stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אל-מניא (מחוז)

אל-מִניא (בערבית: محافظة المنيا) הוא אחד מ-27 מחוזות מצרים הממוקם במצרים העליונה (מרכז המדינה), על גדת הנילוס. בירת המחוז היא אל-מניא. שטח המחוז הוא 32 אלף קמ"ר, והוא החמישי בגודלו ומהווה 3.2% משטח מצרים. היום הלאומי של המחוז הוא ה-18 במרץ.
מיניה נחשב לאזור חקלאי ותעשייתי חשוב. בין הגידולים החקלאיים העיקריים שמיוצרים במחוז הם: קני סוכר, כותנה, שעועית, פולי סויה, שום, בצל, ירקות מסוגים שונים, עגבניות, תפוחי אדמה, אבטיחים וענבים. ייצורי התעשיות המקומיות כוללים עיבוד מזון, אריגה של כותנה, בשמים, שמנים ושומנים, ייצור מלט, חציבה (בעיקר אבן גיר) ויצירת לבנים.
באל-מיניה ישנו האתר הארכאולוגי קבר בני חסן.
אישים ידועים שהתגוררו בשטח המחוז לאורך ההיסטוריה הם הודא שעראווי, אחנתון (אשר התבודד באזור עם אשתו נפרטיטי), ח'ופו, עבד אל-חכים עאמר, אחמד חסן וטה חוסיין. למעלה מ-50% מתושבי המחוז הם נוצרים קופטים, הריכוז הגבוה ביותר במצרים. האוכלוסייה כפרית מאוד, ורק 18.9% מהתושבים גרים בערים.
בתחילת 2019 ארכאולוגים במצרים גילו קבר שמכיל 50 מומיות מהתקופה של בית תלמי במחוז אל-מניא.
הערות שוליים

↑  תגלית ארכאולוגית מרעישה: 50 מומיות נחשפו במצרים, באתר וואלה, 3 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536658205171  MusicBrainz: 6b4e15ee-758f-4995-a5cf-dfc2b621fc50 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אל-מוואסי

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רפיח
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  8,000 (נכון ל-2005)
 קואורדינטות:  31°19′44″N 34°13′48″E
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מערב הנגב מוגדלת) אל-מוואסי(למפת מערב הנגב רגילה) אל-מוואסי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אל-מוואסי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אל-מוואסי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-מַוַ֫ואסִי (בערבית: المواصي, בתעתיק מדויק: אלמואצי) הוא כפר בדואי בדרום רצועת עזה. עד ההתנתקות מרצועת עזה בשנת 2005 היה מובלעת ערבית מוקפת ביישובי גוש קטיף. כיום זהו הכפר היחיד שיושב על חופה הדרומי של רצועת עזה. רוחב השטח כקילומטר אחד ואורכו לצד חוף הים 14 קילומטרים. על פי הלמ"ס הפלסטיני, נכון לינואר 2005 גרו ביישוב כ-8,000 תושבים. הכפר מכונה בעברית "הכפר השוודי" בשל העובדה שרבים מתושביו הם בלונדינים.
השם "המוואסי" נקרא כך על שם שיטת חקלאות בה משתמשים הבדואים באזור לגידולים באמצעות מי תהום גבוהים הנמצאים בסביבה. מי תהום אלו יצרו בין היתר את האגם בתל קטיפא, מצפון לכפר.
בכפר ישנה מרפאה אחת. כאשר צה"ל נכח ברצועת עזה עד 2005 רק תושבי הכפר הורשו להיכנס ולצאת ממנו (דרך מחסום תופאח), ביניהם חולים שאושפזו בבתי חולים בשאר הרצועה. רוב תושבי הכפר מתפרנסים בעיקר מגידולי ירקות ופירות והשאר דייגים ורועי צאן. עד ההתנתקות הועסקו רבים מהתושבים בחממות יישובי גוש קטיף.
כיום שטח הכפר מהווה את השטח ההומניטרי עליו הכריזה ישראל במלחמת חרבות ברזל.[דרוש מקור]
היסטוריה

