stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלבים בשימוש צבאי
ראו גם

יחידת עוקץ
כלב הבית
בעלי חיים בשימוש צבאי
בעלי חיים בשימוש צבאי וביטחוני בישראל
סמל סטאבי (כלב)
ציור המתעד פרשים קימרים יוצאים לקרב עם כלבי מלחמה
סיכת יחידת עוקץ
לב מגזאניק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באפריל 1931 (בן 93) אודסה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  נוירופיזיולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של סנקט פטרבורג לרפואה 
 מוסדות:  I. M. Sechenov Institute of Evolutionary Physiology and Biochemistry 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות  Award after L. Orbeli  עיטור הידידות (רוסיה)  מדליה להנצחת 300 שנים לייסוד סנקט פטרבורג 
 
לב מגזאניק  (ברוסית: Лев Гиршевич Магазаник ‏; נולד ב-19 באפריל 1931) הוא פיזיולוג סובייטי-רוסי ממוצא יהודי.
קורות חיים

לב מגזאניק נולד בשנת 1931 באודסה (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. אביו היה רופא. בשנת 1933 המשפחה עברה ללנינגרד.
לאחר סיום בית ספר בשנת 1949 מגזאניק החל לימודי רפואה במכון לרפואה בלנינגרד. מכיוון שהוא קיבל מדליית כסף בסיום בית ספר הוא התקבל ללימודים ללא בחינות. לאחר סיום הלימודים, החל משנת 1955 מגזאניק עבד כרופא בבית חולים אזורי בקרליה.
בשנת 1957 מגזאניק חזר ללנינגרד והחל לעבוד במכון לפיזיולוגיה וביוכימיה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1959 הוא סיים לימודי תואר שלישי. בשנת 1969 הוא הקים במכון מעבדה חדשה ומונה למנהל מעבדה זו. בשנת 1970 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט.
במקביל לעבודה במכון של האקדמיה מגזאניק היה מלמד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ובשנת 1996 מונה לפרופסור.
בשנת 1996 מגזאניק נבחר כחבר בהתכתבות לאקדמיה של ברית המועצות, בשנת 2016 הוא קודם למעמד של חבר בפועל של האקדמיה הרוסית למדעים.
מגזאניק התמקד בחקר ניירו-פיזיולוגיה. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 הוא עבד במעבדות מובילות באירופה שעסקו בתחום.
מגזאניק היה עורך ראשי של כתב עת בתחום פיזיולוגיה. הוא פרסם מעל ל-250 מאמרים. הוא הדריך 13 עבודות תואר שלישי ו-3 פוסט-דוקטורט.
על פעילותו בתחום קידום המדע הוא קיבל פרס ברית המועצות (1989), עיטור הידידות (2002), פרס על שם לאון אורבלי (2016).
בפברואר 2022 מגזאניק חתם על מכתב פתוח של מדענים נגד פלישת רוסיה לאוקראינה.
לי ברגר

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1965 (בן 58) מחוז ג'ונסון, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פלאואנתרופולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית ארצות הברית   דרום אפריקה דרום אפריקה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום ג'ורגיה  Screven County High School 
 מנחה לדוקטורט:  פיליפ טוביאס 
 מוסדות:  אגודת נשיונל ג'יאוגרפיק (10 באפריל 2023)  אוניברסיטת ויטווטרסראנד 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית של דרום אפריקה (2011)  חבר האקדמיה למדע של דרום אפריקה  פרס צופה הנשר הנכבד 
 www.profleeberger.com
 תרומות עיקריות
 גילוי אוסטרלופיתקוס סדיבה והומו נאלדי
 
לי רוג'רס ברגר (באנגלית: Lee Rogers Berger; נולד ב-22 בדצמבר 1965 בקנזס, ארצות הברית) הוא פלאואנתרופולוג, אנתרופולוג פיזי וארכאולוג אמריקאי, החי בדרום אפריקה וחוקר באזורי ערש המין האנושי. עיקר פרסומו בא מגילוי שני מינים נכחדים של הומינינים מן האבולוציה של האדם: אוסטרלופיתקוס סדיבה והומו נאלדי, ומיישום שיטות מתקדמות של גישה פתוחה, שקיפות ושימוש ברשתות חברתיות למחקר פלאואנתרופולוגי. נבחר על ידי הטיים מגזין לרשימת האנשים המשפיעים ביותר בעולם לשנת 2016.
ראו גם

