stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארגון עובדים
איגודים מקצועיים וסולידריות חברתית

האיגודים המקצועיים קשורים לסולידריות החברתית על ביטוייה השונים (תנועות חברתיות, מעורבות ממשלתית בשוק העבודה וכו'), שכן דרך פעולתם היא לרוב מצריכה שיתוף פעולה של עובדים רבים, מעודדת מעורבות ממשלתית במשק, ומגבירה את המודעות למתרחש בחברה.
מסיבה זו, במהלך ההיסטוריה שויכו חלק ניכר מהאיגודים המקצועיים למאבק לסולידריות חברתית-כלכלית, וזאת בשני אופנים סותרים:
על ידי קיום מאבק מתמיד שמטרתו שינויים מרחיקי לכת בשוק העבודה, המכיל פשרות זמניות.
על ידי שאיפה להעמיק את מיסוד שוק העבודה, על מנת לבסס את המצב הקיים ולמנוע התדרדרותו.
לרוב, כאשר מדובר במאבק למען סולידריות חברתית, קיימת לאיגודי העובדים נגיעה רבה בכל תחומי החברה (חינוך, ממשל, תרבות וכו'), ביסוס רחב ומקיף, ומטרות משנה רבות. כמו כן, מהווים איגודים כאלו חלק מתנועה חברתית רחבה יותר.
איגודים מקצועיים בכלכלה

מחקרים עדכניים מראים כי אחוז התאגדות גבוה בחברה מגביר את השוויון ומביא להגדלת חלקם של העובדים בהכנסה הלאומית.
במשפט העברי

ההלכה הכירה בכוחה של חקיקה של 'בני אומנות' (בבלי בבא בתרא דף ח' ודף ט), אך זו נועדה בעיקר לעזרה הדדית של חברי ה'גילדה'. במאה העשרים הכירו בזכות ההתאגדות הרבנים אברהם יצחק קוק, בן-ציון מאיר חי עוזיאל ומשה פיינשטיין.
חברות

חברות בארגון עובדים היא צעד וולונטרי, הנתון להחלטתו של העובד ולהסכמתו של ארגון העובדים. עם זאת לגבי שלוחה של האיגוד, ועד העובדים, השייכות אינה נתונה להחלטתו של העובד. במקום שבו יש ועד והסכמים קיבוציים העובד מחויב לשלם מיסי ועד, וכפוף למרותו.
במצב שבו פועלים בתחום מסוים ארגוני עובדים אחדים, על העובד לבחור את האחד שאליו יצטרף. חברות של עובד בשני ארגוני עובדים במקביל, כאשר בין ארגונים אלה קיימת יריבות, היא חברות כפולה נוגדת, שאינה מקובלת.
איגוד עובדים במגזר הציבורי > עד אמצע המאה ה-20

לצד התפחתות איגודי עובדים במאה ה-18, ברוב מדינות העולם, לעובדי המגזר הציבורי לא עמדה היכולת להתנהל ולשבות במסגרת איגוד עובדים מייצג. בחלק מאותן מדינות עובדי המגזר הציבורי יכלו להצטרף כיחידים לאיגודי עובדים, אך לאותם ארגונים לא היה כל מעמד ייצוגי מול המדינה כמעסיק.
בארצות הברית כולה, עד אמצע המאה ה-20 נאסר על עובדי מדינה לשבות, ובמדינות רבות בארצות הברית נאסר עליהם להצטרף לארגוני עובדים. לעומת זאת, בבריטניה ובמדינות נוספות ששיטת המשפט בהן היא המשפט המקובל במודל הבריטי, ובמדינת ישראל שירשה את צורת המנגנון הציבורי מבריטניה, לא היה הבדל בין יכולת ההתאגדות במגזר הפרטי לבין יכולת ההתאגדות של עובדי המגזר הציבורי.
איגוד עובדים במגזר הציבורי > מאמצע המאה ה-20 ואילך