מחקר מועט נעשה על ההיסטוריה של הכפר. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבר שטח הכפר המודרני לשליטת האימפריה הבריטית ביחד עם כל ארץ ישראל. ב-1948 עבר הכפר לשליטה צבאית מצרית כחלק ממלחמת העצמאות, ביחד עם כל רצועת עזה. ב-1967 כבשה ישראל את אל-מוואסי ביחד עם כל רצועת עזה במלחמת ששת הימים.
בזמן הממשל הצבאי ברצועת עזה הוקמו יישובי גוש קטיף מסביב לכפר, והוא נהפך למובלעת ערבית במערב הגוש כאשר סביבו גדר ביטחון ומחסום כניסה אליו – מחסום תופאח. דובר צה"ל הסביר שההגבלות שהוטלו על האוכלוסייה המקומית נועדו למנוע טרור.
ב-2005, לאחר ביצוע ההתנתקות, הכפר נותר לבדו על חופה הדרומי של רצועת עזה, ומאז הרחיב את השטחים החקלאיים שלו לחורבות יישובי גוש קטיף.
בעקבות מלחמת חרבות ברזל צה"ל הכריז על מרחב הכפר, שהיה חקלאי בעיקרו, כשטח הומניטרי לפליטים מצפון רצועת עזה. נכון לינואר 2024 כמעט כל תושבי רצועת עזה נמצאים בשטח שבין רפיח לאל מואסי.[דרוש מקור]
במהלך חודש ינואר כוחות צה"ל הגיעו לפאתי הכפר הצפוניים.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  حياة السكان الفلسطينيون في منطقة المواصي، قطاع غزة, בצלם
↑  ניר חסון, תושבי "המואסי" בגוש קטיף מייחלים לפינוי התנחלויות ולא מאמינים שיבוא, באתר הארץ, 23 בינואר 2005
↑  פליקס פריש, לילה עם חיילי צה"ל בעזה: בין הפטיש לסדן, באתר ynet, 17 בדצמבר 2000
↑  ה"מואסי" - עמוד ענן, באתר amudanan.co.il
↑  ICRC Audiovisual Archives, ICRC Audiovisual archives (באנגלית)
↑  אל-מוואסי, רצועת עזה: חיי היום יום במובלעת, באתר בצלם, מארס 2003
↑  تقرير "بتسيلم": الاحتلال أوقف حياة السكان الفلسطينيين في منطقة المواصي, www.madarcenter.org, ‏2014-09-07 (בערבית)
↑  צה"ל מודיע לתושבי עזה להתפנות לאיזור ההומניטרי במרחב אל-מוואסי • צפו, באתר JDN‏
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007602546205171  VIAF: 181146461664127732438   WorldCat (עם VIAF): 181146461664127732438
אל-כאף (מחוז)

| --- | --- |

 ISO 3166:  TN-33
 מדינה / טריטוריה:  תוניסיה תוניסיה
 בירת המחוז:  אל-כאף
 תאריך ייסוד:  21 ביוני 1956 
 שטח:  4,965 קמ"ר
 גובה:  654 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  243,156 (2014)
  ‑ צפיפות:  49 נפש לקמ"ר (2014)
 קואורדינטות:  36°10′56″N 8°42′53″E﻿ / ﻿36.182222°N 8.714722°E﻿ / 36.182222; 8.714722 
 אזור זמן:  CET
 https://www.citypopulation.de/en/tunisia/mun/admin/23__kef/
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-כאף (בערבית: ولاية الكاف) הוא אחד מ-24 המחוזות של תוניסיה. הוא מהווה בעיקר חלק מהרי האטלס הגביים וממרגלותיהם בצפון מערב תוניסיה, הגובלים באלג'יריה. הוא משתרע על שטח של 4,965 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 243,156 (לפי מפקד 2014). בירת המחוז היא העיר אל-כאף.
נציגויות אדמיניסטרטיבית

מבחינה אדמיניסטרטיבית, המחוז מחולק לשתים עשרה רשויות מקומיות:
| קוד | נציגות | אוכלוסייה (2014) |
| --- | --- | --- |
| 2311 | אל-כאף | 54,690 |
| 2312 | נבר | 3,299 |
| 2313 | טווירף | 2,178 |
| 2314 | סאקית סידי יוסף | 6,335 |
| 2315 | תאג'רווין | 17,530 |
| 2316 | מנזל סאלם | 1,824 |
| 2317 | קלעת סנאן | 8,145 |
| 2318 | אל-קלעה אל-ח'צבה | 2,558 |
| 2319 | אל-ג'ריצה | 9,807 |
| 2320 | אל-קסור | 5,852 |
| 2321 | א-דהמאני | 12,964 |
| 2322 | א-סרס | 12,108 |
דמוגרפיה

