stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מות הפרפר (שיר)

| --- | --- |
 שיר בביצוע חוה אלברשטיין
 מתוך האלבום מות הפרפר
 יצא לאור:  1968
 שפה:  עברית
 אורך:  2:26
 חברת תקליטים:  CBS ישראל
 כתיבה:  אהוד מנור
 לחן:  מישה סגל
"מות הפרפר" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. את השיר הוציאה בשנת 1968 לאור חברת התקליטים CBS ישראל, כרצועה הראשונה באלבומה החמישי של אלברשטיין הנושא את אותו שם.
רקע וכתיבה

"מות הפרפר" נכתב על ידי אהוד מנור, והולחן על ידי מישה סגל. השיר עוסק ביופיו וברכותו של הפרפר, שחייו קצרים ועדינים. מתוך הפרח הקר, מתאר הדובר פרפר "ממשי רך", המתחיל את מסעו היומי בחרצית ומסיים בכלנית, כשהוא חי יום אחד בלבד. לאורך חייו הקצרים הוא מוצא ביטחון ויופי, כאילו חי לנצח.
בחלק השני, הפרפר מזדקן ו"סב כתרח". בעודו חווה את השמש והירח, הוא מתמודד את התשוקה והכאב הכרוכים בחיים. השיר מדגיש את הפער בין יופיו של הפרפר לבין קוצר ימיו, ובכך מצביע על הארעיות שבעולם הטבע, שם הפרפר, בן יום, הופך לסמל של רוך שנמשך לנצח.
במרוצת השנים פורסמו כמה גרסאות כיסוי לשיר, כשהמוכרות בניהן הן של דני רובס, נתנאלה, לימור שפירא ומישה סגל.
הערות שוליים

↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑   דני רובס - מות הפרפר, סרטון בערוץ "כאן | מוזיקה", באתר יוטיוב, 1 במאי 2017
↑   נתנאלה: מות הפרפר, סרטון בערוץ "נתנאלה – הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב, 7 במאי 2016
↑   מות הפרפר - לימור שפירא, סרטון בערוץ "Limor Shapira", באתר יוטיוב, 13 באפריל 2021
↑   מישה סגל מבצע את שירו מות הפרפר, סרטון בערוץ "Misha Segal", באתר יוטיוב, 30 במאי 2008
| חוה אלברשטיין |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | "האבן מיר א ניגונדל" • "שירי עם ביידיש" • "בשירים עבריים" • "צעצועיה של אסנת" • "מות הפרפר" • "שירי רחל" • "אנדנדינו" • "מארגאריטקעלעך" • "מירדף" • "משירי ארץ אהבתי" • "לאט, לאט, לאט" • "חוה ועודד בארץ הקסמים" • "לו יהי" • "חוה אלברשטיין והפלטינה" • "כמו צמח בר" • "טיקיליטון" • "צוללת צברית" • "הלילה הוא שירים" • "קרוסלה" • "התבהרות" • "קרוסלה 2" • "קרסולה לחגים" • "מה קרה בארץ מי" • "אני הולכת אליי" • "חוה זינגט יידיש" • "שיר במתנה" • "קולות" • "שירו אחרי" • "נמל בית" • "מהגרים" • "עוד שירים ביידיש" • "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" • "לונדון" • "האהבה מאלתרת" • The Man I Love • "מארגאריטקעלעך" • "דירה אחת" • "יונת האהבה" • The Well‏ • Foreign letters • "מוצאי חג" • "קוקוס" • "לעמעלע" • "שביל החלב – שירי ערש" • "טבע האדם" • "ברוך הבא" • "ילדת טבע" • "ואיך אצלך" • "סרנדה" • "בוא המורה" • "ערב אחר" |  |
| מיני-אלבומים | "התגלית החדשה בשירי נחום היימן" • "אין יידישע פאלקס-לידער" • "צעצועיה של אסנת" • "ירושלים של זהב" • "טוביה ושבע בנותיו" • "הבבה ימימה" |  |
| אלבומי אוסף | "להיטי זהב" • "משירי ארץ אהבתי – האוסף הראשון" • "החיטה צומחת שוב – האוסף השני" • "אדבר איתך" • Crazy Flower: A Collection‏ • Yiddish Songs • "תיכף אשוב" • "סיפור אינטימי" • "עץ הכוכבים" • "סיפור חיים – אנתולוגיית שירי משוררים" |  |
| אלבומי הופעה | "בתכנית יחיד – חלק א'" • "בתכנית יחיד – חלק ב'" • "חוה והגיטרה – הופעה חיה בצוותא" • "בהופעה חיה – מבחר שירים מתוך המופע "לונדון"" • "בהופעה" • "חוה שרה ושלומי מנגן – בהופעה (Live)" |  |
| מארזי תקליטורים | "האוסף" • "חוה אלברשטיין שרה לילדים" • "השנים הראשונות" |  |
| חוה אלברשטיין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "בא אלי נער" |  |
שנות ה-70: 
שנות ה-80: 
שנות ה-90: 
שנות האלפיים: 
2010–2019: 
שנות ה-2020: 
| סינגלים אחרים | "נחל התנינים" • "נשים רוקדות" • "ליידי גודייבה" • "הנביא" • "שיר לאוהבים הנבונים" • "לא ידע איש מי היא" • "נפט" • "אמא אל תהיי עצובה" • "לו ידעת" • "ספינתנו" • "תרגיל בהתעוררות" • "אין לך זכות חנינה בעולם" |  |
| שירים | "רבנו תם" • "מקהלה עליזה" • "פרח הלילך" • "כנרת" • "פנס בודד" • "פרחי זהב" • "מה שיש לי לומר לך" • "ירושלים של זהב" • "מות הפרפר" • "חיוכים" • "כפל" • "בשביל אל הבריכות" • "רק על עצמי" • "בגני נטעתיך" • "עקרה" • "אני" • "זמר נוגה" • "אל ארצי" • "מתי" • "ספר שירי" • "שי" • "הבבמה ימימה" |  |
שנות ה-70 של המאה ה-3

