stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שושלת רדואן
הערות שוליים

↑  בציורו של אוגוסט דה פורבן; המבנה משמש היום בחלקו כמוזיאון ארכאולוגי ובחלקו כבית ספר לבנות
↑  דרור זאבי, המאה העות'מאנית – מחוז ירושלים במאה השבע-עשרה, ירושלים: יד בן צבי, 1997, עמ' 52
↑  דרור זאבי,  המאה העות'מאנית, 1997, עמ' 49, 56, 72-70
↑  שנת 951 לספירה המוסלמית. התאריכים כאן ייכתבו רק לפי ספה"נ
↑  דרור זאבי, המאה העות'מאנית, 1997, עמ' 53-52
↑  מנאע, עאדל, "מושלי ירושלים מבית פרוח' ויחסיהם עם הבדוים", בתוך אמנון כהן (עורך), פרקים בתולדות ירושלים בראשית התקופה העות'מאנית, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1979. עמ' 197.
↑  דרור זאבי, המאה העות'מאנית, 1997, עמ' 53
↑  הביוגרף אל-מחבי לא מזכיר באיזו פרובינציה קיבל אחמד את המשרה
1 2 3  דרור זאבי, המאה העות'מאנית, 1997, עמ' 68
↑  מינה רוזן, "יהודים בשירות פח'ר אד-דין השני שליט הלבנון (1586-1635)", פעמים: רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1982, עמ' 35
↑  זאבי, המאה העות'מאנית, 1997, עמ' 54, 70
↑  Meyer, Martin Abraham. History of the city of Gaza, from the earliest times to the present day. New York: The Columbia University Press. 1907. P. 97-98.
↑  דרור זאבי, המאה העות'מאנית, 1997, עמ' 72
↑  דרור זאבי, המאה העות'מאנית, 1997, עמ' 54
↑  Sharon, Moshe. "the political role of the Beduins in Palestine in the sixteenth and seventeenth centuries", Moshe Maoz (ed.), Studies on Palestine during the Ottoman period, Jerusalem, 1975. P. 29-30.
↑  Heyd, Uriel. Ottoman Documents on Palestine, 1552-1615 : a study of The Firman according to the Mühimme Defteri. Oxford: Clarendon Press, 1960. P. 105-106.
↑  רוזן, יהודים בשירות פח'ר א-דין, עמ' 35
↑  דרור זאבי, המאה העות'מאנית, עמ' 52
↑  עאדל מנאע, מושלי ירושלים, עמ' 215-211
↑  מינה רוזן, חרבות ירושלים, תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, 1981, עמ' 23
↑  דרור זאבי, המאה העות'מאנית, עמ' 67-64
↑  דרור זאבי, המאה העות'מאנית, 1997, עמ' 67, 72-71
חוזה שימודה

עותק בשפה היפנית של חוזה שימודה
חוֹזֵה שִׁימוֹדָה (ביפנית: 日露和親条約), ובשמו הרשמי חוֹזֵה מִסְחָר וְשַׁיִט בֵּין יַפָּן לְרוּסְיָה, היה הסכם בין האימפריה הרוסית לאימפריה היפנית, אז תחת שלטונה של שוגונות טוקוגאווה, שנחתם ב-7 בפברואר 1855 והיה ההסכם הראשון בין מדינות אלה. ההסכם, שנחתם זמן קצר לאחר הסכם קנגאווה בין יפן לארצות הברית, שלמעשה סיים את הסאקוקו, מדיניות הבדלנות היפנית בת 220 השנים, פתח את הנמלים של נגסאקי, שימודה והקודאטה לכלי שיט רוסיים, ייסד את משרת הקונסול הרוסי ביפן והגדיר את הגבולות בין יפן לרוסיה.
רקע היסטורי > בידודה של יפן

למן תחילת המאה ה-17 דבקה שוגונות טוקוגאווה במדיניות של בידוד המדינה מהשפעות זרות. סחר החוץ נשמר רק עם הולנד וסין, והוא נוהל בנמל נגסאקי בלבד תחת מונופול ממשלתי הדוק. מדיניות זו שירתה שתי מטרות: האחת, מניעת פלישה זרה ליפן על ידי כוחות אימפריאליסטיים על רקע סחר עם מדינות המערב והתפשטות הנצרות במדינה, כפי שקרה במדינות אחרות באסיה, והשנייה, מניעת התחזקות דאימיו העלולים להדיח את בני משפחת טוקוגאווה מן השלטון.
הקשרים הראשונים בין יפן לרוסיה נטוו עם משפחת מצומאה בהוקאידו מצד הסוחר פאבל לבדב-לסטוסצ'קין ב-1778 והשליח הרשמי אדם לקסמן ב-1792. המשלחת היפנית סביב העולם בהובלת אדם יוהאן פון קרוזנשטרן שהתה שישה חודשים בנמל נגסאקי בשנים 1804–1805, אולם נכשלה בייסוד קשרי דיפלומטיה ומסחר עם יפן.
לקראת תחילת המאה ה-19 הלכה והתמתנה מדיניות הבידוד היפנית. בשנת 1844 שלח וילם השני, מלך הולנד, מכתב ליפן, ובו הפציר בה לסיים את מדיניות הבידוד בטרם ייכפה עליה שינוי מבחוץ. בשנת 1846, הגיעה משלחת אמריקנית בראשות קומודור ג'יימס בידל ליפן, בבקשה לפתיחת נמלים למסחר, אולם בקשנדחתה.
סעיפי החוזה

