stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תנועת האמנויות והאומנויות
חינוך לאמנות

רעיונותיו של מוריס אומצו על ידי תנועת החינוך החדש (אנ') בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19, ושילבו בתוכם הוראת מלאכת יד בבתי ספר באבוטשולמה (1889) ובדילס (אנ') (1892), והשפעתם צוינה בניסויים החברתיים של דארטינגטון הול (אנ') במהלך אמצע המאה ה-20.
מתרגלי אמנויות ואומנויות בבריטניה מתחו ביקורת על המערכת הממשלתית של חינוך לאמנות שהתבססה על עיצוב בצורה מופשטת עם מעט הוראה של עבודת מלאכה מעשית. חוסר הכשרה זה במלאכה עורר דאגה גם בחוגים תעשייתיים ורשמיים, ובשנת 1884 המליצה ועדה מלכותית (שקיבלה את עצתו של ויליאם מוריס) שחינוך לאמנות צריך לשים לב יותר להתאמת העיצוב לחומר שבו הוא נעשה. בית הספר הראשון שעשה את השינוי הזה היה בית הספר לאמנויות ואומנויות בברמינגהם (אנ'), ש"הוביל את הדרך בהכנסת עיצוב מעשי להוראת אמנות ועיצוב באופן ארצי (עבודה בחומר שעבורו נועד העיצוב ולא בעיצוב על נייר). בדו"ח הבוחן החיצוני שלו משנת 1889, שיבח וולטר קריין את בית הספר לאמנות בברמינגהם בכך שהוא 'שקול בעיצוב ביחס לחומרים ושימוש'." בהנחיית אדוארד טיילור, המנהל שלו מ-1877 עד 1903, ובעזרתם של הנרי פיין וג'וזף סאות'הול (אנ'), הפך בית הספר של בירמינגהם למרכז מוביל לאמנויות ואומנויות.
בתי ספר נוספים ברשויות המקומיות החלו להכניס גם הוראה מעשית יותר של מלאכת יד, ועד שנות ה-90 של המאה ה-19 הופצו אידיאלים לאמנויות ומלאכות על ידי חברי גילדת פועלי האמנות בבתי ספר לאמנות ברחבי אנגליה. חברי הגילדה החזיקו בתפקידים משפיעים: וולטר קריין היה מנהל בית הספר לאמנות של מנצ'סטר (אנ') ולאחר מכן הקולג' המלכותי לאמנות; פ.מ. סימפסון, רוברט אנינג בל וסי ג'יי אלן היו בהתאמה פרופסור לאדריכלות, מדריך לציור ועיצוב ומדריכים לפיסול בבית הספר לאמנות של ליברפול (אנ'); רוברט קטרסון-סמית', מנהל בית הספר לאמנות בבירמינגהם בשנים 1902 עד 1920, היה גם חבר ב-AWG; ויליאם לת'אבי (אנ') וג'ורג' פרמפטון היו מפקחים ויועצים של משרד החינוך במועצת מחוז לונדון (LCC), וב-1896, בעיקר כתוצאה מעבודתם, הקים ה-LCC את בית הספר המרכזי לאמנויות ואומנויות (אנ') והפך אותם למנהלים באופן משותף. עד להיווצרות הבאוהאוס בגרמניה, בית הספר המרכזי נחשב לבית הספר לאמנות המתקדם ביותר באירופה. זמן קצר לאחר הקמתו, בית הספר לאמנויות ואומנויות קמברוול (אנ') הוקם על בסיס והשראת תנועת האמנויות והאומנויות על ידי מועצת הרובע המקומית.
כראש המכללה המלכותית לאמנות ב-1898, קריין ניסה לקדם בה רפורמה בקווים מעשיים יותר, אך התפטר לאחר שנה, מובס על ידי הבירוקרטיה של מועצת החינוך, אשר מינתה אז את אוגוסטוס ספנסר ליישם את תוכניתו. ספנסר מינה את לת'אבי לעמוד בראש בית הספר לעיצוב שלו וכמה מחברי גילדת עובדי האמנות כמורים. עשר שנים לאחר הרפורמה, ועדת חקירה בחנה את ה-RCA ומצאה שהיא עדיין לא הכשירה סטודנטים לתעשייה. בדיון שלאחר פרסום דו"ח הוועדה, פרסם צ'ארלס רוברט אשבי חיבור ביקורתי ביותר, האם עלינו להפסיק ללמד אמנות, בו קרא לפרק לחלוטין את מערכת החינוך לאמנות וללמוד את המלאכות במדינה - במקום סדנאות מסובסדות. לואיס פורמן דיי (אנ'), דמות חשובה בתנועת האמנויות והאומנויות, נקט דעה אחרת בדוח הנגד שלו לוועדת החקירה, וטען לדגש רב יותר על עקרונות העיצוב כנגד האורתודוקסיה הגוברת של הוראת עיצוב על ידי עבודה ישירה עם חומרים. אף על פי כן, אתוס האמנויות והאומנויות פשט ביסודיות בבתי הספר הבריטיים לאמנות ונמשך, לדעת ההיסטוריון של החינוך לאמנות, סטיוארט מקדונלד, עד לאחר מלחמת העולם השנייה.
גלריה לאמנויות דקורטיביות

