stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איזידור גונסברג
ביוגרפיה

גונסברג נולד בבודפשט. החל את הקריירה השחמטאית כשחקן בתוך האוטומטון מפיסטו, ולאחר מכן הפך לשחמטאי מקצועני. לשיא יכולתו הגיע בשנת 1889 כאשר היה מדורג ראשון בעולם. גונסברג דורג בין עשרת הטובים בעולם בין השנים 1885 ל-1890; לאחר מכן החל לרדת באיטיות בדירוג העולמי אך בשנת 1902 היה עדיין מדורג במקום ה-17.
בשנת 1876 היגר גונסברג לאנגליה, והפך לאזרח בריטי בשנת 1908.
בשנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-19 ובתחילת שנות ה-90 היה גונסברג אחד מהשחמטאים המובילים בעולם. הוא הביס את ג'וזף הנרי בלקברן בדו-קרב בשנת 1887 ואת הנרי בירד בשנת 1889. בשנת 1890 הוא סיים בתיקו דו-קרב עם מיכאל צ'יגורין שהיה פעמיים מועמד לזכייה בתואר אלוף העולם לשחמט. מאוחר יותר באותה שנה הזמין גונסברג את אלוף העולם המכהן וילהלם שטייניץ לדו-קרב. העימות התקיים בניו יורק ושטייניץ ניצח 10.5–8.5.
בשנת 1916 תבע גונסברג את העיתון Evening News בתביעת דיבה כאשר הם טענו שטור השחמט שלו מכיל שגיאות גסות. גונסברג זכה במשפט לאחר שבית המשפט העליון באנגליה הסכים כי "בנושאי שחמט, שמונה התעלמויות או השמטות אינן יוצרות טעויות גסות".
על התביעה
נפטר בלונדון ב-2 במאי 1930.
התמודדויות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1881 | לונדון | ג'וזף הנרי בלקברן | 5.5 מ-14 | הפסד |
| 1886 | לונדון | הנרי בירד | 6.5 מ-9 | ניצחון |
| 1887 | ברטפורד | ג'וזף הנרי בלקברן | 8 מ-13 | ניצחון |
| 1888 | ברטפורד | פרנסיס לי | 4 מ-5 | ניצחון |
| 1888 | לונדון | ג'יימס מורטימר | 4.5 מ-5 | ניצחון |
| 1889 | לונדון | הנרי בירד | 3 מ-5 | ניצחון |
| 1890 | הוואנה | מיכאל צ'יגורין | 11.5 מ-23 | תיקו |
| 1890 | ניו יורק | וילהלם שטייניץ | 8.5 מ-19 | הפסד |
ממשחקיו > לבן: הרי נלסון פילסברי שחור: איזידור גונסברג הייסטינגס 1895

משחק זה נחשב לאחד ממשחקי הסיום המשובחים כאשר בעמדה שקולה לגמרי ממחיש פילסברי דיוק רב בחישוב תוצאת הסיום.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Hastings"]
[Site "Hastings ENG"]
[Date "1895.09.02"]
[Round "21"]
[White "Harry Nelson Pillsbury"]
[Black "Isidor Gunsberg"]
[Result "1-0"]
[ECO "D10"]
[PlyCount "79"]
[EventDate "1895.08.05"]
1. d4 d5 2. c4 c6 3. e3 g6 4. Nc3 Bg7 5. Nf3 Nf6 6. Bd3 O-O 7. Ne5 dxc4 8. Bxc4
Nd5 9. f4 Be6 10. Qb3 b5 {עדיף 10...פבד7 11. 0-0 פב6 אם 11. מה:ב7 פ:ה5 12. ו:ה5 צב8 13. מה:א7 פ:ג3 14. ר:ה6 ו:ה6 15. ב:ג3 מהד5 והשחור זוכה}
11. Bxd5 Bxd5 12. Nxd5 Qxd5 13. Qxd5 cxd5 14. Nd3 Nd7
15. Bd2 Rfc8 16. Ke2 e6 17. Rhc1 Bf8 18. Rxc8 Rxc8 19. Rc1 Rxc1 20. Bxc1 {לאחר חילופי הצריחים נוצרה עמדה שקולה לחלוטין}
Bd6
21. Bd2 Kf8 22. Bb4 Ke7 23. Bc5 a6 {עדיף בהרבה 23...א5}
24. b4 f6 25. g4 Bxc5 26. bxc5 Nb8 {פב8 הוא מסע מפסיד. השחור יכול היה לשמור על עמדה שקולה אם היה משחק 26...א5 או ו5}
27. f5 g5
28. Nb4 a5 29. c6 Kd6 30. fxe6 Nxc6 31. Nxc6 Kxc6 32. e4 dxe4 33. d5+ Kd6 34.
Ke3 b4 35. Kxe4 a4 36. Kd4 h5 37. gxh5 a3 38. Kc4 f5 39. h6 f4 40. h7 1-0
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1914

