stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהרן ליש

| --- | --- |

 לידה:  25 במאי 1933 סובאלק, רפובליקת פולין 
 פטירה:  16 באפריל 2022 (בגיל 88)
 ענף מדעי:  מזרחנות
 מקום מגורים:  ישראל
 הערות:  היה סגן היועץ לענייני ערבים ונשיא החברה המזרחית הישראלית
 תרומות עיקריות
 חקר המשפט המוסלמי
 
אהרון ליש (25 במאי 1933 – 16 באפריל 2022) היה פרופסור במכון ללימודי אסיה ואפריקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
מחקריו > תיאור מחקריו

שיטת המחקר של אהרן ליש הייתה היסטוריה משפטית, מוסדית וחברתית בהסתמך על תעודות משפטיות, בעיקר פסקי דין של בתי דין שרעיים ודרוזיים ושל שופטים שבטיים, שטרי הקדש (וקף) של מוסלמים וצוואות של דרוזים, צווים, פסקי דין וחוות דעת הלכתיות של המהדי בסודאן מן המאה התשע-עשרה.
מחקריו > המתח שבין משפט התגלותי לבין המציאות החברתית

אהרן ליש התעניין כבר מראשית עבודתו המדעית בפעולת הגומלין שבין השריעה, ההלכה הדתית המוסלמית, ובין המנהג (עאדה, ערף). השריעה מייצגת משפט אלוהי, התגלותי, נצחי שאיננו ניתן לשינוי הנכפה על החברה מלמעלה. המנהג הוא חוק בלתי חרות המעוצב על ידי ההתנהגות הקיבוצית של הקהילה ומתוך כך צומח מלמטה כלפי מעלה מחוץ לפיקוחה של סמכות מרכזית, דתית או שלטונית, כלשהי. פעולת הגומלין שבין שתי שיטות משפטיות אלה מאפיינת את המשפט המוסלמי מאז הופעתו והתעצבותו. השריעה גילתה יכולת מרשימה לבולל בתוכה את המנהג ובימינו נכבש המנהג לשריעה גם באכסניה של השופט השבטי. יישום השריעה בחברה שבטית גרם לקרובם של הבדואים לאסלאם האורתודוקסי. ליש בחן את גילויו של המתח בין המשפט ההלכתי ובין המציאות החברתית בכמה תחומים, כפי שיפורט להלן.
מחקריו > המשפחה המוסלמית

השריעה חוללה מהפכה דרמטית במעמד האשה בכך שהפכה אותה, בהכללה, מנשוא מכר בתקופה הג'אהלית לצד בחוזה הנישואין, אם גם לא על בסיס של שוויון מלא לגבר, על כל הכרוך בכך (אישיות משפטית, כשרות לקניין ולעשייה בקניינים, זכויות ירושה). במחקרו על האשה המוסלמית, גילה ליש שהאשה ברבדים שונים של החברה, ובייחוד בחברה שבטית, בישראל, במדבר יהודה ובלוב, יכולה ליהנות מזכויותיה בענייני מעמד אישי על פי השריעה (ולא כל שכן על פי החקיקה של הכנסת שהשוותה אותה לגבר לכל פעולה משפטית) רק עד כמה שהנורמה המשפטית נסבלת על ידי המנהג.
מחקריו > הווקף המוסלמי

המתח שבין ההלכה הדתית ובין המנהג בא לידי ביטוי גם במוסד הווקף המשפחתי. באסלאם אין חופש צוואה; השריעה אוסרת על עריכת צוואה לטובת יורש חוקי, וגם ביחס למי שאיננו יורש על-פי דין לא ניתן לערוך צוואה לטובתו מעבר לשליש מן העיזבון. זאת ועוד, העיזבון מתחלק בין כל היורשים החוקיים לפי חלקם היחסי בכל סוגי הרכוש וכך גורם לפיצולו של הרכוש המשפחתי. פירוש הדבר שלבעל הרכוש אין שליטה על עיזבונו לאחר מותו. באסכולה המשפטית המאלכית הנוהגת בצפון אפריקה, קרובים מצד האשה (שאינם יורשים קוראניים) אינם יורשים כלל, והיורשים הקוראניים אינם נהנים מחלוקת יתרת העזבון (רד) לאחר חלוקתו בפעם הראשונה ביניהם בהיעדר יורשים אגנטים (דרך זכרים) אלה גזרות שהציבור אינו יכול לעמוד בהן. מוסד הווקף המשפחתי התפתח באסלאם מתוך רצון לעקוף את דיני הירושה והצוואה השרעיים ולשמור על שלמות הנחלה המשפחתית (שכן הווקף אסור בהעברה) ולשמר את ההנאה מפירותיו של הווקף בידי היורשים לפי שיקול דעתו של בעל הרכוש.
ליש חשף ארכיון של קצין ממלוכי בעיר חלב המתעד תקופה של למעלה ממאה שנה החל בסוף המאה הארבע-עשרה עד ראשית המאה השש-עשרה, המספק מידע עשיר על תפקידו של הווקף המשפחתי בתקופת מעבר מאליטה צבאית לאליטה אזרחית כמכשיר לשימור הנחלה המשפחתית של צאצאי הקצין (אולאד אל-נאס), על כשרותה של האשה לקניין ולעשייה בקניינים, על מעמדם של עבדים משוחררים בחברה הממלוכית, ועל התפקיד הציבורי של הווקף בתחומי הדת והחינוך.
מסמכי הווקף שופכים אור לא רק על היסטוריה חברתית כי אם גם על היסטוריה פוליטית, כפי שעולה מהעתק של שטר הקדש (וקפיה) של הסולטאן העות'מאני סלים הראשון לטובת שייח' צופי שהתנחל בראשית המאה השש-עשרה בדיר אל-אסד, במקורו יישוב נוצרי קטן על צומת אסטרטגי על הדרך שבין עכו לצפת. מסמך משפטי נדיר זה, אפשר לליש לתת תמונה מוחשית על מדיניות האסלאמיזציה של שטחים שנכבשו זה מקרוב על ידי האימפריה העות'מאנית שבאה לידי ביטוי בהרחקת תושבים נוצרים משטחים חיוניים מבחינה צבאית ויישובם על ידי התנחלויות חקלאיות צבאיות של צופים דרווישים.
מחקריו > המשפחה הדרוזית

