stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיגוע בנצרים (2002)
הערות שוליים

↑  אטילה שומפלבי ואפרת וייס, נפטר פצוע הפיגוע בנצרים, באתר ynet, 10 במרץ 2002
↑  רותם שני, באתר יזכור
↑  מתן בידרמן, באתר יזכור
↑  עלאא כבישי, באתר יזכור
↑  אטילה שומפלבי ועלי ואקד, 3 חיילים נהרגו מפגיעת מטען בטנק, באתר ynet, 14 במרץ 2002
↑  אפרת וייס ופליקס פריש, שני הרוגים בפיגוע דקירה בנצרים, באתר ynet, 29 במרץ 2002
↑   2 הרוגים בחדירה לנצרים, באתר וואלה, 29 במרץ 2002
↑  נדב שרגאי, הרב של נצרים: אסור לנו לחשוב על מפלה, באתר הארץ, 7 ביוני 2004
↑  קלמן ליבסקינד, 4 שנים להתנתקות: "היה לי קשה לתלות דגל ביום העצמאות", באתר nrg‏, 14 באוגוסט 2009
↑  נדב שרגאי, במטבח נשאר הבצק לעוגה שרחל שבו עמדה לאפות, באתר הארץ, 23 ביוני 2002
↑  גילוי: מחבל שחדר לנצרים בסוכות התכוון להתחבא בארון הקודש, הצופה, בפורום בחדרי חרדים.
↑  חגית רוטנברג, הם לא נשברים, באתר ערוץ 7, 28 בנובמבר 2003
↑  סקירת שב"כ, סיכום 4 שנות עימות – נתונים ומגמות בטרור, עמ' 16
↑   2 חיילות וחייל נהרגו בנצרים, באתר וואלה, 24 באוקטובר 2003
השרשרת של פסיה

| --- | --- |

 בימוי:  חורחה גורביץ'
 הופק בידי:  חורחה גורביץ'
 תסריט:  דני הורוביץ
 עריכה:  טניה רייכלין-שוורץ
 שחקנים ראשיים:  בתיה לנצט, גאיה טראוב
 מוזיקה:  רפי קדישזון
 צילום:  אורי אקרמן
 חברה מפיצה:  Go2Films
 הקרנת בכורה:  2006 
 משך הקרנה:  35 דקות
 פרסים:  "פרס חבר השופטים", הפסטיבל היהודי בוורשה, פולין  2007. "פרס חבר השופטים", הפסטיבל הבינלאומי ז'ירונה – תחרות בסלו, ספרד 2007.
 
מימין לשמאל: בתיה לנצט וגאיה טראוב
בתיה לנצט
השרשרת של פסיה היא דרמת טלוויזיה ישראלית מאת דני הורוביץ, בהפקתו ובבימויו של חורחה גורביץ' (2006).
עלילה

פסיה גולדפרב (בתיה לנצט) מעולם לא טסה. לקראת יום הולדתה השמונים היא מחליטה להצטרף למשלחת לפולין מטעם בית ספרה של נכדתה יעלי (גאיה טראוב). בזמן הטיול שבה פסיה, לאחר שישים וחמש שנה, לביתה הנטוש בעיירה פולנית. היא מנסה למצוא שרשרת שהחביאה, כשברחה עם משפחתה מפני הנאצים. מאז מלחמת העולם השנייה נושאת עמה פסיה גולדפרב סוד כמוס אותו לא סיפרה לאיש במשך שישים וחמש שנה. כשהן מגיעות לאושוויץ היא מספרת לנכדתה את הסוד.
הסרט עוסק בשאלה האם ניתן "לשרוד" סוד כמוס כל החיים.
פסטיבלים בהם הסרט השתתף

פסטיבל ונקובר קנדה 2006.
פסטיבל סנטיאגו לסרטים קצרים צ'ילה 2006.
פסטיבל סרטים יהודיים ארגנטינה 2006.
פסטיבל בינלאומי סאו פאולו 2006.
פסטיבל יהודי הונג קונג 2006.
EuroShorts פולין 2007.
פיפ"א ביאריץ 2007.
פסטיבל בסאלו היהודי גירונה 2007 – פרס חבר השופטים.
פסטיבל סיאטל היהודי ארצות הברית 2007.
פסטיבל ישראלי סינסינטי ארצות הברית 2007.
פסטיבל ישראלי שיקגו 2007.
פסטיבל ונקובר היהודי קנדה 2007.
פסטיבל יהודי ג'רזי שור 2007.
פסטיבל טורונטו היהודי קנדה 2007.
פסטיבל גרנד רפידס היהודי ארצות הברית 2007.
פסטיבל ישראלי דרא"פ 2007.
פסטיבל ישראלי ניו יורק ולוס אנג'לס 2007.
פסטיבל יהודי פסיפיק ארצות הברית 2007.
פסטיבל יהודי סן דייגו 2007.
סטמפורד היהודי 2007.
ספוקיין היהודי 2007.
וירג'יניה טק היהודי 2007.
פאלם ספרינגס 2007.
אודות ההפקה

