stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניק קוליוחין
הערות שוליים

1 2  מיה מנע‏, כמה מרוויח כתב וע.עורך בחדשות 10?, באתר וואלה, 25 בפברואר 2016
1 2  איתמר ב"ז, תחקירים להשכיר, באתר העין השביעית, 26 בדצמבר 2018
1 2  איתמר ב"ז, וואלה? דא!, באתר העין השביעית, 23 בפברואר 2024
↑  איתמר ב"ז, באדיבות דופלגנגר, באתר העין השביעית, 11 ביולי 2024
↑  תחקיר סחר באיברים של נערות ישראליות בטורקיה, באתר חדשות 13
ראיון של ניק קוליוחין אצל רפי רשף בערוץ 10 על תחקיר הסחר באיברים, באתר YOUTUBE
↑  תחקיר זוגלובק: חלק 1, חלק 2, חלק 3, באתר חדשות 13
קורדו קליי

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1910 אנקונה, איטליה
 פטירה:  28 במרץ 1976 (בגיל 66) רומא, איטליה
 תחום יצירה:  ציור, אמנות קיר, פיסול, עיצוב תפאורות לתיאטרון
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1946) 
 
קורדו קליי (באיטלקית: Corrado Cagli;‏ 23 בפברואר 1910 – 28 במרץ 1976) היה אמן איטלקי ממוצא יהודי, שחי בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. יצירתו מגוונת וכוללת ציור, פיסול, עיצוב קרמיקה, תפאורות ותלבושות לתיאטרון ואמנויות נוספות.
יחיאל מיכל שלזינגר

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1898 י"א באב ה'תרנ"ח המבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  19 במרץ 1949 (בגיל 50) ט' באדר ה'תש"ט ירושלים 
 מקום קבורה:  בית העלמין בשכונת שערי צדק 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 19 במרץ 1949 
 אב:  אליעזר ליפמן שלזינגר 
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
הרב יחיאל מיכל שלזינגר (י"א באב ה'תרנ"ח, יולי 1898 – ט' באדר ה'תש"ט, מרץ 1949) היה רב יוצא גרמניה, דיין בפרנקפורט, ולאחר עלייתו לארץ ישראל מייסד ישיבת קול תורה בירושלים וראש הישיבה ביחד עם הרב ברוך קונשטט.
ביוגרפיה

נולד בהמבורג לרב אליעזר ליפמן שלזינגר, בנו של הרב אליקים געצל שלזינגר, ואיש האסכולה הנאו-אורתודוקסית מיסודו של הרב שמשון בן רפאל הירש. בילדותו למד בבית הספר המקומי שבו לימד אביו, וכן אצל רבה של המבורג הרב אברהם שמואל בנימין שפיצר. בהמלצת רבו נסע ללמוד בישיבות הונגריה, שם התוודע אל מורו ורבו הרב יוסף צבי דושינסקי (לימים ראב"ד העדה החרדית בירושלים ומי שממנו יצאה חסידות דושינסקיא) ואל שיטת הסוגיות ההונגרית. לאחר שסיים את לימודיו שם, חזר לביתו שבגרמניה ולמד בבית המדרש לרבנים בברלין מייסודו של הרב עזריאל הילדסהיימר, שם השלים גם דוקטורט.
כרבים מבני דורו נדד אף הוא למזרח אירופה כדי להתוודע אל מה שנתפס לעיתים בגרמניה כיהדות שורשית ועמוקה יותר. בין השאר נסע גם לפולין ולליטא ושם למד בישיבת מיר, ישיבת סלובודקה ובישיבת פוניבז', בה פגש את הרב יוסף שלמה כהנמן וממנו קיבל כתב סמיכה. במהלך שהותו בפולין פגש בווילנה את הרב חיים עוזר גרודזנסקי וקיבל את מרותו, וגם לאחר חזרתו לפרנקפורט נהג להתייעץ עמו רבות. החוויה המזרח-אירופית עשתה עליו רושם עמוק.
מספר שנים לאחר חתונתו נקרא על ידי רבה של פרנקפורט וראש הישיבה המקומית הרב שלמה זלמן ברויאר, לשמש כדיין ומורה צדק בעיר, כמו כן כיהן כראש המתיבתא המקומית, ושם מיזג דרכי לימוד שונות אותן קיבל בישיבות ליטא והונגריה. הוא כיהן כראש המתיבתא גם בתקופתו של הרב יוסף ברויאר, בנו של המייסד וממשיך דרכו. בשבתו בפרנקפורט נודע כוחו הלמדני הגדול והוא נעשה אחד המשיבים הגדולים, ולכתובת לשאלות הלכתיות לכלל יהדות גרמניה.
כשהחריף מצב יהודי גרמניה רצה הרב שלזינגר לעלות לארץ ישראל, אך בהוראתו של רבו הרב חיים עוזר גרודזנסקי נשאר בפרנקפורט. רק בשלהי חודש חשוון ה'תרצ"ט, ימים ספורים לפני ליל הבדולח, התיר לו הרב גרודז'ינסקי לעזוב והוא נמלט עם משפחתו לשווייץ.
הקמת ישיבת קול תורה

