stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרגיי קונובלוב
קריירה

קונובלוב גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל דניפרו דנפרופטרובסק. בשנת 1990, בהיותו בן 18, עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. לאחר 4 שנים בדניפרו עבר לקבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. בעונתו הראשונה בדינמו שותף קונובלוב במרבית משחקי הליגה של הקבוצה, אך בהמשך התקשה לתפוס את מקומו בסגל הקבוצה.
הוא הושאל למשך שתי עונות לקבוצת פוהאנג סטילרס מדרום קוריאה. קונובלוב השתלב בהרכב הראשון של הקבוצה והפך לאחד השחקנים המובילים בה. במהלך השנתיים, בהן שיחק בשורותיה, זכתה הקבוצה פעמיים בגביע האלופות של אסיה.
בשנת 1998 שב קונובלוב לדינמו קייב, והרבה לשחק בעיקר כשחקן מחליף. בשנת 2001 הושאל קונובלוב לקבוצת נעוריו, דניפרו דנפרופטרובסק, אך פציעות מנעו ממנו לקחת חלק פעיל במשחקי הקבוצה.
בשנת 2002 הושאל קונובלוב לביתר ירושלים למשך עונה אחת. בבית"ר שיחק קונובלוב בקישור עם חברו מדינמו קייב, דמיטרי מיכאלנקו. בתום תקופת ההשאלה, עזה קונובלוב את ישראל, והצטרף לקבוצת ארסנל קייב, אשר רכשה את כרטיס השחקן שלו. קונובלוב שיחק בשורותיה של ארסנל 3 שנים, במהלכן הושאל לתקופות קצרות לעוד שתי קבוצות.
את הקריירה המקצועית שלו ככדורגלן הוא סיים בשנת 2006 באינטר באקו.
קריירה > נבחרות

בשנת 1990 זומן קונובלוב לשחק בנבחרת הנוער של ברית המועצות. עם הנבחרת השתתף באליפות העולם לנוער בשנת 1991, בה זכתה נבחרת ברית המועצות במקום שלישי. במהלך הטורניר שותף קונובלוב בכל חמשת המשחקים שלה והבקיע שער אחד. עם התפרקות ברית המועצות וכינון אוקראינה העצמאית הצטרף קונובלוב אל נבחרת הנוער של אוקראינה.
ב-27 באפריל 1993 ערך קונובלוב את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של אוקראינה, במשחק ידידות מול ישראל. במשחק זה הוא הבקיע גם את שערו הראשון בנבחרת. בשנת 2003 פרש מהנבחרת לאחר שערך במדיה 22 הופעות וכבש שלושה שערים.
קריירה > קריירת אימון

בשנת 2011 הצטרף קונובלוב לצוות המאמנים של קבוצת סבסטופול והיה לעוזר המאמן של הקבוצה. בעונת 2014/2013 מילא את מקומו של מאמן הראשי של הקבוצה. החל מקיץ 2016 מאמן קונובלוב את קבוצת טרנופול מהליגה האוקראינית השנייה, שהיא הליגה השלישית בחשיבותה באוקראינה.
תארים

מקום שלישי באליפות העולם לנוער: 1991
אליפות אוקראינה : 1995, 1996, 1999, 2000
הגביע האוקראיני: 1996
גביע האלופות של אסיה: 1997, 1998
סבסטיאן באייר

סבסטיאן באייר (בגרמנית: Sebastian Bayer; נולד ב-11 ביוני 1986) הוא אתלט גרמני. הוא אלוף אירופה בקפיצה לרוחק (הלסינקי 2012). הוא מחזיק בתוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה בקפיצה לרוחק באולם.
ביוגרפיה

באייר נולד באאכן, גרמניה. באליפות אירופה לנוער שנערכה בקובנה, ליטא בשנת 2005 הוא זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.73 מטר. באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים במקום 19 בתוצאה של 7.66 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים באייר במקום 23 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.77 מטר
ביוגרפיה > אלוף אירופה באולם

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 2009 זכה באייר במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.71 מטר. קפיצה זו היא הקפיצה השנייה בטיבה בהיסטוריה של הקפיצה לרוחק באולם, אחרי שיא העולם של קארל לואיס מארצות הברית 8.79 מטר, שקבע בשנת 1984. בהשיגו תוצאה זו, שבר את השיא האירופי של הספרדי יאגו למלה, שעמד על 8.17 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיים באייר במקום 19 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.98 מטר.
במרץ 2011 שב וזכה במדליית זהב באליפות אירופה באתלטיקה באולם שהתקיימה בפריז, צרפת בתוצאה של 8.16 מטר. באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בספטמבר אותה שנה הוא סיים במקום שמיני בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.17 מטר.
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2012 זכה באייר במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.34 מטר. באולימפיאדת לונדון שנערכה באותה שנה הגיע למקום החמישי אחרי שקפץ למרחק של 8.10 מטר.
עליזה זיו