חוזה שימודה כלל תשעה סעיפים:
| מספר | עיקרי הסעיף |
| --- | --- |
1: שלום הדדי בין האימפריה הרוסית לאימפריה היפנית, לרבות ביטחון האזרחים והרכוש של שתי המדינות
2: קביעת הגבול בין רוסיה ליפן בין האיים איטורופ ואורופ, כשמצבו של האי סחלין נשאר בלתי מוגדר
3: פתיחת נמלי הקודאטה, שימודה ונגסאקי לכלי שיט רוסיים
4: סיוע למלחים שספינתם נטרפה
5: התרת סחר חליפין בנמלי שימודה והקודאטה
6: מינוי קונסול באחד מנמלי שימודה או הקודאטה
7: סוגיות הנוגעות ליפן תוכרענה על ידי הממשלה היפנית
8: חוצניות הדדית לאזרחי המדינות במדינה השנייה
9: מעמד מדינה מועדפת לרוסיה
החוזה פתח את נגסאקי, שימודה והקודאטה לספינות רוסיות לצורך אספקה ותיקונים, הביא להצבת קונסול בכל אחד מנמלים אלה ונתן לרוסיה מעמד של מדינה מועדפת. הגבול הרשמי בין יפן לרוסיה נקבע בין איטורופ לאורופ, כאשר מעמדו של סחלין נשאר לא מוגדר.
השלכות ההסכם

אף שפוטיאטין התפרסם בזכות החתימה על החוזה והועלה לדרגת רוזן, הוא עמד לביקורת בשל היעדר חוזה כלכלי עם יפן. כתוצאה מכך, הוא אולץ לחזור ב-1857, ושוב ב-1858, על מנת לחתום על חוזה חדש שירחיב את הזכויות המסחריות של רוסיה ביפן.
עד היום חוזה שימודה מצוטט כנקודת הייחוס באשר לגבול במחלוקת על האיים הקוריליים.
הנצחה

שלט הנצחה לכבוד 150 שנה לחתימה על החוזה וכינון היחסים בין רוסיה ליפן נחנך בקרונשטאדט ב-2005. השלט עשוי אבן שחורה, שעליה תיאור קצר של קורותיה של משלחת פוטיאטין ברוסית וביפנית. הוא נחנך על ידי הקונסול הכללי של יפן בסנקט פטרבורג ומושל סנקט פטרבורג.
ראו גם

חוזה סנקט פטרבורג (1875)
היסטוריה של יפן
היסטוריה של רוסיה
הסכם קנאגאווה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00570994 
הפריגטה הרוסית "פלאדה" שהביאה את ויצה-אדמירל יפים פוטיאטין ליפן.
פוטיאטין בנגסאקי, ציור יפני משנת 1853
הטביעה של "דיאנה"
הגבול בין יפן לרוסיה לאורך השנים
ארנסט אבה

| --- | --- |

 לידה:  23 בינואר 1840  אייזנך, סקסוניה-ויימאר-אייזנך
 פטירה:  14 בינואר 1905 (בגיל 64) הקיסרות הגרמנית ינה, סקסוניה-ויימאר-אייזנך
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  Nordfriedhof 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גטינגן  אוניברסיטת פרידריך שילר 
 מנחה לדוקטורט:  וילהלם אדוארד ובר 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרידריך שילר 
 תלמידי דוקטורט:  היינריך פרידריך ובר, Otto Knopf 
 פרסים והוקרה:  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1903) 
 תרומות עיקריות
 פיתוח מכשירים אופטיים שונים, מספר אבה
 
ארנְסט קארל אבֶּה (בגרמנית: Ernst Karl Abbe;‏ 23 בינואר 1840 - 14 בינואר 1905) היה פיזיקאי גרמני, מחדש וממציא בתחום האופטיקה. העניק לעיצוב המיקרוסקופ ביסוס מתמטי, שאיפשר שיפור משמעותי באיכותו.
חייו