בהגיעו לארץ ישראל בשנת ה'תרצ"ט, ובעידודו של רבו, הרב יוסף צבי דושינסקי (שהיה אז ראב"ד העדה החרדית), מימש את תוכניתו, ולאחר מכן צירף את עמיתו הרב ברוך קונשטט, מי שהיה רב וראש ישיבה בעיר פולדא שבגרמניה, וביחד הקימו את ישיבת קול תורה. הישיבה היוותה חידוש ליוצאי גרמניה משום שהייתה ישיבה שכולה לימודי קודש, ולא סמינר רבני, ונצמדה לשיטת הלימוד של ישיבות ליטא.
הישיבה הייתה הישיבה החרדית הראשונה בירושלים ששפת הלימוד בה הייתה עברית ולא יידיש. לפי המסופר, היה זה בעקבות בואו של תלמיד מבני עדות המזרח ללמוד בישיבה,[דרוש מקור] והדבר נעשה על דעת הרב דושינסקי. יהודי ירושלים בני היישוב הישן, שלא הורגלו לסוג זה של ישיבות, נהגו לכנותה בעוקצנות: "קולטורה" (מאחר שהשם "קול תורה" נהגה בהגיית יהודי גרמניה בדומה למילה "קולטורה"), לרמוז על יחסה האוהד של יהדות גרמניה לתרבות הכללית ולאקדמיה.
הרב שלזינגר נפטר בירושלים בט' באדר תש"ט (1949) ונטמן בבית העלמין שערי צדק.
משפחתו

אחיו היה ד"ר פאלק שלזינגר, מנכ"ל בית החולים שערי צדק.
אחיינו, הרב מאיר שלזינגר ייסד את ישיבת שעלבים ועמד בראשה כ30 שנים
בנו, הרב משה יהודה שלזינגר עומד בראשות ישיבת קול תורה וחבר מועצת גדולי התורה. בנו הרב אברהם שלזינגר עמד במשך שנים בראש בית המדרש "קוצק" בבני ברק. בתו לאה נישאה לרב נתן צבי שולמן, ראש ישיבת סלבודקה.
חיבוריו

שאל אביך ויגדך רעיונות להגש"פ, ‏ירושלים תשט, באתר היברובוקס
כיצד אטפל בילדי בשבת ובחג: מאכל, היגיינה, רפואה, ‏ירושלים תשלב, באתר היברובוקס
מקבץ מאמרים בעניינים שונים בתוך: הרב שלום מאיר ולך (עורך), ספר זיכרון אש תמיד, באתר היברובוקס
תשובה בעניין הימום בהמות נדפסה בספרו של הרב יחיאל יעקב וינברג שרידי אש.
הערות שוליים

↑  יוסי כץ, ברוך דיין האמת • הגר"א שלזינגר זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 23 בדצמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289481005171  BnF: cb17069117j (data)  GND: 136140017  ISNI: 0000 0000 8397 0221  LCCN: no98130434  VIAF: 79257640   WorldCat (עם VIAF): 79257640 
יחד עם אשתו מטה
מצבתו בבית הקברות שערי צדק
רומן גופמן

| --- | --- |

גופמן, מאי 2024
 לידה:  1976 (בן 49 בערך) בלארוס, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש ענף שריון במא"ש במל"י   מפקד גדוד 75   קצין אג"ם של עוצבת געש   מפקד חטיבת עציון   מפקד חטיבה 7   מפקד אוגדת הבשן   מפקד מל"י  רמ"ט מתאם פעולות הממשלה בשטחים   המזכיר הצבאי של ראש הממשלה
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
רומן גופמן (נולד בשנת 1976) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף, המשמש המזכיר הצבאי של ראש הממשלה. גופמן שימש בין היתר מפקד מל"י, מפקד אוגדת הבשן, מפקד חטיבה 7, מפקד חטיבת עציון, קצין אג"ם של עוצבת געש ומפקד גדוד 75.
ראשית חייו

גופמן נולד בבלארוס. עלה לישראל עם משפחתו בגיל 14 בשנת 1990 והתגורר באשדוד. בנעוריו למד בבית הספר קציני-ים אורט אשדוד. כיוון שסבל מניכור ואלימות מקרב תלמידים אחרים בבית הספר החל באימוני אגרוף ואף דורג במקום השני בארץ[דרוש מקור].
קריירה צבאית

