stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטי-פטריוטיות
בית המשפט העליון בארצות הברית ואנטי-פטריוטיות > שנק נגד ארצות הברית (1919)

חוק הריגול של 1917 (אנ') היה חקיקה שהתקבלה כדי להעניש ולהפליל אנשים שהפריעו למאמץ המלחמתי על ידי התערבות בגיוס צבאי ותמיכה באויבים זרים. המעשה התקבל זמן קצר לאחר שארצות הברית הכריזה מלחמה על הקיסרות הגרמנית. חלקם התנגדו למלחמה, במיוחד המפלגה הסוציאליסטית האמריקאית (אנ'), שהכריזו בפומבי על אי הסכמתם. צ'ארלס שנק היה המזכיר הכללי של המפלגה הסוציאליסטית, שהתנגד למלחמה והפגין אי הסכמה זו על ידי הפצת חוברות שהשמיצו את ממשלו של וודרו וילסון והתעקשו שההכרזה אינה חוקתית. בית המשפט קבע פה אחד כי הפצת החוברות על ידי שנק מהווה סכנה ברורה ונוכחת לביטחון הלאומי של ארצות הברית. בשל כך קבע בית המשפט כי חופש הביטוי של שנק אינו מוגן על ידי התיקון הראשון, וכן מפר את חוק הריגול של 1917. ניתן לראות בפעולה של הרתעת יחידים מלהירשם לגיוס בזמן מלחמה כאקט של אנטי-פטריוטיות שכן היא מגנה את ממשלת ארצות הברית.
בית המשפט העליון בארצות הברית ואנטי-פטריוטיות > אברמס נגד ארצות הברית (אנ') (1919)

ג'ייקוב אברמס, יחד עם עוד חמישה יהודים רוסים נוספים שהיגרו לארצות הברית, נעצרו בעקבות השלכת עלונים מבניין במנהטן, ניו יורק, נגד תמיכתה של ארצות הברית באימפריה הרוסית נגד המהפכה הרוסית הקומוניסטית. הם הואשמו והורשעו בהסתה להתנגדות למאמץ המלחמתי ובדרישה לצמצום ייצור חומרי מלחמה חיוניים.
בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע כי מי שעורר וקידם התנגדות למלחמה מפר ישירות את חוק הריגול, וחופש הביטוי שלו אינו מוגן על ידי התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית. ההתגרות של מהומה ושביתה על מנת לפגוע במאמץ המלחמתי נתפסה כאקט של אנטי-פטריוטיות. אברמס ניסה לגרום לעובדים במפעלי התחמושת לשבות. לכן, מכיוון שאברמס פעל בדרך שניסתה ישירות לפגוע במאמץ המלחמתי של ארצות הברית, ניתן לראות במעשיו פעולות של אנטי-פטריוטיות. השופט אוליבר ונדל הולמס הבן טען כי מעשה זה אינו מהווה סכנה ברורה ונוכחת לביטחון הלאומי ואין להגביל את חופש הביטוי בשל כך. סביר להסיק שבמקרה זה אברמס פעל בניגוד לחוק הריגול משום שניסה לעכב את המאמץ המלחמתי.
ראו גם

פטריוטיות
אינטרנציונליזם
לאומיות
הערות שוליים

↑  Stephen Nathanson (1993). Patriotism, Morality, and Peace. Rowman & Littlefield. ISBN 0-8476-7800-8.
↑  Patriotism : philosophical and political perspectives. Igor Primoratz, Aleksandar Pavković. Aldershot, England: Ashgate. 2007. ISBN 978-0-7546-8978-2. OCLC 318534708.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
↑  "Communist Manifesto (Chapter 2)". Marxists.org. נבדק ב-2013-11-03.
↑  Isa Al-Jaza'iri, Alan Woods outlines the resistance to capitalism at Montreal's Concordia University, In Defence of Marxism (באנגלית בריטית) (אורכב 10.12.2014 בארכיון Wayback Machine)
1 2 3 4 5 6 7 8  "Texas v. Johnson 491 U.S. 397 (1989)". JUSTIA. נבדק ב-13 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gillman, Howard; Graber, Mark; Whittington, Keith (2012). American Constitutionalism. New York, NY: Oxford University Press. pp. 419–420. ISBN 978-0-19-975135-8.
1 2 3 4  "Schenck v. United States 249 U.S. 47 (1919)". JUSTIA. נבדק ב-13 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6  "Abrams v. United States 250 U.S. 16 (1919)". JUSTIA. נבדק ב-13 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
אפינאל

