stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקנרית השחורה

| --- | --- |

הקנרית השחורה, כפי שהופיעה על עטיפה אלטרנטיבית לחוברת Batman: Urban Legends #6 מאוקטובר 2021, אמנות מאת ווי קיאט גו.
 סוג:  גיבורת-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  תור הזהב של הקומיקס: Flash Comics #86 (אוגוסט 1947) תור הכסף של הקומיקס: Justice League of America #75 (נובמבר 1969) לאחר פלאשפוינט: Birds of Prey Vol.3 #1 (נובמבר 2011)
 יוצרים:  רוברט קניגר, קרמיין אינפנטינו (תור הזהב) דניס אוניל, דיק דילין (גרסאות תור הכסף וה-52 החדשים)
 גילום הדמות:  דנולטה ווסלי ("אגדות גיבורי-העל") רייצ'ל סקרסטן ("מורשת העטלף") אליינה הופמן ("סמולוויל") קייטי קסידי, קייטי לוץ וג'וליאנה הרקבי ("יקום החץ") ג'ורני סמולט-בל ("ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת")
 מידע
 שם אמיתי:  דיינה דרייק   דיינה לורל לאנס
 כינויים:  דיינה לאנס(אנ')
 סטטוס:  פעילה
 מקצוע:  כתב
 כוחות:  צרחה על-קולית, מיומנות בקרב פנים אל פנים שמיעת-על.
 חברה בקבוצה:  ציפורי הטרף, ליגת הצדק, צוות החץ
 חברה לשעבר בקבוצה:  חברת הצדק של אמריקה, צוות 7, הקנריות השחורות
 דמויות קשורות
 משפחה:  בהמשכיות שלפני פלאשפוינט: לארי לאנס ודיינה דרייק (הורים, מתים) ריצ'רד דרייק (סבא, מת) אוליבר קווין (בעל) סין (בת מאומצת) קונור הוק (בן חורג) בהמשכיות ה-52 החדשים: קורט לאנס (בעל, מת)
הקנרית השחורה (באנגלית: Black Canary) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Flash Comics #86 מאוגוסט 1947, ונוצרה בידי הכותב רוברט קניגר והמאייר קרמיין אינפנטינו. כאחת מגיבורות-העל הראשונות של החברה, הקנרית השחורה הופיעה בכותרי הקבוצות חברת הצדק של אמריקה וליגת הצדק. מאז סוף שנות ה-60, הדמות הצטרפה להרפתקאותיו של החץ הירוק והפכה למושא אהבתו.
בהופעתה הראשונה בתור הזהב של הקומיקס, הקנרית השחורה הייתה האלטר אגו של דיינה דרייק. היא השתתפה בלחימה בפשע ביחד עם בלש גות'אם סיטי בשם לארי לאנס. במקור, הדמות הייתה לוחמת בקרב פנים אל פנים ללא כוחות על-אנושיים שהתחזתה לפושעת במטרה להסתנן לכנופיות פשע ולפרק אותן מבפנים. מראה החיצוני כלל גרביוני רשת ומעיל עור שחור, המעניקים לה אפיון של דמות נשית סקסית אך גם חזקה. סיפורים מאוחרים יותר קבעו שהיא לוחמת מיומנת בעלת כוח על-אנושי, "צרחת הקנרית" - נשק על-קולי שמסוגל לנפץ עצמים ולשתק אויבים. לאחר שחברת DC שכתבה את ההמשכיות של יקום DC בתור הכסף של הקומיקס, הקנרית השחורה הייתה נטל אותו חלקו שתי דמויות - אם ובתה, דיינה דרייק ודיינה לורל לאנס. עלילות הקומיקס לאחר תור הכסף התמקדו בדמותה של דיינה הצעירה, והסבירו את "צרחת הקנרית" כמוטציה גנטית.
דמותה של הקנרית השחורה עובדה למגוון מדיות אחרות, ביניהן סרטי אנימציה, משחקי מחשב וסדרות טלוויזיה (אנימציה ולייב אקשן). מבין הסדרות בהן הדמות השתתפה נמנות החץ, סמולוויל, ליגת הצדק ללא גבולות, ליגת הצדק - הדור הבא, באטמן: האמיצים והנועזים ומורשת העטלף. הדמות מדורגת במקום ה-81 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN.
ביוגרפיה בדיונית > תור הכסף > לפני המשבר בעולמות האינסופיים

