stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מס פיגוביאני
ביקורות על השיטה

עיקר הביקורת על המס הפיגוביאני מתייחס לקביעת ערך המס והיישום שלו, ההנחה (ע"פ פרידרייך האייק) היא כי הממשלה תתקשה במדידת וקביעת ערך העלות השולית החברתית בגין ההשפעות החיצוניות השליליות ועל כן בהתאם התרגום למס והערך הכספי. מחלוקות רבות קיימות סביב הנושא וישנם אף טוענים כי אף גורמים פוליטיים יכולים לסבך את שיטת הטלת המס.
הטענה (ע"פ ויליאם באומל) המקובלת היא כי יש לקבוע סטנדרט אחיד של רמת מינימום אופטימלית להשפעות החיצוניות השליליות וע"י כך ליצור מערכות מס מתאימות להשגת רמות אלו. בנוסף לכך, ישנם הטוענים (רונלד קואז) כי ייתכנו מצבים בהם מדובר בבעיה הדדית של יחסי גומלין בין הגורם בעל ההשפעה החיצונית השלילית ובין הגורם הנפגע וכי לא תמיד יש להטיל מס על הגורם בעל ההשפעה החיצונית השלילית. לדוגמה, בעל מפעל המזהם באזור ללא אנשים אינו פוגע באף אדם ולכן יש להקטין את המס או לבטלו. יתרה מזו, במידה והיו אנשים באותו האזור והעלות להוצאתם מהאזור הייתה קטנה מהעלות הדרושה להקטנת הזיהום במפעל ייתכן הממשלה הייתה גורמת להוצאת של אנשים אלו.
ראו גם

השפעה חיצונית
מסי סכום חד־פעמי
מס סביבתי
מס צנע
מדינת רווחה
לקריאה נוספת

Sandmo A, Pigouvian taxes. The New Palgrave Dictionary of Economics, 2008
2012,Ohori S', Environmental Tax and Public Ownership in Vertically Related Markets. Journal of Industry, Competition and Trade
2011,Donatella, B', & Menegatti, M' Pigouvian tax, abatement policies and uncertainty on the environment
מספר מונית

ערך זה עוסק במושג בתורת המספרים. אם התכוונתם לרישיון להפעלת מונית בישראל, ראו .
במתמטיקה, מספר מונית מסדר n, המסומן Ta(n) או Taxicab(n) הוא המספר הטבעי הקטן ביותר שניתן להציגו ב-n דרכים שונות כסכום של שתי חזקות שלישיות של מספרים טבעיים (בניסוח אחר: המספר הטבעי הקטן ביותר A שלו יש n פתרונות שונים במספרים טבעיים למשוואה הדיופנטית  x^{3}+y^{3}=A). מספר המונית הנודע ביותר הוא 1729 = Ta(2) = 13 + 123 = 93 + 103. המושג קיבל את שמו בעקבות אנקדוטה הקשורה במספר זה שסיפר המתמטיקאי ג. ה. הארדי ומתארת ביקור שלו בבית חולים בו אושפז המתמטיקאי סריניוואסה רמנוג'אן. בלשונו של הארדי:
אני זוכר שנסעתי לבקרו במיטת חוליו בפוטני. נסעתי במונית שמספרה 1729, והערתי שזה מספר משעמם למדי, ושאני מקווה שזה איננו סימן רע. 'לא', הוא ענה, 'זה מספר מעניין מאוד; זה המספר הקטן ביותר שניתן לבטאו כסכום של שתי חזקות שלישיות בשתי דרכים שונות
היסטוריה

תכונה זו של המספר 1729 צוינה עוד בשנת 1657 על ידי המתמטיקאי הצרפתי ברנאר פרניקל דה בסי, בתשובה לשאלה ששלח לו פייר דה פרמה. בשנת 1938 הוכיחו הארדי ואדוארד מייטלנד רייט שמספר מונית קיים לכל מספר טבעי, ולפי הוכחה זו קל לכתוב תוכנית מחשב שתייצר לכל n מספר שניתן להציגו ב-n דרכים שונות כסכום של שתי חזקות שלישיות, אך מספר זה לא יהיה בהכרח הקטן ביותר, כך שדרך זו אינה מאפשרת למצוא את ערכו של Ta(n), אבל מאפשרת להציב לו חסם מלעיל.
מספרי המונית שלאחר Ta(2)=1729 נמצאו באמצעות מחשב. ג'ון ליץ' מצא את Ta(3) בשנת 1957.‏ Ta(4) נמצא בשנת 1989.‏ Ta(5) נמצא בשנת 1994.‏ Ta(6) נמצא בשנת 2008, בעקבות מאמר משנת 2003 שטען שמספר זה הוא 24153319581254312065344 בהסתברות של 99%.
באנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים סדרת מספרי המונית היא סדרה A011541.
הגמשה של הדרישה לחזקות שלישיות של מספרים טבעיים, כך שיתאפשרו גם חזקות שלישיות של מספרים שליליים, הקרויה cabtaxi number, מאפשרת מציאת מספרי מונית קטנים יותר, למשל:
מספרי מונית ידועים

