stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כשל צירופיות

כשל צירופיות או כשל החיתוך (באנגלית: Conjunction fallacy) הוא כשל לוגי המתרחש כאשר מעריכים את ההסתברות של חיתוך מאורעות (למשל א' ו-ב') כגבוה מאחד או יותר מהמאורעות המרכיבים אותם, כלומר כגבוה מההסתברות של מאורע א' לבדו ו/או של מאורע ב' לבדו. זהו כשל משום שלוגית ההסתברות של מאורע החיתוך (א' ו-ב') אינו יכול להיות גבוה יותר מההסתברות של המאורעות המרכיבים אותו.
דניאל כהנמן ועמוס טברסקי הדגימו כשל זה בניסוי באמצעות מה שמכונה "בעיית לינדה". בניסוי החוקרים הציגו לנחקרים את התיאור הבא:
בהתאמה לכלל הלוגי, מרבית הנחקרים דרגו את ההסתברות למאורע 2 (פמיניסטית) כגבוה יותר מאשר ההסתברות למאורע 3 (מאורע החיתוך: כספרית ופמיניסטית). אך מה שמעניין הוא שבניגוד לכלל הלוגי, חלק ניכר מהנחקרים, דירג את ההסתברות של מאורע 3 (מאורע החיתוך: כספרית ופמיניסטית) כגבוה מההסתברות של מאורע 1 (כספרית). במילים אחרות – ביצע את כשל החיתוך.
לטענת טברסקי וכהנמן הכשל נובע משימוש בהיוריסטיקת ייצוגיות. כלומר, הכשל נבע מהעובדה שלינדה נתפסת כיותר דומה לסטראוטיפ של פמיניסטית מאשר לסטראוטיפ של כספרית.
שיפוט על פי יציגות גורם לאנשים לזנוח את הבחינה הלוגית כאשר הדמיון של האובייקט לקבוצה מסוימת חזק הרבה יותר מאשר לקבוצה אחרת. לדוגמה, בהתחכמות הנושנה נשאל: "מה יותר כבד, קילו ברזל או קילו נוצות?" הנטייה היא לזנוח את הבחינה הלוגית (קילו מול קילו) ולהימשך אחר הקשר החזק שיש לנו בין ברזל לכובד ובין נוצות להיותן קלות.
כשל החיתוך זוהה לראשונה על ידי הפסיכולוגים עמוס טברסקי ודניאל כהנמן.
ראו גם

מודלים נורמטיביים ומודלים דסקריפטיביים
הערות שוליים

↑  Tversky, A., & Kahneman, D., Extensional versus intuitive reasoning: The conjunction fallacy in probability judgment., Psychological Review, 90(4),, 1983, עמ' 293–315
כשל לודי

כשל לודי הוא סוג של הטיה קוגניטיבית, שהוגדר על ידי נאסים טאלב בספרו הברבור השחור. השם מגיע מהמילה הלטינית לודוס שפירושה משחק. הכשל מוגדר כשימוש שגוי במשחקים בתור מודל למצבים מציאותיים. טאלב קורא לזה: בלבול בין המפה לשטח האמיתי.
הכשל הוא חלק מהטענה המרכזית של הספר נגד ההצעות למודלים מתמטיים שאמורים לנבא את העתיד ונגד היומרה לכפות מודלים סטטיסטיים פשטניים על מצבים מורכבים. טאלב טוען כי המודלים הסטטיסטיים יכולים לעבוד רק במסגרות מאוד מסוימות כגון קזינו, שבהן הסיכויים פשוטים וברורים. הוא מציין מספר בעיות עקרוניות שלמודלים המשמשים לניבוי יש נטייה להתעלם מהן:
בלתי אפשרי לדעת את כל האינפורמציה.
שינויים מזעריים במשתנה אחד עלולים לגרור השפעה משמעותית (אפקט הפרפר).
תאוריות ומודלים המבוססים על מידע אמפירי שגויים מיסודם כי הם לא לוקחים בחשבון אירועים שעדיין לא קרו.
טאלב טוען כי הכשל הוא חלק מבעיה גדולה יותר שהוא מכנה פלטוניות (על שם האידאות של אפלטון). פלטוניות היא התמקדות באובייקטים דמיוניים מובחנים ומוגדרים היטב כמו משולשים וקווים ישרים, או מושגים חברתיים כגון חברות ואהבה, תוך התעלמות מאובייקטים פחות מוגדרים בעלי אופי מעורפל יותר הקיימים במציאות.
דוגמאות

