stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסונה
בפסיכולוגיה

לפי קרל יונג והפסיכולוגיה היונגיאנית, הפרסונה היא גם המסכה או ההופעה שאנשים מציגים לעולם. דבר זה עשוי להופיע בחלומות בווריאציות שונות. אנשים עשויים לבחור ״ללבוש מסכה חברתית״ או להציג פרסונה מסוימת כדי להיראות נחשקים יותר מבחינה חברתית, להרשים שותפים פוטנציאליים, או כדי להכיר חברים חדשים. אנשים יכולים להציג פרסונות מרובות בהתאם למצבים שונים; כולל בעבודה, בשהייה עם חברים, בבית וכדומה. בהתאם לנסיבותיו של הפרט, יכולה להיווצר פרסונה עם חוזקות מסוימות במצב חברתי ספציפי, מפני שהם שמים דגש גבוה יותר על פרסונה שתהייה אטרקטיבית לאינטראקציות חברתיות. יונג הזהיר מפני שימוש רב מדי בפרסונות, מחשש שאדם עלול לאבד מהאינדיבידואליות שלו לטובת הפרסונה. מחקר הראה שהדבר נכון במידה; בממצאים שנתנו לנסיינים למלא מבחן דירוג עצמי אישי, נמצא כי יש מתאם גבוה בין האופן שבו אדם מדרג את עצמו לבין האופן שבו הוא מציג את עצמו בפומבי. הממצא אינו חד משמעי, משום שקשה לדעת אם התשובות היו מוטות לטובת התשובות שנחשבו על ידם לרצויות.
בספרות

בספרות, המונח מתייחס בדרך כלל לדמות דמיונית שהומצאה על ידי המחבר, כזו שמנקודת מבטה מתרחש בסיפור כל הנרטיב או חלקו. בניתוח ספרותי, קול נרטיבי המדבר בגוף ראשון ומגדיר דמות מסוימת בעלילה מכונה לעיתים קרובות פרסונה. בניגוד לקול נרטיבי בגוף שלישי, שבדרך כלל נחשב ליותר אובייקטיבי ולפחות אישי. בספרות חובבים ובסיפורים מקוונים, מצוי שהפרסונות משקפות את כתיבתם של המחברים כלפי עצמם בגוף שלישי, כביכול מנקודת מבט של אדם אחר.
במוזיקה > הקונספט של פרסונה מוזיקלית

מושג הפרסונה במוזיקה הוצג על ידי המלחין והתאורטיקן המוזיקלי אדוארד טי קון בספרו "קול המלחין" (1974), שעסק ביחס או ההבדל בין האני הלירי שבמילות השיר לבין המלחין שלו.
ניתן להשתמש במושג פרסונה גם כדי להתייחס לנגן, כגון פסנתרן וסגנון הנגינה שלו, אם כי המונח הנפוץ יותר מתייחס לניואנסים של ביצועים קוליים של זמר סולו באלבום מוזיקלי. בדרך כלל, מוזיקאים מאמצים פרסונה התואמת את המוזיקה שהם מבצעים על הבמה, כמו גם מלחינים הפועלים מאחורי הקלעים.
אמנים רבים עושים שימוש בפרסונה. יש אמנים שיוצרים דמויות שונות, בפרט אם הקריירה שלהם ארוכה והם עוברים שינויים רבים לאורך זמן. לדוגמה, דייוויד בואי אימץ בתחילה תפקיד כשליח החייזרים זיגי סטארדאסט, ואחר כך בתור הדוכס הלבן הרזה. יותר מסתם שמות בדויים אמנותיים, הפרסונות הן דמויות עצמאיות המשמשות בתוכניות ובאלבומים של האמן (בדוגמה זו, הדמויות שבאלבומים עלייתו ונפילתו של זיגי אבק כוכבים והעכבישים ממאדים, והאלבום תחנה לתחנה). עם זאת, במוזיקה פרסונה לא תמיד מביעה שינוי. לדוגמה, כמה כותבים ציינו כי הכריזמה של בוב דילן נובעת בעיקר מהדימוי הכמעט סטריאוטיפי שלו: תמיד עם מפוחית, גיטרה, עם השיער האופייני שלו, קולו ולבושו. פרסונה משמשת גם להדגשת נושא או תחום מסוים, כמו במקרה של הזמר מרילין מנסון והעניין שלו במוות, ומדונה והעניין שלה במיניות.
במוזיקה > דוגמאות > אמנים אמריקאים

