1794. גיל ההסכמה מוגדר כשווה עבור זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים ברפובליקה העצמאית מאז שנת 2006.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה מוגבלת יותר של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור). לצד אי הכרתה של הרפובליקה במערכות יחסים הומוסקסואליות, ישנה הגבלה בחוקה של המדינה שמגדירה נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד מאז 2006, באומרה: "לכל פרט ישנה הזכות להינשא לאדם שבחר, מהמין השני". בכך, קיימת הגבלה חוקתית להכרה בנישואים חד-מיניים במדינה.
זהות מגדרית

לא קיימת הכרה משפטית בשינוי מגדר במסמכי זהות רשמיים בקרב טרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. נשים טרנסג'נדריות ברפובליקה נחשבות בעיני רבים ל-"מכשפות" שאחראיות לחלק גדול מהתחלואות במדינה, סטיגמה שמובילה לאפליה ואלימות משמעותית נגדן.
תנאי מחיה

דו"ח מעמד זכויות האדם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו לשנת 2010 שפורסם על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית מצא כי,
"הומוסקסואליות נותרה בגדר טאבו תרבותי ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. אף על פי שהטרדות מצד כוחות הביטחון של המדינה נמשכו, לא היו דיווחים במהלך השנה על הטרדת מצד המשטרה נגד הומוסקסואלים ולסביות".
דו"ח מעמד זכויות האדם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו לשנת 2021 שפורסם על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית מצא כי,
"אף על פי ששום חוק לא אוסר באופן ספציפי על התנהגות הומוסקסואלית בהסכמה בין מבוגרים, אנשים שעסקו בפומבי בפעילויות חד-מיניות בהסכמה, כמו למשל נשיקות, הועמדו לעיתים לדין על פי הוראות פליליות לאיסור "מעשים מגונים בציבור" אשר רק לעיתים נדירות יושמו על זוגות בני המין השני. ארגון לא ממשלתי מקומי דיווח כי הרשויות כמעט ולא נקטו צעדים לחקור, להעמיד לדין או להעניש פקידים שביצעו התעללות באזרחי להט"ב, בין אם בכוחות הביטחון ובין אם במקומות אחרים בממשלה.

הזדהות כלהט"ב נותרה טאבו תרבותי. אנשים שהוגדרו כלהט"ב היו נתונים להטרדה, סטיגמטיזציה ואלימות כולל "אונס מתקן". כמה מנהיגים דתיים, שידורי רדיו וארגונים פוליטיים מילאו תפקידי מפתח בתמיכה באפליה נגד אנשים שמוגדרים כלהט"ב".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז ומעולם)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז 2006)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד-מיניים:  (קיימת הגבלה חוקתית שמכירה בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז 2006)
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר: 
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  אין נתונים
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באפריקה
הערות שוליים

↑  Présidence de la République démocratique du Congo, web.archive.org, ‏2006-08-12
↑  Daniel Itai, Congolese rebel group displaces transgender people, www.washingtonblade.com, ‏2023-01-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  DEMOCRATIC REPUBLIC OF THE CONGO, 2009-2017.state.gov
↑  Democratic Republic of the Congo, United States Department of State (באנגלית אמריקאית)
ויליאם ריצ'רדס

ויליאם אלפורד ריצ'רדס (באנגלית: William Alford Richards;‏ 9 במרץ 1849 –  25 ביולי 1912) היה מודד, חוואי ופוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל ויומינג הרביעי בשנים 1895–1899, וכמנהל משרד הקרקעות הכללי בשנים 1903–1907.
ראשית חייו

ויליאם ריצ'רדס נולד בעיירה הייזל גרין שבוויסקונסין, והתחנך שם ובעיר גלנה שבאילינוי. במלחמת האזרחים האמריקאית הוא שירת כנהג אמבולנס בארמיית הפוטומק.
כבחור צעיר, עבד ריצ'רדס במשימות מדידה בנברסקה, וב-1873 הוא הגיע לראשונה לטריטוריית ויומינג כאשר אחיו אלונזו שכר אותו כעוזר ראשי כאשר עסק במדידת הגבול הדרומי של הטריטוריה. בשנה שלאחר מכן הוא שב כדי להשתתף במדידה של הגבול המערבי של ויומינג. אחיו אלונזו עזב את המשלחת לאחר שנמדדו 99 מילים (160 ק"מ), והותיר את ויליאם כאחראי על השלמת העבודות. ב-1874 עבר ריצ'רדס לקליפורניה כדי לשאת לאישה את הארייט אליס האנט, ולזוג נולדו שלוש בנות. ב-1885 הוא שב לוויומינג וניהל חווה במחוז ביג הורן. ב-1886 נבחר ריצ'רדס כנציב מחוז ג'ונסון, וב-1889 מינה אותו הנשיא בנג'מין הריסון כמודד הראשי של ויומינג.
מושל ויומינג

