stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרוקטוז 2,6-ביספוספט
סינתזה ורגולציה בתא > גלוקגון ואנסולין

אחת הדרכים לווסת את זרחון האנזימים השולטים על כמויות פרוקטוז 2,6 ביספופאט היא על ידי ההורמון גלוקגון. הורמון זה מופרש כאשר יש ירידה ברמות הגלוקוז בדם, מעלה את רמת ה-cAMP. רמות גבוהות של cAMP מגבירות את פעילות ההורמון שמזרחן את PFK-2 ואת FBPase-2. כתוצאה מהזרחון FBPase-2 נהיה יותר פעיל ולכן ריכוז F26BP פוחת. הפחתה זו מניעה את תהליכי הגלוקונאוגנזה בכבד, ומעכבת פירוק סוכר בתהליך הגליקוליזה. מנגד פועל גם ההורמון אינסולין, שמשפיע בצורה הפוכה על ריכוזי F26BP. אינסולין מעלה את רמת האקטיביות של האנזים שמסיר את קבוצת הזרחה מ PFK-2 ומ FBPase-2, כתוצאה מכך PFK-2 נהיה פעיל יותר ומזרחן יותר פרוקטוז 6 פוספט. זרחון זה מעלה את רמות F26BP.
ראו גם

מעגל קורי
חמצון בטא
קינטיקת מיכאליס-מנטן
לקריאה נוספת

Lehninger, A. L., Nelson, D. L., Cox, M. M., & Cox, M. M. (2005). Lehninger principles of biochemistry. Macmillan.
בית הכנסת בסמוקוב

| --- | --- |

מבנה בית הכנסת בסמוקוב (2010)
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  צומת הרחובות הנסיך אלכסנדר דוֹנְדוּקוֹב 11 ונֶאוֹפִיט בּוֹזְוֶולִי בעיר העתיקה
 מיקום:  סמוקוב
 מדינה:  בולגריה
 בעלים:  עיריית סמוקוב
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1857–1861 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1861 
 חומרי בנייה:  אבן ועץ מגולף
 מידות
 גובה:  8 מטר
 שטח:  330 מטר מרובע
 קומות:  2
 קואורדינטות:  42°20′34″N 23°33′13″E﻿ / ﻿42.34278°N 23.55361°E﻿ / 42.34278; 23.55361
  (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור בית הכנסת בסמוקוב(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור בית הכנסת בסמוקוב
 
בית הכנסת בסמוקוב היה בית כנסת אשר פעל בעיר סמוקוב בבולגריה מ-1861 ועד ראשית שנות ה-50 של המאה ה-20.
היסטוריה

קהילה יהודית מאורגנת בעיר מתועדת במסמכים עות'מאניים החל משלהי המאה ה-17. בראשית המאה ה-20 נכללה העיר ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בממלכת בולגריה ומנתה כ-1,000 נפשות. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה כ-500 נפשות. לאחר הקמת מדינת ישראל, עלו אליה מרבית יהודי העיר וב-1949 נמנו בסמוקוב 85 יהודים. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים בעיר.
המבנה

בית הכנסת הוקם במימון משפחת אריה, שהגיעה לסמוקוב מווינה, ובנייתו החלה ב-1857. את הבנייה ביצעו פועלים עות'מאנים שנשכרו באדירנה על ידי בני משפחת אריה. ב-1861 נחנך בית הכנסת. שטחו 330 מטר מרובע, גובהו 8 מטרים והיו בו 38 חלונות ובהם ויטראז'ים. בתקרה הפנימית של בית הכנסת הותקן עץ מגולף עם סמלי מגן דוד ונתלו ממנו נברשות. המבנה ניצב במרכזה של השכונה היהודית בסמוקוב אשר הוקמה ב-1813. בית הכנסת פעל עד ראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 וננטש. ב-1962 שופץ ושוקם המבנה על ידי משרד התרבות הבולגרי. ב-1965 הוכרז המבנה אתר מורשת בולגרי ותוכנן להפוך אותו לאולם קונצרטים. ב-1975 פרצה במקום שרפה, שהחריבה את המבנה. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 הוחל בשיפוץ נוסף, שלא הושלם בשל בעיות תקציב. באפריל 2018 חתם ארגון "שלום", ארגון הגג של יהודי בולגריה, על הסכם עם עיריית סמוקוב ובו הועבר מבנה בית הכנסת בעיר לרשות העירייה, וזאת לצורך שיפוצו.
הערות שוליים

