stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ייסון סיגל
הערות שוליים

↑  ג'ייסון סיגל באתר EthnicCelebs
↑  Matthew Barnard, NOMINATIONS ANNOUNCED FOR 82nd ANNUAL GOLDEN GLOBES®, Golden Globes, ‏2024-12-09 (באנגלית אמריקאית)
| איך פגשתי את אמא |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | קרטר בייס • קרייג תומאס |  |
| שחקנים | ג'וש רדנור • ג'ייסון סיגל • קובי סמולדרס • ניל פטריק האריס • אליסון הניגן • כריסטין מיליאוטי • בוב סאגט |  |
| דמויות | טד מוסבי • מרשל אריקסון • רובין שרבטסקי • ברני סטינסון • לילי אולדרין • טרייסי מקונל |  |
| עונות | עונה 1 • עונה 2 • עונה 3 • עונה 4 • עונה 5 • עונה 6 • עונה 7 • עונה 8 • עונה 9 |  |
| ראו גם | תקרית האננס • לעולמים • איך פגשתי את אבא • אפקט המעודדת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810594669105606  BIBSYS: 9047330  BNE: XX4777833  BnF: cb159384242 (data)  GND: 140568085  ISNI: 0000 0001 1778 986X  LCCN: no00077390  MusicBrainz: 3bc62696-429f-478a-96d3-e85d3e3cb43e  NKC: xx0085805  NTA: 315880945  SUDOC: 12603916X  VIAF: 107250232   WorldCat (עם VIAF): 107250232
Unfaithful

"Unfaithful" (בעברית: לא נאמנה) היא בלדת פופ ו-R&B בביצועה של הזמרת הברבדית ריהאנה, שנכתבה והופקה על ידי ני-יו ומיקל אריקסון בהשראת להקת הרוק האמריקאית אוונסנס. השיר יצא כסינגל השני מתוך האלבום ב-2 במאי 2006. במקור שם השיר היה אמור להיקרא "Murderer" (רוצחת) אך הוחלט לשנות את שמו כדי לא לגרום לרושם אלים. מבחינה לירית השיר מדבר על אישה שבוגדת בבן זוגה ומתחרטת על כך.
השיר קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים ששיבחו את קולה של ריהאנה בשיר אך מתחו ביקורת על המילים. השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע לעשירייה הפותחת ב-19 מדינות שונות בין היתר גם בבריטניה וארצות הברית. בארצות הברית השיר הצליח להגיע למעמד פלטינה. הקליפ לשיר פורסם בחודש יציאת השיר ובוים על ידי אנתוני מנדלר. הקליפ מציג את ריהאנה לכודה במשולש אהבה כאשר היא מתאמצת לבחור בין בן זוגה למאהב שלה ומצטערת על כך שהיא נאלצת לבגוד בו. על מנת לקדם את השיר ריהאנה הופיעה איתו בטקס MOBO Awards ובפרסי המוזיקה העולמית ובנוסף גם בארבעת סיבובי ההופעות הראשונים שלה.
פיתוח ושחרור

בזמן שהקליטה את אלבומה הראשון פגשה ריהאנה את הזמר ני-יו אבל הם לא יכלו לשתף פעולה ביחד אף על פי שריאהנה רצתה לשתף איתו פעולה אחרי ששמעה את השיר Let Me Love You של הזמר מריו אותו ני-יו כתב. כאשר ההקלטות לאלבומה השני החלו היא שקלה לעבוד איתו. בסופו של דבר השניים החלו לעבוד ביחד והוא עבד איתה על השיר הזה וביחד עם צמד המפיקים "StarGate" הם כתבו והפיקו את השיר ואילו דבי מונזי שימשה כעוזרת הפקה ופיל טאן ומקבה רידיק סיפקו את ייצור הקול, השיר הוקלט באולפנים שונים בניו יורק ולאס וגאס. ריהאנה אמרה כי השיר היה משהו חדש עבורה בגלל שהיו היה בלדה.
השיר שוחרר ב-2 במאי 2006 ובקנדה השיר שוחרר ב-20 ביוני 2006 להורדה דיגיטלית לתחנות הרדיו העכשוויות בארצות הברית ב-29 ביוני 2006. בנוסף השיר שוחרר לרדיו אך בגרסה שונה שבה המילה "gun" (אקדח) מצונזרת בשיר. ב-17 ביולי 2006 שוחררו שבעה רמיקסים שונים של השיר ל-iTunes של מדינות שונות וביניהם צרפת, גרמניה, איטליה וארצות הברית. ב-25 ביולי 2006 השיר שוחרר בבריטניה כעותק פיזי שבנוסף לשיר עצמו ישנה גם גרסה אינסטרומנטלית שלו, גרסת מיקס רדיו והקליפ של השיר. באוגוסט אותה שנה גרסה זו שוחררה גם בגרמניה וצרפת.
הרכב מוזיקלי

