stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אזור הסייג

אזור הסייג (בערבית: منطقة السياج) הוא שטח בנגב, שבו קובצו תושבי הנגב הבדואים לאחר מלחמת העצמאות והקמת מדינת ישראל. אזור הסייג ממוקם בין היישובים באר שבע, ערד, דימונה וירוחם.
היסטוריה

עד שנת 1948 היו הבדואים בדרום ישראל פזורים ברחבי הנגב ומדבר יהודה, כאשר רובם לא השתקעו ביישובי קבע אלא ניהלו אורח חיים נוודי למחצה. עוד בתקופת השלטון העות'מאני הוגדרו בנגב טריטוריות שבטיות עם גבולות מוגדרים על מנת למנוע מאבקים בין השבטים. באזור הסייג ישבו כבר מספר שבטים, הגדולים שבהם היו אבו רביעייה, אבו קרינאת ואבו ג'ועיד.
לאחר מלחמת העצמאות ועם קום המדינה חלק מהבדואים גורשו לסיני ולירדן. האוכלוסייה הערבית שנותרה בארץ הוכנסה תחת ממשל צבאי. הממשל הצבאי הורה לבדואים שנותרו בנגב להתרכז באזור שכונה מאז אזור הסייג. העברתם נומקה בסיבות ביטחוניות. חלק ניכר מהאדמות בהם חיו הבדואים שהועברו לאזור הסייג הפכו לשטחים צבאיים וסגורים, ונאסר עליהם להיכנס אליהם, למרות שעזיבת שטחים אלו הוצגה כמעבר זמני של כחצי שנה בלבד. בעקבות חקיקת חוק רכישת מקרקעים בשנת 1953 קרקעות אלה עברו לבעלות רשות הפיתוח כך שגם אם יתברר שהבדואים היו בעליהם לפני כן, זכותם תוגבל לקבלת פיצויים בלבד. הקרקע באזור הסייג הייתה בשליטת השבטים שישבו בו לפני קום המדינה, כך שהשבטים שהועברו לאזור נותרו ללא "טריטוריה שבטית" ונוצרו שני מעמדות: מעמד "בעלי קרקע" ומעמד "מחוסרי קרקע".
עד תום הממשל הצבאי בשנת 1966 חלו על תושביו הגבלות תנועה וחל עליהם איסור לבנות באזור מבני קבע. גידול האוכלוסייה הבדואית באזור הסייג החמירה את המחסור בקרקע באזור והקשתה על אפשרותם של הבדואים להתפרנס ממרעה וחקלאות. בשנות השישים דנה הממשלה בתוכניות ליישוב מחדש של אוכלוסיית הבדואים באזור הסייג. שר החקלאות משה דיין הוביל תוכנית להעברת הבדואים לערים מעורבות במרכז כגון רמלה, לוד ויפו.  בסופו של דבר החליטה הממשלה להקים עבור הבדואים ישובי קבע באזור הסייג, בהם רהט ותל שבע.
היסטוריה > הסיבות למעבר

הבדואים בנגב הועברו מהאדמות בהם שהו או נדדו לשטחים אחרים למטרות ריכוז אזורי המחיה שלהם- שכולם ימוקמו באותו האזור, שיוגדר כ"אזור בדווי", זירוז תהליך העיור שלהם, והעברת שטחים רבים יותר לתושבים היהודיים בארץ.
קשיים באזור זה

גם באזור זה, לבדואים אין חיים קלים.
אין להם תשתיות ואספקה קבועה של מים או חשמל.
האשפה שנמצאת בקרבתם, ולעיתים גם ביוב שזורם בין מבני המגורים והאוהלים שלהם גורמים למחלות ופוגעים באיכות חייהם.
לילדים קיים קושי להגיע לבתי הספר, מהסיבה שמערכת התחבורה באזור זה לא מפותחת דיה, ולכן צריכים ללכת קילומטרים מדי יום כדי להגיע לבית ספרם.
יתרה מזאת, אין להם ביטוח בריאות, השכלתם נמוכה והם גרים בצפיפות גדולה.
קשיים באזור זה > יצירת הכפרים הלא חוקיים בנגב

אזור זה נחשב להתיישבות ספונטנית - התיישבות ללא הכרה רשמית מטעם המדינה, וכתוצאה מכך יש פגיעה בזכויותיהם האזרחיות בפועל, כדאגה לתשתיות המחייה הבסיסיות, וכן לשירותי חינוך, בריאות ורווחה סמוכים לביתם.
המדינה מסרבת לקבל את טענתם לבעלותם המסורתית על הקרקע ולכן הם הוזנחו. כיום התיישבויות אלה נחשבות ליישובים העניים בישראל. היישובים נוצרו מכורח המציאות, לא בגלל שכך הבדואים היו רגילים לחיות את חייהם. צמצום שטח המחיה הטבעי שלהם וריכוזם באזור הסייג הוא שהוביל אותם להקים מבני קבע לצד האוהלים. כך, עם הזמן נוצרה התיישבות "ספונטנית" ללא תכנון מקדים. לכן, גם לא קיימים ביישובים האלו כבישים, תשתיות מים וחשמל, הבניה בהם נעשתה ללא אישורים כחוק. מסיבות אלו המדינה אינה מכירה בהם.
שינויים בחברה הבדואית