איזידור גונסברג מול חוסה ראול קפבלנקה, 5.5.1914, King's Gambit!   Gunsberg vs Capablanca   St. Petersburg (1914)
הערות שוליים

↑  Edo Ratings, Gunsberg, I.A., www.edochess.ca
↑  Harry Nelson Pillsbury vs Isidor Gunsberg (1895) Have Guns, Pill Travel, www.chessgames.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 102208903X  ISNI: 0000 0000 6318 8080  LCCN: no97048169  NTA: 075028514  VIAF: 47402060   WorldCat (עם VIAF): 47402060 
שטייניץ - גונסברג, אליפות העולם 1890
איחוד לורידיאנה

| --- | --- |

 מדינה:  אנדורה 
 שם רשמי:  Partit Unió Laurediana 
 מנהיגים:  מונסראט גיל אי רוזר
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים) 
 אידאולוגיות:  שמרנות
 מטה:  סן ג'וליה דה לוריה 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין
 נציגויות בפרלמנטים
 חברי פרלמנט:  9 (Q105488867) 
 
איחוד לורידיאנה (בקטלאנית: Unió Laurediana) היא מפלגה בקואליציה באנדורה המשמשת כמפלגה משנית בה. כיום (2011) יש למפלגה מיעוט במועצה הכללית של העמקים - היא הפרלמנט של אנדורה. אפיונה הפוליטי של המפלגה הוא מרכז-ימין.
היסטוריה

בבחירות שנערכו בשנת 2001 באנדורה, זכתה המפלגה ב-2 מושבים בפרלמנט (מתוך 28). בבחירות שנערכו ארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 2005, איבדה המפלגה את ייצוגה בפרלמנט, ולא עברה את אחוז החסימה. נתון זה (0 מושבים בפרלמנט) נשאר זהה גם בבחירות 2009 במדינה. אך לאחר שנתיים (באפריל 2011), נערכו בחירות במדינה, ובהם זכתה ב-2 מושבים בפרלמנט.
המפלגה נחשבת למקורבת למפלגת דמוקרטים למען אנדורה, המכהנת כיום בראשות ממשלת אנדורה. בראש המפלגה עומד הפולטיקאי מונסראט גיל אי רוזר. המפלגה לוקחת חלק פעיל במשרת התובע הכללי.
ראו גם

פוליטיקה של אנדורה
המועצה הכללית של העמקים
הערות שוליים

↑  «Càrrecs electes». Eleccions.ad. ממשלת אנדורה, 2007. [Consulta: 6/4/2011].
איאן אוגילבי

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1943 (בן 81) ווקינג, סארי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1964 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1968)  איטון קולג'  בית הספר סאנינגדייל 
 מספר צאצאים:  1 
 אתר אינטרנט
 פרופיל ב-IMDb
 
איאן ריימונד אוגילבי (באנגלית: Ian Raymond Ogilvy; נולד ב-30 בספטמבר 1943) הוא שחקן, מחזאי וסופר אנגלי-אמריקאי.
ביוגרפיה

אוגילבי נולד בווקינג שבמחוז סארי בדרום-מזרח אנגליה, לפרנסיס פיירפילד אוגילבי ולשחקנית איילין ריימונד (שהייתה לפני כן נשואה לשחקן ג'ון מילס). הוא למד בבית הספר סאנינגדייל, באיטון קולג' ובאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
ביוגרפיה > קריירה

