stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלקת כבד נגיפית
מאפיינים אפידמיולוגיים

הדבקה בנגיף הפטיטיס A נעשית כמעט אך ורק דרך מערכת העיכול (לוע-צואה, או fecal-oral route). על כן, הדבקה קיימת יותר באזורים צפופים עם היגיינה נמוכה, מגע עם מים או מזון מזוהמים. אין נשאות של המחלה והיא קיימת בצורתה החריפה בלבד (ולא הכרונית, בשונה למשל מהפטיטיס B או C). משך הדגירה של הנגיף בגוף יהיה בממוצע 30 יום. נוגדן לנגיף מעיד על הידבקות בעבר בנגיף, והמחלה נוטה להיות קשה יותר אצל מבוגרים. החיסון שפותח למחלה הביא לירידה של מעל 70% בהיארעות השנתית בארצות הברית של הדבקות חדשות.
הדבקה בנגיף הפטיטיס B נעשית במרבית המקרים באופן מילעורי (דרך העור)- למשל, במהלך הלידה או בעת קיום יחסי מין. גם מגע עם הפרשות של חולה מביאה להידבקות בנגיף. חיסון לנגיף הביא לירידה חדה, של מעל 90%, בהיארעות של הדבקות חדשות, ויש לבצע בדיקות סקרינינג לקבוצות אוכלוסייה מסוימות הנמצאות בסיכון (מזריקי סמים, קרובי משפחה של חולה במחלה, אנשים פעילים מינית או עם תיעוד של מחלת מין, חולי דיאליזה, נשים בהריון ועוד).
הדבקה בנגיף הפטיטיס C נעשתה בעבר בעיקר דרך מנות דם נגועות, אולם לאחר קיום מבחנים סרולוגיים מתקדמים הסיכוי להידבק על ידי מנת דם נגועה נמוך מאוד כיום ועומד על 1 למעל שני מיליון מנות דם. בנוסף להדבקה על ידי עירוי דם, ניתן להידבק באופן מילעורי (דרך העור)- כגון הזרקת סמים, או חשיפה תעסוקתית או רפואית לדם (למשל, חולי דיאליזה, או הידבקות של אנשי צוות רפואי- סיכון של 3% להידבקות על ידי מחט נגועה). ההידבקות בנגיף אינה נפוצה במהלך לידה או קיום יחסי מין, אלא אם יש נוכחות גבוהה של הנגיף בדם וזיהום בנוסף של הנגיף HIV. ברוב המדינות, שכיחות הזיהום נעה בין 1% עד 2% מהאוכלוסייה, אולם קיימות מדינות עם שכיחות גבוהה בהרבה, כך למשל במצרים יש שכיחות הגבוהה מ-20% בערים מסוימות. נגיף זה אחראי ל-40% ממחלות הכבד הכרוניות והוא מהווה את האינדיקציה העיקרית לצורך בהשתלת כבד, היות שבמרבית המקרים הדבקה בנגיף מביאה להיווצרות מחלה כרונית של הכבד ("הפטיטיס כרונית").
הדבקה בנגיף הפטיטיס D מתרחשת באמצעות מגע קרוב בין בני אדם (לא באופן מלעורי), כאשר באזורים אנדמיים (צפון אפריקה, מזרח אירופה, המזרח התיכון) הזיהום קיים אצל אנשים הסובלים מהפטיטיס B, בעוד שבארצות שאינן אנדמיות, הזיהום מוגבל לרוב לאנשים שנחשפו בעבר לעירויי דם או להזרקות סמים בעבר. בנוסף לכך, הדבקה יכולה להתרחש לאור הגירה של אוכלוסייה מאזורים אנדמיים לאזורים שאינם אנדמיים, או לחלופין לעבור דרך משתמשי סמים. מחלה זו עלולה להיות חריפה ופולמיננטית, בעיקר אם היא על רקע של הדבקה בהפטיטיס B או בנגיף ה- HIV.
הדבקה בנגיף הפטיטיס E דומה למודל ההדבקה על ידי הפטיטיס A, בעיקר לאחר זיהום של מקורות מים. נדיר כי תהיה הדבקה מאדם לאדם בהפטיטיס E, וזאת בשונה מנגיפי מעיים אחרים.
תסמינים קליניים