אבה נולד בסקסה-ויימאר-אייזנך שבגרמניה, למשפחה דלת אמצעים. כישרונו המדעי ניכר בגיל צעיר ולכן, על אף הקשיים הכלכליים, נשלח ללמוד באוניברסיטאות יינה וגטינגן. בשנת 1861 קיבל תואר דוקטור בגטינגן. לאחר מכן, למשך תקופה קצרה עבד במצפה הכוכבים בעיר ובשנת 1863 התמנה למרצה באוניברסיטת יינה. ב-1870 התמנה לפרופסור לפיזיקה ומתמטיקה. בין השנים 1877 ל-1900 היה מנהל השרות האסטרונומי והמטאורולוגי ביינה. ב-1886 החל בשיתוף פעולה עם קרל צייס, יצרן עדשות אופטיות וציוד אופטי. בשנת 1889, לאחר מותו של צייס, הפך לבעלים של חברת צייס. הידע הנרחב של אבה באופטיקה תאורטית יצר את הבסיס למיקרוסקופיה בימינו.
המצאות ותגליות

אבה המציא מכשיר אופטי למדידת גורם שבירת הקרניים (מקדם שבירה) של חומר מסוים, במצבי צבירה שונים.
בנוסף, נקרא על שמו מספר אבה - אבה גילה את התלות בין מקדם השבירה לבין אורך הגל של הקרן העוברת בתווך, הוא מדד לנפיצה של אור בחומר.
תגליתו המפורסמת ביותר היא התנאי הסינוס (Abbe sine condition). תנאי זה הוא הכרחי עבור עדשות או כל מערכת אופטית אחרת, לכך שתתקבל תמונה חדה בעלת רזולוציה אופטית גבוהה.
הצורה המתמטית של התנאי היא:
{\frac {\sin(v)}{\sin(V)}}={\frac {\sin(u)}{\sin(U)}}
כאשר  \ u, \ U הם זוויות עזיבת האובייקט של שתי קרניים ו- \ v, \ V הם הזויות המגיעות למישור הדמות.
תגלית מפורסמת אחרת היא גבול אבה. תנאי זה הוא התנאי לגבול הרזולוציה הניתן על ידי מערכת אופטית וניתן על ידי:
{\textrm {Abbe}}\ {\textrm {limit}}={\frac {\lambda }{2\cdot {\textrm {NA}}}}
כאשר  \lambda  הוא אורך הגל, ו-NA הוא מפתח המערכת (numerical aperture). גבול זה ניתן לעקיפה על ידי שיטות מיוחדות של סופררזולוציה, שיטות אלו משתמשות בעקרונות אופטיים כך שייתכן לראות פרטים הקטנים מגבול זה.
בשנת 1886 המציא את העדשה אפוכרומטית - עדשה המתקנת את עיוות (אברציה כרומטית) הצבע בעדשות (העיוות הראשון וגם את השני).
בשנת 1872 המציא מערך עדשות כך שירכזו את האור במיקרוסקופ על גבי הדגימה.
לקריאה נוספת

אמיל פוירשטיין, יהודים מפורסמים במדע, 1956. עמ' 30–38.
רפרקטומטר של אבה
לידה פעילה

כלי קרמיקה מפרו המראה אשה יולדת בתנוחה זקופה עם תמיכה מאחור
לידה פעילה היא השם שטבעה ג'נט בלאסקאס (אנ') לתהליך בו האישה היולדת לוקחת חלק פעיל בלידה. זו מהווה אלטרנטיבה הוליסטית לתהליך הלידה המקובל בבתי חולים.
לידה פעילה – הספר

ג'נט בלאסקאס כתבה את הספר 'לידה פעילה' בשנת 1992. לאחר חוויות אישיות ומחקר ארוך ורחב שערכה בלאסקאס היא מסבירה כי לידה פעילה היא לידה טבעית, שבמהלכה נענית היולדת לאינסטינקטים הטבעיים שלה ולהיגיון הפיזיולוגי של גופה. הספר שכתבה מציע ליולדות, מלוויהן ואנשי המקצוע מידע עדכני, ייחודי ומקיף, תוך התייחסות למציאות הקיימת בישראל, לאפשרויות ליישום לידה פעילה בארץ (כולל מרכזים, קורסים ואתרי אינטרנט) ולמחקרים עכשוויים. בנוסף מציע הספר הסברים על היתרונות והחסרונות של ההתערבויות הרפואיות המקובלות בלידה, עצות ליצירת סביבה נוחה ותומכת ללידה, בבית החולים או בבית, הצעות לתנוחות שיסייעו להתקדמות הלידה ולהתמודדות טובה יותר עם הכאב, ומידע על אמצעי טיפול הוליסטיים להיריון וללידה.
רקע לצמיחתו של המושג לידה פעילה

