stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דב פרייברג
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה עבר פרייברג לזמן קצר בלודז', ומשם עבר לגרמניה, שם הצטרף לקבוצת הכשרה שהורכבה מניצולי שואה, שבה הכיר את אשתו לעתיד, שרה. עם קבוצה זו ניסה להעפיל לארץ ישראל בקיץ 1947 באונייה "אקסודוס", שנתפסה על ידי הבריטים ונשלחה בחזרה למחנות העקורים בגרמניה.
ב-1948 עלה לישראל, וביחד עם אנשי קבוצת ההכשרה השתקע בקיבוץ משמרות שבצפון השרון. שם קיבל הכשרה צבאית ונלחם במלחמת העצמאות. לאחר מכן השתקע ברמלה, ושם התגייס לצבא לשירות צבאי סדיר ושירת כחבלן ומפרק מוקשים במסגרת חיל ההנדסה. במהלך שירותו הצבאי נולדו לו שתי בנותיו, רבקה (הקרויה על שם אמו) ויעל. בהמשך עבד כמנהל ייצור במפעל מנועי רמלה, ולאחר מכן עבד במפעל הטורבינות "אורמת" שביבנה.
ב-1961 העיד במשפט אייכמן, וסיפר על זוועות מחנה ההשמדה סוביבור. כעבור ארבע שנים ב-1965, הוזמן להעיד במשפט בעיר האגן בגרמניה, שבו הועמדו לדין קציני אס-אס שפעלו בסוביבור. בשנת 1987 גם במשפט דמיאניוק, והגיש בג"ץ נגד שחרורו בטענה שהוא צריך להישפט גם על פשעיו במחנה סוביבור.
פרייברג היה מרצה מבוקש, והרצה רבות לפני תלמידים, חיילים וקצינים ובמסגרות חינוכיות להוראת השואה. נסע פעמיים עם משלחות נוער לפולין כאיש עדות. כמו כן הוזמן על ידי ראש הממשלה יצחק רבין להשתתף במשלחת רשמית שיצאה לפולין.
בסוף שנת 2006 נפטרה אשתו שרה, וכעבור שנה וחצי, במרץ 2008, נפטר בעיר מגוריו רמלה.
פרייברג פרסם ארבעה ספרים בהוצאה עצמית, כולם בעריכת יעקב שרת. "שריד מסוביבור" (1988) מספר את קורותיו מפרוץ המלחמה, בתקופת השואה, ההעפלה ארצה על סיפון ה"אקסודוס"" ועד יום הגעתו לארץ. הספר זכה להצלחה גדולה ויצא בשמונה מהדורות, וראה אור בתרגום לאנגלית בשם "To Survive Sobibor" בהוצאת גפן.
"מסע אל העבר עם דקל שיבולים" (1993) מתאר את חוויותיו במסע שערך עם קבוצת תלמידי תיכון מצפון הארץ ב-1991. המסע כלל ביקור ראשון של פרייברג באתר המחנה סוביבור, 48 שנים לאחר שנמלט משטחו.
"להיות כאחד האדם" (1996) מספר על התמודדותו עם החיים בארץ כניצול השואה ועל עדותו במשפט אייכמן.
"בין שני עולמות" (2001) מתאר את הדואליות בחייו בין שני העולמות: העולם של השואה, והעולם שאחרי. משפט שנהג לחזור עליו תדיר, ומתמצת את הספר הזה, הוא: "אני הצלחתי לעזוב את סוביבור, אבל סוביבור לעולם לא יעזוב אותי".
ספר נוסף ובו סיפורים קצרים מחייו נותר בכתב יד.
ספריו

שריד מסוביבור; עריכה: יעקב שרת, רמלה: ד' פרייברג, 1988. (תורגם לאנגלית)
מסע אל העבר עם דקל-שבולים; עריכה: יעקב שרת, רמלה: ד’ פרייברג, 1993. "סיפורי החוויה העזה של השיבה אל נופי הזיכרון והפגישה עם פולין העכשווית")
להיות כאחד האדם; עריכה: יעקב שרת, רמלה: ד’ פרייברג, 1996.
שני עולמות; עריכה: יעקב שרת, רמלה: ד’ פרייברג, 2001.
Dov Freiberg, To Survive Sobibor; translated from the Hebrew by Barbara Doron, Jerusalem: Gefen Pub. House, 2007 5767.
נהידה רות לצרוס

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1849 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  17 בינואר 1928 (בגיל 78) מראנו, איטליה 
 שם לידה:  Nahida Sturmhöfel 
 מדינה:  גרמניה 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 בן או בת זוג:  מוריץ לצרוס 
 
נהידה רות לצרוס יחד עם בעלה מוריץ לצרוס
נהידה רות לצרוס (בגרמנית: Nahida Ruth Lazarus‏; 3 בפברואר 1849, ברלין, גרמניה – 17 בינואר 1928, מראנו, איטליה) הייתה סופרת, מחזאית, עיתונאית, מבקרת ספרות ומסאית גרמנייה שהתגיירה ונישאה לפסיכולוג מוריץ לצרוס.
ביוגרפיה

