stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדף הקרח המערבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  66°40′00″S 85°00′00″E﻿ / ﻿66.6667°S 85°E﻿ / -66.6667; 85
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימדף הקרח המערבי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימדף הקרח המערבי
 
מדף הקרח המערבי (באנגלית: West Ice Shelf) הוא מדף קרח בולט, הנשלח כ-288 ק"מ בכיוון מזרח-מערב לאורך חוף לאופולד ואסטריד במזרח אנטארקטיקה.
מדף הקרח נמצא בין מפרץ המחסום למפרץ פוזדובסקי.
היסטוריה > גילוי מדף הקרח

המדף התגלה על ידי המשלחת הגרמנית הראשונה לאנטארקטיקה (1903-1901), בהנהגת ד"ר אריך פון דריגאלסקי.
התצפית של המשלחת לכיוון מערב לעבר מדף הקרח נמשכה זמן רב; ב-21 בפברואר 1902 נתקעה ספינתם בקרח. היא נשארה כלואה שם בקרח הים הדחוס עד 8 בפברואר 1903.
היסטוריה > מקור השם

המשלחת הגרמנית נתנה למדף הקרח את שמו. שם מדף הקרח מתאר את הכיוון שבו צפתה המשלחת הגרמנית לראשונה במדף הקרח.
מדונה בנואה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  לאונרדו דה וינצ'י
 תאריך יצירה:  1478
 טכניקה וחומרים:  שמן על קנבס
 ממדים בס"מ
 רוחב:  33 ס״מ 
 גובה:  49.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  הרנסאנס האיטלקי 
 מספר יצירה:  ГЭ-2773 (ארמיטאז') 
 מיקום:  ארמיטאז' סנקט פטרבורג שברוסיה
 
מדונה בנואה (Benois Madonna) או "המדונה עם הפרחים" היא אחת משתי מדונות שצוירו על ידי לאונרדו דה וינצ'י, כפי שהוא עצמו אמר, באוקטובר 1478. היצירה השנייה היא המדונה עם הציפורניים שמוצגת בגלריה פינאקוטק הישנה (Alte Pinakothek), במינכן.
סביר להניח כי המדונה בנואה הייתה העבודה הראשונה שצייר לאונרדו באופן עצמאי ולא בהוראת אדונו ורוצ'יו. ישנן שתי סקיצות ראשוניות של לאונרדו של היצירה, במוזיאון הבריטי.
מראה המדונה והילד עם פרחים הוכיח שהוא אחד הפופולריים ביותר של לאונרדו. היצירה הועתקה באופן נרחב על ידי אמנים צעירים, בהם רפאל, שגרסה משלו (המדונה פינקי) נרכשה בשנת 2004 על ידי הגלריה הלאומית בלונדון.
במשך מאות שנים, המדונה בנואה נחשבה ליצירה אבודה. בשנת 1909, האדריכל ליאון בנואה הציגה באופן סנסציוני בסנקט פטרבורג במסגרת אוסף האמנות של אביו. הציור הובא כנראה מאיטליה לרוסיה על ידי המומחה אלכסנדר קורסקוב בין השנים 1790–1798. עם מותו של קורסקוב, היא נמכרה על ידי בנו לסוחר מאסטרחן, שאפושניקוב, תמורת 1,400 רובל וכך עברה בירושה למשפחת בנואה בשנת 1880. לאחר סכסוך גדול בדבר הייחוס, מכר ליאון בנואה את הציור למוזיאון ההרמיטאז' הקיסרי בשנת 1914. מאז, היצירה מוצגת בסנקט פטרבורג.
מוזיאון מרד ורשה

| --- | --- |

מוזיאון מרד ורשה
 מידע כללי
 סוג:  מבנה אדריכלי, מוזיאון צבאי, מוזיאון להיסטוריה 
 כתובת:  ורשה 
 מיקום:  וולה 
 מדינה:  פולין 
 מבקרים בשנה:  416,000
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 10 בפברואר 1983
 תאריך פתיחה רשמי:  2004 
 קואורדינטות:  52°13′56″N 20°58′51″E﻿ / ﻿52.232221944444°N 20.980833055556°E﻿ / 52.232221944444; 20.980833055556
 www.1944.pl
  (למפת ורשה מוגדלת) מוזיאון מרד ורשה(למפת ורשה רגילה) מוזיאון מרד ורשה
 
