stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב מרגליות (נירנברג)
הערות שוליים

↑  יש הסוברים שנפטר ברנ"ב כיוון שמוזכר בשו"ת מהר"ם מינץ בנוגע לפרשת המיאון כ"רבי יעקב ז"ל", אולם נראה כי תשובה זו עצמה נכתבה לאחר פטירת רבי יעקב ותיארה את מאורעות הפרשה כעשור קודם לכן. בפרט לאור העובדה שנמצא בכתב ידו של רבי אייזיק בנו גט שסידר אביו בז' מרחשון רס"א, ושם הוא כותב שזהו הגט האחרון שסידר "כי נתבקש למעלה י"ח שבט רס"א". אלף מרגליות עמ' 4.
↑  שמות החכמים (וויס), ערך קיג (רבי ישראל איסרלן) וערך קטו (מהר"ם מינץ). שם מתואר שרבי יעקב 'היה נשאל' מפי רבי ישראל.

אמנם שם מובא שמהר"ם מינץ הוא רבו המובהק, אך אין זה מסתבר.
↑  יש שכתבו ששם משפחתו היה מרגליות-יפה, ושהוא היה בנו של רבי משה יפה מבולוניה ואחיו של אברהם יפה, אך נראה שמקור דעה זו בטעות בין רבי יעקב לבין אחד מצאצאיו
↑  כך כתוב בכל המקורות הידועים, אולם בספר אלף מרגליות מובא שהכוונה היא לעיר לוקו שבפולין, ולא ללוקה שבאיטליה. כנראה כוונתו לעיר לוקוב, אמנם בשו"ת מהר"ם מינץ נראה שהייתה סמוכה לפוזנן, שכן רבי יעקב סידר גט בלוקא ושלח אותו עם שליח לפוזנן, ואילו לוקוב רחוקה מאות קילומטרים מפוזנן, לכן יש לשער שהכוונה לכפר לאוויצה (Ławica) שמאז 1940 נבלע כשכונה בפוזנן.
↑  אף שיש החולקים על קביעה זו. אלף מרגליות עמ' 3.
↑  אלף מרגליות עמ' 4.
↑  אשל הגדולים, הרב אלעזר גארטינהויז.
↑  אשל הגדולים, שם
↑  ספר היוחסין (ווייס שכטער), שמעון פוגל
↑  שו"ת מהר"י מינץ סי' יג. אמנם אין זו הוכחה מוחלטת, שכן רוב כתבי מהר"י מינץ נשרפו לאחר פטירתו ונדפסו רק מעט תשובות משמו, על כן תאריך הפרסום אינו מדויק.
↑  אלף מרגליות, עמ' 2.
↑  בספר אלף מרגליות, המזכיר כתב יד הערות באגדה ובקבלה עמ' קל"ה, מובא ביאור קבלי משמו לפסוק "איש על דגלו באותות".
↑  משפחות עתיקות בישראל, צאצאי ר' יעקב מרגליות מלוקא, יעקב לייב שפירא.
↑  סידור המקובל רבי הירץ טריוויש, קריאת שמע: "ואמנם שמעתי מפה קדוש אלופי מהררי"מ ז"ל שאמר אמן שמע ישראל... וגם רבי יצחק בן הרב ז"ל"
↑  הובא משמו בספר "נפתלי אלהים נפתלתי", ראו טריביש, נפתלי הירץ, "נפתלי אלדים נפתלתי" (נַפְתּוּלֵי אֱלֹהִים נִפְתַּלְתִּי), באתר היברובוקס (סריקת דברי הקדמה מאת המחבר), וכן ספר נפתלי [דרושה הבהרה] מאת רבי נפתלי הירץ טריוויש (מקוטלג כ"טריביש, נפתלי הירץ") באתר הספרייה הלאומית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312692605171  ISNI: 0000 0001 0087 9316  LCCN: n84078050  VIAF: 150145033   WorldCat (עם VIAF): 150145033
שריר העכוז הגדול

| --- | --- |

מובלטים באדום: שריר העכוז הגדול (בחלקו האחורי של העכוז) ושביל הכסל והשוקה (בחלקה הצידי של הירך)
 שיוך:  superficial gluteal muscles 
 עצבוב:  inferior gluteal nerve
 פעולת שריר:  extension of the hip joint, abducting of the hip joint, laterally rotation of the hip joint 
 שריר נגדי:  iliacus muscle 
 תחל שריר:  iliac crest 
 אחז שריר:  gluteal tuberosity, Iliotibial tract 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (474) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. gluteus maximus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.006 
 TA2 (2019):  2598 
 FMA:  22314 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224424 
 
