stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המשרד לשירותי דת
שירותי הדת במדינת ישראל

מדינת ישראל מספקת לאזרחיה שורת שירותי דת בדרכים שונות באמצעות מוסדות דת המהווים חלק מן המנגנון הציבורי.
תיאורם של השירותים והמוסדות כלולים בחוק שירותי הדת תשל"א–1971, שמשמש מסגרת לריכוז נושא שירותי הדת.
מוסדות הדת היהודיים:
מועצות דתיות – הזרוע הביצועית של המשרד. אחראית על אספקת שירותי הדת הבאים: נישואין, מקוואות, עירובין וחלקן קבורה.
רבנות – בצד המועצות הדתיות המופקדות על הצד האדמיניסטרטיבי הדתי, קיים בישראל מוסד הלכתי ממלכתי: הרבנות הראשית.
בתי דין רבניים – בתי הדין הרבניים במדינת ישראל הם ממשיכיהם של בתי הדין שפעלו בתקופת האימפריה העות'מאנית ואחר כך בתקופת המנדט.
משרד הדתות (עד לשנת 2003)

עיקר פעילותו של המשרד כללה:
מינוי מועצות דתיות ופיקוח על פעילותן.
תכנון וסיוע כספי בבניית בתי כנסת.
תכנון וסיוע כספי בבנייה ובשיפוץ מקוואות טהרה ועירוב.
פיקוח ושמירה על הסדר הציבורי במקומות הקדושים.
הבטחת הכשרות במוסדות ציבוריים וממשלתיים ובעסקים פרטיים.
השתתפות באחזקת השירותים הדתיים של העדות הלא יהודיות בישראל.
מערך הגיור.
אחראיות על נוהלי שנת שמיטה.
למשרד היו שתי יחידות סמך:
הרבנות הראשית של ישראל.
בתי הדין הרבניים.
אגפי המשרד לשרותי דת

האגף למועצות דתיות – המועצות הן הזרוע הביצועית העיקרית של המשרד ואחראיות למתן השירותים הדתיים לאזרח.
היחידה למיכון ומערכות מידע – היחידה מספקת מידע ממוחשב, המקל על מגישי השירותים במשרד ועל הנזקקים לשירותים ומאפשרת תקשורת והעברת נתונים באורח שוטף.
מחלקת דוברות והסברה – אחראית על מענה לפניות עיתונאים ולפרסום אודות המשרד בתקשורת. כמו כן אחראית על הפרסום של המשרד, הפקת חומרי הסברה וניהול אתר האינטרנט של המשרד.
המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים – מטפל בשמירה ובאחזקה של מקומות קדושים ליהודים בכל רחבי ישראל. בנוסף, מבצע המרכז גם עבודות פיתוח, שיקום והרחבת שירותים עבור ציבור המבקרים.
אגפי המשרד לשרותי דת > אגף הנישואין

הסדרת ופיקוח נושא הרישום לנישואין יהודיים בישראל ואשרור תעודות נישואין לצורך קבלת אזרחות נוספת.
המשרד שם אחראי לכך שהמועצות הדתיות יספקו לאזרחים הבאים להירשם לקראת הנישואין שירות נעים, מאיר פנים ויעיל תוך רגישות לכל סוגי האוכלוסיות השונות.
טיפול בתלונות המתקבלות בנוגע לרישום לנישואין במועצות השונות.
אגפי המשרד לשרותי דת > אגף הכשרות

הסדרת מערך הכשרות באמצעות המועצות הדתיות שפרוסות ברחבי ישראל.
המשרד פועל בעיקר מול המועצות הדתיות ושאיפתו היא לדאוג לכך ששירותי כשרות יהיו טובים ונגישים יותר, אמינים יותר ולמנוע מצבים של ניגוד עניינים בין מפקח הכשרות לבין בעל העסק.
אגפי המשרד לשרותי דת > אגף הקבורה

הסדרת פעילותן של חברות קדישא ועל הפיקוח והבקרה עליהן.
פיתוח בתי העלמין ברחבי ישראל.
פניות הציבור הנוגעות לנושא הקבורה.
ייעול תהליכים ושיפור ממשקי העבודה ושיתופי הפעולה בין הגופים הממשלתיים השונים כדי לקצר ולפשט את התמודדותו של האזרח עם נושא הקבורה בתקופה כה רגישה בחייו.
אגפי המשרד לשרותי דת > מבני דת, מקוואות

שיפוץ והנגשת מבני הדת ברחבי ישראל.
שיפוץ מקוואות ברחבי ישראל, בנייה ופיתוח של מקוואות ובתי כנסת חדשים.
אגפי המשרד לשרותי דת > שירותי דת לעדה האתיופית

