stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוני בלייר
ביוגרפיה

בלייר נולדה במרץ 1964 בעיירה קורנוול שבמדינת ניו יורק, אחת מני רבים במשפחה מרובת ילדים. בני משפחתה אהבו להחליק ובייחוד להתחרות בתחרויות מקומיות. בגיל שנתיים, עברה המשפחה לשמפיין, אילינוי – המרכז של ספורט ההחלקה המהירה בארצות הברית. בגיל שש כבר זכתה במרוצים מול ילדות בנות תשע ועשר. בגיל שבע כבר התחרתה באליפות המדינה. ב-1979 היא חברה לבעלת המדליה האולימפית והמאמנת בהחלקה מהירה, קאתי פאמינו, שעודדה אותה לעבוד על ההחלקה שלה במשך כל השנה.
קריירה > המשחקים האולימפיים 1984–1992

בעזרת מגבית של משטרת שמפיין, יצאה בלייר להתחרות באירופה והמשיכה משם למשחקים האולימפיים הראשונים שלה ב-1984. היא חזרה נפעמת אך ללא מדליות וגמרה אומר ללמוד ולהתאמן עוד ועוד. ארבע שנים לאחר מכן, ב-1988, כבר זכתה בלייר במדליית הזהב הראשונה שלה (500 מטרים). במקצה זה, שברה בלייר את שיא העולם והעמידה אותו על 39.10 שניות. בנוסף, זכתה בלייר גם במדליית ארד במקצה ל-1,000 מטרים. באולימפיאדת 1992 שנערכה באלברוויל, בלייר זכתה בשתי מדליות הזהב – גם ב-500 מטרים וגם במרחק הכפול.
קריירה > אולימפיאדת לילהאמר 1994

האולימפיאדה התקיימה שנתיים בלבד לאחר אולימפיאדת החורף הקודמת שנערכה באלברוויל. זאת מאחר שב-1986 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לשנות את מועד משחקי החורף כך שלא יתקיימו באותה שנה עם משחקי הקיץ. בלייר ניצלה את הזמן הקצר בין האולימפיאדות וקטפה שוב פעם את שתי מדליות הזהב ב-500 וב-1,000, תוך שליטה מוחלטת במקצים. בעקבות שתי הזכיות במדליית הזהב, הפכה בלייר לאישה האמריקאית הראשונה שזוכה בחמש מדליות זהב אולימפיות. נוסף לכך, היא הפכה לאמריקאית היחידה שזכתה בשש מדליות באולימפיאדת החורף – הישג שנשמר עד 2010, אז זכה אפולו אונו במדליית כסף ושתי מדליות ארד והעמידה את מאזן זכיותיו על שמונה מדליות אולימפיות.
קריירה > מחוץ למשחקים האולימפיים

אחרי אולימפיאדת 1994, המשיכה בלייר להתחרות. במרץ 1994, שברה פעם נוספת את שיא העולם במקצה ל-500 מטרים (38.99 שניות), והפכה לאישה הראשונה אי פעם שיורדת מ-39 שניות במקצה זה. שנה לאחר מכן, ב-18 במרץ 1995, פרשה בלייר מהחלקה מקצוענית.
בלייר השתתפה גם בתחרויות אופני מסלול, ואומנה על ידי אלופת העולם לשעבר, קוני פרסקווין.
תארים והישגים

במהלך קריירת ההחלקה שלה זכתה בלייר במספר נכבד של תארים ופרסים, ביניהם: פרס ג'יימס סאליבן (הספורטאי החובבן המצטיין) ובפרס אוסקר מתיסן (הישג השנה בהחלקה מהירה) ב-1992 וספורטאית השנה של Associated Press וספורטאית השנה של ספורטס אילוסטרייטד ב-1994.
בלייר חברה בהיכלי התהילה הספורטיביים גם של שיקגו וגם של ויסקונסין. ב-2004, היא נבחרה להיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית.
חיים פרטיים

בלייר נשואה לעמיתה בנבחרת ההחלקה האולימפית, דייו קרוייקשנק. לזוג בן (גרנט) ובת (בלייר).
הערות שוליים

↑  מאמר בניו ניו טיימס
↑  אוסקר מתיסן היה ספורטאי נורווגי, התחרה בהחלקה מהירה על הקרח וזכה 5 פעמים בתואר העולמי בקרב רב בשנים 1908–1914, בטרם נערכו אולימפיאדות החורף
↑  אתר היכל התהילה של ויסקונסין
↑  הביוגרפיה של בלייר מהאתר answers.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3500 3915  LCCN: n94012034  VIAF: 16451311   WorldCat (עם VIAF): 16451311
מריו קמפס

