stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מספר קטלוגי

מספר קטלוגי של עמוד תאורה בהרצליה
מספר קטלוגי בספרות ובברקוד על גבי קופסה של משחת נעליים
מספר קטלוגי (בראשי תיבות: מק"ט) הוא מספר מזהה (הכולל לעיתים אותיות) של פריט במערכת ניהול מלאי. מספר קטלוגי הוא משני סוגים:
מספר קטלוגי ייחודי: לכל פריט בודד במערכת ניתן מספר קטלוגי משלו, למעקב אחר פריט זה. דוגמה: בספרייה ניתן לכל ספר מספר קטלוגי ייחודי, למעקב אחר מצבו של ספר זה (מושאל, נמצא על המדף, הועבר לכריכה מחדש וכדומה).
מספר קטלוגי כללי, לקבוצה של פריטים זהים. דוגמה: בהוצאת ספרים ניתן מספר קטלוגי (למשל מסת"ב או דאנאקוד) זהה לכל העותקים של ספר מסוים. במקרה זה אין צורך בהבחנה בין העותקים השונים, ונדרש רק מידע על המלאי הכולל של העותקים של ספר מסוים.
כאשר גודל הפריט ומהותו מאפשרים זאת, המספר הקטלוגי מוצג על הפריט עצמו, לעיתים גם בצורת ברקוד או קוד QR, לשם קריאה מכנית של המספר הקטלוגי. במקרים אחרים יופיע המספר הקטלוגי על האריזה של הפריט. דוגמה: על קופסת ברגים מופיע המספר הקטלוגי של הברגים שבתוכה.
במערכת ניהול המלאי מקשר המספר הקטלוגי למידע מקיף על הפריט, כגון תיאורו, שימושיו, כמות במלאי ועוד.
לזיהוי טעויות כתיבה והקלדה, פעמים רבות המספר הקטלוגי כולל ספרת ביקורת.
יצירות מוזיקליות של מלחינים פוריים במיוחד נהוג להציג לא רק לפי שמן, אלא גם לפי מספר קטלוגי שניתן להן, למשל ברשימת יצירות באך או רשימת קכל של יצירות מוצרט.
ג'ואי ג'ורדיסון

| --- | --- |

ג'ואי ג'ורידסון בדצמבר 2008
 לידה:  26 באפריל 1975 דה מוין, איווה, ארצות הברית
 פטירה:  26 ביולי 2021 (בגיל 46) דה מוין, איווה, ארצות הברית
 שם לידה:  נייתן ג'ונאס ג'ורידסון
 שם במה:  Superball, #1 
 מקום קבורה:  Highland Memory Gardens Cemetery 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1991–2021 (כ־30 שנה) 
 עיסוק:  מוזיקאי, כותב שירים, מפיק מוזיקלי, רב-נגן
 סוגה:  הבי מטאל, מטאל אלטרנטיבי, נו מטאל, אינדסטריאל מטאל, גרוב מטאל, פאנק אימה, ת'ראש מטאל, בלאק מטאל, גריינדקור, דת'גרינד
 כלי נגינה:  תופים, גיטרה, גיטרה בס, קולות רקע וכלי הקשה
 חברת תקליטים:  Roadrunner Records, Nuclear Blast
 שיתופי פעולה בולטים:  סליפנוט, Murderdolls, Scar the Martyr,‏ 3 אינץ' של דם, רוב זומבי, מטאליקה, מיניסטרי, מרילין מנסון, סטיריקון, אוטפ, קורן, Roadrunner United
 www.slipknot1.com
 פרופיל ב-IMDb
 
נייתן ג'ונאס "ג'ואי" ג'ורדיסון (באנגלית: Nathan Jonas "Joey" Jordison;‏ 26 באפריל 1975 – 26 ביולי 2021) היה מוזיקאי, פזמונאי, מפיק ורב-נגן אמריקאי שנודע כמתופף של להקת הנו מטאל סליפנוט, כמו גם כגיטריסט של להקת הפאנק אימה "Murderdolls" וכמקים והמתופף של להקת ההבי מטאל "Scar the Martyr" אותה ייסד בשנת 2013. ג'ורדיסון שימש כחבר סליפנוט מהיווצרותם בשנת 1995 עד שחברי הלהקה שחררו אותו ממנה מסיבה שלא הייתה ידועה אף לו בשנת 2013.
ג'ואי נולד כנייתן ג'ונאס ג'ורדיסון בעיר דה מוין שבמדינת איווה בארצות הברית, אך גדל עם משפחתו באזור כפרי מחוץ לעיר וואאקי שבאיווה והחל לתופף בגיל 8. הוא הופיע במספר הרכבים עד שהצטרף ללהקת "החיוורים", אשר לעתיד ישנו את שמם לסליפנוט. עם סליפנוט, ג'ואי הקליט ארבעה אלבומי אולפן, ביניהם האלבום "Live: 9.0" אותו הפיק, ובנוסף הופיע בכל סיבובי ההופעות שלהם ברחבי העולם עד לפיטוריו. בנוסף לסליפנוט ולפרויקטים הצדדיים שלו, ג'ורדיסון שיתף פעולה עם הלהקות מטאליקה, קורן, מיניסטרי, סטיריקון, 3 אינץ' של דם ואוטפ ועם המוזיקאים רוב זומבי ומרילין מנסון.
ג'ואי, הידוע ביכולות התיפוף שלו, השפיע על מתופפים רבים – ביניהם מאט ניקולס מלהקת "Bring Me the Horizon", ברנט טאדיי מלהקת "Crown the Empire", כריסטיאן קומה מלהקת "Black Veil Brides", אלכס לופז מלהקת "Suicide Silence", מארק קסטילו מלהקת "Emmure", ג'וש נואל מלהקת "Issues", אדם בונל מלהקת "Segression" וטומי קלופטוס מהרכבו של אוזי אוסבורן.
ביוגרפיה

