stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארתור ניומן (חוקר)
שנים אחרונות במזרח אפריקה

לאחר תקופה מסוימת בדרום אפריקה, שם לא הצליח להשיג תפקיד ממשלתי בטרנסוואל, חזר למזרח אפריקה שם התכוון לחדש את פעילות ציד הפילים שלו. באוגוסט 1901 הוא ביקור אצל ידידו הוותיק פרדריק ג'קסון שמילא את מקום המושל באנטבה. כוונתו של ניומן הייתה לצאת צפונה לצוד בסמוך לגבול אטיופיה. ניומן חזר ככל הנראה זמן קצר לאחר מכן לבריטניה.
בתחילת 1902 הוא שב שוב למזרח אפריקה, שם שהה בהר קניה במשך חמש שנים, ויצא מעת לעת צפונה לצוד פילים. הוא נע בין ביצות לוריאן, אגם רודולף וצפון גוואסו נירו במהלך 1903 ו -1904. אף על פי שסחר השנהב עדיין היה רווחי, אבל הרווח היה בירידה עקב בעיות פוליטיות שיצרו האתיופים והסומלים שהקשו על הצייד והמסחר בשנהב.
עם סיום שנת 1905 רווחיו הכספיים משנהב היו נמוכים מאוד. במהלך אותה שנה הוא ירה בסך הכל בחמישה עשר פילים. ניומן שכבר אז היה במצב קשה, ספג גם ביקורת מתושבי הקולוניה במזרח אפריקה שהתנגדו לציד הבלתי מבוקר של חיות הבר הגדולות. ניומן התחיל להרגיש מותקף ואמר שהוא מרגיש מנודה. הוא הגיב בפרסום מודפס בו הציג את רעיונותיו כיצד ניתן לשלוט בסחר השנהב וציד הפילים הבלתי לגיטימי. הוא גם הציע את שירותיו שוב כסוכן ממשלתי תמורת משכורת שכללה את זכותו לסחור בשנהב. דבריו אלה לא הועילו לו, ואחרי מסע ציד אחרון באגם רודולף בשנת 1906 התברר כי ימיו כצייד פילים הסתיימו.
מוות בלונדון

בספטמבר 1906 הפליג ניומן לאנגליה. על הספינה היה מלאי השנהב שאותו מכר בסכום סביר של 4,500 ליש״ט. הוא שמר כמה פריטים נבחרים עבור חבריו, כולל מילאיס, שאיתם שהה בהורשאם באפריל 1907. בנו של מילאיס, ראול מילאיס – לימים גם אׇמָּן וצייד – זכר אותו בתור „איש קטן עליז, שעשה הרבה כיף והיה טוב עם לילדים”.
ניומן הבודד התכוון לחזור למזרח אפריקה. הוא קיים פגישה עם ג׳יימס הייז סאדלר במשרד המושבות בלונדון מתוך כוונה לנהל משא ומתן על קבלת אדמות ממשלתיות בקניה. על כך הוסכם ביניהם בסוף מאי, אך ההסכם עם ניומן מעולם לא נחתם, מאחר שב־29 במאי ניומן התאבד בביתו במרכז לונדון.
הערות שוליים

1 2 3 4  A H Neumann, Elephant Hunting In East Equatorial Africa, London, Rowland Ward, 1897
1 2 3 4 5 6 7 8  Monty Brown, Hunter Away, The Life and Times of Arthur Henry Neumann, Private Pressing, London, 1993
↑  J G Millais., Wanderings and Memories, London, Longmans, Green, 1919
↑  G Sacker, Arthur Neumann- White Hunter, The Journal of the Orders and Medals Research Society, Vol 19, No.3
↑  The Field Magazine 15 June 1895
↑  Edinburgh Review 1899
↑  J G Millais, Obituary of Arthur Henry Neumann, June 1907
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8110 432X  LCCN: n83060279  NTA: 131926519  VIAF: 30910522   WorldCat (עם VIAF): 30910522 
שיירה שנושאת שנהב פילים שצד ניומן, כנראה 1898
ארתור ניומן, 1902
אסתר פרחיר

אסתר פרחיר (בהולנדית: Esther Vergeer; נולדה ב-18 ביולי 1981) היא טניסאית עבר הולנדית נכה שהתחרתה בטניס בכיסאות גלגלים. היא מחזיקה ב-39 תוארי גראנד סלאם, זכתה 22 פעמים בטורניר המאסטרס לנכים, בשבע מדליות זהב פאראלימפיות ומדורגת במקום הראשון בעולם בטניס בכיסאות גלגלים מאז שנת 1999. מאז חודש ינואר 2003 שומרת פרחיר על רצף ניצחונות של 470 משחקים במשחקי היחידים, ונחשבת על ידי רבים לאחת הספורטאיות המקצועניות הדומיננטיות בעולם. בפברואר 2013 פרשה מטניס תחרותי.
קריירה