התגייס לצה"ל בשנת 1995, לחיל השריון, ושובץ בגדוד 53 בחטיבה 188. עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קצינים. בסיום הקורס עבר לגדוד 71 ומונה למפקד מחלקת טנקים, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן שירת כסגן מפקד פלוגה. בהמשך שימש מפקד פלוגה בגדוד 71, הוא הוביל את הפלוגה בלחימה ברצועת עזה ובאיו"ש, במהלך האינתיפאדה השנייה ובמבצע חומת מגן. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 71. בהמשך שימש סגן מפקד גדוד הכשרות בחטיבה 460. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של עוצבת געש.
בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף שריון במרכז לאימונים באש במל"י, ושירת בתפקיד עד שנת 2011. בשנת 2011 מונה למפקד גדוד 75 בחטיבה 7, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של עוצבת געש בין השנים 2013–2015. ב-30 באוגוסט 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציון, ושימש בתפקיד עד 6 ביולי 2017. בזמן שירותו כמח"ט עציון, התרחש גל פיגועים רחב, רבים מהם בוצעו בגוש עציון, ונרצחו ונפצעו בהם ישראלים רבים. גופמן פיקד על המאמצים לבלום את גל הטרור. ב-2 באוגוסט 2017 מונה למפקד חטיבה 7. בכנס לפיקוד הבכיר של צה"ל בנוכחות הרמטכ"ל גדי אייזנקוט שנערך ב-2018 בדרום, טען שנדרש לעשות שימוש תכוף יותר בכוחות היבשה. לאחר סיום תפקידו כמח"ט באוגוסט 2019, היה חניך במכללה לביטחון לאומי.
ב-1 ביולי 2020 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד אוגדת הבשן. במהלך תפקידו הוביל מבצעים חשאיים ופשיטות קרקעיות נגד המאמץ האיראני להתבסס ברמת הגולן הסורית. הוא יזם מבצע השפעה שבמסגרתו שני אנשי מודיעין מיחידתו מסרו, באישורו, ידיעות סודיות לנער ישראלי, אורי אלמקייס, לשם פרסומן באינטרנט. כתוצאה מכך נעצר אלמקייס למשך שנה וחצי, עד שהתברר שהוא הופעל על ידי הצבא ולכן חף מפשע. גופמן טען כי הוא לא היה מודע לזהותו ולגילו של הנער, וכי הדגיש באוזני פקודיו שאין למסור לו מידע מסווג, אלא ידיעות שפורסמו באמצעים גלויים. גופמן שירת בתפקיד זה עד 19 בספטמבר 2022. ב-27 באוקטובר 2022 מונה למפקד מל"י.
קריירה צבאית > מלחמת חרבות ברזל

ב-7 באוקטובר 2023, בבוקר טבח שבעה באוקטובר, נסע מביתו באשדוד לשדרות לנוכח דיווחים על חדירת מחבלים. הוא אסף איתו מספר מתנדבי משטרה וחתר למגע עם המחבלים. בצומת שער הנגב הוא נתקל במחבלים, פגע בשניים, ונפצע קשה בברכו בחילופי האש שהתפתחו. בעקבות פציעתו מונה למפקד מל"י תא"ל יעקב הלר, שיועד להחליפו עוד קודם. לאחר שהשתקם מפציעתו שימש גופמן רמ"ט מתאם פעולות הממשלה בשטחים במשך מספר חודשים. במרץ 2024 אושר מינויו לראש חטיבת שילו"ח באגף התכנון אך ב-8 באפריל 2024 פורסם כי ימונה למזכיר הצבאי של ראש הממשלה. באפריל 2024 הפיץ גופמן מסמך לצמרת המדינית והצבאית בו כתב כי ישראל צריכה להחיל ממשל צבאי ברצועת עזה. בתגובה הודיע דובר צה"ל כי המסמך נכתב על דעתו של גופמן ואינו מייצג את עמדת צה"ל הרשמית.
קריירה צבאית > המזכיר הצבאי לראש הממשלה

ב-16 במאי 2024 הועלה לדרגת אלוף, ונכנס לתפקידו החדש כמזכיר הצבאי של ראש הממשלה בנימין נתניהו.
ב-1 במרץ 2025, דווח כי ראש הממשלה בנימין נתניהו שלח את גופמן, לסדרה של פגישות ביטחוניות-מדיניות במוסקבה שמטרתן תיאום והידוק שיתוף הפעולה בין המדינות, תוך שמירה על האינטרסים הביטחוניים. זאת כאשר ישראל רוצה לשמור על סוריה "חלשה" נוכח נפילת משטר אסד , ומעדיפה את רוסיה על פני טורקיה ככוח דומיננטי באזור.
חיים אישיים

גופמן מתגורר באשדוד, נשוי ואב לשלוש בנות. בעל תואר ראשון במדע המדינה מהמכללה האקדמית אשקלון, ותואר שני במדעי המדינה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה.
בזמן שיצא לתקופת לימודים מטעם הצבא למד במכינת בני דוד בעלי, במקביל ללימודיו האקדמיים.
לקריאה נוספת

אלישיב שמשי, "ארדוף אויביי ואשיגם", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2019
הערות שוליים

