stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלנדייל (קליפורניה)
ערים תאומות

יפן היגשיאוסקה, יפן
יפן הירושימה, יפן
מקסיקו טלקפקה, מקסיקו
מקסיקו פלאיה דה רוסריטו, מקסיקו
ארמניה קפאן, ארמניה
גן אלכסנדר

| --- | --- |

הכניסה הראשית
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1812 
 נתונים ומידות
 שטח:  10 הקטאר
 גובה ממוצע:  138 מ' 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 מיקום:  מוסקבה מוסקבה
 קואורדינטות:  55°45′09″N 37°36′50″E﻿ / ﻿55.752393°N 37.61385111°E﻿ / 55.752393; 37.61385111
   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    מפת הקרמלין במוסקבה. למידע על מקום  לחצו עליו 
 
גן אלכסנדר (ברוסית: Александровский сад) הוא פארק הממוקם במרכז מוסקבה, לאורך החזית המערבית של החומה של הקרמלין.
בראשית המאה ה-19 הוסט נהר נגלינאיה אל תעלה תת-קרקעית, ובעמק הנהר המיובש נבנה בין השנים 1819 -1823 פארק ציבורי בתכנונו של אוסיפ בווה. פארק זה היה הפארק הציבורי הראשון של מוסקבה, ונקרא על שם הצאר אלכסנדר הראשון ששלט באותה עת. הפארק כולל שלושה גנים נפרדים המשתרעים לאורכה של חומת הקרמלין לאורך 865 מטרים. בווה תכנן בפארק גרוטו הממוקם מתחת למגדל בית הנשקיה האמצעי בשנת 1841. גדר הפארק נבנתה במיוחד בצורה המנציחה את ניצחונה של רוסיה על נפוליאון בונפרטה. בשנת 1914, שנה לאחר חגיגת יובל ה-300 לשלטונה של שושלת רומנוב, הוקם בגן העליון אובליסק לציון האירוע. ארבע שנים מאוחר יותר הפך השלטון הבולשביקי את האובליסק לאנדרטה לקומוניזם. בשנת 1967 הוקם בפארק קבר החייל האלמוני ובסמוך לו הודלקה אש תמיד שהובאה משדה מרס שבלנינגרד. החל משנת 1997 ניצב בסמוך לקבר החייל האלמוני משמר כבוד.
ליד הגן נמצא גשר האבן הגדול שדרכו ניתן לחצות את הנהר.
גלריה

קבר החייל האלמוני
ממוריאל לערים גיבורות
אובליסק בגן אלכסנדר (אנ') ומערה איטלקית (רו')
אנדרטה לפטריארך הרמוגנס (רו')
אנדרטה לאלכסנדר הראשון (רו')
מתחם מזרקות
מגדל קוטאפיה
גשר טרויצקי (רו')
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
| הקרמלין |
| --- | --- | --- |
| מבנים | ארמון הקרמלין הגדול • ארמון טרם • ארסנל הקרמלין • כנסיית הנחת הגלימה • כנסיית שנים עשר השליחים • מנזר העלייה לשמים • נשקיית הקרמלין • מגדל הפעמונים של איוואן הגדול • קתדרלת הבשורה • קתדרלת העלייה לשמים • קתדרלת המלאך מיכאל • ארמון הסנאט • ארמון הקרמלין הממלכתי • בניין הסגל הנשיאותי של רוסיה | מראה מהאוויר |
| החומה | חומת הקרמלין • מגדל ספאסקיה • מגדל טרויצקאיה • מגדל בורוביצקאיה | מראה מהאוויר |
| כיכרות וגנים | גן אלכסנדר • קבר החייל האלמוני • כיכר איוואנובסקיה • כיכר הקתדרלות • פעמון הצאר • תותח הצאר • גן טאיניצקי | מראה מהאוויר |
| אחזקה ותרבות | המנהל לענייני נשיא רוסיה • פסטיבל מגדל ספאסקאיה | מראה מהאוויר |
דינגיואן (אונייה מחופת שריון, 1881)