פרחיר איבדה את השליטה ברגליה לאחר ניתוח שעברה כשהייתה בת 8. היא החלה לשחק טניס כשהייתה בת 12, ובמקביל שיחקה כדורסל נכים, ואף הייתה לחלק מנבחרת הולנד בכדורסל נכים שזכתה באליפות אירופה בכדורסל בשנת 1997 בטרם החליטה להתמקד בטניס בלבד.
בשנת 1998 העפילה פרחיר לראשונה למקום הראשון בדירוג העולמי לזוגות, ובשנת 1999 דורגה במקום הראשון בעולם ליחידים לראשונה. במשחקי היחידים לאורך הקריירה הפסידה פרחיר 25 משחקים בלבד, מול 666 ניצחונות שרשמה, ובמשחקי הזוגות מחזיקה במאזן של 428 ניצחונות מול 32 הפסדים. במשחקים הפאראלימפיים זכתה בשלוש מדליות זהב במשחקי היחידים, ובשתי מדליות זהב, ומדליית כסף אחת במשחקי הזוגות.
הערות שוליים

↑  Esther Vergeer is the World's Most Dominant Athlete
↑  A Champ Has Rivals, but No Equals באתר הניו יורק טיימס
↑  Esther Vergeer; gold medal winner
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 2338 5230  LCCN: no2020026959  NTA: 355058804  VIAF: 305858406   WorldCat (עם VIAF): 305858406
ארתור ניומן

ערך זה עוסק בכדורגלן הולנדי. אם התכוונתם לחוקר אנגלי, ראו .
ארתור ניומן (בהולנדית: Arthur Numan; נולד ב-14 בדצמבר 1969) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, וכיום פועל כסקאוט עבור א.ז. אלקמאר.
ניומן שיחק במירב הקריירה בפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית, במדיה זכה באליפות ובגביע, ובמדי גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, במדיה זכה בשלוש אליפויות וארבעה גביעים. ניומן היה המגן השמאלי של הולנד וערך במדיה 45 הופעות. הוא היה שותף, בין היתר, לסגל הנבחרת בשני טורנירי מונדיאל ובשתי אליפויות אירופה.
לאחר הפרישה

עם פרישתו ממשחק המשיך ניומן לתפקידי פרשנות ספורט בטלוויזיה הסקוטית, ואף התמנה לאוצר קרן הצדקה של גלאזגו ריינג'רס.
בדצמבר 2008 התמנה ניומן למאמן הולנד ב'. לאחר כחצי שנה, עם מינויו של קור פוט לתפקיד מאמן נבחרת הולנד הצעירה, התמנה ניומן לתפקיד עוזר המאמן. החל מפברואר 2010 שימש במקביל כסקאוט עבור נבחרת הולנד תחת המאמן בארט ואן מרוויק. כעבור שנה סיים את תפקידו בנבחרת הצעירה ונותר בתפקיד הסקאוט בלבד, כשבמקביל היה לסקאוט עבור אסטון וילה האנגלית באזור הולנד והסביבה, תחת המאמן פול למברט בעונת 2011/2012.
עם מינויו של לואי ואן חאל לתפקיד מאמן הנבחרת ביוני 2012, סיים ניומן את תפקידיו השונים בנבחרות הלאומיות של הולנד לאחר כארבע שנים, ובספטמבר 2012 עבר לתפקיד הסקאוט בא.ז. אלקמאר.
תארים

