stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרוץ המכוניות של הילדים בוניס

| --- | --- |

 הופק בידי:  מאק סנט 
 תסריט:  צ'ארלי צ'פלין, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שחקנים ראשיים:  צ'ארלי צ'פלין גורדון גריפית' Frank D. Williams Billy Jacobs בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צילום:  Frank D. Williams 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Keystone Studios 
 חברה מפיצה:  Keystone Studios 
 הקרנת בכורה:  1914 
 משך הקרנה:  6 דק' 
 סוגה:  סרט אילם, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מרוץ המכוניות של הילדים בוניס (באנגלית: Kid Auto Races at Venice) הוא סרט קומדיה אילם קצר משנת 1914 בכיכובו של צ'ארלי צ'פלין. הסרט נחשב להופעתו הראשונה של צ'פלין בתור דמות הנווד, שהפכה לאייקון תרבותי ולדמות המזוהה ביותר עמו.
הסרט בוים על ידי הנרי לרמן וצולם במהלך מרוץ מכוניות ילדים אמיתי שהתקיים בעיר וניס (לוס אנג'לס). בסרט, צ'פלין מופיע כצופה חטטן המתפרץ אל תוך הפריים של מצלמות התקשורת, מפריע לצוות הצילום ומנסה למשוך אליו את תשומת הלב. מדובר באחד הסרטים הראשונים בתולדות הקולנוע שמשתמשים בקונספט של "שבירת הקיר הרביעי", כאשר הדמות מודעת לקיומה בתוך סרט.
הסרט נכנס למרשם הסרטים הלאומי על ידי ספריית הקונגרס ב-14 בדצמבר 2020.
עלילה

הסרט, שאורכו כ-6 דקות בלבד, מתעד אירוע מרוצי מכוניות לילדים שנערך ברחובות וניס, קליפורניה. בעוד הצופים והמתמודדים מתרכזים במרוץ, מופיעה דמותו של הנווד (צ'פלין) ומתחילה להפריע לצוות הצילום. הוא מנסה שוב ושוב להתגנב אל תוך הפריים, נע באי-נוחות מול המצלמה ומבצע מחוות קומיות שמפריעות לתיעוד המרוץ. בכל פעם שאנשי הצוות מנסים להרחיק אותו, הוא חוזר בעקשנות רבה, מחפש את אור הזרקורים.
הסרט הוא למעשה תרגיל בקומדיה פיזית טהורה – אין בו עלילה מסורתית, אלא סדרה של סצנות מאולתרות בהן דמותו של צ'פלין משעשעת את הקהל בתנועותיו ובמחוותיו האופייניות. הסרט צולם במצלמה קבועה בסגנון דוקומנטרי, מה שמעניק לו תחושה ריאליסטית.
צוות השחקנים

צ'ארלי צ'פלין – הנווד הקטן, שמנסה לגנוב את תשומת הלב מהמרוץ.
הנרי לרמן – במאי הסרט שבתוך הסרט, שמנסה להרחיק את הנווד מהמצלמות.
ביקורות והשפעה

למרות אורכו הקצר והפורמט הפשוט, מרוץ המכוניות של הילדים בוניס נחשב לאחד הסרטים החשובים בקריירה של צ'פלין. זו הייתה הפעם הראשונה בה הופיע בדמות הנווד – עם הכובע השחור, השפם הזעיר, המכנסיים הרחבים והמקל המפורסם – דמות שתלווה אותו לאורך כל הקריירה ותשפיע על הקומדיה הקולנועית לדורותיה.
הסרט לא זכה לתשומת לב מיוחדת בזמנו, אך בדיעבד הוא נחשב לאחד מאבני הדרך החשובות בהתפתחות סגנונו של צ'פלין. מאז הפך לחלק בלתי נפרד מההיסטוריה של הקולנוע האילם, ולסרט נדיר המשמש עדות ראשונה לדמותו הקומית האגדית.
בשנה שבה יצא הסרט לאקרנים, מבקר ממגזין "ביוסקופ" כתב, "כמה התרחשויות מרעישות נראות במהלך התחרויות בין מכוניות התינוק, בעוד האיש המצחיק מפריע בהתמדה את הצלמים הנלהבים בפעולותיהם".
הערות שוליים

↑  Zongker, Brett. "National Film Registry Spotlights Diverse Filmmakers in New Selections". Library of Congress. נבדק ב-14 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
הנווד במהלך הסרט
לינדה בן שושן

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1965 (בת 59) שדרות
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  מכבים
 תפקיד:  אשת עסקים
 