משנות ה-50 ואילך קיים טשטוש בהבדל בין עובדי המגזר הפרטי לעובדי המגזר הציבורי ביחס ליכולת להתנהל ולשבות במסגרת איגוד עובדים מייצג;
בשנת 1958 העניק ראש עיריית ניו-יורק, רוברט פ. וגנר הבן, זכות ייצוג לארגון עובדים של עובדי העירייה, וניהל איתם משא ומתן על הסכם קיבוצי. בשנת 1959 העניק מושל ויסקונסין, גיילורד נלסון, את הזכות לעובדי המגזר הציבורי במדינה כולה לנהל משא ומתן קיבוצי. בינואר 1962 חתם נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי על צו נשיאותי, שהעניק לכלל עובדי הממשל הפדרלי את הזכות להתאגד, אם כי הזכות לנהל משא ומתן קיבוצי הוענקה רק לחלקם. הזכות של עובדי המגזר הציבורי להתאגד התפשטה לכלל מדינות ארצות הברית, ובמאה ה-21 רק בשלוש ממדינות ארצות הברית אסור לחלוטין לעובדי המגזר הציבורי לנהל משא ומתן קיבוצי (וירג'יניה, צפון קרוליינה וקרוליינה הדרומית).
באירופה, בשנות ה-60 וה-70, החלו מדינות רבות לאפשר גם לעובדי המגזר הציבורי לנהל משא ומתן קיבוצי, אם כי בחלקן נותרו עדיין הגבלות לעומת ניהול משא ומתן קיבוצי במגזר הפרטי. בשנות ה-80 וה-90 עברו חלק ממדינות אירופה להשתמש במשא ומתן קיבוצי כדרך מרכזית לקביעת שכר עובדי המגזר הציבורי.
בשנת 2018 קבע בית המשפט העליון בארצות הברית כי "כל פעולה ארגונית במגזר הציבורי היא פעולה פוליטית" וכפועל יוצא שלל גביית "דמי טיפול" עבור ארגון עובדים מעובדי המגזר הציבורי שאינם מעוניינים בכך, שכן זו נחשבת "כפייה לפעילות פוליטית" שאינה חוקתית.[דרוש מקור: נא להביא מקור ישיר יותר]
ראו גם

ועד עובדים
התאגדות עובדים בישראל
מונחים בשוק העבודה
הקדושים המעונים של טולפאדל
ניהול עצמי (עבודה)
ההיסטוריה של האיגודים המקצועיים בבריטניה
לקריאה נוספת

דני ואזנה, מאוגדים, העבודה המאורגנת בישראל, הוצאת שחקים, 2017
מורן סבוראי ואמיר בשה, ספר ועדי עובדים - פרקטיקה ותאוריה בהתנהלות ארגוני עובדים וועדי עובדים, הוצאת נבו, 2019
הערות שוליים

↑  Thomas S. Barrows, What Do Unions Do?: A Twenty-year Perspective, Routledge, 2017-09-08, ISBN 978-1-351-29946-6. (באנגלית)
↑  עו”ד נועם קוריס, זכויות עובדים בפירוק החברה, הסבר
↑  Clyde W. Summers, The Right to Join a Union, Columbia Law Review 47, 1947, עמ' 33–74
↑  David L. Gregory, The Right to Unionize as a Fundamental Human and Civil Right, Mississippi College Law Review 9, 1988-1989, עמ' 135–154
↑  Yitchak Haberfeld, Why Do Workers Join Unions? The Case of Israel, ILR Review 48, 1995-07, עמ' 656–670 doi: 10.1177/001979399504800404
↑  Thomas S. Barrows, What Do Unions Do?: A Twenty-year Perspective, Routledge, 2017-09-08, ISBN 978-1-351-29946-6. (באנגלית)
↑  Howard Kimeldorf, Worker Replacement Costs and Unionization: Origins of the U.S. Labor Movement, American Sociological Review 78, 2013-12, עמ' 1033–1062 doi: 10.1177/0003122413509627
↑  John V. Kane, Benjamin J. Newman, Organized Labor as the New Undeserving Rich?: Mass Media, Class-Based Anti-Union Rhetoric and Public Support for Unions in the United States, British Journal of Political Science 49, 2019-07, עמ' 997–1026 doi: 10.1017/S000712341700014X
↑  The Polls—Trends: Labor Unions in the United States, academic.oup.com
↑  Michael T. Hannan, John Freeman, The Ecology of Organizational Mortality: American Labor Unions, 1836-1985, American Journal of Sociology 94, 1988-07, עמ' 25–52 doi: 10.1086/228950
↑  As Union Membership has Fallen, the Top 10 percent have been Getting a Larger Share of Income, Economic Policy Institute
↑  שו"ת משפטי עוזיאל כרך ד - חו"מ סימן מב
↑  שו"ת אגרות משה חו"מ א, נט
1 2 3  ריקי ממן (מנכ"לית ארגון "בצדק"), ‏"הוועדים החזקים מול המדינה של כולנו", השילוח, 12, דצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543815505171  BNE: XX525563  BnF: cb13318380j (data)  GND: 4020872-2  HDS: 042859  LCCN: sh85136516  LNB: 000048055  NARA: 10638986  NDL: 00569612  NKC: ph115560
דן סינור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בנובמבר 1971 (בן 53) יוטיקה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת מערב אונטריו  אוניברסיטת הרווארד  בית הספר לעסקים של הרווארד  האוניברסיטה העברית בירושלים  Forest Hill Collegiate Institute 
 בן או בת זוג:  קמפבל בראון (2006–?) 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  dansenor
 
דן סינור (באנגלית: Daniel Samuel Senor, נולד ב-6 בנובמבר 1971) הוא עיתונאי, פובליציסט, פרשן פוליטי, יועץ פוליטי וסופר יהודי-אמריקאי נאו-קונסרבטיבי. מחברו (יחד עם שאול זינגר) של רב המכר מדינת הסטארט-אפ. כיהן כיועצו לענייני מדיניות חוץ של המועמד הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית ב-2012 מיט רומני ובתקופת מלחמת עיראק כיהן כדובר כוחות הקואליציה המערבית במדינה זו.
קורות חיים