דוגמה אחת המובאת בספר היא אודות ניסוי מחשבתי: ישנם שני אנשים, ד"ר ג'ון המוחזק כאיש מדע בעל חשיבה לוגית וטוני השמן המוחזק כאדם הפועל על פי תחושת הבטן ואינטואיציה. אדם שלישי מציג בפניהם מטבע ומסביר כי יש בהטלתו סיכוי של 50/50 לקבל עץ או פלי. המטבע מוטל 99 פעמים ובכל פעם מתקבל עץ. שני האנשים נדרשים להגיד מהו הסיכוי לקבל עץ בפעם המאה. ד"ר ג'ון מסביר כי הסיכויים אינם מושפעים מתוצאות העבר והם נשארים 50/50. טוני השמן מסביר כי הסיכוי לקבלת 99 הטלות רצופות של עץ באמצעות מטבע הוגן הוא כל כך נמוך, עד כי יש להסיק שההנחה בדבר ההוגנות של המטבע שגויה.
הכשל הלודי במקרה זה הוא להאמין כי המציאות מתנהגת כמו המודל ההיפותטי שמציג ד"ר ג'ון. כל בר דעת לא היה מהמר "שחור" על רולטה שיצאה 99 פעמים "אדום" ברצף, אלא מסיק כי מדובר במשחק מכור.
אדם שוקל ללכת לראיון עבודה. המרואיין למד סטטיסטיקה וכלכלה באוניברסיטה והצליח במבחנים. הוא מנסה לחשב את הסיכוי להתקבל ולהעמידו מול העלות של בזבוז הזמן שהראיון ידרוש. האדם שוכח כי החיים מורכבים יותר מהמודל הסטטיסטי. גם עבור סיכויים קלושים לעיתים משתלם ללכת לראיון עבור עבודה מאוד טובה. ייתכן כי האדם ייהנה מעצם קיום הראיון, ואולי אף ירוויח משהו מכך: אולי הזדמנויות נוספות ייפתחו בפניו הודות לפגישה עם המראיין; ייתכן כי בחברה יש אפשרות להתקדם לעבודה עם תגמול משתלם במיוחד שהוא לא דמיין; וכן הלאה.
ראו גם

נאסים טאלב
תאוריית הברבור השחור
מאטיי דלאץ'

מאטיי דלאץ' (בקרואטית: Matej Delač; נולד ב-20 באוגוסט 1992 בגורני ואקוף שבבוסניה והרצגובינה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת השוער בקבוצת הורסנס.
קריירת מועדונים > אינטר זפרשיץ'

דלאץ' נולד בגורני ואקוף שבבוסניה והרצגובינה. הוא גדל במחלקת הנוער של אינטר זפרשיץ' מליגת העל הקרואטית. ב-22 בפברואר 2009 ערך דלאץ' את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כששיחק 90 דקות בניצחון 1-0 על NK זאגרב במסגרת המחזור ה-19 בליגה, והפך לשחקן הצעיר ביותר שמשחק בליגת העל הקרואטית, כשהוא בן 16 ו-186 ימים. במשחק הבכורה שלו הציל פנדל בדקה ה-85 ונבחר כאיש המשחק. עד לסיום אותה עונה ערך דלאץ' 15 הופעות, ובעונה הבאה ערך 23 הופעות נוספות.
קריירת מועדונים > צ'לסי

ב-11 בספטמבר 2009, יומיים לאחר ההפסד של נבחרת קרואטיה לנבחרת אנגליה באצטדיון ומבלי, דווח בתקשורת הקרואטית כי דלאץ' נשאר בלונדון לבדיקות רפואיות ושהוא קרוב לחתום בצ'לסי, לאחר מעקב של סקאוטים מצ'לסי אחריו. ב-17 בספטמבר 2009 הוכרז במסיבת עיתונאים כי דלאץ' חתם על חוזה ל-5 שנים בצ'לסי שיחל בחודש ינואר 2011, ושעד אז הוא ימשיך לשחק באינטר זפרשיץ' ומשכורתו תשולם על ידי צ'לסי, ושהוא יתאמן עם צ'לסי כאשר הדבר יהיה אפשרי.
ב-11 בספטמבר 2015 חתם דלאץ' על חוזה חדש ל-4 שנים בצ'לסי.
קריירת מועדונים > השאלות

