stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרישת שלום מחיים אחרים (מילי)

"דרישת שלום מחיים אחרים (מילי)" הוא סינגל שהוקלט על ידי הפרויקט של עידן רייכל בהשתתפות שירה בן שמחון. את השיר הוציאה ב-14 בינואר 2025 לאור חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
על השיר

"דרישת שלום מחיים אחרים (מילי)" נכתב והולחן על ידי אבי אוחיון ועידן רייכל, שגם הפיק אותו מוזיקלית לצד מתן דרור. השיר נכתב בהשראת סיפורה האישי של אביטל, אשתו של שגיא דקל חן, שנחטף מקיבוץ ניר עוז לרצועת עזה בטבח שבעה באוקטובר.
השיר מתאר את ההתמודדות עם אובדן, בדגש על הפער בין זיכרון לבין מציאות. הדוברת מתארת את הימים החולפים, בהם היא נותרת ללא תשובות ברורות לכאב או לפער שהותיר האדם שאבד. חלומותיה משמשים כמרחב מפלט, בהם הדוברת חווה קרבה מחודשת אל מי שאיננו עוד, ומשוחחת עמו כאילו עדיין נוכח. עם זאת, היא מתעוררת למציאות שבה היא לבדה, והגעגוע חוזר בעוצמה. השיר משקף כמיהה לאפשרות של מפגש, ולו קצרצר, שיזכיר לה את החיים הפשוטים שהופסקו ומבטא את התקווה לשינוי שמתקיימת במקביל.
כחלק מהסכם חמאס–ישראל חזר משבי חמאס שגיא דקל חן בשבת, 15 בפברואר 2025. עוד בהיותו על המסוק השמיעה לו אשתו את שירו של רייכל, והוא מייד כתב לרייכל שהוא נרגש מהמחווה.
הצלחה מסחרית

"דרישת שלום מחיים אחרים (מילי)" הפך ללהיט ברחבי ישראל, והושמע רבות בתחנות הרדיו במדינה. הוא הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד של מדיה פורסט ישראל, המבוסס על נתוני איירפליי שבועיים בישראל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
הערות שוליים

↑  103FM, עידן רייכל משתף: הסיפור מאחורי השיר המצמרר "דרישת שלום מחיים אחרים", באתר ערוץ 7, 20 בינואר 2025
↑   הפרויקט של עידן רייכל עם שירה בן שמחון - דרישת שלום מחיים אחרים (מילי), סרטון  באתר יוטיוב
↑  כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי (2025-02-15), החלום התגשם: כששגיא דקל חן גילה במסוק על השיר שעידן רייכל כתב עליו, נבדק ב-2025-02-15
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" • "דרישת שלום מחיים אחרים (מילי)" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
אירוס השומרון

| אירוס השומרון |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: אירוסיים
סוג:: אירוס
תת־סוג::  אירוס 
סקציה:: אירוס ההיכל
מין:: אירוס הדור
תת־מין:: אירוס השומרון
שם מדעי
 Iris lortetii, var. samaria ‏פיינברון-דותן, 1986
אירוס השומרון (שם מדעי: Iris lortetii, var. samaria) הוא גאופיט בעל קני שורש הבא ממשפחת האירוסיים בסוג אירוס.
סיווג

מבחינה בוטנית אירוס השומרון הוא תת-מין של האירוס ההדור. אנשי השדה טוענים כי אירוס השומרון הוא מין בפני עצמו, עם נוכחות וייחודיות משלו.
תפוצה

אירוס השומרון הוא צמח נדיר ואנדמי לארץ ישראל, מקום תפוצתו של אירוס השומרון באזור המערבי של הרי השומרון, ממזרח לקו פרשת המים. הוא צומח בריכוזים בשכונת הנקודה ביישוב איתמר, מעל העיר שכם- בחלק הדרומי של הר עיבל, על הר כביר בתחתית המדרון הצפוני, מעל נחל תרצה, ובין הר עיבל לסרטבה בריכוזים קטנים.
תיאור