בשל קרבתו לגבול אלג'יריה ותפקידה ההיסטורי במלחמת העצמאות של אלג'יריה, במחוז אל-כאף יש אוכלוסייה אלג'יראית משמעותית, המארחת למעלה מ-6,000 מצביעים אלג'יריים רשומים, הקהילה השנייה בגודלה בתוניסיה אחרי תוניס. עיר הבירה שלה, אל-כאף, הייתה מרכז הפיקוד של החזית לשחרור לאומי של אלג'יריה במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה נגד הצרפתים בשנות ה-50.
הערות שוליים

↑  Premiers Résultats du recensement 2014:, באתר "Statisques Tunisie", מאורכב מ-29 באוקטובר 2014 (בצרפתית)
↑  Recensement Général de la Population et de l'Habitat, מאורכב מ-28 במרץ 2016 (בצרפתית)
↑  Les Algériens de Tunisie se préparent à voter, באתר "Maghrabia", מאורכב מ-11 באפריל 2009 (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562452705171  LCCN: n85346714  MusicBrainz: bdbf94c6-6594-4866-a51b-f553badf2e91  VIAF: 139631722   WorldCat (עם VIAF): 139631722 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של תוניסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אל-מסילה

| --- | --- |

אנדרטה לחללי אל-מסילה
 מדינה:  אלג'יריה אלג'יריה
 תאריך ייסוד:  925
 גובה:  471 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  181,511 (2012)
 קואורדינטות:  35°42′N 4°32′E﻿ / ﻿35.700°N 4.533°E﻿ / 35.700; 4.533
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלג'יריה מוגדלת) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תוניסיה לוב ניז'ר מאלי מאוריטניה הים התיכוןאל-מ'סילה(למפת אלג'יריה רגילה) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תונ. לוב ניז'ר מאלי מאור. הים התיכוןאל-מ'סילה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אל-מסילה (בערבית: المسيلة, בברברית: תִּמְסִילְת) היא עיר הבירה של מחוז אל-מסילה באלג'יריה, השוכנת על נהר אל-קסובּ. בעיר 123,000 תושבים.
כבר בתקופת הכיבוש הרומי נבנו שורה של מבצרים באזור אל-מסילה, מתוך כוונה להגן עליו מפני התקפותיהם של שבטים נוודים.
העיר הוקמה על ידי האימאם הפאטימי מוחמד אלקאים באמר אללה בנו של מייסד השושלת עובייד אללה בן אלחוסיין אלמהדי, כעיר הבירה של זאבּ ארץ הברברים.
כיום ידועה אל-מסילה בעיקר בזכות גידולי החקלאות והעסקים הקטנים שבה. אל-מסילה התפרסמה גם בעקבות תוכנית ממשלתית של ממשלת אלג'יר להעברת אזרחים מחיי נוודות לבתי קבע, שהחלה בה. בעיר נמצאת אוניברסיטת אל-מסילה.
לקראת סוף דצמבר 1964 פקדה את אל-מסילה סדרה של רעידות אדמה. כתוצאה מהן נהרגו ארבעה בני אדם, רבים נפצעו, וכ-2500 בתים נהרסו.
הערות שוליים

↑  אתר המכון הגאולוגי של ארצות הברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1052615198  VIAF: 309596768   WorldCat (עם VIAF): 309596768
אל-עסאכרה

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  בית לחם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,001 (2006)
 קואורדינטות:  31°40′54″N 35°12′30″E﻿ / ﻿31.681558333333°N 35.208466666667°E﻿ / 31.681558333333; 35.208466666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) אל-עסאכרה(למפת הרי ירושלים רגילה) אל-עסאכרה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אל-עסאכרה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אל-עסאכרה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-עסאכרה (בערבית: العساكرة) הוא כפר פלסטיני המשתייך לנפת בית לחם ונמצא כ-4.5 ק"מ מדרום-מזרח לבית לחם. הוא מהווה חלק מהמועצה המקומית ג'נאתא. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה מעל 1,001 תושבים באמצע שנת 2006.
אדמות אל-עסאכרה משתרעות על שטח של 2,116 דונם, והוא חלק מקבוצת הכפרים הערבית אל-תאאמירה, השוכנת בין יישובי תוקוע לזעתרה המשתרעים על שטח של 217,236 דונם. החקלאות היא הפעילות הכלכלית העיקרית של האזור. הכפר נמצא בשטח C, ובשליטת המנהל האזרחי.
| Flag of Senegalיישובי נפת  בית לחם |
| --- | --- | --- |
| ערים |  בית לחם • בית ג'אלא • בית סאחור |  |
| מועצות מקומיות | בתיר • בית פג'אר • חוסאן • אל-ח'דר • נחאלין • תוקוע • עובידייה • זעתרה |  |
| כפרים | א-שוואוורה • אום סלמונה • אל-ולג'ה • אל-פורדיס • ארטאס • בית תעמר • ג'נאתא • ג'ובת א-דיב • ג'ודום • ג'ורת א-שמעה • דאר סלאח • הנדאזה • ואדי אל-עראיס • ואדי א-ניס • ואדי פוכין • חרבת בית זכריה • ח'רבת אל-דיר • מעסרה • מראח רבאח • ערב א-ראשידיה • אל-עסאכרה • אל-מניה • ג'בעה |  |
| מחנות פליטים | עאידה • דהיישה • אל-עזה (בית ג'יברין) |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582512505171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אל-ג'יביין (צור)

