stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנץ סצ'י (מחזאי)

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1861 פשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  17 במאי 1941 (בגיל 80) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Schönberg Ferenc 
 מדינה:  הונגריה 
 
פרנץ סצ'י (במקור שנברג - Schönberg‏; בהונגרית: Szécsi Ferenc; פשט, 16 במאי 1861 – בודפשט, 17 במאי 1941) היה עיתונאי, עורך דין, יהודי-הונגרי מנהל ודרמטורג של תיאטרון הקומדיה של בודפשט, חבר באגודת פטפי.
ביוגרפיה

פרנץ סצ' נולד בפשט במשפחה יהודית כבנם של ארמין שנברג עורך דין (1830–1891) ושל טרז טאפלר (1839–1903). הוא סיים את לימודיו בתיכון בפשט, משפטים למד באותו מקום ובחלקו באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1886 קיבל הסמכה כעורך דין, דוקטור למשפטים ופתח משרד עורכי דין בבודפשט. בינתיים שינה את שם משפחתו לסיצ'י. הוא תר את מערב אירופה וגם חלקים במזרח התיכון. הוא כתב מאמרים על מסעו ב"עיתון של פשט" (Pesti Hírlap) (בשנות ה-80 של המאה ה-19 לעיתים קרובות תחת שם בדוי פרנציסקוס), וכן כתב הומורסקות וטורים גם בכמה עיתונים אחרים.
הוא היה בעל המניות הגדול ביותר בחברת המניות שהוקמה בשנת 1894 להקמת תיאטרון הקומדיה של בודפשט, וכך הפך לחבר בחברת הניהול של תיאטרון הקומדיה, בהנהלה בת ארבעה חברים שהוקמה להפעלת התיאטרון. משנת 1896 עד סוף 1900, שימש כמנהל והמחזאי של התיאטרון. בשנת 1905 מונה לנוטריון ציבורי בעיר הטוון, בשנת 1916 הועבר לעיר פשטסנטרז'בט. בשנת 1907 נבחר כחבר באגוד הספרותית פטפי.
הוא החל את הקריירה שלו כעיתונאי בכתב העת ההיתולי של אדולף אגאי בורשסם ינקו, והיה עובד קבוע של כתב העת במשך שנים רבות. סצ'י יצר את אחת הדמויות הפופולריות של העיתון, "Bukovay Absentius". יותר משלוש מאות מאמרי וטורים הומוריסטיים שלו הופיעו בעיתונים מקומיים, ובמידה פחותה, גם בחו"ל. הוא ייצר רעיונות מצחיקים ואפוריזמים שכמה מהם הפכו לציטוטים נפוצים.
כמחזאי התחיל במחזה של מערכה אחת בשם "אחרי הנשף" (Bál után), שהועלה בשנת 1889 בתיאטרון הלאומי של בודפשט. הוא עיבד כמה יצירות זרות ותרגם אותן להונגרית. כמה ממחזותיו הוצגו גם בחו"ל (גרמניה, אנגליה, רוסיה, ארצות הברית)
הוא מת ביום מיד לאחר יום הולדתו ה-80.
משפחתו

אשתו הייתה אדריאן דויטש, בתם של בעל הקרקעות לאיוש דויטש ושל ארנקה צ'ילאג, איתה התחתן ב-7 במרץ 1893 בבודפשט.
ילדיהם:
ארמין אנדראש סצ'י (1893–1929) הוא פקיד. אשתו הייתה אירן דמק.
גאבור פרנץ סצ'י (1895–1971) היה מהנדס. אשתו ד"ר מרטה לקטוש הייתה רופאה.
אטלקה סצ'י (1897–?)
אחיו, אילש סצ'י (1866–1939) שהייה תעשיין ובעל קרקעות היה גיסו של השחקנית היהודייה-הונגרייה אירן ורשאני (מקודם: מאלווין וולנר)
כתביו

אחרי הנשף. מוֹנוֹלוֹג. בודפשט, 1889. (הוצג בתיאטרון הלאומי ב-2 באוקטובר 1889)
מסיבת רווקים. בודפשט, 1892. (38 מונולוגים. הוצג בתיאטרון הלאומי ב-9 באוקטובר 1891)
הרפתקאה. דרמה בשני חלקים. בודפשט, 1897. (יחד עם אמיל מקאי (מקודם: פישר) הועלה בתיאטרון העם ב-7 בינואר 1897)
אהבת אמן. סְצֵינָה. בודפשט, 1906.
רוגע. אוסף יצירות נבחרות מאת פרנץ סיצ'י. שלושה כרכים. בודפשט ודיומה, 1912.
כתביו > מחזותיו הנוספים

שרה וברנאט, פארודיה במערכה אחת (עם ויקטור ראקושי; תיאטרון העם, 18 בדצמבר 1888)
בובה, פארסה בשלוש מערכות (התיאטרון הלאומי, 1893)
יחי התעשיין הזעיר, פארסה מאת קרלווייס ב-4 מערכות, תרגום (תיאטרון הקומדיה, 21 ביולי 1896)
מסע אל האלמנוּת, קומדיה ב-3 מערכות (התיאטרון הלאומי, 26 במרץ 1904). הוצג בפראג, וינה ובכמה ערים גרמניות)
שטן התיאטרון, קומדיה ב-3 מערכות (תיאטרון קומדיה, 3 במרץ 1905)
לקריאה נוספת

Pintér Jenő A magyar irodalom története: tudományos rendszerezés Budapest, 1930–1941; 8. kötet: Regény és Színmű / A színműirodalom c. alfejezet (Arcanum Kiadó)
Székely György, ed. (1990). Magyar Színháztörténet. Budapest: Akadémiai Kiadó.
Szalay Károly (1977). Humor és szatíra Mikszáth korában. Budapest: Magvető Könyvkiadó. p. 528. ISBN 963-270-646-3.
Rokolya Gábor (1990). A polgári közjegyzőség emlékezete 1875–1949. Budapest: Akadémiai Kiadó.
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 80558/1893. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1893. év 12. oldal 24. sor
↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 379/1861. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 158/1941. folyószáma alatt".
↑  Schönberg Ármin gyászjelentése (1891. január 23.) Pesti Hírlap, 13. évfolyam, 23. szám, 8. oldal
↑  "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 139/1893. folyószáma alatt".
↑  "Szécsi Ármin és Dömök Irén házasságkötési bejegyzése a pesterzsébeti polgári házassági akv. 291/1926. folyószáma alatt".
↑  "Szécsi Gábor halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 394/1971. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-03-19.
↑  "Szécsi Gábor és Lakatos Márta házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 122/1927. folyószáma alatt".
↑  "Kleine Theaterplauderein". Wiener Hausfrauen-Zeitung (בגרמנית). 1906-03-09.
פסגת סלאטינה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס אימאון 
 קואורדינטות:  62°58′08″S 62°29′30″W﻿ / ﻿62.968888888889°S 62.491666666667°W﻿ / -62.968888888889; -62.491666666667
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת סלאטינה(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת סלאטינה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת סלאטינה(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת סלאטינה
 
מפת האי סמית'. פסגת סלטינה מצויה בפינה השמאלית התחתונה של הרביע הראשון מימין, בשורה העליונה של רביעי המפה.
פסגת סלאטינה או פסגת סלטינה (באנגלית: Slatina Peak; בבולגרית: връх Слатина) היא פסגה ברכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,750 מטרים מעל פני הים.
אוכף ורשץ מקשר בין פסגת סלאטינה לפסגת אנטים.
הפסגה ממוקמת 2 קילומטרים צפונית-מזרחית לפסגת אנטים; 4.09 קילומטרים דרומית - מזרחית לנקודת וילאגרה; ו-1.86 קילומטרים מזרחית מפסגת דרינוב;
הפסגה משקיפה מעל חלקו העליון של קרחון צ'ופרנה שמצפון-מערב לפסגת סלאטינה; ומעל קרחון קריוודול שמדרום מערב, ומדרום לפסגת סלאטינה.
היסטוריה > מיפוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שם היישובים הבולגריים בשם "סלאטינה" שבחבלי הארץ: מונטנה, לובץ ', פלובדיב, סיליסטרה וסופיה, שבבולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי(בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
↑  לפי הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR פסגת סלאטטנה ממוקמת 1.9 קילומטרים מזרחית מפסגת דרינוב
↑  ב-גאזט האנטארטי המשווה SCAR נרשם בטעות כי המיפוי בוצע בשנת 2008.
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
הצד הדרום מזרחי של האי סמית', מבט ממצר אוסמר
קבוצת ארמיות

סימון נאט"ו לקבוצת ארמיות
קבוצת ארמיות היא היחידה צבאית הגדולה ביותר שקיימת רק בצבאות גדולים. קבוצת ארמיות מוקמת בדרך כלל רק בעימותים גדולים דוגמת מלחמת העולם השנייה. קבוצת ארמיות היא יחידה הכפופה ישירות למטה הכללי של הצבא או למפקדת הזירה. המונח הסובייטי לקבוצת ארמיות הוא חזית.
לרוב, קבוצת ארמיות מורכבת משתיים או שלוש ארמיות וכוללת בין 400,000 ל־1,500,000 חיילים. קבוצת ארמיות היא למעשה צבא עצמאי לכל דבר ובעלת יכולת פעולה עצמאית לחלוטין.
דרגתו של מפקד קבוצת ארמיות היא גנרל או פילדמרשל, תלוי בצבא המדינה.
| יחידות צבאיות |
| --- | --- | --- |
| העת העתיקה | פלנקס • דקוריה • טורמה • מאניפולוס • קנטוריה • קוהורטה • לגיון • מורה |  |
| העת החדשה | חוליה • כיתה • צוות • מחלקה • פלוגה • גדוד • רגימנט • חטיבה (בריגדה) • אוגדה (דיוויזיה) • גיס (קורפוס) • ארמייה • קבוצת ארמיות • זירה • מטה כללי |  |
| יחידות בחיל הים וחיל האוויר | פלגה • שייטת • מספן • טייסת • כנף • בח"א • להק |  |
| יחידות בצה"ל | חטיבה מרחבית • אוגדה מרחבית • פיקוד מרחבי • המטה הכללי של צה"ל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4314743-4 
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרסטוסוכוס

| פרסטוסוכוס |
| --- | --- |
  למעלה, שלד משוחזר למטה, איור של פרסטוסוכוס
תקופה
טריאס תיכון 242–235 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
קבוצה:: ארכוזאוריה
משפחה:: Prestosuchidae
סוג:: פרסטוסוכוס
שם מדעי
 Prestosuchus ‏הינה, 1938

מודל של פרסטוסוכוס
פרסטוסוכוס (שם מדעי: Prestosuchus) הוא סוג של זוחל גדול נכחד מקבוצת ארכוזאוריה שהיה קרוב רחוק של התנינאים הקיימים. יצור זה היה קרובו של הפוסטוסוכוס שחי מאוחר יותר. מאובני היצור נמצאו בחפירות בברזיל, והוא חי לפני 235–242 מיליון שנה באמצע תור הטריאס שבעידן המזוזואיקון. הוא קרוי על שם עיר הולדת הפלאונטולוג וינסנט פרסטס דה אלמיידה, פרסטס (Prestes).
מאפיינים

יצור זה היה דומה במראהו לתנין, אך היה יכול לנוע על היבשה מהר יותר. ממדיו הוערכו באורך 5 מטר, אך מחקרים עדכניים מעריכים שעלה על 7 מטר, דבר ההופך אותו לאחד מהגדולים שבזוחלי תקופתו ומהגדולים שבארכוזאורים שאינם דינוזאורים. היו לו עצמות ירכיים שחסרים לתנינים המודרניים, ואיתם אולי הוא היה יכול להזדקף לזמן מה ולנוע מהר. בצורתו הוא מזכיר מאוד את קרובו הפופוזאורוס, אך היה גדול בהרבה.
ראו גם

בטרכוטומוס
צ'ארלס אדמס

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1912 וסטפילד, ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 פטירה:  29 בספטמבר 1988 (בגיל 76) St. Clare's Hospital, ארצות הברית 
 שם לידה:  Charles Samuel Addams 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנסילבניה (1931)  Grand Central School of Art (1932)  אוניברסיטת קולגייט (1930)  Westfield High School 
 תקופת הפעילות:  1930–1988 (כ־58 שנים) 
 תחום יצירה:  צייר קומיקס 
 יצירות ידועות:  משפחת אדמס 
 פרסים והוקרה:  פרס אדגר (1961)  היכל התהילה של ויל אייזנר (2018)  פרס הוגו לעבודה הקשורה הטובה ביותר (1992) 
 בן או בת זוג:  ג'ין דיי (1942–1950) 
 charlesaddams.com
 
צ'ארלס סמואל אדמס (בגרמנית: Charles Samuel Addams 7 בינואר 1912 - 29 בספטמבר 1988) היה קריקטוריסט אמריקאי הידוע בזכות דמויותיו ההומוריסטיות והאפלות. יצירתו המפורסמת ביותר היא משפחת אדמס. עבודותיו פורסמו בעיקר במגזין "הניו יורקר" והפכו לפופולריות ברחבי העולם דרך מגוון עיבודים.
ראשית חייו

צ'ארלס אדמס נולד ב-7 בינואר 1912 בעיר וסטפילד, ניו ג'רזי. הוא היה בנם היחיד של גרייס מ. ספיר וצ'ארלס ה. אדמס, סוחר פסנתרים. אדמס היה ילד מחויך ואהוב על חבריו ובני משפחתו. הוא גילה עניין באמנות מגיל צעיר, ונהג לצייר דמויות אפלות בסגנון הייחודי לו כבר בילדותו. את לימודיו האקדמיים החל באוניברסיטת קולגייט, ולאחר מכן למד באוניברסיטת פנסילבניה ובבית הספר לאמנות גרנד סנטרל בניו יורק
קריירה

בשנת 1932, אדמס מכר את הסקיצה הראשונה שלו למגזין "הניו יורקר", ולאחר מכן הפך לאחד הקריקטוריסטים הבולטים במגזין. הקריקטורות שלו, שהצטיינו בהומור שחור ומקברי, זכו להצלחה רבה. דמויות משפחת אדמס, שנוצרו במקור כקריקטורות בלתי קשורות, הפכו לסמל תרבותי והיו לבסיס לסדרת טלוויזיה פופולרית בשנת 1964.
במהלך מלחמת העולם השנייה שירת אדמס במרכז הצילום של חיל האותות בניו יורק, שם עשה סרטי אימון מונפשים עבור צבא ארצות הברית.
הוא צייר יותר מ-1,300 קריקטורות במהלך חייו. מעבר לדפי הניו יורקר, הקריקטורות שלו הופיעו ב- Colier's ו- TV Guide, וכן בספרים, לוחות שנה וסחורה אחרת.
הוא נכנס להיכל התהילה של ניו ג'רזי בשנת 2020.
חייו אישיים

אדמס היה ידוע בחייו האישיים הסוערים ובמערכות יחסים רבות. הוא נישא שלוש פעמים, וידוע בכך שלא רצה ילדים. אשתו הראשונה, ברברה דאי, התגרשה ממנו לאחר שמונה שנים בשל חוסר רצונו להיות אב. למרות חייו האישיים המורכבים, הוא המשיך ליצור ולהשפיע על תרבות הפופ האמריקאית. הוא מת ב-29 בספטמבר 1988, בגיל 76, בבית החולים ובמרכז הבריאות של סנט קלייר בעיר ניו יורק, לאחר שלקה בהתקף לב.
הערות שוליים

↑  "Macabre Cartoonist Charles Addams Dies". Los Angeles Times. 30 בספטמבר 1988. אורכב מ-המקור ב-2015-09-14. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Maslin, Janet (26 באוקטובר 2006). "In Search of the Dark Muse of a Master of the Macabre". The New York Times. p. E9. נבדק ב-26 באוקטובר 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Light Heart, Dark Humor: The Man Behind The Addams Family, Mental Floss, ‏2011-03-10 (באנגלית אמריקאית)
1 2  MacCloskey, Ron. "Charles Addams". WestfieldNJ.com. ארכיון מ-19 בספטמבר 2008. נבדק ב-26 באוקטובר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "David Levy; Producer Created Addams Family" (אורכב 02.10.2016 בארכיון Wayback Machine), Los Angeles Times, January 31, 2000
↑  Kratz, Jessie (26 באוקטובר 2022). "Private Charles Samuel Addams: Creator of the Addams Family". Pieces of History. U.S. National Archives. נבדק ב-17 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kadosh, Matt (7 באוגוסט 2020). "Westfield's Dr. Virginia Apgar, Charles Addams Make NJ Hall of Fame". TAPinto. נבדק ב-7 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pace, Eric (30 בספטמבר 1988). "Charles Addams Dead at 76; Found Humor in the Macabre". The New York Times. נבדק ב-11 באוקטובר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257454805171  PLWABN: 9810596350505606  BIBSYS: 98018661  BNE: XX1192054  BnF: cb121826890 (data)  CiNii: DA05052770  GND: 118646966  ISNI: 0000 0001 1455 2058  LCCN: n50046344  LNB: 000068890  NDL: 00974479  NKC: xx0066171  NTA: 071365311  RKD: 482388  SNAC: w65b09h8  SUDOC: 067059023  Trove: 784887  ULAN: 500074368  VIAF: 111507481   WorldCat (עם VIAF): 111507481 
אולם האמנויות היפות של צ'ארלס אדמס, אוניברסיטת פנסילבניה
צ'ארלס אוגוסטוס האוול

| --- | --- |

 לידה:  10 במרץ 1840 פורטו, פורטוגל 
 פטירה:  21 באפריל 1890 (בגיל 50) צ'לסי, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 זרם באמנות:  האחווה הפרה-רפאליטית 
 
צ'ארלס אוגוסטוס האוול (באנגלית: Charles Augustus Howell‏; 10 במרץ 1840 - 21 באפריל 1890) היה סוחר אמנות, אשר ידוע בעיקר בשל שכנע את הצייר דנטה גבריאל רוזטי לחשוף את השירים שקבר עם אשתו אליזבת סידל. המוניטין שלו כסחטן היווה השראה לסיפור על שרלוק הולמס של ארתור קונאן דויל "הרפתקאתו של צ'ארלס אוגוסטוס מילברטון".
ביוגרפיה

האוול נולד בפורטו, פורטוגל לאב אנגלי, אלפרד ויליאם הרווי האוול, ולאם פורטוגזית. הוא טען שהמוצא הפורטוגלי שלו הוא אריסטוקרטי משפחתי שעבר בירושה. הוא עבר לבריטניה בצעירותו, לאחר שנתפס כרמאי בקלפים.
ב-1858, האוול עזב את בריטניה זמן קצר לפני שחברו פליס אורסיני ניסה להתנקש בחיי נפוליאון השלישי, מה שהוביל לשמועות שהאוול היה מעורב בעלילה. הוא חזר ב-1864.
האוול היה החבר והסוכן העסקי של רוזטי ושל ג'ון ראסקין. ראסקין העסיק אותו כמזכיר בין 1865 ל-1868. ראסקין סמך על האוול ב"עניינים הדורשים טיפול עדין ושיקול דעת נבון". זה היה בדרך כלל כדי לנהל את תרומות הצדקה הדיסקרטיות של ראסקין. אבל האוול ביקש להשיג שליטה מלאה על הכספים של ראסקין. בסופו של דבר ראסקין ניתק את הקשר שלו עם האוול.
לדברי אחיו של רוזטי, ויליאם מייקל רוזטי, האוול היה איש מכירות מיומן. יכולתו לנצל את "התחביבים והחולשות" של אנשים הבטיחה לרוזטי הזמנות עבודה. האוול ארגן את פתיחת הקבר של אשתו של דנטה גבריאל רוזטי - אליזבת סידל, כדי להוציא את השירים שנשארו בארון הקבורה שלה בשנת 1869. הוא היה מסוגל לעשות זאת מכיוון שהכיר את שר הפנים שהעניק רשות לכך.
האוול הפך גם ליועץ עסקי של אלג'רנון צ׳ארלס סווינבורן. כמה מכתבים מגונים שכתב סווינבורן להאוול נרכשו על ידי המו״ל ג'ורג' רדוויי, שהשתמש בהם כדי לסחוט את סווינבורן כדי לוותר על זכויות היוצרים של אחד משיריו. סווינבורן האשים את האוול, ואחרי מותו כתב שהוא מקווה שהוא סובל בגיהנום.
בסוף שנות ה-80, הוא הצטרף למסדר הוורד הלבן (אנ'), חברה נאו-יעקוביסטית, יחד עם ג'יימס אבוט מקניל ויסלר.
מוות

האוול מת בשנת 1890 בנסיבות מוזרות. הוא נמצא בצ'לסי כשגרונו משוסף, עם מטבע בפיו. הדיווחים אינם עקביים לגבי האם הוא נמצא כבר מת או מת בבית החולים שאליו נלקח. המבוכה של החקירה המשטרתית נמנעה כאשר נקבע כי מותו נבע מדלקת ריאות, וגרונו המשוסף נגרם מניתוח לאחר המוות. בביתו נמצאו מכתבים רבים, מתוייקים בקפידה, מאנשים בעלי מעמד גבוה, מה שהוביל לספקולציות רבות.
תדמית

נסיבות מותו של האוול והשמועות הרבות על חוסר יושרו ועסקאותיו האפילות הביאו להאשמה כי השתמש במכתבים שברשותו כדי לסחוט אנשים חשובים. מקורביו בעולם האמנות היו חלוקים. אדוארד ברן-ג'ונס תיאר את האוול כבוגדני, חסר מצפון. אלגרנון צ'ארלס סווינבורן אמר שהוא "האדם העלוב והמגעיל שנתקלתי בו". אמנים אחרים היו נדיבים יותר. פורד מדוקס בראון אמר שאף שהוא "אחד השקרנים הגדולים ביותר שקיימים" הוא בעצם "טוב לב".
פרשנים של המאה ה-20 על האחווה הפרה-רפאליטית טענו שבשנותיו האחרונות האוול השתמש במכתבים כדי לסחוט חברים לשעבר. עם זאת, הביוגרפית שלו, הלן רוזטי אנג'לי, לא מצאה שום דבר שיתמוך בהאשמות בסחיטה, שאולי עלו מפרשנות של התקרית שבה היה מעורב ג'ורג' רדוויי.
הוא ניהל מערכת יחסים עם רוזה פרנסס קורדר.
הערות שוליים

↑  Basbenes, Nicholas A. A Gentle Madness: Bibliophiles, Bibliomanes, and the Eternal Passion for Books, p.15-16."
↑  Samuel C. Chew, Swinburne, Little, Brown, and Company, Boston: 1929, p.67.
↑  Mike Hepworth, Blackmail: publicity and secrecy in everyday life, Taylor & Francis, 1975, p.55.
↑  Nicholas Freeman, Drama, Disaster and Disgrace in Late Victorian Britain: Edinburgh University Press, 2011, p.208
↑  Helen Rossetti Angeli, Dante Gabriel Rossetti: His Friends and Enemies, p11
↑  Helen Rossetti Angeli, Pre-Raphaelite twilight, the story of Charles Augustus Howell, Richards Press, 1954.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007361803805171  ISNI: 0000 0000 4645 0200  LCCN: no2006078027  RKD: 285736  SNAC: w68d38s6  VIAF: 41450568   WorldCat (עם VIAF): 41450568 
דנטה רוזטי, דיוקן של צ׳ארלס האוול, 1870
פסגת סנט. ניקולס

| --- | --- |

הר אוליב (משמאל) ופסגת סנט ניקולס (מימין)
 מידע כללי
 גובה:  2,938 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  אלברטה, קנדהקנדה
 רכס הרים:  הרי ואפוטיק, רכסי פארק 
 קואורדינטות:  51°37′40″N 116°30′09″W﻿ / ﻿51.627777777778°N 116.5025°W﻿ / 51.627777777778; -116.5025
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי פסגת סנט. ניקולס(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי פסגת סנט. ניקולס(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתפסגת סנט. ניקולס(למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתפסגת סנט. ניקולס
 
פסגת סנט ניקולס או פסגת סנט ניקולאס (באנגלית: St. Nicholas Peak; מילולית: פסגת ניקולאוס הקדוש) היא פסגה בהרי הרוקי הקנדיים, על קו פרשת המים של אמריקה, על הגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
הפסגה ממוקמת על הגבול בין הפארק הלאומי באנף והפארק הלאומי יוהו.
גובהה של הפסגה 2,945 מטרים מעל פני הים.
להר צורת חרוט ומורדותיו תלולים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1916, על ידי ארתור או. וילר (ׂArthur O. Wheeler), שאמר שההר דומה לסנטה קלאוס (ניקולאוס הקדוש) בשל צורתו החרוטית (הדומה לכובע שעל פי המסורת הנוצרית לובש סנטה קלאוס).
היסטוריה > טיפוס על ההר

הראשונים שטיפסו לפסגת ההר היו: ג'י. מונרו ת'ורינגטון (J. Monroe Thorington), ו-פ. קאופמן (P. Kaufmann), בשנת 1930.
לקריאה נוספת

• Dave Birrell, , P 51
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע היסטורי וגאוגרפי
↑  לפי מקור אחר ומקור נוסף גובהו של ההר 2,970 מטרים מעל פני הים
↑  מקור שמו של ההר
פסגת סלאבייקוב

| --- | --- |

פסגת סלאבייקוב (במרכז), ופסגת פוסטר מימין
 מידע כללי
 גובה:  1,760 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס אימאון 
 קואורדינטות:  63°00′36″S 62°34′28″W﻿ / ﻿63.01°S 62.574444444444°W﻿ / -63.01; -62.574444444444
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת סלאבייקוב(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהפסגת סלאבייקוב(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת סלאבייקוב(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת סלאבייקוב
 
פסגת סלאבייקוב (באנגלית: Slaveykov Peak; בבולגרית:  Славейков Връх) היא פסגה חדה ותלולה, ברכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים שבסמוך לאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,760 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת שני קילומטרים דרומית-מערבית לפסגת הר פוסטר - אליה פסגת סלאבייקוב מקושרת באוכף זאבט; 1.12 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לפסגת נאופיט; 2.4 קילומטרים מזרחית מנקודת לאקאטניק; ו-3.45 קילומטרים צפון-מערבית מנקודת איוואן אסן.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון ארמירה שמדרום-מזרח לה, ומעל קרחון ביסטרה, שמצפון לה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שם המשורר והפובליציסט הבולגרי פטקו סלאבייקוב.
השם אומץ רשמית ב-15 בדצמבר 2006.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)