stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המועצה לענף הלול
פעילות המועצה

המועצה מפעילה פקחים על מנת למנוע שיווק בישראל של עוף וביצים שאינם מפוקחים תברואתית. פעמים רבות מסכלים פקחיה הברחות משטחי הרשות הפלסטינית לישראל, בשיתוף פעולה עם משטרת ישראל ובית מכס מעברים.
המועצה קובעת את מכסות הייצור למגדלים, וקובעת את מכסות הייבוא של ביצים לישראל, כאשר בשנת 2014 עמדה המכסה הארצית לייצור ביצי מאכל על כ-1.3 מיליארד ביצים. המועצה קובעת גם את גובה ההיטל שמשלמים המגדלים ושולטת על חישוב התשלום שמקבלים המגדלים. לעיתים נוצר מחסור בביצים בישראל, וביקורת הוטלה על מועצת הלול בגין תכנון לקוי של שוק הביצים. הממשלה בתיאום עם המועצה קובעת את המחיר למשווקים.
משרד האוצר בשיתוף עם משרד החקלאות החלו לפעול לביטול מועצות חקלאיות רבות, ביניהן מועצת הלול. מטרת הרפורמה היא לעבור משיטה בה המועצות מפקחות על המכסים ועל כמויות הייצור, לתמיכה ישירה בחקלאים, כנהוג במדינות ה-OECD.
פעילות המועצה > התנגדות לפעילות המועצה

המתנגדים לקביעת מכסות הייצור ומכסות הייבוא טוענים כי לענף הלול (כמו גם לענף הרפת) כיום, אין כל יתרון על ענפי כלכלה שאינם חקלאיים ולכן אין כל הצדקה לתמוך בו באופן ייחודי באמצעות קביעת מכסות.
ההתנגדות מבוססת על מספר טיעונים נוספים:
הטלת מכסי מגן והיכולת של בעלי הלולים לתאם מחירים, פוגעת ברווחתם של הצרכנים שהיו יכולים ליהנות ממחירים נמוכים יותר.
הטלת מכסי מגן ומתן סובסדיה מאפשרים לבעלי הלולים לא יעילים להמשיך להתקיים, ומנציחים מצב של אי יעילות במשק.
במאה ה-21 התזונה של ישראל ממילא מבוססת על יבוא, ולכן התמיכה בחקלאות הישראלית לא מאפשרת הסתמכות על תוצרת עצמית בעיתות מלחמה וכדומה
הרפורמה בענף הלול

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  אלישע בן קימון, סוכלה הברחת כ-50 אלף ביצים מהרשות הפלסטינית, באתר ynet, 21 באפריל 2016
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏זהירות: 40,000 ביצים מוברחות מהרש"פ מסוכנות למאכל אדם, באתר גלובס, 27 ביוני 2016
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏לא למאכל: כ-40 אלף ביצים מזויפות נתפסו בבית חנינה, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2016
↑  חיים ריבלין, ‏בדיקה: האם המחסור בביצים בישראל מפוברק?, באתר ‏מאקו‏, 30 בספטמבר 2015
↑   אורה קורן, משרד האוצר יוזם: פירוק מועצות הלול והצמחים, באתר TheMarker‏, 13 ביולי 2014
↑  אורה קורן ועדי דברת-מזריץ, ‏מחדל הירקות, הביצים והעוף: מי אחראי למדפים הריקים בסופרמרקטים?, באתר ‏מאקו‏, 1 באוקטובר 2015
↑  חזי שטרנליכט
וזאב קליין, בקרוב נשלם פחות?, באתר ישראל היום, 22 בפברואר 2016
1 2 3 4  אשר מאיר, ‏"גיל ההתבגרות של החקלאות העברית", השילוח, 3, פברואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257245905171
המרכז האירופי לבקרת מחלות ומניעתן

| --- | --- |


מטה ה-ECDC בסולנה, שוודיה
 מידע כללי
 מדינה:  שוודיה 
 תחום שיפוט:  האיחוד האירופי 
 תאריך הקמה:  28 בספטמבר 2004 
 מטה מרכזי:  עיריית סולנה 
 עובדים:  300
 תקציב:  50 מיליון אירו
 ecdc.europa.eu
 
המרכז האירופי לבקרת מחלות ומניעתן (באנגלית: The European Centre for Disease Prevention and Control; בראשי תיבות: ECDC) היא סוכנות עצמאית של האיחוד האירופי שתפקידה לחזק את ההגנה של אירופה מפני מחלות זיהומיות. המרכז הוקם בשנת 2004 ונמצא בעיר סולנה (אנ') שבשוודיה.
היסטוריה

