stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרחב מוגן
היבטים כלכליים של הממ"ד

בניגוד למקלטים ציבוריים שהיו נהוגים בעבר שאת בנייתם מימנה המדינה או הרשות המקומית, ובדומה למקלטים בבתים שהיו נהוגים באותה תקופה, בנייתם של מרחבים מוגנים בתוך המבנה היא באחריות יוזם הבנייה או בעל הנכס. באופן זה, עלויות המיגון ממומנות על ידי הפרט ולא מהקופה הציבורית. נושא זה שנוי במחלוקת, אולם היתרון ממנו נהנה בונה הממ"ד הוא מתוספת בפועל של אחוזי בנייה מותרים מעבר למה שמגדירה תוכנית בניין העיר (תב"ע).
החוק מחייב את העוסקים בבנייה להתקין מרחבים מוגנים בכל בניין מגורים כשלרוב מוקמים ממ"דים (מרחבים מוגנים דירתיים) ולא ממ"קים (קומתיים) בשל כדאיות כלכלית. במרבית מיזמי הבנייה, שואף היזם למצות את אחוזי הבנייה המותרים על פי התב"ע המקומית. לדוגמה, אם התב"ע מאפשרת לבנות על מגרש בבעלותו של היזם X מ"ר לדיור, שאיפתו תהיה לבנות שטחי דיור במידה הקרובה ככל האפשר ל-X, שכן תשואתו תהיה גבוהה יותר. 9 המטרים המרובעים לכל דירה הדרושים לבניית ממ"דים אינם נכללים ב-X. לעומת זאת, ממ"ד אשר נבנה באופן כזה שיכול לשמש חדר שינה מעלה באופן משמעותי את מחיר הדירה לעומת דירה עם חדר אחד פחות. בממ"דים המשמשים חדר שינה מותקנת לעיתים דלת עץ רגילה נוספת הנפתחת אל פנים החדר בנוסף לדלת הפלדה החיצונית המשמשת לסגירת הממ"ד רק בשעת חירום.
הגיון זה נכון גם במקרה של בנייני משרדים אולם השימוש בממ"דים לעומת ממ"קים במקרים אלו פחות שכיח.
הערות שוליים

↑  שלומית צור, אושרו הקלות להוספת ממ"דים לדירות קיימות, כולל ביחס לבנייה בלתי חוקית, באתר כלכליסט, 14 בספטמבר 2021
↑  הילה ציאון, מעל 500 בקשות לפטור מהיתר לבניית ממ"ד הוגשו לפיקוד העורף, באתר ynet, 29 בנובמבר 2023
↑  בר"ם 6874/21 הוועדה המקומית לתכנון ולבניה הרצליה נ' פז קבלנים יזמות ובניה בע"מ ואחרים, ניתן ב־19 בינואר 2022
שלט הכוונה למרחב מוגן התלוי על מדפים של סופר ברמת גן, עם קישוטים לקראת נובי גוד. צולם בישראל, חורף 2023 - מלחמת חרבות ברזל.
שילוט בבית חולים שיבא - תל השומר, במהלך מלחמת חרבות ברזל, בנוגע לכללי התנהגות בזמן אזעקה והצהרה על האזור כמוגן חלקית
גרנד פרי סין

| --- | --- |
 ענף:  מרוץ מכוניות
 תאריך ייסוד:  2004 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לרכב 
 עיר מארחת:  Shanghai International Circuit 
 זוכה:  נהגים: דניאל ריקארדו   יצרנים: רד בול רייסינג
 הכי הרבה זכיות:  נהגים: לואיס המילטון (6)   יצרנים: מרצדס AMG‏ (6)
 
 קואורדינטות:  31°20′20″N 121°13′19″E﻿ / ﻿31.339°N 121.222°E﻿ / 31.339; 121.222
  (למפת שאנגחאי מוגדלת) גרנד פרי סין(למפת שאנגחאי רגילה) גרנד פרי סין
 
 תוואי מסלול המרוצים הבינלאומי של שאנגחאי בו מתקיים המרוץ מדי שנה
 
גרנד פרי סין הוא מרוץ מכוניות המתקיים אחת לשנה, כחלק מסבב תחרויות הפורמולה 1. המירוץ נערך במסלול הבינלאומי של שאנגחאי מאז שנת 2004. לואיס המילטון הוא הנהג בעל מספר הניצחונות הגבוה ביותר בסבב (6 ניצחונות) ומרצדס היא הקבוצה בעלת מספר הזכיות הגבוה ביותר (6 ניצחונות)
היסטוריה

