stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי פרו–קנדה
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מקנדה לפרו
ראש ממשלת קנדה סטיבן הרפר (2008, 2013)
המושל הכללי דייוויד ג'ונסטון (2012)
ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו (2016, 2018)
המושל הכללי ז'ולי פאייט (2019)
ביקורים רמי דרג מפרו לקנדה
נשיא פרו אלברטו פוג'ימורי (1997)
נשיא פרו אויאנטה אומאלה (2014)
הסכמים דו צדדיים

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים כגון הסכם לפטור מיסים על מכוניות של פקידים דיפלומטיים למכירה (1957); הסכם לשירותי אוויר (1957); הסכם לאפשר לתחנות רדיו חובבניות להחליף הודעות או תקשורת אחרת דרך צד שלישי (1964); הסכם לאחיות קנדיות וטכנאים מתנדבים לעבוד במשרד לבריאות הציבור והסיוע החברתי הפרואני (1967); הסכם מכירת חיטה (1970); הסכם סחר חופשי (2009); הסכם על איכות הסביבה (2009) והסכם על שיתוף פעולה בעבודה (2009).
יחסי סחר

במאי 2008 חתמו קנדה ופרו על הסכם סחר חופשי שנכנס לתוקף ב-1 באוגוסט 2009. בשנת 2018 הסתכם סחר הדו-צדדי בין שתי המדינות בשני מיליארד דולר. השקעות חוץ קנדיות ישירות בפרו הסתכמו בשנת 2018 ב-14.2 מיליארד דולר, בעיקר בכרייה, נפט, גז ושירותים פיננסיים. החברה הרב-לאומית הקנדית, Scotiabank, פועלת בפרו.
נציגויות דיפלומטיות

קנדה מחזיקה בפרו שגרירות בלימה.
פרו מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה וקונסוליות כלליות במונטריאול, טורונטו וונקובר.
שגרירות קנדה בלימה
שגרירות פרו באוטווה
יחסי בנגלדש – סן מרינו

| יחסי בנגלדש – סן מרינו |
| --- | --- |
בנגלדש: סן מרינו


בנגלדש: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 61
אוכלוסייה
174,095,429: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,513: 55,254
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי בנגלדש–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
הסכמים דיפלומטיים

בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
הסכם כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה העממית של בנגלדש - 27 בפברואר 2007.
נציגויות דיפלומטיות

סן מרינו אינה מיוצגת בבנגלדש בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
בנגלדש אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי בליז–שווייץ

| יחסי בליז–שווייץ |
| --- | --- |
בליז: שווייץ


בליז: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
22,966: 41,277
אוכלוסייה
418,539: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,282: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,840: 99,060
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי בליז–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין בליז כוננו ב-1988. שווייץ הכירה בעצמאות בליז עוד ב-1981. שווייץ פתחה קונסוליה רשמית בבליז סיטי בשנת 1996. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים וקרובים".
בליז ושווייץ חתמו על מגוון הסכמים דיפלומטיים בהם: הסכם הסגרה הדדי, הסכם פטור מאשרה הדדי, אמנה למניעת כפל מס והגנה על השקעות.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 31 שווייצרים חיו בבליז. הסחר שבין המדינות הוא סחר יחסית קטן. הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של 8.9 מיליון פרנקים שווייצרים. מהם 8.3 מיליון פרנקים ייצוא שווייצרי לבליז ו-600,000 פרנקים ייבוא שווייצרי מבליז.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת בבליז בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בבליז בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בבליז סיטי. שווייץ האמינה את שגרירותה במקסיקו סיטי, בירת מקסיקו, על בליז.
בליז אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יישוב ספר

בישראל, יישוב ספר הוא יישוב ששר האוצר הכריז עליו, באישור ועדת הכספים של הכנסת, כיישוב שתושביו ובעלי העסקים שבו זכאים לפיצוי מהמדינה גם בשל נזקי מלחמה עקיפים שנגרמו להם. לפי סעיף 35 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א-1961, נזק עקיף מוגדר כהפסד, מניעת רווחים או מניעת אפשרות לנצל נכסים, כתוצאה מפעולות מלחמתיות של צה"ל או של צבאות אויב או מפעולות איבה אחרות נגד ישראל. זאת, להבדיל מפיצויים בשל נזק מלחמה ישיר שנגרם לנכס, להם זכאים כל אדם או עסק, אף אם הם אינם גרים ביישוב ספר. את הקריטריונים לזכאות לפיצויים בגין נזק עקיף, קבע שר האוצר בתקנות.
הכרזות מיוחדות