עם התגברות האינטגרציה הכלכלית של האיחוד האירופי ומדיניות הגבולות הפתוחים, שיתוף הפעולה בנושאי בריאות הציבור נעשה חשוב ביותר. אמנם הרעיון של הקמת מרכז אירופי לבקרת מחלות נידון בעבר על ידי מומחים לבריאות הציבור, אולם התפרצות נגיף SARS בשנת 2003 וההתפשטות המהירה שלו אישרו את הדחיפות של הקמת מוסד לרווחת בריאות הציבור באירופה.
ECDC הוקם בזמן שיא באיחוד האירופי: הנציבות האירופית הציגה טיוטת חקיקה ביולי 2003; באביב 2004 התקבלה תקנה (EC) 851/2004 ובמאי 2005 החל המרכז לפעול. הרלוונטיות והחשיבות של המרכז אושרה זמן קצר לאחר תחילת פעילותו, כאשר הגעתה של שפעת העופות H5N1 לאיחוד האירופי הביאה לחששות שהמחלה יכולה להסתגל או להשתנות לזן פנדמי של שפעת אנושית.
מבנה ארגוני

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .
ה-ECDC פועל כיום על מבנה המבוסס על חמש יחידות סמך:
משרד המדען הראשי
תמיכה במעקב ותגובה
כושר ותקשורת לבריאות הציבור
היחידה לניהול ותיאום משאבים
היחידה לטכנולוגיות מידע ותקשורת
משרד המדען הראשי מפקח על שבע התוכניות למחלות, המדור לתיאום מיקרוביולוגיה והמדור לתיאום ייעוץ מדעי.
תוכניות המחלות מתמקדות בקבוצות מחלות ספציפיות:
התנגדות אנטי מיקרוביאלית וזיהומים הקשורים לבריאות
מחלות מתעוררות וקטוריות
מחלות מזון ומים המעוברים באמצעות מים
זיהומים המועברים במגע מיני, כולל נגיף HIV
שפעת
שחפת
מחלות חסינות לחיסון
שתי יחידות משאב משותף - תמיכה במעקב ותגובה, וכושר ותקשורת לבריאות הציבור - מספקות מומחיות בנושאי מגפות. היחידה לטכנולוגיות מידע ותקשורת מספקת תשתיות, פיתוח יישומים ותמיכה. היחידה לניהול ותיאום משאבים שולטת במשאבים האנושיים והכספיים של ECDC.
תקציב, צוות, מיקום

ל-ECDC כ-300 עובדים ולה תקציב שנתי של מעל 50 מיליון אירו. צוות העובדים פועל ממטה המרכז במטרופולין סטוקהולם. המרכז עבר למיקומו הנוכחי בשדרת גוסטב השלישי: שדרות 40, 16973 סולנה, שוודיה, ב-3 במרץ 2018.
ראו גם

ארגון הבריאות העולמי (WHO)
מחלות מידבקות
מגפה
בריאות הציבור
נציבות הבריאות הלאומית של סין
המרכז הסיני לבקרת מחלות ומניעתן
המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC)
השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן
הסוכנות הביו-רפואית הפדרלית
הערות שוליים

↑  "ECDC mission statement". אורכב מ-המקור ב-2009-11-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594503805171  BNE: XX4591004  BnF: cb16144007c (data)  GND: 6065866-6  ISNI: 0000 0004 1791 8889  LCCN: no2006052147  NKC: vse2009478778  NLA: 42901487  SELIBR: 293597  SUDOC: 116348054  VIAF: 143756134   WorldCat (עם VIAF): 143756134 
מושבו לשעבר של ECDC בטומטבודסקולן, סולנה.
המהפנט (סרט, 2023)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  רוברט רודריגז
 הופק בידי:  רוברט רודריגז דניאל פארדו הלה פינלי דייאו אוקניי ג'ף פאהי מקס בורנשטיין ג'קי ארל היילי ויליאם פיכטנר
 תסריט:  רוברט רודריגז  מקס בורנשטיין
 עריכה:  רוברט רודריגז
 שחקנים ראשיים:  בן אפלק אליס בראגה דניאל פארדו הלה פינלי דייאו אוקניי ג'ף פאהי ג'קי ארל  ויליאם פיכטנר
 מוזיקה:  רבל רודריגז
 צילום:  פבלו ברון  רוברט רודריגז
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני סולסטיס Ingenious Media Studio 8  Double R Productions
 חברה מפיצה:  פורום הונגריה 
 הקרנת בכורה:  ישראל 8 ביוני 2023   ארצות הברית 12 במאי 2023
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט דרמה, סרט מתח, סרט משטרה 
 תקציב:  65 מיליון דולר
 הכנסות:  3.6 מיליון דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המהפנט (באנגלית: Hypnotic) הוא סרט מותחן פעולה ומדע בדיוני אמריקאי משנת 2023, בבימויו של רוברט רודריגז, שכתב את התסריט יחד עם, דניאל פארדו, הלה פינלי, דייאו אוקניי, ג'ף פאהי, מקס בורנשטיין, ג'קי ארל היילי ו-ויליאם פיכטנר. בסרט מככבים בן אפלק ואליס בראגה. רודריגז גם הפיק, צילם וערך את הסרט.
עלילה

