stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינסולה

שרידי קומות העליונות של אינסולה בסמוך לגבעת הקפיטולין ברומא.
אינסולה (בלטינית: insula, ברבים insulae) היה הכינוי לסוג של מבנים, בהם נהגו להתגורר תושבי המעמדות הנמוכים ברומא העתיקה. מקור השם הוא במילה הלטינית ל"אי", וזאת בשל דמיונו של המבנה, ממעוף הציפור, לאי בין הרחובות שסביבו.
בקומת הקרקע של האינסולה היו חנויות או טברנות, ובקומות העליונות היו דירות מגורים. מבנים אלו החלו להיבנות בשל הצפיפות הגדולה בעיר רומא ובשל המחסור בקרקעות לבנייה בתוך העיר. מבני אינסולה הגיעו לגבהים של 6 - 8 קומות, כאשר מספר הדירות הלך וקטן ככל שהקומה הייתה גבוהה יותר.
המבנים, שהיו למעשה משכנות עוני, נבנו באיכות נמוכה ונטו להתמוטט. כמו כן מבנים אלה היו רגישים לשריפות. הדירות בקומות העליונות היו הזולות ביותר, בשל הצורך להגיע אליהן במדרגות, ובשל החשש להילכדות בהן בעת שרפה, בשל הקושי להיחלץ. בשל כך התגוררו בדירות העליונות בעיקר בני המעמד הנמוך ביותר מקרב הפלבאים, ההומיליורס (Humiliores). סטראבו מציין כי בחלק מהאינסולות היו מים זורמים ואף ביוב, אולם מרביתן היו מבני מגורים צפופים בתנאים סניטריים קשים. תושבי האינסולה נאלצו להעלות את המים לדירתם במדרגות, ולשפוך את השפכים מחלונות הדירה לרחוב. בקומות הנמוכות היו יותר דירות, עד שמונה או תשע בקומה, והן היו מרווחות יותר ויקרות יותר. קומה זו אכלסה לעיתים את דירתו של בעל האינסולה, שהתגורר בה והשכיר את שאר הדירות. במבנה אינסולה של כ-400 מ"ר יכלו להתגורר למעלה מ-40 אנשים.
בשל החשש מהתמוטטות המבנים, הורה הקיסר אוגוסטוס על הגבלת גובהן של האינסולות ל-70 רגל (כ-20.7 מטרים). בעקבות השרפה הגדולה של רומא בשנת 64 הורה הקיסר נירון על החמרת הגבלת הגובה ודרש שהמבנים לא יעלו על גובה של 17.7 מטרים.
בשלהי המאה השנייה היו ברומא למעלה מ-50,000 מבני אינסולה, לעומת כ-2,000 מבנים פרטיים. רק עם ירידתה של האימפריה הרומית והצמצום באוכלוסיית העיר, פחת הצורך במבני המגורים הצפופים.
אלברט הנרי רובינסון

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1881 המילטון, קנדה 
 פטירה:  7 באוקטובר 1956 (בגיל 75) מונטריאול, קנדה 
 
אלברט הנרי רובינסון ( באנגלית: Albert Henry Robinson ‏:  2 בינואר 1881 – 7 בספטמבר 1956) היה צייר נוף קנדי, תרם לתערוכה הראשונה של קבוצת השבעה בשנת 1920. חבר מייסד בקבוצת ביבר הול בשנת 1920 ובקבוצת הציירים הקנדית בשנת 1933.
ביוגרפיה

נולד בהמילטון, אונטריו, לימודיו הראשונים של אלברט הנרי רובינסון היו אצל ג'ון ס. גורדון בבית הספר לאמנות בהמילטון. בשנים 04–1903 הוא שהה בפריז, ולמד תחילה באקדמיה ז'וליאן ואחר כך באקול דה ביו-ארטס אצל גבריאל פרייר, וגם אצל תומאס ויליאם מרשל. בסביבות 1908 החל לצייר את נוף קוויבק ועבר למונטריאול. בשנת 1910 הכיר את אלכסנדר יאנג ג'קסון ונסע איתו בשנה שלאחר מכן לצרפת, בביקור בסנט מאלו ובבריטני. בשנת 1911 הוא נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית הקנדית באותה שנה היה שוב באירופה, ובשנת 1920 הפך לחבר מלא באקדמיה המלכותית.
הקריירה שלו כללה שירות בתעשייה כמפקח תחמושת במהלך מלחמת העולם הראשונה (1917–1919). הוא הוזמן על ידי אנדרטת המלחמה הקנדית לצייר את מפעל בניית ספינות הוויקרס במונטריאול.
משנת 1918 עד 1933, רובינסון צייר בטיולים לאורך נהר סנט לורנס עם אלכסנדר ג'קסון, קלרנס גאגנון, אדווין הולגייט ורנדולף היוטון. בשנת 1921 הוא צייר עם ג'קסון בקקונה, אבל פרש עקב התקף לב שכאשר התאושש חלה בדלקת פרקים.
בשנת 1982 אצרה ג'ניפר ווטסון בגלריה לאמנות קיצ'נר ווטרלו תערוכה רטרוספקטיבית שעברה לשבע גלריות אחרות, "אלברט הנרי רובינסון: השנים הבוגרות" בשנת 1994, גלריה וולטר קלינקהוף ארגנה רטרוספקטיבה עם קטלוג.
עבודתו נמצאת בגלריה הלאומית של קנדה, אוטווה; הגלריה לאמנות של אונטריו, טורונטו; הגלריה לאמנות של המילטון; אוסף האמנות הקנדית של מקמייקל, קליינבורג; מוזיאון מונטריאול לאמנויות יפות והמוזיאון הלאומי ד'ארט מודרן, פריז, בין היתר.
הערות שוליים

