stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טור עבדין

מפת טור עבדין
כנסייה סורית-אורתודוקסית בעיר מדיד (אנ')
טור עבדין (בסורית: ܛܘܼܪ ܥܒ݂ܕܝܼܢ) הוא אזור הררי בדרום מזרח טורקיה, מערבית לנהר החידקל. משמעות המילה בארמית היא "הר העבדים (של האל)". למקום חשיבות גדולה עבור הסורים־אורתודוקסים, בהיותו המרכז התרבותי והנזירי. האשורים הגרים במקום קוראים לעצמם סוּרוֹיֵא או סוּריוֹיֵא ומדברים בניב ארמי הנקרא טורית (אנ').
ח'ליפה נאטור

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־20 קלנסווה 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרסים והוקרה:  פרס התיאטרון הישראלי 
 פרופיל ב-IMDb
 
ח'ליפה נאטור (יוליסס, משמאל) ואיצ'ו אביטל (הפרקליט, איזאקוב, מימין) בהצגה "יוליסס על בקבוקים", מאת גלעד עברון, בבימויה של אופירה הניג, תיאטרון חיפה, 2011
ח'ליפה נאטור ומשה איבגי בהצגה "אנשים קשים" מאת יוסף בר-יוסף, בבימויו של משה נאור, תיאטרון חיפה, 2012
ח'ליפה נאטור (בערבית: خليفة ناطور; נולד ב-1965 או 1966) הוא שחקן ערבי-ישראלי.
תפקידים > משחק בתיאטרון

| הצגה | תיאטרון | מחזאי | במאי | תפקיד | הצגת בכורה/ שנות הפקה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| וולקאם | קבוצת עבודה | נעם גיל | יגאל זקס | ויליאם | דצמבר 2022 |
| לשם ובחזרה | התיאטרון העברי | גדי ויהונדב צדקה | גדי צדקה | קפטן עזיז | נובמבר 2018 |
| רוח ים | תיאטרון חיפה | עיבוד של אופירה הניג וח'ליפה נאטור לספר "יחסי הסודיים עם קרלה ברוני" מאת עלאא חליחל | אופירה הניג | האזה | מאי 2014 |
| אנשים קשים | תיאטרון חיפה | יוסף בר-יוסף | משה נאור | אליעזר (לייזר) ויינגרטן | אפריל 2012 |
| יוליסס על בקבוקים | תיאטרון חיפה | גלעד עברון | אופירה הניג | יוליסס | ינואר 2012 |
| פרגמנטים | תיאטרון בוף דה נור | על-פי מחזות קצרים של סמואל בקט | פיטר ברוק |  | 2008 |
| 11&12 | תיאטרון בוף דה נור | בהשראת Tierno Bokar | פיטר ברוק |  | 2009 |
| איש ואישה אחת | קופרודוקציה של תיאטרון אנסמבל הרצליה, תיאטרון חיפה ופסטיבל ציריך | פרויקט תיאטרוני המבוסס על סיפורי עם בעיבודם של שמעון בוזגלו, טאהר נג'יב, יוספה אבן-שושן וח'ליפה נאטור | אופירה הניג |  | 2011 |
| סיפורים תחת כיבוש | תיאטרון אל-קסבה מרמאללה |  | ניזאר אל-זועבי |  | 2010 |
| חברון | קופרודוקציה של הבימה והקאמרי | תמיר גרינברג | עודד קוטלר | חאדר כנעאני, לשעבר ראש העיר חברון | 25 ביוני 2007 |
| בטווח יריקה | תיאטרונטו | טאהר נג'יב | אופירה הניג | הצגת יחיד | אפריל 2006 |
| שלומית | תיאטרון המעבדה | אוסקר ויילד | אופירה הניג | הורדוס | 2005 |
| ג'ידאריה | תיאטרון אל חכוואתי (התיאטרון הלאומי הפלסטיני בירושלים) | מחמוד דרוויש | אמיר ניזאר זועבי |  | 2005 |
| אלזיר סאלם | תיאטרון אל-קאסבה ברמאללה |  | ניזאר זועבי וח'ליפה נאטור (לסירוגין) |  |  |
| פרגודים | הבימה | ז'אן ז'נה | אופירה הניג | סעיד | 10 באוגוסט 2002 הטיפול תיאטרון הפרינג' מרטין קרימפ פרידה רפאל |
| הטיפול | תיאטרון הפרינג' | מרטין קרימפ | פרידה רפאל |  | 1998 |
| הרציף המערבי | תיאטרון באר שבע | ברנאר-מארי קולטס | גדי רול |  | 1996 |
| היהודי זיס | תיאטרון באר שבע | פאול קורנפלד | רוברט וודרוף |  | 1996 |
| סיד | תיאטרון באר שבע | תומאס ברנהרד | כריסטיאן לופה |  | 1995 |
| חלום ליל קיץ | תיאטרון באר שבע | ויליאם שייקספיר | שחר סגל |  | 1995 |
| רומיאו ויוליה | קופרודוקציה של תיאטרון החאן ותיאטרון אל-קאסבה | ויליאם שייקספיר | ערן בניאל ופואד עווד | רומיאו | 1995-1994 |
| מלינקי | הבימה | רוביק רוזנטל | עדנה שביט | תופיק | 7 בנובמבר 1994 |
| אהבת מוות | תיאטרון החאן | ענת גוב | אלדד זיו |  | 1992 |
| הילד חולם | הבימה | חנוך לוין | חנוך לוין | שותת דם | 8 במאי 1993 |
| לילות הדבש והאימה | הבימה | רוני פינקוביץ' | רוני פינקוביץ' | החתן | 23 בפברואר 1993 |
| הלילה וההר | החאן | עבד אל ע'פאר מכאווי | פואד עווד |  | 1993 |
| תינוקות לילה | הבימה | א. ב. יהושע | אהרון אלמוג | ג'ואן | 3 בנובמבר 1992 |
| בשפל | הבימה | מקסים גורקי | אופירה הניג | טטרי | 23 במאי 1992 |
| קרב של שחור וכלבים | הבימה | ברנאר-מארי קולטס | רוני פינקוביץ' | אלבורי, שחור מקומי | 14 במרץ 1992 |
| פצפונת ואנטון | הבימה | אריך קסטנר | אופירה הניג | שוטר ומורה | 30 בנובמבר 1991 |
| הערב רוקדים | פסטיבל עכו | סיני פתר ויגאל עזרתי | יגאל עזרתי וגבי אלדור |  | ספטמבר 1991 |
תפקידים > משחק בקולנוע

