stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נעמי צורי
קריירה > ביקורת

מבקרי המוזיקה שיבחו את יכולתה האומנותית של נעמי צורי. מבקר עיתון "דבר" כתב על סגנון קאמרי שנדיר לשמעו בעידון כזה בביצועה ל"שירים סקוטיים" של בטהובן במוזיאון תל אביב.
ה"ג'רוזלם פוסט" דיווח בפסח 1951 מפסטיבל המוזיקה בעין גב שצורי הייתה יוצאת מן הכלל בביצוע היצירה "בראשית" מאת אהרן קופלנד ובניצוחו. גם מבקר "הארץ" שיבח את ביצועיה לשירים של מלחינים מישראל ומאירופה.
מקומה בזמר העברי

בהופעותיה שרה צורי ואף הקליטה שפע של שירים ידועים של משוררים כביאליק ("יש לי גן", "הכניסיני תחת כנפך"), ברוידס ("אין כירושלים"), אלכסנדר פן ("אדמה אדמתי"), של משוררי שירי ילדים כלוין קיפניס ("שיר הרעשן"), מרים ילן-שטקליס ("דני גיבור"), אנדה עמיר ("הגמל"), (אונית זהב) ושירים רבים של יוצרים אחרים.
ברסיטלים שהגישה החל משנות הארבעים כללה יצירות של מלחינים ישראלים כבן-חיים ("שיר לכת למעפיל"), רפפורט ("אדם כי ימות בעמק יזרעאל"), גרוסמן ("שושנה"), דאוס ("חג" - של המשוררת רחל) ועמירן ("גחלילית"). שיתוף פעולה אמנותי ממושך עם יצחק לוי העשיר את הרפרטואר שלה ברומנסות ספרדיות. בין המלחינים הישראלים הרבים שאת שיריהם שרה – ידידיה אדמון, נחום נרדי, שרה לוי-תנאי, משה וילנסקי, מרדכי זעירא, נירה חן, יוסף ספיבק ואמיתי נאמן. בהקלטותיה בליווי פסנתר ליוו אותה לרוב הפסנתרנים אריה זקס ויוחנן בם.
הופעותיה האחרונות נערכו באמצע שנות ה-60 וה-70 בפני קהל מצומצם יותר של ארגונים או יישובים קטנים, ובתוכניותיה לפניהם כללה מגוון יצירות, משירים סקוטיים של בטהובן ועד רומנסות ספרדיות וספיריטואלז.
דיסקוגרפיה

מתקליטיה: ריקודי עם ושירים מ"שיר השירים" עם תזמורת הד ארצי בניצוחו של המלחין והמנצח מרק לברי ושירים מפסוקי תנ"ך עם תזמורת קול ישראל בניצוחו של שבתי פטרושקה. ההקלטות נעשו על ידי חברות ההקלטה "הד ארצי" ו"ארצי".
הערות שוליים

↑  זמרשת, אם בארזים נפלה שלהבת
↑  אתר הספרייה הלאומית, ערך: גיל אלדמע, "אונית זהב", אנדה עמיר-פינקרפלד, לחן: יצחק אדל, עיבוד מוזיקלי גיל אלדמע, "כנוסי המקהלות", תשל"ו-1976, (ע 1)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312759805171  ISNI: 0000 0003 7028 6959  VIAF: 241927521   WorldCat (עם VIAF): 241927521
Mixed Spice

| --- | --- |
תערובת Mixed Spice הנמכרת באופן מסחרי
תערובת Mixed Spice הנמכרת באופן מסחרי
 
 
Mixed Spice (מילולית: תבלין מעורב), מכונה לעיתים אף "פודינג ספייס" (באנגלית: pudding spice) היא תערובת תבלינים מתוקים בריטית, הדומה לתערובת התבלינים ההודית גאראם מסאלה. השימוש בתערובת זו הוא בדרך כלל לתיבול פירות או מאכלים מתוקים.
השימוש במינוח "Mixed Spice", כדי לציין תערובת זו של תבלינים, נמצא בספרי בישול החל משנת 1828 וכנראה אף לפני כן.
מרכיבי התערובת

תערובת תבלינים זו מכילה בדרך כלל:
קינמון
אגוז מוסקט
פלפל אנגלי (allspice)
התערובת עשויה להכיל אף:
ציפורן
ג'ינג'ר
זרעי כוסברה
כרוויה תרבותית (קימל)
פלפל קאיין
הערות שוליים

