stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איינגאר יוגה
הערות שוליים

↑  Satchidananda, Patañjali, The yoga sūtras of Patañjali, Buckingham, Va.: Integral Yoga Publications, 2012. (באנגלית)
↑  B. K. S Iyengar, Light on yoga: yoga dipika, New York: Schocken Books, 1979. (באנגלית)
1 2  B K S Iyengar - FAQs : About Iyengar Yoga, bksiyengar.com
↑  Robin, Mel., A physiological handbook for teachers of yogasana, Tucson, Ariz.: Fenestra Books, 2002
↑  [https://www.iyengar-

yoga.org.il/he/%D7%AA%D7%95%D7%9B%D7%9F-%D7%A0%D7%95%D7%A1%D7%A3/%D7%9E%D7%93%D7%A8%D7%99%D7%9A-%D7%9C%D7%AA%D7%A2%D7%95%D7%93%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%94%D7%95%D7%A8%D7%90%D7%94-%D7%95%D7%9C%D7%94%D7%A1%D7%9E%D7%9B%D7%94-%D7%91%D7%A9%D7%99%D7%98%D7%AA-%D7%90%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%92%D7%90%D7%A8 מדריך לתעודות ההוראה ולהסמכה בשיטת איינגאר], באתר www.iyengar-yoga.org.il (ארכיון)
↑  B K S Iyengar - Institutions - RIMYI - Certification on Iyengar Yoga, bksiyengar.com
תנוחת ושיסטהאסנה עם כסא
פאבלו אורבני

| --- | --- |

פאבלו אורבני, 2010
 לידה:  24 במאי 1939 שאהי, סלובקיה 
 פטירה:  27 באפריל 2024 (בגיל 84) 
 מדינה:  ארגנטינה 
 לאום:  ארגנטינאי
 עיסוק:  סופר
 שפות היצירה:  ספרדית 
 
פאבלו אורבני (בספרדית: Pablo Urbanyi;‏ 1939 –  27 באפריל 2024) היה סופר ארגנטינאי.
פאבלו אורבני נולד בהונגריה ב-24 במאי 1939. לאחר מלחמת העולם השנייה העיירה בה התגוררה המשפחה הפכה לחלק מצ'כוסלובקיה והם החליטו להגר לארגנטינה. בהיותו בבית הספר הוא התקרב למשורר הארגנטינאי רוברטו חוארוס שהכיר לו את הספרות הקלאסית.
אורבני עבד כעיתונאי ופרסם את הספרים "ליל המהפכנים" (1972) ו"אקדח בשביל מאק" (1975). בשנת 1977 גלה לקנדה, שבה הוא התגורר מאז ועד מותו. בשנות גלותו פרסם את הספרים "בשום מקום" (1981), "קצת מהכל והרבה כלום" (1988), "להיוולד מחדש" (1992), "סילבר" (1994) ו"שקיעת שמש" (1997). רבים מספריו תורגמו לאנגלית, לצרפתית ולהונגרית.
משרד ההגנה

.
משרד ההגנה או משרד הביטחון הוא המשרד הממשלתי האחראי על הצבא במדינות ריבוניות. בעבר נהגו לקרוא למשרדים אלה בשם משרד המלחמה.
שר הביטחון הוא בדרך כלל אדם בעל תפקיד מפתח בקבינט הממשלתי.
מאז סוף המאה ה-18 כאשר הקבינטים התחילו להופיע הם נקראו לעיתים קרובות "משרד המלחמה", לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה במרבית המדינות השתנה השם של משרד המלחמה למשרד ההגנה, אם כי לעיתים יריבים של מדינה מכנים את משרד הביטחון שלה והשר העומד בראשו כמשרד המלחמה ושר המלחמה על אף שהשם שונה ואפילו אם מאז ומתמיד לא כונה המשרד בשם זה, כך נוהגות חלק ממדינות ערב וארגוני הטרור כלפי משרד הביטחון של ישראל.
במרבית המדינות נחשב תפקיד שר ההגנה לחשוב ביותר מבחינה פוליטית, לפעמים, במיוחד במדינות לא דמוקרטיות הוא חשוב אף יותר משר החוץ. לעיתים, בפרט בתקופות מלחמה, ראש הממשלה מחזיק גם בתפקיד של שר ההגנה. במשטר צבאי, לרוב שר הביטחון הוא גם ראש הממשלה או ראש המטה הכללי.
ברוב המדינות הדמוקרטיות שר ההגנה יהיה אזרח, כאשר הצבא למעשה כפוף לאזרחים; אולם ישנן מדינות, בדרך כלל פחות דמוקרטיות, שבהן שר ההגנה לובש מדים והוא איש צבא. בישראל שר הביטחון הוא אזרח, אך פעמים רבות מדובר במי שהיה קצין בכיר, שזמן לא רב לאחר שפשט את מדיו מונה להיות שר הביטחון.
משרדי הגנה במדינות שונות

