stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איירבוס A320
רכישות בישראל

בתחילת שנת 2007 נחתם הסכם בין ישראייר לבין חברת לאט צ'ארטר, חברה לטבית השייכת לקבוצת לופטלייד'יר האיסלנדית, לפיו תחכור ישראייר שני מטוסים מדגם איירבוס A320 מלאט צ'ארטר למשך שלוש שנים עד הגעתם של שלושת מטוסי האיירבוס שרכשה. שוויו של ההסכם (יחד עם הסכם נוסף להארכת תוקף חכירתו של מטוס מסוג בואינג 767-300 מלופטלייד'יר עצמה) עומד על 50 מיליון דולר. מטוסים אלה הגיעו לארץ בסוף פברואר ובתחילת מרץ שנת 2007 ושימשו בטיסותיה הבינלאומיות של ישראייר עד 2008, כשהוחזרו לחברת לאט צ'ארטר. בשנת 2010 קיבלה ישראייר שני מטוסי איירבוס A320 חדשים שרכשה והם משרתים בקווי החברה לאירופה ולאילת. כמו כן לישראייר יש מטוס נוסף מדגם זה בהזמנה. הוא הגיע במהלך שנת 2016. מטוס נוסף שהחברה חכרה הגיע בשנת 2018.
ארקיע רכשה 3 מטוסי איירבוס 321Neo. הם הגיעו לחברה בשנים 2018–2019.
וכן ביולי ואוגוסט 2024 נחתו בישראל עוד שני מטוסים של חברת ישראייר.
ביצועי המטוס

|  | A318-100 | A319-100 | A320-200 | A321-200 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אנשי צוות: שניים
| תכולת המטוס | מחלקה אחת: 117  שתי מחלקות: 107 | מחלקה אחת: 142  שתי מחלקות: 124 | מחלקה אחת: 180  שתי מחלקות: 150 | מחלקה אחת: 220  שתי מחלקות: 185 |
| אורך המטוס | 31.45 מטרים | 33.84 מטרים | 37.57 מטרים | 44.51 מטרים |
אורך מוטות הכנפיים: 34.10 מטרים
| גובה המטוס | 12.56 מטרים | 11.76 מטרים | 11.76 מטרים | 11.76 מטרים |
רוחב הקבינה: 3.70 מטרים
| משקל ריק | 39,300 ק"ג | 40,600 ק"ג | 42,400 ק"ג | 48,200 ק"ג |
| משקל המראה מקסימלי | 68,000 ק"ג | 75,500 ק"ג | 77,000 ק"ג | 93,500 ק"ג |
מהירות שיוט ממוצעת: 0.79 מאך
מהירות שיוט מקסימלית: 0.82 מאך
| אורך מסלול במשקל המראה מקסימלי | 1,355 מטרים | 1,950 מטרים | 2,090 מטרים | 2,180 מטרים |
| טווח במשקל מקסימלי | 5,950 ק"מ | 6,800 ק"מ | 5,700 ק"מ | 5,600 ק"מ |
| תכולת מכלי הדלק | 23,860 ליטרים | 29,840 ליטרים | 29,680 ליטרים | 29,680 ליטרים |
גובה טיסה מקסימלי: 39,000 רגל (כ-12,000 מטרים)
הערות שוליים

↑  Airbus (2017-03-22), A320 Family: MSN 5 digits, נבדק ב-2017-03-23
↑  4X-ABS Israir Airlines Airbus A320-200, www.planespotters.net (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551958005171  BnF: cb122970021 (data)  LCCN: sh2005003902
Google Play Music

| --- | --- |

 מחזור חיים:  16 בנובמבר 2011 – דצמבר 2020 (כ־9 שנים)
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד, iOS
 play.google.com/music
 
Google Play Music היה שירות הזרמת מוזיקה שהופעל על ידי גוגל. השירות הוכרז ב־10 במאי 2011, ואחרי תקופת בטא של חצי שנה בלבד, הוא הושק בפומבי ב־16 בנובמבר 2011 ופעל עד לביטול השירות ב־3 בדצמבר 2020.
משתמשים עם חשבונות סטנדרטיים יכלו להעלות ולהאזין עד 50,000 שירים מהספריות האישיות שלהם ללא עלות. מנוי בתשלום ל־Google Play מוזיקה זיכה את המשתמשים בהזרמת שירים על פי דרישה של כל שיר בקטלוג של Google Play מוזיקה, כמו גם לגישה ל־YouTube Music Premium. למשתמשים בקנדה, ארצות הברית, אוסטרליה, ניו זילנד, מקסיקו, אוסטריה, פינלנד, צרפת, גרמניה, אירלנד, איטליה, נורווגיה, רוסיה, ספרד, שוודיה ובריטניה הייתה גישה גם ליוטיוב פרימיום. משתמשים יכלו לרכוש רצועות נוספות לספריה שלהם דרך החלק בחנות המוזיקה של Google Play. בנוסף להזרמת מוזיקה למכשירים המחוברים לאינטרנט, אפליקציות הנייד של Google Play Music מאפשרות לאחסן ולהאזין למוזיקה במצב לא מקוון.
מאפיינים > חשבונות סטנדרטיים