| --- | --- |
הדינגיואן ממתינה למשלוח בגרמניה, 1884
הדינגיואן ממתינה למשלוח בגרמניה, 1884
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אונייה מחופת שריון
 צי:  הצי הסיני הקיסרי
 דגל הצי:  
 סדרה:  דינגיואן
 אוניות בסדרה:  דינגיואן, ג'אניואן
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  AG Vulcan Stettin 
 הוזמנה:  1881
 הושקה:  28 בדצמבר 1881
 תקופת הפעילות:  1885 – 5 בפברואר 1895 (כ־10 שנים)
 אחריתה:  נפגעה מטורפדו ופגזים ב-5 בפברואר 1895 וטובעה על ידי צוותה
 מיקום:  37°30′02″N 122°10′49″E﻿ / ﻿37.50046667°N 122.18015833°E﻿ / 37.50046667; 122.18015833 
 מלחמות וקרבות:  מלחמת סין-יפן הראשונה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  7,670 טון
 אורך:  94.5 מטר
 רוחב:  18.4 מטר
 שוקע:  5.94 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  14.5 קשרים (26.8 קמ"ש)
 גודל הצוות:  363 קצינים ומלחים
 טווח שיוט:  8,300 ק"מ במהירות 18.5 קמ"ש
 הנעה:  6,000 כ"ס
 מתקני התפלה:  20 מתקנים להתפלת מי ים
 אמצעי לחימה
 שריון:  חגורת שריון בעובי 300 מ"מ
 חימוש:  4 תותחים בקוטר 305 מילימטר מתוצרת קרופ בשתי עמדות משוריינות. טווח של 7.8 ק"מ ומהירות לוע של 500 מטרים לשנייה.  2 תותחים בקוטר 150 מילימטר. טווח של 11 ק"מ.  6 תותחי 37 מילימטר.  3 צינורות טורפדו.
 
דינגיואן (בסינית: 定遠, בפין-יין:Dìngyǔan) הייתה אונייה מחופת שריון וספינת הדגל של הצי הסיני הקיסרי בתקופת שושלת צ'ינג. בספרים ישנים נהגו לתעתק את שמה כ"טינג יואן". בצי הסיני הייתה אוניית מערכה נוספת מאותו הדגם, ה"ג'אניואן".
מבנה

ה"דינגיואן" הייתה אוניית צריח משוריינת. בזמן בנייתה הייתה הדינגיואן אחת מאוניות המערכה המתקדמות ביותר, שלא נפלה מהטובות שבאוניות בריטניה או גרמניה ואף עלתה עליהם. אורכה היה 94.5 מטרים, רוחבה 18.4 מטרים ושוקע מרבי של 5.94 מטרים. האונייה הייתה מוגנת על ידי חגורת שריון בעובי של 30 סנטימטרים. המומחים טוענים כי האונייה הייתה עמידה לכל מטחי התותחים שעמדו לרשות המדינות האחרות באותה עת.
חימוש

החימוש העיקרי היה ארבעה תותחים בקוטר של 305 מילימטר מתוצרת קרופ בשתי עמדות משוריינות המכונות "ברבט" (barbette) שהותקנו משני צדי הספינה בחלקה הקדמי. לתותחים אלה היה טווח של 7.8 קילומטרים, כשמהירות הלוע של הפגז הייתה 500 מטרים לשנייה. שני תותחים נוספים של חברת קרופ בקוטר 150 מילימטר הותקנו, האחד בחרטום והשני בירכתיים. לתותחים אלו היה טווח של 11,000 מטרים. החימוש כלל גם שישה תותחי 37 מילימטר ושלושה צינורות טורפדו. צוות האונייה המלא כלל 363 מלחים וקצינים.
האונייה גם נשאה על סיפונה שתי סירות טורפדו, שהרחיבו את טווח הפגיעה של הספינה ואת יעילותה בקרב. 20 מתקנים להתפלת מי ים הותקנו על האונייה והם היו יכולים לספק מים טריים לכ-300 איש ליום.
היסטוריה