הסרט צולם בפולין, אושוויץ ובירקנאו והוא דובר עברית ופולנית. הוא בן 35 דקות וצולם במצלמת 16 מ"מ. מלחין המוזיקה הוא רפי קדישזון. הופק בתמיכה הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וHOT.
בתיה לנצט, שהייתה כוכבת גדולה בתיאטרון הישראלי בשנות השישים ובשנות השבעים חזרה בתשובה ונהפכה לדתית אדוקה, "חזרה למקצוע" חד פעמית וגילמה את דמותה של פסיה.
בדמותה של נכדתה בסרט שיחקה גאיה טראוב שלאחר הסרט הזה שיחקה בסדרה "מרחק נגיעה".
השחקנים

| שם השחקנית | שם הדמות |
| --- | --- |
בתיה לנצט: פסיה גולדפרב
גאיה טראוב: יעלי, נכדתה של פסיה
ליאת גורן: הבת של פסיה גולדפרב ואמא של יעלי
עליזה וינטרוב: 
רינה רון:
הר ראשמור

.
| --- | --- |

מבט מרחוק על ההר ועל פסולת הסלעים
 מידע כללי
 גובה:  1,745 מ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מחוז פנינגטון, ארצות הבריתארצות הברית
 רכס הרים:  הגבעות השחורות 
 קואורדינטות:  43°52′44″N 103°27′35″W﻿ / ﻿43.878947222222°N 103.459825°W﻿ / 43.878947222222; -103.459825
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר ראשמור(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר ראשמור(למפת דקוטה הדרומית רגילה) פיר סו פולס רפיד סיטי אברדין ברוקינגס ווטרטאון מיטשל דקוטה הצפונית מ י נ ס ו ט ה  א י ו ו ה  נברסקה ו י ו מ י נ ג  מ ו נ ט נ ה הר ראשמור(למפת דקוטה הדרומית מוגדלת) פיר סו פולס רפיד סיטי אברדין ברוקינגס ווטרטאון מיטשל דקוטה הצפונית מ י נ ס ו ט ה  א י ו ו ה  נברסקה ו י ו מ י נ ג  מ ו נ ט נ ה הר ראשמור
 
הפסלים בהר ראשמור (מימין לשמאל): אברהם לינקולן, תאודור רוזוולט, תומאס ג'פרסון וג'ורג' וושינגטון
הר ראשמור (באנגלית: Mount Rushmore) הוא הר השוכן בדרום מערב מדינת דקוטה הדרומית שבארצות הברית. סמוך לגבול עם ויומינג. ובסמוך לעיר רפיד סיטי. ההר ידוע בשל האנדרטה בה מוצגים ארבעה מנשיאי ארצות הברית, שנחצבה בהר על ידי הפסל גאטסון בורגלם. על כן ההר הוכרז על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית כאנדרטה לאומית.
האנדרטה מייצגת את 150 השנים הראשונות בהיסטוריה של ארצות הברית, והיא בנויה מארבעה פסלי ראש (פרוטומות) גדולי ממדים של נשיאיה, שגובה כל אחד מהם הוא 18 מטרים: ג'ורג' וושינגטון, תומאס ג'פרסון, אברהם לינקולן ותאודור רוזוולט. ההר כולו משתרע על פני שטח של 5.17 קילומטרים רבועים, והוא מתנשא לגובה של 1,745 מטרים מעל פני הים.
גאולוגיה

הר ראשמור הוא השוליים הצפון-מערביים של פסגת הארני (Harney Peak), מסלע בָּתוֹלִית גרניטי, שהוא הפסגה הגבוהה ביותר בגבעות השחורות: 2,208 מטרים. את הנוף של הר ראשמור עיצבו במשך מיליוני שנים כוחות הטבע: חום, לחץ, השקעה, התרוממות וסחיפה. הסלעים המרכיבים והמקיפים את האנדרטה הם חלק מהמסלע העתיק של הגבעות השחורות, המכונה "הליבה הגבישית" (crystalline core), שכולל את הסלעים העתיקים ביותר בדרום דקוטה, ובין העתיקים ביותר במערב ארצות הברית. המסלע אומנם עתיק מאוד, אבל הטופוגרפיה (עיצוב פני השטח) צעירה יחסית מבחינה גאולוגית.
גאולוגיה > המסלע