גוסטב סטיקלי (אנ'). דלפק קבלה בסביבות שנת 1903, מוזיאון ברוקלין.
ויליאם מוריס. דוגמת טפט, Compton 323, בסביבות שנת 1917, מוזיאון ברוקלין.
כלי חרס ניוקומב, אגרטל, 1902–1904, מוזיאון ברוקלין.
אריח של חברת הפסיפס מולר, סביבות שנת 1910, מוזיאון ברוקלין.
קרון רכבת

קרונות נוסעים אמריקאיים הבנויים מעץ
קרון רכבת הוא ציוד מסילה נייד שנועד להעביר נוסעים או מטען ממקום למקום. בדרך כלל מחברים קרונות זה לזה על מנת ליצור רכבת. הקרון יכול להיות מונע על ידי קטר או בעל הנעה עצמית (קרונוע).
קרון נוסעים

קרון נוסעים הוא קרון המיועד להסעת נוסעים כחלק מרכבת נוסעים בין תחנות רכבת. ברוב קרונות הנוסעים יש מושבים המסודרים בשורות של שלושה עד חמישה מושבים משני צדדיו של מעבר מרכזי לאורך הקרון, או קבוצות של שישה עד שמונה מושבים בתאים קטנים לאורכו של מסדרון העובר בצדו של הקרון לכל אורכו. בין המושבים עשויים להיות גם שולחנות לשימוש הנוסעים. כמו כן מצוידים הקרונות במדפים למטענם של הנוסעים ולעיתים אף באזורי אחסון למטען גדול כמו מזוודות או אופניים.
קרונות הנוסעים כוללים שירותים, תאורה ובדרך כלל גם מיזוג אוויר. החשמל להפעלת התאורה והמיזוג מגיע מהקטר, מקרון כוח ייעודי או מגנרטורים שנמצאים בכל קרון ומופעלים על ידי גלגלי הקרון כאשר הרכבת נוסעת. קרון כוח ייעודי אינו נחשב לקרון משא, שכן הוא נמצא רק ברכבות נוסעים. במקרים רבים קרון הכוח משולב בקרון נוסעים רגיל, לפעמים גם ביחד עם קרון ניהוג, על חשבון חלק מהמקום המיועד לנוסעים.
ברכבות למרחקים ארוכים ניתן למצוא גם קרונות שינה או קוּשֶט (couchette (אנ')), המצוידים במיטות, במים זורמים ולפעמים גם במקלחות, וקרונות מסעדה שבהם ניתן לאכול ארוחות בזמן הנסיעה. לרכבות אלו לפעמים מצרפים גם קרונות משא הנושאים את ציוד הנוסעים ולפעמים גם מכוניות. ברכבות העוברות בנופים מיוחדים מופעלים קרונות תצפית (בדרך כלל בקצה האחורי של הרכבת) בעלי חלונות רחבים או כיפה שקופה המאפשרים צפייה נוחה בנוף.
ברכבות הפועלות בקווים עמוסים, משתמשים לעיתים בקרונות נוסעים דו-קומתיים המאפשרים להסיע מספר גדול יותר של נוסעים ברכבת אחת.
קרון נוסעים > קרונות נוסעים בשימוש רכבת ישראל

