stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלייר
אלבומים

Show No Mercy (1983)
Hell Awaits (1985)
Reign in Blood (1986)
South of Heaven (1988)
Seasons in the Abyss (1990)
Divine Intervention (1994)
Undisputed Attitude (1996)
Diabolus In Musica (1998)
God Hates Us All (2001)
Christ Illusion (2006)
World painted blood (2009)
Repentless (2015)
EP's, אוספים והופעות

Haunting The Chapel (1984)
Live Undead (1984)
Decade of Aggression - Double Live (1991)
Soundtrack To The Apocalypse - Box Set (2003)
ראו גם

ת'ראש מטאל
ליריקה פוליטית בשירים של סלייר:
פוליטיקה במטאל#סלייר ואשליית ישו- על הליריקה האנטי-נוצרית של סלייר
פוליטיקה במטאל#הג'יהאד על-פי סלייר
הערות שוליים

↑  Slayer - Diabolus in Musica - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
↑  BLABBERMOUTH.NET, web.archive.org, ‏2007-09-30
↑  Diabolus in musica by Slayer - RYM/Sonemic (באנגלית), נבדק ב-2023-04-06
↑  God Hates Us All by Slayer - RYM/Sonemic (באנגלית), נבדק ב-2023-04-06
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 6033143  BnF: cb13906545x (data)  GND: 3068615-5  ISNI: 0000 0001 1540 4735  LCCN: n91117109  MusicBrainz: bdacc37b-8633-4bf8-9dd5-4662ee651aec  NKC: kn20030215029  SUDOC: 086262726  VIAF: 137344576   WorldCat (עם VIAF): 137344576
הנייברהוד

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ניוברי פארק 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 thenbhd.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ג'סי ראת'רפורד Jeremy Freedman 
 
הנייברהוד (באנגלית: The Neighbourhood) היא להקת רוק אמריקאית שהוקמה בקליפורניה, בשנת 2011.
היסטוריה

הנייברהוד הוקמה באוגוסט 2011 על ידי הזמר ג'סי רתפורד, הגיטריסטים זכרי אבלס וג'רמיה פרידמן, הבסיסט מייקל מרגוט והמתופף בריאן "אוליבר" סממיס. חברי הנייברהוד בחרו באיות הבריטי של המילה "neighbourhood" ("שכונה") בעצת מנהלם, על מנת להבדיל מלהקה שכבר משתמשת באיות האמריקאי, ומכאן ששמות השירים משתמשים גם הם באיות הבריטי.
בתחילת 2012, הוציאה הלהקה את "Female Robbery" ואת "Sweater Weather". במאי 2012, הלהקה חשפה את המיני-אלבום הראשון שלה, שנקרא I'm Sorry...‎, להורדה בחינם, בהפקתו של ג'סטין פילברו. בדצמבר 2012 הוציאה הלהקה את המיני-אלבום השני שלה, Thank You.
ב-23 באפריל 2013 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, I Love You. האלבום הגיע למקום ה-39 במצעד הבילבורד 200 ומכר 9,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו בארצות הברית. לאלבום קדם הסינגל המוביל "Sweater Weather", לו פורסם וידאו קליפ ב-5 במרץ 2013. השיר עמד בראשם של מצעדים שונים בעולם בתחילת יוני 2013, ובהם מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים של בילבורד.
ב-10 בדצמבר 2013 הוציאה הלהקה מיני-אלבום בשם The Love Collection. ב-28 בנובמבר 2014, פרסמה הלהקה מיקסטייפ בשם #000000 & #FFFFFF להורדה בחינם. את המיקסטייפ הנחה די ג'יי דרמה והוא כולל הופעות אורח של YG, פרנץ' מונטנה, דני בראון, ג'י איזי ואמנים נוספים. המיקסטייפ יצא לאור באופן רשמי לסטרימינג ולהורדה דיגיטלית ב-22 בנובמבר 2017.
באוגוסט 2015 הכריזה הלהקה על צאת אלבומה השני, Wiped Out!‎ ב-30 באוקטובר. לאלבום קדם הסינגל המוביל "R.I.P. 2 My Youth" והוא הגיע למקום ה-13 במצעד הבילבורד 200 האמריקאי. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות באירופה בנובמבר 2015, ולסיבוב הופעות אמריקאי במאי-יוני 2016 על מנת לקדם את האלבום.
ב-21 בספטמבר 2017, הלהקה פרסמה את המיני-אלבום Hard, שהגיע למקום ה-183 במצעד הבילבורד 200 האמריקאי. מיני-אלבום נוסף בשם To Imagine יצא ב-12 בינואר 2018. ב-9 במרץ, יצא אלבום האולפן השלישי של הלהקה, The Neighbourhood, שכלל רצועות מהמיני-אלבומים הקודמים לו, ובהן הסינגל המוביל "Scary Love". לאחר צאתו, הרצועות המיני-אלבומים שלא נכללו ברשימת הרצועות הסופית של האלבום נאספו במיני-אלבום נוסף בשם Hard to Imagine. לאחר מכן, הוציאה הלהקה את המהדורה השלמה של האלבום, שנקראת Imagine the Neighborhood Ever Changing.
ב-25 בספטמבר 2020 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, Chip Chrome & the Mono-Tones. בפברואר 2022 הכריזה הלהקה כי היא לוקחת הפסקה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2013: I Love You
2015: Wiped Out!‎
2018: The Neighbourhood
2020: Chip Chrome & the Mono-Tones
דיסקוגרפיה > אלבומי הוצאה מחודשת