המתח שבין ההלכה הדתית ובין המנהג במשפחה הדרוזית הוא בעל צביון מיוחד, וזאת מכמה סיבות: ההלכה הדרוזית הציבה נורמות משפטיות מתקדמות להפתיע מנקודת ראות מעמד האשה שאין להן אח ורע במשפט המוסלמי הקלסי. כך, למשל, ההלכה הדרוזית אוסרת על ריבוי נשים ועל החזרת הגרושה לבעלה בקשר נישואין חדש, ולו גם לאחר גירוש אחד (כנראה בכוונה להרתיע את הגבר מפני גירוש שרירותי. באסלאם נאסר על החזרת הגרושה רק לאחר הגירוש השלישי). אשה שגורשה באופן שרירותי זכאית לפיצוי מבעלה, ועל פי ההלכה היא נוטלת מחצית מרכושו של הבעל. ולבסוף, ההלכה הדרוזית מכירה בחופש צוואה מוחלט ללא הגבלה אישית או כמותית, דבר המאפשר לבעל העיזבון להשפיע על חלוקת רכושו לאחר מותו, לקבוע את הנהנים ולחלק ביניהם את העיזבון בצורה משקית. יש בכך כדי להסביר מדוע הווקף המשפחתי איננו מקובל בקרב הדרוזים. לעומת הנורמות המשפטיות המתקדמות של האשה הדרוזית בענייני מעמד אישי, החברה הדרוזית, שהיא כפרית בעיקרה, שומרת בקנאות יותר מאשר כל קבוצה דתית אחרת על דפוסי אגנציה[דרושה הבהרה] של משפחה מסורתית: יתרון הגבר על האישה ויתרון הקרובים מצד הגבר על אלה שמצד האשה ולכן אין זה מפתיע שיש המשתמשים בחופש הצוואה דווקא כדי לנשל את האשה. הסיבה השנייה למתח שבין ההלכה ובין המנהג האופייני למשפחה הדרוזית היא עובדת היות הדת והמשפט הדרוזי סודיים שהגישה אליהם אסורה למי שאינו נמנה עם אליטה דתית (עקאל), וזאת מטעמים של הישרדות (תקיה). הקודיפיקציה של דיני המשפחה הדרוזיים בלבנון המודרנית הוסיפה עוד קושי בכך שהעמיסה על דיני המשפחה הדרוזיים נורמות משפטיות מתוך האסכולה החנפית של המשפט המוסלמי, והחקיקה הסטטוטורית הלבנונית בהשפעת המשפט הצרפתי. הדרוזים בישראל אימצו את חוק המעמד האישי הדרוזי הלבנוני מ-1948 בשני שינויים חשובים שגם הם סיבכו את המצב במידת מה: המנהג הדרוזי בישראל החליף את האסכולה החנפית (ויש בכך אישור לקיומה של התקיה) והחקיקה של הכנסת החליפה את החקיקה הלבנונית. כמי שליווה מקרוב את תהליכי מיסוד מערכת השיפוט הדתי הדרוזי ואימוץ החוק הלבנוני, הייתה לאהרן ליש גישה אל הארכיונים של בתי הדין הדתיים הדרוזיים בישראל וברמת הגולן (מובן מאליו שהקודיפיקציה של דיני המשפחה הדרוזיים בתורה חשפה אותם לעין כל מבלי לציין את מקורות ההשראה של הסעיפים השונים) ואל ארכיונים פרטיים של אנשי דת, וכך יכול היה לעמוד על גילויי המתח שבין המשפט ההלכתי ובין המנהג.
מחקריו > התחדשות ורפורמה במשפט המוסלמי