↑  Watson, Jennifer (1982). Albert H. Robinson: The Mature Years. Kitchener: Kitchener-Waterloo Art Gallery
↑  MacDonald, Colin (1990). A Dictionary of Canadian Artists, vol.7 (First ed.). Canadian Paperbacks Publishing Ltd
↑  Robinson, Albert H. "Overview". www.klinkhoff.ca. Alan Klinkhoff Gallery
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7377 1130  LCCN: n85804143  RKD: 67397  ULAN: 500009704  VIAF: 11312421   WorldCat (עם VIAF): 11312421 
אלברט הנרי רובינסון, Baie-Saint-Paul
אינוורסיה ימית

תהליך התהוות אינוורסיה מרינית
אינוורסיה מרינית, במטאורולוגיה, היא סוג של אינוורסיה הנובעת מהשפעת ים קר יחסית על מסת אוויר החמה ממנו.
הסבר כללי

התופעה, הנפוצה בעיקר באביב ובקיץ, בפרט באזורים הסובטרופיים, נובעת מקיבולת החום הגבוהה יחסית של מקורות מים גדולים, ובעוד השפעות של התחממות קרינתית והתמוככות גורמות להתחממות בכל שכבות האוויר, הים נותר קריר יחסית.
במעבר גוש האוויר החם יחסית מעל הים הקר, הוא מתקרר בחלקו התחתון ביחס לשאר השכבות - בגבול האנכי של אזור ההשפעה הימי, מתהווה שכבת האינוורסיה המרינית.
התהליך טומן בחובו גם ספיחת לחות, אולם פיזורה מוגבל אל מתחת לאינוורסיה.
התופעה בישראל

אינוורסיה מרינית נוכחת קבע במהלך רוב חודשי הקיץ, בין השאר גם עקב זרימה מערבית קבועה בהשראת האפיק הפרסי ודומיננטיות הבריזה במישור החוף.
למרות זאת גובהה משתנה תדירות, בין 200-300 מטר ל-1500 מטר ולעיתים יותר - לעיתים תיתכן שתיעדר כליל. לגובה האינוורסיה השפעה מוחשית על עומס החום במישור החוף והשפלה, ובמידה מסוימת גם על שדרת ההר.
ראו גם

אינברסית קרקע
חתך סכמטי של המצב האטמוספירי הקיצי בישראל: למעלה - אינוורסיה גבוהה, למטה - אינוורסיה נמוכה.
אוברסיז אליט

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  2015
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ליגה:  טורניר ה-TBT
 צבעי תלבושת:  תכלת, לבן
 תארים
 4 אליפויות - 2015, 2016, 2017, 2018
 אתר רשמי
 
אוברסיז אליט (באנגלית: Overseas Elite) היא קבוצת כדורסל אמריקאית שהשתתפה בטורניר ה-TBT. הקבוצה זכתה בטורניר ארבע פעמים רצופות: 2015 (פרס של מיליון דולר), 2016 (2 מיליון דולר), 2017 (2 מיליון דולר), ו-2018 (2 מיליון דולר). סגל הקבוצה מורכב מכדורסלנים מקצועניים שמתחרים מחוץ ל-NBA.
היסטוריה

שם הקבוצה הוא התייחסות לכך ששחקניה הם "אוסף של כוכבים שמשחקים כדורסל ברחבי העולם".
היסטוריה > 2015: אליפות ראשונה

