stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טופולוגיה קבוצתית
לקריאה נוספת

דניאלה ליבוביץ, כרך א' (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), 1997, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה
דניאלה ליבוביץ, כרך ב' (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), 1997, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה
דניאלה ליבוביץ, כרך ג' (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), 1997, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה
| טופולוגיה קבוצתית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מרחב מטרי • מרחב טופולוגי • פונקציה רציפה • הומיאומורפיזם |  |
| בתוך המרחב | קבוצה פתוחה • קבוצה סגורה • פנים • סגור • שפה • סביבה • נקודת הצטברות • קבוצה צפופה • קבוצה דלילה • בסיס • סדרת קושי |  |
| תכונות של מרחבים טופולוגיים | תכונות של מרחבים טופולוגיים |  |
| אקסיומות ההפרדה | T0 •  ‏ T1 • ‏ T2 (מרחב האוסדורף) • T2.5 • מרחב האוסדורף לחלוטין • T3 (מרחב רגולרי) • T3.5 • ‏ T4 (מרחב נורמלי) • T5 • ‏ T6 • מרחב מטריזבילי |  |
| אקסיומות המנייה | С1 •  ‏ С2 •  מרחב ספרבילי |  |
| קומפקטיות | קבוצה קומפקטית • מרחב קומפקטי מקומית • מרחב לינדלף • קבוצה קומפקטית יחסית • מרחב  פרה-קומפקטי |  |
| תכונות נוספות | מרחב שלם • קשירות • מרחב בר • מרחב פולני |  |
|  ק  |  ק  |  |
| בניות | מרחב מכפלה •  טופולוגיה מושרית • מרחב מנה •  קומפקטיפיקציה (קומפקטיפיקציה חד-נקודתית, הקומפקטיפיקציה של סטון צ'ך) • השלמה |  |
| משפטים | הלמה של אוריסון • משפט טיטצה • משפט המטריזציה של אוריסון • משפט טיכונוף • משפט הקטגוריה של בר |  |
| דוגמאות | קבוצת קנטור • עקומת הסינוס של הטופולוגים •  מרחב המסרק  •  הישר הארוך  • מישור מור  •  מרחב אוריסון אוניברסלי |  |
| שונות | טופולוגיה חלשה  • תכונה מקומית • אלומה • מרחב כיסוי |  |
 נושאים בטופולוגיה: טופולוגיה קבוצתית • טופולוגיה אלגברית • טופולוגיה גאומטרית  נושאים באנליזה מתמטית:  חשבון אינפיניטסימלי (מונחון) •   אנליזה וקטורית • משוואות דיפרנציאליות רגילות וחלקיות • טופולוגיה קבוצתית וגאומטרית • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה
תהילים קכ"ה

תהילים קכ"ה הוא המזמור ה-125 בספר תהילים (בנוסח תרגום השבעים והוולגטה, מספור הפרקים שונה במעט וזהו המזמור ה-124). המזמור הוא חלק ממחזור של חמישה עשר שירי המעלות והוא פותח במילים: ”שִׁיר הַמַּעֲלוֹת: הַבֹּטְחִים בַּה' כְּהַר צִיּוֹן לֹא יִמּוֹט לְעוֹלָם יֵשֵׁב” (תהילים, קכ"ה, א').
תכלית המזמור היא בקשת משורר תהילים מהאל שייטיב עם הצדיקים ההולכים בדרכו, עם עם ישראל ועם עירו ירושלים ומנגד ישמיד את הרשעים. זהו מזמור ביטחון בה' בו בעל המזמור פונה בתפילת יחיד אל ה' בשם העם כולו.
תוכן המזמור ומבנהו

ניתן לחלק את המזמור לשלושה חלקים: חלק ראשון: פסוקים א' - ב', חלק שני: פסוק ג' וחלק שלישי: פסוקים ד' - ה'. בחלק הראשון מתוארת החכמה אשר מצויה בבוטחים בה', ביטחון שיגן על הצדיקים, על העיר ירושלים ועל עם ישראל. חלקו השני של המזמור מתאר את הצלתם הצדיקים בידי ה'; וחלקו השלישי של השיר דן בבקשת בעל המזמור מה', שייטיב עם הצדיקים וישמיד "אֶת-פֹּעֲלֵי הָאָוֶן" אלה הרשעים.
תוכן המזמור ומבנהו > חלק ראשון

בפסוק הראשון מובע הרעיון כי המאמינים בדרכו והבוטחים בה', יראו כי ה' לא יתמוטט לעולם כמו שירושלים תהיה מיושבת לעולם והביטחון ישרור בה לעד. בפסוק ב' מתוארת ירושלים על שלל גבעותיה מסביב. אלה מעניקים לעיר תחושת ביטחון. כשם שירושלים המוקפת בהרים המגינים עליה כך מסתובב ה' מסביב לעמו ומגן עליו. בפסוק ג', חלקו השני של המזמור מבשר המשורר כי ה' יגן על הצדיקים ממקל הרשעים. כאשר ה' מגן על הצדיקים הוא מונע מהם לחטוא.
תוכן המזמור ומבנהו > חלק שני

