stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חבר הלאומים
ראו גם

האומות המאוחדות
ממשלה עולמית
גלובליזציה פוליטית
סמל המחומש הרשמי למחצה של חבר הלאומים
"האבן החסרה בגשר" – קריקטורה שפורסמה במגזין הבריטי פאנץ' ב-1920, המצביעה על סירובה של ארצות הברית להשתתף בחבר הלאומים, שהיה פרי יוזמתה, כסיבה לחולשתו
טריזן קריבי

| טריזן קריבי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: קוצנאים
משפחה:: טריזניים
סוג:: טריזן
מין:: טריזן קריבי
שם מדעי
 Oxynotus caribbaeus ‏Cervigón, 1961
תחום תפוצה


טריזן קריבי (שם מדעי: Oxynotus caribbaeus) הוא מין של כריש קטן ממשפחת הטריזניים שבסדרת הקוצנאים החי במימי האוקיינוס האטלנטי בתהומות הים. כמעט לא ידוע על כריש נחבא זה אך הוא נמצא לעיתים ברשתות מכמורות שדגות בעומקים. הוא התגלה רק בשנת 1961.
מאפיינים

זהו כריש קטן כאשר הזכרים קטנים מהנקבות ומגיעים לאורך 50 ס"מ והנקבות כנראה גדולות יותר, אך עד עתה לא נמדדו. לכריש גוף מנופח דמוי-חבית עם זוג סנפירי גב מוגבהים מאוד ובשרניים, זנב עבה ובשרני וסנפירי חזה ושת קטנים מאוד. הראש רחב עם חוטם חזירי ממנו בולטים שני זיפים כלפי מטה והפה קטן וקצר. העיניים קטנות אך מותאמות לראיית לילה וסביבן פסים שחורים. לכריש 12 שורות שיניים בכל לסת. עורו של הכריש צהבהב-בהיר עם בטן וצידיים חומים וכתמים חומים לאורך גופו.
כריש הטריזן חי בעומק הים לאורך מדפי היבשה של הים הקריבי ושל מפרץ מקסיקו בעומקים 400–450 מ' ויכול לשרוד עד ל-10 מעלות צלזיוס. הוא נצפה גם סמוך לחופי הבהאמה, הונדורס וונצואלה.
הכריש טורף סרטנים, חסרי חוליות שונים ודגים המצויים על הקרקעית הסלעית.
הערות שוליים

↑  טריזן קריבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
טריזומיה 13

| --- | --- |

כרומוזום 13
 תחום:  גנטיקה רפואית 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  947706 
 MeSH:  D000073839
 סיווגים
 ICD-11:  LD40.1 
 
טריזומיה 13 או תסמונת פטאו (Patau syndrome) היא תסמונת גנטית שנובעת מטריזומיה (שלושה עותקים במקום שניים) של כרומוזום 13. העותק הנוסף מגיע בעקבות חוסר הפרדה במיוזה או טרנסלוקציה רוברטסונית. זוהי הטריזומיה השלישית בשכיחותה בלידות חיות לאחר 21 (תסמונת דאון) ו-18 (תסמונת אדוארדס). שכיחותה עולה עם גיל האישה היולדת ובממוצע עומדת על 1 ל-12,000 לידות חיות.
יותר מ-80% מהתינוקות שנולדו עם תסמונת פטאו מתים בשנה הראשונה לחייהם.
הגורמים לתסמונת

הסיבות לפגם זה בו מופיע חומר כרומוזומי עודף בכרומוזום 13 מתחלקות לשלוש תצורות:
טריזומיה מלאה – כאשר נמצא כרומוזום 13 שלם עודף.
טריזומיה מוזאיקית – כאשר הימצאותו של הכרומוזום העודף מתרחשת רק בחלק מהתאים, כלומר, באופן לא אחיד.
טריזומיה חלקית – כאשר נוסף רק חלק עודף של כרומוזום 13 שלישי ולא כרומוזום שלם.
תסמינים

