stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק ברנדוליני
מושגים דומים

הוגים ופילוסופים בולטים אחרים ציינו אמיתות דומות לאורך ההיסטוריה. בספרו משנת 1786 "מכתבים על בגידה" (Letters on Infidelity), כתב ג'ורג' הורן (Horne):
"עזות דעת ובורות עשויה להניב שאלה של שלוש שורות, שכדי לענות עליה יידרשו שלושים עמודים של למידה וכושר המצאה. כשהשאלה תיענה, היא תישאל שוב בנימת ניצחון בשנה שלאחר מכן, כאילו לא נכתב דבר על הנושא מעולם. מסיבה זו או אחרת, אנשים אוהבים יותר התנגדויות קצרות מתשובות ארוכות, ולכן, במצב זה של מחלוקת (אם ניתן לנסח זאת כך), הסיכויים חייבים להיות תמיד נגדנו; ועלינו להסתפק באלה מבין חברינו שיש להם מספיק יושר וידע, גילוי לב וסבלנות, הנחוצים כדי ללמוד את שני הצדדים של השאלה."
מארק טוויין מצוטט לפעמים בטעות כמי שאמר "קל יותר לשטות באנשים מאשר לשכנע אותם שהלכו שולל." הציטוט האמיתי, מהאוטוביוגרפיה שלו משנת 1906, הוא: "התהילה הבנויה על שקר הופכת עד מהרה למעמסה מאוד לא נעימה... כמה קל לגרום לאנשים להאמין בשקר וכמה קשה לבטל את תוצאותיה של העבודה הזו!".
בשנת 2005 פרסם הפיזיקאי הרוסי סרגיי לופטניקוב (Lopatnikov) חיבור שבו הציג את ההגדרה הבאה: "אם כל ביטוי דורש פסקה [לשם הפרכה], כל פסקה דורשת קטע, כל קטע דורש פרק, וכל פרק דורש ספר, הטקסט כולו הופך למעשה לבלתי ניתן להפרכה, ולכן מקבל מראית עין של אמת. אני מגדיר אמת כזו כטרנסצנדנטלית."
ראו גם

דהרת גיש
חוק גודווין
תערו של היצ'נס
חוק פו
אמת המידה של סייגן
On Bullshit
הערות שוליים

↑  Williamson, Phil (2016). "Take the time and effort to correct misinformation". Nature. 540 (7632): 171. doi:10.1038/540171afree{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
↑  Leonardo Ambasciano (27 בדצמבר 2018). "Ghosts, Post-truth Despair, and Brandolini's Law". An Unnatural History of Religions: Academia, Post-truth and the Quest for Scientific Knowledge. Bloomsbury Publishing. pp. 11–. ISBN 978-1-350-06239-9. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Jim Thatcher; Andrew Shears; Josef Eckert (באפריל 2018). "Rethinking the Geoweb and Big Data: Mixed Methods and Brandolini's Law". Thinking Big Data in Geography: New Regimes, New Research. U of Nebraska Press. pp. 232–. ISBN 978-1-4962-0537-7. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Brandolini, Alberto. "Bullshit Asymmetry Principle – Twitter". Twitter.com. נבדק ב-1 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brandolini, Alberto. "Twitter reply". Twitter. נבדק ב-1 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brandolini, Alberto. "Twitter reply". Twitter. נבדק ב-1 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Horne, George, Letters on Infidelity, Google books
↑  Lopatnikov, Sergey, "Исследование геополитики" ("מחקר גיאופוליטיקה")
ארקדי דוכין

| --- | --- |
דוכין, 2003
דוכין, 2003
 לידה:  1 ביוני 1963  (בן 61) בוברויסק, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית
 שם לידה:  Аркадий Духин
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 עיסוק:  מוזיקה
 סוגה:  רוק • פופ
 שפה מועדפת:  עברית, רוסית
 כלי נגינה:  פסנתר, גיטרה בס, גיטרה
 חברת תקליטים:  מוזיקה חופשית - הפקה עצמית (חברות קודמות: אן אם סי, הד ארצי, הליקון, ארומה מיוזיק)
 שיתופי פעולה בולטים:  החברים של נטאשה, מיכה שטרית, אריק איינשטיין, אייל גולן, מאיר בנאי
 פרסים והוקרה:  פרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר 
 https://arkadi-music.com
 
ארקדי דוכין, 2003
ארקדי (אהרן) דוּכין (ברוסית: Аркадий Духин; נולד ב-1 ביוני 1963) הוא זמר-יוצר, פזמונאי, מלחין, מוזיקאי, מפיק מוזיקלי ומסעדן ישראלי. הוא גם סולנה של הלהקה "החברים של נטאשה". דוכין הלחין במשך השנים מעל ל-900 שירים, את חלקם כתב גם לזמרים אחרים. זוכה "פרס אופיר" בקטגוריית "המוזיקה המקורית הטובה ביותר".
קורות חיים

