stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה רות
מפרסומיו

אסמי תבואה פריהיסטוריים בארץ, תל אביב: המכון לידיעת הארץ והעם ע"ש ח’ אבשלום, תשכ"ו [צ"ל תשכ"ט] 1969
חרשי הברזל בגולן הדרומי, תל אביב: הוצאת מוזיאון הארץ, תשמ"ד 1984
מגילות ים המלח, מרחביה: הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1957
מצרים, תל אביב 1981
סקר הגולן הדרומי, תל אביב: הוצאת מוזיאון הארץ, 1984
תולדות המגל בארץ ישראל, תל אביב: המכון לידיעת הארץ והעם על שם ח’ אבשלום, תשכ"ז 1967
מוצא האדם ועליתו: מאמרים בפלאונטולוגיה של האדם, תל אביב: המדור לידיעת הארץ בתנועה הקיבוצית, תשל"ט
מפרסומיו > ספרים שערך

עם שמואל אביצור, ופנחס פורת, מיתקני אפיה וכליהם, תל אביב: המכון לידיעת הארץ והעם ע"ש ח. אבשלום, תשל"א 1971
מתמול והיום: פרקים בידיעת הארץ, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1958
עם שמעון דר, שומרון: לקט מאמרים ומקורות, תל אביב: המדור לידיעת הארץ בתנועה הקבוצית, תשל"א 1971
לקריאה נוספת

יוסף גרפינקל ועופר בר יוסף, הפרהיסטוריה של ארץ ישראל: תרבות האדם לפני המצאת הכתב, ירושלים: הוצאת אריאל, 2008, עמ' 328.
גרגאן

| --- | --- |

 מדינה:  איראן איראן
 פרובינציה:  גולסתאן
 על שם:  הירקניה 
 שטח:  656 מייל רבוע
 גובה:  148 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  312,223 (2012)
 קואורדינטות:  36°50′48″N 54°25′48″E﻿ / ﻿36.846666666667°N 54.43°E﻿ / 36.846666666667; 54.43 
 אזור זמן:  UTC+3:30
 https://gorgan.ir
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןגרגאן(למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןגרגאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גרגאן (בפרסית: گرگان) היא עיר הבירה של מחוז גולסתאן, איראן. היא שוכנת כ-400 ק"מ מצפון מזרח לטהראן, במרחק של כ-30 ק"מ מהים הכספי. במפקד 2006; אוכלוסייתה מנתה 269,226, ב-73,702 משפחות.
גאוגרפיה ואקלים

ה- Dasht-e Gorgan הרחבים (מישורי גורגן) ממוקמים מצפון לעיר ותחומה גאוגרפית בקו הרוחב 37°00' - 37°30' צפון ו-54°00' - 54°30' קו אורך מזרחי, המכסים שטח של כ-170 קמ"ר (66 מ"ר).
כ-150 ק"מ מזרחית לגורגן נמצא הפארק הלאומי גולסטן, ביתו של חלק גדול מבעלי החיים של איראן.
לגורגן אקלים סובטרופי לח, עם קיץ חם ולח וחורף קריר ורטוב. באופן כללי, בגולסטן יש אקלים מתון ולח המכונה "האקלים הכספי המתון". הגורמים היעילים מאחורי אקלים כזה הם: רכס הרי אלבורז, כיוון ההרים, גובה האזור, שכונה לים, פני הצמחייה, רוחות מקומיות, חזיתות גובה ומזג אוויר. כתוצאה מהגורמים לעיל, קיימים באזור שלושה אזורי אקלים שונים: בינוני רגיל, הררי וצחיח למחצה. בעמק גורגן יש אקלים צחיח למחצה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 17.8 מעלות צלזיוס וכמות המשקעים השנתית היא 601 מילימטרים.
היסטוריה