משרד הביטחון (ישראל)
מחלקת ההגנה של ארצות הברית
משרד ההגנה של רוסיה
משרד ההגנה (הממלכה המאוחדת)
משרד הכוחות המזוינים (צרפת)
משרד ההגנה (איראן)
משרד ההגנה (אזרבייג'ן)
משרד ההגנה (בלארוס)
משרד ההגנה (יפן)
משרד ההגנה (ספרד)
המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט (שווייץ)
משרד ההגנה (הודו)
משרד ההגנה (סוריה)
כלתו של צ'אקי

| --- | --- |

 בימוי:  רוני יו 
 הופק בידי:  דייויד קירשנר, דון מנסיני 
 תסריט:  דון מנסיני 
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר טילי (Tiffany Valentine) בראד דוריף (צ'אקי) James Gallanders בן בס ג'נט קידר קטי נג'ימי לורנס דיין ג'ון ריטר אלקסיס ארקט גורדון מיכאל וולבט קתרין הייגל Nick Stabile דביי לי קרינגטון 
 מוזיקה:  גרים רוול 
 צילום:  פטר פאו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  New Line Cinema's House of Horror 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בספטמבר 1999 
 משך הקרנה:  89 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, מדע בדיוני
 הכנסות באתר מוג'ו:   brideofchucky
 סרט קודם:  משחק ילדים 3
 סרט הבא:  היורש של צ'אקי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כלתו של צ'אקי (הידוע גם כמשחק ילדים 4; באנגלית: Bride of Chucky) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1998. הסרט הוא המשך ישיר של סדרת הסרטים "משחק ילדים", שבהם דמותו של צ'אקי, הבובה, נשלטת על ידי נשמת רוצח סדרתי.
עלילה

העלילה מתרחשת כמה חודשים לאחר עלילת הסרט השלישי. טיפאני וולנטיין, אישה שהכירה אישית את צ'ארלס לי ריי, ואף הייתה איתו במערכת יחסים טרם הוא נפצע והעביר את נשמתו אל בובה- מוצאת בתחנת משטרה את השרידים של צ'אקי, רוצחת את השוטר שהיה בסביבה, וגונבת את גופתו המרוטשת של צ'אקי (כהמשך לסוף הסרט השלישי כאשר צ'אקי נהרג בעקבות נפילה אל מערכת אוורור גדולה- ונקרע לגזרים). בהמשך היא מחזירה אותו לחיים בעקבות אמירת מילות כשפים מ-ספר כישוף שהיה אצלה. לאחר שהיא שומעת ממנו שהוא אינו מתכוון להציע לה להתחתן, היא נועלת אותו בקופסה ומשפילה אותו. ביום למחרת, צ'אקי מצליח לצאת מהקופסה ורוצח את טיפאני בכך שהוא מחשמל אותה באמבטיה ומעביר את נשמתה לבובת כלה שקנתה עבורו. כעת היא חוברת אליו, לאחר שצ'אקי מספר לה שכדי לחזור לגופם המקורי, הם צריכים למצוא את הקמע "הלב של דמבלה" שהיה על צווארו של צ'ארלס לי ריי וכעת קבור איתו בבית הקברות. הם מתחילים במסע רציחות מחודש בדרכם אל הקמע.
הסרט יצא לאקרנים ב-1998 בבימויו של רוני יו ומככבים בו ג'ניפר טילי כטיפאני, קתרין הייגל כג'ייד, ניק סטאביל כג'סי, ג'ון ריטר כקינקייד, אלקסיס ארקט כדמיאן, גורדון מייקל וולבט כדייוויד ובראד דוריף כקולו של צ'אקי.
MBER

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  משה רוזנפלד, ד"ר שמעון מזרחי
 תקופת הפעילות:  ינואר 2016 – הווה (כ־9 שנים)
 מיקום המטה:  ירושלים 
 משרד ראשי:  ירושלים
 מוצרים עיקריים:  מדרוג (רייטינג)
 
MBER היא חברה העוסקת במדידת רייטינג וחשיפה לתכנים במדיה באמצעות אפליקציית מובייל המביאה נתוני צפייה און-ליין מהרדיו, הטלוויזיה והדיגיטל.
סקירה