תפקידו הידוע ביותר של אוגילבי הוא בדמות "סיימון טמפלר" בסדרת הטלוויזיה "שובו של המלאך" ("Return of the Saint") בשנים 1978 ו-1979, שהייתה המשך לסדרה "המלאך" ("The Saint") בכיכובו של רוג'ר מור שהופקה בין השנים 1962 עד 1969.
בעקבות תפקיד זה היה אוגילבי מועמד לגלם את ג'יימס בונד בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים, כאשר מור הביע את רצונו לעזוב את הסדרה. הוא לא שיחק בתפקיד ג'יימס בונד, אבל גילם דמות דמוית בונד בסדרת פרסומות לטלוויזיה ששודרה בצפון אמריקה בתחילת שנות התשעים. לפחות פעם אחת גילם סוכן חשאי בריטי, דמוי בונד, בפרק "Dragon's Wing II" בסדרת הטלוויזיה "קונג פו: האגדה נמשכת".
בשנות השמונים של המאה העשרים הקליט אוגילבי רומנים מסדרת ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג. ההקלטות יצאו לאור על גבי קלטות שמע בלייבל "Listen for Pleasure".
במהלך הקריירה שלו הרבה אוגילבי לשחק בתיאטרון בתפקידים ראשים בהפקות בווסט אנד הלונדוני. בין השאר השתתף במחזה "Design for Living" מאת נואל קאוורד, במחזה "Happy Family", ב"שלוש אחיות", ב-"Rookery Nook" מאת בן טרוורס, "Run for Your Wife" מאת ריי קוני, "המיליונרית" מאת ג'ורג' ברנרד שו, "The Waltz of the Toreadors" ואחרים. הוא שיחק גם בתיאטרון אמריקאי. בין סרטי הקולנוע בהם הופיע היה לו תפקיד חשוב בסרט האפי "ווטרלו" מ-1970.
אוגילבי כיכב לצדו של בוריס קרלוף בסרט "The Sorcerers", ב-1967 הופיע בסרט "זר בבית" לצדם של ג'יימס מייסון, בובי דארין וג'רלדין צ'פלין. בסרט "Witchfinder General" שיחק לצדו של וינסנט פרייס, בסרט "The Day the Fish Came Out" הופיע יחד עם טום קורטני וקנדיס ברגן. עוד שיחק בסרט "המוות נאה לה" בכיכובן של מריל סטריפ וגולדי הון. עם פיטר קושינג הופיע בשני סרטים בהפקת חברת "אמיקוס", ועם ריצ'רד דרייפוס וניה ורדלוס השתתף בסרט "האהבה היוונית שלי".
הוא היה חבר של הקולנוען מייקל ריבס (אנ'), וכיכב בשלושה מסרטיו: " Revenge of the Blood Beast",‏ "The Sorcerers" ו-"Witchfinder General". בשנות התשעים של המאה העשרים הופיע אוגילבי באופרת הסבון קצרת הימים "Malibu Shores". הוא השתתף ביותר ממאה תוכניות טלוויזיה, ולעיתים קרובות כיכב בתפקיד אורח. אחד מתפקידיו הידועים הוא בדמות לורנס קירברידג' בסדרת הטלוויזיה הבריטית "על אדונים ומשרתים".
ב-1968 שיחק אוגילבי בתפקיד ברון פון קורט בפרק "They Keep Killing Steed" בסדרה "הגומלים". ב-1976 הופיע ב-BBC בסרט "The Door of Opportunity" על פי סיפור מאת סומרסט מוהם לצדה של מריאן פיית'פול.
ב-1976 השתתף אוגילבי בפרק פיילוט של הסדרה הקומית "Ripping Yarns" בהפקת חברי חבורת מונטי פייתון מייקל פיילין וטרי ג'ונס. הוא גילם את דרוסוס בסדרת הטלוויזיה "אני, קלאודיוס", וכיכב בתפקיד אורח בשישה פרקים של הסדרה "רצח במשיכת קולמוס" ובארבעה פרקים בסדרה "Diagnosis: Murder". ב-1970 שיחק בתפקיד אדגר לינטון בסרט הקולנוע "אנקת גבהים", ובדמות אוון גרת' בעיבוד של ה-BBC לספרו של הנרי ג'יימס "שלל פוינטון".
ב-1998 הופיע אוגילבי בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "בבילון 5" בפרק "In the Kingdom of the Blind".
אוגילבי הוא גם מחזאי וסופר. הוא כתב סדרה של ספרי פנטסיה לילדים:
"Measle and the Wrathmonk"
"Measle and the Dragodon"
"Measle and the Mallockee"
"Measle and the Slitherghoul"
"Measle and the Doompit"
הספרים תורגמו ל-15 שפות. בעברית יצא לאור הספר "מיסל והנחשוף" בהוצאת כתר.
הוא הוציא לאור שני רומנים "Loose Chippings" ו-"The Polkerton Giant". כמו כן כתב שני מחזות "A Slight Hangover" ו-"Swap!".
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנים 1968 עד 1983 היה אוגילבי נשוי לדיאן הארט. לבני הזוג נולד ילד אחד. ב-1992 התחתן עם קתרין הולקומב. אחר כך קיבל אזרחות אמריקאית.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 |  | The She Beast | פיליפ |  |
| 1966 |  | The Liars | רופרט | סדרת טלוויזיה |
| 1966 | אורלנדו | Orlando | מוז | סדרת טלוויזיה |
| 1967 | זר בבית | Stranger in the House | דזמונד פלאוור |  |
| 1967 |  | The Sorcerers | מייק רוסקו |  |
| 1967 |  | The Day the Fish Came Out | פיטר |  |
| 1968 | הגומלים | The Avengers | ברון פון קורט | בפרק "They Keep Killing Steed" |
| 1968 |  | Witchfinder General | ריצ'רד מרשל |  |
| 1970 | שלל פוינטון | The Spoils of Poynton | אואן גרת' | מיני-סדרה |
| 1970 | אנקת גבהים | Wuthering Heights | אדגר לינטון |  |
| 1970 |  | The Invincible Six | רונלד |  |
| 1970 | ווטרלו | Waterloo | ויליאם האו דה לנסי |  |
| 1972 | על אדונים ומשרתים | Upstairs, Downstairs | לורנס קירברידג' | סדרת טלוויזיה |
| 1973 |  | No Sex Please, We're British | דייוויד האנטר |  |
| 1973 |  | From Beyond the Grave | ויליאם סיטון |  |
| 1973 |  | And Now the Screaming Starts! | צ'ארלס פנגריטן |  |
| 1973 | מול פלנדרס | Moll Flanders | המפרי אוליבר |  |
| 1976 | אני, קלאודיוס | I, Claudius | דרוסוס |  |
| 1978–1979 | שובו של המלאך | Return of the Saint | סיימון טמפלר | סדרת טלוויזיה |
| 1982–1983 | טום, דיק והארייט | Tom, Dick and Harriet | ריצ'רד מדיסון | סדרת טלוויזיה |
| 1985 | אנה קארנינה | Anna Karenina | סטיבה | סרט טלוויזיה |
| 1986 | רובין הוד | Robin Hood | לורד אדגר | בפרק "Rutterkin" |
| 1986 | מגי | Maggie | דנהולם | סרט טלוויזיה |
| 1988 |  | Menace Unseen | דנקן פרי | מיני-סדרה |
| 1989–1994 | רצח במשיכת קולמוס | Murder, She Wrote | וייד פוסטר / לוסון צ'יילדרס / פיטר טמפלטון | סדרת טלוויזיה |
| 1992 | אדי פרסלי | Eddie Presley | קפטן סטרץ' |  |
| 1992 | המוות נאה לה | Death Becomes Her | שאגאל |  |
| 1996 |  | Malibu Shores | מארק דלאקורט | סדרת טלוויזיה |
| 1999 | מחשבה של נמלט | Fugitive Mind | ד"ר גרייס |  |
| 2009 |  | Agatha Christie's Marple | ג'וני רסטריק | בפרק "They Do It with Mirrors" |
| 2009 | האהבה היוונית שלי | My Life in Ruins | מר טאלן |  |
| 2011 |  | The Man in the Park | הומלס | סרט קצר |
| 2014 |  | We Still Kill the Old Way | ריצ'י ארצ'ר |  |
| 2017 | המלאך | The Saint | קסנדר המבוגר |  |
הערות שוליים