שני סוגים עיקריים של סלעים בונים את המסלע של הר ראשמור, סלעים מותמרים קדומים וסלעי גרניט צעירים יותר.
סלעים מותמרים – סלעים אלו נוצרו במקור כסלעי משקע על קרקעית ים רדוד בתקופת הפרקמבריון, לפני 2.5 עד 1.6 מיליארד שנים. האזור, שנמצא כיום במערב דקוטה הדרומית, היה קרוב לחוף הים. מכיוון שבתקופה זו לא הייתה תכסית של צמחייה על פני השטח שהייתה יכולה להאט את הסחיפה (תהליך איטי המתרחש על פני שנים רבות של התפרקות והתפוררות של סלעים) פעולה הסחיפה הייתה מהירה, וגרמה ליצירת כמויות רבות של חול וחרסית שנשטפו אל הים במי הגשמים והנהרות. המשקל העצמי של משקעים אלו יצר לחץ וגיבש אותם לסלעי משקע - אבני חול ופצלים, שהגיעו בסופו של דבר לשכבות בעובי של קילומטרים אחדים.
סלעי גרניט - לפני כ-1.6 מיליארד שנים התרוממה מסה גדולה של סלע מותך ממעמקי קרום כדור הארץ. כשהסלעים המותכים החלו להתקרר (עדיין עמוק מתחת לפני השטח) הם הפכו לגרניט, הקרוי כאמור "הליבה הגבישית" של אזור הגבעות השחורות. הסלעים המותכים לא התקררו בדפוס אחיד, וכתוצאה מזה התקבלו גושי סלע גרניט דק-גרגיר שנוצרים בקירור מהיר, או - במקרה הנפוץ יותר - גושי גרניט גס-גרגיר ומחוספס הנוצרים בקירור איטי. החלק העליון של הר ראשמור מורכב מגרניט דק-גרגיר, שהוא סלע מעולה לגילוף.
כאשר מסת הסלעים המותכים התקרבה לפני השטח, היא באה במגע עם אבן החול והפצלים. החום והלחץ הגבוהים גרמו להתמוססות של חלק מסלעי המשקע, והיתר עברו התמרה. אבן החול הפכה לסלע זגוגי קשה מאוד הידוע כקוורציט, והפצלים, הנפוצים יותר, הפכו לצפחה נציצית, סלע מותמר המתאפיין בתכונת הפצילות ללוחות דקים. הלחץ הגבוה שפעל על הקוורץ והחרסית גרם לשינוי הרכב המינרלים בסלעים. המינרלים החדשים הנפוצים ביותר בהר היו מוסקוביט וביוטיט, אך גם גארנט, סילימניט, סטאורוליט, קורדיאריט ופצלת השדה. הלחץ גרם לסלעים להתעוות ולהתקפל. ניתן לראות את נקודות המגע המדויקות בין הגרניט והסלעים המותמרים במקומות רבים על פני ההר כאי התאמה. פני השטח של האנדרטה בנויים כולם מסלעי הגרניט ומהסלעים המותמרים (בעיקר צפחה נציצית).
גאולוגיה > עיצוב פני השטח

ההיסטוריה הגאולוגית של האזור בתקופה שמלפני 1.6 מיליארד עד לפני חצי מיליארד שנים אינה ידועה. ייתכן כי לא נוצרו בזמן הזה סלעים חדשים או שהם התבלו לגמרי. במשך תקופה זו התבלו קילומטרים אחדים של סלעים מעל הגרניט, וחומרי הבליה יצרו את סלעי המשקע הימיים הנמצאים מזרחית לאזור. בתקופה שמלפני 500 מיליון שנים ועד לפני 100 מיליון שנים נוצרו סלעי משקע (בעיקר אבן גיר), אלא שבאזור ההר סלעים אלה התבלו לחלוטין, וניתן לראותם רק בשולי הגבעות השחורות, בכל אחד מהכבישים המובילים אל מחוץ למרכז הגבעות השחורות. סלעים אלה הושקעו בימות רדודות עם מותם של מיליוני אורגניזמים ימיים ששקעו לקרקעית, נקברו והפכו לסלעי משקע. מערות ידועות בגבעות השחורות, כדוגמת מערת הרוח (Wind Cave) או מערת התכשיט (Jewel Cave), נוצרו באבן גיר זו.
לפני כ-70 מיליון שנים החלו הגבעות השחורות להתרומם, תהליך שעדיין נמשך כחלק מתופעת ההתרוממות של הרי הרוקי. ההתרוממות הגיעה עד לגובה שיא של כ-6,100 מטרים מעל פני הים, אך בסופו של דבר פחת גובהן הממוצע של הגבעות השחורות לכ-1,200 מטרים בגלל בליה. בתחילת ההתרוממות החלו סלעי המשקע שמעל הגרניט להיסדק, ולבסוף נסחפו כליל. באזור האנדרטה הושלם תהליך הבליה במלואו, וכיום ניתן להבחין שם בגרניט, בפגמטיטים ובסלעים מותמרים בלבד. רוב החומר מבליית הסלעים נסחף למרחק של עד כ-250 קילומטרים מזרחה, ויצר את סלעי המשקע של הפארק הלאומי בדלנדס, שעוברים כיום תהליך נוסף של סחיפה.
הגבעות באזור האנדרטה נוצרו מגרניט. הקוורציט, הקשה לא פחות, יוצר פסגות משוננות מסוג גב חדיד, אבל הצפחה הנציצית העמידה פחות נוטה לעבור סחיפה ונוצרים בה גאיות וקניונים.
המערכת האקולוגית

