stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאטה (טלנובלה)
דמויות

אסמרלדה\גאטה (מאיטה פרוני) אסמרלדה, המכונה "גאטה" (חתולה), היא אישה צעירה ויפה שגדלה ללא הוריה. מאז שהייתה ילדה, היא התגוררה אצל גברת ריטה, שאילצה אותה להתחנן ברחוב לכסף ומזון כדי לשרוד. הקשיים, שאיתם היא התמודדה בחיים, הפכו אותה לאישה בעלת אופי חזק ומרדני. את פבלו, בן העשירים, היא פגשה כשהייתה נערה ועד מהרה הוא הפך לחברה הטוב ביותר. כשבגרה, אסמרלדה הבינה שהיא מאוהבת בפבלו, אבל גם שיהיה עליהם להילחם כדי להיות יחד ולממש את אהבתם.
פבלו (דניאל ארנס) פבלו הוא בן למשפחה עשירה, אך הוא רגיש מאוד לכאב ולמחסור של אנשים עניים. הוא מתאהב באסמרלדה ומחליט להתחתן איתה, למרות שהם באים מעולמות שונים לחלוטין, פבלו הוא בחור צעיר ואימפולסיבי, שמהסס בנוגע לעתידו המקצועי. על אף אהבתו לאסמרלדה, הוא שומע בעצת אביו ונוסע ללמוד בחו"ל, בתקווה שאסמרלדה תחכה לו. הוא אינו יודע שעזיבתו תציב בסכנה גדולה את מערכת היחסים שלו עם אסמרלדה, שתיפול קורבן לתככים ולשקרים של משפחתו.
לורנסה (לאורה זפאטה) לורנסה היא אישה יהירה בעלת דעות קדומות ובשל כך היא מתייחסת בזלזול לאנשים עניים וחסרי השכלה. עוני עבורה הוא שווה ערך לזוהמה והיא אינה רוצה עניים בסביבתה. כאשר היא מבינה שבנה פבלו מאוהב באסמרלדה הענייה, היא תעשה הכול כדי להפריד ביניהם ואף תשדך לו אישה צעירה ועשירה. לורנסה מסוגלת לפגוע באושר של ילדיה רק כדי להגן על הדעות המגוחכות והמיושנות שלה.
מריאנו (חורחה פורסה) מריאנו הוא אחיו של פבלו ובין השניים מתפתחת יריבות מרה, בגלל שגם הוא מתאהב באסמרלדה. בהיעדרו של פבלו, הוא נחוש לכבוש את לבה של אסמרלדה והוא לא ייתן להוריו לתמרן אותו כפי שעשו עם פבלו. ללא ידיעתו, הוא יהפוך לאחד מאנשי סודו של אביה של אסמרלדה.
פרננדו(מנואל אוחדה) פרננדו נידון למאסר על לא עוול בכפו, ובאותו הרגע לא רק נלקח ממנו החופש, אלא גם משפחתו האהובה. הוא אדם נדיב, אבל הכלא הפך אותו לאדם קשה שמסתיר את רגשותיו האמיתיים מפני כולם. כשהוא משתחרר מהכלא, הוא רעב לנקמה והוא יעשה הכול כדי להרוס את חיי אלה, שהפכו את חייו לגיהנום.
בלנקה \פלה (אריקה בואנפיל) בלנקה שקעה בדיכאון לאחר שבעלה נידון למאסר ממושך ואחרי שבתה נלקחה ממנה. הדיכאון הקשה כמעט הביא למותה וזה שנים שהרגש וההיגיון שלה רדומים. לאחר שנים של נדודים, היא מגיעה במקרה לשכונת העוני שבה היא פוגשת שוב את בתה.
לטיסיה (לטיסיה פרדיגון) לטיסיה היא אישה רגישה ותומכת, שתמיד שמחה לעזור לאחרים. היא חברה טובה של אסמרלדה, שעליה היא מגוננת כמו אם. לטיסיה מתפרנסת בקושי ונלחמת מדי יום כדי לחיות חיים מכובדים והגונים.
אגוסטין (חואן ורדוסקו) אגוסטין הוא איש עסקים מצליח, שמחשיב עצמו לאדם בעל עקרונות עם מוסר גבוה. למעשה, הוא חי בפחד מתמיד כי הוא יודע ששלח אדם חף מפשע לכלא, רק כדי לגזול ממנו את הונו. אגוסטין גורם לבנו פבלו להאמין שהוא מקבל את מערכת היחסים שלו עם אסמרלדה, אבל בפועל הוא עושה כל שביכולתו כדי לשלוח אותו ללמוד בחו"ל ולהפריד ביניהם.
Never Go Back