ב-1894 התמודד ריצ'רדס בבחירות למשרת מושל ויומינג מטעם המפלגה הרפובליקנית. הוא ניצח את ויליאם ה. הולידיי ואת לואיס סי. טידבול, והיה למושל המדינה הרביעי, והשלישי שנבחר בבחירות. הוא כיהן בתפקיד בשנים 1895–1899. אף על פי שהוא פעל להרגעת המשבר עם האינדיאנים בג'קסון הול (אנ'), נודע ריצ'רדס גם בשל החנינה שהעניק לבוץ' קסידי. כמי שהיה אז גנב חיות משק, ריצה קסידי שנתיים מאסר על החזקת סוס גנוב בשווי של 5 דולר. תושבי מחוז פרימונט, שחששו משובו של קסידי, ביקשו מריצ'רדס שיעניק את החנינה מתוך תקווה שהצעד "יוביל להפיכתו לאזרח שומר חוק", כתב ריצ'רדס לחוואי המודאג ג'יי טורי. ריצ'רדס קיים שיחה עם קסידי בבית הכלא והחליט לחנון אותו לאחר ששמע מפיו מילים מרגיעות. קסידי "אמר לי שהוא מאס בחיי הכלא", אמר ריצ'רדס לטורי, "והתכוון להתנהל באופן שלא יגיע שוב למאסר". כוונתו הייתה למעשה שהוא יותר לא ייתפס.
מנהל משרד הקרקעות הכללי

לאחר תום כהונתו כמושל, ירש את ריצ'רדס בתפקידו דפורסט ריצ'רדס (דודן רחוק שלו), גם הוא רפובליקני, והוא מונה כעוזר מנהל משרד הקרקעות הכללי. בתפקידו זה פתח ריצ'רדס את שמורות האינדיאנים של שבטי האפאצ'י, הקומאנצ'י והוויצ'יטה באוקלהומה להתיישבות.
ב-1903 מונה ריצ'רדס כמנהל משרד הקרקעות הכללי על ידי הנשיא תאודור רוזוולט, ושימש בתפקיד עד 1907. במהלך שירותו בתפקיד, הוא סייע לשמור על אתרים אינדיאנים שונים בעלי חשיבות מפני נזקים וחורבן לאחר שביקש מאדגר ל. יולט מניו מקסיקו לקבל רשימה שלאתר שהזדקקו להגנה. יולט שלח לריצ'רדס מזכר עם רשימה שכללה את מסה ורדה, קניון צ'אקו ואתרים רבים אחרים, וריצ'רדס הפיץ את הרשימה. מזכר זה היה צעד לקראת העברת חוק העתיקות של 1906, שבו נעשה שימוש על ידי נשיאי ארצות הברית להקצות מספר רב של אתרים לאומיים.
ב-1909 מונה ריצ'רדס כנציב המיסוי הראשון של מדינת ויומינג, תפקיד בו הוא שימש עד לחילופי המושל בסוף אותה שנה. ב-1912 הוא נסע למלבורן שבאוסטרליה כדי להתחיל שם חיים חדשים לאחר מקרי המוות האלימים של בתו עדנה ובעלה תומאס ג'נקינס.
מותו

ויליאם ריצ'רדס נפטר כתוצאה מהתקף לב זמן קצר לאחר הגיעו למלבורן, ב-25 ביולי 1912. מותו אירע במהלך נשף לכבודו של ידידו הוותיק אלווד מיד, לשעבר המהנדס המדינתי של ויומינג, שעסק אז במיזמי השקיה באוסטרליה. מיד ליווה את ארונו של ריצ'רדס במסע אל מעבר לאוקיינוס בחזרה לארצות הברית. הוא נטמן בבית הקברות לייקויו שבבירת המדינה שאיין.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1767-1768.
"A Surveyor in the Governor's Office: William A. Richards", Wyoming Postscripts. March 9, 2015.
הערות שוליים

