stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורפיריוס

| --- | --- |

 לידה:  233? ‏צוֹר‎, סוריה פיניקיה, האימפריה הרומית 
 פטירה:  301? (בגיל 68 בערך) רומא, האימפריה הרומית 
 שם לידה:  Malchus 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף, היסטוריון, תאורטיקן מוזיקה, סופר 
 הושפע מ:  אפלטון, אריסטו
 מדינה:  רומא העתיקה 
 יצירות ידועות:  Geography, Life of Plotinus, דברים נגד הנוצרים, Chronicle, Life of Pythagoras, History of philosophy, איסגוגה 
 
פורפיריוס (ביוונית: Πορφύριος,‏ בלטינית: Porphyrios; נקרא גם: פורפירי מצור; בערך 233–309 לספירה) היה פילוסוף נאופלאטוני ממוצא סורי.
ביוגרפיה

פורפיריוס נולד בשם "מלכוס", כלומר "מלך", להורים סוריים בעיר צור. בשנת 254 הגיע לאתונה ולמד שם פילוסופיה, דקדוק ורטוריקה אצל קסיוס דיוניסיוס לונגינוס, ששלח אותו לרומא ב־263 כדי להשתתף שם בהרצאותיו של פלוטינוס, הפילוסוף הנאופלאטוני. במשך חמש שנים פורפיריוס הקדיש את זמנו ללימוד תורת הנאופלאטוניזם ובשל כך פיתח נטיות להתאבדות. ב־268 הוא נשלח לסיציליה על ידי פלוטינוס, שם הבריא מנטיותיו להתאבדות וכתב את ספרו "דברים נגד הנוצרים". אוגוסטינוס טען כי פורפיריוס היה נוצרי לפני שהפך ללא מאמין.
אולם הסיפור על כך שהיה במקור נוצרי והפך לפגאני בשל מקרה אישי מצער, נראה כהמצאה גמורה.
פלוטינוס מת ב־270 ופורפיריוס שב לרומא זמן מה אחרי כן, ירש את מקומו כראש האסכולה הנאופלאטונית וסיים את עריכת כתבי פלוטינוס. בשנותיו המאוחרות פורפיריוס נשא לאישה את מארסלה, שהייתה אלמנה עם שבעה ילדים ותלמידה נלהבת של פילוסופיה.
מסורת נוצרית שנמסרה ב"תאוסופיה" של אריסטוקריטוס, גורסת כי מארסלה הייתה יהודיה.
בערך ב־301 פורפיריוס כתב את הספר "חיי פלוטינוס". אין ברשותנו פרטים רבים על חייו של פורפיריוס ואין אנו יודעים בבירור באיזו שנה נפטר.
חיבוריו

