stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אשכולות - החברה לזכויות מבצעים של אמני ישראל
פעילות

אשכולות מנוהלת על ידי דירקטוריון, שהרכבו נקבע במסגרת התקנון, אשר כולל נציגים מהסקטורים השונים של המבצעים (זמרים, שחקנים, בדרנים ומדבבים) והוא הקובע את מדיניות החברה, חלוקת התמלוגים נעשית בהתאם למפתחות חלוקה שנקבעו במהלך השנים.
החברה מנהלת את האיסוף והחלוקה של תמלוגים עבור האמנים המבצעים, מגופי השידור המקבלים ממנה רישיונות לשידור היצירות, בתמורה להסכם הקובע את גובה התמלוגים אותם ישלם כל גוף שידור. אשכולות פועלת לקידום זכויות חבריה במגוון תחומים.
במאגר החברה רשומים נכון להיום למעלה מ-40 אלף אמנים ואמניות מבצעים אשר קיבלו, מקבלים או יקבלו בעתיד תמלוגים מאשכולות. למעלה מ-10,000 אמנים ואמניות מבצעים העבירו לאשכולות את זכויות המבצעים שלהם לצורך קבלת תמלוגים.
בין גופי השידור איתם אשכולות חתמה הסכמים, נכללים:
״כאן״ (תאגיד השידור הישראלי), ערוץ 12 (קשת), ערוץ 13 (רשת), HOT, YES, ערוץ יהודי ישראלי (14), סלקום TV, פרטנר TV, ערוץ 24, ישראל היום, תחנות הרדיו של קול ישראל (רדיו "כאן"), גל"צ-גלגלצ, תחנות רדיו אזוריות, חברות הסלולר ועוד.
החברה גובה כספים על השמעות פומביות (בתי עסק, רשויות מקומיות, אולמות שמחה ועוד).
אשכולות פועלת כדי להתמודד עם אתגרים רבים בפניהם עומדים רוב ארגוני האמנים בעולם, ביניהם אמצעי מדיה חדשים, שמביאים לכך שיצירות וביצועים נגישים לשימוש הציבור ללא כל תשלום. כדי להתמודד עם אתגרים אלה ביעילות, נעזרת החברה בארגונים בין-לאומיים ובארגונים דומים במדינות זרות.
החברה מנוהלת על ידי המנכ"ל אורי רשטיק. חברי דירקטוריון החברה הם – יו"ר הדירקטוריון יעקב מנדל (זמר), סגן ומ"מ יו"ר הדירקטוריון גיא לואל (שחקן), אסתי זקהיים (שחקנית), ששי קשת (זמר), חנן יובל (זמר) ודור סרוגו (שחקן, מדבב).
אילי גורליצקי, המנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון הראשון של החברה, משמש כנשיא כבוד של החברה.
פעילות > מטרות החברה

להוות תאגיד לניהול משותף של זכויות ולנהל את הזכויות בביצועים של מיוצגים לרבות גביית דמי רישיון או תמלוג ראוי, חלוקתם, ניהול מעקב אחר שימוש בביצועים ואכיפת זכויות מיוצגיה בביצועים.
לגבות עבור אמנים מבצעים פיצוי המגיע להם על פי דין בקשר למכירות של קלטות או התקנים לשם שימוש פרטי וביתי בהתאם לפקודת זכות יוצרים או כל דין אחר.
לתמוך בקרן סיוע לאמנים מבצעים.
לתמוך באיגודים מקצועיים של אמנים.
פעילות > קרן אשכולות לעזרה הדדית (ע.ר)

עמותת קרן אשכולות לעזרה הדדית הוקמה על ידי הנהלת אשכולות בשנת 1988, כיוזמה של אשכולות וזאת מתוך מטרה לסייע כלכלית לאמנים מבצעים בישראל הזקוקים לכך. הקרן מחלקת מענקים לאמנים מבצעים באשכולות והמצויים במצוקה כלכלית או רפואית בכפוף לכללי חלוקת המענקים וקריטריונים.
קרן אשכולות לעזרה הדדית היא עמותה רשומה בעלת אישור ניהול תקין.
הערות שוליים