במהלך מלחמת לבנון השנייה, שבה נגרמו נזקים עקיפים רבים לתושבי יישובים שלא הוגדרו כיישובי ספר, נקבעה הוראת שעה מיוחדת, שקבעה הסדר שונה לגבי אותם יישובים (באזור שכונה "אזור הגבלה"), והיא מבוססת על הסכם שנחתם בין הממשלה, ההסתדרות ולשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. לפי ההסדר, נזקים שנגרמו לענפי החקלאות והתיירות באזור ההגבלה יפוצו בדומה למקביליהם ביישובי הספר. לעומת זאת, לגבי ענפי התעשייה, המסחר והשירותים נקבע הסדר שונה, לפיו הפיצוי יתבסס על 132.5% משכר העובדים, ולא על פי הערכת שמאי. לתושבי יישובי הספר ניתנה האפשרות לבחור בין שני ההסדרים, כאשר הפיצוי המבוסס על שכר העובדים ניתן באופן מיידי, והפיצוי על פי הערכת שמאי ניתן בהליך ממושך יותר. גופים מסחריים שונים באזור ההגבלה עתרו לבג"ץ נגד חלוקה זו, וטענו כי מדובר בפגיעה בשוויון, ואולם בג"ץ דחה עתירה זו. בעתירה אחרת, טענה החברה המפעילה את גני חוגה, כי אף היא מופלית לרעה, משום שלא הוגדרה כלל באזור ההגבלה, אף שנגרמו לה נזקים. אף עתירה זו נדחתה. עתירה נוספת הוגשה על ידי תושבי יישובים ערבים הסמוכים לגבול הצפון - ערב אל עראמשה, ג'יש, פסוטה ומעיליא - בטענה שאי הכרזתם כיישובי ספר על אף קרבתם לגבול מהווה אפליה. בעקבות עתירתם הוכנסו היישובים לרשימת יישובי הספר, והעתירה נמחקה.
ביוני 2007 הוכרזו יישובי עוטף עזה כיישובי ספר. ההכרזה נקבעה בתחילה עד סוף אוגוסט, אך הוארכה מאוחר יותר עד 29 בפברואר 2008. עקב עתירה שהוגשה לבג"ץ בעניין זה, הודיעה המדינה כי בכוונתה להאריך הכרזה זו עד סוף 2008.
בתקנות שהותקנו בעקבות מבצע עופרת יצוקה נקבעו כל היישובים שמרחקם מרצועת עזה אינו עולה על 40 ק"מ (בהתאם למפה שבתקנות) כיישובי ספר, לתקופת המבצע (27 בדצמבר 2008 - 19 בינואר 2009).
לאחר מבצע צוק איתן החליט שר האוצר להשתמש בסמכותו מכוח סעיף 35 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א-1961, ולקבוע כי שדרות המצויה במרחק של 0–7 ק"מ מרצועת עזה, ואשר טרם הוכרזה כיישוב ספר, תהיה יישוב ספר קבוע, וזאת החל מ-1 ביולי 2014 ותהיה תקפה למבצע "צוק איתן".
הערות שוליים

↑  בג"ץ 6407/06 דורון, טיקוצקי, עמיר, מזרחי עורכי דין ואח' נ' שר האוצר ואח' (טרם פורסם).
↑  בג"ץ 8803/06 גני חוגה בע"מ נ' שר האוצר ואח' (טרם פורסם).
↑  בג"ץ 7444/06 עביר שחאדה ואח' נ' שר האוצר.
↑  ההכרזה על יישובי עוטף עזה כיישובי ספר
↑  בג"ץ 4445/07 היכלי היסמין שדרות בע"מ ואח' נ' ראש הממשלה ואח' (לא פורסם).
↑  תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף) (הוראת שעה), התשס"ט-2009, ק"ת 6756 מיום 22.2.2009
ייז'י שדיבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בינואר 1953 (בן 71) פריבראם, צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה
 מדינה:  צ'כיה 
 השכלה:  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:   צבא צ'כוסלובקיה  צבא צ'כיה
 תקופת הפעילות:  1971–2002 (כ־31 שנים)
 דרגה:  גנרל ארמייה
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי הצ'כי
 
