stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איתמר זורמן
פרסים ואותות הוקרה

2001 - פרס מיוחד בתחרות בינלאומית לכנרים צעירים "קלוסטר שונטל" בגרמניה
2002 - פרס הצטיינות בתחרות האמן הצעיר של קול המוזיקה
2002 - פרס ראשון בתחרות הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
2004 - מקום ראשון בתחרות הדואו של האקדמיה למוזיקה בירושלים
2004 - פרס ראשון בתחרות פרס קלרמונט בתל אביב
2006 - פרס ראשון בתחרות פאול בן-חיים לביצוע מוזיקה ישראלית
2010 - פרס ראשון בתחרות כנרים בפרייבורג, גרמניה
2011 - פרס ראשון בתחרות הקונצ'רטו של בית הספר ג'וליארד
2011 - פרס שני, הפרס הגבוה ביותר שחולק בתחרות הבינלאומית על שם צ'ייקובסקי בסנקט פטרבורג
2011 - פרס שרת התרבות ע"ש בנימיני למבצעי מוזיקה
2013 - פרס לינקולן סנטר בניו יורק
2013 - פרס Concert Artists'Guild, ניו יורק.
2014 - פרס בורלטי- בוטוני לאמן צעיר בעל הישגים בינלאומיים, לונדון.
הערות שוליים

↑  Not Many Unheard Concertos are this Appealing, אתר Slipped Disc
1 2  יוסי שיפמן, "הכתיבה של 'מוצרט השחור' הרבה יותר וירטואוזית מזו של מוצרט המקורי", באתר ynet, 15 בדצמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012503041405171  PLWABN: 9810684369005606  GND: 1237988063  ISNI: 0000 0004 5720 6384  LCCN: no2015149939  MusicBrainz: 307be1d6-e928-415a-bb4b-232773baaf9a  VIAF: 504144783064356229917   WorldCat (עם VIAF): 504144783064356229917
סובהאז צ'נדרה בוסה

סוֹבְהאָז צָ'נְדְּרָה בּוֹסֶהָ (בהינדי: सुभाष चन्द्र बोस;‏ 23 בינואר 1897 – 18 באוגוסט 1945) היה לאומן הינדי רדיקלי אשר לחם נגד שלטון הראג' הבריטי על תת-היבשת ההודית בעזרת הקמת הלגיון ההודי. בשנות ה-20 ושנות ה-30 היה בוסה למנהיג של הפלג הימני, הדתי והרדיקלי בקונגרס הלאומי ההודי ולבסוף קיבל מתומכיו את התואר נֶטַאָגִ'י ("המנהיג הדגול"). עקב האידאולוגיה הרדיקלית שהנהיג נוצר בין פלגו לפלגו הפוליטי של מהאטמה גנדי קרע שהביא להוצאתו של בוסה מן המפלגה.
בוסה היה תומך של תורת הגזע ויצר קשרים עם האימפריה היפנית וגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה כאשר פעל עם כוחותיו של הלגיון ההודי הנשמע לו נגד הבריטים במערכה על בורמה. הצבא הלאומי שהנהיג בוסה נכנע לבסוף במהלך מבצע טיידרייס לידי כוחות האימפריה הבריטית. בעוד זה קרה, בוסה פעל לברוח אל מנצ'וריה אך נהרג כאשר מטוסו התרסק בעיר טאיפיי, דאז בטאיוואן היפנית.
ביוגרפיה

בוסה נולד ב-23 בינואר 1897 בעיר קוטאק אשר נמצאה על חוף מפרץ בנגל בנשיאות בנגל אשר שימשה חלקה מנהלית בתוך כלל הראג' הבריטי (כיום במדינת אודישה) למשפחה עשירה ומלומדת. אביו, ג'נקינט בוסה היה עורך דין מפורסם ומצליח, מפועל אביו היה יכול בוסה לגדול באורח חיים פריווילגי.
הוריו רשמו אותו ללמוד במכללה הנשיאותית של העיר אך בשנת 1916 בוסה גורש מבית ספרו עקב פועלו הלאומני במסגרתו בוסה הביע תמיכה בתנועת העצמאות ההודית ופועלה נגד שלטון הראג' הבריטי. לאחר גירושו נשלח ללמוד במכללת כנסיית סקוטלנד ממנה השכיל בהצלחה בשנת 1919.
ביוגרפיה > בבריטניה