↑  "Ian Ogilvy profile". filmreference.com. נבדק ב-17 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ian Ogilvy profile". Ian Ogilvy. נבדק ב-4 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   The Saint who has turned scribe, The Telegraph, 8 November 2004
↑  Watkins, Nick (12 בנובמבר 2014). "Ian Ogilvy: Cars don't impress women as much as men". נבדק ב-22 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dragonswing II". IMDb.com. נבדק ב-4 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ian Ogilvy: Saints, Sorcerers and Secret Agents". cinemaretro.com. 15 בינואר 2015. נבדק ב-22 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hodges, Jodie. "Ian Ogilvy - Children's Author". unitedagents.co.uk. נבדק ב-22 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מיסל והנחשוף באתר דףדף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421755905171  PLWABN: 9810554322805606  BIBSYS: 6008106  BNE: XX1536666  BnF: cb14067232t (data)  CiNii: DA15055902  GND: 131361821  ISNI: 0000 0000 8361 6871  LCCN: n87860215  MusicBrainz: 2712cc2b-7cda-432c-8c7d-5ebba635d225  NDL: 00970674  NLA: 35538111  NTA: 071898069  RERO: 02-A011910077  SUDOC: 252686314  Trove: 988799  VIAF: 18354334   WorldCat (עם VIAF): 18354334
איגרת חוב מוניציפלית