פרנסה: אופי פרנסתם השתנה עקב השינויים באזור זה. בעבר, רוב התושבים התפרנסו מגידול עדרים ומחקלאות. לעומת זאת, בימים אלו רק מעטים מהם מתפרנסים מתחומים אלה ורובם הפכו לעובדים שכירים בתחומי הבניין, עבודות עפר וכדומה. חלקם אף השתלבו בשוק המקצועות החופשיים שדורשים השכלה גבוהה ומשמשים כעורכי דין, רופאים, יועצי מס, רואי חשבון ועוד.
חינוך: בעבר, קבלת חינוך והשכלה בסיסית לא הייתה נפוצה ומפותחת בקרב אוכלוסיית אזור זה. אך כיום, מס' התלמידים הבדואים בבתי הספר עולה בצורה משמעותית, מכיוון שהוקמו בתי ספר תיכוניים ויסודיים המשלבים תלמידים אלו. בנוסף, חלק מתלמידים אלו אף ממשיכים בעתיד ללמוד במוסדות להשכלה גבוהה כמו מכללות ואוניברסיטאות.
הרגלי צריכה וקנייה: בעבר, התושבים הסתפקו במועט בשל נדידתם. אך לאחר מעברם לאזור הסייג, אורח חייהם השתפר והפך למודרני. כתוצאה מכך החלו להשתמש במכשירים טכנולוגיים כמו טלפונים חכמים, מקררים, מכונות כביסה ועוד. בנוסף, ישנם "סוחרים" שהשתלבו בשיטת "אלטע זעכן" שבמקור באה מיהדות אירופה (מיידיש: אלטע זאכן-דברים ישנים) וכך מספקים לתושבים הבדואים ציוד משומש שנמכר לסוחרים אלו ביישובים היהודיים.
תפקיד האישה: בחברה הבדואית המסורתית היו לאישה (בחלק מהאזורים עדיין יש) תפקידים מוגדרים, כמו לבשל, לנקות ולהיות האחראית על משק הבית ותפקוד הבית. המעבר ליישוב שינה את מעמדה ואפשר לה לעסוק בתחומים נוספים אחרים: רכישת השכלה ומקצוע, יציאה לשוק העבודה ועוד. עם זאת, הן מחויבות לעבוד בתוך יישוב מגוריהן ע"פ המסורת הבדואית. למרות שישנן מיעוטי נשים המתעקשות לעבוד מחוץ ליישוב ואכן עובדות.
ראו גם

בדואים בישראל
מעמד האישה בחברה הערבית
תחום המושב
לקריאה נוספת

התיישבות הבדואים בישראל
הערות שוליים

1 2 3  אליעזר גולדברג, דו"ח ועדת השופט גולדברג בעניין הסדרת התיישבות הבדואים בנגב, באתר משרד החקלאות ופיתוח הכפר, ‏ינואר 2008
↑  יוסף בן דוד, הבדווים בנגב 1900-1960, ישוב הנגב 1900-1960 מקורות , סיכומים , פרשיות נבחרות וחומר עזר, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1985
↑  אליעד וינשל, והנגב לא ישקוט : סוגיית הבדואים בנגב - בין פתרון אזרחי לסכסוך לאומי, משכל (ידעות ספרים), 2018, עמ' 21
1 2  חנינא פורת, מהלכי מדינת ישראל וחלופות השמאל לפתרון שאלת הבדווים בנגב , 1960-1953, שם הספר: עיונים בתקומת ישראל : מאסף לבעיות הציונות, היישוב ומדינת ישראל 10, המרכז למורשת בן גוריון - קריית שדה בוקר :הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן גוריון בנגב
↑  יוסף ויץ, בנימין פישמן, י פלמון, ועדה מצומצמת לעניין ברור שאלת בעלות קרקעות הבדואים בנגב, באתר ארכיון המדינה, חצ - 2402/24 עמודים 8-9, ‏20 באוקטובר 1952
↑  בדואים חשודים ביציאה משטח סגור, קול העם, 24 בנובמבר 1965;4 בדואים נעצרו, קול העם, 30 ביולי 1965
1 2  אופירה גל, יישובי הבדווים, מתוך אתר מט"ח, 2000
1 2 3  כיצד נוצרו הכפרים הלא מוכרים?, מתוך אתר האגודה לזכויות האזרח, מאי 2011
↑  שירותים אלה ניתנים לתושבים ביישובים הסמוכים, אך ללא נגישות מסודרת אליהם.
רכבת גלגלי שיניים שטרבסקה פלסו-שטרבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  סלובקיה
 מפעיל:  Železnice Slovenskej republiky 
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  1896 
 מידע על הקו
 אורך הקו:  4.75 ק"מ 
 רוחב המסילה:  1000 מ"מ 
 מתח חשמלי:  חשמול מסילות ברזל במתח ישר של 1500 וולט 
 