השיר הוא שיר פופ ו-R&B שאורכו 3:46 דקות. במקור השיר היה אמור להיות שיר בעל אופי עצוב ואפל יותר בהשראת להקת הרוק האמריקאית אוונסנס ושמו היה אמור להיות "Murderer". בהתחלה השיר היה אמור להיות בליווי פסנתר וכלי הקשה בלבד אך מאוחר יותר נוספו כלי הקשה נוספים לשיר. ההרכב המוזיקלי של השיר נוהל על ידי רוב מונסי.
בהתייחסו לפיתוח של השיר בריאיון ל-Sound on Sound אחד מאנשי הצד של סטארגייט אמר: "אני מגלה שכמה שזה נשמע טבעי זזה לא היה כל כך טבעי להשתמש בצלילי מיתר, אבל העניין היה יותר על הבחירה של איך מנגן ומתכנת את המיתרים." בשיר ישנם 72 ביטים פר דקה וריהאנה שרה את השיר בסולם C כשאר קולה נע בין תווים נמוכים (F#3) לתווים גבוהים (C#5) וההפך.
על פי ברנדי ג' טקסון מ-MTV השיר הוא "בלדה מרירה" שמראה צד חדש בריהאנה. בריאיון ל-MTV הסבירה ריהאנה את המשמעות של המילה רוצחת בשיר: "אני מכנה את עצמי רוצחת בשיר הזה, כלומר, אני לוקחת את חייו של הבחור הזה על ידי זה שפגעתי בו ובגדתי בו, הוא יודע, וזה גורם לו מרגיש כל כך רע "אנחנו תמיד יוצאים מנקודת הנחה שבנים הם אלה שבוגדים אך בסוף אנחנו מגלים שבנות בוגדות גם. בראיון נוסף עבור "Newsday", היא אמרה כי: "Unfithful" שאב השראה מתוך מערכת יחסים שהיא הייתה בה בגיל 14." היא הוסיפה כי אופי היחסים אינו היה פיזי.
ביקורות והישגים

השיר קיבל ביקורות חיוביות מרוב מבקרי המוזיקה. קלפה סאנה מ"ניו יורק טיימס" תיארה את השיר כ"קינה פופולרית ומעוררת גיחוך- אך לא בלתי נעימה". קוונטין בי. האף מ-"PopMatters" כתב כי "'Unfithful' היא בלדה מכוונת היטב עם מחרוזת ניגוני פסנתר דרמטיים", אך הוא מתח ביקורת על המילים של השיר אותם כינה "מלודרמטיות באופן מוגזם וחסרות חרטה". סאל צ'ינקומאני ממגזין "Slant Magazine", אמר: "הבלדה המלודרמטית, העמוסה במחרוזות, היא, אם בכלל, הסינגל השני מתוך האלבום השני של אמנית שאפתנית כמו ריהאנה, ועם מילים כמו: אני לא רוצה להיות רוצחת/ האהבה שלנו, האמון שלו/ אני יכולה גם לקחת אקדח ולשים אותו על ראשו, גורם לה להרוויח נקודות בונוס רק בשביל שהיא תהיה פאקינג מוזרה"
סטיב ג'ונס מ-USA Today כתב כי "בעוד שהבלדות האחרות באלבום לא היו חזקות, 'Unfaithful', שבו [ריהאנה] עוסקת בהשלכות של הבגידה שלה מראה עומק". סיליה סאן מיגל, מ"וייב", שיבחה את השיר וציינה כי היא מעניקה לריהאנה "כריזמה חדשה, טווח קולי מוצק ויכולתה לעורר רגש עמוק." דן צ'רנס מ"וושינגטון פוסט" תיאר את הסינגל כ"חשבון כנה של אי-יושרה". סוקר ממגזין "בילבורד" השווה את השיר לעבודתה של ביונסה והגיע למסקנה כי השיר מגלה את ריהאנה כ"סולנית צעירה ההולכת וגדלה." בראיון על עבודתו של ני-יו מאורה מ"אידולטור" השווה את השיר ל-"Irreplaceable" וכינה את שני השירים כ"ממתקים לאוזן".
השיר דורג במקום השמיני ברשימת שירי הקיץ של 2006 מטעם בילבורד. בשנת 2011 בילבורד דירגו את השיר במקום ה-15 ברשימת "20 השירים הלהיטים הגדולים ביותר של ריהאנה" מגזין Rap-Up דירג את השיר במקום התשיעי ברשימת "10 הסינגלים הטובים ביותר של שנת 2006". בנוסף השיר זכה בפרס "שיר השנה" ו"שיר הנשמה/R&B של השנה" בטקס פרסי ברבדוס של 2007. בנוסף הוא זכה בפרס "השיר הבין לאומי של השנה" בטקס פרסי NRJ Music Awards.
הצלחה במצעדים