לינדה בן שושן (נולדה ב-26 במאי 1965) היא אשת עסקים ישראלית. כיהנה בקבוצת דיסקונט כמנכ"לית "דיסקונט ניהול קופות גמל" וסמנכ"לית בכירה בבנק דיסקונט בין השנים 1998–2007, וכחברת דירקטוריון הבנק בין השנים 2014–2017. שותפה בקרן ההשקעות הפרטית "פורמה" המשקיעה בנדל"ן באירופה, חברה בוועדה המייעצת של קרן "מונטה", דירקטורית ב"מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים", ב"תרו תעשייה רוקחית", ב"אנרג'יקס אנרגיות מתחדשות", וכן בקופות גמל ובקרנות השתלמות.
ביוגרפיה

בן שושן נולדה בשדרות לאפרים וסימון אבוקרט, מוותיקי שדרות, רביעית אחרי שלושה אחים. למדה בבית הספר התיכון "תגר" באשקלון ושירתה בצה"ל כמ"כית בבה"ד 12 וכמדריכה בקורס מ"כיות. בהשכלתה האקדמית היא בוגרת תואר ראשון בכלכלה וסוציולוגיה ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון ובנקאות, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בתקופת לימודיה שימשה כעוזרת מחקר בבנק ישראל, וכעוזרת הוראה של פרופסור דן גלאי, דיקן בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית, המתמחה במימון והנדסה פיננסית.
ראשית דרכה המקצועית הייתה במחלקת מט"ח של בנק ישראל, ומשנת 1990 במשרד האוצר, בו כיהנה במספר תפקידי ניהול, בהם כלכלנית במחלקת קופות גמל ותוכניות חיסכון באגף שוק ההון, נציגת משרד האוצר בדירקטוריון הבורסה לניירות ערך בתל אביב וסגנית בכירה לממונה על שוק ההון. בתפקידה האחרון בשירות הציבורי כיהנה בן שושן, בין השנים 1996–1998, כקונסול כלכלי בדרום מערב ארצות הברית, ויזמה שיתופי פעולה כלכליים בין חברות אמריקאיות במדינות דרום מערב ארצות הברית לבין חברות ישראליות.
ביוגרפיה > עבודתה בבנק דיסקונט

בין השנים 1998–2003 כיהנה בן שושן כמנכ"לית "דיסקונט ניהול קופות גמל" וכמו כן שימשה כדירקטורית בחברת קה"ל – ניהול קרנות השתלמות. בשנת 2003 מונתה לסמנכ"לית ולחברת הנהלה בבנק, ובשנת 2006 לסמנכ"לית בכירה. הקימה את החטיבה לנכסי לקוחות של בנק דיסקונט, ועמדה בראשה עד לפרישתה מדיסקונט בשנת 2007. במסגרת סמכויותיה בדיסקונט הייתה אחראית על האגף לניירות ערך וחברת תכלית ניהול תיקי השקעות, וכיהנה כיו"ר הדירקטוריון של מספר חברות בנות של בנק דיסקונט: דיסקונט ניהול קופות גמל, דיסקונט נאמנות, ואילנות דיסקונט. עוד כיהנה כנציגת הבנק בדירקטוריון של חברת "הראל השקעות".
בשנת 2005 נבחרה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל על ידי מגזין "ליידי גלובס", בתחום עסקים ופיננסים.
ביוגרפיה > לאחר התקופה בבנק דיסקונט

כארבעה חודשים לאחר סיום עבודתה בדיסקונט, מונתה למנכ"ל קבוצת הפיננסים הדס-ארזים, שבבעלות משפחת סיטון, בעלת השליטה בקופות הגמל של בנק מרכנתיל דיסקונט. בן שושן הייתה שותפה בכירה בבעלות על בית ההשקעות, לצד משקיעים נוספים ובהם אייזיק סיטון, יו"ר הקבוצה. בחודש ינואר 2009 עזבה בן שושן את הקבוצה על רקע חילוקי דעות בין השותפים, אשר יושבו בהליך בוררות בין הצדדים.
בן שושן כיהנה כדירקטורית בחברת "דוידוף ניהול הסדרים פנסיונים" ו"אלוני חץ נכסים והשקעות", וכמו כן בקרנות ההשתלמות "עגור", "מינהל" ו"רום". בהמשך כיהנה גם כמנכ"ל חברת "אלומיניום קונסטרקשיין פרו בע"מ", ובמשך מספר שנים שימשה כמרצה במסלול האקדמי של המכללה למנהל בנושאי חסכון ארוך טווח ושוק ההון, וכיהנה כדירקטורית ויו"ר ועדת השיווק בבורסה לניירות ערך בתל אביב, וכדירקטורית בבנק דיסקונט, וחברה בוועדות האשראי, הביקורת, ממשל תאגידי וניהול סיכונים בבנק.
בשנת 2016 הצטרפה לדוד נצר ולדני צבר, להקמת קרן השקעות פרטית בשם "פורמה" המשקיעה בנדל"ן מסחרי באירופה, בעיקר בהולנד ואיטליה. כיום, חברה בוועדה המייעצת של קרן "מונטה" המשקיעה בפינטק, אינשורטק, ודירקטורית במגדל אחזקות ביטוח ופיננסים.
כיהנה כשנה כדירקטורית בחברת נתיבי ישראל הממשלתית אך התפטרה על רקע מינויו של עו"ד אלעד ברדוגו לתפקיד היועץ המשפטי של החברה.
נשואה ליעקב, עורך דין בעל משרד פרטי בתחום המסחרי, ולהם ארבעה ילדים. מתגוררת במכבים.
פעילות ציבורית