מריו אלברטו קמפס (בספרדית: Mario Alberto Kempes; נולד ב-15 ביולי 1954 בבל ויז'ה שבפרובינציית קורדובה, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. קמפס, שכונה אל מטאדור, נחשב לאחד מגדולי שחקני נבחרת ארגנטינה. הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם במרץ 2004.
קריירת מועדונים

קמפס החל לשחק בקבוצת אינסטיטוטו דה קורדובה, אחד המועדונים של העיר קורדובה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ב-5 באוקטובר 1973, ושיחק בה עונה אחת, בה כבש 11 שערים ב-13 משחקים. לאחר מכן עבר לשחק ברוסאריו סנטרל, במדיה המשיך להצטיין והפך לאחד החלוצים הטובים בליגה, כשהוא כובש 86 שערים ב-107 משחקי ליגה. הוא זכה פעמיים בתואר מלך השערים (נסיונל 1974, מטרופוליטנו 1976).
היכולת הגבוהה של החלוץ התמיר לא נעלמה גם מעיני ציידי הכישרונות האירופאים. ב-1976 עבר קמפס לולנסיה מהליגה הספרדית. בספרד הוא זכה לכינוי אל מטאדור. הוא שיחק בקבוצה עד 1984 למעט בין השנים 1981 עד 1982 בה חזר לשחק בארגנטינה במדי ריבר פלייט, איתה זכה באליפות. בסך הכל ערך 185 משחקי ליגה במדי ולנסיה בהם כבש 116 שערים. הוא סיים כמלך שערי הליגה שנתיים רצופות (כבש 24 שערים בעונת 1976/1977 ו-28 שערים בעונת 1977/1978), זכה פעם אחת בגביע המלך הספרדי, גביע המחזיקות ובסופר קאפ האירופאי. קמפס נחשב לאחד מגדולי השחקנים בהיסטוריה של המועדון.
לאחר מכן עבר קמפס לשחק בהרקולס אליקנטה למשך שנתיים. ב-1986 עבר לשחק באוסטריה עד שנת 1991 במהלכן שיחק באוסטריה וינה, סנקט פולטן וקרמסר. ב-1995 חזר מפרישה ושיחק עונה אחת בצ'ילה ועונה אחת באינדונזיה בטרם פרש סופית.
נבחרת ארגנטינה

את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עשה מול בוליביה. במשך הקריירה שלו הוא הופיע 43 פעמים במדי נבחרת ארגנטינה וכבש עבורה 20 שערים. הוא ייצג את מדינתו במונדיאל 1974, מונדיאל 1978 ומונדיאל 1982.
רגע השיא מבחינתו של קמפס היה ב-1978 אז אירחה ארגנטינה את המונדיאל וגם זכתה בו. קמפס קיבל את החולצה מספר 10, רמז לתפקיד המרכזי אותו מילא בנבחרת והוביל את ארגנטינה לזכייה היסטורית בגביע העולמי. הוא סיים את הטורניר כמלך השערים עם 6 שערים, שניים מהם במשחק הגמר מול נבחרת הולנד, וזכה גם בתואר השחקן המצטיין של הטורניר.
קריירת אימון וכיום

לאחר פרישתו ממשחק ניסה קמפס קריירת אימון קצרה. הוא הוביל את דה סטרונגסט הבוליביאנית לזכייה באליפות ב-1999, התואר היחיד בו זכה כמאמן. כיום משמש קמפס כפרשן כדורגל עבור רשת ESPN.
לקראת קופה אמריקה 2011 שופץ האצטדיון האולימפי של קורדובה, שנקרא בעבר אצטדיון שאטו קררס, ושמו הוחלף לאצטדיון מריו אלברטו קמפס. קמפס היה הראשון שהבקיע שער באצטדיון זה, במשחק הכנה של נבחרת ארגנטינה לקראת מונדיאל 1978.
תארים

הגביע הספרדי: 1979
גביע המחזיקות: 1980
הסופר קאפ האירופי: 1980
אליפות ארגנטינה: 1981
גביע העולם: 1978
תואר הפיצ'יצ'י (2): 1976/77, 1977/78
כדור הזהב של המונדיאל: 1978
נעל הזהב של המונדיאל: 1978 (6 שערים)
הנבחרת המצטיינת של המונדיאל: 1978
כדורגלן השנה באמריקה הדרומית: 1978
כדורגלן השנה בארגנטינה: 1978
אנדרה דראמונד