ביונסה : הפרסונה של ביונסה, "Sasha Fierce", מופיעה באלבום I Am... Sasha Fierce לדברי ביונסה, סשה היא הצד הפראי יותר שלה, שמתגלה במהלך הופעות במה עם ״אנרגיה גבוהה״.
ליידי גאגא : הדמות של גאגא, בתור ג'ו קלדרון, הופיעה בטקס פרסי הווידאו של MTV לשנת 2011. ג'ו מייצגת פרסונה גברית של דראג, והיא משמשת לעיתים קרובות בביצוע השיר שלה "You and I (אנ')".
ניקי מינאז' : מציגה פרסונות מרובות, החל ממה שהיא מכנה פרסונת האראג'וקו ברבי ועד רומן זולנסקי, הומוסקסואל פולני. הפרסונות היו בשימוש רב באלבום השני שלה, Pink Friday: Roman Reloaded.
במוזיקה > דוגמאות > אמנים בריטים

מיק ג'אגר מהרולינג סטונס : אימץ כפרסונה את דמות השטן בשיר "Sympathy for the Devil" ודמות של עקרת בית בשיר "Slave."
ספייס גירלז : כל חברה בקבוצת בנות אימצה פרסונות המבוססות על כינויים שניתנו לה על ידי העיתונות הבריטית. לפי המגזין שבוע המוזיקה, הפרסונות הללו ("Ginger", "Posh", "Baby", "Sporty" ,"Scary") מילאו תפקיד מפתח בהתמסחרות הבינלאומית של הקבוצה. חברת הלהקה מלאני סי אמרה מאוחר יותר שהפרסונות היו "כמו מנגנון הגנה, כי זה היה כמו ללבוש את השריון הזה של להיות זה - הדמות הזאת - בּמקום שזה בעצם להיות אתה".
הביטלס : הציגו פרסונה קבוצתית באלבום תזמורת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר כולל הדמות בילי שירס, שהיה למעשה מתופף הלהקה, רינגו סטאר.
בשיווק ופרסום

פרסונות משמשות כהגדרה לפילוח קבוצות צרכנים בתחום השיווק והפרסום באמצעות יצירת פרסונה שיווקית המייצגת קבוצה או פלח של לקוחות כך שהחברה תוכל למקד את מאמציה בהתאם למאפייני הקבוצה. לדוגמה, משרדי פרסום הפועלים ברשת יכולים על סמך נתוני גלישה להתאים את המוצרים שלהם לקהל יעד ממוקד, או להגיע להבנה טובה יותר של קהל יעד מסוים לפי הנתונים.
לורה קליפורד ברני

| --- | --- |

 לידה:  30 בנובמבר 1879 סינסינטי, ארצות הברית 
 פטירה:  18 באוגוסט 1974 (בגיל 94) פריז, צרפת 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פאסי 
 השקפה דתית:  הדת הבהאית 
 בן או בת זוג:  איפוליט דרייפוס 
 
לורה ברני דרייפוס (באנגלית: Laura Barney-Dreyfus;‏ 30 בנובמבר 1879 – 18 באוגוסט 1974) הייתה נדבנית אמריקאית ומורה לדת הבהאית.
לורה נחשבת לאחת מגדול חוקרות הדת הבהאית עוד מראשית דרכו. ספרה הראשון מכיל שאלות ותשובות מפי עבד אל-בהאא (Some Answered Questions), שנכתב במהלך שהותה בעיר עכו בין השנים 1904–1906. ספר זה פורסם בשנת 1908 בפרסית וערבית. מעבר לכך, הצטרפה לורה למסעותיו של עבד אל-בהאא באירופה ובאמריקה כחלק ממסעו להפצת את הדת הבהאית. ביחד עם בעלה איפוליט דרייפוס, היו בני הזוג פעילים מבחינה דתית וחברתית בפריז ובארצות הברית. לורה נפטרה ב-1974 כתוצאה ממחלת השיגרון ונקברה בפריז.
כתיבת הספר תשובות לכמה שאלות

