stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט ברנס (צייר)
ביוגרפיה

ברנס נולד באדינבורו בשנת 1869. אביו היה ארצ'יבלד ברנס, חלוץ הצילום במקור מהמילטון. המשפחה התגוררה זמן מה בבית בגבעת קלטון, במה שהיה הסטודיו של דייוויד אוקטביוס היל.
הוא עבר לגלאזגו כאדם צעיר והשתתף בשיעורי ערב בבית הספר לאמנות של גלאזגו. לאחר שהמליץ לו על כך אדוארד ארתור וולטון להמשך הקריירה באמנות. הוא עזב את סקוטלנד ללונדון שם נרשם כתלמיד בבית הספר של פרדריק בראון בווסטמינסטר. בשנת 1889 הוא עבר לפריז ובמשך השנתיים הבאות למד באקדמיה דלקלוז בניהולו של אוגוסט ג'וזף דלאנס, ואדוארד פרדריק ארץ. הוא נבחר לנשיא אגודת האמנים הסקוטים בשנת 1901. לאחר טיול למרוקו ב-1920, הוא חזר לאדינבורו. הוא עקב אחר הדוגמה של אמני תנועת האמנויות והאומנות, והשתמש במגוון חומרים בעבודות מלאכת יד במטרה לקדם את הקשר בין אמנויות, מסחר ותעשייה.
ברנס היה קשור לתנועת תחייה התרבותית הסקוטית של פטריק גדס במעבר המאות התשע עשרה והעשרים. הוא תרם איורים לכל ארבעת הכרכים של הספר "ירוק עד העונות בצפון" The Evergreen: A Northern Seasonal שפורסם על ידי פטריק גדס ועמיתיו בין 1895 ל-1897.
העיצובים המפורסמים והמלאים ביותר של ברנס היו עבור חדר התה של קרופורד (1926), שהיה ממוקם ברחוב האנובר באדינבורו.
ברנס שילב עבודה מסחרית והוראה, והפך לראש תחום הרישום והציור במכללת אדינבורו לאמנות, שם לימד בין השנים 1908 ל-1919.
בתחילת המאה ה-20 ברנס כבר הצליח למדי, מה שאיפשר לו לרכוש בית עירוני ג'ורג'יאני גדול בעיר החדשה של אדינבורו, שם הפך את עליית הגג לחלל סטודיו גדול.
גלריה

נערה עם נץ
מחכה למעבורת
דיאנה ונמפאות
הערות שוליים

↑  Martin Andrew Forrest, Robert Burns (1869 - 1941) in Willcocks, Clive (Ed.) (2014), Sir Patric Spens: The Background of the Ballad and the Vision of the Artist - Robert Burns, Limner, Dunfermline Heritage Community Projects, pp. 80 & 81
↑  Martin Andrew Forrest (1982), Robert Burns (1869 - 1941), in Michael Cuthbert (Ed.) (1982), On the Side of Life: Patrick Geddes 1854 - 1932), Edinburgh College of Art, p. 10
↑  The Evergreen: A Northern Seasonal: The Book of Spring, Patrick Geddes and Colleagues, Edinburgh (1895)
↑  "Robert Burns (1869–1941)". Art UK. Retrieved 10 February 2018.
↑  Artists, The Fine Art Society Ltd (באנגלית)
↑  Edinburgh and Leith Post Office Directory 1911–12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 115863921X  ISNI: 0000 0000 6706 5133  LCCN: nb2007007075  NKC: xx0226045  RKD: 14309  SNAC: w6zt80j0  ULAN: 500000291  VIAF: 46286974   WorldCat (עם VIAF): 46286974
ראצק