פורפיריוס ידוע ביותר בשל תרומותיו לפילוסופיה. הוא נודע בראש ובראשונה בשל ספרו "הקדמה לקטגוריות" (ביוונית: "Εἰσαγωγή", הקדמה; בלטינית: "Introductio in Praedicamenta" או "Isagoge et in Aristotelis Categorias commentarium"), שרבים חושבים שבו התכוון לקטגוריות של אריסטו. אולם יש סבורים כי המדובר בתורת ההיגיון בכללה ובמיוחד בתאוריות של סיווג, הגדרה והוכחה. ביצירתו זאת הוא מסביר כיצד ניתן לסווג את התכונות שאנו מייחסים לשמות עצם או לתואר השם המלווה אותם, ומיישם את תורת ההיגיון של אריסטו בתאוריה של הנאופלאטוניזם. על השפעתו ארוכת־הטווח של החיבור, תעיד למשל העובדה, שגם במאה ה־14 נכתב (בידי הרלב"ג) פירוש לחיבור ה־Isagoge של פורפיריוס.
מלבד חיבור זה, הוא כתב גם את "אמצעי־עזר ללימוד הקלים להבנה" (ביוונית: Ἀφορμαὶ πρὸς τὰ νοητά; בלטינית: Sententiae Ad Intelligibilia Ducentes) – תקציר בסיסי של הנאופלאטוניזם.
פורפיריוס כתב את ספרו "דברים נגד הנוצרים" (ביוונית: Κατὰ Χριστιανῶν; בלטינית: Adversus Christianos) בחמישה עשר כרכים, שמהם שרדו קטעים בלבד.
פורפיריוס ידוע כמגן הפגאניות. חיבורו "פילוסופיה מאורקלים" (ביוונית: Περὶ τῆς ἐκ λογίων φιλοσοφίας; בלטינית: De Philosophia ex Oraculis Haurienda) כלל במקור שלושה ספרים וישנה מחלוקת באשר לזמן כתיבתו – אם נכתב בצעירותו, כדברי אונאפיוס, או סמוך יותר לזמן רדיפת הנוצרים תחת שלטונם של דיוקלטיאנוס וגלריוס. קטעים מהחיבור מצוטטים רק בכתבים נוצריים, במיוחד של אוסביוס, תאודורטוס (אנ'), אוגוסטינוס ויואנס פילופונוס. קטעים אלה מספרים על מנהגי הקרבת קורבנות, על אופיו של הגורל האסטרולוגי ועל נושאים אחרים הקשורים בדת היוונית והרומית במאה ה־3 לספירה. ישנה מחלוקת בקרב החוקרים בנוגע לשאלה אם חיבור זה סותר את מאמרו המגן על צמחונות, שהזהיר את הפילוסוף וקרא לו להימנע מהקרבת בעלי חיים.
פורפיריוס, שהעריץ את פיתגורס שהטיף לצמחונות, כתב את החיבור "על הימנעות ממאכלי חיות" (ביוונית: Περὶ ἀποχῆς ἐμψύχων;‏ בלטינית: De Abstinentia ab Esu Animalium), שבו התריע נגד "אי ההגינות שברצח בעלי חיים למטרת אכילה".
פורפיריוס טוען כי "למרות שאנו אוסרים מלחמה על חיות טרף בשל סיבות מוצדקות, עדיין אנחנו נמנעים מאכילת בעלי חיים החיים לצד בני האדם. זאת הסיבה שהיוונים אינם אוכלים כלבים או סוסים או חמורים, אולם אוכלים חזירים וציפורים. מכיוון שחזירים הם חסרי תועלת אלא כמזון".
פורפיריוס טוען כי הקרבת בעלי חיים מתרחשת תחת לחץ חברתי ומעמת את הכניעה ללחץ עם עמידתם של היהודים בפני רדיפות על רקע סירובם לאכול חזיר: "וגם כאשר מלכים רבים התאמצו לשנותם הם העדיפו למות ולא לעבור על החוק, אנחנו בוחרים לעבור על חוקי הטבע ועל הצווים האלוהיים בשל פחד מבני אדם או מלשון הרע שעשויה לצאת מפיהם".
פורפיריוס היה אחד המלומדים המגוונים ביותר בעת העתיקה המאוחרת.
על פי עדותו של אוסביוס מקיסריה, פורפיריוס עסק גם בהיסטוריה של יוון. הוא עסק גם באסטרולוגיה, תאולוגיה ומוזיקה. הוא כתב "היסטוריה של הפילוסופים" (Philosophos historia) שכללה ביוגרפיות של פילוסופים ובהם פיתגורס ומורו של פורפיריוס, פלוטינוס. ספרו "חיי פלוטינוס" (Vita Plotini) שרד עד ימינו אלה. הביוגרפיה על אפלטון מהספר הרביעי שרדה רק בציטוטים אצל קירילוס האלכסנדרוני. פרשנותו על החיבור "הרמוניה" של האסטרונום תלמי (Eis ta Harmonika Ptolemaiou hypomnēma) היא מקור חשוב לתולדות התאוריה של ההרמוניה העתיקה.
כתבי פלוטינוס

פורפיריוס כתב את מאמריו של פלוטינוס, ה"אנאדות" (Ἐννεάδες), במשך שנים. מ־253 לספירה עד לכמה חודשים לפני מותו בהערכה. פלוטינוס לא יכול היה לערוך את כתביו בעצמו בשל ראייתו הגרועה אך כתביו היו צריכים עריכה דחופה. כתב ידו של פלוטינוס היה גרוע מאוד, הוא לא הפריד כיאות בין המלים, והיה אדיש כלפי כתיב נכון. הוא לא אהב את המשימה של כתיבה מחדש, ולכן העביר אותה לפורפיריוס, שתיקן את הכתבים וסידר אותם.
פורפיריוס על היהדות והנצרות > על היהדות

