stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המעניק
תקציר העלילה > רקע

הקהילה בה חי ג'ונס נשארת הרמונית על ידי הענקת מקצוע לאנשים לפי תחביביהם וכישוריהם (כמו בקומוניזם: "כל אחד כפי יכולתו ולכל אחד לפי צרכיו"), על ידי זיווג בעל ואישה לפי נתונים אישיים שיאזנו אחד את השני ועל ידי הענקת עד לשני ילדים לכל "יחידה משפחתית" – זכר ונקבה. הילדים נולדים לנשים שקיבלו את המקצוע "אם-יולדת" והענקתם ליחידות משפחתיות נעשית לפי הגשת מועמדות והתאמה של המשפחה. כל משפחה יכולה לקבל זכר אחד ונקבה אחת כדי לשמור על האיזון בין שני המינים. אחרי שהיחידה המשפחתית סיימה לגדל את שני הילדים היא מתפרקת: ההורים עוברים למתקן לבוגרים חסרי ילדים והילדים מקימים יחידות משפחתיות משל עצמם מבלי לשמור על קשר עם היחידה המשפחתית בה גדלו. כל נער ונערה המתחילים לחוש רגש ותחושות של אהבה מתחילים לקבל גלולות המדכאות את הרגשות האלו, המכונים "התעוררות".
השטח בו חיה הקהילה וכל השטח שסביבה וסביב קהילות זהות לה עברו שיטוח על מנת להקל על הבנייה ועל התחבורה בתוך ובין הקהילות. אף על פי שיש בקהילה מדגרת דגי סלמון, אין עוד אף בעל חיים ברחבי הקהילה. אזרחי הקהילה מכירים את המילה "חיות" רק כמילת גנאי לאנשים המתנהגים בצורה מוזרה. לילדי הקהילה בגילאים מסוימים יש בובות בצורות של בעלי חיים כמו דובים ופילים אך אזרחי הקהילה חושבים כי הם יצורים מומצאים, וקוראים להם 'חפץ -מנחם'. מערכת "בקרת אקלים" שומרת על מזג האוויר בשטחי הקהילה קבוע. מרומז בסיפור כי נעשה שימוש בהנדסה גנטית על מנת ליצור עיוורון צבעים בבני האדם כך שהם חיים בעולם חסר צבע. לרוב מוחלט של אזרחי הקהילה יש עיניים כהות ורק לחריגים (כמו ג'ונס, גבריאל התינוק והמעניק) יש עיניים בהירות.
הקהילה מנוהלת על ידי "ועדת הקשישים" המחליטה (בין השאר) איזה תפקיד יקבל כל אזרח בגיל 12. האזרח מקבל את התפקיד לפי תחביביו וכישרונותיו והוא יישאר בתפקיד זה במשך כל ימי חייו הפרודוקטיביים. אנשי הקהילה כפופים לחוקים הנוגעים בכל הבטי החיים. רוב החוקים, אם הופרו, מחייבים התנצלות פשוטה אך עם זאת טקסית של המפר. ישנם חוקים, למשל חוק האוסר על ילדים מתחת לגיל תשע לרכוב על אופניים, המופרים בסתר ולא מתייחסים להפרתם ברצינות. אם אזרח מפר חוקים משמעותיים שלוש פעמים הוא משוחרר. תהליך השחרור נראה בתחילת הסיפור כתהליך טקסי בו המשוחרר עובר לגור ב"מקום אחר" – מקום טוב אך מחוץ לקהילה. בסופו של דבר מתברר כי השחרור הוא המתה באמצעות זריקת רעל המשמשת לא רק לענישה אלא גם לבקרת המוות בזקני הקהילה ובפעוטות חלשים.
דמויות מרכזיות

ג'ונס (Jonas) – ג'ונס הוא 11 ההופך ל-12. ג'ונס מקבל את תפקיד "מקבל הזיכרונות" של הקהילה. יש לו אחות קטנה – לילי אבא ואמא.
המעניק – האדם החשוב ביותר בקהילה. יש לו היכולת לחוות כאב ואהבה ולראות צבעים בעוד אחרים אינם יכולים. ביתו – רוזמרי (Rosemary) נבחרה להיות מקבלת הזיכרונות 10 שנים לפני ג'ונס.
לילי (Lily) – אחותו הצעירה של ג'ונס. לילי היא 7 שהופכת ל-8.
גבריאל (Gabriel) – תינוק. ביום בו הוא נהפך ל-1 הוא מקבל שנה נוספת בה הוא יטופח. משפחתו של ג'ונס מקבלת (בצורה חריגה) חלק מהאחריות לטיפוחו של גבריאל (המכונה בקיצור גייב). לגבריאל יש עיניים בהירות כמו שיש לג'ונס. בגלל התפתחות איטית של גבריאל הוחלט לשחררו אך ג'ונס בורח איתו.
אשר (Asher) – חברו הטוב ביותר של ג'ונס. בגילו של ג'ונס.
אביו של ג'ונס – מטפח האחראי על טיפוחו של גייב, ומצליח להרוויח לגייב שנת התפתחות נוספת.
אימו של ג'ונס – שופטת העובדת במחלקת השפיטה של הקהילה.
פיונה (Fiona) – ילדה בשכבת גילו של ג'ונס. חברה של ג'ונס שמקבלת את תפקיד "מטפלת זקנים". פיונה מופיעה בחלום ה"התעוררות" של ג'ונס.
פרסים ומועמדויות