לאחר שהוכשר במכללת כנסיית סקוטלנד בוסה נשלח בידי הוריו אל הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד למען ילמד באוניברסיטת קיימברידג' שבלונדון דין אזרחי. בפיו של ההיסטוריון לאונרד גורדון על נושא הרשמתו של בוסה ללימוד הדין האזרחי נאמר כי:
"הרשמתו של סובהאז אל לימודי הדין האזרחי מדגישה את זיקת משפחתו אל קהילת האליטה הקטנה והמקושרת בבנגל. לדוגמא ניתן לראות כי סובהאז ידע לתת את שמם של שני ההודים בעלי הדרגים הבריטיים הגבוהים ביותר: לורד סינהא מראיפור, ההודי הראשון לשרת כמושל מחוז תחת שלטון הראג' ובופנדראנט באסו, עורך דין עשיר וחבר מועצת הודו בלונדון."
בוסה עבר את בחינותיו הראשוניות אך לקראת בחינות ההכשרה האחרונות החל מתח אזרחי בתוך הודו כאשר תחת המושל הכללי פרדריק טסינגר, הוויקונט צ'למספורד הפסידה לאמירות אפגניסטן אשר השיגה עצמאות במסגרת המלחמה האנגלו-אפגנית השלישית ואי נראותה של התערבות ממשלתית שסיפקה את האזרחים בכל הנוגע לאירועי טבח אמריטסר. בוסה עצר את בחינותיו ושב במהרה חזרה להודו.
ביוגרפיה > במפלגת הקונגרס הלאומי

בוסה לא הסכים לגמרי עם מדיניותו של מוהנדס קרמצ'נד גנדי למאבק לא אלים דרך פילוסופיית הסאטיאגרהא אך לבסוף הצטרף אל הקונגרס הלאומי ההודי תחת חסותו של צ'יטרג'אן דאס, נשיא לענייני בנגל. לאורך הקריירה שלו, בוסה נתמך כלכלית בידי אחיו, סאראט צ'נדרה בוסה אשר המשיך בדרך אביהם והפך לעורך דין אזרחי ועשיר אשר גם כן הצטרף אל מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי מתוך דעותיו למען עצמאות הודו.
בוסה הוסיף להצטרף גם אל תנועת אי-שיתוף הפעולה של גנדי, בעודו שם הפך למחנך, עורך עיתון ומפקד על יחידות המגויסים של בנגל. בדצמבר 1921 נתפס ונשלח למאסר על ניסיונו ליצור חרם נגד ביקורו של נסיך ויילס אדוארד השמיני, יורש העצר של הממלכה המאוחדת.
בשנת 1924 החל לעבוד בתאגיד העירוני של קולקטה אך עורר את חשדם של רבים עקב פועלו המובהק לעצמאות הודו ועל כן נשלח אל בורמה הבריטית (החלקה המזרחית של הראג' הבריטי אשר נכבשה לגמרי לאחר המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית, כיום מיאנמר).
בוסה חזר בשנת 1927 ומצא את הקונגרס לענייני בנגל מפוזר לגמרי לאחר פטירתו של דאס. בוסה הפך לנשיא הקונגרס זמן קצר מאוחר יותר והמשיך לעלות בדרג הפוליטי עד אשר הפך ביחד עם ג'ווהרלל נהרו לנשיא הקונגרס הלאומי ההודי. יחד השניים ייצגו את סיעת המפלגה המיליטנטית יותר של מפלגת הקונגרס (בוסה) כנגד הסיעה הגנדית המתפשרת יותר (נהרו). למעשה, הקונגרס הלאומי ההודי פעל רבות להתעלם מהבעיות והקרעים הפנימיים שבתוכו למען ייצג מפלגה אחת וחזקה שתפגין סמכות נגד העליונות הבריטית על הודו.
ביוגרפיה > הקרע עם גנדי