מבנה הצמח של אירוס השומרון דומה למבנה האירוס ההדור בשורשים, בקני השורש ובעלים. גבעולי הצמח נמוכים יותר, בדגלים ובשפיות, גוון הרקע ורוד אפרפר והניקוד עליהם סגול כהה יותר מזה של האירוס ההדור. מועד הפריחה של האירוס זהה למועד הפריחה של האירוס ההדור, בחודש אפריל ולעיתים מסוף מרץ עד תחילת מאי, מועד הפריחה תלוי בכמות המשקעים של אותה שנה. לאורך עונת הפריחה יש אירוסים המקדימים את מועד פריחת האירוס ההדור.
זיהוי ופעילות האדם

אירוס הדור התגלה לראשונה בשומרון במורדות הצפוניים של רכס הכביר, ב-1912 על ידי הבוטנאי האמריקאי דינסמור (Dinsmor), והוגדר כתת-מין: אירוס השומרון. האירוס המיוחד לשומרון נמצא שוב על ידי טוביה קושניר, בוטנאי צעיר איש הפלמ"ח שנפל עם לוחמי "שיירת הל"ה" בדרכם לגוש עציון הנצור בחודש שבט תש"ח.
קושניר ושני סטודנטים נוספים הגיעו לשכם בחפשם אחרי "איריסים". איש בולשת בריטי הוביל אותם אחר כבוד לתחנת משטרה בריטית בשכם, שם נחקרו ארוכות ורק אחרי שהפגינו בקיאות בוטנית מרשימה האמינו להם שהם אכן בוטנאים. אבל, שלחו אותם חזרה לאוניברסיטה בירושלים. סופו הטוב של הסיפור ומציאת אירוס השומרון היה בזכות הקצין הראשי אשר שלח אותם לנקודה שבה הראה לו חוקר אנגלי את הפריחה המרשימה.
סלילת ציר אלון בשנות ה-70 פגעה בתפוצה של אירוס השומרון.
בסמוך למקום פריחתם של האירוסים ביישוב איתמר הוקמה בריכה על שמו של הפרח הנדיר: "בריכת אירוס השומרון".
גלריה

פריחת אירוס השומרון באש קודש
ריכוז פריחה של אירוס השומרון
לקריאה נוספת

עזריה אלון (עורך), איריסים, פרק איריס שומרוני, עמ' 133–134.
הערות שוליים

↑  עזריה אלון, איריסים שבים אל אחיהם, למרחב, 30 באפריל 1968
↑  עזריה אלון, איריס הדור, דבר, 7 באפריל 1972
1 2 3  עזריה אלון, איריס שומרוני, איריסים, ישראל: משרד הביטחון-ההוצאה לאור, 1992, עמ' 133-134, מסת"ב 965-05-0624-1
1 2  אל תפספסו: אירוס השומרון הנדיר החל לפרוח, באתר "סרוגים", 1 באפריל 2015
↑  שמעון כהן, לפני שהם נעלמים: בקרו את אירוס ההיכל בשומרון, באתר ערוץ 7, 7 באפריל 2014
↑  מיכאל עוזרמן, אירוס בעל זקן, דבר, 30 במרץ 1983
איפוליטו דזידרי

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1684 פיסטויה, איטליה 
 פטירה:  14 באפריל 1733 (בגיל 48) רומא, מדינת האפיפיור 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 
איפוליטו דזידרי (באיטלקית: Ippolito Desideri; ‏21 בדצמבר 1684 פיסטויה, הדוכסות הגדולה של טוסקנה - 14 באפריל 1733, רומא, מדינת האפיפיור)  היה מיסיונר ונוסע ישועי איטלקי והמפורסם מבין המיסיונרים האירופיים המוקדמים שייסדו את הכנסייה הקתולית בטיבט.  הוא היה הטיבטולוג המתועד הראשון והאירופאי הראשון שלמד בהצלחה הן טיבטית קלאסית והן סטנדרטית.
ביוגרפיה

דזידרי נולד ב-1684 למשפחה משגשגת בפיסטויה, בדוכסות הגדולה של טוסקנה, שהייתה אז תחת שלטונו של הדוכס הגדול קוזימו השלישי מבית מדיצ'י.  דזידרי התחנך מילדותו בבית הספר הישועי בפיסטויה, ובשנת 1700 נבחר ללמוד בקולג'יו רומנו (המכללה הרומית) ברומא. מ-1706 עד 1710 לימד ספרות בקולג'ים הישועים באורבייטו ובארצו, ואחר כך בקולג'יו רומנו עצמו.
ביוגרפיה > מסע לטיבט