דוכין נולד, גדל והתחנך בעיר בוברויסק שבבלארוס הסובייטית, בברית המועצות, להוריו משה ורוזה דוכין. בילדותו למד לבדו לנגן בגיטרה ובפסנתר. בשנת 1978, בהיותו כבן 15, עלה לישראל עם הוריו לקריית ים, שני אחיו הגדולים נשארו בברית המועצות.
בקריית ים התקשה להשתלב, עקב קשיי השפה ועסק רוב הזמן בנגינה בפסנתר, בגיטרה ובכתיבת שירים. בגיל 17 רצה להשתלב בנגינה עם אחרים והחל לנגן גם בגיטרה בס. דוכין התקבל ללהקה צבאית, אך באותה עת הלהקות הצבאיות פורקו ולכן שירת בצה"ל כלוחם בחיל השריון. מספר חודשים לאחר גיוסו פרצה מלחמת לבנון הראשונה ובעקבות מוות של חבר לצוות הטנק שלו, קיבל הקלה בתנאי השירות והועבר לשמש כטבח.
קריירה > תחילת הדרך

במהלך שירותו הצבאי התגורר במגדל העמק ויחד עם חברו מיכה שטרית הקים להקה בשם "ספטימה 5", שבה תפקד כנגן קלידים. במסגרת הלהקה החל דוכין להלחין שירים ללהקה, בעיקר בהשפעת מתי כספי, שהבולט מהם הוא השיר "עיר אטומה".
בשנת 1985 עברו דוכין ושטרית להתגורר בתל אביב. דוכין המשיך לפתח כישרון כתיבת והלחנת שירים, ועקב מחסור בסולן, החל לשיר בעצמו, אף על פי שלא היה בטוח בעצמו עקב גוון קולו. דוכין ניגן בפסנתר באותו הזמן אבל אהב לנגן יותר בגיטרה, כפי שציין בתוכנית "כל ההתחלות" של השדרן אלי לפיד שגם השמיע את השיר הנדיר "אני אוהב לנגן בגיטרה" שהוקלט על ידי ארקדי בהקלטה ביתית ומעולם לא יצא באופן רשמי. בשנת 1986 החלו דוכין ושטרית, תחת השם "לא כולל מע"מ", להקליט שירים כמו "הצילו" שדוכין שר והלחין, כשאת המילים כתב אחי כהן רז, "רגל של בובה" בעיבודו של דוכין ו"לך תדע", שדוכין כתב, הלחין, שר וניגן. במקביל באותה עת עבד כעוזר טכנאי באולפן הקלטות.
בשנת 1987 הקים דוכין, יחד עם שטרית, מיקי הררי ושלמה ('קוזו') אלמקייס את "החברים של נטאשה", שבמסגרתה דוכין הלחין, כתב, שר וניגן על הקלידים. פריצת הדרך של הלהקה הייתה בעקבות השתתפותה, במסגרת אירועי "עיר הנוער" בתל אביב, בתחרות להקות צעירות. המנהל אמנותי של התחרות דני בסן, אהב את הלהקה והמליץ עליהם לחברו ללהקת תיסלם יאיר ניצני, שהיה אז מנכ"ל חברת התקליטים "הד ארצי" שהחתימה את הלהקה על חוזה הקלטות. במקביל החלה הלהקה להופיע בהצלחה ברחבי הארץ
ב-1988 התפרסם השיר "לפעמים", שכתב שטרית והלחין דוכין, בביצועו של רון שובל, והפך ללהיט הגדול הראשון שנכתב על ידי השניים.
קריירה > תחילת הדרך > "החברים של נטאשה" וקריירה במקביל