↑  "On This Day in Wyoming History... Butch Cassidy is Pardoned, 1896". Wyoming Postscripts. January 20, 2016.
↑  "NPS Archeology Program: Antiquities Act of 1906". Archived from the original on September 3, 2014.
↑  "Ex-Gov. W. A. Richards Dead". Natrona County Tribune. July 31, 1912. p. 1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1185431330  LCCN: n86025836  NARA: 10571667  SNAC: w6dr5ht0  VIAF: 77790408   WorldCat (עם VIAF): 77790408
וילת בית ג'וברין

וילת בית ג'וברין - מבט מכיוון מזרח. ניכר גרם המדרגות לגג
וילת בית ג'וברין - מבט מכיוון צפון
פתח הכניסה הראשי לוילה
וילת בית ג'וברין הוא בית מגורים מפואר מדרום מערב לקיבוץ בית גוברין ששימש, לאחר הקמתו, למגורי משפחת אל-עזי. בתקופת מלחמת העצמאות ישבה בוילה מפקדה מצרית ובהמשך נוהלו במקום השיחות בין ישראל למצרים לפתרון בעיית כיס פלוג'ה. שימש תקופת מה כבסיס צבאי ונכון ל-2016 המקום נטוש. מוגדר כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל (על אף שאין במקום שלט מטעם המועצה).
ההיסטוריה של האתר

הוילה נבנתה על ידי שייח' עבדאללה אל-עזי עבור משפחתו. שבט אל-עזי הגיעו לשפלת יהודה מהר חברון וחלק מחבריו התיישב בכפר בית ג'יברין. בתקופה העות'מאנית רכשו קרקעות רבות בסביבת מגוריהם. עם תחילת תקופת המנדט (1917 עד 1948) עזבה המשפחה את הכפר והקימה כקילומטר מערבית משם כפר משלה. הכפר כלל כ-8 בתים והווילה של שייח' עבדאללה היה המפואר ביניהם. בניינים ידועים נוספים בכפר הם בית הקשתות ובית הרופא. הקמת הוילה והכפר נעשתה במסגרת עסקה עם הבריטים במיסגרתה החכיר שייח' עבדאללה לבריטים שטח אדמה מצפון לכפר להקמתה של משטרת בית ג'וברין ובתמורה סיפקו הבריטים חשמל ומים לכפר.
שייח' עבדאללה עסק רבות בנדל"ן ובין השאר מכר קרקעות, בשפלת יהודה, לקק"ל ומסיבה זו נרצח ב-1946[דרוש מקור].
ב-1948 פלשה החטיבה המצרית הרביעית (בפיקוד הקולונל הסודני סייד טהא שכונה ה"נמר הסודני") לאזור פלוג'ה. אחת מיחידות החטיבה גרשה את בני המשפחה והקימה בוילה מפקדה צבאית. במהלך אוקטובר 1948 פעל צה"ל לנתק ולכתר את החטיבה. כחלק מתהליך הידוק הכיתור כבשה חטיבה 8 ב-27 באוקטובר 1948 את המשטרה ואת הוילה תוך שהמצרים נסוגים מערבה.
במהלך חודש נובמבר 1948 שימשה הוילה כאתר לשיחות בין ישראל למצרים לפתרון את בעיית כיס פלוג'ה. אחד מהמשתתפים במשא ומתן היה גמאל עבד אל נאצר (לכן נקראת הוילה גם בשם "הוילה של נאצר"). לאחר כישלון השיחות המשיכו כוחות צה"ל לשבת במקום על מנת להמשיך במצור על הכיס. לאחר מלחמת העצמאות שימש המקום כבסיס צבאי מספר שנים עד נטישתו. בשנות ה-70 נהרסו שישה משמונת בתי הכפר.
הוילה נמצאת על שביל ישראל.
תיאור המבנה וסביבתו

מבנה בן 3 קומות:
קומה תחתונה ובה חדר גדול וחדר קטן. בחדר הגדול קיימת תוספת מאוחרת של תמיכות ברזל למניעת קריסת המבנה.
קומה ראשונה ובה סלון גדול עם תקרה גבוהה ו-2 חדרים צדדיים. מהסלון יציאה מוגבהת למרפסת ולחצר.
קומת הגג אליה עולים בגרם מדרגות חיצוני. גג שטוח ועל חלקו בנוי חדר בגודל בינוני.
הבית בנוי מאבני גזית מסותתות משני דגמים: סיתות חיצוני גס וסיתות עדין בחלק העליון. פתחי הבית מרובעים (בניגוד לבניה המקובלת של קשתות). משקופי הפתחים (חלונות ודלתות) נבנו מאבנים שנתמכו על ידי אבן הראשה. מסביב לבית ניכרים שרידים של טרסות ועצי פרי שהיו חלק מבוסתן.
הערות שוליים

