stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערבית
לקריאה נוספת

עזרא פליישר, לתכונות פיוטי המעריב, סיני סט, תשל"א, עמ' קכג-קלד
דניאל גולדשמידט, "שני מעריבים לראש השנה", קבץ על יד ח [יח] (תשל"ו), עמ' 228–234. נדפס שנית בתוך מחקרי תפילה ופיוט (הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1978), עמ' 375–380.
נבחרת גביע דייוויס של קולומביה

| --- | --- |
קולומביה
 מידע כללי
 התאחדות:  פדרציית הטניס של קולומביה
 השתייכות אזורית:  אמריקה
 דירוג ITF נכון ל-18 בספטמבר 2024:  32 שינוי מדירוג קודם:  ‎-4‏
 דרג נוכחי:  משחקי סבב מקדים 2023
 קפטן:  אלחנדרו פאלה
 מפגשים היסטוריים
 שנה ראשונה:  1959
 סטטיסטיקה קבוצתית
 שנים במפעל:  54
 מפגשים:  116
 מאזן ניצחונות:  60 - 56
 שנים בבית העליון:  3
 הישג שיא:  משחקי הגמר - פעמיים
 שיאים אישיים
 מירב הניצחונות יחידים:  סנטיאגו ג'ירלדו (27 – 19)
 מירב הניצחונות זוגות:  רוברט פארה (16 – 7)
 מירב הניצחונות סה"כ:  מאוריסיו חדד (35 – 11)
 הזוג המצליח ביותר:  חואן סבסטיאן קבל/רוברט פארה (15 - 5)
 הכי הרבה שנים:  סנטיאגו ג'ירלדו, אלחנדרו פאלה (15)
 הכי הרבה מפגשים:  סנטיאגו ג'ירלדו (30)
 
נבחרת גביע דייוויס של קולומביה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של קולומביה שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1959. במהלך התקופה היא שיחקה 116 משחקים וניצחה ב-60.
הדירוג הנוכחי של נבחרת קולומביה בדירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס, הוא המקום ה-32 בעולם, נכון ל-18 בספטמבר 2024, ירידה של 4 מקומות לעומת דירוג קודם.
הישגים

משחקי הגמר
2019, 2020-21
הערות שוליים

↑  דירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס
| נבחרות הטניס הלאומיות (גביע דייוויס) |
| --- | --- | --- |
| אירופה/אפריקה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • איסלנד • אירלנד • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • בריטניה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • דרא"פ • הולנד • הונגריה • זימבבואה • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מצרים • מקדוניה • מרוקו • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה | איי בהאמה • אל סלבדור • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית • אורוגוואי • בוליביה • ברבדוס • ברזיל • גוואטמלה • ג'מייקה • הרפובליקה הדומיניקנית • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • ונצואלה • מקסיקו • פוארטו ריקו • פרגואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אסיה/אוקיאניה | אוזבקיסטן • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן • דרום קוריאה • הודו • הונג קונג • הפיליפינים • טג'יקיסטן • טיוואן • יפן • כווית • לבנון • מלזיה • ניו זילנד • סוריה • סין • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • ערב הסעודית • פקיסטן • קזחסטן • תאילנד |  |
| נבחרות בעבר | יוגוסלביה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נבחרת גביע דייוויס של קרואטיה

| --- | --- |
קרואטיה
 מידע כללי
 התאחדות:  אגודת הטניס של קרואטיה
 השתייכות אזורית:  אירופה/אפריקה
 דירוג ITF נכון ל-18 בספטמבר 2024:  8 שינוי מדירוג קודם:  ‎-1‏
 דרג נוכחי:  משחקי סבב מקדים 2023
 קפטן:  ורדן מרטיץ'
 מפגשים היסטוריים
 שנה ראשונה:  1993
 סטטיסטיקה קבוצתית
 שנים במפעל:  29
 מפגשים:  73
 מאזן ניצחונות:  45 – 28
 שנים בבית העליון:  19
 הישג שיא:  זכייה – 2
 שיאים אישיים
 מירב הניצחונות יחידים:  מרין צ'יליץ' (33 – 16)
 מירב הניצחונות זוגות:  גורן איוואנישביץ' (13 – 5),  איוואן לוביצ'יץ' (13 – 5)
 מירב הניצחונות סה"כ:  מרין צ'יליץ' (43 – 22)
 הזוג המצליח ביותר:  איוון לוביצ'יץ'/גורן איוונישביץ' (13 – 5)
 הכי הרבה שנים:  מרין צ'יליץ' (14)
 הכי הרבה מפגשים:  מרין צ'יליץ' (33)
 