דני רורק, בלש במשטרת אוסטין, נזכר בפני המטפלת שלו בחטיפת בתו בת השבע, מיני, שהובילה לפירוק נישואיו. לאחר מכן, הוא נאסף על ידי שותפו, ניקס, שמודיע לו שהם קיבלו שיחת טלפון אנונימית על כספת בבנק שתישדד. הם עדים לאדם מסתורי שנותן הוראות שלא נשמעות לאישה, עובדי בנק ושוטרים אחרים, שלכאורה ממלאים אחר פקודותיו כשהוא נכנס לבנק. רורק דוהר אל הכספת שהם מתכננים לשדוד, מוצא בתוכה תמונה של מיני עם ההודעה "מצא את לב דלריין" כתובה עליה. רורק רודף אחרי האיש לגג, שם הוא רואה אותו מצווה על שני שוטרים לירות זה בזה בזמן שהאיש נמלט.
משוכנע שלשוד יש קשר להיעלמות בתו, רורק חוקר. עקבות שניהל ניקס בשיחת הטלפון שהם קיבלו מובילה את רורק לכתובת של מגדת העתידות דיאנה קרוז. לאחר שהוא מתאר בפניה את האיש מהשוד בבנק, לקוח של קרוז, בשליטתו של אותו אדם, נוסע באופנוע דרך החלון של קרוז לפני שהוא מתאבד. רורק לוקח את קרוז למעצר. היא מסבירה שהאיש המסתורי מהבנק נקרא "לב דלריין" ושהוא וקרוז שניהם ה"מהפנטים" הנמלטים: מהפנטים רבי עוצמה שהוכשרו על ידי "חטיבה" ממשלתית חשאית לשלוט במוחם של אנשים. רורק חסין באופן מסתורי בפני שליטה מוחית כזו כאשר קרוז מנסה להפעיל זאת עליו. בינתיים, דלריין מחוץ לתחנת המשטרה מצווה על ניקס לתקוף את רורק וקרוז, ואז קרוז יורה בו למוות מתוך הגנה עצמית.
רורק וקרוז בורחים למקסיקו. שם, הם לומדים מאיש קשר לשעבר של החטיבה, ג'רמיה, שדלריין מחפש את "דומינו", נשק רב עוצמה שפותח על ידי החטיבה, נגנב והוסתר על ידי דלריין כשנמלט. לאחר מכן, דלריין ניגב את זכרונו והשאיר מאחור "טריגרים" שגרמו לו להיזכר בהדרגה במיקומו של דומינו ולהחזיר לעצמו את הכוח ההיפנוטי שלו. דלריין מתגלה בסופו של דבר כג'רמיה בתחפושת שרודף אחרי רורק וקרוז דרך סביבה שנבנתה בהיפנוט לפני שרורק מנצל את כוחו ההיפנוטי שלא היה ידוע קודם לכן, ומאפשר להם לברוח.
רורק וקרוז מחפשים את ריבר, האקר מתבודד של החטיבה, שמגלה את אשתו של רורק, ויויאן, במסד הנתונים של החטיבה. מאוחר יותר, רורק חוקר בעצמו את מסד הנתונים של ריבר ומגלה שמיני היא דומינו, בתם של שני מהפנטים רבי עוצמה: רורק וקרוז (שמתגלה כי היא ויויאן). כאשר "קרוז" קוטעת אותו, רורק מבין שהחדר וכל האירועים עד לנקודה זו היו מבנים היפנוטיים. הוא מתעורר בחדר גדול המאוכלס בסוכני החטיבה, את כולם הוא ראה לאורך כל הסיפור שנבנה, כולל ניקס ו"דלריין".
ויויאן ו"דלריין" מסבירים שרורק וויויאן שניהם מהפנטים, ובתם מיני נולדה וגדלה בתוך החטיבה, אבל שהוא נמלט איתה כדי למנוע ממנה להפוך לנשק שלהם. בעודו מחביא אותה ומוחק את זיכרונו, רורק כבר לא זוכר היכן היא נמצאת, והחטיבה מעבירה אותו על מבנים של החיפוש אחריה כדי לגרום לו להיזכר. רורק מחובר בחזרה למבנה, שם הוא חוזר על הפגישה עם המטפלת שלו ועל שוד הבנק. עם זאת, רורק נמלט במהרה תוך שימוש בכוחותיו שלו ונמלט כשהחטיבה מבינה ש"מצא את לב דלריין" מתייחס לא לאדם אלא ל"שביל עמק הצבי": מיקומה של חווה שבה הוריו האומנים של רורק הסתירו את מיני.
רורק מגיע לחווה ומתאחד עם מיני, שהייתה בת שלוש שנים ושולטת בכוחות ההיפנוטיים שלה. החטיבה מקיפה את החווה אבל כל זה מתגלה כעוד מבנה של יצירתה של מיני. מיני משחזרת את זיכרונותיה של ויויאן שהייתה מעורבת בבריחתם של רורק ומיני וכי זיכרונה נמחק לאחר מכן, כך שכאשר מיני תהיה חזקה מספיק כדי להביס את החטיבה כולה בבת אחת, ויויאן תוכל להוביל אותם אליה מבלי משים. מיני מאלצת את סוכני החטיבה להרוג זה את זה, והיא, הוריה והורי האומנה של רורק חוגגים את חירותם החדשה.
מאוחר יותר, מתגלה ש"דלריין" שרד את היריות, לאחר שבנה את אביו האומן של רורק שייראה כמוהו במהלך הקרב עם מיני.
שחקנים