Google Play מוזיקה הציעה לכל המשתמשים אחסון של עד 50,000 קבצים בחינם. משתמשים יכולים להאזין לשירים דרך נגן האינטרנט והשירותים הניידים של השירות. השירות סרק את אוסף המשתמש והתאים את הקבצים לרצועות בקטלוג של גוגל, שאפשר להזרים או להוריד בו עד לאיכות 320 קילובייט/שנייה. כל קבצים שאינם תואמים הועלו לשרתים של גוגל לצורך הזרמה או הורדה מחדש. שירים שנרכשו דרך חנות Google Play לא יושבו בכמות העלאת 50,000 השירים.
פורמטי קבצים נתמכים להעלאה כללו: MP3, AAC, WMA, FLAC, Ogg או ALAC. העלאות ללא MP3 תומרנה ל־MP3. הקבצים יכולים להיות עד 300 מגה בתים לאחר המרה.
ניתן היה להוריד שירים באפליקציות הטלפונים להפעלה לא מקוונת ובמחשבים באמצעות אפליקציית מנהל המוזיקה.
משתמשים רגילים בארצות הברית, קנדה והודו היו יכולים להאזין לתחנות רדיו, הנתמכות על ידי פרסומות וידאו וכרזות. תחנות מבוססות על "פעילות, מצב רוחך או מוזיקה פופולרית אהובה עליך". ניתן היה לדלג על עד שישה שירים בשעה בעת האזנה לרדיו.
מאפיינים > חשבונות פרימיום

עם מנוי בתשלום ל־Google Play Music, בנוסף לתכונות הרגילות שמשתמשים קיבלו גישה לסטרימינג על פי דרישה של 40 מיליון שירים, ללא פרסומות במהלך האזנה, ללא הגבלה על מספר הדילוגים והפעלת מוזיקה לא מקוונת באפליקציות לנייד. ניסיון חינם בן 30 יום בחינם למינוי ל־Google Play מוזיקה הוצע למשתמשים חדשים. מנויים בתשלום קיבלו גישה גם ליוטיוב פרימיום (כולל YouTube Music) במדינות זכאיות.
מאפיינים > פלטפורמות

במחשבים ניתן היה להאזין למוזיקה על ידי מקום מסוים המיועד ל־Google Play Music באתר Google Play.
בטלפוני חכמים ובטאבלטים היה ניתן להאזין למוזיקה דרך אפליקציית הנייד של Google Play מוזיקה עבור מערכות ההפעלה אנדרואיד ומערכת iOS. ניתן היה להשתמש בעד חמישה טלפונים חכמים כדי לגשת לספריה ב־Google Play Music, ועד לעשרה מכשירים בסך הכול. האזנה הייתה מוגבלת למכשיר אחד בכל פעם.
מאפיינים > סמסונג גלקסי S8

באפריל 2017 צפו הדיווחים כי נגן המוזיקה המוגדר כברירת מחדל ב־Samsung Galaxy S8 החדש אז היה Google Play Music, והמשיך במגמה שהחלה גם ב־S7 בשנת 2016. עם זאת, עבור S8, סמסונג שיתפה פעולה עם גוגל לשילוב בלעדי נוסף תכונות לאפליקציה, כולל אפשרות להעלות עד 100,000 רצועות, עלייה מ־50,000 הרצועות שמשתמשים רשאים להעלות. גוגל הצהירה עוד כי תפתח "תכונות מיוחדות אחרות ב־Google Play Music רק עבור לקוחות סמסונג". בחודש יוני עודכנה Google Play Music ב־S8 כך שהיא כוללת אך ורק את "רדיו המהדורה החדשה", רשימת השמעה יומית ומותאמת אישית של מהדורות מוזיקה חדשות. ביולי הפלייליסט הועמד לרשות כל המשתמשים, כאשר גוגל ציינה בהודעה לעיתונות כי הבלעדיות במכשירי סמסונג הייתה חלק מ"תוכנית גישה מוקדמת" לבדיקה ומשוב.
זמינות

