stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החוף הגבוה
פלורה ופאונה

הפלורה של החוף הגבוה אופיינית לסביבת הטייגה האירואסייתית המערבית שבה הוא ממוקם. המאפיין העיקרי הוא יער הטייגה, אך עם זאת קיימים הבדלים בצמחייה בתלות בגובה ובסוג הקרקע והסובסטרטים הזמינים על פני השטח. דוגמאות לכך הן יערות של אשוחית נורווגית בקרקעות דלילות משאבים, ויערות ירוקי עד, נשירים ובוגרים על קרקעות מעובדות. החוף הגבוה הוא אזור גבול בין סוגים שונים של יערות בשל האקלים והטופוגרפיה שלו, ויש בו אזורים שעדיין ניתן למצוא בהם צמחים אלפיניים (בעיקר בראש הצוקים בכיוון צפון). החוף הוא קו הגבול הצפוני לגדילתם של כ-40 מיני צמחים. מינים נפוצים של צמחים באזור ההשקה בין החוף לבין הים כוללים בעיקר אצות בצבעים מגוונים כגון אדום, חום וירוק. החוף הגבוה נבדל מסביבתו הקרובה, ובעיקר מארכיפלג קווארקן שהוכרז ביחד עמו כאתר מורשת עולמית, בכך שגדלים בו גם צמחים וסקולריים ואצות נאווניתיות. אוכלוסיות נוספות של צמחים מצליחות להתקיים גם באגמים ובביצות. ישנן עדויות לכך שבתקופות חמות יותר בהיסטוריה של האזור גודלה בו חיטה למטרות חקלאות.
החוף הגבוה אינו נבדל מסביבתו מבחינת הפאונה היבשתית שלו, אך לאור הרכב המים שלו יש בו מגוון נרחב של בתי גידול המאפשרים את קיומן של אוכלוסיות של בעלי חיים ימיים המותאמים הן לסביבה מלוחה (מליחות המים היא בין 3 ל-6 אחוזים) והן לסביבה מתוקה. המגוון הביולוגי של אוכלוסיות אלה אינו רחב, ובחלק מהמינים האוכלוסיות גדולות מבחינת מספר הפרטים הנכללים בהן. אזור החוף הגבוה הוא גם הגבול הצפוני שעד אליו גדלים חלק ממיני בעלי החיים הנמצאים בו. המגוון הביולוגי של האזור הימי הולך ופוחת ככל שמתקרבים לכיוון צפון. באזור ההשקה עם הים הבלטי גדלים 41 מינים של דגים, והוא יורד ל-6 מינים בלבד בקצה הצפוני של המפרץ הבוטני. בעלי חיים ימיים נוספים הם פוסה טבעתית וכלב ים אפור.
בחלק היבשתי של החוף הגבוה גדלים מינים אחדים של יונקים יבשתיים ובהם אייל קורא, אייל הכרמל, דוב חום, שונר צפוני, ומספר מינים של מכרסמים. אוכלוסיית העופות הימיים מונה פרטים רבים, המתרכזים בעיקר באיים השונים הסמוכים לחוף ובקצה המזרחי של היבשה ליד החוף. בסקר אקולוגי שנערך בחוף הגבוה בשנת 1987 נמצא כי יש בו 24 מינים של עופות ימיים, ומספר הפרטים הכולל הוא כ-6,000. בין המינים: זמיר הירדן, חטפית גמדית, מלכישליו חלודי, קנית ביצות, וקנית פינית. כל שבעת מיני הנקריים המקננים בשוודיה נמצאים גם באזור החוף הגבוה.
גבעה מכוסת עצים בפארק הלאומי סקולסקוגן, הנמצא בלבו של החוף הגבוה.
החזית העממית הכל-רוסית

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה 
 מייסד:  ולדימיר פוטין 
 מנהיגים:  ולדימיר פוטין 
 תקופת הפעילות:  6 במאי 2011 – הווה (13 שנים) 
 אידאולוגיות:  פופוליזם ימני, שמרנות רוסית, לאומיות רוסית, קפיטליזם מדיני, אטטיזם
 מטה:  מוסקבה, כתובת, רחוב מוספילמובסקאיה 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז
 צבעים רשמיים:  כחול, לבן, אדום
 onf.ru
 