| סרט | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| ויהי בוקר | ערן קולירין | מוחמד | 2021 |
| תיקון | אבישי סיון |  | 2015 |
| ערבים רוקדים (זהות שאולה) | ערן ריקליס | בסים | 2014 |
| Inheritance | היאם עבאס | מאג'ד | 2012 |
| Le fils de l'autre (אנ') | לורן לוי | סעיד אל-בזאז | 2012 |
| Le Cochon de Gaza (אנ') | סילבן אסטיבל | חוסיין | 2011 |
| Parmi nous | קלמנט קוז'יטור | מחמוד | 2011 |
| ביקור התזמורת | ערן קולירין | סימון | 2007 |
| חתונתה של רנא | האני אבו אסעד | ח'ליל | 2002 |
| תמונה קבוצתית עם אישה | יצחק רובין | ראנם | 2002 |
| שלושת היהלומים האבודים | מישל חלייפי | קצין | 1995 |
תפקידים > משחק בטלוויזיה

| סדרה | ערוץ | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פאודה | Yes EDGE Netflix | ליאור רז | ג'יהאד חמדאן | 2019 |
| כוונות טובות | ערוץ 2 | אורי ברבש | אכרם | 2008 |
| בלש בירושלים (מיני-סדרה) | אורי רוזנווקס |  |  | 1998 |
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', המועמדויות לפרסי התיאטרון לשנת 2012, באתר ynet, 19 במרץ 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528458505171  BNE: XX4750326  GND: 1061542246  LCCN: no2009052725  SUDOC: 225366843  VIAF: 169255936   WorldCat (עם VIAF): 169255936
חררדו לייבנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1965 (בן 59 בערך) מונטווידאו, אורוגוואי 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תרומות עיקריות
 חקר ההיסטוריה של אמריקה הלטינית
 
חררדו לייבנר (בספרדית: Gerardo Leibner; נולד ב-7 בפברואר 1965) הוא פרופסור להיסטוריה של אמריקה הלטינית באוניברסיטת תל אביב ופעיל פוליטי וחברתי בישראל. כיהן כראש מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית.
ביוגרפיה

