stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאה פולונסקי
ביוגרפיה > 2018 > שיאנית ישראל

בתחרות "גביע האיגוד" שנערכה באפריל 2018 קבעה פולונסקי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא ישראלי חדש של 4:49.41 דקות, שיפור לשיא בן ה-7 שנים של מרדית בודנר (4:50.69 דקות). שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי אנסטסיה גורבנקו (4:47:58 דקות). נוסף לכך, היא קבעה במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 1:01.09 דקות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא אישי חדש של 2:14.76 דקות.
בתחילת יולי אותה שנה ייצגה פולונסקי את ישראל באליפות אירופה לנוער וחודש לאחר מכן באליפות אירופה. באוקטובר אותה שנה היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת הנוער.
ביוגרפיה > 2019 > מדליית ארד באליפות אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה בקאזאן, רוסיה זכתה פולונסקי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:14.29 דקות, אחרי זואי ווגלמן מגרמניה (2:13.78 דקות) ואנסטסיה גורבנקו מישראל (2:13.81 דקות).
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 סיימה במקום 17 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:13.26 דקות, 6 מאיות השנייה איטי מעלייה לשלב חצי הגמר ובמקום עשירי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אנסטסיה גורבנקו דריה גולובטי ואביב ברזלי בתוצאה של 3:43.59 דקות. כשחיינית שלישית היא שחתה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 59.42 שניות.
ביוגרפיה > 2023 > שיאנית ישראל

באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית ב-2 בדצמבר היא סיימה במקום תשיעי לאחר שניצחה את גמר ב', בתוצאה הרביעית בטיבה באליפות, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:10.80 דקות, שיפור לשיא בין 7 השנים של קרן זיבנר (2:11.04 דקות).
ביוגרפיה > 2024 > מדליות זהב וכסף באליפות אירופה וקריטריון אולימפי

באליפות אירופה שנערכה בבלגרד ביוני 2024 זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם אנסטסיסה גורבנקו, דריה גולובטי ואיילה ספיץ בשיא ישראלי חדש של 7:51.83 דקות, לפני הונגריה (7:52.92 דקות) וטורקיה (8:01.58 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:58.08 דקות. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:11.18 דקות, אחרי אנסטסיה גורבנקו (2:09.75 דקות) ולפני ברבורה סימנובה מצ'כיה (2:11:48 דקות) ולראשונה בתולדות השחייה הישראלית שתי שחייניות זוכות בשתי המדליות, זהב וכסף וקביעת הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת פריז (2024).
תארים והישגים > אלופת ישראל

100 מטר פרפר (2019)
200 מטר פרפר (2019 ו-2022)
100 מטר חזה (2016, 2017 ו-2019)
200 מטר חזה (2017)
200 מטר מעורב אישי (2016, 2017, 2019, 2021 ו-2023)
400 מטר מעורב אישי (2017, 2022 ו-2023)
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

200 מטר חופשי: 2:01.02 דקות (2020)
100 מטר פרפר: 1:00.48 דקות (2019)
200 מטר פרפר: 2:10.80 דקות (2023), שיא ישראל
50 מטר חזה: 31.78 שניות (2020)
100 מטר חזה: 1:08.97 דקות (2019)
200 מטר מעורב אישי: 2:11.18 דקות (2024)
400 מטר מעורב אישי: 4:44.86 דקות (2020)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

200 מטר חופשי: 1:57.95 דקות (2018)
100 מטר פרפר: 59.37 שניות (2018)
200 מטר פרפר: 2:10.00 דקות (2018)
200 מטר חזה: 2:25.35 דקות (2017)
100 מטר מעורב אישי: 1:01.06 דקות (2019)
200 מטר מעורב אישי: 2:10.95 דקות (2019)
400 מטר מעורב אישי: 4:40.87 דקות (2019)
הערות שוליים