בן שושן יזמה וייסדה את פורום האנליסטים הישראלי, הייתה חברה בוועדת לובצקי לקביעת אמות מידה לחלוקת כספי הטוטו לגופי הספורט בישראל וחברת הוועד המנהל בעמותת "אתנה" לקידום ספורט הנשים בישראל.
נכון לשנת 2018, מכהנת כחברת הוועד המנהל של האגודה לקידום החינוך בתל אביב ומכללת ספיר.
הערות שוליים

↑  שלומי שפר, האישה החזקה בבנק דיסקונט פורשת: לינדה בן שושן - סמנכ"לית בכירה - הודיעה על כוונתה לסיים את תפקידה, באתר הארץ, 13 ביוני 2007
↑  הנשים המשפיעות של השנה, באתר גלובס, 21 בספטמבר 2005
↑  אסף מליחי, לינדה בן-שושן מונתה למנכ"ל קבוצת הדס ארזים, באתר ynet, 5 בדצמבר 2007
↑  תמר קובלנץ והדס מגן, ‏מנכ"לית הדס-ארזים, לינדה בן-שושן, התפטרה; 3 שופטים בדימוס מועמדים לבוררות עם בעלי השליטה, באתר גלובס, 14 בינואר 2009
↑  רון שטיין, ‏קרן פרטית תגייס 150-200 מ' ד' להשקעות נדל"ן באירופה, באתר גלובס, 27 בדצמבר 2016
↑  אני גאה לקחת חלק בפרוייקט ״מדברות״, באתר גלובס, 13 באוקטובר 2020
↑   אבי בר-אלי, התפטרות ראשונה בדירקטוריון נתיבי ישראל בעקבות המינוי ההזוי של המקורב הפוליטי, באתר TheMarker‏, 8 בפברואר 2023
מלאכים עם פנים מלוכלכות

| --- | --- |

 בימוי:  מייקל קורטיז 
 הופק בידי:  Samuel Bischoff 
 תסריט:  בן הכט, John Wexley, Rowland Brown, צ'ארלס מקארתור 
 עריכה:  אוון מרקס 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס קאגני Frank Coghlan, Jr. לאו וייט William Worthington ג'ק מוור אמורי פרנל Earl Dwire הארי היידן רלף סנפורד ג'ון דילסון Charles C. Wilson ג'ון המילטון פרנק האגני ויליאם אדמונדס ויליאם טרייסי Gabriel Dell ג'ורג' בנקרופט Dead End Kids Charles Trowbridge אן שרידן פאט אובראיין המפרי בוגרט Edward Pawley Huntz Hall Leo Gorcey Billy Halop ליין צ'נדלר ורה לואיס מרי גורדון אוסקר או'שיה Belle Mitchell בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  מקס שטיינר 
 צילום:  סול פוליטו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Warner Bros. Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 במאי 1965 
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פשע, סרט כלא 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מלאכים עם פנים מלוכלכות (באנגלית: Angels with Dirty Faces) הוא סרט פשע דרמטי אמריקאי משנת 1938 בבימויו של מייקל קורטיז, על פי תסריט של ג'ון וקסלי וורן דאף וראולנד בראון. בסרט מככבים ג'יימס קאגני, פאט או'בריאן, המפרי בוגרט, אן שרידן, ג'ורג' בנקרופט וקבוצת שחקנים צעירים המכונה "נערי הרחוב" (The Dead End Kids). הסרט מספר על גורלם השונה של שני חברים מילדות, האחד פושע קשוח והשני כומר המנסה למנוע מבני נוער להיגרר לפשע. הסרט זכה להצלחה ביקורתית וקופתית רבה, הכניס כ-1.7 מיליון דולר והיה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, ביניהם השחקן הטוב ביותר עבור קאגני והבמאי הטוב ביותר עבור קורטיז.
הוא נבחר ברשימה הקצרה של המכון האמריקאי לקולנוע ב-2008, ונבחר במקום ה-67 ברשימת "100 סרטי הקולנוע הטובים ביותר בכל הזמנים" על ידי מגזין סלנט ב-2015.
עלילה