ייז'י שדיבי (בצ'כית: Jiří Šedivý, נולד ב-3 בינואר 1953) הוא גנרל צ'כי בדימוס. שימש כראש המטה הכללי הצ'כי בין השנים 1998–2002.
ביוגרפיה

שדיבי נולד בפריבראם ב-3 בינואר 1953. הוא למד בתיכון הצבאי יאן ז'יז'קה באופבה, וב-1971 התגייס לצבא צ'כוסלובקיה. הוא למד בבית הספר הגבוה של כוחות היבשה בווישקוב. הוא סיים את לימודיו ב-1975 ומונה למפקד פלוגת טנקים, בגדוד הרובאים הממונע ה-57. בין 1976–1978 למד באקדמיה הבצאית בברנו ולאחר מכן שימש כמפקד גדוד טנקים ברגימנט הטנקים ה-18. ב-1982 הוא מונה לסגן מפקד הרגימנט. ב-1985 הוא מונה למפקד רגימנט הטנקים ה-17. ב-1990 הוא מונה לראש מטה דיוויזיית הטנקים ה-4. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הוא עבר לשרת בצבא צ'כיה.
ב-1994 הוא מונה למפקד הבריגדה המהירה ה-4. בספטמבר 1997 הוא הועבר לפקד על צבא היבשה הצ'כי. ב-30 באפריל 1998 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-30 בנובמבר 2002 הוא סיים את הקדנציה שלו, ובסוף אותה שנה פרש מהצבא בדרגת ארמדני גנרל.
ב-2003 הוא הקים חברת ייעוץ פרטית בשם .Generals s. r. o. החברה שלו מייעצת לחברות נשק ולחברות המספקות שירותים צבאיים, ומסייעת בהשגת חוזים עם צבאות ברחבי העולם. במהלך השנים הועלו מספר חשדות לשוחד ולשוחד עקיף בנוגע לפעילות החברה.
שדיבי הצטרף למפלגה הדמוקרטית האירופית, וב-2009 התמודד מטעמה בבחירות לפרלמנט האירופי. הוא לא נבחר.
ישראל רייס

ישראל רייס רומרו (בספרדית: Israel Reyes Romero; נולד ב-23 במאי 2000 באוטלאן שבחליסקו, מקסיקו) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פואבלה מליגת העל המקסיקנית ובנבחרת מקסיקו.
קריירת מועדונים

רייס גדל במחלקת הנוער של אטלס. בסך הכל ערך הופעת ליגה אחת במדי המועדון במסגרת ליגת העל המקסיקנית.
ב-1 ביולי 2020 הושאל רייס למשך עונה אחת לפואבלה מליגת העל המקסיקנית. הוא ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה. ב-1 ביולי 2021 חתם במועדון באופן קבוע.
קריירה בינלאומית

ב-8 בדצמבר 2021 ערך רייס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו, בתיקו 2-2 נגד נבחרת צ'ילה במשחק ידידות. ב-11 ביוני 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת סורינאם במסגרת ליגת האומות של CONCACAF 2022/2023.
נכלל בסגל נבחרת מקסיקו לטורניר קופה אמריקה 2024.
הערות שוליים

