stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבו אל-עתאהיה
חייו

אבו אל-עתאהיה נולד בעין א-תמר, וישנה מחלוקת לגבי מקום אותו כפר, אשר חלק מהמקורות ממקמים אותו בחג'אז, סמוך לאל-מדינה, ואחרים במרכז עיראק של ימינו. לפי אחת הגישות הוא בן שבט ענזה, אולם גישה אחרת גורסת כי משפחתו היו מואלי של שבט זה. בנעוריו גר בכופה, שם עסק במכירת כלי חרס. בתקופה זו החל לחבר שירים, אף שלא היה בעל חינוך רשמי.
עם עליית המוניטין שלו עבר לבגדאד, מקום מושבה של החצר העבאסית, ועד מהרה התפרסם שם בשיריו, בפרט אלה שמוענו לעותבה, שפחתו של הח'ליף אל-מהדי. אהבתו לעותבה הושבה ריקם למרות התערבותו של הח'ליף אל-מהדי, ואחר כך גם של בנו, הארון א-רשיד, למענו. לתקופה קצרה נכלא לאחר שפגע בכבודו של הח'ליף.
נפטר בתקופתו של הח'ליף אל-מאמון. נקבר לגדת תעלת עיסא, המחברת בין הפרת לחידקל, מול קנטרת א-זיאתין (גשר אוצרי השמן).
בניו ונכדיו של אבו אל-עתאהיה משכו אף הם בעט והיו למשוררים.
מורשתו

שירתו של אבו אל-עתאהיה ניחנה בהימנעותה מהמלאכותיות שהייתה בימיו חזון נפרץ. השירה הקדומה של המדבר זכתה לחיקוי מתמיד עד לתקופתו, אולם אין הייתה היא טבעית לחיי העיר. אבו אל-עתאהיה היה מהראשונים לזנוח את צורת הקצידה. שפתו הייתה רהוטה, והוא השתמש במשקלים רבים. הוא גם נחשב לאחד המשוררים הפילוסופיים הערבים הראשונים. חלק גדול משירתו עסק בהתבוננות בחיי היומיום ובמוסר, כמו גם בסגפנות, ולעיתים נטתה לפסימיות. לפיכך הוא נחשד בכפירה.
אבן טייפור פרסם אנתולוגיה של שירתו של אבו אל-עתאהיה. אבו אל-עתאהיה גם נכלל באנתולוגיה הבלתי גמורה של הארון בן עלי אל-מונַגִ'ם, "מסורות המשוררים", יחד עם המשוררים בני זמנו, אבו נוואס ובשאר בן בורד ואחרים. הווזיר אבן עמאר א-ת'קפי כתב את הספר "מסורות על אבו אל-עתאהיה".
הערות שוליים

1 2 3  Khallikān, Aḥmad ibn Muḥammad (1843). Wafayāt al-A'yān wa-Anbā' Abnā' al-Zamān (The Obituaries of Eminent Men). Vol. I. Translated by McGuckin de Slane, William. Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. pp. 202–210.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275108805171  PLWABN: 9810555442305606  GND: 119163497  ISNI: 0000 0001 1453 2241  LCCN: n83179246  NTA: 113867077  SUDOC: 137085052  TDVİA: ebul-atahiye  VcBA: 495/116892  VIAF: 20146522416932392000   WorldCat (עם VIAF): 20146522416932392000
אל-בכרי

אל-בכרי (בשמו המלא: אבו עביד עבדאללה בן עבד אל-עזיז אל-בכרי, בערבית: أبو عبيد عبدالله بن عبد العزيز البكري) היה היסטוריון וגאוגרף ערבי בן המאה ה-11 מן אל-אנדלוס.
קורות חייו

אל-בכרי נולד בשנת 1014 בהואלבה שבמערב אל-אנדלוס לחופי האוקיינוס האטלנטי. הוא בנו של מי שהיה לזמן קצר השליט של מחוז הואלבה. לאחר הדחת אביו מהשלטון, עבר אל-בכרי לחיות בקורדובה, ולמד שם ביחד עם גאוגרפים והיסטוריונים ידועים נוספים בני זמנו כגון אבן חייאן (ער'). הוא בילה את כל חייו באל-אנדלוס, לרוב בערים אלמריה וסביליה. אל-בכרי מעולם לא נסע לאזורים המרוחקים שעליהם כתב. אל-בכרי נפטר בשנת 1094.
מכתש קטן בירח בצפון-מערב "ים השלווה" שעל הירח קרוי על שמו.
ספריו