הפלורה והפאונה של הר ראשמור דומות לאלו של אזור הגבעות השחורות. בין העופות ניתן למנות את הקתרטס התרנגולי, עיטם לבן-ראש ומספר מינים של בזים, המקננים במדפי סלע טבעיים בהר. יערות האורן המקיפים את ההר הם בית גידול עבור עופות קטנים כגון ציפורי שיר, סיטיים, ונקריים. היונקים האופייניים לאזור הם עכבר, טמיאס, סנאי, בואשיים, דרבן, דביבון מצוי, בונה, גירית, זאב ערבות, כבש גדול-קרניים, ושונר מצוי. כמו כן, בהר יש בתי גידול של מספר מינים של חסרי זנב ושל נחשים. בהר זורמים שני נחלים, והם בית גידול עבור אוכלוסיות דגים מגוונות. חלק מבעלי החיים האנדמיים שבאזור ההר אינם מקומיים. לדוגמה, צפירי הקורדילרים הם צאצאים של עיזים שהוענקו כמתנה מממשלת קנדה לפארק הלאומי קאסטר ב-1924, אך מאוחר יותר ברחו משטחי הפארק.
האזורים הנמוכים של המונומנט מכוסים בעצים ממחלקת המחטניים, המספקים הגנה מפני נזקי השמש. עצים נוספים הגדלים על ההר הם Quercus macrocarpa (מין של אלון), אשוחית הגבעות השחורות, ו-Aegiros (תת-סוג של צפצפה). בקרבת ההר גדלים תשעה מינים של שיחים. על ההר גדלים מינים רבים של פרחי בר, לוע הארי, חמנית, וסגל. הצמחייה באזורים הגבוהים דלילה יותר. אולם, רק כחמישה אחוזים ממיני הצמחים הנמצאים באזור הגבעות השחורות אינם מקומיים במוצאם.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-460 מילימטרים, והיא לא מספיקה על מנת לקיים את המערכת האקולוגית של ההר. עצים וצמחים אחרים מסייעים בוויסות הסחף העל-קרקעי. המים הזורמים במורד ההר נאגרים על ידי מאגרים שונים שמהם ניזונים בעלי החיים. כמו כן, באזור ההר יש מספר אקוויפרים הנוצרים כתוצאה ממרבצי אבן חול ואבן גיר.
ביערות הפונדרוסה של ההר מתרחשות שרפות לעיתים רחוקות.
האנדרטה > רקע ותכנון האנדרטה

ההר היה ידוע לבני הלקוטה מבני הסו בשם ששת הסבים (Six Grandfathers). ארצות הברית השתלטה על האזור לאחר סדרה של התנגשויות צבאיות עם האינדיאנים שהתרחשו בין השנים 1876 ל-1877. נושא הבעלות על ההר עודנו שנוי במחלוקת עקב סעיף בהסכם פורט לראמי שנחתם ב-1868 בין ארצות הברית לשבט הלקוטה, ולפיו הובטחה הבעלות על ההר לבני השבט. אנשי הלקוטה מחשיבים את הגבעות כאתר קדוש, אם כי ישנם היסטוריונים הסוברים כי בני הלקוטה עצמם כבשו את ההר מבני השאיין ב-1776. ב-1885 הוחלט לשנות את שם ההר ולקרוא לו על שמו של צ'ארלס ראשמור, איש עסקים ועורך דין ניו יורקי ידוע.