מאפיינים נפוצים של בעלי טריזומיה 13:
| --- | --- |
 בעיות מנטליות ו/או מוטוריות.  פולידקטיליה (ריבוי אצבעות בכף היד או בכף הרגל).  מיקרוצפאלי (ראש קטן).  אוזניים נמוכות.  הולופרוזנצפאלי (בעיה בהתפתחות המוח הקדמי).  מומי לב.  בעיות מבניות בעיניים כמו מיקרופתלמיה, קטרקט, קולובומה (חור בעין), ורשתית מנותקת.  שפה שסועה.  ספינה ביפידה.  אומפאלוצלה (פגם בקיר הבטן).:  איברי המין אבנורמליים, אשכים טמירים בבנים.  אצבעות מעל האגודל.  אזורים חסרים בעור/שיער, כגון היעדר עור או נוכחות פגמים אחרים בקרקפת.  עקב בולט.  פגמים בכליות.  כפות רגליים מעוותות.  פגמים במבנה הגפיים.  בקע (הרניה) בטבור  פיגור שכלי חמור  לסת תחתונה קטנה (מיקרוגנאטיה)
יאקופו טייפולו

שלט האצולה של יאקופו טייפולו.
ארונם של יאקופו ולורנצו טייפולו.
יאקופו טייפולו (באיטלקית: Jacopo Tiepolo ; נפטר ב-19 ביולי 1249) היה הדוכס ה-43 של ונציה. יאקופו טייפולו כיהן כדוג'ה מה-6 במרץ 1229 ועד ה-2 במאי 1249.
חייו

קודם לכהונתו כדוג'ה כיהן יאקופו בין השנים 1218–1220 כדוכס כרתים ולאחר מכן כפודסטה של קונסטנטינופול בין השנים 1224–1227.
בעת הבחירות לתפקיד הדוג'ה, היה שוויון בין מספר הקולות שקיבל טייפולו לבין מספר הקולות שקיבל יריבו מארינו דאנדולו - כל אחד קיבל 20 קולות, והבחירה ביניהן הייתה באמצעות הגרלה. בחירה זו החלה את הריב בין משפחת טייפולו - משפחה אריסטוקרטית ותיקה, ומשפחת דאנדולו - משפחה שנחשבה "מתעשרת חדשה" באותה עת - ריב שנמשך מספר דורות.
על אף ביקורו של קיסר האימפריה הרומית הקדושה, פרידריך השני בוונציה בשנת 1233, הורעו היחסים בין ונציה לבין האימפריה, ובשנת 1239 הצטרפה ונציה לליגה הלומברדית, ונלחמה כנגד אצלינו דה רומאנו השלישי, בן בריתו של הקיסר. באחד הקרבות נהרג בנו של הדוג'ה, פייטרו טייפולו.
בשנת 1242 הסתיימה הקודיפיקציה של החוק האזרחי בוונציה - שהחלה בתקופת שלטונו של אנריקו דאנדולו, ובשנות ה-40 של המאה ה-13 החלו בבניית הכנסיות סנטי ג'ובאני אי פאולו ובזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי.
בשנת 1249 ויתר טייפולו על כיסאו ונפטר מספר חודשים לאחר מכן. הוא נקבר בכנסיית סנטי ג'ובאני אי פאולו.
לימים, בנו של יאקופו טייפולו - לורנצו טייפולו כיהן כדוג'ה.
חיות חברתיות

גורילות בעלות מבנה חברתי
חיות חברתיות (social animals) הן בעלי חיים שמקיימים אינטראקציה גבוהה עם בעלי חיים אחרים, בעיקר בני מינם, כך שנוצרת חברה בעלת מבנה וכללים.
בעלי חיים רבים הם חיות חברתיות. הדבר מופגן בכך שההורים מטפלים בצאצאים, ושני פרטים מתחברים ונותרים בקשר לצורך התרבות וטיפול בצאצאים. עם זאת, המונח "חברתי" משמש בדרך כלל לתיאור קבוצות שיש בהן ארגון נרחב יותר, הכולל קבוצות של בני גילים שונים שחיות יחד, ויחסים שנמשיכים מעבר למפגש אחד לצורך הִתְרַבּות. אצל בעלי חיים כאלה, אינטראקציות חברתיות הן קריטיות, והיעדרן עשוי להיות הרסני עבור הפרט. יחסים אישיים וחברתיים עוזרים לפרט לפתח יציבות רגשית למשך חייו.
בעלי חיים שאינם חברתיים מכונים יחידאים או בודדים. לסוגים שונים של חרקים, כגון ארבה, יש תקופות במהלך החיים, בהן הם בודדים או חברתיים לחלופין.
מחקר בנושא חברתיות בבעלי חיים מקיף מספר תחומים וביניהם פסיכולוגיה השוואתית, אתולוגיה, סוציוביולוגיה, אקולוגיה התנהגותית ומדעי המחשב (בינה מלאכותית).
אאוסוציאליות