בקשתו למשימה בהודו המזרחית התקבלה על ידי ראש אגודת ישו, מיכלאנג'לו טמבוריני, בשנת 1712, והוטל עליו לפתוח מחדש את המיסיון הישועי בטיבט, במחוז גואה של האגודה. דזידרי עזב את רומא ב-27 בספטמבר 1712, יצא מליסבון להודו הפורטוגזית והגיע לנמל גואה שנה לאחר מכן. מגואה נסע לסוראט, אחמדאבאד, ראג'סטאן ודלהי, והגיע לאגרה, מקום מושבם של השליחים הישועיים בצפון הודו, ב-15 בספטמבר 1714. משם חזר לדלהי, שם פגש את הממונה עליו ואת שותפו למסע, הישועי הפורטוגלי מנואל פריירה (Freyre). יחד נסעו מדלהי לסרינגאר בקשמיר, שם עוכבו שישה חודשים, ודזידרי סבל ממחלת מעיים כמעט קטלנית. מקשמיר עברו ללה, בירת לדאק, לשם הגיעו בסוף יוני 1715. לדברי דזידרי, הם התקבלו היטב על ידי הגיאלפו (Gyalpo), או המלך, של לדאק וחצרו, והוא רצה להישאר שם כדי לייסד מיסיון, אך נאלץ לציית למפקדו, פריירה, שהתעקש שייסעו למרכז טיבט ואל מחוז להסה.
הם יצאו למסע חורף מסוכן של שבעה חודשים על פני הרמה הטיבטית כשהם לא מוכנים וחסרי ניסיון. הישרדותם נבעה ככל הנראה מהעזרה שקיבלו מקסל, המושל המונגולי, ומאלמנתו של המושל הקודם של מערב טיבט, שעזבה את תפקידה וחזרה ללהסה. הם נסעו עם הקרון החמוש שלה, והגיעו ללהסה ב-18 במרץ 1716. לאחר מספר שבועות, פריירה חזר להודו, דרך קטמנדו ופאטנה, ועזב את פר. דזידרי אחראי על המשימה. הוא היה המיסיונר האירופי היחיד בטיבט, באותה תקופה.
ביוגרפיה > בלהסה

זמן קצר לאחר שהגיע ללהסה, דזידרי התקבל על ידי החאן המונגולי של טיבט, להסאנג חאן, שנתן לו אישור לשכור בית בלהסה וגם להטיף לנצרות. לאחר שקרא את עבודתו הראשונה של דזידרי בטיבטית, שהסביר את יסודות הדוקטרינה הרומית-קתולית, להסאנג חאן יעץ לו לשפר את הידע שלו בשפה הטיבטית וללמוד גם ספרות טיבטית. לאחר כמה חודשים של לימוד אינטנסיבי נכנס דזידרי למנזר הבודהיסטי סרה, אחת משלוש האוניברסיטאות הנזיריות הגדולות של כת הגלוקפה (Gelukpa) שהייתה בעלייה פוליטית. שם למד ודן עם נזירים וחוקרים בודהיסטים טיבטים, והורשה לערוך את המיסה הטרידנטינית במזבח רומי-קתולי בחדריו. הוא למד את השפה הספרותית הטיבטית הקלאסית (שלא הייתה ידועה לאירופאים) והפך לתלמיד ספרות, פילוסופיה ותרבות טיבטית.
בסוף 1717 נאלץ לעזוב את להסה עקב אי השקט שנגרם על ידי הפלישה לטיבט על ידי חאנת דזונגאר. הוא פרש להוספיס הקפוצ'ינים במחוז דקפו, בדרום מרכז טיבט, אך חזר ללהסה לתקופות ניכרות ב-1719–1720. בין 1718 ל-1721 חיבר חמש יצירות בשפה הספרותית הטיבטית הקלאסית, שבהן ביקש להפריך את המושגים הפילוסופיים של לידה מחדש (שאותם כינה "מטמפסיכוזה") וניהיליזם או "ריקנות" (Wylie: stong pa nyid; סנסקריט: Śūnyatā), שלדעתו מנעו המרות מבודהיזם טיבטי לכנסייה הקתולית בטיבט. בספריו השתמש בטכניקות פילוסופיות מהספרות הטיבטית לצורך טיעון סכולסטי. הוא השתמש בציטוטים מהדהרמה והווינאיה, ואף הביא את הסכולסטיקה של תומאס אקווינס הקדוש לוויכוח עם פילוסופיית המדהיאמקה הניהיליסטית של נגרג'ונה כדי לטעון ל"עליונות התאולוגיה הנוצרית".
ביוגרפיה > סכסוך עם הקפוצ'ינים