לויס לאורי זכתה במספר פרסים ומועמדויות על סיפרה "המעניק":
מדליית ניוברי לשנת 1994.
פרס William Allen White Children's Book לשנת 1996.
כניסה לרשימות "הספר הטוב ביותר לילדים מתבגרים", "ספרי ALA ראויים לציון" ו-"100 הספרים המאותגרים ביותר בין 1990-2000" של איגוד הספריות האמריקאי.
תואר ספר הכבוד מהבוסטון גלוב-הורן (Boston Globe-Horn Book Honor Book).
מדליית רג'ינה (Regina Medal).
Booklist Editors' Choice.
ספר השנה ב"סקול לייבררי ג'ורנל" (School Library Journal).
עיבודים

סרט קולנוע בשם "המעניק", המבוסס על הספר, יצא לאקרנים באוגוסט 2014.
תרגום לעברית

הספר יצאה בעברית בשנת 1998 בהוצאת כתר, בתרגום דפנה לוי ינוביץ, ושוב בהמהדורה מחודשת ב-2014.
הערות שוליים

↑   מאיה לוין, אם עכשיו הסרט, למה שארצה לקרוא את הספר?, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14554667h (data)
ג'ק גליסון

| --- | --- |

גליסון, 2022
 לידה:  20 במאי 1992 (בן 32) אירלנדקורק, אירלנד
 מדינה:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  Gonzaga College 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ק גליסון (באנגלית: Jack Gleeson; נולד ב-20 במאי 1992) הוא שחקן אירי, אשר ידוע בעיקר תודות לתפקיד בתור ג'ופרי באראתיאון בסדרה "משחקי הכס" של רשת HBO.
ביוגרפיה

גליסון נולד בעיר קורק שבאירלנד. וגדל בשכונת רנלה בעיר הבירה דבלין. יש לו שתי אחיות גדולות, רייצ'ל ואמה, שגם הן מעורבות בתיאטרון האירי. הוא השתתף איתם בשיעורי דרמה כשהיה צעיר, וגם הופיע בתיאטרון נוער.
בין השנים 2010 ל-2015, למד גליסון בטריניטי קולג', דבלין, שם הוא למד פילוסופיה ותאולוגיה.
קריירה

הוא החל לשחק בגיל שבע בסדנת התיאטרון העצמאית. את תפקידיו הראשונים עשה בקולנוע, כמו בסרט "באטמן מתחיל" (2005) או "זריחה של קשתות" (2009) שם היו לו תפקידים משניים. בשנת 2010 קיבל תפקיד מוביל בסרטה של אלישיה דאפי, "כל הילדים הטובים". בביקורות לסרט זה, גליסון תואר כ"תגלית הגדולה של הסרט".
החל משנת 2011 גילם גליסון בסדרת הטלוויזיה של רשת HBO "משחקי הכס" את דמותו של ג'ופרי באראתיאון. גליסון היה אחד מראשוני השחקנים שלוהקו לסדרה והמשיך בתפקידו זה גם בעונה השנייה והשלישית ותחילת העונה הרביעית. הוא ציין כי הוא שואב השראה לדמותו מהשחקן חואקין פיניקס, בתפקידו כקומודוס בסרט "גלדיאטור".
ב-2013, גליסון למד באוניברסיטת דבלין, כששנה קודם לכן אף קיבל מלגה מהמכללה להמשך לימודיו. גליסון אמר כי הוא מעדיף קריירה אקדמאית על פני קריירת משחק מקצועית, לאחר שיסיים את תפקידו בסדרת "משחקי הכס".
מיד לאחר שידורו של הפרק השני בעונה הרביעית של הסדרה, "The Lion and the Rose" באפריל 2014, אימת גליסון את הידיעה אודות פרישתו הזמנית מקריירת המשחק.
ואולם ב-2020 חזר ולוהק לקומדיה "Out of Her Mind" של רשת BBC Two.
בשנת 2023 הוא התחיל לשחק בסדרה "החמישייה הסודית".
חיים אישיים