↑  חלק מהמגורשים התיישבו בכפר אל עזי
השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 סוכנות בת:  Federal Centre for Animal Health 
 תאריך הקמה:  30 ביוני 2004 
 מטה מרכזי:  מוסקבה 
 www.fsvps.ru
 
השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי (ברוסית: Федеральная служба по ветеринарному и фитосанитарному надзору, בקיצור Россельхознадзор) הוא גוף פדרלי של משרד החקלאות של הפדרציה הרוסית שנוסד ב-30 ביוני 2004 כתוצאה מארגון מחדש של השירות הווטרינרי הממלכתי של רוסיה, שירות הסגר הממשלתי.
ראש השירות הוא סרגיי דנקוורט.
תפקידים

השירות מבצע תפקידי בקרה ופיקוח על הרפואה הווטרינרית (כולל משימות הגנה על האוכלוסייה מפני מחלות המשותפות לבני אדם ובעלי חיים); הטלת הסגר והגנת הצומח; שימוש בחומרי הדברה ואגרוכימיה; הבטחת פוריות הקרקע; הישגי רבייה ובקרה בתחום האיכות והבטיחות של תבואה ומוצרים.
תפקידים > פיקוח המדינה לפיקוח וטרינרי

תחת מחוזות הפדרציה הרוסית, פועלים "מפקחי מדינה לפיקוח וטרינרי" שפועלים מטעם השירות כפקחים.
מכוני מחקר

השירות מפעיל שלושה מכוני מחקר:
המרכז הפדרלי לבריאות בעלי חיים (בעיר ולדימיר)
המרכז הממלכתי הרוסי לאיכות וסטנדרטיזציה של תרופות לבעלי חיים ולמזון (במוסקבה)
המרכז הרוסי להסגר צמחים (בעיר ביקובו, שבמחוז מוסקבה).
ולדימיר ליברזון

| --- | --- |

ולדימיר ליברזון, 1977
 לידה:  23 במרץ 1937 מוסקבה, ברה"מ 
 פטירה:  4 באוגוסט 1996 (בגיל 59) רחובות, ישראל 
 הישג בולט:  היה מס' 25 בעולם בשנת 1969
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן משנת 1965
 מד כושר מרבי:  2665 (אפריל 1976)
 מד כושר נוכחי:  2,435 (נכון ל־ינואר 1996) 
 מדינה:  ברית המועצות, ישראל
 
ולדימיר מיכאלוביץ' ליברזון (ברוסית: Владимир Михайлович Либерзон;‏ 23 במרץ 1937 - 4 באוגוסט 1996) היה שחמטאי בדרגת רב-אמן, והישראלי הראשון בעל דרגה זו. ליברזון נולד במוסקבה ועלה לארץ מברית המועצות ב-1973.
קריירה

ליברזון השיג את התואר רב אמן בשנת 1965, היה אלוף ישראל בשחמט בשנת 1974 וייצג את ישראל באולימפיאדות בשנים: 1974, 1976, 1978 ו-1980.
במהלך הקריירה שלו התמודד ליברזון נגד שחמטאים ידועים, כגון: בוטביניק, קרס, סמיסלוב, טל, פטרוסיאן, גלר, קרפוב וקורצ'נוי.
אף על פי שהחל לשחק בגיל שבע וכבר בגיל עשר שיחק ברמת הדרגה השלישית, החל ליברזון להשתתף בתחרויות נוער רק בגיל חמש עשרה. בגיל שש עשרה כבר היה מועמד לדרגת אמן. לימודיו בטכניון עיכבו את קבלת תואר זה. בהגיעו לגיל 22 זכה בתואר "אמן ברית-המועצות". חמש פעמים השתתף באליפות ברית המועצות והישגו הגבוה ביותר בתחרויות אלה היה המקום הרביעי.
בשנת 1974 הוא זכה באליפות ישראל בשחמט.
שבע פעמים סיים במקום הראשון בתחרויות בינלאומיות בין השנים 1977-1967 וחמש פעמים במקום השני בין השנים 1982-1965.
בתחילת שנות השמונים של המאה ה-20, כתב את הספר "שחמט", בהוצאת עם עובד, המיועד ללימוד עצמי של משחק השחמט למתחילים.
בתחילת שנות התשעים כתב את הספר "עונג שחמט עם ולדימיר ליברזון" המתאר אוסף משחקים מרתקים להנאה והבנת משחק השחמט.
הספר זכה להצלחה בקרב שחמטאי ישראל.
סגנון משחקו של ליברזון היה קלאסי. בכל עמדה חיפש את המסע ההגיוני ונמנע מלהיכנס להרפתקאות.
נפטר ב-4 באוגוסט 1996 בגיל 59. הוא הותיר אחריו שני ילדים: יאיר ורגינה.
הופעות באולימפיאדות