ג'ורדיסון נולד בבית החולים "מרסי" (mercy) שבדה מוין איווה ב-26 באפריל 1975. גדל באזור כפרי מחוץ לwaukee ובילה את רוב זמנו לבד, עד שלמד לנהוג. אימץ את המוזיקה בגיל צעיר וזקף זאת לזכות הוריו וההשפעה שלהם עליו.
הצטרף ללהקה הראשונה שלו כבר בבית הספר היסודי. ניגן בגיטרה עד שקיבל את מערכת התופים הראשונה שלו כשהיה בן 8, כמתנה ליום ההולדת שלו.
בגיל מוקדם יותר התגרשו הוריו של ג'ורדיסון, והוא ושתי אחיותיו נשארו עם אימם שנישאה בשנית. אימו של ג'ורדיסון הקימה "סלון הלוויות" (funeral parlor) וג'ואי סייע לה לעיתים קרובות.
ג'ורדיסון לא נהנה מזמנו בבית הספר, הוא מודה "הייתי ילד ממש סגור ומופנם ולא היו לי הרבה חברים". הציונים שלו סבלו מחובתו של ג'ורדיסון למוזיקה ועל אף שהיה מעורב בפרויקטים רבים הוא לא היה בלהקה רצינית עד גיל 15. הוא פיתח להקה בשם Modifidious שבה ניגן בתופים. מאוחר יותר הוא הגדיר את הלהקה 
כ "ספיד-טראש-מטאל מוחלט" . בזכות הלהקה ג'ורדיסון קיבל הזדמנות במגרש חדש. לנגן מול קהל בחי עם תמיכה של להקות מקומיות כמו "אטומיק אופרה" שהפכה מאוחר יותר ל"ג'יימס רות" ו "הדס און דה וואל" שמאוחר יותר הפכה לשון קארן.
אחרי שינויים מערכתיים בלהקה שכללו גם את הנוכחות של קרייג ג'ונס וג'וש בריינרד – שמאוחר יותר ישתייכו לסליפנוט – הלהקה שחררה שני דמואים "visceral and mud fucnia" בשנת 1993. לאחר שעזב את בית הספר, קיבל עבודה בחנות מוזיקה שנקראה "musicland".
בתחילת 1995 "Modifidious" התפרקו בגלל חוסר העניין בסגנון הטראש מטאל באמריקה ובגלל חובות כספיים. בעקבות כך הצטרף ג'ורדיסון ללהקה שנקראה "The rejected" בתור גיטריסט אך ניגן איתם רק כמה הופעות בודדות. ג'ורדיסון היה מעורב גם בלהקה שנקראה Anal blast"" עם פול גריי, אך הלהקה מאוחר יותר הוגדרה על ידי חבריה כבדיחה. גריי ניסה לצרף את ג'ורדיסון ללהקה אחרת בשם "Body pit" אבל הוא דחה את ההצעה כדי לנסות ולאחד את "The rejected".
ג'ורדיסון נפטר בגיל 46, ב-26 ביולי 2021.
סליפנוט

