stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ערן גרומי

ערן כהן-גרומי (נולד ב-5 ביוני 1970) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באולימפיאדה (ברצלונה 1992) ובאליפות העולם בשחייה (פרת' 1991), במדי נבחרת ישראל. החזיק בשיאי ישראל במשחים בסגנונות הפרפר, הגב והמעורב אישי. החזיק בשיא הישראלי במשחה ל-100 מטר פרפר במשך 16 שנים (בין השנים 1995–1997 דן קטלר החזיק בשיא הישראלי במשחה זה ומנע מגרומי רצף של 18 שנים). בעל 6 מדליות מהמכביה השלוש עשרה (1989), מהן 2 זהב.
ביוגרפיה

גרומי התאמן בקבוצות השחייה של הפועל ימק"א ירושלים, מכבי ירושלים והפועל ירושלים תחת הדרכתו של המאמן נועם צבי.
ביוגרפיה > 1986

בתחרות שמונה האומות שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב בתחילת יולי 1986 הוא זכה ב-3 מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.55 דקות, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.01 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אייל שטיגמן, נדב שנל וזוהר וייס בתוצאה של 3:59.33 דקות.
בתחרות אירופית לנבחרות נוער שנערכה בליסבון שבפורטוגל בסוף יולי הוא זכה גרומי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 1:00.93 דקות, שיפור לשיא של זוהר גלילי (1:01.29 דקות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 2:14.90 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי.
באליפות ישראל שנערכה בווינגייט באוגוסט הוא זכה גרומי ב-4 מדליות אישיות, 1 זהב ו-3 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.08 דקות, לפני זוהר גלילי (2:13.16 דקות) וטל משקיף (2:17.18 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.33 שניות, אחרי נדב שנל (59.24 שניות) ואלון קובל מהפועל הוד השרון בית ברל (1:00.08 דקות), במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:12.53 דקות, אחרי חן שכטר ממכבי בתל אביב (2:10.78 דקות) ולפני זוהר גלילי ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.91 דקות, אחרי זוהר גלילי שקבע שיא ישראלי חדש של 1:00.75 דקות ולפני טל משקיף (1:02.69 דקות). גלילי, שיפר את שיאו של גרומי בן ה-4 חודשים (1:00.93 דקות).
ביוגרפיה > 1987 > כוכב אליפות ישראל

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1987 זכה גרומי ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 59.90 שניות, במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש נוסף של 2:08.45 דקות שיפור לשיא של זוהר גלילי (2:10.13 דקות), לפני גלילי (2:11.25 דקות), במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 2:07.64 דקות, לפני חן שכטר (2:11.81 דקות) ואפרים נגלי מהפועל גליל עליון (2:15.93 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 4:42.13 דקות, לפני אמיר שטרנפלד (4:43.02 דקות) וגלעד חן שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 4:43.21 דקות. בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר גב, קבע זוהר גלילי במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 59.95 שניות ובכך היה לשחיין הראשון בישראל ששחה משחה זה מתחת לדקה. הוא לא התייצב למשחה הגמר כמו שחיינים רבים אחרים שהחרימו את משחי הגמר. המחאה הייתה כנגד החלטת איגוד השחייה לבטל את הניקוד הקבוצתי. בגמר עצמו שבר לו גרומי את השיא. במשחה ל-100 מטר פרפר בשלב המוקדמות קבע גרומי שיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 57.69 שניות, אך ויתר על השתתפות במשחה הגמר לטובת המשחה ל-200 מטר גב.
ביוגרפיה > 1988

בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד ביולי 1988 זכה גרומי במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.94 שניות. באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 59.04 שניות.
ביוגרפיה > 1989

בתחילת 1989 נסע גרומי לטורונטו לתקופה של כחצי שנה, על מנת לשפר את הישגיו. הוא חזר לארץ כשבוע לפני שהמכביה החלה.
ביוגרפיה > 1989 > המכביה ה-13

