stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד-2
תיאור

הפרויקט להקמת תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד-2 נכלל בתוכנית ארוכת טווח של התאגיד הלאומי לאנרגיה אטומית רוסאטום. הנחת אבן הפינה התקיימה ב-30 באוגוסט 2007, בהשתתפות יושב ראש הדומה בוריס גריזלוב, ראש התאגיד סרגיי קיריינקו ומושל מחוז לנינגרד ולרי סרדיוקוב.
ב-28 בפברואר 2008 הוכרזה חברת SPbAEP כזוכה במכרז הפתוח לבחירת קבלן להקמת שתי יחידות הכוח הראשונות של לנינגרד-2 וב-14 במרץ נחתם חוזה לתכנון, סקירה, בנייה והזמנה וכולל גם אספקת ציוד, חומרים ומוצרים לתחנה. הפרויקט עומד בדרישות הבטיחות הבינלאומיות המחמירות ומשתמש בארבעה ערוצים פעילים של מערכות בטיחות הכולל מכשור מקומי שנועד לסייע הסרת חום פסיבית מתחת למעטפת הכור במקרה של התחממות יתר ומערכת להסרת חום פסיבית מחוללת אדים.
ההספק החשמלי של כל יחידת כוח מסוג VVER-1200 עומד על 1,198.8 מגה וואט ויכולת החימום היא 250 גיגה קלק"ש. חיי השירות המשוערים של התחנה הם 50–60 שנה. הזמנת יחידת הכוח הראשונה נקבעה לשנת 2015. עם זאת, בשל הביקוש הנמוך לחשמל נדחתה השקת יחידת הכוח לשנת 2018. ב-9 במרץ 2018 הושלם שלב חיבור יחידת הכוח הראשונה לחשמל.
יחידות הכוח

| יחידת כוח | סוג הכורים | הספק> נטו | הספק> ברוטו | תחילת בנייה | חיבור לרשת החשמל | השבתה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לנינגרד 1-2 | VVER-1200/491 | 1,085 מגוואט | 1,187 מגוואט | 10/25/2008 | 03/09/2018 | 2078 (בתכנון) |
| לנינגרד 2-2 | VVER-1200/491 | 1,085 מגוואט | 1,199 מגוואט | 15/04/2010 | 2021 |  |
| לנינגרד 2–3 (בתכנון) | VVER-1200/491 | 1,085 מגוואט | 1,199 מגוואט |  |  |  |
| לנינגרד 2–4 (בתכנון) | VVER-1200/491 | 1,085 מגוואט | 1,199 מגוואט |  |  |  |
ראו גם

תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד
הערות שוליים

↑  "Ленинградская АЭС: энергоблок №1 с реактором ВВЭР-1200 подключен к сети". rosatom.ru. נבדק ב-2018-03-12.
↑  Запуск первого блока ЛАЭС-2 перенесли на год вперед
↑  "Ленинградская АЭС: энергоблок №1 с реактором ВВЭР-1200 подключен к сети". rosatom.ru. נבדק ב-2018-03-12.
↑  Power Reactor Information System of the IAEA: «Russian Federation: Nuclear Power Reactors» (english)
↑  "LENINGRAD 2-1". PRIS (באנגלית). IAEA. נבדק ב-2014-09-25.
↑  "Росатом Госкорпорация «Росатом» Строящиеся АЭС". www.rosatom.ru. נבדק ב-2018-11-10.
תרבות ארכאולוגית

תרבות ארכאולוגית היא מכלול חוזר של סוגים של חפצים, מבנים ומונומנטים מתקופה ואזור ספציפיים שעשויים להוות את שרידי התרבות החומרית של חברה אנושית מסוימת בעבר. הקשר בין הטיפוסים הללו הוא התבוננות אמפירית. הפרשנות שלהם במונחים של קבוצות אתניות או פוליטיות מבוססת על הבנתם של ארכאולוגים. עם זאת, זה נתון לעיתים קרובות לוויכוחים לא פתורים בעולם המדע. מושג התרבות הארכאולוגית הוא יסוד לארכאולוגיה תרבותית-היסטורית.
הרעיון