שנות ה-70 של המאה ה-3 היו העשור השמיני של המאה ה-3, החלו ב-1 בינואר 270 והסתיימו ב-31 בדצמבר 279.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

271 – קרב פלצנטיה – האימפריה הרומית הפסידה בקרב נגד שבטים גרמנים באזור פיאצ'נצה
271 – קרב פאנו – האימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד שבטים גרמנים במרכז חצי האי האפניני
271 – קרב פאביה – האימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד שבטים גרמאנים
274 – קרב שאלון – אורליאנוס משלב מחדש את האימפריה הגאלית בתוך האימפריה הרומית
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

272 – בעקבות לחץ של הגותים, דאקיה ננטשה על ידי הרומים
25 בספטמבר 275 – קלאודיוס טקיטוס מתמנה לקיסר האימפריה הרומית בידי הסנאט הרומי
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ה'תשל"ד

אות מלחמת יום הכיפורים, אשר פרצה ביום הכיפורים י' בתשרי ה'תשל"ד – 6 באוקטובר 1973.
ה'תשל"ד (5,734) ובקיצור תשל"ד – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 בספטמבר 1973, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 16 בספטמבר 1974.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 14 שעות ו-48 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השא. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 15 במחזור העיבור ה-302. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 22 (סימנה כבלבז) במחזור השמש ה-205.
שנה זו היא שנת 1,905 לחורבן הבית, ושנת 2,285 לשטרות.
מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשל"ד 26 שנות עצמאות.
מלחמת יום הכיפורים הייתה האירוע הבולט בשנה זו.
אירועים

ט' בתשרי – מלחמת יום הכיפורים: הרמטכ"ל דוד אלעזר מורה על גיוס מילואים מצומצם, אף על פי שהצמרת הביטחונית של ישראל אינה מאמינה שמלחמה עומדת לפרוץ
י' בתשרי – יום הכיפורים – מלחמת יום הכיפורים פורצת כאשר מצרים וסוריה תוקפות את ישראל בצהרי יום הכיפורים
י"ב בתשרי – מלחמת יום הכיפורים – נכשלה התקפת הנגד של אוגדת "ברן" מול הצבא המצרי בתעלת סואץ
ט"ז בתשרי – מלחמת יום הכיפורים – חיל הים הישראלי מתעמת עם סוריה במסגרת קרב טרטוס
ט"ז בתשרי – מלחמת יום הכיפורים – נשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון, מורה על הפעלתה של רכבת אווירית לישראל
כ"ב בתשרי – מלחמת יום הכיפורים – מסתיים קרב החווה הסינית
כ"ו בתשרי – החלטה מס' 338 מאושרת במועצת הביטחון של האו"ם
כ"ח בתשרי – הפסקת האש בין ישראל לבין מצרים וסוריה נכנסת לתוקפה ומביאה לידי סיום את מלחמת יום כיפור
כ"ו בחשוון – מוקמת ועדת אגרנט לבדיקת נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים
כ"ו בכסלו – נפתחה בז'נבה ועידת שלום בהשתתפות ישראל, מצרים וירדן, ובעקבותיה נחתמו הסכמי הפרדת כוחות בין ישראל למצרים ובין ישראל לסוריה
ו' בטבת – המערך בראשות גולדה מאיר זוכה בבחירות לכנסת השמינית
כ"ד בטבת – ישראל ומצרים חותמות על הסכם הפרדת כוחות
י"א באדר – כוחות ישראל נסוגים מהגדה המערבית של תעלת סואץ, במסגרת הסדר עם מצרים
ט"ז באדר – גולדה מאיר מציגה את ממשלתה השלישית בפני הכנסת
כ"ד באדר – מסתיים משבר האנרגיה העולמי שהטילו מדינות אופ"ק על המערב לאחר מלחמת יום כיפור
ט' בניסן – ועדת אגרנט מגישה את מסקנות הביניים שלה לגבי נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים, שגוררות את התפטרות הרמטכ"ל דוד אלעזר
י"ט בניסן – ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר התפטרה מתפקידה, בעקבות לחץ ציבורי לאחר פרסום דו"ח הביניים של ועדת אגרנט
י"ט בניסן – פיגוע חבלני בקריית שמונה, שתוצאותיו: 18 הרוגים, בהם שמונה ילדים ושני חיילים
כ"ב בניסן – מוקמת האוניברסיטה הפתוחה בישראל
כ"ז בניסן – מתרחש אסון מחניים בו נהרגים שמונה חיילי צה"ל כתוצאה מהתנגשות בין שני מסוקי יסעור מעל שדה התעופה מחניים
כ' באייר – הקמת המושב קשת ברמת הגולן
כ"ג באייר – הפיגוע במעלות: 27 הרוגים, ביניהם 21 תלמידי בית ספר, בפיגוע טרור של החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין, רובם תוך כדי ניסיון חילוץ של סיירת מטכ"ל
י' בסיוון – ישראל וסוריה חותמות על הסכם הפרדת כוחות לאחר מלחמת יום הכיפורים
י"ג בסיוון – יצחק רבין מציג את הממשלה השבע עשרה בפני הכנסת
נולדו