החזית העממית הכל-רוסית או חזית העם הכל-רוסית (ברוסית: Общероссийский народный фронт) היא תנועה על מפלגתית, שהוקמה ב-2011 על ידי ראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין, שכיהן באותה העת כיו"ר מפלגת רוסיה המאוחדת. מטרת הקמת החזית הייתה להכליל בתוך רשימה אחת מועמדים עצמאיים יחד עם רשימת רוסיה המאוחדת לקראת בחירות הפרלמנטריות ברוסיה בדצמבר 2011.
הקמת החזית נתפסת כניסיונה של מפלגת השלטון ברוסיה (רוסיה המאוחדת) לצבור פופולריות לקראת הבחירות הפרלמנטריות, לאחר הנסיגה בתמיכתה בבחירות לשלטון המקומי שנערכו ב-13 במרץ 2011, אף שנותרה המפלגה הפופולרית ביותר ניכרה נסיגות בתמיכת האזרחים בה.
את ההצעה להקים חזית עממית עבור תומכי מפלגת השלטון שאינם חברי המפלגה באה מפיו של ראש הממשלה פוטין, בעת הכינוס האזורי של המפלגה בוולגוגרד, ב-6 במאי 2011. עוד באותו היום, דובר ראש הממשלה הרוסי, דמיטרי פסקוב, הבהיר את עקרונות הסיעה ולפיה:
אופוזיציה לא מערכתית (דהיינו, שאינה זוכה לתמיכת המדינה), לא תוכל להצטרף לחזית זו;
החזית נושאת מאפיין תת-מפלגתי ונחשבת לתנועה שנתמכת על ידי מפלגת רוסיה המאוחדת;
יש המשווים את החזית לחזית עממית אחרת, החזית הלאומית של מזרח גרמניה - שאיגדה שורת מפלגות וארגונים שתמכו במפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, אחרים טוענים כי החזית היא קורפורטיזם בדמות איטליה הפשיסטית.
ב-7 במאי 2011, בעת פגישת פוטין עם מנהיגי הארגונים החברתיים בנובו-אוגריובו שלאחר מכן היו לחברים בחזית החדשה, הוכרזו עקרונות הסיעה וב-13 במאי אותה שנה כבר פורסמה הצהרת ההקמה של התנועה.
כבר מיום ההכרזה להקמת התנועה הכריזו ראשי המפלגות הגדולות ברוסיה (רוסיה הוגנת, המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית) כי לא יתמכו בתנועה החדשה, מאחר שמטרת החזית היא לשמור על הרוב של רוסיה המאוחדת בפרלמנט וכי החזית נשענת במידה רבה על פולחן האישיות של ולדימיר פוטין עצמו.
בתגובה להקמת החזית, הקימו תנועות האופוזיציה ברוסיה, מקבילות משלהן; כך למשל, הלאומנים הקימו איחוד המעצמה של רוסיה, המאגד 13 ארגונים לאומניים. ב-22 במאי 2011 מפלגות השמאל הרוסיות הקימו את הוועד להצלה לאומית (Комитет национального спасения), קואליציה של ארגונים פוליטיים אופוזיציוניים, כשבראשן תנועת רוסיה אחרת, בהנהגת אדוארד לימונוב, לשעבר מנהיג המפלגה הנציונל בולשביקית. ב-5 ביוני הכריז גם גנאדי זיוגאנוב - מנהיג המפלגה הקומוניסטית - על הקמת חזית יריבה לזו שהקים פוטין.
ראו גם

פוליטיקה של רוסיה
הגדרה משדלת

הגדרה משדלת (Persuasive definition) היא הגדרה נוספת של מונח בעל משמעות נלווית ערכית או רגשית בגלל הגדרה אחרת של אותו מונח, אשר מעבירה את המשמעות הנלווית אל מושאי ההגדרה הנוספת. המונח נטבע בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי צ'ארלס סטיבנסון שהיה פילוסוף אנליטי.
הגדרות ודוגמאות

אחת הדוגמאות שהובאה על ידי סטיבנסון הייתה הגדרת המונח "בן תרבות" לה יש קונוטציה חיובית, כאדם בעל דמיון רגיש ומקוריות. שימוש בהגדרה זאת מאפשרת לייחס לאדם שמקובל לראותו כ"חסר תרבות" את תכונת התרבותיות.
ספר לוגיקה פופולרי של פטריק הורלי מגדיר "הגדרה משדלת" כהגדרה המתחזה לניסיון כן לתת הגדרה למונח, בעוד הוא מייחס משמעות חיובית או שלילית למונח המוגדר. כדוגמה, הביא הורלי את שתי ההגדרות הבאות להפלה מלאכותית:
רצח חסר רחמים של חפים מפשע
הליך רפואי בטוח ומקובל בו מורידים מאשה עול בלתי רצוי
אולם דוגמה זאת של הורלי אינה מוסכמת, שכן לשיטתו של סטיבנסון המונח המוגדר הוא זה שנושא משמעות ערכית או רגשית ולא ההגדרה.
היחס להגדרה משדלת

על פי גישתו של סטיבנסון, השימוש בהגדרה משדלת נלווית למידה מסוימת של הטעיה. לשיטתו, במקרים רבים הגדרות משדלות משמשות לגבי מונחים בעלי הגדרה בלתי ברורה. במקרים רבים אנשים המשתמשים בהגדרה משדלת עושים זאת תוך הצגת ההגדרה שלהם כ"ההגדרה האמיתית" או "ההגדרה הנכונה". היו אף שהתייחסו אל הגדרה משדלת כאל כשל לוגי. לעומת זאת, היו שטענו למקרים של שימוש לגיטימי בהגדרה משדלת. למשל, בורגס ג'קסון טען שהרחבת התחולה של המונח אונס על ידי תנועות פמיניסטיות כדי שיכלול גם מקרים של כפייה מילולית, היא הגדרה משדלת לגיטימית.
הערות שוליים