↑  יריב פלג, "השריון לא רלוונטי? תשאלו את דאעש", באתר ישראל היום, 31 במאי 2018
↑  רעות פרקש, במחנה, "אנחנו מוכנים. אם יקראו לנו, נלך לאן שצריך", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 26 במרץ 2012
↑  טקס חילופי מפקד חטיבת "עציון", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 31 באוגוסט 2015
↑  יואב זיתון, מעצר מסיתי פייסבוק, ומגרש כדורגל לנערים פלסטינים. כך בולם צה"ל את גל הטרור, באתר ynet, 9 באפריל 2016
↑  רעות הדר, מפקד חדש לעוצבת "סער מגולן", באתר ערוץ 7, 2 באוגוסט 2017
↑  יואב זיתון, המח"ט לרמטכ"ל היוצא: "לא מפעילים כוחות יבשה. בלי חיכוך - מוות קליני", באתר ynet, 22 בפברואר 2019
↑  טל לב רם, ‏סבב מינויים בצה"ל: תא"ל עופר וינטר יקבל פיקוד על אוגדה, באתר מעריב אונליין, 1 ביולי 2019
↑    אלכס פישמן, דרמת הגולן, באתר "ידיעות אחרונות", 6 בינואר 2022
↑  גל פרל פינקל, לא כל הפשיטות הן אנטבה, אבל הן חשובות לרוח הלחימה, באתר זמן ישראל, 9 באפריל 2021
↑   המקור, עונה 24, פרק 2: נער במרתפי השב"כ, באתר חדשות 13, 7 בינואר 2025;
הנער שהופעל ע"י הצבא והוחזק במעצר בגין ריגול: "הייתי בתא שבי לכל דבר ועניין", באתר הארץ, 7 בינואר 2025
↑   מיכאל האוזר טוב, נער הוחזק במעצר שנה וחצי בגין ריגול. האישום נגדו בוטל כשהתברר שהופעל ע"י הצבא ובאישור תת-אלוף, באתר הארץ, 10 בינואר 2024
↑   רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 25 בינואר 2022
↑  יואב זיתון, מפקד בסיס צאלים נפצע קשה במהלך חילופי ירי עם מחבלים בעוטף עזה, באתר ynet, 9 באוקטובר 2023
↑  יוסי יהושוע וראובן וייס, "נכשלנו. עכשיו נלך ונהרוג את כולם": הקצין הבכיר ביותר שנפצע במלחמה מדבר, באתר ynet, 18 באוקטובר 2023
↑  מערכת אתר מועצת המכינות, ״וברגע אחד בערב הזה, הכל היה נראה פשוט יותר״ – כנס נס הרים 2024 - מועצת המכינות הקדם צבאיות בישראל, באתר mechinot.org.il
↑   אור בקצה המנהרה: לקראת מערכה אזרחית - יותם הכהן, באתר צה"ל, 15 ביוני 2024
↑   רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 18 במרץ 2024
↑  עוזי ברוך, תת-אלוף רומן גופמן, שנפצע קשה בקרבות ב-7/10, ימונה למזכיר הצבאי לרה"מ, באתר ערוץ 7, 8 באפריל 2024
↑  אלון בן דוד, המזכיר הצבאי המיועד לדרג המדיני: "על ישראל לשלוט אזרחית בעזה", באתר חדשות 13, 24 באפריל 2024
↑  יוסי יהושוע, סדרת הפגישות של שליח נתניהו במוסקבה: כך ישראל מנסה להדק יחסים עם רוסיה, באתר ynet, 1 במרץ 2025
↑  אלעד הומינר, "גוש עציון זה סיפור מטלטל, מעצב, זכות גדולה" - ריאיון אישי עם מפקד מל"י, באתר ערוץ 7
גופמן בעת טקס קבלת דרגות אלוף שהוענקו לו בעת כניסתו לתפקידו כמזכיר הצבאי לראש הממשלה, מאי 2024
Lost in Love

"Lost in Love" הוא שיר שהוקלט על ידי צמד הרוק הקל הבריטי-אוסטרלי אייר סופליי. השיר נכתב על ידי חבר הלהקה גרהאם ראסל. הגרסה המקורית של השיר הופיעה באלבום "Life Support" בשנת 1979 ויצאה לאור כסינגל באוסטרליה, והגיעה למקום ה-13 במצעד המוזיקה האוסטרלי "קנט מיוזיק רפורט". השיר עבר רמיקס בשנת 1980 וגרסה זו שוחררה כסינגל בארצות הברית, והגיעה למקום ה-3 בבילבורד הוט 100.
תהליך כתיבת השיר

על פי הדיווחים, לקח לראסל רק 15 דקות לכתוב את השיר. השיר היה בין הראשונים שנכתבו לאחר שחזר לאוסטרליה מסיבוב הופעות עם רוד סטיוארט, אך לא מצא עבודה רבה עם שובו. ראסל יצא לריטריט בדרום אוסטרליה, שם הרגיש שהתבודדות תעזור לו לכתוב חומר חדש.
משתתפים

