stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנייה חופשית מעורבת
המסדר הבינלאומי של בנייה חופשית מעורבת – זכות האדם

המסדר הבינלאומי של זכות האדם the International Order of Freemasonry for Men and Women, LE DROIT HUMAIN נוסד בצרפת בסוף המאה ה-19, תקופה שהתאפיינה בפעילות ערה של התנועה הפמיניסטית והסופרג'יסטית. היה זה המסדר המסוני (Masonic - של בונים חופשיים) המעורב הראשון, וגם המסדר המסוני הראשון שניתן להגדירו כבינלאומי. בסך הכל חברות בו מעל 60 מדינות וכ-27 אלף חברים בכל העולם לפי אתר המטה של הארגון. הבנייה החופשית הצרפתית ניסתה משחר ההיסטוריה שלה להכליל נשים בתוכה, המזרח הגדול של צרפת איפשר נוסחים של אימוץ Adoption עוד בשנת 1774 לפיהם יכלו הלשכות "לאמץ" אחיות - נשים ובנות של בונים חופשיים ולמסור להם את הסודות של מספר דרגות. בשנת 1879, לאחר חילוקי דעות בין חברי המועצה העליונה של צרפת - הגוף העליון של המזרח הגדול של צרפת, 12 לשכות פרשו ממנו וייסדו את "הלשכה הסימבולית הגדולה של צרפת -Grande Loge Symbolique de France", אחת מן הלשכות, "החושבים החופשיים - Les Libres Penseurs ב-La Pecq, (צפון מערב לפריס) שמרה במגילת הקמתה (צ'ארטר) את הזכות לקבל לחניכה (Initiate) נשים כבנאיות חופשיים. ב-14 בינואר 1882 מריה דסריאסמס
פעילת זכויות אדם ידועה, סופרת פמיניסטית, מרצה ופוליטיקאית, התקבלה בלשכת החושבים החופשיים. רב-האומן הנכבד (נשיא הלשכה) האח הבורן (Houbron בעל הדרגה ה-18), הצדיק מעשה זה כמי שבליבו טובתה העליונה של האנושות, ובהיות מעשה זה יישום הגיוני של העיקרון "בונה חופשי בלשכה חופשית". הלשכה הושעתה מיד על מעשה "לא ראוי" זה. ב-1890 הלשכה ירושלים בנוסח הסקוטי, גם היא מהלשכה הגדולה הסימבולית של צרפת, פנתה ללשכות אחרות למען הקמת מסדר חדש של בונים חופשיים שיקבל נשים וגברים לשורותיו. במעמד זה לא הציעה לשכת ירושלים לקבל נשים בעצמה, אלא להקים מסדר חדש שיעבוד במקביל. התומך הנלהב ביותר לעניין היה הד"ר ג'ורג מרטין Georges Martin, סנטור צרפתי, תומך בשוויון זכויות לנשים וחבר בלשכת החושבים החופשיים.
ב-14 במרץ 1893 דסריאסמס, מרטין וגברים אחרים בונים חופשיים ייסדו את "לשכת הבונים החופשיים המעורבת זכות האדם Le Droit Humain, Maçonnerie Mixte" בפריס. הם קיבלו, העבירו, והעלו 16 נשים צרפתיות. זמן קצר לאחר מכן הקימו ב-4 באפריל באותה שנה את הלשכה הגדולה הראשונה המעורבת, "הלשכה הגדולה הסימבולית הצרפתית המעורבת בנוסח הסקוטי", אשר לאחר מכן תיודע בשם המסדר הבינלאומי של בנייה חופשית מעורבת – זכות האדם. הייתה זו פרידה קיצונית מרוב הסוגים של בנייה חופשית הקיימים אז. לא זו בלבד שמסדר חדש זה לא דרש אמונה בכוח עליון (המזרח הגדול של צרפת זנח דרישה זו כבר ב-1877) – הוא פתח את דלתותיו לכל האנושות באשר הם "...אמיתיים ישרים וחופשיים, בגיל בגרות, בעלי כושר שיפוט ומוסר קפדני."
הפדרציה המזרחית

כמה מחבריה הבולטים של האגודה התאוסופית הצטרפו לבנייה החופשית המעורבת, כולל אנני בזאנט, ג'ורג' ארונדייל, צ'ארלס וו. לידביטר, סי ג'ינהראג'אדאסה והארי סטיל אולקוט מכאן ואילך לאן שלקחו את התיאוסופיה הם גם הביאו את הבנייה החופשית. "מסדר הבנייה החופשית המעורבת האוניברסלית בבריטניה הגדולה ובמדינות התלויות בה" נוסד על ידי אנני ביזאנט ונושאי משרה מהמועצה העליונה הצרפתית של בנייה חופשית מעורבת (ידוע כיום כ"מסדר הבינלאומי של בנייה חופשית מעורבת – זכות האדם") ב-26 בספטמבר 1902, עם יסודה של הלשכה "חובה אנושית מס. 6" בלונדון. ביזאנט נשארה ראש המסדר עד למותה ב-1933. סגנון העבודה האנגלי, שהושפע מהתיאוסופיה של מנהיגי המסדר חזר לכמה מנהגים מסונים שלא נדרשו באופן העבודה הצרפתי, במיוחד הדרישה שחבריו יאמינו באלוהים או ישות עליונה. הרשות שנקבלה מצרפת להחזיר את הדרישה הזו נודע בשם "ברית אנני ביזאנט" וב-1904 הודפס ריטואל חדש אנגלי, אשר ביסס דרישה זו כחיונית לעבודה הטקסית. הריטואל המתוקן נקרא "ריטואל דהרמה", ידוע גם בשם "ביזאנט-לידביטר" ולאחרונה גם בשם לודרדייל.
המסדר של בנייה חופשית מעורבת אמריקאית

בשנת 1903 נוסדה הבנייה החופשית המעורבת בארצות הברית תחת מסדר זכות האדם על ידי הפרופסור מוצארלי בניו יורק. הוא ייסד את הלשכה הראשונה "אלפה" בצ'ארלרוי פנסילבניה ועוד 50 לשכות אחרות בתוך 4 שנים, לפני עזיבתו את ארצות הברית ב-1909. ב-1909 נציגים של 20 מלשכות אלו יסדו את "הפדרציה של זכויות האדם האמריקנית" בסנט לואיס ב-1924, כ-100 לשכות נוסדו תחת הנהגתו של המפקד הגדול לואיס גאוז'ו נציג המועצה העליונה בפריס.
עריקת לשכות מזכות האדם

בין אמצע שנות ה-90 ותחילת שנות האלפיים מספר גדול של לשכות ערקו ממסדר זכות האדם, בטענה כי פלש לזכויותיהן החוקתיות. ב-2 בינואר 2001 סילק מסדר זכות האדם ארבעה חברים בכירים מהברית הבריטית על רקע אי הסכמות אלו. גרוש זה הביא להתפטרותם של 70 חברים. הלשכות שערקו התארגנו מחדש כ-"פדרציה של זכויות האדם האמריקנית", "המסדר של בנייה חופשית מעורבת אמריקנית", "המסדר המזרחי של בנייה חופשית בינלאומית אוניברסלית", ומספר מסדרים קטנים אחרים. לשכות אחרות, כולל אלו באוסטרליה ובדרום אפריקה וכמה לשכות בארצות הברית בחרו להישאר בקשרים עם המועצה העליונה של זכות האדם. והמשיכו להתקיים כפדרציות ה-בריטיות, אוסטרליות, ואמריקניות של המסדר, נשלטות על ידי נציגים של המועצה העליונה בצרפת הידועים בשם מפקדים רבי עוצמה גדולים אשר מחזיקים את הדרגה ה-33 הגבוהה ביותר במסדר.
הפדרציה האמריקנית של זכויות האדם - בנייה חופשית מעורבת אמריקנית

בדצמבר 1993 התנגשו דרישות המועצה העליונה בפריס עם החוקה הבינלאומית והלאומית של הפדרציה האמריקנית של זכות האדם, אשר דרשה עצמאות בעניינים פנימיים וציות לחוקי ארצות הברית, חלק נכבד מן החברים החליטו לפרוש מזכות האדם. ב-11 באפריל 1994 המועצה העליונה של הבנייה החופשית האמריקנית המעורבת של זכות האדם עברה רפורמה על ידי המפקחים הגדולים הכללים בדרגה ה-33. גוף זה הידוע היום בשם הבנייה החופשית האמריקנית, הוא כעת עצמאי, שמפקדתו יושבת בלרקספור קולורדו, והפך לגוף הבנייה החופשית המעורבת הגדול ביותר בארצות הברית.
המסדר המזרחי של בנייה חופשית מעורבת בינלאומית

בשנת 2001 לאחר דאגות רבות משחיקה בתנאי "ברית-ביזאנט" על ידי האדמיניסטרציה בפריס, רבות מהלשכות בברית המזרחית פרשו מזכות האדם בנתקם את כל הקשרים ויצרו גופים מנהליים חדשים. לשכות, בהודו, ניו זילנד, חלק מהלשכות בארצות הברית, ברזיל, ארגנטינה, קוסטה ריקה, פוארטו ריקו, וספרד הסתדרו מחדש במסדר המזרחי של בנייה חופשית מעורבת בינלאומית. לשכות בבריטניה הסתדרו כ-"לשכה הגדולה של בנייה חופשית לנשים וגברים".
הלשכה הגדולה האזוטרית של בונים חופשיים קדמונים ומקובלים

הלשכה האזוטרית הגדולה של בונים חופשיים קדמונים ומקובלי היא לשכה וירטואלית של גברים ונשים הפועלת באינטרנט . "הבונים החופשיים הקדמונים המקובלים והאזוטריים" נוסדו על ידי המזרח הגדול של צרפת ב-14 במאי 1928. ב-17 בנובמבר 1976 רב האומנית הגדולה ג'ולייט אשלי ייסדה את "הלשכה הגדולה הסוברנית העצמאית והאזוטרית של בונים חופשיים קדמונים מקובלים". כגוף מסוני עצמאי. שמו של מסדר זה שונה ל-"הלשכה הגדולה הבינלאומית הסוברנית והעצמאית של בונים חופשיים קדמונים מקובלים ואזוטריים" בישיבה השנתית שלו ב-22 ביוני 1977 בוושינגטון. באותה ישיבה הלשכה הגדולה ייסדה את לשכת "אקציה" (השיטה) מס' 1 כלשכת רבי אומנים תחת הרשות החדשה. מ-1992 הלשכה הגדולה חדלה לפעול בהיכל גשמי, ומ-2003 היא החלה לכתוב את הריטואלים לחניכה עצמאית וחניכה לשכתית על ידי נושא משרה יחיד או בודדים. הן מציעים קבלה באינטרנט לדרגה הראשונה מאז שנת 2004.

המסדר מעניק את דרגות התלמיד, החבר, ורב האומן כמו גם את דרגות הנוסח הסקוטי והיורקי. וכמה נוסחים גבוהים אחרים. הדרגות ניתנות בצורתן הרגילה והעתיקה ומלוות בלימוד אזוטרי.
מסדר הבנייה החופשית המעורבת של הכוכב הנוצץ.

מסדר הבנייה החופשית המעורבת של הכוכב הנוצץ. הוא מסדר עצמאי של בנייה חופשית שבסיסו בדרום-מערב אנגליה המקבל נשים וגברים במידה שווה. הוא טוען שמשימתו העיקרית טיפוח הצד האזוטרי והרוחני בבנייה החופשית ומציע שיטת חניכה ופיתוח אמיתית של 33 הדרגות בנוסח הסקוטי הקדמון והמקובל. לטובת האנושות והעולם. הוא כרגע עובד בנוסח אירי. בנובמבר 1997 קבוצת בונים חופשיים בכירים יצרה את המועצה העליונה העצמאית כדי להחיות ולחדש את הריטואל המסוני והעבודה הטקסית עם הדגשה על הלימודים הסימבולים האזוטריים והרוחניים, אימון תוך חניכה ועבודה פנימית כבסיס לעבודה טקסית. כדי לבדיל את המסדר מגופים אחרים מסוניים נבחר השם "המסדר של הכוכב הנוצץ". סמל הכוכב הנוצץ מצוי ברוב הריטואלים של הבנייה החופשית. הריטואלים העיקריים והמסורות עדיין מבוססות על אלו של החוקה הסקוטית הגדולה מ-1786, שעודכנה והוסכמה על ידי המועצה העליונה של הנוסח הסקוטי בלואיזינה ב-1876. במאי 2007 המועצה העליונה החליטה כי על שמו של המסדר לשקף נכונה יותר את מורשתו ועבודתו וכך "מסדר הבנייה החופשית המעורבת של הכוכב הנוצץ." נבחר.
הכרה של בנייה חופשית מעורבת על ידי בונים חופשיים אחרים

בנייה חופשית מעורבת אינה מוכרת באופן רשמי על ידי אף אחת מהלשכות הגדולות המובילות כך שביקורים הדדים או יחסים מסוניים אינם מותרים. מוסכם על ידי רוב הלשכות הגבריות בעולם שקבלת נשים אסורה והחברים מתחייבים בשבועה שלא לסבול קבלת נשים. כמה לשכות גדולות של הבנייה החופשית המעורבת חיקו את הדוגמה שהציב המזרח הגדול של צרפת ומחקו כל התייחסות לישות עליונה מהריטואל שלהן והן מקבלות אתאיסטים, זוהי נקודת פירוד נוספת מלשכות בנייה חופשית טיפוסיות אשר מחזיקות בישות עליונה כדרישה עיקרית. על אף האיסור של הריטואל, הלשכה הגדולה של אנגליה, העתיקה בלשכות הגדולות, על אף שאינה מכירה בבנייה חופשית מעורבת, מצהירה שהיא מקיימת דיונים לא רשמיים מפעם לפעם עם הלשכות הגדולות של הנשים והבנייה החופשית המעורבת על נושאים בעלי עניין משותף. על כן, האחים חופשיים להסביר לאלה שאינם בונים חופשיים, אם הם נשאלים, שהבנייה החופשית אינה מיוחדת לגברים בלבד (אף על פי שלשכה גדולה זו כשלעצמה אינה מקבלת נשים). המזרח הגדול של צרפת נהג בעבר לא לקבל נשים, אך הכיר בגופים שמקבלים נשים, ועל כן איפשר ביקורי נשים מאותם גופים. באספה השנתית של המזרח הגדול שנערכה ב-3 עד 5 בספטמבר 2009 בליון שבצרפת, החליטו הצירים (שאינם נציגים נבחרים) נגד קבלת נשים לבנייה החופשית.

בעד קבלת נשים הצביעו 44 אחוז מן הצירים. אך מאז חלק מלשכות המזרח הגדול כבר החלו לקבל נשים במהלך 2009 עוד לפני החלטת האספה הכללית ולאחר מספר שנים הכיר המזרח הגדול בשינוי וכיום לשכות של המזרח הגדול יכולות לקבל נשים לשורותיהן.
ארגונים של בנייה חופשית מעורבת

מסדר הבניה החופשית המעורבת הבינלאומית "זכות האדם" בישראל
הלשכה הגדולה האמריקנית האזוטרית של בונים חופשיים קדמונים ומקובלים
האגוד האוסטרלי לבנייה חופשית זכות האדם
המסדר הבינלאומי המעורב של בונים חופשיים זכות האדם
הפדרציה הבריטית של בנייה חופשית מעורבת זכות האדם
הפדרציה האמריקאית של בנייה חופשית מעורבת זכות האדם
הפדרציה הדרום אפריקנית של בנייה חופשית מעורבת זכות האדם (אורכב 15.05.2009 בארכיון Wayback Machine)
המסדר הבינלאומי של בנייה חופשית מעורבת דלפי
המסדר המכובד של בנייה חופשית מעורבת אמריקנית
הלשכה הגדולה המעורבת של בונים חופשיים לנשים וגברים
המסדר המזרחי של בנייה חופשית מעורבת בינלאומית
ליתוס קונפדרציה בלגית של לשכות
מסדר בנייה חופשית מעורבת של הכוכב הנוצץ
הלשכה הגדולה המעורבת של שווייץ
ראו גם

נשים בבנייה החופשית
הערות שוליים

↑  Huffmire, Casey R. Women and Freemasonry in France and Germany.
↑  הלשכה האזוטרית של בונים חופשיים
↑  דיווח על האספה השנתית במזרח הגדול
מריה דרם ממיסדי הבנייה החופשית המעורבת
ז'ורז' מרטן, ממייסדי הבנייה החופשית המעורבת
אנני ביזאנט
גלדהפיגן

| --- | --- |
גלדהפיגן
 מידע כללי
 גובה:  2,469 מטר
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 מיקום:  אופלנד
 רכס הרים:  הרי סקנדינביה
 העפלה ראשונה:  סטיינאר סולהיים, ס. פלאטן, ל. ארנסן - יולי 1850
 קואורדינטות:  61°38′11″N 8°18′45″E﻿ / ﻿61.63639°N 8.31250°E﻿ / 61.63639; 8.31250
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהגלדהפיגן(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.גלדהפיגן(למפת אופלנד רגילה) לילהאמרגלדהפיגן(למפת אופלנד מוגדלת) לילהאמרגלדהפיגן
גלדהפיגן (בנורווגית: Galdhøpiggen, "פִסגת גָּלְדְהֶה") הוא הגבוה בהרי סקנדינביה וצפון אירופה. ההר שוכן במחוז אופלנד שבמרכז נורווגיה, בשטחה של עיריית לום, והוא חלק מרכס יוטונהיימן, שבעצמו הוא חלק משרשרת הרי סקנדינביה.
כיתר ההרים המעצבים את דרומה של נורווגיה שייך גם גלדהפיגן מבחינה גאולוגית-היסטורית לאורוגנזה הקלדונית. סלע היסוד העיקרי שמרכיב את המסיב הוא הסלע גברו, שמצוי בחלקים גדולים של הרכס. בעידן הקרח היה ההר מכוסה בקרחונים, וקיבל את צורתו הנוכחית.
במשך שנים רבות לא ידעו גאולוגים כי גלדהפיגן הוא ההר הגבוה בנורווגיה. הכבוד ניתן להר סְנֶהֵטָּה הנראה יותר בבירור. בשל כך עד מאוחר יחסית (המאה ה-19) לא נעשו ניסיונות להעפיל אל גלדהפיגן.
מקובלים שני מסלולי העפלה אל ההר: האחד מתחיל בבקתה ספיטרסטולן, בגובה 1,104 מטר מעל פני הים, והשני בבקתה יובאסהיטה, 1,841 מ'. טיפוס במסלול הראשון אורך כחמש שעות לטיפוס ושלוש שעות לירידה, ובשני כשלוש שעות לטיפוס ושעתיים לירידה חזרה. במסלול יובאסהיטה נדרש מדריך, שכן בדרך חוצים קרחון.
על הפסגה, בגובה 2,469 מטר, ממוקמת בקתה נוספת, שבה נמכרות מזכרות.
בימי שמש בחודשים יולי ואוגוסט מבקרים בפסגה מאות מטיילים.
גנרל שרמן

ערך זה עוסק בעץ סקוויה ענקית. אם התכוונתם לאישיות שעל שמה הוא נקרא, ראו .
גנרל שרמן
מבט מתחתית העץ
בסיס העץ
גנרל שרמן הוא שמו של עץ הצומח בפארק הלאומי סקוויה שבקליפורניה, ארצות הברית. מבחינת נפח הגזע שלו הוא מדורג כעץ הגדול ביותר בעולם (לא הגבוה ביותר).
היסטוריה

העץ משתייך למין סקוויה ענקית, שגדל בעיקר ברכס סיירה נבדה שבמזרח מדינת קליפורניה. הוא קרוי על שם גנרל ויליאם שרמן, גיבור לאומי ממלחמת האזרחים האמריקנית. השם ניתן לעץ ב-1879 על ידי חוקר הטבע ג'יימס וולברטון, ששירת כקצין תחת שרמן. גילו של העץ הוא כ-2,300 עד 2,700 שנים.
בינואר 2006 נפל מן העץ הענף הגדול ביותר, שהיה באורך 30 מטרים ובקוטר 2 מטרים. גדילתו של העץ עדיין נמשכת. ממוצע הצמיחה ההיקפית היא כמילימטר אחד בשנה, בדומה לעצי "סקוויה ענקית" אחרים, וממוצע גדילת הנפח הוא 1.13 עד 1.44 מ"ק לשנה.
מידות

העץ שוכן בשטח חורשת "היער הענק" שבפארק. מידותיו של העץ, נכון ל-2011, הן:
גובה מעל הבסיס - 83.8 מטרים.
היקף הגזע בבסיסו - כ-33 מטרים.
קוטר הגזע המרבי בבסיסו - מעל 11 מטרים.
קוטר בגובה 60 רגל (18.3 מטרים בקירוב) - 5.3 מטרים.
קוטר בגובה 180 רגל (54.9 מטרים בקירוב) - 4.3 מטרים.
קוטר הענף הגדול ביותר - 2.1 מטרים.
ממוצע פריסת הצמרת - 32.5 מטרים.
נפח - 1,489 מטרים מעוקבים במדידה האחרונה.
מסה - כל העץ: 5,593 טון; הגזע: 1,256 טונות.
ראו גם

גנרל גרנט
הערות שוליים

↑  ג'נין מרטין, Giant Sequoia, אתר אוניברסיטת אובורן
↑  ראו כאן ברשימת 48 עצי "סקוויה ענקית" הגדולים ביותר שבהם מופיע הגובה, היקף הגזע בבסיס והנפח.
↑  עצי סקוויה באתר Redwoods. לפי האמור לעיל לגבי גדילת נפחו של העץ מדי שנה, הנפח היום אמור להיות מעל 1,525 מטרים מעוקבים של עץ.
↑  בגנרל שרמן באנציקלופדיה בריטניקה מובא משקל של 6,167 טון צפון-אמריקני כשטון אחד כזה שווה 0.907 טון מטרי או 907 ק"ג.
↑  במקור הזה מובאת עובדה זו ביחידת טון צפון-אמריקנית.
דגל אלג'יריה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי, דגל הצי האזרחי והמדיני
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  1928
 קבלת מעמד רשמי:  3 ביולי 1962
 מוטיבים עיצוביים:  דגל דו צבעי לבן-ירוק, סהר וכוכב אדומים במרכז
 גרסאות נוספות

 
  דגל הצי הצבאי
דגל אלג'יריה (בערבית: علم الجزائر) הוא דגלה הלאומי של אלג'יריה. עיצובו כולל שני פסים אנכיים רחבים, פס לבן ופס ירוק, ובמרכזו סהר וכוכב מחומש אדומים.
הצבע הלבן מסמל טוהר, והצבע הירוק הוא הצבע המסורתי שמסמל את האסלאם. הסהר והכוכב המחומש הם סמלים המזוהים עם האסלאם, ומצויים בדגלים של מדינות מוסלמיות רבות (לדוגמה בדגל טורקיה). הצבע האדום של הסהר והכוכב מסמל את הדם שנשפך בעת המאבק לעצמאות אלג'יריה.
מקור הדגל מעורפל. הוא דומה לדגלים קודמים שבהם השתמשה החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה (FLN), ויכול להיות שעוצב עבורה בשנת 1928. הדגל אומץ על ידי אלג'יריה המודרנית באופן רשמי ב-3 ביולי 1962.
ראו גם

דגל אלג'יריה
סמל אלג'יריה
המנון אלג'יריה
גביע העולם בקטרגל (פיפ"א)

| --- | --- |
 ענף:  קטרגל
 תאריך ייסוד:  1989
 ארגון מפעיל:  פיפ"א
 מספר תחרות:  9 
 מספר מתמודדים:  24 
 מדינות משתתפות:  24
 זוכה:  פורטוגל פורטוגל
 הכי הרבה זכיות:  ברזיל ברזיל - 5 זכיות
 http://www.fifa.com/futsalworldcup/
 
גביע העולם בקטרגל או גביע העולם בכדורגל באולמות היא אליפות בינלאומית הנערכת על ידי פיפ"א. האליפות מתקיימת אחת לארבע שנים, האליפות הראשונה התקיימה בשנת 1989, השנה בה לקחה פיפ"א חסות גם על משחקי הקטרגל בעולם.
בשבעת התחרויות הראשונות שנערכו זכו שתי מדינות בלבד: ברזיל (5 זכיות) וספרד (2  זכיות).
עד לשנת 2008 השתתפו בטורניר 16 נבחרות: 6 נבחרות מאירופה, 3 נבחרות מאמריקה הדרומית, 2 נבחרות מאפריקה, 2 נבחרות מאסיה, 2 נבחרות מאמריקה הצפונית ונבחרת אחת מאוקיאניה. החל משנת 2012 משתתפות 24 נבחרות. הגידול במספר הנבחרות הוביל לשינוי במבנה התחרות ונוסף שלב מקדים בו משחקות הנבחרות בשלב הבתים. בשלב זה מחולקות הקבוצות לשישה בתים, בני ארבע קבוצות. כל קבוצה משחקת שלושה משחקים נגד שאר קבוצות הבית. 2 הקבוצות הראשונות בכל בית ו-4 הקבוצות בעלות הדירוג הגבוה במקום השלישי מתקדמות לשלב 16 הגדולות במהלכו מתקיימים המשחקים בשיטת הנוק-אאוט.
טבלת מדליות

| דירוג | נבחרת | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברזיל ברזיל | 5 | 2 | 8 |  |
| 2 | ספרד ספרד | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 3 | ארגנטינה ארגנטינה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | איטליה איטליה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 5 | רוסיה רוסיה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | ארצות הברית ארצות הברית | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 | הולנד הולנד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | איראן איראן | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | פורטוגל פורטוגל | 0 | 0 | 1 | 1 |
טבלת מדליות > מדינות משתתפות

| נבחרת | אליפויות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל ברזיל | 9 | 67 | 57 | 6 | 4 | 428 | 101 | +327 | 177 |
| ספרד ספרד | 9 | 61 | 48 | 5 | 8 | 260 | 118 | +142 | 149 |
| ארגנטינה ארגנטינה | 9 | 55 | 30 | 7 | 18 | 136 | 124 | +39 | 97 |
| רוסיה רוסיה | 7 | 45 | 27 | 5 | 13 | 241 | 114 | +127 | 86 |
| איטליה איטליה | 7 | 43 | 27 | 3 | 13 | 153 | 96 | +57 | 84 |
| פורטוגל פורטוגל | 5 | 37 | 22 | 6 | 9 | 126 | 76 | +50 | 72 |
| איראן איראן | 8 | 40 | 19 | 6 | 15 | 137 | 133 | +4 | 63 |
| אוקראינה אוקראינה | 5 | 30 | 14 | 5 | 11 | 105 | 81 | +24 | 47 |
| הולנד הולנד | 4 | 26 | 12 | 5 | 9 | 76 | 76 | 0 | 41 |
| ארצות הברית ארצות הברית | 6 | 32 | 12 | 4 | 16 | 91 | 108 | -17 | 40 |
| פרגוואי פרגוואי | 7 | 28 | 10 | 5 | 13 | 93 | 88 | +5 | 35 |
| בלגיה בלגיה | 3 | 20 | 10 | 2 | 8 | 56 | 51 | +5 | 32 |
| מצרים מצרים | 6 | 25 | 10 | 0 | 15 | 90 | 101 | -11 | 27 |
| צ'כיה צ'כיה | 3 | 14 | 5 | 1 | 8 | 29 | 42 | -23 | 16 |
| קולומביה קולומביה | 2 | 11 | 4 | 3 | 4 | 27 | 25 | +2 | 15 |
| תאילנד תאילנד | 5 | 18 | 5 | 0 | 13 | 45 | 86 | -41 | 15 |
| אורוגוואי אורוגוואי | 3 | 13 | 4 | 1 | 8 | 30 | 39 | -9 | 13 |
| אוסטרליה אוסטרליה | 7 | 21 | 4 | 1 | 16 | 34 | 118 | -84 | 13 |
| גואטמלה גואטמלה | 4 | 10 | 4 | 0 | 6 | 32 | 64 | -32 | 12 |
| יפן יפן | 4 | 14 | 3 | 2 | 9 | 34 | 63 | -29 | 11 |
| קוסטה ריקה קוסטה ריקה | 4 | 9 | 3 | 1 | 9 | 32 | 64 | -32 | 10 |
| קרואטיה קרואטיה | 1 | 6 | 3 | 0 | 3 | 18 | 15 | +3 | 9 |
| הונגריה הונגריה | 1 | 6 | 2 | 2 | 2 | 23 | 17 | +6 | 8 |
| אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 1 | 5 | 2 | 1 | 2 | 25 | 18 | +7 | 7 |
| סרביה סרביה | 1 | 4 | 2 | 1 | 1 | 13 | 7 | +6 | 7 |
| פולין פולין | 1 | 6 | 2 | 0 | 4 | 15 | 22 | -7 | 6 |
| קזחסטן קזחסטן | 2 | 7 | 2 | 0 | 5 | 23 | 31 | -8 | 6 |
| פנמה פנמה | 2 | 7 | 2 | 0 | 5 | 20 | 45 | -25 | 6 |
| דנמרק דנמרק | 1 | 3 | 1 | 1 | 1 | 12 | 10 | +2 | 4 |
| קנדה קנדה | 1 | 3 | 1 | 0 | 2 | 7 | 7 | 0 | 3 |
| הונג קונג הונג קונג | 1 | 3 | 1 | 0 | 2 | 7 | 7 | 0 | 3 |
| כווית כווית | 1 | 3 | 1 | 0 | 2 | 8 | 13 | -5 | 3 |
| וייטנאם וייטנאם | 1 | 4 | 1 | 0 | 3 | 5 | 18 | -13 | 3 |
| קובה קובה | 5 | 13 | 1 | 0 | 12 | 24 | 91 | -67 | 3 |
| איי שלמה איי שלמה | 3 | 10 | 1 | 0 | 9 | 18 | 120 | -102 | 3 |
| אוזבקיסטן אוזבקיסטן | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 5 | 11 | -6 | 1 |
| לוב לוב | 2 | 7 | 0 | 1 | 6 | 10 | 36 | -26 | 1 |
| ניגריה ניגריה | 1 | 3 | 0 | 0 | 3 | 7 | 15 | -8 | 0 |
| מקסיקו מקסיקו | 1 | 3 | 0 | 0 | 3 | 4 | 13 | -9 | 0 |
| זימבבואה זימבבואה | 1 | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 14 | -11 | 0 |
| אלג'יריה אלג'יריה | 1 | 3 | 0 | 0 | 3 | 5 | 17 | -12 | 0 |
| מוזמביק מוזמביק | 1 | 3 | 0 | 0 | 3 | 7 | 22 | -15 | 0 |
| מרוקו מרוקו | 2 | 6 | 0 | 0 | 6 | 11 | 29 | -18 | 0 |
| מלזיה מלזיה | 1 | 3 | 0 | 0 | 3 | 4 | 24 | -20 | 0 |
| ערב הסעודית ערב הסעודית | 1 | 3 | 0 | 0 | 3 | 4 | 27 | -23 | 0 |
| טאיפיי הסינית טאיפיי הסינית | 1 | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 29 | -27 | 0 |
| הרפובליקה העממית של סין  סין | 3 | 10 | 0 | 0 | 10 | 15 | 66 | -51 | 0 |
מבקיעי השערים בכל הזמנים

| מיקום | שם | מדינה | שערים | משחקים | טורנירים בהם השתתף | ממוצע שערים למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פאלקו | ברזיל ברזיל | 48 | 33 | 2000, 2004, 2008, 2012, 2016 | 1.60 |
| 2 | מנואל טוביאס | ברזיל ברזיל | 43 | 32 | 1992, 1996, 2000, 2004 | 1.34 |
| 3 | קונסטנטין ירמנקו | רוסיה רוסיה | 28 | 18 | 1992, 1996, 2000 | 1.55 |
| 4 | שומאכר | ברזיל ברזיל | 25 | 25 | 2000, 2004, 2008 |  |
| 5 | ריכרדיניו | פורטוגל פורטוגל | 20 | 14 | 2008, 2012, 2016 | 1.43 |
| 6 | אדר לימה | רוסיה רוסיה | 19 | 12 | 2012, 2016 | 1.58 |
| 7 | פולה | רוסיה רוסיה | 18 | 14 | 2008, 2012 | 1.29 |
| 6 | סעיד רג'בי | איראן איראן | 16 | 8 | 1992 | 2 |
| 7 | אינדיו | ברזיל ברזיל | 15 | 16 | 2000, 2008 | 0.93 |
| 8 | דניאל | ספרד ספרד | 14 | 15 | 2000, 2008 | 0.93 |
גלגלת נקבים

גלגלות נקבים במכמורתן המפרשים "אקסלסיור", לואסטופט
גלגלת שלושה נקבים ללא חבל המתיחה
גלגלת נקבים או גלגלת שלושה נקבים (באנגלית: Deadeye) היא אביזר למתיחת חבלים במערכת החִיבֵּל הנייח של אוניות מפרשים גדולות. זוהי דיסקה עבה עשויה עץ קשה, על פי רוב ליגנום ויטה, ששלושה חורים קדוחים בה. צורת הגלגלת מזכירה את חורי העיניים והאף של גולגולת מת, ומכאן שמה באנגלית ובשפות אירופיות נוספות.
גלגלות הנקבים שימשו בעיקר למתיחת הרכסות, חבלי החיזוק הרוחביים של התרנים. המתיחה הושגה על ידי השחלה ומתיחה של שרוך חבל קצר (lanyard) דרך חורי שתי דסקאות, העליונה שחוברה בחבל אל הרכסה והתחתונה שחוברה בחבל או בחבק ברזל אל גוף האונייה.
גלגלת בעלת חור יחיד נקראת "גלגלת עין", באנגלית: bull's eye, ושימשה להולכת חבלים ולשינוי הכיוון שלהם.
הערות שוליים

↑  "Dead-Eye" in: Falconer's Dictionary of the Marine
דגל אלבניה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי, דגל הצי המדיני
 יחס אורך/גובה:  5:7
 הונף לראשונה:  7 באפריל 1992
 מוטיבים עיצוביים:  דגל אדום, עיט דו-ראשי בצבע שחור.
 גרסאות נוספות

 
  דגל הצי האזרחי

 
  דגל הצי הצבאי
דגל אלבניה (באלבנית: Flamuri i Shqipërisë) הוא דגלה הלאומי של אלבניה. עיצובו הוא אדום ובמרכזו מופיע עיט דו-ראשי בצבע שחור, בהתאם למשמעות שם המדינה – "ארץ העיטים". הדגל מבוסס על החותם של גיירגי קסטריוטי סקנדרבג, אלבני בן המאה ה-15 שהוביל את המרד נגד האימפריה העות'מאנית שהסתיים בתקופת עצמאות קצרה לאלבניה בין שנת 1443 ל-1478. הדגל הנוכחי אומץ באופן רשמי ב-7 באפריל 1992, אך מדינות אלבניות קודמות כמו ממלכת אלבניה והמדינה הקומוניסטית שקמה לאחר מלחמת העולם השנייה השתמשו בדגל דומה, כשהראשונה הציגה גם את "הקסדה של סקאנדרבג" מעל העיט והשנייה כוכב אדום בעל שוליים צהובים. הרקע האדום מסמל את הדם שנשפך במאבק על העצמאות.
דגלים היסטוריים

דגל אלבניה, 1914
דגל אלבניה, 1915
דגל אלבניה, 1920–1928
דגל אלבניה, 1926–1928
דגל אלבניה, 1928–1939
דגל אלבניה, 1939–1943
דגל אלבניה, 1939-1943
דגל אלבניה, 1944
דגל אלבניה הקומוניסטית, 1946–1992
ראו גם

סמל אלבניה
המנון אלבניה
גוג'ם

גוג'ם (געז: ጎጃም, גם: גוזם, גוז'ם) אזור היסטורי במערב אתיופיה השוכן דרומית לאגם טאנה ושהנילוס הכחול משמש כגבול הצפון-מזרחי, המזרחי והדרומי.
היסטוריה

לפנים ישבו בגוג'ם האגאו. האזכור הראשון של השם האזור מגיע מן המאה ה-14 והתייחס בזמנו לאזור הדרום-מזרחי של גוג'ם המודרנית. כבר במאה זו תושבי גוג'ם היו לדוברי אמהרית שככל הנראה הגיעו מהאזורים הסמוכים לרבות מאמהרה. גוג'ם סופחה ככל הנראה לאימפריה האתיופית בתחילת המאה ה-14 ובראשה עמד מלך שהעלה מס לקיסר אתיופיה. במאה ה-15 היה גוג'ם לאחד מהמחוזות החשובים באימפריה ובאותה מאה כדי לחזק את השלטון הקיסרי, מינה הקיסר זרע יעקב מושל מטעמו וכן מתיישבים נאמנים שהגיעו לאזור.
בתקופת מלחמת אתיופיה-אדאל, אזור גוג'ם לא חווה פלישה אדאלית. בשלהי המאה ה-16 היגרו לדרום האזור תושבי דמות ותושבים נוצריים רבים שחיו מדרום לנילוס הכחול שנסו מפלישת שבטי האורומו לאזוריהם והתיישבו ברחבי גוג'ם. הקיסרים זה דנגל, סוסניוס, פאסילידס, יוהנס הראשון וייאסו הראשון הובילו מערכות צבאיות שיצאו מגוג'ם כנגד האונג'י-אגאו שבאגאו מדר, האורומו, השינשה של מתקל.
מהמאה ה-18 ואילך היה גוג'ם מחוז חשוב באימפריה ששליטיו נישאו בנישואים עם המשפחה הקיסרית. ברוב תקופת השופטים האזור נשלט על ידי דג'זמץ' היילו יוסדק ולאחר מכאן על ידי בנו ראס ולדה גבריאל ואז על ידי בנו דג'זמץ' תדלה גולו שהיה במאבקים תכופים כנגד דג'זמץ' זוודה שליט דמות החדשה. בתחילת המאה ה-19 המחוז נשלט על ידי גושו זוודה אשר בשנת 1852 נהרג בקרב כנגד דג'זמץ' קאסה היילו. ב-1870 מונה אדל תסמה להיות מושל המחוז ולאחר מכאן מונה למלך על גוג'ם ונטל את השם תקלה היימנות.
בשנות הכיבוש האיטלקי גוג'ם היה למחוז שבו פעלו מחתרות רבות כנגד האיטלקים ובראשם דג'זמץ' בלאי זלקה. היילה סלאסי עצמו נכנס לאתיופיה במהלך מלחמת השחרור דרך המחוז יחד עם כח גדעון. בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 היו בגוג'ם מספר התקוממויות כנגד עול המיסים שבעקבותיהם הם הורדו.
בחלוקה המנהלית של המאה ה-20 היה גוג'ם למחוז שגבולו המערבי היה גבול סודאן וגבולו הצפון-מערבי היה נחל שינפה שהפרידו מקווארה. כיום רוב שטחי גוג'ם נמצאים במדינת אמהרה וחולקו בין המחוזות מזרח גוג'ם, מערב גוג'ם, אגאו מדר ובהר דר, תוך שמתקל סופחה למדינת בנישנגול-גומאז והפכה למחוז בה.