stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טירת המונד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טירה, מוזיאון
 מיקום:  גלוסטר, מסצ'וסטס
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1929
 אדריכל:  ג'ון הייס המונד ג'וניור
 
 קואורדינטות:  42°35′06″N 70°41′35″W﻿ / ﻿42.585°N 70.693056°W﻿ / 42.585; -70.693056
 he
 
טירת המונד (באנגלית: Hammond Castle) ממוקמת על החוף האטלנטי באזור מגנוליה, שבעיר גלוסטר, מסצ'וסטס. הטירה, שנבנתה בין השנים 1926–1929, הייתה ביתו ומעבדתו של ג'ון הייס המונד ג'וניור. המונד ג'וניור פעל כממציא, שהיה חלוץ בחקר השליטה מרחוק, והחזיק למעלה מארבע מאות פטנטים. המבנה מורכב מאלמנטים אדריכליים מודרניים ומהמאה ה-15, ה-16 וה-18 ובנוי על צוק סלעי, המשקיף על נמל גלוסטר.
נכון לעכשיו, הטירה פועלת כמוזיאון טירת האמונד, המכיל את אוסף החפצים הרומיים, מימי הביניים ומהרנסאנס, של המונד, ואף מציע סיורים ותערוכות בנושא חייו והמצאותיו. האולם הגדול מכיל עוגב ששימש לקונצרטים של נגני עוגב מפורסמים רבים ביניהם וירג'יל פוקס וריצ'רד אלסר. עם זאת, מאז שנת 2004, העוגב כבר אינו ניתן לשימוש. במסגרת הסיורים המודרכים, המבקרים עשויים לבקר בעשרת אזורי המגורים בטירה (הכוללים חדר אוכל, ספרייה, חדר עבודה, חדרי תצוגה, מטבח וחדרי שינה לאורחים), החצר הפנימית, המגדלים הצפוניים והאולם הגדול.
מדשאת הטירה המשקיפה על הנמל משמשת, מחוץ לשעות פעילות המוזיאון, מקום לקיום חתונות ולאירועים פרטיים אחרים. במשך 25 השנים האחרונות, נערכו בכל אוקטובר בטירה סיורים מיוחדים בנושא ליל כל הקדושים. מתנדבי הפקת הסיורים הם תלמידי התיכון קייפ אן (אזור החוף הצפוני). גיוס הכספים של ליל כל הקדושים מושך אלפי מבקרים בשנה.
גלריה

חזית הטירה.
גב הטירה.
האולם הגדול.
הערות שוליים

↑  "Hammond Castle". Hammond Castle. נבדק ב-2013-12-22.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טירת המונד".
חוק ומסג

| --- | --- |

כריכת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  ברנדון סנדרסון
 איורים:  כריס מקראגת'
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת תור
 תאריך הוצאה:  8 בנובמבר 2011 
 תאריך הופעה ראשונה:  8 בנובמבר 2011
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אופוס
 תאריך:  2018
 תרגום:  צפריר גרוסמן
 פרסים
 פרסי ויטני (2011) 
 סדרה
 סדרת ספרים:  ווקס וווין, הערפילאים
 ספר קודם:  הערפילאים: גיבור העידנים
 הספר הבא:  צללים של הנשמה
 
הערפילאים: חוק ומסג (באנגלית: Mistborn: The Alloy of Law) הוא ספר פנטזיה שנכתב על ידי הסופר האמריקאי ברנדון סנדרסון. הוא פורסם באנגלית ב-8 בנובמבר 2011 על ידי הוצאת תור, ותורגם לעברית באוקטובר 2018. חוק ומסג הוא הספר הראשון בסדרת "ווקס ווויין" והספר הרביעי בסדרת הערפילאים.
בספר מופיעים לראשונה דו-כוחיים, ערפילנים המסוגלים להשתמש גם באלומנטיקה וגם בתכמות, כמו כן מוצגות לקורא מתכות חדשות שלא הופיעו בטרילוגיה המקורית.
דמויות