לקבוצות תרבותיות שונות יש פריטי תרבות חומריים הנבדלים הן מבחינה תפקודית והן מבחינה אסתטית עקב שיטות תרבותיות וחברתיות שונות. מושג זה נכון בקנה מידה רחב ביותר. לדוגמה, הציוד הקשור לחליטת תה משתנה מאוד ברחבי העולם. היחסים החברתיים לתרבות החומרית כוללים לרוב מושגים של זהות ומעמד.
חסידי תאוריית הארכאולוגיה התרבותית-היסטורית משתמשים בתפיסה כדי לטעון שניתן להשתמש בקבוצות של תרבות חומרית כדי להתחקות אחר קבוצות עתיקות של אנשים שהיו או חברות המזהות את עצמן או קבוצות אתניות. תרבות ארכאולוגית היא מכשיר סיווג לסדר נתונים ארכאולוגיים, המתמקד בחפצים כביטוי של תרבות ולא של אנשים. ההגדרה הקלאסית של רעיון זה מגיעה מוויר גורדון צ'יילד:
אנו מוצאים סוגים מסוימים של שרידים - סירים, כלים, קישוטים, טקסי קבורה וצורות בית - חוזרים כל הזמן יחדיו. מכלול כזה של תכונות קשורות נקרא "קבוצה תרבותית" או סתם "תרבות". אנו מניחים שתסביך כזה הוא הביטוי החומרי של מה שהיינו מכנים היום "עם".
המקור באנגלית
We find certain types of remains – pots, implements, ornaments, burial rites and house forms – constantly recurring together. Such a complex of associated traits we shall call a "cultural group" or just a "culture". We assume that such a complex is the material expression of what today we would call "a people".
הרעיון של תרבות ארכאולוגית היה מכריע לקישור הניתוח הטיפולוגי של עדויות ארכאולוגיות למנגנונים שניסו להסביר מדוע הם משתנים עם הזמן. ההסברים המרכזיים שהעדיפו על ידי היסטוריוני התרבות היו התפשטות צורות מקבוצה אחת לאחרת או הגירה של העמים עצמם. דוגמה פשטנית לתהליך עשויה להיות שאם לסוג חרס אחד היו ידיות דומות מאוד לאלו של הסוג השכן אבל הקישוטים על החרס דומים לשכן אחר, הרעיון לשתי התכונות עשוי היה להתפזר מהשכנים. לעומת זאת, אם סוג חרס אחד מחליף פתאום מגוון גדול של סוגי חרס באזור שלם, זה עלול להתפרש כקבוצה חדשה שנודדת פנימה עם הסגנון החדש הזה.
תיכון חדש הרצליה

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 בית ספר תיכון
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־24 שנים) 
 בעלי תפקידים
 באחריות:  עיריית הרצליה
 תלמידים
 :  600 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°09′51″N 34°49′34″E﻿ / ﻿32.164039287613°N 34.826219280224°E﻿ / 32.164039287613; 34.826219280224
 tichonhadash.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) תיכון חדש הרצליה(למפת נתניה רגילה) תיכון חדש הרצליה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיכון חדש הרצליה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיכון חדש הרצליה  he תיכון חדש הרצליהhe תיכון חדש הרצליהמפת  __ הרצליה (in English: Herzliya)  __ כפר שמריהו (in English: Kfar Shmaryahu) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רשפון (in English: Rishpon) (מועצה אזורית חוף השרון (in English: Hof HaSharon Regional Council)) מצפון-מזרח: __ רעננה (in English: Ra'anana) ממזרח: __ גבעת ח"ן (in English: Givat Hen) (מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council)), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מדרום: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ גליל ים (in English: Glil Yam) (מועצה אזורית חוף השרון), __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תיכון חדש הרצליה הוקם בשנת 2000 במבניו של בית הספר "אורט" שפעל באותו המקום, תיכון חדש הרצליה שוכן יחד עם עוד שני בתי-ספר, תיכון "הנדסאים" (שמו הרשמי: "תיכון הנדסאים הרצליה ליד אוניברסיטת ת"א") וחטיבת הביניים "יד גיורא" בקמפוס הרצליה.
נכון לשנת 2019 (שנת הלימוד תשע"ט) לומדים בבית הספר כ-602 תלמידים, בין שכבות י' - יב'.
בבית הספר מסלולי למידה כגון: כיתה עיונית, כיתת מב"ר וכיתת אתגר.
תוכניות מצוינות: כיתת מצוינות, דיפלומטיה ויחסים בינלאומיים, מועדון עמ"ט - עתודה מדעית טכנולוגית.
מגמות על-אזוריות: מדעי המחשב (5 יח"ל), הנדסת תוכנה וסייבר (5 יח"ל). רפואה (5 יח"ל), מערכות בריאות (5 יח"ל). משפטים (2 יח"ל), קרימינולוגיה/פסיכולוגיה (3 יח"ל כל מקצוע).
מגמות נוספות ומקצועות בחירה: מדעים: פיזיקה, כימיה, ביולוגיה (5 יח"ל לכל מקצוע). חינוך גופני בהתמחות מדריכי כושר במרחב הפתוח. מוזיקה (5-10 יח"ל). תקשורת, קולנוע וחברה. מדעי הסביבה - גאוגרפיה (5 יח"ל), ניהול תיירותי – התמחות במלונאות, שפות זרות - ערבית וצרפתית (5 יח"ל לכל מקצוע).
ראו גם

