stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רים קסיס
ספריה

על עיסוקה בכתיבת ספרי בישול קסיס אמרה: ”עדיין קשה לי להודות בקול רם שאני מחברת ספרי בישול [...] כשסיימתי את הספר הראשון אמרתי שהוא יהיה היחיד, אבל מצאתי את עצמי כותבת עוד אחד.” מטרתה בכתיבת הספרים הייתה לחלוק את הנרטיב הפלסטיני עם העולם, במיוחד העובדה שמנות המתוארות בעולם כמטבח ישראלי, הן למעשה מתכונים מן המטבח הפלסטיני של מאכלים הנאכלים ברחבי המזרח התיכון.
בשנת 2017 ראה אור ספרה הראשון, "The Palestinian Table", בהוצאת פיידון (אנ'). בהקדמה לספר היא כתבה: ”מה שמחבר בין כל השולחנות הפלסטיניים הוא לא רק אוכל טוב; זה מושג הבית, רוח הנדיבות, חשיבותה של המשפחה והערך שבחיבור בין אנשים.”
ספרה "The Arabesque Table: Contemporary Recipes from the Arab World Reem Kassis" ראה אור ב-2021, אף הוא בהוצאת פיידון.
קסיס כותבת טורים בנושא אוכל, ניכוס תרבותי ועוד עבור וושינגטון פוסט, וול סטריט ג'ורנאל, לוס אנג'לס טיימס ופרסומים מקצועיים אחרים.
הכרה

ספרה הראשון היה מועמד לפרס קרן ג'יימס בירד וזכה בפרס ספר הביכורים של אגודת מחברי ספרי הבישול הבריטית (אנ'). הספר נבחר גם כאחד הספרים הטובים ביותר ברשימה של NPR בשנת 2017.
חייה האישיים

קסיס נשואה לאלברט (עבוד) מועד, אמריקאי ממוצא פלסטיני ומתגוררת בפילדלפיה. לזוג שתי בנות.
ראו גם

סמי תמימי
הערות שוליים

↑  Vered, Ronit. "How Reem Kassis Became the International Face of Palestinian Cuisine". Haaretz. ארכיון מ-2023-02-23.
↑   רונית ורד, הפנים של המטבח הפלסטיני בעולם מציגה: מנת הדגל, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2019
↑  מאת נועה ברגר, אוכל ופוליטיקה: סוד הצלחתו של המטבח הלבנטיני בעולם, באתר השולחן, ‏2021-04-18
↑  Phaidon, The Palestinian Table, Phaidon (באנגלית)
↑  The Palestinian Table - Asif, Asif, ‏3 במאי 2021
↑  Phaidon, The Arabesque Table, Phaidon (באנגלית)
↑  Reem Kassis, Here’s why Palestinians object to the term ‘Israeli food’: It erases us from history, The Washington Post, ‏5 בינואר 2020
↑  Juan Elosua, Geoff Hing, Katie Park, Matthew Zhang-Published Dec. 5, 2017, NPR's Book Concierge, NPR.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17753402w (data)  ISNI: 0000 0004 6816 5290  LCCN: no2018019380  SUDOC: 224666584  VIAF: 9042153126248524750000   WorldCat (עם VIAF): 9042153126248524750000 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רים קסיס".
רוטר (כלי עבודה)

רוּטֶר (באנגלית: Router) הוא כלי עבודה חשמלי המשמש לעיבוד חומר קשיח כגון עץ או פלסטיק.
רוטר משמש לעיבוד וכרסום פנימי וחיצוני בחומר העבודה ויכול לנוע בחופשיות או באמצעות גובל התוחם את מרחב העבודה למניעת חריגה לא רצויה.
הרוטר שונה מהכרסומת בהיותו כלי נייד הנע על גבי משטח העיבוד לעומת הכרסומות שהן בדרך כלל נייחות ומשטח העיבוד נע במגע איתן כדי לעבדו.
רוטר
מבנה הכלי > ידיות אחיזה

הרוטר בנוי כך שהמנוע והכרסום נמצאים במרכזו של הכלי ומצידיו נמצאות ידית אחיזה אחת או שתיים בהתאם לגודל הכלי. בכלים קטנים (טרימר) לא קיימת ידית אחיזה כלל ואחיזת הכלי נעשית בגופו.
בשל התנועה המהירה של המנוע והרטט שהכלי יוצר בשעת העבודה יש צורך באחיזה יציבה של הכלי באמצעות הידיות ובשימוש במשטח הבסיס ישר וחלק.
מבנה הכלי > משטח הבסיס

