stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיבון צהוב-לחיים
מאפיינים

לזכרים לחיים צהובות פלומתיות, שהן מקור השם וציצית ראש כשל שאר חברי הסוג. אורכם מהראש עד קצה הזנב 60–80 ס"מ, ומשקלם 7-7.4 ק"ג. הנקבות קטנות מהזכרים, והן קטנות גם מנקבות הגיבון לבן-לחיים צפוני, ולהן ציצית שחורה בקצוות האוזניים. בעת הלידה, הפרווה צהובה-בהירה. במחצית השנה הראשונה הפרווה נעשית שחורה, למעט הלחיים שנותרות בצבען. הזכרים שומרים על צבע הפרווה, בעוד שהנקבות נהיות שוב צהובות, עם מעט שיעור שחור על החזה וקצות הגפיים. שיער הערווה חום במקצת, בטבעת הפנים קיים פס לבן דק.
במיון הקודם (1972) נחשב המין כתת-מין של גיבון שחור מצויץ תחת סוג יחיד Hylobates. אולם, כבר ב-1995 וב-2000, לאחר מחקרים גנטיים וווקאליים[דרושה הבהרה] שונים, החליטו להחשיב אותו כמין נפרד בסוג Nomascus- גיבון מצויץ.
כיום לא ידועים תת-מינים, אולם טרם נעשה מחקר בגיבונים בכל שטחי התפוצה שלהם. גיבון צהוב-לחיים נפוץ בדרום לאוס, דרום וייטנאם ומזרח קמבודיה. המין שוכן ביערות העד הטרופיים בגבהים 1500–2000 מטרים.
מעט ידוע על המין שטרם נחקר ביסודיות, הוא פעיל ביום בסביבת היערות ותזונתו מתבססת בעיקר על פירות. לגיבונים אורח חיים מונוגמי, והם שומרים על משפחה גרעינית - זוג ופעוט על פי רוב. צאצא יחיד נולד במרווחים של 3 שנים לערך, הוא גדל עם הוריו עד להגיעו לבגרות מינית בגיל 8 שנים לערך, אז הוא מסוגל לחפש בת זוג ולהקים טריטוריה משלו. תוחלת חייו בשבי היא כ-50 שנה.
בעונת החיזור משמיעים בני הזוג "דואטים", שבהם משפטים מוזיקליים חוזרים שמטרתם היא לחזק את הקשר הזוגי למטרות חיזור והתרבות. במין זה, מובחן ששירי סולו מבוצעים רק על ידי פרטים שאינם פוריים.
המין נמצא בסטטוס: פגיע לסכנת הכחדה. הסיבות העיקריות לכך הם ניצול שטחי המחיה לטובת תיעוש וביעור עצים. בנוסף ציד המין, מסחר בגורים ומלחמה ששררה באזור. כיום אין תוכנית בינלאומית לשימור המין, נעשים מחקרים כדי לגלות את גבולות תפוצתו ומספר הפרטים במין.
הערות שוליים

↑  גיבון צהוב-לחיים באתר הרשימה האדומה של IUCN
דגל איראן

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  4:7
 הונף לראשונה:  29 ביולי 1980
 מוטיבים עיצוביים:  טריקולור ירוק-לבן-אדום, מוטבע בסמל איראן
דגל המדינה האימפריאלית של איראן לצד דגלי ישראל בהפגנת תמיכה בברלין במהלך מלחמת חרבות ברזל
דגל איראן הוא דגלה הלאומי של איראן. הדגל הנוכחי אומץ ב־29 ביולי 1980, ומשקף את השינויים שחלו באיראן בעקבות המהפכה האסלאמית. העיצוב הבסיסי של הדגל מורכב משלושה פסים אופקיים בצבעים (מלמעלה למטה) ירוק, לבן ואדום, המסמלים, בהתאמה, אסלאם, שלום ואומץ.
עיצוב בסיסי זה נמצא בשימוש מאז 1907 והיה גם הבסיס לעיצוב דגלי השאה של איראן. צבעי הדגל, צבעי הלאומיות הכלל־אירנית, הם מסורתיים, ונמצאו בשימוש כבר במאה ה־18.
בזמן שלטון השאהים, עמד במרכז הדגל אריה שהחזיק בחרב (סמל מובהק של פרס) שברקעו שמש ומעל ראשו מוצב כתר – כולם סמלי מלוכה קלאסיים.
לאחר המהפכה האסלאמית, האריה וכול שאר הסמלים המונרכיים־מלוכניים הוחלפו בסמל חדש רב־משמעי, שהוא בבסיסו כתיבה מעוצבת של המלה אללה. הסמל מייצג גם ארבעה סהרונים עם חרב במרכז.
שינוי נוסף בדגל מאז המהפכה האסלאמית היה הוספת התכביר اللهُ أَكْبَر (אללה הוא הגדול מכל) בשולי הפסים הירוק והאדום עם הפס הלבן. ישנם 22 עותקים, 11 בחלק העליון ו־11 בחלק התחתון, של כתובת זאת, מספרים המסמלים את תאריך חזרתו של האייתוללה ח'ומייני מגלותו, ואת תחילת המהפכה המוסלמית: היום ה־22 של החודש ה־11 לפי לוח השנה הפרסי.
דגל פרס בשנים 1907–1933
דגל איראן בשנים 1933–1964, בימי המדינה האימפריאלית של איראן
דגל איראן בשנים 1964–1980, בימי המדינה האימפריאלית של איראן
ראו גם

