stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמוס לוזון
ביוגרפיה > כדורגל

ב-1992 רכש יחד עם אחיו אבי לוזון את מכבי פתח תקווה מידי העמותה העירונית. במהלך השנים שינו השניים את תפקידם הרשמי במועדון ובזמן כהונתו של אבי לוזון כיושב ראש התאחדות לכדורגל בישראל, היה לוזון היושב ראש והבעלים הבלעדי של המועדון. ב-2019 עזב לוזון את מכבי פתח תקווה, ורכש את הפועל ראשון לציון.
בנובמבר 2023 עזב את הפועל ראשון לציון אותה החזיר לניהול העירייה.
חיים אישיים

לוזון אב לשלושה ילדים. בתו הבכורה ליה לוזון מועסקת כמשנה למנכ"ל בקבוצת לוזון. בת נוספת, אור לוזון, עובדת כסטייליסטית ובנו הנוסף עומרי לוזון הוא כדורגלן. שלושת אחיו הנוספים הם אבי לוזון, איציק לוזון, מנכ"ל מכבי פתח תקווה, ויעקב לוזון, מנכ"ל דורי בניה. אחייניו הם: עידן מליחי וגיא לוזון.
באפריל 2012 נעצר חשוד באיומים על חייו.
בשנים 2015–2023 היה בזוגיות עם מפיקת האירועים אירית רחמים.
ב-2023 הגיש תלונה במשטרה בטענה שעבר ניסיון סחיטה באיום שיופץ אודותיו סרטון הפוגע בפרטיותו.
לוזון מחלק את זמנו בין ביתו ביישוב ארסוף ודירה במגדל בצפון תל אביב.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑   ערן אזרן, לוזון: "הפתעתי את עצמי בעסקת דורי. צילצלו אלי ב–12:30, ב–18:00 הכסף עבר", באתר TheMarker‏, 17 בינואר 2016
1 2  טל וולק, ‏כך הפנה עמוס לוזון גב לאחיו במכבי פ"ת, והלך לרכוש קבוצה בראשל"צ, באתר גלובס, 25 ביולי 2019
↑  גידי ליפקין, ‏סופית: עמוס לוזון יעזוב את הפועל ראשון לציון, באתר ONE‏, 23 בנובמבר 2023
↑  מור שמעוני‏, צעיר נעצר בחשד שאיים על משפחתו של עמוס לוזון, באתר וואלה, 16 באפריל 2012
↑  בר חיים, עמוס לוזון מאשר בשיחה עם עכשיו 14: "ניסו לסחוט אותי, לא שילמתי", באתר עכשיו 14, 20 ביולי 2023
↑  שמעון איפרגן, ליאור שלו, ‏מישהו מנסה לסגור חשבון עם עמוס לוזון. במשטרה מאמינים שהוא יגלה להם מי, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2023
עסקת חילופי אסירים

שבויי מלחמה מצבא צפון קוריאה מוחזרים אליה במהלך מלחמת קוריאה על ידי ארצות הברית .
עסקת חילופי אסירים או עסקת חילופי שבויים היא עסקה בין צדדים מנוגדים בסכסוך לשחרור שבויי מלחמה, מרגלים, בני ערובה. לעיתים, גופות מתות מעורבות בעסקאות כאלו.
אמנות ז'נבה

על פי אמנות ז'נבה, אסירים שאינם יכולים לתרום למאמץ המלחמתי בגלל מחלה או מוגבלות זכאים לחוזר לארץ מולדתם. ללא קשר למספר האסירים שהתנאי חל עליהם; כוח המעצר אינו רשאי לסרב לבקשה.
באמנת ז'נבה השלישית בשנת 1929, כלל זה עוגן בסעיפים 68 עד 74, ובנספח. אחת מעסקאות החילופים הגדולות ביותר נוהלה על ידי הצלב האדום הבינלאומי במהלך מלחמת העולם השנייה בתנאים אלה. באמנת ז'נבה הרביעית בשנת 1949, כלל זה עוגן בסעיפים 109 עד 117.
במלחמת העולם השנייה ביוגוסלביה נרשם מאבק אכזרי בין הכוחות המזוינים של הרייך השלישי לבין הפרטיזנים בראשות הקומוניסטים. למרות זאת, שני הצדדים ניהלו משא ומתן על חילופי שבויים כמעט מאז תחילת הלחימה. בנסיבות יוצאות דופן, המגעים המוקדמים הללו התפתחו להסכם חליפין רשמי, שבמרכזו יצירת אזור נייטרלי, אולי היחיד באירופה הכבושה, שבו הוחלפו אסירים באופן קבוע עד סוף אפריל 1945, והצילו אלפי נפשות.
ראו גם