ב-24 באוגוסט 2010 הושאל דלאץ' לוויטסה ארנהם לעונה אחת, אך הוא לא ערך הופעות במדי הקבוצה בעונה זו. ב-13 בספטמבר 2011 הושאל לדינמו בודייוביצה מליגת העל הצ'כית, בה ערך הופעה אחת בלבד, בה ספג 4 שערים מויקטוריה פלזן. בהמשך הושאל לויטוריה דה גימארייש, אך לא שיחק וערך הופעה אחת בלבד בקבוצת המילואים שלה, ויטוריה דה גימארייש ב'. בחודש ינואר 2013 הושאל לאינטר זפרשיץ' למשך חצי עונה. בחודש יולי 2013 הושאל דלאץ' לוויבודינה נובי סאד למשך עונה אחת. באמצע המחצית הראשונה של העונה, איבד דלאץ' את תפקידו כשוער הראשון של הקבוצה, ובסוף חודש דצמבר החליט לסיים את השאלתו מוקדם. לאחר מכן הושאל דלאץ' לסרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה וזכה איתה בגביע הבוסני, ובהמשך הושאל לארל. לאחר מכן הושאל פעם נוספת לסרייבו, איתה זכה באליפות בוסניה והרצגובינה. ב-22 ביולי 2016 הושאל למוסקרון הבלגית.
תארים

הגביע הבוסני (1): 2013/2014
אליפות בוסניה והרצגובינה (1): 2014/2015
ליביים

ערך זה עוסק במשפחת עופות. אם התכוונתם למשפחת צדפות, ראו .
| ליביים |
| --- | --- |
  הקלטה של ליבי מסוג Black-throated barbet (אנ').
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: נקראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ליביים
שם מדעי
 Lybiidae

ליביים (שם מדעי: Lybiidae) הם משפחת עופות יער מסדרת הנקראים החיים באפריקה ובה 6 סוגים. הם גדולים ובעלי מקור שחור ומגודל ומזכירים בצורתם טוקנים קטנים וקרובים למשפחת ברבטים אמריקאים (Capitonidae) וכן למשפחת הפופיים (Bucconidae) שהם שלבי ביניים בין הנקרים לטוקנים הדרום אמריקנים.
מינים אלה מגיעים לאורך של 20-30 ס"מ וחיים ברובה של אפריקה מעופות היער הסבוך בסוג Lybius ועד לבני הסוג  הנפוצים גם בסוואנות שיחיות שונות. מזונם העיקרי הוא פירות, זרעים וחרקים שונים.
מיון

במשפחה זו ישנם 36 מינים ב-6 סוגים:
תת-משפחת Lybiinae
Lybius - בו 12 מינים
Gymnobucco - בו 4 מינים
סוג ומין יחיד Buccanodon duchaillui
Pogoniulus - בו 10 מינים
Stactolaema - בו 4 מינים
Tricholaema - בו 6 מינים
תת-משפחת Trachyphoninae
Trachyphonus - בו 5 מינים
ליביוכרוס

| ליביוכרוס> תקופה |
| --- | --- |
מיוקן 15.97–11.608 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: דמויי חזיר
משפחה:: חזיריים
סוג:: ליביוכרוס
מינים
 Libycochoerus massai  Libycochoerus jeanneli  Libycochoerus anchidens
שם מדעי
 Libycochoerus

ליביוכרוס (שם מדעי: Libycochoerus; מילולית: "חזיר לובי") הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה ממשפחת החזיריים, שהיה קרובם של החזירים הגדולים ביותר בעולם - הקובנוכרוס והמגלוכרוס והוא הגיע לגובה של 1.5 מטר ולמשקל של חצי טון. הוא התקיים בצפון אפריקה של המיוקן שלפני 15.97 עד 11.608 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בלוב וגם בקניה ותוארו ב-1961 בידי Arambourg. בסוג נכללו 3 מינים:
Libycochoerus massai
Libycochoerus jeanneli
Libycochoerus anchidens
עם זאת חוקרים רבים רואים בחזיר זה טקסון בטל, הכלול בסוג קובנוכרוס. הוא בעל מספר חטים דומה ובעל ניבים באורך דומה וטוחנות קצרות יחסית אך חלק מהשיניים היו בעלי מבנה חזק מעט יותר והוא היה אוכל כל. כמו הקובנוכרוס הוא היה גם בעל "קרניים" מעל הגולגולת ששימשו ללחימה בנקבות.
החזיר הקדום נכחד לאורך המיוקן לצד קרוביו לתת-המשפחה Listriodontinae, מבלי להשאיר צאצאים חיים.
הערות שוליים

↑  Bishop LC (2010) Suoidea. In: Werdelin L, Sanders WJ, editors. Cenozoic Mammals of Africa. Berkeley: University of California Press. pp. 821–842.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כל גיבור נשבר

"כל גיבור נשבר" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי רביב כנר. השיר יצא ב-13 בדצמבר 2022 בתור הסינגל הראשון מאלבום האולפן השני שלו. השיר נכתב והולחן על ידי קרן פלס ואבי אוחיון והופק על ידי מתן דרור.
השיר, שיצא סמוך ליום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל הוקדש לנפגעי פוסט־טראומה בעקבות שירותם הצבאי בצבא ההגנה לישראל.
רקע