ווקסיליום "ווקס" לדריאן: צאצא של בריזה מהטרילוגיה המקורית, הוא בשנות הארבעים לחייו, איש חוק בעל ניסיון של עשרים שנה. לאחר שעזב את חייו כאיש חוק בארצות הספר, הוא חוזר להציל את ביתו, לאחר שדודו כמעט גרם לפשיטת רגל. הוא צלף מעולה ובלש פיקח. הוא דו-כוחי בעל היכולת האלומנטית לדחוף מתכות והיכולת התכמותית להגדיל או להקטין את משקלו.
וויין: סגנו וחברו הטוב ביותר של ווקס, וויין עוקב אחרי ווקס בחזרה לעיר ומנסה לשכנע אותו לחזור להיות איש חוק. גם הוא דו-כוחי עם היכולת האלומנטית ליצור בועות מהירות, שבהן הזמן נדחס ומאיץ, הוא יכול גם לאחסן בריאות במוחות המתכת שלו בעזרת תכמות כדי להחלים במהירות בעת הצורך, בתמורה לתקופה של בריאות לקויה. הוא מיומן בתחפושות, ובחיקוי מבטאים.
מרסי קולמס: אישה אינטליגנטית, לומדת משפטים באוניברסיטה ויש לה תשוקה לסטטיסטיקה. לאחר ששמעה את סיפורי המעשיות על ווקס ווויין בארצות הספר, היא נהפכת למעריצה שלהם ומסתובבת איתם. היא יכולה ליצור בועות מהירות שמאטות את הזמן בתוך הבועה בעזרת אלומנטיקה, בעוד שמחוץ לבועה הזמן זורם כרגיל. היא ממזרה של לורד ג'קסטום הארמס ואחותה למחצה של סטריס הארמס, ידועה בציבור כבת דודה רחוקה של סטריס.
סטריס הארמס: בתו החוקית של לורד הארמס ואחותה למחצה של מרסי. היא מאורסת לווקס. היא מאופיינת כאישה צעירה, נוקשה, רשמית מדי וקצת משעממת. ווקס מודע לתכונות הללו ובכל זאת מסכים להתחתן איתה כדי להבטיח את עושר ביתה ולייצב את בית לדריאן. כשהיא נחטפת על ידי כנופיית שודדים בשם המעלימים, ווקס לוקח על עצמו לאתר אותם ולהציל אותה.
מיילס דאגוטר: איש חוק לשעבר ומכר של ווקס מתקופתו בארצות הספר. הוא הפסיק להאמין במערכת החוק ומתחיל להאמין שהעושר והפאר של אלנדל הם הגורם לקיפוח בארצות הספר שיוצר פושעים רבים. כעת הוא מוביל את המעלימים. הוא גם דו-כוחי עם היכולת לרפא כל פצע כמעט באופן מיידי עקב השילוב הנדיר של תכמות ואלומנטיקת זהב, מה שהקנה לו את השם "מיילס חיי נצח".
לסי: אהובתו לשעבר של ווקס ובת זוגו כשהיה איש חוק. ווקס הורג אותה בטעות כשהוא מנס לירות ברוצח סדרתי. התקרית גורמת לווקס לעזוב את ארצות הספר ולחזור לאלנדל.
רקע

הטיוטה שהפכה לבסוף לחוק ומסג הייתה במקור תרגיל כתיבה, ללא כוונה לפרסמה, שסנדרסון עשה כדי לנסות לנקות את מוחו לפני שהמשך בעבודתו על זיכרון האור - ספר השלמה לסדרת מחזור כישור הזמן של רוברט ג'ורדן המנוח, ועל הספר הבא בסדרת גנזך אורות הסער. הטיוטה יצאה טוב מהצפוי ושוחררה לפרסום.
חוק ומסג שוחרר במקור כספר המשך יחידי לטרילוגיית הערפילאים המקורית. בדצמבר 2014, סנדרסון הכריז שהוא יכתוב טרילוגיית המשך לחוק ומסג, ומאוחר יותר חוק ומסג הפך לראשון מבין ארבעת הספרים בסדרת ווקס וויין.
רקע > פרסים ומועמדויות

| שָׁנָה | פרס | קטגוריה | Result | רפ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | פרסי וויטני | הסיפורת הספקולטיבית הטובה ביותר | זכייה |  |
| 2011 | Goodreads Choice Awards | ספר הפנטזיה הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2012 | David Gemmell Legend Award | הספר הטוב ביותר | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  חוק ומסג, באתר אופוס הוצאה לאור
↑  סילי, דומיניק (2011). "The Alloy of Law: A Mistborn Novel". SFSite.com (באנגלית). ארכיון מ-4 במרץ 2016. נבדק ב-12 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סנדרסון, ברנדון (6 בינואר 2011). "Wrapping Up My Time Off" (באנגלית). BrandonSanderson.com. ארכיון מ-9 בינואר 2011. נבדק ב-6 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brandon Sanderson continuing Mistborn with The Alloy of Law" (באנגלית). SFScope. 3 בדצמבר 2010. אורכב מ-המקור ב-8 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tor announces acquisitions of two new novels by Brandon Sanderson" (באנגלית). Tor/Forge's Blog. 2 בדצמבר 2010. אורכב מ-המקור ב-10 בינואר 2011. נבדק ב-6 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סנדרסון, ברנדון (18 בדצמבר 2014). "State of the Sanderson: December 2014" (באנגלית). Dragonsteel Entertainment. ארכיון מ-21 בינואר 2016. נבדק ב-18 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tor Acquires Two More Mistborn Novels from Brandon Sanderson" (באנגלית). Tor. אורכב מ-המקור ב-29 באוקטובר 2013. נבדק ב-29 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2011 Whitney Award Winners" (באנגלית). ארכיון מ-28 ביוני 2017. נבדק ב-28 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Best Fantasy Novel" (באנגלית). Goodreads. ארכיון מ-12 ביולי 2017. נבדק ב-29 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  רותפס, פטריק (20 באפריל 2012). "Alloy Of Law, Voting, and the Gemmell Award". patrickrothfuss.com (באנגלית). ארכיון מ-30 ביוני 2017. נבדק ב-29 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a439c22e-96c4-4453-a87c-623302e95cad
חצב