ממשלת סין ניסתה לקדם הצטרפות של המדנה לסבב הפורמולה 1 כבר במהלך שנות התשעים ולשם כך הקימה הממשלה את מסלול המרוצים הבינלאומי בעיר ג'וחאי הנמצאת במחוז גואנגדונג. המסלול נכלל בתכנון של סבב המרוצים בשנת 1999, אך המסלול לא עמד בדרישות של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) ולבסוף הוצא מהסבב. בשנת 2002 חתמה הממשלה הסינית על הסכם עם FIA לקיום שבעה מרוצים החל משנת 2004. כחלק מההכנות שבוצעו נבנה מסלול המרוצים הבינלאומי של שאנגחאי, שתוכנן על ידי הרמן טיקה. עלות בניית המסלול הסתכמה ב-240 מיליון דולר, המסלול היקר ביותר שנבנה עד אז.
אורך המסלול הוא 5.451 קילומטר והוא נחשב לאחד המסלולים המאתגרים לנהיגה בשל שילוב הפניות הקיימות לאורכו.
רובנס באריקלו מקבוצת פרארי הוא המנצח הראשון בתולדות הגרנד פרי. בשנת 2006 ניצח בגרנד פרי מיכאל שומאכר, היה זה ניצחונו האחרון בקריירה.
בעקבות ההפסדים הגדולים שגם הגרנד פרי, נשקלה בשנת 2008 האפשרות מצד המארגנים לבטל את המשך המרוצים. בפברואר 2011 הוכרז על הארכת חוזה ההתקשרות עם הפורמולה 1 עד לעונת 2017, זאת לאחר שהנהלת FIA הסכימה להפחתה משמעותית בתשלום אותו נדרשה לשלם ממשלת סין תמורת הזכות לארח את המרוץ.
הגרנד פרי שהתקיים בעונת 2019 היה המרוץ ה-1,000 בתולדות האליפות.
התפרצות מגפת הקורונה הביאה לביטולו של המרוץ שתוכנן להתקיים במדינה בשעונת 2020. הקורונה המשיכה להשפיע והביאה לביטולו של המרוץ גם בשלוש השנים לאחר מכן. לקראת עונת 2024 שובץ המרוץ בלוח המרוצים.
המנצחים בגרנד פרי > מספר ניצחונות (נהגים)

| מס' ניצחונות | נהג | שנים |
| --- | --- | --- |
| 6 | בריטניה לואיס המילטון | 2008, 2011, 2014, 2015, 2017, 2019 |
| 2 | ספרד פרננדו אלונסו | 2005, 2013 |
| 2 | גרמניה סבסטיאן פטל | 2009, 2018 |
| 2 | גרמניה ניקו רוזברג | 2012, 2016 |
המנצחים בגרנד פרי > מספר ניצחונות (יצרנים)

| מס' ניצחונות | יצרן | שנים |
| --- | --- | --- |
| 6 | גרמניה מרצדס | 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019 |
| 5 | איטליה פרארי | 2004, 2006, 2007, 2013, 2018 |
| 3 | בריטניה מקלארן | 2008, 2010, 2011 |
| 3 | אוסטריה רד בול | 2009, 2018, 2024 |
המנצחים בגרנד פרי > מנצחים לפי שנה

| שנה | נהג | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2024 | הולנד מקס ורסטאפן | רד בול |
2023: לא התקיים בשל מגפת הקורונה
2022: לא התקיים בשל מגפת הקורונה
2021: לא התקיים בשל מגפת הקורונה
2020: לא התקיים בשל מגפת הקורונה
| 2019 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2018 | אוסטרליה דניאל ריקארדו | רד בול |
| 2017 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2016 | גרמניה ניקו רוזברג | מרצדס |
| 2015 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2014 | בריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2013 | ספרד פרננדו אלונסו | פרארי |
| 2012 | גרמניה ניקו רוזברג | מרצדס |
| 2011 | בריטניה לואיס המילטון | מקלארן |
| 2010 | בריטניה ג'נסון באטן | מקלארן |
| 2009 | גרמניה סבסטיאן פטל | רד בול |
| 2008 | בריטניה לואיס המילטון | מקלארן |
| 2007 | פינלנד קימי רייקונן | פרארי |
| 2006 | גרמניה מיכאל שומאכר | פרארי |
| 2005 | ספרד פרננדו אלונסו | רנו |
| 2004 | ברזיל רובנס באריקלו | פרארי |
הערות שוליים