מוזיאון מרד ורשה (בפולנית: Muzeum Powstania Warszawskiego) הוא מוזיאון הנמצא בוורשה, עיר הבירה של פולין, המוקדש למרד ורשה שהתרחש בשנת 1944. המוזיאון הוקם בשנת 1983, אך לא בוצעו בו עבודות בנייה במשך שנים רבות. ב-31 ביולי 2004 המוזיאון נפתח במלאת 60 שנה למרד.
המוזיאון נותן חסות למחקרים על תולדות ההתקוממות, ההיסטוריה ורכושה של המדינה הפולנית במחתרת. הוא אוסף ומתחזק מאות ממצאים, החל מכלי נשק ששימשו את המורדים ועד למכתבי אהבה. המטרות המוצהרות של המוזיאון כוללות יצירת ארכיב של מידע היסטורי על המרד, והקלטת הסיפורים והזיכרונות של המשתתפים בו. מנהל המוזיאון הוא יאן אולקדובסקי וסגנו הוא דריוש גאווין, היסטוריון מהאקדמיה הפולנית למדעים.
המוזיאון הוא ארגון חבר בפלטפורמת הזיכרון והמצפון האירופיים.
תערוכות

המוזיאון מציג את כל תחומי מרד ורשה. בכל קומה ישנן תערוכות הכוללות צילומים, אודיו, וידאו, תצוגות אינטראקטיביות, ממצאים, דוחות כתובים ועדויות על אופן החיים במהלך הכיבוש הגרמני של ורשה, ההתקוממות ואחריה. יש תצוגות המוקדשות לכל מחוז בוורשה. ישנם עלונים וחוברות מידע הכוללות 63 עמודים הכוללים לוח שנה החל מה-1 באוגוסט 1994 עד ה-2 באוקטובר באותה שנה המציגים את האירועים החשובים שהתרחשו במהלך המרד.
תמונות

מוזיאון מרד ורשה
מגדל תצפית
קיר זיכרון
פעמון
האזן ל"שיחות טלפון" מהמורדים
תת-מקלעים של סטן ובליסקוויצה
תערוכה על קריסטינה קרהלסקה
העתק של משחרר B-24
שרידי פסל של יוזף פונאטובסקי שפוצץ על ידי הגרמנים
בית קפה במראה משנת 1940
חדר מורדים קטן
חנות הדפסה
בית חולים למורדים
תערוכה על ולדיסלב שפילמן
גרמנים בוורשה הכבושה
המדור הסובייטי
העתק של ביוב בוורשה
רכב משוריין של קובוז
קולנוע פלדיום
ראו גם

ארמייה קריובה
מבצע סופה
מוסטפא אבו סווי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1958 (בן 66 בערך) עמאן, ירדן 
 ענף מדעי:  לימודי אסלאם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בית לחם  בוסטון קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת אל-קודס  האוניברסיטה האסלאמית הבינלאומית במלזיה 
 
מוסטפא אבו סווי (נולד ב-1958), הוא חוקר אסלאם ופילוסופיה פלסטיני, פרופסור באוניברסיטת אל-קודס, שם הוא עומד בראש מכון המחקר ללימודי האסלאם. עיקר עיסוקו הוא בפילוסופיה איסלאמית. מזוהה עם הפלג המתון של תנועת החמאס.
ביוגרפיה

אבו סווי נולד ברבת עמון. בין השנים 1980 ל-1984 למד לתואר ראשון בספרות אנגלית באוניברסיטת בית לחם. בשנים 1984 ל-1985 למד לתואר שני בפילוסופיה ובין השנים 1988 ל-1993 השלים דוקטורט בפילוסופיה, שניהם בבוסטון קולג' בארצות הברית. עבודת הדוקטורט שלו. עסקה בהתפחות האפסיטמולוגית בהגותו של אבו חמיד מוחמד אל-ע'זאלי. עם סיום לימודיו בארצות הברית לימד שנתיים בחוג לפילוסופיה באוניברסיטה האסלמית הבינלאומית במלזיה, ובשנת 2006 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת אל-קודס במזרח ירושלים. באוקטובר 2003 לימד באוניברסיטת פלורידה אטלנטיק מטעם תוכנית פולברייט.
בשנת 2006 היה מועמד של מועצת ה"שורא" של החמאס לתפקיד השר הממונה על ענייני ירושלים בממשלה החדשה.
אבו סווי נשוי ואב לארבעה ילדים.
מספריו

Al-Ghazzāliyy: a study in Islamic epistemology, Dewan Bahasa dan Pustaka, 1996
הערות שוליים