2018: Hard to Imagine The Neighbourhood Ever Changing
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2012: I'm Sorry...‎
2012: Thank You
2013: Spotify Sessions
2013: The Love Collection
2017: Hard
2018: To Imagine
2018: Hard to Imagine
2018: Ever Changing
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2014: #000000 & #FFFFFF
הערות שוליים

↑  Kareem Gantt (18 בינואר 2018). "The Neighbourhood announce 2018 tour dates". AXS. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Neighbourhood - Schedule". SXSW. נבדק ב-2013-08-09.
↑  Jake Blair (10 במאי 2012). "The Neighbourhood – I'm Sorry… [EP]". EARMILK. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Thank You, - Single by The Neighbourhood". Apple Music, iTunes (US). 14 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chart Moves: The Neighbourhood Debuts, Van Halen's '1984' Returns After 20-Plus Years". Billboard. 2 במאי 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Alternative Press. "The Neighbourhood release "Sweater Weather" video". Alternative Press. אורכב מ-המקור ב-נובמבר 17, 2015. נבדק ב-מרץ 26, 2013.
↑  "The Love Collection - Single by The Neighbourhood". Apple Music, iTunes (US). 10 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Download The Neighbourhood's #000000 & #FFFFFF Mixtape". Complex. 28 בנובמבר 2014. נבדק ב-17 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trevor Smith (28 בנובמבר 2014). "#000000 & #FFFFFF". HotNewHipHop. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "#000000 & #FFFFFF by The Neighbourhood". Apple Music, iTunes (US). 28 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Neighbourhood Chart History". Billboard. נבדק ב-10 במרץ 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Georgina Langford (17 בספטמבר 2015). "The Neighbourhood Drop Cheery 'R.I.P. 2 My Youth' Video". MTV UK. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Natasha West (30 באוקטובר 2015). "The Neighbourhood talk growing up, and second album 'Wiped Out!'". DIY. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Julia Naman (16 בפברואר 2016). "The Neighbourhood Announce Summer 2016 Tour Dates". mxdwn. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sadie Bell (22 בספטמבר 2018). "The Neighbourhood Drops Sinister (And Seductive) Surprise EP 'Hard': Listen". Billboard. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Jonathan C. S. Pettyjohn (ינואר 12, 2018). "The Neighbourhood Adds Some Color With "To Imagine EP"". Odyssey. אורכב מ-המקור ב-יוני 23, 2018. נבדק ב-מרץ 10, 2018.
↑  "To Imagine – EP by the Neighbourhood". Apple Store, iTunes (US). נבדק ב-12 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7008 7703  MusicBrainz: 97b8d224-5660-419c-8dff-4b3bf0c33983  VIAF: 304963946   WorldCat (עם VIAF): 304963946
זי זי טופ

| --- | --- |


זי זי טופ בהופעה חיה, 2008
 מקום הקמה:  יוסטון 
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 סוגה:  בלוז רוק, הארד רוק, רוק דרומי, בוגי רוק
 חברת תקליטים:  האחים וורנר רקורדס, RCA רקורדס, אמריקן רקורדינגס, לונדון רקורדס, קולומביה רקורדס, וורנר מיוזיק גרופ 
 שיתופי פעולה בולטים:  stevie ray vaughn
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2004) 
 zztop.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 בילי גיבונס פרנק בירד אלווד פראנסיס
 חברים לשעבר
 דאסטי היל (נפטר ב-2021).
 