השיר יצא ב-13 בדצמבר 2022 ועם יציאתו פרסם כנר הקדשה של השיר:
מוקדש לכל הגיבורים שהקריבו את חייהם
ולאלה שחיים עם צלקות שמלוות אותם בכל יום מחדש.
למחרת, ב-14 בדצמבר בריאיון לאיריס קול מרדיו 103fm התבטא כנר:
זה שיר שנמצא הרבה זמן במגירה, היה את הפזמון, ואת הבתים לרוב החלפנו ובעצם כשהיצירה הושלמה לגמרי.. זה היה רק עניין של זמן עד שאני אוציא אותו ובחרתי להוציא אותו עכשיו.
בהמשך הריאיון אישר כנר כי המילים ”כתבתי על העור מי עזב אותי” מדברות על הקעקועים שעליו.
וידאו קליפ

ב-12 בדצמבר 2022, יום לפני צאת השיר פרסם כנר טיזר לשיר באינסטגרם בו הוא נראה כשהוא שר את המשפט הראשון מהשיר: "דיברנו שעות לא אמרת לי כלום".
עם יציאת השיר ב-13 בדצמבר עלה גם הוידאו-קליפ של השיר לערוץ היוטיוב של כנר. הקליפ בוים על ידי לירן סגל, הופק על ידי נטע בירק וצולם על ידי עופר בן יהודה.
בקליפ נראה רביב כנר בחולצה וכובע גרב שחורים על רקע שחור כשהוא שר את מילות השיר. במהלך הקליפ מוצגים פלאשבקים של חייל הנופל בקרב אשר מגולם על ידי ויקטור פסנקו.
ב-15 בדצמבר פרסם כנר קטע מצילומי הקליפ לשיר וכתב: ”תודה על התגובות המרגשות. אין לי מילים”.
ביצועים

ב-14 בדצמבר 2022, יום לאחר יציאתו ביצע רביב כנר את "כל גיבור שנשבר" ברדיו 103fm., וב-19 בדצמבר 2022 ביצע את השיר בתוכנית "בחצי היורם" המשודרת ברדיו דרום.
ביקורת

דודי פטימר מאתר מעריב תיאר את השיר: "לחן נוגע וביצוע מרסק לב שלא משאיר אף עין יבשה. מסוג השירים שאין בהם דופי אלא אך ורק אופי (ויופי)".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
הערות שוליים

↑  קשת ברגסון, ‏רביב כנר בשיר חדש: "מוקדש לגיבורים שהקריבו את חייהם", באתר "סרוגים", 13 בדצמבר 2022
1 2  דודי פטימר, ‏השיר של אנה זק, נונו ועדן בן זקן התברר כפספוס הגדול של השנה, באתר מעריב אונליין, 16 בדצמבר 2022
1 2  איריס קול, כל גיבור נשבר, 103fm, 14 בדצמבר 2022
↑  רביב כנר, "כל גיבור נשבר" מחר ב-10:00, באתר אינסטגרם, ‏12 בדצמבר 2022
↑   רביב כנר - כל גיבור נשבר, סרטון בערוץ "Raviv Kaner רביב כנר", באתר יוטיוב (אורך: 03:02)
↑  רביב כנר, ממאחורי הקלעים של "כל גיבור נשבר", באתר אינסטגרם, ‏15 בדצמבר 2022
↑   רביב כנר - "כל גיבור נשבר" מתוך התכנית "בחצי היורם" ברדיו דרום, סרטון בערוץ "רדיו דרום", באתר יוטיוב (אורך: 03:08)
| רביב כנר |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | "רסיסים" |  |
| סינגלים | "רסיסים" • "רוצה שלום" • "נשלים את הכל" • "לחזור" • "מים עמוקים" • "הסיפור הזה" • "בנקודה שבא נגמר האור" • "גולני שלי" • "דומה לך" • "נשרף העולם" • "כל גיבור נשבר" • "אצלי הכל בסדר" |  |
| השתתפות בסינגלים | "שמור עליי" • "צעירים לנצח" |  |
| ערכים קשורים | הכוכב הבא לאירוויזיון 2020 |  |
כשל צבר עבודה

כשל צבר עבודה הוא כשל לוגי המתרחש כאשר מניחים שמשתנה כמו עבודה הוא משתנה בלתי תלוי, כאשר למעשה הוא כפוף לשינוי. הצבעה על כשל צבר עבודה משמשת לעיתים קרובות כנגד טענות כי ניתן להקל על אבטלה באמצעות הגבלת מספר שעות העבודה. כשל זה בא לידי ביטוי לא רק בתחומי הכלכלה. לדוגמה, התייחסות לכשל זה נפוצה כאשר באים להצביע על שגיאות בטענות מסוג קטריס פריבוס ("אם כל השאר זהה"). הכשל נקרא לעיתים גם "Fixed Pie Fallacy" ("כשל העוגה הקבועה").
מקור המונח

