stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהושע גרוסברד
הערות שוליים

↑  הודעות בתי המשפט, ילקוט הפרסומים 4037 (ה' באלול התשנ"ב, 3 בספטמבר 1992), 4496.
↑  מ-מעריב עד מעריב | חולק "פרס שטרוק", מעריב, 15 באפריל 1965.
↑  סקירת הכרך הראשון: רחל אנגל, יהושע גרוסברד – באלבום, מעריב, 24 באפריל 1970.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 272871  NLI: 987007262036705171  ISNI: 0000 0000 6699 3069  LCCN: n85319888  RKD: 437820  ULAN: 500484109  VIAF: 53146386   WorldCat (עם VIAF): 53146386
יעילות קוונטית

גרף המתאר את התלות של היעילות הקוונטית באורך הגל של שבב ה-CCD של המצלמה Wide Field and Planetary Camera 2 ששימשה בעבר את טלסקופ החלל האבל
יעילות קוונטית היא יעילות של התקנים אלקטרו-אופטיים הממירים אור לצורת אות אחרת. היעילות הקוונטית מוגדרת כאותו חלק מכלל הפוטונים הפוגעים בהתקן, שיותמרו לאות חשמלי. בהתקנים אלקטרוניים שבהם כל פוטון "מומר" לאלקטרון, למשל חיישן CCD, מחושבת היעילות הקוונטית כיחס בין כמות האלקטרונים שנוצרים ברכיב ביחידת זמן לכמות הפוטונים הפוגעים בו ביחידת זמן. "יעילות קוונטית חיצונית" של רכיב אלקטרוני מתייחסת לזרם במוצאו של רכיב ולא לזרם שנוצר בו, בהינתן שחלק מהזרם שנוצר ברכיב לא מגיע למוצאו עקב איבודים, בפרט רקומבינציה של אלקטרונים עם חורים. את היעילות הקוונטית מקובל לציין כשבר עשרוני (למשל 0.6) או באחוזים (למשל 60%).
יעילות קוונטית של התקן איננה גודל קבוע, אלא תלויה במאפייני הקרינה האלקטרומגנטית שפוגעת בהתקן. תלות בסיסית היא באורך הגל של הקרינה. כך, למשל, היעילות הקוונטית של מצלמה דיגיטלית ביתית פשוטה היא גבוהה באורכי גל בתחום האור הנראה, דבר המאפשר צילומי צבע. לעומת זאת, היעילות הקוונטית שלה באורכי גל של קרינת רנטגן היא כמעט אפסית, ולכן אינה מאפשרת דימות בתחום זה. תלות אפשרית נוספת היא בעוצמת האור. כך, למשל, בתנאי אור יום היעילות הקוונטית המרבית של עין האדם היא באורך גל של 555nm ואילו בתנאי חשיכה היעילות המרבית היא באורך גל של 507nm (ראו העקומה הפוטופית והעקומה הסקוטופית).
היעילות הקוונטית היא מאפיין בסיסי של חיישנים שונים המאפשר השוואה בין יעילותם. יעילות קוונטית של מצלמות CCD לשימושים מדעיים יכולה להגיע עד קרוב ל-100% באורכי גל מסוימים
, יעילות קוונטית מרבית של סרטי צילום היא כ-10% ואילו זו של העין מגיעה לשיא של כ-5%. יעילות קוונטית מאפיינת גם תאים פוטו-וולטאיים, בהם היא יכולה להגיע גם עד 46%.
הגדרת היעילות שניתנה בראשית הערך היא של גודל חסר ממד, כפי שנהוג להגדיר יעילות באופן כללי, כיחס בין שני גדלים זהי ממד, בדרך כלל הספק או, בהקשר זה, מספר חלקיקים (פוטונים מול אלקטרונים). עם זאת, לעיתים משתמשים במונח "יעילות קוונטית" כדי לתאר יחסים אחרים, למשל זרם מושרה ליחידת שטף קרינה.
ראו גם

נצילות קוונטית
הערות שוליים

1 2  הגדרה מתוך האתר Photonics Dictionary
↑  מקור מתוך חומר לימוד בנושא: Human eye sensitivity and photometric quantities, ראו גרף בעמוד 281
1 2  ASTROPHOTOGRAPHY: DO PHOTOGRAPHIC PLATES STILL HAVE A PLACE IN PROFESSIONAL ASTRONOMY?, מאמר מאת ROBERTO BARTALI
↑  מאמר בנושא MEASUREMENTS OF THE QUANTUM EFFICIENCY OF DISCRIMINATION IN HUMAN SCOTOPIC VISION מאת H. B. BARLOW
↑  ראו, למשל דף זה אודות יעילות קוונטית של תאים פוטו-וולטאיים
↑  https://www.ise.fraunhofer.de/en/press-and-media/press-releases/press-releases-2014/new-world-record-for-solar-cell-efficiency-at-46-percent
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4288324-6
יחסי מלזיה–פיג'י