זי זי טופ (באנגלית: ZZ Top) היא להקת הארד רוק שהוקמה ביוסטון, טקסס בשנת 1969 ופעילה עד היום.
את הלהקה הקימו בילי גיבונס (אנ') - זמר וגיטריסט, דאסטי היל (אנ') - גיטרה בס, קלידים וקולות ופראנק בירד (אנ') - תופים. ביל האם (אנ') הוא מנהל ומפיק הלהקה. דאסטי היל נפטר בתאריך 28 ביולי 2021.
משמעות השם

בראיון שנתן בילי גיבונס ב-2008 בערוץ הטלוויזיה הציבורית KLRU, באוסטין, טקסס, הוא סיפרשבאותו זמן הוא תלה על קירות החדר את הפוסטרים של כל זמרי הבלוז שעמדו להופיע בעיר. בקצה אחד של הקיר היה פוסטר של הזמר זי זי היל (אנ') ובקצה השני היה הפוסטר של בי. בי. קינג. והוא חשב על חיבור של שני השמות לשם: זי. זי. קינג. לאחר כ-30 שניות הוא שינה את השם לשם הנוכחי: ZZ Top שמשמעותו: זי.זי. למעלה (כי המלך הוא מעל כולם).
קודם לכן היו סברות שהשם הגיע מהאות Z שהייתה חרוטה על דלת האסם שלו, או שהשם הגיע משם היצרן של ניירות לגלגול סיגריות: Zig Zig.
פעילות

סגנונה המוזיקלי של הלהקה הוא רוק-גיטרות פשוט במבנהו אך מלוטש מבחינת עיבוד והפקה, מבוסס טקסס בלוז עם השפעות מוזיקת קאנטרי ורוק אנד רול.
ללהקה תדמית חיצונית מגובשת ואיקונית: גיבונס והיל מופיעים עם זקנים ארוכים (משמעות שם משפחתו של בירד היא "זקן" והוא מופיע תמיד מגולח), כובעי בוקרים ומשקפי שמש. הם מנגנים על גיטרות מיוחדות (כגון גיבסון "Flying V") ונוצצות. רוב מילות השירים הומוריסטיות וכוללות רמזים מיניים.
בשנת 2004 נבחרה הלהקה להיכל התהילה של הרוק אנד רול. אלבומיהם Tres Hombres (ספרדית: שלושה גברים) מ-1973 ו-Eliminator מ-1983 נכללים ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר של הרוק אנד רול של מגזין רולינג סטון. האלבום Eliminator נבחר במקום ה-39 ברשימת 100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-80 של הרולינג סטון וזכה למכירות שהקנו לו מעמד "אלבום יהלום" (מעל 10 מיליון עותקים).
הערות שוליים

↑  ראו:  https://www.youtube.com/watch?v=Pj94oJrBbwQ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605171805171  BnF: cb13907634s (data)  GND: 5047759-6  ISNI: 0000 0001 2290 6688  LCCN: n85006860  MusicBrainz: a81259a0-a2f5-464b-866e-71220f2739f1  NKC: mzk2003195160  SUDOC: 170531961  VIAF: 312590097   WorldCat (עם VIAF): 312590097 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Saint Vitus

ערך זה עוסק בלהקת דום מטאל. אם התכוונתם לקדוש נוצרי, ראו .
| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אנג'לס
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1979–1981 (בתור Tyrant) 1981–1991 1992–1996 2003 2008
 סוגה:  דום מטאל
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  SST, Nuclear Blast, Roadrunner, Southern Lord, Hellhound, Season of Mist
 https://www.saintvitusband.com/
 חברים
 דייב צ'נדלר סקוט ריגרס הנרי ואסקז פאט ברודרס
 חברים לשעבר
 מארק אדמס ארמנדו אקוסטה (נפטר) סקוט "וינו" ויינריך כריסטיאן לינדרסון
 
