המשרת (סרט, 2013)
עלילה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: פירוט יתר.
בשנת 2009 ססיל גיינס הזקן נזכר בסיפור חייו בעודו מחכה בבית הלבן לנשיא שזה עתה מונה, הוא מספר את הסיפור כקריין רצף.
בשנת 1926, בהיותו בגיל שבע, גיינס עובד עם הוריו במטע כותנה במייקון, ג'ורג'יה, ערש הולדתו. בעל החווה אונס את אימו של ססיל, אביו מנסה להעיר לו על כך ונורה מידו. ססיל נלקח על ידי אם הבית של האחוזה, שמלמדת אותו את תפקיד המשרת. אמו מאבדת את שפיות דעתה. בשנת 1937, בגיל שמונה-עשרה, ססיל עוזב את המטע. מרוב רעב וייאוש, הוא פורץ לחלון ויטרינה של בית מלון. רב המשרתים הזקן, מיינרד, מרחם על ססיל ונותן לו עבודה. מיינרד מלמד את ססיל את רזי המקצוע וכישורים בין-אישיים, ואף ממליץ עליו למשרה במלון בוושינגטון הבירה. בעודו עובד שם, פוגש ססיל את מריס גלוריה, ולזוג נולדות שני בנים: לואיס וצ'רלי. בשנת 1957 ססיל מוצא עבודה בבית הלבן בזמן כהונתו של דווייט אייזנהאואר. המלצר הראשי של הבית הלבן, פרדי פאלוס, מכיר את ססיל לרב המשרתים קרטר וילסון ולשותפו ג'יימס הולוואי. במסגרת תפקידו נתקל ססיל בסיטואציות שונות הקשורות לתפקודי הנשיאים בבית הלבן. ראשית הוא חוזה בנחישותו של אייזנהאואר להשתמש בחיילים על מנת לאכוף את ביטול ההפרדה הגזעית בבתי ספר ואוניברסיטאות ומאוחר יותר בפתרונו הצבאי במשבר ליטל רוק שבארקנסו.
לואיס, בנו הבכור של ססיל, הופך לסטודנט באוניברסיטת פיסק שבטנסי, על אף שססיל חושב שדרום ארצות הברית הוא מקום אלים מדי. לואיס מצטרף לתוכנית שמונהגת על ידי אקטיביסט מוועידת מנהיגות נוצרית דרומית, ג'יימס לאוסון, שמובילה אותו ל"ישיבה לא אלימה" בארוחת ערב המעודדת בידול בין שחורים ללבנים, שם הוא נעצר. גלוריה, אשתו את ססיל, המרגישה שהוא נותן עדיפות לעבודתו על פניה, מתמכרת לאלכוהול. בשנת 1961, לאחר שנבחר הנשיא ג'ון פ. קנדי, מותקפים לואיס ואחרים על ידי חברים מכת הקו קלוקס קלאן, בעת שהם נוסעים ב"אוטובוס למען החופש" לברמינגהאם, אלבמה. לואיס משתתף במסע הצלב של ילדי ברמינגהם, שם משתמשים בכלבים ותותחי מים על מנת לעצור את הצועדים, מסע צלב זה, הוא אחד ממעשי התנועה שעוררו בקנדי את ההשראה לקדם את חוק זכויות האזרח שנחקק לבסוף בשנת 1964. קנדי נרצח בשנת 1963. ממשיכו, לינדון ב. ג'ונסון, משלים את החקיקה. כמעשה של רצון טוב על שירותו, ג'קי קנדי מעניקה לססיל אחת מעניבותיו של הנשיא לשעבר.
לואיס לוקח חלק בצעדת סלמה, התנועה לזכויות השחורים להצביע, אשר עודדה את נשיא ארצות הברית דאז ג'ונסון לדרוש מהקונגרס לקדם חקיקה הקובעת כי לשחורים יינתנו זכויות הצבעה. ג'ונסון אף נותן לססיל אטב לעניבה.
בסוף שנות השישים, לאחר ההתנקשות בפעיל זכויות האזרח מרטין לותר קינג ג'וניור, לואיס מספר למשפחתו שהוא הצטרף לתנועת הפנתרים השחורים. ססיל מורה ללואיס ולבת זוגו לעזוב את ביתו, ולואיס נעצר בשנית. ססיל שומע על תוכניתו של הנשיא ריצ'רד ניקסון לדכא את תנועת הפנתרים השחורים.
צ'רלי, בנו הצעיר של ססיל, מגלה ללואיס שהוא מתכנן להתגייס ולהשתתף במלחמת וייטנאם. לאחר שהוא מתגייס, צ'רלי נהרג בווייטנאם ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. כאשר הפנתרים השחורים מתחילים לבצע פעולות אלימות, לואיס עוזב את הארגון וחוזר לקולג', מסיים תואר שני במדעי הפוליטיקה ולבסוף רץ לבחירות כחבר קונגרס, על אף שססיל עדיין חש טינה כלפיו.
ססיל מנסה להתעמת עם הממונה עליו בנושא חוסר שוויון בשכר ובקידום העובדים הלבנים לעומת השחורים, הוא עושה זאת בנימוס ובקשתו נדחית. לבסוף, בגיבויו של הנשיא רונלד רייגן, ססיל מנצח, והמוניטין שלו גדל עד לנקודה בה הוא ואשתו מוזמנים על ידי רייגן כאורחים לארוחת ערב מחוזית. ססיל מתחיל להרגיש לא בנוח עם החלוקה לגזע שעדיין קיימת בבית הלבן. לאחר שהוא חוזה בסירובו של רייגן להטיל סנקציות כלכליות על משטר האפרטהייד של דרום אפריקה, הוא מתפטר.
גלוריה מפצירה בססיל לתקן את מערכת היחסים שלו עם לואיס. כשהוא מבין שמעשי בנו הם הירואיים, ססיל מפגין לצד בנו במחאה כנגד משטר האפרטהייד בדרום אפריקה. הם נעצרים ביחד.
בשנת 2008 גלוריה נפטרת, זמן קצר לפני שברק אובמה נבחר כנשיא האפרו-אמריקני הראשון. חודשיים, שבועיים ויום לאחר מכן, ססיל מתכונן לפגוש את הנשיא שזה עתה נבחר, בעודו לובש את פריטי הלבוש שהוא קיבל מקנדי וג'ונסון. סטיבן וו. רוצ'ון ניגש אל ססיל ואומר לו שהנשיא מוכן לקבל אותו. כשרוצ'ון מתכונן להוביל אותו אל החדר הסגלגל, ססיל אומר לו שהוא יודע את הדרך.