בתחתיתו של הכלי ממוקם משטח הבסיס המשמש לייצוב הכלי על גבי החומר או המשטח הנתון לעיבוד. משטח הבסיס מחורר במרכזו ומתוכו בולט ביט הכרסום.
למשטח הבסיס ישנה אפשרות של עילרוד הקובעת את מידת בליטתו של היחסית של ביט הכרסום ובכך ניתן להתאים את החריטה לעומק הרצוי.
מבנה הכלי > מנוע

ברוטר מורכב מנוע חשמלי היוצר סיבוב מהיר המניע את ביט הכרסום במהירות גבוהה ואחידה.
מבנה הכלי > ביט הכרסום

ביט הכרסום משתנה בהתאם לחומר ולצורת העיבוד הרצויה.
דוגמה לביטים נפוצים המשמשים לכרסום:
ביט ישר שבראשו מסב כדורי משמש בעיקר לקטימת בליטות של פורמייקה מעבר למשטח העיבוד. המיסב הכדורי יוצר גובל מדויק המותאם לצורת משטח העיבוד.
ביט קונוס שבראשו מסב כדורי משמש ליצירת פאזות בפינת משטח העיבוד במגוון צורות כגון: משולש, "סביבון", כדור ועוד.
ביט חודר משמש ליצירת חריטות מדויקות בתוך עובי משטח העיבוד. ביט חודר יכול להיות במגוון צורות כגון: סיכה, משולש, "סביבון", כדור ועוד. העבודה עם ביט חודר מורכבת ודורשת מיומנות או הסתייעות בגובל המותקן על הכלי.
מבנה הכלי > גובל

על מנת להשיג תוצאת כרסום מדויקת לחלק מהכלים ניתן לצרף גובל התוחם את העבודה על גבי משטח העבודה.
מבנה הכלי > מפנה שבבים

בחלק מהרוטרים ישנו רכיב של פינוי שבבים הנעשה באמצעות יניקה או דחיסה של אוויר. פינוי השבבים נעשה כדי לנקות את משטח העבודה ולאפשר דיוק מרבי.
ראו גם

כרסומת
ביטי כרסום רוטר
שחף ורוד

| שחף ורוד |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיים
סוג:: שחף ורוד
מין:: שחף ורוד
שם מדעי
 Rhodostethia rosea ‏MacGillivray, 1824
תחום תפוצה


שחף ורוד (שם מדעי: Rhodostethia rosea) הוא מין של שחף קטן החי באזורים הארקטיים. זהו המין היחיד בסוגו, אם כי לעיתים משייכים אותו לסוג אחד עם שחף גמדי. באנגלית הוא קרוי על שם חוקר הקוטב הצפוני והדרומי, ג'יימס קלארק רוס.
זהו שחף המזכיר במראהו ובגודלו את השחף הגמדי, אם כי הוא יותר גדול ומוארך בצורתו. הכנפיים מחודדות בקצה, הרגליים אדומות, הפנים לבנות והמקור קטן ושחור. בקיץ מופיעה רצועה שחורה סביב הצוואר ובחורף צבעה משתנה ללבן. אך בחורף צבעה לבן. הצעירים נוטים לצבעים כהים יותר, בדרך כלל אפורים.
השחף הורוד חי באזורים הצפוניים של ארצות הברית, קנדה, צפון אירופה ורוסיה. בחורף הפרטים שטים או עפים בים או ליד מפרצים מגוננים. הם לא נוטים לנדוד רחוק מאוד, אך בתצפית אחת התגלה שחף ורוד ליד ימת סלטון שבקליפורניה. בקיץ הם מתרבים בטונדרה בין העשבים, חזזיות, שיחים וערבות ננסיות. הם מטילים ביצים על הקרקע במושבות קטנות ומבודדות בדרך כלל. לעיתים טורפים ומזג אוויר גורמים לפגיעה בחלק מהמושבות.
השחפים צדים בים דגים, סרטנים ודיונונים וכן עופות ים צעירים. בקיץ הם בדרך כלל ניזונים מנחילי חרקים ארקטיים.
הערות שוליים

↑  שחף ורוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554174305171  LCCN: sh96006613
רופא נודד
לקריאה נוספת

אורית נבות, אברהם גרוס, ‏המלחמה בגרענת: ראשית בריאות הציבור בארץ-ישראל, קתדרה 94, דצמבר 1999, עמודים 89–114, בעיקר עמוד 106.
הערות שוליים