בשנת 1881, לאחר משא ומתן הן עם הממשלה הבריטית והן עם הממשלה הגרמנית, העניקה ממשלת סין שבשלטון שושלת צ'ינג את החוזה לבניית אוניית המערכה המתקדמת למספנת "Stettiner Maschinenbau AG Vulcan" בשטטין שבגרמניה (כיום שצ'צ'ין בפולין). עלות העסקה הייתה 1.7 מיליון טאלים של כסף (מטבע סיני, כ-68 טון כסף) שהיו שווי ערך ל-6.2 מיליון גולדמרק. גוף האונייה היה מוכן ב-31 במרץ 1881 והיא הושקה ב-28 בדצמבר 1881. מבדקי הקבלה בים החלו ב-2 במאי 1883.
צוות גרמני התכוון להשיט את האונייה לסין ב-1884, אבל הגרמנים עכבו בכוונה את משלוח האונייה לסין בשל בקשה מהצרפתים שהיו אז בעיצומה של מלחמת סין–צרפת (1884-1885). הדינגיואן הייתה ספינה חזקה מאוד ועלתה בצורה משמעותית ביכולותיה על כל אונייה מהצי הצרפתי שנשלח לסין. הימצאותה במימי סין הייתה יכולה לשנות את תוצאת העימות, בייחוד בקרב פוצ'או שבו השמיד הצי הצרפתי את הצי הסיני.
הדינגיואן הפליגה לסין רק בשנת 1885 והגיעה שנה אחר־כך. באותה שנה (1885) הוקם "צי בֶּייָאנְג", הצי הגדול מבין ארבעת הציים של סין, ביוזמת הגנרל לי הונגג'אנג. בסיס הצי היה באי ליוגונג שבים הצהוב בפתח מפרץ ויי-חאי על חופו המזרחי של חצי האי שאנדונג, הקמת הצי סמלה את תחילת עידן המודרניזציה של חיל הים הסיני הקיסרי.
באמצע שנות ה-90 של המאה ה-19 איבדו הקיסרים של שושלת צ'ינג המתפוררת את הרצון להתמיד במרוץ החימוש הימי, למרות התחזקותו הניכרת של הצי הקיסרי היפני, כושרו המבצעי של הצי הסיני הלך והתדרדר. בשל המחסור בתקציבים, התרבו מעשי השחיתות, חלק מתותחי ספינות הצי נמכרו בשוק החופשי, מלחים לא קיבלו את שכרם ולא התאמנו. בפרוץ מלחמת סין–יפן הראשונה ב-1894 היה הצי הקיסרי היפני חמוש ומיומן בהרבה מהצי הסיני.
הדינגיואן שימשה כספינת הדגל של דינג רוצ'אנג בקרב נהר יאלו ב-17 בספטמבר 1894. חוסר אימון גרם לתותחנים של הדינגיואן לירות ממרחק גדול מדי והירי גם פגע בקצינים שעמדו על הגשר שמעל לתותחים. הקרב הסתיים בתבוסה והסינים איבדו 8 מתוך 12 הספינות שהשתתפו בקרב. השריון העבה של הדינגיואן הציל אותה מגורל דומה, אם כי 14 מלחים שהיו על סיפונה נהרגו. הספינות ששרדו את הקרב נמלטו לנמל פורט ארתור וכשהיפנים התקרבו גם אליו חזרו לנמל הבית בויי-חאי. בינואר 1895 פלש הצבא היפני לשאנדונג וכיתר את ויי-חאי. הצי היפני הצטרף למתקפה וב-5 בפברואר 1895 נפגעה הדינגיואן קשה מפגיעת טורפדו יפני ואחר כך מאש תותחים. רב החובל ליו בוצ'אן הורה להטביע את הספינה.
שחזור

על מנת להנציח תקופה היסטורית זו השקיעו נמל ויי-חאי וקבוצת ויגאו המקומית כ-50 מיליון יואן (כ-6 מיליון דולר) כדי לבנות העתק מדויק של הדינגיואן. את הספינה החלו לבנות בקנה מידה של 1:1 ב-20 בדצמבר 2003, וכיום היא מהווה מוזיאון צף. בפנים מצויים רשימות על הדינגיואן, צי באיינג, המלחמה היפנית סינית הראשונה ומוצגים הקשורים לחיים בים.
דו-קרב באו. קיי. קוראל

| --- | --- |
כרזת דו-קרב באו. קיי. קוראל
כרזת דו-קרב באו. קיי. קוראל
 בימוי:  ג'ון סטרג'ס 
 הופק בידי:  האל ואליס 
 תסריט:  ליאון יוריס 
 עריכה:  וורן לאו 
 שחקנים ראשיים:  ברט לנקסטר קירק דאגלס לי ואן קליף ג'ו ואן פליט דניס הופר רונדה פלמינג
 מוזיקה:  דימיטרי טיומקין 
 צילום:  צ'ארלס לאנג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פראמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 במאי 1957
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מערבון 
 תקציב:  2,000,000‏$
 הכנסות:  10,700,000‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
דו-קרב באו. קיי. קוראל (באנגלית: Gunfight at the O.K. Corral) הוא מערבון אמריקאי משנת 1957 בבימוי של ג'ון סטרג'ס עם ברט לנקסטר וקירק דאגלס בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי לאון יוריס והוא מבוסס חלקית על אירוע אמיתי שנודע בשם "קרב האקדחים באו. קיי. קוראל" שהיה ב-26 באוקטובר 1881.
המוזיקה היא של דימיטרי טיומקין ולשיר הנושא חוברו מילים של נד וושינגטון. השיר הפך ללהיט בביצועו של פרנקי ליין.
תקציר העלילה