Never Go Back הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי דניס לויד. השיר יצא לאור ב-15 בפברואר 2019 כסינגל הראשון מתוך מיני-אלבום הבכורה של לויד "Exident", על ידי חברות התקליטים אריסטה רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב, הולחן והופק על ידי דניס לויד. השיר הוא בסגנון הפופ. תוכן השיר הוא המשך לאחד מהשירים הוקדמים של לויד, "Nevermind".
ב-7 ביוני 2019 פורסם מיני-אלבום אשר כולל שני רמיקסים לשיר. בנובמבר 2019 לויד החל סיבוב הופעות אירופאי הנושא את שם השיר.
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאתו. נכון לנובמבר 2019 צבר בספוטיפיי כ-109 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי עומרי רוזי והועלה לערוץ היוטיוב של דניס לויד ב-20 במרץ 2019.
נכון לנובמבר 2019 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-8.6 מיליון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 3 |  |
|  ליטא | AGATA | 53 |  |
|  צרפת | SNEP | 9 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 9 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | כאן גימל | 12 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 21 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 56 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| צרפת (SNEP) | זהב | 100,000 |  |
| הולנד (ZPAV) | זהב | 10,000 |  |
הערות שוליים

↑  Dennis Lloyd Releases Love Story Follow-Up Music Video for 'Never Go Back': Watch, Billboard
↑  Never Go Back (Remixes), נבדק ב-2019-11-20
↑  Dennis Lloyd announces The Never Go Back Tour 2019, AXS (באנגלית) (ארכיון)
1 2  Never Go Back, נבדק ב-2019-11-20
1 2  Dennis Lloyd - Never Go Back (Official Video), נבדק ב-2019-11-20
↑  Dennis Lloyd Les certifications, SNEP (בצרפתית)
↑  ZPAV :: Bestsellery i wyróżnienia - Wyróżnienia - Złote płyty CD - Archiwum, bestsellery.zpav.pl
ניצול יכולת השפעה

ניצול יכולת השפעה הוא סוג של שחיתות שלטונית שבה פוליטיקאי, או אדם בעל קשרים בין-אישיים לפוליטיקאים, משתמש ביכולת ההשפעה שלו כדי להעניק לאדם אחר יחס מועדף, בדרך כלל תמורת תשלום (המהווה לכאורה שוחד). הארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי (OECD) מבחין בין שימוש לגיטימי ביכולת השפעה תמורת תשלום, כמו זה המתבצע על ידי שדלנים, לבין שימוש לרעה בהשפעה, שהוא שימוש בלתי-חוקי הנעשה על ידי פוליטיקאים בעלי השפעה רבה, ומהווה סוג של שחיתות שלטונית. לעיתים נקראת התופעה סחר בהשפעה.
תופעת השימוש לרעה בהשפעה מוזכרת באמנות בינלאומיות שונות העוסקות במלחמה בשחיתות, בהן אמנת האומות המאוחדות נגד שחיתות והאמנה נגד שוחד של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
שימוש לרעה בהשפעה נחשב לעבירה פלילית במדינות רבות, בהן איטליה, ארגנטינה, בלגיה, ברזיל, הונגריה, הממלכה המאוחדת, ספרד, פורטוגל, צרפת, קנדה ורומניה.
תופעה זו היא סוג של "תשלום עבור השתתפות (אנ')", מצב בו אדם משלם סכום כסף עבור הזכות להשתתף בפעילות מסוימת. מצבים כאלה עשויים להיות חוקיים או לא-חוקיים. לדוגמה, קבלנות קולות היא לגיטימית במצבים מסוימים, אך במצבים אחרים מהווה עבירה פלילית.
אטימולוגיה

שימוש לרעה בהשפעה נקרא באנגלית "Influence peddling" ובאמנה נגד שוחד של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי נקראת התופעה "Improper influence".
באמנת האומות המאוחדות נגד שחיתות נזכר שימוש לרעה בהשפעה בסעיף 18, שם הוא נקרא "סחר בהשפעה" בגרסה המתורגמת לעברית.
בהנחיות של היועץ המשפטי לממשלה משנת 2004 (להלן) נדונה התופעה תוך אזכור שמה באנגלית, מבלי שניתן לה שם עברי.
בשנת 2018 כונתה התופעה "השפעה פסולה" בקוד האתי של חברת JCDecaux בעברית.
מקרים ידועים