↑  Chinese F1 Grand Prix-An introduction, globalmotorsport.net
↑  Grand Prix Shanghai Set to Go, China.org.cn
↑  China considers ditching F1 race, bbc.co.uk, 14 November 2008
↑  Shanghai extends F1 race for seven years, zeenews.india.com, 17 February 2011
↑  Chinese Grand Prix postponed due to coronavirus outbreak, Formula1.com, 12 February 2020
↑  Chinese Grand Prix cancelled over COVID, Sky News, 2 December 2022
20,000 מיל מתחת למים (סרט, 1954)

| --- | --- |

 מבוסס על:  20,000 מיל מתחת למים 
 בימוי:  ריצ'רד פליישר 
 הופק בידי:  וולט דיסני 
 תסריט:  ספר: ז'ול ורן תסריט: ארל פלטון
 עריכה:  אלמו ויליאמס 
 שחקנים ראשיים:  קירק דאגלס ג'יימס מייסון פול לוקאס פיטר לורה
 מוזיקה:  אל הופמן, פול סמית' 
 צילום:  טיל גבני, רלף האמרס, פרנץ פלנר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  RKO Radio Pictures
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, הוצאה ביתית, וידאו על פי דרישה, שידורים 
 הקרנת בכורה:  23 בדצמבר 1954 ישראל9 במרץ 1957
 משך הקרנה:  127 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט צוללות, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  סן פרנסיסקו, נאוטילוס (ז'ול ורן), האוקיינוס השקט 
 תקופת התרחשות:  1868 
 תקציב:  $4,300,000
 פרסים:  פרס אוסקר לארט דיירקטור הטוב ביותר, צבע (ג'ון מיהם, אמיל קורי)  פרס אוסקר לאפקטים מיוחדים  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
20,000 מיל מתחת למים (באנגלית: Leagues Under The Sea‏ 20,000, נקרא גם בארץ גיבורי נאוטילוס)הוא סרט קולנוע שהופק בשנת 1954 לפי ספרו של ז'ול ורן הנושא שם זה. משתתפים בו קירק דאגלס בתפקיד נד לנד, ג'יימס מייסון - קפטן נמו ופול לוקאס - פרופסור פייר ארונקס הצרפתי. הסרט נחשב לאחד הסרטים הטובים מבין אלה המבוססים על ספרי ז'ול ורן.
תגובות הציבור לסרט

הסרט זכה לתגובות חיוביות מהציבור. הוא הפך להיות לסרט לדוגמה של חברת וולט דיסני. הצופים זוכרים אותו בשל הסצנות של מאבקי החיות הגדולות התת-ימיות עם צוות הצוללת והביצועים הטכניים של הצוללת "נאוטילוס". הן המפלצות החיות והן הצוללת הפכו להיות לסמלים של יצירות ז'ול ורן.
למרות שחלפו למעלה מחמישים שנה מאז הפקת הסרט, הוא עדיין נחשב לאחד הסרטים הבשלים של תעשיית סרטי הפעולה של וולט דיסני. הדיאלוגים בסרט הם עשירים ומבטאים את הפסימיות של קפטן נמו ואת האופטימיות של פרופסור ארונקס.
הסרט זכה לכיכובם של שחקנים מפורסמים. פעם ראשונה ששחקנים, ממדרגה ראשונה, כמו קירק דאגלס, ג'יימס מייסון ופיטר לורה מכבים בסרט של חברת וולט דיסני.
הצוללת אשר שימשה לצילומי הסרט הוצגה בין השאר בממלכת הקסם (The Magic Kingdom), פארק שעשועים הממוקם באתר הנופש דיסניוורלד בקרבת אורלנדו, שבמדינת פלורידה בארצות הברית. המתקן נסגר בשנת 1998 ועומד להיפתח בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה. המתקן יקרא במסע הצוללת בעקבות נמו (באנגלית: (Finding Nemo Submarine Voyage). במתקן יהיו גם פרטים ודמויות מהסרט "למצוא את נמו".
ההשוואה בין הספר לבין הסרט