1 2  ארנון רגולר, הנייה מונה להרכיב הממשלה מטעם חמאס, באתר הארץ, 17 בפברואר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007351528205171  BIBSYS: 4018057  CiNii: DA12957108  GND: 140970126  ICCU: CFIV188934  ISNI: 0000 0001 1497 5974  LCCN: nr2004036999  NLK: KAC201205523  NTA: 183098021  VIAF: 119149196664874792909   WorldCat (עם VIAF): 119149196664874792909
ליגת לה לצ'ה

| --- | --- |
 תחום:  הנקה, לקטיביזם 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1956–הווה (כ־68 שנים)
 www.llli.org
 
ליגת לה לצ'ה הבינלאומית (LLLI) (בספרדית: הליגה למען החלב) הוא ארגון עולמי ללא מטרות רווח, שמטרתו לעודד, לחזק ולהדריך אמהות להניק את ילדיהן. הארגון קיים בכ-89 מדינות. הארגון מלווה אמהות בתקופת ההנקה, מתוך גישה הדוגלת בכך ש"הנקה היא דרך משמעותית במיוחד ביצירת הקשר בין אם לתינוקה". הארגון מנסה לתת ליווי של "אם לאם", במיוחד במקומות בעולם בהם הנקה והקשר בין האם לתינוקה נחשבים פחות.
היסטוריה > כרונולוגיה

הארגון הוקם בשנת 1956 בארצות הברית על ידי מריאן טומפסון, מרי ווייט, מרי אן קאהיל, אדווינה פרויליך, מרי אן קרווין, ויולה לנון ובטי וגנר. באותה תקופה, רוב הנשים האכילו את תינוקותיהן בבקבוק. בזמן הקמת הארגון, רק 20% מהתינוקות ינקו בארצות הברית. המפגש הרשמי הראשון של ליגת לה לצ'ה נערך ב־17 באוקטובר 1956 באילינוי. הארגון בתחילתו היה מארגן מפגשים בבתים פרטיים. המפגשים הלכו וגדלו, והוזמנו גם אורחים לדבר על נושאים רלוונטיים. לדוגמה, הרצאה שנתן ד"ר גרנטלי דיק-ריד, שנחשב "אבי הלידה הטבעית", הייתה גדולה מכדי להתקיים בבית פרטי, ונערכה במתנ"ס המקומי. בשנים מאוחרות יותר כבר אורגנו מפגשים גדולים יותר במקומות ציבוריים כמו בתי חולים, או מרכזים להורים. מדריך מטעם הארגון היה מלווה את המפגש וקבוצות הדיון. קבוצת ליגת לה-לצ'ה הראשונה מחוץ לארצות הברית הוקמה בשנת 1960 בג'ונקייר, קוויבק, קנדה, וליגת לה לצ'ה (LLL) הפכה לבינלאומית (LLLI -‏ La Leche League International) בשנת 1964, עם קבוצות בקנדה, מקסיקו וניו זילנד. בשנת 1964 הוועידה הבינלאומית הראשונה נערכה בשיקגו בהשתתפות 425 מבוגרים ו-100 תינוקות.
בשנת 1981 הקבוצה קיבלה מעמד יועץ בקרן הילדים של האו"ם (UNICEF). בשנת 1985 יחד עם ועדה בינלאומית שגובשה כדי לבחון את מעמדן של יועצות הנקה, גיבשו תוכנית הסמכה מותאמת להכשרתן. בחינת "הוועד הבינלאומי לבוחני יועצי הנקה" (IBLCE) הראשונה נערכה ביולי 1985. בשנת 2016 ארגוני הבריאות העולמיים מצדדים בכך שהנקה היא האופציה הטובה ביותר.
היסטוריה > שם הארגון

השם "לה לצ'ה" מקורו במילה הספרדית Leche (נהגה בשני עיצורים: לה-צ'ה) שמשמעותה חלב. השם נבחר בגלל מקדש בסנט אוגוסטין, פלורידה, שהוקדש ל-"Nuestra Señora de la Leche y Buen Parto", שמשמעותו "גבירתנו של קסם הלידה וחלב בשפע".
מטרות ומסרים