בשנת 2012 פורסם בארגנטינה כי מפעל להדפסת שטרות כסף זכה במכרזים ממשלתיים רבים. המכרזים הוצאו על ידי משרד הכלכלה, ונחשף כי שר הכלכלה, אמאדו בודו, שהיה גם סגן נשיא ארגנטינה, הוא אחד מבעלי המפעל.
בניופאונדלנד ולברדור, באפריל 2009 הורשע פוליטיקאי בשם אד ביירן בגין שימוש לרעה בהשפעה לאחר שקיבל החזרים על חשבוניות כפולות וכן השתמש בכספי ציבור לרכישת משקאות אלכוהוליים, נסיעות אישיות והוצאות אישיות שונות. פוליטיקאים נוספים הואשמו בעבירות דומות, וההליך המשפטי עדיין נמשך.
בדצמבר 2008 עצר ה-FBI את מושל אילינוי, רוד בלאגוייביץ', בחשד שהציע למספר אנשים להתמנות לחברי הסנאט של ארצות הברית במקום ברק אובמה, לאחר שנבחר לנשיא ארצות הברית, תמורת טובות הנאה לו ולאשתו. לאחר מכן הודח מתפקידו.
בשנת 2014 הואשם נשיא צרפת לשעבר ניקולא סרקוזי בשימוש לרעה בהשפעה, לאחר שניסה לסכל את חקירת מימון קמפיין הבחירות שלו מ-2007. על פי כתב האישום, סרקוזי הציע באמצעות עורך דינו תפקיד נחשק לשופט בתמורה למידע על החקירה נגדו.
פאק גון-הייה, נשיאת דרום קוריאה, נחקרה ב-2016 אודות קשריה עם צ'וי סון-סיל, בתו של מנהיג כת צ'וי טא-מין. לצ'וי, שאין לה תפקיד ממשלתי, ניתנה גישה למסמכים מסווגים והיא ניצלה את קשריה כדי לסחוט כסף מחברות גדולות בדרום קוריאה. פאק הודחה מתפקידה, ובאפריל 2018 נידונה ל-24 שנות מאסר וקנס של 17 מיליון דולר, לאחר שהורשעה בשחיתות.
בישראל

מאז קום המדינה פורסמו מקרים רבים של שימוש לרעה בהשפעה, ונודע על פוליטיקאים שקנו קולות או התרברבו בקשרים בין-אישיים רבים וביכולתם להשפיע על החלטות פוליטיות וכלכליות. לדוגמה, בשנת 1951, פורסם כי מגרשי קרקע בשיכון צמרת בצפון תל אביב נרכשו במחיר מוזל על ידי פקידים בכירים בשירות המדינה שהיו אחראים על נכסי נפקדים.
בשנת 1955 פרסמה שורת המתנדבים חוברת ובה האשימו את עמוס בן-גוריון בקשרים עם אדם חשוד בפלילים, קשרים אשר כדבריהם "מביאים לידי פרוטקציה והעדפה".
בשנת 2004 פרסם היועץ המשפטי לממשלה מסמך ובו הנחיות הנוגעות לשימוש לרעה בהשפעה. בפסקת הרקע של המסמך נכתב:
השפעה של חברי גוף בוחר על נבחרי הציבור מטעם אותה מפלגה היא פעולה לגיטימית, ככל שהיא משמשת לקידום אינטרסים ציבוריים-פוליטיים. מצב דברים זה הוא פועל-יוצא של שיטת המפלגות הנוהגת בישראל.
ברם, בעת האחרונה, עולה חשש כי כלי לגיטימי זה הפך בידי חברי גוף בוחר, עם הזמן, לקרדום לחפור בו, ואמצעי לקידום אינטרסים זרים - אינטרסים פרטיים של חברי גוף בוחר ושל קרוביהם ומקורביהם - באופן המציב את נבחרי הציבור בדילמות קשות בתחום של טוהר המידות, עד כדי חשד לביצוע עבירות פליליות.
בהמשך המסמך מתוארים דפוסי התנהגות של ניצול כוח פוליטי לקידום צרכים אישיים או עסקיים. מקרים כגון אלה המתוארים בהנחיות היועץ המשפטי לממשלה עלולים להיחשב לעבירה פלילית.
הערות שוליים