המועדון התקבל המקום השלישי בטורניר ה-TBT של 2015 לאחר שצבר 139 מעריצים רשומים. הוא הוצב באזור הדרום. הקבוצה ניצחה את האנדרדוגס, 89–83, בבכורה של שתי הקבוצות. דאבל דאבל של אריק מקולום, 18 נקודות ו-11 ריבאונדים, עזר לקבוצה לעבור את קבוצת שארלוט אליט בסיבוב השני, 77–74. מקולום רשם 32 נקודות בהתמודדות הבאה של קבוצתו, נגד דמיאן וילקינס וטריינד טו גו, ודחף את אוברסיז אליט לסיבוב הסופר 17 של הטורניר. די. ג'יי. קנדי היה מכריע בניצחון הראשון של אוברסיז אליט בסופר 17, שהיה נגד שון בל אול סטארס. הקבוצה העפילה לחצי הגמר לאחר שניצחה את דירטי סאות'. היא שיתפה שישה שחקנים בלבד במהלך המשחק, וזה היה משחק הסופר 17 החמישי שהוכרע בפחות מ-10 נקודות. ב-1 באוגוסט, אוברסיז אליט ניצחה את טים סיטי אוף גודס כדי להגיע למשחק האליפות נגד טים 23. ב-2 באוגוסט הוכתרה אוברסיז אליט לאלופה לאחר שניצחה, 67–65, וקנדי נבחר ל-MVP.
היסטוריה > 2015: אליפות ראשונה > המשחקים

אוברסיז אליט מוקמה שלישית באזור הדרום.
| תאריך | סיבוב | מקום | תוצאה | יריבה> קבוצה | יריבה> דירוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 ביולי | אזורי | אטלנטה | 89 - 83 | אנדרדוגס | דרום מס' 22 |
| 11 ביולי | אזורי | אטלנטה | 77 - 74 | טים שארלוט אליט | דרום מס' 14 |
| 12 ביולי | אזורי | אטלנטה | 73 - 68 | טריינד טו גו | דרום מס' 6 |
| 24 ביולי | סופר 17 | שיקגו | 76 - 67 | שון בל אול סטארס | דרום מס' 9 |
| 25 ביולי | רבע גמר | שיקגו | 77 - 72 | דירטי סאות' | דרום מס' 21 |
| 1 באוגוסט | חצי גמר | הברונקס | 84 - 71 | טים סיטי אוף גודס | צפון מזרח מס' 3 |
| 2 באוגוסט | גמר | הברונקס | 67 - 65 | טים 23 | מערב מס' 13 |
היסטוריה > 2016: אליפות שנייה

אוברסיז אליט הגנה על התואר שלה בטורניר של 2016, כשניצחה את טים קולורדו 77–72 בגמר, וקייל פוג נבחר ל-MVP.
היסטוריה > 2016: אליפות שנייה > המשחקים

אוברסיז אליט מוקמה שנייה באזור הדרום.
| תאריך | סיבוב | מקום | תוצאה | יריב> קבוצה | יריב> דירוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 ביולי | אזורי | שארלוט | 97 - 75 | שואוטיים | דרום מס' 15 |
| 10 ביולי | אזורי | שארלוט | 91 - 84 | HBC | דרום מס' 7 |
| 21 ביולי | סופר 16 | פילדלפיה | 91 - 80 | ראם ניישן | דרום מס' 3 |
| 23 ביולי | רבע גמר | פילדלפיה | 74 - 66 | טריינד טו גו | דרום מס' 8 |
| 30 ביולי | חצי גמר | הברונקס | 103 - 92 | טים סיטי אוף גודס | צפון מזרח מס' 1 |
| 2 באוגוסט | גמר | הברונקס | 77 - 72 | טים קולורדו | מערב מס' 5 |
היסטוריה > 2017: אליפות שלישית

אוברסיז אליט זכו בתואר השלישי שלהם בטורניר של שנת 2017, כשהם ניצחו את טים צ'אלנג' ALS בתוצאה 86–83.  קייל פוג שוב נבחר ל-MVP.
היסטוריה > 2017: אליפות שלישית > המשחקים

אוברסיז אליט מוקמה ראשונה באזור הדרום.
| תאריך | סיבוב | מקום | תוצאה | יריבה> קבוצה | יריבה> מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 ביולי | אזורי | שרלוט, צפון קרוליינה | 84 - 74 | צ'אטאנוגה טרנצ'ס | דרום מס' 16 |
| 9 ביולי | אזורי | שרלוט, צפון קרוליינה | 78 - 67 | מטאדורס | דרום מס' 8 |
| 21 ביולי | סופר 16 | ברוקלין | 84 - 76 | טמפה בולס | דרום מס' 5 |
| 23 ביולי | רבע גמר | ברוקלין | 86 - 79 | ראם ניישן | דרום מס' 2 |
| 1 באוגוסט | חצי גמר | בולטימור | 81 - 77 | בוהימ'ס ארמי | צפון מזרח מס' 3 |
| 3 באוגוסט | גמר | בולטימור | 86 - 83 | טים צ'אלנג' ALS | מערב מס' 6 |
היסטוריה > 2018: אליפות רביעית