החברה מספקת שירותי מדידת רייטינג על בסיס מידע הנאסף דרך אפליקציה ייעודית שזמינה עבור מערכת ההפעלה אנדרואיד. האפליקציה מאפשרת לטלפונים חכמים ליהפך למכשיר המודד את צריכת המדיה של בעליו ובכך לאפשר מדידה אמינה ורחבת היקף.
האפליקציה המותקנת אצל משתמשים פרטיים מזהה אם בסביבתה פתוח ערוץ מסוים ובכל פרק זמן הנקבע מראש היא לוקחת דגימה מהקולות בסביבה תוך עיוות הקול לטובת שמירה על פרטיות המשתמש. האלגוריתם של מערכות MBER (המוגן על ידי פטנט) משווה בין גלי הקול שנאספו באפליקציה המותקנת אצל המשתמש לבין תכנים שהחברה "מושכת" מערוצי השידור בפלטפורמות השונות ובכך קובעת לאיזה ערוץ מדיה האזין בעל המכשיר באותו רגע.
את הנתונים אוספת החברה ומנגישה באמצעות דשבורדים המתאימים לצרכים השונים של לקוחות דוגמת BBC גופי תקשורת וגופי מדרג בארץ ובעולם.
בפברואר 2020 פרסמה מועצת הכבלים והלוויין שתחל לעבוד עם החברה בשיתוף עם קבוצת גיאוקרטוגרפיה על מנת לסייע למועצה, המפקחת על חברות הטלוויזיה הרב-ערוצית הוט ויס, לאסוף מידע על מאפייני ושיעורי הצפייה בערוצים השונים ובתכנים המוצעים ב-VOD.
על החברה

את הרעיון לשינוי שיטת המדידה הנהוגה מאז 1998 הגה היזם משה רוזנפלד בשנת 2016 ואת החברה הקים יחד עם ד"ר שמעון מזרחי מהמרכז האקדמי לב.
מנכ"ל החברה מאז הקמתה הוא שי מימון, בנה של השופטת נילי מימון ונכדו של ד"ר זרח ורהפטיג.
משרדי החברה יושבים בירושלים.
הערות שוליים

↑    אריאל שנבל, ‏על חודו של קול: האפליקציה שמאיימת לשנות את עולם התקשורת, בעיתון מקור ראשון, 28 בינואר 2018
↑   נתי טוקר, הסטארט-אפ שמתכנן מהפכה ברייטינג - והפנטזיה על ווייז, באתר TheMarker‏, 27 באוקטובר 2017
↑  דוד ורטהיים‏, האם ימי הפיפל מיטר בסופם? סטארט אפ חדש מתיימר לשנות את שיטת הרייטינג, באתר וואלה, 16 ביולי 2017
↑  אייס, לא רק בערוצים המסחריים: בקרוב רייטינג גם ב-HOT וב-yes, באתר אייס, 27 בפברואר 2020
↑  ד"ר שמעון מזרחי באתר המרכז האקדמי לב
שלמה בר

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1943 (בן 81) רבאט, מרוקו
 שם לידה:  יוסף בן־גוזי
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1967
 סוגה:  מוזיקה אתנית, מוזיקת רוק, סול, מוזיקת עולם
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 www.shlomobar.com
 פרופיל ב-IMDb
 
שלמה בר מופיע בפסטיבל ישראל לשלום בנווה שלום
שלמה בר (נולד ב־25 ביוני 1943) הוא זמר־יוצר, מוזיקאי, פזמונאי, מלחין ומגיש רדיו ישראלי.
ביוגרפיה