התסריט של ארל פלטון חורג במידה ניכרת מהסיפור המקורי של ז'ול ורן. הוא משלב בסרט אלמנטים לא מוכרים מספר אחר (Facing the Flag). בסרט האטרקציה העיקרית היא השימוש בהמצאה המסוכנת דלק גרעיני, כאשר בספר מקור האנרגיה של הצוללת הוא מצברים לייצור ניטרו גלצרין. הסרט מתאים יותר לצופים בעידן האטומי.
אשר לנד לנד, יש שינויים אחדים בתסריט, אולי במטרה להפוך אותו לחביב יותר על הצופים ולשם כך גם נבחר השחקן המגלם אותו, קירק דאגלס.
נד לנד בסרט פטפטן, בספר מדבר מילים בודדות.
בסרט הוא שולח איגרת בבקבוק לגלי האוקיינוס ומצפה לעזרה. בספר הוא סומך רק על יוזמתו לברוח בבוא העת מהצוללת.
גם בספר וגם בסרט נד לנד מסרב בעקשנות לשתף פעולה עם קפטן נמו. אבל רק בסרט הוא נכלא בשל כך בתא מעצר.
לכבודו חוברה גם הנעימה "מעשיה בלוויתן". הנעימה חוזרת בסרט 19 פעם.
הדיבוב עם כלב הים המאולף תורם ליצירת אווירה של בעל דמות קומיקאית.
בסרט פרופסור פייר ארונקס מתלבט, פחות מאשר בספר, האם להצטרף לספינת המלחמה של ארצות הברית במרדף אחרי ה"מפלצת" הימית.
הצוללת נאוטילוס מתוארת בספר כצרה ומהירה, בסרט היא נראית כמסיבית, חזקה ומפתחת מהירות יוצאת דופן (מצב שלא מתאים כלל לדגם של הצוללת). הבמאי מתאר כי הוא צילם את תנועת הצוללת כך שתראה מהירותה 103 מייל לשעה.
בסרט הבסיס של קפיטן נמו ב"וולקניה" (Vulcania) מתואר כמו אי השודדים, באחד הספרים האחרים שלו. באי מתנהל הקרב האחרון של הצוללת עד שהיא נפגעת. בספר הצוללת נעלמת בערפילי הים ולא ידוע לנו מה עלה בגורל קפטן נמו וצוותו. התשובה תופיע רק בספר אחר שלו אי התעלומות.
הערות שוליים

↑  ⁨Page 3 Advertisements Column 3⁩ | ⁨דבר⁩ | 7 מרץ 1957 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  https://www.nli.org.il/he/newspapers/?a=d&d=mar19670414-01.1.54&e=--1950---1970--he-20-haretz%2cyhl%2cdav%2cydv%2cyedioth%2cmar%2cmarboker-761-byDA-img-txIN%7ctxTI-דיסני-------עברית------1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2002071913  VIAF: 186436320   WorldCat (עם VIAF): 186436320 
הכניסה למתקן מסע הצוללת בעקבות נמו
קבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (26 במרץ 2024–DJT) 
 מייסדים:  דונלד טראמפ, אנדי דין 
 תקופת הפעילות:  פברואר 2021 – הווה (כ־4 שנים) 
 חברות בנות:  T Media Tech LLC 
 מיקום המטה:  פאלם ביץ', ארצות הברית ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תעשיית התקשורת, תעשייה טכנולוגית 
 מוצרים עיקריים:  Truth Social 
 מנכ"ל:  דווין נונס
  
 www.tmtgcorp.com
 
Trump Media & Technology Group (TMTG) (בתרגום חופשי לעברית: קבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה; ידועה גם בשם T Media Tech LLC) היא חברת מדיה וטכנולוגיה אמריקאית שנוסדה בפברואר 2021 על-ידי נשיא ארצות הברית המכהן בשנית, דונלד טראמפ והיא מנוהלת על-ידי דווין נונס, שהתפטר מעבודתו בבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1 בינואר 2022 כדי להתמנות למנכ"ל החברה. החברה השיקה רשת חברתית בשם Truth Social ב-21 בפברואר 2022.
רקע