| --- | --- |
סמל אפינאלסמל אפינאל

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  גראנד אסט
 מחוז:  ווז'
 ראש העיר:  מישל היינריך
 שטח:  59.24 קמ"ר
 גובה:  340 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  32,285 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  540 נפש לקמ"ר (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  48°10′25″N 6°27′06″E﻿ / ﻿48.173611111111°N 6.4516666666667°E﻿ / 48.173611111111; 6.4516666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.epinal.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אפינאל(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אפינאל(למפת גראנד אסט רגילה) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה שומון בורגון-פראנש-קונטה א. דה פ.  או-דה פראנס  בלגיה לוקס. גרמניה שווייץאפינאל(למפת גראנד אסט מוגדלת) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה שומון בורגון-פראנש-קונטה איל דה פראנס  או-דה פראנס  בלגיה לוקסמבורג גרמניה שווייץאפינאל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אפינאל (בצרפתית: Épinal; בגרמנית: Spinal) היא עיר שנוסדה ב-1796. העיר נמצאת בחבל גראנד אסט שבצרפת, והיא משמשת כבירת המחוז ווז'.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת כ-94 ק"מ משטרסבורג, בירת החבל וכ-302 ק"מ מפריז, בירת צרפת. בנוסף, העיר ממוקמת ליד הנהר מוזל.
אקלים

| אקלים באפינאל> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באפינאל> ינואר.3.-1.155 | אקלים באפינאל> פברואר.5.-1.120.2 | אקלים באפינאל> מרץ.10.2.106.6 | אקלים באפינאל> אפריל.14.4.79.8 | אקלים באפינאל> מאי.17.7.157.6 | אקלים באפינאל> יוני.21.11.169.6 | אקלים באפינאל> יולי.23.13.152.8 | אקלים באפינאל> אוגוסט.23.13.122.5 | אקלים באפינאל> ספטמבר.20.10.86.7 | אקלים באפינאל> אוקטובר.14.6.104.7 | אקלים באפינאל> נובמבר.9.3.123.3 | אקלים באפינאל> דצמבר.5.0.158.9 | אקלים באפינאל> שנה.13.67.5.58.1,537.7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: וורלד וות'ר
ערים תאומות

מקדוניה הצפונית ביטולה, מקדוניה הצפונית
איטליה קיירי (אנ'), איטליה
צרפת ז'מבלו (אנ'), צרפת
ארצות הברית לה קרוס, ויסקונסין, ארצות הברית
הממלכה המאוחדת לאפבורו (אנ'), אנגליה, הממלכה המאוחדת
צ'כיה נובי ייצ'ין (אנ'), צ'כיה
גרמניה שווביש הל (אנ'), גרמניה
הערות שוליים

1 2  Populations légales 2018 − Ces données sont disponibles sur toutes les communes de France hors Mayotte | Insee, www.insee.fr
1 2  אפינל, באתר אפינל (ב־)
↑  Épinal, Mapcarta (באנגלית)
↑  Epinal Weather, WorldWeatherOnline.com (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559619605171  BnF: cb152790882 (data)  GND: 4327038-4  LCCN: n80131722  MusicBrainz: 58ad2010-d63d-48bf-ae3d-68e2a01420fc  NARA: 10045108  SUDOC: 026646668  VIAF: 144193061   WorldCat (עם VIAF): 144193061 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
באריון דלתא

באריוני דלתא הם משפחה של חלקיקים תת-אטומיים, המורכבים משלושה קווארקים: קווארק למעלה (u) או קווארק למטה (d). קיימים ארבעה באריוני דלתא קרובים אחד לשני: ++Δ (מורכב מהקווארקים uuu), Δ+ (מורכב מ- uud), Δ0 (מורכב מ- udd), ו- -Δ (מורכב מ- ddd). באריונים אלו נושאים בהתאמה מטען חשמלי של -1 e, 0 e, +1 e, +2 e. לבאריוני דלתא מסה של 1232 MeV/c2, ספין 3/2 ואיזוספין 3/2. חלקיקי ה- +Δ (uud) וה- Δ0 (udd) הם העירור בעל המסה הגבוהה יותר של הפרוטון (N+, uud) והנייטרון (udd,N0) בהתאמה. למרות זאת, ל- ++Δ ול- -Δ אין נוקלאונים תואמים באופן ישיר.
המצבים בוססו בניסויים שנערכו בציקלוטרון שבאוניברסיטת שיקגו ובסינכרו-ציקלוטרון שבמכון הטכנולוגי קרנגי מלון שבפיטסבורג באמצע שנות החמישים, תוך שימוש בפאיונים חיוביים מואצים על יעדי מימן.  קיומו של ה- ++Δ, עם מטענו יוצא הדופן, היווה רמז מכריע בפיתוח מודל הקווארק.
מצבי באריוני הדלתא המוזכרים כאן הם רק העירורים הקוונטיים בעלי המסה הנמוכה ביותר של הפרוטון והנייטרון. במסות גדולות יותר, מופיעים מצבי דלתא נוספים, כולם בעלי איזו-ספין 3/2, אך עם מספרי ספין קוונטי של 1/2, 3/2, 5/2..... 11/2. בנוסף, קיימים אנטי- חלקיקי דלתא עם מטען מנוגד, המורכבים מאנטי- קווארקים תואמים.
היווצרות ודעיכה

