stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה גרנות
הערות שוליים

↑  גילי איזיקוביץ, הסופר מתן חרמוני יערוך את כתב העת "מאזניים", באתר הארץ, 13 בינואר 2016
↑  הישיבה המאתיים-שלושים של הכנסת האחת-עשרה, יום רביעי, ט"ז בתמוז התשמ"ו (23 ביולי 1986)ירושלים, הכנסת
↑  חיים נגיד, המוות במקרא, מעריב, 23 בדצמבר 1977
↑  ביקורת: אלי אשד, מלחמת לבנון? לא בספרנו, באתר הארץ, 4 ביוני 2006
↑  ביקורת:  ירון אביטוב, "האי": ישראל בעידן הרודנות הפמיניסטית הרדיקלית, באתר הארץ, 9 ביוני 2016
↑  חגי חיטרון ושירי לב-ארי, דורי מנור, שז ונתן שחם בין הזוכים בפרס היצירה, באתר הארץ, 6 במרץ 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301313205171  BnF: cb15024450w (data)  GND: 1042984905  ISNI: 0000 0001 0961 7160  LCCN: n83314473  VIAF: 27345266   WorldCat (עם VIAF): 27345266
אולימפיאדת החירשים

הסמל של אולימפיאדת החירשים
אולימפיאדת החרשים (באנגלית: Deaflympics) היא אירוע של הוועד האולימפי הבינלאומי והוועד הבינלאומי לספורט לקויי שמיעה, שבו מתחרים ספורטאים חירשים בענפי ספורט שונים. חירשים מתקשים להתחרות במשחקים האולימפיים הרגילים, בשל כך שהם אינם יכולים לשמוע את השופטים השורקים על מנת להתחיל מרוץ.
היסטוריה

אולימפיאדת החירשים נערכת אחת לארבע שנים (הרצף נקטע בתקופת מלחמת העולם השנייה). המשחקים הראשונים התקיימו בפריז, בשנת 1924. האולימפיאדה התחילה בתור אירוע קטן של 140 ספורטאים מ-9 מדינות אירופאיות, שהתחרו ב"משחקים הבינלאומיים השקטים בפריז".
בשנת 1949 התווספו משחקי החורף האולימפיים.
רשמית, משנת 1924 ועד שנת 1965 המשחקים נקראו "המשחקים הבינלאומיים עבור החירש". משנת 1966 עד 1999 המשחקים נקראו "המשחקים העולמיים לחירשים". משנת 2001 המשחקים נקראו "אולימפיאדת החירשים" (Deaflympics).
כדי להשתתף במשחקים, לספורטאים המתחרים צריך להיות אובדן שמיעה של לפחות 55 דציבלים, באוזן ה"טובה" שלהם. אביזרי שמיעה אסורים, כדי למנוע יתרון לא הוגן של ספורטאי אחד על משנהו.
מדינות וערים מארחות

עד כה נערכו המשחקים ב-36 ערים, וב-21 מדינות, אך המשחקים נערכו מחוץ לאירופה רק 5 פעמים: וושינגטון 1965, לוס אנג'לס 1985, כרייסטצ'רץ', 1989, מלבורן 2005, וטייפה ב-2009. המשחקים האחרונים התרחשו בסמסון שבטורקיה, בשנת 2017. ישנם משחקי חורף ומשחקי קיץ המתקיימים בנפרד במדינות שונות.
משחקי הקיץ