מענה לצורכי העדה בתחומים הקשורים לשירותי דת יהודיים.
תיאום בין צורכי בני העדה לשירותים הניתנים על ידי המועצות הדתיות בתחומים הרלוונטיים.
פועל מול גורמים שונים לקביעת מדיניות שיפור תנאי השירות הניתן בנושאי דת הנוגעים לעדה האתיופית.
אישור יהדות ליהודים יוצאי אתיופיה בנושא רישום הנישואין, הסדרת נושאים רגישים מול בתי הדין הרבניים כגון התרת עגונות, טיפול בסוגיית ממזרים, עריכת שלום בית וטיפול בסוגיות גירושין.
פירוק המשרד ופיזור סמכויותיו בממשלה ה-30

בהסכם הקואליציוני בין הליכוד לשינוי, לאחר הבחירות בשנת 2003, הוחלט על פירוק משרד הדתות.
על פי ההחלטה, משרד הדתות יפורק ואגפיו יחולקו בין משרדי הממשלה השונים. המועצות הדתיות, המספקות את מרבית שירותי הדת בישראל, יפורקו, והאחריות לאספקת שירותי הדת תועבר בעיקר לרשויות המקומיות.
המשרד פורק ב-31 בדצמבר 2003, והחל מיום 1 בינואר 2004 פוזרו סמכויות המשרד, באופן הבא:
ניהול מערכת בתי הדין הרבניים – למשרד המשפטים.
בתי הדין הנוצריים – למשרד המשפטים.
האגף לעדות לא יהודיות – למשרד הפנים.
האגף לפיתוח מבני דת – למשרד הבינוי והשיכון.
מחלקת הישיבות ומחלקת הבטחת הכנסה – למשרד החינוך, התרבות והספורט.
המרכז לפיתוח מקומות קדושים – למשרד התיירות.
אגף המועצות הדתיות – למשרד ראש הממשלה (הוקמה הרשות הארצית לשירותי דת כאגף במשרד ראש הממשלה).
האולפנים ללימודי היהדות – למשרד לקליטת עלייה.
העברת האחריות על המועצות הדתיות למשרד ראש הממשלה, גררה שינויים מהותיים מעבר לשינוי במוקד הכוח. השינויים המשמעותיים הובילו להידרדרות באופן תפקודן של המועצות הדתיות. להלן שניים משינויים אלו:
הקיצוץ התקציבי – המועצות הדתיות פועלות במסגרות מוניציפליות וחלק מתקציבן מגיע מקופת השלטון המקומי. המשבר התקציבי הפוקד את השלטון המקומי משפיע גם על תפקודן של המועצות הדתיות. אולם מאז הועברה השליטה במועצות הדתיות למשרד ראש הממשלה, הולך המשבר ומחריף. מאז שנת 2003, מקוצץ התקציב באופן שאינו מאפשר למועצות הדתיות לעמוד במחויבותיהן הכספיות המינימליות לעובדיהן ולגמלאיהן.
הרכב המועצות הדתיות – בראשית 2004 קבעה הכנסת בחוק (חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 תשס"ד) כי במועצה שלא תורכב תוך חצי שנה, ייבחרו שני אנשים על ידי השר הממונה (ראש הממשלה), יקבלו לידיהם את כל סמכויות המועצה הדתית ויהיו אחראים זמנית על מתן שירותי הדת בתחומה עד להרכבת המועצה הדתית. אך נכון ל-2006 פעלו כשליש מן המועצות הדתיות במתכונת זו ללא שהוחלפו הממונים "הזמניים" בהרכב חדש של מועצה דתית.
מינוי שר לענייני דתות בממשלה ה-31

בהסכם קואליציוני בין קדימה לש"ס, הוחלט על מינוי שר במשרד ראש הממשלה, יצחק כהן, וניתנה לו האחריות על הרשות הארצית לשירותי דת. הסמכויות הקשורות ברשות נותרו פורמלית בידי ראש הממשלה.
הקמת המשרד לשירותי דת (2008)

ב-14 בינואר 2008 אישרה מליאת הכנסת ברוב של 51 תומכים מול 37 מתנגדים את החלטת הממשלה להקים מחדש את משרד הדתות תחת השם "המשרד לשירותי דת", בראשותו של יצחק כהן ממפלגת ש"ס כחלק מההסכם הקואליציוני להקמת ממשלה זו. עם זאת, סמכויותיו של השר מצומצמות משל השרים שקדמו לו, שכן רק הרשות הארצית לשירותי דת, העוסקת בענייני המועצות הדתיות והקבורה הועברו לתחומי אחריותו. יתר התחומים שהיו בעבר במשרד הדתות נותרו בידי השרים המופקדים עליהם מאז פורק. המשרד עוסק בשירותי דת ליהודים בלבד.
דובר ש"ס הדגיש כי כל תכלית השינוי היא לאפשר פעילות שוטפת כבכל משרדי הממשלה והתמודדות עם מצוקות המשרד כדוגמת מצוקת השכר ומספר מועצות דתיות.
ראש הממשלה, אהוד אולמרט, אמר כי מדובר בפתרון טכני, שנועד להעביר סמכויות לשר יצחק כהן, על תחומים שכבר היו תחת אחריותו בשנתיים האחרונות וכי אין כוונה להקים את משרד הדתות מהעבר אלא כל היחידות שהועברו למשרדים אחרים, ימשיכו לפעול במסגרת הזאת.
מנהלת זהות יהודית