מפה הסכמטית של הרכבות בהרי טטרה הגבוהים, כולל רכבת גלגלי שיניים שטרבסקה פלסו-שטרבה. צבע ירוק - רכבת גלגלי שיניים.
רכבת גלגלי שיניים שטרבסקה פלסו-שטרבה (בסלובקית Železničná trať Štrbské Pleso – Štrba) היא מסילת רכבת בהרי הטטרה הגבוהים שבסלובקיה. המסילה היא צרה - ברוחב 1,000 מ"מ ומיועדת לנסיעת רכבת גלגלי שיניים. היא נבנתה בשנת 1896, פעילותה פסקה בשנות השלושים של המאה העשרים וחודשה בשנת 1970. בקצה אחד, בעמק, נמצאת תחנת הרכבת שטרבה (Štrba), והיא מתחברת לקו הראשי ברוחב תקני בין ברטיסלבה לקושיצה, ובקצה השני, על ההר, נמצאת תחנת הרכבת שטרבסקה פלסו (Štrbské Pleso) והיא מתחברת לרכבת החשמלית של הרי הטטרה.
מערך קרונועים 405.95 בנסיעה למטה לסטרבה, ליד תחנת שטרבסקה פלסו
רכבת גלגלי שיניים הישנה > היסטוריה

עם השלמת מסילת רכבת קושיצה-בוהומין ב-1871, קיבלו הרי הטטרה הגבוהים את חיבור הרכבת הראשון שלהם. בעקבות כך זרם התיירים לשטרבסקה פלסו גבר וזה הוביל לפתיחת בתי מלון נוספים, סידור שבילים חדשים והקמת בקתות מנוחה חדשים בהרים.
תחת ניהולו של אמיל וארנאי, חברת רכבת קושיצה-בוהומין פיתחה תוכניות למסילת רכבת צרה ברוחב מטר המחברת את שטרבסקה פלסו לתחנה בשטרבה. ב-30 ביולי 1895 קיבלה הרכבת זיכיון ממשרד הסחר ההונגרי. הבנייה החלה במהירות והמסילה נפתחה ב-30 ביולי 1896. חברת הרכבת קושיצה-בוהומין ייסדה את חברה בשם "Csorbatói Fogaskerekű Vasút" להפעיל את מסילת הברזל החדשה. הקו הופעל רק בעונת הקיץ בין יוני לספטמבר ובחורף בעונת הסקי. במשך יותר משישה חודשים בשנה לא הייתה תנועה.
משנות ה-20 של המאה ה-20 הייתה תחרות חזקה מצד התחבורה המוטורית והרכבת כבר לא הייתה רווחית. ב-1924 השתלטה מסילת הרכבת הממלכתית של צ'כוסלובקיה על המסילה (יחד עם מסילת הרכבת קושיצה–בוהומין). חברת Tatranská elektrická vicinálna dráha (TEVD) נוסדה בשנת 1927 כדי להפעיל את הרכבת החשמלית של הרי הטטרה אך סירבה להשתלט על רכבת גלגלי שיניים הישנה והלא יעילה.
במהלך השפל הגדול הופסקה התנועה על מסילת הרכבת ב-14 בספטמבר 1932. ב-11 בדצמבר 1936 הסתיים הזיכיון להפעלת הרכבת ובשנות ה-40 פורק הקו.
רכבת גלגלי שיניים הישנה > נתונים טכניים

מד: 1,000 מ"מ
מערכת רכבת מתלים: ריגנבאך
אורך: 4.757 ק"מ (2.956 מייל)
שיפוע מקסימלי: 12.7%
מתיחה: קיטור
שנת פתיחה: 1896
הפרש גובה: 444 מ' (1,457 רגל)
רכבת גלגלי שיניים הישנה > ציוד נייד

בשנת 1896 נמסרו שני קטרי קיטור ממפעל הקטר פלורידסדורף, אוסטריה, עם מספרי היצרן 1012 ו-1013 ארבעה קטרים זהים, שעדיין בשירות, נבנו מאוחר יותר עבור ה־Achenseebahn .
הקטרים היו במקור ממוספרים 1 ו-2 אך זכו למספר מחדש על ידי ČSD כ-U 29.001 ו-U 29.002. היו גם ארבע קרונות נוסעים וארבע קרונות סחורה שנבנו על ידי חברת גנץ בבודפשט.
רכבת גלגלי שיניים החדשה > היסטוריה

ב-1968, בעקבות אליפות העולם בסקי נורדי של FIS 1970, שהתקיימה בשטרבסקה פלסו, תוכננו תוכניות לרכבת גלגלי שיניים חדשה. כשני שלישים מהמסילה החדשה עברו בתוואי של המסלול הישן, ושאר המסלול נסלל בתוואי חדש. בשטרבסקה פלסו הוקמה תחנה חדשה שהייתה משותפת לרכבת החשמלית של הרי הטטרה, עם חיבור מסילה, ובתחנת הרכבת שטרבה נבנה אולם יציאה חדש לרכבת גלגלי שיניים. הרכבת החדשה חושמלה בזרם ישר של 1500 וולט, זהה לזרם המשמש לרכבת החשמלית של הרי טטרה, ונפתחה ב-12 בפברואר 1970.
ב-6 ביולי 2020 נסגר הקו לרגל שיפוץ, עם שירות אוטובוסים כחלופה. העבודות הסתיימו בסוף שנת 2021.
רכבת גלגלי שיניים החדשה > נתונים טכניים

מד: 1,000 מ"מ
מערכת רכבת מתלים: פון רול
אורך: 4.75 ק"מ (2.95 מייל)
שיפוע מקסימלי: 15%
משיכה: חשמלית
שנת פתיחה: 1970
רכבת גלגלי שיניים החדשה > ציוד נייד

שלוש רכבות חדשות נמסרו מ־Swiss Locomotive and Machine Works עבור הקו המחודש. הרכבות כללו קרוואן נוהג בדרגת ČSD R 29.0 (כיום בדרגת ZSSK 905.95) וקרון מערכת גלגלי שיניים ČSD EM 29.0 (כיום בדרגת ZSSK 405.95). אלה הופעלו ב־2020.
ב-14 בינואר 2021 סיפקה סטדלר את המערך הראשון מתוך חמש מערכי קורנועים חשמלים, כאשר כל מערך כולל שלוש קרונות GTW 2/6, עבור הקו. המערכים החדשים החדשות, מדגם ZSSK class 495.95, מסוגלים לפעול במצב מסילה רגילה וגם במצב רכבת גלגלי שיניים, מה שמאפשר להם לרוץ גם על מסילת הרכבת החשמלית של הרי הטטרה. ההזמנה כוללת גם קטר אוניברסלי מסוג 485.95 ומחרשת שלג, אלה נמסרו ב-22 בינואר. ה-EMU החמישי והאחרון נמסר באמצע יולי 2021. ב-2 באוגוסט 2021 אושרו היחידות להפעלת נוסעים.
רכבת גלגלי שיניים ליד שטרבסקה פלסו, 1906
מערך קורנועים 405.95 בתחנת שטרבסקה פלסו
מערך קורנועים 495.95 בנסיעת מבחן על המסילה סטאריי סמוקובץ – שטרבסקה פלסו
פרויקט ואדי עתיר

פרויקט ואדי עתיר הוא יוזמה של הקהילה הבדואית בנגב שבמסגרתה הוקמה חווה חקלאית המבוססת על תכנון בר-קיימא תוך שילוב היבטים קהילתיים, סביבתיים, טכנולוגיים וכלכליים. שטח החווה הוא 400 דונם, והיא כוללת שטחי גידול חקלאיים, מחלבה, מרכז מחקר ומרכז מבקרים.
הפרויקט הוא יוזמה משותפת של המעבדה הבינלאומית לקיימות (The Sustainability Laboratory) שהיא ארגון ללא מטרות רווח שבסיסו בארצות הברית, אג'יק - מכון הנגב והמועצה המקומית חורה.
פרויקט ואדי עתיר מתוכנן למנף את הידע, הערכים והשאיפות הבדואיות המסורתיות על ידי שילוב עם טכנולוגיות מתקדמות, נהלים וידע מדעי בין-זמננו. הפרויקט מדגים יישום של עקרונות הקיימות שפותחו על ידי המעבדה, והוא מציג מודל שיהיה בר יישום בנגב ובאזורים צחיחים דומים במקומות אחרים בעולם.
ביקור מזכ"ל ארגון ה-OECD בפרויקט ואדי עתיר בחורה
יישומו של פרויקט ואדי עתיר התאפשר אודות לשותפות רחבה הכוללת את J.N.F (קק"ל), חוקרים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, קרנות ותורמים שונים, כמו גם קונסורציום ממשלתי בהנהגת משרד החקלאות ופיתוח הכפר ובהשתתפות המשרד לפיתוח הנגב והגליל; הרשות לפיתוח כלכלי במגזר הערבי, הדרוזי והצ'רקסי והרשות להתיישבות הבדואים בנגב.
בתחילת שנת 2016 ביקרה בוואדי עתיר משלחת בראשות מזכ"ל ארגון ה-OECD יחד עם נציגי משרד האוצר.
בפרויקט מבקרים סטודנטים ומתעניינים מכל העולם, כדי ללמוד על המודל החדשני של ואדי עתיר לפיתוח מקומי מבוסס חקלאות.
הערות שוליים