| משחקים | שנה | המדינות המארחות | נפתח על ידי | תאריכים | מס' המדינות המשתתפות | מתחרים> סה"כ | מתחרים> גברים | מתחרים> נשים | ספורט | אירועים | המדינות המובילות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1924 | פריז, צרפת | גסטון דומרג | 10-17 אוגוסט | 9 | 148 | 147 | 1 | 6 | 31 | צרפת |
| 2 | 1928 | אמסטרדם, הולנד | וילהלמינה של הולנד | 18-26 אוגוסט | 10 | 212 | 198 | 14 | 5 | 38 | בריטניה |
| 3 | 1931 | נירנברג, גרמניה |  | 19-23 אוגוסט | 14 | 316 | 288 | 28 | 6 | 43 | גרמניה |
| 4 | 1935 | לונדון, בריטניה |  | 17-24 באוגוסט | 12 | 221 | 178 | 43 | 5 | 41 | בריטניה |
| 5 | 1939 | סטוקהולם, שוודיה |  | 24-27 אוגוסט | 13 | 250 | 208 | 42 | 6 | 43 | בריטניה |
| 6 | 1949 | קופנהגן, דנמרק |  | 12-16 אוגוסט | 14 | 391 | 342 | 49 | 7 | 51 | בריטניה |
| 7 | 1953 | בריסל, בלגיה |  | 15-19 באוגוסט | 16 | 473 | 432 | 41 | 7 | 57 | גרמניה |
| 8 | 1957 | מילאנו, איטליה |  | 25-30 אוגוסט | 25 | 635 | 565 | 70 | 9 | 69 | ברית המועצות |
| 9 | 1961 | הלסינקי, פינלנד |  | 6-10 אוגוסט | 24 | 613 | 503 | 110 | 10 | 94 | ברית המועצות |
| 10 | 1965 | וושינגטון הבירה, ארצות הברית | לינדון ב | 27 ביוני - 3 יולי | 27 | 687 | 575 | 112 | 9 | 85 | ברית המועצות |
| 11 | 1969 | בלגרד, יוגוסלביה |  | 9-16 אוגוסט | 33 | 1189 | 964 | 225 | 12 | 105 | ברית המועצות |
| 12 | 1973 | מאלמו, שוודיה |  | 21-28 אוגוסט | 31 | 1116 | 893 | 223 | 11 | 97 | ארצות הברית |
| 13 | 1977 | בוקרשט, רומניה | ניקולאה צ'אושסקו | 17-27 יולי | 32 | 1150 | 913 | 237 | 11 | 106 | ארצות הברית |
| 14 | 1981 | קולן, מערב גרמניה |  | 23 יולי - 1 באוגוסט | 32 | 1198 | 893 | 305 | 11 | 110 | ארצות הברית |
| 15 | 1985 | לוס אנג'לס, ארצות הברית | רונלד רייגן | 10-20 אוגוסט | 29 | 995 | 745 | 250 | 11 | 96 | ארצות הברית |
| 16 | 1989 | כרייסטצ'רץ ', ניו זילנד | דוד קרגיל | 7-17 בינואר | 30 | 955 | 726 | 229 | 12 | 120 | ארצות הברית |
| 17 | 1993 | סופיה, בולגריה |  | 24 ביולי -2 באוגוסט | 52 | 1679 | 1295 | 384 | 12 | 126 | ארצות הברית |
| 18 | 1997 | קופנהגן, דנמרק | ג'ון מ' לובט | 13-26 יולי | 65 | 2028 | 1496 | 534 | 14 | 140 | ארצות הברית |
| 19 | 2001 | רומא, איטליה |  | 22 יולי -1 באוגוסט | 67 | 2208 | 1562 | 646 | 14 | 143 | ארצות הברית |
| 20 | 2005 | מלבורן, אוסטרליה | מריגולד סאות'י | 5-16 ינואר | 63 | 2038 | 1402 | 636 | 14 | 147 | אוקראינה |
| 21 | 2009 | טייפה, טייפה הסינית | מה יינג ז'ו | 5-15 ספטמבר | 77 | 2493 | 1714 | 779 | 17 | 177 | רוסיה |
| 22 | 2013 | סופיה, בולגריה | רוזן פלבנייב | 26 יולי - 4 באוגוסט | 83 | 2711 | 1792 | 919 | 16 | 203 | רוסיה |
| 23 | 2017 | סאמסון, טורקיה | טאיפ ארדואן | 18-30 יולי | 97 | 2856 | 1897 | 959 | 18 | 219 | רוסיה |
משחקי החורף

| משחקים | שנה | המדינות המארחות | נפתח על ידי | תאריכים | המדינות המשתתפות | מתחרים> סה"כ | מתחרים> גברים | מתחרים> נשים | ספורט | אירועים | המדינות המובילות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1949 |  |  | 26-30 פברואר | 5 | 33 | 33 | 0 | 2 | 5 | שווייץ |
| 2 | 1953 | אוסלו, נורווגיה |  | 20-24 בפברואר | 6 | 44 | 42 | 2 | 4 | 9 | נורווגיה |
| 3 | 1955 | אובראמרגאו, גרמניה |  | 10-13 בפברואר | 8 | 59 | 54 | 5 | 4 | 11 | נורווגיה |
| 4 | 1959 | מונטנה-ורמלה, שווייץ |  | 27-31 בינואר |  |  |  |  |  | 14 | נורווגיה |
| 5 | 1963 | אר, שוודיה |  | 12-16 מרץ |  |  |  |  |  | 13 | אוסטריה |
| 6 | 1967 | ברכטסגאדן, מערב גרמניה |  | 20-25 בפברואר |  |  |  |  |  | 11 | נורווגיה |
| 7 | 1971 | אדלבודן, שווייץ |  | 25-30 בפברואר |  |  |  |  |  | 11 | שווייץ |
| 8 | 1975 | נהר פלאסיד, ארצות הברית |  | 2-8 בפברואר |  |  |  |  |  | 12 | קנדה |
| 9 | 1979 | מריבל, צרפת |  | 21-27 בינואר |  |  |  |  |  | 12 | ברית המועצות |
| 10 | 1983 | מדונה די קמפיגליו, איטליה |  | 13-23 בינואר |  |  |  |  |  | 17 | ברית המועצות |
| 11 | 1987 | אוסלו, נורווגיה |  | 7-14 בפברואר |  |  |  |  |  | 18 | נורווגיה |
| 12 | 1991 | באנף, קנדה |  | 2-9 במרץ |  |  |  |  |  | 18 | ברית המועצות |
| 13 | 1995 | יילס, פינלנד |  | 14-19 במרץ |  |  |  |  |  | 15 | רוסיה |
| 14 | 1999 | דאבוס, שווייץ |  | 6-14 במרץ |  |  |  |  |  | 17 | רוסיה |
| 15 | 2003 | סאנדסוואל, שוודיה |  | 26 בפברואר - 9 במרץ |  |  |  |  |  | 23 | רוסיה |
| 16 | 2007 | סולט לייק סיטי, ארצות הברית |  | 1-10 בפברואר |  |  |  |  |  | 26 | רוסיה |
| 17 | 2011 | וייסקט טטרי, סלובקיה |  | 16-28 פברואר | - | - | - | - | - | - | מבוטל |
| 18 | 2015 | חנטי-מנסיסק ומניטוגורסק, רוסיה |  | 28 במרץ - 5 באפריל |  |  |  |  |  | 31 | רוסיה |
| 19 | 2019 | טורינו, איטליה |  | 12–21 בדצמבר |  |  |  |  |  |  |  |
| 20 | 2024 | ארזורום, טורקיה |  | 2–12 במרץ |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑   Winter Deaflympics 2024 – Turkiye, סרטון בערוץ "H3 WORLD TV", באתר יוטיוב (אורך: 9:38 דקות), 10 במרץ 2024, עם כתוביות
קינדרלעך