הומו נאלדי
אוסטרלופיתקוס סדיבה
הערות שוליים

↑  Berger, L. R. et al (2015) Homo naledi, a new species of the genus Homo from the Dinaledi Chamber, South Africa. eLife. 4:e09560; doi:http://dx.doi.org/10.7554/eLife.09560
↑  Dirks, H. G. M. et al (2015) Geological and taphonomic context for the new hominin species Homo naledi from the Dinaledi Chamber, South Africa. eLife. 4:e09561; doi:http://dx.doi.org/10.7554/eLife.09561
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007329726305171  PLWABN: 9812652074805606  BnF: cb16246679j (data)  GND: 1101373407  ISNI: 0000 0001 0652 9384  LCCN: n00093504  LNB: 000007237  NKC: jo2018978013  NTA: 393748820  ORCID: 0000-0002-0367-7629  RERO: 02-A024490564  SUDOC: 086314300  VIAF: 6169562   WorldCat (עם VIAF): 6169562 
מתיו ברגר, בנו של לי ברגר, דקות לאחר שגילה את האבן שבתוכה שקועות עצמות מאובנות של אוסטרלופיתקוס סדיבה ממערת מאלאפה. הצילום צולם והועלה לויקימדיה על-ידי לי ברגר.
יעקב פראג'י

| --- | --- |
 לידה:  ה'ת"ך
 פטירה:  ה'ת"ץ (בגיל 70 בערך)
 
רבי יעקב פראג'י (נודע בכינויו מהרי"ף. הת"כ, 1660 – הת"צ, 1730) היה רב ואב"ד באלכסנדריה (נא אמון) שבמצרים. עסק בהלכה ובקבלה, והיה בקי גם בדקדוק ובחכמות חיצוניות כמו חכמת התכונה. מחבר הספר שו"ת מהרי"ף.
ביוגרפיה

רבי יעקב פראג'י נולד במצרים בשנת ה'ת"כ (1660) בקירוב. כבר בצעירותו נחשב לאחד מחכמיה החשובים של אלכסנדריה, בהמשך נעשה לאב"ד בעיר ולראש הישיבה בה. היה בקשר טוב עם רבי אברהם הלוי, שלימים היה לרבה של מצרים כולה, וכמה משאלותיו לרבי אברהם נכנסו לספרו גינת ורדים. גם רבי יעקב מזכיר בספרו שו"ת מהרי"ף את רבי אברהם הלוי.
רבי יעקב היה גם בקשרי חברות עם רבי יוסף הלוי נזיר, מחבר הספר 'מטה יוסף', שהיה חברו של הפרי חדש בירושלים, ובהמשך ירד למצרים, שם היה חבר בבית הדין של רבי אברהם הלוי. כן היה גם בקשרי מכתבים עם רבנים מארצות נוספות.
עסק גם בתורת הנסתר, והיה בקי גם בחכמת הדקדוק, התכונה, וחכמות חיצוניות נוספות.
רבי יעקב נפטר במצרים בשנת ה'ת"צ (1730) בקירוב.
ביוגרפיה > תלמידו

על פי ספר שם הגדולים של החיד"א, תלמידו של רבי יעקב היה רבי שמואל לניאדו שהיה בנו של רבי לוי לניאדו, המגיה של הספר 'כלי פז' שחיברו רבי שמואל לניאדו.
חיבורו

רבי יעקב פראג'י חיבר שו"ת בן 99 סימנים, שנקרא שו"ת מהרי"ף. השו"ת יצא לאור על ידי הרב אליהו חזן באלכסנדריה בשנת התרס"א. בהקדמתו לספר כותב המו"ל שהרב פראג'י חיבר שני כרכים של השו"ת, וכך גם מעיד החיד"א בספרו שם הגדולים ומעיד גם שראה את אחד מהם בכתב יד. בפועל רק אחד הכרכים הגיע לידיו של הרב חזן, ואותו הוא הוציא לאור. אך בשנת תשע"ג יצא החלק השני על ידי הוצאת טוב מצרים
אחת התשובות המפורסמות בספרו היא תשובה מ"ז, שנכתבה כתגובה לתשובתו של רבי אברהם הלוי חברו, שכתבה כתגובה ל'קונטרס' שחיבר המהרי"ף בעניין בין השמשות, בו מסיק המחבר שיש לחשוש לשיטתו של רבנו תם בסוגיית צאת הכוכבים. בתשובה מ"ז כותב המהרי"ף שפסקו זה הוא בניגוד לנוהג במצרים באותה העת שלא לחוש לר"ת. המחבר אף מעיד שמחמת חוזק המנהג, אפילו רעייתו אינה שומעת לו להמתין מלהוציא את השבת לאחר צאת הכוכבים לשיטת רבנו תם. הוא גם מזכיר שם שמשמיים נגלו אליו בחלום והורו לו לפרסם את שיטתו של רבנו תם, ובכך יביא לקירוב הגאולה:
וגם אני היום כמו חמשים שנה ויותר שעמדתי על הדבר הזה, ואני מתהלך בו בתם לבבי בקרב ביתי. ואפילו נות ביתי אינה שומעת לי בדבר הזה, שאומרת לי בפירוש: אני הולכת בדרך שהולכים כל היהודים. אבל היא מעצמה מחמרת על עצמה ומתעכבת מלהדליק במוצאי שבת כמו רביע שעה אחר שמדליקין השכנים, שכל העיר מדליקין בכמו חצי שעה ופחות אחר שקיעת החמה, והיא מדלקת בכמו שני שלישי שעה או שלשה רבעי שעה אחר שקיעת החמה. ויש מהשכנות שאינן רוצות להדליק עד שיראו אותה שהדליקה. נמצא הקונטריס שחברתי – לעצמי חברתיו. ולא נתעוררתי לשלחו אלא ע"י שבחלום אמרו שטוב הדבר לפרסם הקונטריס הזה בעולם, שעל ידו הרבה מהחרדים אל דבר השם יתנהגו על פיו, ואפשר שעל ידי זה תתקרב הגאולה
הערות שוליים