אל-בכרי היה גאוגרף והיסטוריון שכתב על אירופה, צפון אפריקה וחצי האי ערב. רק שתיים מעבודותיו השתמרו עד ימינו. ספרו החשוב ביותר הוא "ספר הדרכים והממלכות" (كتاب المسالك والممالك כתאב אל-מסאלכ ואל-ממאלכ) אותו הוא סיים לחבר בשנת 1068. הספר מתבסס על תיאוריהם של סוחרים ומגלי ארצות כגון אברהם בן יעקב. הספר הוא אחד מהמקורות החשובים ביותר להיסטוריה של מערב אפריקה, והוא מספק מידע יקר ערך על אימפריית גאנה, על שושלת אל-מוואחידון ועל סחר חוצה סהרה. ספרו השני של אל-בכרי שהשתמר עוסק בחצי האי ערב ומספק מידע גאוגרפי ורשימת שמות של יישובים ומקומות בחצי האי.
לקריאה נוספת

El-Bekri (1859), Description de l'Afrique septentrionale, Mac Guckin de Slane translator and editor, Paris: Imprimerie Impériale. Revised edition with corrections (1913), Tangiers: Adolphe Jourdan. Available from Gallica.
White, Robert C. (1968), "Early geographical dictionaries", Geographical Review 58: 652–659
הערות שוליים

↑  Lévi-Provençal, E. (1960), "Abū ʿUbayd al-Bakrī", Encyclopaedia of Islam 2nd Ed. Vol. 1, Leiden: Brill, pp. 155–157.
↑  Vernet, J. (1970), "Bakrī, Abū ʿUbayd ʿAbdallāh Ibn ʿAbd al-ʿAzīz Ibn Muḥammad al-", in Gillispie, Charles C., Dictionary of Scientific Biography Vol. 1, New York: Charles Scribner's Sons, pp. 413–414.
↑  Levtzion, Nehemia; Hopkins, John F.P., eds. (2000), Corpus of Early Arabic Sources for West Africa, New York, NY: Marcus Weiner Press, ISBN 1-55876-241-8. First published in 1981. Pages 62–87 contain an extract from "The Book of Routes and Realms" describing West Africa.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279809205171  PLWABN: 9810529895205606  BnF: cb12088611b (data)  CiNii: DA05445900  GND: 102427119  ISNI: 0000 0000 8108 1981  LCCN: n81110579  NTA: 06965297X  SELIBR: 32523  SUDOC: 061689254  VcBA: 495/36109  VIAF: 29560582   WorldCat (עם VIAF): 29560582
Bad Liar (שיר של Imagine Dragons)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע Imagine Dragons
 מתוך האלבום Origins
 יצא לאור:  6 בנובמבר 2018 
 סוגה:  אלקטרופופ 
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ רקורדס 
 
Bad Liar הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית Imagine Dragons. השיר יצא באמצעות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-Kidinakorner ב־6 בנובמבר 2018 כסינגל הרביעי מאלבום האולפן הרביעי שלהם, Origins. הוא נכתב על ידי Imagine Dragons, אג'ה וולקמן ויורגן אודגארד (Jorgen Odegard), והופק על ידי אודגארד.
"Bad Liar" הגיע לשיא במקום ה-56 בילבורד הוט 100 האמריקאי. והגיע לראש המצעדים בצ'כיה ולטביה, והגיע לראשונה למצעדים בבלגיה, פינלנד, סלובקיה ושווייץ; כמו גם הגיע ל-20 המובילים באוסטרליה, אוסטריה, גרמניה, איטליה, ניו זילנד, נורווגיה, פולין, סינגפור ושוודיה. ב־31 במאי 2019 שוחררה גרסת "stripped" שכותרתה "Bad Liar- Stripped".
רקע

"Bad Liar" נכתב יחד על ידי סולן הראשי של הלהקה דן ריינולדס ואשתו אג'ה וולקמן זמן קצר לפני שנפרדו. עם זאת, ריינולדס אמר כי הם בסופו של דבר לא התגרשו.
להקת הרוק הפרוגרסיבית הנורווגית "Maraton" הצביעה על כך שתמונת השער לסינגל "Blood Music" זהה לתמונת השער של Imagine Dragons עבור "Bad Liar", ורק הצבע שונה. הסינגל של Maraton יצא בפברואר 2018, ואילו השיר של Imagine Dragons ירד כעבור חצי שנה בנובמבר 2018. למרות היצירות המשותפות שלא ניתן להכחיש, מרתון פרסמה הצהרה שחשפה כי רכשו את היצירות מאמן בשם Beeple_crap, אך לא הייתה לה שום עסקה המעניקה להם זכויות בלעדיות לתצלום.
ביקורת