בתחרויות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי אותה שנה כיכב גרומי. הוא זכה ב-6 מדליות, מהן 2 זהב, 3 כסף ו-1 ארד עם חמישה שיאים ישראלים. כבר ביום הראשון לתחרות, הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי ומכביה חדש של 55.71 שניות והיה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-56 שניות, שיפור לשיאו של נדב שנל (56.58 שניות). רבע שעה לאחר מכן, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 58.67 שניות שיפור לשיאו שעמד על (59.14 שניות). הוא זכה במדליית זהב נוספת במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא מכביה חדש של 2:04.80 דקות. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:07.48 דקות. נוסף לכך, הוא זכה בשתי מדליות כסף במשחי השליחים 4x100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 3:31.05 דקות, ביחד עם יואב ברוק שקבע שיאי ישראלי חדש כשחיין ראשון (52.41 שניות), שגב פורת וזוהר וייס, ובמשחה 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש של 3:53.93 דקות, ביחד עם שגיא שטיגמן, אמיר שטרנפלד וברוק.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט כחודש לאחר מכן באוגוסט זכה גרומי ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.96 שניות, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.16 שניות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:11.03 דקות.
ביוגרפיה > 1990

בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו, נורווגיה באפריל 1990 זכה גרומי במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.86 שניות ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:37.85 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי אותה שנה זכה גרומי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.76 שניות, במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 58.04 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:07.29 דקות.
ביוגרפיה > 1991 > אליפות העולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1991 סיים גרומי במקום ה-28 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.49 שניות ובמקום ה-33 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.47 שניות.
ביוגרפיה > 1992

בתחרות גביע חיפה הבינלאומי בשחייה שנערכה בפברואר 1992 זכה גרומי ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 57.88 שניות, תוצאה מהירה מהמינימום שניקבע למשחקים האולימפיים, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.91 דקות, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.72 שניות ובמשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.41 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש מאי אותה שנה, שהיוותה תחרות אחרונה לקביעת הסגל האולימפי הצליח גרומי לקבוע את הקריטריון למשחקים האולימפיים (הוא שחה פעמיים מהר יותר מהמינימום הנידרש) בצורה ברורה כשקבע שיא ישראלי חדש במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.64 שניות. נוסף לכך, הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש נוסף של 56.92 שניות.
ביוגרפיה > 1992 > אולימפיאדת ברצלונה

באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים גרומי במקום ה-20 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 55.18 שניות, במקום ה-28 במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש נוסף של 57.67 שניות ובמקום ה-37 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.91 דקות.
ביוגרפיה > 1996

גרומי לא הצליח לקבוע את הקריטריון לאולימפיאדת אטלנטה (1996). במשחקים עצמם דן קוטלר שבר במשחה ל-100 מטר פרפר את שיאו הישראלי של גרומי ב-7 מאיות השנייה והעמיד אותו על 55.11 שניות.
ביוגרפיה > 1997 > אליפות אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסביליה שבספרד באוגוסט 1997, סיים גרומי במקום ה-10 במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 25.22 שניות ובמקום ה-11 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש נוסף של 54.48 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 54.91 שניות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששוחה משחה זה מתחת ל-55 שניות. במקום החמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.64 דקות, ביחד עם איתן אורבך, ודים אלכסייב וברוק ובמקום השביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:23.10 דקות, ביחד עם אורבך, אורן אזרד וברוק.
ביוגרפיה > 1999

באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול שבטורקיה ביולי 1999, קבע גרומי במשחה ל-50 מטר פרפר תוצאה של 25.36 שניות ובמשחה ל-100 מטר פרפר תוצאה של 55.21 שניות.
תפקידים ציבוריים לאחר הפרישה

לאחר שפרש גרומי משחייה תחרותית הוא נבחר בשנת 2000 לתפקיד יושב ראש ועד הספורטאים שליד הוועד האולימפי הישראלי, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2004. מאז הוא נשיא כבוד של הארגון.
משנת 2004 ועד שנת 2008 שימש כחבר בוועדה המקצועית של איגוד השחייה הישראלי.
חבר במנהלת הספורט ההישגי של ישראל.
חיים אישיים