ישנן עדויות ללידות בימי קדם בהן נשים ילדו בתנוחות זקופות, נתמכות על ידי נשות מקצוע ובנות משפחתן. מתגליפים ופסלים ניתן לראות כי נשים נהגו ללדת בתנוחות זקופות תוך היעזרות בכבידה ובתנועה. בעדויות מתרבויות שונות נראות יולדות הנתמכות בנשים נוספות סביבן, ונתגלו עדויות לפולחנים שמעידים על תפיסה חיובית של מעגל הפוריות הנשי, ובשיאו הלידה. עם התרחקות האדם מהאדמה והשבטיות, וכניסתה של המודרנה ההתייחסות ללידה ולנשים בכלל החלה להשתנות. התיעוש ההולך וגובר, והתפתחות הכלכלה הקפיטליסטית חוללו שינויים מרחיקי לכת במשפחה הגרעינית ובחברה המסורתית.
רקע לצמיחתו של המושג לידה פעילה > לידה > תהליך פיזיולוגי

תהליך הלידה מבחינה פיזיולוגית מתואר לרוב בחלוקה לשלושה שלבים:
שלב ראשון מתחיל כאשר הרחם מתחיל להתכווץ עד לפתיחת צוואר הרחם לקוטר של כ-10 ס"מ. זהו בדרך כלל השלב הממושך ביותר בלידה.
שלב שני מתחיל כאשר צוואר הרחם כבר נפתח לפתיחה מלאה והוא מחוק לגמרי כך שאין שוליים והוא מסתיים בצאת התינוק דרך צוואר הרחם אל מחוץ לנרתיק. זהו בדרך כלל שלב קצר יותר מהשלב הראשון.
שלב שלישי מתחיל סמוך לאחר הלידה, כאשר התינוק כבר יצא לאוויר העולם ומסתיים בהתנתקות השלייה מרירית הרחם.
רקע לצמיחתו של המושג לידה פעילה > לידה > תהליך הורמונלי

מחקרים רבים מצביעים על כך שתהליך הלידה מעורר ומווסת על ידי פעילות גומלין הורמונלית, בגופם של האם והתינוק גם יחד. הורמונים אלו משדרים אותות כימיים אשר מגרים את פעילות הרחם ומווסתים אותה לאורך הלידה כולה. אותם הורמונים השולטים בפעילות הרחם בעת הלידה ומקדמים אותה, הם שמעוררים את התנהגותה האימהית של האישה לאחר הלידה. במהלך הלידה ולאחריה מציפות את האם והתינוק כמויות גדולות של הורמון האוקסיטוצין. אותו הורמון אשר מווסת את כיווצי הרחם, מופרש גם בהנקה ובעונג מיני, ומשפיע על ההתאהבות הראשונית בין אם לתינוק.
רקע לצמיחתו של המושג לידה פעילה > לידה > תהליך רגשי

לצד מערכות הגוף השונות אשר פועלות בתיאום במהלך הלידה, ישנן התרחשויות פנימיות בעולם הרגש אשר משפיעות על התהליך. לידה היא אירוע אחד ברצף של אירועים ההופכים אשה לאם. במהלך ההיריון, לקראת צאתו של תינוק אל העולם, מגוון עצום של רגשות יכול להתגלות – פחד, התרגשות, שמחה, עצב, ציפייה, חשש ואף חרדה. רגשות אלה הם לגיטימיים וחשוב להכיר בכל אחד מהם ולא לשלול אותם. הפרשת ההורמונים מקדמי הלידה תלויה, בין היתר, בתחושותיה של האישה. באם תרגיש בטוחה ונתמכת תהיה חופשייה לשחרר את המתח בגופה ולאפשר לו להפריש את ההורמונים הדרושים. קרוב לוודאי שאישה תחוש בעת הלידה טלטלה של רגשות עזים – מייסורים לאקסטזה, מייאוש וחולשה לאומץ ועוצמה, מתשישות לכוחות שלא ייאמנו. הלידה היא תהליך של התרוקנות והתמלאות ועל כן המקצבים הטבעיים של הגוף נעים יחד עם גלי הרגשות. ישנה חשיבות עצומה לתמיכה והכרה ברגשות אלו. פרטיות וסביבת לידה שלווה הכרחיים כדי לאפשר לאם לייצר באופן טבעי רמות גבוהות של הורמונים החיוניים הן לצירים יעילים והתקדמות הלידה, והן ליצירת הקשר הראשוני החזק בין אם לתינוק מיד לאחר הלידה.
בספרה "לידה פעילה" טוענת ג'נט בלאסקאס כי כאשר מאפשרים לנשים למצוא את תנוחת הלידה הנכונה להן מאפשרים להן לעבור ממצב של מטופלות סבילות ליולדות פעילות. זוהי גישה שונה במהותה מן הגישה הרפואית השלטת להיריון ולידה, גישה שאינה רואה בהיריון מחלה ובלידה אירוע רפואי. גישה זו שמה דגש על מספר דברים: לכל אישה יש אינסטינקט טבעי בזמן הלידה ועליה להיות קשובה לעצמה ולהנחות את מהלך הלידה. בזמן מהלך הצירים והלידה עצמה, מדגישה גישת לידה פעילה שימוש בתנוחות המאונכות לקרקע בזמן דחיפת התינוק מטה בתעלת הלידה – עד הגעת הראש אל פתח הנרתיק, ועל ידי כך העזרות בכוח הכובד. השימוש בתנוחות מאונכות בזמן הצירים והלידה מעודד זרימת דם טובה יותר אל השלייה והתינוק ומאפשר לתינוק להתקדם באופן הטוב ביותר במורד תעלת הלידה. בנוסף תנוחות זקופות בעת הלידה מגדיל בשליש את נפח חלל האגן, יחסית לנפחו בעת לידה פסיבית.
מאפייני לידה טבעית ולידה פעילה