המונח בא במקורו מתוך טיעון כנגד הרעיון שהפחתת מספר שעות העבודה המוּתרות מפחית את האבטלה. חסידי הגבלת מספר שעות העבודה טענו כי מתכונת של "שיתוף עבודה" או הגבלת מספר שעות העבודה בשבוע תביא לחלוקת העבודה על פני מספר רב יותר של עובדים. ההנחה שביסוד טענתם זו היא שישנה כמות קבועה של עבודה לביצוע, ועל כן הפחתת כמות העבודה המותרת תביא להעברת השארית לעובדים נוספים, המובטלים. טיעון זה יוצא מתוך נקודת הנחה שהעבודה היא משתנה בלתי תלוי בגורמים אחרים.
מדיניות זו אומצה על ידי הרברט הובר במסגרת ה"ניו דיל" בארצות הברית ובזמן ממשלת ליונל ז'וספן בצרפת.
בפועל, רוב הכלכלנים סבורים כי הנחה זו שגויה. טענתם היא שהעסקת עובדים נוספים כרוכה בעלויות "הקפיות" גדולות בגיוס, הכשרה וניהול, וכי העלות הממוצעת ליחידת תפוקה תגדל עד כדי כך שכמות העבודה תפחת, ובעקבותיה גם התעסוקה. כלומר, כמות העבודה אינה משתנה בלתי תלוי, אלא היא תלויה בגורמים שונים ועשויה להשתנות. אולם לאחרונה[דרושה הבהרה] יצא הכלכלן טום ווקר נגד מוסכמה זו. לטענתו, מבקרי הרעיון התעלמו מההשפעה של הגבלת שעות העבודה על פוריות העובדים. לשיטתו, הגבלת שעות העבודה יכולה להשתלב עם המגמה הנוכחית למחשב ולמכן את תהליך הייצור ככלי להוזלת עלות הייצור.
הערות שוליים

↑  Tom Walker, The 'lump-of-labor' case against work-sharing: Populist fallacy or marginalist throwback in (editors Lonnie Golden & Deborah Figart)‎ Working Time: International Trends, Theory and Policy Perspectives  (London: Routledge, 2000)‎
מבטח סימון

| --- | --- |
סמליל מבטח סימון
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1965–הווה (כ־59 שנים)
 חברת אם:  מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים
 משרד ראשי:  היצירה 2, קריית אריה פתח תקווה
 ענפי תעשייה:  ביטוח וביטוח פנסיוני, פיננסים והשקעות
 מנכ"ל:  ליאור רביב
  
 https://www.mvs.co.il/
 
מבטח סימון סוכנויות לביטוח בע"מ היא חברה לניהול הסדרים פנסיוניים ופיננסיים.
נתונים עיקריים

סוכנות מבטח סימון מספקת שירותים בתחומי ביטוח, ביטוח פנסיוני, פיננסים והשקעות לכ-220,000 לקוחות ולכ-6,000 ארגונים, מפעלים וחברות.
קבוצת מבטח סימון נמצאת בבעלות מלאה של מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים.
נכון לשנת 2011 מטפלת מבטח סימון במחזור גבייה שנתי של כ-4 מיליארד ש"ח. סך הצבירות המנוהל על ידי החברה הוא למעלה מ-30 מיליארד ש"ח.
היסטוריה

קבוצת מבטח סימון היא תוצאה של מיזוג שתי סוכנויות ביטוח: סימון את ויזל ומבטח שמיר. המיזוג בוצע בשנת 2000.
סוכנות הביטוח סימון את ויזל הוקמה בשנת 1965 על ידי הרולד סימון, סוכן ביטוח שעלה לישראל מדרום אפריקה ומשה ויזל, שהיה סוכן ביטוח צעיר.
סוכנות מבטח שמיר נוסדה בשנת 1983 על ידי מאיר שמיר. במסגרת שירותו הצבאי הכיר שמיר את אהרון אחיעז, ממשפחה של אנשי חברת הביטוח "סהר". ההיכרות הובילה את מאיר שמיר לתפקיד מנהל סוכנות הביטוח "מבטח", שהייתה חברה בת של "סהר". בשנת 1983 רכש שמיר את הסוכנות.
בסוף שנת 2000 רכשה חברת "מגדל" את שתי הסוכנויות ואיחדה אותן לחברה אחת - מבטח סימון סוכנויות לביטוח בע"מ.
הערות שוליים