עליזה זיו
עליזה זיו (נולדה ב-17 ביוני 1932 בירושלים) היא אשת חינוך ישראלית, שעיקר עיסוקה הוראת השפה העברית.
פרסמה שני ספרים וחוברת זיכרונות.
ביוגרפיה

עליזה זיו נולדה בירושלים בשנת 1932, להוריה חנה ויצחק שושני, שעלו לארץ ישראל בשנת 1921. היא למדה בבית הספר היסודי "שפיצר" בירושלים בתקופת המנדט הבריטי. בתקופת המצור על ירושלים, בשנת 1948, גויסה עם בני הנוער לעבודות ביצורים, קשר ומטלות אחרות.
אחרי בחינות הבגרות סיימה את לימודיה במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין. במהלך לימודיה במכללה, רתמה את עצמה להוראת עברית לנערים עולים חדשים שהציפו את ירושלים. לאחר סיום לימודיה במכללה, נסעה ללמד ילדים ונוער עולה בקיבוץ עין חרוד.
בצבא שירתה כקצינת חינוך בפיקוד הנח"ל, והייתה אחראית על הוראת העברית לחיילים עולים שהצטרפו לגרעיני נח"ל. באוניברסיטה העברית למדה זיו בלשנות, לשון עברית וגאוגרפיה, ובמקביל לימדה עברית באולפן "עציון" בירושלים. בשנת העשור למדינה, נבחרה זיו לצאת לשליחות לקנדה, מטעם ההסתדרות הציונית, למטרת הפצת השפה העברית ושיטות ההוראה של האולפן בקהילות שונות בקנדה. ב-1959 נישאה בוונקובר, קנדה, לבעלה יוסף-ג'ו זבנסקי-זיו, ושם ילדה את שלושת ילדיהם נועם, יואב וטליה.
זיו חזרה לישראל עם בעלה וילדיה בשנת 1967 ועמם עברה את תהליך הקליטה בישראל כעולים חדשים. המשפחה הצעירה בנתה את ביתה בחופית, צפונית לנתניה, ותוך זמן קצר הפך ביתם למרכז תרבות ואירוח של עולים חדשים מכל ארצות העולם.
בשנת 1999 העתיקו בני הזוג את ביתם לעיר החדשה מודיעין, וגם שם היא ממשיכה ליזום קבוצות לימוד ובמיוחד להעצמת נשים. במודיעין מונתה פעמיים לשופטת בתחרות הסיפור הקצר. עד היום היא מתנדבת ומסייעת לתלמידים עולים חדשים בכל נושא אליו היא נדרשת.
קריירה

אחרי שובה לישראל, התמקדה זיו בהוראה ובניהול אולפנים שונים באזור נתניה. במשך שנים ניהלה וטיפחה את אולפן "השרון", ובעזרת צוות מורים מסור, פיתחה שיטות עבודה וכתיבת חומרים חדשים ללימוד השפה העברית ותרבותה. בזכות יכולתה לשלב את העולים החדשים בחיי הקהילה, זכו היא והצוות שלה ב-1983 בפרס האולפן המצטיין מטעם משרד החינוך, האגף לחינוך מבוגרים.
בתקופה זו למדה וסיימה קורסים אקדמאיים בלשון עברית ומנהל חינוכי באוניברסיטאות תל אביב ובר-אילן.
ספריה

על סמך ניסיונה העשיר בנושא עלייה וקליטה, הוציאה לאור ב-2002 את ספרה "קשה זה לא מלה".
בספר זה היא עוקבת אחר דרך הייסורים של משפחה העולה מברית המועצות, המנסה להיקלט בישראל ולהתערות בתרבותה.
מה קרה לאודיסיאה – ספר ילדים, הוצאת אלף, 1980
קשה זה לא מלה – עברית - הוצאת מערכת, קיבוץ דליה, 2002
זכרונות משכונת ילדותי – הוצאה עצמית, 2007. נמצא במכון "יד בן-צבי".
New Home New Hope – הוא תרגום הספר "קשה זה לא מלה" לאנגלית בהוצאת קונטנטו דה סמריק, 2014 ומופץ באמזון.
"ידיעות אחרונות" – 18.10.2002, שולה פרומר.
"שער למתחיל" – גיליון 1215, 12.11.2002, אילנה דר.
"מודיעין ניוז" – 12.12.2002 רוני עמית-בר.
"משרד החינוך" – ספרות ילדים ונוער – ינואר 2003 - סקירה מ.ל.
"מגזין עזרא" (אנגלית) – גיליון 120, יולי-אוגוסט 2003, סטלה פדה.
"אפיריון" – כתב עת לתרבות ספרות וחברה, גיליון 87, 2004, יהודית מליק-שירן.
שלומית דותן, "לא הכל סוגה בשושנים, "מודיען פלוס", 26.2.2015
New home new hope הוצאת קונטנטו
"מודיעין ניוז" – 21.11.2002, חדשים על המדף.
"הארץ" – מדור ספרים, 28.5.2003.
"משרד החינוך" – ספרות ילדים ונוער – קטלוג, ינואר 2003.
קול ישראל – רשת א', כותבים למגרה, 4.10.2002, מראיינת: רונה גרשון
קול ישראל - רשת א', בחברותא, 31.10.2002, מנחה: שבתאי ביבי
אשקלון – עולים ותיקים. 7.1.2003 מראיינת: אביבה ארנפלד.
מכמורת – שחרית לספרות, 15.2.2003מראיינת: לאה שנער
נתניה -- חוג ספרות עולים ותיקים – 6.4.2003, מראיינת: עטרה חדד.
בית הסופר ת"א – מפגש עם סופרים ומשוררים, 18.6.2003, מראיינת: יהודית מליק- שירן
קול ישראל – רשת א' – אנו באנו ארצה. 26.9.2003 מראיין: י. פרי
קול ישראל – רשת א', מבוקר עד ערב, 5.1.2004, מראיין: אליהוא בן-און
ענתרה אבן שדאד