עד כה ידועים רק ששת מספרי המונית הבאים:
חסם מלעיל למספרי מונית נוספים

למספרי המונית הבאים ידוע חסם מלעיל, כלומר נמצא מספר n שניתן להציגו ב-n דרכים שונות כסכום של שתי חזקות שלישיות של מספרים טבעיים, אך אין ידיעה שהוא הקטן ביותר:
מספרי מונית שאינם מכפלה של חזקה שלישית

להגדרה של מספר מונית ניתן להוסיף מגבלה, שמספר זה לא יהיה מכפלה של חזקה שלישית שונה מ-13 (cubefree taxicab number). כאשר מספר מונית T, המקיים מגבלה זו, נכתב כ־T = x3+y3, אז x ו-y חייבים להיות מספרים זרים. מבין ששת מספרי המונית המנויים לעיל, רק Ta(1) ו-Ta(2) מקיימים מגבלה זו. המספר הקטן ביותר המקיים מגבלה זו לשלוש דרכים שונות הוא
המספר הקטן ביותר המקיים מגבלה זו לארבע דרכים שונות הוא
באנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים סדרת המספרים בעלי תכונה זו היא סדרה A080642.
הכללה

בהמשך לשיחתו של הארדי עם רמנוג'אן, שאל הארדי את רמנוג'אן האם הוא מכיר את הפתרון לבעיה המקבילה למספרים בחזקה רביעית. רמנוג'אן ענה, לאחר רגע של מחשבה, שאין לו דוגמה מיידית, אבל שמספר זה בוודאי גדול מאוד. שאלתו של הארדי היא הכללה מסוימת של מספר המונית. הכללה נרחבת יותר, כך שיתאפשר סכום של מספר כלשהו של חזקות (ולא רק 2) ושהחזקה תהיה מספר כלשהו (ולא רק 3) קרויה "מספר מונית מוכלל" (Generalized taxicab number). מספר מונית מוכלל, Taxicab(k, j, n), הוא המספר הטבעי הקטן ביותר שניתן להציגו ב-n דרכים שונות כסכום של j מספרים טבעיים בחזקת k. מספר המונית הרגיל הוא מקרה פרטי של מספר המונית המוכלל, שבו k=3 ו-j=2.
דוגמאות למספר מונית מוכלל:
לא ידוע האם קיים Taxicab(5, 2, n), כלומר מספר טבעי שניתן להציגו ביותר מאשר דרך אחת כסכום של שתי חזקות חמישיות.
הערות שוליים

↑  Why is the number 1,729 hidden in Futurama episodes?, BBC, 15 October 2013
↑  Uwe Hollerbach, The sixth taxicab number is 24153319581254312065344, Listserv, 9 Mar 2008
↑  C. S. Calude, E. Calude and M. J. Dinneen, What is the value of Taxicab(6)?, Journal of Universal Computer Science, Vol. 9 (2003), pp. 1196–1203
מרי פרינס

| --- | --- |
 לידה:  1 באוקטובר 1788 Devonshire Parish, ברמודה 
 פטירה:  1833? (בגיל 44 בערך) 
 
כריכת המהדורה הראשונה משנת 1831 של ספרה של מרי פרינס
מרי פרינס (סביבות 1788 – לאחר 1833; מתה בגיל 45 בערך) הייתה שפחה בריטית, פעילה בתנועה לביטול העבדות ואוטוביוגרפית.
פרינס נולדה בברמודה למשפחת עבדים ממוצא אפריקני. לאחר שנמלטה מאדוניה השונים היא חיה בלונדון, ושם הכתיבה את קורות חייה למעסיקה החדש שהיה מייסד התנועה לביטול העבדות בבריטניה, תומאס פרינגל.
העבדות אמנם נאסרה בפרלמנט הבריטי בשנת 1807, אך דבר לא נעשה להפסיק את סחר העבדים ברחבי האימפריה. העדות ממקור ראשון על העבדות בשטחי האימפריה הבריטית, שהתפרסמה בתקופה שעבדות עדיין הייתה מקובלת בקולוניות הבריטיות: ברמודה והאיים הקריביים, הכתה גלים בבריטניה, ושלוש מהדורות של הספר יצאו בשנה הראשונה. ספרה של פרינס: "ההיסטוריה של מרי פרינס" (1831) היה אחד הגורמים העיקריים לביטול העבדות בכל שטחי בריטניה.
קורות חיים

