stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטימפאנק

עולם הסטימפאנק
תמונה משפחתית בסגנון סטימפאנק
סטימפאנק ("פאנק הקיטור"; באנגלית: Steampunk) הוא תת-סוגה במדע בדיוני שמציגה עולם המבוסס טכנולוגית על מכניקה ומנועי קיטור. סטימפאנק מציג לרוב גרסה אלטרנטיבית להתפתחות העולם עם דמיון כללי לתקופה הוויקטוריאנית או ל"מערב הפרוע" (המחצית השנייה של המאה ה-19). קיימים בו גם אלמנטים של פנטזיה ואימה.
בז'אנר הסטימפאנק מתואר עולם חלופי בו לא התפתחו טכנולוגיות כגון אלקטרוניקה ספרתית ומנוע הדיזל ובמקומן שגשגו טכנולוגיות שמבוססות על מכניקה ומנועי קיטור, בו נפגשים הישן והמודרני.
הרכיב ה"פאנק" מתייחס לדגש מסוים על טבעו האמיתי של האדם, המונע על ידי יצרים נמוכים - תאווה, כעס, יהירות, חמדנות וקנאה. הסגנון הכללי של סטימפאנק נראה לעיתים קרובות ציני, פסימי ודיסטופי, אבל הודות לאפשרויות הקומיות של סגנון הרטרו, התפתחו גם מוטיבים של הומור ופרודיה.
עם זאת, יש יצירות רבות שהסגנון בהן הפוך - רומנטיקה, דרמה של רגשות גבוהים, אפילו אלמנטים של אוטופיה.
הרקע בסגנון סטימפאנק מורכב ממכוניות, קטרים, טלפונים וחפצים אחרים שנראים מיושנים. הם בנויים באופן אנכרוניסטי בסביבה "וינטאג'ית". ספינות מעופפות, רובוטים מכניים, כל אלה הוכנסו במכוון לאגדות או אפילו סיפורי ילדים.
מתוך ספרות הסטימפאנק צמחו סגנונות אמנותיים, אופנה, עיצוב, קולנוע ומוזיקה. סגנון סטימפאנק מתפשט יותר ויותר לגרפיקה, איורים, פיסול ואף למשחקי מחשב.
יש אומרים שסטימפאנק התפתח להיות תת-תרבות של ממש.
היסטוריה > המבשרים

השפעה רבה על יצירת העבודות בז'אנר סטימפאנק הייתה (ועודה) ספרות מדע בדיוני של המאה ה-19, בפרט, העבודתם של ז'ול ורן, ה.ג'. ולס (מכונת הזמן, מלחמת העולמות), מארק טוויין (ינקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור), ומרי שלי ("פרנקנשטיין").
אחת הדוגמאות המוקדמות המפורסמות ביותר של סטימפאנק היא הצוללת "נאוטילוס" של קפטן נמו מהעיבוד הקולנועי של הספר "20,000 מיל מתחת למים" על ידי וולט דיסני.
היסטוריה > תולדות המונח

למרות שבאופן רטרואקטיבי המונח סטימפאנק מתייחס ליצירות רבות של ספרות ואמנות הציור שנוצרה בשנות ה-50 וה-60 ואף לפני, המונח הופיע לראשונה בשנות ה-80 של המאה הקודמת כגרסה אירונית של סייברפאנק. נראה שנטבע על ידי סופר המדע הבדיוני קווין ו. ג'טר (Kevin W. Jeter) שניסה למצוא מונח כללי ליצירות של טים פאוורס (שערי אנוביס, 1983); ג'יימס בליילוק (James Blaylock, הומונקולוס, 1986); ואת עצמו (הלילה של מורלוק, 1979, אביזרים שטניים, 1987). בכל היצירות האלה העולם היה ברמת ההתפתחות הטכנולוגית של המאה ה-19 וחיקה את הסגנון הספרותי של מדע בדיוני ויקטוריאני כמו "מכונת הזמן" של ה. ג'. וולס.
באפריל 1987 במגזין לוקוס פורסם מכתבו של ג'טר: ”אני אישית סבור כי פנטזיות ויקטוריאניות יהיו הדבר הגדול הבא, אם נצליח להמציא שם שהולם גם את פאוורס, את בליילוק ואותי. משהו שמבוסס על הטכנולוגיה של התקופה; "סטימפאנק" אולי.”
השם נתפס ועזר להגדיר את הז'אנר.
היסטוריה > בספרות המודרנית

