stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלרסדורף-פפפנברג
נקודות עניין > מנזר מלרסדורף

המנזר (קלויסטר) הפרנציסקני של מלרסדורף שמקיים בית ספר תיכון בנוי על גבעה מעל לאברטל (Labertal) הציורי. הבזיליקה המסונפת למנזר הוקמה ב-1109 וקיבלה באמצע המאה ה-18 את ציוד הרוקוקו שיש לה היום. בכנסיית הקהילה סנט יוהנס יש מזבח גבוה של איגנץ גינתר. המסדר נוסד על ידי פאול יוזף נרדיני, שהוכתר במעמד כנסייתי נעלה ב-19 בדצמבר 2005 ועבר ביאטיפיקציה ב-22 באוקטובר 2006 על ידי האפיפיור בנדיקטוס ה-16 בקתדרלה בשפייר, גרמניה.
נקודות עניין > אנדרטה יהודית

ליד פפפנברג נמצאת אנדרטה יהודית שהוקמה בשנת 1947 מתרומתם של תושבי האזור היהודים. היא מציינת קבר ל-67 אסירים שהוצעדו בכפייה ממחנה הריכוז בוכנוואלד ונורו על ידי חיילים גרמנים, לפני שהגיעו בעלות הברית.
אתרים נוספים ביישוב כוללים פסל של הקדוש בוניפציוס, טירת אובראלנבך (Oberellenbach) וטירת אוברהזלבך (Oberhaselbach).
חינוך

תיכון בורקהארט
בית ספר יסודי ובית ספר תיכון סנט מרטין
בית ספר מיוחד סנט בנדיקט
בית ספר תיכון לבנות נרדיני (Nardini)
האקדמיה לתיאוריה חינוכית חברתית
תיכון טכני לאחיות
קורסים של תוכנית לחינוך מבוגרים
בית ספר למוזיקה
מתקנים ציבוריים

בית החולים של מחוז מלרסדורף
בית האבות של הצלב האדום הבווארי
גן הילדים "המלאך השומר"
גן ילדים "סנט אליזבת"
ערים תאומות ושותפויות

מלרסדורף-פפפנברג הקימה שותפויות עיירות עם
איטליה פדרנו דל גרפה (אנ'), איטליה
פולין ידליצ'ה (אנ'), פולין
בשנת 1985 הוחלה שותפות וקליטה, של גרמנים-סודטים שגורשו מהכפר הצכ'י קראיקובה (Krajkova), לשעבר הכפר הגרמני גוסנגרון (Gossengrun), במחוז קרלובי וארי של היום.
מנחם זלמן וולפובסקי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  11 באוגוסט 1893 סוראז', רוסיה 
 פטירה:  15 בדצמבר 1975 (בגיל 82) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס טשרניחובסקי (1952) 
 
מנחם זלמן ווֹלְפוֹבְסקי (לעיתים נכתב ולפובסקי; Wolfowski;‏ 11 באוגוסט 1893 – 15 בדצמבר 1975, י"א בטבת תשל"ו) היה סופר, משורר ומתרגם ישראלי.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
וולפובסקי נולד בעיירה סוראז' שבמחוז צ'רניגוב של האימפריה הרוסית ליהושע פאלק ולשרה בת משה חייקין. השכלתו המסורתית הייתה בחדר ובישיבה, ובמקביל למד עברית, רוסית, גרמנית והשכלה כללית בכוחות עצמו. היה פעיל ב"צעירי ציון". החל לכתוב בשנת 1910.
במלחמת העולם הראשונה גויס לצבא האימפריה הרוסית ונלחם בגליציה ובפולין. ב-1921 עלה לארץ ישראל, הצטרף לגדוד העבודה (1921–1924), ועבד בבניין ובסלילת כבישים. היה מעורכיו הראשונים של עלון הגדוד, מחיינו, יחד עם יצחק רוכל. לאחר מכן עבד בהוראה וכעורך ספרותי בהוצאת מצפה ובהוצאת הקיבוץ המאוחד. הוא תרגם לעברית כמה מספרי הספרות הרוסית הקלאסית, בהם כמה מספריו של פיודור דוסטויבסקי, טולסטוי, פושקין, צ'כוב וטורגנייב, ופרסם מספר סיפורים פרי עטו, עיבודי ספרות יהודית היסטורית, שירים ומונוגרפיה על דוד הראובני. כמו כן עבד בתרגום מחזות עבור תיאטרון הבימה. בין השנים 1922–1930 פרסם בכתב העת הספרותי "הדים".
ב-1952 זכה בפרס טשרניחובסקי על תרגומיו מיצירות פושקין וטורגנייב.
ביוגרפיה > משפחתו