ב-3 באוגוסט 2018, אוברסיז אליט זכתה בגמר של טורניר 2018, כשהיא ניצחה את אברלין דרייב 70–58, כאשר די. ג'יי. קנדי נבחר ל-MVP.
היסטוריה > 2018: אליפות רביעית > המשחקים

אוברסיז אליט מוקמה שלישית באזור הדרום.
| תאריך | סיבוב | מקום | תוצאה | יריבה> קבוצה | יריבה> מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 ביולי | אזורי | ריצ'מונד, וירג'יניה | 78 - 62 | טים ABC2 | דרום מס' 17 |
| 15 ביולי | אזורי | ריצ'מונד, וירג'יניה | 71 - 61 | מונארך ניישן | דרום מס' 8 |
| 26 ביולי | סופר 16 | אטלנטה | 87 - 86 | לואיזיאנה יונייטד | דרום מס' 4 |
| 29 ביולי | רבע גמר | אטלנטה | 72 - 60 | ראם ניישן | דרום מס' 2 |
| 2 באוגוסט | חצי גמר | בולטימור | 85 - 60 | גולדן איגלס | צפון מזרח מס' 3 |
| 3 באוגוסט | גמר | בולטימור | 70 - 58 | אברליין דרייב | מערב מס' 7 |
היסטוריה > 2019: סוף השליטה > המשחקים

אוברסיז אליט מוקמה ראשונה באזור ריצ'מונד.
| תאריך | סיבוב | מקום | תוצאה | יריבה> קבוצה | יריבה> מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 ביולי | אזורי | ריצ'מונד, וירג'יניה | 104 - 76 | הילטופ דאוגס | ריצ'מונד מס' 8 |
| 27 ביולי | אזורי | ריצ'מונד, וירג'יניה | 80 - 68 | בסט וירג'יניה | ריצ'מונד מס' 4 |
| 28 ביולי | אזורי | ריצ'מונד, וירג'יניה | 78 - 70 | טים DRC | ריצ'מונד מס' 6 |
| 2 באוגוסט | רבע גמר | שיקגו, אילינוי | 86 - 73 | לויאלטי איז לאב | לקסינגטון מס' 1 |
| 4 באוגוסט | חצי גמר | שיקגו, אילינוי | 66 - 71 | כרמנ'ס קריו | קולומבוס מס' 1 |
היסטוריה > 2020: קולומבוס, אוהיו

הקבוצה עלתה אוטומטית לסופר 16.
| תאריך | סיבוב | מקום | תוצאה | יריבה> קבוצה | יריבה> מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 ביולי | סופר 16 | קולומבוס, אוהיו | 76 - 70 | ארמורד את'לט | מקום 15 |
| 11 ביולי | רבע גמר | קולומבוס, אוהיו | 93 - 76 | הרד דאט | מקום 23 |
| 12 ביולי | חצי גמר | קולומבוס, אוהיו | 65 - 67 | סיידליין קאנסר | מקום 22 |
היסטוריה > 2021: לא השתתף

ב-15 ביוני 2021, הצוות הודיע כי לא ישתתף בטורניר של 2021.
מאזן לפי שנים

| שָׁנָה | מיקום | נ' | ה' | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | דרום 3 | 7 | 0 | זכייה |
| 2016 | דרום 2 | 6 | 0 | זכייה |
| 2017 | דרום 1 | 6 | 0 | זכייה |
| 2018 | דרום 1 | 6 | 0 | זכייה |
| 2019 | ריצ'מונד 1 | 4 | 1 | הפסד בחצי הגמר |
| 2020 | 2 | 2 | 1 | הפסד בחצי הגמר |
| סה"כ | סה"כ | 31 | 2 |  |
הערות שוליים

↑  Kelapire, Ryan (3 באוגוסט 2017). "Kyle Fogg named MVP in Overseas Elite's three-peat in The Basketball Tournament". azdesertswarm.com. נבדק ב-27 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
אריק מקולום שיחק בכל ארבע קבוצות האליפות.
מיק קאבונגו שיחק בקבוצות של 2015 ו-2016.
אוליבר לאפייט שיחק בנבחרת 2017.
ג'רמי פארגו שיחק בקבוצות של 2018 ו-2019.
בובי בראון היה חבר בקבוצת 2019.
פו ג'טר היה רכז בקבוצת 2020
אוברסיז אליט (בלבן) במהלך משחק הגמר של 2017
אוניברסיטת שטוטגרט

| --- | --- |


 אוניברסיטה ציבורית
 תקופת הפעילות:  1829–הווה (כ־195 שנים) 
 בעלי תפקידים
 צוות:  1,794
 סגל:  3,152
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  27,686
 סטודנטים לתואר ראשון:  13,136
 סטודנטים לתואר שלישי:  1,682
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  7,309
 שונות
 הון עצמי:  420 מיליון אירו
 מיקום
 מיקום:  שטוטגרט, באדן-וירטמברג, גרמניה
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 קואורדינטות:  48°46′54″N 9°10′31″E﻿ / ﻿48.7817°N 9.1752°E﻿ / 48.7817; 9.1752
 www.uni-stuttgart.de
 he
 
