stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תנורו של עכנאי
הערות שוליים

↑  מקור הביטוי הוא בספר דברים, פרק ל', פסוק י"ב. במקור המקראי משמעות הפסוק היא שהתורה נגישה לכל אדם - להבינה ולקיימה. המדרש על הפסוק, על-פי דברי ר' יהושע ובביאורו של ר' ירמיה, מעניק לו משמעות חדשה: התורה שנמסרה במעמד הר סיני מה' לבני ישראל כבר איננה בשמים, אלא בידי האדם, ולכן הסמכות לפסוק הלכה נתונה לאדם.
1 2  דני סטטמן, אוטונומיה וסמכות ב"תנורו של עכנאי", מחקרי משפט, 2008, עמ' 639-662
↑  ייתכן שמדובר בשמו של אדם, או שבמבנה התנור היה דמיון לנחש – "עכנאי" בארמית – המכניס זנבו אל תוך פיו; התלמוד הסביר שם זה באופן אלגורי, שהוא נקרא כך על שם שחכמים הקיפו את הסוגיה בדבריהם כנחשים, כפי שכתוב: ”מאי עכנאי? – אמר רב יהודה אמר שמואל: שהקיפו דברים כעכנא זו, וטמאוהו”
↑  אפשר לראות את הכרעת המחלוקת כבית הלל מהברייתא הבאה: ”תניא, לעולם הלכה כבית הלל. והרוצה לעשות כדברי בית שמאי - עושה, כדברי בית הלל - עושה. מקולי ב"ש ומקולי ב"ה - רשע. מחומרי ב"ש ומחומרי ב"ה - עליו הכתוב אומר (קהלת ב, יד): "הכסיל בחשך הולך", אלא אי כב"ש: כקוליהון וכחומריהון, אי כב"ה: כקוליהון וכחומריהון” (מסכת עירובין, דף ו' עמוד ב').
↑  שנטה לקבל את דרכם של בית שמאי בהלכה (הביטוי "שמותי" שנאמר ככינוי לרבי אליעזר במקומות רבים, מתפרש על ידי הירושלמי כ-"בית שמאי", לדוגמה: ירושלמי, תרומות פרק ה' הלכה ב').
↑  ”הוּא (ריב"ז) הָיָה אוֹמֵר, אִם יִהְיוּ כָל חַכְמֵי יִשְׂרָאֵל בְּכַף מֹאזְנַיִם, וֶאֱלִיעֶזֶר בֶּן הֻרְקְנוֹס בְּכַף שְׁנִיָּה, מַכְרִיעַ אֶת כֻּלָּם.” (אבות ב, ח).
↑  על פי רש"י ד"ה "כל טהרות שטיהר רבי אליעזר"
↑  שלמה פוקס מפרש זאת כך: סיום הסיפור במותו של הנשיא רבן גמליאל מעביר את נקודת הכובד מן המחלוקת שבבית-המדרש, שאותה הדגיש הסיפור התנאי, לסוגיית 'אונאת דברים ומחירה'. דמותה של אימא שלום מבליטה את מקומה של האשה לאורך כל הסוגיה. הדברים המקובלים עליה 'מבית אבי אבא' הם סגירת מעגל, שהלא המימרה שאותה היא מצטטת כבר הופיעה בסוגיה, מפיו של האמורא רב חסדא. מאחר שאימא שלום היא אחותו של רבן גמליאל, הרי ש'אבי אבא' שלה הוא גם 'אבי אבא' שלו. בביתו שלו לימדו על איסור אונאה. היה עליו להזהר באונאתו של רבי אליעזר. משלא עשה כן, שילם בחייו האונאה והתנור – עיון בסוגיית אונאת דברים, באתר "סנונית"
↑  בבלי, מסכת סנהדרין סח ע"א
↑  "אמר להם (יהושע) לא בשמים היא", באתר "פורטל הדף היומי"
↑  ההסבר מופיע בגוף הגמרא על ידי האמורא רבי ירמיה: ”שכבר נתנה תורה מהר סיני, אין אנו משגיחין בבת קול, שכבר כתבת בהר סיני בתורה: "אחרי רבים להטות"”
↑  מ' אלון, "המשפט עברי" (י"ל מאגנס, תשל"ג) עמ' 227
↑  בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ב עמוד א': "אמר אמימר: וחכם עדיף מנביא, שנאמר (תהלים צ', יב): 'ונביא לבב חכמה' ".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588292405171
יחסי גרמניה–סין

| יחסי גרמניה – הרפובליקה העממית של סין |
| --- | --- |
גרמניה: הרפובליקה העממית של סין


גרמניה: הרפובליקה העממית של סין
שטח (בקילומטר רבוע)
357,022: 9,596,967.75
אוכלוסייה
84,391,141: 1,418,233,615
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,456,081: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
52,803: 12,547
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה עממית