בן אפלק - דני רורק
אליס בראגה - דיאנה קרוז
דניאל פארדו - ניקס
הלה פינלי - מיני
דייאו אוקניי - ריבר
ג'ף פאהי - קארל
ג'קי ארל היילי - ג'רמיה
ויליאם פיכטנר - דלריין
הפקה > פיתוח

Hypnotic עוד ב-2002, וכינה אותו כ-"אחד הסיפורים האהובים עליי". עוד ב-2002, וכינה אותו "אחד הסיפורים האהובים עליי". בנובמבר 2018, רודריגז אושר לביים את הסרט, כאשר מקס בורנשטיין כתב את התסריט המקורי ל-"Studio 8". בנובמבר 2019, דווח Studio 8 כי יפיק יחד עם אולפני Solstice, אשר היו להם זכויות הפצה מקומיות.
הפקה > ליהוק

בנובמבר 2019, בן אפלק היה אושר לככב בסרט. במאי 2021 נוספה אליס בראגה, כאשר הצילומים היו אמורים להתחיל ב-20 בספטמבר באוסטין, טקסס. בספטמבר 2021 הצטרפה הלה פינלי לצוות השחקנים. באוקטובר 2021, דווח שדייאו אוקניי, ויליאם פיכטנר ודניאל פארדו הצטרפו גם לצוות השחקנים.
הפקה > צילום

הצילום הראשי החל באוסטין ב-27 בספטמבר 2021 והסתיים ב-19 בנובמבר של אותה שנה.
הערות שוליים

↑  ADAM CHITWOOD, Exclusive: Robert Rodriguez Says His Ben Affleck Movie ‘Hypnotic’ Is “Like a Hitchcock Thriller on Steroids”, collider
↑  Borys kit, Robert Rodriguez, ‘Kong: Skull Island’ Writer Team for Sci-Fi Thriller ‘Hypnotic’ (Exclusive), the hollywood reporter
↑  Hypnotic, WGAW
↑  Andreas Wiseman, Big-Budget Robert Rodriguez Thriller ‘Hypnotic’ Set As First Film In Solstice & Studio 8 Deal, deadline, ‏November 1, 2019
↑  Justin Kroll, Ben Affleck to Star in Robert Rodriguez’s Action Thriller ‘Hypnotic’, variety
↑  Andreas Wiseman, Robert Rodriguez & Solstice Studios’ Ben Affleck Pic ‘Hypnotic’ Slated To Start In September, Alice Braga Joins, deadline
↑  Andreas Wiseman, ‘Hypnotic’: Hala Finley Joins Ben Affleck & Alice Braga In Robert Rodriguez & Solstice Action-Thriller, Cameras Roll This Month In Texas, deadline
↑  Anthony D'Alessandro, Robert Rodriguez’s Solstice Studios & Studio 8 Movie ‘Hypnotic’ Sets Dayo Okeniyi & William Fichtner, deadline
↑  Andreas Wiseman, ‘Mayans M.C.’ Star JD Pardo Joins Robert Rodriguez Action-Thriller ‘Hypnotic’, dead line
↑  Mike Fleming Jr, Solstice Studios Shuttering? Top Execs Laid Off As Indie Becomes Hollywood’s First Corporate Covid Fatality, deadline
הסכם הגרעין בין ארצות הברית והודו

נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש וראש ממשלת הודו מנמוהאן סינג מחליפים לחיצות ידיים בניו דלהי ב-2 במרץ 2006.
הסכם הגרעין בין ארצות הברית והודו נחתם במסגרת הצהרה משותפת ב-18 ביולי 2005 של ראש ממשלת הודו, מנמוהאן סינג, ונשיא ארצות הברית , ג'ורג' וו. בוש, במסגרתה הסכימה הודו להפריד בין מתקני הגרעין האזרחיים והצבאיים שלה ולהציב את כל מתקני הגרעין האזרחיים שלה. תחת פיקוח מלא של הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א), ובתמורה הסכימה ארצות הברית לפעול לשיתוף פעולה גרעיני אזרחי מלא עם הודו. מימוש ההסכם והשלמתו הסופית נמשך יותר משלוש שנים, שכן הוא היה צריך לעבור מספר שלבים מורכבים, כולל תיקון החוק בארצות הברית, במיוחד חוק האנרגיה האטומית משנת 1954, מימוש תוכנית הפרדה בין הפעילות האזרחית והצבאית של תוהנית הגרעין של הודו, הסכם הודו-סבא"א והענקת פטור להודו על ידי קבוצת ספקי הגרעין, קרטל בקרת יצוא שנוצר בעיקר בתגובה לניסוי הגרעיני הראשון של הודו ב-1974. במתכונתה הסופית, העסקה מעמידה תחת אמצעי פיקוח קבועים מתקנים גרעיניים שהודו זיהתה כ"אזרחים" ומאפשרת שיתוף פעולה גרעיני אזרחי רחב, תוך אי הכללה של העברת ציוד וטכנולוגיות "רגישות", לרבות פריטי העשרה אזרחיים ועיבוד מחדש אפילו במסגרת סבא"א. ב-18 באוגוסט 2008 אישרה את ההסכם מועצת הנגידים של סבא"א, וב-2 בפברואר 2009 חתמה הודו על הסכם פיקוח עם סבא"א.
העסקה נתפסת כקו פרשת מים ביחסי ארצות הברית-הודו ומציגה היבט חדש למאמצי אי-הפצה בינלאומיים. ב-1 באוגוסט 2008 אישרה סבא"א את הסכם ההגנה עם הודו, שלאחריו פנתה ארצות הברית לקבוצת ספקי הגרעין (NSG), על מנת לתת להודו אפשרות להתחיל בסחר גרעיני אזרחי. קבוצת ספקי הגרעין, הכוללת 48 מדינות, העניק את הפטור להודו ב-6 בספטמבר 2008, שאיפשר לה לרכוש טכנולוגיה גרעינית אזרחית ודלק גרעיני ממדינות אלו ללא הגבלה. יישום הפטור הפך את הודו למדינה היחידה עם נשק גרעיני שאינה צד באמנה למניעת הפצת נשק גרעיני (NPT) אך עדיין רשאית לבצע סחר גרעיני אזרחי עם שאר העולם.
בית הנבחרים האמריקאי העביר את הצעת החוק לאישור העסקה ב-28 בספטמבר 2008. יומיים לאחר מכן, הודו וצרפת חתמו על הסכם גרעין דומה שהפך את צרפת למדינה הראשונה שיש לה הסכם כזה עם הודו. ב-1 באוקטובר 2008, הסנאט האמריקאי אישר גם את הסכם הגרעין האזרחי המאפשר להודו לרכוש דלק גרעיני וטכנולוגיה מארצות הברית. הנשיא ג'ורג' וו. בוש, חתם על החקיקה, שאושרה על ידי הקונגרס האמריקני, לחוק, הנקרא כעת חוק שיתוף הפעולה הגרעיני של ארצות הברית-הודו ושיפור אי-הפצה, ב-8 באוקטובר 2008. ההסכם הסופי נחתם על ידי שר החוץ ההודי פרנב מוקהרג'י ומזכירת המדינה קונדוליזה רייס, ב-10 באוקטובר.
רקע