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2005–2024 (כ־19 שנים)
 עיסוק:  מוזיקה ישראלית, מוזיקה חסידית-מודרנית
 מעסיק:  דוד פדידה, ישי לפידות
 סוגה:  מוזיקה חסידית, פופ
 חברת תקליטים:  FDD פרודקשיין
 שיתופי פעולה בולטים:  ליפא שמלצר, עוזיה צדוק, אוהד מושקוביץ, בן סנוף, יוסי גרין, שי אברמסון, עמירן דביר, דניאל אהביאל, עידן יניב
 www.kinderlach.co.il
 חברים לשעבר
 יונתן שינפלד, אבישי רוזן, איציק דדיה, דניאל קרייטנברגר, יעקב אפטרגוט, אמיר אפל, רוני אפטרגוט, אביאל פרנס, איתן איים, איתי סימון, עמיצור נחשוני, אביאל ריפקין, נתנאל זינגבום, רפי בן שמעון, יואב שיובץ, יואב בורשטיין, נועם גנץ, מיכה שחט, יוסי מארק, רועי שליש, אלחנן רבין, אריאל גוטליב, אלעד נביאי, נתנאל קונסינגר, מתן סימקיס, אייל אביב, דוד פולבוי, נבו גולדברג, אליסף בן זמרה, גלעד בראל, עילאי בן שמעון, משגב בן שמעון, אלעד פנטון, יניב חופי, יהלי בן שמעון, אליהו "אליקוף" פנחסי, נווה בן שמעון, דביר פולבוי, הראל אלחדד, דוד אלחייני, יהונתן אלחייני
 
קינדרלעך (ביידיש: "ילדים") הייתה להקת ילדים ישראלית שפעלה בין השנים 2005–2024.
הוקמה על ידי ישי לפידות ששימש כמנהל המוזיקלי והמפיק דוד פדידה.
הייתה פופולרית בעיקר במגזר הדתי, אך חלק משיריה פונים גם למגזר הישראלי הכללי.
הלהקה ספגה ביקורת בעיתונות החרדית, בטענה שהיא מהווה מודל של התקרבות לתרבות החילונית. כמו כן הושמעה ביקורת על הכוריאוגרפיה המוחצנת של הלהקה, המזכירה אמנים כמו מייקל ג'קסון.
היסטוריה