לידה פעילה היא תהליך פיזיולוגי טבעי, שבמסגרתו רצף שלבי הלידה, מתפתח באופן ספונטני וללא הפרעות. לידה המתרחשת באופן כזה מובילה בדרך כלל לאם ותינוק בריאים, להנקה מוצלחת ולקשר קרוב בין האם לתינוק מהרגעים הראשונים אחרי הלידה. בלידה פעילה קטנים הסיכויים לסיבוכים והתערבויות, וגדלים הסיכויים לתוצאות טובות, במישורים פיזיים ורגשיים, גם לטווח הארוך.
בתחילת המאה העשרים התוודע הרופא מיילד האנגלי ד"ר גרנטלי דיק-ריד (אנ') לנשים שילדו בצורה שונה מהדרך שהכיר. הוא פגש נשים באזורים דלים ומוכי עוני בלונדון עצמה וכן בשדה הקרב בו לחם במלחמת העולם הראשונה. הנשים פשוטות העם שראה בעת צירי לידה שלהן לא היו מעוניינות בשיכוך הכאבים שהציע והביאו ללידותיהן פשטות ומשהו שנראה לדיק-ריד כחוסר בכאב. דיק-ריד שב לחקור את חוויות הלידה של נשים לונדוניות עתירות ממון וראה כיצד הן חוות ייסורים וסבל בציריהן ומבקשות סיוע רפואי לשיכוך כאבים. מתוך התנסויות אלו פיתח דיק-ריד תאוריה שלפיה, כאשר הפחד אינו נוכח בלידה – גם הכאב אינו נוכח. הפחד גורם לעורקים המובילים אל הרחם להתכווץ ולהימתח ובכך מייצר כאב. כאשר הפחד אינו נוכח, כפי שראה בלידותיהן של הנשים הכפריות הפשוטות, השרירים נרגעים ומתגמשים בעוד הגוף פועם, נפתח ומקדם לידה. דיק-ריד פרסם מאמר פורץ דרך שהציע הנחת יסוד לפיה הפחד הוא שגורם למתח בגוף, בעיקר ברחם, בולם את תהליכי הלידה הטבעיים אשר מתחוללים בגוף, מאריך את משך זמן הלידה וגורם לכאב. הוא טבע את השם סינדרום פחד-מתח-כאב (FTP). בספרו "לידה טבעית" שהתפרסם בשנת 1933 הציג דיק-ריד את הרעיון כי הגוף מצויד בכל שדרוש על מנת להפחית אי נוחות וכאב בלידה אם יניחו לו.
לידה פעילה מפחיתה את הסיכוי להתערבויות כגון לידה מכשירנית, ניתוח קיסרי, וחתך חיץ. בלידה פעילה נשים מרגישות מחוזקות יותר ביכולת הבחירה שלהן, חשופות פחות להתערבויות ולאלימות כלפי יולדות, והגעתו של התינוק לעולם וחיבורו לאם נעשים בצורה המיטבית עבור האם והתינוק. ד"ר מישל אודן (אנ') כותב במבוא לספר "לידה פעילה": "היום שבו טבעה ג'נט בלאסקאס את הביטוי 'לידה פעילה' הוא היום החשוב ביותר בתולדות הלידה באירופה, מאז השתלט הרופא הצרפתי מוריסו במאה השבע עשרה על תהליך הלידה, והשכיב את האישה היולדת על גבה."
לפעמים יש בלבול בין המונחים לידה טבעית, ולידה פעילה. המונחים אכן דומים, אך הדגשים בהם שונים. הדגש בלידה טבעית היא מניעת התערבות רפואית (ללא אילחוש, התערבות הורמונלית, או חתך חיץ). הדגש בלידה פעילה הוא על האשה. בלידה פעילה, האשה היא האחראית לתהליך. היא בוחרת את התנוחות, את הקצב, ואת מהלך הלידה. על פי השיטה, שליטה זו מקלה על החרדות האופייניות בלידה, ומאפשרות לידה קלה יותר.
הזכות לבחור

