stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גולשן
הערות שוליים

↑  DMC • ארול קוזה • ראקס • פרטג'י • רק ביי סאצ'י • סוני מיוזיק
1 2  Gülşen'in Az Bilinen İlk 3 Albümü - POPKEDİ, web.archive.org, ‏2016-04-26
1 2  Gülşen kimdir?, www.hurriyet.com.tr (בטורקית)
1 2  Of Avrupa of!, Milliyet (בטורקית)
1 2  https://twitter.com/nielsenmusictr/status/73768216463282176, Twitter
↑  https://twitter.com/nielsenmusictr/status/75154543549222912, Twitter
1 2  https://twitter.com/nielsenmusictr/status/116851232471121921, Twitter
↑  https://twitter.com/musictoptr/status/596306287610171392, Twitter
↑  https://twitter.com/musictoptr/status/623500701365366784, Twitter
1 2  https://twitter.com/musictoptr/status/1111591417556750337, Twitter
↑  GOLD, web.archive.org
↑  Doğan Müzik Kitap Mağazacılık ve Pazarlama A.Ş., Müzik - Çok Satanlar : D&R;'da, web.archive.org
1 2  Gülşen - Dan Dan
1 2  "מדונה של טורקיה" נעצרה בגלל בדיחה על בתי ספר איסלאמיים, באתר ynet, 27 באוגוסט 2022
↑  netd müzik (2018-06-11), Çağla - Saz mı Caz mı?, נבדק ב-2024-08-10
↑  MİLLİYET İNTERNET - SON DAKİKA, web.archive.org, ‏2005-07-30
↑  Gülşen'in Az Bilinen İlk 3 Albümü - POPKEDİ, web.archive.org, ‏2016-04-26
↑  Gulshen* - 2005 Özel (Of...Of... Albümü Ve Remixler), Discogs (באנגלית)
↑  "En Çok Dinlenen Albümler (Yerli)". D&R. Archived from the original on 3 March 2006.
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2009-05-09
↑  MÜ-YAP Bağlantılı Hak Sahibi Fonogram Yapımcıları Meslek Birliği, web.archive.org, ‏2016-03-03
↑  Nielsen Music Control - www.nielsenmusiccontrol.com, web.archive.org, ‏2006-04-08
↑  Nielsen Music Control - www.nielsenmusiccontrol.com, web.archive.org, ‏2006-05-03
↑  Nielsen Music Control - www.nielsenmusiccontrol.com, web.archive.org, ‏2007-03-03
↑  Gülşen, Ercan Saatçi ile anlaştı, www.haberturk.com (בטורקית)
↑  Magazin Gündeminden Başlıklar 19/07/2009, Sabah (בטורקית)
↑  Eurovision'a katılsam kesin birinci olurum, Milliyet (בטורקית)
↑  Esenshop | Gülşen / Önsöz, web.archive.org, ‏2016-08-09
1 2  https://twitter.com/nielsenmusictr/status/122291032992915456, Twitter
↑  Gülşen - Beni Durdursan mı?, Discogs (באנגלית)
↑  Gülşen - Yatcaz Kalkcaz Ordayım
↑  Gülşen - Kardan Adam
↑  CENGİZ SEMERCİOĞLU, Rekor onda, www.hurriyet.com.tr (בטורקית)
↑  Gülşen - Bangır Bangır
↑  YouTube Stats of Aleyna Tilki - Sen Olsan Bari, kworb.net
↑  https://twitter.com/musictoptr/status/1081165946415468545, Twitter
↑  Gülşen - Bir İhtimal Biliyorum
↑  Gülşen YouTube Statistics and History, kworb.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 9590 1575  LCCN: n2012070951  MusicBrainz: 6f297c66-464e-4aa6-b815-3a17991dce1d  VIAF: 290726404   WorldCat (עם VIAF): 290726404
גולשים על הירח

| --- | --- |

 בימוי:  אנריקה גאטו 
 הופק בידי:  Nicolás Matji, Edmon Roch, ג'ורדי גאסול 
 תסריט:  פאצ'י אמצוקה 
 מדבבים:  דני רובירה מישל ג'נר 
 מוזיקה:  Eugenio Juan Zappietro 
 מדינה:  ספרד 
 חברת הפקה:  AMC Networks International Southern Europe, Mediaset España 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 ביוני 2016 
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  ספרדית, קטלאנית, אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט הרפתקאות 
 הכנסות באתר מוג'ו:   capturetheflag
 פרסים:  פרס גויה לסרט אנימציה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
גולשים על הירח (בספרדית: Atrapa la bandera,"תיפסו את הדגל") הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת ספרדי, מסוגת מדע בדיוני, הרפתקאות וקומדיה, שהוקרן לראשונה ב-25 באוגוסט 2015. את הסרט ביים אנריקה גאטו, והוא הופץ על ידי חברת סרטי פרמאונט. הסרט היה זוֹכֵה בפרס גויה לסרט האנימציה הטוב ביותר לשנת 2015.
בישראל הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע בדיבוב עברי ב-3 בדצמבר 2015.
תקציר העלילה