אחיו היה נח וולפובסקי.
בנו היה דב פלאי (וולפובסקי) (1928 - 1979). אם בנו הייתה רחל מילנבנד.
מבחר מספריו > עיבודים וכתיבה היסטורית

מלך ביהודה מעובד על פי מקורות שונים ב-3 כרכים: א. יוחנן בן קרח; ב. העיר במצור; ג. אודים אחרונים, הוצאת יזרעאל, תרצ"ו (1937).
א. הדגל, ב. החשמונאית האחרונה מעובד על ידי מ"ז ולפובסקי, הוצאת יזרעאל, תרצ"ח.
חבלי גאולה כתוב על פי מקורות שונים הוצאת יזרעאל, תרצ"ח.
נתיבות עולם כתוב על פי מקורות שונים ב-2 כרכים: א. ירמיהו ובית הרכבים; ב. מושל ונביא, עם עובד, תש"ז.
דוד הראובני: כתוב על פי מקורות שונים הוצאת יזרעאל, תש"י.
מבחר מספריו > סיפורים

נערים במחצבה הוצאת הקבוץ המאוחד, תש"ה.
ילד יולד לנו: סיפורים הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"י.
בית בישראל: סיפורים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשכ"ד-1963.
קרובים בנפש: פרקי מסה וזיכרון הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשכ"ח.
מבחר מספריו > שירים

סופי-שבילים הוצאת דבר, דפוס אחדות, תרפ"ח.
שירים ופואמות הוצאת הקבוץ המאוחד, תשי"ג.
מבחר מספריו > מעריכותיו

"התינוק הבריא והחולה", מחבר ד"ר אריה בן גפן, מוציא לאור: "CRS Press" (1929), 370 עמודים
מבחר מתרגומיו

דוסטויבסקי:
החטא ועונשו, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1961.
הקוביוסטוס, הוצאת עם עובד, 1970.
רשימות מבית המוות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1959.
הכפיל, הוצאת עם עובד, 1973.
האחים קרמזוב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1965.
טורגנייב:
שיר תרועת האהבה, הוצאת גינזבורג, תרפ"ז.
אהבה ראשונה \ פלגים באביב, הוצאת עם עובד, 1970.
טולסטוי:
התחיה, הוצאת מצפה, תרפ"ט, יצא בשנית בתשכ"ז (1966) בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
צ'כוב:
כרכרנית, הנזיר השחור, ספריית תרמיל, 1965 .
הגברת עם הכלבלב ועוד סיפורים (עם עמנואל ביחובסקי), הוצאת הקיבוץ המאוחד
פושקין:
בת הקפיטן, הוצאת מצפה, תרצ"ו-1936.
רומאנים וסיפורים, הוצאת הקיבוץ המואחד, תשי"ב-1952.
הכושי של פטר הגדול, מלכת פיק, ספריית תרמיל, תשל"ד-1974.
וסילי קליוצ'בסקי
דברי ימי רוסיה - 1968 - הוצאת הקיבוץ המאוחד, עריכה מדעית:מיכאל קונפינו
מגרמנית:
יעקב וסרמן, איש נדד למקסיקו, תרצ"ב (1932).
יעקב וסרמן, פרשת מאוריציוס, הוצאת עם עובד, 1983 (מהדורה ראשונה: הוצאת מצפה, 1928).
יעקב וסרמן, אטצל אנדרגסט, הוצאת מצפה, 1931.
סלמה לגרלף, קורות אחוזה אחת, הוצאת מצפה, 1932.
מקס ברוד, ראובני שר היהודים, עבור הפקת הבימה, 1940.
מיידיש:
י. י. זינגר, יושה עגל, דביר, תרצ"ו, 1936
יצחק קצנלסון, השיר על העם היהודי שנהרג, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ט.
מאנגלית:
ה. וו. וַן־לוּן, ספינות וספנים – כיצד חצו את שבעת הימים. תרגם מאנגלית: מ.ז. ולפובסקי. תל אביב, הוצאת עם עובד, תש"ג. 2 כרכים. (מהדורה חדשה מעודכנת ומתוקנת, 1971.)
לקריאה נוספת

'וולפובסקי, מנחם זלמן', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 193. (הספר בקטלוג ULI)
אריה ליפשיץ, 'אוהלים ושדות: סיפורי מנחם זלמן וולפובסקי', בתוך: הווייתה של תקופה: יצירות ודיוקנאות בספרות העלייה השלישית, יחדיו, תש"ם (1980), עמ' 184–189.
הערות שוליים