הזכות לחירות, פרטיות ובחירה שרירה גם בכל האמור בלידה: במקום הלידה, תנוחת הלידה, ההתערבויות הרפואיות אשר יופעלו על האישה ועל התינוק, וסגנון הלידה הרצוי. בכל שלב והליך בהריון ובלידה יש לאשה היולדת זכות לבחור. עליה לבחון סיכונים יחסיים לצד יתרונות יחסיים של הברירות השונות, ולבחור מתוך ידע ועצמה ולא מתוך חוסר ברירה.
בישראל קיימת מודעות הולכת וגוברת לזכויות היולדת. ישנן קבוצות ברשתות החברתיות המעודדות בחירה מושכלת במקום הלידה, בצורת הלידה וכן בחשיפת נשים בהריונות הנחשבים בסיכון (תאומים, לאחר קיסרי, מנח עכוז) לאפשרויות העומדות בפניהן. ישנו מאבק ציבורי התומך בקידום זכויות הביטוח הלאומי של יולדות הבוחרות בלידת בית. גם ארגוני נשים כגון עמותת נשים לגופן ועמותת נשים קוראות ללדת פועלות לקידום זכויות נשים בהריון ובלידה.
החל בסוף שנות התשעים, מרבית בתי החולים בישראל מאפשרים ומשתפים פעולה עם יולדות המעוניינות בפרקטיקה של לידה פעילה. בבתי חולים ברחבי הארץ קיימות מחלקות המעודדות לידה טבעית ופעילה וכן מחלקות התומכות בהנקה ובאפס הפרדה לאחר הלידה בין האם לתינוק.
הערות שוליים

↑  נעמי דרום, ללדת כמו שהטבע רוצה, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2012
1 2 3 4 5  ג'נט בלאסקאס, לידה פעילה, אלטרנטיבות, 2004
↑  מארי פ. פונגן, היפנוברת'ינג, פשוט ללדת, 2015
↑  יובל נוח הררי, קיצור תולדות האנושות, דביר, 2011
1 2 3 4 5  ז'אנט באלאסקאס וד"ר יהודי גורדון, אנציקלופדיה להריון ולידה, שבא, 1989
1 2  מישל אודן, האהבה כמדע, דיאדה, 1999
↑  מארי פ. מונגן, היפנוברת'ינג, פשוט ללדת, 2015
↑  אורה כהנא, רבייה באדם, בבעלי חיים ובצמחים, האוניברסיטה העברית, תשמ"ט
1 2 3  קיצינגר, שילה, כתר, 1988
↑  כריסטיאן נורת'רופ, גופה של אישה, תבונתה של אישה, אור-עם, 2000
↑  גילה רונאל, מירה ארצי-פדן ועלמה כהן-ורדי, טבעי ללדת, כתר, 2002
| היריון ולידה |
| --- | --- | --- |
| מונחים הקשורים להיריון | עובר • שליה • חבל הטבור • שק החלמון • שק שפיר • מי שפיר • הפריה • הפקק הרירי • פיזיולוגיה של ההיריון • תנועות עובר |  |
| מונחים הקשורים ללידה | לידה פעילה • צירי הלידה • השראת לידה • לידה בהלכה • סטריפינג • מגע עור לעור • אפידורל • ירידת מים |  |
| מצבים מיוחדים בהיריון | היריון בסיכון • היריון רב-עוברים • שליית פתח • שליה נעוצה • מיעוט מי שפיר • ריבוי מי שפיר • היפרדות שליה • מחלת בלוטת התריס בהיריון • רעלת היריון |  |
| מצבים מיוחדים בלידה | מצג עכוז • כריכת חבל הטבור • צניחת חבל הטבור • תסמונת שאיפת מקוניום • זיהום מי שפיר • חתך חיץ • ניתוח קיסרי • לידה מוקדמת • לידה מכשירנית • לידה שקטה • דיסטוציה • פקיעת קרומים מלאכותית • דמם שלאחר לידה (PPH) |  |
| בדיקות במהלך ההיריון | בדיקת היריון • בדיקות סקר בהיריון • בדיקת העמסת סוכר • בדיקת שקיפות עורפית • בדיקת אולטרה סאונד להיריון • מוניטור עוברי • תבחין משולש • בדיקת סיסי שליה • בדיקת מי שפיר • פטוסקופיה |  |
| מונחים נוספים הקשורים להיריון ולידה | קורס הכנה ללידה • לידת בית • לידה טבעית • לידה במים • תמיכת לידה • בית יולדות • עקומת פרידמן • שמירת היריון • דימום מיילדותי • טומאת יולדת • לידה ביהדות |  |
פסל עץ מהמאה השמינית המראה אשה יולדת בתנוחה זקופה עם תמיכה
עובר בן 9 חודשים ברחם אימו
אשה יולדת על כיסא לידה. מספרי המיילדות הראשונים (1513)
תחריט רומי עתיק של מיילדת
הנרייטה ליוויט