לצדדים לאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני יש זכות מוכרת לגישה לשימושים אזרחיים של אנרגיה גרעינית וחובה לשתף פעולה בטכנולוגיה גרעינית אזרחית. בנפרד, קבוצת ספקי הגרעין הסכימה על קווים מנחים ליצוא גרעיני, לרבות כורים ודלק. הנחיות אלו מתנות יצוא כזה בהגבלות מקיפות של הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית, שנועדו לוודא שאנרגיה גרעינית אינה מוסטת משימוש בדרכי שלום לתוכניות נשק. אף רק הודו, ישראל ופקיסטן לא חתמו על האמנה, הודו טוענת שבמקום להתייחס למטרה המרכזית של אי-הפצה אוניברסלית ומקיפה, האמנה יוצרת מועדון בלעדי של "בעלי נשק גרעיני" ומתעקשת על תוכנית פעולה מקיפה לפירוק נשק גרעיני גלובלי.
בהנהגת ארצות הברית, מספר מדינות הקימו קבוצה לא רשמית, קבוצת ספקי הגרעין (NSG), לשליטה בייצוא של חומרים גרעיניים, ציוד וטכנולוגיה. כתוצאה מכך, הודו נותרה מחוץ לסדר הגרעיני הבינלאומי, מה שאילץ את הודו לפתח משאבים משלה עבור כל שלב במחזור הדלק הגרעיני וייצור החשמל.
בהתחשב בעובדה שהודו מחזיקה ברזרבות של כ-80,000–112,369 טון אורניום, להודו יש די והותר חומר בקיע כדי לספק את תוכנית הנשק הגרעיני שלה, וגם יכולת ייצור פלוטוניום.
עם זאת, מכיוון שכמות הדלק הגרעיני הנדרשת למגזר ייצור החשמל גדולה בהרבה מזו הנדרשת לשמירה על תוכנית נשק גרעיני, ומכיוון שהעתודה המשוערת של אורניום בהודו מהווה רק 1% ממאגרי האורניום המוכרים בעולם, מגבלות יצוא האורניום השפיעה בעיקר על יכולת ייצור הכוח הגרעיני ההודי. ספציפית, הסנקציות של אתגרו את התוכניות ארוכות הטווח של הודו להרחיב את יכולת ייצור החשמל מכוח גרעיני, מהתפוקה שלה של כ-4GWe (חשמל GigaWatt) לתפוקה של 20GWe עד 2020.
הודו הייתה כפופה לסנקציות בינלאומיות לאחר הניסויים הגרעיניים שלה במאי 1998. עם זאת, בשל גודל הכלכלה ההודית והמגזר המקומי הגדול יחסית שלה, לסנקציות אלו הייתה השפעה מועטה על הודו, כאשר צמיחת התמ"ג ההודי גדלה מ-4.8% בשנים 1997–1998 (לפני הסנקציות) ל-6.6% (במהלך הסנקציות) ב־1998–1999. כתוצאה מכך, בקיץ 2001 החליט ממשל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לבטל את כל הסנקציות על הודו. למרות שהודו השיגה את יעדיה האסטרטגיים מניסויי הגרעין בפוקראן ב-1998, היא המשיכה למצוא את תוכנית הגרעין האזרחית שלה מבודדת ברמה בינלאומית.
במרץ 2006 ערך הנשיא ג'ורג' בוש ביקור בן שלושה ימים ולאחר פגישה עם ראש הממשלה מנמוהן סינג הודיעה כי ארצות הברית והודו הגיעו להסכם לשיתוף פעולה גרעיני בתחום האזרחי. כחלק מההסכם, הוכרה לראשונה הודו כמעצמה גרעינית לאחר שהסכימה לפיקוח בינלאומי בכורים האזרחיים שהיא מפעילה.
הרציונל מאחורי ההסכם > אי הפצת נשק גרעיני

הסכם הגרעין האזרחי בין ארצות הברית והודו הכיר במשתמע במעמדה של הודו "דה פקטו" כמעצמה גרעינית, גם מבלי שחתמה על ההאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני. ממשל בוש הצדיק את הסכם גרעיני עם הודו בטענה שהוא חשוב בסיוע לקידום מסגרת אי-הפצת נשק גרעיני על-ידי הכרה רשמית בהודו. תת-שר החוץ לעניינים פוליטיים, ניקולס ברנס, אחד האדריכלים של ההסכם טען כי בהסכם הגרעין האמון של הודו והאמינות שלה גדלו, עם העובדה שהיא הסכימה לפיקוח של הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית. מוחמד אל-בראדעי, שהיה ראש הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, האחראית על בדיקת הכורים האזרחיים בהודו, שיבח את העסקה כי "היא גם תקרב את הודו כשותפה חשובה במשטר אי-ההפצה". התגובה בקהילה האקדמית בראשות ארצות הברית הייתה מעורבת. בעוד שחלק מהכותבים שיבחו את ההסכם כמקרב את הודו למשטר ההאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, אחרים טענו שהוא נותן להודו חופש פעולה רב מדי, בקביעה אילו מתקנים היא יכולה לשמור וכי הוא למעשה מתגמל את הודו על כך שסירבה ללא הרף להצטרף לאמנה לאי-הפצה.
הרציונל מאחורי ההסכם > שיקולים כלכליים