אאוסוציאליות היא רמת הארגון החברתי הגבוהה ביותר, שבין היתר מתבטאת בכך שהדורות המבוגרים מלמדים את הדורות הצעירים, וכן מתבטאת בחלוקת מטלות הרבייה ובטיפול משותף בצעירים.
מספר מינים, בעיקר חרקים מסדרת הדבוראים (נמלים, דבורים וצרעות) וכן מסדרת הטרמיטים, מאופיינים בארגון חברתי ברמה גבוהה. לקבוצות מסוימות במינים אלה יש תפקידים ברורים ומוגדרים. בטרמיטים, העבודה מתחלקת בין המעמדות השונים במין, בהם מלכות ומלכים שמתרבים, וכן פועלים וחיילים שאינם מתרבים. בקרב מכרסמים ידועים רק שני מינים הפועלים במבנה ארגון חברתי גבוה זה: החולד העירום וחולד דמאראלנד.
קדם-חברתיות

קדם-חברתיות היא מצב שבו בעלי חיים מפגינים התנהגויות חברתיות שהן מעבר לאינטראקציות מיניות - למשל טיפול משותף בצעירים או חלוקת תפקידים מסוימת - אך אינם עונים על כל הקריטריונים לאאוסוציאליות. בקטגוריה זו נכללים חרקים רבים, במיוחד ממשפחת הדבוראים (נמלים, דבורים, צרעות), וכן בני אדם, ציפורים רבות ושימפנזים. בקרב הפרימטים, בני האדם וכמה מינים של מרמוסטים הם ייחודיים במידת שיתוף הפעולה בטיפול בצעירים. כמה חרקים כגון ארבה עשויים להפוך לחברתיים כשהם נעים בנחילים עצומים, אך פרט לכך אינם מתאפיינים בחברתיות יוצאת דופן.
קדם-חברתיות > קופי רזוס

קופים ממין מקוק רזוס חיים בקבוצות מעורבות של 20 עד 200 זכרים ונקבות. מספרן של הנקבות גבוה ממספר הזכרים ביחס של 4:1. לזכרים ולנקבות קיימות היררכיות נפרדות. לנקבות יש היררכיה מטרנליסטית יציבה וקבועה, ובנות מדורגות לפי מיקומה של אִמן בהיררכיה. בנוסף, בקבוצה עשויות להיות מספר שושלות מטרנליסטיות, כך שנקבה נמצאת גבוה יותר מכל נקבה בשושלת נמוכה ממנה. קופי רזוס הם יוצאי דופן בכך שנקבות צעירות נוטות להיות בכירות יותר מאחיות מבוגרות. ייתכן שההסבר הוא שנקבות צעירות הן פוריות יותר. נראה גם שבדרך זו אמהות מונעות מהבנות הבוגרות ליצור קואליציות נגדן, משום שהבנות הצעירות תלויות בהן ולא ירוויחו ממרד באמהות. גם הזכרים הצעירים שייכים לשושלת המטרנליסטית, עד לגיל ארבע או חמש שבו הם מוצאים מהקבוצה המשפחתית על ידי הזכר השליט. כך קופי רזוס בוגרים קונים שליטה באמצעות גילם והניסיון שלהם.
קדם-חברתיות > קופי רזוס > התפתחות חריגה

ב-1958 ערך הפסיכולוג הארי הארלו ניסוי עם קופי רזוס. הוא הגיש להם אוכל בשתי צורות ונתן להם לבחור ביניהן: בקבוק אוכל ללא כיסוי ובמקביל בקבוק אוכל העטוף במגבת. הוא מצא כי במשך 18 שעות ביום הקופים נצמדו לבקבוק העטוף. מסקנתו הייתה שהקשר בין הפרטים לא תמיד קשור לאוכל, אלא לקרבה הפיזית עם המטפל. תוצאות מחקר זה הראו שמפגשים חברתיים נחוצים על מנת שקופים צעירים יתפתחו גם נפשית וגם מינית.
קדם-חברתיות > ערפדים

ערפד מצוי הוא עטלף אאוסוציאלי שנוטה לחיות במושבות במקומות אפלים כגון מערות, בארות ישנות, עצים חלולים ומבנים. באתרי קינון, גודל המושבה יכול להגיע לאלפי פרטים. המושבה מבוססת על הרמונות, שמורכבים מנקבות וצאצאיהם ומכמה זכרים בוגרים, המכונים "זכרים בני בית", וקבוצה נפרדת של זכרים המכונים "תושבי חוץ". בערפדים שעירי-רגליים היררכיית ההפרדה בין הזכרים היא פחות נוקשה לעומת ההיררכיה בקרב הערפד המצוי. הזכרים תושבי החוץ מתקבלים להרמונות כשהטמפרטורה בסביבה יורדת. התנהגות זו מצביעה על השפעת הטמפרטורה על הוויסות החברתי.
זכרים "בני בית" מזדווגים עם הנקבות בהרמון בתקופת הייחום, אך גם לעיתים נפוצות, גם הזכרים תושבי החוץ מזדווגים עם הנקבות. הצאצאים נשארים לרוב בקבוצה, אלא אם האמהות שלהם עוברות מקום או מתות. בתוך קבוצה עשויות להיות מספר שושלות אימהיות, בשל הצטרפות לקבוצה של נקבות מבחוץ. צאצאים זכרים נוטים לחיות בקבוצה עד גיל שנתיים בערך, ולפעמים מגורשים בכוח על ידי זכרים בוגרים.
ערפד יכול לשרוד רק יומיים בלי ארוחת דם, אך אין לו ביטחון שיצליח למצוא מזון בכל לילה. כשעטלף לא מצליח למצוא מזון, הוא לעיתים "מבקש" אוכל מעטלף אחר, אשר עשוי לפלוט כמות קטנה של דם כדי לקיים את חברו למושבה. התופעה צוינה על ידי חוקרי טבע רבים כדוגמה להדדיות ואלטרואיזם בטבע. התנהגות הדדית זאת שומרת על קשר מתמשך בין הפרטים. מחקרים הראו כי עטלפים אינם חולקים את המשאבים באופן שווה, והם יתנו יותר לעטלפים שהם צפויים לפגוש שוב בעתיד, וכן לקרובי משפחה. ההדדיות מגדילה את כוחה של המושבה כולה, ואינה באה על חשבון העטלף הבודד.
דוגמאות > חסרי חוליות

רבים ממיני הדבורים ומספר מיני חרקים ידועים בהתנהגות חברתית, כמו גם התריפסאים, חסילונים, סרטנים מסוימים, עכבישים ונושאי ציפורניים.
דוגמאות > בעלי חוליות

בעלי חוליות המפגינים התנהגות חברתית כוללים עטלפים, (תוכים), קופים, כולל כמה ממיני מרמוסט, שפני סלע, עורבים, דולפינים חתולים, כלבים, עכבר הבית, פילים, זרזיר מצוי, גרבילים, שרקנים, שימפנזה ננסי שימפנזה מצוי, גורילות, אדם, סוסים, צבועים, לווייתנים קטלנים, ארנביים, אריות, סוריקטות, פינגווינים, תוכים, חולדות, לוטרות ים, זאבים, זברה פינק וכמה מיני דגים.
ראו גם