↑    אלישיב רייכנר, ‏"להחזיר את האשה הבדואית למרכז העניינים", בעיתון מקור ראשון, 21 בספטמבר 2018
↑  שומרים על המורשת: פרויקט "ואדי עתיר", באתר ynet, 16 בפברואר 2014
↑  שרה אוסצקי-לזר, פרויקט "ואדי עתיר" – קהילה מדברית אקולוגית, באתר http://www.sarahozacky.com
↑  דף הפייסבוק של פרויקט ואדי עתיר
רבי יוסי הגלילי

| --- | --- |

חזית קברו המסורתי בדלתון, על פי זיהוי מהמאה ה-10 או קודם לכן
 לידה:  המאה ה-1 האימפריה הרומית פרובינקיה יודיאה, האימפריה הרומית
 פטירה:  המאה ה-2 האימפריה הרומית פרובינקיה יודיאה (או פרובינקיה סוריה פלשתינה), האימפריה הרומית
 מקום קבורה:  ישראל  דלתון (זיהוי מהמאה ה-10 או קודם לכן)
 מקום מגורים:  הגליל, יבנה
 מקום פעילות:  יבנה, טבריה
 תקופת הפעילות:  דור שלישי לתנאים
 השתייכות:  חז"ל, תנאים, יבנה וחכמיה
 רבותיו:  רבי טרפון,  עקיבא בן יוסף (תלמיד חבר),  יוחנן בן נורי (אמר משמו)
 תלמידיו:  אלעזר בן עזריה, אלעזר בן שמוע, יהודה בר אילעאי, אבא יוסי בן דוסתאי, יוסי בן דורמסקה, שמעון בן אלעזר, רבי נתן
 בני דורו:  ישמעאל בן אלישע, שמעון בן עזאי, אליעזר בן הורקנוס,  שמעון בן חנינא, איסי בן יהודה, ברוריה בת חנינא
 צאצאים:  אליעזר בן יוסי הגלילי חנינא בן יוסי הגלילי שמואל בן יוסי הגלילי
 מספר צאצאים:  3
רְבִּי יוֹסֵה (או יוֹסֵי) הַגְּלִילִי היה מגדולי וחשובי התנאים שבדור השלישי ביבנה. לאחר פטירתו של רבי אליעזר בן הורקנוס נותרו ביבנה ארבעה תלמידי חכמים חשובים, רבי יוסי הגלילי ושלושה מחבריו: רבי עקיבא, רבי אלעזר בן עזריה ורבי טרפון.
ביוגרפיה

ידוע כי רבי יוסי הגלילי עבר מהגליל להתגורר ביבנה. לדעת חוקרי המאה ה-19, תושבי הגליל סבלו מדימוי שלילי אך חוקרי ימינו שוללים דעה זו[דרוש מקור]. מכל מקום, הוא השתלב מהר בחברת החכמים שם, והפך לאחד החכמים החשובים ביותר. בניו היו תלמידי חכמים אף הם: רבי אליעזר, רבי שמואל ורבי חנינא.
לפי התלמוד הירושלמי, היה ממשפחת בני סנאה משבט בנימין שיום קורבן העצים שלהם חל בי' באב, אולם בכלל המקורות המקבילים מדובר ברבי אלעזר בן רבי צדוק, ולכן כנראה שהגרסה בירושלמי תענית משובשת[דרוש מקור].
ביוגרפיה > חכמתו בהלכה

רבי יוסי הגלילי נחשב לחכם חריף, ומסופר כי עוד ביום הראשון שהגיע ליבנה, מקום מושבם של גדולי התנאים, החל להתווכח עם גדולי חכמיה – רבי עקיבא ורבי טרפון – וניצח אותם בדברי הלכה. רבי יוסי הגדיל עד כדי שהצליח לנצח את רבי עקיבא הגדול בהלכה מספר פעמים, ופעם אחת אף שב רבי עקיבא והודה לדעתו של רבי יוסי, עד שרבי טרפון המשיל את אורח לימודו של רבי יוסי ל"צפיר העיזים שבא מן המערב", המתואר בידי הנביא דניאל כמי שנגח את האיל – רבי עקיבא, לפי משלו של רבי טרפון – וניצחו בדברי תורה.
במספר מקומות מוצאים מחלוקות בינו לרבי עקיבא, וניכר שהם התווכחו רבות בהלכה. בהזדמנות אחת אמר רבי יוסי הגלילי לרבי עקיבא, בתגובה לשיטתו של רבי עקיבא שלמד את התורה לפי העיקרון של ריבוי ומיעוט: ”עקיבא, אפילו אתה מרבה כל היום כולו איני שומע לך.” למרות המחלוקות ביניהם כיבדו רבי עקיבא, ובהזדמנות אחת אנו מוצאים כי אמר על רבי יוסי: ”לא לכל אדם, אלא לך, שאתה יוסי הגלילי.” תוספות מבאר כי רבי יוסי היה צעיר בשנים מרבי עקיבא, אך נחשב כתלמיד חבר.
ביוגרפיה > הערכה