הסרט מתמקד בשני חברי ילדות, רוקי סאליבן וג'רי קונולי, שגדלו בשכונה קשוחה בניו יורק. דרכיהם נפרדות כאשר רוקי נכנס לכלא והופך לפושע ידוע לשמצה, בעוד ג'רי הופך לכומר הפועל למען הקהילה. כשהוא משתחרר מהכלא, רוקי חוזר לשכונה ופוגש חבורת נערים המעריצים את תדמיתו העבריינית. הקונפליקט המרכזי מתפתח כאשר ג'רי מנסה למנוע מהנערים ללכת בדרכו של רוקי, ובמקביל רוקי נקלע לסכסוך אלים עם כנופיית פושעים מקומית בראשות עורך הדין המושחת ג'יימס פרייזר.
צוות השחקנים

ג'יימס קאגני – רוקי סאליבן, פושע כריזמטי ואהוד בשכונה.
פאט או'בריאן – האב ג'רי קונולי, כומר אידיאליסט הנלחם בפשע.
המפרי בוגרט – ג'יימס פרייזר, עורך דין מושחת ועבריין.
אן שרידן – לורי מרטין, ידידת ילדות ואהובתו של רוקי.
ג'ורג' בנקרופט – מאק קיפר, פושע מקומי ושותפו של פרייזר.
ביקורות

הסרט "מלאכים עם פנים מלוכלכות" זכה לביקורות חיוביות מאוד עם יציאתו והפך לאחד הסרטים המוערכים בז'אנר הפשע של שנות ה-30. באתר Rotten Tomatoes הסרט זכה לציון של 100% המבוסס על 21 ביקורות, עם הקונצנזוס הקובע כי "הופעתו של ג'יימס קאגני והבימוי של מייקל קורטיז הופכים את הסרט ליצירת מופת נצחית בז'אנר הפשע". באתר Metacritic הסרט קיבל ציון גבוה של 82 מתוך 100, המבוסס על 8 ביקורות מקצועיות, המעידות על "הערכה כללית רחבה מאוד". מבקרים הדגישו במיוחד את הופעתו הבלתי נשכחת של קאגני ואת התסריט העשיר העוסק בשאלות מוסריות עמוקות, המבדילות את הסרט מרוב סרטי הפשע בני זמנו.
בשנת 2024, הסרט נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס כ"משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית".
הערות שוליים

↑  "Complete National Film Registry Listing". Library of Congress. נבדק ב-17 בדצמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2008062214  VIAF: 221434195   WorldCat (עם VIAF): 221434195
טובה הרטמן

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1957 (בת 67) ארצות הברית
 ענף מדעי:  לימודי מגדר, חינוך, מדעי היהדות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  בוסטון קולג'  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן  הקריה האקדמית אונו 
 בן או בת זוג:  משה הלברטל 
 מספר צאצאים:  3 
 הערות:  דיקנית הפקולטה למדעי הרוח והחברה בקריה האקדמית אונו
 
טובה הרטמן (נולדה ב-22 באוגוסט 1957) היא פרופסור ללימודי מגדר, חינוך רב תרבותי ויהדות, חוקרת, יזמית חברתית ופעילה לשוויון מגדרי ומיני. היא דיקנית הפקולטה למדעי הרוח והחברה בקריה האקדמית אונו, והייתה בעבר פרופסור ללימודי מגדר וחינוך באוניברסיטת בר-אילן.
היא בין המייסדים של קהילת שירה חדשה בירושלים, קהילה השואפת להגדלת השתתפות ומנהיגות של נשים בריטואל דתי, בתפילה ובהלכה יהודית מסורתית. כותבת מאמרים בנושא חינוך רב־תרבותי וטראומה מגדרית. חברת המועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
ביוגרפיה

טובה הרטמן נולדה ב-22 באוגוסט 1957 בארצות הברית. לרב פרופ' דוד הרטמן וברברה (בובי) הרטמן. לטובה 4 אחים: דבורה כ"ץ, הרב ד"ר דניאל הרטמן - נשיא מכון שלום הרטמן, עדינה הרטמן-מאיר ורנן הרטמן - יוזם ומנכ"ל הקריה האקדמית אונו.
עלתה עם משפחתה לישראל בשנת 1971. שירתה בצה"ל בין השנים 1975 ל-1977.
הייתה נשואה למשה הלברטל, ולהם שלוש בנות.
ביוגרפיה > לימודים

הרטמן סיימה ב-1982 תואר ראשון (.B.A) במחשבת ישראל ובמדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1985, תואר שני (.M.A) במחשבת ישראל באותה האוניברסיטה.
בין השנים 1989 ל-1990, למדה תואר שני (.M.A) בייעוץ פסיכולוגי בבוסטון קולג'.
בשנת 1996 סיימה תואר דוקטור (Ed.D.) בפסיכולוגיה התפתחותית באוניברסיטת הרווארד. נושא הדוקטורט שלה היה: "Mothering in Culture: Ambiguities in Continuity". בהנחיית פרופ' Carol Gilligan.
בשנת 1998 קיבלה תואר דוקטור (.Ph.D) בחינוך ופסיכולוגיה התפתחותית באוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