↑  Samuel Frederick Gray A supplement to the pharmacopœias. London: Thomas & George Underwood. pp. 174.
| עשבי תיבול ותבלינים קולינריים |
| --- | --- | --- |
| עשבי תיבול | ריחן מצוי (בזיליקום) • עלי דפנה • תמכה (צ'רוויל) • שום העירית (צ'ייווס) • כוסברה • עלי קארי • שמיר • אזוביון (לבנדר) • עשב לימון (למון גראס) • לואיזה לימונית • לאושטיאן • אזוב תרבותי (מָיוֹרָם) • נענע • אורגנו • פטרוזיליה • רוזמרין • מרווה (סייג') • צתרה (סייבורי) • חומעה (סורל) • לענה (טרגון) • קורנית |  |
| תבלינים | פלפל אנגלי • אניס • פלפל שחור • פלפל ברזילאי • כרוויה (קימל) • הל • פלפל חריף (פלפל קאיין • צ'יפוטלה • פלפל אדום כתוש • חלפניו • טבסקו) • קינמון • ציפורן • כמון (קצח תרבותי) • שבת ריחני (שמיר) • שומר • גרגרנית יוונית • גלנגל • שום • זנגביל • חזרת הגינה • לימון פרסי • שוש קירח • מסטיקא • מחלב • קצח תרבותי • מוסקט • אבקת בצל • פפריקה • פלפל פרואני • זרעי רימון • זרעי פרג • זעפרן • שומשום • פלפל סצ'ואן • כוכב אניס • אוג (סומאק) • תמרהינדי • טונקה • כורכום • ואסאבי • יוזו • גרידת פרי הדר |  |
| תערובות | אג'יקה • בהרט • ברבר • בוקה גרני • צ'אט מסאלה • אבקת קארי • דקה (מטבל) • תערובת חמשת התבלינים • גאראם מסאלה • אבקת שום • מלח שום • אריסה • חוויאג' • ארב דה פרובאנס •  חמלי סונלי • Italian seasoning (אנ') • פלפל לימון • Mixed Spice • פאמפקין ספייס • ראס אל חנות • שארנה סול • טאביל • טנדורי מסאלה • זעתר |  |
תערובת חמשת התבלינים

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  תערובת תבלינים, food powder 
 מוצא:  סין 
 
תערובת חמשת התבלינים
תערובת חמשת התבלינים (בסינית: 五香粉) היא תערובת תבלינים המשמשת במטבח הסיני.
מקורה של תערובת זו בתורה פילוסופית הסינית של היין והיאנג אשר השפיעה על התרבות הסינית בכלל, ועל הבישול הסיני בפרט.
לתערובת גרסאות רבות, אולם על פי רוב היא מכילה אניס, ציפורן, קינמון, פלפל סצ'ואן, זרעי שומר או זרעי כוסברה טחונים. גרסאות שונות של התערובת כוללות כמויות שונות של תבלינים אלה.
לעיתים מתווסף לתערובת גם זנגביל מיובש.
התערובת משמשת בבישול בשר חזיר או ברווז ומרקים וכן בהקפצה של מאכלי ירקות ,בשר עוף, טופו וסייטן.
ראו גם

בישול אדום
פאמפקין ספייס
המכון הגיאופיסי לישראל

לוגו המכון
המכון הגיאופיסי לישראל הוא חברה ממשלתית שמטרתה לבצע סקרים ומחקרים גיאופיזיים לשם חיפושי נפט, מחצבים, מי תהום ואוצרות טבע אחרים. כמו כן מעניק המכון שירותים נוספים בתחומים גאופיזיים וסייסמוגרפיים, לממשלה, לחברות ולארגונים, בראשם מעקב אחרי רעידות אדמה בישראל.
אודות המכון

המכון הוקם ב-1951 במכון ויצמן, ובשנת 1957 הפך לחברה ממשלתית. בשנות התשעים עבר המכון למשכנו החדש בלוד. בעלי המכון הם ממשלת ישראל (99.9%) ומכרות נחושת תמנע בע"מ (0.1%). שר האנרגיה אחראי לענייני המכון ובידיו, יחד עם ראש הממשלה, הסמכויות המפורטות בחוק בענייני המכון.
במסגרת המכון פעל האגף לסייסמולוגיה העוסק באיסוף נתונים ומעקב אחר רעידות אדמה בישראל. האגף פועל כיום במסגרת המכון הגאולוגי לישראל.
בשנים האחרונות מבצע המכון סקרים לחיפוש מחצבים מחוץ לגבולות ישראל (למשל בקפריסין ובטורקיה), כך שבשנת 2000 מחצית מהכנסת המכון הכוללת הגיעה מחיפושים אלה. מבקר המדינה בדק האם יש בפעילות זו סטייה מהמטרות המקוריות והאם יש הצדקה שהפעילות תעשה במסגרת חברה ממשלתית.
המכון מעסיק כ-120 עובדים ומנכ"לו הוא אורי פיצ'וטו.
ראו גם