בשנת 1989 יצא לאור אלבום הבכורה של "החברים של נטאשה", הקרוי על שמם, בהפקתו של יזהר אשדות, לאחר שהמפיק המקורי, לואי להב, פרש עקב מחלוקת עם חברי הלהקה. האלבום זכה להצלחה רבה והפך במהרה לאלבום פלטינה. דוכין הלחין את רוב שירי האלבום, שמתוכו התפרסמו שירים כ"מלנכולי", "נאמר כבר הכל", "את לא" ו"שיר אחר".
במקביל לפעילותו ב"החברים של נטאשה" ולקריירת הסולו, המשיך דוכין בהלחנת שירים לזמרים אחרים. ב-1989 התפרסם השיר "אחרינו המבול", שהלחין לנורית גלרון, שיר המבקר את המשך שיגרת החיים והבילויים בתל אביב בימי האינתיפאדה הראשונה, תוך הפגנת אדישות למתרחש בשטחים ולסבל של הפלסטינים. השיר עורר כעס בקרב חלקים בציבור הישראלי והוועד המנהל של רשות השידור הישראלית החליט לאסור את השמעתו בתחנות הרדיו ובטלוויזיה, וגם בגלי צה"ל נאסרה השמעתו. בסוף אותה שנה הלחין עיבד וביצע את "שקי האיגרוף" (מילים: מאיר גולדברג) ששימש להעלאת המודעות לאגודת אל"י להגנה על ילדים מפני אלימות בתוך המשפחה, עבור השיר גם הופק וידאו קליפ.
באפריל 1990 הוציא דוכין את אלבום הסולו הראשון שלו, "רוצה ויהיה", שהוקדש כולו לשירי המשורר ולדימיר ויסוצקי. כל השירים תורגמו לעברית על ידי מיכה שטרית, פרט ל"טמבל" שתורגם בידי יהונתן גפן. האלבום, שהופק על ידי דוכין יחד עם ברי סחרוף ודני מקוב, הגיע למעמד אלבום זהב, וששיריו "טמבל", "פארוס", "אגדה מוזרה מאד" ו"צמרמורת" הפכו ללהיטים. באותה שנה גם הפיק את אלבום הבכורה של לאה שבת, "חום שאתה מחפש".
בסוף 1991 יצא האלבום השני של "החברים של נטאשה", "שינויים בהרגלי הצריחה", בהפקתו של יוסי אלפנט. גם אלבום זה כלל להיטים רבים, ובהם "עוד נגיעה", "שני סיפורי אהבה קטנים", "איש בלי נצח" ו"סדר עולמי חדש", והוא הגיע למעמד של אלבום זהב תוך שבועות ספורים.
בשנת 1992 כתב והלחין מספר שירים לאלבומו של אריק סיני "שמועות על גשם". בנוסף כתב מוזיקה למחזה "ירושלימה" מאת יוסף אל-דרור, שעלה בתיאטרון החאן בבימוי גדי רול.
ב-1993 הוציא דוכין עם שטרית את אלבום הילדים "אחלהזאורים", שבו הלחין, ניגן, שר והפיק, והיה אחראי על שירי הילדים "התעוררות" ו"בית קפה של דינוזאורים". בשנת 1994 יצא אלבומה השלישי של "החברים של נטאשה", "רדיו בלה בלה". בין שיריו המוכרים היו "עכשיו אני" ו"אני לא רוקד כשעצוב". האלבום וההופעות שליוו אותו זכו להצלחה רבה, אך בשנת 1996 הלהקה התפרקה.
קריירה > כסולן ויוצר לאחר פירוק הלהקה > עד סוף שנות ה-90

לאחר פירוק הלהקה המשיך דוכין לכתוב להלחין ולעבד שירים ואלבומים לזמרים אחרים, ובהם נורית גלרון, פבלו רוזנברג, שם טוב לוי, תמר גלעדי, יוסי בנאי ואחרים.
ב-1994 הלחין את המוזיקה לסרטו של אסי דיין "שמיכה חשמלית ושמה משה" ולסרטו של חיים בוזגלו "צלקת".
ב-1995 הוציא דוכין אלבום סולו שני, "ארקדי דוכין", בהפקה ועיבודים מוזיקליים שלו ושל חברו ל"החברים של נטאשה" ז'אן פול זימבריס. בין השירים באלבום בלטו "חדר משלי", "צובר", "מרוב אהבתי" ו"הבלדה על האיש שהחליף את הירח". האלבום מכר מעל 80 אלף עותקים והגיע למעמד פלטינה כפולה.
לאלבומו של אריק איינשטיין "יש בי אהבה", שיצא באותה שנה, כתב והלחין את השיר "יש בי אהבה", וכן הלחין למילים של מיכה שטרית את השיר "בגללך". שני השירים היו מלהיטיו של האלבום. באותה שנה הפיק את אלבומו של ערן צור "עיוור בלב ים", וכן כתב והלחין עבורו את השיר "המנון לאדישות". בשנת 1997 הקליט יחד עם מיקה קרני את השיר "כל קיץ", שנכלל באלבום הבכורה של קרני.
ב-1998 הוציא דוכין את האלבום הכפול "כוכב האהבה", שהיה אלבום קונספט בהפקה עשירה עם תזמורת, מקהלה ובהשתתפות אורחים רבים, ובהם גידי גוב, שמואל וילוז'ני ודויד ברוזה. האלבום שילב סיפור רומנטי של חיפוש עצמי עם עלילה עתידנית. למרות ההפקה המושקעת, האלבום לא הצליח מסחרית וכך גם ההופעות שנלוו אליו, ובעקבות כך נקלעה חברת ההפקה "קוטלר-אשר" למשבר כספי. מתוך האלבום הצליח רק השיר "כוכב הגשם". עוד באותה שנה חידש את "לא אני" (שביצע במקור צביקה פיק) לפרויקט ולאלבום "עבודה עברית". בתקופה זו שודרה בטלוויזיה החינוכית הסדרה "20 פלוס", אשר עבורה הלחין וביצע דוכין את שיר הפתיחה למילים של אהוד מנור. לאחר מכן חזר דוכין להופעות קטנות והופיע במופע משותף עם מאיר בנאי. ב-1999 הוציאו דוכין ובנאי מיני-אלבום משותף בשם "דומינו", שכלל גרסאות מחודשות לשיריהם של השניים, בין השירים המופיעים באלבום "אהבה קצרה" ושיר אחד חדש שכתבו שניהם במשותף, "דומינו". באותה שנה הקליט בדואט עם שם טוב לוי את השיר "באה המוזיקה", שלוי הלחין למילים של דוכין. השיר נכלל באלבומו של לוי "99". בשנת 2000 הפיק את אלבום הבכורה של תמר גלעדי.
קריירה > כסולן ויוצר לאחר פירוק הלהקה > העשור הראשון של המאה ה-21