איגרת חוב "מלווה גבעתיים" שהונפקה על ידי המועצה המקומית ב-1955. המלווה נועד להקמת בתי ספר וגני ילדים במועצה המקומית דאז (לימים העיר) גבעתיים.
איגרת חוב מוניציפלית היא איגרת חוב המונפקת על ידי רשויות מקומיות.
כללי

איגרת חוב (אג"ח) היא מסמך המעיד כי המחזיק בו העמיד הלוואה לרשות הגוף המנפיק אותו.
האג"ח היא התחייבות של החברה או הגוף המנפיק לשלם למחזיק האיגרת תשלומי ריבית והחזר קרן, בתנאים ובמועדים שנקבעו.
בעל האג"ח הוא נושה מובטח של החברה כלומר, הוא זכאי לקבל את המובטח בתנאי איגרת החוב ללא קשר לרווחי החברה או הפסדיה.
לעומת זאת אין לבעל האג"ח (להבדיל מבעלים של חברה) רשות או זכות לפקח על ענייני החברה או להשתתף ברווחיה.
הרשות המקומית ומקורות ההכנסה

בישראל 242 רשויות מקומיות המשמשות כספק השירותים העיקרי לכלל האוכלוסייה. הרשויות המקומיות מונהגות על ידי נבחרים ובכוחן לפעול על פי מדיניות שתבטא את העדפות התושבים, במסגרת שבה החוק והוראות הממשלה מאפשרים זאת.
מימון פעילות רשויות מקומיות נעשה באמצעות שני סוגים של תקציבים בהתאם למקורות המימון וליעוד ההוצאה:
תקציב רגיל - תקציב הכולל את השירותים המסופקים על ידי הרשות המקומית.
תקציב פיתוח (תקציב בלתי רגיל) - תקציב הכולל את פעולות הפיתוח והתשתית המבוצעות על ידי הרשות המקומית.
הרשות המקומית ומקורות ההכנסה > קשיי המימון