ראסל היצ'קוק - שירה

גרהאם ראסל - שירה, גיטרה

פרנק אסלר-סמית' - קלידים
הצלחת השיר

השיר הגיע לטופ 40 תוך שישה שבועות מיציאתו, ושבעה שבועות לאחר מכן הגיע לטופ 10. השיר שהה ארבעה שבועות במקום השלישי במצעד בילבורד הוט 100 במאי 1980, ועמד בראש מצעד השירים העכשוויים למבוגרים במשך שישה שבועות באותה שנה.
גרסת דיקי לי וקתי בורדיק

גרסת מוזיקת קאנטרי לשיר "Lost in Love" הוקלטה בשנת 1980 על ידי הזמרים דיקי לי (אנ') וקתי בורדיק. גרסה זו הגיעה למקום ה-30 במצעד בילבורד קאנטרי.
גרסת דמיס רוסוס

בשנת 1980, ביצע הזמר היווני דמיס רוסוס גרסת כיסוי לשיר באלבום האולפן שלו  "Man of the World". גרסת הכיסוי שוחררה גם כסינגל, שהגיע למקום ה-3 בבלגיה (פלנדריה) ולמקום ה-4 בהולנד.
גרסת דמיס רוסוס > מיקומי שיא

| מצעד (1980) | מיקום שיא |
| --- | --- |
בלגיה (אולטרה-טופ 50 פלנדריה): 3
הולנד (סינגל טופ 100): 4
הערות שוליים

↑  Air Supply, Billboard
↑  "Air Supply's ballads stand the test of time", Reno Gazette-Journal, ‏11 בספטמבר 2014
↑  "'Lost in Love' Hit Propels Air Supply", The Palm Beach Post, ‏2 במאי 1980
↑  Greatest of All Time Adult Contemporary Songs, Billboard
↑  "Dickey Lee Chart History: Hot Country Songs", Billboard
↑  "spanishcharts.com – Demis Roussos – Lost in Love", Spanish Charts, ‏26 באוקטובר 2017
צדק חלוקתי בישראל

צדק חלוקתי בישראל הוא דיון הבוחן האם חלוקת משאביה של המדינה נעשים באופן צודק, הצדק לעניין זה הוא עיקרון השוויון המופיע במגילת העצמאות והוא הבסיס לשלטון בישראל ובמדינות רבות בעולם.
הטענה לאי צדק חלוקתי בישראל מתייחסת למגוון משאבים שאותם המדינה חילקה מיום הקמתה ועד היום, כגון קרקעות, סיוע כספי ורווחים ממשאבים טבעיים כגון גז.
הטענה הושמעה פעמים רבות בהקשר לחלוקת קרקעות המדינה לקיבוצים ורשויות מקומיות, בבסיס הטענה אי הצדק שבין בעלי הנחלות בקיבוצים לאלו העירוניים וכן לעובדה שחלק הארי של קרקעות המדינה הופנה לאוכלוסייה האשכנזית ואילו המזרחיים קופחו בחלוקה זו. בית המשפט העליון הצדיק טענה זו בבג"ץ הקרקעות והורה למדינה לפעול לתיקון העוול ולהימנע מלהעמיקו.
בעשור האחרון טענה זו מושמעת בהקשר להסדרים עם חברות האנרגיה על הוצאת הגז הטבעי שנמצא בישראל בכמויות גדולות וכן אודות המאבק לאפשר גישה לכלל אזרחי המדינה למקטע של נחל האסי העובר בשטח קיבוץ ניר דוד.
סוגיות מרכזיות שהועלו בהם טענות ל'אי צדק חלוקתי'

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
טענה לאי שוויון בחלוקת קרקעות המדינה בשנים הראשונים להקמתה ואפליה לטובה של הקיבוצים, בבסיס הטענה ישנה התייחסות גם להפליה בין מזרחיים לאשכנזים, בית המשפט העליון הצדיק טענה זו בפסק דין המכונה "בג"ץ הקרקעות".
העמקת אי הצדק האמור על ידי הענקת התר לשינוי השימוש בשטחים שניתנו לקיבוצים לצורך חקלאי - למטרות כלכליות.
אי צדק בחלוקת שטחי מסחר ושטחים אחרים המניבים רווחים כלכליים בין הרשיות המקומיות בישראל. המדינה הכירה בטענה זו והיא הייתה המניע העיקרי להחלטות על איחוד רשויות מקומיות שבוצעו במהלך העשורים האחרונים ועתידות להתבצע בשנים הקרובות.
טענה על רווח נמוך למדינה ולכלכלה בישראל ממאגרי הגז הטבעי שנמצאו סמוך לחופי הים בישראל החל משנת 1999 ומנגד רווחים גדולים מאוד לחברות הגדולות ולאנשי העסקים.
המאבק לאפשר גישה חופשית לנחל האסי.
חקיקה

במשך השנים מספר עתירות לבית המשפט עסקו בטענה לאי צדק חלוקתי, בחלקם קיבל בית המשפט את טענת העותרים והורה למדינה לפעול לתיקונו ולמנוע את המשך העמקתו. פסיקות בית המשפט בעתירות אלו שינו את צורת הפעולה של מספר גופים בישראל והעלו את המודעות לנושא זה.
חקיקה > בג"ץ הקרקעות

אחת מן העתירות המרכזיות ביותר בהקשר לטענת אי צדק חלוקתי בישראל מכונה בג"ץ הקרקעות והוגשה בשנת 2001 על ידי הקשת הדמוקרטית המזרחית באמצעות עו"ד אביגדור פלדמן לבית המשפט העליון, נגד שר התשתיות הלאומיות, מינהל מקרקעי ישראל, מועצת מקרקעי ישראל, תנועת המושבים, התנועה הקיבוצית המאוחדת, הקיבוץ הארצי, התאחדות האיכרים ועוד, העתירה עתרה נגד החלטה של מינהל מקרקעי ישראל שנתנה הרשאה לקיבוצים ומושבים לשינוי יעוד של קרקע חקלאית, כלומר להפשיר קרקעות של המדינה ושל הקרן הקיימת לישראל שהוחכרו לקיבוצים ומושבים למטרות חקלאות ולהפכן למיועדות לבנייה. לטענת העותרים בנייה על גבי קרקעות יכולה להכניס הון רב לקופת הקיבוצים והמושבים, וזאת ללא תמורה מתאימה למדינה ואזרחיה אשר להם הזכויות על הקרקע. בנוסף טענו העותרים שהדבר יגרום להעמקת הפערים בחברה הקיימים גם כך בגלל חוסר השוויון שבחלוקת קרקעות המדינה בין הקיבוצים הרשויות המקומיות ואזרחי המדינה.
בפסק הדין קבע בית משפט העליון כי יש צדק בטענת העותרים לאי צדק בחלוקת קרקעות המדינה ואין להעמיקו יותר בהרשאה לשינוי יעוד של קרקע חקלאית בלא תמורה מתאימה למדינה, ומכח זה קבע כי כל החלטת המינהל בעניין זה בטלה, וכי יש לגבש החלטות חדשות שיסדירו את העניין. ועד לקבלת החלטות אלו אין לשנות ייעוד קרקע לפי ההחלטות הנ"ל עד לקבלת החלטות חדשות בעניין.
פסק דין זה יצר הד רחב לדיון בטענת אי צדק חברתי בחלוקת קרקעות המדינה והשפיע על ביצוע מספר שינויים ופעולות בהקשר לשימוש בקרעות המדינה.
חקיקה > קרן הארנונה

במסגרת חוק התקציב לשנים 2023–2024 העביר שר האוצר בצלאל סמוטריץ' את תוכנית קרן הארנונה, המנסה להוביל שינוי בתחום הצדק החלוקתי.
הרעיון העומד בבסיס התכנית, הוא שמכיוון שהארנונה העסקית גדולה יותר מהארנונה למגורים, ורבים מתושבי הפריפריה מועסקים בערים הגדולות ובגוש דן, אחוז מסוים מהכנסות הרשויות עתירות הארנונה העסקית יועבר לרשויות בפריפריה, כתגמול על בנייה למטרות מגורים. כך יתוגמלו הרשויות החלשות על חלקן בעסקים הנמצאים ברשויות החזקות, ויהיה תמריץ לכל הרשויות להפנות משאבים לבנייה למטרות דיור, ובכך יוזלו גם מחירי הדיור.
ועדות בכנסת > הוועדה לצדק חלוקתי - בכנסת העשרים

בכנסת העשרים הוקמה ועדה על מנת לפעול לצמצום פערים בחברה הישראלית ולגרום לפיתוח הפריפריה החברתית. הוועדה הוקמה ב-27 ביולי 2016 ופעילותה הסתיימה עם סוף כהונתה של הכנסת העשרים.
בוועדה דובר בין היתר על המחסור בצוותי הרפואה באזורי הפריפריה, אפליית ספורטאים דתיים בכך שנקבעים משחקים ליום שבת, הרחבת שירותי מד"א במחוז הצפון, התנהלות מפלה וחוסר שקיפות מצד רשות מקרקעי ישראל, החוסר במתקני ספורט שמאפשרים לילדים ולנוער לשחק בימי חול ואף בחינת הפערים במתן שירותים בריאותיים בין מבוטחי קופות החולים בצפון הארץ לעומת מבטוחי קופות החולים במרכז הארץ.
מלבד אלו דובר בהרחבה גם על הבדלי תוחלת החיים בין חלקיה השונים של ישראל, היעדר מוקדים רפואיים בדרום הארץ. בוועדה התארחו בין היתר: יוסי שרעבי מנכ"ל משרד התרבות והספורט, אלי בין מנכ"ל מד"א, סיון יחיאלי ראש המועצה המקומית כפר ורדים.
המאבק על נחל האסי