עם הזמן גנדי הפך יותר ויותר פופולרי בתוך מפלגת הקונגרס הלאומי ועל כן השיג עמדה יותר ויותר סמכותית בתוכה.
כאשר במהלך שנות ה-30 התפרצה תנועת האי-ציות ברחבי כל הודו, בוסה היה ראש עיריית קולקטה ומקושר ישירות אל יחידות המגויסים של בנגל, פלוגה מהפכנית מיליטנטית אשר נגדה את הדעות האנטי-לוחמניות של גנדי. למעשה, את תפקידו כראש עירייה ביצע בוסה מבית סוהר שכן נכלא שוב על בגין קשרים עם מהפכנים. לאחר ששוחרר ולאחר מכן הועמד לדין מספר פעמים מחדש בשל חשד בביצוע של מעשים אלימים, לבסוף הורשה בוסה לצאת לאירופה לאחר שחלה בשחפת ושוחרר ממאסרו עקב בריאות לקויה. בגלות כפויה ועדיין חולה, כתב את ספרו המאבק ההודי, 1920–1934 והפציר בעניינה של הודו בפני מנהיגי אירופה וחבר הלאומים. הוא חזר מאירופה בשנת 1936, נלקח שוב למעצר ושוחרר לאחר שנה.
בינתיים, בוסה נעשה יותר ויותר ביקורתי כלפי מדיניותו השמרנית של גנדי, כמו גם על גישתו אשר פחות לוחצת על ממשלת הראג' בנוגע לעניין העצמאות. בשנת 1938 הוא נבחר לנשיא הקונגרס הלאומי ההודי והקים ועדת תכנון לאומית, שגיבשה מדיניות של תיעוש רחב. עם זאת, דעותיו לא תאמו את המחשבה הכלכלית של גנדי ותומכיו, אשר דבקה ברעיון של ענפי תעשיית הקוטג' ונהנו משימוש במשאבים של המדינה עצמה.
הצדקה של בוסה הגיעה בשנת 1939, כאשר הוא ניצח יריב תומך גנדי לבחירה מחודשת לנשיאות. עם זאת, "נשיא המורדים" כמי שנקרא היה מחויב להתפטר בגלל חוסר תמיכתו של גנדי והקואליציה שלו. בוסה ייסד את הגוש קדימה, בתקווה לגייס גורמים קיצוניים ורדיקלים, אך נכלא שוב ביולי 1940. סירובו להישאר בכלא בתקופה קריטית זו בתולדות הודו התבטא בנחישותו לצום למוות, מה שהפחיד את ממשלת בריטניה אשר שחררה אותו.
ב-26 בינואר 1941, אף כי היה תחת מעקב, הוא ברח ממעונו בקולקטה בתחפושת, ונסע דרך קאבול באפגניסטן וצפונה אל מוסקבה שבברית המועצות, ובסופו של דבר הגיע לגרמניה הנאצית באפריל.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה > קשרים

בגרמניה הנאצית בוסה היה תחת פיקוח של לשכה מיוחדת שהוקמה להודו, בהדרכת אדם פון טרוט צו סולץ. הוא והודים אחרים שהתאספו בברלין ביצעו שידורים קבועים מרדיו אזאד הינד בחסות גרמניה החל מינואר 1942, כשהם מדברים באנגלית, הינדית, בנגלית, טמילית, טלוגו, גוג'ראטי ופשטו. הממשל הנאצי התייחס אליו פורמלית בתור אורח כבוד והוא נפגש עם ראשי הממשל הנאצי בהם אדולף היטלר והיינריך הימלר.
בוסה ראה נכונות בתורת הגזע ואף קישר את עצמו עם האימפריה היפנית ורעיוניה למרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי כאשר במהלך שנת 1943 היה למייצגה של הודו החופשית בועידת מזרח אסיה רבתי, ועידה אשר מקורה לא ברור שכן הממשל הצבאי ביפן תחת הידקי טוג'ו ראה בעמו עליון על כל מזרח אסיה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה > במלחמה

בוסה האמין שבעקבות מעורבות בריטניה במלחמת העולם השנייה באירופה, הגיע הזמן להילחם למען עצמאות הודו, כשלבריטניה לא יהיו משאבים הנחוצים לדכא את המרד. בעיניו הבריטים היו צבועים: בעודם נלחמים בשם חופש ודמוקרטיה, בריטניה סירבה להעניק את אותם דברים להודו.
תחילה קרא בוסה לאי ציות אזרחי המוני לאחר שהראג' הבריטי הכריז מלחמה על מדינות הציר מבלי להתייעץ עם העם ההודי. ואז, מתוך האמונה שיש למצוא סיוע זר לתמיכה בתנועת העצמאות ההודית, הוא יצא מהודו לגרמניה הנאצית, אויבת הבריטים, בינואר 1941.
בברלין המשיך במאבקו למען הודו חופשית; הוא הקים את הלגיון ההודי מתוך 4,500 חיילי חבר העמים ההודי שנשבו על ידי כוחות גרמנים ואיטלקים בצפון אפריקה, והלגיון היה תחת שרשרת הפיקוד הגרמנית. את סמכותו של בוסה על הלגיון ניתן לראות משבועת הלגיון:
"אני נשבע בשם האלוהים בשבועה קדושה שאציית למנהיג גרמניה אדולף היטלר המפקד של הכוחות הגרמנים לשחרור הודו שמנהיגה הוא סובהאז צ'נדרה בוסה"
כאשר נודע לבריטים על כוונתו להתאחד עם הגרמנים, הם נבהלו וביצעו ניסיון חיסול כושל של בוסה. התוכנית של בוסה לשכנע את מנהיגי גרמניה לתמוך בהודו עצמאית לא נשאה פרי, ובוסה המאוכזב חזר לאסיה בפברואר 1943 בסיוע צוללות גרמניות ויפניות סביב כף התקווה הטובה. בסינגפור הוא קיבל תמיכה מצד היפנים, וניתנה לו השליטה בצבא הלאומי ההודי של 85,000 איש שנלחם תחת דגל הממשלה הזמנית של הודו החופשית.
חלק מכוחותיו לחמו לצד היפנים בקרבות בבורמה ובצפון מזרח הודו, כולל קרבות המצור על קוהימה ואימפל. עם ההפסד היפני במערכה על הודו, אבד גם חלומו של בוסה להקים דריסת רגל בהודו. בשנת 1945 כאשר יפן נכנעה לבעלות הברית, נכנע גם הצבא הלאומי ההודי.
ביוגרפיה > מותו