חשבונות סטנדרטיים ב-Google Play Music היו זמינים ב־63 מדינות. הרשימה המלאה כללה את: ארגנטינה, אוסטרליה, אוסטריה, בלארוס, בלגיה, בוליביה, בוסניה והרצגובינה, ברזיל, בולגריה, קנדה, צ'ילה, קולומביה, קוסטה ריקה, קרואטיה, קפריסין, צ'כיה, דנמרק, הרפובליקה הדומיניקנית, אקוודור, אל סלוודור, אסטוניה, פינלנד, צרפת, גרמניה, יוון, גואטמלה, הונדורס, הונגריה, איסלנד, הודו, אירלנד, איטליה, יפן, לטביה, ליכטנשטיין, ליטא, לוקסמבורג, מקדוניה הצפונית, מלטה, מקסיקו, הולנד, ניו זילנד, ניקרגואה, נורווגיה, פנמה, פרגוואי, פרו, פולין, פורטוגל, רומניה, רוסיה, סרביה, סלובקיה, סלובניה, דרום אפריקה, ספרד, שוודיה, שווייץ, אוקראינה, בריטניה, ארצות הברית, אורוגוואי, ובוונצואלה.
מנויי פרימיום היו זמינים באותן מדינות כמו חשבונות רגילים.
זמינות המוזיקה הוצגה בבריטניה, צרפת, גרמניה, איטליה וספרד באוקטובר 2012, צ'כיה, פינלנד, הונגריה, ליכטנשטיין, הולנד, רוסיה ושווייץ בספטמבר 2013, מקסיקו באוקטובר 2013, גרמניה בדצמבר 2013, יוון, נורווגיה, שוודיה וסלובקיה במרס 2014, קנדה, פולין ודנמרק במאי 2014, בוליביה, צ'ילה, קולומביה, קוסטה ריקה, פרו ואוקראינה ביולי 2014, הרפובליקה הדומיניקנית, אקוודור, גואטמלה, הונדורס, ניקרגואה, פנמה, פרגוואי, אל סלבדור וונצואלה באוגוסט 2014, ברזיל ואורוגוואי בספטמבר 2014, 13 מדינות חדשות בנובמבר 2014, ברזיל בנובמבר 2014, ארגנטינה ביוני 2015, יפן בספטמבר 2015, דרום אפריקה וסרביה בדצמבר 2015, והודו בספטמבר 2016, שם הוצע רק רכישת מוזיקה. שירות All Access הושק בהודו באפריל 2017.
ביקורת

בשנת 2013 השווה המגזין האמריקני אנטרטיינמנט ויקלי מספר שירותי מוזיקה ונתן ל־Google Play Music All Access ציון "B+", וכתב "הצורך בהעלאה כדי להגדיל את ארכיון הסטרימינג הענק ממלא כמה פערים אדירים".
זמינות עולמית של Google Play Music
אוראן

ערך זה עוסק בעיר נמל באלג'יריה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל אוראןסמל אוראן
פוטומונטז' של העיר
פוטומונטז' של העיר
 מדינה:  אלג'יריה אלג'יריה
 מחוז:  אוראן
 ראש העיר:  צאדק בנקדה
 שטח:  64 קמ"ר
 גובה:  110 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  803,329 (14 באפריל 2008)
  ‑ במטרופולין:  1,454,078 (2010)
  ‑ צפיפות:  10,676 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  35°41′28″N 0°38′30″W﻿ / ﻿35.691111°N 0.641667°W﻿ / 35.691111; -0.641667
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.oran-dz.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלג'יריה מוגדלת) אלג'יר קונסטנטין תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תוניסיה לוב ניז'ר מאלי מאוריטניה הים התיכוןאוראן(למפת אלג'יריה רגילה) אלג'יר קונסטנטין תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תונ. לוב ניז'ר מאלי מאור. הים התיכוןאוראן   (למפת אוראן מוגדלת) ‏(למפת אוראן רגילה) ‏ tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אוראן (בערבית: وهران, תעתיק מדויק: והראן; בברברית: ⵡⴻⵀ) היא עיר נמל באלג'יריה, השוכנת במפרץ אוראן, לחופי הים התיכון, במרחק 430 ק"מ מזרחית למצר גיברלטר ובמרחק 350 ק"מ דרומית מערבית לאלג'יר. היא העיר השנייה בגודלה באלג'יריה. בעיר כמיליון תושבים. היא מהווה מרכז כלכלי חשוב ונחשבת לאחת הערים העתיקות באלג'יריה.
היסטוריה

העיר נוסדה על ידי סוחרים מורים מאל-אנדלוס בשנת 903. היא נכבשה על ידי הספרדים בהנהגת הקרדינל סיסנרוס בשנת 1509 ונשארה בידיים ספרדיות עד כיבושה על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1708. בשנת 1732 נכבשה העיר בשנית על ידי הספרדים אך מעמדה כעיר מסחר מרכזית פחת באופן משמעותי עד שלבסוף מכר אותה קרלוס הרביעי, מלך ספרד לעות'מאנים בשנת 1792.
בשנת 1831 נכבשה העיר על ידי הצרפתים. במהלך מלחמת העולם השנייה, ביולי 1940 הצי המלכותי הבריטי הביא להשמדת השייטת הצרפתית במרס אל כביר באזור לאחר כניעת הצרפתים לנאצים. ממשלת וישי המשיכה להחזיק באוראן במהלך המלחמה עד כיבושה על ידי בעלות הברית במסגרת מבצע לפיד.
טרם מלחמת העצמאות של אלג'יריה (1954–1962) היה באוראן הריכוז הגבוה ביותר של תושבים ממוצא אירופאי, יותר מכל עיר אחרת בצפון אפריקה. המלחמה וטבח האירופאים באוראן בשנת 1962 הביאו לבריחה המונית של האזרחים האירופאים, בהם יהודים רבים לצרפת ולישראל. תוך שלושה חודשים איבדה אוראן מחצית מאוכלוסייתה.
היסטוריה > תקופת השלטון הערבי-ברברי

