תעופה - מונחים
חלקי כלי טיס > מבנה כלי טיס

מבנה מטוס מחולק למספר חלקים עיקריים, המושגים הבאים לא באים לידי שימוש בכל כלי הטיס בהתאם לחלוקה שמתוכננת על ידי יצרן המטוס וייתכן ולא כוללים חלק מהרכיבים הבאים:
גוף מטוס (Fuselage) – כלל מבנה המטוס. לרוב בא לשימוש ביחס למבנה המרכזי של המטוס, או כל שילוב אזורים המהווה את מרבית המסה במטוס.
מבנה מִסבָּך (Truss) – מבנה כלי טיס שמתאפיין בקורות ומוטות שנושאים את כל הנטל המבני. מאפיין כלי טיס קלים עם בדים בתור מעטה חיצוני.
מבנה אחוד (מונוקוק - Monocoque) – סוג מבנה המסתמך על המעטה החיצוני לנשיאת כל הנטל המבני.
מבנה אחוד למחצה (סמי-מונוקוק - Semi-Monocoque) – מבנה שמחלק את הנטל המבני בין קורות, חציצים ואורכנים למעטה החיצוני.
אף או חרטום (Nose או Nose Section) – החלק הקדמי ביותר במטוס, לרוב גם האזור הראשון הפוגש את האוויר. בדרך כלל במונחי טיסה מתייחסים למצב בציר העלרוד כמצב אף, הטייס בעצם מכוון את המטוס בעזרת "הצבעה עם האף". המושג חרטום הרבה פחות שכיח בשימוש בתעופה. במטוסי בוכנה חד מנועיים האף כולל את המנוע ואת המדחף. במטוסי סילון חד מנועיים לעיתים מבנה האף כולל את הכונס למנוע. במטוסי סילון האף כולל גם את הראדום, ואת המכ"ם.
ראדום או כיפת מכ"ם (Radome) – "כיפה" של המכ"ם במטוס. מורכב מחומרים שלא מחזירים גלי מכ"ם, בדרך כלל פיברגלס.
מבנה קדמי (Fore Section) – המבנה הקדמי כולל בדרך כולל את תא הטייס.
תא טייס או תא טייסים (Cockpit) – תא במבנה הקדמי בו מותקנים מכשירים, מושבים, ואמצעי ניהוג לטובת הטייס או הטייסים.
חופה (Canopy) – מבנה זכוכית הסוגר על כל תא הטייס ומאפשר ראות מריבית לכל הצדדים. בא לשימוש בעיקר במטוסים קלים ובמטוסי קרב.
שמשה (Windshield (אנ')) – מסך זכוכית בחלק הקדמי של תא הטייס המאפשר לטייס ראות קדימה ומגן מפני הרוח.
מבנה מרכזי (Central section) – מבנה מרכזי הוא החלק המבני בו מותקנים הכנפיים והוא בנוי לשאת את מרבית המשקל של המטוס.
תיבת כנף (Wing Box) – החלק המחבר בין כנפי המטוס למבנה המרכזי, לרוב מהווה את המרכיב המבני הקשיח והמשמעותי ביותר. לעיתים נבנה כמקשה אחת עם הכנפיים.
שורש כנף (Wing Root) – אזור החיבור בין הכנפיים לתיבת הכנף.
כני נסע (Landing Gear) – מכלול מכני התומך ומתפעל את גלגלי כלי הטיס.
כנף (Wing) – הרכיב המבני היוצר את העילוי במטוס, מותקן בדרך כלל על הגוף המרכזי וכולל קורות רוחב המחזיקות את משקל המטוס. כולל משטחי היגוי כגון מאזנות, מדפים, מחבלים וכדומה.
תיבת עיקול (Torsion Box) – מבנה בכנף המיועד לחיזוקה.
כנפון קצה־כנף (Winglet) – מעין הארכה מבנית בקצה הכנפיים המקטינה את מערבולות קצה הכנף ועל ידי כך מקטינה את הגרר. המושג כנפון לעיתים בא לידי שימוש בתיאור מדפי שפת התקפה מסוג Leading Edge Slat.