Saint Vitus (בעברית: "ויטוס הקדוש", תעתיק: "סיינט ויטוס") היא להקת דום מטאל שהוקמה בלוס אנג'לס בשנת 1979. לאחר שהלהקה התפרקה ב-1996, היא התאחדה לזמן קצר לסיבוב הופעות ב-2003, והתאחדה באופן סופי ב-2008. הלהקה נחשבת לאחת מלהקות הדום מטאל הראשונות, ולחלוצה בז'אנר זה. למרות שסיינט ויטוס לעולם לא זכתה לפריצת דרך או פופולריות משמעותית, היא השפיעה רבות על סגנון הדום מטאל, ועל הולדת תתי-ז'אנרים סטונר מטאל וסלאדג' מטאל.
הלהקה ידועה בין היתר בתוכן הלירי שלה, אשר עוסק בנושאים כבדים ומדכדכים, בהתאם למוזיקה האיטית והאפלה; בדידות, דיכאון, התמכרות לסמים ולאלכוהול, מוות והפרעות נפשיות. כאשר וינו, סולן הלהקה לשעבר, נשאל על המוזיקה של סיינט ויטוס, הוא אמר: "זה בא מהבטן. למוזיקה יש את הטון הנמוך הזה והיא פוגעת בך במקומות הרגשיים האלה. תמיד ניסיתי להפוך את המילים (ליריקה) למעניינות בדיוק כמו המוזיקה. זה תמיד היה קצת אפל אבל אני לא נמשך לדברים המשמחים. אני אוהב מוזיקה שתופסת אותך בביצים."
היסטוריה

סיינט ויטוס הוקמה ב-1979 תחת השם Tyrant (בעברית: עריץ), אך שינתה את שמה לסיינט ויטוס ב-1980, לאחר השיר "St. Vitus Dance" של בלאק סבאת'. על פי מספר מקורות, הלהקה שינתה את שמה בשביל לא "להתמודד עם השטויות השטניות באותה התקופה". חברי הלהקה מציינים את בלאק סבאת' (Black Sabbath) ובלאק פלאג (Black Flag) כלהקות שהשפיעו עליהם ביותר.
בתחילת הדרך, הסגנון של סיינט ויטוס היה נחשב "לא מעודכן" בהשוואה לז'אנרים הארדקור פאנק, גלאם מטאל וספיד מטאל, שהיו פופולריים באותה תקופה. לכן, לאחר שנדחו על ידי קהילת המטאל בלוס אנג'לס, הם היו מעורבים בסצנת הפאנק רוק.
בשנת 1984, הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Saint Vitus. ב-1985, הלהקה הוציאה את אלבומה השני, Hallow's Victim, וכן מיני אלבום The Walking Dead.
האלבום השלישי שלהם, Born Too Late שיצא ב-1986, נחשב לפופולרי, משפיע, ולאלבום המצליח ביותר שהוציאה הלהקה. הלהקה הוציאה מיני אלבום Thirsty and Miserable ב-1987, ואלבומים באורך מלא Mournful Cries ב-1988, V ב-1990, C.O.D. ב-1992 ו-Die Healing ב-1995, לפני שהחליטה על פירוק בשנת 1996.
היסטוריה > איחוד

הלהקה התאחדה לזמן קצר לסיבוב הופעות כאשר ב-1 ביולי 2003, ההרכב הקלאסי של Born Too Late (ויינריך, צ'נדלר, אדמס, אקוסטה) הופיע בשיקגו. בשנת 2008, הלהקה התאחדה באופן סופי. בשנת 2010, נפטר מתופף הלהקה, ארמנדו אקוסטה, כתוצאה מגידול מוחי. החליף אותו המתופף הנרי ואסקז.
הלהקה הוציאה את האלבום Lillie: F-65 בשנת 2012. בריאיון, וינו הסביר ששם האלבום מתייחס לסם מדכא רב עוצמה בזמנו וכי לדייב צ'נדלר "באמת היה משהו עם הדאונרים שלו". הלהקה הוציאה מיני אלבום Live באותה השנה.
בסתיו של 2014, הם יצאו לסיבוב הופעות באירופה לרגל יום הולדת ה-35 של הלהקה, וביצעו את האלבום המצליח "Born Too Late" במלואו. עם זאת, ב-9 בנובמבר, וינו נעצר בנורווגיה בגין החזקת חומרים בלתי חוקיים וגורש לארצות הברית, מה שהשאיר את הלהקה לסיים את סיבוב ההופעות כשלישייה.
ב-2019 הלהקה הוציאה אלבום נוסף, Saint Vitus, אשר בדומה לאלבום הבכורה של הלהקה, נקרא על שמה של הלהקה.
חברי ההרכב