אלבום הבכורה של הלהקה יצא לאור בתחילת שנת 2006 זכה להצלחה גדולה ומכר אלפי עותקים, השיר הבולט מאלבום זה היה "משיח".
האלבום השני יצא בשנת 2012 ונמכר אף הוא באלפי עותקים.
בנוסף הוציאה הלהקה שני אלבומי dvd מהופעות חיות ברידינג 3 ובארצות הברית.
ביולי 2013 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי. לאלבום נערך מופע השקה באולמי ראסל ברמת גן ובו התארחו אוהד מושקוביץ, ישי לפידות, ליפא שמלצר, שי אברמסון, בן סנוף, יוסי גרין, דניאל אהביאל ואיתן איים ששימש בעבר כחבר בלהקה. במופע נחשפו שבעה חברים חדשים שהצטרפו ללהקה.
הלהקה השתתפה במחזמר "שירים ונפלאות בבית הכנסת", "שירים ונפלאות בבית הספר" ו"שירים ונפלאות בממלכת החלומות" שהועלו בחנוכה בשנים תשע"א–תשע"ט (דצמבר 2010–2019).
בין בוגרי הלהקה הבולטים ששימשו כסולנים: יונתן שינפלד ואבישי רוזן. בין בוגרי הלהקה גם בני משפחות מוזיקליות שבהן זמרים ידועים במוזיקה החסידית, כמו אביאל פרנס (בנו של ישראל פרנס), ונתנאל זינגבום (אחיינם של הזמרים החסידיים מוטי ויעקב זינגבוים). חבר הלהקה אליהו פנחסי מוכר גם ככוכב רשת באמצעות ערוץ היוטיוב שלו "מקריטה" העומד על 180,000 רשומים.
הלהקה מופיעה בישראל ובקהילות יהודיות ברחבי העולם וזוכה להצלחה. כמו כן, הלהקה מופיעה בחתונות של בני העשירון העליון, לרוב מחו"ל, שבאים להינשא בישראל.
בערוץ הראשון שודר סרט דוקומנטרי בבימויה של הבמאית ליאת מר על הלהקה ובערוץ 24 שודר פרק בסדרה "זמר חתונות" של הלהקה.
הלהקה מחליפה את כל חבריה פעם בשלוש שנים לערך, במגמה של דיסק לכל מחזור ובדרך כלל שבעה חברים בכל קדנציה.
באוגוסט 2013 קנה פדידה את חלקו של לפידות בקינדרלך והפך למנהלה היחיד.
במאי 2017 סירבה הלהקה להתארח בתוכניתו של ליאור שליין "גב האומה" בערוץ 10 בעקבות טקסט מזלזל בחרדים.
בספטמבר 2017, הלהקה הופיעה במופע ״Jerusalem in NewYork” שהתקיים באולם ה-״Master Theater” בניו יורק. את המופע הפיק דוד פדידה, ובמופע הופיעו כל אמני הסוכנות FDD פרודקשיין.
בדצמבר 2017 התארחה הלהקה בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת". הם השתתפו פעם נוספת בפברואר 2020.
במרץ 2019 התארחה הלהקה בתוכנית "המתנחל" של הידוען חנוך דאום שעלתה ב רשת 13, בתוכנית הלהקה שרה שיר שנכתב במיוחד לחבר הכנסת אבי גבאי ממפלגת העבודה. השיר שהלהקה שרה היה פרודיה לשיר "ישראל מחכה לרבין".
בשנת 2024 הלהקה סיימה את פעילותה.
הערות שוליים

↑  אריאל שנבל, "יתד נאמן" נגד ה"קינדרלעך", באתר nrg‏, 3 במאי 2005
↑  יואב פרידמן, קינדרלך: סיפורה של הבויס-בנד החרדית, באתר ynet, 10 במאי 2007
↑  nrg יהדות, השמעת בכורה: הקינדרלעך באלבום חדש, באתר nrg‏, 18 ביולי 2013
↑  הקינדרלעך השיקו את האלבום החדש ● גלרייה חגיגית - חסידיניוז, באתר חסידיניוז, ‏24 ביולי 2013
↑  מוטי עצמו היה בצעירותו חבר במקהלת הילדים "פרחי צברים" שהוקמה בידי משה מרדכי רוזנבלום.
↑  קינדרלעך I הסיפור האמיתי I ערוץ 1 I סרטה של ליאת מר, נבדק ב-2022-04-13
↑  זמר חתונות 9 עם הקינדרלך ערוך, נבדק ב-2022-04-13
↑  נתנאל לייפר, ‏ה'קינדרלעך' ילעגו לחרדים? כך נכשלה המזימה הסאטירית, באתר כיכר השבת, 17 במאי 2017
↑  זופניק, ‏זופניק בכיכר • כל התמונות, הנייעס והחשיפות של השבוע, באתר כיכר השבת, 15 בפברואר 2024
↑  יצחק טסלר, ילדים זה שמחה: עלייתה ושקיעתה של להקת קינדרלעך, באתר ynet, 26 בפברואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 47ff2066-bf7f-4fa6-8ebb-48864892c036
ארנה בלאגי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1890 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  15 בנובמבר 1944 (בגיל 54) 
 שם לידה:  Bloch Ernő 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 
ארנה בלאגי (במקור בלוך עד 1912, בהונגרית: Ballagi Ernő; בודפשט, 4 במרץ 1890 – ? 15 בנובמבר 1944) היה עורך דין יהודי-הונגרי, עיתונאי שנרצח בשואה. כתביו ויצירותיו נאסרו בהונגריה בתקופת השואה. הן היו אסורות הן להדפסה והן לקריאה ויועדו להשמדה על ידי גריסתן. (סופרים אסורים)
קורות חיים

בלאגי נולד במשפחה יהודית, בנם של ארתור בלוך ולאונורה שפיצר. משנת 1915 היה כתב פוליטי בכיר של כתב העת "שוויון" (Egyenlőség). הוא מילא תפקיד פעיל בחיי הקהילה היהודית של פשט ושל הונגריה בכלל. ובתנועות התרבות היהודיות. כסנגור הוא הופיע במספר רב של תביעות נגד העיתונות בהקשר ליהודים וליהדות. אשתו הייתה ארז'בט ראץ, אותה נשא לאישה ב-4 בינואר 1934 באויפשט. הוא נרצח בשנת 1944 בנסיבות לא מתועדות.
ראו גם