מסעות בחלל הם מסורת במשפחת מייק גולדווינג. סבא ואבא היו אסטרונאוטים. כשהילד בן ה-12 החוצפן מגלה שמיליארדר אקסצנטרי הולך לירח לחקור את משאבי הטבע העשירים שלו ולהשמיד את הדגל האמריקני שהשאירו שם אסטרונאוטים של אפולו 11 במשימת חלל אגדית, ברור שהוא לא יהיה סרק בבית. מייק, סבו, החברים הכי טובים איימי ומרטי וחבר חכם, הזיקית, יוצאים למשימה פרטית לירח כדי לסכל תוכניות מיליארדר לא הוגן, לתפוס דגלים ולאחד את המשפחה המסוכסכת.
דיבוב

דני רובירה – ריצ'רד קרסון
מישל ג'נר – איימי גונזלס
קמילו גרסיה – פרנק גולדווינג
חאווייר קסאן – ביל גאגס
אוריול טרגו – איגור
קרמה קלוול – מייק גולדווינג
חוויאר באלאס – מרטי פאר
טוני מורה – סקוט גולדווינג
מרתה ברברה – סמנתה גולדווינג
דיבוב > מדבבים בעברית

עומר שטיינברג – מייק
דניאל רובינשטיין – איימי
איתי ג'רופי – מרטי
דב רייזר – פרנק
אסף פריינטא – סקוט
זיו מאיר – קרסון
דן שצברג – ג'ק
שירלי לילו – סמנתה
מאיה געש – טס
דניאל מגון – ריי
הדר שחף-מעיין – הנשיאה
דן קיזלר – ביל גאגס
יהונתן מגון – סטיב גיגס
צביקה פורמן – ג'יין למון
גילן שחף – חוזה/ג'ו
קבלה

הסרט זכה לציון של 48% על ידי Rotten Tomatoes, על סמך 23 הביקורות ודירוג ממוצע של 4.9/10.
הערות שוליים

↑  Capture the Flag (2016) (באנגלית), נבדק ב-2020-10-04
ג'יימס וולסי

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1941 (בן 83) טלסה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת סטנפורד  סנט ג'ונס קולג', אוקספורד  תיכון סנטרל 
 מעסיק:  CIA 
 פרסים והוקרה:  מלגת רודס (1963) 
 
ג'יימס וולסי (באנגלית: Robert James Woolsey, Jr, נולד ב-21 בספטמבר 1941) היה ראש ה-CIA האמריקאי ה-16 במשך כשנתיים (5 בפברואר 1993 - 10 בינואר 1995), בתקופת נשיאותו של ביל קלינטון, וכיום חוקר מדיניות החוץ האמריקאית, עיתונאי ופובליציסט נאו-קונסרבטיבי.
קורות חיים

וולסי נולד ב-1941, בטלסה, העיר השנייה בגודלה באוקלהומה, ארצות הברית, גדל בה וסיים בית ספר תיכון. למד לתואר ראשון באוניברסיטת סטנפורד וסיים ב-1963, בהצטיינות. קיבל את מלגת רודז ולמד בעזרתה לתואר שני באוניברסיטת אוקספורד, אנגליה. קיבל את ה-MA כעבור שנתיים וחזר לארצות הברית. למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, וב-1968 קיבל תואר ראשון נוסף במשפטים.
בתקופת לימודיו בייל היה וולסי פעיל מרכזי בהפגנות נגד מלחמת וייטנאם. הוא אף ייסד והנהיג במשך כשנה את קבוצת אוהדי יוג'ין מקרתי, איש השמאל, בייל. הקבוצה תמכה במירוצו של מקרתי בפריימריס במפלגה הדמוקרטית, כנגד הנשיא הדמוקרטי המכהן לינדון ג'ונסון, לפני הבחירות של 1968 לנשיאות ארצות הברית.
בנוסף לפעילותו הפוליטית ולימודיו היה וולסי בתקופה זו גם עורך הג'ורנל המשפטי של ייל.
וולסי נשוי לסוזן לבית היילי, ד"ר לפסיכולוגיה (אוניברסיטת הרווארד), ומנהלת בכירה במסגרת האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) ויש להם שלושה בנים.
קריירה מקצועית