לצרוס נולדה בברלין כנוצרייה בשם אנה מריה קונקורדיה (Anna Maria Concordia) לאמה, הסופרת ופעילת זכויות הנשים נהידה שטורם הפל (Nahida storm Höfel), ואביה, קצין פרוסי שעזב את אמה בטרם לצרוס נולדה. בילדותה הרבתה לנסוע עם אמה ובשנת 1854 הן עברו להתגורר בדרום צרפת, משם ב-1864 לפלרמו ולאחר מכן חזרו לברלין. השפעתה של אמה הייתה קריטית בכל הנוגע לתחום עיסוקה ולדעותיה.
בברלין ביססה לצרוס את מעמדה כסופרת, מחזאית ומבקרת תיאטרון. תחת שם העט "רות נהידה שטורם הפל" (Ruth Nahida Sturmhöfel) היא פרסמה בגיל 22 את הקומדיה הראשונה שלה "Die Rechnung ohne Wirt".
בשנת 1873 נישאה לצרוס למבקר התיאטרון ד"ר מקס רמי (Max Remy) ובכתביה נהגה לחתום כ"נהידה רמי". לאחר מותו ממחלה חשוכת מרפא, היא התגיירה, זאת לאחר שהחלה ללמוד על היהדות אצל הפרופסור מוריץ לצרוס, לו נישאה בשנת 1895.
לצרוס פרסמה מספר רב של מאמרים וספרים וערכה את ספריו של בעלה. היא התפרסמה בעיקר בזכות כתביה בנושא היהדות, כתבים כגון "Das Gebet in Bibel und Talmud" ("התפילה במקרא ובתלמוד", 1892), "Kulturstudien ueber das Judentum" (לימודי תרבות על היהדות, 1893), "Humanitaet im Judentum" (הומניות ביהדות, 1894), והאוטוביוגרפיה "Ich suchte Dich" (בקשתיך, 1898) שכולם נוצרו ברוח היהדות הליברלית, ונכתבו בסגנון סנטימנטלי פופולרי.
ספרה "Das juedische Weib" ("האישה היהודייה", 1891) שנכתב בזמן שעוד הייתה נוצרייה, עם הקדמה מבעלה לעתיד, זכה להצלחה רבה והתפרסם במהדורה רביעית (1922) ותורגם לעברית ואנגלית. הוא שילב בין שני נושאים שלצרוס הרבתה לעסוק בהם: פמיניזם ויהדות.
פרסומיה > ספריה

Die Rechnung ohne den Wirt. Lustspiel 1870
Wo die Orangen blühen, Roman 1872
Constanze, Schauspiel 1879
Die Grafen Eckardstein, Drama 1880
Schicksalswege, Volksschauspiel 1880
Domenico, Schauspiel 1884
Nationale Gegensätze Drama 1884
Sizilianische Novellen 1886 (Neue Ausgabe 1886 mit dem Titel Heißes Blut)
Liebeszauber, Drama 1887
Geheime Gewalten, Roman in zwei Bänden, 1890
Das jüdische Weib 1891
Culturstudien über das Judenthum 1893 (2. Aufl. 1898 unter dem Titel Das jüdische Haus)
Ich suchte dich! Biographische Erzählung 1898
Meine Bildersammlung 1911
פרסומיה > ספריה > עריכה

Moritz Lazarus' Lebenserinnerungen 1906
Die Erneuerung des Judentums. Ein Aufruf von Moritz Lazarus 1909
Ein deutscher Professor in der Schweiz. Moritz Lazarus. 1910
Aus meiner Jugend. Autobiographie von Moritz Lazarus 1913
הערות שוליים

↑  האוטוביוגרפיה ראתה אור בעברית בתרגומו של ישראל שפירא, תל אביב: מצפה, 1932.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264217705171  PLWABN: 9810688379305606  BnF: cb129041425 (data)  GND: 116847956  ISNI: 0000 0000 6631 2470  LCCN: nr96003443  NKC: uk2014809862  NTA: 069252661  SELIBR: 248301  SUDOC: 104489049  VcBA: 495/205401  VIAF: 41969885   WorldCat (עם VIAF): 41969885
ספי אפרתי

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1975 (בן 49) ישראל ירושלים, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, קלידים
 שיתופי פעולה בולטים:  מוניקה סקס, התעויוט
 