יחסי מלזיה-פיג'י הם היחסים הדו-צדדיים שבין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה של איי פיג'י.
| יחסי מלזיה–פיג'י |
| --- | --- |
מלזיה: פיג'י


מלזיה: פיג'י
שטח (בקילומטר רבוע)
329,847: 18,274
אוכלוסייה
35,663,114: 929,884
תמ"ג (במיליוני דולרים)
399,649: 5,495
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,206: 5,909
משטר
פדרציה: דמוקרטיה פרלמנטרית
סקירה כללית

בשנת 1971, ראש ממשלת פיג'י הראשון, רטו סר קמיססה מארה, ביקר במלזיה. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1977. בשנת 1984, הוקמה שגרירות מלזיה בסובה ובשנת 1988, הוקמה שגרירות פיג'י בקואלה לומפור.
יחסים כלכליים

מלזיה ופיג'י מקיימות שיתוף פעולה בתחום המסחר והכלכלה.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מפיג'י למלזיה הגיעה לסך 4.36 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נפט, שמנים ומים. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפיג'י הגיעה לסך 115 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שמן סויה, מרגרינה, מחשבים, אוניות נוסעים ונפט מזוקק.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מפיג'י למלזיה הגיעה לסך 6.66 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן קוקוס, מטוסים, מסוקים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפיג'י הגיעה לסך 55.1 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מזגנים, מחשבים, שמן סויה, שמן בצל, אלומיניום ועוד.
ייצוג

מלזיה מיוצגת בפיג'י על ידי שגרירות בסובה, בירת פיג'י.
פיג'י מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
יעל אבי-יונה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1941 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  24 באוקטובר 2012 (בגיל 71 בערך) 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  ציור 
 
יעל אבי-יונה (גולדפרב) (1941 - 24 באוקטובר 2012) הייתה ציירת ישראלית. אבי-יונה הייתה בוגרת האקדמיה לאמנות "בצלאל" וחברה באגודת הציירים והפסלים.
קורות חיים

אבי-יונה נולדה בירושלים, בת לפרופסור מיכאל אבי-יונה. בילדותה התגוררה כשנתיים בקבוצת שילר, בה התגוררו הורי אביה. בין השנים 1959–1963 למדה באקדמיה לאמנות "בצלאל".
בשנת 1983 זכתה בציון לשבח בתחרות עיצוב אמנותי בנושא "ירושלים כסמל" לאמנות יהודית.
בשנת 1984 הקימה את "גלריה אבי-יונה" ומאז ניהלה את הגלריה.
בשנת 1994 התחתנה אבי-יונה עם האמן דב לדרברג, והחלה לשתף עמו פעולה בתערוכות.
אבי-יונה הציגה את התערוכה "דיוקנאות סופרים ישראלים בני זמננו" ביריד הספרים הבינלאומי בירושלים, וכן את התערוכה "השיטתיות שבמסתורין" בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית.
אבי-יונה ציירה את היצירה "שנים עשר השבטים" עבור בית הכנסת "יד מרדכי" שבירושלים.
הערות שוליים

↑  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים, בוגרים: מאגר בוגרים
↑  קבוצת שילר בת כ"ה, דבר, 17 באוקטובר 1952
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 269792  NLI: 987007417093705171  ULAN: 500482756  VIAF: 308267516   WorldCat (עם VIAF): 308267516 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהושע גרינברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 באוקטובר 1963 (בן 60) ארצות הברית
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופר
 שפות היצירה:  עברית 
 
יהושע זכריה גרינברג (נולד בי"ג בחשוון ה'תשכ"ד, 31 באוקטובר 1963) הוא סופר ישראלי, יליד ארצות הברית, בוגר ישיבת הסדר, מתגורר בכפר אדומים.
קורות חיים

גרינברג נולד בארצות הברית לאריה ורחל (לבית רוטנברג) גרינברג. אחותו נעמי נשואה לרב יהושע שפירא.
למד בישיבת נתיב מאיר. למד קולנוע בארצות הברית.
עובד כיום כעורך לשוני, ועוסק בעריכה ספרותית של כתבי-העת ליצירה יהודית.
נשוי ואב לארבעה.
קורות חיים > בטלוויזיה

ב- 7 בינואר 2015 העלה ערוץ 1 את התוכנית איסור ונגיעה ובה הוצג הסרט "ההפך" שיצר וביים אחיו עמיחי גרינברג המבוסס על ספרו של יהושע גרינברג "ההפך". הסרט מספר על אהבה בין בחור ישיבה (איתמר רוטשילד) לבין נערה חולה בסרטן (קרן ברגר). במקביל לסיפור המרכזי עוקבים אחריו, לאחר שמונה לרב הישיבה, והתמודדותו עם סיפורים דומים לסיפור אהבתו זה.
קורות חיים > ספריו שיצאו לאור