נושא מרכזי אחר שהעסיק את ליש במחקר היה הניסיונות בעולם המוסלמי לחדש את ההלכה או אף להחיותה ולהנהיג רפורמות בהתאם לצורכי הזמן המשתנים. המודרניסטים מבית מדרשו של מוחמד עבדו, מופתי מצרים ושייח' אל-אזהר בשלהי המאה התשע-עשרה וראשית המאה העשרים, ביקשו לגשר בין האסלאם ובין המערב עד כמה שניתן להפרידו מערכיו הנוצריים. הם חתרו לפתוח מחדש את שערי האג'תהאד, כלומר לחדש את ההלכה על ידי פירוש יצירתי של הקוראן והחדית' (מסורות המיוחסות לנביא ולחבריו) בשים לב לעקרון טובת הכלל (מצלחה) לשם סיגול ההלכה לתנאי הזמן המודרני. התנועה נכשלה בשל התנגדות העולמא המסורתיים להנהגת רפורמות רדיקליות ואפולוגטיקה עקרה. באופן פרדוקסלי, תרמו המודרניסטים, שלא מדעת, תרומה נכבדה לחילונה של השריעה בכך שסיפקו לפרלמנטים במזרח התיכון במאה ה-20 מכניזמים מסורתיים להנהגת רפורמות בחקיקה פרלמנטרית. בכך נתנו גם לגיטימציה שרעית לחקיקה סטטוטורית.
סוגיה העומדת בפני עצמה היא השיטות לעריכת הרפורמות במשפט המוסלמי בזמן המודרני והשלכותיהן על שינוי אופייה של השריעה. מסקנתו העיקרית של ליש בנידון זה הייתה שהקודיפיקציה הממלכתית הפכה את השריעה ממשפט יוריסטים למשפט סטטוטורי טריטוריאלי על כל הכרוך בכך: התמוטטות המתודולוגיה המשפטית המסורתית (אצול אל-פקה) ואובדן המונופול ההיסטורי של העולמא על פיתוחה של השריעה. ליש התרשם ששינויים אלה טרם הופנמו בעולם המוסלמי ואף לא בקרב חוקרים במערב. זאת ועוד, הרפורמות בדיני המעמד האישי והירושה גרמו להתפוררות המשפחה המוסלמית המסורתית הפטריליניאלית והפטריארכלית.
מחקריו > הרפורמות בערב הסעודית

ניסיון ייחודי מסוגו להחיות את השריעה ומיתונה מתוך הסתגלות לתנאי הזמן המשתנים התחולל בערב הסעודית. הווהאביה הופיעה בסוף המאה השמונה-עשרה כתנועת תחייה פוריטנית שביקשה להחזיר על כנו את האסלאם של "האבות הראשונים” מתקופת הח'ליפים של מדינה. חזונה היה לכונן תאוקרטיה שבה תיושם השריעה בצורה קפדנית בכל תחומי החיים והחברה וביחסים עם העולם החיצון. ברם, ככל שחולף הזמן מאז ייסודה הולכת המדינה הווהאבית ומתרחקת מחזונה. בערב הסעודית של היום, שהיא הגלגול השלישי של המדינה הווהאבית, יש גילויים רבים להפשרתה ולמיתונה של הדוקטרינה הווהאבית. ליש בחן את הרפורמה המשפטית בסעודיה כמכניזם שלטוני שנועד לסגל את המערכת הנורמטיבית והמוסדית של תאוקרטיה לתנאים של מדינה, חברה ומשק בזמן המודרני. הוא ניתח את הרפורמות, את השיטות להנהגתן ואת הגורמים לשיתוף הפעולה של העולמא עם השלטון בהנהגת הרפורמות והעריך שלאורך ימים תהליך הרפורמה יגרום לערעור הדוקטרינה המשפטית האסלאמית המסורתית ומעמד העולמא במערך השלטוני בסעודיה.
מחקריו > תנועת המהדיה בסודאן