↑  איתן כהן, מבטח סימון השלימה רכישת מניות סוכנות הביטוח "תבונה", באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2008
| חברות ביטוח בישראל |
| --- | --- | --- |
| חברות פעילות | AIG • ביטוח ישיר • איילון • ביטוח חקלאי • הכשרה • הפניקס • הראל • ווישור • כלל ביטוח • מגדל • מנורה מבטחים • ענבל • שירביט • שלמה ביטוח • שומרה • ליברה • קרנית • הפול |  |
| סוכניות מובילות | מבטח סימון • מדנס |  |
| חברות שנסגרו | אבנר • אליהו • הסנה |  |
המפקח על הביטוח • התאגיד המנהל של המאגר לביטוח רכב חובה בע"מ (הפול) • איגוד חברות הביטוח בישראל • התאחדות חברות לביטוח חיים בע"מ
מגדלי DC

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים, בניין משרדים 
 מיקום:  וינה
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2010–2013 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  26 בפברואר 2014
 אדריכל:  Dominique Perrault
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות פוסט-מודרנית 
 מידות
 גובה:  מגדל 1 - 220 מטר  מגדל 2 - 168 מטר מטר
 קומות:  מגדל 1 - 60  מגדל 2 - 44
 קואורדינטות:  48°13′54″N 16°24′49″E﻿ / ﻿48.23161°N 16.41356°E﻿ / 48.23161; 16.41356
 www.dctowers.at
  (למפת וינה מוגדלת) מגדלי DC(למפת וינה רגילה) מגדלי DC he
 
מגדלי DC (הידוע גם בשם Donau City Towers) הוא מתחם גורדי שחקים ברובע דונאושטאדט של וינה. המגדלים תוכננו על ידי האדריכל הצרפתי דומיניק פרו.
בנייה

DC Tower 1, הוא גורד השחקים הגבוה ביותר באוסטריה בגובה 220 מטר (250 מטר כולל צריח האנטנה), המגדל נפתח רשמית ב-26 בפברואר 2014 בהשתתפות האדריכל דומיניק פרו והאסטרונאוט לשעבר באז אלדרין. בשל המשבר הכלכלי העולמי ב-2008, בניית המגדל התעכבה מספר פעמים, ובסופו של דבר, הבנייה החלה ב-17 ביוני 2010.
הקומות העליונות ישמשו לדירות, בעוד שב-15 הקומות הראשונות יהיה מלון ארבעה כוכבים, המופעל על ידי קבוצת סול מליה הספרדית. כמו כן תהיה מסעדה באחת הקומות העליונות ותצפית על העיר וינה.
מגדל DC 2 צפוי להגיע לגובה של 180 מטר, מה שיהפוך אותו לבניין הרביעי בגובהו בעיר. הוא עתיד להכיל משרדים, חנויות ודירות להשכרה.
הערות שוליים

↑  "DC Towers". Vienna Donau City (בגרמנית). 2018-11-28. נבדק ב-2022-05-27.
↑  DC Tower 1
↑  DC Tower 1 opening (in German)
↑  "Austria's tallest skyscraper to be built in Vienna". 2010-02-11. אורכב מ-המקור ב-28 בינואר 2014. נבדק ב-2012-07-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "DC tower by Dominique Perrault rises above Vienna as austria's tallest building". designboom | architecture & design magazine (באנגלית). 2014-02-27. נבדק ב-2020-08-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 45150748987316420001   WorldCat (עם VIAF): 45150748987316420001 
מגדלי DC בבנייה ב-19 באפריל 2011
ליאופולד גרשטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בינואר 1925 יאשי, ממלכת רומניה 
 פטירה:  23 במאי 2010 (בגיל 85) חיפה, ישראל 
 מקום קבורה:  מתחם בתי הקברות בחיפה 
 מקום לימודים:  הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים (הטכניון) (1949) 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 
ליאופולד (פולדי) גרשטל (28 בינואר 1925 - 23 במאי 2010) היה אדריכל ישראלי ומחנך שהשפיע רבות על התרבות האדריכלית בישראל ובאוסטריה.
ביוגרפיה