ב-18 באוגוסט 1945, זמן קצר לאחר שהמריא המטוס של בוסה משדה התעופה מטסויאמה בטאיוקו (כיום טאיפיי), טייוואן, המטוס התרסק. בתאונה נהרגו הטייס, טייס המשנה וסגן אלוף צונאמאסה שידיי. בוסה ועוזרו חביבור רחמן שרדו את ההתרסקות, אך בוסה ספג כוויות קשות. הוא הובא לטיפול בבית החולים הצבאי ננמון מדרום לעיר, שם טופל על ידי ד"ר טניושי יושימי, ד"ר צורוטה וד"ר ישי. לאחר שהועבר לתרדמת, בוסה נפטר בין השעות 21:00 ל-22:00 בשעון מקומי.
דעת הקהל על בוסה הייתה שונה מאוד. מצד אחד, הוא היה פטריוט שנלחם למען עצמאות עמו, אך עם זאת, הוא גם חיפש שיתוף פעולה עם גרמניה ויפן, שאף אחת מהם לא הראה באמת כבוד כלפי המדינות הכבושות ששיתפו איתם פעולה. לאחר המלחמה, אמר גנדי כי בוסה היה ”טיפש בדמיונו, שכשהוא התחבר עם היפנים והגרמנים, שהם לא רק מעצמות תוקפניות, אלא גם מעצמות מסוכנות, הוא יכול לקבל חופש של הודי משל עצמו.”
הנצחה

בדצמבר 2018 הכריז ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי על שינוי ששם של שלושה איים בארכיפלג איי אנדרמן וניקובר על שם בוסה. האיים נקראו נטאג'י סובהאז צ'אנרה בוסה דוויפ (אנ'), נייל והאי האבלוק.
ראו גם

מוהנדס קרמצ'נד גנדי
הקונגרס הלאומי ההודי
האימפריה ההודית
המערכה על בורמה
הערות שוליים

↑  Modi renames 3 islands of Andaman and Nicobar: Other projects announced by the PM, India Today, ‏31 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274798805171  PLWABN: 9810628756305606  BIBSYS: 90364966  BnF: cb12153094j (data)  CiNii: DA06083485  GND: 118662066  ISNI: 0000 0001 0718 2343  KulturNav: 22d55a98-6b4a-4732-b94e-887ff1c55f92  LCCN: n80089836  MusicBrainz: 96be310a-11fb-4b3f-9826-c8dae2fd73ac  NDL: 00512154  NKC: jx20080611002  NLA: 35020480  NSK: 000113089  NTA: 071434402  RERO: 02-A000021880  SELIBR: 178760  SNAC: w63x905q  SUDOC: 030032156  Trove: 794722  VcBA: 495/90791  VIAF: 29572002   WorldCat (עם VIAF): 29572002 
בוסה (מימין) עם מהטמה גנדי בישיבת הקונגרס הלאומי.
בוסה (משמאל) נפגש עם אדולף היטלר בברלין.
Echoes: The Best of Pink Floyd

