stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמה ירווי
חייו

ירווי נולד בטאלין, שם אף התחיל לימודיו, אותם המשיך בלנינגרד, אצל יבגני מרווינסקי ואחרים. בראשית הקריירה שלו, עבד כמנצח ברדיו אסטוניה ובתזמורת הסימפונית של הטלוויזיה, בתזמורת האסטונית הממלכתית ובאופרה של טאלין. בשנת 1971 זכה בפרס ראשון בתחרות המנצחים הבינלאומית של האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא.
הופעת הבכורה האמריקאית של ירווי הייתה במטרופוליטן אופרה, שם ניצח על יבגני אונייגין בשנת 1979. בשנת 1980 היגר לארצות הברית ובשנת 1987 התאזרח בה. בשנת 1982 התמנה למנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גטבורג, משרה שבה החזיק עד שנת 2004, הכהונה הארוכה ביותר של מנצח ראשי בתולדות התזמורת. בתקופת כהונתו השתפרו מאוד הן פרופיל ההקלטות של התזמורת והן המוניטין שלה. כמו כן עזר ירווי בקבלת תמיכה כספית מחברת וולוו, שסייעה לתזמורת להגדיל את מספר חבריה מ-80 ל-110 נגנים. לאחר פרישתו היה ירווי למנצח ראשי אמריטוס של תזמורת גטבורג.
במקביל לעבודתו עם תזמורת גטבורג, היה ירווי גם המנצח הראשי של התזמורת הסקוטית הלאומית בשנים 1984 עד 1988. בשעתו, התייחס לשתי התזמורות שבניצוחו כאל "הפילהרמונית של ברלין" (הסקוטית) ו"הפילהרמונית של וינה" (גטבורג) שלו. עם התזמורת הסקוטית הקליט מספר רב של הקלטות חשובות לחברת צ'אנדוס, בהן מחזורים של פרוקופייב ודבוז'אק, כמו גם פואמות סימפוניות של ריכרד שטראוס, יצירות שונות של שוסטקוביץ', בהן הסימפוניות הרביעית, השביעית והעשירית, ושני הקונצ'רטי לכינור עם לידיה מורדקוביץ'. אחרי הופעה כמנצח אורח בדצמבר 2006, לאחר 9 שנות היעדרות מן התזמורת הסקוטית הלאומית, הכתירה אותו התזמורת בתואר "מנצח החצר".
משנת 1990 עד 2005 עבד ירווי עם אדוארדו מאטה, ריי אלחאנדרו קונדה ואלדיוויה, גאורג שולטי ואנטל דוראטי. כיום ירווי הוא המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי.
ירווי נודע בעיקר בפרשנויותיו למוזיקה רומנטית ומוזיקה של המאה ה-20. הוא עודד את ביצוע יצירותיהם של המלחינים האסטונים אדוארד טובין וארוו פרט (שעל הקרדו שלו ניצח בביצוע בכורה בשנת 1968). גם פרשנותו לסיבליוס עם תזמורת GSO מוכרת לרבים.
בארצות הברית התמנה ירווי ב-1990 למנהל המוזיקלי של תזמורת דטרויט. הוא כיהן במשרה זו עד 2005, וכיום הוא "מנהל מוזיקלי אמריטוס" של התזמורת. בנובמבר 1996 ניצח ירווי על קונצרט משותף לתזמורת פילדלפיה והפילהרמונית של ניו יורק בקמדן ניו ג'רזי, לגיוס תרומות לתזמורת פילדלפיה, שהייתה בעיצומה של שביתה. הוא תרם את שירותיו ולא קיבל כל שכר על קונצרט זה. נגני התזמורות של ארצות הברית הריעו לו על מחווה זו, בניגוד לכמה מנהלים של תזמורות אמריקאיות, שדחקו בו להימנע מניצוח על הקונצרט.
נמה ירווי הוא אביהם של המנצחים פאבו ירווי וכריסטיאן ירווי.
הערות שוליים

↑  חוסה א. באוון, "נמה ירווי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
1 2 3  גרוב
↑  טים אשלי, גרדיאן, 27 ביולי 2001
↑  ריימונד מ. ויליאמסון, "ברוך שובך, מאסטרו!" בתוכניית התזמורת הסקוטית הלאומית, 15 בדצמבר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275609805171  PLWABN: 9810686995005606  BIBSYS: 61992  BnF: cb13895597m (data)  CiNii: DA07577254  GND: 122791681  ICCU: RAVV102764  ISNI: 0000 0001 1020 3918  LCCN: n83191552  LNB: 000023298  MusicBrainz: 8a1d9496-603f-40b1-a38d-2e8985834940  NKC: xx0040286  NLA: 35440784  NLK: KAC2020R2598  NSK: 000368401  NTA: 072407352  RERO: 02-A003436404  SELIBR: 283425  SUDOC: 080493106  Trove: 953752  VIAF: 5117948   WorldCat (עם VIAF): 5117948
תרגום (ביולוגיה)