ברכבת ישראל פועלים נכון לשנת 2017 קרונות נוסעים מהסוגים הבאים:
קרונות חד קומתיים מדגם סימנס ויאג'ו לייט מתוצרת חברת סימנס
קרונות רכבת דו-קומתיים מדגם בומברדיה דאבל דק קוץ' מתוצרת בומברדיה - קנדה
קרונות רכבת חד-קומתיים מתוצרת אלסטום - ספרד
קרונועי IC3 מתוצרת ABB Scandia, כיום בבעלות בומברדיה - דנמרק
ישראל עוברת בהדרגה לרכבות נוסעים מונעות בחשמל ולא בדיזל. לצורך כך כבר הזמינה 330 קרונועים תוצרת חברת סימנס מסוג DDEMU שמסופקים החל מ-2020 (המתחברות לכשישים רכבות), וכן 62 קטרים חשמליים תוצרת בומברדיה - גרמניה מדגם בומברדייה טראקס שיחליפו את קטרי הדיזל הישנים ויותאמו לקרונות הנוסעים הקיימים שהותאמו להנעה החשמלית. בשלב זה רכבות המשא ימשיכו להיות מונעים בקטרי דיזל אך גם להם נרכשו מספר קטרים חדשים, וכן חלק מקטרי הדיזל מהדגמים המאוחרים והחדישים יותר של רכבות הנוסעים יותאמו לרכבות המשא.
החל מסוף 2006 החלה רכבת ישראל להתאים חלק מקרונותיה לשימוש נכים בכיסא גלגלים ואף קלנועיות קטנות ועד ל-2011 כבר דיווחה על התקנת מערכות מעלוני נכים שכאלה ב-24 רכבות (בכל רכבת הותקנו 2 מעלונים שכאלו). על פי חוקי הנגישות בכל רכבת חייב להיות לפחות קרון אחד מותאם לנגישות לנכים. בנוסף נעשה שימוש במעלונים שנמצאים בתחנות הרכבת שיאפשרו לנכים להיכנס לקרונות הרכבת המוגבהים ודורשים תיאום מראש לשימוש בהם. כך על פי הנתונים, ב-2017 בוצעו כ-40,000 נסיעות של בעלי מוגבלויות שכללו תיאום מראש כדי לדאוג לנציג מטעם הרכבת וקרון מותאם לשימוש. בעוד בתחילה נדרש תיאום אף יומיים מראש, בהווה התיאום נדרש כ6–7 שעות מראש. בנוסף חלק מסוגי הקרונות, כוללים כניסה בגובה הרציף מה שמאפשר כניסה חלקה לכיסאות הנכים. לרוב המקומות המיועדים לכיסאות הנכים סמוכים לדלתות הרכבת.
באמצע 2018 דיווחה הרכבת על תוכנית להתאמת כ-15 קרונות רכבת לשימוש מיוחד לרוכבי אופניים (בדומה לנעשה באירופה שם קיימים לעיתים קרובות קרונות רכבת ייעודיים לרוכבי אופניים) ולנכים. ההתאמות כוללות פירוק המושבים והשולחנות הקבועים בקרונות לטובת מושבים מתקפלים ומתקני אחיזה ועגינה שמאפשרים לרתום את כיסאות הגלגלים או האופניים בעת הנסיעה. הקרונות צפויים להשתלב בקווים מרכזיים בהם צפויים להם ביקוש. יש לציין שהעלאת אופניים לרכבת אושרה מקיץ 2012 תוך מגבלות מסוימות (למשל העלאת אופניים הותרה רק לקרון האחרון) אבל במשך השנים הפכה למטרד עבור משתמשי הרכבת ובמיוחד הנכים שהאופניים הפריעו לכניסתם ומקום מושבם בקרונות ולכן קודמה התוכנית שתגדיל את המקום המוקצה לאופניים בקרונות.
באמצע 2019 החלה הרכבת להכשיר קרונות עמידה לנוסעים ברכבות הפרבריות המיועדות לנסיעות בטווחים קצרים ליעדים קרובים (הפיילוט החל בקו בנימינה-רחובות שזמן הנסיעה הממוצע בו הוא כחצי שעה ולאחריו נוספו קרונות כאלה גם בקו הנגב המערבי, תל אביב-אשקלון-באר שבע). בקרונות אלו (מסוג קרונות הדאבל דק הדו קומתיים) הותקנו מושבים מתקפלים לאורך דפנות הקרונות בקומתם התחתונה במקום המושבים הרגילים וללא השולחנות וכן מחזיקי ידיים לתמיכה בנוסעים בעמידה ולהערכת הנהלת הרכבת קרון מוסב שכזה יוכל להסיע עד 20 אחוז יותר נוסעים מאשר בקרון ישיבה רגיל אף שמספר המושבים בו דומה למספר המושבים בקרון רגיל. קרונות אלו מותגו על ידי הרכבת כ"קרונות אורבניים".
קרון משא

קרון משא מיועד להעברת מטען כחלק מרכבת משא בין מסופי מטענים. קיימים סוגים רבים של קרונות משא על פי סוג המטען שיש להעביר ולעיתים קרובות ניתן למצוא ברכבת יחידה מספר סוגים של קרונות.
סוגי קרונות משא נפוצים:
קרונות פלטפורמה או קרונות שטוחים להובלת מכולות - קרונות אלו נפוצים ביותר, בעיקר ברכבות משא המשרתות נמלי-ים.
קרונות שטוחים להובלת כלי רכב - מכוניות, משאיות, טנקים וכדומה.
קרונות ארגזיים - קרונות בעלי קירות וגג להובלת חבילות, בעלי חיים, חלקי מכונות וכדומה.
קרונות תפזורת - להובלת גרעינים מסוגים שונים או מחצבים כמו מלט, פחם, פוספטים, אשלג וכדומה.
קרונות מכליים - להובלת נוזלים וגזים כמו דלק, חומצות, ממיסים תעשייתיים וכדומה.
קרונות פתוחים - קרונות בעלי דפנות אך ללא גג, בדרך כלל משמשים לשינוע חומרים במסילות של מכרות או אתרי בניה.
קרונות קירור - להובלת תוצרת חקלאית ומוצרי מזון.
קרון בילום/קרון מאסף (קָבּוּס) - שימש בעבר לעצירת רכבות משא ללא מערכות בלמים, ובארצות הברית כקרון מגורים לעובדי רכבת המשא.
קרון עזר (טנדר) - לאחסון הדלק (פחם, שמן או עץ) והמים הדרושים לפעולתו של קטר קיטור.
קרון משא > קרונות משא בשימוש רכבת ישראל