מצבי הדלתא נוצרים כאשר חלקיק כגון פוטון או פאיון בעלי אנרגיה מספקת פוגע בפרוטון או נייטרון, או על ידי התנגשות של צמד נוקלאונים בעלי אנרגיה מספקת.
כל באריוני הדלתא שמסתם סביב 1232 MeV דועכים במהירות באמצעות הכוח החזק לנוקלאון (פרוטון או נייטרון) ולפאיון עם מטען הולם. ההסתברויות היחסיות של המטענים הסופיים האפשריים מתקבלות על ידי צימוד האיזוספין התואם להם. באופן נדיר יותר ואיטי יותר, ה- +Δ מסוגל לדעוך לפרוטון ולפוטון וה- Δ0 מסוגל לדעוך לנייטרון ולפוטון.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
באריון דלתא
| שם החלקיק | סימון | קווארקים מרכיבים | מסהs  (MeV/c2) | I−3 | JP | Q (e) | S | C | B′ | T | תוחלת החיים  (s) | לרב דועך ל.. |
| דלתא | ++Δ  (1232) | u  u u | 1232±2 | +3⁄2 | 3⁄2+ | +2 | 0 | 0 | 0 | 0 | (5.63±0.14)×10−24[a] | p+  + π+ |
| דלתא | +Δ  (1232) | u  u d | 1232±2 | +1⁄2 | 3⁄2+ | +1 | 0 | 0 | 0 | 0 | (5.63±0.14)×10−24[a] | π+  + n0 , או π0 + p+ |
| דלתא | Δ0 (1232) | u  d d | 1232±2 | −1⁄2 | 3⁄2+ | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | (5.63±0.14)×10−24[a] | π0  + n0 , או π− + p+ |
| דלתא | -Δ  (1232) | d  d d | 1232±2 | −3⁄2 | 3⁄2+ | −1 | 0 | 0 | 0 | 0 | (5.63±0.14)×10−24[a] | π−  + n0 |
הערות שוליים

↑  Anderson, H. L.; Fermi, E.; Long, E. A.; Nagle, D. E. (1 March 1952). "Total Cross Sections of Positive Pions in Hydrogen". Physical Review. 85 (5): 936.
↑  Hahn, T. M.; Snyder, C. W.; Willard, H. B.; Bair, J. K.; Klema, E. D.; Kington, J. D.; Green, F. P. (1 March 1952). "Neutrons and Gamma-Rays from the Proton Bombardment of Beryllium". Physical Review. 85 (5): 934.
↑  Ashkin, J.; Blaser, J. P.; Feiner, F.; Stern, M. O. (1 February 1956). "Pion-Proton Scattering at 150 and 170 Mev". Physical Review. 101 (3): 1149–1158.
↑  J. Beringer et al. (2013): Particle listings – Δ(1232)
אקסיומת ההפרדה