↑  ועד הקהלה העברית של יפו ותל אביב: תעודת לידה. מכון גנזים, אוסף 167 (ולפובסקי), סימול 60580
↑  "התינוק הבריא והחולה" - ד"ר אריה בן גפן, הוצאת CRS Press, שנת 1929 (370 עמודים)הגלריה לספרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305578505171  PLWABN: 9810591590605606  GND: 128862041  ISNI: 0000 0000 7871 6341  LCCN: n86010619  VIAF: 72455736   WorldCat (עם VIAF): 72455736
מפרץ נייבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  המפרץ הפיני 
 סוג:  מפרץ 
 מידות
 שטח:  329 קילומטר רבוע
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נייבה, Little Nevka, Krasnenkaya, Shkipersky Canal, Malaya Neva, Great Neva, Emelyanovka, Dudergofka, Ekateringofka, Middle Nevka, Great Nevka, Sea Canal 
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה 
 קואורדינטות:  59°57′N 30°00′E﻿ / ﻿59.95°N 30°E﻿ / 59.95; 30
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) מפרץ נייבה(למפת סנקט פטרבורג רגילה) מפרץ נייבה    מפת מפרץ נייבה וסנקט פטרבורג
 
מפרץ נייבה (ברוסית: Невская губа - נבסקיה גובה) המכונה גם מפרץ קרונשטדט הוא מפרץ המהווה את קצהו המזרחי של מפרץ פינלנד, בין האי קוטלין לבין נהר הנייבה. העיר סנקט פטרבורג שוכנת לחופו של המפרץ.
אזור המפרץ מופרד ממפרץ פינלנד באמצעות סכר סנקט פטרבורג. שטחו של המפרץ 329 קמ"ר.
בתחילת המאה ה-19 זכה המפרץ לכינוי "שלולית המרקיז" בקרב קציני הצי הרוסי. זאת בעקבות הנחיית שר הימייה של האימפריה הרוסית באותם הימים מרקיז דה טראוורסה (marquis de Traversay), לפיה ההפלגות של הצי הוגבלו למרחב בין סנקט פטרבורג לבין קרונשטאדט.
מפרץ סויסון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שפך נהר 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  סקרמנטו 
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  38°04′N 122°04′W﻿ / ﻿38.07°N 122.07°W﻿ / 38.07; -122.07
  (למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמפרץ סויסון(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמפרץ סויסון
 
מפרץ סויסון (באנגלית: Suisun Bay) הוא שפך נהר רדוד יחסית הממוקם במרכז קליפורניה שבארצות הברית. מפרץ סויסון מתחיל בזרימה המשותפת של הנהרות סקרמנטו וסאן חואן ומהווה פתח כניסה לדלתה של נהר סקרמנטו.
המפרץ נקרא על שם השבט האינדיאני סויסונס (Suisunes) ששכן באזור. בקצה המערבי שלו, המפרץ מתחבר למפרץ סן פבלו.
במפרץ מאוחסן חלק מצי המילואים של הצי האמריקאי, הנמצא במקום מאז סיום מלחמת העולם השנייה.
ממלכת אזור הכף

ממלכת אזור הכף' (באנגלית: Cape Floristic Region או גם  Capensis) היא ממלכת צמחייה השוכנת בסמוך לקצה הדרום-מערבי של דרום אפריקה. ממלכת אזור הכף היא הקטנה ביותר מבין שש ממלכות הצמחייה המוכרות בעולם. כל ממלכת אזור הכף מכסה רק חצי אחוז משטחה של אפריקה, אך נחשבת לאזור הצומח המגוון ביותר בעולם עם כמעט חמישית ממיני הצמחים באפריקה, שכמעט שליש מהם אנדמיים. האזור הוא משכן של למעלה מ-9,000 מיני צמחים וסקולריים, מתוכם 69 אחוזים אנדמיים.
חלק גדול מהמגוון הזה קשור לביומת הפינבוס, בתה ים תיכונית המכוסה בשיחים שבה מתרחשות שרפות לעיתים קרובות. בביומה של הפינבוס, נמצאות אסטרטגיות רבות של רבייה ופיזור זרעים על ידי ציפורים וחרקים, כמו גם התאמות לשריפות שיחים, מה שהופך אותה לבעלת ערך ייחודי למחקר על תהליכים אקולוגיים וביולוגיים. הערך הכלכלי של המגוון הביולוגי של פינבוס, המבוסס על קצירים של מוצרי פינבוס (למשל פרחי בר) ותיירות אקולוגית, מוערך סביב 77 מיליון ראנד דרום-אפריקאי (כ-5 מיליון דולר) בשנה. לפיכך, ברור שלממלכת אזור הכף יש גם ערך ביולוגי כלכלי בנוסף למהותה כנקודה חמה למגוון ביולוגי.
ב-2004 הוגדרו 8 אזורים בשטח של 5,530 קילומטרים רבועים בתחומי ממלכת אזור הכף כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. ב-2015 הורחב אתר המורשת העולמית והוא כולל 13 אזורים בשטח של 10,947 קילומטרים רבועים.
מיקום ותיאור