פורפיריוס הפגין בכתביו התעניינות רבה ביהדות.
בספר הראשון של "פילוסופיה מהאורקלים", פורפיריוס מציין את "חכמת העברים" בין אומות אחרות הידועות בחכמתן, ומייחס לאורקל של אפולו את האמירה: "רק כשדים ועברים חכמה מצאו בסגידה טהורה לאל יציר־עצמו".
בחיבור "חיי פיתגורס", פורפיריוס מצטט את הסופר אנטוניוס דיוגנס, שכתב "שפיתגורס ביקר אצל המצרים, הערבים, הכלדיים (האשורים) והעברים, מהם למד את מדע החלומות".
בחיבור "נגד הנוצרים" לעומת זאת, כתב פורפיריוס שהמיתולוגיות של היהודים "הן בעלות שם רע בין כל בני האדם".
אחד האלמנטים העיקריים בעבודתו של פורפיריוס הוא טבעה המדעי של הביקורת שלו כלפי הברית הישנה, וכך הוא בעצם מבשר רחוק של מבקרי המקרא המודרניים. פורפיריוס גם תוקף את שיטת הפירוש האלגורי של כתבי הקודש. בחיבור "נגד הנוצרים" הוא מבטא את דעתו על אי־היתכנותו של סיפור בליעתו של יונה הנביא על ידי דג.
בחיבור "פילוסופיה מהאורקלים" מזהה פורפיריוס את האל היהודי עם הדמיורג, שבהתאם לתורת האורקלים הכלדיים, מזוהה כאל השני, כלומר האינטלקט שמעצב את העולם.
בחיבור "על מערת הנימפות" הביא פורפיריוס ציטוט ישיר של נומניוס מאפאמיה, שציטט את הפסוק "רוח אלוהים מרחפת על פני המים" מספר בראשית והזכיר את משה בכנותו אותו "הנביא".
אם החיבור Ad Gaurum הוא אכן פרי עטו של פורפיריוס, גם בו נעשה שימוש בספר בראשית, שם הוא מצטט את "התאולוג של העברים" בהקשר להשקפה שכאשר גוף האדם נוצר, "אלוהים נשף אוויר מעצמו אל תוך הגוף כדי שנשימתו תשמש כנשמה חיה".
אוסביוס מקיסריה ציין בהקדמה לכרוניקון שלו, כי בספר הרביעי של החיבור הזה פורפיריוס מיקם כרונולוגית את משה כמעט 850 שנה לפני מלחמת טרויה, וזאת למרות שלדברי אוסביוס, מוסכם על סופרי ההיסטוריה העתיקה כי משה חי בתקופת אינכוס (אנ') (מלכה הראשון של ארגוס) ואילו זה קדם למלחמה ב־500 שנה בלבד.
פורפיריוס על היהדות והנצרות > על היהדות > ביקורת על ספר דניאל

כל הספר ה־12 של החיבור "נגד הנוצרים" הוקדש לביקורת על חזיונות דניאל. חלק ניכר מהחומר והטענות שהוא כלל השתמרו בפירוש של הירונימוס לדניאל. טענתו העיקרית של פורפיריוס הייתה שספר דניאל לא חובר על ידי אדם בשם זה, אלא על ידי יהודי מזמנו של אנטיוכוס אפיפנס, ומשום כך אינו נבואה. הוא סבר שספר דניאל הוא זיוף ולא היה שייך לכתבים העבריים, אלא המצאה שחוברה ביוונית. זאת הוא הסיק מהעובדה שבמעשה שושנה, כאשר דניאל מדבר אל הזקנים, ישנם ביטויים הכוללים משחקי מילים המתאימים יותר ליוונית מאשר לעברית, אולם לא ידע כי קטע זה אינו מופיע במקור העברי, אלא בספר חיצוני על נבואת חבקוק.
פורפיריוס טוען כי סופר ספר דניאל לא חזה את העתיד אלא כתב על אירועים שכבר קרו, ושכתב את הספר כדי להפיח את תקוותיהם של בני עמו.
פורפיריוס פירש בעקביות את הטקסט של ספר דניאל לאורם של אירועים אמיתיים בהיסטוריה הפוליטית של התקופה ההלניסטית, בהתבססו על מספר היסטוריונים יוונים בשביל העובדות ההיסטוריות.
הירונימוס ציין שפורפיריוס, כמו היהודים, חשב שהמלכות הרביעית הנזכרת בנבואה בספר דניאל, פרק ב', פסוק מ' כזאת שאמורה באחרית הימים לשלוט לנצח, מתייחסת לעם ישראל.
פורפיריוס מזהה בנבואה בדניאל את האירועים שהתרחשו בתקופת שלטונו של אנטיוכוס ובהם גם פרוץ מרד החשמונאים.
הוא סבר שהמילים "עזר מעט" מתייחסות למתתיהו החשמונאי, אולם טעה כשכתב שמתתיהו נהרג בקרב.
פורפיריוס הוא המקור היחידי הטוען כי אנטיוכוס הציב בבית המקדש בירושלים פסל של עצמו.
פורפיריוס על היהדות והנצרות > על היהדות > כרוניקון ועל הימנעות ממאכל חיות

נראה כי לאחר מותה של קלאופטרה השלישית, יהודי מצרים, שתמכו בה באדיקות, נותרו נאמנים לבנה הצעיר תלמי אלכסנדר, שככל הנראה חיזק את שלטונו בעזרת קשרים קרובים עם נתיניו היהודים הרבים, כנגד אחיו הגדול, תלמי סוטר לתירוס. האירועים הללו נובעים מדברי פורפיריוס, שגורס כי תמיכת היהודים הייתה סיבה עיקרית לעוינותם של האלכסנדרונים לתלמי אלכסנדר, שהתבטאה במחיקת שנות שלטונו מהכרוניקות וצירופן לאלה של אחיו. עם זאת, מקורות אחרים המתייחסים לגירושו של תלמי אלכסנדר אינם מזכירים את חלקם של קשריו עם היהודים.
בספר הרביעי של החיבור "על הימנעות ממאכלי חיות", פורפיריוס מציין חיבור שיוסף בן מתתיהו כתב "נגד היוונים", אותו יש לזהות עם "נגד אפיון", ומצטט בפרפרזה מתוך הספר השני בחיבורו מלחמת היהודים, כאשר להקדמתו לתיאור הסערות והרדיפות שסבלו מהן היהודים תחת אנטיוכוס והרומאים, יש נימה אוהדת. הוא מזכיר את שלוש הכיתות של היהדות בתקופת בית שני (פרושים, צדוקים ואיסיים), כאשר על האיסיים הוא מצטט קטע שלם מיוספוס. הוא אף מדגיש את נחישותם של היהודים בהימנעותם ממאכלי בשר שונים: חזיר, דגים ללא קשקשים וכל בעל חיים שאינו בעל שסע; ומציין את האיסור על הריגת בעלי חיים שמצאו מקלט בביתם ועל הרג חיות יחד עם צאצאיהן, ואת המצווה לחוס על בעלי חיים המסייעים לאדם בעבודתו, אפילו בארץ אויב. הוא מסביר שהמחוקק "לא חשש שבעלי החיים שאסורים לקורבן יתרבו ויגרמו לבני האדם רעב, כי הוא ידע שבעלי החיים המתרבים הם בעלי תוחלת חיים קצרה, ושרבים מהם ימותו אם לא יקבלו תשומת לב אנושית ושישנן חיות אחרות התוקפות את אלה המתרבות".
בחיבורו זה סבר פורפיריוס כי היהודים (והפיניקים) נמנעו מאכילת חזיר "משום שבמקומותיהם לא היו כלל חזירים בנמצא".
פורפיריוס על היהדות והנצרות > על הנצרות

בחיבור "פילוסופיה מהאורקלים", פורפיריוס מבטא את ההשקפה שהיהדות עולה על הנצרות.
גישתו כלפי היהדות, כפי שמתבטאת בחיבורו "נגד הנוצרים", היא אופיינית לפולמוסנים האנטי־נוצרים הפגאנים הגדולים, מקלסוס והלאה. אהדתו של פורפיריוס נתונה למסורת היהודית על פני תורתו של פאולוס. ניתן לצפות לגישה זאת מפורפיריוס, שגרס כי אדם צריך לעבוד את האלוהות על פי המסורת הלאומית.
פורפיריוס נודע כמתנגד לנצרות, והגן על פילוסופיה הנובעת מבת קולם של האלים. בחיבורו "נגד הנוצרים" כתב: "האלים הכריזו על ישו כירא שמים, אך הנצרות היא דת רעה ומבולבלת." הוא חשב כי מנקודת מבט פילוסופית, האמונה הנוצרית מהווה השקפה אבסורדית ולא הגיונית על האלוהות. השקפתו האנטי נוצרית גרמה לאיבה מצד סופרים נוצריים ובהם אוסביוס מקיסריה, שכינה אותו "אויבם של הנוצרים".
ב"פילוסופיה מהאורקלים" פורפיריוס אף מצדיק את הוצאתו להורג של ישו.
ב"נגד הנוצרים" פורפיריוס טוען לגבי פסוק מהברית החדשה האומר כי בתורת משה נכתב על ישו, כי הוא "מלא טיפשות", מאחר שלדבריו חיבוריו של משה נשרפו עם חורבן בית ראשון. לטענתו, כל מה שנחשב כחוקיו של משה, בעצם נאסף על ידי עזרא הסופר, וגם אם אכן חוברו על ידי משה, פורפיריוס מציין כי אין בהם שום רמז לאלוהותו של ישו או למות בצליבה.
פורפיריוס שואל מדוע לקח למשיח הגואל (ישו) כל כך הרבה מאות שנים להגיע. הוא תוהה מה היה גורלן של כל אותן נשמות של בני אדם שחיו לפני זמנו ומוסיף: "אל להם לומר שלאנושות דאג החוק היהודי העתיק; חוק היהודים הופיע הרבה זמן לאחר מכן ופרח רק באזור קטן של סוריה".
בהקדמה ל"נגד הנוצרים", נראה כי פורפיריוס הדגיש כי הנוצרים אינם עובדים את האלוהים שהיהודים עובדים אותו על פי המנהגים של אותו עם: הנוצרים מעדיפים לבחור "לסלול לעצמם סוג חדש של מסילה במדבר ללא דרכים, שלא שומר על דרכי היוונים או על אלה של היהודים".
פורפיריוס מתייחס לפאולוס כאישיות בת כלאיים, שבהתאם לנסיבות המשתנות, מקבל על עצמו דמות של יהודי, רומאי, או יווני.
הוא מצביע על מה שלדעתו נראה כצביעות אצל הנוצרים: "הם מגנים את טקסי הקורבנות, הקטורת ודברים אחרים הנהוגים במקדשים שלנו, בזמן שאותו סוג של פולחן מקור בעת העתיקה בהם עצמם או מהאל שלו הם סוגדים".
הוא תוקף את הנוצרים, שמחקים את בוני המקדשים "על ידי בניית בתים גדולים מאוד שבהם הם מתכנסים לתפילה, למרות ששום דבר לא מונע מהם לעשות זאת בבתי מגוריהם, מאחר שאלוהים מקשיב מכל מקום".
חלק בולט בביקורתו של פורפיריוס את האוונגליסטים, היא חשיפתו הקפדנית של אי דיוקיהם בציטוט מהתנ"ך. הוא האשים את האוונגליסט מתי בעשיית טעות בשל העובדה שנראה כאילו באוונגליון שלו חסר דור. ובפרשנותו לספר תהילים, הוא מכנה אותו "בור" ומציין שהוא מייחס לישעיהו מה שבכלל שייך לתהילים. נגד פאולוס הוא מצטט קטעים מתורת משה.
לקריאה נוספת

Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1980, Vol. II: CXXVIII. Porphyry, pp. 423–483
הערות שוליים

↑  פורפיריוס, על חיי פלוטינוס, 17.
↑  אונאפיוס, חיי הפילוסופים והסופיסטים
↑  סודא, פורפיריוס
1 2 3 4 5  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, p. 423
1 2  פורפיריוס, על הימנעות ממאכלי חיות, ספר 1, 14
↑  פורפיריוס, על הימנעות ממאכלי חיות, ספר 2, 61
↑  אוסביוס, הכנה לבשורה, ספר 9, פרק 10, סעיפים 1–5
↑  פורפיריוס, חיי פיתגורס, 11
1 2  אוסביוס, הכנה לבשורה, ספר 1, פרק 2, סעיפים 1–5
1 2  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, p. 428
↑  אוסביוס, תולדות הכנסייה, ספר VI, פרק 19, סעיפים 4–8
↑  Macarius Magnes, IV, 9
↑  אוגוסטינוס, מכתבים, 102, סעיף 30
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, p. 433
↑  Lydus, De Mensibus, Book IV, 53, p. 110
↑  ספר בראשית, פרק א', פסוק ב'.
↑  Porphyrius, De Antro Nympharum, 4
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, pp. 424, 482; Ad Gaurum, 11
↑  ההקדמה של אוסביוס לכרוניקון שלו, בתוך הכרוניקון של הירונימוס
↑  הירונימוס, פרשנות על ספר דניאל, פרולוג
↑  הירונימוס, פרשנות על ספר דניאל, פרק 11, פסוק 44
↑  הירונימוס, פרשנות על ספר דניאל, פרק 2, פסוק 40
↑  ספר דניאל, פרק י"א, פסוק ל"ד.
↑  הירונימוס, פרשנות על ספר דניאל, פרק 11, פסוק 34
↑  הירונימוס, פרשנות על ספר דניאל, פרק 11, פסוק 36
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, p. 470
↑  אוסביוס, כרוניקון, ספר 1, פסקה 165;‏ M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, pp. 445–446
↑  פורפיריוס, על הימנעות ממאכלי חיות, ספר 4, 11–14
1 2  אוגוסטינוס, עיר האלוהים, ספר 19, פרק 23
↑  מכתב למארסלה, 18
1 2  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, p. 427
↑  הברית החדשה, הבשורה על־פי יוחנן, פרק ה', פסוקים 46–47
↑  Macarius Magnes, III, 3
↑  אוגוסטינוס, מכתבים, 102, סעיף 8
↑  Macarius Magnes, III, 30-33
↑  אוגוסטינוס, מכתבים, 102, סעיף 1
↑  Macarius Magnes, IV, 21
↑  הברית החדשה, הבשורה על־פי מתי, פרק א', פסוקים 11–12; הירונימוס, פרשנות על ספר דניאל, פרק 1, פסוק 1
↑  הברית החדשה, הבשורה על־פי מתי, פרק י"ג, פסוק 35; ספר תהילים, פרק ע"ח, פסוק ב'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266787405171  PLWABN: 9810546805605606  BIBSYS: 90232756  BNE: XX4660437  BnF: cb120084710 (data)  CANTIC: a10475576  CiNii: DA01320095  GND: 118595873  ICCU: CFIV014076  ISNI: 0000 0001 2136 3853  LCCN: n81124456  LNB: 000110327  NDL: 01111940  NKC: jn19981002020  NLA: 35781985  NLG: 28027  NLK: KAC200902869  NSK: 000086216  NTA: 069343241  RERO: 02-A000132291  SELIBR: 258866  SNAC: w6qc05c4  SUDOC: 027435873  Trove: 1084828  ULAN: 500372796  VcBA: 495/52230  VIAF: 64016141   WorldCat (עם VIAF): 64016141
1908 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1907   1906  1905 |  דגל ארצות הברית | 1908  בארצות הברית |  »»»  1909   1910   1911 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-1908 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 1908
1908 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 132 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: תאודור רוזוולט (המפלגה הרפובליקנית)
סגן הנשיא: צ'ארלס וורן פיירבנקס (המפלגה הרפובליקנית)
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
10 בפברואר – הצבא האמריקני חותם עם האחים רייט על חוזה לאספקת מטוסים
18 בפברואר – ההגירה מיפן נאסרת בארצות הברית.
4 במרץ – בשריפה שמתרחשת בבית הספר קולינווד באזור קליבלנד שבאוהיו נהרגים 174 בני אדם.
23 באפריל – נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט מקים בצו נשיאותי, את צבא המילואים של ארצות הברית (U.S. Army Reserve)
12 באוגוסט – מפעל המכוניות פורד מייצר את המכונית הראשונה מדגם פורד מודל T בייצור המוני.
27 בספטמבר – מכוניות הפורד מודל T הראשונה עזבה את שטח המפעל של פורד בדטרויט.
14 באוקטובר – קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס מנצחת באליפות העולם של 1908 את הדטרויט טייגרס. הם לא הצליחו לעשות זאת מאז.
3 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1908: הסנאטור הרפובליקני ויליאם הווארד טאפט נבחר לנשיא ארצות הברית
12 באוגוסט: מפעל המכוניות פורד מייצר את המכונית הראשונה מדגם פורד מודל T בייצור המוני.
3 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1908: הסנאטור הרפובליקני ויליאם הווארד טאפט נבחר לנשיא ארצות הברית
נולדו

15 בינואר – אדוארד טלר, פיזיקאי אמריקאי (נפטר ב-2003)
9 במרץ – מיקי ספיליין, סופר מתח אמריקאי (נפטר ב-2006)
1 באפריל – אברהם מאסלו, פסיכולוג יהודי אמריקאי (נפטר ב-1970)
5 באפריל – בטי דייוויס, שחקנית קולנוע אמריקאית (נפטרה ב-1989)
22 באפריל – לואיס ל'אמור, סופר אמריקאי פורה (נפטר ב-1988)
25 באפריל – אדוארד מורו, עיתונאי רדיו וטלוויזיה אמריקאי (נפטר ב-1965)
29 באפריל – ג'ק ויליאמסון, סופר מדע בדיוני אמריקאי (נפטר ב-2006)
23 במאי – ג'ון ברדין, פיזיקאי אמריקאי, חתן שני פרסי נובל לפיזיקה (נפטר ב-1991)
30 במאי – מל בלאנק, מדבב סרטי אנימציה אמריקאי (נפטר ב-1989)
31 במאי – דון אמיצ'י, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-1993)
8 באוגוסט – ארתור גולדברג, פוליטיקאי ומשפטן יהודי-אמריקאי (נפטר ב-1990)
27 באוגוסט – לינדון ג'ונסון, נשיא ארצות הברית (נפטר ב-1973)
15 בנובמבר – ג'וזף מקארתי, סנטור אמריקני (נפטר ב-1957)
22 בנובמבר – נתן אקרמן, פסיכיאטר אמריקני, מחלוצי הטיפול המשפחתי (נפטר ב-1971)
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
24 ביוני – גרובר קליבלנד, הנשיא ה-22 וה-24 של ארצות הברית (נולד ב-1837)
גרובר קליבלנד
זבנג! (מגזין)

| --- | --- |
 תדירות:  ירחון 
 סוגה:  קומיקס
 מו"ל:  ציבלין הוצאה לאור
 מייסד:  אורי פינק
 עורך ראשי:  אורי פינק
 תאריכי הופעה:  2004–הווה (כ־21 שנים)
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל
 www.zbengweb.co.il
 
עיתון זבנג!, הידוע גם בשם ירחון זבנג! הוא מגזין קומיקס ישראלי, שנוצר ונערך על ידי הקומיקסאי הישראלי אורי פינק. הירחון מכיל בעיקר סיפורי קומיקס מאת אורי פינק, אבל גם כולל סיפורי קומיקס של יוצרי קומיקס ישראלים אחרים ותכנים כגון כתבות, ביקורות קולנוע ופוסטרים. העיתון מתגאה בעובדה שכל התכנים שהוא מפרסם הם בעברית במקור ומעולם לא פרסם קומיקס מתורגם. העיתון מופץ גם בחנויות וגם דרך מנויים.
היסטוריה

עיתון זבנג התחיל בשנת 2004 בהוצאת שמעוני, לאחר פיטוריו של אורי פינק מתפקידו כשכיר בשבועון הישראלי מעריב לנוער, פינק מצא את עצמו בהפסקה של שלושה חודשים לפני שמעריב שכרו אותו בחזרה בתור עצמאי והחליט להשתמש בהפסקה הזאת בתור הזדמנות ליצור עיתון ישראלי המוקדש רק לקומיקס, דבר שפינק הגדיר כ"חלום" שלו. בהתחלה, פינק היה כנגד הרעיון לקרוא לעיתון "זבנג!", על שם סדרת הקומיקס שמהווה את רוב התוכן בעיתון ורצה לקרוא לזה "קומיקס בע"מ" במקום, אבל שמעון שמעוני, ראש הוצאת שמעוני, התעקש שהעיתון יהיה חלק ממותג זבנג! ולכן השם נשאר. העיתון הושק באירוע השקה בספריית בית אריאלה שבו השתתפו אורי אורבך, גיא מרוז, קובי מחט ונמרוד רשף (שגם עשה קומיקס עבור העיתון בגיליונותיו הראשונים). בזמן השקתו, מכר עיתון זבנג! כ-2000 עותקים בחנויות (לפני חישוב מנויים). לאחר ששמעון שמעוני יצא לפנסיה ב-2008, עיתון זבנג! עבר ל"אלומה", הוצאה לאור שניסתה לאחד ביחד מספר עיתונים שונים. אחרי שאלומה התפרקה ב-2009, עיתון זבנג עבר ל"ציבלין הוצאה לאור" של אורן ציבלין, שבאותו הזמן הוציאה רק מגזין אחד, פילון. במשך השנים, עיתון זבנג! עבד בשיתוף עם התוכנית הישרדות, לילה בכיף ופיקוד העורף של צה"ל, ליצור גיליונות מיוחדים למטרות פרסומיות או חינוכיות.
היסטוריה > פורמט

עיתון זבנג!, להוציא כמה מהדורות מיוחדות, הוא באורך 48 עמודים. במקור הודפס על שילוב של נייר מאט ונייר מבריק, אבל כיום משתמש בנייר מבריק בלבד. במשך שנים מידות המגזין היו 21X27, אבל לכבוד חגיגות 13 שנה לעיתון, הגדילו את הנייר לגודל A4.
היסטוריה > עיתון זבנג'לה!

בפברואר 2013, "ציבלין הוצאה לאור" התחיל להוציא את "עיתון זבנג'לה!" (על שם סדרת זבנגלה של אורי פינק), עיתון-בת של עיתון זבנג! המכוון לקהל צעיר יותר של ילדים. עיתון זבנג'לה! נכשל להשיג קהל ובוטל לאחר חצי שנה.
מדורים בעיתון

כאשר יצא עיתון זבנג! לאור לראשונה, רצה אורי פינק שכל התכנים שיופיעו בו יהיו מקוריים, אך כיום מופיעים בו גם תכנים שהופיעו במקור במקומות אחרים, כגון מעריב לנוער או מעריב לילדים.
זבנג! של אורי פינק.
זבנג! למכשף המתחיל 2 של אורי פינק. סדרת פרודיה על ספרי הארי פוטר. סיפור בהמשכים שיצא במקור בעיתון זבנג! במטרה להוציא אותו בתור ספר לאחר השלמתו. נכון לשנת 2018, לא הייתה אף התקדמות בהוצאת הספר לאור.
פיצה מורגנה 2 של אורי פינק. סיפור בהמשכים שיצא במקור בעיתון זבנג! במטרה להוציא אותו בתור ספר לאחר השלמתו. נכון לשנת 2018, לא הייתה אף התקדמות בהוצאת הספר לאור.
זבנגיהו של אורי פינק. סדרת פרודיה על אסטריקס, המספרת על כפר יהודי תחת הכיבוש הרומי באותו הזמן כמו ההתרחשויות של אסטריקס. סיפור בהמשכים שיצא במקור בעיתון זבנג! במטרה להוציא אותו בתור ספר לאחר השלמתו. נכון לשנת 2018, לא הייתה אף התקדמות בהוצאת הספר לאור.
זבנגלה של אורי פינק.
סופר שלומפר של אורי פינק.
זבנג! אישי של אורי פינק. במקור סדרת ספרים, הרעיון היה שהם יפורסמו בהתחלה בעיתון זבנג! ולאחר מכן יוצאו כספר, אך רק "זבנג! אישי: הכל על סתיו" יצא בתור ספר.
הסייר העשירי של דורית מיה גור.
מיקו בל: נער השיקויים של ליאת רוטנר וארז צדוק.
חללניק של לי בלום. יצא גם בתור ספר.
סיפורי סבתא של תומי זנדשטיין.
אויי וויי של תומי זנדשטיין.
גוגי של אורי פינק.
כלא 6 של נמרוד רשף.
משפחת שיקדה של ולדיק סנדלר, מספר על משפחת ילידים אמריקאים, הגרה בשכונת התקווה בתל אביב.
העיפרון הכי מחודד של אורי פינק. מבוסס על סדרת הטלוויזיה של הטלוויזיה החינוכית.
הארץ שלנו של אורי פינק: פורסם לראשונה בעיתון תחת השם "הספר הצרפתי" בתור גרסה מתורגמת וצבועה של הספר לשוק הצרפתי שעליו עבד פינק באותו הזמן. בעקבות התגובה החיובית, החליט פינק לפרסם את הספר גם בגרסה עברית צבועה תחת השם "הארץ שלנו".
טויבוי של אורי פינק: כמו "הארץ שלנו", גם מיועד להתפרסם בתור ספר.
פלאפלמן של דורית מיה גור. קומיקס על גיבור על ישראלי, עם כוחות הקשורים בפלאפל.
פצפצים של תומי זיינשטיין.
תרגיל לקומיקסאים מתחילים של אורי פינק. סדרת קומיקסים קצרים שבהם פינק מסביר לקוראים כיצד מציירים קומיקס,
מדורים בעיתון > קומיקסאי נולד

קומיקסאי נולד, במקור צייר נולד, רשמית קומיקסאי נולד על שם לירן סעדיה מאז שנת 2008, היא תחרות כישרונות שנתית, שבה ילדים ובני נוער שולחים את הקומיקסים שלהם לעיתון, כשהפרס למקום הראשון כולל הפיכת הקומיקס שלהם למדור קבוע בעיתון זבנג!. בין המשתתפים הבולטים בתחרות נמצאת הקומיקסאית דורית מיה גור, שנכנסה לתחרות בשנה הראשונה שלה, אבל מתוקף היותה מנוסה מדי עבור רמת הכישרון של "צייר נולד", פינק הוציא אותה מהתחרות ונתן לה מדור משלה בעיתון, נפרד מן התחרות: "פלאפלמן".
ראו גם

זבנג!
אורי פינק
אורן ציבלין
הערות שוליים

1 2  "זבנג ורק התחלנו: על מגזין זבנג". המולטי יקום של אלי אשד. 2006-05-08. נבדק ב-2018-01-28.
↑  Facebook, www.facebook.com
רדיו

אנטנות גלי רדיו באלבקרקי, ניו מקסיקו
שידור רדיו של קול לוחמי חרות ישראל
אולפן רדיו
מקלט רדיו עתיק
רדיו טרנזיסטור מודרני
רַדְיוֹ הוא אמצעי טכנולוגי המשמש להעברה (שידור וקליטה) של גלי קול באמצעות גלי רדיו. תחת ההגדרה "רדיו" מקובל לכלול תחנות רדיו המשדרות לציבור הרחב (Broadcast) וגם מכשירי קשר וחובבות רדיו המשמשים לתקשורת ארגונית או תקשורת פרטית.
שידורי הרדיו לציבור הרחב מתבצעים ממשדרי רדיו ונקלטים באמצעות מקלטי רדיו. בעת השידור, הצלילים והקולות מאולפני השידור עוברים תהליך של אפנון ולאחר מכן מוגברים ומוקרנים מאנטנות בצורה של גלי רדיו. המקלטים המשמשים את המאזינים מבצעים קליטה של גלי הרדיו ופענוח של האפנון, ומשמיעים את הצלילים ששודרו.
שידורי רדיו באינטרנט כוללים גם הם העברת גלי קול, אך אלה אינם מועברים באמצעות גלי רדיו אלא באמצעות רשת האינטרנט, ובמקום אפנון מבוצע קידוד אודיו או שימוש ב-Vocoder.
מקור השם

את השם "רדיו" הגה הפיזיקאי הצרפתי אדוארד בראנלי (Edouard Branly). מקורו של השם במונח "radioconductor", המבוסס על הפועל "radiate" ("להקרין").