לייבנר נולד במונטווידאו שבאורוגוואי כבן הבכור מבין שני ילדים לננסי, ילידת ארגנטינה, ולמאיר לאון לייבנר, קרדיולוג יליד פולין. הוריו היו פעילי מחתרת קומוניסטים באורוגוואי שתחת שלטון הדיקטטורה הצבאית, ובנובמבר 1975, לאחר שרבים מהחברים שהיו קשורים בפעילותם נאסרו, הצליחו לברוח לבואנוס איירס שבארגנטינה.
לאחר ההפיכה הצבאית בארגנטינה ב-24 במרץ 1976, ומימושו של מבצע קונדור, שמטרתו הייתה לחטוף ולחסל מתנגדים פוליטיים בארצות הדיקטטורות הצבאיות בדרום אמריקה, היגרה המשפחה לישראל ביוני של אותה שנה.
לייבנר השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1998, ועם קבלת תואר הדוקטור שלו החל ללמד בה. מחקרו של לייבנר מתמקד בסוגיות של מרקסיזם וקומוניזם לטינו-אמריקאיים ובהיסטוריה חברתית ופוליטית של אזור האנדים. בראשית דרכו האקדמית עסק במשנתו של חוזה קרלוס מריאטגי ובאינדיחיניסמו בפרו המודרנית. בשנים האחרונות החל לעסוק גם בשנות ה-60 באמריקה הלטינית ובהיסטוריה החברתית של המפלגה הקומוניסטית באורוגוואי.
לייבנר הוא אחד מעורכיו של כתב העת Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe והחל משנת 2005 מכהן כראש מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית. בשנת 2002 היה עמית קרן קלוג בספריית הקונגרס של ארצות הברית.
לייבנר פעיל בתנועת תעאיוש, ארגון משותף של יהודים וערבים המתנגד לכיבוש הישראלי בשטחים, חבר הוועדה המתאמת הארצית של תנועת "התחברות-תראבוט"  וכן מרצה במכללה החברתית-כלכלית..
מפרסומיו > ספרים

El Mito del Socialismo Indígena en Mariátegui. Fuentes y Contextos Peruanos, Lima, Fondo Editorial de la Pontificia Universidad Católica del Perú, 1999.
'האינדיאנים החדשים' -- צמיחת הפוליטיקה של ההמונים בפרו, 1895-1932, הוצאת רמות: תל אביב, 2003.
מפרסומיו > מאמרים

"שמאל חדש" הוא שמאל-עממי, 12 בדצמבר 2009, באתר הגדה השמאלית
מדינה נאמנה לכל אזרחיה ,  6 בפברואר 2009 באתר הגדה השמאלית
הערות שוליים

↑   ליאור לרנר, מתנה עצובה לילדי בוליביה: יוכלו לעבוד מגיל עשר, באתר TheMarker‏, 27 באוגוסט 2014
↑  חררדו לייבנר, תנועת התחברות-תראבוט יוצאת לדרך, באתר הגדה השמאלית, 15 בינואר 2008
↑  יגאל חי, היום יפוג צו העיכוב לפינוי המשפחות מכפר שלם בת"א, באתר הארץ, 16 ביולי 2007
↑  עיון - מקור, באתר הארץ, 9 בפברואר 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007433462705171  autores.uy: 9131  BNE: XX5003874  BnF: cb15026246k (data)  GND: 1057508888  ISNI: 0000 0000 2326 8166  LCCN: n00083892  NTA: 166931802  SUDOC: 074348469  VIAF: 51970306   WorldCat (עם VIAF): 51970306
חלחולת

| --- | --- |

אנטומיה של החלחולת ופי הטבעת
 שיוך:  המעי הגס 
 מיקום אנטומי:  חלל האגן 
 אספקה עורקית:  עורק החלחולת העליון 
 ניקוז ורידי:  superior rectal vein 
 ניקוז לימפטי:  Inferior mesenteric lymph nodes 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1183) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  rectum 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A05.7.04.001 
 TA2 (2019):  2998 
 FMA:  14544 
 קוד MeSH:  A03.556.124.526.767 
 מזהה MeSH:  D012007 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0034896 
 
מערכת העיכול. למידע על איבר, לחצו עליו.
החלחולת (בלטינית: rectum, רקטום, שפירושו "ישר") היא חלקו הסופי של המעי הגס. זהו איבר דמוי צינור שאורכו הוא כ-17 סנטימטרים. הוא מחובר לפי הטבעת דרך צינור קטן ודק הנקרא התעלה האנאלית. כאיבר האחרון במערכת העיכול, החלחולת משמשת לאגירת הפסולת הנוצרת במעי הגס, עד להפרשתה כצואה.
הליכים רפואיים