↑  שפרה שורץ, "קופת-חולים הכללית - עיצובה והתפתחותה כגורם המרכזי בשירותי הבריאות בארץ-ישראל", המרכז למורשת בן-גוריון, קריית שדה בוקר, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1997, עמוד 10
↑  אפרים סיני, "במלוא העין - מעולמו של רופא", צ'ריקובר הוצאה לאור, 1994, עמודים 117-118
↑  הארכיון לתולדות רחובות, ד"ר דרבאום ישעיהו (1978-1894)
↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1848-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך : דרבאום, ישעיהו עמוד 171
↑  ד"ר אפרים סיני, "במלוא העין - מעולמו של רופא", צ'ריקובר הוצאה לאור בע"מ, 1994, פרקים 57–61, עמודים 117-137
↑  בראשון לציון נעזר בחובשת מקומית
↑  ברחובות נעזר בסוף שנות העשרים בחובשת אסיה
↑  בנתניה, בסוף שנות העשרים "היו צריפים בודדים"
↑  כפר חסידים כלל עשרות צריפי עץ בסוף שנות העשרים
| בריאות בישראל |
| --- | --- | --- |
| משרד הבריאות | שר: אוריאל בוסו • מנכ"ל: משה בר סימן טוב • רשות בתי החולים הממשלתיים • המרכז הלאומי להשתלות • אפליקציית המגן • מעבדה לבריאות הציבור • מרכז ידע תנודע |  |
| קופות חולים | מאוחדת • מכבי • לאומית • כללית • בעבר: הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה • פועלי הגליל • פועלי השומרון • עממית • אסף • הציונים הכלליים |  |
| ארגונים, עמותות ואיגודי בריאות בישראל | מגן דוד אדום • איחוד הצלה • יד שרה • האיגוד הישראלי לרפואת הפה • עזר מציון • טרם • האגודה למלחמה בסרטן • ההסתדרות הרפואית בישראל • רופאים לזכויות אדם • עמותת אדי • רחשי לב • יוסי אמבולנס |  |
| מכוני מחקר העוסקים בבריאות בישראל | מכון גרטנר • המכון לרפואה ימית  • המרכז הלאומי לרפואה משפטית • המרכז הלאומי לבקרת מחלות • הלכתיים: מכון פוע"ה • מכון שלזינגר |  |
| חקיקת בריאות בישראל | פקודת בריאות העם • חוק ביטוח בריאות ממלכתי • ועדת השירותים הציבוריים • חוק זכויות החולה • חוק החולה הנוטה למות • חוק טיפול בחולי נפש • חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות • תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • תקנות סימון מוצרי המזון • ועדת גרין • ועדת מור יוסף • ועדת הקורונה • קבינט הקורונה |  |
| רפואה בתקופת היישוב | רופא נודד • אגודת רופאים מדברי עברית • בית הבראה החלמה • בית החולים הירקון • תחנת הבריאות העברית • מכון פסטר |  |
| אירועים בתחום הבריאות בישראל | פרשת חולי הנפש היהודים בבית לחם • השתלת הלב הראשונה בישראל • פרשת הדם • פרשת רמדיה • שביתת הרופאים • התפרצות החצבת  בישראל • התפרצות נגיף הקורונה בישראל |  |
| לימודי רפואה בישראל | בחינת רישוי ברפואה • הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי • לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל |  |
| בצה"ל | חיל הרפואה • מסלול צמרת • מסלול בינה • פרופיל רפואי • מש"ק תברואה • בריאות הנפש בצה"ל |  |
| שונות | היריון ולידה בישראל • תרומת דם בישראל • טופס 17 • סל הבריאות • גורמי התמותה השכיחים בישראל • חוסה • פנקס הפסיכולוגים • פנקס הרופאים |  |
ריוקאן

ריוקאן (ביפנית: 旅館) הוא סוג של פונדק דרכים יפני מסורתי ששירת את הנוסעים בדרכים המרכזיות ומקורו בתקופת אדו (1603–1868).
בימינו נפוצים יותר פונדקי ריוקאן באזורים כפריים ביפן ובעריה הגדולות קשה למצוא ריוקאן משום שתיירים עירוניים יפנים רבים מעדיפים לשהות בבתי מלון על פני לינה בריוקאן שכן עלות השהות בהם גבוהה יותר.
מאפיינים

פונדק ריוקאן טיפוסי מכיל אולם כניסה גדול יחסית ובו ספות וכיסאות המאפשרים לאורחים להסב ולשוחח זה עם זה. בריוקאן מודרני ניתן למצוא גם טלוויזיה באולם הכניסה.
החדרים עצמם מכילים מאפיינים מסורתיים כגון: רצפה המכוסה במחצלות טטאמי מסורתיות, דלתות הזזה מנייר, מיטות פוטון, שולחן עץ נמוך וכריות ישיבה (זבוטון) ולעיתים גם אלמנט אסתטי כמו סידור פרחים מסורתי. הרחצה בפונדק הייתה משותפת, לעיתים במרחצאות מעיינות חמים (אונסן)  והמבקרים בו הסתובבו בחופשיות בשטח המקום לבושים בחלוק יפני מסורתי – יוקטה.
במרבית הריוקאן כוללת השהות גם ארוחת בוקר וארוחת ערב (קאיסקי) וישנם ריוקאן המציעים שהייה במחיר מוזל הכוללת לינה וארוחת בוקר בלבד.
רות אלבז