ההפך הוצאת י' גרינברג ירושלים 1997.
כמעט כלה הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, תל אביב 1999, המכיל את שתי הנובלות "כמעט כלה" ו"ההפך".
מעשה מחלון, הוצאת כרמל, ירושלים, 1999.
בינתיים הוצאת עין, ירושלים 2001.
עוד-לא, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב 2002.
גב' פפירבלאט הוצאת קרא קרא ירושלים 2010.
קורות חיים > על ספריו

ספרו "ההפך" הופיע תחילה בהוצאה עצמית (1997), אחר כך (1999) יחד עם "כמעט כלה", וב-2007 הופיע "כמעט כלה", ובו שתי היצירות, במהדורה חדשה בהוצאת "ידיעות אחרונות". ספרו הבא, "בינתיים", יצא לאור בהוצאה עצמית, וספרו השלישי "עוד-לא", יצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הוצאת הספרים "כרמל" הוציאה לאור סיפור שלו בשם "מעשה מחלון" בחוברת עצמאית. הנובלה "גב' פפירבלאט" הופיעה בתש"ע בהוצאה העצמית "קרא קרא".
יהושע גרינברג ערך בעבר את כתב העת "מבוע", כתב עת ליצירה יהודית.
על הסרט הקצר ההפך

ציטוט מתוך עיתון "הארץ":
"עמיחי גרינברג ביים את הסרט על פי ספר שכתב אחיו, יהושע גרינברג. במרכזו יוחאי (איתמר רוטשילד) בחור ישיבה שקדן, תמים וגמלוני, שנשכר כמלווה רוחני לאיילת (קרן ברגר), נערה חולת סרטן המסרבת לטיפול רפואי. סיפור האהבה העדין והמהוסס ואז מלא התשוקה והרגש שנרקם ביניהם מתואר ומבוים בפיוטיות, גם אם מדי פעם נופל לקלישאות, ומשוחק לעילא. רוטשילד וברגר מעוררי אמפתיה, בהתחבטויותיהם הדתיות־רגשיות ובכימיה ביניהם. רני בלייר, שמגלם את יוחאי בבגרותו, אחראי ללחלוחית שעתידה לשטוף את עיניהם של הצופים."
הערות שוליים

↑  בתו של חיים יעקב רוטנברג שהיה בן דודם של הרב חיים יעקב רוטנברג והציירת סופיה קיסלוב
1 2  גילי איזיקוביץ, אהבה מהוססת, באתר הארץ, 7 בינואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299332005171  BnF: cb155171733 (data)  ISNI: 0000 0000 6661 5025  LCCN: nr98021108  SUDOC: 24395011X  VIAF: 29838899   WorldCat (עם VIAF): 29838899 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי מלזיה–ספרד

| יחסי מלזיה–ספרד |
| --- | --- |
מלזיה: ספרד


מלזיה: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
329,847: 505,370
אוכלוסייה
35,663,114: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
399,649: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,206: 32,996
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: מונרכיה חוקתית

יחסי מלזיה–ספרד הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין מלזיה לספרד.
היסטוריה

ספרד כוננה יחסים דיפלומטיים עם מלזיה ב-12 במאי 1967 ושגרירויות מלזיה וספרד נפתחו בשנת 1986. ביקור ממלכתי ראשון נערך על ידי יאנג די-פרטואן אגונג המלזי התשיעי מאזלאן שאה ביולי 1992 ואילו מלך ספרד חואן קרלוס עם המלכה סופיה ביקרו במלזיה ב-4 באפריל 1995.
יחסים כלכליים

בשנת 2011, סך היצוא המלזי לספרד עמד על 620 מיליון דולר ואילו היצוא הספרדי למלזיה היה בשווי כ-320 מיליון דולר. מלזיה היא המדינה בה ההשקעה הספרדית הגדולה ביותר בדרום-מזרח אסיה מרוכזת בעיקר עם נוכחות גדולה של חברות ספרדיות ואילו נוכחותן של חברות מלזיות בספרד קטנה יחסית. אחת החברות הספרדיות, GMV, מעורבת גם בפיתוח הרכבת המהירה המוצעת בין קואלה לומפור לסינגפור. הייצוא הספרדי העיקרי למלזיה כולל מכונות חשמל, ברזל ופלדה, דשנים, כימיקלים וטקסטיל ואילו הייצוא העיקרי של מלזיה לספרד כולל רכיבי גומי, שמן דקלים ומכשירים חשמליים. שתי המדינות היו גם בתהליך להגביר את קשרי הסחר במיוחד בתיירות ובתעשייה הימית. בין שתי המדינות נחתם הסכם בדבר הימנעות ממס כפול והתחמקות פיסקלית. קיימת גם לשכת המסחר והתעשייה הספרדית המלזית.
נציגויות דיפלומטיות

