stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אף
בבעלי חיים

במהלך האבולוציה מינים שונים פיתחו צורות שונות של אפיהם בהתאם לחייהם, כשלרוב הוא קשור ביכולתם להריח ובשימושים נוספים של האף.
ראשוני בעלי האף היו חולייתנים לסתניים בעלי לסת חזקה ששימשה כמעבר שאינו מובדל לחלוטין מהפה להזרמת חמצן לגוף יחד עם הזימים. בדרך זו חיים הדגים המודרניים שאצל חלקם האף משמש כאיבר הרחה או אף לחושים אחרים (ביניהם אמפולות לורנציני של דגי סחוס וחישת חשמל אצל המורמיריים). דגי מקור אף משתמשים באפם כנשק.
אפים נבדלים מהפה התפתחו אצל דגי ריאות ודו-חיים פרימיטיביים שאצלם האף משמש כשק חלול דרכו עובר ריח אל הפה. אצל הזוחלים האף כבר החל לשמש כמבנה בעל נחיריים, אך לרוב הוא מתגמד ביחס ללסתות. עם זאת תנינאים וכמה צבים בעלי נחיריים בולטות היכולות להיסתם מתחת למים ואצל איגואנת הים הוא אף משמש לסילוק מלח.
מספר חיות פיתחו חדק ארוך שבנוסף להרחה הוא משמש כשריר המאפשר תמרון רב. לחדק שימושים רבים ביניהם: הרחה, שאיבת מים או מזון, פיזור חול ושימוש ככלי נשק או לאחיזה. הבולטים מבעלי החדק כיום הם הפילאים.
דובי נמלים, פנגולינאים ושאר אוכלי נמלים משתמשים בלסת-חדק השואבת טרף במהירות ולרוב הם חסרי שיניים.
אצל החזיריים האף גדול ומשמש להרחה ולחיטוט באדמה. לצד החוטם הרחב ישנם חטים מרשימים להגנה ותקיפה. שימוש דומה משמש אפם של חפרפרת הכיס, חפרפזיים ווומבטיים החופרים באדמה.
מספר יונקים כמו חתוליים וטורפים שונים בעלי שפמים לצידי חוטמם העוזר לחישה בחשיכה. הדבר נפוץ גם במספר חיות ימיות כמו טורפים ימיים ושפמנונאים. חפרפרת ככובת אף בעלת מבנה מיוחד המשמש כשפם על אפה.
מספר חיות בעלות חוטם נפוח לגודל מרשים ביניהם: קוף חוטמני, כלב ים כובעי, פיל ים, אייל הקורא וסאיגה. מטרתו יכולה להיות חברתית אף שהוא גם משמש לסינון אוויר קר.
אצל הקרנפיים ישנה קרן גדלה באזור האף ומשמשת לתקיפה/הגנה מרשימה. הקרן מורכבת למעשה משערות קשות ואינה חלק מחלל האף. עוד מספר חיות (למשל אנוליס פינוקיו וכמה זיקיתיים) בעלי אפים דומים. הטריצרטופס גם נלחם בקרני החוטם נגד אויביו שבניגוד לקרנף הכילו עצם.
אצל הלווייתנאים ישנם זוג נחיריים בקצה הראש, המאפשרים נשימה כאשר רוב האף נמצא מתחת למים. רובם בעלי חרטום או מקור כשל הדולפין שלמעשה הוא חלק מהלסת העליונה. הרבה עטלפים גם איבדו את חוש הריח ואפם התנוון, כשכמה מינים גידלו עלה אפי העוזר לאיכון הד. אצל העופות האף נעלם והפך לחלק במקור, אף שעופות ימיים כמו יסעוראים בעלי נחיריים בולטים לסינון מלח.
אצל הפרימטים מבנה האף משמש לחלוקה טקסונומית, מאחר שהמינים המפותחים איבדו מאוד את חוש הריח ואפם התקצר. בעלי אף-לח הם הפרימיטיביים ביותר בסדרה ובעלי חוטם מוארך, כשחלקם גם מסמנים נחלות בריח. הקופים והקיפופים למיניהם משתמשים בחושים אחרים ואפיהם התקצרו. ישנם 2 קבוצות קופים גדולות: קופים רחבי אף מאמריקה שנחיריהם רחבים ונוטים מטה וקופים צרי אף שאפיהם צרים ונוטים הצידה. עם זאת לחלקם לסתות גדולות כשל הבבון. אצל קופי האדם האפים אף יותר קטנים וחוש הריח חלש יותר, אף שהלסת הקצרה חזקה מעט יותר.
סכנות בריאותיות

בשל הצורה המיוחדת שבה מגיע הדם לאזור האף, קיימת סכנה לזיהומים נסיגתיים מאזור האף יתפשטו למוח. בשל כך, האזור בין קצוות הפה לגשר האף, כולל האף והלסת העליונה, מוכר כ"משולש הסכנה" בפנים.
השימוש באף לניווט