ליאופולד גרשטל נולד ב-1925 בעיר יאשי שברומניה. בשנת 1941 עלה לישראל והתמקם בחיפה. אביו היה האדריכל משה גרשטל, אחד מאבות הבנייה הישראלית. גרשטל האב תכנן בין היתר את מבנה שוק תלפיות שבשכונת הדר הכרמל, את בית התעשייה שבשכונה ואת מבנהו הישן של בית החולים כרמל. ליאופולד למד אדריכלות בין השנים 1942- 1949 בטכניון. בין מרציו היה פרופסור אדלמן אשר במשרדו עבד כאסיסטנט בין השנים 1949 - 1955. משנת 1955 היה לאדריכל עצמאי. בשנת 1969 החל להרצות באופן סדיר, עיסוק אשר ליווה אותו במהלך כל הקריירה. בשנים 1969–1982 שימש כמרצה בכיר בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון. בשנת 1978 לימד כמרצה אורח במחלקה לבניין ועיצוב באוניברסיטת אינסברוק, אוסטריה. בשנת 1979 הרצה במחלקה לבינוי מגורים ועיצוב באוניברסיטה הטכנית, וינה, אוסטריה. בין השנים 1982 ל-1993 היה ראש החוג לארכיטקטורה באוניברסיטת אינסברוק. ב-1987 היה מרצה אורח באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק ובשנים 1992–1993 שימש כמרצה אורח בבית הספר לאדריכלות ברטלט שבלונדון. ב-2010 נפטר גרשטל בחיפה והובא למנוחות בבית העלמין נוה דוד שבעיר.
אדריכלות

בשנות השישים תכנן גרשטל מספר מבנים עירוניים תחת הכותרת ״אורבניזם מרחבי״. במסגרת שיטת בניה זו יש העניק גרשטל לחלל שמעל ובין המבנים חשיבות עיצובית שווה כשם שהעניק למבנים עצמם. בשיטה זו ההתייחסות לטופוגרפיה שונה מהנהוג החל משלבי העיצוב הראשוניים. בזאת הכוונה מתן תשומת לב לתבנית הקרקע מעבר להתייחסות בתוכנית הקרקע. השאיפה הייתה ליצור מבנה שהוא תוצר של המקום בו הוא יבנה. דוגמה לכך היא בניין בית הלוואה וחיסכון במרכז המושבה זכרון יעקב אשר נבנה 1987. הבניין נבנה כאולם קונצרטים המוקדש לקהילה. על גגו נבנתה מרפסת מופעים פתוחה. המבנה הוא מעיין ‘קופסה פתוחה’ לחזית. בתוכה תצוגה של ארבעה סוגי גגות רעפים עליהם סוגר גג רעפים נוסף ששתי צלעותיו פתוחות לשמיים. במבנה המכון להשכלה גבוהה למקצועות כלכליים באינסברוק התייחס גרשטל בעיצובו למיקומו יוצא הדופן. המבנה ממוקם בין גבעותיה של חבל טירול האוסטרי. בחזית הקדמית עיצב גרשטל חלון עגול המהווה מסגרת להתבוננות על אחת הגבעות המושלגות. חלקו העליון של העיגול נמשך בחלון מלבני לאורך גגו של המבנה. דרך חלון זה נשפך אור על מבואת בית הספר. בקצהו נפגש חלון הגג עם חלון מעוגל מקביל הצופה על גבעה נוספת. גרשטל רצה שהמבנה יתקשר עם הסביבה הטבעית בה הוא ממוקם. בעזרת תכנון פתחי החלונות נוצר דיאלוג בין שני רכסי ההרים המקיפים אותו.
קשתות הן אחד מסימני ההיכר של גרשטל ובכך מפרידות אותו מהסגנון המודרניסטי. בנוסף חלק מהמבנים אותם תכנן חופפים עם מאפייני זרם האדריכלות ה״ברוטליסטית״. בסגנון בניה זה אמצעיי הבניה מופגנים בגאון. המבנים מאופיינים בבנייה בבטון חשוף ובשימוש בצורות בסיסיות מגוונות. מראה ״לא גמור״ זה קשור לתפיסת הבינוי הכוללת של גרשטל. בריאיון לחנה רוזנטל בשנת 1989 שיתף שמראה המשדר רשלנות, הזנחה בבנייה במובן מסוים, מעיד בעיניו על כך שלמתגוררים בבית יש תעסוקה מעניינת יותר. שהם מתעניינים בנושאים נעלים יותר מהמגורים עצמם.
פרויקטים נוספים שלו שזכו להיבנות בישראל הן בית הדואר בקריית אתא, גשר הרכבת הישן מגדים על כביש החוף סמוך לעתלית וכמה וילות פרטיות בנהריה, חיפה, רמת גן וזכרון יעקב. בנוסף היה שותף לתכנון בית משאבות המים המרכזי, המשרדים ובתי המלאכה לקבוצת תהל בירושלים, תכנון התוכנית העירונית החדשה בדרום נצרת, תוכנית עירונית ליישוב עולים חדשים בכרמיאל, ופרויקטי מבני מגורים שונים בעכו, קריית שמונה, עפולה וירושלים.
פרסים

גרשטל זכה בפרס ראשון בשנת 1983 וב-1985 על תכנון בית העירייה באינסברוק; פרס ראשון על תכנון שיכון זיגורט שיועד לשכונת קריית אליעזר בחיפה; פרס ראשון על תכנון שכונת מנשיה ביפו.
הערות שוליים