שריר העכוז הגדול (TA: Musculus gluteus maximus) נמצא בחלקו האחורי של העכוז והוא השטחי מבין שלושת שרירי העכוז (לצד שריר העכוז האמצעי ושריר העכוז הקטן). העכוז הגדול הוא אחד השרירים הגדולים והחזקים ביותר שבגוף.
מסת השריר מעניקה לעכוז את צורתו המוכרת. פעולתו מייצבת את מפרק הירך ומניעה את הירך לכיוון פשיטה וסיבוב חיצוני, כגון בפעולת קימה מכריעה.
תיאור

לשריר העכוז הגדול צורה מרובעת, המכסה את גבששת השת ("עצם הישיבה") בזמן עמידה ומגלה אותה בזמן ישיבה.
תחילתו של השריר בפן החיצוני של כנף הכסל ורכס הכסל; בפן האחורי של עצם העצה ועצם העוקץ; וברצועת העצה והגבשוש (Ligamentum sacrotuberale, ראו מפרק העצה והכסל).
בחלקו המרוחק של השריר נאחזים מרבית סיבי השריר בשביל הכסל והשוקה (Tractus iliotibialis), המתחבר לעלי הצידי של השוקה. הסיבים העמוקים של השריר נאחזים בחלק העליון של רכס הירך.
תיאור > אמתחות

בסביבת שריר העכוז הגדול ממוקמות שלוש אמתחות (בורסות):
אמתחת תל הירך (Bursa trochanterica musculi glutei maximi) - מפרידה את השריר מתל הירך התיכון לו
אמתחת העכוז והירך (Intermuscular gluteal bursae) - מפרידה בין השריר לגיד השריר הנרחב הצידי
אמתחת השת (Bursa ischiadica musculi glutei maximi) - מפרידה את השריר מגבששת השת
עצבוב

שריר העכוז הגדול מעוצבב על ידי שורש העצב המותני החמישי (L5) ועל ידי שורשי העצב של העצה הראשון והשני (S1, S2) דרך עצב העכוז התחתון (Nervus gluteus inferior).
תמונות נוספות

שריר העכוז הגדול ושריר העכוז האמצעי במבט אחורי
שרירי העכוז והירך במבט אחורי, רובו של שריר העכוז הגדול הוסר
ציון השרירים הנראים במבט אחורי על הגו
ראו גם

אנטומיה - מונחים
דוד פינטו

| --- | --- |

דוד חנניה פינטו באסוירא, 2023, מרוקו
 לידה:  28 ביוני 1950 (בן 74) אסואירה, מרוקו 
 
דוד חנניה פינטו בחנוכת מקוה טהרה, 2023
הרב דוד חנניה פינטו (נולד בט' בתמוז ה'תש"י, 28 ביוני 1950) מכהן כראש מוסדות "חברת פינטו" בארצות הברית, בצרפת ובארגנטינה, "אורות חיים ומשה" באשדוד ו"פניני דוד" בירושלים.
חייו > שנותיו הראשונות

נולד באסואירה (מוגדור) למזל ולרבי משה אהרן פינטו, נצר לשושלת רבנים שהתפרסמו כבעלי מופת בערים אגאדיר ומוגדור מהמאה ה-18 עד לשנות ה-60 במאה ה-20, עם עליית רבי משה למדינת ישראל. ייחוסה של משפחת אביו מגיע לפי מגילת יוחסין משפחתית עד הרב שרירא גאון, והיא שינתה המשפחה את שמה מגאון לפינטו, שם משפחה אופייני לקהילות יהודי ספרד ופורטוגל. לאחר גירוש הקהילה היהודית מספרד ובהמשך מפורטוגל הגיע ענף של המשפחה לאמסטרדם (שאחד מצאצאיה הוא הכלכלן והחוקר יצחק דה פינטו) וחלק אחר פנה למדינות ערב.
פינטו התחנך בישיבות שהובילו מחנכים אשכנזים. בגיל 10 נשלח על ידי אביו לישיבת "אור יוסף" ה"נובהרדוקית" בפובלן (Fublaines) שבצרפת אצל רבי גרשון ליבמן, ובהיותו בן 13 עבר ללמוד אצל רבי חיים שמואל לופיאן בישיבת סנדרלנד (Sunderland) בצפון מזרח אנגליה, שקיבלה קבוצות תלמידים מצפון אפריקה ולימדה בשפה העברית. פינטו היה בקבוצה (כמין ישיבה) אצל הרבי מליובאוויטש  בשנת ה'תשנ"ב בגיל 17 שב למרוקו. לאחר מלחמת ששת הימים עלה אביו ממרוקו לישראל והתיישב באשדוד, אך דוד נשאר באירופה בהוראת אביו, שטען כי בארץ ישראל יש די והותר מנהיגים רוחניים. לאחר מספר שנים בהן התלבט האם להמשיך בדרכי אביו, במהלכן התפרנס מכתיבה על קורות משפחתו, החל למסור שיעורי תורה.
חייו > פעילות ציבורית

