stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיי. פליי
קריירה > 2003–2013: חומרים בהוצאה עצמית וRCA רקורדס

קיי. פליי החלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-2003, מתוך אמונה שרוב להיטי ההיפ-הופ ברדיו היו "פשטניים, מיזוגיניים ונוסחתיים". לאחר שהתרברבה בפני חברתה שהיא יכולה לכתוב שירים דומים, היא כתבה את "Blingity Blang Blang", אותו תיארה כ"פרודיית ראפ בתקציב נמוך שהכילה יותר מדי גסויות". לאחר שכתבה וביצעה את השיר, פלהרטי הבינה שהיא נהנית לכתוב ולהקליט מוזיקה. היא המשיכה להתנסות במוזיקה על ידי כתיבת שירים וביצוע והקלטתם במחשב שלה. ב-2005, היא הוציאה מיקסטייפ בשם Suburban Rap Queen, אותו הפיקה במחשב הנייד שלה, והחלה להופיע.
בשנת 2010, הוציאה קיי. פליי את המיני-אלבום הראשון שלה, ובשנת 2011 הוציאה באופן עצמאי את המיקסטייפ I Stopped Caring in '96, שלימים ציינה כי הוא נקודת מפנה בקריירה. ב-2012 הוחתמה קיי. פליי בחברת התקליטים RCA רקורדס, והוציאה שני מיני-אלבומים: Eyes Shut ב-2012, ו-What If It Is ב-2013. באותה השנה, היא עזבה את RCA רקורדס בעקבות חילוקי דעות. לאחר שעזבה את החברה, היא השאירה אחריה יותר מ-60 שירים שכתבה כשהיא חתומה תחתיה, אך איננה עוד בעלת הזכויות עליהם. קיי. פליי תיארה את תקופתה עם RCA רקורדס כדומה ל"נישואים לא מומלצים".
קריירה > 2014–2015: Life as a Dog

בסוף אפריל 2014, הכריזה קיי. פליי על יציאת אלבומה, Life as a Dog, על ידי כך שהציעה למעריצים את האפשרות לבצע הזמנה מוקדמת דרך PledgeMusic, והגיעה ל-196 אחוז מהיעד הראשוני שלה. היא רצתה שהפרויקט יתבסס על "עשה זאת בעצמך ומוטיבציה עצמית". האלבום הוקלט והופק בניו יורק, לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו, והמיקסינג נעשה ב-Different Fur שבסן פרנסיסקו.
האלבום יצא לאור באופן עצמאי ב-10 ביוני 2014. הוא הגיע למקום ה-14 במצעד אלבומי הראפ של בילבורד, וכן למקום השני במצעד במצעד ה-Heatseekers. לאחר יציאת האלבום, יצאה קיי. פליי לסיבוב הופעות, ואף השתתפה בסיבובי הופעות של הלהקות Awolnation,‏ Third Eye Blind ו-Dashboard Confessional. במהלך 2014 ו-2015 היא הופיעה בגרמניה, צרפת ומדינות אחרות באירופה. באותה השנה, הופיעה קיי. פליי גם בוואנס וארפד טור. בשנת 2015, שיתפה קיי. פליי פעולה עם לואיס הילד בשירו "It's Strange". הסינגל זכה לשבחים על ידי טיילור סוויפט, שציינה את "It's Strange" כאחד מרשימת ה-"שירים שיעשו את חייך מדהימים" שלה. השיר אף נכלל בפסקול המשחק FIFA 16, והגיע למקום ה-38 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד.
קריירה > 2016–2018: Crush Me ו-Every Where Is Some Where

ב-25 במרץ 2016 הוציאה קיי. פליי את הסינגל "FML". מאוחר יותר באותה השנה, הודיעה הזמרת שהיא חתמה באינטרסקופ רקורדס, בתור האמנית הראשונה שהוחתמה בחברת בבת "Night Street Records" של דן ריינולדס. ב-19 באוגוסט, עשרה ימים לאחר מכן, יצא לאור המיני-אלבום Crush Me. השיר "Blood in the Cut" מתוך המיני-אלבום נכלל בפסקול הסרט "XXX: הילוך גבוה" ובסדרה "בוג'ק הורסמן (עונה 4, פרק 6).
ב-7 באפריל 2017, פורסם אלבומה השני, Every Where Is Some Where. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "High Enough", יצא לאור במרץ 2017. בהמשך, החלה קיי. פליי להופיע מופעי חימום בסיבוב הופעות "Evolve World Tour" של Imagine Dragons. בספטמבר 2017, הוציאה הזמרת את הספר Crush Me, הבנוי מאוסף סיפורים ששלחו מעריציה. בשנת 2018, היה "Blood in the Cut" מועמד לפרס גראמי לשיר הרוק הטוב ביותר, ו-Every Where Is Some Where לפרס גראמי לאלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר.
קריירה > 2019–הווה: Solutions ו-Don't Judge a Song by Its Cover