דייב צ'נדלר – גיטרה (1979–1991, 1992–1996, 2003, 2008–הווה), שירה (1986)
סקוט ריגרס – שירה (1979–1991, 1994–1996, 2015–הווה)
הנרי ואסקז – תופים (2009–הווה)
פאט ברודרס – גיטרה בס (2016–הווה)
חברי ההרכב > חברים לשעבר

מארק אדמס – גיטרה בס (1979–1991, 1992–1996, 2003, 2008–2016)
ארמנדו אקוסטה (נפטר) – תופים (1979–1991, 1992–1996, 2003, 2008–2009)
סקוט "וינו" ויינריך – שירה (1986–1991, 2003, 2008–2015)
כריסטיאן לינדרסון – שירה (1992–1994)
דיסקוגרפיה

| אלבום | שנה |
| --- | --- |
Rehearsal (דמו, בתור Tyrant): 1979
1983 Demo (דמו): 1983
Saint Vitus: 1984
Hallow's Victim: 1985
The Walking Dead (מיני אלבום): 1985
Born Too Late: 1986
Thirsty and Miserable (מיני אלבום): 1987
Mournful Cries: 1988
V: 1990
C.O.D. (Children Of Doom): 1992
Die Healing: 1995
Lillie: F-65: 2012
Live (מיני אלבום): 2012
Saint Vitus: 2019
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  History – Saint Vitus Official Website – www.saintvitusband.com, www.saintvitusband.com
1 2  The History Of Doom Metal Part One, Metal Storm, ‏2012-12-21 (באנגלית)
1 2  Saint Vitus - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
↑  BLABBERMOUTH.NET - SAINT VITUS: New Album Release Date Announced, web.archive.org, ‏2011-12-08
↑  Saint Vitus, Riffipedia - The Stoner Rock Wiki (באנגלית)
↑  Jay Babcock, HEAVY RIFFING: An interview with WINO (Arthur, 2004), Arthur Magazine, ‏2007-01-31 (באנגלית)
↑  SAINT VITUS: WE’RE STILL BORN TOO LATE, larecord.com
↑  "SAINT VITUS" Interview, Metalheads Forever Magazine, ‏2017-02-07 (באנגלית)
↑  Saint Vitus Biography, Songs, & Albums, AllMusic (באנגלית)
↑  Armando Acosta - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
↑  Lillie: F-65, Metal Wiki (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16742153c (data)  GND: 10285989-9  LCCN: n95073595  MusicBrainz: 707d26d5-51ee-42b2-9bc4-19884689d51c  VIAF: 125106867   WorldCat (עם VIAF): 125106867
Tha Dogg Pound

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לונג ביץ' 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, היפ הופ של החוף המערבי, גנגסטה ראפ 
 חברת תקליטים:  דת' רואו רקורדס, דוגיסטייל רקורדס, קאש מאני רקורדס 
 www.thadoggpound.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 קורופט 
 
דה דוג פאונד (באנגלית: Tha Dogg Pound), ידועים גם כ-.D.P.G, הוא הרכב היפ הופ אמריקאי, הכולל את הראפרים קורופט ודאז דילינגר. הצמד הוקם ב-1992, כאשר הם חתמו בחברת התקליטים דת' רואו רקורדס. הצמד הופיעו לראשונה באלבומו הראשון של הראפר ד"ר דרה, The Chronic. הם גם הופיעו באלבום הראשון של הראפר סנופ דוג, Doggystyle, ובפסקול של הסרטים Murder Was the Case ו-Above the Rim. האלבום הראשון שלהם Dogg Food יצא ב-1995 ונמכרו כ-2 מיליון עותקים של האלבום.
.D.P.G.C (קיצור של Dogg Pound Gangsta Crips) הם "המשפחה המורחבת" של הלהקה, שכוללת את האומנים: דה דוג פאונד, סנופ דוג, נייט דוג, סופאפליי, Lil' ½ Dead ,Big C-Style ,Techniec ,באד אזז ,RBX, Lil' C-Style ,Tha Eastsidaz ואחרים. The Dogg Pound Gangstaz מתארחים באלבומים ובפרויקטים אחד של השני.
היסטוריה > בדת' רואו (1991 – 1998)