הספר תשובות לכמה שאלות מכיל בתוכו תיעודים ממפגשיה של לורה עם עבד אל-בהאא' במהלך שהותו כאסיר בעכו בין השנים 1904–1906. במהלך תקופה זו דאגה לורה לתעד באופן סיסטמטי את אמרותיו של עמד אל-בהאא' ולתרגם את השאלות והתשובות מפרסית לאנגלית.
יונס חאן, שתיעד את פעולותיה של לורה בימים אלו טוען כי לורה כמעט ולא יצאה מתחומי ביתו של עבד אל-בהאא'. היא עשתה זאת רק פעמים נדירות ורק לצורך ביקור באתר הקדוש בעכו. עקב רצונה והתלהבותה של לורה לרכוש מיומנויות רוחניות, העניק לה עבד אל-בהאא' את הכינוי "עמתול בהאא".
בתחילה נקרא הספר "שיחות שולחן", משום שמרבית השיחות התנהלות במהלך ארוחת הצהריים, כאשר ישבה לורה בצמוד לעבד אל-בהאא' והקשיבה להגותו הדתית. המסמכים המקוריים שנכתבו בשפה הפרסית נמצאים כיום בארכיון הבהאי בחיפה. לורה קיבלה את אישורו של עבד אל-בהאא' לפרסם את הספר בשנת 1907. כשנה מאוחר יותר, פרסמה את הספר באנגלית ובפרסית.
החלק הראשון של הספר מדבר על השפעתם של מייסדי הדתות השונות לאורך ההיסטוריה האנושית וכן מבהיר מספר נבואות מסוימות המסופרות בתנ"ך. החלק השני, מכיל פרשנויות חדשות למאפיינים ייחודיים בנצרות כמו הטבילה, השילוש הקדוש ותחייתו של ישו. החלק השלישי, עוסק בכוח של האל, בדרך בה מציג את אלוהותו ובמעגל החיים הטבעי. החלק הרביעי, עוסק בכוחותיהם ויכולותיהם של בני האדם, אלמותיות הנפש, האבולוציה, והקשר בין הטבע, הנפש והגוף. החלק החמישי, חותם את הספר בנושאים שונים כמו יחסי עבודה, גלגול נשמות, אחדות הקיום ושכר ועונש.
מאז יציאתו לאור ספרה של לורה כמעט ולא שונה, זאת מלבד לכמה שיפורים ניסוחיים בתרגום לאנגלית. הספר נחשב למרכיב הכרחי בכל ספרייה בהאית ושוגי אפנדי אף טען כי הספר הוא תוכן חיוני לפירוש המשמעות וההשלכות של ההתגלות הבהאית בשפה פשוטה וברורה. עוד הוא מוסיף כי ככל שקוראים בספר ב"זהירות וסבלנות", כך גילוייו גדולים יותר ונחשפת האמת ומשמעותו הפנימית. לכן, הוא מציין כי הספר יסייע לדורות הבאים בטיפול בבעיות רוחניות, אתיות וחברתיות בסיסיות.
מפגשיהם של לורה ועבד אל-בהאא במהלך מסעותיו במערב

בני הזוג דרייפוס התלוו לעבד אל-בהאא' בנסיעותיו הראשונות לאירופה – ללונדון, פריז, ושווייץ. חלק נרחב ממסע זה תועד על ידי ג'ולייט תומפסון, מאמינה נוספת שהתלוותה לזוג דרייפוס ועבד אל-בהאא. במהלך הטיול מתארת ג'ולייט את מידותיו הטובות, טוב ליבו של עבד אל-בהאא, והגיגים פילוסופיים שהעלה. לורה התלוותה מאוחר יותר לעבד אל-בהאא בדרכו מפריס ללונדון, מתוך רצון לעזור לו בתרגום בפרסית לאנגלית. במהלך שהותם באירלנד, שהו בביתה של המאמינה הבהאית האירית הראשונה בגני קדוגאן. עם הגיעם לפריס, הצליחו לורה ואיפוליט למצוא לעבד אל-בהאא' דירה בעיר. עבד אל-בהאא' נהג לאכול ולשהות זמן רב בקרב בית משפחת דרייפוס-ברני. שהותו של עבד אל-בהאא באותה תקופה תועדה על ידי מספר גורמים שונים וגם היא אוחדה לכדי ספר שנקרא "שיחות פריז", לורה סייעה בתרגום ספר זה מפרסית לצרפתית ועזרה בעריכת ובפרסמו בז'נבה.
במאי 1912, ביצע עבד אל-בהאא ביקור באמריקה, במהלכו שהה בביתם של הזוג ברני-דרייפוס בוושינגטון. מטרת ביקורו של עבד אל-בהאא' היה להקדיש זמן רב ככל הניתן עם קהילת המאמינים. לורה ואיפוליט התלווה לעבד אל- בהאא' גם במהלך סיור זה.
פעילותה האומנותית