החברה התכוונה להשתמש בחברת רכישה למטרות מיוחדות (SPAC) כדי להקל על הפיכתה לחברה ציבורית. ב-20 באוקטובר 2021, קבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה וחברת .Digital World Acquisition Corp ‏(DWAC) הנסחרת בבורסה האמריקאית, הודיעו כי החליטו על הסכם מיזוג סופי שישלב בין שתי החברות, ויאפשר לקבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה להפוך לחברה ציבורית. חברת DWAC נפתחה בעזרת חברת ARC Capital, חברה שבסיסה בשנגחאי המתמחה ברישום חברות סיניות בשוקי המניות האמריקאיים, והייתה יעד לחקירות של הוועדה לניירות ערך ולבורסות על מצג שווא של "חברות מעטפת". מספר משקיעים הופתעו לגלות שכספי ההשקעה שלהם משמשים למימון חברת טראמפ.
המוצרים העתידיים של החברה שהוכרזו כוללים את הרשת החברתית, Truth Social, ושירות הזרמת מדיה שתיקרא "TMTG+" שתתחרה בנטפליקס, אמזון פריים וידאו, אפל טיוי פלוס,  ודיסני+. בנוסף, החברה החלה לפתח רשת חברתית מקוונת חלופית על-מנת לאתגר את חברות המדיה החברתית הוותיקות, כגון פייסבוק, אינסטגרם, וואטסאפ, טיקטוק, יוטיוב, וטוויטר (בטרם רכישת תאגיד X על-ידי אילון מאסק) ועשויה לעניין בעיקר שמרנים.
בדצמבר 2021, החברה אמרה כי גייסה מיליארד דולר דרך "השקעה פרטית במימון הון ציבורי" (PIPE) והמשקיעים אינם ידועים. העיתון הבריטי פייננשל טיימס דיווח כי שווי החברה הצפוי מהמימון וההשתלבות עם חברת הרכישה למטרות מיוחדות תהיה 1.25 מיליארד דולר.
ב-14 בדצמבר 2021, החברה הודיעה שהיא הגיעה להסכם עם ראמבל, וכי ראמבל תפעיל חלק מהרשת החברתית TRUTH וגם את TMTG+.
ב-21 בפברואר 2022, החברה השיקה את Truth Social באפל סטור.
על רקע הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2024 והערכות על שובו של טראמפ לבית הלבן מניות החברה זינקו ושווי החברה עומד על מעל 10 מיליארד דולר.
סוגיות משפטיות

הניו יורק טיימס דיווח מספר ימים לאחר פרסום הסכם המיזוג כי מייסד חברת DWAC, בנקאי ממיאמי פטריק אורלנדו, דן בהסכם מיזוג חברת SPAC עם טראמפ לפחות מאז מרץ 2021. הקמת הDWAC הוכרזה במאי והיא הפכה לציבורית בספטמבר. עוד דיווח כי עד קיץ 2021 אנשים המזוהים עם קבוצת טראמפ למדיה וטכנולוגיה אמרו למשקיעים בבורסה לניירות ערך בניו יורק שהחברה מתקרבת לעסקה למיזוג עם חברת SPAC כלשהי, אך אם העסקה התייחסה לחברת DWAC, ייתכן שהדבר עובר על חוקי ניירות הערך וכללי הבורסה, שכן לחברת ה-SPAC אסור להיפתח במיוחד כדי להתמזג עם חברה אחרת. טראמפ ואורלנדו דנו בתחילה על עסקה דרך חברת SPAC אחרת בבעלותו של אורלנדו שכבר נסחרה בבורסה, אך היא נחשבה קטנה מדי עבור עסקת טראמפ. החברה הצהירה בשלושה תשקיפים כי לא ניהלה "דיונים מהותיים, במישרין או בעקיפין, עם יעד מיזוג עסקים כלשהו".
הערות שוליים

↑  "T Media Tech LLC". Apple Store. נבדק ב-2021-10-31.
↑  "Division of Corporations - Filing". Department of State: Division of Corporations. State of Delaware. אורכב מ-המקור ב-21 בספטמבר 2015. נבדק ב-2021-10-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Exhibit 99". Archives. Securities and Exchange Commission. 2021-10-20. אורכב מ-המקור ב-22 באוקטובר 2021. נבדק ב-2021-10-22. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nobles, Ryan (6 בדצמבר 2021). "Devin Nunes says he's leaving Congress by the end of the year". CNN. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Current Vacancies of the 117th Congress". Clerk, United States House of Representatives. נבדק ב-2022-01-03. Resigned January 01, 2022 / Rep. Devin Nunes
↑  Peters, Jay (2022-01-06). "Trump's Truth Social app will apparently launch in February". The Verge (באנגלית). נבדק ב-2022-01-23.
↑  "Trump announces launch of media company, social media site". AP News (באנגלית). 2021-10-21. אורכב מ-המקור ב-21 באוקטובר 2021. נבדק ב-2021-10-31. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldstein, Matthew; Hirsch, Lauren; Enrich, David (29 באוקטובר 2021). "Trump's $300 Million SPAC Deal May Have Skirted Securities Laws". The New York Times. נבדק ב-31 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Douglas MacMillan; Jonathan O'Connell (23 בדצמבר 2021). "Trump's newest business partner: A Chinese firm with a history of SEC investigations". The Washington Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Enrich, David; Goldstein, Matthew; Goldmacher, Shane (21 באוקטובר 2021). "Trump Takes Advantage of Wall Street Fad to Bankroll New Venture". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Company Overview, www.tmtgcorp.com (באנגלית)
↑  Asgari, Nikou; Indap, Sujeet (2021-12-04). "Donald Trump's social media start-up raises $1bn". Financial Times. נבדק ב-2021-12-04.
↑  "Former Trump, Nunes Aide Lands Top Legal Job at Rumble Platform". Bloomberg Law. 9 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Schnell, Mychael (2021-12-14). "Trump media company inks deal with video platform Rumble". TheHill (באנגלית). נבדק ב-2021-12-14.
↑   נמרוד הלפרן, בלומברג, שווי הרשת החברתית של טראמפ עקף את X של מאסק, באתר TheMarker‏, 29 באוקטובר 2024
↑  Goldstein, Matthew; Hirsch, Lauren; Enrich, David (29 באוקטובר 2021). "Trump's $300 Million SPAC Deal May Have Skirted Securities Laws". The New York Times. {{cite web}}:  (עזרה)
15 בנובמבר