בילבורד השווה את הכבדות הלירית של השיר לסינגל הלהקה "Demons".
קליפ

קליפ לשיר שוחרר ב-24 בינואר 2019. הקליפ מתרכז סביב זוג בתיכון, בעוד שהוא עובר אל הלהקה שמבצעת את השיר בחניון של אותו בית ספר פעמים שונות במהלך הסרטון. הסרטון ממשיך להוסיף טון מבשר רעות עם הצללים הכהים שמסביב ושימוש בריחוף בדיוני. ריאן רייכנפלד ביים את הקליפ והוא צולם בבית הספר התיכון גרין ואלי, בהנדרסון, נבאדה. בסרטון מופיעה הרקדנית סתיו מילר עם כוריאוגרפיה מאת מריסה אוסאטו. נכון לדצמבר 2022, הקליפ זכה ליותר מ־410 מיליון צפיות ו־4.2 מיליון לייקים.
הופעות חיות

השיר בוצע לראשונה בשידור חי בקוסמופוליטן בלאס וגאס, נבאדה. הוא הוצג גם בתערוכת המחצית של אליפות המכללה הלאומית בכדורגל 2019.
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרסי המוזיקה של בילבורד | 2020 | שיר הרוק המוביל | מועמדות |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019-2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019-2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019-2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019-2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 13 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 20 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 16 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 36 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 56 |  |
|  ארצות הברית | Mainstream Top 40 | 21 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 16 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 36 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 44 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 3 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 17 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 16 |  |
|  סינגפור | RIAS | 18 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 82 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 18 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 10 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 1 |  |
|  צרפת | SNEP | 41 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 50 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 17 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 31 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 66 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 50 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 32 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 21 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 62 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 33 |  |
|  צרפת | SNEP | 101 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 13 |  |
הערות שוליים

↑  Tyler Jenke, Norwegian band addresses Imagine Dragons’ artwork similarities, thebrag
↑  "Imagine Dragons Attempt to Mask Pain On New Song 'Bad liar'".
↑  Katie Atkinson, 2020 Billboard Music Awards Winners: Complete List, Billboard, ‏2020-10-15 (באנגלית אמריקאית)
| Imagine Dragons |
| --- | --- | --- |
| דן ריינולדס • ויין סרמון • בן מקי • דניאל פלצמן   דיסקוגרפיה | דן ריינולדס • ויין סרמון • בן מקי • דניאל פלצמן   דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Night Visions •‏ Smoke + Mirrors •‏ Evolve •‏ Origins •‏ Mercury – Act 1 •‏ Mercury – Act 2 •‏ Loom |  |
| אלבומי הופעה | Live at Independent Records •‏ Imagine Dragons Live: London Sessions •‏ Night Visions Live •‏ Smoke + Mirrors Live |  |
| מיני-אלבומים | Speak to Me •‏ Imagine Dragons •‏ Hell and Silence •‏ It's Time •‏ Continued Silence •‏ Hear Me •‏ The Archive •‏ iTunes Session •‏ Shots •‏ Live at AllSaints Studios |  |
| סינגלים | It's Time •‏ Radioactive •‏ Hear Me •‏ Demons •‏ On Top of the World •‏ Monster •‏ Battle Cry •‏ Warriors •‏ I Bet My Life •‏ Gold •‏ Shots •‏ Roots •‏ I Was Me •‏ Sucker for Pain •‏ Levitate •‏ Believer •‏ Thunder •‏ Whatever It Takes •‏ Next to Me •‏ Born to Be Yours •‏ Natural •‏ Zero •‏ Machine •‏ Bad Liar •‏ Birds •‏ Follow You •‏ Cutthroat •‏ Wrecked •‏ Monday •‏ Enemy •‏ Bones •‏ Sharks •‏ I Don't Like Myself •‏ Symphony •‏ Crushed •‏ Children of the Sky •‏ Eyes Closed •‏ Nice to Meet You |  |
| סינגלים שיווקיים | Amsterdam •‏ Round and Round •‏ Smoke and Mirrors •‏ I'm So Sorry •‏ Walking the Wire |  |
| שירים נוספים | Tiptoe •‏ Bleeding Out •‏ Who We Are •‏ Polaroid •‏ Dream	•‏ It Comes Back to You •‏ Friction •‏ The Fall •‏ Thief •‏ I Don't Know Why •‏ Rise Up •‏ I'll Make It Up to You •‏ Start Over •‏ Mouth of the River •‏ Yesterday •‏ Dancing in the Dark •‏ Thunder / Young Dumb & Broke  •‏ Boomerang •‏ Cool Out •‏ West Coast •‏ Bullet in a Gun •‏ Digital •‏ Only  •‏ Stuck •‏ Love •‏ Heart Upon My Sleeve •‏ Wrecked •‏ Enemy •‏ Bones |  |
| השתתפות בסינגלים | Lost Cause •‏ Ready Aim Fire •‏ Who We Are •‏ 30 Live (original demo) •‏ Heart Upon My Sleeve |  |
| סיבובי הופעות | Mercury Tour •‏ Fall Tour 2012 •‏ Smoke + Mirrors Tour •‏ Evolve World Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 168feb63-6d38-4f4d-8dc8-18ec57515485
מוג'יר א-דין