המכון הגיאולוגי לישראל - האתר הרשמי
המרכז למשפט וטכנולוגיה

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מוסד אקדמי
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־27 שנים)
 בעלי תפקידים
 סגל:  פרופ' מיכל גל ופרופ' אלדר הבר, ראשי המרכז. ד״ר יפעת ארן, פרופ' דניאל בן-אוליאל, ד״ר ניצן גסלביץ׳-פקין, פרופ' טל ז'רסקי, ד״ר דלית קן-דרור פלדמן,  פרופ' ארנה רבינוביץ-עיני.
 מיקום
 מיקום:  אוניברסיטת חיפה, חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 אתר רשמי
המרכז למשפט וטכנולוגיה הוא מכון מחקר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. תכליתו היא קידום פעילות מחקרית בתחומי משפט וטכנולוגיה ובנושא קניין רוחני. מקדם דיאלוג בין אקדמאים, חוקרים, קובעי מדיניות ואנשי עסקים, על מנת לפתח את התשתית המדעית הדרושה לעיצוב מדיניות משפטית בנושאים הנוגעים לטכנולוגיות חדשות.
ניבה אלקין-קורן, מייסדת (במשותף) של המרכז
פעילויות המרכז

המרכז נוסד בשנת 2003, על ידי ניבה אלקין-קורן ומיכאל בירנהק, בעת שהיו חברי סגל בפקולטה. כיום עומדים בראשו פרופ' מיכל גל, ופרופ' אלדר הבר.
המרכז עורך סדנאות וכנסים בנושאים שונים לשם קידום המחקר בתחום בקרב חברי סגל באוניברסיטאות, תלמידי מחקר, שופטים, עורכי דין, משפטנים, מקבלי החלטות והציבור הרחב.
במרכז מגוון רחב של קורסים וסמינרים בקניין רוחני ובדיני מידע במסלולי התואר הראשון, התואר השני והדוקטורט. במסגרת הלימודים המתקדמים מוצעת תוכנית תואר שני במשפטים (LLM) עם התמחות במשפט וטכנולוגיה.
המרכז נהנה משיתוף פעולה עם מרכזים שונים באוניברסיטת חיפה דוגמת מרכז הסייבר. וכן לוקח חלק ברשת המרכזים העולמית (Network of Centers) למשפט וטכנולוגיה. כמו כן המרכז נותן חסות לארגון קריאטיב קומנס ישראל. המרכז צבר מוניטין בינלאומי ונהנה מרשת רחבה של קשרים ושיתופי פעולה עם גופים שונים, ביניהם: הספרייה הלאומית, רשות הפטנטים, המדגמים וסימני המסחר, משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל ואיגוד האינטרנט הישראלי.
תוכניות אקדמאיות

המרכז מציע מגוון רחב של קורסים וסמינרים בנושא קניין רוחני, טכנולוגיות מידע, ביוטכנולוגיה ופטנטים, וכן תוכניות מיוחדות במסגרת מסלולי התואר הראשון, התואר השני והדוקטורט.
תואר ראשון
תואר ראשון במסגרת האשכול במשפט וטכנולוגיה.
תוכנית משותפת לתואר ראשון במשפטים ובמדעי המחשב: התוכנית מאפשרת השתלבות בתחום המשפטים והכשרה בתחום הטכנולוגיה העילית ותעשיית ההיי-טק.
תוכנית משותפת לתואר ראשון במשפטים ובתקשורת: הידע והכישורים התקשורתיים מעניקים יתרון ברור לעורכי הדין, כמעצבי דעת הקהל הציבורית לטובת מרשיהם.
מקבץ ביוטכנולוגיה: לצד לימודי המשפטים, התמחות בביוטכנולוגיה: ביולוגיה, כימיה, גנטיקה והנדסה גנטית.
תואר שני עם התמחות במשפט וטכנולוגיה
תוכנית ייחודית מסוגה המקנה הכשרה אקדמית ומקצועית בהיבטים משפטיים של טכנולוגיות מתקדמות. התוכנית מתקיימת בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה, במסגרת המרכז למשפט וטכנולוגיה, מן המובילים בתחום בעולם. לסטודנטים המצטיינים בתואר ראשון ניתנת האפשרות לשלב את לימודי התואר השני יחד עם לימודי התואר הראשון בשנה ד'.
תואר שלישי
הזדמנויות מחקריות לסטודנטים מצטיינים בנושא קניין רוחני, חדשנות, משפט וטכנולוגיות מידע והיבטים משפטיים של ביוטכנולוגיה.
ראו גם