רכבת ישראל משתמשת בקרונות משא מהסוגים הבאים:
קרונות שטוחים להובלת מכולות.
קרונות מכליים (איזוטנק) להובלת חומצה לבנה או ירוקה.
קרונות תפזורת (משפכים) להובלת פוספטים, אשלג וגופרית.
קרונות תפזורת מיוחדים לפיזור רבד (חצץ) על מסילות.
קיימים קרונות שטוחים להובלת טנקים בשעת חירום.
קרון תפעול

סוג נוסף של קרונות הוא ציוד נייד המשמש לעבודות שונות על מסילות הרכבת, כגון מנופים, רתכות, קרונות הנושאים חלקי מסילה או רבד, ציוד לטיפול ברבד וקרוניות להסעת עובדי הרכבת. קרונות אלו עשויים להיות בעלי הנעה עצמית או להגרר על ידי ציוד מסילתי נייד אחר בעל כושר הנעה עצמית.
ראו גם

קרון מסעדה
רכבת נוסעים
רכבת משא
קרון ניהוג
קרון כוח
קרון בילום
צילום פנים של קרון נוסעים מודרני בפינלנד
קרונות נוסעים דו קומתיים בשימוש רכבת ישראל
קרונות תפזורת אמריקאיים
קרון בילום בריטי של חברת "בריטיש ריילווייז"
קרון עזר של קטר קיטור
קרונות משא שטוחים להובלת מכולות
קרונות תפזורת להובלת רבד ופיזורו על המסילה
סדרת הרכבות – דמויות

סדרת הספרים "סדרת הרכבות" וסדרת הטלוויזיה "תומס הקטר וחברים" מכילות אוסף רב של דמויות שנוצרו לאורך השנים על ידי הסופרים וילברט אודרי ובנו, כריסטופר אודרי. בערך זה מוצג ריכוז של הדמויות הראשיות והמרכזיות בסדרה.
הרכבת של המפקח השמן

להלן הקטרים בחברת הרכבת של המפקח השמן באי האגדי סודור:
הרכבת של המפקח השמן > קטרי הדיזל

דיזל (באנגלית: Diesel) - קטר הדיזל הראשון שהגיע לסודור. הוא ביקר מ"הרכבת האחרת" לתקופת ניסיון בספר דאק וקטר הדיזל (ספר #13 בסדרה). דמותו התבססה על קטר עיתוק מדגם בריטיש רייל סדרה 08 (אנ'). דמותו של "דיזל הערמומי" בסדרת הטלוויזיה התבססה על דיזל.
דייזי (באנגלית: Daisy) - קרונוע דיזל נקבי בצבע ירוק עם פסים צהובים, שנבנתה בשנת 1960 במיוחד לשימוש בשלוחה לפרקוואר ברכבת הצפון-מערבית. דייזי הופיעה לראשונה בספר "קטרי השלוחה". דייזי הגיעה לסודור לאחר שתומס נקלע לתאונה ונאלץ לעבור תיקונים. תחילה היא התעצלה וסירבה לבצע את כל המשימות שלא מצאו חן בעיניה, בחושבה שהיא הייתה חכמה יותר מהקטרים האחרים. אבל אירוע עם פר ואזהרה חמורה מהמפקח השמן גרמו לה להפנים את הטעויות במעשיה.
בוקו (באנגלית: BoCo) - קטר נוסעים-משא דיזל בעל סידור גלגלים Co-Bo העובד בעיקר בשלוחה של אדוארד. הוא צבוע בגוון הירוק בו השתמשה חברת "בריטיש ריילווייז" בשנות השישים. בוקו הופיע לראשונה בספר "קטרי הקו הראשי". שמו נובע מהיפוך של סידור הגלגלים שלו.
D7101/"בר" (באנגלית: D7101/Bear) - כמתואר בספרים, D7101 הגיע לראשונה לסודור בהשאלה בעבור המפקח השמן. יחד איתו הגיע קטר דיזל אחר, D199, שדיבר על השתלטות על הרכבת, דבר ש-D7101 לא אהב. מאוחר יותר באותו הסיפור התקלקל המפלט של D7101 והנרי הגיע לעזרתו. D7101 התיידד עם הנרי, והמפקח השמן החליט להעניק לו הזדמנות נוספת. ל-D7101 ניתן שם חדש, "בר" (קרי: "דוב"), מספר חדש (D3) וצביעה חדשה, ו-D199 גורש מהאי.
מייביס (באנגלית: Mavis) - קטר עיתוק דיזל נקבי בעלת סידור גלגלים 0-6-0DM. היא שייכת לחברת מחצבת פרקוואר ולא למפקח השמן, ועובדת בעיקר בעיתוק קרונות אבנים במחצבת החברה. מפעם לפעם היא מעבירה את קרונותיו של טובי לאורך הקו בהיעדרו. מייביס צבועה שחור עם פסי אזהרה צהובים ושחורים. מייביס מבוססת על קטר מסדרת 04 של "בריטיש ריילווייז"; לחלק מהם הותקנו לוחות צדדיים ומגינים לשימוש ברכבת הקלה ויזביץ'-אפוול, אותו קו הרכבת ממנו הגיע טובי.
פיפ ואמה (באנגלית: Pip and Emma) - שני קטרי דיזל נקביים בריטיש רייל סדרת 43 המרכיבות רכבת מהירה מסוג אינטרסיטי 125. מערכת הקירור שלהן התקלקלה, והן הגיעו לרכבת כשגורדון יצא למסע. בהמשך הן התיידדו עם כל הקטרים. פיפ ואמה הופיעו שלוש פעמים - אחת בספר "גורדון הקטר המהיר", ושתי הופעות נוספות כדמויות ראשיות בספרים "תומס והקטרים של המפקח השמן" ו"תומס וחבריו". כתגובה להפרטת "בריטיש ריילווייז" החליט המפקח השמן לרכוש את פיפ ואת אמה במטרה להפעיל שירות רכבות מהיר יותר ללונדון.
הרכבת של המפקח השמן > הציוד הנייד