סמל איראן
המנון איראן
ההמנון המלכותי של איראן
צבעי הלאומיות הכלל־אירנית
גליצרול פנילבוטיראט

| --- | --- |

 שמות מסחריים בישראל
 רביקטי - ravicti
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C33H38O6 
 מסה מולרית:  530.651 g/mol
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C 
 דרכי מתן:  פומי
 מזהים
 קוד ATC:  A16AX09 
 מספר CAS:  611168-24-2
 PubChem:  10482134
 ChemSpider:  8657541
 
גליצרול פנילבוטיראט (glycerol phenylbutyrate) הוא המרכיב הפעיל בתרופה רביקטי (ravicti) המשווקת כנוזל לנטילה פומית (דרך הפה), ומשמשת לטיפול בהפרעות מולדות מסוימות של מעגל האוריאה (UCDs). התרופה פועלת על ידי מניעת הצטברות מזיקה של אמוניה בגוף.
מעגל האוריאה מורכב מסדרה של תהליכים ביוכימיים ומטרתו היא לסלק מהגוף את עודפי האמוניה, שמקורה בפרוק חלבונים מהמזון, על ידי הפיכתה לאוריאה.
הפרעות מולדות של מעגל האוריאה (UCDs) הן הפרעות גנטיות, הקשורות עם חוסר של אנזימים ספציפיים המעורבים במעגל האוריאה. באנשים עם UCDs החנקן מצטבר ונשאר בגוף כאמוניה, המסוגלת להגיע למוח ולגרום לנזק מוחי, תרדמת או מוות.
גליצרול פנילבוטיראט או GPB מורכב מגליצרול עם 3 מולקולות של חומצה פנילבוטירית (phenylbutyric acid), הקשורות כאסטרים והוא פרו-דרג של חומצה פנילבוטירית, המשווקת אף היא כנתרן פנילבוטיראט(אנ') (NaPBA), לטיפול של UCDs.
NaPBA הוא בעל בעיות טעם, משפיע על ריח הגוף, עלול להפחית תיאבון, לגרום בעיות במחזור החודשי בנשים, בעל תכולה גבוהה של נתרן ועומס מינון גבוה בטבליות. בשונה מכך, גליצרול פנילבוטיראט הוא שמן חסר טעם וריח, בעל צבע צהוב בהיר, שאינו מכיל נתרן.
מנגנון הפעולה של גליצרול פנילבוטיראט (ושל NaPBA), מבוסס על יצירת תחליף לאוריאה בגוף. חומצה פנילאצטית(אנ'), שהיא המטבוליט העיקרי של התרופה בגוף, עוברת צימוד עם גלוטמין, בכבד ובכליות, כדי ליצור פנילאצטילגלוטמין(אנ') (PAGN), אשר בדומה לאוריאה, מכיל פסולת חנקן, ומופרש בשתן.
תרופת המרשם רביקטי פותחה על ידי היפריון תרפיוטיקס (Hyperion Therapeutics), בהתבסס על תרופה קיימת - בופניל (Buphenyl), שהמרכיב הפעיל בה הוא סודיום פנילבוטיראט(אנ').
התרופה מאושרת לשימוש בחולים מעל גיל חודשיים. וקיבלה אישור שיווק בארצות הברית על ידי מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) ב-1 בפברואר 2013.
במרץ 2015, הורייזון פרמה(אנ') רכשה את היפריון תרפיוטיקס ואת התרופה רביקטי.
התרופה רביקטי אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות. התרופה כלולה בסל הבריאות.
הערות שוליים

1 2  FDA approves new drug for the chronic management of some urea cycle disorders
↑  Pharmacology and Safety of Glycerol Phenylbutyrate in Healthy Adults and Adults with Cirrhosis
↑  Matthew Herder Orphan drug incentives in the pharmacogenomic context: policy responses in the USA and Canada
↑  Drugs@FDA: FDA Approved Drug Products
↑  Horizon Pharma to Acquire Hyperion Therapeutics for $1.1B
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גליצרול פנילבוטיראט".
ג'ינברה דה בנצ'י

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  לאונרדו דה וינצ'י
 תאריך יצירה:  1478-1476
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  36.7 ס״מ 
 גובה:  38.8 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  הרנסאנס האיטלקי 
 מספר יצירה:  1967.6.1.a (הגלריה הלאומית לאמנות) 
 מיקום:  הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון די. סי.
 