המוניטין לו זכתה לורה בפעילותה הדתית והחברתית האפיל על המוניטין האומנותי שלה. אולם, כבתה של אליס ברני, שהייתה ציירת, כותבת מחזות ואספנית אומנות, ספגה לאורה עוד בימי ילדותה את הכישרון והאהבה לאומנות. מרבית יצירותיה של לאורה מוצגות כיום במוזיאון "סמיטסוניאן" לאומנות אמריקאית הממוקם בוושינגטון די.סי. עבודה המפורסמת ביותר היא פסל אישה ערומה שיצרה עבור אחותה נטלי. לאורה יצרה גם פסלי פורטר רבים, ואף ציור של הדמות המיתולוגית "מדוזה" על קנבאס שנתרם למוזיאון סמיתסוניאן לזכר אמה.
לורה גם כתבה בשנת 1909 מחזה המכונה "גיבורי האל". המחזה שפורסם כשנה מאוחר יותר בלונדון, הוא המחזה השני המתאר את עלילות בהאא אללה וקהילת המאמינים שלו. המחזה הראשון "הבאב", נכתב על ידי איזבלה גרינבסקייה והשפיע מאוד על הסופר והפילוסוף לאו טולסטוי בהבנת ההתגלות של בהאא-אללה. המחזה מחולק ל-4 חלקים, אך אינו מציג את בהאא אללה או את עבד אל-בהאא. הנ"ל מופיעים כדמויות שמסביבן מתחולל הסיפור עצמו, אך אינן דמויות אקטיביות במחזה.
הערות שוליים

↑  Khademi, Mona. “A Glimpse into the Life of Laura Dreyfus-Barney” Lights of ‘Irfán Book Ten. Pp.71-76.
↑  http://bahai-library.com/dreyfus-barney_biography_hippolyte_dreyfus-barney
1 2  http://www.iranicaonline.org/articles/dreyfus-barney#pt2
↑  http://bahai-library.com/dreyfus-barney_biography_hippolyte_dreyfus-barney
↑  A Glimpse into the Life of Laura Dreyfus-Barney. Lights of ‘Irfán Book Ten. Pp. 84-95.
↑  https://www.bahai.org/library/authoritative-texts/abdul-baha/some-answered-questions/2#044027452
↑  From a letter dated 14 November 1940 written on behalf of Shoghi Effendi to an individual believer.
↑  A Glimpse into the Life of Laura Dreyfus-Barney. Lights of ‘Irfán Book Ten. Pp. 86-89.
↑  https://americanart.si.edu/artist/laura-dreyfus-barney-248
↑  http://www.afnanlibrary.org/docs/english-european-books/barney-gods-heroes/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272324705171  PLWABN: 9810677099805606  BIBSYS: 1560455415949  BnF: cb12587889f (data)  CiNii: DA1139583X  GND: 1046109588  ISNI: 0000 0000 8144 3962  LCCN: n81014552  Léonore: 121077  NSK: 000261492  NTA: 069068402  RERO: 02-A000016375  SUDOC: 123047293  ULAN: 500336302  VIAF: 64443321   WorldCat (עם VIAF): 64443321 
ציור של לורה קליפורד ברני
עלי בננה

עלה בננה
דג קרפיון מבושל עם תבלינים בעלה בננה.
הכנת צלחות עלי בננה
עלה הבננה הוא העלה של צמח הבננה. הצמח מייצר עד 40 עלים במחזור גידול. בגלל גודלם, גמישותם ועמידותם למים, לעלים מגוון רחב של יישומים כגון בישול, עטיפה, והגשת מזון במגוון רחב של מטבחים בעיקר באזורים טרופיים וסובטרופיים.
העלים משמשים למטרות דקורטיביות וסמליות בטקסים הינדיים ובודהיסטיים רבים. בבתים מסורתיים באזורים טרופיים, גגות וגדרות עשויים עם סכך עלים יבשים של בננה. בננות ועלי דקל היו היסטורית משטחי הכתיבה העיקריים במדינות רבות בדרום ודרום מזרח אסיה.
יישומים במטבח

עלי הבננה גדולים, גמישים ועמידים למים. הם מעניקים ארומה למזון שמתבשל בהם או מוגש עליהם; אידוי עם עלי בננה מעניק טעם מתוק וארומה עדינים למנה. העלים אינם נאכלים בעצמם והם נזרקים לאחר צריכת התכולה.
מלבד הוספת טעם, העלים שומרים על המיצים ומגנים על המזון מפני שריפה, בדומה לנייר כסף. בטמיל נאדו (הודו) העלים מיובשים במלואם ומשמשים כחומר אריזה למזון, וגם מיוצרים לכוסות להכיל נוזלים.
לפי אזור > אוסטרונזיה > במטבח האינדונזי