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  דרום לבנון
 נפה:  צור
 שליטה:  ישראל ישראל
 גובה:  350 מטרים
 קואורדינטות:  33°07′23″N 35°14′00″E﻿ / ﻿33.12305556°N 35.23333333°E﻿ / 33.12305556; 35.23333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןאל-ג'יביין(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןאל-ג'יביין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-גִ'יבֵּיין (בערבית: الجبين, בתעתיק מדויק: אלג'בין), או בקיצור ג'יביין, הוא כפר לבנוני שיעי, בנפת צור שבמחוז דרום לבנון, השוכן כ-12 ק"מ מזרחית לראס נקורה, כ-23 ק"מ דרומית לצור וכחמישה ק"מ צפונית לגבול ישראל–לבנון. בסמוך ליישוב, ממערב, שוכן הכפר טיר חרפא. הכפר שוכן בגובה ממוצע של 350 מ' מעל פני הים.
אטימולוגיה

על פי פאלמר שם המקום הוא בערבית, בצורת ריבוי זוגי של גוב, או בור.
אוכלוסייה

בשנת 2014 היו בכפר 1,364 בעלי זכות בחירה.
המשפחות העיקריות בכפר: עקיל, יוסף, חמוד וחמזה.
היסטוריה

בשנת 1596 הוזכר היישוב ברישומי המס העות'מאניים כחלק מאזור תבנין במחוז צפת והיו בו 7 משקי בית, כולם מוסלמים. תושבי הכפר שילמו מס קבוע בשיעור של 25% על מוצרים חקלאיים ועל הכנסות מזדמנות, בסך של 2,177 אקצ'ה.
בשנת 1875, ויקטור גרן ביקר במקום וציין שמדובר ביישוב עתיק, מאוכלס על ידי "כמה משפחות מתאוליות".
בשנת 1881, במסגרת הסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל (SWP), תואר המקום: "כפר קטן, בנוי מאבן, המכיל כשבעים מתאולים, ממוקם על גבעה, עם תאנים, זיתים ואדמה מעובדת. יש שלושה בורות מים" וכן שרידי ברכת מים חצובה בסלע.
היסטוריה > מעמד כפר עצמאי

בתאריך 1 בדצמבר 2004 החליט משרד הפנים הלבנוני על הענקת מעמד של רשות עצמאית ליישוב אל-ג'יביין.
היסטוריה > התבססות חזבאללה בכפר

לאחר מלחמת לבנון השנייה, בניגוד להחלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם, חזבאללה התבסס בכפר ומעת לעת צה"ל תקף מטרות בכפר ובסביבתו.
ב-16 בנובמבר 2024, כחלק מהתמרון הקרקעי במלחמת חרבות ברזל, צה"ל כבש את הכפר, לאחר קרבות עם חזבאללה.
הערות שוליים