| --- | --- |

 לידה:  525 נג'ד, ערב הסעודית 
 פטירה:  608 (בגיל 83 בערך) מחוז חאיל, ערב הסעודית 
 שפות היצירה:  ערבית 
 
ענתרה ואהובתו עבלה
ענתרה אבן שדאד (בערבית: عنترة بن شداد العبسي, עַנְתַרַה בּן שַׁדַּ֫אד אל-עַבְּסִי, 525–608 לספירה) היה חייל ומשורר ערבי טרום-אסלאמי, שהתפרסם בשל שירתו וחייו ההרפתקניים. שיריו המרכזיים נכללים ב"מועלקאת", אוסף שבעת השירים שהאגדה מספרת עליהם שהיו תלויים בכעבה.
אמו הייתה שפחה שחורת-עור. ענתרה היה עבד שקנה את חירותו בהצטיינות במלחמה.
סיפור חייו, או "הרומנסה של ענתר" (סירת ענתרה בן שדאד), נמסר בעל פה לאורך השנים, ופורסם בביירות בשנת 1871 (10 כרכים) ובקהיר בשנת 1889 (32 כרכים). יצירה זו תורגמה חלקית לאנגלית בידי טריק המילטון בשנת 1820, תחת הכותרת ענתר: רומנסה בדואית.
המחזאי המצרי אחמד שאוקי חיבר מחזה על אודות המשורר.
הערות שוליים

↑  י. פראוור (עורך), האנציקלופדיה העברית, ירושלים: חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשל"ה
↑  Terrick Hamilton, Antar, a Bedoueen romance, London, J. Murray, 1819-1820.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278548005171  BIBSYS: 90682256  BNE: XX1122572  BnF: cb13489447v (data)  GND: 118974009  ISNI: 0000 0000 8163 497X  LCCN: n81092136  NKC: jo20201089008  NTA: 074358073  RERO: 02-A021818508  SELIBR: 175727  SUDOC: 077207246  TDVİA: antere  VcBA: 495/189671  VIAF: 264624082   WorldCat (עם VIAF): 264624082 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עפרן

| עפרן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: חגבאים
תת־סדרה:: Caelifera
על־משפחה:: Acridoidea
משפחה:: חגביים
תת־משפחה:: Oedipodinae
שבט:: Oedipodini
סוג:: עפרן
שם מדעי
 Oedipoda ‏לטריי, 1829
עפרן (שם מדעי: Oedipoda) הוא סוג חרק ממשפחת החגביים, החי בעיקר בשדות פתוחים במרכז וצפון ישראל. העפרן מתקדם בניתורים המשולבים בתעופות קצרות. בזמן מעופו ניתן לראות ששולי כנפיו תחומים בפס אדום, צהוב או כחול.
בארץ קיימים כמה מינים מסוג זה:
עפרן אדום - Oedipoda miniata
עפרן צהוב - Oedipoda aurea
עפרן כחול - Oedipoda caerulescens
עד פופ

| --- | --- |

סמליל התכנית
 סוגה:  מוזיקה
 בימוי:  פנחס הר זהב
 מנחים:  אהוד מנור ענת דולב אברי גלעד יואב קוטנר מיכל ניב מנחם גרנית
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 הפקה
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  17 באוקטובר 1982 – 17 באוקטובר 1992
 
רשימה של תוכניות "עד פופ" באינדקס הממוחשב של ארכיון הטלוויזיה הישראלית
עד פופ היא תוכנית פופ טלוויזיונית ישראלי, ששודרה לראשונה ב-17 באוקטובר 1982 ועד לתחילת שנות ה-90 בערוץ הראשון. הרעיון לתוכנית היה של אהוד מנור, שהיה גם המנחה הראשון שלה.
בתוכנית שודרו וידאו קליפים של זמרים מישראל ומחוצה לה, ובנוסף שולבו בו ראיונות. לאחר פרישתו של מנור ב-1985 ועד לסגירתה ב-1992 הנחו את התוכנית מנחים שונים, בהם: יואב קוטנר, מנחם גרנית, ענת דולב, אברי גלעד, יואב גינאי.
הפורמט הראשון 85–1982