בספטמבר 1995 פול גריי התקרב לג'ורדיסון והציע לו להצטרף לפרויקט חדש בשם "The pale ones" ג'ורדיסון התעניין בנושא ומפני שהיה בנקודה בה הוא הגדיר את עצמו "אבוד" החליט להצטרף לאחת החזרות שנערכה במרתף של אנדרס קולספני ומיד רצה להיות חלק מהלהקה החדשה.
הרבה מהרעיונות של סליפנוט התפתחו בלילות בזמן שג'ורדיסון היה במשמרת הלילה במוסך של סינקלייר. הוא נחשב לחבר המסור ביותר בסליפנוט והוא מעורב בכל האלמנטים של הלהקה שכוללים כתיבה עיבוד והפקה וחברי מגדירי אותו כ "זה שמגיע ראשון ועוזב אחרון".
לכל חבר סליפנוט יש מספר שמציין אותו, המספר של ג'ואי הוא #1 ואף על פי שג'ורדיסון מעורב בכל התהליכים שמתרחשים בסליפנוט ובמרדרדולס הוא הפיק רק אלבום אחד במלואו לכל להקה. אצל סליפנוט זה היה "live album9.0" הופעה חיה שצולמה ב-18 באוגוסט 2005 בתיכון בקרוגסדורפ, גוטנגה, שבו תלמיד דקר 3 אנשים והרג תלמיד אחד. בעקבות התקרית באותה ההופעה ג'ורדיסון הופיע בתור עצמו ללא מסכה.
Murderdolls

בזמן שהיה בסיבוב הופעות עם סליפנוט לידום האלבום "IOWA" בפסטיבל של אוזי אוסבורן (ozzfest) ב-2001 ג'ורדיסון פגש שתי להקות שנקראו טריפ אייזן וסטטיק X‏ (tripp eisen, static-x) ושוחח איתן על הקמת פרויקט צדדי מחוץ לסליפנוט.
ב-2002 ג'ורדיסון איחד מחדש את להקתו The Rejected ששינו את שמם ל-Murderdolls ג'ורדיסון הפך לגיטריסט של הלהקה המאוחדת. ויצר קשר עם Wednesday 13 מלהקת frankenstein drag queens from planet 13 כדי לנגן בבס. לבסוף wednwsday 13 עבר לשירה כשבינתיים בן גרייב אריק גריפין ואייסי סלייד השלימו את הרכב הלהקה. הלהקה חתמה חוזה הקלטות ב-Roadrunner Records ושחררו אלבום ראשון שנקרא "right to remain violent".
murdredolls חזרו באוגוסט 2002 עם אלבומם השני "beyond the valley of murderdolls" הלהקה השתמשה בסרטי אימה כמו "friday the 13th" ו-"night of the living dead" כהשראה למילות השירים. ב-30 באוקטובר 2002 Murdredolls ביצעה הופעת אורח בסדרה בפרק של הסדרה "דוסון קריק" שנקרא "living dead girl".
ניסיונות אחרים במוזיקה

בשנת 2001 עבד על עיבוד לשיר "the fihgt song" של מרילין מנסון, והופיע בקאבר של מרילין מונסון לשיר "tainted love". מאוחר יותר באותה שנה מרילין חשף את העובדה שג'ורדיסון עובד איתו על אלבומו החדש "The Golden Age of Grotesque". ג'ורדיסון עבד איתו על סולו גיטרה אבל הוא לא נכנס לאלבום לבסוף.
בשנת 2004 ג'ורדיסון הופיע באלבום של להקת OTEP שנקרא "house of secrets" כשהוא מתופף ב-6 רצועות מן האלבום.
בשנת 2008 ג'ורדיסון עבד על העיבוד לשיר "drunk with power" של הלהקה puscifer והשיר נכלל באלבומם "v is foe viagra.the remixes".
ג'ורדיסון הופיע עם להקות אחרות אך ורק בסיבובי הופעות. בזמן שהתכונן ל-download festival בשנת 2004, המתופף של מטאליקה לארס אולריך אושפז בגלל מחלה מסתורית. הסולן של מטאליקה ג'יימס הטפילד חיפש מתנדב כדי להחליף את אולריך. סליפנוט הופיעה מוקדם יותר באותו הערב ולכ ג'ורדיסון התנדב למשימה ביחד עם דייב לומברדו מסלייר. ג'ורדיסון הופיע ב-10 מתוך 13 השירים שנוגנו באותו ערב וזכה לכינוי "גיבור היום" מאת חברי מטאליקה.
ג'ורדיסון הופיע גם עם להקת סטרייקון (satyricon) בסיבוב ההופעות שלהם בארצות הברית מכיוון שהמתופף שלהם forst לא הורשה להיכנס למדינה, אבל סיבוב ההופעות הופסק לאחר זמן קצר כי שני חברי הלהקה היחידים שיצאו לסיבוב סטיינר גנדרסן וארנט גרונבך עמדו למשפט בגין ניצול מיני של מעריצה בטורונטו.
ב-2006 ג'ורדיסון הצטרף ללהקה ministry לסיבוב ההופעות שלהם שנקרא "masterba tour 2006" שכלל 60 הופעות לכל רחבי ארצות הברית וקנדה. הוא גם הופיע בקליפ שלהם לשיר "lies lies lies".
korn ביקשו מג'ורדיסון להופיע איתם אחרי שהמתופף שלהם דייוויד סילברה עזב את הלהקה. בזמן שהיה בסיבוב הופעות עם קורן ג'ורדיסון קבע שיא חדש ב-download festival בתור האדם היחיד בפסטיבל שהופיע 5 פעמים בפסטיבל של אותה שנה.
הוא גם הופיע בקליפ של קורן לשיר "evolution".
באוגוסט 2004 ג'ורדיסון היה מעורב ב-roadrunner united מסיבה של חברת ההקלטות Roadrunner Records כדי לציין את יום השנה ה-25 של החברה.
כאחד מארבעת ה"קפטנים" שכתבו והפיקו את האלבום לכבוד המסיבה הוא תופף ב-6 מהשירים וניגן בגיטרה ב-3 מהם. ג'ורדיסון אמר על החוויה "חשבתי שזה היה רעיון מצוין וממש התרגשתי לעבוד עם אמנים שאני מעריך ושמאוד הערכתי בזמן שהתבגרתי".
ב-2007 3 inches of blood ביקשו מג'ורדיסון להפיק את האלבום שלהם "fire up the blades".
ג'ורדיסון היה מעריץ של הלהקה ולכן כששמע שחברת ההקלטות מחפשת דמואים של מפיקים הוא אמר "אני הייתי הראשון שקפץ על המציאה הדבר היחיד שעבר לי בראש היה "אני רוצה להפיק את הלהקה הזאת!". הסולן של הלהקה אמר על ג'ורדיסון "הוא מפיק מדהים".
מסכה

