stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
OpenVMS

| --- | --- |


OpenVMS V7.3-1
 מפתח:  Digital Equipment Corporation, VSI
 משפחה:  DEC OS
 מודל קוד:  קוד סגור
 מחזור חיים:  25 באוקטובר 1977 – הווה (47 שנים) 
 גרסה אחרונה:  V9.2 ב־14 ביולי 2022
 סוג גרעין:  מונוליתי
 סוג רישיון:  רישיון קנייני
 מצב עבודה:  עדכני
 פלטפורמות:  VAX, איטניום, DEC Alpha, x86-64 
 אתר אינטרנט:  https://www.vmssoftware.com 
 
OpenVMS (ובקיצור VMS, ראשי תיבות של Virtual Memory System) היא מערכת הפעלה שמיועדת למחשבים עם מעבדי VAX‏ ,Alpha ו־Itanium. המערכת נוצרה על ידי חברת Digital Equipment Corporation (היום VSI), שגם פיתחה את מחשבי ה־VAX ו־Alpha.
VMS פותחה במקור כמערכת הפעלה למיני-מחשבים מסדרת VAX. גרסתה הראשונה יצאה בשנת 1978, יחד עם השקת הדגם הראשון של מחשב VAX‏ (VAX-11/780). העיצוב שלה התבסס על מערכות הפעלה קודמות של Digital, בפרט RSX של מחשבי PDP, אך החידוש העיקרי בה היה ניהול זיכרון וירטואלי ועבודה במצב של 32 ביט.
בשנת 1983 הוצג חידוש נוסף ב־VMS - ה־VAXCluster, שהיה ליישום המסחרי המצליח הראשון של אשכול מחשבים - רשת מחשבים שמגבים אחד את השני ומשתפים משאבי אחסון ותורי הדפסה.
VMS פעלה בכל הסוגים של מחשבי VAX - הן השרתים הגדולים והן תחנות MicroVAX‏ ,VAXstation וכו'.
בשנת 1992 השיקה חברת Digital את המעבד החדש Alpha, שפעל בטכנולוגיית RISC ויחד איתו הציגה את הגרסה החדשה של VMS שידעה לפעול גם במעבדים אלה. VMS קיבלה מספר תכונות חדשות של תמיכה בפרוטוקולים פתוחים כפי שהוגדרו על ידי POSIX ובהתאם שמה שונה ל־OpenVMS.
בשנת 2005 יצאה הגרסה הרשמית הראשונה של OpenVMS למעבדי Itanium.
בדומה ליוניקס, VMS היא מערכת הפעלה בעלת ממשק טקסטואלי ביסודה. שפת הפקודות של VMS נקראת DCL - Digital Command Language; בהשוואה לפקודות shell של יוניקס ו־DOS פקודות DCL נראות יותר כמו מילים שלמות באנגלית ופחות כמו קיצורים. בתחנות עבודה מבוססות VMS ניתן לעבוד גם בסביבה הגרפית DECwindows, גרסה של X11.
VMS תומכת במספר פרוטוקולי תקשורת. הפרוטוקול העיקרי שלה הוא DECnet, פרוטוקול קנייני של Digital‏. VMS תומכת גם בפרוטוקולי חבילת הפרוטוקולים TCP/IP ובפרוטוקול LAT לעבודה מול מסופים "טיפשים" (כגון VT).
וילבור ג. אדם

| --- | --- |

 לידה:  23 ביולי 1898 סינסינטי, ארצות הברית 
 פטירה:  23 במרץ 1973 (בגיל 74) Loveland, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  Hughes STEM High School 
 
וילבור ג. אדם/אדמס (באנגלית: Wilbur G. Adam/Adams‏; 23 ביולי 1898 – 23 במרץ 1973) היה צייר ומאייר אמריקאי שחילק את הקריירה שלו בין סינסינטי לשיקגו. הוא נודע בזכות הפורטרטים והנופים שלו ממערב ארצות הברית. בסוף הקריירה שלו הוא התמקד באיורים מקראיים.
ראשית חייו