ערך זה עוסק באקסיומה בתורת הקבוצות האקסיומטית. אם התכוונתם לתכונות של מרחבים טופולוגיים, ראו .
בתורת הקבוצות האקסיומטית, אקסיומת ההפרדה היא סכימת אקסיומות שמבטיחה שכל תת קבוצה ניתנת להגדרה של קבוצה היא גם קבוצה.
באופן פורמלי, סכימת האקסיומות מורכבת מאקסיומה אחת עבור כל נוסחה עם פרמטרים בשפה מסדר ראשון של תורת הקבוצות שמבטיחה כי לכל קבוצה  A יש קבוצה  B שאיבריה הם בדיוק כל איברי  A שמקיימים את הנוסחה:
כאשר  u_{i} הוא פרמטר של הנוסחה.
כלומר אקסיומת ההפרדה מורכבת מקבוצה רקורסיבית אינסופית של אקסיומות.
האינטואיציה מאחורי סכימת האקסיומות היא שמחלקה (כלומר אוסף גדיר של איברים) היא גדולה ולכן לא יכולה להיות מוכלת בקבוצה.
אקסיומת ההפרדה נובעת מאקסיומת ההחלפה יחד עם אקסיומת הקבוצה הריקה (ראו שם). למרות זאת יש שכוללים את אקסיומת ההפרדה ברשימת האקסיומות של ZFC משיקולים היסטוריים, או משיקולי נוחות.
שיקול נוסף להכללת אקסיומת ההפרדה הוא שבבניות של מודלים של תורת הקבוצות לעיתים אם נגדיר את אקסיומות האחרות באופן רחב (למשל את אקסיומת האיחוד נגדיר רק כקיום קבוצה שמכילה לפחות את האיחוד וכו'), נקבל כי כל האקסיומות למעט אקסיומת ההפרדה נובעות מתכונת אוניברסליות של המודל שנבנה - לכל קבוצה בעולם יש קבוצה במודל שמכילה אותה, ורק הוכחת אקסיומת ההפרדה דורשת עבודה.
בתורת הקבוצות הנאיבית, לכל נוסחה שהיא אוסף כל הקבוצות שמקיימות את הנוסחה הוא קבוצה. הגדרה זו מובילה לפרדוקסים רבים, למשל הפרדוקס של ראסל, כיוון שהיא מאפשרת קיום של קבוצות מאוד גדולות (למשל קבוצת כל הקבוצות).
אקסיומת ההפרדה (בדומה למקבילתה החזקה יותר - אקסיומת ההחלפה), היא הגבלה של ההגדרה של תורת הקבוצות הנאיבית: אוסף האיברים שמקיים תכונה מסוימת הוא קבוצה רק במקרים בהם הוא כבר מוכל בקבוצה אחרת. באופן הזה אנחנו מונעים את היווצרותן של הקבוצות הפרדוקסליות, אך מאבדים גם את רוב היכולת של בניית האובייקטים שהתאפשרה לפני כן. קבלת אקסיומת ההפרדה במקום האקסיומה הנאיבית היוותה את תחילת הפיתוח של תורת הקבוצות האקסיומטית. למעשה רוב האקסיומות האחרות במערכת ZF נועדו להתמודד עם ההגבלה של אקסיומת ההפרדה.
באותו הקשר, אקסיומת ההפרדה יכולה לשמש כדי להוכיח כי אוספים מסוימים אינם קבוצות. כך למשל אוסף כל הקבוצות איננו קבוצה, כי אילו היא הייתה קבוצה הרי שהקבוצה של ראסל (קבוצת כל הקבוצות שאינן מכילות את עצמן) גם כן הייתה קבוצה לפי אקסיומת ההפרדה.
ביחוב (מחוז משנה)

מחוז משנה ביחוב (בבלארוסית: Быхаўскі раён; ברוסית: Быховский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר ביחוב.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ביחוב 35,148 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 30,225 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 92.46% בלארוסים, 5.61% רוסים, 1.24% אוקראינים ו-0.69% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (72.68%) ורוסית (26.09%).
אסטרוגן מצומד

|  מזהים |
| --- | --- |
 קוד ATC:  G03CA57 
 מספר CAS:  12126-59-9
 
אסטרוגן מצומד הוא נגזרת של האסטרוגן טבעי או סינתתי אשר מצומד בתהליך מלאכותי לשרשרת צד אשר הופכת אותו למסיס במים. אסטרוגנים מצומדים משמשים כטיפול בתסמינים הנלווים להפסקת הווסת כגון גלי חום ושינויים בנרתיק וכן כטיפול באוסטיאופרוסיס בנשים בגיל המעבר. בנוסף, משמשים אסטרוגנים מצומדים כתחליף הורמונלי במצבים של אי ספיקה שחלתית או מחסור באסטרוגן מסיבות שונות. בישראל ניתן למצוא את תכשירי האסטרוגן המצומד בשם המסחרי פרמרין.
סיווג

אסטרוגנים מצומדים הם נגזרת של אסטרוגן המצומדת לרוב לקבוצת סולפט או קבוצת גלוקורוניד.
מנגנון פעולה