המשימה של ליגת לה לצ'ה, כהגדרת הארגון, היא "לעזור לאמהות בכל העולם להניק באמצעות תמיכה של אם לאם, עידוד, מסירת מידע וחינוך, ולקדם הבנה טובה יותר של הנקה כמרכיב חשוב בהתפתחות הבריאה של התינוק והאם".
הליגה דוגלת במספר עקרונות:
הנקה היא הדרך הטבעית והיעילה ביותר עבור האם לייצר קשר חזק עם התינוק, ולספק את צרכיו.
על מנת לייצר קשר טוב בין אם לתינוקה, כמו גם לדאוג לאספקת חלב מספיקה לתינוק, על האם ותינוקה להיות ביחד כמה שיותר.
בשנים הראשונות לתינוק יש צורך עז להיות עם אמו. מדובר בצורך שהוא בסיסי כמו הצורך שלו במזון.
חלב אם הוא המזון הטבעי לתינוקות, העונה באופן ייחודי על צורכיהם המשתנים.
תינוק בריא יכול לינוק ללא כל תוספים עד שהוא נזקק למזון מוצק בגיל חצי שנה
באופן אידיאלי יחסי ההנקה יימשכו עד שהתינוק כבר לא יזדקק לינוק.
לידה פעילה מסייעת לתהליך ההנקה.
ההנקה מתאפשרת על ידי עזרתו של אב תומך ועוזר. מערכת היחסים הייחודית של האב עם תינוקו היא מרכיב חשוב בהתפתחות הילד מגיל ינקות מוקדם.
תזונה טובה פירושה אכילת תזונה מאוזנת ומגוונת של מזונות קרוב ככל האפשר למצבם הטבעי.
מגיל ינקות ואילך, ילדים זקוקים להדרכה ואהבה המשקפים קבלה של רגשותיהם ויכולותיהם.
מטרות ומסרים > מתנגדים

ישנן אמהות שטוענות שהארגון מגזים בתיאוריו את יתרונותיה של ההנקה. במגזין שהארגון הוציא לאורך השנים, משבחים את ההנקה, וטוענים שהיא מעלה את רמת המשכל, מגנה מפני מחלות ומונע מוות בעריסה, על אף שהמחקר בנושאים אלה אינו חד משמעי בתוצאותיו. יש גם רופאים שטוענים שהמסרים שהארגון מעביר שגויים, ואף על פי שהנקה היא טובה, גם שימוש בתמ"ל יכול להיות בסדר, במיוחד במקרים בהם האשה מתקשה להניק.
פעילות

הארגון פועל על מנת לסייע ולייעץ לנשים בדרכים שונות. הארגון מארגן מפגשים בבתים, כנסים, פגישות באופן מקוון ופעילות דרך רשתות חברתיות או שירותי תקשורת מקוונת שונים (כמו דואר אלקטרוני ושיחות וידאו). כל המדריכות (שנקראת בארגון העולמי מנהיגות - "Leaders") הן נשים אשר הניקו את ילדיהן, ועברו הכשרה ומבחני IBCLC. הליגה מקפידה להישאר עדכנית בכל התפתחות רפואית בתחום ההנקה. הארגון גם פועל עם מרכזי הורות, טיפות חלב, מיילדות, רופאים ובעלי מקצוע שונים כדי לעזור לנשים. נכון ל-2019 יש יותר מ-5000 מדריכות ב-81 מדינות בעולם.
הערות שוליים

↑  ליגת לה לצ'ה, דוח שנתי 2019 על הארגון, באתר ליגת לה לצ'ה העולמית, ‏2019
↑  Bazelon, Emily. Edwina Froehlich, b. 1915. Founding Mothers. New York Times, December 28, 2008. Retrieved September 2, 2009.
↑  History, La Leche League International (באנגלית אמריקאית)
↑  Ember, Carol (2003). "Breast-feeding practices in the west". Encyclopedia of medical anthropology: Health and Illness in the World's Cultures. Springer. pp. 234. ISBN 9780306477546.
↑  Stephen Miller (12 ביוני 2008). "Edwina Froehlich, 93, La Leche League Founder". The New York Sun. נבדק ב-10 באוקטובר 2008. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  ד"ר איתי גל, ארגון הבריאות העולמי יוצא למלחמה חסרת תקדים בתחליפי חלב אם, באתר ynet, 9 במאי 2016
↑  "La Leche League Philosophy". LLLI.org. La Leche League International. 19 ביולי 2006. נבדק ב-22 בספטמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מי אנחנו, באתר ליגת לה לצ'ה
↑  Hanna Rosin, The Case Against Breast-Feeding, The Atlantic, ‏2009-04-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  אביבה לורי. צילום: עדי מזן, בשביל החלב, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590267005171  ISNI: 0000 0000 9094 8540  LCCN: n81126927  VIAF: 132928539   WorldCat (עם VIAF): 132928539
מוסטפא אדיב

מוסטפא אדיב עבד אל-ואחד, הידוע יותר בשם מוסטפא אדיב (בערבית: مصطفى أديب; נולד ב-30 באוגוסט 1972, טריפולי, לבנון) הוא מדען, דיפלומט ופוליטיקאי לבנוני. כיהן כראש ממשלת לבנון במשך כחודש. כיהן כשגריר בגרמניה בשנים 2013–2020. הוא מוסלמי סוני.
ביוגרפיה