בר נולד בעיר רבאט שבמרוקו בשם יוסף בן־גוּזי, ובשנת 1949 עלה עם משפחתו לישראל. גדל במעברת באר יעקב. עוד מגיל צעיר החל להתחבר למוזיקה ונחשב כאוטודידקט בתחומו.
ב־1976 שידך דודו אלהרר בין בר ובין תיאטרון חיפה, שהעלה את ההצגה הדוקומנטרית "עצבים", אותה ליווה בר בקטעי תיפוף. על בסיס "עצבים" הועלה מחזמר המחאה "קריזה". בר הלחין את השירים שכתב יהושע סובול וביצע אותם על הבמה. שניים מהשירים, "ילדים זה שמחה" ו"אצלנו בכפר טודרא", היו ללהיטים. לאחר מכן הקים בר את להקת "הברירה הטבעית". בשנת 1979 הוציא עם להקתו את התקליט הראשון הנועז, "אלי שורשים", שסימן את ראשיתה של המוזיקה המזרחית האליטיסטית ששילבה מוטיבים מערביים עם מוזיקה קלאסית צפון־אפריקנית ואסייתית. כמו כן הוא היה שותף למאבקים חברתיים־אומנותיים עם המשורר ארז ביטון (שגם תרם חלק משיריו לתקליטו הראשון) וגם עם הבמאי והמחזאי גבריאל בן שמחון, שהעלה את המחזה "מלך מרוקאי". השלושה סימנו חזית מזרחית תרבותית חדשה.
בר יצר סגנון מוזיקלי ייחודי, אשר כיום ניתן אולי לאפיין אותו "רוק מוזיקת עולם" – המושפעת ממוזיקה ערבית וצפון־אפריקנית מסורתית, מסגנונות הודיים ופרסיים וממזמורי תפילה, אך גם מרוק מתקדם של שנות ה־70. גם תוכני השירים היו שונים משירי פופ שרווחו ברדיו הישראלי בשנות ה־70, או מהמוזיקה של "זמרי הקסטות", ושילבו מחאה פוליטית נגד הפלייתם של בני עדות המזרח בישראל ונגד עוולות חברתיות אחרות. נוסף על כך השתמש בר לעיתים קרובות בסגנון לירי ובשירי משוררים.
מאז שנות ה־80 הופיעה להקתו בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם ואף ייצגה את ישראל מטעם משרד החוץ במופעים רבים. בנובמבר 2014 הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 2015 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מטעם מכון ויצמן למדע.
במרץ 2006 הוציא את האלבום ה־11, "עננים נמוכים", שבו השתמשה הלהקה בראשונה במחשב ובתוכנות עריכה מוזיקליות. האלבום הכיל תשעה קטעים, שכולם הולחנו על ידי שלמה בר. יעל אופנבך, זוגתו לשעבר של בר, הייתה חתומה על מילות ארבעה מהקטעים. את שאר השירים כתבו המשוררים והפזמונאים יונתן רטוש, אברהם חלפי, אסתר ראב, יעקב אורלנד ויענקל'ה רוטבליט. בר וגיטריסט הלהקה אילן בן עמי עיבדו, ויזהר אשדות היה שותף להוספת אופי אלקטרוני לשלושה מהקטעים.
ביוני 2010 הוציא את האלבום ה־12 של להקת "הברירה הטבעית", "בסוד תפילת ערער". האלבום הכיל כמסורת הלהקה שירי משוררים ופיוטים שהלחין בר: “שיר לאשת נעורים” של נתן אלתרמן, “ברכה” של לאה גולדברג, “וככה אנשקך” של אהוד בן עזר. עוד כלל האלבום חידושים לקלסיקות ישראליות, שבר עיבד ביחד עם חברי הלהקה: “אמא אדמה”, “יש דברים שרציתי לומר”, “סליחות” ו”הלילה” (מקור: ארז הלוי), שבו השתתפה הזמרת ליאורה יצחק, ששרה טקסט בהינדית.
באוגוסט 2018 הוציא את האלבום "עד כלות נפש ואחריה", שכולל 11 שירי תפילה ופיוט, שהלחין בר לשירים שכתב המשורר יוסף צבי רימון בשנות ה־30 וה־40 של המאה העשרים. נדב ביטון הפיק מוזיקלית את האלבום, שמתוכו בלטו "אלוקים אור", ו"חי אלוהים".
חיים אישיים

בר היה נשוי לרינה (לדבריו החליף את שמו המקורי משום שהיא לא אהבה אותו) ולזוג נולד ילד אחד. במשך 17 שנים היה בן זוגה של יעל אופנבך, ולהם שלושה בנים.
כיום בר נשוי לזהרה בר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1979 – "אלי שורשים"
1980 – "מחכים לסמסון"
1982 – "חוט שזור"
1984 – "מתוך כלים שבורים"
1988 – "מחוץ לחומות"
1990 – "נדודים"
1993 – "פעימות שחורות"
1995 – "דוד ושלמה"
1996 – "יחף"
2006 – "עננים נמוכים"
2010 – "בסוד תפילת ערער"
2018 – "עד כלות נפש ואחריה"
דיסקוגרפיה > אוספים

2003 – "מים נאמנים"
הערות שוליים

1 2  בין השמשות | עונה 1, פרק 24 – שלמה בר, באתר יוטיוב, ‏29 במרץ 2018 (דקה 13:31 ואילך)
↑  שרגא הר-גיל, ה"עצבים" של יהושע סובול, מעריב, 22 במרץ 1976
↑  nrg תרבות, שלמה בר זכה לתואר ד"ר לפילוסופיה לאות כבוד, באתר nrg‏, 30 בנובמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301346905171  BnF: cb16629746v (data)  ISNI: 0000 0000 2302 6298  LCCN: n00066832  MusicBrainz: 956ee75d-d7a9-4bc3-b3df-41c3aab1abb9  SUDOC: 233045937  VIAF: 40606569   WorldCat (עם VIAF): 40606569
סטיב קראם

סטיבן "סטיב" קראם, מפקד (באנגלית: Stephen "Steve" Cram, CBE; נולד ב-14 באוקטובר 1960) הוא אתלט בריטי בעבר. הוא סגן אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1984), אלוף העולם הראשון (הלסינקי 1983) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה (אתונה 1982 ושטוטגרט 1986), פעמיים ברציפות אלוף חבר העמים הבריטי (בריזביין 1982 ואדינבורו 1986), ראשון בעולם (1988) ושיאן עולם (16 ביולי 1985 – 23 באוגוסט 1985) בריצת 1500 מטר. דורג 3 פעמים במקום ראשון בעולם (1982, 1983 ו-1986) בריצת 800 מטר, שיאן עולם (27 ביולי 1985 – 5 בספטמבר 1993) ושיאן אירופה הנוכחי (2020) בריצת מייל, שיאן עולם (4 באוגוסט 1985 – 16 ביולי 1987) בריצת 2000 מטר ואלוף בריטניה (1989) בריצת 5000 מטר.
קראם היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שרץ 1500 מטר בפחות מ-3:30 דקות.
ביוגרפיה