אסטרוגנים בכלל ואסטרוגנים מצומדים בפרט, נקשרים לקולטנים תוך תאיים ומעלים סינתזה של חלבונים שונים ברקמת המטרה. לאסטרוגנים ישנו אפקט אנאבולי קל והם משפיעים על מאזן הסידן ברקמות השונות. בנוסף לפעולתם בתאי המטרה לאסטרוגנים ישנו תפקיד מרכזי בבקרה ההורמונלית בגוף האדם. רמות גבוהות של אסטרוגן בדם מפחיתות הפרשה של ההורמון GRH מההיפותלמוס והפרשה של הורמוני LH וFSH מההיפופיזה.
עקב השפעתם על רמות הסידן ברקמות, אסטרוגנים משמשים לטיפול באוסטאופרוסיס המופיע בנשים בגיל המעבר. הטיפול באוסטאופרוסיס באמצעות אסטרוגן ישנה השפעה על פגיעה עתידית בעצם אך הוא אינו יכול להשפיע על ירידה בצפיפות העצם שכבר התרחשה.
תופעות לוואי

עקב השפעתם הסיסטמית של הורמונים כגון אסטרוגן גם תופעות הלוואי יכולות להופיע במקומות ומערכות שונות בגוף. בין תופעות הלוואי הנפוצות יימצאו- בצקות, רגישות/הגדלה של החזה, היפרקלצמיה, בחילות, הרגשת נפיחות וכאבי ראש.
בעבודה שפורסמה ביולי 2002 נמצא כי בנשים שטופלו בHRT (טיפול בתחליפי הורמונים) בתכשיר שהכיל שילוב של אסטרוגן מצומד ומדרוקסיפרוגסטרון עלו במידה מסוימת הסיכונים להתקף לב, שבץ, סרטן השד, תסחיפים ריאתיים וDVT.
אזהרות

נשים הבוחרות בטיפול בתחליפי הורמונים (HRT) המכיל אסטרוגן צריכות לעבור בדיקות שד וממוגרפיות שנתיות.
התרופה אסורה בזמן הריון
בזמן הנקה לא נמצא כי התרופה גורמת נזק ליונק אך נמצאה כמורידה את נפח החלב ותכולת החלבון בו.
אינה ניתנת לילדים ותינוקות
ראו גם

הורמון
טיפול הורמונלי
אסטרוגן
לקריאה נוספת

estrogens, conjugated. In: Lacy CF, ARMSTRONG LL, Goldman MP, Lance LL Eds Drug Information Handbook, 7th Ed, Lexi-comp and American Pharmaceutical Association, 2000-1: 446-8
Estrogen, Conjugated In: McEvoy, Gerald K.(Ed) ,AHFS Drug Information 2001,:2961-3
Estrogen, Conjugated In : Semla TP, Beizer JL and Higbee MD, Geriatrec Dosage Handbook 5th edition 2000-1 : 383-6
Estrogen, Conjugated In: Briggs GG, Freeman RK and Yaffe SJ. drugs in pregnancy and Lactation, forth edition : 339-40
Ito s, Drug Therapy: Drug Therapy for Breast-Feeding Women NEJM, July 13, 2000 -- vol.343, No.2
אפימתאוס (ירח)

| --- | --- |

תצלום של אפימתאוס המורכב מתמונות שצלמה קאסיני
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  שבתאי
 תאריך גילוי:  18 בדצמבר 1966
 מגלה:  ריצ'רד ווקר
 על שם:  אפימתאוס 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  151,422 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.009
 זמן הקפה:  0.69459 ימים
 נטיית מסלול:  0.351°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  138 × 110 × 110 ק"מ
 שטח פנים:  40,400~ קמ"ר
 מסה:  ‎5.2603×1017‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  0.63 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.0078 מטר/שנייה2
 זמן סיבוב עצמי:  0.69459 ימים
 נטיית ציר הסיבוב:  0°
 אלבדו:  0.5
 מהירות מילוט:  0.035 ק"מ/שנייה
 טמפרטורה ממוצעת:  78~ K
 
אפימתאוס הוא אחד מהירחים הפנימיים של שבתאי. הירח נקרא על שם הטיטאן אפימתאוס אחיו של פרומתאוס.
גילוי

אדווין דולפס (אנ') הבחין בירח המקיף את שבתאי ב־15 בדצמבר 1966, והציע את השם יאנוס. שלושה ימים לאחר מכן, ריצ'רד ווקר ערך תצפית דומה וראה גם הוא ירח במסלול זהה. האסטרונומים היו משוכנעים ששתי התצפיות הן של אותו ירח, שנקרא באופן לא רשמי יאנוס. היה קשה להסביר את התצפיות מכיוון שנתוני התצפיות לא התאימו לחישובים.
באוקטובר 1978 הציעו שני מדענים שההסבר הטוב ביותר לתצפיות הוא שמדובר בשני ירחים בעלי מסלול כמעט זהה. ההשערה הוכחה בשנת 1980 על ידי הגשושית וויאג'ר 1. בשנת 1983 נתן האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לירח שווקר גילה את השם אפימתאוס, ואישר את השם יאנוס לירח שדולפס גילה.
מאפייני המסלול