↑  תעודת רישום – חברת תמלוגים לאמני ישראל בע"מ
↑  תעודה לשינוי שם החברה
↑  חוק זכויות מבצעים, התשמ"ד–1984, באתר כנסת ישראל (מאגר החקיקה הלאומי)
↑  הישיבה השלוש מאות ושלוש של הכנסת העשירית, באתר הכנסת (מאגר החקיקה הממשלתי)
↑  חוק זכויות יוצרים ומבצעים (קלטות) (תיקוני חקיקה), התשנ"ו–1996, באתר כנסת ישראל (מאגר החקיקה הלאומי)
↑  חוק הארכת תקופת זכות יוצרים בתקליט וזכויות מבצעים (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017, באתר כנסת ישראל (מאגר החקיקה הלאומי)
↑  החוזה החדש שיכניס לאודי כגן מאות אלפי שקלים | בועות, באתר ynet, 4 בינואר 2022
↑  הכרזת שר החינוך והתרבות על אשכולות כארגון התמלוגים היציג פורסמה ברשומות ביום 26 בנובמבר 1998 (י"פ 4704), בעמ' 833).
↑  פקודות זכות יוצרים, באתר נבו
↑  נתונים כספיים מבוקרים
↑  מפתח חלוקת התמלוגים של אשכולות
↑  קריטריונים של קרן אשכולות לחלוקת מענקים
↑  קרן אשכולות לעזרה הדדית באתר גיידסטאר, באתר Guidestar
לוגו חברת אשכולות בשנים 1994–2018
אתר הנופש דיסנילנד

לוגו אתר הנופש, 2005
אתר הנופש דיסנילנד (באנגלית: Disneyland Resort) המצוי באנהיים שבקליפורניה הוא אתר נופש בבעלות חברת וולט דיסני, הכולל שני פארקי שעשועים, שלושה מלונות, ואזור קניות ובידור.
באתר הנופש נמצאים:
פארקי השעשועים:
דיסנילנד - פארק שעשועים;
ההרפתקה הקליפורנית של דיסני - פארק שעשועים;
המלונות:
מלון דיסנילנד
המלון הקליפורני הגדול של דיסני
מלון רציף פרדייס של דיסני
דאונטאון דיסני (קליפורניה) - מרכז קניות ובידור.
היסטוריה

פארק השעשועים דיסנילנד נפתח בשנת 1955. שטח הפארק היה בבעלות חברת וולט דיסני אולם מרבית השטחים סביב הפארק היו בבעלות פרטית ולא בבעלות החברה. בסוף שנות ה-90 נעשו תוכניות להרחבת פארק השעשועים, ובשנת 2001 הושקה התוכנית להקמת "אתר הנופש דיסנילנד" הכולל את כפר הקניות והבידור "דאון טאון דיסני" ואת פארק השעשועים - ההרפתקה הקליפורנית של דיסני.
על מנת להקים את אתר הנופש רכשה החברה את שטחי האדמה סביב הפארק, ובנה את דאון טאון דיסני וכן את מבני החניה המהווים את מבנה החניה הגדול ביותר ביבשת אמריקה.
חלקי אתר הנופש

דיסנילנד- פארק הנושאים הראשון שנבנה בעולם. מאז שנת 1955 ביקרו בו כ-515 מיליון מבקרים.
ההרפתקה הקליפורנית של דיסני - פארק נושאים.
דאון טאון דיסני- מרכז קניות פתוח.
מלון דיסנילנד - מלון דיסני הראשון שנבנה ברחבי העולם המלון היה מחובר לפארק השעשועים באמצעות מונורייל.
המלון הקליפורני הגדול של דיסני - מלון השייך לפארק ההרפתקה הקליפורנית ומאופיין בהתאם.
מלון רציף פרדייס של דיסני - מלון שנרכש על ידי חברת וולט דיסני ושופץ בשנת 2001 במסגרת הרחבת אתר הנופש.
תאריכון