בפסוק ד' הפותח את חלקו השני של המזמור קורא בעל המזמור לה' לתת שכר לצדיקים על מעשיהם הטובים באמצעות המילה "היטיבה", מילת זירוז ובקשה. בפירושו לספר דברים, פרק ו', פסוק י"ח "ועשית הישר והטוב" מתייחס רמב"ן לפסוק ד' במזמור: "היטיבה ה' לטובים ולישרים בלבותם." בעקבות חז"ל טוען הרמב"ן כי "זו פשרה לפנים משורת הדין". כלומר עשיית הטוב מתוך הפנמה שאת החוק יש לכבד ועשיית הטוב נמצאת בלב הצדיק בכל עת.
פסוק ה הוא ניגוד לבקשה המופיעה בפסוק ד' בו מבקש המשורר מה' לגמול לצדיקים ולהשיב להם טובה ובפסוק ה מבקש כי יגמול לרשעים "ויוליכם ה' את פועלי אוון" כלומר ירחיקם ובזה גם עונשם.
תוכן המזמור ומבנהו > חלק שני > ברכת שלום על ישראל

ברכת שלום על ישראל בפסוק החותם את המזמור, מנוסחת כבקשה ועומדת בניגוד לבקשת המשורר שיגמול לרשעים כגמולם. ברכה זו היא ברכה כוהנית. ברכה של שלום לישראל חותמת מספר מזמורי תהילים נוספים כ"ט, י"א, קכ"ח, וקכ"ב ברכת שלום לירושלים ולבניה גם היא באה בסיומו של המזמור.
המזמור בליטורגיה

בחלק מקהילות אשכנז, נוהגים לומר מזמור זה (יחד עם "ברכי נפשי" ושאר מזמורי שיר המעלות) אחרי תפילת מנחה של שבתות החורף, כלומר משבת בראשית עד (ולא עד בכלל) שבת הגדול.
המזמור בספרות חז"ל

פסוק ה' במזמור משמש את ר' ירמיה בדרשה המופיעה בספרא המפרשת את פעולת ה' בעולם באופן אוניברסלי:
"אשר יעשה אותם האדם" - היה ר' ירמיה אומר, מנין אתה אומר אפילו נכרי ועושה את התורה הרי הוא ככהן גדול? תלמוד לומר "אשר יעשה אותם האדם וחי בהם". 

וכן הוא אומר "וזאת תורת האדם..." (ספר שמואל ב', פרק ז', פסוק י"ט)- "תורת הכהנים ולוים וישראל" לא נאמר אלא "תורת האדם". 

וכן הוא אומר "פתחו שערים..." (ספר ישעיהו, פרק כ"ו, פסוק ב') - "ויבא כהנים לוים וישראל" לא נאמר אלא "ויבא גוי צדיק שומר אמונים". 

וכן הוא אומר "זה השער לה'..." (ספר תהילים, פרק קי"ח, פסוק כ') - "כהנים לוים וישראל" לא נאמר אלא "צדיקים יבואו בו". 

וכן הוא אומר "רננו..." (ספר תהילים, פרק ל"ג, פסוק א') - "כהנים לוים וישראל" לא נאמר אלא "רננו צדיקים בה' ". 

וכן הוא אומר "הטיבה ה'..." (ספר תהילים, פרק קכ"ה, פסוק ד') - "לכהנים לוים וישראל" לא נאמר אלא "הטיבה ה' לטובים" - הא אפילו נכרי ועושה את התורה הרי הוא ככהן גדול.
הדרשה מציגה אוסף פסוקים שעל פי פרשנותו של ר' ירמיה פונים לכלל האנושות. כך לדוגמה הפסוק "אשר יעשה אותם האדם וחי בהם" - לא ישראל, אלא האדם. וכך בפסוקים הבאים הפונים אל "גוי צדיק" ואל צדיקים. את הדרשה חותם פסוק דווקא ממזמור קכ"ה, הפרק הקובע ש"ה' סביב לעמו". ר' ירמיה בוחר את המשך הפרק - "הֵיטִיבָה ה' לַטּוֹבִים וְלִישָׁרִים בְּלִבּוֹתָם" - לא יהודים, לא גויים, אלא טובים וישרים.
המזמור בתרבות

בהשראת המזמור כתב פינקי ובר את השיר "ירושלים הרים סביב לה". את השיר הלחין ירחמיאל ביגון. השיר זכה לביצוע מקהלת פרחי מיאמי.
הערות שוליים