אדם נולד במחוז מאונט אובורן בסינסינטי בשנת 1898. הוא היה אחד מחמשת ילדיהם של המהגר והסנדלר הגרמני ג'ייקוב אדם ואשתו אלינור. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון יוז בסינסינטי ב-1916, שם זכה בתואר "האמן הטוב ביותר".
אדם החל את הכשרתו באמנות באקדמיה לאמנות של סינסינטי בשנת 1912 בהיותו תלמיד תיכון, ומאוחר יותר תוך כדי עבודה חלקית ב"חברת הדפוס והליטוגרפיה של ארצות הברית" בנורווד, אוהיו. הוא למד אצל אמנים מפורסמים רבים בסינסינטי כמו הרמן ווסל (1878–1969), ג'יימס רוי הופקינס (1877–1969), לואיס הנרי מיקין (1850–1917), פרנק דובנק (1848–1919) וקרוליין אוגוסטה לורד (1860–1927).
בשנת 1917 הוא וקבוצה של אמנים צעירים מהאקדמיה לאמנות של סינסינטי כולל ביל בולמן, ג'ורג' פטיק, קארל האס, ארתור הלביג, ג'ון הולמר ודיק סנדרס הקימו סטודיו קהילתי במרכז העיר סינסינטי בצד הדרומי של הרחוב השלישי, הם קראו למקום "רוסט סטודיו".
בספטמבר 1918 נסע אדם לסטירנס, קנטקי עם חברו לכיתה באקדמיה לאמנות של סינסינטי, פרנק הרמון מאיירס, למסע רישום. מאוחר יותר הם הציגו את עבודותיהם יחד בגלריות טרקסל בסינסינטי ואדם הציג מאוחר יותר את ציוריו במזרח ארצות הברית, במכון האמנות של שיקגו (AIC) ובמוזיאון לאמנות של סינסינטי.
קריירה מקצועית

הוא הצטרף למועדון האמנות של סינסינטי ב-1919.
בשנת 1921 הוא זכה בפרס השני בתחרות מלגות של מוזיאון האקדמיה הלאומית ובית הספר של ניו יורק. הוא היה אמן אורח ב-1921 ושוב ב-1929 בקרן לואיס קומפורט טיפאני בלונג איילנד, ניו יורק.
בשנת 1923 הוא ועמיתו באקדמיה לאמנות של סינסינטי, ארתור הלוויג, נסעו לפארק אסטס, קולורדו ולפארק הלאומי הרי הרוקי, שם התמקדו בציורי נוף במשך הקיץ. בקיץ 1924 הוא יצא למסע בן שבעה שבועות לקליפורניה, יוסמיטי, ילוסטון, גרנד קניון והרי הרוקי.
בשנת 1925 הוא הקים סטודיו בשיקגו שם קיבל הזמנות רבות של עבודת דיוקן. באותה שנה, הוא זכה בפרס פיבודי של המכון לאמנות של שיקגו עבור הציור "הרקדן הקטן".
בקיץ 1927 הוא נסע לפארק הלאומי גליישר ואליו הצטרף לכמה שבועות צייר אחר מסינסינטי, מתיו א. דאלי. הוא נסע שוב למערב ב-1928 עם עמיתו מסינסינטי, ואלאס הס. במהלך ביקורו היה מצייר ציורים קטנים של סצנות מהמקום ולוקח אותם בחזרה לסטודיו שלו לצייר אותם בגדול, במהלך החורף.
לאחר שחי בשיקגו במשך כמעט 25 שנים כמאייר, הוא חזר לסינסינטי ב-1951 והקים סטודיו בשדרת היילנד. במהלך תקופה זו הוא יצר כמות משמעותית של עבודות עבור הוצאה לאור. הוא התמקד כמאייר של ספרים ופרסומים תנ"כיים, כולל "שמחת חג המולד" (1955), "שעת תפילה" (1955), "הבטחות יקרות" (1955), "מילת עידוד" (1955), "חיים ומנהגים בתקופת ישוע" (1957) ו"תהילים מועדפים" (1960).
לאחר שחזר לסינסינטי, אדם השלים את ההזמנות הרבות שלו, וגם צייר פורטרטים, במיוחד של אנשי עסקים ופוליטיקאים. לעבודתו הייתה איכות מיוחדת. באמצעות צבעים עזים וסגנון ריאליסטי, שיקפו ציוריו של אדם את מיומנותו וניסיונו הרב כמאייר.
הוא כיהן כנשיא האמנים המקצועיים של סינסינטי בשנים 1956–1958 ונשיא מועדון האמנות של סינסינטי מ-1965 עד 1967.
הערות שוליים