קבוצת אקדוחנים נכנסת לבר בפורט גריפין (אנ'), טקסס ובראשם אד ביילי (לי ואן קליף). ביילי מחפש את "דוק" הולידיי (אנ') (קירק דאגלס) כדי לנקום בו על שהרג את אחיו.
הולידיי נמצא במלון סמוך עם חברתו קייט פישר (ג'ו ואן פליט) והיא מודיעה לו על כך ומבקשת ממנו שלא ילך לבר מחשש לחייו אך הוא לא נענה, מגיע לבר ואחר עימות קצר דוקר את ביילי למוות. הוא חוזר למלון אך אנשי המקום מאשימים אותו ברצח ורוצים לעשות בו לינץ'. ויאט ארפ (ברט לנקסטר), השריף של דודג' סיטי עוזר לו לברוח.
הולידיי וקייט מגיעים לדודג' סיטי למורת רוחו של ויאט שמתרה בהולידיי שלא יעשה שם צרות. לעיירה מגיעה בחורה יפהפייה בשם לורה דנבו (רונדה פלמינג) שמתחילה להמר בקלפים בבר וויאט עוצר אותה כי זה אסור על נשים. בהמשך הוא מתאהב בה והם נישאים.
היחסים בין איש החוק ויאט ארפ לאקדוחן/שתיין/מהמר, הולידיי יודעים עליות ומורדות. למרות מגרעותיו של הולידי יודע ויאט שאפשר לסמוך עליו בעת הצורך. כאשר הולידי מצטרף אליו במרדף אחרי שודדים, הם שוכבים לישון והשודדים מנסים לחסל אותם אבל הולידיי מתעורר בזמן ומחסל אותם קודם. קייט עוזבת את הולידיי ועוברת לגור עם אויבו גרינגו (ג'ון איירלנד).
ויאט מקבל מכתב מאחיו וירג'יל המשמש כשריף בעיירה טומבסטון באריזונה ובו הוא מבקש ממנו לבוא ולעזור לו במלחמה נגד סוחרי בקר גנוב ממקסיקו, משפחת קלנטון שבראשם אייק קלנטון (לייל בטגר). הולידיי מצטרף אליו וויאט מקבלו בחוסר רצון. ויאט תופס את בילי קלנטון הצעיר (דניס הופר) ומנסה לשכנע אותו להימנע ממלחמה אך ללא הועיל. הוא מחזיר אותו לחוות הקלנטונים ומודיע להם שהוא כעת השריף של טומבסטון ולא ייתן להם להעביר את הבקר הגנוב.
הקלנטונים הורגים את ג'יימס ארפ (מרטין מילנר), אחיו של ויאט והוא מכריז עליהם מלחמה.
הולידי נמצא במצב רע, שיכור, חולה בשחפת עם שיעול טורדני. ויאט מבקש את עזרתו בקרב והוא מתאושש ומצטרף לויאט ושני אחיו, וירג'יל ומורגן. הקרב מתנהל ליד אורוות סוסים בשם או. קיי קוראל. שני אחיו של ויאט נפצעים אבל הם מצליחים להרוג את החוואים. בילי קלנטון נמלט פצוע לחנות וויאט רודף אחיו. בילי מנסה לירות בו אבל מחוסל על ידי הולידיי.
לבסוף מודה ויאט להולידיי שממשיך לשחק קלפים כמנהגו. ויאט רוכב לקליפורניה לפגישה עם לורה.
גני אל מונא

| --- | --- |

 נתונים ומידות
 שטח:  7 דונם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  ג׳וליס 
 קואורדינטות:  32°56′51″N 35°10′54″E﻿ / ﻿32.947472222222°N 35.181527777778°E﻿ / 32.947472222222; 35.181527777778
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) גני אל מונא(למפת הגליל המערבי רגילה) גני אל מונא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גני אל מונא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גני אל מונא
 
גני אל מונא הוא גן בתחומי היישוב ג'וליס.
רקע

הגן הוקם על ידי נאג'י עבאס, תושב היישוב הדרוזי ג'וליס על אדמות השייכות למשפחתו. הוא הקים אותו לזכר הוריו, ושם הגן מנציח את אמו מונא. אביו, ראשיד עבאס, היה מראשוני החיילים הדרוזים ששירתו בפלמ"ח ובצה"ל בהמשך.
ראשיתו של הגן הוא בבוסתן שניטע על ידי סבו אבו ראשיד.
הגן משתרע על שבעה דונמים. הוא כולל צמחייה, מפלים, גשרי עץ, מזרקות ופסלים במפלסים שונים. סגנונו הוא אדריכלות גנים אירופאית עם שילוב של אלמנטים עותמאניים.
גלריה

גני אל מונא
גני אל מונא
מפל מים
מזרקה
הערות שוליים

↑  רונית סבירסקי, הבוסתן שמעבר לזמן, באתר ynet, 26 בדצמבר 2006
↑  סמדר סלטון, מסיבת גן, באתר ישראל היום, 19 באפריל 2019
↑  דובי זכאי, הגן של מונה בג'וליס, באתר nrg‏, 16 במאי 2008
↑   הגן הקסום בג'וליס (גן אל מונא), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:54)
דודי ויסמן

ערך זה עוסק באיש עסקים ישראלי, מבעלי "קבוצת אלון". אם התכוונתם לשחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל בראשית שנות ה-60, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוקטובר 1954 (בן 69) 
 מדינה:  ישראל 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
דוד (דודי) ויסמן (נולד ב־15 באוקטובר 1954) הוא איש עסקים ישראלי, בעל השליטה בחברת סונול ישראל בע"מ, מייסד קרן גפן למשקיעים אמריקאים המתמקדת בטכנולוגיות ישראליות ויו"ר ומבעלי יקב טוליפ. במקביל, משמש כדירקטור בחברת דלק US, לאחר שפעל למיזוג אלון USA (אותה ייסד בשנת 2000) עם דלק US.
הערות שוליים

↑  קבוצת אלון-ברונפמן השלימה רכישת 78% ממניות הריבוע הכחול ב-1.368 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 24 ביוני 2003
↑  אלי שמעוני, ויסמן רכש השליטה בריבוע הכחול ב-30 מיליון דולר, באתר ynet, 22 באוגוסט 2005
↑  אלי שמעוני, דודי ויסמן רוכש את רשת AM:PM, באתר ynet, 1 בנובמבר 2006
↑  אורנה יפת, AM:PM מפסיקה למכור מזון לא כשר, באתר ynet, 15 בינואר 2007
↑  אילנית חיות ואביב לוי, ‏קבוצת אלון: אביגדור קפלן יחליף את דודי ויסמן כמנכ"ל, באתר גלובס, 2 בדצמבר 2014
↑  נורית קדוש, אלון רבוע כחול מאשרת חשיפת "כלכליסט": דודי ויסמן התפטר מתפקידיו בקבוצה, באתר כלכליסט, 15 במרץ 2015
↑  גיל קליאן, עכשיו זה רשמי: דודי ויסמן קונה את סונול תמורת 363.5 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 14 באפריל 2016
גני הדר

ערך זה עוסק ביישוב קהילתי. אם התכוונתם לשכונה בפתח תקווה, ראו .
| --- | --- |
שלט בכניסה ליישוב גני הדר
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: גזר
גובה ממוצע: ‎89 מטר
תאריך ייסוד: 1930
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 371 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎4.8% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) גני הדר(למפת גוש דן רגילה) גני הדר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גני הדר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גני הדר31°52′43″N 34°51′14″E﻿ / ﻿31.8784810139589°N 34.8537728571882°E﻿ / 31.8784810139589; 34.8537728571882  heמפת היישובים של מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) באדום - גני הדר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

גַנֵּי הָדָר הוא יישוב כפרי קהילתי באזור השפלה כ-4 קילומטר ממזרח לעיר רחובות המשתייך למועצה אזורית גזר. גני הדר נמצא דרומית לקיבוץ נען וצפונית למושב רמות מאיר. את היישוב חוצה כביש 4233 מצפון לדרום. גני הדר מערב נמצא ממערב לכביש זה וגני הדר מזרח - ממזרחו.
היסטוריה