גרומי גרוש ואב לארבעה. הוא הבעלים של בית הספר לשחייה "המרכז הישראלי לשחייה", שהוקם על ידי יואב ברוק וניר טוביס, באורנית וכפר שמריהו.
הוא דוד של השחיין האולימפי הישראלי גל כהן גרומי.
שיאי ישראל של גרומי > בריכה אולימפית

100 מטר גב: 56.92 שניות, ניקבע ב-28.5.1992, נישבר ב-23.7.96 על ידי איתן אורבך
200 מטר גב: 2:07.48 דקות, ניקבע ב-8.7.1989, נישבר ב-30.5.92 על ידי עידו מירון
50 מטר פרפר: 25.22 שניות, ניקבע ב-13.8.1997, נישבר ב-8.8.99 על ידי אלכסיי מנז'ולה
100 מטר פרפר: 54.48 שניות, 20.8.1997, נישבר ב-30.3.2007 על ידי גיא ברנע
שיאי ישראל של גרומי > בריכת 25 מטר

50 מטר גב: 25.98 שניות, ניקבע ב-26.1.1992, נשבר ב-11.12.1998 על ידי איתן אורבך
100 מטר גב: 56.18 שניות, ניקבע ב-25.1.1992, נשבר ב-11.2.1995 על ידי איתן אורבך
200 מטר גב: 2:01.74 דקות, ניקבע ב-26.1.1992
100 מטר פרפר: 55.51 שניות, ניקבע ב-28.12.1991, נשבר ב-11.2.1995 על ידי דן קוטלר
200 מטר מעורב אישי: 2:05.66 דקות, ניקבע ב-28.12.1989, נשבר ב-15.12.1994 על ידי יואב ברוק
הישגים בתחרויות שחייה למסטרס

בשנים האחרונות מארגן ומשתתף גרומי בתחרויות שחייה למסטרס. הוא מחזיק בשיאי ישראל רבים למסטרס בגילאים השונים.
הערות שוליים

↑  קובי שם טוב, שטיגמן עשה את שלו, פורת יותר, חדשות, 6 ביולי 1986
↑  הצלחה לשחייני הנוער בליסבון, מעריב, 7 באפריל 1986
↑  אלכס פרלסמן, חן שכטר - זהב עם יד אחת, מעריב, 7 באוגוסט 1986
↑  אלכס פרלסמן, שיא ישראלי כמתנת פרידה מהחברים, מעריב, 8 באוגוסט 1986
↑  אלכס פרלסמן, אליפות השחייה - כל התוצאות, מעריב, 8 באוגוסט 1986
↑  אלכס פרלסמן, זוהר בריכה - גלילי שבר השיא ב-100 גב, מעריב, 10 באוגוסט 1986
↑  סוף השבוע בבריכה, מעריב, 10 באוגוסט 1986
↑  אלכס פרלסמן, שממון איכותי ביום הראשון באליפות השחיה, מעריב, 27 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, גרומי:פרפר על הגב, מעריב, 28 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, השחיין ערן גרומי - מגדלור במים עכורים, מעריב, 30 באוגוסט 1987
↑  חמישה שיאים ישראלים בסקוטלנד, מעריב, 4 ביולי 1988
↑  אלכס פרלסמן, ערן גרומי כוכב עליון, מעריב, 7 ביולי 1989
↑  ערן גרומי - לא מפסיק לשבור שיאים, חדשות, 23 ביולי 1989
↑  אלכס פרלסמן, מזל שיש גרומי, מעריב, 19 ביולי 1990
↑  אלכס פרלסמן, ברוק ואפרתי: יש כרטיס לאוסטרליה, מעריב, 20 ביולי 1990
↑  אלכס פרלסמן, גלעד חן ועוד 3 שיאי סוף שבוע, מעריב, 22 ביולי 1990
↑  דורון כהן, ב־9.50 התייצב גרומי במסלול, זינק לבריכה ויצא ממנה עם שיא ישראלי, חדשות, 28 ביולי 1992
↑  Swimming at the 1997 European Aquatics Championships – Men's 100 metre butterfly
↑  Swimming at the 1997 European Aquatics Championships – Men's 4 x 100 metre medley relay
↑  Swimming at the 1997 European Aquatics Championships – Men's 4 x 100 metre freestyle relay
↑  ניר יהלום, פוליטיקאים בעל כורחם, באתר הארץ, 8 באפריל 2001
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת ברצלונה (1992)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | ואדים בביקין • אלכסיי בזרוב • רוגל נחום • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו |  יעל ארד • עמית לנג • סימון מיגרשווילי •  אורן סמדג'ה |  |
|  היאבקות | מטביי ברנוב • מקס גלר • אלכסנדר דוידוביץ' • ניק זגרניצ'ני |  |
|  הרמת משקולות | אנדריי דניסוב • ראובן חדינטוב • אולג סדיחוב |  |
|  התעמלות מכשירים | רון קפלן |  |
|  טניס | גלעד בלום |  |
|  סיף | לידיה חטואל-צוקרמן |  |
|  קליעה | מנחם אילן • אדוארד אלייב • ילנה טריפולסקי |  |
|  שחייה | יואב ברוק • ערן גרומי • טימאה טוט • קרן רגאל |  |
|  שיט | אלדד אמיר • שי בכר • יואל סלע • עמית ענבר • ארז שמש |  |
פיית' היל