↑  "Article clipped from The Cincinnati Enquirer: "Deaths and Funerals: Wilbur Adams, Well-known Artist"". The Cincinnati Enquirer. 1973-03-24. p. 36. נבדק ב-2024-05-20.
1 2  "Article clipped from The Cincinnati Enquirer". The Cincinnati Enquirer. 1973-03-24. p. 36. נבדק ב-2024-02-06.
↑  "Cincinnati Birth and Death Records, 1865-1912"
↑  Hughes Annual - 1916. Hughes High School. 1916. p. 15.
↑  Wilbur George Adam Enrolment Card - Art Academy of Cincinnati. Cincinnati Art Museum Archives.
↑  Adam, Wilbur G. (Jan 1967). "Russet Studio: a story of Cincinnati's 'Greenwich Village'". The Dragonfly. Cincinnati Art Club.
↑  "Arthur L. Helwig - artist biography - EiseleFineArt"
↑  M.R.C. (7 September 1924). "The Week in Art Circles". The Cincinnati Enquirer.
↑  Chicago Arts Awards, Cash and medals for sculptures and paintings". The Sun (New York). 29 October 1925.
↑  Alexander, Mary L. (21 August 1927). "The Week in Art Circles". The Cincinnati Enquirer.
↑  Lethbridge Herald, Monday, July 23, 1928, Lethbridge, Alberta, Canada. In section about Watertown Park, which is on the Canad… | Oil painters, Watertown, Glacier np, Pinterest
↑  "Search for Wilbur G. Adam"
↑  Library of Congress Copyright Office, Catalog of Copyright Entries. Third Series: 1955: July-December, Copyright Office, Library of Congress, 1956. (באנגלית)
↑  Past Presidents Cincinnati Art Club". Cincinnati Art Club.
דיוקן של איש צעיר, 1922
גבעת המנזר, 1922
טריסקוול

| --- | --- |


צילום מסך של טריסקל 11.0
 מפתח:  פרויקט טריסקל
 משפחה:  דמוי-יוניקס
 מודל קוד:  תוכנה חופשית, GNU FSDG
 מחזור חיים:  2004–הווה (כ־21 שנים) 
 גרסה אחרונה:  8.0 ב־18 באפריל 2019 (לפני 5  שנים ו־10  חודשים)
 סוג גרעין:  מונוליתי (לינוקס-ליברה)
 סוג רישיון:  GPL גרסה 3 
 מצב עבודה:  עדכני
 מנהל חבילות:  Dpkg 
 מבוססת על:  אובונטו לינוקס 
 פלטפורמות:  x86-64, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 אתר אינטרנט:  https://trisquel.info 
 
טריסקוול (באנגלית: Trisquel; שם מלא- Trisquel GNU/Linux) היא מערכת הפעלה והפצת גנו/לינוקס המורכבת באופן בלעדי מתוכנות חופשיות.
קהילת המשתמשים של טריסקל מאמינה שתוכנות מחשב קנייניות פוגעות בחופש האדם, ועל כן יש להשתמש רק בתוכנות חופשיות. לכן בטריסקל נכללות אך ורק תוכנות בעלות רישיון חופשי, ונעשה שימוש בליבה החופשית "לינוקס-ליברה" (Linux-libre), ליבת לינוקס שממנה הוסרו החלקים הבינאריים הקנייניים.
טריסקל מוכרת על ידי המוסד לתוכנה חופשית כמערכת הפעלה חופשית מלאה.
פילוסופיה

טריסקל נשענת על הרעיון הפילוסופי של המוסד לתוכנה חופשית, שלפיו תוכנת מחשב היא חופשית אם ורק אם היא מעניקה למשתמשים ארבע חירויות כדלקמן:
החופש להריץ את התוכנה כרצונם, לכל מטרה.
החופש ללמוד כיצד פועלת התוכנה ולשנותה כך שתפעל כרצונם. חופש זה מצריך גישה לקוד המקור של התוכנה.
החופש להפיץ עותקים של התוכנה, כך שניתן יהיה לסייע לאחרים.
החופש להפיץ עותקים של התוכנה שבהם נערכו שינויים, כדי לתרום לקהילה. גם חופש זה מצריך גישה לקוד המקור של התוכנה.
אם התוכנה אינה מקיימת אחת או יותר מחירויות אלה, אזי היא נחשבת לבלתי-חופשית, או קניינית.
רוב מערכות ההפעלה כיום אינן מקיימות אחת או יותר מהחירויות הללו, בין אם משום שהן קנייניות בכללותן או שהן משלבות מרכיבים קנייניים כחלק משאר המרכיבים החופשיים. לעומת זאת, טריסקל היא הפצה פילוסופית טהורה, שבה הרעיון הפילוסופי של חופש המשתמש, כפי שהוא מוגדר לעיל, תמיד קודם לשיקולים של נוחיות.
מהדורות

טריסקל מציעה ארבע מהדורות הניתנות להורדה בחינם מאתר הבית שלה:
טריסקל - המהדורה הסטנדרטית של ההפצה, הכוללת תמיכה ב-51 שפות. מגיעה כלייב-דיסק וכוללת את סביבת העבודה MATE.
טריסקל מיני - מהדורה הצורכת פחות משאבי מחשב, ולכן מתאימה במיוחד למחשבים בעלי חומרה ישנה או מחשבי נטבוק. מגיעה כלייב-דיסק וכוללת את סביבת העבודה LXDE.
טריסקל Sugar TOAST - מהדורה הכוללת את סביבת הלמידה לילדים Sugar. מגיעה כלייב-דיסק.
NetInstall - מהדורה קטנת משקל עבור התקנה מרשת האינטרנט באמצעות ממשק טקסטואלי. מתאימה במיוחד להתקנה על שרתים.
ראו גם