הקליניקה למשפט וטכנולוגיה באוניברסיטת חיפה
הערות שוליים

↑  דף הבית של פרופ׳ גל באתר אוניברסיטת חיפה
↑  דף הבית של פרופ׳ הבר באתר אוניברסיטת חיפה
↑  דף הבית של ד״ר ארן באתר אוניברסיטת חיפה
↑  דף הבית של פרופ׳ בן-אוליאל באתר אוניברסיטת חיפה
↑  דף הבית של ד״ר גסלביץ׳-פקין באתר אוניברסיטת חיפה
↑  דף הבית של פרופ׳ ז'רסקי באתר אוניברסיטת חיפה
↑  הבית של ד״ר קן-דרור פלדמן באתר אוניברסיטת חיפה
↑  דף הבית של פרופ׳ רבינוביץ-עיני באתר אוניברסיטת חיפה
↑  אתר המרכז לסייבר משפט ומדיניות באוניברסיטת חיפה
↑  רשת המרכזים העולמית
↑  אתר קריאייטיב קומנס ישראל
↑  המסמך המלא: מדיניות למינוף המחקר בתאי גזע באמצעות קניין רוחני
↑  אריאל כץ, Israeli Publishers and Hebrew University Reach Historic Agreement on Fair Use באתר ARIELKATZ, נובמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 141258002   WorldCat (עם VIAF): 141258002
חמלי סונלי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  תבלין
 מטבח:  גיאורגי
 מוצא:  גאורגיה גאורגיה
 אופן הגשה:  קר
 מרכיבים עיקריים:  מלח ועשבי תיבול
 
חְמֶלי סוּנֶלי (בגאורגית: ხმელი-სუნელი) היא תערובת תבלינים מעשבי תיבול מיובשים. היא פופולרית בגאורגיה ובכל הקווקז.
מבין העשבים המרכיבים את החמלי סונלי הם: זרעי כוסברה עם מספר עשבי תיבול מיובשים כמו: שמיר (שבת ריחני), ריחן (בזיליקום), עלי כותרת של ציפורני חתול (משני הסוגים Calendula ו-Tagetes), עלי דפנה (Bay leaf), אזוב תרבותי (Marjoram), עלי חילבה (יכול גם להכיל זרעי חילבה), פטרוזיליה, זעפרן, קורנית, אזוב מצוי, נענע. כמו כן יכול גם להכיל ציפורן, קינמון, פלפל שחור, זרעי סלרי או פלפל חריף.
תערובת זו היא מרכיב מסורתי בתבשילים הגאורגיים וברטבים שלה. כמו למשל בסציבי, חרצ'ו ואג'יקה.
ראו גם

המטבח הגאורגי
רועי צ'יקי ארד

| --- | --- |

רועי ארד,  2016
 לידה:  5 בינואר 1976 (בן 49) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
רועי צ'יקי ארד (נולד ב-5 בינואר 1976 בבאר שבע) הוא עיתונאי, משורר, מוזיקאי, עורך ואמן ישראלי, מייסד ועורך לשעבר של כתב העת "מעין". כתב לשעבר בעיתון "הארץ" ולשעבר עורך בעיתונים "גלובס" ו"ידיעות אחרונות".
ספרות

פרסם מספר ספרים בישראל, ושיריו התפרסמו בכתבי עת בישראל ובעולם. ב-2016 נבחר ספרו "החלום הישראלי" על ידי אתר "מאקו" כאחד מעשרת הספרים העבריים הגדולים של המאה ה-21. בנוסף להיותו עורך "מעין", השתתף ארד בעריכת שלוש אסופות שירה: אנתולוגיית השירה המעמדית "אדומה" (הוצאות מעין, הכיוון מזרח ואתגר), האסופה "לצאת" נגד מבצע עופרת יצוקה (הוצאות אתגר, דקה, מעין, סדק גרילה תרבות) שיצאה ביום השביעי למבצע, וחלקים ממנה תורגמו לערבית והתפרסמו בלבנון ו"שירון המהפכה", בעקבות המחאה החברתית של קיץ 2011. כתב העת 'מעין' לא מנוקד וגם רוב שיריו מפורסמים כשהם חסרי ניקוד.
ארד הגה סגנון שירה חדש בשם "קימו", שאותו הגדיר כגרסה ישראלית להאיקו. הקימו אף הוא שיר בן שלוש שורות, ובו 10 הברות בשורה הראשונה, 7 בשנייה ו-6 בשלישית.
דוגמה לקימו (פרי עטו של ארד):
מתחת לשיירת אווזים (10 הברות)
מציצה מים שקט (7 הברות)
פדחת הפקיד (6 הברות)
בשנת 2002 התקבל ה"קימו" כסוגה שירית קבילה על ידי אתר האינטרנט "במה חדשה".
ארד הוא אחד המשוררים שהיו הפעילים בגרילה תרבות ואחד ממייסדי קבוצת "מאבק המשוררים". שירו "הינשוף" השתלב עם עבודתה של האמנית מיכל הלפמן בביאנלה של ונציה בשנת 2003. בשנת 2009, שירו של ארד, "המנון סוף הלילה", הולחן על ידי אלה מילך-שריף ובוצע בניצוחו של זובין מהטה על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית בהופעות מיוחדות לרגל 100 שנה לייסוד תל אביב.
ספריו:
"הכושי", שדוריאן, (2000)
"אירובי", שדוריאן, (2003). עורך: רואי וולמן
"שירים וציורים 2000–2003", שדוריאן וגלריה טל אסתר.
"רובים וכרטיסי אשראי", פלונית, (2009). עורך: שלמה קראוס
"החלום הישראלי", הוצאת חרגול-עם עובד, (2010). עורך: אלי הירש
"שכר הולם", מעין, (2013)
"השקנאי", הוצאת חרגול-מודן (2013). עורך: אלי הירש
"נושאת המטוסים" מעין (2014). עורך: אהרן שבתאי
תרגום:
קנת' קוך, "הקרקס, הקרקס ושירים אחרים", הוצאת 'דחק' (2023).
טלוויזיה ותיאטרון