↑  ¡Oficial! Estos son los cinco jugadores de México que se quedaron fuera de la Copa América באתר Azteca Deportes, ‏ 11 ביוני 2024 (בספרדית)
| נבחרת מקסיקו – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח. רודריגס •  2 אראוחו •  3 מונטס •  4 אלברס •  5 ואסקס •  6 ארטאגה •  7 רומו •  8 ק. רודריגס •  9 הררה •  10 אלברדו •   11 חימנס •  12 מלאגון • 13 אוצ'ואה •  14 א. סאנצ'ס • 15 אנטונה • 16 ליינס • 17 פינדה • 18 צ'אווס • 19 ח. סאנצ'ס • 20 מרטין • 21 רייס • 22 גוסמאן • 23 גאיארדו • מאמן: לוסאנו |  1 ח. רודריגס •  2 אראוחו •  3 מונטס •  4 אלברס •  5 ואסקס •  6 ארטאגה •  7 רומו •  8 ק. רודריגס •  9 הררה •  10 אלברדו •   11 חימנס •  12 מלאגון • 13 אוצ'ואה •  14 א. סאנצ'ס • 15 אנטונה • 16 ליינס • 17 פינדה • 18 צ'אווס • 19 ח. סאנצ'ס • 20 מרטין • 21 רייס • 22 גוסמאן • 23 גאיארדו • מאמן: לוסאנו | מקסיקו |
| נבחרת מקסיקו – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח. גונסאלס •  2 ח. סאנצ'ס •  3 מונטס •  4 אלברס •  5 ואסקס •  6 ארטאגה •  7 רומו •  8 רודריגס •  9 קיניונס •  10 וגה •   11 חימנס •  12 אסבדו • 13 אורוסקו •  14 א. סאנצ'ס • 15 אנטונה • 16 קורטיסו • 17 פינדה • 18 פלורס • 19 רייס • 20 גרסיה • 21 הוארטה • 22 מרטינס • 23 רנחל • 24 צ'אווס • 25 אלברדו • 26 ב. גונסאלס • מאמן: לוסאנו |  1 ח. גונסאלס •  2 ח. סאנצ'ס •  3 מונטס •  4 אלברס •  5 ואסקס •  6 ארטאגה •  7 רומו •  8 רודריגס •  9 קיניונס •  10 וגה •   11 חימנס •  12 אסבדו • 13 אורוסקו •  14 א. סאנצ'ס • 15 אנטונה • 16 קורטיסו • 17 פינדה • 18 פלורס • 19 רייס • 20 גרסיה • 21 הוארטה • 22 מרטינס • 23 רנחל • 24 צ'אווס • 25 אלברדו • 26 ב. גונסאלס • מאמן: לוסאנו | מקסיקו |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ייז'י נקוואסיל

| --- | --- |
נקוואסיל, 2010
נקוואסיל, 2010
 לידה:  24 באפריל 1948 (בן 76) צ'כוסלובקיה בנשוב, צ'כוסלובקיה
 השתייכות:   צבא צ'כוסלובקיה  צבא צ'כיה
 תקופת הפעילות:  1969–1998 (כ־29 שנים)
 דרגה:  גנרל ארמייה
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי הצ'כי
ייז'י נקוואסיל (בצ'כית: Jiří Nekvasil; נולד ב-24 באפריל 1948) הוא גנרל בדימוס צ'כי, אשר שימש כראש המטה הכללי הצ'כי בין 1993–1998. בין 2000–2004 שימש כשגריר צ'כיה בגאורגיה.
ביוגרפיה

נקוואסיל נולד בבנשוב ב-24 באפריל 1948. הוא למד במכללה הטכנית הצבאית בליפטובסקי, וב-1969 התגייס לצבא צ'כוסלובקיה כטכנאי טילים. הוא שימש כמפקד בריגדת טילים, ובין 1988–1990 למד באקדמיה הצבאית וורשילוב במוסקבה. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הוא הצטרף לצבא צ'כיה. ב-30 ביוני של אותה שנה הוא מונה לראש המטה הכללי. בתקופת כהונתו, הוא הוביל את הצבא הצ'כי להצטרפות לנאט"ו, מה שדרש ארגון מחדש של הצבא והתאמת התקנים שלו לתקנים המקובלים במערב. כמו כן, הוא שלח גדוד ממוכן לעזרת כוח האכיפה בבוסניה והרצגובינה. הוא סיים את תפקידו ב-30 באפריל 1998 ועזב את הצבא בדרגת גנרל-פולקובניק.
לאחר פרישתו מהצבא, עבד נקוואסיל במשרד החוץ. בין השנים 2000–2004 הוא שימש כשגריר צ'כיה בגאורגיה. ב-8 במאי 2022 העלה אותו נשיא צ'כיה מילוש זמאן לדרגת גנרל ארמייה בדימוס.
יחסי מלזיה–קניה

| יחסי מלזיה–קניה |
| --- | --- |
מלזיה: קניה


מלזיה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
329,847: 580,367
אוכלוסייה
35,663,114: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
399,649: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,206: 1,895
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה

יחסי מלזיה–קניה הם יחסי החוץ בין קניה למלזיה. קניה מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור מאז 1996. מלזיה פתחה שגרירות בניירובי בשנת 2005. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי.
היסטוריה