| --- | --- |

פיית' היל בהופעה
 לידה:  21 בספטמבר 1967 (בת 57) רדיג'לנד, ארצות הברית 
 שם לידה:  אודרי פיית' פרי
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  הקולג' הקהילתי הינדס 
 סוגה:  קאנטרי 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  האחים וורנר רקורדס, וורנר רקורדס, וורנר מיוזיק גרופ 
 בן או בת זוג:  טים מקגרו (1996–?) Daniel Hill (1988–1994) 
 צאצאים:  Gracie McGraw, Maggie McGraw, Audrey McGraw 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה האמריקאית לזמרת אהובה – קאנטרי 
 www.faithhill.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אודרי פיית' היל (באנגלית: Audrey Faith Hill; נולדה ב-21 בספטמבר 1967) היא זמרת קאנטרי-פופ אמריקנית, זוכת פרס גראמי, הנשואה לזמר הקאנטרי טים מקגרו. מכירות אלבומיה מסתכמות במעל 30 מיליון אלבומים.
ראשית דרכה

היל נולדה בעיר קטנה סמוך לג'קסון, מיסיסיפי, בשם אודרי פיית' פרי. עוד בהיותה תינוקת אומצה על ידי זוג הורים לשני בנים, וגדלה באווירה נוצרית. כישרון השירה שלה בלט עוד כשהייתה ילדה, ובגיל 7 הופיעה לראשונה בפומבי. כנערה נהגה להופיע באופן קבוע בכנסיות ובגיל 17 הקימה להקה מקומית. היא למדה זמן קצר בקולג', אולם בגיל 19 עזבה את הלימודים ונסעה לנאשוויל, טנסי, כדי להגשים את חלומה להיות זמרת קאנטרי. בנאשוויל נאלצה היל לעבוד בחנות בגדים ולאחר מכן כמזכירה בחברת תקליטים. באותה תקופה (1988) התחתנה עם מפיק מוזיקלי בשם דן היל (ממנו התגרשה בשנת 1994), ויצאה לחפש את אימה הביולוגית, אותה מצאה כעבור זמן. היא הייתה זמרת הליווי של זמר בשם גארי באר, אשר נהג להשמיע את שיריו החדשים ב"Bluebird Cafe" (מקום מפגש מוזיקלי בנאשוויל). לאחת מההופעות הגיע מפיק מ"Warner Bros. Records" אשר התרשם מהיל ומיהר להחתים אותה על חוזה הקלטות.
קריירה מוזיקלית > 1993–1997: הצלחה כזמרת קאנטרי