רשימת בוגרי ובוגרות בית הספר
הערות שוליים

↑  שקיפות בחינוך, באתר shkifut.education.gov.il
↑  יח"ל - יחידות לימוד
↑  אודות – תיכון חדש הרצליה, באתר tichonhadash.co.il
תחנת משטרת רמת גן

| --- | --- |

משטרת רמת גן, 2008
 מידע כללי
 סוג:  תחנת משטרה, מצודות טגארט 
 מיקום:  רמת גן 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°05′23″N 34°49′09″E﻿ / ﻿32.089645072791°N 34.819270154648°E﻿ / 32.089645072791; 34.819270154648
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) תחנת משטרת רמת גן(למפת גוש דן רגילה) תחנת משטרת רמת גן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת משטרת רמת גן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת משטרת רמת גן  he תחנת משטרת רמת גןhe תחנת משטרת רמת גןמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
משטרת רמת גן - צד צפוני.
צולם באוגוסט 2020 לאחר שיפוץ המבנה
תחנת משטרת רמת גן היא מצודת טגארט שהוקמה ברמת גן (ברחוב ז'בוטינסקי) בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 ושימשה כתחנה של משטרת המנדט. לאחר הקמת מדינת ישראל הפכה לתחנה של משטרת ישראל: תחנת בני ברק-רמת גן ומרחב דן.
היסטוריה

בניגוד למרבית מצודות טגארט, שנבנו באזורים פתוחים או בשולי הערים, מצודה זו נבנתה בלב רמת גן, על הכביש הראשי שבין תל אביב לפתח תקווה. בשתי פינות נגדיות של המבנה נבנו מגדלי שמירה שבהם חרכי ירי. החלק הפונה לרחוב של המצודה שימש למינהלה והחלק האחורי כלל חדר אוכל, מגורים, ומוסך. כל אחד משני האגפים כלל חצר פנימית.
ב-23 באפריל 1946 הייתה תחנת המשטרה יעד להתקפה של האצ"ל. כוח של האצ"ל נכנס לתחנה עם משאית, לשם שוד של מחסן הנשק של התחנה: מקלעים כבדים, תת-מקלעים,  רובים, מדוכות (מטולי רימונים מוברגים על רובים) וארגזי תחמושת. שלושה מאנשי האצ"ל נהרגו בהתקפה, ורביעי, דב גרונר, נפצע ונפל בשבי, ובהמשך הוצא להורג. יתר הפורצים נמלטו עם המשאית העמוסה והבריטים לא הצליחו לתפוס אותם. מול המשטרה הוקמה האנדרטה לזכר דב גרונר של חנה אורלוף המציגה את "גור אריה יהודה" הקטן הנאבק ב"אריה הבריטי" הגדול. לוחית זיכרון לזכר ההתקפה נמצאת בכניסה למבנה.
בחצר התחנה הוקמה אנדרטה לזכר השוטרת יונה קוממי, שנרצחה בשנת 1965 ברמת גן בעת מילוי תפקידה.
על חלק ממתחם התחנה החלה בשנת 2017 הקמתו של מגדל מגורים בן 34 קומות. כחלק ממיזם זה החל בשנת 2018 תהליך שימור של מבנה התחנה.
פעילות התחנה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  מגדל מגורים במתחם משטרת רמת גן, "נדל"ן קום", 7 בפברואר 2017
↑  עוזי ברק, משטרת מרחב דן עוברת לבני ברק, "כל הזמן", 8 במאי 2018
תות יין צ'יליאני

| תות יין צ'יליאני |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: חמציצאים
משפחה:: אלאוקרפאקיים
סוג:: תות יין
מין:: תות יין צ'יליאני
שם מדעי
 Aristotelia chilensis ‏Stuntz, 1914
תחום תפוצה