אפימתאוס משלים הקפה אחת סביב שבתאי ב־16 שעות 31 דקות ו־50.6 שניות. כשמסלולי אפימתאוס ויאנוס מתחלפים, זמן זה גדל בכ־28.1 שניות. מסלולו נטוי בזווית קטנה של 0.351 מעלות ביחס למישור קו המשווה של שבתאי. הוא משלים סיבוב אחד סביב צירו ב־0.694 ימי ארץ ואותו הזמן נמשך סיבובו סביב שבתאי. מכיוון שהוא נמצא בתהודת סיבוב־מסלול עם שבתאי, הרי שהוא מראה אל שבתאי תמיד אותו הצד. צירו נטוי בזווית אפס אל מסלולו.
מאפייני המסלול > המסלול המשותף של אפימתאוס ויאנוס

אפימתאוס ויאנוס הם בעלי מסלול משותף (תהודה מסלולית 1:1). המרחק הממוצע בין המסלולים שלהם הוא כ־50 ק"מ פחות מהקוטר של כל אחד מהירחים.
על פי חוקי קפלר הירח הפנימי ינוע מהר בכ־28.1 שניות יותר מהירח החיצוני. אחת לארבע שנים הירחים מתקרבים ומשפיעים כבידתית אחד על השני. הירח הפנימי מקבל תאוצה גבוהה יותר ותופס מסלול חיצוני ומכיוון שכך הוא מאט את תנועתו, ואילו הירח הפנימי מאט ו"נופל" למסלול פנימי יותר כתוצאה מכך מגביר את מהירותו, התהליך נמשך כ־100 ימים. בכל שינוי כזה יאנוס משנה את מסלולו בכ־20 קילומטר ואילו אפימתאוס משנה את מסלולו בכ־80 ק"מ, מכיוון שמסתו של יאנוס גדולה פי 4 משל אפימתאוס. הקרבה הגדולה ביותר שתהיה בין שני הירחים במהלך החלפת המסלול היא כ־10,000 ק"מ. החלפות מסלול כאלה קרו ב־2006 (החלפה זו תועדה על ידי קאסיני) וב־2010. ככל הידוע לנו, מסלול זה הוא ייחודי במערכת השמש.
מאפייני המסלול > מאפיינים פיזיים

קוטרו הממוצע הוא כ־116 ק"מ. יש על פניו מספר מכתשים הגדולים מ־30 ק"מ. כמו כן יש עליו רכסים ותעלות קטנים וגדולים. צפיפותו הממוצעת היא 0.63 גרם לסמ"ק, ומהירות ההימלטות מעל פניו היא 0.035 ק"מ בשנייה. מסתו וצפיפותו הקטנות מרמזות על כך, שהוא עשוי ברובו מקרח. הטמפרטורה השוררת על פניו היא כ־78 מעלות קלווין.
הערות שוליים

