stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר
גברים > בריכת 25 מטר

| מספר | תוצאה | שחיין | מדינה | תאריך | אירוע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 52.07 | מרסל גרי | קנדה קנדה | 1 בפברואר 1990 |  | פריז, צרפת |
| 2 | 51.94 | דניס פנקראטוב | רוסיה רוסיה | 4 בפברואר 1996 |  | פריז, צרפת |
| 3 | 51.93 | דניס פנקראטוב | רוסיה רוסיה | 5 בפברואר 1997 |  | אימפריה, איטליה |
| 4 | 51.78 | דניס פנקראטוב | רוסיה רוסיה | 7 בפברואר 1997 |  | פריז, צרפת |
| 5 | 51.16 | מייקל קלים | אוסטרליה אוסטרליה | 22 בינואר 1998 |  | סידני, אוסטרליה |
| 6 | 51.07 | מייקל קלים | אוסטרליה אוסטרליה | 22 בינואר 1998 |  | סידני, אוסטרליה |
| 7 | 51.02 | ג'יימס היקמן | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 14 בדצמבר 1998 |  | שפילד, הממלכה המאוחדת |
| 8 | 50.99 | מייקל קלים | אוסטרליה אוסטרליה | 2 בספטמבר 1999 |  | קנברה, אוסטרליה |
| 9 | 50.59 | לארס פרולאנדר | שוודיה שוודיה | 16 במרץ 2000 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | אתונה, יוון |
| 10 | 50.44 | לארס פרולאנדר | שוודיה שוודיה | 17 במרץ 2000 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | אתונה, יוון |
| 11 | 50.26 | תומאס רופראט | גרמניה גרמניה | 14 בדצמבר 2001 |  | אנטוורפן, בלגיה |
| 12 | 50.10 | תומאס רופראט | גרמניה גרמניה | 27 בינואר 2002 |  | ברלין, גרמניה |
| 13 | 50.02 | מילוראד צ'אביץ' | סרביה סרביה | 12 בדצמבר 2003 |  | דבלין, אירלנד |
| 14 | 49.77 | איאן קרוקר | ארצות הברית ארצות הברית | 26 במרץ 2004 |  | ניו יורק, ארצות הברית |
| 15 | 49.07 | איאן קרוקר | ארצות הברית ארצות הברית | 26 במרץ 2004 |  | ניו יורק, ארצות הברית |
| 16 | 48.99 | יבגני קורוטישקין | רוסיה רוסיה | 7 בנובמבר 2009 |  | מוסקבה, רוסיה |
| 17 | 48.48 | יבגני קורוטישקין | רוסיה רוסיה | 15 בנובמבר 2009 |  | ברלין, גרמניה |
| 18 | 48.44 | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה | 4 בדצמבר 2014 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | דוחה, קטאר |
| 19 | 48.08 | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה | 8 בדצמבר 2016 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | וינדזור, אונטריו, קנדה |
| 20 | 47.78 | קיילב דרסל | ארצות הברית ארצות הברית | 21 בנובמבר 2020 |  | בודפשט, הונגריה |
|  שיאי עולם בשחייה |
| --- | --- | --- |
| חופשי | 50 מטר חופשי • 100 מטר חופשי • 200 מטר חופשי • 400 מטר חופשי • 800 מטר חופשי • 1500 מטר חופשי |  |
| גב | 50 מטר גב • 100 מטר גב • 200 מטר גב |  |
| חזה | 50 מטר חזה • 100 מטר חזה • 200 מטר חזה |  |
| פרפר | 50 מטר פרפר • 100 מטר פרפר • 200 מטר פרפר |  |
| מעורב אישי | 100 מטר מעורב אישי • 200 מטר מעורב אישי • 400 מטר מעורב אישי |  |
| שליחים | 4x50 מטר חופשי • 4x100 מטר חופשי • 4x200 מטר חופשי • 4x50 מטר מעורב • 4x100 מטר מעורב |  |
הצהרת ריו בנושא סביבה ופיתוח

הצהרת ריו על סביבה ופיתוח, המכונה בקיצור הצהרת ריו, היא מסמך קצר שנכתב ב"ועידת האומות המאוחדות לסביבה ופיתוח" (UNCED) ב-1992, הידועה באופן בלתי פורמלי בשם פסגת כדור הארץ. הצהרת ריו כללה 27 עקרונות שנועדו להנחות מדינות לפיתוח בר-קיימא עתידי, ונחתמה על ידי למעלה מ-175 מדינות.
היסטוריה

ועידת ריו, שאימצה את ההצהרה, התקיימה בין ה-3 ל-14 ביוני 1992. לאחר מכן, הקהילה הבינלאומית נפגשה פעמיים כדי להעריך את ההתקדמות ביישום עקרונות המסמך; תחילה בניו יורק בשנת 1997 במהלך מושב העצרת הכללית של האו"ם, ולאחר מכן ביוהנסבורג בשנת 2002. למרות שההצהרה עזרה לקדם מודעות בנושאי איכות הסביבה, על פי עדויות משנת 2007 רק מעט מהמטרות הסביבתיות שלה הושגו באותה תקופה.
תוכן ההצהרה