מרי פרינס נולדה למשפחת עבדים בברמודה. אביה היה חוטב עצים ואמה הייתה שפחת בית. היו לה שלושה אחים ושתי אחיות. כאשר נפטר אדוניה, נמכרה מרי מבעלים אחד לשני, כשבמהלך סחר העבדים המפותל היא גם הופרדה ממשפחתה. כשהייתה בת 12 נמכרה מרי תמורת 38 פאונדס לבעלים, שגם הוא וגם אשתו הלקו אותה באכזריות על כל עבירה קטנה ביותר.
במהלך חייה נמכרה מרי לבעלים רבים ושונים, ונאלצה לעבוד בבריכות המלח של ברמודה, כשרגליה טובלות במים עד הברכיים, לעיתים 17 שעות ביום, לעבור התעללויות אלימות ומיניות, וגם לאחר שנישאה לדניאל ג'יימס, עבד משוחרר, לא חסכו ממנה הבעלים עונשים, משום שהתנגדו לקרבתו.
בשנת 1828 ביקרה משפחת אדוניה של פרינס בלונדון כדי להסדיר את חינוך ילדיהם. פרינס, שצורפה לנסיעה, הצליחה להימלט מהמשפחה, לאחר עשר שנות עבדות אצלם, ולמצוא מחסה בכנסייה. לאחר מספר שבועות היא החלה לעבוד אצל תומאס פרינגל, שהיה המזכיר של התנועה לביטול העבדות בבריטניה. הוא ניסה להשיג מאדוניה הקודמים את שחרורה, אך הם סירבו, דבר שמנע את אפשרות חזרתה לאנטיגואה, שם נשאר בעלה.
בשתי התביעות שנבעו מפעולותיו של פרינגל לשחרורה של פרינס ומהדפסת הספר, היא נקראה להעיד בפני בית המשפט. פרטי חייה של מרי פרינס לאחר פרסום הספר אינם ידועים. לא ידוע אם חזרה לאנטיגואה כדי להתאחד עם בעלה, אך ידוע שנשארה בלונדון לפחות עד שנת 1833, אז העידה בבית המשפט.
פרסום הספר

בהקדמה שהופיעה בספר שהתפרסם לראשונה בשנת 1831, כתב תומאס פרינגל שהרעיון לכתיבת הספר היה של פרינס עצמה, במטרה שאנשים טובים באנגליה יראו מה עוברת שפחה בידי אדוניה. הסיפור הוכתב מפיה כלשונו, מעיד פרינגל, לגברת שהתגוררה בביתם באותו זמן, ולאחר מכן עבר בדיקה יסודית של פרינגל, כדי לאמת את הפרטים.
הספר הותיר רושם עצום על הציבור והודפס שלוש פעמים בשנה הראשונה להופעתו. הוא עורר חילוקי דעות בקרב הקוראים ואנשי הממסד לגבי אמינותו וצדקתו ואף הוגשו שתי תביעות דיבה כנגדה וכנגד פרינגל מצד שניים מאדוניה לשעבר. רות אלמוג מציינת שהספר קשה לקריאה, משום שלקורא קשה להבין את האכזריות הבלתי נתפסת שבה נהגו בפרינס, שנבעה בעיקר מההנאה שהפיקו הבעלים, ולא בהכרח מחריגות בהתנהגותה.
וכך כתבה מרי פרינס בספרה:
הייתי שפחה בעצמי, ולכן אני יודעת מה חשתי כשפחה ומה חשים כל שפחה או עבד, על פי הסיפורים שסיפרו לי. מי שטוען, שעבדים יכולים להיות די מאושרים בעבדות, משום שאינם רוצים את החופש – הוא או בור או שקרן. מעולם לא שמעתי עבד שאומר כך, ומעולם לא שמעתי אדם לבן שאומר כך, עד שהגעתי לאנגליה
מרי פרינס הייתה האשה השחורה הראשונה שפרסמה את סיפור חייה. היא נחשבת עד היום לאישה אמיצה מאוד שתרמה רבות לביטול העבדות באנגליה. בבלומסברי נקבע לאחרונה שלט לזכרה, ובכך הוכרה פרינס רשמית כמי שמילאה תפקיד חשוב במאבק לביטול העבדות.
הערות שוליים

↑  "The National Archives | Exhibitions & Learning online | Black presence | Rights"
1 2 3 4  Mary Prince, The history of Mary Prince; a West-Indian slave
1 2  רות אלמוג, מרי פרינס, שבזכותה בוטלה העבדות בבריטניה, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301916205171  BIBSYS: 3030696  BnF: cb12405897r (data)  CiNii: DA12654004  GND: 121458520  ISNI: 0000 0000 7833 1900  LCCN: n86058712  NTA: 073522503  RERO: 02-A003712287  SUDOC: 03316407X  VIAF: 76403031   WorldCat (עם VIAF): 76403031
מקסים גרוסה

מקסים גרוסה (בצרפתית: Maxime Grousset; נולד ב-24 באפריל 1999) הוא שחיין צרפתי, אלוף העולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-100 מטר פרפר ושותף לשיא העולם הנוכחי במשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2022 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 זכה ב-2 מדליות, 1 כסף ו-1 ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.64 שניות, אחרי דוד פופוביץ' מרומניה (47.58 שניות) ולפני ג'ושוע ליינדו מקנדה (47.71 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.57 שניות, אחרי בן פראוד מהממלכה המאוחדת (21.32 שניות) ומייקל אנדרו מארצות הברית (21.41 שניות).
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן, אוסטרליה בדצמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי ביחד עם פלורן מנודו, בריל קסטלדלו ומלני הניק בשיא עולם חדש של 1:27.33 דקות, לפני אוסטרליה (1:28.03 דקות) והולנד (1:28.53 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 20.92 שניות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 45.41 שניות, אחרי קייל צ'למרס שקבע שיא אליפות חדש של 45.16 שניות ולפני אלסנדרו מירסי מאיטליה (45.57 שניות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 20.90 שניות ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:41.56 דקות.
ביוגרפיה > 2023 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא לאומי חדש של 50.14 שניות, לפני ג'ושוע ליינדו מקנדה (50.34 שניות) ודייר רוז מארצות הברית (50.46 שניות). מדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.42 שניות, אחרי קייל צ'למרס מאוסטרליה (47.15 שניות) וג'ק אלכסי מארצות הברית (47.31 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.82 שניות, אחרי תומאס צ'קון מאיטליה (22.68 שניות) ודייגו ריביירו מפורטוגל (22.80 שניות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 21.57 שניות (2022)
100 מטר חופשי: 47.42 שניות (2023)
200 מטר חופשי: 1:49.05 דקות (2022)
50 מטר פרפר: 22.72 שניות (2023), שיא צרפת
100 מטר פרפר: 50.14 שניות (2023), שיא צרפת
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 20.90 שניות (2022)
100 מטר חופשי: 45.41 שניות (2022)
200 מטר חופשי: 1:41.56 דקות (2022)
מפעל קירוב

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  מערך הסחר הרוסי (KIRZ) 
 מייסדים:  פאבל הראשון, קיסר רוסיה 
 תקופת הפעילות:  1801–הווה (כ־223 שנים) 
 מיקום המטה:  סנקט פטרבורג 
 ענפי תעשייה:  הנדסת מכונות 
 מוצרים עיקריים:  טרקטור 
 הכנסות:  2,457,636,000 רובל רוסי (נכון ל־2016) 
 רווח תפעולי:  634,472,000 רובל רוסי (נכון ל־2016) 
 רווח:  440,873,000 רובל רוסי (נכון ל־2016) 
 עובדים:  5,900 
  
 www.kzgroup.ru
 
מפעל קירוב (ברוסית: Кировский завод) הוא אחת מהחברות הגדולות ביותר בסנקט פטרבורג, רוסיה, בעלת היסטוריה נרחבת השזורה גם בתולדות העיר. המפעל הוקם ב-1801.
היסטוריה

המפעל הוקם ב-28 בפברואר 1801 על פי צו קיסרי של הקיסר פאבל הראשון, עם העברת מפעל הפלדה של קרונשטדט. בין השנים 1868–1880 המפעל היה בבעלותו של ניקולאי פוּטילוֹב, איש עסקים ומהנדס רוסי, שעל שמו נקרא המפעל החל מ-1868 ועד 1917. בשנת 1900 המפעל היה ממפעלי המתכות המתקדמים באירופה וב-1905 היה במרכז מהפכת 1905 כאשר פועלי המפעל יצאו להפגין מול הצאר בכיכר הארמון שבעיר.
במאי 1917 לנין נאם בפני פועלי מפעל זה, שוטח את השקפותיו הסוציאליסטיות. נכון לפברואר 1917 המפעל היה למפעל הארטילרי הגדול ביותר בפטרוגרד והועסקו בו כ-36 אלף עובדים. ב-1922, לאחר הלאמת המפעל, הוא נקרא בשם "הפוטילובץ האדום". המפעל ייצר קרונות לרכבות, טנקים (המפעל ייצר בין השאר את טנק KV הנודע), מאז 1934 המפעל מכונה בשם מפעל קירוב, על שם ראש העיר, סרגיי קירוב שנרצח באותה שנה. בש נת 1938 יצחק זלצמן מונה למנהל המפעל והוא קידם ייצור טנקים במפעל. המפעל תרם רבות לתעשיית המלחמה הסובייטית בתקופת מלחמת העולם השנייה וספג אבדות כבדות בעת המצור על לנינגרד.
ב-1992 הוקמה חברת מפעל קירוב, כבעלת המניות במפעל. המפעל ייצר טרקטורים שונים ומחזיק בבעלות פטנט רשום על טרקטור "קירובץ". המפעל ייצר גם מספר דגמים של חשמליות מדגם פוטילוב, על שם הבעלים הראשונים.
נכון לשנת 2015 מועסקים במפעל כ-5,900 עובדים.
מרי פרסי, הרוזנת מנורת'מברלנד

מרי פרסי, הרוזנת מנורת'מברלנד (באנגלית: Mary Percy, נפטרה ב-16 באפריל 1572), אשת חצר ואצילה בתקופת שלטונו של הנרי השמיני, מלך אנגליה. היא הייתה בתו של ג'ורג' טלבוט, הרוזן הרביעי משרוסברי. בעלה, הנרי פרסי, הרוזן השישי מנורת'מברלנד, נודע בשל רצונו להינשא לאן בולין במקום לה.
משפחה

ליידי מרי טלבוט (Talbot) הייתה אחת מאחד-עשר ילדיו של ג'ורג' טלבוט, הרוזן הרביעי משרוסברי, ושל אשתו הראשונה, אן הייסטינגס. סבה וסבתה מצד אביה היו ג'ון טלבוט, הרוזן השלישי משרוסברי וקתרין סטאפורד, בתו של האמפרי סטאפורד, הדוכס הראשון מבאקינגהאם. הורי אמה היו ויליאם הייסטינגס, הברון הראשון מהייסטינגס וקתרין נוויל, אחותו הצעירה של ריצ'רד נוויל, הרוזן ה-16 מוורוויק.
נישואים

לקראת סוף 1523 או תחילת 1524, הליידי טלבוט שודכה להנרי פרסי, יורשה של רוזנות נורת'מברלנד, אשר התאהב עמוקות באן בולין, שהייתה אז בת-לוויה של המלכה קתרין מאראגון. מסיבה זו, הוא התחתן עם טלבוט בחוסר רצון. למעשה, היה זה הקרדינל תומאס וולסי שטירפד את הרומן בין פרסי לבוליין, ושהזכיר לפרסי על השידוך לטלבוט עליו הוחלט כבר ב-1516. אביו של הנרי פרסי, הרוזן החמישי מנורת'מברלנד, זומן במהירות לחצר המלוכה, ובעקבות האירועים שהתרחשו החליט לקחת את בנו הנרי לטירת אניק שבנורת'מברלנד, שם נישאו השניים..
פרסי ירש את אביו בתפקיד רוזן נורת'מברלנד ב-19 במאי 1527, וטלבוט קיבלה בהתאם את התואר רוזנת נורת'מברלנד. נישואיה של טלבוט לפרסי היו לא מאושרים למן ההתחלה, ולשניים לא היו ילדים. ביוני 1532 ביקשה טלבוט לבטל את הנישואים, בטענה שבעלה ביקש להינשא לאן בולין לפני נישואיהם. פרסי תושאל על ידי הנרי השמיני, והעתירה נדחתה על ידי הפרלמנט; טלבוט נותרה נשואה לפרסי.
טלבוט נפטרה ב-16 באפריל 1572. בעלה הנרי פרסי נפטר שנים רבות קודם לכן, ב-30 בינואר 1537, שמונה חודשים בלבד לאחר הוצאתה להורג של אן בולין. פרסי היה אחד מחברי המועצה המלכותית שגזרה את גזר הדין על בוליין במאי 1536, והוא, כיתר חברי המועצה, פסק כי היא אשמה.
לקריאה נוספת

Alison Weir, The Six Wives of Henry VIII, 1991.
מרקוס ולריוס מסלה רופוס

| --- | --- |
 לידה:  119 לפנה״ס? רומא העתיקה 
 פטירה:  26 לפנה״ס? (בגיל 93 בערך) 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 תפקיד:  סנאטור ברומא העתיקה (ערך בלתי־ידוע–ערך בלתי־ידוע)  קונסול (53 לפני הספירה–53 לפני הספירה) 
 
מרקוס ולריוס מסלה רופוס (בלטינית: Marcus Valerius Messalla Rufus‏; סביב 104 או 103 לפנה"ס – 26 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי חשוב.
נבחר ככל הנראה לכהונת הפראיטור בשנת 62 לפנה"ס. נבחר לקונסול בשנת 53 לפנה"ס, אך כניסתו לתפקיד התעכבה בגלל אלימות קשה בין תומכיהם של פובליוס קלודיוס פולכר וטיטוט אניוס מילו. בעקבות המהומות כניסתו לתפקיד התאפשרה רק ביולי 53. צידד בקיסר במהלך מלחמת האזרחים שפרצה אחרי חציית הרוביקון על ידי יוליוס קיסר לאחר סיום מלחמת גאליה. שירת בדרגת לגאטוס בצבאו של קיסר במהלך המלחמה. נשלח בראש לגיון אחד לכבוש את סרדיניה מידי האופטימאטים כדי להבטיח את הספקת הדגן לרומא. אין ידיעות על חייו לאחר המלחמה, מלבד שנת מותו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 102399409  LCCN: nr95038421  VIAF: 29920898   WorldCat (עם VIAF): 29920898
מסדר קנדה