דיינה דרייק הופיעה לראשונה בחוברת Flash Comics #86 מאוגוסט 1947 כדמות משנה בסיפור על חבר חברת הצדק של אמריקה ג'וני ת'אנדר. אף על פי שבתחילה נדמה היה כי היא דמות רעה, התגלה כי דיינה הסתננה לתוך שורות כנופיית רחוב.
בחוברת Flash Comics #92 מפברואר 1948, דמותה של הקנרית השחורה הופיעה בסדרת אנתולוגיה משלה במקומו של ג'וני ת'אנדר, אשר הרחיבה על סיפור הרקע שלה. לפי סיפור זה, דיינה דרייק הייתה מוכרת פרחים שחורת שיער אשר התאהבה בבלש משטרת גות'אם סיטי בשם לארי לאנס. היא פוגשת לראשונה בחברת הצדק של אמריקה ומצטרפת אליהם.
דמותה של הקנרית השחורה הוחייתה מחדש ביחד עם גיבורי תור הזהב במהלך שנות ה-60, כאשר נקבע באופן רטרואקטיבי שהיא חיה בעולם מקביל בשם ארץ-2 - מקום מושבם של גיבורי-העל מתור הזהב. כמו כן נקבע כי היא נשואה ללארי לאנס מאז שנות ה-50, והיא משתתפת בציוותים שנתיים בין חברת הצדק לליגת הצדק של ארץ-1.
במהלך ציוות שכזה בין חברת הצדק לליגת הצדק בשנת 1969, הקבוצות נלחמו ביצור ימי בשם אקווריוס, שהגלה את תושבי ארץ-2 (מלבד חברת הצדק) לממד אחר. בסיפור זה, לארי לאנס נהרג בזמן שהציל את חייה של דיינה, ואקווריוס הובס. דיינה לאנס מוכת היגון מחליטה לעבור לארץ-1 ולהצטרף לליגת הצדק. היא מתחילה במערכת יחסים עם חבר הליגה החץ הירוק, ומגלה שהיא פיתחה יכולת של צרחה על-קולית, "צרחת הקנרית". בשנות ה-70, הקנרית השחורה הופיעה מספר פעמים לצידו של באטמן, ופעם אחת לצידו של סופרמן. סיפור הרקע שלה נחשף בהרחבה יותר בחוברת DC Special Series #10 מאפריל 1978, והיא המשיכה להופיע בחוברות הקומיקס Green Arrow ו-Detective Comics.
בתחילת שנות ה-80, סיפור עלילתי בחוברות ליגת הצדק הסביר את מקור הכוחות החדשים של הקנרית השחורה, ואת הסיבה לכך שהיא נשארה צעירה מאז שנות ה-40. נקבע כי במהלך שנות ה-50, לדיינה דרייק וללארי לאנס נולדה בת בשם דיינה לורל לאנס, אשר כושפה בצרחה על-קולית הרסנית. אמה קיוותה שהרעם של ג'וני ת'אנדר ירפא אותה, אך הדבר שמר על דיינה הצעירה בהקפאה בממד אחר. כדי להקל על כאבם של הוריה בשל אובדנה, הרעם שינה את זכרונותיהם, וגרם לכולם להאמין שהיא מתה. בעקבות קרב עם אקווריוס, דיינה גילתה שהיא גוססת מקרינה רדיואקטיבית, והיא ביקשה לראות את הקבר של בתה בפעם האחרונה. בראותה את גופה של בתה - שעדיין היה שרוי בהקפאה, דיינה קיוותה שהיא תוכל להמשיך את מורשתה. סופרמן מארץ-1 והרעם תיכסו תוכנית לפיה זיכרונותיה של דיינה הועברו לגופה של בתה, כדי שהיא תוכל להמשיך וללחום בתור הקנרית השחורה.
בשנת 1984 תוכננה מיני סדרה של הקנרית השחורה בכתיבתו של גרג וייסמן ובאיורו של מייק סקובסקי, אך הפרויקט נגנז לאור שימושה של הדמות ברומן הגרפי החץ הירוק: ציידי הקשת הארוכה. אלמנטים מסוימים מהמיני סדרה שימשו בסרט האנימציה הקצר DC Showcase: Green Arrow.
ביוגרפיה בדיונית > תור הכסף > אחרי המשבר