מיסיונרים איטלקיים של מסדר הקפוצ'ינים קיבלו את השליחות הטיבטית בשנת 1703 על ידי הסניף של ממשל הכנסייה ששלט בפעילות המיסיונרית הקתולית ברחבי העולם. שלושה קפוצ'ינים הגיעו ללהסה באוקטובר 1716, והציגו לדזידרי מסמכים שלטענתם אישרו את זכותם הבלעדית למשימה הטיבטית. דזידרי ערער על כך באי ציות, ושני הצדדים התלוננו בפני רומא. בינתיים דזידרי עזר לשותפים הקפוצ'ינים שלו להתאקלם בטיבט. בעוד שהקפוצ'ינים לא הסתכסכו עם דזידרי באופן אישי, הם חששו שישועים אחרים ילכו בעקבותיהם ויעקרו אותם מטיבט ונפאל, והם עתרו לגירושו מהמדינה. בינואר 1721 קיבל דזידרי את הפקודה לעזוב את טיבט ולחזור להודו. לאחר שהות ארוכה בקוטי, בגבול הטיבטי-נפאלי, הוא חזר לאגרה ב-1722.
ביוגרפיה > שנים מאוחרות

באגרה, דזידרי מונה לכומר הראשי של הקהילה הקתולית בעיר הבירה של האימפריה המוגולית, דלהי. הוא ארגן חינוך ושירותים לקהילה, והביא לבניית כנסייה חדשה במקום המבנה הרעוע הקיים. בשנת 1725 נסע לנציגות הכנסייה בהודו הצרפתית הישועית הסורית-מלבארית בפונדיצ'רי, והתחיל ללמוד טמילית ולבצע מיסיון שם. בשנת 1727 נשלח לרומא כדי לקדם את הביאטיפיקציה של ג'ון דה בריטו, ישועי שמת קדוש מעונה בדרום הודו. הוא לקח את הערותיו על טיבט, תרבותה ודתה, והחל לעבוד על כתב היד האחרון שלו, שנקרא "הודעות היסטוריות של טיבט" (Notizie Istoriche del Tibet) כשהוא עדיין מיועד לחזור הביתה בכלי שיט צרפתי. הוא נחת בצרפת באוגוסט 1727, שם נפגש עם קרדינלים ואריסטוקרטים חשובים ועם המלך לואי ה-15. הוא הגיע לרומא בינואר 1728. הוא התגורר בבית הישועי (Jesuit professed house), וזמנו הושקע בהליכים משפטיים כמייצג המסדר הישועי מול פליצ'ה די מונטקיו, שהגן על הקפוצ'ינים; דזידרי כתב שלוש הגנות על עמדת הישועים. ב-29 בנובמבר 1732, פרסמו הרשויות את הצו הסופי שלה בעניין, אישרה את זכותם הבלעדית של נזירי הקפוצ'ינים בשליחות בטיבט ואסרה על כל דיון נוסף בנושא.
דזידרי עבד על תיקון כתביו האחרונים והכין אותם לפרסום. כמו שובו לטיבט, גם הפרסום הזה נאסר גם על פי צו הרשויות הקתוליות. בעודו מקווה להיפוך הפסיקה ולהזדמנות לחזור לטיבט, דזידרי מת במפתיע בגיל 48 בלבד, בקולג'יו רומנו ב-13 באפריל 1733.
מורשת