תיאור סכמתי של שלב בתהליך התרגום
הריבוזום ותהליך התרגום. הסרט המשתרך מעלה מתוך הריבוזום הוא המבנה הראשוני של החלבון המתורגם, והסרט הנמשך שמאלה הוא ה-mRNA. בכחול כהה, tRNA, ובכחול בהיר חלבונים: החלבון הנושא את ה-tRNA הוא EF-Tu (אנ'). החלבון ש"דוחף" את ה־tRNA לאחר מיקומו בריבוזום הוא EF-G (אנ').
בביולוגיה, תרגום (באנגלית: Translation) הוא השלב בסינתזת חלבון שעוקב לתהליך השעתוק, ומתרחש בריבוזום.
בתהליך התרגום מולקולת חלבון מסונתזת לפי מידע המצוי במולקולת RNA שליח (mRNA) על-פי חוקי הקוד הגנטי. בשונה מתהליך השעתוק שבו קוד ה-DNA עובר לקוד ה-RNA עם שינוי קל בלבד (U במקום T), בתהליך התרגום המידע המצוי במולקולת ה-RNA, המקודד באמצעות ארבעת סוגי הנוקלאוטידים, מתורגם לתוכן שרשרת חומצות האמינו המרכיבה את החלבון. הקוד הגנטי מקודד ל-20 סוגים של חומצות אמינו בתוספת סימוני תחילת תרגום ועצירת תרגום, ולכן זהו מעבר מורכב. בתהליך התרגום, סוג כל חומצת אמינו בחלבון המסונתז נקבע על פי רצף של שלושה נוקלאוטידים סמוכים הנמצאים על-גבי מולקולת RNA שליח. שלשה כזו קרויה קודון.
תוך כדי שהחלבון מתורגם, מיד מתחיל קיפול החלבון למבנה המרחבי המאפשר את תפקודו המיטבי. לעיתים השרשרת של חומצות האמינו אינה מצליחה להתקפל למבנה מרחבי זה לבדה. כאשר מצב זה קורה בחלבונים סוככים (שפרונים) שנמצאים בתא נמשכים ביוכימית אל החלבון הלא מקופל ועוזרים לסיים את ההליך.
תיאור התהליך

מולקולת ה-RNA שליח יוצאת מגרעין התא אל הציטופלזמה, שם מתבצע תהליך התרגום. התהליך כולו מבוצע באמצעות קומפלקס חלבוני גדול הקרוי ריבוזום. קומפלקס זה בנוי משילוב של אנזימים חלבוניים ומולקולת RNA ריבוזומלי. תוך כדי תהליך התרגום, הריבוזום עובר על מולקולת ה-RNA שליח, מאתר את הקוד לאתחול התרגום ועובר על הרצף עד לאתר סיום התרגום מקצה 5' אל קצה 3' שלה. לכל קודון מותאמת חומצת אמינו באמצעות סוג RNA נוסף הקרוי tRNA ‏(RNA מוביל). תפקיד ה-RNA מוביל הוא לספק את הספציפיות בהשמת חומצת אמינו על-פי תוכן הקודון. הספציפיות מושגת כיוון שה-RNA מוביל מכיל מצד אחד אנטיקודון שנקשר לקודון ספציפי על-גבי ה-RNA שליח באמצעות זיווג בסיסים. מצד שני כל מולקולת RNA מוביל, קושרת את חומצת האמינו הספציפית על פי האנטיקודון שלה.
כמו תהליכים אחרים המערבים חומצות גרעין, גם התרגום מחולק לשלושה שלבים – אתחול (initiation), התארכות (elongation) וסיום (termination).
כאשר יש צורך רב בתרגום, ניתן למצוא על גדיל mRNA כמה ריבוזומים המתרגמים בו זמנית, וכך נוצרים חלבונים רבים, יחדיו הם נקראים פוליריבוזום (אנ') או פוליזום.
תיאור התהליך > אתחול

התהליך מתחיל כאשר תת-היחידה הקטנה של הריבוזום נקשרת למולקולת RNA שליח. קישור זה מתבצע לרוב בקודון AUG, המקודד לחומצת האמינו מתיונין. לכן, מתיונין היא לרוב חומצת האמינו הראשונה בחלבון שנוצר ולרוב היא מוסרת אחרי התרגום. בפרוקריוטיים תרגום יכול להתחיל גם מקודונים אחרים. בבקטריות, חומצת האמינו הראשונה היא (N-formyl methionine) ובקיצור f-Met. זוהי מתיונין שעברה מודיפיקציה, כך שנוספה לה קבוצה פורמילית שחוסמת את קבוצת האמין שלה. קבוצה זו אינה מפריעה לתהליך התרגום, שכן ה-f-Met נמצאת בקצה ה-N-טרמינלי של החלבון, והאמין החסום לא משמש לקישור. רצפים נוספים ב-RNA שליח בנוסף לקודון ה-AUG מסייעים לקישור הריבוזום.
בפרוקריוטיים רצף כזה הוא AGGAGG, הנקרא רצף שיין דלגרנו (Shine-Dalgarno; SD). רצף זה מצוי 8–13 נוקלאוטידים לפני קודון ה-AUG לכיוון קצה ה-5'.
תיאור התהליך > התארכות