למרות תחושת הוינטג' שלו והמקורות שיוצאים מהמאה ה-19, כאשר ז'ול ורן, ה.ג'. ולס, מרי שלי ואחרים סללו את הדרך למגוון רחב של גלגוליו מודרניים, סטימפאנק כז'אנר ספרותי הוא חדש יחסית. שורשיו בקושי נוגעים אחורה לשנות ה-70 והשם נרכש רק בסוף שנות ה-80.
אך להגדיר את סטימפאנק כ'פנטזיה ויקטוריאנית' בלבד לא יהיה מספיק. הנושא הנפוץ ביותר הוא להראות עולם שבו האנושות, שבדרך כלל נמצאת בתקופה הוויקטוריאנית, אימצה טכנולוגיות המשלבות את חשיבת העבר והעתיד, 'מכונת זמן הממונעת על ידי אדים ותיבת הילוכים'. אבל הז'אנר מקיף הרבה יותר מאשר בין 'היצורים המהונדסים גנטי' בטרילוגיה "הלווייתן" של סקוט וסטרפלד, לבין הרכיבים העל-טבעיים ב"שערי אנוביס" של פאוורס, "עידן דרקולה" של קים ניומן, ו"חסר הנשמה" המאוחר יותר של גייל קריגר.
בשנת 1990 הוצג סטימפאנק לקהל רחב יותר עם "The Difference Engine" של ויליאם גיבסון וברוס סטרלינג, שבו המחשב המכני המתואר בשנת 1822 על ידי צ'ארלס בבג' נבנה בהצלחה והוביל לפריחת עידן המידע בסוף המאה ה-19, ולא 100 שנים מאוחר יותר. למעשה, זהו מניפסט של סטימפאנק, שהיה לו את אותה משמעות כמו ל"נוירומנסר" של גיבסון לסייברפאנק. מעניין ששני המחברים המובילים של סייברפאנק, שהחליטו לתאר את אנגליה של המאה ה-19, כאילו בדרך אגב הפיחו רוח חיים בכיוון פנטסטי חדש.
דוגמאות אחרות של שילוב הטכנולוגיות שעשוי להיות מסווג כסטימפאנק הן רובוטים המופעלים באמצעות קפיץ, הצפלינים של המאה ה-22, האנרגיה האטומית של התקופה האדוארדית והרחפת הממונעת על ידי כוח קיטור.
מאפייני הז'אנר

המאפיינים העיקריים של סטימפאנק כוללים:

ספינות וקטרי קיטור, ספינות אוויר, כדורים פורחים, נשק מתקופת המהפכה התעשייתית, שעונים מכניים, מכשירי טלפון כבדים. סגנון בגדים המזכיר את אנגליה של המאה ה-19: כובעי צילינדר, מעילים ארוכים וחולצות תחרה, מחוכים וחצאיות עם קרינולינה עם דגש על סגנון הגותי.
בעולם בדיוני זה לא קיימים חומרים סינתטיים אך יש הרבה נחושת, עור ועץ. האביזר הטיפוסי הוא גלגל שיניים.
סוגי סטימפאנק

סטימפאנק היסטוריה חלופית מתאפיין על חיקוי העולם ההיסטורי האמיתי של המאה ה-19 – תחילת המאה ה-20, אשר במודע מתנגד להווה ולעתיד הקיברנטי. לעיתים קרובות גיבורי היסטוריה חילופית הם אנשים מהיסטוריה אמיתית או דמויות ספרותיות של הקלאסיקה של העידן. החיקוי האופייני ביותר הוא אנגליה וויקטוריאנית. העלילה מתפתחת ב"עידן הקיטור", בו בנוסף לטכנולוגיות שאכן היו קיימות מופיעות גם הטכנולוגיות הפנטסטיות (ו. גיבסון וב. סטרלינג "The Difference Engine" והטרילוגיה של ס. וסטרפלד "לוייתן"). ביצירות אחרות העלילה מתרחשת בתקופה היסטורית המאוחרת יותר כאשר היא נטולת המרכיבים העיקריים של הטכנולוגית של המאה העשרים – אלקטרוניקה מתקדמת, בתי זיקוק ומנועי בעירה פנימית, תעופה, אנרגיה גרעינית וכו'. דוגמאות טובות של היסטוריה חילופית הן קומיקס של אלן מור וקווין אוניל "ליגה של ג'נטלמנים מובחרים"(אנ'), והעיבוד הקולנועי באותו השם על ידי סטיבן נורינגטון: אנגליה אלטרנטיבית של 1898, אשר על ביטחונה שומרים הגיבורים המפורסמים של יצירות ספרותיות קלאסיות כמו קפטן נמו וריינג'ר אלן קווטרמיין.
ניתן להפריד את תת-ז'אנר מערבון סטימפאנק - טכנולוגיית קיטור בסגנון המערב הפרוע, לדוגמה - סרט וסדרת הטלוויזיה "פרוע על המערב".
סוגה זו חופפת את שני התת-ז'אנרים: המערב המסתורי והמערב מדע בדיוני. התעוררו כמה סוגות אחרות שאימצו שמות דומים, כולל דיזלפאנק, קלוקפאנק ואחרים.
פנטזי סטימפאנק - מתאר עולמות פנטסטיים, המזכירים מבחינה טכנולוגית את אירופה של המאה התשע העשרה. בעולמות אלו, יחד עם מנועי קיטור מסתדרים יפה גם הקסמים והגזעים הפנטסטיים: גמדים, אורקים ואלפים. סוג זה גובל במידה רבה עם טכנופנטזי. דוגמאות - המשחק ארקנום(אנ'), רומן "זה לא הזמן לדרקונים" מאת סרגיי לוקיאננקו וניק פרומוב.
אחד הסופרים המפורסם ביותר של פנטזי הוא סופר בריטי צ'יינה מייוויל שהמציא את העיר העתיקה ניו קרובוזון. מייוויל היה קרוב מאוד לסייברפאנק הקלאסי. הדמויות שלו לעיתים קרובות אנשים מחוץ לחוק, מחוץ למוסר - חיים במטרופולין מסתורי, המזכיר את גות'אם סיטי של באטמן.
נציגים מובהקים של הז'אנר