סינור נולד בעיר יוטיקה שבמרכז מדינת ניו יורק, ארצות הברית, למשפחה יהודית אמריקאית מרובת ילדים. אחת מאחיותיו, וונדי היא כיום אזרחית ישראלית ונשואה לשאול זינגר, עיתונאי הג'רוזלם פוסט ושותפו של סינור לכתיבת רב המכר על ישראל, מדינת הסטארט אפ.
סינור גדל בטורונטו, שבאונטריו, קנדה. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת מערב אונטריו ובמקביל למד גם באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1999–2001 הוא למד וסיים תואר שני (MBA), בבית הספר למינהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד ולאחר מכן היה במשך כשנתיים יועץ השקעות בחברת "קרלייל" הבינלאומית, שמרכזה בוושינגטון.
באפריל 2006, בן 34, הוא נישא לעיתונאית ושדרנית הטלוויזיה (NBC, CNN), זוכת פרס אמי, אלמה דייל קמפבל בראון, אותה פגש לראשונה בבגדאד. קמפבל בראון, גרושה קתולית בת 37, התגיירה סמוך למועד הנישואין. לזוג יש כיום שני בנים: הבן הבכור אלי ג'יימס סינור (2007) קרוי על שם אביו של סינור, ג'יימס, והבן השני - אשר ליאם סינור (2009).
בסוף שנת 2016, הגיש הצעה,במכרז, לרכישת העיתון הכלכלי, גלובס.
קריירה פוליטית מוקדמת

סינור החל את דרכו הפוליטית כיועץ לענייני מדיניות חוץ ומנהל תקשורת לסנאטור הרפובליקני ממדינת מישיגן, ספנסר אברהם, נוצרי מרוני ממוצא לבנוני. אברהם היה כמה שנים אחר כך שר האנרגיה בממשל ג'ורג' ווקר בוש.
בתחילת 2003, תקופת ממשל בוש (הבן), סינור הצטרף לשירות הממשלתי. הוא שימש תחילה כסגן דובר הבית הלבן סקוט מק'ללן ולאחר מכן מונה ליועץ תקשורת אזרחי לפנטגון, המוצב בדוחא בירת קטר, לקראת הפלישה האמריקאית לעיראק.
באפריל 2003, מיד עם סיום כיבוש עיראק על ידי האמריקאים הוצב בבגדאד ומונה לדובר כוחות הקואליציה המערבית בעיראק, תפקיד אותו מילא במשך קצת יותר משנה. בכך הוא היה לאחד האזרחים האמריקאים ששירתו הכי הרבה זמן במדינה זו. ב-2004, עם סיום שירותו בעיראק הוא קיבל את "אות השרות האזרחי הראוי לציון", שהוא אחד הפרסים היוקרתיים ביותר שמעניק משרד ההגנה האמריקאי למי שאיננו חייל.
יועצו של רומני

סינור משמש כאחד מאנשי מיט רומני עוד מ-2006, עת היה רומני עדיין מושל מסצ'וסטס. מי שקישרה בינו לבין רומני אז, הייתה בת' מאיירס, אחת האסטרטגים הבכירים של רומני. סינור ליווה את רומני כבר בביקורו בישראל בינואר 2007, בתוקף תפקידו כיועצו של רומני לענייני מדיניות חוץ. כשנה וחצי אחר כך, במאי 2008 הוא היה אחד מחברי המשלחת האמריקאית שנילוותה לנשיא בוש (הבן), בביקורו בישראל לרגל חגיגות יום העצמאות הששים למדינה. ב-2011 הוא נילווה לרומני בנסיעתו למדינות שונות במזרח התיכון, לרבות, שוב, ישראל. וביולי 2012 הוא היה חלק ממשלחתו של רומני, בעת ביקורו האחרון בארץ.
בביקור של 2012 בישראל השמיע סינור בשמו של המועמד הרפובליקני מספר התבטאויות בסוגיה הפלסטינית, בעד שתי מדינות לשני עמים ובלבד שבכך יסתיים הסכסוך וכנגד "זכות השיבה". בנוגע לסוגיית הגרעין של איראן הוא אמר בשם רומני, כי "רומני אינו תומך במלחמה עם איראן. הוא רק מבהיר מהן האופציות במקרה שהמהלכים הדיפלומטיים ייכשלו.".
אהרון מילר, שבין 1978 ל-2003 היה קשור לטיפול בסכסוך הישראלי-ערבי תחת 6 מזכירי מדינה וכיהן כמספר 2 בצוות השלום בראשות דניס רוס, אמר על סינור, כי "הוא נץ פרגמטי בעל רגישות חריפה לאינטרסים הנוגעים לביטחון ישראל. זהו בבירור פילטר, שדרכו הוא - וגם רומני אם ייבחר לנשיא - מתבוננים במכלול הסוגיות של המזרח התיכון".
כתיבתו