לאחר קישור תת-היחידה הקטנה של הריבוזום לרצף, תת-היחידה הגדולה מצטרפת לקומפלקס. בתוך הקומפלקס הריבוזומלי הנוצר קיימים שלושה אתרים סמוכים זה לזה, המותאמים למולקולת ה-RNA מוביל: אתרי ה-P, A ו-E.
הוספת חומצת אמינו חדשה בכל פעם מתבצעת בצורה הבאה:
באתר ה-A (Amino acid site) מתבצע זיווג הבסיסים בין הקודון הנוכחי ב-RNA שליח לאנטיקודון של RNA מוביל המתאים לו.
באתר ה-P (Peptide site) מצוי RNA מוביל נוסף ש"מחזיק" את השרשרת הפוליפפטידית שסונתזה עד לאותו רגע (ראו ציור). כאשר שני האתרים (P ו-A) מאוכלסים, נוצרת קרבה בין חומצת האמינו שהובאה לאתר A לבין הקצה ה-C-טרמינלי של השרשרת הקיימת. קשר זה מחליף את הקשר בין חומצת האמינו החדשה ל-RNA מוביל. בשלב זה האנזים פפטידיל טרנספראז יוצר קשר פפטידי בין חומצת האמינו החדשה לחלבון הקיים.
באותו הרגע מתבצעת תזוזה של הריבוזום. ה-RNA מוביל באתר P עובר לאתר ה-E (Exit site) ועוזב את הריבוזום. ה-RNA מוביל שהיה באתר A ואשר "מחזיק" כעת את השרשרת המוארכת עובר לאתר P. לאחר צעד זה, תמונת המצב בריבוזום זהה לזו שלפני ההוספה ואתר ה-A יכול לקלוט RNA מוביל נוסף.
תיאור התהליך > סיום

תהליך ההתארכות נמשך כל עוד לא מגיע הריבוזום לאחד הקודונים המכונים קודוני סיום (stop codons). כאשר הריבוזום נתקל באחד הקודונים הללו, תהליך התרגום מופסק כיוון שלאתר ה-A נקשרים "פקטורי סיום" הדומים ל-RNA מוביל, אך חסרי חומצת אמינו, כך שאינם יכולים להקשר לשרשרת החלבונית. לפיכך, החלבון החדש עוזב את הריבוזום ללא תוספות.
תקלות בשלב התרגום

כבכל תהליך ביולוגי ישנן נקודות תורפה שבהן עשויה להתרחש תקלה הגורמת להפסקת התהליך או לסינתזה של פוליפפטיד שאינו תואם לסדר החומצות האמיניות המוטבע ב־mRNA.
תקלות בשלב התרגום > סוגי התקלות

קיטוע של ה־mRNA במהלך תהליך השיעתוק על ידי אנזים חיתוך (RNase), ונפילת הריבוזום משרשרת ה־RNA.
קריאה שגויה (misreading) של הריבוזום ויצירת פוליפפטיד שגוי. בדרך כלל התוצאה זהה למוטציה מסוג Frame-shift הגורמת ליצירת חלבון שגוי.
קשירה שגויה של חומצת אמינו הנגרמת בגלל קליטת נשא tRNA שגוי או בגלל קשירת חומצה אמינית שגויה ל-tRNA המקורי. התוצאה דומה לתוצאה של מוטציה נקודתית.
עצירה של הריבוזום בשלב התרגום על-ידי פגיעה באתר הקישור שלו ל־RNA. נגרמת למשל על ידי תרופות מעקבות סינתזת חלבון בתאים פרוקריוטים.
בקרת תרגום

בקרה על תהליך התרגום יכולה להתרחש במספר דרכים.
בקצה ה-5' של האזור הלא מתורגם (5'UTR) של ה-mRNA יכולים להימצא מספר אלמנטי בקרה:
uORF – מסגרת קריאה קצרה, המזוהה על ידי הריבוזום. לרוב בקרה שלילית, כלומר מונעת תרגום מסגרת קריאה ראשית, במספר דרכים אפשריות:
גורמת לריבוזום ליפול לאחר תרגומה ולפני תרגום מסגרת הקריאה הראשית
מעגנת את הריבוזום ומונעת ממנו להמשיך ולסרוק את ה-mRNA
מקודדת לפפטיד הגורם לדגרדציה של ה-mRNA
(IRES (Internal Ribosome Entry Site – אזור אליו הריבוזום יכול להיקשר באופן ישיר, ללא תלות בסריקה מכיוון ה-5'. לרוב בקרה חיובית על תרגום מסגרת הקריאה הראשית, כלומר מגבירה את תרגומה.
uAUG – קודון התחלה. לרוב בקרה שלילית.
מבנים שניוניים (כגון stem and loop) – מפריעים לסריקת ה-mRNA על ידי הריבוזום ובכך פוגעים בתרגום מסגרת הקריאה הראשית. על כן מהווים לרוב בקרה שלילית.
חלבונים רגולטורים – נקשרים לרצפים מסוימים באזור הלא מקודד ומשפיעים על סריקת ה-mRNA על ידי הריבוזום.
ראו גם

עיבוד חלבונים לאחר התרגום
הערות שוליים

↑  J.Frank, The ribosome--a macromolecular machine par excellence
↑  Marina.V.Rodnina, The ribosome in action: Tuning of translational efficiency and protein folding, https://onlinelibrary.wiley.com/journal/1469896x
| תהליכים בתא |
| --- | --- | --- |
| מחזור התא | מחזור התא • מיטוזה • מיוזה • פליגה • אפופטוזה |  |
| חומצות גרעין וייצור חלבונים | שכפול DNA • שעתוק • שחבור • שחבור חליפי • תרגום |  |
| מטבוליזם | נשימה תאית • גליקוליזה • מעגל קרבס • זרחון חמצוני • תסיסה • גלוקונאוגנזה • מסלול הפנטוז פוספט • פוטוסינתזה • ניטריפיקציה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph903857
דיויד גילה

דוד (דיויד) גילֹה (נולד ב-1964 בירושלים) הוא משפטן וכלכלן ישראלי, מומחה להגבלים עסקיים ולרגולציה של שווקים, פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. לשעבר הממונה על ההגבלים העסקיים (אפריל 2011 – אוגוסט 2015).
ביוגרפיה

גילה החל את לימודיו האקדמיים בשנת 1989. השלים לאחר ארבע שנים תואר בוגר באוניברסיטת תל אביב במסלול דו-חוגי במשפטים וכלכלה. במהלך לימודיו היה חבר בכתב העת עיוני משפט. לאחר מכן התמחה אצל שופט בית המשפט העליון יעקב מלץ ובמשרד עורכי הדין ש. הורוביץ ושות'.
ב-1994 השלים תואר שני במשפטים באוניברסיטת הרווארד, על עבודה שכותרתה היא: Antitrust policy in small economies.
ב-1996 השלים תואר שלישי במשפטים, גם כן באוניברסיטת הרווארד. כותרת הדוקטורט היא: Anticompetitive Commitments: The Anticompetitive Effect of Passive
Investment and Vertical Integration or Restraints to Restore the Supplier’s
Market Power
לאחר סיום לימודי התואר השלישי שב ארצה והצטרף לסגל המכללה למינהל. כיהן כמרצה עד שנת 2000. בשנה זו עבר לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.
גילה הוא מומחה בינלאומי בהגבלים עסקיים וברגולציה של שווקים. כתיבתו האקדמית בעניין השקעות צולבות בין מתחרים וקישוריות בין רשתות תקשורת זכתה להד עולמי והשפיעה על בתי משפט ועל רשויות בארצות הברית, באירופה, ובארגון ה-OECD. מחקריו בעברית בנושא הסדרים בין ספק ללקוח השפיעו רבות על פסיקת בתי המשפט ויוזמות החקיקה בישראל.
מחקריו של גילה מחברים בין תורת הארגון התעשייתי לבין דיני ההגבלים העסקיים וכללי הפיקוח על שווקים. מבין ההחלטות עליהן השפיעו מחקריו של גילה ניתן למנות את פסקי הדין של בית המשפט העליון בעניין טבעול, בעניין שופרסל ובעניין אקסטל, ואת החלטות ה"שולחן העגול" של ארגון ה-OECD בעניין החזקת מניות מיעוט (Minority Shareholdings) מ-2008.
באפריל 2011 מונה לראש הרשות להגבלים עסקיים. ב-25 במאי 2015 הודיע על פרישתו מהתפקיד על רקע נסיגת הממשלה מהמתווה שגובש עמו לגבי פירוק מונופול הגז הטבעי. התפטרותו נכנסה לתוקף בסוף אוגוסט 2015.
בשנת 2023 השלים לימודי דוקטורט נוסף, בכלכלה, באוניברסיטת תל אביב.
גילה נשוי לנילי ואב לשניים. חמותו היא שחקנית התיאטרון מרים זוהר, כלת פרס ישראל לאמנות הבמה (1987).
הערות שוליים

↑  דנ"א 4465/98 טבעול (1993) בע"מ נגד שף-הים (1994) בע"מ, פ"ד נו(1) 56
↑  ע"פ 5823/14 שופרסל בע"מ נ' מדינת ישראל
↑  רע"א 6233/02  אקסטל בע"מ נ' קאלמא ווי תעשייה, שיווק אלומיניום זכוכית ופרזול בע"מ
↑  OECD, Policy Roundtables, Minority Shareholdings, 2008. http://www.oecd.org/dataoecd/40/38/41774055.pdf
↑  היום התקיים טקס לחילופי הממונה על ההגבלים העסקיים, אתר משרד הכלכלה, 4 במאי 2011
↑   אבי בר-אליא, אורה קורן, "איני יכול עוד": התפטרות דרמטית של דיויד גילה, הממונה על ההגבלים - המכתב המלא, באתר TheMarker‏, 25 במאי 2015.
ינון ברנתן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1979 (בן 46 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 www.inonbarnatan.com
 
ינון בַּרנתן (נולד ב-1979) הוא פסנתרן ישראלי.
ביוגרפיה

ברנתן נולד בתל אביב.
סבו היה יהודה בר-נתן, הנשיא השני של התאחדות התעשיינים.
בן דודו הוא השחקן והקומיקאי רועי בר נתן.
בגיל שלוש החל לנגן בפסנתר. בהיותו בן 11 הופיע לראשונה לפני קהל. הוא המשיך את לימודיו אצל פרופ' ויקטור דרביאנקו ומשנת 1997 המשיך את לימודיו באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון אצל מריה קוּרְצ'יוֹ (אנ') (שלמדה בשעתה אצל ארתור שנאבל ואצל כריסטופר אֶלטון (אנ'). בנגינתו ניכרת גם השפעתו של ליאון פליישר.
בשנת 2006 עבר לארצות הברית, שם הופיע עם תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו והתזמורת הסימפונית של יוסטון, וכן בניו יורק, בקרנגי הול, במרכז לינקולן ועוד. ברנתן הרבה להופיע באולמות הקונצרטים החשובים של אירופה, בהם רויאל פסטיבל הול בלונדון, אולם הקונצרטחבאו באמסטרדם, מוזיקפריין בווינה ואחרים. כן השתתף בפסטיבלי מוזיקה בארצות הברית ובאירופה.
בין השאר הופיע ברנתן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת שווייץ המערבית, הקאמרטה הישראלית ירושלים התזמורת הקאמרית הישראלית והתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.
בתחום המוזיקה הקאמרית ברנתן חבר באגודה למוזיקה קאמרית של מרכז לינקולן והופיע בנגינת מכלול הסונאטות לכינור ופסנתר של בטהובן עם הכנרת ליזה פרשטמן. ברנתן ניגן עם רביעיית ירושלים ועם כנרים שונים, בהם מרים פריד וצ'ו-ליאנג לין (אנ'). ב-14 בפברואר 2014 הופיע ברנתן בקונסרבטוריון ע"ש לין ותד אריסון ברסיטל מיצירות ברהמס, ברבר, שוברט וראוול.
ברנתן מזמין ומבצע יצירות של מלחינים בני זמננו, בהם ג'ורג' קראמב, ג'ודית ויר, אבנר דורמן ואחרים.
פרסים, מלגות ואותות הוקרה

פרס אנדרו וולף לפסנתרן קאמרי מצטיין
2009 - מלגת אברי פישר
כתב העת "גרמופון" המליץ בשנת 2006 על אלבום הבכורה של ינון ברנתן, בו הקליט מיצירות שוברט, והגדיר אותו "שוברטיאן מלידה".
גרנד טורס
נתונים אישיים של רוכבים בגרנד טורים > רוכבים שניצחו ביותר מגרנד טור יחיד

אף רוכב אופניים לא ניצח בכל שלושת הגרנד טורס בשנה קלנדרית אחת.
רק שבעה רוכבים ניצחו בכל שלושת הגרנד טורס במהלך הקריירה שלהם:
צרפת ז'אק אנקטיל: 5 בטור דה פראנס (1957, 1961, 1962, 1963, 1964), 2 בג'ירו (1960, 1964), 1 בוואלטה (1963)
ספרד אלברטו קונטדור: 2 בטור דה פראנס (2007, 2009), 1 בג'ירו (2008), 1 בוואלטה (2008), ניצח גם בטור דה פראנס 2010 אבל הניצחון נפסל
איטליה פליצ'ה ג'ימונדי: 1 בטור דה פראנס (1965), 3 בג'ירו (1967, 1969, 1976), 1 בוואלטה (1968)
צרפת ברנאר אינו: 5 בטור דה פראנס (1978, 1979, 1981, 1982, 1985), 3 בג'ירו (1980, 1982, 1985), 2 בוואלטה (1978, 1983)
בלגיה אדי מרקס: 5 בטור דה פראנס (1969, 1970, 1971, 1972, 1974), 5 בג'ירו (1968, 1970, 1972, 1973, 1974), 1 בוואלטה (1973)
איטליה וינצ'נצו ניבאלי: 1 בטור דה פראנס (2014), 2 בג'ירו (2013, 2016), 1 בוואלטה (2010)
בריטניה כריסטופר פרום: 4 בטור דה פראנס (2013, 2015, 2016, 2017), 1 בג'ירו (2018), 2 בוואלטה (2017, 2012).
שלושה רוכבים בלבד ניצחו שלבים בכל אחד משלושת הגרנד טורס בשנה קלנדרית אחת:
ספרד מיגל פובלט: 1956
איטליה פיירינו באפי: 1958
איטליה אלסנדרו פטאקי: 2003
נתונים אישיים של רוכבים בגרנד טורים > רוכבים שניצחו בשני גרנד טורס בשנה אחת

תשעה רוכבים השיגו "דאבל" של ניצחון בשני גרנד טורס בשנה קלנדרית אחת.
שמונה ניצחו בטור דה פראנס ובג'ירו ד'איטליה בשנה קלנדרית:
איטליה פאוסטו קופי: 1949, 1952
צרפת ז'אק אנקטיל: 1964
בלגיה אדי מרקס: 1970, 1972, 1974
צרפת ברנאר אינו: 1982, 1985
אירלנד סטפן רוש: 1987
ספרד מיגל אינדוראין: 1992, 1993
איטליה מרקו פנטאני: 1998
סלובניה טאדיי פוגאצ׳אר: 2024
שניים משבעת רוכבים אלו, ורוכב נוסף הצליחו לנצח בדאבל של הטור דה פראנס והוואלטה אספניה בשנה קלנדרית:
צרפת ז'אק אנקטיל: 1963
צרפת ברנאר אינו: 1978
בריטניה כריסטופר פרום: 2017
שלושה השיגו דאבל של הוואלטה והג'ירו בשנה קלנדרית:
בלגיה אדי מרקס: 1973
איטליה ג'ובאני בטאלין: 1981
ספרד אלברטו קונטדור: 2008
נתונים אישיים של רוכבים בגרנד טורים > רוכבים שניצחו במספר גרנד טורס

22 רוכבים בלבד ניצחו בשניים או יותר גרנד טורס במהלך הקריירה שלהם. להלן רשימת כל הרוכבים שניצחו ביותר מגרנד טור אחד בקריירות שלהם. הרשימה לא כוללת רוכבים שניצחו יותר מפעם אחת באותו גרנד טור, לדוגמה, לואיזון בובה שניצח בטור דה פראנס שלוש פעמים אך לא ניצח גרנד טור אחר.
ז'אק אנקטיל: הטור ב-1957, הג'ירו ב-1960, הטור ב-1961, הטור ב-1962, הטור והוואלטה ב-1963, הטור והג'ירו ב-1964
ג'ינו ברטלי: הג'ירו ב-1936, הג'ירו ב-1937, הטור ב-1938, בג'ירו ב-1946, הטור ב-1948
ג'ובאני בטאלין: הג'ירו והוואלטה ב-1981
אלברטו קונטדור: הטור ב-2007, הג'ירו והוואלטה ב-2008, הטור ב-2009 וב-2010
פאוסטו קופי: הג'ירו ב-1940, הג'ירו ב-1947, הטור והג'ירו ב-1949, הטור והג'ירו ב-1952, הג'ירו ב-1953
פדרו דלגאדו: הוואלטה ב-1985, הטור ב-1988, הוואלטה ב-1989
לורן פיניון: הטור ב-1983, הטור ב-1984, הג'ירו ב-1989
צ'ארלי גול: הג'ירו ב-1956, הטור ב-1958, הג'ירו ב-1959
פליצ'ה ג'ימונדי: הטור ב-1965, הג'ירו ב-1967, הוואלטה ב-1968, הג'ירו ב-1969, הג'ירו ב-1976
ברנאר אינו: הטור והוואלטה ב-1978, הטור ב-1979, הג'ירו ב-1980, הטור ב-1981, הטור והג'ירו ב-1982, הוואלטה ב-1983, הטור והג'ירו ב-1985
מיגל אינדוראין: הטור ב-1991, הטור והג'ירו ב-1992, הטור והג'ירו ב-1993, הטור ב-1994, הטור ב-1995
יאן ינסן: הוואלטה ב-1967, הטור ב-1968
הוגו קובלט: הג'ירו ב-1950, הטור ב-1951
אדי מרקס: הג'ירו ב-1968, הטור ב-1969, הטור והג'ירו ב-1970, הטור ב-1971, הטור והג'ירו ב-1972, הטור והוואלטה ב-1973, הטור והג'ירו ב-1974
גסטון מנצ'יני: הג'ירו ב-1957, הטור ב-1960
לואיס אוקניה: הוואלטה ב-1970, הטור ב-1973
מרקו פנטאני: הטור והג'ירו ב-1998
רוז'ה פיניון: הטור ב-1967, הוואלטה ב-1969
סטפן רוץ': הטור והג'ירו ב-1987
טוני רומינגר: הוואלטה ב-1992, הוואלטה ב-1993, הוואלטה ב-1994, הג'ירו ב-1995
יאן אולריך: הטור ב-1997, הוואלטה ב-1999
יופ זוטמלק: הוואלטה ב-1979, הטור ב-1980
דניס מנצ'וב: הוואלטה ב-2007, הג'ירו ב-2009
ראו גם

כתר משולש (אופניים)
הערות שוליים

↑  במקור ניצח חואן קובו, אך ב-2019 הזכייה הועברה לפרום לאחר שהתגלה כי השתמש בסמי מרץ
הנסיך הקטן (סרט, 1974)

| --- | --- |

 מבוסס על:  הנסיך הקטן 
 בימוי:  סטנלי דונן 
 הופק בידי:  סטנלי דונן 
 תסריט:  אלן ג'יי לרנר 
 עריכה:  ג'ורג' היבלי, פיטר בויטה 
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד קיילי ג'וס אקלנד ויקטור ספינטי קלייב רוויל Donna McKechnie בוב פוסי ג'ין ויילדר גרהם קרודן 
 מוזיקה:  פרדריק לאו, אנג'לה מורליי 
 צילום:  כריסטופר צ'אליס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1974 
 משך הקרנה:  85 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט פנטזיה, סרט ילדים, סרט מדע בדיוני, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  אפריקה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנסיך הקטן (באנגלית: The Little Prince) הוא סרט מוזיקלי-פנטזיה אמריקאי משנת 1974. הסרט הופק ובוים על ידי סטנלי דונן ומבוסס על ספר הילדים הקלאסי "הנסיך הקטן" מאת הסופר, המשורר והטייס הצרפתי אנטואן דה סנט-אכזופרי. בסרט מככבים ריצ'רד קילי, ג'ין ויילדר, דונה מק'צ'ני, ג'וס אקלנד וויקטור ספינטי.
סצנות המדבר בסרט צולמו בתוניסיה.
תקציר העלילה

העלילה מתמקדת בטייס (מגולם על ידי ריצ'רד קילי) אשר נאלץ לבצע נחיתת חירום במדבר סהרה. במהלך שהותו במדבר הוא מתיידד עם ילד צעיר המכונה "הנסיך הקטן" אשר הגיע במקור מהאסטרואיד B-612. בימים הבאים, הטייס שומע על עברו של הנסיך ומסעותיו השונים ברחבי מערכת השמש. שהוא מגיע סוף סוף לכדור הארץ הנסיך הקטן למד את חשיבות החיים. לפני שהנסיך הקטן מת מהכשת נחש, הוא חולק את הלקחים שלמד עם הטייס. אף על פי שהטייס מנסה לשמור על הנסיך הקטן בחיים, הנסיך הקטן נעלם לחלוטין בבוקר והטייס מחפש אותו במדבר אך מוותר לאחר שהבין שהנסיך הקטן מעולם לא היה קיים. לאחר מכן הטייס מצליח להתניע את המטוס ולטוס משם.
דמיטרי לליושנקו

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1901 כפר במחוז רוסטוב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  20 ביולי 1987 (בגיל 85) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השכלה:  אקדמיית פרונזה  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה 
 השתייכות:  ברית המועצות ברית המועצות
 תקופת הפעילות:  1919–1987 (כ־68 שנים)
 דרגה:   מרשל כוחות השריון
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבת הטנקים ה-39   מפקד הקורפוס הממוכן ה-21   מפקד קורפוס הרובאים המיוחד של המשמר ה-1   מפקד הארמייה החמישית   מפקד הארמייה ה-30   מפקד ארמיית המשמר הראשונה   מפקד ארמיית המשמר השלישית   מפקד ארמיית הטנקים הרביעית   ארמיית המשמר המשוריינת הרביעית   מפקד המחוז הצבאי טרנס באיקל   מפקד המחוז הצבאי אורל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים ברוסיה   מלחמת החורף   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
                    
 
דמיטרי דנילוביץ' לליושנקו (ברוסית: Дмитрий Данилович Лелюшенко; 2 בנובמבר 1901 – 20 ביולי 1987) פיקד על כוחות שריון במהלך מלחמת העולם השנייה, ונחשב לאחד ממפקדי השריון המוכשרים ביותר בצבא האדום.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