אליפות הולנד: 1996/1997
הגביע ההולנדי: 1995/1996
מגן יוהאן קרויף (3): 1992, 1996, 1997
ליגת העל הסקוטית (3): 1998/1999, 1999/2000, 2002/2003
הגביע הסקוטי (4): 1998/1999, 1999/2000, 2001/2002, 2002/2003
גביע הליגה הסקוטית (3): 1998/1999, 2001/2002, 2002/2003
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987/1988 | הארלם | הולנדליגת העל ההולנדית | 7 | 1 |
| 1988/1989 | הארלם | הולנדליגת העל ההולנדית | 32 | 0 |
| 1989/1990 | הארלם | הולנדליגת העל ההולנדית | 32 | 2 |
| 1990/1991 | הארלם | הולנדהליגה ההולנדית השנייה | 20 | 2 |
| 1990/1991 | טוונטה | הולנדליגת העל ההולנדית | 20 | 4 |
| 1991/1992 | טוונטה | הולנדליגת העל ההולנדית | 29 | 3 |
| 1992/1993 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 24 | 5 |
| 1993/1994 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 33 | 10 |
| 1994/1995 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 32 | 6 |
| 1995/1996 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 27 | 2 |
| 1996/1997 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 31 | 2 |
| 1997/1998 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 31 | 2 |
| 1998/1999 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 10 | 0 |
| 1999/2000 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 30 | 1 |
| 2000/2001 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 22 | 0 |
| 2001/2002 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 30 | 1 |
| 2002/2003 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 26 | 1 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 436 | 42 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת הולנד> שנה | נבחרת הולנד> הופעות | נבחרת הולנד> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1992 | 2 | 0 |
1993: 0
| 1994 | 5 | 0 |
| 1995 | 6 | 0 |
| 1996 | 4 | 0 |
| 1997 | 7 | 0 |
| 1998 | 11 | 0 |
1999: 0
| 2000 | 5 | 0 |
| 2001 | 3 | 0 |
| 2002 | 2 | 0 |
| סך הכול | 45 | 0 |
הערות שוליים

↑  ארתור ניומן סיים את האליפות, באתר ynet, 28 ביוני 2000
| נבחרת הולנד – מונדיאל 1994 |
| --- | --- | --- |
|  1 דה חוי •  2 פ.דה בור •  3 רייקארד •  4 קומאן •  5 ויטסחה •  6 ואוטרס •  7 אוברמארס •  8 יונק •  9 ר.דה בור •  10 ברגקאמפ •   11 רוי •  12 בוסמן • 13 ואן דר סאר •  14 ואן גובל • 15 בלינד • 16 ניומן • 17 טאומנט • 18 ולקס • 19 ואן פוסן • 20 וינטר • 21 דה וולף • 22 סנדלרס • מאמן: אדבוקאט |  1 דה חוי •  2 פ.דה בור •  3 רייקארד •  4 קומאן •  5 ויטסחה •  6 ואוטרס •  7 אוברמארס •  8 יונק •  9 ר.דה בור •  10 ברגקאמפ •   11 רוי •  12 בוסמן • 13 ואן דר סאר •  14 ואן גובל • 15 בלינד • 16 ניומן • 17 טאומנט • 18 ולקס • 19 ואן פוסן • 20 וינטר • 21 דה וולף • 22 סנדלרס • מאמן: אדבוקאט | הולנד |
| נבחרת הולנד – יורו 1996 |
| --- | --- | --- |
|  1 ואן דר סאר •  2 רייזיחר •  3 בלינד •  4 סידורף •  5 סטאם •  6 ר. דה בור •  7 טאומנט •  8 דווידס •  9 קלייברט •  10 ברגקאמפ •   11 הואקסטרה •  12 וינטר • 13 ניומן •  14 ויטסחה • 15 בוחארדה • 16 דה חוי • 17 קרויף • 18 דה קוק • 19 מולדר • 20 קוקו • 21 הספ • 22 ולדמן • מאמן: הידינק |  1 ואן דר סאר •  2 רייזיחר •  3 בלינד •  4 סידורף •  5 סטאם •  6 ר. דה בור •  7 טאומנט •  8 דווידס •  9 קלייברט •  10 ברגקאמפ •   11 הואקסטרה •  12 וינטר • 13 ניומן •  14 ויטסחה • 15 בוחארדה • 16 דה חוי • 17 קרויף • 18 דה קוק • 19 מולדר • 20 קוקו • 21 הספ • 22 ולדמן • מאמן: הידינק | הולנד |
| נבחרת הולנד – מונדיאל 1998 |
| --- | --- | --- |
|  1 ואן דר סאר •  2 רייזיחר •  3 סטאם •  4 פ.דה בור •  5 ניומן •  6 יונק •  7 ר.דה בור •  8 ברגקאמפ •  9 קלייברט •  10 סידורף •   11 קוקו •  12 זנדן • 13 אוייר •  14 אוברמארס • 15 בוחארדה • 16 דווידס • 17 ואן הוידונק • 18 דה חוי • 19 ואן ברונקהורסט • 20 וינטר • 21 האסלביינק • 22 הספ • מאמן: הידינק |  1 ואן דר סאר •  2 רייזיחר •  3 סטאם •  4 פ.דה בור •  5 ניומן •  6 יונק •  7 ר.דה בור •  8 ברגקאמפ •  9 קלייברט •  10 סידורף •   11 קוקו •  12 זנדן • 13 אוייר •  14 אוברמארס • 15 בוחארדה • 16 דווידס • 17 ואן הוידונק • 18 דה חוי • 19 ואן ברונקהורסט • 20 וינטר • 21 האסלביינק • 22 הספ • מאמן: הידינק | הולנד |
| נבחרת הולנד – יורו 2000 |
| --- | --- | --- |
|  1 ואן דר סאר •  2 רייזיחר •  3 סטאם •  4 פ. דה בור •  5 זנדן •  6 סידורף •  7 קוקו •  8 דווידס •  9 קלייברט •  10 ברגקאמפ •   11 אוברמארס •  12 ואן ברונקהורסט • 13 קונטרמן •  14 ואן ווסן • 15 בוסוולט • 16 ר. דה בור • 17 ואן הוידונק • 18 דה חוי • 19 ניומן • 20 וינטר • 21 מקאיי • 22 וסטרוולד • מאמן: רייקארד |  1 ואן דר סאר •  2 רייזיחר •  3 סטאם •  4 פ. דה בור •  5 זנדן •  6 סידורף •  7 קוקו •  8 דווידס •  9 קלייברט •  10 ברגקאמפ •   11 אוברמארס •  12 ואן ברונקהורסט • 13 קונטרמן •  14 ואן ווסן • 15 בוסוולט • 16 ר. דה בור • 17 ואן הוידונק • 18 דה חוי • 19 ניומן • 20 וינטר • 21 מקאיי • 22 וסטרוולד • מאמן: רייקארד | הולנד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3964 5667  LCCN: nb2007024781  NTA: 303583711  VIAF: 78308405   WorldCat (עם VIAF): 78308405 
ניומן במדי נבחרת הולנד לוותיקים, 2011
בוגדאן וניג