השיר הגיע למקום השישי בארצות הברית והפך לשיר השלישי של ריהאנה שמגיע לעשירייה הפותחת במדינה. בנוסף הוא הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס של בילבורד והפך לשיר השלישי שלה לעשות את זה. כ-3 חודשים לאחר יציאתו הוא כבר הגיע למעמד פלטינה במדינה. בקנדה השיר זכה להצלחה רבה אף יותר כאשר הגיע למקום הראשון במדינה. באוסטרליה השיר הגיע למקום השני וזכה למעמד זהב. בניו זילנד השיר הגיע למקום הרביעי.
באירופה השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע לעשירייה הפותחת ב-14 מדינות שונות ביבשת והגיע למקום השני במצעד האירופאי הכללי. בהונגריה ובשווייץ השיר הגיע למקום הראשון והגיע למעמד זהב בשווייץ. בנורווגיה השיר הגיע למקום השני שם נשאר שבועיים רצופים. גם באוסטריה השיר הגיע למקום השני ושהה במצעד 27 שבועות. גם בגרמניה ובאירלנד השיר הגיע למקום השני ובדנמרק, בלגיה (פלנדריה) וצ'כיה השיר הגיע למקום השלישי. בסלובקיה השיר הגיע למקום החמישי, למקום השישי בשוודיה, למקום השביעי בצרפת ולמקום התשיעי בהולנד. בבריטניה השיר הגיע למקום השני שם גם הגיע למעמד זהב עם מכירות של 315 אלף עותקים ומאוחר יותר הוא נכנס שוב למצעד בשנים 2010 ו-2011 למקום ה-35 וה-50 בהתאמה. סך הכל מכר השיר בעולם 4.8 מיליון עותקים.
וידאו קליפ

הקליפ לשיר בוים על ידי אנתוני מנדלר אשר מאוחר יותר ביים בין היתר קליפים נוספים של הזמרת כמו "Disturbia" ו-Russian Roulette". הקליפ נחשף לראשונה ב-MTV ב-1 במאי 2006 ומאוחר יותר שוחרר להורדה דיגיטלית ב-iTunes. הקליפ נפתח בסצנה בה נראית ריהאנה יושבת במסעדה עם בן זוגה וכאשר הוא עוזב את השולחן לזמן מה בחור שיושב בשולחן ממול שולח לה פתק, היא קוראת את הפתק אך מסתירה אותו שבן זוגה חוזר לשולחן. לאחר מכן השיר מתחיל להתנגן ונראות סצנות של ריהאנה ובן זוגה מבלים ובמקביל נראית ריהאנה נכנסת לתוך חדר שבו יש נגן המנגן בפסנתר ומאוחר יותר מתגלה שזה הוא המאהב שלה. בהמשך נראות סצנות נוספות שלהם נפגשים ובסתר ואף מתנשקים בסצנת הפסנתר. בסוף הקליפ נראית ריהאנה שהיא מחבקת את בן זוגה האמיתי כשאר דמעות זולגות מעיניה. הקליפ שאב השראה מהסרט בוגדת משנת 2002.
הופעות חיות

על מנת לקדם את השיר ריהאנה ביצעה אותו במספר הופעות חיות. ב-26 ביולי אותה שנה היא ביצעה אותו בתוכנית Total Request Live של MTV. בנוסף היא פתחה את טקס ה-MOBO Awards שהיא מבצעת את השיר ובאותה שנה ביצעה אותו גם בטקס פרסי המוזיקה העולמית. בנוסף היא גם ביצעה אותו בכל ארבעת סיבובי ההופעות הראשונים שלה בין היתר גם בסיבובי ההופעות Good Girl Gone Bad Tour ו-Loud Tour אשר שוחררו ב-DVD. בנוסף היא גם ביצעה את השיר כאשר הייתה מופע החימום בסיבוב ההופעות של קניה וסט Glow in the Dark Tour. בנוסף עם שחרור אלבומה הרביעי ריהאנה הופיעה באקדמית בריקסטון בלונדון בחסות נוקיה שם גם ביצעה את השיר. ב-11 בדצמבר 2010 הופיעה עם השיר בתוכנית אקס פקטור בבריטניה ביחד עם הזוכה של התוכנית שם גם ביצעה את השיר What's My Name?.
גרסאות כיסוי

השיר זכה לגרסת כיסוי בסרט ההודי Kadhalil Vizhunthen תחת השם "Unakkena Naan".
הזמר עומר אדם תרגם את השיר והוציא לאור את הביצוע לתירגום. בספטמבר 2022 בתוכנית הכוכב הבא הזמרת יהלום דוד ביצעה את התרגום של עומר אדם לשיר.
קרדיטים

כתיבה- ני-יו וסטארגייט
הפקה- סטארגייט
הקלטה- מייקל אריקסן, אל המברגר, מלקולם פולק, טייגר סטיילס
מיקסינג- פיל טאן
הפקה ווקאלית- מקבה רידיק
עוזרת הפקה- דבי מונסי
סידור והפקה של מחרוזות - רוב מונסי
כינורות - אן לית'רס, ריצ'רד סורטומא, סנוביה קאמינגס, אורי וודובוז, יאן מולן, ז'אן אינגרם, אייב אפלמן, קתרין ליבולסי-שטרן, מאורה ג'אני, יאנה גיוכמן, מארטי סוויט
ויולה- סו פריי, קריסטל גארנר, ג'יל יפה, מרי חמאן, ריצ'רד לוקר, ג'ין מוי, יוג'ין בריסקין
בס- ג'ון ביאל, ג'ודי שוגרמן
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 2 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 2 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 14 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 2 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 6 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 2 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 3 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 4 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 10 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 2 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 2 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 2 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 5 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 13 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 3 |  |
|  צרפת | SNEP | 7 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 1 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 6 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

| מצעדי 2006 | מיקום |
| --- | --- |
אוסטרליה: 19
אוסטריה: 16
בלגיה (פלנדריה): 21
בלגיה (ולוניה): 14
גרמניה: 14
הונגריה (רדיו): 20
אירלנד: 14
הולנד: 33
שוודיה: 86
שווייץ: 6
הממלכה המאוחדת: 23
ארצות הברית: 28
מיקומי שיא > מצעדי עשור

| מצעד מסכם של 2000–2009 | מיקום |
| --- | --- |
גרמניה: 43
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | עותקים |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | זהב | 35,000 |
| בלגיה | זהב | 25,000 |
| דנמרק | פלטינה | 15,000 |
| שוודיה | זהב | 20,000 |
| שווייץ | זהב | 15,000 |
| הממלכה המאוחדת | זהב | 400,000 |
| ארצות הברית | פלטינה x3 | 3,000,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 2 במאי 2006 | רדיו מיינסטרים וקצבי | דאף ג'אם |
| קנדה | 20 ביוני 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| אוסטרליה | 14 ביולי 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| דנמרק | 14 ביולי 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| צרפת | 14 ביולי 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| איטליה | 14 ביולי 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| הולנד | 14 ביולי 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| ניו זילנד | 14 ביולי 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| נורווגיה | 14 ביולי 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| פורטוגל | 14 ביולי 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| ספרד | 14 ביולי 2006 | הורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
|  |  |  | דאף ג'אם |
| אוסטרליה | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| ארגנטינה | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| ברזיל | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| צ'כיה | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| פינלנד | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| צרפת | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| גרמניה | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| הונגריה | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| Italy | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| יפן | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| הולנד | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| ניו זילנד | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| נורווגיה | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| ספרד | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| שוודיה | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית | דאף ג'אם |
| ארצות הברית | 17 ביולי 2006 | רמיקסים להורדה דיגיטלית |  |
| הממלכה המאוחדת | 25 ביולי 2006 | דיסק | מרקורי |
| גרמניה | 4 באוגוסט 2006 | דיסק | יוניברסל מיוזיק גרופ |
| צרפת | 28 באוגוסט 2006 | דיסק | יוניברסל מיוזיק גרופ |
טום גודמן-היל

| --- | --- |

טום גודמן היל, 2015
 לידה:  21 במאי 1968 (בן 56) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ווריק 
 בן או בת זוג:  ג'סיקה ריין 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
טום גודמן-היל (באנגלית: Tom Goodman-Hill; נולד ב-21 במאי 1968) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

גודמן-היל נולד בשם טום היל ברובע אנפילד שבלונדון, וגדל בעיר ניוקאסל. הוא הוסמך להוראה לפני שפנה לקריירת משחק. בניוקסל שיחק בתיאטרון חובבים "People's Theatre". הוא סיים תואר BA בדרמה ואנגלית עם תעודת הוראה מאוניברסיטת ווריק, שם היה פעיל בתיאטרון הסטודנטים. במשך שנה עבד כמורה ממלא מקום בקובנטרי ואחר כך עבר ללונדון כדי לקדם את קריירת המשחק שלו.
גודמן-היל ידוע מתפקידו כשוטר בסדרה "אידיאלי" של ה-BBC בכיכובו של ג'וני וגאס. בתפקיד אורח שיחק בסדרה "ג'ונתן קריק" בפרק "Miracle in Crooked Lane", ובפרק בסדרת המתח "Murder in Mind". הוא גילם את אלפי בארון בעונה החמישית של "הנוכלים" ואת הכומר גולייתלי בפרק "החד-קרן והצרעה" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" (הפרק על אגאתה כריסטי).
היה לו תפקיד קבוע בסדרות קומיות אחדות כמו ריי בסדרה "המשרד" וב-"Broken News". כמו כן השתתף בסרט "ג'נטלמנים מובחרים".
ב-2007 הופיע גודמן-היל בפרק בסדרה "לואיס" של ITV בתפקיד ריצ'רד הלם. ב-2008 גילם את ג'ון לילבורן (אנ') בדרמה התקופתית "The Devil's Whore" של ערוץ 4 הבריטי. גודמן-היל הוא קרוב משפחה של ג'ון לילבורן ויכול לשרטט את הקשר ביניהם דרך 16 דורות. ב-2011 שיחק בתפקיד ניל האנטר בדרמה "Case Histories" בכיכובו של ג'ייסון אייזקס, ובסדרה הקומית "מרגל". ב-2013 הופיע גודמן-היל בסדרה "מר סלפרידג'" בתפקיד רוג'ר גרוב ובסדרה "The Thirteenth Tale" של ה-BBC שיחק בתפקיד ד"ר מוזלי.
ב-2014 שיחק בפרק בעונה הראשונה בסדרה "קראו למיילדת", ובתפקיד מוריס ג'ונס בפרק בשם "The Russian House" בסדרה "המלחמה של פויל" של ITV. ב-2015 כיכב בסדרת המדע בדיוני "אנושיים" של ערוץ 4.
גודמן-היל השתתף בהפקות רבות של רדיו ה-BBC, בהן סדרת התסכיתים "Witness: Five Plays from the Gospel of Luke", בתפקיד אנטון בתוכנית הרדיו "Another Case of Milton Jones", היה המאבטח רון ב-"Self-Storage", ארצ'י בסיטקום הרדיופוני "Hut 33", קלאודיוס בגרסה לרדיו של "אני, קלאודיוס", מרטין בפרק בסדרה "Cabin Pressure".
קריירת המשחק של גודמן החלה בתיאטרון. הוא הופיע במחזה "Pete and Dud: Come Again" מאת פיטר קוק, ובתפקיד אריק במחזה "The Cosmonaut's Last Message To The Woman He Once Loved In The Former Soviet Union" של המחזאי דייוויד גרג. הוא היה מועמד לפרס אוליבייה לשחקן משנה במחזמר "ספאמלוט" בתפקיד סר לנסלוט (ותפקידים נוספים שגילם ג'ון קליז בסרט המקורי), בהפקה שהועלתה בלונדון.
ב-2009 גילם את אנדרו פסטאו, סמנכ"ל הכספים של אנרון במחזה "אנרון" מאת לוסי פרבל בצ'יצ'סטר ובתיאטרון רויאל קורט. בינואר 2010 הועברה ההפקה ל"תיאטרון נואל קווארד". בדצמבר 2009 הוא החליף את מארק גאטיס במחזה "Darker Shores" בתיאטרון המפסטד.
בשנת 2011 שיחק לצד פליסיטי ג'ונס בקומדיה הרומנטית "מסלול לאהבה" של הבמאי פיל טרייל.
בשנת 2015 החל לגלם את דמותו של ג'ו הוקינס בסדרת המדע בדיוני "אנושיים" בערוץ 4. הסדרה הייתה מועמדת לפרס סטלייט ולפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 2016.
חיים אישיים

לגודמן-היל יש שני ילדים מאשתו לשעבר קרי ברדלי. בת זוגו היא השחקנית ג'סיקה ריין אותה הכיר ב-2010 כשהופיעו יחד בהצגה "Earthquakes in London". ב-2015 התגרש גודמן-היל מאשתו קלי והתארס לג'סיקה ריין.
הערות שוליים

↑  "A Devil of a coincidence: The actor who is a direct descendant of the character he plays". Daily Mail, 15 November 2008.
↑  Listing on RadioListings.com
↑  John Finnemore (19 ביולי 2011). "Newcastle". Forget What Did. {{cite web}}:  (עזרה) וכמייסון בסדרה "My First Planet".
↑  "Darker Shores", The Guardian
↑  "Call the Vicar..." Daily Mail. נבדק ב-26 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15118143q (data)  GND: 1129809021  ISNI: 0000 0000 8109 2605  LCCN: no2010127143  NKC: xx0124842  VIAF: 29830069   WorldCat (עם VIAF): 29830069
קראמטורסק

קראמטורסק (אוקראינית: Краматорськ) היא עיר במחוז דונצק שבמזרח אוקראינה.
היסטוריה

במאה ה-18 החלו להתיישב ביישוב קוזקים. בשנת 1868 חובר היישוב לקו מסילת הברזל, והוקמה בו תחנת הרכבת קראמטורסקיה. בשנת 1878 הוקם ביישוב בית חולים, ובשנת 1897 הוקמו בו סניף דואר ראשון ובית מרקחת. שנה מאוחר יותר חובר היישוב לטלגרף. ב-17 ביולי 1932 קראמטורסק קיבלה מעמד של עיר, וחמש שנים מאוחר יותר החל לפעול בעיר טרמוואי.
ב-2 באוקטובר 1941, במהלך מבצע ברברוסה, הופצצה העיר לראשונה בידי הגרמנים, וב-28 באוקטובר 1941 נכבשה על ידם. בתקופת הכיבוש הטילו הגרמנים גזירות שונות על יהודי העיר, וריכזו אותם בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה. כתוצאה מרעב, ממגפות וממעשי התעללות, מתו רבים מיושבי הגטו, ועד ה-26 בינואר 1942 נרצחו כל יושביו בידי הגרמנים.
ב-5 בפברואר 1943 נהדפו הכוחות הגרמנים מן העיר. אך כעבור כשלושה שבועות נכבשה שוב על ידם במהלך קרב חרקוב השלישי.
ב-6 בספטמבר 1943 שוחררה העיר סופית על ידי הצבא האדום.
באפריל 2014 העיר הפכה לאחד המרכזים של מלחמת האזרחים באוקראינה. כמו ברוב הערים במחוז דונצק, גם כאן התמרדו התושבים נגד הדחת הנשיא במסגרת היברומאידאן. בעקבות ההתמרדות תקף צבא אוקראינה את העיר עד שב-5 ביולי 2014 כוחות הבדלנים הפרו-רוסים נסוגו, ועל בניין העירייה הונף דגל אוקראינה. העיר הפכה למרכז הניהולי הזמני של מחוז דונצק, בעקבות האירועים סביב המלחמה בדונבאס והשתלטות הבדלנים על בירת החבל, דונצק.
אוכלוסייה

הרכב אוכלוסיית קראמטורסק לפי לאום ב-2001:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | לאום | מספר תושבים מכלל אוכלוסייה | אחוז מכלל אוכלוסייה |
| 1 | אוקראינים | 151,389 | 70,18 |
| 2 | רוסים | 58,002 | 26,89 |
| 3 | בלארוסים | 1439 | 0,67 |
| 4 | ארמנים | 1386 | 0,64 |
| 5 | אזרים | 370 | 0,17 |
| 6 | יהודים | 262 | 0,12 |
|  | סה"כ | 312,284 | 100 |
הערות שוליים

↑  http://donetskstat.gov.ua/census/census
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536514505171  GND: 7555227-9  NKC: ge1091072
נחמן אורי

| --- | --- |

נחמן אורי נואם, סביבות 1995
 לידה:  27 באוגוסט 1931 קישינב, ממלכת רומניה 
 פטירה:  14 ביולי 2014 (בגיל 82) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי 
 מספר צאצאים:  2 
 
נחמן אורי (27 באוגוסט 1931 - 14 ביולי 2014) היה יו"ר המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי במשך כ-16 שנה, וקודם לכן היה הממונה על יחסי עבודה במשרד העבודה.
ביוגרפיה

נחמן אורי נולד בקישינב שברומניה (כיום ברפובליקת מולדובה). בשנת 1941 גורשו הוא ומשפחתו מביתם, אביו נרצח והוא ואמו ואחיו החלו בנדודיהם. בשנת 1946 עלה לארץ ישראל ונשלח מיד למחנה המעצר בעתלית. לאחר שחרורו ממחנה המעצר גר אצל דודו בתל אביב ואחר כך הגיעו אמו ואחיו לארץ והוא הצטרף אליהם והם גרו בחיפה. עקב מחלת השחפת ממנה סבל  קיבל הקלה בשירות הצבאי ובמלחמת העצמאות שירת בלשכת הגיוס. לאחר סיום לימודי התיכון למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בתקופת לימודיו גויס יחד עם סטודנטים נוספים על ידי משה דיין לשחרור שטח ליד רמת רחל אולם למחרת הם נאלצו לנטוש את המקום.
בסיום לימודיו החל לעבוד במשרד מבקר המדינה. בשנת 1959 עבר למחלקה ליחסי עבודה במשרד העבודה (כיום חלק ממשרד הכלכלה), שם היה ממונה אזורי על יחסי עבודה בירושלים, סגן הממונה הראשי על יחסי עבודה והחל משנת 1974 - הממונה הראשי על יחסי עבודה. בתפקידיו אלה פעל לסיומן של שביתות רבות. בזמן עבודתו במשרד העבודה שהה במלחמת יום הכיפורים עם חיילי צה"ל באפריקה ואחר כך השתתף בשיחות השלום עם הירדנים והפלסטינים. תוך כדי עבודתו במשרד העבודה שרת כסגן מנהל מל"ח (משק לשעת חירום) בירושלים, מרצה באוניברסיטאות וראש האגודה לחקר יחסי עבודה. לאחר פרישתו בשנת 1995 ממשרד העבודה מונה ליו"ר המוסד לבוררות מוסכמת ושם שרת עד שנת 2011.
נחמן אורי נפטר ב-14 ביולי 2014, ונקבר בהר המנוחות בירושלים . הוא הותיר אחריו אשה, אח, שני בנים, שישה נכדים ונינה.
הערות שוליים

↑  עו"ד נחמן אורי הממונה הראשי על יחסי עבודה, דבר, 24 בספטמבר 1974
↑  הוסר איום השביתה בענף היהלומים, דבר, 2 במרץ 1973
עובדי "בנק ישראלי לתעשיה" דחו השביתה, דבר, 6 ביולי 1973
העבודה במפעלי ים המלח - לתקנה, דבר, 19 בינואר 1975
חוסל הסכסוך עם הספרנים האקדמאים, דבר, 26 במאי 1975
הסתיימה השבתת "נגב קרמיקה", דבר, 12 בספטמבר 1976
שמעון רפפורט, הושג הסכם לסיום השביתה בחברת הספנות "תרשיש", מעריב, 20 באוקטובר 1976
הממונה על יחסי העבודה מתערב בבל"ל, דבר, 27 בספטמבר 1979
חיים נגיד, איום השביתה בהבימה נדחה בשלושה שבועות, מעריב, 29 ביוני 1986
ויגו

ערך זה עוסק בעיר בגליסיה, ספרד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ויגו (בגליסית: Vigo, הגייה: [ˈbiɣo] או [ˈbiħo]) היא העיר הגדולה ביותר בקהילה האוטונומית גליסיה שבצפון-מערב ספרד. נכון לשנת 2005, מנתה אוכלוסיית העיר 293,725 תושבים ואוכלוסיית המטרופולין כולה, ה-14 בגודלה בספרד, מנתה 420,672 תושבים. העיר ידועה בתעשיית הדיג הענפה שבה, בחיי הלילה והתרבות שלה ובקבוצת הכדורגל שלה, סלטה ויגו. העיר נמצאת לחופי האוקיינוס האטלנטי, 20 קילומטרים מצפון לגבול עם פורטוגל ומרחק זהה מדרום מערב לעיר פונטבדרה.
היסטוריה

באזור ויגו היו קיימות בעבר מושבות קלטיות ורומיות. למעשה, ההנחה המקובלת היא שהשם ויגו בא מהמילה הלטינית Vicus. בימי הביניים נשלטה ויגו (שהייתה אז כפר קטן) בידי ערים שכנות, בעיקר טוי, וסבלה מהתקפות הויקינגים. מספר התושבים היה קטן, ולכן לא נחשבה ויגו לעיר עד המאה ה-15; בסוף המאה ה-16 חיו בה 868 תושבים.
במאות ה-16 וה-17 הותקפה העיר מספר פעמים. ב-1585 וב-1589 פשט פרנסיס דרייק על העיר וכבש אותה לזמן קצר. כשעזב השאיר מאחריו מבנים שרופים רבים. מספר עשורים מאוחר יותר ניסה צי טורקי לתקוף את העיר. כתוצאה מניסיון התקיפה, בנה המלך פליפה החמישי מספרד את חומות העיר, שחלקים מהן נשתמרו עד ימינו. במקביל, למרות ההתקפות החוזרות ונשנות, פיתחה ויגו לראשונה קשרי מסחר עצמאיים וקיבלה ממלכי ספרד זכויות ממשל עצמי מסוימות.
ב-1702 נערך בעיר קרב מפרץ ויגו, בין צבא אנגלי-הולנדי לצבא צרפתי-ספרדי. ב-1719, ניסה צי ספרדי שיצא מויגו לפלוש לסקוטלנד, מה שהוביל למצור בריטי על העיר.
ב-1808 סיפח הגרנד ארמה את ספרד לאימפריה הצרפתית הראשונה, ויגו נכבשה בינואר 1809. ויגו הייתה העיר הראשונה בגליסיה שהשתחררה מהכיבוש הצרפתי, ומאז נחגג בעיר מדי 28 במרץ "יום הכיבוש מחדש" (Reconquista).
במאה ה-19 ובמאה ה-20 גדלה ויגו במהירות, וכתוצאה מכך נעשו בעיר שינויים אורבניים תכופים, כך שהיא מתוכננת פחות מערים אחרות בגליסיה. בתחילת המאה ה-20 הפליגו מנמל העיר תושבים רבים שהיגרו לאמריקה.
כלכלה

בוויגו מצוי אזור התעשייה הגדול ביותר בגליסיה, הכולל בעיקר בתי חרושת למכוניות ומספנות. בעיר ממוקם גם מפעל של פג'ו-סיטרואן שבשנת 2003 ייצר 473,000 מכוניות (יותר מ-88% מהן יוצאו אל מחוץ לספרד).
נמל ויגו הוא נמל הדיג הגדול באירופה ובעיר ממוקמים משרדי חברת הדיג הגדולה בעולם. החל מיולי 2008 ממוקמת בעיר מנהלת סוכנות פיקוח הדיג האירופית (אנ').
דמוגרפיה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
ההתפתחות הדמוגרפית של ויגו בין השנים 1991 ו-2005 
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2005  |
| 276,109 | 286,774 | 280,186 | 292,059 | 293,725 |
ערים תאומות

צרפת לוריאן, צרפת (מ־1983)
ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה (מ־1992)
פורטוגל פורטו, פורטוגל (מ־2001)
ספרד לאס פאלמאס דה גראן קנריה, ספרד (מ־2011)
ונצואלה קראקס, ונצואלה
מקסיקו ויקטוריה דה דורנגו, מקסיקו
גרינלנד נארסאק, גרינלנד
ראו גם

סלטה ויגו
2015 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2014   2013  2012 |  דגל ארצות הברית | 2015  בארצות הברית |  »»»  2016   2017   2018 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-2015 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 2015
2015 בארצות הברית היא השנה בה חגגה ארצות הברית 239 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: ברק אובמה (המפלגה הדמוקרטית)
סגן נשיא: ג'ו ביידן (המפלגה הדמוקרטית)
יושב ראש בית הנבחרים: ג'ון ביינר (המפלגה הרפובליקנית) (עד 29 באוקטובר); פול ראיין (המפלגה הרפובליקנית) (מ-29 באוקטובר)
מנהיג הרוב בסנאט: הארי ריד (המפלגה הדמוקרטית) (עד 6 בינואר); מיץ' מקונל (המפלגה הרפובליקנית) (מ-6 בינואר)
הקונגרס: הקונגרס ה-113; מה-6 בינואר - הקונגרס ה-114.