במטבח האינדונזי, עלה בננה משמש בשיטות בישול הנקראות פפס ובוטוק; חבילות המזון של עלי הבננה מאודות, מבושלות או צלויות על פחם. עלי בננה משמשים גם לעטוף כמה סוגים של חטיפים כמו נגאסארי או קו פיזנג ואוטאק-אוטק, וגם לעטוף מעדני אורז דביק דחוס כמו למפר ולונטונג.
בג'אווה, עלה בננה משמש גם כקערה חרוטית רדודה הנקראת "פינקוק", בדרך כלל להגשת רוג'ק טומבוק, פלסל או סאטאי.
לפי אזור > אוסטרונזיה > במטבח המלזי והסינגפורי

במטבח המלזי והסינגפורי משתמשים בעלי בננה לעטיפת קויה ואוטק-אוטק מסוימים. מזונות מלאזיים כמו נאסי למאק נוהגים גם לעטוף בעלי בננה ומעל זה עוטפים בנייר עיתון.
לפי אזור > אוסטרונזיה > במטבח הפיליפיני

עלי בננה הם השיטה המסורתית להגשת אוכל במטבח הפיליפיני, עם אורז ומנות אחרות מונחות על עלי בננה גדולים (סאלו-סאלו, שמזכיר מזנון).
שיטה מסורתית נוספת להגשת מזון היא על ידי הנחתו על תוחם עלים של בננה המונח מעל סלסלת עץ עשויה מבמבוק.
לפי אזור > דרום אסיה

במטבח הדרום הודי ובמטבח הבנגלי מגישים באופן מסורתי אוכל על עלה בננה, במיוחד במדינות כמו אנדרה פראדש, טלנגנה, טמיל נאדו, קרנטקה, קראלה, אודישה, מערב בנגל וגם בסרי לנקה. באזורים אלו נהוג להגיש אוכל על עלה בננה באירועים חגיגיים, ולרוב בננה היא חלק מהאוכל המוגש. במהראשטרה, באירועים מיוחדים כמו Ganesh chaturthi, אנשים אוכלים מעלי בננה. עלה הבננה משמש גם לעטיפת דגים, שאותם ניתן לאדות.
לפי אזור > דרום אסיה > במטבח הבנגלי

במטבח הבנגלי, עלה בננה משמש להכנת פטורי, שהוא דג טרי ללא עצמות כבוש ומתובל, מאודה ומבושל בתוך עלה בננה שגם נאכל עליו. המאכל נעשה בדרך כלל עם דג ברמונדי.
לפי אזור > דרום אסיה > במטבח ההודי

בהודו, אורז לבן (או אורז מבושל במסעדות דרום הודיות אותנטיות) מוגש על עלה בננה עם מבחר של ירקות, חמוצים, פפדאם ותבלינים אזוריים אחרים (בדרך כלל חמוץ, מלוח או חריף).
עלה הבננה משמש כצלחת חד פעמית והוא כשלעצמו אינו נאכל. הבחירה בעלי הבננה נובעת בעיקר מהעלים הרחבים וכן מהנוכחות בכל מקום של הצמח בדרום הודו. בדרך כלל, רק רוטב צמחוני (למשל סמבאר) יוגש על האורז מכיוון שהוא אמור להיות מנה צמחונית מסורתית. עם זאת, לפעמים מוגשות גם ביצים מבושלות, בקארי או בשר מטוגן או פירות ים.
לפי אזור > אמריקה הלטינית > במטבח הקאריבי והמקסיקני

גואנימוס עשויים מקמח תירס, ממולאים בבשר טחון ועטופים בעלי בננה.
בפוארטו ריקו מכינים פסטלים בעיקר עם בצק בננה ירוקה טרי ממולא בבשר חזיר, ולאחר מכן עטוף בעלי בננה שהתרככו על האש. מנות אורז רבות בפוארטו ריקו מבושלות עם עלי בננה כמכסה להוספת טעם וארומה. דגים וכתף חזיר ניתן לעטוף בעלי לחך ולאפות.
טמלה מקסיקני מאודה לעיתים קרובות בעלי בננה. עלי בננה משמשים לעטיפת בשר חזיר במאכל היוקטן המסורתי Cochinita pibil.
לפי אזור > אמריקה הלטינית > במטבח המרכז אמריקאי