אדיב קיבל תואר דוקטור למדעי המדינה מאוניברסיטת מונפלייה בצרפת. בשנת 2000 הוא החל ללמד באוניברסיטת לבנון ומאז 2010 הוא פרופסור למשפט חוקתי, משפט בינלאומי פומבי, מפלגות פוליטיות, שתדלנות, יחסים בינלאומיים ומדעי המדינה.
בשנים 2000–2004 שימש מוסטפא כיועץ למיליארדר, השר לעבודות ציבוריות ולתחבורה נג'יב מיקאתי ובשנים 2011–2013, כשמיקאתי היה ראש ממשלת לבנון, הוא עמד בראש לשכתו. בשנת 2013 מונה לשגריר לבנון בגרמניה.
ב-4 באוגוסט 2020 אירעו שני פיצוצים חזקים בנמל ביירות שגרמו לאבדות רבות וב-10 באוגוסט הודיע ראש הממשלה חסאן דיאב על התפטרות ממשלתו.
ב-31 באוגוסט 2020, מוסטפא אדיב התגלה כדמות פשרה עבור מרבית סיעות הפרלמנט הלבנוני כמועמד לתפקיד ראש הממשלה (הוא נתמך על ידי 90 מתוך 120 חברי פרלמנט) והנשיא מישל עאון מינה אותו לראשות הממשלה והורה לו להקים קבינט. משקיפים ציינו כי המינוי של ראש הממשלה החדש התקיים ערב ביקורו השני ללבנון של נשיא צרפת עמנואל מקרון מאז תחילת אוגוסט, שקרא ליישם תוכנית בינלאומית של סיוע ללבנון, אשר עוברת משבר כלכלי ומחאה ציבורית גוברת.
בערב 31 באוגוסט החל נשיא צרפת את ביקורו השני בלבנון מאז 6 באוגוסט בביקור בביתו של הזמרת פיירוז, הנחשבת לאחד הסמלים הבודדים של אחדות לאומית, בפרברי ביירות והגיש לה את מסדר לגיון הכבוד. הקהל שהתאסף מחוץ לקוטג' עמד עם כרזות "לא לממשלת התיקונים הקוסמטיים", "לא לממשלת המתנקשים או המתנקשים" וקרא בצרפתית: "Nous sommes un peuple libre, Mustapha Adib, non!" (אנחנו אנשים חופשיים, לא למוסטפא אדיב).
ב-26 בספטמבר 2020 הודיע על התפטרותו מתפקיד ראש ממשלת לבנון.
הערות שוליים

1 2  Шелудкова, Ирина (2020-08-31). "Новый премьер-министр Ливана". Euronews. נבדק ב-2020-09-04.
↑  "Lebanon names diplomat Mustapha Adib as new prime minister". Arab News (באנגלית). 2020-08-31. ארכיון מ-31 באוגוסט 2020. נבדק ב-2020-08-31. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ambassadors in Germany. H.E. Mustapha Adib-Abdul-Wahed" (באנגלית). Diplomatisches Magazin. נבדק ב-2020-08-31.
↑  "Mustapha Adib, Lebanon's new PM-designate" (באנגלית). France24. 2020-08-31. נבדק ב-2020-08-31.
↑  "Lebanese rescue workers hunt for survivors after deadly Beirut blast" (באנגלית). France24. 2020-08-31. נבדק ב-2020-08-05.
↑  "Le premier ministre libanais, Hassan Diab, annonce la démission de son gouvernement" (בצרפתית). Le Monde. 2020-08-10. נבדק ב-2020-08-31.
↑  Tom Perry et Laila Bassam (2020-08-31). "Macron en visite au Liban après la désignation d'un nouveau Premier ministre" (בצרפתית). Reuters. נבדק ב-2020-09-01.
↑  "Президент Ливана поручил Мустафе Адибу сформировать новое правительство". טאס"ס. 2020-08-31. נבדק ב-2020-08-31.
↑  Tamara Qiblawi (2020-08-31). "Lebanese diplomat Mustapha Adib named Prime Minister-designate ahead of Macron visit" (באנגלית). CNN. נבדק ב-2020-08-31.
↑  "Le diplomate Mustapha Adib désigné premier ministre du Liban" (בצרפתית). Le Monde. 2020-08-31. נבדק ב-2020-09-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15007637j (data)  GND: 1216825114  ISNI: 0000 0000 4048 8750  LCCN: n2005088831  SUDOC: 092160646  VIAF: 24877314   WorldCat (עם VIAF): 24877314
מוטילאל (שחקן)