יחסי גרמניה–סין הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין הרפובליקה העממית של סין. היחסים הראשוניים בין המדינות החלו ב-1861 עם חתימת האמנה הסינית-גרמנית בין פרוסיה לשושלת צ'ינג. גרמניה השתתפה בדיכוי מרד הבוקסרים, מה שהוביל להידרדרות ביחסים. לאחר מלחמת העולם הראשונה, היחסים השתפרו בהדרגה, אך בתקופת השלטון הנאצי התדרדרו באופן משמעותי, כאשר גרמניה הובילה את מדינות הציר ובת ברית ליפן, שנלחמה בסין. לאחר מלחמת העולם השנייה, חלוקת גרמניה לפי אזורי הכיבוש, יצרה מורכבות נוספת: גרמניה המערבית, הדמוקרטית, כרתה ברית עם ארצות הברית, מה שהקשה על יחסים עם סין הקומוניסטית בתקופת המלחמה הקרה. עם איחוד גרמניה מחדש חל שיפור ביחסים בין המדינות.
היסטוריה > יחסים דיפלומטים מוקדמים

ב-1859, בעקבות התבוסה של סין במלחמת האופיום השנייה, שלחה גרמניה את משלחת אוילנבורג, למשא ומתן על הסכמים מסחריים של פרוסיה עם סין, יפן וסיאם. ב-2 בספטמבר 1861, חתמו פרוסיה וסין על פתיחת יחסים מסחריים רשמיים בין שתי המדינות. ב-1897, ניצלה האימפריה הגרמנית, את רציחתם של שני מיסיונרים גרמנים על מנת לפלוש לצ'ינגדאו ולהקים שם את מושבת מפרץ ג'יאוז'ו בשאנדונג. במלחמת העולם הראשונה הכריזה סין מלחמה על גרמניה. בועידת השלום בפריז סירבה סין לחתום על חוזה ורסאי, אשר העניק ליפן את המושבות הגרמניות בסין. היחסים עם יפן ממילא היו עגומים, וסין סירבה בתוקף לדריסת רגל יפנית על אדמתה. לאחר משא ומתן, יפן אולצה בהסכם תשע המעצמות לסגת מאדמת סין, מה שסלל את הדרך להסכם השלום בין גרמניה לסין. מאז חל שיתוף פעולה האינטנסיבי בין המדינות, אשר נמשך עד עליית הנאצים לשלטון בגרמניה ב-1933. שר האוצר של סין ביקר בגרמניה הנאצית ב-1937 והתקבל על ידי אדולף היטלר.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

שיתוף הפעולה הסיני-גרמני קרס ב-1939 עקב תחילת מלחמת העולם השנייה באירופה, מה שאילץ אזרחים סינים רבים לעזוב את גרמניה עקב הגברת המעקב והכפייה הממשלתית. מלחמת סין-יפן השנייה גרמה להיטלר להחליף את סין ביפן כבעלת ברית אסטרטגית של הנאצים במזרח אסיה. הממשלה הסינית הכריזה מלחמה על גרמניה הנאצית בעקבות ההתקפה על פרל הארבור בשנת 1941. לאחר מכן, מה שהביא לכך שהגסטפו פתח במעצרים המוניים של אזרחים סינים ברחבי גרמניה.
היסטוריה > המלחמה הקרה

עם סיומה של מלחמת העולם השנייה, נחלקה גרמניה לשניים: גרמניה המערבית בעלת משטר דמוקרטי, וגרמניה המזרחית אשר הנהיגה משטר קומוניסטי. במלחמה הקרה, הצטרפה גרמניה המערבית לגוש המערבי בהובלת ארצות הברית, וגרמניה המזרחית חברה לברית המועצות שהובילה את הגוש המזרחי. כפועל יוצא, ערערה הברית את היחסים הדיפלומטים בין גרמניה המערבית לסין, אשר תמכה בקומוניזם. גרמניה המזרחית הצליחה לקיים יחסים טובים עם סין לאורך השנים, למרות הפיצול הסיני-סובייטי שהתרחש במשך רוב המלחמה הקרה עד ל-1989.
מגעים לא רשמיים התקיימו מאז 1964. אולם גרמניה המערבית לא הכירה בשלטון הקומוניסטי של הרפובליקה העממית של סין, עד לאוקטובר 1972. עד אז תמכו מדינות הגוש המערבי בממשלה הסינית הגולה בטאיוואן, תחת הרפובליקה הסינית.
היסטוריה > איחוד גרמניה