תות יין צ'יליאני (שם מדעי: Aristotelia chilensis; מוכר גם כמאקי או כאוכמנית צ'יליאנית), הוא מין של עץ בסוג תות יין שבמשפחת האלאוקרפאקיים (Elaeocarpaceae) המצוי ביערות הגשם הממוזגים באמריקה הדרומית. המין מאכלס בעיקר את צ'ילה (במיוחד ביערות ואלדיביה) ובאזורים הסמוכים בדרום ארגנטינה, והובא גם לספרד ובריטניה. הוא גדל באזורים הרריים של רכס החוף והרי האנדים בגבהים של 2,000-500 מטר מעל פני הים, אך גם בסמוך לחופים. אף על פי שהמין מטופח בדלילות על ידי האדם, בטבע נעשה בו שימוש רב על ידי הילידים הדרום אמריקנים המייצאים אותו למדינות אחרות, והפרי ידוע בסגולות הרפואיות שלו.
מורפולוגיה וביולוגיה

תות היין הצ'יליאני הוא עץ-שיח קטן-בינוני המגיע לגובה של 3 מטר ולקוטר של 5 מטר ונחשב לעץ ירוק-עד. הענפים הם רבים, דקים וגמישים. העלים הירוקים הם עגולים, רחבים ודמויי דיסקית, והם מתקפלים מעט בצדדים כלפי מעלה. יש להם קצוות משוננים המזכירים מסור, והדבר בא לידי ביטוי במיוחד בקצה הארוך והחד של העלה. הגבעולים והפטוטרות של העלה בצבע אדמדם בורדו.
תות היין פורח מנובמבר עד ינואר. הפרחים הם לבנים וקטנים, והם מניבים פירות אכילים קטנים לקראת סוף הקיץ. הפירות שצבעם ארגמן עד סגול או שחור הם בקוטר של 4–6 מילימטר, ומכילים 4–8 זרעים. עץ בגיל שבע שנים מייצר עד 10 ק"ג של פירות יער בשנה. לתותים של העץ יש טעם דומה לאוכמניות, והם מוכרים בשם הספרדי המקומי שלהם - מאקי.
תות היין רגיש למדי לכפור אך סובלני לחשיפה ימית. בית הגידול האופטימלי עבור תות היין הוא אדמה סחוטה היטב עם חשיפה מלאה לקרני השמש, יחד עם צמרות עצים סביבו המספקות הגנה מרוחות קרות הגורמות ליבוש העץ. עקב חשיבות קרני השמש, העץ גדל בעיקר ברמות או במדרונות הרריים הפונים צפונה. כמות המשקעים המינימלית לקיום העץ באזורי בצורת היא עד 800 מילימטר לשנה, והעץ נוכח במיוחד באזורים גשומים עם כמות משקעים גבוהה. הוא לא מסוגל לגדות במקומות שבהם תקופות יובש עולות על חודש.
בשימוש האדם

הפירות של תות היין הצ'יליאני היו נאכלים במשך מאות שנים על ידי האינדיאנים בדרום אמריקה - המפוצ'ה. קלוד גיי ציין בשנת 1844 בספרו "אטלס ההיסטוריה והפוליטיקה של צ'ילה" שהילידים השתמשו במאקי להכין צ'יצה - נוזל שלכאורה העניק ללוחמים סיבולת יוצאת דופן בטרם היציאה לקרב. משערים גם שהמפוצ'ה השתמשו במשך דורות רבים בגבעולים בפירות וביין המופק מהם לרפואה; מהעלים למשל, הכינו חליטה להקל על כאבי גרון, שלשול ובעיות במערכת העיכול וכן כרטייה לעין או להלבשה כתחבושת על פצעים מזוהמים או נגד הצטלקות (ראו גם בהמשך). גם כיום התותים של פרי זה נאכלים כמות שהם או מיובשים, ומשתמשים בהם כתוספי מזון תזונתיים, בעיקר כצבע מאכל. נעשה שימוש בתותים גם ליצור ריבה, מיץ, ומרכיב במזון מעובד או משקאות.
האזור העיקרי בטבע שבו צומח תות היין הצ'יליאני הוא ביערות הממוזגים של צ'ילה. ניתן לציין במיוחד את מחוזות אייסן וקוקימבו שבהם תות היין מכסה שטח של 170,000 דונם. אף על פי שתשואת הפירות הממוצעת לשנה היא 220 ק"ג לכל דונם, התשואה המוערכת של אלפי הדונמים במחוזות הנזכרים היא רק כ-90 טון לשנה עקב הקושי בגישה לאזורים גבוהים ומרחק ההובלה. תות היין הצ'יליאני ננטע בעיקר בגינות פרטיות, ולא ידוע על גידול בהיקף מסחרי; הסיבה לכך היא שרוב הפירות בשוק נאספים מהטבע מאחר שהם נפוצים מאוד - כך שאין עדיין צורך במטעים מסודרים.
התותים נאספים מדצמבר עד מרץ מדי שנה על ידי משפחות, בעיקר מילידי מפוצ'ה שאוספים את הפירות על מורדות הרי האנדים. המסיק כולל הצמדה של מספר ענפי העץ יחדיו וניעורם יחד עד שהתותים נופלים, ולאחר מכן מפרידים את הפירות מהעלים והפטוטרות. הפירות נמכרים בשווקים המקומיים בצ'ילה או מיוצאים למדינות אחרות. בארצות הברית, המחיר לקופסה של 100 גרם תותים הוא 1.50-0.65 דולר.
בניגוד לזרעים אחרים, זרעי תות היין נובטים ללא חשיפה לקור קודם לכן. באזורים שבהם נוכח הכפור, מומלץ לנטוע את תות היין באביב בחממה. ניתן לגדל אותם בתוך סירים הנמצאים בחממה במשך החורף הראשון של הצמח. לאחר החורף, ניתן לנטוע את העץ מחוץ לבית במיקום הסופי שלו. בחורף הראשון שהעץ בחוץ, נדרשת עדיין הגנה עליו מהכפור. על מנת להרבות את העץ, ניתן לחתוך ממנו ענפים באורך של 15–30 ס"מ ולשתול אותם בתוך סירים. לאחר שהענפים משרישים ניתן לנטוע אותם בחוץ בתחילת האביב.
סגולות רפואיות

