ליציאנתס רנטונט
מאפיינים מורפולוגיים

ליציאנתס רנטונט הוא שיח זקוף, שאינו מטפס ואינו קוצני, הפורח לאורך כל השנה.
זהו שיח פתוח או מסועף מהבסיס, שגובהו נע בין מטר אחד ל-3 מטרים, ולעיתים רחוקות מגיע ל-4 מטרים. רוחב השיח כ-2 מטרים או יותר. השיח מכוסה בשערות לבנבנות, פשוטות או מסועפות, חסרות בלוטות או בלוטיות.
הגבעולים דקים, זקופים או נטויים כלפי מעלה, ורְבוּעִים (בעלי ארבע פאות). מקצועות הגבעולים (קו הגבול בין שתי פאות בגוף תלת־ממדי) בולטים במיוחד ונמשכים מהמפרקים. בצעירותם, הגבעולים שעירים למחצה. מבחינה אנטומית, מיני משפחת הסולניים מתאפיינת בנוכחות שיפה פנימית בגבעול. לעיתים אפשר להבחין בצורת זיגזג מובהקת של הגבעולים ראו הרחבה בערך סולניים.
אורך הפטוטרת נע בין 0.8 ל-2.5 ס"מ, ובבסיסה חסרים לוואים.
העלים פשוטים ותמימים, מסורגים בחלקו התחתון של הגבעול, ונגדיים או בודדים בחלקו העליון, סמוך לתפרחות. הם חסרי ריח ושעירים קלות בחלקם התחתון, באופן כמעט בלתי מורגש. "עלים נגדיים" במין זה ובסולניים בכלל אינם באמת עלים נגדיים במובן הטהור, אלא תוצאה של מיזוג סימפודיאלי (Concaulescence). ראו הרחבה בפרק "הסתעפות הגבעולים בסולניים והופעת עלים בודדים, זוגיים או בקבוצות" בערך סולניים.
הטרפים דמויי ביצה, אזמל או אליפסה, ואורכם נע בין 2.5 ל-10 ס"מ. שפת הטרף לרוב תמימה, ולעיתים גלונית במקצת. בסיס הטרף דמוי יתד, ולעיתים בלתי סימטרי, וקודקודו חד או מחודד.
התפרחות חיקיות, המופיעות לרוב בקבוצות קטנות (fascicles) הכוללות פרח אחד עד 7 פרחים, הנמצאים בקצה הגבעול. עוקצי הפרחים זקופים, ישרים, באורך של 0.5 עד 2.5 ס"מ, ומחוברים לגבעול בנקודת חיבור מעובה.
הפרחים דו-מיניים, בעלי שחלה עילית ועטיף כפול, מאוחי עלי כותרת, גלגליים וסימטריים, בקוטר של 3.5 עד 4 ס"מ, וצבעם סגול או כחול.
הגביע הוא מאוחה עלים וללא אונות. צינור הגביע דמוי-ספל, עם שפה עליונה שלמה וקטומה. הוא שעיר למחצה, אורכו 1.5 עד 4 מ"מ ורוחבו 2.5 עד 4.5 מ"מ. הגביע משתייר לאחר ההפריה ובמהלך התפתחות הפרי, הגביע מתרחב מעט ומגיע לקוטר של כ-9 מ"מ. לגביע הקטום יש 10 תוספות דמויות שיניים: 5 שיניים בולטות משפת הגביע וחמש נוספות מתחת לשפת הגביע, ממוקמות לסירוגין בין השיניים הארוכות.
הכותרת גלגלית, מאוחת עלים בקוטר של 3.5 עד 4 ס"מ. עלי הכותרת מחוברים זה לזה ברקמת חיבור ברורה ורחבה, היוצרת מראה של יחידה שלמה. צבע הכותרת סגול-כחול עמוק או כחול-סגול, ולעיתים נוטה לגוון ורוד. במרכז הכותרת, בלוע הפרח, מצוי אזור צהבהב-קרמי בהיר, המהווה סימן זיהוי אופייני למין זה. קצות אונות הכותרת הן דמויות ברדס (cucullate), מאפיין ייחודי לצורת הכותרת.