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בעקבות הקמת הממשלה בשנת 2013 נוספו למשרד לשירותי דת, בהתאם להסכם הקואליציוני בין הליכוד לבית היהודי, הרבנות הראשית לישראל ומערך הגיור הממשלתי ממשרד ראש הממשלה, האחריות על המקומות הקדושים ממשרד התיירות, והוקמה בו יחידה בשם "מנהלת זהות יהודית". היחידה הוקמה על-פי החלטת ממשלת ישראל מיום 1 בספטמבר 2013. מטרותיה הראשיות הן "הגברת הכבוד, האהבה וההזדהות בין חלקי האוכלוסייה באמצעות שילוב של מרכיבי היסוד של הזהות ההיסטורית והמורשת הלאומית של העם היהודי".
הרב אביחי רונצקי מונה לכהן כראש המנהלת. החל מאוגוסט 2014 מכהן בראשות המנהלת אלי לבנון.
בשנת 2014 עמד תקציב המנהלת על כ-21 מיליון ש"ח, ובשנת 2015 עמד תקציבה המתוכנן על כ-25 מיליון ש"ח.
בין המיזמים שהמנהלת מממנת:
רכזי יהדות בקהילות – מופעל על ידי אור תורה סטון
העמקת הזהות היהודית בקרב סטודנטים – מופעל על ידי בית מוריה, באר שבע
קרוב ללב – מפגשי משפחות חילוניות ודתיות. הגוף המפעיל: "קרן הקהילות" מייסודו של הרב דניאל טרופר
העצמת השפעתם של בתי כנסת בקהילות – מופעל על ידי עמותת "הנקודה היהודית בתל אביב" (ישיבת מעלה אליהו)
שרי הדתות וסגניהם > סגני השר

| סגן השר | תמונה | סיעה | תחילת הכהונה | סוף הכהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| זרח ורהפטיג |  | הפועל המזרחי | 1953 | 1954 |
| זרח ורהפטיג |  | מפד"ל | 1956 | 1958 |
| בנימין שחור |  | מפד"ל | 1966 | 1969 |
| חיים דרוקמן |  | מפד"ל | 1981 | 1982 |
| משה גפני |  | דגל התורה | 1990 | 1992 |
| רפאל פנחסי |  | ש"ס | 1992 | 1993 |
| אריה גמליאל |  | ש"ס | 1996 | 1997 |
| יגאל ביבי |  | מפד"ל | 1997 | 1998 |
| אריה גמליאל |  | ש"ס | 1998 | 1999 |
| יגאל ביבי |  | מפד"ל | 1999 | 2000 |
| אלי בן-דהן |  | הבית היהודי | 2013 | 2015 |
| מתן כהנא |  | ימינה | 2022 | 2022 |
מנכ"לי המשרד

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| מספר | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישכר דב וייס |  |  |
|  | שמואל זנוויל כהנא |  |  |
|  | דוד גלס | 1974 | 1977 |

|  | גדליה שרייבר | 1980 | 1982 |

|  | יעקב משה סלומון |  |  |
|  | זבולון אורלב | 1986 | 1990 |
|  | שלמה בקיש | 1990 |  |

|  | אבי בלושטיין |  |  |

|  | גדליה שרייבר | 1999 | 2000 |
|  | מאיר אזרד | 2000 | 2001 |
|  | משה שמעוני | 2001 | 2003 |
|  | מאיר שפיגלר | 2003 | 2005 |

|  | אביגדור אוחנה | 2008 | 2013 |
|  | אלחנן גלט | 2013 | 2015 |
|  | עודד פלוס | יוני 2015 | 6 בינואר 2021 |
|  | שמעון מעתוק |  |  |
|  | יהודה אבידן | 15 בינואר 2023 | מכהן |
ראו גם

דיני פניות ציבור במשרדי מדינת ישראל בנושאי דת
לקריאה נוספת

מטה ההסברה משרד החינוך והספורט, שנתון הממשלה 2002–2003, ירושלים: בורסי הוצאה לאור, 2004.
אלירם אלגרבלי, אספקת שירותי דת בישראל: העברת מרכז הכובד מהשלטון המרכזי למקומי, Google Books.
שץ יעקב, לקסיקון המדינה - אזרחות, תל אביב: זמורה ביתן, 1989.
תני גולדשטיין, תקציב הדת בישראל – הגבוה בעולם המפותח, באתר זמן ישראל, 16 בפברואר 2023
הדר ליפשיץ וגדעון ספיר, "שירותי הדת היהודיים בישראל - דיון נורמטיבי וניהולי לקראת רפורמה", מחקרי משפט כג (1) 117.
הערות שוליים