פירות היער של תות היין הצ'יליאני עשירים מאוד באנתוציאנינים, שהם פיגמנטים סגולים עם פעילות נוגדת חמצון גבוהה מאוד. הפירות מכילים רמות גבוהות של אנתוציאנינים הקרויים Delphinidin ונמצאים גם אצל הסיגל, הדורבנית וענבים, אך תרכובות אלו נמצאות אצל תות היין ברמות גבוהות באופן חריג. תות היין עוקף במדד זה אפילו את דקל האסאי, כשרמות נוגד החמצון של תות היין גבוהות משל האסאי פי 7. מחקר אחד מצא שנוגדי החמצון נמצאים אפילו על העלים של תות היין - מה שמסביר את השימוש בהם על ידי האינדיאנים לרפואה. האנתוציאנינים הספציפיים לעיל מפגינים פעילות אנטי דלקתית חזקה, כך שהם מסייעים להפחית את הסיכון להתרחשות דלקות של מחלות ניווניות. פיגמנטים אלו גם מעכבים את הצמיחה של תאים סרטניים במעי הגס.
התרכובת של הפרי אשר כוללת נוגדי חמצון, מונעת גם את החמצון של הכולסטרול בדם אשר מהווה גורם בהתפתחות מחלות לב וכלי דם (כולל התקף לב, שבץ וטרשת עורקים). צריכה יומית קבועה של פירות או מיץ של תות היין אם כן, תשפיע לטובה על בריאות הגוף. בנוסף, צריכה של הפירות או המיץ גורמת לעלייה משמעותית באינסולין בגוף, ולמעשה מדובר בצמח היעיל ביותר מבחינה זו. המשמעות לכך היא שצריכה של הפרי או המיץ לאחר ארוחה עוזרת לדכא את רמת הסוכר בדם ובכך מונעת היווצרות תאי שומן חדשים. כתוצאה מכך, הפרי יכול לשמש כגורם מועיל באיזון משקל הגוף.
לא ידוע על תופעות לוואי בצריכת הפרי.
השפעה אקולוגית

פירות היער של תות היין הצ'יליאני הם מזון מועדף על ציפורים בסוף הקיץ, והם חלק מתזונת הפודו הדרומי. בעלי החיים שניזונים מהפירות גורמים בעקיפין להפצת הזרעים של העץ המופרשים בצואה או מושלכים על האדמה. כריתת יערות הגשם הממוזגים בצ'ילה מובילה להפחתת אוכלוסיית בעלי החיים ביער, אשר בתורה משפיעה לרעה גם על טווח התפוצה העץ.
רשות היחיד

ערך זה עוסק באחת מרשויות השבת. אם התכוונתם למובנים הלכתיים אחרים של רשות היחיד, ראו .
בהלכה, רשות היחיד, אחת מארבע רשויות השבת, היא בעיקרה שטח סגור המוקף במחיצות, כדוגמת בית או חצר. אסור להוציא מרשות היחיד חפץ או משא לרשות הרבים בשבת, כיוון שזו מלאכת הוצאה מרשות לרשות, שהיא אחת מל"ט מלאכות שבת האסורות מהתורה. מדרבנן אסור גם להוציא חפצים מרשות היחיד לרשות הכרמלית, וכן אסור להוציא חפצים בין רשויות היחיד שונות בבעלות שונה, ללא תיקון עירוב חצרות. כיום נהוג להקיף מקומות מיושבים בעירוב, ההופך אותם לרשות היחיד אחת גדולה, ועל ידי כך מתיר את טלטול החפצים במקום.
הגדרת רשות היחיד

כדי ששטח מסוים יוגדר כרשות היחיד עליו להיות בעל שטח של לפחות ארבעה על ארבעה טפחים (כ-1024 סמ"ר) ולהיות מוקף מכל צדדיו (חוץ מהפתח) במחיצה בגובה עשרה טפחים (כ-80 ס"מ). כמו כן, אפשר שבמקום המחיצה, השטח יהיה מוגבה מעל סביבתו מכל כיווניו בלפחות עשרה טפחים, או שהשטח יהיה עמוק מכל סביבותיו בלפחות עשרה טפחים, ואז השטח יהיה מוגדר כרשות היחיד. (בתנאי ששיפוע ההגבהה או ההעמקה יהיה תלול במידה כזאת שהמרחק בין המקום הנמוך למקום הגבוה 10 טפחים, לא יעלה על 4 אמות). ('תל המתלקט')
שטח המחיצות או ההגבהה אינו נכלל בחישוב שטח ארבעה על ארבעה הטפחים. דוגמאות לרשות היחיד הם תל, מערה, תעלה עמוקה, אוהל, בית וספינה.
הגדרת רשות היחיד > מחיצות רשות היחיד

מדין התורה, די במחיצות מינימליות, העומדות בזוויות הפינות של השטח, כדי שהשטח המוקף ייחשב כרשות היחיד, אף שיש שטח פנוי רחב בין המחיצות העומדות בזווית בפינות השטח (כצורת פסי ביראות), היות שרואים את השטח הפנוי כפתח במחיצה ולא כפרצה הפוסלת את המחיצה. אולם מדרבנן, צריך שלא יהיה שטח פתוח בין המחיצות ברוחב של יותר מי' אמות, אפילו אם הוא משמש לפתח. כמו כן יש צורך שבחישוב הכללי של היקף השטח, שטח המחיצות יהיה גדול מהשטח הפרוץ. ('עומד מרובה על הפרוץ', ראו בהרחבה בערך מחיצה (הלכה))
הגדרת רשות היחיד > רשות היחיד משותפת

למרות שמה, אין הכרח שרשות היחיד תהיה דווקא בבעלות פרטית של אדם אחד. אפשר שרשות היחיד תהיה שטח המשותף לאנשים רבים, כגון חצר, רחוב ומבוי, ואף עיר שלמה המוקפת מכל רוחותיה בחומה ושעריה ננעלים בלילה, יכולה להיות מוגדרת כ'רשות היחיד'. לדוגמה, על ידי הקפת כל העיר בעירוב, נעשית כל העיר רשות היחיד וניתן לטלטל בכולה. אולם כל מקום בו יש בעלות משותפת של אנשים רבים יש לתקן גם באמצעות עירוב חצירות. (ובמבוי באמצעות שיתוף מבואות, ראו בהמשך)
הגדרת רשות היחיד > רשות היחיד בכלים

גם כלים יכולים להיות מוגדרים רשות היחיד, אף שהם ניידים ועשויים לעבור ממקום למקום, ובתנאי שיהיו בעלי שטח של לפחות ארבעה על ארבעה טפחים ובגובה עשרה טפחים. לדוגמה - מקרר ומכונית. אולם שולחן לא יחשב כרשות היחיד, היות שאין לו מחיצות.
איסורי הוצאה ברשות היחיד

מותר לטלטל חפצים ללא הגבלה בכל שטח רשות היחיד, אפילו אם שטחה גדול מאוד. (ברשות היחיד שמשמשת למגורים, לגבי טלטול ברשות יחיד שאינה משמשת למגורים ראו בהמשך)
אסור מהתורה - להוציא חפץ או משא מרשות היחיד לרשות הרבים, וכן אסור להכניס חפץ או משא מרשות הרבים לרשות היחיד.
אסור מדרבנן - להכניס ולהוציא חפץ או משא מרשות היחיד לכרמלית.
מותר - להוציא ולהכניס חפץ או משא מרשות היחיד למקום פטור.
מדין התורה מותר לטלטל מרשות היחיד לרשות היחיד אחרת, אולם מדרבנן, ישנם מקרים בהם צריך לעשות עירובי חצירות על מנת שיהיה מותר לטלטל מרשות היחיד לחברתה.
רשות היחיד גדולה (בשטח גדול יותר מבית סאתיים, כ-1150 מ"ר) שאינה משמשת למגורים - נחשבת מדרבנן לכרמלית, ואסור לטלטל בתוכה יותר מ-4 אמות.
רשות היחיד המוקפת מחיצות משלוש רוחות