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1988 (בת 36) בת ים, ישראל
 שם לידה:  רותי אלבז
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תקשורת ומדע המדינה, אוניברסיטת בר-אילן
 עיסוק:  תסריטאית, קופירייטרית
 מעסיק:  תאגיד השידור הישראלי
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  ruth.elbaz1
 טוויטר:  ruth_elbaz
 
רות אלבז (נולדה ב-12 ביוני 1988) היא קופירייטירית, תסריטאית, אשת תקשורת ואושיית רשת ישראלית.
ביוגרפיה

אלבז נולדה וגדלה עם אחותה התאומה נעמי בבת ים בבית דתי, ובגיל 20 יצאה בשאלה. ביצעה שירות לאומי בבית החולים אסף הרופא.
בוגרת תואר ראשון בתקשורת ומדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן, וכן לימודי קופירייטינג בבית ספר תרצה גרנות ACC אותם סיימה בהצטיינות.
החלה את דרכה המקצועית כקופירייטרית במשרד פרסום, ובשנת 2016 החלה לכתוב ולהשתתף כשחקנית בתוכנית הסאטירה היומית "לילה טוב עם אסף הראל", במשך עונה אחת.
בשנת 2017 כתבה והגישה פינה קבועה בתוכנית "מועדון תרבות" וכן השתתפה כפאנליסטית קבועה בתוכנית הבידור "עד כאן!", בתאגיד השידור כאן 11. הייתה חברה קבועה בצוות הכותבים של תוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת" בעונתה ה-14, וכן בפיתוח התכנים של העונה ה-15. בנוסף כתבה בקביעות לאתר Time Out תל אביב.
בשנת 2019 ניהלה את תוכני הדיגיטל ואת ערוצי המדיה הדיגיטלית של מפלגת העבודה ויושב הראש שלה, אבי גבאי, במהלך קמפיין הבחירות לכנסת ה-21.
בשנת 2020 השתתפה בעונה העשירית של תוכנית המציאות "האח הגדול" והודחה שלישית. לאחר שהודחה הצטרפה כפאנליסטית לתוכנית האקטואליה "חי בלילה".
מפברואר 2021 יוצרת ומגישה, יחד עם ענבר וייס, את הפודקאסט "עגלה ריקה", מבית אתר "הארץ", שעוסק בעולם הדתיים לשעבר והיוצאים בשאלה, ובתווך שבין העולם הדתי לעולם החילוני.
ביולי 2021 החלה להגיש אחת לשבועיים את התוכנית "ציפורי לילה מצייצות" בגלי צה"ל, יחד עם יעל שבח.
בנוסף, מופיעה אלבז לסירוגין כחברת פאנל בתוכנית "חדשות הבוקר" בערוץ קשת 12.
עובדת כמגישה, קופירייטרית ויוצרת תוכן במחלקת הדיגיטל של כאן – תאגיד השידור הישראלי. מתגוררת בתל אביב-יפו.
פעילות ברשתות החברתיות

אלבז פעילה מאוד ברשתות החברתיות, בעיקר בטוויטר, ומרבה לכתוב בנושאים של פוליטיקה, חברה ותקשורת. ציוציה מצוטטים בקביעות בכתבות בתקשורת העוסקות ברשתות החברתיות.
בשנת 2017 הובילה את קמפיין גיוס הכספים של יוזמת "לילה טוב" למאבק בהטרדות מיניות בחיי הלילה של תל אביב, שהפכה לעמותה לאחר הגיוס.
הערות שוליים

↑  דורי בן ישראל, רות אלבז נבחרה מבין אלפי גולשים ותשמש כתסריטאית בלייט נייט החדש של אסף הראל, באתר "מזבלה", 17 בנובמבר 2015
↑  רות אלבז, באתר Time Out תל אביב
↑  אורי קול // אוסלו, באתר פרוטפוליו, 19 באוקטובר 2019
↑  האח הגדול | עונה 2 | רות אלבז| רשת 13, באתר חדשות 13, 1 בינואר 2020
↑  אילן שניג, אנה ארונוב, אלירז שדה, איתן כבל ורות אלבז - הפאנליסטים החדשים של "חי בלילה", באתר אייס, 7 ביוני 2020
↑  הפודקאסט "עגלה ריקה", באתר "הארץ"
↑  חיית לילה: יעל שבח תגיש תוכנית לילית בגל"צ, באתר "כיפה", 15 ביוני 2021
↑  כפיר אדר, דוריה למפל נתקעה בבדיקות הקורונה, איך זה נגמר?, באתר אייס, 8 בספטמבר 2021
↑  משה מאירסדורף, מי העיתונאי שהצייצנים הימניים אימצו בחום?, באתר "מקור ראשון", 11 במרץ 2021
↑  כפיר אדר, דוריה למפל נתקעה בבדיקות הקורונה, איך זה נגמר?, באתר אייס, 8 בספטמבר 2021
↑   כפיר אדר, עמית סגל הבטיח "הצהרה מיוחדת". התגובות היו בהתאם, באתר הארץ, 5 ביולי 2021
↑  קמפיין לילה טוב, מתוך עמוד הפייסבוק "החזית", 27 בפברואר 2017
רוני ידידיה

| --- | --- |

רוני ידידיה
 לידה:  22 בנובמבר 1953 (בן 70) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 עיסוק:  שדרן רדיו, זמר-יוצר, מוזיקאי, מלחין
 סוגה:  רוק, פולק, פופ
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  NMC, הד ארצי
 שיתופי פעולה בולטים:  אהוד מנור, אלונה טוראל
 
רוני ידידיה (נולד ב-22 בנובמבר 1953) הוא זמר, מלחין, מוזיקאי ושדרן רדיו בכאן 88.
דיסקוגרפיה

1986 - "השיירה עוברת", NMC
1988 - "למה לנו כל העניין הזה", NMC
1994 - "פירואט", הד ארצי
2015 - "רוני ידידיה וחברים שרים אלתרמן, חלק א: העולם מצויר כגלויה", NMC
2023 - "רוני ידידיה וחברים שרים אלתרמן, חלק ב: מראות", NMC
הערות שוליים

↑  תמיד, עכשיו, בכל מצב, באתר בית אבי חי, ‏נלקח ב-26 במרץ 2018
↑  שוש אביגל, תרגיל צורני בדיקדוק פאשיסטי - 'הבשורה על־פי פאסבינדר' בתיאטרון הסימטה, כותרת ראשית, 17 באוגוסט 1983
↑  יוסי חרסונסקי, פנים חדשות על המפה, מעריב, 22 באוגוסט 1986
↑  שכול אחי הצעיר יהודה, חדשות, 8 במאי 1989
↑  יוסי כסיף, תקליט -  מתחיל טוב - רוני ידידיה - השיירה עוברת, חדשות, 15 בספטמבר 1986
איציק יושע, רוני ידידיה, פתיחה טובה, חדשות, 26 באוגוסט 1986
דב אלפון, השיירה עוברת - רוני ידידיה, כותרת ראשית, 17 בספטמבר 1986
↑   רוני ידידיה, בביצוע קשר משפחתי, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:55)
↑  רונן טל, ידידיה שר אבידן, חדשות, 5 באוקטובר 1988
↑  יוסי חרסונסקי, השיירה של רוני ידידיה עוברת, מעריב, 26 במאי 1989
1 2 3   בן שלו, "בחיים לא הייתי חושב ששיר שלי יכול להשתלב בפלייליסט לצד נועה קירל", באתר הארץ, 19 באוגוסט 2020
↑  מיכל פלטי, אי ירוק בים, באתר הארץ, 26 בינואר 2004
↑   בן שלו, רוני ידידיה וחברים שרים אלתרמן, אבל רק את אלתרמן הפזמונאי, באתר הארץ, 16 באפריל 2015
↑  רוני ידידיה ושאנן סטריט מראות, באתר יוסמיוסיק, ‏29 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299503505171  ISNI: 0000 0004 0212 2052  MusicBrainz: 6de11a8c-72b2-4dae-b4dd-95bb393bdae2  VIAF: 297395624   WorldCat (עם VIAF): 297395624
רילקומרס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  דרור יעקובסון נאור מן
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים)
 חברת אם:  יעל תוכנה
 משרד ראשי:  תל אביב
 מנכ"ל:  דרור יעקובסון
  
 https://www.realcommerce.co.il/
 
רילקומרס בע"מ היא חברת פיתוח תוכנה ישראלית, בשליטת קבוצת יעל תכנה ומערכות בע"מ, שהוקמה בשנת 1999. מטה החברה ממוקם בתל אביב.
רילקומרס מעסיקה למעלה מ־ 120 עובדים.
מייסדי החברה הם דרור יעקובסון ונאור מן. כיום היזם דרור יעקובסון משמש כמנכ"ל החברה.
השליטה בחברה נרכשה בשנת 2019 על ידי קבוצת יעל, אחת מקבוצות ה-IT הגדולות בישראל, ורילקומרס משמשת כזרוע הדיגיטל של הקבוצה.
היסטוריה