↑  אמנת האומות המאוחדות נגד שחיתות, באתר נבו הוצאה לאור, ‏31 באוקטובר 2003 (באנגלית).
↑  קוד אתי, מהדורת 2018, באתר חברת JCDecaux.
↑  גארי יאנג, על תאוות בצע ושקרים, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2008.
↑  בדרך לאישום: חקירה פלילית נגד סרקוזי, באתר ynet, 2 ביולי 2014.
↑  רויטרס, הלם בדרום קוריאה: הנשיאה שהודחה - ל-24 שנים בכלא, באתר ynet, 6 באפריל 2018.
העגורים

העגורים הוא שיר עברי שנכתב על ידי דן אלמגור ללחן של שיר ברוסית, שהולחן על ידי אדוארד קולמנובסקי (1923–1994). השיר בוצע לראשונה בשנת 1971 על ידי אמנון ברנזון במסגרת המופע השטן ואשת האיכר.
השיר העברי

דן אלמגור העיד כי כתב את השיר יומיים לפני הצגת הבכורה של מופע השטן ואשת האיכר, לאחר שקיבל קלטת ובה שני שירים רוסיים. היה זה זמן קצר לאחר תחילת עליית ראשוני מסורבי העלייה מברית המועצות לישראל. אלמגור איננו דובר רוסית. נאמר לו שאחד השירים עוסק בעגורים והוא חיבר לו מילים עבריות ברוח זו.
לדברי אלמגור הוא כתב את המילים בהשראת השיר אל הציפור מאת חיים נחמן ביאליק. הדובר בשירו של אלמגור מייחל לעוף ולצאת בהמונים כמו העגורים, אך בשונה מן הציפור בשירו של ביאליק, השבה למקומה מארצות החום, מסתיים השיר בשורה "אנחנו, אם נצא - כבר לא נחזור". אפשר שבכך התכוון אלמגור למסורבי העלייה המייחלים שתתגשם תקוותם לצאת את ברית המועצות.
השיר הרוסי

לימים התברר כי מילות השיר המקוריות ברוסית שונות לחלוטין מהמילים שחיבר אלמגור ואף אין נזכרים בהן עגורים. המילים נכתבו על ידי יבגני דולמטובסקי (1915–1994), שהיה יהודי כמו המלחין קולמנובסקי. הוא כתב את השיר בעקבות חוויותיו במלחמת העולם השנייה, שבה שירת ככתב צבאי ואף נפל בשבי הגרמני, שממנו נמלט. קולמנובסקי חיבר את הלחן למילות השיר בשנת 1958.
השיר של דולמטובסקי נקרא ידיד יקר (טובאריש מוי - Товарищ мой). מילותיו עוסקות באחוות רעים שחושלה בקרב ובקשר בין ותיקי המלחמה עם חלוף השנים:
נִפְגַּשְׁנוּ בַּשְׁלָגִים וּבַבַָּרָד,

יַחְדָיו צָלַחְנוּ מַיִם וְגַם אֵשׁ.

יָדִיד יָקָר, הַעוֹד תִזְכּוֹר? – הָיִינוּ לֵב אֶחָד,

כָּל קְרָב יָדַעְנוּ כִּי עוֹד נִפַָּגֵשׁ.
הערות שוליים

↑  מקור: אלי סט: העגורים - שיר חדש בערוץ "שיר רוסי + תרגום עברי".
פטריק ג'ונסון (שחקן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בפברואר 1993 (בן 31) אורלנדו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 פרופיל ב-IMDb
 
פטריק ג'ונסון (באנגלית: Patrick Johnson נולד; 19 בפברואר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

ג'ונסון נולד באורלנדו, פלורידה, הוא החמישי מבין שישה ילדים. הוא מתגורר בנאשוויל, טנסי. הוא ושלושה מאחיו הוחתמו על ידי סוכן בנאשוויל. תוך שלושה שבועות לאחר החתימה על חוזה הוא נבחן לשחק בפרסומת והתקבל.
קריירה