↑  Palmer, E.H., The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer., Committee of the Palestine Exploration Fund., 1881, עמ' 43
↑  معلومات عن بلدة الجبين - Jebbain، قضاء صور في محافظة الجنوب، حسب لوائح الناخبين الرسمية الصادرة عن وزارة الداخلية اللبنانية لسنة ٢٠١٤, lub-anan.com (בער)
↑  Guérin, V., Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (in French). Vol. 3: Galilee, pt. 2. ., Paris: L'Imprimerie Nationale, 1880, עמ' 130
↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H., The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1, London: Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 151, 169
↑  انشاء بلدية في بلدة الجبين قضاء صور-محافظة لبنان الجنوبي, الجامعة اللبنانية, ‏4 דצמבר 2004
↑  Peter Bouckaert, Why They Died: Civilian Casualties in Lebanon During the 2006 War, Human Rights Watch, יולי 2006, עמ' 129
↑  ליאור בן ארי, דיווח בלבנון: צה"ל תוקף בארטילריה בדרום המדינה, באתר ynet, 13 בפברואר 2024
↑  דיווח ערבי | כוחותינו תוקפים במספר מוקדים בדרום לבנון, באתר 404, ‏13/02/2024
↑   ציוץ של אור פיאלקוב ברשת החברתית אקס (טוויטר), "לפי צילום לווין מהבוקר - צה״ל התקדם משמעותית בגזרה המערבית", 16 בנובמבר 2024. – המקור הוא עיתונאי רשמי
אל-מחלה אל-כוברא

| --- | --- |

ציור קיר בכניסה לעיר
 מדינה:  מצרים מצרים
 מחוז:  אל-ע'רביה
 שטח:  18.9 קמ"ר
 גובה:  17 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  614,202 (1 ביולי 2023)
  ‑ צפיפות:  32,480 נפש לקמ"ר (1 ביולי 2023)
 קואורדינטות:  30°58′00″N 31°10′00″E﻿ / ﻿30.966666666667°N 31.166666666667°E﻿ / 30.966666666667; 31.166666666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםאל-מחלה אל-כוברא(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםאל-מחלה אל-כוברא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אל-מחלה אל-כוברא (בערבית: المحلة الكبرى, תעתיק מדויק: אלמחלה אלכברא; בקופטית: ϯϣ ⲁⲓⲣⲓ) היא עיר הממוקמת במרכז הדלתא של הנילוס על גדתו המערבית של נחל דמיאט במחוז אל-ע'רביה שבצפון מצרים. העיר בולטת בחקלאות ובתעשייה הענפות שבה. העיר ידועה גם בתעשיית הטקסטיל שלה, ובה נמצאת חברת Misr Spinning and Weaving המעסיקה כ-27,000 עובדים. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 614,202 בני אדם, מה שהופך אותה לעיר הגדולה ביותר במחוז אל-ע'רביה ולאחת מהגדולות במצרים כולה.
מסמכים מגניזת קהיר מלמדים כי בעיר התקיימה קהילה יהודית במאה ה-12, ומתואר בהם כי הרמב"ם וחברו הרופא היהודי אבן ג'ומיע היו מעורבים ביישוב סכסוכים ובמינוי בעלי תפקידים בקהילה.
אטימולוגיה

השם אל-מחלה אל-כוברא מורכב משתי מילים: אל-מחלה שפירושו בערבית הוא "מחוז" או "מחנה", ואל-כוברא שפירושו "גדול". מכאן ניתן להסיק כי שמה של העיר מתייחס לגודלה היוצא דופן ביחס ליישובי סביבתה. ייתכן כי הצירוף "אל-מחלה" הוא תרגום גס של המילה הקופטית "ϯϣ ⲁⲓⲣⲓ" שפירושה "מגורים", ואילו הצירוף "אל כוברא" מגיע דווקא מהמילה ההלניסטית "תאודוסיו ניקסיס" (בקופטית: "ⲑⲉⲟⲇⲱⲥⲓⲟⲩ ⲛⲓⲝⲓⲥ"). המילה "ⲛⲓⲝⲓⲥ" היא ככל הנראה תעתיק של המילה היוונית "גדול").
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information
↑  אמיר מזור, ראש הרופאים, סגולה 148, אב ה'תשפ"ב, עמ' 23.
↑  Al-Maḥallah al-Kubrā | Egypt, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
↑  Crum Coptic Dictionary - CoptOT Public, coptot.manuscriptroom.com
↑  G. Daressy, LES GRANDES VILLES D'ÉGYPTE A L'ÉPOQUE COPTE, Revue Archéologique 25, 1894, עמ' 196–215
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565179005171  GND: 1206668814  LCCN: n89114685  VIAF: 142015716   WorldCat (עם VIAF): 142015716 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים במצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אל-עזה