מוחמד אחמד בן עבדאללה, לימים המהדי (המשיח באסלאם), עמד בראש תנועת תחייה ורפורמה בשלהי המאה התשע-עשרה שנועדה לכונן מחדש, בסודאן, תאוקרטיה אסלאמית על פי המודל מתקופת הנביא מוחמד והח'ליפים "ישרי הדרך." לתכלית זו הוא התעלם מכל אסכולות המשפט (מד'אהב) באסלאם הסוני, ויצר מתודולוגיה משפטית חדשה שסיפקה לו סמכות כמעט בלתי מוגבלת לסגל את השריעה לצרכיו הפוליטיים, החברתיים והכלכליים. הוא הכיר בשלושה מקורות משפט: סונת (מנהג) הנביא (התורה שבעל-פה) והקוראן (לפי סדר זה) ; את ההיקש האנלוגי (קיאס) הוא החליף בהשראה (אלהאם) נבואית שנמסרה לו באמצעות היוועדויות (חצ'ראת) עם הנביא, ועל הקונצנזוס (איג'מאע) של העולמא בני הדור ויתר כליל משעה שנטל לעצמו סמכות אל-טעותית בתורת יורשו של הנביא ו"המשיח המצופה." התאוקרטיה של המהדי לא האריכה ימים, אך הוא השאיר אחריו כ־1000 מסמכים משפטיים, כגון צווים, פסקי דין, חוות דעת הלכתיות, מנשרים. מסמכים אלה, במקורם בהדפס אבן (ליתוגרפיה), שימשו עד כה למחקר היסטורי פוליטי. המהדי לא הותיר אחריו משנה משפטית ערוכה וסדורה. ליש שיחזר את המתודולוגיה המשפטית של המהדי ואת מקורות השראתה במסדרים הצופיים השונים בהסתמך על מסמכים אלה והראה שהמהדי חידש חידושים מרחיקי לכת במשפט הפוזיטיבי המוסלמי שבגינם זכה לביקורות חריפות ביותר מצד העולמא בסודאן ומחוצה לה.
מחקריו > החייאת המשפט המוסלמי בסודאן

מחקר מיוחד, שנערך בשיתוף של ליש עם פרופסור גבריאל ורבורג מאוניברסיטת חיפה, התמקד בהחייאת המשפט המוסלמי בסודאן תחת שלטונו של נומיירי. הניסוי הזה בוצע באמצעות קודיפיקציה סטטוטורית של תחומי משפט שונים בשריעה על יסוד מתודולוגיה משפטית שהוכנה על ידי חסן אל-תוראבי, מנהיג האחים המוסלמים בסודאן האמון גם על המשפט האנגלי. מתודולוגיה זו שילבה את מקורות המשפט הקלסיים עם עקרונות מן המשפט האנגלי, כגון צדק, יושר ומוסר. המסקנה העיקרית שעלתה מן המחקר היא ששילוב כזה של עקרונות משפט במסגרת של חקיקה ממלכתית ויישומם הלכה למעשה על ידי בתי משפט לאומיים שבהם מכהנים שופטים ללא השכלה שרעית עשו פלסתר את השריעה וזכו לגינויים של המימסד השרעי האורתודוקסי ברחבי העולם המוסלמי.
מחקריו > מעמד השריעה בישראל

מעמד השריעה בישראל היה אחד הנושאים המרכזיים שהעסיקו את ליש. השריעה התעצבה והתגבשה בשעה שהאסלאם היה בעיצומה של התפשטות טריטוריאלית ועל כן אינה ערוכה להיות מיושמת במדינה המגדירה את עצמה כיהודית ודמוקרטית. המחקר על מעמד האשה המוסלמית בישראל על פי הפסיקה של בתי הדין השרעיים (ראו לעיל), מעבר לעיסוקו באשה הוא גם פריזמה למעמד השריעה במדינה לא-מוסלמית. במחקרים נוספים ביקש ליש לבדוק כיצד מתמודדים אנשי דת ומשפט מוסלמים עם בעיות סיגולה של ההלכה המוסלמית לתנאי הזמן המודרני בנסיבות של סביבה זרה, לא-מוסלמית, כיצד מגיבים הקאדים על החקיקה של הכנסת ועל הפסיקה של בתי המשפט האזרחיים ובייחוד בית המשפט העליון בענייני מעמד אישי ווקף, ומצא שבצד נטיות לשמר את השריעה מפני התערבות חיצונית יש גילויים מרשימים של השלמה של הקאדים, בייחוד בדור הראשון שלאחר הקמת המדינה, עם החקיקה של הכנסת ואף של אימוץ עקרונות משפט ישראליים כפי שעוצבו על ידי בית המשפט העליון. אימוץ העקרונות האלה נעשה באמצעות מכניזמים שרעיים מסורתיים המספקים לגיטימציה להתפתחות סגנון ייחודי של משפט מוסלמי בהשראת המשפט הישראלי.
ספר יובל לכבודו

Law, Custom and Statue in the Muslim World. Studies in Honor of Aharon Layish, ed. Ron Shaham. Leiden & Boston: Brill, 2007.
ספרים שכתב