כתבי יד של יצירותיו המונומנטליות במספר שפות, הכוללות את התיאור המדויק הראשון של הגאוגרפיה הטיבטית, הממשל, החקלאות, המנהגים והפילוסופיה והאמונה הדתית הבודהיסטית הטיבטית, נקברו בארכיון הישועים ובאוסף פרטי, ולא יצאו לאור עד סוף המאה ה-19; יצירתו Relation הופיעה במהדורה שלמה מאת לוצ'יאנו פטץ' (Luciano Petech) שיצאה לאור בשנות החמישים. תרגום מקוצר לאנגלית יצא לאור ב-1937, ותרגום מלא הופיע רק ב-2010.
יצירות עיקריות

"שליחות לטיבט: הדיווח יוצא הדופן של המאה השמונה-עשרה של האב איפוליטו דזידרי SJ" תרגום: מייקל סוויט, עורך: לנרד צווילינג (Leonard Zwilling), בוסטון: Wisdom Publications, 2010.
מסע לטיבט. מסעותיו של איפוליטו דזידרי מפיסטויה, SJ, 1712–1727. ערך Filippo De Filippi, הקדמה מאת C. Wessels, SJ London: George Routledge & Sons, Ltd. 1932 (The Broadway Traveler)
Opere Tibetane di Ippolito Desideri SJ בעריכת Giuseppe Toscano (4 כרך, 1981–1989)
הודעות היסטוריות מטיבט וזיכרונות מסעותיי והמשימה שנוסדה שם (Relation) ויצירות אחרות, בעריכת לוצ'יאנו פיטק (1954–1957, ב-Petech,"Missionari Italiani nel Tibet e nel Nepal" (רומא: Libraria dello Stato), 1954–57), כרכים 5–7.
"פיזור החושך. מסע ישועי אחר נשמת טיבט." דונלד ס. לופז הבן ות'ופטן ג'ינפה, תרגום ועריכה (קיימברידג': הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2017)
"כאשר תומאס אקווינס פגש את נגרג'ונה: שתי יצירות מאת איפוליטו דזידרי, SJ", תרגם והקדמה מאת גווידו סטוקו. (CreateSpace Independent Publishing Platform, 2016)
ראו גם

בנטו דה גויס
הערות שוליים

↑  Wessels 1924, p. 273.
↑  Lopez & Jinpa 2017, p. 2.
↑  Wessels 1924, p. 207.
↑   "Mission to Tibet: The Extraordinary Eighteenth-Century Account of Father Ippolito Desideri S.J." Trans. by Michael Sweet, Ed. by Leonard Zwilling (Boston: Wisdom Publications, 2010), page 45.
↑   "Mission to Tibet: The Extraordinary Eighteenth-Century Account of Father Ippolito Desideri S.J." Trans. by Michael Sweet, Ed. by Leonard Zwilling (Boston: Wisdom Publications, 2010), page 62.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260301505171  BIBSYS: 10017505  BnF: cb12484082x (data)  CiNii: DA02088487  GND: 118879022  ISNI: 0000 0000 8140 8921  LCCN: n84095736  NDL: 00465547  NKC: jo20010087064  NLA: 50414645  NTA: 110422120  RERO: 02-A013688336  SUDOC: 061141720  Trove: 1506859  VcBA: 495/107748  VIAF: 61649341   WorldCat (עם VIAF): 61649341
הפועל חולון (כדורסל)

הפועל חולון היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר חולון המשחקת בליגת העל ובליגת האלופות בכדורסל. צבעי הקבוצה הם צהוב וסגול. המועדון נוסד בשנת 1947 כחלק מאגודת הספורט הפועל שהוקמה בשנת 1926.
היסטוריה

הפועל חולון הוקמה בשנת 1947 על ידי מיכה שמבן. היא אחת מקבוצות הכדורסל הוותיקות בישראל.
עד שנת 2015, אירחה הפועל חולון את משחקיה ב"היכל האחד במאי" בעיר, המכונה בדרך כלל "אולם הפחים". החל מעונת 2015/2016 עברה הקבוצה לשחק בהיכל טוטו חולון.
בתחילת המאה ה-21 נקלעה הקבוצה למשבר במהלכו ירדה עד לליגה הארצית. לאחר שירדה לליגה הארצית קנה את הקבוצה מיקי דורסמן. בתום אותה עונה עלתה חולון חזרה לליגה הלאומית. בעונת 2007/2008 זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. זו הייתה עונת השיא של הקבוצה, במהלכה סיימה את הליגה הסדירה במקום הראשון, וניצחה בגמר הפיינל פור בהיכל יד אליהו את האלופה ב-14 השנים שקדמו לכך, מכבי תל אביב. ב-2022 זכתה בפעם השנייה באליפות המדינה לאחר ניצחון 2–0 בסדרת הגמר על בני הרצליה. הקבוצה הופיעה שבע פעמים בגמר גביע המדינה בכדורסל וזכתה בו פעמיים, ב-2009 וב-2018.
היסטוריה > שנות החמישים