ד' בתשרי – מיקי בוגנים, מעצב שיער, איש אופנה ומנחה טלוויזיה ישראלי
י' בתשרי – אופירה אסייג, עיתונאית וכתבת ספורט
י"א בתשרי – שלומי סרנגה, זמר ישראלי
י"א בתשרי – סיגל אבין, תסריטאית, מחזאית, במאית תיאטרון וטלוויזיה ישראלית
ח' בחשון – רן שריד, סופר ויוצר, מרצה לחסידות וחשיבה יהודית
ט"ז בחשון – אורלי לוי-אבקסיס, השרה לקידום קהילתי מטעם מפלגת גשר
ט"ז בכסלו – טל ברמן, שדרן רדיו וטלוויזיה ישראלי
א' בטבת – יחיאל הררי, סופר ישראלי
ז' בטבת – שי הולצמן, כדורגלן ישראלי
ט"ז בטבת – גור שלף, כדורסלן ישראלי
י"ח בשבט – עברי לידר, זמר ישראלי
ב' באדר – גילה גמליאל, חברת הכנסת מטעם הליכוד
י"ח באדר – ואליד באדיר, כדורגלן ישראלי
ט' באייר – מאור כהן, זמר-יוצר שחקן ובדרן ישראלי
ב' בסיוון – נעם דובב, פלינדרומאי ומשורר ישראלי
י"ד בסיוון – שי אברמסון, החזן הראשי לצה"ל
כ"ו בסיוון – אדיר מילר, שחקן, תסריטאי ובדרן ישראלי
ז' בתמוז – מריאנו אידלמן, קומיקאי, שחקן וסטנדאפיסט ישראלי
נפטרו

י"ז בתשרי – אלוף אברהם מנדלר (אלברט), מפקד אוגדה בסיני, נהרג כאשר טיל נגד טנקים פגע בנגמ"ש שלו, במהלך מלחמת יום הכיפורים
ו' בכסלו – דוד בן-גוריון, ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל (נולד ה'תרמ"ז)
ז' בחשוון – הרב ישראל ולץ – רב הונגרי-ישראלי, מחבר שו"ת "דברי ישראל" (נולד בה'תרמ"ז).
כ"א בטבת – יוסף סרלין, חבר הכנסת ושר מטעם הציונים הכלליים וגח"ל (נולד ה'תרס"ו)
ב' בשבט – הרב יוסף משאש, דיין, פוסק, משורר ואיש ציבור, כיהן כרבה הראשי של חיפה. בן דודו של הרב שלום משאש (נולד ה'תרנ"ב)
ב' באדר – בנימין זאב פון וייזל, ממייסדי התנועה הרוויזיוניסטית (נולד ה'תרנ"ו)
כ"ג באדר – לואי קאהן, אדריכל יהודי ממוצא אמריקאי (נולד ה'תרס"א)
ז' בסיון – הרב שניאור זלמן גרליק הרב הראשון של כפר חב"ד
ט"ו בתמוז – ר' עמרם בלוי, מראשי נטורי קרתא
פרסי ישראל