ב-1923 הגה היסטוריון מדרום דקוטה בשם דואן רובינסון את הרעיון להגדיל את נפח התיירות לאזור הגבעות השחורות באמצעות פיסול דמויותיהם של גיבורים ממערב ארצות הברית. רובינסון זכה לתמיכה מקומית בדרום דקוטה, והסתייע בחבר הסנאט פיטר נורבק ובחבר בית הנבחרים ויליאם ויליאמסון. הקונגרס האמריקני קיבל הצעת חוק שהתירה את גילוף ההר בשמורת היער הלאומית הארני, הידועה כיום כיער הלאומי הגבעות השחורות.
ב-1924 הצליח רובינסון לשכנע את האדריכל גאטסון בורגלם לבדוק האם האזור מתאים לבניית האנדרטה. התוכנית המקורית הייתה לחצוב את הפסלים באזור ה"מחטים", אזור של סלעי גרניט גבוהים בגבעות השחורות שצורתם עמודים, מגדלים וצריחים. בורגלם פסל תוכנית זאת בגלל האיכות הנמוכה של הגרניט והבליה הגבוהה, ובגלל העובדה שהמחטים לא היו מספיק יציבות כדי לתמוך בפסלים. לאחר מכן הבחין בורגלם בהר ראשמור, והחליט כי המקום יתאים לצרכיו. לבורגלם היו מספר סיבות שבגללן בחר בהר ראשמור. כוחות הבליה העיקריים הפועלים כיום הם רוח, גשם, שלג וטריזי קרח הנוצרים כתוצאה מטמפרטורה נמוכה. הכוחות הללו שוחקים באיטיות את סלעי האנדרטה. אולם, הגרניט עמיד במידה רבה להשפעה זו, וקצב הבליה שלו הוערך בכ-2 מ"מ לכל אלף שנים. מכך הוסק שהוא יהיה עמיד בפני הגילוף. כתוצאה מתהליך הבליה הטבעי של רכס ההרים ניתן היה לחצוב באמצעות "קילוף" הגרניט מההר ומהשיסטים הרכים הסמוכים. ניתן להבחין באזור המגע בין הגרניט לשיסט הכהה מתחת לפסל של וושינגטון. כיוון שההר פונה לכיוון דרום-מזרח נהנו הפועלים מאור השמש לאורך רוב שעות היום.
בורגלם החליט להקדיש את המונומנט לנשיאי ארצות הברית, ובחר בג'ורג' וושינגטון, תומאס ג'פרסון, אברהם לינקולן ותאודור רוזוולט. הנשיאים הללו נבחרו הודות למאמציהם לשמר את הרפובליקה ולהרחיב את שטחה, ומכיוון שסימלו, לדעת בורגלם, את 150 השנים הראשונות בהיסטוריה של ארצות הברית. וושינגטון ולינקולן נבחרו ראשונים על ידי בורגלם מכיוון שהיו הנשיאים הידועים ביותר. הבחירה בג'פרסון נבעה מכך שהוא היה זה שהכפיל את שטחה של ארצות הברית ב-1803, בעקבות רכישת לואיזיאנה. הנשיא האחרון שנבחר היה תאודור רוזוולט, שהוצע על ידי הנשיא קולידג' על מנת להנציח את תרומתו להקמת שירות הפארקים הלאומיים. בנוסף לכך ביקש קולידג' כי בהר ייחצבו שני פסלים של נשיאים רפובליקניים ואחד דמוקרט, מלבד פניו של וושינגטון. התוכנית המקורית הייתה לפסל את הראש והחזה של ארבעת הנשיאים, אך לבסוף פוסלו רק הראשים כתוצאה ממגבלות תקציביות.
פיטר נורבק תמך בהצעה של בורגלם, ושכנע את הנשיא קלווין קולידג' ואת יורשו פרנקלין דלאנו רוזוולט לתמוך בפרויקט. תמיכתם של הנשיאים סייעה לפרויקט לזכות גם בתמיכת הממשל הפדרלי, וב-3 במרץ 1925, לאחר משא ומתן ארוך, אישר הקונגרס את הקמתה של ועדת האנדרטה הלאומית הר ראשמור.
תיירות