זיהום חריף בהפטיטיס מתחיל לאחר תקופת דגירה המשתנה בהתאם לנגיף הספציפי, כאשר לרוב מדובר במספר שבועות של דגירה טרם הופעת התסמינים. הסימנים הראשונים, או הפרודרום מאופיינים במגוון של תלונות שאינן ספציפיות - ירידה בתיאבון, הקאות, ובחילות המגיעות עם שינוי בחוש הטעם והריח, עייפות, חולשה, כאבי מפרקים ושרירים, כאבי ראש ולוע, פוטופוביה, שיעול ונזלת- תופעות אלו מקדימות את הופעת הצהבת בכשבוע עד שבועיים. חום נמוך יותר אופייני בהפטיטיס A או הפטיטיס E. טרם הופעת הצהבת, (כיום עד חמישה ימים) המטופל יכול להבחין בשתן כהה או בצואה חיוורת המעידים על היפרבילירובינמיה.
השלב הבא הוא הופעת צהבת, (שלב אשר לא חייב להתקיים אצל כל החולים). שלב הצהבת מאופיין בהיעלמות מרבית הסימפטומים הקודמים, אולם לעיתים נצפית ירידה במשקל גם במהלך שלב זה. הכבד הופך להיות מוגדל ורגיש ולרוב יש כאבים ברביע הימני העליון שבבטן יחד עם תחושת חוסר נוחות. ממצאים נוספים שיכולים להיות כוללים חסימת דרכי מרה, הגדלה של הטחול או של בלוטות לימפה צוואריות.
בשלב ההחלמה, התסמינים עצמם נעלמים, אולם עדיין יש עדות להגדלה מסוימת של הכבד וכן לממצאים הנותרים אבנורמליים בבדיקות הדם. ריפוי מלא, הן קליני והן ביוכימי, יכול להתרחש בתוך חודש עד חודשיים מההדבקה בהפטיטיס A או E, ועלול להימשך עד 3–4 חודשים במקרים של הידבקות בהפטיטיס B או C.
הידבקות במקביל הן בהפטיטיס B והן בהפטיטיס D מביאה לעיתים למחלה חמורה יותר, ואילו הידבקות בהפטיטיס D אצל אדם שהוא נשא כרוני של הפטיטיס B, דומה במאפייניה הקליניים להחרפה של המחלה הקיימת.
בדיקות מעבדה

אנזימי כבד - רמות אנזימי הכבד – ALT, ו-AST לרוב עולות ברמתן במהלך שלב הפרודרום, ולאחר מכן מתרחשת עליה ברמות הבילירובין, אולם הרמות אינן ביחס לחומרת המחלה. הרמות מגיעות לשיא בזמן הופעת הצהבת ולאחר מכן יורדות בהדרגה.
עליה בבילירובין - הצהבת מופיעה ברגע שרמות הבילירובין בדם עולות מעל 2.5 מ"ג לד"ל, ולרוב הבילירובין הכללי מתחלק שווה בשווה בין בילירובין ישיר ללא ישיר. רמות בילירובין הנשארות גבוהות (מעל 20 מ"ג לד"ל) קשורות למחלה חמורה יותר (אלא אם קיימת בנוסף מחלה המוליטית).
ספירת תאי דם לבנים תהיה לרוב נמוכה אולם זמנית, עם ריבוי יחסי של לימפוציטים - לימפוציטוזיס ואחוז מסוים של לימפוציטים א-טיפיים.
מדדי קרישת דם - חשובים לצורך הערכת תפקודי כבד, היות שהכבד אחראי בין היתר על סנתוז של פקטורי קרישה. רמות PT (זמן פרותרומבין) מוארכות מעידות על נזק רציני לכבד ופרוגנוזה גרועה יותר.
היפוגליקמיה יכולה להיווצר כתוצאה הן מבחילות והקאות, חוסר אכילה מספק של פחמימות בשלב המחלה וכן ירידה במאגרי הגליקוגן בכבד.
אבחנה

כאשר חולה מתלונן על סימנים קליניים המחשידים להפטיטיס, יש לערוך מספר בדיקות מעבדה ספציפיות לאיתור קיומם של הנגיפים בדם או קיום של נוגדנים כנגד מרכיבים בנגיפים אלו.
כיום מקובל לערוך ארבע בדיקות סרולוגיות כאמור:
נוכחות של האנטיגן להפטיטיס B - (חלבון המעטפת) - HBsAg
נוכחות של הנוגדן להפטיטיס A ‏- IgM anti-HAV
נוכחות של הנוגדן לחלבון הליבה להפטיטיס B ‏- IgM anti-HBc
נוכחות של הנוגדן להפטיטיס C ‏- anti-HCV
כל אחת מ-4 הבדיקות הללו יכולה להעיד על מצב החולה- כך למשל, מצב בו ה- HBsAg חיובי מעיד על זיהום בהפטיטיס B, כאשר במידה וקיימים נוגדנים מסוג IgM anti-HBc ההדבקה נעשתה בזמן האחרון (ואילו בהיעדר נוגדנים אלו הרי שהמחלה היא כרונית, היות שנוגדנים אלו נעלמים לאחר חצי שנה ממועד ההדבקה). כך למעשה, באמצעות שתי בדיקות ניתן לבסס האם יש הדבקה בנגיף והאם היא התרחשה לאחרונה או שהיא כרונית. במידה ויש הדבקה בהפטיטיס A, ניתן לראות נוגדנים מסוג IgM anti-HAV, ובמידה ויש הדבקה בהפטיטיס C, ניתן לראות נוגדנים להפטיטיס C.
פרוגנוזה