אלבום הסולו הבא של דוכין, "להרגיש", יצא ב-2001 וכלל את השירים "אוהבת לא אוהבת", "דגים", "היא לא דומה" (שבוצע במקור על ידי אריק סיני ב-1992), "זוזי" אותו ביצע בדואט עם אשתו, ו"בודד בודד". האלבום זכה להצלחה ומכר מעל 50,000 עותקים, ובעקבותיו זכה דוכין בתואר זמר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. לאלבומו של דוד ד'אור "בנשמה" שיצא באותה שנה כתב והלחין דוכין את השיר "כל הכוכבים", שהיה ללהיט הגדול ביותר מהאלבום.
בשנת 2002 כתב דוכין יחד עם מיכה שטרית את השיר "תראה עולם", לכבוד חודש הזמר העברי שצוין בבית הנשיא בירושלים ביוזמת עמותת אמנות לעם ומשרד התרבות. את השיר ביצעו דוכין ושטרית יחד עם לאה שבת, שלומי שבת ואמנים נוספים. באותה השנה חבר דוכין לאייל גולן, וכתב מספר שירים לאלבומו "ואני קורא לך", ובהם שיר הנושא ו"אלוהיי". דוכין גם השתתף באלבום בדואט "תחזרי תחזרי", שכתב והלחין שלמה ארצי. באותה שנה הלחין מספר שירים לאלבומו של אריק איינשטיין "שמש רטובה", שמהם התפרסם השיר "שחורה שלי".
בשנת 2003 הלחין את השיר "תשקר לי" למילים של ריטה, שיצא לאור באלבומה "חמצן". באותה שנה חזר להופיע אחרי הפסקה, עם המופע "ארקדי דוכין והפסנתר".
ב-2004 הוציא דוכין את אלבום האוסף "יותר ממני". האלבום הורכב משני תקליטורים, אחד של להיטיו כסולן ואחד הקלטות שונות מקריירת הסולו של דוכין שלא נכללו באלבומיו. כמו כן נכלל באלבום שיר אחד חדש, "מי אוהב אותך יותר ממני", שהלחין דוכין למילים של מיכה שטרית. השיר הפך ללהיט ולאחד מסמלי התקופה. שיר זה מזוהה כשיר אהבה רומנטי, אך ככל הנראה נכתב כשיר אהבה למדינת ישראל. האוסף נמכר בלמעלה מ-40,000 עותקים. באותה שנה הלחין לאלבומה של מאיה בוסקילה, "סיפור מכור", את השיר "הדלקת כוכב".
ב-2006 יצא אלבום הסולו של דוכין, "חלומות למבוגרים". בין שיריו המצליחים היו "סעי אליו" ו"רגע לפני". האלבום זכה לביקורות משבחות. באותה שנה התארח דוכין באלבומו של דוד ד'אור "כמו הרוח", שבו שר בדואט עם ד'אור את השיר "נוסע צפונה".
בשנת 2007 הוציא דוכין את האלבום "נקודת מבט", אשר הופץ על ידי הלייבל של ארומה אספרסו בר ארומה מיוזיק, וכלל גרסאות כיסוי בלבד, בין היתר ל"איפה את אהובה" של יהורם גאון, "דמיון חופשי" של יצחק קלפטר ו"שלח לי מלאך" של משינה. באותה שנה השתתף דוכין באלבום "הסליל" של מטרופולין, שבו שר את השיר "אחת שתיים שלוש" שכתב עם עופר מאירי. כמו כן הקליט באותה שנה את השיר "זה קרוב" בדואט עם טל שגב, במסגרת אלבומו של שגב "יום אחרון". לאלבומה של מאיה אברהם "רק רצית אהבה" מאותה שנה כתב והלחין את השיר "חכי לי אהובה", שאותו ביצעה אברהם בדואט עם יהודה מסס. בשנת 2008 התארח באלבומה של דין דין אביב "חופשייה בין עולמות", ושר יחד אתה את השיר "יום בא לי".
ביולי 2009 יצאה לאור הסינגל "שני עולמות", שיתוף פעולה של דוכין עם מפיקי הטראנס סקאזי ווויד. בהשראת הרצאותיו של לייטמן, בדצמבר 2009 יצא לאור אלבומו "ספטמבר", שיצר דוכין בהשראת הרצאותיו של מיכאל לייטמן. מהאלבום יצא הסינגל "שער הדמעות", בדואט עם שולי רנד. פרט לרנד השתתפו באלבום מספר אמנים נוספים, ולמעשה רק בשיר אחד באלבום שר דוכין לבדו. על משתתפי האלבום נמנים אשתו של דוכין, סימה לוי-דוכין, לימור עמר, עמית שלו, ז'ק דוייב ודני ליטני.
קריירה > כסולן ויוצר לאחר פירוק הלהקה > העשור השני של המאה ה-21