| --- | --- |

 לידה:  18 ביולי 1837 (יוליאני) טאלין, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1872 (בגיל 34 בערך) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1862) 
 תחום יצירה:  ציור 
 
בוגדאן וניג (ברוסית: Богдан Вениг; ‏ 30 ביולי 1837–1872) היה צייר בלטי-גרמני של סצנות היסטוריות ודתיות.
ביוגרפיה

נולד ברוול. אביו, גוטליב (1804–1874), היה מורה למוזיקה ונגן עוגב בכנסיית סנט ניקולס ברוול. אמו, אגתה (1808–1895), אמנית חובבת, הייתה דודתו של פטר קארל פברג'ה.  בשנת 1848, הוא ומשפחתו עברו לסנט פטרסבורג, שם אביו מצא עבודה במנהלת התיאטראות הקיסריים. ב-1851, הוא הצטרף לאחיו קרל וניג באקדמיה הקיסרית לאמנויות, ולמד ציור היסטורי עם פיודור ברוני.
הוא נודע במיוחד בשל כושר הקומפוזיציה שלו; הוא זכה בשלוש מדליות כסף קטנות (1854, 1856, 1857), שתי מדליות כסף גדולות (1856, 1857), מדליית זהב קטנה (1859) ולבסוף, מדליית זהב גדולה עבור הציור שלו המתאר את ״נשיקת יהודה״ (1862).
ב-1863 הוא היה אחד מהאמנים המעורבים ב"מרד הארבעה עשר" - סטודנטים שסירבו להשתתף בתחרות 100 שנה לאקדמיה לציור ועל השגת פרס מדליית זהב גדולה. מאז ועד 1871, הוא היה חבר בקולקטיב של האמנים, בראשותו של אוואן קראמסקוי.
הוא סיים את האקדמיה בשנת 1864 עם התואר "אמן'". ב-1865, יחד עם קראמסקוי וניקולאי קושלב, הוא עבד על ציור הכיפה הראשית בקתדרלת ישו המושיע.  בשנותיו האחרונות עבד כצייר פורטרטים. סיבת מותו המוקדם ככל הנראה לא נרשמה.
הערות שוליים

↑  Valentin Skurlov, "Фаберже и Эстония" (Fabergé and Estonia), In : Aрхив Валентина Скурлова, 2009
↑  S. N. Kondakov, List of Russian artists for the jubilee reference book of the Imperial Academy of Arts, СПб, 1914
↑  O. L. Leykind and D. R. Severyukhin, "Артель художников", In: Encyclopedia of Saint Petersburg
↑  Y. V. Alekseyev-Alyurvi, Painting technology in the dome of the Cathedral of Christ the Savior in Moscow
אסואי