מלזיה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד.
ספרד מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
יעקב משורר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  14 באוגוסט 1935 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  23 ביוני 2004 (בגיל 68)
 ענף מדעי:  נומיסמטיקה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1966) 
 תרומות עיקריות
 מחקר מטבעות ארץ ישראל
 
יעקב משורר (ט"ו באב תרצ"ה, 14 באוגוסט 1935 – 23 ביוני 2004) היה מומחה ישראלי לנומיסמטיקה ובמיוחד במטבעות ארץ ישראל, שימש כאוצר ראשי לארכאולוגיה במוזיאון ישראל בירושלים, וכיהן כפרופסור במחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
יעקב משורר נולד לזמירה למשפחת מני מחברון; נכדתו של הרב אליהו מני, רב הקהילה היהודית בחברון במחצית השנייה של המאה ה-19 ולאבא זינגרמן שעלה לארץ ב-1925, מהעיירה סרנה בצפון אוקראינה, אז פולין.
משורר נולד כתאום זהה לאחיו אשר. המשפחה התגוררה בשכונת רחביה, ולאחר מכן בשכונת מחניים, ליד סנהדריה בירושלים. בשיטוטיו בשדות הסמוכים התוודע לנושא המטבעות כשמצא מטבעות מתקופת בית שני.
בירושלים, היו אתרי עתיקות רבים סמוכים ופתוחים למשוטטים, ומטבעות קדומים טמונים בשפע באדמותיה. הילדים שטיילו בהם נהגו לאסוף חרסים, אבני צור ומטבעות:
”השדות שמצפון לביתנו וממזרח לו, חורשת שנלר ושפע המערות העתיקות שנקרו על דרכנו, שימשו לנו מגרש משחקים אדיר בממדיו ועשיר בהפתעותיו. בהליכה התכופה לנגריה של אבא דרך שדה פתוח פגשנו מערות מופלאות מעוטרות וחצובות היטב - הלוא הן "קברי הסנהדרין" ... נהגנו למלא את כיסנו גם אבנים, חרסים ואבני צור, וגם מטבעות עתיקים שהיו פזורים בכמות לא מבוטלת בשדות תל ארזה, רובם מתקופת אלכסנדר ינאי. ל"ציד מטבעות" נהגנו לצאת בייחוד לאחר הגשם, שאז נשטפת האדמה והמטבעות הטמונים בה נחשפים. פעם אחת, לאחר סיור בשדה, כאשר ניקיתי את נעליי מהבוץ שדבק בהם, מצאתי מטבע בבוץ שהסרתי מן הנעל!”
אביו נהג לטייל עמו ועם אחיו התאום ל"מוזיאון לעתיקות היהודים" של האוניברסיטה העברית בהר הצופים, ל"מוזיאון לפולקלור" במגדל דוד, ולמוזיאון רוקפלר, שבו נמצא אוסף עתיקות גדול, מדי שבת בשבתו.
בנוסף, מצויים היו בירושלים של ילדותו ונערותו, מלומדים ומומחים שדלתם פתוחה לתלמידים צעירים ולחובבים; בהם: החוקר מרדכי נרקיס שניהל את "בית הנכות בצלאל" או "מוזיאון בצלאל". יעקב נהג לבקר אותו עם אביו ואחיו בשבתות. נרקיס פתח להם צוהר אל האוסף בהנהלתו ואל הספרים המתאימים בספריית בית הנכות.
במקביל, למד משורר בגימנסיה רחביה. את שירותו הצבאי עשה במסגרת הנח"ל, ואחר כך הצטרף לקיבוץ חצרים. משורר עזב את הקיבוץ כדי ללמוד באוניברסיטה העברית היסטוריה וארכאולוגיה. לאחר סיום לימודי הדוקטורט הפך לאוצר מחלקת המטבעות במוזיאון ישראל, שהפכה לגדולה מסוגה בעולם בנושא מטבעות עבריים וארץ ישראליים עתיקים.
מספריו (מבחר)