בשנת 2011 שיחק בסרט הטלוויזיה "ילדות רעות 2". באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "קשיחות הכרחית".
בשנת 2014 שיחק בסרט אהבה אינסופית. בסרט מככבים אלכס פטיפר וריס וייקפילד. באותה שנה שיחק בסרט חבלה.
בשנת 2015 שיחק בסרט "בחזרה לאתמול".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Master | דארן | סרט קצר |
| 2009 | Digital Diary: Robby | רובי | סרט קצר |
| 2011 | Giggity | סיימון | סרט קצר |
| 2011 | Parallax | חוטף | סרט קצר |
| 2014 | אהבה אינסופית | כריס בטרפילד |  |
| 2014 | חבלה | גיי'קוב וארטון |  |
| 2015 | בחזרה לאתמול | טוד |  |
| 2016 | Maximum Ride | פאנג |  |
| 2016 | Bus Driver | פול |  |
| 2017 | County Line | נאט |  |
| 2017 | Baker's Man | דאג |  |
| 2017 | All Saints | האב ג'פרס |  |
| 2022 | County Line: No Fear | נאט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Christmas Cupid | בראד | סרט טלוויזיה |
| 2011 | ילדות רעות 2 | ניק "ביג זי" צימר | סרט טלוויזיה |
| 2011–2013 | קשיחות הכרחית | ריי סנטינו ג'וניור. | 25 פרקים |
| 2013 | מהפכה | בס בצעירותו | פרק אחד |
| 2015 | Meet My Valentine | הנסון קרטר | סרט טלוויזיה |
| 2015 | אקסטנט | לוקאס | 5 פרקים |
| 2015 | Finding Carter | נד | פרק אחד |
| 2016 | הבת המושלמת | הנסון קרטר | סרט טלוויזיה |
| 2018 | ילדותי | מפעיל בובה | 2 פרקים |
| 2019 | Scream: Resurrection | אייברי קולינס | פרק אחד |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרס אמן צעיר | ההופעה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה - שחקן צעיר מוביל | קשיחות הכרחית | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Profile, nbcumv.com; accessed June 30, 2015. (אורכב 14.06.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  Robert Lee III, 10 Worst Sequels of All Time, According to Letterboxd, Collider, ‏16 במרץ 2024
↑  Philiana Ng, USA’s ‘Necessary Roughness’ Renewed for Third Season, The Hollywood Reporter, ‏2013-01-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  Life & Arts Reporter, Valentines day movie haunted by poor acting, OU Daily, ‏2014-02-14 (באנגלית)
↑  "34th Annual Young Artist Awards". YoungArtistAwards.org. נבדק ב-2013-03-31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016170808  VIAF: 9754148451592115970002   WorldCat (עם VIAF): 9754148451592115970002
בול יום שבתון

בול יום שבתון הוא בול דואר שהונפק על ידי דואר בלגיה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, ונועד לאפשר ללקוחות הדואר להשפיע על השירות שיינתן להם ביום המנוחה השבועי.
בלגיה, 1896, צמדה בת ארבעה בולים.
שני הבולים העליונים כוללים את התווית עם ההנחיה שלא לטפל במכתב ביום המנוחה, בעוד שהתווית שהייתה צמודה לשני הבולים התחתונים נתלשה מהם
בלגיה

בול יום השבתון מזוהה בעיקר עם ההנפקות של דואר בלגיה, אשר הייתה המדינה היחידה שהנפיקה סוג זה של בולי דואר.
בלגיה > הרקע להנפקת הבולים

בלגיה היא מדינה שרוב תושביה הם קתולים מאמינים. על רקע זה נוצר בתחילת המאה ה-19 קרע שהוביל להיפרדותה של בלגיה משלטונה של הולנד הפרוטסטנטית, והכרזתה למדינה עצמאית בשנת 1830. המדינה הצעירה המשיכה לפעול משך שנים רבות על פי דפוסי העבודה שירשה מן ההולנדים, ובכלל זה את הנוהג להפעיל את שירותי הדואר שבעה ימים בשבוע.
על פי אמונת הכנסייה הקתולית יש ליום ראשון בשבוע מעמד של קדושה, ואין לבצע בו מלאכה. רבים מתושביה של בלגיה התקשו להשלים עם פעילותו של הדואר ביום המנוחה השבועי, וראו עלבון בכך שהדוור מביא לביתם ביום ראשון את המכתבים מבית הדואר. לאחר שנים רבות בהן לא היה ביכולתם של הקתולים לשנות את המצב הבעייתי בעיניהם, התרחש אירוע פוליטי שהביא לתיקון המיוחל. בשנת 1884 זכתה המפלגה הקתולית הבלגית לרוב בבחירות, ואחד מחברי המפלגה התמנה למנהל הדואר הבלגי. הוא החליט לנסות ולגבש שיטה שתאפשר למאמינים הקתולים להימנע מלחלל את יום השבתון המקודש להם.
הפתרון נמצא בדמות תווית קטנה שהודפסה בצמוד לכל אחד מבולי הדואר שהונפקו על ידי דואר בלגיה. על התווית נרשם 
משפט האומר "לא לשלוח ביום ראשון". משפט זה נרשם בצרפתית (PAS LIVRER LE DIMANCHE) ובפלמית (NIET BESTELLEN OP ZONDAG). תווית זו מכונה בלשון הבולאים בשם "תווית יום ראשון" (Dominical Label) או במונח "רצועה" (Bandelette).
לקוח שביקש להבטיח כי המכתב שהוא שולח לא יטופל ביום המנוחה, הדביק את הבול על המעטפה יחד עם התווית המחוברת אליה. לקוח שביקש כי המכתב שלו יטופל מהר ככל האפשר, כולל ביום השבתון, תלש את התווית מן הבול לפני שהדביק אותו על המעטפה.
השימוש בבולי יום השבתון נמשך עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה הייתה בלגיה נתונה תחת כיבוש גרמני, ושירותי הדואר כמעט ולא פעלו. בתום המלחמה גבר בבלגיה כוחה הפוליטי של המפלגה הקתולית, חלוקת הדואר ביום המנוחה השבועי בוטלה לחלוטין, ולא היה עוד צורך בבולי יום השבתון.
בלגיה > הנפקת בולי יום שבתון