אלבום הבכורה של היל, הנקרא "Take Me as I Am", יצא לחנויות בארצות הברית באוקטובר 1993, אותו הפיק, בין השאר, גארי באר. האלבום זכה להצלחה במכירות, בעיקר בזכות הלהיט ששוחרר ממנו "Piece of My Heart", שהיה גרסת כיסוי לשירה של ארמה פרנקלין (אנ') משנת 1967 (שהתפרסם בביצועה של ג'ניס ג'ופלין). הלהיט הגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי של בילבורד, כמו גם להיט נוסף שלה מהאלבום, "Wild One". האלבום נמכר ב-3 מיליון עותקים. אלבומה השני, "It Matters to Me", יצא לחנויות באוגוסט 1995, ונמכר כמו הראשון. שלושה סינגלים מתוך אלבום זה נכנסו ל-TOP 5 של מצעד הקאנטרי, ביניהם "Let's Go to Vegas".
באביב 1996 יצאה היל לסיבוב הופעות עם זמר הקאנטרי טים מקגרו, שבמהלכו התאהבו השניים והתחתנו ב-6 באוקטובר 1996. לזוג נולדו שלוש בנות, והם נשבעו שלא להיפרד אחד מהשני במשך למעלה משלושה ימים רצופים.
קריירה מוזיקלית > 1998–2004: המעבר לקאנטרי-פופ

לאחר צאת אלבומה השני, "It Matters to Me", יצאה היל לשלוש שנים של הפסקה מהקלטות, כשבזמן זה הקדישה את זמנה למשפחתה ולבעלה. דווקא בתקופה זו החלה הפריצה של היל לשוק המוזיקה האמריקני, בזכות הדואט "It's Your Love", יחד עם בעלה, טים מקגרו (שהופיעה באלבומו). הסינגל הגיע למקום השביעי במצעד בילבורד האמריקני, ולמקום הראשון במצעד הקאנטרי.
שנה אחר כך, הסינגל "This Kiss", הגיע אף הוא למקום השביעי במצעד בילבורד ולמקום הראשון במצעד הקאנטרי. כמו כן, הגיע הסינגל למקום ה-13 במצעד הבריטי. היה זה הלהיט הראשון מתוך אלבומה השלישי של היל, הנקרא "Faith", אשר סימן את הקו המוזיקלי החדש שלה - קאנטרי-פופ, מוזיקה בעלת תפוצה רחבה הרבה יותר מאשר מאזיני הקאנטרי. "Faith" זכה להצלחה רבה, ונמכר ב-6 מיליון עותקים בארצות הברית.
אל שיא הקריירה הגיע היל בזכות אלבומה הרביעי, "Breathe". האלבום, שיצא לחנויות בנובמבר 1999, הגיע היישר למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקני, ומכירותיו בארצות הברית מסתכמות בשמונה מיליון עותקים. כמו כן, האלבום זכה בשלושה פרסי גראמי: אלבום הקאנטרי, זמרת הקאנטרי ושיתוף הפעולה בקאנטרי של השנה. הסינגל הראשון מהאלבום, "Breathe", הגיע למקום השני במצעד בילבורד האמריקני (המקום הגבוה ביותר שלה במצעד עד כה), לעומת זאת הגיע הסינגל למקום הראשון במצעד בילבורד השנתי. "Breathe" הפך ללהיט המצליח ביותר של פיית' היל. סינגל נוסף מהאלבום, "The Way You Love Me", זכה אף הוא להצלחה רבה בארצות הברית, כשהגיע למקום השישי במצעד בילבורד ושהה במצעד במשך 56 שבועות רצופים.
היל שרה את שיר הנושא של הסרט "הגרינץ'" (2000), בכיכובו של ג'ים קארי, הנקרא "Where Are You, Christmas?", שזכה להתעניינות מינורית בארצות הברית, זאת לעומת שנה אחר כך, שהיל שרה את שיר הנושא של הסרט "פרל הארבור", הנקרא "There You'll Be". השיר, שכתבה דיאן וורן, הפך במהרה ללהיט גדול, כשהוא מגיע למקום השלישי בבריטניה ולמקום העשירי בארצות הברית. שיר זה היה מועמד לפרס גראמי (זמרת הפופ של השנה) ולפרס האוסקר בקטגוריית שיר הנושא.
אלבומה החמישי, "Cry", הגיע כמו קודמו למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקני, אולם לא הצליח לשחזר את ההצלחה העצומה לה זכה "Breathe". הסינגלים ששוחררו מן האלבום, לא זכו להשמעות רבות ברדיו, ומכירות הסינגלים היו חלשות. אף על פי זאת זכתה היל בפרס גראמי כזמרת הקאנטרי של השנה על השיר "Cry", והאלבום נמכר בכשלושה מיליון עותקים ברחבי העולם.
בשנת 2004 פנתה לעולם המשחק, כששיחקה בסרט הקולנוע הראשון שלה, הנקרא "נשים מושלמות" (לצד ניקול קידמן ומתיו ברודריק).
קריירה מוזיקלית > מ-2005: חזרה לקאנטרי