ג'ינֶברה דה בֶּנצ'י (באיטלקית: Ginevra de' Benci; נולדה ב-1457) הייתה אשת החברה הגבוהה האריסטוקרטית בפירנצה במאה ה-15. אביה היה אמריגו בנצ'י.
שיוכה המשפחתי היה מיוחד אומנם, אך ג'ינברה הייתה מפורסמת בזכות העובדה שהייתה משוררת ואשת ספר מכובדת, ובזכות העובדה שהפורטרט שלה הונצח בציור על ידי לאונרדו דה וינצ'י. בשנת 1474, בגיל 16 נישאה ג'ינברה ללואיג'י ניקוליני, ועל פי אחת הגרסאות הוא הזמין את הציור עבור חתונתם. על פי גרסה אחרת, בג'ינברה התאהב שגריר ונציה בפירנצה, ברנרדו במבו, והוא מי שעמד מאחורי הזמנת הפורטרט. כיום מקובלת הגרסה לפיה הציור ניתן כמתנת חתונתה של ג'ינברה, שהייתה בתו של בנקאי עשיר מפירנצה, לניקולוני.
עלי הערער שבציור משמשים כמוטיב מרכזי ביצירה. שמה של האישה הצעירה, ג'ינברה, קשור למילה האיטלקית "ג'ינפרו" שמשמעה ערער. לאונרדו דה וינצ'י השתמש בעלים כמשחק מילים עם שמה של הנערה, והציב את דיוקנה החיוור דמוי השיש כנגד עליו הכהים והקוצניים של שיח הערער. ישנה סידרה מורכבת של רמיזות הקשורות בשם, בצידו השני של הציור, שבאופן יוצא דופן מצויר גם מאחור. על רקע חיקוי שיש בהט, אנו רואים עלי ערער, דפנה ודקל הקשורים ביניהם, ואת העטרה שעליה מופיע הכיתוב בלטינית: "Virtutem Forma Decorat" שפירושו: "היופי מייפה את המידות הטובות". שיח הערער הצומח מתוך העטרה מהווה התייחסות נוספת לשמה של ג'ינברה ולמידות של צניעות ואמונה. כמו כן, שיח הדפנה שהוא ירוק עד, מתייחס לשאיפותיה של ג'ינברה כמשוררת, עליהן אנו יודעים מבמבו ומסופרים אחרים. גם כף הדקל היא סמל למידות טובות. הכיתוב הלטיני השזור עם הצמחים, המסמלים מידות טובות – מקשר בין היופי והמידה הטובה, ושימש באותם ימים נושא ספרותי. יופייה העדין של ג'ינברה מפורש כביטוי למידותיה הטובות, כך שהצד החזיתי והאחורי של הציור קשורים בקשר הדוק ביותר.
גליציה המערבית

| --- | --- |

 
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1795 
 תאריכי פירוק:  1803 
 ישות קודמת:   מחוז מזוביה    מחוז קרקוב    מחוז סנדומייז'    מחוז לובלין
 ישות יורשת:   ממלכת גליציה ולודומריה   דוכסות ורשה דוכסות ורשה
 
גליציה החדשה או גליציה המערבית (בפולנית: Nowa Galicja או Galicja Zachodnia; בגרמנית: Neugalizien או Westgalizien) היה אזור מנהלי של המלוכה ההבסבורגית, שהוקם מהשטח שסופח במהלך החלוקה השלישית של פולין ב-1795.
היסטוריה

לאחר מרד קושצ'יושקו הכושל של 1794, פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הסכים עם יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה לחלק את פולין שוב ובכך לבטל לחלוטין את האיחוד הפולני-ליטאי שנותר, החלטה שאליה הצטרפה פרוסיה ב-24 באוקטובר 1795. המלוכה ההבסבורגית, שלא השתתפה בחלוקה השנייה, קיבלה כעת חלק שהכיל את האדמות שמצפון לממלכת גליציה ולודומריה שנרכשו בחלוקה הראשונה של 1772. המלוכה ההבסבורגית כבשה בעקבות כך את כל פולין קטן, המשתרעת לאורך נהר הוויסלה העליון עד לפאתי פראגה וורשה, יובלי הבוג והפיליצה היוצרים את הגבול הצפוני עם פרוסיה המזרחית החדשה.
ב-1803 היא אוחדה עם ממלכת גליציה ולודומריה, אך שמרה על אוטונומיה מסוימת. האזור נשאר שטח של האימפריה האוסטרית גם כאשר, בשנת 1807, נפוליאון בונפרטה הקים את דוכסות ורשה משטחים בפולין גדול שפרוסיה סיפחה בחלוקה השנייה והשלישית וכעת נאלץ לוותר על פי חוזה טילזיט. אוסטריה הפסידה את גליציה החדשה במלחמת הקואליציה החמישית ב-1809, לאחר שקורפוס בפיקודו של פרדיננד קרל יוזף, ארכידוכס אוסטריה-אסטה ב-15 באפריל 1809 החל את מלחמת פולין-אוסטריה בפלישה לדוכסות ורשה. למרות תוכניותיו של הארכידוכס להיכנס כמשחרר לאומי, הוא הובס על ידי כוחותיו של הנסיך יוזף פוניאטובסקי בקרב רשין. אוסטריה הובסה לבסוף בקרב וגראם ב-6 ביולי, ולאחר מכן צורפה גליציה החדשה לדוכסות ורשה על ידי הסכם שנברון.
עם ההחלטה הסופית של קונגרס וינה בשנת 1815, השטח הפך לחלק מפולין הקונגרסאית, שנשלט באוניה פרסונלית על ידי אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה, בעוד קרקוב שמרה על עצמאותה כעיר החופשית של קרקוב.
גופנו עצמיותנו

מעטפת הספר: "גופנו עצמיותנו" 1982
גופנו עצמיותנו: ספר מאת נשים למען נשים (באנגלית: Our Bodies, Ourselves) - יצא לאור לראשונה בארצות הברית, בסוף שנות השישים, על ידי Boston Women’s Health Book Collective. הספר מכיל מידע שמתייחס לאספקטים שונים של בריאות האישה ומיניותה, זהות מגדרית, פיקוח ילודה, הפלות, הריון ולידה, דיכאון סב לידתי, אלימות וניצול מיני, תקופת הבלות ונושאים הקשורים לתחום. המהדורה המעודכנת האחרונה של הספר יצאה ב-2011. הספר היה מהפכני בקריאתו אל הנשים לחגוג את מיניותן, את זכויות המגדר שלהן ואת בחירת העצמאות המינית שלהן. התנועה החדשה למען מעורבות נשים פעילה בחיים בכלל ובחיי המין בפרט, הייתה מהפכנית ומנוגדת למיתוס המגדרי ששלט עד אז בקהילה, של האישה הרכה והפסיבית לעומת הגבר הפעיל והאגרסיבי.
הספר זכה להצלחה גדולה בארצות הברית, תורגם ל-29 שפות ונמכר בלמעלה מארבעה מיליון עותקים. הניו יורק טיימס כינה את הספר המקורי רב-המכר האמריקני שעוסק בכל התחומים הידועים של המין הנשי. הקלאסיקה של הפמיניזם. הספר תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 1982.
היסטוריה ותוכן

הספר יצא לראשונה כחוברת, בשם "Women and their Bodies" (נשים וגופן) על ידי 12 נשים פמיניסטיות אקטיביסטיות, ובהשראת קורס על בריאות האישה שהתנהל במכללה בבוסטון בשנת 1969. מארגנת הקורס סיפרה, שעד אז לא עודדו את הנשים לשאול שאלות, אלא להסתמך אך רק על הכוחות המקצועיים כביכול. עובדה זו תסכלה והכעיסה אותן, כיוון שהן לא קיבלו את כל המידע שהיו נזקקות לו. לכן, הן החליטו למצוא אותו בעצמן.
המחברות הציבו לעצמן ארבעה עקרונות בסיסיים, שהנחו אותן בכתיבת ספר:
הניסיון האישי מספק מידע בעל ערך רב על גופה של האישה, הרבה מעבר למידע שיכול לספק איש מקצוע.
המידע החיוני הזה ינחה את הנשים בבחירת המוסדות המתאימים לדרישות הבריאות שלהן.
הבורות ההיסטורית של מודעות הנשים לגופן גררה אחריה הריונות בלתי רצויים, שרק באמצעות מידע נרחב יכוון את האישה להריון הרצוי בזמן המתאים.
מידע על גופו של היחיד הוא, קרוב לוודאי, צורך חיוני ביותר שלו או שלה, כדי שהגוף יהווה בסיס פיזיקלי נאות ליציאה אל העולם. ללא ידע משמעותי שכזה, תהיינה הנשים מנוכרות לגופן, ובעמדת פתיחה נחותה מהגברים.
הנשים חקרו את הנושאים בעצמן ואחר כתבו עליהם. אחת כתבה על הפלה, השנייה על היריון, השלישית על דיכאון שלאחר לידה וכדומה. רבע מיליון עותקים מהחוברת הראשונה נמכרו ללא כל פרסום קודם. בעקבות ההצלחה, הקימו המחברות עמותת נשים בשם "Our Bodies ourselves", והוציאה ספר בשם זה, שהתבסס על החוברת הראשונה ויצא בהוצאת סיימון ושוסטר. התנאי היחידי שלהן היה, שהן תהיינה בעלות ההכרעה בכל נושאי העריכה ושהספרים יימכרו בהנחה משמעותית למרכזים בריאותיים. הספר הכיל עדויות מגוף ראשון של נשים שנתקלו בשאלות הנדונות, ובהן בנושאים שנחשבו עד אז לטאבו.
התקבלות הספר

הספר זכה להצלחה גדולה, לא רק בארצות הברית, אלא גם ברחבי העולם. הוא תורגם ל-29 שפות ונמכר בכארבעה וחצי מיליון עותקים. הוא כונה כספר הקלאסי של הפמיניזם, וכתנ"ך הגדול לבריאות האישה. אחד האפיונים שתרמו להצלחתו הגדולה הוא מה שמסתתר מאחורי תת-הכותר שניתן לספר: "ספר מאת נשים למען נשים". הספר מדבר מפיהן של נשים עצמן שניסיונן כולל את המסופר בטקסט, ולא מפיהם של רופאים ומדענים גברים, שבמהותם הם מנוכרים לנושאים הנדונים, אותם לא חוו. בכל פרק שנדון בספר הובאו סיפורים של הנשים עצמן, בחלקן, אלו שהשתתפו בקורס הנדון במכללה, ובחלקן סיפורים שנאגרו על ידי האקטיביסטיות שחקרו וראיינו את הנשים בנושא. כמו כן, נדונו בספר נושאים, שהיו עד אז בחזקת טאבו, כמו לסביות, הפלות מלאכותיות, אוננות וכדומה.
בנוסף למידע המבוסס על עדויות שנבדקו על ידי המומחים הרפואיים, פונה הספר גם לכוחות הפוליטיים, הכלכליים והסוציאליים, שמעצבים את בריאותה של האישה. לא לחינם נבחר הספר על ידי ה-Library Journal כאחד מספרי הבריאות המומלצים לקוראים.
ראו גם

דוחות קינסי
מאסטרס וג'ונסון
פמיניזם
הערות שוליים

↑  מתוך עטיפת הספר באנגלית, ראו גם באמזון: Our Bodies, ourselves
↑  צפי סער, בגוף אנחנו מבינות, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2011
↑  גופנו עצמיותנו : ספר מאת נשים למען נשים, תרגום ועריכה שרה סייקס, אילנה גולן. ייעוץ רפואה אלכסנדר שכטר, גבעתיים, המין השני, 1982
↑  Ginty, Molly M. (May 4, 2004). "Our Bodies, Ourselves Turns 35 Today". Women's eNews. Archived from the original on September 3, 2009
↑  Our Bodies, ourselves - publication
↑  Our Bodies, ourselves (אתר העמותה)
גלימיניהוס

| --- | --- |

 מידע על המבנה
 סוג:  טירה, מוזיאון
 מיקום:  שוודיה סימריסהמן, סקונה, שוודיה
 תקופת הבנייה:  1499–1505 (כ־6 שנים)
 מצב:  משופץ
 בעלות נוכחית:  שוודיה המועצה למורשת לאומית של שוודיה
 גובה:  כ-26 מטר
 פתוח לציבור:  כן
 קרבות:  קרבות בודדים במלחמת סקונה
 קואורדינטות:  55°30′03″N 14°13′51″E﻿ / ﻿55.500833333333°N 14.230833333333°E﻿ / 55.500833333333; 14.230833333333
 גלימיניהוס (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי גלימיניהוס(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי גלימיניהוס(למפת מחוז סקונה רגילה) מאלמה יסטאד הלסינגבורג קריסטיאנסטאד קטגט הים הבלטי ארסונד ד נ מ ר ק  ב. בלקיניה קרונוברי הלנדגלימיניהוס(למפת מחוז סקונה מוגדלת) מאלמה יסטאד הלסינגבורג קריסטיאנסטאד קטגט הים הבלטי ארסונד ד נ מ ר ק  בורנ. בלקיניה קרונוברי הלנדגלימיניהוס
 