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1868 לנקסטר, ארצות הברית 
 פטירה:  12 בדצמבר 1921 (בגיל 53) קיימברידג', ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות קמברידג' 
 מקום לימודים:  מכללת רדקליף (1892)  אוניברסיטת הרווארד  אוברלין קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  מצפה מכללת הרווארד 
 פרסים והוקרה:  האסטרואיד 5383 ליוויט, מכתש ליוויט בירח
 הערות:  המדענית הבולטת ב"הרמון של פיקרינג"
 תרומות עיקריות
 חקר ענני מגלן, חקר משתנים קפאידים, גילוי הקשר לבהירות המוחלטת
 
הנרייטה סוון ליוויט (באנגלית: Henrietta Swan Leavitt‏; 4 ביולי 1868 - 12 בדצמבר 1921) הייתה אסטרונומית אמריקנית.
ביוגרפיה

נולדה ב-4 ביולי 1868 כבתו של כומר פרוטסטנטי בלנקסטר, מסצ'וסטס. משפחתה התיישבה במסצ'וסטס ביי קולוני בתחילת המאה ה-17. היא סיימה את לימודיה ברדקליף קולג' (שבאותה העת נקרא החברה להוראה קולג'ית לנשים) עם תואר .B.A בשנת 1892. לאחר סיום לימודיה שהתה בביתה מספר שנים, בשל מחלה שבעקבותיה נותרה חרשת.
בשנת 1895 החלה ליוויט לעבוד בהתנדבות במצפה הכוכבים של אוניברסיטת הרווארד, משום שמשרות בשכר בתחומים מדעיים לא היו פתוחות עד אז בפני נשים. בשנת 1902 קיבלה משרה קבועה כמחשבת אצל אדוארד צ'ארלס פיקרינג, עבודה שנחשבה אז לפשוטה ומייגעת, כחלק מצוות הנשים שכונה "מחשבות הרווארד", שנשכרו על ידו במטרה למדוד ולקטלג את בהירותם של כוכבים באוסף לוחות הצילומים של המצפה.
ליוויט זיהתה כ-2,400 כוכבים משתנים, כמחצית מהכוכבים המשתנים שהיו ידועים באותו זמן, רובם בתמונות מענני מגלן. ב-1908 פרסמה את עבודתה ב-Annals of the Astronomical Observatory of Harvard College שבה דיווחה על כך שמספר כוכבים משתנים הפגינו תבנית משותפת: כוכבים בהירים יותר היו בעלי זמן מחזור השתנות ארוך יותר. לאחר מחקר נוסף, אישרה ליוויט ב-1912 כי משתנים קפאידים בעלי בהירות נראית רבה הם אכן בעלי זמן מחזור גדול יותר, ושהיחס בין הבהירות המוחלטת לזמן המחזור הוא צמוד וניתן לחזוי. (לייויט בחנה קפאידים המצויים ב-ענן מגלן הקטן והניחה שכולם נמצאים בערך במרחק שווה מכדור-הארץ. הדבר אפשר לה להסיק שהיחס מתקיים לא רק על הבהירות נראית אלא על הבהירות המוחלטת.)
חשיבותו הגדולה של הקשר הזה למחקר האסטרונומי, הייתה שהוא סיפק אמת מידה לקביעת מרחקים ביקום. שנה אחת לאחר שליוויט פרסמה את תוצאותיה, קבע איינר הרצשפרונג את המרחק אל מספר קפאידים בשביל החלב, ובאמצעות מדידה זו ניתן היה לקבוע את המרחק לקפאידים נוספים. כאשר נתגלו קפאידים בגלקסיות אחרות, כגון גלקסיית אנדרומדה, ניתן היה למדוד את המרחק גם לגלקסיות אלו. מרחקים אלו אפשרו ליישב את הוויכוח, האם הגלקסיות היו מחוץ לשביל החלב או חלק ממנו.
ליוויט לא עבדה באופן סדיר במהלך שהותה בהרווארד, וזאת בשל בעיות בריאות והתחייבויות משפחתיות. בסוף שנת 1921 נפטרה ליוויט ממחלת הסרטן. על שמה נקראים האסטרואיד 5383 ליוויט, ומכתש ליוויט בירח.
ראו גם

נשים במדע
הערות שוליים

↑  קבוצת הנשים הזו נודעה ביסודיות ובדיוק העבודה שלהן. הן נודעו בכינוי ההרמון של פיקרינג. תמורת שכר קטן יותר מהגברים, הן הצליחו לסרוק ולאפיין אלפי כוכבים, והוציאו תחת ידן נתונים מדויקים ומועילים. מסופר, שפיקרינג שכר אותן לאחר שהתרגז על העבודה הרשלנית שביצעו הגברים שעבדו לפניהן, ואמר להם: "המשרתת שלי יכולה לעשות עבודה טובה יותר!" עוזרת הבית שלו, הנרייטה ליוויט, אכן נשכרה לעבודה במקום הגברים, ואכן עשתה עבודה טובה יותר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440453205171  PLWABN: 9810696032805606  BNE: XX4872975  BnF: cb10551158w (data)  CANTIC: a10722695  GND: 13082559X  ISNI: 0000 0000 8224 9440  LCCN: n2005006653  NDL: 01109840  NKC: xx0068434  NTA: 297547011  SNAC: w6c26fw7  SUDOC: 083596399  VIAF: 47876856   WorldCat (עם VIAF): 47876856
חנוכייה לי יש