לפני שהאלבום The Chronic יצא, קורופט ודאז היו זמרי סולו, אולם השמועות לכימיה שבין השניים בזמן שהם מקליטים את האלבום, ד"ר דרה אמר שהם מרכיבים להקה ביחד. השניים התארחו יחד באלבום Doggystyle ובמספר שירים אחרים כדה דוג פאונד.
בין השנים 1993–1994, הלהקה סייעה לראפר אם סי האמר באלבום החמישי שלו, The Funky Headhunter, יחד עם שוג נייט ו-Whole 9.
בשנת 1995, הם הוציאו לאור את האלבום הראשון שלהם, Dogg Food, תחת הלייבל דת' רואו רקורדס. האלבום הגיע למקום 1 במצעד בילבורד 200 והוכתר פעמיים כאלבום פלטינה. "Let's Play House" היה הסינגל הגדול מהאלבום, שהגיע ל-50 השירים הכי הטובים של המצעד בילבורד הוט 100. הסינגל "New York, New York" הוכרז כשיר המועדף של MTV. באוקטובר אותה השנה, טופאק שאקור שוחרר בערבות על ידי שוג נייט (הבעלים של דת' רואו רקורדס) בתמורה לשחרור ארבעת האלבומים הבאים שלו בלייבל דת' רואו. טופאק צירף את חבריו: דה דוג פאונד וסנופ דוג על מנת להקליט איתו את האלבומים.
בספטמבר 1996 נרצח טופאק שאקור בלאס וגאס, נבדה. קורופט ודאז הושפעו מכך בכך שהיה להם קשה להוציא לאור יצירות שלהם לאחר המוות של שאקור. 7 שנים לאחר מכן (ב-2003) דאז אמר בראיון: "אני עכשיו מאמין ששוג נייט היה אחראי לרצח של טופאק". באותה השנה הם התארחו באלבום השני של סנופ דוג Tha Doggfather.
היסטוריה > לאחר דת' רואו (1999 – 2001)

לאחר שדאז וקורפט עזבו את דת' רואו רקורדס, הם החלו לעבוד על אלבומם השני, Dillinger & Young Gotti, שיצא ב-2001. לאחר הוצאת האלבום דה דוג פאונד יצאו מדת' ראו באופן מלא כהרכב, שוג נייט טען שהשם "דה דוג פאונד" ומספר שירים שהוקלטו לפני שההרכב עזבו את הלייבל בבעלותו. כדי למנוע מאבק משפטי, דאז שינה את שם ההרכב ל-.D.P.G (קיצור של Dogg Pound Gangstaz).
ב-2001 הוציא שוג נייט לאור אלבום של דה דוג פאונד תחת השם "2002", שכלל שירים שלא פורסמו של ההרכב. דאז אמר בראיון כתגובה על שחרור האלבום: "שוג נייט גנב כמה שירים שהוא יכל למצוא של DPG".
היסטוריה > סכסוכים ופרידות > סכסוכים חיצוניים

במהלך השנים לדה דוג פאונד היה סכסוך עם Bone Thugs-n-Harmony, בשל סכסוך בין דת' רואו רקורדס עם הלייבל Ruthless Records של Eazy-E. דה דוג פאונד הוציאו לאור את השיר "Dogg Pound Gangstaz" שהווה שיר דיס על Bone Thugs-N-Harmony, עם השורה של קורופט: "Ain't got no love for no hoes in harmony". כתגובה לייזי בון (חבר להקת Bone Thugs-N-Harmony) החזיר לו בשיר "Shotz to tha Double Glock" עם השורה "Dogg Pound hoes it's on". קרייזי בון (חבר להקת Bone Thugs-N-Harmony) אמר "Gotta find these 'Row Hoes" בשיר "Mo' Murda" מהאלבום E. 1999 Eternal. הסכסוך הסתיים כאשר סנופ דוג וקורופט התארחו בשיר של קרייזי בון "The War Iz On" מתוך האלבום Thug Mentality 1999. קורופט גם התארח בשיר "Kurupted Flesh" של הראפר פלאש אן בון. ב-2008 התארח קרייזי בון באלבום של דאז Only on the Left Side בשיר "Meal Ticket" ולאחר מכן בשיר "Money Fold'N" מתוך האלבום של דה דוג פאונד That Was Then, This Is Now.
דה דוג פאונד היו גם מעורבים בסכסוך עם הראפר B.G. Knocc Out ועם הראפר דרסטה שהיו חבריו של Eazy-E. דה דוג פאונד יחד עם סנופ דוג עשו שיר דיס על What Would You Do" ,B.G. Knocc Out", עם השורה: "Fuck B.G. Knocc Out and every nigga down with him". כתגובה B.G. Knocc Out ודרסטה החזירו להם בשיר "D.P.G. Killa" מתוך האלבום המשותף שלהם "Real Brothas".
דה דוג פאונד התערבו גם בסכסוך שבין שוג נייט וטופאק לבין הלייבל באד בוי רקורדס של שון קומבס ושל הנוטוריוס בי. איי. ג'י.; דאז וקורופט הרחיבו את הסכסוך עם השיר "New York, New York" כנגד הראפרים Capone-N-Noreaga ,Tragedy Khadafi ומוב דיפ.
היסטוריה > סכסוכים ופרידות > בעיות פנימיות

