stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זליגת מלחמת האזרחים בסוריה ללבנון
עימותים בגבול סוריה-לבנון > הקרב על ערסאל

מלבד הנוכחות של המורדים בהרי קלמון, במהלך 2012 ו-2013, כוחות של מורדים סורים שונים כבשו שטחים ריבוניים של לבנון בהרי מול הלבנון בגבול הסורי-לבנוני. מחמת הטופוגרפיה המורכבת באזור, המאמצים לסלקם משם לא נחלו הצלחה. בעוד שארגוני המורדים "המתונים" יחסית כצבא סוריה החופשית וצבא האסלאם מהחזית האסלאמית התבססו באזור כדי לנקום בחזבאללה, ג'בהת א-נוסרה לחמה תדיר גם בצבא לבנון והיא הפכה במהירות לגורם הדומיננטי באזור. הגעתה של תגבורת לוחמים של דאעש בדצמבר 2014, הובילה לגל של עריקות מהצבא הסורי החופשי לדאעש כך שהיא הייתה מהכוחות החזקים בגזרה. ג'בהת א-נוסרה הקימה עם דאעש ברית טקטית עם מטרות משותפות. בעת כניסתה של המדינה האסלאמית למערכה בעיראק ובסוריה, היא טרם הסתכסכה עם שאר הארגונים ולחמה לצידם במשותף. עלייתם של הגורמים הג'יהאדיסטים בגבול הסורי-לבנוני הפכה לאיום קיומי עבור לבנון ובמיוחד עבור החזבאללה שתומכיו השיעים גרים בבקאע הסמוכה לסוריה. עם בשנים הראשונות היה מדובר יותר ב"זליגה" של ירי ובתקיפות קטנות, משנת 2014 לבנון עמדה בפני סכנה להצטרפות לכאוס בסוריה ובעיראק בעקבות כניסתו של דאעש לשטח לבנון. העיירה ערסאל שבאזור הרי קלמון, היא העיירה הגדולה ביותר הסמוכה לגבול הסורי, ובשל חשיבותה האסטרטגית התרחשו בה תדיר חילופי אש בין המורדים שחדרו אליה לבין צבא לבנון.
ב-2 באוגוסט 2014, לאחר שכוחות הביטחון הלבנונים עצרו את מפקד חזית א-נוסרה באזור, כ-700 לוחמים של המדינה האסלאמית וג'בהת א-נוסרה פתחו בהתסערות על העיירה ערסאל שהחלה בתקיפת תחנת המשטרה בעיר ושביית 16 שוטרים. החמושים השתלטו במהירות על שכונות רבות בעיר וצבא לבנון פתח במתקפה חזקה באמצעות חיל האוויר על מעוזיהם שהובילו למותם של 30 לוחמים ג'יהאדיסטים. בנוסף נהרגו 16 לוחמים ושני אזרחים יחד עם פציעת 25 חיילים ולקיחת 13 חיילים בשבי על ידי הג'יהאדיסטים. במהלך 5 הימים הבאים העיר הפכה לזירת קרב רצחנית כשהקומנדו הלבנוני נטל חלק נרחב בהשתלטות על מבנים, ובסופה כוחות חזית א-נוסרה ודאעש נסוגו מהעיר. האבדות במתקפה הסתכמו בלא פחות מ-60 ג'יהאדיסטים הרוגים, 20 הרוגים ו-85 פצועים לצבא לבנון וכ-42 אזרחים הרוגים. לוחמי דאעש וא-נוסרה שנסוגו מהעיר, נערכו מחדש באזורים שבשליטתם בגבול סוריה-לבנון והופצצו שם על ידי חיל האוויר הסורי. הקרב על ערסאל היה בין האירועים החמורים ביותר שהתרחש בלבנון כתוצאה ממלחמת האזרחים בסוריה.
עימותים בגבול סוריה-לבנון > עימותים נוספים

לאחר כישלון המתקפה על ערסאל, המדינה האסלאמית וג'בהת א-נוסרה המשיכו לשמור על דריסת רגל באזורים ההרריים והטרשיים שבאזור. ב-25 באוגוסט 2014, למעלה מ-20 סיעות של FSA התמזגו ליצירת ברית חזקה במקביל להקמת ברית בין צבא האסלאם, אחראר אפר-שאם, לגיון אלרחמן ועוד. ב-4 בינואר 2015, דאעש כבשו את כפר פליטה הלבנוני, אך חזבאללה בסיוע צבא סוריה כבשו אותו חזרה. ב-23 בינואר 2015, צבא לבנון סגר את מעבר גבול בעקבות עימות עם המורדים שבמהלכו הם כבשו בסיס לבנוני. בסוף ינואר 2015, המדינה האסלאמית הודיעה על כוונתה לחזק את עמדותיה באזור קלמון, על מנת לבצע פעולות טרור עתידיות בלבנון וכן שהשייח' אחמד עסיר מתמנה לאמיר של דאעש בלבנון. הלחימה בהרי קלמון ובערסאל המשיכה להתרחש בשנת 2015 ללא תפנית ממשית, כשכל צד תוקף את השני באמצעות מארבים אחת לכמה זמן. המורדים הקימו באזור רשת של מנהרות ובונקרים לקראת מתקפות אפשריות של חזבאללה - מה שהפך את שחרור האזור מפני המורדים למשימה קשה ביותר.
בסוף אפריל, סדרה של תקיפות אוויריות של חיל האוויר הישראלי התרחשה באזור הרי קלמון ובמהלכו הותקפו מטרות ומחסנים ונהרגו חיילים סורים ומספר לוחמי חזבאללה. לאחר תקופה ממושכת של חוסר הכרעה בהרי קלמון, חזבאללה החליט להתמקד בניתוק הג'יהאדיסטים מכל דרכי האספקה והגישה לערים לבנוניות או סוריות בשל המחיר היקר שיגבה מהארגון בניסיון לכבוש את השטחים הללו. המורדים מצידם ממשיכים בביצוע מארבים ללוחמי חזבאללה ובהתבצרות בשטח שנכבש על ידם. ביוני 2015, חוסל בכיר בחזבאללה - ע'סאן פקיה, על ידי המורדים בקלמון. צבא לבנון הודיע כי עד לחודש יוני 2016, חוסלו כ-500 חמושים של דאעש וג'בהת א-נוסרה ונשבו 700 בגבול סוריה לבנון.
עימותים בגבול סוריה-לבנון > סיום הלחימה בהרי קלמון

עד 22 ביוני 2016, הצבא הלבנוני והחזבאללה הצליחו להשיג שליטה על 95% מהשטח של המורדים, נותרו רק 50 קמ"ר שנשלטו על ידי דאעש והיאת תחריר א-שאם. העימותים היומיומיים נמשכו בעיקר סמוך לעיירה ערסאל. מסוף 2016 ועד תחילת 2017, התרחשו עימותים פנימיים בין דאעש להיאת תחריר א-שאם על השליטה באזור, שהחלישו היטב את שני הארגונים. ב-21 ביולי 2017, צבא סוריה, החזבאללה ובהמשך גם צבא לבנון, פתחו במבצע צבאי משותף משני צידי הגבול לחסל אחת ולתמיד את הנוכחות הג'יהאדיסטים באזור. מסוף יולי ועד סוף אוגוסט, התנהל משא ומתן עם כוחות דאעש והיאת תחריר א-שאם על הפסקת אש תמורת פינוי בטוח לשטחים שלהם בעומק סוריה. כוחות היאת תחריר א-שאם נכנעו ופונו למעוז המורדים באידליב, בעוד שכוחות דאעש פונו למדבר הסורי ובהמשך הגיעו לאבו כמאל שנשלטה באותה עת על ידי הארגון. לאחר הפינוי, צבא לבנון החזיר לעצמו את השליטה המלאה על לבנון לראשונה מזה שש שנים, והמלחמה באזור הסתיימה רשמית.
תגובות > בלבנון

22 מאי 2012, סגן מנהיג חזבאללה, שייח נעים קאסם מסר את תנחומיו של נסראללה למופתי הסוני מוחמד רשיד קבאני לנוכח ההרוגים בטריפולי. תנועת זרם העתיד קראה לראש הממשלה נג'יב מיקאתי להתפטר מיד, בטענה שממשלתו הראתה חוסר יכולת לשמור על ביטחון המדינה. המנהיג הלבנוני סמיר ג'עג'ע האשים את חזבאללה בחימוש ואימון של קבוצות בטריפולי.
ב-12 באוקטובר 2012, מזכ"ל חזבאללה - חסן נסראללה הכחיש שהארגון נלחם בסוריה, אך על פי הדיילי סטאר הוא הודה שהם סייעו לאסד לשמור על 23 כפרים שיעים בעלי אזרחות לבנונית.
בחודש אוגוסט 2012, ראש הממשלה נג'יב מיקאתי, יליד טריפולי, מסר ש"בעקבות המאמצים לגרור את לבנון יותר ויותר לתוך הסכסוך בסוריה, מה שנדרש הוא שיתוף פעולה בין המנהיגים...כדי להגן על לבנון מפני הסכנה, והוא קרא לקהילה הבינלאומית לסייע ולמנוע מלבנון להפוך לתיאטרון נוסף של המלחמה בסוריה.
המלחמה בסוריה הגבירה את הקיטוב בין המחנות היריבים בלבנון. מחנה ה-14 במרץ האשים את ממשלת סוריה בניסיון לגרור את לבנון לבעיה שלה. מנגד, ריפעת עיד - ראש המפלגה הדמוקרטית הערבית, קרא לחזרה של הצבא הסורי לטריפולי כדי להטיל ביטחון בעיר והצעתו נדחתה על ידי ראש הממשלה נג'יב מיקאתי. מחנה ה-14 במרץ ארגן גם הפגנה שבה קרא לגירוש השגריר הסורי במחאה על הטבח בסוריה. אף על פי שהקואליציה של ממשלת לבנון במהלך זמן זה הייתה ממחנה ה-8 במרץ הפרו-סורי, גורמים מתונים בה התרחקו מתמיכה באסד, וחלק מהם גיששו אחר בריתות עם המחנה היריב. וליד ג'ונבלאט - מנהיג דרוזי לבנוני וראש המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית, נקט עמדה נגד אסד אף על פי שבעבר היה בעל בריתו. הגדילה במספר הפליטים הסורים בלבנון הביאה לחששות שהמערכת הפוליטית במדינה המבוססת על העדתיות תלך ותתערער. מספר מפלגות שנחשבו בעבר לתומכות אסד הסכימו עם מחנה ה-14 במרץ לניתוק הקשרים בין המדינות.
ב-25 במאי 2013, נסראללה הודיע שחזבאללה נלחם במלחמת האזרחים בסוריה נגד קיצונים אסלאמיים ושהארגון לא יאפשר לחמושים סורים להשתלט על שטחים בסוריה הגובלים בלבנון. בנאום טלוויזיוני, הוא אמר: "אם סוריה תיפול על ידי אמריקה, ישראל והתכפירים, האנשים באזורנו ייכנסו לתקופה חשוכה".
מנהיגי מחנה ה-14 במרץ ואישים לבנונים בולטים אחרים קראו לחזבאללה לסיים את מעורבותו בסוריה כדי לא לערב את לבנון במלחמה לא לה. סובחי אל-טופיילי, ממנהיגי חזבאללה לשעבר שנוקט כיום בגישה ביקורתית כלפי הארגון - אמר: "חזבאללה לא צריך להגן על משטר פושע שהורג את האנשים שלו ומעולם לא הגן על הפלסטינים". הוא הוסיף ש"לוחמי החזבאללה שהורגים ילדים ומפחידים אנשים והורסים את בתיהם בסוריה שילכו לעזאזל". קבוצות שיעיות וסוניות ביקשו מחזבאללה "לא לפתוח חזית עם העם הסורי וגרירת לבנון למלחמה בהם". וליד ג'ונבלאט, מנהיג המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית, קרא לצמצם את מעורבות חזבאללה בממשלה וטען כי "חזבאללה נלחם בתוך סוריה עם הוראות מאיראן". הנשיא המצרי מוחמד מורסי - איש האחים המוסלמים - גינה את חזבאללה ואמר ש"אין לחזבאללה מקום בסוריה".
תגובות > בעולם

או"ם האו"ם: ב-21 במאי 2012, מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון ביקש להרגיע את הרוחות לאחר עימותים ב-22 באוגוסט 2012, וסגנו לעניינים פוליטיים ג'פרי פלטמן, תיאר את המצב בלבנון כ"מסוכן" בפגישה של מועצת הביטחון, והזהיר כי הידרדרות בסוריה עשויה לפגוע ביציבות של לבנון.
רוסיה רוסיה: ב-23 במאי 2012, שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב אמר כי יש איום ממשי שהעימות בסוריה יגלוש ללבנון.
ערב הסעודית סעודיה: ב-23 במאי 2012, המלך עבדאללה כתב לנשיא לבנון, מישל סולימאן שהוא מודאג מהאלימות האחרונה בטריפולי, ובעיקר מהאופי העדתי של האלימות.
ארצות הברית ארצות הברית: ב-25 במאי 2012, מזכירת המדינה הילרי קלינטון קראה לאיפוק ואמר כי ארצות הברית מודאגת שהתסיסה בסוריה תתרום לחוסר היציבות בלבנון. בחודש מאי, השגריר האמריקני מאורה קונלי נפגש עם ראש ממשלת לבנון, נג'יב מיקאתי והביע את דאגתו בעקבות המצב הביטחוני בטריפולי וכן שיבח את המאמצים של הממשלה להרגיע את הרוחות.
כוחות של צבא לבנון נפרסים בטריפולי במהלך המהומות
עמדה של צבא לבנון בשכונת באב אל-טבאנה
כתבה של קול אמריקה על חילופי האש הקשים בין שכונות ג'בל מוחסן ובאב אל-טבאנה
צבא לבנון מפגין נוכחות לאחר עימותים בטריפולי ב-2012
כתבה של קול אמריקה על הזליגה של מלחמת האזרחים בסוריה ללבנון
מחסומים מאולתרים של צבא לבנון בניסיון להרגיע את המהומות
מפה המציגה את שיא השליטה של שטחי המורדים בהרי קלמון בגבול סוריה-לבנון (בירוק), ואת כיבוש השטחים על ידי צבא סוריה וצבא לבנון (בחיצים אדומים) לפי תאריך.
כתבה של קול אמריקה על התגובה האמריקנית למהומות בלבנון
יקיר הגליל

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  ועידת הגליל השנתית
 תקופת הפרס:  2007–הווה (כ־18 שנים) 
 נקרא על שם:  הגליל 
 
אות יקיר הגליל הוא עיטור הוקרה המוענק מדי שנה החל משנת 2007 על ידי ועידת הגליל השנתית. האות מוענק בדרך-כלל במעמד נשיא המדינה והשר לפיתוח הנגב והגליל. הוועדה הבוחרת את מקבלי האות מורכבת מנציגי הרשות לפיתוח הגליל, הסוכנות היהודית, ראשי הרשויות ונציגי ציבור. בין זוכי הפרס:
התעשיין סטף ורטהיימר.
פרופ' שאול שאשא, מנהל בית החולים לגליל המערבי - נהריה.
הרב יצחק דוד גרוסמן.
ארגון הג'וינט.
אות בשם זהה מוענק מדי שנה על ידי המועצה האזורית הגליל העליון. בין זוכיו של אות זה:
איש ידיעת הארץ מיכה לבנה.
הסופר חנן שדמי.
הצייר ופסל טולי באומן.
הצלם פטר מירום.
המחנכת רחל רבין יעקב, אחותו של יצחק רבין.
ראו גם

יקיר ירושלים
יקיר העיר תל אביב-יפו
יקיר חיפה
הערות שוליים

↑  דליה הרפז, אות יקיר הגליל 2007 לתעשיין סטף ורטהיימר, באתר אפוק טיימס ישראל, 10 בספטמבר 2007
↑  אילה בסקיר, אות יקיר הגליל יוענק לפרופ' שאול שאשא, באתר News1 מחלקה ראשונה, 6 בנובמבר 2007
↑  אות יקיר הגליל 2008 - הר יצחק דוד גרוסמן, באתר הרשות לפיתוח הגליל
↑  אות יקיר הגליל 2009 - לג’וינט ישראל, באתר הרשות לפיתוח הגליל
↑  אורי דרומי, אחרי מות | הוי גליל, גליל, באתר הארץ, 30 ביולי 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כפר אהרון

#invoke:תבנית מידע
שלט הכניסה לכפר אהרון המתיישב.
כְּפַר אַהֲרוֹן, כיום שכונה בדרום נס ציונה. המקום נקרא על שם הבוטנאי והאגרונום הנודע אהרן אהרנסון.
הקמת הכפר

הכפר הוקם ליד נס ציונה על ידי בני איכרים חברי אגודת בני בנימין באמצעות חברת הנוטע, ביום 2 ביולי שנת 1926. בין המשפחות המקימות היו משפחת ניימן, לרר והוכברג.
דוד ניימן הוא בנו של מרדכי ניימן, מאנשי העלייה הראשונה, מחלוצי החקלאות בארץ ישראל וממקימי מזכרת בתיה. הוא עבר לכפר אהרון יחד עם אשתו ברכה. מייסד נוסף היה דוד פניק.
בראשיתו כלל הכפר 23 נחלות של 20 דונם כל אחת, שנועדו בעיקר לנטיעת פרדס. עד שנת 1928 הוקמו במקום 12 בתים ושאר המתיישבים התגוררו במושבה הסמוכה נס ציונה.
איחוד עם נס ציונה ושכונות חדשות

בראשית 1947 הוחל בקידום תוכנית להקמת בתים על שטח של כ-200 דונם שנרכש מהתושבים על ידי הקרן הקיימת. אולם מחלוקת בין הקרן הקיימת לכפר על השאלה האם השכונה תהיה כפרית עם משקי עזר או עירונית, הביאה לגניזת התכנית. כך נותרה המושבה בשנת 1949 עם כ-10 משפחות בלבד. בראשית 1950 הורחב הכפר על ידי הוספת 50 בתים, שברובם השתכנו עולים מבולגריה. באותו זמן סופח כפר אהרן לנס ציונה.
בשנות החמישים המאוחרות הקימו עולי בולגריה מושב בצמוד לכפר, בשם "כפר אהרון המתיישב", שנוסד על ידי יצחק אלפנדרי - פעיל הציונים הכלליים, אשר הוטל עליו לחפש מקום להתיישבות בחלק הצפוני של הכפר. היום השכונה מחולקת לשני חלקים ה"מושב"- של המתיישב בחלק הצפוני, וה"כפר הישן", החלק הדרומי. החל משנות השבעים, הצריפים ומשקי העזר פינו את מקומם לבתים פרטיים.
הרחובות בכפר אהרון הישן: התמר, התאנה, הזית, הרימון, ואיתמר בן-אב"י, בשכונה כ-100 משפחות בערך.
הרחובות בכפר אהרון "המתיישב": פרג, מרגנית. במושב מתגוררות 24 משפחות.
בשטחה נמצא גן משחקים אחד, ובעבר היו במקום פרדסים רבים שהוקרבו על מזבח הבנייה. לאחר מאבקים רבים לשמור על צביון הכפרי של האזור, נמכרו הפרדסים שהיו במערב לשכונה ובמקומם הוקמה שכונה חדשה בשם הלועזי "Valley" בת כ-650 יחידות דיור עירוניות. כיום שונה שמה של השכונה ל"העמק" בתרגום ישיר לשם הלועזי הקודם. פרדסים נוספים שנמכרו שימוש להקמת מרכז מסחרי גדול המכונה Big Fashion.
הערות שוליים

↑  ד"ר זאב וילנאי, אנציקלופדיה לידיעת הארץ, הוצאת ידיעות אחרונות, 1956 עמ' 690. וגם כל מקום ואתר מדריך שלם להכרת הארץ, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא 1980 עמ' 247.
↑  הפועל במושבה, דואר היום, 23 באפריל 1926
↑  מי הם בני בנימין ומהו הנוטע?, דואר היום, 6 ביולי 1932
↑  חגיגת יסוד כפר אהרן, דואר היום, 7 ביולי 1926
↑  מת דוד ניימן, דבר, 29 בנובמבר 1971
↑  דוד פניק ז"ל, חרות, 2 ביולי 1959
↑  כפר אהרון, דבר, 8 באוגוסט 1928
↑  שכון בכפר אהרון, הַבֹּקֶר, 9 בינואר 1947
↑  זעקת כפר אהרן המוזנח, הַבֹּקֶר, 25 במאי 1949
↑  חג הרחבת כפר אהרן, הַבֹּקֶר, 3 בינואר 1950
↑  יהודה הגדרתי, מפעל התיישבות של הציונים הכלליים, הַבֹּקֶר, 6 בינואר 1950; המשך
↑  אין חשש - גם הם ישלמו, מעריב, 13 באפריל 1951
↑  אבן הפינה של אחד הפרויקטים הגדולים והחשובים של נס ציונה, באתר www.myziona.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007586429105171 
דוד וברכה נימן בכפר אהרון
הוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם

הוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם היא ועדה שהוקמה ביד ושם לשם הגשמת תפקידו של יד ושם על פי החוק, להנציח את "חסידי אומות העולם ששמו נפשם בכפם להצלת יהודים."
רקע

חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם חייב את רשות הזיכרון לשואה ולגבורה להנציח - לצד הנצחת זכר השואה, היהודים שנספו בה והקהילות שהתקיימו לפניה ונפגעו בה - את מציליהם של היהודים, אלה שסיכנו את חייהם ולא קיבלו תמורה על כך. בשנים שלאחר חקיקת החוק פנו ניצולי שואה רבים ליד ושם בבקשה להוקיר את מציליהם. ביום הזיכרון לשואה ולגבורה בשנת 1962 נחנכה באתר יד ושם בהר הזיכרון בירושלים שדרת עצים לזכר חסידי אומות העולם. באותה שנה הקימה הנהלת יד ושם, ביוזמתו של יו"ר ההנהלה אריה קובובי, ועדה עצמאית כדי לקבוע את הקריטריונים להענקת התואר "חסיד אומות העולם" וכדי להחליט מי זכאי לאות חסיד אומות העולם. בשנת 1963 החלו כינוסי הוועדה בראשות יושב ראש הוועדה, השופט משה לנדוי. הוועדה ביקשה לקבוע את הקריטריונים לקביעת חסיד אומות העולם ולמצוא דרכים לאמוד את מידת הסיכון שנטל המציל.
הרכב הוועדה

עם הקמתה היו חברי הוועדה ניצולי שואה. יושב ראש הוועדה הוא שופט בית המשפט העליון. יושב הראש הראשון היה משה לנדוי, שכיהן בין השנים 1962–1970. אחריו כיהן משה בייסקי במשך 25 שנה, ומשנת 1995 כיהן יעקב מלץ. משנת 2005 כיהן יעקב טירקל. בפברואר 2024 מונה חנן מלצר לתפקיד יושב ראש הוועדה. 
רוב חברי הוועדה ב-2014 היו ניצולי שואה.
פעולה

הוועדה מקבלת בקשות להכרה במצילים בליווי תעוד הכולל עדויות ניצולים או עדים לניסיון ההצלה, מסמכים רשמיים מתקופת השואה, מכתבים, יומנים, "התכתבויות לאחר המלחמה בין הניצולים ובני משפחותיהם לבין המצילים ובני משפחתם, זיכרונות או עדויות של ניצולים לאחר המלחמה, עדויות של אנשים אחרים שידעו על מעשה ההצלה", כן "כל מסמך אחר שעשוי לשפוך אור על מעשה ההצלה והיחסים בין המצילים לניצולים".
הערות שוליים

↑  חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם, תשי"ג- 1953, באתר יד ושם
1 2  אודות מפעל ההכרה בחסידי אומות העולם, באתר יד ושם
↑  חדשות כיפה, מינוי יוקרתי: השופט שפרש יכהן בתפקיד הבכיר ביד ושם, באתר כיפה, ‏4.2.24
↑  יד ושם, המשנה (בדימוס) לנשיאת בית המשפט העליון, השופט פרופ' חנן מלצר, מונה ליו"ר הוועדה לציון חסידי אומות העולם ביד ושם, באתר יד ושם, ‏04 פברואר 2024
↑  הגשת בקשות להכרה במצילים, באתר יד ושם
תא פיטום

| --- | --- |

 שיוך:  differentiated hemal cell 
 מזהים
 לטינית (TA98):  mastocytus 
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H2.00.03.0.01010 
 FMA:  66784 
 קוד MeSH:  A11.329.427 
 מזהה MeSH:  D008407 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0024880 
 
תא פִּיטוּם (או מאסטוציט, Mastocyt; באנגלית: Mast cell, תא מאסט) הוא תא דם לבן המהווה חלק מרקמות חיבור בגוף ומכיל מספר רב של גרנולות העשירות בהיסטמינים והפארין. על אף שתאים אלה ידועים בעיקר בתפקיד שהם ממלאים באלרגיה ובתגובות אנפילקטיות, תאי פיטום ממלאים תפקיד חשוב בהגנה על הגוף, כיוון שהם מעורבים באופן מעמיק בריפוי פצעים ובהגנה מפני פתוגנים.
מוצא וסיווג

תאי פיטום תוארו לראשונה על ידי פאול ארליך ב-1878 על בסיס תכונות הצביעה הייחודיות שלהם והגרנולות הגדולות שהם מכילים. גרנולות אלה הטעו את ארליך לחשוב שהן נועדו כדי להזין את הרקמה שמסביב לתאים, והוא כינה אותם "תאי פיטום".
בימינו, הם נחשבים לחלק ממערכת החיסון. תאי פיטום דומים מאוד לבאזופילים (סוג של תאי דם לבנים הנמנים עם משפחת הגרנולוציטים) שבדם; הדמיון בין שני סוגי תאים אלה הוביל רבים לשער שתאי פיטום הם בזופילים ש"התיישבו" ברקמה. אולם, עדויות עדכניות מציעות כי הם נגזרים מתאי מוצא שונים במח העצם. עם זאת, הן תאי פיטום והן בזופילים נחשבים ככאלה הנגזרים מתאי אב במח העצם המבטאים את הסמן CD34. הבזופיל עוזב את מח העצם כשהוא בצורתו הבשלה, ואילו תא הפיטום נע בצורתו הלא בשלה, כאשר את ההבשלה הסופית הוא מבצע רק לאחר שהתיישב ברקמת היעד. אתר המטרה ברקמה, בו בוחר תא פיטום לא בוגר להתיישב, קובע ככל הנראה את התכונות המדויקות של תא הפיטום הבוגר.
ידועים שני סוגים של תאי פיטום - אלה הנמצאים ברקמת חיבור, וסוג נפרד הנמצא ברקמות המצפות את דרכי הכניסה לגוף (כגון אפיתל דרכי הנשימה). פעילותו של הסוג השני תלויה בתאי-T.
תאי פיטום נוכחים לרוב ברקמות עשירות בכלי דם, המגנות על הסביבה הפנימית של הגוף מפתוגנים הנמצאים מחוצה לו. למשל ברקמות חשופות לעולם החיצוני כגון עור, רירית דרכי הנשימה, רירית מערכת הרבייה, רירית מערכת העיכול, רירית עיניים.
פיזיולוגיה

תאי פיטום ממלאים תפקיד מפתח בתהליך הדלקתי. כאשר הוא מופעל, משחרר תא הפיטום במהירות את תכולת הגרנולות המאפיינות אותו וכן מספר מתווכים הורמונליים, אל התווך הבין-תאי. ניתן להאיץ את תהליך שחרור הגרנולות בתאי פיטום על ידי פציעה (פיזית או כימית), קשירת נוגדני IgE או על ידי קשירת משלים.
תאי פיטום מבטאים קולטנים בעלי זיקה גבוהה לאימונוגלובולין IgE. קולטן זה הוא בעל זיקה כה גבוהה עד שקשירת מולקולות IgE היא למעשה בלתי הפיכה. כתוצאה מכך, תאי פיטום מכוסים ב-IgE. IgE, בתורו, מסונתז על ידי תאי-B (התאים מייצרי הנוגדנים של מערכת החיסון). מולקולות IgE, בדומה לכל הנוגדנים, הן ספציפיות לאפיטופ מסוים אחד.
בתגובות אלרגיות, תאי פיטום נשארים לא פעילים עד שאלרגן נקשר לתצמיד של תא-IgE (ראה ממול). אלרגנים הם בדרך כלל חלבונים או פוליסכרידים. האלרגן נקשר לחלק Fab של מולקולות ה-IgE על שטח הפנים של תא הפיטום.
נראה, לכאורה, כי כדי להפעיל את התא דרושה קשירה של שתי מולקולות של IgE (או יותר) לתא הפיטום; השינויים המרחביים מובילים להפרעה קלה במבנה של ממברנת התא, הפרעה זו גורמת לרצף של ריאקציות בתוך התא שמובילות להפעלת התא. למרות שריאקציה זו מוכרת במיוחד במקרים של אלרגיה, נראה כי היא התפתחה כמערכת הגנה נגד הדבקה בתולעים טפיליות מסוימות.
לפיכך, המולקולות המופרשות אל המדיום הבין-תאי כוללות:
מתווכים ראשוניים
היסטמין (2-5pg/cell)
פרוטאוגליקוגנים, ובעיקר הפארין (פעיל כנוגד קרישה)
סרין פרוטאזות
מתווכים ליפידיים טריים (מוגדרים גם כמתווכים שניוניים)
פרוסטגלנדין D2
לויקוטריאן C4
ציטוקינים
היסטמין מרחיב את הצינורות הבתר-נימיים, מפעיל את האנדותל, ומגדיל את חדירוּת כלי הדם. דבר זה מוביל לבצקת מקומית (נפיחות), חום, אדמומית, ולמשיכת תאים גורמי דלקת אחרים לאתר השחרור. כמו כן, היסטמין מגרה קצות עצבים (וכך גורם לגירוי או כאב). הסימנים העוריים של שחרור היסטמין הם תגובת "פריחה ונפיחות". הנפיחות והאדמומיות המופיעות לאחר עקיצת יתוש הן דוגמה טובה של ריאקציה זו, המתרחשת שניות לאחר עירור תא הפיטום על ידי האלרגן.
הפעילויות הפיזיולוגיות האחרות של תאי פיטום הן הרבה פחות מובנות. מספר מחקרים מראים כי תאי פיטום הם בעלי תפקיד בסיסי מאוד בחיסון מלידה – הם מסוגלים לייצר מגוון רחב ביותר של ציטוקיני מפתח ומתווכים דלקתיים אחרים, הם מבטאים מספר רב של "קולטנים מזהי תבנית אנטיגנית", ונראה כי עכברים חסרי תאי פיטום יותר פגיעים למגוון של זיהומים.
הגרנולות של תאי פיטום נושאות מגוון של כימיקלים ביו-פעילים. נמצא כי גרנולות אלה מועברות לתאים סמוכים של מערכת חיסון ולנוירונים באמצעות טרנסגרנולוזציה דרך השלוחות הממברניות שהם יוצרים.
תפקיד התאים במחלות > מחלות אלרגניות

צורות רבות של אלרגיות הקשורות לעור מתוּוכות בחלקן הגדול על ידי תאי פיטום; הן ממלאות תפקיד מרכזי באסתמה, אקזמה, עקצוץ (ממגוון סיבות), נזלת אלרגנית ודלקת עיניים אלרגנית. תרופות נוגדות היסטמין פועלות על ידי חסימת הפעילות של היסטמין או קצות העצבים. תרופות מבוססות כרומוגליקט (נתרן כרומוגליקטי, נדוכרומיל) חוסמות את תעלת הסידן החיונית לשחרור הגרנולות על ידי תא הפיטום, מייצבות את התא ומונעות שחרור של היסטמין ומתווכים הקשורים אליו. אנטגוניסטים של לויקוטריאן (כגון מונטלוקאסט וזאפירלוקאסט) חוסמים את פעילות המתווכים הלויקוטריאניים, ומשתמשים בהם יותר ויותר במחלות אלרגניות.
תפקיד התאים במחלות > תגובה אנפילקטית

באלרגיה חריפה (תגובה מערכתית חזקה לאלרגנים, כגון אגוזים, עקיצות דבורים וסמים), מתרחש שחרור גרנולות מסיבי ברחבי הגוף מתאי הפיטום המוביל להרחבת כלי דם רבים, ואם חמור מספיק, לסימפטומים של הלם אנפילקטי המסכן את החיים.
תפקיד התאים במחלות > תגובת חיסון

תאי פיטום מהווים חלק מהפתולוגיה המקושרת עם ההפרעות האוטואימוניות דלקת מפרקים שיגרונית, אבעבועות עור פמפיגואידיות וטרשת נפוצה. הוכח כי הם מעורבים בגיוס תאים מעוררי דלקת למפרקים (בדלקת המפרקים השיגרונית) ולעור (אבעבועות) ופעילות זו תלויה בנוגדנים ורכיבי משלים. כמו כן, תאי פיטום מהווים חלק חשוב בתגובת החיסון של הילוד וחשובים לטיהור מחיידקים ומנגיפים.
תפקיד התאים במחלות > הפרעות בתאי פיטום

מסטוציטוזיס היא מצב נדיר שבו מתבצעת חלוקת תאים מהירה בתאי פיטום. היא קיימת בצורה עורית ומערכתית, כאשר הצורה הראשונה מוגבלת לעור והשנייה יכולה לכלול מספר איברים. מאסטוציטומה הוא גידול של תאי פיטום, הנראה לעיתים קרובות בכלבים וחתולים.
תא פיטום
התפקיד של תאי פיטום בהתפתחות אלרגיה
המבנה המולקולרי של היסטמין
אלדד בן-חורין

אלדד בן-חורין (משמאל) בפגישה עם שר החוץ היפני דאז, טארו אסו
אלדד בן-חורין (נולד ב-4 באפריל 1960) הוא מאסטר לאמנויות לחימה ומורה ישראלי לקראטה, המכהן כיושב ראש התאחדות הסומו בישראל, וכיושב ראש ארגון מצילי הבריכה בישראל.
ביוגרפיה

אלדד בן-חורין נולד בתל אביב, להורים ניצולי שואה. בילדותו התנסה בן-חורין בענפי ספורט רבים ובאמנויות לחימה רבות, כגון: קראטה, סומו, ג'ודו, טאקוונדו, קרב מגע ואייקידו. בטרם שירותו הצבאי הוסמך לחגורה שחורה בקראטה על ידי מורים בכירים מיפן. במהלך שירותו הצבאי, השתתף במלחמת לבנון הראשונה ולאחר מכן שירת 10 שנים כמדריך קרב מגע. בן-חורין הוא בוגר המכללה לחינוך גופני במכון וינגייט, והוא בעל תואר אקדמאי בחינוך, מורה בכיר לאמנויות לחימה ומנחה בכיר ל-שיטת NLP.
בשנות ה-80 של המאה ה-20, השתלם בן-חורין שנה וחצי ביפן והתמקצע באמנויות הלחימה קראטה וסומו. במהלך שהותו ביפן התמחה בשוריקן - כוכבי נינג'ה, בטמאשיוורה - שבירות ובבאליסונג - סכיני פרפר. לאחר חזרתו לישראל, הקים שמונה מועדוני אמנויות לחימה ברחבי הארץ.
בשנת 1998 ייסד את התאחדות הסומו הישראלית לחובבים, מהלך שנעשה בעידוד ובתמיכת ארגון הסומו העולמי, הממוקם בטוקיו. במהלך כהונתו כיו"ר ההתאחדות הסומו, התקבלה ההתאחדות כחברה מן המניין להתאחדות הסומו האירופאית, מהלך שסלל את הדרך להשתתפויות של משלחות ישראליות בתחרויות בחו"ל. בשיאה, בשנת 2006, דורגה נבחרת ישראל תחת הדרכתו של בן-חורין במקום ה-7 בעולם לנוער, ובמקום ה-7 בעולם לבוגרים. בשנה זו אף זכתה מדינת ישראל לביקור היסטורי של מועדון הסומו המקצועני מטוקיו, סאדוגאטאקה. בכירי המועדון ערכו קרבות ראווה בחוף תל אביב ובאמפי בקיסריה עם מתאבקי סומו צעירים תחת הדרכתו של בן-חורין, ואף נפגשו עם שר התיירות, יצחק הרצוג.
סגנו של בן-חורין בהתאחדות הסומו הוא הזמר והמומחה העולמי לסומו מקצוענים, מוטי דיכנה.
בן-חורין השתתף בשנת 2009 בעשיית סרט הסומו הישראלי המצליח "סיפור גדול", בכיכובם של איציק כהן, דביר בנדק, אלון דהן, שמוליק כהן ועירית קפלן, ובבימוים של שרון מימון וארז תדמור. כוכבי הסרט למדו סומו אצל בן-חורין, אשר שימש כיועץ מקצועי לעשיית הסרט וככוריאוגרף קרבות הסומו שבו. הסרט סייע לפריצת היאבקות הסומו לתודעה המקומית, וצפו בו מעל ל-300,000 צופים.
בשנת 2009 ייסד את ארגון מצילי הבריכה בישראל, בצוותא עם מנכ"ל הארגון, ד"ר בני כנען. הארגון פועל להביא להתאגדות מצילי הבריכה בישראל, להעלאת שכרם ולשיפור תנאי העסקתם.
כיום, מפעיל בן-חורין בית ספר לאמנויות לחימה, שמרכזו במודיעין, מנחה קורסים להסמכת מטפלים בשיטת NLP ומפעיל קליניקה ל-NLP ואימון אישי בשיטת אדלר. בן-חורין מחזיק בחגורה שחורה דאן 7 בקראטה בשיטת קוניבה-קאי ובחגורה שחורה דאן 5 בשיטת שיטו-קאי.
הערות שוליים

↑  http://ma4life.net/
↑  http://www.eurosumo.com/members
↑  מירב לוי, ביקור נדיר של מתאבקי סומו בישראל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 במאי 2006
↑  אלדד בן-חורין - סומו במכבים
↑  עמי אטינגר, ביקור נדיר בכותל, באתר nrg‏, 5 ביוני 2006
↑  http://www.youtube.com/watch?v=1mU-raoR82c
↑  הנהלת ארגון מצילי בריכה בישראל
אצטדיון גאון

| --- | --- |

 כתובת:  רחוב נס לגויים
 מיקום:   תל אביב-יפו, ישראל
 קואורדינטות:  32°02′38″N 34°45′41″E﻿ / ﻿32.0438°N 34.76146944°E﻿ / 32.0438; 34.76146944
 תקופת הפעילות:  1977–2007 (כ־30 שנה)
 נהרס:  2009
 קבוצות:  מכבי יפו (2000-1977) בית"ר תל אביב (1980-1979) שמשון תל אביב (1981-1980, 1983-1982, 1985-1984) א.ס. רמת אליהו (2007-2000)
 מושבים:  4,000
  מפת מיקום  מפה מפורטת #invoke:תבנית חוזרת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון גאון היה אצטדיון כדורגל ששכן בשכונת יפו א' בסוף רחוב נס לגויים. האצטדיון, שהכיל כ-4,000 מקומות ישיבה, הוקם ב-1977 על חורבותיו של מגרש "הפחים" ושימש כמגרשה הביתי של מכבי יפו, ששיחקה בליגה הבכירה. האצטדיון נקרא על שם הנדבן נסים גאון ורעייתו רנה, שתרמו סכום כסף נכבד ומימנו את שיפוצו.
ב-2007 עבר האצטדיון לידיו של כונס נכסים. ב-2009 רכשה עיריית תל אביב-יפו את המגרש, וביולי אותה שנה עלו דחפורי העירייה על המגרש והרסו אותו. כיום קיימת שם גינה ציבורית גדולה ובעתיד אמורים להיבנות במקום בנייני מגורים.