הרטמן שימשה מרצה בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית, בין השנים 1995 ל-1996. לאחר מכן, שימשה מרצה אורחת באוניברסיטת הרווארד, בשנת 1997.
הרטמן שימשה מרצה באניברסיטה העברית, בין השנים 1998 ל-2007, ומרצה באוניברסיטת בר-אילן, בין השנים 2007 ל-2010.
בין השנים 2010 ל-2013 כיהנה כפרופסור בקריה האקדמית אונו, ומאז 2015, מכהנת כדיקנית הפקולטה למדעי הרוח בקריה האקדמית אונו.
הרטמן מתמחה במגדר ודת, ומגדר ופסיכולוגיה. היא חיברה ספר על אמהות יהודיות וקתוליות, בשם "Appropriately Subversive: Modern Mothers in Traditional Religions" וספר על המפגש בין מסורת יהודית ופמיניזם מודרני, בשם: "Feminism Encounters Traditional Judaism", שזכה בפרס הספר היהודי הלאומי בשנת 2008. הרטמן כתבה גם את הספר "Are You Not a Man Of God? Devotion, Betrayal and Social Criticism in Jewish Tradition".
הרטמן הייתה חברת מערכת בכתב העת “Qualitative Psychology“ וב"כרמל ספרים". בשנים 1997–2008 הייתה חברת דירקטוריון תיכון פלך. ב־2002 הייתה יו"ר הוועד המנהל YMCA, וחברת דירקטוריון ב־2004–2005.
ראו גם

שירה חדשה
פמיניזם יהודי
תפקידן של הנשים ביהדות
לקריאה נוספת

הרטמן, ט., Appropriately Subversive: Modern Mothers in Traditional Religions, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2003, ISBN 0-674-00886-3
הרטמן, ט. ומרמון, מ., "Lived Regulations, Systemic Attributions Menstrual Separation and Ritual Immersion in the Experience of Orthodox Jewish Women."‏ Gender & Society‏ 18:3, עמ' 389–408 ‏ (2004)
‏Orthodox Group Fetes Traditional Roles... ...While Another Eyes Feminism's Future, ‏Forward,‏11 במאי 2001
טובה הרטמן, גברים עם לב שבור, על טראומת הפרידה הגברית, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2023
לקריאה נוספת > פרסומים

Hartman T., & Buckholtz, C. (2013). Are You Not a Man of God : Devotion, Betrayal, and Social Criticism in the Jewish Tradition. New York: Oxford University Press.
Hartman, T. (2015). "Strong multiplicity": an interpretive lens in the analysis of qualitative interview narratives. Qualitative Research, 15(1), 22-38.
Joubran, S., Marcus, O., Rath-Wolfson, L., Hartman, T., Iancu, I., Weizman, A., & Ram, E. (2013). Discourse Between Parents and Their Children about Sex in the Arab Community in Israel. Medical Connections, 3(31), 13-20.
Seigelshifer, V., & Hartman, T. (2011). From Tichels to Hair Bands: Modern Orthodox Women and the Practice of Head Covering. Women's Studies International Forum, 34(5), 349-359.
הערות שוליים

↑  Rachel Silverman (15 בפברואר 2007). "Where Do We Go From Here?". Jewish Exponent. נבדק ב-2007-02-20. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מאת אבירמה גולן, ואז החזנית שרה פסוקי דזמרה, באתר הארץ, 4 באפריל 2002
↑  Ben Harris (14 בפברואר 2007). "Feminist group marks progress, but not on the issue of agunot". JTA. אורכב מ-המקור ב-2010-09-05. נבדק ב-2007-02-20. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  דף מרצה של טובה הרטמן, באתר אוניברסיטת בר-אילן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262295805171  BIBSYS: 7023520  BnF: cb165317897 (data)  GND: 1051590698  ISNI: 0000 0001 3874 6535  LCCN: n2007026045  NTA: 374834482  VIAF: 177920741   WorldCat (עם VIAF): 177920741
נאוס (כוכב)