החל משנת 2015 מתקיים מאבק לגישה חופשית לכל מקטע נחל עמל, העובר בקיבוץ ניר דוד (תל-עמל) ונקרא "נחל האסי", ובקיצור "האסי". את המאבק, שהגיע לשיאו ב-2020 ונמצא בעיצומו, מובילים בעיקר צעירים מבית שאן וסביבתה, והוא מתנהל גם ברשתות החברתיות, ובמיוחד בקבוצת פייסבוק בשם "משחררים את האסי".
בבסיס הטענה לאפשר את גישה חופשית לכלל האזרחים לנחל עומדת הדרישה לקיום צדק חלוקתי.
איחוד רשויות מקומיות

מספר פעמים בוצעה במדינת ישראל תהליך של איחוד רשויות מקומיות, הגדולה ביותר נעשתה בשנת 2003 עם איחודם של כעשרים רשיות מקומיות, אחת מן הסיבות המרכזיות לביצוע פעולות איחוד אלו היה הצורך לפעול למזער את אי הצדק החלוקתי הקיים בין רשויות מקומיות שונות בחלוקת קרקעות ונכסים עתירי רווח באופן לא שוויוני.
לקריאה נוספת

קלרה סבג, מן הראוי אל המצוי: טקסונומיה של תיאוריות של צדק חלוקתי, מגמות מ"א (3), 424-451
בג"ץ 244/00 עמותת שיח חדש, למען השיח הדמוקרטי ואחרים נ' שר התשתיות הלאומיות ואחרים, ניתן ב-29 באוגוסט 2002
'למי שייכת האדמה הזו', על זכויות ותפיסות צדק חלוקתי - יוסי דאהן, כתב העת משפט וממשל, ח', תשס"ה.
עו"ד אליעזר שופט בהנחיית פרופ' בני פורת "קידום צדק חלוקתי במשפט הפרטי-העברי באמצעות כפיית רשויות ציבוריות לנהוג 'לפנים משורת הדין' כלפי עניים, בהשוואה למשפט הישראלי" עבודה סמינריונית לתואר שני, האוניברסיטה העברית.
הערות שוליים

↑  ראו למטה ובערך בג"ץ הקרקעות.
↑  ראו גם המאבק על נחל האסי.
↑  ועידת השלטון המקומי ה-II של בית הספר לממשל ולמדיניות
אוניברסיטת תל אביב, 30-31 במאי 2006
ארגון המושב: מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, ירושלים
מכנס ועורך: ערן רזין, [https://fips.huji.ac.il/sites/default/files/floersheimer/files/redistibuting_municipal_revenues.pdf חלוקה מחדש של הארנונה:
צדק חלוקתי או פגיעה בערכים של ביזור ודמוקרטיה], באתר עמוד 13
↑  אלי ציפורי, ‏צדק חלוקתי נוסח דרעי: ההחלטה הדרמטית של שר הפנים, באתר גלובס, 25 באפריל 2018
↑  Meydata Advanced Internet Technologies, צדק חלוקתי או גזל כלכלי? כתבת ריאיון עם ראש המועצה ד"ר מטי צרפתי הרכבי על החלטת חלוקת ההכנסות י.ש גת, באתר מועצה אזורית יואב (בעברית)
↑  עוד עתירה נגד מתווה הגז - הפעם של האגודה לצדק חלוקתי, באתר גלובס, 1 בפברואר 2016
↑  מקור ראשון, נחל האסי: צדק חלוקתי אפשר לעשות גם בעזרת הארנק.
↑  בג"ץ 244/00 עמותת שיח חדש, למען השיח הדמוקרטי ואחרים נ' שר התשתיות הלאומיות ואחרים., ‏ניתן ב-29 באוגוסט 2002
↑  אריק מירובסקי, ‏צדק חלוקתי? בעיקר במרכז הארץ ובעיקר ליהודים, באתר גלובס, 18 בספטמבר 2020
↑  מיקום החיבור בספריה הלאומית
מוזיאון מרמוטאן מונה

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  אמנות
 על שם:  Paul Marmottan 
 כתובת:  2 rue Louis-Boilly, 75016 Paris, France 
 מיקום:  הרובע השישה-עשר של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 מייסדים:  האקדמיה לאמנויות היפות, Paul Marmottan 
 מפעיל:  האקדמיה לאמנויות היפות 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1934
 תאריך פתיחה רשמי:  1934 
 אדריכל:  ז'אק קרלו 
 
 קואורדינטות:  48°51′33″N 2°16′03″E﻿ / ﻿48.859279605407°N 2.2673833239065°E﻿ / 48.859279605407; 2.2673833239065
 www.marmottan.fr
  (למפת פריז מוגדלת) מוזיאון מרמוטאן מונה(למפת פריז רגילה) מוזיאון מרמוטאן מונה
 