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1910 שימלה, הודו 
 פטירה:  17 ביוני 1965 (בגיל 54) מומבאי, הודו 
 מדינה:  הודו, הראג' הבריטי, הדומיניון של הודו 
 תקופת הפעילות:  מ-1934 
 פרסים והוקרה:  Filmfare Best Supporting Actor Award:  Devdas (1955) ; Parakh (1960)
 פרופיל ב-IMDb
 
מוטילאל ראג'בנש (Motilal Rajvansh‏; 4 בדצמבר 1910 - 17 ביוני 1965) היה שחקן הודי, וכה פעמיים בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר של פרסי פילמפייר.   הוא נחשב בין השחקנים הראשונים של הקולנוע ההינדי.
יליד שימלה ב-4 בדצמבר 1910,  מוטילאל הגיע ממשפחה מכובדת. אביו היה איש חינוך בעל שם, שמת כשמוטילאל היה בן שנה. הוא גדל על ידי דודו שהיה מנתח ידוע באוטר פרדש. בהתחלה, מוטילאל נשלח לבית ספר לאנגלית בשימלה ומאוחר יותר באוטר פרדש. לאחר מכן, הוא עבר לדלהי, שם המשיך בלימודים ובקולג'.
קריירת משחק

לאחר שעזב את הקולג' הגיע מוטילאל לבומביי כדי להצטרף לחיל הים, אך הוא חלה ולא יכול היה להתייצב למבחנים. יום אחד, הוא הלך לראות צילומי סרט באולפני סאגר, שם צילם הבמאי ק"פ גוש. מוטילאל, כבר אז, היה היה מוכר בעיר והוא משך את עינו של גוש. בשנת 1934 (בגיל 24), הוצע לו תפקיד הגיבור ב"סאהר קה ג'אדו" (1934) על ידי Sagar Film Company. מאוחר יותר הוא השתתף בכמה דרמות חברתיות מצליחות לצד סביטה דווי, כולל "ד"ר מדהוריקה" (1935) ו"קולוואדהו" (1937). הוא שיחק עם מהבוב ח'אן ב"ג'אגירדר" (1937) וב- Hum Tum Aur Woh" (1938)" ב־Taqdeer" (1943)  "Armaan" (1942)" וב (Kalyan" (1944"
ב-1956 הוא שיחק בסרטו של ראג' קאפור "Jagte Raho". ב-1965 שיחק בסרט "סולהו זינגר קארה דולניה".
התפקיד שעליו זכה לביקורות הטובות ביותר היה זה של הנוכל הג'נטלמן בסרט "Mr Sampat" ב-1952. הוא זכור בעיקר בזכות תפקידו כ"צ'וני באבו" בסרט " Devdas " של הבמאי בימל רוי מ-1955, שעליו זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר בקולנוע. השחקן נסירודין שאח' תיאר אותו פעם כאחד משלושת השחקנים הטובים ביותר בכל הזמנים של הקולנוע ההינדי.
חיים אישיים

מוטילאל היה מעורה בחברה הגבוהה, אם כי לקראת סוף חייו היה בקשיים כלכליים. אף על פי שהיה ג'נטלמן, הוא נהנה מהימורים ומרוצים, ומת כמעט ללא פרוטה ב-1965.
הוא היה במערכת יחסים מספר שנים עם השחקנית נאדירה. מאוחר יותר הוא היה מעורב עם השחקנית שובהנה סמארת' (אנ') לאחר שזו נפרדה מבעלה,  השניים שיחקו בשני סרטים יחד.
הוקרה

עמיתאב בקצ'אן כתב בהקדמה של הספר "The Hundred Luminaries of Hindi Cinema": "לא הרבה נכתב בשבחו של שחקן גדול וטבעי מאוד. הוא (מוטילאל) הקדים מאוד את זמנו. אילו היה חי היום הגיוון הרב שלו היה הבטיח לו מקום גם עכשיו. למעשה, הוא היה מצליח הרבה יותר מרבים מאיתנו".
הערות שוליים