קראם נולד וגדל בגייטסהד.
ביוגרפיה > 1980

באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיים קראם במקום שמיני בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.0 דקות.
ביוגרפיה > 1982 > ראשון בעולם

בתחרות שנערכה בלונדון ב-17 ביולי 1982 ניצח קראם בריצה 800 מטר בתוצאת של 1.44.45 דקות, תוצאת השנה בעולם.
ביוגרפיה > 1982 > אלוף אירופה ואלוף חבר העמים

באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון ב-11 בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.49 דקות, לני ניקולאי קירוב מברית המועצות (3:36.99 דקות) וחוסה מנואל אבסקל מספרד (3:37.04 דקות). חודש לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בבריזביין, אוסטרליה ב-9 באוקטובר הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:42.37 דקות, לפני ג'ון ווקר מניו זילנד (3:43.11 דקות) ומייק בויט מקניה (3:43.33 דקות).
ביוגרפיה > 1983 > אלוף עולם

באליפות העולם הראשונה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-14 באוגוסט 1983 זכה קראם במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.59 דקות, לפני סטיב סקוט מארצות הברית (3:41.87 דקות) וסעיד עוויטה ממרוקו (3:42.02 דקות). תשעה ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסלו, נורווגיה ב-23 באוגוסט הוא ניצח בריצת 800 מטר בתוצאה של 1.43.61 דקות, תוצאת השנה בעולם.
ביוגרפיה > 1984 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה קראם במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:33.40 דקות, אחרי בן ארצו סבסטיאן קו שקבע שיא אולימפי חדש של 3:32.53 דקות ולפני חוסה מנואל אבסקל (3:34.30 דקות)
ביוגרפיה > 1985 > שיאן עולם

קראם קבע בתוך 19 ימים 3 שיאי עולם ב-3 ריצות שונות. בתחרות שנערכה בניס, צרפת ב-16 ביולי 1985 הוא קבע בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:29.67 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של בן ארצו סטיב אובט (3:30.77 דקות) ובכך היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שרץ ריצה זו מתחת ל-3:30 דקות. שיא זה נשבר כעבור חודש ושבוע על ידי סעיד עוויטה (3:29.46 דקות). 11 ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסלו ב-27 ביולי הוא קבע בריצת מייל שיא עולם חדש של 3:46.32 דקות, שיפור לשיא בן 4 השנים של סבסטיאן קו (3:47.33 דקות), שיא זה החזיק מעמד 8 שנים וחודש ונשבר על ידי נור א-דין מורסלי מאלג'יריה (3:44.39 דקות). תוצאה זו שקבע עדיין מהווה שיא אירופה (2020). בתחרות שנערכה בבודפשט ב-4 באוגוסט הוא קבע בריצת 2000 מטר שיא עולם חדש של 4:51.39 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 9 השנים של ג'ון ווקר (4:51.4 דקות), שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי סעיד עוויטה (4:50.81 דקות), שיא זה היווה שיא אירופה במשך כ-35 שנים, עד שיקוב אינגבריגטסן מנורווגיה שיפר אותו ב-11 ביוני 2020 (4:50.01 דקות). שבועיים וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ הוא קבע בריצת 800 מטר שיא אישי חדש של 1.42.88 דקות, ודורג במקום שלישי בעולם לשנה זו.
ביוגרפיה > 1986

במשחקי חבר העמים שנערכו באדינבורו, סקוטלנד בסוף יולי ותחילת אוגוסט 1986 הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר בשיא משחקים חדש של 1:43.22 דקות, לפני טום מקיין (1:44.80 דקות) ופיטר הליוט (1:45.42 דקות) ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:50.87 דקות ובכך הגן על תוארו. כחודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בסוף אוגוסט 1986 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.09 דקות, לפני סבסטיאן קו (3:41.67 דקות) והאן קולקר מהולנד (3:42.11 דקות) ובכך הגן על תוארו ומדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.88 דקות, אחרי סבסטיאן קו (1:44.50 דקות) וטום מקיין (1:44.61 דקות), חבריו לנבחרת. שבוע וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בריאטי, איטליה הוא קבע בריצת 800 מטר תוצאה של 1.43.19 דקות, תוצאת השנה בעולם. בתחרות שנערכה בבריסל, בלגיה ב-5 בספטמבר אותה שנה הוא קבע בריצת 1500 מטר 3.30.15 דקות, ודורג במקום שני בעולם בשנה זו.
ביוגרפיה > 1987