ויגורון הוא מאכל ניקרגוואי מסורתי. הוא מורכב מסלט כרוב המכונה קורטידו (כרוב קצוץ, עגבניות, בצל ופלפל צ'ילי כבוש בחומץ ומלח), מניהוט מבושל וצ'יצ'רונים (בשר חזיר מטוגן עם עור או עם בשר), עטוף בעלה של בננה. וריאציות של מנה זו נמצאות גם בקוסטה ריקה.
Vaho (או Baho) הוא תערובת של בשר, פלנטנים ירוקים ויוקה מבושלים בעלי בננה.
טמלה המיוצרת ברחבי מרכז אמריקה עטופים באופן מסורתי בעלי בננה לפני הבישול, מה שמעניק טעם ייחודי לבצק התירס.
נקאטמאל מורכב בעיקר מתירס מסה (מעין בצק שנעשה באופן מסורתי מתהליך הנקרא ניסקזאר) ושומן חזיר, אך כולל גם תבלינים כמו מלח ואצ'יוטה (אנאטו). המילוי מורכב מבשר חזיר מתובל, אורז, פרוסת תפוח אדמה, פלפל, עגבנייה, בצל, זיתים, ענפי כוסברה ו/או נענע, ולפעמים, אם כי פחות שכיח, צלפים, צימוקים או צ'ילי טרי (אדום או ירוק), הכל עטוף בעלי בננה. מנה זו היא מסורתית לניקרגואה.
לפי אזור > אמריקה הלטינית > בברזיל

בברזיל חלק מהאנשים עשויים להשתמש בעלה של בננה יבשה כחלופה לניירות גלגול רגילים. הרעיון הפך להיות מקובל בקרב צעירים לאחר שזמר מקומי בשם ארמנדיניו כתב על זה שיר.
לפי אזור > שימושים אחרים

עלי בננה הוצעו גם כחומר שממנו ניתן להכין מגשים לארוחות חברת תעופה, כדי להפחית את הזיהום הסביבתי.
במסורת ובדת

עלי בננה משמשים הינדים ובודהיסטים כאלמנט דקורטיבי לאירועים מיוחדים, נישואים וטקסים בדרום הודו ובדרום מזרח אסיה.
כמשטח כתיבה

בננה ועלי דקל היו היסטורית משטח הכתיבה העיקרי במדינות רבות בדרום ודרום מזרח אסיה. זה השפיע על התפתחות הכתב במקומות אלו. האותיות המעוגלות של רבים מהכתבים של דרום הודו, סרי לנקה ודרום מזרח אסיה כמו בורמזית, בייביין וג'וואנית, למשל, נחשבות שהושפעו מצורת עלי הבננה. זוויות חדות והתחקות של קווים ישרים לאורך הווריד של העלה עם כלי כתיבה חד יסתכנו בפיצול העלה והרס פני השטח, ולכן נדרשו אותיות מעוגלות, או אותיות עם קווים ישרים רק בכיוון האנכי או האלכסוני, לשימוש יומיומי מעשי.
שימושים אחרים