אוצר מטבעות היהודים: מימי שלטון פרס ועד מרד בר כוכבא, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"ח 1997.
אמצעי תשלום קדומים, משקלות ומטבעות, (עורך: רוני רייך), חיפה: מוזיאון ראובן ועדית הכט – אוניברסיטת חיפה, תשנ"ח 1998.
עם רחל חכליל, חפצים נבחרים מאוסף מוזיאון ראובן ועדית הכט, חיפה: מוזיאון ראובן ועדית הכט – אוניברסיטת חיפה, תשמ"ו 1986.
טביעת המטבעות בימי קדם, (עורכת: אפרת כרמון), ירושלים: מוזיאון ישראל, תש"ל 1970.
הכרונולוגיה של מטבעות הנבטים, ירושלים: חמו"ל, 1970.
עם שמעון רובינשטיין, מטבעות, מידות ומשקלות: מראשית המאה ה-19 ועד לתקופת המעבר מהשלטון הטורקי לבריטי בארץ ישראל, ירושלים: (הוצאת ש’ רובינשטין), 1997.
מטבעות ערי ארץ-ישראל ועבר-הירדן בתקופה הרומית, ירושלים: מוזיאון ישראל, 1984.
מטבעות עתיקים, ירושלים: הוצאת כתר, 1979.
הצד השלישי של המטבע, (עורכת: חנה עמית), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשס"ו 2006.
הערות שוליים

↑  יעקב משורר, הצד השלישי של המטבע, עמ' 13–15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265351605171  BnF: cb12100097t (data)  GND: 122509528  ISNI: 0000 0001 1023 4001  LCCN: n82221337  NKC: uk2018990524  NTA: 071245774  SELIBR: 356328  SUDOC: 029357098  VcBA: 495/216215  VIAF: 29563112   WorldCat (עם VIAF): 29563112 
מטבע של אלכסנדר ינאי
מטבע של מתתיהו אנטיגונוס השני אחרון מלכי בית חשמונאי, בשנים 40 לפנה"ס–37 לפנה"ס
כמטר שמים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דוד פישלוב 
 סוגה:  עיון 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס 
 תאריך הוצאה:  1996 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990017523840205171
 
כמטר שמים - עיונים בדימוי הפואטי הוא ספר עיון מאת פרופ' דוד פישלוב, שיצא לאור בהוצאת מאגנס, ה'תשנ"ו (1996).
בספר מוצגת תמונה מקיפה של פיגורה לשונית מרכזית – הדימוי. בחלק הראשון של הספר מציע המחבר מיפוי של סוגים שונים של דימויים, ובו הבחנה בין, למשל, דימויים שגורים לדימויים פואטיים מורכבים ועשירים, וכן דן ביחס בין הדימוי לבין תופעות שכנות (כמו המטפורה והאלגוריה). בחלקו השני של הספר מציע פישלוב קריאה מחודשת במבחר יצירות מן השירה העברית והעולמית, בהן נעשה שימוש משמעותי בדימויים. בחלק זה נידונות יצירותיהם של משוררים עבריים כמו שמואל הנגיד, יעקב שטיינברג, לאה גולדברג, יהודה עמיחי; יוצרים מן השירה היידית המודרנית – צילה דראפקין וי"ל טלר; וכן יצירות מן השירה העולמית - ורגיליוס, שקספיר, דון, בודלר, לוטריאמון.
יעקב משולם אורנשטיין

| --- | --- |
 לידה:  1775 ה'תקל"ה לבוב, ממלכת הבסבורג 
 פטירה:  1839 (בגיל 64 בערך) כ"ה באב ה'תקצ"ט לבוב, האימפריה האוסטרית 
 כינוי:  ה"ישועות יעקב"
 תקופת הפעילות:  ?–1839 
 
רבי יעקב משולם אורנשטיין (ה'תקל"ה, 1775 - כ"ה באב ה'תקצ"ט, 1839) היה רב, פוסק, אב בית דין לבוב, ומגדולי רבני גליציה. מכונה הישועות יעקב על שם ספרו.
תולדותיו