בהודו מציינים תומכי ההסכם שיקולים כלכליים כאחד הגורמים המובילים לתמיכתם בהסכם. לדוגמה, שהמשמעות החשובה ביותר של ההסכם עבור הודו קשורה לתרומה שהיא תתרום בעמידה בדרישות האנרגיה של המדינה, כדי לשמור על קצב צמיחה כלכלי גבוה. מבחינה פיננסית, גם ארצות הברית צופה שההסכם עשוי לדרבן את הצמיחה הכלכלית של הודו ולהכניס 150 מיליארד דולר למימון הקמת תחנות כוח גרעיניות, חלקן על ידי חברות אמריקאיות. המטרה המוצהרת של הודו הייתה להגדיל את ייצור החשמל הגרעיני מקיבולתה של 4,780 מגה וואט ל-20,000 מגה וואט עד 2020.
=שיקולים אסטרטגיים

מאז סוף המלחמה הקרה, מחלקת ההגנה של ארצות הברית, יחד עם שגרירי ארצות הברית מסוימים כמו רוברט בלקוויל, ביקשו לחזק את הקשרים האסטרטגיים עם הודו וביטול הקשר בין המדיניות כלפי פקיסטן והודו בנושא הגרעין. ארצות הברית גם רואה בהודו משקל נגד בר-קיימא להשפעתה הגוברת של סין,
בעוד שהודו עצמאית בתוריום, ומחזיקה ב-25% מהתוריום המוכר והכדאי כלכלית בעולם, היא מחזיקה במעט (1% ממאגרי האורניום העולמיים) המחושבים. התמיכה ההודית בשיתוף פעולה עם ארצות הברית מתמקדת בסוגיית השגת אספקה קבועה של אנרגיה מספקת כדי שהכלכלה תצמח.
ראו גם

תוכנית הגרעין של הודו
הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית
הערות שוליים

1 2  ראובן פדהצור, חיבוק גרעיני, באתר הארץ, 29 באפריל 2007
↑  ניו דלהי (ד-פ-א), בוש: ארה"ב תסייע להודו לפתח גרעין למטרות שלום, באתר הארץ, 2 במרץ 2006
↑  ניו דלהי (רויטרס), הסכם הגרעין עם ארה"ב מאיים על יציבותה של הממשלה בהודו, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2007
1 2  יוסי מלמן, הוסר החרם על מכירת ידע גרעיני להודו, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2008
↑  סוכנויות הידיעות, צרפת והודו חתמו על הסכם גרעיני, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2008
↑  רויטר (לונדון), ל-B מדינות נשק גרעיני ללא פיקוח בינלאומי, חדשות, 6 בנובמבר 1988
↑  התקדמות בשיחות ארה"ב-הודו בנושא החימוש הגרעיני, באתר גלובס, 19 בינואר 1999
↑  ראובן פדהצור, נתיב הגרעין ההודי, באתר הארץ, 7 במרץ 2006
1 2  שירות פייננשל טיימס, ‏הצעה למתנה אמריקנית ליום ההולדת ה-54 של הודו: הקלת הסנקציות, באתר גלובס, 16 באוגוסט 2001
↑  יוסי מלמן, ארה"ב והודו הסכימו על שיתוף פעולה בתחום הגרעין, באתר הארץ, 2 במרץ 2006
↑  אבנר כהן, למה הודו כן, וישראל לא?, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2008
הרי גולומב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בינואר 1939 (בן 85)
 ענף מדעי:  אומנות התיאטרון, מוזיקולוגיה
 
הָרַי גולומב (נולד ב-27 בינואר 1939) הוא פרופסור חבר בגמלאות בפקולטוה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב, בחוגים לאמנות התיאטרון ולמוזיקולוגיה ובתוכנית הרב-תחומית באמנויות היה מחברי הסגל האקדמי שהקים את החוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטת תל אביב, בראשות פרופ' בנימין הרשב, שגם הנחה את עבודת הדוקטור שלו. תחומי מחקריו והרצאותיו כוללים פרוזודיה, אופרות ודרמה. בין השאר התמקד בחקר הדרמה של צ'כוב, שירת אלתרמן, והאופרות של מוצרט, ופרסם מאמרים גם על שירת ביאליק, סיפורי עגנון, ועוד. נושא תאורטי מרכזי בפעילותו המחקרית הוא מושג המורכבות באמנויות.
אודות