↑  Douglas N. Walton, Ethical argumentation, Lexington Books, 2003, page 121
↑  Patrick J. Hurley, A Concise Introduction to Logic, page 99
↑  Douglas N. Walton, Ethical argumentation, Lexington Books, 2003, page 122
↑  Douglas N. Walton, Ethical argumentation, Lexington Books, 2003, page 124
↑  Douglas N. Walton, Ethical argumentation, Lexington Books, 2003, page 128
הגדר

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  דניאל אסיחה
 כותבים:  דניאל אסיחה 
 שחקנים:  אונקס אוגלדה  אבל פולק  אלאונורה וקסלר  אוליביה מולינה  אנג'לה מולינה 
 ארץ מקור:  ספרד
 שפות:  ספרדית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 מפיקים בפועל:  דניאל אסיחה 
 חברת הפקה:  Atresmedia  Good Mood
 הפצה:  נטפליקס 
 מוזיקה:  Daniel Sánchez de la Hera 
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Atresplayer Premium 
 תקופת שידור מקורית:  19 בינואר 2020 – 2020 
 קישורים חיצוניים
 דף הסדרה באתר נטפליקס
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הגדר (בספרדית: La valla) היא סדרת דרמה טלוויזיונית דיסטופית דוברת ספרדית, אשר החלה בשידור בספרד ב-19 בינואר 2020 ובספטמבר אותה שנה החלה להיות משודרת בתפוצה עולמית באמצעות נטפליקס.
תיאור

ספרד, 2045.
המחסור הגובר במשאבי טבע הפך את הדמוקרטיות המערביות למשטרים דיקטטוריים המצדיקים את היעדר החירויות תמורת הבטחה להישרדות האזרחים. בספרד, באותה המידה, ממשלה דיקטטורית תופסת את השלטון. לאורך כל התקופה הזו, נגיף משמיד את ספרד. בעוד החיים באזורים הכפריים הופכים לבלתי אפשריים, מדריד הבירה חולקה לשני אזורים סגורים היטב: האחד מיועד לממשלה ולמיוחסים, והאזור השני מיועד לכל שאר האזרחים. הדרך היחידה לעבור מאזור לאזור היא לעבור את גדר המכשול המפרידה ביניהם, שעבורה יש דרישה לעבור את הרגולציה.
בסדרה מסופר על משפחה אשר עברה למדריד על מנת להציל את בתם מרתה והופכת להיות חלק מפרשיה סביב מציאת חיסון לנגיף והפיכת בתם לקלף מיקוח, וזאת תוך היותם מחויבים לשרת את משפחתו של שר הבריאות.
דמויות

אונקס אוגלדה (אנ') – בתפקיד הוגו מוחיקה, אב המשפחה.
אוליביה מולינה (אנ') – בתפקיד ג'וליה, אם המשפחה.
אלאונורה וקסלר – בתפקיד עלמה לופז-דוראן, אשתו של שר הבריאות ואחראית על פרויקט החיסון.
אבל פולק (ספ') – בתפקיד לואיס קוברוביאס, שר הבריאות.
אנג'לה מולינה (אנ') – בתפקיד אמיליה נובל, אמן של ג'וליה ושרה.
החונק מבוסטון (סרט, 1968)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן "החונק מבוסטון" של ג'רולד פרנק
 בימוי:  ריצ'רד פליישר
 הופק בידי:  רוברט פריאר 
 תסריט:  אדוארד אנהלט
 עריכה:  מריון רוטמן
 שחקנים ראשיים:  טוני קרטיס הנרי פונדה ג'ורג' קנדי
 מוזיקה:  ליונל ניומן
 צילום:  ריצ'רד קליין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 באוקטובר 1968
 משך הקרנה:  116 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פשע, סרט ביוגרפי, סרט דרמה, דוקו-דרמה, סרט להט"בי 
 תקציב:  4,100,000 ‏$
 הכנסות:  $17,810,894
 דף הסרט ב־IMDb
 
החונק מבוסטון (באנגלית: The Boston Strangler) הוא סרט פשע ביוגרפי אמריקאי משנת 1968 בבימויו של ריצ'רד פליישר, עם טוני קרטיס, הנרי פונדה וג'ורג' קנדי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על ספרו של ג'רולד פרנק (אנ') "החונק מבוסטון" משנת 1966 המתאר בצורה לא מדויקת את פרשת "החונק מבוסטון" שרצח בחניקה 13 נשים בבוסטון ובסביבתה בשנים 1962–1964.
בתחילת הסרט מופיעה כתובית ובה נכתב כי: "זה הסיפור על אלברט דסאלבו שהודה שהוא החונק מבוסטון. האנשים וההתרחשויות שתצפו, מבוססים על עובדות".
טוני קרטיס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
אדוארד אנהלט היה מועמד לפרס אדגר לתסריט הטוב ביותר.
תקציר העלילה

שלושה מקרי רצח בחניקה של נשים קשישות מזעזעים את בוסטון. התובע הכללי של מסצ'וסטס, אדוארד ברוק (ויליאם מרשל) מטיל על השופט ג'ון בוטומלי (הנרי פונדה) להקים מטה פעולה מיוחד לתפיסת החונק ולצרף אליו 2,400 שוטרים מבוסטון וסביבתה כדי למצוא אותו.
בינתיים מתפשטת חרדה בין נשות בוסטון המצטיידות באמצעי הגנה. החוקרים הבכירים הם פיל דינטלי (ג'ורג' קנדי) ופרנק מקפי (מארי המילטון). הם עוצרים מאות חשודים, עבריינים וסוטים אך הרציחות ממשיכות וכעת גם נשים צעירות.
הלחץ על המשטרה והתובע הכללי גובר ובצעד של ייאוש הם פונים לאיש הטלפתיה פטר הורקוס (ג'ורג' ווסקובסק) שמכוון אותם לחשוד בשם יוג'ין אורקה (ויליאם היקי) שעושה רושם של אדם עם בעיות פסיכיאטריות. השוטרים לא מצליחים להוכיח שיש לו קשר וגם החניקות ממשיכות בשעה שהיה עצור. החקירה נקלעת למבוי סתום.
אלברט דסאלבו (טוני קרטיס) צופה בטלוויזיה בהלווייתו של ג'ון פיצג'רלד קנדי. הוא עובד במפעל יציקה, נשוי עם בת ובן, אדם רגיל ללא הרשעות קודמות.
הוא נוקש בדלתה של דיאן קלוני (סאלי קלרמן), בחורה צעירה ונאה שגרה לבדה. היא פותחת קלות את הדלת הקשורה בשרשרת ודסאלבו מציג את עצמו בנימוס כשרברב שנקרא לבדוק אם יש לה דליפה באמבטיה. היא מהססת והוא עומד לעזוב אך נראה שהוא משדר לה אמינות והיא פותחת לו את הדלת.
מיד כשהוא נכנס הוא מתנפל עליה, קושר אותה למיטה ומכין בד לחנוק אותה. כשהוא גוהר עליה הוא מסתכל פתאום בראי ונדהם מפרצופו. דיאן מנצלת זאת ונושכת את ידו. הוא נרתע, מכה אותה וכאשר הוא חושב שהיא מתה הוא עוזב את הדירה. הוא מבחין באישה נכנסת לדירה אחרת ופותח את הדלת. בדירה נמצא בעלה שרודף אחריו ברחובות בוסטון עד ששוטרים מצליחים להתגבר על דסאלבו ולעצרו.
הוא מכחיש כל קשר לחניקות אך בינתיים מתאוששת דיאן ומוסרת כי בעת התקיפה היא נשכה אותו ביד ואכן יש לו בכף היד סימן של נשיכת אדם. השוטרים גם מתאימים את זמני ההיעדרויות שלו מהמפעל לזמנים בו בוצעות החניקות וההתאמה מושלמת.
דסאלבו נשלח לבדיקה פסיכיאטרית והרופא ד"ר נאגי (אוסטין ויליס) מוסר שהוא סובל מהפרעת זהות דיסוציאטיבית - יש לו שתי אישיויות, נורמלית ורצחנית ואחת מנותקת מהשנייה. במקרה כזה אין אפשרות להעמידו לדין. בוטומלי מקבל אישור לשוחח עם דסאלבו ולהקליט את השיחות. עם הזמן צצה האישיות הרצחנית וכשהוא מודה בכך הוא נכנס למצב קטטוני.
הסרט מסתיים בכתובית כי "דסאלבו עדיין במאסר, הוא לא נשפט או הואשם בחניקות בבוסטון".
ההבדל בין הסרט למציאות

במציאות המשטרה לא הצליחה להוכיח את הקשר של דסאלבו ל-13 החניקות בבוסטון. הוא נעצר לאחר ניסיון הרצח האחרון שלו ונדון למאסר עולם. בכלא הוא התרברב כי הוא החונק מבוסטון אבל המשטרה סברה כי הוא רוצה להיראות כבלתי שפוי.
דסאלבו לא סבל מפיצול אישיות כפי שמופיע בסרט וטענה כזו לא הוכחה. הוא ברח מבית החולים הפסיכיאטרי, נתפס והושם בכלא שמור. ב-1973 הוא נרצח בכלא והרוצח לא נמצא.
ב-2013 הופק DNA מחומר שהיה בגופתה של הנרצחת האחרונה, מרי סאליבן. משרידי גופתו של דסאלבו הופק DNA שנמצא זהה לזה שמגופת סאליבן.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| טוני קרטיס | אלברט דסאלבו | רוצח |
| הנרי פונדה | ג'ון בוטומלי | חוקר |
| ג'ורג' קנדי | פיל דינטלי | בלש משטרה |
| סאלי קלרמן | דיאן קלוני | נאנסת |
| ויליאם מרשל | אדוארד ברוק | תובע כללי |
| ג'ורג' ווסקובק | פטר הורקוס | אמן חושים |
| מארי המילטון | פרנק מקפי | בלש משטרה |
| קרולין קונוול | גב' דסאלבו |  |
| אוסטין ויליס | ד"ר נאגי | פסיכיאטר |
| ויליאם היקי | יוג'ין אורקה |  |
בשנת 2023 הופק סרט נוסף על ידי דיסני ואולפני המאה ה-20. “החונק מבוסטון” (Boston Strangler) משנת 2023, לוקח השראה מסרטי עיתונות חוקרת כמו “כל אנשי הנשיא” ו“לילה טוב ובהצלחה” ומתמקד בסיפורן האמיתי של צמד הכותבות אשר עלו לראשונה על הרוצח המפחיד שחנק למוות מעל לתריסר נשים.
הסרט החדש מספר את סיפורן של לורטה מקלוקלין (קירה נייטלי, “גאווה ודעה קדומה”), עיתונאית שמתחילה לקשר בין הרציחות הנוראיות בבוסטון ומשתפת פעולה עם עיתנואית נוספת, ג’ין קול (קארי קון, “הנותרים”), כדי לתפוס את הרוצח. בזמן שמתרחשים אירועי רצח נשים נוספים, נאלצות שתי העיתונאיות להתמודד גם עם הסקסיזם מצד המשטרה ומצד הממונים עליהן, אשר מקשה על עבודתן. כאשר לורטה מציעה לחקור ולכתוב על הרצחן של 3 נשים ועל המשותף בניהן הוא מצידו מתעקש להשאירה במדור הפנאי והאופנה. לורטה ממשיכה לחקור את המקרים בעצמה ומנסה לקשר בין הרציחות השונות, חרף תגובות הסביבה. הסרט מקשר בין הסקסיזם של התקופה לבין הגישה של העורך, שאפילו לא רואה ברצח נשים כסיפור ששווה לחקור עד שנהיה מאוחר מדי והגופות נערמות.
הערות שוליים

↑  אורן מנדז, הנשים שחשפו את החונק מבוסטון עושות היסטוריה בדרמת מתח חדשה, ‏23 בפברואר 2023
החזית העממית (להקה)

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1984–1985 (כשנה)
 סוגה:  רוק
 חברים
 שלומי ברכה, מייקל בנסון, ירון בכר
 
החזית העממית הייתה להקה ישראלית שפעלה בשנים 1984 עד 1985. היא הוקמה על ידי שלומי ברכה, מייקל בנסון שהיו חלק מההרכב המקורי של משינה והקלידן ירון בכר.
החזית העממית פעלה בתקופה בה משינה התפרקה באופן זמני לאחר מחלוקות בין יובל בנאי לברכה. לאחר הפירוק התפצלו חברי הלהקה ל"חזית העממית" בה פעלו ברכה ובנסון ול"שלום הציבור" בה פעלו יובל בנאי, אורן אליעזרי ואיגי דיין.
ברכה שר וכתב את השירים של "החזית העממית", רובם באנגלית, בהם שירים שהפכו לחלק מהרפרטואר של משינה: "בלדה לסוכן כפול", "עתיד מתוק", ו"אבל אין", שנכללו באלבום הבכורה של משינה, ו"אופטיקאי מדופלם" שהיה הסינגל הראשון שהוציאה משינה. "החזית העממית" הופיעה במועדונים קטנים, אך ללא הצלחה, וברכה החל לזנוח את הרעיון להופיע בלהקה והחל לחפש עבודות אחרות.
בשנת 1985 התפרקה "החזית העממית". לאחר פגישה מקרית של בנאי, ברכה ובנסון, בו בנאי השמיע לברכה את "אנחנו שניים", וברכה השמיע לבנאי את "קשיים בחקלאות". השירים הובילו לחזרה לשיתוף פעולה בין בנאי לברכה, והם חברו שוב והקימו מחדש את משינה.
לקריאה נוספת

דרור נחום (עורך), עסקי הרוקנ'רול, פרק 1: 1983-1984 - התותח מצלצל פעמיים, זברה תקליטים, 2010
הערות שוליים

↑  משינה, באתר eylon1.co.il
| משינה - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| משינה | "אופטיקאי מדופלם" • "אנה" • "בלדה לסוכן כפול" • "רכבת לילה" |  |
| משינה 2 | "שלח לי מלאך" • "אנחנו שניים" |  |
| משינה 3 | "שלג צח" • "אהובתי" • "ברחובות שלנו" |  |
| העמותה לחקר התמותה | "אז למה לי פוליטיקה עכשיו" • "הכוכבים דולקים על אש קטנה" • "אחכה לך בשדות" |  |
| מפלצות התהילה | "שלומית בונה סוכה" • "אין מקום אחר" |  |
| שיא הרגש | "גברת שרה השכנה" • "נגעה בשמים" |  |
| להתראות נעורים שלום אהבה | "להתראות נעורים שלום אהבה" • "את לא כמו כולם" • "תחזור תחזור" |  |
| רומנטיקה עתידנית | התשובה |  |
| יהלומים בשמיים | בין הצללים |  |
מתים שרים הולכים:
ההתאחדות הבין-לאומית לאינפורמטיקה רפואית

| --- | --- |
 מדינה:  בין־לאומי 
 מטה הארגון:  ז'נבה 
 תקופת הפעילות:  1967–הווה (כ־57 שנים) 
 imia-medinfo.org
 
ההתאחדות הבין-לאומית לאינפורמטיקה רפואית (International Medical Informatics Association; IMIA) היא ארגון עצמאי המטפח ומקדם את טכנולוגיית המידע בחברה המודרנית, בפרט בתחומי הבריאות, הביולוגיה והרפואה. הארגון הוקם ב-1967 כוועדה הטכנית של הפדרציה הבין-לאומית לעיבוד מידע (International Federation for Information Processing). הארגון היה לארגון עצמאי ב-1987 והוקם תחת החוק השווייצרי ב-1989.
מטרות הארגון:
עידוד מידענות בבריאות ובמחקר ביורפואי.
קידום שיתוף פעולה בין-לאומי.
הנעת מחקר, פיתוח וחינוך.
הפצה והחלפת מידע.
כחלק ממשימותיו שם לעצמו הארגון למטרה להביא לשיתופי פעולה בין מדענים, חוקרים, ספקים ויועצים. הארגון משמש קורת גג משותפת למגוון איגודים לאומיים ואזוריים.
IMIA מארגן ועידות ואירועים ברחבי העולם ומתמקד כיום ב"גישור על פער הידע" באמצעות סיוע למדינות מתפתחות. בין פעולות הארגון, תמיכה בארגון האפריקאי המתפתח (HELINA).
איגודים לאומיים

ההתאחדות הארגנטינאית לאינפורמטיקה רפואית
ההתאחדות האוסטרלית לאינפורמטיקה בריאותית (HISA)
קבוצת העבודה לאינפורמטיקה רפואית (AKMI) של החברה האוסטרית להנדסה ביורפואית ÖGBMT) והחברה האוסטרית למחשבים (OCG)
ההתאחדות הבלגית לאינפורמטיקה רפואית
החברה לאינפורמטיקה רפואית של בוסניה והרצגובינה
החברה הברזילאית לאינפורמטיקה בריאותית
פורום אינפורמטיקה בריאותית של החברה הבריטית למחשבים
COACH: ההתאחדות לאינפורמטיקה רפואית של קנדה
ההתאחדות הסינית לאינפורמטיקה רפואית
החברה הקרואטית לאינפורמטיקה רפואית
החברה הקובנית לאינפורמטיקה רפואית
החברה הצ'כית להנדסה ביורפואית ואינפורמטיקה רפואית
החברה הדנית לאינפורמטיקה רפואית
ההתאחדות האתיופית לאינפורמטיקה בריאותית
ההתאחדות הפינית לאינפורמטיקה חברתית ובריאותית (FinnSHIA)
ההתאחדות הצרפתית לאינפורמטיקה רפואית (AIM)
ההתאחדות הגרמנית לאינפורמטיקה רפואית, ביומטריה ואפידמיולוגיה
ההתאחדות היוונית לאינפרמטיקה בריאותית
החברה ההונג קונגית לאינפורמטיקה רפואית
החברה למחשבים ג'ון פון נוימן (הונגריה)
ההתאחדות ההודית לאינפורמטיקה רפואית
ההתאחדות האירנית לאינפורמטיקה רפואית
החברה לאינפורמטיקה רפואית של אירלנד
האיגוד הישראלי למערכות מידע ברפואה (תחת אילא)
החברה האיטלקית לאינפורמטיקה רפואית (AIIM)
החברה לביומדעים ולאינפורמטיקה בריאותית של חוף השנהב (ISBHI)
ההתאחדות היפנית לאינפורמטיקה רפואית
ההתאחדות למידע רוקחות רפואי (MedPharmInfo)(קזחסטן)
החברה הקוריאנית לאינפורמטיקה רפואית (KOSMI)
ההתאחדות המלאווית לאינפורמטיקה רפואית (MIAM)
ההתאחדות המלזית לאינפורמטיקה בריאותית (MHIA)
החברה למידע ביורפואי ובריאותי של מלי (SOMBIS)
ההתאחדות לאינפורמטיקה רפואית של ניו זילנד (אורכב 13.08.2009 בארכיון Wayback Machine)
ההתאחדות לאינפורמטיקה רפואית של ניגריה (AHIN)
החברה הנורווגית לאינפורמטיקה רפואית
החברה הפיליפינית לאינפורמטיקה רפואית
החברה הפולנית לאינפורמטיקה רפואית
החברה הרומנית לאינפורמטיקה רפואית
ההתאחדות הסעודית לאינפורמטיקה בריאותית (SAHI)
ההתאחדות לאינפורמטיקה בריאותית, סינגפור (AMBIS)
החברה הסלובקית להנדסה ביורפואית ולאינפורמטיקה רפואית
ההתאחדות הסלובנית לאינפורמטיקה רפואית (SIMIA)
ההתאחדות לאינפורמטיקה בריאותית של דרום אפריקה
החברה הספרדית לאינפורמטיקה בריאותית
הפדרציה השוודית לאינפורמטיקה בריאותית
החברה השווייצרית  לאינפורמטיקה רפואית
ההתאחדות הטייוונית לאינפורמטיקה רפואית (TAMI)
VMBI, החברה לאינפורמטיקה רפואית (הולנד)
החברה הטורקית לאינפורמטיקה רפואית (TURKMIA)
ההתאחדות האוקראינית לרפואה ממוחשבת (UACM)
ההתאחדות האמריקנית לאינפורמטיקה רפואית
החברה האורוגוואית לאינפורמטיקה בריאותית
החברה הוונצואלית  למדעי מחשב ברפואה (AVIS)
קבוצות עבודה וקבוצות עניין