ערך זה עוסק בסוג של צמח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| חצב |
| --- | --- |
 חצב מצוי
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד-פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: אספרגיים
סוג:: חצב
שם מדעי
 Drimia ‏וילדנו, 1799
הֶחָצָב (שם מדעי: .Drimia Jacq. ex Willd) הוא סוג של צמחים רב-שנתיים בעלי בצל (גאופיטים) המכילים גלדים רבים ומופרדים ממשפחת האספרגיים (שם מדעי: Asparagaceae (אנ')). הסוג שויך בעבר למשפחת השושניים והוא כולל כ-111 מינים שתפוצתם מאגן הים התיכון עד מיאנמר ובאפריקה. בישראל גדלים בר שני מינים: חצב מצוי (Drimia aphylla), חצב גלוני (Drimia palaestina). הסוג הקרוב לחצב הוא הסוג בן-חצב (Scilla) המונה כ-90 מינים המצויים בעיקר באירופה ובאסיה.
מאפיינים

החצב הוא בעל בצל (גאופיט) רב-שנתי המכיל גלדים רבים, בשרניים ומופרדים שאינם מקיפים את הבצל. העלים מופיעים אחרי תום הפריחה.
הבצל המצוי מתחת לקרקע הוא רב שנתי ועשיר בחומרי-תשמורת. מהבצל יוצאת ציצת שורשים הצומחת לעומק האדמה ומספקת מים ומינרלים לצמח. ראפידים (מחטים) מצויים בקשקשי הבצל. הראפידים הם גבישים דקים ומוארכים המחודדים בשני קצותיהם, ובדרך כלל הם רבים ומצטרפים לצרורות.
העלים צרים ואינם משתיירים, והם מרוכזים בבסיס הצמח והם בעלי ציפוי שעוותי בצבע כחלחל המונע היקוות מים עליהם. הפרחים נישאים על עוקצים בעמוד תפרחת (אשכול) ארוך וזקוף בעל צורת חרוט.
הפרחים, דו-מיניים, נכונים, בעלי עטיף פשוט כותרתי וצבעם משתנה בין לבן, צהוב וורוד. העטיף נושר אחרי הפריחה.
העוקצים של הפרחים בעלי חפה ולפעמים חפיות קטנים שהם משתיירים לעיתים.
הפרחים בעלי 6 עלי כותרת מפורדים ומפושקים.
אבקנים 6, הזירים דמויי חוט, לעיתים מורחבים בבסיסם, קבועים בבסיס עלי העטיף. המאבקים קבועים על הזיר בגבם.
השחלה עילית בעלת עמוד שחלה נימי ששווה באורכו לאבקנים או ארוך מהם. הצלקת דמוית גולה. השליות זוויתיות.
פרי החצב הוא הלקט קלפי בעל שלוש 3 מקצועות. הזרעים רקועים ובעלי כנף קרומית.
הזרעים מרובים ושטוחים על פי רוב (רקועים), ומכונפים (מצוידים בכנף קרומית העוזרות בהפצה על ידי הרוח).
בדומה לצמחי-בצל אחרים, החצב יכול גם הוא להתרבות על ידי ניצני ריבוי הנוצרים בחיק הגלדים (רבייה וגטטיבית).
שורשי החצב ארוכים וחזקים ומסוגלים לחדור דרך סדקים צרים בסלע ולהרחיבם כדי להגיע אל קרקע לחה. שמו של החצב ניתן לו כנראה על שום תכונה זו, הדומה לחציבה בסלע. בתלמוד מוזכר החצב כאמצעי אמין לסימון גבולות של נחלות: "מאי חצובא? אמר רב יהודה אמר רב: שבו תיחם יהושע לישראל את הארץ" (בבא בתרא, נו ע"א). לאדם המשיג את גבול רעהו קשה מאד לעקור את שורשי החצב והם יגדלו מחדש ויחשפו את גבולות השדה המקוריים.
שימושים בחצב