בשנת 2013 יצא אלבום אוסף של דוכין בשם "מרוב אהבתי: שירי האהבה הגדולים", ובו נכללו גם מספר שירים חדשים, כ"אתך לתמיד", "הבלדה על אלישע ונלי" וגרסתו של דוכין לשיר "חכי לי אהובה", שכתב במקור למאיה אברהם ויהודה מסס.
בסוף אותה שנה, מספר ימים לאחר מותו של אריק איינשטיין, הקליט דוכין שיר לזכרו בשם "הנאיבי האחרון". בהקלטת השיר השתתפו נגנים רבים שעבדו עם איינשטיין בעבר, ובהם מיקי גבריאלוב, יוני רכטר ויצחק קלפטר. עוד באותה תקופה הקליט בדואט עם ישי לוי את השיר "תמיד תישארי", שהלחין למילים של בועז אסוניס.
ביולי 2015 הוציא דוכין את השיר "בננה". השיר, בסגנון אלקטרוני קצבי, הוא סינגל ראשון מתוך אלבום הקונספט האוונגרדי "לאהוב או למות". הסינגל השני, "יותר מדי", יצא באוקטובר אותה שנה, והאלבום עצמו יצא במרץ 2016. באותו הזמן כתב יחד עם מיכה שטרית והלחין את השיר "מילים פוגעות" עבור "היי סקול פסטיגל". במהלך 2016 הצטלם עם אשתו סימה לוי-דוכין לעונה ה-8 של תוכנית הדוקו-ריאליטי "מחוברים", לצד אמיר פרישר גוטמן שנפטר בתקופת הצילומים. עונה זו עלתה ב-HOT ב-2017. באותה השנה, התארח בפרק בסדרה "אלישע" שביים אופיר לובל.
דוכין הופיע בפרסומת ל"בנק מזרחי טפחות" ביחד עם הפרזנטור של הבנק דביר בנדק.
ביולי 2017 הוציא דוכין את השיר "שיר לאמיר" לזכרו של אמיר פרישר גוטמן, שמת בטביעה בים כשבוע קודם לכן, באותה שנה עלתה הסדרה ב-HOT התוכנית החושפנית "מחוברים" בה הופיעו השניים.
בשנת 2018 הוציא אלבום ילדים בשם "מר מתוק" בשיתוף עם דני גרנות.
בינואר 2020 הוציא אלבום טכנו שנקרא "אסונות דיגיטליים". בהמשך השנה הוציא אלבום בשם "קורונה טיימז – גל ראשון", בשיתוף עם נמצ'ק (זמיר גולן). בדצמבר יצא החלק השלישי של פרויקט "צו השעה", בו ביצע עם נופר סלמאן את "חור בלבנה" של "רוקפור", בעיבודו.
ב-17 באוגוסט 2023 יצא לאור השיר "כתונת פסים 2023" בו השתתף לצד אמנים ישראלים רבים אחרים. ב-11 במרץ 2024, יצא השיר "קיץ אחרון", במסגרת שיתוף פעולה עם עילי בוטנר ורוני דלומי. לאחר שגילה ששיר שלו משמש לפרסומת ללא רשות, תבע בשנת 2024 את החברה המשדרת. ב-19 בדצמבר יצא לאור אלבומו התשיעי של הזמר הישראלי עברי לידר, "חלק לא נפרד מאחרים", בו דוכין משתתף ברצועה "50".
בסוף שנת 2024 פורסם כי דוכין ואתגר קרת צפויים להעלות בינואר 2025 מופע משותף בשם "מילים ולחן" כחלק מפסטיבל הפסנתר באילת.
פעילות בשפה הרוסית

בנוסף לקריירה מוזיקלית בשפה העברית, דוכין ביצע מספר שירים מצומצם בשפה הרוסית, שהיא שפת אמו. שיתף פעולה עם הראפר הישראלי דובר הרוסית זורה קרטבלישווילי "וולקן". בנוסף בשנים 2009–2011 דוכין הנחה תוכנית בישול בשפה הרוסית בה אירח זמרים ישראלים. כמו כן, דוכין התראיין מספר פעמים בשפה הרוסית לתקשורת הישראלית.
קריירה כמסעדן

לאחר השירות הצבאי עבד זמן מה כאחראי מטבח ב"מפגש נעמן", מסעדה ליד עכו שהגישה חומוס, פיצות ודגים. בשנת 1997, פתח את המסעדה הראשונה שלו, בפאתי שוק הכרמל, שנסגרה כעבור חודשים ספורים. בשנת 2004, הנחה את התוכנית “שירים מהבטן” בערוץ 2, שם בישל ושר עם אורחיו, במקביל עבד במסעדה של השף יענקל'ה שיין, אחר כך פתח את מסעדת תומא ברחוב פרישמן, שפעלה כחצי שנה.
בשנת 2010 שוב פתח מסעדה, ברחוב אלנבי פינת הס.
חיים אישיים

בתחילת דרכו דוכין ניהל זוגיות מתוקשרת עם לאה שבת, לאחר שהפיק את הסינגל הראשון שלה בתחילת 1989. דוכין גם ליווה את שבת כנגן בהופעות שלה באותה תקופה.
הוא נשוי לסימה לוי ואב לשניים. מתגורר ברמת גן.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