↑  גרשון גליל, עולם התנ"ך: תהילים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1996, עמ' 12
1 2 3 4  אביגדור הורוויץ, עולם התנ"ך: תהילים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1996, עמ' 227
↑  רון מרגולין, הדת הפנימית: פנומנולוגיה של חיי הדת הפנימיים והשתקפותם במקורות היהדות מן המקרא עד החסידות, רמת גן, בר-אילן, 2012, עמ' 235
↑  בלהה ניצן, ליטורגיה בקומראן: תפילות קבע, בתוך: מגילות קומראן מבואות ומחקרים - כרך ראשון, מנחם קיסטר עורך, ירושלים, יד בן צבי, 2009, עמ' 234
↑  רמ"א, אורח חיים, סימן רצ"ב, סעיף ב'; סדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, עמ' 268.
| מזמורי ספר תהילים |
| --- | --- | --- |
| מזמורים בנוסח המסורה | א' • ב' • ג' • ד' • ה' • ו' • ז' • ח' • ט' • י' • י"א • י"ב • י"ג • י"ד • ט"ו • ט"ז • י"ז • י"ח • י"ט • כ' • כ"א • כ"ב • כ"ג • כ"ד • כ"ה • כ"ו • כ"ז • כ"ח • כ"ט • ל' • ל"א • ל"ב • ל"ג • ל"ד • ל"ה • ל"ו • ל"ז • ל"ח • ל"ט • מ'  • מ"א • מ"ב • מ"ג • מ"ד • מ"ה • מ"ו • מ"ז • מ"ח • מ"ט • נ' • נ"א • נ"ב • נ"ג • נ"ד • נ"ה • נ"ו • נ"ז • נ"ח • נ"ט • ס' • ס"א • ס"ב • ס"ג • ס"ד • ס"ה • ס"ו • ס"ז • ס"ח • ס"ט • ע' • ע"א • ע"ב • ע"ג • ע"ד • ע"ה • ע"ו • ע"ז • ע"ח • ע"ט • פ'  • פ"א • פ"ב • פ"ג • פ"ד • פ"ה • פ"ו • פ"ז • פ"ח • פ"ט • צ' • צ"א • צ"ב • צ"ג • צ"ד • צ"ה • צ"ו • צ"ז • צ"ח • צ"ט • ק' • ק"א • ק"ב • ק"ג • ק"ד • ק"ה • ק"ו • ק"ז • ק"ח • ק"ט • ק"י • קי"א • קי"ב • קי"ג • קי"ד • קט"ו • קט"ז • קי"ז • קי"ח • קי"ט • ק"כ • קכ"א • קכ"ב • קכ"ג • קכ"ד • קכ"ה • קכ"ו • קכ"ז • קכ"ח • קכ"ט • ק"ל • קל"א • קל"ב • קל"ג • קל"ד • קל"ה • קל"ו • קל"ז • קל"ח • קל"ט • ק"מ • קמ"א • קמ"ב • קמ"ג • קמ"ד • קמ"ה • קמ"ו • קמ"ז • קמ"ח • קמ"ט • ק"נ |  |
| מזמורים חיצוניים | קנ"א • קנ"ב • קנ"ג • קנ"ד • קנ"ה |  |
No Rules!

"No Rules!" (בעברית: "אין חוקים!") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הפיני טמו קייסטרי, הידוע בשם הבמה Windows95man, בהשתתפות הנרי פיספאנן. זהו שיר הומוריסטי, שנוצר בהשראת דרך חייו של קייסטרי – אופטימית ומלאת הומור. נכתב והולחן על ידי קייסטרי, פיספאנן ויוסי רוינה, ויצא לאור ב-16 בינואר 2024 תחת חברת התקליטים אול דיי אנטרטיינמנט אוי. לאחר ניצחונו ב-Uuden Musiikin Kilpailu 2024 נבחר לייצג את פינלנד באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשודיה.
רקע

"No Rules!" נכתב והולחן על ידי צמד הזמרים ויוסי רוינה. בראיונות שונים הצהיר קייסטרי כי המסר של השיר הוא "לא לקחת את החיים ברצינות יתר", ולהשתדל להישאר רגועים בכל סיטואציה. שם השיר מתייחס למנטרה שהנחתה אותו במהלך חייו, "אין חוקים". בנוסף, השווה את העם הפיני לסדרת האנימציה "לוני טונס".
תחילה היה אמור "No Rules!" להיות מבוצע על ידי קייסטרי בלבד. עם זאת, קייסטרי הצהיר בריאיון כי הוא תר אחר זמר נוסף שיוכל לשיר את פזמון השיר, שמבחינה ווקאלית נחשב לקשה ולגבוה. לטענתו, רק פיספנן היה מסוגל לעשות זאת, בשל מנעדו הקולי הרחב. ב-10 בינואר 2024 הוכרז כי הצמד ישתתף בקדם הפיני לאירוויזיון הקרוב. מופע השקת השיר נערך שישה ימים מאוחר יותר. באותו היום פורסם גם הווידאו קליפ הרשמי שלו.
ביקורות