בגיל 29 פתח, לדבריו, כולל במנצ'סטר. לאחר שנה נישא ועבר לגור בווילרבאן שבצרפת, ובסוף שנות ה-70 הקים בעיר קהילה ומוסדות דת. מספר שנים אחר כך הקים מוסדות גם בפריז. לאחר מות אביו בשנת 1985 החל לנדוד בין קהילות יהודיות בעולם, ומשך אחריו חסידים בצרפת ובעולם, בעיקר מקרב קהילת יהודי צפון אפריקה. דמותו משכה אליו גם אישים ידועים, ב-1994 פגש את הזמר היהודי-אמריקאי בוב דילן לאחר שהלה התנצר ושב להתעניין ביהדות.
הרב פינטו עומד בראש כ-26 מוסדות ברחבי העולם. בשנות ה-90 רכש קרקע מול קברו של אביו בבית החיים באשדוד, שם הקים את קהילת "באר משה" המונה, לפי אתר הארגון, מאות משפחות. במרכזה הוקם בניין "אורות חיים ומשה", ובו ישיבה לצעירים, ישיבה גדולה, כולל לאברכים, בית כנסת ובית מדרש. במקביל ייסד בניו יורק שבארצות הברית את עמותת "חברת פינטו" המרכזת את הפעילות הבינלאומית של מוסדותיו. בשנות ה-2000 הקים בשכונת בית וגן בירושלים כולל אברכים להוראה ואת מכון "פניני דוד", המוציא לאור את כתביו. כמנהל רשת העמותות והמוסדות בישראל, שמטרתן המוצהרת היא האדרת לימוד התורה ומתן סיוע לנזקקים, משמש אחיו הצעיר אלי פינטו, עובד עיריית אשדוד.
לקראת אמצע שנות ה-2000, עזב את עיר מגוריו וילרבאן ועבר להתגורר לסירוגין בירושלים ובפריז, כאשר את מקומו בווילרבאן תפס בנו הבכור רבי רפאל. בשנת 2004 הקים את חברת פינטו בארגנטינה.
בשנת 2009 חנך הרב פינטו מרכז רוחני לנוער ובית כנסת לעולי צרפת ברובע הסיטי באשדוד. בסוף אותה שנה הקימה "חברת פינטו" בניין בית מדרש במנהטן עבור בני הקהילה הצרפתית. כן הוא תומך בכולל "ישמח משה", שנפתח ב-2009 בטורונטו שבקנדה, ובמוסדות "פינטו תורה סנטר" בלוס אנג'לס בראשות אחיו הרב יעקב פינטו.
באותה שנה פתח רשם העמותות בחקירה שבחנה את מכלול הקשרים בין רשת העמותות, ההקדשים והחברות שבראשותו. מסקנות החקירה העלו כי אין ליקויים בעמותות כדי להצדיק העברה לגורמי אכיפה במישור הפלילי. במאי 2012, 24 שעות לאחר שדבר החקירה פורסם בעיתון הארץ, הודיע הרב פינטו על כוונתו לסגור את מוסדותיו בארץ בשל הרדיפה התקשורתית נגדו. מאוחר יותר ככל הנראה חזר בו, בין היתר בעקבות מכתב שפרסמו רבנים, בהם הרב חיים קניבסקי והרב נסים קרליץ, שבו הפצירו בו להישאר.
מתמיכתו הכלכלית והרוחנית נהנים גם מוסדות תורה ליטאיות וחסידיות שאינם קשורים אליו ישירות, והוא מקיים קשרים קרובים עם ראשי ישיבות ואדמורי"ם. בעבר היה מקורב להרב מיכל יהודה לפקוביץ. פינטו מרבה לבקר בקהילות יהודיות ברחבי אמריקה ואירופה לשם גיוס כספים למוסדות שבתמיכתו. נוהג לערוך כנסים ומסעות השתטחות על קברי צדיקים באווירה מיסטית וכריזמטית, בהם משתתפים גם נדבנים ומקורבים. אחד האירועים הפופולריים מסוג זה נערך מדי חודש אלול בקבר סבו רבי חיים פינטו באסואירה שבמרוקו בהשתתפות מושל העיר ואישים בכירים במלוכה. כינוסיו ודרשותיו עוסקים בדברי תורה ומוסר, מתובלים במיסטיקה, שירה בציבור, אקסטזה רוחנית וסיפורי מופתים הקשורים לרוב בייחוסו המשפחתי.
בשנת 2015 חנך הרב פינטו בית כנסת ומרכז תורני בשם 'קול חיים' ע"ש רבי חיים פינטו ברעננה, שנפתח לעולי צרפת, שבו מתקיימים שיעורי תורה ובשבתות וימים טובים, הרב פינטו מעביר שיעורי תורה בעברית וצרפתית שבו הוא מדגיש את החשיבות של לימוד התורה, ואת המצווה לגור בארץ ישראל.
חייו > משפחתו