רבי יוסי הגלילי נודע גם כצדיק וחסיד. כך מסופר כי היה נשוי לאישה רעת מזג (בחלק מהמקורות נאמר שהייתה בת אחותו), ולא יכול היה לגרשה כי לא היה לו די כסף כדי לשלם את כתובתה. לבסוף רבי אלעזר בן עזריה שילם במקומו את הכתובה, ורבי יוסי גירש אותה. אישה זו נישאה לאחר מכן ל"שומר העיר" שהתעוור והפך עני. הוא הכריח את אשתו לעבור בשכונות העיר ולקבץ נדבות, אך היא לא הצליחה לאסוף כלום. לשכונתו של רבי יוסי היא לא נכנסה כי התביישה מגרושה – רבי יוסי, ובעלה הכה אותה בשל כך. כאשר שמע רבי יוסי על כך הוא שיכן את שניהם בבית שהיה שייך לו, ופירנס את שניהם לאורך כל שארית ימיהם, בהתבסס על הפסוק: ”הֲלוֹא פָרֹס לָרָעֵב לַחְמֶךָ וַעֲנִיִּים מְרוּדִים תָּבִיא בָיִת כִּי תִרְאֶה עָרֹם וְכִסִּיתוֹ וּמִבְּשָׂרְךָ לֹא תִתְעַלָּם” (ספר ישעיהו, פרק נ"ח, פסוק ז'). בחלק מהמקורות מובא רבי יוסי הגלילי כדוגמה לאדם שלא זכה לאשה שתהיה לו "עזר", אלא באישה שהיא "כנגדו".
עוד נאמר על רבי יוסי כי בכוחו להביא להורדת גשמים על ידי תפילה: ”בשעה שישראל באין לידי עבירות ומעשים רעים הגשמים נעצרים, הן מביאין להם זקן אחד, כגון רבי יוסי הגלילי, הוא מפגיע בעדם, והגשמים יורדים.”
תורתו

פסקת הפרשנות הידועה ביותר בפרשת בן סורר ומורה היא מדברי רבי יוסי הגלילי:
וכי מפני שאכל זה תרטימר בשר ושתה חצי לוג יין האיטלקי, אמרה תורה יצא לבית דין ליסקל?! אלא הגיעה תורה לסוף דעתו של בן סורר ומורה, שסוף מגמר (מכלה) נכסי אביו, ומבקש למודו (הבשר והיין שהורגל בהם – רש"י) ואינו מוצא, ויוצא לפרשת דרכים ומלסטם (שודד) את הבריות. אמרה תורה ימות זכאי ולא ימות חייב, שמיתתן של רשעים הנאה להם והנאה לעולם, ולצדיקים רע להם ורע לעולם.
לפי עיקרון זה, בן סורר ומורה "נידון על שם סופו"; כלומר, התורה מחדשת כי דינו נגזר עכשיו, על סמך פשעים שיבצע בוודאות בעתיד.
כמה פסיקות הלכה נודעות נאמרו בשמו, כך לדוגמה: "העוסק במצווה פטור מן המצווה", או היתר אכילת בשר עוף בחלב. כך גם נודע בשמו עקרון "אפשר לצמצם", לפיו בתפיסת ההלכה ניתן לסמוך על החושים האנושיים למרות מוגבלותם. פרשנות נוספת שלו עוסקת בפסוק: ”וְהָדַרְתָּ פְּנֵי זָקֵן” (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל"ב), אודות פסוק זה אמר רבי יוסי: ”אין 'זקן' אלא מי שקנה חכמה” כלומר יש לעמוד בפני תלמיד חכם צעיר, ואין צורך לעמוד מפני זקן עם הארץ. כן הוא נודע בפסיקה שאין מביאים ביכורים מעבר הירדן, שכן אין היא "ארץ זבת חלב ודבש", ושצער בעלי חיים הוא איסור מדרבנן לא מהתורה.
קברו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מקום קבורתו אינו מתואר בספרות חז"ל, אך ייחוס קברו בדלתון קדום באופן יחסי משאר קברי הצדיקים, ככל הנראה קברו היווה מוקד עלייה לרגל עוד קודם המאה ה-10.
הקראי סהל בן מצליח הכהן (בן המאה ה-10), כחלק מוויכוח בין הקראים והרבניים בירושלים, מציין לגנאי את קברו כמקום עלייה לרגל ידוע, שנעשה בו שימוש לעבודה זרה:
ואיך אחריש ודרכי עובדי ע'[בודה]ז[רה] בין [מ]קצת ישראל. יושבים בקברים ולנים בנצורים ודורשים אל המתים ואומרים. יא ר' יוסי הגלילי. רפאני. הבטני. מענהו. תן לי הריון. ומדליקין הנרות על קברי הצדיקים. ומקטירים לפניהם על הלבנים וקושרים עקדים על התמר של הצדיק לכל מיני חולאים. וחוננים על קברי המתים. ונודרים להם נדרים וקוראים אליהם ומבקשים מהם לתת להם חפצם
כמו כן קברו מוזכר בכתבי יד שנמצאו בגניזה הקהירית מהמאה ה-10 וה-11[דרוש מקור].
בשנת 1083 (כ-900 שנה לערך לאחר תקופת רבי יוסי), רב אביתר גאון מתאר את מסע הלווייתו של אביו רב אליהו הכהן גאון שבסופו נקבר סמוך לקברו של רבי יוסי הגלילי, בראש ההר ביישוב דלתון.
ונאסף בשנה ה[שנייה] לדבר הזה לגן עדן בחדש כסליו בשנת אשצ'ה בצור. וישאוהו כל יש'[ראל] במשא הכתף ולא על הסוסים מהלך שלשת ימים להר הגליל לדלתון. ויקבר בראש ההר אצל ר'[בי] יוסי הגלילי. וסביביו יונתן בן עוזיאל והלל ושמאי ואלעזר בן ערך ואלעזר בן עזריה זקינו. וכל הצדיקים כולם. וכל יש'[ראל] הספידוהו. ויקרעו בגדיהם כולם. ויחגרו שקים. וישבו לארץ בכל צבי וסוריא וגולה. בי ירד מראשותם עטרת תפארתם.
מתחת למבנה בראש ההר המציין את קברם כיום, נמצאת מערת כוכין עתיקה.
לקריאה נוספת