בין השנים 910–1082 הייתה אוראן לאחת מנקודות החיכוך המרכזיות בין שלטון בית אומיה ממרכזו בספרד לבין השושלת הפאטמית בקירואן. משנת 1082 הייתה העיר תחת שלטון שבט המראביטון. בשנת 1145 נהרג איברהים איבן תכפין בעיר לאחר שהפסיד בקרב מול עבד אל-מואמין משושלת אל-מוואחידון ששלטה בעיר עד שנת 1238. באותה שנה נכבשה העיר על ידי השושלת הברברית של זיאניד, אשר שלטה במסחר לאורך הסהרה. לאחר מכן נכבשה על ידי השושלת המרינידית.
תחת שלטון שתי השושלות האחרונות פרחה העיר כעיר מסחר מרכזית בצפון אפריקה ופיתחה מערכת מסחר ענפה עם מרסיי, ג'נובה וונציה. האמיר אף חתם עם ונציה הסכם סחר לארבעים שנה בשנת 1250 אשר בעקבותיו התעשרה העיר מאוד. העיר הפכה למקור סחר בעופרת, צמר, עורות, שמן בערה, שטיחים, תבלינים ואגוזים. כמו כן הייתה העיר מקור לסחר עבדים מאפריקה שמדרום לסהרה.
היסטוריה > הכיבוש הספרדי

ביולי 1501 ניסו הפורטוגזים לכבוש את אוראן ללא הצלחה. ארבע שנים לאחר מכן כבשו הספרדים בהצלחה את מרס אל כביר המרוחקת כ-5 ק"מ מאוראן. נקודה אסטרטגית זו הייתה לראש הגשר לכיבוש אוראן אשר מנתה באותה תקופה כ-25,000 תושבים. ב-17 במאי 1509, רוזן אוליבטו, פדרו נבארו כבש את אוראן בהוראת הקרדינל פרנסיסקו חימנז דה סיסנרוס. בעקבות הכיבוש הספרדי של העיר סבלו היהודים מיד הספרדים ורבים גורשו ונהרגו, אך המשיכה להתקיים קהילה יהודית בעיר על אף שספרד לא התירה ליהודים לגור בחלקים אחרים משטחיה. מספר משפחות יהודיות באוראן אף שימשו בתפקידים דיפלומטיים ומסחריים בכירים בשירות המונרכיה הספרדית.
בשנת 1554 הגיעו הטורקים לגבולות אלג'יריה. מושל אוראן, רוזן אלקאודט חבר לסולטאן מרוקו, מוחמד א-שיח כנגדם. תשע שנים לאחר מכן הקים מרקיז סנטה קרוז, אלברו דה ברזן את מבצר סנטה קרוז בראש ההר ממערב לעיר המתנשא 300 מטרים מעל פני הים.
באפריל 1669 גירש מרקיז דל לוס וולז את יהודי אוראן ומרס אל כביר לאחר שהמלכה הספרדית מריאנה מאוסטריה, עוצרת הממלכה, החליטה לגרש את כל היהודים מאוראן והסביבה, כפי שגורשו משאר חלקי ספרד. כאלף היהודים שהתגוררו באוראן גורשו ממנה ורבים מהם התיישבו מחדש בניס וליבורנו שבאיטליה.
העיר עברה התקפות וניסיונות כיבוש רבים. מבצר סנטה קרוז שופץ והעיר בוצרה היטב. בשנת 1707 ניסה איסמעיל מלך מרוקו לפרוץ את ביצורי העיר ללא הצלחה.
היסטוריה > העיר תחת האימפריה העותמאנית

הספרדים שלטו באוראן עד שנת 1708. באותה שנה הביי הטורקי מוסטפא בן יוסף ניצל את מלחמות הירושה הספרדיות כדי להשתלט על האזור. בתקופה זו התחדשה הקהילה היהודית לאחר כ-30 שנה מהגירוש.
בשנת 1732 השתלטו כוחות ספרדים בראשותו של חוזה קריליו, דוכס מונטמר על העיר בשנית בקרב עין-אל-טורק.
ב- 8 באוקטובר 1790 רעידת אדמה חזקה פקדה את האזור וגבתה את חייהם של 3,000 מתושבי העיר בתוך דקות אחדות. בעקבות ההרס הרב בעיר קרלוס הרביעי, מלך ספרד החליט כי היא מהווה נטל יותר מנכס עבור הכתר הספרדי. הוא יזם מגעים עם הביי של אלג'יריה והעביר לידיו את העיר בהסכם שנחתם ב-12 בספטמבר 1792.
לאחר רעידת אדמה נוספת והרס נוסף לביצורים הספרדיים בעיר, נכנסו הכוחות העות'מאנים לעיר ב-8 באוקטובר של אותה שנה.
4 שנים לאחר מכן, ב-1794 סיימו השלטונות העות'מאניים בעיר את בנייתו של מסגד פאשה על שמו של חסן פאשה הדיי של אלג'יריה. עלויות הבנייה שולמו בדמי כופר שנדרשו לשחרר אסירים ספרדים עם עזיבתם של אלו את אלג'יריה.
היסטוריה > תקופת הקולוניאליזם הצרפתי