גנו/לינוקס
תוכנה חופשית
המוסד לתוכנה חופשית
הערות שוליים

↑  Trisquel.info, אודות טריסקל
1 2  Trisquel.info, מדוע להשתמש בטריסקל?
↑  Trisquel.info, ליבה חופשית מלאה
↑  Free Software Foundation, רשימה של הפצות גנו/לינוקס חופשיות
↑  Trisquel.info, ארבע החירויות של תוכנה חופשית
↑  Free Software Foundation, מערכות הפעלה בלתי-חופשיות
↑  Trisquel.info, פירוט על מהדורות טריסקל
מנג'רו

| --- | --- |


צילום מסך של מנג'רו 21.2.1 עם שולחן העבודה KDE
 מפתח:  Guillaume Benoit, Philip Müller
 משפחה:  גנו/לינוקס
 מודל קוד:  קוד פתוח
 גרסה אחרונה:  21.3.1 (Ruah) ב־24 ביוני 2022 (לפני שנתיים, 7  חודשים ו־24  ימים)
 סוג גרעין:  מונוליתי
 סוג רישיון:  רישיונות חופשיים (בעיקר הרישיון הציבורי הכללי של גנו)
 מצב עבודה:  עדכני
 מנהל חבילות:  פקמן 
 סביבת שולחן עבודה:  Xfce 
 מבוססת על:  Arch Linux 
 פלטפורמות:  x86-64, i686, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 אתר אינטרנט:  https://manjaro.org 
 
מנג'רו (באנגלית: Manjaro) היא הפצת לינוקס המתבססת על ההפצה Arch Linux. היא משתמשת במודל הפצה רציפה להפצתה ובמנהל חבילות הקרוי פקמן.
סביבות שולחן עבודה

ניתן להשתמש בהפצה זו בסביבות שולחן עבודה רבות, ביניהן נמצאות בתמיכה רשמית שלושת ה"מהדורות הרשמיות" של ההפצה: מהדורת Xfce, מהדורת KDE ומהדורת GNOME.
מעבר לכך, יש גם גרסאות לא רשמיות שנקראות "מהדורות קהילה" וכמשתמע משמן הן נתמכות על ידי קהילת מפתחי ההפצה, והן כוללות גם סביבות עבודה נוספות, דוגמת שולחנות העבודה MATE, Cinnamon, Budgie, ואף מנהלי חלונות קלי-משקל דוגמת i3 או bspwm. שולחנות עבודה נוספים אפשר להוריד ממנהל החבילות.
מאפיינים

הפצה זו אומנם מתבססת על Arch Linux, אך רוב כליה פותחו בגרסה ייחודית לה. עם זאת, ניתן להתקין ולהשתמש גם באלה של Arch Linux, ואף לגשת למאגרי התוכנה שלה (AUR).
הפצה זו כוללת הן ממשק התקנה גרפי והן אחד העושה שימוש בממשק שורת פקודה. בקשר לאחרון, הנקרא Manjaro Architect זהו קובץ התקנה המוריד את קובצי ההתקנה דרך האינטרנט ועל כן עדכני בקביעות ושוקל פחות מקבצי התקנה גרפית. הוא מאפשר לבחור מסביבות שולחן העבודה השונות, כולל אלו הלא רשמיות.
גרסאות