לכל בני האדם קיימות כמויות קטנות של מגנטיט באף, המצויות בעצם האתמואידית. ייתכן שחלקיקים אלה יכולים להוות מעין מצפן בסיסי אשר יכול לשמש לניווט לפי השדה המגנטי של כדור הארץ. יכולת זו שנויה במחלוקת רבה, אך היו מחקרים שהראו שאנשים מסוימים מצליחים לכוון את עצמם בכיסוי עיניים לכיוון הקוטב הצפוני, בדיוק מסוים.
אף האדם

דרכי הנשימה העליונות באדם. למידע על איבר, לחצו עליו
אצל האדם (אנ') יש כ-5 מיליון קולטי ריח והוא יכול להבחין בין טריליון ריחות שונים. האף הממוצע של הגבר גדול מהאף הממוצע של האישה. ישנם מגוון צורות של אפים, לעיתים תוך מבנה גשר האף וכפיפותו. סוג אף ידוע הוא אף נשרי (מכונה גם אף יהודי).
ראו גם

מערכת הנשימה
עיטוש
נזלת
סינדרום האף הריק
ניתוח אף
חיטוט באף
דימום מהאף
שיער באף
שטיפת אף
אף (מגזין)

| --- | --- |

לוגו המגזין "אף"
 תדירות:  ירחון 
 תאריכי הופעה:  2010–2011 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 
אָףְ היה מגזין אורבני חודשי, שהודפס בירושלים והופץ בתל אביב, בירושלים, בחיפה ובבאר שבע. כל חודש בנושא אחר, והיווה במה פתוחה ליוצרים מקומיים ובינלאומיים.
המגזין שאב את ההשראה שלו מ"פנזין", אך לא הוגדר ככזה בשל היותו מודפס בצבע וכן הכיל מודעות פרסומת שתומכות בהוצאתו לאור.
על המגזין

מגזין אף היה מגזין אמנות רחוב רב תחומי עצמאי שנוסד בשנת 2010 ללא מטרות רווח. המגזין יצא פעם בחודש ומציג איורים, ציורים, צילומים וכן סיפורים וקטעי שירה של יוצרים מכל הארץ ואף מהעולם. על-פי יוצריו מטרתו הייתה לתת במה ליוצרים מוכרים ומתחילים ולקדם את היצירה הישראלית בישראל ומחוצה לה. עורכי המגזין היו לאו ליברמן, לירן פישר, נועה ברגר ומעיין יהודאי ויותם קלנר. כמו כן, קלנר עצב את המגזין. על לוחות האירועים אחראים קובי זיסלין ויותם מיכאל יוגב.
בכל גיליון התפרסמו יצירות בנושא שונה ומוגדר מראש לפי בחירת המערכת ו/או קהל הקוראים והיוצרים. כמו כן, היו טורים קבועים בכל חודש, של כותבים קבועים בנושאים מוזיקה, אוכל, יחסים, ביקורות אישיות וסגנון חופשי.
מגזין אף חולק חינם ברחובות, פאבים, מסעדות, בתי קפה, חנויות אופנה ומועדונים ברחבי הערים ירושלים, תל אביב, חיפה ובאר שבע. הוצאתו לאור התאפשרה באמצעות מודעות פרסום לעסקים בירושלים ובתל אביב (על פי רוב עסקים מעולם התרבות והפנאי), כאשר המודעות ממשיכות את הקו הנושאי והעיצובי של הגיליון במטרה ליצור חיבור בין קהל הקוראים והיוצרים לבין המקומות המפרסמים. בין השנים 2012-2015 המגזין פעל כחלק מעמותת בר-קיימא לתרבות, אמנות, מוסיקה ושלום. כמו כן, הייתה סקירה מקוצרת של אירועי החודש (הופעות, מסיבות והצגות תיאטרון) במגזין עבור הערים ירושלים ותל אביב. וכמו כן אירועים ופסטיבלים מרכזיים ברחבי הארץ כמו אינדינגב. המגזין הופץ בכ-10.000 עותקים בכל חודש.
גיליונות עבר

עד כה התפרסמו 23 גיליונות למגזין.
2010:
ינואר ופברואר - שני גליונות ראשונים ללא נושא.
מרץ - אליס בארץ הפלאות.
אפריל - אופנה.
מאי - מהפכה.
טרילוגיית קיץ:
יוני - סקס.
יולי - סמים.
אוגוסט - רוקנרול.
ספטמבר - מלחמה ושלום.
אוקטובר - רחוב.
נובמבר - גיבורי על.
דצמבר - אגדות אורבניות (בחירת הקהל).
2011:
ינואר - עבודת יד, גיליון חגיגות השנה למגזין; הוכן באופן ידני וללא שימוש במחשב.
פברואר - שפם (בחירת הקהל #2).
מרץ - משחקי וידאו.
אפריל - טראש.
מאי - נרקיסיזם.
טרילוגיית קיץ:
יוני - משולש.
יולי - עיגול.
אוגוסט - ריבוע.
ספטמבר - כסף.
אוקטובר - חלל.
נובמבר - "הפוך".
שער מגזין אף - גיליון 16 - טראש - אפריל 2011 איור: Jewboy
שער מגזין אף - גיליון 17 - נרקיסיזם - מאי 2011 צילום: חן וליאנו
שער מגזין אף - גיליון 18 - משולש - יוני 2011 עיצוב: דלית שלום
אירועים והפקות של המגזין