גליסון מתגורר בדבלין, אירלנד; הוא גר בעבר בלונדון, אנגליה.
במאי 2018, גליסון תמך בפומבי בקמפיין לביטול התיקון השמיני של אירלנד.
באוגוסט 2022 התחתן גליסון עם רוזין אומהוני. החתונה התקיימה במחוז קרי באירלנד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | שלטון האש | ילד |  |
| 2005 | באטמן מתחיל | ילד קטן במרפסת |  |
| 2007 | Shrooms | תאום בודד |  |
| 2009 | A Shine of Rainbows | סימוס |  |
| 2010 | All Good Children | דארה |  |
| 2021 | Rebecca's Boyfriend | רורי |  |
| 2024 | ארץ החטאים (אנ') | קווין |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 - 2008 | Killinaskully | פה קונורס ג'וניור | 4 פרקים |
| 2011 - 2014 | משחקי הכס | ג'ופרי באראתיאון | תפקיד ראשי (עונות 4-1); 26 פרקים |
| 2020 | Out of Her Mind | קספר | 2 פרקים |
| 2025 | בית גינס | ביירון יוז | סדרה עתידית של נטפליקס |
| TBA | Safe Harbor | פארל |  |
הערות שוליים

↑  Leslie Felperin, All Good Children, variety.com
↑  Logan Hill, The Villains Questionnaire - Jack Gleeson, GQ, June 2012.
↑  Mark O'Regan, Jack Gleeson swaps 'Game of Thrones' for seat of learning, independent.ie, 17.4.2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007335888905171  GND: 1059836599  ISNI: 0000 0003 6771 9709  LCCN: no2012033144  SUDOC: 260842184  VIAF: 233353138   WorldCat (עם VIAF): 233353138
אות אתנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ריק ריירדן
 איורים:  ג'ון רוקו 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 מקום התרחשות:  יוון 
 הוצאה
 הוצאה:  Hyperion Books ובעברית גרף
 תאריך הוצאה:  2012
 מספר עמודים:  574 (בגרסה המקורית)
 הוצאה בעברית
 תרגום:  יעל אכמון
 סדרה
 סדרת ספרים:  גיבורי האולימפוס
 ספר קודם:  בן נפטון
 הספר הבא:  בית האדס
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-84-9043-010-1
 הספרייה הלאומית:  003495725
 
אות אתנה (באנגלית: The Mark of Athena) הוא רומן-פנטזיה משנת 2012 שנכתב על ידי ריק ריירדן ומהווה את הספר השלישי בסדרת "גיבורי האולימפוס". הספר מתמקד באנבת', פרסי, ליאו, פייפר, הייזל, פרנק וג'ייסון. הספר זכה לביקורות חיוביות והיה לרב מכר כמו הספרים האחרים בסדרה ובסדרה הקודמת לה, "פרסי ג'קסון והאולימפיים".
הנבואה והתגשמותה

אלה ההרפיה מדקלמת את הנבואה הבאה:
בדד מתהלכת בת החוכמה,

ברומא בוער אות אתנה הרמה,

תאומים מחניקים נשימת המלאך,

אשר הסוד למוות-עד בידיו מונח.

זהוב וחיוור ניצב אסון הענקים,

שיחולץ בכאב מתוך כלא החוטים.
משמעות הנבואה כפי שמתבאר בספר:
"בדד מתהלכת בת החכמה" – בת החכמה היא אנבת', בתה של אתנה אלת החוכמה. היא צריכה לצאת למסע לבד, ללא עזרת חבריה או חפצים קסומים.
"ברומא בוער אות אתנה הרמה" – המסע של אנבת' הוא בעקבות אות אתנה, אשר נמצא ברומא.
"תאומים מחניקים נשימת המלאך" – שני ענקים תאומים: אפיאלטס ואוטוס, כולאים את ניקו די אנג'לו (פירוש המילה אנג'לו באיטלקית היא מלאך) בתוך כד ארד בלי אוויר, ובכך חונקים אותו.
"אשר הסוד למוות-עד בידו מונח" – ניקו די אנג'לו הוא היחיד שיודע איפה נמצאים שערי המוות, שכל עוד הם פתוחים כל אחד יכול לחזור לחיים.
"זהוב וחיוור ניצב אסון הענקים" – אסון הענקים: פסל אתנה פרתנוס - העשוי מזהב ומשנהב - הוא היחיד שיכול לגרום לשני המחנות (היווני והרומי) להתאחד ולנצח את הענקים.
"אשר יחולץ בכאב מתוך כלא החוטים" – אנבת' נחבלת וצולעת בדרך למציאת אתנה פרתנוס, ולכן "יחולץ בכאב". כדי שאנבת' תצליח לחלץ את הפסל, היא צריכה להערים על ארכנה – מפלצת מיתולוגית המתוארת כעכבישת ענק שנוטרת טינה לכל ילדי אתנה בגלל אמם, שקיללה אותה עוד בימי יוון העתיקה. אנבת' משחררת את אתנה פרתנוס שהייתה בתוך חוטים רבים שטוותה ארכנה.
הערות שוליים

↑  פסטוס, מוזכר בכל הספרים מלבד השני
יצחק הלפרין

ערך זה עוסק ביצחק הלפרין, חקלאי, חבר אגודת הגדעונים ושותף במחתרת ניל"י. אם התכוונתם לרב בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  17 באוקטובר 1890 ג' בחשוון תרנ"א האימפריה העות'מאנית זכרון יעקב, האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  3 בינואר 1960 (בגיל 69) ג' בטבת תש"כ ישראל בנימינה, ישראל
 השתייכות:  ניל"י
 תפקידים בשירות
 חבר ניל"י, איש קשר
 