ב-1 במרץ 2019, הודיעה קיי. פליי שהיא עובדת על אלבום האולפן השלישי שלה, ואף הוציאה קליפ מילים לסינגל הראשון, "Bad Vibes". ב-19 במרץ, פורסם הקליפ הרשמי של השיר. ב-29 באפריל, חשפה הזמרת שהאלבום החדש ייקרא Solutions, והכריז על סיבוב הופעות. האלבום יצא לאור ב-12 ביולי 2019. בדצמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה, הוציאה קיי. פליי מיני-אלבום בן שלוש רצועות בשם Don't Judge a Song by Its Cover, הבנוי מקאברים שלה לשירים "Break Stuff" של לימפ ביזקיט, "Self Esteem" של אופספרינג, ו-"Brain Stew " של גרין דיי.
קריירה > 2021–הווה: Inside Voices / Outside Voices

באפריל 2021, הודיעה קיי. פליי כי תוציא מיני-אלבום בן חמש רצועות בשם Inside Voices ב-11 ביוני. השיר הראשון מהמיני-אלבום, "Four Letter Words", יצא לצד וידאו קליפ נלווה ב-23 באפריל. השיר השני, "TGIF" בהשתתפות הגיטריסט טום מורלו, יצא לצד קליפ ויזואלי ב-21 במאי. בתחילת 2021, החלה הזמרת לשדר ב-Twitch. היא משתמשת בפלטפורמה על מנת ליצור אינטראקציה עם מעריצים, לארח ראיונות חיים עם מוזיקאים אחרים, וליצור ולהפיק שירים מקוריים בזמן אמת.
ב-2022, פרסמה קיי. פליי את החצי השני של Inside Voices‏, Outside Voices.
סגנון מוזיקלי והשפעות

קיי. פליי ציינה מגוון רחב של מוזיקאים שהשפיעו עליה, כגון רויאל בלאג, מיסי אליוט, Garbage, לורן היל, טיים אימפלה, Jeremih, מטריק, M.I.A., אאוטקאסט, ליז פייר, קאט פאוור, ו-Shlohmo. הסגנון המוזיקלי של קיי. פליי משלב ז'אנרים כדוגמת היפ הופ, היפ הופ אלטרנטיבי, אינדי ופופ רוק.
חיים אישיים

פלהרטי רמזה שהיא ביסקסואלית בשירים ובראיונות, והיא נמצאת במערכת יחסים עם עמיתה המוזיקאית מיה פוליק מאז 2018.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: Life as a Dog
2017: Every Where Is Some Where
2019: Solutions
2022: Inside Voices / Outside Voices
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | מועמד | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פרס גראמי | Every Where Is Some Where | האלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר | מועמדות |
| 2018 | פרס גראמי | "Blood in the Cut" | שיר הרוק הטוב ביותר | מועמדות |
רם סטי

רם סטי (נולד ב-5 בינואר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק במספר קבוצות בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ, ומזוהה בעיקר עם קבוצת הפועל ירושלים, שם גדל ובילה את רוב הקריירה שלו.
קריירה

סטי נולד וגדל בירושלים, והצטרף למחלקת הנוער של הפועל ירושלים בהיותו ילד בגיל 9. בגיל 18 נכלל בסגל הקבוצה הבוגרת, ואחרי עונה החל לשחק בה באופן קבוע. בקיץ 2006, אחרי עשר שנים בהפועל ירושלים ולראשונה בקריירה - עבר סטי מהפועל ירושלים, להפועל עירוני קריית שמונה תחת המאמן רן בן שמעון, איתה עלה לליגת העל לראשונה בתולדותיה. לאחר מכן עבר סטי למכבי אחי נצרת, ובתום שתי עונות בקבוצה, גם היא עלתה לליגת העל לראשונה בתולדותיה. בקיץ 2009 חתם סטי בקבוצת הפועל ניר רמת השרון, בה התקרבה למשחקי המבחן אך לא הצליחה לסיים במקום השלישי שהיה מוביל אותה למשחקי המבחן לעלייה. בקיץ 2010 חזר סטי לקבוצת המקור שלו הפועל ירושלים שביקשה ממנו לחזור ולחזק אותה על מנת לעלות לליגה הלאומית ממנה ירדה בעונה החולפת, והוא נענה לבקשתה וחזר לקבוצת ילדותו בגיל 33. בתום עונת 2010/2011 העפילה הפועל ירושלים חזרה לליגה הלאומית כשסטי משחק בקבוצה ומבקיע 7 שערים לעונה זו. סטי המשיך לשחק בקבוצה עוד 2 עונות, ובתום עונת 2012/2013, הודיע סטי על פרישה מכדורגל פעיל בגיל 36 וחצי, אחרי 25 שנות קריירה ו-14 עונות סך הכל במדי הפועל ירושלים.
הערות שוליים