↑  נקרא גם רבי יעקב פראג'י מהמה. יש אומרים שנקרא רבי אברהם יעקב.
↑  יש אומרים שנקרא רבי אברהם יעקב. וכך הוא חותם לעיתים את דבריו המובאים בספר גינת ורדים של רבי אברהם הלוי. למשל בכלל ד', סימן כ"ג.
↑  ביוגרפיה של רבי יעקב פראג'י, פרויקט השו"ת.
↑  רבי אברהם הלוי חולק לו שבחים גדולים כאשר מזכיר אותו בספרו. בין היתר: ”וכבר ראיתי דברי פי חכם חן עיר וקדיש הרב מהר"ר פראג"י נר"ו” (שו"ת גינת ורדים חלק אורח חיים כלל ג סימן ח), וכן: ”הפסק שכתב החכם השלם הדיין המצויין מושיע ורב כמהר"י פראג"י נר"ו” (שו"ת גינת ורדים חלק חושן משפט כלל ה סימן ט).
↑  שם הגדולים, מערכת הגדולים, אות יו"ד, סי' רנ"ג.
↑  שם הגדולים, מערכת הגדולים, אות יו"ד, סי' רנ"ג.
↑  שמובאת בשו"ת המהרי"ף בסימן מ"ו.
↑  הודפס בתחילת החלק שני.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310690605171  ISNI: 0000 0000 6697 2110  LCCN: nr91045041  VIAF: 215146462780227772850   WorldCat (עם VIAF): 215146462780227772850
כיסא פנוי

| --- | --- |

עטיפת הספר בתרגום עברי
 מידע כללי
 מאת:  ג'יי קיי רולינג
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  Little, Brown and Company
 תאריך הוצאה:  2012
 מספר עמודים:  503
 הוצאה בעברית
 תאריך:  2013
 תרגום:  אסף גברון
 סדרה
 ספר קודם:  מעשיות בידל הפייטן 
 
כיסא פנוי (באנגלית: The Casual Vacancy) הוא רומן מאת ג'יי קיי רולינג שנכתב בשנת 2012. הספר יצא לאור ברחבי העולם ב-27 בספטמבר 2012 בהוצאת הספרים Little, Brown Book Group. ב-23 ביולי 2013 יצאה לאור מהדורה בכריכה רכה. זהו הרומן הראשון של רולינג אחרי סדרת ספרי הארי פוטר, שאינו קשור לסדרה, והרומן הראשון שלה למבוגרים.
העלילה מתרחשת בעיירה בשם פגפורד באזור המערבי של אנגליה. תחילתה במותו הפתאומי של בארי פרבראדר, חבר מועצת העירייה האהוב. עקב כך מתפנה מושב במועצה וגורם לסכסוך בין התושבים עד שנערכות בחירות לחבר מועצה חדש. הסיעות חלוקות בעיקר בנושא ההיפרדות משיכון "השדות", שבארי היה מתומכיו העיקריים. אלה שמתמודדים על התפקיד מגלים עד מהרה שבפורום של המועצה נחשפים סודותיהם האפלים ביותר, וגורמים להרס מסע הבחירות שלהם ולמהומה רבה.
הנושאים העיקריים ברומן הם מעמדות, פוליטיקה, וסוגיות חברתיות כגון סמים, זנות ואונס.
ב-2015 עובד הרומן למיני-סדרה טלוויזיונית.
הספר הוקדש לבעלה של רולינג, ד"ר ניל מארי. זהו הספר השלישי שרולינג הקדישה לבעלה, אחרי שני ספרי הארי פוטר, "הארי פוטר ומסדר עוף החול" ו"הארי פוטר ואוצרות המוות".
תקציר עלילה