בסוף שנת 2002, קורופט הפתיע את כל DPGC ואת המעריצים של ההרכב, כשהוא חזר לדת' רואו רקורדס כסגן נשיא הלייבל תחת שוג נייט. דאז, סופאפליי, סנופ דוג ושאר חברי DPGC ראו בחזרה לדת' רואו כבגידה. דאז עשה עליו שני שירי דיס: "U Ain't Shit" עם הראפר Bad Azz ו-"I Don't Give a Fucc" עם הביט של השיר "In Da Club" של הראפר 50 סנט. כתגובה על כך קורופט החזיר לו עם מספר שירי דיס עליו באלבום Originals, שהידוע בהם הוא השיר "(Eat a Dicc (Fucc Daz".
היסטוריה > האיחוד, פרסומים חדשים ופרויקטים עתידיים (2005 – היום)

ב-2005 יישבו דאז וקורפט את המחלקות שהיו ביניהם, וקורופט עזב את דת' רואו רקורדס. קורופט ודאז התחילו לעבוד על האלבום השלישי שלהם, Dillinger & Young Gotti II: Tha Saga Continuez, שיצא ב-2005.
ב-2006 הוציאו דה דוג פאונד לאור את האלבום Cali Iz Active תחת הלייבל של סנופ דוג, דוגי סטייל רקורדס. הם ארחו אומנים רבים מ-DPGC, כמו: דה ליידי אוף רייג', סופאפליי ו-RBX. ב-27 במרץ 2007 הוציאו דה דוג פאונד לאור את אלבומם החמישי Dogg Chit תחת לייבל עצמאי.
באוגוסט 2007 היו שמועות שההרכב נמצא במשא אומתן לחתימה בלייבל קאש מאני רקורדס, אך בסוף הם לא הצטרפו ללייבל. ב-2 בדצמבר 2012, ההרכב הוציא לאור את המיקסטייפ That's My Work Vol. 1 בשיתוף פעולה עם סנופ דוג.
דיסקוגרפיה > אלבומי סטודיו

1995: Dogg Food
2001: Dillinger & Young Gotti
2005: Dillinger & Young Gotti II: Tha Saga Continuez.
2006: Cali Iz Active
2007: Dogg Chit
2009: That Was Then, This Is Now
2010: 100 Wayz
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2001: 2002
2004: The Last of Tha Pound
2010: Keep on Ridin
דיסקוגרפיה > מיני אלבום

2008: Let's Ryde 2Night EP
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2006: DPGC: Back In Business
2008: (Full Circle (Dogg Pound Gangsta Grillz
2012: DPGC'Ology
דת' גריפס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  סקרמנטו 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 סוגה:  היפ הופ ניסיוני, אינדסטריאל היפ הופ, היפ־הופ אבסטרקטי, גליץ' הופ, הארדקור ראפ, ראפ רוק, הארדקור דיגיטלי, פאנק (Punk) ראפ, מוזיקה תעשייתית, סינת'-פאנק, פוסט אינדסטריאל 
 חברת תקליטים:  אפיק רקורדס, ווארפ, הרווסט רקורדס, Deathbomb Arc 
 thirdworlds.net
 חברים
 Andy Morin MC Ride Zach Hill 
 
דת' גריפס (באנגלית: Death Grips) היא להקת היפ הופ אקספרימנטלי אמריקאית, שהוקמה בשנת 2010 בסקרמנטו, קליפורניה. חברי ההרכב הם אם סי רייד (שירה, מילים), זאק היל (תופים, הפקה) ואנדי מורין (קלידים, הפקה).
היסטוריה