בנוסף לפעילות החודשית של הדפסה והפצת המגזין, מגזין אף גם מפיק אירועים והפקות חיצוניות דוגמת ארטשיק, יריד אמנות ואופנה אשר מתארח בכל פעם במקום אחר. עד כה נערכו 3 ירידי ארטשיק וזכו להצלחה רבה.
היריד האחרון התרחש בחאנל'ה, בר בתיאטרון החאן בירושלים בו התארחו אמנים ויוצרים שונים. היו למעלה מ-20 דוכנים שהציעו קומיקס, כרזות בדפוס משי, בגדים, מצלמות לומוגרפיה, תכשיטים ועוד.
אירוע מרכזי היה ציון שנה לתחילת הוצאת המגזין, ב-27 בינואר 2011. האירוע התרחש ב-5 מוקדים שונים בעיר ירושלים: בר הקצה, בר הטוביה, מועדון הצעצוע, המשרדים של תנועת רוח חדשה הירושלמית ובגלריה "יפו 23" של האקדמיה בצלאל. הכניסה לאירוע הייתה בחינם ובמהלך האירוע ניתן היה ליהנות מהופעות חיות, אוכל, תערוכות, מיצגים, מסיבה ועוד.
מדי פעם המגזין משיק את גיליון החודש במקומות שונים תחת הנושא החודשי. כך למשל בגיליון מספר 15, משחקי וידאו, הושק הגיליון בפאב הסטארדאסט הירושלמי. באירוע היה ניתן להשתתף בטורניר משחקי וידאו ובמשחק וידאו אנושי מקורי וייחודי של האמן גיל נעמתי. תקלטו צמד התקליטנים רובוקופ.
ראו גם

A5 (מגזין)
מסיבות ביטחוניות
אלפרה וודארד

| --- | --- |

אלפרה וודארד, 2008
 לידה:  8 בנובמבר 1952 (בת 72) טלסה, אוקלהומה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1975
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון  המכללה לאומנות יפה של אוניברסיטת בוסטון  תיכון בישופ קלי 
 בן או בת זוג:  רודריק ספנסר (1983–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב פרס אמי 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלפרה וודארד (באנגלית: Alfre Woodard; נולדה ב-8 בנובמבר 1952) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית.
היא זכתה לשבחים שונים, כולל ארבעה פרסי אמי (שיא לשחקנית אפרו-אמריקאית, יחד עם רג'ינה קינג), פרס גלובוס הזהב ושלושה פרסי גילדת שחקני המסך, בנוסף למועמדויות עבור פרס אוסקר ולשני פרסי גראמי.
בשנת 2020, הניו יורק טיימס דירג את וודארד במקום השבעה-עשר ברשימת "25 השחקנים הגדולים של המאה ה-21". היא ידועה גם בעבודתה כפעילה פוליטית ובתור חברת מועצת המנהלים של האקדמיה האמריקאית לקולנוע.
וודארד החלה את קריירת המשחק שלה בתיאטרון. לאחר תפקיד הפריצה שלה באוף ברודוויי "נשים צבעוניות" (אנ') בשנת 1977, היא הופיעה לראשונה בסרט הקולנוע "זכור את שמי" (אנ') (1978). וודארד זכתה לשבחי הביקורות והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1983 על תפקידה בסרט "שנותי היפות בקרוס קריק". באותה שנה זכתה וודארד בפרס אמי הראשון שלה על הופעתה בסדרת הדרמה "בלוז לכחולי המדים" של רשת NBC. מאוחר יותר בשנות ה-80, וודארד כיכבה בתור ד"ר רוקסן טרנר בסדרת הדרמה הרפואית "מקום אחר" (אנ') (1988-1985) ברשת NBC, עליה הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה ב-1986 ולשחקנית אורחת ב-1988; היא אף זכתה בפרס אמי נוסף על הופעתה בתור אישה הגוססת מלוקמיה בפרק הבכורה של הסדרה "פרקליטי אל איי" (1986).
בשנות ה-90 כיכבה וודארד בסרטים כמו "גרנד קניון" (1991), "עוד צ'אנס לחיים" (אנ') (1993), "קרוקלין" (אנ') (1994), "מעשה בשמיכת טלאים" (אנ') (1995), פחד ראשוני" (1996) ו"מסע בין כוכבים: המפגש" (1996). היא אף זכתה לשבחי הביקורות על הופעתה בדרמות העצמאיות "דג התשוקה" (אנ') (1992), בעבורו זכתה בפרס אינדפנדנט ספיריט והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר, וכן בסרט "דרומה בדלתה" (אנ') (1998). על תפקידה הראשי בסרט "‏Miss Evers' Boys‏" (אנ') (1997) מבית HBO, זכתה וודארד בפרס גלובוס הזהב, בפרס אמי, בפרס גילדת שחקני המסך ובפרסים נוספים. בשנים מאוחרות יותר, היא הופיעה בכמה שוברי קופות, בהם "קיי-פקס" (2001), "שעת האפס" (אנ') (2003) ו"הנשכחים" (אנ') (2004), כיכבה בסרטים עצמאיים, וזכתה בפרס אמי הרביעי שלה על תפקידה בסדרה "הפרקליטים" (2003). בשנים 2005–2006 כיכבה וודארד בתפקיד בטי אפלווייט (אנ') בסדרת הדרמה הקומית "עקרות בית נואשות" ברשת ABC, ולאחר מכן כיכבה במספר סדרות קצרות מועד. היא הופיעה בסרטים שזכו לשבחי הביקורת וביניהם "12 שנים של עבדות" (2013), "חואניטה" (אנ') (2019) ו"חסד אחרון" (אנ') (2019), עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי, וכן בשובר הקופות "אנאבל" (2014) ובגרסה המחודשת של "מלך האריות" (2019). ביקום הקולנועי של DC היא גילמה את מרים שארפ (אנ') בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016) ואת מריה השחורה (אנ') בסדרה "לוק קייג'" (2018-2016) מבית נטפליקס.
ביוגרפיה