בשנת 1830 הועברה הבירה ממסקרה לאוראן שמנתה באותה עת 10,000 תושבים. ב-14 בדצמבר של אותה שנה כבשו כוחות צרפתיים את אל-כביר. כשלושה שבועות לאחר מכן, ב-4 בינואר 1831 כבשו כוחות אלו בפיקודו של גנרל דניס דה דמרמונט את העיר והנהיגו בה שלטון קולוניאלי.
בשנת 1832 תקפו כוחותיו של האמיר עבד אל-קאדר את העיר. למרות הצלחתו ברחבי אלג'יריה, הכוחות הצרפתיים בעיר החזיקו מעמד מולו. בשנת 1837 התקיימו בעיר המגעים בין עבד אל-קאדר לבין גנרל תומאס רוברט בוגו שהובילו לאמנת טפנה ב-20 במאי של אותה שנה.
בשנת 1847 פרצה מגפת כולרה בעיר בעקבות בצורת ממושכת. בעקבות המגפה התפתחו בעיר שירותי התברואה, בתי חולים ואתרי בידוד.
בשנת 1880 החלה בנייתו של בית הכנסת הגדול באוראן. העיר עברה תקופה של פיתוח והתרחבות. התחבורה הציבורית בעיר התפתחה ובית העירייה נחנך. בשנת 1900 גרו בעיר 90,000 תושבים.
בשנת 1913 נחנכה קתדרלת הלב הקדוש בעיר ובשנת 1918 נחנך בית הכנסת הגדול.
היסטוריה > תקופת הקולוניאליזם הצרפתי > אוראן במלחמת העולם השנייה

ב-3 ביולי 1940, לאחר כניעת צרפת והקמת משטר וישי, הפציצו כוחות הצי המלכותי הבריטי שהגיעו מגיברלטר את ספינות הצי הצרפתי שעגנו במרס אל-כביר והטביעו שלוש ספינות מלחמה. אלף ומאתיים אנשי הצי הצרפתי נהרגו בהתקפה. מטרת התקיפה הייתה צמצום הכוח הימי שעלול היה לעבור לידי גרמניה הנאצית עם כניעת הצרפתים. בימי משטר וישי יהודי אוראן סבלו מהגבלות שונות ומשלילת אזרחותם הצרפתית כמו שאר יהודי אלג'יריה. בשנת 1942 העניקה הקהילה מחסה ל-150 יהודים מלוב שגורשו על ידי השלטון הפשיסטי האיטלקי.
בעלות הברית נחתו ב-8 בנובמבר 1942, בנמל ארזו. ב-10 בנובמבר פתחה אוראן את שעריה עבור בעלות הברית.
היסטוריה > תקופת הקולוניאליזם הצרפתי > בין מלחמת העולם למלחמת האזרחים

בשנת 1950 מנתה העיר 256,661 תושבים, מרביתם ממוצא ספרדי או צרפתי. ב-6 ביוני 1958 ביקר בעיר נשיא צרפת שרל דה גול. שנתיים לאחר מכן התחילה התבצרות של הכוחות האלג'יראים בעיר.
בשנת 1961 מנתה אוכלוסיית אוראן 220,000 אירופאים ו-180,000 מוסלמים. באותה שנה ארגון הצבא הסודי, ארגון גרילה צרפתי ימני פעל בעיר. ביוני 1962 אדמונד ג'והוד, מנהיג ארגון הצבא הסודי העלה באש 10,000,000 טונות של נפט כחלק מהמאבק בין האירופאים למוסלמים.
בתגובה לכך ביצעו האלג'יראים טבח בתושבי העיר האירופאים, אשר הביא לבריחה של האירופאים מן העיר ולסיום השלטון הקולוניאליסטי הצרפתי בעיר.
הקהילה היהודית

