יחסי ישראל–ספרד
היסטוריה

עם הקמת מדינת ישראל לא הכירה בה המדינה הספרדית, בטענה שישנה תאוריית קשר בינלאומית של יהודים נגד ספרד. ב-1949 ישראל הצביעה נגד הסרת הסנקציות על ספרד בעצרת הכללית של האומות המאוחדות, בשל התמיכה הספרדית במדינות הציר בתקופת מלחמת העולם השנייה, והצביעה נגד צירוף ספרד לאו"ם ב-1950. ב-1964 ביקרה משלחת כלכלית ישראלית בספרד. ב-1965 נחתם הסכם ספנות בין ישראל לספרד, להסדרת השימוש של אניות ישראליות בנמלי ספרד. ב-1966 ביקר שר החקלאות חיים גבתי בספרד בהזמנת שר החקלאות הספרדי, שעורר תקווה ליצירת קשרים עם ספרד.
בשלהי ימי המדינה הספרדית החלה התחממות ביחסים בין המדינות. ב-1972 הכחישה ממשלת ספרד טענות בדבר פתיחת קונסוליה ישראלית בברצלונה. למרות העדר היחסים, ממשלת פרנקו סייעה להגירה יהודית ממרוקו בשנות השישים וכן, במהלך מלחמת ששת הימים, הנפיקה רישיונות מעבר ליהודי מצרים שאפשרו להם לצאת ממצרים. הדיאלקטיקה הפרו-ערבית של ממשל פרנקו יצרו עמדה קבועה אשר היה קשה לגבור עליה, גם לאחר המעבר לדמוקרטיה. ממשלת ספרד הראשונה לאחר מותו של פרנקו, בראשות אדולפו סוארס, הכריזה כי היא לא תכיר בישראל, אלא אם כן תיסוג מהשטחים הכבושים ותאפשר יצירת מדינה פלסטינית.
ראש ממשלת ספרד לאופולדו קאלבו סוטלו (Leopoldo Calvo-Sotelo) הביע לאחר כניסתו לתפקיד ב-1982 רצון לכונן יחסים דיפלומטיים עם ישראל, אך שר החוץ בממשלתו, חוסה פדרו פרס-יורקה, התנגד בטענה שישראל אחראית לטבח סברה ושתילה ובשל חשש מחרם נפט על ידי מדינות ערב. עם זאת, צעדים קטנים הביאו אל ההתקרבות בין המדינות, כולל קשר לא רשמי שנוהל על ידי שמואל הדס, הנציג הישראלי של ארגון התיירות העולמי של האומות המאוחדות אשר היה ממוקם במדריד. הדס, חבר מפלגת העבודה, היה אחראי להקמתה של עמותת "חברים של ישראל" הספרדית וקבוצת דיאלוג שכללה מספר חברי מפלגת העובדים הסוציאליסטית הספרדית בפרלמנט, כמו אנריקה מוחיקה וכמו כן גם מספר חברים ממפלגת האיחוד של המרכז הדמוקרטי.
במטרה לכונן יחסים דיפלומטיים מלאים עם ישראל, ראש הממשלה פליפה גונסאלס שלח ב-25 באפריל 1985 מכתב אישי למזכיר הכללי של הליגה הערבית, א-שאד'לי אל-קליבי, שבו הודיע לו על התוכניות של ספרד. בעקבות מבצע רגל עץ גינתה הממשלה הספרדית בתקיפות את המתקפה, והודיעה שהיא משהה את תהליך ההכרה. שיחות נוספות עם השגרירים ממדינות ערב במדריד התקיימו בינואר בשנה שלאחר מכן, שם נמסר להם על התוכניות הקרובות של ספרד.
ספרד הכירה בישראל ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-17 בינואר 1986. שמואל הדס מונה לשגריר ישראל במדריד, ופדרו לופז בנגואה מונה לשגריר ספרד בישראל. בתגובה ליצירת הקשרים עם ישראל החזירו איראן וכווית את שגריריהן מספרד, ושלושה מאנשי שגרירות ספרד בבירות נחטפו על ידי אסלאמיסטים. זמן קצר לאחר פתיחת שגרירות ישראל בספרד נפתחה נציגות של אש"ף במדריד "כעדות למדיניות המסורתית של ספרד לידידות עם העם הפלסטיני וככלי להשגת פתרון בר קיימא לסכסוך הערבי-ישראלי".
בנוסף לכך ששתי המדינות חברות באו"ם שתיהן גם חברות באיחוד מדינות הים התיכון. שתי המדינות מעורבות גם בתוכניות והסכמים שונים דרך האיחוד האירופי, אשר בו ספרד חברה. יחסי האיחוד האירופי–ישראל משפיעים על היחסים בין שתי המדינות.
מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל נספחות כלכלית בספרד במטרה לקדם את יחסי הסחר בין המדינות. הנספחות מציעה מגוון שירותים לחברות, כמו סמינרים, משלחות, תערוכות ותמיכה ביצוא באמצעות מחקר קודם ליצוא. בנוסף, הנספחות מייצרת מפגשים עבור חברות ספרדיות עם הקהילה העסקית הישראלית. הנספחת הכלכלית במדריד היא נועה היינמן.
בחודש אוקטובר 2011, יורש העצר הספרדי פליפה ואשתו הנסיכה לטיסיה, הגיעו לישראל לביקור בן יומיים כדי לחגוג את יום השנה ה-25 לכינון היחסים הדיפלומטיים וכדי להיפגש עם מדענים מקומיים. בספטמבר 2016, בתור מלך ספרד, הגיע פליפה שוב לישראל והשתתף בהלוויית שמעון פרס. באוגוסט 2014, על רקע מבצע צוק איתן, השעתה ספרד מכירת נשק לישראל. ב-2013 עמד היקף הייצוא הביטחוני הספרדי לישראל על 5 מיליון אירו.
ב-28 בינואר 2015, במהלך חילופי אש בין ישראל לחזבאללה בגבול ישראל-לבנון, חייל יוניפי"ל ספרדי נהרג בשוגג מאש צה"ל. מועצת הביטחון של האו"ם מינתה ועדה שתחקור את נסיבות הירי ובדיון מיוחד של המועצה האשים שגריר ספרד באו"ם רומאן אויארסון מרצ'סי (ספ') את ישראל באחריות למות החייל, ואמר כי "האירוע התרחש בעקבות ההסלמה האלימה בה החלה ישראל".
באוגוסט 2018, שר החוץ הספרדי ז'וזפ בורל אמר כי הוא שוקל הכרה במדינה פלסטינית, אם ספרד לא תצליח לקדם הכרה כלל - אירופית. במרץ 2019, ספרד הייתה המדינה האירופית היחידה שהצביעה בעד חקירת פעולות ישראל ברצועת עזה בעקבות מבצע חגורה שחורה.