נולד בסטנוב שבאוקראינה לרבי מרדכי זאב אורנשטיין, שהיה אחר כך רבה של לבוב. הוא היה צאצא לשושלת רבנים שהחזיקה במשרת הרב בלבוב במשך יותר מ-150 שנה. לאחר פטירת אביו, כשהוא עדיין ילד, גדל בירוסלב. שם נישא עם שרה, בתו של הגביר צבי הירש וואהל. שנים אחדות סיפק לו חותנו את צרכיו ביד נדיבה ואף פתח לו ישיבה במקום.
בהמשך כיהן כרב בז'ולקווה. לאחר פטירת הרב צבי הירש רוזאניש בו' בכסלו תקס"ה (1804), התמנה כרב וראש ישיבה בלבוב על כיסא אביו, אך הוא בא ללבוב לממש את המינוי, רק ב-1805.
בשנת ה'תקע"ו (1816) היה מעורב בפרשת החרם שהוטל על שני משכילים: רבי שלמה יהודה רפפורט (שי"ר) ואברהם הירש נטקס (מקורות משכיליים מאוחרים העלו את המספר לארבעה). הרב אורנשטיין לא הטיל את החרם, שנראה שמקורו היה בחוגי החסידים, אך הואשם על ידי השלטונות בכך שלא דיווח עליו. עם זאת, הפקידים קבעו כי לא היה אויב לחינוך המודרני. בפקודת השלטונות, לאחר שהואשם על ידי המשכילים בקנאות חשוכה, נאלץ לקרוא דרשה בגרמנית שבה הוכרז כי לחרם לא היה תוקף.
כתב את הספר "ישועות יעקב" על השולחן ערוך, שעל שמו זכה לכינויו. הספר ישועות יעקב כולל ארבעה כרכים על האורח חיים, שלושה כרכים על היורה דעה ושלושה כרכים על אבן העזר, בנוסף נדפס גם כרך שו"ת. בפירוש הישועות יעקב חלק קצר המסביר את השולחן ערוך וחלק ארוך יותר המביא את דעות קודמיו ודן בהן. ספר חידושיו על חמישה חומשי תורה נקרא גם הוא 'ישועות יעקב' ונדפס לראשונה בורשא בתרע"ב.
על השתלשלות מינויו בצעירותו לרב בירוסלב, וסירובו לכתב המינוי ניתן לקרוא בהקדמה לספר המידות על פי המגיד מדובנא.
משפחתו

בנו היחיד היה הרב מרדכי זאב אורנשטיין, נבחר לאב"ד פרעמישלא. אחיו היה הרב משה יהושע העשיל אורנשטיין. אחייניו היו רבי יוסף שאול נתנזון ורבי מרדכי זאב איטינגא.
לקריאה נוספת

חיים נתן דמביצר, כלילת יופי, ח"א, קראקא תרמ"ח, אות כא, דף ק"נ עמוד ב' ואילך
הערות שוליים

↑  רחל מנקין, "החרם בלמברג 1816 - רברבנות משכילית והיסטוריוגרפיה יהודית", ציון ע"ג.
↑  סיפור מינוי הרב אורנשטיין ודחייתו את הרבנות מופיע בהקדמת אברהם דב בער פלאם לספר המידות על פי המגיד מדובנא (באתר הספר העברי). תחילה הציעו את המינוי לדודו הזקן. לשמחתם זה סירב, והעבירו את המינוי לאורנשטיין. אלא שאשת הדוד ששמעה על מינוי הצעיר התקוממה על כך שבעלה יהיה פחות מאחיינו. זו שכנעה את הדוד הזקן לחזור בו מסירובו. הרב אורנשטיין שמע זאת ומיד ויתר על מעמדו. ועד העיר החליט בכל זאת לבוא ולפייסו על אבדן הרבנות בירוסלב. במקרה נקלע למקום המגיד מדובנא אשר הצליח למצוא הסבר יפה בכתובים, והרב אורנשטיין זכר זאת לטובה גם בערוב ימיו. (בספר הרב מוזכר מספר פעמים כ'רב א"ש' - ראשי תיבות אורן-שטיין, מתוך כוונה לשמר את זכויות היוצרים של המספר "פלאם" שמשמעות שמו ביידיש הוא 'אש'.)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311464805171  GND: 1024826287  ISNI: 0000 0003 7768 3308  LCCN: n85362090  SELIBR: 269575  VIAF: 254909911   WorldCat (עם VIAF): 254909911 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי מלזיה–פורטוגל

| יחסי מלזיה–פורטוגל |
| --- | --- |
מלזיה: פורטוגל


מלזיה: פורטוגל
שטח (בקילומטר רבוע)
329,847: 92,090
אוכלוסייה
35,663,114: 10,421,898
תמ"ג (במיליוני דולרים)
399,649: 287,080
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,206: 27,546
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה

יחסי מלזיה–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים בין מלזיה ופורטוגל. שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים ישירים מאז 1975.
מלאקה הייתה מושבה פורטוגזית בין השנים 1511–1641. השפה הקריאולית, המדוברת שם עד היום וידועה בשמות שונים, כולל Língua cristã‏, Papiá Kristáng‏, Crioulo de Malaca או Melakan Portuguese, מתוארכת גם היא מתקופה זו.
בשנת 2015 נרשמו בפורטוגל 59 אזרחי מלזיה, בשנת 2009 34 אזרחים פורטוגלים היו רשומים במלזיה.
היסטוריה

בשנת 1509 דיוגו לופש דה סקיירה היה הימאי הפורטוגלי הראשון שהגיע למרכז המסחרי של מלאקה. ב-15 באוגוסט 1511 כבשו כוחות פורטוגלים בפיקודו של אפונסו דה אלבוקרקי את סולטנות מלאקה. הם בנו את המבצר A Famosa והסולטאן מחמוד עזב את העיר.
מלאקה אז הפכה מסחר מרכזי ובסיס מנהלי חשוב של הודו הפורטוגזית והסחר הסיני, אשר הועבר ממקאו באמצעות מלאקה וגואה למצר הורמוז ומשם סביב אפריקה לאירופה.
מלאקה הייתה תחת שלטון פורטוגלי עד 1641, ולאחר מכן היא נפלה בידי ההולנדים, ואחריהם האנגלים במאה ה-19.
בשנת 1957 פדרציית מלאיה, הישות המרכזית שקדמה למלזיה, קיבלה עצמאות מבריטניה. משטר אסטדו נובו הפורטוגלי החזיק בינתיים במושבותיו והתבודד יותר ויותר מבחינה בינלאומית, ובשל כך לא התקיימו יחסים דיפלומטיים ישירים עם מלזיה.
לאחר מהפכת הצפורנים בשנת 1974, פורטוגל, שחזרה לדמוקרטיה, העניקה למושבותיה עצמאות וחידשה את מדיניות החוץ שלה.
בדצמבר 1975 כוננו מלזיה ופורטוגל יחסים דיפלומטיים ישירים. בשנת 2008 הכירה אונסק"ו בעיר העתיקה ההיסטורית של מלאקה, כולל שרידיה מהתקופה הפורטוגזית, יחד עם העיר ג'ורג' טאון כאתר מורשת עולמית.
במלאת 500 שנה ליישוב הפורטוגזי בשנת 2011, נערכו אירועים שונים במלאקה, כולל הופעות של ריקודי עם מלזיים ומוזיקה לפי המסורת הפורטוגזית.
יחסים כלכליים

ללשכת המסחר הפורטוגלית AICEP יש סניף בבירת מלזיה קואלה לומפור.
בשנת 2016 פורטוגל ייצאה סחורות בשווי 17.1 מיליון אירו למלזיה (2015: 15.9 מיליון אירו; 2014: 13.0 מיליון אירו; 2013: 11.6 מיליון אירו; 2012: 28.7 מיליון אירו), מהם 28.3% מכונות ומכשירים, 23.7% פלסטיק, 13.9% נייר ותאית, 4.9% טקסטיל ו-4.8% מינרלים ועפרות.
באותה תקופה מלזיה ייצאה סחורות בשווי 50.7 מיליון אירו לפורטוגל (2015: 53.9 מיליון אירו; 2014: 64.0 מיליון אירו; 2013: 63.5 מיליון אירו; 2012: 78.9 מיליון אירו), מתוכם 37.7% פלסטיק ואלסטומרים (בעיקר גומי טבעי), 35.6% מכונות ומכשירים, 5.1% מתכות, 4.2% טקסטיל ומוצרים כימיים-תרופתיים 3.0%.
זה הפך את מלזיה ליבואנית ה-89 וליצואנית ה-61 בגודלה לסחר חוץ בפורטוגל. בסחר החוץ המלזי דורגה פורטוגל במקום ה-84 כיבואנית ובמקום ה-71 כיצואנית.
נציגויות דיפלומטיות

מלזיה מיוצגת בפורטוגל באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בליסבון.
פורטוגל מיוצגת במלזיה באמצעות שגרירותה בבנגקוק, תאילנד, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בקואלה לומפור.
ישיבת פאפא

| --- | --- |

תלמידים בישיבת פאפא
 ישיבה
 השתייכות:  אשכנזי, חסידי
 תקופת הפעילות:  תחילת המאה ה-19 – במהלך השואה, בשנת 1944
 מייסדים:  הרב בנימין וולף רפופורט
 מיקום
 מיקום:  פאפה, הונגריה
 