האזור הוא הנקודה החמה היחידה שמקיפה ממלכת צמחייה שלמה ומהווה משכן של הריכוז הלא-טרופי הגדול ביותר של מיני צמחים עילאיים בעולם. באזור זה גדלים חמש מ-12 משפחות הצמחים האנדמיות של דרום אפריקה ו-160 סוגים אנדמיים. הנקודה חמה של ממלכת אזור הכף משתרעת על 78,555 קילומטרים רבועים וממוקמת כולה בגבולות דרום אפריקה. זוהי אחת מחמש המערכות הממוזגות ים תיכוניות ברשימת הנקודות החמות. האזור מכסה את אזור האקלים הים תיכוני של דרום אפריקה בכף המערבי בפינה הדרום-מערבית של המדינה, ומשתרע מזרחה לתוך הכף המזרחי, אזור מעבר בין אזור גשמי החורף במערב לאזור גשמי הקיץ במזרח בקוואזולו-נטאל.
צמחייה

רוב האזור מכוסה בפינבוס, בתה סקלרופילית (אנ') המופיעה על חולות חומציים או קרקעות דלות בחומרים מזינים שמקורן באבן החול של הר השולחן (חבורת העל של הכף). פינבוס הוא משכן של שפע מגוון של מיני צמחים, לרבות חברים רבים ממשפחת הפרוטאיים, משפחת האברשיים ומשפחת הקנים של הרסטיוניים (אנ'). סוגי צמחייה אחרים הם סנדפלט (sandveld, מאפריקאנס: "שדה חול"), שטח בתה שנמצא בעיקר בחוף הפונה למערב של פרובינציית הכף המערבי, על חולות מהשלישון. רנוסטרופלט (Renosterveld, מילולית "שדה קרנף") הוא בתה עשבונית הנשלטת על ידי בני משפחת המורכבים, במיוחד Elytropappus rhinocerotis (באפריקאנס renosterbos, "שיח הקרנף"), דמויי עשב וגאופיטים, המופיעים על קרקעות הבסיסיות של אדמות החוף. ניתן למצוא כיסים קטנים של יער אפרומונטן (אנ') (תת-אזור ביוגאוגרפי בהרים של האזור האפרוטרופי) (היער האפרומונטן הדרומי) באזורים גשומים ומוגנים.
על פי טאחטג'אן (Тахтаджян‏, 1978) המשפחות הבאות הן אנדמיות או תת-אנדמיות לאזור: Grubbiaceae‏,Roridulaceae‏, Bruniaceae‏, Penaeaceae‏, Greyiaceae‏, Geisolomataceae‏, Retziaceae ו-Stilbaceae. רויבוש מיוצר מאזור זה.
אתר המורשת העולימית