ויליאם גיבסון
גורדון דלקוויסט
קווין ג'טר
ג'יימס בליילוק
צ'יינה מייוויל
ברוס סטרלינג
סקוט ווסטרפלד
הייאו מיאזאקי
ואדים פאנוב
סטימפאנק בתרבות פופולרית

סוגת הסטימפאנק הובילה להופעתו של סגנון באמנות ובתרבות עולמית. הוא מתבטא כמודינג ועיצוב מחדש של כלי בית מודרניים בסגנון הסטימפאנק, אביזרים ותכשיטים, הכוללים מנופים, שסתומים והילוכים והמעוטרים בחומרים רלוונטיים (כגון נחושת מבריקה, עץ מלוטש ועור), פרטי לבוש, מסוגננים בעיקר בהתאם לתקופה הוויקטוריאנית. סטימפאנק גאדג'טים נכנסו לעולם האמיתי. אנשים הופכים לסטימפאנק את המחשבים, רהוט, כלי נגינה, אופנועים ומכוניות. פריטים אלה יכולים להשתנות ממראה מוזנח או עתיק עד החידוש המבריק של המועדון הג'נטלמנים ויקטוריאני. סטימפאנק הוא גם אסתטיקה של העיצוב.
השפעות סטימפאנק ניתן למצוא באמנות, עיצוב, אופנה ואפילו איפור.
סטימפאנק בתרבות פופולרית > אמנות ועיצוב

רובוטים מודרניים הכוללים חלקי שעונים מיושנים ומחשבים ניידים ממוסגרים בעץ ופליז הם דוגמאות של אמנות סטימפאנק.
חפצי סטימפאנק לעיתים קרובות נראים כמו פריטים תעשייתיים או כאילו נמצאו במעבדה מדעית ישנה.
מעת לעת מתקיימים אירועים שונים המוקדשים לסטימפאנק. באתרים מיועדים ניתן למצוא מידע על אירועים שמתקיימים בכל העולם, לדוגמה:

ביוני - ספטמבר 2012 בגלריה AFA בניו-יורק התקיימה התערוכה “Steampunkinetics”, התערוכה הגדולה ביותר שהוקדשה לסטימפאנק. היא הציגה יותר מ-40 פסלים קינטיים על ידי שמונה עשר אמנים בהשראת האסתטיקה של סטימפאנק.
קבוצת אמנות Kinetic Steam Works יצרה מנוע קיטור והציגה אותו בפסטיבל Burning Man בשנות 2006 ו-2007. מייסד הקבוצה שון אורלנדו ייצר תצוגה "בית העץ סטימפאנק" (Steampunk Tree House), תוך שיתוף פעולה עם קבוצת אמנים שמאוחר יותר הקימו קבוצת אמנות Five Ton Crane. בית-סטימפאנק נמצא באופן קבוע ב-Dogfish Head Craft Brewery (מילטון, דלאוור).
בחודשים מאי–יוני 2008 אמן מולטימדיה ופסל פול סנט-ג'ורג' הציג בחוץ התקנה טכנולוגית בצורה של טלקטרוסקופ המעוצב בסגנון ויקטוריאני, שחיבר בין לונדון לניו יורק. אוולין קריט, אמרגנית וחברה בקבוצת האמנות Brass Goggles ארגנה פגישה טרנס אטלנטית של חובבי סטימפאנק משתי הערים.
החל מאוקטובר 2009 ועד פברואר 2010 במוזיאון להיסטוריה של מדע באוקספורד נערכה התערוכה הגדולה הראשונה של אמנות סטימפאנק. בתערוכה הוצגו עבודות של שמונה עשר אמני סטימפאנק מכל רחבי העולם. רבים מהמוצגים היו פריטים ביתיים רגילים שעברו שינוי בהתאם. התערוכה הייתה מוצלחת מאוד, היא משכה מעל 80,000 מבקרים.
בקיץ 2009, 2010 ו-2011 באבונדייל אסטייטס (ג'ורג'יה, ארצות הברית) התקיים פסטיבל STEAMfest.
סטימפאנק בתרבות פופולרית > אופנה

לאופנת סטימפאנק אין כללים, אבל יש נטייה לסנתז סגנונות מודרניים עם השפעה של התקופה הוויקטוריאנית. לעיתים קרובות, אופנת סטימפאנק יכולה לכלול שמלות, מחוכים, וחצאיות לנשים, וחליפות עם וסטים, פראקים וחותלות או בגדים בסגנון מיליטרי לגברים. תלבושות סטימפאנק, בדרך כלל מתאפיינות בפריטים ואביזרים שמבטאים את טכנולוגיות של התקופה: שעוני כיס, מטריות, משקפי טייס/נהיגה (Goggles), מקטרות ומקלי הליכה. אביזרים מודרניים כגון טלפונים ניידים או נגני מוזיקה, יכולים להיכלל בתלבושות סטימפאנק, אבל רק לאחר קבלת מראה "ויקטוריאני".