"No Rules!" זכה לביקורות מעורבות. בן רוברטסון מ-ESC Insight שיבח אותו ואת מסרו, הרעיף מחמאות על הפשטות שלו ועל היותו "טיפשי" יותר בהשוואה לשירים אחרים שנשלחים לאירוויזיון, וטען כי ניתן לשלוח שירים חסרי רצינות לתחרות ולהצליח. יוסו מטנן מ-Helsingin Sanomat טען כי השיר מזלזל בשופטי האירוויזיון, וזו מעין בדיחה שנשלחה לבמה הגדולה ביותר בעולם. עם זאת, ציין כי "No Rules!" נשמע טוב.
תחרות הזמר של האירוויזיון > לפני האירוויזיון

Uuden Musiikin Kilpailu 2024 הייתה המהדורה ה-13 של תחרות הקדם המסורתית של פינלנד לתחרות הזמר של האירוויזיון, שאורגנה והופקה על ידי Yle. היא התפרשה על מופע אחד ב-10 בפברואר 2024, שהתקיים באצטדיון נוקיה בטמפרה. המשדר הונחה על ידי פילבי המליינן, ויוי פומפנן ובנג'מין. זהות הזוכה נקבעה על ידי שילוב של הצבעות הקהל (75%) וקולות השופטים הבין-לאומיים מארמניה, לוקסמבורג, סלובניה, ספרד, שוודיה, אוקראינה והממלכה המאוחדת (25%).
ב-10 בינואר 2024 הוכרז כי הצמד ישתתף בקדם הפיני לאירוויזיון הקרוב. מופע השקת השיר נערך שישה ימים מאוחר יותר. הופעתם בקדם התחילה כאשר קייסטרי בוקע מתוך ביצה ענקית עשויה מבד ג'ינס, כשהוא לבוש בחולצה ישנה עם הסמל של Microsoft Windows בשנת 1995 וכובע בייסבול. פיספאנן לעומתו עומד על הביצה עצמה, כשהוא עוטה על עצמו מכנסיים קצרים. לקראת סיום ההופעה אוחז קייסטרי בשני צינורות המעיפות ניצוצות אש לשני כיוונים שונים. על-אף שהגיע למקום האחרון בדירוג השופטים, זכה למירב הנקודות מהקהל (313) בפער גדול של 40 נקודות מהמקום השני, שרה סיפולה עם "Paskana".‏
תחרות הזמר של האירוויזיון > באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-28 בינואר 2024 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ‌פינלנד שובצה לחלקו השני של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-7 במאי.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2024 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. פינלנד הופיעה עשירית, אחרי סלובניה ולפני מולדובה. ב-7 במאי עלו קייסטרי ופיספאנן על בימת חצי הגמר הראשון של האירוויזיון וביצע את שירם "No Rules". בסוף הערב הוכרז השיר כאחד מעשרת השירים שהעפילו לגמר. בגמר, שנערך ב-11 במאי, הופיעה פינלנד כשיר מספר 17, אחרי סרביה ולפני פורטוגל. פינלנד סיימה את התחרות במקום ה-19 עם 38 נקודות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 6 |  |
המשפחה הראשונה של ארצות הברית

המשפחה הראשונה של ארצות הברית (באנגלית: The first family of the United States) היא משפחתו של נשיא ארצות הברית, שהוא גם ראש המדינה וגם ראש הממשלה של ארצות הברית. בני המשפחה הראשונה מורכבים מהנשיא, הגברת הראשונה של ארצות הברית, וכל אחד מילדיהם. עם זאת, קרובי משפחה קרובים אחרים של הנשיא והגברת הראשונה, כגון הורים, נכדים, ילדים חורגים וגיסים, עשויים להיות מסווגים כבני המשפחה הראשונה, אם הם מתגוררים במעון ההנהלה של מתחם הבית הלבן.
בארצות הברית, המונח "משפחה ראשונה" בהתייחסות מקרית למשפחתו הקרובה של הנשיא, משמש לרוב על ידי התקשורת ובפרט צוות העיתונות של הבית הלבן. באופן אינדיבידואלי, כל אחד מבני המשפחה הראשונה מקבל שם קוד של השירות החשאי של ארצות הברית. שמות קוד אלה משמשים סוכנים מיוחדים, המזהים באופן ייחודי את בני המשפחה הראשונה לצורך הגנתם, כמו גם לצורך קיצור, בהירות ומסורת.
גלריית תמונות