אוניברסיטת שטוטגרט (בגרמנית: Universität Stuttgart) היא אוניברסיטה ציבורית בשטוטגרט שמדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1829 ופועלות בה 10 פקולטות. האוניברסיטה ידועה במיוחד בשל לימודי ההנדסה והתעשייה המתקדמים שבה. מהיווסדה ועד שנת 1967 התקיימו באוניברסיטה לימודים טכניים בלבד. בשנה זו החלו ללמד באוניברסיטה גם תחומים במדעי החברה והרוח. האוניברסיטה חברה בברית TU9 ובוועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם.
מבין בוגרי האוניברסיטה הידועים ניתן למנות את גוסטב באוארנפיינד, פולקר בק, גוטליב דיימלר, גרהרד ארטל וארנסט היינקל.
פקולטות

באוניברסיטה פועלות עשר פקולטות:
פקולטה לאדריכלות ותכנון עירוני
פקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית
פקולטה לכימיה
פקולטה להנדסת אנרגיה, תהליכים וביוטכנולוגיה
פקולטה למדעי המחשב, הנדסת חשמל, וטכנולוגיית מידע
פקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וגאודזיה
פקולטה להנדסת תכנון, הנדסת ייצור והנדסת רכב
פקולטה למתמטיקה ופיזיקה
פקולטה למדעי הרוח
פקולטה לניהול, כלכלה ומדעי החברה
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי - מקום 301–400 (2023)
Times Higher Education - מקום 251–300 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 312 (2024)
אוניברסיטת מינכן

| --- | --- |


מדרגות בכניסה לבניין הראשי של האוניברסיטה
 אוניברסיטת מחקר ציבורית
 על שם:  לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה 
 תקופת הפעילות:  1472–הווה (כ־552 שנים)
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  ברנד הובר 
 רקטור:  פרופ' ברנרד הובר
 צוות:  13,602
 סגל:  807 (נכון ל־2023) 
 סטודנטים
 :  45,539 (2009/10)
 מיקום
 מיקום:  מינכן, גרמניה
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 קואורדינטות:  48°09′03″N 11°34′49″E﻿ / ﻿48.150833333333°N 11.580277777778°E﻿ / 48.150833333333; 11.580277777778
 www.en.uni-muenchen.de
  (למפת מינכן מוגדלת) אוניברסיטת מינכן(למפת מינכן רגילה) אוניברסיטת מינכן
 
אוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן (בגרמנית: Ludwig-Maximilians-Universität München; בראשי תיבות: LMU) היא אוניברסיטה במינכן, גרמניה.
פעילות