בתחרות שנערכה בציריך ב-19 באוגוסט 1987 הוא קבע בריצת 1500 מטר תוצאה של 3.31.43 דקות ודורג במקום שני בעולם בשנה זו. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה הוא סיים במקום שמיני בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.19 דקות, ולא הצליח להגן על תוארו.
ביוגרפיה > 1988

בתחרות שנערכה בציריך ב-17 באוגוסט 1988 הוא קבע בריצת 800 מטר תוצאה של 1.43.42 דקות ודורג בשנה זו במקום שלישי בעולם. יומיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל ב-19 באוגוסט הוא קבע בריצת 1500 מטר תוצאה של 3.30.95 דקות ודורג במקום ראשון בעולם בשנה זו.
באולימפיאדת סיאול (1988) סיים קראם במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.24 דקות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.47 דקות.
ביוגרפיה > 1990

באליפות אירופה שנערכה בספליט, באותה העת יוגוסלביה ב-1990 הוא סיים במקום חמישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3.39.08 דקות ולא הצליח להגן על תוארו.
שיאים אישיים

| ריצה | תוצאה | שנה |
| --- | --- | --- |
| ריצת 800 מטר | 1:42.88 דקות | 1985 |
| ריצת 1000 מטר | 2:12.88 דקות | 1985 |
| ריצת 1500 מטר | 3:29.67 דקות, שיא עולם בעבר | 1985 |
| ריצת מייל | 3:46.32, שיא עולם בעבר, שיא אירופה | 1985 |
| ריצת 2000 מטר | 4:51.39, שיא עולם בעבר | 1985 |
| ריצת 2 מייל | 8:14.93 | 1983 |
אח"י קוממיות (נחתת)

ערך זה עוסק בנחתת שהגיעה לישראל ב-2024. אם התכוונתם לספינת טילים ששירתה בחיל הים בין השנים 1979–2000, ראו .
|  תיאור כללי |
| --- | --- |
 סוג אונייה:  נחתת
 צי:  חיל הים הישראלי שייטת הנחתות
 דגל הצי:  חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 אוניות בסדרה:  אח"י נחשון
 חלק מסדרה:  נחתות חיל הים מסדרת נחשון
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנת אינגלס
 תקופת הפעילות:  יולי 2024 – הווה (כ־156 ימים)
 מיקום:  פסקגולה, ארצות הברית.
 מידות
 אורך:  95 מ'
 רוחב:  20 מ'
 
אח"י קוממיות היא נחתת בשירות חיל הים הישראלי. היא אחותה של אח"י נחשון, שתיהן נבנו יחד בעבור חיל הים במספנת אינגלס שבפסקגולה, בארצות הברית. הנחתת הגיעה לחופי ישראל ב-16 ביוני 2024 ועגנה בנמל חיפה. החלה את שירותה המבצעי ב-24 ביולי 2024.
אורכה כ-95 מטרים ורוחבה כ-20 מטרים, משקלה עולה על 2,500 טון. על סיפונה מיועדים לשרת עשרות אנשי צוות. הנחתת מיועדת להפלגות ארוכות ומפקדה הוא קצין בדרגת רב-סרן. היא מיועדת לשמש כלי לוגיסטי לשינוע ציוד והעברת לוחמים במרחבי פעולה רבים.
הערות שוליים

↑  אח"י נחשון: כלי השיט העוצמתי נמסר לחיל הים, באתר "סרוגים", 9 באוגוסט 2023
↑   הנחתת אח"י קוממיות הגיעה לישראל ותיקלט בזרוע הים, באתר צה"ל, 16 ביוני 2024
↑  https://www.israelhayom.co.il/news/defense/article/16136833
↑   גל מי טל, בבטן "המפלצת" - ביקרנו בנחתות החדשות של זרוע הים, באתר צה"ל, 24 ביולי 2024
↑  אמיר בוחבוט‏, 2,500 טון ועשרות לוחמים: נחתת אח"י נחשון נמסרה לישראל, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2023
Life Happens

Life Happens הוא מיני אלבום של הזמרת הישראלית אסתר רדא. המיני אלבום, שיצא להורדה חינמית ברשת בטרם יציאתו הרשמית להפצה מסחרית, זכה להצלחה מסחרית רבה לאחר ששיר הנושא מתוכו, Life Happens, נכנס לפלייליסט גלגלצ.
האלבום כולל 4 רצועות (מיני אלבום) אשר נכתבו והולחנו על ידי רדא עצמה, את האלבום הפיקו סאבו וקותי והוא זכה לתשבחות רבות.
סינגלים