ב-2004 הוגדרו 8 אזורים בשטח של 5,530 קילומטרים רבועים בתחומי ממלכת אזור הכף כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. ב-2015 הורחב אתר המורשת העולמית והוא כולל 13 אזורים בשטח של 10,947 קילומטרים רבועים. להלן רשימת כל האזורים, כאשר 12 הראשונים שוכנים בפרובינציית הכף המערבי, והאזור האחרון בפרובינציית הכף המזרחי:
| קוד אונסק"ו | שם | שם במקור | קואורדינטות  של מרכז האתר | שטח בקמ"ר | אזור החיץ בקמ"ר | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ZA-1007rev  ZA-1007bis: "האזורים המוגנים של ממלכת הצמחייה של הכף" (2015)
| 1007-001 | האזור הבראשיתי סדרברג | Cederberg Wilderness Area | 32°35′26″S 19°06′56″E﻿ / ﻿32.590667°S 19.1155°E﻿ / -32.590667; 19.1155 | 779.455 | 1,210.397 |  |
| 1007-002 | מכלול חרוט וינטורהוק | Groot Winterhoek Complex | 33°11′59″S 19°04′33″E﻿ / ﻿33.199722°S 19.075833°E﻿ / -33.199722; 19.075833 | 275.096 | 1,035.419 |  |
| 1007-003 | הפארק הלאומי הר השולחן | Table Mountain National Park | 33°59′19″S 18°23′51″E﻿ / ﻿33.9885°S 18.397444°E﻿ / -33.9885; 18.397444 | 216.305 | 1,014.007 |  |
| 1007-004 | המכלול ההררי בולנד | Boland Mountain Complex | 33°40′59″S 19°07′43″E﻿ / ﻿33.682972°S 19.128611°E﻿ / -33.682972; 19.128611 | 1,247.173 | 794.188 |  |
| 1007-005 | מכלול הקסריבייר | Hexrivier Complex | 33°26′53″S 19°15′57″E﻿ / ﻿33.448194°S 19.265778°E﻿ / -33.448194; 19.265778 | 779.455 | 882.480 |  |
| 1007-006 | שמורת הטבע ריוויירסונדרנד | Riviersonderend Nature Reserve | 33°59′20″S 19°27′15″E﻿ / ﻿33.988778°S 19.454167°E﻿ / -33.988778; 19.454167 | 266.305 | 426.262 |  |
| 1007-007 | מכלול אגולס | Agulhas Complex | 34°44′12″S 19°49′20″E﻿ / ﻿34.736778°S 19.822111°E﻿ / -34.736778; 19.822111 | 241.591 | 0 |  |
| 1007-008 | שמורת הטבע דה הופ | De Hoop Nature Reserve | 34°25′23″S 20°34′58″E﻿ / ﻿34.423°S 20.582806°E﻿ / -34.423; 20.582806 | 324.817 | 318.062 |  |
| 1007-009 | מכלול לנגברג | Langeberg Complex | 33°57′54″S 20°22′34″E﻿ / ﻿33.965°S 20.376194°E﻿ / -33.965; 20.376194 | 436.601 | 764.203 |  |
| 1007-010 | מכלול נתיב הגנים | Garden Route Complex | 33°53′49″S 23°39′19″E﻿ / ﻿33.897°S 23.655306°E﻿ / -33.897; 23.655306 | 1,769.983 | 609.069 |  |
| 1007-011 | שמורת הטבע אניסברג | Anysberg Nature Reserve | 33°28′57″S 20°38′49″E﻿ / ﻿33.482444°S 20.646861°E﻿ / -33.482444; 20.646861 | 796.294 | 0 |  |
| 1007-012 | מכלול סוורטברג | Swartberg Complex | 33°20′19″S 22°00′40″E﻿ / ﻿33.338694°S 22.011111°E﻿ / -33.338694; 22.011111 | 1,873.377 | 922.956 |  |
| 1007-013 | מכלול בוויאנסקלוף | Baviaanskloof Complex | 33°41′34″S 25°13′22″E﻿ / ﻿33.692861°S 25.222861°E﻿ / -33.692861; 25.222861 | 1,873.377 | 922.956 |  |
הערות שוליים

1 2  Cape Floral Region Protected Areas
↑  Takhtajan, A. (1986). Floristic Regions of the World. (translated by T.J. Crovello & A. Cronquist). University of California Press, Berkeley, PDF, DjVu.
שמונת האזורים שהוכרזו ב-2004:
(1): הפארק הלאומי הר השולחן
(2): אזור המדבר חרוט וינטרהוק
(3): אזור מדבר סדרברג
(4): מתחם הרי בולנד
(5): שמורת הטבע דה הופ
(6): שמורת בוסמנבוס
(7) מתחם סוורטברג
(8): שמורת בוויאנסקלוף
מפרץ נעמה

| --- | --- |

מפרץ נעמה, 2009
 מידע כללי
 מיקום:  מצרים מצרים
 סוג:  מפרץ טבעי
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  מצרים 
 ערים:  שארם א-שייח'
 קואורדינטות:  27°54′38″N 34°19′57″E﻿ / ﻿27.910528°N 34.332422°E﻿ / 27.910528; 34.332422
  (למפת סיני מוגדלת) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףמפרץ נעמה(למפת סיני רגילה) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףמפרץ נעמה(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםמפרץ נעמה(למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםמפרץ נעמה
 
מפרץ נעמה (בערבית: خليج نعمة) הוא מפרץ טבעי במצרים, וכפר הנופש המרכזי של העיר שארם א-שייח' שבדרום חצי האי סיני. המקום מפורסם באיכות המלונות, בתי הקפה, הבזארים והמסעדות שבו.
כפר הנופש במפרץ נעמה הוקם לראשונה בתקופת ההתיישבות הישראלית במקום, כ-6 קילומטרים צפונית מזרחית לבתי העיר אופירה ששכנה במקום. המקום לא נהרס והשליטה בו הועברה למצרים שהמשיכה לפתח אותו.
הערות שוליים