את הפורמט הראשון הנחה אהוד מנור עם שירים ישנים לצד חדשים, בחלק מן התוכניות ראיין אמנים, הראיונות נמשכו כרבע שעה. על כל שיר היה מנור מסביר מידע מפורט על כל שיר וזמר. פורמט זה שודר משנת 1982 ועד שנת 1985. בתוכנית הפרידה שלו אירח מנור את עפרה חזה.
מנגינת הפתיחה הייתה Les Chants Magnetique, נעימה מאת ז'אן מישל ז'אר.
הפורמט השני 87–1985

באוגוסט 1985 שונה מעט הפורמט והפעם המנחים היו ענת דולב ומנחם גרנית. עדיין היו ראיונות ולהיטים לצד שירים ותיקים יותר. פורמט זה כלל 72 תוכניות עד 14 בפברואר 1988, וכלל פינת "סקירת תקליטים חדשים" ו"מוזיקה בקולנוע", את האינפורמציה על השירים הגישה ענת דולב, ואת הראיונות מנחם גרנית, שהגיש מספר תוכניות לבד לקראת הסוף. באוקטובר 1986 קוצרה התוכנית מ-50 דקות ל-20 דקות.
בשנת 1988 פרש מנחם גרנית מצוות מערכת התוכנית ומהגשתה.
מנגינת הפתיחה הייתה Good-Bye Bad Times של פיל אוקי וג'ורג'ו מורודר.
הפורמט השלישי 91–1988

לאחר השביתה ברשות השידור, בפברואר 1988 התוכנית חזרה בהגשתם של מיכל ניב ואברי גלעד.
ביולי 1988 הצטרף להגשה יואב קוטנר במקום מיכל ניב, שהמשיך עם אברי גלעד באותה המתכונת. במאי 1989 פרץ סכסוך עם חברות התקליטים על התעריף שישולם להם על שידורי קליפים, שעמד על 30 דולר בלבד.
בפברואר 1990 השתנתה התפאורה ומנגינת הפתיחה, ובנוסף למגזין הערב הרגיל, פעמיים החודש בימי א', התווספה גם תוכניות מגזין לילה תחת השם "עד פופ לילה", ששודרה במשך שעה כל יום רביעי בחצות. בתוכנית הלילה שודרו קליפים וקטעי הופעות של מוזיקאים מהעולם. בספטמבר החליט מנהל הטלוויזה יוסף בראל לקצר את התוכנית ל-15 דקות בלבד, ולבטל את מגזין הלילה. בתגובה הודיעו אברי וקוטנר על פרישה מהגשת התוכנית. לאחר פרישתם של אברי וקוטנר, התוכנית עברה למתוכנת מצומצמת בהגשתו של חיים צינוביץ'.
במהלך מלחמת המפרץ בינואר-פברואר 1991 התוכנית לא שודרה ובאפריל חזרה במתכונת לילית בהגשתם של דידי הררי, לאה עוז ואחרים.
מנגינת הפתיחה בחלקו הראשון של פורמט זה הייתה Touched by the Hand of God (אנ') של ניו אורדר ולאחר מכן Midnight Man של Flesh and the Pan (אנ') שהיה גם הפתיח בהמשך.
הפורמט הרביעי 92–1991

באוקטובר 1991 החל הפורמט האחרון של התוכנית בהגשת יואב גינאי. בפורמט זה בוטלו הראיונות ומגזין הלילה באופן סופי ושודרו בו קליפים לועזיים בלבד.
באוגוסט 1992 גינאי החל להגיש מספר תוכניות של קליפים עבריים מארכיון הערוץ הראשון בשם "עד פופ נוסטלגי", אחרי מספר תוכניות בסגנון זה, ירדה התוכנית מהמסך.
מנחים

אהוד מנור (1982-1985, סיכום שנתי 1986)
ענת דולב (1985-1987)
מנחם גרנית (1985-1987) חבר מערכת (1982–1988)
שרון מולדאבי (1987) חבר מערכת (1988–1990)
אביהו מדינה (1987)
יואב קוטנר (1987 בסיכום שנתי תשמ"ז, 1988-1990)
אברי גלעד (1988-1990)
מיכל ניב (1988)
חיים צינוביץ' (1990-1991)
דידי הררי (1991)
לאה עוז (1991)
יואב גינאי (1991-1992)
סיכומים שנתיים