בולי יום השבתון הראשונים הונפקו ביום 1 ביוני 1893, והבול האחרון עם תווית יום השבתון הונפק בחודש ינואר 1914. במהלך תקופה זו הודפסו כשבעים בולים בכעשרה עיצובים שונים. כל בולי בלגיה בתקופה זו הודפסו עם תווית יום השבתון.
בולים אלו שימשו למשלוח הדואר היום יומי של תושבי בלגיה והודפסו בכמויות גדולות מאוד, חלקם במאות מיליוני עותקים. כך לדוגמה הודפס בול בעל ערך נקוב של 10 סנטים משנת 1893 בכמות של 567 מיליון עותקים, ובול בעל ערך נקוב זהה משנת 1905 הודפס בכמות של 365 מיליון עותקים.
בלגיה > הנפקת בולי יום שבתון > ניסיון לפתיחת משרד דואר בסין

בשנת 1906 שקל הדואר הבלגי לפתוח משרד דואר זר על אדמת סין, כפי שעשו מרבית מנהלות הדואר האירופאיות באותם ימים. לצורך כך הודפסו כניסיון על מספר בולים שונים תוספת של הדפס רכב עם המילה "סין" והערך הנקוב במטבע שהיה נהוג בסין. התוכנית לא יצאה אל הפועל, והבולים עם הדפס הרכב לא הונפקו.
בלגיה > הנפקת בולי יום שבתון > בולי צדקה

בשנים 1910 ו-1911 הנפיק דואר בלגיה 24 בולים מסוג בול יום שבתון במתכונת של בול צדקה. הבולים נמכרו לציבור במחיר כפול מן הערך הנקוב שלהם, וההפרש הועבר כתרומה למימון פעילותו של הארגון הלאומי הבלגי למלחמה במחלת השחפת.
בלגיה > בולי יום השבתון כפריט לאיסוף

מרבית בולי יום השבתון הונפקו בכמויות גדולות מאוד, מחירם זול מאוד, קל להשיג אותם, והם אינם נחשבים כפריט מבוקש במיוחד מבחינה אספנית. עם זאת, אספנים המעוניינים בבולים אלו מחפשים אותם כשהם במצב שלם, כולל התווית הצמודה אל הבול. בול שהתווית נתלשה ממנו נחשב בעיני האספנים כבול לא שלם.
בלגיה > דוגמאות לבולי יום שבתון מבלגיה

בלגיה, 1893.
בלגיה, 1905.
בלגיה, 1906, עם הדפס רכב "סין".
 הוכן כניסיון לקראת פתיחת משרד דואר בלגי בסין, אולם לא הונפק.
בלגיה, 1 באפריל 1911.
בול צדקה.
בלגיה > הנפקת גלויות יום שבתון

במקביל להנפקת בולי דואר הונפקו בבלגיה גם גלויות דואר ועליהן בול מודפס עם תווית יום שבתון. לצד התווית הודפסה כוכבית שהפנתה את רוכש הפריט להערה שנרשמה (בצרפתית ובפלמית) בתחתית הגלויה, והסבירה כי "הכיתוב ניתן למחיקה" אם השולח מעוניין שהפריט יטופל ביום המנוחה.
בלגיה > הנפקת גלויות יום שבתון > דוגמה לגלויה מסוג יום שבתון