פאל גויאש. חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים.
מי זה מי? לקסיקון בני דורנו (1937).
הספרייה הלאומית של ישראל. ארנה בלאגי:האמנציפציה אחרי 1848
ארנה בלאגי באתר peoplepill.com
ארנה בלאגי:יהודים באקדמיה ההונגרית למדעים עד 1944 (בהונגרית)
ספר מאת ארנה בלאגי: אמנציפציה ליהודים אחרי 1848
הארכיב הדיגיטלי ההונגרי-MANDA
ארנה בלאגי:השאלה היהודית והאנטישמיות (בהונגרית)
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ארנה בלאגי
"ארנה בלאגי". אינדקס ביוגרפי הונגרי. מוזיאון ספרותי פטפי.
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1912. évi 164999. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1912. év 4. oldal 1. sor.
↑  Halálesete bejegyezve a Budapest VII. ker. állami halotti akv. 1328/1947. folyószám alatt.
↑  A halálozás bíróilag lett megállapítva. (Budapesti Központi Járásbíróság Pk. I.582349/1947-307.)
↑  A házasságkötés bejegyezve az újpesti állami házassági akv. 2/1934. folyószáma alatt.
עינת רייך

| --- | --- |

עינת רייך, 2023
 לידה:  4 בינואר 1964 (בת 61) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות 
 פרסים והוקרה:  פרס משרד החינוך והתרבות, מלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל
 
עינת שריג רייך (נולדה ב-4 בינואר 1964, בסן פרנסיסקו) היא אמנית, אשת עסקים ונדבנית ישראלית. מכהנת כיושבת ראש הוועד המנהל בכפר הנוער הדסה נעורים ויושבת ראש הוועד המנהל של מכון דבורה.
ביוגרפיה

רייך נולדה וגדלה בסן פרנסיסקו, ארצות הברית, להורים ישראלים, שלמדו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. אביה גדעון שריג, יליד פולין, אדריכל נוף ופסל, מורה בבצלאל ופרופסור בטכניון לאדריכלות נוף ותכנון עירוני. אמה יעל שריג, גננת ילידת תל אביב-יפו.
כאשר הייתה עינת בת שבע, בשנת 1970 המשפחה חזרה לישראל והתיישבה ברמת השרון. למדה בבית הספר התיכון רוטברג. רייך הושפעה מעבודתו של אביה האדריכל הנוף שתכנן פארקים ושכונות מגורים רבות בישראל: פארק רעננה, גנים בפארק הירקון, חידוש שדרות רוטשילד, תוכנית אב לשטחים פתוחים של מודיעין, גן לאומי ציפורי ועוד.
מאוחר יותר רייך שיתפה פעולה עם אביה בתערוכות צילום משותפות שעסקו בהשתלבות בני האדם במרחבים ציבוריים תוך התמקדות באור, סלעים וצמחייה.
רייך נשואה ואם לשלוש בנות, מתגוררת בתל אביב.
קריירה

בשנת 1982 החלה רייך בלימודי תואר BFA בצילום, וידאו וקולנוע בבית הספר לאמנות קמרה אובסקורה.
בשנים 1985-1990 קיבלה חמש מלגות ללימודים וחומרים מקרן התרבות אמריקה-ישראל.
לאחר סיום לימודיה החל משנת 1987 עסקה בהוראת צילום בקמרה אובסקורה ובמקביל הציגה בתערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות שונות.
בשנת 1990 עברה להתגורר עם משפחתה בגרמניה.
לאחר החזרה לישראל החלה רייך להיות מעורבת ולהשקיע בפרויקטים מסחריים בתחום המקרקעין ובחברות טכנולוגיות בתחומי הרפואה והתקשורת בישראל ובעולם.
החל משנת 1997 שימשה כדירקטורית והשקיעה בסטארטאפים ומיזמי מקרקעין שונים.
נדבנות ופעילות ציבורית

החל משנת 2007, עוסקת רייך גם בפעילות ציבורית ונדבנית.
רייך היא נציגת הנדבנות בוועדה הארצית לתוכנית "יתד" של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים לצעירים בסיכון, תוכנית לאומית לקידום צעירים וצעירות במצבי סיכון בגילאי 18–25.
חברה בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב ובוועד המנהל של הרוח הישראלית, הפועלת לגיוס ומעורבות של החברה הישראלית למען צמצום פערים בדגש על ילדים ונוער בסיכון.
חברה בקבוצת תורמים אמריקאית - ישראלית P2P של ג'וינט ישראל, קבוצת משקיעים חברתיים הכוללת יזמים ישראליים ותורמים אמריקאים המשקיעה בפיתוח ויישום פרויקטים חברתיים לצעירים בסיכון בישראל.
בשנת 2012 הצטרפה להקמת "הפורום הציבורי לכפרי נוער ופנימיות בישראל", ביוזמת אבי נאור. הייתה חברת דירקטוריון בפורום וכיושבת ראש ועדת שותפויות ויכולות מקצועיות. פעילה וחברת רשימת הידידים בעמותת ״אישית״ - העצמה נשית והקמת עסקים קטנים. חברת הוועד המייעץ Deborah institute - לשוויון מגדרי בישראל 2050.
נדבנות ופעילות ציבורית > כפר הנוער הדסה נעורים