↑  חיים קשלס, "דורות הראשונים", בתוך אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים: 1967, עמ' 65.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה - כרך ד', מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 296.
↑  חיים חדשים לבית הכנסת בעיר סמוקוב, באתר "כולנו בולגרים".
↑  .Dimana Trankova, Anthony Georgieff, A Guide to Jewish Bulgaria, Vagabond Media Ltd, 2011, ISBN 9549230635, pages 145-149.
הכתובת מעל הכניסה בבית הכנסת (2019)
פיגוע הירי בצ'ארלסטון (2015)

| --- | --- |

 תאריך:  17 ביוני 2015 
 מקום:  הכנסייה האפריקנית מתודיסטית אפיסקופלית עמנואל 
 קואורדינטות:  32°47′15″N 79°55′59″W﻿ / ﻿32.7874°N 79.9331°W﻿ / 32.7874; -79.9331
 סוג:  פשע שנאה, ירי המוני 
 נשק:  Glock 41 
 הרוגים:  9 
 פצועים:  1 
 מבצע:  דילן רוף 
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מקום הפיגוע(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מקום הפיגוע(למפת קרוליינה הדרומית רגילה) צ'ארלסטון קולומביה רוק היל גרינוויל פלורנס מירטל ביץ' קרוליינה הצפונית ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטימקום הפיגוע(למפת קרוליינה הדרומית מוגדלת) צ'ארלסטון קולומביה רוק היל גרינוויל פלורנס מירטל ביץ' קרוליינה הצפונית ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטימקום הפיגוע
 
כנסיית עמנואל
פיגוע הירי בכנסייה האפריקנית מתודיסטית אפיסקופלית עמנואל בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, ארצות הברית התרחש ב-17 ביוני 2015 בשעות הערב, במהלך שיעור תנ"ך. בפיגוע נהרגו תשעה בני אדם, ובהם הכומר הראשי בכנסייה. הרוצח זוהה על ידי הרשויות כדילן רוף, ונתפס יום לאחר האירוע בשלבי (אנ'), קרוליינה הצפונית. בינואר 2017 נגזר על רוף עונש מוות בגין פשע שנאה הכולל רצח.
האירוע

בעת שיעור תנ"ך שנערך בכנסייה האפריקנית המתודיסטית-אפיסקופלית "עמנואל" במרכז העיר צ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, נפתחה אש לעבר הלומדים, ותשעה בני אדם נהרגו. מיד לאחר המעשה נמסר כי המשטרה המקומית מחפשת אחרי גבר לבן, שחשוד כמי שביצע את הרצח. עדת ראייה מסרה למשטרה כי הרוצח אמר לה שהוא משאיר אותה בחיים, כדי שתוכל לספר את אשר התרחש.
בין ההרוגים בתקרית, היה הכומר הראשי של הכנסייה, קלמנטה פינקני, חבר המפלגה הדמוקרטית ששימש כחבר הסנאט של קרוליינה הדרומית מטעם המחוז ה-45 של המדינה במשך 15 שנים (2000–2015), ובעברו היה חבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית.
הערות שוליים

↑  יצחק בן-חורין, "אנסתם את נשותינו". נעצר החשוד בירי, באתר ynet, 18 ביוני 2015
↑  Dylann Roof sentenced to death for Charleston church massacre, באתר The Globe and Mail, ‏10 בינואר 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בנימין שטמפפר

בנימין שטמפפר עם אביו שלמה שטמפפר ב"פרדס שטמפפר" בפתח תקווה, שנות השלושים
בנימין שטמפפר (1905 – 25 באפריל 1974) היה ממייסדי נתניה והמוכתר הראשון שלה.
ביוגרפיה

שטמפפר (עברת את שמו לצעדי) נולד בפתח תקווה לשלמה יצחק שטמפפר, שהיה ראש העיר הראשון של פתח תקווה. למד בבית הספר הדתי המקומי, ולאחר מכן בישיבת עץ חיים בירושלים. למד גם באוניברסיטה העברית בירושלים. שירת בהגנה.
במשך תקופה היה מזכיר ארגון ההתיישבות בני בנימין. היה בין הפעילים לגאולת אדמות נתניה ונמנה עם מייסדי העיר. שימש כמוכתר הראשון של נתניה. היה מזכיר הוועד וראש הוועד בפועל של העיר בימיה הראשונים.
בניו הם שמעון-אשר ואליהו שטמפפר. אחד מחתניו הוא יוסף דור, שהיה ממונה על החינוך הלא-מוכר במשרד החינוך ומשורר.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296520505171  ISNI: 0000 0000 6977 1939  VIAF: 97404627   WorldCat (עם VIAF): 97404627 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנסיסקו קרבחאל