טירת גלימיניהוס (בשוודית ובדנית: Glimmingehus) היא טירה ימי בינמית הממוקמת בקצה הדרום-מזרחי של סקונה בדרום שוודיה. היא נחשבת כאחת מהביצורים מתקופת ימי הביניים ששרדו באופן הטוב ביותר בכל סקנדינביה. הטירה נבנתה בין השנים 1499–1506 (טרם מלחמת העצמאות השוודית), עת עוד שלטה באזור זה ממלכת דנמרק. בגלימיניהוס נבנו מנגנוני הגנה רבים ברוח התקופה, כגון עמדות ירי ממוגנות, דלתות נסתרות, מסדרונות מדומים וכדומה. בין היתר, יש בה גם "בור הריגה" (מעין "חורים" בתקרה, מהם השליכו המגינים שמן רותח על התוקפים), וכן חפיר ובו גשר מתרומם. נוסף לכל אלו, המקום גם מוקף בחומה בעובי 1.8–2.4 מטרים.
היסטוריה > רקע

החל מסוף המאה ה-14 ועד שנת 1524 שלטה ממלכת דנמרק על רוב שטחי סקנדינביה היבשתית (מלבד על האזורים בהם חיו הלאפים בצפונה של שוודיה המודרנית), כמו גם על חלקים מפינלנד ועל כל איסלנד וגרינלנד (איחוד קאלמאר). בשלהי המאה ה-15, ובמיוחד תחת שלטונו של המלך הנס, החלה הממלכה להתפורר. מרידות מקומיות של אצילים שוודים (סטן סטורה הזקן) ונורווגים החלו לערער את מעמדו של המלך באזורי הספר. שיאו של המשבר הגיע כעשור וחצי לאחר בניית הטירה, בעת שלטונו של כריסטיאן השני, באירוע המוכר כטבח סטוקהולם, וארבע שנים לאחר מכן במלחמת העצמאות השוודית.
היסטוריה > תקופת ינס הולגרסן אולפסטנד

האציל, חבר המועצה של המלך הנס והאדמירל הדני ינס הולגרסן אולפסטנד, בן למשפחת אצולה מוכרת וחזקה מסוקנה (שהייתה חלק מדנמרק עד 1658) עוד מהמאה ה-14, החל את בניית הטירה ב-1499. הבנייה הושלמה ב-1506. עדויות ארכיולוגיות חשפו את סגנון החיים הבזבזני של המשפחה כשחיה בטירה עד למותו של הולגרסן ב-1523, כשבין היתר, נמצאו בשטחי הטירה זכוכית ונציאנית, ויטראז' מחבל הריין בגרמניה וכן קרמיקה מספרד, שהיו המוצרים היקרים והנחשקים ביותר באותה תקופה. נוסף לכל אלו, בשטחי הביצורים של הטירה עצמה ישנם מותרות נוספות שלא אופייניות לטירות אחרות מאותו אזור, כגון מעין מיזוג אוויר וספסלים שהוצבו ליד גומחות הירי.
היסטוריה > מלחמות שוודיה–דנמרק

במהלך מלחמות שוודיה-דנמרק במחצית השנייה של המאה ה-17, ניסה המלך השוודי קרל האחד עשר להשמיד את הטירה ב-1676, אך לשווא. בניסיון הראשון שלח המלך 20 איכרים שוודים להרוס את הטירה, מהלך שהתסיים בכישלון צפוי מראש. בניסיון השני נוספה תגבורת של 130 לוחמים לפגיעה בטירה, אך הגעת צי דני-הולנדי מאומן ומצויד היטב ליסטאד הסמוכה (הצי ההולנדי לחם לצד דנמרק), אילצה את הכוח השוודי לסגת.
היסטוריה > בעידן המודרני

לאחר תבוסתו של המלך קרל השנים עשר במלחמה הצפונית הגדולה, איבדה הטירה את משמעותה הצבאית וכך במהלך המאה ה-18 שימשה כאסם לשמירת תבואה חקלאית של חקלאי האזור, ולבסוף נתרמה למדינה ב-1924. בין השנים 1935–1938 בוצע פרויקט שיקום נרחב וכן חפירה ארכאולוגית. כיום המבנה וסביבתו מנוהלים על ידי המועצה למורשת לאומית של שוודיה. באתר ישנו מוזיאון המציע סיורים בחודשי הקיץ, מטבח ימי-בינימי, וכן חנות מזכרות ומסעדה.
בתרבות