Echoes: The Best of Pink Floyd הוא אלבום האוסף השישי של להקת הרוק המתקדם הבריטית פינק פלויד. האלבום יצא לאור ב-5 בנובמבר 2001 באנגליה, ולמחרת גם בארצות הברית. האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד האמריקאי בנובמבר 2001. האלבום זכה בפרס אלבום זהב, אלבום פלטינה ואף זכה בפרס "אלבום פלטינה כפולה" בדצמבר 2001, כחודש לאחר שיצא לשוק. לאחרונה זכה האלבום בפרס "אלבום פלטינה משולשת" (לאחר שנמכרו ממנו שלושה מיליון עותקים בארצות הברית בלבד).
באלבום זה יצא לראשונה בתקליטור השיר "When the Tigers Broke Free", שהופיע בסרט The Wall. מאוחר יותר, הופיע השיר בהפצה מחודשת של האלבום The Final Cut, בשנת 2004.
האוסף מקיף את הקריירה של הלהקה מהסינגל הראשון שהוציאה לאור, "Arnold Layne", בשנת 1967, ועד הקטע האחרון שהקליטה, "High Hopes", בשנת 1994, במסגרת הקלטות האלבום The Division Bell. כל אחד מ-26 הקטעים המופיעים באלבום מתעמעם לקראת סופו, תוך כדי מעבר לקטע הבא. בכך נמנעת "שבירה" בין הקטעים, והמוזיקה אינה נפסקת (למעט החלפת התקליטור, לאחר סוף השמיעה בתקליטור הראשון). עבודת ה"חיבור" בין הקטעים בוצעה כמחווה על ידי המפיק-המהנדס ג'יימס גאת'רי. החיבור הצליח ליצור בקרב המאזינים תחושה שמדובר באלבום קונספט, כפי שהקליטה הלהקה ב"תקופת הזוהר" שלה.
האלבום ספג ביקורת קשה מצד מעריצים מושבעים של פינק פלויד, משום שאינו כולל חומר מאלבומים כגון
More ,‏ Ummagumma,‏ Atom Heart Mother ו-Obscured by Clouds, כמו גם על גרסאותיו המקוצרות ל-"Echoes", "Marooned", "Shine On You Crazy Diamond" ו-"High Hopes". עם זאת, אפשר לטעון כי האלבום תוכנן כך כדי שיהיה נוח יותר לשמיעה למעריצים חדשים, ופחות עבור המעריצים הוותיקים, שממילא מחזיקים בכל אלבומי הלהקה.
רשימת רצועות

| תקליטור 1> מס' | תקליטור 1> שם | תקליטור 1> כותב(ים) | תקליטור 1> הוצאה מקורית | תקליטור 1> משך | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Astronomy Domine  | סיד בארט | The Piper at the Gates of Dawn (1967) | 4:10 |  |  |  |  |  |
| 2. | See Emily Play  | בארט |   | 2:47 |  |  |  |  |  |
| 3. | The Happiest Days of Our Lives  | רוג'ר ווטרס | The Wall (1979) | 1:38 |  |  |  |  |  |
| 4. | Another Brick in the Wall (Part 2)  | ווטרס | The Wall | 4:01 |  |  |  |  |  |
| 5. | Echoes (גרסה ערוכה)   | ווטרס, דייוויד גילמור, ריצ'רד רייט, ניק מייסון | Meddle (1971) | 16:30 |  |  |  |  |  |
| 6. | Hey You  | ווטרס | The Wall | 4:39 |  |  |  |  |  |
| 7. | Marooned (גרסה ערוכה)   | גילמור, רייט | The Division Bell (1994) | 2:02 |  |  |  |  |  |
| 8. | The Great Gig in the Sky  | רייט, קלייר טורי | The Dark Side of the Moon (1973) | 4:40 |  |  |  |  |  |
| 9. | Set the Controls for the Heart of the Sun  | ווטרס | A Saucerful of Secrets (1968) | 5:20 |  |  |  |  |  |
| 10. | Money  | ווטרס | The Dark Side of the Moon | 6:29 |  |  |  |  |  |
| 11. | Keep Talking (גרסה ערוכה)   | גילמור, רייט, פולי סמסון | The Division Bell | 5:57 |  |  |  |  |  |
| 12. | Sheep (גרסה ערוכה)   | ווטרס | Animals (1977) | 9:46 |  |  |  |  |  |
| 13. | Sorrow  | גילמור | A Momentary Lapse of Reason (1987) | 8:45 |  |  |  |  |  |
| תקליטור 2> מס' | תקליטור 2> שם | תקליטור 2> כותב(ים) | תקליטור 2> הוצאה מקורית | תקליטור 2> משך | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Shine On You Crazy Diamond (Parts I–VII) (גרסה ערוכה)   | גילמור, ווטרס, רייט | Wish You Were Here (1975) | 17:32 |  |  |  |  |  |
| 2. | Time  | גילמור, ווטרס, רייט, מייסון | The Dark Side of the Moon | 6:48 |  |  |  |  |  |
| 3. | The Fletcher Memorial Home  | ווטרס | The Final Cut (1983) | 4:07 |  |  |  |  |  |
| 4. | Bring the Boys Back Home / Comfortably Numb (גרסה ערוכה של הראשון)   | גילמור, ווטרס | The Wall | 6:53 |  |  |  |  |  |
| 5. | When the Tigers Broke Free  | ווטרס |   | 3:42 |  |  |  |  |  |
| 6. | One of These Days (גרסה ערוכה)   | גילמור, ווטרס, רייט, מייסון | Meddle | 5:15 |  |  |  |  |  |
| 7. | Us and Them (גרסה ערוכה)   | ווטרס, רייט | The Dark Side of the Moon | 7:51 |  |  |  |  |  |
| 8. | Learning to Fly  | גילמור, אנתוני מור, בוב אזרין, ג'ון קרין | A Momentary Lapse of Reason | 4:50 |  |  |  |  |  |
| 9. | Arnold Layne  | בארט |   | 2:52 |  |  |  |  |  |
| 10. | Wish You Were Here (גרסה ערוכה)   | גילמור, ווטרס | Wish You Were Here | 5:21 |  |  |  |  |  |
| 11. | Jugband Blues  | בארט | A Saucerful of Secrets | 2:56 |  |  |  |  |  |
| 12. | High Hopes (גרסה ערוכה)   | גילמור, סמסון | The Division Bell | 6:59 |  |  |  |  |  |
| 13. | Bike (גרסה ערוכה)   | בארט | The Piper at the Gates of Dawn | 3:24 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 155:23 |  |  |  |  |  |
שירים שנדחו מהאלבום