| --- | --- |
סמל ראצקסמל ראצק
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 נפה:  סובאלק
 שטח:  142.25 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,100
 קואורדינטות:  53°59′00″N 22°47′00″E﻿ / ﻿53.983333333333°N 22.783333333333°E﻿ / 53.983333333333; 22.783333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.raczki.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיראצק(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיראצק(למפת פרובינציית פודלסיה רגילה) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לו. ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהראצק(למפת פרובינציית פודלסיה מוגדלת) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לובלין ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהראצק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ראצק (בפולנית: Raczki; ברוסית: Рачки; ביידיש: ראַצק) היא עיירה (לעיתים מוגדרת ככפר) על גדות הנהר הקטן רוֹסְפּוּדַה (Rospuda), בנפת סובאלק שבמחוז פודלסיה (Podlasie) בצפון-מזרח פולין. העיירה שוכנת כ-15 ק"מ מדרום-מערב לעיר סובאלק (Suwałki) וכמרחק הזה מצפון-מערב לעיירה אוגוסטוב (Augustów).
בראייה היסטורית, במשך מרבית המאות האחרונות נמצאה העיירה (והאזור כולו) בתחום השיפוט של ליטא על גלגוליה המדיניים השונים. על כן, יש יסוד להניח כי אחוז ניכר מתושבי האזור הם ממוצא ליטאי. לצד התרבות הליטאית, ספג האזור השפעה תרבותית פולנית נרחבת.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המקום יושב לראשונה בשנת 1513, ומוזכר בשם זה כבר במסמכים משנת 1558.
בערך בתחילת המאה ה-19 כבר נמנו במקום 766 תושבים, רובם עסקו במלאכת-יד בעיקר חייטים וסנדלרים. כמו כן התפתח במקום מסחר בפשתן וצמר.
שני פונדקים שירתו את האורחים שביקרו במקום בימי השוק והירידים השנתיים.
לאחר ההתקוממות של פולין ליטא ובלארוס בינואר 1863 נגד השלטון הרוסי, איבדה רצקי את זכויותיה האזרחיות כעונש על חלקו של האזור בהתקוממות.
יהדות ראצק

ידוע על קיומה של קהילה יהודית במקום כבר בסוף המאה ה-17. ולקהילה אף היה רב משלה, רבי גרשון בערך כבר משנת 1670. עם זאת בתקופה מאוחרת יותר בראשות הקהילה כבר לא עמד רב משלה ובתפקיד זה שימש שוחט העיירה.
בשנת 1789 נמנו בעיירה 542 יהודים, ובשנת 1808 נמנו בה 1,117 יהודים (79.5%) מתוך אוכלוסייה כללית שמנתה אז 1404 תושבים.
בשנת 1900 נמנו בעיירה 1,116 יהודים.
בן העיירה, אריה שרנייץ, מספר על זכרונותיו מראצק:
אין לי הסבר לתופעה, שעל אף היות עיירתנו קשישה מסובאלק במאה וחמישים שנה לפחות, היא נשארה בממדיה הזערוריים ומנתה פחות ממאה משפחות יהודיות וכעשרים משפחות נוצריות. כרגיל, כל החיים התרכזו בה סביב השוק ובלבו – הבאר [...] ארבעה רחובות קרנו מהשוק אל ארבע רוחות השמיים ושתיים-שלוש סמטאות חצו אותן במקביל לשוק וסובבוהו. זוהי אם כן קריה רבתי ראצק...

[בחדר המודרני] הדגישו בכל הזדמנות, כי שיטת החדר כבר מיושנת. עדיין חזרו על החומש ועל תנ"ך ולמדו גמרא, אבל שמו את הדגש על פרץ, ביאליק, מנדלי מוכר ספרים, לימדו מתמטיקה ועוד.

אני ממשיך בדרכי בסימטקה, פוסח על השוק וממשיך אל בית-המדרש. [...] בשבת של יום קיץ היו התושבים יוצאים לטייל בקארצובי פארק. [...] אנו הצעירים היינו מגיעים דרך השדות והגיא אל הנהר, כדי לרחוץ בו. [...] הרבה זכרונות ניטשטשו בראשי... טיול מחנות לחנות בשוק, [...] נסיעה בעגלה לסובאלק, לילה של חביות זפת בוערות בכיכר השוק בשנת 1913, לרגל חגיגת יום השנה ה-300 לשושלת רומנוב הרוסית, את משלוח המנות, הגעלת הכלים בערב-פסח, והעיקר חתונה בעיירה.
יהדות ראצק > בשואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה בידי הגרמנים, ורבים מיהודיה נמלטו ממנה. עם כניסת הגרמנים לעיירה, החלו אלו בביצוע מעשי שוד בקרב יהודיה, ובחטיפתם לעבודות כפייה משפילות, ובהן ניקוי רחובות היישוב.
עם כניסת יחידות הצבא האדום לעיירה בסוף ספטמבר 1939, ועד להכללת היישוב באופן רשמי בשטח הכיבוש הגרמני בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב, עזבו את המקום יהודים נוספים. עם שובם של הגרמנים לעיירה, גירשו אלו את כל היהודים שעוד נותרו בה, וגורלם היה כגורל יהודי היישובים אליהם הגיעו.
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הוצאת יד ושם.
אריה שרנייץ, "נולדתי בראצק", בתוך: ספר קהילת סובאלק ובנותיה: בקלורובה, ויז'אן, סייני, פונסק, פיליפובה, פשרושלה, ראצק (עורכים: יהודה אלראי ויוסף כרוסט), תל אביב: הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, תשמ"ט-1989, עמ' 164-165 (בגרסה אינטרנטית באוסף ספרי היזכור של ספריית העיר ניו יורק, תמונות 169-168).
"Raczki", in: Encyclopedia of Jewish Life, 2001, p. 1044.
הערות שוליים