בשנת 1984 אירח אהוד מנור באולפן את האמנים הבולטים שהיו באותה שנה: שלמה ארצי, ירדנה ארזי, עפרה חזה, מאיר בנאי וג'קי מקייטן לסיכום שנת תשמ"ד. בשנת 1987 מנחם גרנית וענת דולב אירחו באולפן את רמי קלינשטיין, אהוד מנור ויעקב גלעד בסיכום הפזמונים לשנת 1986. בספטמבר 1987 אירח מנחם גרנית את אביהו מדינה, שרון מולדאבי ויואב קוטנר והראו קליפים משנת תשמ"ז.
תוכניות מיוחדות

התוכנית השנייה, ששודרה ב-31 באוקטובר 1982 הוקדשה התוכנית לשנתיים לרצח ג'ון לנון, וביוני 1987 במלאת 20 שנה לתקליט של הביטלס Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band.
מתוך התוכנית

בנובמבר 1986 בפינה הקבועה "תקליט חדש" צוין אוהב להיות בבית של אריק איינשטיין לדיסק העברי הראשון.
אהוד מנור אירח את עפרה חזה בתוכניתו האחרונה כמגיש.
ענת דולב המציאה את המונח "תסמין התקליט השני", המתייחס לאמן שתקליטו הראשון נחל הצלחה אך תקליטו השני נכשל.
קורין אלאל בריאיון לאלבום "פירות אסורים" שכחה להזכיר את שותפיה לאלבום ולהופעות, להקת "גן עדן" ודורון פיקר. בעקבות זה הם ניתקו את הקשר עמה.
יואב קוטנר ואברי גלעד נהגו להשתטות בזמן הגשת התוכנית.
דנה אינטרנשיונל הופיעה לראשונה בתוכנית בטרם עברה ניתוח שינוי מין וביצעה את השיר "סעידה סולטנה" בליווי עופר ניסים.
בין האמנים שהתראיינו בתוכנית היו: שלמה ארצי (1982, 1984, 1986, 1988, 1990), עפרה חזה, (1984, 1985, 1987) משינה (1985, 1987, 1988), ירדנה ארזי, (1984, 1985, 1989) רמי קלינשטיין (1986) ואחרים.
ראו גם

עוד להיט
להיט בראש
הערות שוליים

↑  יום ראשון - טלוויזה, דבר, 15 באוקטובר 1982
↑  יוסי חרסונסקי, "עד פופ": תמו ימי החסד, מעריב, 12 בנובמבר 1985
↑  אבי מורגגשטרן, מקצרים את "עד פופ", מעריב, 28 באוקטובר 1986
↑  מנחם גרנית, מלחמת התשה. טור פרידה: מנחם גרנית עוזב את עד פופ, באתר חדשות, ‏18 בפברואר 1988
↑  עירית לינור, טעון שיפור, כותרת ראשית, 9 במרץ 1988
↑  אבי מרוגנשטרן ויובל ניב, עד פופ ־ בלי קליפים?, מעריב, 24 במאי 1989
↑  שחר בן ברק, "עד פופ" תשודר גם בימי ד, אחרי הסרט, מעריב, 7 בפברואר 1990
↑  רונית אנטלר תמי לוביץ׳, ״עד פופ״: 15 דקות בלבד, חדשות, 27 בספטמבר 1990
↑  טל פרי, מה שבטוח, הוא לפחות מצטלם יפה, מעריב, 22 באוקטובר 1990
↑  מבחר משדרים - עד פופ, מעריב, 31 באוקטובר 1982
עיצום כספי

עיצום כספי הוא עונש כספי המוטל על ידי רשות מנהלית ללא שימוש בהליך הפלילי. העיצום הכספי משמש כלי רך יותר לכפיית ציות לרגולטור, מאשר הקנס המהווה חלק מההליך הפלילי.
השימוש בעיצום כספי מיועד כלפי גופים מפוקחים אשר בהתאם לרישיון שקיבלו אמורים להיות מודעים לחובות החלות עליהם ועל כן אין צורך בהליך פלילי לבירור מודעות לחובות אלו.
ישראל

במדינת ישראל הוחל בשימוש בעיצום כספי בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20. מאז, הוכנסו עיצומים כספיים למעל 40 חוקים, למשל לחוק להסדרת הטיפול באריזות. גובה העיצום הכספי נקבע בחוק המסמיך את הטלתו, ומגיע לפעמים למיליוני ש"ח. במקביל לסמכות להטיל עיצום כספי מתקיימת הסמכות לפתוח בהליך פלילי, וההחלטה על מסלול הענישה נתונה לגוף המפקח.
ישראל > ערעור

בתחילה נהגה הכנסת לקבוע בחוק שערעור על עיצום כספי יוגש לבית משפט השלום וכי ערעור על פסק הדין דורש בקשת רשות מבית המשפט המחוזי. בשנת 2007 תוקן חוק בית המשפט לעניינים מנהליים ונקבע בו שערעורים על עיצום כספי לפי חוק התקשורת יוגשו לבית המשפט המחוזי בשבתו כבית משפט לעניינים מנהליים, וערעור על החלטת בית המשפט המחוזי יוגש בזכות לבית המשפט העליון. הנימוק לקביעה שהערעור יוגש לבית המשפט המחוזי היה שסכומי העיצום הכספי על פי חוק התקשורת גבוהים מאוד והסוגיות מסובכות. בהמשך, הוספו עיצומים כספיים אחרים לרשימת העיצומים הכספיים שערעור עליהם יוגש לבית המשפט לעניינים מנהליים, מבלי שהנימוק של סיבוך או סכום גבוה חל עליהם. במקביל, בחוקים נוספים נקבעו עיצומים כספיים שערעור עליהם יוגש לבית משפט השלום, מבלי שנקבע בחוק הליך הערעור על החלטת בית המשפט השלום. בית המשפט העליון קבע שעל פסקי דין לגבי עיצומים כספיים אלו יש זכות ערעור לבית המשפט המחוזי.
הערות שוליים

↑  עִצּוּם כַּסְפִּי במילון משפט: הדין האזרחי (תשע"ט), 2019, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  עו"ד ליז ברלב-מונטיליו, עיגון אכיפה חלופית בחקיקה – עקרונות מנחים, ספטמבר 2018, עמוד 8-9
1 2  רע"א 7855/17 מדינת ישראל - המשרד להגנת הסביבה נ' קיבוץ בית אלפא, ניתן ב־6 באוגוסט 2019
סתוויון

| סתוויון |
| --- | --- |
 קציר סתוויון בבארות יצחק ב-1946
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: דגנאים
משפחה:: דגניים
סוג:: דּוּרָה
מין:: דורה תרבותית
שם מדעי
 Sorghum bicolor ‏מואנך, 1794
קציר הסתוויון בכפר ויתקין
צמח הסתיוויון הוא זן של דורה ממוצא דרום אפריקני, שגודל בישראל כמספוא ירוק לבקר בעונת הסתיו, משנות ה-40 ועד שנות ה-60.
Sorghum bicolor Moderne
תכונות

הסתוויון הוא זן רב-שנתי ממין הדורה התרבותית (Sorghum bicolor). הסתוויון נבדל מן הזן העיקרי של הדורה התרבותית בגובהו הרב, המגיע למעל ארבעה מטרים, ובהיותו רב-שנתי ולא חד-שנתי. הסתוויון גדל בצפיפות רבה, הוא אינו מתעצה והוא נותר ירוק עד לאחר הפריחה. עליו מתוקים. עונת הצמיחה שלו הוא לקראת הסתיו, ומשך הגידול הוא כ-3 חודשים
כגידול חקלאי הסתוויון מושקה בהמטרה והיבול מגיע לכ-10 טון לדונם. הסתוויון משמש כמספוא ירוק לבקר כאשר יחידת מזון אחת דורשת בין 7.5 ל-8 קילוגרם סתוויון. תכולת החלבון הנעכל בסתוויון הוא נמוך יחסית לסוגי מספוא אחרים ועומד על כ-50 גרם ליחידת מזון.
בין המזיקים של הסתוויון בישראל נמנים דרור הבית וחזיר בר.
תפוצה

מקורו של זן הסתוויון בדרום אפריקה, שם נקרא באנגלית Kaffir Corn או Kafir Corn, אך שם זה איננו בשימוש כיום מסיבות של תקינות פוליטית, שכן המונח "כאפירים" היה שם גנאי לילידי אפריקה שחורי-עור. מספר זנים דומים יובאו גם לארצות הברית, כבר בסוף המאה ה-19, וגודלו שם כמספוא לבהמות וכצמח גרעינים להאכלת עופות, בעיקר בקנזס.
בארץ ישראל

הסתוויון הובא לארץ ישראל מדרום אפריקה על ידי המחלקה לחקר החקלאות ברחובות בתחילת שנות ה-40, כדי לספק מספוא ירוק לפרות החולבות בעונת הסתיו, בין אספסת לתלתן. הוא נזרע בסביבות חודש מאי. בשנת 1945 גודל הסתוויון בארץ ישראל על שטח של כ-1000 דונם ובראשית שנות ה-50 על כ-10,000 דונם. בין השאר, הוא גודל במשמר השרון, בארות יצחק, עין חרוד, ומרחביה. בבוסתן הגליל שגשג הסתוויון למרות האדמה המלוחה יחסית, שהקשתה על האספסת והתירס. בשנת 1958 היה הסתוויון סוג המספוא הזול ביותר למעט מרעה.
היקף השימוש בסתוויון היה שונה במשקים שונים. במאמר משנת 1953 הומלץ להשתמש בשמינית השטח המוקצב לגידול מספוא לצורך סתוויון ושהסתוויון ישמש להאכלת הבקר בחודשים אוקטובר - נובמבר, בהם אין מרעה. במשמר הנגב עמד היקף הסתוויון מכלל החציר הירוק על כ-2% בשנת 1955. בגניגר מצאו אנשי המשק שהסתוויון פחות טוב מגידולי התירס והפסיקו לגדלו במהלך שנות ה-50. בבית זרע היווה הסתוויון 4.6% ממספוא הבקר בשנת תשי"א ובשנת תשט"ו לא נעשה בו שימוש. בחוקוק מצאו שהסתוויון, כגידול שלחין, הוא יקר ועברו למרעה טבעי וגידולי בעל. במזרע היה הסתוויון פחות מאחוז ממספוא הבקר בשנת תשי"ד. בבית אלפא בתש"ך סיפק הסתוויון כ-1.5% ממספוא הבקר. בסוף שנות ה-50 כמעט ופסק השימוש בסתוויון בעמק יזרעאל בגלל עלויות המים.
בשנות ה-50 עשה דוד ליבנה בעין חרוד ניסיונות הכלאה של סורגום וסתוויון.
קציר הסתויון נעשה תחילה במגל שכן החרמש לא התאים לקצירתו. בשנת 1950 נעשו ניסיונות לשימוש בקומביין לקצירתו. לקראת סוף שנות ה-50 שיווק מפעל גל-נע מנהריה מקצצת שהתאימה לקציר הסתוויון. בשנת 1963 הציגה חברת מ.ה.ל מכסחת המתאימה לקציר סתוויון.
הערות שוליים