בעקבות האירועים משני היקום של המשבר בעולמות האינסופיים, סיפור המקור של הקנרית השחורה שוכתב פעם נוספת וסיפור השתלת הזיכרון משנת 1983 התבטל. בגרסה זו של הסיפור, הקנרית השחורה של העידן המודרני היא דיינה לורל לאנס, שיורשת את הנטל מאמה, דיינה דרייק לאנס. אף על פי שהיו ניסיונות להבדיל בין שתי הקנריות בכך שהצעירה נקרא "דיאנה", הרי שסיפורים מאוחרים יותר אישרו את העובדה ששמה של האם הוא דיינה.
סיפורי המקור של שתי הקנריות נכתבו במלואם בחוברת Secret Origins #50 מאוגוסט 1990. בסיפור זה, דיינה דרייק מקבלת אימונים מאביה, הבלש ריצ'רד דרייק, במטרה להמשיך את דרכו כבלשית במשטרת גות'אם סיטי. בקשתה להתקבל למשטרה נדחית, ואביה מת זמן קצר לאחר מכן. דיינה נחושה לכבד את זכרו, ומחליטה ללחום בפשע בכל דרך אפשרית כפורעת חוק, כשבשעות היום היא עובדת כמוכרת פרחים כמסווה לפעולותיה הליליות. היא מתחתנת עם אהובה, הבלש הפרטי לארי לאנס, וכעבור מספר שנים נולדת להם בת בשם דיינה לורל לאנס. בנוסף, הם בחרו בשם "לורל" מספרנית שדיינה התיידדה עמה במהלך חקירה.
לדיינה הצעירה הייתה "צרחת קנרית" משלה - בגרסה זו מדובר במוטגן שלא עבר אליה בתורשה מהוריה, ושלא כמו הקנרית מתור הכסף, היא הייתה יכולה לשלוט בכוח זה. היא גדלה בחברת חבריה של אמה מחברת הצדק וראתה בהם כדודיה ודודותיה. היא רצתה להיות גיבורת-על בתחפושת כמו אמה, אך אמה הניאה אותה מכך מתוך חשש שהעולם נהפך למסוכן מידי. חרף זאת, דיינה מוצאת לוחמים כדוגמת חבר חברת הצדק ויילדקאט שיעזרו לה לחדד את כישוריה, ולאחר שנים של אימונים מפרכים נטלה את זהות הקנרית השחורה למרות התנגדות אמה. כמו אמה, דיינה פעלה בגות'אם, ועבדה בשעות היום בעסק המשפחתי לממכר פרחים.
בחוברת מוקדמת של "ציפורי הטרף" סופר כי דיינה התחתנה בגיל צעיר והתגרשה. אף על פי שנדמה היה שבעלה לשעבר - קרייג וינדרו - היה זקוק לעזרתה, הוא למעשה רצה להתפייס עמה אחרי שמעל בכספי המאפיה. נישואיה המוקדמים של דיינה ובעלה לשעבר אינם מוזכרים שוב אלא עד למיני סדרה "הקנרית השחורה" משנת 2007.
אחרי שהצטרפה לליגת הצדק, דיינה פוגשת באוליבר קווין, החץ הירוק. אף על פי שהיא אינה מחבבת אותו בתחילה, הם מתחילים במערכת יחסים רומנטית. בין אוליבר לבינה קיים פער גילאים בגרסה זו של העידן המודרני, כשאוליבר מבוגר ממנה בהרבה. היא חברה בליגת הצדק למשך שש שנים ועזרה להקים את "ליגת הצדק בע"מ". אחרי מות אמה מקרינה רדיואקטיבית לאחר קרב עם אקווריוס, דיינה מרגישה שזמנה בליגת הצדק הסתיים. היא עוברת לגור בסיאטל יחד עם אוליבר ופותחת שם חנות פרחים.
במהלך הזמן בו הייתה חברה בליגת הצדק בע"מ בשנות ה-80, דיינה לבשה תלבושת חדשה במקום חליפתה המסורתית - חליפת גוף בצבעי כחול-שחור בעלת מוטיב של ציפור. שינוי זה לא התקבל היטב אצל קוראי הקומיקס, ואמנים מאוחרים יותר החזירו את תלבושתה המקורית.
ביוגרפיה בדיונית > יקום די.סי.: לידה מחדש

בשנת 2016 החלה הרצה מחודשת לחוברות החברה תחת החותם "לידה מחדש" (DC Rebirth), בכתיבתו של ג'ף ג'ונס. הרצה זו שילבה אלמנטים מההמשכיות שלפני פלאשפוינט ומההמשכיות של ה-52 החדשים. הקנרית השחורה והחץ הירוק נפגשים מחדש ועורכים חשבון נפש על מערכת היחסים ביניהם. בהמשך הסדרה, דיינה חוקרת את נסיבות התאבדותו לכאורה והיעלמותו של אוליבר, כשלמעשה מדובר בניסיון התנקשות בידי שאדו.
כוחות ויכולות