משפחתו של הנשיא לשעבר ריצ'רד ניקסון הכוללת את אשתו פט ניקסון ובנותיהם טרישה וג'ולי
משפחתו של הנשיא לשעבר ג'רלד פורד הכוללת את אשתו בטי פורד וילדיהם סוזן, מייקל, ג'ק וסטיבן
משפחתו של הנשיא לשעבר ג'ימי קרטר הכוללת את אשתו רוזלין קרטר וילדיהם ג'ון, ג'יימס ארל קרטר השלישי, דונל ואיימי
משפחתו של הנשיא לשעבר רונלד רייגן הכוללת את אשתו ננסי רייגן וילדיהם מורין, מייקל, פטי ורון
משפחתו של הנשיא לשעבר ג'ורג' הרברט ווקר בוש הכוללת את אשתו ברברה בוש וילדיהם ג'ורג' ווקר בוש, ג'ב בוש, ניל בוש, מרווין בוש, ודורותי בוש
משפחתו של הנשיא לשעבר ביל קלינטון הכוללת את אשתו הילרי קלינטון ובתם צ'לסי קלינטון
משפחתו של הנשיא לשעבר ג'ורג' ווקר בוש הכוללת את אשתו לורה בוש ובנותיהם ברברה וג'נה
משפחתו של הנשיא לשעבר ברק אובמה הכוללת את אשתו מישל אובמה ובנותיהם סשה ומליה
משפחתו של הנשיא דונלד טראמפ הכוללת את אשתו מלאניה טראמפ, בנם המשותף ברון טראמפ וילדיו דונלד ג'וניור, איוונקה, אריק וטיפאני
משפחתו של הנשיא לשעבר ג'ו ביידן אשר כוללת את אשתו ג'יל ביידן וילדיהם האנטר ואשלי
משפחתו של הנשיא הנוכחי דונלד טראמפ אשר כוללת את אשתו מלאניה טראמפ, בנם המשותף ברון טראמפ וילדיו דונלד ג'וניור, איוונקה, אריק וטיפאני
ראו גם

משפחת בוש
חיות מחמד של נשיאי ארצות הברית
פנטום האופרה

ערך זה עוסק ברומן מאת גסטון לרו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כריכת הספר במהדורתו השנייה
 מידע כללי
 מאת:  גסטון לרו
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  רומן אימה גותי בלשי
 נושא:  The Phantom of the Opera 
 מקום התרחשות:  פריז 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1909
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה - 167 מהדורה שנייה - 193
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה - לא ידוע מהדורה שנייה - הוצאת לדורי
 תאריך:  מהדורה ראשונה - 1953 מהדורה שנייה - 1989
 תרגום:  מהדורה ראשונה - שעיהו לויט מהדורה שנייה - אריה חשביה
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002257301, 001099760
 
פנטום האופרה (בצרפתית: Le Fantôme de l'Opéra) הוא רומן אימה גותי בלשי שנכתב על ידי הסופר הצרפתי גסטון לרו ופורסם לראשונה בשנת 1909. הסיפור עוסק באהבתו הטרגית של גאון מעוות לזמרת אופרה צעירה יפה ומוכשרת, על רקע בית האופרה "לה גרנייה" בפריז.
לרו כתב את הסיפור כרומן בלשי רווי מסתורין, שפורסם בהמשכים בעיתונות הצרפתית. הספר בנוי כחקירה בלשית אותה עורך לרו, וכולל שיחות עם הדמויות השונות ששרדו, כאשר כל אחת מספרת את נקודת המבט שלה ולפעמים הן מצטלבות. הספר שוזר בתוכו פרטים בדיוניים ופרטים אמיתיים, ונכתב במידת מה כאגדה אורבנית.
סיפורו של לרו זכה להצלחה גדולה שנפחה בדמויות ובעלילה חיים שמעבר לסיפור המקורי.
מספר סופרים אחרים כתבו את גרסאותיהם לסיפור (הידוע בהם הוא הרומן "פנטום" של סוזן קיי). אחרים כתבו ספרים המפגישים את הפנטום עם דמויות אחרות (ביניהן נמצא גם הבלש הידוע שרלוק הולמס), המשכים לעלילת הפנטום (למשל: הפנטום של מנהטן מאת פרדריק פורסיית') וכן סיפורים הנוטלים השראה מעלילת הפנטום.
בעקבות הספר המצליח הופקו סרטים רבים (אפילו סרט אילם משנת 1925 בכיכובו של לון צ'ייני) ובשנת 1986 המחזאי הנודע אנדרו לויד ובר העלה את "פנטום האופרה" על במות ברודוויי והווסט אנד בתור מחזמר, אותו גם הלחין (בהרצה המקורית כיכבו מייקל קרופורד ושרה ברייטמן). המחזמר הפך לאחד ממחזות הזמר המצליחים ביותר בכל הזמנים, ומציג זמן רב (מ-1986 עד ימינו). באוקטובר 2009 עלה מחזמר המשך שאף אותו יצר אנדרו לויד ובר. המחזמר נקרא "האהבה לעולם לא מתה" - הפנטום ששלט מהמרתפים בבית האופרה בפריז, חוצה את האוקיינוס ויתגלה בניו יורק כעבור 10 שנים כיד המכוונת מאחורי פארק השעשועים בקוני איילנד. ב-2004 יצא סרט קולנוע מוזיקלי בבימויו של ג'ואל שומכר, המהווה עיבוד למחזמר של ובר (בסרט כיכבו ג'רארד באטלר ואמי רוסום). בשנת 2019 הוצג המחזמר בישראל.
שלוש יצירות זכו למעשה להפוך לעלילה הקנונית של "פנטום האופרה".
הראשונה שבהן היא הספר המקורי מאת גסטון לרו.
השנייה היא הרומן "פנטום" שנכתב על ידי סוזן קיי (Susan Kay) ומהווה סיפור-מחדש של קורות חייו של אריק (הוא הפנטום). אף על פי שהם נבדלים זה מזה במספר פרטים, המחקר המקיף שביצעה קיי על התרבויות בהן חי הפנטום והפרשנות המרגשת שלה לעלילה ולמניעי הדמויות, הפכו אותו למקובל כמעט על כל המעריצים ושוחרי הפנטום כתיעוד הקנוני של חייו.
היצירה השלישית היא המחזמר "פנטום האופרה" מאת אנדרו לויד ובר. עלילת המחזמר מבוססת על הספר של לרו אך מספר פרטים שונו בה על מנת להתאימה לעיבוד בימתי (למשל: השמטת דמותו של הפרסי). עלילת המחזמר והמשכיו מהווה מעין "יקום מקביל" לסיפור הפנטום עם המשכיות משלו. בשל ההצלחה חסרת התקדים של המחזמר, לא מעט יצירות, בהן סיפורת מעריצים, מבוססות דווקא על עלילת המחזמר ולא על עלילת ספרו של לרו. המוזיקה של המחזמר של אנדרו לויד ובר הפכה למזוהה ביותר עם הפנטום.
הספר של גסטון לרו > דמויות