וודארד נולדה בטולסה, אוקלהומה; בתם של קונסטנס, עקרת בית, ומריון ה. וודארד, יזם ומעצב פנים. היא הצעירה מתוך שלושה ילדים.
וודארד למדה בתיכון בישופ קלי (אנ'), בית ספר קתולי פרטי בטולסה, וסיימה שם את לימודיה בשנת 1970. לאחר מכן למדה לתואר ראשון בחוג לדרמה באוניברסיטת בוסטון, שם סיימה את לימודיה בשנת 1974.
חיים אישיים

בשנת 1983 נישאה לסופר רודריק ספנסר. הזוג אימץ בן ובת; דאנקן ומייביס. הם מתגוררים בסנטה מוניקה, קליפורניה.
בתה, מייביס, כיהנה כמיס גלובוס הזהב לשנת 2010. וודארד היא חברה בתנועה הדתית המדע הנוצרי.
וודארד פעילה למען קשת רחבה של ארגוני צדקה. היא מייסדת וחברת מועצת המנהלים של "Artists for a New South Africa", ארגון ללא מטרות רווח המוקדש למאבק במגפת האיידס באפריקה ולקידום הדמוקרטיה והשוויון בדרום אפריקה מאז 1989. ארגון הצדקה גייס יותר מ-9 מיליון דולר וסיפק שירותי בריאות ללמעלה מ-3,500 יתומי איידס מדרום אפריקה.
וודארד גם חברת מועצת המנהלים של המפלגה הדמוקרטית, והשתתפה בקמפיינים למען ברק אובמה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008 וגם בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012. היא מעניקה תמיכה מתמשכת למאבק למען זכויות להט"ב ונישואים חד מיניים. בפברואר 2009 היא הצטרפה לקבוצה של במאים ושחקנים אמריקאים למסע תרבותי באיראן בהזמנת פורום "בית הקולנוע" בטהראן.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1978 | זכור את שמי | ריטה |  |
| 1980 | "HealtH " | סאלי בנבואו |  |
| 1983 | שנותי היפות בקרוס קריק | ביאטריס "ג'יצ'י" | מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 1984 | "Sweet Revenge " | ויקי טיג |  |
| 1986 | יצרים | פטרישיה |  |
| 1988 | מארח השדים | גרייס קולי |  |
| 1989 | אדמונית שכזאת | פופאי ג'קסון |  |
| 1990 | "Blue Bayou " | ג'סיקה פילי |  |
| 1991 | גרנד קניון | ג'יין |  |
| 1992 | האקדח שבארנקה של בטי לו | אן אורקין |  |
| 1992 | דג התשוקה | שנטל | פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית המשנה הטובה ביותר   מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע |
| 1993 | עשיר באהבה | רודי פול |  |
| 1993 | עוד צ'אנס לחיים | פני וושינגטון |  |
| 1993 | בופה! | רוזי מנגנה |  |
| 1994 | "Blue Chips " | לבאדה מק'רי |  |
| 1994 | קרוקלין | קרוליין קרמייקל |  |
| 1995 | מעשה בשמיכת טלאים | מריאנה |  |
| 1996 | "Follow Me Home " | אייבי |  |
| 1996 | מסע בין כוכבים: המפגש | לילי סלואן |  |
| 1996 | פחד ראשוני | השופטת מרים שואט |  |
| 1996 | "A Step Toward Tomorrow " | ד"ר סנדלין |  |
| 1997 | הטוסטר הקטן והאמיץ להצלה | מייזי החתולה | דיבוב |
| 1998 | דרומה בדלתה | לורטה סינקלייר | גם מפיקה בפועל מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר (אנ') |
| 1999 | "Funny Valentines " | ג'ויס מיי | גם מפיקה בפועל |
| 1999 | "The Wishing Tree " | קלרה קולייר |  |
| 1999 | החברים של ממפורד | לילי |  |
| 2000 | "What's Cooking? " | אודרי ויליאמס |  |