ישנם מספר אתרים ארכאולוגיים ליד גרגאן, כולל טורנג טפה ושאה טפה, בהם יש שרידים מהתקופות הנאוליתית והכלקוליתית. כמה אתרים נאוליתיים חשובים נוספים באזור הם ירים טפה וסאנגה צ'קסמק. כמו כן, במישור שהדאד הסמוך יש אתרים רבים כאלה. מספר האתרים הנאוליתיים המאושרים במישור גורגן מסתכם כעת ביותר מחמישים.
לפי ההיסטוריון היווני אריאנוס, זדרקרטה הייתה העיר הגדולה ביותר בהירקאניה ואתר "הארמון המלכותי". משמעות המונח היא "העיר הצהובה", והוא ניתן לה ממספרם הרב של תפוזים, לימונים ועצי פרי אחרים שצמחו בפאתי אותה עיר.
הורקניה הפכה לחלק מהאימפריה האחמנית בתקופת שלטונו של כורש הגדול (559–530 לפנה"ס), מייסדה, או יורשו כנבוזי השני (530–522 לפנה"ס).
החומה הגדולה של גרגאן, חומת ההגנה השנייה בגודלה בעולם, נבנתה בתקופות הפרתיות והסאסניות.
בתקופת הסאסאנים, "גורגאן" הופיע כשם של עיר, בירת מחוז ומחוז.
גורגן שמר על עצמאותה כמדינה זורואסטרית גם לאחר שפרס נכבשה על ידי הערבים המוסלמים במאה ה-8.
בשנת 1210, העיר נפלשה ומבזה על ידי צבא ממלכת גאורגיה בפיקודו של האחים מח'רגדזלי.
"גורגאן הישן" נהרס במהלך הפלישה המונגולית במאה ה-13, ומרכז האזור הועבר למה שכונה "אסטראבאד", שנקרא כיום "גרגאן".
גרגאן עם האזורים הסובבים אותו נחשב לפעמים כחלק מאזור טבריסטאן.
אסטראבאד הייתה עיר פוליטית ודתית חשובה בתקופת שושלת קג'אר.
יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג

יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Johann Philipp, von Sachsen-Altenburg;‏ 25 בינואר 1597 – 1 באפריל 1639) היה דוכס סקסוניה-אלטנבורג בין השנים 1603–1639.
ביוגרפיה

יוהאן פיליפ נולד ב-25 בינואר 1597 בטורגאו שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, לפרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר ולאנה מריה, רוזנת פפאלץ-נויבורג, בתו של פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג. לאחר מות אביו פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, ירש אותו דודו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר. בשנת 1603 דרש יוהאן פיליפ את ירושתו, והדוכסות חולקה בינו לבין דודו, אולם מכיוון שהיה קטין, כיהנו כריסטיאן השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה ולאחריו יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה כעוצרים עד לבגרותו. בשנת 1618 תפס יוהאן פיליפ את השלטון, ועל אף שרשמית היו אחיו שותפים לשלטון, בפועל שלט יוהאן פיליפ לבדו. בשנת 1638 מת יוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך ללא ילדים, ונחלתו חולקה בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג.
לפני מותו ציווה יוהאן פיליפ, שבהיעדר יורשים זכרים לדוכסות, תעבור נחלתו ליורשי בתו אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. ב-1 באפריל 1639 מת יוהאן פיליפ ללא בנים, ואחיו פרידריך וילהלם השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-25 באוקטובר 1618 התחתן יוהאן פיליפ עם אליזבת מבראונשווייג-וולפנביטל, בתם של היינריך יוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואליזבת מדנמרק, ממנה נולדה לו בת אחת:
אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1619–1680), התחתנה עם ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה
ציר הרשע הקוסמולוגי