↑  ראו ראצק, באתר Jewishgen. (באנגלית)
↑  אריה שרנייץ, "נולדתי בראצק", בתוך: ספר קהילת סובאלק ובנותיה: בקלורובה, ויז'אן, סייני, פונסק, פיליפובה, פשרושלה, ראצק (עורכים: יהודה אלראי ויוסף כרוסט), תל אביב: הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, תשמ"ט-1989, עמ' 164-165.
קמפניה

מחוז קמפניה (באיטלקית: Regione Campania) הוא מחוז בדרום איטליה, הגובל בלאציו בצפון-מערב, מוליזה בצפון, פוליה בצפון-מזרח, בזיליקטה במזרח ובים הטיריני במערב. המחוז משתרע על שטח של 13,590 קמ"ר, וחיים בו כ-5.7 מיליון נפש.
בירת המחוז היא העיר נאפולי.
פירוש המילה "קמפניה" בלטינית הוא "מישור". מקור שמו של המחוז גם הוא מלטינית, ונקרא כבר בפי הרומאים קמפניה פליקס (Campania felix), כלומר "מישור פורה".
היסטוריה

קמפניה יושבה על ידי יוונים כבר באמצע המאה ה-8 לפנה"ס. במהלך המאה ה-7 לפנה"ס השתלטו האטרוסקים על האזור וקבעו את מרכזם בעיר קפואה. במהלך המאה ה-5 לפנה"ס נדחקו האטרוסקים מקמפניה על ידי היוונים ועל ידי שבטים סאמניטים סאבלים שחדרו לקמפניה מצפון והתמזגו עם התושבים המקומיים.
האזור היה בשליטת רומא העתיקה החל מהמאה ה-4 לפנה"ס, ועד לתחילת המאה ה-1 לפנה"ס קיבלו רוב תושביו אזרחות רומית. בימיו של אוגוסטוס אוחד האזור יחד עם לאטיום ליחידה מנהלתית אחת.
עם התמוטטותה של האימפריה הרומית ותחילת ימי הביניים עבר האזור ידיים רבות, בין השאר, האוסטורגותים, הביזנטים והנורמנים. החל מסוף המאה ה-13 היה האזור חלק מממלכת נאפולי. עם איחודה של איטליה המודרנית צורפה גם קמפניה לאיחוד.
גאוגרפיה

המחוז מחולק לחמש נפות והן: אבלינו, בנוונטו, קזרטה, נאפולי וסלרנו. שטח נפת קזרטה חופף פחות או יותר לשטח של "טֶרָה דִּי לָבוֹרוֹ" ( Terra di Lavoro; אדמת עבודה). שטח נפת סלרנו חופף פחות או יותר לשטח של "פרינצ'יפאטו צ'יטרה" (Principato Citra). שמה של הנפה נגזר משם שבט הלטיני " פרינצ'יפטוס צ'יטרה סרס מונטורי" (Principatus citra serras Montorii) שמשמעה "פרינצ'יפטו לרגלי ההר פיצ'נטיני (Monti Picentini)". שטח נפת אבלינו חופף פחות או יותר לשטח של "פרינצ'יפאטו אולטרה" (Principato Ultra). שמה של הנפה נגזר משם שבט הלטיני " פרינצ'יפטוס אולטרה סרס מונטורי" (Principatus ultra serras Montorii) שמשמעה "פרינצ'יפטו מעבר ההר פיצ'נטיני (Monti Picentini)".
נפת טרה די לאבורו בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860 באדום
סמל נפת טרה די לאבורו בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860
נפת פרינצ'יפאטו צ'יטרה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860 באדום
סמל נפת פרינצ'יפאטו צ'יטרה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860
נפת פרינצ'יפאטו אולטרה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860 באדום
סמל נפת פרינצ'יפאטו אולטרה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860
אתרי תיירות

בין האטרקציות התיירותיות שנמצאות במחוז ניתן למנות את המקדשים היווניים בפאסטום, הערים הרומיות החרבות פומפיי והרקולנאום, הר הגעש וזוב, רצועת החוף האמלפיטנית המשתרעת בין סורנטו לסאלרנו והאי קאפרי.
ערים נוספות במחוז