אָרִיק "פנטום האופרה" (Erik) – הגיבור הראשי של הספר, מהנדס ומוזיקאי גאון בעל פנים מעוותות שמתחבא במרתפי האופרה גרנייה ומטיל את חיתתו על המקום בדמות רוח רפאים. מתאהב בזמרת הסופרן הצעירה כריסטין דאי ומעניק לה שיעורי זמרה ופיתוח קול.
כריסטין דָאֵי (Christine Daaé) – זמרת סופרן צעירה, יפה, תמימה ומוכשרת בה הפנטום מתאהב. בתו של כנר שוודי מפורסם וחברה בלהקת הבלט של האופרה. בזכות עזרתו של הפנטום היא הופכת לכוכבת עולה בשמי האופרה.
הוויקונט ראול דה שאני (Vicomte Raoul de Chagny) – ויקונט צרפתי יפה תואר וחבר ילדות של כריסטין. השניים מתאהבים זה בזה.
הפרסי / דארוגה – אדם מסתורי מהעבר של אריק, חבר במשטרה החשאית של השאה הפרסי.
הרוזן פיליפ דה שאני (Comte Phillipe de Chagny) – אחיו הגדול של ראול, ואחד מפטרוני האופרה.
ארמאנד מונשרמן ופירמן רישאר (Armand Moncharmin and Firmin Richard) – המנהלים החדשים של האופרה.
מאדאם ז'ירי (Madame Giry) – עובדת באופרה האחראית על תאי הצפייה, אמה של מג ומשמשת כמתווכת בין הפנטום למנהלים.
מג ז'ירי (Meg Giry) – "מג הקטנה", בתה של מאדאם ז'ירי ורקדנית בלט.
דביאן ופוליניי (Debienne and Poligny) – המנהלים הקודמים של האופרה.
דיווה לה קרלוטה (Carlotta) – הפרימה דונה של האופרה גרנייה, הזמרת הראשית בעלת גינוני הדיווה ויריבתה של כריסטין.
מאדאם ולריוס (Madame Valérius) – האפוטרופוסית של כריסטין.
אובלדו פיאנג'י (Ubaldo Piangi) – זמר הטנור הראשי של האופרה גרנייה.
המחזמר של אנדרו לויד ובר

המחזה המוכר ביותר על הפנטום הוא המחזמר מאת אנדרו לויד ובר אשר הועלה לראשונה ב-1986. המחזמר נחשב למחזמר המוצלח ביותר שהציג אי-פעם. הוא הולחן בידי אנדרו לויד ובר. מילות השירים נכתבו בידי צ'ארלס הארט וריצ'רד סטילגו.
המוזיקה של ובר משלבת בין מוזיקה גותית אופראית המתבססת על קלידים דומיננטיים ובייחוד עוגב, לצד ליווי קצבי של מוזיקת רוק. רוב המוזיקה במחזמר נוטה למוזיקה קלאסית ואופרה קלה, כאשר יש שילוב של קטעי כינורות, כלי נשיפה ואופרה.
המחזמר הופק בידי קמרון מקינטוש והחברה לתיאטרון שימושי. בהפקה המקורית כיכבו מייקל קרופורד (הפנטום), שרה ברייטמן (כריסטין) וסטיב ברטון (ראול).
בשנת 2009 עלה המחזמר "האהבה לעולם לא מתה", המשך שהפיק והלחין אנדרו לויד ובר למחזמר המקורי ובו הפנטום מגיע לקוני איילנד בניו יורק. העלילה מבוססת על הספר "הפנטום של מנהטן" שכתב פרדריק פורסיית', כהמשך למחזמר של המקורי של ובר.
המחזמר של אנדרו לויד ובר > עלילת המחזמר