↑  ניר גרוסמן‏, רם סטי נולד מחדש, באתר וואלה, 11 באוגוסט 2006
↑  דורון בן דור, ‏רמה"ש מכוונת לליגת העל: רם סטי חתם בקבוצה, באתר ONE‏, 16 ביולי 2009
↑  עילם מילוא, ‏רם סטי הודיע על פרישה: זו הייתה זכות גדולה, באתר ONE‏, 31 באוקטובר 2013
רוחיר ואן דר ויידן

| --- | --- |

 לידה:  סביבות 1400 טורנה, טורנייסיס, ממלכת צרפת 
 פטירה:  18 ביוני 1464 בריסל, דוכסות בראבנט, ארצות השפלה הבורגונדיות 
 שם לידה:  Roger de le Pasture 
 מקום קבורה:  קתדרלת סנט מישל וסנט גודולה 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  הפלמים הפרימיטיביים 
 הושפע על ידי:  רובר קמפן 
 יצירות ידועות:  Braque Triptych, Annunciation Triptych, Bladelin Triptych, Columba Triptych, קישוט המזבח של מרודה, Miraflores Altarpiece, The Descent from the Cross, Saint Luke Drawing the Virgin, Medici Madonna 
 
רוחיר ואן דר ויידן (בהולנדית: Rogier van der Weyden; בסביבות 1399/1400 – 18 ביוני 1464), צייר פלמי.
דיוקנו של פיליפ הטוב עונד את שרשרת מסדר גיזת הזהב
ביוגרפיה

ואן דר ויידן נולד בשם רוז'ה דה לה פסטיר (Roger de la pasture) למשפחה עשירה שהתגוררה בעיר טורנה (כיום בבלגיה) מאז 1260.
החל בקריירה שלו כצורף זהב, ותכשיטיו מוכיחים כי היה מיומן גם בפיסול. החל מ-1427 שימש כשוליה אצל הצייר רובר קמפן, שהיה ראש אגודת הציירים בטורנה. ב-1432 הוסמך כצייר אומן, והיה לחבר באגודת הציירים שבעיר. בציוריו הראשונים ניכרת השפעתו של הצייר הפלמי יאן ואן אייק. ב-1435 נסע לבריסל וב-1436 נתמנה לצייר העיר, תפקיד שבו אימץ לעצמו את שמו הפלמי רוחיר ואן דר ויידן (ואן דר ויידן = דה לה פסטיר = מן האחו).
ואן דר ויידן זכה להזמנות רבות לציוריו משליטים, בישופים ומנזרים, ובעבור ציוריו גבה מחיר גבוה. כמו כן צייר את דיוקניהם של דוכסי בורגונדיה פיליפ השלישי "הטוב" ושארל הראשון. רבים מציוריו שרדו עד ימינו אלה, ובהם "יום הדין האחרון" בעיר בון שבבורגונדיה, בבית החולים שהקים רולן, ראש ממשלתו של פיליפ השלישי. בשנת היובל, 1450, נסע ואן דר ויידן לרומא, נפגש עם ציירים איטלקיים וקידם את השימוש בצבעי שמן באיטליה. חזר לבריסל, המשיך לצייר, נידב את כספו למטרות צדקה והתגורר שם כל ימי חייו הנותרים. כאשר נפטר ב-1464 היה הצייר המפורסם ביותר באירופה. לציוריו נודעה השפעה על ציירים רבים ובהם על האנס ממלינג שהיה תלמידו.
ציוריו

דיוקן אישה צעירה (1432–1435)
סנט לוקס מצייר את מרים אם ישו (1434–1435)
ההורדה מן הצלב (1436)
יום הדין האחרון (1451)
דיוקנו של פיליפ "הטוב" דוכס בורגונדיה (1456–1458)
דיוקנו של שארל "האמיץ" דוכס בורגונדיה (1456–1458)
רוחות שוצפות

המתקן בטוקיו דיסניסי
רוחות שוצפות או רוחות זועמות (באנגלית: Raging Spirits) היא מתקן רכבת הרים המצוי בפארק השעשועים טוקיו דיסניסי באתר הנופש טוקיו דיסני.
תיאור המתקן