| --- | --- |

קברו של מוג'יר א-דין בהר הזיתים ליד כנסיית כל העמים
 לידה:  1456 ירושלים, הסולטנות הממלוכית 
 פטירה:  1522 (בגיל 66 בערך) ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 ענף מדעי:  גאוגרפיה, היסטוריה
 מקום מגורים:  הסולטנות הממלוכית
 מקום קבורה:  קבר מוג'יר א-דין 
 תרומות עיקריות
 ספריו מהווים מקור היסטורי חשוב לתקופה.
 
מֻגִ'יר אַ־דִּין אַל־עֻלַיְמִי אל-חנבלי (בערבית: مجير الدين العليمي الحنبلي; 1456-1522) היה היסטוריון, גאוגרף ושופט בממשל הממלוכי.
ביוגרפיה

א־דין נולד בירושלים וחי בה כל ימיו. הוא סייר בארץ ישראל וכתב ספרי מסע על ירושלים, חברון, רמלה והשפלה. ספריו מהווים מקור היסטורי חשוב לתקופה. הוא נטה לתאר מבנים בפירוט ובדיוק רב ושם דגש על הסברים היסטוריים וגאוגרפיים. כך, למשל, תיאר את אתרי הר הבית וירושלים בכלל, רמלה על שווקיה, וכן אתרים קדושים כגון קברי נכבדים רבים בכל רחבי הארץ (למשל: סידנא עלי, בלאד א-שייח' (נשר) ועוד). כמו כן ניתן למצוא בספריו סיפורי קדושים ונביאים ואנקדוטות כגון הגעת הבננה מהודו אל ארץ ישראל (הוא משווה את סהר הבננה לסהר האסלאם ואומר שאכילת בננה בצל הסהר של מסגד אל-אקצא מהווה שילוב של הנאה רוחנית וגשמית) או תיאור שלג כבד בירושלים. כתאולוג, הוא מהווה מקור חשוב להבנת תהליך התקדשותה של ירושלים במהלך המאה ה-14 באסלאם. מוג'יר א-דין חוזר ומדגיש את חשיבות הישיבה בירושלים, התפילה בה והעלייה לרגל (זיארה) אליה. כקאדי (שופט), הוא נחשב למייצג נאמן של האסכולה החנבלית במשפט המוסלמי.
ספרו על ירושלים

בין השנים 1495–1496 כתב מוג'יר א-דין את ספרו החשוב "תולדות ירושלים וחברון" (בערבית: كتاب الأنس الجليل بتاريخ القدس والخليل; בתעתיק מדויק: כתאב אלאנס אלג'ליל בתאריח' אלקדס ואל-ח'ליל) שנדפס לראשונה בקהיר ב-1866. הוא מדווח בדיוק רב על הטופוגרפיה של ירושלים, על המוסדות שפעלו בה, בנייניה המרכזיים, רחובותיה ושווקיה. בנוסף הוא מתבל את דבריו במסורות, אגדות ואמונות שרווחו בתקופתו. לעיתים הוא מביא דברים מכלי שני, אך תמיד מוסר את מקורותיו. בעיקר חשוב למוג'יר א-דין לבסס את קדושתה של העיר דרך סיפורים על קדושים וחכמי דת שפעלו בה. הספר חשוב ביותר להכרת חיי הרוח והמבנה הפיזי של ירושלים בתקופה הממלוכית, עם זאת יש בו כדי לתת תמונה מעוותת בקשר למעמדה של ירושלים באותה התקופה. לפי גודש המידע, ניתן להבין כי ירושלים הייתה העיר החשובה ביותר בארץ, ולא היא.
הספר נודע לראשונה במערב כאשר חלקים ממנו תורגמו לראשונה לצרפתית ב-1876 על ידי הנרי סובר (צר'), במסגרת ספרו "ההיסטוריה של ירושלים וחברון מימי אברהם אבינו ועד סוף המאה ה-15" (Henri SAUVAIRE, Histoire de Jérusalem et d'Hébron depuis Abraham jusqu'à la fin du XVe siècle, Paris 1876).
קטעים מהספר המתארים את רחובות ירושלים ושווקיה תורגמו לעברית על ידי דוד ילין בשנת תרצ"ו.
קברו והנצחתו