יצחק הלפרין (17 באוקטובר 1890, זכרון יעקב – 3 בינואר 1960, בנימינה) היה חקלאי בזכרון יעקב ובבנימינה. חבר אגודת הגדעונים ושותף במחתרת ניל"י.
ביוגרפיה

הלפרין נולד ב-1890 בזכרון יעקב לירחמיאל ורבקה הלפרין שהיו ממייסדי המושבה ב-1882 התחנך בבתי הספר במקום ומגיל צעיר השתתף בעבודה החקלאית במשק הוריו. ב-1911 גויס לצבא האימפריה העות'מאנית והשתתף במלחמת הבלקן הראשונה שלאחריה שוחרר וחזר לזכרון יעקב. ב-1913 רכש מיק"א אדמה בשוני והחל לעבד אותה ולשמור עליה. ב-1914 הצטרף לאגודת הגדעונים שנוסדה במושבה והשתתף בשמירה על שדותיה.
ב-1915, עם הקמת מחתרת ניל"י, הצטרף לשורותיה ועסק בהעברת ידיעות בין חבריה. ב-1917 כשנחשפה הרשת וחילים טורקים הקיפו את המושבה הצליח הלפרין לברוח להרים שמסביב אולם כשניסה לחזור נלכד. תחילה נשלח לכלא בחיפה שם עונה על מנת שיגלה את מקום מחבואו של יוסף לישנסקי. לאחר 10 ימים נשלח עם חברו למחתרת מנשה ברונשטיין לכלא "חאן עלי באשה" שבדמשק שם המשיכו עינוייו. הלפרין שהה בכלא כשנה ושוחרר לבסוף עם כיבוש דמשק ב-1918 וחזר למושבה.
ב-1922 עבר למושבה בנימינה שם הקים את ביתו.
משפחתו

הלפרין נישא ב-1920 לשושנה בת ישראל שניאור זלמן סמסונוב. לזוג נולדה בת ו-2 בנים. נפטר ב-1960 והובא למנוחות בבית הקברות בבנימינה. אשתו, שושנה, נפטרה ב-1962 ונקברה לצידו.
ראו גם

נפילתה של ניל"י
הערות שוליים

↑  נפטר יצחק הלפרין - ממיסדי בנימינה ומשרידי ניל"י, חרות, 4 בינואר 1960
קברם של שושנה ויצחק הלפרין בבנימינה
טוני וורד

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1963 (בן 61) סן חוזה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 בן או בת זוג:  מדונה (1990–1991) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
טוני וורד (באנגלית: Tony Ward; נולד ב-10 ביוני 1963) הוא דוגמן ושחקן אמריקאי.
ביוגרפיה

וורד נולד בסנטה קרוז בקליפורניה כאמצעי מבין שלושה בנים.
כשהחל את לימודיו בקולג' התגלה כדוגמן והחל לעבוד בתחום.
הוא דגמן הלבשה תחתונה לקלווין קליין, לאחר מכן עבד בין היתר עבור קרל לגרפלד, דולצ'ה וגבאנה והוגו בוס.
הוא היה חתום בסוכנויות דוגמנות בניו יורק, לונדון, מילאנו וקופנהגן.
בתחילת שנות התשעים היה בן זוגה של הזמרת מדונה והופיעה במספר קליפים שלה, הוא גם הופיעה בספרה "סקס", מלבד זאת הוא הופיעה בקליפים של אמנים נוספים.
ב-1999 הופיע בסרט העצמאי "Out in Fifty" לצד מיקי רורק.
ב-2002 הופיע בסרט קומדיית הפעולה "All About the Benjamins".
ב-2008 שיחק בסרט הקנדי "Story of Jen".
פרנציסקה גיפיי

פרנציסקה גיפַיי (בגרמנית: Franziska Giffey; נולדה ב-3 במאי 1978) היא פוליטיקאית גרמנייה מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SPD), כיהנה כראש עיריית ברלין מדצמבר 2021 ועד אפריל 2023. היא האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד ראש עיריית ברלין. גיפיי כיהנה כשרה לענייני משפחה, אזרחים ותיקים, נשים ונוער בממשלתה של הקנצלרית אנגלה מרקל מ-2018 עד 2021. היא הייתה ראש עיריית מחוז נויקלן בברלין מאפריל 2015 עד מרץ 2018.
ביוגרפיה