זולתנות
תרבות
סוציוביולוגיה
לקריאה נוספת

וילסון, אדוארד א, חברות החרקים
הבחירה, ג'יי וג' קרספי, ברנרד ג' (עורכים), התפתחות חברתית, התנהגות חרקים, עכבישנים
קוסטה, ג'יימס טי, שאר קהילות החרקים
הערות שוליים

נקבות פילים חיות בקבוצות, יחד עם צאצאיהם.
טקס פרסי אוסקר ה-49

| --- | --- |

 תאריך:  28 במרץ 1977
 מיקום:  דורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  ריצ'רד פריור, אלן בורסטין, וורן בייטי וג'יין פונדה
 מפיק:  ויליאם פרידקין
 במאי:  מרטי פאסטה
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות ו-38 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  רוקי
 זכייה במספר הפרסים הרב:  רשת שידור (4)   כל אנשי הנשיא (4)
 מספר המועמדויות הרב:  רשת שידור (10)   רוקי (10)
 אתר רשמי
 →48 50← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-49 (באנגלית: 49th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1976 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-28 במרץ 1977. מנחי הטקס היו השחקנים ריצ'רד פריור, אלן בורסטין, וורן בייטי וג'יין פונדה.
סרט הדרמה "רוקי", אשר היה מועמד לפרס בעשר קטגוריות שונות, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר וכן בפרסי הבמאי הטוב ביותר והעריכה הטובה ביותר. סרטים בולטים נוספים בטקס היו "רשת שידור" ו"כל אנשי הנשיא" אשר כל אחד מהם זכה בארבעה פרסי אוסקר.
אירועים בולטים

במהלך הטקס הוענק פרס לזכר למפיק הקולנוע פאנדרו ברמן. כמו כן הוענקו שני פרסי אוסקר להישגים מיוחדים לסרטים "קינג קונג" ו"בריחתו של לוגן" בגין האפקטים החזותיים יוצאי הדופן שהוצגו בהם.
השחקן פיטר פינץ' נפטר מהתקף לב כחודשיים לפני הטקס, ובעת זכייתו בפרס לשחקן הטוב ביותר (על משחקו ב"רשת שידור") הפך לשחקן הראשון שזוכה בפרס אוסקר לאחר מותו.
השחקנית ביאטריס סטרייט זכתה בפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט "רשת שידור", בו הופיעה ל-5 דקות ושתי שניות בסך הכול – ההופעה הקצרה ביותר אי פעם שזיכתה שחקן או שחקנית בפרס אוסקר למשחק.
במאית הסרט "שבע היפהפיות", לינה ורטמילר, הפכה לאישה הראשונה בתולדות הטקס שמועמדת לפרס הבמאי הטוב ביותר.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 70f30655-dacd-4052-a3f5-bbcc9d050cd1 
פיטר פינץ', זוכה הפרס לשחקן הטוב ביותר.
פיי דאנאוויי, זוכת הפרס לשחקנית הטובה ביותר.
ג'ייסון רוברדס, זוכה הפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר.
פאדי צ'ייבסקי, זוכה הפרס לתסריט המקורי הטוב ביותר.
ג'רי גולדסמית', זוכה הפרס לפסקול המקורי הטוב ביותר.
טפרואיט

| --- | --- |

טפרואיט מיפן
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Mn2SiO4
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי
 צורת הגביש:  בדרך כלל גרגרי כמו כן במסה חסרת צורה, הגבישים מפותחים נדירים וצורתם פריזמות לוחיות שטוחות עד ריבועיות קצרות (עד 4 ס"מ) המסתיימות בפירמידה כפולה.
 צבע:  בדרך כלל אפור בגוון אפר, אך ניתן גם למצוא אותו בירוק-זית, ירוק כחלחל, חום אדמדם, ורוד או חסר צבע. ירוק חיוור בפיסה דקה מנוסרת.
 ברק:  זגוגי עד שומני
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  טובה בשני כיוונים
 שבירה:  בלתי שווה עד דמוית קונכייה
 קשיות:  6 בסולם מוס
 משקל סגולי:  4.1
 שרטוט:  אפור בהיר
 מינרלים נלווים:  קוורץ, רודוניט, ספסרטין, וילמיט, קלציט, זינקיט, גלאוקוכרואיט, בוסטמיט, ופרנקליניט
טפרואיט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) השייך לקבוצת האוליבין.
תכונות