הפטיטיס חריפה: הידבקות בנגיף הפטיטיס A או B לרוב מביאה להפטיטיס חריפה אולם עם שיעור הבראה גבוה מאוד במרבית המקרים וללא סיבוכים. עם זאת, ישנם מצבים בהם ייתכנו סיבוכים של המחלה אשר עלולים להיות מסוכנים. סיבוכים אלו מתרחשים לרוב בגיל מבוגר יותר ואצל אנשים הסובלים ממחלות רקע, כאשר תסמינים קליניים חמורים כגון מיימת, צהבת קשה ואנצפלופתיה כבדית מצביעים על פרוגנוזה שאינה טובה. שיעור התמותה מהדבקה בהפטיטיס A ו- B הוא נמוך יחסית (0.1%) אולם בקרב חולים המאושפזים בגין הפטיטיס חריפה מנגיף הפטיטיס B, למשל, שיעור התמותה עולה ל-1% לפחות. הפטיטיס C היא מחלה חריפה פחות מבחינת השלב האקוטי שלה, וכן התמותה בשלב המוקדם היא נדירה, אולם קיימים סיכויים גבוהים של החולה לפתח מחלה כרונית.
הפטיטיס D, אשר מביא להדבקה של אנשים אשר נשאים כרוניים בהפטיטיס B, עלול לגרום למחלה פולמיננטית וחריפה עם שיעורי תמותה גבוהים יותר. הפטיטיס E מקושר בשיעורי תמותה של 1% עד 2% ואצל נשים בהריון בין 10% עד 20%.
הפטיטיס פולמיננטי: הסיבוך המפחיד והרציני ביותר אצל חולי הפטיטיס הוא הפטיטיס פולמיננטי- כלומר נזק נרחב ומסיבי לרקמת הכבד. אירוע זה הוא יחסית נדיר ונראה בעיקר בהפטיטיס B, D ו- E, אם כי הוא ייתכן גם בהדבקה בהפטיטיס A בעיקר אצל אנשים מבוגרים הסובלים ממחלה כבד כרונית. יש לחשוד בקיום של הפטיטיס פולמיננטי במצבים בהם החולה מפתח אנצפלופתיה עד כדי שקיעה בקומה, יחד עם בדיקות דם והדמיה המאששות נזק נרחב לכבד. הסימנים הבאים מעידים על מצב זה:
ממצאי מעבדה והדמיה: רמות PT מוארכות מאוד, כבד מוקטן באופן דרמטי, עליות מהירות בבילירובין, קיום מיימת ובצקות
סימנים קליניים: בלבול, דיס-אוריינטציה, עד כדי אנצפלופתיה ושקיעה בקומה.
רמות התמותה בהפטיטיס פולמיננטי כאמור הן גבוהות מאוד- מעל 80% למטופל הנמצא בקומה עמוקה- אולם מטופלים אשר שורדים לעיתים מציגים התאוששות ביוכימית והיסטולוגית מלאה. השתלת כבד היא מצילת חיים במקרים אלו, במידה וניתן לאתר כבד להשתלה בזמן.
התפתחות המחלה להפטיטיס כרונית- מחלה כרונית או הפטיטיס כרונית היא סיבוך של הדבקה חריפה בנגיף ההפטיטיס. המשמעות היא שיש עליה בסיכון לפתח מחלות כבד שונות כגון שחמת הכבד והתפתחות של סרטן הכבד כתוצאה מהנזק הכרוני הנגרם לתאי הכבד. הפטיטיס כרונית נפוצה בעיקר אצל חולים אשר נדבקו בהפטיטיס C- בין 85% עד 90% מן החולים שנדבקו בהפטיטיס C יפתחו מחלה כרונית, כאשר עד 20% ולעיתים אף יותר עלולים לפתח שחמת הכבד בתוך 10–20 שנים ממועד המחלה החריפה. לגבי הידבקות בהפטיטיס B, נמצא בבדיקות עכשוויות כי כ־1% מהחולים בהפטיטיס חריפה מפתחים מחלה כרונית (אלא אם מדובר בתינוקות אשר נדבקו במהלך הלידה, אצלם שיעור המחלה הכרוני הוא גבוה עד כדי 90%, או חולים מדוכאי חיסון וכן חולי דיאליזה למשל). סימנים קליניים ומעבדתיים המחשידים להתפתחות המחלה למחלה כרונית יכולים להיות למשל המשך תלונות הקשורות בעייפות, אובדן משקל וכדומה, חוסר התנרמלות של בדיקות תפקודי כבד במשך שנה לאחר המחלה, או נוכחות של אנטיגנים מסוימים של נגיף ההפטיטיס B יותר ממספר חודשים מסוים ממועד המחלה האקוטית. הדבקה בהפטיטיס D על גבי נשאות כרונית של הפטיטיס B מסבכת עוד יותר את מצב החולה בחלק מן המקרים ועלולה להביא להפטיטיס פולמיננטי או להתפתחות מהירה יותר של שחמת הכבד או סרטן הכבד.
טיפול בהפטיטיס