נשוי לוויויאן אסתר לבית חרפי, ואב לארבעה בנים ושלוש בנות. אחיו הם הרב יעקב פינטו, ראש מוסדות תורה סנטר בלוס אנג'לס, והרב חיים פינטו הרב הראשי לאשדוד וקריית מלאכי ואביו של הרב יאשיהו פינטו, ראש מוסדות "שובה ישראל". בנו רבי רפאל מכהן כראש מוסדות חברת פינטו בווילרבאן אשר בצרפת, חלק מבניו עוסקים בפעילות יהודית לנוער ברובעי פריז השונים.
חיבוריו

והאיש משה: קווים לדמותו ופועלו של הצדיק רבי משה אהרן פינטו זצ"ל, נכתב יחד עם אחיו חיים שמעון פינטו והופיע ללא תאריך ומקום ההוצאה כשנתיים לאחר פטירת ר' משה (1987)
פחד דוד: דרושים ומאמרים ע"ד פרד"ס על פרשיות התורה, 4 כרכים, נערך על ידי יהושע זילברברג. כרך ראשון על ספר בראשית יצא לאור לראשונה ב-1990, ומהדורה שנייה הופיעה בירושלים ב-2010. מהדורה בצרפתית יצאה לאור בפריז ב-2002 וכן באנגלית ב-2011.
פחד דוד - הגדה של פסח, ירושלים, תשס"ה 2005.
כרם דוד, פירוש על מסכת אבות, הופיע בעברית (תשס"ז), באנגלית ובצרפתית (תשס"ט)
אוצרות דוד, שאלות ותשובות (בעיקר מאברכי הכולל באשדוד) על התורה חלק א', אוצרות דוד על הש"ס חלק ב', 2010
אנשי אמונה: תולדותיהם, חייהם ופועלם של צדיקי בית פינטו זיע"א, מכון "פניני דוד", 2011
תורת דוד : תהלים, מכון מקדש דוד, [תשע"ט].
מוסדותיו מוציאים לאור את עלון השבת "פחד דוד" המופיע בעברית באנגלית בצרפתית ובספרדית, ובו דברי תורה, אמונה וסיכומים על פרשת השבוע. כמו כן יוצא לאור הביטאון החצי שנתי "בחצרות החיים", המתמקד יותר באישיותו ובהאדרת שמו ופעלו, כולל תמונות רבות שלו שמופיעות בכל גיליון.
הערות שוליים

↑  Ticket:2023122110004471
↑  אהוד מיכלסון, השושלת לבית פינטו: תולדות רבני המשפחה ומעשי מופת, הוצאת גלי־אלפא תקשורת, 1992
↑  בית צדיקים, באתר שובה ישראל
↑  Sunderland - A Litvak Community in North East England
↑  AN INTERVIEW WITH RABBI DAVID PINTO SHLITA, מגזין אורות חיים ומשה, עמ' 2, באתר חברת פינטו
↑  the JeWish PeoPle in exile on  account oF striFe, עמוד 60
↑  magazine hevrat pinto, 27
↑  תמונות של הזמר בוב דילן, לומד עם פינטו
↑  אודות 'חברת פינטו', באתר הארגון
↑  נחנך בית הכנסת החדש לעולי צרפת, באתר לוקאל
↑  חיים לוינסון, בין אשדוד לפאריס: מכונת הכסף של הרב פינטו, באתר הארץ, 4 במאי 2012
↑  הרב דוד חנניה פינטו שליט"א: "אני סוגר את המוסדות", באתר כדורי.נט
↑  צפו: מעמד סיום הש"ס וסעודת ההילולא של הרב פינטו זצ"ל, באתר אנ"ש ניוז
1 2  חזקי שטרן, ‏מחר באשדוד: כינוס מיוחד לחיזוק ידי הרב דוד פינטו, באתר כיכר השבת, 20 במאי 2012
↑  חיים לוינסון, הרב פינטו: לא איראן היא האויב, אלא הטכנולוגיה והאינטרנט, באתר הארץ, 4 במאי 2012
↑  דוד חנניה פינטו, Download אוצרות דוד, באתר היברו בוקס
↑  העלון השבועי פחד דוד, באתר הקהילה
↑  ביטאון "בחצרות החיים", באתר הקהילה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309708105171  BNE: XX1585957  ISNI: 0000 0000 6064 8512  LCCN: nr94034107  VIAF: 120136546   WorldCat (עם VIAF): 120136546
כסרוואן-ג'בייל (מחוז)

| --- | --- |

גבל (ג'בייל), העיר והאתר הקדום
 מדינה:  לבנון לבנון
 בירת המחוז:  ג'וניה 
 תאריך ייסוד:  2017 
 שטח:  722 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  282,222 (2017)
 קואורדינטות:  34°06′N 35°48′E﻿ / ﻿34.1°N 35.8°E﻿ / 34.1; 35.8 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז כסרוואן-ג'בייל (בערבית: كسروان - جبيل) הוא אחד מתשעת מחוזות לבנון, הממוקם במערב לבנון. המחוז מורכב משתי נפות: נפת כסרוואן, המשתרעת מתוואי נהר אבראהים בצפון ועד נהר אל-כלב בדרום, ומחופו של הים התיכון במערב ועד פסגות הר סאנין; ונפת ג'בייל, שבירתה העיר ג'בייל (גבל) במערב לבנון.
היסטוריה