מחוז אסואי (בספרדית: Provincia del Azuay) הוא מחוז באקוודור, שנוצר ב-25 ביוני 1824. שטח המחוז הוא למעלה מ-8,000 קמ"ר ובירתו היא העיר קואנקה. 712,127 תושבים מתגוררים במחוז (נכון ל-2010). המחוז ממוקם בדרום מרכז אקוודור על רמות הרי האנדים, ברמות ובשיאו, הוא מגיע לגובה של 4,500 מ' מעל גובה פני הים בפארק הלאומי אל קאחאס.
אסואי גובל במחוז קניאר מצפון; במורונה סנטיאגו ממזרח; מדרום במחוזות לוחה וסמורה-צ'ינצ'יפה ומערבית לו נמצאים אל אורו וגואייס. הכביש הפאן-אמריקאי עובר דרך אסואי. במחוז נמצאת תחנת הכוח ההידרואלקטרית הגדולה באקוודור, המנצלת את זרמי הפאוטה ויוצרת את סכר פאוטה. המחוז מחולק ל-15 קנטונים.
מושל המחוז הוא פאול קרסקו (Paúl Carrasco), שמשתייך למפלגה הסוציאל-דמוקרטית השמאל הדמוקרטי. למפלגה זו רוב גם בפרלמנט המחוזי וגם ראש עיריית קואנקה (שהיה מושל אסואי לפני קרסקו) הוא פעיל המפלגה.
הערות שוליים

1 2  תוצאות מפקד 2010 עבור מחוז אסואי, מכון הסטטיסטיקה והמפקדים הלאומי של אקוודור (בספרדית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb119745041 (data)  GND: 4240813-1  MusicBrainz: a0512ef6-aeb1-4859-9e4b-183058758c7b 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אמריקה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אננקוב

| --- | --- |

תצלום לוויין של האי
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים סקוטיה
 קואורדינטות:  54°29′0″S 37°5′0″W﻿ / ﻿54.48333°S 37.08333°W﻿ / -54.48333; -37.08333
 ארכיפלג:  איי ג'ורג'יה הדרומית
 שטח:  14.93 קמ"ר
 אורך:  6.6 קילומטר
 רוחב:  4.2 קילומטר
 גובה מרבי:  650 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 אוכלוסייה:  0
 אזור זמן:  UTC-4
 מגלה:  ג'יימס קוק
 תאריך גילוי:  ינואר 1775
  (למפת איי ג'ורג'יה הדרומית מוגדלת) קינג אדוארד פוינט גריטוויקן איי ויליס קופר פרינס אולף הארבור  האוקיינוס האטלנטי ים סקוטיהאננקוב(למפת איי ג'ורג'יה הדרומית רגילה) קינג אדוארד פוינט גריטוויקן איי ויליס קופר פרינס אולף הארבור  האוקיינוס האטלנטי ים סקוטיהאננקוב
 
אננקוב (Annenkov Island) הוא אי במרחק 13 ק"מ ממערב לאי ג'ורג'יה הדרומית באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים. צורת האי בלתי סדירה, אורכו 6 ק"מ וגובהו המרבי 650 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה

האי התגלה לראשונה בינואר 1775 על ידי משלחתו של ג'יימס קוק שקרא לו האי פיקרסגילס (Pickersgills Island) על שמו של מפקד אחת מספינותיו, אה"מ רזולושן (HMS Resolution). האי נראה בפעם הבאה ב-1819 על ידי משלחת רוסית בפיקודו של פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן אשר סבר שהוא גילה את האי לראשונה וקרא לו אננקוב על שם מיכאיל אננקוב שהיה קצין בספינתו. השם פיקרסגילס ניתן לקבוצה של איים 24 ק"מ מדרום-מזרח לאי אננקוב.
בעלי חיים וצמחייה

כאתר בעל עניין מדעי מיוחד, אננקוב הוא אחד האיים המעטים בדרום ג'ורג'יה שאין בו כלל חולדות. בלינסהאוזן ציין שאין באי צמחייה כלל. 500 זוגות של אלבטרוס נודד מקננים באי. העלייה לאי מותרת באישור מיוחד בלבד.
גאולוגיה

הנקודה הגבוהה ביותר באי היא פסגת אולסטד (Olstad Peak), בגובה 650 מטרים. הפסגה נסקרה בסקר של ג'ורג'יה הדרומית בשנים 1951-1957 ונקראה על שם הזואולוג הנורווגי אולה אולסטד (Ola Olstad). זהו אחד המקומות המעטים באי שבו ניתן לראות מאובנים.
גאולוגיה > אגם החדירה