↑  אילן מרסיאנו ואטילה שומפלבי, הממשלה אישרה את פירוק משרד הדתות, באתר ynet, 8 באוקטובר 2003
↑  הדר ליפשיץ וגדעון ספיר "שירותי הדת היהודיים בישראל – דיון נורמטיבי וניהולי לקראת רפורמה" מחקרי משפט כג (1) 117.
↑  דברי הכנסת חוב' י"ד
↑  אורי יבלונקה, אחרי 4 שנים: משרד הדתות מוקם מחדש, באתר nrg‏, 6 בינואר 2008
↑  רוני סופר, הממשלה אישרה: משרד הדתות יוקם לתחייה, באתר ynet, 6 בינואר 2008
↑  נוסח ההסכם, סעיפים 16–17
↑  מנהלת זהות יהודית, באתר המשרד לשירותי דת
↑  החלטה מספר 724
↑  חנן גרינווד, ‏אלי לבנון נכנס לתפקידו כראש מנהלת הזהות היהודית,  באתר כיפה, 21 באוגוסט 2014
↑  שאול אמסטרדמסקי, רוני זינגר ועמרי מילמן, הפינות החשוכות שמאפשרות שחיתות בתקציב, באתר כלכליסט, 4 בינואר 2015
↑   אור קשתי, הממשלה תממן תוכנית להגברת ההשפעה של בתי כנסת בקהילה, באתר הארץ, 4 במרץ 2014
| משרדי ממשלת ישראל |
| --- | --- | --- |
| משרדים נוכחיים | משרד ראש הממשלה • משרד האוצר • משרד האנרגיה והתשתיות • משרד הביטחון • המשרד לביטחון לאומי • משרד הבינוי והשיכון • משרד הבריאות • המשרד להגנת הסביבה • משרד ההתיישבות והמשימות הלאומיות • משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה • משרד החוץ • משרד החינוך • משרד החקלאות וביטחון המזון • משרד ירושלים ומסורת ישראל • משרד הכלכלה והתעשייה •  משרד המורשת • משרד המשפטים • משרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי • המשרד לעניינים אסטרטגיים • משרד העבודה • משרד העלייה והקליטה • משרד הפנים • משרד הרווחה והביטחון החברתי • המשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה • המשרד לשירותי דת • המשרד לשיתוף פעולה אזורי • משרד התחבורה והבטיחות בדרכים • משרד התיירות • משרד התפוצות והמאבק באנטישמיות • משרד התקשורת • משרד התרבות והספורט |  |
| משרדים בעבר | המשרד להגנת העורף • המשרד לחיזוק וקידום קהילתי • המשרד לקידום מעמד האישה • משרד האספקה והקיצוב • משרד הדיגיטל הלאומי • משרד ההסברה • משרד ההשכלה הגבוהה והמשלימה • משרד החינוך, התרבות והספורט • משרד הכלכלה והתכנון • משרד המדע, התרבות והספורט • משרד המודיעין • משרד המיעוטים • משרד הפיתוח • משרד משאבי המים •  משרד ראש הממשלה החלופי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303509105171
המבורג

ערך זה עוסק בעיר ומדינה בגרמניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הריסות בהמבורג כתוצאה מהשרפה הגדולה, תצלום דאגרוטיפ משנת 1842
הָמְבּוּרְג (בגרמנית: ‏Hamburgקובץ:De-Hamburg.ogg‏Ⓘ‏, בגרמנית תחתית: Hamborg) היא עיר ואחת מ-16 המדינות המרכיבות את גרמניה, והיא אחת משלוש ערי-המדינה (האחרות הן ברמן וברלין). היא העיר השנייה בגודלה בגרמניה אחרי ברלין, ובה מעל 1.9 מיליון תושבים. גם מבחינת שטחה, 755 קמ"ר, נמצאת המבורג במקום השני אחרי ברלין. המבורג היא העיר השישית בגודלה באיחוד האירופי מבחינת אוכלוסייה. העיר היא אחת הערים המתוירות ביותר בגרמניה.
ראש עיריית המבורג, המשמש גם כראש ממשלת מדינת המבורג, הוא פטר צ'נצ'ר (Peter Tschentscher), שמונה לתפקיד במרץ 2018.
מקור השם

המבורג קיבלה את שמה מהמילה Hammaburg. הרשומות העתיקות ביותר של המילה Hammaburg מתוארכות לראשית המאה ה-8. באותה תקופה שקרל הגדול השתמש בקפלה בתוך טירה כדי לכפות את הנצרות על העם הפגאני.
משמעות המילה "burg" היא טירה או מבצר. קיימות מספר תיאוריות למקור המילה "hamma". הצעה אחת היא מגלגולה של המילה הסקסונית הישנה "hamme", שמשמעותה "כפופה", "נטויה" או "עקומה". מכאן שהשם המבורג ככל הנראה קשור לטירה ליד נהר מפותל או מעוקל (כמו נהר האלסטר). משמעות אפשרית נוספת למילה "hamma" היא "יער", כלומר "הטירה שביער". אפשרות שלישית נובעת מהמילה הסקסונית "ham" שפירושה שטחי עשב מגודרים או מפרץ נפרד בשפלה. לפי אפשרות זו פירוש השם המבורג הוא "הטירה באחו" או "במפרץ".
גאוגרפיה

המבורג שוכנת על גדות נהר האלבה, כ-50 קילומטר משפך הנהר אל הים הצפוני, וגובלת במדינות סקסוניה התחתונה ושלזוויג-הולשטיין. את העיר חוצות תעלות רבות ואורכן הכולל של דרכי המים בעיר, וכן מספרם של הגשרים בעיר, עולים על אלו שבאמסטרדם ובוונציה גם יחד.
בנוסף, שטח השיפוט של העיר כולל את האי נויוורק (Neuwerk) ושני איונים לא מיושבים בשפך האלבה לחופי סקסוניה התחתונה. איים אלה מנותקים גאוגרפית משאר העיר.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הקיסר פרידריך ברברוסה העניק להמבורג מעמד של עיר קיסרית חופשית ב-1189.
המבורג הייתה ממיסדות ברית ההנזה, ברית של סוחרים בערי מדינה בצפון גרמניה ובאגן הים הבלטי, אשר התאגדו מסוף המאה ה-12. הערים ליבק והמבורג כרתו ברית להגנה על המסחר שלהן, ב-1241 ומאוחר יותר הצטרפו עוד ערים לברית. בין המבורג למלך אנגליה הנרי השלישי נחתם הסכם ב-1266 אשר התיר לסוחרי העיר להקים "הנזה" בלונדון (וזה השימוש הראשון הידוע במילה במובן של הברית).
עם בוא הרפורמציה אימצו תושבי העיר את הלותרניזם וקיבלו פליטים לותרנים רבים מאזור ארצות השפלה וצרפת. בתקופה זו גדלה המבורג באופן משמעותי והפכה לאחת מהערים הגרמניות הגדולות ביותר אחרי העיר ברלין. מאז גדלה המבורג בקביעות ונשארה עד היום העיר השנייה בגודלה בגרמניה. בסוף המאה ה-18 חצתה המבורג את רף מאה-אלף תושבים והפכה לעיר הגדולה (Großstadt) הגרמנית השנייה בהיסטוריה.
כנסיית ניקולאי הקדוש (בגרמנית: St.-Nikolai-Kirche) הייתה כנסייה לותרנית, אחת מ-5 הכנסיות הראשיות (Hauptkirchen) של העיר. הכנסייה היא מבנה בסגנון התחייה הגותית שנהרס במלחמת העולם השנייה. בשנים 1874–1876 הייתה הכנסייה הבניין הגבוה בעולם ועד היום היא המבנה השני בגובהו בהמבורג. כיום מרבית המבנה חרב לגמרי, למעט המגדל המערבי ששרד ומשמש כנקודת ציון עירונית. מאוחר יותר, הוקמה בהמבורג כנסייה חדשה בשם זה ברובע הארבשטהודה (Harvestehude).
ברוב שנות קיומה הייתה המבורג מרכזו של האזור המטרופוליני שנקרא "ארבע הערים"; ממערבה שכנה העיר הדנית הגדולה לשעבר אלטונה, מדרומה עיר הנמל הפרוסית הרבורג-וילהלמסבורג וממזרחה העיר הקטנה ואנדסבק. להמבורג היו אז עוד מובלעות ממזרח וממערב לה על גדות נהר האלבה. בשנת 1937 הורה היטלר לחוקק את חוק המבורג-רבתי (Groß-Hamburg-Gesetz) בחקיקת בזק, אשר סיפח אל המבורג את הערים שסביבה (כולל הערים שנמנו לעיל) וכמו כן כמה עיירות וכפרים שגבלו בה, אך בו בזמן ניתק אותה ממרבית המובלעות שלה והעבירן למדינת המחוז ההיסטורית פרוסיה. על גבולותיה מאז 1937 שמרה המבורג עד היום.
בעברה נהרסה המבורג פעמיים: בפעם הראשונה בשרפה גדולה שפרצה ב-1842, ובפעם השנייה, לאחר שבינתיים שוקמה והפכה לפנינת אדריכלות יפהפייה, במלחמת העולם השנייה, בה היא נהרסה כמעט כליל מהפצצות בעלות הברית. העיר נכנעה ללא קרב לכוחות הבריטיים ב-3 במאי 1945, ולאחר המלחמה הייתה חלק משטח הכיבוש הבריטי. העיר שוקמה לאחר המלחמה, אך סבלה מבעיות כלכליות עקב הכחדתו של הצי הגרמני והן בגלל חלוקת גרמניה, שלא אפשרה מסחר בין המבורג וערי גרמניה המזרחית.
ב-16 בפברואר 1962 עלה נהר האלבה על גדותיו, והיו בעיר הצפות קשות שפגעו בחמישית מהעיר, וכתוצאה מהן נהרגו למעלה מ-300 איש.
תרבות וספורט

בהמבורג ארבע אוניברסיטאות ושש מכללות, בהן לומדים כ-65 אלף סטודנטים. בעיר 34 מוזיאונים, כמה מהם מהחשובים בגרמניה (למשל המוזיאון לתולדות המבורג, הקונסטהאלה של המבורג  וארץ הפלאות המיניאטורית). העיר היא אחת הערים המתויירות ביותר בגרמניה.
בהמבורג פועלת גם התזמורת הפילהרמונית הממלכתית של המבורג אשר מקיימת את הופעותיה ב-Laeiszhalle, "אולם המוזיקה של המבורג".
אמנים ידועים בני העיר: המלחין יוהאנס בראהמס והציירת אבה טסדורף.
מוסד תרבותי חשוב הוא האופרה הממלכתית של המבורג. היא בית האופרה הציבורי הראשון בגרמניה (בניגוד לתיאטראות חצר), שייסדו אזרחים אוהבי אמנות בהמבורג ב-1678. ב-1721 הצטרף גאורג פיליפ טלמן, דמות מרכזית בבארוק הגרמני, לאופרה של המבורג, ובשנים הבאות היו בין אורחיה כריסטוף ויליבלד גלוק, יוהאן אדולף האסה ולהקות איטלקיות שונות. בית האופרה נחרב בהפצצת בעלות הברית ב-1943 (חיל האוויר המלכותי). האולם הנוכחי נחנך ב-1955.
בהמבורג התרחש פרק חשוב בהתפתחותם של הביטלס. בתחילת 1960 ארגן מנהל הלהקה, אלן ויליאמס, הופעות במועדוני לילה קטנים בהמבורג - הביטלס ניגנו משך שבועות ברובע סנט פאולי בהמבורג, תחילה במועדון אינדרה ואחר־כך במועדון מעט גדול יותר, הקייזרקלר. מסעות ההופעה הארוכים בהמבורג נחשבו בעיני חבריה לנקודת מפנה חשובה בתולדות הלהקה. הנגינה לאורך שעות על הבמה בכל יום ליטשה את מיומנות הנגינה וההופעה שלהם, וסייעה להם בגיבוש רפרטואר מוזיקלי ובשיפור יכולתם לתפקד באופן מוזיקלי כלהקה.
בעיר שתי קבוצות כדורגל מרכזיות, המבורג וזַנְקְט פַּאוּלי. המבורג נחשבת לאחת הוותיקות והמוערכות במדינה. הקבוצה זכתה במספר תארים, הן בגרמניה והן במפעלים האירופיים. עם זאת, החל מעונת 2018/2019, משחקת המבורג בליגה השנייה בגרמניה. זַנְקְט פַּאוּלי, הקבוצה מרובע זנקט פאולי בעיר, העפילה לבונדסליגה בשנת 2024, לאחר כעשור וחצי בליגה השנייה.
כלכלה

בהמבורג נמצא נמל המבורג, הנמל השלישי בגודלו באירופה והגדול ביותר בגרמניה. בנוסף, שוכן בהמבורג המחסן הגדול ביותר בעולם, "עיר האחסנה", שפייכרשטאט, ששטחו 630 אלף מ"ר. המחסן המפואר, שנבנה ב-1883 ושימש את רשות המכס הגרמנית, משמש כמקום משכנם של כמה מוזיאונים, בתי תערוכות, משרדים וחברות שונות. במחסן שוכן ה-Miniatur Wunderland, מתחם דגמי הרכבות הגדול בעולם מאז פתיחתו ב-2001.
האטרקציות התיירותיות העיקריות בעיר הן: העיר העתיקה, כנסיית סנט מיכאליס, הנמל ושוק הדגים של יום א', היכל האמנות של המבורג, אגם אלסטר, רובע סנט פאולי, גן החיות של המבורג ו"ארץ הפלאות המיניאטורית" (Miniatur Wunderland).
רחובות קניות מרכזיים:
מדרחוב Jungfernstieg
רחוב Mönckebergstraße
מדרחוב Spitalerstraße
רחוב Neuer Wall
רחוב Große Bleichen
תחבורה

נמל התעופה המשרת את העיר הוא נמל התעופה המבורג פולסביטל, הממוקם בצפון העיר. זהו הנמל השני בגודלו בגרמניה והחמישי מבחינת כמות נוסעים העוברים דרכו.

תחנות הרכבת הראשיות בעיר הן המבורג האופטבאנהוף המרכזית והמבורג-אלטונה שמשמשת כתחנה סופית לרכבות ארוכות רבות המגיעות לעיר.

הרכבת התחתית של המבורג, האס באן של המבורג וכן רשת האוטובוסים מהוות את שירות התחבורה הציבורית העירוני והאזורי של העיר. בנוסף, מנמל המבורג ישנו שירות קבוע של מעל 20 מעבורות ליעדים שונים.
אוכלוסייה

העיר ידועה ברב-התרבותיות שבה ובהיותה עיר מהגרים. 15% מתושבי המבורג אינם בעלי אזרחות גרמנית. מתוכם, רבע הם טורקים. הקהילה הטורקית בעיר היא השלישית בגודלה בגרמניה, אחרי אלו של ברלין וקלן: היא כוללת כ-87,000 תושבים שהם בעלי אזרחות טורקית או ממוצא טורקי. רוב תושבי העיר הם פרוטסטנטים.
המבורג היא אחת הערים הבודדות בגרמניה שבהן קיים רובע חלונות אדומים, בדומה לרובע הידוע באמסטרדם.
יהדות המבורג

בסוף המאה ה-16 התיישבו בהמבורג יהודים אנוסים יוצאי חצי האי האיברי. הם חיו בתחילה כנוצרים, אך עם הזמן החלו חוזרים ליהדות. הקהילה היהודית הספרדית-פורטוגזית בעיר שגשגה כלכלית וחברתית במשך מעל 200 שנה. אישים מפורסמים בתקופה זו: יוסף שלמה דלמדיגו (יש"ר מקנדיאה) שכיהן ברבנות הקהילה הפורטוגזית בהמבורג משנת ה'ש"ף - ה'שפ"ט (1620–1629), הרב יעקב ששפורטש, והרב דוד כהן די לארא. מתחילת המאה ה-17 החלו גם יהודים יוצאי אשכנז להתיישב בהמבורג בחסות הקהילה הוותיקה, ב-1663 מנו היהודים בעיר 120 משפחות ספרדיות וכ-50 משפחות אשכנזיות.
בשנת 1671 בוטל הגטו ויהודים הורשו להתגורר בכל חלקי העיר. במאה ה-18 הם היוו כ-6% מכלל אוכלוסיית העיר.
בשנים 1674–1811 קיימה הקהילה האשכנזית מסגרת קהילתית משותפת עם העיירות הסמוכות אלטונה וואנדסבק, וביחד נקראו קהילות אה"ו.
העיר הצמיחה מספר הוגי דעות ורבנים יהודים, ביניהם הרב צבי הירש אשכנזי ה"חכם צבי" ובנו הרב יעקב עמדין, הרב יהונתן אייבשיץ והרב שמשון רפאל הירש (רש"ר הירש) אבי התנועה הנאו-אורתודוקסית ('תורה עם דרך ארץ'). גם היהדות הרפורמית החלה את דרכה בהמבורג: ב-1818 נבנה בה בית-הכנסת הראשון שלה שהשתמש בסידור תפילה שנערכו בו שינויים משמעותיים, ושהחזיק מעמד לאורך זמן.
סלומון היינה (1767 - 1844) היה סוחר ובנקאי ממוצא יהודי שחי בהמבורג. הוא נודע בחייו כמיטיבו וכפטרונו של אחיינו המשורר היינריך היינה. בשנת 1843 ייסד בעיר בית חולים גדול על שמו.
בשיאה, לפני מלחמת העולם השנייה, מנתה הקהילה כ-17,000 יהודים. רק מעטים מהם שרדו את השואה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם ברובע נוינגמה של העיר, מחנה ריכוז בשם נוינגמה. המחנה היה פעיל מ-13 בדצמבר 1938 ועד ל-4 במאי 1945.
ב-22 באוגוסט 1947 הגיעו לנמל המבורג (שהיה בשליטת בריטניה באותה עת) מעפילי האוניה אקסודוס. בין ה-8 ל-9 בספטמבר אולצו המעפילים בכוח לרדת מהספינות ושוכנו בשני מחנות בצפון גרמניה ליד ליבק, "פפנדורף" ו"אַם שטאוֹ", באזור הכיבוש הבריטי. בשתי אוניות גירוש, "אושן וויגור" וב"ראנימיד פארק", גילו המעפילים התנגדות נמרצת וסירבו לרדת לחוף. אולם ב"אמפייר רייוול" ירדו המעפילים לחוף במהירות וללא התנגדות. עובדה זו עוררה את חשדם של הבריטים וכך גילו מטען חומר נפץ שהוטמן באוניה על ידי חברי ה"הגנה", מיכה פרלסון (פרי) ואלחנן ונחוצקר. המטען לא גרם כל נזק. לקראת החורף הועברו יושבי המחנות לשני מחנות חורף באזור אמדן. לאחר שהות של כשנה במתקני המעצר בגרמניה, עלו רוב נוסעי האוניה לישראל, חלקם בעזרת ניירות מזויפים (עלייה ד'). ב־7 בספטמבר 1948 הועלו אחרוני מעפילי אקסודוס ארצה.
כיום חיים בהמבורג כ-8,000 יהודים. בעיר מספר קהילות, ביניהן קהילת חב"ד ועוד. הקהילה היהודית של המבורג מפעילה בית ספר יהודי, פעילויות סביב עונות השנה ופועלת גם עם היהודים ב'גיל הזהב'. בשנת 2011 נבחר שליח חב"ד, הרב שלמה ביסטריצקי (בנו של הרב לוי ביסטריצקי), לרב העיר.
גלריה