↑  לאה פולונסקי, באתר הוועד האולימפי בישראל
↑  עידו אפל, רב אומות לקדטים 2016 - הטובה בהיסטוריה של השחייה הישראלית! סיכום תחרות, באתר ONE,‏ 5 באפריל 2016
↑  אליפות ארצות הברית הפתוחה, תוצאות רשמיות - 200 מטר פרפר לנשים, באתר omegatiming (באנגלית)
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת פריז (2024)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | איתמר איינהורן • רותם גפינוביץ • תומר זלצמן • מיכאל יעקובלב |  |
|  אתלטיקה | גשאו איילה • גירמה אמרה • בלסינג אפריפה • מאור טיורי • מארו טפרי • לונה צ'מטאי-סלפטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | טוהר בוטבול • מאיה גושן •  רז הרשקו • ים וולצ'ק •   ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי •  פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר   נבחרת ישראל בג'ודו (טוהר בוטבול • מאיה גושן • רז הרשקו • ים וולצ'ק • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  התעמלות אמנותית | דריה אטמנוב    נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (שני בקנוב, דיאנה סברצוב, הדר פרידמן, רומי פריצקי, אופיר שחם) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז |  |
|  טאקוונדו | אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  כדורגל | נבחרת ישראל בכדורגל (מוחמד אבו ניל, איתן אזולאי, ניב אליאסי, נועם בן הרוש, עמרי גאנדלמן, שון גולדברג, אוסקר גלוך, אושר דוידה, עדי יונה, אור ישראלוב, סתיו למקין, אלעד מדמון, עומר ניראון, ליאל עבדה, עיליי פיינגולד, איינאו פרדה, רוי רביבו, עידו שחר, דור תורג'מן) |  |
|  סיף | יובל פרייליך |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתן בן שטרית • דריה גולובטי • אנסטסיה גורבנקו • אלכסיי גליבינסקי • דוד גרצ'יק • מירון חרותי • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • אנדראה מורז • אדם מראענה • בר סולובייצ'יק • איילה ספיץ • לאה פולונסקי • רון פולונסקי • תומר פרנקל • מרטין קרטאבי |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • אריאל נשיא |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | רועי דרור • מיכאלה משה |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל בלומן • רובין מוהר • איזבלה רוסקוף |  |
|  שיט | עומר ורד וילנצ'יק • דור זרקה • ניתאי חסון • נועה לסרי • גל צוקרמן •  שרון קנטור •  תום ראובני • שי קקון |  |
טרור בחסות איראן

טרור בחסות איראן הוא האשמה המופנית כלפי ממשלת הרפובליקה האסלאמית של איראן מאז המהפכה האיראנית ב-1979 על ידי מספר מדינות וארגונים בינלאומיים. אלו מאשימים את המשטר האיראני באימונים, במימון ובמתן נשק ומקלטים בטוחים לקבוצות מיליטנטיות שאינן מדינות, כמו חזבאללה בלבנון, חמאס ברצועת עזה וביהודה ושומרון, תנועות פלסטיניות אחרות כמו הג'יהאד האסלאמי והחזית העממית לשחרור פלסטין. קבוצות אלה מוגדרות כארגוני טרור על ידי מספר מדינות וגופים בינלאומיים כגון האיחוד האירופי, האו"ם ונאט"ו. לעומתם, איראן רואה בקבוצות כאלה "תנועות שחרור לאומיות" עם זכות להגנה עצמית מפני "הכיבוש הצבאי הישראלי".
שלוחות אלה משמשות את איראן ברחבי המזרח התיכון ואירופה כדי לעורר חוסר יציבות, להרחיב את היקף המהפכה האסלאמית ולבצע התקפות טרור נגד מטרות באזורים שונים בעולם המערבי. יחידת המבצעים המיוחדת שלה, כוח קודס, מספקת נשק, אימונים ותמיכה כספית למיליציות ולתנועות פוליטיות ברחבי המזרח התיכון, כולל בחריין, עיראק, לבנון, הרשות הפלסטינית, סוריה ותימן.
מספר מדינות (ארגנטינה, תאילנד, אלבניה, דנמרק, צרפת, הודו, קניה וארצות הברית) האשימו גם את הממשלה עצמה, ובמיוחד הצבא שלה - חיל משמרות המהפכה האסלאמיים - בתכנון התנקשויות או הפצצות במדינותיהם ואחרות נגד אויביה של ממשלת איראן. בתגובה, מדינות רבות, וגם האו"ם, הטילו סנקציות כלכליות נגד המשטר האיראני. הסנקציות הראשונות הוטלו על ידי ארצות הברית בנובמבר 1979, לאחר שקבוצת סטודנטים רדיקליים תפסו את שגרירות ארצות הברית בטהראן ולקחו בני ערובה. הסנקציות הורחבו ב-1995 כדי לכלול עסקאות עם ממשלת איראן. עם זאת, הסנקציות הללו לא השפיעו באופן משמעותי על היחסים של המדינה עם נציגיה. משרד החוץ של ארצות הברית העריך כי איראן הוציאה יותר מ-16 מיליארד דולר לתמיכה במשטר אסד ובשליחותיו בין 2012 ל-2020, תקופה שבה איראן העבירה יותר מ-700 מיליון דולר לחזבאללה.
משמרות המהפכה האסלאמית