קברו נמצא באפיק נחל קדרון, מעט מדרום לקבר מרים, בדרך יריחו. עם זאת יש קבר הנושא את שמו גם בשכם, שם הוא נחשב לקדוש.
על שמו נקרא רחוב בשכונת שייח' ג'ראח בירושלים המזרחית.
לקריאה נוספת

אלי שילר (עורך), ארץ ישראל ואתריה בתיאורי עולי רגל מוסלמים, אריאל 59 (תשמ"ח)
אדר ארנון, ירושלים בתיאורו של מוג'יר א-דין, קרדום 21-23, יולי 1982. עמ' 225–256
בנימין ריבלין (עורך) - דוד ילין, ירושלים במאה הט"ז, כתבי דוד ילין, כרך ב', הוצאת ראובן מס, תשל"ג עמ' 193–209.
אורי טל (עורך ומתרגם), ארץ-ישראל במקורות ערביים מימי הביניים (1517-634), הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2014
הערות שוליים

1 2  זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, עם עובד, 1976, עמ' 4229-4228
↑  מוג'יר א דין, ירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312460505171  BnF: cb103226216 (data)  CiNii: DA04308755  GND: 104162597  ISNI: 0000 0000 8133 8820  LCCN: n84029870  NTA: 238839990  RERO: 02-A013533753  SUDOC: 076947432  VIAF: 54578332   WorldCat (עם VIAF): 54578332
דן או'בריאן

דניאל דיון "דן" או'בריאן (באנגלית: Daniel Dion "Dan" O'Brien; נולד ב-18 ביולי 1966) הוא אתלט עבר אמריקאי. הוא אלוף אולימפי (אטלנטה 1996), 3 פעמים ברציפות אלוף עולם (טוקיו 1991, שטוטגרט 1993 וגטבורג 1995), שיאן עולם, 6 פעמים מספר 1 בעולם ו-5 פעמים אלוף ארצות הברית בקרב עשר. תוצאת השיא שלו מדרגת אותו במקום השישי בכל הזמנים.
ביוגרפיה

או'בריאן נולד בפורטלנד אורגון וגדל בקלאמת פולס בדרום אורגון, כילד מאומץ במשפחה אירית אמריקאית. הוא ממוצא אפרו אמריקאי ופיני.  הוא התאמן בהדרכתו של מייק קלר. למד באוניברסיטת איידהו והיה חבר בנבחרת האתלטיקה שלה.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בטוקיו יפן בשנת 1991 זכה או'בריאן במדליית זהב בקרב עשר בשיא אליפות חדש של 8812 נקודות, לפני מייקל סמית' מקנדה (8549 נקודות) וכריסטיאן שנק מגרמניה (8394 נקודות).
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת ברצלונה (1992) פסל או'בריאן בכל שלושת הניסיונות במקצוע השמיני בקפיצה במוט ונשר מהמקום הראשון למקום ה-12 וכך לא נכלל במשלחת האמריקאית לאולימפיאדה.
ביוגרפיה > שיא עולם