בדיקה רקטאלית, במהלכה הרופא בוחן את החלחולת ונוטל ממנה דגימות, עשויה להיות הכרחית במקרים רבים לצורכי גילוי מחלות מסוימות. החלחולת אף עשויה להיות פתח למדידת חום הגוף באמצעות מדחום. בדרך כלל הטמפרטורה הנמדדת בחלחולת גבוהה מהטמפרטורה הנמדדת בפה ובבית השחי. רופאי ילדים רבים ממליצים על מדידת חום רקטאלית בפעוטות ובילדים מתחת לגיל שש, בעיקר מכיוון שהטמפרטורה הנמדדת בחלחולת קרובה יותר לחום הליבה של הגוף, ואצל ילדים קטנים הדיוק חשוב ביותר. בנוסף, החלחולת מהווה פתח להחדרת תרופות לגוף, לרבות "נרות" (Suppositories) מסוגים שונים.
החלחולת האנושית בעת מתן צואה

תפקידה הראשי של החלחולת הוא לאגור באופן זמני את הצואה המופרשת על ידי המעי הגס. כשדפנות החלחולת מתרחבות נוכח התמלאותן בפסולת, קולטני מתיחה עצביים בחלחולת מעבירים מסר למוח בדבר צורך במתן צואה. אם צורך זה לא ממומש, הפסולת בחלחולת נדחסת חזרה למעי הגס, ושם נספגים ממנה המים. כאשר מתן הצואה נדחה לפרק זמן ארוך במיוחד, גובר הסיכוי לעצירות.
כאשר החלחולת מתמלאת צואה, הלחץ מרחיב את דפנות התעלה האנאלית ומאפשר לפסולת להיכנס לתוכה. באותו הזמן החלחולת המרוקנת מתכווצת, וגלים פריסטלטיים דוחפים את הצואה אל מחוץ לגוף. שני שרירים טבעתיים (sphincters) בחלחולת - פנימי וחיצוני - מסייעים להפרשת הצואה דרך פי הטבעת.
גירוי מיני

נוכח קרבת הדופן האחורית של החלחולת לנרתיק אצל נקבות או לערמונית אצל זכרים, ובהתחשב בקצות העצבים הסמוכים, גירוי של החלחולת עשוי לחולל עוררות מינית בקרב בני אדם.
ראו גם

התעלה האנאלית
מין אנאלי
חררדו לדרקרמר

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1957 (בן 67) בואנוס איירס, ארגנטינה ארגנטינה
 ענף מדעי:  ביולוגיה מולקולרית 
 מקום מגורים:  שוהם 
 עיסוק:  מיקרוביולוג מולקולרי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בואנוס איירס
 מנחה לדוקטורט:  ארמנדו פרודי
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב
 פרסים והוקרה:  פרס קונסורציום הסרטן המזרח תיכוני (1998)
 מספר צאצאים:  3 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 חקר קיפול חלבונים ברשתית התוך-פלזמית
 
חררדו זלמר לדרקרמר (נולד ב-17 בספטמבר 1957) הוא ביולוג מולקולרי ישראלי העוסק בחקר התא, ופרופסור מן המניין בבית הספר שמוניס למחקר ביו-רפואי וחקר הסרטן באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

לדרקרמר נולד וגדל בבואנוס איירס שבארגנטינה.
בשנת 1975 החל את לימודיו לתואר ראשון ושני בביוכימיה באוניברסיטת בואנוס איירס, והשלים אותם בשנת 1980. מיד לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שלישי בביוכימיה, אף הוא במוסד זה, במכון Leloir. כותרת עבודת הדוקטורט שלו, שהוגשה בשנת 1985 בהנחיית פרופ' ארמנדו פרודי, הייתה "ביו-סינתזה של גליקו-פרוטאינים ב-Mucor rouxii".
בשנת 1986 שהה לדרקרמר במכון ויצמן למדע כעמית בתר-דוקטורי בקבוצתו של פרופ' ויויאן טייכברג, ובשנים שלאחר מכן שהה במכון וייטהד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בהנחיית פרופ' הארווי לודיש. עם סיום תקופה זאת, בשנת 1991, עלה לישראל והצטרף כמרצה למחלקה לאימונולוגיה וחקר התא באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1998 קודם לדרגת מרצה בכיר, בשנת 2009 הפך לפרופסור חבר וב-2018 לפרופסור מן המניין.
כמו כן, במרוצת השנים שימש מספר פעמים כחוקר אורח בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד.
לדרקרמר נשוי למרטין ואב לשלושה, מתגורר בשוהם.
מחקר