עם סיום לימודיו באוניברסיטת ייל התגייס וולסי לצבא ארצות הברית והגיע לדרגת קפטן (סרן), כששירת בשנים 1969–1970 כיועץ למשלחת האמריקאית לשיחות עם הסובייטים בווינה ובהלסינקי על פירוק הנשק SALT-1. הוא המשיך כיועץ לוועדת השירותים המזוינים של הסנאט האמריקאי עד 1973, ואז פרש ועבר למשך כארבע שנים לשוק הפרטי, כעו"ד המתמחה במשפט אזרחי, במסגרת משרד עריכת דין גדול בוושינגטון. ב-9 במרץ 1977 מונה על ידי הנשיא ג'ימי קרטר לסגן מזכיר הימייה (התפקיד האזרחי השני בחשיבותו במשרד זה) וכיהן בתפקיד כמעט שלוש שנים, עד 7 בדצמבר 1979, עת חזר לאותו משרד עריכת דין בו החל את דרכו המקצועית והפעם כבר כשותף בכיר.
וולסי נשאר הפעם כעשר שנים במשרד עורכי הדין שלו, עד 1989, ובמקביל לעבודתו כעורך דין שימש בחלק מהתקופה (1983–1986) גם כיועץ למשלחות של הנשיא רייגן, לשיחות השונות עם הסובייטים, על פירוק הנשק (START, ועוד). ב-1989 מינה אותו הנשיא ג'ורג' בוש (האב) לשגריר ארצות הברית לשיחות פירוק הנשק הקונבנציונלי באירופה (CFE), תפקיד שמילא במשך כשנתיים ואז שוב חזר למשרד עריכת הדין שלו, למשך כשנתיים.
קריירה מקצועית > ראש ה-CIA

ב-1993 הוחזר וולסי לשירות הממשלתי על ידי הנשיא הדמוקרטי החדש ביל קלינטון, הפעם כראש ה-CIA, תפקיד שמילא כשנתיים, עד 1995. המינוי נועד כנראה לקרב את הדמוקרטים הנאו-קונסרבטיביים אל הנשיא, לבל יערקו למפלגה הרפובליקנית. עם זאת, לדברי וולסי עצמו, בפועל לא רק שיחסיו עם קלינטון היו רעים, אלא שאף "לא היו קיימים". לדברי הסופר והעיתונאי ריצ'רד מיניטר, השניים לא נפגשו בארבע עיניים ולו פעם אחת במהלך כל תקופת כהונתו של וולסי בראשות ה-CIA.
קריירה מקצועית > פעילות מקצועית לאחר ה-CIA

מיד לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001 היה וולסי ממייסדי "המוסד להגנתן של הדמוקרטיות" - FDP, שהוקם כמכון מחקר המיועד למצוא דרכים להגנת הדמוקרטיה, המערב וישראל כנגד הטרור. וולסי מונה וממשיך לכהן עד היום כיו"ר מרכז החשיבה הזה, אשר בין חבריו ויועציו אישים כג'ו ליברמן, ניוט גינגריץ', פולה דובריאנסקי, רוברט מקפרליין, סטיב פורבס, אריק קנטור, צ'ארלס קראוטהאמר, ריצ'רד פרל, ויליאם קריסטול ואחרים. וולסי מכהן כיום גם כחבר מועצת היועצים של "מכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב" - WINEP, הנחשב לפרו-ישראלי, חבר "אגודת הנרי ג'קסון" הבריטית, ומכהן כחוקר או יועץ בשורה ארוכה נוספת של ארגונים ומוסדות נאו-קונסרבטיביים, בדרך כלל פרו-ישראלים, ברחבי תבל.
ב-2008 היה וולסי יועץ לענייני ביטחון ואנרגיה לקמפיין לנשיאות של המועמד הרפובליקני ג'ון מקיין, שהתמודד מול הסנאטור דאז ברק אובמה.
דעותיו