סינור הוא עמית מחקר בכיר במועצה ליחסי חוץ, מכון מחקר שנוסד ב-1921, ונחשב לרב השפעה ביותר, בתחומו, בארצות הברית. מכון זה מוציא לאור את הדו ירחון "פוריין אפיירס", אחד מכתבי העת החשובים ביותר בתחום מדיניות החוץ האמריקאית.
סינור מרבה לכתוב מאמרי דעה, בעיקר בוול סטריט ג'ורנל, אולם גם בעיתונים רבים אחרים, לרבות הניו יורק טיימס, ניו יורק פוסט, וושינגטון פוסט, ויקלי סטנדרד ועוד. בנוסף לכך הוא מופיע כפרשן פוליטי ברשת הטלוויזיה פוקס ניוז. בין השאר הוא היה המנחה, בשני סרטים דוקומנטריים שהפיקה הרשת, על עיראק ואיראן.
כתיבתו > מאמריו (מדגם בלבד)

Why Israel Has Doubts About Obama (המאמר המקורי הופיע בוול סטריט ג'ורנל, 5 במרץ 2012)
Why Obama is Losing the Jewish Vote (המאמר המקורי הופיע ב"וול סטריט ג'ורנל", 15 בספטמבר 2011)
Donald Rumsfeld's Iraq revisionism (יחד עם רומן מרטינז - 14 בפברואר 2011, וושינגטון פוסט)
Marching Through the Meltdown,‏ 25 באוקטובר 2009
כתיבתו > "מדינת הסטארט אפ"

הספר Start-up Nation: The Story of Israel's Economic Miracle יצא לאור בנובמבר 2009 בהוצאת Twelve, השייכת לקבוצת האצ'ט, הוצאת הספרים השנייה בגודלה בעולם. הוא נכתב על ידי סינור, יחד עם גיסו, הסופר, עיתונאי ובעל טור בג'רוזלם פוסט, שאול זינגר. השניים מנסים לענות בספרם על השאלה, איך ייתכן שמדינת ישראל, בת ששים בלבד ובה כשבעה מיליון נפש, בלא משאבי טבע של ממש, מוקפת באויבים ונמצאת במצב מלחמה תמידי מאז היווסדה, מצליחה לייצר יותר חברות סטארט אפ מאשר מדינות גדולות, מבוססות ושלוות בהרבה ממנה, כמו יפן, סין, קוריאה, בריטניה, הודו וקנדה, ולרשום בנאסד"ק האמריקאית יותר חברות מאשר כל מדינה אחרת שמחוץ לארצות הברית.
הספר היה במקום החמישי ברשימת רבי המכר העסקיים של הניו יורק טיימס לשנת 2010 וגם ברשימת רבי המכר של הוול סטריט ג'ורנל. הוא תורגם לעברית, תחת השם "מדינת הסטארט אפ" ויצא לאור ב-2011, בהוצאת מטר וזמורה ביתן.
הספר גם ספג ביקורת בשל התייחסותו ליזמות בלבד, בלא להזכיר את אי היכולת של ישראל לפתח חברות גדולות והמחיר הכלכלי של אי יכולת זו. פרסומו הוביל לכתיבת מספר ספרים נוספים, אשר עסקו בנושא הישראלי ובכלכלה הישראלית.
ראו גם

פרדריק קגן
לקריאה נוספת

דן סינור ושאול זינגר, מדינת הסטארט-אפ: מנוע הצמיחה הכלכלי של ישראל, מאנגלית: יהודה בן-מוחא, זמורה ביתן ומטר, ת"א, תשע"א 2011.
אורי גולדברג, ?What's Next for the Startup Nation,‏ הוצאת Authorhouse, ניו-יורק, ארה״ב. 2012
הערות שוליים

↑  נייט בלום, JWeekly.com,‏ 18 באפריל 2008
↑  רוכוורגר, מיכאל; טוקר, נתי (2016-12-21). "דרמה במכרז "גלובס": מחבר "סטארט אפ ניישן" הציע 52 מיליון שקל". TheMarker. נבדק ב-2016-12-21.
↑  דצמבר 2003 - The Washington Monthly
↑  29 ביולי 2012, באתר CNN
↑  מייקל שיר, ניו יורק טיימס, היועץ שסיבך את רומני בירושלים - נץ פרגמטי, חסיד הסטארט-אפים של ישראל, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2012
↑  המאמר המלא באתר CFR
↑  המאמר המלא באתר CFR
↑  "וושינגטון פוסט", 14 בפברואר 2011
↑  באתר The Daily Beast,‏ 25 באוקטובר 2009
↑  באתר הוצאת האצ'ט
↑  באתר ניו יורק טיימס, בסט סלרס
↑  אתר הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303921505171  PLWABN: 9810531798905606  BIBSYS: 10003913  BnF: cb165468517 (data)  CiNii: DA17484091  GND: 1020841486  ISNI: 0000 0001 1773 2759  LCCN: n2009019699  LNB: 000182705  NDL: 001110410  NKC: jx20100621026  NLK: KAC201010476  NSK: 000627777  NTA: 329728784  RERO: 02-A024440561  SUDOC: 140324615  VIAF: 86231568   WorldCat (עם VIAF): 86231568
המספר הראשוני של בלפגור