הפועל חולון הוקמה ב-1947 ושיחקה בעיקר משחקי ידידות נגד קבוצות מישראל ומחוצה לה. המועדון בנה בשנים אלו קבוצה חזקה שנודעה בכינוי "הקבוצה המצרית", וכללה שחקנים כמו מרסל חפץ, יצחק פלד, סמי חודרה, עמי ישי, חיים גורמינזו, פרדי כהן, דוד כהן ועוד שחקנים אחרים. קבוצה זו הייתה אחת הקבוצות החזקות בארץ ושחקניה המשיכו לסגל הראשון של הקבוצה בליגה הבכירה.
ביום העצמאות 1953 נחנך אולם אחד במאי בחולון בניצחונה של הקבוצה על הפועל תל אביב.
ב-1954 הייתה חולון אחת משמונה המייסדות של הליגה הלאומית, אז הליגה הבכירה, והיא אחת מארבע הקבוצות שנשארו פעילות מאז. בשתי העונות הראשונות שלה סיימה כסגנית האלופה פעמיים, כאשר היא מפסידה רק שני משחקי בית בשתי עונות אלו.
ב-1956 שוחק לראשונה מפעל גביע המדינה בכדורסל והפועל חולון העפילה לשלב חצי הגמר, בו הודחה על ידי הפועל תל אביב אחרי ניצחון 64–57 במשחק הראשון והפסד 33–46 במשחק השני.
ב-1959 הגיעה חולון לראשונה בתולדותיה לגמר גביע המדינה, בו פגשה את מכבי תל אביב. חולון הובילה 43–37 כשנותרו שש דקות לסיום המשחק, אך נקודות של מכבי בדקות הסיום העלו אותה ליתרון והביאו אותה לניצחון 53–47.
היסטוריה > שנות השישים

שנות השישים היו שנים יציבות למועדון, בהן הגיעה חולון לגמר גביע המדינה ב-1961 והפסידה למכבי תל אביב 74–46.
בעונת 1968/1969 נאבקה הפועל חולון על תואר האליפות במשך רוב העונה וסיימה במקום השלישי עם מאזן של 18 ניצחונות מול 6 הפסדים.
בשנות השישים שיחקו בקבוצה עופר אשד, רמי צייג-ברק, אורי שטרן ויצחק פלד.
היסטוריה > שנות השבעים

שנות השבעים לא היו שנים טובות למועדון, ובתום עונת 1971/1972 ירדה הקבוצה לליגת המשנה ולא הגיעה להישגים משמעותיים. אחרי הירידה לליגת המשנה עזב את המועדון השחקן עופר אשד.
בעונת 1978/79 חזר המועדון לליגה הבכירה, והביא איתו חידוש לכדורסל הישראלי, שחקנים זרים ראשונים במועדון: דון מוזר וסטיוארט פרידמן.
בעונה זו הגיע פיני גרשון לעמדת המאמן והגיעו שחקנים חדשים למועדון כמו מוטי דניאל, ישראל אלימלך, ניב בוגין, אבי מאור ואורן שילוני, שבעתיד יובילו את חולון לצמרת הכדורסל הישראלי.
היסטוריה > שנות השמונים