רוצה ויהיה (1990) – משירי ולדימיר ויסוצקי
אחלהזאורים (במשותף עם מיכה שטרית) (1993) – אלבום ילדים
ארקדי דוכין (1995)
כוכב האהבה (1998)
דומינו (מיני-אלבום, במשותף עם מאיר בנאי) (1999)
להרגיש (2001)
חלומות למבוגרים (2006)
נקודת מבט (2007), ארומה מיוזיק – אלבום גרסאות כיסוי
החברים של ארקשה (2009) – אלבום ילדים
ספטמבר (2009) – שירים בהשראת הקבלה
לאהוב או למות (2016)
מר מתוק (2018) – אלבום ילדים
פשוט הפוך (2019)
אסונות דיגיטליים (2020) – אלבום טכנו
קורונה טיימז – גל ראשון (2020)
דיסקוגרפיה > אוספים

יותר ממני (2004)
מרוב אהבתי: שירי האהבה הגדולים (2013)
דיסקוגרפיה > עם החברים של נטאשה

לדיסקוגרפיה של החברים של נטאשה ראו: החברים של נטאשה
השבתת חמץ

השבתת חמץ היא מצווה מן התורה המוטלת על כל אדם מישראל לדאוג שלא יהיה ברשותו חמץ במהלך חג הפסח. ניתן לקיים את המצווה הן על ידי ביטול החמץ, והן על ידי בדיקתו ולאחר מכן ביעורו. חז"ל תיקנו לבצע את שתי האפשרויות גם יחד, הן ביטול והן בדיקה וביעור.
מקור המצווה

התורה מצווה על האדם להשבית את החמץ שברשותו לפני הפסח: ”אַךְ בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן תַּשְׁבִּיתוּ שְּׂאֹר מִבָּתֵּיכֶם.” (ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ט"ו). חז"ל מפרשים שה"יום הראשון" הוא ערב הפסח, י"ד בניסן לפני הצהרים.
בנוסף למצוות העשה, ישנן שתי מצוות לא תעשה האוסרות על הימצאות של חמץ ברשותו של האדם בחג הפסח: האחת היא מצוות 'לא יראה' -”מַצּוֹת יֵאָכֵל אֵת שִׁבְעַת הַיָּמִים, 'וְלֹא יֵרָאֶה לְךָ חָמֵץ וְלֹא יֵרָאֶה לְךָ שְׂאֹר בְּכָל גְּבֻלֶךָ'” (ספר שמות, פרק י"ג, פסוק ז'), והשניה היא מצוות 'לא ימצא' - ”שִׁבְעַת יָמִים שְׂאֹר לֹא יִמָּצֵא בְּבָתֵּיכֶם.” (ספר שמות, פרק י"ב, פסוק י"ט). מצוות הלא-תעשה חלות על גברים ועל נשים כאחד, מרגע כניסת החג בליל ט"ו בניסן.
על פי התלמוד הירושלמי ישנו מקור נוסף מהתורה למצוות ביעור החמץ: "ושמרתם את המצות - אם אינו עניין לאכילת מצה תנהו עניין לביעור חמץ" (הירושלמי אף מסמיך את זמן הבדיקה למקרא).
הגדרת המצווה