גיפיי נולדה בפרנקפורט על האודר וגדלה בבריסן. ב-1997 החלה ללמוד אנגלית וצרפתית באוניברסיטת הומבולדט של ברלין כדי להיות מורה, אך נאלצה לעזוב את המקצוע ב-1998 מסיבות רפואיות. לאחר מכן למדה משפט מנהלי ב-Fachhochschule למינהל ציבורי בברלין משנת 1998 עד 2001. במהלך לימודיה לתואר שני בניהול אדמיניסטרטיבי באירופה מ-2003 עד 2005, היא עבדה בנציגות ברלין באיחוד האירופי בבריסל ב-2003 ובאסיפה הפרלמנטרית של מועצת אירופה בשטרסבורג בשנת 2005. בשנת 2005 היא החלה בלימודי דוקטורט חוץ-תעסוקתיים באוניברסיטה החופשית של ברלין, שם קיבלה את הדוקטורט שלה בשנת 2010. עבודת הגמר שלה עסקה בהכללת החברה האזרחית על ידי הנציבות האירופית בקבלת החלטות באיחוד האירופי. עם זאת, ב-10 ביוני 2021, הדוקטורט שלה בוטל בשל גניבת דעת על ידי הנשיאות של האוניברסיטה החופשית של ברלין.
בנוסף ללימודיה, היא עבדה כנציבת לענייני אירופה במנהלת המחוז של נויקלן בין השנים 2002 ל-2010.
קריירה פוליטית

גיפיי הצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SPD) ב-2007.
בשנת 2015, ירשה גיפיי את היינץ בושקובסקי כראש עיריית מחוז ברלין של נויקלן, ביתם של מהגרים רבים ואבטלה גבוהה.
קריירה פוליטית > השרה במשרד למשפחות, אזרחים וותיקים, הנשים והנוער

לאחר הקמת קואליציה גדולה בין ה-CDU תחת הקנצלרית אנגלה מרקל וה-SPD בעקבות הבחירות הפדרליות ב-2017, מונתה גיפיי לחברה בקבינט הרביעי של מרקל במרץ 2018, וכיהנה כשרה הפדרלית לענייני משפחה, אזרחים ותיקים, נשים ונוער. בעקבות הפגנות קמניץ 2018, גיפיי הייתה החברה הראשונה בקבינט של מרקל שביקרה במקום בו נדקר למוות נגר גרמני בן 35.
באמצע 2020, גיפיי הציגה את אסטרטגיית השוויון הראשונה של הממשלה, ששילבה צעדים שמטרתם להביא יותר נשים לתפקידי מנהיגות, לצמצם את פערי השכר בין המינים ולשפר את האיזון בין עבודה לחיים. עד תחילת 2021, היא הציגה חקיקה המציגה כללי שוויון מגדרי מחמירים יותר עבור חברות בשליטה ממשלתית וצעדים לאלץ חברות בורסאיות גדולות יותר להחזיק לפחות אישה אחת במועצות המנהלים שלהן.
קריירה פוליטית > האשמות בגנבה ספרותית והתפטרות

בשנת 2019, האשמות על בגנבה ספרותית הניעו את האוניברסיטה החופשית של ברלין לסקור את עבודת הדוקטורט של גיפיי משנת 2010. בתגובה הודיעה גיפיי כי תתפטר אם הדוקטורט שלה ישלל והיא לא תתמודד על ראשות מפלגתה בשל החקירה המתמשכת.
ב-10 ביוני 2021, הנשיאות של האוניברסיטה החופשית של ברלין שללה פה אחד את הדוקטורט של גיפיי, ואמרה שהיא אשמה ב'הונאה מכוונת לפחות חלקית' וציטטה 69 מקרים בתזה בת 200 העמודים שבהם הציטוטים לא היו כלל מיוחסים נכונה.
גיפיי התפטרה מתפקיד השרה ב-19 במאי 2021 אך זכתה מיד במועמדות לראשות עיריית ברלין מה-SPD, עליה לא ויתרה.
קריירה פוליטית > ראש עיריית ברלין

כאשר ראש עיריית ברלין מיכאל מילר, הודיע על כוונתו שלא להתמודד שוב על ראשות מפלגתו במדינה, גיפיי וראד סאלח הביעו את כוונתם להשתלט כמנהיגים כפולים. ב-28 בנובמבר 2021, סוכם הסכם קואליציוני בין ה-SPD, מפלגת הירוקים ומפלגת השמאל בברלין, אם כי התוכנית הממשלתית המוצעת עדיין המתינה לאישור של ועדות מפלגות בודדות לפני שגיפיי תוכל להיכנס לתפקיד. ב-5 בדצמבר 2021, 91.5 אחוז מצירי ה-SPD של ברלין אישרו את ההסכם הקואליציוני. ב-21 בדצמבר 2021, גיפיי הושבעה לראשות עיריית ברלין לאחר ש-84 סגני בית ברלין הצביעו בעדה, בעוד 52 הצביעו נגדה ושניים נמנעו, והושבעה לאישה הראשונה בתפקיד.
חיים אישיים

גיפיי נשואה לוטרינר משנת 2009, לזוג יש ילד אחד. האחיין שלה הוא הכדורסלן נילס גיפיי (אנ').
הערות שוליים