שנות השמונים היו שנים מוצלחות למועדון, בהן הוא הגיע במשך חמש עונות לארבעת המקומות הראשונים בליגה, הגיע ארבע פעמים לחצי גמר הפלייאוף ופעם אחת העפיל לגמר גביע המדינה, על אף שפתח את העשור עם שלוש עונות לא מוצלחות.
עונת 1982/1983 הייתה עונה טובה למועדון, כשחולון סיימה במקום הרביעי והגיעה לחצי גמר הפלייאוף מול מכבי תל אביב והפסידה לה 0–2. במשחק הראשון בסדרה הפסידה הקבוצה מסל ניצחון של ג'ק צימרמן.
בעונת 1984/1985 הגיעה הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף ואף ניצחה את האלופה מכבי תל אביב במשחק השני 72–70, אך הפסידה במשחק השלישי והמכריע.
בעונת 1985/1986 סיימה חולון במקום השני בליגה לראשונה מאז 1955, אך הפסידה בחצי גמר הפלייאוף 0–2 לאליצור נתניה. באותה עונה הגיעה הקבוצה לגמר גביע המדינה בו הפסידה למכבי תל אביב 86–90.
בעונת 1986/1987 חוותה הפועל חולון את אחת העונות הסדירות הטובות בתולדותיה, כשסיימה במקום השני עם מאזן 17–5 ואף הנחילה למכבי תל אביב את הפסדה היחיד בעונה הסדירה, 85–66. עם זאת, ברבע הגמר ספגה הקבוצה שני הפסדים מפתיעים להפועל חיפה וסיימה את העונה המבטיחה באכזבה.
לקראת עונת 1987/1988 מונה מרווין קסלר למאמן הקבוצה והובאו שחקנים חדשים כמו שמוליק זיסמן, ג'ו דאוסן וקני אורנג'. חולון סיימה את העונה במקום השלישי בסיום העונה הסדירה ופגשה ברבע הגמר את אליצור נתניה לסדרת הטוב מ-3. חולון ניצחה 2–0 ועלתה לחצי הגמר מול הפועל תל אביב, שניצחה במשחק הראשון בסדרה באולם אוסישקין 86–73, אך במשחק השני ניצחה חולון 70–66 באולם הפחים. המשחק השלישי והמכריע נערך באולם אוסישקין, ובו ניצחה הפועל תל אביב בתוצאה 95–89 ועלתה לגמר הפלייאוף מול מכבי תל אביב. בסדרה על המקום השלישי ניצחה חולון את הפועל גליל עליון 2–0.
את עונת 1988/1989 סיימה הפועל חולון במקום החמישי ולא העפילה למשחקי הפלייאוף.
היסטוריה > שנות התשעים

בעונת 1989/1990 אימן את הקבוצה משה ויינקרנץ ולראשונה העפילה הקבוצה לשלב הבתים של גביע קוראץ'. עונה לאחר מכן הגיעה חולון לגמר גביע המדינה לאחר ניצחון על הפועל גליל עליון, אך הפסידה למכבי תל אביב בתוצאה 90–100. מאמן הקבוצה היה אפי בירנבוים, ושיחקו בה ישראל אלימלך, ניב בוגין, האחים קובי ואלי בלול, ריצ'י דומאס, ארל ויליאמס וג'ונתן דלזל. בשלוש השנים לאחר מכן הקבוצה לא הצליחה להתברג בצמרת.
בשנת 1994 הצטרף למועדון איש העסקים נחום מנבר שהזרים כספים רבים והביא לקבוצה שחקנים כמו עדי גורדון, תומר שטיינהאור ומייק קרטר. את עונת 1994/1995 פתח המועדון עם ציפיות להישגים בפלייאוף ואפילו לתואר, שהיו קרובות להגשמה כשחולון סיימה את העונה הסדירה במקום השני והגיעה לגמר גביע המדינה לאחר ניצחון 88–64 על הפועל ירושלים, אך הפסידה לבני הרצליה 77–88 ופספסה הדזמנות לזכות בתואר לראשונה בתולדותיה. בחצי גמר הפלייאוף הודחה חולון על ידי הפועל גליל עליון. בסיום העונה החליט עדי גורדון לעזוב את הקבוצה ושכנע גם את נחום מנבר לעבור איתו להפועל ירושלים.
בעונת 1997/1998 הגיעה חולון לחצי גמר גביע המדינה, אך הפסידה להפועל גליל עליון, ובעונה הבאה, תחת הדרכתו של המאמן אלי קנטי, הדיחה את גליל עליון בסדרת רבע גמר הפלייאוף ובחצי הגמר הפסידה בשלושה משחקים למכבי תל אביב.
היסטוריה > העשור הראשון של המאה ה-21