מחקרו של לדרקרמר עוסק בקיפול חלבונים ברשתית התוך-פלזמית (ER), באינדוקציה של העקה ב-ER ובפיתוח תגובה לחלבונים שמקופלים לא כשורה (UPR). העקה ב-ER מהווה שחקן מרכזי בפתולוגיה של מחלות רבות, לדוגמה מחלות ניווניות. במעבדתו של לדרקרמר נחקרת היווצרות העקה כמו גם ההתערבות האפשרית במסלולי ה-UPR במחלות אלה. העקה ב-ER מהווה חלק בלתי נפרד מהפתולוגיה של נגיפים רבים, בכללם נגיף קורונה.
יחד עם פרופ' מרסלו ארליך, חוקר לדרקרמר את הוויסות של מסלולי UPR למניעת הדבקה ושכפול של נגיף הקורונה. המחקר בודק את הפוטנציאל של מולקולות קטנות ניסיוניות שמווסתות את העקה לשנות את התגובות התאיות להדבקה ואת היכולת הנובעת מכך של הנגיפים להשלים את מחזור חייהם.
כמו כן, הוא חוקר היבטים ביופיזיקליים של הרשת התוך-פלזמית. בין היתר חקר לדרקרמר קולטן מסוג סיגמא-1 (S1R), חלבון חוצה ממברנה בעל תפקידים חשובים בייצוב תפקודי התא, הן במצב פיזיולוגי תקין הן בעת מחלה. בפרט, במחלות נוירו-דגנרטיביות (מחלות ניווניות למיניהן), פעילותו של S1R הוכחה כבעלת יכולת לספק הגנה נוירולוגית לתאי עצב על ידי שינוי של התקשורת בין התא לסביבתו (המבוססת על תנועה של יוני סידן), של שיפור התפקוד המיטוכונדריאלי ושל הפחתת הלחץ בתוך הרשתית התוך-פלזמית. בין היתר, השניים הצליחו לפענח את האוריינטציה של הקולטן בתא ובכך תרמו להבנת מנגנון בהיווצרות מחלות ניווניות.
פרסים והוקרה

פרס הררו דוקלו לעבודת הדוקטורט הטובה ביותר של השנה, מטעם החברה הארגנטינאית לכימיה (1986)
עמית קרן פוגרטי מטעם המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית (1987)
פרס NCI מטעם קונסורציום הסרטן המזרח תיכוני (1998)
חבר המרכז להתמודדות עם מגפות באוניברסיטת תל אביב (2020)
חבר האגודה הישראלית לביולוגיה של התא ISCB
חבר האגודה הישראלית לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית ISBMB
חבר האגודה הישראלית למדעי המוח ISFN
חבר הארגון האירופי לביולוגיה של התא ECBO
חבר הרשת האירופי לחקר מחלת הנטינגטון EHDN
חבר האגודה האמריקאית לביולוגיה של התא ASCB
חבר האגודה האמריקאית לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית ASBMB
מאמרים נבחרים