בנימין לאו, "רבי יוסי הגלילי: מלקט יפה ללא גסות הרוח", בספרו: חכמים, כרך שני: ימי יבנה עד מרד בר כוכבא, ידיעות ספרים, 2007, עמ' 219–227.
בן ציון רוזנפלד, רבי יוסי הגלילי והנהגת חכמים ערב מרד בר כוכבא, סידרא יא (תשנ"ה), 89-111.
אליפות העולם באתלטיקה 2003

| --- | --- |
 ענף:  אתלטיקה 
 ארגון מפעיל:  התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית 
 תקופת התחרות:  23 באוגוסט 2003 – 31 באוגוסט 2003 (9 ימים) 
 מספר תחרות:  9 
 מספר מתמודדים:  1,679 
 עיר מארחת:  סטאד דה פראנס 
 
 → אליפות העולם באתלטיקה 2001 אליפות העולם באתלטיקה 2005 ← 
 
 קואורדינטות:  48°55′28″N 2°21′36″E﻿ / ﻿48.9244°N 2.36°E﻿ / 48.9244; 2.36
 he
 
אליפות העולם באתלטיקה 2003, הייתה אליפות העולם התשיעית באתלטיקה, שנערכה בין 23 באוגוסט ל-31 באוגוסט 2003 בסטאד דה פראנס שבפריז, צרפת. בתחרות השתתפו 1,679 אתלטיות ואתלטים מ-198 מדינות, ב-46 תחרויות (22 לנשים ו-24 לגברים).
אירועים בולטים

ארצות הברית (ארצות הברית) זכתה במקום הראשון עם 8 מדליות זהב ו-16 מדליות בסך הכל, רוסיה (רוסיה) דורגה במקום שני עם 7 מדליות זהב ו-19 מדליות בסך הכל (יותר מכל מדינה אחרת) וצרפת (צרפת) דורגה במקום שלישי עם 3 מדליות זהב ו-8 מדליות בסך הכל.
אירועים בולטים > שיאי עולם

באליפות זו, נקבעו שתי התוצאות הטובות בהיסטוריה, בהליכה תחרותית ל-20 ק"מ (ג'פרסון פרז, אקוודור אקוודור - 1:17:21 שעות) ול-50 ק"מ (רוברט קוז'ניובסקי, פולין פולין - 3:36:03 שעות), ולא נקבע אף שיא עולם חדש בתחרויות שנערכו באצטדיון (הן בתחרויות המסלול והן בתחרויות השדה). לעומת זה, נקבעו 8 שיאי אליפות חדשים, 5 לנשים ו-3 לגברים.
אירועים בולטים > האתלטיות הבולטות

טורי אדוארדס (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בריצת 100 מטר ומדליות כסף, בריצת 200 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר.
מריה מוטולה (מוזמביק מוזמביק) זכתה בפעם השלישית במדליית זהב בריצת 800 מטר.
הסטרי קלוטה (דרום אפריקה דרום אפריקה) זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה לגובה.
טטיאנה לבדייבה (רוסיה רוסיה) זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה משולשת.
ייפסי מורנו (קובה קובה) זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב ביידוי פטיש.
אוניס ברבר (צרפת צרפת) זכתה בפעם השנייה במדליית זהב בקפיצה לרוחק ובמדליית כסף בקרב שבע.
מירלה מניאני (יוון יוון) זכתה בפעם השנייה במדליית זהב בהטלת כידון.
אירועים בולטים > האתלטים הבולטים

