בורות (לואיס סאקר)
עלילת הספר > ההיסטוריה של עיירת גרין לייק

לפני מאה ועשר שנים, במקום בו כמאה שנים אחר כך הוקם מחנה לילדים עבריינים, הייתה עיירת גרין לייק העיירה היפה ביותר בכל טקסס. היה בה אגם ירוק ועצי אפרסקים השתרעו במרחבים הפתוחים שלה. חיו בה אנשים. בנוסף לאנשים, היו גם חיות. בין החיות ששכנו בעיירה היו הלטאות המנומרות, שחיות בגרין לייק גם בסיפורו של סטנלי ילנטס הרביעי. נשיכתן של הלטאות המנומרות מביאה למוות איטי וכואב. הן מוצצות את הדם. הנשיכה קטלנית והרסנית, ומי שננשך ימות במאת האחוזים.
בעיירה הזו, הייתה מורה בשם קתרין בארלו. היא הייתה המורה היחידה בכל העיירה. קתרין הייתה יפהפייה, וכל אנשי העיירה אהבו אותה. בבוקר לימדה את הילדים, ובערב נתנה שיעורים גם לגברים מבוגרים. בדרך כלל, הגברים לא היו באים בשביל לקבל השכלה. הם היו מעוניינים במורה. אך קתרין לא ויתרה, ורק השכלה נתנה להם. קתרין הייתה מפורסמת, חוץ מהעובדה שהייתה המורה היחידה והאישה היפה ביותר, בזכות האפרסקים המתובלים שלה.
בשיעורי הערב של קתרין, למד, בין השאר, צ'ארלס "טרוטה" ווקר (הוא נקרא כך בעטין של רגליו המסריחות בריחם של דגי הטרוטה). צ'ארלס היה בנו של האדם העשיר ביותר בעיירה, אך היה גם גס רוח. ערב אחד, כשנגמר השיעור, הזמין צ'ארלס את קתרין לשוט איתו בספינת המנוע שלו. היא סירבה בנימוס, אך צ'ארלס הזהיר אותה: "אף אחד לא אומר לא לטרוטה ווקר". קתרין, שהייתה אמיצה ביותר, ענתה לו: "הנה אני אמרתי". מאז מערכת היחסים ביניהם התפתחה למקומות של שנאה.
דמות חשובה ונוספת בהיסטוריה של גרין לייק הייתה סם. סם היה מוכר בצלים. הוא טען שהם מרפאים כמעט כל דבר; ממחלות לב ועד קרחת. בנוסף, טען סם כי לטאות מנומרות שונאות בצל, ולכן גם לא ינשכו את מי שיאכלו בצלים. לסם הייתה אתון בשם מרי לו, שהייתה הולכת איתו לכל מקום. כדי לקטוף את הבצלים, היה סם חוצה בסירתו את האגם ומגיע להר. להר הייתה צורה של אצבע זקופה כלפי מעלה, ולכן כינה אותו סם "אצבע אלוהים". קתרין הייתה קונה הרבה בצלים אצל סם.
סם היה אפרו אמריקאי, ולכן לא הורשה להשתתף בשיעורי הערב של קתרין. קתרין לא יכלה שלא להבחין בזרועותיו המוצקות. היא שאלה אותו אם הוא מוכן לתקן את גג בניין בית הספר שלה, מפני שהוא דולף. סם הסכים. הם עשו עסקה: הוא יתקן לה את הגג, והיא תתן לו שש צנצנות אפרסקים מתובלים. סם החל בעבודה. בזמן שעבד, הוא וקתרין דיברו וצחקו. קתרין אהבה אותו מאוד, ורצתה שיישאר. משגמר, ביקשה ממנו לתקן את הדלת והוא הסכים. כשסיים עם הדלת, תיקן את החלון וכו'... כאשר סיים לתקן את כל בניין בית הספר, קתרין הייתה עצובה. היא התאהבה בסם במהלך תיקוניו ורצתה שימשיך לתקן את הבניין, ושהיא תוכל לדבר איתו. היא בכתה. סם הגיע אליה ושאל אותה מה קרה. היא אמרה שלבה נשבר. סם אמר לה: "אני יכול לתקן את זה". הם התנשקו מחוץ לכיתת בית הספר, אך אישה בשם הטי פארקר ראתה אותם.
באותם הימים, לאפרו אמריקאים לא היו זכויות. אנשי העיירה כעסו, מפני שאדם שחור נישק אישה לבנה, דבר האסור לפי החוק, והשריף החליט לתלות את סם. אף ילד או מבוגר לא הגיע לבית הספר לאחר הנשיקה. כל אנשי העיירה פרצו לבית הספר, בזמן שקתרין הייתה בו, ושרפו אותו לנגד עיניה. היא רצה למשרדו של השריף וביקשה ממנו שיעזור, אך הוא רק תמך ברעיון, וביקש מקתרין לנשק אותו. היא סירבה. הוא אמר לה: "אם נישקת את מוכר הבצל, למה שלא תנשקי גם אותי?"
סירתו של "טרוטה" ווקר התנגשה בזו של סם. סם נורה ונהרג במים. קתרין הייתה לבדה. כשחזרה לחוף, ראתה את גופתה של מרי לו החמורה. שלושה ימים לאחר מכן, קתרין בארלו חזרה למשרד השריף, רצחה אותו ונתנה לו את הנשיקה שכל-כך רצה. מאז הפכה להיות פורעת החוק בשם קייט "המנשקת" בארלו.
קייט הסתובבה בכל הערים ושדדה בנקים, חנויות ואנשים במשך עשרים שנה. השוד האחרון שלה היה של סטנלי ילנטס הראשון. לאחר ששדדה אותו, החביאה את מזוודת הכסף והנכסים שלו באדמת עיירת גרין לייק, אליה היא חזרה. גרין לייק הפכה לעיירת-רפאים. לא גר בה אף אחד, ומאז שסם נהרג לא ירדה עליה טיפת גשם אחת. האגם ועצי האפרסקים התייבשו, וכל אנשי העיירה עזבו. קייט שכנה בבקתה קטנה לכמה ימים, עד שמצאו אותה "טרוטה" ווקר ואשתו, לינדה מילר, תלמידה לשעבר של קייט, שלימים היו סבה וסבתה של "המפקחת" על מחנה גרין לייק. השניים דרשו לדעת היכן "האוצר" - מזוודת הכסף שגנבה. היא לא אמרה להם. היא רק רצתה למות. הם הוליכו אותה יחפה, עד שנפלה וננשכה על ידי לטאה מנומרת.
מילותיה האחרונות של קתרין בארלו היו: "תתחילו לחפור".