וולסי רואה את עצמו כדמוקרט–נאו-קונסרבטיבי, מהזן של אחד מראשוני הנאו-קונסרבטיבים בקרב המפלגה הדמוקרטית, הנרי ג'קסון, ובעלי דעות דומות שפעלו במפלגה זו לאחר מכן כמו ג'ו ליברמן: ניצי מבחינת מדיניות חוץ, ומאידך ליברל כלכלי-חברתי בהשקפותיו במדיניות פנים.
בתחומי האנרגיה והסביבה הוא מאמין שהאדם הוא הגורם העיקרי לתופעת ההתחממות הגלובלית. כמו כן, הוא דוגל במעבר למכוניות חשמליות ובמעבר מהפקת אנרגיה בתחנות כוח ענקיות, מנפט ופחם, אל תחנות כוח זעירות, רבות ומפוזרות וממקורות "ירוקים" ומתחדשים, כמו מקורות ביולוגיים, אנרגיית שמש, רוח, מים וכו'. סיבותיו הן בעיקר ביטחוניות ומתוך חשש מפני תלות של ארצות הברית בנפט מהמזרח התיכון.
וולסי כתב את ההקדמה לספר War Footing: Ten Steps America Must Take to Prevail in the War for the Free World, שיצא לאור ב-2005 ואשר מחברו הראשי הוא פרנק גפני, מייסד ונשיא מרכז המחקר הוושינגטוני CSP, וכן את ההקדמה לספר Fifty simple Steps to Save the Earth from Global Warming, אשר יצא לאור בהוצאת פרידום ב-2008. פרנק גפני הוא המו"ל ואף אחד המחברים של הספר Shariah: The Threat To America: An Exercise In Competitive Analysis, Report of Team B II, שיצא לאור בהוצאת CSP ב-2010 ואשר גם ההקדמה שלו נכתבה על ידי וולסי. הספר טוען, בין השאר, שהג'יהאד האסלאמי מתגנב לתוך אמריקה, וכי מרבית המסגדים, כמו גם מרבית ארגוני הצדקה המוסלמיים בארצות הברית הם איסלמיסטיים רדיקליים.
ב-26 בינואר 1998 היה וולסי אחד מ-18 מראשי הנאו-קונסרבטיבים שחתמו על מכתב גלוי לנשיא ביל קלינטון, אשר קרא לנשיא להפיל את סדאם חוסיין מהשלטון בעיראק. לדעת רבים השפיע מכתב זה על הנשיא שלאחר קלינטון, ג'ורג' בוש (הבן), לעשות בדיוק את הפעולה הזו. באותה עת, חלק ניכר מהחתומים על המכתב כבר כיהנו במשרות שונות בממשל בוש (הבן). בנוסף לוולסי עצמו חתומים על המכתב אישים כמו רוברט קגן, ויליאם קריסטול, ריצ'רד פרל, ריצ'רד ארמיטאג', דונלד ראמספלד, פול וולפוביץ, רוברט זליק, ג'ון בולטון, פולה דובריאנסקי, אליוט אברמס, ויליאם בנט, פרנסיס פוקויאמה ואחרים.
דעותיו > אוהד ישראל

במאמר שפרסם בוול סטריט ג'ורנל במאי 2006, כחודש וחצי לפני מלחמת לבנון השנייה, הביע וולסי התנגדות ל"התנתקות", שבוצעה שנה קודם לכן, ול"התכנסות" שתכנן ראש ממשלת ישראל דאז אהוד אולמרט. הוא טען ששתי הנסיגות החד-צדדיות הללו, גם זו שבוצעה וגם זו המתוכננת, שתיהן בגדר טיפשות.
בריאיון ל"מעריב" בפברואר 2012 אמר וולסי, כי לדעתו "איראן דומה יותר לגרמניה הנאצית מאשר לברית המועצות, שם שלטה "חבורה של בריונים רציונליים"... זה לא אחראי להניח שמחמוד אחמדינז'אד הוא רק עוד סובייטי, שפועל על פי אידאולוגיה. הוא יותר מסוכן".
בהיותו ראש ה-CIA התנגד וולסי לשחרורו של ג'ונתן פולרד, אולם כיום, כמעט עשרים שנה לאחר מכן, הוא תומך בשחרורו ואף פרסם ביולי 2012 מכתב תמיכה פומבי בעניין זה ב"וול סטריט ג'ורנל", בו טען בין השאר שהסיבה לאי השחרור היא יהדותו של פולרד.
מאמריו (דגימה חלקית) > מאמרים באנגלית

Destroying Oil's Monopoly and Opec's Cartel, R. James Woolsey, Geopolitics of Energy, March 2012
How To Weaken The Power Of Foreign Oil, Robert McFarlane and James Woolsey, New York Times, 20 September, 2011
מאמריו (דגימה חלקית) > מאמרים מתורגמים לעברית

ג'יימס וולסי, בועה נוספת של התחממות כדור הארץ, קיוונים
ג'יימס וולסי, איזו מין מלחמה, קיוונים
ג'יימס וולסי, להגן על החרות ולקדמה, קיוונים
ראו גם