ציר הרשע הוא כינוי לאנומליה מתמשכת, שלא הוכחה, במדידות קרינת הרקע הקוסמית של היקום (CMB). אנומליה זו, כך נראה, מעניקה למישור הסיבוב של מערכת השמש (הידוע גם כמישור המילקה), ולמיקומו של כדור הארץ חשיבות משמעותית יותר מאשר היה ניתן לצפות על ידי אקראיות בלבד.
קרינת הרקע הקוסמית מציגה את מבנה היקום כפי שהוא בסדרי הגודל הרחוקים ביותר הניתנים למדידה. תוצאות המדידות שביצעו לוויינים ייעודיים לבדיקה זו, אשר האחרונים ביניהם הם WMAP וטלסקופ החלל פלאנק, מעידות על מספר אנאיזוטרופיות בלתי צפויות במבנה הכללי של היקום. לגבי תצפיות אלו נטען כי הן מנוגדות לעקרון הקופרניקי, שהוא מעין "קו מנחה" הקובע כי לא אמורים לצפות בשום חוסר אחידות במבנה הכללי של היקום בטווחים הגדולים ביותר, וכי אין משמעות יוצאת דופן לאף נקודה מסוימת בתוך היקום עצמו על פני שאר הנקודות.
התצפיות מציגות התאמה בין תנועת מערכת השמש, מישור המילקה של מערכת השמש, לבין תכונות במפת קרינת הרקע השמימית. על פי החשיבה הקונבנציונלית, תכונות קרינת הרקע נגרמות מהמבנה הכללי של היקום עצמו, ולכן אין סיבה מיוחדת לצפות שיושפעו ממערכת השמש שלנו (בעיקר מפני שעל פי הידע הנוכחי, מערכת השמש טרם נוצרה בזמן שנקבעו תכונות קרינת הרקע שאנו מודדים בימינו). ליתר דיוק, ביחס למישור המילקה, החצי ה"עליון" של מפת קרינת הרקע הוא מעט קר יותר מאשר החצי ה"תחתון". בנוסף לכך, החלוקה של המפה לרבעונים ול־8 חלקים מקבילים אחד לשני, דבר שסבירותו הסטטיסטית נמוכה. ישנה גם "התקבצות" דומה בין חלוקה זו לחלוקה לחצאים ומישור המילקה.
על הנתונים הללו התבטא הפיזיקאי לורנס קראוס:
אך כאשר מביטים על מפת קרינת הרקע, מבחינים כי המבנה הנצפה מקביל, באופן מוזר, עם מישור הסיבוב של הארץ סביב השמש. האם זה קופרניקוס שבא לרדוף אותנו? זה מטורף. אנו מסתכלים על כל היקום. אין דרך שבה אמורה להיות קורלציה בינו לבין סיבוב כדור הארץ סביב השמש. זה יצביע על כך שאנחנו באמת נמצאים במרכז היקום.
הערות שוליים

↑  THE ENERGY OF EMPTY SPACE THAT ISN'T ZERO | Edge.org, www.edge.org
אורות (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אברהם טל
 מתוך האלבום אורות
 יצא לאור:  2010
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  אברהם טל
 לחן:  אברהם טל
 ביצועים מאוחרים:  "את חסרה לי & אורות" (עם עדן חסון, 2022)
"אורות" הוא שיר שכתב, הלחין וביצע אברהם טל. השיר יצא לאור בשנת 2010.
רקע

השיר יצא לאור בשנת 2010, ונכלל באלבום הסולו השני של טל הנושא את שמו. את השיר עיבדו טל, דניאל קורן (עיבוד כלי מיתר) ויונתן דגן ששהה באותה עת מחוץ לישראל. לשיר הוקלטו שבע גרסאות רמיקס בהשתתפות "הקרטל", "התקווה 6", שלומי אברץ מ"מטבוחה פרוג'קט", "כוח ראסטה", אורי שוחט ושל אברהם טל בעצמו.
אברהם מספר כי השיר נכתב בעקבות תאונה שהיה עד לה ויום למחרת הוא כתב את השיר
על השיר סיפר אברהם טל: "השיר מדבר על שתי השניות האלה, שכל החיים חולפים אל מול העיניים. כל המקומות, הזיכרונות, הדרכים, כל התהיות וברגע כזה, כל התפל נעלם וברור מה חשוב ומה פחות. השיר מדבר על סוג של התעוררות, על אירוע משמעותי שקורה מתישהו לכל אחד בחייו, שאחריו ברור לו איך ולאן הוא ממשיך ועל מה הוא מסכים לוותר. ברגע כזה הכל מתבהר וערך החיים גובר על הכל".
השיר זכה בפרס אקו"ם לשיר השנה. בנוסף נבחר כשיר השנה של גלגלצ לשנת התש"ע (2010), והגיע למקום ה-12 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. כמו כן, השיר הגיע למקום הרביעי במצעד העשור של מדיה פורסט בנוסף לשירו הנוסף של טל שהגיע למקום הראשון, ״מחוזקים לעולם״.
מיקומי שיא > הגרסה "את חסרה לי & אורות"

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | היטליסט | 62 |  |
הערות שוליים