בהתייחסות ל"טבע האינטגרלי והתלות ההדדית הקיימת בכדור הארץ, "הבית שלנו"", מכריזה הצהרת ריו על 27 עקרונות. העיקרון הראשון קובע שפיתוח בר קיימא חשוב בעיקר לבני אדם, הזכאים לחיות חיים בריאים ופרודוקטיביים בהרמוניה עם הטבע. סעיף 11 מבקש שמדינות יחוקקו חקיקה סביבתית. סעיפים נוספים כוללים ניסוחים של עיקרון הזהירות המונעת, שאמור להיות "מיושם באופן נרחב על ידי מדינות בהתאם ליכולותיהן" (עקרון 15), ושל עקרון "המזהם משלם" אשר מדינות מתבקשות לאמץ כאשר זה תואם את האינטרס הציבורי ולא משבש את הסחר וההשקעות הבינלאומיות (עיקרון 16). העיקרון האחרון מבקש את מימוש העקרונות האחרים מתוך רוח של רצון טוב.
הערות שוליים

↑  UN Documentation Centre, Rio Declaration, Article 1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007371890605171  GND: 7615574-2  LCCN: nr94021666  NKC: unn2015886728  VIAF: 185012629   WorldCat (עם VIAF): 185012629
ז'אק טיבו

| --- | --- |

 לידה:  27 בספטמבר 1880 בורדו, צרפת 
 פטירה:  1 בספטמבר 1953 (בגיל 72) ברסלונט, צרפת, צרפת 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז, אקול נורמל דה מוזיק בפריז 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  כינור 
 חברת תקליטים:  Fonotipia 
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'אק טיבו (בצרפתית: Jacques Thibaud;‏ 27 בספטמבר 1880 – 1 בספטמבר 1953) היה כנר צרפתי.
קורות חייו

טיבו נולד בבורדו ולמד נגינה בכינור תחילה אצל אביו, לפני שנכנס לקונסרבטואר של פריז בגיל שלוש-עשרה. בשנת 1896 זכה במשותף בפרס הכינור של הקונסרבטוריון יחד עם פייר מונטה (שבהמשך היה למנצח מפורסם). הוא נפצע בלחימה במלחמת העולם הראשונה, והיה צריך לשקם את הטכניקה שלו. בשנת 1943 ייסד את תחרות מרגריט לונג-ז'אק טיבו הבינלאומית, תחרות לכנרים ופסנתרנים, יחד עם מרגריט לונג.
בנוסף להופעותיו כסולן, נודע טיבו בנגינת מוזיקה קאמרית, בייחוד כחלק משלישיית קורטו עם הפסנתרן אלפרד קורטו והצ'לן פבלו קזלס. הוא היה ידיד של אז'ן איזאיי, שהקדיש לו את הסונאטה השנייה שלו לכינור סולו. בין תלמידיו היה אריק רוזנבליט.
טיבו נהרג בשנת 1953 כאשר מטוס אייר פראנס שנמצא בו התרסק בהרי האלפים הצרפתיים. כל הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו בתאונה. כינור הסטרדיוואריוס שלו משנת 1720 נהרס אתו.
התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי

התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי, הן התוצאות הטובות ביותר במשחה זה שנקבעו ברחבי העולם ומוכרות על ידי פדרציית השחייה הבינלאומית (FINA). ישנה הפרדה בין השיאים במשחה זה לנשים ולגברים וכן לבריכה אולימפית (50 מטר) ולבריכת 25 מטר.
להלן רשימה של התפתחות שיא העולם מאז שיא העולם המוכר הראשון.
נשים > בריכת 25 מטר

| מספר | תוצאה | שחיינית | מדינה | תאריך | אירוע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 15:43.31 | פטרה שניידר | גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית | 10 בינואר 1982 |  | גיינסוויל, פלורידה, ארצות הברית |
| 2 | 15:42.39 | לור מנודו | צרפת צרפת | 20 בנובמבר 2004 |  | לה רוש-סור-יון, צרפת |
| 3 | 15:32.90 | קייט זיגלר | ארצות הברית ארצות הברית | 12 באוקטובר 2007 |  | אסן, גרמניה |
| 4 | 15:28.65 | לוטה פריס | דנמרק דנמרק | 29 בנובמבר 2009 |  | קופנהגן, דנמרק |
| 5 | 15:26.95 | מיריה בלמונטה | ספרד ספרד | 29 בנובמבר 2013 | אליפות ספרד | קאסטיון דה לה פלאנה, ספרד |
| 6 | 15:22.68 | לוריין בויל | ניו זילנד ניו זילנד | 9 באוגוסט 2014 | אליפות החורף של ולינגטון | ולינגטון, ניו זילנד |
| 7 | 15:19.71 | מיריה בלמונטה | ספרד ספרד | 12 בדצמבר 2014 | אליפות ספרד | סבאדל, ספרד |
| 8 | 15:18.01 | שרה קלר | גרמניה גרמניה | 16 בנובמבר 2019 | אליפות גרמניה | ברלין, גרמניה |
| 9 | 15:08.24 | קייטי לדקי | ארצות הברית ארצות הברית | 29 באוקטובר 2022 | גביע העולם | טורונטו, קנדה |
גברים > בריכת 25 מטר