הטיפול בהפטיטיס ויראלית נחלק לטיפול במחלה האקוטית, במידה ויש צורך בכך, וכן טיפול במחלה הכרונית במידה ומתפתחת וכתלות בנגיף שהביא למחלה.
באופן כללי, מרבית החולים לא נדרשים לאשפוז בבית החולים אלא אם מדובר בהפטיטיס חריפה מאוד. במחלה האקוטית לאחר ההדבקה, מומלצת צריכת קלוריות גבוהה בעיקר בבוקר (היות שאחר הצהריים לרוב מתחילות בחילות). ניתן לתת כולסטריאמין במידה והחולה מתלונן על גרד, ובכל מקרה אין לתת סטרואידים בכל שלב של המחלה האקוטית.
הערות שוליים

↑  Hepatitis B Information for the Public באתר המרכזים האמריקאים לבקרת מחלות ומניעתן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558059805171  BnF: cb11938385f (data)  GND: 4290453-5  LCCN: sh85060291  NKC: ph127112 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תרשים של הנגיף הפטיטיס B
דראפט ה-NFL

דראפט ה-NFL הוא דראפט שנתי של ליגת ה-NFL. בתהליך זה קבוצות הליגה בוחרות שחקני מכללות הרשאים לשחק בליגה. שחקנים אלה מהווים את המאגר הזמין והעיקרי של שחקנים חדשים בליגה. דראפט ה-NFL החל ב-1936 ומתכונתו השתנתה מספר פעמים במשך השנים, אבל העקרונות הבסיסיים נותרו. נכון ל-2022 הדראפט כולל שבעה סיבובי בחירה ומטרתו העיקרית היא ליצור איזון בין קבוצות הליגה השונות.
לכל קבוצה ניתן מיקום בחירה העומד ביחס הפוך להישגיה בעונה שחלפה. כך שהקבוצה הגרועה ביותר מקבלת את זכות הבחירה הראשונה וכך בסדר יורד עד לקבוצה שזכתה בסופרבול שמקבלת את זכות הבחירה האחרונה. קבוצה יכולה בתורה לבחור כל שחקן שעדיין פנוי או לסחור במיקום עם קבוצה אחרת תמורת שחקן או שחקנים או מיקום אחר בדירוג או כל שילוב ביניהם. מעבר לבחירות הרגילות שנקבעות על פי מיקום הקבוצה, מחלקת הליגה מסוף הסיבוב השלישי ואילך, 32 בחירות מיוחדות, אותן מעניקה כפיצוי לקבוצות השונות בהתאם לאובדן שחקנים חופשים בשנה החולפת.
כאשר כל הקבוצות ניצלו את זכותן, הסתיים סיבוב בחירה ומתחיל סיבוב בחירה נוסף עד השלמת כל סיבובי הבחירה.
כדי למצות את היכולות לבחור את השחקנים הטובים ביותר כל הקבוצות מחזיקות סקאוטים שעוקבים אחרי רוב שחקני המכללות ומנקדים את יכולותיהם בשלל פרמטרים.
במשך השנים הפופולריות של הדראפט גדלה מאוד וכיום זה אחד מאירועי העל של ה-NFL ומשודר בפריים טיים ברשת ארצית כאשר מיקום הדראפט עצמו משתנה מעיר לעיר כל שנה. בשנים האחרונות הדראפט מתקיים בסוף אפריל או תחילת מאי.
כל הדראפטים > AFL

| שנה | קבוצה בוחרת ראשונה | בחירה ראשונה |
| --- | --- | --- |
| 1961 | באפלו בילס | קן רייס |
| 1962 | אוקלנד ריידרס | רומן גבריאל |
| 1963 | קנזס סיטי צ'יפס | באק ביוקנן |
| 1964 | בוסטון פטריוטס | ג'ק קונקאנון |
| 1965 | ניו יורק ג'טס | ג'ו ניימת' |
| 1966 | מיאמי דולפינס | ג'ים גרבובסקי |
דתן ואבירם

.
ציור מאת סנדרו בוטיצ'לי. דתן ואבירם נבלעים באדמה יחד עם קורח ועדתו
מות קורח, דתן ואבירם, ציור מאת גוסטב דורה
מות קורח, דתן ואבירם, ציור מעשה ידי מריה קוסוויי משנת 1800 לערך
דָּתָן וַאֲבִירָם הם דמויות מקראיות מתקופת דור המדבר, צאצאי שבט ראובן שהתנגדו למנהיגותו של משה והיו שותפים לעדת קורח שנבלעו באדמה.
דתן ואבירם הם בניו של אליאב, נכד של ראובן בן יעקב.
במקרא

בספר במדבר מסופר כי דתן ואבירם הצטרפו לקורח במחלוקתו נגד שליטתם של משה ואהרון.
משה רבנו, בפייסנותו קרא לדתן ואבירם כדי להעמיד אותם על טעותם, אך הם סירבו להיוועד עמו. כמו כן המעיטו בערכו של משה ובטיב היציאה איתו ממצרים בטוענם: "המעט כי העליתנו מארץ זבת חלב ודבש להמיתנו במדבר". לאחר שדתן ואבירם סירבו להפסיק המחלוקת אמר אלוהים למשה שבדעתו להשמידם. משה הזהיר את בני ישראל שלא יעמדו לידם כדי שלא יפגעו ולאחר מכן פתחה האדמה את פיה ובלעה את דתן ואבירם יחד עם קֹרַח ועדתו כפי שכתוב: "וירדו הם וכל אשר להם חיים שאולה, ותכס עליהם הארץ".
בפרשנות חז"ל