↑  Deutsche Welle (www.dw.com), Berlin: Franziska Giffey sworn in as first elected female mayor | DW | 21.12.2021, DW.COM (באנגלית בריטית)
↑  Berliner Zeitung, Franziska Giffey in Neukölln: Diese Frau wird Buschkowskys Nachfolgerin, Berliner Zeitung (בגרמנית)
↑  "German government takes shape as SPD names ministers". Reuters (באנגלית). 2018-03-09. נבדק ב-2022-01-14.
↑  "Stabbing suspect in Germany was slated for deportation: court". Reuters (באנגלית). 2018-08-31. נבדק ב-2022-01-14.
↑  "Germany agrees women quotas for company boards". Reuters (באנגלית). 2020-11-20. נבדק ב-2022-01-14.
↑  German minister offers to resign if university revokes title, AP NEWS, ‏2019-08-15 (באנגלית)
↑  Warnecke, Tilmann; Kixmüller, Jan; Burchard, Amory (2021-06-10). "Verstöße prägen die gesamte Arbeit". Der Tagesspiegel Online (בגרמנית). ISSN 1865-2263. נבדק ב-2022-01-14.
↑  Welle (www.dw.com), Deutsche, Germany's Greens approve three-party coalition deal | DW | 06.12.2021 (באנגלית בריטית), נבדק ב-2022-01-14
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 140743421  ISNI: 0000 0000 7773 2374  VIAF: 107736653   WorldCat (עם VIAF): 107736653
בית האדס

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ריק ריירדן
 איורים:  ג'ון רוקו 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 הוצאה
 הוצאה:  Hyperion Books ובעברית גרף
 תאריך הוצאה:  2014
 מספר עמודים:  568 (בעברית)
 הוצאה בעברית
 תרגום:  יעל אכמון
 סדרה
 סדרת ספרים:  גיבורי האולימפוס
 ספר קודם:  אות אתנה
 הספר הבא:  דם האולימפוס
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003695802, 003668681
 
בית האדס הוא רומן פנטזיה המבוסס על המיתולוגיה היוונית. הספר הוא הרביעי בסדרת גיבורי האולימפוס, שכתב ריק ריירדן. בספר, מנסים אלים למחצה לעצור את האלה גאיה מלהשתלט על האולימפוס. הספר יצא לאור ב-2014, קיבל ביקורות חיוביות, והיה רב מכר לנוער.
עלילה

הספר מסופר בשני מסלולים שונים: המסלול של פרסי ואנבת' בטרטרוס לאחר שנפלו לשם בסוף הספר הקודם, והמסלול של האחרים לאפירוס שביוון כדי לסגור את שערי המוות ולשחרר את פרסי ואנבת'. בטרטרוס אנבת' ופרסי פוגשים את בוב הטיטאן, ונעזרים בו בשביל לחצות את טרטרוס ולשרוד את המפלצות הרבות שהם פוגשים. הם פוגשים גם את דמסן, שהוא ענק שוחר שלום, שהוגלה לטרטרוס עקב סירובו להצטרף למלחמות הענקים נגד אלי האולימפוס. במהלך המסע הם נרדפים על ידי הענקים המובסים, ופוגשים אלים שונים: ניקס אלת הלילה, אכליס אלת האומללות ואחרים. הם מוצאים דרך לתקשר עם מחנה החצויים ולהעביר אליהם מכתב. במכתב אנבת' מבקשת מריינה לקחת את אתנה פרתנוס למחנה החצויים כדי להשלים בין המחנות. בסוף המסע, כשהם מנסים להגיע אל שערי המוות, בוב  ודמסן מקריבים את עצמם בקרב נגד התגלמותו של טרטרוס כדי שפרסי ואנבת' יוכלו לצאת חזרה לעולם. למעלה "ארגו 2'' נוסעת במסלול עקיף שהציעה הקטה, מכיוון שהמסלול הישיר היה מוות בטוח. במהלך הספר, הדמויות הראשיות מתפתחות ומקבלות יכולות חדשות: הייזל לומדת את דרכי הקסם מהקטה, ונעזרת ביכולות החדשות שלה כדי לשלוט בערפול ולעבור מכשולים; פרנק מקבל את ברכתו של מארס; וליאו נזרק לאי המבודד אוגיגיה ופוגש שם את קליפסו.
"ארגו 2" עוברת במדינות שונות ברחבי אירופה, ונלחמים במפלצות ובאלים, כמו סקיירון שודד הדרכים וקופידון. בסוף הם מגיעים לבית האדס שבאפירוס. שם מזמנים פרנק וניקו לגיון של רוחות שיעזור להם להביס את הצבאות התוקפים אותם. ג'ייסון מעביר לפרנק את תואר הפראיטור וכך פרנק יכול לפקד על הלגיון. הם פוגשים את פרסי ואנבת', סוגרים את שערי המוות, נלחמים במכשפה פסיפאה, שניסתה להחזיר את המבוך של דיידלוס. בסיוע קסמים גורמת לה הייזל ליפול במלכודת של עצמה, וכך הם מביסים את הענק קליטיוס. בדרכם לשערי המוות כל אחד מהשבעה לומד משהו על עצמו, ומתגבר על חששותיו. לבסוף, הם פוגשים את ריינה, והיא, ניקו והמאמן הדג' לוקחים את אתנה פרתנוס חזרה למחנה כדי לנסות להשכין שלום, בעוד שהשבעה פונים לאתונה.
דמויות ראשיות > שבעת החצויים מהנבואה > טרטרוס