היבטים של אופנת סטימפאנק יכולים לשלב אלמנטים של הוט קוטור, ניאו ויקטוריאני, לוליטה גותית, אריסטוקרט גותי ותת-תרבות רומנטית גותית.
הגוונים העיקריים של הבגדים הם כהים, לעיתים עם תוספות גוונים אדומים, ירוק זית ולבנים.
הסגנון הבסיסי של בגדים - ישן, עם הרבה אביזרים, רצועות, רוכסנים, כפתורים ואלמנטים דקורטיביים אחרים.
האביזרים הנפוצים ביותר הם שעוני סטימפאנק וגוגלס – משקפי נהיגה עם זכוכיות עגולות, לעיתים קרובות צבעוניות.

בשנת 2005, קייט למברט, הקימה חברה ראשונה של בגדי סטימפאנק, "סטימפאנק קוטור". בקו הבגדים שלה היא ערבבה סגנון ויקטוריאני ופוסט אפוקליפטי.

בשנת 2013, יצאה תחזית מחשב של חברת IBM, המבוססת על ניתוח של יותר מחצי מיליון הודעות ציבוריות על לוחות מודעות, בלוגים, אתרי מדיה חברתית ומקורות חדשות, ש"סטימפאנק, תת-ז'אנר המושפע מבגדים, טכנולוגיה ונורמות חברתיות של החברה הוויקטוריאנית, יהיה הטרנד העיקרי אשר יכבוש את הענף הקמעונאי".

חברות אופנה עילית מציגות סגנונות סטימפאנק על מסלולי האופנה.
סטימפאנק בתרבות פופולרית > אופנה > תכשיטים

אחד המרכיבים החשובים באופנת סטימפאנק זה תכשיטים. תכשיטי סטימפאנק כמעט תמיד נעשים בעבודת יד. האביזרים בסגנון סטימפאנק מיוצרים מנחושת, פליז, כסף, עור, קריסטלים של סברובסקי. הדרישה ההכרחית היא מראה מרופט, עם פטינה עתיקה. הם כוללים ברגים, גלגלי שיניים, מסמרות, חלקים מכניים קטנים. אלה יכולים להיות סוגים שונים של שעוני יד או כיס, עגילים, תליונים, סיכות וצמידים עשויים כסף או מצופי כסף בסגנון ויקטוריאני.
עכביש מפליז
תליון סטימפאנק
חפתים עשויים משעונים ישנים
סטימפאנק בתרבות פופולרית > מוזיקה

למוזיקת סטימפאנק אין הגדרה מוסכמת, אבל ניתן לתאר אותה כ"אקלקטית". הסולן של להקת Abney Park(אנ'), רוברט בראון, הגדיר אותה כ”ערבוב אלמנטים ויקטוריאניים ואלמנטים מודרניים”. מוזיקת סטימפאנק מושפעת ממוזיקה גותית, אינדסטריאל, סינת'פופ, דארקוייו וגל חדש, אבל קיימים גם השפעות של מוזיקה קלאסית, רגטיים, קברט, הודית, צוענית, פולק, ומוזיקת כליזמר מסורתית.

ההיבט החשוב ביותר של מוזיקת סטימפאנק, ואולי הסמל שלה, הוא הופעות במה. לעיתים קרובות הלהקות מעצבות את הציוד שלהם כך שיזכיר סגנון ויקטוריאני וניאו ויקטוריאני. חברי הלהקה בעצמם לובשים תלבושות מהתקופה הזאת עם אביזרי סטימפאנק.
לפעמים להקות סטימפאנק מורכבות משלישייה מסורתית של גיטרה, כלי מקלדת ותופים אך לעיתים הם מנגנים בכלים אקזוטיים או יוצאי דופן, כגון צ'לו, אקורדיון, חמת חלילים או בללייקה.

סטימפאנק הופיע גם בעבודתם של מוזיקאים שדווקא לא מזדהים כסטימפאנק. לדוגמה, הווידאו קליפ של "Turn Me On" של דייוויד גטה ובהשתתפות של ניקי מינאז', מתרחש ביקום סטימפאנק בו גואטה יוצר דרואידים אנושים. בנוסף, האלבום Clockwork Angels של להקת רוק ראש וההופעה הקשורה אליו מכילים מילים, נושאים והדמויות מעולם הסטימפאנק.
סטימפאנק בתרבות פופולרית > קולנוע וטלוויזיה

המבשר הראשון של הז'אנר בקולנוע הוא מטרופוליס, סרט אילם שהפיק אריך פומר וביים פריץ לאנג בשנת 1927, על פי תסריט שכתבה אשתו תיאה פון הארבו.