התיירות היא אחד הענפים המשמעותיים בכלכלה של דקוטה הדרומית, והר ראשמור הוא אחת מהאטרקציות התיירותיות החשובות ביותר בה. בשנת 2004 ביקרו באנדרטה למעלה משני מיליון תיירים.
מוזיאון לינקולן בורגלם הוא חלק מהאנדרטה, ויש בו תיאטרון של 125 מושבים, בו מוצג סרט תיעודי קצר על בניית ההר. מעל המוזיאון נמצאת גראנוויו טראס, שהיא אחת מנקודות התצפית הטובות ביותר על ההר. השביל הנשיאותי, שהוא שביל הליכה וטיילת, מתחיל בגרנדוויו טראס וחוצה את יערות אורן הפונדרוסה, ומספק מבט מקרוב על האנדרטה. בהר יש גם אמפיתיאטרון שבו מוצגת בזמן השקיעה תוכנית בת 30 דקות על בניית ההר, ולאחריה מואר ההר במשך שעתיים.
באזור נמצא גם הר המחטים המהווה אתר טיפוס הרים פופולרי.
בתרבות הפופולרית

במספר סרטים ותוכניות טלוויזיה מתואר ההר כבסיס צבאי סודי של הממשל הפדרלי של ארצות הברית.
הר ראשמור שימש כאתר של סצנה בסרטו של אלפרד היצ'קוק משנת 1959, "מזימות בינלאומיות".
בסרטים רבים ביצעו פרודיה על ההר בכך שפיסלו עליו ראשים שונים. בסרט ריצ'י ריץ' פיסלו את ראשי משפחת ריץ' על ההר, בגלל הונם הרב. בסרטים קומיים אחדים דמות כלשהי משתלטת על כדור הארץ, והופכת את הר ראשמור להר עם ראשים בדמותה. אחת הדוגמאות הידועות לכך היא בסרט סופרמן 2, בו השתלטו שלושת הפושעים מכוכב קריפטון על כדור הארץ, ובין היתר הרסו את הר ראשמור ופיסלו את דמויותיהם על ההר במקום דמויות הנשיאים.
לעיתים מוסף להר פסל חמישי, שמיקומו איננו קבוע. לדוגמה, במהדורה המורחבת של מסע בין כוכבים 5: הגבול האחרון ניתן להבחין בראש של אישה אפרו-אמריקנית בלתי מזוהה.
ההר שימש השראה לעטיפת האלבום Deep Purple in Rock של להקת דיפ פרפל.
דגמים של ההר נמצאים במספר פארקי שעשועים ברחבי העולם.
בסדרה העולם אחרי האנושות הוזכר ההר כדבר המלאכותי האחרון שיישאר בכדור הארץ אחרי מעל 10,000 מאז היכחדות האנושות.
ב"ברבי: הסרט" מוצג הר רשמור באחד המסכים שקן רואה, ובהמשך הוא יוצר בברבילנד הר דומה עם ראשי סוסים.
באחד מפרקי הסדרה "פיניאס ופרב" פיניאס ופרב החליטו לכבוד יום הולדתה של קנדיס לפסל את ראשה בהר רשמור.
באחד מפרקי הסדרה "צבי הנינג'ה" דונאטלו חשב שקראנג מתכנן לפסל את פניו בהר רשמור, אך בעצם התכנון שלו היה לכבוש את תחנת הכוח שנמצאת באזור.
בסרט הטלוויזיה "הגרינים בעיר הגדולה הסרט: חופשה בחלל" קריקט תכנן בחופשה בין היתר, לפי עלונו, לפסל את ראשי משפחתו על ההר.
בסרט "הקול בראש 2" מוצג בארץ הדמיון הר בשם "הר ההערשמור" שבו חקוקים ראשי חברי הלהקה האהובה על ריילי.
לקריאה נוספת

The National Parks: Index 2001–2003. Washington: U.S. Department of the Interior.
Taliaferro, John. Great White Fathers: The Story of the Obsessive Quest to Create Mount Rushmore. New York: PublicAffairs, c2002. Puts the creation of the monument into a historical and cultural context.
Larner, Jesse (Jesse Larner). Mount Rushmore: An Icon Reconsidered New York: Nation Books, 2002.
הערות שוליים

↑  בעלי חיים בפארק באתר שירות הפארקים הלאומיים
↑  צמחים בפארק באתר שירות הפארקים הלאומיים
↑  מים תת-קרקעיים בפארק באתר שירות הפארקים הלאומיים
↑  "Jack's Journal: Mount Rushmore, The Rich History Of The Black Hills: On The Road With "The Great American Vacation"". cbsnews.com. CBS Interactive. נבדק ב-2008-08-08.
↑  האנדרטה הלאומית הר ראשמור, תיירות בדקוטה הדרומית, לורה ר. אהמן
↑  היכל התעודות באתר שירות הפארקים הלאומיים
↑  שאלות ותשובות נפוצות על ההר, אתר שירות הפארקים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4285735-1 
אייר פורס 1, מטוסו של נשיא ארצות הברית, מעל הר ראשמור
נוף הגבעות השחורות כפי שהוא נראה מההר
מודל של התוכנית המקורית של האנדרטה
פועלים על ההר בעת בניית האנדרטה. בעבודה - ג'ורג' וושינגטון
הכניסה לאנדרטה
הפועל דולפין נתניה

סמליל הקבוצה
הפועל דולפין נתניה היא אגודת שחייה ישראלית מנתניה. הקבוצה היא אלופת ישראל לשנת 2013 (חורף וקיץ) ו-2014 (חורף), לאחר 20 שנה בהן זכתה ברציפות קבוצת השחייה של הפועל ירושלים. מנהל הקבוצה הוא ישראל ויינשל.
המועדון הוקם בשנת 1992 על ידי סימון דוידסון. במועדון גם קבוצת שחייה צורנית המנוהלת על ידי נטלי הלפרט.
השחיינים והשחייניות האולימפיים

אניה גוסטומלסקי
אמרי גניאל
קרן זיבנר
אלון מנדל
איתי צ'מה
זוהר שיקלר
דניאל נמיר
מיכאל לייטרובסקי
השחיינים והשחייניות אלופי ישראל

טמיר גונן כהן
תומר גולדפדן
חיה סימון זבלודוף
ערן זוסמן
שקד זרוצקי
נמרוד חייט
אנפיסה חסדן
טלי למקוף
ענבר מארק
נסטיה קורוטקוב
מיקה רבינוביץ'
מרקוס שלזינגר
דניאל נמיר
המאמנים של הקבוצה

בהווה: דימה ריבינסקי, דניאל וולוקיטה, דוד גמבורג, יגאל שייחט ומיכאל נובגוד.
בעבר: עדי ולפמן, מרלין תקווה, ירדן חרותי, רוני בווה, הדר אברו, לודמילה טקצ׳ב, אלכס שבצ׳נקו, דימה נאומוב, פאבל טורנר, יסמין שחף, ברק עטר, רוני סנדלר.
האגודה מתאמנת בנתניה

קולג`ים - מועדון ספורט בקריית השרון, נתניה - בריכת שחייה (קיץ בלבד), נורדיה - (קיץ בלבד), וינגייט ו"גני עומר" שבעומר (שלוחה בנגב), ובעולם המים שנמצא בנתניה.
הערות שוליים