ב-4 בדצמבר 2012, מעט לפני שחרור המיני אלבום, רדא שחררה את הסינגל הראשי מהאלבום, Life Happens. הסינגל זכה להצלחה מפתיעה והשמעות רבות ברדיו, כולל דירוג במקום הראשון במצעד השבועי של גלגלצ, כחצי שנה לאחר שחרור המיני אלבום. הקליפ לשיר, בבימוי גל מוג'ה, שוחרר ב-28 באפריל 2013 וזכה גם הוא להצלחה. הוא זכה בתואר "קליפ השנה" לפי אתר Mako, ואף שודר בתחנות MTV באירופה וVH-1 באנגליה.
ב-9 בינואר 2013 שוחרר הסינגל השני, Anything From You.
ב-26 בפברואר 2013 שוחרר הסינגל השלישי, Could it Be. גם סינגל הזה זכה להצלחה ולהשמעות רבות והתמקם במקום החמישי במצעד השבועי של גלגלצ.
רשימת רצועות

| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Life Happens  | אסתר רדא | 4:00 |
| 2. | Monsters  | אסתר רדא | 4:54 |
| 3. | Anything From You  | אסתר רדא | 4:08 |
| 4. | Could It Be  | אסתר רדא | 3:21 |
הערות שוליים

↑  עמי פרידמן, אסתר המלכה, באתר nrg‏, 25 בינואר 2013
↑  נועה הרשקוביץ‏, עדי אולמנסקי ואסתר רדא: ההבטחות הגדולות של האינדי המקומי, באתר וואלה, 29 בינואר 2013
↑  ערן גלובוס, ״אסתר רדא – אינדי סיטי ירושלים (סיקור הופעה + ראיון)״, Andy Was Wrong, ב-3 באוגוסט 2013
↑  אסף נבו, ‏מצעד סיכום השנה במוזיקה הישראלית: אייל גולן זמר השנה עם שיר השנה "כל החלומות", באתר ‏מאקו‏, 4 בספטמבר 2013
↑  ערן גלובוס, ״טרי פויזן – Gorgeous״, Andy Was Wrong, ב-15 ביולי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: c73c07e6-c0bc-47d9-ab45-7fd5fe0d3fa4
צבי פישמן

| --- | --- |
צבי פישמן, 2014
צבי פישמן, 2014
 לידה:  27 באפריל 1950 (בן 74) ארצות הברית
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  יהודי
 עיסוק:  סופר, תסריטאי ומפיק
 שפות היצירה:  אנגלית, עברית
 יצירות בולטות:  "הכוזרי לבני הנעורים", "טוביה בארץ המובטחת"
 הושפע מ:  דוסטויבסקי, תומאס וולף, ארנסט המינגוויי, ג'רום דייוויד סלינג'ר
 פרסים והוקרה:  פרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית 
 www.tzvifishmanbooks.com
 
צבי פישמן (נולד בי' באייר ה'תש"י, 27 באפריל 1950) הוא תסריטאי במאי וסופר ישראלי.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות בארצות הברית

נולד במסצ'וסטס וגדל בארצות הברית, לנעמי והווארד פישמן, משפחה חילונית. את בר המצווה שלו חגג בכנסייה. למד בתיכון פרוטסטנטי יוקרתי. ב-1972 קיבל תואר ראשון בקולנוע (Bachelor of Fine Arts) מאוניברסיטת ניו יורק.
כשהיה בשנה האחרונה באוניברסיטה, הבמאי הצ'כי איוון פאסר (אנ') ראה תסריט שכתב פישמן, התלהב וביקש שיכתוב תסריט בנושא אחר. בעקבות כך פישמן כתב את הסרט "Law and Disorder" (אנ'), שביים פאסר. את הסרט הפיקה חברת סרטי קולומביה ב-1974 בעלות של עשרה מיליון דולר.
היה מורה לתסריטאות ולכתיבה יוצרת במשך חמש שנים בבית ספר לקולנוע וטלוויזיה של אוניברסיטת ניו יורק.
ב-1974 הוציא רומן בשם "גן עדן" בהוצאת Dell Publishing. הספר נמכר בכ-25,000 עותקים.
ב-1979 כתב את הסרט "The Hitter" לצד הבמאי כריסטופר ליטץ בהפקת חברת "Peppercorn Wormser".
ב-1986 יצא הסרט "Chopping Mall" (אנ') שפישמן היה מעורב בכתיבתו, בהפקת חברת Filmways (אנ'). באותה שנה תסריט שכתב לסרט בשם "Hunchback", נרכש על ידי חברת מירמקס.
בזמן מבצע שלום הגליל, בעת שהתגורר בניו יורק, היה המנהל הראשון של עמותת "שר-אל" העוסקת בארגון מתנדבים מרחבי העולם לעבודה במסגרת צה"ל.
ביוגרפיה > עלייתו לישראל וחזרתו בתשובה