החצב מכיל חומרים חריפים ומגרים כך שאין באפשרות בעלי-החיים לאכול אותו, אך האדם מצא דרכים שונות לתרבת את הצמח ולעבד חומרים מתוכו.
אצל האדם, מיני החצב משמשים כצמחי-נוי ואף להפקת משקאות חריפים, תרופות וחומרים משלשלים. דבש המופק מפרחי חצב נחשב למשובח. החומרים השונים בצמח משמשים לשימושים אלה: פוליסכריד סיניסטרין (מורכב מפרוקטוז) מופק מהבצל, משמש להכנת משקאות חריפים; סציליארן משמש כחומר המשפיע על פעולת הלב. חומרי-רעל שונים המצויים בבצל הצמח משמשים להפקת רעל עכברים.
חצב מצוי נפוץ ביותר בארץ-ישראל ושימושו העיקרי היה תיחום נחלות וחלקות-שדה, שכן בצל הצמח הוא עמיד ועשוי להישאר מתחת לאדמה גם לאחר עקירת הצמח ולפרוח שוב בשנה הבאה. חצב גלוני מתאפיין בפרחים אדמדמים ובגובה עמוד תפרחת נמוך - כ-30 סנטימטר בלבד.
תמונות

חצב גלוני, סרדיניה
חצבים ביודפת (יישוב עתיק), תל ידפת
פרי בהפצה של חצב מצוי
Drimia sanguinea, דרום אפריקה
חצבים על שפת הים במועצה האזורית חוף הכרמל, 2020
פריחת חצבים בחורבת קרתא
פירות החצב
הערות שוליים

↑  Drimia Jacq. ex Willd., POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  .Drimia Jacq. ex Willd, WFO: World Flora Online. Published on the Internet
↑  חצב, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
1 2  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 780-781
↑  א. פאהן, אנטומיה של הצמח, מהדורה שניה, מורחבת ומעודכנת, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1987, עמ' 37-38
1 2  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 517
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 546
↑  כך מסביר זאת הרמב"ם, בפירוש המשניות למסכת כלאיים פרק א' משנה ח'
↑  המצר והחצב מפסיקין בנכסי הגר – חצב מצוי, באתר הדף היומי
↑  ראו שולחן ערוך חושן משפט סימן ער"ה סעיף ד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012430934905171  LCCN: sh88023178 
פריחת החצב, מועצה אזורית חוף הכרמל
פרחי החצב, מועצה אזורית חוף הכרמל
פרי ירוק של חצב מצוי
שורת חצבים המסמנת גבול בין נחלות
חצב, סתיו 2020, מישור החוף הצפוני
טייסת 253

ערך זה עוסק בטייסת הקרב שהוקמה בשנת 1976. אם התכוונתם לשלוחה הדרומית של שירות האוויר, ראו .
| --- | --- |
סמל טייסת 253
סמל טייסת 253
 פרטים
 כינוי:  "טייסת הנגב"
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   חיל האוויר הישראלי
 סוג:  מטוסי קרב
 בסיס האם:   בסיס רמון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  יולי 1976 – הווה (כ־48 שנים)
 נתוני היחידה
 ייעוד:  יירוט, הפצצה, תקיפת מטרות כירורגית וכלל סוגי משימות ההתקפה וההגנה.
 כלי טיס:  F-16I ("סופה")
 כלי טיס בעבר:  F-16A/B‏, מיראז' 3C‏, נשר
מטוס F-16I של טייסת 253 ממריא לאחר שנגע במסלול (ביצע Touch & Go) בעת טקס קבלת מטוסי ה"סופה" הראשונים בישראל. המטוס הוא מבלוק 50/52 המצויד ומשודרג במערכות ישראליות. בנוסף, ניתן להתקין על מטוס זה מכלי דלק תצורתיים
F-16I סופה של טייסת הנגב בתרגיל רד פלאג.
טייסת 253 המכונה גם "טייסת הנגב" היא טייסת מטוסי קרב בחיל האוויר הישראלי. כיום מפעילה הטייסת את מטוסי ה-F-16I ("סופה") מבסיס רמון.
היסטוריה

טייסת 253 הוקמה בחודש יולי 1976 בבסיס חצור ובאוקטובר עברה לאיתם בצפון סיני כטייסת מטוסי נשר, שהועברו אליה מטייסת 113 ("טייסת הצרעה"). בין הטייסים שטסו בטייסת על מטוסי נשר היו אליעזר יערי, עמוס ידלין, אילן רמון ואליעזר שקדי, מפקדה הראשון היה עמוס בר.
בשנת 1980 נמכרו מטוסי ה"נשר" לחיל האוויר הארגנטינאי. במקומם קלטה את מטוסי ה"מיראז' 3C" של טייסת 117 ("טייסת הסילון הראשונה") שהתכוננה להצטיידות במטוסי ה-F-16A/B ("נץ").
בשנת 1981 פונה בסיס איתם במסגרת הנסיגה הישראלית מסיני וטייסת 253 עברה למשכנה החדש בבסיס רמון שבהר הנגב. שם קלטה עוד באותה השנה את מטוסי ה-F-16A/B ("נץ") שטסו בה 22 שנים והכשירו טייסי קרב צעירים רבים במקצוע הלוחם האווירי.
במרץ 2003 נסגרה הטייסת, כאשר מטוסי ה-F-16A/B ("נץ") שלה וציוד הקרקע הנלווה, הועברו לטייסת 116 הוותיקה ("טייסת מגיני הדרום") בבסיס נבטים.
ביולי 2003 נפתחה טייסת 253 מחדש בבסיס רמון כאשר הגיע אליה גרעין ההקמה של טייסת ה-F-16I ("סופה") הראשונה של החיל. מפקד הטייסת אז היה עמיקם נורקין, לימים מפקד חיל האוויר. ב-19 בפברואר 2004 נחתו בבסיס רמון שני מטוסי ה–F-16I ("סופה") הראשונים של חיל–האוויר, ונקלטו בטייסת. בכך הפכה 253 לטייסת ה"סופה" הראשונה של חיל האוויר.
בספטמבר 2007 השתתפו שניים ממטוסי הטייסת בתקיפת הכור הגרעיני בסוריה.
בין מפקדי הטייסת נמנים: עמוס בר (1976-1978), שלמה לוי (1978-1980), מנחם אליהו (1980-1981), גדעון ליבני (1981–1983), יוסי אליאל (1983–1986, נהרג בהתרסקות מטוסו), רני פלק (1986-1988),  דדי רוזנטל (1988-1990), רפי ברקוביץ', נמרוד שפר (1994-1995), אבי יעקבי, אלון אופק, עמיקם נורקין (2003–2005), ניצן בן-סירה (2005–2007), אמנון עין-דר (2007–2009), גלעד קינן (2014-2016), ג'וש בר (2016-2018)
הערות שוליים