הרשויות המקומיות, באמצעות תקציבי הפיתוח, עוסקות גם בביצוע עבודות תשתית, הקמת מבני ציבור ועבודות פיתוח שונות.
חלק מפעילויות אלו ממומן במלואו על ידי הרשות המקומית, וחלקן בהשתתפות חלקית או מלאה של הממשלה.
ההכנסות שמקורן בכספים ממשלתיים יוצרים תלות גדולה בין השלטון המרכזי המפקח על פעילות השלטון המקומי וקובע את היקף המשאבים המחולקים. 
תלות זו, בשילוב עם צרכים גדלים והולכים של הרשויות המקומיות, הביאו לחיפוש אחר מקורות מימון נוספים.
בנוסף לשיקולי העצמאות התקציבית, החלו הרשויות המקומיות להתקל בקשיים גוברים והולכים בגיוס אשראי בנקאי, עובדה שהאיצה את הצורך במקורות חלופיים.
אחד מהם נמצא בדמותה של איגרת החוב המוניציפלית, באמצעותה יכולה הרשות המקומית לגייס מהציבור מימון נוסף באמצעים עצמאיים.
סוגי איגרות חוב מוניציפליות

בדרך כלל נהוג לסווג את איגרות החוב המוניציפליות לשתי קטגוריות עיקריות על פי מקור התקבולים המיועדים להחזר ההלוואות:
איגרות חוב עם מקור סילוק המיועד בלעדית לתשלום הריבית והקרן, או בקיצור: אג"ח ייעודיות.
אלו הן איגרות חוב המציינות מקור הכנסות ספציפי של הרשות המקומית, אשר יוקדש מראש לצורך מילוי תנאי התשלומים בגין הנפקת איגרת החוב. 
איגרות חוב כאלו מקבלות לעיתים קרובות כינוי או שם, המציין את אופי מקור המימון להבטחת קיום ההתחייבות של הרשות המקומית המנפיקה.
דוגמאות לאיגרות חוב אלו הן איגרות חוב של בתי חולים, נמלי תעופה, חניונים וכדומה. 
בכל אחד מהמקרים הללו, הרשות המקומית מייעדת מקור הכנסות מסוים לצורך מילוי התחייבויותיה בגין קבלת ההלוואה.
איגרות חוב מוניציפליות עם מחויבות כללית.
איגרות אלה משעבדות את כלל המקורות של תקבולי הרשות המקומית, כביטחונות למלווים. 
איגרות אלו מקנות למשקיעים בהן מעין "שעבוד צף" על ההכנסות העתידיות של הרשות המקומית ואף מזכות את מחזיקיהן בעדיפות וקדימות בתביעות כלפי המקורות התקבוליים הכללים שלה.
אג"ח מוניציפליות בעולם

במדינות בהן יש חופש ועצמאות פיננסית לשלטון המקומי, הפעילות הכלכלית וההשקעות בשלטון המקומי גדלות. דוגמאות בולטות לכך הן בארצות הברית ובמערב אירופה, במיוחד בצרפת ובשוודיה.
בעקבות הרפורמה בשלטון המקומי בצרפת הפך השלטון המקומי לעצמאי יותר וכבר אינו בשליטה מלאה של השלטון המרכזי. תוצאה ישירה של רפורמה זו היא זרם ההשקעות הגדל והולך של הרשויות מקומיות. זרם ההשקעות מתאפשר בזכות החופש שניתן להן לגייס אשראי בכל הצורות המקובלות ובכללן באמצעות איגרות חוב מוניציפליות.
גם בשוודיה מידת העצמאות של השלטון המקומי גבוהה. השלטון המקומי מנהל פעילות שלטונית קהילתית רחבת היקף, שמתבטאת בחלקו של השלטון המקומי בתוצר. פעילות זו אפשרית בעיקר הודות לניהול הכספי העצמאי ובכלל זה הנפקות אג"ח בהיקפים גדולים.
אג"ח מוניציפליות בישראל