אדמות היישוב גני הדר, 2,000 דונם, נרכשו מערביי נענע בשנת 1927 על ידי קבוצת יהודים מניו יורק  ופילדלפיה אשר התאגדו בראשותו של ד״ר מאיר רוזוב, מנתח פה ולסת נודע אשר לימד באוניברסיטת ניו יורק והיה פעיל במוסדות הקהילה היהודית בעיר. בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה רוזוב ממקימי חברת ״אחוזת ציון״. בשנת 1926 ביקר לראשונה בארץ ישראל ובחן את האפשרויות להשקיע בה באמצעות יזמות חקלאיות. הוא קשר קשרים עם מנהיגי ההתיישבות העובדת.
הקבוצה שמה לה למטרה לגאול קרקעות בארץ ישראל, לטעת פרדסים ולגור במקום. הקבוצה החקלאית נתנה שם ליישוב העתיד לקום במרכז שטחי הפרדסים של ארבע הקבוצות - הקבוצה החקלאית רוזוביה ("Rosofia Agricultural Group"). שנתיים אחר כך הרחיבו והוסיפו לשם היישוב את גני הדר.
חברי האגודות ״גן הדר א'״, ״גן הדר ב'״, ״פרי הדר״ ו״תל הדר״ (רעים) החליטו לקרוא את נקודת היישוב השכן רמות מאיר על שם נשיאם לאות הוקרה על פעולתו הנאמנה להתיישבות יהודים באדמות הארץ.
עם רכישת האדמות על ידי קבוצת גן הדר החלו בנטיעות וחפירת בארות מים.
בנובמבר 1930, קבוצה של הנוער העובד והלומד אשר מנתה ארבעים ושניים נערים ונערות, שהייתה באותה העת עם מייסדי גבעת ברנר, עלתה להתיישב בסמיכות מכיוון שחבריה קיבלו עבודה בגני הדר בנטיעות, חפירת בארות ושמירה.
גני הדר הוא היישוב הראשון שהוקם בתחום המועצה האזורית גזר. היישוב מוגדר כיישוב קהילתי כפרי ואדמותיו פרטיות.
השר ישראל גלילי מקיבוץ נען השכן הוביל מהלך במוסדות התכנון לשינוי ייעוד הקרקע של גני הדר מייעוד לבנייה לייעוד חקלאי. אנשי היישוב התארגנו ופנו לבית המשפט הגבוה לצדק, ולאחר עשר שנות התדיינות נפסק שהיישוב ימשיך להתקיים. בעקבות כך, היחסים בין תושבי היישוב לתושבי קיבוץ נען היו מנוכרים במשך מספר שנים. בשנת 1985 אושרה תב"ע גז/1/13 (קדמה לה תב״ע גז/13) אשר הסדירה את אופיו של היישוב ונתנה אור ירוק לתנופת בינוי וחידוש של היישוב במהלך סוף שנות השמונים ובשנות התשעים.
חלק קטן מתושבי היישוב מתפרנס מחקלאות ורובו ממקצועות חופשיים.
לקריאה נוספת

החידה מאחורי הברושים מאת: עירית עמית כהן - פרק רביעי: "אחוזות מטעים במישור החוף"
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  תבע גז/1/13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588161805171 
רחוב ביישוב הקהילתי גני הדר
גיא זיידמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בינואר 1989 (בן 35)
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  שחקן, מדבב, מתרגם
 מקום לימודים:  גודמן - בית ספר למשחק בנגב
 פרופיל ב-IMDb
 
גיא זיידמן (נולד ב-17 בינואר 1989) הוא שחקן, מדבב ומתרגם ישראלי.
ביוגרפיה

גיא זיידמן למד במכינה למשחק בסמינר הקיבוצים בשנת 2011. בין השנים 2012 – 2015 למד בבית הספר למשחק גודמן, בבאר שבע. ב-2018 למד ריקוד למחזות זמר, בהדרכת יוסף אלון.
בין עבודותיו כמדבב ניתן למנות את ההפקות "משלוח מיוחד מכוכב X", "המופלאה: הרפתקאות ליידי באג", "משמר האריות" ו"פלונטר: הסדרה", ואת תפקידיהם של בלינקי ביל בסדרה "ההרפתקאות המופלאות של בלינקי ביל" ושל קפטן פליקר ב"פלוגלס".
פילמוגרפיה > תפקידים בקולנוע

| סרט | במאי/ת דיבוב | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| דגים נגד תרנגולות | יפה גבאי | הרק | 2012 |
| פרדי שיגועים | יפה גבאי | ליצן | 2012 |
| לילי המכשפה 2 - המסע למנדולן | יפה גבאי | הקטוב | 2012 |
| טרולים | שרון כהן | מתרגם שירים | 2016 |
| אגלי דולס | רועי גבע | ברטלף | 2019 |
| אלאדין | אפרת קרצמן ותמי ברק | יאגו | 2019 |
| סרט הרעשנים | גבי אלון | סקוט | 2021 |
| פלאמלים | אלדד ירון | קלרנס | 2022 |
| המופלאה: הרפתקאות ליידי באג וחתול שחור | תמי ברק מייה קדוש | אדריאן/חתול שחור ומתרגם הסרט | 2023 |
פילמוגרפיה > תפקידים בטלוויזיה

| סדרה/תוכנית | ערוץ | במאי/ת | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שינזו | ג'טיקס | נורית בנאי קורן אבי שן צור | בולט | 2001 |
| מדבוט | ג'טיקס | עמי מנדלמן מאיה בר שלום | קוג'י קאראקוצ'י | 2002 |
| טום וג'רי: טבעת הקסמים |  | מאיה בר שלום | ג'וניור | 2002 |
| עאשה | לוגי | עמיחי בר טוב | אחמד | 2010 |
| ארץ המילים | חינוכית | טליה ברקאי | חרק | 2011 |
| צפרדע וחברים | ערוץ הופ! | עפרון אטקין | צפרדע | 2011 |
| ארץ מבולבלת | חינוכית | טליה ברקאי | ניוט | 2011 |
| הנוקמים | HOT | טליה ברקאי | לוקיי | 2012 |
| קמי בעולם האמיתי | ספארי KIDS | לירי אור | צ'וקה | 2012 |
| באטמן: הנועזים והאמיצים | ערוץ הילדים | שרון בורגאוקר | בוסטר גולד גיבורים ונבלים שונים | 2013 |
| משלוח מיוחד מכוכב X | ערוץ דיסני | תמי ברק | דן זברוסקי | 2013–2014 |
| האוונג'רס - צוות גיבורי העל | ערוץ דיסני | אפרת קרצמן | ילד המולקולה | 2015 |
| האלק וצוות הריסוק | HOT | אפרת קרצמן | ריק ג'ונס - איי-בום | 2015 |
| תאג"ד | yesAction HD | ציון רובין אלעד זכאי | גפני (אורח) | 2016 |
| משמר האריות: השאגה חוזרת | דיסני ג'וניור | תמי ברק | צ'יזי תרגום שירים | 2016 |
| הרעשנים | ניקלודיאון | אפרת קרצמן שרון בורגאוקר ענת ניב | ליאם/קארל תרגום פתיח ושיר סיום | 2016 |
| משמר האריות | דיסני ג'וניור | תמי ברק ליאור סול | צ'יזי טאמא (אורח) באדילי (אורח) תרגום שירים | 2016 |
| המופלאה: הרפתקאות ליידי באג | ערוץ דיסני | תמי ברק מייה קדוש | אדריאן/חתול שחור ומר בננה | 2016–הווה |
| פלונטר: הסדרה | ערוץ דיסני | תמי ברק | וריאן תרגום שירים | 2017 |
| ההרפתקאות המופלאות של בלינקי ביל | ערוץ ג'וניור | יונתן רוכמן קוקי סלינס | בלינקי ביל | 2017 |
| פלוגלס | ערוץ הופ! | אפרת קרצמן | קפטן פליקר | 2018 |
| חרקים לנצח | ערוץ דיסני | אפרת קרצמן | אדי | 2020 |
גלריית דגלי אירלנד