| מקרא |
| --- | --- | --- | --- |
| לא נתמך יותר | עדיין נתמך | נוכחי | עומד לצאת |
| גרסה | תאריך יציאה | שם קוד | גרסת קרנל | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 0.1 | 10 ביולי 2011 |  |  |  |
| 0.8.0 | 21 באוגוסט 2012 | Askella | 3.4.9 |  |
| 0.8.1 | 21 בספטמבר 2012 | Askella | תתי- גרסאות 3.4 מגוונות |  |
| 0.8.2 | 10 בנובמבר 2012 | Askella | תתי- גרסאות 3.4 מגוונות |  |
| 0.8.3 | 24 בדצמבר 2012 | Askella | תתי- גרסאות 3.4 מגוונות |  |
| 0.8.4 | 25 בפברואר 2013 | Askella | תתי- גרסאות 3.7 מגוונות |  |
| 0.8.5 | 13 באפריל 2013 | Askella | 3.8.5 |  |
| 0.8.6 | 2 ביוני 2013 | Askella | תתי- גרסאות 3.9 מגוונות |  |
| 0.8.7 | 26 באוגוסט 2013 | Askella | 3.4.59 (גרסת תל"א) |  |
| 0.8.8 | 27 בנובמבר 2013 | Askella | 3.10.20 |  |
| 0.8.9 | 23 בפברואר 2014 | Askella | 3.10.30 |  |
| 0.8.10 | 10 ביוני 2014 | Askella | 3.10.20 |  |
| 0.8.11 | 1 בדצמבר 2014 | Askella |  |  |
| 0.8.12 | 7 בפברואר 2015 | Askella |  |  |
| 0.8.13 | 14 ביוני 2015 | Askella |  |  |
| 15.09 | 27 בספטמבר 2015 | Bellatrix |  | גרסה ראשונה הקרויה על שם החודש והשנה בהם שוחררה |
| 15.12 | 23 בדצמבר 2015 | Capella |  |  |
| 16.06 | 6 ביוני 2016 | Daniella |  |  |
| 16.08 | 31 באוגוסט 2016 | Elada |  |  |
| 16.10 | 31 באוקטובר 2016 | Fringilla |  |  |
| 17.0 | 7 במרץ 2017 | Gellivara | 4.9 (גרסת תל"א) | גרסה ראשונה בה GNOME היא סביבת שולחן עבודה הנתמכת רשמית. כמו כן, החל מגרסה זו מספור הגרסאות לפי חודש ושנה נפסק, ומתבצע כעת רק על פי שנה |
| 17.1 | 31 בדצמבר 2017 | Hakoila | 4.14 (גרסת תל"א) |  |
| 18.0 | 30 באוקטובר 2018 | Illyria | 4.19 (גרסת תל"א) |  |
| 18.1 | 12 בספטמבר 2019 | Juhraya | 4.19 (גרסת תל"א) |  |
| 19.0 | 25 בפברואר 2020 | Kyria | 5.4 (גרסת תל"א) |  |
| 20.0 | 26 באפריל 2020 | Lysia | 5.6.7 |  |
| 20.1 | 11 בספטמבר 2020 | Mikah | 5.8 |  |
| 20.2 | 3 בדצמבר 2020 | Nibia | 5.9 |  |
| 21.0 | 2021-03-24 | Ornara | 5.10 LTS |  |
| 21.1 | 2021-08-17 | Pahvo | 5.13 |  |
| 21.2.0 | 2021-12-23 | Qonos | 5.15 |  |
| 21.2.1 | 2022-01-04 | Qonos | 5.15 |  |
| 21.2.2 | 2022-01-23 | Qonos | 5.15 |  |
| 21.3.0 | 2022-06-17 | Ruah | 5.15 |  |
| 22.0.0 | 2022-09-12 | Sikaris | 6.1 |  |
| 22.1.0 | 2023-04-21 | Talos | 6.1 |  |
ראו גם

Arch Linux
אובונטו (לינוקס)
פדורה (הפצת לינוקס)
הערות שוליים

↑  דף גרסת Xfce, מתוך אתר ההפצה
↑  דף גרסת KDE, מתוך אתר ההפצה
↑  דף גרסת GNOME, מתוך אתר ההפצה
↑  על ההפצות הקהילתיות, מאוחזר מתוך אתר ההפצה
↑  Accessing the AUR, מתוך wiki.manjaro.org
↑  Manjaro Architect, מתוך אתר ההפצה
↑  MANJARO GNOME 17.0 RELEASED, מתוך אתר ההפצה. פורסם ב-7 במרץ 2017
↑  Manjaro 19.0 released (Gnome, KDE, XFCE, Architect), הודעה על שחרור הגרסה
אינטרמצו בפריז

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן "פריז בלוז" של הארי פלנדר
 בימוי:  מרטין ריט 
 הופק בידי:  סאם שו
 תסריט:  וולטר ברנסטיין, ג'ק שר 
 עריכה:  רוג'ר דוואיר 
 שחקנים ראשיים:  פול ניומן ג'ואן וודוורד סידני פואטייה דיאן קארול לואי ארמסטרונג
 מוזיקה:  דיוק אלינגטון 
 צילום:  כריסטיאן מטראס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 הקרנת בכורה:  27 בספטמבר 1961
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  פריז 
 סרט קודם:  The Great Summit 
 סרט הבא:  First Time! The Count Meets the Duke 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אינטרמצו בפריז (באנגלית: Paris Blues) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1961 בבימויו של מרטין ריט עם פול ניומן, סידני פואטייה, ג'ואן וודוורד ודיאן קארול בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "פריז בלוז" מאת הארי פלנדר משנת 1957. הרומן העלה את בעיית הגזענות בחברה האמריקאית והתסריט מטפל בבעיה באופן יותר "מרוכך". הסרט צולם בשחור-לבן בפריז ומשובצים בו האתרים המפורסמים של העיר. לואי ארמסטרונג מופיע בסרט בתור נגן חצוצרה (בשם Wild Man Moore) עם תזמורתו ומצטרף ל"נגינתם" של ניומן ופואטייה.
דיוק אלינגטון חיבר את פסקול המוזיקה של הסרט והיה מועד על כך לפרס אוסקר לפסקול המוזיקה לסרט מוזיקלי. הפסקול יצא ב-1961 בתקליט בהשתתפותם של אלינגטון וארמסטרונג והיה מועמד לפרס גראמי.
בישראל הופץ הסרט על ידי יוניטד ארטיסטס אוף ישראל.
תקציר העלילה