Women and Islamic Law in a Non-Muslim State. A Study Based on the Decisions of the Sharī‘a Courts in Israel. New York: John Wiley & Jerusalem: Israeli Universities Press, 1975.
Marriage, Divorce and Succession in the Druze Family. A Study Based on Decisions of Druze Arbitrators and Religious Courts in Israel and the Golan Heights. Leiden: Brill, 1982
Divorce in the Libyan Family. A Study Based on the Sijill of the Sharī‘a Courts of Ajdābiya and Kufra. Jerusalem: The Magnes Press & New York: New York University Press, 1991.
Legal Documents on Libyan Tribal Society in Process of Sedentarizaion. A Selection of Decisions from the Sijills of the Sharī‘a Courts of Ajdābiya and Kufra. Part 1: The Documents in Arabic. Wiesbaden: Harrassowit, 1998.
(with Gabriel R. Warburg) The Reinstatement of Islamic Law in Sudan under Numayrī. An Evaluation of a Legal Experiment in the Light of Its Historical Context, Methodology, and Repercussions. Leiden: Brill, 2002.
Sharī‘a and Custom in Libyan Tribal Society. An Annotated Translation of Decisions from the Sharī‘a Courts of Ajdābiya and Kufra. With an essay on “Orality, Language, and Culture in Arabic Juridical Discourse” by Alexander Borg. Leiden: Brill, 2005.
Sharīʿa and the Islamic State in 19th-Century Sudan, The Mahdī’s Legal Methodology and Doctrine, Leiden: Brill, 2016
Islamic Law   Tribal Customary Law and Waqf, Studies in Islamic Law and Society, Volume: 54, Leiden: Brill, 2024
ספרים וכתבי עת שערך וההדיר

הערבים בישראל: רציפות ותמורה. ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1981.
התחדשות (תג'דיד) ורפורמה (אצלאח) באסלאם. גיליון מיוחד. "המזרח החדש" 31 (1986).
הערבים בישראל: בין תחייה דתית להתעוררות לאומית. גיליון מיוחד. "המזרח החדש" 32 (1989).
המשפט הבדווי: רישומה של השריעה על חברה שבטית. גיליון מיוחד. "המזרח החדש" 33 (1991).
הערבים בירושלים משלהי התקופה העות'מאנית עד ראשית שנות התשעים: ייחוד דתי, חברתי ותרבותי. גיליון מיוחד. "המזרח החדש" 34 (1992).
Marriage, Divorce and Succession in the Muslim Family. Theme issue. Islamic Law and Society 2.3 (1995).
Social and Economic Aspects of the Muslim Waqf. Theme issue. Islamic Law and Society 4.3 (1997).
(בשיתוף עם יקותיאל גרשוני ובנימין נויברגר) אפריקה: אסלאם, נצרות ויהדות. גיליון מיוחד. המזרח החדש" 40 (1999).
האסלאם: המרת דת, צופיות, תחייה ורפורמה. קובץ מאמרים לזכרו של נחמיה לבציון, מכון ון ליר והקיבוץ המאוחד, ירושלים, תשע"ב.
לקריאה נוספת

Ron Shaham, Preface, in: Law, Custom and Statue in the Muslim World. Studies in Honor of Aharon Layish, pp.vii-xiv
Ibid., Aharon Layish. Academic Autobiography, pp xv-xxii; List of Publications, pp. xxiii-xxxi
קנדיס ברגן

| --- | --- |

קנדיס ברגן, 1993
 לידה:  9 במאי 1946 (בת 78) בוורלי הילס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Candice Patricia Bergen 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנסילבניה  בית הספר למשחק סטלה אדלר  בית ספר הרווארד-וסטלאק  סטודיו אייץ' בי 
 בן זוג:  לואי מאל (27 בספטמבר 1980 – 23 בנובמבר 1995) מרשל רוז (2000–)
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (1989)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (1992)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (1994)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (1995)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (1990)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (1992)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (1989)  Hasty Pudding Woman of the Year (1979) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קנדיס ברגן בטקס האוסקר, 1988
קנדיס פטרישיה ברגן (באנגלית: Candice Bergen; נולדה ב-9 במאי 1946) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ודוגמנית עבר אמריקאית. הייתה מועמדת לפרס אוסקר וזכתה בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי. בראשית הקריירה שלה הייתה דוגמנית וזכתה לפרסום כשכיכבה במספר סרטים בולטים בהוליווד בתחילת שנות ה-70. לאחר מכן התפרסמה כשכיכבה בסדרות הטלוויזיה "מרפי בראון" ו"בוסטון ליגל"; בשני תפקידיה אלה גילמה דמות נשית דעתנית וקשוחה.
ילדות ונעורים

נולדה בבוורלי הילס שבקליפורניה להורים ידועים בעולם הבידור ההוליוודי. אם דוגמנית ואב שהיה שחקן וקומיקאי פיתום. כילדה נהגו לכנות אותה "אחותו הקטנה של צ'ארלי מק'קארתי" (שמה של בובת הפיתום של אביה), כינוי שגרם לה לרוגז. התחנכה בבתי ספר בלוס אנג'לס, בוושינגטון ובפנימייה בשווייץ. החלה ללמוד באוניברסיטת פנסילבניה אך נשרה לפני השלמת הלימודים. במקביל ללימודי הקולג' שלה החלה לדגמן ב"סוכנות הדוגמנות פורד" במטרה לממן רכישת מצלמות מתוך מטרה לעסוק בצילום בו החלה לעסוק כתחביב.
קריירה קולנועית

