stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אווה היימן
ביוגרפיה

אווה נולדה באוראדיה (נאג'ווארד בהונגרית) שברומניה למשפחה יהודית-הונגרית מתבוללת. הוריה היו אָגְנֶשׁ, או בשם החיבה, כפי שכינתה אותה אווה, אָגִי, שהייתה בתו היחידה של הרוקח ד"ר רז'ה ראץ, ואף היא למדה רוקחות, והארכיטקט בלה היימן. הם התגרשו בהיותה בת ארבע, ואווה ראתה זאת כאחד הגורמים העיקריים לעצבות התמידית שהיא חשה. אמה אגי נישאה בשנית לסופר בלה ז'ולט, והתגוררה עמו בבודפשט, ואילו אווה נותרה לגור עם סבה וסבתה, וראתה את הוריה לעיתים רחוקות. יוסטי, האומנת האוסטרית שטיפלה גם באמה הייתה אחראית לטיפול בה. ב-1940 על פי תכתיב וינה עברה העיר לרשות הונגריה מרומניה. הקהילה היהודית בעיר מנתה כ-30,000 איש. במרץ 1944 השתלטו הגרמנים על הונגריה ושואת יהודי הונגריה הואצה. הגרמנים הקימו גטו בסביבת בית הכנסת הגדול, משם שלחו את יהודי העיר למחנה ההשמדה אושוויץ.
בגטו הייתה המשפחה מאוחדת לתקופה קצרה, מכורח הנסיבות, ואווה זכתה סוף-סוף להתגורר עם אמה. אך זאת לזמן קצר: האם הצליחה להימלט מהגטו עם בן-זוגה, ולהגיע לבודפשט. אווה נותרה עם סבה וסבתה בגטו, ועימם נשלחה לאושוויץ ונרצחה שם, בהיותה בת שלוש-עשרה. אמה ואביה החורג הצליחו לצאת ברכבת קסטנר מבודפשט. לא ידוע מה עלה בגורל אביה. לאחר המלחמה אביה החורג נפטר ממחלה ב-1949, ואמהּ התאבדה ב-1951 עם תמונה של אווה לידה.
מותה

כשהגיעה אווה עם סבהּ וסבתהּ לאושוויץ, הם נשלחו מיד להשמדה בתאי הגז, ואילו היא הצליחה לשרוד במחנה עוד למעלה מארבעה חודשים. לא ידוע רבות על גורלה ומצבה בתקופה זו. ב-17 באוקטובר 1944, כחודשיים לפני שחרור המחנה, ראה מנגלה, על אף ניסיונותיה של אווה להסתיר זאת, שרגליה היו פצועות - ושלח אותה אל מותה בתאי הגז.
פרסום היומן

מארישקה, העוזרת ההונגרית לה העבירה אווה את היומן, מסרה את היומן לאמה של אווה, יחד עם צילומים של אווה ששמרה אצלה. האם דאגה לפרסמו.
היומן התפרסם במקור בהונגרית (לראשונה ב-1948, ומהדורה שנייה ב-2011), שפת הכתיבה של היומן. יד ושם הוציא לאור תרגום לעברית בעריכת יהודה מרטו ב-1964, ולאנגלית ב-1974. בנוסף תורגם היומן גם לרומנית (1991), לרוסית (2001), ולגרמנית (2012).
תגובות לאחר מותה

האומנת של אווה, יוסטי, האשימה במכתב מ-21 באוקטובר 1945 את אמה של אווה בהפקרת בתה למוות. היא טענה נגדה שהיה עליה להשקיע את כל כוחותיה בהצלת בתה, כשם שעשתה זאת למען בן-זוגה. אך יותר מכל, האשימה יוסטי את עצמה:
מה יכולתי לעשות? עכשיו, עכשיו, כשכבר הכל מאוחר, עכשיו כבר אני יודעת, כי אמנם יכולה הייתי לעשות הרבה! עד הרגע האחרון נשארתי עם אותה שגרת-אזרחים הדיוטית... את יודעת, שלא בכסף היה הדבר תלוי, אלא רק בחוסר דמיון שלי. בזאת, שהאדם האפור, הקטן, שגם אני הנני ממין זה, אינו מכוון אלא רק לימי החול הרגילים... את אווה אהבתי יותר מכל אשר בעולם. רואה את, משום כך מאשימה אני את עצמי! להרגיש ולאהוב מי כמוני יודעת, והנה לעשות מעשה - לא היה בכוחי.
הנצחה וייצוג בתרבות

בשנת 2012 נפתח מרכז מחקר להיסטוריה יהודית באוניברסיטת אוראדיה (נאג'ווארד), על שם אווה היימן.
בשנת 2015 הוצב בעירהּ אוראדיה (נאג'ווארד) פסל בדמותה, לזכר ילדי העיר שנרצחו בשואה, בפארק בלצ'סקו שממנו גורשו ברכבות לאושוויץ כ-3,000 יהודים, בין 24 במאי ל-3 ביוני 1944.
בשנת 2017 הועלתה ברומניה על בסיס סיפורהּ הצגת תיאטרון בשם "אווה היימן: אנה פרנק של טרנסליבניה".
בשנת 2019 הועלתה לאינסטגרם סידרה של סרטונים קצרים הממחישים את סיפורה, בסגנון המאפיין את המדיה, תחת הכותרת 'הסטורי של אווה'. הסרטונים עוררו עניין רב, וזכו ללמעלה מ-100 מיליון צפיות בתוך פחות מיממה.
לקריאה נוספת

יומנה של אווה, משכל (ידיעות ספרים), 2019 (מהדורה מוקדמת יותר: יומנה של אווה היימאן, יד ושם, ירושלים תשכ"ד)
הערות שוליים

↑   נירית אנדרמן, יוצרי "הסטורי של אווה" מסבירים למה זה טוב להכניס את השואה לאינסטגרם, באתר הארץ, 30 באפריל 2019
↑  אטילה שומפלבי, אלכסנדרה לוקש, השואה באינסטגרם: "פרויקט רציני ורגיש", באתר ynet, 1 במאי 2019
↑  עופרה עופר אורן, אז מי זאת בכלל אווה היימן, הילדה מהקמפיין שכולם מדברים עליו, באתר Xnet‏, 28 באפריל 2019
↑  אווה היימן, יומנה של אווה היימן, יד ושם, תשכ"ד
↑  יומנה של איווה היימן באתר נוריתה
1 2  דף עד - אווה היימן, באתר yvng.yadvashem.org
↑   נירית אנדרמן, יוצרי "הסטורי של אווה" מסבירים למה זה טוב להכניס את השואה לאינסטגרם, באתר הארץ, 30 באפריל 2019
↑  O statuie a Evei Heyman va fi amplasată în Parcul Bălcescu în memoria copiilor evrei deportaţi din Oradea, www.ebihoreanul.ro (ברומנית)
↑  logopaper, ALEXANDRA VLAS & ANDRADA NIŢU: Statuia Evei Heyman în Parcul Bălcescu. Plus VIDEO, LOGO paper, ‏2015-10-22 (באנגלית)
↑  Comemorarea Holocaustului în Oradea, www.digi24.ro (ברומנית)
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏120 מיליון צפיות: "הסטורי של אווה" הפך להצלחה חסרת תקדים, באתר גלובס, 2 במאי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262665205171  PLWABN: 9810567057005606  BNE: XX5605745  BnF: cb14953539f (data)  GND: 119094851  ISNI: 0000 0000 6699 4571  LCCN: nr88011530  NTA: 128684887  SUDOC: 170982645  VIAF: 68773751   WorldCat (עם VIAF): 68773751
XO Tour Llif3

XO Tour Llif3 הוא סינגל של הראפר האמריקאי ליל עוזי ורט, מתוך המיני-אלבום Luv Is Rage 1.5 ואלבום האולפן Luv Is Rage 2. השיר יצא ב-SoundCloud ב-26 בפברואר 2017, ולאחר מכן לכל פלטפורמות המוזיקה ב-24 במרץ 2017. הרצועה הופקה על ידי TM88, יחד עם JW לוקאס. השיר הגיע בשיאו למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשיר של ליל עוזי ורט שהגיע למיקום הגבוה ביותר במצעד נכון לכניסתו, וכן לשיר השני שלו שהגיע לעשירייה הפותחת, לאחר "Bad and Boujee" של מיגוס בהשתתפותו. זהו שירו הפופולרי ביותר של ליל עוזי ורט, אשר זכה למעל למיליארד השמעות בספוטיפיי. המשך לשיר, בשם "P2", נכלל באלבומו השני של ליל עוזי ורט, Eternal Atake, משנת 2020. השיר זכה להכרה כשיר שהחל את עלייתו של ז'אנר האימו ראפ, וכן לסימן ההיכר של ליל עוזי ורט.
רקע

השיר נוצר כאשר ליל עוזי ורט החל לשתף פעולה עם המפיק TM88. ליל עוזי ורט יצר במקור קשר עם TM88 באמצעות FaceTime, בזמן ש-TM88 שהה במיאמי ועבד עם הראפרים פיוצ'ר וגוצ'י מיין. הטיסה חזרה של TM88 לאטלנטה התעכבה בעקבות הירי בנמל התעופה פורט לודרדייל. במהלך המתנה של עשר שעות בשדה התעופה בעקבות הירי, איבד TM88 את מטען המחשב הנייד שלו. כאשר TM88 חזר לאטלנטה, הוא לא היה יכול לגשת למחשב הנייד שלו, מה שהוביל אותו ליצור את האינסטרומנטל של השיר באמצעות מחשב ישן ורמקול Beats Pill (אנ').
ב-26 בפברואר 2017 הוציא ליל עוזי ורט את Luv Is Rage 1.5, מיני-אלבום המורכב מארבע רצועות, כולל "XO Tour Llif3", בחשבון ה-SoundCloud. השיר צבר במהירות מיליוני השמעות ותשומת לב ברשתות החברתיות, ובעקבות כך יצא באופן מסחרי. הפופולריות של השיר הביאה לאתר ויראלי בשם "Lil Uzi Vert Challenge".
הרכב

"XO Tour Llif3" הוא שיר אימו ראפ באורך של שלוש דקות ושתי שניות. השיר נכתב בסולם סי מינור עם מפעם של 155 פעימות לדקה והתקדמות אקורדים משותפת של Gmaj7—Em—Gmaj7—Bm—A. השיר נכתב בהשראת היחסים של ליל עוזי ורט עם בריטני בירד והפרידה הסופית של הזוג ביוני 2016. נושאי השיר מתמקדים בשימוש לרעה בסמים, תוך ציטוט של אלפראזולאם ושימוש בסמים במרשם כדרך להקלה על שברון לב. ליל עוזי ורט מתייחס לכסף מספר פעמים בשיר, עם שורה אחת המציינת "All my friends are dead" (כל החברים שלי מתים) ומצטט את השימוש בנשיאים שנפטרו בשטרות.
TM88 הפיק את השיר ב-FL Studio. הפקת השיר במקור התרחשה בשיתוף פעולה עם מפיק אחר, JW לוקאס. TM88 האיץ את הקצב המקורי וקיצץ את ההקדמה ואת הבית הראשון, ולאחר מכן השתמש בתוסף "Gross Beat" של FL Studio, כדי לתפעל את עוצמת הקול ואת משך האינסטרומנטל.
ביקורות

מתיו שטראוס מפיצ'פורק הצהיר כי "עוזי מתנגד לקריקטורה מוחלטת בשימוש הליברלי שלו בפרטים כהים ומאניים, וב-'XO Tour Llif3' הוא מתעל את הפינוק של חושים קהים שהיה מושלם אצל פיוצ'ר בעת שיאו ב-DS2". לגבי ההפקה, שטראוס טען, "ההפקה בסולם המינורי הכמעט פסיכדלית של TM88, מעניקה לנונשלנטיות של עוזי תחושה של חלום בהקיץ". ג'ורדן סרג'נט מ-Spin כתב, "אף על פי שהשיר הוא להיט מיידי בקרב מעריצים צומחים וקדחתניים של עוזי ורט - עד כדי כך שחברת התקליטים שלו עקבה במהירות אחר קליפ אנימציה שהגיע ליוטיוב הבוקר - זה גם משמש כנקודת כניסה טובה לכל מי שעדיין לא פנה לאמן העומד להיות אחד הקולות הנפוצים ביותר בראפ".
המגזינים קומפלקס ו-Pigeons & Planes דירגו את השיר כשיר הטוב ביותר לשנת 2017, בילבורד דירג אותו כשיר החמישי הטוב ביותר בשנה, ג'ון קרמניקה מהניו יורק טיימס כשמיני, צוות הרולינג סטון דירג אותו במקום ה-17 ברשימת סיכום השנה ואנטרטיינמנט ויקלי במקום ה-12.
ביקורות > רשימות כל הזמנים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 500 שירי הפופ של כל הזמנים | 299 |  |
הצלחה מסחרית

השיר נכנס למצעד הבילבורד הוט 100 של תאריך 4 באפריל 2017 במקום ה-49, והגיע בשיאו למקום השביעי ב-7 במאי 2017. על פי נתוני פלטפורמת הסטרימינג ספוטיפיי, השיר היה לאחד מהרצועות המושמעות ביותר של קיץ 2017 בארצות הברית.
וידאו קליפ

ב-13 במרץ 2017, יצא בערוץ היוטיוב של ליל עוזי ורט וידאו קליפ אנימציה ל-"XO Tour Llif3". הקליפ, שהוגדר כ"טריפי", הונפש על ידי אנדרו ויליאם ראלף והוא מציג גרסה מצוירת של ליל עוזי ורט אוחז בהגה כשהוא מחזיק סיגריה בין אצבעותיו. נכון לאפריל 2021, הקליפ זכה ללמעלה מ-290 מיליון צפיות. הקליפ הפך ללא רשום מאז פרסום הקליפ הרשמי של השיר ב-4 בספטמבר 2017.
ב-4 באוגוסט 2017 פורסם וידאו קליפ המילים של השיר. הקליפ בוים על ידי ג'ארד הריסון ומציג גרסת אנימציה של עוזי רוכב על אופנועו ממחסנית המטען של מטוס ולשמיים סגולים כששטרות מעופפים באוויר סביבו, ולאחר מכן הוא נוחת על קהל אוהדים. קליפ המילים גם הוא הפך ללא רשום ביוטיוב החל מ-4 בספטמבר, אך התפרסם שוב ב-16 בדצמבר 2017.
ב-4 בספטמבר 2017 יצא הווידאו קליפ הרשמי של השיר; הקליפ כולל הופעות קמע של אמני XO דה ויקנד ונאב. הקליפ בוים על ידי מעצב האופנה וירג'יל אבלו וצולם בצרפת ברובע העשירי של פריז. הקליפ היה לשנוי במחלוקת, לאחר שנודע כי הכתוביות בערבית המשולבות בקליפ באופן סגנוני הן אסתטיות בלבד ואינן תרגום ממשי למילים. מתרגם לערבית שהתגייס בעבר לקבוצה ליצירת הכתוביות המקוריות, שנמחקו מאוחר יותר מסיבות לא ידועות, ציין את התוכן של הכתוביות בפני אבלו, שאמר שהוא אוהב את המראה ה'לא נכון' שלהם. נכון לאפריל 2021, לקליפ למעלה מ-434 מיליון צפיות.
המשך

ב-6 במרץ 2020, ליל עוזי ורט הוציא שיר המשך ל-"XO Tour Llif3" בשם "P2", כחלק מאלבום האולפן השני שלו, Eternal Atake. השיר מכיל את מקצב התופים והאלמנטים המלודיים הזהים של הפזמון החוזר של "XO Tour Llif3", תוך שמילות הפזמון שונו ל-"I don't really care 'cause I'm done".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 65 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 37 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 62 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 45 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 6 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 77 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 32 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 60 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 33 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 25 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי ה-R&B | 26 |  |
|  הפיליפינים | בילבורד הפיליפינים | 69 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 20 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 16 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 32 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 14 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 35 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 35 |  |
|  צרפת | SNEP | 87 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 10 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 33 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 48 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 13 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 9 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 24 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 43 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 61 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 26 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 22 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 18 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 60 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 87 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 53 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 67 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 232 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה ×3 | 210,000 |
| אוסטריה (IFPI Austria) | פלטינה | 30,000 |
| בלגיה (BEA) | זהב | 15,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | פלטינה | 90,000 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה | 133,333 |
| גרמניה (BVMI) | פלטינה | 400,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה ×2 | 100,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 30,000 |
| פולין (ZPAV) | פלטינה ×2 | 40,000 |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה ×2 | 20,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 600,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | יהלום | 10,000,000 |
אל נא תבכו מעל קברי

אל נא תבכו מעל קברי, לא שם מקום מנוחתי (באנגלית: Do not stand at my grave and weep) היא פואמה שנכתבה על ידי עקרת הבית ושוזרת הפרחים האמריקאית מרי אליזבת פריי (Mary Elizabeth Frye;‏ 1905–2004).
על אף שמקור השיר היה שנוי במחלוקת עד שלב מאוחר בחייה, הוכרה מרי אליזבת באופן סופי ככותבת הפואמה, לאחר מחקר מעמיק שנעשה על ידי בעלת הטור אביגייל ואן ביורן.
הטקסט המוכר

גרסה מוקדמת של הפואמה, אשר נהוג היה לכתוב על גבי גלויות:
| תרגום לעברית (תרגום: אפרת אבו) | הגרסה המוקדמת |
| --- | --- |
אל נא תבכי מעל קברי;   לא שם מקום מנוחתי.   אני אלפי רוחות נושבות,   אני ניצוצות השלג הלוטפות   אני קרני חמה יוקדות   על שיבולי חיטה בשלות.   אני ניצת פרחי חצב,   אני גשם עדין בסתיו.   וכשתתעוררי אל בוקר של דממה   אני הוא משק כנפיים בשמי יה' -   כנפי ציפורים החגות מעל במעגל מחולל,   אני הוא אורם הרך של כוכבים בליל.   אל נא תבכי על קברי כעת   אינני שם; אינני מת.: Do not stand at my grave and weep,  I am not there. I do not sleep.   I am a thousand winds that blow.  I am the diamond glints on snow.  I am the sunlight on ripened grain.  I am the gentle autumn rain.   When you awaken in the morning's hush,  I am the swift uplifting rush.   Of quiet birds in circled flight.   I am the soft stars that shine at night.  Do not stand at my grave and cry,   I am not there. I did not die.
הטקסט המקורי

בשלב מאוחר יותר, לאחר שמרי אליזבת אימתה את זהותה כמחברת השיר, היא חשפה את הגרסה המקורית של הפואמה:
| תרגום לעברית | הפואמה המקורית |
| --- | --- |
אל נא תבכי מעל קברי;   לא שם מקום מנוחתי.   אני אלפי רוחות נושבות,   אני נגיעות השלג הנופלות   אני טיפות גשם הלוטפות   אני קרני חמה יוקדות   על שיבולי חיטה בשלות.   אני בבוקר הדממה   אני חיפזון הבהלה   של ציפורים יפיפיות החגות בטיסה,   אני כוכב מנצנץ בשמי הכהה.   אני בפרחים הפורחים   אני השקט בחדרים.   אני בציפורים המצייצות   אני ברגעי הדקות הנאהבות.   אל נא תבכי על קברי כעת   אינני שם; אינני מת.: Do not stand at my grave and weep,   I am not there, I do not sleep.   I am in a thousand winds that blow,   I am the softly falling snow.   I am the gentle showers of rain,   I am the fields of ripening grain.   I am in the morning hush,   I am in the graceful rush,   Of beautiful birds in circling flight,   I am the starshine of the night.   I am in the flowers that bloom,   I am in a quiet room.   I am in the birds that sing,   I am in each lovely thing.   Do not stand at my grave and cry,   I am not there. I do not die.
ניתוח

הפואמה מורכבת משישה (בחלק מהגרסאות משמונה) קופלטים חורזים. על אף שקיימות מספר גרסאות שונות, רובן זהות היות שרוב הבתים מתחילים ב-"אני...". הפואמה פונה אל הקורא באמצעות קולו של אדם מנוח, מעין הפניה רוחנית, אך לא דתית במיוחד. התאוריה המקובלת היא שהפואמה נכתבה עבור ילדה יהודייה גרמנייה, חברתה של המחברת. אמה של הילדה נפטרה בעברה בארץ מולדתה, והיות שלא התאפשר לילדה היהודייה לחזור לארץ מולדתה ולעלות לקבר אמה, המחברת כתבה לה את הפואמה על מנת לנחמה. הטקסט מרגיע ומנחם את הנמען על ידי חשיפת נוכחותו של המנוח בכל מקום בטבע - ברוחו ובקולו. השיר זכה לפופולריות רבה, וקריאתו בהלוויות נפוצה מאוד.
עיבוד מוזיקלי

ב-1996 הלחין וילבר דקלס את הפואמה ועיבד אותה מחדש לשיר. בגרסה זו הפואמה מתחילה ונגמרת באופן זהה למקור, אך שאר הבתים שונו.
אה"מ בלפסט

| --- | --- |
האונייה בנהר התמזה בלונדון צבועה בצבעי הסוואה
האונייה בנהר התמזה בלונדון צבועה בצבעי הסוואה
 תיאור כללי
 מוטו:  "Pro Tanto Quid Retribuamas" (בלטינית: "לכל כך הרבה, איך נפרע?")
 סוג אונייה:  סיירת קלה
 צי:  הצי המלכותי הבריטי הצי המלכותי הבריטי
 סדרה:  טאון
 אוניות בסדרה:  אה"מ בלפסט, אה"מ אדינבורו
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  הרלאנד אנף וולף, בלפסט, צפון אירלנד
 הושקה:  17 במרץ 1938
 תקופת הפעילות:  5 באוגוסט 1939 – 24 באוגוסט 1963 (24 שנים)
 אחריתה:  אוניית מוזיאון בלונדון מ-21 באוקטובר 1971
 מיקום:  51°30′24″N 0°04′53″W﻿ / ﻿51.506666666667°N 0.081388888888889°W﻿ / 51.506666666667; -0.081388888888889 
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם השנייה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  11,553 טון
 אורך:  187 מ' 
 רוחב:  21 מ' 
 שוקע:  6.02 מ' 
 נתונים טכניים
 מהירות:  32 קשרים (59 קמ"ש)
 גודל הצוות:  750 עד 850 (כאוניית דגל)
 הנעה:  4 דוודים המזינים 4 טורבינות, 80,000 כוח סוס
 צורת הנעה:  4 מדחפים
 אמצעי לחימה
 שריון:  שריון עיקרי - 114 מ"מ, סיפון - 76 מ"מ
 חימוש:  12 תותחים 6 אינץ' (152.4 מ"מ), 8 תותחים 4 אינץ' (101.6 מ"מ), 12 תותחי Bofors AA (חימוש ב-1959)
 מטוסים:  שני מטוסי סיור ימיים סופרמרין וולרוס
 
גשר הפיקוד של האונייה
אה"מ בלפסט (באנגלית: HMS Belfast), הייתה סיירת קלה של הצי המלכותי הבריטי. היא אחת משתי ספינות שהיוו את תת-סדרת הסיירות הבריטיות "טאון" (Town), יחד עם אה"מ "אדינבורו". "בלפסט" כיום היא אוניית מוזיאון בלונדון.
בניית האונייה

אמנת וושינגטון הגבילה את סדרת הסיירות טאון לפחות מ-10,000 טון. במקור תוכננו הספינות לשאת תותחים 4-קניים בקוטר "6, אך בעיות בבניה גרמו להמרת התכנון לשימוש בגרסאות משופרות של התותחים התלת-קניים מסדרות קודמים של האונייה. התותחים המשופרים היו קלים יותר מקודמיהם, והמשקל שנחסך שימש לשיפור שריון האונייה והגנות הנ"מ שלה.
"בלפסט" הושקה ביום פטריק הקדוש ב-1938 במספנה "הרלאנד אנד וולף" בבלפסט על ידי אשתו של ראש הממשלה דאז, נוויל צ'מברלין. בזמנו, עלות האונייה הכוללת עמדה על 2,141,514 ליש"ט. האונייה נכנסה לשירות הצי הבריטי באוגוסט 1939 בפיקודו של הקפטן ג. א. סקוט וסופחה לשייטת הסיירות ה-18.
שימוש מלחמתי > מלחמת העולם השנייה

כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה, עסקה שייטת הסיירות ה-18 בהטלת סגר ימי על גרמניה. במסגרת פעילותה בשייטת, יירטה "בלפסט" את אוניית הנוסעים הגרמנית "קאפ נורט" (Cap Norte) שניסתה לחזור לגרמניה במסווה של אונייה נייטרלית.
ב-21 בנובמבר 1939 נפגעה "בלפסט" קשות ממוקש ימי מגנטי כאשר עזבה את לשון הים של פורת' בסקוטלנד, 21 אנשי צוות נפצעו. הנזק בשדרית האונייה, בגופה ובציוד המכני היה כה רחב, עד כי נדרשו שלוש שנים לתיקון האונייה במספנת דבנפורט. המוקש הוטל ב-4 בנובמבר על ידי הצוללת הגרמנית U-21.
"בלפסט" חזרה לשירות בצי בנובמבר 1942 תחת פיקודו של קפטן פרדריק פרהאם. במהלך התיקונים נוספו לאונייה מספר שיפורים שכללו בין השאר התקנת מערכת רדאר ובקרת ירי חדשה. השיפורים הגדילו את הדחק האונייה מ-11,175 טון ל-11,553 טון ובכך הפכו אותה לסיירת הכבדה ביותר של בריטניה.
במהלך המלחמה השתתפה האונייה בקרב כף הצפון, מבצע נפטון ומבצע אוברלורד. בשעה 05:30 בבוקר ה-6 ביוני 1944 הייתה "בלפסט" מהאוניות הראשונות לירות לכיוון העמדות הגרמניות בחופי נורמנדי. במשך 5 השבועות הבאים האונייה המשיכה להפציץ כמעט ללא הפסק מסוללות ה-"6 וה-"4 שלה, עד שהקרבות היבשתיים התקדמו אל מעבר לטווח תותחיה.
שימוש מלחמתי > מלחמת קוריאה

"בלפסט" שירתה גם במהלך מלחמת קוריאה, שם תמכה בכוחות האו"ם בהפצצות ימיות. ביולי 1952 נפגעה האונייה מטיל אויב, שגרם למותו של חייל ולפציעתם של ארבעה נוספים.
בשנים 1959–1962 פעלה האונייה במזרח הרחוק באימונים ולהפגנת כוח.
מוזיאון

"בלפסט" עזבה את סינגפור ב-26 במרץ 1962 לכיוון בריטניה, שם ביקרה בפעם האחרונה בבלפסט וסיימה את שירותה הצבאי ב-24 באוגוסט 1963. בעקבות יוזמה של אדמירל-משנה סיר מורגן מורגן-ג'ילס, אחד ממפקדי "בלפסט" בעבר, הוחלט להביאה ללונדון - שם הפכה למוזיאון צף ונפתחה לציבור לראשונה ביום טרפלגר בשנת 1971.
אלאונוס

| --- | --- |
 תרבות:  מיתולוגיה קלטית 
 אלים מקבילים:  אפולו 
 
אלאונוס או אלאוניוס (Alaunus או Alaunius) היה אל השמש, הבריאות והנבואה במיתולוגיה הקלטית. פולחנו התקיים בעיקר בגאליה במנהיים שבמערב גרמניה ובאוסטריה. שמו התגלה על כתובות בדרום צרפת באזור לור בצורה: Αλα[υ]νειουι.
עם המפגש בין התרבות הקלטית לאימפריה הרומית, האל זוהה עם האל אפולו מהמיתולוגיה היוונית, ואפולון מהמיתולוגיה הרומית.
אלי הויס-קנאפ

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1881 שטרסבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  19 ביולי 1952 (בגיל 71) בון, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Elisabeth Eleonore Anna Justine Knapp 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  ולדפרידהוף שטוטגרט 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית החופשית, המפלגה הדמוקרטית הגרמנית 
 בן או בת זוג:  תיאודור הויס (11 באפריל 1908–19 ביולי 1952) 
 
אליזבת אלאונורה אנה ז'וסטין "אלי" הויס-קנאפ (בגרמנית: Elisabeth Eleonore Anna Justine "Elly" Heuss-Knapp; ‏25 בינואר 1881 – 19 ביולי 1952) הייתה כלכלנית, מדינאית וסופרת גרמנייה ליברלית, רעייתו של תיאודור הויס, הנשיא הראשון של גרמניה המערבית.
תולדות חייה

נולדה בשטרסבורג, בתו של הכלכלן גאורג פרידריך קנאפ, פרופסור באוניברסיטת שטרסבורג ומייסד האסכולה הקרטאליסטית (Chartalism) בכלכלה, החוקרת את הכסף כמוסכמה חוקתית של המדינה. אמה, לידיה קוחנשבילי, שהייתה ממוצא גאורגי, חלתה במחלת נפש זמן קצר לאחר לידתה ואביה גידל אותה לבדו.
ב-1899 סיימה לימודיה והייתה למורה בבית ספר תיכון. פגישתה עם הליברל פרידריך נאומן עוררה אותה להיכנס ללימודי כלכלה באוניברסיטה. דרך נאומן פגשה את תיאודור הויס. השניים נישאו ב-1908, הכומר שהשיא אותם היה ידיד משפחתה, אלברט שווייצר (זוכה פרס נובל לשלום לשנת 1952). סיבוך קשה בלידת בנה הראשון ב-1910 גרם לכך שלא תוכל להרות וללדת עוד. באותה שנה התפרסם ספרה הפמיניסטי-כלכלי Bürgerkunde und Volkswirtschaftslehre für Frauen ("אזרחות וכלכלה לנשים") שקרא לשוויון זכויות אזרחי וכלכלי לנשים.
בבחירות 1919 היו גם היא וגם בעלה מועמדי המפלגה הדמוקרטית הגרמנית לרייכסטאג. החל משנת 1922 העמיקה התקרבותה לפרוטסטנטיות הפציפיסטית. בקהילה שבה היה חבר מאוחר יותר גם מרטין נימלר, שהתפרסם כמתנגד הנאציזם (מחבר השיר "לא הרמתי את קולי"). ב-1932 פרסמה את ספרה האוטוביוגרפי Ausblick vom Münsterturm ("נוף ממגדל הקתדרלה"; הספר ראה אור בהוצאה מורחבת ב-1984).
בתקופת הרייך השלישי שמרו בני הזוג הויס על קשר עם רשת של ליברלים גרמנים, שהובילה לקשר עם המחתרת הגרמנית לקראת סוף המלחמה. לפרנסת משפחתה יצרה בהצלחה פרסומות ברדיו. בין השנים 1946–1949 הייתה הויס חברת הלנדטאג (Landtag; הפרלמנט המדינתי) של באדן-וירטמברג, יחד עם בעלה, שכיהן גם כשר החינוך של המדינה. ב-1946 התפרסם ספרה Schmale Wege ("שבילים צרים").
ב-1949 נמנתה הויס עם מייסדי השדולה הגרמנית לאיחוד אירופה והייתה סגנית נשיא התנועה לאחדות אירופה בגרמניה. לאחר התמנות בעלה לנשיא, ייסדה את "מפעל ההבראה לאמהות" (Müttergenesungswerk), ארגון שתפקידו לדאוג לרווחתן של אמהות, שנקרא לאחר מותה על שמה, Elly Heuss-Knapp-Stiftung (קרן אלי הויס-קנאפ).
הויס-קנאפ הלכה לעולמה ב-1952 בבון.
ספריה

Elly Heuss-Knapp: Bürgerkunde und Volkswirtschaftslehre für Frauen (1910)
Elly Heuss-Knapp: Ausblick vom Münsterturm, 1932
Elly Heuss-Knapp: Schmale Wege, Verlag Wunderlich, 1946
Georg Friedrich Knapp, Elly Heuss-Knapp: Eine Jugend. Deutsche Verl.-Anst.; Auflage: 2., erw. Aufl. (1947)
Elly Heuss-Knapp: Ausblick vom Münsterturm. Erinnerungen. Verlag R. Wunderlich, Tübingen 1984, ISBN 3-8052-0086-2
Elly Heuss-Knapp, Margarethe Vater: Bürgerin zweier Welten . Verlag Wunderlich, 1961
איקרוזאורוס

| איקרוזאורוס |
| --- | --- |
 איקרוזאורוס
תקופה
טריאס עליון 228 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: Eolacertilia
משפחה:: קואהנאוזאוריים
סוג:: איקרוזאורוס
מינים
 Icarosaurus siefkeri
שם מדעי
 Icarosaurus

איקרוזאורוס (שם מדעי: Icarosaurus; מילולית: "לטאת איקרוס") הוא סוג זוחל קדום מקבוצת הדיאפסידה שחי לפני כ-228 מיליון שנה בסוף הטריאס באמריקה הצפונית. מאוּבניו נמצאו ב-1966 בניו ג'רזי ונחקר בידי הפלאונטולוג אדווין ה. קולברט. המאובנים של היצור נלקחו תחילה אל המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע אך בהמשך ניתנו למכירה ב-167 אלף דולר.
מאפיינים

יצור זה הגיע לאורך 10 ס"מ והוא היה קרוב ללטאות ולספנודון הקיימים והוא היה בעל צלעות נמתחות, בדומה ללטאת הדרקון מדרום-מזרח אסיה. הוא קיבל את שמו על שם דמותו של איקרוס מהמיתולוגיה היוונית, אשר יחד עם אביו דדלוס הכינו לעצמם כנפיים משעווה, אך בהמשך הם נמסו והוא נפל למוות.
בניגוד לעופות ולעטלפים, היצור לא יכל לעוף באופן מושלם אלא רק לדאות למרחקים קצרים באמצעות שימוש ברוח. הוא השתמש בכך כדי להימלט מטורפים.
בתרבות

זוחל זה הופיע בסדרה כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה.
ראו גם

צלורוזאוראווס - סוג זוחל דומה
קואהנאוזאורוס
אווה הסה

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1936 המבורג, גרמניה הנאצית 
 פטירה:  29 במאי 1970 (בגיל 34) ניו יורק, ארצות הברית 
 לאום:  גרמנים אמריקאים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל  קופר יוניון  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק  התיכון לאומנויות ועיצוב במנהטן 
 תקופת הפעילות:  1964–1970 (כ־6 שנים) 
 תחום יצירה:  פיסול 
 זרם באמנות:  פוסטמינימליזם 
 בן או בת זוג:  Tom Doyle 
 
אווה הסה (באנגלית: Eva Hesse‏; 11 בינואר 1936 - 29 במאי 1970) הייתה פסלת יהודיה אמריקאית ילידת גרמניה, ידועה בעיקר בשל עבודתה פורצת הדרך עם חומרים כגון לטקס, פיברגלס ופלסטיק. היא אחת ממובילות התנועה האמנותית הפוסט-מינימליסטית בשנות ה-60.