בישראל אג"ח מוניציפליות הן מכשיר פיננסי שטרם נעשה בו שימוש נרחב. לראשונה אישר משרד האוצר לממן פרויקט בשיטה של איגרות חוב מוניציפליות ביוני 2001, למימון הקמת חניון תת-קרקעי בן שבע קומות על שטח חניון הבימה במרכז תל אביב. לעירייה אושר לשעבד את זרם התקבולים העתידי לטובת האג"ח כשהקרקע שימשה כבטוחה למשקיעים.
עיריית רמלה, גייסה בשנת 2005 140 מיליון ש"ח באמצעות איגרות חוב מוניציפליות. גיוס זה בוצע בתום עבודת מטה ארוכה שנערכה במשרדי האוצר, הפנים והמשפטים. בעקבות עיריית רמלה צעדו עיריות רעננה (150 מיליון ש"ח), יהוד-מונוסון (100 מיליון ש"ח) ואילת (80 מיליון ש"ח) אל הנפקות משלהן (2006).
לקריאה נוספת

ד"ר אילן ביז'ו, פיתוח תוכנית אג"חים מוניציפליים בישראל, מכון מילקן, ספטמבר 2000
אריה הכט, "שידוד מערכות המימון ברשויות המקומיות בישראל", מכון פלורסהיימר, מרץ 1997
נחום ביגר וסטיבן פלאוט, "איגרות חוב מוניציפליות בישראל?" מכון פלורסהיימר, 1997
הערות שוליים

↑  מירי ריילי, לראשונה: אושר מימון פרויקט באמצעות אג"ח מוניציפליות, באתר הארץ, 17 ביוני 2001
↑  אסף רותם, כספי האג"ח המוניציפלי הציוני הראשון כבר ממוענים: ברמלה יקום המרכז המסחרי הלוגיסטי הגדול בישראל, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2005
טל לוי,רוי-שטיין, איגוח מוצלח לעיריית אילת: גייסה 80 מיליון שקל בריבית של 5.7%, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2006
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • דאו ג'ונס • S&P 500 • FTSE • מדד נאסד"ק 100 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
אילנה קליין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1943 קורניץ, פולין
 פטירה:  13 באפריל 2023 (בגיל 80 בערך)
 עיסוק:  סופרת ופזמונאית
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  ספרות ילדים
 
אילנה קליין (1943 – 13 באפריל 2023) הייתה פזמונאית וסופרת ישראלית, ניצולת השואה.
ביוגרפיה

קליין נולדה ביער לזוג היהודים קופילוביץ, שברחו מהעיירה קורניץ (סמוך לעיר וילייקה בבלארוס) ליערות והתחבאו שם עם הפרטיזנים. בשנת 1948 עלתה עם הוריה לישראל, ובהמשך נשלחה לקיבוץ תל יוסף, עקב בריאותה הלקויה של אמה. בקיבוץ גדלה והתחנכה עד גיל 18, ואומצה על ידי משפחת יריב.
קריירה

קליין 
עבדה כמורה לחינוך מיוחד, כתבה שירים וספרים.
קריירה > משוררת

קליין כתבה שירים מגיל צעיר. 
בעת שהייתה חיילת שלחו שניים משיריה למרדכי זעירא שהלחין אותם. בעקבות זאת הולחנו שירים נוספים שלה שהושרו על ידי זמרים ידועים בישראל.
קליין כתבה את השיר "זה לא סיפור, זו היסטוריה" ששרה עדן בן זקן בינואר 2022, והופץ בפולין במסגרת מסע פרסום על ידי עמותת "חסדי נעמי", כנגד בעלי אינטרס לסלף את עובדות השואה.
קריירה > סופרת

מרבית ספריה היו ספרי ילדים. 
בשנת 1987 היא הוציאה ספר ילדים בשם "ילד שלי מיוחד".
חיים אישיים

לאחר שירותה הצבאי נישאה לאליעזר קליין בן ראשון לציון ושם הקימו בני הזוג את ביתם. נאבקה בסרטן הדם במשך שנים. קליין הלכה לעולמה ב-13 באפריל 2023 עקב זיהום בריאות. הותירה אחריה את בעלה, שלושה ילדים ושמונה נכדים.
מספריה