רייך פעילה ותורמת עבור כפר הנוער הדסה נעורים שם היא משמשת גם כיושבת ראש הוועד המנהל החל משנת 2019, ושותפה להקמת ה"פורום הציבורי לכפרי נוער ופנימיות בישראל" בו הייתה בעבר גם יושבת ראש ועדת שותפויות ויכולות מקצועיות.
רייך מעורבת כנדבנית ומובילת פרויקטים בכפר, חברת דירקטוריון ויושבת ראש אגודת הידידים.
במסגרת פעילותה זו היא אחראית על פיתוח הכפר, ומובילה את התכנית האסטרטגית נעורים 2030. החזון שלה הוא להוביל את הכפר להיות בית בטוח לצעירים, להוות מסגרת שתספק להם שייכות ותאפשר להם להתפתח, להגשים את הפוטנציאל האישי שלהם ולהשתלב באופן מיטבי בחברה הישראלית בהמשך דרכם.
לאחר ה-7 באוקטובר 2023 התמנתה ליושבת ראש הוועד המנהל במכון דבורה, מכון מחקרי יישומי שהוקם במטרה לפעול בתחום ההגנה על זכויות נשים בישראל וצמצום פערים מגדריים בראיה אסטרטגית.
יצירתה

בשנת 1989 קיבלה רייך את פרס משרד החינוך והתרבות.
עבודותיה נמצאות באוסף מוזיאון תל אביב, מיקרוסופט ישראל, דויטשה בנק, ובאוספים פרטיים שונים בישראל ובשאר העולם. עבודות הצילום של רייך מאופיינות בשכבות של רבדים שונים היוצרים שילוב בין חומרים ותכנים ויזואליים שונים בתוך מרחב של כל יצירה בפני עצמה ובין היצירות השונות. יצירתה מתארת עולם חופשי ממגבלות פיזיות של מקום, מרחב וזמן. הנושאים אותם בוחרת רייך להציג ביצירתה יוצרים קישורים שונים בין המימד האישי לאלמנטים של טבע, מרחב ועוד.
יצירתה > תערוכות יחיד

אוקטובר 1986 המוזיאון הפתוח תפן "סלע, עץ, נוף"
ינואר 1987 גלריה הטכניון, חיפה
מאי 1989, מרץ 1992, גלריה שלוש, תל אביב
פברואר 1990 גלריה נאדר, רומא, איטליה
פברואר 1996 גלריה ברברה פון שטשוב, פרנקפורט, גרמניה
נובמבר 1997 גלריה אינסייד, פרנקפורט גרמניה
יוני 2011 גלריה נלי אמן, תל אביב
פברואר 2014 הלובי, תל אביב
יצירתה > תערוכות קבוצתיות

אפריל 1986, אפריל 1989, המשכן לאמנות על שם חיים אתר (המוזיאון בעין חרוד) הביאנלה הראשונה לצילום
מאי 1986, מאי 1988, פברואר 1990, מוזיאון תל אביב לאמנות, תערוכת קרן שרת, קרן תרבות אמריקה ישראל
אוקטובר 1989 מוזיאון חיפה לאמנות, "גבולות התודעה"
פברואר 1990 מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, פרס משרד החינוך
אפריל 1992 המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, תערוכת קרן שרת, קרן תרבות אמריקה ישראל
מאי 1996 הגלריה האוניברסיטאית, אוניברסיטת תל אביב, "נקודת מבט"
מאי 2002 גלריה מימד תל אביב
מאי 2010 "צבע טרי (יריד אמנות)"
יולי 2010 גלריה נלי אמן
ינואר 2011 החללית, תל אביב, "יופיה של טעות"
מרץ 2015 הלובי, תל אביב "טבע מת"
יצירתה > אוספים

ברברה גלייזר, לוס אנג'לס
ברברה פון שטשוב, פרנקפורט, גרמניה
וילמה טולקסדורף, המבורג, גרמניה
רון ארד, לונדון
אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות מודרנית
אוסף אקרשטיין, ישראל
אוסף מיקרוסופט, ישראל
אוסף דויטשה בנק
הערות שוליים