ג'ון קפל (ארצות הברית ארצות הברית) היה האתלט היחידי באליפות זו, שזכה בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר
הישאם אל גרוז' (מרוקו מרוקו) זכה בפעם הרביעית ברציפות במדליית זהב בריצת 1500 מטר.
אלן ג'ונסון (ארצות הברית ארצות הברית) זכה בפעם הרביעית במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות.
רוברט קוז'ניובסקי (פולין פולין) זכה בפעם השלישית במדליית זהב בהליכה ל-50 ק"מ וקבע תוך כדי ניצחונו שיא עולם חדש (3:36:03 שעות).
פליקס סאנצ'ס (הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית) זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות.
אירועים בולטים > פסילה בעקבות אמרוץ

ג'רום יאנג (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר (44.50 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר (2:58.88 דקות) נפסל כתוצאה מאמרוץ ונלקחו ממנו שתי המדליות. בשנת 2004 נימצא שגם קלווין הריסון (ארצות הברית ארצות הברית) שהשתתף בריצת השליחים השתמש בסמים.
תוצאות > נשים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | טורי אדוארדס   ארצות הברית ארצות הברית | 10.93 שניות | ז'אנה פינטוסביץ'-בלוק   אוקראינה אוקראינה | 10.99 שניות | צ'נדרה סטורופ   בהאמה בהאמה | 11.02 שניות |
| ריצת 200 מטר | אנסטסיה קפצ'ינסקאיה   רוסיה רוסיה | 22.38 שניות | טורי אדוארדס   ארצות הברית ארצות הברית | 22.47 שניות | מוריאל הורטיס-הואיירי   צרפת צרפת | 22.59 שניות |
| ריצת 400 מטר | אנה גווארה   מקסיקו מקסיקו | 48.89 שניות | לוריין פנטון   ג'מייקה ג'מייקה | 49.43 שניות | אמי מבקה תיאם   סנגל סנגל | 49.95 שניות |
| ריצת 800 מטר | מריה מוטולה   מוזמביק מוזמביק | 1:59.89 דקות | קלי הולמס   בריטניה בריטניה | 2:00.18 דקות | נטליה חרושצ'ליובה   רוסיה רוסיה | 2:00.29 דקות |
| ריצת 1500 מטר | טטיאנה טומשובה   רוסיה רוסיה | 3:58.52 דקות   שיא אליפות | סוריה היהאן   טורקיה טורקיה | 3:59.04 דקות | היילי טולט   בריטניה בריטניה | 3:59.95 דקות |
| ריצת 5000 מטר | טירונש דיבאבה   אתיופיה אתיופיה | 14:51.72 דקות | מרטה דומינגס   ספרד ספרד | 14:52.26 דקות | אדית מסאי   קניה קניה | 14:52.30 דקות |
| ריצת 10000 מטר | ברהאן אדרה   אתיופיה אתיופיה | 30:04.18 דקות   שיא אליפות | וורקנש קידנה   אתיופיה אתיופיה | 30:07.15 דקות | סין ינגג'י   הרפובליקה העממית של סין  סין | 30:07.20 דקות |
| ריצת מרתון | קתרין נדרבה   קניה קניה | 2:23:55 שעות   שיא אליפות | מיזוקי נוגוצ'י   יפן יפן | 2:24:14 שעות | מאסאקו צ'יבה   יפן יפן | 2:25:09 שעות |
| ריצת 100 מטר משוכות | פרדיטה פליסיין   קנדה קנדה | 12.53 שניות | בריג'יט פוסטר   ג'מייקה ג'מייקה | 12.57 שניות | מיישה מק'קלבי   ארצות הברית ארצות הברית | 12.67 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | ג'נה פיטמן   אוסטרליה אוסטרליה | 53.22 שניות | סנדרה גלובר   ארצות הברית ארצות הברית | 53.65 שניות | יוליה פצ'ונקינה   רוסיה רוסיה | 53.71 שניות |
| 20 ק"מ הליכה | ילנה נילואייבה   רוסיה רוסיה | 1:26:52 שעות   שיא אליפות | ג'יליאן או'סאליבן   אירלנד אירלנד | 1:27:34 שעות | ולנטינה ציבולסקאיה   בלארוס בלארוס | 1:28:10 שעות |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | צרפת צרפת   פטריסיה ג'יראר   מוריאל הורטיס-הואיירי   סילביאן פליקס   כריסטין ארון | 41.78 שניות | ארצות הברית ארצות הברית   אנג'לה ויליאמס   כריסטי גיינס   אינגר מילר   טורי אדוארדס | 41.83 שניות | רוסיה רוסיה   אולגה פיודורובה   יוליה טבקובה   מרינה קיסלובה   לריסה קרוגלובה | 42.66 שניות |
| ריצת שליחות 4x400 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   דמטריה וושינגטון   ג'רל מיילס קלארק   מלישה ברבר   סניה ריצ'רדס | 3:22.63 דקות | רוסיה רוסיה   אנסטסיה קפצ'ינסקאיה   נטליה נזרובה   אולסיה זיקינה   יוליה פצ'ונקינה | 3:22.91 דקות | ג'מייקה ג'מייקה   אליסון בקפורד   לוריין פנטון   רונטה סמית'   סנדי ריצ'רדס | 3:22.92 דקות |