15 בנובמבר הוא היום ה-319 בשנה, (320 בשנה מעוברת), בשבוע ה-47 בלוח הגריגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 46 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1315 – קרב מורגרטן. קונפדרציה שווייצרית ניצחה את האוסטרים ומבטיחה עצמאות לשווייץ
1533 – הקונקיסטאדור פרנסיסקו פיסארו נכנס לבירת האינקה, קוסקו
1864 – מייג'ור גנרל ויליאם שרמן מתחיל את הצעדה אל הים במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית
1889 – ברזיל הופכת לרפובליקה פדרלית ומתחילה בה תקופת "הרפובליקה הישנה"
1920 – חבר הלאומים מתכנס לראשונה בז'נבה
1939 – המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק מציג רטרוספקטיבה ליצירתו של פבלו פיקאסו
1941 – היינריך הימלר מורה לשלוח את כל ההומוסקסואלים בגרמניה למחנות ריכוז
1943 – השואה: היינריך הימלר מפקד האס אס מכריז כי מעמד הצוענים הוא כשל היהודים, והם יועברו למחנות ריכוז
1956 – שתי ספינות דיג מגויסות וטרפדת מחלצות בחשאי כמאה מיהודי פורט סעיד
1956 – עם הצבת כוח החירום של האו"ם החלה נסיגת צה"ל מחצי האי סיני
1966 – אדם בחלל: החללית ג'מיני 12 נוחתת באוקיינוס האטלנטי, עם האסטרונאוטים: באז אולדרין וג'יימס לוול
1969 – המלחמה הקרה: הצוללת הסובייטית K-19 מתנגשת עם הצוללת של ארצות הברית USS Gato
1971 – טכנולוגיה: חברת אינטל מתחילה לשווק את המיקרו מעבד הראשון 4004
1983 – הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין מכריזה על עצמאות כשהמדינה היחידה שהכירה בה היא טורקיה
1988 – יאסר ערפאת מכריז במועצה הלאומית הפלסטינית באלג'יר, על הקמת מדינה פלסטינית עצמאית
1988 – מעבורת החלל בוראן הסובייטית משוגרת לחלל ומבצעת את מה שהיה לטיסה היחידה שלה לחלל
1990 – שיגור משימת מעבורת החלל אטלנטיס STS-38 למשימה בת חמישה ימים
2001 – מתחיל שיווקה של קונסולת האקס בוקס של מיקרוסופט
2002 – התקפת מחבלים על מאבטחים בגמר חזרת המתפללים ממערת המכפלה בחברון לביתם בקריית ארבע. שנים עשר לוחמים (חיילים שוטרי מג"ב וחברי כיתת הכוננות המקומית) נהרגו בקרב
2002 – סין: הו צ'נטאו מתמנה למזכיר המפלגה הקומוניסטית של סין
2003 – אל-קאעידה מפוצץ שתי מכוניות תופת ביום שבת ליד שני בתי כנסת באיסטנבול העיר המרכזית של טורקיה. בפיגוע נהרגו 27 בני אדם
2004 – החללית סמארט-1 של סוכנות החלל האירופית החלה להקיף את הירח
2008 – שיגור משימת מעבורת החלל אנדוור STS-126 לתחנת החלל הבין-לאומית למשימה של כמעט 16 יום
2017 – הצוללת סן חואן הארגנטינית נעלמה באוקיינוס האטלנטי הדרומי. כעבור שנה נמצאו שרידיה על קרקעיתו
2021 – רוסיה מבצעת ניסוי של נשק נגד לוויינים משמידה את הלווין Cosmos 1408. כתוצאה מכך נוצרו למעלה מ-1,500 חלקיקים של זבל חללי. הענן הנוצר עבר במסלול קרוב לתחנת החלל הבין-לאומית, סיכן את בטיחות התחנה, וגרם לאסטרונאוטים להיכנס למרחב המוגן
2022 – אוכלוסיית העולם מונה לראשונה שמונה מיליארד אנשים
2022 – השבעת הכנסת העשרים וחמש
נפטרו