1 2 3 4  מרעה מלאכותי לבהמות וחצירים בגובה 4 מטרים, הַבֹּקֶר, 25 באוקטובר 1945
↑  בטנים בטנים, דבר, 29 במרץ 1978
1 2 3  בעיות ענף הבקר לחלב, משק הבקר והחלב 25, עמ' 10
↑  הזנת הבקר לאור המחקרים של ועדות פ. אי. או., משק הבקר והחלב 19, עמ' 27
↑  מכת צפרים, על המשמר, 16 ביולי 1953
↑  החזית השניה בשדות הגליל, דבר, 1 בינואר 1954
הקדחת והמזיקים בגליל, על המשמר, 11 במרץ 1954
↑  הגשמים גרמו לאיחור בקציר, על המשמר, 8 במאי 1949
↑  על הספקת המספוא בתשי"ב, משק הבקר והחלב, תשרי תשי"ג, חוברת מס' 1, עמ' 19-22
↑  קבוצת משמר השרון בעמק חפר, דבר, 10 בספטמבר 1945
1 2  בענף המכונות החקלאיות, דבר, 1 בפברואר 1950
↑  ואתא שונרא, על המשמר, 7 בינואר 1952
↑  י. ענברי, ממבצר נאצי לבוסתן ישראלי, זמנים, 23 במרץ 1954
↑  פטר לנדסברג, מבעיות הרפת במושב, משק הבקר והחלב 3, עמ' 24-25
↑  הרפת במשמר הנגב, משק הבקר והחלב, 12, דצמבר 1955, עמ' 39-40
↑  ענף הבקר בגניגר, משק הבקר והחלב 12, דצמבר 1955, עמ' 20
↑  ענף הבקר בבית זרע בתשט"ו, משק הבקר והחלב 14, עמ' 11
↑  חמש שנות ענף הבקר בחוקוק, משק הבקר והחלב 14, עמ' 29
↑  הרפת במזרע בתשי"ד, משק הבקר והחלב 9, עמ' 29
↑  ענף הבקר בבית אלפא בתש"ך, משק הבקר והחלב 42, עמ' 46
↑  רשמים והרהורים, משק הבקר והחלב 35, עמ' 9
↑  ש. שחורי, הכלאת תירס וסתויון לירק מספוא חדש, דבר, 5 באוגוסט 1954
נסיונות חקלאיים במרתף בית בעין חרוד, דבר, 24 באוגוסט 1954
↑  א. מש, הישגים בשדה הנסיונות בעין חרוד, דבר, 3 בדצמבר 1958
↑  המשבר בתנועה הקיבוצית, הַבֹּקֶר, 30 באוקטובר 1953
↑  מתקן למניעת תאונות בקומביין לירק, על המשמר, 11 בפברואר 1954
↑  מקצצת ירק, על המשמר, 31 במאי 1959
↑  מכסחת הגוזמת וקוצרת, דבר, 29 במרץ 1963
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558444505171  BnF: cb119511650 (data)  GND: 4181863-5  LCCN: sh85125316  NKC: ph721436
עומר אבראהים ע'לאונג'י

עומר אבראהים ע'לאונג'י (בערבית: عمر إبراهيم غلاونجي, נולד בשנת 1954) הוא פוליטיקאי סורי, אשר כיהן בין החודשים יוני לאוגוסט 2012 כראש ממשלת סוריה בפועל, בעקבות עריקתו של ראש הממשלה הקודם, ריאד פריד חיג'אב, לירדן במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה.
תחילת חייו והשכלתו

ע'לאונג'י נולד בשנת 1954 במחוז טרטוס בסוריה, למשפחה מוסלמית עלווית. הוא למד באוניברסיטת תשרין בסוריה (בערבית: جامعة تشرين), וקיבל תואר בהנדסה אזרחית בשנת 1978.
קריירה פוליטית

בין השנים 1978 ו-2000, ע'לאונג'י כיהן כמנכ"ל של מספר שיכונים צבאיים אשר הוקמו באזורים שונים בסוריה. כמו כן, כיהן כסגן יו"ר מועצת העיר לטקיה בין השנים 1997 ו-2000, וכמנכ"ל של מספר חברות ציבוריות, אשר הוקמו על ידי ממשלת סוריה.
בתאריך 6 באוגוסט 2012, ובעקבות עריקתו לירדן של ראש ממשלת סוריה, ריאד פריד חיג'אב, על רקע מלחמת האזרחים בסוריה, מונה ע'לאונג'י כממלא מקום ראש הממשלה לתקופה זמנית, זאת עד לבחירתו של ראש ממשלה חדש על ידי השלטון הסורי. תקופת כהונתו הסתיימה ב-9 באוגוסט 2012, בעקבות מינויי של ואיל אל-חלקי כראש ממשלת סוריה החדש.
חייו הפרטיים

ע'לאונג'י נשוי, ולו שלוש בנות ובן.
הערות שוליים

↑  Syria Designations; Non-proliferation Designations
↑  Syrian PM defects from Assad government, באתר אל-ג'זירה
↑  Syrian Prime Minister sacked – state TV
סקוטי וילבקין

| --- | --- |

וילבקין במדי פנרבחצ'ה בשנת 2022
 לידה:  5 באפריל 1993 (בן 31) גיינסוויל שבפלורידה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, רכז
 גובה:  1.88 מטר
 מספר:  1,5
 מכללה:  אוניברסיטת פלורידה
 דראפט:  לא נבחר, 2014
 קבוצות כשחקן
 2013–2015   2015   2015–2018   2018–2022   2022–:  קיירנס טייפנס   א.א.ק. אתונה   דרושפאקה   מכבי תל אביב   פנרבחצ'ה
 הישגים כשחקן
 נבחרת העונה בליגת העל האוסטרלית (2015)   נבחרת העונה בליגת העל הטורקית (2016)   M.V.P של העונה הסדירה ביורוקאפ (2018)   M.V.P של סדרת הגמר ביורוקאפ (2018)   אליפות היורוקאפ (2018)   אליפות המדינה (2019-2021)   חמישיית העונה בליגת העל (2020-2021)   השחקן המצטיין בגמר ליגת העל (2021)
סקוטי ג'ורדן וילבקין (באנגלית: Scottie Jordan Wilbekin, נולד ב-5 באפריל 1993) הוא כדורסלן אמריקאי-טורקי, המשחק בעמדת הרכז והקלע בפנרבחצ'ה.
קריירת מועדונים > ראשית הקריירה

וילבקין החל את דרכו באוניברסיטת פלורידה, ממנה קיבל מלגה עבור השתתפותו בה. בפלורידה שיחק וילבקין כארבע שנים (2010–2014). וילבקין נחשב לשחקן מפתח בקבוצה, בפרט בעונת 2013/2014 בה הוביל את קבוצתו לאליפות ליגת הסאות'-איסט (SEC) לעונה זו, לאחריה גם נבחר לשחקן העונה של הטורניר על ידי מאמני הליגה.
קריירת מועדונים > קיירנס טייפנס

בשנת 2014, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם וילבקין בקיירנס טייפנס מליגת העל האוסטרלית בכדורסל. בעונתו הראשונה בקבוצה, הוביל וילבקין את קבוצתו למאזן היסטורי עבורה של 7–21 בסיום העונה הסדירה, בפלייאוף המשיך להצטיין, והוביל את קבוצתו עד לגמר עם 18 נקודות (מתוך 25) במחצית השנייה של משחק חצי הגמר המכריע. בגמר הפסידה קבוצתו 0–2 לניו זילנד ברייקרס. את העונה סיים וילבקין עם ממוצעים נאים של 15.2 נקודות, 3.7 ריבאונדים, 4.3 אסיסטים ו-1.1 חטיפות למשחק.
קריירת מועדונים > א.א.ק אתונה

לאחר סיום העונה בליגת העל האוסטרלית המסתיימת מוקדם יותר מליגות העל באירופה, חתם וילבקין בא.א.ק אתונה מליגת העל היוונית לשארית עונת 2014-2015. בתשעה משחקים עם א.א.ק אתונה, העמיד וילבקין ממוצעים נאים של 8.0 נקודות, 2.3 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק.
קריירת מועדונים > פילדלפיה 76'

בקיץ 2015 חתם וילבקין בפילדלפיה 76' חוזה ל-4 שנים שכלל עסקת השאלה לקבוצת ליגת הפיתוח של הקבוצה, אולם ב-26 באוקטובר באותה השנה, לאחר ששיחק עבורם במשך 5 משחקים בקדם העונה וילבקין שוחרר מהקבוצה.