אמאלפי
מאיורי
מינורי
פאסטום
פומפי
פוזיטאנו
רוולו
סאלרנו
ארקולנו
קפוסלה
וייטרי סול מארה
איים

קאפרי
איסקיה
פרוצ'ידה
מזון

הפיצה המוכרת לנו כיום בעידן המודרני, מקורה בבירת המחוז בנאפולי. הפיצות המוכרות שיצאו ממחוז זה הן פיצה פריטה, קלצונה, פיצה מאריאנה ופיצה מרגריטה.
רודולף רמק

רודולף רמק (Rudolf Ramek; ‏12 באפריל 1881 - 24 ביולי 1941) היה משפטן ופוליטיקאי אוסטרי, מהמפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית אשר כיהן כקנצלר אוסטריה בשנים 1924–1926.
רמק נולד בטשן (היום בפולין). הוא היה חבר בפרלמנט האוסטרי בשנים 1920–1934, שר המשפטים, ונשיא הפרלמנט האוסטרי בשנים 1930–1934. ממשלו של רמק הפך את השילינג למטבע האוסטרי הרשמי בשנת 1925, לאחר תקופת היפר-אינפלציה של הכתר האוסטרי הישן בראשית שנות העשרים. הפיקוח על כספי המדינה על ידי נציב חבר הלאומים הסתיים ב 1926, אולם השפל הכלכלי נמשך ומספר המובטלים עלה. רמק התפטר לבסוף במהלך המשבר סביב בנק החיסכון הדואר בבעלות המדינה.
נפטר בווינה ב-1941.
הערות שוליים

↑  peoplepill.com, Rudolf Ramek|Austrian politician
|  הקנצלרים של אוסטריה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קרל רנר  |  מיכאל מאייר  |  יוהאן שובר  |  ואלטר ברייסקי  |  יוהאן שובר  |  איגנץ זייפל  |  |  |  |  |
|  1918–1920  |  1920–1921  |  1921–1922  |  26–27 בינואר 1922  |  ינואר–מאי 1922  |  1922–1924  |  |  |  |  |
|  רודולף רמק  |  איגנץ זייפל  |  ארנסט שטררוביץ'  |  יוהאן שובר  |  קרל ואוגוין  |  אוטו אנדר  |  |  |  |  |
|  1924–1926  |  1926–1929  |  מאי–ספטמבר 1929  |  1929–1930  |  ספטמבר–דצמבר 1930  |  1930–1931  |  |  |  |  |
|  קרל בורש  |  אנגלברט דולפוס  |  קורט שושניג  |  ארתור זייס-אינקווארט  |  קרל רנר  |  לאופולד פיגל  |  |  |  |  |
|  1931–1932  |  1932–1934  |  1934–1938  |  11–13 במרץ 1938  |  אפריל–דצמבר 1945  |  1945–1953  |  |  |  |  |
|  יוליוס ראב  |  אלפונס גורבך  |  יוזף קלאוס  |  ברונו קרייסקי  |  פרד זינובאץ  |  פרנץ ורניצקי  |  |  |  |  |
|  1953–1961  |  1961–1964  |  1964–1970  |  1970–1983  |  1983–1986  |  1986–1997  |  |  |  |  |
|  ויקטור קלימה  |  וולפגנג שיסל  |  אלפרד גוזנבאואר  |  ורנר פיימן  |  ריינהולד מיטרלהנר  |  כריסטיאן קרן  |  |  |  |  |
|  1997–2000  |  2000–2007  |  2007–2008  |  2008–2016  |  9–17 במאי 2016  |  2016–2017  |  |  |  |  |
|  סבסטיאן קורץ  |  בריגיטה בירליין  |  סבסטיאן קורץ  |  אלכסנדר שלנברג  |  קארל נהאמר  |  |  |  |  |  |
|  2017–2019  |  2019–2020  |  2020–2021  |  אוקטובר–דצמבר 2021  |  2021 ואילך  |  |  |  |  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17729068j (data)  GND: 126762589  ISNI: 0000 0000 1845 364X  LCCN: no2018032846  SUDOC: 238484661  VIAF: 23142203   WorldCat (עם VIAF): 23142203 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוברט שוורצמן

רוברט מיכאלוביץ' שוורצמן (ברוסית: Ро́берт Миха́йлович Шва́рцман, נולד ב-16 בספטמבר 1999) הוא נהג מרוצים רוסי-ישראלי,. הוא סגן אלוף פורמולה 2 בעונת 2021, ואלוף פורמולה 3 בעונת 2019.
קריירת מרוצים