עד ספטמבר 2017 היו נפות כסרוואן וג'בייל חלק ממחוז הר הלבנון. הצעה להפריד נפות אלו ממחוז הר הלבנון הוגשה לראשונה לפרלמנט בשנת 2003. המחוז החדש, תשיעי במספר בלבנון, הוקם לבסוף על ידי פרסום חוק 52 ב-7 בספטמבר 2017. יישום החוק החל בשנת 2020 עם מינויה של המושלת הראשונה שלו, פאולין דיב.
דמוגרפיה וייצוג בפרלמנט

המארונים מהווים רוב גדול של האוכלוסייה במחוז, בעוד השיעים הם קבוצת האוכלוסייה הבאה בגודלה. בבחירות הכלליות בלבנון 2018, ג'בייל וכסרוואן הקימו את מחוז הבחירות 'הר הלבנון' הראשון, אשר הוקצו לו שמונה מושבים פרלמנטריים בסך הכול, שבעה מארונים ושיעי אחד.
שמורת הביוספרה ג'בל מוסא ממוקמת במחוז.
שטח המחוז כ-722 קמ"ר, וגודל אוכלוסייתו, נכון ל-2017 עם ייסודו, כ-282,000 תושבים.
נפות המחוז

למחוז כסרוואן-ג'בייל שתי נפות:
נפת כסרוואן (ג'וניה)
נפת ג'בייל (גבל)
הערות שוליים

↑  Yunus, Nalsi Jibril (26 באוגוסט 2019). "محافظة كسروان جبيل إلى الواجهة وتنتظر الموازنة والمراسيم التطبيقية". Al Liwaa (בערבית). נבדק ב-17 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Le découpage administratif du Liban en 2017" (בצרפתית). Localiban. נבדק ב-17 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Basket of appointments fills key economic posts". BusinessNews.com.lb. 11 ביוני 2020. נבדק ב-17 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dagher, Georgia (בפברואר 2021). Mount Lebanon 1 Electoral District: Keserwan and Jbeil (PDF) (Report). Lebanese Center for Policy Studies. אורכב מ-המקור (PDF) ב-16 במאי 2021. נבדק ב-17 באפריל 2021. {{cite report}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גדעון פרל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בדצמבר 1940 א' בטבת ה'תש"א
 פטירה:  2 בדצמבר 2021 (בגיל 80) כ"ח בכסלו ה'תשפ"ב
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  אלון שבות
 תקופת הפעילות:  ? – 2 בדצמבר 2021 
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  הלכה, כשרות, גיור
 רבותיו:  הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב שאול ישראלי
 צאצאים:  דוידי פרל
 
 תפקידים נוספים:  רב היישוב אלון שבות
 
הרב גדעון פרל (א' בטבת תש"א – כ"ח בכסלו ה'תשפ"ב; 30 בדצמבר 1940 – 2 בדצמבר 2021) היה רב היישוב אלון שבות וממייסדיו, אב"ד לממונות בגוש עציון, דיין בבית הדין של הרבנות הראשית לענייני גיור ואב בית הדין לגיור של מכון צומת, מרבני מפלגת תקומה, מראשי ארגון רבני צוהר ואחראי על ענייני חופה וקידושין בארגון. קודם לכן היה מראשי לשכתו של רבו המובהק הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, כאשר כיהן כרב ראשי.
ביוגרפיה