ההיסטוריה של קהילת אוראן הייתה בעלת ייחודיות ביחס לקהילות האחרות באלג'יריה, עקב היותה תחת שלטון ספרדי ישיר בשנים 1509–1708. תחת שלטון ספרד עברו היהודים באוראן תהפוכות קשות, ובשנת 1669 החליטה המלכה הספרדית מריה מאוסטריה לגרש את כל היהודים מאוראן והסביבה, כפי  שגורשו משאר חלקי ספרד. כאלף היהודים שהתגוררו באוראן גורשו ממנה ורבים מהם הרחיקו כפליטים עד ליבורנו באיטליה. הקהילה היהודית באוראן התחדשה רק כ-30 שנה לאחר מכן, בשנת 1708, כאשר הפסידו הספרדים את השליטה באוראן לאימפריה העות'מאנית.
הקהילה היהודית באוראן הורכבה מכמה קבוצות שונות שהיגרו לעיר מאזורים שונים. הקבוצה הראשונה היו צאצאי המתיישבים הראשונים שהגיעו לאוראן מייד לאחר 1708, מהערים האלג'יראיות שבקרבתה; מוסטגנם, מסקרה, נדרונה, תלמסאן ולאחר מכן גם מאלג'יר, אוג'דה, דבדו ואזור הריף. קבוצה זאת הייתה קבוצת הרוב בקרב יהודי אוראן. קבוצה שנייה של יהודים באוראן הורכבה ממספר מאות משפחות של יהודים מתטואן שבצפון מרוקו, שהגיעו לאוראן כפליטים לאחר פרוץ המלחמה בין מרוקו לספרד בשנת 1859. קבוצה זאת דברה בשפה "תטואנית", ניב אוראן של לשון חכיתייה, הגרסה הצפון אפריקאית של לדינו. קבוצה שלישית של יהודים באוראן היו מהגרים יהודים מצרפת ומארצות אירופאיות אחרות שהגיעו לאוראן בעיקר לאחר הכיבוש הצרפתי בשנת 1831. ברבנות העיר אוראן שימש הרב דוד אשכנזי (אביו של מניטו, שהיה גם רבה הראשי של אלג'יריה), אב בית הדין היה הרב דוד הכהן סקלי.
אוראן כיום

כיום מהווה אוראן עיר נמל מרכזית ומרכז מסחרי בצפון אפריקה. בעיר שלוש אוניברסיטאות והעיר העתיקה כוללת קסבה ומסגד מהמאה ה-18.
העיר מהווה נקודה אסטרטגית חשובה במסחר האנרגיה והיא משרתת את ארזווה - נמל הנפט והגז המופעל על ידי חברת סונטראח המובילה במדינה.
אקלים

| אקלים באוראן> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באוראן> ינואר.16.6.6.5.43.6 | אקלים באוראן> פברואר.17.7.6.5.44.4 | אקלים באוראן> מרץ.19.7.8.1.35 | אקלים באוראן> אפריל.21.5.10.29.6 | אקלים באוראן> מאי.23.9.13.2.27.2 | אקלים באוראן> יוני.27.7.16.9.3.8 | אקלים באוראן> יולי.30.5.19.4.1.8 | אקלים באוראן> אוגוסט.31.6.20.1.2.7 | אקלים באוראן> ספטמבר.29.17.7.13.2 | אקלים באוראן> אוקטובר.25.2.14.24.8 | אקלים באוראן> נובמבר.20.6.9.5.55.5 | אקלים באוראן> דצמבר.17.7.6.7.45.2 | אקלים באוראן> שנה.23.4.12.4.326.8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: World Weather Information Service
אוראן בתרבות

הסופר הצרפתי יליד אלג'יריה, אלבר קאמי, מיקם את עלילת הרומן הדבר בעיר זו.
ערים תאומות

לאוראן 9 ערים תאומות. בהן:
ספרד אלש, ספרד
צרפת בורדו, צרפת
קובה הוואנה, קובה
סנגל דקר, סנגל
דרום אפריקה דרבן, דרום אפריקה
פולין גדנסק, פולין
הערות שוליים

↑  דב סטוצ'ינסקי יהודים נאמנים לדתם ולמלך ספרד, זמנים גיליון 125 (חורף 2014)
↑  World Weather Information Service, worldweather.wmo.int
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561902305171  BNE: XX453067  BnF: cb11374911c (data)  GND: 4268463-8  LCCN: n80145196  MusicBrainz: 792b1496-3f80-4ad0-92c2-2c2154a9b642  NARA: 10044606  NKC: ge1082351  SUDOC: 027284107  VIAF: 41146217720609140380   WorldCat (עם VIAF): 41146217720609140380 
מסגד הביי
בית העירייה של אוראן, נבנה בתקופת הקולוניאליזם הצרפתי.
בית הכנסת הגדול בעיר הוסב למסגד לאחר שמרבית יהודי העיר היגרו לצרפת או לישראל
עיטים (תת-משפחה)

| עיטים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: עיטים
שם מדעי
 Aquilinae

עיטים (שם מדעי: Aquilinae) היא תת-משפחה של דורסי יום ממשפחת הנציים. רוב המינים בתת-משפחה זו מכונים עיטים אך לא כל העיטים שייכים לקבוצה זו, למשל מיני העיטם.
אלו מהגדולים שבדורסי היום והגדול מביניהם הוא העיט הלוחם שכול להגיע למשקל 3 ק"ג ולמוטת כנפיים של 260 ס"מ ובעבר היה מין עיט האסטי שחי בניו זילנד והיה גדול גם מהעיט הלוחם. לעופות אלה מקור חד כתער, טפרים גדולים וכנפיים רחבות העוזרות להם לדאות ביום.
רוב מינים העיטים הם מונוגמיים ובעלי טריטוריה עליה הם מגינים מעיטים אחרים. הם ציידים קשוחים היכולים להרוג חיות גדולות מהם, כמו קופים, איילים צעירים ואנטילופות קטנות ממדים, אך בדרך כלל הם צדים טרף קטן יותר כמו מכרסמים, ארנבות או עופות אחרים.
מיון