שוורצמן נולד בישראל, אך גדל ברוסיה ובאיטליה. בילדותו הוא החל להתחרות בקארטינג, ובשנים 2014 ו-2015 התחרה בפורמולה 4 איטליה. בשנים 2016 ו-2017 התחרה בפורמולה רנו 2.0. ב-2017 הצטרף לאקדמיית פרארי לנהגים, והתחרה עבורה באליפות אירופה של פורמולה 3 בעונת 2018, וזכה באליפות רוקי העונה. באותה שנה התחרה גם במרוצי טויוטה (אנ'). בעונת 2019 התחרה באליפות פורמולה 3, וסיים במקום הראשון. בשנה שלאחר מכן התחיל להתחרות בפורמולה 2, לצידו של מיק שומאכר. בעונת 2020 סיים במקום הרביעי, ובעונת 2021 סיים במקום השני, אחרי האלוף אוסקר פיאסטרי.
קריירת מרוצים > פורמולה 1

ב-2020 דווח כי שוורצמן יהיה נהג המבחן של האס במרוץ סוף עונת 2020, אך לבסוף מיק שומאכר עשה זאת במקומו. לקראת עונת 2021 שימש כ"נהג מבחן צעיר" עבור האס ופרארי. בעונת 2022 החל לשמש כנהג מבחן עבור פרארי, והתחרה תחת דגל ישראל, מאחר שהפלישה הרוסית לאוקראינה הביאה לכך שספורטאים לא יוכלו להתחרות תחת דגל רוסיה, שתחתיו נהג שוורצמן להתחרות. שוורצמן שימש כנהג מבחן גם במבחני סוף העונה, ולקראת עונת 2023 שוחרר מאקדמיית פרארי ושודרג לעמדת הנהג הרביעי של הקבוצה, לאחר הנהגים הפותחים שארל לקלר וקרלוס סאינס והנהג המחליף הבכיר אנטוניו ג'יובינאצי.
הערות שוליים

↑  F1 | Shwartzman esclusivo: il pilota "virtuale" che aspetta la F1-75, it.motorsport.com (באיטלקית)
↑  "Виделся с Михаэлем Шумахером на картодроме, но не считаю его легендой", sport-express.ru, ‏2018-11-03 (ברוסית)
↑  How well do you know your teammate // Wet head edition with Robert Shwartzman & Oscar Piastri, נבדק ב-2023-03-05
↑  Aditya Banerjee, Shwartzman takes first single-seater win in thrilling race two at Adria, Formula Scout, ‏2015-09-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Aditya Banerjee, Shwartzman takes second straight win with commanding drive, Formula Scout, ‏2015-09-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Valentin Khorounzhiy, Schwartzman chooses Mucke for F4 move, Formula Scout, ‏2015-03-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  Peter Allen, Shwartzman with Kaufmann in first Formula Renault test, Formula Scout, ‏2016-02-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Peter Allen, Shwartzman to continue in Formula Renault with R-ace GP, Formula Scout, ‏2017-01-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Russian Formula Renault Eurocup star tipped for F3 after Prema test, www.autosport.com (באנגלית)
↑  Ida Wood, Robert Shwartzman added to Ferrari Driver Academy, Formula Scout, ‏2017-10-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Peter Allen, Robert Shwartzman to race for Prema European F3 squad in 2018, Formula Scout, ‏2017-12-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Craig Woollard, Shwartzman beats Schumacher to take first European F3 win, Formula Scout, ‏2018-09-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Peter Allen, Shwartzman dominates final European F3 race ahead of Schumacher, Formula Scout, ‏2018-10-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Russian teen Robert Shwartzman on top in Taupo, Stuff, ‏2018-02-04 (באנגלית)
↑  Bethonie Waring, Shwartzman knicks TRS title from Ferrari stable-mate Armstrong in late drama, Formula Scout, ‏2018-02-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Josh Suttill, Robert Shwartzman wins FIA F3 title in Sochi, Armstrong steals race one win, Formula Scout, ‏2019-09-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  FORMULA 2: F3 champion Shwartzman to partner Schumacher at Prema, www.formula1.com (באנגלית)
↑  Craig Woollard, Schumacher claims 2020 F2 crown as Daruvala wins final race, Formula Scout, ‏2020-12-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Peter Allen, Shwartzman to exit F2 after 2021 but future still "unknown", Formula Scout, ‏2021-12-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ferrari juniors Schumacher, Ilott and Shwartzman reflect on ‘unforgettable’ Fiorano test | Formula 1®, www.formula1.com (באנגלית)
↑  Ferrari junior Shwartzman joins Haas F1 for Abu Dhabi rookie test, www.motorsport.com (באנגלית)
↑  Robert Shwartzman to drive for Ferrari in Abu Dhabi F1 test, www.motorsport.com (באנגלית)
↑  Giovinazzi and Schumacher reserve drivers for the Scuderia, Shwartzman test driver, www.ferrari.com (באנגלית)
↑  Ferrari's Russian F1 tester Shwartzman to drive under Israeli licence, www.autosport.com (באנגלית)
↑  Ferrari lead the way with 1-2-3 in busy post-season Abu Dhabi test | Formula 1®, www.formula1.com (באנגלית)
↑  Ferrari Driver Academy announce 2023 line-up as Arthur Leclerc and Oliver Bearman graduate to F2 | Formula 1®, www.formula1.com (באנגלית)
↑  Giovinazzi, Shwartzman set to share Ferrari F1 reserve role in 2023, www.motorsport.com (באנגלית)
רוברט שו (שחקן)