מתקן זה תוכנן על ידי חברת Walt Disney Imagineering. המתקן הוא רכבת הרים הלוקחת את המבקרים דרך שרידי מקדש אינקה המופיע בסרט "הקיסר נפל על הראש" של חברת אולפני וולט דיסני. המתקן ממוקם באזור "דלתת הנהר האבוד" (Lost River Delta) של פארק השעשועים טוקיו דיסניסי, ומתאים לתמת חלק זה של פארק השעשועים.
על פי "סיפור המסגרת" או ה"תמה" של המתקן, כאשר בוצעו חפירות ארכאולוגיות ועבודות שיקום במקדש שהתגלה בדלתת הנהר האבוד התגלו בחפירות שני פסלי ענק. גילוי הפסלים העיר רוחות מסתוריות שהתגוררו בתוך הפסלים - התוצאה של התעוררות הרוחות - פסל אל המים (פסל לו ראשי נחש רבים) משפריץ מים, ופסל אל האש מוקף להבות.
רכבת ההרים מובילה את המבקרים בין הפסלים וייתר ה"אתרים הארכאולוגים" במקדש, והמבקרים עוברים בין מתזי מים ולהבות קופצות, וכן רכבת ההרים עוברת בלולאה של 360 מעלות לפני שהיא צונחת לבור אפוף קיטור.
מפרט רכבת ההרים זהה למפרט רכבת ההרים במתקן אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה המצוי בפארק השעשועים דיסנילנד פריז.
נתוני המתקן

פתיחה: יולי 2005
מתכנן: Walt Disney Imagineering
אורך המסילה: 600 מטרים
גובה שיא: 16 מטרים
מספר לולאות: 1
מהירות מקסימלית: 60 קמ"ש
משך הנסיעה: 2 דקות
מספר מבקרים: 1300 מבקרים לשעה
מספר רכבות: 6
מבקרים לרכבת: 12 מבקרים
סוג המתקן: רכבת הרים
רונית שרף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בספטמבר 1952 (בת 72) תל אביב
 קבוצות כשחקנית
 :  הפועל תל אביב   מכבי תל אביב   מכבי דרום/רמת חן   א.ס. ל.כ.ן. רמת השרון
 
רונית גיל שרף (נולדה ב-12 בספטמבר 1952) היא כדורסלנית עבר ישראלית, שיחקה בנבחרת ישראל בכדורסל נשים.
ביוגרפיה

שרף נולדה בתל אביב, למדה בבית הספר היסודי בלפור ובגימנסיה גאולה, במדיה זכתה בחמש אליפויות בכדורעף.
החלה לשחק כדורסל במועדון הפועל תל אביב בגיל 14 ואחרי שנה עברה למכבי דרום שם שיחקה שנתיים. בגיל 17 עברה למכבי תל אביב ושיחקה במועדון עד שנת 1980.
בהמשך, עברה לשחק במכבי רמת חן, בא.ס רמת השרון וסיימה בגיל 40 בקבוצת הפועל כפר סבא מהליגה הארצית.
זכתה ב-6 אליפויות עם מכבי תל אביב וב-6 גביעי המדינה, ועם רמת חן ב־2 גביעי מדינה.
שרף שיחקה בנבחרת הנערות של ישראל בשנים 1967–1968 ובהמשך בנבחרת הבוגרת עד שנת 1995.
שרף נבחרה להיות חברת היכל התהילה של כדורסל הנשים בישראל בניהולה של ענת דרייגור.
שרף נשואה למאמן הכדורסל צביקה שרף ולהם שני ילדים. למדה חינוך גופני במכון וינגייט והייתה במשך שנים רבות מורה בתיכון חדש בתל אביב.
רוחליה קרוס

| --- | --- |

 לידה:  31 באוגוסט 1940 גואטמלה סיטי, גואטמלה
 נרצחה:  11 בינואר 1968 (בגיל 27) אסקואינטלה, גואטמלה
 מדינה:  גואטמלה גואטמלה
 מקצוע:  פוליטיקאית, אקטיביסטית, מלכת יופי
 תואר:  מיס גואטמלה (1958)
רוחליה קרוס מרטינס (בספרדית: Rogelia Cruz Martínez;‏ 31 באוגוסט 1940 – 11 בינואר 1968) הייתה מלכת יופי גואטמלית ופעילה פוליטית שמאלנית. קרוס זכתה בתואר מיס גואטמלה בשנת 1958, ולקחה חלק בנוער הפטריוטי של העבודה, קבוצת הנוער של המפלגה הגואטמלית של העבודה הקומוניסטית, שם הכירה את לאונרדו קסטייו ג'ונסון, מנהיג המפלגה, אשר איתו היא יצרה קשר רומנטי, דבר שבסופו של דבר גרם לחטיפתה ולרצח שלה.
ביוגרפיה

קרוס נולדה למשפחה ממעמד הביניים בגואטמלה סיטי ב-31 באוגוסט 1940. בהיותה בת נוער, למדה בתיכון Instituto Normal Central para Señoritas Belén המתמחה בהכשרת מורים, ולאחר מכן למדה אדריכלות באוניברסיטת סן קרלוס בגואטמלה, כאשר בזמן שהיא למדה שם היא זכתה בתואר מיס גואטמלה. בשנת 1959, שנה לאחר שהיא זכתה בתואר, קרוס השתתפה בתחרות מיס תבל, שם הפסידה לאקיקו קוג'ימה מיפן.
בשנת 1962, היא נלחמה בקבוצה במסגרת גרילה, מלחמה שנעשית על ידי קבוצות קטנות ולא על ידי צבא, ובשנת 1965 נעצרה ונכלאה בכלא עקב אחסון נשק בחווה של משפחתה. לאחר מספר חודשים היא שוחררה מהכלא, והצטרפה לנוער הפטריוטי של העבודה, קבוצת הנוער של המפלגה הגואטמלית של העבודה הקומוניסטית, שם הכירה את לאונרדו קסטייו ג'ונסון, מנהיג המפלגה, אשר איתו היא יצרה קשר רומנטי.
בדצמבר 1967, קרוס נעצרה בעקבות עבירת תנועה, אך שוחררה לאחר שהמפלגה הגואטמלית של העבודה וארגון הכוחות המזוינים המורדים איימו על השופט שהיה אחראי על התיק. זמן קצר לאחר שחרורה, קרוס נחטפה ולא נראתה עוד בחיים. ב-11 בינואר 1968, גופתה נמצאה עירומה עם סמני עינויים ותקיפה מינית, בגשר ליד אסקואינטלה. מעריכים כי היא נרצחה בעקבות הקשר שלה למפלגה ולג'ונסון. בעקבות הרצח, תקפה המפלגה הגואטמלית של העבודה אנשי צבא אמריקאים, כאשר רצחו שניים מהם ופצעו שלושה.
ראו גם

התנקשויות פוליטיות
הערות שוליים

↑  נורמן גאל, Slaughter in Guatemala‏, 20 במאי 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5506 5398  LCCN: n2009012557  SUDOC: 168823543  VIAF: 78872211   WorldCat (עם VIAF): 78872211
רמי יוסיפוב

| --- | --- |
רם יוסיפוב (משמאל לקובי אוז) חיפה, 2015
רם יוסיפוב (משמאל לקובי אוז) חיפה, 2015
 לידה:  30 במאי 1966 (בן 58)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 שיתופי פעולה בולטים:  טיפקס
 מספר צאצאים:  3 
 yosifov.co.il
 
רם (רמי) יוסיפוב (נולד ב-30 במאי 1966) הוא גיטריסט ישראלי, מוזיקאי, מלחין ומפיק מוזיקלי וחבר בלהקת טיפקס.
קריירה

יוסיפוב נולד בחולון וב-1989 הצטרף ללהקת "טיפקס". הוא הלחין ללהקה מספר שירים, בהם "ביום שייפלו הכוכבים", "ואתה", "ואלס הזמר" ו"שיר סופה בים" (שהוקלט גם כקטע אינסטרומנטלי בשם "הבלדה לסופי").
לאחר כעשרים שנה במהלכן הלהקה נודעה בציבור, היא נבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון עם השיר "Push the Button" (כפתור אדום). בשנת 2009 התפרקה הלהקה.
כמה חודשים לאחר פירוק הלהקה הוציא יוסיפוב אלבום עם 14 קטעים מוזיקליים יחד עם גלעד אפרת. לאחר הוצאת האלבום צירפו השניים את אדם מדר להרכב מוזיקלי בשם "אקו".
בשנת 2019, הוציא אלבום סולו בשם "One Line".
יוסיפוב מופיע במופע "רמי מארח" בשיתוף אמנים שונים ובניהם גלעד אפרת (קונטרבס), אבי אגבבה (כלי הקשה) וקרן נעמן (שירה).
בנוסף לפעולתו כגיטריסט להקת טיפקס, מופיע רמי ברחבי הארץ עם אמנים שונים ובהרכבים מגוונים, בניהם גלעד אפרת, איתו גם יצר אלבום במשותף. הוא הופיע כנגן עצמאי ובהרכבים מספר פעמים בפסטיבלי מוזיקה שונים ובהם פסטיבל ישראל, פסטיבל סולם יעקב ופסטיבל אבו גוש. בשנת 2021 הופיע עם יצירותיו בפסטיבל הג'אז באילת.
חיים אישיים

יוסיפוב גרוש ולו שלושה ילדים. הוא מתגורר בבנימינה ומלמד גיטרה. הוא חובב סרטי טבע ובהופעותיו מוקרנים קטעי סרטי טבע ממקומות שונים בעולם.
הערות שוליים

↑  האזנה לאלבום בספוטיפיי
| טיפקס |
| --- | --- | --- |
| קובי אוז • גל פרמן • מוטי יוסף • רמי יוסיפוב • אדם מדר • שחר ימפולסקי • שני יצהרי | קובי אוז • גל פרמן • מוטי יוסף • רמי יוסיפוב • אדם מדר • שחר ימפולסקי • שני יצהרי |  |
| אלבומי אולפן | שביל קליפות הגרעינים (1992) • האחרון בעשירון התחתון (1993) • החיים שלך בלאפה (1995) • נשיקה לדוד (1997) • דיסקו מנאייק (1999)  • יושבים בבית קפה (2001) • רדיו/מוסיקה/עברית (2006) • עבודת כפיים (2016) • שווארמה ביץ' (2024) |  |
| אלבומים אחרים | פסקול: כלבים לא נובחים בירוק (1996) • מיני אלבום: העצב עבר לגור כאן (1998) |  |
| אלבומי אוסף | כל הלהיטים (2003) • טיפקס: האוסף הרומנטי (2010) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רציף התמזה

| --- | --- |

 מיקום
 ערים ראשיות:  הסיטי של וסטמינסטר, הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי 
 קואורדינטות:  51°29′47″N 0°07′28″W﻿ / ﻿51.4965°N 0.12455°W﻿ / 51.4965; -0.12455
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסרציף התמזה(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסרציף התמזה(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטירציף התמזה(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטירציף התמזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הקמת רציף ויקטוריה בשנת 1865.
רציף התמזה (באנגלית: Thames Embankment) הוא שמם הכולל של סדרת רציפים במרכז לונדון בירת הממלכה המאוחדת. הרציפים תוכננו על ידי המהנדס סר ג'וזף בזלגייט כחלק מבניית מערכת הביוב של לונדון. הרציפים נבנו לצד נהר התמזה במטרה לאסוף את מימי מערכת הביוב (שעד אז נשפכו אל נהר התמזה) ולהעבירם במורד הנהר אל מחוץ לעיר. כמו כן הרציפים שימשו לפיתוח מערכת התחבורה של העיר - מעל הרציפים נבנו דרכים, ומתחתיהם נבנו קווים עבור הרכבת התחתית של לונדון.
הרציפים מתחילים בגשר בטרסי במערב לונדון, ועוברים לאורך הנהר דרך השכונות צ'לסי (שם הרציף מכונה בשם רציף צ'לסי), מילבנק, בסמוך לארמון וסטמינסטר (כאשר על הרציף נמצאים גני מגדל ויקטוריה, ובסמוך לארמון ומזרחית לו נקראים הרציפים בשם רציף ויקטוריה). בין ארמון וסטמינסטר ועד גשר בלקפריירס עוברת מתחת לרציף קו דיסטריקט וקו סירקל של הרכבת התחתית של לונדון, ועל הרציף נמצאים גני הרציף (גני אמבנקמנט).
הרציף שופץ מספר פעמים במהלך המאה ה-20 בעקבות התמוטטות שנגרמה לרציף והביאה להצפת התמזה בשנת 1928, ומאוחר יותר בעקבות נזקים שנגרמו לרציפים במהלך הפצצות הבליץ במלחמת העולם השנייה.
בצידו הדרומי של הנהר נקרא הרציף בשם רציף אלברט.
רבקה דיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באפריל 1984 (בת 40) סן-פול-דה-ואנס, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 
רבקה דיין (באנגלית: Rebecca Dayan; נולדה ב-17 באפריל 1984) היא שחקנית, דוגמנית, אמנית ופעילה צרפתייה.
לאחר שהוכשרה באמנויות יפות, החלה דיין את דרכה באופנה ובתיאטרון בפריז. בהמשך לכך עברה לניו יורק, שם החלה לשחק בסדרות שונות. בעקבות מספר תפקידים קטנים, היא חזרה לצייר, וקיבלה את התפקיד הגדול הראשון שלה בסרט "אמונה במבחן" ב-2017.
היא ידועה בעיקר בזכות גילומה של אלזה פרטי במיני-סדרה "הלסטון" של נטפליקס משנת 2021.
ביוגרפיה

רבקה דיין נולדה בריביירה הצרפתית, בשנת 1984. היא הבכורה מבין שלושה אחים, והיא גדלה במלון הוריה בסן-פול-דה-ואנס, שם פיתחה אהבה למשחק, לפני שהמשפחה עברה לניס, שם היא למדה אמנות ותיאטרון בבית הספר לאמנויות יפות וילה תיולה, לפני שעברה לפריז בגיל שבע-עשרה.
בבית בדרום צרפת, דיין הייתה מעלה מופעים קטנים לחברים. על אף שאביה יהודי, משפחתה לא הייתה דתית.
פעילות

דיין משתמשת בכלי תקשורת שונים כדי להעלות את המודעות לתמותת אמהות בארצות הברית, ולבריאות האישה בכלל. לאחר צפייה בסרט התיעודי The Business of Being Born היא החלה לדאוג מהעלייה בשיעורי התמותה של אמהות בארצות הברית. מאז, הפיקה את הסרט התיעודי "נולדה לחופש" בנושא והקימה את Mother Lover ללא מטרות רווח.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | "מפריז באהבה" | עוזרת שר החוץ |  |
| 2011 | "ללא גבולות" |  |  |
| 2012 | "סלסט וג'סי לנצח" | ורוניקה |  |
| 2014 | "ח." | הלן |  |
| 2017 | "אמונה במבחן" | האחות עמנואל |  |
| 2020 | "טסלה" | שרה ברנאר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | "הלסטון" | אלזה פרטי | מיני-סדרה; תפקיד ראשי |
| 2021 | "אימה אמריקאית: דאבל פיצ'ר" | מריה ויקוף | שני פרקים |
| 2022 | "סיפורי אימה אמריקאים" | ד"ר אניד פרל | פרק: "מתיחת פנים" |
| 2022 | "אימה אמריקאית: ניו יורק" | אלנה דלארו | שני פרקים |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי FADOM | ההופעה המצמררת ביותר של השנה | "אימה אמריקאית: דאבל פיצ'ר" | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Radloff, Jessica (17 במאי 2021). "Getting to Know Rebecca Dayan, the Muse of Ryan Murphy's 'Halston'". Glamour. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8  Rebecca Dayan | Actress, Producer, IMDb (באנגלית אמריקאית)
↑  Halston, 2021-05-14, נבדק ב-2024-09-21
↑  Maselli, Giovanna (29 ביולי 2011). "Rebecca Dayan". Vogue Italia (באיטלקית). נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Raiford, Tiffany (18 במאי 2021). "10 Things You Didn't Know about Rebecca Dayan". TVOvermind. נבדק ב-18 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lawrence, Vanessa (9 באוגוסט 2017). "Actress Rebecca Dayan Loves David Bowie And Velvet Slippers, But Is Not Here for Pre-Ripped Jeans". W Magazine. נבדק ב-18 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Betker, Ally (19 באוגוסט 2015). "Rebecca Dayan Returns to Painting". WWD. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Halston's Rebecca Dayan Secretly Recorded Conversations With Designer Prisca Vera". The Blast. 17 במאי 2021. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nordstrom, Leigh (14 במאי 2021). "'Halston' Finds Its Elsa Peretti in Rebecca Dayan". WWD. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ongley, Hannah (9 בנובמבר 2017). "actress rebecca dayan on playing a repressed nun in "novitiate"". i-D. נבדק ב-18 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Seth, Radhika (14 במאי 2021). "Rebecca Dayan On Playing Elsa Peretti In Netflix's 'Halston'". British Vogue. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
רמי טל

| --- | --- |

רמי טל, חיפה, 2021
 לידה:  17 באוגוסט 1988 (בן 36) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר לעיצוב של אוניברסיטת חיפה 
 
רמי טל (נולד ב-17 באוגוסט 1988) הוא מאייר ספרי ילדים ונוער ישראלי.
ביוגרפיה

טל נולד וגדל בחיפה. למד בבית הספר ליאו בק במגמת תקשורת. כבר בילדותו אהב מאוד לצייר והשתתף בחוגים וסדנאות שונות, ומעיד על עצמו שתמיד חלם לעסוק באיור ספרי ילדים כמקצוע. בשנת 2008 התגייס לצה"ל ושירת במסלול שח"מ (שירות חובה במשטרה).
כבר בנעוריו החל לכתוב בעיתוני ילדים ונוער שונים, בין היתר: עולמו של דיסני, עולם הילדים, ראש אחד ועוד. במקביל עסק בדיבוב לסדרות מצוירות באולפני נ.ל.ס.
בוגר לימודי תואר ראשון ותעודת הוראה במחלקה לעיצוב גרפי במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה.
בשנת 2019 החל לאייר ספרי ילדים ונוער ובנוסף הוא מאייר גם כריכות של ספרי פנטזיה ומבוגרים, בין היתר: חוט של כסף מאת נעמי נוביק, נשמת חיה מאת ליאת רוטנר ועוד, ומגזינים לילדים כמו גליליאו צעיר, עיתון אדם צעיר ועוד.
טל גם מדריך ומלמד סדנאות ושיעורים בנושאים שונים הקשורים לתהליך האיור.
"המפלצות של נועם", ספר הילדים הראשון שגם כתב וגם אייר, ראה אור באוקטובר 2021 בהוצאת ידיעות ספרים וטל-מאי. הספר, אשר עוסק בנושא הבריונות ומבוסס על חוויות הילדות של טל, זכה בפרס סאסא סטון לספרות ילדים לשנת 2022.
קריירה באיור

בתחילת דרכו המקצועית עבד כמוכר בחנות צומת ספרים שם פגש בסופרת מאירה ברנע גולדברג שעודדה אותו להגשים את חלומו לעסוק באיור כמקצוע. לאחר כעשור פנתה אליו ברנע גולדברג בבקשה לאיור ספר ילדים חדש שהוציאה, וטל אייר את הספר "הילדה שניסתה".
ספר הילדים הראשון שאייר הוא "סבתא טורבו ואלפי התנינים הבכיינים" מאת איריס אליה כהן ולאחר מכן אייר את שאר ספרי הסדרה.
| שם הספר | המחבר\ת | הוצאה | שנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סבתא טורבו ואלפי התנינים הבכיינים | איריס אליה כהן | ידיעות ספרים, טל-מאי הוצאה לאור | 2019 | ספר ראשון בסדרה |
| הילדה שניסתה | מאירה ברנע גולדברג | כנרת זמורה-ביתן דביר | 2019 |  |
| חוט של כסף (איור כריכה) | נעמי נוביק | תמיר הוצאה לאור | 2019 |  |
| קוף קטן | שירה גודמן | דני ספרים | 2019 |  |
| סיפורים עם כנפיים | אשכר ארבליך בריפמן | דני ספרים | 2019 | ספר ראשון בסדרה |
| סבתא טורבו והשף המתנשף | איריס אליה כהן | ידיעות ספרים, טל-מאי הוצאה לאור | 2020 | ספר שני בסדרה |
| לאן נעלם עץ הכסף? | נחמיה שטרסלר | ידיעות ספרים | 2020 |  |
| הפיה האמיתית | מאיה גז | הוצאת סיגליות | 2020 |  |
| כרמאל ואני - ספר אישי | מאירה ברנע גולדברג | כנרת זמורה-ביתן דביר | 2020 |  |
| רועי אמר | מאירה ברנע גולדברג | כנרת זמורה-ביתן דביר | 2020 |  |
| סיפורים עם כנפיים 2 | אשכר ארבליך בריפמן | דני ספרים | 2021 | ספר שני בסדרה |
| הילדה שרצתה | מאירה ברנע גולדברג | כנרת זמורה-ביתן דביר | 2021 |  |
| קוסם השינה | אירית וייסמן | דני ספרים | 2021 |  |
| כראמל 5 - היהלום האבוד | מאירה ברנע גולדברג | כנרת זמורה-ביתן דביר | 2021 | ספר חמישי בסדרה |
| נשמת חיה (איור כריכה) | ליאת רוטנר | דני ספרים | 2021 |  |
| משפחה בצבא - חוגגים יום הולדת | הילה לוי ושני פאולה צורי | ידיעות ספרים | 2021 |  |
| המפלצות של נועם | רמי טל | טל מאי, ידיעות ספרים | 2021 | כתב ואייר. זוכה פרס סאסא סטון לספרות ילדים לשנת 2022.  נכנס למצעד הספרים של משרד החינוך. |
| כראמל תעלומה כפולה | מאירה ברנע-גולדברג | כנרת זמורה ביתן-דביר | 2021 | ספר שישי בסדרה |
| כדוריקוד | טל ברייר בן-מוחה | הוצאת מנהיגותה | 2022 |  |
| יש נסיכות עם משקפים | תמר בן אביר (שומר) | הוצאת מטר | 2022 |  |
| על נמשים ולימונים (וגם על סבא מאיר) | מאירה ברנע-גולדברג | כנרת זמורה-ביתן דביר | 2022 | ספר רביעי ואחרון בסדרת הילדה שניסתה |
| מכונית הבנטלי הלבנה | חזי מגן | הוצאת מטר | 2022 |  |
| וואבי סאבי והכד הנדיב | רחל מראני | הוצאת אלכסנדר ופרויקט נדיבות | 2022 |  |
| כראמל 7 - סכנה בביצה | מאירה ברנע-גולדברג | כנרת זמורה-ביתן דביר | 2022 | ספר שביעי בסדרה |
| לטייל בישראל עם סבא דניאל - תיבת אוצר בהוד השרון | טל שמעוני | הוצאה עצמית | 2023 |  |
| כראמל, אתה לא יכול לעוף | מאירה ברנע-גולדברג | כנרת זמורה-ביתן דביר | 2023 |  |
הערות שוליים

↑  הילדה שניסתה | המגדלור. חנות לספרים ותרבות, באתר www.hamigdalor.co.il
↑  גרנד – זה כל הסיפור, באתר ניוז חיפה והקריות
1 2  יוצרים ויוצרות, באתר tal-may
↑  אדם צעיר - גיליון מס' 88 - ספרים, באתר אדם צעיר
↑  סופרת גם ילדים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412991705171  VIAF: 9894156497260817740001   WorldCat (עם VIAF): 9894156497260817740001