מודל הארץ ככדור
הערות שוליים

↑  Dicks, D.R. (1970). Early Greek Astronomy to Aristotle. Ithaca, N.Y.: Cornell University Press. pp. 72–198. ISBN 9780801405617
1 2  Continuation into Roman and medieval thought: Reinhard Krüger: "Materialien und Dokumente zur mittelalterlichen Erdkugeltheorie von der Spätantike bis zur Kolumbusfahrt (1492)"
1 2  Direct adoption of the Greek concept by Islam: Ragep, F. Jamil: "Astronomy", in: Krämer, Gudrun (ed.) et al.: Encyclopaedia of Islam, THREE, Brill 2010, without page numbers
1 2  Direct adoption by India: D. Pingree: "History of Mathematical Astronomy in India", Dictionary of Scientific Biography, Vol. 15 (1978), pp. 533−633 (554f.); Glick, Thomas F., Livesey, Steven John, Wallis, Faith (eds.): "Medieval Science, Technology, and Medicine: An Encyclopedia", Routledge, New York 2005, ISBN 0-415-96930-1, p. 463
1 2  Adoption by China via European science: Jean-Claude Martzloff, “Space and Time in Chinese Texts of Astronomy and of Mathematical Astronomy in the Seventeenth and Eighteenth Centuries”, Chinese Science 11 (1993–94): 66–92 (69) and Christopher Cullen, "A Chinese Eratosthenes of the Flat Earth: A Study of a Fragment of Cosmology in Huai Nan tzu 淮 南 子", Bulletin of the School of Oriental and African Studies, Vol. 39, No. 1 (1976), pp. 106–127 (107)
↑  Pigafetta, Antonio (1906). Magellan's Voyage around the World. Arthur A. Clark Primer viaje en torno del globo : Pigafetta, Antonio, ca. 1480/91-ca. 1534 : Free Download, Borrow, and Streaming, Internet Archive (באנגלית)
↑  Otto E. Neugebauer (1975). A History of Ancient Mathematical Astronomy. Birkhäuser. p. 577. ISBN 354006995X
↑  Menon, CPS. Early Astronomy and Cosmology. Whitegishm MT, USA: Kessinger Publishing. p. 68 (הקישור אינו פעיל, 7.8.2020)
↑  Hugh Thurston, Early Astronomy, (New York: Springer-Verlag), p. 119. ISBN 0-387-94107-X
↑  נוסח המקור ביוונית, על פי המקור הבא, פסקאות 48–49; הציטוט פותח במילים "Ἀλλὰ μὴν καὶ τὸν". לתרגום האנגלי, ראו כאן, פסקה 48; הציטוט פותח במילים "Further, we are told"
1 2 3  James Evans, (1998), The History and Practice of Ancient Astronomy, page 47, Oxford University Press
↑  Otto E. Neugebauer (1975). A History of Ancient Mathematical Astronomy. Birkhäuser. pp. 575–6. ISBN 354006995X
1 2  Dicks, D.R. (1970). Early Greek Astronomy to Aristotle. Ithaca, N.Y.: Cornell University Press. pp. 68. ISBN 9780801405617
1 2  Charles H. Kahn, (2001), Pythagoras and the Pythagoreans: a brief history, page 53. Hackett
↑  Pythagoras entry by Carl Huffman in the Stanford Encyclopedia of Philosophy
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature; The Hellenic Period. University of California Press, Berkeley 2010, Part I, 4. Megasthenes on the “Physics” of the Greeks, Brahmans, and Jews, p. 162, n. 119
↑  לדעת ההיסטוריון בצלאל בר כוכבא, "בשל טבעם המעורפל של מקורות המידע בנוגע לפיתגורס", עדיף לקבל מתוך דברי דיוגנס לארטיוס את עדותו של תאופרסטוס על ראשוניותו של פרמנידס.
↑  פיידון 110b, תרג. ליבס, כתבי אפלטון, הוצ. שוקן, כרך ב' ע' 81.
↑  טימאיוס 33b, תרג. ליבס, כתבי אפלטון, הוצ. שוקן, כרך ג' ע' 534.