17 ביולי 1954 - וולט דיסני מכריז על תוכניותיו להקמת אתר נופש חדשני - פארק נושאים בתוכנית הטלוויזיה שלו "דיסנילנד".
17 ביולי 1955 - דיסנילנד נפתח לעיתונאים מוזמנים.
18 ביולי 1955 - דיסנילנד נפתח לציבור.
17 ביולי 1959 - ארץ המחר המחודשת נפתחת, בהתאם לחזונו המקורי של וולט דיסני, ועם ארבעה מתקנים חדשים.
17 ביולי 1980 - דיסנילנד חוגגת 25 שנות פעילות.
9 באוגוסט 1994 - הכרזה על הכוונה להקים פארק שעשועים נוסף באתר הנופש.
8 בפברואר 2001 - ההרפתקה הקליפורנית של דיסני נפתח. מגיעים 3/4 ממספר המבקרים הצפוי.
17 ביולי 2005 - דיסנילנד חוגג 50 שנות פעילות.
אקס-מן האפלים

| --- | --- |

קבוצת אקס-מן האפלים, כפי שהופיעו על עטיפת החוברת Uncanny X-Men #513 מספטמבר 2009, אמנות מאת טרי ורייצ'ל דודסון, סימון ביאנצ'י וסימון פרוזי.
 סוג:  קבוצת נבלי-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  קבוצתו של נורמן אוסבורן: Uncanny X-Men #513 (ספטמבר 2009) קבוצתה של מדלין פריור: Dark X-Men Vol.2 #1 (אוגוסט 2023)
 יוצרים:  מאט פרקשן טרי דודסון
 מידע
 סטטוס:  לא פעיל
 בסיס:  אלקטרז, סן פרנסיסקו
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  נורמן אוסבורן (מנהיג) המלכה השחורה מיסטיק דארק ביסט מסווה ופגיון מימיק נאמור אומגה דאקן
אקס-מן האפלים (באנגלית: Dark X-Men) היא קבוצה בדיונית של נבלי-על מוטאנטים שהופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הופעתה הראשונה הייתה בחוברת Uncanny X-Men #513 מספטמבר 2009, והיא נוצרה על ידי הכותב מאט פרקשן והמאייר טרי דודסון.
את הקבוצה הקים נורמן אוסבורן במהלך אירועי "שלטון אפל" כמענה לקבוצת אקס-מן, וחברי הקבוצה כללו את מיסטיק, המלכה השחורה, דארק ביסט, מימיק, אומגה, נאמור, דאקן והצמד מסווה ופגיון.
היסטוריה פרסומית

ב-6 באפריל 2009, כחלק מכנס קומיק-קון, נאמר כי לקבוצת אקס-מן האפלים לא תהיה סדרת סולו אם כי הם יהיו גורם משפיע ומרכזי באירוע הקרוסאובר Uncanny X-Men של אקס מן. ב-16 באפריל 2009 הוסבר באתר Comic Book Resources כי למעשה הרעיון מאחורי האירוע Uncanny X-Men הוא ליצור שתי קבוצות, האוונג'רס האפלים של נורמן אוסבורן ואקס-מן האפלים של אמה פרוסט.
גם מיסטיק וגם דארק ביסט לא הצטרפו בתחילה לקבוצה. במאי 2009 אישר כותב הקומיקס ג'ייסון אהרון כי מיסטיק תיקח חלק במיני-סדרה Dark X-Men: The Beginning, אך לא אמר כי תצטרף לאקס-מן האפלים.. כך גם לגבי דמותו של דארק ביסט.
מעולם לא אושר כי הקבוצה למעשה התפרקה, אם כי מאז סוף 2009 הם המעיטו להופיע עד שלבסוף אינם מופיעים כקבוצה כלל וכלל. היות שאוסבורן נפל משלטונו באירועי "מצור", יש להניח כי הקבוצה התפרקה.
כחלק מאירועי Fall of X של שנת 2023, תחל הרצתו של כרך שני בסדרת החוברות, ובהם מדלין פריור תאסוף קבוצת "אקס-מן אפלים" משלה שתכלול גם את האבוק, ארכאנג'ל, גמביט, עזאזל, זירו, אלברט ואמפלייט.
אמרי גניאל

| --- | --- |

אמרי גניאל לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת טקסס
 לידה:  8 בינואר 1992 (בן 32) עומר
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  חזה
 מועדון:  הפועל ירושלים, הפועל דולפין נתניה
 מאמן:  עדי ולפמן, לאוניד קאופמן
 הישגים
 שיאים אישיים:  50 מטר חזה: 28.07 שניות (2013)   100 מטר חזה: 1:00.96 שניות (2012), שיא ישראל   200 מטר חזה: 2:15.76 דקות (2012)
אמרי גניאל (נולד ב-8 בינואר 1992) הוא אלוף ישראל ושיאן ישראל הנוכחי (2019) במשחה ל-100 מטר חזה. ייצג את ישראל באולימפיאדה (לונדון 2012) ובאליפות העולם (ברצלונה 2013).
ביוגרפיה