Sharma N, Patel C, Shenkman M, Kessel A, Ben-Tal N, Lederkremer GZ. The Sigma-1 receptor is an ER-localized type II membrane protein. J Biol Chem. 2021 Oct 11;297(5):101299.
Shenkman M, Geva M, Gershoni-Emek N, Hayden MR, Lederkremer GZ.  Pridopidine reduces mutant huntingtin-induced endoplasmic reticulum stress by modulation of the Sigma-1 receptor. J Neurochem. 2021 Jul;158(2):467-481.
Shacham T, Patel C, Lederkremer GZ. PERK Pathway and Neurodegenerative Disease: To Inhibit or to Activate? Biomolecules. 2021 Feb 26;11(3):354.
Patel C, Saad H, Shenkman M, Lederkremer GZ. Oxidoreductases in Glycoprotein Glycosylation, Folding, and ERAD. Cells. 2020 Sep 22;9(9):2138. doi: 10.3390/cells9092138.
Ganz J, Shacham T, Kramer M, Shenkman M, Eiger H, Weinberg N, Iancovici O, Roy S, Simhaev L, Da'adoosh B, Engel H, Perets N, Barhum Y, Portnoy M, Offen D, Lederkremer GZ. A novel specific PERK activator reduces toxicity and extends survival in Huntington's disease models. Sci Rep. 10(1):6875. doi: 10.1038/s41598-020-63899-4. (2020)
Saad, H., Patel, C., Lederkremer, G.Z. (2019) Letting go of O-glycans. J.Biol.Chem. 294, 15912-3.
Shacham, T., Sharma, N. and Lederkremer GZ. Protein misfolding and ER stress in Huntington’s disease. Front Mol Biosci. 6:20. doi: 10.3389/fmolb.2019.00020. (2019).
Shenkman M, Ron E, Yehuda R, Benyair R, Khalaila I and Lederkremer GZ. (2018). Mannosidase activity of EDEM1 and EDEM2 depends on an unfolded state of their glycoprotein substrates. Commun Biol. 1:172.
Ogen-Shtern, N., Ben-David, T. and Lederkremer, GZ. (2016). Protein Aggregation and ER Stress. Brain Res. 1648, 658-666.
Ogen-Shtern, N., Avezov, E., Shenkman, M., Benyair, R. and Lederkremer, GZ. (2016). Mannosidase IA is in quality control vesicles and participates in glycoprotein targeting to ERAD. J Mol Biol 428, 3194-205.
Benyair, R., Ogen-Shtern, N., Mazkereth, N., Shai, B., Ehrlich, M. and Lederkremer, G.Z. (2015). Mammalian ER mannosidase I resides in quality control vesicles where it encounters its glycoprotein substrates. Mol Biol Cell 26, 172-84.
Benyair, R., Ogen-Shtern, N. and Lederkremer, GZ. (2015). Glycan regulation of ER-associated degradation through compartmentalization. Seminars Cell Dev Biol 41:99-109.
Leitman, J., Barak, B., Benyair, R., Shenkman, M., Ashery, U., Hartl, F.U. and Lederkremer, G.Z. ER Stress-induced eIF2-alpha Phosphorylation Underlies Sensitivity of Striatal Neurons to Pathogenic Huntingtin. PLoS One 2014  9(3): e90803. pp. 1-10.
Leitman, J., Shenkman, M., Gofman, Y., Ben-Tal, N., Hendershot, L.M. and Lederkremer, G.Z. Herp coordinates compartmentalization and recruitment of HRD1 and misfolded proteins for ERAD. Mol Biol Cell. 2014 25(7):1050-60.
Leitman, J., Hartl, F.U. and Lederkremer, G.Z. Soluble forms of polyQ-expanded huntingtin rather than large aggregates cause endoplasmic reticulum stress. Nature Commun 2013;4:2753. pp. 1-10.
חרקים לנצח

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 סוגה:  הנפשה, קומדיית מצבים
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  צרפת צרפת
 שפות:  צרפתית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן אנגלית ועברית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 חברת הפקה:  Je suis bien content Disney EMEA Watch Next Media
 הפצה:  Walt Disney EMEA Productions
 אורך פרק:  כ-22 דקות (כל פרק מחולק לשני פרקים משניים באורך 11 דקות)
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ דיסני צרפת
 רשת שידור בישראל:  ערוץ דיסני ישראל
 תקופת שידור מקורית:  2 ביוני 2019 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  13 בספטמבר 2020 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
חרקים לנצח (בצרפתית: Bestioles Motel, באנגלית: Best Bugs Forever) היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית, מסוגת קומדיית מצבים, שהופקה על ידי Je suis bien content,‏ Disney EMEA ו-Watch Next Media. הסדרה עוקבת אחר חרקים שבכל פרק עוברים הרפתקה חדשה ומצחיקה.
הסדרה, שמופצת ברחבי העולם על ידי Walt Disney EMEA Productions, שודרה לראשונה בצרפת החל מ-2 ביוני 2019 עד 24 בספטמבר באותה שנה בערוץ דיסני. בישראל הסדרה החלה להיות משודרת בדיבוב עברי ב-13 בספטמבר 2020 בערוץ דיסני. לסדרה הופקה עונה 1 בעלת 26 פרקים באורך 22 דקות, כשכל פרק מחולק לשני פרקים משניים באורך 11 דקות.
תקציר העלילה

הסדרה מתרחשת בשנות ה-50, ועוקבת אחר שלושה חרקים, מו, אדי ולואי, שמגיעים לעיר חדשה בתוך מוטל. בעיר החדשה הם עוברים הרפתקאות מצחיקות יחד עם חבריהם החדשים, ווילברפורס ופבלדש.
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי עדי וולוצקי.
| שם הדמות | מדבב/ת בצרפתית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| מו | מארי נוננמאכר | שיר כהן |
| אדי | בסטיאן בורל | גיא זיידמן |
| לואי | דייוויד דוס סנטוס | ברק ברויטמן |
| ווילברפורס | וינסנט דה בולארד | ניר ברק |
| פבלדש | מארי פקונדו | עינת אזולאי |
הערות שוליים

↑  Best Bugs Forever, באתר Je suis bien content
טבלן

| טבלן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: טבלנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טבלניים
סוג:: טבלן
שם מדעי
 Podiceps ‏לאת'אם, 1787