הלכות גדולות מכנה את המצווה "ביעור חמץ". רס"ג, בעקבותיו, מתאר אותה במניין המצוות המפוייט: "לבער חמץ ולכלות".
נראה כי הרמב"ם גם הוא הושפע בתחילה מהלכות גדולות, ובספר המצוות הוא מתאר את המצווה: "היא שצונו לבער חמץ מבתינו ביום ארבעה עשר מניסן, וזו היא מצות השבתת שאור". בהמשך, כשחיבר את המשנה תורה, הוא הפסיק להשתמש במונח 'ביעור'. במניין המצוות בתחילת הלכות חמץ ומצה, הוא מתאר את המצווה על פי לשון הכתוב: "להשבית שאור מארבעה עשר". ובגוף ההלכות הוא אומר:
"מִצְוַת עֲשֵׂה מִן הַתּוֹרָה לְהַשְׁבִּית הֶחָמֵץ קֹדֶם זְמַן אִסּוּר אֲכִילָתוֹ". כפי שנראה להלן הרמב"ם כותב במשנה תורה כי עיקר קיום מצוות השבתת החמץ היא בביטול ולא בביעור, וככל הנראה זוהי הסיבה בגללה הוא הפסיק להשתמש במונח 'ביעור' לתיאור המצווה.
ספר החינוך מגדיר את המצווה: "להסיר כל לחם חמץ ממשכנותינו ביום ארבעה עשר בניסן". לגבי טעם המצווה ('משרשי המצווה') הוא מבאר שהוא: "כדי שנזכור הנסים שבמצרים, כמו שכתוב בקרבן פסח".
הציווי "תשביתו שאור מבתיכם" ניתן להתפרש בשתי דרכים. פירוש אחד הוא כילוי בפועל של החמץ, פירוש המתיישב היטב עם המילה מבתיכם. פירוש שני הוא הפסקה של השימוש ושל ההתייחסות של האדם אל השאור, הסתלקות של האדם מהשאור, שאינה בהכרח דורשת את כילויו בפועל. פירוש זה מתיישב עם המשך הפסוק: כי כל אוכל מחמצת וכו', דהיינו יש להפסיק את השימוש בשאור בהכנת חמץ בגלל האיסור החמור על אכילת חמץ. אפשרות זאת נקראת בלשון חז"ל ביטול.
אונקלוס מתרגם את הפסוק "תשביתו שאור מבתיכם", "תבטלון חמירא מבתיכון". היו שהביאו ראיה מדברי אונקלוס לכך שעיקר קיום המצווה היא ביטול בלב, ולא כילוי בפועל של החמץ. אך השורש 'בטל' בארמית כתרגום לשורש 'שבת' מופיע גם בפסוקים בהם ברור שהכוונה היא לכילוי בפועל, כמו "והשבתי חיה רעה מן הארץ", "אשביתה מאנוש זכרם".
במשנה במסכת פסחים ברור שהדרך המרכזית לקיום השבתת חמץ היא על ידי כילויו בדרך של בדיקה וביעור, והאפשרות של ביטול עולה רק כפתרון למקרים בהם לא ניתן לקיים את הבדיקה והביעור. בתלמוד הבבלי, פסחים ד,ב לעומת זאת עולה כי מדאוריתא די בביטול, וכי הבדיקה היא מדרבנן בלבד. עוד עולה בגמרא כי בזמן האמוראים תוקן כי יש לבצע הן בדיקה וביעור והן ביטול.
בראשונים, ישנן דעות שונות לגבי מצוות השבתת חמץ. רש"י על הגמרא מבאר שמכך שכתוב תשביתו ולא תבערו, אנו למדים שמצוות ההשבתה היא בלב. ר"י הזקן בתוספות, לעומת זאת, מבאר שהשבתה היא ביעור, ושהביטול המוזכר בגמרא אינו פועל כקיום של ההשבתה אלא מדין הפקר.
המנחת חינוך חקר האם מצוות ההשבתה היא בפעולת ההשבתה באופן אקטיבי (כך שמקיים את המצווה כאשר משבית את החמץ) או שהמצווה היא שלא יהיה ברשות האדם חמץ מהשעה השישית ואילך. המנחת חינוך מביא נפקא מינה לחקירה זו במי ששרף בלי רשות את חמצו של חבירו קודם פסח. במידה והמצווה נעשית גם באופן פאסיבי- הרי שהאדם סייע לחבירו לקיים את המצווה. מנגד, במידה והחיוב הוא דווקא לבער את החמץ בפועל- הרי שהוא גזל את המצווה מחבירו ועליו לשלם קנס כגוזל מצווה מחבירו.
דרכי קיום המצווה > ביטול חמץ

ההנחה שביסוד הביטול היא שעל ידי הביטול האדם מצליח ליצור ניתוק בינו לבין החמץ, וכך הוא גם מקיים את מצוות ההשבתה, וגם נמנע מלעבור על איסורי 'בל יראה' ו'בל ימצא'.
הרמב"ם מבאר שהביטול היא הדרך העיקרית לקיום המצווה: "ומה היא השבתה זו האמורה בתורה היא שיבטלו בלבו ויחשוב אותו כעפר וישים בלבו שאין ברשותו חמץ כלל. ושכל חמץ שברשותו הרי הוא כעפר וכדבר שאין בו צורך כלל."
דרכי קיום המצווה > בדיקת וביעור חמץ

הדרך השנייה לקיום מצוות השבתת החמץ היא על ידי כילוי מן העולם. לפי תקנת חז"ל דרך זו כוללת שני חלקים:
החלק הראשון בדיקת חמץ, בה האדם מוודא שלא נשאר תחת ידיו חמץ למעט חמץ שהוא יודע את מקומו ושומר עליו.
החלק השני הוא ביעור חמץ, בו האדם מכלה בפועל את החמץ שהוא שמר עליו תחת ידיו לאחר בדיקת החמץ. התנאים נחלקו כיצד יש לבצע את הביעור בפועל, האם יש חובה דווקא על ידי שריפה של החמץ, או שניתן לבצע זאת בכל דרך, כגון מפורר וזורה לרוח או זורק לים. להלכה הרמב"ם פסק שניתן לבצע את ביעור החמץ בכל דרך. המנהג הוא שבמידה והדבר אפשרי שורפים את החמץ, אך במידה ואין אפשרות כזאת (כגון כשערב פסח חל בשבת), ניתן לבער בכל דרך אפשרית.
ראו גם