על פי המדרש, דתן ואבירם היו משוטרי ישראל, שתפקידם היה לאכוף את גזירות המצרים על בני ישראל. תפקידם לא הגן עליהם מהתעללויות של מצרים, ונאמר כי נוגשׂ מצרי אנס את אשתו של דתן.
המגע בין דתן ואבירם למשה רבנו החל מיד לאחר שמשה רבנו הרג מצרי שהתעלל בעברי. דתן ואבירם דיווחו לפרעה מלך מצרים על משה, וזה ציווה להורגו, ומשה נס על חייו למדיין.
אחרי דרישת משה מפרעה לשחרר את בני ישראל מעבדותם - בצו אלוהים - דתן ואבירם יצאו נגדו באומרם "ירא ה' אליכם וישפוט אשר הבאשתם את ריחנו בעיני פרעה ובעיני עבדיו לתת חרב בידם להורגנו".
גם אחרי שמשה ואהרן ניצחו את החרטומים בעימות ביניהם, לא נסוגו דתן ואבירם מעמדתם. כאשר רדפו המצרים אחרי בני ישראל והשיגו אותם על ים סוף, התריסו דתן ואבירם כלפי משה ואמרו "מה זאת עשית לנו להוציאנו ממצרים, הלא זה הדבר אשר דברנו אליך במצרים לאמור חדל ממנו ונעבדה את מצרים".
כשהמן ניתן לראשונה לבני ישראל, משה רבנו הסביר שצריך לאכול את המן בו ביום. ועם ישראל נהג כך מלבד דתן ואבירם שהשאירו את המן שלהם למחרת. הגמול על כך הגיע כאשר המן שנשאר למחרת התמלא תולעים והסריח.
כשהתנהל הוויכוח בין המרגלים שהלעיזו באוזני בני ישראל אודות ארץ ישראל, לבין יהושע בן נון וכלב בן יפונה שאמרו "עלה נעלה וירשנו אותה כי יכול נוכל לה", הסיתו דתן ואבירם את בני ישראל לחזור לחיי השיעבוד במצרים בהכריזם "ניתנה ראש ונשובה מצרימה".
פרשנים מאוחרים

הרב פנחס פרידמאן מביא בשם המהרי"ל דיסקין ובשם אחרונים אחרים על סמך מדרש (שלא נמצא לפנינו) שמהכפילות בפסוקים לגבי מעבר בני ישראל בים סוף אנו למדים שהים נבקע בשנית, ולפי חידושיהם קריעת הים בשנית הייתה עבור דתן ואבירם שנשארו קודם במצרים עם פרעה. קריעת הים עבורם במיוחד הייתה בזכות זה שהם קיבלו מכות במקום בני ישראל בזמן שהיו שוטרים ונוגשים עבור המצרים בזמן שעבוד מצרים.
דתן ואבירם בהלכה ובפולקלור

בשבת שירה בה קוראים בתורה על ירידת המן נהוג לפזר את שאריות האוכל לציפורים, וזאת בשל מדרש המספר כי בשבת הראשונה לירידת ה"מן" אמר משה כי בשבת לא ירד מן, וביום שישי תרד כמות כפולה גם בשביל שבת. דתן ואבירם פיזרו מהמן של יום שישי בשבת, וזאת כדי להפריך את דברי משה, אך ציפורים אכלו את המן שפוזר, וכך עם ישראל ראה את מימוש נבואת משה.
בפלוקלור היהודי דתן ואבירם משמשים כסמל לבעלי מחלוקת הרסניים: ”וכעת, רעם קולו של זימל... ראה איזו שואה המטת על ישיבה מפוארת. כל "תורה לשמה" מפולגת ומסוכסכת מחלוקת נוראה בין הבחורים אכלה כל חלקה טובה בישיבה... אם הישיבה תתפרק - וזה יקרה כנראה בקרוב מאוד- תזקוף זאת לזכות הקונטה שלך דתן ואבירם שכמותך.”
לקריאה נוספת

ישי חסידה, אישי התנך: דמותם ופעלם בפי חז"ל, הוצאת ראובן מס, 1991.
הרב ישראל דנדרוביץ, ניסי ההצלה של דתן ואבירם, בתוך: עץ חיים (כתב עת), גיליון כה, ניסן תשע"ו, עמודים: תיא - תכט.
הערות שוליים

↑  פרשת פינחס, ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוקים ה'–ט'
↑  פרשת קרח, ספר במדבר, פרק ט"ז, פסוקים א'–ג'
↑  ספר במדבר, פרק ט"ז, פסוק כ"ו.
↑  ספר שמות, פרק ה', פסוק י"ט ופירוש שפתי חכמים ושמות רבה שם.
↑  שמות רבה, פרשה א', פסקה כ"ח.
↑  ספר שמות, פרק ה', פסוקים כ'–כ"א ופירוש רש"י שם.
↑  ספר שמות, פרק י"ד, פסוקים ט'–י"ב ושמות רבה, פרשה א', פסקה ל'
↑  ספר שמות, פרק ט"ז, פסוקים י"ט–כ' ופירוש רש"י שם.
↑  ספר שמות, פרק י"ד, פסוק ד' ופירוש שמות רבה, פרשה א', פסקה ל'
↑  מאמרו של הרב פרידמאן
↑  ספר שמות, פרק ט"ז, פסוק כ"ה.
↑  מנהגי ישורון, צ"ד.
↑  מ. ארבל, בלתי הפיך 212.
| ספר במדבר |
| --- | --- | --- |
| פרשת במדבר | נשיאי השבטים • מפקד בני ישראל במדבר סיני • מחנה ישראל • פדיון בכורות • משא המשכן |  |
| פרשת נשא | שילוח טמאים • אשם גזלות וגזל הגר • פרשת סוטה • פרשת הנזיר • ברכת כהנים • נשיאת ארון הברית בכתף • קורבנות הנשיאים |  |
| פרשת בהעלותך | הדלקת הנרות במקדש • טהרת הלויים • פסח שני • חצוצרות הכסף ותקיעת הכהנים בחצוצרות • עמוד הענן • מסע המחנות • חובב בן רעואל • פרשת ויהי בנסוע • חטא המתאוננים • קברות התאווה • שבעים הזקנים ואלדד ומידד • צרעת מרים |  |
| פרשת שלח לך | חטא המרגלים • חטא המעפילים • נסכים • הפרשת חלה • חטאת עבודה זרה • המקושש • פרשת ציצית • ציצית • לא תתורו |  |
| פרשת קרח | מחלוקת קורח ועדתו • פריחת מטה אהרן • שמירת המקדש • מתנות כהונה |  |
| פרשת חקת | פרה אדומה • מי מריבה • מות אהרון הכהן • מלחמת מלך ערד • נחש הנחושת • שירת הבאר • מלחמת סיחון • מלחמת עוג |  |
| פרשת בלק | משלחת בלק אל בלעם • אתונו של בלעם • משלי בלעם • חטא בעל פעור |  |
| פרשת פינחס | מפקד בני ישראל בערבות מואב • בנות צלפחד • מינוי יהושע • קורבן התמיד • קורבן מוסף • מוסף ראש חודש |  |
| פרשת מטות | פרשת נדרים • הפרת נדרים • מלחמת מדין • הכשרת כלים • טבילת כלים • פרשת בני גד ובני ראובן |  |
| פרשת מסעי | נדודי בני ישראל במדבר • גבולות הארץ • נשיאי השבטים • ערי הלויים • ערי מקלט • רוצח בשגגה |  |
| דמויות מרכזיות | משה • אהרן • גרשון • קהת ומררי • אליצפן בן עוזיאל • אלעזר ואיתמר • האישה הכושית • מרים הנביאה • קרח בן יצהר • דתן ואבירם • און בן פלת • סיחון מלך האמורי • עוג מלך הבשן • בלק • בלעם בן בעור • כזבי בת צור • זמרי בן סלוא • פינחס • חמשת מלכי מדין • יהושע בן נון • כלב בן יפונה |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
דייוויד גאולד

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1865 גלאזגו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1936 (בגיל 70 בערך) גלאזגו, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות של גלאזגו 
 
דייוויד גאולד (באנגלית: David Gauld;‏ 7 בנובמבר 1865 – 18 ביוני 1936) היה אמן סקוטי שעבד בצבעי שמן וגם בוויטראז' ונחשב לאחד המחדשים בקבוצת "הנערים של גלאזגו". חלק מיצירותיו, כגון "סנט אנייס" ו"מוזיקה" נתפסות כמבשרות של תנועת האר נובו. יצירותיו היו מושפעות מאמנות יפנית ופרה-רפאלית.
ביוגרפיה