טבלן (שם מדעי: Podiceps) הוא סוג של עופות מים ממשפחת הטבלניים. בני סוג זה חיים באירופה, אסיה ואמריקה הצפונית והדרומית.
מאפיינים

הטבלן הוא עוף קטן בעל קרומי שחייה גדולים ובעל צוואר קצר שמזכיר מעט ברווז אך קטן יותר, בעל מקור מוארך ובולט. להרבה טבלנים נוצות צבעוניות ולחלקם ציצה מאחורי ראשם.
הוא מצוי רוב הזמן בנהרות, נחלים אגמים וביצות מעליהם הוא שוחה בדומה לברווזים. למזונו הוא צולל לעומקים בחיפוש אחרי דגים וחסרי חוליות מימיים. הזכר מגדל את צאצאיו על גבו בעודו שט ומלמד אותם לשחות.
מינים

טבלן לבן-לחיים (Podiceps auritus)
טבלן מצויץ (Podiceps cristatus)
טבלן הכתר (Podiceps gallardoi)
טבלן אפור-לחיים (Podiceps grisegena)
טבלן גדול (Podiceps major)
טבלן בינוני (Podiceps nigricollis)
טבלן כסוף (Podiceps occipitalis)
טבלן הפונה (Podiceps taczanowskii)
טבלן קולומביאני (Podiceps andinus) - נכחד
גלריה

טבלן לבן-לחיים
טבלן גדול
טבלן מצויץ עם אפרוחים
טבלן הכתר
זכויות להט"ב בניקרגואה

| --- | --- |

ניקרגואה
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 2008
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  ישנו איסור בחוק על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית בתעסוקה, בריאות ופשעי שנאה
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית, בעוד ישנה מגבלה בחוקת המדינה המכירה בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז 2015
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים, בעוד ישנה מגבלה בחוקת המדינה המכירה באימוץ על ידי הטרוסקסואלים בלבד מאז 2015
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בניקרגואה מתמודדים עם אתגרים משפטיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים היא חוקית במדינה מאז 2008, בעוד אפליה על בסיס נטייה מינית אסורה בתחומים מסוימים, לרבות בתעסוקה ובגישה לשירותי בריאות. הגנה מפני פשעי שנאה חלה הן עבור נטייה מינית והן עבור זהות מגדרית. עם זאת, מאז 2015, חוקת המדינה הגבילה הכרה באימוץ ונישואים על ידי זוגות הומוסקסואלים עבור הטרוסקסואלים בלבד.
לפי ארגון הלהט"ב הניקרגואי, "Movimiento de la Diversidad Sexual" נכון לאפריל 2015 חיים במדינה כ-600,000 תושבים הומוסקסואלים.
היסטוריה

חברים רבים מטעם קהילת הלהט"ב בניקרגואה מילאו תפקידים בולטים במהלך קיומה של מהפכת מפלגת החזית הסנדיניסטית. עם זאת, זכויות להט"ב לא היו בראש סדר העדיפויות של ממשלתה כיוון שרוב האוכלוסייה הוגדרה כרומאית-קתולית. הגנה על זכויות חברי הקהילה נחשבה גם למסוכנת מבחינה פוליטית ועתידה להיענות בעוינות מצד הכנסייה הקתולית, שהוגדרה כמי שמקיימת יחסים גרועים עם הממשלה. במלאת עשור למהפכת הסנדיניסטית (1989), הושקו מרכזים קהילתיים רבים עבור חברי הקהילה לאחר צעדה של פעילים שהתקיימה בבירה מנגואה.
לאחר שארצות הברית הסירה את הסנקציות הכלכליות שהפנתה נגד ניקרגואה, החלו לפעול במדינה ארגונים לא ממשלתיים רבים אשר החלו לקדם זכויות להט"ב. כתוצאה מכך, ניקרגואה אירחה את פסטיבל הלהט"ב הציבורי הראשון שלה בשנת 1991. חגיגת הגאווה השנתית במנגואה, שנערכה בסביבות 28 ביוני, מתרחשת עד הלום ומשמשת להנצחת ההתקוממויות של חברי הקהילה בארצות הברית נגד התעמרות משטרת ניו יורק המכונות מהומות סטונוול.
לאחר שזכו לתמיכה במשך שנים, הצעת חוק שנכתבה בעבר להגנה על נשים מפני אונס והתעללות מינית שונתה על ידי חברי פרלמנט נוצרים שמרנים באספה הלאומית בעודה הטילה עונש של עד 3 שנות מאסר על כל מי "שמעודד, מקדם, מפרסם או נוהג במין בין בני אותו המין באופן שערורייתי" אשר כללו גם כל מעשה מיני בין זוגות הטרוסקסואלים לא נשואים. פעילי זכויות להט"ב ובני בריתם הפגינו בניקרגואה ובשגרירויות מחוץ למדינה נגד ההצעה אך עם זאת, הנשיאה ויולטה צ'מורו חתמה על החוק ביולי 1992 כסעיף 204 לחוק הפלילי של ניקרגואה.
בנובמבר 1992, קואליציה הידועה בשם "הקמפיין למיניות ללא דעות קדומות" המורכבת בין היתר מעורכי דין, לסביות ופעילים הומוסקסואלים, הציגה ערעור לבית המשפט העליון לצדק המערערת על החוק כבלתי חוקתי אם כי בית המשפט דחה את הערעור במרץ 1994.
ב-1 במרץ 2008 נכנס לתוקף חוק עונשין חדש אשר ביטל את תוכן סעיף 204 ובכך, העביר אי-הפללה של מעשה מיני מחוץ לנישואין ופעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה בעוד גיל ההסכמה הושווה ל-16 שנים, ללא קשר לנטייה מינית או מגדר. ממשלת ניקרגואה במשך השנים המליצה למדינות נוספות לבטל את איסוריהן על פעילות הומוסקסואלית בחוק הידועים בתור "מעשה סדום" בהן אנטיגואה וברבודה.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות

ניקרגואה אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור או שותפות).
לצד אי הכרתה של ניקרגואה במערכות יחסים הומוסקסואליות, ישנה הגבלה בחוקת המדינה המגדירה נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד מאז 2015.
ביוני 2014, הקונגרס של ניקרגואה אישר קוד משפחה מתוקן שיגביל הכרה בנישואים, שותפויות ואימוץ עבור זוגות הטרוסקסואלים בלבד. ב-8 באפריל 2015, קוד המשפחה החדש נכנס לתוקף בעוד מספר ארגונים הגישו תביעה על רקע אי חוקתיות נגד הקוד.
סעיף 72 לחוקת ניקרגואה קובע כי, "נישואים ואיגודים יציבים מוגנים על ידי המדינה; הם נשענים על הסכם מרצון בין גבר לאישה, וניתן לפרק אותם בהסכמה הדדית או על פי רצונו של אחד הצדדים".
ב-9 בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי מדינות החתומות על האמנה האמריקאית לזכויות אדם מחויבות לאפשר לזוגות חד מיניים להינשא. הפסיקה, שקבעה תקדים מחייב למדינות רבות באמריקה הלטינית, קובעת כי,
"המדינה חייבת להכיר ולהבטיח את כל הזכויות הנגזרות מקשר משפחתי בין בני אותו המין בהתאם להוראות הסעיפים 11.2 ו-17.1 של האמנה האמריקאית. (...) בהתאם לסעיפים 1.1, 2, 11.2, 17 ו-24 של האמנה האמריקאית, יש צורך להבטיח גישה לכל הדמויות הקיימות במערכות המשפט המקומיות, לרבות הזכות להינשא. (...) להבטיח את ההגנה על כל הזכויות של משפחות שנוצרו על ידי זוגות חד מיניים, ללא אפליה ביחס לאלו המורכבות על ידי זוגות הטרוסקסואלים".
הגנה מפני אפליה

סעיף 315 לחוק העונשין על "עבירות נגד זכויות עובדים" קובע כי אפליה על בסיס נטייה מינית דינה עד שנת מאסר.
סעיף 3(1) לחוק מס' 820 "לקידום והגנה על זכויות אדם מול "HIV" ואיידס למניעתו", אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית.
סעיף 1 בהחלטת השרים "671-2014" אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית, זהות מגדרית וביטוי מגדרי בנגישות לשירותי בריאות.
הגנה מפני אפליה > חוק פשעי שנאה

סעיף 36(5) לחוק העונשין, קובע כי קיימות נסיבות מחמירות כאשר אדם מונע מאפליה על רקע נטייה מינית תוך ביצוע עבירה פלילית.
סקר משנת 2012 של המרכז לצדק ומשפט בינלאומי מצא כי 53 תקיפות נגד להט"ב התרחשו בין השנים 1999–2011. מתוכם, 15 היו מעורבים ברציחות (10 גברים הומוסקסואלים, 4 טרנסג'נדרים ולסבית 1). המספר האמיתי של מקרי רצח והתקפות אלימות צפוי להיות גבוה יותר, שכן קורבנות רבים בוחרים שלא להוקיע את הפיגועים במשטרה מחשש להטרדות מאת הפקידים על רקע הומופובי.