כבר בשנת 1964 שיגרה מלזיה את לי קואן יו בשליחות דיפלומטית לקניה במטרה לחזק את היחסים. ביקורים רמי דרג נמשכו עד המאה ה-21. בשנת 2007, ראש הממשלה המלזי, עבדאללה אחמד בדאווי, נפגש עם נשיא קניה, מוואי קיבאקי. בפגישה נחתמו שני מזכרי הבנות, הקובעים הסכם למלזיה לסייע לקניה בפרויקטים של תשתיות כולל בניית כבישים.
יחסים כלכליים

רמות הסחר בין שתי המדינות הן מתונות בלבד, כאשר מלזיה מייצאת יותר לקניה מאשר קניה מייצאת בתמורה. בשנת 2011 הצהיר סגן נשיא קניה, קאלונזו מוסיוקה, כי ארצו מעוניינת ללמוד ממלזיה על תקשוב ופיתוח תשתיות.
יחסי סחר

בשנת 2014, הסחר הדו-צדדי הסתכם בשווי 75.096 מיליארד שילינג קנייתי (742.5 מיליון דולר) 3.143 מיליארד רינגיט מלזי.
קניה ייצאה סחורות בשווי 556 מיליון שילינג קנייתי (5.5 מיליון דולר). 23.7 מיליון רינגיט מלזי למלזיה. מלזיה ייצאה סחורות בשווי 74.54 מיליארד שילינג קנייתי (737 מיליון דולר) 3.18 מיליארד רינגיט מלזי באותה שנה.
הייצוא העיקרי של קניה למלזיה היה: תה, מוצרי טקסטיל, מוצרי טבק, ירקות, פירות ואגוזים.
הייצוא העיקרי של מלזיה לקניה היה: שמן דקלים, נפט, רהיטים, פריטי הלבשה ואביזרי לבוש, ציוד תקשורת, מוצרי אלקטרוניקה וחשמל, מכונות תעשייתיות, דוודי אדים וצמיגי גומי.
קשרי נמל

ב-26 בנובמבר 2006 חתמה רשות פורט קלנג על הסכם נמל עם רשות הנמלים בקניה.
יחסי פרו–צרפת

| יחסי פרו–צרפת |
| --- | --- |
פרו: צרפת


פרו: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
1,285,216: 643,801
אוכלוסייה
34,307,937: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
267,603: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,800: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

יחסי פרו–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הצרפתית לרפובליקת פרו. שתי המדינות חברות באו"ם ובארגון הסחר העולמי.
היסטוריה

מלחים צרפתים החלו לבקר בפרו במשימות סחר לאסיה ונעצרו בפרו החל מתחילת המאה ה-18. לאחר שפרו הכריזה על עצמאותה מספרד בשנת 1821, מהגרים צרפתים החלו להגר לפרו. עד 1825 התקיימה קהילה צרפתית קטנה בת 300 איש המתגוררת בפרו. בשנת 1826 כוננו צרפת ופרו יחסים דיפלומטיים. בשנת 1876 התגוררו 2,658 אזרחים צרפתים בפרו. רבים מהמהגרים הצרפתים בפרו היו בעלי מלאכה, סוחרים ופועלים; רבים שמקורם בדרום צרפת ליד הרי הפירנאים.
במהלך מלחמת העולם השנייה נותרה פרו נייטרלית במשך רוב המלחמה. פרו ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם צרפת של וישי בינואר 1943, לאחר מבצע לפיד וממשלת פרו קיימו יחסים דיפלומטיים עם ממשלת צרפת החופשית תחת הגנרל שארל דה גול. לאחר המלחמה, שתי המדינות נרמלו את היחסים הדיפלומטיים.
בפברואר 1960 ערך נשיא פרו מנואל פראדו אוגרטצ'ה ביקור רשמי של שלושה ימים בצרפת. בשנת 1964 ערך נשיא צרפת שארל דה גול ביקור רשמי בפרו. בשנת 1973 ניתקה פרו את היחסים הדיפלומטיים עם צרפת במחאה על ניסויים גרעיניים צרפתיים בדרום האוקיינוס השקט. הקרע נמשך עד 1975.
מאז חידושם של היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות; נערכו כמה ביקורים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות. קהילה פרואנית ממוצא צרפתי מהווה את הקהילה השלישית בגודלה ממוצא אירופי בפרו. כמו כן, קיימת קהילה גדולה של אזרחים פרואנים המתגוררים בצרפת.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רשמיים מצרפת לפרו
נשיא צרפת שארל דה גול (1964)
נשיא צרפת פרנסואה מיטראן (1987)
נשיא צרפת פרנסואה הולנד (2016)
ביקורים רשמיים מפרו בצרפת
נשיא פרו מנואל פראדו אוגרטצ'ה (1960)
נשיא פרו אלברטו פוג'ימורי (1991)
נשיא פרו אלחנדרו טולדו (2001, 2003)
נשיא פרו אויאנטה אומאלה (2012, 2013, 2014, 2015)
נשיא פרו פדרו פבלו קוצ'ינסקי (2017)
היחסים בין שתי המדינות

שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים, כמו הסכם לשיתוף פעולה תרבותי, מדעי וטכני (1972); הסכם בשיתוף פעולה פיננסי (1975); הסכם בנושא סיוע שיפוטי בעניינים פליליים (2012); הסכם על שיתוף פעולה תחבורתי (2013); אמנת ההסגרה (2013); הסכם בשיתוף פעולה ביטחוני (2013); הסכם לרכישת הממשלה הפרואנית למערכת לוויין אופטית לתצפית על הרזולוציה הסימטרית של כדור הארץ (2014); הסכם על שיתוף פעולה חינוכי (2013) והסכם על אשרת עבודה וחופשה (2018).
תחבורה

קיימות טיסות ישירות בין לימה לפריז עם אייר פראנס.
יחסי סחר

בשנת 2012 חתמה פרו (יחד עם קולומביה) על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את צרפת). בשנת 2017 הסתכם הסחר בין צרפת לפרו ב-699 מיליון אירו. הייצוא העיקרי של צרפת לפרו כולל: ציוד מכני, ציוד חשמלי, אלקטרוניקה ו-IT ומוצרים תעשייתיים אחרים. הייצוא העיקרי של פרו לצרפת כולל: מוצרים חקלאיים, כריית עצים, מוצרי דיג וחקלאות, וגז טבעי. פרו היא שותפת הסחר ה-93 של צרפת ברחבי העולם ושותפת הסחר השמינית בגודלה באמריקה הלטינית.
נציגויות דיפלומטיות

צרפת מחזיקה בפרו שגרירות בלימה.
פרו מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
שגרירות צרפת בלימה
שגרירות פרו בפריז
ייז'י פליקאן

| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1906 Častolovice, צ'כיה 
 פטירה:  יולי 1984 (בגיל 78) צ'קבוקו, ארגנטינה 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בינלאומי משנת 1965
 מדינה:  צ'כוסלובקיה, ארגנטינה
 
ייז'י פליקאן (בצ'כית: Jiří Pelikán;‏ 23 באפריל 1906, הראדץ קראלובה – יולי 1984 צ'אקבוקו) היה שחמטאי יהודי-צ'כי וארגנטינאי.
פליקאן השתתף בתחרויות רבות שנערכו באירופה בשנות ה-30 של המאה ה-20. בין היתר, הוא זכה בתחרות בפראג בשנים 1935 ו-1936.
לאחר אולימפיאדת השחמט 1939, שנערכה בבואנוס איירס, פליקאן לא חזר לאירופה והשתקע בארגנטינה. הוא השתתף במספר תחרויות ולאחר קבלת אזרחות השתתף באליפות ארגנטינה בשחמט. בשנת 1956 הוא זכה בתחרות לזכר אלכסנדר אלכין. בשנים 1957 ו-1960 הוא סיים במקום השלישי באליפות ארגנטינה בשחמט. בשנת 1966 הוא זכה במקום השני באליפות ארגנטינה. הוא המשיך להתחרות עד לשנות ה-70 של המאה ה-20.
בשנת 1965 הוענקה לו דרגת אמן בינלאומי.
ייז'י פליקאן במשחקי אולימפיאדת השחמט

בין השנים 1935 ל-1939 השתתף ייז'י פליקאן ב-3 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1935 | עת | צ'כוסלובקיה |  | 10.5 מ-15 | 7+ 7= 1- | 70.0 | 5 קבוצתי, 2 אישי |
| 1937 | 4 | צ'כוסלובקיה |  | 4.5 מ-10 | 3+ 3= 4- | 45.0 | 5 קבוצתי, 12 אישי |
| 1939 | 3 | צ'כוסלובקיה |  | 10.5 מ-15 | 8+ 5= 2- | 70.0 | 6 קבוצתי, 4 אישי |
הערות שוליים