אגם החדירה (Intrusion Lake) הוא אגם באורך 300 מטרים מצפון-מזרח לפסגה. האגם מופה בסקר הבריטי של 1972-1973 ונקרא כך בשל צורתו הלא רגילה שנוצרה עקב חדירות של סלעי אנדזיט למימיו.
בוגד (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 סוגה:  מותחן ריגול
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת כתר
 תאריך הוצאה:  2015
 מספר עמודים:  317
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003842235
בוגד הוא מותחן ריגול מאת יונתן דה שליט, שם העט של איש מערכת הביטחון הישראלית. הספר עוסק במרדף אחר סוכן כפול שהצליח להגיע לצמרת המדינית-ביטחונית במדינת ישראל. בטרם יצא לאור נדרש כתב היד לקבל אישור מוועדת השרים למתן היתר לפרסומים ומהצנזורה הצבאית. הספר הוא מותחן בדיוני המסתמך על אירועים דוגמת פרשת יהודה גיל. ועל אישים מעולם הביון דוגמת מרקוס וולף. כן שאב המחבר השראה מספריו של ג'ון לה קארה. בשנת 2018 יצא לאור תרגום הספר לאנגלית תחת השם Traitor.
עלילת הספר

בשנת 2013 ארכיבאית בגמלאות של השטאזי מתוודה בפני הכומר שלה בדרזדן כי השטאזי גייס והפעיל סוכן שהגיע לעמדה בכירה בממשלת ישראל. כינויו של המקור - קוברה. נשיא המדינה מטיל על אהרן לוין, ראש המוסד לשעבר, לגייס צוות ולאתר את ה"חפרפרת". לוין מרכיב צוות בראשות פקודו לשעבר, מיכאל תורג'מן, עורך דין בהווה וקצין איסוף במוסד בעברו. כן כולל הצוות את יערה, אמיר ואמנון אסלן, כולם לוחמי מוסד לשעבר, ואת עדי, קצינת מודיעין במוסד המצויה בחופשת לידה.
הערות שוליים

↑  דוד רוזנטל‏, נשבע לך לא: "בוגד" הוא רומן ריגול מהמעלה הראשונה, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2015.
↑  יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמוד 216.
↑  גל פרל פינקל, בוגד משלנו, הבלוג על הכוונת, ‏ 11 באוגוסט 2015.
↑  יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמוד 210.
↑  יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמוד 114.
↑  יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמוד 66.
↑  יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמודים 69-78.
אסוואטיני במשחקים האולימפיים

אסוואטיני השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה משתי האולימפיאדות הבאות, עקב השתתפותה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול (1976), במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה, וכשהשתתפה בחרם שהובילה על ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת אסוואטיני במשחקים ברציפות. עד שנת 2018 השתתפה ממלכת אסוואטיני במשחקים בשמה הקודם של המדינה – סווזילנד.
הישגיהם של הספורטאים ממלכת אסוואטיני במשחקים היו נמוכים למדי, והשתתפותם במשחקים הייתה סמלית בעיקרה.
אסוואטיני השתתפה גם באולימפיאדת חורף אחת תחת השם סווזילנד, אולימפיאדת אלברוויל (1992), בה ייצג אותה גולש סקי אלפיני סקוטי שקיבל לשם כך אזרחות סווזית. אף הוא לא רשם הישגים גבוהים.
ראו גם

אסוואטיני במשחקים האולימפיים לנוער
בוגדאן לובונץ

בוגדאן יונוץ לובונץ (ברומנית: Bogdan Ionuț Lobonț; נולד ב-18 בינואר 1978 בחונדוארה, רומניה) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת השוער.
קריירה

לובונץ התחיל את הקריירה שלו בקבוצת עיר הולדתו, קורוינול. בשנת 1997 עבר לראפיד בוקרשט, במדיה ערך 80 הופעות בשלוש שנים. בשנת 2000 עבר לקבוצה ההולנדית אייאקס. לאחר שסבל מפציעה בעונתו הראשונה בקבוצה, הושאל לעונה אחת בחזרה לרומניה, הפעם לדינמו בוקרשט.
כשחזר לאייאקס הפך להיות השוער הראשון של הקבוצה. אף על פי שהתמודד בו זמנית עם פציעות שספג, הוא שיחק גם בליגה וגם בליגת האלופות.
בינואר 2006 נמכר לובונץ לקבוצת הסרייה א', פיורנטינה, שחיפשה שוער מחליף לסבסטיאן פריי שנפצע. בשל החלמתו של פריי, הרומני חזר להיות שוער מחליף. בתחילת 2007 חזר לדינמו בוקרשט ועזר לקבוצה לזכות באליפות.
בסוף אוגוסט 2009, קבוצת רומא החתימה את לובונץ בהעברה חופשית, עם אופציה לרכוש אותו בסוף העונה. לובונץ ערך את הופעת הבכורה שלו במדי רומא בתחילת אוקטובר, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-23 במשחק נגד נאפולי. בעקבות פציעתו של השוער הראשון, מארטן סטקלנבורג, הפך לובונץ להיות השוער הזמני של הקבוצה. ב-1 ביולי 2013 חתם לובונץ על חוזה לשלוש שנים נוספות במדי רומא.
קריירה > נבחרת רומניה