באוניברסיטת מינכן למדו בשנת 2007 כ-46,000 סטודנטים. זוהי האוניברסיטה השנייה בגודלה בגרמניה והשלישית בעולם דובר הגרמנית (אחרי אוניברסיטת וינה ואוניברסיטת קלן). מספר הסטודנטים הלמדים בה כמעט זהה למספר הסטודנטים בקלן, כך שמדי כמה שנים מחליפות שתי האוניברסיטאות האחת את השנייה בראש רשימת האוניברסיטאות בגרמניה.
אוניברסיטת מינכן נוסדה בשנת 1472 והיא מהעתיקות שבאוניברסיטאות גרמניה. זוהי האוניברסיטה הראשונה שנוסדה בבוואריה (אוניברסיטת וירצבורג נוסדה 70 שנה לפניה, אך באותה העת לא השתייכה וירצבורג לבוואריה). בתחילה שכנה האוניברסיטה בשתי ערים אחרות (אינגולשטאדט ולאחר מכן לאנדסהוט), ורק ב-1826 הועברה למינכן. היא קרויה על שם שני אנשים שונים: לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה, ומקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה.
במלחמת העולם השנייה נוסדה באוניברסיטת מינכן קבוצת הוורד הלבן, אחת מתנועות ההתנגדות לנאציזם החשובות ביותר. ששת חברי הקבוצה לאחר ששניים מחבריה, הנס שול ואחותו סופי שול, נתפסו בבניין הראשי של האוניברסיטה בעת שחילקו עלונים אנטי נאצים שחיבר הפרופסור קורט הובר. כולם הוצאו זמן קצר לאחר מכן להורג. כיום קרויה הכיכר בה שוכן הבניין הראשי "כיכר האחים שול" וניצבת בה אנדרטה מרוצפת המנציחה את העלונים שהושלכו על ידי סופי שול בתפיסתם של האחים על ידי הגסטפו. בבניין עצמו תערוכת קבע שחודשה ב-2017 לזכר קבוצת הוורד הלבן, פינות רבות המוקדשות לזכר האח והאחות וכיכר בפקולטה למשפטים על שם קורט הובר.
אוניברסיטת מינכן מחולקת ל-18 פקולטות, והיא מציעה 160 מסלולי לימוד שונים. תקציבה השנתי של האוניברסיטה עומד על כמיליארד אירו. האוניברסיטה מעסיקה כ-700 מרצים בדרגת פרופסור וכ-12,600 עובדים אחרים. 62% מהסטודנטים הם נשים, וכ-16% אינם אזרחים גרמנים. מבני האוניברסיטה מפוזרים ברחבי מינכן והעיר הסמוכה גרכינג, אך הבניין הראשי ורבות מהפקולטות שוכנים כקילומטר מצפון לעיר העתיקה של מינכן, בשכונת שוואבינג (Schwabing). אוניברסיטת מינכן עובדת בשיתוף פעולה צמוד עם האוניברסיטה הטכנית של מינכן ועם ארבעת מכוני מקס פלאנק השוכנים בעיר ובגרכינג.
אוניברסיטת מינכן מדורגת מזה מספר שנים, לצד האוניברסיטה הטכנית של מינכן, כאוניברסיטה הטובה בגרמניה. בשנת 2006 דורגה כאוניברסיטה ה-17 באירופה וה-63 בעולם על ידי שבועון ניוזוויק. האוניברסיטה חברה ב-U15 (אוניברסיטאות בגרמניה) וחברה בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר.
ראו גם

הוורד הלבן
הנס שול
קורט הובר
סופי שול
הערות שוליים

↑  אנדרטה מרוצפת לזכר הוורד הלבן, באתר Atlas Obscura (באנגלית)
↑  תערוכת זכרון הוורד הלבן, באתר www.weisse-rose-stiftung.de
| U15 (אוניברסיטאות בגרמניה) |
| --- | --- | --- |
|  | בון • ברלין • גטינגן • הומבולדט • היידלברג • המבורג • וירצבורג • טיבינגן • לייפציג • מיינץ • מינכן • מינסטר • פרייבורג • פרנקפורט • קלן |  |
| הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר |
| --- | --- | --- |
|  | אדינבורו • אוטרכט • אוניברסיטת סורבון • אוקספורד • אימפריאל קולג' • אמסטרדם • ברצלונה • דבלין • היידלברג • הלסינקי • ז'נבה • יוניברסיטי קולג' לונדון • לוון • לונד • ליידן • מילאנו • מינכן • פרייבורג • פריז-סאקלה • ציריך • קופנהגן • קיימברידג' • שטרסבורג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269376505171  PLWABN: 9810645100905606  BIBSYS: 90702824  BNE: XX4684308  BnF: cb11868931m (data)  CiNii: DA07165982  GND: 2002585-3  ICCU: CFIV255517  ISNI: 0000 0001 2158 2204  LCCN: n79097489  LNB: 000214238  MusicBrainz: b11ef8f8-4897-42b8-91c5-b10200a2b1da  NKC: kn20020322441  NLA: 35725319  NSK: 000437343  RERO: 02-A000191430  SUDOC: 026442655  ULAN: 500303320  VcBA: 494/32925  VIAF: 130908825   WorldCat (עם VIAF): 130908825
איאד שלבי

איאד שלבי (בערבית: إياد شلبي; נולד ב-16 ביולי 1987) הוא שחיין פאראלימפי ערבי-ישראלי המתחרה בדרגת הנכות S1. אלוף פאראלימפי (טוקיו 2020) במשחים ל-50 מטר גב ול-100 מטר גב, ושיאן עולם במשחה ל-150 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה

שלבי נולד בשפרעם, ישראל, ומגיע ממשפחה ערבית-מוסלמית. הוא חירש-אילם מלידה, ואף משותק בגפיים-התחתונות עקב תאונה שעבר בנעוריו (בגיל 13). הוא מתאמן במרכז השיקום של איל"ן בחיפה, בהדרכתו של מאמן הנבחרת יעקב ביננסון, ואביו יוסוף, מלווה אותו באדיקות.
שלבי מתחרה בדרגת נכות S1 - הקשה ביותר, ואף התחרה בהצלחה מול שחיינים עם דרגת נכות קלה משלו.
ביוגרפיה > 2008

במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) סיים שלבי פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 1:10.51 דקות, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 1:10.88 דקות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 5:34.47 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 2:37.66 דקות.
ביוגרפיה > 2012

במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012), סיים שלבי במקום רביעי במשחה 200 מטר חופשי בתוצאה של 4:58.54 דקות, מאית אחת איטי ממדליית ארד שבה זכה איציק ממיסטבלוב. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.07 דקות ובמשחה ל-100 מטר חופשי 2:24.73 דקות ובמקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 1:08.97 דקות.
ביוגרפיה > 2016

במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 5:22.38 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה ל-50 מטר גב גברים בתוצאה של 1:16.97 דקות ופסל במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה > 2018 > שיאן עולם

באליפות אירופה שנערכה בדבלין, אירלנד ב-16 באוגוסט 2018, התחרה שלבי בדרגת נכות S3, שהיא קלה מהנכות שלו (S1), וזכה במדליית ארד במשחה ל-150 מטר מעורב אישי, בשיא עולם חדש לדרגת הנכות שלו, 5:03.28 דקות.
ביוגרפיה > 2021 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בפונשל, פורטוגל במאי 2021, הוא זכה בשתי מדליות, 1 זהב ו-1 ארד. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 1:10.69 דקות, ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב, בתוצאה של 2:34.38 דקות.
ביוגרפיה > 2021 > אלוף פאראלימפי

במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) זכה שלבי בשתי מדליית זהב בדרגת נכות S1, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 1:11.79 דקות, לפני אנטון קול מאוקראינה (1:13.78 דקות) ופרנצ'סקו בטלה מאיטליה (1:14.87 דקות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 2:28.04 דקות, לפני אנטון קול (2:28.29 דקות) ופרנצ'סקו בטלה (2:32.08 דקות) ובכך הפך לספורטאי הערבי-ישראלי הראשון שזוכה במדליה אישית במשחקים הפאראלימפיים, כאשר קדם לו שעבן סחקפי, כחבר בנבחרת הכדורסל במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980). נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-150 מטר מעורב אישי, בדרגת נכות S3, לאחר שקבע בדרגת הנכות שלו (S1), שיא עולם חדש של 4:52.88 דקות.
ביוגרפיה > 2023

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביוגרפיה > 2024

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
איאד שלבי היה אמור להיות חלק ממשלחת ישראל במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024), אך עקב אשפוזו של אביו, יוסוף שלבי, נמנעה ממנו האפשרות לקחת חלק במשחקים.
הוקרה

בשנת 2007, במהלך אליפות ישראל בשחייה לנכים, נבחר שלבי לשחיין השנה.
בשנת 2012, נבחר על ידי עמותת אלמנארה (העמותה לקידום אנשים עם מוגבלות בחברה הערבית) כאיש השנה בספורט לאנשים עם מוגבלות.
בשנת 2021, עמותת אלמנארה העניקה לאיאד שלבי את "אות המיוחדים" לאור זכייתו ההיסטורית בשתי מדליות זהב במשחקים הפראלימפיים שנערכו בטוקיו.
איזולה

| --- | --- |
סמל איזולהסמל איזולה
העיירה איזולה
העיירה איזולה
 מדינה:  סלובניה סלובניה
 אזור סטטיסטי:  אובלאנו קראשקה
 ראש העיר:  איגור קולנץ
 שטח:  28.6 קמ"ר
 גובה:  29 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  11,682 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  45°32′22″N 13°39′37″E﻿ / ﻿45.539545223°N 13.660405031°E﻿ / 45.539545223; 13.660405031 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://izola.si
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סלובניה מוגדלת) ליובליאנה מריבור צליה קרשקו נובו מסטו  פוסטוינה קראן נובה גוריצה  א י ט ל י ה  אוסטריה הונ. קרואטיה הים האד. איזולה(למפת סלובניה רגילה) ליובליאנה מריבור צליה קרשקו נובו מסטו  פוסטוינה קראן נובה גוריצה  א י ט ל י ה  אוסטריה הונ. קרואטיה הים האד. איזולה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
איזולה (בסלובנית: Izola) היא עיירה ורשות מקומית בסלובניה השוכנת באזור הסטטיסטי אובלאנו קראשקה אשר בחצי האי איסטריה, לחוף הים האדריאטי.
היסטוריה