| --- | --- |

הכניסה למחנה
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  בית לחם
 תאריך ייסוד:  1950 
 שטח:  20 דונם
 גובה:  734 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחנה הפליטים:  1,924 (2016)
 קואורדינטות:  31°42′55″N 35°12′08″E﻿ / ﻿31.715216666667°N 35.202113888889°E﻿ / 31.715216666667; 35.202113888889 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ירושלים מוגדלת) אל-עזה(למפת ירושלים רגילה) אל-עזה(למפת הרי ירושלים רגילה) אל-עזה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) אל-עזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-עזה (ערבית: مخيم العزة, ידוע גם בשם מחנה הפליטים בית ג'יברין) הוא מחנה פליטים פלסטיני, שבנפת בית לחם, הממוקם במרכז העיר בית לחם. מחנה זה, הוא הקטן מבין 59 מחנות הפליטים בגדה המערבית ובמדינות ערב האחרות. הוא הוקם בשנת 1950 על שטח של 20 דונם, והוא מקבל שירותים מעובדי אונר"א שבמחנה עאידה הסמוך, אך בתוך המחנה אין שירותים רפואיים או חינוכיים, ולכן הוא מוזג עם מחנה עאידה. המחנה נקרא על שם משפחה ערבית בולטת מהכפר בית ג'יברין, ממערב להרי חברון. אונר"א מנתה אוכלוסייה של 2,025 בשנת 2005, ואילו הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה מנתה אוכלוסייה של 1,924 בשנת 2016.
מחנה הפליטים נמצא תחת שליטתה של הרשות הפלסטינית מאז 1995.
הערות שוליים

1 2  מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
הגדרת הגבול לפי קושי

בכל פעם שנקודה  x נמצאת בתוך  \delta  יחידות של  c אז  f(x) נמצאת בתוך  \varepsilon  יחידות של  L
הגדרת הגבול על פי קושי הנקראת לעיתים גם הגדרת הגבול באפסילון ודלתא ( \varepsilon ,\delta ) היא הגדרה יסודית בחשבון אינפיניטסימלי המהווה פורמליזציה של המושג גבול. הגדרה זו נוסחה על ידי אוגוסטן לואי קושי בספרו מ-1821, "קורס באנליזה" (Cours d'Analyse). אף על פי שקושי מעולם לא השתמש באפסילון ודלתא, נהוג להשתמש בהן לטיעונים בהוכחות.
הגדרת הגבול המקורית ניתנה לראשונה כהגדרה רשמית על ידי ברנרד בולצאנו בשנת 1817, ונוסחה באופן סופי על ידי קארל ויירשטראס. הוא נתן ניסוח ריגורוזי לתפיסה הבלתי פורמלית שהביטוי התלוי  f(x) מתקרב לערך  L כאשר המשתנה  x מתקרב לערך  c אם ניתן לקרב כרצוננו את  f(x) ל- L על ידי לקיחת  x קרוב מספיק ל- c.
הגדרה

לפונקציה  f קיים גבול  L בנקודה  a אם לכל  0<\varepsilon  קיים  0<\delta  כך שאם  0<|x-a|<\delta  אזי  {\bigl |}f(x)-L{\bigr |}<\varepsilon .
בכתיב מתמטי:
\lim _{x\to a}f(x)=L\in \mathbb {R} \iff \forall \varepsilon >0\ \exists \delta >0:0<|x-a|<\delta \implies \displaystyle {\bigl |}f(x)-L{\bigr |}<\varepsilon
הגדרה > הסבר אינטואיטיבי

במילים אחרות, נאמר שהגבול של פונקציה  f(x), שווה ל־ L, כאשר  x שואף ל־ a ( \lim _{x\to a}f(x)=L\,), אם נוכל להביא את  f(x) קרוב ל־ L ככל שנרצה, אם ניקח  x קרוב מספיק ל־ a שאינו שווה ממש ל־ a.
כשאנו אומרים ששני מושגים "קרובים", כמו  f(x) ל־ L או  x ל- a, אנו מתכוונים שההפרש (או המרחק) ביניהם הוא קטן כרצוננו. כאשר  f(x),  L,  x ו־ a הם מספרים ממשיים, המרחק בין שני מספרים הוא הערך המוחלט של ההפרש בין השניים. לפיכך, כאשר אנו אומרים ש־ f(x) קרוב ל־ L אנו מתכוונים ש- |f(x)-L| קטן כרצוננו וכשאנו אומרים ש־ x ו־ a קרובים, אנחנו מתכוונים ש- |x-a| קטן כרצוננו.
כשאנו אומרים שנוכל לקרב כרצוננו את  f(x) ל־ L, אנו מתכוונים שעבור כל מרחק  \varepsilon , שאינו אפס, אנו יכולים להפוך את המרחק בין  f(x) ל־ L ( |f(x)-L|) לקטן מ־ \varepsilon .
כשאנו אומרים שנוכל לקרב כרצוננו את  f(x) ל־ L על ידי הדרישה ש- x צריך להיות מספיק קרוב, אבל לא בדיוק  a, אנו מתכוונים לכל מרחק  \varepsilon  שאינו אפס, יש מרחק  \delta  שאינו אפס, כך שאם המרחק בין  x ל- a הוא פחות מ- \delta  אז המרחק בין  f(x) ל- L קטן מ-  \varepsilon  .
היסטוריה

אף על פי שהיוונים בחנו את תהליך הגבול, כמו בשיטה הבבלית לחישוב שורש ריבועי, נראה שלא היה להם מושג הדומה לגבול המודרני. הצורך במושג הגבול עלה במאה ה-17 כאשר פייר דה פרמה ניסה למצוא את השיפוע קו המשיק בנקודה מסוימת של פונקציה באמצעות גודל שאינו אפס, אך כמעט אפס. כמקובל, השיפוע מסומן באות  m, הפונקציה מסומנת באות  f, הנקודה מסומנת באות  x והגודל האפסי מסומן באות  E. למשל עבור הפונקציה  f(x)=x^{2} פרמה ביצע את החישוב הבא: {\begin{aligned}m&={\frac {f(x+E)-f(x)}{E}}\\&={\frac {(x+E)^{2}-x^{2}}{E}}\\&={\frac {x^{2}+2xE+E^{2}-x^{2}}{E}}\\&={\frac {2xE+E^{2}}{E}}=2x+E=2x.\end{aligned}}
המפתח לחישוב שלמעלה הוא שמאחר ש- E הוא לא אפס, אפשר לחלק את  f(x+E)-f(x) ב- E, אך מאחר ש- E קרוב כרצוננו ל- 0, אז  2x+E זה בעצם  2x. גדלים כמו  E נקראים אינפיניטסימלים. הבעיה בחישוב זה היא שמתמטיקאים מהתקופה לא הצליחו להגדיר באופן ריגוזורי גודל עם התכונות של  E. אף על פי שהיה נהוג 'להזניח' אינפיניטימליים גדולים יותר ונראה היה כי זה מניב תוצאות נכונות.
בעיה זו הופיעה שוב מאוחר יותר במאה ה-17 במרכז התפתחות החשבון האינפיניטסימלי, שכן חישובים כמו של פרמה נחוצים לחישוב נגזרות. אייזק ניוטון פיתח לראשונה חישוב באמצעות גודל אינפיניטסימלי הנקרא fluxion. הוא פיתח אותו בהתייחס לרעיון של "רגע קטן עד אינסוף בזמן..." עם זאת, מאוחר יותר דחה ניוטון את הרעיון לטובת תאוריית יחסים הקרובה להגדרת הגבול המודרנית בשימוש  \varepsilon {\text{–}}\delta . יתרה מזו, ניוטון היה מודע לכך שגבול היחס בין גדלים אינפיניטסימלים אינו יחס כשלעצמו, כפי שכתב:
בנוסף, ניוטון דיבר על גבולות במונחים הדומים להגדרת האפסילון-דלתא. גוטפריד וילהלם לייבניץ פיתח אינפיניטסימל משלו וניסה לספק לו בסיס ריגורוזי, אך הוא עדיין נתקל בחוסר שביעות רצון מצד כמה מתמטיקאים ופילוסופים.
לאוגוסטן לואי קושי הייתה תפיסה מעט פרימיטיבית יותר, והוא נתן הגדרה לגבול באמצעות מונח אותו כינה "גודל מִשְׁתַּנֶּה", ולא באמצעות אפסילון-דלתא. חלק מההוכחות של קושי מכילות אינדיקציות לשיטת האפסילון-דלתא. השאלה אם גישתו היסודית יכולה להיחשב כ"מבשרת" של ויירשטראס היא נושא למחלוקת אקדמית. גראבינר טוען שכן, בעוד שוג'יבור (2005) לא. נקאן טוען שוויירשטראס וקושי העניקו את אותו השם לתפיסות שונות של מושג הגבול. בסופו של דבר, הקרדיט ניתן לוויירשטראס ובולצאנו על מתן בסיס ריגוזורי לחישוב גבול בצורה המודרנית של  \varepsilon {\text{–}}\delta .. מאז לא היה עוד צורך להתייחס לאינפיניטסימל  E והחישוב של פרמה הפך לחישוב של הגבול הבא:
\lim _{h\to 0}{\frac {f(x+h)-f(x)}{h}}
אין זה אומר שהגדרת הגבול הייתה נקייה מבעיות. אף על פי שלא היה עוד צורך באינפיניטסימלים, היא חייבה את בניית שדה המספרים הממשיים על ידי ריכרד דדקינד. זה גם לא אומר שלאינפיניטסימלים אין יותר מקום במתמטיקה המודרנית, שכן מתמטיקאים מאוחרים יותר הצליחו ליצור באופן ריגוזורי גדלים אינפיניטסימלים כמספרים היפר־ממשיים או כמספרים סוריאליסטיים. יתרה מזאת, ניתן לפתח באופן ריגוזורי חשבון עם גדלים כאלה ויש להם שימושים מתמטיים אחרים.
דוגמאות > דוגמה 1