אנני וקלרבל (באנגלית: Annie and Clarabel) - קרונות הנוסעים הנקביים של תומס. הן הופיעו לראשונה בשנת 1946 בספר "תומס הקטר", בו תומס קיבל אותן יחד עם השלוחה שלו. בהופעתם הראשונה, לא היו להן שמות. בספר "שובו של תומס הקטר" שיצא בשנת 1949, ניתנו להן שמות ודמויותיהן הורחבו. הן הופיעו בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה והופיעו בכל עונה מאז.
הנרייטה (באנגלית: Henrietta) - קרון הנוסעים הנקבי הנאמן של טובי. היא עבדה עם טובי בקו הישן שלהם, וטובי סירב להשאירה מאחור לאחר סגירת הקו. מנהל הרכבת רצה להסב אותה ללול תרנגולות, אך המפקח השמן התנגד לכך. השניים בלתי נפרדים, והם דואגים האחד לשנייה בכל פעם שהם לבד. הנרייטה מובילה נוסעים ומשמשת להביא עובדי מחצבה הלוך וחזור מעבודות. בספר "שמונת הקטרים המפורסמים", היא משמשת בתור הקרון הפרטי של המפקח השמן כשהקטרים יוצאים לטיול ב"רכבת האחרת". הנרייטה הייתה הדמות היחידה עם שם שלא אוירה עם פנים ב"סדרת הרכבות" עד הספר הארבעים ואחד בסדרה, "תומס וויקטוריה". בספר זה מאוירת הנרייטה עם פנים קטנים ומלבניים היכן שהיה החלון בדלתה האחורית. צבע פניה זהה לשל גופה, בדומה לקרונות הנוסעים האחרים. להנרייטה לא היו פנים בסדרת הטלוויזיה עד לעונה השמונה עשרה.
מכונות מואנשות בולטות נוספות

טרנס הטרקטור (באנגלית: Terence the Tractor) - טרנס הטרקטור מופיע לראשונה בפרק "תומס, טרנס והשלג" בספר "שובו של תומס הקטר". טרנס מסוגל לנוע "בכל מקום" באמצעות המזקו"ם שלו, וחילץ פעם את תומס מערימת שלג.
ברטי האוטובוס (באנגלית: Bertie the Bus) - ברטי הוא האוטובוס הידידותי שמחלץ את הנוסעים של תומס מערימת שלג בסיפור "תומס, טרנס והשלג". בהרפתקה המוכרת ביותר שעבר התחרה במרוץ כנגד תומס בפרק שאחרי.
טרבור הלוקומוביל (באנגלית: Trevor the Traction Engine) - טרבור הלוקומוביל ניצל מסכנת גריטה ומבלה את רוב זמנו בעבודה בפרדס לצד השלוחה של אדוארד. הוא משמש לביצוע כל מיני עבודות מזדמנות.
הרולד המסוק (באנגלית: Harold the Helicopter) - הרולד המסוק הוא חבר טוב של הקטרים, אף שהם חולקים יריבות ידידותית. הוא נמצא בבעלות משמר החופים של האי ושוכן בשדה התעופה דראיו. הוא נבנה בשנת 1949 והופיע לראשונה בספר "פרסי הקטר הקטן" (1956).
בני אנוש בולטים