ב-2003 יצר יחד עם שאול בצר וארז הימן את זהירות מצלמה, הסרט המוקומנטרי הראשון בישראל באורך כזה, העוסק בחייו של החלוץ הבדיוני של סרטי המתיחות, מקס טונה שרייבר. הסרט שודר במסגרת שידורי קשת והועלה לאינטרנט לצפייה חופשית.
ארד שימש תסריטאי משותף יחד עם יובל שגב בסדרה "רנו פסקל" בערוץ ביפ ותסריטאי הסדרה "טופי והגורילה" באותו ערוץ. ארד היה אחד מיוצרי המיני-סדרה המוקומנטרית החיים האמיתיים, ששודרה בערוץ 10. פרק מתוכו, בכיכוב אביב גפן, זכה במקום הראשון בפסטיבל המוקומנטה לסרטים מוקומנטריים בשנת 2011. ב-2013 שודר בטלוויזיה החינוכית במסגרת סדרת ואקום סרטו הדוקומנטרי "אין עניין בפועלי בניין" בעקבות סדרת כתבות של ארד שפורסמו ב"הארץ" ובאתר העיתון הבריטי "לונדון רוויו אוף בוקס" בנושא ריבוי תאונות העבודה הקטלניות בקרב פועלי בניין בישראל.
ארד כתב ופרסם מספר מחזות פרי עטו, מהן הופקה "קדימה", העוסקת בצד החברתי של מלחמת לבנון השנייה. "קדימה" הוצגה בין השאר בפסטיבל "צו קריאה" בצוותא. יחד עם המחזאי יונתן לוי, היה שותף בבימוי ההצגה "אנרגיות טובות", המבוססת על הקראת פרוטוקול מקוצר של דיון ועדת הכלכלה בנושא הגז הטבעי. ההצגה הוצגה בין השאר במסגרת "פסטיבל מתחת להר" בירושלים כשבקהל נוכחים שר האוצר יובל שטייניץ, איתן ששינסקי, מחבר דו"ח ששינסקי שבו עסק הפרוטוקול, וחברת הכנסת שלי יחימוביץ', שהשתתפה בדיונים שהוקראו. קוראי המחזה היו יוצרים ופעילים חברתיים וההצגה יצאה לאחר מכן כספרון שיצא במסגרת הוצאת "מעין" ולאחר מכן הוצגה במספר תיכונים בישראל על ידי תלמידים.
דמותו הופיעה ב"הבועה", סרטם של איתן פוקס וגל אוחובסקי מ-2007, העוסק ברייב נגד הכיבוש, שארד היה בין יוזמיו, ובו מופיע השחקן יותם ישי כדמות "צ'יקי". "בננות" (2013), סרטו של איתן פוקס, בוסס על ניסיונו של פוקס כבמאי להקת "פינגפונג" באירוויזיון, והדמות המקבילה היא של השחקן עופר שכטר. ארד מופיע בתפקיד עצמו בסרט "השוטר" (2012) של נדב לפיד ושר שני שירים, "אני ואנונו" ו"ישראליות בחלל" שיצא כסינגל לרדיו באותה שנה. בסרט "אין בתולות בקריות" דמותו של העיתונאי התל אביבי "צ'יפי אבידן" (מיכאל אלוני) מבוססת על ארד.
מוזיקה