תת-משפחה עיטים (Aquilinae)
סוג עיט נצי (Spizaetus)
סוג עיט נצי טרופי (Nisaetus)
סוג ומין יחיד עיט גדול ציצית (Lophaetus occipitalis)
סוג ומין יחיד עיט לוחם (Polemaetus bellicosus)
סוג עיט קטן (Hieraaetus)
סוג ומין יחיד עיט האסטי (Harpagornis moorei) – נכחד
סוג עיט כתר (Stephanoaetus) – שייך לעיטים טרופיים
סוג ומין יחיד עיט-נצי אדום-בטן (Lophotriorchis kienerii)
סוג ומין יחיד עיט נחשים אפריקאי (Dryotriorchis spectabilis)
סוג עיט (Aquila)
סוג עיט מנוקד (Clanga)
סוג ומין יחיד עיט מלאי שחור (Ictinaetus malayensis)
גלריה

עיט גדול ציצית
עיט גמדי
עיט נצי מצויץ
עיט ערבות
ראו גם

עיט
יעקב ישראל טברסקי

רבי יעקב ישראל טברסקי מצ'רקס (תקנ"ד, 1794 - י"ג באלול תרל"ו, 2 בספטמבר 1876) היה אדמו"ר ומגיד מישרים, בנו השלישי של רבי מרדכי מצ'רנוביל. מכונה ה"צ'ארקאסער" על שם מושבו בעיר צ'רקס.
תולדותיו

נולד לרבי מרדכי ולחיה שרה בתו של רבי אהרן הגדול מקרלין. בגיל 16 נישא לדבורה לאה, בתו של האדמו"ר "האמצעי" מחב"ד רבי דובער שניאורי. לאחר חתונתו התגורר בעיר לאדי, מקום מושבו של סב אשתו רבי שניאור זלמן בעל התניא, והיה סמוך על שולחנו ואף למד עמו (יחד עם גיסו הצמח צדק) עד לפטירתו בשנת תקע"ג (1813). לאחר פטירת רבי שניאור זלמן עבר יחד עם חמיו ללובביץ' שם התגורר עוד כ-20 שנה.
בשנת תקצ"ד (1834) התיישב בעיר הורניסטייפול שם כיהן כאדמו"ר מגיד מישרים והתגורר בה עשרים ושש שנה. בשעת כהונתו בהורניסטייפול, הפך את העיר למרכז חסידי גדול ואלפי חסידים נהרו אליו. בשנת תר"כ (1860) עבר לעיר הסמוכה צ'רקס שעל שמה התפרסם. בסך הכל כיהן באדמו"רות ארבעים ושתיים שנה.
התפרסם כאיש קדוש ובעל מופת. חיבר את הספר "עמק התפילה".
על שמו נקרא הרב יעקב ישראל קניבסקי, שמוצאו מן העיר הורניסטייפול ואביו היה מחסידיו ומחסידי נכדו רבי מרדכי דב.
משפחתו

בניו נפטרו בצעירותם ונותרו לו רק בנות.
שרה פריידא אשת דודה הרב מנחם נחום שניאורסון (ייד') מנעזין (בן האדמו"ר האמצעי).
רבי מרדכי דב (שניאורסון) טברסקי (- ט"ז בניסן תר"פ) מטומשפול. כיהן כרב ואדמו"ר בטומשפול. שם משפחתו השתנה לטברסקי כפי שם סבו.
רבי חיים משה יהושע מטומשפול. חתן הרב שמואל ליפסון מבלצי ובזיווג שני חתן רבי יוסף מקוידנוב. היגר לארצות הברית בשנת תרפ"ד וכיהן בקראון הייטס. נפטר י"א באלול תשי"ט.
חתנו רבי פנחס מקנטקוזבה.
חתנו רבי אברהם מלוצק.
הרב משה זלמן טברסקי מטשמישלה (-ט"ו באדר תרע"ו).
אדל.
רחל.
שטערנא פייגא אשת רבי משולם זושא אוירבך מטלומשט (בנו של רבי יחיאל מיכל מקורימא ונינו של רבי זושא מאניפולי).
בנם רבי מרדכי דב טברסקי אבי חסידות הורניסטייפול (חתן רבי חיים הלברשטאם מצאנז, בעל ה"דברי חיים") שינה את שם משפחתו לטברסקי כשם סבו.
שרה בתיה אשת הרב אהרן משה שניאורסון (בן רבי יוסף יצחק שניאורסון מאוורוטש) ובזיווג שני אשת הרב מאיר אלתר הלוי שפירא רב בלובני ובפולטובה.
פייגא אשת רבי אליהו יוסף רבינוביץ (מליניץ-באפלו).
חנה חייטשע אשת הרב מרדכי (מסלחוב/זאלכוב).
חתנם רבי נפתלי (בן רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם).
חישא ברכה
חנה אשת בן דודה רבי יוסף יצחק שניאורסון מאוורוטש.
משפחתם מופיעה בערך עליו
אנדרי סיביהה