↑  Filmfare Awards
↑  Sukanya Verma (25 בספטמבר 2014). "Classic Revisited: Bimal Roy's satirical gem, Parakh". Rediff.com movies. נבדק ב-26 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Indian movie stars died at 54.
↑  Ashish Rajadhyaksha; Paul Willemen (10 ביולי 2014). Encyclopedia of Indian Cinema. Routledge. pp. 276–. ISBN 978-1-135-94318-9. נבדק ב-28 באוגוסט 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Darlingji by Kishwar Desai Filmography pg.
↑  "A trip down memory lane with actor Motilal – Times of India". The Times of India. נבדק ב-14 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  D, Johnny (31 בינואר 2006). "Star couples search for love". HindustanTimes.com. נבדק ב-25 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb162636406 (data)  GND: 1089380089  ISNI: 0000 0001 1510 082X  VIAF: 167766716   WorldCat (עם VIAF): 167766716 
מוטילאל בסרט "ארמאן"
מוטילאל על בול של הודו 2013
מארק ברנאוס

מארק ברנאוס קאנו (בקטלאנית: Marc Bernaus Cano, נולד ב-2 בפברואר 1977) הוא כדורגלן עבר אנדורי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. למרות היותו אנדורי, במשך כל הקריירה שלו שיחק בקבוצות ספרדיות.
קריירה

ברנאוס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ברצלונה ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון אך לא זכה לשחק עבור קבוצת הבוגרים. במהלך תקופתו בברצלונה, קרע את הרצועה הצולבת, דבר שגמר לו את הקריירה המקצועית. ברנאוס שיחק גם בטולדו, טראסה, ז'ימנסטיק, לאס פאלמס, חטאפה, אלצ'ה, פולידפורטיבו אחידו, ז'ירונה ויאגוסטרה ב'.
ברנאוס שיחק בנבחרות הצעירות של ספרד, אך כאשר הגיע לגיל הבוגרים העדיף לייצג את אנדורה מולדתו. ב-13 באוקטובר 2004 הבקיע את שער הניצחון של נבחרתו נגד מקדוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006, שהיה גם הניצחון הראשון של נבחרתו במסגרת כלשהי.
מוסטפא אל-כאזמי

מֻסְטַפַא אלְ-כאזמי (בערבית: مصطفى الكاظمي, תעתיק: מצטפא אל-כאט'מי; נולד ב־5 ביולי 1967
) היה ראש ממשלת עיראק בין השנים 2020–2022. בשנים 2016–2020 היה ראש שירות המודיעין הלאומי בעיראק והוביל את המודיעין העיראקי בענייני ביטחון הפנים ומדיניות חוץ. לאל-כאזמי מעל 15 שנות שירות בעיראק, תוך התמקדות בפתרון סכסוכים.
ביוגרפיה

מוסטפא אל-כאזמי נולד בבגדאד, בירת עיראק, בשנת 1967. יש לו אזרחות בריטית נוסף על זו העיראקית. הוא בעל תואר ראשון במשפטים.
ביוני 2016 התמנה לראשות שירות המודיעין הלאומי. אל-כאזמי היה אחראי על רפורמה לייעול בשירות ועמידה בסטנדרטים בינלאומיים. הוא פיקח על הפסקת הפוליטיזציה של השירות, על יישום שיטות מתקדמות לאיסוף וניתוח מודיעין, וכן על קביעת סדרי עדיפויות להרחבת היקף עבודתו של שירות המודיעין הלאומי. בתקופתו שירות המודיעין הלאומי הרחיב מאוד את תפקידו, בפרט במלחמה בטרור הפנימי וכן מחוץ לעיראק. כמו כן מילא תפקיד עיקרי במלחמתה של עיראק נגד המדינה האסלאמית. סוכנותו מילאה תפקיד מפתח במצוד אחר מנהיג המדינה האסלאמית, אבו בכר אל-בגדאדי.
אל-כאזמי התנגד לדיקטטורה של משטר סדאם חוסיין וחי בגלות במשך כמה שנים, אף על פי שלא היה קשור לאף מפלגה בפוליטיקה העיראקית. בין השנים 2003–2010 ניהל את "קרן הזיכרון העיראקית" בלונדון. מטרת הקרן הייתה תיעוד פשעי משטרו של סדאם חוסיין ואיסוף קטעים מקורבנות המשטר במדינות שונות. בנוסף, אל-כאזמי היה בעל טור ועורך מחלקת עיראק בעיתון באל-מוניטור. הוא פרסם מספר ספרים ומחקרים, הידוע שבהם הוא "שאלת עיראק".
לאחר חודשים של הפגנות שפרצו ברחבי עיראק באוקטובר 2019 והתפטרות ראש הממשלה עאדל עבד אל-מהדי וממשלתו, אל-כאזמי הפך למתמודד מוביל על ראשות הממשלה. ב־9 באפריל 2020, הוא נקרא על ידי הנשיא ברהם צאלח לתפקיד ראש הממשלה, האדם השלישי שנקרא להנהיג את המדינה תוך 10 שבועות בלבד. כאזמי נקרא לאחר שראש הממשלה המיועד הקודם, עדנאן א-זורפי, הודיע שלא הצליח להשיג מספיק תמיכה כדי להקים ממשלה. הוא נכנס לתפקיד ב־7 במאי 2020.
ב־7 בנובמבר 2021 ניצל מהתנקשות באמצעות מתקפת מל"טים ממולכדים על ביתו בבגדאד. אף ארגון לא נטל אחריות על ההתנקשות, אך קיים קונצנזוס מודיעני שההתקפה בוצעה על ידי מיליציות פרו-איראניות.
ב־27 באוקטובר 2022 החליף אותו מוחמד שייע אל-סודאני בתפקיד ראש ממשלת עיראק.
הערות שוליים

