קווניה
היסטוריה חיצונית > פיתוח

לאורך חייו התנסה טולקין ללא הרף בשפות שהמציא ושינה אותן פעמים רבות. קווניה הייתה בעלת מערכות דקדוק נסיוניות רבות עם הבדלים מהותיים בין שלבי התפתחותה השונים. במהלך שלב הפיתוח הראשוני של קווניה מוקדמת (1910–1920 לערך), נקראה השפה עלפין באנגלית ו"אֶלְדָרִיסַה" בלשון השפה עצמה. השינויים הגדולים במערכות הדקדוק של השפה התבטאו בעיקר בנושא ההטיות ומערכת כינויי הגוף. למרות התהפוכות הגדולות שעברה השפה לא נגע טולקין יותר מדי באוצר המילים; הוא שינה לעיתים משמעויות של מילים, אבל כמעט אף פעם לא נטש אותן מרגע שהומצאו. הוא המשיך לחדד את משמעויותיהן ויצר מילים נרדפות חדשות. יתר על כן, האטימולוגיה העלפית הייתה בתנופה מתמדת; טולקין שאב אושר רב בהמצאת אטימונים חדשים עבור אוצר המילים שלו. לאחר פרסום שר הטבעות (בשנים 1954–1955), חוקי הדקדוק של השפה עברו שינויים קטנים נוספים וגרסה זו הוגדרה אז כקווניה מאוחרת (1950–1973 לערך).
האיות קניה (Qenya) משמש לפעמים כדי להבחין בין קווניה מוקדמת לבין גרסאות מאוחרות יותר. קניה שונה מקווניה המאוחרת בכך שיש לה היסטוריה פנימית, אוצר מילים וחוקי דקדוק שונים, כפי שמתואר ב"Qenyaqetsa" (לקסיקון מילים בקניה). דוגמאות לשוני כוללות שימושים שונים ביחסת האקוזטיב (המושא הישיר) על אשכולי עיצורים בקווניה מאוחרת. פימי טוענת שקניה, כפי שהיא מופיעה ב-Qenyaqetsa, הייתה אמורה להיות שפה מיסטית, שכן לקסיקון השפה מכיל כמה מילים בעלות קונוטציות נוצריות ברורות, כגון צליבה (anatarwesta, ) ומיסיונר (evandilyon, ) – מילים אלו לא הופיעו מחדש כחלק מקווניה מאוחרת.
בשנות השלושים המוקדמות החליט טולקין שהפרוטו-שפה של קווניה תהיה ולארין, שפתם של האלים, הולאר, כפי שקרא להם: ”לשון העלפים התפתחה בתחילתה משפת הולאר, אך הם [העלפים] שינו אותה אפילו כשלמדו אותה, ואף יותר, שידרגו והעשירו אותה ללא הרף בכל עת על ידי המצאה [מילים] משלהם.” בטבלאות ההשוואתיות שפורסמו באחד מכתבי העת של השפה תוארו סדרות של מעתקי הגאים עבור שפות הבת הבאות: קניה, לינדרין (דיאלקט של קניה), טלרין, נולדורין (גונדולינית) ונוספות. את העיצורים עבור פרוטו-שפת העלפים שאל טולקין ממערכת העיצורים סותמים של פרוטו הינדו-אירופאית, הפרוטו-שפה שממנה יצאו סנסקריט, יוונית, לטינית ועוד רבות נוספות; העיצורים הם: שפתיים, שלושה חיכיים (ɟ, k ו-ɡ͡b) ועיצור חוד-לשוני. הטבלה הראשונה מלמטה מספקת כמה דוגמאות לאשכולים תחיליים נפוצים מהטבלאות.
| ולארין | קניה | לינדרין | טלרין |
| --- | --- | --- | --- |
| mb | m, umb | m, umb | m, emb |
| nd | n, and | n, and | n, end |
| ŋgj | ny, indy, iny | ñ, ind | g, ang |
| ŋg | ŋ > n, ing | n, ing | ŋg, eng |
| ŋgw | ŋw > nw, ungw | m, ungw | m, emb |
מאפיין נוסף של השפה, המזכיר שפות טבעיות עתיקות כמו יוונית עתיקה, אנגלית עתיקה או סנסקריט הוא המספר הזוגי (dual grammatical number) המשמש בנוסף ליחיד ורבים. הוצע כי טולקין השתמש בדואל כדי להעניק לקווניה "תחושה ארכאית" בתפקידה כשפה עתיקה של העלפים.