| --- | --- |

הדמיית אמן של נאוס
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  ירכתי הספינה (Puppis)
 שמות נוספים:  ζ בירכתי הספינה (ζ Puppis), סוהייל הדר
 סוג:  על-ענק כחול
 בהירות נראית:  2.21
 סיווג ספקטרלי:  O5 IAf
 עלייה ישרה:  8ʰ 03ᵐ 35.1ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏11.6″ ‏00′ ‏40°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  5.96-
 מרחק:  1,400  שנות אור 429.24  פארסק
 רדיוס:  20 רדיוסי שמש
 מסה:  59 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 790,000 מהשמש
 טמפרטורה:  42,400 K
 מהירות סיבוב:  >211 ק"מ/שנייה
 מהירות רדיאלית:  −23.9±2.9 קילומטר לשנייה
 היסט:  3.01±0.1 אלפיות של שניות קשת
נאוס או ζ בירכתי הספינה (ζ Puppis) הוא על-ענק כחול והכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים ירכתי הספינה. במרחק 1,400 שנות אור מהשמש ובעל סיווג ספקטרלי O5Ia, נאוס הוא כוכב חם מאוד ואחד הכוכבים היחידים מטיפוס O שניתן לראות בעין בלתי מזוינת. משמעות השם ביוונית היא 'ספינה'. שם נוסף של הכוכב, בערבית, הוא סוהייל הדר - "הכוכב הבהיר של הקרקע".
כללי

במושגים של בהירות מוחלטת, נאוס הוא אחד הכוכבים הבהירים בשביל החלב. בתחום הנראה הוא בהיר פי 21,000 מהשמש, אך מכיוון שצבעו כחול, מרבית הקרינה האלקטרו־מגנטית שלו בתחום העל-סגול, ועוצמת הארתו הכוללת היא פי 790,000 מזו של השמש. כוכבים כחולים בדרך־כלל אינם גדולים מאוד ונאוס אינו יוצא דופן, עם רדיוס של 'רק' פי 20 מהשמש.
על־פי מדידות מהירות של הכוכב, מסלול תנועתו שוחזר לאחור לענן מולקולרי בקבוצת הכוכבים נבל, בו מעריכים שהוא נוצר לפני כארבעה מיליון שנה. מאז נדד נאוס יותר מ-400 שנות אור, ולכן הוא מהווה דוגמה לכוכב בורח. לפי מהירות הכוכב וידיעת אזור היווצרותו, ניתן להעריך את מרחקו בדיוק גבוה בהרבה משידוע לגבי דנב, לדוגמה.
ב-1995 נמדדה לנאוס מהירות סיבוב של כ-211 קמ"ש (בקו המשווה). מהירות זו גבוהה באופן חריג, תכונה אשר כנראה מאפיינת כוכבים נמלטים מטיפוס O, כמו גם נוכחות גבוהה יחסית של הליום וחנקן על פני הכוכב.
המחשת בהירות

אם היה מרחקו של נאוס מהשמש כשל סיריוס (8.6 שנות אור), הוא היה מטיל צללים על כדור הארץ, עם בהירות נראית של 9-, קרוב לבהירות של רבע ירח.
אם היה מחליף את השמש, הייתה הטמפרטורה על כדור־הארץ כ-6,100 קלווין, וכוכב הלכת היה מתאדה.
כדי לראות את נאוס קורן בעוצמה השווה לזו של השמש על כדור־הארץ (בהירות נראית 26.8-), כוכב לכת צריך להיות במרחק של כ-450 יחידות אסטרונומיות ממנו, פי 11 ממרחק פלוטו מהשמש.
עתיד הכוכב

תוך כמה מאות אלפי שנים, צפוי נאוס להתחיל להתקרר. בתהליך ההתקררות הוא יעבור דרך רוב הסיווגים הספקטרליים - B, A, F, G, K ולבסוף M, אז מרבית הקרינה של הכוכב תהיה בתחום הנראה והוא יראה על כדור־הארץ כאחד הכוכבים הבהירים בשמי הלילה. בעוד שני מיליון שנה, נאוס צפוי להפוך לעל-ענק אדום מטיפוס M5, גדול פי 100 מגודלו הנוכחי, ובסופו של דבר להתפוצץ כהיפרנובה כה עוצמתית ובהירה שגם במרחק של 1,400 שנות אור תיראה בהירה יותר מירח מלא. במרכז המערכת ייווצר חור שחור והחומר שייזרק מהכוכב בפיצוץ יתפזר ויהיה לערפילית אשר תוכל להפוך לאזור יצירת כוכבים חדשים.
אחר

ב-1896 אדוארד פיקרינג תיעד קווים ספקטרליים מסתוריים מהכוכב, אשר התאימו לנוסחת רידברג אם מציבים בה חצאי שלמים, במקום מספרים שלמים. מאוחר יותר נמצא כי מקור הקווים הוא בהליום מיונן.
טירת סינדרלה

זה עוסק בטירה המצוייה בפארק השעשועים דיסניוורלד באורלנדו ודיסנילנד ביפן. אם התכוונתם לטירה המצוייה בפארק השעשועים בקליפורניה, בפריז או בהונג קונג, ראו .
| --- | --- |

טירת סינדרלה בדיסניוורלד
 מידע כללי
 סוג:  טירה, פולי (אדריכלות)
 מיקום:  אורלנדו
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – יולי 1971
 מידות
 גובה:  57 מטר
 
 קואורדינטות:  28°25′10″N 81°34′52″W﻿ / ﻿28.4195°N 81.5812°W﻿ / 28.4195; -81.5812
  (למפת ממלכת הקסם מוגדלת) טירת סינדרלה(למפת ממלכת הקסם רגילה) טירת סינדרלה
 
מטס אווירובטי מעל טירת סינדרלה
טירת סינדרלה היא הטירה הנמצאת במרכז ממלכת הקסם בדיסניוורלד, וכן הטירה הנמצאת בדיסנילנד בטוקיו. הטירה היא אחת מהמבנים המצולמים ביותר בכל העולם.
עיצוב הטירה הושפע מטירת ד'אוסה בצרפת וכן ממספר טירות נוספות, כגון: טירת פונטנבלו, ארמון ורסאי, טירת שנונסו, שאטו דה פיירפונדס, טירת שאמבור, טירת שומון (אנ'), האלקסר של סגוביה, טירת מושנה (אנ') וכנסיית טין.
הטירה תוכננה כך שתהיה גבוהה מספיק שיוכלו לראות אותה מלגונת שבעת הימים אשר נמצאת לפני ממלכת הקסם.
בקומה השנייה של הטירה מסעדה, ובקומה העליונה ישנה דירה שתוכננה במקורה עבור וולט דיסני, וכיום משמשת כסוויטת אורחים מפוארת.
הקמת הטירה

הטירה הוקמה במשך 18 חודשי בנייה, והקמתה הסתיימה ביולי 1971. גובהה של הטירה הוגבל ל-57 מטרים וזאת על מנת להימנע מהתקנת אור אזהרה למטוסים על פי תקנות פלורידה באותה העת. מבנים אחרים בדיסניוורלד, כגון ״מלון מגדל הוליווד״ באולפני הוליווד של דיסני, ו״הר האוורסט״ בממלכת החיות של דיסני, הוגבלו בגובהם בגלל אותה התקנה.
טירת סינדרלה גבוהה יותר מפי שניים מטירת היפהפייה הנרדמת שבדיסנילנד, ונראית גדולה אף יותר מאחר שנבנתה בשיטת פרספקטיבה מאולצת - אשליה אופטית שגורמת לחפצים או מבנים להיראות רחוקים יותר, קרובים יותר, גדולים יותר או קטנים יותר ממה שהם באמת. היא מתחמנת את התפיסה הוויזואלית האנושית על ידי חפצים בעלי קנה מידה מוכר וההבנה כי דברים רחוקים יותר נראים קטנים יותר- ולכן בגבהים העליוניים קנה המידה הוקטן לאלמנטים כמו לבנים, חלונות ודלתות.
אף שהטירה נראית כבנויה מלבנים אפורות עם רעפי גג כחולים (למעט הצריח העליון הנראה צבוע זהב), אין לבנים בטירה והיא כולה בנויה על מבנה פנימי העשוי 600 טונות פלדה, ומצופה בקירות פיברגלס. בסיסי הטירה עשויים בטון. הטירה נבנתה חלקים חלקים שהורכבו במקום, ונועדה לעמוד ברוחות שמהירותן עולה על 144 קמ"ש. בניגוד לאמונה הרווחת, לא ניתן לפרק את הטירה במקרה של סערות חזקות במיוחד.
הטירה מוקפת חפיר בו זורמים 12,750,000 ליטר (12,750 מטר מעוקב) של מים. בניגוד לגשר המתרומם בטירת היפהפייה הנרדמת, הגשר העומד בכניסה לטירת סינדרלה אינו יכול להתרומם.
13 גרגוילים מעטרים את הטירה.
הקמת הטירה > עיטורים מיוחדים

במספר מקרים מעוטרת הטירה זמנית לרגל אירועים מיוחדים:
לרגל ציון החגיגות ל-25 שנות דיסניוורלד, ב-1 באוקטובר 1996, עוטרה טירת סינדרלה והפכה לעוגת יום הולדת בגובה 18 קומות, עם "ציפויי סוכר" באדום וורוד, ו-26 נרות יום הולדת ענקיים. הטירה נותרה בצורה זו למשך 15 חודשי חגיגת יום ההולדת. לצורך "מהפך" זה נעשה שימוש ב-1,514 ליטרי צבע ורוד בהם נצבעה הטירה, וכן הטירה עוטרה ב-16 דובי "סוכרייה" שגובהם מטר ומחצה, 12 סוכריות גומי שגובהן מטר ומחצה, 30 סוכריות על מקל שגובהן עולה על מטר, ו-50 מסטיקים עגולים שקוטרם כ-60 ס"מ.
ב-16 בנובמבר 2004 הטירה עוצבה כאילו הושחתה בנייר טואלט וגרפיטי האומר "סטיץ' הוא המלך" נכתב על קירות הטירה, לרגל פתיחת מתקן הבריחה הגדולה של סטיץ'. שינוי זה נעשה ליום אחד בלבד.
העיצוב המחודש המרכזי ביותר שעברה הטירה נעשה לרגל חגיגות החגיגה הגדולה ביותר על כדור הארץ לרגל 50 שנה לייסוד דיסנילנד. לרגל אירוע זה החל מ-5 במאי 2005 עוטרה הטירה בציפויים מוזהבים, ופסלים מוזהבים של דמויות דיסני הוצבו על חומות הטירה ובהם הדמויות פיטר פן, טינקר בל וונדי מהסרט "פיטר פן", קא והמלך לואי מהסרט "ספר הג'ונגל", סימבה וטימון ופומבה מהסרט "מלך האריות", סבסטיאן ופלאונדר מהסרט "בת הים הקטנה", החתול המחייך וארנב שבט מעליזה בארץ הפלאות, ויקטור, הוגו ולוורן מהסרט הגיבן מנוטרדאם, וכן מעל הכניסה הוצב חלון ויטראז' ממוחשב המציג כל 40 שניות טירה אחרת של פארק דיסני בשנת פתיחתה.
הטירה כעוגה.
הטירה מעוטרת בעקבות הבריחה הגדולה של סטיץ'.
הטירה מעוטרת לרגל חגיגות החגיגה הגדולה ביותר על כדור הארץ
הקמת הטירה > הטירה בלילה

לאחר השקיעה מוארת הטירה ב-16 מיליון נורות LED הממוקמות במרפסות וצריחי הטירה. הטירה מהווה חלק ממופע הזיקוקים הלילי הנערך בפארק, ומשנה את צבעיה בהתאם לשלבי המופע.
עיטורי הטירה

באולם הכניסה של טירת סינדרלה מצויים חמישה פסיפסי קיר (מוזאיקות) המתארים את סיפור הסרט של אולפני וולט דיסני "סינדרלה" משנת 1950. הפסיפסים, שגודלם 3 X 5 מטרים, נוצרו על ידי האומן האנס ג'ואכים שארף. בניית הפסיפסים ארכה כשנתים, ובהם מאות אלפי ריבועי זכוכית איטלקית עם למעלה מ-500 צבעים. חלק מהיחידות מהם עשוי הפסיפס עשויי כסף סטרלינג ו-14 קרט זהב.
הפסיפסים מתארים את סיפור סינדרלה, ומקפידים שצבע עורם של אחיותיה יהא שונה משלה - האחת "אדומה מכעס" והשנייה "ירוקה מקנאה", כאשר סינדרלה נועלת את נעל הזכוכית.
חדרי הטירה

בקומה הראשונה של הטירה, לצד חדר הכניסה מצויה חנות מזכרות המיוחדת למוצרי זכוכית וקריסטל, בקומה השנייה מצויה מסעדה המכונה כיום "השולחן העגול של סינדרלה", ובקומה העליונה מצויה דירה נסתרת.
חדרי הטירה > הדירה הנסתרת

בקומה העליונה של הטירה נבנתה דירה עבור וולט דיסני - דירה שיועדה למגוריו בעת שהותו בפלורידה. הדירה לא הושלמה בעת מותו של וולט דיסני בשנת 1966. אחיו, רוי דיסני, סירב להשתמש בדירה והיא הוסבה לשמש כמרכזיית הטלפונים של חברת התקשורת ויסטה יונייטד. ב-7 ביוני 2006 הוכרז על ידי חברת דיסני כי הדירה תוסב לחדר אירוח מפואר, ובמהלך חגיגות "שנת מיליון החלומות", שהייתה מעיין המשך לחגיגות היובל של דיסנילנד בקליפורניה, יתאפשר למבקרים באתר להגריל שהות של לילה בדירה.
חדרי הטירה > השולחן העגול של סינדרלה

מסעדה זו נקראה בעבר "אולם הכנסים של המלך סטפן". מאחר שלא ידוע שמו של המלך באגדת סינדרלה, המציאו מקימי הטירה את שמו, אולם על מנת שלא לעורר בלבול, ב-28 באפריל 1997, שונה השם לשמה הנוכחי של המסעדה.
המסעדה מעוצבת בסגנון ימי הביניים, חלונותיה מעוטרים בזכוכית צבעונית, ועל הקירות תלויים מגיני אבירים של צוות ההקמה של הפארק ובהם מגן האבירים של רוג'ר בוגי האב (מתכנן חלק ממתקני הפארק), מרק דייוויס (מתכנן הפארק), רוי דיסני, ג'ון הנץ' (מתכנן הטירה), דייאן דיסני מילר (בתו של וולט דיסני), דיק נוניס (מנכ"ל הפארק לאחר הקמתו) ומרטין סקלאר (מתכנן הפארק).