ילד שלי מיוחד – הוצאת מסדה
בארץ ההפכים – הוצאת תמוז
אשנבים – הוצאת דוד רכגולד, 1991
המתנה הכי יפה בעולם – הוצאת ספר לכל, 2001
ניקה ויון – הוצאת ספר לכל
ילד שעשועים (2 ספרים) – הוצאת רמות, האוניברסיטה העברית
לרוץ אחר קסם המילים (חמש מקראות) – הוצאת חן
קן לשלום – הוצאת חן
אבא של שבת – הוצאת סוכריות
בדמי הליל – הוצאת תל יוסף
שיר געגועים – הוצאת תל יוסף
משיריה

"מפליג מלח" – לחן: מרדכי זעירא, אתר זמרשת
"נולדה, גדלה, פרחה" – מרדכי זעירא
"פרחה ברוח" – ביצוע: יהורם גאון
"לילד הזה התפללתי", לחן: יוני רועה, ביצוע: איל גולן
"אהובתי בת חמישים" – ביצוע: אביהו מדינה
"חובק עולם" – לחן: יוני רועה, ביצוע: אופיר סלומון
"דמעה" – לחן: מרדכי זעירא
"אל תעירי את החלום" – ביצוע שלומי שבת
"אתה אמרת לי"
"בוא אל"
"יחד בתקווה"
"כוכב שביט"
"מודה אני" - יעקב שוואקי
"שיהיה לי את הכוח"
הערות שוליים

↑  אילנה קליין (קופילוביץ) משוררת,פזמונאית,עיתונאית תושבת ראשון לציון, באתר ראשון 106 למענכם!
↑   עדן בן זקן - זה לא סיפור, זו היסטוריה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:30)
↑  מורה מיוחדת, מעריב, 7 בינואר 1987
↑  מפליג מלח, באתר זמרשת
↑  נולדה, גדלה, פרחה, באתר זמרשת
↑   יהורם גאון - פרחה ברוח 1986, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:46)
↑   אייל גולן לילד הזה התפללתי Eyal Golan, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:25)
↑   אביהו מדינה - אהובתי בת 50, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:42)
↑   אופיר סלומון - חובק עולם, ofir salomon, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:42)
↑  דמעה, באתר זמרשת
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אילנה קליין".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498713005171  ISNI: 0000 0000 4943 8266  LCCN: nr94019030  VIAF: 54030445   WorldCat (עם VIAF): 54030445
איוואן אבאזאסדזה

| --- | --- |
 מדינה:  ממלכת גאורגיה, ממלכת האיברים 
 
איוואן אַבָּאזָאסְדזֶה (בגאורגית: იოანე აბაზასძე) היה אציל גאורגי בן המאה ה-11 מבית אבאזאסדזה, שהיה האריסתווי ("דוכס") של כארתלי בתקופת שלטונו של בגרט הרביעי (1027-1072).
בתקופת ילדותו של המלך בגרט מונתה אימו, מרים מווַסְפּוּרַקַאן (אנ') לעוצרת הממלכה. בתקופה זו מילא אבאזאסדזה מקום חשוב בממשלת האצולה האריסטוקרטית של הממלכה. לצד ליפריט הרביעי, דוכס קלדקארי (אנ') משושלת ליפריטים. בשנת 1030 הוא סייע להביס אל-פאדי איבן מחמוד (אנ'), אמיר גנג'ה משושלת שאדאדיד (אנ'), ובשנת 1032, סייע בלכידתו של ג'עפר השלישי אבן עלי (גאו'), אמיר טביליסי, שהגאורגים נישלו ממצודת בִּירְתְּווִיסִי (אנ').
בתקופת כהונתו בממשלת האצולה האריסטוקרטית של המדינה קידם אבאזאסדזה את עמדות האצולה הגבוהה שבגראט ניסה להגביל את השפעתה כאשר קיבל על עצמו את מלוא השלטון. אף על פי שמילא תפקיד בכיר בממשלה, עוררו הוויתורים של בגרט לדוכס החזק ליפריט קנאה בקרבו. על פי הויטה של גיאורגי אָתוֹנֶלִי (אנ') מאת גיאורגי הקטן, איוואן וארבעת אחיו התארגנו כאופוזיציה למלך וזממו להרוג אותו. אולם, בגראט הצליח ללכוד אותם, להשליך אותם לכלא ולשלול מהם את תואריהם.