| --- | --- |

דראמונד במדי הפילדלפיה 76' בשנת 2022
 לידה:  10 באוגוסט 1993 (בן 31) מאונט ורנון שבארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.11 מטר
 מספר:  3
 מכללה:  אוניברסיטת קונטיקט
 דראפט:  בחירה תשיעית, 2012 דטרויט פיסטונס
 קבוצות כשחקן
 2012–2020 2020–2021  2021 2021–2022 2022 2022–2024 2024–:  דטרויט פיסטונס קליבלנד קאבלירס לוס אנג'לס לייקרס פילדלפיה 76' ברוקלין נטס  שיקגו בולס פילדלפיה 76'
 הישגים כשחקן
 חמישיית העונה השלישית (2016)   2 בחירות למשחק האולסטאר (2016, 2018)   חמישיית הרוקיז השנייה (2013)
אנדרה ג'מאל דראמונד (באנגלית: Andre Jamal Drummond; נולד ב-10 באוגוסט 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר, בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA.
ראשית חייו

דראמונד החל את הקריירה במדי קבוצת הכדורסל של בית הספר התיכון "Capital Preparatory Magnet" בעיר הארטפורד שבקונטיקט. הוא שיחק בקבוצה שנתיים, בהם תרם ממוצעים של 16.4 נקודות, 14.2 ריבאונדים, 3.6 חטיפות ו-6.8 חסימות כדור למשחק.
לאחר שנתיים בהראטפורד, עבר דראמונד לתיכון על שם תומאס מור בעיר אוקדייל שבקונטיקט. דראמונד הוביל בעונתו האחרונה את קבוצת הכדורסל לאליפות המדינה, נחשב לאחד הסנטרים הטובים ביותר בכדורסל התיכונים בארצות הברית, ודורג שני בין שחקני התיכון של ארצות הברית בגיוסים לקבוצות המכללות.
ראשית חייו > קריירת מכללות

עם סיום לימודיו התיכוניים החל ללמוד באוניברסיטת קונטיקט, ושיחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המשחקת בחטיבת ביג איסט של ה-NCAA. הוא שותף ב-34 משחקיה של קבוצתו, ותרם ממוצעים של 10.0 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-2.7 חסימות כדור למשחק, אך קלע ב-29.5% בלבד מקו העונשין. הוא סייע לקבוצתו להעפיל עד לשלב רבע-גמר אליפות החטיבה, ולסיבוב הראשון של טורניר אליפות המכללות.
קריירת ה-NBA > דטרויט פיסטונס

לאחר עונה אחת בלבד בליגת המכללות, הודיע דראמונד כי יעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA. על אף שבראשית קריירת המכללות שלו צפו פרשני כדורסל שדראמונד ייבחר בבחירה הראשונה בדראפט, חששות מיכולתו לקלוע מקו העונשין וממשחק ההתקפה שלו הורידו אותו עד לבחירה התשיעית, בה נבחר על ידי דטרויט פיסטונס.
בעונת הרוקי עלה דראמונד מהספסל כמחליפו של גרג מונרו. הוא שותף ב-60 משחקים בהם שיחק בממוצע 20.7 דקות למשחק, ותרם 7.9 נקודות ו-7.6 ריבאונדים. דטרויט, שניצחה 29 משחקים בלבד מול 53 הפסדים, לא הצליחה להעפיל בסיום העונה למשחקי הפלייאוף, אולם דראמונד, שהציג יכולת טובה, נבחר בסיום העונה לחמישיית הרוקיז השנייה.
לקראת עונת 2013/2014 עזב ג'ייסון מקסייל את הקבוצה, ובדטרויט החליט לבנות את הקבוצה סביב דראמונד לטווח הארוך. לצוות המקצועי של הקבוצה הצטרף ראשיד וולאס, במטרה לסייע לדראמונד לפתח את יכולותיו. הוא רשם במהלך העונה שיא קריירה של 20 ריבאונדים במשחק מול ניו אורלינס פליקנס, השתתף במשחק הרוקיז, בו קבע שיא עם 25 ריבאונדים, עליהם הוסיף 30 נקודות ונבחר לשחקן המצטיין של משחק הראווה. הוא קבע במהלך העונה שיא קריירה כשקלע 31 נקודות מול פילדלפיה 76', משחק בו הוסיף גם שיא קריירה של שש חטיפות, ומול שיקגו בולס קבע שיא קריירה נוסף כשקטף 26 ריבאונדים. הוא סיים את העונה עם 13.2 נקודות למשחק, והוסיף 13.2 ריבאונדים, שני בליגה רק לדיאנדרה ג'ורדן.
קריירת ה-NBA > קליבלנד קאבלירס