| מספר | תוצאה | שחיין | מדינה | תאריך | אירוע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 14:32.40 | קירן פרקינס | אוסטרליה אוסטרליה | 2 בפברואר 1992 |  | קנברה, אוסטרליה |
| 2 | 14:26.52 | קירן פרקינס | אוסטרליה אוסטרליה | 14 ביולי 1993 |  | אוקלנד, ניו זילנד |
| 3 | 14:19.55 | גרנט האקט | אוסטרליה אוסטרליה | 27 בספטמבר 1998 | אליפות אוסטרליה | פרת', אוסטרליה |
| 4 | 14:10.10 | גרנט האקט | אוסטרליה אוסטרליה | 7 באוגוסט 2001 | אליפות אוסטרליה | פרת', אוסטרליה |
| 5 | 14:08.06 | גרגוריו פלטריניירי | איטליה איטליה | 4 בדצמבר 2015 | אליפות אירופה (בריכת 25 מטר) | נתניה, ישראל |
| 6 | 14:06.88 | פלוריאן ולברוק | גרמניה גרמניה | 21 בדצמבר 2021 | אליפות עולם (בריכת 25 מטר) | אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות |
|  שיאי עולם בשחייה |
| --- | --- | --- |
| חופשי | 50 מטר חופשי • 100 מטר חופשי • 200 מטר חופשי • 400 מטר חופשי • 800 מטר חופשי • 1500 מטר חופשי |  |
| גב | 50 מטר גב • 100 מטר גב • 200 מטר גב |  |
| חזה | 50 מטר חזה • 100 מטר חזה • 200 מטר חזה |  |
| פרפר | 50 מטר פרפר • 100 מטר פרפר • 200 מטר פרפר |  |
| מעורב אישי | 100 מטר מעורב אישי • 200 מטר מעורב אישי • 400 מטר מעורב אישי |  |
| שליחים | 4x50 מטר חופשי • 4x100 מטר חופשי • 4x200 מטר חופשי • 4x50 מטר מעורב • 4x100 מטר מעורב |  |
ויליאם סוואלסון

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  5 באוגוסט 1895 ניוארק, ניו ג'רזי ארצות הברית
 נהרג:  26 באוקטובר 1918 (בגיל 23) גרנד פרה, צרפתצרפת
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 דרגה:  סמל
 פעולות ומבצעים
 הקרב על גרנד פרה במלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
   מדליית הכבוד
 
קברו של ויליאם סוואלסון
ויליאם סוואלסון (באנגלית: William Sawelson;‏ 5 באוגוסט 1895 – 26 באוקטובר 1918) היה חייל יהודי בצבא ארצות הברית שעוטר על פעולותיו במלחמת העולם הראשונה במדליית הכבוד.
ויליאם סוואלסון נולד ב 5 באוגוסט 1895, בניוארק ניו ג'רזי. הוא התגייס לצבא ארצות הברית בהריסון ניו ג'רזי ושירת כסמל בפלוגה מ' של חטיבת החי"ר ה 312 באוגדה ה 78.
ב 26 באוקטובר 1918 נהרג סמל סוואלסון כשניסה להביא מים לפצוע שזעק לעזרה בקרב בגרנד פרה שבצרפת.
הוא נקבר בבית הקברות האמריקני מיוז-ארגון, צרפת.
מדליית הכבוד

לאחר מותו הוענקה לסמל ויליאם סוואלסון מדליית הכבוד על מעשיו בקרב. הענקת המדליה נומקה כך:
העורב (סרט, 1994)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "העורב" מאת ג'יימס או'בר
 בימוי:  אלכס פרויאס
 הופק בידי:  אדוארד ר. פרסמן ג'ף מוסט
 תסריט:  דייוויד ג'יי. שואו ג'ון שירלי
 עריכה:  ביר הניג סקוט סמית'
 שחקנים ראשיים:  ברנדון לי ארני הדסון מייקל וינקוט
 מדבבים:  ג'ניפר בלנק 
 מוזיקה:  גרים רוול
 צילום:  דריוש ולסקי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Dimension Films Entertainment Media Investment Corporation Pressman Film Jeff Most Productions
 חברה מפיצה:  מירמקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 13 במאי 1994
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט פנטזיה, סרט גיבורי-על 
 תקציב:  23 מיליון דולר
 הכנסות:  93 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   crow
 סרט הבא:  The Crow: City of Angels 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
העורב (באנגלית: The Crow) הוא סרט גיבורי-על-מתח על-טבעי אמריקאי משנת 1994 בבימויו של אלכס פרויאס על פי תסריט מאת דייוויד ג'יי שואו וג'ון שירלי, המבוסס על מיני-סדרת הקומיקס משנת 1989 באותו השם מאת ג'יימס או'בר. בסרט מככב ברנדון לי, שזוהי לו הופעתו האחרונה לפני מותו, בדמותו של אריק דרייבן, מוזיקאי שקם לתחייה מהמתים על מנת לנקום בכנופיה שרצחה אותו ואת ארוסתו, בעודו נרדף על ידי שוטר בעל מצפון מוסרי.
הפקת הסרט הושבתה לזמן קצר לאחר שלי נפצע אנושות מירי אקדח במהלך הצילומים. מכיוון שלי השלים את צילומי רוב הסצנות בהם מופיעה דמותו טרם מותו, צילומי הסרט הושלמו באמצעות שכתובי תסריט, כפיל פעלולים ואפקטים דיגיטליים. לאחר מותו של לי, סירבה סרטי פרמאונט להפיץ את הסרט ותחת זאת נרכשו זכויות ההפצה על ידי "מירמקס", שפיקחה על השלמת הצילומים. עם הפצתו, הוקדש הסרט ללי ולארוסתו, אליזה האטון.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-13 במאי 1994, וזכה לביקורות חיוביות מהמבקרים. הסרט היה ללהיט רדום בקופות, הכניס 94 מיליון דולר למול תקציב של 23 מיליון דולר ואף הפך לסרט פולחן. הצלחת הסרט הובילה להפקת סרטי המשך נוספים, שהציגו בעיקר דמויות שונות וחדשות, אך אלו כשלו בהשוואה להצלחת הסרט הראשון.
עלילת הסרט

בליל השטן בדטרויט, סמל המשטרה אלברכט סוקר זירת פשע – אישה צעירה בשם שלי ובסטר נאנסה ונפצעה קשות בעוד שארוסה, מוזיקאי הרוק אריק דרייבן, נהרג לאחר שנדקר, נורה ואז נזרק מחלון דירת הלופט שלהם. כשהוא עוזב לבית החולים עם שלי, אלברכט פוגש נערה צעירה, שרה, שעליה השגיחו שלי ואריק. אלברכט מנחם את שרה כשהיא מבינה ששלי הולכת למות מפציעותיה.
שנה לאחר מכן, שרה מבקרת את קבריהם של שלי ואריק לפני שהיא עוזבת למפגשה עם אלברכט, שתחת השגחתו היא נמצאת כעת. בלכתה, נוחת עורב על מצבתו של אריק, מקיש עליה ומקים אותו לתחייה. עם חזרתו לדירתו הנטושה כעת, חווה אריק פלשבקים מיום הירצחו, כאשר כנופיה (טי-בירד, טין טין, פאנבוי וסקאנק) פרצה פנימה ותקפה אותו ואת שלי עקב מחאה על פינוי כפוי בבניין המגורים שלהם. אריק גם מגלה שכל פצע שהוא מקבל מחלים מיידית. בהדרכת העורב, איתו הוא חולק קשר טלפתי, יוצא אריק לנקום את רציחתו ואת רציחתה של שלי.
העורב מסייע לאריק לאתר את טין טין, אותו אריק דוקר למוות. לאחר מכן, נוסע אריק לחנות המשכון שבה טין טין משכן את טבעת האירוסין של שלי, ומאלץ את בעלי החנות, גדעון, להשיב את הטבעת. אריק מפוצץ את החנות, אך חס על חייו של גדעון כמסר לאחרים. אריק מאתר את פאנבוי, שמקיים יחסי מין עם אמה המכורה לסמים של שרה, דרלה. אריק הורג אותו ומתעמת עם דרלה, וגורם לה להבין ששרה צריכה אותה. בינתיים, טופ דולר, בוס הפשע השולט בכנופיות הרחוב בעיר, ואחותו-למחצה, המשמשת לו כמאהבת, מייקה, מתוודעים למעשיו של אריק; ואף הורגים את גדעון לאחר שהוא מדווח להם על התקפתו.
אריק מבקר את אלברכט וחושף בפניו את זהותו. אלברכט מספר לו שהוא ראה את שלי סובלת במשך שלושים שעות לפני מותה. אריק נוגע באלברכט ומרגיש את הכאב שחשה שלי בגסיסתה. ביציאה מדירתו של אלברכט, מציל אריק את שרה מדריסת מכונית, ונותן לה רמז לזהותו לפני שנעלם במטרה לרדוף אחר טי-בירד.
אריק חוטף את טי-בירד והורג אותו בפיצוץ. למחרת בבוקר, שרה ואמה מתחילות לתקן את מערכת היחסים המתוחה שלהן, ושרה מבקרת את אריק בדירתו. במקביל, מגלה גראנג', יד ימינו של טופ דולר, כי גופתו של אריק אינה נמצאת בקברו. טופ דולר מקיים פגישה עם מקורביו שבה הם דנים בתוכניותיהם החדשות לשליטה בעיר. אריק מגיע ומחפש את סקאנק ובזירה פורץ קרב יריות; סקאנק נהרג במהלך התגרה, ואילו טופ דולר, מייקה וגראנג' נסים על נפשם; במהלך המנוסה, מסיקה מייקה כי על ידי הריגת העורב, יתמו חיי האלמוות של אריק.
באמונה שנקמתו הושלמה, אריק נותן את טבעת האירוסין של שלי לשרה. כששרה הולכת הביתה, גראנג' חוטף אותה ולוקח אותה לכנסייה נטושה בה טופ דולר ומייקה מחכים. דרך העורב, אריק מבין מה קרה והולך לחלץ אותה. גראנג' יורה ופוצע את העורב, ואילו מייקה תופסת את העורב הפצוע בכוונה לקחת את כוחו המיסטי.
אלברכט מגיע ויורה בגראנג' למוות לפני שנפצע על ידי מייקה. העורב נמלט מאחיזתו של מייקה ועוקר את עיניה, מה שגורם לה ליפול אל מותה במורד מגדל הפעמונים של הכנסייה. אריק מתעמת עם טופ דולר על הגג. טופ דולר מודה באחריותו למותם של אריק ושלי, לאחר שהורה לרצוח אותם כחלק מתוכניתו להשתלט על בניין המגורים שלהם עבור כיסוי לפעילותו הפלילית. אריק אוחז בטופ דולר ומעביר לו את שלושים שעות הכאב שספג מאלברכט; התחושה גורמת לטופ דולר ליפול מהגג, והוא משופד למוות על גרגויל.
בעוד שרה מלווה את אלברכט לבית החולים, אריק, פצוע קשות, מדדה לבית הקברות, שם הוא מתאחד עם רוחה של שלי ושב לעולם הבא לאחר שנקמתו הושלמה.
צוות השחקנים והדמויות

ברנדון לי – אריק דרייבן / העורב
רושל דייוויס – שרה מור
ארני הדסון – סמל דריל אלברכט
מייקל וינקוט – טופ דולר
באי לינג – מייקה
סופיה שינאס – שלי ובסטר
אנה לוין – דרלה מור
דייוויד פטריק קלי – טי-בירד
אנג'ל דייוויד – סקאנק
לורנס מייסון – טין טין
מייקל מאסי – פאנבוי
טוני טוד – גראנג'
ג'ון פוליטו – גדעון
ביל ריימונד – מיקי
מרקו רודריגס – הבלש טורס
הפקה > פיתוח

במקור, כתב ג'יימס או'בר את מה שהפך בהמשך למיני-סדרת הקומיקס "העורב" כאמצעי להתמודדות עם מותה הבלתי-צפוי של ארוסתו, שנהרגה בתאונת פגע וברח על ידי נהג שיכור. לאחר יציאת הקומיקס לאור, היו מעוניינות מספר חברות אולפנים גדולות לעבדו למסך הקולנוע, אך או'בר סירב לאחר שבפגישתו הראשונה מול אחת החברות הבין כי החברה מעוניינת לעבד את הקומיקס כמחזמר בכיכובו של מייקל ג'קסון. בתקופה שחפפה ליציאת הקומיקס לאור, הגיש הסופר ג'ון שירלי את רעיונו לסדרת קומיקס בשם "Angry Angel" לחברת ההוצאה לאור "קליבר פרס", שדחתה זאת בשל קווי דמיון ל"העורב". בעקבות הדחייה, התעניין שירלי בקומיקס והחליטה לעבדו לסרט. או'בר, שהיה פתוח למהלך, הסכים להיפגש עם שירלי והמפיק ג'ף מוסט, במקביל לדחיית הצעה משמעותית מ"ניו ליין סינמה". או'בר פיקח על שלושה תסריטים גלמיים (אנ') שונים של שירלי ומוסט לפני ששיתף פעולה ישירות בשתי הטיוטות הראשונות של התסריט. שירלי כתב בעצמו את הטיוטות השלישית והרביעית, שהעניק לו קרדיט לתסריט על ידי איגוד התסריטאים של אמריקה. חרף טענתו של מוסט כי כתב "חלק ניכר" מהתסריט, בקשתו לקבלת קרדיט נדחתה עקב חוק באיגוד שאסר על מפיקים לקבל קרדיט. לאחר שהפקת הסרט יצאה לדרך, המפיק אדוארד פרסמן צורף להפקת הסרט והמפיק ותסריטאי הספלאטרפאנק (אנ') דייוויד ג'יי שואו נשכר על מנת לשכתב חלקים מהתסריט. בהמשך, נמסר על שכירת הקולנוען האוסטרלי אלכס פרויאס, שהיה ידוע אז בבימוי קליפים ופרסומות, למלאכת בימוי הסרט; וכי זכויות הפצת הסרט נקנו על ידי "סרטי פרמאונט".
הפקה > ליהוק

במהלך שלב הליהוק, נמסר כי לגילום דמותו של אריק דרייבן מועמדים ריבר פיניקס, כריסטיאן סלייטר, ג'וני דפ, צ'ארלי סקסטון וג'ון בון ג'ובי. שירלי ומוסט היו מעוניינים ללהק לתפקיד את סלייטר, בעוד שפרסמן היה מעוניין בליהוקו של בון ג'ובי. בהמשך, הוצע גילום התפקיד לברנדון לי, אבל או'בר לא השתכנע מחשש שהוא לא יתאים לאופייו של הדמות. עם זאת, לי צלח במשימתו לשכנע את או'בר ולוהק לתפקיד זמן קצר לאחר מכן. עבור גילום הדמות, ירד לי 9 קילו ממשקלו ועבד בצמוד לצוות ההפקה על מנת לעצב את דמותו, עיצוב קטעי הכוריאוגרפיה עבור סצנות הפעולה בהשתתפותו, ביצוע רוב הפעלולים והסרת עלילת משנה שכללה סטריאוטיפים אסייתיים. לצוות השחקנים המשני לוהקו רושל דייוויס, ארני הדסון, מייקל וינקוט, באי לינג, סופיה שינאס, מייקל מאסי, דייוויד פטריק קלי, טוני טוד וג'ון פוליטו.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו בפברואר 1993 בווילמינגטון, צפון קרוליינה והתעתדו להימשך כ-54 ימים, טרם מותו של לי.
הפקה > צילומים > מותו של ברנדון לי

ב-31 במרץ 1993, צילם לי סצנה שבה דמותו, אריק, נורית לאחר שהיה עד להכאת ואניסת ארוסתו. במסגרת הסצנה, דמותו של השחקן מייקל מאסי, פאנבוי, יורה באקדח Smith & Wesson Model 629 בעלת כדורי 0.44 מגנום לעברו של אריק בעודו נכנס לחדר. סצנה שצולמה שבועיים לפני צילומי הסצנה של לי נועדה להציג את אותו אקדח בצילום תקריב. במהלך צילומי סצנות הכוללים שימוש באקדחים, נעשה שימוש לעיתים קרובות במחסניות דמה הכוללות כדורים אמיתיים, אך לא אבקת שרפה ללא עשן או פריימר, במהלך צילומי תקריב מכיוון שהם נראים מציאותיים יותר מאשר כדורי סרק. עדי ראייה דיווחו כי שבועיים לפני מותו של לי הם ראו שחקן לוחץ על ההדק של האקדח ללא השגחה מטעם עובד במחלקת האביזרים. אם הפריימר לא הוסר טרם השימוש בו, ביכולתו של הפריימר להכיל מספיק אנרגיה על מנת להכניס כדור לקנה האקדח.
בסצנה הקטלנית, בה מרחקו של האקדח מלי עמד על 3–4 מטרים, הוחלפו מחסניות הדמה בכדורי סרק, הכוללים אבקה ופריימר. מאחר שמומחה כלי הנשק פרש לביתו מוקדם מהרגיל, האחריות על האקדחים ניתנה לעובד זוטר שלא היה מודע לכלל בדיקת כל כלי הנשק לפני ואחרי כל טיפול. לכן, המחסנית לא נבדקה כשהגיע הזמן לטעון אותה בכדורי הסרק. מכיוון שהכדור ממחסנית הדמה כבר הייתה טעונה בקנה (מצב המכונה "עומס סקוויב"), הדבר גרם לירי של כדור ה-0.44 מגנום מתוך הקנה כמעט באותו כוח כאילו האקדח היה טעון בו, והוא פגע בבטנו של לי ופצע אותו אנושות עד שנקבע מותו.
לאחר מותו של לי, ניצבו המפיקים בפני ההחלטה האם להמשיך את הפקת הסרט או לא. לי השלים את רוב צילומי הסצנות שלו ובעת מותו נותרו לו רק שלושה ימי צילום נוספים. שאר השחקנים וצוות ההפקה, מלבד ארני הדסון, שגיסו נפטר זה עתה, נשארו בווילמינגטון. "סרטי פרמאונט", מפיצת הסרט, בחרה שלא להפיץ את הסרט בשל העיכובים שנוצרו בצילומי הסרט ובעקבות טענות על תוכנו האלים של הסרט שאינו הולם בהתחשב במותו של לי. עם זאת, "מירמקס" רכשה מ"סרטי פרמאונט" את זכויות ההפצה והקצתה 8 מיליון דולר נוספים להשלמת ההפקה, מה שהגדיל את תקציב הסרט לכ-23 מיליון דולר. צוות השחקנים וצוות ההפקה לקחו הפסקה על מנת לאפשר לשכתב את סצנות הפלשבק שטרם צולמו והוספת סצנות חדשות. כפיל הפעלולים של לי, צ'אד סטלסקי, שימש כמחליפו של לי ובשלב העריכה נעשה שימוש בהחלפת פנים דיגיטלית על מנת להשתיל על גופו את פניו של לי. סצנת תחילתה של הסרט, שצילומיה טרם הושלמו, נכתבה מחדש, וסצנת הדירה צולמה מחדש באמצעות גרפיקה ממוחשבת שנלקחה מסצנה קודמת של לי.
לדמותו של "קאובוי הגולגולת", שהופיעה בקומיקס ובו שימשה כמדריך לאריק דרייבן בין עולמות המתים והחיים, לוהק מייקל ברימן ומספר סצנות בהשתתפותו אף צולמו, אך תפקידה של הדמות בעלילת הסרט נגנזה עקב מותו של לי.
מאוחר יותר, ציין או'בר כי במותו של לי הוא חווה מחדש את מותה של ארוסתו, והביע חרטה על כך שאי-פעם כתב את הקומיקס מלכתחילה.
ביקורות > בקופות

הסרט היה ללהיט רדום בקופות. בארצות הברית גרף הסרט ב-1,573 בתי קולנוע 11,774,332 דולר ו-7,485 דולר בממוצע לאולם, מה שהפך אותו לסרט הגדול ביותר של "מירמקס" אי-פעם. ממספר מקורות פנימיים בתעשייה נרמז כי "מירמקס" הפריזה בדיווחה על רווחי סוף השבוע, בסטייה של כמיליון דולר. סך הכל, גרף הסרט 50,693,129 דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-43 מיליון דולר ברחבי העולם, בסך כולל של 93.7 מיליון דולר, לעומת תקציב שעמד על 23 מיליון דולר. הסרט דורג במקום ה-24 ברשימת הסרטים שעלו לאקרנים בארצות הברית בשנת 1994, דורג בתור הסרט ה-24 המרוויח ביותר בעולם לשנת 1994 ודורג במקום העשירי ברשימת הסרטים הרווחיים בעלי דירוג R שעלו לאקרנים באותה שנה.
באירופה, גרף הסרט 1,245,403 ליש"ט בבריטניה (שם הוא קיבל דירוג 18), ומכר 4,604,115 כרטיסים בצרפת, גרמניה, איטליה וספרד. בסיאול, דרום קוריאה, הסרט מכר 83,126 כרטיסים.
ביקורות > תגובת הקהל

באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכה הסרט לציון 84% על בסיס 61 ביקורות ודירוג ממוצע של 7.1/10. בקונצנזוס הביקורתי נכתב כי ”מלא בסגנון ואנרגיה אפלה ומפחידה, "העורב" הוא משתה ויזואלי עמוס באקשן שיש לו גם נשמה מביצועיו של ברנדון לי המנוח.” באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה הסרט לציון 71/100 על בסיס 14 ביקורות, דבר המציין "ביקורות חיוביות לרוב".
בשנת 2008, נכנס הסרט לרשימת "500 הסרטים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין "אמפייר"; שם דורג במקום ה-468. בנוסף, הפך הסרט מאז עלייתו לאקרנים לסרט פולחן.
סרטי המשך

העורב: עיר המלאכים – סרט המשך משנת 1996. בסרט זה, מגלם וינסנט פרז את דמותו של אש קורבן, אשר קם לתחייה כ"העורב" החדש לאחר שנהרג על ידי פושעים יחד עם בנו, דני. דמותה של שרה מור (הפעם בגילומה של מיה קירשנר) חוזרת בסרט זה ומסייעת לאש במסעו לנקמה. הסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות.
העורב: מדרגות לגן העדן – סדרת טלוויזיה קנדית משנת 1998 שנוצרה על ידי ברייס זבל ובו כיכב מארק דקסקוס בדמותו של אריק דרייבן, אותו גילם במקור ברנדון לי.
העורב: גאולה – סרט המשך שני משנת 2000 בבימויו של ברט נאלורי, בו מככבים אריק מאביוס, קירסטן דנסט, פרד וורד, ג'ודי לין אוקיף וויליאם את'רטון. הסרט מבוסס באופן רופף על רומן מאת פופי זי. ברייט. לאחר שמפיצת הסרט ביטלה את עליית הסרט לאקרנים בעקבות הביקורות השליליות של "העורב: עיר המלאכים", הסרט הופץ ישירות במדיה הביתית וזכה לביקורות מעורבות.
העורב: תפילה מרושעת – סרט המשך שלישי שעלה לאקרנים בשנת 2005 ובוים על ידי לאנס מונחה. בסרט מככבים אדוארד פרלונג, דייוויד בוריאנז, טארה ריד, טיטו אורטיז, דניס הופר, עמנואל קריקי ודני טרחו והוא הופק בהשראת הרומן מאת נורמן פרטרידג' באותו השם. הסרט עלה לאקרנים ב-3 ביוני 2005, בסיאטל, וושינגטון, לפני שהופץ במדיה ביתית ב-19 ביולי 2005. כמו סרטי ההמשך האחרים, הסרט זכה לביקורות שליליות, ונחשב לגרוע מבין ארבעת הסרטים.
העורב: 2037 – סרט המשך שנכתב והיה עתיד להיות מבוים על ידי רוב זומבי בסוף שנות ה-90; עם זאת, הפקת הסרט בוטלה.
עיבוד מחודש

ב-1 באפריל 2022, נמסר על ניסיון נוסף לעבד מחדש את הסרט מטעם ה"הוליווד ריפורטר", הפעם בבימויו של רופרט סנדרס, בהפקתם של אדוארד ר. פרסמן ומלקולם גריי ובכיכובו של ביל סקושגורד, שייכנס לנעליו של לי. מספר ימים לאחר מכן, נמסר על ליהוקה של FKA Twigs לגילום דמותה של ארוסתו של דרייבן. ביולי 2022, על פי הדיווחים, צילומי העיבוד המחודש החלו בפראג, צ'כיה. ב-26 באוגוסט 2022, נמסר על ליהוקו של דני יוסטון לתפקיד שטרם פורסם. ב-16 בספטמבר 2022, נמסר על סיום צילומי הסרט.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים במהלך שנת 2024, תחת הפצתה של "Lionsgate".
הפצה במדיות ביתיות

הסרט הופץ בפורמטי VHS ו-LaserDisc מספר פעמים בין השנים 1994–1998 בנוסף לפורמט DVD במסך רחב ב-3 בפברואר 1998. ב-20 במרץ 2001, הופץ הסרט במהדורת DVD בת שני תקליטורים, כחלק מסדרת "Miramax/Dimension Collector's". ב-18 באוקטובר 2011, הופץ הסרט בפורמט Blu-ray על ידי "Lionsgate Pictures" שגם הפיצה את הסרט במהדורת DVD מחודשת ב-17 באוגוסט 2012. ביפן, הסרט עבר שחזור בפורמט 4K עבור מהדורה מיוחדת בשנת 2016, אם כי רזולוציית הסרט הסופית הוגבלה ל-1080p; נכון לינואר 2023, טרם הוכרזה מהדורת 4K (דיגיטלית או פיזית).
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר, הן התוצאות הטובות ביותר במשחה זה שנקבעו ברחבי העולם ומוכרות על ידי פדרציית השחייה הבינלאומית (FINA). ישנה הפרדה בין השיאים במשחה זה לנשים ולגברים וכן לבריכה אולימפית (50 מטר) ולבריכת 25 מטר.
להלן רשימה של התפתחות שיא העולם מאז שיא העולם המוכר הראשון.
נשים > בריכת 25 מטר

| מספר | תוצאה (דקות) | שחיינית | מדינה | תאריך | אירוע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2:05.37 | סוזי אוניל | אוסטרליה אוסטרליה | 17 בפברואר 1999 |  | מאלמה, שוודיה |
| 2 | 2:04.43 | סוזי אוניל | אוסטרליה אוסטרליה | 2 בספטמבר 1999 |  | קנברה, אוסטרליה |
| 3 | 2:04.16 | סוזי אוניל | אוסטרליה אוסטרליה | 18 בינואר 2000 |  | סידני, אוסטרליה |
| 4 | 2:04.04 | יאנג יו | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 18 בינואר 2004 |  | ברלין, גרמניה |
| 5 | 2:03.53 | אוטיליה ינדז'ייצ'אק | פולין פולין | 13 בדצמבר 2007 |  | דברצן, הונגריה |
| 6 | 2:03.12 | יוקו נקנישי | יפן יפן | 23 בפברואר 2008 |  | טוקיו, יפן |
| 7 | 2:02.50 | ליו זיג | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 11 בנובמבר 2009 |  | סטוקהולם, שוודיה |
| 8 | 2:00.78 | ליו זיג | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 15 בנובמבר 2009 |  | ברלין, גרמניה |
| 9 | 1:59.61 | מיריה בלמונטה | ספרד ספרד | 3 בדצמבר 2014 | אליפות העולם (בריכת 25 מטר) | דוחה, קטאר |