↑  לראשונה בתולדותיה: הפועל דולפין נתניה אלופת החורף, באתר one
↑  אניה גוסטומלסקי מונתה לתפקיד מנכ"ל אלופת ישראל בשחייה - הפועל "דולפין" נתניה, באתר one
הקפה סינכרונית

הקפה סינכרונית היא תכונה אסטרונומית של לוויינים, בה זמן ההקפה של הלוויין זהה לזמן הסיבוב העצמי של הכוכב אותו הוא מקיף.
הקפה סינכרונית אפשרית רק בגובה מסלול אחד ויחיד של הלוויין, זאת מאחר שתקופת ההקפה נקבעת על פי הגובה.
עבור חלק מכוכבי הלכת במערכת השמש הקפה סינכרונית אינה אפשרית, שכן מסלול ההקפה נמצא בתוך כוכב הלכת עצמו. כך למשל המצב עבור צדק ושבתאי.
בכל מערכת השמש ידוע על גרם שמיים טבעי יחיד הנמצא בהקפה סינכרונית כארון, הירח של פלוטו[דרושה הבהרה].
סביב כדור הארץ מצויים לוויינים מלאכותיים רבים בהקפה סינכרונית מעל קו המשווה, כך שהם נמצאים תמיד מעל אותה נקודה על קו המשווה. לכך ניתן שם בנפרד - מסלול גאוסטציונרי.
הערות שוליים

↑  חישוב רדיוס של מסלול גאוסטציונרי, באתר Ask Will Online
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השתגע העולם

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"השתגע העולם" הוא סינגל של הפזמונאי הישראלי אליה רוסיליו שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. השיר יצא לאור ב-6 באפריל 2020, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של רוסיליו, "המחברת של אליה", על ידי חברת התקליטים NMC.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אליה רוסיליו, הולחן על ידי רוסיליו ורובי פאייר והופק גם כן על ידי רוסיליו. השיר בסגנון הפופ אשר משלב בתוכו את הסגנון הים-תיכוני. זהו שיתוף הפעולה השני של רוסיליו אדם, לאחר שכתב רוסיליו יחד עם סתיו בגר את הלהיט שני משוגעים.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה לערוץ היוטיוב של עומר אדם ב-6 באפריל 2020, בסמוך לצאתו של הסינגל. בקליפ ניתן לראות את אדם ורוסיליו באולפן הקלטות.
ביקורת

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב תוך שהעניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
דודי פטימר סקר את השיר באתר "מעריב" תוך שכתב: ”לטעמי, השיר מעביר גם מעין ביקורת חברתית ומשתמש ברומנטיקה ביחסים של בינו לבינה כדי להביע מחאה על דור האינסטנט, דור שאינו מעריך את הדברים הקטנים ורוצה הכל כאן ועכשיו. עם זאת, יוצר השיר, מנסה לזרום עם החיים והדור ופשוט לשרוד.”
הערות שוליים

1 2  דודי פטימר, ‏"השתגע העולם": עומר אדם חזר למי שיצר עבורו את "שני משוגעים", באתר מעריב אונליין, 6 באפריל 2020
1 2   המחברת של אליה עם עומר אדם - השתגע העולם, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:42)
↑  השתגע העולם - יוסמיוסיק המחברת של אליה עם עומר אדם, השתגע העולם, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-04-06
| עומר אדם |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נמס ממך • ילד טוב ילד רע • מוזיקה ושקט • מודה אני  • אחרי כל השנים • Omer • סוף העולם |  |
| מיני אלבומים | 5 בום! • The 8 • ‏3 • לכאורה • חמישה לילות |  |
| אלבומי הופעה | מהפכה! (Live) • אחרי כל השנים (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • אסף אטדגי • כוכב נולד |  |
| עומר אדם - שירים |
| --- | --- | --- |
| נמס ממך | "להאבד ברוח" • "אל תבכי" • "את בליבי" • "נמס ממך" • "הופה" |  |
| ילד טוב ילד רע | "מאושרת" • "קסם" • "מיליון נשיקות" • "בואי עכשיו" • "ילד טוב בגוף של ילד רע" • "בניתי עלייך" |  |
| מוזיקה ושקט | "מאמי זה נגמר" • "וואי לי" • "מתקרבת מתרחקת" • "נסיכה" • "כמו בימים" • "כובשת" • "תל אביב" • "תרחמי עליי" • "שקט" • "לבדי" |  |
| מודה אני | "נועצת מבט" • "מהפכה של שמחה" • "אחי" • "אז הלכתי" • "בוקרשט" • "היא רק רוצה לרקוד" • "עצוב לי שזה ככה" |  |
| אחרי כל השנים | "אחרי כל השנים" • "שדות של תירוצים" • "סיפור ישן" • "פוליטיקה וסקס" • "מביט מהצד" • "בסוף הכל חולף" |  |
| 5 בום! | "טמפרטורה" • "תיתן לה פרחים" • "שיר הרווק" • "תגידו לה / אהבה מטורפת" • "יום השישי" |  |
| Omer | "פעם בחיים" • "שני משוגעים" • "חברות שלך" • "אוהבת אותי אמיתי" • "בחורים טובים" • "רחוק מכולם" • "מאושרת בלעדיי" • "תגידי לי שטוב לך" • "חברות שלך 2" • "יעשו לנו כבוד" • "ניפגש בשמחות" • "כתבתי עלייך שיר" • "Beg" • "מים שקופים" • "שגרה מפוארת" |  |
| The 8 | "פסקול חיי" • "מה שנפל מהידיים" |  |
| סוף העולם | "אני" • "התעוררתי עם נמר" • "DXB to TLV" |  |
| חמישה לילות | "מבת ים ועד הנצח" ‏•‏‏ "אקדח" ‏•‏‏ "כסף או דמעות" ‏•‏‏ "לילות וקללות" ‏•‏‏ "רק שלך" |  |
| סינגלים אחרים | "Paradise" • "מזל" • "ככה זה מרגיש להתאהב" • "לא הפסקתי לחפש אותך" • "לרקוד ולזוז" • "לעולם בעקבות השמש" • "הלב שלי" • "יש לנו את הכוח" • "יש דברים שלא עושים" • "שירו של שפשף" • "קוקוריקו" • "תמחל לי" • "הנשיקות שלי" • "על מה בנות חושבות בלילה" • "פרצופים" • "Dale Mami" • "קאקדילה" • "יהיה טוב & מים שקופים" • "תרקוד לנצח" • "ואיך שלא" • "צמוד צמוד" • "ראיתי עולם" • "עברנו הכל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "השתגע העולם" |  |
| שירים אחרים | "אהבתי לך" |  |
השרפות באמזונאס (2019)