פרסי ג'קסון – בן פוסידון. בחר ליפול לטרטרוס עם בת זוגו אנבת' בסוף הספר הקודם. הם עושים את מסעם החוצה לצד בוב/יפטוס ובוב הקטן, ונעזר גם בדמסן. לבסוף הוא מתאחד שוב עם חבריו. במהלך המסע, הוא מותקף על ידי האראי כדי להציל את אנבת', ונמצא בסכנה איומה אבל ניצל הודות לענק דמסן, שמרפא אותו.
אנבת' צ'ייס – בת אתנה. בת זוגו של פרסי. נפלה לטרטרוס לאחר שהביסה את ארכנה בסוף הספר הקודם. היות שאיבדה את סכינה, דמסן נותן לה חרב מעצם דרקון לידי. בעזרתם של בוב ודמסן מצליחה לצאת משערי המוות.
דמויות ראשיות > שבעת החצויים מהנבואה > עולם החיים

ג'ייסון גרייס – בן יופיטר. בן זוגה של פייפר.
ליאו ואלדז – בן הפייסטוס. במהלך הספר הוא פוגש בקליפסו, שבהתחלה שונאת אותו אך לבסוף מתאהבת בו. הוא נשבע שהוא יחזור להוציא אותה מאוגיגיה, דבר שנחשב בלתי אפשרי אך נעשה בסוף.
פייפר מקלין – בת אפרודיטה. בעלת יכולת דיבור הקסמה.בת זוגו של ג'ייסון
פרנק ז'אנג – בן מרס. צאצא של פוסידון. בן זוגה של הייזל.
הייזל לבסק – בת פלוטו. מגלה בספר את יכולות הכישוף שלה. מביסה בסוף הספר את קליטיוס ואת פסיפאה. בת זוגו של פרנק.
דמויות ראשיות > מלווי השבעה

ניקו די אנג'לו – בן האדס. מאז מות אחותו ביאנקה בספר השלישי של הסדרה הקודמת החל לחקור את המתים והשיג יכולות יוצאות מן הכלל. אחיה למחצה של הייזל. בסוף הספר יוצא יחד עם הדג' וריינה להחזיר את אתנה פרתנוס כדי להשכין שלום בין שני המחנות – מחנה החצויים ומחנה יופיטר. בן זוגו של וויל
ריינה אווילה רמירס אריאנו – חצוייה מהמחנה הרומי. פראיטור. לאחר שאנבת' מצליחה לשלוח לה הודעה מטרטרוס, מחפשת את השבעה על הפגסוס שלה סקיפיו כדי להציע להם עזרה.
גליסון הדג'  – סאטיר. מלוום של שבעה החצויים. בנוסף בספר מגלים שהתחתן עם מלי( נימפת רוח שג'ייסון,פייפר וליאו פגשו בספר הראשון בסדרה) ושהיא בהריון
בוב/ יאפטוס – שכח את זהותו האמיתית ולכן עזר לפרסי. נשאר יחד עם דמסן ועם בוב הקטן בטרטרוס ולא ידוע מה עלה בגורלם.
בוב הקטן – חתולו של יאפטוס שהוער בספר השלישי של הסדרה המקורית משיניים של שלד נמר שן חרב. נשאר יחד עם דמסן ובוב.
דמויות ראשיות > ענקים

דמסן – ענק  שוחר שלום שנוצר  להילחם בארס/מארס, אל המלחמה. נועד להילחם לנצח באותו דרקון. נהרג על ידי טרטרוס.
קליטיוס – ענק שנועד להביס את האלה הקטה. הובס על ידי הייזל והקטה.
דמויות ראשיות > אחרים

קליפסו – בת טיטאנים אשר נכלאה באי אוגיגיה. מתאהבת בליאו, אחרי שהוא מגיע לאי שלה כתוצאה ממתקפה של קיאונה, אלת השלג והקרח. כשהוא עוזב את האי בעזרתה, ליאו מבטיח לשחרר אותה.
פסיפאה – מכשפה שהובסה לצד קליטיוס בסוף הספר, אחרי שהקימה לתחייה את המבוך של דיידלוס.
טרטרוס – בן זוגה של גאיה ואביהם של הענקים. הרג את בוב, בוב הקטן ודמסן, וניסה למנוע מפרסי ואנבת' להגיע לשערי המוות.
הערות שוליים