נבחרת גביע דייוויס של קרואטיה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של קרואטיה שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1995, לפני זה טניסאים קרואטים היו חלק של נבחרת גביע דייוויס של יוגוסלביה. במהלך התקופה היא שיחקה 54 משחקים וניצחה ב-32.
הדירוג הנוכחי של נבחרת קרואטיה בדירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס, הוא המקום ה-8 בעולם, נכון ל-18 בספטמבר 2024, ירידה של מקום אחד לעומת דירוג קודם.
הישגים

זכייה
2005, 2018
סגנית
2016
הערות שוליים

↑  דירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס
| נבחרות הטניס הלאומיות (גביע דייוויס) |
| --- | --- | --- |
| אירופה/אפריקה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • איסלנד • אירלנד • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • בריטניה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • דרא"פ • הולנד • הונגריה • זימבבואה • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מצרים • מקדוניה • מרוקו • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה | איי בהאמה • אל סלבדור • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית • אורוגוואי • בוליביה • ברבדוס • ברזיל • גוואטמלה • ג'מייקה • הרפובליקה הדומיניקנית • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • ונצואלה • מקסיקו • פוארטו ריקו • פרגואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אסיה/אוקיאניה | אוזבקיסטן • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן • דרום קוריאה • הודו • הונג קונג • הפיליפינים • טג'יקיסטן • טיוואן • יפן • כווית • לבנון • מלזיה • ניו זילנד • סוריה • סין • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • ערב הסעודית • פקיסטן • קזחסטן • תאילנד |  |
| נבחרות בעבר | יוגוסלביה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טניס ובנושא קרואטיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משתה הורדוס

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  דונאטלו
 תאריך יצירה:  1427 
 טכניקה וחומרים:  ארד, זיהוב 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  רנסאנס מוקדם 
 מיקום:  סיינה
 
משתה הורדוס הוא תבליט מתוך אגן הטבילה בסיינה מאת דונאטלו, בסגנון הרנסאנס המוקדם (1423–1427). התבליט נודע בשל השימוש המיוחד של דונאטלו בפרספקטיבה. מידות היצירה הן 59.7X59.7 ס"מ.
סיפור המעשה

הורדוס אנטיפס היה שליט יהודי ששלט בחסות הרומאים, והיה נשוי להרודיאס, גרושתו של אחיו. לאשתו הייתה בת מנישואיה הראשונים, שלומית, שהייתה רקדנית. באחד מן המשתים שערך ביקש הורדוס אנטיפס משלומית לרקוד בפני האורחים. שלומית הסכימה אך בתנאי מוקדם אותו לא הסכימה לספר. הורדוס אנטיפס הסכים ושלומית רקדה בפני האורחים. בסוף המשתה ביקשה שלומית את מותו של יוחנן המטביל שהיה באותו זמן אסור בכלאו של הורדוס אנטיפס. שלומית הייתה מאוהבת ביוחנן אך זה לא החזיר לה אהבה, לכן רצתה להתנקם בו. הורדוס אנטיפס הזדעזע אך בלית ברירה מילא את מבוקשה ועוד באותו ערב הגיש את ראשו של יוחנן על מגש לשלומית.
מאפייני התמונה > קומפוזיציה