האבקנים במין זה הם חמישה, כמספר עלי הכותרת, אך לעיתים אחד מהם או יותר עשוי להיות מנוון או חסר. האבקנים מורכבים ממאבקים צהובים וארוכים בהרבה מהזירים הלבנבנים. האבקנים צמודים זה לזה, אך אינם מאוחים זה לזה, והם צמודים לעמוד השחלה ומקיפים אותו, כך שהם יוצרים סביבו מבנה יציב דמוי קונוס. מבנה זה פחות הדוק ופחות סימטרי בהשוואה למבנה הקונוס האופייני לסוג סולנום. האבקנים מקיפים בדּוּר אחד את עמוד ההשחלה והם מסודרים לכאורה בשתי שורות: השורה החיצונית כוללת שלושה אבקנים ארוכים באורך 2.5 עד 4 מ"מ. השורה הפנימית כוללת שני אבקנים קצרים יותר באורך 0.8 עד 1.5 מ"מ. מבין שני האבקנים הקצרים מבצבץ עמוד שחלה כפוף עם צלקת כדורית ירוקה בקודקודו.
הזירים מאוחים לצינור הכותרת, ומחוברים לבסיס המאבק. על פני השטח הפנימי של הזירים (בתוך צינור האבקנים) נמצאות שערות דלילות, וסבוכות, פשוטות, דקות ובעלות דפנות דקות וחלשות.
המאבקים צהובים, בעלי צורה אליפטית, אך כפופים מעט. המאבקים מורכבים משתי לשכות צמודות זו לזו, ללא מרווח ביניהן על ידי קונקטיב או זיר מורחב. המאבקים נפתחים דרך נקבים קודקודיים המכוונים תמיד כלפי חוץ, תכונה ייחודית לפרחים המותאמים להאבקה ברטט (buzz pollination).
השחלה עילית, מורכבת משני עלי שחלה ושתי מגורות עם שיליה זוויתית. השחלה קירחת וצורתה לרוב קונס עד כדור.
השיליה נושאת ביציות מרובות חסרות אריל (non-arillate) והפוכות כיוון (anatropous). ביציות הפוכות כיוון מתאפיינות בכך שקודקוד גוף הביצית מופנה אחורה לכיוון בסיס עוקץ הביצית.
עמוד השחלה מעוקל בצורה ניכרת, אורכו 3.5 עד 5.5 מ"מ, והוא מסתיים בצלקת קטנה אחת. עמוד השחלה יוצא מראש השחלה אך אינו בולט מעבר למאבקים הגדולים.
הצופנים אינם קיימים.
הפרי של ליציאנתס רנטונט הוא ענבה אדומה בבשלותה וירוקה בצעירותה, בעלת צורה כמעט כדורית עד אליפסואידית, בקוטר של 1 עד 2.5 ס"מ. במין המתורבת, כמעט ואינם נוצרים פירות בתנאי גידול תרבותי, אך כאשר הם נוצרים, פירות היער בצבע צהוב-מלוכלך ומכילים כמות רבה של תאי אבן. אך, בתחום תפוצתו הטבעי, הענבות גדולות ואליפסואידיות יותר ובצבע אדום בוהק.
כמעט ואינם נוצרים פירות בתנאי גידול תרבותי, אך כאשר הם נוצרים, פירות היער בצבע צהוב-מלוכלך ומכילים כמות רבה של תאי אבן.
מבחינה אנטומית, בפרי מצויים תאים מיוחדים הנקראים תאי אבן (sclerids או brachysclerids), אשר מעורבבים עם הזרעים ומעניקים לפרי קשיחות ומרקם גרגרי. תאי האבן הם תאי סקלרנכימה (תא תמך) קצרים ורחבים, בעלי אורך ורוחב דומים, וללא שלוחות או התארכויות. הם מאופיינים בדפנות מעובות ומעוצות, אשר מעניקות לפרי את הקשיחות האופיינית. תאים אלו מהווים חלק מרקמת סקלרנכימה – רקמת תמיכה בצמח המורכבת מתאים מתים בשלב הבוגר, המספקים לצמח חוזק מכני והגנה מבנית.
הזרעים מרובים (3 עד 12), לרוב עגולים ושטוחים וקוטרם נע בין 2 ל-4 מ"מ בקירוב.