רוברט אדוארד לי
שנותיו המוקדמות > המלחמה במקסיקו, וסט פוינט וטקסס

לי הצטיין במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו (1846-1848). בשלב מוקדם במלחמה שירת לי תחת פיקודו של הגנרל ג'ון א. וול בצפון מקסיקו (חילו של וול היה תחת הפיקוד הכללי של זאכרי טיילור; המפקד העליון של צבא הכיבוש האמריקאי במקסיקו). קודם לקרב בואנה ויסטה ערך לי סקירה הנדסית של תקינות הארטילריה האמריקאית, שהייתה בעלת תפקיד מכריע בניצחון על המקסיקנים בקרב. לאחר הקרב הועבר למערכה במרכז מקסיקו והחל לשרת כאחד מהעוזרים הראשיים של וינפילד סקוט במהלך הצעדה מוראקרוס למקסיקו סיטי. קפטן לי התייעץ בקפידה בנוגע למצב הכוחות בשני הצדדים ובנוגע להצבת הארטילריה. נוסף על כך, לי למד מהאסטרטגיה הצבאית של סקוט ומהתקדמות כוחותיו לעבר מקסיקו סיטי.
הוא מילא תפקיד חיוני בכמה מהניצחונות האמריקאים בזכות המודיעין שאסף - הוא זיהה דרכי התקפה שלא הוגנו על ידי המקסיקנים, כיוון שאלה חשבו שהשטח בלתי עביר. במהלך קרב צ'רו גורדו באפריל 1847 היה זה קפטן לי הצעיר שפיקד על יחידת חיל הרגלים שפרצה דרך האש הרצופה ותקפה את האגף השמאלי המקסיקני, תמרן הסדר מיקום של ארטילריה אמריקאית על גבעות חיוניות, וניתב את כוחותיו בדרכי סתר לעבר הכוחות המקסיקנים הלא מוכנים. הוא קודם לדרגת מייג'ור לאחר קרב צ'רו גורדו. לקראת סוף המלחמה קודם לדרגת לויטננט קולונל.
באוגוסט אותה השנה פגשו הכוחות האמריקאים במחסום של לבה געשית שבלם את התקדמותם לעבר המקסיקנים בקרב קונטררס. הודות לכישוריו המודיעיניים ניתב לי את הכוחות האמריקאים דרך מעבר לא מוכר מסביב ללבה הגעשית ובכך הפתיע את המקסיקנים פעם נוספת. לי עצמו חצה את שדה הלבה, המכונה פדרגל, ברגל במהלך הלילה כדי להנחות את התגבורת הקרבה, אותם הנחה בחזרה דרך השדה לניצחון על המקסיקנים. סקוט העיר על לי כי פעילותו באותו יום ובאותו לילה היו ”ההישג הגדול ביותר של אומץ גופני ומוסרי שביצע כל אדם, למיטב ידיעתי, נכון למלחמה.”
בסופה של המלחמה הצטייר לי כיורשו המיועד של וינפילד סקוט בתור הפנים של הצבא האמריקאי. כשהגיע חזרה לוושינגטון ב-29 ביוני 1848, חידש לי את תפקידו במטה חיל ההנדסה ובוועד ההגנה על החוף האטלנטי, כאשר תפקידיו הובילו אותו מבוסטון לפלורידה ולמוביל, אלבמה. באפריל 1849 הוא לקח על עצמו את הניהול של בניית מצודה צבאית לחופי האוקיינוס האטלנטי כדי להגן על נמל בולטימור (המצודה נקראה פורט קרול באוקטובר 1850). המינוי הבא שלו הוכיח פעם נוספת כי הצבא ראה בלי קצין מעל הממוצע ביכולותיו; ב-27 במאי 1852 הוא מונה למפקח על ווסט פוינט. הוא מילא תפקיד זה מ-1 בספטמבר 1852 עד 31 במרץ 1855, וחיזק את משמעת הצוערים, שלדעתו הייתה רופפת באופן מטריד, אך לא הותיר חותם קבוע באקדמיה. במהלך שלוש שנות פיקודו פעל לשיפור המבנים, הקורסים, ובילה זמן רב עם הצוערים. בנו הבכור, ג'ורג' וושינגטון קוסטיס לי למד בווסט פוינט בתקופה זו. קוסטיס לי סיים ב-1854, ראשון בכיתתו.
עד לאותה העת, לי היה בקשר מועט ישיר עם הצבא בגבול המערבי. בזמן שהיה מפקח בווסט פוינט, מזכיר המלחמה ג'פרסון דייוויס ביקש להגדיל את הכוח הצבאי שסקר את השטחים הנרחבים שנרכשו ממקסיקו בהסכם גואדלופה אידלגו ורכישת גדסדן. השטח הנרחב היה דליל באוכלוסין וגודלו העצום הקשה על אכיפת הסמכות השלטונית של ארצות הברית. בתגובה אישר הקונגרס להקים שני רגימנטים חדשים של פרשים שילוו את שני הרגימנטים הקיימים ואת רגימנט הרובאים הקיים. דייוויס העביר החלטות רבות שנגעו לרגימנט הפרשים השני שהוקם; באותו יום שבו הוא נוצר, מונה אלברט סידני ג'ונסטון, ידידו הקרוב של דייוויס מימי ווסט פוינט, להיות מפקדו הראשי, ואילו לי הפך לסגנו של ג'ונסטון בפיקוד על הרגימנט. לי שירת עם ג'ונסטון בסנט לואיס, בטריטוריה של קנזס, ובכמה עמדות בצפון טקסס לפני שהתייצב לפיקוד בסן אנטוניו להחליף את ג'ונסטון בפיקוד. הסיורים שביצע לי או פיקד עליהם במסגרת התפקיד כללו מרדף אחרי שבטים אינדיאנים "עוינים" אך מרדפים אלו היו מעטים ורוב הזמן היה המצב בשטח שקט. לי, עם זאת, למד ממקור ראשון כיצד להתנהל בפיקוד על חיילים בשטח במצב לוגיסטי קשה. מטרתם המרכזית של הרגימנטים החדשים הייתה לסייע בהגנת המתיישבים האמריקאים מפני התקפות האפאצ'י והקומאנצ'י.
אלה לא היו שנים מאושרות עבור לי, מכיוון שלא אהב להיות רחוק ממשפחתו לתקופות ארוכות, במיוחד עקב מצבה הבריאותי המידרדר של אשתו. הוא בא לבקרה לעיתים קרובות ככל האפשר.
במקרה היה בוושינגטון במהלך הפשיטה של מתנגד העבדות ג'ון בראון על הרפר'ס פרי, וירג'יניה (כיום מערב וירג'יניה) ב-1859 ונשלח לשם לעצור את בראון ולהשיב את הסדר. הוא עשה זאת וחזר לגדוד שלו בטקסס. כשטקסס פרשה מארצות הברית ב-1861, לי נקרא לוושינגטון הבירה להמתין לקבלת הוראות נוספות.