ולדימיר ליברזון השתתף בנבחרתה האולימפית של ישראל:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1974 | 1 | 2515 | 8 מ-15 | 4+ 8= 3- | 53.3 | 17 קבוצתי |
| 1976 | 1 | 2540 | 5 מ-10 | 2+ 6= 2- | 50 | 6 קבוצתי |
| 1978 | 2 | 2555 | 4 מ-9 | 1+ 6= 2- | 44.4 | 5 קבוצתי |
| 1980 | 1 | 2545 | 4.5 מ-9 | 2+ 5= 2- | 50 | 8 קבוצתי |
הערות שוליים

↑  שאול הון, שותפים בצמרת באליפות הארץ, מעריב, 5 באפריל 1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443321605171  ISNI: 0000 0003 9639 8369  NTA: 21375522X  VIAF: 291355000   WorldCat (עם VIAF): 291355000 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ז'ק שוורץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ינואר 1856
 פטירה:  13 ביוני 1921  (בגיל 65)
 הישג בולט:  היה מס' 18 בעולם בשנת 1882
 מד כושר מרבי:  2592 (באפריל 1896)
 מדינה:  אוסטריה
 
ז'ק שוורץ (בגרמנית: Jacques Schwarz;‏ ינואר 1856 - 13 ביוני 1921) היה שחמטאי יהודי-אוסטרי.
בשנת 1880 חלק שוורץ מקום 5–6 בתחרות גראץ (ניצחו: אדולף שוורץ, יוהנס מינקויץ' מקס וייס). בשנת 1881 חלק מקום 7–8 בתחרות ברלין (ניצח: ג'וזף הנרי בלקברן). בשנת 1883 הגיע שוורץ למקום התשיעי בתחרות נירנברג (ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור). בשנת 1889 הגיע למקום השלישי בתחרות דסאו. בשנת 1890 חלק מקום 6–7 בתחרות וינה (ניצח: מקס וייס). בשנת 1893 ניצח בתחרות וינה, לפני גאורג מרקו. בשנת 1895 הגיע למקום החמישי בווינה (ניצחו: קרל שלכטר ומקס וייס).
השירות הפדרלי לפיקוח על חינוך ומדע

| --- | --- |
סמל
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 סוכנות אם:  ממשלת רוסיה 
 תאריך הקמה:  2004 
 מנהל:  אנזור מוזייב
 מטה מרכזי:  מוסקבה
 www.obrnadzor.gov.ru
 
השירות הפדרלי לפיקוח על חינוך ומדע (רוסית: Федеральная служба по надзору в сфере образования и науки) הוא הגוף הממשלתי הפדרלי בפדרציה הרוסית האחראי לבקרה ופיקוח על חינוך ומדע במדינה. הוקם בשנת 2004 וכפוף לממשלת הפדרציה הרוסית.
משימות

רישוי והסמכת מדינה לפעילויות חינוכיות.
הסמכת עובדים מדעיים ופדגוגיים של מוסדות להשכלה גבוהה.
הסמכת בוגרי מוסדות חינוך.
אישור תעודות חינוך.
עריכת בחינות.
שמירה על המרשם הפדרלי של מסמכי המדינה בנושא חינוך, תארים אקדמיים ומשרות אקדמיות.
יחידות סמך

המכון הפדרלי למדידות פדגוגיות
מרכז הבדיקות הפדרלי
מרכז המידע הלאומי להכרה חינוכית (אתר רשמי)
סוכנות ההסמכה הלאומית בתחום החינוך (סוכנות ההסמכה הרוסית) (אתר רשמי)
מרכז מידע מתודולוגי להסמכת ארגוני חינוך
מרכז מידע ומתודולוגי לניתוח (אתר רשמי)
ביקורת