חודש לאחר המשחקים האולימפיים שבהם לא השתתף, במסגרת תחרות דקסטר שנערכה בטאלנס צרפת, ב-5 בספטמבר 1992 קבע או'בריאן בקרב עשר שיא עולם חדש של 8891 נקודות (100: 10.43 שניות, רוחק: 8.08 מטר, ברזל: 16.69 מטר, גובה: 2.07 מטר, 400: 48.51 שניות, 110 משוכות: 13.98 שניות, דיסקוס: 48.56 מטר, מוט: 5.00 מטר, כידון: 62.58 מטר, 1500: 4:42.10 דקות), שיפור לשיא העולם בן ה-8 שנים של דיילי תומפסון (8847 נקודות). שיא זה החזיק מעמד 7 שנים ונשבר על תומאס דבוז'אק מצ'כיה (8994 נקודות). שיא זה עמד כ-20 שנים כשיא ארצות הברית עד שנשבר על ידי אשטון איטון שקבע שיא עולם חדש של 9039 נקודות (הנוכחי, 2015).
באליפות העולם באולם שנערכה בטורונטו קנדה במרץ 1993 זכה או'בריאן במדליית זהב בקרב 7 בשיא עולם חדש של 6476 נקודות, לפני מייקל סמית' (6279 נקודות) ואדוארד המליינן מבלארוס (6075 נקודות), שיפור לשיא העולם בן ה-7 שנים של כריסטיאן פלזיאט מצרפת (6418 נקודות). שיא זה החזיק מעמד 17 שנים ונשבר על ידי אשטון איטון (6499 נקודות). באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט גרמניה באוגוסט אותה שנה הוא הגן על תוארו וזכה במדליית זהב בקרב עשר בשיא אליפות חדש של 8817 נקודות, לפני אדוארד המליינן (8724 נקודות) ופאול מאייר מגרמניה (8548 נקודות).
באליפות העולם שנערכה בגטבורג שוודיה בשנת 1995 זכה או'בריאן בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 8695 נקודות לפני אדוארד המליינן (8489 נקודות) ומייק סמית' (8419 נקודות).
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה או'בריאן במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 8824 נקודות, לפני פרנק בוסמן מגרמניה (8706 נקודות) ותומאס דבוז'אק (8664 נקודות).
בתחרות שנערכה ביוניונדייל, ניו יורק ב-1998 קבע או'בריאן בקרב עשר את תוצאת השנה בעולם (8755 נקודות).
תארים והישגים

בשנת 2006 זכה או'בריאן להיכלל בהיכל התהילה של ארצות הברית באתלטיקה.
בשנת 2012 זכה או'בריאן להיכלל בהיכל התהילה של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית.
בשנת 2012 זכה או'בריאן להיכלל בהיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית.
ראו גם

התפתחות שיא העולם בקרב עשר (באנגלית)
הערות שוליים

↑  תחרות בינלאומית שנתית של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית בקרב עשר ובקרב 7 הנערכת בטאלנס שבצרפת משנת 1976
↑  תחרות קרב 7 נערכה לראשונה במסגרת זו ולא נכללה במסגרת הרשמית של האליפות ולכן המדליה לא נספרה בסכום הכללי
↑  Devers, O’Brien, Temple, Connolly selected to U.S. Olympic Hall of Fame, באתר USA Track & Field‏ 14 במאי 2012
|  אלופים אולימפיים – קרב רב (גברים) |
| --- | --- | --- |
| קרב חמש | (1906) היילמר מלאנדר שוודיה • (1912) ג'ים ת'ורפ ארצות הברית ופרדיננד ביה נורווגיה • (1920) אירו לייטונן פינלנד • (1924) אירו לייטונן פינלנד |  |
| קרב 10 | (1904) טום קיילי בריטניה • (1912) ג'ים ת'ורפ ארצות הברית והוגו וייסלנדר שוודיה • (1920) הלגה לובלנד נורווגיה • (1924) הארולד אוסבורן ארצות הברית • (1928) פאבו יריאולה פינלנד • (1932) ג'ים באוסץ' ארצות הברית • (1936) גלן מוריס ארצות הברית • (1948) בוב מתיאס ארצות הברית • (1952) בוב מתיאס ארצות הברית • (1956) מילט קמפבל ארצות הברית • (1960) רייפר ג'ונסון ארצות הברית • (1964) ווילי הולדורף גרמניה • (1968) ביל טומיי ארצות הברית • (1972) מיקולה אבילוב ברית המועצות • (1976) ברוס ג'נר ארצות הברית • (1980) דיילי תומפסון בריטניה • (1984) דיילי תומפסון בריטניה • (1988) כריסטיאן שנק מזרח גרמניה • (1992) רוברט זמליק צ'כוסלובקיה • (1996) דן או'בריאן ארצות הברית • (2000) ארקי נול אסטוניה • (2004) רומן שברלה צ'כיה • (2008) בריאן קליי ארצות הברית • (2012) אשטון איטון ארצות הברית  • (2016) אשטון איטון ארצות הברית • (2020) דמיאן וורנר קנדה • (2024) מרקוס רות' נורווגיה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14247409  ISNI: 0000 0000 4302 4046  LCCN: n97048534  VIAF: 18963698   WorldCat (עם VIAF): 18963698
סולטאן אל-אטרש

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1891 אל-קורייא, סוריה העות'מאנית 
 פטירה:  26 במרץ 1982 (בגיל 91) אל-קורייא, סוריה 
 מדינה:  סוריה 
 