לאור הצלחתו הבינונית של אלבומה האחרון, הבינה היל כי סגנון הקאנטרי-פופ שאימצה לעצמה מיצה את עצמו, ובאלבומה השישי, "Fireflies", שיצא באוגוסט 2005, שבה היל לסגנון הקאנטרי ממנו החלה את דרכה. תחנות הרדיו המשמיעות קאנטרי שבו להשמיע את שיריה לעיתים קרובות והסינגל הראשון מאלבומה זה, "Mississippi Girl" הגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי האמריקני, כמו גם האלבום עצמו. היל הייתה מועמדת פעם נוספת לפרס גראמי כזמרת הקאנטרי של השנה, בזכות שיר זה. למרות זאת, האלבום נמכר בארצות הברית בשני מיליון עותקים בלבד.
לאחר שש שנים שבהן נמנעה היל לצאת לסיבוב הופעות, יצאה היל ובעלה לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית החל מאפריל 2006. סיבוב ההופעות, הנקרא "Soul2Soul II" נמשך ארבע וחצי חודשים, שבסיומו הוכרז כסיבוב הופעות הקאנטרי הרווחי של כל הזמנים (90 מיליון דולרים). את הרווחים מסיבוב ההופעות הכריז הזוג כי יתרום לסיוע לנפגעי הוריקן קתרינה.
באוקטובר 2007 יצא לחנויות אלבום אוסף כפול של היל, הנקרא "The Hits", שמקבץ את להיטיה בין השנים 1993–2007. בשנת 2008 הוציאה את אלבום חג המולד Joy to the World.
בשנת 2015 שיחקה בדרמת הפשע "Dixieland".
בשנת 2021 החלה לשחק לצד בעלה טים מקגרו בסדרת הטלוויזיה "1883" מבית פרמאונט+.
פיית' צ'רוטיץ'

פיית' צ'רוטיץ' (באנגלית: Faith Cherotich; נולדה ב-13 ביולי 2004) היא אתלטית קנייתית, זוכת מדליית ארד באליפות עולם (בודפשט 2023) בריצת 3000 מטר מכשולים.
קריירה

צ'רוטיץ' נולדה וגדלה בקניה.
קריירה > 2021 > מדליית ארד באליפות עולם עד גיל 20

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה באוגוסט בניירובי שבקניה זכתה צ'רוטיץ' במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:44.76 דקות.
קריירה > 2022 > אלופת עולם עד גיל 20