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1927 וסטהוטון, לנקשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 באוגוסט 1978 (בגיל 51) טורמקידי, מחוז מאיו, אירלנד 
 שם לידה:  Robert Archibald Shaw 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1947–1978 (כ־31 שנים) 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1948)  בית הספר טרורו 
 בן או בת זוג:  מרי יור (1963–1975) 
 פרסים והוקרה:  פרס הות'ורנדן (1962) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט שו (באנגלית: Robert Shaw;‏ 9 באוגוסט 1927 - 28 באוגוסט 1978) היה שחקן, סופר ומחזאי בריטי.
חייו הפרטיים

שו נולד בווסטהוטון, לנקשייר. אביו הרופא התאבד כשהיה בן 12.
שו היה נשוי שלוש פעמים והיו לו עשרה ילדים מכל נשותיו. נפטר מהתקף לב בהיותו בן 51 בלבד.
קריירת המשחק

שו למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
קריירת התיאטרון של שו הייתה קצרה, אך לעומת זאת, בקולנוע התבלט מיד בהופעתו המרשימה וביכולתו לגלם הן גיבורים והן נבלים.
ב-1955 השתתף בתפקיד קטן של טייס בסרט פורצי הסכרים.
בין סרטיו הבולטים: "וינסטון הצעיר", "מרוסיה באהבה", "מלתעות", "יום לפני הכניעה" (Battle of the Bulge), "חטיפת פלהם 123", "העוקץ", "הציד המלכותי של השמש", "אדם לכל עת" ורבים אחרים.
שו ביקר בישראל באמצע שנות ה-70, ושיחק בתפקיד הראשי בסרטו של מנחם גולן, "יהלומים".
הקריירה כסופר ומחזאי

לצד הקריירה הבין-לאומית שלו כשחקן, היה שו סופר ומחזאי.
הקריירה כסופר ומחזאי > מספריו

"מקום מחבוא"
"רופא השמש"
"האיש בתא הזכוכית" - על יהדות ונאציזם; עובד גם להצגה ידועה וסרט קולנוע
"הדגל"
"קלף מרוקאי"
רודולף שוסטר

רודולף שוסטר (סלובקית: Rudolf Schuster; נולד ב-4 בינואר 1934) היה הנשיא השני של סלובקיה בשנים 1999-2004.
נבחר ב-29 במאי 1999 והושבע לתפקיד ב-15 ביוני. שוסטר הובס בבחירות לנשיאות 2004 בתור מועמד עצמאי לקדנציה השנייה בהן הוא קיבל רק 7.4% מקולות הבוחרים.
רודולף שוסטר נולד בקושיצה ב-1934 לאב ממוצא גרמני (ציפסר) ולאם ממוצא הונגרי.  בשנים 1964 ועד 1990 היה שוסטר חבר במפלגה הקומוניסטית של סלובקיה. לפני שהפך לנשיא הוא כיהן כראש עיריית קושיצה ב-1983-1986, וב-1994-1999. בשנים 1986 עד 1989 היה יו"ר הוועדה הלאומית האזורית של מזרח סלובקיה. הוא גם היה הנשיא הקומוניסטי האחרון של המועצה הלאומית הסלובקית 1989-1990, שגריר צ'כוסלובקיה בקנדה 1990-1992, ומנהיג מפלגת הבנה סיוויק (SOP) ב-1998-1999 (וחבר המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית מטעמה).
רודולף שוסטר מדבר בצורה שוטפת סלובקית, צ'כית, גרמנית, רוסית, אנגלית והונגרית.
קרב העיוורים והחזירה - להיינריך פון קלייסט