ישיבת עץ חיים - פאפא נוסדה בעיר פאפה בהונגריה בראשית המאה ה-19 על ידי הרב בנימין וולף רפופורט. לאחר מלחמת העולם הראשונה נפתחה הישיבה מחדש על ידי הרב עזריאל נפתלי גשטטנר, עד שחדלה להתקיים בעת מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הישיבה בפאפה נוסדה לראשונה בידי הרב בנימין וולף רפופורט שכיהן כרב העיר בין השנים 1781-1837. ישיבה זו המשיכה להתקיים לסירוגין על ידי רבנים שונים בקהילה. ביניהם הרב שלמה זלמן ברויאר והרב משה אריה ראטה. החינוך בישיבה התנהל ברוח היהדות ההונגרית האשכנזית.
לאחר שהרב ראטה הביע את תמיכתו בציונות, הרבנים האורתודוקסים של אותה תקופה איימו על תלמידיו והרחיקו אותם מהישיבה. כתוצאה מכך פסקה פעילות הישיבה.
אחרי פטירתו של הרב ראטה בשנת תרס"ו (1906) נותרה משרת הרבנות של פאפה פנויה במשך כמה עשורים, מה שגרם שבמשך תקופה ארוכה לא התקיימה הישיבה.
חיי הישיבה בפאפה חודשו רק לאחר מלחמת העולם הראשונה, אז נפתחה הישיבה מחדש על ידי הרב עזריאל נפתלי גשטטנר, בסיועו של הרב אברהם דירנפלד. שניהם הנהיגו יחד את הישיבה. באותו זמן פעלה הישיבה במתכונת של ישיבה קטנה.
כאשר הרב שמואל גוטליב התמנה לרבה הראשי של פאפה בשנת תרפ"ז (1927), הוא פתח שם ישיבה גדולה. ישיבה אשכנזית זו פעלה כשנתיים ולאחר מכן חדלה להתקיים עם פטירתו של הרב גוטליב.
בשנת תרפ"ט (1929) התקבל כרבה של פאפה הרב יעקב יחזקיה גרינוולד והוא ייסד במקום ישיבה חסידית. הישיבה התפרסמה ומשכה תלמידים רבים שמספרם הגיע לכ-300 תלמידים. היא הייתה באותם ימים מהישיבות הגדולות והחשובות בהונגריה.
הרב גרינוולד נפטר בשנת תש"א (1941), ואת מקומו מילא בנו, הרב יוסף גרינוולד, ברבנות ובראשות הישיבה.
בזמן השואה חוסלה הישיבה בפאפה. רק קומץ תלמידים שרדו את המלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה שב הרב יוסף גרינוולד לפאפה בניסיון לשקם את חיי הקהילה, אולם לאחר שנכשלו מאמציו עזב את הונגריה יחד עם עשרות תלמידי הישיבה.
בשנות ה-50 עבר להתגורר בברוקלין, ניו יורק, שם כונן את "קהלת יעקב - פאפא" וייסד בה מחדש את ישיבתו.
הערות שוליים

1 2  ספר זיכרון פאפא, יהודה לנג, עמוד 39.
↑  ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן, אברהם פוקס, עמוד 285.
↑  מראש צורים - אלה מסעי, שמעון אליעזר זוסמן-סופר, עמוד 161.
הכנסת ספר תורה בפאפה בשנת 1934
רבי יעקב יחזקיה גרינוולד בחברת תלמידיו, פאפא, הונגריה
יחסי מלזיה–סרביה

| יחסי מלזיה–סרביה |
| --- | --- |
מלזיה: סרביה


מלזיה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
329,847: 77,474
אוכלוסייה
35,663,114: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
399,649: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,206: 11,181
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה

יחסי מלזיה–סרביה הם יחסי החוץ בין מלזיה וסרביה.
סקירה כללית

מלזיה הייתה מעוניינת להצטרף לארגון המדינות הבלתי מזדהות בשנות השישים, אשר מילאה חלק חשוב בכינון היחסים הדיפלומטיים בין מלזיה ויוגוסלביה שבאו בעקבותיה בשנת 1967. מלזיה והרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה (SFRY) חתמו על הסכם שיתוף פעולה בנושא כלכלי וטכני בשנת 1969. שתי המדינות חתמו גם על ההסכם לתעבורה אווירית בשנת 1987 וכן על ההסכם להימנעות מכפל מס בשנת 1990. הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה (FRY) ומאוחר יותר הרפובליקה של סרביה הן ממשיכות חוקיות של אותם הסכמים.
היחסים הדיפלומטיים בין מלזיה לרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה נותקו בשנת 1992 וכוננו מחדש בשנת 2003. מלזיה פתחה את שגרירותה בבלגרד בפברואר 2004. שר החוץ של מלזיה השתתף באספת שרי המדינות הבלתי מזדהות שנערך בבלגרד ב-4–7 בספטמבר 2010.
יחסים כלכליים

חילופי הסחר הדו-צדדיים בשנת 2011 היו בסביבות 70 מיליון דולר, שהם גידול של 9% בהשוואה לשנת 2010, למרות המשבר הכלכלי העולמי. המוצרים הנפוצים ביותר המיוצאים והמיובאים כוללים גומי טבעי, סינתטי וממוחזר, מכונות משרדיות וציוד לעיבוד מידע, חומרי גלם, ציוד טלקומוניקציה ומוצרים למחצה חקלאיים כגון שומנים צמחיים מוצקים ושמנים. הסחר הדו-צדדית לא נראה כה גבוה, אך יש הרבה עסקאות עסקיות שאינן כלולות בסטטיסטיקה מכיוון שרוב החילופים הדו-צדדיים בין מלזיה וסרביה נעשים דרך מדינות איחוד אחרות כמו איטליה וגרמניה.
נציגויות דיפלומטיות

סרביה מיוצגת במלזיה באמצעות שגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה.
מלזיה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.