לובונץ היה שוערה של נבחרת רומניה מאז שנת 1998, אז ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת ליכטנשטיין, ועד שנת 2013 שבה פרש מהמדים הלאומיים. לובונץ השתתף עם הנבחרת במשחקי יורו 2000 ויורו 2008.
אקווריום (להקה)

| --- | --- |

אקווריום בהופעה בתל אביב, 2008
 מקום הקמה:  סנקט פטרבורג 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 סוגה:  רוק, רוק פסיכדלי, פולק רוק, מוזיקת הגל החדש, ארט רוק, רגאיי, ג'אז פיוזן, רוק ניסיוני, אינדי רוק, רוק אנד רול, בלוז רוק, bard rock, נאופולק 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 bg-aquarium.com/ru
 חברים
 בוריס גרבנשצ'יקוב וסבולוד גקל 
 
אקווריום (ברוסית Аква́риум) היא להקת רוק רוסית וסובייטית, מהמבוגרות ומהפעילות ברוסיה כיום. הרכב הלהקה השתנה בשלושים שנות פעילותה, ורק הסולן ומנהיג הלהקה בוריס גרבנשצ'יקוב נשאר בה מאז היווסדה בשנת 1972. בזמנים שונים משתתפי הלהקה היו: אנטולי גוניצקי, דיושה רומנוב, סרגיי קוריוחין, אולג סקמרוב, וסבולוד גקל ואחרים. ביחד עם זאת ניגנו עם להקה אמני מוזיקה רבים מארצות שונות.
הלהקה הוציאה מספר אלבומי אולפן וכן מספר אלבומי הופעה חיה.
אנדרטת חטיבת קרייתי (לטרון)

| --- | --- |

אנדרטת חטיבת קרייתי, תיאור אזור הלחימה במלחמת העצמאות
 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  לוחמי חטיבת קרייתי במערכות ישראל השונות
 מיקום:  פארק עוצבות השריון בלטרון
 מדינה:  ישראל ישראל
 נגישות:  פתוח לקהל הרחב
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2004
 תאריך פתיחה רשמי:  2004 
 אדריכל:  חן וינקלר
 מידות
 גובה מעל פני הים:  230 מ' 
 קואורדינטות:  31°50′27″N 34°58′47″E﻿ / ﻿31.840837°N 34.979854°E﻿ / 31.840837; 34.979854
  (למפת השפלה מוגדלת) אנדרטת חטיבת קרייתי(למפת השפלה רגילה) אנדרטת חטיבת קרייתי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת חטיבת קרייתי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת חטיבת קרייתי
 
אנדרטת חטיבה 4 - קרייתי הוא אתר הנצחה לזכר לוחמי חטיבה 4 שלחמו במלחמות ישראל. האנדרטה נמצאת ליד אתר לטרון בפארק עוצבות השריון.
אנדרטת חטיבה 4 מבטאת את פועלה במלחמות ישראל לאורך כל שנות קיומה. חמישה לוחות אבן כנגד 5 מלחמות ישראל בהן לקחה חלק החטיבה בקרבות שחלקם היו משמעותיים ביותר והיטו את הכף.
האנדרטה תוכננה על ידי סא"ל במיל' יניב אבידן (סמח"ט 4), נועם אבידן, מיכה ארזי ויוסי בן הרוש. ועוצבה על ידי אמן האבן חן וינקלר ובנויה מלוחות אבן שנחצבו מאזורי הלחימה, ומותקן לכיוונו הכללי לפי רוחות השמיים. על כל אבן חקוק תיאור הקרב המשמעותי באותה מלחמה, ומן הצד השני היחידות שהשתתפו ומפקד החטיבה באותה עת. עמודי הבזלת התומכים את הלוחות מבטאים את הנחישות בעמידה במשימה ואת התכליתיות שמאפיינת עד היום את החטיבה בכל משימה שניתנת לה.
לוחות האנדרטה > מלחמת העצמאות