באפריל 2011 הוציאה הלהקה את המיקסטייפ Exmilitary ושנה לאחר מכן, ב-2012, את אלבום הבכורה שלה, The Money Store; שניהם זכו לשבחים מהמבקרים. האחרון אף נכנס למקום ה-14 במצעד אלבומי הראפ וזכה להצלחה גם במצעדי הבילבורד האחרים. בשנת 2012, זמן קצר לאחר שחתמה באפיק רקורדס, הלהקה הדליפה את אלבומה השני, No Love Deep Web, להורדה בחינם בניגוד לחוזה, ובעקבות זאת הודחה מהחברה. ב-2013 הוציאו את אלבומם השלישי, Government Plates.
לאחר כמה הבטחות של הלהקה שלא קוימו, ביולי 2014 הודיעה הלהקה על התפרקותה, יחד עם צאת אלבומה הרביעי, The Powers That B. עם זאת, במרץ 2015 הלהקה חשפה כי היא "עשויה לעשות קצת יותר מוזיקה" ובהמשך הודיעה על סיבוב הופעות עולמי. מאוחר יותר, בשנת 2015, הכריזו על אלבום האולפן החמישי שלהם, Bottomless Pit, שיצא במאי 2016. ביוני 2018 יצא אלבום האולפן השישי שלהם, Year of the Snitch. ביוני 2019, לרגל חגיגות 30 שנה לחברת התקליטים "ווארפ רקורדס", יצא המיני-אלבום הרביעי שלהם, Gmail and the Restraining Orders.
חברי ההרכב

אם סי רייד – קולות, מילים
זאק היל – תופים, תופים אלקטרוניים, הפקה
אנדי מורין – הנדסת אודיו, הפקה, קלידים
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2012: The Money Store
2012: No Love Deep Web
2013: Government Plates
2015: The Powers That B
2016: Bottomless Pit
2018: Year of the Snitch
דיסקוגרפיה > אלבומים אינסטרומנטליים

2015: Fashion Week
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2016: Fashion Week/Interview 2016
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2011: Exmilitary
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2011: Death Grips
2016: Interview 2016
2017: Steroids (Crouching Tiger Hidden Gabber Megamix)
2019: Gmail and the Restraining Orders
הערות שוליים

↑  Ꭰeath Ꮹrips [@bbpoltergiest] (11 במרץ 2017). ".@FACTmag actually just like Death Grips, zach is the producer, songwriter . Andy is the recording engineer. this seems to be mixed up often" (Tweet) (באנגלית). נבדק ב-24 בדצמבר 2020 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Suspicious Minds – The Resolute Mission Of Death Grips". Clash Magazine. ארכיון מ-26 בדצמבר 2014. נבדק ב-5 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Death Grips' Scores". Metacritic. ארכיון מ-2012-11-05. נבדק ב-2012-11-30.
↑  Death Grips, Billboard
↑  Penn, Jelly. "Epic Records Drops Death Grips". Pitchfork News. Pitchfork Media. נבדק ב-3 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Death Grips Release Free Album Government Plates". Pitchfork. ארכיון מ-14 בנובמבר 2013. נבדק ב-5 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Death Grips – Timeline Photos – Facebook". ארכיון מ-2 באוגוסט 2016. נבדק ב-5 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "áŽ eath á?Šrips (@bbpoltergiest) | Twitter". Web.archive.org. 2014-12-10. אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2014. נבדק ב-2016-03-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Death Grips – you're right, we might make some more". Facebook.com. ארכיון מ-2018-02-27. נבדק ב-2015-04-03.
↑  "Death Grips – Timeline Photos". Facebook.com. ארכיון מ-2016-08-04. נבדק ב-2015-04-03.
↑  "Death Grips – We've decided to make a new Death Grips..." Facebook. 2015-10-21. ארכיון מ-2017-02-04. נבדק ב-2016-03-27.
↑  "Death Grips Announce 'Bottomless Pit' Album". Exclaim!. 21 באוקטובר 2015. ארכיון מ-23 באוקטובר 2015. נבדק ב-21 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16739060v (data)  GND: 1075472121  ISNI: 0000 0004 7085 1708  LCCN: no2012101328  MusicBrainz: f9133036-ab3d-4e97-bd11-7a2c98ad148a  SUDOC: 176906231  VIAF: 306262012   WorldCat (עם VIAF): 306262012