מסדר קנדה (באנגלית: Order of Canada) הוא אות הכבוד הגבוה ביותר הניתן בקנדה. גבוה ממנו רק מסדר ההצטיינות של חבר העמים הבריטי. אות מסדר קנדה ניתן למי שמקיים את הפסוק מהאיגרת אל העברים "שואף טובה לארצו". האות ניתן מאז שנת 1967 למי שתרם לאורך חייו תרומה אשר הביאה לשינוי משמעותי לטובה בקנדה, וכן לאנשים שאינם אזרחי קנדה אשר פעלו כל חייהם לשינויו לטובה של העולם. נכון לפברואר 2014, חברים במסדר קנדה 6,259 חברים.
בראש המסדר עומד מלך קנדה, צ'ארלס השלישי, והמושל הכללי של קנדה משמש בפועל כראש המסדר (Principal Companion). מועצה מייעצת מציעה את המועמדים לקבלת אות המסדר, והאות מוענק על ידי המושל הכללי.
הקמת המסדר

המסדר הוקם ב-17 באפריל 1967 על ידי המלכה אליזבת השנייה, בעצתו של ראש ממשלת קנדה באותה עת לסטר פירסון. המסדר נחנך בטקס שנערך ב-1 ביולי 1967 לרגל חגיגות ה-100 להקמת הדומיניון של קנדה. אות המסדר הראשון הוענק למושל הכללי של קנדה, רולנד מיצ'נר, וב-7 ביולי באותה שנה הוענק אות המסדר ל-90 אנשים נוספים ובהם וינסנט מאסי, לואי סן-לורן, יו מקלינן, גבריאל רוי, דונלד קרייטון, וילדר פנפילד, ארתור ליסמר ומוריס רישאר. באותה שנה ביקר מיצ'נר בלונדון והעניק למלכה את סיכת ראש המסדר, והיא ענדה את הסיכה לראשונה בקבלת פנים שנערכה בילונייף שבטריטוריות הצפון מערביות ביולי 1970.
המסדר היה למעשה המסדר הראשון הייחודי לקנדה. קודם להקמתו ניתן לאזרחי קנדה אות מסדר האימפריה הבריטית (בדומה ליתר מושבות הכתר של הממלכה המאוחדת).
בעקבות הקמת מסדר קנדה, הוקמו גם מסדר אוסטרליה ומסדר ניו זילנד.
דרגות

ישנן שלוש דרגות במסדר קנדה: "שותף" (Companion), "קצין" (Officer) ו"חבר" (Member) - בדרגת חשיבות יורדת. ניתן להעלות בדרגה את חברי המסדר, אולם נהוג שלא לעשות זאת בחמש השנים הראשונות לאחר קבלת הדרגה הראשונה.
בעת הקמת המסדר היו בו שתי דרגות: שותף וחבר, וכן ניתנה מדליה נפרדת שנקראה "מדליית הכבוד", שנועדה לכבד מעשי אומץ יוצאי דופן. ב-1 ביולי 1972 הוקם מסדר נפרד - מסדר הכבוד של קנדה, ובמסגרתו ניתנת כיום מדליית הכבוד. כאשר נעשה שינוי זה, נוספה דרגת ה"קצין" למסדר קנדה, וכל מי שניתנה לו מדליית הכבוד במסגרת מסדר קנדה קודם להקמת מסדר הכבוד של קנדה, הפך לקצין במסדר קנדה, על מנת להפריד בין המסדרים.
דרגות > שותף (Companion)

אות "שותף" במסדר קנדה (Companions of the Order of Canada בקיצור CC) ניתן למי שעשה פעילות ברמה הגבוהה ביותר למען קנדה או למען העולם. כ-15 איש מקבלים אות זה מדי שנה, כאשר בכל רגע נתון לא יהיו יותר מ-165 שותפים (למעט שותפי כבוד). נכון ל-20 בפברואר 2007 היו 168 שותפים במסדר, מהם ארבעה שותפי כבוד.
על פי תקנון המסדר, המשנה למלך של קנדה (הוא המושל הכללי) ובן או בת זוגו מקבלים אות שותף עם כניסתם לתפקיד.
דרגות > קצין (Officer)

קצין במסדר קנדה (Officers of the Order of Canada ובקיצור OC) ניתן למי שהפגין מידה יוצאת דופן של כישרון ושירות למען קנדה. 64 קצינים ממונים בכל שנה. אין הגבלה על מספר הקצינים במסדר. נכון ל-29 בספטמבר 2005 היו במסדר 1,006 קצינים.
דרגות > חבר (Member)

חבר במסדר קנדה (Members of the Order of Canada ובקיצור CM) ניתן למי שעשה פעילות יוצאת דופן למען קנדה או למען קנדים ברמה המקומית או ברמה הפדרלית. ניתן לקבל למסדר 136 חברים מדי שנה, מבלי הגבלה על מספר החברים. נכון ל-29 בספטמבר 2005 במסדר 1,964 חברים.
סמלי המסדר