ב-1984 עלה לישראל והחל תהליך של חזרה בתשובה. התחתן ולמד במכון מאיר, ישיבת בית אל ועטרת כהנים. ב-1989 החל ללמד תסריטאות ב"מעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות" במשך כשלוש שנים.
כתב, ביים והפיק מספר סרטים קצרים, והפיק סרטי תעודה למוסדות שונים. ב-2007 יצא הסרט "אהוד איש מקסים" שכתב פישמן וביימו יחזקאל לנג ודוד סמואלס. כתב וביים סדרה בת חמישה פרקים בנושא רפואה והלכה, וכתב וביים את הסרט "המשכן" למשרד החינוך. על יצירתו זכה בשנת 1999 בפרס שר החינוך לתרבות יהודית.
ב-2015 כתב, ביים והפיק את הסרט "סיפורי מעשיות של רבי נחמן" המבוסס על הסיפורים "מעשה מביטחון", "האינדיק", "מעשה מאוצר תחת הגשר" ו"מעשה מחכם ותם" מתוך סיפורי מעשיות משנים קדמוניות שכתב רבי נחמן מברסלב. שפת הסרט היא אנגלית והשחקנים הראשיים הם יהודה ברקן ודניאל דיין.
הוא מפרסם בלוגים באתר ערוץ 7 באנגלית, ובאתר The Jewish Press.
ספרים

הכוזרי - מעובד לבני הנעורים, ירושלים: פרסומי ישראל, 1997, ISBN 9659011415
טוביה בארץ המובטחת, ירושלים: פרסומי ישראל, 1998, ISBN 9652228796
בר-מצווה במנהרת הזמן, ירושלים: פרסומי ישראל, 1998, ISBN 9652228788
ימות המשיח, ירושלים: פרסומי ישראל, 2002, ISBN 9659011482
הדיסקמן והגורו, ירושלים: פרסומי ישראל, 2003, ISBN 9659067100
כתיבה יוצרת יהודית, ירושלים: פרסומי ישראל, 2008
אבא, 2017
קומי אורי ושאגת הארי, ספרי המשך לטוביה בארץ המובטחת,. 2021
מהוליווד לארץ הקודש- אוטוביוגרפיה . 2022
הספר של הירש- רומן ארץ-ישראלי יצא לאור בצרפת 2022
ספרים > ספרים תורניים באנגלית יחד עם הרב דוד סמסון

פישמן פרסם ביחד עם הרב דוד סמסון (מתלמידי הרב צבי יהודה קוק) ספרים באנגלית המבוססים על תורתם של הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב צבי יהודה הכהן קוק.
Samson, David; Tzvi Fishman, Torat Eretz Yisrael, Jerusalem: Torat Eretz Yisrael Publications, 1991
Samson, David; Tzvi Fishman, Lights On Orot, Jerusalem: Torat Eretz Yisrael Publications, 1996, ISBN 965-90114-0-7
Samson, David; Tzvi Fishman, War and Peace, Jerusalem: Torat Eretz Yisrael Publications, 1997, ISBN 965-90114-2-3
Samson, David; Tzvi Fishman, The Art of T'Shuva, Jerusalem: Beit Orot Publications, 1999, ISBN 965-90114-3-1
Tzvi Fishman Above the stream, ביוגרפיה של הרב קוק. 2022
פישמן עוסק גם בתרגום ספרים תורניים מעברית לאנגלית, והוא תרגם חלק מספרי הרב צבי טאו, הרב משה בלייכר והרב אורי שרקי.
חיים אישיים

פישמן נשוי ליפה ואב לשבעה, מתגורר בירושלים.
הערות שוליים

↑   "צבי פישמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  רחל מהגר, רבי פישמן הולך על מזרחון פרוע, כל העיר, 17 בפברואר 1989
↑   "צבי פישמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  אמציה האיתן, במקום שאין במאים - תרבות ופנאי (סרט), באתר ערוץ 7, 5 ביולי 2007
↑  צבי פישמן באתר פרס תרבות יהודית
↑   Stories of Rebbe Nachman trailer american version, סרטון  באתר יוטיוב
↑  הבלוג של צבי פישמן באתר ערוץ 7 באנגלית
↑  הבלוג של צבי פישמן באתר The Jewish Press
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298258805171  ISNI: 0000 0000 6693 8924  LCCN: n92060184  SUDOC: 056602995  VIAF: 13965783   WorldCat (עם VIAF): 13965783 
צבי פישמן בתקופת הוליווד
אשרף חכימי

אשרף חכימי מוך (בספרדית: Achraf Hakimi Mouh, בערבית: أشرف حكيمي موح; נולד ב-4 בנובמבר 1998) הוא כדורגלן מרוקאי-ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני והשמאלי בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת מרוקו.