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה באוגוסט בקאלי שבקולומביה זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:16.14 דקות.
קריירה > 2023 > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית ארד בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אישי חדש של 9:00.69 דקות, אחרי וינפרד יאבי מבחריין (8:54.29 דקות) ובת ארצה ביאטריס צ'פקואץ' (8:58.98 מטר).
שיאים אישיים

ריצת 3000 מטר מכשולים: 8:59.65 דקות (2023)
פלשטלקש

| --- | --- |
סמל פלשטלקשסמל פלשטלקש

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת קזינצברציקה
 מושל:  István Orehóczki
 שטח:  8.45 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  640 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°24′24″N 20°38′13″E﻿ / ﻿48.4066°N 20.636980555556°E﻿ / 48.4066; 20.636980555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.felsotelekes.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.פלשטלקש(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.פלשטלקש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פלשטלקש (בהונגרית: Felsőtelekes) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית פלשטלקש נמצאת בירידה שנים רבות מ-844 תושבים בשנת 1990 עד 669 תושבים בשנת 2018 (ירידה של מעל 15%).
בכפר חיו מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 8 |  |
| 1880 | 6 | 345 |
| 1910 | 8 |  |
| 1920 | 8 |  |
| 1930 | 0 |  |
| 1941 | 2 | 673 |
פלשלאיוש

פלשלאיוש (בהונגרית: Felsőlajos) הוא כפר יחסית חדש בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון במרכז הונגריה.
האזור מיושב מאות שנים, אך היישוב עצמו הוקם רק בשנת 1986 והוכרז ככפר עצמאי.
הכנסייה הראשונה בכפר הוקמה בשנת 2010.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| יישובים בנפת קצ'קמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קצ'קמט • אגשאג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קרקאג'האזה • קונברץ' • קונסאלאש • לדאנבנה • לאיושמיז'ה • ניארלרינץ • אורגוואן • וארושפלד |  |
פול לואי לז'נטיום

| --- | --- |

 לידה:  26 במרץ 1884 Valognes, צרפת 
 פטירה:  23 במאי 1975 (בגיל 91) ניס, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית סן-סיר 
 תקופת הפעילות:  מ-1947 
 דרגה:  גנרל ארמייה, גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 צלב גדול של לגיון הכבוד  אביר מפקד במסדר האמבט  מפקד בלגיון ההצטיינות  מדליית הרזיסטנס  חבר מסדר השחרור  צלב המלחמה 1939-1945  צלב המלחמה 1914–1918  לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר 
 
גנרל פול לואי לז'נטיום (בצרפתית - Paul Louis Le Gentilhomme; ‏1884–1975) היה איש צבא צרפתי שלחם במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, ושימש כמפקד בכוחות צבא צרפת החופשית.
ילדות ונעורים, קריירה מוקדמת

פול לואי לז'נטיום נולד ב-1884 בעיירה ולונס (Valognes) בחבל מאנש שבצרפת. אביו היה מוכס.
לז'נטיום הצטרף לאקדמיה הצבאית על-שם סן-סיר ב-1905, ולאחר שנתיים המשיך בשירות בצבא הקולוניאלי, וקיבל דרגת קצונה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נלחם עם גדודו כקצין רגלים בבלגיה. ב-22 באוגוסט 1914 נפל בשבי, ובילה ארבע שנים במחנה שבויים גרמני.
לאחר שחרורו שב לשרת בצבא הקבע. הוא שירת במשרות שונות, בהודו סין, במדגסקר, ואף כמפקד האקדמיה בסן סיר. ב-1938 מונה לדרגת בריגדיר-גנרל (המקבילה לדרגת תת-אלוף בצה"ל).
בינואר 1939 מונה למפקד הכוחות הצרפתים בסומלילנד הצרפתית הידועה כיום כג'יבוטי. בתקופה זו, עד המערכה על צרפת, עמד בקשר טוב עם מפקדי הכוחות האנגלים באזור, וביניהם הגנרל ארצ'יבלד וייוול.
מלחמת העולם השנייה > תחילת המלחמה