המחזמר עוקב אחרי כריסטין דאאה, זמרת אופרה צעירה בבית האופרה של פריז. בית האופרה נרדף על ידי ישות הקרויה "פנטום האופרה" - דמות מסתורית המכפיפה את בית האופרה לרצונותיה.
כריסטין לומדת שירה עם קול מסתורי המופיע בחדרה ומלמד אותה. היא מאמינה כי זהו "מלאך המוזיקה" שאביה הבטיח שישלח לה אחרי מותו.
כשקרלוטה, הפרימה דונה של בית האופרה, מסרבת לשיר לאחר שהפנטום מפיל עליה את התפאורה, כריסטין מחליפה אותה וזוכה לתשואות.
בחדר ההלבשה שלה לאחר מכן, ראול הוויקונט דה-שאניי, חבר ילדות שלה, מגיע ומברך אותה על הצלחתה.
הפנטום, הוא "מלאך המוזיקה", מתגלה לפניה ולוקח אותה לביתו שמתחת לבית האופרה (כאן הם שרים את שיר הנושא של המחזמר, The Phantom of the Opera). היא מתעלפת לאחר שהוא שר לה שיר אהבה שכתב, ומביע את רצונו שתינשא לו. כשהיא מתעוררת, היא מסירה את חצי-המסיכה אותה הוא לובש, וחושפת את פניו המעוותים. הפנטום מתרגז, אך לאחר מכן נרגע ומחזיר את כריסטין אל בית האופרה.
אחד מעובדי הבמה, ג'וזף בייקה, מבהיל את הרקדניות בסיפורים על הפנטום. באותו זמן, ראול, קרלוטה והמנהלים החדשים של בית האופרה - אנדרה ופירמין, נסערים מפתקים ששלח להם הפנטום, ובהם הוא דורש להפוך את כריסטין לזמרת הראשית באופרה. המנהלים מחליטים לא להקשיב לו, ונותנים לקרלוטה את התפקיד הראשי באופרה חדשה, בעוד שכריסטין מקבלת תפקיד אילם.
בזמן ההופעה, נשמע הפנטום הנוזף במנהלים על כך שתא חמש לא הושאר פנוי עבורו כפי שציווה. לאחר שקרלוטה מכנה את כריסטין "קרפדה", הוא גורם לה להתחיל לקרקר. כמה רגעים מאוחר יותר, גופתו של בייקה נתלית מהבמה. כריסטין המזועזעת בורחת עם ראול לגג בית האופרה, שם הם מתוודים אחד לשנייה על אהבתם. הפנטום מגלה זאת, וביאושו מפיל את הנברשת.
בתחילת השנה מתקיים נשף מסיכות, לאחר כחצי שנה בה הפנטום לא הופיע. כריסטין וראול מתארסים בסתר, והפנטום מגיע ומגיש אופרה חדשה שהוא כתב, בדרישה כי כריסטין תשחק את התפקיד הראשי.
כריסטין הולכת לבית הקברות כדי להיוועץ באביה, שם הפנטום מתחזה שוב למלאך המוזיקה, וראול מגיע ומציל את כריסטין מידיו.
ראול והמנהלים מתכננים תוכנית - כשכריסטין תשיר באופרה של הפנטום, הגיוני שהוא יופיע גם הוא, ולכן יוצבו צלפים אשר ירו בו.
הפנטום רוצח את הזמר הראשי ומופיע במקומו ביחד עם כריסטין כשהוא מחופש. בסוף השיר, כריסטין מסירה את התחפושת - ואת המסיכה מהפנטום, וחושפת את פניו המעוותים לקהל.
הפנטום חוטף אותה אל ביתו, וכשראול מגיע להצילה לוכד אותו, ומעלה בפניה שתי הצעות: או שתינשא לו (לפנטום), וראול ישוחרר, או שתשתחרר לבדה והוא יהרוג את ראול. כריסטין מחליטה להציל את ראול, ולאחר שהיא מנשקת את הפנטום הוא משחרר את שניהם. כשבאים אנשי בית האופרה, ומג בראשם, כל מה שהם מוצאים זה מסיכת הפנטום, שהוא השאיר לאחר שנעלם בדרך-נס.
המחזמר של אנדרו לויד ובר > הבדלים בין המחזמר לספר

מלבד הבדלי העלילה הברורים, יש כמה שינויים מהותיים בין הספר של לרו לבין המחזמר של ובר:
המחזמר של אנדרו לויד ובר > הבדלים בין המחזמר לספר > דמותו של הפנטום