העלים מכילים אפיאין המשמש לייצור מוצרי ננו-חלקיקים.
ראו גם

ציפור גן עדן (פרח)
הערות שוליים

↑  Docken, Judith (15 ספט' 2013). "Why Won't a Banana Plant's Leaves Open?". SFGate (באנגלית). ארכיון מ-20 אוק' 2020. נבדק ב-5 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nace, Trevor (2019-03-25). "Thailand Supermarket Ditches Plastic Packaging For Banana Leaves". Forbes. ארכיון מ-2019-03-26. נבדק ב-2019-03-26.
↑  Molina, A.B.; Roa, V.N.; Van den Bergh, I.; Maghuyop, M.A. Advancing banana and plantain R & D in Asia and the Pacific. p. 84. ארכיון מ-2017-12-12.
↑  Black Cod Steamed in Banana Leaves with Thai Marinade (אורכב 22.06.2012 בארכיון Wayback Machine), Frog Mom
↑  Frozen Banana Leaf (אורכב 30.06.2012 בארכיון Wayback Machine), Temple of Thai Food Store
↑  "Banana". Hortpurdue.edu. ארכיון מ-15 באפריל 2009. נבדק ב-2009-04-16. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Elizabeth Ann Quirino (16 בדצמבר 2014). "Have Filipino food, will travel". Inquirer. ארכיון מ-20 בדצמבר 2014. נבדק ב-6 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Margaret Littman. "Authentic Filipino Food Comes to Nashville for One-Night SALO Project Pop-Up". Nola Defender. ארכיון מ-6 בינואר 2015. נבדק ב-6 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "What I Ate @ Eureka (Palmeras)". The Hungry Giant. 5 בינואר 2012. אורכב מ-המקור ב-6 בינואר 2015. נבדק ב-6 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Uses of Bilao, Round Bamboo Tray". Luntian Laboratory. אורכב מ-המקור ב-6 בינואר 2015. נבדק ב-6 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Vigorón Recipe (Nicaraguan yuca, pork rind and cabbage salad) | Nicaragua | Whats4Eats". 11 באוגוסט 2009. ארכיון מ-2013-09-24. נבדק ב-2013-06-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rueb, Emily S. (2019-10-11). "Airline Food Waste Is a Problem. Can Banana Leaves Be Part of the Solution? (Published 2019)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-02-17.
↑  "The art of dining on a banana leaf". newindianexpress.com. New Indian Express. 14 ביוני 2017. נבדק ב-28 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sayadi, Khali; Akbarzadeh, Fatemeh; Pourmardan, Vahid; Saravani-Aval, Mehdi; Sayadi, Jalis; Chauhan, Narendra Pal Singh; Sargazi, Ghasem (2021). "Methods of green synthesis of Au NCs with emphasis on their morphology: A mini-review". Heliyon. Cell Press. 7 (6): e07250. Bibcode:2021Heliy...707250S. doi:10.1016/j.heliyon.2021.e07250. ISSN 2405-8440. PMC 8220187. PMID 34189304.
אורז מאודה עטוף בתוך עלה בננה כדי לשפר את הארומה והאסתטיקה שלו
לונטונג לא עטוף. הצבע נוצר מעלה הבננה המשמש כעטיפה.
נאסי למק עטוף באופן מסורתי בעלי בננה
קססה סומאן, עטוף בעלי בננה.
אוכל מוגש על עלה בננה בקרנטקה, הודו.
Nacatamales מוכן לאידוי
Vajo ניקרגואה מסורתית
פראסדאם הציע על עלי בננה אחרי פוג'ה בבית בגונטור, הודו.
פוטומק

| --- | --- |
נהר הפוטומק בוושינגטון, למרגלות אנדרטת ג'פרסון
נהר הפוטומק בוושינגטון, למרגלות אנדרטת ג'פרסון
 מידע כללי
 אורך:  613 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  316 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  40,608 קמ"ר
 מוצא:  פיירפקס סטון(אנ'), מרילנד
 גובה מוצא הנהר:  933 מטרים
 יובלים:  Monocacy River, St. Marys River, Spout Run, Watts Branch, Windy Run, Wicomico River, Yeocomico River, Sleepy Creek, Savage River, Piney Run, Seneca Creek, Piscataway Creek, Quantico Creek, Potomac Creek, Popes Creek, Occoquan River, Opequon Creek, Little Cacapon River, Fifteenmile Creek, Town Creek, Patterson Creek, Evitts Creek, North Branch Potomac River, Sideling Hill Creek, Back Creek, Mattox Creek, Tonoloway Creek, Laurel Fork, Zekiah Swamp Run, South Branch Potomac River, Wills Creek, Pomonkey Creek, Neabsco Creek, Cacapon River, Broad Run, Catoctin Creek, Coan River, Chopawamsic Creek, Conococheague Creek, Broad Run, Accotink Creek, נהר אנקוסטיה, Aquia Creek, Antietam Creek, Rock Creek, נהר שננדואה, Pohick Creek, Difficult Run, Donaldson Run, Little River, Little Hunting Creek, Maddox Branch, Muddy Branch, Mattawoman Creek, Dogue Creek, Licking Creek, Hunting Creek, Foundry Branch, Hull Creek, Four Mile Run, Goose Creek, New Creek 
 שפך:  מפרץ צ'ספיק, באוקיינוס האטלנטי
 מדינות באגן הניקוז:  מערב וירג'יניה, וירג'יניה, פנסילבניה, מחוז קולומביה, מרילנד
 אגן הניקוז של הפוטומק
 אגן הניקוז של הפוטומק
 