↑  מיכל בן-ארי, ‏15 שנים למטוס ה"סופה", באתר חיל האוויר הישראלי, 19 בפברואר 2019.
↑  מלכת הנגב, בטאון חיל האוויר, גיליון 230 31/08/16
↑  טל בר-אל, סוגר מעגל, בטאון חיל האוויר, גיליון 161 (262) 22 בפברואר 2005.
↑  אל"ם (מיל') דדי (עודד) רוזנטל, אתר חיל האוויר
↑  יובל צוק, ‏הנץ ואני, באתר חיל האוויר הישראלי, אוקטובר 2010
↑  על גבורה, ערכים וכוח פנימי
| טייסות חיל האוויר הישראלי |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב |  הפטישים (69) •  הקרב הראשונה (101) •  הנמר המעופף (102) •  העקרב (105) •  חוד החנית (106) •  אבירי הזנב הכתום (107) •  העמק (109) •  אבירי הצפון (110) •  הדרקון המעופף/ הטייסת האדומה (115) •  אריות הדרום (116) •  הסילון הראשונה (117) •  העטלף (119) •  אבירי הזנב הכפול (133) •  נשר הזהב (140) •  התוכי המנפץ (149) •  האחת (201) •  הנגב (253) •  מרכז המדינה (254) |  |
| מסוקים |  הצרעה (113) •  מובילי הלילה (114) •  דורסי הלילה (118) •  ציפורי המדבר (123) •  החרב המתהפכת (124) •  המסוקים הקלים (125) •  מגע הקסם (190) •  מגיני המערב (193) |  |
| תובלה, כיבוי, בקרה ומודיעין |  הגמל המעופף/ הטייסת הראשונה (100) •  הפילים (103) •  ענקי המדבר (120) •  הנחשון (122) •  אבירי הציפור הצהובה (131) •  מלכי האוויר (135) •  ההוקאיי (192) •  טייסת הכיבוי (249) |  |
| כלי טיס מאוישים מרחוק |  עוף החול (144) •  האיל הנוגח (147) •   ציידי הצללים (160) •  הנחש השחור (161) •  ציפורי האש (166) •  המל"טים הראשונה (200) •  הנשר הלבן (210) •  הברון האדום |  |
| טייסות מדמי טיסה |  טייסת מאמני כטב"ם ומסוקים (320) •  טייסת מאמני קרב (420) |  |
| ניסוי |  טייסת מרכז ניסויי טיסה (5601) |  |
| כנף 2 | טייסת 150 • טייסת 199 • טייסת 248 |  |
| הטייסות הראשונות | טייסת תל אביב (1) • טייסת הנגב (2) • טייסת הגליל (3) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987013168374505171
חיסיון מפני הפללה עצמית

חיסיון מפני הפללה עצמית הוא עיקרון משפטי לפיו אדם רשאי להימנע מפעולה העשויה להפליל אותו. בליבת העיקרון מצויה הזכות שלא להשיב לשאלות בחקירה (זכות השתיקה).
בשיטות משפט רבות, לא ניתן לחייב אדם להודות בעובדה או למסור מידע שיביאו להטלת אחריות פלילית עליו. החיסיון מספק מגוון הגנות וזכויות, למשל - חשודים, ונאשמים רשאים שלא להשיב לשאלות בחקירת משטרה, להימנע ממסירת מידע ומסמכים וכן שלא להעיד במשפטם או שלא להשיב בבית משפט תשובות שעשויות להפלילם.
בשיטות משפט בהן החיסיון מפני הפללה עצמית חל באופן מלא, השתיקה או היעדר שיתוף הפעולה לא ישמשו נגד חשודים ונאשמים והם לא ייענשו על כך. היקף הזכות משתנה בין מדינות שונות, וחלק מהמדינות כלל אינן מכירות בזכות זו.
בישראל