מדין התורה, די בכך שרשות היחיד תהיה מוקפת מחיצות משלושה כיוונים על מנת להגדירה כרשות היחיד, אולם מדרבנן כדי שיהיה מותר לטלטל בתוכה כרשות היחיד, עליה להיות מוקפת במחיצות מכל ארבע רוחותיה. אם רשות היחיד אינה מוקפת מארבע רוחותיה, היא הופכת לכרמלית, שבה אסור מדרבנן לטלטל יותר מד' אמות. ולעניין הוצאה לרשות הרבים ממנה, היא נחשבת לרשות היחיד גם כשיש לה רק שלש מחיצות, ואיסור ההוצאה ממנה לרשות הרבים הוא מהתורה, ויש אומרים שכל עוד לא הותקנה לחי ברוח הרביעית, איסור ההוצאה מרשות כזו לרשות הרבים יהיה מדרבנן.
כדי לתקן רשות היחיד כזו אפשר להשתמש בפסי חצר ובצורת הפתח בחצרות, או בלחי, קורה וצורת הפתח במבואות. תיקון זה נקרא תיקון חצרות ומבואות.
טלטול בין רשויות היחיד בבעלות שונה

מדין התורה, מותר לטלטל חפצים ללא הגבלה בין רשויות יחיד שונות, ללא תלות בבעלות עליהם, כגון מבית לבית, מבית לחדר מדרגות או חצר משותפת, ומחצר משותפת למבוי. אולם מדרבנן, נאסר טלטול בין רשויות יחיד בבעלות שונה. סיבת איסור זה הוא כדי למנוע בלבול בין הוצאה מרשות יחיד פרטית לרשות היחיד משותפת, כגון מבית לחצר משותפת, המותרת מהתורה, לבין הוצאה מרשות היחיד פרטית לרשות הרבים, שהיא גם רשות משותפת, שהוצאת חפצים אליה היא איסור מהתורה. בעקבות חשש זה אסרו חכמים כל טלטול בין רשויות היחיד, כולל בין רשויות היחיד פרטיות, כגון בין בית לבית הנמצאים בבעלות שונה, לרבות בין חדרים בבית הנמצאים בבעלות אנשים שונים, וכן בין רשויות היחיד משותפות, כגון מחצר משותפת למבוי.
אולם חכמים התירו את הטלטול בין רשויות היחיד השונות באמצעות תיקון עירוב חצרות ושיתוף מבואות, שמשמעו עירוב ושיתוף כל הדיירים הפרטיים למקום אחד, כך שכל רשויות היחיד הפרטיות נעשות כרשות יחיד אחת משותפת, דבר המתיר את טלטול החפצים ביניהם.
כאשר חכמים אסרו את הטלטול בין רשויות היחיד נפרדות, הם אסרו דווקא טלטול של חפצים שהיו בשעת כניסת שבת בתוך הבתים, ואם לא עירבו - נאסר להוציאם לחצר או לרשות חבירו. אולם לא נאסר טלטול של חפצים שהיו מונחים מחוץ לבתים בשעת כניסת השבת, ומותר אף להכניסם לבתים. ולכן לא נאסר טלטול חפצים שהיו בגינות, גגות וקרקף (שטח מוקף המשמש כמחסן) בשעת כניסת שבת, ומותר לטלטלם בכל החצר ולהכניסם לרשות היחיד אחרת.
נחלקו החכמים מה דינו של גג שמעל רשויות היחיד שונות.
טלטול בתוך רשות היחיד גדולה שאינה משמשת למגורים

מותר לטלטל בכל שטח רשות היחיד המשמשת למגורים כגון בית, חצר ומבוי, (רחוב) אפילו הם גדולים ביותר. אולם ברשות היחיד שאינה משמשת למגורים, ('קרפף שלא הוקף לדירה') כגון שדה זרוע, ששטחו גדול מבית סאתים, (כ-1150 מ"ר) הרי הוא ככרמלית לחומרא, ואסור מדרבנן לטלטל בתוכו יותר מד' אמות. (אף כי לעניין הוצאה והכנסה לרשות הרבים השטח נשאר כרשות היחיד, והאיסור לטלטל בין שתי הרשויות הוא איסור מהתורה)
סיבת האיסור ככל הנראה, היא כדי שלא יחליפו אנשים בין רשות היחיד שבה מותר לטלטל, לבין כרמלית שבה אסור לטלטל מדרבנן.
שטח בית סאתיים הוא 5,000 אמות מרובעות (100 על 50 אמה), שהוא שיעור שטח חצר המשכן במדבר סיני. מכיוון שבשטח זה היה מותר לטלטל במדבר סיני, אף שלא הוקף במחיצות לצורך מגורים, שהרי המשכן לא שימש למגורים, לא אסרו חכמים לטלטל בתוך כל שטח במידה זהה או קטנה מחצר המשכן. אולם שטח שאורכו גדול ביותר מפי שניים מרוחבו - אסור לטלטל בתוכו עד שיהיה מוקף לדירה. טעם דין זה, שכיוון שבשטח זה יחסי השטחים גדולים מאשר היה בחצר המשכן, שבו היחס היה כפליים אורך על רוחב, ולכן אין השטח דומה לחצר המשכן.
כדי ששטח יחשב כ'מוקף לדירה', יש צורך שקודם יבנה המקום המשמש למגורים, ואז יוקף סביבו במחיצה, ולא להפך. אולם ניתן להכשיר שטח שהוקף ואחר כך נתיישב על ידי פריצת המחיצה המקיפה באורך של 10 אמות, (דבר שפוסל את המחיצה) ובניית הפרצה מחדש.
'דירה' לעניין זה משמעה מקום מגורים גמור של אדם, ובכלל זה מקום שאדם רגיל להיכנס ולצאת אליו. אולם ביתן בפרדס המיועד לשומר מתחלף וכדומה - אינם נחשבים כ'דירה' לעניין זה.
היתרים בשאיבת מים בשבת

חכמים התירו לשאוב מים מכרמלית לרשות היחיד בשבת על ידי תיקון מחיצה תלויה, אף שהיא אינה מחיצה גמורה, מחמת הצורך בדבר. (היינו שכאשר חכמים אסרו על הוצאה מכרמלית לרשות היחיד, הם לא אסרו על שאיבת מים, ובתנאי שתהיה מחיצה תלויה)
היתר זה מורחב בספינה, שאף היא רשות היחיד, ומשמש גם על מנת לאפשר שאיבת מים בשבת מאמת מים גדולה, שהיא כרמלית, העוברת בחצר, שהיא רשות היחיד.
חכמים גם התירו לעולי רגלים החונים בשטח פתוח, להקיף באר מים במחיצות מינימליות, ההופכות את השטח שסביב הבאר לרשות היחיד, על מנת להשקות את בהמותיהם בשבת. היתר זה נקרא פסי ביראות.
דינים שונים ברשות היחיד

כותלי רשות היחיד ומחיצותיה נחשבים גם כן לרשות היחיד, וכן האוויר מעל רשות היחיד עד לרקיע נחשב רשות היחיד. (בניגוד לרשות הרבים וכרמלית שהם רק עד גובה עשרה טפחים)
חורי רשות היחיד - היינו מקומות קטנים כגון חורים בכותלי רשות היחיד הפונים לשטח רשות היחיד - נחשבים לרשות היחיד גם כן, היות שהם טפלים לרשות היחיד. אולם אם הם פונים לרשות הרבים - הרי הם חורי רשות הרבים ודינם כרשות הרבים.
כל דבר שברשות היחיד הוא רשות היחיד, ואף שטח שברשות הרבים היה נחשב לכרמלית, בתוך רשות היחיד נחשב אותו השטח לרשות היחיד ולא לכרמלית.
גגות בתים נחשבים לרשות היחיד, אף שאינם מוקפים מחיצות, היות שאנו רואים את קירות הבית כאילו הם עולים ומשמשים למחיצות גם לגג. ('גוד אסיק מחיצתא', אך זה דווקא בגג מעל הבית. אך אם שפת הגג בולטת מבעד לקירות הבית -נחשב הגג כולו לכרמלית בתנאים מסוימים).
מותר להוציא חפץ מרשות היחיד לכרמלית בצורה עקיפה, (על ידי 'כוחו') כגון אדם השופך מים ברשות היחיד והמים זורמים משם לכרמלית. אולם דבר זה אסור בין רשות היחיד לרשות הרבים. (ראו הוצאה מרשות לרשות באמצעות כוחו)
צינור מרזב במרחק של עד 3 טפחים מהגג - נחשב רשות היחיד כמו הגג לכל אורכו, והעומד ברשות הרבים וקולט ממנו מים על ידי הצמדת ידו לפתח הצינור - נחשב כמוציא מרשות לרשות.