↑  מאיר ברק, מי גילה שכדור הארץ עגול ומתי? מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2009
↑  Van Helden, Albert (1985). Measuring the Universe: Cosmic Dimensions from Aristarchus to Halley. University of Chicago Press. pp. 4–5. ISBN 0-226-84882-5
↑  "JSC NES School Measures Up". NASA. 11 April 2006. Retrieved 7 Oct 2010
↑  "The Round Earth". NASA. 12 December 2004. Retrieved 24 January 2008
1 2  Reinhard Krüger: "Materialien und Dokumente zur mittelalterlichen Erdkugeltheorie von der Spätantike bis zur Kolumbusfahrt (1492)"
↑  Hugh Thurston, Early Astronomy, (New York: Springer-Verlag), p. 118. ISBN 0-387-94107-X
↑  אודיסיאה, ספר 5 שורה 393. בתרגום טשרניחובסקי: ”הָיְתָה דוּמִיָּה, וְרָאָה, כִּי קְרוֹבָה אֵלָיו הֶחָרָבָה, מִדֵּי יִתְבּוֹנֵן בָּהּ הֵיטֵב בְּהֵרוֹמוֹ עַל-מִשְׁבַּר אַדִּירִים” בתרגום לעברית בת-ימינו: כאשר נרגעה הרוח, ואודיסאוס התרומם על הגלים הגדולים, הוא הסתכל קדימה וראה את היבשה קרובה אליו
↑  Strabo (1960) [1917]. The Geography of Strabo, in Eight Volumes. Loeb Classical Library edition, translated by Horace Leonard Jones, A.M., Ph.D.. London: William Heinemann., Vol.I Bk. I para. 20, pp.41, 43. An earlier edition is available online
↑  Ptolemy. Almagest. pp. I.4. as quoted in Grant, Edward (1974). A Source Book in Medieval Science. Harvard University Press. pp. 63–4.
↑  לתרגום העברי מאת יעקב אנטולי, בכתב יד באתר הספרייה הלאומית, ראו כאן.
↑  Klaus Anselm Vogel, "Sphaera terrae – das mittelalterliche Bild der Erde und die kosmographische Revolution," PhD dissertation Georg-August-Universität Göttingen, 1995, p. 19
1 2  D. Pingree: "History of Mathematical Astronomy in India", Dictionary of Scientific Biography, Vol. 15 (1978), pp. 533−633 (533, 554f.)
↑  Glick, Thomas F., Livesey, Steven John, Wallis, Faith (eds.): "Medieval Science, Technology, and Medicine: An Encyclopedia", Routledge, New York 2005, ISBN 0-415-96930-1, p. 463
↑  Aryabhata_I biography. http://www.gongol.com/research/math/aryabhatiya The Aryabhatiya: Foundations of Indian Mathematics
↑  Rudolf Simek, Altnordische Kosmographie, Berlin, 1990, p. 102
↑  https://elib.uni-stuttgart.de/bitstream/11682/5268/1/ReinhardKrueger.pdf
↑  Isidore, Etymologiae, XIV.ii.1 [3]; Wesley M. Stevens, "The Figure of the Earth in Isidore's De natura rerum", Isis, 71(1980): 268–277
↑  Referring to the five circles in De Natura Rerum X 5: "The explanation of the passage and of the figure which illustrates it seems to be that Isidore accepted the terminology of the spherical earth from Hyginus without taking the time to understand it—if indeed he had the ability to do so—and applied it without compunction to the flat earth." Ernest Brehaut (1912). Encyclopedist of the Flat Earth. p. 30. J. Fontaine refers to this passage as a "scientific absurdity".Isidore of Seville (1960). J. Fontaine. ed. Traité de la Nature. p. 16
↑  Isidore, Etymologiae, XIV.v.17 [4]
↑  Isidore, Etymologiae, IX.ii.133 [5]
↑  ספר ישעיהו, פרק מ', פסוק כ"ב
↑  "חשבון הזמן", פרק 32
↑  Faith Wallis, trans., Bede: The Reckoning of Time, (Liverpool: Liverpool Univ. Pr., 2004), pp. lxxxv–lxxxix
↑  Russell, Jeffrey B. 1991. Inventing the Flat Earth. New York: Praeger Publishers. p. 87
↑  Hewson, Robert H. "Science in Seventh-Century Armenia: Ananias of Sirak, Isis, Vol. 59, No. 1, (Spring, 1968), pp. 32–45
↑  Olaf Pedersen, "In Quest of Sacrobosco", Journal for the History of Astronomy, 16(1985): 175–221
↑  הספר תורגם לעברית ב-1399 על ידי שלמה אביגדור וזמין באתר hebrewbooks: קישור לעמוד העוסק בכדוריות הארץ; קישור לתרגום האנגלי.
1 2  Ragep, F. Jamil: "Astronomy", in: Krämer, Gudrun (ed.) et al.: Encyclopaedia of Islam, THREE, Brill 2010, without page numbers
↑  Muhammad Hamidullah. L'Islam et son impulsion scientifique originelle, Tiers-Monde, 1982, vol. 23, n° 92, p. 789
↑  David A. King, Astronomy in the Service of Islam, (Aldershot (U.K.): Variorum), 1993
↑  Gharā'ib al-funūn wa-mulah al-`uyūn (The Book of Curiosities of the Sciences and Marvels for the Eyes), 2.1 "On the mensuration of the Earth and its division into seven climes, as related by Ptolemy and others," (ff. 22b-23a) (הקישור אינו פעיל, 7.8.2020)
↑  Edward S. Kennedy, Mathematical Geography, pp=187–8, in (Rashed & Morelon 1996, pp. 185–201)
↑  Felipe Fernández-Armesto, Columbus and the conquest of the impossible, pp. 20–1, Phoenix Press, 1974
↑  Mercier, Raymond P. (1992). "Geodesy". In J. B. Harley, David Woodward (eds.). The History of Cartography: Vol. 2.1, Cartography in the traditional Islamic and South Asian societies. Chicago & London: University of Chicago Press. pp. 182–184. ISBN 978-0-226-31635-2
↑  Lumpkin, Beatrice (1997). Geometry Activities from Many Cultures. Walch Publishing. pp. 60 & 112–3. ISBN 978-0-8251-3285-8.