בניגוד לקומפוזיציה הרנסאנסית שבה הדמויות נמצאות במרכז התמונה דונאטלו מציב במרכז חלל ריק. משמעות בחירה זו היא ליצור קומפוזיציה שתסמל את הבריחה וההימלטות של הדמויות מהאירוע המזעזע. הקומפוזיציה הדינאמית שמבוססת על קווי אלכסון ותנועה צנטריפוגלית מרמזת לצופה שמרחב ההתרחשות ממשיך מעבר לגבולות התבליט הנתון, ולא מסתיים שם.
מאפייני התמונה > כניסה לעומק

דונאטלו הביא לפיסול סוג חדש של תבליט, תבליט סטיאצ'טו. בתבליט זה העצמים או הדמויות הקרובות בולטות מאוד בניגוד לרחוקות שלעיתים אפילו רק חרוטות על המתכת. בנוסף, בתבליט זה יש שימוש בפרספקטיבה חד מגוזית, פרספקטיבה קווית מדעית (המאופיינת לרוב עם הרנסאנס). שני מאפיינים אילו יוצרים אשליית עומק משכנעת מאוד לתבליט המעידה גם על הידע הרב של דונאטלו.
קשתות חצי עגולות - קשתות רומיות. עמודי פילאסטר (עמודים שאינם מיועדים להחזיק את המבנה אלא מהווים קישוט ארכיטקטוני בלבד).
מאפייני התמונה > התאמה לצופה

אגן הטבילה נמצא נמוך יותר מגובה אדם והתבליט נעשה כך שיתאים לצפייה ממבט על, לגובהו של אדם.
הערות שוליים

1 2 3  H. W. Janson, History of Art, New york: Harry N. Abrams Inc., 1991, עמ' 450
משפחת כלץ

שער ספר משיח אלמים מכתב יד רבי יהודה אלבז
משפחת כלץ היא משפחת רבנים ומחברי ספרים, אשר מוצאה מקסטיליה, לאחר גירוש ספרד המשפחה השתקעה בצפון אפריקה.
רבי יהודה כלץ הראשון

אבי המשפחה רבי יהודה כלץ נולד בקסטיליה ובשנת ה'רל"ז בעקבות הפרעות הסמוכות לגירוש ספרד עבר לגרנדה שבאותה עת הייתה בשליטה מוסלמית, רבי יהודה הקים שם ישיבה ולימד את התלמידים גמרא עם רי"ף ור"ן ולאחר שהעלה את רמתם התקדם גם לשאר מפרשים, לאחר חמש שנים בשנת ה'רמ"א עבר למלגה ואף שם הקים ישיבה, בשנת ה'רמ"ו כנראה בשל התחלת גירוש ספרד עבר לעיר הונין שבאלג'יר והקים ישיבה, תלמידו רבי עלאל בן יוסף בן סידון שכנעו לעבור לתלמסאן לבית אביו אשר שם החיים יותר נוחים, ולאחר חודשיים עבר לשם, כאות הוקרה לתלמידו על העזרה הקדיש לו את החיבור משיח אלמים, לאחר שנת ה'רנ"ג אין ידיעות על חייו.
חיבורו המפורסם הוא ספר המוסר אשר תוכנו הוא קיצור ספר מנורת המאור לרבי ישראל אנקווה, רבי יהודה ערך והשמיט את הנדונים ההלכתיים מהספר וכך הפכו לעממי, הרב מאיר אלבז שיער שלא הייתה כוונתו לחבר ספר אלא להקל על צאן מרעיתו ולכן לא ציין שספרו הוא קיצור, הרב מנחם מנדל קרנגיל כתב שההערות על דרך הקבלה בספר זה הן של רבי משה כלץ, אחיין המחבר. יש מייחסים את הספר לרבי יהודה השני. רבי משה כלץ כתב הקדמה לספר והוסיף הגהות רבות על פי הקבלה, הספר הוא ספר בולט.
רבי שלמה כלץ

בנו של רבי יהודה היה רבי שלמה כלץ. הפרטים הידועים עליו הם שלמד אצל רבי יצחק אבוהב, ורבי אברהם גאבישון מחבר ספר "עומר השכחה" (ליוורנו תק"ח) היה תלמידו ומביא ממנו שמועות רבות, תלמיד נוסף הוא רבי יוסף אלאשקר מחבר ספר צפנת פענח, כמו כן ידוע עליו שהיה ממפיצי תורת הקבלה.
רבי יהודה כלץ השני