לאחר איחוד גרמניה מחדש ב-1990, היחסים עם סין השתפרו בהדרגה, עם 52 פגישות בין מנהיגי המדינות בשנים 1993–1998. בשנת 2003, גרמניה וסין התנגדו לפלישה לעיראק. בשנת 2006, קשרי המדיניות הדו-צדדית בין המדינות התחזקו, והם שיפרו את הקשרים הכלכליים והדיפלומטיים במסגרת שותפויות אסטרטגיות עם האיחוד האירופי. ב-2011, גרמניה וסין התנגדו למעורבות צבאית במלחמת האזרחים בלוב, ולקראת ביקור ראש ממשלת סין, פרסמה סין "ספר לבן" על הישגי שיתוף הפעולה הסיני-גרמני, הראשון מסוגו עם מדינה אירופית.
ביולי 2019, שגרירי האו"ם מ-22 מדינות, כולל גרמניה, חתמו על מכתב משותף ל-UNHRC בגנות דיכוי העם האויגורי בסין, כמו גם התעללותה בקבוצות מיעוט אחרות, וקוראים לממשלתו של נשיא סין שי ג'ינפינג לסגור את מחנות המעצר בשינג'יאנג. ביוני 2020, גרמניה התנגדה בגלוי לחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג.
סין עקפה את ארצות הברית בשנת 2017 והפכה לשותפת הסחר הגדולה ביותר של גרמניה, כשהיא הייתה אחראית לכמעט 10% מ-2.6 טריליון אירו של המדינה בסחר חוץ בשנת 2021. יתרה מכך, סין, שהניעה את כלכלת גרמניה במשך עשרות שנים, היוותה מנוע צמיחה מרכזי.
יחסים דיפלומטיים

גרמניה מחזיקה בשגרירות רשמית בבייג'ינג ו-4 קונסוליות נוספות בסין. סין מחזיקה בשגרירות רשמית בברלין וקונסוליות בדיסלדורף, פרנקפורט, המבורג ומינכן.
ארטיום מילבסקי

ארטיום וולודימירוביץ' מילבסקי (באוקראינית: Артем Володимирович Мілевський) (נולד ב-12 בינואר 1985 במינסק, ברית המועצות) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ממוצא בלארוסי ששיחק בעמדת החלוץ
קריירה

מילבסקי התאמן באקדמיית הכדורגל של ניקולאי וולקוב במינסק. בשנת 2000 שיחק כמה משחקים בנבחרת הצעירה של בלארוס. בסוף אותה שנה עבר עם משפחתו לאוקראינה, שם התאמן תקופה קצרה באקדמיית הכדורגל של פבל יאקובנקו, עד שחתם בקבוצת הכדורגל בוריספן קייב. בשנת 2002 עבר לקבוצת דינמו קייב מקבוצת בוריספן וכבש את שערו הראשון כבר במשחקו הראשון במועדון. מאז הוא שחקנה של הקבוצה ומכונה "אנדריי שבצ'נקו" החדש. באותה שנה קיבל את האזרחות האוקראינית.
החל מ-2006 משחק מילבסקי בנבחרת אוקראינה. הוא שותף במונדיאל 2006 בגרמניה והיה אחד משלושת השחקנים שכבשו את הפנדלים בניצחון 0:3 על שווייץ בדו-קרב בעיטות העונשין בשמינית הגמר. נבחרתו הגיעה לשלב רבע הגמר שם הפסידה לאיטליה, אלופת העולם המיועדת.
תארים > קבוצתיים

אליפות אוקראינה: 2004, 2007, 2009
הגביע האוקראיני: 2003, 2005, 2006, 2007
הסופר קאפ האוקראיני: 2006, 2009, 2011
הגביע הבלארוסי – 2018
אליפות בלארוס – 2019
מקום שני באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 – 2006.
מקום שלישי באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 – 2004
תארים > אישיים

כדורגלן השנה באוקראינה: 2009.
מלך השערים של הליגה האוקראינית: 2009/2010
יחסי פנמה – קוריאה הדרומית

| יחסי פנמה – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
פנמה: קוריאה הדרומית


פנמה: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
75,420: 99,720
אוכלוסייה
4,534,241: 51,700,546
תמ"ג (במיליוני דולרים)
83,382: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
18,389: 33,129
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית חוקתית

הנשיא לי מיונג-באק והנשיא ריקרדו מרטינלי במהלך ביקורם במנעולי תעלת פנמה בפנמה סיטי, יוני 2010 .
יחסי פנמה–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ הדו צדדיים בין פנמה לקוריאה הדרומית.
סקירה כללית

היחסים בין המדינות כוננו בשנת 1962. פנמה מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול. קוריאה הדרומית מחזיקה בפנמה שגרירות בפנמה סיטי.
שתי המדינות חברות באו"ם.
2010 הייתה שנה חשובה ליחסים הדו-צדדיים. ביוני ביקר בפנמה נשיא דרום קוריאה, לי מיונג-באק. מאוחר יותר, באוקטובר, הוא קיבל את מקבילו הפנמי ריקרדו מרטינלי במשכנו בסיאול הבית הכחול לשיחות פסגה.
אזרחי פנמה אינם נדרשים לוויזה כדי להיכנס לקוריאה הדרומית לתקופה מקסימלית של 90 ימים, וגם להפך, הדרום קוריאנים פטורים מאשרת כניסה לפנמה עד 180 ימים.
איגוד פנמה-קוריאה הוקם בשנת 2012 במטרה לקדם ולחזק קשרים מסחריים, אקדמיים, תרבותיים וחברות בין שתי המדינות.
ריאל מדריד (כדורגל נשים)

קבוצת הנשים של מועדון הכדורגל ריאל מדריד (בספרדית: Real Madrid Club de Fútbol), הידועה גם בשם ריאל מדריד נשים (בספרדית: Real Madrid Femenino), היא קבוצת כדורגל נשים ספרדית מהעיר מדריד, המשחקת בליגת העל הספרדית. הקבוצה נוסדה במקור בשנת 2014 בשם מועדון ספורט טאקון (בספרדית: Club Deportivo Tacón), ובקיצור טאקון (בספרדית: CD Tacón), ובשנת 2019 נרכשה על ידי ריאל מדריד במטרה להפוך אותה לקבוצת כדורגל הנשים הרשמית של המועדון.
היסטוריה > 2014–2019: השנים הראשונות כ"טאקון"

המועדון נוסד ב-12 בספטמבר 2014, במטרה להיות קבוצת כדורגל נשים מקצועית לחלוטין. השם טאקון (המתורגם לעקב) הוא ראשי תיבות של: Trabajo (עבודה) Atrevimiento (תעוזה / אומץ) Conocimiento (ידע / חכמה) Organización (ארגון / מועדון) Notoriedad (נראות / מוניטין).
בעונת התחרות הראשונה בתולדותיו, עונת 2015/2016, המועדון רשם רק קבוצה אחת שהייתה קבוצת נוער מתחת לגיל 14. ב-24 ביוני 2016, טאקון הודיעה על מיזוג עם קאניאס כדי לשלב את השחקניות הבוגרות והשחקניות מתחת לגיל 19 שלהם לתוך מועדון טאקון.
עונת 2016/2017 הייתה העונה הראשונה בה הייתה למועדון קבוצת בוגרות שהתחרתה בליגה השנייה. לאחר שלוש עונות בלבד בסגונדה דיוויסיון, ב-19 במאי 2019, טאקון השיגה את העלייה הראשונה אי פעם לפרימרה דיוויסיון.
ב-25 ביוני 2019 הודיע דירקטוריון ריאל מדריד על הצעה לשלב את טאקון כמחלקת כדורגל הנשים של ריאל מדריד שתוצג ל"סוסיוס" (חברי המועדון) שלהם. כחלק מההסכם, טאקון תשחק את משחקי עונת 2019/2020 שלהם בסיאודד ריאל מדריד (מתקן האימונים של המועדון) במהלך זמן המעבר, כאשר המיזוג יושלם רשמית ב-1 ביולי 2020.‏ ב-15 בספטמבר 2019 אישרה האספה הכללית שלא מן המניין של ריאל מדריד את קליטת טאקון לתוך המועדון. המיזוג סימן סיום מוצלח למסע בו החלה אנה רוסל, "סוסיו" (חברת מועדון) בריאל מדריד, עשור קודם לכן; כשסיפורה נושא קווי דמיון עם התפקיד שלולה רומרו מילאה בתקופת ההקמה מחדש של מחלקת כדורגל הנשים של אתלטיקו מדריד.
היסטוריה > 2019–2020: שנת מעבר

לאחר עליית הליגה, המועדון המשיך לאבד רוב גדול משחקניות הסגל בקיץ 2019. הקשרית הארגנטינאית רות בראבו עברה לראיו ואיקאנו, בעוד שאחרות כמו ליקסי, מרבל אוקויה ויאמילה באדל לא חידשו את חוזיהן עם המועדון. כדי להתחזק לעונה הקרובה, המועדון החתים את צמד השוודיות קוסוברה אסלאני וסופיה יקובסון; הקשרית הצרפתייה אורלי קסי מאתלטיקו מדריד, אאינואה קאמפו מהיריבה מדריד, החלוצה האנגלייה צ'יומה אובוגאגו, השוערת הספרדייה אנה ואייס, המגנה הניגרית אוסינאצ'י אוהלה, כמו גם צמד הברזילאיות דאיאנה לימיירה ותאיסה מורנו, שהייתה מועמדת לקשרית הטובה ביותר בשנה הבודדת ששיחקה במילאן. ההחתמה האחרונה של הקיץ הייתה המגנה הגרמנייה באבט פטר מוולפסבורג.
למרות שפע הכישרון והניסיון שעמדו לרשותה, טאקון התחילה את העונה באופן רעוע, כשהתבוסות הקשות מול ברצלונה, במשחק הבכורה שלה בליגת העל, ומול לוגרוניו בלטו במיוחד. אחרי רצף שלילי עם ניצחון אחד בלבד בתשעה משחקים, הקבוצה החלה להשיג יציבות בנובמבר 2019, כשהייתה ברצף של חמישה משחקים ללא הפסד.
בעקבות ההתעניינות הגוברת בכדורגל הנשים - במיוחד בארצות הברית לאחר זכיית נבחרתה בגביע העולם בשנת 2019 - חברת הפקות הסרטים והטלוויזיה מלוס אנג'לס "EXILE Content", וחברת המדיה הספרדית "ניוטרל" הודיעו שהן תצורנה סדרה תיעודית על הקמת קבוצת כדורגל הנשים הראשונה בהיסטוריה בריאל מדריד.
היסטוריה > 2020–הווה: ריאל מדריד

ב-1 ביולי 2020, פרסמה ריאל מדריד הודעה רשמית המאשרת את השלמת המיזוג, ובכך מסמלת את קליטתה המלאה של טאקון, שתפעל כ"ריאל מדריד" מאותו מועד ואילך.
אצטדיון ביתי

בעוד שרבים שיערו שהקבוצה תחלוק את אצטדיון אלפרדו די סטפנו עם ריאל מדריד קסטיליה, במהלך עונת המעבר, טאקון שיחקה את כל משחקי הבית שלה ב"מגרש 11" במתחם ואלדבבאס (מתחם האימונים של ריאל מדריד). המשחקים של טאקון לא היו פתוחים לקהל הרחב, ורק חברי מועדון, או אלה שיש להם כרטיס חבר, הורשו לנכוח במשחק.
שמועות לא רשמיות לאחר האספה הכללית שלא מן המניין ב-15 בספטמבר הצביעו על כך שקבוצת הנשים צפויה לעבור לאצטדיון אלפרדו די סטפנו בתחילת עונת 2020/2021. עם זאת, מאמר של אל מונדו דפורטיבו דיווח כי עם סיום תהליך המיזוג ב-1 ביולי 2020, קבוצת הנשים תמשיך לשחק ב"מגרש 11" לעומת אצטדיון אלפרדו די סטפנו, כאשר המשחקים עדיין יהיו מוגבלים לחברי מועדון ולמספר של אוהדי הקבוצות המתארחות.
עונה אחר עונה > בתור טאקון

| עונה | ליגה | מקום | גביע המלכה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016/17 | 2 | 2 |  |
| 2017/18 | 2 | 1 |  |
| 2018/19 | 2 | 1 |  |
| 2019/20 | 1 | 10 | רבע הגמר |
עונה אחר עונה > בתור ריאל מדריד

| עונה | ליגה | מקום | גביע המלכה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020/21 | 1 | 2 | רבע הגמר |
| 2021/22 | 1 | 3 | חצי הגמר |
סגל הקבוצה

נכון ל-19 ביולי 2020
מאמנים

ספרד מרטה טחדור (2016–2018)
ספרד דויד אסנר (2018–הווה)
הערות שוליים

↑  Houwen, Jess (23 ביולי 2019). "A Brief Intro To Las Blancas". Managing Madrid. נבדק ב-26 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Club: Historia del CD TACON" (בספרדית). CD Tacón. אורכב מ-המקור ב-8 ביוני 2019. נבדק ב-26 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "René Ramos entrará en la directiva del CD Tacón femenino" [René Ramos will enter the board of the Women's CD Tacón] (בספרדית). אס. 24 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "El CD Tacón, nuevo equipo de la Liga Iberdrola" [CD Tacón, new team of Liga Iberdrola] (בספרדית). לה ליגה. 19 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Official Announcement" (באנגלית). ריאל מדריד. 25 במרץ 2019. נבדק ב-25 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Real Madrid to have women's team after buying Deportivo Tacon". BBC Sport. 25 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Extraordinary General Assembly approves the absorption of Club Deportivo Tacón" (באנגלית). ריאל מדריד. 15 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "La lucha de Ana Rosell, la gran gestora del futuro Real Madrid femenino" (בספרדית). El Confidencial. 22 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Train, Rob (7 בספטמבר 2019). "Barça show Tacon a clean pair of heels in nine-goal rout". אס. נבדק ב-14 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  de la Fuente, Anna Marie. "Exile Content, Newtral Co. Producing Docuseries on Real Madrid's Female Soccer Team (EXCLUSIVE)". Variety.com. PMC. נבדק ב-12 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Official Announcement". Real Madrid.com (באנגלית). 1 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Quejas al Tacon por no vender entradas a público en general" (בספרדית). אס. 5 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
הלוגו של טאקון ששימש עד יולי 2020
בן-ציון רבינוביץ

רבי בצלאל שמחה מנחם בן ציון רבינוביץ (כונה בש"ם בן ציון; ח' באדר א' ה'תרצ"ה, 11 בפברואר 1935 – ב' באייר ה'תשפ"ד, 10 במאי 2024) היה האדמו"ר מביאלא ומחבר סדרת הספרים "מבשר טוב". שימש כרב העיר לוגאנו שבשווייץ והיה חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.
כינוס מועצת גדולי התורה בשנת תשע"ג (2013). הרב רבינוביץ נראה יושב שני מימין
רבי בן ציון בשנת 2005
תולדותיו