סולטאן אל-אטרש (בערבית: سلطان الأطرش; ידוע גם בשם סולטאן באשא אל-אטרש, سلطان باشا الأطرش; 1891-1982‏) היה מנהיג דרוזי בולט, לאומן סורי ומנהיג המרד הדרוזי בשנים 1925–1927. אל-אטרש עמד בראש מאבקים נגד האימפריה העות'מאנית, וצרפת בעת שליטתן בסוריה. אל-אטרש הוא בין הדמויות הבולטות ביותר בהיסטוריה של הדרוזים במאה ה-20, ובעל השפעה מרכזית על גורלו של הר הדרוזים ואף על דרכה של סוריה.
פסל סולטאן אל-אטרש בחורפיש
תחילת דרכו

אל-אטרש נולד בכפר אל-קראייה, כ-20 ק"מ מדרום לא-סווידא למשפחה דרוזית ענפה וידועה אשר שלטה באזור מאז 1879. אביו זוקן ניהל בשנת 1910 קרב נועז כנגד צבא האימפריה העות'מאנית ליד א-כפיר, במהלכו נפל לידי הצבא העות'מאני והוצא להורג בשנת 1911. לאחר שהצבא העות'מאני השתלט על הר הדרוזים, גויסו מאות צעירים דרוזים לשורותיו, בהם אף סולטאן אל-אטרש, ונשלחו להילחם בבלקן. אולם, בשנות מלחמת העולם הראשונה הרפו העות'מאנים משליטתם באזור מחשש למרד. באותה עת יצר סולטאן קשר עם פעילי התנועה הפאן-ערבית ובמיוחד עם מנהיגי המרד הערבי. עם פרוץ המרד הערבי הניף מעל ביתו ומצודת סַלְחַרְד את דגל המרד הערבי.
כאשר הגיעו הכוחות הערבים לעקבה הוא שלח אלף מאנשיו להצטרף למרד. כאשר הגיעו הכוחות לבוסרה הצטרף אף הוא לכוחות בראש 300 לוחמים נוספים מאנשיו. ב-29 בספטמבר 1918 היו כוחותיו הראשונים שנכנסו לדמשק והניפו את דגל המרד על בית הממשלה. סולטאן היה ידידו הקרוב של האמיר פייסל, מנהיג המרד, והאחרון העניק לו את התואר אמיר ודרגת גנרל בצבא סוריה. פייסל, אשר הומלך מאוחר יותר למלך עיראק, סייע רבות לסולטאן אל-אטרש בשנות גלותו.
ממלכת סוריה הצעירה נפלה לידי הצרפתים ב-24 ביולי 1920 לאחר קרב מייסלון. עוד בטרם הספיקו כוחותיו של אל-אטרש להגיב, נכנסו הצרפתים לדמשק והשתלטו על המדינה. סוריה חולקה לחמש יחידות שלטוניות, האחת מהן הייתה הר הדרוזים. ב-7 ביולי 1922 לכדו חיילים צרפתים את אדהם חנג'ר, לבנוני שיעי אשר ביקש מקלט בביתו של אל-אטרש, זאת בשעה שאל-אטרש נעדר מביתו. חנג'ר נעצר בחשד שניסה להתנקש בחיי גנרל אנרי גורו (בצרפתית: Henri Gouraud). עם שובו לביתו דרש אל-אטרש את שחרורו של חנג'ר, אולם הצרפתים סירבו לדרישה. ימים ספורים אחר כך תקף אל-אטרש בראש אנשיו שיירה צבאית צרפתית בהנחה שחנג'ר מובל בה לדמשק, בשעה שחנג'ר הועבר לדמשק בטיסה. הצרפתים הגיבו בהריסת ביתו של אל-אטרש והוצאת צו למאסרו. אל-אטרש נמלט לירדן והמשיך בפשיטות מעבר לגבול על מוצבים צרפתים. עשרה חודשים מאוחר יותר חננו הצרפתים את אל-אטרש והוא שב לסוריה.
המרד הדרוזי

בשנת 1925 הנהיג סולטאן אל-אטרש מרד אשר פרץ בהר הדרוזים והתפשט לכל חלקי סוריה וחלקים מלבנון. מרד זה הוא בין הבולטים במנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון ובמהלכו נוהלו קרבות עזים בכוחות הצרפתים. ב-23 באוגוסט 1925 הכריז סולטאן אל-אטרש על המרד בצרפתים ועד מהרה פרצו קרבות בדמשק, בחומס ובחמאת. אל-אטרש הצליח לנצח במספר קרבות בתחילת המרד, אולם הצרפתים תגברו את כוחותיהם באלפי חיילים ובציוד חדיש והצליחו לכבוש מחדש את הערים המורדות. בשנת 1927 דוכאו אחרוני המורדים. אל-אטרש נידון על ידי הצרפתים למוות, אולם נמלט מבעוד מועד לירדן. הוא שב לסוריה רק בשנת 1937 לאחר שזכה לחנינה ולאחר שנחתם הסכם העצמאות הסורי-צרפתי בשנת 1936. בשובו חיכה לו קהל המונים. בסוף שנות ה-30 קיים אל-אטרש מגעים עם אבא חושי ממנהיגי היישוב היהודי בארץ ישראל.
מקומו במדינה הסורית