רם בוואן (פול ניומן) ואדי קוק (סידני פואטייה) הם נגני ג'אז אמריקאים המתגוררים ומנגנים בפריז. רם הוא נגן טרומבון ואדי הוא סקסופוניסט שחור שבחר לעבור לפריז בגלל הגזענות שחווה בארצות הברית. רם מנסה את כוחו בהלחנה אבל אדי לא מתרשם מיצירותיו. הם מנגנים בלהקה ג'אז שכוללת גם את הגיטריסט המוכשר "ג'יפסי" (סרג' רג'יאני) שרם מנסה ללא הצלחה לגמול אותו מסמים קשים.
לפריז מגיע חצוצרן הג'אז הנודע Wild Man Moore (לואי ארמסטרונג) ורם מגיע לפגוש אותו בתחנת הרכבת ולתת לו יצירה שהלחין. בתחנה הוא נפגש גם עם שתי בחורות אמריקאיות שבאו לשבועיים לפריז, ליליאן קורנינג (ג'ואן וודוורד) וקוני למפסון (דיאן קארול). ליליאן היא גרושה עם שני ילדים וקארול היא מורה שחורה. רם מזמין אותן למועדון בו הוא מופיע.
ליליאן וקוני מגיעות להופעה במועדון הג'אז ומתלהבות. עד מהרה מתפתחים קשי ידידות בין שתי הבחורות ושני הנגנים והם יוצאים לסיורים ברחבי פריז. ליליאן מתקשרת לסם שנגינתו שבתה אותה. היא מבקשת לפתוח פרק חדש בחייה עם סם בארצות הברית אך סם לא מוכן לוותר על הקריירה המוזיקלית שלו.
גם הקשר בין קוני ואדי מתהדקים והיא מבקשת אותו לחזור אתה לארצות הברית ולהקים ביחד משפחה אך הוא לא מוכן לחזור לארץ שמפלה אותו בתור אדם שחור וכי בפריז מתייחסים אליו בתור אדם ואמן בלי קשר לצבע עורו.
רם נפגש עם מפיק ג'אז השם ברנרד שעבר על יצירותיו ומודיע לו שהן קלות, חסרות עומק ואין בהן חידוש. רם מדוכא מהביקורת הזאת ומודיע לליליאן שהוא מוכן לחזור אתה לארצות הברית.
בתחנת הרכבת נפרד אדי מקוני ומבטיח להגיע לארצות הברית בזמן הקרוב. ליליאן מחכה לרם אבל כשהוא מגיע הוא אומר שהחליט בכל זאת להישאר בפריז ולעסוק במוזיקה. שתי הבחורות נפרדות משני הנגנים ובכך מסתיים האינטרמצו שלהן בפריז.
הערות שוליים

↑  אינטרמצו בפריס, באתר ארכיון המדינה
Mageia

| --- | --- |


Mageia 8 עם סביבת שולחן העבודה KDE Plasma 5
 משפחה:  לינוקס
 מודל קוד:  קוד פתוח
 מחזור חיים:  2010–הווה (כ־15 שנים) 
 גרסה אחרונה:  8 ב־26 בפברואר 2021 (לפני 3  שנים, 11  חודשים ו־20  ימים)
 סוג גרעין:  מונוליתי, לינוקס
 סוג רישיון:  תוכנה חופשית
 מצב עבודה:  עדכני
 מנהל חבילות:  מנהל החבילות RPM 
 סביבת שולחן עבודה:  KDE 
 מבוססת על:  מנדריבה לינוקס 
 פלטפורמות:  x86-64, אינטל 80386 
 אתר אינטרנט:  https://www.mageia.org/he/
 
מָגֵאיַה (באנגלית: Mageia. מקור השם בשפה היוונית: μαγεία, קסם) היא הפצת לינוקס חופשית, שהחלה בתור נגזרת של הפצת הלינוקס מנדריבה.
ההפצה בגרסתה הראשונה פורסמה לראשונה ביוני 2011.
היסטוריה