מקבלי פרס ישראל לשנת תשל"ד הם:
שרגא אברמסון – מדעי היהדות
רפאל לוין – מדעים מדויקים
יצחק ברנבלום – מדעי החיים
ידידיה אדמון – מוזיקה
שמואל הוגו ברגמן – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
יהושע אלוף – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה בתרבות הגוף
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
כ"ז בניסן חל ביום שישי, ולכן יום הזיכרון לשואה ולגבורה מוקדם ליום חמישי כ"ו בניסן
ה' באייר חל ביום השבת, ולכן יום העצמאות מוקדם ליום חמישי ג' באייר ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל מוקדם ליום רביעי ב' באייר.
היסטוריה של עם ישראל
קארל אלברט

קארל ברט אלברט (באנגלית: Carl Bert Albert;‏ 10 במאי 1908 – 4 בפברואר 2000) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כיושב ראש בית הנבחרים ה-46 של ארצות הברית בין השנים 1971 ל-1977 וייצג את מחוז הקונגרס השלישי של אוקלהומה כדמוקרטי בין השנים 1947 ל-1977.
בשל גובהו שהיה רק 5 רגל 4 אינץ' (1.63 מטרים), אלברט נודע בחיבה בשם "הענק הקטן מדיקסי הקטנה". אלברט כיהן בתפקיד הפוליטי הבכיר ביותר מכל בן אוקלהומה בהיסטוריה האמריקאית.
ביוגרפיה > ראשית חייו, חינוך

אלברט נולד ב-10 במאי 1908 במקאלסטר, אוקלהומה, והיה בנם של ליאונה אן (סקוט) וארנסט הומר אלברט, כורה פחם ואיכר. זמן קצר לאחר לידתו עברה משפחתו לבוגטוסל, עיירה קטנה צפונית למקאלסטר. הוא גדל בבקתת עץ בחווה של אביו. בתיכון הוא הצטיין בוויכוחים, היה נשיא אגודת התלמידים, וזכה בתחרות הנואמים הלאומית של בתי הספר התיכוניים, והרוויח טיול לאירופה. במהלך תקופה זו הוא היה חבר פעיל בסניף מסדר דה-מולאי המקומי שלו; הוא היה חניך בהיכל התהילה של מסדר דמוליי. מאוחר יותר עתר אלברט את לודג' הבונים החופשיים המקומי שלו והפך לבונה חופשי פעיל. הוא נכנס לאוניברסיטת אוקלהומה בשנת 1927. שם, הוא התמחה במדעי המדינה וזכה באליפות האורטוריה הלאומית בשנת 1928, וקיבל טיול לאירופה בתשלום כל ההוצאות. הוא הרוויח מספיק כסף כדי לממן את שאר לימודי התואר הראשון שלו באמצעות עבודה במשרד רשם המכללות והשתתפות בחיל ההכשרה לקציני מילואים. בהיותו באוקלהומה, הוא היה מתאבק חובב מוכשר, חבר באחוות מסדר קאפה אלפא וחבר ב-RUF/NEKS. הוא סיים את Phi Beta Kappa ב-1931, היה הסטודנט הבכיר, ולאחר מכן למד באוניברסיטת אוקספורד במלגת רודס. הוא קיבל תואר ראשון במשפטים ותואר ראשון במשפטים אזרחיים מקולג' סנט פיטרס לפני שחזר לארצות הברית בשנת 1934. הוא פתח משרד עורכי דין באוקלהומה סיטי בשנת 1935. הוא עבד עבור שורה של חברות נפט בעבודות חכירה עד תחילת מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > שנות מלחמה

אלברט הצטרף לצבא ארצות הברית כטוראי ב-1941. הוא שירת לזמן קצר בדיוויזיית השריון ה-3, אך עד מהרה הוסמך ללוטננט משנה בחילות האוויר של הצבא. בעודו בצבא, אלברט התחתן עם מרי הרמון ב-20 באוגוסט 1942, בקולומביה, קרוליינה הדרומית, רגע לפני שנשלח לדרום האוקיינוס השקט. לזוג נולדו שני ילדים, מרי פרנסס ודייוויד. אלברט שירת בחיל הפרקליט הכללי של השופט כתובע שהוקצה לפיקוד שירות האוויר במזרח הרחוק. הוא זכה בעיטור כוכב הארד ועיטורים נוספים ועזב את הצבא בדרגת לוטננט קולונל ב-1946. הוא נשאר במילואים של הצבא לאחר המלחמה, ופרש ב-1968 בדרגת קולונל.
ביוגרפיה > כניסה לקונגרס

אלברט נבחר לקונגרס בפעם הראשונה ב-1946. הוא היה ליברל במלחמה הקרה, ותמך בבלימתו של הנשיא הארי ס. טרומן יושב ראש בית הנבחרים, סם רייבורן, הבחין בחריצותו כמחוקק והחל להזמין אותו לפגישות לא רשמיות בלשכת היו"ר. רייבורן גם יעץ לאלברט לחפש את ראשות ועדת החקלאות ב-1949. אלברט מונה למצליף הרוב בבית הנבחרים ב-1955 ונבחר למנהיג הרוב בבית הנבחרים לאחר מותו של רייבורן ב-1961.
נראה כי אלברט תיאר את עצמו כמתון פוליטי. לדבריו, הוא "מאוד לא אהב ליברלים דוקטרינריים – הם רוצים להיות הבעלים על דעתך. ואני לא אוהב שמרנים ריאקציונרים. אני אוהב להתמודד עם סוגיות במונחים של תנאים ולא במונחים של פילוסופיה פוליטית מולדת של מישהו".
אלברט הוכנס להיכל התהילה של אוקלהומה בשנת 1957.
ביוגרפיה > מנהיג הרוב בקונגרס

כמנהיג הרוב, אלברט היה דמות מפתח בקידום סדר היום החקיקתי הדמוקרטי בבית, במיוחד חקיקת שירותי הבריאות. מדיקר, תוכנית הביטוח הפדרלית של בתי חולים לבני 65 ומעלה, הוצעה בתחילה על ידי הממשל של ג'ון קנדי כתיקון לתוכנית הביטוח הלאומי. אלברט ידע שלהצעת החוק אין תמיכה מספקת בקונגרס לאישור עקב התנגדותם של עשרה רפובליקנים ושמונה דמוקרטים בדרום. הוא יעץ לנשיא קנדי לבקש תחילה את אישור הסנאט. אלברט חישב שהסנאט צריך להביא את זה לבית הנבחרים כדו"ח ועדת ועידה על הצעת חוק הרווחה שלהם, במקום לנסות להכניס אותו ישירות לבית.
למרות שתוכנן היטב, מאמציו של אלברט למען הצעת החוק של מדיקר לא הצליחו באותה תקופה. לאחר רצח קנדי, אלברט פעל לשינוי חוקי הבית כך שלרוב הדמוקרטי תהיה השפעה רבה יותר על ההחלטות הסופיות של הקונגרס תחת הנשיא לינדון ב. ג'ונסון. השינויים כללו יותר מינוף רוב על ועדת חוקי הבית והשפעה חזקה יותר של חברי הרוב בוועדת הדרכים והאמצעים של הבית. עם השינויים הללו, אלברט הצליח לדחוף את הצעת החוק של מדיקר, הידועה בשם חוק הביטוח הלאומי של 1965, ולהוביל חלקים אחרים של תוכנית החברה הגדולה של ג'ונסון דרך הקונגרס. אלברט לא חתם על המניפסט הדרומי של 1956, והצביע בעד חוקי זכויות האזרח משנת 1960, 1964, ו-1968, וכן התיקון ה-24 לחוקה האמריקאית וחוק זכויות ההצבעה משנת 1965. אלברט הצביע נגד ההחלטה הראשונית של בית הנבחרים לחוק זכויות האזרח של 1957 ב-18 ביוני 1957, אך הצביע בעד תיקון הסנאט להצעת החוק ב-27 באוגוסט 1957.
אלברט גם עמד בראש הוועידה הלאומית הדמוקרטית הידועה לשמצה בשנת 1968 בשיקגו. הכינוס היה אחד הכאוטיים בהיסטוריה האמריקאית. מהומות והפגנות השתוללו מחוץ למקום, ואי-סדר שרר בקרב הנציגים שהופקדו להוביל את המפלגה לאחר החלטתו של ג'ונסון בסוף מרץ שלא להיבחר מחדש, רצח מרטין לותר קינג באפריל, רצח רוברט קנדי ביוני וההרוגים ההולכים ומתרבים של מלחמת וייטנאם.
ביוגרפיה > יו"ר בית הנבחרים של ארצות הברית

כשהיושב ראש ג'ון ויליאם מקורמק פרש בינואר 1971, במהלך המחצית השנייה של כהונתו הראשונה של ריצ'רד ניקסון כנשיא, נבחר אלברט ליושב ראש בית הנבחרים.
בספטמבר 1972, נצפה אלברט נוהג בשכרות ומתנגש בשתי מכוניות בשכונת קליבלנד פארק בוושינגטון.
כאשר התפתחה שערוריית ווטרגייט ב-1973, אלברט, כיושב ראש, הפנה כשני תריסר החלטות הדחה לוועדת המשפט של בית הנבחרים לצורך דיון ומחקר. כמו כן, בשנת 1973, הוא מינה את פלדה לופר כעוזרת הבית הנשית הראשונה.
בשנת 1973, במהלך כהונתו השנייה של אלברט כיושב ראש בית הנבחרים ותקופתו השנייה של ניקסון כנשיא, סגן הנשיא ספירו אגניו נחקר בגין העלמת מס והלבנת הון בגין שורה של שוחד שלקח בזמן שהיה מושל מרילנד. אגניו התפטר מתפקידו כסגן הנשיא ובסופו של דבר הוגשו נגדו אישומים. אירוע זה העמיד את אלברט כהבא בתור לתפקיד הנשיא, אם התפקיד הזה היה מתפנה.
על פי הוראות התיקון העשרים וחמישה לחוקת ארצות הברית, ניקסון מינה את מנהיג המיעוט בבית הרפובליקאי ג'רלד ר. פורד לרשת את אגניו כסגן הנשיא באוקטובר 1973. כאשר החלה להתפתח שערוריית ווטרגייט והחל תהליך ההדחה נגד ניקסון, מהר מאוד התברר שאם ניקסון יתפטר או יודח מתפקידו לפני שפורד יאושר על ידי שני הבתים, אלברט יהפוך לנשיא בפועל על פי חוק הירושה הנשיאותי של 1947. אלברט היה נאלץ להתפטר מתפקיד היושב-ראש כמו גם מבית הנבחרים.
זו הייתה הפעם הראשונה מאז אשרור התיקון העשרים וחמישה, כאשר התאפשר לחבר במפלגה אחת לתפוס את הנשיאות לאחר שחבר במפלגה הנגדית פינה את התפקיד. כיו"ר בית הנבחרים, אלברט עמד בראש הגוף היחיד בעל הסמכות להדיח את ניקסון והייתה לו את היכולת למנוע כל הצבעה לאישור סגן הנשיא להתקיים בבית הנבחרים. פירוש הדבר היה שאלברט יכול היה לתמרן כדי להפוך את עצמו לנשיא בפועל. טד סורנסן הכין עבור אלברט תוכנית מגירה המתארת את הצעדים שאלברט היה נוקט לו היה נכנס לתפקיד הנשיא. סגנות הנשיאות הייתה פנויה למשך כשבעה שבועות; פורד אושר והושבע בדצמבר 1973.
ניקסון התפטר ב-9 באוגוסט 1974, ותפקיד סגן הנשיא נותר שוב ריק כאשר פורד ירש את ניקסון באותו יום. אירוע זה שם את אלברט בתור הבא לתפקיד הנשיא בפעם השנייה. מושל ניו יורק לשעבר, נלסון רוקפלר, מונה על ידי פורד, ולאחר מכן אושר והושבע לתפקידו כסגן נשיא בדצמבר.
סוגיה אחרת התעוררה במהלך הקדנציה האחרונה של אלברט בתפקיד כאשר הוא התעמת עם שערוריית פארק טונגסון. הוא הואשם בקבלת מתנות ושוחד מלוביסט שהיה גם חבר במודיעין הדרום קוריאני. אלברט הכחיש כי קיבל שוחד והודה שקיבל רק מתנות סמליות, אותן חשף. הוא החליט לפרוש בתום הקונגרס ה-94 בינואר 1977, ולאחר שעזב את הבית העביר את המתנות למינהל השירותים הכלליים כנדרש בחוק. אלברט מעולם לא הואשם בפשע.
ביוגרפיה > פרישה

לאחר שעזב את וושינגטון, אלברט חזר לבוגטוסל, ודחה הצעות פיננסיות משתלמות רבות מארגונים. בעזרת פרופסור דני גובל באוניברסיטה, פרסם אלברט את ספר זיכרונותיו, "הענק הקטן" (הוצאת אוניברסיטת אוקלהומה, 1990). מאמר מערכת שלאחר הפרישה ב"ניו יורק טיימס" כינה אותו "מפשר ומחפש קונצנזוס, משכנע סבלני... אמון על הגינותו ויושרה שלו". הוא הרצה באוניברסיטת אוקלהומה ונשא נאומים בארצות הברית ובחו"ל.
ביוגרפיה > מוות ומורשת

אלברט מת במקלאסטר, אוקלהומה בגיל 91 ב-4 בפברואר 2000. הוא נקבר בבית הקברות אוק היל במקלאסטר.
מרכז קארל אלברט באוניברסיטת אוקלהומה בנורמן הוקם בשנת 1979 למטרה כללית של לימוד הקונגרס והמטרה המיוחדת של חקר חייו והקריירה הפוליטית של אלברט. המרכז מחזיק בארכיון של מסמכי הקונגרס של אלברט יחד עם אלה של רוברט ס. קר, הלן גאגן דאגלס, מיליסנט פנוויק, ארנסט איסטוק, פרד ר. האריס, פרסי גאסאווי ורבים אחרים. ארכיון הקונגרס מכיל חומר מתקופת מלחמת האזרחים ועד היום, אך החלק הגדול ביותר מכסה את שנות ה-30 עד שנות ה-70. מתקן הבריאות האינדיאני של קארל אלברט באדה הוא חלק משירות הבריאות הציבורי ומנוהל על ידי אומת צ'יקסאו באוקלהומה. דוראנט קראה על שמו את פארק קארל אלברט, ואנדרטה לאלברט שוכנת במקום הולדתו במקלאסטר. מספר מוסדות ומבנים באוקלהומה נושאים את שמו של אלברט. על שמו נקראים בית הספר התיכון קארל ב' אלברט ותיכון קרל ב' אלברט ב-Midwest City וקארל אלברט סטייט קולג' בפוטאו, כמו גם הבניין הפדרלי של קארל אלברט במקלאסטר.
אוניברסיטת אוקספורד הקימה אנדרטה לאלברט ב-Eunomia Chambers של ספריית המשפטים של קולג' סנט פיטרס.
חיים אישיים

קרל אלברט נישא למרי הרמון ב-1942; נולדו להם בן ובת. בן דודו צ'ארלס וו. וורסל שימש כחבר קונגרס המייצג את אילינוי מ-1943 עד 1959.
לידה (הלכה)

יוני סלע. על היולדת להביא בן יונה או תור לקורבן חטאת
תור העיר (צוצלת). על היולדת להביא בן יונה או תור לקורבן חטאת
לידה בהלכה הוא מושג המתייחס למכלול הנושאים ההלכתיים הקשורים ללידה וליחס ליולדת, כגון טומאת יולדת וקורבן יולדת.
כאב הלידה

על פי המסופר בפרשת בראשית, כאב הלידה הוא תוצאה של חטא עץ הדעת, בו אכלה חוה מפרי עץ הדעת בניגוד לצו האלוהי, ואף נתנה לבעלה מפרי העץ. בעקבות זאת נתקללה האישה בקללה: ”הַרְבָּה אַרְבֶּה עִצְּבוֹנֵךְ וְהֵרֹנֵךְ בְּעֶצֶב תֵּלְדִי בָנִים” (ספר בראשית, פרק ג', פסוק ט"ז).
טומאת יולדת

על פי הכתוב בספר ויקרא, יולדת נעשית טמאה טומאת יולדת למשך שבוע לאחר לידת בן, ושבועיים לאחר לידת בת, טומאה זו מקבילה לטומאת נדה.
בסיום תקופה זו חלה תקופת 'ימי טוהר' בת 33 יום לאחר לידת בן או 66 יום לאחר לידת בת, בהם האשה טהורה ואינה יכולה להיטמא בטומאת נדה או בטומאת זיבה, אך כבר בימי הגאונים החלו לאסור גם דם שראתה ב'ימי טוהר', שכל שראתה דם בימים אלו, הרי היא אסורה על בעלה כראיית דם נדה. ותקנו כן, כדי שלא יבואו הנשים לכלל טעות בין ראיית דם הצריכה את תהליך הטהרה לראיית דם שאינה צריכה. עם השנים גזרה זו פשטה בכל תפוצות ישראל.
לידה בניתוח קיסרי, אם לא יצא דם מהנרתיק כלל - היולדת נשארת טהורה, אם יצא דם מהנרתיק דין היולדת כנידה רגילה. בכל מקרה, היולדת אינה נטמאת טומאת יולדת (לשבוע או שבועיים).
קורבנות היולדת

בזמן שבית המקדש היה קיים הייתה היולדת מביאה קורבן הנקרא קורבן יולדת לאחר סיום ימי הטוהר: 40 יום מלידת בן ו-80 יום מלידת בת. (ויקרא, י"ב, א'–ח').
במגן אברהם כתב שחובה על הבעל לעלות לתורה ביום 41 לזכר, ובנקיבה ביום 81, שהוא במקום קרבן הלידה שהאישה הייתה חייבת להביא בזמן שבית המקדש היה קיים. יש מהאחרונים שכתבו שנכון שיקרא באותו יום את הפרשה בתורה העוסקת בדיני יולדת.
ברכת הטוב והמטיב

רבים נוהגים שהיולדת מברכת ברכת הגומל לאחר הלידה. ויש שכתבו שתמתין שבעה ימים מהלידה שאז נחשב שנתרפאה.
כתב בשולחן ערוך שלאחר לידת בן זכר על ההורים לברך ברכת הטוב והמטיב. יש מקהילות הספרדים שלא נהגו בכך
על לידת בת יש נוהגים לברך בראייתה בפעם הראשונה ברכת שהחיינו. לא ברכו בפעם הראשונה יברכו כל עוד הם שמחים ומתרגשים מראייתה.
שלום זכר וזבד בת

בשבת הסמוכה ללידת בן נהוג ברבות מקהילות יוצאי אשכנז לערוך סעודת שלום זכר.
לאחר לידת בת נהוג לערוך סעודת זבד הבת. בקהילות האשכנזים התקבל המנהג לעשות בשבת קידוש הודאה לה'.
ברית מילה

בעקבות ברית המילה שכרת ה' עם אברהם, ועל פי מצוות התורה בפרשת תזריע, ביום השמיני ללידת בן עורכים לו טקס ברית מילה. מצווה זו היא אחת משתי מצוות עשה היחידות (לצד הקרבת קרבן פסח) שהימנעות מקיומן במזיד מחיל עונש כרת.
ראו גם