לליושנקו נולד ב-2 בנובמבר (20 באוקטובר לפי הלוח היוליאני) 1901 בכפר במחוז רוסטוב, שהשתייך לאימפריה הרוסית. בשנת 1919 הצטרף לליושנקו לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה כחלק מארמיית הפרשים הראשונה. לאחר מכן מילא לליושנקו תפקידים שונים, ובשנת 1933 מונה למפקד גדוד טנקים.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בשנת 1939 מונה לליושנקו למפקד חטיבת הטנקים ה-39, והשתתף עמה בפלישת ברית המועצות לפולין ובמלחמת החורף. עם פלישת הכוחות הגרמניים לברית המועצות לחם לליושנקו עם חטיבתו, ובאוגוסט 1941 מונה למפקד הקורפוס הממוכן ה-21. באוקטובר אותה שנה מונה למפקד קורפוס הרובאים המיוחד של המשמר ה-1, והוטל עליו לבלום את יחידות ארמיית הפאנצר השנייה שהתקדמו לעבר מוסקבה. ב-11 באוקטובר מונה למפקד הארמייה החמישית, אולם כעבור 6 ימים נפצע באחד הקרבות. בנובמבר 1941 מונה למפקד הארמייה ה-30, והשתתף עמה במתקפת הנגד באזור מוסקבה, ושחרר עמה את העיר קלינין. בקיץ 1942 לחם לליושנקו בקרב רז'ב הראשון וספג אבדות כבדות, ובנובמבר 1942 מונה למפקד ארמיית המשמר הראשונה ולחם עמה במבצע אורנוס. לאחר מכן מונה למפקד ארמיית המשמר השלישית, ולחם עמה בקרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי. במרץ 1944 מונה לליושנקו למפקד ארמיית הטנקים הרביעית, אשר שמה שונה במרץ 1945 לארמיית המשמר המשוריינת הרביעית, ולחם עמה במבצע לבוב-סנדומייז' ובמבצע ויסלה-אודר. במהלך הקרב על ברלין לחם לליושנקו עם הארמייה כחלק מהחזית האוקראינית הראשונה, ולאחר מכן השתתף בקרב על פראג.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה מילא לליושנקו תפקידים בכירים בצבא האדום. בשנת 1956 מונה למפקד המחוז הצבאי טרנס באיקל, ובשנת 1958 מונה למפקד המחוז הצבאי אורל. בשנת 1960 מונה לליושנקו ליו"ר ארגון ДОСААФ, ובשנת 1964 מונה ליועץ המפקח במשרד ההגנה.
ב-20 ביולי 1987 מת לליושנקו בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
הערות שוליים

↑  ארגון ספורט צבאי בברית המועצות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305779405171  PLWABN: 9810692787905606  GND: 1044562129  ISNI: 0000 0000 9925 4318  LCCN: n85179203  NKC: jx20050711006  NTA: 226580776  VIAF: 67594164   WorldCat (עם VIAF): 67594164
קאנלאון

| --- | --- |

הר הגעש קנלאון, ספטמבר 2009
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש
 שמות נוספים:  בפיליפינית Bulkang Kanlaon
 על שם:  לאהון, אלת החקלאות של הילידים החיים באיי ויסאיאס השונים, בפיליפינים.
 גובה:  2,465 מטרים
 שטח:  245.576 קילומטרים רבועים
 מדינה:  פיליפינים פיליפינים
 מיקום:  איי ויסאיאס
 רכס הרים:  טבעת האש הפסיפית
 התפרצות אחרונה:  9 בדצמבר 2024
 קואורדינטות:  10°24′39″N 123°07′54″E﻿ / ﻿10.41088601712519°N 123.13167930520632°E﻿ / 10.41088601712519; 123.13167930520632
  (למפת הפיליפינים מוגדלת) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי קנלאון(למפת הפיליפינים רגילה) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי קנלאון he
קנלאון (באנגלית: Kanlaon; בפיליפינית: Bulkang Kanlaon) הידוע גם כ"הר קנלאון" (Mount Kanlaon) וכ"הר הגעש קנלאון" (Kanlaon Volcano) הוא הר געש מסוג סטרטו (סוג של הרי געש בעלי צורה קונית, חרוט, גבוהים ותלולים מאוד, שנוצרו מפעילות געשית חוזרת ונשנית לעיטים קרובות.) הוא הר געש פעיל ואנדזיטי. הוא ההר הגבוה ביותר באי נגרוס בפיליפינים, כמו גם הפסגה הגבוהה ביותר באיי ויסאיאס. גובהו 2,465 מטרים מעל פני הים.  הר קנלאון מדורג כפסגה ה-42 בגובהה באיים בעולם. ב-11 בדצמבר 2024 התרחשה בהר התפרצות מגמטית משמעותית.
הר הגעש משתרע על פני המחוזות Negros Occidental ו־Negros Oriental, כ-30 קילומטרים דרומית מזרחית לעיר בקולוד (אנ'), עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר של מחוז Negros Occidental והאי כולו. זהו אחד מהרי הגעש הפעילים בפיליפינים וחלק מטבעת האש הפסיפית.
אטימולוגיה

פירוש השם "קנלאון" הוא "מקום עתיק". פירוש השם לאון הוא "עתיק" או "ישן".
במהלך התקופה הקולוניאלית הספרדית המאוחרת של הפיליפינים, השם של הר הגעש שונה לזמן קצר למלאספינה על ידי הספרדים. על שם החוקר הספרדי אלחנדרו מלספינה (1789–1794).