IMIA כולל מספר גדל והולך של קבוצות עניין וקבוצות עבודה, המורכבות מיחידים בעלי עניין משותף בנושא מסוים. בין הקבוצות:
זיהוי תבניות ביורפואי (WG 07)
סטטיסטיקות ועיבוד מידע ביורפואי (WG 12)
אינפורמטיקה בריאותית לצרכנים (WG 2)
אינפורמטיקה דנטלית (WG 11)
אינפורמטיקה ברפואה גנומית (IGM)
כריית מידע וניתוח מידע אינטליגנטי (WG 03)
אבטחה במערכות מידע בריאותיות (WG 04)
ההגדה לבית פורסייט

ערך זה עוסק בסדרת רומנים מאת ג'ון גלסוורתי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סוזן המפשייר ואריק פורטר, מגיבורי הסדרה בגרסתה הטלוויזיונית, 1967
ההגדה לבית פורסייט (באנגלית: The Forsyte Saga) היא סדרה של שלושה רומנים ושני קטעי ביניים מאת ג'ון גולסוורתי. הסדרה מתעדת את תהפוכותיהם של בני משפחת פורסייט המובילים בחברה הבורגנית הגבוהה בבריטניה. רק כמה דורות לאחר שאבותיהם היו חקלאים, חברי המשפחה מודעים לכך שמעמדם נחשב כ"כסף חדש". הדמות הראשית, סומס פורסייט, רואה את עצמו כ"איש בעל רכוש" בשל יכולתו לצבור דברים חומרניים – אך הדבר לא מצליח לתת לו סיפוק.
קטעים יחידים מהסאגה וכן הסיפור הארוך כולו, עובדו למסך הקולנוע. הספר הראשון "בעל נכסים" עובד לקולנוע ב-1949 תחת השם "האישה לבית פורסייט". צוות השחקנים כלל את גריר גרסון, ארול פלין, וולטר פידג'ן ורוברט יאנג. הבי בי סי גם הפיק סדרה פופולרית ב-1967. ב-2002 "גראנדה טלוויזיון" הפיקה שתי סדרות בשביל ITV בשם: "ההגדה לבית פורסייט" ו"ההגדה לבית פורסייט: עומד להשכרה".
הספרים > בעל נכסים (1906)

ברומן הראשון בסאגה, לאחר הצגת בני משפחת פורסייט הוותיקים והמרשימים שבראשם עומדת הדודה אן, גולסוורתי מתמקד בתשוקה של סומס פורסייט כלפי אשתו היפהפייה איירין פורסייט (לשעבר היירון) אשר אינה אוהבת אותו. הוא מתכנן לעבור לגור איתה בכפר, הרחק מכולם, אך היא מתנגדת לכך ומתאהבת בפיליפ בוסיניי הארכיטקט חסר המעמד, אך בוסיניי הוא ארוסה של חברתה ג'ון פורסייט, בתו של בן דודו של סומס, ג'וליאן.
הספרים > קיץ הודי של פורסייט (1918)

בקטע ביניים קצר לאחר "בעל נכסים", גולסוורתי מתעמק בחברות החדשה בין ג'וליאן הזקן (סבה של ג'ון) ואיירין, אשר עזבה את סומס. הקשר הזה נותן לג'וליאן הזקן עונג, אך מתיש אותו. הוא משאיר לאיירין רכוש בצוואה שלו עם ג'וליאן הצעיר כאפוטרופוס.
הספרים > הצ'נסרי (1920)