לאחר נפילת השאה ב-1979 הקימה הרפובליקה האסלאמית של איראן את חיל משמרות המהפכה האסלאמית (IRGC) כדי לקדם מקומית את המדיניות החברתית של הממשלה. משמרות המהפכה מואשמת בהפצת האידאולוגיה שלה באזורים שכנים על ידי הכשרה ומימון של ארגוני טרור. עד 1986 היו למשמרות המהפכה 350,000 חברים והיה לה חיל ימי ואווירי קטן. עד 1996 מנו כוחות הקרקע שלה 100,000 חיילים, וכוחות הצי מנו 20,000.
בשנת 1995 קיימו משמרות המהפכה האיראנים ועידה בביירות עם ארגונים שהואשמו בפעילות טרור, כולל הצבא האדום היפני, הצבא החשאי של ארמניה, מפלגת הפועלים של כורדיסטן, מפלגת הדאוואה העיראקית, החזית האסלאמית לשחרור בחריין, וחזבאללה, במטרה לספק אימונים ונשק לארגונים אלה, לסייע בערעור היציבות של מדינות המפרץ, ולתת סיוע לחמושים במדינות אלו כדי להחליף את הממשלות הקיימות במשטרים פרו-איראנים.
מחלקת המדינה של ארצות הברית הצהירה כי משמרות המהפכה מספקים תמיכה לחמאס, חזבאללה והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני על מנת לתת להם כלים להילחם נגד ישראל, תוך סיוע למרד העיראקי בדרום עיראק.
משמרות המהפכה האסלאמית > הגדרת משמרות המהפכה כארגון טרור זר על ידי ארצות הברית

ב-15 באפריל 2019, ארצות הברית הגדירה רשמית את משמרות המהפכה האיראנים כארגון טרור זר.
פעילות לכאורה במדינות אחרות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פעילות לכאורה במדינות אחרות > אלבניה

ב-19 בדצמבר 2018 גירשה אלבניה את שגריר איראן במדינה, גולמחוסיין מוחמדניה, ודיפלומט איראני נוסף בשל "מעורבות בפעילויות הפוגעות בביטחון המדינה", ובשל "הפרת מעמדם הדיפלומטי ותמיכה בטרור". על פי החשד, האיראנים המגורשים תכננו התקפות טרור במדינה, כולל תקיפת אירוע של מוג'אהדין ח'לק כדי להשתיק מתנגדי משטר.
ביולי 2022 פעילי סייבר איראניים - שהזדהו כ"HomeLand Justice" - פתחו במתקפת סייבר הרסנית נגד ממשלת אלבניה, והפכו אתרים ושירותים ללא זמינים. חקירה של ה-FBI הצביעה על כך פעילי הסייבר באיראן רכשו גישה ראשונית לרשת האלבנית כ-14 חודשים לפני המתקפה. בספטמבר 2022 אותם פעילים פתחו בגל נוסף של התקפות סייבר נגד התשתית האלבנית, תוך שימוש בתוכנה זדונית דומה למתקפות הסייבר ביולי. כתוצאה מכך, אלבניה ניתקה רשמית את הקשרים הדיפלומטיים עם איראן והורתה לצוות השגרירות האיראנית לעזוב את המדינה, תוך ציון מתקפות הסייבר כנימוק לכך.
פעילות לכאורה במדינות אחרות > בחריין

ב-30 בספטמבר 2015 כוחות הביטחון של בחריין גילו מפעל גדול לייצור פצצות בנואידראט ועצרו מספר חשודים הקשורים למשמרות המהפכה האיראניים. למחרת, ב-1 באוקטובר, בחריין החזירה את שגרירה מאיראן וביקשה מהשגריר האיראני לעזוב את הממלכה תוך 72 שעות לאחר שהוכרז אישיות בלתי רצויה. החלטתה של בחריין להחזיר את שגרירה באה "לאור ההתערבות האיראנית המתמשכת בענייני ממלכת בחריין במטרה ליצור סכסוכים עדתיים וכפיית הגמוניה ושליטה".
ב-6 בינואר 2016 בחריין הודיעה שהיא פירקה חוליית טרור הקשורה לדבריה למשמרות המהפכה ולחזבאללה. משרד הפנים של בחריין מסר כי החוליה תכננה לבצע "סדרה של הפצצות מסוכנות" על הממלכה, וכי חברים רבים נעצרו כולל מנהיגי הקבוצה, התאומים עלי ומוחמד פחראווי בני ה-33.
פעילות לכאורה במדינות אחרות > הודו