סר טופהם האט (Sir Topham Hatt), המכונה בסדרת הספרים המנהל השמן (The Fat Director) והמפקח השמן (The Fat Controller) החל מספר #3, הוא המנהל הראשי בחברת הרכבות של סודור.
ערן ברנשטיין

| --- | --- |

מתוך אירוע לרגל "חגיגות" 30 שנים לקוניבה קאי ישראל בהשתתפות כל מועדוני ותלמידי קוניבה קאי ישראל וכ-50 מורים ותלמידים מ-12 מדינות כולל יפן מקוניבה קאי העולמית. נוף הגליל, יוני 2023
 לידה:  18 ביולי 1973 (בן 51) נוף הגליל, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  מכון וינגייט 
 מספר צאצאים:  3 
 ספורט
 ענף ספורט:  קראטה 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 מועדון:  "הונבו דוג'ו" – קוניבה קאי ישראל
 מאמן:  דייוי ברנשטיין (1978–1993) קוזו קוניבה – יפן (1993-הווה)
 הישגים
 דרגה:  דאן 6 – JKF יפן רנשי – מומחה לקראטה
 
ערן ברנשטיין (נולד ב-18 ביולי 1973) הוא מאמן קראטה ישראלי, המורה הראשי של ארגון קוניבה קאי ישראל, שמרכזו באוסקה, יפן. ברנשטיין חגורה שחורה דאן 6 JKF יפן, אלוף ישראל וחבר נבחרת ישראל בקראטה לשעבר, אלוף עולם של ארגון קוניבה קאי העולמית. מורה לקראטה משנת 1993.
ביוגרפיה

ברנשטיין נולד וגדל בנצרת עילית. אביו היה מאמן הקראטה דייוי ברנשטיין, עולה מברזיל שהיה אחד מהראשונים בתחום הקראטה בנצרת ובסביבה.
הוא שירת בחטיבה 401 של חיל השריון עד למותו הפתאומי של אביו שגרם למעבר לבסיס קרוב לבית על מנת להמשיך לאמן, בשנת 1993.
קריירה באימון קראטה

ב-1991 קיבל ברנשטיין חגורה שחורה דאן 1, ובשנת 1993 המשיך ברנשטיין לבדו את דרכו של אביו בקראטה, ואימן כ-50 תלמידים בשני מועדונים. נכון ל-2024, מוביל ברנשטיין מעל 35 מועדונים, הכוללים 15 מאמנים ומדריכים ומעל ל-1,500 תלמידים. המועדון המרכזי של ברנשטיין נמצא בנוף הגליל, והמועדונים הנוספים שלו פזורים ברחבי הארץ.
מאז שנת 1993 מבקר ברנשטיין בכל שנה במועדון הראשי באוסקה, יפן. כמו כן, השתלם בארצות הברית, בדרום אמריקה ובאירופה אצל מורים בכירים של קוניבה קאי העולמית. ברנשטיין עומד בראשות קוניבה קאי ישראל, ואחראי על קיום אירועים שנתיים, סמינרים, סדנאות ותחרויות. כמו כן, הארגון מאפשר קורסי מדריכים מוסמכים לתלמידיו.
ב-1995 סיים ברנשטיין קורס מדריכי קראטה מוסמכים במכון וינגייט, ב-2007 השלים קורס מאמני קראטה מוסמכים, וב-2013 קורס מאמני קראטה בכירים.
בין השנים 2004 ו-2012 היה ברנשטיין שופט בהתאחדות הקראטה בישראל, ועד 2010 היה גם חבר הנהלת התאחדות הקראטה בישראל. במסגרת התפקידים אירח אליפויות ישראל רשמיות לילדים, לנוער ולבוגרים ואף יצא כנציג הנהלת התאחדות הקראטה בישראל לכנסים ולאירועים בינלאומיים. ב-2016 קיבל חגורה שחורה דאן 6 ותואר רנשי שמשמעותו היא מורה מומחה.
עשרות מתלמידי קוניבה קאי ישראל זכו בתואר "אלופי ישראל", הן בקרבות והן בקאטה (אישי/קבוצתי). תלמידים רבים היו חלק מנבחרות ישראל וייצגו את המדינה במשחקי המכביה, באליפויות אירופה ובאליפויות עולם.
מסוף שנת 2019, ערן עוסק בפרויקט ראשוני, "בחזרה לשורשי הקראטה בישראל". ראיונות עם כמעט 50 מהמורים הראשונים לקראטה בישראל אשר ישולבו בספר על ראשית הקראטה והתפתחותו בארץ.
הישגים