יחסי אישות (הלכה)
הערות שוליים

↑  הטהרה בהלכה ובאגדה
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן קצ"ד, סעיף י"ד.
↑  מגן אברהם אורח חיים, סימן רפב, והובא גם בביאור הלכה סימן קל"ו.
↑  ראו כאן דינים נוספים בהידברות.
↑  פסקי תשובות קלו הערה 74
↑  כף החיים או"ח ריט אות ז, על פי דברי השולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרי"ז, סעיף ד' ”יולדת תוך שלשה ימים לא תתענה כלל. משלשה עד שבעה אם אמרה "צריכה אני" -- מאכילין אותה. מכאן ואילך הרי היא ככל אדם.”
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רכ"ג, סעיף א'.
↑  ילקוט יוסף שובע שמחות ב פרק א' - סדר ליל הברית, לעומת זאת בשו"ת אור לציון (ב יד מז) כתב שהרוצה רשאי לברך
↑  לפי המשנה ברורה רכ"ג ס"ק ב' מברכים בראיה, והספרדים לא נהגו בכך
↑  פסקי תשובות שם
↑  תשובות והנהגות כרך א סימן תרט
| היריון ולידה |
| --- | --- | --- |
| מונחים הקשורים להיריון | עובר • שליה • חבל הטבור • שק החלמון • שק שפיר • מי שפיר • הפריה • הפקק הרירי • פיזיולוגיה של ההיריון • תנועות עובר |  |
| מונחים הקשורים ללידה | לידה פעילה • צירי הלידה • השראת לידה • לידה בהלכה • סטריפינג • מגע עור לעור • אפידורל • ירידת מים |  |
| מצבים מיוחדים בהיריון | היריון בסיכון • היריון רב-עוברים • שליית פתח • שליה נעוצה • מיעוט מי שפיר • ריבוי מי שפיר • היפרדות שליה • מחלת בלוטת התריס בהיריון • רעלת היריון |  |
| מצבים מיוחדים בלידה | מצג עכוז • כריכת חבל הטבור • צניחת חבל הטבור • תסמונת שאיפת מקוניום • זיהום מי שפיר • חתך חיץ • ניתוח קיסרי • לידה מוקדמת • לידה מכשירנית • לידה שקטה • דיסטוציה • פקיעת קרומים מלאכותית • דמם שלאחר לידה (PPH) |  |
| בדיקות במהלך ההיריון | בדיקת היריון • בדיקות סקר בהיריון • בדיקת העמסת סוכר • בדיקת שקיפות עורפית • בדיקת אולטרה סאונד להיריון • מוניטור עוברי • תבחין משולש • בדיקת סיסי שליה • בדיקת מי שפיר • פטוסקופיה |  |
| מונחים נוספים הקשורים להיריון ולידה | קורס הכנה ללידה • לידת בית • לידה טבעית • לידה במים • תמיכת לידה • בית יולדות • עקומת פרידמן • שמירת היריון • דימום מיילדותי • טומאת יולדת • לידה ביהדות |  |
| חיי אישות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| סדר הנישואין היהודי | שידוך • אירוסים • שטר תנאים • קידושין • חופה וקידושין • ברכת אירוסין • כתובה • חדר ייחוד • שבע ברכות • בעילת מצווה • ברכת בתולים |  |
| מצוות והלכות בזוגיות | פרייה ורבייה • לידה בהלכה • שאר כסות ועונה • יחסי אישות • איסור משכב עם נידה • איסור עריות • לא תנאף • שיור • הוצאת זרע לבטלה • ביאה שלא כדרכה • ביאה דרך איברים |  |
| טהרת המשפחה | דם בתולים • דם חימוד • נידה • זבה • שומרת יום כנגד יום • יולדת  • פולטת שכבת זרע • רואה כתם • רואה מחמת תשמיש • פרישה סמוך לווסת • הפסק טהרה • שבעה נקיים • טבילה • בדיקת עד |  |
| צניעות | שמירת נגיעה • איסור הסתכלות בערווה • איסור ייחוד • כיסוי ראש לנשים |  |
| מסכתות בסדר נשים | יבמות • כתובות • נדרים • נזיר • סוטה • גיטין • קידושין |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
רועי יתח

| --- | --- |

מפקד יחידה 636, רועי יתח, 2019
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד חטיבת יהודה  מפקד יחידה 636  ראש מטה אוגדת איו"ש  מפקד בית הספר להגנת הגבולות
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה    מבצע בית וגן  מלחמת חרבות ברזל
רועי יתח הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה המשמש כמפקד בית הספר להגנת הגבולות. לפני כן שימש כראש מטה אוגדת איו"ש, מפקד יחידה 636 וסגן מפקד חטיבת יהודה.