הספר מחולק לשבעה חלקים כאשר כל פרק מסופר מנקודת מבט שונה. כל חלק נפתח בהגדרה של כמה שורות מתוך "ניהול מועצות מקומיות" מאת צ'ארלס ארנולד-בייקר.
החלק הראשון של הרומן מתאר את התוצאות שנגרמות עקב מותו של חבר המועצה המקומית, בארי פרבראדר, שנפטר בשל מפרצת במוחו, במגרש החניה של מועדון הגולף המקומי. תושבי פגפורד משתפים את חבריהם וקרובי משפחתם בחדשות שגורמות לתוהו ובוהו. על הפרק עומדת ההחלטה האם שכונת "השדות" הידועה ברמתה הירודה תישאר כחלק מפגפורד, או תסופח לעיר הסמוכה יארוויל. בארי תמך בהתלהבות באופציה הראשונה. מותו נראה לרבים כהזדמנות לסגור את הנושא אחת ולתמיד. גם גורלו של מרכז הגמילה מסמים ואלכוהול, בלצ'אפל, נמצא במחלוקת בקרב תושבי העיירה: מתנגדי "השדות" מעוניינים גם לסגור את המרכז שמשמש את תושבי "השדות" לרוב.
אחרי שנקבע תאריך לבחירות חדשות, כמה מילדיהם של המתמודדים מעלים לפורום הקהילתי פוסטים מרשיעים, אם כי לרוב מדויקים. אנדרו, בנו של סיימון פרייס, הוא הראשון שעושה זאת. באמצעות הזרקת SQL, שלמד בבית הספר, הוא כותב בשם "הרוח של בארי פרבראדר" ומודיע לכולם שאביו רכש מחשב גנוב. סוקווינדר (שכמו אנדרו למדה לפרוץ למחשב בכיתה הטכנולוגית), כותבת בפוסט שאמה, ד"ר פרמינדר, הייתה מאוהבת בבארי. השלישי הוא פטס וול שטוען שאביו המאמץ קאבי (סגן המנהל בבית הספר) סובל מחרדה מהאפשרות שהוא התעלל מינית בילד מבלי שיזכור זאת. לבסוף, אנדרו, שחש רגשי אשמה על כך שגרם לפיטוריו של אביו, מעלה פוסט על יושב ראש המועצה, הווארד מוליסון, בו מסופר שהוא מנהל רומן עם שותפתו לעסק מורין. מיילס מוליסון ניצח בבחירות, למורת רוחה הרבה של אשתו סמנתה שהייתה נגד השינוי ובעקבות כך נוצר ביניהם קרע, על רקע זאת סמנתה נישקה את אחד מתלמידי בית הספר, אנדרו פרייס. בסיום הספר היא מודה בפני מיילס בעלה שאינה יודעת אם היא אוהבת אותו עדיין, אבל לבסוף הם מתפייסים.
קו עלילה נוסף ברומן הוא חייה הקשים של קריסטל וידון. קריסטל בת השש עשרה גרה בשכונת "השדות" עם אחיה רובי בן הארבע ועם אמה המכורה להרואין, טרי. העובדת הסוציאלית קיי, שהיא גם אמה של מושא אהבתו של אנדרו פרייס, נחושה בדעתה לעזור לטרי להגמל מהסמים, ולקחת אחריות על הטיפול ברובי. אבל טרי חוזרת לסורה, וסוחר הסמים אובו אונס את קריסטל. דבר שממריץ אותה לחפש משפחה במקום אחר. בעקבות כך וכדי לקדם את מטרותיה, קריסטל מקיימת יחסי מין בלתי מוגנים עם פטס כדי להיכנס להיריון, כך שאמו תסכים לטפל בה וברובי. באחת הפגישות האלה בין קריסטל לפטס, רובי מתרחק מהם ולבסוף נופל לתוך הנהר וטובע, על אף הניסיון של סוקווינדר להציל אותו. קריסטל מתאבדת כשהיא מזריקה לעצמה מנת יתר של הרואין. הרומן מסתיים בהלוויתם של האח והאחות.
תרגום לעברית

הספר יצא לאור בעברית בשנת 2013 בתרגומו של אסף גברון על ידי הוצאת ספרי עליית הגג והוצאת משכל.
עיבוד טלוויזיוני

ב-3 בדצמבר 2012 הוזמנה סדרת דרמה על פי הרומן על ידי BBC One. ההפקה הייתה משותפת עם הרשת האמריקאית HBO. הצילומים החלו באוגוסט 2014. הסדרה שודרה בערוץ BBC One ב-2015 בשלושה פרקים. חברת האחים וורנר הפיצה את הסדרה ברחבי העולם.
הערות שוליים