↑  חברי הוועדה הארצית, באתר GOV.IL
↑  הפורום הציבורי-כפרי הנוער והפנימיות בישראל, הוועד המנהל | כפרי הנוער, באתר הפורום הציבורי - כפרי הנוער והפנימיות בישראל
↑  דברי פתיחה, באתר הדסה נעורים
↑  About Dvora | Dvora Institute | אודות מכון דבורה, באתר Dvora Institute
↑  , פרס ביצוע השלמת עבודה תש"ן, פרס אמן צעיר 1990
↑  עינת שריג רייך וגלעד אופיר בריאיון לכבוד פתיחת התערוכה "חלומות צלולים", באתר www.artportal.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 278941  NLI: 987007517281005171  ULAN: 500477934  VIAF: 308267998   WorldCat (עם VIAF): 308267998
ג'ון הארט (פוליטיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  1711? סטונינגטון, ארצות הברית 
 פטירה:  11 במאי 1779 (בגיל 68 בערך) Hopewell, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  Old School Baptist Cemetery 
 
 חתימה:   
 
ג'ון הארט (באנגלית: John Hart;‏ 1711 – 11 במאי 1779) היה נציג ניו ג'רזי לקונגרס הקונטיננטלי ובין החותמים על הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
ביוגרפיה

המקורות חלוקים בקשר לשנה ולמקום לידתו של ג'ון הארט. המקדימים ממקמים את לידתו ב-1706 בסטונינגטון, קונטיקט; אחרים מתעקשים שהוא נולד בשנת 1713, ולאחר שהוריו עברו להופוול טאונשיפ, ניו ג'רזי במה שהיה אז מחוז הנטרדון (כיום חלק ממחוז מרסר) . 
הוא היה בנו של קפטן אדוארד הארט, איכר, יועץ ציבורי, שופט שלום, ומפקד של יחידת מיליציה מקומית במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים.
ב-1739 קנה ג'ון הארט חווה ליד סמית'ויל, וב-1741 נשא לאישה את דבורה סקודר.
נולדו להם שלושה עשר ילדים: שרה, ג'סי, מרתה, נתנאל, ג'ון, סוזנה, מרי, אביגיל, אדוארד, סקודר, תינוקת שנפטרה, דניאל, ודבורה, 
מתוכם רק דניאל ודבורה היו עדיין קטינים במותו של ג'ון הארט ב-1779. 
דבורה הארט הקדימה את בעלה, ונפטרה ב-8 אוקטובר 1776.
קריירה פוליטית

בשנת 1750 נבחר הארט למועצת המחזיקים החופשיים הנבחרים שבמחוז הנטרדון. 
הוא נבחר לראשונה לאספה הקולוניאלית של ניו ג'רזי בשנת 1761, ושירת שם עד 1771. 
הוא התמנה לוועדה המקומית לבטיחות ולוועדה של התכתבות, והפך לשופט בבית המשפט לערערים. הוא כונה לעיתים קרובות "ג'ון הישר".
כאשר בשנת 1776 ניו ג'רזי הקימה את האספה המהפכנית (או קונגרס מחוזי) הוא נבחר כחבר ושימש כסגן הנשיא. 
ביוני 1776, משלחת ניו ג'רזי לקונגרס הקונטיננטלי הראשון התנגדה לעצמאות. כתוצאה מכך, כל המשלחת הוחלפה, והארט היה אחד מהנבחרים לקונגרס הקונטיננטלי השני. הוא הצטרף בזמן כדי להצביע ולחתום על מגילת העצמאות.
הוא שירת כנציג רק עד אוגוסט של אותה שנה, ולאחר מכן נבחר כיושב ראש האספה הכללית החדשה של ניו ג'רזי.
מאוחר יותר שירת גם כגזבר של המועצה לביטחון (שקיבלה "כוח מהיר ויוצא דופן" לבצע את ענייני המדינה בשעת חירום), 
נשיא הפגישות המשותפות של ניו ג'רזי בקונגרס, וממונה על משרד מילווה מדינה.
על שמו שדרות הארט בפלמינגטון, ניו ג'רזי.
במלחמת העצמאות

בחודש דצמבר 1776, ההתקדמות הבריטית לניו ג'רזי הגיעה למחוז הנטרדון. בשל מעמדו כיושב ראש האספה, הארט הקשיש ברח והסתתר במשך זמן קצר בהרי סורלנד הסמוכים. 
כוחות בריטיים פשטו על החווה שלו, שניזוקה, אך לא נהרסה.
כיבוש טרנטון על ידי הצבא הקונטיננטלי ב-26 בדצמבר אפשר להארט לחזור הביתה.
לפני קרב מונמאות', הזמין הארט את הגנרל ג'ורג' וושינגטון והצבא הקונטיננטלי לחנות בחווה שלו, והצעתו התקבלה. מ-22 עד 24 ביוני 1778, 12,000 חיילים חנו בשדותיו, ולפחות פעם אחת 
הגנרל וושינגטון סעד עמו.
מותו

ב-7 בנובמבר 1778, ג'ון הארט חזר להופוול מהעצרת בטרנטון. יומיים לאחר מכן, הוא ציין כי הוא היה חולה מדי עם "חצץ" (אבנים בכליות) מכדי לחזור. 
הוא המשיך לסבול מכאבים במשך יותר משישה חודשים עד למותו ב-11 במאי 1779.
הערות שוליים

