stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דידכה
ההלכה היהודית והדידכה > דרכי האמורי

בני, אל תהא מנחש, כי נחש מביא לעבודה זרה, ולא בעל לחשים, ולא אצטגנין ולא מכשף ואל תתאוה לראותם ולשמעם, כי מכל אלה תצמח עבודה זרה.
האיסורים על ניחוש וכישוף מופיעים כבר בתורה: ”"כִּי אַתָּה בָּא אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לָךְ – לֹא תִלְמַד לַעֲשׂוֹת כְּתוֹעֲבֹת הַגּוֹיִם הָהֵם. לֹא יִמָּצֵא בְךָ מַעֲבִיר בְּנוֹ וּבִתּוֹ בָּאֵשׁ, קֹסֵם קְסָמִים, מְעוֹנֵן וּמְנַחֵשׁ וּמְכַשֵּׁף. וְחֹבֵר חָבֶר וְשֹׁאֵל אוֹב וְיִדְּעֹנִי, וְדֹרֵשׁ אֶל הַמֵּתִים."” (ספר דברים, פרק י"ח, פסוקים ט'–י"ט).
הגם שבספרות חז"ל נראה כי מרבית החכמים נהגו היתר בלחשנות הנוגעת לריפוי, יש עדויות גם לאיסורים על כך: ”כָּל יִשְׂרָאֵל יֵשׁ לָהֶם חֵלֶק לְעוֹלָם הַבָּא... וְאֵלּוּ שֶּׁאֵין לָהֶם חֵלֶק לְעוֹלָם הַבָּא: ... רַבִּי עֲקִיבָא אוֹמֵר, אַף הַקּוֹרֵא בִּסְפָרִים הַחִיצוֹנִים, וְהַלּוֹחֵשׁ עַל הַמַּכָּה וְאוֹמֵר (שמות טו) כָּל הַמַּחֲלָה אֲשֶׁר שַׂמְתִּי בְּמִצְרַיִם לֹא אָשִׂים עָלֶיךָ כִּי אֲנִי ה' רֹפְאֶךָ” (משנה, מסכת סנהדרין, פרק י', משנה א')
מכל מקום, נראה שבתקופה זו רווח בקרב היהודים שימוש בכשפים ובלחשים ואילו ההלכה המשוקעת בדידכה תואמת לדעת אלה שמתנגדים לשימוש בכשפים ובלחשים.
ההלכה היהודית והדידכה > יחס לעבדים

אל תצוה מתוך מרירות את עבדך ואת אמתך , המקוים לאותו האל, שמא לא יהיו יראים את האל שעל שניכם. הרי לא בא לקרוא לפי פנים, אלא את אלה שהכינה הרוח.
גופה של האזהרה הוא הימנעות מאיום על העבדים והפחדתם. דבר זה מזכיר דברי אגדה שונים בנושא זה הן בספרות התנאית והן בספרות האמוראית. כמו כן, סביר להניח שמדובר דווקא בעבד כנעני ולא בעבד עברי לאור הטענה בתלמוד הבבלי שבימי בית שני כבר לא קיים עבד עברי. גם אם טענה זו איננה נכונה לגבי התקופה כולה, היא סבירה יותר לגבי סופה של התקופה והדבר משתמע גם מן הבשורה על יוחנן: ”אמר ישוע אל הפרושים שהאמינו לו: "אם תעמדו בדברי, תלמידי אתם באמת ותדעו את האמת והאמת תשחרר אתכם."
השיבו לו: "זרע אברהם אנחנו ומעולם לא היינו משעבדים לאיש. מדוע אתה אומר 'בני חורין תהיו'?"” (הבשורה על פי יוחנן, פרק לג, פסוקים 31-33)
ההלכה היהודית והדידכה > הרחקה מן הכיעור ומן החשד

בני, ברח מכל רעה ומכל הדומה לה.
דבר זה מזכיר נוגע להרחקה מדברים שעשויים להתפרש באופן שלילי ושיביאו את חשד הבריות עליך, כמו מראית עין. בלשון התנאים: ”שֶׁהָיָה רַבִּי אֱלִיעֶזֶר אוֹמֵר: לְעוֹלָם יְהֵא אָדָם בּוֹרֵחַ מִן הַכִּעוּר, וּמִן הַדּוֹמֶה לַכִּעוּר.” (תוספתא, מסכת חולין, פרק ב', הלכה כב). באופן דומה, הדברים אמורים גם במכילתא דברים.
ההלכה היהודית והדידכה > שלוש תפילות ביום

לאחר שאוסר להתפלל כדרך החנפים, אלא בתפילה כפי שכתב ישו, מצווה מחבר הספר להתפלל שלוש פעמים ביום. דבר זה מזכיר את ההלכה הקובעת שלוש תפילות חובה ביום, כשיטת רבן גמליאל דיבנה הסובר כי תפילת ערבית היא תפילת חובה ואיננה רשות (כפי שסובר רבי יהושע בן חנניה).
בדומה להלכה זו, מוזכר גם אצל טרטוליאנוס שיש להתפלל בשעה השלישית, השישית והתשיעית. באותו אופן ובאותן שעות מופיע גם בדידאסקליה. בניגוד אליהם, אוריגינס סובר כי יש להתפלל שלוש פעמים ביום - בשחרית, בחצות ובערבית, ממש כדברי חז"ל.
ראו גם

הנצרות הקדומה
יהודים-נוצרים
לקריאה נוספת

אלישע שפי, כתבי האבות האפוסטוליים וזיקתם למקרא ותרגומיו היווניים (דיסרטציה), האוניברסיטה העברית, 1971
אלישע שפי, דידאכה : היא משנת שנים-עשר השליחים : מתורגמת מן הנוסח היוני, בצירוף מבוא, הערות, השוואות חלופי גרסאות ופרוש (נספח לדיסטרציה)
רבקה ניר, הנצרות הקדומה: שלוש המאות הראשונות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2009
גדליהו אלון, ההלכה שבתורת י"ב השליחים (דידאכי), בתוך: מחקרים בתולדות ישראל, כרך ראשון, תשי"ז, עמ' 274–294
Audet, Jean-Paul (1958), La Didache, Instructions des Apôtres [The Didache, Instructions from the Apostles] (בצרפתית), J. Gabalda & Co.
Draper, Jonathan A (1996). The Didache in modern research: an overview. Brill. ISBN 978-90-04-10375-7.
——— (2006). "The Apostolic Fathers: The Didache". The Expository Times. 117 (5): 177–81. doi:10.1177/0014524606062770.
Holmes, Michael W, ed. (2007), The Apostolic Fathers: Greek Texts and English Translations, Baker Academic, ISBN 978-0-8010-3468-8.
Jefford, Clayton N (1989). The sayings of Jesus in the Teaching of the Twelve Apostles. Brill. ISBN 978-90-04-09127-6.
——— (1995). The Didache in context: essays on its text, history, and transmission. Brill. ISBN 978-90-04-10045-9.
Jones, Tony (2009), The Teaching of the Twelve: Believing & Practicing the Primitive Christianity of the Ancient Didache Community, Paraclete, ISBN 978-1-55725-590-7.
Lightfoot, Joseph Barber;  et al. (1889), Apostolic Fathers, London: Macmillan & Co, אורכב מ-המקור ב-2007-09-27.
Milavec, Aaron (2003). The Didache: text, translation, analysis, and commentary. Liturgical Press. ISBN 978-0-8146-5831-4.
——— (2003). The Didache: faith, hope, & life of the earliest Christian communities, 50–70 CE. Paulist Press. ISBN 978-0-8091-0537-3.
Van de Sandt, H.W.M (2005). Matthew and the Didache: two documents from the same Jewish-Christian milieu?. Royal Van Gorcum/Fortress. ISBN 978-90-232-4077-8.
Slee, Michelle (2003). The church in Antioch in the first century CE: communion and conflict. Sheffield Academic. ISBN 978-0-567-08382-1.
Del Verme, Marcello (2004). Didache and Judaism: Jewish roots of an ancient Christian-Jewish work. T&T Clark. ISBN 978-0-567-02531-9.
נורית ליסובסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 עיסוק:  אדריכלית נוף
נורית ליסובסקי היא אדריכלית חוקרת, פרופסור חברה בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים של הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל.
ביוגרפיה ומומחיות מקצועית > תחומי מחקריה והתמחותה

היסטוריה
תיאוריה וביקורת של אדריכלות נוף בישראל
נופי תרבות
עיצוב ותכנון נופיים באתרים ארכאולוגיים והיסטוריים
נופים מקודשים וסמליים: מרכיבים טבעיים, תרבותיים וחזותיים
ביוגרפיה ומומחיות מקצועית > מקורות השפעה

על נקודת המוצא למחקרה אמרה "שורשיו נטועים בנוף ילדותי: בקיבוץ נחשולים למרגלות תל דור, ובקיבוץ שדות ים סמוך עיר העתיקה של קיסריה בהם גדלתי. התיאטרון ואמת המים הרומיים, הכנסייה הביזנטית והחפיר הצלבני היו חלק בלתי נפרד מתבנית הנוף, מוחשיים ושייכים כמו הפרדסים והשדות של הקיבוץ שהקיפו אותם. מראי מקום ומראי זמן נקשרו בטיולים משפחתיים ובאירועים חברתיים. איסוף מטבעות עתיקות ואבני פסיפס צבעוניות אחרי סערות חורף, רחצה בברכת קלאופטרה (הרבה לפני שארכאולוגים זיהו את הברכה כחלק מארמון הורדוס), חתירה מהנמל בליל בר המצווה, צלילה עם אבי בחיפוש אחר כדים עתיקים בים, שיחת כיתה בהיפודרום, יישובים בשורה על עמוד הגרניט הענק השוכב על צידו, לפני שהורם במבצע מורכב על ידי רשות העתיקות. עבר התערבב בהווה, עתיק בחדש, ליצירת מה שקווין לינץ קרא לימים קולאג‘ של זמנים. מבני הכפר והמסגד הבוסני שעמדו בתוך חומות העיר הצלבנית היו אף הם שם, חלק מאותו קולאג‘ נופי. אך בתקופה בה מדובר, בעשורים הראשונים לכינונה של המדינה, ובמקום בו גדלתי, הקשר לנוף נשא דגש ארכאולוגי ואידאולוגי, והם לא היו קדומים או נושאי מטען תרבותי–רגשי מספיק להתחרות ברבדים האחרים. להבדיל מהיום, הם גם לא היוו חלק מהשיח הציבורי, המקצועי והפוליטי".
ביוגרפיה ומומחיות מקצועית > פרסומים

ליסובסקי פרסמה מאמרים רבים בכתבי עת מקצועיים בשפות שונות בנושאי מחקריה ועל מאפיינים טבעיים, תרבותיים וויזואליים של הנוף המקודש, נופי הנצחה וזיכרון, שימור, פרשנות ותכנון נוף בגנים לאומיים.
במשך שנים כתבה מאמרים בכתב העת הקתדרה לתולדות ארץ ישראל ויישובה.
ליסובסקי עורכת ומחברת שותפה במספר ספרים ומאמרים העוסקים בנושאים אלו. היא עוסקת בקשרים שבין תכנון נוף לבין התרבות, החברה והפוליטיקה בישראל:
"תבנית נוף: הגנים של ליפא יהלום ודן צור", (יחד עם דיאנה דולב, 2012).
"גדעון שריג: גנים בשביל אנשים", (יחד עם טל אלון-מוזס, 2017).
"רות אניס: גנים משלה", (יחד עם טל אלון-מוזס, 2019).
"ארץ הצבי והדקל" – מבטים על עבודתו של אדריכל הנוף צבי דקל, (2021).
ביוגרפיה ומומחיות מקצועית > תפקידים ציבוריים

כיהנה כנציגת הטכניון במועצת גנים לאומיים ושמורות טבע.
כיהנה כחברה בוועדת פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף לשנת 2023.
ישבה בראש ועדת המשנה לטכנולוגיה, הנדסה, מדעים, פארה רפואי, ושלוחות חו"ל בדבר מתן אישור פרסום והרשמה לאוניברסיטה העברית ולבצלאל – אקדמיה לאמנות ועיצוב בירושלים, לפתוח תוכנית לימודים משותפת לתואר ראשון חד-חוגי (A.B.L) באדריכלות נוף. הוועדה מונתה על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
חברה בוועדה המקצועית הבינלאומית של אונסקו לנופי תרבות.
מכהנת בהנהלת עמותת אלוני ארץ ישראל שהוקמה ב-2019 כיוזמה של שמונה פעילים, במטרה להשיב את חורש האלונים הטבעי לשיאו ולקדם את מעמדו של האלון בארץ ישראל. העמותה פועלת מול הגורמים המוסמכים להכריז על האלון כעץ הלאומי, כמו גם הכרזה על יום האלון הלאומי, שיתקיים מדי שנה בסוף אוקטובר – מועד הבשלת הבלוטים של חלק ממיני האלון.
בשנת 2016, אצרה יחד עם פרופ' ערן נוימן את התערוכה נופי זיכרון. התערוכה הציגה שלוש עבודות של אדריכלי הנוף ליפא יהלום ודן צור. התערוכה הוצגה בארכיון עזריאלי לאדריכלות.
ראו גם

אריה דביר – נוף מתוצרת הארץ 01 I פתיחה – נורית ליסובסקי, סרטון בערוץ "Faculty of Architecture and Town Planning Technion", באתר יוטיוב (אורך: 04:36)
הערות שוליים

1 2 3  "על המצאת תבנית נוף המולדת", באתר קול המדע – הקרן הלאומית למדע
↑  הטבע האנושי – תיכנון נוף בגנים הלאומיים, באתר מגזין הטכניון, ‏חורף 2010
↑  "על המצאת תבנית נוף המולדת", באתר קול המדע – הקרן הלאומית למדע
↑  From travelers' descriptions of the Holy Land to the survey of western Palestine, National Library of Israel, Revue des Etudes Juives 171,1-2 61-102, ‏2012
↑  Kuntillet 'Ajrud, sacred trees and the Asherah., Tel Aviv Journal of the Institute of Archaeology of Tel Aviv University 35,2 186-208, ‏2008
↑  נורית ליסובסקי – אדריכלות נוף, באתר הספריה הלאומית
↑  נורית ליסובסקי, באתר ResearchGate
↑  נורית ליסובסקי – תרומות מדעיות, באתר ResearchGate
↑  נורית ליסובסקי, באתר הספריה הלאומית
↑  Nurit Lissovsky, RsearchGate
↑  נורית ליסובסקי, פרסומים ב"קָתֶדְרָה לתולדות ארץ ישראל ויישובה", באתר יד יצחק בן-צבי
↑  נורית ליסובסקי ודיאנה דולב, תבנית נוף: הגנים של ליפא יהלום ודן צור, באתר הוצאת בבל
↑  עורכות: נורית ליסובסקי וטל אלון-מוזס, גדעון שריג: גנים בשביל אנשים, באתר הספרייה הלאומית
↑  עורכות: טל אלון-מוזס, נורית ליסובסקי, רות אניס: גנים משלה, באתר הספרייה הלאומית
↑  נורית ליסובסקי (עורכת), ארץ הצבי והדקל: מבטים על עבודתו של אדריכל הנוף צבי דקל, באתר הוצאת בבל
↑  רשימת חברי מועצת גנים לאומיים ושמורות טבע, באתר רשות הטבע והגנים
↑  סיכום ישיבת ועדת השופטות – פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף לשנת 2023, באתר עיריית תל אביב-יפו
↑  עמותת אלוני ארץ ישראל, באתר עמותת אלוני ארץ ישראל
Airplanes

"Airplanes" (בעברית: "מטוסים") הוא שיר של הראפר האמריקאי B.o.B בו משתתפת גם הזמרת היילי ויליאמס, מאלבום הבכורה של B.o.B‏ B.o.B Presents: The Adventures of Bobby Ray. ‏Airplanes יצא כסינגל ב-13 באפריל 2010, וזכה להצלחה במצעדי פזמונים ברחבי העולם ואף הגיע למקום הראשון המצעד הבריטי ולמקום השני במצעד ההוט 100. "Airplanes" היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיתוף הפעולה הקולי הטוב ביותר (פופ)".
השיר הגיע למקום השישי במצעד סוף השנה של הבילבורד הוט 100, ולמקום השביעי במצעד סוף השנה הבריטי ובמצעד סוף השנה של גלגלצ.
לשיר יצא גם שיר המשך, "Airplanes, Part II", בו משתתף, מלבד B.o.B והיילי ויליאמס, גם אמינם. שיר ההמשך הוא הרצועה הסוגרת באלבום "B.o.B Presents: The Adventures of Bobby Ray".
השיר נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים והאהובים ביותר לשנת 2010. אאוחניה מונזון ממגזין Access Hollywood הכלילה את השיר במקום התשיעי לפי בחירתה ברשימת 10 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2010.
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | 9× פלטינה | 9,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 9,000,000 |
הערות שוליים

↑  Access’ On The Download Staff’s Top 10’s Of 2010 | Access Online, Access (באנגלית)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
| B> o.B |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | B.o.B Presents: The Adventures of Bobby Ray • Strange Clouds • Underground Luxury |  |
| סינגלים | Nothin' on You • Airplanes • Magic • Don't Let Me Fall • I'll Be in the Sky • Strange Clouds • So Good • Both of Us •  Out of My Mind • We Still in This Bitch • Memories Back Then • HeadBand • Ready • All I Want • John Doe |  |
| שיתופי פעולה | Don't Go There • So High • Price Tag • Am I a Psycho? • Brokenhearted • Up Down (Do This All Day) • Paranoid • Numb |  |
| סינגלים שיווקיים | Generation Lost • Bet I • Play the Guitar • Where Are You (B.o.B vs. Bobby Ray • So Hard to Breathe |  |
| היילי ויליאמס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Petals for Armor • Flowers for Vases / Descansos |  |
| מיני-אלבומים | Petals for Armor I • Petals for Armor II • Petals for Armor: Self-Serenades |  |
| סינגלים | "Rainbow Connection" • "Simmer" • "Leave It Alone" • "Roses/Lotus/Violet/Iris" • "Over Yet" • "My Friend" • "Why We Ever" • "Dead Horse" • "Teardrop" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Airplanes" • "Stay the Night" • "Vicious Love" • "Bury It" • "Uncomfortably Numb" |  |
| שירים אחרים | "Teenagers" |  |
| ערכים קשורים | Paramore |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ff9d36bb-bad5-4221-82d6-dd7326b2e651  MusicBrainz work: 38880856-6165-3bc3-8cee-7751d75d6144 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ITV Studios

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1954–הווה (כ־70 שנה) 
 חברות בנות:  Potato 
 מיקום המטה:  MediaCityUK 
 ענפי תעשייה:  טלוויזיה 
  
 www.itvstudios.com
 
מתחם אולפני גרנדה במרכז מנצ'סטר, בו החלה החברה לפעול במקור
הכניסה ל"אולפני גרנדה" בשנת 2006 (המתחם נהרס מאז)
ITV Studios היא חברת הפקה והפצת טלוויזיה רב-לאומית בריטית, בבעלות תאגיד המדיה הבריטי ITV plc (מפעילת רשת השידור המסחרית ITV). היא עוסקת בהפקה והפצה של תוכניות המשודרות ברשת ITV ועבור רשתות אחרות, והיא פועלת ב-12 מדינות ומחזיקה 60 חברות הפקה, עם משרדי הפקה מקומיים בבריטניה, ארצות הברית, בלגיה, אוסטרליה, גרמניה, הולנד, איטליה, ישראל, צרפת וסקנדינביה.
היסטוריה

שורשי החברה הם בחברת "אולפני גרנדה" שנוסדה ב-1954, כזרוע ההפקה הפנימית של חברת Granada Television, שהייתה בעלת זיכיון לשידורי טלוויזיה מסחרית בצפון-מערב אנגליה והוקמה על ידי האחים סידני וססיל ברנשטיין. האולפנים של החברה היו ממוקמים במרכז העיר מנצ'סטר.
הלהיט הראשון של החברה הייתה הסדרה "Coronation Street", אופרת סבון המשודרת ברציפות מאז דצמבר 1960. לצורך הפקת התוכנית הוקמו אולפנים ייעודיים והיא נמכרה לשידור גם לזכייני טלוויזיה מסחרית באזורים אחרים באנגליה. מתחם האולפנים במנצ'סטר גדל עם השנים ושימש להפקת עשרות תוכניות טלוויזיה שונות.
בסוף המאה ה-20 ותחילת העשור הראשון של המאה ה-21 החלו זכייני הטלוויזיה המסחרית באנגליה (כ-12 זכיינים שפעלו על בסיס אזורי) להתאחד, עד שלבסוף נותרו שניים Carlton Communications ו-Granada. בשנת 2004 גם שני זכיינים אלו התאחדו ליצירת חברת ITV plc‏. ITV Studios נוצרה ממיזוג הדרגתי של חטיבות ההפקה של כל בעלי הרישיונות האזוריים של ITV plc, מ-1994 עד 2004, ובמשך מספר שנים לאחר מכן, בעקבות הקמת ITV plc. החברה הוקמה רשמית בשם "ITV Studios Ltd" בשנת 2009.
ITV Studios מפיקה תוכניות בעיקר עבור חברת האם שלה ITV plc, וגם עבור רשתות אחרות כמו BBC וערוץ 4. החברה גם אחראית למכירת תוכניות, פורמטים ועסקאות רישוי מסחריות לתוכן ברחבי העולם.
בעשור השני של המאה ה-21 החלה לרכוש חברות הפקה נוספות בממלכה המאוחדת וברחבי העולם, ליצירת חברת הפקות רב-לאומית.
פעילות בישראל

ביולי 2019 רכשה בישראל את חברת "ארמוזה פורמטס" ששולבה בפעילות החברה. "ארמוזה פורמטס" נוסדה בשנת 2005 על ידי המפיק אבי ארמוזה ועוסקת במכירת תוכן ישראלי בעולם, ובפיתוח פורמטים באופן עצמאי ושיווקם.
הערות שוליים

↑  רם עברון, מסך הטלביזיה ומסע הבחירות, למרחב, 25 בספטמבר 1964
↑  אלן ריידינג, איך מצילים את רשות השידור, באתר הארץ, 2 באפריל 2002
↑  Dan Milmo, Carlton-Granada merger clears last hurdle, The Guardian, ‏15 Nov 2003
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏ענקית הטלוויזיה ITV רוכשת את חברת ארמוזה פורמטס, באתר גלובס, 31 ביולי 2019
↑   נתי טוקר, ענקית התוכן הבריטית ITV רוכשת את חברת הפורמטים הישראלית ארמוזה, באתר TheMarker‏, 31 ביולי 2019
The Stone Quarry

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  זאק סניידר   דבורה סניידר   וסלי קולר
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 מיקום המטה:  פסדינה, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  סרטי קולנוע
  
 www.cruelfilms.com
 
The Stone Quarry (מאנגלית: מחצבת האבן; בעבר: Cruel and Unusual Films, Inc.‎, מאנגלית: "סרטים אכזריים ובלתי רגילים") היא חברת הפקות סרטי קולנוע אמריקאית שייסדו הבמאי זאק סניידר, רעייתו המפיקה דבורה סניידר והמפיק-השותף וסלי קולר. משרדי החברה נמצאים בפסדינה, קליפורניה. החברה גם נוטלת חלק בשיווק סרטים של חברות הפקה אחרות.
היסטוריה

האולפנים הוקמו בשנת 2004 ומהווים חלק מחטיבת ההפקות של אולפני האחים וורנר, לאחר הסכם שנחתם עם החברה.
בינואר 2019 החברה שינתה את שמה משמה הראשון (Cruel and Unusual Films, Inc.‎) לשמה הנוכחי (The Stone Quarry) ופורסם שסניידר יחזור לביים סרטים לאחר שחתם על חוזה עם נטפליקס שמתחיל בבימוי סרט הזומבים "צבא המתים".
פילמוגרפיה

| שנה | סרט / סדרת טלוויזיה | חברות הפקה נוספות שותפות | הפצה | במאי/ת | ציונים> Rotten Tomatoes | ציונים> Metacritic | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | שחר המתים | Strike Entertainment New Amsterdam Entertainment | סרטי יוניברסל | זאק סניידר | 76% | 58/100 |  |
| 2007 | 300 | אולפני לג'נדרי Virtual Studios Atmosphere Pictures Hollywood Gang Productions | האחים וורנר | זאק סניידר | 61% | 52/100 |  |
| 2009 | השומרים | אולפני לג'נדרי Lawrence Gordon Productions DC Entertainment | האחים וורנר סרטי פרמאונט | זאק סניידר | 65% | 56/100 |  |
| 2010 | אגדה עם כנפיים | Village Roadshow Pictures Animal Logic | האחים וורנר | זאק סניידר | 52% | 53/100 | אנימציה |
| 2011 | סאקר פאנץ' | אולפני לג'נדרי | האחים וורנר | זאק סניידר | 22% | 33/100 |  |
| 2014 | 300: עליית האימפריה | אולפני לג'נדרי Atmosphere Pictures Hollywood Gang Productions | האחים וורנר | נועם מורו | 45% | 48/100 | סיקוול לסרט 300 |
| 2018 | אקוומן | The Safran Company Mad Ghost Productions RatPac Entertainment DC Films | האחים וורנר | ג'יימס ואן | 65% | 55/100 |  |
| 2021 | צבא המתים |  | נטפליקס | זאק סניידר | 67% | 57/100 |  |
| 2021 | צבא הגנבים | Pantaleon Films | נטפליקס | מתיאס שוויגופר | 70% | 49/100 | פריקוול לסרט צבא המתים |
| יפורסם בהמשך | צבא המתים: וגאס האבודה | נטפליקס אנימציה Meduzarts Animation | נטפליקס |  |  |  | סדרת טלוויזיה אנימציה |
| יפורסם בהמשך | ירח המרד | Grand Electric | נטפליקס |  |  |  |  |
| יפורסם בהמשך | Twilight of the Gods | נטפליקס אנימציה | נטפליקס |  |  |  | סדרת טלוויזיה אנימציה |
הערות שוליים

↑  "Dawn of the Dead (2004)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2021-05-24.
↑  "Dawn of the Dead". Metacritic. נבדק ב-2013-06-26.
↑  "300". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2013-06-26.
↑  "300". Metacritic. נבדק ב-2013-03-15.
↑  "Watchmen". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2013-06-26.
↑  "Watchmen". Metacritic. נבדק ב-2013-06-26.
↑  "Legend of the Guardians: The Owls of Ga'Hoole". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2013-06-26.
↑  "Legend of the Guardians: The Owls of Ga'Hoole". Metacritic. נבדק ב-2013-06-26.
↑  "Sucker Punch". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2013-06-26.
↑  "Sucker Punch". Metacritic. נבדק ב-2013-06-26.
↑  "300: Rise of an Empire". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2014-03-25.
↑  "300: Rise of an Empire". Metacritic. נבדק ב-2014-03-25.
↑  Aquaman (2018) (באנגלית), נבדק ב-2020-06-08
↑  Aquaman, נבדק ב-2020-06-08
↑  "Army of the Dead (2021)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-11 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Army of the Dead (2021)". Metacritic. נבדק ב-11 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Army of Thieves (2021)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-31 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Army of Thieves (2021)". Metacritic. נבדק ב-31 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| זאק סניידר |
| --- | --- | --- |
| במאי | שחר המתים (2004) • 300 (2006) • השומרים (2009) • אגדה עם כנפיים (2010) • סאקר פאנץ' (2011) • איש הפלדה (2013) • באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק (2016) • ליגת הצדק (2017) • ליגת הצדק: גרסת סניידר (2021) • צבא המתים (2021) • ירח המרד (2023) |  |
| תסריטאי | 300: עליית האימפריה (2014) • וונדר וומן (2017) • צבא הגנבים (2021) |  |
| מפיק | וונדר וומן 1984 (2020) |  |
| שונות | The Stone Quarry • דבורה סניידר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015073919  VIAF: 316391017   WorldCat (עם VIAF): 316391017
מת'יו שפרד

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בדצמבר 1976 קספר, ויומינג, ארצות הברית 
 נרצח:  12 באוקטובר 1998 (בגיל 21) פורט קולינס, קולורדו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Matthew Wayne Shepard 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  הקתדרלה הלאומית של וושינגטון 
 מקום מגורים:  לאראמי, קספר 
 השכלה:  אוניברסיטת ויומינג  Natrona County High School  קטוובה קולג'  The American School In Switzerland 
 השקפה דתית:  הכנסייה האפיסקופלית 
 www.matthewshepard.org
 
מת'יו ויין שפרד (באנגלית: Matthew Wayne Shepard;‏ 1 בדצמבר 1976 – 12 באוקטובר 1998) היה סטודנט אמריקאי, פעיל למען זכויות האזרח והומוסקסואל, שהוכה קשות על ידי שני גברים הומופובים ליד העיר לאראמי שבוויומינג, בלילה שבין 6 ל-7 באוקטובר 1998, ומת מפצעיו כעבור ימים אחדים.
ביוגרפיה

מת'יו שפרד נולד בעיר קספר שבוויומינג, והיה הילד הבכור של דניס שפרד וג'וקי פֵּק שפרד. הוא למד בבית הספר היסודי "גבעת קרסט", בחטיבת ביניים "דין מורגן" ושנתיים בתיכון "נטרונה", והיה חבר בכנסייה האפיסקופלית של מרק הקדוש. בקיץ 1994 עברו הוריו לדהראן שבערב הסעודית, שם עבד אביו בחברת הנפט הסעודית "ארמקו", ומת'יו למד שנתיים בבית הספר אמריקאי בשווייץ, וסיים ב-1995. בזמן לימודיו בתיכון בשווייץ גילה שפרד את נטיותיו המיניות ויצא מהארון. לאחר סיום לימודיו חזר לארצות הברית, למד במכללת "קאטאובה" ובמכללת קספר, ובשנת 1998 עבר לדנוור שבקולורדו. לאחר מכן למד באוניברסיטת ויומינג בלאראמי והתמקד בתחום מדע המדינה.
ביוגרפיה > הרצח

בליל 7 באוקטובר 1998 מעט אחרי חצות, פגש שפרד, אז בן 21, במק'קיני ובהנדרסון בבר. מק'קיני והנדרסון שתו מעט בירה לפני כן, אך ככל הנראה לא היו שתויים. במשפט שנערך לאחר מכן התגלה כי הם גרמו לשפרד לחשוב שהם הומוסקסואלים ודיברו איתו על פוליטיקה ותנועת המחאה הגאה. לפי טענתו של מק'קיני, ביקש מהם שפרד שיחזירו אותו הביתה במכוניתם. בדרך, הוציאו השניים אקדח, שדדו את שפרד, הפשיטו אותו, הכו אותו באכזריות מכות קשות, קשרו אותו לגדר תיל, ועזבו את המקום כשהם מותירים אותו חסר הכרה.
כעבור 17 שעות נמצא שפרד על ידי רוכב אופניים, שחשב תחילה בטעות שמדובר בדחליל. כאשר נמצא, היה שפרד קפוא בגלל הקור העז ששרר במקום ומחוסר הכרה.
רוכב האופניים, אהרון קריפלס, מיהר לביתו של צ'ארלס וו. דולן, פרופסור באוניברסיטת ויומינג, כדי לטלפן למשטרה. השוטרת רג'י פלאטי שהגיעה למקום אמרה כי כל פניו נראו אדומות מהדם שנזל, וכי החלק הלבן היחיד שנראה בפניו היו סימני הדמעות.
שפרד סבל משבר בגולגולת ומנזק בגזע המוח, שמנע ממוחו מלפקח על טמפרטורת גופו, על קצב לבו ועל פעולות חיוניות נוספות. בנוסף, היו כתריסר חתכים סביב ראשו, פניו וצווארו. פגיעות אלה היו חמורות מכדי לנתחן. שפרד מעולם לא התעורר וחי בעזרת הנשמה מלאכותית עד מותו כמה ימים לאחר מכן, ב-12 באוקטובר 1998. שפרד מת בבית החולים "עמק פודר" במצודת קולינס שבקולורדו.
המשטרה עצרה את מק'קיני והנדרסון זמן קצר לאחר מכן. נעליו וארנקו של שפרד התגלו בתא המטען של מכוניתם, וכן האקדח המגואל בדם שבו הכו את שפרד. הרוצחים ניסו לשכנע את חברותיהם לספק להם אליבי.
המשפט

במהלך המשפט, ניסו הרוצחים להשתמש בשיטות שונות על מנת להצדיק את הפשע. השימוש הרחב ביותר היה בהגנת ה-"Gay Panic" וטענו לאי שפיות זמנית שנגרמה משום ששפרד ניסה להתחיל איתם, לכאורה. כמו כן הם ניסו לטעון כי רק רצו לשדוד את שפרד ולא הייתה להם כוונה להורגו.
הנדרסון הודה באשמה ב-5 באפריל 1999 והסכים להעיד נגד מק'קיני על מנת להתחמק מעונש מוות. הוא קיבל שני מאסרי עולם רצופים ללא אפשרות לשחרור מוקדם. כאשר חבר המושבעים דן בעונש מוות למק'קיני, הוריו של שפרד הסכימו לוותר על עונש מוות למק'קיני ולהחליפו בשני מאסרי עולם רצופים, ללא אפשרות לשחרור מוקדם. הוריו של שפרד אמרו כי הם "נתנו לו חיים לזכר אדם אחר שלא יזכה לחיות יותר".
התגובות

כאשר שכב שפרד בבית החולים, נערכו בכל רחבי העולם משמרות תמיכה והודלקו נרות. התקשורת והציבור התמקדו בנטיותיו המיניות של שפרד, והעלו בכך לסדר היום את נושא ההומופוביה והאלימות כלפי הומוסקסואלים.
המטיף הנוצרי הבפטיסטי פרד פלפס, מנהיג הכנסייה הבפטיסטית וסטבורו הידועה בהתנגדותה ללהט"ב, ותומכיו, הפגינו מול בית המשפט ואף מול הלווייתו. הם נשאו שלטים וקראו סיסמאות כגון "מת'יו שפרד נרקב בגיהנום" ו"אלוהים שונא מתרוממים". פלפס ניסה להשיג אישור עירוני להקים אנדרטה בגובה 5–6 רגל (כ-150–180 ס"מ) ועליה תמונתו של מת'יו שפרד עם המילים "מת'יו שפרד, נכנס לגיהנום ב-12 באוקטובר 1998 לאחר שהמר את האזהרה האלוהית: וְאֶת זָכָר לֹא תִשְׁכַּב מִשְׁכְּבֵי אִשָּׁה תּוֹעֵבָה הִיא" (ויקרא, י"ח, כ"ב).
בזמן משפטו של מק'קיני, ארגנה רומיין פטרסון, חברה של שפרד, קבוצת תומכים לבושים בחלוקים לבנים וכנפיים ענקיות שעמדו במעגל מסביב למפגינים ההומופובים וחסמו אותם, כך שלא נראו לעיני העוברים והשבים בסביבה. לאחר מכן כונתה הקבוצה "מלאכי השלום", ופעולתם "פעולה מלאכית".
מהלכים דומים נעשו גם בהפגנות נוספות שערך פלפס אך בהצלחה פחותה, כיוון שהמשטרה דרשה ששני המחנות יפגינו באזורים נפרדים.
לאחר המקרה, ניסה הנשיא ביל קלינטון להעביר תיקון לחוק, כך שפשעים נגד הומואים ולסביות, נשים ובעלי לקות יוכנסו לרשימת פשעי השנאה בארצות הברית, אך ללא הצלחה, והחוק נדחה בבית הנבחרים. בסופו של דבר עבר התיקון לחוק ב-28 באוקטובר 2009, בתקופת נשיאותו של ברק אובמה.
בתעשיית הבידור, כתבו אמנים רבים שירים לזכרו של מת'יו שפרד, והופקו עליו מספר סרטים.
בשנת 2018, הודיעו הוריו של שפרד שאפרו יוטמן בקתדרלה הלאומית בוושינגטון, זאת כדי לשמור על אפרו מוונדליזם וכסמל למאבק הקהילה הגאה בהומופוביה.
דמותו במדיה האמנותית

2000 - על פרשת מתיו שפרד מבוסס ה"מיזם לאראמי" מאת המחזאי מויזס קאופמן שהופק על ידי ה"מיזם התיאטרון הטקטוני" בניו יורק