סימלו של המספר הראשוני של בלפגור, האות פאי הפוכה.
המספר הראשוני של בלפגור הוא מספר ראשוני פלינדרומי: 1,000,000,000,000,066,600,000,000,000,001 (1030+666X1014+1) את המספר ניתן לקרוא מתחילתו לסופו ולהפך, והוא מתחלק רק בעצמו וב-1.
השם בלפגור (Belphegor) הוא השם הלועזי של בעל פעור, המופיע בנצרות כאחד משדי השאול. השם נטבע על ידי הסופר קליפורד איי. פיקובר (אנ'), לאור מספר מאפיינים של המספר המקושרים עם הרוע במיסטיקה הנוצרית – המספר 666 בלב המספר הראשוני המזוהה כ'מספר החיה' המייצג את אחד היצורים באפוקליפסה או את השטן. משני צידי המספר ישנם 13 אפסים, ומספר הספרות הכולל במספר הוא 31 (13 במהופך), מספר הנחשב חסר מזל בתרבות הנוצרית. את המספר נהוג לייצג באמצעות הסימן של האות פאי, כשהוא במהופך.
המספר הראשוני של בלפגור הוא האלמנט ה-14 בסדרה הפלינדרומית Bn=102n+4+666X10n+1+1. המספר הראשון בסדרה זו הוא 16,661 (B0) שאף הוא מספר ראשוני. המספרים הראשוניים הבאים בסדרה הם עם 42 אפסים, 506 אפסים, 608 אפסים ו-2,472 אפסים – לפני ואחרי הרצף 666.
מספרים ראשוניים פלינדרומיים המכילים את הרצף 666 במרכזם מכונים 'מספרים ראשוניים פלינדרומיים חייתיים' (beastly palindromic prime) מספר ראשוני פלינדרומי חייתי נוסף הוא 700666007.מספרים ראשוניים פלינדרומיים חייתיים נחקרו בין היתר על ידי המתמטיקאי והמהנדס האמריקאי הארווי דובנר (אנ').
הערות שוליים

↑  Pickover, Clifford.,
↑  Mike Keith, The Number of the Beast
↑  700666007, באתר prime curios
↑  Harvey Dubner, באתר Prime Bios
חקלאות

שדות חקלאים בעמק החולה. ניתן לראות את השדה העגול שנוצר כתוצאה מהשקיה באמצעות קונוע מחוגי.
טרקטור בשימוש חקלאי
חקלאות (מן המילה הארמית חקל שפירושה "שדה") היא מגוון של פעולות שמטרתן לייצר מזון, מספוא, סיבים, עורות ומוצרים נוספים, על ידי גידול צמחים ובעלי חיים או יצירה מכוונת של תנאים לגידולם, לרבות חקלאות ימית. החקלאות היא אחד מתחומי העיסוק הקדומים של האדם, והיא שכלול של פעולות איסוף מזון, ציד בעלי חיים ודיג פרימיטיבי.
ההיסטוריה של החקלאות שלובה בהיסטוריה האנושית, והשינויים בחקלאות היו גורמים כבדי משקל בתמורות חברתיות שחוותה האנושות, בהן התמחות בפעילות מסוימת. התפתחות החקלאות, מראשיתה ועד ימינו, אפשרה להגדיל במידה רבה מאוד את כמות המזון העומד לרשות החברה האנושית, ובכך גם את גידול האוכלוסייה בעולם לממדיה הנוכחיים.
החקלאות היא העיסוק הנפוץ בעולם – כ-28% מכוח העבודה בעולם עוסק בו. לעומת זאת, התוצר החקלאי מהווה רק 5% מהתוצר העולמי הגולמי (התוצרים הלאומים הגולמיים). מושג החקלאות מתייחס למגוון נרחב של פעילויות ייצור, אשר נפרשות על קשת רחבה של קני מידה תפעוליים (גודל יחידות שטח העיבוד, תפוקות וכו'), התמחויות ואספקטים שיווקיים.
בקצה אחד של קשת זו, נמצאת חקלאות הקיום (Subsistence Agriculture), המתבססת על שטחי אדמה (או כמות בעלי חיים) מצומצמים, תוך שימוש בכמות מצומצמת של תשומות חקלאיות, ללא השקעות וללא שיווק. חקלאות זו מייצרת תפוקות מועטות בלבד, כאלו המספיקות אך ורק לצריכה עצמית ולקיום החקלאים.
בקצה השני של הקשת, נמצאת החקלאות האינטנסיבית הכוללת גם את החקלאות התעשייתית. חקלאות זו עושה שימוש בשטחי אדמה נרחבים (ובהיקפים גדולים של בעלי חיים), תוך שימוש נרחב בתשומות חקלאיות כגון: דשן וחומרי הדברה ובמיכון ברמה טכנולוגית גבוהה. החקלאות האינטנסיבית כרוכה בהשקעות נרחבות, בתעשיות נלוות המיועדות לספק לצרכן את המוצר המוגמר ובשיווק. מטרת החקלאות האינטנסיבית היא, בדרך כלל, השאת הרווח לחקלאי או לתאגיד החקלאי.
ענפי חקלאות