↑  "JK Rowling announces title of first adult novel". BBC News. 12 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "BBC News – Rowling's Casual Vacancy to become BBC TV drama series". Web. BBC. 3 בדצמבר 2012. נבדק ב-1 במרץ 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rowling, J.K. (2012). The Casual Vacancy. Little, Brown and Company.
↑   JK Rowling: The Casual Vacancy - the cast of caricatures, The Telegraph, 27 September 2012
↑  "BBC And HBO Adapting JK Rowling's 'The Casual Vacancy' For TV; Casting Calls Begin". Page to Premiere. 8 באפריל 2014. אורכב מ-המקור ב-12 באפריל 2014. נבדק ב-23 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Warner Bros. Announces Expanded Creative Partnership with J.K. Rowling". Business Wire. נבדק ב-12 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e027a06c-359a-4af7-bade-4f0948e2f89b  MusicBrainz work: bb8c1886-822e-4feb-88ff-299285fb37f3 
פגפורד הבדיונית ממוקמת באזור המערבי של אנגליה, בדומה למקום הולדת של רולינג העיירה ייט שבגלוסטרשייר
לחסל את הליידי

| --- | --- |

 מבוסס על:  The Ladykillers 
 בימוי:  ג'ואל כהן, אית'ן כהן 
 הופק בידי:  בארי זוננפלד, בארי ג'וזפסון, Tom Jacobson 
 תסריט:  ויליאם רוז, ג'ואל כהן, אית'ן כהן 
 עריכה:  ג'ואל כהן, אית'ן כהן 
 שחקנים ראשיים:  טום הנקס ג'ון מקונל ג'ייסון ויבר George Wallace גרג גרונברג אלדיס הודג' ברוס קמפבל ג'רמי סוארז רוברט בייקר בלייק קלארק דיאנה דלאנו מרלון ויינס אירמה פ. הול סטיבן רוט ג'יי קיי סימונס ראיין הרסט צי מא פרדה פו שן 
 מוזיקה:  קרטר בורוול 
 צילום:  רוג'ר דיקינס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Mike Zoss Productions, סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  InterCom, וודו, נטפליקס, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 ביולי 2004 
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט קומדיה, מותחן קומי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   ladykillers
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
לחסל את הליידי (באנגלית: The Ladykillers) הוא סרט קומדיה שחורה משנת 2004, בבימוי האחים כהן ובכיכובם של טום הנקס, מרלון ויינס, ג'יי. קיי. סימונס, אירמה פ. הול ומרלון ויינס. הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט בריטי קלאסי משנת 1955 באותו השם. העלילה מתמקדת בקבוצת פושעים המתכננת שוד בנק מסובך באמצעות מנהרה שעוברת מתחת לביתה של אלמנה זקנה. זה היה הסרט הראשון בו ג'ואל ואיתן כהן חולקים קרדיטים בהפקה ובימוי; בעבר יואל תמיד זוכה כבמאי ואיתן כמפיק.
"לחסל את הליידי" קיבל ביקורות מעורבות והכניס 76 מיליון דולר ברחבי העולם. מבקרים רבים רואים בו כאחד המאמצים החלשים יותר של האחים כהן, ומשווים אותו לקלאסיקה הבריטית באופן שלילי.
עלילה

פרופסור גולדוואית' היגינסון דור (טום הנקס) הוא מנהיג חבורה של פושעים המתחזים לנגני ג'אז כדי לשכור חדר בבית של מרוואן מונסון (אירמה פ. הול), אלמנה זקנה ובעלת הבית. הם מתכננים לבצע שוד בנק מתחת לאפה של מונסון, אך התכנית מסתבכת כשהיא מגלה את מזימתם. חבורת הפושעים נאלצת להתמודד עם הנחישות של מונסון, ובסופו של דבר הם מנסים לחסל אותה כדי לשמור על תוכניתם, אך המצב יוצא מכלל שליטה.
צוות השחקנים

טום הנקס בתפקיד פרופסור גולדוואית' היגינסון דור - מנהיג חבורת הפושעים.
אירמה פ. הול בתפקיד מרוואן מונסון - אלמנה זקנה המגלה את מזימתם של הפושעים.
מרלון ויינס בתפקיד גאווין - אחד מהפושעים בקבוצה.
ג'יי. קיי. סימונס בתפקיד גרת' פאנץ' - מומחה לפיצוצים בחבורה.
טום וייטס בתפקיד מיינרד - חבר נוסף בחבורה.
ביקורות

הסרט "לחסל את הליידי" קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים. בעוד שחלקם שיבחו את המשחק של טום הנקס ואת ההומור הייחודי של האחים כהן, אחרים טענו שהעיבוד המחודש אינו מצליח להתעלות על הסרט המקורי. הסרט קיבל ציון של 54% באתר Rotten Tomatoes, וציון של 56 מתוך 100 באתר Metacritic, מה שמעיד על תגובות מעורבות מצד המבקרים.
הערות שוליים