בישראל מוסדרת הזכות להימנע מהפללה עצמית בסעיף 47 לפקודת הראיות [נוסח חדש], תשל"א-1971:
א) אין אדם חייב למסור ראיה אם יש בה הודאה בעובדה שהיא יסוד מיסודותיה של עבירה שהוא מואשם בה או עשוי להיות מואשם בה.
ב) ביקש אדם להימנע ממסירת ראיה מחמת שהיא עשויה להפלילו כאמור בסעיף קטן א' ובית המשפט דחה את הבקשה והראיה נמסרה, לא תוגש הראיה נגד אותו אדם במשפט שבו הוא מואשם בשל העבירה שהעובדה המתגלית מן הראיה היא יסוד מיסודותיה, אלא אם הסכים לכך.
ג) נאשם שבחר להעיד במשפטו כעד הסניגוריה, לא יחול עליו סעיף זה לגבי העבירה שהוא מואשם בה באותו משפט.
בישראל > בדיני המס

החיסיון מפני הפללה עצמית, אף שלכאורה נראה כאילו נפרש על פני כל אינטראקציה בין הפרט לגוף שלטוני, אינו חל בכל הנוגע לדיווח על הכנסות לרשות המיסים. בת"פ 2307/85 מדינת ישראל נ' יואל כוכבי נקבע שהחיסיון מפני הפללה עצמית חל בבתי המשפט בלבד ולא ברשויות המדינה האחרות. זאת בניגוד לתיקון מספר 5 לחוקה האמריקאית שם מוגדרת הזכות לחיסיון מפני הפללה עצמית באופן רחב. אולם מכיוון שעדיין חייבים שמירה כלשהי על זכות החסיון מפני הפללה עצמית, ניתן לעגן את שמירת הזכות בהפעלת חובת הסודיות שחלה על עובדי מס הכנסה מתוקף תפקידם, חובה המעוגנת באופן קונקרטי בסעיף 232 לפקודת מס הכנסה, וכן בסנקציה הקבועה בסעיף 234 לפקודת מס הכנסה לעובד הקשור לגביית מס ושהפר את חובתו לשמור על סודיות הנישומים.
ראו גם

זכות השתיקה
אזהרת מירנדה
אין אדם משים עצמו רשע
תשאול
התיקון החמישי לחוקת ארצות הברית
מבחן ויגמור
לקריאה נוספת

גיא רוטקופף. "על החובה למסור מסמכים לרשות - הצורך להגדיר מחדש את תחומי החיסיון מפני הפללה עצמית ואת זכות השתיקה". המשפט, י"א 293 (2007)
דורון מנשה, שתיקת החפים - עיון מחודש בהלכת מילשטיין, הארת דין ה(2), התשס"ט
הערות שוליים

↑  אתר המוסד לביטוח לאומי
↑  ת"פ 2307/85 מדינת ישראל נ' יואל כוכבי, תשמ"ו(1) 022 (1985)
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
ועדת פינקלשטיין

| --- | --- |

 ייסוד הוועדה:  5 באוקטובר 2021 
 פירוק הוועדה:  17 במאי 2023 
 יו"ר:  מנחם פינקלשטיין
 תחומי שיפוט:  חקירת הבריחה מבית הסוהר גלבוע
 חברים
 אפרת שהם  אריק ברבינג
 אתר רשמי
 
ועדת פינקלשטיין (גם: ועדת גלבוע, בשמה הרשמי: ועדת הבדיקה הממשלתית לאירוע בריחת האסירים הביטחוניים מבית הסוהר גלבוע ולהיערכות שירות בתי הסוהר למניעת בריחות אסירים ממתקני כליאה) היא ועדת בדיקה ממשלתית בראשות הפרקליט הצבאי הראשי לשעבר והשופט בדימוס מנחם פינקלשטיין, לבדיקת המחדלים שהובילו לבריחה מבית הסוהר גלבוע ולמניעת הישנותה.
הקמת הוועדה וסמכויותיה

השר לביטחון פנים, עמר בר לב, החליט על הקמת ועדת בדיקה ממשלתית לבדיקת נסיבות המחדל לצורך בדיקת הכשלים שהובילו לאירוע. לוועדה ניתנו סמכויות מלאות של ועדת חקירה מתוקף סעיף 8א לחוק הממשלה.
חברי הוועדה