לפי מספר מסורות מקומיות, הטירה רדופה על ידי רוחות רפאים. כמו כן, הטירה מוזכרת בספר הילדים מסע הפלאים של נילס הולגרסון של הסופרת סלמה לגרלף, וכן מופיעה בסדרת הטלוויזיה המבוססת על הספר (שם ידועה כ"טירת העכברים").
הערות שוליים

↑  חלק ממלחמת הולנד–צרפת
↑  באיטלקית: vetro veneziano
↑  הכוונה למעבר יזום של אוויר חם דרך תעלות ייעודיות בקירות הטירה במטרה לחמם אותה
↑  בשוודית: Riksantikvarieämbetet
↑  מידע כללי על הולגרסן, מתוך אתר runeberg.org, (בדנית)
↑  היסטוריה של הטירה באתר המועצה למורשת לאומית של שוודיה, (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: xx0308953
גביש זמן

בפיזיקה של חומר מעובה, גביש זמן הוא כינוי למערכת או תת-מערכת שמצבי האנרגיה הנמוכים שלה מתפתחים מעת לעת באופן מחזורי. מושג זה הוצע על ידי פרנק וילצ'ק בשנת 2012 באופן תאורטי למבנה מחזורי במרחב הזמן כאנלוגיה לגבישים שהם מחזוריים במרחב הפיזי. מספר קבוצות שונות הדגימו חומר עם אבולוציה מחזורית יציבה במערכות מונעות מחזור. מבחינת שימוש מעשי, חוקרים מסוימים טוענים שגבישי זמן עשויים לשמש כזיכרון קוונטי.
קיומם של גבישים בטבע הוא ביטוי של שבירת סימטריה ספונטנית, המתרחשת כאשר המצב באנרגיה הנמוכה ביותר של מערכת פחות סימטרי מהמשוואות השולטות במערכת. במצב היסוד של הגביש, הסימטריה להזזה מרחבית רציפה נשברת ומוחלפת בסימטריה הבדידה המאפיינת את הגביש המחזורי. מכיוון שחוקי הפיזיקה הם סימטריים תחת הזזות רציפות בזמן והן במרחב, עלתה השאלה בשנת 2012 האם ניתן לשבור את הסימטריה באופן זמני, וכך ליצור "גביש זמן" אשר יהיה יציב בפני אפקטים של גדילת אנטרופיה.
אם נשברת סימטריה של הזזה מרחבית רציפה להזזה מרחבית בדידה (שעשויה להתממש במערכות מונעות מחזור), אז המערכת מכונה "גביש זמן דיסקרטי". גביש זמן נפרד לעולם אינו מגיע לשיווי משקל תרמי, מכיוון שהוא סוג (או שלב) של חומר שאינו בשיווי משקל. שבירת סימטריית הזמן יכולה להתרחש רק במערכות שאינן בשיווי משקל. גבישי זמן דיסקרטיים נצפו למעשה במעבדות הפיזיקה כבר בשנת 2016 (פורסם בשנת 2017). דוגמה אחת לגביש זמן, המדגים סימטריה של זמן לא שוויוני, היא טבעת שחגה ברציפות סביב ציר, של יונים טעונים, במצב אנרגיה הנמוך ביותר.
סימטריה של תרגום זמן

סימטריות בטבע מובילות ישירות לחוקי שימור, ועיקרון זה מנוסח על ידי משפט נתר.
הרעיון הבסיסי של סימטריית הזזה בזמן הוא שלתרגום בזמן אין השפעה על חוקים פיזיקליים, כלומר שחוקי הטבע החלים היום היו זהים בעבר ויהיו זהים בעתיד. סימטריה זו מרמזת על שימור האנרגיה.
סימטריה של תרגום זמן > סימטריה שבורה בגבישים רגילים

גבישים נפוצים מפגינים סימטריה של תרגום שבור: יש להם דפוסים שחוזרים על עצמם בחלל ואינם משתנים תחת תרגומים או סיבובים שרירותיים. חוקי הפיזיקה אינם משתנים על ידי תרגומים שרירותיים וסיבובים. עם זאת, אם אנו מחזיקים את האטומים של גביש מקובעים, הדינמיקה של אלקטרון או חלקיק אחר בגביש תלויים באופן בו הוא נע יחסית לגביש, ומומנט החלקיקים יכול להשתנות על ידי אינטראקציה עם האטומים של הגביש, למשל ב תהליכי אומקלאפ. לעומת זאת בגביש "מושלם" יש שימור של התנע הגבישי.
גבישי הזמן מראים סימטריה שבורה המקבילה לשבירת סימטריה דיסקרטית של תרגום מרחב. לדוגמה, המולקולות של נוזל הקופא על פני גביש יכולות להתיישר עם מולקולות הגביש, אך עם דפוס פחות סימטרי מהגביש: הוא שובר את הסימטריה הראשונית. הסימטריה השבורה הזו מציגה שלושה מאפיינים חשובים:
למערכת סימטריה נמוכה יותר מהסידור הבסיסי של הגביש
המערכת מציגה סדר מרחבי וטמפורלי לטווח ארוך (בניגוד לסדר מקומי וסירוגין בנוזל ליד פני השטח של גביש)
היא תוצאה של יחסי גומלין בין מרכיבי המערכת, המתיישרים בינם לבין עצמם
תרמודינמיקה