אנדרי סיביהה (באוקראינית: Андрій Сибіга; נולד ב-1 בפברואר 1975) הוא מדינאי, דיפלומט ומשפטן אוקראיני, המשמש כסגן ראש לשכת נשיא אוקראינה וכשר החוץ שלה מאז 5 בספטמבר 2024.
ראשית חייו

סיביהה נולד בזבוריב שבמחוז טרנופול ב-1 בפברואר 1975. בשנת 1997, סיים את לימודיו באוניברסיטת לבוב, כמומחה ליחסים דיפלומטיים. הוא דובר אנגלית ופולנית שוטפת.
קריירה

בין השנים 2008–2012 שימש כיועץ של שגרירות אוקראינה ברפובליקה של פולין. בשנים 2012–2016, היה מנהל מחלקת השירות הקונסולרי של משרד החוץ האוקראיני.
ב-23 באוגוסט 2016, מונה לשגרירה של אוקראינה בטורקיה. ב-19 במאי 2021, הוא פוטר מתפקידו בצו של הנשיא וולודימיר זלנסקי.
ב-31 במאי 2021, הוא מונה לסגן ראש לשכת נשיא אוקראינה.
בתחילת מלחמת אוקראינה–רוסיה בשנת 2022, סיביהה היה בין הראשונים שהכריזו על בקשתה הרשמית של אוקראינה להצטרף לאיחוד האירופי. לאחר התפטרותו של שר החוץ דמיטרו קולבה בספטמבר 2024, הוא מונה על ידי הנשיא זלנסקי למחליפו.
הערות שוליים

↑  "Sybiha's personal information"."Sybiha's personal information".
1 2  Denisova, Kateryna (5 בספטמבר 2024). "Who is Andrii Sybiha, Ukraine's new foreign minister?". The Kyiv Independent (באנגלית). נבדק ב-6 בספטמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)Denisova, Kateryna (5 September 2024). "Who is Andrii Sybiha, Ukraine's new foreign minister?". The Kyiv Independent. Retrieved 6 September 2024.
↑  Про призначення А. Сибіги Надзвичайним і Повноважним Послом України в Турецькій Республіці, Офіційний вебпортал парламенту України (באוקראינית)
↑  "Президент звільнив посла України в Туреччині". Radio Free Europe/Radio Liberty (באוקראינית). 19 במאי 2021. נבדק ב-2021-05-20. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Про призначення А. Сибіги Заступником Керівника Офісу Президента України, Офіційний вебпортал парламенту України (באוקראינית)
צבי מנחם אוירבך

רבי צבי מנחם אוירבוך (אווערבוך) (מכונה: צבי מנחם מאניפולי ורבי הירש מענדל; ה'תק"י 1750– כ"ח בטבת ה'תקע"ד 1814), בנו של רבי משולם זושא מאניפולי. היה רב ואדמו"ר חסידי, השני בשושלת אניפולי.
ביוגרפיה

צבי מנחם נולד בשנת ה'תק"י בגליציה לרבי משולם זושא מאניפולי (תלמידו של המגיד ממזריטש). נישא בזיווג ראשון ללאה בתו של רבי משה מאיבניץ ובזיווג שני נישא לסימא בתו של רבי דב בער מאולינוב (בנו של רבי צבי בן הבעל שם טוב). בצעירותו התגורר רבי צבי מנחם בעיר ברודי שבאוקראינה, שם למד אצל רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב ולאחר מכן נסע ללמוד אצל רבי משה סופר מפשווארסק. מאוחר יותר חזר לאניפולי בה נתמנה לכהן כאב"ד. עם פטירת אביו בב' בשבט ה'תק"ס מונה במקומו לאדמו"ר באניפולי. בשנותיו האחרונות העביר את חצרו לעיר דינוביץ.
רבי צבי מנחם נפטר בכ"ח טבת ה'תקע"ד בעיר דינוביץ שם נטמן.
דברי תורתו מודפסים בספרי מנורת הזהב, שפתי צדיקים ושפתי קדושים.
צאצאיו

מזיווג ראשון:
רבי אלימלך אוירבוך (נישא לאחותו החורגת אדל ליבא בתה של סימא מבעלה הראשון).
מזיווג שני:
רבי יחיאל מיכל אוירבוך מקורימא, (תקמ"ה-תרט"ז) כיהן כאדמו"ר השני מאניפולי בדינוביץ. בשנת ה'ת"ר נאסר ועונה למשך שנתיים. אחר הוברח לרימנוב ומשם לקורימא (Kurima(אנ')) שבהונגריה (כיום סלובקיה).
בתו אשת רבי יוסף בן רבי זאב וולף מזיטומיר (מחבר הספר 'אור המאיר')
הערות שוליים

↑  תורת הרמ"ז, מכון פינת יקרת, ירושלים תשע"ו, עמ' תלא
↑  כן חותם את עצמו בהסכמה לספר "אור פני  משה".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406094305171  LCCN: nr94020432  VIAF: 78660511   WorldCat (עם VIAF): 78660511