בעונת 1999/2000 אומנה הקבוצה על ידי ישראל לב והפתיעה בהגיעה למקום החמישי בליגה, אך הפסידה ברבע גמר הפלייאוף להפועל גליל עליון.
בעונת 2000/2001 עברה הקבוצה משבר כלכלי ומקצועי, ובסיום העונה ירדה לליגה הלאומית.
בעונת 2001/02 ירדה חולון פעם נוספת לליגה הארצית, הליגה השלישית במבנה ליגות הכדורסל בישראל. ב-2002 נרכשה הקבוצה על ידי איש העסקים מיקי דורסמן אשר הזרים כספים רבים לקבוצה ושימש מאז ועד עונת 2007/08 כמאמנה.
בעונת 2002/03 העפילה חולון לליגה הלאומית ובעונת 2003/04 סיימה ראשונה בעונה הסדירה, אך הפסידה בחצי גמר הפלייאוף למכבי פתח תקווה 1–3. בעונת 2004/05 שוב הודחה הקבוצה בפלייאוף הלאומית ולא עלתה לליגת העל.
בעונת 2005/06 חולון באליפות הליגה הלאומית לאחר שניצחה את הפועל עפולה בזכות סל ניצחון של עדי פרג, אך לא נרשמה לליגת העל משיקולים תקציביים. בעונת 2006/07 זכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות הלאומית לאחר שגברה על הפועל באר שבע 3–2 בסדרה והפעם נרשמה ועלתה לליגת העל.
עונת 2007/2008 הביאה עימה הצלחה חסרת תקדים לקבוצה, ובסופה זכתה הקבוצה באליפות המדינה בכדורסל. באותה עונה שיחקו בקבוצה פי ג'יי טאקר, אריק קמפבל, טריי סימונס, מאליק דיקסון, מורן רוט, אבישי גורדון, גוני יזרעאלי, כריס ווטסון, אלטון בראון, טוני ווישהאם ועמית תמיר. הקבוצה, בבעלותו של מיקי דורסמן אשר שימש גם כמאמן, סיימה ראשונה בעונה הסדירה למרות הנזק שנגרם לה בעקבות אירוע השלכת החזיז במלחה, בו זרק אוהד מיציע הקבוצה חזיז במשחק נגד הפועל ירושלים וגרם לפציעתו של מאבטח. התרעומת בעקבות המקרה הייתה גדולה ודורסמן אף שקל בפומבי לעזוב את הקבוצה, בעוד שאיגוד הכדורסל הטיל על הקבוצה הפסד טכני, הורדת נקודה נוספת וארבעה משחקים ללא קהל. לאחר שהובילו את הקבוצה לאליפות העונה הסדירה לראשונה בתולדותיה עם מאזן 20–7 זכו מיקי דורסמן ופי ג'יי טאקר בתוארי מאמן העונה בליגת העל בכדורסל ושחקן העונה של ליגת העל בכדורסל, בהתאמה. חולון עלתה לפיינל פור, ולאחר ניצחון על עירוני נהריה בחצי הגמר העפילה למשחק הגמר מול מכבי תל אביב, אותה ניצחה פעמיים בעונה הסדירה, שזכתה עד אז ב-14 אליפויות רצופות. חולון ניצחה במשחק 73–72 מסל ניצחון של מאליק דיקסון וזכתה באליפות.
לאחר עונת האליפות החליט דורסמן לעזוב את הקבוצה לאחר שלא נמצאו מקורות מימון נוספים, ומשמעות הדבר הייתה ירידה בתקציב. כמו כן, האליפות בה זכתה הקבוצה הביאה את שחקניה למרכז תשומת הלב, וכמעט כל שחקני עונת האליפות עברו בעונה שלאחר מכן לקבוצות אחרות, למעט כריס ווטסון שנשאר והפך לקפטן הקבוצה. חולון אף דחתה ההזמנה להשתתף בגביע יול"ב, לה זכתה מעצם זכייתה באליפות. למרות הפתיחה הפסימית לעונה זו זכתה חולון לראשונה בתולדותיה בגביע המדינה בכדורסל לאחר שגברה במשחק הגמר על מכבי חיפה 69–68 משלשת ניצחון של בריאן טולברט. חולון סיימה במקום הרביעי בעונה הסדירה והפסידה בסדרת רבע הגמר להפועל גלבוע גליל בתוצאה 2–3.