עם כניעת צרפת במלחמת העולם השנייה, לאחר המערכה על צרפת סירב לז'נטיום להכיר בכניעה, ורצה להמשיך בלחימה מסומלילנד, עם החיילים שתחת פיקודו. ב"פקודה כללית מס' 4" שנתן לכוחותיו, גינה את הסכם שביתת הנשק בין גרמניה הנאצית וצרפת, והכריז על כוונתו להמשיך בלחימה לצד הבריטים. סומלילנד הצרפתית תחת פיקודו הפכה למרכז ללוחמים שסירבו לקבל את שביתת הנשק, וביניהם הקולונל אדגאר דה לרמינא, שהיה ראש המטה של צבא הלבאנט וניסה ללא הצלחה להשפיע על מפקד צבא הלבאנט להמשיך בלחימה, עד שנאסר, נמלט לסומלילנד וחבר לכוחותיו של לז'נטיום. לאור כניעתה של צרפת לאיטליה הפשיסטית, היה מצבה של סומלילנד הצרפתית רגיש במיוחד, שכן החלה להתגבש באזור המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה, וצבא צרפת בסומלילנד, ובו עשרת אלפים חיילים שהסכם שביתת הנשק חייבם לשמור על נייטרליות, היה נכס יקר ערך במאבק.
לז'נטיום לא הצליח להטות לטובתו את חייליו ואת השלטונות האזרחיים בסומלילנד, ואלו שמרו על נאמנות למשטר צרפת של וישי. באוגוסט 1940 נמלט לאנגליה. בדרכו נסע באונייה "Empress of Britain", אוניית נוסעים מפוארת ששימשה את הצי הבריטי להובלת כוחות לתעלת סואץ וממנה. ב-26 באוקטובר טובעה האונייה על ידי מטוסים גרמנים בחופה המערבי של אירלנד. לז'נטיום ניצל בסירת הצלה לאחר ששט בה מספר שעות בים הפתוח. לאחר שחולץ, הגיע ללונדון והעמיד עצמו לפקודת הגנרל שארל דה גול, מפקד צבאות צרפת החופשית. בדצמבר 1940 החליטה ממשלת צרפת של וישי כי היא שוללת מדה גול, מלז'נטיום ומלרמינא את אזרחותם הצרפתית.
בראשית 1941 נשלח על ידי דה גול לנסות ולהעביר לפקודת צבא צרפת החופשית את חייליו בסומלילנד, אך כשל בכך, שכן מושל המושבה דיכא ביד רמה כל ניסיון להצטרף לכוחותיו של לז'נטיום, והטיל עונש מוות על אלו שהטיפו לכך.
מלחמת העולם השנייה > המערכה במזרח התיכון

במאי 1941 הגיע לארץ ישראל וקבע את מחנהו בקסטינה לקראת המבצע המתוכנן לכיבוש סוריה ולבנון. לפקודתו עמדו שבעה גדודים, פלוגת טנקים, סוללת תותחים, וכוחות עזר וסיור נוספים. יחידות אלו נקראו הדיוויזיה הראשונה של צבא צרפת החופשית.
ב-8 ביוני עמד בראש כוחות צרפת החופשית שפלשו, בשיתוף פעולה עם הבריטים, לשטחי המנדט הצרפתי בסוריה ולבנון במסגרת המערכה בסוריה ובלבנון. עם תחילת ההסתערות נפגע בידו כאשר מכוניתו הופצצה מן האוויר על ידי מטוס של חיל האוויר של וישי, אך על אף שידו נשברה, שב מיד לפקד על כוחותיו בשדה.
ב-21 ביוני נכנס בראש כוחותיו אל דמשק כשהוא מלווה בגנרל ז'ורז' קאטרו שיועד על ידי דה גול להיות למושל סוריה ולבנון. לאחר סיום הלחימה שהה זמן מה בדמשק, וסייע לדה גול ולקאטרו במשא ומתן עם השלטונות האזרחיים שם.