| --- | --- |

מרטין לותר על פי ציור של לוקאס קראנאך (מתוך הדפסי הסדרה)
 מידע כללי
 צייר:  יגאל תומרקין
 תאריך יצירה:  1979
 טכניקה וחומרים:  עירוב טכניקות; תצריב צילומי, תחריט יבש, שעווה רכה, עיפרון חשמלי
 ממדים בס"מ
 אורך:  76
 רוחב:  56
 נתונים על היצירה
 מפעל מייצר:  סדנת ההדפס ירושלים
 מספר יצירה:  T.791-T.794; T.794-I (מספר סדנה)
 מיקום:  סדנת ההדפס ירושלים, מוזיאון תל אביב לאמנות, מוזיאון ישראל
"קרב העיוורים והחזירה - להיינריך פון קלייסט" (1979) הוא שמה של סדרת הדפסים מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין.
תיאור

בשנת 1979, אחת מן השנים הפוריות ביותר ביצירתו של תומרקין במדיום ההדפס, יצר האמן סדרה של חמישה תחריטים בעקבות סיפור של היינריך פון קלייסט - "קרב העיוורים והחזיר" - שנכתב על פי כרוניקה של הנס זקס. העלילה מתארת אירוע באאוגסבורג בו ליצן החצר של הקיסר מקסימיליאן הראשון ארגן קרב הומוריסטי בין חזירה לבין 12 עיוורים. במהלך הקרב מכים העיוורים זה.
הסדרה הודפסה על ידי בטי אדלשטיין במהדורה בת 34 עותקים. ההדפסים הם בגובה של כ-50 ס"מ וברוחב של כ-30 ס"מ, והם הודפסו על גליונות נייר בגובה של 76 ס"מ וברוחב של 56 ס"מ.
כל אחד מחמשת הדפסי הסדרה מפגיש בין דימויים הקשורים לסיפורו של קלייסט ולהיסטוריה הגרמנית, עם דמותו של צייר גרמני המיוצג על ידי פרט מיצירתו: חתימה של הצייר מתיאס גרונוואלד, פרט מציור של אורס גראף, דיוקן מרטין לותר על פי ציור של לוקאס קראנאך האב ודיוקן מקסימיליאן הראשון שיצר אלברכט דירר.
בסדרה שילב תומרקין בין טכניקות הדפס שונות. בהדפס "מרטין לותר על פי ציור של לוקאס קראנאך" מן הסדרה, לדוגמה, נעשה בעזרת שתי פלטות תצריב. באחת מהן מופיע דיוקנו של מרטין לותר, שהועבר את פלטת הפלטה בעזרת תצריב צילומי. מאחורי פלטה זו הוסיף תומרקין פלטה נוספת, המתבססת על רישום חופשי בטכניקה של תחריט יבש. רישום זה כולל תשליב של האותיות L ו-C, המייצגות את שמו של קראנאך, המשפט "בשנת 1938 מצמיד מרטין לוטר את פרצופו לחלון ונראה כמו חזיר SAU" בכתב ידו של האמן, ומודפס בהיפוך. וכן פני חזיר. בכך רומז תומרקין על קשר היסטורי בין ההיסטוריה של גרמניה לבין תקופת השואה.
הערות שוליים

↑  לתיאור הסיפור בלשונו של תומרקין ראו: Tumarkin: תחריטים, טכסטים, צילומים ורישומים, מסדה, 1980, ללא מספרי עמודים
| יגאל תומרקין |
| --- | --- | --- |
| פיסול | שעון בארוקי (1957) • דיוקן האמן כלוחם צעיר (1965) • דיוקן האמן כפילוקטטס צעיר (1966) • אנדרטת השלום (1966) הכניסיני תחת כנפך (1966) • הוא הלך בשדות (1967) • סדרת האסטרונאוטים • מצפור ערד (1968) • קצבים (1969-1968) • עידן המדע (1969) • מלנכוליה (פסל) (1972) • גן שעוני השמש (1972) • התרחשויות (1972) • קיר רפלקטיבי (1978-1975) • השיר על האדמה (1978) • מחווה לרוברט קאפה (1985) • שבת של מכשפות (1988) • ?Macht Arbeit Frei ‏(1992) • שבעת עמודי החכמה שלי (1992) |  |
| ציור והדפס | פאניקה אודות מכנסיים (1961) • דיוקן עצמי 1975 (1975) • פייטה, פייר פאולו פאזוליני (1979) • קרב העיוורים והחזירה - להיינריך פון קלייסט (1979) • מחווה לקולנוע (1979) • שר היער - מחווה למישל טרונייה (1986-1985) • סוס העץ מיכאל (1987) |  |
| אנדרטאות | ביג צ'יף (1968) • אנדרטת הבקעה (1972) • אנדרטה לנופלים (אשקלון) (1972) • אנדרטה לשואה ולתקומה (1975) • אנדרטה לזכר חללי המשחתת אילת (1994) |  |
ראג'ה יוגה

רָאגַ'ה יוֹגַה (מסנסקריט: राजयोग,‏ rājayoga, מילולית "היוגה המלכותית") היא יוגה שעוסקת בשליטה בהכרה. כיוון שהראג'ה יוגה עוסקת בשליטה בהכרה היא אחד מהשבילים היוגים המרכזיים. ראג'ה יוגה כוללת טכניקות של תרגילי ריכוז ומדיטציה כדי להגיע לחוויה של האמת ולהגיע בסופו של דבר לשחרור, המתואר בהגות ההינדית כמוקשה (moksha). היוגים ממשילים את החומר של ההכרה לאגם, הגלים על פני האגם מתוארים כגלי המחשבות. הקרקעית של האגם היא הנשמה שאותה מנסה לחוות היוגי. כמו שכדי לראות את הקרקעית גלי האגם צריכים לשקוט כך גם היוגי מתאמן להשקיט את גלי המחשבה כדי לחוות את הנשמה. הנשמה מתוארת כ-"סאט צ'יט אננדה", "קיום מוחלט, נועם מוחלט, ידע מוחלט", והיא תמצית האושר אותו מחפש האדם (ראג'ה יוגה, סוואמי ויווקננדה). 
הראג'ה יוגה מתארת את התהליכים הפנימיים המתרחשים בהכרה של האדם. תרגול סדיר בראג'ה יוגה אמור להקנות למתרגל ריכוז גבוה ושקט נפשי. הכתב העתיק שמתאר את שלבי התרגול בראג'ה יוגה הוא הסוטרות של פטנג'לי. כתב זה ניתן על ידי פאטאנג'אלי מהארישי שחי בערך לפני כ-2000 שנה.
על התלמיד ההולך ברג’ה יוגה לטפס צעד אחר צעד לפי סדר שמונת השלבים שלה: יאמה - הכוללת תרגולים כגון, אי פגיעה, אמיתות, אי גנבה, טהרה מינית ואי חמדנות; ניאמה - כוללת תרגולים כגון, נקיות פנימית וחיצונית, הסתפקות, לימוד פנימי וחיצוני, היכנעות. שני אלה כוללים עבודה על המידות המוסריות. אסאנה - תנוחת הגוף בתרגול, כדי לשלוט בהיבטים הסטטים של הגוף (כגון כאב ותחושות) ולבנות יכולת להתקדם לתרגולים מתקדמים בראג'ה יוגה; פרנאיאמה - שליטה בהיבט הדינמי של הגוף (נשימה); פראטאיארה - שליטה בחושים כדי לשלוט על ההכרה ולרכוש עוצמה; דהארנה - ריכוז; דאיהאנה - מדיטציה; סמדהי - מצב של תודעת-על שבו מגיעים לשחרור ולחוויית אחדות.
המדיטציה, שהתפשטה מאוד במערב, היא האיבר השביעי של הראג'ה יוגה. על פי הבנה זו, כאשר האדם משקיט את גלי המחשבה שלו הוא יכול לראות ולחקור את עולמו הפנימי. פטנג'לי כותב בסוטרה השנייה שלו שיוגה היא הפסקת כל גלי ההכרה. בסוטרה השלישית הוא כותב: "בזמן הזה (כשגלי המחשבה דוממים), נח המתבונן בטבעו האמיתי" (דיווננדה, 1998, עמ’ 147).
רודולף שמונדט

| --- | --- |

רודולף שמונדט
 לידה:  13 באוגוסט 1896 מץ, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 נרצח:  1 באוקטובר 1944 (בגיל 48) רסטנבורג, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  Invalids' Cemetery 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1914–1945 (כ־31 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 שלישו הצבאי של היטלר
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 המסדר הגרמני 
 
רודולף שמונדט (בגרמנית: Rudolf Schmundt,‏ 13 באוגוסט 1896 – 1 באוקטובר 1944), היה שלישו הצבאי של אדולף היטלר. נרצח בקשר העשרים ביולי.