למד בירושלים בביתי הספר "מוריה" ו"לדוגמה". בהמשך בישיבת הדרום ברחובות, בראשות הרבנים הרב צבי יהודה מלצר והרב אלימלך בר שאול. אחר כך המשיך לימודיו בישיבת מרכז הרב (במשך 10 שנים) בראשות הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרב שאול ישראלי, והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, שאותו ראה כרבו המובהק. באותן שנים היה בין מארגני ההפגנה של בני הישיבות נגד פעילות המסיון בירושלים, בהסכמת ראש הישיבה הרב צבי יהודה הכהן קוק. על כניסה ללא רשות לשטח הפרטי של חצר בית הספר של המסיון ברחוב הנביאים הוא נשפט, עם עוד 105 מפגינים, למאסר בן שבועים. בצעירותו שימש כמדריך בישיבת נחלים ובישיבת נתיב מאיר.
במקביל ללימודיו במרכז הרב, למד בכולל "בית התלמוד" במוסד הרב קוק בראשות הרב בצלאל ז'ולטי רבה של ירושלים ודיין בבית הדין הגדול. הוסמך לרבנות על ידי הרב ז'ולטי והרב ישראלי ועל ידי הרה"ר לישראל, וקיבל כושר לרב עיר ושימש רב אזורי של גוש עציון ורשם הנישואין. במשך השנים עסק גם בהשלמת בנין הישיבה של ישיבת מרכז הרב בקרית משה, כמזכיר ועדת הבניין. כמו כן היה ממארגני הכינוסים לתורה שבעל פה בבית מוסד הרב קוק, ומסר שם מספר הרצאות שהתפרסמו בקובץ "תורה שבעל פה".
לאחר מלחמת ששת הימים הצטרף למייסדי היישוב אלון שבות בגוש עציון בשנת 1971. בשנים הראשונות להקמת ישיבת ההסדר "הר עציון" שימש בה כר"מ, ומאז התגורר באלון שבות עד לפטירתו. בהמשך שימש עשר שנים כר"מ בישיבה התיכונית "חורב" בירושלים, עד התמנותו לרבה של אלון שבות. עם פתיחת שערי העלייה מברית המועצות עסק גם בקליטת עולים בישובו בגוש עציון ואצל חלקם גם בגיורם בהוראת רבו הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. בהמשך התמנה כדיין בבית הדין המיוחד לגיור במסגרת מינהל הגיור בראשות הרב ישראל רוזן, ודעתו - כמו של הרב רוזן עצמו - שכל גיור שייעשה ללא אישור הרבנות הראשית לא יוכר. לאחר מכן התמנה לדיין בבית הדין לגיור במסגרת רשמית של בתי הדין הרבניים וכיהן בדיינות זו כ-15 שנים. לאחר פטירת הרב ישראל רוזן כיהן במקומו כאב בית הדין לגיור בבית הדין שלו. בעל תואר ראשון בייעוץ חינוכי. לימד גם בישיבת ירושלים לצעירים.
החל משנת תשמ"ז שימש גם כיועץ בצוות לשכתו של הרה"ר לישראל הרב שפירא.
במסגרת הרבנות האזורית בגוש עציון יזם הרב פרל והקים בי"ד לדיני ממונות הפועל כבר למעלה מעשרים שנה. מיום הקמת מכון צומת היה חבר בו, ובעשר השנים האחרונות הצטרף למיזם החתונות של ארגון רבני צוהר.
כשותף אחראי על רישום הנישואין ועריכת חופה וקידושין כהלכה שהתנהל בהנחייתו ובהדרכתו. כמו כן הוא מראשוני ארגון רבני "דרך אמונה" שהוקם כמענה רבני-תורני לגופים ליברליים. שימש גם כאחד מרבני מפלגת תקומה ובבחירות 2015, הצטרף לקריאה להצביע בבחירות למפלגת הבית היהודי.
בתמוז תשע"ו זכה בפרס מפעל חיים לרב קהילה של מרכז ברקאי.
נפטר בכ"ח בכסלו ה'תשפ"ב, שלושה ימים לפני יום הולדתו ה-81.
דעותיו

סבר שאסור למסור חלקים מארץ ישראל לידי נכרים, ושיש לסרב לפקודה שכזו, כפי הוראותיהם של רבותיו הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא.
תמך בעונש מוות למחבלים.
בזמן פרשיית דומא, הצטרף לקריאה התוקפת את השב"כ על עינויי הנערים היהודים וקרא להקמת ועדת חקירה על התנהלות השב"כ בנידון.
חתם, יחד עם רבני גוש עציון, על הודעה המגנה את רצח מוחמד אבו ח'דיר.
היה מהרבנים שחיזקו את נאומו של בנימין נתניהו לפני נאומו בקונגרס.
דרש מרמי לוי להרחקת עובדים ערבים המציקים ומתערבים עם הקופאיות היהודיות בסניף גוש עציון, למנוע התבוללות.
בשנת תשע"ה חתם על מכתב נגד מועמדותם של רבנים מהציונות הדתית לתפקיד רב העיר ירושלים במקביל להתמודדותו של הרב אריה שטרן.
סבר שאסור לקבל צדקה או קמחא דפסחא מהקרן לידידות.
היה מהקוראים למצוא פתרון לדרישה להרוס את עמונה ועוד אלפיים בתים ביו"ש.
התנגד לגיורים שלא במסגרת הרבנות הראשית. טען שמערך של בתי הדין לגיור ממלאים את הצורך בדיוק כנצרך - בסבר פנים יפות ובנאמנות להלכה. ביחס להודעת הרבנים סתיו ופויירשטיין על תמיכה בגיורים שלא על ידי הרבנות הראשית אמר שהם פועלים על דעת עצמם, שכמו רבנים רבים בשורות צוהר הוא מתנגד לכך וכי אם יעבור חוק שכזה הגיורים שייעשו על פיו לא יהיו תקפים ומוכרים
משפחתו

התגורר עם רעייתו באלון שבות. השאיר אחריו שבעה ילדים שכיום כולם נשואים. בנו הוא דוידי פרל, לשעבר ראש מועצת גוש עציון.
חיבוריו