"Interstellar Overdrive" - נכתב על ידי סיד בארט, רוג'ר ווטרס, ריצ'רד רייט וניק מייסון; הופיע ב-The Piper at the Gates of Dawn.
"Chapter 24" - נכתב על ידי בארט; הופיע ב-The Piper at the Gates of Dawn.
"The Scarecrow" - נכתב על ידי בארט; הופיע ב-The Piper at the Gates of Dawn.
"Careful with That Axe, Eugene" - נכתב על ידי גילמור, ווטרס רייט ומייסון; הופיע בצד ב' של "Point Me at the Sky".
"Grantchester Meadows" - נכתב על ידי ווטרס; הופיע ב-Ummagumma.
"Atom Heart Mother" - נכתב על ידי גילמור, ווטרס, רייט, מייסון ורון גיסין; הופיע ב-Atom Heart Mother.
"If" - נכתב על ידי ווטרס; הופיע ב-Atom Heart Mother.
"Fat Old Sun" - נכתב על ידי גילמור; הופיע ב-Atom Heart Mother.
"Fearless" - נכתב על ידי גילמור וווטרס; הופיע ב-Meddle.
"San Tropez" - נכתב על ידי ווטרס; הופיע ב-Meddle.
"Breathe" - נכתב על ידי ווטרס, גילמור ורייט; הופיע ב-The Dark Side of the Moon.
"Brain Damage" - נכתב על ידי ווטרס; הופיע ב-The Dark Side of the Moon.
"Eclipse" - נכתב על ידי ווטרס; הופיע ב-The Dark Side of the Moon.
"Dogs" - נכתב על ידי גילמור וווטרס; הופיע ב-Animals.
"Mother" - נכתב על ידי ווטרס; מתוך The Wall.
"Young Lust" - נכתב על ידי גילמור וווטרס; מתוך The Wall.
"Nobody Home" - נכתב על ידי ווטרס; מתוך The Wall.
"Your Possible Pasts" - נכתב על ידי ווטרס; מתוך The Final Cut.
"The Gunner's Dream" - נכתב על ידי ווטרס; מתוך The Final Cut.
"Paranoid Eyes" - נכתב על ידי ווטרס; מתוך The Final Cut.
משתתפים > פינק פלויד