↑  "The Ladykillers 2004". Turner Classic Movies. Atlanta: Turner Broadcasting System (Time Warner). נבדק ב-11 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Ladykillers 1955". Turner Classic Movies. Atlanta: Turner Broadcasting System (Time Warner). נבדק ב-11 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ebiri, Bilge (5 בפברואר 2016). "Every Coen Brothers Movie, Ranked From Worst to Best". New York Media. נבדק ב-9 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hornaday, Ann (5 בפברואר 2016). "Our definitive ranking of every Coen brothers film". The Washington Post. נבדק ב-9 בדצמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| סרטי האחים כהן |
| --- | --- | --- |
| סרטים | רציחות פשוטות (1984) • בייבי אריזונה (1987) • צומת מילר (1990) • ברטון פינק (1991) • הקפיצה הגדולה (1994) • פארגו (1996) • ביג לבובסקי (1998) • אחי, איפה אתה? (2000) • האיש שלא היה שם (2001) • אכזריות בלתי נסבלת (2003) • לחסל את הליידי (2004) • ארץ קשוחה (2007) • לקרוא ולשרוף (2008) • יהודי טוב (2009) • אומץ אמיתי (2010) • בתוך לואין דיוויס (2013) • יחי הקיסר! (2016) • הבלדה על באסטר סקראגס (2018) |  |
| שחקנים בולטים | ג'ון גודמן • סטיב בושמי • פרנסס מקדורמנד • ג'ון טורטורו |  |
| שותפים נוספים | פסקולים: קרטר בורוול • צילום: רוג'ר דיקינס • בארי זוננפלד |  |
| טום הנקס |
| --- | --- | --- |
| סרטים בהם השתתף | הוא יודע שאת לבד (1980) • ספלאש (1984) • מסיבת רווקים (1984) • המתנדבים (1985) • האיש עם הנעל האדומה (1985) • זהירות הבית מתפרק (1986) • יחסים פשוטים (1986) • אהבה גנובה (1986) • השוטר מלוס-אנג'לס (1987) • ביג (1988) • פאנץ' ליין (1988) • שכנים (1989) • טרנר והוץ' (1989) • מדורת ההבלים (1990) • ג'ו נגד הוולקנו (1990) • ליגה משלהן (1992) • על כנפי החלום (1992) • נדודי שינה בסיאטל (1993) • פילדלפיה (1993) • פורסט גאמפ (1994) • צעצוע של סיפור (1995) • אפולו 13 (1995) • מה שאת עושה לי (1996) • יש לך הודעה (1998) • להציל את טוראי ראיין (1998) • צעצוע של סיפור 2 (1999) • גרין מייל (1999) • להתחיל מחדש (2000)  • תפוס אותי אם תוכל (2002) • הדרך לפרדישן (2002) • לחסל את הליידי (2004) • טרמינל (2004) • רכבת לקוטב (2004) • צופן דה וינצ'י (2006) • מלחמתו של צ'ארלי וילסון (2007) • משפחת סימפסון - הסרט (2007) • באק האוורד הגדול (2008) • מלאכים ושדים (2009) • צעצוע של סיפור 3 (2010) • לארי קראון (2011) • קרוב להפליא ורועש להחריד (2011) • ענן אטלס (2012) • קפטן פיליפס (2013) • להציל את מיסטר בנקס (2013) • גשר המרגלים (2015) • איתקה (2015) • התופת (2016) • סאלי: נס על ההדסון (2016) • הולוגרמה למלך (2016) • המעגל (2017) • העיתון (2017) • צעצוע של סיפור 4 (2019) • יום יפה בשכונה (2019) • גרייהאונד (2020) • בוראט 2 (2020) • חדשות העולם הגדול (2020) • פינץ' (2021) • אלביס (2022) • פינוקיו (2022) • איש ושמו אוטו (2022) • אסטרואיד סיטי (2023) • כאן (2024) |  |
| סדרות בהן השתתף | • אחים לנשק (2001) |  |
| קרובי משפחה | ריטה וילסון (אישה) ג'ים הנקס (אח) לארי הנקס (אח) קולין הנקס (בן) צ'אט הנקס (בן) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4973506-8  LCCN: n2017060174  VIAF: 2287148523895520970002   WorldCat (עם VIAF): 2287148523895520970002
יצחק טוניק (מבקר המדינה)

ערך זה עוסק במבקר המדינה לשעבר. אם התכוונתם לעיתונאי, ראו .
יצחק טוניק (6 בינואר 1911 – 9 בינואר 1989) היה עורך דין, מבקר המדינה השלישי של מדינת ישראל, בשנים 1982–1987.
רחוב על שם יצחק טוניק בפסגת זאב - ירושלים
חייו

יצחק טוניק נולד בסטולפצה, עיירה במחוז נובוגרודק (אז, במזרח פולין וחלק מן האימפריה הרוסית, כיום בבלארוס), לזאב וברכה, במשפחה בת עשרה ילדים.
בבעלות המשפחה היה אטליז. בבחרותו למד בישיבת מיר בליטא.
טוניק עלה לארץ ישראל בשנת 1934 ולמד משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים. בשנת 1945 הקים משרד עורכי דין בירושלים.
ביולי 1948 מונה לשופט שלום בירושלים. החל משנת 1949 עד סוף 1950 שימש בתפקיד התובע הצבאי הראשי תחת פיקודו של אהרן חטר-ישי הפרקליט הצבאי הראשי (פצ"ר).
לאחר שחרורו מצה"ל, הפך לשותף במשרד עורכי הדין א' חטר-ישי שנוסד על ידי מפקדו לשעבר. בשנת 1960 צורף כשותף נוסף למשרד עו"ד יעקב מלץ, מי שנבחר לימים לתפקיד המבקר, עם תום כהונתו של טוניק.
בין השאר הוא ייצג עצורים מברית הקנאים ואת שלום שטרקס, אחד הנאשמים בפרשת יוסל'ה שוחמכר. השתתף (יחד עם אהרן חטר-ישי) בבדיקת נושא העסק הביש. הבדיקה שימשה לחיבור מסמך בן מאות עמודים, שהוגש לדוד בן-גוריון על ידי העיתונאי חגי אשד. על סמך בדיקה זו, לפיה ועדת השבעה עיוותה את הדין, שב בן-גוריון באוקטובר 1964 והעלה את הנושא בפני ראש הממשלה לוי אשכול. בשנת 1969 ייצג את מייקל רוהאן במשפטו על הצתת מסגד אל-אקצא.
באמצע שנות ה-60 הוא היה חבר בוועדה לבחירת שופטים. בפברואר 1972 נבחר לשמש כראש לשכת עורכי הדין בגוברו על ברוך גייכמן ואמנון גולדנברג ובשנת 1975 נבחר שנית לתפקיד והמשיך לכהן בו עד מרץ 1979. הוא שב וכיהן כחבר הוועדה לבחירת שופטים בשנים 1978-1981.
בינואר 1982 מונה למבקר המדינה ונציב תלונות הציבור, תפקיד בו כיהן עד ינואר 1987, מועד סיום כהונתו. במסגרת תפקידו נמנה עם מנסחי חוק יסוד: מבקר המדינה, שהיה בהליכי חקיקה באותה תקופה וכן נמנה עם יוזמי הקמתה של ועדת בייסקי - ועדת החקירה הממלכתית לוויסות מניות הבנקים.
עם תום כהונתו שימש כיו"ר הוועדה לעניין עיסוקים נוספים של חברי הכנסת, שמסקנותיה גרמו לשינוי המצב שהיה קיים עד אז, בו נשאו חברי כנסת בכפל תפקידים כראשי רשויות וח"כים כאחד.
כיהן כנשיא האגודה הישראלית של "שוחרי האוניברסיטה העברית בירושלים".
בשנת 1992 נקרא על שמו רחוב בשכונת פסגת זאב בירושלים.
משפחתו

בנובמבר 1938 עלה אחיו נח, לארץ ישראל והחל בלימודים באוניברסיטה העברית. בשנת 1946 עלתה האחות חוה לארץ ישראל, ושנה לאחר מכן עלה גם האח עזריאל. שניהם הקימו מאוחר יותר משפחות בישראל. אחיינו הוא העיתונאי יצחק טוניק, לשעבר מפקד גלי צה"ל.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  הרכב בית המשפט המחוזי בירושלים, דבר, 25 ביולי 1948
↑  סגן פישל תובע שיחרורו מן המאסר, הארץ, 14 ביולי 1949
פסה"ד במשפט אורי וינטר - היום, חרות, 23 בנובמבר 1950
↑  רב החובל זאב הים מעיד במשפט טביעת מסדה, דבר, 28 ביולי 1953
↑  הוארך מעצרו של חשוד כקנאי דתי, הארץ, 24 ביוני 1951
↑  ש. שטרקס כופר באשמה, חרות, 29 בנובמבר 1962
↑  יוחנן בדר, הפרשה ואנוכי, חרות, 18 בדצמבר 1964
↑  רוהאן כופר באשמות, למרחב, 7 באוקטובר 1969
↑  יגאל לב, שחררו אותם לפסח כמקדמה, מעריב, 10 בפברואר 1966
יגאל לב, אינקויזיציה ושמה פרסומת, מעריב, 7 במרץ 1967
↑  שאול הון, שלושה אוחזים בכיסא, מעריב, 16 בפברואר 1972
↑  עו"ד ברגר נבחר לוועדה לבחירת שופטים, דבר, 9 באוקטובר 1981
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435691205171  VIAF: 156148874714449622780   WorldCat (עם VIAF): 156148874714449622780
כלביים