הופיעה לראשונה בגיל 12 יחד עם אביה בחידון הטלוויזיה הקומי של גראוצ'ו מרקס "You Bet Your Life".
ב-1966 השתתפה בסרטה הראשון, "הקבוצה", בבימויו של סידני לומט, שבו גילמה את לייקי, בוגרת מכללת ואסר לסבית. באותה שנה שיחקה בסרטו של הבמאי רוברט וייז היאנגצה הגועש (The Sand Pebbles) שהיה מועמד למספר פרסי אוסקר. באותה עת למדה צילום ואף עסקה בצילום עיתונות, כתבה מאמרים ואף מחזה ובמקביל, עבדה גם כדוגמנית אופנה. ב-1967 כבר שיחקה בתפקיד ראשי ב"לחיות בשביל לחיות" (Vivre pour vivre), סרט ההמשך של הבמאי קלוד ללוש לגבר ואשה, מול איב מונטאן ואני ז'ירארדו. ב-1970 שיחקה בסרט "המתבגרים" (Getting Straight). באותן שנים ביססה ברגן את מעמדה כאחת הנשים היפות ביותר בהוליווד אך זכתה לביקורות צוננות על משחקה.
ב-1970 זכתה לפרסום נרחב עת שיחקה בתפקיד ראשי בסרטו מעורר המחלוקת של הבמאי ראלף נלסון, חייל בכחול (Soldier Blue), סרט שעסק במלחמה בין לבנים לאינדיאנים במאה ה-19 אך היווה אלגוריה למלחמת וייטנאם שהתחוללה באותה עת. בנוסף למחלוקת שהתעוררה בציבור האמריקאי עקב ההשוואה שעשה הסרט בין טבח סנד קריק לטבח מי ליי, התפרסם הסרט גם עקב צילומי סצנות אלימות שלא היו מקובלות באותה עת בקולנוע האמריקאי.
ב-1971 השתתפה בסרטו של הבמאי מייק ניקולס, ידע הבשרים (Carnal Knowledge), שעלילתו עקבה אחרי עשרים שנות תהפוכותיהם של שני זוגות, המתלבטים בשאלות זוגיות, נישואין ומין ומשרטטים תמונת מצב אפלה ופסימית של חיי המעמד הבינוני הגבוה בארצות הברית. ב-1975 שיחקה בסרט "חטיפה במדבר" לצדו של שון קונרי.
לאורך כל שנות השבעים המשיכה לשחק בסרטים אמריקאים מול מיטב כוכבי הוליווד. ב-1979 הייתה מועמדת לפרס אוסקר על תפקיד משנה בסרט "להתחיל מחדש" (Starting Over). ב-1981 כיכבה בסרט "עשירות ומפורסמות". ב-1982 השתתפה בסרט עטור הפרסים גנדי בתפקיד הצלמת מרגרט ברק-וייט. ב-1985 ילדה את בתה קלואה (מנישואיה לבמאי הצרפתי לואי מאל) והפסיקה את השתתפותה בסרטים אליהם חזרה רק בתחילת שנות ה-2000 בתפקידי משנה בקומדיות כ"איזה מין שוטרת" (Miss Congeniality) בכיכובה של סנדרה בולוק, או גרושתו של מייקל דאגלס ב"מתחתנים עם ההורים".
ב-2009 שיחקה בסרט "מלחמת הכלות".
בשנת 2016 גילמה תפקיד קטן בסרטו של וורן בייטי "יוצא מן הכלל".
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה "סיפורי מאירוביץ" בבימויו של נוח באומבך. באותה שנה שיחקה בקומדיה הרומנטית "כולם חוזרים הביתה".
בשנת 2018 שיחקה בדמותה של שרון בסרט הקומי "מועדון הספר הטוב".
בשנת 2020 שיחקה בסרט "הכל דיבורים" שביים סטיבן סודרברג בתפקיד של רוברטה, חברתן של אליס וסוזנה, אותן גילמו מריל סטריפ ודיאן ויסט.
בשנת 2023 שבה לגלם את שרון בסרט ההמשך "מועדון הספר הטוב: הפרק הבא".
קריירה טלוויזיונית