סיד בארט - גיטרה (1, 2, 22, 24, 26), זמרה (1, 2, 9, 22, 24, 26)
דייוויד גילמור - גיטרה, זמרה (4-6, 10, 11, 13, 15, 17, 20, 21, 23, 25), בס נטול סריגים (6), בס (12, 19, 25), קלידים, מכונת תופים (13), קולות רקע, הפקה
רוג'ר ווטרס - בס, זמרה (3, 4, 6, 9, 12, 14, 16-18), גיטרת קצב (12), אפקטי רצועה, קולות רקע
ריצ'רד רייט - קלידים, אורגן האמונד, פסנתר, סינתיסייזר, קלאווינט, זמרה (1, 5, 15, 20), קולות רקע, הפקה
ניק מייסון - תופים, כלי הקשה, אפקטי רצועה, ספוקן וורד (19), הפקה
משתתפים > משתתפים נוספים

ג'יימס גות'רי - הפקה, רימאסטרינג
רוברט האדלי - מעברים
דאג סקס - רימאסטרינג
ג'ואל פליינט - רימאסטרינג
מייקל קאמן - תזמורת
סטורם ת'ורג'רסון - עיצוב עטיפה
בית ספר איזלינגטון גרין - מקהלה (4)
גאי פראט - בס (7, 11)
ג'ון קרין - קלידים (7, 11, 21), פסנתר (25)
קלייר טורי - זמרה (8)
דיק פרי - סקסופון (10, 14, 20)
סאם בראון - קולות רקע (11)
גארי וואליס - כלי הקשה (11)
דורגה מקברום - קולות רקע (11)
דרלין קולדהובן - קולות רקע (11, 13)
קרול קניון - קולות רקע (11)
דוני גרארד - קולות רקע (13, 21)
כרמן טווילי - קולות רקע (13, 21)
פיליס סנט ג'יימס - קולות רקע (13, 21)
קרלנה וויליאמס - קולות רקע (14)
ונטה פילדס - קולות רקע (14)
לסלי דאנקן - קולות רקע (15, 20)
דוריס טרוי - קולות רקע (15, 20)
ליזה סטרייק - קולות רקע (15, 20)
בארי סנט ג'ון - קולות רקע (15, 20)
מקהלת קול גברי פונטארדולה - מקהלה (18)
נואל דייוויס - הובלת מקהלת קול גברי פונטארדולה (18)
טוני לוין - בס (21)
ריי בווס - קורנית (24)
איאן האנקי - טרומבון (24)
ג'ורג' וויטינגהאם - בס E♭ (24)
טרי קאמזי - קורנית (24)
לס קונדון - בס E♭ (24)
מוריס קופר - אופוניום (24)
מק קרטר - טרומבון (24)
מוזיקאי לא ידוע (24)
מגדל (יישוב)

חלוצים אוכלים ארוחת צהריים בשדות חוות מגדל, צולם ב-1912 על ידי הצלם יעקב בן דב
מִגְדָּל היא מושבה במחוז הצפון, השוכנת לשפתה הצפון-מערבית של הכנרת, כשמונה קילומטרים צפונית לטבריה.
היישוב הוכרז כמועצה מקומית בשנת 1949. שטח השיפוט של היישוב הוא 12,000 דונם.
היסטוריה