Mageia נוצרה משנת 2010 בתור נגזרת של הפצת הלינוקס מנדריבה, על ידי עובדים, מפתחים, משתמשים, ותומכים שפרשו מקהילת תומכי מנדריבה. ב־2 בספטמבר 2010 "Edge IT" - אחת מחברות הבת של מנדריבה, נכנסה לתהליך פירוק כתוצאה מפסיקת בית המשפט לענייני מסחר בפריז, תהליך שהסתיים ב־17 בספטמבר באותה שנה, אז חוסלו נכסי החברה ועובדיה פוטרו.
למחרת, ב־18 בספטמבר 2010, חלק מהעובדים שפוטרו, שהיו אחראים בעיקר על פיתוח תחזוקת והפצת מנדריבה לינוקס, יחד עם מספר חברי קהילת ההפצה, הודיעו על הקמת Mageia, עם התמיכה של חברים רבים בקהילה של המפתחים, משתמשים ועובדים של מנדריבה לינוקס. נכון לספטמבר 2012, זכתה ההפצה להתעניינות גבוהה יחסית, והדבר מתבטא בדירוג גבוה במצעד הפצות הלינוקס שבאתר DistroWatch‏.
סביבות שולחן עבודה

ב־Mageia אפשר להשתמש בכל סביבות שולחן העבודה העיקריות. כפי שהיה נהוג במנדריבה לינוקס (לשעבר מנדרייק), KDE Plasma היא הסביבה הראשית ובה נעשה השימוש הרב ביותר. משתמשי הקצה יכולים להוריד את KDE ואת GNOME במהדורות המחשה ב־DVD ל־64 סיביות, ואת Xfce במהדורות המחשה ב־DVD ל־32 סיביות ול־64 סיביות, וכל סביבה אחרת נמצאת במהדורת ההתקנה המלאה ל־DVD.
נעשה שימוש במרכז הבקרה של Mageia.‏ LXDE, LXQt, Cinnamon, MATE וגם Enlightenment זמינות.
מאגר היישומים

הפצת Mageia מציעה מבחר גדול מאוד של יישומים, כמו יישומים לשיפור הפרודקטיביות ומגוון רחב של משחקים. היא הייתה הפצת הלינוקס הראשונה שבה MariaDB החליפה את MySQL של חברת אורקל.
פיתוח

התכנון המקורי של Mageia היה לפרסם גרסה חדשה במַחזוריוּת של 9 חודשים, ולתמוך בכל גרסה למשך 18 חודשים.
כעת, הגרסאות החדשות מתפרסמות כאשר קהילת הפיתוח של Mageia מרגישה שהגרסה החדשה מוכנה – מבחינת איכות ויציבות.
הגרסה היציבה העדכנית היא Mageia 9.
הערות שוליים

↑  על אטימולוגית המילה mageia
↑  מאמר אודות הפיצול במנדריבה
↑  מאמר נוסף אודות ההכרזה על הפיצול
↑  סקירה אודות ההפצה ושחרורה
↑  Mageia 1 : la variante purement communautaire de Mandriva est disponible
↑  Ex-Mandriva Linux staff fork the distro - The Inquirer
↑  Mandriva Fork Announced by Former Employees
↑  Mageia : un prochain fork de Mandriva
↑  EDGE-IT à paris sur SOCIETE.COM (444481204)
↑  Edge-IT, le faux nez de Mandriva, en liquidation judiciaire
↑  ההצהרה הרשמית
↑  DistroWatch.com: Put the fun back into computing. Use Linux, BSD
וילי סאטון

| --- | --- |

 לידה:  30 ביוני 1901 שנאנדואה, ארצות הברית 
 פטירה:  2 בנובמבר 1980 (בגיל 79) ספרינג היל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
ויליאם "וילי" סאטון (באנגלית: William "Willie" Sutton;‏ 30 ביוני 1901 – 2 בנובמבר 1980) היה פושע אמריקאי מפורסם ורב מעללים אשר התפרסם בזכות מעשי שוד הבנקים הרבים שביצע. סאטון, אשר היה משתמש בכישוריו במשחק ובתחפושות למטרות פשעיו, זכה לכינוי "וילי החלקלק" (Slick Willie).
תולדות חייו

סאטון נולד למשפחה אמריקאית ממוצא אירי בברוקלין, הרביעי מבין חמשת ילדי המשפחה. בנערותו נשר מבית הספר והחל לעבוד בעבודות שונות ומזדמנות. כבר בילדותו החל בפשע, ועל פי הספדו החל לפרוץ לבתים בגיל 9.
סאטון החל לשדוד בנקים בתעוזה הולכת וגוברת החל בסוף שנות ה-20. באותן שנים נשא לאישה את לואיז לודמן, אך השניים התגרשו זמן קצר לאחר מכן, כאשר המשטרה תפסה את סאטון ב-1931, ובית המשפט גזר עליו עונש של 30 שנות מאסר בגין תקיפה ושוד.
סאטון לא נשאר זמן רב בכלא וב-11 בדצמבר 1932 הצליח לקחת סוהר כבן ערובה בעזרת אקדח שהבריח לתאו. סאטון הצליח לברוח מהכלא ובמהרה חזר לשדוד בנקים. במהלך העשורים הבאים מעשי השוד של סאטון רק הלכו וגברו. כך שדד חנות תכשיטים לאור יום, וניסה לשדוד פעמיים את אותו הבנק. מצידן של רשויות החוק, אלו חידשו במשנה תוקף את מאמציהן ללכוד את הפושע, ואף הצליחו בכך מספר פעמים - אך פעם אחר פעם סאטון הצליח לברוח מכלאו.
ב-1950 סאטון היה לאחד מעשרת הפושעים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI. אף על פי כן, הוא נעצר שוב רק ב-1952, ודווקא בזכות ארנולד שוסטר, אזרח מהשורה אשר זיהה את סאטון ברכבת התחתית של ניו יורק. שוסטר עקב אחרי סאטון והודיע על מקום המצאו למשטרה. שוסטר זכה לפרסום רב בעקבות חלקו בלכידת הפושע, אך זה הוביל ככל הנראה לרציחתו הברוטלית, אשר לימים נטען כי "הוזמנה" על ידי משפחות הפשע המאורגן כנקמה.
על סאטון נגזר מאסר עולם ו-135 שנות מאסר נוספות. עם זאת, סאטון שוחרר מבית הכלא ב-1969, 17 שנים בלבד לאחר מכן, בעקבות מצבו הבריאותי המדרדר עקב מחלת הנפחת. לאחר שחרורו סאטון פרש מקריירת הפשע הענפה אשר אימץ וניצל את כישוריו בכיוון ההפוך - ייעוץ לבנקים כיצד להתגונן ממקרי שוד. סאטון נפטר ב-1980 ונקבר בברוקלין.
מורשת

"הישגיו" של סאטון, אשר על פי הערכות מנו כ-2 מיליון דולר אשר נשדדו מכ-100 בנקים שונים, זיכו אותו למעמד של גיבור תרבות. הוא כתב ספרי אוטוביוגרפיה, השתתף בפרסומות בטלוויזיה ודמותו הוללה בעיתונים. סאטון התפרסם בכך שעל אף שנהג להביא עמו נשק למעשי השוד, אך מעולם לא ירה בו. מאוחר יותר טען כי הנשק מעולם לא היה טעון, "מחשש שמישהו יפגע".
בין השאר נזקף לזכותו הציטוט "because that's where the money is" (בתרגום חופשי: "כי שם הכסף נמצא") בתשובה לשאלה מדוע שדד בנקים. סאטון הכחיש כי אמר את הציטוט, אך האגדה האורבנית כבר נוצרה. בין השאר ניתן למצוא הדים לציטוט ב"חוק סאטון" (Sutton's law) במדעי הרפואה, אשר קובע כי יש להעדיף את הדיאגנוזה הסבירה ביותר.
הערות שוליים

↑  הספד על סאטון
↑  פרופילו של סאטון באתר ה-FBI
1 2  Willie Sutton - 'That's Where the Money Is', Snopes.com (באנגלית אמריקאית) מתוך אתר "סנופס"
↑  מאמר במגזין טיים
↑  ראו לדוגמה מאמר בניו יורק טיימס
↑  Medical Definition of Sutton's law, MedicineNet (באנגלית) מתוך אתר "medterms.com"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007427405305171  ISNI: 0000 0000 3957 9153  LCCN: no91029898  NTA: 128266562  SUDOC: 254614124  VIAF: 75880759   WorldCat (עם VIAF): 75880759
ויליאם סטנלי האסלטין

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1835 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  3 בפברואר 1900 (בגיל 64) רומא, ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  בית העלמין הפרוטסטנטי של רומא 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת פנסילבניה 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  לומניזם 
 יצירות ידועות:  Mt. Aetna from Taormina 
 צאצאים:  Mildred Haseltine, Helen Haseltine, Herbert Haseltine 
 
ויליאם האסלטין, לאגו מג'ורה
ויליאם סטנלי האסלטין (William Stanley Haseltine;‏ 11 ביוני 1835 – 3 בפברואר 1900) היה צייר אמריקני שהיה קשור לבית הספר לציור בדיסלדורף, לאסכולת נהר ההדסון.