↑  James S. Aber (2003). Alberuni calculated the Earth's circumference at a small town of Pind Dadan Khan, District Jhelum, Punjab, Pakistan. Abu Rayhan al-Biruni, Emporia State University(הקישור אינו פעיל, 12.10.2020)
↑  Lenn Evan Goodman (1992), Avicenna, p. 31, Routledge, ISBN 041501929X
↑  Behnaz Savizi (2007). "Applicable Problems in History of Mathematics: Practical Examples for the Classroom". Teaching Mathematics and Its Applications (Oxford University Press) 26 (1): 45–50. doi:10.1093/teamat/hrl009. Retrieved 2010-02-21
↑  Jim Al-Khalili, The Empire of Reason 2/6 (Science and Islam –  Episode 2 of 3) on YouTube, BBC
↑  נוסח המקור באנגלית, על פי המקור הבא, פסקה 21; הציטוט פותח במלים "Important contributions to geodesy"
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature; The Hellenic Period. University of California Press, Berkeley 2010, Part I, 4. Megasthenes on the “Physics” of the Greeks, Brahmans, and Jews, p. 161
↑  יהדות בבדיקה מדעית, כדוריות העולם
↑  מורה נבוכים (אבן תיבון)/חלק א/פרק עג
↑  הקדמת הרמב"ם למשנה (אלחריזי), משל למעלת המדרש
↑  למקור הערבי יהודי, מתוך מהדורת שלמה בן אליעזר מונק, ירושלים, תרצ"א (1931), עמוד 147 (90), ראו כאן(הקישור אינו פעיל, 12.10.2020)
↑  חובות הלבבות, שער הכניעה, פרק ה',
↑  הרד"ק, בראשית א' , י'
↑  שער א פתח א
↑  Nowell, Charles E. ed. (1962). Magellan's Voyage around the World: Three Contemporary Accounts. Evanston: NU Press
↑  Joseph Jacobs(2006), "The story of geographical discovery" p.90
↑  "Jean-Claude Martzloff, "Space and Time in Chinese Texts of Astronomy and of Mathematical Astronomy in the Seventeenth and Eighteenth Centuries", Chinese Science 11 (1993–94): 66–92 (69)"
↑  Christopher Cullen, “Joseph Needham on Chinese Astronomy”, Past and Present, No. 87. (May, 1980), pp. 39–53 (42 & 49)
↑  Christopher Cullen, "A Chinese Eratosthenes of the Flat Earth: A Study of a Fragment of Cosmology in Huai Nan tzu 淮 南 子", Bulletin of the School of Oriental and African Studies, Vol. 39, No. 1 (1976), pp. 106–127 (107–109)
קודקס מן המאה ה-13, המכיל, בין היתר, את חיבוריו של דיוגנס לארטיוס




צללית כדור הארץ על פני הירח, במהלך ליקוי הירח של אוגוסט 2008.
מדידת היקף כדור הארץ לפי הגרסה המפושטת של קלאומדס, המבוססת על הקירוב שאסואן נמצא על חוג הסרטן ועל אותו מרידיאן כמו אלכסנדריה
כאשר נמצא כלי שיט באופק, חלקו התחתון אינו נראה, הודות לעקמומיותו של כדור הארץ. זהו אחד הטיעונים המאששים את מודל הארץ הכדורית.
ג'ון גאוור דורך קשת, כדי לירות בכדור הארץ (מתוך מהדורה של חיבוריו, Vox Clamantis, שנת 1400 לערך). תמונה מוגדלת של הכדור, בתחילתו של הערך.
כדור הארץ וארבע עונות השנה (איור מן המאה ה-12, בספרה של הילדגרד מבינגן, Divinorum Operum).
חישוב רדיוס כדור הארץ והיקפו, לפי שיטתו של אל-בירוני. הכתם החום בתרשים מייצג הר גבוה.
איור המתאר את העולם כחצי כדור במיתולוגיית הודו העתיקה
פסל אוגוסטוס כיופיטר מהמאה ה-1, אוחז בידו מקל וכדור. מוצג כיום במוזיאון אֶרְמִיטָאז', בסנקט פטרבורג


Erdapfel (גרמנית: "תפוח אדמה"). כך נקרא הגלובוס העתיק ביותר שנמצא בידינו כיום (מתוארך לשנים 1492 או 1493).