↑  Al-Mukhtar, Rima (23 בנובמבר 2012). "Sharm El-Sheikh, city of peace". Arab News. נבדק ב-23 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
מפלגת הפועלים הסוציאליסטית היהודית המאוחדת
הערות שוליים

↑  Zvi Y. Gitelman, Jewish Nationality and Soviet Politics: The Jewish Sections of the CPSU, 1917-1930, Princeton University Press, 1972, pp. 90-91.)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009840888305171
מוזיקה אינדונזית

המוזיקה של אינדונזיה מדגימה את הגיוון תרבותי, היצירתיות המוזיקלית המקומית, כמו גם את ההשפעות המוזיקליות הזרות אשר עיצבו את המוזיקה העכשווית באינדונזיה. אלפי האיים של הארכיפלג האינדונזי בעלי תרבות ייחודית, כתוצאה מהיסטוריה אומנותית ותרבותית. כל אלו מובילים ליצירת סוגים שונים של מוזיקה, שלעיתים מלווים בריקוד ותיאטרון. סוגי המוזיקה הרבים ממחישים את הגוונים של הרבים של האיים ובאמצעות כמה מאפיינים מרכזיים ניתן לתאר את אופייה של המוזיקה האינדונזית. המוזיקה על סוגיה השונים, היא באופן מובהק מוזיקה הנקשרת עם מזרח אסיה. זאת, למרות השפעת התרבות ההודית בארכיפלג, שרישומיה ניכרים עד היום. השפעה חזקה של מוזיקה הודית ומלאית, ניתן לראות זאת דרך הז'אנר המוזיקלי הפופולרי של דנגדוט (מפורט בהמשך).
סוג המוזיקה וכלי נגינה

המוזיקה באינדונזיה, שסולמותיה פנטטוניים (חמישה צלילים באוקטבה) ומשקליותה לרוב זוגית, קרובה יותר למוזיקה ביפן או בסין. למעשה, גיבוש הזהות המוזיקלית של אינדונזיה החלה עם התרבות של תקופת הברונזה שהגיעה לארכיפלג האינדונזי במאה השנייה לספירה. סוגי מוזיקה מסורתיים של שבטים שונים לעיתים השתמשו בכלי נגינה כמו תופים וגונגים. חלק מהם פיתחו כלי נגינה משוכללים וייחודיים, כגון כלי מיתר הקרוי ססנדו (Sasando) של האי רוטה, כלי האנגקלונג (Angklung) של הסונדאנזים, ותזמורת גמלאן של ג'אווה (Java) ובאלי, המורכבת מכלים מתוחכמים ומורכבים.
סוג המוזיקה וכלי נגינה > גמלאן (Gamelan)

הסוג הפופולרי והמפורסם ביותר של מוזיקת אינדונזיה הוא הגמלאן, שהוא הרכב של כלי הקשה הכוללים תופים, מטלופון, וגונגים יחד עם חלילי במבוק. הרכבים דומים נפוצים לאורך אינדונזיה ומלזיה, אך מקורו של גמלאן באיים ג'אווה, באלי ולומבוק. המנגינה המרכזית מתנגנת על כלי בשם מטלופון במרכז התזמורת, כאשר מאחורה גונגים מלווים את המוזיקה.
ישנן שתי מערכות כוונון. כל גמלאן מכוון את עצמו, ואת המרווחים בין התווים שעל הסולם עליו משתנים ההרכבים. המטלופונים מונים ארבע אוקטבות, בעלות שמות שונים היוצרים צלילים שונים. האמונה היא כי הנשמה של הגמלאן שוכנת בגונג גדול, בשמו השני: גונג אגנג (ageng). גונגים אחרים מכוונים לכל תו של הסקאלה וכוללים צלילים בשמות שונים (קטוק [ketuk], קנונג [kenong] וקמפול [kempul]). החלק הקדמי של התזמורת מגוון, כולל כלי נגינה שונים בעלי צלילים עמוקים כגון, בונאנג (boning), סיטר (siter) וריבאב (Rebab).
עם בואם של ההולנדים, פותחה מערכת בשם קפאטיהאן (kepatihan) כדי להקליט את המוזיקה. מוזיקה וריקוד באותה עת חולקו למספר סגנונות המאפיינים אזורים שונים, כאשר כל אזור התאפיין במיומנויות נגינה וריקוד משלו. השום הכולל של מוזיקת הגמלאן הוא "כראויתאן" (karawitan). בסוראקארתה ישנו קונסרבטוריום ה"כראויתאן" האינדונזי, (Konservatori Karawitan Indonesia) הקים מאז שנת 1953. אין "נצוח" ותזמור במוזיקת הגמלאן, התאום בנגינה הוא עניין של אימונים.
סגנון גמלאן במזרח ג'אווה פחות ידוע מאשר בחלקים המרכזיים או המערביים של האי. הכלי הייחודי ביותר של האזור הוא תוף גאמיאק (gamyak) גדול מאוד. ישנו מיעוט של בני הג'אווה מהמזרח הידועים ביצירת מוזיקה חברתית לחתונות וחגיגות אחרות הנקראות גנדרונג, כמו גם אנגקלונג, שמנגנים בהם צעירים הלומדים לנגן על כלי הנגינה כבר מגיל צעיר במסגרות החינוך.
אחד המקומות שמוזיקת גמלאן מנוגנת בהם הוא חצר ארמון סולטאן יוגיאקרטה.
סוג המוזיקה וכלי נגינה > גמלאן (Gamelan) > גמלאן בישראל

בירושלים פעיל הרכב מוזיקלי אינדונזי בשם "הגמלאן הירושלמי".
סוג המוזיקה וכלי נגינה > קצ'אפי (Kecapi)

הקצ'אפי הוא סוג של מוזיקה אינסטרומנטלית, מאוד פופולרי בחלקים של ג'אווה המערבית. מוזיקה זו כוללת שני כלים: זיטר (zither) וסולינג (Suling) אשר אלו מזכירים חלילי צד עשויים מבמבוק ומשמיעים צליל המזכיר שריקה צורמת.
סוג המוזיקה וכלי נגינה > אנגקלונג (Angklung)

האנגקלונג הוא כלי מוזיקלי מבמבוק שהומצא על ידי הסונדאנזים של מערב ג'אווה. הכלי עשוי צינורות במבוק ומחובר במסגרת. הצינורות מגולפים, כך שיש להם צליל מהדהד ייחודי המבטא רטט. כל אנגקלונג משמיע צליל יחיד, והמנגינה מתקבלת משילוב הצלילים של הנגנים השונים.
סוג המוזיקה וכלי נגינה > קולינטנג (kulintang)

הקולינטנג הוא כלי הקשה מברונזה ומעץ אשר הומצאה על ידי ילידי מזרח אינדונזיה וגם הפיליפינים. באינדונזיה הוא נקשר במיוחד עם אנשי המינאהסה ((Minahasa של צפון סולאווסי, אבל הכלי גם פופולרי באזורים אחרים כגון, מאלוקו ((Maluku וטימור (Timur).
סוג המוזיקה וכלי נגינה > ססנדו (Sasando)

ססנדו הוא כלי מיתר שמקורו בילידי האי רוטה ((Rote של מזרח האי נוסה תנגארה ((Nusa Tenggara. החלקים המרכיבים את הססנדו הם גליל במבוק מוקף במספר חוטים שבהם המיתרים נמתחים, מוקפים במאוורר דמוי שקית של פפירוס (סוג קדום של נייר שיוצר מצמח הגומא) מיובש או עלים של עצי דקל, המשמשים ליצור את האלמנט המהדהד של הכלי.
ז'אנרים

העולם המגוון של הז'אנרים במוזיקה אינדונזית הוא תוצאה של היצירה המוזיקלית של העם האינדונזי, וגם תוצאה של המפגשים התרבותיים המביאים איתם גם השפעות מוזיקליות זרות לתוך הארכיפלג. לצד הצורה הייחודית של הפקת מוזיקה, ז'אנרים שונים יכולים לבטא את המקור להשפעות הזרות; כגון ז'אנר הגמבוס (Gambus) והקצידה (Qasidah) שהושפעו ממוזיקה אסלאמית מזרח תיכונית, ז'אנר הקרונצ'ונג שהושפע מהשפעות פורטוגליות. בנוסף, ניתן לראות את ההשפעה הניכרת של המוזיקה ההינדית.
ז'אנרים > מוזיקה עממית