עוד בשנים בהן כיכבה בקולנוע השתתפה ברגן מדי פעם כאורחת בסדרות טלוויזיה. ב-1976 אף הייתה האישה הראשונה שהופיעה כמנחה אורחת בתוכנית סאטרדיי נייט לייב. ברגן, שרוב תפקידיה בקולנוע היו של דמויות רציניות, החלה ב-1988 לשחק בסדרת הטלוויזיה הקומית מרפי בראון בה גילמה כתבת טלוויזיה קשוחה. למרות שמדובר היה בסדרת קומדיה מצליחה, עסקו לעיתים פרקי הסדרה בנושאים חברתיים טעונים. בתחילת סדרה הוצגה מרפי בראון כמי שנגמלה מאלכוהוליזם. בהמשכה היא הפכה לאם חד הורית ואף נאבקה בסרטן השד. ב-1992 מתח דן קווייל, (סגן נשיא ארצות הברית באותה עת) ביקורת על התוכנית המציגה את דמות מרפי בראון "השמה ללעג את חשיבותם של האבות בכך שהיא מביאה לעולם ומגדלת ילד לבדה ומכנה זאת כעוד בחירה של אורח חייה". אמנם הסדרה השתמשה בתגובתו של קווייל ולעגה לו באחד מפרקי הסדרה בעת שמרפי בראון, בתגובה לצפייה ב"נאום האמהות החד-הורית" של קווייל שולחת לכתובתו משאית עמוסה בתפוחי אדמה וזו פורקת את מטענה בפתח ביתו (כתזכורת לשגיאתו באיות potato), אך ברגן עצמה הודתה כי הסכימה עם חלק מדבריו של קווייל. ברגן זכתה להצלחה גדולה בגילום תפקידה של מרפי בראון. בין השנים 1989 ו-1995 היא הייתה מועמדת שבע פעמים ברציפות לפרס אמי וזכתה בחמישה פרסים. בשנים שלאחר זכייתה החמישית סירבה להיות מועמדת לפרס על תפקידה כמרפי בראון. לאחר שגילמה במשך שנים רבות עיתונאית, הציעה לה רשת הטלוויזיה האמריקאית CBS הזדמנות ליצור כתבות לתוכנית התחקירים 60 דקות. ברגן דחתה את ההצעה וציינה כי מקצועה הוא שחקנית וכי איננה מעוניינת שתפקידיה הטלוויזיוניים יתערבו בקריירה המקצועית שלה.
לאחר סיום הפקת "מרפי בראון" ב-1998 חזרה ברגן למשחק בסרטי קולנוע ובמקביל הנחתה את התוכנית הטלוויזיונית "Exhale". מ-2005 היא משתתפת בסדרת הטלוויזיה בוסטון ליגל. בסדרה היא מגלמת את שירלי שמידט, עורכת-דין קרירה ועניינית השותפה במשרד מצליח ומנהלת התגוששויות מקצועיות עם שותפה למשרד, ויליאם שאטנר, שהוא טיפוס צבעוני. בשנים 2006 ו-2008 הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית משנה על תפקידה בסדרה.
בנוסף להשתתפותה בשתי סדרות אלו, התארחה ברגן במספר רב של סדרות ידועות כגון: החבובות, סיינפלד, חוק וסדר, איש משפחה, ויל וגרייס וסקס והעיר הגדולה בה השתתפה במספר פרקים. כמו כן, הייתה במשך מספר שנים הפרזנטורית של חברת התקשורת האמריקאית ספרינט-נקסטל.
חיים אישיים

בצעירותה הייתה פעילה פוליטית, הזדהתה עם תרבות הנגד של שנות ה-60 בארצות הברית ואף נטלה חלק פעיל במספר אירועים בעלי אופי מחאתי. ב-1980 נישאה לבמאי הצרפתי לואי מאל ולזוג נולדה בת, קלואה, ב-1985. ברגן ומאל חיו בארצות הברית ונשארו נשואים עד מותו של מאל ב-1995 ממחלת הסרטן. ברגן מרבה בנסיעות בעולם ומנהלת אורח חיים טבעוני. משנת 2000 נשואה ליזם הנדל"ן הניו יורקי מרשל רוז. היא דוברת צרפתית שוטפת.
השומרים (סרט)