↑  Pelikán, Jiří - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוחמור

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  א-נבטיה
 גובה:  530 מטרים
 קואורדינטות:  33°18′45″N 35°31′03″E﻿ / ﻿33.3125°N 35.5175°E﻿ / 33.3125; 35.5175 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןיוחמור(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןיוחמור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
יוֹחמוּר (בערבית: يحمر, בתעתיק מדויק: יֻחמר) הוא כפר שיעי בנפת א-נבטיה, מחוז א-נבטיה בלבנון, מצפון לנהר הליטני, בגובה 530 מטרים מעל פני הים, כשלושה קילומטרים מדרום לכפר ארנון, כתשעה קילומטרים דרומית-מזרחית לעיר א-נבטיה מועצת הכפר חברה ב"איגוד מועצות הבופור".
אטימולוגיה

על פי התושבים הכפר נקרא על שם איילים מסוג יחמור, שבעבר נפוצו בסביבה.
היסטוריה

הכפר מוזכר ברישומי המס של הממשל העות'מאני בשנת 1596, כאחד הכפרים במחוז צפת.
בשנת 1958 התחולל משבר לבנון, בין ממשלת לבנון בתמיכת ארצות הברית לבין האופוזיציה הלבנונית, בתמיכת הרפובליקה הערבית המאוחדת. במהלך המשבר, ב-21 באוגוסט 1958 נהרגו שלושה מתושבי הכפר שהתעמתו בכפר וסביבתו עם טנקים של צבא לבנון.
במסגרת מלחמת חרבות ברזל ירה צה"ל על מטרת חזבאללה בכפר.
אוכלוסייה

בכפר מתגוררים כ-2,000 תושבים.
אתרים

צפונית לכפר, כשני קילומטרים, בקו אווירי, נמצאת מצודת בופור (הדרך הקצרה ממזרח היא באורך כ-3.3 קילומטרים).
הערות שוליים

↑  يحمر (النبطية), localiban, ‏2016
↑  סרטון תיעודי, MOTAZEN, הכפר יחמור, באתר google, ‏2020
↑  Admin, نمر حمود, شهداء الحزب الشيوعي اللبناني, ‏1958-08-31 (בערבית)
↑  الوكالة الوطنية للإعلام - غارة على منزل غير مأهول في يحمر الشقيف, الوكالة الوطنية للإعلام (בערבית)
↑  النشرة: مسيّرة أطلقت صاروخين على بلدة يحمر, Elnashra News (בערבית)
↑  حزب الله نعى حسين علي زهور من بلدة يحمر الشقيف, Elnashra News (בערבית)
יחסי בנגלדש – דרום אפריקה

| יחסי בנגלדש – דרום אפריקה |
| --- | --- |
בנגלדש: דרום אפריקה


בנגלדש: דרום אפריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 1,219,090
אוכלוסייה
174,095,429: 64,192,939
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 377,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,513: 5,885

יחסי בנגלדש–דרום אפריקה הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לדרום אפריקה. לבנגלדש יש נציבות עליונה בפרטוריה. הנציבות העליונה של דרום אפריקה בקולומבו אמונה על היחסים עם בנגלדש. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי.
היסטוריה

בנגלדש אסרה על אזרחיה מלהגיע לדרום אפריקה כל זמן שהאפרטהייד חל בה, וקיימה קשרים עימה רק לאחר ביטולו כשנלסון מנדלה נבחר לנשיאות. בהשבעתו, נכח שר החוץ הבנגלדשי. ב־10 בספטמבר 1994 מיסדו המדינות את הקשרים ביניהן. ב־27 בפברואר 1995 פתחה בנגלדש נציבות עליונה בפרטוריה. נכון ל-2015, דרום אפריקה, קניה, סודאן ומאוריציוס הן המדינות היחידות באפריקה שמדרום לסהרה שעימן דרום אפריקה מקיימת יחסים דיפלומטיים.
ב־2015, דרום אפריקה, קניה, מאוריציוס וסודאן, היו המדינות היחידות מדרום לסהרה שהיו בהן נציגויות דיפלומטיות בנגלדשיות.
תחומים > הגירה