↑  ביקורת על הספר בית האדס בעיתון הגרדיאן 11 במרץ 2014
1 2  ריק ריידן, תרגום: יעל אכמון, בית האדס, גרף, 2014
משה סתוי

| --- | --- |
משה סתוי (אבו נעמן)
 לידה:  1884 ברסט, בלארוס 
 פטירה:  24 ביוני 1964 (בגיל 80 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
משה סתוי (סטַבסקי; בכתיב יידי: סטאווסקי) (א' באדר תרמ"ד, 27 בפברואר 1884 – 24 ביוני 1964) היה סופר יידי ועברי יליד רוסיה, איש העלייה השנייה.
תולדות חייו

נולד למשפחת סטבסקי באנטופול שברוסיה הלבנה בשנת 1884. בשנת 1904 החל לכתוב את סיפוריו הראשונים ביידיש. בשנת 1907 עבר לעיר ורשה, שם פרסם בשנת 1908 ב"דער וועג" את סיפורו הראשון "יום שישי של קיץ בעיר קטנה", שתורגם ב-1911 לעברית. עד סוף 1911 התגורר בוורשה כסוחר תבואה, תוך שהוא עובר בהדרגה לעבודה ספרותית עיתונאית ביידיש ואחר כך גם בעברית. באותה שנה גם כונסו סיפוריו בספר אידיליות ותמונות.
בסוף שנת 1911 עלה סטבסקי לארץ ישראל. בארץ עבד כפקיד בגימנסיה העברית "הרצליה" והמשיך בעבודתו הספרותית. בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה שומר וחקלאי בבאר טוביה, בבן שמן ובפתח תקווה, ובחלק מהשנים אף היה חבר בארגון המגן. בתקופה זו עמד בראש ועד הפועלים בפתח תקווה. ב-1922 הקים רפת בתל אביב, ושימש כרפתן למשך 8 שנים רצופות. בשנים אלו פרסם שורה של סיפורים, אגדות ושירים בפרוזה מחיי הארץ: "שפע", "בנגב", "האורח", "הבוקר אור", "דיצה", "לאחותי באר טוביה" ועוד. במהלך התקופה חי הרבה במחיצת הערבים והאזין לשיחותיהם, ששימשו חומר למרבית סיפוריו. בשנת 1930 פרסם את ספרו המפורסם ביותר "ספר הבהמות", המספר את סיפורן של 13 חיות ובהמות, וביניהם בחצר העצים: מסירותה של כלבה לגורה; לבן הארמי: סיפור חייו של סייח שהיה משוש לבם של ילדי העיירה; ורקה: אהבתה של פרה פראית לבנה העגל; ועוד.
בין 1930 ל-1932 נשלח סתוי חזרה לפולין כדי לקדם את הספרות העברית.
בשנות ה-40 חזר סתוי להתגורר במושב באר טוביה. תוך שהוא סובב בכפרים הערבים שבאזור ועוסק בקניית תבואות למד את אורחות חייהם של תושבי הכפרים. בתקופה זו פרסם את ספריו בן השמן מבגדד והכפר הערבי המתארים את ההוויי הערבי והפולקלור המזרחי. לעיתים אף חתם בפסבדונים מ. אבו נעמן, כמנהג הערבים המכונים על שם בניהם. בשנים אלו סתוי הפך למוביל ספרות הערביסטים הישראלי.
השערה אומרת כי משה עיברת את שמו מסטבסקי לסתוי משום ששמו של אחד החשודים ברצח ארלוזורוב היה סטבסקי.
בשנת 1952 פרסם את בערוב יום, אוסף סיפורים וזיכרונות על מקום מולדתו - העיירה אנטופול. ב-1954 זכה בפרס למדן לספרות ילדים על האגדות שליקט ותירגם בספר הדרך לארץ האושר, מקבץ של 61 סיפורי אגדה שמקורם בסיפורי עם מזרחיים ובחיי הערבים.
נפטר בשנת 1964, ונקבר בבנימינה.
בנו נעמן סתוי היה מראשוני משטרת ישראל, המושל הצבאי של חבל הגליל ואגרונום.
הערכת פועלו

לסתוי היו שני נושאי כתיבה מרכזיים: העיסוק בבעלי החיים והעיסוק בחיי הגולה.
בעיסוקו הראשון, סתוי היה ראשון הסופרים העבריים שמיקד את עיקר כתיבתו בתיאור היחסים בין הילד וחיית הבית. הראשון בספרות העברית המספר על הבהמות, החיות והעופות הביתיים בתור נושא ולא בתור נשוא, כאשר הם מרכז העלילה וחיי האנשים שסביבם משמשים להם מסגרת. בסיפוריו בעלי החיים קרובים לאדם ברגשותיהם, בקיומם ובמראם. הקרבה הלבבית החמימה מהם נאצלת על עולמו של האדם, מרככת אותו ומגוונת אותו. ההווי העממי נשזר בהם בחוטי חיבה והדדיות.
בעיסוקו השני גילה סתוי כישרון תיאורי ריאליסטי מבורך, סיפוריו ניחנים בתיאורי טבע מרתקים כאשר בעלי החיים נוטלים בהם חלק, אך זה צנוע יותר משהתפתח עם עלייתו ארצה.