גאולד נולד בגלאזגו ושימש חניך בליטוגרפיה ומעצב ויטראז'ים אצל סטיבן אדם, ולאחר מכן למד בבית הספר לאמנות של גלאזגו בין השנים 1882 ל-1885. הוא נודע לציבור בשנות ה-80 של המאה ה-19 כאשר יצר סדרה של רישומי עט ודיו בהשפעה יפנית עבור מגזין שבועי בגלאזגו.
גאולד חלק את סטודיו בקירקקודברייט עם ויליאם סטיוארט מקג'ורג' ובשלב מאוחר יותר, חלק סטודיו עם הרינגטון מאן ברחוב סנט וינסנט 31 בגלאזגו בין השנים 1891 עד 1894. במהלך תקופה זו הוא עיצב חלונות ויטראז' עבור גאת'רי אנד וולס. בשנת 1895 נראה שגאולד נפרד ממאן, והידידות ביניהם הסתיימה. לאחר מכן גאולד שכר מקום חדש ברחוב ווסט ג'ורג' 138 בגלאזגו. הוא גם חי במקומות שונים בקירקודברייט, גלאזגו וצפון ברוויק. בשנת 1889 הוא חזר לבית הספר לאמנות בגלאזגו וקודם על ידי אלכסנדר ריד. הוא למד גם בפריז במשך תקופה מסוימת. כמו אמנים אחרים מגלאזגו, גאולד בילה במושבת האמנים בגרז-סור-לוינג בצרפת.
הוא נבחר כחבר שותף באקדמיה המלכותית הסקוטית ב-1918 והפך לחבר מלא באקדמיה ב-1924
גאולד נפטר ב-18 ביוני 1936 בבית האבות לימקילנס באיסט קילברייד. הוא נקבר בבית הקברות איסט קילברייד.
גלריה

מוזיקה
סנט אנייס
הערות שוליים

↑  Victoria Fine Art. "David Gauld Biography of Artist".
↑  Always happy in his designs: The legacy of Stephen Adam".
1 2  John House & MaryAnne Stevens (Editors) (1979). Post-Impressionism. The Royal Academy of Arts/Weidenfeld and Nicolson
1 2  Pollockshields Heritage. "David Gauld (1865–1936)". Pollockshields Heritage.
↑  Glasgow stained glass, by Michael Donnelly
↑  Alexander Reid in Context, Frances Fowle,_vol1
↑  Frances Spalding (1990). 20th Century Painters and Sculptors. Antique Collectors' Club
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1206566353  RKD: 30461  ULAN: 500000959  VIAF: 95686484   WorldCat (עם VIAF): 95686484
הארמייה השישית (האימפריה היפנית)

| --- | --- |
חיילים סובייטים בוחנים טנק יפני של הארמייה השישית שנלכד במהלך קרב חלקין גול
חיילים סובייטים בוחנים טנק יפני של הארמייה השישית שנלכד במהלך קרב חלקין גול
 פרטים
 מדינה:  יפן האימפריה היפנית
 שיוך:  הצבא הקיסרי היפני הצבא היפני הקיסרי
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  4 באוגוסט 1939 – 15 באוגוסט 1945 (6 שנים)
 מקים היחידה:  ריפאי אוגישו
 מלחמות:  קרב חלקין גול מלחמת סין–יפן השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הארמייה השישית (ביפנית: 第6軍) הייתה ארמייה של הצבא היפני הקיסרי.
היסטוריה

הארמייה היפנית השישית הוקמה לראשונה ב-4 באוגוסט 1939 כחיל מחיל המצב היפני במנצ'וריה, שנועד להגן על האזור מפני פלישה אפשרית של הצבא האדום. ב-11 במאי החשש אכן התגשם, וסכסוך פרץ בין האימפריה היפנית לברית המועצות שנודע בשם "תקרית נומונהאן". בקרב חלקין גול ספגה הארמייה הפסדים קשים ולקח לה זמן להתאושש. לאחר הקרב, הועברה לאזור העיר האילר במונגוליה הפנימית, העיר הייתה בסיס הצבא היפני באזור. במהלך מלחמת סין–יפן השנייה, היא לא לקחה חלק פעיל ושימשה בעיקר כחיל מצב וכוח מילואים.
ב-26 בינואר 1945, הארמייה השישית הועברה לאזור סין והוצבה תחת פיקוד "צבא המשלוח סין". היא נשלחה לדרום סין כדי לחזק את הכוחות יפניים בחזית ווהאן-צ'אנגשה האסטרטגית. העברתה נועדה למלא את החלל שנוצר באזור בעקבות מבצע איצ'י-גו. ב-15 באוגוסט 1945, בעקבות כניעת האימפריה היפנית, נכנעה הארמייה השישית לכוחות בעלות הברית באזור מחוז ג'ג'יאנג.
מפקדים

לוטננט גנרל ריפאי אוגישו (1 באוגוסט 1939 - 6 בנובמבר 1939)
לוטננט גנרל טוג'י יאסוי (6 בנובמבר 1939 - 15 באוקטובר 1941)
גנרל סאיצ'י קיטה (15 באוקטובר 1941 - 1 במרץ 1943)
לוטננט גנרל טאיצו אישאיגורו (1 במרץ 1943 - 7 בינואר 1944)
לוטננט גנרל ג'ירו שוגאווה (7 בינואר 1944 - 15 באוגוסט 1945)
הארמייה השישית (ברית המועצות)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 בסיס האם:  Agalatovo 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1939–הווה (כ־85 שנים)
 מקים היחידה:  משרד ההגנה של ברית המועצות
 מלחמות:  פלישת ברית המועצות לפולין, מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  Vladislav Nikolaievitch Ierchov 
 מפקדים
 עיטורים
 עיטור הדגל האדום 
 
הארמייה השישית (ברוסית: ‎6-я армия) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