565 או 621 – מכוטוס, קדוש נוצרי (נולד ב-520)
1280 – אלברטוס מגנוס, נזיר וכומר גרמני דומיניקני (נולד ב-1193 או 1206)
1379 – אוטו החמישי, דוכס בוואריה (נולד ב-1328 או 1346)
1630 – יוהאנס קפלר, אסטרונום (נולד ב-1571)
1670 – יוחנן עמוס קומניוס, פילוסוף צ'כי, פדגוג ותאולוג (נולד ב-1592)
1868 – ג'יימס מאיר רוטשילד, בנקאי צרפתי ובן למשפחת רוטשילד (נולד ב-1792)
1917 – אמיל דורקהיים, סוציולוג (נולד ב-1858)
1917 – ג'ון פוסטר, דיפלומט אמריקני ומזכיר המדינה של ארצות הברית (נולד ב-1836)
1978 – מרגרט מיד, אנתרופולוגית אמריקאית (נולדה ב-1901)
1990 – גדעון האוזנר, פוליטיקאי ומשפטן ישראלי, התובע במשפט אייכמן (נולד ב-1915)
2002 – דרור וינברג, אלוף-משנה בצה"ל, הקצין הבכיר ביותר שנהרג באינתיפדה השנייה (נולד ב-1964)
2014 – נסים אליעד, חבר הכנסת בשנים 1968 עד 1977 מטעם סיעת הליברלים העצמאיים (נולד ב-1919)
2014 – יעקב כ"ץ, ראש ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בכפר חב"ד (נולד ב-1931)
2014 – לסלי פיינברג, סופרת ופעילת זכויות להט"ב (נולדה ב-1949)
2017 – אברהם רייף, סוכן ביטוח ישראלי, מבכירי ענף הביטוח בישראל (נולד ב-1930)
2018 – ויליאם גולדמן, תסריטאי ("הנסיכה הקסומה") (נולד ב-1931)
2019 – הריסון דילארד, אצן אפרו-אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 4 מדליות זהב (נולד ב-1923)
2020 – ריי קלמנס, כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת השוער (נולד ב-1948)
2021 – אהרון אספיס, מורה למתמטיקה ישראלי ומחבר ספרי לימוד מתמטיים (נולד ב-1934)
2023 – ישראל פרנצוס, חוקר ספרות חז"ל (נולד ב-1927)
2024 – בלה קארוי, מאמן התעמלות רומני-אמריקאי (נולד ב-1942)
חגים ואירועים החלים ביום זה

14 בנובמבר – 16 בנובמבר
נובמבר
לוח אירועים שנתי
ויליאם הרשל
ארווין רומל
מתיתיהו
יוהאנס קפלר
תאוריית החיידקים כגורמי מחלות