אף על פי שתיאורים שונים של הדמות השתנו במשך השנים, היא ידועה כלוחמת מיומנת שסגנונות הלחימה המועדפים עליה הם אגרוף תאילנדי וג'ודו. נחשבת לאחת מאמני הלחימה הטובים של יקום DC, אשר התאמנה עם לוחמים כמו ויילדקאט, קסנדרה קיין, וונדר וומן וליידי שיווה. נוסף על כישורי הלחימה, הקנרית השחורה מצטיינת ביכולות בילוש ופעילות סמויה, אסטרטגיה ויכולת מנהיגות. עקב כך, שימשה כמנהיגה בשטח של "ציפורי הטרף" ואף של ליגת הצדק.
כוח-העל שלה, צרחת הקנרית, מאפשר לה ליצור תנודות על-קוליות מהפה שלה בזמן שהיא צורחת, מה שמאפשר לה לגרום לנזק כבד לחפצים ולאנשים. לצרחת הקנרית יש יכולת הדומה לכלי נשק על-קוליים, ותואר אף שיכולות המנעד שלה מאפשרים לנפץ אפילו מתכות. בהרצה של ה-52 החדשים, צרחת הקנרית מקנה לה את היכולת לרחף למרחקים גדולים. למרות הכוח ההרסני שבצרחה, הקנרית השחורה מעדיפה להסתמך על יכולות הלחימה שלה ולהשתמש בכוח רק בנסיבות מיוחדות.
מקורה של צרחת הקנרית השתנה לאורך שנות קיומה של הדמות. במקור, הייתה זו קללה שכושפה על ידי מכשף. בהמשך, הצרחה תוארה כיכולת על-אנושית הטבועה בה. החל מה-52 החדשים, היכולת היא תוצר של ניסויים בצוות 7, כאשר שולבו בגופה גנים של חייזרית.
עיבודים למדיות אחרות

אף על פי שהקנרית השחורה אינה ניצבת באותה שורת גיבורי-על מרכזיים של החברה כדוגמת סופרמן, באטמן ווונדר וומן, היא מופיעה לצידם בעיבודים השונים שנעשו לקומיקס.
עיבודים למדיות אחרות > לייב אקשן

הופעתה הראשונה של הקנרית השחורה הייתה בגילומה של דנולטה וסלי בסרטי הספיישל "אגדות גיבורי-העל" של רשת NBC משנת 1979. הופעתה הבאה הייתה כשני עשורים לאחר מכן, בסדרת הטלוויזיה "מורשת העטלף" של שנת 2002. בעיבוד זה לקומיקס, דיינה לאנס נקראה דיינה רדמונד (בגילומה של רייצ'ל סקרסטן) - צעירה שנמלטה מביתה ומחזיקה בכוחות על-חושיים. אמה, קרולין לאנס (בגילומה של לורי לוקלין), הייתה הקנרית השחורה בעלת הכוח העל-קולי של צרחת הקנרית.
עיבודים למדיות אחרות > לייב אקשן > החץ

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

שלושה גלגולים של הקנרית השחורה, כפי שהופיעו בסדרה "החץ". מימין לשמאל: שרה לאנס (בגילומה של קייטי לוץ), לורל לאנס (בגילומה של קייטי קסידי) ודיינה דרייק (בגילומה של ג'וליאנה הרקבי).
דיינה לורל לאנס (בגילומה של קייטי קסידי) מופיעה בסדרת הטלוויזיה "החץ", בתחילה כעורכת דין. אחותה שרה מופיעה בעונה השנייה של הסדרה לאחר שש שנות היעדרות כמתנקשת עבור ליגת הצללים, והיא עוזרת לאוליבר קווין להילחם בפשע בסטארלינג סיטי בתור הקנרית השחורה. כשהיא נהרגת, לורל מתאמנת ובסופו של דבר נוטלת את זהות הקנרית השחורה. היא משתמשת בטכנולוגיה על-קולית המגבירה את תנודות הקול ותוכננה על ידי סיסקו ראמון כקולר לצוואר ואשר מדמה את צרחת הקנרית. בסוף העונה הרביעית, לורל נרצחת בידי דמיאן דארק. בסדרת הבת "אגדות המחר", שרה לאנס חוזרת לחיים ונוטלת מחדש את זהות הקנרית, הפעם בתור הקנרית הלבנה. קסידי גם מגלמת את דמותה הרעה מארץ-2 של לורל לאנס, הסירנה השחורה, בסדרת הבת "הפלאש" וכן החל מעונתה החמישית של הסדרה "החץ". כמו כן, עונתה החמישית של הסדרה הציגה את דמותה של דיינה דרייק (בגילומה של ג'וליאנה הרקבי), שוטרת סמויה לשעבר של משטרת סנטרל סיטי אשר מקבלת כתוצאה מפיצוץ מאיץ החלקיקים צרחה על-קולית ומגויסת על ידי אוליבר קווין לצוות החץ, לאחר שהבטיח ללורל לפני מותה להמשיך את מורשתה של הקנרית השחורה. החל מעונתה השביעית של הסדרה, לורל לאנס מארץ-2 מכפרת על מעשיה ומחליטה לנטול את זהותה של הקנרית השחורה. קסידי והרקבי עמדו לשוב ולגלם את דמויותיהן בסדרת המשך שתיקרא "החץ הירוק והקנריות", אולם התוכניות לשידורה של הסדרה בוטלו.
עיבודים למדיות אחרות > ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת

בסרט משנת 2020 מופיעה דיינה לאנס (בגילומה של ג'ורני סמולט-בל) תחילה כזמרת שעובדת במועדון של רומן סיוניס ובהמשך כנהגת שלו (לאחר שהארלי קווין קפצה על רגליו של נהגו הקודם ושברה אותם), ולבסוף כחלק מקבוצת ציפורי הטרף ביחד עם הציידת ורנה מונטויה. הצווחה העל קולית שלה נרמזת בתחילת הסרט ובהמשך היא משתמשת בצווחה ממש נגד כמה מהבריונים של סיוניס.
עיבודים למדיות אחרות > אנימציה

גרסתה של הקנרית השחורה בדמותה של דיינה דרייק הוא הבסיס לדמות בשם דונה נאנס, הסירנה השחורה (בדיבובה של ג'ניפר הייל) בפרק בסדרת האנימציה "ליגת הצדק" משנת 2002. גרסתה של דיינה לורל לאנס (בדיבובה של מורנה בקארין) מופיעה בסדרת ההמשך "ליגת הצדק ללא גבולות" בין השנים 2004–2006. גרסה זו חברה בליגת הצדק, נמצאת בקשר רומנטי עם החץ הירוק ובשותפות עם הציידת.
הקנרית השחורה הופיעה במספר פרקים בסדרה "באטמן: האמיצים והנועזים" משנים 2008–2011, בדיבובה של גריי דילייל. באחד מאותם פרקים היא מקימה את קבוצת "ציפורי הטרף" ביחד עם קאטוומן והציידת. בפרק אחר היא משתמשת בצרחת הקנרית כדי לשבור כישוף שהוטל בידי מאסטר המוזיקה.
הסדרה "ליגת הצדק - הדור הבא" משנים 2010–2013 הציגה את הקנרית השחורה (בדיבובה של וונסה מארשל) כחברה בליגת הצדק וכמאמנת לקבוצת גיבורי-העל הצעירים. כמו כן, גרסאות קלאסיות ומודרניות של הדמות הופיעו במספר סרטי אנימציה של החברה.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Heroes: #81 Black Canary, IGN
↑  All Star Comics #38, December 1947-January 1948
↑  All Star Comics #41, June-July 1948
↑  Justice League of America #74, September 1969
↑  The Brave and the Bold #91, #100, #107, #141, #166, August 1970-September 1980
↑  DC Comics Presents #30, February 1981
↑  Justice League of America #219-220, October-November 1983
↑  Birds of Prey #66, June 2004
↑  Birds of Prey: Wolves #1, 1997
↑  Birds of Prey #21, September 2000
↑  Justice League: Cry for Justice #1, September 2009
↑  Justice League: Cry for Justice #5, January 2010
↑  Justice League: Cry for Justice #6, March 2010
↑  Justice League: Cry for Justice #7, April 2010
↑  Justice League of America Vol.2 #41, March 2010
↑  Blackest Night #5, January 2010
↑  Green Arrow Vol.4 #30, April 2010
↑  Green Arrow Vol.4 #31, May 2010
↑  Green Arrow Vol.4 #32, June 2010
1 2  Birds of Prey Vol.2 #2, August 2010
↑  Birds of Prey Vol.2 #4, October 2010
↑  Birds of Prey Vol.2 #5, November 2010
↑  Birds of Prey Vol.2 #6, January 2011
↑  Birds of Prey Vol.3 #1, November 2012
↑  Team 7 Vol.2 #0, November 2012
↑  Justice League Vol.2 #16, March 2013
↑  Secret Origins Vol.3 #11, May 2015
↑  Birds of Prey Vol.3 #25, January 2014
↑  Team 7 Vol.2 #1, December 2012
↑  Team 7 Vol.2 #7, June 2013
↑  Birds of Prey Vol.3 #0, November 2012
↑  Birds of Prey Vol.3 #11, September 2012
↑  Birds of Prey Vol.3 #20, July 2013
↑  Birds of Prey Vol.3 #26, February 2014
↑  Birds of Prey Vol.3 #27, March 2014
↑  Birds of Prey Vol.3 #33, September 2014
↑  Birds of Prey Vol.3 #34, October 2014
↑  Batgirl Vol.4 #36, January 2015
↑  Black Canary Vol.4 #5, December 2015
↑  Black Canary Vol.4 #1, August 2015
↑  Green Arrow Rebirth #1, August 2016
↑  Birds of Prey #74, November 2004
↑  Birds of Prey Vol.3 #10, August 2012
↑  Black Canary Vol.4 #3, October 2015
↑  Justice League, Season 1 Episodes 16-17 - Legends, April 2002
↑  Batman: The Brave and the Bold, Season 2 Episode 17 - The Mask of Matches Malone!, December 2011
↑  Batman: The Brave and the Bold, Season 1 Episode 25 - Mayhem of the Music Meister!, September 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: a7d0d949-8a5b-4f7d-9171-2a8d9c7eb9c7
המכביה הרביעית

| --- | --- |

סמל המכביה הרביעית
 עיר מארחת:   תל אביב-יפו, ישראל
 מדינות משתתפות:  22
 ספורטאים משתתפים:  890
 תחרויות:  16 ענפי ספורט
 טקס הפתיחה:  20 בספטמבר 1953
 טקס הנעילה:  29 בספטמבר 1953
 נפתח רשמית על ידי:  נשיא המדינה יצחק בן-צבי
 השביע את המשתתפים:  אברהם שניאור
 הדליק את הלפיד האולימפי:  ולטר פרנקל
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון רמת גן
 → המכביה השלישית המכביה החמישית ← 
המכביה הרביעית נערכה בישראל, בסוכות תשי"ד, 1953. זו הייתה המכביה השנייה שנערכה במדינת ישראל העצמאית, שלוש שנים לאחר המכביה השלישית - מכאן והלאה הוחלט שהמכביות ייערכו כל ארבע שנים. המכביה הרביעית נפתחה על ידי נשיא מדינת ישראל השני, יצחק בן-צבי ונערכה, בדומה למכביה השלישית, באצטדיון רמת גן. במכביה זו השתתפו 890 ספורטאים מ-22 מדינות, שהתחרו ב-16 ענפי ספורט.
האתלט הוותיק ואלוף המכביה הראשונה, ולטר פרנקל, זכה לכבוד להדליק את "אש המכביה" בטקס הפתיחה של המכביה הרביעית.
המתחרים והזוכים > אגרוף

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 התחרות:  
| זבוב | פינקלשטיין   ישראל ישראל | ח. יהושע    ישראל ישראל |
| נוצה | מרדכי עובד   ישראל ישראל | פלטבריו   ארצות הברית ארצות הברית |
| תרנגול | ב. לוי   ישראל ישראל | פרידמן   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה |
| קל | בן חיים   ישראל ישראל | וייס   ארצות הברית ארצות הברית |
| חצי בינוני | קליין   ישראל ישראל   (נוק-אאוט סיבוב שני) | קים   אירלנד אירלנד |
| בינוני קל | קוסטיק   אירלנד אירלנד | מקלר   ישראל ישראל |
| בינוני | דוד בן חמו   ישראל ישראל | חיים נעסה   ישראל ישראל |
| חצי כבד | שמולביץ'   ארצות הברית ארצות הברית   (נוק-אאוט סיבוב שני) | יפתח זייד   ישראל ישראל |
| כבד | גולדברג   צרפת צרפת | גרונפלד   ארצות הברית ארצות הברית |
המתחרים והזוכים > אתלטיקה קלה

פרי אובריאן והריסון דילארד האלופים האולימפיים ושיאני העולם באותה העת מארצות הברית, השתתפו רק בתחרויות הראווה במכביה, משום שאינם יהודים וקבעו תוצאות ברמה עולמית בזריקת דיסקוס (52.30 מטר) ובריצת 110 מטר משוכות (14.7 שניות), בהתאמה.
איירין לדרמן מבריטניה זכתה ב-3 מדליות זהב יותר מכל ספורטאי אחר במכביה. היא הגנה על תוארה בריצת 100 מטר.
המתחרים והזוכים > אתלטיקה קלה > אתלטיות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | איירין לדרמן   בריטניה בריטניה | 12.7 שניות | רודה אייבל   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 13.0 שניות | דלית קליינמן   ישראל ישראל | 13.2 שניות |
| ריצת 200 מטר | איירין לדרמן   בריטניה בריטניה | 26.7 שניות | רודה אייבל   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 27.3 שניות | רות הרשלר   ישראל ישראל | 27.7 שניות |
| ריצת 80 מטר משוכות | לאה זמרי   ישראל ישראל | 12.8 שניות | רות הרשלר   ישראל ישראל | 13.5 שניות | מ. ליברמן   ארצות הברית ארצות הברית | 15.5 שניות |
| קפיצה לגובה | אהובה קריביצקי   ישראל ישראל | 1.48 מטר | ג'ניפר פרייזר   בריטניה בריטניה | 1.48 מטר | תמר מיטל-שומכר   ישראל ישראל | 1.45 מטר |
| קפיצה לרוחק | איירין לדרמן   בריטניה בריטניה | 5.36 מטר | תמר מיטל-שומכר   ישראל ישראל | 4.87 מטר | מרים טפר   ישראל ישראל | 4.86 מטר |
| זריקת דיסקוס | עטרה פולונסקי   ישראל ישראל | 35.28 מטר | אולגה וינטנברג   ישראל ישראל | 34.35 מטר | מרים גולדפיין   ישראל ישראל | 29.92 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | אולגה וינטנברג   ישראל ישראל | 11.30 מטר | שמחה לוי   ישראל ישראל | 9.78 מטר | פנטורין   ישראל ישראל | 9.59 מטר |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | ישראל ישראל | 53.9 שניות   שיא מכביה | צ'ילה צ'ילה | 1:00.5 דקות |  |  |
המתחרים והזוכים > היאבקות

בתחרות השתתף סגן האלוף האולימפי (הלסינקי 1952) הנרי ויטנברג מארצות הברית.

המנצחים בהיאבקות בסגנון חופשי;
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
התחרות: 
| זבוב | לואיס בייז   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | יוחנן גבאי   ישראל ישראל |
| תרנגול | משומר   ישראל ישראל | דוד לוי   טורקיה טורקיה |
| נוצה | אדלמן   ארצות הברית ארצות הברית | לוי   ישראל ישראל |
| קל | ליבוביץ'   קנדה קנדה | פרץ   ישראל ישראל |
| חצי בינוני | וייס   ארצות הברית ארצות הברית | רובין   פינלנד פינלנד |
| בינוני | לאון גנוט   ארגנטינה ארגנטינה | מ.קני   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה |
| חצי כבד | הכטמן   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה |  |
| כבד | הנרי ויטנברג   ארצות הברית ארצות הברית | אשר   ישראל ישראל |
המתחרים והזוכים > הרמת משקולות

התחרויות נערכו באולם בית העם בתל אביב ובאולם הזירהטרון ברמת גן.
בסוגריים (לחיצה, הנפה, דחיקה)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| תרנגול | קוני אלון   אנגליה אנגליה | 247 ק"ג   (80, 72.5, 95) | רוזן שלום   ישראל ישראל | 192.5 ק"ג   (60, 55, 77.5) |  |  |
| נוצה | מוריס רוף   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה |  | ברני אלון   ישראל ישראל |  |  |  |
| קל | בן הלפגוט   אנגליה אנגליה | 305 ק"ג   (100, 92.5, 112.5) | הרמרן כהן   ארצות הברית ארצות הברית | 287.5 ק"ג   (90, 90, 107.5) | ג'ו ברן   פינלנד פינלנד | 237.5 ק"ג   (72.5, 70, 95) |
| בינוני | רישרד גילר   ארצות הברית ארצות הברית |  | ברנרד סינקלר   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה |  | מוריס ורנברג   אנגליה אנגליה |  |
| חצי כבד | אדי טיינר   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה |  | זלמן ליאופלד   ארצות הברית ארצות הברית |  | ליאון שטינברג   מקסיקו מקסיקו |  |
| כבד בינוני | קרלוס זיגלשפר(אנ')   ארגנטינה ארגנטינה |  | היימן כהן   ארצות הברית ארצות הברית |  | בנימין רוטשטיין   ישראל ישראל |  |
| כבד | ליאונול טרופ   דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 350 ק"ג   (135, 105, 110) | ראובן הלמן   ישראל ישראל | 310 ק"ג   (100, 95, 115) | הרי ויטנברג   ארצות הברית ארצות הברית | 280 ק"ג   (100, 80, 100) |
המתחרים והזוכים > התעמלות

- אילנה באום ישראל ישראל, 94.05 נקודות 

 - רות קליין ישראל ישראל, 95.00 נקודות 

 - ראלי בן-יהודה ישראל ישראל, 93.20 נקודות
- ג'ני שיפרוט ישראל ישראל, 19.30 נקודות 

 - אילנה באום ישראל ישראל, 19.20 נקודות 

 - רות פרנקל ישראל ישראל, 18.50 נקודות
- ראלי בן-יהודה וג'ני שיפרוט ישראל ישראל, 19.05 נקודות 

 - רות קליין ישראל ישראל, 18.95 נקודות 

 - אסתר גלנצר ישראל ישראל, 18.50 נקודות
- ראלי בן-יהודה ישראל ישראל, 19.50 נקודות 

 - רות לנצר ישראל ישראל, 19.10 נקודות 

 - רות קליין ישראל ישראל, 18.65 נקודות
- ראלי בן-יהודה ישראל ישראל, 19.65 נקודות 

 - רות לנצר ורות קליין ישראל ישראל, 18.75 נקודות 

 - אילנה באום ישראל ישראל, 18.60 נקודות
- אילנה באום ישראל ישראל, 19.60 נקודות 

 - רות קליין ישראל ישראל, 19.20 נקודות 

 - רות פרנקל ישראל ישראל, 18.80 נקודות
- אבי גרוספילד(אנ') ארצות הברית ארצות הברית, 110.15 נקודות 

 - ח. הורנשטיין ישראל ישראל, 105.05 נקודות 

 - ע. שירין ישראל ישראל, 99.63 נקודות
- אבי גרוספילד ארצות הברית ארצות הברית, 19.22 נקודות 

 - סמיל סלומון ארצות הברית ארצות הברית, 18.56 נקודות 

 - ח. הורנשטיין ישראל ישראל, 18.0 נקודות
- אבי גרוספילד ארצות הברית ארצות הברית, 19.50 נקודות 

 - מאיו וקמינסקי ישראל ישראל, 18.55 נקודות 

 - ח. הורנשטיין ישראל ישראל, 18.0 נקודות
- קמינסקי ישראל ישראל, 16.99 נקודות 

 - ע. שירין ישראל ישראל, 16.79 נקודות 

 - ח. הורנשטיין ישראל ישראל, 16.43 נקודות
- אבי גרוספילד ארצות הברית ארצות הברית, 19.43 נקודות 

 - ח. הורנשטיין ישראל ישראל, 19.16 נקודות 

 - מאיו ישראל ישראל, 15.62 נקודות
- אבי גרוספילד ארצות הברית ארצות הברית, 18.49 נקודות 

 - סמיל סלומון ארצות הברית ארצות הברית, 18.22 נקודות 

 - קיש בנימין ישראל ישראל, 17.76 נקודות
- אבי גרוספילד ארצות הברית ארצות הברית, 19.65 נקודות 

 - קיש בנימין ישראל ישראל, 18.75 נקודות 

 - ע. שירין ישראל ישראל, 17.75 נקודות
המתחרים והזוכים > טניס > שחקניות

אנג'לה בקסטון (בריטניה בריטניה), זכתה במדליית זהב ליחידות
המתחרים והזוכים > טניס שולחן > שחקניות

עליזה לייפניק (ישראל ישראל), זכתה במדליית זהב ליחידות
עליזה לייפניק וחוה אוסטרייכר-אלון (ישראל ישראל), זכו במדליית זהב לזוגות נשים
המתחרים והזוכים > טניס שולחן > שחקנים

בולגאר (שוודיה שוודיה), זכה במדליית זהב ליחידים
שמחה פינקלשטיין ואוטו פפרבאום (ישראל ישראל), זכו במדליית זהב לזוגות גברים
המתחרים והזוכים > טניס שולחן > מעורב

עליזה לייפניק ושמחה פינקלשטיין (ישראל ישראל), זכו במדליית זהב לזוגות מעורבים
המתחרים והזוכים > כדורגל

| מקום | נבחרת |
| --- | --- |
: ישראל ישראל 
: דרום אפריקה דרום אפריקה 
: אנגליה אנגליה 
רביעי - צרפת צרפת
חמישי - ארצות הברית ארצות הברית
שישי - שווייץ שווייץ
שביעי - פינלנד פינלנד
ישראל ישראל 4 - 0 דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה 

ישראל ישראל 5 - 0 צרפת צרפת 

ישראל ישראל 2 - 0 שווייץ שווייץ 

ישראל ישראל 5 - 0 פינלנד פינלנד 

ישראל ישראל 8 - 1 אנגליה אנגליה 

דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה 3 - 1 צרפת צרפת
המתחרים והזוכים > כדורסל

| מקום | נבחרת |
| --- | --- |
: ארצות הברית ארצות הברית 
: ישראל ישראל 
: קנדה קנדה 
ארצות הברית ארצות הברית 25 - 23 ישראל ישראל
קנדה קנדה 51 - 45 ארגנטינה ארגנטינה
המתחרים והזוכים > סיף

- מרי מאייר ואן דר סלויס (אנ') הולנד הולנד
- אלן קורטלר(אנ') (ארצות הברית ארצות הברית) 

 - אלן ג'יי (בריטניה בריטניה) 

 - רלף קופרמן(אנ') (בריטניה בריטניה)
רביעי - גולדשטיין (ארצות הברית ארצות הברית)
חמישי - קוטון (בריטניה בריטניה)
שישי - סילברסטון (קנדה קנדה)
המתחרים והזוכים > קפיצה למים

- יואב רענן (ישראל ישראל) - 142.27 נק' 

 - מורלי שפירא (ארצות הברית ארצות הברית) - 135.72 נק' 

 - אליוט (בריטניה בריטניה) - 128.90 נק'
- יואב רענן (ישראל ישראל) - 138.55 נק' 

 - מורלי שפירא (ארצות הברית ארצות הברית) - 126.86 נק' 

 - אליוט (בריטניה בריטניה) - 117.55 נק'