יוסף (ספי) אפרתי (נולד ב-28 בנובמבר 1975) הוא מוזיקאי ישראלי, המנגן כבסיסט וקלידן בעיקר עם הרכבי רוק. חבר בלהקת התעויוט של אביב גפן, בלהקה בלאקפילד ובלהקת מוניקה סקס.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספי אפרתי נולד בירושלים, גדל בהרצליה ובגיל 22 עבר לתל אביב.
מגיל צעיר עוסק במוזיקה, תחילה כנגן קלידים. תחילה ניגן בלהקת ג'וני הכבאי עם שי נובלמן והגיטריסט אורי קליאן, ואחר כך כנגן גיטרת בס עם אמנים כמו אביב גפן, חמי רודנר, רם אוריון, נינט טייב ועוד. כמו כן היה חבר בלהקות שונות כמו "הווקי טוקיז" (עם אסף שריג), "בתריי זוזיי" ועוד. ב-2004 הוזמן לנגן עם בלאקפילד. ב-2010 הפך באופן רשמי לחבר בלהקת מוניקה סקס.
ב-2010 החל לעבוד על אלבום יחד עם המפיק גיא שמי, והסינגל הראשון ממנו, "לא רוצה לתל אביב", יצא בדצמבר 2011. ב-15 בפברואר 2012 יצא הסינגל השני מהאלבום שנקרא "היא תהיה שלי". במאי 2012 יצא האלבום תחת השם "להתעורר בארץ אחרת.
ב-2003 השתתף בסרט "חוזה לך ברח", וב-2008 שיחק את אחד התפקידים הראשיים בסדרה של HOT "תעשה לי ילד" לצד סולן מרסדס בנד, גל תורן. בנוסף, הוא נוהג להופיע בסרטי סטודנטים.
ביולי 2021 הוציא אפרתי לאור את השיר "(השיר ההוא של) מיקי שביב".
בשנת 2022 השתתף בסרט התיעודי "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" של עמית איצקר.
חיים אישיים

ספי אפרתי הוא אחיה של האמנית יעל אפרתי.
ספי נשוי ואב לשתי בנות.
הערות שוליים

1 2 3  נדב מנוחין‏, ספי אפרתי עובר לקדמת הבמה: ראיון ושיר בכורה, באתר וואלה, 6 בדצמבר 2011
1 2 3  טל גורדון, ריאיון - קול ההתחלות: ספי אפרתי, באתר הבמה, 10 ביולי 2012
↑  אסף נבו, ‏ספי אפרתי לא רוצה לתל אביב, באתר ‏מאקו‏, 7 בדצמבר 2011
↑  עכבר העיר, שיר להשמעה: ספי אפרתי עובר למרכז הבמה, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2011
↑  עמי פרידמן, סקס והעיר הגדולה: לספי אפרתי נמאס מתל אביב, באתר nrg‏, 15 בפברואר 2012
↑  בן שלו, ספי אפרתי עובר למרכז הבמה, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2012
↑  ספי אפרתי: "באורגינל, אני ילד שמנגן חליליות", באתר ynet, 13 באוגוסט 2012
↑   בן שלו, אין מספיק שירי אהבה למוזיקאים נפלאים, טוב שהוא כתב אחד כזה, באתר הארץ, 31 ביולי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 37f9a50a-ca80-4ef4-bdcf-2f59e1c8412b 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ציפורן (כתיבה)

ציפורן מתכתית
ציפורן הוא אביזר המולבש על קצה של עט דיו ומאפשר כתיבה עם דיו על חומר כתיבה, בדרך כלל נייר. הציפורן עשוי ממתכת והיא מעוצבת עם קצה מחודד ומפוצל.
את עט הדיו עם הציפורן בקצה טובלים בקסת דיו וכותבים עם הדיו, שנצמד לציפורן וכשהדיו אוזל, טובלים שוב את הציפורן בקסת. מבנה הציפורן נועד לנתב את נוזל הכתיבה לקצה המפוצל. הפיצול של הקצה מאפשר לשלוט ברוחב קצה הציפורן על ידי לחיצה על כלי הכתיבה, ככל שנלחץ יותר, נפתח הסדק וזורם יותר נוזל לכתיבה.
הציפורן הומצאה במצרים העתיקה והולבשה על הקנים. את הציפורנים יצרו ממתכות רכות, כמו נחושת. עם הזמן שוכללו עטי דיו רגילים לעט נובע, שגם קצהו הסתיים בציפורן. עטים נובעים היו שכלול יוקרתי, לכן נהגו לצפות חלק מהצפורנים בזהב ומחירם עלה בהתאם. לא ייצרו את כל הציפורן מזהב בגלל רכות המתכת, לכן הסתפקו בציפוי זהב.
הציפורן איבדה את מקומה, כשהופיעו העטים הכדוריים, שלא נזקקו לה, אך עדיין יש הרואים בעט עם ציפורן סמל סטטוס וממשיכים להשתמש בהם. ציפורן אפשר להחליף אם הקצה התכהה או שמעדיפים ציפורן אחרת.
כיום עושים שימוש בציפורן כטכקה אמנותית ובעיקר לקליגרפיה.
הערות שוליים

↑  ציפורן וראשי כתיבה מתחלפים (Nibs)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4348438-4
התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר פרפר

התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר פרפר, הן התוצאות הטובות ביותר במשחה זה שנקבעו ברחבי העולם ומוכרות על ידי פדרציית השחייה הבינלאומית (FINA). ישנה הפרדה בין השיאים במשחה זה לנשים ולגברים וכן לבריכה אולימפית (50 מטר) ולבריכת 25 מטר.
להלן רשימה של התפתחות שיא העולם מאז שיא העולם המוכר הראשון.
נשים > בריכה אולימפית

| מספר | תוצאה | שחיינית | מדינה | תאריך | אירוע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 26.54 | אינגה דה בראן | הולנד הולנד | 18 ביוני 1999 | אליפות הולנד | אמרספורט, הולנד |
| 2 | 26.39 | אנה קארין קאמרלינג | שוודיה שוודיה | 1 ביולי 1999 | אליפות שוודיה | האלמסטד, שוודיה |
| 3 | 26.29 | אנה קארין קאמרלינג | שוודיה שוודיה | 27 ביולי 1999 | אליפות אירופה | איסטנבול, טורקיה |
| 4 | 25.83 | אינגה דה בראן | הולנד הולנד | 20 במאי 2000 | מארה נוסטרום | מונטה קרלו, מונקו |
| 5 | 25.64 | אינגה דה בראן | הולנד הולנד | 26 במאי 2000 | סופר ספידו גראנד פרי | שפילד, הממלכה המאוחדת |
| 6 | 25.57 | אנה קארין קאמרלינג | שוודיה שוודיה | 30 ביולי 2002 | אליפות אירופה | ברלין, גרמניה |
| 7 | 25.46 | תרסה אלסהמר | שוודיה שוודיה | 13 ביוני 2007 | מארה נוסטרום | ברצלונה, ספרד |
| 8 | 25.33 | מרליין פלדהויס | הולנד הולנד | 19 באפריל 2009 | גביע אמסטרדם | אמסטרדם, הולנד |
| 9 | 25.07 | תרסה אלסהמר | שוודיה שוודיה | 31 ביולי 2009 | אליפות העולם | רומא, איטליה |
| 10 | 24.43 | שרה שסטרם | שוודיה שוודיה | 5 ביולי 2014 | אליפות שוודיה | בורוס, שוודיה |
נשים > בריכת 25 מטר

| מספר | תוצאה | שחיינית | מדינה | תאריך | אירוע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 27.54 | כריסטיאנה זיברט | גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית | 10 בפברואר 1990 | גביע העולם | בון, גרמניה |
| 2 | 26.73 | אמי ואן דיקן | ארצות הברית ארצות הברית | 1 בפברואר 1995 | גביע העולם | אספו, פינלנד |
| 3 | 26.56 | אנג'לה קנדי | אוסטרליה אוסטרליה | 12 בפברואר 1995 | גביע העולם | שפילד, הממלכה המאוחדת |
| 4 | 26.55 | מיסטי היימן | ארצות הברית ארצות הברית | 19 באפריל 1997 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | גטבורג, שוודיה |
| 5 | 26.48 | ג'ני תומפסון | ארצות הברית ארצות הברית | 29 בנובמבר 1997 | אליפות קנדה הפתוחה | טורונטו, קנדה |
| 6 | 26.05 | ג'ני תומפסון | ארצות הברית ארצות הברית | 2 בדצמבר 1998 | גביע העולם | קולג' סטיישן, טקסס, ארצות הברית |
| 7 | 26.00 | ג'ני תומפסון | ארצות הברית ארצות הברית | 18 בנובמבר 1999 | גביע העולם | קולג' פארק, מרילנד, ארצות הברית |
| 8 | 25.64 | אנה קארין קאמרלינג | שוודיה שוודיה | 10 בדצמבר 1999 | אליפות אירופה בבריכת 25 מטר | ליסבון, פורטוגל |
| 9 | 25.60 | אנה קארין קאמרלינג | שוודיה שוודיה | 15 בדצמבר 2000 | אליפות אירופה בבריכת 25 מטר | ולנסיה, ספרד |
| 10 | 25.36 | אנה קארין קאמרלינג | שוודיה שוודיה | 25 בינואר 2001 | גביע העולם | סטוקהולם, שוודיה |
| 11 | 25.33 | אנה קארין קאמרלינג | שוודיה שוודיה | 12 במרץ 2005 | אליפות שוודיה | גטבורג, שוודיה |
| 12 | 25.32 | פליסיטי גאלבז | אוסטרליה אוסטרליה | 11 באפריל 2008 | אליפות העולם בבריכת 25 מטר | מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת |
| 13 | 25.31 | תרסה אלסהמר | שוודיה שוודיה | 12 בנובמבר 2008 | גביע העולם | סטוקהולם, שוודיה |
| 14 | 24.99 | מריקה ד'קרוז | אוסטרליה אוסטרליה | 15 בנובמבר 2008 | גביע העולם | ברלין, גרמניה |
| 15 | 24.75 | תרסה אלסהמר | שוודיה שוודיה | 17 באוקטובר 2009 | גביע העולם | דרבן, דרום אפריקה |
| 16 | 24.46 | תרסה אלסהמר | שוודיה שוודיה | 11 בנובמבר 2009 | גביע העולם | סטוקהולם, שוודיה |
| 17 | 24.38 | תרסה אלסהמר | שוודיה שוודיה | 22 בנובמבר 2009 | גביע העולם | סינגפור |
| 18 | 24.02 | גרטשן וולש | ארצות הברית ארצות הברית | 10 בדצמבר 2024 | גביע העולם | בודפשט, הונגריה |
גברים > בריכה אולימפית

| מספר | תוצאה (שניות) | שחיין | מדינה | תאריך | אירוע | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 23.68 | דניס פנקראטוב | רוסיה רוסיה | 10 באוגוסט 1996 |  | מילוז, צרפת |
| 1 | 23.60 | ג'ף היוגיל | אוסטרליה אוסטרליה | 14 במאי 2000 | אליפות אוסטרליה | סידני, אוסטרליה |
| 2 | 23.44 | ג'ף היוגיל | אוסטרליה אוסטרליה | 27 ביולי 2001 | אליפות העולם | פוקואוקה, יפן |
| 3 | 23.43 | מאט וולש | אוסטרליה אוסטרליה | 21 ביולי 2003 | אליפות העולם | ברצלונה, ספרד |
| 4 | 23.30 | איאן קרוקר | ארצות הברית ארצות הברית | 29 בפברואר 2004 |  | אוסטין, ארצות הברית |
| 5 | 23.01 | רולנד סקומן | דרום אפריקה דרום אפריקה | 24 ביולי 2005 | אליפות העולם | מונטריאול, קנדה |
| 6 | 22.96 | רולנד סקומן | דרום אפריקה דרום אפריקה | 25 ביולי 2005 | אליפות העולם | מונטריאול, קנדה |
| 7 | 22.43 | רפאל מוניוז | ספרד ספרד | 5 באפריל 2009 | אליפות ספרד | מאלגה, ספרד |
| 8 | 22.27 | אנדריי הובורוב | אוקראינה אוקראינה | 1 ביולי 2018 |  | רומא, איטליה |
ויליאם רות'

רות', 2000
ויליאם ויקטור רוֹת' הבן (באנגלית: .William Victor Roth Jr‏; 22 ביולי 1921 – 13 בדצמבר 2003) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי. רות', יוצא מלחמת העולם השנייה וחבר המפלגה הרפובליקנית, ייצג את מדינת דלאוור בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית — תחילה בבית הנבחרים (1970-1967) ולאחר מכן בסנאט (2001-1971). הוא הרפובליקני האחרון שהיה חבר בסנאט מטעם מדינת דלאוור.
ביוגרפיה

רות' נולד בגרייט פולס שבמונטנה, בנם של קלרה (לבית נלסון) וויליאם ויקטור רות' האב, שניהל מבשלה. הורי אביו היו גרמנים-נוצרים ואילו הורי אמו היו שוודים-נוצרים. רות' למד בבתי ספר ציבוריים בהלנה וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון המרכזי של הלנה. את לימודיו הגבוהים החל רות' באוניברסיטת המדינה של מונטנה, אך השלים לימודי תואר אקדמי באוניברסיטת אורגון ב-1943. ב-1947 היה לבוגר בית הספר לעסקים באוניברסיטת הרווארד וב-1949 סיים את לימודיו בבית הספר הרווארד למשפטים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת ביחידת מודיעין של צבא ארצות הברית בשנים 1943–1946. על שירותו במערכה הפסיפית עוטר בכוכב הארד.
לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין של מדינת קליפורניה ב-1950, הרחיק רות' אל החוף המזרחי ב-1954 והתיישב לצמיתות בדלאוור, שם החל את עבודתו כעורך דין בתאגיד הרקולס שבסיסו בווילמינגטון. ב-1965 נישא לג'יין ריצ'רדס והזוג חבק שני ילדים — ויליאם רות' השלישי וקתרין. גם רעייתו היה משפטנית. היא הייתה שופטת בבית משפט מחוזי בשנים 1985–1991 ואז המשיכה לבית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית. הם היו חברי הכנסייה האפיסקופלית.
אחרי שהפסיד בבחירות לתפקיד סגן מושל דלאוור ב-1960, רות' ישב בראשות המפלגה הרפובליקנית בדלאוור עד לשנת 1964. בבחירות אמצע הכהונה של 1966 הוא ניצח את חבר בית הנבחרים המכהן האריס מקדואל בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית, והוסיף להיבחר פעם נוספת אל בית הנבחרים. ב-1970 נבחר לסנאט של ארצות הברית, ואייש את מושבו של הסנאטור הפורש ג'ון ויליאמס. הוא כיהן בסנאט האמריקאי החל מ-1 בינואר 1971 עם מינויו לסנאט בידי מושל דלאוור במטרה להקנות לו ותק יחסי, עד ל-3 בינואר 2001, עת הפסיד בבחירות לכהונה שישית לטום קרפר. היו מי שייחסו את הפסדו לקרפר בשל גילו המופלג ובריאותו הרופפת, שכן הוא התמוטט פעמיים במהלך מסע הבחירות, פעם באמצע ריאיון עיתונאי ופעם אחת במהלך עצרת בחירות.
בסנאט, רות' הפגין דפוס הצבעות המאופיין בשמרנות פיסקלית. מבקריו האשימו אותו במתן יד לגירעונות לאומיים במהלך נשיאותו של רונלד רייגן. הוא היה חבר ותיק בוועדה לעניינים ממשלתיים ובוועדת הכספים, ובשנים 1995–2001 אף ישב בראשות הוועדה האחרונה. רות' נזכר במיוחד על היותו תומך נלהב בהפחתת מסים. לראייה, הוא נתן חסותו לחוק הכלכלי להבראת המיסוי מ-1981, המכונה גם "קיצוץ המס של קמפ-רות'". רות' היה גם נותן החסות הראשי של "תוכנית קופת הגמל בניהול אישי" הנושאת את שמו — "Roth IRA". מדובר בקופות גמל בניהול אישי פופולריות הקיימת מאז 1998. הוא גם נמנה בין הרפובליקנים הבודדים שהצביעו בעד "הצעת החוק בריידי" שהגבילה מכירות כלי נשק. בשנים 1996–1998 היה רות' כנשיא הפרלמנט של ארגון האמנה הצפון אטלנטית.
רות' הלך לעולמו בוושינגטון הבירה כתוצאה מאי-ספיקת לב בדצמבר 2003, בן 82 במותו.
הערות שוליים

↑  אדם ברנסטיין, Sen. William Roth Dies, באתר וושינגטון פוסט, 15 בדצמבר 2003 (באנגלית)
↑  AP‏, Former Sen. William Roth Dies, באתר CBS News‏, 14 בדצמבר 2003 (באנגלית)
↑  Sen. William Roth, 82; Created Popular Retirement Account, באתר לוס אנג'לס טיימס, 15 בדצמבר 2003 (באנגלית)
↑  מת'יו ל. וולד, William V. Roth Jr., Veteran of U.S. Senate, Dies at 82, באתר הניו יורק טיימס, 15 בדצמבר 2003 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273973505171  BnF: cb12390167c (data)  GND: 171711629  ISNI: 0000 0001 1510 8581  LCCN: n82244394  NARA: 10570188  NKC: xx0004362  SNAC: w6zc8vfh  SUDOC: 03298636X  US Congress: R000460  VIAF: 17306010   WorldCat (עם VIAF): 17306010
טאופילו גוטיירס

טאופילו אנטוניו גוטיירס רונסאנסיו (ספרדית: Teófilo Antonio Gutiérrez Roncancio; נולד ב-17 במאי 1985), המכונה גם טאו הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בדפורטיבו קאלי מליגת העל הקולומביאנית בעמדת החלוץ.
נבחר לכדורגלן השנה באמריקה הדרומית בשנת 2014.
קריירת מועדונים