↑  הדיווח על התצפית באתר האיגוד האסטרונומי הבינלאומי
↑  דיווח באתר האיגוד האסטרונומי הבינלאומי
↑  הדיווח על התצפית באתר האיגוד האסטרונומי הבינלאומי
↑  ריקוד הירחים באתר המעבדה להנעה סילונית של נאס"א
| 146 ירחי שבתאי |
| --- | --- | --- |
| ירחים רועי הטבעת | S/2009 S 1 • הירחים הקטנים • פאן • דפניס • אטלס • פרומתאוס • (S/2004 S 6 • S/2004 S 4 • S/2004 S 3) • פנדורה |  |
| שותפי מסלול | אפימתאוס • יאנוס |  |
| טבעת G | אגיאון |  |
| אלקיאונידס | מתונה • אנתה • פאליני |  |
| הירחים הפנימיים הגדולים (עם הטרויאנים) | מימס • אנקלדוס • טתיס • (טלסטו • קליפסו) • דיוני • (הלנה • פולידפקיס) |  |
| ירחים גדולים אחרים | ריאה • טיטאן • היפריון • יאפטוס |  |
| הירחים האינואיטיים | S/2019 S 1 ‏ • קיוויאוק • S/2005 S 4 ‏ • S/2020 S 1 ‏ • איג'ירק • פאליאק • S/2004 S 31 ‏ • טרקק • סיארנק • S/2019 S 14 ‏ • S/2020 S 3 ‏ • S/2020 S 5 ‏ |  |
| הירחים הגליקיים | אלביוריקס • בווין • S/2007 S 8 ‏ •Saturn LX ‏ • אריאפוס • טארבוס • S/2020 S 4 ‏ |  |
| הירחים הנורדיים | פיבי • S/2006 S 20 ‏ • S/2006 S 9 ‏ • סקאד'י • S/2007 S 5 ‏• S/2007 S 7 ‏ • S/2007 S 2 ‏ • S/2004 S 37 ‏ • S/2004 S 47 ‏ • S/2004 S 40 ‏ • S/2019 S 2 ‏ • S/2019 S 3 ‏ • S/2020 S 7 ‏ • סקול • S/2020 S 2 ‏ • S/2019 S 4 ‏ • S/2004 S 41 ‏ • S/2004 S 42 ‏ • הירוקין • גרייפ • S/2004 S 13 ‏ • S/2007 S 6 ‏ • מונדילפארי • S/2006 S 1 ‏ • S/2004 S 43 ‏ • S/2006 S 10 ‏ • S/2019 S 5 ‏ • גרידר • ברגלמיר • ג'רנסאקה • נארווי • סוטונגר • S/2007 S 3 ‏ • S/2004 S 44 ‏ • S/2004 S 45 ‏ • האטי • S/2004 S 17 ‏ • S/2006 S 11 ‏ • S/2004 S 12 ‏ • אגת'ר • S/2006 S 13 ‏ • S/2007 S 9 ‏ • S/2019 S 7 ‏ • S/2019 S 8 ‏ • פרבאוטי • ת'רימר • בסטלה • S/2019 S 9 ‏ • S/2004 S 46 ‏ • אנגרבודה • S/2019 S 11 ‏ • אגיר • בלי • S/2019 S 10 ‏ • S/2019 S 12 ‏ • גרד • S/2019 S 13 ‏ • S/2006 S 14 ‏ • גונלוד • S/2019 S 15 ‏ • S/2020 S 6 ‏ • S/2004 S 7 ‏ • S/2006 S 3 ‏ • S/2005 S 5 ‏ • סקריימיר • S/2006 S 16 ‏ • S/2006 S 15 ‏ • S/2004 S 28 ‏ • S/2020 S 8 ‏ • אלוולדי • קארי • S/2004 S 48 ‏ • גיירוד • פנריר • S/2004 S 50 ‏ • S/2006 S 17 ‏ • S/2004 S 49 ‏ • S/2019 S 17 ‏ • סורטור • S/2006 S 18 ‏ • לוגי • יימיר • S/2019 S 19 ‏ • S/2004 S 21 ‏ • S/2019 S 18 ‏ • S/2004 S 39 ‏ • S/2019 S 16 ‏ • S/2004 S 53 ‏ • S/2004 S 36 • ת'יאזי • S/2019 S 20 ‏ • S/2006 S 19 ‏ • Saturn LXIV • פורנג'וט • S/2004 S 51 ‏ • S/2020 S 10 ‏ • S/2020 S 9 ‏ • Saturn LVIII • S/2019 S 21 ‏ • S/2004 S 52 ‏ |  |
| מסלול חיצוני | S/2006 S 12 ‏ • S/2019 S 6 ‏ • S/2004 S 24 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איור של החלפת המסלולים בין אפימתאוס ויאנוס
אפין דונלד

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1953 (בת 71) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  גירטון קולג'  בית הספר לבנות קמדן 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1999)  פרס מוט (2005)  Royal Society University Research Fellowship (1983)  פרס ומדליית פאראדיי (2010)  הרצאת בייקר (2006)  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2009)  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2010)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לידס 
 אתר רשמי
 
אפין מרגרט דונלד (נולדה ב-15 במאי 1953) היא המנהלת של מכללת צ'ירצ'יל מ-2014 ופרופסור לפיזיקה ניסויית באוניברסיטת קיימברידג'.
ראשית חיים וחינוך

אפין מרגרט דונלד נולדה ב-15 במאי 1953 בלונדון לוולטר גריפיט ואננט מריאן טיילור. היא למדה בבית הספר לבנות בקמדן, ומכללת גירטון בקיימברידג'.
אפין דונלד קיבלה תואר שני במדעי הטבע (פיזיקה תאורטית) באוניברסיטת קמבריג’, ואז, בשנת 1977 עשתה דוקטורט בפיזיקה. במהלך הדוקטורט היא פגשה את בן זוגה, מטיו דונלד.
קריירה