אשדות בנהר הפוטומק, מערבית לוושינגטון די. סי.
אשדות בנהר הפוטומק
נהר הַפּוֹטוֹמַק (באנגלית: Potomac River) הוא נהר ראשי העובר דרך בירת ארצות הברית וושינגטון די. סי. ונשפך למפרץ צ'ספיק באוקיינוס האטלנטי, לחופה המזרחי של ארצות הברית. אורכו של הנהר כ־616 ק"מ, עם שטח אגן ניקוז של כ-37,600 קמ"ר, והוא הנהר הרביעי בגודלו בארצות הברית הנשפך לאוקיינוס האטלנטי, וה־21 בגודלו בארצות הברית כולה. הנהר הוא אחד מ-14 "נהרות מורשת" שממשל קלינטון הכריז עליהם כראויים לתמיכת הממשל בשימורם, ניקיונם ושיחזורם היכן שנדרש.
גאוגרפיה > מקורות הפוטומק

אגן הניקוז של הפוטומאק משתרע על פני חלקים של ארבע מדינות: מרילנד, פנסילבניה, וירג'יניה ווירג'יניה המערבית, כמו גם מחוז קולומביה. מוצא הנהר נמצא בגובה של 933 מטרים מעל פני הים, ומקורו במספר מעיינות בהרי אלגני (אנ') שבוירג'יניה המערבית ובווירג'יניה, משם יוצאים שני ענפים של הפוטומק: צפוני(אנ') ודרומי(אנ'): הענף הצפוני זורם מהפארק המדינתי "אבן פיירפקס"(אנ') שבווירג'יניה המערבית, אל מפגשו עם הענף הדרומי; הענף הדרומי זורם מצפון-מערב מחוז היילנד(אנ'), וירג'יניה ליד הייטאון(אנ'), ולאורך הקצה המזרחי של חזית אלגני(אנ'). שניהם נפגשים מזרחית לגרין ספרינג(אנ') במחוז המפשייר(אנ'), וירג'יניה המערבית, ויוצרים יחדיו את הפוטומק. מפגש זה ממוקם בערך שלושה קילומטרים מזרחית לגרין ספרינג, על הגבול של מרילנד ומערב וירג'יניה. מכאן, הפוטומק זורם מזרחה יותר, לפני שהוא יוצא דרומה לכיוון וושינגטון הבירה.
גאוגרפיה > יובליו העיקריים

לאורך זרימתו קולט הנהר מים מהיובלים העיקריים שלו שבגבעות וירג'יניה ומרילנד שהם: נהר שננדואה, נהר מונוקאסי (אנ'), נהר אנקוסטיה, נהר אוקוקוואן (אנ'), נהר קאקאפון (אנ') ונהר סאבאג' (אנ'), אך קיימים יובלים רבים נוספים, גם אם קטנים יותר (נחלים - Creeks).
גאוגרפיה > הנהר כקו גבול בין מדינתי

הנהר מהווה בחלקו התחתון את הגבול בין מרילנד ומחוז קולומביה - וושינגטון די סי וגם בין מרילנד לווירג'יניה. בחלקו העליון מהווה את הגבול בין מדינות מרילנד לווירג'יניה המערבית. בנקודת המפגש בין נהר הפוטומק לנהר שננדואה שממזרח לעיירה הארפרס פרי, מתקיים מיפגש בין 3 גבולות של מדינות: מרילנד, וירג'יניה ווירג'יניה המערבית, והוא ידוע בשם "הנקודה" (The Point).
גאוגרפיה > מפליו הגדולים

בהמשך הזרימה מזרחה לכיוון האוקיינוס, הנהר יוצר את המפלים הגדולים שלו. שם מצטמצם רוחב הנהר מכ-330 מטר, ממש מעל המפלים, לרוחב שבין 20 ל-33 מטר, כשהוא זורם בעוצמה ובמהירות דרך ערוץ מָאתֶּר(אנ') הצר מאד, ובמרחק קצר מתחת למפלים. המפלים הגדולים של הפוטומק מציגים את קו המפלים התלול ביותר מבין כל נהרות מזרח ארצות הברית.
גאוגרפיה > שפך הנהר

בהתקרבו לאוקיינוס, הנהר מתרחב והולך ומגיע לרוחב של כ-17 ק"מ במוצא הנהר לים. אורך שפך הנהר, על פיתוליו מגיע ל-189 קילומטר בערך.
היסטוריה > היסטוריה של הטבע

הנהר עצמו בן לפחות 3.5 מיליון שנים, אך ככל הנראה גילו נמשך עשרה עד עשרים מיליון שנים אחורה, כאשר מפלס האוקיינוס האטלנטי ירד וחשף משקעי חוף לאורך קו הנפילה. זה כלל את האזור במפלים הגדולים, שנשחק לצורתו הנוכחית בתקופות הקרח האחרונות.
שיפוע כל הנהר בממוצע הוא כ-0.14%, ירידה של 930 מ' על פני 652 ק"מ.