את דרכו המוזיקלית התחיל ארד בלהקת קנאק/פופ, בה שימש כסולן וכותב השירים. הלהקה פעלה בין 1994 ל-1999, אך לא הוציאה אלבום בזמן פעילותה. ב-2014, אחרי הפסקה ארוכה, יצא אלבומה "המהפכה המעניינת האחרונה" כאלבום-רשת.
עם חברו ללהקה, שי נובלמן, כתב ב-2007 את שיר הנושא לסדרה "טופי והגורילה". בשנת 2000 היה ממקימי להקת "פינגפונג", שהוציאה אלבום אחד, "בין מוסר לאופנה" (הד ארצי), הופיעה באירוויזיון 2000 עם השיר "שמח" בליווי דגלי סוריה וישראל, והגיעה למקום ה-22 מתוך 24. ועדת החינוך של הכנסת קבעה כי הלהקה היא "ביזיון ובושה למדינת ישראל ולתרבות הישראלית", וארד פוטר ממשרתו בערוץ 1 עם חזרתו לישראל.
לאחר שהתפרקה הלהקה, הוציא כזמר סולו חמישה אלבומים בסגנונות שונים - פופ, אוונגרד, אקוסטי ופאנק. את רוב אלבומי הסולו אפשר להוריד חינם בתנאי רישיון Creative Commons. ארד הסביר זאת כאידאולוגיה: "חשוב לי לתת את האלבומים שלי בחינם על האינטרנט, דבר שיוצר להם חשיפה גדולה וגם חושף אותי לקהל ששומע מוזיקה בעולם. אני לא מבין אמנים ישראלים שנלחמים באינטרנט במקום להתמסר לו, זה הדבר הכי טוב שקרה למוזיקאים מאזור מרוחק כמו ישראל".
אלבומיו:
"סונול", רא רקורדס (2003)
"מונסטר" עם שנארד וולקר, קומפורטסטנד, סיאטל, ארצות הברית (2005)
"ספוטניק אין לאב" ווירדומיוזיק, הולנד (2005)
"אני ואנונו", פת\קית, ישראל ופרי-סמפל-זון, צרפת (2005)
"ידידים טובים", בירדסונג, ישראל (2006).
אלבומיו עם להקות:
"בין מוסר לאופנה", פינגפונג (2000)
"המהפכה המעניינת האחרונה", קנאק\פופ (2014, הוקלט בשנות התשעים)
אמנות

כאמן, ארד הציג מספר תערוכות יחיד בגלריה "טל-אסתר" והשתתף במספר תערוכות משותפות, בין השאר בגלריה גבעון וב-NGBK ברלין. ב-2006 היה מאוצרי "דורון", תערוכה קבוצתית של כתב העת "מעין", שעסקה בקשר בין אמנות ובין ניצול חברות כוח אדם וב-2012, יחד עם יהושע סימון וארי ליבסקר, אצר את התערוכה "איראן" שהוצגה בגלריה "החללית" ומחתה נגד אפשרות תקיפה באיראן.
ארד סייע בארגון "רייב נגד הכיבוש", מסיבות מחאה נגד פעולות ממשלת ישראל בתקופת האינתיפאדה השנייה.
עיתונות

ארד החל את דרכו העיתונאית ככתב במקומון "כל הנגב" בבאר שבע, ובמקביל כמו"ל ועורך הפנזין המוזיקלי "סוס" שיצא לאור בבאר שבע בשנת 1992.
במשך שנים ערך את "פירמה", ירחון העיתון "גלובס", יחד עם יעל שחם, לאחר מכן שימש כסגן עורך ב-"7 לילות" של ידיעות אחרונות. במקביל, ארד ערך את כתב העת לשירה "מעין" וסייע להוציא לאור את עיתון הקולנוע "מערבון" ואת עיתון האמנות "החדש והרע".
ארד כתב בעיתון "הארץ". בין כתבותיו ניתן למנות תחקירים חברתיים על מותם של פועלי הבניין, תנאי התעסוקה הקשים של נהגי המשאיות וסיקור מהצפת שכונת הארגזים בת"א לצד מאמרים כתובים בנימה אישית מטקס הדלקת המשואות ומוועידת הליכוד.[דרוש מקור]
טענות לביצוע עבירות מין

ב-9 בספטמבר 2020 פורסם תחקיר של שרון שפורר על טענות לפגיעה מינית שביצע בנשים ונערות לאורך השנים, חלקן קטינות. בעקבות התחקיר הודיע על יציאה להפסקה בלתי מוגבלת מעבודתו ב"הארץ" ובכתב העת "מעין".
חיים אישיים

ארד התגורר בשכונת התקווה בתל אביב. אחותו דפנה ארד היא סולנית ביר7 ועיתונאית "הארץ".
הערות שוליים