מבנה אחורי (Aft Section) – בחלק מהמטוסים מבנה האחורי (בעיקר מטוסי קרב) כולל את המבנה התומך במנועי המטוס.
זנב (Tail Section או Empennage) – החלק האחורי ביותר בגוף המטוס כולל בדרך כלל את מייצבי הכיוון והגובה. המושג Empennage מקורו מצרפתית ומתאר את הזנב כמו נוצות החץ המייצבות אותו בטיסה.
מייצב גובה (Horizontal Stabilizer (אנ') או Horizontal Tail) – משטח או משטחים אופקיים המייצבים את המטוס בציר העלרוד, לעיתים למותקן על גבי מייצב הכיוון, כולל את משטחי הגאי הגובה.
מייצב כיוון (Vertical Stabilizer (אנ')) – משטח או משטחים אנכיים המייצבים את המטוס בציר הסבסוב בדרך כלל בחלק העליון של מבנה הזנב, כולל את משטחי הגאי כיוון.
זנב טי או זנב T‏ (T-Tail) – סוג מבנה זנב בה מייצב הגובה מותקן על קצה מייצב הכיוון ודומה בצורתו לאות האנגלית "T".
זנב וי או זנב V ‏(V-Tail) – סוג מבנה זנב בו משולבים פעולות מייצב הגובה והכיוון בשני משטחי מייצב אלכסוניים היוצאים מהגוף בכיוונים מנוגדים.
זנב צלבי (Cruciform Tail) – סוג מבנה בו מייצב הגובה מותקן באמצע מייצב הכיוון ודומה בצורתו לצלב.
זנב כפול (Double Tail) – סוג מבנה זנב המשלב שני מייצבי כיוון המותקנים צד בצד.
זנב תאומים (Twin Tail) – סוג מבנה זנב המשלב שני מייצבי כיוון בקצוות מייצבי הגובה או בומים של מבנה מטוס.
סנפיר (Fin או Strake) – משטחי ייצוב נוספים בדרך כלל בגחון המטוס.
בית מנוע (Engine Nacelle (אנ') או Engine Compartment) – החלק המבני שבו שוכן המנוע. המושג Nacelle מתייחס בדרך כלל למנועים המותקנים מחוץ למבנה המטוס, על גבי הכנפיים או כל מבנה חיצוני ייעודי, במצב זה הוא גם כולל את מבנה כונס המנוע. בית המנוע בנוי לבודד את המנוע משאר המטוס למקרה של שרפה וכולל אמצעי זיהוי וכיבוי. במטוסים מתקדמים המתוכננים לשיוט על־קולי, בית המנוע כולל הרבה רכיבים מתקדמים לשיפור הביצועים האווירודינמיים, כגון מעקפי אוויר, דלתות, חרירי ניקוז אוויר וכדומה.
כונס אוויר (Air Intake או Air Inlet) – מבנה אווירודינמי האוסף אוויר חיצוני ומוביל אותו לשימוש כלשהו. המושג בדרך כלל משמש לתיאור כונס המנוע. במנועי סילון תפקיד הכונס הוא להביא אוויר שימושי למנוע, כלומר בזרימה סדירה ובמהירות תת־קולית, בדרך כלל עד מאך 0.4. בשל דרישה זאת כונסי סילון המותאמים לטיסה על־קולית יכולים להיות מורכבים מאוד.
רמפת כונס (Intake Ramp) – הרמפה משנה את הגאומטריה של הכונס לטובת שליטה על גלי ההדף בזרימת האוויר במהירויות על־קוליות.
חרוט כונס (Intake Spike) – החרוט בדומה לרמפה שולט על גלי ההדף של זרימת האוויר.
חרירי ניקוז – מאפשרים ניקוז של שכבת הגבול של זרימת האוויר שנוטה להיות מערבולתית ולא יעילה לעבודת המנוע.
מעקף אוויר – מאפשר לחלק מהאוויר לעקוף את המדחס ואת שלבי העבודה של המנוע, האוויר העוקף מקרר את המנוע ובכך מקטין את נזקי החום.