נולד בעיר שדליץ שבפולין כצעיר בניו של האדמו"ר רבי יחיאל יהושע מביאלא, ולאימו חנה פעשא בת אליעזר ברנהולץ חסיד ביאלא בעיר ולודבה.
עם פלישת הנאצים לשדליץ בשנת 1939, ברחו בני משפחת רבינוביץ, עם רבים מבני העיר למזרח פולין, והתגנבו לשטח שנתפס על ידי הצבא האדום במסגרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. בני המשפחה הוגלו לסיביר על ידי שלטונות ברית המועצות, ובשנת 1942 נספח האדמו"ר יחד עם אֶחיו (למעט אחיו הגדול רבי ירחמיאל צבי), לילדי טהראן.
עם הגיעו לארץ ישראל בערב פורים ה'תש"ג (1943), אומץ האדמו"ר עם עוד קבוצה של ילדי טהראן, על ידי הרב יוסף שלמה כהנמן ראש ישיבת פוניבז'. את לימודיו עשה בישיבת פוניבז', ובפרט למד אצל הרב דוד פוברסקי והרב שמואל רוזובסקי.
בשנת תשי"ז נישא האדמו"ר בלונדון לבילא ברכה בתו של הרב אברהם משה באב"ד רבה של סנדרלנד ויו"ר מועצת גדולי התורה באירופה. לאחר נישואיו התגורר בגייטסהד שבאנגליה והיה מרבני הכולל במקום. קודם פטירת חותנו ביקש ממנו לקבל על עצמו עול רבנות, על מנת להמשיך את שושלת הרבנות של משפחת באב"ד.
בשנת תשל"ט נבחר האדמו"ר לשמש כרבה של העיר לוגאנו בשווייץ, משרה שאותה נשא עד שנת ה'תשע"א. לאחר פטירתו של אביו, האדמו"ר בעל "חלקת יהושע" בכ"א בשבט ה'תשמ"ב, נערכו בחירות בינו לבין שלושת אחיו והוא נבחר בהן לשמש כממלא מקומו של אביו. מאוחר יותר פרשו האחים והקימו חסידויות נפרדות.
האדמו"ר מביאלא חילק בעבר את מגוריו בין הערים לוגאנו וירושלים. בשנת תשע"א, עם התמעטות חברי הקהילה בלוגאנו עבר האדמו"ר להתגורר בישראל, וחילק את שהותו בין ירושלים לצפת, הוא שימש כנשיא הכבוד של "המרכז התורני לחקר שאלות הזמן" וכנשיא של מוסדות תורניים נוספים.
התאלמן בשנת תשנ"ה ונישא בשנית לאלמנת הרב משה דוד שטיינורצל, ראש ישיבת באבוב.
נפטר בבית החולים הדסה עין כרם בב' באייר ה'תשפ"ד לאחר מחלה קצרה ונקבר בחלקת אבותיו בהר הזיתים.
דרכו בחסידות

שיטתו הלימודית היא כדרך ישיבות ליטא. למרות זאת, לאחר עלייתו על כס האדמו"רות נהג במשך שנים להתענות מדי ערב ראש חודש, ככפרה על שבימיו בישיבת פוניבז' גילח את זקנו. דרכו בחסידות מבוססת על כתבי ראשוני החסידות, וכן על כתבי המהר"ל והרמח"ל.
בעבר התנגד האדמו"ר להקמת ישיבה סקטוריאלית של חסידות ביאלא[דרוש מקור] ותמך בכך שבחורי החסידות ילמדו בישיבות חסידיות כלליות (ומקצתם בישיבות ליטאיות). בחורי החסידות חברים בקבוצות קטנות המתכנסות מדי פעם. בשנת 2016 שינה האדמו"ר את מדיניותו ובעקבות כך קמו ישיבות לצעירים של החסידות בבני ברק ובצפת, ובהמשך קמה גם ישיבה גבוהה של החסידות בעיר אלעד.
האדמו"ר עסק בקירוב רחוקים. ברמת בית שמש ובצפת קיימים בתי מדרש של החסידות המורכבים בעיקר מחוזרים בתשובה דוברי אנגלית. בשנת תשנ"ה נוכח לראות את אי-השתלבותם של בעלי התשובה בציבור החרדי, וקרא לבעלי תשובה בצפת להרפות מנסיונותיהם להשתלב בחברה החרדית, ולהקים לעצמם קהילות משלהם, ובכך לשמש מופת של חברה יראת ה' המתנהלת באורח בריא ומתוקן.
ספריו וכתביו

האדמו"ר היה כותב פורה, והוציא לאור למעלה ממאה ספרים בסדרת ספריו "מבשר טוב". מלבד זאת הסכמותיו לספרים ידועות גם הן באריכותן הרבה. הן כוללות דברי חסידות והגות תלמודית ומהוות על פי רוב מעין מאמר בפני עצמו.
שמם הכולל של ספריו הוא מבשר טוב - ראשי התיבות של שמו מנחם בצלאל/בנציון, שמחה רבינוביץ. השם מבוסס על הפסוק בספר ישעיהו, פרק נ"ב, פסוק ז': ”מַה נָּאווּ עַל הֶהָרִים רַגְלֵי מְבַשֵּׂר מַשְׁמִיעַ שָׁלוֹם מְבַשֵּׂר טוֹב מַשְׁמִיעַ יְשׁוּעָה אֹמֵר לְצִיּוֹן מָלַךְ אֱלֹקָיִךְ.”
ספריו וכתביו > סדרת הספרים על הש"ס