נוסחת המבנה הכימי של טפרואיט טהור היא Mn2SiO4. הטפרואיט יוצר תמיסה מוצקה (שורה איזומורפית, כלומר תרכובות דומות בהרכבן) עם מינרלים אחרים בקבוצת האוליבין, הפורסטריט העשיר במגנזיום (Mg2SiO4), והפאיאליט (Fe2SiO4) העשיר בברזל. יסודות נוספים כדוגמת ניקל, אבץ וסידן יכולים להחליף את המנגן בטפרואיט, אבל רק בכמויות זעירות כשהתופעה מתרחשת בטבע.
כמו שאר המינרלים בקבוצת האוליבין הטפרואיט מתגבש במערכת האורתורומבית (חבורת סימטריות מרחבית Pbnm) כשהפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=4.86‏, b=10.59Å‏, c=6.22Å.
הטפרואיט מופיע בטבע בדרך כלל במקבצים גרגריים או חסרי צורה. גבישים מפותחים הם נדירים. צורתם פריזמות לוחיות קצרות (עד 4 ס"מ) שטוחות או דמויות תיבה, המסתיימות בפירמידה כפולה. הטפרואיט נשבר בצורת קונכייה. הקשיות של המינרל בינונית, 6 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 4.1 (גבוה יחסית למינרל שאינו מתכתי).
אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדם השבירה של הטפרואיט נע בין 1.77 ל-1.86, והוא ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש. מזווית אחת הוא נראה חום-אדמדם, מזווית שנייה הוא נראה אדמדם, ומזווית שלישית הוא נראה כחול ירקרק. צבעם של גבישי הטפרואיט הוא בדרך כלל אפור בגוון אפר (גוון שנתן למינרל את שמו), אך ניתן גם למצוא אותו בירוק-זית, ירוק כחלחל, חום אדמדם, ורוד או חסר צבע. לפיסה דקה מנוסרת של טפרואיט יש גוון ירוק חיוור.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1823 במכרה סטרלינג שבגבעת סטרלינג (Sterling Hill) ליד אוגדנסבורג (Ogdensburg) במחוז ססקס (Sussex) שבמדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית והתגלית פורסמה על ידי המינרלוג הגרמני אוגוסט ברייטהאופט (Johann Friedrich August Breithaupt‏; 1873-1791). מקור שם המינרל מיוונית "טפרוס" שפירושו "בגוון אפר" ומתייחס לגוון האפרפר הבלתי רגיל של המינרל.
שימושים

טפרואיט הוא בצר משני מאוד להפקת מנגן. גבישי טפרואיט, כמו מינרלים אחרים, נמכרים בחנויות לאספנים.
מקור ותפוצה

הטפרואיט מצוי בבצרים של ברזל-מנגן, בסלעי סקארן ובסלעי משקע עשירים במנגן שעברו התמרת מגע או עקב פעילות הידרותרמית.
מקומות לדוגמה בהם ניתן למצוא טפרואיט כוללים את מכרה סטרלינג שבגבעת סטרלינג (Sterling Hill) ליד אוגדנסבורג (Ogdensburg) במחוז סאסקס (אנ') שבמדינת ניו ג'רזי (המקום בו נתגלה לראשונה), ובסמוך לספרטה (Sparta) במחוז אלגני (Alleghany) שבארצות הברית; בלנגבאן (Långban) בסמוך לפרסברג (Persberg) שבשוודיה; במחצבת מלדון (Meldon) באוקהפטון (Okehampton) בדבון שבאנגליה; גבישים גדולים ממכרה וסלס (Wessels), סמוך לקורומן (Kuruman) במחוז הכף בדרום אפריקה; ובמכרה קאסו מחוז טוטיגי שביפן.
הערות שוליים

↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
טריזומיה 22

טריזומיה 22 היא פגם גנטי נדיר בו תאי הגוף נושאים שלושה עותקים של כרומוזום מספר 22 במקום שני עותקים. זוהי סיבה נפוצה להפלות טבעיות בשליש הראשון של ההיריון. טריזומיה זו נדירה למדי משום שמרבית העוברים הסובלים מטריזומיה 22 מלאה לא יתפתחו עד תום ההריון, אם כי מקרים בודדים דווחו בעבר. למעשה, נדיר שההיריון נמשך מעבר לשליש הראשון.
ישנם מצבים של טריזומיה 22 לא מלאה המתבטאת רק בחלק מתאי הגוף (Mosaic trisomy 22). במצבים אלה ייתכן וההריון יסתיים בלידה אך העובר יוולד עם לקות. חומרת הלקות מושפעת ככל הנראה מאחוז התאים בגוף החולה שבהם ישנם שלושה עותקים של כרומוזום 22.
תסמינים

תסמיניה של טריזומיה 22 מלאה בעובר מיוחסים בעיקר לתסמונת עמנואל. תסמונת זו נגרמת מטרנסלוקציה בין הכרומוזומים 22 ו-11, הווה אומר שחלקים מכרומוזום 11 עוברים לכרומוזום 22.
התסמינים של טריזומיה 22 הם רבים ומגוונים, ומשתנים מחולה לחולה, כנראה בשל אחוזים שונים של תאים בגופם של החולים המכילים שלושה עוקים של כרומוזום 22. תסמינים אלו יכולים להיות:
שינויים מבניים ואנטומיים: שינויים במבנה הפנים (פזילה, שינויים במבנה וצורת העיניים, האוזניים, האף, הלסת, והשפתיים), הפרעות במבנה האנטומי באזור האגן ובעצמות ומפרקים נוספים, כיפוף הפוך, ממדי גוף קטנים (בדרך כלל הראש והידיים), שינויים בצורת איברי המין ולקות בהתפתחות המינית כגון אינטרסקס, הפרעות באצבעות (אצבעות ארוכות, אצבעות מחוברות, בהונות הדומות לאצבעות, הפרעות במבנה וצורת הציפורניים), הפרעות במבנה וצורת פי הטבעת, עור עודף וקשקשים, צוואר קצר ומחובר ועודף עור בצוואר, אסימטריה חדה בגוף, הפרעות במבנה האיברים הפנימיים (בעיקר בכליות ובמערכת העיכול – כליה נוספת/חסרה או חוסר התפתחות/תפקוד כלייתי), הפרעות בחלל הבטן כגון בקע סרעפתי, שיער דליל.
ציאניזיס (כיחלון)
הפרעות נוירולוגיות: מבנה לקוי או חסר של המוח, התקפי פרכוס ואפילפסיה, פגיעה בהתפתחות השכלית ופיגור, חירשות, עין עצלה
הפרעות לבביות (קרדיו-וסקולריות)
עיכוב התפתחותי
הערות שוליים

1 2  Trisomy 22 Is a Common Cause of Early Pregnancy Loss, Verywell Family (באנגלית)
↑  T. Heinrich, I. Nanda, M. Rehn, U. Zollner, E. Frieauff, J. Wirbelauer, T. Grimm, M. Schmid, Live-Born Trisomy 22: Patient Report and Review, Molecular Syndromology 3, 2013-1, עמ' 262–269 doi: 10.1159/000346189
↑  Aline Nardelli, Larissa Valéria Laskoski, Andressa Fernanda Luiz, Maruhen Amir Datsch Silveira, Luciana Paula Grégio d’Arce, Occurrence of mosaic trisomy 22 and pericentric inversion of chromosome 9 in a patient with a good prognosis, BMC Medical Genomics 16, 2023-11-13, עמ' 286 doi: 10.1186/s12920-023-01709-2
↑  Orphanet: Mosaic trisomy 22, www.orpha.net
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טקס פרסי אוסקר ה-48

| --- | --- |

 תאריך:  29 במרץ 1976
 מיקום:  דורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  וולטר מתאו, רוברט שו, ג'ורג' סיגל, גולדי הון וג'ין קלי
 מפיק:  הווארד קוך
 במאי:  מרטי פאסטה
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות ו-12 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  קן הקוקייה
 זכייה במספר הפרסים הרב:  קן הקוקייה (5)
 מספר המועמדויות הרב:  קן הקוקייה (9)
 אתר רשמי
 →47 49← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-48 (באנגלית: 48th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1975 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-29 במרץ 1976. מנחי הטקס היו השחקנים וולטר מתאו, רוברט שו, ג'ורג' סיגל, גולדי הון וג'ין קלי.
סרט הדרמה "קן הקוקייה" הוביל את רשימת המועמדויות (9) והזכיות (5) בטקס, כשזכה בפרסי הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר. הייתה זו הפעם השנייה בתולדות טקסי האוסקר בה סרט בודד קוטף את כל "חמשת הפרסים הגדולים", אחרי שהסרט "זה קרה לילה אחד" השיג זאת בשנת 1934 (מאז, הגיע להישג זה גם הסרט "שתיקת הכבשים" בשנת 1991).
אירועים בולטים

במהלך הטקס הוענק פרס אוסקר לשם כבוד לשחקנית מרי פיקפורד. כמו כן הוענקו פרס לזכר לבמאי מרווין לרוי ופרס לפעילות הומניטרית למקים חברת MCA, ג'ולס סטיין. שני פרסי אוסקר להישגים מיוחדים הוענקו לסרט הינדנבורג בגין האפקטים החזותיים והאפקטים הקוליים יוצאי הדופן שהוצגו בסרט.
השחקן ג'ורג' ברנס בן ה-80 זכה בפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בסרט "צמד בכותרות", ובכך הפך לזוכה המבוגר ביותר אי פעם באחד מפרסי המשחק. שיא זה נשבר בשנת 1990 על ידי השחקנית ג'סיקה טנדי, ושיאו של ברנס כזוכה הפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר נשבר בשנת 2012 על ידי כריסטופר פלאמר בן ה-82.
השחקנית הצרפתייה איזבל אג'אני הפכה למועמדת הצעירה אי פעם לפרס השחקנית הטובה ביותר, בגיל 20. שיאה נשבר בשנת 2004 על ידי קיישה קאסטל-יוז בת ה-13.
רשת הטלוויזיה האמריקאית ABC שידרה טקס זה, לאחר 5 שנים בהן שידרה את הטקס רשת NBC.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e3168285-753f-4ad5-9cce-a0b7dc50aed8 
מילוש פורמן, זוכה הפרס לבמאי הטוב ביותר.
ג'ק ניקולסון, זוכה הפרס לשחקן הטוב ביותר.
לואיז פלטשר, זוכת הפרס לשחקנית הטובה ביותר.
ג'ורג' ברנס, זוכה הפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר.
לי גרנט, זוכת הפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
טינו

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הליגורי 
 קואורדינטות:  44°01′38″N 9°51′02″E﻿ / ﻿44.027222222222°N 9.8505555555556°E﻿ / 44.027222222222; 9.8505555555556
 שטח:  0.127 קילומטר רבוע, 13.31 הקטאר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איטליה 
 אזור זמן:  UTC+1
  (למפת ליגוריה מוגדלת) ג'נובה סן רמו פורטופינו לה ספציה טוס. אמיליה רומאניה  פיימונטה צרפ. הים הליגורי טינו(למפת ליגוריה רגילה) ג'נובה סן רמו פורטופינו לה ספציה טוס. אמיליה רומאניה  פיימונטה צרפ. הים הליגורי טינו
 
טינו (Tino) הוא אי קטן בים הליגורי. הוא מהווה חלק של ארכיפלג של שלושה איים במפרץ לה ספציה. בשנת 1997 ביחד עם צ'ינקווה טרה ופורטו ונרה הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית.
לפי המסורת הנוצרית האי היה מקום מושבו של ונריוס המתבודד והוא היה אב המנזר המקומי עד מותו בשנת 630. שרידיו של המנזר קיימים עד היום.
האי מהווה אזור צבאי סגור וגישה למקום מתאפשרת רק ב-13 בספטמבר, יום ונריוס הקדוש.
בנקודה הכי גבוהה באי נבנה מגדלור.