1988 – אליפות ההתיישבות העובדת, מקום שלישי (קאטה)
1989 – אליפות המתנסים בקראטה חצור, מקום שלישי (קאטה)
1990 – אליפות המתנסים בקראטה, קצרין-רמת הגולן, מקום ראשון (קאטה)
1991 – אליפות המתנסים השלישית, במעלות, מקום שני (קאטה)
1995 – משחקי הפועל האירופאים סביליה-ספרד, מקום שלישי (קרב קבוצתי)
1996 – משחקי הפועל האירופאים בפריז, צרפת, מקום שלישי (קרב קבוצתי)
1999 – משחקי הפועל האירופאים ולנסיין, צרפת, מקום שלישי (קרב קבוצתי)
1999 – אליפות עולם קוניבה קאי מרקאיי-ונצואלה, מקום ראשון (קאטה)
2001 – אליפות עולם קוניבה קאי מרקאיי-ונצואלה, מקום שני (קאטה)
2003 – אליפות ישראל התאחדות הקראטה בישראל, מקום שלישי (קאטה)
2004 – אליפות ישראל התאחדות הקראטה בישראל, מקום ראשון (קאטה)
חיים אישיים

ברנשטיין נשוי לנירית, ולהם שני בנים ובת. המשפחה מתגוררת במושב ציפורי. בנוסף לקריירה בקראטה, ברנשטיין רץ למרחקים ארוכים.
בניו בעלי חגורה שחורה בקראטה. ב-7 באוקטובר 2023, במתקפת הפתע על ישראל, שכל את בנו הבכור שנרצח בפסטיבל הנובה ברעים.
הערות שוליים

↑  Japan Karate-Do Federation
↑  ערן ברנשטיין, באתר התאחדות הקראטה בישראל
1 2  יצחק סולומון, הקראטיסט ערן ברנשטיין סגר מעגל, באתר בלינקר, ‏2 בפברואר 2017
↑  תעודת זכייה מקום שלישי באליפות ישראל, באתר dx.doi.org
↑  תעודת זכייה מקום ראשון אליפות ישראל, באתר dx.doi.org
↑  דניאל דדון, ערן ברנשטיין מציפורי, מאמן הקראטה הבכיר, מדבר לראשונה על רצח בנו בנובה, באתר mynet‏ העמק, 2 באוגוסט 2024
↑  Meydata Advanced Internet Technologies, משתתפים בצערה העמוק של משפחת ברנשטיין, באתר ציפורי (בעברית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ערן ברנשטיין".
הומו נאלדי

| הומו נאלדי |
| --- | --- |
 ארבעה הבטים של גולגולת LES1
תקופה
פליסטוקן, כ-335–236 אלף שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: הומינידיים
סוג:: אדם
מין:: הומו נאלדי
שם מדעי
 Homo naledi ‏ברגר וואחרים, 2015
תחום תפוצה


הומו נאלדי (שם מדעי: Homo naledi; "הומו" מלטינית = "אדם", "נאלדי" מססוטו (אנ') = "כוכב") הוא מין נכחד של אדם קדמון, שעצמותיו המאובנות התגלו בשנת 2013 במערת "רייזינג סטאר" (באנגלית: Rising Star - "הכוכב העולה") באזור ערש המין האנושי בדרום אפריקה.
למעלה מ-1,600 שברי עצמות ושיניים, המייצגים לפחות 18 פרטים, מבוגרים וילדים, חולצו מתוך שני חדרים נפרדים במערה, שהגישה אליהם קשה מאוד. השרידים נחקרים על ידי צוות חוקרים בינלאומי גדול בראשות הפלאואנתרופולוג לי ברגר מאוניברסיטת ויטווטרסראנד ביוהנסבורג, שפרסמו והגדירו את המין בספטמבר 2015. מאסף העצמות במערה הוא המאסף העשיר ביותר של שרידי הומינינים מאובנים באפריקה, ואחד העשירים בעולם. הוא תוארך לתקופת הפליסטוקן התיכון, בין 335 אלף שנה ל-236 אלף שנה לפני זמננו, באמצעות שילוב של מספר שיטות תיארוך.
לא התגלה כל סימן אחר להתיישבות אנושית בתוך המערה, כגון כלי אבן או עצמות בעלי חיים שנאכלו. בשל כך ולפי מצב השימור של העצמות הציעו החוקרים כי גופות המתים הושלכו למערה במכוון על ידי חבריהם, פעולה הרומזת על אינטליגנציה גבוהה, המתקרבת לזו של האדם המודרני. לעומת זאת, כמה מתכונותיו האנטומיות של שלד הומו נאלדי רומזות על מוצא קדום באבולוציה של האדם, כמו מוחו הקטן כדי שליש עד מחצית בלבד ממוחות בני-אדם בני-ימינו, והתאמת בית החזה ואצבעות הידיים שלו לטיפוס על עצים.
תיארוך