אל-אטרש נטל חלק פעיל בהתקוממות הסורית בשנת 1945, אשר הובילה לעצמאותה של סוריה. בשנת 1948 הוא קרא לכינונו של צבא ההצלה לשחרורה של פלסטין אליו התנדבו מאות דרוזים צעירים אשר נלחמו במלחמת העצמאות.
בתקופת שלטונו של אדיב שישכלי נרדף אל-אטרש בידי השלטונות על רקע התנגדותו למדיניות הממשל. בחודש דצמבר 1954 עזב אל-אטרש את סוריה ועבר לירדן. הוא שב לסוריה רק לאחר נפילת משטרו של שישכלי. בשנת 1958 תמך אל-אטרש ביוזמת הרפובליקה הערבית המאוחדת, והתנגד נחרצות לפילוגה של הרפובליקה בשנת 1961. אל-אטרש נודע אף בזכות תרומתו לפיתוח החברתי של הר הדרוזים.
אחרי מלחמת ששת הימים, במסגרת יוזמה של יגאל אלון, שהיה אז שר העבודה וחבר ועדת השרים לענייני ביטחון, לקדם אפשרות של מדינה דרוזית שבירתה תהיה סווידא, נפגשו גורמים מטעם ישראל עם מנהיגים דרוזים, ביניהם אל-אטרש. היוזמה טורפדה על ידי הסורים.
דמותו של אל-אטרש בתרבות הדרוזית והערבית

אל-אטרש היה אחד המנהיגים הבולטים בהיסטוריה המודרנית של סוריה והעולם הערבי, ובמיוחד בתרבות הדרוזית. פסלים רבים של אל-אטרש ניצבים בכיכרות יישובים בהר הדרוזים, ותמונתו תלויה בבתים רבים באזור. בקהילות דרוזיות בסוריה ומחוצה לה נקראו על שמו מוסדות ציבור ורחובות. דמותו אף בולטת בפולקלור הדרוזי ונזכרת רבות בשירה העממית. הדרוזים רואים בו מופת לפטריוטיות, אומץ וחילוניות. בעת שהנהיג את המרד הדרוזי נודע אל-אטרש באמרתו "הדת לאל, האומה לכל". בכל נאומיו ופרסומיו הקפיד להימנע מלהידרש לסמלים דתיים. אל-אטרש אף דחה את הצעת הצרפתים להענקת עצמאות להר הדרוזים ודרש את עצמאותה של סוריה כולה. לאחר כינונה של המדינה הסורית סירב אל-אטרש לקבל עליו משרה שלטונית.
בתקופת הרפובליקה הערבית המאוחדת ביקר הנשיא גמאל עבד אל נאצר בא-סווידאא והעניק לאל-אטרש את אות הכבוד הגבוה ביותר של הרפובליקה. בשנת 1970 הכיר הנשיא חאפז אל-אסד בתפקידו ההיסטורי של סולטאן אל-אטרש בקוממיותה של סוריה.
מותו והנצחתו

סולטאן אל-אטרש נפטר ב-26 במרץ 1982 מהתקף לב. במסע הלווייתו השתתפו למעלה ממיליון אבלים ונשיא סוריה אל-אסד הוציא מנשר רשמי המכתיר את אל-אטרש למפקד הכללי של המרד הדרוזי.
אל-אטרש מונצח ברוב היישובים הדרוזיים, ברחבי האזור ובכלל זה בישראל, בדרך כלל מדובר בכיכר ועליה מוצב פסלו של המנהיג, רכוב על סוסו (או לידו), נושא את דגל המרד, כמו:
פקיעין - פסלו של אל-אטרש במעיין הכפר, לצד פסלו של כמאל ג'ונבלאט. הפסל בפקיעין עשוי שיש לבן ובו נראה אל-אטרש ליד סוסו כשהוא נושא חרב. בטקס חנוכת הפסל נכחו מכובדי העדה הדרוזית בישראל, ומוואפק טריף נשא דברים.
חורפיש - ראה צילום בערך זה.
ג'וליס - כיכר ופסל של סולטאן אל אטרש רוכב על סוסו מניף את דגל המרד.