ביולי 2012 דיווח הטיימס אוף אינדיה כי משטרת ניו דלהי הגיעה למסקנה כי טרוריסטים השייכים למשמרות המהפכה האיראנים היו אחראים לפיגוע ב-13 בפברואר 2012, במהלכו פוץ מטען חבלה שהוצמד לרכבה של דיפלומטית ישראלית בניו דלהי בירת הודו. הפיצוץ גרם לפציעת איש צוות בשגרירות, עובד מקומי ושני עוברי אורח. על פי הדיווח, ייתכן שמשמרות המהפכה האיראנים תכננו תקיפות נוספות גם על מטרות ישראליות ברחבי העולם.
פעילות לכאורה במדינות אחרות > מיליציות שיעיות בעיראק

על פי הדיווחים, מורדים שנתמכו על ידי איראן ביצעו פעולות טרור. מחלקת המדינה של ארצות הברית קובעת כי כלי נשק מוברחים לעיראק ומשמשים לחמש את בעלות בריתה של איראן בקרב המיליציות השיעיות, לרבות אלה של איש הדת האנטי-אמריקאי מוקתדא א-סדר והמהדי שלו.
במהלך נאומו בפני הקונגרס של ארצות הברית ב-11 בספטמבר 2007, מפקד כוחות ארצות הברית בעיראק, הגנרל דייוויד פטראוס ציין כי הכוחות הרב-לאומיים בעיראק גילו שכוח קודס של איראן סיפק הכשרה, ציוד, מימון והכוונה קבוצות מיליציות שיעיות. "כאשר לכדנו את מנהיגי הקבוצות המיוחדות האלה... ואת סגן מפקד מחלקת חזבאללה הלבנונית שנוצרה כדי לתמוך במאמציהם בעיראק, למדנו הרבה על איך איראן, למעשה, תמכה בגורמים אלה וכיצד אותם גורמים ביצעו פעולות אלימות נגד כוחותינו, כוחות עיראקים ואזרחים חפים מפשע".
ב-2015 האשימו מייקל וייס ומייקל פרג'נט את יחידות הגיוס העממי, ארגון של 40 מיליציות שיעיות בעיקר הנתמכות על ידי איראן, בביצוע זוועות נרחבות נגד אזרחים סונים במהלך מלחמתם נגד המדינה האסלאמית בעיראק והלבנט, כולל "שריפת אנשים חיים בבתיהם, משחקי כדורגל עם ראשים אנושיים כרותים, וטיהור אתני והריסת כפרים שלמים לקרקע". וייס ופרג'נט אף טענו ש"המיליציות השיעיות של איראן אינן טובות בהרבה מהמדינה האסלאמית".
פעילות לכאורה במדינות אחרות > ישראל

איראן אינה מכירה בישראל כמדינה, ומספקת תמיכה בחמאס, חזבאללה והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.
פעילות לכאורה במדינות אחרות > ישראל > חמאס

איראן מספקת תמיכה מדינית ונשק לחמאס, תנועה שסווגה על ידי ישראל, ארצות הברית, בריטניה, קנדה, האיחוד האירופי, מצרים, אוסטרליה ויפן כארגון טרור. מחמוד עבאס, נשיא הרשות הפלסטינית, אמר כי "חמאס ממומנת על ידי איראן. היא טוענת שהיא ממומנת על ידי תרומות, אבל התרומות אינן דומות למה שהיא מקבלת מאיראן".
פעילות לכאורה במדינות אחרות > ישראל > חזבאללה

במהלך שנות השמונים והתשעים התרחש גל של עשרות חטיפות, הפצצות והתנקשויות של מטרות מערביות, במיוחד אמריקאיות וישראליות, בלבנון ובמדינות נוספות.
רשימת ישויות טרור עם קשרים לכאורה עם איראן