דגלים בהם נעשה שימוש באירלנד ובצפון אירלנד:
דגל אירלנד

| דגל | תאריך | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1922 - | דגל אירלנד | טריקולור, ובו שלושה פסים שווים ברוחבם בצבעי ירוק, לבן וכתום (מכיוון הניצב לכיוון הנגדי). |
דגלי צפון אירלנד

| דגל | תאריך | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1801 - | היוניון ג'ק: דגל הממלכה המאוחדת (דגל זה שימש כדגל אירלנד כולה עד שנת 1922, מאז שנת 1972, דגל רשמי של צפון אירלנד. | שילוב של דגל אנגליה, דגל סקוטלנד, ודגל פטריק הקדוש המייצג את אירלנד. |
|  | (דגל רשמי בין השנים 1953–1972) | דגל צפון אירלנד | צלב ג'ורג' הקדוש, שעליו יד אלסטר האדומה בתוך כוכב בן שישה קצוות, שעליו כתר. |
דגלי ראשי המדינה

| דגל | תאריך | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1945 - | דגל נשיא אירלנד | נבל מוזהב, עם מיתרים מוכספים על רקע כחול |
|  | 1837 - | הנס המלכותי של אנגליה, ויילס וצפון אירלנד | נס שעליו הסמל המלכותי של הממלכה המאוחדת |
דגלי הפרובינציות

| דגל | תאריך | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | דגל ארבעת הפרובנציות | כל אחד מארבעת הרביעים של הדגל מייצג את אחת הפרובינציות:, אלסטר (בצד השמאלי העליון), מנסטר (הצד הימיני העליון), קונכט (הצד השמאלי התחתון) ולנסטר (הצד הימני התחתון) |
|  |  | דגל אלסטר | צלב אדום על רקע מוזהב, הלקוח משלט האצולה של ג'ון דה קורסי, ועליו מגן לבן ויד אלסטר האדומה. |
|  |  | דגל מנסטר | שלושה כתרים מוזהבים על רק כחול, המייצגים את החלוקה ההיסטורית של מנסטר: דזמונד, אורמונד ותומונד. |
|  |  | דגל קונכט | עיט וחרב. |
|  |  | דגל לנסטר | נבל מוזהב על רקע ירוק. |
דגלים צבאיים

| דגל | תאריך | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | הנס הימי של רפובליקת אירלנד | נבל מוזהב עם מיתרים מוכספים על רקע ירוק. |
דגלים אחרים

| דגל | תאריך | שימוש | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  1649 – 1651 | נס הצי של חבר העמים של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד | דגל אנגליה - צלב אדום על רקע לבן, ולידו סמל אירלנד- נבל זהוב על רקע כחול. |
|  |  1658 – 1660 | ג'ק הפרוטקטורט של חבר העמים של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד | היוניון ג'ק משנת 1606 ועליו נבל מוזהב על רקע כחול. |
|  |  1783 - ? | דגל פטריק הקדוש, הדגל של מסדר פטריק הקדוש, משמש דגל לא רשמי של אירלנד | צלב אלכסוני (סאלטיר) על רקע לבן. |
|  |  1798 | הנס שנישא על ידי אגודת אירלנד המאוחדת בקרב ארקלו, במהלך המרד האירי של 1798 | צלב לבן על רקע ירוק. |
|  |  1801–1922  | הדגל ההיסטורי של המשנה למלך ומושל אירלנד | היוניון ג'ק שעליו נבל מוזהב על רקע כחול. |
|  | לא ידוע | הנס ירוק | דגל לא רשמי של צי הסוחר, עם היוניון ג'ק בקנטון הדגל. לא ברור אם נעשה שימוש בפועל בדגל זה. |
|  |  1916  | הדגל בו השתמשו המתנדבים האירים  וצבא האזרחים האירי במהלך מרד חג הפסחא. |  |
|  |  1916 - שנות ה-30 של המאה ה-20  | דגל מחרשת הכוכבים שנעשה בו שימוש על ידי צבא האזרחים האירי | מחרשה מוזהבת ועליה כוכבים לבנים על רקע ירוק. |
|  | שנות ה-30 של המאה ה-20 - | דגל מחרשת הכוכבים שהחליף את הנס הקודם | כוכבים לבנים על רקע כחול. הכוכבים מסודרים בצורת מחרשה. |
|  |  1893 -   | דגל השמש הפורצת מבוסס על הדגל של הלוחמים הפינאנים המיתולוגיים. | רקע כחול, עם שמש אדומה זורחת בפינה השמאלית התחתונה. |
|  |  סוף המאה ה-20  | דגל לא רשמי של איחוד אלסטר | מסמל את תנועת הלאומיות האלסטרית. |
דודי כהן

ערך זה עוסק במפכ"ל משטרת ישראל לשעבר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
דוד (דודי) כהן (נולד ב-1955) הוא קצין משטרה בדרגת רב ניצב אשר כיהן כמפכ"ל ה-16 של משטרת ישראל בין השנים 2007–2011.