| 2000 | נשמות תועות | ד"ר אלן |  |
| 2000 | מכדררים סיפור אהבה | קמילה רייט |  |
| 2000 | דינוזאור | פליו | דיבוב |
| 2001 | קיי-פקס | קלאודיה |  |
| 2002 | החיפוש אחר דברה ווינגר | עצמה |  |
| 2002 | "Baby of the Family " | רייצ'ל |  |
| 2002 | המסע המופרע: הסרט | אקילה | דיבוב |
| 2003 | הבלש המזמר | ראש הצוות |  |
| 2003 | שעת האפס | תלמה סטיקלי |  |
| 2003 | רדיו (אנ') | המנהלת דניאלס |  |
| 2004 | הנשכחים | הבלשית אן פופ |  |
| 2005 | סלון יופי | מיס ג'וספין |  |
| 2006 | משהו חדש | ג'ויס מקווין |  |
| 2006 | רוקדים | אוגוסטין ג'יימס |  |
| 2006 | "King Leopold's Ghost " | אילנגה | דיבוב; סרט דוקומנטרי |
| 2008 | "American Violet " | אלמה רוברטס |  |
| 2008 | "The Family That Preys " | אליס פראט |  |
| 2008 | "AmericanEast " | אנג'לה ג'נסן |  |
| 2008 | "Reach for Me " | אוולין |  |
| 2013 | 12 שנים של עבדות | האריט שו |  |
| 2014 | אנאבל | אוולין |  |
| 2015 | מה שקורה במיסיסיפי | סאם |  |
| 2015 | Knucklehead | שיילה |  |
| 2016 | קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים | מרים שארפ (אנ') |  |
| 2016 | "So B. It " | ברנדט |  |
| 2017 | חולות בוערים | פרופסור יוז |  |
| 2019 | "Saint Judy " | השופטת בנטון |  |
| 2019 | חסד אחרון | בֶּרְנַרְדִּין | גם מפיקה בפועל מועמדת פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר (אנ') |
| 2019 | חואניטה | חונאיטה | גם מפיקה בפועל |
| 2019 | מלך האריות | סאראבי | דיבוב |
| 2021 | אבהות | מריאן |  |
| 2022 | האיש האפור | מרגרט קאהיל |  |
| 2023 | התפוררות | סרינה | סרט קצר של נטפליקס |
| 2024 | חלקת סיילם | ד"ר קודי |  |
| 2024 | הספר של קלרנס (אנ') | מרים, אם ישו |  |
| TBA | Viral | ד"ר ג'ונטה |  |
| TBA | Hate to See You Go |  |  |
הערות שוליים

↑  שמוליק דובדבני, "12 שנים של עבדות": שחור, לבן, ואין אפור, באתר ynet, 17 בינואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452258705171  PLWABN: 9810682323405606  BIBSYS: 6045007  BnF: cb13966402m (data)  CANTIC: a10916921  GND: 141856947  ISNI: 0000 0001 2021 7424  LCCN: no91020299  MusicBrainz: 350c5103-ccf6-4b85-9d8b-e44a3216688a  NKC: xx0136022  NLA: 35441814  NLK: KAC2020L4043  NTA: 073392359  SNAC: w6s024t4  SUDOC: 165856882  Trove: 954155  VIAF: 17415057   WorldCat (עם VIAF): 17415057
סטפני מאייר

| --- | --- |

סטפני מאייר, 2012
 לידה:  24 בדצמבר 1973 (בת 51) הרטפורד, קונטיקט, ארצות הברית 
 שם לידה:  Stephenie Morgan 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  פיניקס 
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בריגהם יאנג, Chaparral High School 
 שפות היצירה:  אנגלית, אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  פנטזיה, רומן רומנטי 
 יצירות בולטות:  סדרת ספרי דמדומים
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 מספר צאצאים:  3 
 http://www.stepheniemeyer.com/
 חתימה:   
 