הבעיות בחיי הנישואין של סומס ואחותו ויניפרד הן הנושא העיקרי ברומן השני. הם נוקטים צעדים על מנת להתגרש מבני זוגם, איריין ודארטי, בצורה מכובדת. אך בזמן שסומס אומר לאחותו להתמודד עם העובדה שהיא תצטרך לפנות לבית המשפט, הוא לא מוכן לעבור את הגירושים בעצמו. במקום זאת הוא רודף ומטריד את איריין, עוקב אחריה בחו"ל, ומבקש ממנה ללדת את בנו. לבסוף סומס מתגרש מאיירין ומתחתן שנית עם נערה צרפתייה בשם אנט, הצעירה ממנו בשנים רבות, אשתו החדשה יולדת את בתו היחידה, פלר.
איריין יורשת כסף מג'וליאן הזקן. בנו ג'וליאן הצעיר, וגם בן דודו של סומס, דואג לענייניה הכספיים. כאשר היא עוזבת לראשונה את בעלה הוא מציע את תמיכתו. כאשר בנו של ג'וליאן הצעיר מת, הוא ואיירין מפתחים חברות אמיצה. הם מנהלים רומן והיא יולדת את בנו לאחר שהם מתחתנים.
הספרים > התעוררות (1920)

הנושא העיקרי בקטע הביניים השני הוא סגנון החיים הנאיבי והחיוני של ג'ון פורסייט בן השמונה. הוא אוהב ונאהב על ידי הוריו, איריין וג'וליאן. יש לו ילדות אידיאלית, כל בקשה שלו נענית.
הספרים > עומד להשכרה (1921)

רומן זה מסכם את ההגדה לבית פורסייט. פלר וג'ון פורסייט נפגשים ומתאהבים, לא מודעים לעבר של הוריהם. ברגע שסומס, איריין וג'וליאן הצעיר מגלים את הרומן, הם אוסרים על ילדיהם להיפגש שוב. ג'וליאן מזהיר את בנו שברגע שימות, אין אף אחד שיוכל לגונן על איריין מבעלה הקודם. ג'ון מתענה בין אהבתו לפלר והעבר. למרות אהבתה לג'ון לפלר יש מחזר מאוד הולם, מייקל מונט, יורש לברונט. אם הם יתחתנו פלר תרומם את מעמדה של משפחתה מ"כסף חדש" לאריסטוקרטיה.
עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה

הרומן עובד לקולנוע כסרט אילם ב-1920.
ב-1949 הרומן הראשון "בעל נכסים" עובד לקולנוע. בתפקידים הראשיים שיחקו: ארול פלין כסומס פורסייט, גריר גרסון כאיירין, וולטר פידג'ן כג'וליאן הצעיר ורוברט יאנג כפיליפ בוסיניי. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על התלבושות והתפאורה.
ב-1967 בי בי סי עיבדה את הרומן לטלוויזיה עם אריק פורטר כסומס, קנת' מור כג'וליאן הצעיר וניירי דון פורטר כאיריין. הסדרה הצליחה מאוד בבריטניה ובהרבה מקומות בעולם, כולל ישראל.
ב-2002 שני הספרים הראשונים וקטע הביניים הראשון עובדו לטלוויזיה על ידי גראנד טלוויזיון. כמו הגרסה מ-1967 גם העיבוד הזה שינה הרבה דברים מהטקסט המקורי של גולסוורתי. בתפקידים הראשיים: דמיאן לואיס כסומס, ג'ינה מקי כאיירין, רופרט גרייבס כג'וליאן הצעיר ויואן גריפית' כפיל בוסיניי. ב-2003 יצא ההמשך "עומד להשכרה" כשהשחקנים הראשיים לואיס, מק'קי וגרייבס חוזרים יחד עם שחקנים חדשים בתפקידים של פלר וג'ון. בסך הכל לעיבוד יש 13 פרקים. הסדרה שודרה בלוויין בשנת 2005.
נושאים עיקריים ברומן

חובה מול תשוקה - ג'וליאן הצעיר היה פעם המועדף של המשפחה עד שהוא עזב את אשתו למען האומנת של בתו. הוא התנזר מהחברה ומשבט פורסייט על מנת ללכת אחרי לבו. לסומס, למרות שנראה כאילו הוא ההפך הגמור מג'וליאן, יש אותן נטיות לעשות את מה שהוא חושק בו. לדוגמה, במקום למצוא אישה עשירה, הוא מתחתן עם איריין ואנט שאין להן לא כסף ולא מעמד. כאשר הוא לוקח את איירין להצגה על אישה נשואה ומאהבה, הוא מזדהה בצורה אירונית עם המאהב ולא הבעל. למרות זאת רוב ההחלטות שלו הולכות אחרי החובה.
דורות ושינוי - הדורות הרבים של שבט פורסייט מזכירים לכולם מה קרה במהלך השנים. כאשר הדור הוותיק מתחיל למות, אנשים יכולים לשנות. לדוגמה, לאחר כמה דורות העובדה שהם "כסף חדש" לא חשובה כמו פעם. זה גם המקרה עם הבעיות בנישואין של סומס ואיירין. ברגע שהם מזדקנים, וילדיהם יכולים להתגבר על העבר של הוריהם, סומס יכול לבסוף להשתחרר מהעבר. תמותה היא סוגיה חשובה מפני שהיא מכריחה אנשים להשתחרר.