| כלביים |
| --- | --- |
 משמאל למעלה ע"פ כיוון השעון: זאב זהוב אפריקאי, דול מצוי, שועל הסרטנים, זאב היער, שועל ראקון מצוי, שועל אפור מצוי, שועל אוזנן, שועל קורסאקי, זאב הרעמה, זאב טלוא.
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלביים
שם מדעי
 Canidae ‏ולדהיים, 1817

קויוט אוכל נבלה
שועל מצוי
זאב הרעמה
זאב טלוא
כלב הבית מגזע כלב רועים שלטי
פנק
כַּלְבִּיִּים (שם מדעי: Canidae) היא משפחה בסדרת הטורפים.
תפוצת המשפחה על פני מרבית שטחי היבשות בעולם, למעט מדגסקר, טאיוואן, הפיליפינים, בורנאו, גינאה החדשה, אוסטרליה, ניו זילנד, אנטארקטיקה ומרבית איי האוקיינוסים. לאוסטרליה ולגינאה החדשה הגיעו מינים מסוג כלב בהתערבות האדם.
בארץ ישראל מצויים המינים תן זהוב (Canis aureus), זאב מצוי (Canis lupus), שועל מצוי (Vulpes vulpes), שועל צוקים (Vulpes cana), ושועל החולות (Vulpes rueppelli). הפנק (Vulpes zerda) נצפה בארץ בעבר, אך כנראה נעלם מנוף הארץ.
מבנה גוף

הגדלים משתנים בתוך המשפחה. אורך גופם וראשם 35 ס"מ – 1.6 מטר, אורך הזנב 12–56 ס"מ ומשקלם בין 1 ל-80 ק"ג. הפנק הוא הקטן ביותר בעוד שזאב מצוי הוא הגדול ביותר. בעבר היו מינים יותר גדולים כשהגדול ביותר היה האפיסיון. הזכרים על פי רוב גדולים מהנקבות.
רוב סוגי הפרווה אחידים בצבעם (שומרים על ספקטרום משתנה) אולם מספר מינים בעלי פרווה מקושטת בפסים ובכתמים.
למשפחה גוף שרירי וארוך, חזה עמוק וצר, גפיים דקות וארוכות, זנב רחב ושעיר, אוזניים זקופות. ארבע אצבעות ברגליים האחוריות וחמש בקדמיות.
אזורי מחיה

המשפחה חיה באזורים רבים. ממדבריות עד לשדות שלג. למחסה הם משתמשים במחילות, מאורות וגומחות בקרקע ובהרים. מספר סוגים חיים ביום, בלילה וחלק בכל שעות היממה. הם פעילים כל השנה.
התנהגות

הכלבים הולכים על פי רוב על אצבעותיהם בלבד, חלקם על רוב כף הרגל. במהירות מרבית הם עוברים לדהירה. הם אינם מיטיבים לטפס על עצים, מלבד השועל האפור ושועל הראקון המטפסים בזריזות כשל חתול.
חוש הראייה מפותח, חושי השמיעה והריח מפותחים ביותר אף הם. הטרף ניצוד במרדף בשדה פתוח או על ידי מארב. המזון משתנה בכל מין ובהתאם לעונה ולאזור המחיה, תלות במזון מהצומח קיימת אצל מינים רבים.
מספר סוגים, בעיקר הגדולים, נעים בלהקות של עד 30 פרטים, בחיפוש אחר טרף בעל מסה גדולה מהם. מרבית הסוגים הקטנים צדים לבדם או בזוגות, בעיקר מכרסמים וציפורים. מרבית הכלביים חיים בטריטוריה קבועה, שהמאורה במרכזה.
רבייה וגידול צאצאים

נקבות ממליטות פעם בשנה, 2–13 ולדות להמלטה. תקופת ההריון הממוצעת היא 63 יום. הגורים נולדים חסרי ישע ועיוורים אך מכוסים בשיער דליל. על פי רוב מטפלת הנקבה בגורים, בעוד שהזכר ושאר חברי הלהקה עוזרים במרבית המקרים. בגרות מינית לאחר שנתיים לערך. תוחלת חיים לפחות 10 שנים ברוב הסוגים.
אבולוציה

תיעוד המאובנים מגיע לסוף האאוקן בצפון אמריקה ואירופה, תחילת האוליגוקן באסיה, סוף הפלאהיוקן בדרום אמריקה, פלאוקן באפריקה, אמצע ההולוקן באוסטרליה.