עקב קשיים טכניים רבים, לא פורסם בתחילה תיארוך של שרידי חדר דינאלדי, והשערות שהציעו חוקרים שונים נעו מכמה עשרות אלפי שנים ועד למעלה משני מיליון שנה לפני זמננו. בעיתיות טכנית בביצוע תיארוך אופיינית לממצאים באתרי ערש המין האנושי, בעיקר משום שבניגוד לאתרי הומינינים באתיופיה ובקניה, בדרום-אפריקה נדירות מאוד שכבות גאולוגיות של אפר געשי, המאפשרות תיארוך בשיטות ארגון-ארגון ואשלגן ארגון. חוקרי הומו נאלדי לא ביצעו תיארוך בשיטת פחמן 14 משום שלשם כך יהיה צורך להשמיד כמה מן העצמות. בכל מקרה, תיארוך פחמן 14 ישים רק לתקופות של עד 50 אלף שנה לפני זמננו. במקרה הסביר שהעצמות עתיקות יותר, תיארוך פחמן-14 יאפשר איפוא לקבוע רק חסם תחתון לגילן. מרבית שיטות התיארוך קשות ליישום על שרידי חדר דינאלדי, בעיקר עקב קשיי הגישה לחדר. הפלאואנתרופולוג ג'ון הוקס, אחד מחוקרי הומו נאלדי, סיפר בראיון בספטמבר 2015 שהחוקרים החליטו לפרסם תיארוך רק כשיהיו בידיהם תוצאות משתי שיטות תיארוך בלתי-תלויות לפחות.
במאי 2017 פרסמו חוקרי המערה הערכת תיארוך המבוססת על שילוב של תיארוך רדיומטרי אורניום-תוריום, פלאומגנטיזם ותרמולומינסנציה בשכבות שונות בחדר דינאלדי, וכן תהודה מגנטית אלקטרונית בכמה מן השיניים שהתגלו. שילוב השיטות הוליך אותם להערכה שכל מאובני הומו נאלדי בחדר שייכים לאותה שכבה שגילה בין 335 אלף שנה ל-236 אלף שנה לפני זמננו.
אנטומיה ומורפולוגיה

גובהו של הומו נאלדי הוערך על פי אורכה של עצם הירך השלמה ביותר שהתגלתה ב-144 עד 149 ס"מ. משקלו בעת שהיה בחיים הוערך על פי 8 עצמות ירך ב-39 עד 56 ק"ג. מידות גוף אלו דומות לשל הקטנים מבין בני-האדם החיים היום, כגון פיגמים מאיי אנדמן, וכן לאלו של מאובני דמאניסי ולאלו של הגדולים מבין מיני הסוג אוסטרלופיתקוס. האנטומיה של האגן, מפרק הירך וכף הרגל מעידות שהומו נאלדי הלך על שתיים בקומה זקופה, בדומה לשאר מיני האדם וגם לשאר מיני האוסטרלופיתקים. אך כפות רגליו ועצמות הקרסול של הומו נאלדי דומות יותר לאלו של מיני הסוג אדם מאשר לאלו של האוסטרלופיתקים.
אף אחת מגולגלות חדר דינאלדי אינה שלמה דיה למדידה מדויקת של נפח המוח, אך ריבוי הגולגולות שנמצאו מאפשר הערכה סבירה של טווח נפחי המוח בזכרים ובנקבות. נפח המוח בבוגרים מוערך בכ-465 סמ"ק אצל הנקבות הקטנות יותר ועד כ-560 סמ"ק בזכרים הגדולים יותר. הגולגולת הכמעט מושלמת LES1 שהתגלתה לאחר מכן בחדר לסדי היא מעט גדולה יותר, ונפח המוח שלה מוערך ב-610 סמ"ק. זהו נפח מוח קטן בהרבה משל האדם בן-זמננו (בממוצע כ-1,350 סמ"ק). הוא גם קטן משל כל גולגולות הומו ארקטוס הידועות פרט לשתי גולגולות ממאובני דמניסי, וממרבית גולגולות הומו הביליס הידועות. מבין מיני סוג האדם, נפח המוח בנאלדי גדול רק מזה של הומו פלורסיינסיס הגמדי (417 סמ"ק בנקבה אחת). הוא דומה לזה של מיני אוסטרלופיתקוס, וכן לזה של קופי גורילה בני-ימינו, שמשקל גופם גדול פי שניים ויותר ממשקל גופו של נאלדי.
שלד כף היד של נאלדי מצטיין באגודל חזק וארוך כשל האדם המודרני, וגם מורפולוגית שורש כף היד שלו דומה לזו של האדם המודרני. תכונות אלו נחשבות כהתאמות להחזקת חפצים ולטיפול בכלים. עם זאת, עצמות האצבעות של נאלדי ארוכות ומעוקלות מאלו של האדם המודרני ואף מאלו של מרבית האוסטרלופיתקים, ודומות בכך לעצמות האצבע של קופי אדם המצטיינים בטיפוס כמו הגיבון, הסיאמנג והאורנגאוטן. תכונה זו רומזת כי נאלדי השתמש בידיו לטיפוס על עצים, למרות קומתו הזקופה. גם תצורת בית החזה של נאלדי שונה מזה של האדם ורומזת על התאמה לטיפוס.