| קבוצה | סוּג | אזורי פעילות | הוכר כקבוצת טרור על ידי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גדודי אל-אשתר | כוח חצי-צבאי אסלאמיסטי שיעי | בחריין |  בחריין בחריין  קנדה קנדה  מצרים מצרים  ערב הסעודית ערב הסעודית  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת  ארצות הברית ארצות הברית |  |
| עסאיב אהל אל-חק | כוח חצי-צבאי אסלאמיסטי שיעי | עיראק |  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות  ארצות הברית ארצות הברית |  |
| ארגון בדר | מפלגה פוליטית איסלאמית | עיראק |  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות |  |
| חמאס | מפלגה פוליטית אסלאמיסטית סונית וקבוצה מיליטנטית | רצועת עזה | הארגון כולו: אוסטרליה אוסטרליה  ארגנטינה ארגנטינה  קנדה קנדה  האיחוד האירופי האיחוד האירופי  איסלנד איסלנד  ניו זילנד ניו זילנד  הולנד הולנד  גרמניה גרמניה  נורווגיה נורווגיה  ישראל ישראל  יפן יפן  פרגוואי פרגוואי  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת  ארצות הברית ארצות הברית אגף צבאי בלבד: מצרים מצרים |  |
| חרכת אל-נוג'בה | כוח חצי-צבאי אסלאמיסטי שיעי | עיראק |  ארצות הברית ארצות הברית |  |
| חזבאללה | מפלגה פוליטית אסלאמית שיעית וקבוצה מיליטנטית | לבנון | הארגון כולו: הליגה הערבית הליגה הערבית  ארגנטינה ארגנטינה  אוסטרליה אוסטרליה  בחריין בחריין  קנדה קנדה  קולומביה קולומביה  גרמניה גרמניה  המועצה לשיתוף פעולה במפרץ  ישראל ישראל  יפן יפן  מלזיה מלזיה  פרגוואי פרגוואי  ערב הסעודית ערב הסעודית  שווייץ  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת  ארצות הברית ארצות הברית אגף צבאי בלבד: האיחוד האירופי האיחוד האירופי  צרפת צרפת  קוסובו קוסובו  ניו זילנד ניו זילנד |  |
| החות'ים | מפלגה פוליטית אסלאמית של אסלאם שיעי־זיידי וקבוצה מיליטנטית | תימן |  תימן תימן  מלזיה מלזיה  ערב הסעודית ערב הסעודית  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות  ארצות הברית ארצות הברית |  |
| הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני | כוח חצי-צבאי איסלאמיסטי | רצועת עזה |  אוסטרליה אוסטרליה  קנדה קנדה  האיחוד האירופי  ישראל ישראל  יפן יפן  ניו זילנד ניו זילנד  הממלכה המאוחדת  ארצות הברית ארצות הברית |  |
| כתאאב חזבאללה | כוח חצי-צבאי אסלאמיסטי שיעי | עיראק |  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות  ארצות הברית ארצות הברית |  |
| ליווא פאטמיון | כוח חצי-צבאי אסלאמיסטי שיעי | סוריה |  קנדה קנדה |  |
| סראיה אל מוכתר | כוח חצי-צבאי אסלאמיסטי שיעי | בחריין |  בחריין בחריין  מצרים מצרים  ערב הסעודית ערב הסעודית  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת  ארצות הברית ארצות הברית |  |
וילהלם שטקל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 במרץ 1868 בויאן, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 התאבד:  25 ביוני 1940 (בגיל 72) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  פסיכואנליזה 
 מקום קבורה:  Golders Green Crematorium 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 בן או בת זוג:  Malvine Stekel 
 צאצאים:  Éric-Paul Stekel 
 
וילהלם שְׁטֶקֶל (בגרמנית: Wilhelm Stekel;‏ 18 במרץ 1868 – 25 ביולי 1940) היה רופא ופסיכואנליטיקאי יהודי-אוסטרי.
פועלו והשפעתו בתחום הפסיכואנליזה

עיקר חשיבותו של שטקל בפועלו להפצת הפסיכואנליזה. חיבוריו התאורטיים מכילים לא אחת סתירות, שכן הסבריו היו בחלקם לוגים, ובחלקם אינטואיטיביים.
כתביו של שטקל תורגמו ל-26 שפות (נכון לשנת 1980).
פרסומיו > ספריו בתרגום עברי

מכתבים לאם; עברית: ש[מואל] גולן, י[צחק] מן; ערך והתאים לקורא העברי: צ[בי] זהר, 2 כרכים, מרחביה: ספרית פועלים ('שבילי חינוך'), 1945–1948. (כרך ב תורגם על ידי ריקל לב.)
וו. שטקל ור. קרפט-אבינג, אסונות בחיי המין, תל אביב: מדעים, תש"ט.
סדיזם ומזוכיזם; גרסה עברית: יהושע ויס, תל אביב: נמרוד, תשס"ד, 2004.
הערות שוליים

↑  משפט זה הופיע ברומן התפסן בשדה השיפון מאת ג'.ד. סלינג'ר.
↑  מונח שטבע שטקל כחלופה לנוירוזה; שטקל הסתייג ממונח זה משום שסבר כי הוא מרמז על הפרעה עצבית תפקודית, בעוד שהמונח החדש מתייחס לרגשות, ולא למערכת העצבים.
↑  א. ד., יצא לאור: "מכתבים לאם", משמר, טור 1, 24 באוגוסט 1945.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297027605171  PLWABN: 9810630422505606  BNE: XX1128991  BnF: cb119255016 (data)  GND: 118617605  ISNI: 0000 0001 0905 2497  LCCN: n80117214  LNB: 000072331  NKC: jn20000605147  NLG: 161278  NTA: 068302983  SELIBR: 231083  SNAC: w66h57gx  SUDOC: 027148300  Trove: 1145956  VIAF: 59089557   WorldCat (עם VIAF): 59089557
עונת 2020/2021 ביורוליג

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  1 באוקטובר 2020
 תאריך סיום:  30 במאי 2021
 מספר משתתפות:  18
 מארחת:  פיינל פור: קלן, גרמניה
 זוכה:  טורקיה אנאדולו אפס
 סגנית:  ספרד ברצלונה
 מספר משחקים:  עונה סדירה: 76  רבע גמר: הטוב מ-5   פיינל פור: חצאי גמר, משחק על מקומות 3–4 וגמר
  אתר האינטרנט הרשמי של היורוליג
 → 2019/20202021/2022 ←
 
עונת 2020/2021 ביורוליג היא העונה ה-64 של המפעל הראשון בחשיבותו בכדורסל האירופי, והעונה ה-21 בשם "יורוליג" (לפני כן נקרא המפעל גביע אירופה לאלופות בכדורסל). זו העונה החמישית ברציפות בפורמט הליגה ובדרך בחירת הקבוצות המשתתפות בה, שנקבעו עקב סכסוך יורוליג-פיב"א בשנים שקדמו לה. העונה נפתחה ב-1 באוקטובר 2020.
משחקי הפיינל פור יתקיימו בקלן, גרמניה. העיר נבחרה לארח את משחקי הפיינל פור בעונה שעברה, אך הם בוטלו לבסוף בשל התפרצות מגפת הקורונה.
מתכונת התחרות

בתחרות משתתפות 18 קבוצות, שיתחרו בפורמט של ליגה בעלת שני סיבובים - כל קבוצה משחקת משחק בית ומשחק חוץ נגד כל הקבוצות, כאשר בסיום העונה הסדירה שמונה הקבוצות המדורגות ראשונות יעפילו לפלייאוף, בו ישחקו המדורגת בשיטת הצלבה של הראשונה נגד המדורגת שמינית, שנייה נגד שביעית, שלישית-שישית ורביעית-חמישית. הפלייאוף יתקיים בפורמט של סדרות "הטוב מחמישה", כאשר בסיומו המנצחות יעפילו לפיינל פור שיתקיים בקלן.
המשתתפות בתחרות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| ספרד ברצלונה | יוון אולימפיאקוס | טורקיה אנאדולו אפס | ליטא ז'לגיריס קובנה |
| ספרד בסקוניה | יוון פנאתינייקוס | טורקיה פנרבחצ'ה | רוסיה צסק"א מוסקבה מחזיקת גביע |
| ספרד ריאל מדריד | ישראל מכבי תל אביב | איטליה ארמאני מילאנו |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| גרמניה אלבה ברלין | רוסיה חימקי מוסקבה | ספרד ולנסיה | סרביה הכוכב האדום בלגרד |
| גרמניה באיירן מינכן | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | צרפת אסוול ליון-וילרבאן |  |
| קבוצה | עיר | אולם | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| יוון אולימפיאקוס | פיראוס | היכל השלום והאחווה | 11,640 |

| גרמניה אלבה ברלין | ברלין | מרצדס-בנץ ארנה | 14,500 |
| טורקיה אנאדולו אפס | איסטנבול | אבדי איפקצ'י ארנה | 12,270 |
| צרפת אסוול ליון-וילרבאן | ליון ווילרבאן | אסטרובל | 5,556 |
| איטליה ארמאני מילאנו | מילאנו | מדיולאנום פורום | 12,700 |
| איטליה ארמאני מילאנו | מילאנו | פלאידו (אנ') | 5,420 |
| גרמניה באיירן מינכן | מינכן | אאודי דום | 6,700 |
| ספרד ברצלונה | ברצלונה | פלאו בלאוגרנה | 7,585 |
| סרביה הכוכב האדום בלגרד | בלגרד | בלגרד ארנה | 24,232 |
| סרביה הכוכב האדום בלגרד | בלגרד | היכל פיוניר | 8,000 |
| ספרד ולנסיה | ולנסיה | פואנטה דה סן לואיס | 9,000 |
| רוסיה זניט סנקט פטרבורג | סנקט פטרבורג | סיבור ארנה | 7,120 |
| ליטא ז'לגיריס קובנה | קובנה | ז'לגיריס ארנה | 15,450 |
| רוסיה חימקי מוסקבה | מוסקבה | ארנה מיטישצ'י | 7,280 |
| ישראל מכבי תל אביב | תל אביב | היכל מנורה מבטחים | 10,383 |
| ספרד בסקוניה | ויטוריה | פרננדו בואסה ארנה | 15,517 |
| יוון פנאתינייקוס | אתונה | אואקה ארנה | 18,989 |
| טורקיה פנרבחצ'ה | איסטנבול | אולקר ספורט ארנה | 13,059 |
| רוסיה צסק"א מוסקבה | מוסקבה | מגה-ספורט ארנה | 13,344 |
| ספרד ריאל מדריד | מדריד | ויזינק סנטר | 17,453 |
שינוי מאמנים

| קבוצה | מאמן יוצא | סיבת עזיבה | תאריך עזיבה | מיקום | מאמן נכנס | תאריך המינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יוון פנאתינאיקוס | ארצות הברית ריק פיטינו | הסכמה | 20 במרץ 2020 | קדם העונה | יוון גיאורגיס וובוראס | 17 ביוני 2020 |
| צרפת אסוול ליון-וילרבאן | מונטנגרו זבזדאן מיטרוביץ' | פוטר | 21 במאי 2020 | קדם העונה | צרפת טיי. ג'יי. פארקר | 17 ביוני 2020 |
| סרביה הכוכב האדום בלגרד | סרביה דראגן סאקוטה | הסכמה | 8 ביוני 2020 | קדם העונה | סרביה סשה אובראדוביץ' | 10 ביוני 2020 |
| טורקיה פנרבחצ'ה | סרביה ז'ליקו אובראדוביץ' | הסכמה | 23 ביוני 2020 | קדם העונה | סרביה איגור קוקושקוב | 4 ביולי 2020 |
| ספרד ברצלונה | סרביה סטניסלב פסיץ' | הסכמה | 1 ביולי 2020 | קדם העונה | ליטא שארונאס יאסיקביצ'יוס | 2 ביולי 2020 |
| ליטא ז'לגיריס קובנה | ליטא שארונאס יאסיקביצ'יוס | הסכמה | 2 ביולי 2020 | קדם העונה | אוסטריה מרטין שילר | 2 ביולי 2020 |
| גרמניה באיירן מינכן | סרביה אוליבר קוסטיץ' | הסכמה | 15 ביולי 2020 | קדם העונה | איטליה אנדראה טרינקיירי | 15 ביולי 2020 |
| סרביה הכוכב האדום בלגרד | סרביה סשה אובראדוביץ' | הסכמה | 24 בדצמבר 2020 | מקום 17 (11-5) | מונטנגרו דיאן ראדוניץ' | 25 בדצמבר 2020 |
| יוון פנאתינאיקוס | יוון גיאורגיס וובוראס | הסכמה | 4 בינואר 2021 | מקום 16 (11-5) | יוון קוסטאס חרלאמבידיס (זמני) | 4 בינואר 2021 |
| יוון פנאתינאיקוס | יוון קוסטאס חרלאמבידיס | סיום תקופנה זמני | 14 בינואר 2021 | מקום 15 (12-6) | ישראל עודד קטש | 14 בינואר 2021 |
| רוסיה חימקי מוסקבה | ליטא רימאס קורטינאיטיס | פוטר | 15 בינואר 2021 | מקום 18 (18-2) | רוסיה אנדריי מלצב | 15 בינואר 2021 |
עונה סדירה

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד ברצלונה | 34 | 24 | 10 | 2706 | 2469 | 237+ | פלייאוף |
| 2. | רוסיה צסק"א מוסקבה | 34 | 24 | 10 | 2817 | 2662 | 148+ | פלייאוף |
| 3. | טורקיה אנאדולו אפס | 34 | 22 | 12 | 2838 | 2604 | 234+ | פלייאוף |
| 4. | איטליה ארמאני מילאנו | 34 | 21 | 13 | 2720 | 2599 | 121+ | פלייאוף |
| 5. | גרמניה באיירן מינכן | 34 | 21 | 13 | 2633 | 2599 | 34+ | פלייאוף |
| 6. | ספרד ריאל מדריד | 34 | 20 | 14 | 2667 | 2593 | 74+ | פלייאוף |
| 7. | טורקיה פנרבחצ'ה | 34 | 20 | 14 | 2661 | 2679 | 18- | פלייאוף |
| 8. | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 34 | 20 | 14 | 2670 | 2547 | 123+ | פלייאוף |
| 9. | ספרד ולנסיה | 34 | 19 | 15 | 2762 | 2743 | 19+ |  |
| 10. | ספרד בסקוניה | 34 | 18 | 16 | 2742 | 2619 | 123+ |  |
| 11. | ליטא ז'לגיריס קובנה | 34 | 17 | 17 | 2630 | 2645 | 15- |  |
| 12. | יוון אולימפיאקוס | 34 | 16 | 18 | 2628 | 2674 | 46- |  |
| 13. | ישראל מכבי תל אביב | 34 | 14 | 20 | 2608 | 2642 | 34- |  |
| 14. | צרפת אסוול ליון-וילרבאן | 34 | 13 | 21 | 2590 | 2714 | 124- |  |
| 15. | גרמניה אלבה ברלין | 34 | 12 | 22 | 2652 | 2790 | 138- |  |
| 16. | יוון פנאתינייקוס | 34 | 11 | 23 | 2656 | 2782 | 126- |  |
| 17. | סרביה הכוכב האדום בלגרד | 34 | 10 | 24 | 2499 | 2684 | 185- |  |
| 18. | רוסיה חימקי מוסקבה | 34 | 4 | 30 | 2616 | 3050 | 434- |  |
פלייאוף

8 הקבוצות שהעפילו משלב העונה הסדירה התמודדו בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה הסדירה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי).
המדורגת גבוה יותר אירחה את המשחק הראשון, השני והחמישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר אירחה את המשחק השלישי והרביעי (במידת הצורך). ארבע קבוצות העפילו לשלב חצי הגמר, ושתי המנצחות בחצאי הגמר התמודדו בגמר על תואר אליפות אירופה בכדורסל.
| קבוצה 1 | תוצאה בסדרה | קבוצה 2 | משחק ראשון | משחק שני | משחק שלישי | משחק רביעי | משחק חמישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד ברצלונה | 3–2 | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 74–76 | 81–78 | 78–70 | 61–74 | 79–53 |
| איטליה ארמאני מילאנו | 3–2 | גרמניה באיירן מינכן | 79–78 | 80–69 | 79–85 | 82–85 | 92–89 |
| טורקיה אנאדולו אפס | 3–2 | ספרד ריאל מדריד | 90–63 | 91–68 | 76–80 | 76–82 | 88–83 |
| רוסיה צסק"א מוסקבה | 3–0 | טורקיה פנרבחצ'ה | 92–76 | 78–67 | 85–68 |  |  |
פיינל פור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |


|  |  ספרד ברצלונה |  84 |   |  |  |  |  |
|  |  איטליה ארמאני מילאנו |  82 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |

|  |   |   |   |   |  ספרד ברצלונה |  81 |  |
|  |   |   |   |   |  טורקיה אנאדולו אפס |  86 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  |  |  |   |  |   |   |  |
|  |  רוסיה צסק"א מוסקבה |  86 |   |  |  איטליה ארמאני מילאנו |  83 |  |
|  |  טורקיה אנאדולו אפס |  88 |   |  |  רוסיה צסק"א מוסקבה |  73 |  |
פרסים > MVP של היורוליג

וסיליה מיציץ' מאנאדולו אפס.
פרסים > חמישיית העונה ביורוליג

| קבוצה ראשונה | קבוצה ראשונה | קבוצה שנייה | קבוצה שנייה |
| --- | --- | --- | --- |
| סרביה ולדימיר לוצ'יץ' | גרמניה באיירן מינכן | ארצות הברית ויל קלייבורן | רוסיה צסק"א מוסקבה |
| סרביה וסיליה מיציץ' | טורקיה אנאדולו אפס | אוגנדה ברנדון דייוויס | ספרד ברצלונה |
| מונטנגרו ספרד ניקולה מירוטיץ' | ספרד ברצלונה | צרפת ננדו דה קולו | טורקיה פנרבחצ'ה |
| קנדה קווין פאנגוס | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | ארצות הברית טורקיה שיין לארקין | טורקיה אנאדולו אפס |
| כף ורדה אדי טבארס | ספרד ריאל מדריד | דנמרק טורקיה שבון שילדס | איטליה ארמאני מילאנו |
פרסים > מלך הסלים "אלפונסו פורד"

רוסיה אלכסיי שבד (רוסיה חימקי מוסקבה)
פרסים > שחקן ההגנה

כף ורדה אדי טבארס (ספרד ריאל מדריד)