תמונת מיקרוסקופ אלקטרוני סורק של Vibrio cholerae. זהו החיידק הגורם לכולרה
תאוריית החיידקים כגורמי מחלות או תורת המחלות עקב פתוגנים היא תאוריה מדעית לפיה מיקרואורגניזמים הידועים כפתוגנים יכולים לגרום למחלות מידבקות. תאוריה זו פותחה במהלך המאה ה-19 והיא התאוריה המקובלת עד היום למחקר וריפוי מחלות רבות. האורגניזמים, זעירים מכדי להיראות ללא מיקרוסקופ, פולשים לגופם של בני אדם, לבעלי חיים אחרים, לצמחים ולמארחים חיים אחרים. הגידול והרבייה שלהם בתוך המארחים שלהם עלולות לגרום למחלות - אלו משפיעות על בריאות בני האדם, על החקלאות ובאופן כללי יותר על מערכות אקולוגיות ועל כלל המינים החיים והאבולוציה שלהם. המילה "פתוגן" מתייחס לא רק לחיידק אלא לכל סוג של מיקרואורגניזם, כגון פרוטיסטים או פטריות, ואף לפתוגנים שאינם חיים, כגון נגיפים, פריונים או וירואידים. מחלות הנגרמות על ידי פתוגנים נקראות מחלות זיהומיות.
גם כאשר פתוגן הוא הגורם העיקרי למחלה, גורמים סביבתיים ותורשתיים ומצב בריאות מערכת החיסון משפיעים לרוב על חומרת המחלה, ולשאלה האם פרט מארח פוטנציאלי נדבק כאשר הוא נחשף לפתוגן. פתוגנים הם גורמים נושאי מחלות שיכולים לעבור מפרט אחד לאחר בכל יצור חי. מחלות זיהומיות נגרמות על ידי גורמים ביולוגיים כגון מיקרואורגניזמים פתוגניים (וירוסים, חיידקים ופטריות) וכן על ידי טפילים.
צורות בסיסיות של תאוריית החיידקים הוצעו על ידי ג'ירולמו פרקסטורו בשנת 1546, והורחבו על ידי מרקוס פון פלנצ'יז בשנת 1762. עם זאת, דעות כאלה ספגו זלזול במדינות המערביות ולא היו ידועות כלל במדינות אחרות. מדענים ורופאים האמינו במקום זאת בהסברים כמו תאוריית המיאזמה של גאלן שטענה כי "אוויר רע" (לדוגמה אוויר מסריח מביצות או ביוב) גורם לרוב המחלות המידבקות.
בתחילת המאה ה-19, חיסון נגד אבעבועות שחורות היה נפוץ באירופה, אם כי הרופאים לא הבינו כיצד הוא פועל או כיצד להרחיב את עקרון החיסון למחלות אחרות. תקופת מעבר החלה בסוף שנות ה-1850 עם עבודתו של לואי פסטר. התאוריה זו הורחבה מאוחר יותר על ידי רוברט קוך בשנות ה-80 של המאה ה-19. בסוף אותו עשור, תאוריית המיאזמה נאבקה מול תאוריית הפתוגנים כגורמי מחלות. וירוסים התגלו לראשונה בשנות ה-90 של המאה ה-19. בסופו של דבר, התפתח "עידן זהב" של בקטריולוגיה, שבמהלכו הובילה תורת הפתוגנים לזיהוי מהיר של האורגניזמים הממשיים הגורמים למחלות רבות.
בעקבות ביסוס התאוריה חוקרים החלו להשתמש בה לחקר מחלות מידבקות בקרב בני אדם, בעלי חיים וצמחים (כולל צמחים לחקלאות) והחלו לפתח טיפולים ותרופות רבות במחלות מידבקות. דבר זה גרר שינוי בריאותי, חברתי וכלכלי בעל היקף והשלכות אדירות. לדוגמה באמצע המאה ה-19 שיעור תמותת התינוקות (מוות עד גיל שנה) בארצות הברית היה מעל 217 מקרי מוות לאלף לידות, עד 1950 נתון זה ירד ל-30 מקרי מוות ועד 2010 ירד לרמה של 7 מקרי מוות לאלף לידות (פחות מאחוז). בזכות התאוריה חוקרים ורופאים יכולים לרפא מחלות שהיו מחסלות בעבר מיליוני בני אדם בכל שנה, והיא מהווה את אחד היסודות החשובים למיקרוביולוגיה קלינית.
תאוריית המיאזמה

תאוריית המיאזמה הייתה התאוריה השלטת של העברת מחלות לפני שתאוריית המיקרואורגניזמים תפסה אחיזה לקראת סוף המאה ה-19.
הסבר זה כבר אינו מקובל כהסבר נכון למחלות מידבקות על ידי הקהילה המדעית. ההסבר קבע שמחלות כמו כולרה, זיהום בכלמידיה או המוות השחור נגרמות על ידי מיאסמטה (μίασμα, יוונית עתיקה: "זיהום"), צורה מזיקה של "אוויר רע" הנובע מחומר אורגני נרקב.
מיאזמה נחשבה ל"אדים רעילים" או ערפל מלאים בחלקיקים מחומר מפורק (מיאסמטה) שניתן לזהות על ידי ריחו המגעיל. התאוריה טענה שמחלות הן תוצר של גורמים סביבתיים כמו מים מזוהמים, אוויר מלוכלך ותנאים היגייניים לקויים. זיהומים כאלה, על פי התאוריה, אינם עוברים בין אנשים אלא משפיעים על אלה שנמצאים באזור שהוליד אדים כאלה.
למרות חשדות של מספר חוקרים כ-200 שנה לפני התבססות התאוריה המודרנית שמיקרוארגניזמים גורמים למחלות רבות, רוב החוקרים לא שמעו כלל על דעה זו או דחו אותה עקב תמיכתם בתאוריית המיאזמה, או עקב מספר רב של הסברים אחרים.