| --- | --- |

 תאריך התרחשות:  2019 
 הרוגים:  40 
 קואורדינטות:  5°S 63°W﻿ / ﻿5°S 63°W﻿ / -5; -63
 he
 
תמונה של נאס"א של ברזיל מ-20 באוגוסט 2019
השרפות באמזונאס זכו לפרסום בינלאומי לאחר שה-INPE, המרכז הלאומי הברזילאי לחקר החלל, פרסם ידיעה על הכמות המאסיבית של שרפות יער שהתרחשו בקיץ 2019. המכון פרסם כי היו לפחות 72,843 שרפות בין ה-1 בינואר ל-20 באוגוסט 2019, עליה של 83% מהתקופה המקבילה אשתקד, והמספר הגבוה ביותר של שרפות מאז ש-INPE התחיל לאסוף נתונים ב-2013 על ידי ניטור לוויינים. תמונות של נאס"א הראו כי ניתן לראות את העשן מהחלל.
השרפות ביערות הגשם מתמקדות בארבע מדינות ברזילאיות: אמזונאס, רונדוניה, מאטו גרוסו ופארה. חלקן הודיעו באוגוסט 2019 על מצב חירום.
יותר מ-60% משטח יער האמזונאס נמצא בתוך ברזיל, ויותר ממחצית השרפות של ברזיל מתרחשות באזור היער. יער האמזונאס הוא יער הגשם הגדול בעולם, ונחשב כ"חיוני לבלימת ההתחממות הגלובלית". כן נמצאים בו 10% מהמגוון הביולוגי הידוע.
האירוע גרם למספר רב של תגובות ברחבי העולם, כולל מחאות והפגנות בקני-מידה שונים, וקריאות לפעולה מידית של קבוצת G7 מצד נשיא צרפת, עמנואל מקרון. על אף שנשיא ברזיל, ז'איר בולסונארו אמר בעבר שאינו יכול להילחם באש, מאוחר יותר אישר שימוש בצבא ברזיל. בדיון של G7 הוסכם כי 7 המדינות יעבירו לברזיל סיוע חירום בהיקף של לפחות 20 מיליון דולר, אך בולסונארו דחה את הסיוע.
סיבות אפשריות

ז'איר בולסונארו נכנס לתפקידו כנשיא ברזיל בינואר 2019. מאז, בולסונארו קיצץ את תקציב הסוכנות הממשלתית להגנה על הסביבה והקשיח את הקריטריונים להטלת קנסות על גופים מזהמים. בתחילת אוגוסט, בולסונארו אף פיטר את ראש ה-INPE, מרסיו אסטריני, בטענה שהציג נתונים שקריים על היקף כריתת היערות באמזונאס. פעולות אלו אִפשרו לחקלאים להצית שרפות, במטרה ליצור לעצמם שטח עבודה חקלאי, הרבה ממנו נועד לגידול בקר.
בין אם הסיבה המרכזית לשרפות היא הצתות החקלאים ובין אם לאו, רבים מסכימים שרוב השרפות הוצתו על ידי בני אדם. אלברטו סטצ'ר, ראש ה-INPE החדש, העריך כי 99% מהשרפות הוצתו על ידי בני אדם "בין אם בכוונה או בטעות". הרשויות הפדרליות בברזיל פתחו חקירה כדי לבחון מדוע ישנה עליה בכמות השרפות.