ג'ושוע מורבצ'יק
מרטין פרץ
דייוויד פרום
הערות שוליים

↑  באתר Source Watch
↑  על ג'יימס וולסי, באתר CSIS
↑  World News, יוני 2008
↑  The Futurist - יולי אוגוסט 2007
↑  ריאיון עם ג'יימס וולסי - 9 במאי 2010, באתר "תשתיות, סביבה ואנרגיה"
↑  המכתב לקלינטון, באתר PNAC
↑  תרגום המאמר הטיפשות של ההתנתקות, באתר ערוץ 7, 4 ביוני 2006
↑  "מעריב"nrg‏, 2 בפברואר 2012, באתר nrg
↑  הארץ, ראש הסי-איי-אי לשעבר במכתב פומבי: "דמיינו שפולארד פיליפיני ושחררו אותו", באתר הארץ, 5 ביולי 2012
↑  תרגום מאמר מ"וויקלי סטנדרד", 19 ביוני 2008
↑  תרגום מאמר מ"קומנטרי", נובמבר 2007
↑  תרגום מאמר מ"קומנטרי", נובמבר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007342355205171  PLWABN: 9810614692405606  GND: 124845797  ISNI: 0000 0001 1214 0527  LCCN: n80131521  NARA: 10569949  SELIBR: 244628  SNAC: w69d117p  SUDOC: 077164636  VIAF: 71368685   WorldCat (עם VIAF): 71368685
ג'וש ג'קסון

| --- | --- |

ג'קסון במהלך משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ב-2016
 לידה:  10 בפברואר 1997 (בן 27) סן דייגו שבקליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  20
 מכללה:  אוניברסיטת קנזס (2016–2017)
 דראפט:  4, 2017 פיניקס סאנס
 קבוצות כשחקן
 2017–2019   2019–2020   2020–2022   2022   2022–:  פיניקס סאנס   ממפיס גריזליס   דטרויט פיסטונס   סקרמנטו קינגס   טורונטו ראפטורס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה (2018)
ג'ושוע אוניל "ג'וש" ג'קסון (באנגלית: Joshua O’Neal "Josh" Jacksonn; נולד ב-10 בפברואר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בטורונטו ראפטורס.
נעורים וקריירת מכללות

ג'קסון נולד בסן דייגו שקליפורניה. הוא בנה של אפלס ובנו החורג של קלרנס ג'ונס שנפטר ב-2014. למד בתיכון בדטרויט שבמישיגן ובנאפה שבקליפורניה. השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בו נבחר ל-MVP במשותף עם פרנק ג'קסון.
בליגת המכללות שיחק בעונת 2016/2017 באוניברסיטת קנזס. הוא סיים את העונה עם ממוצע של 16.3 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-3 אסיסטים למשחק. הוא נבחר לחמישיית העונה בליגת ה-BIG-12 אליה משתייכת קנזס ולשחקן השנה ראשונה של העונה בליגה. בתום העונה בחר לעזוב את קנזס ולהירשם לדראפט ה-NBA.
קריירת ה-NBA > פיניקס סאנס

בדראפט ה-NBA‏ 2017 נבחר ג'קסון במקום הרביעי, על ידי פיניקס סאנס. לאורך עונת הרוקי קלע 13.1 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
קריירת ה-NBA > ממפיס גריזליס

ב-7 ביולי 2019 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס, יחד עם דיאנטוני מלטון, בתמורה לקייל קורבר וג'בון קרטר.
קריירת ה-NBA > דטרויט פיסטונס

לקראת עונת 2020/2021 חתם ג'קסון על חוזה בדטרויט פיסטונס.
קריירת ה-NBA > סקרמנטו קינגס

ב-10 בפברואר 2022 עבר ג'קסון לסקרמנטו קינגס בטרייד מרובע.
קריירת ה-NBA > טורונטו ראפטורס

ב-31 באוגוסט 2022 חתם בטורונטו ראפטורס.
נבחרת ארצות הברית

ב-2013 השתתף עם נבחרת ארצות הברית עד גיל 16 שזכתה באליפות האמריקות שהתקיימה בפונטה דל אסטה שבאורוגוואי, באוגוסט 2014 השתתף עם נבחרת הנוער עד גיל 17 של ארצות הברית שזכתה באליפות העולם שהתקיימה בדובאי. ב-2015 זכה עם הנבחרת באליפות העולם עד גיל 19 שהתקיימה ביוון, בטורניר רשם ממוצע של 12.1 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת ה-NCAA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהשלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2016 | קנזס | 35 | 35 | 30.8 | 0.513 | 0.378 | 0.566 | 7.4 | 3.0 | 1.7 | 1.1 | 16.3 |
| קריירה |  | 35 | 35 | 30.8 | 0.513 | 0.378 | 0.566 | 7.4 | 3.0 | 1.7 | 1.1 | 16.3 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | פיניקס | 77 | 35 | 25.4 | 0.417 | 0.263 | 0.634 | 4.6 | 1.5 | 1.0 | 0.5 | 13.1 |
| 2018/2019 | פיניקס | 79 | 29 | 25.2 | 0.413 | 0.324 | 0.671 | 4.4 | 2.3 | 0.9 | 0.7 | 11.5 |
| 2019/2020 | ממפיס | 22 | 0 | 17.3 | 0.440 | 0.319 | 0.700 | 3.0 | 1.6 | 0.8 | 0.4 | 9.0 |
| קריירה |  | 178 | 64 | 24.3 | 0.417 | 0.298 | 0.655 | 4.3 | 1.9 | 1.0 | 0.6 | 11.9 |
הערות שוליים

↑  ממפיס מצרפת את ג'קסון ומלטון, באתר הקבוצה, 7 ביולי 2019
↑  דטרויט מחתימה את פלאמלי, אוקפור, ג'קסון וסירווידיס, באתר הקבוצה, 1 בדצמבר 2020
גולדפילד

לב ממתכת גולדפילד בסיכה מעוצבת
תרשים המתאר את מבנה הגולדפילד
גולדפילד (מאנגלית: Gold-filled, מילוי-זהב) הוא מין מבנה מתכתי המשמש לבניית תכשיטים, בו זהב המחובר בחום ובלחץ למתכת בסיס אחרת כגון פליז. הזהב הוא השכבה החיצונית, כלומר הציפוי, בדרך כלל בין 10 ל-14 קרט. השיטה מאפשרת להוריד משמעותית את מחיר התכשיט.
תכשיט גולדפילד מכיל לפחות 5% זהב 12 קרט ומעלה, או לחלופין לפחות 10% זהב 10 קרט, כך שהציפוי עבה מספיק כדי למנוע קילוף, התחמצנות והשחרה.
מכיוון שזהב 12 קרט מכיל כ-50% זהב טהור, תכשיט גולדפילד יכיל כ-2.5% עד 5% זהב.
לרוב משתמשים בנחושת או פליז לשכבה הפנימית, כך שמתקבלת מתכת הנראית כזהב במחיר זול בהרבה. בעבר גם כסף סטרלינג שימש כבסיס, אך בהיותו יקר יותר השימוש לא נפוץ כיום.
תכשיט גולדפילד יכול[דרוש מקור] לעמוד כ-30 שנה בשימוש יומיומי ללא שחיקה משמעותית.
דגל טקסס

| --- | --- |

 כינוי:  דגל הכוכב הבודד
 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 הונף לראשונה:  28 בדצמבר 1838
 קבלת מעמד רשמי:  24 בינואר 1839
 מוטיבים עיצוביים:  שני פסים אופקיים לבן־אדום, פס כחול צמוד לתורן מוטען בכוכב לבן
 דגלים היסטוריים   :     דגל בוני בלו
דגל טקסס, הידוע גם כ"דגל הכוכב הבודד", הוצע לקונגרס של רפובליקת טקסס ב-28 בדצמבר 1838 ואושר ב-24 בינואר 1839. גם לאחר שטקסס צורפה לארצות הברית כמדינה ה-28, ב-29 בדצמבר 1845, לא שונה הדגל.
הדגל כולל שני פסים אופקיים, העליון לבן והתחתון אדום, ופס כחול צמוד לתורן עם כוכב לבן.
הצבעים מסמלים:
כחול – נאמנות
לבן – טוהר
אדום – גבורה
דגל טקסס דומה לדגל צ'ילה. עם זאת, לדגל צ'ילה יש קנטון כחול עם כוכב לבן ולא כל צידו השמאלי כחול, כאשר הפס האדום התחתון מתחיל מתחת לקנטון.
גוסטב לרסון

| --- | --- |

 לידה:  8 ביולי 1887 שוודיה 
 פטירה:  4 ביולי 1968 (בגיל 80) בוסטאד, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 השכלה:  המכון המלכותי לטכנולוגיה 
 
אריק גוסטב לרסון (בשוודית: Erik Gustaf Larson‏; 8 ביוני 1887 - 4 ביוני 1968) היה יזם ומהנדס מכונות שוודי, מייסד יצרנית הרכב השוודית וולוו במשותף עם אסאר גבריאלסון (אנ'). מונה לסגן נשיא ומנהל טכני של וולוו בגטבורג, מאז הקמתה של החברה בשנת 1927. עבד עבור וולוו עד מותו בשנת 1968.
לרסון היה אחראי על העיצוב הטכני של מודל וולוו הראשון וולוו ÖV4, שהוצג ב-14 באפריל 1927.
מייסדי "וולוו" : לרסון (משמאל) וגבריאלסון (מימין) מונצחים באמצעות פסלי ברונזה ב"מוזיאון וולוו", בגוטנברג
ביוגרפיה