הלוח מופנה לכיוון מערב ועשוי מסלע בצורת אזור מרכז ישראל, אזור הקרבות של החטיבה במלחמת העצמאות. על הלוח מתואר קרבות החטיבה בפיקוד אלוף מיכאל בן-גל במבצע חמץ לכיבוש יפו, כיבוש משלט 219 ביער בן שמן ומבצע דני לכיבוש לוד, וילהלמה, רמלה, לטרון, ורמאללה.
לוחות האנדרטה > מלחמת סיני

הלוח מופנה לכיוון דרום ועשוי מסלע גרניט בצורת אזור סיני, אזור הקרבות של החטיבה במלחמת סיני. על הלוח מתואר קרבות החטיבה בפיקוד אלוף-משנה יוסף הרפז בקסיימה ואום כתף.
לוחות האנדרטה > מלחמת ששת הימים

הלוח מופנה לכיוון ירושלים ועשוי מאבן חברונית בצורת קו שביתת הנשק בין ישראל לירדן, אזור הקרבות של החטיבה במלחמת ששת הימים. על הלוח מתואר קרבות החטיבה בפיקוד אלוף-משנה משה יטבת (שנפצע במלחמה) ואלוף-משנה יוסף הרפז (שחזר לפקד על החטיבה בעקבות פציעת המח"ט) במובלעת לטרון, אזור בית חורון, הרי גופנא עד פאתי רמאללה.
לוחות האנדרטה > מלחמת יום הכיפורים

הלוח מופנה לכיוון צפון מזרח ועשוי מסלע בזלת בצורת אזור רמת הגולן, אזור הקרבות של החטיבה במלחמת יום הכיפורים. על הלוח מתואר קרבות החטיבה בפיקוד אלוף-משנה יעקב הדר בקרבות הבלימה והתקפת הנגד ברמת הגולן ובקרבות ההבקעה לסוריה.
לוחות האנדרטה > ממלחמת לבנון הראשונה ועד מבצע צוק איתן 1982 – 2014

הלוח מופנה לכיוון צפון ועשוי מסלע בצורת אזור צפון ישראל, אזור הקרבות של החטיבה במלחמת לבנון הראשונה בפיקוד אלוף-משנה אהוד גרוס, הלוח בצורת אזור צפון הארץ משקף את הייעוד האופרטיבי בלחימה הבאה כחלק מפיקוד הצפון.
בלוח מתואר פועלה של החטיבה במבצע צוק איתן תחת פיקוד אלוף-משנה גל שוחמי.
לוחות האנדרטה > גלריה

הסבר הלחימה במלחמת העצמאות
הסבר הלחימה במלחמת סיני
אזור הלחימה במלחמת סיני
הסבר הלחימה במלחמת ששת הימים
אזור הלחימה במלחמת ששת הימים
הסבר הלחימה במלחמת יום הכיפורים
תיאור אזור הלחימה במלחמת יום הכיפורים
הסבר 1982–2014
תיאור 1982–2014
ראו גם

חטיבה 4
בואינג-סאאב T-7 רד הוק

הבואינג-סאאב T-7 רד-הוק (באנגלית: Boeing/Saab T-7 Red Hawk, בתרגום חופשי: "נץ אדום") הוא מטוס אימון סילוני חד מנועי על-קולי מתקדם שפותח בשותפות בין חברות בואינג וסאאב. המטוס זכה במכרז ה-TX של חיל האוויר של ארצות הברית שתוכנן להחלפת מטוסי ה-T-38 טאלון המזדקנים. המכרז יכלול ייצור כולל של 351 כלי טיס, 46 מדמי טיסה, אימון אחזקה ותמיכה בעלות כוללת של 9.2 מיליארד דולר אמריקאי.
ב-16 בספטמבר 2019 חיל האוויר הכריז על הסימון והכינוי של כלי הטיס החדש. הכינוי רד-הוק ניתן כמחווה למטוס ה-P-40 וורהוק וטייסי הטסקיגי מיימי מלחמת העולם השנייה שכונו "זנבות אדומים" (Red Tails) בשל הצבע העז של הזנבות של מטוסי ה-P-51 מוסטנג שהם הטיסו. ההכרזה לוותה בתמונה בה מטוס ה-T-7 עומד ליד מטוס P-51C משוחזר הצבוע בצבעי הטסקיגי, כאשר זנב המטוס החדש צבוע באדום.
ראו גם

M-346 מאסטר
יאקובלב יאק-130
KAI T-50 גולדן איגל
הונגדו JL-15
הערות שוליים

↑  This is the name of the Air Force’s new training jet, https://www.defensenews.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.