גוטיירס התחיל את הקריירה שלו בעיר בה נולד בקבוצת הכדורגל של ברנקייה בשנת 2006. אחרי שהרשים וכבש 16 שערים ב-28 הופעות הוא עבר כעבור שנה לקבוצה הבכירה של העיר, אתלטיקו ג'וניור ברנקייה. בתחילת דרכו במועדון הוא התקשה לקבל דקות. ב-2 בספטמבר 2007 כבש את שער הבכורה שלו. בעונת הכדורגל של 2008 הוא כבר הצליח לקנות את מקומו בהרכב הראשון והבקיע 11 שערים, וסיים במקום השלישי בטבלת הכובשים של הליגה יחד עם אדריאן ראמוס. בחלק הראשון של עונת 2009 גוטיירס הבקיע 16 שערים וזכה בנעל הזהב. בחלק השני של עונת 2009 הבקיע 14 שערים, וסיים שני בטבלת מלכי השערים אחרי ג'קסון מרטינס.
ב-13 בינואר 2010 גוטיירס נמכר לטרבזונספור טורקית תמורת 3 מיליון דולר. בעונה הראשונה שלו בליגה הוא התקשה להסתגל לסגנון המשחק של הקבוצה ולא זכה להזדמנויות בהרכב. בעונה השנייה שלו בקבוצה ב-2010/2011 הוא הראה התקדמות, וב-7 באוגוסט 2010 הבקיע שלושער בניצחון 0–3 נגד בורסאספור במסגרת הסופר קאפ הטורקי ואף זכה בתואר איש המשחק. באותה עונה הוא כבש גם צמד נגד סיוואספור.
בפברואר 2011 גוטיירס עזב את טורקיה במפתיע ללא אישור הקבוצה והגיע לארגנטינה, לאחר שטען שהוא סובל מפציעה. עם זאת, הרופאים של טרבזונספור לא מצאו עדות לכך והוא שוחרר מהקבוצה. בסופו של דבר הוא עבר לראסינג קלוב. לאחר עונה טובה בראסינג במהלכה הבקיע 22 שערים, הוא עזב גם אותה בעקבות תקרית בה הואשם כי איים על חבריו לקבוצה באקדח פיינטבול בחדר ההלבשה אחרי משחק ליגה נגד אינדפנדיינטה. גוטיירס חתם על חוזה קצר טווח בלנוס והיה אמור לשחק איתה בגביע ליברטדורס. לאחר שחזר למולדתו בטענה שיש לו מחויבות לנבחרת הלאומית והעניין נבדק ונמצא כי הוא לא היה עם הנבחרת, הוא שוחרר גם מלנוס.
בשנת 2012 עבר גוטיירס לקרוס אסול ממקסיקו תמורת 3 מיליון דולר עם שכר של 1.5 מיליון דולר לעונה. בתחילת התקופה שלו בקבוצה הוא שימש בעיקר מחליף לחלוץ הראשון של הקבוצה מריאנו פאבונה, אך לאחר מכן הוא הצליח לנצל את פציעתו של פאבונה וכבש מספר שערים חשובים בליגה. ביולי 2013 עבר לריבר פלייט תמורת 3 מיליון דולר, על אף מספר קשיים ואי הסכמות על תנאי העברתו בין ריבר פלייט לקרוס אסול שנפתרו לאחר התערבותה של פיפ"א. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1–2 נגד קולון, ובאותו משחק הוא הבקיע את השער הראשון שלו בקבוצה. במהלך 2014 זכה עם ריבר באליפות אחת (פינאל 2014), בגביע לאומי (קופה קמפאונאטו – סופרפינאל 2013/14) ובגביע סודאמריקנה. לאחר עונה זו נבחר לכדורגלן השנה באמריקה הדרומית לשנת 2014. בעונת 2015 זכה עם ריבר בגביע רקופה סודאמריקנה, והשתתף עד שלב רבע הגמר בגביע ליברטדורס, שבו זכתה הקבוצה לאחר עזיבתו.
ב-18 ביולי 2015 חתם לשלוש שנים בספורטינג ליסבון הפורטוגזית. ב-7 באוגוסט 2016 חתם ברוסאריו סנטראל הארגנטינאית. ב-26 ביוני 2017 חתם באתלטיקו ג'וניור לשלוש שנים.
קריירה בין-לאומית

באוגוסט 2009 גוטיירס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קולומביה בניצחון 1–2 נגד אל סלוודור בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו. בהופעתו השלישית בנבחרת הוא רשם את הופעת הבכורה במפעל רשמי, כאשר במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 הוא הבקיע את השער השני בניצחון 0–2 של קולומביה על אקוודור. במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 הוא הבקיע 6 שערים ועלה עם נבחרתו למונדיאל 2014 לראשונה אחרי 16 שנה. במשחק הפתיחה של הנבחרת בטורניר הבקיע גוטיירס את השער השני בניצחון של קולומביה על יוון 0-3.
תארים

קרוס אסול
הגביע המקסיקני: (2013)
ריבר פלייט
אליפות ארגנטינה (פינאל 2014)
קופה קמפאונאטו (סופרפינאל 2013/14)
גביע סודאמריקנה (2014)
גביע רקופה סודאמריקנה (2015)
גביע ליברטדורס (2015)
הסופר קאפ הפורטוגלי: 2015
אליפות קולומביה: (פינליססיון 2018, אפרטורה 2019)
הסופרליגה הקולומביאנית (2019)
הגביע הקולומביאני (2017)
תארים אישיים
כדורגלן השנה באמריקה הדרומית לשנת 2014
TeamViewer

| --- | --- |


 מפתח:  Gesmbh
 מחזור חיים:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 גרסה אחרונה:  15.40.60 (21 במרץ 2023) 
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד, IOS, לינוקס, ווינדוס
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  תוכנה
 TeamViewer
 
TeamViewer היא תוכנת מחשב המאפשרת שליטה מרחוק, שיתוף שולחן העבודה, שיחות ועידה באינטרנט והעברת קבצים בין מחשבים. זו תומכת במערכות ההפעלה ווינדוס, לינוקס, OS X, iOS ואנדרואיד. ניתן אף לגשת למחשב בו פועלת התוכנה באמצעות דפדפן אינטרנט. למרות מטרתה העיקרית של התוכנה לשליטה מרחוק, תכונות נוספות כלולות בה.
יצירת חיבור