חנוכייה לי יש הוא שיר לחג החנוכה מאת שרה גלוזמן, אשר הולחן על ידי ניסן כהן-מלמד והתפרסם בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 לכל המאוחר.
שירה של גלוזמן, סופרת ומשוררת ילדים, התפרסם כנראה לראשונה בעיתון "דבר לילדים". בשנת 2014 סיפר בנה אפרים:
באתר זמרשת מתועדת הקלטה של השיר משנת 1951.
בשנת 1955 נכלל השיר בקובץ "שירי חג וטבע: חוברת שירים ומנגינות", שערך יחזקאל בראון, והופיע בהוצאת סמינר הקיבוצים – המעבדה הפדגוגית.
השיר זכה לביצועים רבים, שאחד הבולטים שביניהם הוא של הזמר דודו אלהרר בין מבצעי השיר הנוספים: עוזי חיטמן, חני נחמיאס, רינת גבאי, מיכל צפיר, יפה ירקוני וציפי שביט.
בשנת 2008 נכלל השיר באלבום "שירי הילדים הגדולים בכל הזמנים".
הערות שוליים

↑  חנוכייה לה יש, בבלוג של מכון גנזים, 31 בדצמבר 2014.
↑  מילות השיר "חנוכייה לי יש" והאזנה לו, באתר זמרשת. התיארוך הוא על פי המצוין באתר סטריאו ומונו.
↑   חנוכייה לי יש, בביצוע דודו אלהרר, סרטון בערוץ "מיטב שירי הילדים", באתר יוטיוב (אורך: 01:33), 7 בספטמבר 2011.
הלן הרון טאפט

דיוקן רשמי בבית הלבן
הלן הרון "נלי" טאפט (באנגלית: Helen Herron "Nellie" Taft‏; 2 ביוני 1861 – 22 במאי 1943) הייתה אשת נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט והגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1909–1913.
ביוגרפיה

הלן הייתה בתם הרביעית של הארייט קולינס (Harriet Collins) וג'ון וו. הרון (John W. Herron). הלן נולדה בסינסינטי שבמדינת אוהיו והתחנכה בבתי ספר פרטיים בעיר.
הלן פגשה את ויליאם טאפט במסיבה בגיל 18, הם התחברו מיד, וזמן קצר מאוחר יותר התאהבו. בני הזוג נישאו בשנת 1886.
הלן תמכה בקריירה הפוליטית של בעלה, עת התקדם מתפקיד שופט מדינתי לתפקיד התובע הכללי של ארצות הברית ומאוחר יותר בהיותו שופט מחוזי פדרלי.
בשנת 1900, עת מונה טאפט למושל הפיליפינים עברו לשם הלן ושלושת ילדיהם (רוברט, הלן, וצ'ארלס פלפס) יחד עם בעלה.
הלן נסעה עם בעלה ברחבי העולם בעת כהונתו כמזכיר המלחמה בשנת 1904.
בהיותה הגברת הראשונה גילתה הלן עניין רב בפוליטיקה, אולם חודשיים לאחר כניסת בעלה לתפקידו היא עברה שבץ מוחי. בתה, הלן טאפט מאנינג עזבה את המכללה בה למדה ועברה לוושינגטון למלא את תפקיד הגברת הראשונה, אולם היא שבה למלא את תפקידה. מורשתה של הלן הרון טאפט בוושינגטון הבירה נמשכת עד עצם היום הזה, ומיוצגת בכל אביב עם פריחת עצי הדובדבן היפניים העוטפים את אגן הגאות של הבירה. התוצאה היא הקמפיין של גברת טאפט בשנת 1909 לנטיעת אלפי עצים צעירים פורחים שזכרה משנותיה באסיה בזמן שבעלה היה מושל הפיליפינים. ומבקרים במוזיאונים בסמית'סוניאן רואים את השפעתה של גברת טאפט באוסף המדהים של שמלות ההשבעה של הגברות הראשונות, אוסף שהחל עם גברת טאפט.
לאחר סיום כהונתו המשיכו בני הזוג להתגורר בבירה. הלן נפטרה בביתה ב-22 במאי 1943.
הערות שוליים

↑  HELEN TAFT, MILLER CENTER
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16575920m (data)  GND: 130278556  ISNI: 0000 0000 2512 3470  LCCN: n85185523  NARA: 18538672  NTA: 333620984  SNAC: w6b95zn1  SUDOC: 220457042  VIAF: 50330153   WorldCat (עם VIAF): 50330153