בליל כל הקדושים במהלך הנעורים שלו אמא של ג'ורדיסון הפתיעה אותו בכך שחבשה מסכת "קבוקי" לבנה. 
כאשר סליפנוט החליטו ללבוש מסכות במהלך ההופעות ג'ורדיסון החליט להשתמש במסכה של אמא שלו "אם כבר מדברים על המסכה" הוא אומר" הדבר הזה פשוט ממש התאים לפנים שלי מכל בחינה, אלו פשוט היו הפנים שלי" המסכה כמו המסכות של חברי הלהקה האחרים, התפתחה במשך ההיסטוריה של הלהקה הגרסה השלישית שלה שנחבשה במהלך סיבוב ההופעות של vol 3 כללה "פרטים יותר מגוונים" אבל נשארה דומה למקור. השינוי הכי גדול של המסכה בא עם האלבום הרביעי של סליפנוט "all hope is gone" כשג'ורדיסון הוסיף "כתר שחור של קוצים, עם דם שחור מטפטף ממנו לאורך כל המסכה עם טפרים של פרנקשטיין".
הערות שוליים

↑  Pedersen, Erik (July 27, 2021. Joey Jordison Dies: Slipknot Co-Founder & Longtime Drummer Was 46. Deadline Hollywood. Retrieved July 31, 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135290333  ISNI: 0000 0000 5578 4042  MusicBrainz: ba67b04a-0c85-45b0-93ee-0d0e66fc19df  VIAF: 80086356   WorldCat (עם VIAF): 80086356
ויליאם בורה

ויליאם אדגר בורה (באנגלית: William Edgar Borah‏; 29 ביוני 1865 – 19 בינואר 1940) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית ממדינת איידהו מ-1907 ועד מותו.
ביוגרפיה > ראשית חייו

בורה נולד ב-29 ביוני 1865 בפיירפילד, מחוז ויין, אילינוי, והיה בנם של אליזבת וויליאם נייתן בורה. בילדותו למד בבתי הספר במחוז ויין. בעקבות פרסום קריקטורה של ה. ט. ובסטר, קריקטוריסט ידוע, חלם בורה לעבוד ברכבת. עם זאת, חלום זה לא התגשם. במקום זאת, החל ללמוד משפטים באוניברסיטת קנזס בשנת 1885. את שנתו הראשונה החסיר עקב מחלת השחפת. כבר בשנת 1887 סיים את לימודיו, ובספטמבר של אותה שנה הוסמך כעורך דין.
ביוגרפיה > קריירה

בתחילת דרכו עבד בורה כעורך דין בליונס, קנזס. בשנת 1890 עבר לסיאטל, וושינגטון, אך לא נשאר שם זמן רב, ובסופו של דבר התיישב במדינת איידהו הצעירה, בעיר הבירה בויסי. בבויסי הפך במהרה לאחד מעורכי הדין הבולטים במדינה.
בשנת 1902 נכנס בורה לראשונה לזירה הפוליטית כאשר התמודד לראשונה על מושב בסנאט האמריקני, אך לא הצליח לנצח את ולדון ב. הייברן. בשנת 1907, זמן קצר לפני שנבחר לסנאט, שימש בורה כתובע מדינתי.
ביוגרפיה > נישואים ומשפחה

בשנת 1895, בורה התחתן עם מרי מקונל, בתו של המושל ויליאם ג'. מקונל, אולם לא נולדו להם ילדים. במהלך כהונתו כסנאטור, ניהל בורה רומן מחוץ לנישואים עם אליס רוזוולט לונגסוורת', בתו הבכורה של נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט. לשניים נולדה בת פאולינה (1925–1957), שנישאה לאלכסנדר מקורמיק סטורם, המייסד השותף של Sturm, Ruger & Co. פאולינה מתה ממנת יתר של כדורי שינה ב-1957.
ביוגרפיה > כהונה כסנאטור

ב-15 בינואר 1907 נבחר בורה לראשונה לסנאט של ארצות הברית על ידי בית המחוקקים של איידהו, ובשנת 1912 נבחר מחדש על ידי בית המחוקקים. בשנים 1918, 1924, 1930 ו-1936, לאחר שהונהגה בחירה ישירה לסנאט, נבחר בורה מחדש על ידי הציבור. עד היום הוא חבר הקונגרס מאיידהו בעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר.
בשנים 1908 עד 1912 שימש כחבר בוועדה הרפובליקנית הלאומית וב-1912 היה נציג המפלגה בוועידה הלאומית הרפובליקנית. כסנאטור, ייצג בורה עקרונות מדיניים שהאמין בהם ולא תמיד את אינטרס המפלגה, ולכן כונה לעיתים "האויב הגדול". הוא דגל בהפרדת מדיניות ארצות הברית הליברלית ממדיניות המעצמות באירופה, והתנגד ליצירת בריתות פוליטיות.
ב-1919 התגלעו מחלוקות בינו לבין הנשיא וודרו וילסון, וכן עם הסנאטורים הנרי קבוט לודג' והיירם ג'ונסון, בנוגע לאשרור הסכם ורסאי והצטרפות ארצות הברית לחבר הלאומים. המחלוקת הובילה לכך שהסנאט מנע את אשרור ההסכם ואת ההצטרפות לחבר הלאומים.
בשנים 1925 עד 1933 כיהן כיו"ר ועדת החוץ של הסנאט. בתפקידו זה הביע עמדות פרו-סובייטיות ותמך בכינון יחסים דיפלומטיים עם מוסקבה. בורה היה שותף מרכזי להקמת מחלקת העבודה של ארצות הברית ולייסוד לשכת הילדים של ארצות הברית.
בורה השתייך לזרם הפרוגרסיבי במפלגה הרפובליקנית. בשנת 1936 התמודד על מועמדות המפלגה לנשיאות, אך זכה רק לתמיכת צירי ויסקונסין, שלא הספיקה כדי לזכות במועמדות.
ביוגרפיה > אחרית חייו ומותו

בשנותיו האחרונות, בורה היה פופולרי מאוד בקרב מצביעי איידהו. ב-19 בינואר 1940 מת בורה מדימום תוך מוחי בביתו בוושינגטון הבירה. הסנאט כיבד אותו בטקס ממלכתי, והוא נקבר בבית הקברות מוריס היל בבויסי.
מורשת

מספר בתי ספר ורחובות נקראו על שם בורה. בורה פיק, ההר הגבוה ביותר באיידהו, נקרא על שמו במהלך חייו.
תומאס סיניקסון (1786–1873)

תומאס סיניקסון (באנגלית: Thomas Sinnickson‏; 13 בדצמבר 1786 – 17 בפברואר 1873) היה משפטן ומדינאי אמריקאי מניו ג'רזי. הוא ייצג את ניו ג'רזי בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1828–1829.
ביוגרפיה

סיניקסון נולד ב-13 בדצמבר 1786 בסיילם, ניו ג'רזי ולמד בבתי הספר הציבוריים ולאחר מכן עסק במסחר. הוא מונה לשופט בבית משפט לערעורים, וכיהן בתפקיד זה למעלה מ-20 שנה. מבחינה פוליטית, סיניקסון הפך לתומך של הנשיא ג'ון קווינסי אדמס בשנות ה-20 של המאה ה-19. בסוף אותו עשור הוא הפך לחבר במפלגה הלאומית הרפובליקנית קצרת-הימים, ונבחר כחבר באספה הכללית של ניו ג'רזי.
לאחר מותו של חבר בית הנבחרים הדג' תומפסון, סיניקסון נבחר כמחליפו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של ניו ג'רזי, והושבע לתפקידו ב-1 בדצמבר 1828. מאחר שהחליט לא להתמודד שוב בבחירות הרגילות לקונגרס ב-1828, הוא סיים את כהונתו ב-3 במרץ 1829.
לאחר כהונתו בבית הנבחרים של ארצות הברית, סיניקסון פרש מהפוליטיקה. הוא מת ב-17 בפברואר 1873 בסיילם, ניו ג'רזי.
הוא היה אחיינו של חבר הקונגרס תומאס סיניקסון (1744–1817), והיה קשור גם לחבר הקונגרס קלמנט הול סיניקסון (1834–1919).
הערות שוליים

↑  תומאס סיניקסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr92032181  SNAC: w6cz3w34  US Congress: S000449  VIAF: 4796053   WorldCat (עם VIAF): 4796053
ויליאם למקה

ויליאם פרדריק למקה (באנגלית: William Frederick Lemke‏; 13 באוגוסט 1878 – 30 במאי 1950) היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את דקוטה הצפונית בבית הנבחרים של ארצות הברית כחבר המפלגה הרפובליקנית. הוא גם היה המועמד לנשיאות של מפלגת האיחוד בבחירות לנשיאות של 1936.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

למקה נולד ב-13 באוגוסט 1878 באולבני שבמינסוטה, בנם של פרד למקה וג'וליה אנה קלייר, חקלאים חלוצים שניהלו 11 קילומטר רבוע של אדמה. הוא גדל במחוז טאונר שבדקוטה הצפונית. למקה איבד עין בתאונה בילדותו. כשהיה ילד, עבד למקה שעות ארוכות בחווה המשפחתית ולמד בבית ספר כפרי רק במשך שלושה חודשים בקיץ. עם זאת, המשפחה הצליחה לחסוך מספיק כסף כדי לשלוח אותו ללימודים באוניברסיטת דקוטה הצפונית. שם לא רק שהיה תלמיד מצטיין, אלא גם התפרסם ביכולתו לחקות את המרצים.
לאחר שהשלים את לימודיו בשנת 1902, נשאר באוניברסיטה בשנה הראשונה של לימודי המשפטים, ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת ג'ורג'טאון ולבסוף לבית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל, שם השלים את התואר וזכה לתואר מצטיין הדיקן.
בשנת 1905 שב לדקוטה הצפונית והקים משרד עורכי דין בפארגו שבדקוטה הצפונית. למקה היה חבר בבונים החופשיים. במהלך העשור הראשון של המאה ה-20 נוסדה "ליגת הלא-מפלגתיים" (Nonpartisan League - NPL) וצברה במהירות השפעה משמעותית בדקוטה הצפונית. למקה היה מעורב עמוקות בפעילות הארגון, והפך במהרה לאחד ממנהיגיו הבולטים. הוא נחשב למוח שמאחורי הפעילות של ה-NPL, ולעיתים קרובות כונה "הבישוף" או "הבישוף הפוליטי" של הליגה.
ביוגרפיה > התובע הכללי של דקוטה הצפונית

בשנת 1920 נבחר למקה לתפקיד התובע הכללי של דקוטה הצפונית, אף על פי שהדבר הפר את הכלל שקבע מנהיג ה-NPL, א. ק. טאונלי, האוסר על מנהיגי הארגון להתמודד לתפקידים פוליטיים. בתקופה זו, ה-NPL כבר סבלה ממאבקים פנימיים וממחלוקות, והתמיכה הציבורית בארגון דעכה. בשנת 1921 התקיימו בחירות אמון ביוזמת מתנגדי ה-NPL (האגודה לבוחרים עצמאיים, בראשי תיבות: ה-IVA). בבחירות אלו הצליחו להדיח את כל שלושת חברי הוועדה התעשייתית, כולם חברי NPL: ג'ון נ. הייגן (נציב החקלאות והעבודה), לין פרייז'ר (מושל דקוטה הצפונית), ולמקה (התובע הכללי). במקומם נבחרו מועמדים שנתמכו על ידי ה-IVA.
חרף הדחתו, נותר למקה דמות פופולרית במדינתו. בשנת 1922 הוא קיבל את מועמדות ה-NPL למשרת המושל, אך הפסיד בבחירות למושל המכהן ראנגנוולד נסטוס. מאוחר יותר, בשנת 1932, נבחר למקה לבית הנבחרים של ארצות הברית, כחבר ליגת הלא-מפלגתיים (NPL). בנוסף, בשנת 1932, ניהל למקה מסע בחירות בדקוטה הצפונית ובמדינות אחרות במערב התיכון למען בחירתו של פרנקלין דלאנו רוזוולט לנשיאות ארצות הברית.
ביוגרפיה > בקונגרס האמריקאי

במהלך כהונתו בקונגרס, ויליאם למקה ביסס את מעמדו כפרוגרסיבי ופופוליסט התומך ב"ניו דיל". הוא פעל לקידום ענייניהם של חקלאים משפחתיים והיה שותף לקידום חקיקה שנועדה להגן על חקלאים מפני עיקולים במהלך השפל הכלכלי הגדול.
ב-1934, ויליאם למקה היה שותף להצעת "חוק פשיטת הרגל החקלאית של פרייז'ר–למקה" (Frazier–Lemke Farm Bankruptcy Act), שנועד להגביל את יכולת הבנקים לעקל חוות של חקלאים. החוק נחתם על ידי הנשיא פרנקלין ד. רוזוולט ב-28 ביוני 1934, אך בית המשפט העליון ביטל אותו בפסק הדין Louisville Joint Stock Land Bank v. Radford, בטענה שהוא פוגע בזכויות הקניין של המלווים. למקה ניסה לשכנע את הקונגרס להעביר מחדש את החוק, אך נתקל בהתנגדות מצד ממשל רוזוולט, ששלח מסר פרטי לחברי הקונגרס כי הנשיא ישתמש בזכות הווטו נגד החוק. למרות זאת, החוק הועבר מחדש בקונגרס בגרסה מתוקנת, ולבסוף הוכר כחוקתי על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית.
למקה היה גם ידיד פוליטי ובעל ברית של הפופוליסט מלואיזיאנה, יואי לונג, לפני שזה נרצח ב-1935.
ביוני 1936 קיבל למקה את מועמדות מפלגת האיחוד (Union Party) לנשיאות, מפלגה שלישית שהתקיימה במשך תקופה קצרה. בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1936 הוא גרף 892,378 קולות, שהיוו מעט פחות משני אחוזים מסך הקולות ברמה הלאומית, ולא זכה באף קול אלקטורלי. עם זאת, למקה גבר על המועמד הרפובליקני, אלף לנדון, בשישה מחוזות בדקוטה הצפונית. למקה נותר המועמד האחרון של מפלגת צד שלישי שעקף מועמד של מפלגה גדולה במחוז שאינו בדרום ארצות הברית, עד שג'ורג' וולאס עקף את יוברט האמפרי במעוז הרפובליקני מחוז קיין ביוטה בבחירות לנשיאות ב-1968, ויורשו ג'ון ג'י שמיץ שעקף את ג'ורג' מקגוורן בארבעה מחוזות באיידהו בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1972. במקביל, למקה נבחר מחדש לבית הנבחרים מטעם המפלגה הרפובליקנית. רבים סבורים שהסכמתו למועמדות מטעם מפלגת האיחוד נבעה ממורת רוחו כלפי הנשיא רוזוולט על רקע מדיניות המשכנתאות לחקלאים. דרך מפלגת האיחוד, למקה התיידד עם פופוליסטים אחרים כמו האב צ'ארלס קוגלין.
ב-1940, לאחר שכבר זכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית לכהונה חמישית בבית הנבחרים, פרש מהמרוץ כדי להתמודד כעצמאי על מושב בסנאט של ארצות הברית, אולם הפסיד בבחירות. בשנת 1942 חזר להתמודד לבית הנבחרים כמועמד רפובליקני וכיהן במשך ארבע קדנציות נוספות, עד מותו בשנת 1950.
ביוגרפיה > בערוב ימיו

בין השנים 1943 ל-1948 היה למקה התומך המרכזי בהקמת הפארק הלאומי תאודור רוזוולט. אף על פי ששירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית התנגד להקמת הפארק, ולמקה עצמו לא היה תומך נלהב של תאודור רוזוולט, דומה היה כי הוא קידם את היוזמה מתוך ציפייה לתועלת הכלכלית שהפארק עשוי להביא לאזור. מאמציו נשאו פרי, והפארק הוקם על פי חוק של הקונגרס ביוני 1948.
ב-30 במאי 1950 נפטר למקה מהתקף לב בפארגו שבדקוטה הצפונית, ונטמן בבית הקברות ריברסייד.  שחקן הבייסבול לשעבר של אטלנטה ברייבס, מארק למקה, היה בן דודו השני של למקה.
הערות שוליים

1 2 3 4  Elwyn B. Robinson Department of Special Collections. "William Lemke Papers, 1901-2014". apps.library.und.edu. ארכיון מ-2023-05-19. נבדק ב-2023-05-19.
1 2 3  State Historical Society of North Dakota. "Nonpartisan League - Summary of North Dakota History". www.history.nd.gov. ארכיון מ-2023-03-18. נבדק ב-2023-05-01.
1 2  Bank of North Dakota. "William Lemke". The BND Story (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2023-05-06. נבדק ב-2023-05-19.
1 2  "Section 2: End of the NPL | 8th Grade North Dakota Studies". North Dakota Studies Grade 4 Curriculum (באנגלית). נבדק ב-2023-04-28.
1 2  "Section 3: Recall | 8th Grade North Dakota Studies". North Dakota Studies Grade 4 Curriculum (באנגלית). נבדק ב-2023-04-28.
↑  North Dakota (1921). "Recall Election October 28, 1921: Votes for Governor, Attorney General and Commissioner of Agriculture and Labor" (PDF). North Dakota Secretary of State. ארכיון (PDF) מ-2022-11-12. נבדק ב-2023-05-01.
↑  חקלאים שהם בעלי ומפעילי חוות קטנות או בינוניות שמנוהלות על ידי משפחה. בדרך כלל, בני המשפחה עצמם מבצעים את מרבית עבודות החווה, בניגוד לחוות תעשייתיות גדולות שמנוהלות על ידי חברות מסחריות או מעסיקות עובדים רבים מחוץ למשפחה.
↑  Harmon, David (1986). "The Creation of the Park". At the Open Margin: The NPS's Administration of Theodore Roosevelt National Park. Theodore Roosevelt Nature and History Association.
↑  United Press (31 במאי 1950). "William Lemke, 71, Congressman, Dies. North Dakota Republican Was Candidate for President on Union Party Slate in '36". New York Times. נבדק ב-2015-01-14. Representative William Lemke, Republican of North Dakota, died on the way to a hospital tonight soon after he collapsed in the Power Hotel in downtown Fargo. He was 71 years old. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lemke, House Veteran, Dies of Heart Attack" (PDF). Binghamton Press. 31 במאי 1950. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277087405171  ISNI: 0000 0000 3023 6840  LCCN: n88274236  NTA: 130227757  SNAC: w6nw04p9  US Congress: L000238  VIAF: 8953306   WorldCat (עם VIAF): 8953306
קלינט רוברטס

קלינט רונלד רוברטס (באנגלית: Clint Ronald Roberts‏; 30 בינואר 1935 – 12 בפברואר 2017) היה חוואי אמריקאי, איש המרלבורו, וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית לקדנציה אחת מדקוטה הדרומית, שכיהן בין השנים 1981 ל-1983.
ביוגרפיה

רוברטס נולד ב-30 בינואר 1935 בפרשו, דקוטה הדרומית, ולמד ב-Black Hills State College מ-1952 עד 1953. לאחר סיום לימודיו הוא היה חוואי.
רוברטס כיהן כחבר הסנאט של דקוטה הדרומית בין השנים 1972 ל-1978 וכיהן כמזכיר מחלקת החקלאות של דקוטה הדרומית בין השנים 1979 ל-1980. בשנת 1980 הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית כרפובליקני. הוא החליף את ג'יימס אבדנור, שנבחר לסנאט האמריקני באותה שנה. לאחר שדקוטה הדרומית איבדה את המחוז השני שלה עקב חלוקה מחדש ב-1982, רוברטס התמודד מול טום דאשל, חבר בית הנבחרים מטעם המחוז הראשון. הוא הפסיד לדאשל במירוץ למושב הכללי. רוברטס התמודד פעמיים על תפקיד מושל דקוטה הדרומית, ב-1978 וב-1986, אך לא הצליח להשיג את המועמדות הרפובליקנית בשתי ההזדמנויות.
רוברטס נבחן לפרסומת לסיגריות "איש המרלבורו", וזכה לכינוי "איש המרלבורו". הוא גם השתתף בכמה פרסומות וסרטים בתפקיד קאובוי. בנוסף, הוא עסק בקידום תיירות עבור דקוטה הדרומית.
רוברטס פרש לביתו בפורט פיר, דקוטה הדרומית. הוא מת בבית חולים בפיר, דקוטה הדרומית, כתוצאה ממחלת ריאות חסימתית כרונית (COPD) ב-12 בפברואר 2017, בגיל 82, ונקבר בבית הקברות פרשו בפרשו, דקוטה הדרומית.
הערות שוליים

↑  "Obituary, Clint Roberts". Isburg Funeral Chapels. Pierre, SD. 17 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: R000308
קלוד מונטיפיורי

| --- | --- |

קלוד מונטיפיורי. ציור של כריסטופר ויליאמס (Christopher Williams) מ-1925.
 לידה:  6 ביוני 1858 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  9 ביולי 1938 (בגיל 80) מרילבון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  Kingsbury Road Cemetery 
 השכלה:  אוניברסיטת אוקספורד  בית המדרש הגבוה למדעי היהדות 
 מעסיק:  אוניברסיטת סאות'המפטון 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  Thérèse Alice Schorstein (12 באוקטובר 1886–ערך בלתי־ידוע)  Florence Fyfe Brereton Ward (24 ביולי 1902–?) 
 
קלוד יוסף גולדסמיד מונטיפיורי (באנגלית: Claude Joseph Goldsmid Montefiore; ‏ 6 ביוני 1858 – 9 ביולי 1938) היה תאולוג, פילוסוף וחוקר נצרות יהודי-בריטי, מחשובי ההוגים של היהדות הרפורמית. מונטיפיורי ייסד את היהדות הליברלית בארצו.
לקריאה נוספת

Michael Meyer, Jewish Religious Reform in Germany and Britain התפרסם בתוך: Judaism Within Modernity: Essays on Jewish History and Religion, Wayne State University Press, 2001. עמ' 309-324.
Steven Bayme, Claude Montefiore, Lily Montagu, בתוך: Jewish Arguments and Counterarguments: Essays and Addresses, KTAV Publishing House, 2002. עמ' 23-36.