מדענים באוניברסיטה האירופית בסנקט פטרבורג הפנו את תשומת הלב לעובדה שהשירות לעיתים קרובות יותר בודק אוניברסיטאות פרטיות ולעיתים קרובות מחיל עליהן סנקציות קפדניות בהשוואה למוסדות המתוקצבים ממשלתית. בשנים 2015–2016, לאחר בדיקות, השירות ב-134 מקרים העלה את נושא הפסקת עבודת האוניברסיטאות, ואילו רק שניים מהמקרים היו במוסדות חינוך ממשלתיים. עיתונאים הסבירו זאת על ידי שימוש במוסר כפול.
ק. ד. טיטאייב, מנהל מחקר במכון לאכיפת החוק באוניברסיטה האירופית בפטרבורג, בריאיון לאתר האינטרנט Indicator, בהתייחסו להשקת פרויקט מחקר על פעילות השירות, ציין מספר חסרונות משמעותיים שכבר זוהו בגישתו של הארגון והתמקדותו אך ורק במדדי נייר ובגישה בירוקרטית מוגזמת. כדוגמה לחוסר הכושר של הדירות ציטט טיטאייב את אחת האוניברסיטאות במשרה מלאה המוכרת לו בשטח של 200 מ"ר, שבה נלמדים ארבעה קורסים של סטודנטים בעבודות בשלושה תחומים, עם כמאה סטודנטים לקורס. במקום השכרה בפועל, כפי שמציע טיטאייב, במקרה זה, ניתן לרכוש רק תעודה באזור כזה בתוך ארבע שנים, אך "כשהשירות, שמגיע לשם פעם בשנה או מספר שנים, רואה שהכל בסדר. אז בלי שוחד, הניירת אצל האנשים ברמה הגבוהה ביותר, אז הכל בסדר". הוא גם מציין כי מרבית עובדי השירות הם עורכי דין, כשירים בתחומים רבים ומיוחדים, וכי בארגון אין אפשרות טכנית להזמין בחינת הרצאה. "לכן, אם אנו מניחים שאוניברסיטה לרפואה תלמד את הסטודנטים כיצד לרפא, ובכך מכנה אותה "שיטות טיפול מודרניות" בתוכנית הלימודים, אז לשירות אין הזדמנות לברר מה התלמידים לומדים בפועל", טוען טיטאייב .
החלטת השירות בדבר ביטול ההסמכה הממלכתית בבית הספר הגבוה למדעי החברה והכלכלה במוסקבה (MVSES) עוררה ביקורת מצד הציבור. המועצה האקדמית HSE תמכה באוניברסיטה. על פי המועצה האקדמית, מערכת האימות באוניברסיטה מילאה תפקיד כאשר השירות נאבק ב"תוכניות גסות ביודעין" של אוניברסיטאות שנויות במחלוקת. עם זאת, כעת, לאחר שעבודה זו הסתיימה, ההסמכה המסורתית ככלי משפיע יותר ויותר על אוניברסיטאות חדשניות שפועלות "מעל לרמת התקנים הממלכתיים" . בהתייחס למצב זה הביע אולג סמולין, סגן יו"ר ועדת הדומה הממלכתית לחינוך ומדע, את הדעה כי "השירות לא בודק את איכות החינוך אלא את איכות הניירת. על פי הכללים שלו, הוא פועל נכון, דבר נוסף הוא שכללים אלה אינם קשורים לאיכות החינוך. לפיכך, לדעתי, יש לשנות כללים אלה". הסטודנטים מאוניברסיטת MVSESEN אף פרסמו עצומה בדרישה לסגור את המוסד.
ויקטור זרובין

| --- | --- |

 לידה:  13 בנובמבר 1866 חרקוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  5 בנובמבר 1928 (בגיל 61) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית עלמין סמולנסקי 
 מקום לימודים:  Imperial Kharkov University  האקדמיה הקיסרית לאמנויות 
 תחום יצירה:  ציור 
 
ויקטור איוואנוביץ' זרובין (באוקראינית: Віктор Іванович Зарубін, ברוסית: Виктор Иванович Зарубин;‏ 13 בנובמבר 1866 – 5 בנובמבר 1928) היה צייר אוקראיני ורוסי יליד אוקראינה. רוב יצירותיו הן נופים עם דמויות.