גבישי הזמן אינם מפרים את חוקי התרמודינמיקה: האנרגיה במערכת הכוללת נשמרת, גביש כזה אינו הופך ספונטנית אנרגיה תרמית לעבודה מכנית, והיא אינה יכולה לשמש מאגר עבודה תמידי. אך הוא עשוי להשתנות באופן תמידי בדפוס קבוע בזמן כל עוד ניתן לתחזק את המערכת. יש להם "תנועה ללא אנרגיה" - התנועה לכאורה שלהם אינה מייצגת אנרגיה קינטית קונבנציונלית.
הוכח כי גביש זמן אינו יכול להתקיים בשיווי משקל תרמי. עם זאת, יש לשים לב שחמני ציין כי בהוכחה זו יש שגיאה מתוחכמת אשר גורמת לה להיות לא חוקית. ניסויים אחרונה בחיפוש גבישי זמן נפרדים במצבי האיזון שלהם מונעים מעת לעת, הובילו לחקר התחלות של שלבים חדשים של חומר בחוסר שיווי משקל.
פרסומים > ספרים

Sacha, Krzysztof (2020). Time Crystals. Springer Series on Atomic, Optical, and Plasma Physics. Vol. 114. Springer. doi:10.1007/978-3-030-52523-1. ISBN 978-3-030-52522-4.
הערות שוליים

1 2  Zakrzewski, Jakub (15 באוקטובר 2012). "Viewpoint: Crystals of Time". physics.aps.org. APS Physics. אורכב מ-המקור ב-2 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Richerme, Phil (18 בינואר 2017). "How to Create a Time Crystal". physics.aps.org. American Physical Society. נבדק ב-5 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  https://www.technologyreview.com/2016/10/04/157185/physicists-create-worlds-first-time-crystal/
↑  Cao, Tian Yu (25 במרץ 2004). Conceptual Foundations of Quantum Field Theory. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-60272-3. {{cite book}}:  (עזרה) See p. 151.
↑  Wilczek, Frank (16 ביולי 2015). A Beautiful Question: Finding Nature's Deep Design. Penguin Books Limited. ISBN 978-1-84614-702-9. {{cite book}}:  (עזרה) See Ch. 3.
↑  Feng, Duan; Jin, Guojun (2005). Introduction to Condensed Matter Physics. singapore: World Scientific. ISBN 978-981-238-711-0. See p. 18.
↑  Sólyom, Jenö (19 בספטמבר 2007). Fundamentals of the Physics of Solids: Volume 1: Structure and Dynamics. Springer. ISBN 978-3-540-72600-5. {{cite book}}:  (עזרה) See p. 193.
↑  Sólyom, Jenö (19 בספטמבר 2007). Fundamentals of the Physics of Solids: Volume 1: Structure and Dynamics. Springer. ISBN 978-3-540-72600-5. {{cite book}}:  (עזרה) See p. 191.
↑  Crew, Bec. "Time Crystals Might Exist After All – And They Could Break Space-Time Symmetry". ScienceAlert (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-09-21.
↑  ""Time Crystals" Could Be a Legitimate Form of Perpetual Motion". archive.is. 2017-02-02. אורכב מ-המקור ב-2017-02-02. נבדק ב-2017-09-21.
↑  Watanabe, Haruki; Oshikawa, Masaki (2015). "Absence of Quantum Time Crystals". Physical Review Letters. 114 (25): 251603. arXiv:1410.2143. Bibcode:2015PhRvL.114y1603W. doi:10.1103/PhysRevLett.114.251603. ISSN 0031-9007. PMID 26197119.
↑  Else, D. W.; Monroe, C.; Nayak, C.; Yao, N. Y. (במרץ 2020). "Discrete Time Crystals". Annual Review of Condensed Matter Physics. pp. 467–499. doi:10.1146/annurev-conmatphys-031119-050658. {{cite web}}:  (עזרה)
תהליך רגיל (N-process) ותהליך Umklapp (U-process). בעוד ש- N שומר על מומנט הפונון הכולל, תהליך ה- U משנה את מומנט הפונון.