ערך זה עוסק בסרט גיבורי על. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  Watchmen (קומיקס)
 בימוי:  זאק סניידר 
 הופק בידי:  לורנס גורדון, דבורה סניידר, לויד לוין 
 תסריט:  תסריט: דייוויד הייטר אלכס טסה רוברטו אורקי אלכס קורצמן לפי דמויות מאת: אלן מור דייב גיבונס
 עריכה:  ויליאם הוי 
 שחקנים ראשיים:  פטריק וילסון קארלה גוג'ינו בילי קרודופ מולין אוקרמן ג'פרי דין מורגן מת'יו גוד נייל מאטר דני וודברן
 מוזיקה:  טיילר בייטס 
 צילום:  לארי פונג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Legendary Pictures DC קומיקס הפקות לורנס גורדון
 חברה מפיצה:  צפון אמריקה: האחים וורנר הפצה בינלאומית: סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 6 במרץ 2009  ישראל 5 במרץ 2009
 משך הקרנה:  162 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  נאו-נואר, סרט היסטוריה אלטרנטיבית, סרט פעולה, סרט גיבורי-על, סרט דיסטופי, סרט ויגילנטה, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, אנטארקטיקה, מאדים, וושינגטון די. סי., וייטנאם 
 תקציב:  130 מיליון דולר
 הכנסות:  185.3 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   watchmen
 פרסים:  2 פרסי סאטורן על סרט הפנטזיה הטוב ביותר והתלבושות
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
השומרים (באנגלית: Watchmen) הוא סרט גיבורי על נאו-נואר של הבמאי זאק סניידר אשר יצא לאקרנים ב-6 במרץ 2009. הסרט הוא עיבוד קולנועי לרומן גרפי "Watchmen" מאת אלן מור ודייב גיבונס משנת 1986 בהפצת DC.
מהדורה מורחבת של הסרט נכללה בגרסת ה-DVD של הסרט. היא כוללת סצנות שנמחקו בעריכה, וכן ראיונות עם צוות ההפקה והשחקנים של הסרט ועשיית הסרט מאחורי הקלעים. הגרסה המורחבת היא באורך של כ-215 דקות, בעוד הגרסה המקורית של הסרט אורכת 163 דקות.
הדמויות הראשיות ושחקנים

רורשאך/וולטר קובאץ' (מגולם על ידי ג'קי ארל היילי) - רורשאך נולד לאם יצאנית שהצהירה בילדותו בפניו כי הייתה צריכה לעבור הפלה. בעבר רורשאך חקר מקרה של חטיפה של ילדה קטנה. החקירה הובילה אותו לגבר שביתר את גופתה והאכיל את הכלבים שלו בילדה. רורשאך לא מצליח לשלוט בזעמו, כשהוא קולט שמשהו ממש לא בסדר עם המין האנושי, ורוצח את הגבר באכזריות. רורשאך הוא אלים ואינו בוחל באמצעים בחקירותיו. מרבית הסיפור מסופר דרך עיניו באמצעות רישומיו ביומנו.
דניאל דרייברג/ינשוף הלילה שני (מגולם על ידי פטריק וילסון) - דן הוא בנו של בנקאי וירש את הונו. הוא החליט לעסוק במלחמה בפשע במקום ללכת בעקבות אביו. הוא הקדיש את זמנו וממונו לפיתוח טכנולוגיות כגון משקפיים בעלות ספקטרום רחב יותר, והארכימדס- כלי התעופה המשמש את הגיבורים. הוא מוכר גם כ"ינשוף הלילה".
דוקטור מנהטן/ד"ר ג'ון אוסטרמן (מגולם על ידי בילי קרודופ) - דוקטור מנהטן הוא השומר היחיד בעל כוחות על. בעבר היה ד"ר ג'ון אוסטרמן ויצא עם הפיזיקאית ג'ני סלייטר. בעקבות תאונה במתקן מחקר הפך לעל-אדם בעל יכולת שליטה במרחב ובחומרים, ובעל הבנה של הזמן. הוא התברג במערכת הביטחון האמריקנית והיווה גורם מפתח בניצחון ארצו במלחמת וייטנאם. בהמשך נטש את חברתו לטובת לורי.
לורי ג'ופיטר/סילק ספקטר (מגולמת על ידי מולין אוקרמן) - ממשיכה את דרכה של אמה, גיבורה מדורם של שאר גיבורי הסרט, אשר לקחה על עצמה את זהותה "סילק ספקטר". היא יוצאת עם ד"ר מנהטן ובהמשך נוטשת אותו לטובת דן.
אדריאן וייט/אוזימנדיאס (מגולם על ידי מת'יו גוד) - היה בעברו גיבור העל אוזימנדיאס ובהמשך חשף את זהותו לציבור. הוא נחשב לאדם החכם בעולם. לאדריאן חברה גדולה והוא מנסה למצוא תחליף לדלקים מוצקים מתוך כוונה למנוע את התפרצות המלחמה הקרה בדרך זו. הוא שואב את השראתו מאלכסנדר הגדול ומרעמסס השני, הוא האנטגוניסט הראשי של הסרט מכיוון שהוא רצה להשמיד את הערים המרכזיות בעולם, כולל את ניו יורק ולהפליל את מנהטן .
"הקומיקאי"/אדוארד בלייק (מגולם על ידי ג'פרי דין מורגן) - גיבור העל שהוסמך על ידי ממשלת ארצות הברית.
"סילק ספקטר המקורית"/סלי ג'ופיטר (מגולמת על ידי השחקנית קארלה גוג'ינו) -הסילק ספקטר המקורית אימה של לורי, בצעירותה היא מותקפת מינית על ידי הקומיקאי.
מוזיקה

את המוזיקה לסרט כתב והלחין טיילר בייטס, שהלחין את המוזיקה לסרטיו הרבים של זאק סניידר. אלבום מוזיקלי נוסף יצא וכלל בו שירים של מגוון אמנים כגון בוב דילן ועוד.