לאחר שסיימה את הדוקטורט, אפין עברה עם בן זוגה לארצות הברית והתחילה פוסט-דוקטורט בנושא מתכות באוניברסיטת קורנל. לאחר שסיימה אפין עברה לעבוד על פולימרים בפוסט-דוקטורט שני. לאחר מכן חזרה לקיימברידג'וקיבלה מענק למחקר במחלקת החומרים. בשנת 1998 היא הפכה לפרופסור, וקיבלה פרס FRS ב-1999. מ-2009 ל-2014 היא הייתה חברה במועצת אוניברסיטת קיימברידג'.
עם הזמן היא התקדמה בדרגות ונהייתה סגנית ראש המחלקה, נציגה במועצה המלכותית לחינוך ואלופת האוניברסיטה לשוויון בין מגדרים מ-2010 ל-2014. היא הייתה חברה במועצת המדעית של ERC מ-2013 עד 2018, והיא עדיין חלק מוועדת הייעוץ המדעי שלהם. היא קיבלה את פרס DBE ב-2010.
מחקר

הדוקטורט של אפין נכתב בנושא מיקרוסקופיה אלקטרונית של מערכות גרעיניות גבוליות. מחקריה הנוכחיים של אפין מתרכזים בשדה של מערכות ביולוגיות ורכות, והם מתרכזים בשימוש ברעיונות של פיזיקה של חומר רך בלמידה על טווח גדול של מערכות ממקור סינתטי וביולוגי. חוץ מזה היא עבדה בשדה של ביופיזיקה תאית, בנושא של השפעה של גורמים פיזיקליים חיצוניים על תגובות התא.
עבודה למען שוויון המינים

ב-2007, אפין לקחה את תפקיד המנהלת של יוזמת הנשים במדע, הנדסה וטכנולוגיה באוניברסיטת קיימברידג'. מאז, היא תרמה רבות לשיפור המצב של הנשים באוניברסיטה. ב-2009 היא קיבלה את פרס לוריאל UNESCO (ארגון החינוך, התהמדע והתרבות של האומות המאוחדות) לנשים במדע באירופה. היא נתנה נאומים רבים בנושא השוויון בין המינים. אפין קיבלה עוד פרסים רבים על פעילותה למאן שיפור חיי הנשים באוניברסיטה ובמדע ככלל.
חיים אישיים:
ב-1976 אפין התחתנה עם בן זוגה מטיו, ויש להם 2 ילדים, בן ובת. מטיו לקח על עצמו את רוב הטיפול בילדיהם בשביל שאפין תוכל לקדם את הקריירה שלה.
פרסים

FRS ב-1999(עמיתה בחברה המלכותית)
גבירה מפקדת ממונית במסדר האימפריה הבריטית(DBE)
עמיתה בחברה האמריקאית לפיזיקה
פרס לוריאל UNESCO לנשים במדע באירופה
פרס "הישג לכל החיים" של טיימס ב-2019 על "מאמציה להעלות את השוויון בין המינים לסדר היום של הקהילה המדעית"
מדליית מוט של המכון לפיזיקה
הרצאה בקרית של החברה המלכותית
חברה נבחרת בAcademia Europeica
מדליית פארדיי של המכון לפיזיקה
פרס הנשים עם הישגים יוצאים מן הכלל של UKRC (מרכז משאבי הממלכה המאוחדת)
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת מזרח אנגליה.
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת אקסטר.
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת שפילד.
עמיתה נבחרת של האקדמיה האירופאית למדעים.
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת סוואנסיה.
דוקטורט כבוד מה-UCL (מכללת אוניברסיטת לונדון).
מרצת פרס רידאל של ה-SCI (קהילת התעשייה הכימאית)
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת הריוט ואד.
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת מנצ'יסטר.
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת ליברפול.
פרס הישג גלובלי של ברדפורד.
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת לידס.
דוקטורט כבוד מאוניברסיטת באט'.
הערות שוליים

↑  Error page | Royal Society, royalsociety.org (באנגלית)
1 2  A. M. Donald, Electron Microscopy of Grain Boundary Embrittled Systems., 1977
↑  Professor Athene Donald - Equality and Diversity, people.bss.phy.cam.ac.uk
↑  Athene Donald - EPSRC website, epsrc.ukri.org
↑  Dame Athene Donald wins the THE Lifetime Achievement award – Churchill College, www.chu.cam.ac.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446181205171  PLWABN: 9811515446705606  BnF: cb12368390r (data)  GND: 172046459  ISNI: 0000 0001 0936 5477  LCCN: n90675980  NKC: ntk20241217296  NTA: 133252531  ORCID: 0000-0003-4423-9673  SUDOC: 060738111  VIAF: 112476660   WorldCat (עם VIAF): 112476660