סמוך לעיר המודרנית שכנה עיר נמל עוד מתקופת הרפובליקה הרומית. איזולה נוסדה במהלך המאה ה-7. האזור נשלט על ידי הרפובליקה של ונציה ובשלהי המאה ה-18, לאחר חתימת הסכם קמפו פורמיו עבר לחזקת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה. בהמשך נשלטה העיר על ידי האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועברה לחזקת ממלכת איטליה. לאחר מלחמת העולם השנייה נכללה איזולה בשטח האזור החופשי של טריאסטה (איטלקית: Territorio libero di Trieste). ב-1954 סופחה דה פקטו על ידי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. ב-1975 נחתמה אמנת אוזימו אשר הסדירה רשמית את חלוקת האזור בין האיטלקים ליוגוסלבים. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה איזולה בשטחי סלובניה.
יהודים

יהודים התיישבו באיזולה בראשית המאה ה-15 עת נשלטה על ידי הרפובליקה של ונציה. מהם נמנו בנקאים ומלווים בריבית. בהמשך, נפתח בעיר בנק של משפחת הבנקאות מאייר. בשלהי המאה ה-16 התגוררו באיזולה 100 יהודים. בהמשך חלה הידרדרות במצבה הכלכלי של איזולה ובני הקהילה עזבו בהדרגה את העיר. משלהי המאה ה-17 לא התגוררו יהודים באיזולה.
הערות שוליים

↑  אוכלוסיית העיירה איזולה, באתר citypopulation.de, אוחזר ב-22 בינואר 2015 (באנגלית).
↑  הקהילה היהודית באיזולה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 32.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565057105171  GND: 4261827-7  LCCN: n88271257  MusicBrainz: 33a29650-2e4c-471b-b2e5-f2613b02646e  NKC: ge583773  SUDOC: 204359635  VIAF: 126780631   WorldCat (עם VIAF): 126780631
אטול גוואנדה

| --- | --- |

 לידה:  5 בנובמבר 1965 (בן 58) ברוקלין, ארצות הברית 
 מקום מגורים:  בוסטון, ברוקלין, את'נס 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד (1987)  בייליול קולג' (1989)  בית הספר לבריאות הציבור של אוניברסיטת הארווארד  בית הספר לרפואה של הרווארד  תיכון את'נס 
 מוסדות:  הייבן הלת'קייר (יוני 2018–מאי 2020)  אוניברסיטת הרווארד 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור (ספטמבר 2006)  מלגת רודס (1987) 
 atulgawande.com
 
אטול גוואנדה (באנגלית: Atul Gawande; נולד ב-5 בנובמבר 1965) הוא מנתח אמריקאי, סופר וחוקר בריאות הציבור. הוא עוסק בכירורגיה כללית ואנדוקרינית בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל בבוסטון. הוא פרופסור במחלקה למדיניות וניהול בריאות בבית הספר לבריאות הציבור בהרווארד על שם צ'אן ופרופסור לכירורגיה בבית הספר לרפואה של הרווארד. בתחום בריאות הציבור, הוא מנכ"ל מעבדות אריאדנה, מרכז משותף לחדשנות במערכות בריאות, ויו"ר חברת Lifebox, עמותה שפועלת לצמצום מקרי מוות בניתוחים ברחבי העולם. ב-20 ביוני 2018 מונה גוואנדה לתפקיד מנכ"ל מיזם הבריאות "הייבן", בבעלות אמזון, ברקשייר האת'וויי וג'יי פי מורגן צ'ייס.
גוואנדה כתב על רפואה ובריאות הציבור ל"ניו יורקר" ול"סלייט". הוא מחבר הספרים: "סיבוכים: הערות של מנתח על מדע לא מושלם"; "טוב יותר: רשימותיו של מנתח על ביצוע"; "מניפסט הרשימה" ו"להיות בן תמותה: הרפואה ומה שחשוב בסוף החיים" (עברית: עם עובד, 2014).
ביוגרפיה

גוואנדה נולד בברוקלין, ניו יורק, לזוג רופאים שהיגרו מהודו. משפחתו עברה לאתונה, אוהיו, והוא סיים את לימודיו בתיכון אתונה בשנת 1983. הוא השלים תואר ראשון בביולוגיה ומדעי המדינה באוניברסיטת סטנפורד בשנת 1987. הוא זכה במלגת רודס וסיים תואר שני בפילוסופיה, מדע המדינה וכלכלה (PPE) בבייליול קולג' באוקספורד בשנת 1989. הוא דוקטור לרפואה מטעם בית הספר לרפואה של הרווארד, שם סיים לימודיו בשנת 1995, ובשנת 1999 קיבל תואר שני בבריאות הציבור בבית הספר לבריאות הציבור בהרווארד. בשנת 2003 סיים את הכשרתו הכללית בלימודי כירורגיה באוניברסיטת הרווארד.