בשנת תשל"א ערך, יחד עם הרב מיכאל הרשקוביץ והרב חיים שטיינר את הספר זכור זאת ליעקב, בהוצאת מדרשיית נועם ובסיוע מוסד הרב קוק.
כתב מאמרים ופסקי הלכה רבים אשר נתפרסמו בכתבי העת תחומין ו'צוהר', בקובצי תורה שבעל פה בהוצאת מוסד הרב קוק, בקובצי "בית התלמוד" בהוצאת מוסד הרב קוק ובספרי "שערי צדק" העוסקים בכנסים לדיני ממונות בהוצאת "הליכות עם ישראל" בראשות הרב רצון ערוסי. כמו כן חיבר פסקי דין רבים במסגרת הדיונים בבית הדין האזורי לדיני ממונות בגוש עציון אשר הוא עומד בראשו. וכן כתב מאמר על דיני תנאים בחוברת "הדרום" (של הסתדרות הרבנים בארצות הברית).
הערות שוליים

1 2  הרב גדעון פרל הלך לעולמו, באתר ערוץ 7, 2 בדצמבר 2021
↑  יאיר אטינגר, מסלול מזורז ליהדות: הצצה לבית הדין הפרטי לגיורים, באתר הארץ, 16 במרץ 2012.
↑  ראו כאן שמונה על ידי הרבנות הראשית
↑  יונתן אוריך ומנדי גרוזמן, גורם בכיר: אם חוק הגיור יעבור - הרבנים הראשיים יתפטרו מתפקידם, באתר nrg‏, 19 במרץ 2014.
↑  מתוך אתר שעלבים
1 2  גיל קלנר, ‏מחלוקת בצהר: "הרב סתיו מייצג רק את עצמו", באתר "סרוגים", 20 במרץ 2014.
↑  מתוך אתר ארגון רבני צוהר
↑  אריה יואלי, ‏ארגון 'דרך אמונה' יצא לדרך: לעמוד מול השטף הליברלי, באתר "סרוגים", 12 בדצמבר 2013.
↑  "הגוף הפוליטי היחיד המייצג את הציונות הדתית", באתר ערוץ 7, 4 במרץ 2015.
↑  הסיפור החסידי של הרב פרל באלון שבות,  באתר כיפה.
↑  עשרות רבנים דורשים: עונש מוות למחבלים, באתר ערוץ 7, 3 בנובמבר 2015.
↑  מתוך ערוץ 7
↑  מתוך ערוץ 7
↑  מתוך ערוץ 7
↑  עמיחי רובין, ‏ב'רמי לוי' יפרידו בין האורזים הערבים לקופאיות היהודיות, באתר "סרוגים", 26 ביולי 2011
↑  מתוך ערוץ 7
↑  זקן רבני מרכז הרב: מועמדותם של רבנים נגד הרב שטרן תפגע בציונות הדתית, אתר כיפה
↑  עמיחי רובין, ‏רבנים: אסור לקבל 'קמחא דפסחא' מהקרן לידידות, באתר "סרוגים", 3 באפריל 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412465305171  VIAF: 46153833151864330083   WorldCat (עם VIAF): 46153833151864330083
תהום (שיר)

| --- | --- |
 סינגל שיווקי בביצוע עומר אדם
 מתוך האלבום לחנים שבורים
 יצא לאור:  10 בנובמבר 2024
 שפה:  עברית
 אורך:  3:05
 חברת תקליטים:  P.A.I
 כתיבה:  עומר אדם,  שי הורביץ, עילי רביב
 לחן:  עומר אדם, שי הורביץ, עילי רביב
 הפקה:  גיא דאן, צוקוש ושרק
"תהום" הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. הוא יצא לאור ב-10 בנובמבר 2024 עם שאר רצועות האלבום "לחנים שבורים".
רקע וכתיבה

"תהום" נכתב והולחן על ידי אדם, שי "שרק" הורביץ ועילי "צוקוש" רביב. הורביץ ורביב גם הפיקו אותו מוזיקלית לצד גיא דאן. השיר מתאר אהבה נכזבת, תחושת בגידה וכאב עמוק. הדובר מספר על הלילות הקרים, שבהם היה מתהפך ומתקשה למצוא מנוחה, ולבו מלא כעס ואכזבה כלפי אהובתו שעזבה אותו. תחושת האובדן מתעצמת כשהוא מזכיר את המאמצים שעשה עבורה ואת הימים שבהם הרגיש "כמו שייח'", לעומת הפער הנוכחי שבו היא הפגינה זלזול אליו ופנתה לכיוונים אחרים.
בפזמון ובבתים הנוספים, מתוארת תהום שנפערה בין השניים. היא מסמלת את הנתק הרגשי והפיזי ביניהם. אהבת הנעורים הטהורה בניהם מתחלפת בכאב ובתחושת חולשה של הדובר הנבגד. הדימוי של השלכת מסמל את התפרקות היחסים והצלקת שהותירה בו אהבתו הכושלת. הדובר מצייר תמונה של תשוקה, כאב ותהליך של התפכחות, כשהוא מתאר את עצמו כ"ילד טיפש מאוהב".
הצלחה מסחרית