↑  תומר מיכלזון ושרון שפורר, "ברחתי משם ופשוט התעלמתי מאותו יום": עדויות נוספות בעקבות התחקיר על צ'יקי ארד, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 11 בספטמבר 2020
↑  מיה סלע יובל אביבי, ‏100 הספרים הגדולים של המאה ה-21, באתר ‏מאקו‏, 15 ביוני 2016
↑  אסופה נגד המלחמה בעזה
↑  המהפכה המעניינת האחרונה
↑  אור ברנע, וענונו ואני, באתר ynet, 16 בנובמבר 2005
↑  rockbar
↑  שרון שפורר, "הדלת היתה פתוחה וצ'יקי שכב עם חלוק והחזיק את איבר המין שלו ביד". היא היתה בת 14, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 10 בספטמבר 2020
↑  עיתונאי "הארץ" רועי צ'יקי ארד הפסיק את עבודתו בשל תחקיר המייחס לו מין עם קטינות, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2020
מערכת ישראל היום, עיתונאי "הארץ" בפוסט: "פגעתי בקטינות", באתר ישראל היום, 9 בספטמבר 2020
↑  ביר 7 | qube.co.il, באתר www.qube.co.il
↑   דפנה ארד, דפנה ארד, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308380805171  BnF: cb16272599j (data)  ISNI: 0000 0001 1872 3168  LCCN: nr00031935  MusicBrainz: 23571a13-6bf1-4778-8ba3-d9f489e227b7  ULAN: 500482028  VIAF: 2309047   WorldCat (עם VIAF): 2309047 
עבודת וידאו וסאונד של ארד, שהוצגה בגלריה קלישר בתערוכה "סרק", עשור ל"רצח רבין", ינואר 2006
צ'יפוטלה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנה, מזון מעושן 
 מוצא:  מקסיקו
 מרכיבים עיקריים:  חלפניו 
 
צ'יפוטלה (בספרדית: chipotle או chilpotle) הוא פלפל צ'ילי חלפניו מיובש ומעושן המשמש לתיבול.
מקור השם בנאוואטל, מקסיקו, והוא בא מן המילה chīlpoctli, שמשמעותה "צ'ילי מעושן".
זהו צ'ילי המשמש בעיקר למאכלים מקסיקניים ולתבשילים בהשפעה מקסיקנית, כמו תבשיל צ'יפוטלה ברוטב אדובו. על ידי בישולו מכינים ממנו רוטב, דוגמת רוטב טבסקו.
הפקה

זני חלפניו מגוונים בגודלם ובחריפותם. עד לאחרונה הצ'יפוטלה נמכר בעיקר בשווקים של מרכז ודרום מקסיקו. הצ'יפוטלה לעיתים נקטף כשהוא ירוק, אך על מנת להגיע למצבו האידיאלי, המגדלים משאירים אותו על השיח כדי שיבשיל, יקבל צבע אדום בוהק ויאבד מן הלחות שלו.
אחרי הקטיף מועברים פלפלי הצ'יפוטלה לחדר עישון סגור ומפוזרים על רשת צלייה ממתכת. בשנים האחרונות החלו המפיקים להשתמש במבערי גז גדולים ועצים בחדרי-עישון אטומים שבהם, אוטומטית, מתערבלים הפלפלים עם העשן במשך כמה ימים. בסופו של דבר, מתקבל פלפל הצ'יפוטלה יבש, חריף ומעושן.
מ-10 קילו של חלפניו מפיקים 1 קילוגרם של צ'יפוטלה.
הצ'יפוטלה נמכר בעיקר בשווקים במקסיקו וארצות הברית, כאשר הוא משווק במספר תצורות: אבקה, תרמילים, או בפחית שימורים.
זנים

רוב הצ'יפוטלה מיוצרים בצפון מקסיקו, במדינת צ'יוואוואה. סוג הצ'יפוטלה שגדל שם מכונה מוריטה (בספרדית: תות עץ), לאור צבעם הסגול. במרכז ובדרום מקסיקו מיוצר צ׳יפוטלה ממספר זנים:
צ'יפוטלה טיפוסי
צ'יפוטלה מעושן
צ'יפוטלה בר, אשר בשונה מן הזנים האחרים, צבעו אפור וצורתו כסיגר.
שימוש

במטבח המקסיקני הצ'יפוטלה משמש לעיתים קרובות כמרכיב מפתח במתכונים, כדי להקנות פיקנטיות מעודנת לתבשילים רבים: להכנת רוטבי סלסה שונים, להכנת מרינדת בשר בשילוב עם תבלינים אחרים. בדרך כלל משתמשים בתצורת האבקה, כמרכיב משני, הן במוצרים תוצרת בית והן במוצרים מסחריים, דוגמת רוטב ברביקיו.
הערות שוליים