הסדרה שעל הש"ס מיוסדת ברובה על שיעורים שמסר לפני תלמידים שנכתבו על ידי השומעים ועברו את הגהתו. חלקם מבוסס על דברים שכתב בעצמו. סדרה זו משלבת בקיאות ועיון. המחבר מקיף את דברי הראשונים והאחרונים בסוגיה ולאחר מכן מציג את שיטתו.
עד עתה יצאו בסדרה על הש"ס ספרי מבשר טוב למסכתות: ברכות, שבת, פסחים, מגילה, תענית, מועד קטן, חגיגה, יומא, סוכה, ביצה, בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא, סנהדרין ומכות. וכרך על מסכתות זבחים ומנחות.
ספריו וכתביו > סדרת ספרי החסידות

ספרי "מבשר טוב" על התורה והמועדים, מבוססים בעיקר על דברי התורה והשיחות שאמר הרב רבינוביץ בטישים ובשיחות. אחרים כתב בעצמו כפרשנות לגדולי החסידות, בשילוב ראיות לדבריהם מדברי הש"ס והראשונים. הספרים כתובים בשפה בהירה. בפתיחה לאחד מספריו הוא כותב:
כל דברי הלא המה מיוסדים על דבריהם הקדושים, ובהקדמתם, וכל דברי הוא רק לבאר את דברי קדשם, ולהראות שורש דבריהם הקדושים בש"ס ואגדות חז"ל והפוסקים עד כמה שידי יד כהה מגעת, בעזרת השי"ת ובחמלת ה' עלי בזכות אבותינו הקדושים זי"ע ועכ"י זצוקללה"ה, ואין בהם כמעט חידושים...
משפחתו

בנו הרב לייבוש, רב בית המדרש שערי תפילה בפרסטוויטש (אנ'), מנצ'סטר, חתן הרב אליהו שטרנבוך. בנו הרב אשר ישעיה רבינוביץ מכהן כאדמו"ר מביאלא-ניו סיטי, ובנו הרב מאיר רבינוביץ מכהן כאדמו"ר מפארציווא. בתו נישאה בנישואין שניים לרב אליעזר גולדמן, האדמו"ר מזווהיל ארצות הברית.
בנו הרב דוד מאניש, חתן רבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים, האדמו"ר מסאסוב. חתנו הרב יחיאל חיים ליברמן, רב קהילת ביאלא בקריית גת.
בנו הרב צבי.
בנו רבי יצחק יוסף דוב, ממלא מקומו באדמו"רות ביאלא. בעבר ראש ישיבת ביאלא. חתן הרב יצחק מאיר פלינטנשטיין האדמו"ר מקופיטשניץ.
בנו הרב אברהם משה, רב קהילת ביאלא ביישוב מעלה עמוס. חתן ח"כ הרב שמואל הלפרט.
חתנו הרב אברהם יצחק וויס, ראש כולל ביאלא. בן הרב משה וויס.
חתנו הרב מרדכי וינברג, רב קהילת סלאנים בלונדון. בן הרב משה וינברג.
הערות שוליים

↑  המודיע כט' שבט תשמ"ב
↑  אתר המרכז
↑  כתבה בעיתון בקהילה, ב' אייר תשפ"ד.
↑  עופר גיסין, הקמת קהילות לבעלי תשובה, באתר מענה.
↑  ראשי התיבות של: זכותם יגן עלינו, ועל כל ישראל, זכר צדיקים וקדושים לברכה לחיי העולם הבא.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304615305171  ISNI: 0000 0001 1281 7331  LCCN: n90027737  VIAF: 61395794   WorldCat (עם VIAF): 61395794
רבי אליעזר בן הורקנוס

.
| --- | --- |

שער מהדורת סביוניטה שכ"ז של פרקי דרבי אליעזר המיוחס על פי המסורת לרבי אליעזר
 לידה:  המאה ה-1 פרובינקיה יודיאה, האימפריה הרומית
 פטירה:  המאה ה-1 קיסריה  פרובינקיה יודיאה, האימפריה הרומית
 כינוי:  רבי אליעזר, רבי אליעזר הגדול
 מקום קבורה:  ישראל לוד לפי זיהויים מאוחרים: עלמה, צפת, עין זיתים, או טבריה
 מקום מגורים:  לוד, ירושלים, יבנה
 מקום פעילות:  ירושלים, יבנה, ציפורי, טבריה, רומא, לוד
 תקופת הפעילות:  דור שני לתנאים
 השתייכות:  חז"ל, תנאים, בית שמאי
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה, אב בית דין, חבר בכיר בסנהדרין
 רבותיו:  יוחנן בן זכאי
 תלמידיו:  עקיבא בן יוסף, אלישע בן אבויה, ישמעאל בן אלישע, אוּנקלוּס הגר, חנינא בן תרדיון, אלעזר בן עזריה, יוחנן בן נורי, יוסי בן דורמסקית, אלעאי הזקן, אבא חנן, דוסתאי ברבי ינאי, יהודה בן גדיש, יוחנן ברבי אילעאי, יוסי ברבי יהודה, יוסי בן פרידא, יוסי בן פרטא, מרינוס, שמעון בן אלעזר, שמעון בר כהנא, יוסי בן כיפר (שנוי במחלוקת)
 בני דורו:  גמליאל דיבנה, יהושע בן חנניה הלוי, יוסי הכהן, יעקב איש כפר סכניא, אלעזר בן ערך, שמעון בן נתנאל, צדוק הכהן, טרפון הכהן
 חיבוריו:  פרקי דרבי אליעזר (פסאודואפיגרפיה)
 בת זוג:  אימא שלום בת אחותו (נישואין שניים)
 אב:  הורקנוס
 צאצאים:  מספר בנים, ביניהם: הורקנוס בן אליעזר
 חותנים:   שמעון בן גמליאל הזקן
רבי אליעזר בן הוּרקנוּס (במקורות חז"ל - רבי אליעזר או רבי אליעזר הגדול) היה מגדולי התנאים בדור השני, בתקופת חורבן בית שני ולאחריו, ומבכירי תלמידיו של רבן יוחנן בן זכאי, אשר כינה אותו "בור סוּד שאינו מאבד טיפה" בשל יכולות הלימוד שלו. היה עמיתו וגיסו של רבן גמליאל דיבנה ובר הפלוגתא של רבי יהושע בן חנניה. ישב בעיר לוד ועמד בראש ישיבה ובית דין בה.
הקשר לתורה

באבות דרבי נתן מסופר שבגיל 22 (או 28) החל רבי אליעזר להימשך ללימוד התורה, ובניגוד לרצון אביו הורקנוס, שהיה איש עשיר ובעל אדמות אך בור ועם הארץ, עזב לירושלים כדי להקדיש את עצמו ללימודי התורה. הוא נכנס לישיבתו של רבן יוחנן בן זכאי ולמד בהתמדה, אף על פי שהיה צריך להתמודד עם עוני גדול (ללא תמיכה מאביו וללא מכר תומך).
בניו האחרים של הורקנוס, שכעסו שאליעזר הזניח את חלקו בעבודות השדה, לחצו על אביהם לנדות את אליעזר מהירושה. הורקנוס שמע להם ועלה לסנהדרין בירושלים כדי לנדות ולהדיר את בנו מכל רכושו. כששמע רבן יוחנן בן זכאי (שהיה נשיא הסנהדרין) על הביקור, הנחה את שמשי בית הדין להלין את האורח בחלק העשיר של העיר, להזמינו לאירוע חשוב שהשתתפו בו כל גדולי ירושלים (כלבא שבוע, בן ציצית הכסת ועוד) ולהושיבו ביניהם. במהלך האירוע ביקש רבי יוחנן מר' אליעזר לדרוש, אך האחרון התבייש והצטנע לדבר בפני המכובדים. בלחצו של רבי יוחנן החל להרצות מהידע הנרחב שלו והדהים את האורחים בחכמתו ובבקיאותו. בסיום הדברים קם ר' יוחנן ונשקו על ראשו ואמר "אשריכם אברהם יצחק ויעקב שיצא מכם בן זה". אביו, שלא זיהה את בנו הנעדר ואף לא הבין את הנאמר שאל את הסובבים את מי ברך רבי יוחנן השיבו לו את בנך אליעזר, קם הורקנוס ועמד על רגליו ואמר "בתחילה עליתי לכאן כדי לנדות ולהדיר את אליעזר מנכסיי עכשיו יהא כל רכושי לאליעזר ולאחיו לא אותיר מאומה". רבי אליעזר, ששמח על הפיוס עם אביו, סירב לקבל רכוש שמיועד לאחיו וביקש לחלק את הרכוש באופן שווה.
הוא המשיך ללמוד אצל רבן יוחנן בן זכאי עד לתחילת המצור על ירושלים, כשהוא ורבי יהושע עזרו בהברחת רבם מהעיר במצור הרומאי.
לאחר חורבן בית המקדש בירושלים עבר רבי אליעזר ליבנה, שם הפך לחבר בסנהדרין תחת נשיאותו של רבן גמליאל דיבנה, ונישא לאחותו של רבן גמליאל, אמא שלום. קרא לבנו על שם אביו, הורקנוס. רבי אליעזר ישב בעיר לוד, ועמד בראש בית דין וישיבה בה, וכן החזיק בכרמים בכפר טבי הסמוכה ללוד ממזרח.
רבי אליעזר כונה לעיתים "רבי אליעזר הגדול". תהילתו הגיעה לשיאה כאשר תלמידיו מפרשים את הפסוק "צדק צדק תרדוף, למען תחיה וירשת את הארץ אשר ה' אלהיך נותן לך" בפירוש: "מחפש את המשפט ההוגן, לך אחרי רבי אליעזר ללוד או אחרי רבן יוחנן בן זכאי לברור חיל".