בנו של רבי שלמה. אף הוא לימד את רבי אברהם גאבישון. בגיל צעיר, חלק על רבי אברהם אבן טוואה. בשנת שכ"ה כבר הגיע להוראה ותיקן כתובות, בשנת שנ"א כבר לא היה בין החיים, חיבורו המפורסם הוא "מגיד משנה" על הלכות שחיטה לרמב"ם אשר נדפס לראשונה על ידי רבי אברהם אנקווה בתוך ספר זבחים שלמים (ליוורנו תרי"ח) והחל משנת ה'תרמ"ב יוחס בטעות בדפוסים שנדפסו באירופה לבעל המגיד משנה, רבי וידאל די טולושא.
שאול ליברמן סבר שהמחבר הוא רבי יהודה הראשון והסכים עמו ישראל תא שמע, לעומתם שלמה זלמן הבלין הביא כתב יד של רבי יהודה השלישי בו כותב שמחברו הוא זקנו רבי יהודה השני וכך הוכרע הספק.
רבי יהודה כלץ השלישי

בנו של רבי אברהם בן רבי יהודה השני, תלמידו של רבי שלמה דוראן משורר מליץ ורופא.
רבי יהודה כלץ השלישי > חיבוריו

אלף המגן – חיבור בן אלף בתים על דיני קידושין גירושים מזונות ושבועות, חלקים מהחיבור נדפסו בתוך ספר זכות אבות (ליוורנו תקע"ז, באתר היברובוקס) לרבי אברהם קורייאט, חיבורו השלם מצוי בכמה כתבי יד.
שמע שלמה – דיני טרפות, הספר נדפס על ידי רבי לוי אסולין בתוך ספר זבחי אלהים, (תוניס תרפ"ב, באתר היברובוקס).
שני חיבוריו אלו נכתבו בצורת שיר, בכתב יד קיימות מספר בקשות ממנו וכן קינה על רבי יעקב ששפורטש
רבי משה כלץ

הביא לדפוס את ספר המוסר בקושטא רצ"ז והוסיף לספר עשרות הגהות על פי הקבלה, בהקדמה כותב שהוא אחיינו של המחבר, לעומת זאת בדפוס שני מיוחס כנכדו של המחבר.
רבי משה הכניס להגהותיו חלקים מחיבורו של רבי משה די לאון שתוכנו הוא טעמי המצוות על פי הקבלה ומכונה "סודות", וכן הביא קטעים בשם ספר הזוהר אשר לא מופיעים בנוסח הקיים היום, לא ידועים פרטים על חייו.
הערות שוליים

↑  רבי יהודה כלץ, משיח אלמים, הקדמה
↑  שם הגדולים, מערכת ספרים, אות מ, סעיף קטן ע, בהערה מט. שם כתב שרבי משה היה נכדו, אך במקום אחר הוא כותב שהמחבר היה דודו
↑  ראו למשל בדרכי משה אורח חיים סימן כה סעיף קטן ג
↑  לב טוב, באתר היברובוקס
↑  התשב"ץ בחוט המשולש א טז, מביא תקנה שתיקן בענייני כתובות
↑  ראו שו"ת נופך סימן ו.
↑  תוספת ראשונים חלק ב ירושלים תרצ"ח חולין עמ' 218 – 219
↑  קריית ספר מח עמ' 179
↑  ראו בספר חוט המשולש הנדפס בתוך שו"ת התשב"ץ חלק א תשובות יא ולב
↑  ראו: אבישי בר אשר, קבלה ומנהג: תשובות הגאונים ומדרשות ה'קדמונים' בפולמוס המנהגים ב'זוהר' ובסביבתו הספרותית, תרביץ פד א-ב תשע"ו עמ' 195 - 263.
שער ספר המוסר לרבי יהודה הראשון קראקא שנ"ח
נדופ