סטפני מאייר (באנגלית: Stephenie Meyer; נולדה ב-24 בדצמבר 1973) היא סופרת אמריקאית הידועה בסדרת הרומנים פרי עטה "דמדומים".
ביוגרפיה

מאייר נולדה למשפחה מורמונית בקונטיקט וגדלה בפיניקס שבאריזונה, יחד עם הוריה וחמשת אחיה ואחיותיה. עם סיום התיכון למדה באוניברסיטת בריגהאם יאנג שביוטה לימודי ספרות לתואר ראשון, אותם סיימה ב-1997.
מאייר החלה לכתוב את הרומן דמדומים המספר על נערה מתבגרת העוברת לעיר חדשה ופוגשת גבר מסתורי המתאהב בה, אך מתגלה כערפד. הרומן זכה להצלחה רבה והניב מספר ספרי המשך וכן עיבודים קולנועים. מלבד סדרת "דמדומים" כתבה גם את הרומן "גוף מארח", העוסק בפלישת חיזרים לכדור הארץ.
ב-2008, זכתה בתואר "סופרת השנה" בעיתון היומי האמריקני "USA Today". ספרה "דמדומים" היה לספר הנמכר ביותר לאותה שנה. באיש השנה של המגזין טיים ב-2008 היא דורגה במקום ה-49. הירחון הכלכלי פורבס, דירג אותה במקום ה-26 ברשימת 100 הידוענים המשפיעים ביותר.
חיים אישיים

מאייר התחתנה עם אהוב נעוריה, כריסטיאן, ב-1994, בעודם בני 21, ולזוג 3 ילדים.
ספריה שתורגמו לעברית

דמדומים (מאנגלית: רחל אהרוני), בני ברק: ספרית פועלים, תשס"ח-2008.
מולד הירח (מאנגלית: רחל אהרוני.), בני ברק: ספרית פועלים, תשס"ט-2009
ליקוי חמה (מאנגלית: רחל אהרוני; עריכה: נרי אלומה), בני ברק: ספרית פועלים, תש"ע-2009.
גוף מארח (תרגום: ורד טוכטרמן; עריכה: אמירה בנימיני), תל אביב: אופוס, 2009.
שחר מפציע בני ברק: ספריית פועלים, תש"ע-2010. (מאנגלית: רחל אהרוני) - 2010
החיים השניים הקצרים של ברי טאנר (נובלה על דמות מליקוי חמה) - 2011
הכימאית (רומן מתח) - 2017
שמש חצות 2022
הערות שוליים

↑  שירי לב-ארי, הארי פוטר לנערות מורמוניות, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2008
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, דמדומים: דרקולה מתהפך בקברו, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2008
איתמר זהר, הספר הבא בסדרת "דמדומים" ייצא ביוני, במהדורה של 1.5 מיליון עותקים, באתר הארץ, 1 באפריל 2010
↑  אור סיגולי, עכבר העיר, "גוף מארח": יותר גרוע מ"דמדומים", באתר הארץ, 30 במרץ 2013
↑  ליאת אלקיים, דמדומים | יש ערפדים יהודים, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2008
↑  עלית קרפ, מכל אחד לפי יכולתו ולכל אחד לפי צרכיו, באתר הארץ, 15 ביולי 2009
↑  רונית רוקאס, עכבר העיר, דמדומים: עולם שמרני ונשים תלותיות, באתר הארץ, 22 במאי 2010
↑  נועה מנהיים, מה יש ב"דמדומים" שלא מאפשר לסופרת שלו להתנתק ממנו?, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2020
| "דמדומים" מאת סטפני מאייר |
| --- | --- | --- | --- |
| דמדומים סרט | מולד הירח סרט | ליקוי חמה סרט | שחר מפציע סרט - חלק 1, סרט - חלק 2 |
‏החיים השניים הקצרים של ברי טאנר‏ • ‏Midnight Sun
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309667605171  PLWABN: 9810546273805606  BIBSYS: 6076667  BNC: 000668007  BNE: XX1237116  BnF: cb15023326h (data)  CANTIC: a10673106  CiNii: DA15981889  GND: 131676350  ICCU: MODV358826  ISNI: 0000 0001 2321 4384  LCCN: n2004030792  LNB: 000124867  MusicBrainz: 8c6b977c-444a-4948-9a2d-25c9a20e77d3  NDL: 01010870  NKC: xx0038685  NLA: 44067233  NLG: 328351  NLK: KAC200702509  NSK: 000486061  NTA: 288562399  SELIBR: 328986  SUDOC: 115098364  Trove: 1460045  VIAF: 102313919   WorldCat (עם VIAF): 102313919
המנסרים מטקסס (2003)