↑  פרנסיסקו ג 'סנטמריה, Diccionario de mejicanismos (מקסיקו: עריכה Porrúa, 1978), עמ' 388.
↑  "chipotle – The Mexican Chef". themexchef.com.
| עשבי תיבול ותבלינים קולינריים |
| --- | --- | --- |
| עשבי תיבול | ריחן מצוי (בזיליקום) • עלי דפנה • תמכה (צ'רוויל) • שום העירית (צ'ייווס) • כוסברה • עלי קארי • שמיר • אזוביון (לבנדר) • עשב לימון (למון גראס) • לואיזה לימונית • לאושטיאן • אזוב תרבותי (מָיוֹרָם) • נענע • אורגנו • פטרוזיליה • רוזמרין • מרווה (סייג') • צתרה (סייבורי) • חומעה (סורל) • לענה (טרגון) • קורנית |  |
| תבלינים | פלפל אנגלי • אניס • פלפל שחור • פלפל ברזילאי • כרוויה (קימל) • הל • פלפל חריף (פלפל קאיין • צ'יפוטלה • פלפל אדום כתוש • חלפניו • טבסקו) • קינמון • ציפורן • כמון (קצח תרבותי) • שבת ריחני (שמיר) • שומר • גרגרנית יוונית • גלנגל • שום • זנגביל • חזרת הגינה • לימון פרסי • שוש קירח • מסטיקא • מחלב • קצח תרבותי • מוסקט • אבקת בצל • פפריקה • פלפל פרואני • זרעי רימון • זרעי פרג • זעפרן • שומשום • פלפל סצ'ואן • כוכב אניס • אוג (סומאק) • תמרהינדי • טונקה • כורכום • ואסאבי • יוזו • גרידת פרי הדר |  |
| תערובות | אג'יקה • בהרט • ברבר • בוקה גרני • צ'אט מסאלה • אבקת קארי • דקה (מטבל) • תערובת חמשת התבלינים • גאראם מסאלה • אבקת שום • מלח שום • אריסה • חוויאג' • ארב דה פרובאנס •  חמלי סונלי • Italian seasoning (אנ') • פלפל לימון • Mixed Spice • פאמפקין ספייס • ראס אל חנות • שארנה סול • טאביל • טנדורי מסאלה • זעתר |  |
צ'יפוטלה בר
הפצצה אסטרטגית

מראה העיר טוקיו לאחר ההפצצה האסטרטגית ההרסנית ביותר בהיסטוריה, בלילה שבין 9 ל-10 במרץ בשנת 1945. העיר הופצצה בפצצות תבערה שגרמו לכ-100,000 אבדות בנפש ולהרס של כמחצית הייצור התעשייתי
הפצצה אסטרטגית היא אסטרטגיה צבאית המופעלת במהלך מלחמה כוללת, אשר מטרתה הבסת מדינת אויב על ידי פגיעה במורל הלאומי ושבירת כוח הרצון של הציבור להילחם, השמדת יכולתה הכלכלית של מדינת האויב ובפרט יכולתה לייצר אמצעי לחימה ולהעבירם לשטחי הלחימה, או שתי המטרות גם יחד. הפצצה אסטרטגית היא מאמץ צבאי המאורגן ומבוצע באופן שיטתי ומתואם היטב, העושה שימוש במפציצים אסטרטגיים, וטילים בעלי טווח בינוני או טווח ארוך או מטוסי קרב נושאי פצצות גרעיניות.
הפצצה אסטרטגית מהאוויר של יעדים אזרחיים הוצעה לראשונה על ידי התאורטיקן האיטלקי הגנרל ג'וליו דואה. בספרו "השליטה באוויר" (1921) טען דואה כי ניתן להימנע מליפול למבוי סתום דמוי מלחמת העולם הראשונה על ידי שימוש בכוחות אוויר לפגיעה ישירות באוכלוסייה האזרחית. דואה האמין כי התקפות כאלה יגרמו לאזרחים להכריח את ממשלותיהן להיכנע. רעיונו של דואה אומץ וקודם בארצות הברית על ידי בילי מיטשל, הנחשב לאבי חיל האוויר של ארצות הברית ובבריטניה על ידי יו טרנצ'רד. התאורטיקנים הללו היו בעלי השפעה רבה, גם לגיבוש ההצדקה הצבאית לקיומו של חיל אוויר נפרד (כמו חיל האוויר המלכותי) וגם בהשפעה רבה על הדרג הפוליטי ועל ההיערכות למלחמה הבאה. דוגמה לתהודה נרחבת שבה זכו רעיונותיו בנאום שנשא סטנלי בולדווין בפרלמנט הבריטי בשנת 1932 תחת הכותרת "חשש לעתיד" (A Fear for the Future), בו טען כי אף בהינתן הגנה אווירית נרחבת, "המפציץ תמיד יעבור" - מפציצים תמיד יצליחו לחדור ולהפציץ מרכזי אוכלוסייה.
כאמור, אחת המטרות בעת מלחמה היא לגרום לדמורליזציה של האויב, כך שכניעה או השבת השלום על כנו ייראו כאפשרויות עדיפות על פני המשך הסכסוך. בעבר נעשה שימוש בהפצצות אסטרטגיות כדי לקדם מטרה זו. לקראת סיום מלחמת העולם השנייה הפך המונח "הפצצות טרור" לשגור בלקסיקון באנגלית, וניתן על ידי היסטוריונים ופרשנים לכמה וכמה מערכות של הפצצות אסטרטגיות כמו גם לגיחות הפצצה בודדות. מכיוון שהמונח "הפצצת טרור" נתפס כמזלזל, יש המעדיפים את המונחים "שבירת כוח העמידה" או "הפצצות מוראל".