בערך עשור לאחר מכן שינה טולקין את דעתו לגבי מוצא הפרוטו-שפה: במקום שהעלפים ילמדו לדבר מהולאר, הם פיתחו לעצמם לשון בשם "קְוֶנְדֵּרִין", שתשמש כשפה האם של כל לשונות העלפים. שורשים רבים שטולקין ייעד במקור עבור הולארין הוחלפו אז בשורשי קוונדרין.
השפות שדיברו העלפים, שיצאו למסע לוולינור, כוללות את: קווניה, טלרין, סינדרין וננדורין. תהליך שינויי אשכולי עיצורים אפיים בקווניה וטלרין מתואר בטבלאות (משמאל) שיצר טולקין, מתוך המאמר "Outline of Phonology" - ניתוח אקדמאי המופיע בכתב העת Parma Eldalamberon מס' 19:
בקוניה, אשכולים אלו הופשטו לרוב לכדי אפיים תחיליים:
mb- > m‏, כמו ב- -mbar* > קוניה: már, מגורים
nd- > n‏, כמו ב-ndōrē* > ק. nóre, מדינה
ñg- > ñ‏, כמו ב-ñgolodō* > ק. Ñoldo, מעדת הנולדור, גנום
ñgy > ny‏, כמו ב- -ñgyar* > ק. nyare, מדקלם
ñgw > ñw‏, כמו ב- -ñgwar* > ק. ñware, נשחק, נובל
בניגוד לקניה מוקדמת, הדקדוק של קוניה הושפע מפינית, שפה צירופית, אבל גם רבות מיוונית ולטינית, שהיא סינתטית ומתיכה (fusional). הייתה זו השפה הלטינית ממנה ככל הנראה שאב טולקין את הרעיון של קיום דיגלוסיה, מצב בו השפה נכתבת אך לא מדוברת: ה-"Parmaquesta" (שפת הספר, ), המשומשת רק במצבים מסוימים, כדוגמת ספרות וה-"Tarquesta", שפת היומיום.
טולקין כמעט ולא שאל ישירות מילים משפות אמיתיות אל תוך קוניה. היוצאות מן הכלל היחידות הן השם "אֵאָרֶנְדִיל" (אוהב הים, ), המוזכר בפואמה באנגלית עתיקה מאת קיינוולף, או מילים בהשפעת הפינית שחדרה מעבר לפונולוגיה אל אוצר המילים. מילים אלו כוללות את -tul (לבוא, ; פינית: tule) או -anta (לתת, ; פינית: antaa). אולם מילים אחרות שנראות כאילו הושאלו הן למעשה צירוף מקרים, לדוגמה kirja (ספר, פינית) וקוניה קִירִיָה (cirja) (ספינה חדת-חרטום, ). טולקין המציא את השורש הולארין/קונדרין קִירְ- (לחתוך, לבתק, ) אשר ממנו התגלגלה המילה קיריה. aure הלטינית, למטה, וקוניה אָאוּרֶה (aurë) (אור-שמש, יום, ) אינן קשורות. אאורה התגלגלה מהשורשה הולארין/קונדרין אוּר- (חום, להתחמם, ). השפעה גרמאנית נשקפת יותר בתחביר (קיומה של r- ביחסת הנומינטיב (יחסת הנושא) ברבים מזכירה שפות גרמאניות צפוניות) או פונולוגיה מאשר במילים: אַרְדָה, המילה הקונייתית ל"ממלכה" (), חולקת דמיון רב עם המילה הגרמנית: Erde, כדור הארץ, כשהמקור הקונייתי הוא מהשורש הולארין/קונדרין -gar (). על פי טום דובויס וסקוט מלור, שם השפה עצמה, קוניה, ייתכן להיות שאוב משמה של השפה האמיתית קוון (אנ'), שפה קרובה מאוד לפינית. אולם טולקין מעולם לא התייחס לטענה זו.
מספר בלשנים טענו שניתן לסווג את קוניה כדוגמה לסוג מסוים של שפה מתוכננת שעוזרת ליצור עולם בדיוני. שפות אחרות מסוג זה כוללות את "הלשון הישנה" ממחזור כישור הזמן וקלינגונית ממסע בין כוכבים מאת מארק אוקרנד. נאמר עליהן שהן יוצרות "הקשר סוציו-לשוני שבתוכו ניתן ליצור זהויות קבוצתיות ואינדיבידואליות".