| --- | --- |

 מבוסס על:  המנסרים מטקסס 
 בימוי:  מרקוס ניספל 
 הופק בידי:  מייקל ביי, טובי הופר, Brad Fuller, מייק פלייס, קים הנקל 
 תסריט:  סקוט קוסאר, מייקל ביי 
 עריכה:  גלן סקנטלבורי 
 שחקנים ראשיים:  ג'סיקה בייל הת'ר קפקא אנדרו בריאנסקי לורן גרמן ג'ון להרוקט דייוויד דורפמן ג'ונתן טאקר ר. לי ארמי אריקה לירהסן אריק בלפור מייק ווגל Harry Knowles בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  סטיב ג'בלונסקי 
 צילום:  דניאל פרל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פלטינום דיונס, New Line Cinema's House of Horror 
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 באוקטובר 2003 
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט סלאשר 
 מקום התרחשות:  טקסס 
 הכנסות באתר מוג'ו:   tcm03
 סרט הבא:  המנסרים מטקסס: ההתחלה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המנסרים מטקסס (באנגלית: The Texas Chainsaw Massacre) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2003, בבימויו של מרקוס ניספל ותסריט מאת סקוט קוסאר. הסרט מהווה חידוש לסרט הקלאסי מ-1974 באותו שם, שנוצר על ידי טובי הופר וקים הנקל. בסרט מככבים ג'סיקה ביל, ג'ונתן טאקר, אריקה לירסן, מייק ווגל, אריק בלפור ורונלד לי ארמי. העלילה עוקבת אחר חמישה חברים הנוסעים דרך טקסס, הנקלעים למפגש עם משפחה קניבלית, בראשם הרוצח הידוע בכינוי "פני עור" (Leatherface). הסרט היה הצלחה גדולה כאשר הופק בתקציב של 9.5 מיליון דולר והכניס כ-107 מיליון דולר ברחבי העולם.
עלילה

בקיץ 1973, חמישה צעירים – ארין, החבר שלה קמפר, וחבריהם מורגן, אנדי ופפר – נוסעים לטקסס בדרכם להופעת רוק. במהלך הנסיעה, הם אוספים נוסעת טרמפיסטית במצוקה, אשר לאחר מכן מתאבדת ברכבם. החבורה מנסה לדווח על האירוע לשלטונות המקומיים, אך מוצאת את עצמה במלכודת קטלנית של משפחה קניבלית, בראשה עומד "פני עור", רוצח עם מסור שרשרת. הסרט מתאר את מאבקם הנואש של הצעירים לשרוד מול הזוועות שהם נתקלים בהן.
צוות השחקנים

ג'סיקה ביל – ארין, הדמות הראשית.
ג'ונתן טאקר – מורגן, אחד מחברי הקבוצה.
אריקה לירסן – פפר, חברה בקבוצה.
מייק פוגל – אנדי, חבר בקבוצה.
אריק בלפור – קמפר, החבר של ארין.
אר. לי ארמי – השריף הויט, דמות סמכותית ומאיימת.
אנדרו ברניארסקי – תומאס יואיט (פני עור), הרוצח עם המסור.
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, הוא זכה לציון של 37% המבוסס על 157 ביקורות, עם הקונצנזוס: "החידוש של 'המנסרים מטקסס' מציע אלימות גרפית, אך חסר את המתח והחדשנות של המקור." באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 38 מתוך 100, המבוסס על 31 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות". מבקרים רבים ציינו את האווירה הקודרת והמתח, אך גם ביקרו את רמת האלימות הגבוהה ואת חוסר המקוריות בהשוואה לסרט המקורי.
למה מלחמה

| --- | --- |

 בימוי:  עמוס גיתאי
 סוגה:  סרט דרמה
למה מלחמה הוא סרט דרמה ישראלי-צרפתי משנת 2025 בבימויו של עמוס גיתאי. הסרט שואב השראה מהתכתבות היסטורית בין אלברט איינשטיין לזיגמונד פרויד משנת 1932, בה דנו השניים בדרכים למניעת מלחמות. הסרט מציג הרהורים על שורשי האלימות והמלחמות בעולם, תוך שילוב טקסטים הגותיים ודימויים ויזואליים. הסרט הוקרן בבכורה עולמית במסגרת הבחירה הרשמית של פסטיבל ונציה 2025.
עלילה

הסרט מתמקד בהתכתבות בין אלברט איינשטיין וזיגמונד פרויד, בה הם דנים בשאלת המלחמה והאלימות האנושית. הסרט משלב סצנות מתקופות שונות, כולל תקופת חורבן בית שני, ומציג דמויות המתמודדות עם שאלות של אלימות, אובדן ומשמעות. הסרט נע בין זמנים ומקומות, ומשלב טקסטים פילוסופיים עם דימויים ויזואליים.
צוות השחקנים