ניתן להתקין את התוכנה באמצעות הליך התקנה, אם כי ישנה גרסה ניידת שאינה כוללת חילוץ של קובצי ההתקנה על המחשב. על מנת להתחבר למחשב אחר, יש להפעיל את התוכנה על שני מחשבים. על מנת להתקינה יש צורך בגישת מנהל המערכת ואישורו, אולם ניתן להפעילה על ידי כל משתמש. עם הרצתה על המחשב, משתמש המערכת מקבל מספר פרטנר בדומה לשם משתמש רנדומלי, וזאת בצירוף קבלת סיסמה. אלו הם פרטי נגישות באמצעותם ניתן יהיה ליצור חיבור עם אותו משתמש דרך מחשב אחר באמצעות הזנת פרטי זהות.
ישנה אפשרות ליצור פגישה מקוונת, כלומר חיבור קבוצתי ממספר מחשבים, זאת ניתן לעשות באמצעות הגרסה המלאה או על ידי התחברות לאתר התוכנה ושם להקיש את קוד הזיהוי.
שימוש בלינוקס

TeamViewer למערכת לינוקס מתבסס על מערכת ווינדוס וניתן לשימוש באמצעות יישום Wine אשר מאפשר הרצת תוכנות שנכתבו בעיקרם למערכת ווינדוס על מערכות אחרות. 
קישור להפעלה: exec "$TV_BINDIR"/wrapper "c:\XXX\TeamViewer\Version$tv_ver\TeamViewer.exe" "$@", זאת בהתאם למיקום התקנת התוכנה על המערכת.
אבטחה

TeamViewer עושה שימוש בהצפנת RSA באמצעות שימוש באלגוריתמים שונים וחילופם, כמו כן ישנו שימוש בתשתית מפתח ציבורי המצפינה כל פעולה קודמת.
כברירת מחדל, התוכנה עושה שימוש באחד משרתי אתר האינטרנט שלה ובכך מקשרת בין לקוח מקומי לבין המארח, ומנתבת אותם. מלבד זאת, נוצר חיבור ישיר באמצעות UDP/TCP.
ראו גם

פרוטוקול VNC לשליטה מרחוק
שרת לקוח
פרוטוקול התקשורת ושימושיו
NetBus
סגן מושל פנסילבניה

| --- | --- |

דייוויס, 2022
 איוש נוכחי:  אוסטין דייוויס
 תאריך כניסה לתפקיד:  17 בינואר 2023
 דרכי מינוי:  בחירות ישירות
 תחום שיפוט:  פנסילבניה פנסילבניה
 כפוף:  מושל פנסילבניה
 מעון:  סטייט האוס
 מושב המשרה:  מחוז לבנון
 משך כהונה קצוב:  4 שנים
 ייסוד המשרה:  1873
 איוש ראשון:  ג'ון לאטה
 www.ltgovernor.state.pa.us
 
סגן מושל פנסילבניה (באנגלית: Lieutenant Governor of Pennsylvania) הוא סגנו של מושל פנסילבניה ותפקיד חוקתי בקהיליית פנסילבניה. סגן המושל נבחר לתקופת כהונה בת ארבע שנים באותו מחזור בחירות של המושל. כל מפלגה בוחרת מועמד לתפקיד סגן מושל ללא קשר לבחירות המקדימות של המושל. הזוכה בפריימריז לתפקיד סגן המושל עולה לאחר מכן לאותו כרטיס עם המועמד לתפקיד המושל, לצדו הוא מתמודד כעמית למרוץ באותו פתק הצבעה. סגן המושל מתפקד כנשיא הסנאט של פנסילבניה והוא הראשון בסדר הירושה של המושל – במקרה שהמושל נפטר, מתפטר או עוזב בדרך אחרת את תפקידו, מתמנה סגן המושל למושל. סגן המושל המכהן הוא אוסטין דייוויס מהמפלגה הדמוקרטית.
משרת סגן המושל נוסדה מכוח החוקה של 1873. בדומה לתפקיד המושל, החוקה של 1968 הפכה את סגן המושל כרשאי להיבחר לתקופת כהונה נוספת בת ארבע שנים. התפקיד הפורמלי היחיד של נושא המשרה הוא לשמש כנשיא הסנאט המדינתי וכיושב ראש מועצת החנינות ומועצת החירום של פנסילבניה. סגן המושל עובד פעמים תכופות על מיזמים נוספים והוא כפוף ללוח זמנים מוגדר באירועים קהילתיים, נאומים ושאר פעילויות שונות. מלא של אירועים קהילתיים ונאום. פנסילבניה היא המדינה היחידה המספקת מעון רשמי לסגן המושל – סטייט האוס (אנ'). המעון נבנה בשנת 1940 ולפני כן היה "מעון הקיץ" של המושל. הוא הפך לזמין עבור סגן המושל ב-1968 כאשר הושלם מעון המושל הנוכחי בהאריסברג.
הערות שוליים

↑  חוקת פנסילבניה | פרק 4, סעיף 13, באתר האספה הכללית של פנסיבניה (באנגלית)
↑  חוקת פנסילבניה | פרק 4, סעיף 14, באתר האספה הכללית של פנסיבניה (באנגלית)