בפברואר 2020 הועבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לג'ון הנסון וברנדון נייט. ב-26 במרץ 2021, לאחר 33 משחקים עם הקאבלירס, שוחרר מהקבוצה.
קריירת ה-NBA > לוס אנג'לס לייקרס

יומיים לאחר שחרורו מקליבלנד, ב-28 במרץ 2021, חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס.
קריירת ה-NBA > פילדלפיה 76'

באוגוסט 2021 חתם דראמונד על חוזה בפילדלפיה 76'.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת ה-NCAA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהשלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011/2012 | קונטיקט | 34 | 30 | 28.4 | 0.538 | 0.000 | 0.295 | 7.6 | 0.4 | 0.8 | 2.7 | 10.0 |
| קריירה |  | 34 | 30 | 28.4 | 0.538 | 0.000 | 0.295 | 7.6 | 0.4 | 0.8 | 2.7 | 10.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012/2013 | דטרויט | 60 | 10 | 20.7 | 0.608 | 0.500 | 0.371 | 7.6 | 0.5 | 1.0 | 1.6 | 7.9 |
| 2013/2014 | דטרויט | 81 | 81 | 32.3 | 0.623 | 0.000 | 0.418 | 13.2 | 0.4 | 1.2 | 1.6 | 13.5 |
| 2014/2015 | דטרויט | 82 | 82 | 30.5 | 0.514 | 0.000 | 0.389 | 13.5 | 0.7 | 0.9 | 1.9 | 13.8 |
| 2015/2016 | דטרויט | 81 | 81 | 32.9 | 0.521 | 0.333 | 0.355 | 14.8 | 0.8 | 1.5 | 1.4 | 16.2 |
| 2016/2017 | דטרויט | 81 | 81 | 29.7 | 0.530 | 0.286 | 0.386 | 13.8 | 1.1 | 1.5 | 1.1 | 13.6 |
| 2017/2018 | דטרויט | 78 | 78 | 33.7 | 0.529 | 0.000 | 0.605 | 16.0 | 3.0 | 1.5 | 1.6 | 15.0 |
| 2018/2019 | דטרויט | 79 | 79 | 33.5 | 0.533 | 0.132 | 0.590 | 15.6 | 1.4 | 1.7 | 1.7 | 17.3 |
| 2019/2020 | דטרויט | 49 | 48 | 33.8 | 0.530 | 0.048 | 0.584 | 15.8 | 2.8 | 2.0 | 1.7 | 17.8 |
| 2019/2020 | קליבלנד | 8 | 8 | 28.1 | 0.552 | 0.286 | 0.513 | 11.1 | 1.8 | 1.5 | 1.4 | 17.5 |
| 2020/2021 | קליבלנד | 25 | 25 | 28.9 | 0.474 | 0.000 | 0.597 | 13.5 | 2.6 | 1.6 | 1.2 | 17.5 |
| 2020/2021 | לייקרס | 21 | 21 | 24.8 | 0.531 | 0.000 | 0.605 | 10.2 | 1.4 | 1.1 | 1.0 | 11.9 |
| 2021/2022 | פילדלפיה | 49 | 12 | 18.4 | 0.538 | 0.000 | 0.512 | 8.8 | 2.0 | 1.1 | 0.9 | 6.1 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 24 | 24 | 22.3 | 0.610 | 0.000 | 0.537 | 10.3 | 1.4 | 0.9 | 1.0 | 11.8 |
| 2022/2023 | שיקגו | 67 | 0 | 12.7 | 0.606 | 0.000 | 0.536 | 6.6 | 0.5 | 0.7 | 0.4 | 6.0 |
| קריירה |  | 785 | 630 | 28.2 | 0.542 | 0.128 | 0.475 | 12.7 | 1.3 | 1.3 | 1.4 | 13.2 |
| אולסטאר |  | 2 | 0 | 18.0 | 0.833 | 0.000 | 0.000 | 8.0 | 0.0 | 1.0 | 0.5 | 15.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/2016 | דטרויט | 4 | 4 | 32.8 | 0.519 | 0.000 | 0.324 | 9.0 | 0.0 | 0.3 | 1.5 | 16.8 |
| 2018/2019 | דטרויט | 4 | 4 | 31.8 | 0.444 | 0.000 | 0.429 | 13.0 | 2.3 | 1.5 | 1.3 | 14.3 |
| 2020/2021 | לייקרס | 5 | 5 | 21.0 | 0.594 | 0.000 | 0.700 | 11.0 | 0.0 | 0.8 | 0.6 | 9.0 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 4 | 4 | 15.0 | 0.545 | 0.000 | 0.600 | 3.0 | 0.8 | 1.3 | 0.8 | 3.8 |
| קריירה |  | 17 | 17 | 24.9 | 0.510 | 0.000 | 0.429 | 9.1 | 0.7 | 0.9 | 1.0 | 10.8 |
הערות שוליים

↑  Andre Drummond's Basketball Stats
↑  דירוג השחקנים באתר scout.com
↑  יובל שפירא‏, דטריוט פיסטונס: תקועים בצד הדרך, באתר וואלה, 10 באוקטובר 2012
↑  שגיא רפאל‏, דטרויט פיסטונס: ואף על פי כן נוע תנוע, באתר וואלה, 7 באוקטובר 2013
↑  דו"ח המשחק באתר NBA.com
↑  30 נקודות ו-25 ריבאונדים לדראמונד במשחק הצעירים, באתר וואלה, 15 בפברואר 2014
↑  ביוגרפיה באתר NBA.com
↑  NBA Statistics - 2014 באתר ESPN
↑  קליבלנד מצרפת את דראמונד, באתר הקבוצה, 8 בפברואר 2020
| נבחרת ארצות הברית – גביע העולם בכדורסל 2014 (מדליית זהב) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 קרי •  5 תומפסון •  6 רוז •  7 פאריד •  8 גיי •  9 דרוזן •  10 אירווינג (MVP) ‏ •   11 פלאמלי •  12 קאזינס • 13 הארדן •  14 דייוויס • 15 דראמונד • מאמן: ששבסקי |  1  •  2  •  3  •  4 קרי •  5 תומפסון •  6 רוז •  7 פאריד •  8 גיי •  9 דרוזן •  10 אירווינג (MVP) ‏ •   11 פלאמלי •  12 קאזינס • 13 הארדן •  14 דייוויס • 15 דראמונד • מאמן: ששבסקי | ארצות הברית |
מריאן רייבסקי

| --- | --- |

רייבסקי במדי הצבא הפולני בבריטניה בין השנים 1943–1944
 לידה:  26 באוגוסט 1905 בידגושץ', ממלכת פרוסיה, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  13 בפברואר 1980  (בגיל 74) ורשה, הרפובליקה העממית הפולנית 
 שם לידה:  Marian Adam Rejewski 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  פולין פולין  הממלכה המאוחדת
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן (1929)  אוניברסיטת גטינגן (1930)  High School No. 1 in Bydgoszcz 
 מוסדות:  אוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן (1930–1932)  Cadix (1940–1942)  ביורו שיפרוב (1932–1939)  צבא היבשה הפולני (1943–1946) 
 פרסים והוקרה:  הצלב הגדול של מסדר פולוניה רסטיטוטה (21 ביולי 2000)  קצין במסדר פולוניה רסטיטוטה (12 באוגוסט 1978)  מדליית המלחמה 1939–1945 (יולי 2005)  מדליית כסף להצטיינות בהגנה הלאומית 
 תרומות עיקריות
 השתתף בפענוח צופן האניגמה הגרמני
 
מריאן אדם רייבסקי (בפולנית: Marian Adam Rejewski) ‏ (26 באוגוסט 1905 – 13 בפברואר 1980) היה מתמטיקאי וקריפטוגרף פולני, נודע בזכות עבודתו פורצת הדרך לפיצוח צופן מכונת ה"אניגמה" הגרמנית – ערב מלחמת העולם השנייה – פיצוח שהעניק לצבא בנות הברית (בעיקר לזה של בריטניה) יתרון משמעותי לטובתם, בהמשך המלחמה נגד מדינות הציר ונגד גרמניה הנאצית.
לקריאה נוספת

סיימון סינג, סודות ההצפנה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2003, עמ' 191–207. בעמודים אלו של הספר יש תיאור מפורט כיצד פוצחה האניגמה על ידי מריאן רייבסקי.
טירת סכסון בה שכן ה"ביורו שיפרוב", 1932
קלי אוליניק

קלי טיילר אוליניק (באנגלית: Kelly Tyler Olynyk; נולד ב-19 באפריל 1991) הוא כדורסלן קנדי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת טורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת קנדה בכדורסל.
נעורים וקריירת מכללות

אוליניק נולד ברובע סקרבורו בטורונטו שבקנדה. אביו היה מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת טורונטו ושל נבחרת הנוער הקנדית ואחראי תוכנית הספורט באוניברסיטת תומפסון ריברס בקולומביה הבריטית. אמו עבדה כשופטת כדורסל ובצוות האימון של טורונטו ראפטורס מה-NBA. אוליניק שיחק כדורסל ופוטבול בתיכון בקולומביה הבריטית.
ב-2009 החל ללמוד ולשחק באוניברסיטת גונזגה. הוא לא בלט בשתי העונות הראשונות שלו בקבוצה והחליט לקחת שנת חופש ("רדשירט"), בה הוא מורשה להתאמן בלבד בקבוצה ולא לשחק במשחקים רשמיים של ה-NCAA. הוא שב לשחק ב-2012, היה השחקן הבולט בקבוצה והשיג ממוצע של 17.8 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר בתום העונה לחמישיית השנה ב-NCAA ולשחקן השנה בליגת ה-WCC. גונזגה הייתה מדורגת בסוף העונה הסדירה במקום הראשון בדירוג AP ועם מאזן כללי של 32–3 ו-16–0 בליגת ה-WCC. היא הגיעה באותה שנה עד לשלב השלישי בטורניר אליפות המכללות בכדורסל בו הודחה על ידי ויצ'יטה סטייט. בתום העונה החליט אוליניק להעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה ב-NBA > בוסטון סלטיקס

אוליניק נבחר במקום ה-13 בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA ב-2013 על ידי דאלאס מאבריקס ומיד הועבר בטרייד לבוסטון סלטיקס. בעונתו הראשונה השיג ממוצע של 8.7 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר להשתתף במשחק הכוכבים העולים ובתום העונה נבחר לחמישייה השנייה של הרוקיז ב-NBA. בעונה השנייה רשם אוליניק ממוצע של 10.3 נקודות ו-4.8 ריבאונדים למשחק, הוא נפצע במהלך העונה בקרסולו והחמיץ 18 משחקים רצופים. בסדרת הפלייאוף מול קליבלנד קאבלירס היה מעורב בעימות עם קווין לאב במהלכו נפגע לאב בכתפו, אוליניק הושעה על ידי ה-NBA למשחק אחד, ההשעיה נכנסה לתוקף במשחק הראשון של העונה הסדירה הבאה.
קריירה ב-NBA > מיאמי היט

לקראת עונת 2017/2018 חתם על חוזה ל-4 עונות במיאמי היט, עבור כ-50 מיליון דולר. בעונת 2019/2020 העפיל עם מיאמי למעמד גמר ה-NBA, אולם קבוצתו הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4. אוליניק שותף ב-17 מתוך 21 משחקי הקבוצה בפלייאוף, ותרם 7.6 נקודות ו-4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק.
קריירה ב-NBA > יוסטון רוקטס

ב-25 במרץ 2021, קלי אוליניק הועבר בטרייד ביחד עם אייברי בראדלי ליוסטון רוקטס, בתמורה לוויקטור אולדיפו.
קריירה ב-NBA > דטרויט פיסטונס

באוגוסט 2021 חתם אוליניק על חוזה בדטרויט פיסטונס.
קריירה ב-NBA > יוטה ג'אז

בספטמבר 2022 הועבר אוליניק בטרייד ליוטה ג'אז עבור בויאן בוגדנוביץ'.
נבחרת קנדה

אוליניק היה חבר בסגל נבחרת קנדה עד גיל 18 לאליפות אמריקה שהתקיימה בפורמוסה שבארגנטינה ב-2008 וזכה עמה במדליית ארד. ב-2009 השתתף עם נבחרת קנדה עד גיל 19 באליפות העולם שהתקיימה בניו זילנד וסיים עמה במקום השביעי לאחר הפסד ברבע הגמר לנבחרת ארצות הברית. הוא רשם באליפות ממוצע של 11.2 נקודות ו-8.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-2010 היה חבר בנבחרת הבוגרת של קנדה לאליפות העולם שהתקיימה בטורקיה. הוא השיג באליפות ממוצע של 8.2 נקודות ו-2.8 ריבאונדים ב-4 משחקים בהם שותף. ב-2011 השתתף עם הנבחרת באליפות אמריקה בכדורסל שהתקיימה בארגנטינה. קנדה סיימה שישית ולא העפילה לאליפות העולם. הוא השיג באליפות ממוצע של 6.9 נקודות ו-3.8 ריבאונדים למשחק. באליפות אמריקה בכדורסל 2015 שהתקיימה ב-2015 במקסיקו סיטי היה אחד השחקנים הבולטים בנבחרת יחד עם אנדרו ויגינס וניק סטאוסקאס וסייע לה לזכות במדליית ארד ובהעפלה לטורניר הקדם אולימפי. הוא השיג באליפות ממוצע של 11.9 נקודות ו-7.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
סטטיסטיקות קריירה > בעונה הסדירה ב-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013/2014 | בוסטון | 70 | 9 | 20.0 | 0.466 | 0.351 | 0.811 | 5.2 | 1.6 | 0.5 | 0.4 | 8.7 |
| 2014/2015 | בוסטון | 64 | 13 | 22.2 | 0.475 | 0.349 | 0.684 | 4.7 | 1.7 | 1.0 | 0.6 | 10.3 |
| 2015/2016 | בוסטון | 69 | 8 | 20.2 | 0.455 | 0.405 | 0.750 | 4.1 | 1.5 | 0.8 | 0.5 | 10.0 |
| 2016/2017 | בוסטון | 75 | 6 | 20.5 | 0.512 | 0.354 | 0.732 | 4.8 | 2.0 | 0.6 | 0.4 | 9.0 |
| 2017/2018 | מיאמי | 76 | 22 | 23.4 | 0.497 | 0.379 | 0.770 | 5.7 | 2.7 | 0.8 | 0.5 | 11.5 |
| 2018/2019 | מיאמי | 79 | 36 | 22.9 | 0.463 | 0.354 | 0.822 | 4.7 | 1.8 | 0.7 | 0.5 | 10.0 |
| 2019/2020 | מיאמי | 67 | 9 | 19.4 | 0.462 | 0.406 | 0.860 | 4.6 | 1.7 | 0.7 | 0.3 | 8.2 |
| 2020/2021 | מיאמי | 43 | 38 | 26.9 | 0.431 | 0.317 | 0.775 | 6.1 | 2.1 | 0.9 | 0.6 | 10.0 |
| 2020/2021 | יוסטון | 27 | 24 | 31.1 | 0.545 | 0.392 | 0.835 | 8.4 | 4.1 | 1.4 | 0.6 | 19.0 |
| 2021/2022 | דטרויט | 40 | 1 | 19.1 | 0.448 | 0.336 | 0.775 | 4.4 | 2.8 | 0.8 | 0.5 | 9.1 |
| 2022/2023 | יוטה | 68 | 68 | 28.6 | 0.499 | 0.394 | 0.853 | 6.2 | 3.7 | 0.9 | 0.5 | 12.5 |
| קריירה |  | 678 | 234 | 22.6 | 0.478 | 0.368 | 0.794 | 5.2 | 2.2 | 0.8 | 0.5 | 10.3 |
סטטיסטיקות קריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014/2015 | בוסטון | 4 | 0 | 13.3 | 0.538 | 0.500 | 0.500 | 1.3 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 4.5 |
| 2015/2016 | בוסטון | 4 | 0 | 8.0 | 0.111 | 0.000 | – | 1.0 | 0.8 | 0.3 | 0.0 | 0.5 |
| 2016/2017 | בוסטון | 18 | 2 | 19.2 | 0.512 | 0.319 | 0.733 | 3.2 | 1.9 | 0.7 | 0.8 | 9.2 |
| 2017/2018 | מיאמי | 5 | 0 | 29.2 | 0.477 | 0.421 | 0.700 | 4.6 | 3.8 | 1.4 | 1.2 | 12.8 |
| 2019/2020 | מיאמי | 17 | 0 | 15.2 | 0.474 | 0.347 | 0.821 | 4.6 | 1.1 | 0.2 | 0.5 | 7.6 |
| קריירה |  | 48 | 2 | 17.4 | 0.483 | 0.347 | 0.750 | 3.5 | 1.6 | 0.6 | 0.6 | 7.9 |
הערות שוליים

↑  Smith, Olynyk suspended; Perkins fined, אתר ה-NBA,‏ 27 באפריל 2015
↑  אוליניק סיכם על חוזה במיאמי, באתר NBC,‏ 6 ביולי 2017
↑  פרופיל באתר האליפות
↑  פרופיל באתר האליפות
↑  פרופיל באתר האליפות
אוון מקדונל

| --- | --- |

 לידה:  1974 (בן 50 בערך) גולוויי, אירלנד 
 מדינה:  אירלנד אירלנד
 פרופיל ב-IMDb
 
אוון מקדונל (באנגלית: Owen McDonnell; נולד בשנת 1974) הוא שחקן אירי. תפקידו הידוע ביותר הוא בדמות הגראדה סרג'נט ג'ק דריסקול בסדרת הטלוויזיה "Single-Handed" של רשת RTE.
ביוגרפיה

מקדונל נולד בגולוויי שבאירלנד. הוא למד בבית הספר Central School of Speech and Drama בלונדון, אחרי שעבר לגור בה ב-1996. לפני שהחל להופיע בקולנוע ובטלוויזיה, מקדונל הרבה לשחק בתיאטרון באירלנד ובממלכה המאוחדת.
ב-2003 שיחק מקדונל בסרט הקולנוע "Conspiracy of Silence". הפריצה שלו בקריירה הייתה כשהופיע בדרמה המשטרתית "Single-Handed" של רשת RTÉ. הוא הופיע בכל ארבע העונות של הסדרה, והיה מועמד בשנת 2011 לפרס IFTA. הוא קיבל את התפקיד הראשי בדמות סרג'נט ג'ק דריסקול אחרי שפנתה אליו מנהלת הליהוק מורין יוז. על הבמה הופיע מקדונל במחזה "The Lieutenant of Inishmore" בגולוויי טאון הול.
בטלוויזיה הופיע מקדונל בדרמה "Wild Decembers", בסדרה "ספוקס" של BBC One, בתפקיד אורח בסדרת הפשע "עדות אילמת" גם של BBC One, ובשתי העונות הראשונות של הסדרה "משפחה וצרות אחרות" של ערוץ Sky1.
ב-2014 כיכב מקדונל בתפקיד המפקח פיאצ'רה גרין בסרט בשפה האירית "An Bronntanas" שהוקרן ב-Galway Film Fleadh. הסרט נבחר כמועמד האירי לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2015. הסרט נערך מתוך סדרת טלוויזיה בת חמישה חלקים באותו שם ששודרה ברשת TG4 באוקטובר ובנובמבר אותה שנה.
ב-2015 כיכב מקדונל בסדרה המצליחה "An Klondike" של TG4, מערבון שמתרחש בתקופת בהלת הזהב בקלונדייק. ב-2016 הופיע בסרט "Wrecking the Rising" אודות מסע בזמן שבמהלכו הורגים את פטריק פירס לפני מרידת חג הפסחא, וכן בסרט הקצר "An Béal Bocht"המבוסס על רומן סאטירי מאת פלאן או'בריאן.
ב-2018 החל מקדונל לגלם את ניקו פולסטרי, בעלה של איב (הדמות שמגלמת סנדרה או) בסדרה "להרוג את איב".
ביוגרפיה > חיים אישיים

מקדונל חי בלונדון עם חברתו הבריטית ג'יל.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 |  | Conspiracy of Silence | נואל |  |
| 2007–2010 |  | Single-Handed | סרג'נט ג'ק דריסקול | רשת RTÉ |
| 2008 |  | An Ranger |  | סרט קצר |
| 2009 |  | Wild Decembers | ג'וזף ברנן |  |
| 2009 | ספוקס | Spooks | ואדים רובינוב | עונה שמינית |
| 2009 |  | Rásaí na Gaillimhe | איימון או'קונל |  |
| 2010 |  | Rewind | ברנדן |  |
| 2011 |  | Daybreak | בתפקיד עצמו | רשת ITV |
| 2011–2012 | משפחה וצרות אחרות | Mount Pleasant | ג'ק | עונות 1 ו-2 |
| 2011 |  | The Wright Stuff | בתפקיד עצמו | ערוץ 5 |
| 2012 |  | A Year of Greater Love | ניל | סרט טלוויזיה |
| 2012 |  | Saving the Titanic | תומאס דילון | סרט טלוויזיה |
| 2013 |  | A Terrible Beauty... | נד דאלי | סרט טלוויזיה |
| 2013 |  | Ghost Train | מייקל | סרט קצר |
| 2013 |  | Made in Belfast | סמית' |  |
| 2013 |  | Scéal | מוריס | סרט טלוויזיה קצר |
| 2014 |  | The Question | ד"ר פיאלן | סרט קצר |
| 2014 | עדות אילמת | Silent Witness | ריאן הודג'סון | בפרק "Fraternity" |
| 2014 |  | An Bronntanas | המפקח פיאצ'רה גרין | סדרת טלוויזיה |
| 2014 |  | Swung | דייוויד | סרטי סיגמה |
| 2015 |  | An Klondike | טום קונולי |  |
| 2016 |  | My Mother and Other Strangers | מייקל קוֹין |  |
| 2017 | פאולה | Paula | מקארתור |  |
| 2018 | להרוג את איב | Killing Eve | ניקו פולסטרי | BBC America |
| 2018 | נשים על הקצה | Women on the Verge | שון | סדרת טלוויזיה |
| 2021 | המפרץ | The Bay | פרנק מרסר | 3 פרקים |
| 2021 |  | Three Families | מארק ריאן | מיני-סדרה |
| 2024 | בלש אמיתי | True Detective | ריימונד קלארק | 3 פרקים |
| TBA | תקוות גדולות | Great Expectations | ג'ו | מיני-סדרה עתידית של BBC ו-FX Networks |