פרופסור אלוף (במילואים) מנחם פינקלשטיין – יו"ר הוועדה שופט בדימוס אשר כיהן כסגן נשיא בית המשפט המחוזי מרכז. לפני כן כיהן כסנגור הצבאי הראשי, התובע הצבאי הראשי, שופט והמשנה לנשיא בית הדין הצבאי לערעורים וכפרקליט הצבאי הראשי בין השנים 2000–2004.
פרופסור אפרת שהם – כיהנה כחברה בוועדת דורנר לבחינת מדיניות הענישה בישראל, חוקרת את שירות בתי הסוהר שנים רבות, מחברי הצוות המוביל לחקירת תוכניות התיקון בכלא. חקרה, בין השאר, מהומות ושביתות רעב בכלא. כיהנה כעשור כיו"ר האגודה הישראלית לקרימינולוגיה ומכהנת כראשת החוג לקרימינולוגיה במכללה האקדמית אשקלון.
סג"ד רוני בורוכוב, מחטיבת הטכנולוגיות בשב"ס, מעיד בפני ועדת פינקלשטייןאריק ברבינג – ראש אגף לשעבר בשירות הביטחון הכללי, שם שירת 27 שנים בתפקידים מבצעיים בסיכול טרור פלסטיני. בתפקידיו הבכירים בשירות כיהן כראש אגף סייבר, ראש אגף מרחב ירושלים, יהודה ושומרון. במסגרת תפקידיו עסק בסיכול פעילויות טרור בין כותלי הכלא.
מנחם פינקלשטיין
אפרת שהם
אריק ברבינג
פעילות הוועדה

הוועדה החלה בשמיעת עדויות בחודש נובמבר 2021.
בסך הכול שמעה הוועדה 53 עדים (חלקם כמה פעמים) ב-51 ישיבות. הוועדה קיבלה לידיה יותר מ-60,000 מסמכים. נוסף על כך, היא ביקרה בבתי הסוהר גלבוע, אשל ואלה.
בעדותו של מפקד כלא גלבוע, גנ"ם פרדי בן שטרית, ב-24 בנובמבר 2021, עלתה פרשת הסרסור בסוהרות שאירעה מספר שנים לפני כן. הוועדה ציינה כי נושא זה אינו אמנם עניין לבדיקתה; העניין נחקר בעבר, והיא סומכת על הגורמים המוסמכים שיתנו דעתם לסוגיה. עם זאת, קבעה הוועדה כי תתייחס לעדויות בדבר הפרשה, ככל שהן מלמדות על הנושאים שבתחום בדיקתה: הזיקה בין עבודת הקמ"ן לגורמים אחרים, כחלק מהיחס לאסירים ביטחוניים.
ב-31 במרץ 2022 שלחה הוועדה מכתבי אזהרה לנציבת שב"ס רב-גונדר קטי פרי, מפקד הכלא גונדר-משנה פרדי בן שטרית, סגן הנציבה גונדר מוני ביטן ומפקד מחוז צפון גונדר אריק יעקב. הוועדה הסבירה שממצאיה עד כה העלו חשדות לליקויים והמכתבים מהווים אזהרה לבעלי אחריות כללית במערכת, שהם עשויים להיפגע ממסקנות הוועדה והמלצותיה. בעקבות זאת המוזהרים העידו שוב, הגישו מסמכים וטענו לפני הוועדה את טענותיהם.
מסקנות הוועדה והמלצותיה

ב־17 במאי 2023 פרסמה הוועדה את מסקנותיה והמלצותיה בדוח בן 366 עמודים. הוועדה מצאה שהאסירים הבורחים לא קיבלו סיוע מאנשי שב"ס, אולם כשלים וליקויים רבים בפעילות הארגון תרמו ליכולתם לברוח. דפוסי השגרה המבצעית ומעגלי האבטחה קרסו כולם. הוועדה קבעה כי בשב"ס התפתחה לאורך השנים תרבות ארגונית של העדפת השקט והשגרה על פני הערנות והיעילות המבצעית. כמו כן, הימנעות מעימות עם האסירים הביטחוניים הייתה קו מנחה לפעילות שב"ס.
בהיבט המערכתי קבעה הוועדה שגורמי שב"ס לא יישמו לקחים נדרשים מניסיונות דומים לבריחה מאותו מתחם ב-2014, ולא התאימו את תוכנית האבטחה לתנאי המבנה באותו אגף בבית הסוהר. ליקויים וכשלים נפלו בתחומים רבים: מקצוע הסוהרוּת, הביטחון, הפיקוד, הבינוי המבצעי, המודיעין והעברות האסירים מתא הכליאה שלהם (הניודים). חלקם נגעו לכל שב"ס, ואחרים לבית הסוהר גלבוע בלבד. ההמלצות שנגעו לתחום העברת אסירים (ניודים) היו חמורות והוועדה קבעה כי בפועל האסירים הם שהחליטו לגבי העברות אסירים, וכי שב"ס שימש גורם מבצע בלבד, ללא הפעלת שיקול דעת. הדבר נעשה ב"עצימת עין" שהיו מודעים לה רבים מהעוסקים בתחומי הכליאה והמודיעין.
הוועדה מצאה גם שנדרש דיון בדרג המדיני בסוגיית תנאי המאסר של האסירים הביטחוניים. הוועדה המליצה שיתקיים "יישור קו" בעניין תנאים אלו, ושהמועצה לביטחון לאומי תמליץ לראש הממשלה כיצד לאשר את ההצעות בנושא זה, לרבות לעניין הפורום שראוי לדון בהן ולהחליט לגביהן. הוועדה המליצה גם להקים ועדה מייעצת מקצועית קבועה במשרד לביטחון לאומי, בהשתתפות נציגי שב"ס, המועצה לביטחון לאומי, משרד האוצר ומשרד המשפטים, שתסייע לדרג המדיני להתוות את מדיניותו בנוגע לאסירים הביטחוניים בשגרה ובעיתות משבר. הוועדה קראה לשב"ס לגבש תפיסת הפעלה לעניין כליאת אסירים ביטחוניים ותנאי החזקתם.
בוועדה נדונו סוגיות מערכתיות נוספות שהתגלו אגב הבדיקה, כמו קידום מיזמים טכנולוגיים משמעותיים בשב"ס וקידום קצינים בכירים בארגון. היא קבעה כי מן הראוי להימנע ככל הניתן מאיוש תפקיד נציב שב"ס בידי ממלא מקום, במיוחד לפרק זמן ממושך. בנקודה זו הייתה תמימות דעים מצד כל העדים שהעידו בנושא זה בוועדה, שהסכימו כי מאחר שהשב"ס היה נתון תקופה ארוכה בפיקודו של ממלא מקום נציב – נגרם לארגון זה נזק של ממש. לפי הוועדה על הממשלה הממנה לשקול את הנזקים שיהיו לארגון מחמת העדר מינוי נציב קבוע לאורך זמן.
על בסיס ממצאיה המערכתיים, הוועדה הפנתה המלצותיה לשב"ס, לגורמים בדרג המדיני, למבקר המדינה וליועצת המשפטית לממשלה.
מסקנות הוועדה והמלצותיה > מסקנות והמלצות אישיות

הוועדה בחנה את עניינם של הקצינים שהזהירה, לפי עקרונות האחריות הציבורית שעמדה עליהם.
נציבת בתי הסוהר, רב-גונדר קטי פרי – הוועדה מצאה שהנציבה נקטה פעולות רבות לקידום שב"ס, גם לטווח הארוך. עם זאת, נפלו כמה ליקויים באופן מילוי תפקידה, ועיקרם הענקת משקל רב מדי לפעולות לטווח ארוך על חשבון טיפול מיידי בזיהוי הליקויים הקיימים ותיקונם. הוועדה ציינה כי לקביעה שנפלו ליקויים אלו נודעת משמעות נורמטיבית וציבורית. אולם בהתחשב בכמה שיקולים מקילים שפירטה הסתפקה הוועדה בציון הערותיה על רב-גונדר פרי ולא המליצה לנקוט צעדים בעניינה. לדעת הוועדה, נקיטת צעדים בעניינה של הנציבה אינה מתחייבת, ואף עלולה הייתה לערער את יציבות הארגון.
סגן נציבת בתי הסוהר וראש אג"ם, גונדר מוני ביטן – הוועדה מצאה שנפלו בתפקודו ליקויים שונים, ועיקרם חזרתיות, הסתמכות על נהלים וקיום בקרות לא יעילות. בהתחשב בזכויותיו הרבות, בהיותו ממלא שני תפקידים עמוסים, ובהיקף המשימות הגדול שכרוך היה בתפקידו הכפול, הוועדה לא המליצה לנקוט נגדו צעדים פיקודיים. עם זאת, היא המליצה לתת משקל למסקנותיה בעניינו אם בעתיד תישקל האפשרות למנותו לתפקיד נציב בתי הסוהר.
מפקד מחוז הצפון, גונדר אריק יעקב – הוועדה מצאה שכשל במעשיו בתחומי הביטחון והמודיעין, הכליאה וניוד האסירים, שלא הכווין כראוי את פקודיו, ושלא ביצע פיקוח ובקרה עליהם ועל בתי הסוהר תחתיו. הוועדה המליצה שיסיים את תפקידו עד סוף ספטמבר 2023 ושלא יתמנה אחר כך לתפקיד פיקודי-מבצעי בשב"ס.
מפקד בית הסוהר גלבוע, גונדר-משנה פרדי בן שטרית – הוועדה מצאה שכשל במעשיו, בהכוונת פקודיו ובפיקוח ובקרה עליהם. הוועדה הבהירה שמרבית הכשלים שפורטו אינם נופלים רק לפתחו של הקצין אלא ששררו גם בבתי כלא נוספים. הוועדה מצאה שנוכח כישלונו בתפקיד מפקד בית הסוהר גלבוע ראוי היה להמליץ שיסיים את תפקידו ושלא ימלא עוד תפקיד פיקודי-מבצעי בשב"ס. אולם נוכח פרישתו לפני תום עבודת הוועדה, התייתרה המלצה זו.