"תהום" הפך ללהיט עם יציאת האלבום. הוא דורג במקום השלישי במצעד "העשירייה", המבוסס על הצבעות מאזיני רדיו כאן גימל, ובמקום הראשון בהיטליסט, הבנוי על פי נתוני הסטרימינג השבועיים בישראל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024–2025)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024–2025)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024–2025)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024–2025)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | היטליסט | 1  |  |
|  ישראל | העשירייה | 3 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 6  |  |
הערות שוליים

↑   עומר אדם – תהום (Prod.by Guy Dan & Shrek & Tzukush), סרטון בערוץ "עומר אדם – הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב, 10 בנובמבר 2024
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏11 בפברואר 2025
↑  glglz, המצעד השבועי שלנו כאן - ויש לנו שני מקומות ראשונים חדשים!!! 🤩..., באתר אינסטגרם, ‏6 בפברואר 2025
| עומר אדם |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נמס ממך • ילד טוב ילד רע • מוזיקה ושקט • מודה אני  • אחרי כל השנים • Omer • סוף העולם • לחנים שבורים |  |
| מיני אלבומים | 5 בום! • The 8 • ‏3 • לכאורה • חמישה לילות |  |
| אלבומי הופעה | מהפכה! (Live) • אחרי כל השנים (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • אסף אטדגי • כוכב נולד |  |
| עומר אדם - שירים |
| --- | --- | --- |
| נמס ממך | "להאבד ברוח" • "אל תבכי" • "את בליבי" • "נמס ממך" • "הופה" |  |
| ילד טוב ילד רע | "מאושרת" • "קסם" • "מיליון נשיקות" • "בואי עכשיו" • "ילד טוב בגוף של ילד רע" • "בניתי עלייך" |  |
| מוזיקה ושקט | "מאמי זה נגמר" • "וואי לי" • "מתקרבת מתרחקת" • "נסיכה" • "כמו בימים" • "כובשת" • "תל אביב" • "תרחמי עליי" • "שקט" • "לבדי" |  |
| מודה אני | "נועצת מבט" • "מהפכה של שמחה" • "אחי" • "אז הלכתי" • "בוקרשט" • "היא רק רוצה לרקוד" • "עצוב לי שזה ככה" |  |
| אחרי כל השנים | "אחרי כל השנים" • "שדות של תירוצים" • "סיפור ישן" • "פוליטיקה וסקס" • "מביט מהצד" • "בסוף הכל חולף" |  |
| 5 בום! | "טמפרטורה" • "תיתן לה פרחים" • "שיר הרווק" • "תגידו לה / אהבה מטורפת" • "יום השישי" |  |
| Omer | "פעם בחיים" • "שני משוגעים" • "חברות שלך" • "אוהבת אותי אמיתי" • "בחורים טובים" • "רחוק מכולם" • "מאושרת בלעדיי" • "תגידי לי שטוב לך" • "חברות שלך 2" • "יעשו לנו כבוד" • "ניפגש בשמחות" • "כתבתי עלייך שיר" • "Beg" • "מים שקופים" • "שגרה מפוארת" |  |
| The 8 | "פסקול חיי" • "מה שנפל מהידיים" |  |
| סוף העולם | "אני" • "התעוררתי עם נמר" • "DXB to TLV" |  |
| חמישה לילות | "מבת ים ועד הנצח" ‏•‏‏ "אקדח" ‏•‏‏ "כסף או דמעות" ‏•‏‏ "לילות וקללות" ‏•‏‏ "רק שלך" |  |
| לחנים שבורים | "אהובתי כבר לא רואה אותי" ‏•‏‏ "טקילה" ‏•‏‏ "גברת אגו" ‏•‏‏ "נרקומן של בדידות" ‏•‏‏ "תהום" |  |
| סינגלים אחרים | "Paradise" • "מזל" • "ככה זה מרגיש להתאהב" • "לא הפסקתי לחפש אותך" • "לרקוד ולזוז" • "לעולם בעקבות השמש" • "הלב שלי" • "יש לנו את הכוח" • "יש דברים שלא עושים" • "שירו של שפשף" • "קוקוריקו" • "תמחל לי" • "הנשיקות שלי" • "על מה בנות חושבות בלילה" • "פרצופים" • "Dale Mami" • "קאקדילה" • "יהיה טוב & מים שקופים" • "תרקוד לנצח" • "ואיך שלא" • "צמוד צמוד" • "ראיתי עולם" • "עברנו הכל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "השתגע העולם" |  |
| שירים אחרים | "אהבתי לך" |  |