20,000 מיל מתחת למים (1954), העולם המופלא(אנ') (1958), ומכונת הזמן (1960) כולם מכילים מכונות וטכנולוגיות בדיוניות וניתן לסווג אותם כסטימפאנק. קפטן נמו והעיר התת-ימית(אנ') (1969) ושר העולם(אנ') (1961) הם שני סרטים על פי סיפורי ז'ול ורן אשר גם ניתן לשייך לז'אנר סטימפאנק.
סטימפאנק בתרבות פופולרית > סרטי הנפשה

ז'אנר סטימפאנק הצליח גם בסרטי אנימציה, כולל סרטי CGI. ניתן למצוא אלמנטים של סטימפאנק בולטים באטלנטיס: האימפריה האבודה (2001) וכוכב המטמון (2002) של וולט דיסני. הנושא המרכזי של שני הסרטים מתמקד בטכנולוגיות מתקדמות ופנטסטיות.
קומיקסים וסרטי אנימה יפניים לעיתים קרובות משתמשים באלמנטים של סטימפאנק. דגש מיוחד כאן הוא על סרט אנימה סטימבוי (2004) של קצוהירו אוטומו, אשר נחשב על ידי כמה אוהדים[דרוש מקור] לדובר סטימפאנק בייצוג קולנועי.
אחד הסרטים הראשונים בסגנון סטימפאנק והסרט השני באורך מלא של הייאו מיאזאקי הוא הנסיכה מעמק הרוחות (1984). סרטיו של מיאזאקי כגון: הטירה המרחפת (1986) והטירה הנעה (2004), המכילים הרבה אנכרוניזמים הם אופייניים לז'אנר סטימפאנק.
ב-2021 יצאה בנטפליקס הסדרה ארקיין, המבוססת על משחק המחשב הפופולרי League of legends, ובה העלילה מתרחשת בעיר עתידנית בסגנון סטימפאנק מובהק.
ראו גם

סייברפאנק
דיזלפאנק
נאו-ויקטוריאניות (אנ')
פוסט-אפוקליפסה
רטרו-פוטוריזם
הערות שוליים

↑  הגדרת הסטימפאנק במילון אוקספורד (באנגלית)
↑  FEATURES: Steaming Celluloid באתר matrix-online
↑  An introduction to steampunk באתר Gatehouse
↑  ציטוט המקור באתר Science Fiction Citations
↑  סקוט למינג, Steampunk 101: From Sci-Fi Sub-genre to Cultural Phenomenon
↑  Leviathan של Scott Westerfeld
↑  סדרת ספרים "Anno Dracula" של Kim Newman
↑  Soulless של Gail Carriger
↑  The Difference Engine באתר The World Without End ובויקיפדיה אנגלית
1 2  What is Steampunk? באתר steampunk.com
↑  טכנופנטזי (רו') זהו שם נרדף לסוגה של ספרות שמשלבת בין מדע בדיוני ופנטזיה. לפעמים נקרא בשם פנטזיה מדעית (אנ')
↑  מיכאיל פופוב, בוריס נבסקי, "מוקסמים על ידי קיטור", מגזין "Мир Фантастики" מס' 3 (31), מרץ 2006, (ברוסית)
↑  ניצן סדן, כזה אני רוצה: נחושת, גלגלי שיניים וגאדג'טים, באתר ynet, 18 באוקטובר 2010
↑  SteamPunk Art
↑  סטימפאנק והמוזה הישנה, 22 באפריל 2013
↑  אתר Steampunk Tribune
↑  אתר קבוצת Kinetic Steam Works
↑  אתר קבוצת Five Ton Crane
↑  Steampunk Treehouse Finds Home At Dogfish, 21 ביוני 2010
↑  אתר האינטרנט של טלקטרוסקופ
↑  תערוכת הסטימפאנק באתר מוזיאון להיסטוריה של מדע
↑  אתר של SteamFest
↑  אתר חברת "סטימפאנק קוטור"
↑  מאמר על "סטימפאנק קוטור" במגזין "Steampunk Journal", 20 בפברואר 2014, (באנגלית)
↑  IBM Social Sentiment Index Predicts New Retail Trend in the Making, באתר חדשות אייביאם, 14 בינואר 2013
↑  Steampunk Couture Hot on the Runway
↑  Steampunk Music
↑  An Interview with Captain Robert באתר sepiachord
| סיפר |
| --- | --- | --- |
| דמות | פרוטגוניסט • דמות שנייה בחשיבותה (אנ') • דמות שלישית בחשיבותה (אנ') • סיידקיק • אנטגוניסט • נבל-על • דמות משנה • דמות חוזרת • מספר • גיבור • אנטי-גיבור |  |
| עלילה | דיאלוג • מצג • מבנה דרמטי (אנ') • סיפור מסגרת • כלי עלילתי • מקגאפין • נקודת שיא • עימות • תת-עלילה • פלשבק/פלשפורוורד |  |
| רקע | דיסטופיה • אוטופיה • יקום בדיוני • יקום משותף • היסטוריה • היסטוריה בדיונית |  |
| תמה | מוטיב • לייטמוטיב • סאבטקסט • מוסר השכל |  |
| סגנון | אמצעים פיגורטיביים • טכניקות ספרותיות • נקודת תצפית • השעיית הספק • סימבוליזם • אתנחתא קומית |  |
| סיפורת | משל • מעשייה • סיפורת בזק • רומן • נובלה • מחזה • שירה • תסריט • נובליזציה • סיפור קצר |  |
| סוגה | רומן הרפתקאות • רומן פשע • רומן מלחמתי • רומן מערבון • רומן מסתורין • רומן היסטורי • רומן ריאליסטי • רומן רומנטי • רומן ביוגרפי • רומן מכתבים • רומן גרפי • רומן פילוסופי • רומן פוליטי • רומן ארוטי • רומן חניכה • סאגה • פנטזיה (אפלה, חרבות וכשפים) • ספרות בלשית • ספרות אימה • ריאליזם קסום • סאטירה • מדע בדיוני (קשה, צבאי, אופרת חלל, סייברפאנק, סטימפאנק) • מותחן • ספרות ספקולטיבית • ספרות זולה • קומיקס |  |
| נושאים קשורים | זרם התודעה • קהל • מחבר • תורת הספרות • מבנה נרטיבי • נרטולוגיה • רטוריקה |  |
פורטל: ספרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572561405171  BnF: cb167428539 (data)  GND: 7839890-3  LCCN: sh2009010578  SUDOC: 176786171 
איור ל"מלחמת העולמות" של ה.ג'. ולס
מודינג של מחשב
טלקטרוסקופ של סנט-ג'ורג'
מופע של Abney Park
פורום ה-15

| --- | --- |

 שפה רשמית:  עברית
 מדינה:  ישראל 
 משרד ראשי:  מרכז השלטון המקומי בישראל, תל אביב-יפו, ישראלישראל
 מקום פעילות:  ישראל ישראל
 חברים:  תל אביב-יפו, רמת גן, גבעתיים, חולון, הרצליה, רמת השרון, פתח תקווה, ראשון לציון, רעננה, נתניה, רחובות, כפר סבא, חיפה, חדרה, אשדוד, אשקלון, באר שבע
 יושב ראש:  רון חולדאי
 מנכ"ל:  עו"ד איתן אטיה
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־23 שנים)
 www.forum15.org.il
 
פורום ה־15, או פורום הערים העצמאיות, הוא ארגון המאגד ערים בישראל – שהן ערים עצמאיות, כלומר שאינן מקבלות מענקים מהממשלה, כגון "מענקי איזון" או "מענקי פיתוח". הצפונית ביניהן היא חיפה, והדרומית היא באר שבע. הפורום הוקם בשנת 2002 על ידי 15 ערים, ובהמשך הצטרפו לארגון גם אשקלון ורמת השרון.
יו"ר פורום ה־15 הוא רון חולדאי (ראש עיריית תל אביב–יפו), ומנכ"ל הפורום הוא עו"ד איתן אטיה.
חברות

ב-17 הערים החברות בפורום מתגוררים קרוב ל־3 מיליון תושבים (כ־40% מאוכלוסיית ישראל). אלו ערים מרכזיות שנותנים שירותים למעגלי אוכלוסייה רבים (עד לכ־80% מאוכלוסיית ישראל), ובהן מיוצר למעלה מ־70% מהתמ"ג של ישראל.[דרוש מקור] ממוצע הדירוג החברתי-כלכלי של החברות בארגון הוא 7.
| מחוז המרכז (6)> פתח תקווה | מחוז תל אביב (6)> תל אביב-יפו | מחוז הדרום (3)> אשדוד | מחוז חיפה (2)> חיפה |
| --- | --- | --- | --- |
| ראשון לציון | רמת גן | באר שבע | חדרה |
| רעננה | גבעתיים | אשקלון |  |
| נתניה | חולון |  |  |
| רחובות | הרצליה |  |  |
| כפר סבא | רמת השרון |  |  |
פעילות