מוזיאון מרמוטאן מונה (בצרפתית: Musée Marmottan Monet) הוא מוזיאון הממוקם ברחוב לואי בויי ברובע ה-16 של העיר פריז, בירת צרפת, מציג את יצירות האמנים האימפרסיוניסטים קלוד מונה, אדגר דגה, אדואר מאנה, פייר-אוגוסט רנואר, ברת מוריזו וכן את אוסף דניאל וילדנשטיין של כתבי יד מאוירים.
היסטוריה

מבנה המוזיאון נבנה כמעון ציד עבור דוכס ואלמי. המבנה נרכש בשנת 1882 על ידי ז'ול מרמוטאן אשר הוריש אותו לבנו, פול מרמוטאן. פול עבר להתגורר במעון ואיכסן בו את אוסף הציורים שלו. במותו הוריש מרמוטאן את המבנה ואת האוסף שלו לאקדמיה לאמנויות היפות. בשנת 1934 פתחה האקדמיה באתר את המוזיאון. במהלך השנים נתרמו למוזיאון יצירות רבות נוספות, כאשר התרומה הידועה ביותר הייתה תרומתו של מישל מונה (Michel Monet), בנו ויורשו היחיד של קלוד מונה, אשר הוריש למוזיאון את יצירות אביו. כיום המוזיאון מציג את האוסף הגדול ביותר בעולם של יצירותיו של מונה.
ב-1985 נשדדו באיומי אקדח תשעה ציורים מאוסף המוזיאון, ביניהם ציורו של מונה "התרשמות, זריחה" שהתנועה האימפרסיוניסטית שאבה ממנו את שמה. חקירה משטרתית חשפה את כנופיית השודדים, שאחד מהם היה חבר היאקוזה, והציורים התגלו במסתור בקורסיקה והוחזרו למוזיאון ב-1990.
יצירותיו של מונה

אוסף הציורים של קלוד מונה מוצג בקומה תת-קרקעית שנבנתה במיוחד למטרה זו. תמונות רבות באוסף צוירו בביתו של מונה בז'יברני שבנורמנדי ומתארות מראות האהובים במיוחד על הצייר: חבצלות המים, גן הוורדים, פרחי האיריס, ערבה בוכייה והגשר היפני. בתוך 65 העבודות שהוריש בנו של מונה כלולים כמה מציוריו המפורסמים ביותר. בסך הכול מוצגות במוזיאון כשמונים מעבודות האומן, לרבות עבודות המראות את המעבר של מונה, בסוף ימיו, לעבר הציור המופשט.
בין העבודות הרבות המוצגות כאן ניתן למצוא כמה יצירות שזכו לפרסום עולמי נרחב: התרשמות זריחה (1872), הקתדרלה של רואן - אפקט של שמש בסוף היום (1892), לונדון - הפרלמנט (1905), רכבת בשלג (1875), הטווילרי (1876), על החוף בטרוביל (1870), תחנת הרכבת סן לזאר (1877), הסירה (1877), טיול ליד ארז'נטיי (1875) וציורים רבים מסדרת חבצלות המים.
יצירותיה של ברת מוריזו

אוסף הציורים השני בגודלו המוצג במוזיאון, הוא של הציירת האימפרסיוניסטית ברת מוריזו שהייתה תלמידתו של קורו. מוריזו מציגה ציורי שמן ואקוורלים. בין היתר: דיוקן עצמי (1885), עץ הדובדבן (1891), אז'ן מאנה (1875), אז'ן מאנה ובתו (1881). אז'ן מאנה הוא צייר צרפתי, אחיו של הצייר הנודע אדואר מאנה ובעלה של ברת מוריזו.
יצירות נוספות

במקום מוצגים גם ציורים של אומנים חשובים נוספים, בעיקר בני דורו של מונה. כמו: השדרות בשלג (1879) של קאמי פיסארו, דיוקן של גברת מונה (1873), וקלוד מונה קורא (1873) שניהם של אוגוסט רנואר, דיוקן של ברת מוריזו (1873) של אדואר מאנה, אביב בסביבות פריז (1879) של אלפרד סיסלי, זר פרחים (1897) של פול גוגן (תמונה שצוירה בטהיטי), ושלוש תמונות של גוסטב קייבוט: רחוב פריזאי בגשם (1877), חרציות לבנות וצהובות (1893), שיעור בפסנתר (1879).
אוספים

עזבונו של דניאל וילדנשטיין הכולל 228 כתבי יד מאוירים מן המאה ה-13 עד המאה ה-16, המציגים אסכולות אירופאיות שונות, מהווה חלק חשוב של התצוגה במוזיאון.
בקומת הקרקע, באזור חבוי במקצת, מוצג אוסף של רהיטי האימפריה הראשונה.
גלריית תמונות

"קלוד מונה קורא", ציור מאת רנואר
התרשמות, זריחה, יצירתו של קלוד מונה
דיוקן מישל מונה כילד, מאת אביו קלוד מונה