היחידה הוקמה ב-28 בספטמבר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור ויניצה. היא השתתפה בפלישת ברית המועצות לפולין. לאחר סיום הקרבות היא הוצבה באוקראינה.
לאחר פלישת הוורמאכט לברית המועצות, הארמייה השישית החלה בקרבות מגננה באזור לבוב. במהלך יולי חזית הארמייה נפרץ ובסוף יולי יחידותיה רוכזו באזור דנייפרופטרובסק. ב-2 באוגוסט במהלך קרב אומן הארמייה השישית כותרה ומפקדה איוואן מוזיצ'נקו נהרג. ב-10 באוגוסט 1941 הארמייה פורקה.
ב-25 באוגוסט 1941 הוחלט להקים את הארמייה מחדש. היא השתתפה בהגנה על אזור דונבס ובקרבות באזור חרקיב. ב-25 במאי 1942 היא כותרה ורק לאחר קרבות קשות חלק מיחידותיה הצליחו לפרוץ את המצור. ב-10 ביוני 1942 הארמייה השישית פורקה.
ב-7 ביולי 1942 הוחלט להקים את הארמייה השישית בפעם השלישית. היא השתתפה במבצע וורונז'-וורושילובגרד. בהמשך, בתחילת 1943 היא לחמה באזור חרקיב ודונבס. בשנת 1943 הארמייה צורפה ליחידות של החזית האוקראינית השלישית. היא לחמה בדרום אוקראינה הסובייטית והשתתפה בשחרור העיר אודסה. ביוני 1944 רוב היחידות הועברו לארמייה ה-37 וארמייה ה-46. בדצמבר 1944 הארמייה השישית תוגברה ביחידות חדשות ורוכזה באזור סנדומיר. עד למאי 1945 היחידות לחמו באזור וורוצלב. בספטמבר 1945 הארמייה השישית פורקה.
בשנת 1952 הארמייה השישית הוקמה מחדש. היא הוצבה באזור מורמנסק ובהמשך הועברה לקרליה הסובייטית. בשנת 1974 לארמייה השישית הוענק עיטור הדגל האדום. לאחר התפרקות ברית המועצות הארמייה השישית פורקה.
בשנת 2010, במסגרת הקמת המחוז הצבאי המערבי / פיקוד מערבי מבצעי-אסטרטגי עם מפקדה בסנט פטרבורג, הוקמה הארמייה מחדש. בפברואר 2022 כוחות הארמייה משתתפים בקרב על חרקוב כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה.
מפקדים

פיליפ גוליקוב (ספטמבר 1939 - יולי 1940)
איוואן מוזיצ'נקו (יולי (1940 - אוגוסט 1941)
רודיון מלינובסקי (אוגוסט - דצמבר 1941)
אבקסנטי דורודניאנסקי (ינואר 1941 - מאי 1942)
פיודור חריטונוב (יולי 1942 - מאי 1943)
יוואן שלומין (מאי 1943 - מאי 1944)
ויאצ'סלב צבטייב (ספטמבר 1944)
פיודור קולישב (ספטמבר - דצמבר 1944)
ולדימיר גלוזדובסקי (דצמבר 1944 - מאי 1945)
ד'תרע"ו

ד'תרע"ו (4676)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-12 בספטמבר 915 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 30 באוגוסט 916. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
דראפט ההרחבה של שנת 1961 ב-NBA

דראפט ההרחבה של שנת 1961 בליגת ה-NBA היה דראפט ההרחבה הראשון שנערך בתולדות הליגה. הדראפט התקיים ב-26 באפריל 1961 בעקבות הצטרפתה הצפויה של שיקגו פקרס לליגה בעונת 1961. עם השנים עברה הקבוצה מספר גלגולים וכיום היא נקראת וושינגטון ויזארדס.
תהליך הבחירה

בדראפט הרחבה לכל קבוצה יש אפשרות "להגן" על חלק משחקני הסגל שלה, בחירת השחקנים מתבצעת מתוך רשימת השחקנים הלא-מוגנים. בדראפט הנוכחי כל קבוצה יכלה להגן על שמונה משחקני הסגל שלה. בדראפט התקיים סיבוב בחירה אחד בו בחרה הקבוצה שחקן אחד מכל אחת מהקבוצות בליגה.
הפקרס בחרו בארצ'י דיס, לשעבר בחירה שנייה בדראפט של שנת 1958, אך הוא שיחק רק תקופה קצרה בקבוצה בטרם הועבר בטרייד יחד עם ברני קייבל לסנט לואיס הוקס בתמורה לסיהוגו גרין, הבחירה הראשונה בדראפט 1956. דייב באד, שנבחר בדראפט מניו יורק ניקס, הועבר חזרה לניקס בטרייד תמורת צ'ארלי טיירה ובוב מקניל, מבלי ששיחק במדי הפקרס. שישה שחקנים מתוך השמונה שנבחרו בדראפט שיחקו בקבוצה בעונת הבכורה שלה, אך רק שני שחקנים שיחקו בקבוצה יותר מעונה אחת.