נראה כי  \lim _{x\to 0}x\sin {\left({\frac {1}{x}}\right)}=0.
יהי  0<\varepsilon . עלינו למצוא  0<\delta  כך שלכל  |x-0|<\delta  מתקיים  \left|x\sin \left({\frac {1}{x}}\right)-0\right|<\varepsilon .
נשים לב כי:
\left|x\sin \left({\frac {1}{x}}\right)\ -\ 0\right|\ =\left|x\sin \ \left({\frac {1}{x}}\right)\right|
מתכונות ערך מוחלט:
\ \left|x\ \cdot \sin \ \left({\frac {1}{x}}\right)\right|\ =\ |x|\left|\sin \left({\frac {1}{x}}\right)\right|\ <\varepsilon
מכיוון שפונקציית הסינוס חסומה בין 1 ל-1-, הערך המוחלט שלה חסום בין 0 ל-1 ולכן:
\ |x|\left|\sin \left({\frac {1}{x}}\right)\right|\ \leq |x|\cdot 1=|x|<\varepsilon
לפיכך, אם ניקח  \delta =\varepsilon , אז  |x|=|x-0|<\delta , ומתקיים  \left|x\sin {\left({\frac {1}{x}}\right)}-0\right|\leq |x|<\varepsilon . מש"ל.
דוגמאות > דוגמה 2

נוכיח  \lim _{x\to a}x^{2}=a^{2} עבור כל  a\in \mathbb {R} .
יהי  \varepsilon >0. עלינו למצוא  \delta >0 כך שלכל  |x-a|<\delta  מתקיים  |x^{2}-a^{2}|<\varepsilon .
נתחיל בפישוט:  |x^{2}-a^{2}|=|(x-a)(x+a)|=|x-a||x+a|.
נראה כי הביטוי  |x-a| חסום על ידי  \delta , כך שנוכל להניח מראש חסם של 1 ובהמשך לבחור משהו קטן מזה עבור  \delta .
אז אנחנו מניחים  |x-a|<1 . ידוע שלכל  x ו־ y ממשיים מתקיים:  |x|-|y|\leq |x-y|. ובפרט,  |x|-|a|\leq |x-a|<1 לכן,  |x|<1+|a|.
לפי אי-שוויון המשולש מתקיים:  |x+a|\leq |x|+|a|<1+|a|+|a|=2|a|+1 לפיכך, אם אנו מניחים כי |x-a|<{\frac {\varepsilon }{2|a|+1}} אז  |x^{2}-a^{2}|<\varepsilon .
לסיכום, נקבע  \delta =\min {\left(1,{\frac {\varepsilon }{2|a|+1}}\right)}
ולכן אם  |x-a|<\delta , אז:
{\begin{aligned}|x^{2}-a^{2}|&=|x-a||x+a|\\&<{\frac {\varepsilon }{2|a|+1}}(|x+a|)\\&<{\frac {\varepsilon }{2|a|+1}}(2|a|+1)\\&=\varepsilon \end{aligned}}
לפיכך, מצאנו  \delta  כך ש־ |x-a|<\delta  ולכן  |x^{2}-a^{2}|<\varepsilon  . אם כן, הראינו כי  \lim _{x\to a}x^{2}=a^{2} עבור כל מספר ממשי  a.