גניאל נולד בבאר שבע וגדל בעומר. אביו הוא השחיין  אמיר גניאל, אלוף ושיאן ישראל בשחייה בעבר. הוא התאמן בהדרכתו של עדי ולפמן בקבוצת השחייה של הפועל שחייני הנגב. לאחר מכן עבר עם מאמנו לשחות בקבוצת השחייה של הפועל ירושלים.
ביוגרפיה > 2007

בתחרות השחייה "גביע קומן" (תחרות שחייה לנוער של מדינות אגן הים התיכון) שנערכה בקפריסין ביוני 2007 זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.80 דקות.
בתחרות ה"מילניום" שנערכה בקריית ביאליק בסוף דצמבר 2007 קבע גניאל שיא ישראלי חדש במשחה ל-50 מטר חזה לגילי 15 בתוצאה של 29.61 שניות, ושיא ישראלי חדש במשחה ל-100 מטר חזה לגילי 15 בתוצאה של 1:05.48 דקות.
ביוגרפיה > 2008

בתחרות השחייה "גביע קומן" שנערכה בלרנקה, קפריסין ביוני 2008 זכה גניאל במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילי 16 ו-17 בתוצאה של 1:05.30 דקות.
בתחרות שחייה שנערכה בזגרב, קרואטיה בנובמבר אותה שנה קבע גניאל שיא ישראלי חדש במשחה ל-50 מטר חזה לגילי 16 בתוצאה של 29.13 שניות.
ביוגרפיה > 2009

בתחרות שחייה שנערכה בלוקסמבורג בינואר 2009 קבע גניאל שיא ישראלי חדש במשחה ל-100 מטר חזה לגילי 17 בתוצאה של 1:04.94 דקות. בפברואר, חודש לאחר מכן, במסגרת אליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד הוא זכה בשלוש מדליות. שתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילי 17 ו-18 של 1:02.19 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:16.51 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש לגילי 17 ו-18 של 2:14.72 דקות. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.81, שניות אחרי ערן זוסמן מהפועל עירוני הוד השרון (28.64 שניות). שבועיים לאחר מכן, בתחרות שחייה שנערכה בסנט רפאל שבצרפת הוא קבע שיא ישראלי חדש במשחה ל-50 מטר חזה לגילי 17: 29.39 שניות.
בחודש מרץ של אותה שנה נסע גניאל למחנה אימונים עם נבחרת ישראל וחזר ארצה חולה. למרות שלא התאושש מהמחלה הוחלט בכל זאת לשלוח אותו לאליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפראג, צ'כיה בתחילת יולי 2009. הוא סיים במקום ה-33 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.04 שניות, במקום ה-52 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.38 דקות ובמקום ה-20 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:52.16 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה סיים גניאל במקום החמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.61 שניות, במקום השישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.88 דקות.
ביוגרפיה > 2010

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל בפברואר 2010 זכה גניאל ב-5 מדליות. 3 מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 28.56 שניות לפני יהב שחף ממכבי פ.מ. רעות שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16 (28.59 שניות) וזוסמן (28.76 שניות), במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש לאגודות ביחד עם דוד גמבורג, שקד זרוצקי וניר ברנע בתוצאה של 3:42.80 דקות ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:42.47 דקות. בנוסף, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.12 דקות, אחרי שחף (1:03.00 דקות) ולפני זוסמן (1:03.45 דקות) ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.21 דקות, אחרי אלון ויסמן מהפועל בת ים (2:18.93 דקות) ושחף (2:18.99 דקות).
בתחרות שחייה שנערכה באמסטרדם, הולנד במרץ אותה שנה קבע גניאל במשחה ל-50 מטר חזה שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 29.17 שניות. חודשיים לאחר מכן, במאי בתחרות שחייה שנערכה בפורטו, פורטוגל הוא קבע במשחה ל-100 מטר חזה שיא ישראלי חדש לגילאי 18 ושיא תחרות בתוצאה של 1:04.08 דקות, שיפור לשיאו בן ה-7 שנים של דני מלניק (1:04.42 דקות).
באליפות אירופה לנוער בשחייה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי אותה שנה סיים גניאל במקום 12 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 1:03.76 דקות, במקום 15 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.53 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 29.35 שניות ובמקום 16 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.39 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 2:18.87 דקות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט זכה גניאל במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 29.11 שניות, לפני מלניק (29.19 שניות) וערן זוסמן מהפועל עירוני הוד-השרון (29.26 שניות), ובשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.66 דקות, אחרי מלניק (1:03.11 דקות) וגל נבו (1:04.24 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:23.40 דקות, אחרי מלניק (2:17.05 דקות) וג'ואן קופטי מירושלים רבתי (2:22.42 דקות).
באולימפיאדת הנוער שנערכה בסינגפור באוגוסט אותה שנה סיים גניאל במקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.45 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 29.21 שניות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.28 דקות.
ביוגרפיה > 2011

בתחרות שנערכה בקוימברה, פורטוגל במאי 2011 זכה גניאל במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה שיא אישי חדש של 1:02.53 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:16.65 דקות, מאית השנייה אחרי דיוגו פליפה קרבלו מפורטוגל (2:16.64 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכה גניאל בשתי מדליות כסף. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.17 דקות, אחרי נבו (1:02.96 דקות) ולפני קופטי (1:04.10 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:17.16 דקות, אחרי קופטי (2:16.28 דקות) ולפני תום בארי (2:19.16 דקות). נוסף לכך הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.11 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד.
באוניברסיאדה שנערכה בשנג'ן, סין בסוף אוגוסט 2011, סיים גניאל במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.40 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 28.18 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בישראל.
ביוגרפיה > 2012

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 סיים גניאל במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה 1:01.33 דקות. בשלב המוקדמות קבע שיא ישראלי חדש של 1:00.96 דקות, עמו עלה לחצי הגמר מהמקום הראשון. גניאל קבע 1:01.01 בחצי הגמר ועלה מהמקום הרביעי. גניאל שיפר את שיאו האישי ביותר משתי שניות ואת השיא הישראלי של דני מלניק ביותר משנייה. הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יעקב טומרקין, אלון מנדל ונמרוד שפירא בר אור בתוצאה של 3:37.77 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 23 במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:15.76 דקות ובמקום 33 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.78 שניות.
התוצאה של גניאל ב-100 מטר חזה רחוקה 17 מאיות השנייה מהקריטריון האולימפי הבינלאומי המחמיר לאולימפיאדת לונדון (2012). לאור זאת קיבל גניאל הזמנה לאולימפיאדה מפינ"א. מינהלת הספורט ההישגי המליצה פה אחד על צירוף גניאל למשלחת האולימפית, על אף שלא עמד בקריטריון הישראלי, על תקן אחד משלושת המקומות השמורים לספורטאים צעירים. במשחקים עצמם הוא סיים במקום 32 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.07 דקות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 סיים גניאל במקום 34 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.77 דקות ובמקום 45 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.48 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 16 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יונתן קופלב, יעקב טומרקין ונמרוד שפירא בר אור בתוצאה של 3:39.31 דקות, כשחיין חזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:01.72 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהרנינג שבדנמרק בדצמבר אותה שנה סיים גניאל במקום 35 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:00.06 דקות.
ביוגרפיה > 2014

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2014 זכה גניאל ב-3 מדליות, זהב, כסף וארד. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי בינלאומי חדש של 1:01.34 דקות, לפני איתי גולדפדן מהפועל עמק חפר (1:02.29 דקות) וירון שגלוב (1:03.27 דקות) מהפועל עמק יזרעאל. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:15.78 דקות, אחרי רונן פאור מבני הרצליה (2:15.60 דקות) ולפני גל נבו (2:20.89 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.41 שניות, אחרי איתי גודלפדן שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 28.01 שניות וירון שגלוב (28.11 שניות).
הערות שוליים

↑  4  מדליות לנבחרת השחיה הצעירה בגביע קומן, וואלה, 29 ביוני 2007.
↑  שחייה: הצלחה לילדים בגביע קומן, ליגה, 29 ביוני 2008.
↑  LEN: European Junior Championships
↑  שחייה: שיא ישראלי חדש ב-4X100 מעורב, ערוץ הספורט, 20.2.10.
↑  ראו כאן
↑  ראו כאן
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת לונדון (2012)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | זוהר זימרו • דונלד סנפורד • ג'יליאן שוורץ |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | טומי ארשנסקי • אריק זאבי • גולן פולק • סוסו פללשווילי • אליס שלזינגר |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (מורן בוזובסקי, אליאורה זולקובסקי, פולינה זקלוז'ני, נועה פלצ'י, ויקטוריה קושל, מרינה שולץ) • נטע ריבקין |  |
|  התעמלות מכשירים | פליקס אהרונוביץ' • ולריה מקסיוטה • אלכס שטילוב |  |
|  טניס | יוני ארליך • שחר פאר • אנדי רם |  |
|  קליעה | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | אמרי גניאל • יעקב טומרקין • גל נבו • עמית עברי • נמרוד שפירא בר אור |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | נופר אדלמן • ורד בוסקילה • גיל כהן • ערן סלע • שחר צוברי • לי קורזיץ • גידי קליגר |  |
אמרי גניאל, מאי 2010
באטורי

ערך זה עוסק בקומונה בקמרון. אם התכוונתם לנהר, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  קמרון קמרון
 אזור:  אזור המזרח
 ראש העיר:  דימבה גומבו פייר
 שטח:  5,786 קמ"ר
 גובה:  617 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  43,821 (2012)
 קואורדינטות:  4°26′00″N 14°22′00″E﻿ / ﻿4.4333333333333°N 14.366666666667°E﻿ / 4.4333333333333; 14.366666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://cvuc.cm/national/index.php/fr/carte-communale/region-de-lest/122-association/carte-administrative/est/kadey/484-batouri
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה באטורי(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה באטורי(למפת אזור המזרח רגילה) ברטואה קטה לומייה הדרום המרכז אדמאווה הרפובליקה  המרכז אפריקאית  הרפובליקה  של קונגו  גבוןבאטורי(למפת אזור המזרח מוגדלת) ברטואה קטה לומייה הדרום המרכז אדמאווה הרפובליקה  המרכז אפריקאית  הרפובליקה  של קונגו  גבוןבאטורי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
באטורי (בצרפתית: Batouri) היא עיירה שנוסדה ב-7 ביוני 1955 וממוקמת באזור המזרח שבקמרון.
גאוגרפיה

העיירה ממוקמת כ-72 ק"מ מברטואה, בירת האזור וכ-312 ק"מ מיאונדה, בירת קמרון.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא נובמבר (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (20 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,998 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (359 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (29 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

העיירה ממוקמת ליד הכביש האזורי P5 והכביש הלאומי N10. בנוסף, ליד העיירה, פועל שדה התעופה באטורי (אנ').
ערים תאומות

הולנד דורנה (אנ'), הולנד
פולין לשנו, פולין
הערות שוליים

↑  Batouri, www.geonames.org
↑  Ebenezer Paul Mah, La profession d'huissier de justice au Cameroun francophone, Editions L'Harmattan, 2014-02-01. (בצרפתית)
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  באטורי, באתר באטורי (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542771005171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בה ג'י צ'ואן

| --- | --- |
 ארץ מקור:  הרפובליקה העממית של סין  סין, מחוז חביי
 ספורט אולימפי:  לא
בה-ג'י צ'ואן (בסינית: 八極拳, באנגלית:‏ Baji Quan, בתרגום חופשי: "אגרוף שמונת הקיצונים") היא סגנון של וו-שו שמקורה במחוז חביי שבמזרח סין.[דרוש מקור] זוהי אמנות לחימה המתמחה בהכאה בטווחים קצרים, תוך שימוש בכוח גוף מלא ובטכניקות הטלה, אגרופים ומכות מרפק.
תרגול

הכאה היריב בבה-ג'י נעשית באמצעות כל חלקי הגוף, ומכאן שם האמנות. "שמונת הקיצונים" מתייחסים לשמונת חלקי הגוף עמם לוחם העוסק באמנות זו יכול להכות את יריבו - ראש, כתף, מרפק, כף יד, גב\בטן, מותן, ברך וכף הרגל. המכות עצמן נעשות ברצפים וקומבינציות של התקפות מתפרצות, וסוג הכוח בו נעשה שימוש מכונה פה ג'ין (באנגלית:‏ Fa Jin). זהו סוג כוח הדומה לזה הנראה באמנויות סיניות מסורתיות אחרות, כגון שינג אי צ'ואן. סגנון הבה-ג'י צ'ואן מכיל בתוכו הרבה סדרות תנועה (套路) שחלקן יותר עתיקות כמו ה-"מבנה הקטן" (小架) ו-"המבנה הגדול" (单打)' וחלקן יותר חדשות כדוגמת ה-נמר השחור המסתובב (黑虎反) ושינג פי (行批), אשר התווספו על ידי מורים מוכשרים בדורם. בנוסף לסדרות ביד ריקה ישנם גם כלי נשק הנלמדים בסגנון הבה-ג'י, ובראשם החנית הגדולה (大枪), אשר מעבר לפיתוח לטכניקות לחימה בחנית גם מתרגלת ובונה מערכי שרירים הפועלים יחדיו בטכניקות ללא נשק תחת העקרונות של "שש-ההרמוניות" (שהוא גם עיקרון תנועה מרכזי ב-שינג אי צ'ואן, טאי ג'י צ'ואן ו-בה גוואה ז'אנג). על פי המסורת אורך החנית נע בין 3.5 ל-5 מטרים.
היסטוריה

היסטוריונים ומורים מסוימים (כגון ליו יון-צ'יאו המנוח) מעריכים כי בעבר, בה-ג'י צ'ואן ואמנות לחימה נוספת, פי-גואה ז'אנג, היו אמנות אחת. כיום אמנויות אלה נלמדות בנפרד, אך משום שמאפייניהן משלימים זה את זה (פיגואה מתמחה בלחימה בטווחים ארוכים, ואילו בה-ג'י בלחימה בטווחים קצרים), מורים רבים נוהגים ללמוד וללמד אמנויות אלה יחדיו. כיום קיימים מספר זרמים של בה-ג'י, הידועים לפי שמות המשפחות בהם עברו לאורך הדורות: האן, חואו, ג'י, לי, מא, צ'יאנג, וו (זרם הקשור למיעוט המוסלמי-סיני "חוי"), וכן הזרם של ליו יון-צ'יאו. זרם נוסף של בה-ג'י התפתח בשלב מאוחר יותר בהרי וודאנג, וכיום נלמד ומלומד שם על ידי נזירים מקומיים.
בה-ג'י צ'ואן התפרסמה ברבים בסין במאה ה-20 כאמנות לחימה ששימשה הרבה שומרי ראש של פוליטיקאים בכירים, בהם הן  מנהיגי הקוומינטנג הלאומניים והן בכירי המפלגה הקומוניסטית. המיעוט המוסלמי בסין (החוי) שמר ופיתח זרם ייחודי משלו של אמנות זו.[דרוש מקור] כיום נפוצה בה-ג'י צ'ואן ברחבי העולם, ומצויה בין השאר גם במדינות צפון אירופה ומערבה, יפן, ארצות הברית וישראל.
בית הכנסת אוהל יצחק (תל אביב)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 כתובת:  רח' עין יעקב 13
 מיקום:  תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 נוסח תפילה:  נוסח ספרד-חב"ד נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1903
 תאריך פתיחה רשמי:  1903 
 קואורדינטות:  32°03′44″N 34°45′49″E﻿ / ﻿32.062305555556°N 34.763722222222°E﻿ / 32.062305555556; 34.763722222222
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית הכנסת אוהל יצחק(למפת תל אביב רגילה) בית הכנסת אוהל יצחק(למפת גוש דן רגילה) בית הכנסת אוהל יצחק(למפת גוש דן מוגדלת) בית הכנסת אוהל יצחק  he בית הכנסת אוהל יצחקhe בית הכנסת אוהל יצחקמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית כנסת אוהל יצחק חב"ד (ידוע גם בשם עין יעקב על שום מיקומו ברחוב עין יעקב 13) היה אחד מבתי הכנסת הראשונים בתל אביב-יפו. כיום בית הכנסת שומם ממתפללים. מבנה בית הכנסת הוכרז על ידי העירייה כמבנה לשימור מחמיר. נחשב לאחד מבתי הכנסת היפים והמרשימים שנבנו בעיר תל אביב-יפו ובמתחם נווה צדק בפרט.
היסטוריה