אירן ז'קוב – דמות המתכתבת עם הבמאי, משקפת את השפעת המלחמה על הפרט.
מתייה אמלריק – זיגמונד פרויד, הפסיכואנליטיקאי הנודע.
קרן מור – אם המתמודדת עם אובדן.
יעל אבקסיס – אם נוספת, משקפת את כאב השכול.
מישה לסקו – אלברט איינשטיין, הפיזיקאי המפורסם.
ג'רום קירשר – שחקן בתיאטרון, מעלה זיכרונות מהמלחמה.
ביקורות

הסרט "למה מלחמה" קיבל ביקורות מעורבות. שמוליק דובדבני מאתר "ynet" תיאר את הסרט כ"סרט סתמי אשר נראה כחלטורה" וכי הוא "תגובה מיידית למלחמה הארורה והמתמשכת... ושהתגובה הזו נטולה פרספקטיבה של ממש". פבלו אוטין כתב בעיתון "הארץ" כי הסרט הוא "הרהור לא מגובש" וכי הוא "מנסה לפענח 'למה מלחמה' בעיקר באמצעות טקסטים על אודותיה, והתוצאה נותרת כהרהור לא מגובש". באתר "וואלה" תיאר זוהר אורבך את הסרט כ"יותר טקסט הגותי בתמונות נעות מאשר סרט של ממש" וכי "נדמה שהוא לא באמת אומר הרבה על הנושא שבכותרת".
הערות שוליים

↑  למה מלחמה, באתר סינמטק תל אביב, ‏2024-12-23
↑  למה מלחמה / סרטו החדש של הבמאי עמוס גיתאי / מוזיאון תל אביב לאמנות, באתר www.tamuseum.org.il
↑  שמוליק דובדבני, סליחה, אבל סרטו החדש של עמוס גיתאי נראה כחלטורה, באתר ynet, 5 בינואר 2025
↑   פבלו אוטין, "למה מלחמה": החדש של גיתאי מעניין, מרושל וטרחני, באתר הארץ, 2 בינואר 2025
↑  זוהר אורבך‏, "למה מלחמה" היא השאלה הגדולה של חיינו. לסרט הזה אין תשובה טובה, באתר וואלה, 7 בינואר 2025
הקוצרים בהרים

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אלבין אגר-לינץ 
 תאריך יצירה:  1907 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  149.7 ס״מ 
 גובה:  94.3 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  Inv. Nr. 716 (מוזיאון לאופולד) 
 
הקוצרים בהרים (גרסה ראשונה) (בגרמנית: Bergmäher, I. Fassung) הוא ציור שמן על בד שנוצר בשנת 1907 על ידי האמן האוסטרי אלבין אגר-לינץ. יצירה זו מציגה את פישוט הצורות וסגנון ההפשטה של הגוף האנושי, מאפיינים בולטים בסגנונו של האמן. הציור מתאר שלושה קוצרים הרריים בפעולה, כאשר תנועתם הקצובה מבטאת את מאמצי העבודה החקלאית.
תיאור היצירה

הציור, שגודלו 94.6 × 150 ס"מ, מציג שלושה איכרים המניפים את מגליהם בתנועות זורמות ומחושבות. הקומפוזיציה בנויה כך שהצופה חש כחלק מהסצנה: דמות הקוצר הראשון קטועה, מה שמעצים את תחושת הקרבה. הדמות האמצעית מוצגת בשלמותה בתנועה רחבה, בעוד הקוצר השלישי מופיע רק חלקית ברקע, מגיח מעבר לגבעה. הנוף האלפיני, עם מרעה ירוק ופסגות הרים מחוספסות תחת שמים כבדים, מעניק ליצירה ממד מונומנטלי. הציור משקף את הקיום החקלאי כפשוטו, שורשי ומהותי, בתוך טבע עוצמתי.
סגנון ופרשנות

אגר-ליאנץ משתמש בסגנון מינימליסטי המדגיש צורות מסיביות ומופשטות. היעדר פרטים מיותרים ממקד את תשומת הלב בתנועה האנושית ובעבודת השדה. גישה זו מקנה ליצירה אופי כמעט נצחי המדגיש את האוניברסליות של העמל החקלאי.
הקשר היסטורי ותגובות

היצירה נוצרה בתקופה שבה התגבר העניין בתרבות הכפרית ובמסורותיה. כשלושים שנה לאחר יצירתה, נעשה בה שימוש אידאולוגי על ידי המשטר הנאצי, שניסה לנצל את הדימויים שבה כדי להלל אידיאלים לאומניים של עולם חקלאי אידילי.
מקור ותצוגה

למרות היותה יצירה מוכרת של אגר-לינץ, נכון לעכשיו "הקוצרים בהרים (גרסה ראשונה)" נמצאת ברשות מוזיאון לאופולד אך אינה מוצגת לציבור.
הערות שוליים

1 2 3 4  2021 Mh, Bergmäher (I. Fassung), onlinecollection.leopoldmuseum.org (בגרמנית)