אות הריבון (האות הניתן למלכה) הוא בצורת פתית שלג עשוי אמייל שמעליו כתר. במרכז הסמל עלה עץ אדר עשוי אבני אודם על רקע לבן. סיכת חברי המסדר דומה לאות הריבון.
| אות הריבון | אות שותף | קצין | חבר |
| --- | --- | --- | --- |

סיכת המסדר
סמלי המסדר > הזכות לקבל את האות

כל אזרחי קנדה זכאים להפוך לחברים במסדר, למעט שופטים פדרליים ופרובינציאליים בזמן תקופת כהונתם.
סמלי המסדר > המועצה המייעצת

המועצה המייעצת בוחנת את המועמדויות ובודקת אם המועמדים מתאימים לקבלת האות. בראש המועצה עומד נשיא בית המשפט העליון של קנדה ובמועצה חברים מזכיר מועצת המלוכה של קנדה והשר הממונה על המורשת של קנדה, וכן נשיא האגודה המלכותית של קנדה ויו"ר איגוד האוניברסיטאות והמכללות של קנדה. כמו כן במועצה המייעצת חמישה חברים מן המסדר שממונים מבין חברי המסדר לתקופה של חמש שנים.
אם האות ניתן לאדם שאינו אזרח קנדה, נוכח בדיוני הוועדה סגן שר החוץ של קנדה.
סמלי המסדר > מינויי כבוד

נכון לשנת 2008 נתן המסדר 20 אותות של כבוד לאנשים שאינם אזרחי קנדה:
סמלי המסדר > מינויי כבוד > שותפי כבוד

נלסון מנדלה; נשיא דרום אפריקה (1998)
אליזבת בווס ליון, המלכה האם ובעבר המלכה הרעיה של קנדה 31 באוקטובר 2000. המלכה האם הייתה אמנם המלכה הרעיה של קנדה, וחלק ממשפחת המלוכה הקנדית, אך לא הייתה אזרחית קנדה.
פרנק גרי; אדריכל (2002), גרי נולד בטורונטו, אך עבר עם משפחתו להתגורר בארצות הברית בשנת 1942, קודם לחקיקת חוק האזרחות של קנדה בשנת 1946. גרי הפך שוב לאזרח קנדה בשנת 2002.
בוטרוס בוטרוס ראלי; המזכיר הכללי של האומות המאוחדות (2004)
ואצלב האוול; בעבר נשיא הרפובליקה הצ'כית (2004)
אגה חאן הרביעי; אימאם השיעים (2005)
סמלי המסדר > מינויי כבוד > קצינים של כבוד

צ'יף דן ג'ורג'; משורר ושחקן קולנוע מועמד פרס האוסקר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1970.
ג'ון קנת' גלבריית'; כלכלן אמריקאי שנולד בטורונטו, ועבר לארצות הברית בשנת 1937.
יום קרונין; שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון (1988)
ג'יימס הילייר; ממציא המיקרוסקופ האלקטרוני (1997)
צ'אלרס דוטויוט; מנצח התזמורת הסימפונית של מונטריאול (2003)
טניה מויסוויץ'; מעצבת תיאטרון של פסטיבל סטרטפורד (2003)
ברנאר פיבו; מנחה טלוויזיה צרפתי (2008)
שארל אזנבור; מוזיקאי ושחקן צרפתי (2008)
סימה סאמר; פעילת זכויות אדם מאפגניסטן (2009)
רוני הוקינס; מוזיקאי אמריקאי (2013)
ברמוול טובי; מלחין ומנצח אנגלי (2013)
סמלי המסדר > מינויי כבוד > חברי כבוד

זנה שרדאון; (1986) סייעה בהצלת חייהם של שישה דיפלומטים אמריקאים באיראן בשנת 1979.
לואיס לילינשטיין ; (2003)
פרנסיס קבוט; (2005)
סלומה ביי; (2005)
ברנאר פיבו; (2008)
זכרי ריצ'רד; מוזיקאי אמריקאי (2009)
סמלי המסדר > התפטרות

חבר המסדר יכול להתפטר מהמסדר בהגשת התפטרותו, בכתב למזכיר הכללי של המסדר. רק לאחר שהמכתב מתקבל על ידי המושל הכללי של קנדה, ההתפטרות נכנסת לתוקף. לאורך השנים, נכון לשנת 2022, התפטרו שישה חברים מהמסדר.
סמלי המסדר > סירוב

כ-1.5% מהמועמדים לקבל את אות המסדר סירבו לקבלו. המסדר אינו מפרסם את שמות המועמדים לקבל את אות המסדר, ולכן לא ידועה זהותם של כל המסרבים לקבל את אות המסדר (אלא אם המועמדים פרסמו זאת בעצמם). חלק ניכר מהמסרבים לקבל את אות המסדר עושים זאת מטעמי צניעות, ומציינים שפעולותיהם החברתיות נעשות שלא על מנת לקבל פרס.
סמלי המסדר > הוצאה מהמסדר