בדיקת חמץ
ביטול חמץ
ביעור חמץ
הערות שוליים

↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פסחים,  פרק א', הלכה א'.
↑  ספר החינוך, עמ' מצוה ט
↑  עמוס חכם, פירוש דעת מקרא,שמות ב', עמ' קצא
↑  חידושי הרמב"ן למסכת פסחים, פרק א' ד"ה 'ואפשר'
↑  ר"ח אלבק, מבוא למסכת פסחים, עמ' 137
↑  ספר ויקרא, פרק כ"ו, פסוק ו'
↑  ספר דברים, פרק ל"ב, פסוק כ"ו
↑  פסחים ו,ב: אמר רב יהודה אמר רב, הבודק צריך שיבטל
↑  פסחים ד,ב ד"ה בביטול בעלמא
↑  פסחים ו,ב, ד"ה מדאורייתא
↑  מצווה ט
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות חמץ ומצה, פרק ב', הלכה ב'
| חג הפסח |
| --- | --- | --- |
| ערב פסח | קמחא דפסחא • אפיית מצות • שבת הגדול • הגעלת כלים • בדיקת חמץ • ביטול חמץ • ביעור חמץ • מכירת חמץ • תענית בכורות • ערב פסח שחל בשבת |  |
| סיפור יציאת מצרים | שעבוד מצרים • עשר מכות מצרים • יציאת מצרים • קריעת ים סוף • שירת הים |  |
| ליל הסדר | הלכות ליל הסדר • קערת ליל הסדר • חרוסת • כרפס • מצה • מרור • זרוע • ארבע כוסות • כוס של אליהו • הסבה • אפיקומן |  |
| סדר ההגדה | סימני הסדר • הא לחמא עניא • מא כ'בר • מה נשתנה • עבדים היינו • ארבעה בנים • והיא שעמדה • דצ"ך עד"ש באח"ב • דיינו • אמונים ערכו שבח • קריאת ההלל (התחלה) • שפוך חמתך • הלל (המשך) • הלל הגדול • ברכת השיר • חסל סידור פסח • לשנה הבאה בירושלים • ובכן ויהי בחצי הלילה • ובכן ואמרתם זבח פסח • אדיר במלוכה • אדיר הוא • אחד מי יודע • חד גדיא |  |
| מצוות החג | איסור חמץ • קורבן פסח • סיפור יציאת מצרים • אכילת מצה • אכילת מרור • ארבע כוסות • מנחת העומר |  |
| מהלך החג | ערב פסח • ליל הסדר • חול המועד פסח • שביעי של פסח • פסח שני |  |
| מנהגים | סעודת אסתר • סהרנה • אמירת שירת הים • סעודת משיח • מימונה |  |
| תפילות ופיוטים | קריאת ההלל • אבוא בחיל להתיצבה • תפילת טל • ליל שמורים אותו אל חצה |  |
| חמץ ומצה | מצה עשירה • מצה שמורה • שרויה • קטניות בפסח • חמץ נוקשה • חמץ שעבר עליו הפסח |  |
| שונות | מסכת פסחים • לא בד"ו פסח • מטבח פסח • רומפלנאכט |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש רגלים
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
ידע-עם (כתב עת)

| --- | --- |

שער עם עבודת ויטראז' על זכוכית של האמנית שרה קונפורטי
 תאריכי הופעה:  1948–הווה (כ־77 שנים) 
 שפה:  עברית 
 
יֶדַע-עָם, במה לפולקלור יהודי הוא כתב עת מדעי בחקר פולקלור יהודי שנוסד בתש"ח, היוצא לאור על ידי 'המרכז הארצי של חוקרי הפולקלור היהודי' (לשעבר 'החברה העברית לידע-עם'). מייסדיו היו יום-טוב לוינסקי וגצל קרסל.
עורכים ומשתתפים

עורכו הראשון של כתב העת היה ד"ר יום טוב לוינסקי.
עם פטירתו של ד"ר יום טוב לוינסקי, בשנת 1973, מונה יצחק גנוז לעורך כתב העת. 
בין משתתפיו נמנים החוקרים: דב סדן, דב נוי, הלל וייס, דן בן עמוס, יששכר בן עמי, צבי מלאכי, משה שוורצבוים, אורה מאיר, יעל לוין, בן-ציון פישלר, ניצה פרילוק, אברהם פרנק, חיה גביש, עדינה בר-אל ויצחק גנוז.
"ידע עם" נתמך על ידי משרד התרבות והספורט.
הערות שוליים

↑  ידע-עם - פולקלור, חקר מינהגי העם, הֲוָיוֹ, שיריו העממיים וכו'. מילון אבן-שושן
ז'יגמונד באן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בנובמבר 1852 איסקסנטג'רג', הונגריה 
 פטירה:  9 באוגוסט 1906 (בגיל 53) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Baumgarten Zsigmond 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
ז'יגמונד באן (במקור עד 1883 באומגרטן, בהונגרית: Bán Zsigmond; איסקסנטג'רג', 2 בנובמבר 1852 – בודפשט, טרזווארוש, 9 באוגוסט 1906) היה עורך דין יהודי-הונגרי, עיתונאי וסופר בתחום הכלכלה והמשק הלאומי ההונגרי. מחקריו החשובים נערכו בעיקר בתחום התחבורה (מסילות ברזל) היו הראשונים בתחום בהונגריה וטיפלו בנושא מכל היבט, כלומר המשפטי, הכלכלי והציבורי.