בניית בית הכנסת 'אוהל יצחק' ברחוב עין יעקב בשכונת 'נווה שלום' ביפו הוקם בשנת 1903 על ידי חסידי חב"ד שהתגורר ביפו. כארבע שנים קודם לכן החל לכהן שם ברבנות הרב שניאור זלמן סלונים, וזה ניהל את בנייתו יחד עם הקמת מקווה. אחד השותפים בהקמת בית הכנסת הוא הרב צבי ישעיהו גרינברג.
בית הכנסת היה המקום הראשון שביקר בו הרב אברהם יצחק קוק כשהגיע לתל אביב. זאת גם כי טרם בואו ניטשה מחלוקת קשה בין חסידי חב"ד בעיר (ובראשם משפחת שמרלינג) ובין הפרושים (ובראשם משפחת רוקח).
בית הכנסת שימש כמרכז הרוחני של קהילת חסידי חב"ד בעיר. כחלק מפעילות אוכלוסיית בית הכנסת היו נערכים בבית הכנסת התוועדויות בחגים חב"דיים, כמו י"ט בכסלו וכדומה.
בית הכנסת שהיה מהווי תל אביב, צויר בשנות ה-30 על ידי נחום גוטמן כחלק מיצירתו על תל אביב.
בין המתפללים היה גם הסופר אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ'.
לאחר פטירת הרב שניאור סלונים, בשנת 1936 החליפו הרב אלכסנדר יודאסין. הוא המשיך בפעילות הקבועה של בית הכנסת.
לאחר פטירתו בשנת 1983 החלה להתדלדל יותר ויותר (בהמשך להידלדלות של שנות השבעים) אוכלוסיית בית הכנסת, שעברו לריכוזים חרדיים או שהזדקנו. עקב כך בית הכנסת נסגר לתפילות.
בשנים המאוחרות הנוסח הוחלף מנוסח האר"י לנוסח עדות המזרח, בשל המתפללים המזרחיים שהתפללו במקום בשנים אלו.
בית הכנסת נסגר בשנת 1990 לערך. תושביו החסידים עברו להתפלל בבית הכנסת ברחוב נחלת בנימין, ושאר המתפללים עברו לבתי כנסיות אחרים בשכונה.
בשנת 2002 עלה שיקול מצד העירייה להקים במקום גן ילדים.
בנובמבר 2014 קרס גג בית הכנסת. עקב כך הוכרז מבנה בית הכנסת כמבנה לשימור מחמיר על ידי העירייה, שלקחה בעלות עליו. עם קריסת תקרת העץ המעוטרת, החלה העירייה, בהובלת מחלקת השימור העירוני, בעבודות לייצוב המבנה ותקרתו הייחודית. בייעוץ והנחיית מהנדסי השימור יעקב שפר ומאיר רונן. המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל מסייעת במימון תיק תיעוד מלא למבנה, במטרה לקדם את הליך שיקומו של מבנה ייחודי זה.
בשנת 2021 החלו עבודות שיפוץ המבנה רק מבחוך, ובתום השיפוץ הוא נאטם, וחצי משטח המגרש נמכר לבעלות פרטית.
הערות שוליים

1 2  בית הכנסת החב"די אוהל יצחק
1 2  דני רכט, בית כנסת חב"ד אהל יצחק, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
↑  נוה של צדק בתל אביב, באתר ערוץ 7
↑  עין יעקב 11, באתר פרויקט תל אביב
↑  https://www.tel-aviv.gov.il/Documents/bitaon02_digital - גיליון 2.pdf
אחד מציורי הקיר בבית הכנסת שנעשה על ידי הצייר גרשון אינבונד.