לרסון נולד בעיירה וינטרוסה (אנ') בשוודיה.
סיים תואר שני (M. Sc) בהנדסת מכונות מהמכון המלכותי לטכנולוגיה (KTH) בסטוקהולם (אנ').
בין השנים 1917–1919 עבד לארסון עבור יצרן המסבים "SKF" (שם מלא: "Svenska Kullagerfabriken") ומשנת 1920 עבד עבור "AB Galco" שמוקמה בסטוקהולם.
ביוגרפיה > ייסוד וולוו

בדצמבר 1925, חתם על חוזה עם אסאר גבריאלסון בסטוקהולם, במטרה לנסות ולהקים ייצור של מכונית שוודית חדשה. בחוזה זה היה על לרסון לבצע את עבודות ההנדסה למכונית חדשה, וכן תוכנית השקעה עבור מפעל ייצור חדש לגמרי, אבל יהיה רק גמול על העבודה כי במקרה הפרויקט יסתדר היטב. גברילסון לקח על עצמו את הסיכונים הכלכליים. היה זה פרויקט בסיכון גבוה ללא כל ערבויות. גבריאלסון החליט לבנות סדרת בדיקות של עשרה כלי רכב עם המימון שלו ולאחר מכן להציג את המכונית ואת תוכנית ההשקעה כולה ל-"SKF".
"משרד עיצוב", שהיה קרוי "משרד העיצוב הראשון של וולוו", הוקם בחדר אחד בדירה הפרטית של לרסון. מכונית האב-טיפוס הראשונה הייתה מוכנה ביוני 1926. לארסן וגבריאלסון לקחו אותה ונסעו בעצמם, עד למטה חברת "SKF" בגוטנברג כדי להציג את הדגם וכן להציג את תוכנית ההשקעה הסופית.
חוזה נחתם ב-10 באוגוסט 1926 בין "SKF" לבין גבריאלסון בעיר גוטנבורג. ההסכם קבע כי כל 10 מכוניות אב טיפוס, רישומים הנדסיים, חישובים וכו' יהיו מועברים ל-"וולוו AB".
ב-12 באוגוסט 1926 נוסדה "וולוו" כתת-חברה של יצרן המסבים SKF Svenska Kullagerfabriken.
החברה החדשה לא הראתה שום רווח עבור השנתיים הראשונות. בסוף 1930 "AB וולוו" הראתה רווח קטן בפעם הראשונה. בשנת 1935 הגיעה "SKF" למסקנה כי וולוו תהיה חברה עצמאית. "וולוו" הוצגה בבורסה בסטוקהולם ו- "SKF" מכרה את מרבית מניותיה.
בתאריך 14 באפריל 1927, בסביבות השעה עשר, עזב דגם ההפקה הראשון של הסדרה, ה-וולוו ÖV4, את המפעל החדש שהוקם בגטבורג.
עשר מכוניות האב טיפוס שנבנו בסטוקהולם מעולם לא נמכרו, למעט מכונית אחת.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העולם השנייה

בשנת 1941 יוצרה מכונית וולוו ה-50 אלף. רק לאחר תום מלחמת העולם השנייה, יוצרה סדרת מכוניות מודרניות מסוגננות: וולוו PV444 / PV544, עם עיצוב בסגנון חדש לחלוטין. הסדרה הייתה הצלחה במכירות. נמכרו כ-440,000 יחידות.
בשנת 1946 הושק דגם וולוו PV 60.
החברה עמדה על קרקע מוצקה, והייצור של מכוניות ומשאיות המשיך לגדול עד סוף חייו של לרסון.
לרסון נפטר בשנת 1968.
משפחה

לרסון היה נשוי לאלין אוקטביה פרוברג (Elin Octavia Fröberg) משנת 1918. לזוג נולדו הילדים: אריק, אנדרס, גנל ובריט.
ראו גם