המושל הכללי רשאי להוציא חברים מהמסדר, בהמלצתה של המועצה המייעצת, וזאת אם התנהגו באופן שאינו הולם את חברי המסדר. אם המועצה המייעצת מחליטה על כך פה אחד, היא שולחת מכתב למועמד להוצאה המיידעת אותו על ההחלטה ונותנת לו הזדמנות להציג את גרסתו. אדם המוצא מן המסדר צריך להשיב את האות למסדר, והממשלה רשאית להורות למשטרה לתפוס בכח את האות (שהוא למעשה רכוש הממשלה) אם חבר המסדר מסרב להשיבו.
נכון לשנת 2006 בוצעה הוצאת שני חברים בלבד מהמסדר: אלן איגלסון הוצא מן המסדר בשנת 1998 לאחר שנכלא באשמת מרמה והפרת אמונים, ודייוויד אהנקיו, צ'יף אינדיאני מססקצ'ואן, הוצא מן המסדר בשנת 2002 בשל אמירות אנטישמיות.
הערות שוליים

↑  בלטינית: desiderantes meliorem patriam, איגרת אל העברים, 11, 16.
↑  רשימת החברים במסדר קנדה.
↑  ההצהרה על מתן האות
↑  ההצהרה על מתן האות.
↑  ההצהרה על מתן האות
↑  הצהרה על מתן האות
↑  ההודעה על מתן האות
↑  ההודעה על מתן האות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: ea82cbf5-86f2-4a97-bb5a-32726baf2ea6 
המפיק לורן מייקלס עם מדליית החבר של מסדר קנדה, 2010
מפעלי ההגנה הוונציאניים בין המאות ה-16 וה-17: סטטו דה טרה ומערב סטטו דה מאר

מפעלי ההגנה הוונציאניים בין המאות ה-16 וה-17: סטטו דה טרה ומערב סטטו דה מאר הוא שמו של אתר מורשת עולמית של אונסק"ו המרכז שש מערכות ביצורים שנבנו על ידי הרפובליקה של ונציה, הן בחלקה היבשתי הידוע בתור "סטטו דה טרה" (Stato da Terra, "מדינת היבשה") או "דומיני דה טראפרמה" (Domini di Terraferma, "המרחבים היבשתיים") (אנ'), והן בשטחיה מעבר לים הידועים בשם "סטטו דה מאר" (Stato da Mar, "מדינת הים") (אנ'), בין המאה ה-16 והמאה ה-17. שלושה מהאתרים שוכנים באיטליה, שניים בקרואטיה ואחד במונטנגרו.
ההכרזה על האתר התקיימה ב-2017.
מערכות הביצורים

להלן מערכות הביצורים הכלולות באתר לפי המספר הסידורי שלהן באונסק"ו:
| מספר סידורי | מערכת ביצורים | מדינה | מיקום | קואורדינטות | שטח (הקטאר) | אזור חיץ (הקטאר) | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1533-001 | העיר המבוצרת של ברגמו (איט') | איטליה איטליה | ברגמו | 45°42′12″N 9°39′49″E﻿ / ﻿45.70333°N 9.66361°E﻿ / 45.70333; 9.66361 | 119.61 | 446.07 |   |
| 1533-002 | העיר המבוצרת של פסקיירה דל גארדה (איט') | איטליה איטליה | פסקיירה דל גארדה | 45°26′20″N 10°41′39″E﻿ / ﻿45.43889°N 10.69417°E﻿ / 45.43889; 10.69417 | 36.67 | 143.85 |   |
| 1533-003 | עיר המבצר פלמנובה (איט') | איטליה איטליה | פלמנובה (אנ')‏ | 45°54′22″N 13°18′35″E﻿ / ﻿45.90611°N 13.30972°E﻿ / 45.90611; 13.30972 | 193.73 | 296.27 |   |
| 1533-004 | המערכת ההגנתית של זאדאר | קרואטיה קרואטיה | זאדאר | 44°6′42″N 15°13′49″E﻿ / ﻿44.11167°N 15.23028°E﻿ / 44.11167; 15.23028 | 11.19 | 240.45 |   |
| 1533-005 | מבצר ניקולס הקדוש (אנ') | קרואטיה קרואטיה | שיבניק | 43°43′17″N 15°51′17″E﻿ / ﻿43.72139°N 15.85472°E﻿ / 43.72139; 15.85472 | 0.85 | 523.79 |   |
| 1533-006 | העיר המבוצרת של קוטור (אנ') | מונטנגרו מונטנגרו | קוטור | 42°25′25″N 18°46′19″E﻿ / ﻿42.42361°N 18.77194°E﻿ / 42.42361; 18.77194 | 16.32 | 99.19 |   |