שבעת רובעיה של המבורג
בית העירייה של המבורג
שפייכרשטאט - אזור המחסנים
Hamburg 1800
ערים תאומות

יפן אוסקה, יפן
גרמניה דרזדן, גרמניה
ניקרגואה לאון, ניקרגואה
צרפת מרסיי, צרפת
רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה
צ'כיה פראג, צ'כיה
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין
ארצות הברית שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  מערכת מסע אחר אונליין, מסע אחר יעדים בעולם, באתר המבורג – עשרת הגדולים
↑  לפי המקורות בפנקס הקהילות, גרמניה: כרך רביעי, חלק א, מבוא, עמ' 16.
↑  עמוס אילון, רקוויאם גרמני, עמ' 29.
↑  מנחם כהן, הרב שלמה ביסטריצקי נבחר לרבה של המבורג ● חג בחב"ד, אתר חב"ד און ליין, י' בחשוון תשע"ב
| מדינות הרפובליקה הפדרלית של גרמניהגרמניה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | באדן-וירטמברג באדן-וירטמברג • בוואריה בוואריה • ברנדנבורג ברנדנבורג • הסן הסן • מקלנבורג-מערב פומרניה מקלנבורג-מערב פומרניה • סקסוניה התחתונה סקסוניה התחתונה • נורדריין-וסטפאליה נורדריין-וסטפאליה • ריינלנד-פפאלץ ריינלנד-פפאלץ • חבל הסאר חבל הסאר • סקסוניה סקסוניה • סקסוניה-אנהלט סקסוניה-אנהלט • שלזוויג-הולשטיין שלזוויג-הולשטיין • תורינגיה תורינגיה |  |
| ערי מדינה | ברלין ברלין •  ברמן • המבורג המבורג |  |
| מדינות לשעבר | דרום באדן דרום באדן • וירטמברג-באדן וירטמברג-באדן • וירטמברג-הוהנצולרן וירטמברג-הוהנצולרן |  |
| מדינות הקיסרות הגרמנית (1871–1918) הקיסרות הגרמנית |
| --- | --- | --- |
| ממלכות | פרוסיה • בוואריה • סקסוניה • וירטמברג |  |
| דוכסויות גדולות | באדן • הסן • מקלנבורג-שוורין • מקלנבורג-שטרליץ • אולדנבורג • סקסוניה-ויימאר-אייזנך |  |
| דוכסויות | אנהלט • בראונשווייג • סקסוניה-אלטנבורג • סקסוניה-קובורג-גותה • סקסוניה-לאוונבורג (עד 1876) • סקסוניה-מיינינגן |  |
| נסיכויות | שאומבורג-ליפה • שוורצבורג-רודולשטדט • שוורצבורג-זונדרסהאוזן • ליפה • רויס הקו המבוגר • רויס הקו הצעיר • ולדק-פירמונט |  |
| ערים חופשיות | ליבק • המבורג • ברמן |  |
| שטחים אחרים | אלזס-לורן • מושבות גרמניות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550522805171  PLWABN: 9810575295505606  BNE: XX453572  BnF: cb11864269d (data)  GND: 4023118-5  ISNI: 0000 0004 0391 1264  LCCN: n81086822  MusicBrainz: 11a44e18-a2e5-43a9-bee9-aa4f7c83f967  NARA: 10044628  NDL: 00628973  NKC: ge134202  NLA: 35517266  SUDOC: 026385074  VIAF: 148855657   WorldCat (עם VIAF): 148855657 
בית האופרה הממלכתית של המבורג
הקונסטהאלה של המבורג