| --- | --- |
 מדינה:  קמרון קמרון
 אזור:  אזור צפון-מערב
 ראש העיר:  חני אבל מבומו
 גובה:  1,183 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  30,467 (2012)
 קואורדינטות:  6°00′00″N 10°25′00″E﻿ / ﻿6°N 10.4167°E﻿ / 6; 10.4167 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://cvuc.cm/national/index.php/fr/carte-communale/region-du-nord-ouest/154-association/carte-administrative/nord-ouest/ngo-ketunja/663-ndop
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה נדופ(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה נדופ(למפת אזור צפון-מערב רגילה) במנדה באלי קומבו וום אקו דרום-מערב אד. המערב ניגריהנדופ(למפת אזור צפון-מערב מוגדלת) במנדה באלי קומבו וום אקו דרום-מערב אדמאווה המערב ניגריהנדופ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נדופ (בצרפתית: Ndop) היא עיירה שנמצאת באזור הצפון-מערבי של קמרון.
גאוגרפיה

העיירה ממוקמת בצפון-מערב קמרון, כ-95 קילומטרים מהגבול של קמרון עם ניגריה. היא נמצאת כ-245 קילומטרים מעיר הבירה יאונדה וכ-30 ק"מ מבירת האזור במנדה.
תנועה ותחבורה

נדופ נמצאת ליד הכביש הלאומי N11.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יוני (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,592 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (317 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (6 מ"מ גשם).
הערות שוליים

↑  נדופ, באתר נדופ (ב־)
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה

מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Amalia von Österreich; ‏26 בפברואר 1746 - 18 ביוני 1804) הייתה אשתו של פרדיננדו, דוכס פארמה, בתה השמינית של מריה תרזה, ואחותה של מארי אנטואנט.
ביוגרפיה

מריה אמליה נולדה ב-26 בפברואר 1746 בארמון הופבורג, וינה, בירת האימפריה ההבסבורגית, לפרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולמריה תרזה. מריה אמליה גדלה כבת יחידה, משום שלא הייתה לה אף אחות בגילה, והיו לה יחסים גרועים מאוד עם אמה.
מריה אמליה הייתה מאוהבת בקרל אוגוסט, נסיך צווייבריקן, ואף רצתה להינשא לו, אולם אמה חיתנה אותה נגד רצונה לפרדיננדו, דוכס פארמה, ועל כך היא לא סלחה לה עד יום מותה. ב-27 ביוני 1769 התחתנה מריה אמליה בווינה על ידי שליח עם פרדיננדו, וב-19 ביולי נחגג טקס הנישואים בפארמה.
עד מהרה השתלטה מריה אמליה על הממשל בדוכסות פארמה, החליפה ראשי ממשלה לפי רצונה, ודאגה שהדוכסות לא תהפוך למדינת בובות ספרדית, צרפתית או אוסטרית. יחסיה עם פרדיננדו לא היו אף פעם מוצלחים, אולם הייתה פופולרית מאוד בקרב האזרחים, עקב דאגתה לעניים.
מריה אמליה הייתה בקשר טוב עם אחיותיה מריה קרולינה, מלכת נאפולי ומארי אנטואנט, מלכת צרפת, אולם כמעט ולא הייתה בקשר עם אמה.
במאי 1796 פלשו כוחות צרפתיים לדוכסות, אולם על אף שנאתה העזה לצרפת, בעקבות הוצאת אחותה מארי אנטואנט להורג, הכריז פרדיננדו על נייטרליות. אולם הנייטרליות לא כובדה על ידי הצרפתים, וכוחות צרפתיים כבשו את הדוכסות. במסגרת חוזה ארנחואס (1801) בין בית בורבון לנפוליאון, הועברה השליטה על הדוכסות לשלטון צרפתי ישיר, בתמורה להעברת הדוכסות הגדולה של טוסקנה לידי בית בורבון תחת שליטת בנו לודוביקו הראשון, מלך אטרוריה, בעוד פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה קיבל את שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג. ב-9 באוקטובר 1802 מת פרדיננדו בגיל 51, והועלו טענות שהורעל על ידי הצרפתים. בתחילה שלטה מריה אמליה בדוכסות כעוצרת, אולם ב-22 באוקטובר גורשה מהדוכסות. היא הורשתה להשתתף בהלוויית בעלה, ולאחר מכן עברה באישור אחיינה פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לטירת פראג עם שתים מבנותיה, שם התגוררה עד מותה ב-18 ביוני 1804.
משפחתה

בשנת 1769 התחתנה מריה אמליה עם פרדיננדו, דוכס פארמה, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
קרולינה, נסיכת פארמה (1770–1804), התחתנה עם מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה
לודוביקו הראשון, מלך אטרוריה (1773–1803), התחתן עם מריה לואיסה, דוכסית לוקה
מריה אנטוניה, נסיכת פארמה (1774–1841)
קרלוטה מריה, נסיכת פארמה (1777–1812)
פליפה, נסיך פארמה (1783–1786)
אנטוניה לואיג'יה, נסיכת פארמה (1784)
לואיג'יה מריה תרזה, נסיכת פארמה (1787–1789)
בת מתה (1789)
בן מת (1789)
מתחם הטניס הבין-לאומי על שם ח'ליפה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אצטדיון טניס 
 כתובת:  דוחה 
 מיקום:  דוחה 
 מדינה:  קטר (מדינה) קטר
 בעלים:  פדרציית הטניס של קטר 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 16 בדצמבר 1992
 תאריך פתיחה רשמי:  16 בדצמבר 1992 
 אדריכל:  Nussli Group 
 קואורדינטות:  25°18′45″N 51°30′52″E﻿ / ﻿25.312378°N 51.51445°E﻿ / 25.312378; 51.51445
  (למפת דוחה מוגדלת) א-דעאין א-ריאן אל-וכרהמתחם הטניס הבין-לאומי על שם ח'ליפה(למפת דוחה רגילה) א-דעאין א-ריאן אל-וכרהמתחם הטניס הבין-לאומי על שם ח'ליפה
 
מתחם הטניס הבין-לאומי על שם ח'ליפה הוא מתחם טניס הנמצא בדוחה, בירת קטר.
המתחם שייך לפדרציית הטניס של קטר ומנוהל על ידה. במתחם נערך טורניר מסבב הגברים (אליפות קטר אקסון מובייל הפתוחה) ובעבר נערך בו גם טורניר ממסבב הנשים (אליפות קטר טוטאל הפתוחה). בנוסף נערכו במתחם משחקי הטניס והסקווש במסגרת משחקי אסיה בשנת 2006. כמו כן אירח המתחם בין השנים 2008–2010 את אליפות סבב ה-WTA‏. המתחם נפתח ב-16 בדצמבר 1992. הוא כולל 27 מגרשי טניס, ואצטדיון מרכזי עם תכולה של 4,106 צופים.
מריה אמליה מסקסוניה

מריה אמליה מסקסוניה (בגרמנית: Maria Amalia von Sachsen; לבית וטין, 24 בנובמבר 1724 - 27 בספטמבר 1760) הייתה אשתו של קרלוס השלישי, מלך ספרד, וכיהנה כמלכת נאפולי וסיציליה, ולאחר מכן כמלכת ספרד.
ביוגרפיה

מריה אמליה נולדה ב-24 בנובמבר 1724 בדרזדן כבתם של הנסיך פרידריך אוגוסט, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מסקסוניה ומלך פולין ומריה יוזפה מאוסטריה, בתם של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ווילהלמינה אמליה מבראונשווייג. בשנת 1738 התחתנה מריה אמליה עם קרלו השביעי, מלך נאפולי וסיציליה, והייתה מעורבת מאוד בניהול הממלכות.
בשנת 1759 מת גיסה פרננדו השישי, מלך ספרד, ובעלה קרלוס עלה לשלטון במקומו. בנם פרננדו עלה לשלטון בנאפולי וסיציליה, ונשאר לגור שם. מריה אמליה הייתה מלכה מאוד פופולרית, אך מתה בפתאומיות משחפת ב-27 בספטמבר 1760.
משפחתה

בשנת 1738 התחתנה מריה אמליה עם קרלוס השלישי, מלך ספרד, ממנו היו לה 13 ילדים מהם 6 נפטרו בינקותם או בגיל צעיר.
מריה איזבל (1740–1742)
מריה יוספה (1742 - 1742)
מריה איזבל אנה (1743–1749)
מריה יוספה (1744–1801)
מריה לואיסה (1745–1792)
פליפה (1747–1777)
קרלוס (1748–1819)
מריה תרסה (1749–1750)
פרננדו (1751–1825)
גבריאל (1752–1788)
מריה אנה (1754–1755)
אנטוניו פסקואל (1755–1817)
פרנסיסקו חוויאר (1757–1771)
נובוסיבירסק (כדורגל נשים)

נובוסיבירסק, או נובוסיבירסק-ז' (ברוסית: Новосибирск–Ж) הוא מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר נובוסיבירסק, המהווה מועדון בת של מועדון הכדורגל "נובוסיבירסק". מתמודד בליגת המשנה הרוסית בכדורגל נשים.
היסטוריה

קבוצת הנשים במועדון הכדורגל "נובוסיבירסק" נוצרה באפריל 2021.
המשחק הראשון של הקבוצה החדשה היה משחק במסגרת טורניר "ליגה 1" בכדורגל נשים במחוז סיביר. ב-4 ביולי הביסה את מועדון קריסטל-סיביר נובוסיבירסק בתוצאה 14:0.
בקמרובו הקבוצה גברה בתוצאה 1:0 על רסבט קרסנויארסק. ניצחון זה הבטיח את השתתפותה של הקבוצה בגמר הטורניר המחוזי כבר בשנתה הראשונה.
השחקניות העיקריות של הקבוצה בעונת הבכורה היו יקטרינה מסלובה ואנסטסיה שלימובה. ובעונת 2021 הקבוצה התמודדה בדיוויזיון 1, הליגה השנייה בחשיבותה בענף כדורגל נשים ברוסיה. הקבוצה סיימה את עונת הבכורה שלה במקום התשיעי בליגה.
הישגים לפי עונה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .
| עונה | טורניר | שלב | מקום | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | יחס | ניקוד | גביע | מאמן/ת |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | אליפות רוסיה ליגה ראשונה | סיביר | 3 | 11 | 6 | 2 | 3 | 41-13 | 20 | לא השתתפה | סרגיי מוסטבוי |
| 2021 | אליפות רוסיה ליגה ראשונה |  |  |  |  |  |  |  |  | לא השתתפה | סרגיי מוסטבוי |
הערות שוליים

↑  "О команде" (ברוסית). fcnsk.com. נבדק ב-2021-10-01.
↑  "Женская команда ФК «Новосибирск» одержала крупную победу в первом матче в истории" (ברוסית). fcnsk.com. נבדק ב-2021-07-04.
↑  "«Новосибирск-ж» вышел в финал" (ברוסית). fcnsk.com. נבדק ב-2021-09-21.
מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה (1701–1756)

מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Amalie von Österreich; 22 באוקטובר 1701 - 11 בדצמבר 1756), הייתה בתו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה

מריה אמליה נולדה בארמון הופבורג, וינה ב-22 באוקטובר 1701, ליוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולוילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג בתם של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן. בשנת 1703 נחתם חוק הסדר הירושה, ולפיו היו אמורות מריה אמליה ואחותה מריה יוזפה לרשת את הכתר לאחר דודם קרל, אולם בשנת 1713 העביר קרל את הסנקציה הפרגמטית שקבעה כי בתו מריה תרזה תירש את הכתר אחריו.
בצעירותה הציעו למריה אמליה את ויטוריו אמדאו, נסיך פיימונטה, בנו של ויטוריו אמדאו השני, מלך סיציליה ודוכס סבויה, אולם הוא דחה את ההצעה, ומת לבסוף בשנת 1715 מאבעבועות שחורות.
בשנת 1717 פגשה מריה אמליה את קרל אלברכט, נסיך הכתר של בוואריה, בשעה שהיה בדרכו לבלגרד להשתתף במלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718), ובשנת 1718 נפגשו שוב פעם השניים. לאחר שהסכימה מריה אמליה לסנקציה הפרגמטית, התחתנה מריה אמליה ב-5 באוקטובר 1722 עם קרל אלברכט, נסיך הכתר של בוואריה. השניים התגוררו בארמון נימפנבורג במינכן, ונולדו להם 7 ילדים. בשנת 1726 מת חמיה מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה, ובעלה קרל אלברכט עלה לשלטון במקומו. בשנת 1727 נולד בנה מקסימיליאן יוזף, ולאחר מכן קיבלה מריה אמליה מעון משלה בארמון פירסטנריד, ובשנת 1734 קרא קרל אלברכט לפארק בארמון נימפנבורג, אמליינבורג על שמה. על אף בגידותיו הרבות של בעלה, היחסים ביניהם היו מאושרים, ומריה אמליה אהבה מאוד את החיים בחצר הבווארית, ואף יצאה לציד וטיולים.
לאחר מותו של דודה קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1740, סירב בעלה קרל אלברכט לקבל את הסנקציה הפרגמטית, ולאחר שאחותה מריה יוזפה, ארכידוכסית אוסטריה ויתרה לה על הטענה לכתר, כרת קרל אלברכט בשנת 1741 ברית עם צרפת וספרד ופלש לאוסטריה. בתחילה חשב קרל אלברכט לעלות על וינה, אך לבסוף פנה לעבר פראג וכבש אותה, והוכתר ב-19 בדצמבר 1741 למלך בוהמיה.
ב-20 בינואר 1942 נבחר בעלה קרל אלברכט פה אחד לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, בין השאר על ידי עזרה מאחיו קלמנס אוגוסט מבוואריה, שהיה הארכיבישוף של קלן. אולם בהמשך גברה ידם של האוסטרים, ומריה אמליה ומשפחתה נאלצו לברוח מבוואריה, שנפלה בידי האוסטרים, וקרל נשאר רק עם תואר בלבד, ללא שום כוח ממשי.
בשנת 1745 מת בעלה קרל אלברכט במינכן, ובנה מקסימיליאן יוזף עלה לשלטון בבוואריה במקומו. מריה אמליה שכנעה את בנה להגיע לידי הסדר עם בת דודתה מריה תרזה, וב-13 בספטמבר 1745 נחתם הסכם פיסן, ובו נבחר פרנץ מלורן לקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1754 הקימה מריה אמליה את בית החולים המודרני הראשון במינכן, וב-11 בדצמבר 1756 מתה בארמון נימפנבורג.
משפחתה

ב-5 באוקטובר 1722 התחתנה מריה אמליה עם קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
מקסימיליאנה מריה - (1723).
מריה אנטוניה - (1724–1780).
תרזה בנדיקטה - (1725–1743).
מקסימיליאן יוזף - (1727–1777).
יוזף לודוויג לאו (1728–1733).
מריה אנה יוזפה - (1734–1776).
מריה יוזפה - (1739–1767).
מתאם

מִתְאָם או קשר (באנגלית: Correlation, Covariation) הוא מושג המבטא את קיומו או אי-קיומו ואת חוזקו של קשר סטטיסטי בין שני משתנים. קשר זה אינו חייב להיות קשר סיבתי. בדרך כלל עוצמת הקשר נמדדת על ידי מדד סטטיסטי המכונה "מקדם מתאם" או "מקדם קשר". יש מספר רב של מקדמי מתאם. סוג מקדם המתאם תלוי בסולמות המדידה של שני המשתנים המעורבים בבדיקת הקשר.
בדרך כלל ערכיהם של מקדמי הקשר נעים בין 1- ל-1, או בין 0 ל-1. ערך של 0 מציין חוסר קשר בין המשתנים (במובן שבו הוגדר הקשר), וערכים של 1 או של 1- מציינים קשר מלא בין המשתנים.