וולוו
הערות שוליים

↑  Volvo Göteborg Sverige, by Christer Olsson, 1996. (In Swedish only). ISBN 3-907150-57-0
↑  Larson, Erik Gustav. In: Ingeborg Burling, Elvan Sölvén (Hrsg.): Vem är det. Svensk biografisk handbok 1957. 23. Jg. P. A. Norstedt & Söners Förlag, 1956, ISSN 0347-3341, S. 554 (schwedisch, runeberg.org
↑  "גוסטב לרסון" geni.com/people/Erik-Gustaf-Larson
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1241688141  VIAF: 3859163274271712440008   WorldCat (עם VIAF): 3859163274271712440008
ג'ק קרושן

| --- | --- |

 לידה:  20 במרץ 1922 ויניפג, קנדה 
 פטירה:  2 באפריל 2002 (בגיל 80) צ'נדלר, מריקופה, ארצות הברית 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1949 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ק ג'וזף קרושן (באנגלית:  Jack Kruschen; ‏ 20 במרץ 1922 – 4 באפריל 2002) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-קנדי שהיה מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1960 על תפקידו בסרט "הדירה".
ביוגרפיה

קרושון נולד בעיר ויניפג שבפרובינציית מניטובה, קנדה להורים ממוצא יהודי-רוסי.
החל את הקריירה שלו ברדיו עוד כאשר היה תלמיד תיכון, שידר ברדיו עבור כוחות צבא לוחמים בשנות ה-40 וה-50.
קיבל הכרה רבה בזכות תפקידיו הקבועים בסדרות הרדיו " Broadway Is My Beat", "Escape ו"Pete Kelly's Blues".
החל את דרכו בקולנוע בשנת 1949 כשחקן משנה בסרטו של ג'ון פארו "אדום, חם וכחול".
החל לעצב את הקריירה שלו בשנות ה-50 בזכות תפקידיו בסרטים "מלחמת העולמות" בתפקיד סלבטורה, "הכוכב העצבני האדום" בתור סם ג'ייקובס מצוות החללית, "אבוט וקוסטלו נוסעים למאדים" ו"כסף מהבית".
צבר תאוצה כשחקן אופי בשנת 1960 בזכות הופעתו בדרמה הקומית של בילי ויילדר "הדירה" בתפקיד ד"ר דרייפוס, עלייה הועמד קרושן לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנות ה-60 שיחק קרושן בקומדיה המוזיקלית "מולי בראון הבלתי נלאית" בתפקיד קריסמס מורגן המעסיק את מרגרט בראון (דבי ריינולדס), במערבון "מקלינטוק!" לצד ג'ון ויין, בקומדיה "אהובי חזור אלי" בתפקיד ד"ר לינוס טיילר, בסרט המוזיקלי "לך אחר החלום הזה" בכיכובו של אלביס פרסלי בו שיחק בתור המהמר קרמין ובמותחן הפסיכולוגי "פסגת הפחד".
השתתף בשנותיו המאוחרות בסדרות טלוויזיה רבות ובקומדיות מצליחות משנות ה-70 כמו "ברווז השווה מיליון" ו"המשטרה משתוללת" בתפקיד רד מאיירס העבריין אותו חוקר הבלש בין (אלן ארקין).
לקרושן היו שני ילדים מאשתו הראשונה מריג'ו אולמן, נישא במהלך חייו לשתי נשים נוספות: ויולט מורניג עד למותה ולמרי פנטר עד לפטירתו של קרושן ב-2 באפריל 2002.
פילמוגרפיה נבחרת

מלחמת העולמות (1953)
ג'ולי (1956)
הכוכב העצבני האדום (1959)
המסע האחרון (1960)
שבע דרכים מהשקיעה (1960)
הדירה (1960)
אהובי חזור אלי (1961)
לך אחר החלום הזה (1962)
פסגת הפחד (1962)
מקלינטוק! (1963)
מולי בראון הבלתי נלאית (1964)
בריג'יט היקרה (1965)
קפריס (1967)
ברווז השווה מיליון (1971)
המשטרה משתוללת (1974)
מעודדות השטן (1977)
מתחת לקשת בענן (1981)
עד שהגעת (1997)
ג'ק קין

| --- | --- |

גנרל ג'ון מ. קין
 לידה:  1 בפברואר 1943 (בן 81) ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 כינוי:  ג'ק
 השכלה:  אוניברסיטת פורדהם  Karns High School  בית הספר התיכון בישופ דובואה  אוניברסיטת מערב קנטקי  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית  Gabelli School of Business 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד החטיבה ה-1 בדיוויזיה ההררית העשירית מפקד  הדיוויזיה המוטסת ה-101 מפקד הקורפוס המוטס ה-18 סגן ראש מטה צבא ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת וייטנאם
 עיטורים
   כוכב הכסף    כוכב הארד  לגיון ההצטיינות
 
ג'ון מ. "ג'ק" קין (בשמו המלא באנגלית: John M. "Jack" Keane;‏ נולד ב-1 בפברואר 1943) הוא גנרל לשעבר בצבא ארצות הברית אשר שימש כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית.