stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוונון (עיבוד אותות)
בעיבוד דיגיטלי וניתוח גלים

גוונון משמש בתחומים רבים ושונים הנעזרים בעיבוד וניתוח דיגיטלי. שימושים אלה כוללים מערכות עיבוד אותות דיגיטלי, כגון אודיו, וידאו וצילום דיגיטליים, סייסמולוגיה, מכ"ם ומערכות חיזוי מזג אוויר.
קוונטיזציה, מטבעה, מייצרת שגיאה. אם שגיאה זו מתואמת לאות, התוצאה יכולה להיות מחזורית או ניתנת לחיזוי. בתחומים מסוימים, במיוחד כאשר הצד המקבל רגיש לדפוסים כאלה, שגיאות מחזוריות מניבות עיוותים לא רצויים. בתחומים אלה, הגוונון ממיר את השגיאה לרעש אקראי. אודיו הוא דוגמה ראשית לכך. האוזן האנושית מתפקדת כמו התמרת פורייה, ושומעת תדרים נפרדים. לכן האוזן רגישה מאוד לעיוותים, או לתדרים נוספים, אך רגישה הרבה פחות לרעש אקראי הנוסף לכל התדרים, כמו הרעש של אות מגוונן.
אודיו דיגיטלי

במערכת אנלוגית, האות הוא רציף, אך בקידוד PCM, משרעת האות היא ערך מתוך קבוצה קבועה וסופית של ערכים. תהליך המרה כזה נקרא קוונטיזציה. כל ערך מקודד הוא בדיד... אם אות עבר קוונטיזציה ללא שימוש בגוונון, ייוצר עיוות קוונטיזציה הקשור לאות הקלט המקורי... כדי למנוע זאת, האות עובר "גוונון", תהליך שמסיר לחלוטין, באופן מתמטי, הרמוניות ועיוותים מאוד לא רצויים אחרים, ומחליף אותם ברמת רעש קצובה וקבועה.
הגרסה הסופית של אודיו שנצרבת על תקליטור מכילה רק 16 ביטים לדגימה, אך לאורך תהליך הייצור, משתמשים לרוב במספר גדול יותר של ביטים לייצוג הדגימה. בסופו של דבר, יש לצמצם את הנתונים הדיגיטליים ל-16 ביטים לצורך צריבה על CD והפצה.
ישנן מספר דרכים לעשות זאת. אפשר, למשל, פשוט לחתוך את הביטים העודפים. אפשר גם לעגל את הביטים העודפים לערך הקרוב ביותר. עם זאת, כל אחת משיטות אלה גורמת לשגיאות הניתנות לחיזוי וקביעה. שימוש בגוונון מחליף שגיאות אלו ברמת רעש קצובה וקבועה.
אודיו דיגיטלי > דוגמאות

לדוגמה, ניקח גל שאלו הם ערכיו:
1 2 3 4 5 6 7 8
אם ערכי הגל מופחתים ב-20%, הערכים יהיו:
0.8 1.6 2.4 3.2 4.0 4.8 5.6 6.4
אם ערכים אלה ייקטעו, דהיינו, יעוגלו כלפי מטה, התוצאה תהייה הערכים הבאים:
0 1 2 3 4 4 5 6
אם לעומת זאת ערכים אלה יעוגלו, התוצאה תהיה:
1 2 2 3 4 5 6 6
עבור כל גל מקורי, תהליך של חיסור 20% ממשרעת הגל גורם לשגיאות סדירות. למשל, גל סינוס, שבחלק מסוים ממנו, תואם את הערכים שלמעלה – בכל פעם שערך גל הסינוס יגיע ל-3.2, התוצאה המעוגלת כלפי מטה תהיה שגויה ב-0.2, כמו בנתונים לדוגמה למעלה. בכל פעם שערך גל הסינוס יגיע ל-4.0, לא תהיה שגיאה מכיוון שהתוצאה המעוגלת כלפי מטה תהיה נכונה, כפי שמוצג גם למעלה. שיעור השגיאה הזו משתנה בקביעות וחוזר לאורך גל הסינוס. זאת היא בדיוק השגיאה שמתבטאת בעיוות. מה שהאוזן שומעת כעיוות הוא התוכן הנוסף בתדרים בדידים שנוצרו על ידי שגיאת הקוונטיזציה הסדירה והחוזרת.
פתרון סביר יהיה לקחת את מספר בן שתי הספרות (למשל, 4.8) ולעגל אותו בכיוון זה או אחר. לדוגמה, אפשר לעגל אותו ל-5 פעם אחת ואז ל-4 בפעם הבאה. זה יהפוך את הממוצע ארוך הטווח ל-4.5 במקום 4, כך שבטווח הארוך יהיה הערך קרוב יותר לערכו האמיתי. פתרון זה עדיין גורם לשגיאה ניתנת לקביעה (אם כי מורכבת יותר). בפעם אחת שנקבל את הערך 4.8 התוצאה תהיה שגיאה של 0.2, ובפעם הבאה השגיאה תהיה 0.8. מחזוריות זו גורמת לשגיאה חוזרת וניתנת לקוונטיזציה.
פתרון סביר נוסף יהיה לקחת 4.8 ולעגל אותו כך שבארבע הפעמים הראשונות מתוך חמש הוא מעוגל כלפי מעלה ל-5, ובפעם החמישית הוא מעוגל ל-4. בטווח הארוך, הממוצע יהיה בדיוק 4.8, אך פתרון זה עדיין גורם לשגיאות חוזרות וניתנות לקביעה, ואלו עדיין מתבטאות כעיוות לאוזן.
זה מוביל לפתרון הגוונון. במקום לעגל באופן צפוי למעלה או למטה בתבנית חוזרת, אפשר לעגל למעלה או למטה בתבנית אקראית. אם נוצרת סדרה של מספרים אקראיים בין 0.0 ל-0.9 (לדוגמה: 0.6, 0.1, 0.3, 0.6, 0.9 וכו') ומתווספת ל-4.8, פעמיים מתוך עשר התוצאה תיחתך ל-4 (אם 0.0 או 0.1 מתווספים ל-4.8) ושמונה פעמים מתוך עשר התוצאה תחתך ל-5. לכל ערך בתחום יש סיכוי של 20% לעיגול ל-4 וסיכוי של 80% לעיגול ל-5. לאורך זמן, ממוצע התוצאות יהיה 4.8 ושגיאת הקוונטיזציה תהיה רעש אקראי. הרעש הזה פחות מפריע לאוזן מהעיוות הניתן לקביעה שפתרונות אחרים היו מייצרים.
אודיו דיגיטלי > שימושים

גוונון מתווסף לפני כל תהליך קוונטיזציה או קוונטיזציה מחדש, על מנת לבטל מתאם של רעשי קוונטיזציה מאות המקור וכדי למנוע התנהגות לא ליניארית (עיוות). קוונטיזציה למספר ביטים נמוך דורשת כמויות גבוהות יותר של גוונון. התוצאה של התהליך עדיין מניבה עיוות, אבל העיוות הוא בעל אופי אקראי ולכן הרעש שנוצר, למעשה, חסר מתאם לאות המקור.
במאמר מכונן שפורסם ב-AES Journal, הצביעו Lipshitz ו-Vanderkooy על כך שסוגי רעש שונים, הנבדלים בפונקציות צפיפות הסתברות (PDF) שלהם, מתנהגים באופן שונה כאשר הם משמשים כאותות גוונון, והציעו רמות מיטביות של אות גוונון לאודיו. רעש גאוסי דורש רמה גבוהה יותר של תוספת רעש לביטול מלא של עיוותים לעומת רעש עם התפלגות מלבנית או משולשת. רעש מבוזר עם התפלגות משולשת גם ממזער אפנון רעש – שינויים נשמעים ברמת הווליום של רעש שיורי ברקע מוזיקה שקטה שמושכים את תשומת הלב לרעש.
גוונון יכול להיות שימושי כדי לשבור limit cycles מחזוריים, שהם בעיה נפוצה במסננים דיגיטליים. רעש אקראי לרוב מפריע פחות מהצלילים ההרמוניים המופקים על ידי limit cycles.
אודיו דיגיטלי > התפלגות רעש

לפונקציית צפיפות הסתברות מלבנית (RPDF) יש התפלגות אחידה ; לכל ערך בטווח המוגדר יש אותה הסתברות.
לגוונון של פונקציית צפיפות הסתברות משולשת (TPDF) יש התפלגות משולשת ; לערכים במרכז הטווח יש הסתברות גבוהה יותר. התפלגות משולשת יכולה להתקבל על ידי חיבור שני מקורות RPDF עצמאיים.
ל-PDF גאוסי יש התפלגות נורמלית. הקשר בין הסתברויות התוצאות תואם לעקומת פעמון או עקומה גאוסית, ואופייני לגוונון ממקורות אנלוגיים כגון מגברים מקדימים של מיקרופון. אם עומק הביטים של הקלטה גדול מספיק, רעש הקדם-מגבר הזה יספיק כדי לגוונן את ההקלטה.
עיצוב רעש הוא תהליך סינון המעצב את האנרגיה הספקטרלית של שגיאת קוונטיזציה, בדרך כלל כדי לבטל את הדגשת התדרים אליהם האוזן רגישה ביותר או להפריד לחלוטין את תדירויות האות והרעש. אם נעשה שימוש בגוונון, הספקטרום הסופי שלו תלוי בשאלה אם הוא נוסף בתוך או מחוץ ללולאת המשוב של מעצב הרעש. אם הוא נמצא בפנים, הגוונון מטופל כחלק מאות השגיאה ומעוצב יחד עם שגיאת הקוונטיזציה עצמה. אם הוא בחוץ, הגוונון מטופל כחלק מהאות המקורי והופך את הקוונטיזציה לקווית מבלי להיות מעוצב בעצמו. במקרה זה, רצפת הרעש הסופית היא הסכום של ספקטרום הגוונון השטוח ורעש הקוונטיזציה המעוצב. בעולם האמיתי עיצוב רעשים כולל גוונון בתוך הלולאה, אך אפשר גם להשתמש בו מבלי להוסיף גוונון כלל, ובמקרה זה שגיאת הקוונטיזציה ניכרת ברמות אות נמוכות.
גוונון צבעוני מוזכר לעיתים כגוונון שסונן כדי להיות שונה מרעש לבן. עיצוב רעש הוא דוגמה כזאת.
אודיו דיגיטלי > התפלגות רעש > באיזו התפלגות רעש להשתמש

אם האות הנתון אמור לעבור עיבוד נוסף, יש לעבד אותו עם גוונון מסוג משולש שיש לו משרעת של שני שלבי קוונטיזציה, כך שערכי הגוונון המחושבים נעים בין, למשל, - 1 ל-+1, או 0 ל-2. זהו הגוונון האידיאלי הנמוך ביותר, בכך שהוא אינו מציג אפנון רעש (שיתבטא כרצפת רעש קבועה), ומבטל את העיוות ההרמוני מהקוונטיזציה. אם במקום זאת נעשה שימוש בגוונון צבעוני בשלבי עיבוד ביניים אלה, תוכן התדרים עלול לדלוף לטווחי תדרים אחרים, המורגשים יותר ולהישמע בצורה מסיחת דעת.
אם האות המגוונן לא יעבור עיבוד נוסף, והוא מגוונן לגרסה הסופית להפצה, מתאים להשתמש בגוונון צבעוני או עיצוב רעש. זה יכול למעשה להוריד את רמת הרעש הנשמע, על ידי מיקום רוב הרעש בטווח תדרים שבו הוא פחות קריטי.
צילום דיגיטלי ועיבוד תמונה

גוונון משמש בגרפיקה ממוחשבת ליצירת אשליה של עומק צבע בתמונות המוצגות במערכות עם לוח צבעים מוגבל. בתמונה מגווננת, צבעים שאינם זמינים בלוח מקורבים על ידי פיזור של פיקסלים צבעוניים מתוך הלוח הזמין. העין האנושית תופסת את הפיזור כתערובת של הצבעים שבתוכה (ראה ראיית צבעים). לעיתים קרובות ניתן להבחין בתמונות מגווננות, במיוחד אלה המשתמשות בלוח צבעים דל יחסית, במראה מגורען או מנומר.
גוונון מוסיף לתמונה רעש או דפוס, הנראה לעיתים קרובות לעין. בנסיבות אלה, יש ראיות כי גוונון הנוצר מרעש כחול הוא הפחות בלתי נעים לעין ומסיח את הדעת. טכניקות פיזור השגיאות היו מהשיטות הראשונות ליצירת דפוסי גוונון מבוססי רעש כחול. עם זאת, טכניקות אחרות כגון גוונון מסודר יכולות גם ליצור גוונון רעש כחול ללא נטייה ליצור עיוותים.
צילום דיגיטלי ועיבוד תמונה > דוגמאות

להקטנת עומק הצבע של תמונה יכולות להיות תופעות לוואי חזותיות משמעותיות. אם התמונה המקורית היא צילום, סביר להניח שיש לה אלפי או אפילו מיליוני צבעים נבדלים. התהליך של הגבלת הצבעים הזמינים ללוח צבעים ספציפי גורם בפועל לאובדן כמות מסוימת של מידע על הצבעים.
מספר גורמים יכולים להשפיע על איכות התמונה המתקבלת מהפחתת צבע. אולי המשמעותי ביותר הוא לוח הצבעים שישמש בתמונה המוגבלת. לדוגמה, תמונה מקורית עשויה להיות מוגבלת ללוח 216 צבעים. אם צבעי הפיקסלים המקוריים מתורגמים בפשטות לצבע הזמין הקרוב ביותר מהלוח, לא יתרחש גוונון. גישה זו לרוב תגרום לאזורים שטוחים (קווי מתאר) ואובדן פרטים ועלולה לייצר כתמי צבע שונים באופן משמעותי מהמקור. אזורים מוצללים או מדורגים עשויים לייצר פסי צבע מסיחי דעת. יישום גוונון יכול לסייע למזער עיוותים חזותיים כאלה ובדרך כלל מביא לייצוג טוב יותר של המקור. גוונון מסייע להפחית פסי צבע ושטיחות.
אחת הבעיות הקשורות בשימוש בלוח צבעים קבוע היא שרבים מהצבעים הדרושים עשויים שלא להיות זמינים בלוח, ורבים מהצבעים הזמינים אפשר שיהיו מיותרים. לדוגמה, לוח קבוע המכיל בעיקר גוונים של ירוק לא יתאים היטב לתמונה של מדבר. השימוש בפלטת צבעים אופטימלית יכול להועיל במקרים כאלה. פלטת צבעים אופטימלית היא כזו שבה הצבעים הזמינים נבחרים על סמך התדירות שבה נעשה בהם שימוש בתמונת המקורית. אם התמונה מצטמצמת בהתבסס על לוח צבעים אופטימלי, התוצאה לרוב קרובה הרבה יותר למקור.
מספר הצבעים הזמינים בלוח הוא גורם תורם. אם, למשל, הלוח מוגבל ל-16 צבעים בלבד, התמונה המתקבלת עלולה לסבול מאובדן פרטים נוספים, וכתוצאה מכך בעיות בולטות עוד יותר עם שטיחות ורצועות צבע. גם במקרה זה גוונון יכול למזער עיוותים אלה.
צילום דיגיטלי ועיבוד תמונה > יישומים

יישום נפוץ של גוונון הוא הצגה מדויקת יותר של גרפיקה המכילה מגוון צבעים גדול מיכולת חומרת התצוגה להציג. לדוגמה, ניתן להשתמש בגוונון כדי להציג תמונה המכילה מיליוני צבעים על חומרת וידאו שמסוגלת להציג רק 256 צבעים בכל פעם. 256 הצבעים הזמינים ישמשו ליצירת קירוב משתנה של התמונה המקורית. ללא גוונון, הצבעים בתמונה המקורית יעברו קוונטיזציה לצבע הזמין הקרוב ביותר, וכתוצאה מכך התמונה המוצגת תשקף במידה ירודה את המקור.
אך גם כאשר מספר הצבעים הזמינים הכולל גבוה דיו כדי להציג תצלומים דיגיטליים בצבע מלא, וכראוי, עדיין אפשר שפסים ייראו בבירור לעין, בעיקר באזורים גדולים של מעברי גוונים חלקים. גוונון צנוע יכול לפתור את הבעיה מבלי לגרום לתמונה להיראות מגורענת, ותוכנות עיבוד תמונה מרבות להשתמש בטכניקות אלו.
יישום שימושי נוסף של גוונון הוא עבור פורמטים גרפיים המגבילים את עומק הצבע. בפרט, GIF שהוא פורמט נפוץ, מוגבל לשימוש ב-256 צבעים או פחות. לתמונות כגון אלה יש לוח צבעים מוגדר המכיל מספר מוגבל של צבעים שהתמונה יכולה להשתמש בהם. במצבים כאלה, תוכנת עריכה גרפית יכולה להיות אחראית לגוונון תמונות לפני שמירתן בפורמטים מגבילים כאלה.
גוונון הוא מקבילה לטכניקת halftone המשמשת בהדפסה. מסיבה זו, משתמשים לעיתים במונח גוונון כחלופי למונח halftoning, במיוחד בהקשר של דפוס דיגיטלי.
היכולת של מדפסות הזרקת דיו להדפיס נקודות מבודדות הגדילה את השימוש בגוונון בהדפסה. מדפסת הזרקת דיו שולחנית טיפוסית יכולה להדפיס, לכל היותר, רק 16 צבעים, שכן זהו השילוב של נקודה או לא, מראשי הדפסה של ציאן, מגנטה, צהוב ושחור. חלק מהצירופים האלה אינו שמיש מפני שהשחור ממסך את האחרים. כדי להדפיס מגוון גדול של צבעים, נעשה שימוש בגוונון. באזורים מודפסים בצפיפות, שבהם הצבע כהה, הגוונון אינו תמיד נראה מפני שנקודות הדיו מתמזגות ומייצרות הדפס אחיד יותר. עם זאת, בדיקה מדוקדקת של האזורים הבהירים של הדפסה שבהם הנקודות מרוחקות יותר זו מזו, מגלה דפוסי גוונון.
ראו גם

תהודה אקראית
הערות שוליים

↑  Deutsch, Diana (1999). The psychology of music. Gulf Professional Publishing. p. 153. ISBN 978-0-12-213565-1.
↑  Hauser, Marc D. (1998). The evolution of communication. MIT Press. p. 190. ISBN 978-0-262-58155-4.
↑  Montgomery, Christopher (Monty) (2012–2013). "Digital Show and Tell". Xiph.Org / Red Hat, Inc. נבדק ב-27 בפברואר 2013. Dither is specially-constructed noise that substitutes for the noise produced by simple quantization. Dither doesn't drown out or mask quantization noise, it replaces it with noise characteristics of our choosing that aren't influenced by the input. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mastering Audio: The Art and the Science by Bob Katz, pages 49–50, ISBN 978-0-240-80545-0
↑  "Dithering for Pixel Artists".
↑  Ulichney, Robert A (1994). "Halftone Characterization in the Frequency Domain" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-02-14. נבדק ב-2013-08-12.
1 2 3 4 5  Crocker, Lee Daniel; Boulay, Paul; Morra, Mike (20 ביוני 1991). "Digital Halftoning". Computer Lab and Reference Library. אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2007. נבדק ב-2007-09-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Silva, Aristófanes Correia; Lucena, Paula Salgado; Figuerola, Wilfredo Blanco (13 בדצמבר 2000). "Average Dithering". Image Based Artistic Dithering. Visgraf Lab. נבדק ב-2007-09-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ulichney, Robert A (1993). "The void-and-cluster method for dither array generation" (PDF). נבדק ב-2014-02-11.
↑  Xiangyu Y. Hu (2016). "Simple gradient-based error-diffusion method" (abstract). Journal of Electronic Imaging. 25 (4): 043029. Bibcode:2016JEI....25d3029H. doi:10.1117/1.JEI.25.4.043029.
↑  A Technical Tutorial on Digital Signal Synthesis (PDF), Analog Devices, 1999
↑  Lauder, D.; Moritz, M. (2000). Investigation into possible effects resulting from dithered clock oscillators on EMC measurements and interference to radio transmission systems. University of Hertfordshire. אורכב מ-המקור ב-2012-07-13. נבדק ב-2013-05-25.
↑  Mannix, Brian F. (בינואר 2013). "Races, Rushes, and Runs: Taming the Turbulence in Financial Trading" (PDF) (working paper). {{cite web}}:  (עזרה)
המחשה של גוונון. אדום וכחול הם הצבעים היחידים שבהם נעשה שימוש, אך ככל שהריבועים האדומים והכחולים קטנים יותר, מקטע התמונה נראה סגול.
גוונון עם 256 צבעים בעזרת IrfanView
גוונון צבע על מגבת
הליום נוזלי

הליום נוזלי מקורר מתחת לנקודת למדה, שם הוא מציג תכונות של על־נזילות
בלחץ סטנדרטי, היסוד הכימי הליום קיים בצורתו הנוזלית רק בטמפרטורה נמוכה מאוד של כ־269- מעלות צלזיוס (כ־4 מעלות קלווין). להליום שני איזוטופים יציבים (הליום-4 האיזוטופ הנפוץ והליום-3 והאיזוטופ הנדיר יותר), והם משפיעים על נקודת הרתיחה והנקודה הקריטית, לפי המפורט בטבלה למטה. הצפיפות של הליום-4 נוזלי בנקודת הרתיחה שלו ובלחץ של אטמוספירה אחת (101.3 קילופסקל) היא בערך 0.125 גרם לסמ״ק, או כשמינית מצפיפות של מים נוזליים.
ניזול

הליום נוזל לראשונה ב־10 ביולי 1908, על ידי הפיזיקאי ההולנדי האיקה קמרלינג אונס מאוניברסיטת ליידן בהולנד. באותו הזמן, הליום-3 לא היה ידוע כיוון שספקטרומטר המסה עדיין לא הומצא. בעשורים האחרונים, הליום נוזלי משמש כנוזל קירור קריוגני, ומיוצר באופן מסחרי לשימוש במגנטי מוליכי־על כמו אלה המשמשים בתדמי תהודה מגנטית (MRI), תהודה מגנטית גרעינית (NMR), מגנטואנצפלוגרפיה (MEG) וניסויים בפיזיקה, כגון ספקטרוסקופיית מסבאואר בטמפרטורה נמוכה.
מאפיינים

הטמפרטורה הנדרשת לייצור הליום נוזלי נמוכה בגלל חולשת האטרקציות בין אטומי ההליום. כוחות־בין־אטומיים אלה, בהליום, חלשים מלכתחילה כיוון שהליום הוא גז אציל, אבל האטרקציות בין האטומיים פוחתות עוד יותר על ידי השפעות קוונטיות. השפעות אלה משמעותיות בהליום בגלל המסה האטומית הנמוכה – כארבע יחידות מסה אטומית. אנרגיית נקודת האפס של ההליום הנוזלי נמוכה יותר אם האטומים שלו פחות מוגבלים על ידי שכניהם. לפיכך, בהליום הנוזלי, אנרגיית מצב היסוד שלו יכולה לקטון על ידי גידול טבעי במרחק הבין־אטומי הממוצע שלו. עם זאת, במרחקים גדולים יותר, ההשפעות של הכוחות הבין־אטומיים בהליום אפילו חלשות יותר.
בגלל הכוחות הבין אטומיים החלשים במיוחד בהליום, יסוד זה נשאר נוזלי בלחץ אטמוספירי החל מנקודת העיבוי שלו ועד האפס המוחלט ולא מתמצק. הליום נוזלי מתגבש רק בטמפרטורות נמוכות במיוחד בשילוב לחצים גדולים. בטמפרטורות מתחת לנקודות העיבוי שלהם, הן הליום-4 והן הליום-3 עוברים מעבר פאזה לנוזל־על. (מפורט בטבלה למטה).
הליום-4 נוזלי והליום-3, הנדיר, אינם לגמרי־ניתנים־לערבוב (כלומר, לא מתמוססים בכול יחס). מתחת 0.9 קלווין בלחץ האדים הרוויים שלהם, תערובת של שני איזוטופים עוברת היפרדות לפאזות לנוזל רגיל (בעיקר הליום-3), אשר צף על נוזל־על צפוף המורכב בעיקר מהליום-4.[דרוש מקור] היפרדות זו לפאזות קורת כיוון שעל ידי כך האנתלפיה הכוללת של הליום נוזלי יורדת.
בטמפרטורות נמוכות מאוד, פאזת הנוזל־על עשירה בהליום-4 ויכול להכיל עד 6% של הליום-3 בתמיסה. זה מאפשר את השימוש בקרור דילול (dilution refrigerator), אשר מסוגל להגיע לטמפרטורות של כמה מיקרו־קלווין.
להליום-4 על־נוזלי יש תכונות שונות באופן משמעותי מן ההליום הנוזלי הרגיל.
נתונים

| תכונות ההליום הנוזלי | הליום-4 | הליום-3 |
| --- | --- | --- |
| טמפרטורה קריטית | 5.2 K | 3.3 K |
| נקודת רתיחה באטמוספירה אחת | 4.2 K | 3.2 K |
| לחץ התכה מינימלי | 25 אטמ' | 29 אטמ', ב־0.3K |
| טמפרטורת המעבר לנוזל־על בלחץ אדים רווי | 2.17 K | 1mK בהיעדר שדה מגנטי |
תמונות

נוזלי הליום (בבקבוק ואקום) ב־4.2K וְ־1 אטמ', רותחים לאט.
נקודת המעבר למדה:  כשהנוזל המקורר הוא ב־2.17K, הוא רותח בבת אחת ובאופן מוגבר ונמרץ.
פאזת נוזל־העל בטמפרטורה מתחת 2.17K – במצב זה, המוליכות התרמית גבוהה ביותר. עקב כך, החום בגוף הנוזל מועבר לפני השטח מידית ואידוי מתרחש רק מפני השטח של הנוזל. לכן אין בועות גז בגוף הנוזל.
ראו גם

קריוגניקה
נוזל־על
חנקן נוזלי
חמצן נוזלי
מימן נוזלי
אוויר נוזלי
לקריאה נוספת

J. Wilks (1967). The Properties of Liquid and Solid Helium. Oxford: Clarendon Press. ISBN 0-19-851245-7.
Freezing Physics: Heike Kamerlingh Onnes and the Quest for Cold, Van Delft Dirk (2007). Edita - The Publishing House Of The Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences. ISBN 978-90-6984-519-7.
הערות שוליים

↑  "The Observed Properties of Liquid Helium at the Saturated Vapor Pressure". University of Oregon. 2004.
↑  Wilks, p. 7
1 2 3 4  Wilks, p. 1.
1 2  D. O. Edwards; D. F. Brewer; P. Seligman; M. Skertic; M. Yaqub (1965). "Solubility of He3 in Liquid He4 at 0°K". Phys. Rev. Lett. 15 (20): 773. Bibcode:1965PhRvL..15..773E. doi:10.1103/PhysRevLett.15.773.
↑  Wilks, p. 244.
↑  Wilks, pp. 474–478.
↑  Wilks, p. 289.
↑  Dieter Vollhart; Peter Wölfle (1990). The Superliquid Phases of He 3. Taylor and Francis. p. 3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00561896
טטנפט

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  בורסת מוסקבה (אוגוסט 2009–TATN, TATNP)  הבורסה לניירות ערך בלונדון (דצמבר 2016–ATAD)  הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט 
 מייסדים:  Ministry of Oil Industry 
 תקופת הפעילות:  1950–הווה (כ־75 שנים) 
 מיקום המטה:  העיר אלמטיבסק 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הנפט 
 מוצרים עיקריים:  נפט, גז טבעי 
 הכנסות:  1,265,380,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2021) 
 רווח תפעולי:  256,802,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2021) 
 רווח:  198,886,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2021) 
 הון עצמי:  943,375,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2021) 
 יו"ר:  רוסטם מיניחאנוב (אנ') (יו"ר דירקטוריון)
 מנכ"ל:  נאיל מאגנוב (רו')
 עובדים:  60,000 (נכון ל־2019) 
  
 tatneft.ru?lang=ru
 
טטנפט (ברוסית: Татнефть, נסחרת בבורסת מוסקבה MCX: TATN) היא חברת נפט רוסית שנוסדה ב-1950. היא מדורגת במקום החמישי ברוסיה מבחינת הפקת נפט.
הנכסים העיקריים של החברה ממוקמים ברפובליקת טטרסטן, פרויקטים עסקיים נערכים בשווקים מקומיים וזרים.
טטנפט היא אחת החברות הציבוריות הרוסיות הגדולות ביותר עם שווי שוק של יותר מ-1.1 טריליון רובל בתחילת 2022. לפי פורבס גלובל 2000, בשנת 2020 דורגה טטנפט במקום ה-539 מבין החברות הגדולות בעולם מבחינת נפח הרישום.
הערות שוליים

↑  Tatneft, Forbes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 4660 2613 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות ובנושא נפט וגז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אסון אצטדיון קאנג'ורוהאן

| --- | --- |

מפקד כוחות המשטרה הלאומית של אינדונזיה ליסטיו סיגיט פראבו בסיור באצטדיון קנג'ורוהאן לאחר האסון
 תאריך:  1 באוקטובר 2022
 מיקום:  אצטדיון קאנג'ורוהאן, מאלאנג, מזרח ג'אווה, אינדונזיה
 גורם:  פיזור גז מדמיע על ידי המשטרה שגרם למנוסת בהלה ותדחוקת קהל
 קואורדינטות:  8°09′02″S 112°34′23″E﻿ / ﻿8.150556°S 112.573056°E﻿ / -8.150556; 112.573056
 הרוגים:  135 
 פצועים:  622 
 he
 
אסון תדחוקת קהל קטלני התרחש במהלך משחק כדורגל באצטדיון קאנג'ורוהאן שבמאלאנג, מזרח ג'אווה, אינדונזיה, ב-1 באוקטובר 2022. בעקבות הפסד של קבוצת הכדורגל ארמה לפרס–באיה סוראבאיה במסגרת ליגת העל האינדונזית בכדורגל, אוהדי ארמה פרצו למגרש והתפרעו, תקפו את המשטרה והשחקנים. בתגובה, יחידות משטרת ההתפרעויות פיזרו גז מדמיע, שגרם למנוסת בהלה של אנשים באצטדיון שניסו להימלט מהשפעות הגז. בסך הכל, 131 מתו בתקרית, ו-323 נפצעו. התקרית היא האסון הקטלני ביותר הקשור לכדורגל באסיה והשני בעולם, לאחר אסון האצטדיון הלאומי בפרו.
רקע

לחוליגניזם בכדורגל (אנ') יש היסטוריה ארוכה באינדונזיה, ועשרות אוהדים נהרגו מאז שנות ה-90. במועדוני אוהדים של מספר קבוצות יש מה שמכונה "מפקדים", ויחידות של משטרת ההתפרעויות של אינדונזיה נוכחות במשחקים רבים כאשר אבוקות משמשות לעיתים קרובות לפיזור מתפרעים שפורצים למגרש. בשנת 2018, התפרעויות בקנג'ורוהאן בעקבות משחק בין ארמה ממאלאנג לפרסיב בנדונג הביאו להרג לאחר שהמשטרה השתמשה בגז מדמיע כדי לפזר את ההמונים.
אף על פי שתקנות פיפ"א קובעות כי אסור לשוטרים להשתמש בגז מדמיע באצטדיונים, הגז משומש על ידי יחידות ההתרעויות של משטרת אינדונזיה לצורך אבטחת משחקי כדורגל.
ארמה ופרסבאיה סוראבאיה הן יריבות ותיקות והמשחקים ביניהן מכונים הסופר-דרבי של מזרח ג'אווה. הקבוצות היו אמורות לשחק משחק עונה סדירה במסגרת ליגת העל האינדונזית באצטדיון קאנג'ורוהאן, המכיל 42,000 מקומות, ב-1 באוקטובר. בשל חששות ביטחוניים, המשטרה ביקשה שהמשחק יתקיים מוקדם יותר אחר הצהריים בשעה 15:00 (11:00 שעון ישראל) במקום בשעה 20:30 (16:30 שעון ישראל), ושרק 38,000 אנשים יורשו להיכנס, אולם הבקשה לא התקבלה על ידי הליגה ו-42,000 כרטיסים הודפסו למשחק. עם זאת, בעקבות עצות המשטרה לא ניתנו כרטיסים למשחק לאוהדי פרסבאיה.
האסון

לאורך המשחק עצמו, המצב הביטחוני היה טוב וללא תקריות משמעויות. לאחר סיום המשחק, בו ניצחה פרסבאיה את ארמה 3–2, פרצו למגרש כ-3,000 אוהדי ארמה, המכונים "ארמאניה". הם התפזרו על המגרש וחיפשו את שחקני הקבוצה והמאמנים, ודרשו הסבר לתבוסה "אחרי 23 שנים של משחקי בית ללא הפסד" מול היריבה הגדולה. גורמי ביטחון ומשטרה ניסו להרחיק את האוהדים מהמגרש, אך ללא הועיל. האוהדים המשיכו לזרוק חפצים, גרמו נזק לרכבי משטרה והציתו שריפות באצטדיון, מה שאילץ את שחקני פרסבאיה לרוץ לחדרי ההלבשה ולאחר מכן נדחפו למשוריינים של המשטרה למשך שעה לפני שהספיקו לעזוב את האצטדיון.
לאחר ניסיון מניעת ההתפרצות הכושל החלה המשטרה להשתמש בגז מדמיע בניסיון לפזר את המתפרעים על המגרש, אך השוטרים ירו גם בגז מדמיע לעבר היציעים, מה שגרם לאוהדים לרוץ בטירוף לעבר נקודת היציאה היחידה (שער 12) כדי להימנע מהגז המדמיע, מה שגרם לתדחוקת קהל ולחנק. גז מדמיע נורה גם מחוץ לאצטדיון. מהמשטרה נמסר כי עשר ניידות משטרה ושלושה כלי רכב פרטיים נהרסו על ידי האוהדים.
לאחר המהומה, שימשו מבואת האצטדיון וחדרי ההלבשה של השחקנים כעמדות פינוי מאולתרות, כאשר השחקנים וצוות האימון של ארמה סייעו בפינוי הקורבנות שעדיין נמצאו באצטדיון. הקורבנות נלקחו לבתי חולים על ידי אמבולנסים ומשאיות של צבא אינדונזיה. רבים מתו בדרך לטיפול או במהלך הטיפול.
אחרי האסון

אמיל דארדק, סגן מושל מזרח ג'אווה, הצהיר כי 131 בני אדם נהרגו בתקרית, על פי מקורות ממחוז ומשרדי הבריאות בעיר. בין הנפגעים מדיווחי המשטרה יש לפחות 125 אוהדי ארמה ושני שוטרים. קטינים, בעיקר מגיל 12 עד 17, נכללים גם הם בקרב הנפגעים, עם 17 הרוגים ו-7 פצועים. ההרוגים כוללים גם שני כדורגלני נוער המשחקים בקבוצה של מזרח ג'אווה מהליגה השלישית. המספר צפוי לעלות עוד יותר מכיוון שמצבם של חלק מהקורבנות התדרדר. בין ההרוגים, 34 נהרגו בתוך האצטדיון, והשאר מתו בזמן שקיבלו טיפול רפואי. המספרים המדווחים של פצועים נעים בין 180 ל-310. לאחר פגישה עם גורמים שונים בממשלה האזורית של מאלאנג ומזרח ג'אווה, הודיע השר המתאם לפיתוח אנושי ותרבות מוהדג'יר אפנדי כי "כמות הנפגעים הסופית, אשר אומתה על ידי כל הצדדים המעורבים, כולל המשטרה והמארגנים, הם 448 נפגעים". מוהדג'יר הוסיף כי מתוך 448 הנפגעים, 125 בני אדם מתו, 302 בני אדם סבלו מפציעות קלות, ו-21 בני אדם סבלו מפציעות חמורות. הממשלה העירונית של מאלאנג שילמה עבור הטיפול הרפואי בקורבנות. האסון הוא השלישי הקטלני ביותר בהיסטוריה של כדורגל ההתאחדות בעולם. מעליו נמצאים רק אסון האצטדיון הלאומי (אנ') בלימה, פרו ב-1964, שבו נהרגו 328 בני אדם, ואסון אצטדיון הספורט של אקרה (אנ'), שבו נהרגו 126 בני אדם. זה גם הקטלני ביותר באסיה ובאינדונזיה.
על פי הדיווחים, בית החולים האזורי קפאנג'ן ובית החולים וואווה מלאים בקורבנות מהאסון, מה שהוביל לכך שחלקם נשלחו לבתי חולים אחרים ברחבי העיר.
כתוצאה מהתקרית, כל משחקי הליגה האינדונזית הושעו לשבוע. התאחדות הכדורגל של אינדונזיה התנצלה על התקרית והודיעה על איסור על משחקי בית לארמה לשארית העונה. הנשיא ג'וקו וידודו הורה מאוחר יותר להתאחדות להשעות את כל משחקי הליגה עד שתבוצע "הערכה של שיפור נוהלי האבטחה".
הוועדה הלאומית לזכויות האדם של אינדונזיה מתכננת לחקור את האירוע ואת השימוש בגז מדמיע על ידי המשטרה. אף על פי שעל פי חוקי פיפ"א אסור להשתמש בגז מדמיע בתוך אצטדיונים, מפקד המשטרה האזורית הגן על השימוש בו, תוך ציון האיומים שהיוו המתפרעים לשחקני הקבוצה ולצוות. עם זאת, מהמשטרה נמסר גם כי תעריך מחדש את השימוש בגז מדמיע.
מושל מזרח ג'אווה חופיפאח אינדר פרוואנסה הודיע כי ממשלת מזרח ג'אווה תעניק פיצוי כספי לקרוביהם של הקורבנות. כל קרוב משפחה של המנוח יקבל 10 מיליון דולר רופיות (2,334.62 שקלים חדשים), בעוד שהקורבנות הפצועים יקבלו 5 מיליון רופיות (1,167.31 שקלים).