בספר, פניו של הפנטום מעוותים לגמרי, והוא מזכיר שלד חולני. במחזמר, רק חצי מפניו מעוות, והוא נפוח, חלק ממוחו חשוף ושתי עיניו בצבעים שונים.
על אף שבספר הפנטום נוטה לעטות את המסיכה רק במקרים הדורשים זאת, במחזמר הפנטום עוטה אותה כל הזמן ואף נעזר בפאה.
בספר, הפנטום ידוע בשמו, אריק, וזה השם אשר משתמשים בו כדי לתארו. לעומת זאת, במחזמר הוא מכונה "הפנטום" מהתחלתו ועד סופו.
המחזמר של אנדרו לויד ובר > הבדלים בין המחזמר לספר > הדמויות המופיעות

בניגוד לספר, בו ראול הוא הגיבור, עלילת המחזמר עוקבת אחרי כריסטין.
מנהלי בית האופרה - אנדרה מונשרמיין ופירמין רישאר, קרויים במחזמר אנדרה ופירמין, לעומת הספר בו הם קרויים האדונים מונשרמיין ורישאר.
דמותו של "הפרסי" - דמות מפתח בעלילת הספר, אינה מופיעה כלל בעלילת המחזמר.
מאדאם ז'ירי, הסדרנית, הפכה להיות במחזמר מנהלת הכוריאוגרפיה, ומג ז'ירי, שהוקצה לה תפקיד קטן בספר המקורי, הפכה להיות חברתה הטובה של כריסטין ואחת הדמויות הראשיות.
המחזמר של אנדרו לויד ובר > הבדלים בין המחזמר לספר > הבדלים עיקריים בעלילה

בניגוד לספר, שבה אמנם הפנטום גומר את "דון חואן המנצח", אך לא מעלה אותה, והאופרה המועלית היא האופרה "פאוסט", במחזמר הפנטום דורש להעלות את האופרה, ולתת לכריסטין את התפקיד הראשי. השיר שבו נחטפת כריסטין הוא דואט בין כריסטין לבין הזמר הראשי, ובמצב זה - הפנטום.
הפלת הנברשת, אחד מרגעי השיא של המחזמר והספר כאחד, מתרחשת בספר לאחר שהפנטום גורם לקרלוטה לקרקר - הוא קורא "בשירתה היא עוד תפיל את הנברשת!" והנברשת מתרסקת. במחזמר, אף על פי שקיימת סצנה דומה (אם כי הנברשת מתנדנדת במקום ליפול), הנברשת נופלת לאחר שהפנטום מגלה על אהבתה של כריסטין לראול, ובייאושו מרסק את הנברשת.
הפנטום במדיות אחרות > ספרות

פנטום מאת סוזן קיי, סיפור מחודש של עלילותיו של הפנטום.
הפנטום של מנהטן מאת פרדריק פורסיית', המשך למחזמר של אנדרו לויד ובר (ולא של הספר המקורי), עליו מבוסס מחזמר ההמשך של ובר "האהבה לעולם לא מתה".
אחרי הדמדומים מאת אמנדה אשלי, כריסטין פיהאן ורונדה תומפסון
פנטום של שיקגו מאת לורי הרטר
מאחורי מסיכת הפנטום מאת רוג'ר איברט
פנטומס מאת מרטין ורוזלינד גרינברג
מלאך המוזיקה: סיפוריו של הפנטום מאת קארי הרנדז
ליל הפנטום מאת אן סטוארט
הפנטום של פריז מאת גוונית' מ. ולו
Le Journal Intime du Fantôme de l'Opera מאת מריון דומונד-גרוס
מלאך המוזיקה מאת ד.מ. ברנדט, המשך ל"כל האדפטציות של הפנטום"
מסע המסיכה מאת ננסי היל פטרגיל - המשך לספרו המקורי של לרו
צאצא מאת בקי ל. מידווס, עוד המשך בו לכריסטין ולפנטום יש ילד
פנטסיה מאת בקי ל. מידווס, המשך לצאצא
מאמן הקנרית מאת ניקולס מייר, בו שרלוק הולמס פוגש את הפנטום ומפרש מחדש את עלילת הרומן הבלשי של לרו
מסכות מאת טרי פראצ'ט, ספר מסדרת עולם הדיסק, פארודיה על ספרו של לרו
שרלוק הולמס ומלאך האופרה מאת סם סיציליאנו (1994), בו שרלוק הולמס ובן-דודו מגיעים לאופרה בפריז כדי לפענח את תעלומת הפנטום.
קסם לילי מאת שרלוט ויין אלן, מספר את עלילות הפנטום בתקופה מודרנית יותר.
בספר ערפדים הלומי-במה ורוחות רפאים נוספות מופיע הסיפור הקצר "יפת האופרה", אנתולוגיה המציעה סוף אלטרנטיבי לסיפור, ובו כריסטין נשארת אצל הפנטום למשך חמש שנים.