בימי הבית השני התקיים בקרבת היישוב קרוב לחוף הכנרת יישוב יהודי המזוהה עם "מגדלא" והידוע גם בשם "טריכיי". היישוב מזוהה כמקום הולדתה של מרים המגדלית.
בתחילת המאה ה-20 התיישבה במקום קבוצה של גרמנים קתולים בסמוך לכפר הערבי אל-מג'דל, ששימר את השם "מגדלא". המתיישבים חלו במלריה וניסיון ההתיישבות נכשל.
בספרו "אלטנוילנד" (1902), חזה בנימין זאב הרצל את קיומה של "מגדל, עיירה חדשה לגמרי ומטופחת עם גינות ובתים נאים".
במרץ 1909 בתקופת העלייה השנייה, רכש האגרונום יוסף טריידל בשם המשרד הארצישראלי 6,000 דונם מן הגרמנים בעלי הקרקע. את הכספים לרכישה תרמו פרופ' אוטו ורבורג ויהודים בעלי ממון מרוסיה.
בשנת 1910 הקימו פועלים חווה חקלאית במקום, בשם "אחוזת מוסקבה". את החווה ניהל הפקיד משה גליקין והפועלים עבדו את האדמות ובנו את הבתים עבור בעלי הקרקעות. באותה השנה ביקש משה גליקין מהסתדרות החורש (מוסד אשר נבחר על ידי הפועלים החקלאיים שהיה כמו המרכז החקלאי בראשיתו) פועלים לעבודה. הסתדרות החורש ייפתה את כוחו של נתן חרובי חלוץ העלייה השנייה לנהל איתו משא ומתן בנידון ובסיומו עבר עם 10 פועלים ושתי פועלות לחווה. הם היו הפועלים העבריים הראשונים על אדמה זו. בסוף השנה מנו למעלה מ-60 פועלים.
משנת 1911 עבדו בחוות "מגדל" פועלים רבים. העבודה חולקה לארבע רשויות: גדולי פלחה, משתלה ונטיעות, רפת וחצרנות וגדולי שלחין. בתקופה זו חיו ופעלו באזור גם א. ד. גורדון בקיבוץ דגניה א' ויוסף טרומפלדור עם הקומונה שבראשה עמד.
רכוז שטחי השלחין נפל בחלקו של נתן חרובי. שטחים אלו כללו: ירקות מסוגים שונים, אספסת וכותנה. בכותנה טיפל בעיקר יעקב זמדויס. נתן חרובי נשלח מטעם החווה לחודשים מספר לדמשק על מנת להשתלם בעבודות השקיה וגידולי שלחין. בתקופת היותו שם בירר אפשרויות משלוח ביכורי שתילי ירקות וסוגי ירקות מסוימים ממגדל לדמשק והסביבה.
וכך כתב חרובי ביומנו:
1912 - בשנה זו היו כבר בארץ פועלים שרכשו ניסיון בענפי החקלאות השונים, אולם בגידול ירקות הייתה הידיעה מועטה. עובדה זו הביאתני למחשבה על הקמת קבוצת ירקנים.
באתי בדברים עם מספר פועלים ממגדל החווה והצעתי כי נקבל על אחריותנו לגדל ירקות במקום כשותפות של רווח והפסד עם הנהלת החווה. הרעיון קסם לחברים וקרם עד מהרה עור וגידים. קבלנו שטח בקרבת ים כנרת, הקימו לנו צריף מגורים – והקבוצה קמה. עמד לנו ניסיוני בישראל ומחוצה לה. הגידולים התפתחו יפה ונתנו תקוות. אולם לרוע המזל קפאו לילה אחד רוב הירקות, בפרט העגבניות הסמוכות לים. האסון אשר פקדנו - הרפה את ידינו ולקראת השנה החדשה פורקה השותפות.
1913 - המשכתי בחווה – כמרכז השלחין. שלחנו לדמשק כמות גדולה של שתילי ירקות וירקות בכירים: פולים, חצילים ועוד.
היה זה האכספורט (יצוא) הראשון של ירקות מהארץ.
לאחר מלחמת העולם הראשונה השקיעו יהודים מארצות הברית כספים במקום, ופיתחו את החווה החקלאית לכלל יישוב. ריכרד קאופמן שרטט את התוכנית ליישוב זה. מקיץ תר"ף 1920 התגורר במגדל מחנה גדול של גדוד העבודה עד לפירוקו בסתיו תרפ"ב 1921. חברי הגדוד תושבי המחנה עבדו בחציבה, סלילת כבישים, דיג וגידול ירקות באתר. אחד ממורי המחנה ודמות נערצת על ידי יושביו היה הסופר יוסף חיים ברנר.
ב-2003 הומלץ על איחוד המועצה האזורית עמק הירדן עם המועצות המקומיות מנחמיה, מגדל וכנרת, אך מגדל נשארה מועצה מקומית עצמאית.
בתמוז ה'תשפ"ד הודיע משרד הפנים כי הוא בוחן את איחודה של מגדל עם המועצה האזורית עמק הירדן או עם עיריית טבריה או עם המועצה האזורית הגליל התחתון.
2024

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף אוקטובר 2024 (אומדן), מתגוררים במגדל 2,159 תושבים (מקום 252 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 65.4%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 9,334 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
אתרים

מוזיאון ובית ראשונים, מוזיאון לתולדות היישוב שהוכר כאתר מורשת ומעיין עין נון.
קבר השייח' מוחמד ע'אסלן, (בערבית: מוחמד המתרחץ), הקדוש למוסלמים.
ראו גם

הסירה מגינוסר
מוזיאון ובית ראשונים
לקריאה נוספת

יואב רגב, רות ארז (ע), מגדל : מושבה לחוף כנרת, נתניה: אחיאסף
זאב ענר, "חוות מגדל" בתוך סיפורי מושבות : סיפורן של חמישים ושתיים המושבות בא"י, הוצאת משרד הביטחון, 1995, עמ' 118–120
אהרן אבן-חן, "חווג'ה גליקין ממגדל", בתוך: חתונה בצידון, הוצאת מסדה, 1972