במהלך ההיסטוריה התפתחו ענפי חקלאות רבים. הענפים נבדלים בסוגי הגידולים החקלאיים ובעלי החיים אותם הם מגדלים, בטכנולוגיה, באקלים וכו'. דוגמאות לענפים חקלאיים שונים: גידולי שדה, גידול ירקות, פרדסנות, כוורנות, רפתנות, לולנות, יערנות, הורטיקולטורה, גידול מטעים, גידול פטריות, גידול אצות, גידול דגים בבריכות וחקלאות ימית.
היסטוריה של החקלאות

בטרם התפתחה החקלאות, התקיימה האנושות בחברות של ציידים-לקטים.
היסטוריה של החקלאות > החקלאות בעת העתיקה

עדויות ארכאולוגיות להתפתחות של חקלאות באופן נפרד על ידי קבוצות אוכלוסין שונות התגלו במספר מקומות על פני כדור הארץ.
במחקר שהתפרסם ביולי 2015 ובוצע במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, על בסיס ממצאים שנמצאו באתר הארכאולוגי אוהלו 2 בכנרת, נמצא כי באתר המתוארך ל-23,000 שנים לפני זמננו, נמצאו ממצאים המעידים על חקלאות בהיקף קטן, שעסקה בגידול חיטה ושעורה. זאת הדוגמה הקדומה ביותר בעולם לגידול תבואות.
אף על פי שקיימים ממצאים המוכיחים שימוש בדגנים עוד לפני כן, ככל הנראה, רק בפתחה של תקופת האבן החדשה, סביב התקופה של 10,000 לפני הספירה, החלו החקלאים הראשונים, באזורי מסופוטמיה והלבנט, לבחור ולזרוע צמחי בר שונים, בעלי תכונות ייחודיות. הגידולים אשר נחשבים כראשונים אשר בויתו הם: חיטת בר, חיטה חד-גרגירית, שעורה, אפונה, עדשים, בקיית הכרשינה, חמצה והפשתה. תהליך זה מכונה "המהפכה החקלאית" או "המהפכה הנאוליתית".
השומרים החלו לפתח חקלאות בסביבות 8,000 לפני הספירה, בהסתמך על נהרות החידקל והפרת ומערכות מסועפות של תעלות השקיה. מחרשות וכלים חקלאיים קדומים מופיעים בתחריטים בסביבות 3,000 לפני הספירה; מחרשות זרעים בסביבות 2,300 לפני הספירה. חקלאים אלו גידלו חיטה, שעורה, עדשים ובצל, ופירות כולל תמרים, ענבים ותאנים. סביב 5,000 לפני הספירה פיתחו השומרים טכניקות חקלאיות בסיסיות שכללו עיבוד אינטנסיבי של שטחים נרחבים, השקיה מתוכננת ושימוש בכוח אדם מאומן שהוכשר לעבודות חקלאיות ספציפיות. המצרים הקדמונים פיתחו את החקלאות בהסתמך על נהר הנילוס והצפותיו העונתיות. החקלאות החלה בתחילת התקופה הנאוליתית, לאחר 10,000 לפני הספירה. סביב 7,000 לפני הספירה, התבצעו פעולות של זריעה וקציר במצרים העתיקה. הגידולים הנפוצים היו דגנים כמו חיטה ושעורה, לצד גידולים תעשייתיים כמו פשתן ופפירוס. בהודו, חיטה מבויתת, שעורה ושיזף עד 9,000 לפני הספירה, ובעקבותיהם גידול כבשים ועיזים.
מתקופה זאת התגלו בחפירות, שנערכו ב-Mehrgarh שבבלוצ'יסטן (פקיסטן), עדויות על עיבוד חקלאי של חיטה ושעורה גם בתת-היבשת ההודית. סביב 6,000 לפני הספירה, החל שימוש בתעלות חפורות להשקיה על גדות הנילוס. באותה עת, התפתחה החקלאות, באופן עצמאי, במזרח הרחוק, כשהגידול המוביל בה אינו החיטה, אלא האורז.
קיימות עדויות המראות כי באמריקה כבר גידלו תירס בתקופה שבין 3,000 ל-2,700 לפני הספירה. ירקות נוספים שגודלו בעת העתיקה באמריקה הם: תפוח אדמה, עגבנייה, פלפל, דלעת וכמה סוגי שעועית. גם השימוש הנרחב בטרסות, לעיבוד חקלאי, התפתח באותה תקופה באמריקה הדרומית.
החקלאות הרומית התבססה על הטכנולוגיה החקלאית שפותחה על ידי השומרים, תוך כדי מתן דגש גידולים בעלי פוטנציאל למסחר וליצוא.
היסטוריה של החקלאות > החקלאות בימי הביניים