הגלויה נשלחה מן העיר לייז' שבבלגיה ביום שלישי, 9 ביוני 1895, והגיעה אל העיר באדן-באדן שבגרמניה למחרת היום, יום רביעי, 10 ביוני 1895. שולח הגלויה ניצל את זכותו לבקש שיטפלו בפריט גם ביום המנוחה, וסימן X על התווית המודפסת מתחת לבול. בפועל לא היה בכך כל צורך, מאחר שהגלויה הגיעה ליעדה בתוך 24 שעות ולא הייתה כלל בבית הדואר ביום ראשון בשבוע.
ניתן להבחין כי לצד הבול המודפס הודבק במקור בול דואר נוסף שנועד להשלים את דמי הביול מבלגיה לגרמניה, אולם בול זה הוסר, ככל הנראה על ידי אספן בולים, וכל שנותר אלו שרידי החותמת שהוטבעה על הבול הנעלם. משרידי החותמת ניתן ללמוד מה היה גודלו של הבול שהודבק על המעטפה, ולהבין שהשולח תלש מן הבול את תווית יום השבתון שהייתה צמודה לחלקו התחתון.
בלגיה, גלויה שהונפקה בשנת 1893
מבט מקרוב על שורת ההערה שבתחתית הגלויה, המציינת כי ניתן למחוק את הכתוב בתווית המודפסת מתחת לבול.
מבט מקרוב על הבול המודפס על הגלויה. ניתן לראות את הכוכבית המפנה אל ההערה שבתחתית הגלויה.
בולגריה - בול מס שבתון

דואר בולגריה הנפיק בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה בול מס שבתון באמצעותו יכלו המעוניינים בכך לשלם תוספת מחיר על מנת שדברי הדואר ששלחו יטופלו ביום המנוחה השבועי ובחגים.
לקריאה נוספת

Mackay Robin(Ed), Bandelette, International Encyclopedia of Stamps, IPC, 1970, p. 172
Mackay Robin(Ed), Dominical Stamps, International Encyclopedia of Stamps, IPC, 1970, p. 621
הערות שוליים

1 2 3  The Stamp Blog
1 2  Catalogue Officiel de Timbres-Poste Belgique, 2008, p. 24
↑  Catalogue Officiel de Timbres-Poste Belgique, 2008, p. 28
1 2  Catalogue Officiel de Timbres-Poste Belgique, 2008, p. 25
↑  Scott Standard Postage Stamp Catalogue, 2013, Volume 1, p. 963
בית הכנסת בידוובנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  ידוובנה 
 מדינה:  פולין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1770
 תאריך פתיחה רשמי:  1770 
 תאריך פירוק:  1913 
 סגנון אדריכלי:  בנייה ורנקולרית 
 קואורדינטות:  53°17′10″N 22°18′07″E﻿ / ﻿53.286°N 22.302°E﻿ / 53.286; 22.302
 he
 
בית הכנסת ב-1915
בית הכנסת הישן בידוובנה, נהרס בשריפה בשנת 1913
בית הכנסת ידוובנה (בפולנית: Stara Synagoga w Jedwabnem), הממוקם בידוובנה, פולין, נבנה בשנת 1770. זו הייתה דוגמה למסורת האדריכלות היהודית - פולנית ייחודית לבניית בתי כנסת גדולים מעץ. הגג המשופע הנראה בתצלומים חיצוניים ששרדו, מסתיר סדרה של מסבכות מסיביות שממנו תלויה הכיפה הגדולה. הגג, הכולל שלושה שלבים מוגדרים היטב, נחשב לאחד המורכבים והמעניינים ביותר מבני גגות בית הכנסת מעץ. במאה התשע עשרה, הוספו מספר הרחבות מכל צד לשימוש נשות הקהילה.
בית הכנסת נהרס בשריפה מקרית בשנת 1913.
מהגרים מידוובנה בנו את בית הכנסת קהילת אנש ידוובנה ברחוב הנרי 242 בשכונת לואר איסט סייד בעיר ניו יורק.
ראו גם

הטבח בידוובנה
הערות שוליים

↑  Maria and Kazimierz Piechotka, Heaven’s Gate: Wooden Synagogues in the Territory of the Former Plish-Lithuanian Commonwealth,, Institute of Art, Polich Academy of Sciences, Wydawnnictwo Krupski I S-ka, Warsaw, 2004
↑  The Wooden Synagogues of Eastern Europe The, G. K. Lukomski, Burlington Magazine for Connoisseurs, Vol. 66, No. 382 (Jan., 1935), pp. 14-21
↑  Maria and Kazimierz Piechotka, Heanen’s Gate: Wooden Synagogues in the Territory of the Former Plish-Lithuanian Commonwealth,, Institute of Art, Polich Academy of Sciences, Wydawnnictwo Krupski I S-ka, Warsaw, 2004, pp. 231-2
1 2  Yedwabne Yizkor Book
קרל מרטל