הפורום פועל לקידום מטרות הערים הגדולות מול הכנסת, ממשלת ישראל וגופים ציבוריים ולאומיים נוספים כגון המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, בג"ץ ומינהל מקרקעי ישראל. מטרתו המרכזית של הפורום היא קידום יוזמות תחיקתיות ומשפטיות להעצמת העיריות בישראל, ולקידום תוכניות לביזור סמכויות והענקת יתר עצמאות ניהולית לערים הגדולות בישראל ולרשויות מקומיות המתפקדות ברמת ניהול גבוהה. בנוסף, עוסק הפורום בקידום מיזמים משותפים לערים הגדולות בישראל בתחומי הסביבה, המשפט, התכנון, וכן בתחומים של תשתיות מתקדמות, ובמיוחד קידום נושא התקשורת האלחוטית (קידום מיזם ה־Wimax העירוני), ניהול נושא הפסולת והטיפול בה, טיפול והתקנת מערכות לחיסכון בחשמל ושימור אנרגיה, צמצום זיהום האוויר בריכוזים העירוניים והפחתת פליטות גזי חממה.
ב־13 בפברואר 2008 חתם הפורום על האמנה הבינלאומית של ארגון ICLEI, להפחתת זיהום אוויר ולהגנת אקלים.
במהלך משבר הקורונה בחורף 2020 עלה פורום ה-15 לכותרות בשורה של פעולות, כשהמשמעותית שבהם הייתה הכרזה משותפת כי מערכות החינוך בערים החברות בפורום לא יחזרו ללימודים לפי המתווה שהציעה הממשלה, וחזרתם ללימודים תעוכב במספר ימים.
במהלך שנת 2023 יצא פורום ה -15 במאבק כנגד מספר סעיפים בחוק ההסדרים, ביניהם סעיף שנועד להעביר חלק מכספי הארנונה העסקית של הערים לידי המדינה, באופן שיאפשר להשתמש בכספים אלו לצרכים שונים, לאו דווקא צרכים שמקושרים לאותן ערים מהן נגבתה הארנונה. סעיפים נוספים היו סעיפים אשר קשורים לשליטה על תכנון ובניה בערים. לדברי הפורום, השינויים המתוכננים עלולים לגרום " איון ודריסה של סמכויות התכנון, הפיתוח, הרישוי על הבניה, הרישוי העסקי, איכות הסביבה והבריאות שלנו, ובנוסף על כל זה- הלאמה של הארנונה העסקית של עיריותינו".
במהלך מלחמת חרבות ברזל הפורום סייע בתמיכה בעיריות אשר קלטו אנשים אשר נעקרו מבתיהם בדרום וצפון הארץ, ובתיאום רגולציה והפנית תקציבים מתאימים מהממשלה.
הערות שוליים

↑  מזל מועלם, פורום ה-15 מתמסד: יקים גוף עצמאי, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2002
1 2  רקע על הארגון, באתר פורום ה-15
↑  אמנת האקלים של פורום ה-15 | המרכז לקיימות המקומית
↑   בר פלג, שורה של ראשי ערים: לא נאפשר חזרה ללימודים בתחילת השבוע, באתר הארץ, 1 במאי 2020
↑  מאבק חוק ההסדרים 2023–2024, באתר פורום ה - 15
↑  מלחמת חרבות ברזל, באתר פורום ה-15
מיה וסיקובסקה

| --- | --- |

וסיקובסקה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, 2018
 לידה:  14 באוקטובר 1989 (בת 35) קנברה, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 מקום לימודים:  Karabar High School 
 בן או בת זוג:  ג'סי אייזנברג (5 בדצמבר 2013–9 במרץ 2015) 
 פרסים והוקרה:  פרסי בחירת הנוער (2010)  פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי (2011) 
 פרופיל ב-IMDb
 
וסיקובסקה, 2010
מיה וסיקובסקה (באנגלית: Mia Wasikowska; נולדה ב-25 באוקטובר 1989) היא שחקנית קולנוע אוסטרלית. ידועה בזכות תפקידיה בסרטים "התנגדות", "אליס בארץ הפלאות", "אליס מבעד למראה", "הילדים בסדר", "ג'יין אייר" ו"קרימזון פיק".
ביוגרפיה

וסיקובסקה נולדה וגדלה בבירת אוסטרליה, קנברה, למשפחה מרקע נוצרי. בתם של מרצנה וסיקובסקה, צלמת פולנייה שהיגרה עם משפחתה בילדותה לאוסטרליה, ושל ג'ון ריד, צייר אוסטרלי מקומי ממוצא אנגלי. לה אחות בכורה ואח צעיר.
הוריה נהגו לקחת אותה לגלריות בכל רחבי אירופה. בה חיה ברוב שנות נעוריה. במשך שנה גרה בפולין, וכן התגוררה בגרמניה, צרפת ורוסיה. בגיל שמונה החלה להתאמן באינטנסיביות כדי להיות בלרינה. לאחר מספר שנים של אימונים בתחום שקלה אפילו ללכת לבית ספר מקצועי, אך לבסוף ויתרה מפני שנכשלה בבניית גוף מתאים למקצוע. וסיקובסקה החלה לגלות עניין במשחק לאחר שנחשפה לקולנוע האוסטרלי והאירופאי, בעיקר לקולנוען הפולני קשישטוף קישלובסקי וסרטי טרילוגיית שלושת הצבעים (אנ') שביים.
בתחילת דרכה העריצה ולקחה השראה משחקניות הקולנוע רובין רייט והולי האנטר.
בזמנה הפנוי, וסיקובסקה היא צלמת חובבת, מצלמת את מסעותיה ברחבי העולם, וגם תמונות מאתרי צילומים של סרטים שהיא משתתפת בהם.
קריירה