ההתקדמות המשמעותית בימי הביניים, בתחום החקלאי, התרחשה בעולם המוסלמי. בצפון אפריקה ובמזרח הקרוב פיתחו חקלאים מוסלמים, ואף יישמו, טכנולוגיות ומערכות השקיה חדשות אשר עשו שימוש במתקנים שהתבססו על עקרונות הידראולים והידרוסטטים. החל שימוש בגלגל מים, שסייע לטחינת קמח ולהפקת שמן, מתקנים מכניים להעלאת מים, סכרים ומאגרי מים. נמצאו אף מדריכים כתובים לחקלאות המתייחסים לאזורים ספציפיים. כמו כן, הצליחו החקלאים בארצות המוסלמיות להתאים לאזוריהם גידולים מיובאים מארצות זרות כגון: קנה סוכר, אורז, סוגי הדרים, משמש, כותנה, ארטישוק, חצילים וזעפרן. הם אף לקחו חלק מאותם גידולים, כמו: תפוז, לימון, כותנה, שקדים, תאנים ואף גידולים סובטרופיים כמו הבננה, והתאימו אותם לגידול בספרד.
היסטוריה של החקלאות > החקלאות בעת החדשה

החקלאות המודרנית עוסקת במגוון מוצרים - מגוון רחב בהרבה מהחקלאות המסורתית שעסקה לרוב במוצרי מזון בסיסיים לבני האדם ולבעלי החיים. בין המוצרים הללו ניתן לציין פרחי נוי, צמחי נוי (המגודלים לרוב במשתלות), עץ, דשן אורגני, עורות לשימושים שונים, חומרים ליצור תעשייתי (כגון עמילן וסוכר), סיבים (כדוגמת כותנה, צמר ומשי), שמנים למטרות שונות, דלק (כגון מתאן וביודיזל), צמחי תבלין ובושם וכן חומרים נרקוטיים המותרים והאסורים לפי חוק (כמו טבק, מריחואנה, אופיום וקוקאין).
במאה העשרים התחוללו שינויים מרחיקי לכת בחקלאות. במיוחד אמורים הדברים לגבי יישומים כימיים בתשומות ובתוצרים חקלאיים. התחומים העיקריים בהם חלה התפתחות גדולה הם: שימוש בדשנים כימיים, שיטות השקיה מתקדמות, הדברת מזיקים, הדברת עשבים, מניעה והדברת מחלות קרקע, אנליזה כימית של תוצרים חקלאיים וצרכים תזונתיים של בעלי חיים המשמשים בחקלאות. יישומים אלו התפתחו בעולם המערבי והתפשטו לדרום אמריקה, אסיה ואפריקה החל בשנות ה-50 בתהליך שכונה לעיתים, המהפכה הירוקה. קיימת שונות רבה בקליטת יישומים אלו בחלקים שונים של העולם. בחלק מהמקומות נחל תהליך זה הצלחה ובחלק מהמקומות קיימות עדיין בעיות חברתיות, פוליטיות ומבניות אשר מקשות על יישום התהליכים.
היסטוריה של החקלאות > החקלאות בעת החדשה > בעלי חיים בחקלאות

בעלי חיים כגון: סוסים, חמורים, פרדים, בקר למיניו, גמלים, למות, אלפקות, וכלבים שימשו, ועדיין משמשים במקומות רבים בעולם, לעיבוד ולקציר בשטחים חקלאיים ולהובלת התוצרת אל השווקים. עם זאת, המונח גידול בעלי חיים מתייחס לריבוי ולגידול שיטתי ומתמשך, של בעלי חיים, למטרת בשר, או למטרת שימוש בתוצרי בעלי החיים כמו: חלב, ביצים וצמר. השימוש במיכון מודרני, כמו גם הטיפוח הגנטי והמחקר של הצרכים התזונתיים של בעלי החיים, העלו את תפוקת בעלי החיים בצורה משמעותית ביותר.
יישומים מדעיים