גולומב הוא בנה של גאולה שרתוק, אחותם של משה שרת, רבקה שרתוק-הוז, עדה גולומב,  ויהודה שרת, אביו הביולוגי היה עמי אסף. לאחר שאמו נפטרה בלידתו, הוא אומץ על ידי דודיו עדה ואליהו גולומב, ראש (הבלתי מוכתר של) ההגנה, שנפטר כאשר היה הרי בן שש ואימץ את שם משפחתם.
בשנים 1960–1964 למד לתואר ראשון בבלשנות עברית באוניברסיטת תל אביב, ובמקביל באותן שנים למד תאוריה של המוזיקה באקדמיה למוזיקה בתל אביב, שסופחה לאוניברסיטה, וסיים את לימודיו בתואר "מוסמך לתורת המוזיקה".  בשנת 1968 סיים תואר שני בספרות השוואתית ובספרות אנגלית באוניברסיטה העברית בהצטיינות יתרה. נושא עבודת המאסטר שלו היה "Shakespeare's Use of Enjambment, with Special Reference to King Lear", בהנחיית פרופ' לאה גולדברג. בשנת 1979 סיים דוקטורט בספרות באוניברסיטת תל אביב בהנחיית פרופ' בנימין הרשב. נושא עבודת הדוקטור היה "Interrelations between Syntax and Line-Division in Poetry", ועליה מבוסס ספרו Enjambment in Poetry: Language and Verse in Interaction, הדן בתופעת הפסיחה.
פרסם ביקורות מוזיקה בעבור העיתונים 'למרחב', 'הארץ', 'מעריב', 'גלובס', ואתר YNet.
הרי גולומב חבר באיגוד הישראלי למוזיקולוגיה. והאגודה הישראלית לקידום חקר התיאטרון.  היה נשוי לפסיכיאטרית ד"ר אביגיל גולומב, עד למותה ב-2021. בנו הוא המוזיקולוג אורי גולומב.
ספריו

Enjambment in Poetry: Language and Verse in Interaction, Tel-Aviv: Tel-Aviv University – Porter Institute for Poetics and Semiotics (Meaning and Art), 1979.
A New Poetics of Chekhov's Major Plays: Presence through Absence, Sussex Academic Press, 2014.
הר אנדרסון (וושינגטון)

ערך זה עוסק בהר במדינת וושינגטון שבארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

קרחון אנדרסון על מורדות הר אנדרסון
 מידע כללי
 על שם:  תומאס מ. אנדרסון 
 גובה:  2,231 מ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  וושינגטון, ארצות הבריתארצות הברית
 רכס הרים:  רכס הרי אולימפיק 
 קואורדינטות:  47°43′16″N 123°19′53″W﻿ / ﻿47.7211954°N 123.3315252°W﻿ / 47.7211954; -123.3315252
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר אנדרסון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר אנדרסון(למפת וושינגטון רגילה) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט הר אנדרסון(למפת וושינגטון מוגדלת) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט הר אנדרסון
 
הר אנדרסון או הר אנדרסן (באנגלית: Mount Anderson) הוא הר ברכס ההרים האולימפיים במדינת וושינגטון שבארצות הברית.
גובהו של ההר 2,231 מטרים מעל פני הים, והוא ההר השני בגובהו במסיב אנדרסון.
ההר מתנשא לגובה של 219 מטרים מעל סביבתו.
ההר ממוקם במרכזו של הפארק הלאומי אולימפיק.
קרחון אנדרסון היה ממוקם בדרום ההר (הקרחון נמס בשנת 2011 בשל התחממות כדור הארץ); וקרחון איל ממוקם בצפון-מערב ההר (קרחון זה נסוג 180 מטרים בין השנים 1990- 2009 - קצב נסיגה של 10 מטרים בשנה, בשל התחממות כדור הארץ); קרחון הנגינג ממוקם במזרח השלוחה הממוקמת מצפון-מערב לפסגת ההר.
הר אנדרסון ממוקם במרכז שלושת קווי פרשת המים שברכס ההרים האולימפיים. מרבית הגשמים שיורדים על המסיב זורמים לנהר דודוואליפס, אשר זורם אל תעלת הוד, לתוך מפרץ פיוג'יט; הגשם אשר יורד על צידו המערבי של ההר זורם במורד נהר קווינאולט לאוקיינוס השקט; הגשם היורד בצד הצפוני-מערבי של ההר זורם אל נהר הייז צפונה אל מיצרי חואן דה פוקה;.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הר אנדרסון ניתן לו על ידי סגן ג'וזף אוניל (Joseph O'Neil), אשר קרא להר על שם מפקדו תומאס מ. אנדרסון (Thomas M. Anderson).
היסטוריה > הטיפוס על ההר

הראשונים שטיפסו על ההר הייתה קבוצה של 13 מטפסים, שבראשה עמד פיירמן בי. לי (Fairman B. Lee) בשנת 1920.
לקריאה נוספת

• Mike Woodmansee, , P 267