↑  "Is Mustafa Al-Kadhimi Sunni or Shiite?". Jannah News. 8 בנובמבר 2021. נבדק ב-24 במאי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "IMF". www.iraqmemory.com. נבדק ב-2020-01-31.
↑  Pollack, Kenneth M. (2018-10-05). "Opinion | Iraq Gets a Government—and It Was Worth the Wait". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2020-01-31.
↑  "King invited to Kuwait-hosted rebuild Iraq event next month". Jordan Times (באנגלית). 2018-01-22. נבדק ב-2020-01-31.
↑  "مجلس الوزراء يعفي رئيس جهاز المخابرات ويختار مصطفى الكاظمي بدلاً عنه". אורכב מ-המקור ב-2019-01-10.
↑  "Iraqi man sentenced for illegally using US insignia". Star Tribune.(הקישור אינו פעיל)
↑  "Iraqi man sentenced for illegally using US insignia".
↑  "Mark as favorite Iraq gets a government—and it was worth the wait".
↑  "Iraq PM sacks intel. chief, other officials". PressTV (באנגלית). נבדק ב-2020-01-31.
↑  "High Iraqi Delegation Arrives in Erbil".
↑  Mamouri, Ali (2019-12-30). "Iraq on brink of abyss: What happens next?". Al-Monitor (באנגלית). נבדק ב-2020-01-31.
↑  צוות אל-מוניטור, Iraq’s president taps intelligence chief to form new government, ‏9 באפריל 2020 (באנגלית)
↑  "Iraqi Election Could Lead to Partition! – Iraqi Civil Society Solidarity Initiative (ICSSI)" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-01-31.
↑  "Mustafa al-Kadhimi | Author | RealClearWorld". www.realclearworld.com. נבדק ב-2020-01-31.
↑  "Iraqi politicians focus on buying, not convincing voters - By Mustafa al-Kadhimi, Al-Monitor - Jordan Vista". vista.sahafi.jo. נבדק ב-2020-01-31.
↑  "Articles by Mustafa al-Kadhimi | U.S. News & World Report, Al-Monitor Journalist | Muck Rack". muckrack.com (באנגלית). נבדק ב-2020-01-31.
↑  "Mustafa al-Kadhimi". www.al-monitor.com. נבדק ב-2020-01-31.
↑  "Al-Isbooeia Magazine and its Reporters Banned by Parliament". www.jfoiraq.org. נבדק ב-2020-01-31.
↑  "Iraqi spy chief Mustafa Al Kadhimi rumoured to be prime ministerial contender". The National (Abu Dhabi) (באנגלית). נבדק ב-2020-01-31.
↑  "Iraq names its third prime minister in 10 weeks". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2020-04-10.
↑  אחרי חצי שנה של שיתוק: ראש ממשלה חדש בעיראק, באתר וואלה, 7 במאי 2020
↑   אי-פי, ראש ממשלת עיראק שרד ניסיון התנקשות במתקפת מל"טים על ביתו, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2021
↑  Iraqi parliament approves new government headed by Mohammed Shia al-Sudani, באתר רויטרס, 27 באוקטובר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1247978788  VIAF: 836164120374410470001   WorldCat (עם VIAF): 836164120374410470001
מארק ברילקיס

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1958 (בן 65) ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת פרנקלין ומרשל 
 השתייכות:  חיל הנחתים של ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1981–2019 (כ־38 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הנחתים השלישית  מפקד פיקוד הגיוס של הנחתים  ראש אגף כוח אדם ומילואים במטה חיל הנחתים  פיקוד כוחות הנחתים ומפקד הנחתים בגזרת האוקיינוס האטלנטי
 עיטורים
   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (2)
 
מארק א. ברילקיס (באנגלית: Mark A. Brilakis) (נולד ב-27 בנובמבר 1958) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית.