stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יובל פרוינד

| --- | --- |

 לידה:  1974 (בן 50 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
הרב יובל פרוינד (נולד בנובמבר 1974) הוא רב, מחבר ספרי הגות ומוזיקאי.
ביוגרפיה

נולד בכפר סבא ליעקב פרוינד, שדרן קול ישראל וליהודית, מורה לאנגלית למבוגרים באוניברסיטה הפתוחה, ולו שלושה אחים. למד בישיבת בני עקיבא ברעננה ולאחר מכן בישיבת שבי חברון. שרת במסגרת "הסדר מרכז" ולאחר שירותו הצבאי למד במסגרת לבוגרי צבא שהקים הרב חננאל אתרוג.
שימש שלוש שנים כר"מ בישיבת בני עקיבא ברעננה, ולאחר מכן החל ללמד במכינה הקדם-צבאית בבית רימון. במקביל, החל לכתוב עבור "ראש יהודי" חומרים בנושאי יהדות ורוח, בעיקר בעקבות תורתו של הרב קוק.
בשנת 2013 השיק את אלבום הבכורה שלו 'תכף אשוב'. חלק מהשירים בדיסק מבוצעים יחד עם הזמר אהוד בנאי. בדיסק מנגנים גם הבסיסט עופר אשד ונגן הכינור אורן צור. בשנת 2016 הוציא את 'נפשי תקשיב שירו' - מופע שירי הרב קוק.
כותב אופן קבוע טורים בעלוני שבת ובעיקר בעולם קטן ומעביר שיעורים בערוץ אורות.
נשוי למרים, עובדת סוציאלית ואשת חינוך, ואב לחמישה ילדים. מתגורר בקיבוץ הדתי בית רימון בגליל התחתון.
ספריו

נביעות: הארות, עצות ותובנות המשיבות את הרוח על פי משנתו של הראי"ה קוק, הוצאת "ידיעות אחרונות - ספרי חמד", תל אביב תשע"ג. תרגום של תורות של הרב קוק לשפה פופולרית, הספר נמכר ביותר מ-12,000 עותקים.
ניצוצות: הארות, עצות ותובנות ע"פ דרכו של הראי"ה קוק זצ"ל, ירושלים תשס"ח. בהוצאת "ידיעות אחרונות - ספרי חמד", תל אביב תשע"א
אורות התשובה עם ביאור "מעט מן האור", תל אביב תשס"ה. בהוצאת ראש יהודי.
פסיכולוגיה של מעלה - תורת הנפש של הרב קוק, ירושלים תשס"ט (פסקאות מכתבי הראי"ה העוסקות בנפש האדם, מחולקות לנושאים ומבוארות).בהוצאת ראש יהודי.
מידות הראיה: טהרת מידות הנפש, ירושלים תש"ע (ביאור ל'מדות הראי"ה' עם "סדר טהרת מידות הנפש" מ"אורות הקודש" ג' ו"קיצור מסילת ישרים" שכתב הראי"ה. בהוצאת ראש יהודי.
משיב הרוח: 70 פסקאות המשיבות את הרוח, בסימן עי"ן טובה, ירושלים תשס"ז. בהוצאת ראש יהודי.
ראי"ה בהירה: התבוננות פנימית על פי כתבי הרב קוק, תל אביב תשס"ו. בהוצאת ראש יהודי.
ילדותי השנייה, ירושלים תשס"ז, בנושא חינוך. בהוצאת ראש יהודי.
על החיים ועל המוות, ירושלים תשס"ז (על המוות ביהדות, עם תקציר הלכות אבלות מהרב שמואל אליהו). בהוצאת ראש יהודי.
לפרוש כנפיים, תפילה, רצון והתחדשות על-פי תורתו של הרב קוק. ירושלים 2011, בהוצאת ראש יהודי.
לאחוז את החבל משני קצותיו : כיווני רוח בתורת הרב קוק. 2017.
מתגלגלים, ספר פרוזה לנוער. בהוצאת ידיעות ספרים, 2018.
ערך את ספר הזיכרון למען איתן הנזרק בלהב אש לחייל יאיר ברק שנפל בקרב בדרום לבנון. חברון תשס"ה.
הערות שוליים

1 2  ראו כאן
↑  ראו כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299096605171  ISNI: 0000 0000 6694 3117  LCCN: no2003071868  VIAF: 31687651   WorldCat (עם VIAF): 31687651
תיאטרון בולשוי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארגון, חברת תיאטרון, אולם תיאטרון 
 כתובת:  כיכר תיאטרלנאיה, מוסקבה 
 מיקום:  טברסקוי ראיון 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 28 במרץ 1776
 תאריך פתיחה רשמי:  28 במרץ 1776 
 קואורדינטות:  55°45′37″N 37°37′07″E﻿ / ﻿55.760277777778°N 37.618611111111°E﻿ / 55.760277777778; 37.618611111111
 bolshoi.ru
 he
 
החזית בשעת לילה
פנים התיאטרון
תיאטרון בולשוי בשנת 1856
תיאטרון בולשוי (ברוסית: Большой театр – "בולשוי טֵאַטֵר" – התיאטרון הגדול) הוא תיאטרון היסטורי הממוקם במרכז מוסקבה בירת רוסיה. מבנה התיאטרון תוכנן על ידי האדריכל אוסיפ בובה ומוצגים בו אופרות ומופעי בלט.
בלט בולשוי ואופרת בולשוי נמנים עם קבוצות הבלט והאופרה הידועות והוותיקות ביותר בעולם. להקת התיאטרון כוללת 300 רקדנים, 90 זמרים, 200 חברי מקהלה, 230 נגנים, ו-500 טכנאים. בבית הספר של התיאטרון לומדים כ-600 תלמידים תחת כ-60 מורים.
הבניין המרכזי של התיאטרון, שנבנה מחדש ושופץ מספר פעמים לאורך השנים, הוא מסמלי מוסקבה ורוסיה. חזית הבניין הנאו-קלאסית מופיעה על שטר 100 רובל.
מופעים

תיאטרון בולשוי הוא תיאטרון רפרטוארי המציג מידי ערב שני מופעים כאשר בכל שנה מתווספות כארבע אופרות ומופעי בלט לרפרטואר, ומוצאים ממנו ארבעה מופעים.
תפאורות ותלבושות מיוצרים בבית המלאכה של התיאטרון.
ראו גם

בלט בולשוי
הערות שוליים

↑  הלכה לעולמה הזמרת מאיה קזביאנקה דה מרקר, 31 בדצמבר 2018
↑  אלכס נירנבורג, נתניהו ברוסיה: ביקור סודי בקרמלין ובדיחות ב'בולשוי', באתר nrg‏, 7 ביוני 2016
| מוסקבה |
| --- | --- | --- |
| תולדות מוסקבה | נסיכות מוסקבה • הקרב על מוסקבה • מוסקבה החדשה |  |
| ממשל ופוליטיקה | ראש עיריית מוסקבה (1991 • 1996 • 1999 • 2003 • 2013 • 2018 • 2023 • 2028) הדומה העירונית של מוסקבה (1993 • 1997 • 2001 • 2005 • 2009 • 2014 • 2019) • בית עיריית מוסקבה • הבית הלבן • בניין הדומה • בניין גוסטרוי • בניין משרד החוץ |  |
| מחוזות מוסקבה | מחוז מרכז • מחוז צפון • מחוז צפון מזרח • מחוז מזרח • דרום מזרח • מחוז דרום • מחוז דרום מערב • מחוז מערב • מחוז צפון מערב • מחוז זלנוגרד • מוסקבה החדשה • טרויצק |  |
| השכלה ותרבות | האוניברסיטה הממלכתית • הספרייה הממלכתית • פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה • התזמורת הפילהרמונית • VGIK |  |
| מוזיאונים | המוזיאון ההיסטורי הממשלתי • גלריית טרטיאקוב • מוזיאון פושקין • המוזיאון להיסטוריה של מוסקבה • המוזיאון לאדריכלות הרוסית ע"ש שצ'וסב • מוזיאון החלל הרוסי • המוזיאון הזואולוגי של אוניברסיטת מוסקבה • מרכז התערוכה של כל רוסיה • מרכז התערוכות והכנסים סוקולניקי |  |
| כיכרות | כיכר מנז' • כיכר רבוליוציי • כיכר תיאטרלנאיה • כיכר פושקינסקאיה • כיכר לוביאנקה • כיכר קומסומולסקאיה • כיכר בולוטנאיה • כיכר ארבאט • כיכר אירופה • כיכר סטאריה • כיכר טריומפלנאיה  • כיכר בורוביצקאיה |  |
| שדרות ורחובות | רחוב טברסקאיה • ארבאט • רחוב ארבאט החדש • קוטוזובסקי פרוספקט • פטרובקה • פרוספקט מירה • לנינגרדסקי פרוספקט • לנינסקי פרוספקט |  |
| מבני תרבות | תיאטרון בולשוי • תיאטרון הצבא הרוסי • קרמלין איזמאילובו |  |
| צבא וביטחון | משטרת העיר • לוביאנקה • בניין משרד ההגנה |  |
| כלכלת מוסקבה | מוסקבה סיטי • הבורסה • המטבעה • גום • צום • מוסאנרגו • MGTS |  |
| תחבורה ציבורית | מטרו • מטרו 2 • חשמלית • כביש הטבעת • הטבעת המרכזית • הקוטרים המרכזיים • נמל התעופה דומודדובו • נמל התעופה ונוקובו • נמל התעופה שרמטייבו • תחנת האוטובוסים המרכזית • תחנת האוטובוסים שערי דרום • תחנת האוטובוסים שערי צפון • מונורייל • רכבל • הרכבת המהירה לסנקט פטרבורג |  |
| כנסיות ומבני דת | קתדרלת ישו המושיע • בית הכנסת קורל • הקתדרלה הקתולית • מסגד הקתדרלה • מנזר דונסקוי • מנזר נובוספסקי • קתדרלת קאזאן • מנזר דנילוב |  |
| ספורט | המתחם האולימפי לוז'ניקי • קומפלקס הספורט אולימפיסקי • אולימפיאדת מוסקבה (1980) • קרמלין קאפ • מונדיאל 2018 • אוטקריטיה ארנה • VEB ארנה • VTB ארנה • RZD ארנה • מגה-ספורט ארנה • צסק"א ארנה • אליפות העולם באתלטיקה 2013 • גמר ליגת האלופות 2008 |  |
| פארקים וגנים ציבוריים | פארק זריאדיה • פארק גורקי • ודנ"ח • לוסיני אוסטרוב • פארק סוקולניקי • פארק איזמאילובסקי • פארק ביטצבסקי • אי החלומות |  |
| אנדרטאות ופסלים | הפועל ואשת הקולחוז • פסל פיוטר הגדול • אנדרטת מינין ופוז'ארסקי • אנדרטת כובשי החלל • שער הניצחון • פסל ולדימיר הגדול  • אנדרטת יורי גגארין |  |
| אתרי מורשת עולמית | הקרמלין • הכיכר האדומה • מנזר נובודוויצ'י • כנסיית העלייה השמיימה בקולומנסקויה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258849905171  BnF: cb131647942 (data)  GND: 5197456-3  ISNI: 0000 0001 2180 8971  LCCN: n80004218  MusicBrainz: 9271041d-7b74-4f16-95e3-393c738f6f3b  NKC: kn20050607002  SUDOC: 035023228  VIAF: 148429446   WorldCat (עם VIAF): 148429446
הסלון האווירי בפריז

| --- | --- |

כלי טיס מוצגים בסלון האווירי בפריז 2007
 פרטים
 מבקרים:  316,400 (נכון ל־2019) 
 מקום תצוגה:  צרפת 
 קואורדינטות:  48°57′20″N 2°25′57″E﻿ / ﻿48.9555°N 2.4324°E﻿ / 48.9555; 2.4324
 https://www.siae.fr
 he
 
הסלון האווירי הראשון במוזיאון הגראן פאלה ב-1909
מעבורת החלל אנטרפרייז בטיסה על גבי מטוס בואינג 747 בסלון 1983
אנטונוב An-225 נושא את מעבורת החלל בוראן בסלון 1989
הסלון האווירי בפריז (צרפתית: Salon international de l'aéronautique et de l'espace de Paris-Le Bourget, Salon du Bourget) הוא יריד מסחר בינלאומי לעסקי התעופה. הוא נערך בשדה התעופה לה בורז'ה ליד פריז שבצרפת מדי שנה אי-זוגית.
הסלון מאורגן על ידי גוף תעשיות התעופה הצרפתי, Groupement des Industries Françaises Aéronautiques et Spatiales ‏(GIFAS), שייעודו העיקרי הוא הצגת כלי טיס צבאיים ואזרחיים ללקוחות פוטנציאליים. זהו אחד מירידי התעופה היוקרתיים בעולם, והוא משמש פעמים רבות להצגה פומבית ראשונה של כלי טיס וחידושים בתחומי התעופה הצבאית והאזרחית.
היסטוריה

ראשיתו של הסלון האווירי בפריז היה בשנת 1908, כאשר חלק מתערוכת הרכב של פריז הוקדש למטוסים. בשנה שלאחר מכן, נערכה תערוכה אווירית ייעודית במתחם הגראן פאלה, בין ה-25 בספטמבר ל-17 באוקטובר, במהלכו 100,000 מבקרים הגיעו לראות מוצרים וחידושים של 380 מציגים. בתערוכה הציגו את הכדור־הפורח הראשון של ז'אן-פייר בלנשאר, שחצה את תעלת תעלת למאנש ב־1785, לצד מטוסו של לואי בלריו, שחצה את אותה תעלה זמן קצר לפני פתיחת הסלון. היו עוד ארבע תערוכות נוספות לפני מלחמת העולם הראשונה. הסלון החל מחדש בשנת 1919, ומשנת 1924 הוא נערך כל שנתיים לפני שהופסק שוב על ידי מלחמת העולם השנייה. הוא החל מחדש ב-1946 ומאז 1949, מתקיים בכל שנה אי-זוגית.
הסלון האווירי המשיך להתקיים בגראן פאלה, ומשנת 1949 נערכו מופעי טיסה בנמל התעופה אורלי. בשנת 1953, הסלון הועבר מהגראן פאלה ללה בורז'ה. הסלון היה לאירוע בינלאומי החל משנות ה-60. לכבוד סלון 1961 נערכה טיסה מיוחדת שקבע שיא אווירי חדש בחציית האוקיינוס האטלנטי זמן הקצר ביותר. בסלון 1963 הוצג לראשונה לציבור מטוס בכל יכולת המראה ונחיתה אנכית (Canadair CL-84 Dynavert (אנ')). בסלון 1965 ערכה חברת לוקהיד קורפוריישן מטס של מטוס ההרקולס וחברת נורת'רופ גראמן הציגה לראשונה את מטוס השליטה והבקרה E-2 הוקאיי. בסלון 1969 נערכה טיסה ראשונה של מטוס הנוסעים העל קולי - קונקורד - מעל פריז. באותה שנה גם הכריזו ממשלות צרפת ומערב גרמניה על הקמת תאגיד איירבוס.
מאז שנות ה-70, הסלון האווירי בפריז נחשב יריד המסחר הבינלאומי החשוב ביותר בענף התעופה. בסלון 1971 הציגה ברית המועצות את הטופולב Tu-144, מטוס נוסעים על קולי שייצר כתשובה לקונקורד. צרפת הציגה גרסה חדשה של מטוס הנוסעים קרוול ואת המסוק איירוספסיאל גאזל, וארצות הברית הציגה לראשונה את מטוס התובלה הענק C-5 גלקסי.
בסלון 1979 חשפה צרפת את מטוס הקרב מיראז' 2000, שפותח בחלקו על בסיס שיפורים שהציע חיל האוויר הישראלי.
בסלון 1983 כיכבה מעבורת החלל אנטרפרייז, שהובאה לסלון על גבי מטוס בואינג 747 מיוחד. היא קיבלה היתר מיוחד להקיף אח פריז בטיסת ראווה. ברית המועצות החליטה להחרים את הסלון באותה שנה. בסלון 1985 השתתפה לראשונה הרפובליקה העממית של סין.
בסלון 1989 התרסק מטוס מיג-29 במהלך המפגן האווירי לעיני אלפי אנשים. הטייס אנטולי קווטצ'ור, בן 37 טייס ניסוי של חברת מיקויאן, הפעיל את מושב המפלט, צנח ארצה במהירות רבה, אך נפצע קל בלבד צלם ישראלי, שהיה במקום במטרה להכין קלטת וידאו על הסלון, הנציח במצלמת הווידאו שלו את ההתרסקות. העתק שלו נמסר לראש המשלחת של ברית המועצות. הקטלת שהכין נמכרה אחר כך באופן מסחרי. באותה שנה ערך גם מטוס הריגול "הציפור השחורה" (לוקהיד SR-71) טיסת ראווה בסלון.
בסלון 1991 נחשף לראשונה לקהל הבינלאומי הלוקהיד F-117 נייטהוק, מטוס הקרב החמקן המבצעי הראשון בעולם תוצרת ארצות הברית, שבמקביל הוצג לראשונה המיג-31 על ידי ברית המועצות.
במהלך סלון 2007 חברת איירבוס שברה שיא הזמנות, שקיבלה בסך הכל 728 הזמנות במהלך התערוכה, שהעניקו לה הובלה באותה שנה בהזמנות בשוק מטוסי הנוסעים על מתחרתה, בואינג האמריקנית.
בסלון 2017 חברת בואינג הציגה לראשונה באופן רשמי שני מטוסים חדשים, דגם ה-בואינג 737 MAX וה-בואינג 787 דרימליינר גרסה 10.
בסלון 2019 ביקרו כ-400 אלף איש, השתתפו בו 2,000 חברות מכ-50 מדינות וכ-300 משלחות רשמיות מטעם רשויות תעופה ומשרדי ממשלה ברחבי העולם, זאת לאחר שההוצאה העולמית בתחום הביטחון הגיעה ל-1.8 טריליון דולר - הסכום הגבוה ביותר מאז 1988.
סלון 2021 בוטל בעקבות מגפת הקורונה.
ראו גם

הסלון האווירי בפארנבורו
אירואינדיה
יורוסאטורי
דוד וולפה

| --- | --- |

הרב דוד וולפי
 לידה:  19 בספטמבר 1958 (בן 66) האריסברג, פנסילבניה
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית המדרש לרבנים באמריקה  האקדמיה העברית ברק 
 מקום פעילות:  ארצות הברית
 השתייכות:  יהדות קונסרבטיבית 
 תחומי עיסוק:  אמונה, מחשבה דתית
 רבותיו:  ג'רלד וולפה
 
הרב דוד ג'יי. וולפי (באנגלית: David J. Wolpe; נולד ב-19 בספטמבר 1958) הוא רב קונסרבטיבי, כותב והוגה אמריקאי.
ביוגרפיה

וולפה נולד בהאריסברג, פנסילבניה, להוריו ג'רלד ואליין. אביו היה רבה הקונסרבטיבי של העיר ואחד מהמשפיעים בתנועה בארצות הברית. דוד השלים תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת פנסילבניה ובילה שנה באוניברסיטת אדינבורו. ב-1982 נרשם למכינה לרבנות באוניברסיטה האמריקאית ליהדות, לוס אנג'לס, ולאחר שלמד שנה במכון שכטר שב לארצות הברית וב-1987 קיבל סמיכה בבית המדרש לרבנים באמריקה.
קריירה

ב-1987 הצטרף לסגל האוניברסיטה ליהדות, שם הרצה, ניהל את הספרייה וכיהן כעוזר מיוחד לנשיא. ב-1995 עבר לבית המדרש בניו יורק, שם קיבל תפקיד מרצה למחשבת ישראל במקביל להיותו עוזר לנגיד הסמינר יצחק שורש. ב-1997 חזר ללוס אנג'לס כדי ליטול את משרת רב בית-הכנסת "סיני", הקהילה הקונסרבטיבית הגדולה והוותיקה בעיר. מראשית כהונתו ועד ל-2007 גדל מספר המשפחות החברות מ-1,150 ל-1,800.
וולפה מרבה לחבר טורים בעיתונות ולהשתתף בכינוסים ציבוריים. ב-2012 נבחר על ידי ניוזוויק לרב המשפיע ביותר במדינה, ובאותה שנה דירג אותו הג'רוזלם פוסט כיהודי ה-47 המשפיע ביותר בעולם. הוא פרסם מספר ספרים שזכו להצלחה רבה בנושאי יהדות.
עמדותיו

וולפא נקלע לשערורייה לאחר שביום ראשון של פסח תשס"א (8 באפריל 2001) הצהיר בבית-הכנסת שלו בלוס אנג'לס כי לפי ממצאים ארכאולוגיים יציאת מצרים לא התקיימה כמתואר במקרא, אם בכלל. הוא אמר ש"מיליוני יהודים מפקפקים באמיתות הסיפור" ויש להבהיר להם שראייה כזו אינה פוסלת אותם מלהאמין בדת, שאינה קשורה דווקא לקבלתו כמדויק. רבנים אורתודוקסים גינו את וולפה. וולפה נטל גם חלק פעיל בוויכוחים עם נציגי "האתאיזם החדש", והתפלמס עם כריסטופר היצ'נס, סאם האריס וריצ'רד דוקינס תוך הגנה על יסודות כמו הישארות הנפש והעולם הבא. וולפה מדגיש כי רק אמונה באלוהות פרטית יכולה לשמש בסיס לדת, הכרח שעמד עליו עוד בספרו הראשון, הָ֭רֹפֵא לִשְׁב֣וּרֵי לֵ֑ב (Healer of Broken Hearts) מ-1990.
ב-2005 הציע לראשי התנועה הקונסרבטיבית לשנות את שמה ל"יהדות הברית" כדי להדגיש את מחויבותה לקשר בין הבורא לישראל. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012 אמר כי הוא "מצביע לפי נושא אחד", והוא תוכנית הגרעין האיראנית.
חיים אישיים

וולפה הוא צמחוני, אף כי טען בזכות עבודת הקורבנות. הוא נשוי לאליאנה ואב לבת אחת, סמארה.
ספרים

(The Healer of Shattered Hearts: A Jewish View of God (1991
(In Speech and In Silence: The Jewish Quest for God (1992
(Teaching your Children About God: A Modern Jewish Approach (1995
(Why be Jewish? (1995
(Making Loss Matter: Creating Meaning in Difficult Times (1999
Floating Takes Faith: Ancient Wisdom for a Modern World (2004
(Why Faith Matters (2009
הערות שוליים

↑  Rabbi David Wolpe tops Newsweek’s L.A.-heavy list of ‘most influential’ rabbis, ג'ואיש ג'ורנל, 2 באפריל 2012.
↑  50 most influential Jews in the world: Complete list, ג'רוזלם פוסט, 25 במאי 2012
↑  Doubting the Story of Exodus, לוס אנג'לס טיימס, 13 באפריל 2001.
↑
David J. Wolpe Argues That Only A Personal God Can Give Meaning To Human Life, 1990.‏Can religion, especially Judaism, work if you don’t believe in God?, אריזונה ג'ואיש פוסט, 19 באפריל 2012.‏Defender of Faith: Rabbi David Wolpe explains why faith matters, ג'ואיש ג'ורנל, 2008.
↑  A Manifesto for the Future, 2005.
↑  Why I’m a One-Issue Voter, טיים מגזין, 19 בספטמבר 2012.
↑  In Defense of Animal Sacrifice, 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401357705171  PLWABN: 9810573172505606  ISNI: 0000 0000 7393 2774  LCCN: n81019293  RERO: 02-A003984484  VIAF: 35769762   WorldCat (עם VIAF): 35769762
הר בני רסן

| --- | --- |
טורבינות הרוח על הר בני רסן וברקע הר אביטל
טורבינות הרוח על הר בני רסן וברקע הר אביטל
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש
 גובה:  1,072 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  רמת הגולן בישראל
 רכס הרים:  רכס בשנית
 מספר הר געש:  -0300-03
 קואורדינטות:  33°04′55″N 35°50′02″E﻿ / ﻿33.0819320°N 35.8338309°E﻿ / 33.0819320; 35.8338309
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) הר בני רסן(למפת אצבע הגליל רגילה) הר בני רסן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר בני רסן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר בני רסן
הר בני רסן (או תל ע'סניה) הוא הר געש רדום ברכס בשנית שברמת הגולן, מדרום לקוניטרה, ממזרח לעין זיוון ומצפון לאלוני הבשן. גובהו 1,072 מטר מעל פני הים, והוא חלק מקו התלים הישראלי.
היסטוריה

השם "תל ע'סניה" משמר את שם השבטים הבדואים הפגאנים שהגיעו למקום מתימן בסוף המאה ה-3 לספירה, ושעם הגעתם לתחומי האימפריה הביזנטית קיבלו על עצמם את הנצרות והקימו יישובי קבע. בשלב מסוים ניסו הע'סנים להוריד מעליהם את עול הנצרות, אך הביזנטים ראו בכך מרד ודיכאו אותו במהירות. הביזנטים הכריחו את הע'סנים להילחם לצידם בקרב הירמוך בשנת 636 לספירה אל מול הפלישה המוסלמית וכנראה בשלב זה נכחדו הע'סנים.[דרוש מקור] למרגלות ההר שכן הכפר הצ'רקסי מומסיה. הכפר נוסד ב-1878 וחרב בעקבות מלחמת ששת הימים.
על פסגת ההר שוכנת חוות רוח לייצור חשמל שהוקמה ב-1993 ומשמשת את יישובי הסביבה. 
מורדותיו של ההר ממזרח, מדרום וממערב הם חלק משמורת הטבע "רכס בשנית".
ראו גם

חוות הרוח בהר בני רסן
דוד פטר

| --- | --- |

 לידה:  1976  (בן 48 בערך) פראג, צ'כוסלובקיה 
 מדינה:  צ'כיה 
 מקום פעילות:  ישראל ישראל
 השתייכות:  ציונות דתית
 תפקידים נוספים:  רב העיר פראג
 רבותיו:  הרב יעקב שפירא, הרב יהושע מגנס
 
הרב דוד פטר (נולד ב-1976) הוא רבה הראשי של העיר פראג, בירת הרפובליקה הצ'כית.
ביוגרפיה

נולד בפראג, שירת בשירות אזרחי כעובד סוציאלי בקהילה היהודית בעירו.
בגיל 22 (1998) נסע לישראל. למד שנה במכון מאיר ואחר כך בישיבת הכותל. ב-2005 עבר לישיבת מרכז הרב, שם למד לימודי הלכה ועבר את בחינות ההסמכה של הרבנות הראשית לישראל. נסמך לרבנות בידי רבותיו הרב יעקב שפירא והרב יהושע מגנס, וכן בידי הרב זלמן נחמיה גולדברג. עבר הכשרה מקצועית לרבנות בתפוצות במכון "שטראוס-עמיאל" וקיבל הסמכה מהרב שלמה ריסקין, מראשי המכון.
בספטמבר 2011 שב לפראג עם אשתו ושימש סגן הרב הראשי לפראג. הוא עודד את הפעילות המתחדשת בבית הכנסת ירוזלמסקה (ירושלים) (אנ') בעיר.
בקיץ 2014 נבחר לכהן כרבה הראשי של יהדות פראג.
צביקי הירש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1977 (בן 47 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  ציונות דתית
 רבותיו:  הרב יהושע שפירא
 
צבי (צביקי) הירש (מוכר גם בשם העט צבי איל) (נולד בשנת 1977) הוא רב, סופר ומטפל בפסיכודרמה ישראלי.
ביוגרפיה

הירש הוא בוגר ישיבת ההסדר רמת גן בה גם מלמד.
כתב מספר ספרים: "מי שטעם יין הונגרי" עם אלי טייב, "אוהב ימים" ו"כששומעים סיפור זה אחרת". ערך והוציא לאור את הספר של רבו המובהק, הרב יהושע שפירא, 'לצאת מהדעת'. ואת הספר "יש לך כנפי רוח - על אמון האדם בעצמו ובחייו" מאת הרב אברהם יצחק הכהן קוק. בשנת 2016 חיבר ספר לילדים, עם איורים, על פי מעשיה של רבי נחמן מברסלב.
במרץ 2017 ארגן הפגנה של תלמידי ישיבת רמת גן מול ביתו של הרב דוד סתיו.
בעל תעודה בפסיכודרמה.[דרושה הבהרה]
פרסם בכתב העת "אסיף" מאמרים העוסקים בפסיכודרמה ובתורת הרב קוק.
חבר 'תאיר ארץ', בית מדרש לסוגיות אמוניות.
פיתח את משחק הקופסה "תכירותי", משחק להכרות והעמקת קשרים, שיצא דרך ידיעות ספרים.
מתגורר ברמת גן.
ספריו

מי שטעם יין הונגרי. צבי איל ואלי טייב. בהוצאת ידיעות ספרים.
כששומעים סיפור זה אחרת - צבי איל. הוצאת ידיעות ספרים (ה'תשס"ו).
אוהב ימים. צבי איל. בהוצאת ידיעות ספרים, 2010.
טוב לו ושמח והמלך רותח. צבי איל. בהוצאת ידיעות ספרים, 2016. ספר לילדים עַל-פִּי מַעֲשִׂיָּה שֶׁסִּפֵּר רַבִּי נחמן מברסלב. אייר: אלחנן בן אורי.
יש לך כנפי רוח - על אמון האדם בעצמו ובחייו. ליקט: צבי איל. לקט פסקאות מאת הרב אברהם יצחק הכהן קוק מחולקות לנושאים ומפורשות. בהוצאת דברי שיר.
לצאת מהדעת. כתב: הרב יהושע שפירא. ערך: צבי איל, מלווה באיורים של אלחנן בן אורי, בהוצאת ידיעות ספרים.
מציץ מן החרכים : על האור הא-להי המפציע מתוך מסתרי העולם הזה / שיחות שניתנו בישיבת רמת גן מאת הרב יהושע שפירא ; עריכה ועיבוד: צביקי הירש. ישיבת ההסדר רמת גן, תשרי תש"ס.
הערות שוליים

↑  תלמידי ישיבת רמת גן הפגינו מול ביתו של הרב סתיו, באתר "סרוגים", 29 במרץ 2017
↑  מי שטעם יין הונגרי באתר ידיעות ספרים
↑  כששומעים סיפור זה אחרת באתר ידיעות ספרים
↑  אוהב ימים, באתר ידיעות ספרים
↑  אתר נוריתה
↑  הספר יש לך כנפי רוח באתר ספר
↑  לצאת מהדעת באתר ידיעות ספרים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298418605171  ISNI: 0000 0000 6695 5484  LCCN: no2002070255  VIAF: 2137986   WorldCat (עם VIAF): 2137986
גדי ירקוני (אצן)

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1974 (בן 50) בית עובד, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 תת-ענף:  ריצת מרתון
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 
גדי ירקוני (נולד ב-18 באוקטובר 1974) הוא אצן הנמנה עם הסגל הפאראלימפי של ישראל בענף ריצת מרתון לעיוורים ומחזיק שיא ישראלי בתחומו. בנוסף הוא מנהל קליניקה פרטית לפיזיותרפיה, המתמחה בטיפול בספורטאים.
ביוגרפיה

גדי ירקוני נולד במושב בית עובד שבישראל, למד בבית ספר יסודי גן רווה ששכן במושב בית חנן בין השנים 1980–1988. למד בתיכון בגבעת ברנר בין השנים 1988–1992.
במרץ 1993 התגייס לסיירת צנחנים, אחרי שנתיים וחצי בשירות נפצע ירקוני בלבנון בהיתקלות עם חזבאללה. בפציעתו ירקוני איבד את ראייתו, לאחר הפציעה השתחרר מהשירות, ב-24 באוגוסט 1995, וכמה חודשים לאחר מכן קיבל כלב נחייה שמסייע לו כיום, בתפקוד היומיומי.
קריירה

לאחר תקופת שיקום, ירקוני נרשם למכינה בהר הצופים להשלמת בגרויות שערכה כשנה. לאחר מכן את לימודי תואר ראשון עשה באוניברסיטת תל אביב בלימודי פיזיותרפיה בין השנים 1998–2002.
קריירה > פיזיותרפיה

ירקוני החל לעבוד כפיזיותרפיסט בשנת 2002, את הקליניקה הפרטית שלו ירקוני פתח בשנת 2010. הקליניקה מתמקדת בספורטאים ורצים למרחקים ארוכים. 
ירקוני משלב את המקצוע שלו יחד עם הריצה כתחביב. כאיש מקצוע גדי ירקוני מבין את תחום הריצה מבפנים וכך מצליח להבין את המטופלים ואת הבעיות הנלוות לריצה לעומק, נוסף לכך השילוב תורם רבות להבנתו את השפה המשותפת עם הרצים.
קריירה > ספורט

גדי ירקוני בעברו התעסק בספורט כתחביב ולא בצורה מקצועית. ירקוני רץ מרתון כחמש שנים. בין מרתון אחד לשני, הוא רץ עשרה קילומטרים נוסף על כך הוא משתתף בחצאי מרתונים. האימונים מתבצעים בסיוע של רץ מלווה ומאמן. המלווה צריך להיות ברמה יותר גבוהה משל ירקוני. במשך השבוע המלווה מצטרף לאימונים של ירקוני שלוש פעמים בשבוע, ביתר הימים גדי ירקוני רץ עם מכרים וחברים קרובים, לעולם הוא לא רץ לבדו. הריצה עם מלווה מתנהלת באמצעות רצועה, המחוברת למותנם של גדי ושל המלווה שלו עם גומי הקושר ביניהם. על המלווה לא לעבור את גדי בריצה, כדי שלא ימשוך אותו קדימה, עליו לרוץ לאורך כל הדרך או במקביל לירקוני או מאחוריו.
בעבר רץ גדי ירקוני עם מלווה בשם אילון ברכפלד במרתון באולימפיאדה הפאראלימפית בלונדון שם אומן על ידי נילי אברמסקי. ירקוני רץ עם המלווה חי פרחי ועם המאמן גזצ'ו יוסף מינואר 2013 ועד היום. הקשר בין הרץ העיוור למלווה הוא קשר מאוד אינטימי, הרץ צריך לסמוך על המלווה לחלוטין מבחינה בטיחותית, ולכן הקשר הוא חזק עם בסיס של אמון יציב. ירקוני מתאמן שישה ימים בשבוע קבוע, לפעמים יותר מאימון אחד ביום חוץ מימי שבת. האימונים מתקיימים סביב המושב בו הוא מתגורר, בית עובד, או באצטדיון הדר יוסף.
צפוי לייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016).
גלישת סקי שלג:
בשנת 2005 החליט ללמוד לגלוש סקי שלג. בעזרתה של "עמותת ארז חילוץ הצלה ותרומה לקהילה" (בוגרי יחידת האלפיניסטים). בסיועו של אייל ירימי מנהל פרויקט הדרכת סקי שלג לאנשים עם מוגבלויות קשות בקרב נכי צה"ל ונפגעי פעולות איבה. החל ירקוני ללמוד לגלוש סקי שלג ומאז ועד היום הוא נחשב לאחד מגולשי הסקי העיוורים הטובים בארץ. גדי ירקוני יוצא לאימוני סקי שלג בכל שנה בליווי מתנדבי עמותת ארז.
קריירה > הישגים ספורטיביים

שיאו של ירקוני עומד על 2:48:56 שעות במרתון.
אולימפיאדה הפאראלימפית בלונדון 2012 במרוץ המרתון לעיוורים, במקום ה-13 בזמן של 3:01.51 שעות.
חצי מרתון בברלין, בזמן של 1:20:04 שעות. בחצי מרתון זה קבע ירקוני שיא ישראלי.
חיים אישיים

נישא לניצן ב-2003 ואב לשלושה ילדים, המשפחה מתגוררת בבית עובד.
הערות שוליים

↑  עמותת ארז חילוץ הצלה ותרומה לקהילה
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | פסקל ברקוביץ • נתי גרוברג •  קובי ליאון |  |
|  אתלטיקה | גדי ירקוני |  |
|  חתירה | מורן סמואל • חתירה זוגית (ראובן מגנאג'י, אולגה סוקולוב) |  |
|  טניס |  נועם גרשוני •  שרגא ויינברג • בועז קרמר |  |
|  טניס שולחן | לירן גבע • שי סיאדה |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  רכיבה | יונתן דרסלר |  |
|  שחייה | אראל הלוי • יואב ולינסקי •  יצחק ממיסטבאלוב •  ענבל פיזרו • ענבל שוורץ • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, בני וקסלר, דרור כהן) • צוות סקאד (שמעון בן-יעקב, הגר זהבי) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | קובי ליאון |  |
|  אתלטיקה | גדי ירקוני |  |
|  בוצ'ה | נדב לוי |  |
|  חתירה |  מורן סמואל • חתירה זוגית (ראובן מגנאג'י ויוליה צ'רנוי) |  |
|  טניס | איתי ארנליב • אדם ברדיצ'בסקי • שרגא ויינברג |  |
|  טניס שולחן | דני בוברוב • חגית בריל • קרולין טביב • שי סיאדה |  |
|  כדורשער | נבחרת ישראל (נשים) (סיון אברבאיה, ירדן אדיקה, רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני, אלהאם מחאמיד רוזין (קפטן)) |  |
|  קיאק | פסקל ברקוביץ |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  שחייה | יוליה גורדיצ'וק • ורוניקה גירנקו • אראל הלוי • יואב ולינסקי • יצחק ממיסטבאלוב •  ענבל פיזרו • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, שמעון בן-יעקב, דרור כהן) • צוות סקאד (הגר זהבי, משה זהבי) |  |
גדי ירקוני עם המלווה חי פרחי והמאמן גזצ'ו יוסף