מוזיקת פופ פולק אינדונזית אזורית, משקפת את המגוון של התרבות האתניות האינדונזית, בעיקר דרך השימוש בשפות מקומיות ובשילוב של מוזיקה בסגנון מערבי עם כלי נגינה מערביים. המוזיקה העממית האינדונזית די מגוונת, והיום כוללת פופ, רוק, האוס, היפ הופ וז'אנרים אחרים, בהתאם לסוגי תרבויות אינדונזיות שונות. ישנם כמה סוגים של מוזיקת פופ "אתנית", שבדרך כלל מקובצים יחד כמו ה-Pop-Daerah (פופ אזורי). אלה כוללים לפחות שבעה תתי סוגי מוזיקה תחת הקטגוריה "פופ". פרט לשימוש במורשת של Lagu Daerah (שירים מסורתיים אזוריים) של כל תרבויות אזוריות, המוזיקאים עשויים גם ליצור כמה יצירות חדשות בשפת האם שלהם. מוזיקה בשפה הסונדנזית נפוצה ביותר. אחת האמניות המפורסמות בתחום זה היא נינינג מאידא. שיר מסורתי מפורסם Es Lilin שמשמעות שמו במאלאית "קרח שעוה", ומקורו סונדנזי, זכה לבצועים מאוחרים, גם של נינינג מאידא, בסונדנזית, וסיתי נורהאליזא חברה גרסה במאלאית, לשיר זה. בין השירים בסונדנזית ישנם גם שירי מחאה, 3 מהם נכתבו בזמן המחאות על מיזם מאגר המים שהציף את ג'אתיגדה באי ג'אווה.
ז'אנרים > טמבנג צ'יאנג'וראן סונדה (Tembang Cianjuran Sunda)

טמבנג סונדה (Tembang sunda) המכונה גם צ'יאנג'ורן (Cianjuran) היא צורה של שירה שהחלה בעידן הקולוניאלי של אינדונזיה. היא נודעה לראשונה כאומנות אריסטוקרטית גבוהה. אחד המלחינים הידועים בה היה R.A.A, שליט Cianjur בשנים 1834–1862. הכלים של מוזיקת הצ'יאנג'ורן הם הקצ'אפי וחליל במבוק. המילים בדרך כלל נאמרות באופן חופשי ללא הכנה מוקדמת, אבל גרסה מודרנית יותר ששמה פנמבין (Panambin), מתבססת בעיקר על תופים.
ז'אנרים > טפנולי אוגונג Tapanuli ogong

מדובר בסוג מסוים של ביצועים מוזיקליים מאזור טפאנולי של בטאק בצפון סומטרה. הטפנולי אוגונג הוא סוג של מוזיקה שמנגנים אותה באמצעות כלים שונים, ביניהם סוג של לאוטה (lute), חצוצרה וחליל.
ז'אנרים > ג'איפונגאן (Jaipongan)

ג'יפונגאן הוא סוג של מוזיקת ריקודים מורכבת מאוד, שמקורו בעם הסונדאנסי שבמערב ג'אווה. הקצב של מוזיקה זו עשוי להשתנות באופן אקראי, מה שהופך הריקוד קשה עבור רוב המאזינים. הכלים במוזיקה זו הם סונדאנזים בלבד, ללא כלים נוספים ממקומות אחרים. מוזיקה זו הומצאה על ידי אמנים כמו Gugum Gumbria לאחר שנאסרה ההאזנה של מוזיקת רוקנרול וז'אנרים מערביים אחרים בשנת 1960 בטענה כי הם הורסים את תמימות הילדים ואת החינוך המקומי.
ז'אנרים > גמבוס (Gambus)

הגמבוס, שהוא למעשה כלי שנקרא "עוד", מבטא סוג של גיטרה בצורת אגס. הגמבוס מבטא את המוזיקה של המזרח התיכון הנגזרת מהמוזיקה האסלאמית הווקאלית והאינסטרומנטלית. מוזיקה זו החלה להיות משולבת באזורים רבים של אינדונזיה במאה ה-16.
ז'אנרים > קסידה מודרנית (Qasidah modern)

קצידה قصيدة היא מילה ערבית עתיקה שפירושה שירה דתית המתבצעת על ידי זמרים וכלי הקשה. הקסידה המודרנית כוללת אלמנטים אלו עבור מאזיני הפופ. הקסידה משמשת לציון סוג של מוזיקה מסוימת המיוצגת על ידי מתנחלים מוסלמים מתימן. היא נגזרת מהפופ האסלאמי, תוך כדי הוספה של דיאלקטים ומילים מקומיות העוסקות בסוגיות עכשוויות באינדונזיה. למרות הפופולריות של מוזיקה זו בקרב האוכלוסייה המוסלמית באינדונזיה, היא זכתה לפופולריות מועטה במקומות אחרים.