ערך זה עוסק בנשיא מקסיקו ה-36. אם התכוונתם לפרנסיסקו אנריקס קרבחאל, נשיאה היהודי של הרפובליקה הדומיניקנית, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1870 סן פרנסיסקו דה קמפצ'ה, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 פטירה:  20 בספטמבר 1932 (בגיל 61) מקסיקו סיטי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מדינה:  מקסיקו 
 תפקיד:  נשיא מקסיקו (15 ביולי 1914–13 באוגוסט 1914)  מזכיר החוץ המקסיקני  שר חוץ 
 מפלגה:  פוליטיקאי עצמאי 
 
פרנסיסקו סבסטיאן קרבחאל (בספרדית: Francisco Sebastián Carvajal y Gual; ‏9 בדצמבר 1870 - 20 בספטמבר 1932) היה עורך דין ופוליטיקאי מקסיקני ששימש במשך פחות מחודש כנשיאה ה-36 של מקסיקו.
ביוגרפיה

נולד בקמפצ'ה ולמד משפטים. הוא כיהן במשרות רמות בממשל הנשיא פורפיריו דיאס, והיה נציגו של דיאס לשיחות השלום עם המורדים במהלך המהפכה המקסיקנית. בשנת 1913 לאחר רצח פרנסיסקו מדרו ותפיסת השלטון בידי ויקטוריאנו ורטה, מינה אותו ורטה לעמוד בראש מערכת המשפט המקסיקנית וב-10 ביולי 1914 התמנה כשר החוץ בממשלת ורטה.
חמשה ימים בלבד לאחר מינויו כשר החוץ התפטר ורטה מהנשיאות בשל מהלכיהם של הגנרלים המהפכניים ובראשם ונוסטיאנו קאראנסה, הוכרזו בחירות כלליות וקרבחאל הוכרז אוטומטית כנשיא מקסיקו למשך החודש הקרוב לפי החוקה. ב-13 באוגוסט כבר עזב את משרדו וב-20 באוגוסט הושבע לתפקיד קאראנסה כמפקד המהפכה של מקסיקו.
לאחר החלפת השלטון היגר קרבחאל לארצות הברית, שם התגורר בניו אורלינס הוא נישא ללואיז מרטין ונולד להם ילד אחד באוקטובר 1918. ב-1922 שב למקסיקו סיטי והמשיך לעסוק בעריכת דין עד פטירתו ב-20 בספטמבר 1932.
ג'יימס בולוור

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1794 נורפוק, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  11 ביוני 1879 (בגיל 85) 
 מקום לימודים:  ג'יזס קולג', קיימברידג' 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אסכולת נוריץ' 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה הלינאית של לונדון 
 
הכומר ג'יימס בולוור (באנגלית: James Bulwer‏; 21 במרץ 1794 – 11 ביוני 1879) היה אספן, חוקר טבע, אמן וקונכולוג אנגלי. הוא היה חבר קרוב ופטרון של ג'ון סל קוטמן. הוא היה חבר בבית הספר לציירים באסכולת נוריץ'.
ביוגרפיה

בולוור נולד באיילשאם בנורפוק, בנם של ג'יימס בולוור ומרי סימן, והוטבל על ידי הוריו ב־23 במרץ 1794, בכנסיית הקהילה של העיר. הוא למד במכללת ישו בקיימברידג'. בתקופת שהותו בקיימברידג' הוא לקח שיעורי רישום מאמן הנוף המפורסם ג'ון סל קוטמן והפך לעמית של אגודה לטבע בשל התעניינותו ברכיכות.
בשנת 1818 הוא עלה בדרגות בהיררכיה של הכנסייה. הוא עבר מדבלין, לבריסטול בשנת 1831 ולסנט ג'יימס, פיקדילי בשנת 1833. הוא בילה כמה חורפים בנסיעות בספרד, פורטוגל ובאיי מדיירה, לפעמים בחברת הפילוסוף והנוסע אלפרד ליאל.
באביב 1825 אסף בולוור ציפור ים לא ידועה באיי מדיירה. שבשנת 1828 קיבלה את השם על שמו.
בולוור עזב את לונדון בשנת 1839 וחזר לנורפוק, והפך לכומר של בליקלינג הול ומאוחר יותר של הונוורת'.
הוא חידש את היכרותו עם ג'ון סל קוטמן כאשר בניו למדו בבית הספר וכמה משרטוטיו של ספרד ומדיירה עוררו השראה לציורי צבעי המים של קוטמן.
בנו ג'יימס רדפורד בולוור הפך לעורך דין וחבר פרלמנט וגם שיחק בקריקט ממדרגה ראשונה.
גלריה

קתדרלה במדירה
פונחל, מדירה
טירת הפיסגה
פורטו סנטו
הערות שוליים

↑  Moore, Andrew W. (1985). The Norwich School of Artists. HMSO/Norwich Museums Service.
↑  "Bulwer, James (BLWR814J)"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6704 8579  LCCN: nr97000138  RKD: 14018  ULAN: 500031172  VIAF: 24503533   WorldCat (עם VIAF): 24503533
פיגוע הירי בפריז

| --- | --- |
 תאריך:  23 בדצמבר 2022
 מקום:  צרפת פריז, צרפת
 קואורדינטות:  48°52′19″N 2°21′06″E﻿ / ﻿48.871944444444°N 2.3516666666667°E﻿ / 48.871944444444; 2.3516666666667
 סוג:  פיגוע ירי
 הרוגים:  3
 פצועים:  4 (כולל המפגע)
 מבצע:  William Malet 
 מספר מפגעים:  1
 he
 
פיגוע הירי בפריז הוא פיגוע ירי שהתרחש ב-23 בדצמבר 2022, כאשר אדם בן 69, גמלאי של SNCF, פתח באש במרכז של הקהילה הכורדית ברובע העשירי של פריז, והרג שלושה אנשים ופצע שלושה.
הפיגוע

ב-23 בדצמבר 2022 נכנס אדם למרכז תרבות כורדי ברובע העשירי של פריז ופתח באש לעבר הנוכחים, שלושה אנשים נהרגו ושלושה נפצעו.
לפי סוכנות הידיעות הצרפתית היורה ירה בין שבע לשמונה יריות.
תגובה

במהלך ביקורו של דרמנין בזירת הפשע, בשל פיגוע הירי, כורדים החלו להפגין, להתעמת עם המשטרה ולהשליך חפצים. המשטרה התעמתה עם המפגינים, וירתה לעברם גז מדמיע.
נפתחה חקירה שמופקדת בידי החטיבה הפלילית של ה-DRPJ.
ב-24 בדצמבר 2022 שוחרר החשוד ממעצר המשטרה והועבר להערכה פסיכיאטרית.
הערות שוליים

↑  "Paris shooting: Three dead and several injured in attack". BBC News (באנגלית בריטית). 2022-12-23. נבדק ב-2022-12-24.
↑  ירי במרכז פריז: 3 בני הקהילה הכורדית נהרגו ו-3 נוספים נפצעו, באתר וואלה, 23 בדצמבר 2022
↑  Xiaofei Xu,Niamh Kennedy,Joseph Ataman,Mohammed Tawfeeq, Police fire teargas to quell protesters at site of deadly Paris shooting, CNN, ‏2022-12-23 (באנגלית)
↑  Fusillade mortelle à Paris : une enquête ouverte pour assassinat, homicides volontaires et violences aggravées, www.lunion.fr, ‏2022-12-23 (בצרפתית)
↑  Paris : ce que l'on sait de l'attaque dans le 10e arrondissement, qui a fait trois morts et que le parquet a qualifiée de raciste, Franceinfo, ‏2022-12-23 (ב־)
↑  Fusillade à Paris : le suspect transféré en psychiatrie, sa garde à vue levée, ladepeche.fr (בצרפתית)
בית הספר הניסויי אביחיל

| --- | --- |

 בית ספר יסודי
 תקופת הפעילות:  1933–הווה (כ־91 שנים) 
 תלמידים
 :  380 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°20′45″N 34°52′10″E﻿ / ﻿32.345969°N 34.869418°E﻿ / 32.345969; 34.869418
 avichail.tik-tak.net
  (למפת נתניה מוגדלת) בית הספר הניסויי אביחיל(למפת נתניה רגילה) בית הספר הניסויי אביחיל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הספר הניסויי אביחיל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הספר הניסויי אביחיל
 
חצר בית הספר ומבנה חדר המורים וההנהלה
בית הספר הניסויי "אביחיל" הוא בית ספר יסודי ממלכתי ייחודי במושב אביחיל, המועצה האזורית עמק חפר.
היסטוריה

בית הספר הוקם בשנת 1933, שנה לאחר ייסוד מושב אביחיל, וכלל כיתה אחת עבור בני כל הגילים שמספרם היה מצומצם באותה עת. עם השנים התרחב ונבנו מבנים נוספים; מספר השכבות בבית הספר עמד על שמונה (עד כיתה ח') ובהמשך הופחת לשש בלבד (עד כיתה ו'). במהלך השנים שימש בית הספר את ילדי מושב אביחיל ואת ילדי היישובים הסמוכים, בהם: חבצלת השרון, שושנת העמקים וצוקי ים. כן למדו בו תלמידים מנתניה, רובם ילדים שהתגוררו בסמוך לבית הספר הגובל ברחוב עמק חפר בנתניה. בשנות התשעים קלט בית הספר אוכלוסיית עולים גדולה מאתרי הקרוואנים "חצרות חפר" ו"חצר בארותיים", עד כדי 40% מהתלמידים. בשנת 2011 החלו להצטרף לבית הספר ילדי קיבוץ העוגן.
בחודש אוקטובר 2008 זכה בית הספר ב"פרס קורצ'אק".
בספטמבר 2010 הוכר על ידי משרד החינוך כמרכז הפצה למוסדות חינוך בכל הארץ.
כיום לומדים בבית הספר "אביחיל" כ-330 תלמידים והוא הפך לבית ספר אזורי. מנהל בית הספר כיום הוא אלי ארביב.
בחצר בית הספר נמצא קברו של יוסף בנימיני, מראשוני אביחיל, שנרצח במקום זה בשנת 1933. ליד הקבר נמצאת אנדרטה מעמוד שיש ועליו מנורה - סמל הגדודים העבריים במלחמת העולם הראשונה.
הקבר והאנדרטה של יוסף בנימיני בחצר בית הספר הניסויי באביחיל
פטר הרביעי, קיסר בולגריה

פטר הרביעי, או תאודור פטר לבית אסן, (בבולגרית: Петър IV Теодор), היה הצאר הראשון של האימפריה הבולגרית השנייה, לאחר שחרורה מ 167 שנות כיבוש על ידי האימפריה הביזנטית. שנת לידתו ושמות הוריו אינם ידועים ועל מוצאו נתון ויכוח בין מצדדי הנרטיב ההיסטורי הבולגרי, הטוענים שהוא מבולגריה ההיסטורית, לבין מצדדי הנרטיב הרומני הטוענים שהוא מוולאכיה. ההיסטוריון בן התקופה ניקטאס כוניאטס, טוען שפטר ואחיו איוון אסן הראשון, נולדו בחבל מואסיה, שהיה נתון לשליטת האימפריה הביזנטית ומוצא המשפחה הוא קומני. פטר היה הבכור מבין ארבעה אחים ושתי אחיות.
המרד כנגד האימפריה הביזנטית

משנת 1018, מועד נפילת האימפריה הראשונה ובמשך 167 שנים, נתונה הייתה בולגריה לשליטת האימפריה הביזנטית. לאחר סדרת קרבות מול ממלכת הונגריה ודספוטט סרביה, נחלש כוחו של צבאה ברחבי הבלקנים והתרופפה במקביל, השליטה המינהלית במחוזות השונים. כך, בשנת 1185, ניצלו האחים איוון אסן ופטר את המצב וארגנו מרד נרחב בשלטון הביזנטי בסיוע ולאכים וקומנים כשפטר מכריז על עצמו כקיסר הבולגרים, תחת השם פטר הרביעי. השם בו בחר יצר קשר אתנוגרפי לשליט פטר הראשון, מתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה, אף על פי שלא היה כל קשר אתני ביניהם. לאחר שנת קרבות, נאלצו הביזנטים להכיר בישות בולגרית עצמאית, כאשר המרד המשיך והתעצם, אף מעבר לנהר הדנובה.
קיסר בולגריה

לאחר שהוכרו כשליטי ישות עצמאית, החלו פטר ואחיו איוון, לשחק במגרש המשחקים הפוליטי של אירופה בעת ההיא. במהלך מסע הצלב השלישי, הציעו את עזרתם הצבאית לקיסר פרידריך ברברוסה מנהיג הצלבנים, אשר יחסיו עם הקיסר הביזנטי לא היו מן המשופרים, בשל חבירתו של האחרון לסלג'וקים ולמוסלמים. בקיץ שנת 1190, לאחר מותו של פרידריך ברברוסה וקריסת המחנה הצלבני הגרמני, הצליח איסאאקיוס אנגלוס השני, הקיסר הביזנטי לחדור ללב השטח הבולגרי ולצור על עיר הבירה טרנובו, אך נאלץ לסגת מפני תגבורת מאסיבית של מיליציות קומניות ובדרכו לקונסטנטינופול, נפל למארב שטמן לו צבאו של איוון אסן. הקיסר נחלץ בעור שיניו, אך צבאו הוכה קשות ושלל ורכוש רב נפלו בידי הבולגרים.
אחריתו

אחיו של פטר, איוון זכה בתהילת הניצחונות הצבאיים כנגד הביזנטים ובלחץ אהדת ההמונים אליו, מינה אותו פטר לקיסר משותף בשנת 1189. איוון אסן מלך מטרנובו והיה המפקד הצבאי העליון בהמשך המאבקים כנגד הביזנטים, בעוד שפטר פרש מבלי לוותר על הכתר, לעיר פרסלב. בשנת 1196, לאחר רציחתו של אחיו, בידי בן דודם איבאנקו, אשר פעל כשכיר חרב של הביזנטים והכריז על עצמו כקיסר, הוביל פטר את הצבא הבולגרי אל עבר טרנובו וצר עליה. איבאנקו נמלט אל פטרוניו הביזנטים ופטר חזר למעמדו כצאר. כהונתו הייתה קצרה ובשנת 1197, נרצח אף הוא בידי גורמי אופוזיציה, מקרב משפחות האצולה ולכס השלטון עלה אחיו הצעיר קאלויאן.
לקריאה נוספת

John V.A. Fine, Jr., The Late Medieval Balkans, Ann Arbor, 1987.
אוסטרוגורסקי, גאורגי אלכסנדרוביץ',  ההיסטוריה של האימפריה הביזנטית, ורשה, 2008.
הערות שוליים

1 2  על פי ניקטאס כוניאטס
↑  History of the Byzantine Empire, A. A. Vasiliev 1935
↑  תורגם מהערך באנגלית
↑  וסילבסקי, תדיאוש, ההיסטוריה של בולגריה, ורשה, 1970.- תורגם מהערכים בפולנית ובולגרית.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אין. האימפריה הביזנטית   1185-1018. השליט העצמאי האחרון פרסיאן השני, שליט האימפריה הבולגרית הראשונה | קיסרי האימפריה הבולגרית השנייה  1190-1185  1197-1196 | הבא: קאלויאן  1207-1197 |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n85354149  VIAF: 26065864   WorldCat (עם VIAF): 26065864
פיגוע הירי בפורט הוד

| --- | --- |

 תאריך:  5 בנובמבר 2009 
 מקום:  פורט הוד 
 קואורדינטות:  31°08′33″N 97°47′47″W﻿ / ﻿31.1425°N 97.79638889°W﻿ / 31.1425; -97.79638889
 סוג:  רצח המוני 
 הרוגים:  13 
 פצועים:  33 
 מבצע:  נידאל חסן 
 he
 
ב-5 בנובמבר 2009, הפסיכיאטר הצבאי המוסלמי רב-סרן נידאל חסן ביצע ירי המוני בבסיס הצבאי פורט הוד (נקרא כיום פורט קאבזוס) אשר במדינת טקסס שבארצות הברית. חסן פתח באש מנשקו האישי במגורי חיילים בבסיס ורצח באופן זה 13 בני אדם ופצע 30 אנשים נוספים. חסן נפגע מירי אנשי המשטרה הצבאית במחנה, ולאחר מכן נעצר. בעקבות הפגיעה חסן שותק מהמותניים ומטה. חסן הואשם ב-13 מקרי רצח וב-28 באוגוסט 2013 המליץ חבר מושבעים בבית משפט צבאי על עונש מוות. חסן נמצא אשם ונידון למוות ב-28 באוגוסט 2013 אך עדיין לא הוצא להורג.
פיגוע הירי בפורט הוד היה פיגוע הירי הקטלני ביותר בבסיס צבאי אמריקאי באותה העת וכמו גם זו הייתה באותה העת מתקפת הטרור הקטלנית ביותר בארצות הברית מאז פיגועי 11 בספטמבר.
מספר ימים לאחר הפיגוע נחשף בתקשורת שה-NSA היה מודע להתכתבות בין חסן לבין האימאם אנוואר אל-עוולקי באמצעות הדואר האלקטרוני, וכי עמיתיו לעבודה של חסן היו מודעים להקצנה האסלאמית הגוברת של חסן לאורך מספר שנים. הכישלון במניעת הפיגוע הוביל לכך שמשרד ההגנה האמריקני וה-FBI ערכו חקירות, והקונגרס קיים שימועים לבחינת הכישלון במניעת הפיגוע.
הממשל האמריקני דחה את הבקשות של הניצולים ושל בני המשפחה של הנרצחים לסווג את הפיגוע כפעולת טרור, או לסווג שהאירוע בוצע מאידאולוגיה איסלמיסטית. בנובמבר 2011, קבוצה של ניצולים ובני משפחה הגישה תביעה נגד הממשל האמריקני בגין רשלנות במניעת הפיגוע, וכמו גם במטרה לאלץ את הממשל האמריקני לסווג את הפיגוע כפעולת טרור. הפנטגון טען מנגד שלא אפשרי להאשים את המפגע בביצוע פעולת טרור במסגרת מערכת המשפט הצבאית וכי אם יעשו זאת הדבר עלול למנוע מהתובעים הצבאיים לקבוע בפסק הדין שחסן אשם.
גלריית תמונות

אקדח FN Five-seven אשר דומה לזה שבו השתמש חסן
גופותיהם של החיילים שנהרגו בפיגוע הירי אשר מועברים באמצעות מטוס צבאי לבסיס חיל האוויר דובר
רס"ן נידאל חסן
ראו גם

ירי המוני בארצות הברית
הטבח בבסיס הצי האמריקני בוושינגטון - מתקפה דומה שבוצעה בבסיס צבאי
פיגוע הירי בסן ברנרדינו (2015)
הערות שוליים

↑  "Soldier Opens Fire at Ft. Hood; 13 Dead". CBS News. 5 בנובמבר 2009. אורכב מ-המקור ב-5 באוקטובר 2013. נבדק ב-31 בינואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rubin, Josh (6 באוגוסט 2013). "'I am the shooter,' Nidal Hasan tells Fort Hood court-martial". CNN. ארכיון מ-28 בספטמבר 2017. נבדק ב-7 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kenber, Billy (28 באוגוסט 2013). "Nidal Hasan sentenced to death for Fort Hood shooting rampage". The Washington Post. ארכיון מ-28 באוגוסט 2013. נבדק ב-22 ביולי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Army reprimands 9 officers in Fort Hood shooting". USA Today. 11 במרץ 2011. ארכיון מ-1 בדצמבר 2011. נבדק ב-23 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Terror act or workplace violence? Hasan trial raises sensitive issue", AP, 2013, ארכיון מ-17 בספטמבר 2013, נבדק ב-11 באוגוסט 2013 {{citation}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581314905171  LCCN: sh2010015418
בית הכנסת בעלי המלאכה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אטרקציה תיירותית 
 מיקום:  רוסטוב על הדון 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1901
 תאריך פתיחה רשמי:  1901 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית 
 קואורדינטות:  47°13′07″N 39°43′03″E﻿ / ﻿47.218611111111°N 39.7175°E﻿ / 47.218611111111; 39.7175
 he
 
בית הכנסת של בעלי המלאכה (ברוסית: Синагога ремесленников) היה בית כנסת בעיר רוסטוב על הדון שבדרום רוסיה. נבנה בשנת 1901, נשרף בשנת 1942.
היסטוריה

היהודים הגיעו לאזור לראשונה מאמצע העשור הראשון של המאה ה-19. בשנת 1836, כאשר חיו בעיר 100 אלף איש, מנתה הקהילה היהודית 73 נפשות. עשור לאחר מכן מנתה הקהילה 289 נפשות. הקהילה היהודית התגבשה בעקבות הגירת יהודים ממערב אוקראינה, בלארוס וליטא שסופחו לרוסיה. על פי חוקי האימפריה הרוסית, לקהילות היהודיות הייתה זכות להחזיק בית תפילה לכל 30 בתים ובית כנסת אחד ל-80 בתים.
ב-1891 נוסדה ברוסטוב על הדון אגודת תפילה יהודית לבעלי מלאכה. לניהול צורכי דת שכרה החברה בשנים 1894–1901 מקום לבית תפילה, שהיה שייך ליורשי י. בשמקובה והיה בית חד-קומתי על בסמטת קאזאנסקי 24 (כיום דרך גזטני 28) בפינת רחוב סטארופוצ'טובה, 121 (כיום: רחוב סטניסלבסקי הקדוש 73).
בשנת 1894 קנה קבלן הבנייה אברם מויסייביץ' גרונימוס אחוזה. בשנת 1901 בנה כאן בניין לבנים לבית התפילה של החברה היהודית לבעלי מלאכה. מידות המבנה 16.75 על 16.25 על 3.35 מטר. השטח הכולל של המקום הוא כ-323 מ"ר. המבנה היה בן שתי קומות עם קצוות ביניים בסגנון גותי. בשנת 1904 תרם גרונימוס את המבנה לחברה היהודית לבעלי מלאכה. ברם, הבניין נשרף בשנת 1905 במהלך הפוגרומים נגד היהודים. לאחר השיפוץ נמשכו שירותי הדת בבניין. בשנת 1913 איפשרה המחלקה לענייני רוח של הממשל במחוז הצבאי של דון לאגודת בעלי המלאכה לקבל את הבניין כתרומה מאברם גרונימוס.
המבנה ניזוק במהלך מלחמת האזרחים, אך אף על פי שפגז פגע בו, המבנה שרד. בשנת 1936 בית תפילה זה היה היחיד שפעל ברוסטוב על הדון ונקרא בית כנסת. ביולי 1942 נשרף המבנה והותיר רק חלקים מהקיר המזרחי. בתום מלחמת העולם השנייה, הבניין לא שופץ. כיום נמצאת במקומו חנות מכולת בשם דובריניה.
מהבניין נשמר תצלום מלפני פרוץ מהפכת אוקטובר.
רבנים

בשנות העשרים היה יהושע-אשל אברהם חיימוביץ' זמסקי רבה של בית האומנות של העדה החסידית. בתקופות שונות היו יושבי ראש הקהילה היהודית י. מ. ללצ'וק, אוגולניקוב ואחרים.
ראו גם

בית הכנסת הכוראלי הראשי (רוסטוב על הדון)
הערות שוליים

↑  "История общины". אורכב מ-המקור ב-2009-09-18. נבדק ב-2022-01-01.
פריראזלומנאיה (אסדת קידוח)

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אסדת קידוח
 דגל הצי:  
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  סבמאש
 תחילת הבנייה:  2010
 הושקה:  2013
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־10 שנים)
 מיקום:  69°15′06″N 57°20′35″E﻿ / ﻿69.25171111°N 57.34296944°E﻿ / 69.25171111; 57.34296944 
 מידות
 הֶדְחֶק:  52,587 טון
 תפוסה:  32,588 טון
 נתונים טכניים
 מהירות:  4 קשר
 גודל הצוות:  200
 
אסדת הקידוח על גבי בול בהנפקת דואר רוסיה (2015)
פריראזלומנאיה (ברוסית: Морская ледостойкая стационарная платформа (МЛСП) «Приразломная») היא אסדת קידוח נפט עמידה לקרח המיועדת לפיתוח שדה הנפט פריראזלומנאיה שבים פצ'ורה.  כיום זו אסדת הקידוח היחידה בעולם שמייצרת נפט על המדף הארקטי הרוסי. האסדה נחנכה באפריל 2014 וב-2017, כבר הפיקה 5 מיליון טונות של נפט ארקטי. הפלטפורמה ממוקמת במרחק 55 ק"מ צפונית לכפר ואראנדיי במחוז הניינץ ובמרחק 320 ק"מ צפונית מזרחית לעיר נריין-מאר.
רישיון לתפעול שדה פריראזלומנאיה נמצא בבעלות חברת Gazprom Neft Shelf LLC (חברת בת של גזפרום נפט). הפלטפורמה נוצרה במיוחד לצורך פיתוח השדה ומבצעת את כל הפעולות הטכנולוגיות הדרושות כולל קידוח בארות, הפקה, אחסנה ומשלוח נפט למכליות, יצירת אנרגיית חום ואנרגיה חשמלית. ייחודה של האסדה הוא היותה לאסדה הראשונה בעולם שמיועדת לייצור פחמימנים על האזור הארקטי בתנאים הקשים של שדות קרח נסחף. הפלטפורמה מתוכננת לפעול בתנאי אקלים קיצוניים, עומדת בדרישות הבטיחות המחמירות ביותר והיא מסוגלת לעמוד בעומסי הקרח המקסימליים.
הערות שוליים

↑  "МЛСП «Приразломная»" (ברוסית). ОАО «ПО «Севмаш». 2010-10-12. ארכיון מ-2012-07-04. נבדק ב-2012-12-15.
↑  הודעה לעיתונות: נפט ראשון נשלח למדף הרוסי הארקטי
↑  הודעה לעיתונות: גזפרום נפט הגדילה את הייצור בשדה פריראזלומנאיה ב-79% במחצית הראשונה של 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בנימין שנל

בנימין שנל (1927 – 29 בינואר 2019) היה ראש העיר ה-2 של קריית ים בין השנים 1981–1989.
ביוגרפיה

בנימין שנל נולד ללאה ואריה (לייב) בשנת 1927 בפולין, הוא שרד את השואה ועלה לארץ ישראל בשנת 1948 עם תנועת הנוער גורדוניה, בה היה חבר. כשעלה ארצה התחיל לעבוד בנמל חיפה ובמקביל התנדב במועצה המקומית של קריית ים ובהסתדרות. לאחר מכן שימש כמנהל הסוכנות היהודית בקריית ים ודאג למציאת פתרונות דיור ותעסוקה לעולים חדשים ובמיוחד לניצולי שואה. בשנותיה הראשונות בקריית ים התגוררה משפחת שנל ב "קמפ", שהיה מחנה צבאי בריטי ואחרי קום המדינה הוסב למעברת עולים.
שנל נפטר ב-29 בינואר 2019, בגיל 92. הוא נקבר בבית העלמין צור שלום בקריית ביאליק.