300 אלף בנגלים חיים בדרום אפריקה, רובם מבקשי מקלט. רבים מהם הקימו חנויות בדרום אפריקה.
תחומים > מסחר

ב־2014 הייצוא מדרום אפריקה לבנגלדש נאמד ב־852 מיליון ראנד דרום-אפריקאי. הייצוא של בנגלדש לדרום אפריקה נאמד ב־745 מיליון ראנד דרום-אפריקאי.
יחסי סן מרינו – צרפת

| יחסי סן מרינו – צרפת |
| --- | --- |
סן מרינו: צרפת


סן מרינו: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
61: 643,801
אוכלוסייה
33,579: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,855: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
55,254: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה סמי נשיאותית

יחסי סן מרינו–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה הצרפתית. לא קיימים שיתופי פעולה מיוחדים בין השתיים אך שתי המדינות ידידותיות אחת אל השנייה. סן מרינו מחזיקה שגרירות בצרפת מאז 1988.
היסטוריה

צרפת כוננה את היחסים הדיפלומטיים עם סן מרינו בשנת 1855 בעת שסן מרינו פתחה נציגות בפריז. ב-14 בינואר 1954 חתמו צרפת וסן מרינו על הסכם הדדי המסדיר את תנאי המגורים וההתיישבות של אזרחי שתי המדינות בשטחה של האחרת. בשנת 1982 ביקר קפטן המחוז של סן מרינו בצרפת והזמין את בכירי הממשלה לביקור גומלין בסן מרינו.
במהלך ביקורו של שר החוץ בסן מרינו בצרפת, בדצמבר 1985, נחתם הסכם תרבותי ומדעי, שהתמקד בחילופי תלמידים בתחומי החינוך המדעי, האומנות וספורט. שר האוצר הצרפתי נסע לסן מרינו בשנת 2009 וחתם על אמנה למניעת כפל מס.
יחידת המתאבדים (סרט, 2021)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  יחידת המתאבדים (קומיקס)
 בימוי:  ג'יימס גאן 
 הופק בידי:  צ'רלס רובן, פיטר ספרן 
 תסריט:  ג'יימס גאן 
 עריכה:  פרד רסקין, כריסטיאן וגנר 
 שחקנים ראשיים:  אידריס אלבה מרגו רובי נייתן פיליון פיטר קפלדי מייקל רוקר טאיקה וואטיטי ג'ון סינה ויולה דייוויס ג'ואל קינמן ג'יי קורטני   דניאלה מלשיור
 מוזיקה:  ג'ון מרפי 
 צילום:  הנרי ברהם 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני האחים וורנר DC Films
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 6 באוגוסט 2021 ישראל 5 באוגוסט 2021
 משך הקרנה:  132 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט פעולה, סרט גיבורי-על, splatter film 
 תקציב:  185 מיליון דולר
 הכנסות:  $167,400,219
 הכנסות באתר מוג'ו:   thesuicidesquad
 סרט קודם:  יחידת המתאבדים 
 סרט הבא:  פיסמייקר 
 www.thesuicidesquad.net
 דף הסרט ב־IMDb
 
יחידת המתאבדים (באנגלית: The Suicide Squad) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי משנת 2021 המבוסס על חוברות הקומיקס "יחידת המתאבדים" מבית DC קומיקס. הסרט בוים על ידי ג'יימס גאן והופץ על ידי האחים וורנר. זהו הסרט העשירי ביקום הקולנועי של DC והוא מהווה המשכון שעומד בפני עצמו לסרט בעל אותה כותרת משנת 2016.
הסרט יצא לאקרנים ב-6 באוגוסט 2021 ומככב בו אנסמבל שחקנים שכולל את דייוויד דסתמלסיאן, ג'ון סינה, מרגו רובי, ג'ואל קינמן, ג'יי קורטני, ויולה דייוויס, טאיקה וואטיטי, חואקין קוסיו, נייתן פיליון, פיטר קפלדי, מייקל רוקר, דניאלה מלשיור ואידריס אלבה. צילומי הב-23 בספטמבר 2019. הסרט זכה לביקורות חיוביות ממבקרים, אשר ראו בסרט שיפור משמעותי ביחס לקודמו ושיבחו את הבימוי של גאן, הסגנון החזותי וההומור הפרוע.