↑  נעה שק, שכבות של זיכרון: חמישה עשורים בחיי שכונה, הכינוס הארצי ה-1 לשימור מורשת התרבות, 2012, עמ' 83-92
↑  Rainer Köberl, Im memoriam leopold gerstel, aut, ‏2010
↑  נועם דביר, מת האדריכל ליאופולד גרשטל, באתר הארץ, 25 במאי 2010
↑  Martin Schönherr, Planung richtig herum. Räumlicher Urnanismus, ‏07.09.2010
↑  Niklas Goslar, HBLA West Innsbruck - Architekt Leopold Gerstel Trailer, ‏2014, June 13
↑  רוזנטל חנה, רעננותו של בניין לא גמור, הארץ, 1989, 8 ספטמבר, עמ' 32-34
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 299656273   WorldCat (עם VIAF): 299656273
לילך שלו-מבורך

אין תמונה חופשית
לילך-שלו-מבורך היא פרופסור חבר בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב, מומחית לטיפול בליקויי קשב וריכוז בקרב בילדים.
ביוגרפיה

שלו-מבורך נולדה בתל אביב להוריה אלכסנדר ומרים מבורך. למדה בתיכון אליאנס. השלימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ובסטטיסטיקה (1986), תואר שני בפסיכולוגיה קוגניטיבית {1990) ודוקטורט בפסיכולוגיה קוגניטיבית (1995) תחת הדרכתו של פרופסור יהושע צאל באוניברסיטת תל אביב. נושא עבודת הדוקטורט שלה היה השפעות הייתה עמיתת פוסט דוקטורט באוניברסיטת בר-אילן (1994–1995) ובאוניברסיטת ברמינגהאם (1995–1996). בשנת 1996 הצטרפה לסגל המחלקה לחינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה, ובשנת 2007 עברה למחלקה לפסיכולגיה באוניברסיטה העברית בירושלים שם קיבלה בשנת 2009 דרגת פרופסור חבר. מאז שנת 2011 היא חברת סגל בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב.
מחקריה של פרופסור שלו-מבורך מתמקדים בזיהוי קשרים בין ליקויי קשב ספציפיים לבין קשיים תפקודיים שונים (בקריאה, בחשבון, בתפקודים ניהוליים ובתחום החברתי). מוקד מחקרי נוסף הוא מיפוי הסמנים הנוירולוגיים של תפקודי קשב ושל תוצרי האימון הקשבי. במחקרים אלה היא משתפת פעולה עם חוקרים בעלי שם מישראל ומאנגליה תוך שימוש במגוון שיטות של הדמיה מוחית. משמשת כראש מעבדת הקשב ביית הספר לחינוך, שבה נערכים מחקרים רבים תוך שימוש במבחנים נוירופסיכולוגיים שפיתחה ובמדדים התנהגותיים ואלקטרופיזיולוגיים.
בנוסף למחקרי המעבדה שהיא מבצעת עורכת שלו-מבורך מחקרי שדה בשיתוף עם פסיכולוגים חינוכיים ופסיכיאטרים המתמחים ב-ADHD. מחקרי השדה מתבצעים בבתי ספר, בשירות הפסיכולוגי-החינוכי ובמרפאות לאבחון וטיפול בילדים עם ADHD.
מאטי יארווינן

מאטי הנריקי יארווינן (בפינית: Matti Henrikki Järvinen;‏ 18 בפברואר 1909 – 22 ביולי 1985) היה אתלט פיני. אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1932) פעמיים ברציפות אלוף אירופה (טורינו 1934 ופריז 1938) ושיאן עולם (1938-1930) בהטלת כידון. במהלך הקריירה שלו הוא שיפר את שיא העולם 10 פעמים (מ-71.57 מטר ועד 77.23 מטר).
ביוגרפיה

מאטי יארווינן נולד וגדל בטמפרה. הוא ואחיו הספורטאים המצטיינים, התאמנו בהדרכת אביהם, ורנר שהיה אלוף אולימפי בזריקת דיסקוס יווני (אתונה 1906). שני אחיו, אקילס בעל שתי מדליות כסף אולימפיות (אמסטרדם 1928 ולוס אנג'לס 1932) ושיאן עולם בקרב עשר והאח הבכור קלה, מקום 9 באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1932) ושיאן אירופה בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בויבורג ב-8 באוגוסט 1930 קבע יארווינן בהטלת כידון שיא עולם חדש של 71.57 מטר, שיאו העולמי הראשון.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה יארווינן במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 72.71 מטר, לפני חבריו לנבחרת מאטי סיפלה (69.80 מטר) ואינו פנטילה (68.70 מטר).