בשנת 2004 חתמה על חוזה עם סוכנות שחקנים בסידני, והופיעה בשני פרקים בדרמה הרפואית האוסטרלית הפופולרית "מלאכים בלבן", ובגיל חמש עשרה קיבלה את תפקידה הראשון בקולנוע האוסטרלי, בדרמת ההתבגרות "מהומה פרברית". וסיקובסקה קיבלה שבחים על הופעת הבכורה שלה, ולאחר מכן הופיעה בשני סרטים מצליחים נוספים: הדרמה הפוליטית "ספטמבר" ומותחן האימה "הטורף".
בשנת 2008 התקבלה וסיקובסקה לסדרת הדרמה האמריקאית "In Treatment", המבוססת על הפורמט הישראלי של חגי לוי "בטיפול", ולוהקה לתפקידה של סופי, מתעמלת צעירה הנוטה להתאבדות ומטופלת אצל הפסיכולוג ד"ר פול וסטון (גבריאל ביירן). וסיקובסקה הופיעה בסדרה במשך תשעה פרקים, ולשם כך נאלצה לנטוש את לימודיה בקנברה ולהעתיק את מגוריה ללוס אנג'לס למשך שלושה חודשים. בארצות הברית היא השלימה את פערי הלימודים דרך מערכת למידה מרחוק. הביקורות האוהדות על משחקה בתוכנית, ובפרט על המבטא האמריקאי שהפגינה, העניקו לה תפקיד הוליוודי ראשון בדרמת המלחמה ההיסטורית "התנגדות", בה גילמה את חיה, אשתו הטרייה של האח מבית פרטיזני ביילסקי עשהאל (ג'יימי בל).
ב-2009 גילמה את דמותה של הטייסת אלינור סמית' בסרט אמיליה המבוסס על חייה של הטייסת האמריקאית המפורסמת אמיליה ארהארט. אולם תפקידה השני באותה שנה, בדרמה "השמש הישירה הזאת" היה זה שתפס את עיני המבקרים ועליו הועמדה וסיקובסקה לפרס אינדפנדנט ספיריט בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
וסיקובסקה הצליחה לגבור בשנת 2010 על אלפי שחקניות צעירות ולזכות בתפקיד הראשי של אליס קינגסלי בסרטו גורף מיליארד הדולרים של טים ברטון "אליס בארץ הפלאות". תפקיד זה מינף את הקריירה של וסיקובסקה וזימן לה הצעות מקצועיות רבות, בהן תפקיד משני בדרמה הקומית המוערכת "הילדים בסדר", שם הופיעה בתור ג'וני, בתן של זוג הלסביות ניק (אנט בנינג) וג'ולס (ג'וליאן מור).
בשנת 2013 ביימה וכתבה סרט קצר שנכלל באנתולוגיה "ההפיכה", המורכבת מ-18 סיפורים קצרים.
ב-2021 שיחקה בסרט "Bergman Island".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Suburban Mayhem | ליילה |  |
| 2007 | ספטמבר | אמיליה המילטון |  |
| 2007 | הטורף | שרי סמית' |  |
| 2008 | התנגדות | חיה דזיינסילצקי |  |
| 2009 | שמש ערב | פמלה צ'ואט |  |
| 2009 | אמיליה | אלינור סמית' |  |
| 2010 | אליס בארץ הפלאות | אליס |  |
| 2010 | הילדים בסדר | ג'וני |  |
| 2011 | ג'יין אייר | ג'יין אייר |  |
| 2011 | חסר מנוחה | אנאבל קוטון |  |
| 2011 | אלברט נובס | הלן דוז |  |
| 2012 | ארץ יבשה | ברטה מיניקס |  |
| 2013 | ההפיכה |   | סרט קצר; במאית ותסריטאית |
| 2013 | סטוקר | אינדיה סטוקר |  |
| 2013 | רק האוהבים שורדים | אווה |  |
| 2013 | מסלולים | רובין דווידסון |  |
| 2013 | דאבל | האנהנ |  |
| 2014 | מפות לכוכבים | אגת'ה וייס |  |
| 2014 | מאדאם בובארי | אמה בובארי |  |
| 2015 | קרימזון פיק | אדית' קאשינג |  |
| 2016 | אליס מבעד למראה | אליס |  |
| 2016 | Madly |   | סרט קצר; במאית ותסריטאית |
| 2017 | האיש עם לב הברזל | אנה נובק |  |
| 2018 | Damsel | פנלופה |  |
| 2018 | פירסינג | ג'קי |  |
| 2019 | Judy and Punch | ג'ודי |  |
| 2019 | לב שקט | אנה |  |
| 2020 | תמיד השטן | הלן האטון |  |
| 2021 | האי של ברגמן | איימי |  |
| 2023 | ים של זיכרונות | אבי ג'קסון |  |
| 2023 | קלאב זירו | מיס נובאק |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005–2004 | מלאכים בלבן | לילי ווטסון | 2 פרקים |
| 2008 | בטיפול | סופי | תפקיד חוזר; (עונה 1); 9 פרקים |
באנו חושך לגרש

| --- | --- |
 שיר
 יצא לאור:  שנות ה-40 של המאה ה-20
 סוגה:  שירי חג
 שפה:  עברית
 כתיבה:  שרה לוי-תנאי
 לחן:  עמנואל עמירן
 
מיצב עם הכיתוב "באנו חושך לגרש" למען שחרור החטופים במהלך מלחמת חרבות ברזל
"חנוכה", המוכר במילותיו הראשונות: "באנו חושך לגרש", הוא שיר לחג החנוכה מאת שרה לוי-תַּנַּאי, אשר הולחן על ידי עמנואל עמירן, והתפרסם במחצית השנייה של שנות ה-40 לכל המאוחר.