הסגרה
רשימת חילופי שבויים ישראלים
הערות שוליים

↑  "Yielding Prisoners, Israel Receives 2 Dead Soldiers". הניו יורק טיימס. 17 ביולי 2008. ארכיון מ-14 באוקטובר 2017. נבדק ב-8 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Former POW pays tribute to the French, Red Cross". New Jersey Jewish News. 18 בנובמבר 2008. אורכב מ-המקור ב-2013-09-14. נבדק ב-8 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gaj Trifković, "Making Deals with the Enemy: Partisan-German Contacts and Prisoner Exchanges in Yugoslavia, 1941–1945" in: Global War Studies 01/2013; 10(2):6–37.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4212450-5  NKC: ph590385
ספרטק מוסקבה במפעלים האירופיים

| ספרטק מוסקבה באירופה |
| --- | --- |
  שחקני ספרטק לפני משחקם נגד סביליה, 2017
 דירוג אופ"א:  76
 מלך השערים:  אנדריי טיכונוב (18)
 שיאן ההופעות:  יגור טיטוב (77)
 הניצחון הגבוה:  5-1 מול סביליה (2017)
 ההפסד הגבוה:  7-0 מול ליברפול (2017)
 הופעה ראשונה:  1966
ספרטק מוסקבה הוא מועדון כדורגל רוסי שמרבה להופיע במפעלים האירופיים בעיקר מאז התפרקות ברית המועצות והוא מתחרה מדי שנה על תארים בכדורגל הרוסי.
ספרטק מדורגת במקום ה-112 בדירוג אופ"א.
היסטוריה

ספרטק היא הקבוצה הרוסית המצליחה ביותר באירופה לאחר שהייתה הקבוצה הרוסית הראשונה שהעפילה לשלב רבע גמר ליגת האלופות, היא עשתה זאת בעונת 1980/1981, זאת מבלי לכלול את הישגיהן של דינמו קייב, דנייפר דנייפרופטרובסק, דינמו מינסק ואררט ירוואן שהיו קבוצות סובייטיות אך לא רוסיות.
בעונת 1988/1989 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל העפילה לשמינית גמר הטורניר. אך בעונת 1990/1991 העפילה עד לשלב חצי הגמר בליגת האלופות אחרי שגברה על נאפולי בשמינית ועל ריאל מדריד ברבע, במה שמהווה להישג שיא עבור קבוצה רוסית, בליגת האלופות.
בעונת 1995/1996 בליגת האלופות העפילה לרבע הגמר אך הפסידה לנאנט ובעונת 2010/2011 העפילה לרבע גמר ליגה האירופית אך הפסידה לפורטו.
בעונת 2018/2019 השיגה שיא שלילי כשסיימה במקום הרביעי בבית בשלב הבתים בליגה האירופית והפכה לקבוצה הרוסית הראשונה בהיסטוריה שהגיעה למצב זה ובעונת 2019/2020 אכזבה עוד יותר כשהודחה כבר בשלב הפלייאוף של הליגה האירופית ולא העפילה לשלב הבתים.
בעונת 2021/2022 חזרה לליגת האלופות, לראשונה מאז 2018, אך הודחה כבר בשלב המוקדמות השלישי. היא התמודדה בשלב הבתים של הליגה האירופית ואחרי הפסד 1:0 ללגיה ורשה התאוששה עם ניצחון 3:2 על נאפולי במה שהיה לניצחון ראשון על קבוצה איטלקית מאז 1989, אז גברה על אטאלנטה בגביע אופ"א. בהמשך גברה גם במשחק הגומלין על נאפולי בניצחון 2:1 והשיגה ניצחון 1:0 גם על לגיה ורשה בחוץ והעפילה לשמינית גמר הליגה האירופית, לראשונה מאז עונת 2010/2011, אבל בפברואר 2022, הושעתה ספרטק מוסקבה מהליגה האירופית בעקבות החלטת פיפ"א ואופ"א להשעות את המועדונים והנבחרות הרוסיים מכלל המפעלים באירופה ובעולם, לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה.
סטטיסטיקה

| טורניר | משחקים | ניצחונות | שוויונות | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הישגי שיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ליגת האלופות | 124 | 40 | 31 | 53 | 173 | 192 | חצי גמר |
| גביע אופ"א / הליגה האירופית | 128 | 65 | 24 | 39 | 204 | 164 | חצי גמר |
| גביע מחזיקות הגביע | 18 | 10 | 4 | 4 | 31 | 17 | חצי גמר |
| גביע אינטרטוטו | 6 | 3 | 1 | 2 | 9 | 5 | סיבוב שלישי |
| סך הכל | 274 | 118 | 59 | 97 | 417 | 377 |  |
דירוג אופ"א

| מיקום | מדינה | קבוצה | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- |
| 74 | בלארוס בלארוס | באטה בוריסוב | 17.500 |
| 75 | סרביה סרביה | פרטיזן בלגרד | 17.500 |
| 76 | רוסיה רוסיה | ספרטק מוסקבה | 17.500 |
| 77 | הולנד הולנד | פיינורד | 17.000 |
| 78 | ספרד ספרד | ריאל סוסיאדד | 17.000 |
שיאני ספרטק באירופה > כובשים מצטיינים

להלן השחקנים הניצבים בראש טבלת כובשי השערים במדי ספרטק במפעלים האירופיים, נכון ל־9 בדצמבר 2021.
| מקום | שם השחקן | שערים |
| --- | --- | --- |
| 1 | אנדריי טיכונוב | 18 |
| 2 | יגור טיטוב | 15 |
| 3 | רומן פבליוצ'נקו | 14 |
| 4 | אלכסנדר שירקו | 11 |
| 5 | ניקולאי פיסארב | 9 |
| 6 | ואלרי קרפין | 9 |
| 7 | איליה צימבלאר | 8 |
| 8 | ארטיום דזיובה | 7 |
| 9 | ארי | 7 |
| 10 | אנדריי פיאטינצקי | 6 |
| 11 | דמיטרי אלניצ'ב | 6 |
| 12 | קווינסי פרומס | 5 |
| 13 | זה לואיש | 5 |
| 14 | יורי ניקיפורוב | 5 |
| 15 | ויקטור אונופקו | 5 |
| 16 | ולדימיר בסצ'סטניך | 5 |
| 17 | ולדימיר בזרודני | 5 |
| 18 | מקסים קליניצ'נקו | 5 |
| 19 | זלימחאן בקאייב | 4 |
| 20 | אלכסנדר סובולב | 4 |
| 21 | לורנסו מלגארחו | 4 |
| 22 | דמיטרי רדצ'נקו | 4 |
| 23 | מרקאו | 4 |
| 24 | אנדריי גראשקין | 4 |
| 25 | לואיס אדריאנו | 4 |
| 26 | ניקיטה באז'נוב | 4 |
| 27 | דמיטרי קומבארוב | 4 |
| 28 | אלכסנדר סמדוב | 3 |
שיאני ספרטק באירופה > מלך ההופעות

| מקום | שם השחקן | הופעות |
| --- | --- | --- |
| 1 | יגור טיטוב | 77 |
| 2 | דמיטרי חלסטוב | 56 |
| 3 | אנדריי טיכונוב | 54 |
| 4 | איליה צימבלאר | 43 |
הערות שוליים

↑  דירוג המועדונים של אופ"א
↑  ברקיע השביעי: 0:7 לליברפול על ספרטק מוסקבה
↑  דירוג אופ"א
↑  ‏צמד של סובולב העניק לספרטק מוסקבה 1:2 על נאפולי, באתר ספורט1, 24 בנובמבר 2021
↑  משחק הבית הראשון הסתיים בתוצאה 2:2, אך השערים באצטדיון לוקומוטיב מוסקבה לא התאימו לתקן האירופי והמשחק נרשם כהפסד לספרטק.
↑  מיכאל יוכין, ‏‏ליברפול הרוסית: העלייה והקריסה של ספרטק, באתר ספורט1, 26 בספטמבר 2017
↑  עימותים קשים בין אוהדים בבילבאו, שוטר מת מהתקף לב, באתר ynet, 22 בפברואר 2018
↑  בספרד מבכים את "מקרה האלימות החמור בכדורגל האירופי לאחרונה", באתר וואלה, 23 בפברואר 2018
↑  אסטנה עשויה לפגוש את הפועל באר שבע. ספרטק, סלטיק ופנר הודחו, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2018
↑  ‏ב"ש עשויה לפגוש את אסטנה, צפו בבנפיקה מדיחה את פנר, באתר ספורט1, 14 באוגוסט 2018
↑  הפסד שני ברצף לנאפולי, שנכנעה 2:1 לספרטק, באתר ynet, 24 בנובמבר 2021
↑  הפסד שני ברצף לנאפולי, שנכנעה 2:1 לספרטק, באתר ONE‏, 24 בנובמבר 2021
↑  סטטיסטיקה באתר bombarder.narod.ru
↑  11 מהם במשחקי ליגת האלופות
| כדורגל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | איגוד כדורגל רוסי • הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל • ליגת הכדורגל הלאומית • התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות • מבנה מערך הליגות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • הליגה הראשונה • הליגה השנייה • הליגה החובבנית • הליגה האזורית |  |
| תחרויות ליגה נוספות | ליגת הנוער • ליגת הצעירים • ליגת הנשים • ליגת הנערות בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הלאומי • הסופר קאפ •  הגביע בכדורגל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (היסטוריה) • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 17 • נבחרת רוסיה בכדורגל נשים |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע הליגה הרוסית • גביע ליגת הכדורגל המקצוענית • גביע ליגת הכדורגל הלאומית |  |
| משחקי דרבי מרכזיים | דרבי ערי הבירה (זניט-ספרטק • זניט-צסק"א • זניט-לוקומוטיב) • זניט-קרסנודאר • הדרבי של מוסקבה (הדרבי הוותיק • ספרטק-צסק"א • לוקומוטיב-ספרטק) • דרבי המזרח הרחוק • הדרבי של סנקט פטרבורג • הדרבי של קרסנודאר • הדרבי של רוסטוב |  |
| רוסיה במפעלים האירופיים | אלניה • אנז'י • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א • רובין • קרסנודאר • רוטור • רוסטוב |  |
| ראו גם | כדורגל נשים ברוסיה |  |
| כדורגל בברית המועצות  |
| --- | --- | --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל הסובייטית • ועדת הספורט של ברית המועצות • קבוצות • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • ליגת המשנה הסובייטית • הליגה הסובייטית השנייה |  |
| תחרויות ליגה נוספות | אליפות אוקראינה הסובייטית בכדורגל • אליפות ארמניה הסובייטית בכדורגל • אליפות אוזבקיסטן הסובייטית בכדורגל • אליפות אזרבייג'ן הסובייטית בכדורגל • אליפות בלארוס הסובייטית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הסובייטי • גביע הפדרציה הסובייטי • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • הסופר קאפ הסובייטי |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 16 |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • גביע טוסמן |  |
| ברית המועצות במפעלים האירופיים | דינמו קייב • שחטאר דונצק • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א |  |
עמנואל ריבה

| --- | --- |

ריבה בפסטיבל הקולנוע בקאן (2012)
 לידה:  24 בפברואר 1927 שנימניל, צרפת
 פטירה:  27 בינואר 2017 (בגיל 89) הרובע השישה-עשר של פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  Cimetière de Charonne 
 שם במה:  Emmanuelle Riva 
 שם לידה:  Paulette Germaine Riva 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1952–2017 (כ־65 שנים) 
 עיסוק:  סופרת
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א   פרס סזאר
 פרופיל ב-IMDb
 
עמנואל ריבה (בצרפתית: Emmanuelle Riva; ‏24 בפברואר 1927 – 27 בינואר 2017) הייתה שחקנית קולנוע צרפתייה הידועה בעיקר מתפקידיה בסרטים "הירושימה אהובתי" (1959), "Léon Morin, Priest" ‏ (1961) ו"אהבה" (2012). בשנת 2013 היא קיבלה פרס באפט"א, פרס סזאר ופרס לומייר לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "אהבה". נכון לאותה השנה ריבה היא האישה המבוגרת ביותר שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. בנוסף היא הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט "הירושימה אהובתי".
צילום מ-1962
קריירה וחיים אישיים

עמנואל ריבה נולדה בשנימניל (בצרפתית: Cheniménil) צרפת. היא ביתם של ז'אן-פרנאנד לבית נורדן, תופרת צרפתייה, ואלפרדו ריבה, צייר שלטים ממוצא איטלקי. סבה מצד אביה היה ממונוואלה, בלומברדיה. ריבה למדה משחק בקונסרבטואר ברחוב בלאנש בפריז. החלה לשחק בתיאטראות בפריז לאחר עבודתה כתופרת. תפקידה הידוע ביותר היה בסרט "הירושימה אהובתי" (1959), בו היא גילמה את הדמות "היא".
היא הופיעה בסרטים "Adua e le compagne" ‏ (1960), "Léon Morin, prêtre" ‏ (1961), "Thérèse Desqueyroux" ‏ (1962) שעל תפקידה בו היא זכתה בפרס פסטיבל הסרטים של ונציה לשחקנית הטובה ביותר, "Thomas l'imposteur" ‏ (1965), "Gli occhi, la bocca" ‏ (1982), "שלושת הצבעים: כחול" (1993) שבו היא גילמה את אימה של ז'ולייט בינוש, "ונוס ביוטי" (1999). במאה ה-21 היא שיחקה בסרט "אהבה" שהיה מועמד לחמישה פרסי אוסקר; הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר והסרט הזר הטוב ביותר. נכון לשנת 2013 ריבה היא המועמדת המבוגרת ביותר בקטגוריה זו.
בעת צילומי הסרט "הירושימה אהובתי" ריבה צילמה את יפן ולאחר כחצי מאה היא הציגה את תמונותיה בתצוגה מיוחדת. בנוסף ריבה ידועה בתור משוררת.
בעלה של ריבה נפטר בשנת 1999. לא היו לה ילדים.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | במאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1959 | הירושימה אהובתי | אלן רנה | מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר |
| 1959 | Kapò | ג'ילו פונטקורבו |  |
| 1960 | Adua and Friends | אנטוניו פיאטרנג'לי |  |
| 1960 | Recourse in Grace | לאסזלו בנדק |  |
| 1961 | Léon Morin, prêtre | ז'אן-פייר מלוויל |  |
| 1962 | ‏ Thérèse Desqueyroux | ז'ורז'י פארג'אי | זכייה בפרס פסטיבל הסרטים של ונציה לשחקנית הטובה ביותר |
| 1962 | Climats | סטליו לורנזי |  |
| 1963 | ‏ The Hours of Love | לורנסו סלייאס |  |
| 1963 | Le gros coup | ג'ין ואלרי |  |
| 1965 | Thomas the Impostor | ז'ורז'י פארג'אי |  |
| 1967 | Les risques du métier | אנדרה קאייטה |  |
| 1991 | אהבנו את לורה | אלכסנדר ארקדי |  |
| 1993 | שלושת הצבעים: כחול | קשישטוף קישלובסקי |  |
| 1999 | ונוס ביוטי | טוני מרשל |  |
| 2001 | Médée | דון קאנט |  |
| 2009 | Un Homme et Son Chien | פרנסיס האסטר |  |
| 2011 | Le Skylab | ג'ולי דלפי |  |
| 2012 | אהבה | מיכאל הנקה | זכייה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר זכייה בפרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר   מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר |
| 2013 | Tu honoreras ta mère et ta mère | בריג'ט רואן |  |
ספריה

Le Feu des miroirs, צרפת, 1975
Juste derrière le sifflet des trains, צרפת, 1976
L'otage du désir, צרפת, 1982
Hiroshima 1958, יפן, 2008
Tu n'as rien vu à Hiroshima, צרפת, 2009
ראו גם

פרס אוסקר - שיאים
עבודת כפייה תחת שלטון גרמניה הנאצית

איסוף פולנים בוורשה ב-1941 לשם גירושם לעבודת כפייה בגרמניה
עבודת כפייה תחת שלטון גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה היו עבודות כפייה בהיקף רחב שיזמה גרמניה הנאצית. מיליוני פועלי כפייה שגויסו מכל המדינות הכבושות עבדו במאות מחנות עבודה. רובם של מחנות אלה היו כפופים למנהל מחנות הריכוז תחת האס אס. הגיוס בכפייה למפעלים ולמחנות עבודה בתחומי שלטונה של גרמניה הנאצית התרחב באופן משמעותי עם פלישת גרמניה לברית המועצות ביוני 1941. כ-16.5 מיליון עובדי כפייה, בהם למעלה מ-2 מיליון שבויי מלחמה, עבדו בגרמניה בשש שנות מלחמת העולם השנייה.
רבים מעובדי הכפייה נספו במהלך העבודה עקב תנאי העבודה הקשים, תנאי המחיה הקשים, והאכזריות שנקטו רבים מהשומרים, המשגיחים, הממונים והמנהלים.
לפני המלחמה

מחנות העבודה הראשונים פעלו במחנות מעצר שהקימו הנאצים נגד אויביהם הפוליטיים, בעיקר הקומוניסטים, הסוציאל-דמוקרטים, כל מי שנחשב סוטה מהקו האידאולוגי של המשטר – כגון שמרנים, מלוכנים, עדי יהוה, ליברלים וכן אמנים רבים – וכל מי שנחשב סוטה מאורח החיים שנחשב ראוי לפי האידאולוגיה הנאצית, כגון נגני ג'אז, ציירים מודרניים, הומוסקסואלים ועוד.
במרס 1933 נפתח מחנה הריכוז הראשון בגרמניה, דכאו. הוא יועד לכליאת מתנגדי המשטר, והחל מליל הבדולח ב-1938 נכלאו בו גם יהודים. בדכאו פעל מפעל תחמושת ובו עבדו אסירי המחנה. גם מחנות ריכוז נוספים שהוקמו בגרמניה הנאצית לפני המלחמה שימשו לניצול כוח העבודה של אסיריהם, ובהם אורניינבורג (הוקם ב-1933), בוכנוואלד (הוקם ב-1937), נוינגמה (הוקם ב-1938), זקסנבורג (פעל בין 1937-1933), ופלוסנבירג (הוקם ב-1938).
במהלך המלחמה

מאות מחנות עבודת כפייה נאציים הוקמו במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1943 הם רוכזו ב-Ostindustrie. חלקם הוקמו בגרמניה ובמערב אירופה הכבושה, אך רובם פעלו במזרח אירופה, בשטחים הכבושים מידי ברית המועצות וכן בשטחי צ'כוסלובקיה, יוגוסלביה, הונגריה, פולין ועוד. רוב המחנות היו תחת אחריות המשרד הראשי למשק ומנהל.
תנאי העבודה היו קשים. מנות המזון היו קטנות והאסירים חיו על סף רעב ולרוב ברעב. הלבוש והחימום היו מעטים, והטיפול הרפואי לקה בחסר או שלא היה קיים. רבים מהשומרים במחנות התעללו בעובדי הכפייה. עם זאת, חלק מהמשגיחים במחנות, בין אם היו אסירים בעצמם או שהיו חלק מכוח השיטור והפיקוח במחנות, נהגו באסירים באנושיות.
במהלך המלחמה > יהודים

בתחילת מלחמת העולם השנייה הועסקו אסירים יהודים בעבודות כפייה בעיקר בחוות ובעבודות בכבישים. מאוחר יותר, בעיקר לאחר הפלישה לברית המועצות, הועסקו אלה ששרדו מהרצח ההמוני בבורות הירי, ונכלאו בגטאות, בעיקר במפעלי תעשייה וחימוש, בין אם של הרייך הגרמני, בין אם מפעלים פרטיים.
במקביל להשמדת היהודים, עליה הוחלט באביב 1941 ואת ביצועה החלו הגרמנים ביוני, בירי, עם הפלישה לברית המועצות, וביתר שאת עם הקמת מחנה ההשמדה חלמנו בדצמבר 1941, הועסקו במחנות עבודה וריכוז רבים מיהודי הגטאות שהוקמו בתהליך זה. העסקתם בעבודה לא עמדה בסתירה לתוכנית ההשמדה הכוללת. במחנות העבודה עבדו היהודים כדי למלא את צורכי המשק והמלחמה הגרמניים, בעוד שאלה מהם שלא יכלו יותר לעבוד, עקב התנאים, נרצחו. לעיתים, בעיקר בשנים האחרונות של המלחמה, נרצחו כל פועליהם של מפעלים שלמים, וזאת כדי לממש את תוכנית הרצח הטוטלי של היהודים.
בנוסף לכך, גם תהליך העבודה היה רצחני. יהודים רבים נספו בעת העבודה, וכך הגשימו הנאצים שתי מטרות בו זמנית: ניצול הפועלים מצד אחד, והמתה על ידי עבודה של אלה שכבר לא יכלו לעבוד. באמצעות עבודת כפייה חסרת רחמים. השיטה, שכונתה "השמדה באמצעות עבודה", היוותה מעין פשרה בין הזרם האידאולוגי בגרמניה הנאצית, שביקש רצח כל היהודים באופן מהיר ככל האפשר, לבין הזרם הפרקטי, שביקש להשתמש בכוח עבודתם לשם הגשמת צורכי המשק והמלחמה של גרמניה.
עקב התנאים הקשים מתו למעלה מחצי מיליון יהודים במחנות העבודה. עם זאת, התגייסות או גיוס לעבודת כפייה הייתה דרך של רבים מהיהודים להישרד, לפחות באופן זמני. כמו כן, המגע עם אסירים שאינם יהודים אפשר ליהודים רבים להוסיף על מזונם הדל ואף ליצור קשר עם העולם החיצון.
ראו גם

השתתפות המגזר הפרטי בפשעי הנאצים
הערות שוליים

↑  על עולם מחנות הריכוז והעבודה, בתת-האתר "פרקים בתולדות השואה", באתר יד ושם
↑  על עולם המחנות, באתר יד ושם
↑  כפי שמעיד סיפורו של פרימו לוי ששרד בעזרת חסיד אומות העולם לורנצו פרונה, כפי שמובא באתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556797005171  LCCN: sh2008113934  NKC: ph239902 
יהודים טוניסאים מוצעדים לעבודת כפייה תחת עיני קהל ערבי בתקופת מלחמת העולם השנייה
עונת 2013/2014 בליגת העל בכדוריד

עונת 2013/2014 בליגת העל בכדוריד  הייתה העונה ה-60 של תחרות ארצית בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות. לאחר שני סיבובים, שמונה קבוצות המשיכו את האליפות בשיטת פלייאוף.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על התיקו במשחק.
בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת בליגת משנה, לליגת העל עלו מ.כ. חולון והפועל אשדוד. העונה הסדירה החלה ב-20 בספטמבר 2013 המחזור ה-22 הסתיים ב-21 במרץ 2014. העונה הסתיימה ב-13 במאי בניצחון של מכבי תל אביב בסיום מפגש שכלל 3 משחקים. זו הייתה האליפות הראשונה בתולדות המועדון.
הקבוצות שסיימו את העונה במקומות 9-12 שיחקו בבית תחתון. הקבוצה שסיימה במקום האחרון הפועל קריית אונו. אס"א תל אביב ומכבי רחובות לאחר משחקי מבחן עם קבוצה של הליגה השנייה שרדו. במקום הקבוצה שירדה, לליגת העל לעונת 2014/2015 בליגת העל בכדוריד עלתה קבוצה בודדת.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 22 | 20 | 0 | 2 | 737 | 568 | 40 |
| 2 | הפועל ראשון לציון | 22 | 17 | 2 | 3 | 684 | 554 | 36 |
| 3 | מכבי ראשון לציון | 22 | 15 | 2 | 5 | 640 | 556 | 32 |
| 4 | בני הרצליה | 22 | 11 | 3 | 8 | 539 | 512 | 25 |
| 5 | מכבי קריית מוצקין | 22 | 11 | 3 | 8 | 580 | 579 | 25 |
| 6 | מ.כ. חולון | 22 | 10 | 3 | 9 | 606 | 619 | 23 |
| 7 | א.כ. נס ציונה | 22 | 9 | 2 | 10 | 582 | 597 | 21 |
| 8 | א.ס. רמת השרון | 22 | 8 | 2 | 12 | 587 | 594 | 18 |
| 9 | הפועל אשדוד | 22 | 7 | 1 | 14 | 542 | 605 | 15 |
| 10 | אס"א תל אביב | 22 | 6 | 2 | 14 | 535 | 580 | 14 |
| 11 | הפועל קריית אונו | 22 | 4 | 0 | 18 | 504 | 647 | 8 |
| 12 | מכבי רחובות | 22 | 2 | 3 | 17 | 549 | 674 | 7 |
פלייאוף עליון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   | 1 |  מכבי תל אביב | 33 | 28 | 32 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 8 |  א.ס. רמת השרון | 20 | 28 | 17 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 8 |  א.ס. רמת השרון | 20 | 28 | 17 |   |   |   |   | 1 |  מכבי תל אביב | 28 | 35 |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   | 1 |  מכבי תל אביב | 28 | 35 |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   | 5 |  מכבי קריית מוצקין | 23 | 28 |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 4 |  מכבי קריית מוצקין | 26 | 25 |  |   |   |   |   | 5 |  מכבי קריית מוצקין | 23 | 28 |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 4 |  מכבי קריית מוצקין | 26 | 25 |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 5 |  בני הרצליה | 23 | 21 |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 1 |  מכבי תל אביב | 30 | 29 | 21 |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |  הפועל ראשון לציון | 26 | 27 | 20 |  |  |
|   | 2 |  מכבי ראשון לציון | 38 | 31 |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 7 |  מ.כ. חולון | 23 | 30 |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 7 |  מ.כ. חולון | 23 | 30 |  |   |   |   |  | 2 |  מכבי ראשון לציון | 25 | 24 | 20 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |  | 2 |  מכבי ראשון לציון | 25 | 24 | 20 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   | 3 |  הפועל ראשון לציון | 25 | 20 | 27 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 3 |  הפועל ראשון לציון | 32 | 31 |  |  |  |   |   | 3 |  הפועל ראשון לציון | 25 | 20 | 27 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 3 |  הפועל ראשון לציון | 32 | 31 |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 6 |  א.כ. נס ציונה | 24 | 21 |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
עמנואל רוטשטיין

עמנואל "עמה" רוטשטיין (6 בינואר 1927 – 3 באוגוסט 1948) היה שחיין ארץ ישראלי, סגן אלוף ארץ ישראל במשחה ל-100 מטר חופשי (1945 ו-1946) ובמשחה ל-400 מטר חופשי (1945). הוא נהרג בתאונת מטוס שאותו הטיס ביחד עם זהרה לביטוב, במלחמת העצמאות.
ביוגרפיה

רוטשטיין נולד וגדל בתל אביב, בנם של דבורה ודוד רוטשטיין. הוא למד בגימנסיה הרצליה והתאמן בקבוצת השחייה של ברית מכבים עתיד. הוא השיג שיאים ארציים לנוער בשחייה למרחקים קצרים ובינוניים. לאחר שהוקמה בריכת השחייה גלי גיל ברמת גן באוגוסט 1946 בניהולו של אביו הוא עבר לשחות בקבוצת מכבי רמת גן.
באליפות ארץ ישראל שנערכה בשנת 1945 זכה רוטשטיין בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08 דקות, אחרי שלמה תנשמת (1:06 דקות) ולפני פרנצי בק, שניהם ממכבי חיפה, ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:52 דקות, אחרי פרנצי בק (5:51.2 דקות).
באליפות ארץ ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה, ב-1946, זכה רוטשטיין בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי, אחרי שלמה תנשמת (1:06.7 דקות) ולפני פרנצי בק ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי, אחרי זאב ורדי ממכבי חיפה (5:51.7 דקות) וישעיהו אלבאום מברית מכבים עתיד (5:56 דקות).
הוא לימד שחייה ושימש כמורה בבית הספר הימי בחיפה, ויצא עם חניכיו להפלגות במזרח ים תיכון.
בגיל 14 הצטרף עמנואל להגנה וסיים קורס מ"כים. הוא הדריך בגדנ"ע ברמת גן והסביבה והשתתף במבצעים שונים של ההגנה נגד הבריטים, ביניהם בהתקפת הסחה על מחנה המשטרה הבריטית בשרונה בעת שהגיעה אוניית מעפילים.
בספטמבר 1947 יצא ללמוד רפואה בניו יורק, כשמטרתו הייתה להתמחות בהידרותרפיה. עם ההחלטה בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947 על תוכנית החלוקה, עבד במחלקת התעמולה של ההגנה בניו יורק, וסייע באיסוף כסף לרכישת נשק.
הוא הצטרף לקורס טיס בבייקרספילד שבקליפורניה. אחרי שלושה חודשי אימון טס טיסת מבחן, וקיבל רישיון טיסה. לפני סיום הקורס כתב להוריו: "האינכם סבורים, כי הוספת עוד טייס לחיל האוויר שלנו חשובה עד כדי כך, שיש לסלק הצדה את המחשבות על הסכנה שבדבר?"
ביוני 1948 חזר לישראל והצטרף מיד לחיל האוויר. הוא ביצע כמה טיסות תצפית והפצצה מוצלחות מעל שטחי האויב, בנגב ובחזית המרכז.
ב-3 באוגוסט 1948, אחרי יום עבודה קשה בו השלים כמה טיסות לנגב, התנדב, מחוץ לתורו, לצאת לטיסה שגרתית בין ירושלים לתל אביב. המטוס המריא ממנחת עמק המצלבה ובשל כשל טכני, התנגש בקיר החומה של מנזר המצלבה. רוטשטיין נהרג במקום. זהרה לביטוב חברתו הטייסת נפצעה קשה בתאונה. רות דיין הייתה הראשונה שהגיעה אל המטוס המרוסק, ופינתה אותה לבית החולים שערי צדק, אך בדרך היא נפטרה.
רוטשטיין נקבר בבית הקברות הצבאי נחלת יצחק.