↑  בלעדי: גרסת רמיקס ל"אורות" של אברהם טל להורדה בחינם!, באתר וואלה, 28 במרץ 2010
↑  אברהם טל-קומוניקט מצולם-"אורות"-סינגל חדש, נבדק ב-2024-03-29
↑  אסף נבו, ‏אברהם, תדליק את האורות בבקשה, באתר ‏מאקו‏, 15 בפברואר 2010
↑  אסף נבו דני סידס, ‏פרסי מפעל חיים לחוה אלברשטיין וצביקה פיק בטקס פרסי אקו"ם, באתר ‏מאקו‏, 1 במרץ 2011
↑  שגיא בן נון‏, אייל גולן הזמר הכי מושמע העשור, השיר הכי מושמע - "מחוזקים לעולם" של אברהם טל, באתר וואלה, 18 בדצמבר 2019
| עדן חסון |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | שמישהו יעצור אותי • אלבום 2 |  |
| עדן חסון - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שמישהו יעצור אותי | "שמישהו יעצור אותי" • "ילדים כאלה" • "שיכורים" • "מתפוצץ לי הראש" • "אני מבולבל" • "היי DJ" • "כפיות" • "איך את אוהבת" • "עיניים" |  |
| אלבום 2 | "כשנגמרת הסופה" • "שמפניה" • "מה עבר עליי" • "את חסרה לי" • "איתך" • "אל תשברי לי את הלב" • "שבועיים" • "סיבובים" • "שקיעות אדומות" • "גדל לי קצת זקן" • "נוריד ת'חולצה" • "שימי פס" • "מבטיח" • "מדליקה לי הכל" |  |
| סינגלים אחרים | "לא מרגיש טוב" • "מה פספסתי" • "כולם רוצים אהבה" • "ככה כל יום" • "בואי נישן על זה" • "עושה לי צרות" • "מטפסים על הקירות" • "עד שתבואי עד אליי" • "שוב" • "אז מה עכשיו" • "חישגוזים" • "החיים לפניי" • "לא תראה אותי בוכה" • "ישיבות" • "לא שותה לא מעשן" • "שניפגש רק בשמחות" • "אנחנו זה גורל" • "אהובה שלי" • "צוחקת ובוכה" • "אין אותי" • "שיבולים" • "מה עשית לי" • "חורף באילת" • "לב שביר" • "אין מרחק בינינו" • "סוף סוף אני" |  |
| שירים אחרים | "אין יותר מועדונים" |  |
מודיעין חזותי

מודיעין חזותי, או ויזינט (VISINT, קיצור של Visual Intelligence), הוא מודיעין המתמקד במידע חזותי.
מטוס הריגול U-2 משמש לאיסוף מודיעין חזותי
מקורות נפוצים למודיעין חזותי הם:
תצלומים קרקעיים.
תצפיות בידי חיילים (כפי שמבוצעת על ידי חיל האיסוף הקרבי בצה"ל, לדוגמה).
תצפיות בעומק עורף האויב בידי יחידות סיור עמוק (Deep Reconnaissance). יחידות אלה הן יחידות עילית המאומנות בריגול, הסוואה והישרדות בשטח עוין.
אימינט (IMINT, קיצור של Imagery Intelligence), הוא מונח המתאר תת-תחום במודיעין חזותי הכולל את המקורות הבאים:
תצלומי אוויר, המצולמים באמצעות מטוס ריגול או באמצעות כלי טיס בלתי מאויש.
תצלומי לוויין, המצולמים באמצעות לווין ריגול.
המודיעין החזותי מספק תמונה עדכנית מהשטח, מאפשר מעבר לניתוח הפריטים המופיעים בצילום, כולל הסקת מסקנות גאוגרפיות וגאולוגיות לגבי פני השטח, הקרקע וכדומה.
מודיעין חזותי בזמן אמת מאפשר גם איכון של המטרות וסגירה מהירה של מעגל ירי כאשר המודיעין מסמן את המטרה ואילו גורמי האש (בעיקר חיל האוויר או ארטילריה) מבצעים תקיפה מדויקת שלה. דוגמה לשימוש בוויזינט וסגירת מעגל ירי בזמן אמת היא הסיכול הממוקד של מייסד חמאס, אחמד יאסין, שאותר על ידי מזל"ט בעת שיצא ממסגד ונהרג לאחר מספר דקות על ידי מסוק אפאצ'י של חיל האוויר שירה טיל מדויק אל עבר המטרה שסימן לו המזל"ט.
בישראל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בישראל > בצה"ל

במסגרת אגף המודיעין של צה"ל פועלת עוצבת מודיעין חזותי, העוסקת באיסוף מודיעין חזותי באמצעות יחידות אחדות, ובהן:
יחידת הלוויינות - עוסקת באיסוף והפקת מודיעין באמצעות לוויינים.
מערך סיור האוויר - מפעיל "סיירי אוויר", אשר מוטסים על גבי מטוסי "צופית" ו"חופית" של טייסת 100 בחיל האוויר. משימתם היא איסוף מודיעין מן האוויר.
יחידת המיפוי
יחידה 9900 - יחידת החקירה הויזינטית המרכזית של אגף המודיעין, עוסקת בפענוח וחקירה באמצעות תצלומי אוויר.
אגו"ז - מחקר מידע גאוגרפי, כולל ייצור בנק מטרות, ומחקר שוטף בתחומי צבא וטרור.
בחיל האוויר עוסקת יחידת שט"ל של להק המודיעין במודיעין חזותי. בעת שגרה תפקידה של שט"ל הוא לספק תשתית פענוח המאפשרת הערכת מצב על הפעילות הביטחונית בזירת המזרח התיכון, תוך חיפוש אחר פעילות בלתי-שגרתית. בחירום תפקידה לספק מטרות לתקיפה עבור חיל האוויר.
בכוחות היבשה פועלת יחידת רוכב שמים של חיל התותחנים, העוסקת בהפעלת כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) מסוג סקיילרק 1. המערכת, שמשקלה כ-50 ק"ג, נישאת על גב הלוחמים ומורכבת בשטח בעת הצורך. צוותים מהיחידה מצטרפים לכוחות יבשה ויחידות מובחרות ומספקים מודיעין חזותי לרמת הגדוד. לצוות יכולת הכוונה של מרגמות, ארטילריה, מסוקי קרב וכלי טיס שונים.
בישראל > ציבורי

חברת ISI מספקת תצלומי לווין מצילומי לוויני EROS שבבעלותה.
לקריאה נוספת

אפרים לפיד, לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2017, עמ' 87-82
דיולה דונאט (רופא)

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1849 באיה, הונגריה 
 פטירה:  11 באפריל 1944 (בגיל 94) הרובע החמישי של בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
דיולה יחזקאל דונאט (בהונגרית: Donáth Gyula Ezékiel; באיה, 23 בדצמבר 1849 – בודפשט, 11 באפריל 1944) היה רופא יהודי-הונגרי, נוירולוג, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
ביוגרפיה

יחזקאל דונאט נולד במשפחה יהודית כבנם של אברהם דונאט, קמעונאי, ושל רגינה פולטשק. הוא השלים את בתי הספר התיכוניים בעיר הולדתו ואת לימודיו באוניברסיטה בווינה ובאינסברוק. משנת 1871 עבד כמרצה באינסברוק ולאחר מכן כאסיסטנט במחלקה לכימיה באוניברסיטת וינה. בשנת 1876 עבר לגראץ כדי לנהל את ההוראה המעשית בכימיה במעבדתו של פרופסור מאלי (Maly), שעבר לשם בינתיים. באותו מקום, בשנת 1877, הוא המשיך ללמוד וזכה לדרגת פרופסור חבר לכימיה כללית ופסיכולוגית. בשנים 1877–1878 השתתף במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) כרופא מנתח ואחר כך חזר והתיישב בעיר הולדתו באיה. בשנת 1883 נסע שוב לחו"ל ועבד בעיקר בווינה ובפריז, לצד דו בויס-ריימונד, רודולף וירכו והרמן פון הלמהולץ. משנת 1885 עבד בבירת הונגריה, שם עסק בנוירולוגיה ובפסיכיאטריה. משנת 1902 הפך לרופא הראשי של המחלקה הנוירולוגית בבית החולים סנט אישטוואן. בשנת 1903 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת בודפשט ובשנת 1908 לפרופסור לנוירולוגיה. הוא זכה בפרס הבינלאומי של קרייג קולוני (Craig Colony) של מדינת ניו יורק על מחקריו באפילפסיה. בשנים 1914 עד 1918 עמד בראש מחלקת הנוירולוגיה של בית החולים אוגוסטה, וכן בראש מעבדה ומוסד חינוכי בבודפשט בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בשם המעבדה הרפואית-פסיכולוגית. משנת 1890 ערך את החוברות הקליניות שהקים, בהן עקב אחר התפתחות ענפי הרפואה השונים. משנת 1908 היה העורך הראשי של כתב העת הבינלאומי "אפילפסיה" והיה כותב קבוע לכמה כתבי עת רפואיים זרים. מחקרו בנושא אפילפסיה הוא משמעותי ביותר. עבודתו עסקה גם בכימיה, פרמקולוגיה, עיניים ובקטריולוגיה. מספר מחקריו עלה על שלוש מאות. הוא היה מוביל בתנועת האנטי-אלכוהול והיה נשיא איגוד הרופאים שנמנעים משתיית אלכוהול מאז הקמתו. הוא לקח תפקיד פעיל בעבודת הארגונים היהודיים בהונגריה והיה ממנהיגי "האגודה הפרו-ארץ ישראל של יהודי הונגריה".
חייו הפרטיים

אשתו הייתה ז'ופיה זינגר (1866–1936), בתם של שמואל זינגר ושל הרמינה טורנובסקי, אותה נשא לאישה ב-22 בנובמבר 1899 בבודפשט.
יצירותיו העיקריות

Bestrebungen und Fortschritte in der Behandlung der Epilepsie (Halle, 1900)
תוספים לנוירוזה תעסוקתית של פסנתרנים וכנרים (בודפשט, 1901)
נתונים לערך האבחנתי והטיפולי לניקור מותני של היינריך קווינקה (בודפשט, 1903)
תכולת חומצה זרחנית בנוזל המוח במחלות נוירולוגיות שונות (בודפשט, 1904)
נוירופתולוגיה לפני חצי מאה (בודפשט, 1906)
האם ניתן ליטול נוירוטוקסינים בזירוז התקפי אפילפסיה (בודפשט, 1907)
אלכוהול ועבודה (בודפשט, 1913)
סדוברול בטיפול באפילפסיה (בודפשט, 1913)
אלכוהול ומלחמת העולם הראשונה (בודפשט, 1916)
תפקיד המוח המצחי בתפקודים רוחניים גבוהים יותר (בודפשט, 1923)
אלכוהוליזם מאז מלחמת העולם הראשונה וההגוננות נגדו.
כאפשרות איסור האלכוהול בהונגריה (1925)
אלכוהוליזם וסוגיית האלכוהול (בודפשט, 1928)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. דיולה דונאט
אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים. בודפשט, מכבי, 2001
יוז'ף סיניאי. חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים
לקסיקון ביוגרפי של רופאים הונגרים. 2004 ISBN 963-950-132-8
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 137/1944. folyószáma alatt".
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 58/1845. folyószáma alatt".
↑  "Donáth Gyuláné halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 295/1936. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1103/1899. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281619705171  ISNI: 0000 0000 7969 0446  LCCN: n96075832  VIAF: 43570925   WorldCat (עם VIAF): 43570925
מועדון הקצב של אביהו פנחסוב

| --- | --- |
אביהו לנדוור בהופעה של הלהקה, ינואר 2018
אביהו לנדוור בהופעה של הלהקה, ינואר 2018
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 סוגה:  מוזיקה מזרחית, רוק, מוזיקה יוונית, מוזיקת מועדונים
 חברת תקליטים:  פליי רקורדס
 חברים
 אביהו לנדוור, חיים רומנו, מרקיסיו (מארק פנחסוב), טל כוכבי, יפתח שחף, מאור חי, יזהר בן-טוב, יאיר צברי
מועדון הקצב של אביהו פנחסוב הוא הרכב מוזיקלי בראשות הזמר והיוצר אביהו לנדוור (תחת שם הבמה אביהו פנחסוב), בהפקתו של מרקיסיו (מארק פנחסוב).
הלהקה, שהוקמה בשנת 2012, נקראת על שם הסולן אביהו לנדוור בצירוף שם משפחתו של המפיק וגיטריסט הלהקה מארק פנחסוב, והסגנון שלה משלב בין מוזיקה מזרחית, רוק, מוזיקה יוונית, מוזיקה חסידית ומוזיקת מועדונים משנות ה-60. בטקסטים של רוב השירים בולטים הומור וסאטירה בכלל, והומור עצמי בפרט, ואילו ההופעות מאופיינות באנרגיות מתפרצות ומעשי קונדס.
כך, למשל, בשנת 2019 השתתפה הלהקה בעונה השביעית של "הכוכב הבא לאירוויזיון 2020" בערוץ 12, וכבר בשלב גורלי של האודישן בחרו לשיר שיר יווני ('אברום') בסגנון ובהומור האופייני להם, בתוך כדי שאביהו מקדיש את השיר לכדורגלן העבר ראובן עטר. בשלב הדו-קרב שר ההרכב את השיר 'Zingara' של בובי סולו ושילבו אותו בשיר המקורי שלהם 'נשמה כפרה מאמי' מאלבום הבכורה שלהם. במהלך ביצוע השיר הרים אביהו לנדוור על כתפיו צופה מופתע מן הקהל.
כבר בתחילת התמרון הקרקעי של מלחמת 'חרבות ברזל', גם על רקע רוח ההתנדבות האדירה וההתגייסות של רבים מאומני ישראל להעלאת המורל של חיילי צה"ל, בלט 'מועדון הקצב' בהופעות אנרגטיות בפני חיילים. אלה כללו הופעות על גבי D9 ושירה כשלגופו של לנדוור תחתונים בלבד, והחיילים לא נותרו אדישים. עם זאת, בצה"ל חששו כנראה שההופעות סוחפות מידי והורו לעצור אותן לפרק זמן של מספר שבועות.
הרכב הלהקה

לצד אביהו לנדוור מנגן המפיק המוזיקלי והגיטריסט מארק פנחסוב (תחת שם הבמה מרקיסיו), אשר לאורך השנים עבד עם אמנים כמו חיים משה, A-WA, צלילי הכרם, זהבה בן, הדג נחש, קרולינה, טריפונס ואריאל זילבר.
האומן הוותיק והמוכר ביותר בלהקה הוא נגן הבוזוקי והגיטרה חיים רומנו, אשר מופיע בישראל מאז שנות ה-60 וניגן בין השאר עם להקות וזמרים חשובים כמו הצ'רצ'ילים, אריק איינשטיין, מתי כספי, יהודית רביץ, ויהודה פוליקר.
בהרכב חברים גם הנגנים יפתח שחף, טל כוכבי, ניצן אייזנברג, ניר טייב ויאיר צברי.
היסטוריה

ההרכב החל את דרכו ב-2012 בבר ביפו, תחילה בהופעות ללא-תשלום, ולאחר מספר מופעים מוצלחים החל להופיע תחת השם מועדון הקצב של אביהו פנחסוב.
בשנת 2015 פרסמה הלהקה את אלבומה הראשון - 'מועדון הקצב של אביהו פנחסוב" ובו שירים כמו.
בשנת 2016 ביצע ההרכב ביצע את 'ימים יפים'- שיר הנושא בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "תאג"ד". השיר נכתב והולחן על ידי מארק פנחסוב.
באוגוסט 2021 ההרכב הפיק, ביצע ופרסם את 'את מצילה אותי' - שהיה שיר האליפות של מכבי חיפה. בדצמבר 2021 הופץ הסינגל "מודה".
ב-10 באוגוסט 2022 הופץ הסינגל "זמר של חתונה". ב-23 באוקטובר של אותה השנה הוציאו את הסינגל "סוליקו".
ב-31 באוקטובר 2023, לאחר תחילת התמרון הקרקעי במלחמת 'חרבות ברזל', הופץ הסינגל 'מחרוזת חתונה מזל וברכה'. כחודש לאחר מכן, ב-23 בנובמבר 2023, הופץ השיר 'עם מעמי' שנכתב והולחן על-ידי מארק פנחסוב וישראל ברייט מלהקת השמחות, עם מילים שנועדו לחזק ולאחד. שיר זה שונה בסגנונו משירים אחרים של הלהקה בכך שהוא בנוי כמו בלדה ובמקום המוזיקה הקצבית האופיינית מלווה אותו פריטת גיטרה אקוסטית. ב-17 בינואר 2024 פורסמה גרסה חדשה לשיר זה יחד עם התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד.
ב-19 במרץ 2024, הוציאו את הסינגל "סדנה להעצמה עצמית". ב-13 ביוני הוציאו את השיר "בסוף אני מגן דוד", שהווידאו קליפ שלו מלווה פצועים ממלחמת חרבות ברזל.
דיסקוגרפיה

מועדון הקצב של אביהו פנחסוב (2015)
ימים יפים (2017)
הערות שוליים

↑  עמי ברנד, העם עם פנחסוב, באתר כלכליסט, 6 ביולי 2015
↑  עומר טסל, מחייל סורר למוזיקאי מסקרן: אביהו פנחסוב הוא הרבה מעבר לעוד פרובוקציה, באתר ynet, 12 בינואר 2024
↑  מועדון הקצב, של אביהו פנחסוב באתר yosmusic
↑  מועדון הקצב של אביהו פנחסוב באתר מוזיקה נטו
↑  שיר הנושא - סדרת הטלוויזיה תאג"ד, באתר youtube, ‏2016
↑   "מוקדש לכל הגיבורים": אביהו פנחסוב בביצוע מיוחד עם התזמורת האנדלוסית אשדוד, באתר וואלה, 17 בינואר 2024
↑  יוסי חרסונסקי, מועדון הקצב של אביהו פנחסוב סדנה להעצמה עצמית, באתר יוסמיוסיק, ‏23 במרץ 2024
↑  בסוף אני מגן דוד, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e7115e4e-907e-4153-93fc-0d5dea600cc7  VIAF: 6878150943162726760000   WorldCat (עם VIAF): 6878150943162726760000
דב פרייברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במאי 1927 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  26 במרץ 2008 (בגיל 80) רמלה, ישראל 
 מדינה:  פולין, ישראל 
 
דב פרייברג (25 במאי 1927 – 26 במרץ 2008) היה עד התביעה במשפט אייכמן ומשפט דמיאניוק וסופר שכתב על השואה ועל קורותיו כניצול השואה.
ביוגרפיה

פרייברג נולד בשנת 1927 בוורשה בירת פולין, בנם של משה ורבקה פרייברג. שנות ילדותו עברו בעיר התעשייתית לודז', שם היה לאביו מפעל לסוודרים.
ביוגרפיה > במלחמת העולם השנייה

עם תחילת הכיבוש הנאצי, כשהיה בן 12, ניסה אביו להימלט עם אחיו מזרחה, אך נורה למוות בידי הגרמנים, שהשיגו את השיירה בה הלך ותקפו אותה. כעבור מספר חודשים עברה אמו עם ארבעת ילדיה לבית הוריה בוורשה, שנכלל בשטח הגטו שהוקם בנובמבר 1940 בלב הרובע היהודי בעיר. כעבור שנה, בסתיו 1941, כאשר תנאי החיים בגטו הצפוף הלכו והורעו ורבבות מתושביו גוועו בו למוות, דרבנה אותו אמו להימלט מן הגטו בסיוע מבריח, והוא נמלט אל העיירה הנידחת טורובין שבמחוז לובלין, שם חיו יהודי העיירה, ובהם בני משפחת אביו, בתחושת שלווה יחסית.
ב-17 במאי 1942 הוקפה העיירה לפתע בכוחות אנשי אס-אס מלווים במסייעים מקומיים ואוקראינים. מרבית תושבי העיירה היהודים, יחד עם יהודי עיירות נוספות בסביבה, גורשו בברוטליות למחנה הריכוז וההשמדה סוביבור. עם הגיעו של פרייברג למחנה, הצליח להשתחל לקבוצת עובדי כפייה שהוצאה מתוך המשלוח המיועד להשמדה בגז, והועסק בתחילה במיון חפצי הקורבנות ואחר כך בעבודות כפייה שונות, וזאת תחת משטר התעללויות, רעב וטרור רצחני. פרייברג הצליח לשרוד בתנאי המחנה הקשים כ-17 חודשים (לימים סיפר על קורותיו במחנה בעת ההיא בספרו "שריד מסוביבור").
באוקטובר 1943 השתתף פרייברג במרד האסירים במחנה, והצליח להימלט אל היערות הסמוכים ולהצטרף ליחידת הפרטיזנים של יוסף סרצ'וק, עד שחרור האזור על ידי הצבא הסובייטי ביולי 1944.