קרל מרטל (בצרפתית: Charles Martel, קרל "הפטיש";‏ 688 לערך – 22 באוקטובר 741) היה מנהיג פוליטי וצבאי פרנקי ששימש כמאיורדומוס למלכים המרובינגים ושלט דה-פקטו בתקופת אינטררגנום שבין 737 למותו ב-741, תוך שימוש בתואר "דוכס" ו"נסיך הפרנקים". מרטל נחשב לאחת הדמויות המשפיעות ביותר בהיסטוריה של ראשית ימי הביניים ונחשב לאחת הדמויות שהשפיעו על דמותם של הפיאודליזם והאבירות.
כינויו "הפטיש" נובע מהצלחותיו בלחימה. הוא נוצח רק בקרב אחד, קרב קלן (אנ') (716). הוא נודע בניצחונו בקרב טור (732), שבו חיל הרגלים החזק שהקים, הביס ליד פואטיה צבא מוסלמי שפלש מספרד. ניצחונותיו הניחו את התשתית לאימפריה הקרולינגית שנקראה על שמו. תחת נכדו, קרל הגדול, אשר בעצמו היה אחת הדמויות המשמעותיות ביותר בהיסטוריה האירופית, האימפריה חלשה על רוב מערב אירופה.
ביוגרפיה > רקע

קרל מרטל היה בן למשפחה מצאצאי ארנולף ממץ, ומצד סבתו משושלת הפפינים. הוריו היו המאיורדומוס פפין מהרסטל ובת זוגו, אלפאידה. על פי מסורות, הוא נולד באנדן (אנ'), עיר המצויה בימינו בוולוניה במחוז נאמור (אנ'). לאחר מות אביו ב-714, ובהיעדר יורשים לגיטימיים (שני בניו של פפין מנישואיו לפלקטרודיס, רעייתו החוקית – דרוגו משמפאן, וגרימואלד הצעיר נפטרו קודם לכן), ביקש לתפוס את תפקיד המאיורדומוס. פלקטרודיס התנגדה להעניק את השלטון לבן הלא-לגיטימי, כלאה אותו וניסתה להעלות במקומו את תאודואלד, בנו של גרימואלד, אך המזימה לא צלחה בידה.
ביוגרפיה > עלייתו לגדולה

בשנת 732 ניצח בקרב טור את הפולשים המוסלמים. הניצחון נתפס כחסד אלוהי לטובת העולם הנוצרי, עליו הגן קרל. מה שהקנה לו מעמד וכבוד. ב-739 הציע לו האפיפיור לקבל תואר קונסול, אך הוא סירב. האפיפיור גרגוריוס השלישי שלח לקרל מרטל את מפתח הקבר של פטרוס הקדוש, ומינה אותו כ"מגן הכנסייה הקתולית" מפני הלומברדים האריאנים. בנו, פפין הגוץ, שירש את התואר, סילק עבור האפיפיור את הלומברדים מנחלותיו, ובכך יצר את התשתית להקמת מדינת האפיפיור במה שכונה "מתת פפין".
קרל מרטל מת בקיארזי (אנ').
קרל מרטל היה הראשון בבני משפחתו שנקרא "קרל", וממנו נגזר שם השושלת הקרולינגית, של המשפחה העתידה לשלוט בממלכה הפרנקית. הכינוי "מרטלוס" ("הפטיש") הוענק לו על ידי כותבי הכרוניקות במאה ה-9. לדעת ההיסטוריון פייר רישה (Pierre Riché) הכינוי הוצמד בהקבלה ליהודה המקבי (מקבת הוא פטיש) אשר הביס את הכופרים היוונים, כשם שקרל הנוצרי הביס את המוסלמים בפואטיה.
משפחתו

לאחר מותו נחלקה פרנקיה בין שני בניו, קרלומן ופפין הגוץ. אחיהם למחצה, גריפו, דוכס מיין, נכלא על ידי שני האחים במנזר.
נכדו, קרל הגדול, היה אחת הדמויות המשמעותיות ביותר בהיסטוריה האירופית.