יישומים מדעיים אשר פותחו בעשורים האחרונים, כוללים תחומים כמו: חקלאות הידרופונית (גידול צמחים במצע מנותק, ללא שימוש בהזנה באמצעות קרקע) חקלאות של יצירת מיקרו-אקלים (כגון: חממות, בתי רשת ומנהרות פלסטיק), טיפוח זנים בחקלאות הצומח וטיפוח גנטי בחקלאות בעלי החיים.
ההנדסה הגנטית הביאה לעלייה בפוטנציאל היבול ועלייה ברמת עמידות הצומח למחלות. השימוש בהנדסה גנטית נתון במחלוקת, במיוחד לגבי צמחים העמידים להרבצידים. שינוי נוסף הוא בתחום משק המים. בשנות האלפיים, מיושמות שיטות השקיה, ניקוז, שימור קרקע, מיחזור מים ואגירת מים כדי להשיא את התועלת מאמצעי הייצור של מים ויחידת השטח החקלאי. פיתוח שיטות אלו משמעותי במיוחד לאזורים יבשים בהם התקיימה בעבר בייחוד חקלאות בעל וכיום, ניתן לקיים בהם, באמצעות השקיה, חקלאות אינטנסיבית.
הפעולות הנלוות ליצור החקלאי: פעילויות מיון ועיבוד התוצרת החקלאית, האריזה והשיווק, אף הן התפתחו, בעשורים האחרונים, הודות להתפתחות המדעית. בין היתר, נעשה שימוש בתחום שימור המזון שימוש בהקפאה מהירה ובייבוש תוצרת חקלאית, טכנולוגיות אשר מגדילות את זמינות המוצרים ואת היקף השוק.
מכשור מודרני

החקלאות המודרנית עושה שימוש באמצעים טכנולוגיים רבים ושונים. הבסיסיים ביותר הם המכונות החקלאיות לסוגיהן והטרקטורים. רבים מהיישומים במיכון החדיש מפוקחים באמצעות מחשב ומזינים מחשבים במידע, בו נעשה שימוש לקבלת החלטות. בנוסף, משתמשים באמצעי תחבורה לשינוע התוצרת החקלאית: משאיות, רכבות, אוניות ומטוסים. שימוש נוסף במטוסים הוא לריסוס אווירי. חיזוי מזג האוויר הוא אמצעי עזר חשוב לחקלאים והם נעזרים גם בו לקבלת החלטות. החקלאות המדייקת (Precision agriculture), הנמצאת כיום בשלביה הראשונים, עושה שימוש בתצלומי אוויר, במיכשור המבוסס על GPS ובאמצעים חדשניים נוספים.
על פי האקדמיה הלאומית להנדסה בארצות הברית, הפיתוח במיכון החקלאי הוא אחד מ-20 ההישגים ההנדסיים הבולטים במאה ה-20. אם בתחילת המאה, איכר אחד ייצר מזון שהספיק ל-2.5 נפשות, הרי שבסוף המאה, איכר אחד סיפק מזון ל-130 נפש. תפוקות אלו הגבירו גם באופן ניכר את צריכת האנרגיה של החקלאים, במיוחד צריכת הדלק.
יחידה חקלאית

הפעילות החקלאית מבוצעת ב"יחידות חקלאיות" שבתחומי אזור המיועד לחקלאות ושמור עבורה. ניצול של אזור חקלאי למטרות אחרות (תחבורה, מגורים וכדומה), ובמיוחד ניצול מוגזם, עלול לשבש במידה רבה את הפעילות החקלאית.
חקלאות עירונית מיישמת היבטים שונים של החקלאות, בשטחים (המצומצמים לרוב) העירוניים, זאת על ידי גידול על גגות, במתקנים הידרופוניים, בעציצים, במדרכות או בעציצים.
יחידות חקלאיות ידועות:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  שדה  מטע  יער תעשייתי  פרדס  כרם  מקשה  יער מאכל |  חממה  בית רשת  גינה  ערוגה  בריכת דגים |  כלובי דגים בים פתוח  לול  רפת  דיר  עציץ  מתקן הידרופוני |
פעולות חקלאיות

על-מנת לקיים את החקלאות, דרושות פעולות חקלאיות מסוימות המשנות את מהלכו הטבעי של הצומח והחי. הפעולות נעשות בזמנים שונים לפני (בעיקר קשורות לאדמה עצמה), תוך כדי, ולאחר הגידול.
פעולות חקלאיות ידועות:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  זריעה  נטיעה  חרישה  השקיה  דישון  חיטוי קרקע, הדברת מזיקים, ריסוס |  הדליה  רעיה  דישה  אסיף  קטיף  קציר |  גדיד  בציר  מסיק  זרייה  טיפול בתוצרת לאחר הקטיף  מיון  אריזה |
כלים חקלאיים

על מנת לבצע את הפעולות החקלאיות, לרוב דרושים כלים חקלאיים שונים. כלים אלו הולכים ומתפתחים עם התקדמות הטכנולוגיה האנושית.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  את  טוריה  קלשון  מגל  חרמש  מזמרה  מקטפה  מקצרה  מחרשה  מורג |  קלטרת  משדדה  טרקטור  מזלף  ממטרה  צינור  מערפל  מתז  טפטפת  מערג |  מרסס  קטפת כותנה  קומביין  מכון חליבה  מאביס  מערבל מזון  מערכת ממוחשבת לניהול יחידה חקלאית  מחשב השקיה  מסנן מים |