↑  http://www.colonialhall.com/hart/hart.php
↑  http://bioguide.congress.gov/scripts/biodisplay.pl?index=H000288
↑  http://www.doublegv.com/ggv/JHart.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 124591094  ISNI: 0000 0000 2675 7029  LCCN: n86145372  NTA: 333884795  SNAC: w6kb40j7  US Congress: H000288  VIAF: 37855253   WorldCat (עם VIAF): 37855253
יהודה עמיחי (רב)

| --- | --- |

 לידה:  תשט"ז (בן 69 בערך) תל אביב
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  מכון התורה והארץ בית דין לממונות בקריית ארבע בית הדין לגיור של הרבנות הראשית לישראל
 השתייכות:  הציונות הדתית
 תחומי עיסוק:  הלכה, מצוות התלויות בארץ, שמיטה
 רבותיו:  הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרב שאול ישראלי, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב מרדכי אליהו,  הרב יעקב אריאל
 
הרב יהודה עמיחי, 2023
הרב יהודה הלוי עמיחי (נולד בתשט"ז) הוא פוסק ועורך ספרים העומד בראש מכון התורה והארץ. דיין בבתי דין לגיור ומ"מ ראש מערך הגיור, מרבני קריית ארבע. לשעבר יושב ראש ועדת השמיטה של הרבנות הראשית לישראל, רב מושב כרמל, ראש ישיבת אורות הנגב בבית הגדי ודיין בבתי דין לממונות.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב לישראל ורחל וגנר. למד בבית הספר מוריה, בישיבת נחלים ובישיבת מרכז הרב בירושלים. קיבל תעודת סמיכה לרבנות, שירת בצבא במסגרת 'הסדר מרכז'.
אחרי חתונתו שינה את שם משפחתו לעמיחי בעקבות המלצה של הרב צבי יהודה הכהן קוק, וזאת בגלל ההקבלה לכאורה לשמו של המלחין הגרמני האנטישמי וגנר.
משנת תשמ"ד עד תשמ"ט היה רב המושב כרמל בדרום הר חברון. בשנת תשמ"ט עד סוף תש"נ היה ראש ישיבת "אורות הנגב" בבית הגדי.
בשנת תשנ"ד שימש כיו"ר ועדת השמיטה שליד הרבנות הראשית לישראל. משנת תשנ"ה שימש כדיין בבית הדין לממונות בקריית ארבע וכן בבית הדין לגיור של הרבנות הראשית לישראל.
הרב עמיחי עוסק רבות בשאלות בהלכה, בעיקר בהלכות הנוגעות למצוות התלויות בארץ ולשמיטה. הוא עונה לשאלות באתרי אינטרנט, בהם אתר ישיבה, אתר כיפה ואתר מכון התורה והארץ.
הרב עמיחי עומד בראש מכון התורה והארץ, מכון למחקר, ליישום ולהסברה של המצוות התלויות בארץ, שבו פועלים מדענים ואגרונומים. הוא הצטרף למכון בשנת תש"נ כראש המחלקה ההלכתית.
חבר ההנהגה הרבנית של "חותם". משמש כרב בית הכנסת "אלון יוסף" בקריית ארבע.
ספרים שההדיר וערך

ספרים שההדיר:
'תפילת דוד' על סידור התפילה מאת הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים בעל האדר"ת.
'נחלת אבות', מאת הרב פתחיה מנקין, אביו של הרב משה צבי נריה.
שלושה חלקים של הספר 'שבת הארץ' (על הלכות שמיטה) וכן שני כרכים של 'חוקות הארץ' (על הלכות כלאים), מאת הרב אברהם יצחק הכהן קוק, עם תוספת שיטות וחידושי הלכה רבים.
דבר השמיטה, מאת הרב משה צבי נריה.
ספרים שערך:
ספרי 'התורה והארץ'- שבעה חלקים.
הספרים 'הודאת הארץ', 'נטיעות הארץ', 'ביכורי הארץ','הלכות הארץ', 'קטיף שביעית', 'סוכת קטיף'.
כמו כן עורך את כתב העת 'אמונת עתיך' היוצא לאור מספר פעמים בשנה, מזה עשרות שנים.
פרסם מאמרים רבים בכתבי העת תחומין ו'צוהר' ובבמות נוספות.
חיים אישיים

נשוי לאסתר, בתו של הרב משה צבי נריה, ומתגורר בקריית ארבע. לזוג חמישה בנים וחמש בנות.
בנו אחיקם נרצח בשנת ה'תשס"ז בפיגוע בנחל תלם יחד עם חברו דוד רובין.
הערות שוליים

↑  אודות, באתר "חותם"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306967905171  ISNI: 0000 0003 8149 6249  LCCN: nr94029774  VIAF: 261387447   WorldCat (עם VIAF): 261387447