רילקומרס הוקמה בשנת- 1999, מתוך זיהוי צורך עסקי בפיתוח פתרונות High-End של אתרי מסחר ותוכן.
הלקוח הראשון של החברה היה ידיעות אחרונות ובמסגרת עבודתם המשותפת פותח והושק בשנת 2000 אתר ynet. במשך 11 השנים הבאות המשיכה רילקומרס להיות זרוע הפיתוח והטכנולוגיה של ynet. בד בבד לעבודה על ynet התפתחה רילקומרס לתחומים נוספים ותכננה ופיתחה מגוון אתרים, פורטלים ואפליקציות מובייל עבור חברות גדולות ומרכזיות במשק הישראלי, ביניהן: בנק לאומי, בנק הפועלים, בנק דיסקונט, שטראוס, שופרסל, חצי חינם, מלונות דן, הפניקס ועוד.
פעילות בשנים האחרונות

מתחילת העשור הקודם הרחיבה רילקומרס את תחומי פעילותה באמצעות רכישה והקמה של חברות בת העוסקות בתחומי דיגיטל שונים.
בשנים האחרונות השיקה רילקומרס פלטפורמות דיגיטליות אשר זיכו את ללקוחותיה במספר רב של פרסי מצטייני המחשוב IT Awards.
חברות בת

יוניק יו אי (uniQui): סטודיו לאפיון ועיצוב חווית משתמש.
דעת (daat solutions): מרכז הייטק חרדי.
רילמרקטינג (realmarketing): חברת שיווק.
חברות בת > יוניק יו אי (uniQui)

סטודיו העוסק בגיבוש אסטרטגיית מוצר, אפיון חוויית משתמש ועיצוב ממשק המשתמש.
הסטודיו מנהל את ארגון "חוויית משתמש ישראל" (uxi.org.il), ארגון שהוקם במטרה לקדם את הידע בישראל בתחומים של חוויית משתמש (User Experience – UX), ממשק משתמש (User Interface – UI) ושמישות (Usability).
חברות בת > דעת - מרכז הייטק חרדי

דעת הוא מרכז פיתוח ובדיקות המעסיק נשים חרדיות ופועל מתוך רילקומרס משנת 2010. לדעת התמחות משולבת בפיתוח בטכנולוגיות דיגיטל מודרניות לצד פיתוח בתוך מערכות ליבה ארגוניות העושות שימוש בשפות פיתוח ותיקות. לצד פעילות הפיתוח מפעילה דעת גם פעילות בדיקות תוכנה.
הערות שוליים

↑  יוסי הטוני, יעל רוכשת את רילקומרס במיליוני שקלים, באתר אנשים ומחשבים, ‏2019-11-19
↑  Yossi Dahan, איך שיחת צ'אט הובילה להקמת חברה מצליחה בתחום פיתוח תוכנה (נאור מן), באתר יזמות או למות !!!, ‏2017-05-03
↑  יוסי הטוני, מי אלוף האלופים של 2019?, באתר אנשים ומחשבים, ‏2020-02-16
רש"י דאב

רש"י דאב הוא אלבום הסולו השני של הזמר יובל בנאי. האלבום יצא ב-1999 בהוצאת הד ארצי, ויצא גם על גבי תקליט ויניל בעותקים ספורים. בנאי כתב את כל שירי האלבום מלבד "דיקליז'אט" אותו כתב שושן. האלבום הופק על ידי יוסי פיין.[דרוש מקור]
שירי האלבום

דיקליז'אט (04:15)
תן, תן (04:40)
מנגנה (04:42)
ניפגש במאי (02:53)
בשבילנו (04:02)
כאן שם ובכל מקום (04:52)
בבר האפריקאי (03:41)
מה יהיה (03:38)
את המעיין (03:42)
רש"י דאב (04:18)
רעידת האדמה בקשמיר (2005)

| --- | --- |

 תאריך התרחשות:  8 באוקטובר 2005 
 שעה:  8:50:38
 מגניטודה:  7.7 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 מוקד:  100 ק"מ צפון צפון מזרחית לאיסלמבאד
 הרוגים:  73,276 בפקיסטן ו־1,400 בהודו ובאפגניסטן
 פצועים:  106,500
 חסרי קורת גג:  3,300,000
 קואורדינטות:  34°25′55″N 73°32′13″E﻿ / ﻿34.43194°N 73.53694°E﻿ / 34.43194; 73.53694
  (למפת פקיסטן מוגדלת) אסלאמאבאד רוואלפינדי קראצ'י לאהור פייסלאבאד מולטאן פשאוור היידראבאד כוויתה הודו סין קשמיר אפגניסטן טורקמניסטן איראן הים הערבימוקד הרעש(למפת פקיסטן רגילה) אסלאמאבאד רוואלפינדי קראצ'י לאהור פייסלאבאד מולטאן פשאוור היידראבאד כוויתה הודו סין קשמיר אפגניסטן טורקמניסטן איראן הים הערבימוקד הרעש
 
חיילי הנדסה פולנים בפקיסטן
רעידת האדמה בקשמיר התרחשה ב-8:50:38 בבוקר לפי שעון פקיסטן ב-8 באוקטובר 2005 באזאד קשמיר בפקיסטן. הרעש גרם למותם של כ־80,000 אנשים ולכשלושה מיליון מחוסרי בית.
הקושי להגיע לכפרים הנידחים (גם שלושה שבועות לאחר הרעידה היו כפרים שלא הגיעו מהם אפילו דיווחים ראשוניים) כמו גם ההתקררות של האזור שנמצא על מורדות ההימלאיה לקראת החורף הקשו מאוד על הניצולים. העיירה בלקוט בה התגוררו כ-30 אלף תושבים נפגעה קשה וכ-90% מהבתים נהרסו.
רעידת האדמה

רעידת האדמה גרמה נזק רב בצפון פקיסטן ופגעה גם באפגניסטן וצפון הודו.
לפי השירות הגאולוגי של ארצות הברית, עצמת הרעידה הוא 7.7 בסולם מגניטודה לפי מומנט. רעידה זו הייתה הרעידה החזקה ביותר בתת-היבשת ההודית משנת 1937.
קשמיר נמצאת בחיבור שבין הלוחות הטקטוניים האסיתיים וההודים שהחל להיווצר בהימליה לפני כ-50 מיליון שנים ועדיין ממשיך להגביה את הרי ההימלאיה בכ-5 מ"מ לשנה.
רעידת האדמה > רעידות משניות

לאחר רעידת האדמה החזקה, התרחשו רעידות משניות רבות באזור. 19 מהן בעצמה של יותר מ-5 בסולם מגניטודה לפי מומנט ב-18 השעות שלאחר הרעידה המקורית. (הרשימה המלאה)
השפעות פוליטיות

לעובדה כי הרעידה התרחשה באזור קשמיר שהוא אזור שישנה מחלוקת לגביו בין הודו לפקיסטן נודעו השפעות לא מעטות. הודו שלחה סיוע רב לפקיסטן (למרות שהתקשתה לסייע לאזורים שנפגעו בתחומה) והאסון אף הביא לחידוש שיחות לא רשמיות לגבי עתיד החבל (לאחר ששנתיים קודם לכן התפוצץ תהליך השלום בין המדינות).
השפעות צדדיות יותר של הרעידה היו הסכמה לסיוע של פקיסטן מישראל ככל הנראה בעקבות כינון יחסים בלתי רשמיים ביניהן שהחלו כמה חודשים לפני הרעידה, וכן מותם של רבים מלוחמי אל-קאעידה שהסתתרו בגבול פקיסטן־אפגניסטן.
ראו גם

רעידת האדמה בקשמיר (2019)
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, "30 אלף בני אדם נהרגו ברעש האדמה", באתר ynet, 9 באוקטובר 2005
↑  סוכנויות הידיעות, פקיסטן הסכימה לקבל סיוע מישראל, באתר ynet, 15 באוקטובר 2005
↑  רועי נחמיאס ודיאנה בחור-ניר, פריצת דרך ביחסי ישראל-פקיסטן: שרי החוץ נפגשו, באתר ynet, 1 בספטמבר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564046705171  LCCN: sh2006004869  NDL: 01093800
רות אוזקי

| --- | --- |

רות אוזקי, 2013
 לידה:  12 במרץ 1956 (בת 68) ניו הייבן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 עיסוק:  סופרת, במאית קולנוע
 מקום לימודים:  מכללת סמית', Nara Women's University 
 שפות היצירה:  אנגלית
 פרסים והוקרה:  פרס הספר האמריקאי (2004)  פרס דוס פסוס (2014)  פרס לסיפורת מאת נשים (2022)  הפרס האסייני/פאסיפי לספרות (2014)  WILLA Literary Award (2004) 
 האתר של רות אוזקי
 
רות אוזקי (באנגלית: Ruth Ozeki; נולדה ב-12 במרץ 1956) היא סופרת וקולנוענית קנדית-אמריקנית. אוזקי עבדה בטלוויזיה המסחרית ובתעשיית ההפקה במשך למעלה מעשור ויצרה מספר סרטים עצמאיים לפני שפנתה לשדה הכתיבה.
ביוגרפיה

אוזקי נולדה וגדלה בניו הייבן, קונטיקט, לאב אמריקני ואם יפנית. היא למדה אנגלית ולימודי מזרח אסיה במכללת סמית' והרבתה לטייל במזרח. היא זכתה במלגה ממשרד החינוך היפני לתואר שני בספרות יפנית קלאסית באוניברסיטת נארא. במהלך שנותיה ביפן, היא עבדה בקיוטו כמארחת בבר, למדה סידורי פרחים כמו גם תיאטרון נו ועשיית מסיכות, ייסדה בית ספר לשפות, ולימדה במחלקה לאנגלית באוניברסיטת קיוטו סנגיו.
אוזקי עברה להתגורר בניו יורק ב-1985 והחלה לעבוד בתעשיית הסרטים כארט דיירקטור בעיצוב תפאורה לסרטי אימה דלי תקציב. היא עברה להפקת טלוויזיה ולאחר מספר שנים בהם ביימה תוכניות תעודיות עבור חברה יפנית, היא החלה להפיק סרטים משלה. סרטה Body of Correspondence ‏(1994) זכה בפרס ניו ויז'ן (New Visions Award) בפסטיבל הסרטים של סן פרנסיסקו והוקרן ברשת הטלוויזיה PBS. סרטה Halving the Bones ‏(1995), הוא סרט אוטוביוגרפי עטור פרסים, המגולל את מסעה של אוזקי, בו היא משיבה את שארית ביתה של סבתה מיפן. הסרט הוקרן בין השאר בפסטיבל סאנדנס, במוזיאון לאמנות מודרנית, בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול (Montreal World Film Festival) ובפסטיבל הסרטים על-שם מרגרט מיד (Margaret Mead Film Festival).
אוזקי היא מרצה מבוקשת בקולג'ים ובאוניברסיטאות ומחלקת את זמנה בין העיר ניו יורק לאי קורטז שבקולומביה הבריטית. בעלה הוא האמן אוליבר קלהאמר (Oliver Kellhammer). היא עורכת האתר Everyday Zen.
פרסים בהם זכתה

פרס קיריאמה (Kiriyama Prize) עבור הספר "שנת הבשרים שלי"
American Book Award עבור הספר "על פני הבריאה כולה"
ספריה

Halving the Bones. 1995
My Year of Meats . Penguin Books. 1998. ISBN 9780140280463
בעברית: שנת הבשרים שלי, עם עובד, 2001
All Over Creation , Picador. 2003. ISBN 9780330490283
בעברית: על פני הבריאה כולה, תרגם מאנגלית: שרון גל, עם עובד, 2006
A Tale for the Time Being . Viking. 2013. ISBN 978-0-67-002663-0
בעברית: סיפור זמני, תרגום: יעל סלע, הוצאת עם עובד, 2014
הספר שבעין הסערה, תרגום: שירי שפירא, הוצאת עם עובד, 2022
הערות שוליים

↑  ובפרט בנושאי אקולוגיה וצמחונות, בעקבות ספרה "שנת הבשרים שלי"-זאת למרות שאינה צמחונית
↑  שניהם מופיעים כדמויות בספרה "סיפור זמני"
↑  האתר בעריכתה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520743205171  PLWABN: 9810607618205606  BNE: XX1457228  BnF: cb135376608 (data)  CiNii: DA12091138  GND: 121968766  ISNI: 0000 0000 7425 0775  LCCN: n97126201  NDL: 00810164  NKC: osa2014845728  NLA: 35638753  NLK: KAC201009816  NTA: 172370043  SELIBR: 387720  SNAC: w6710m2p  SUDOC: 05067918X  VIAF: 79458623   WorldCat (עם VIAF): 79458623
רעידת האדמה בשאאנשי (1556)

| --- | --- |
 סוג:  רעידת אדמה
 תאריך התרחשות:  23 בינואר 2023 
 מגניטודה:  8.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 במדינות או באזורים:  סין, במחוזות שאנשי, שאאנשי, חונאן, ג'יאנגסו, גאנסו, חוביי, שאנדונג, חביי, חנאן ואנחווי
 מוקד:  שאנשי
 הרוגים:  830,000 (רעידת האדמה הקטלנית ביותר בהיסטוריה)
 קואורדינטות:  34°30′N 109°18′E﻿ / ﻿34.500°N 109.300°E﻿ / 34.500; 109.300
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמוקד הרעש(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןמוקד הרעש מפת סין המראה את מחוז שאאנשי (אדום) והמחוזות האחרים שהושפעו על ידי רעידת האדמה (כתום)
 
רעידת האדמה בשָאַנְשִׂי או רעידת האדמה של נפת הואה היא רעידת האדמה הקטלנית ביותר בהיסטוריה. ברעידת האדמה נהרגו כ-830,000 איש. הרעידה התרחשה בבוקר ה-23 בינואר 1556 במחוז שאאנשי שבסין. רעידת האדמה השפיעה על תשעים ושבע נפות במחוזות שאנשי, שאאנשי, חונאן, ג'יאנגסו, גאנסו, חוביי, שאנדונג, חביי, חנאן ואנחווי. הרס רב נגרם בשטח ברוחב של 800 קילומטר, ובחלק מהמחוזות נהרגו 60% מהתושבים. רוב התושבים התגוררו בתקופה זו במערות שנחפרו בצוקי הלס שרובן התמוטטו במהלך האסון.