ציר הזמן של אנטישמיות במאה ה-20
שנות ה-80 של המאה ה-20 – מלחמת לבנון הראשונה והאינתיפאדה הראשונה

הפיגוע באנטוורפן פיגוע רימון יד שבוצע על ידי מחבל מוסלמי מסוריה באנטוורפן שבבלגיה, בפיגוע נרצח נער יהודי.
הפיגוע בבית הכנסת בפריז – בוצע ב-3 באוקטובר בבית כנסת ברחוב קופרניק שבפריז. בפיגוע התפוצץ מטען חבלה בפתח בית הכנסת, נרצחו ארבעה בני אדם, בהם ישראלית, ונפצעו כ-40. היה זה הפיגוע הגדול הראשון נגד מטרה יהודית בצרפת מאז מלחמת העולם השנייה.
המכון לסקירה היסטורית הבטיח פרס 50,000 דולר לכל מי שיוכיח שיהודים הומתו ונרצחו בגז באושוויץ. מל מרמלשטיין כתב מכתב לעורכי ה-LA Times ואחרים כולל ה-Jerusalem Post. ה-IHR כתב בחזרה, והציע לו 50,000 דולר עבור הוכחה שיהודים אכן הוסרו בגז בתאי הגזים באושוויץ. מרמלשטיין, בתורו, הגיש דיווח נוטריוני על המעצר שלו באושוויץ וכיצד ראה שומרים נאצים מובילים את אמו ושתי אחיותיו ואחרים לעבר תא גזים חמש. למרות זאת, המכון סירב לשלם, מרמלשטיין תבע לאחר מכן את המכון בבית המשפט העליון של מחוז לוס אנג'לס בגין הפרת חוזה, התכחשות בציפייה, הוצאת דיבה, הכחשה פוגענית של עובדה מבוססת, גרימת מצוקה רגשית מכוונת, וסעד הצהרתי. ב-9 באוקטובר 1981, שני הצדדים בתיק מרמלשטיין הגישו בקשות לפסק דין מקוצר שלגביהן קיבל השופט מבית המשפט העליון של מחוז לוס אנג'לס "הודעה שיפוטית על העובדה שיהודים הוסרו למוות בגז בריכוז אושוויץ מחנה בפולין בקיץ 1944", הודעת משפט שמשמעותה כי בית המשפט התייחס לתאי הגזים כאל ידיעה רווחת, ולכן לא דרש ראיות לכך שתאי הגזים קיימים. ב-5 באוגוסט 1985, השופט רוברט א. ונקה הגיש פסק דין המבוסס על התניה למתן פסק דין שהוסכם על הצדדים ב-22 ביולי 1985. פסק הדין חייב את המכון ונתבעים אחרים לשלם 90,000 דולר למרמלשטיין ולהוציא מכתב התנצלות ל"מר מל מרמלשטיין, ניצול אושוויץ-בירקנאו ובוכנוולד, וכל שאר ניצולי אושוויץ" על "כאב, ייסורים וסבל" שנגרמו להם.
ג'סי ג'קסון ספג ביקורת בשנות ה-80 על התבטאויות שנאמרו לכתב שבו התייחס לעיר ניו יורק כ"היימיטאון". (היימי הוא מונח מזלזל ליהודים.) ג'קסון בסופו של דבר הודה שהשתמש במונח ואמר שטעה; עם זאת גם אמר כי ראה את השיחה עם הכתב לא-פרוטואלית בזמן שהשמיע את הדברים. ג'קסון התנצל במהלך נאום בפני מנהיגים יהודים לאומיים בבית כנסת במנצ'סטר, ניו המפשייר, אך פיצול מתמשך בין ג'קסון לרבים בקהילה היהודית נמשך עד שנות ה-90.
ההתקפה על בית הכנסת בווינה – שני מחבלים מוסלמים מארגון אבו נידאל ביצעו פיגוע ירי וזרקו רימונים אל עבר בית הכנסת הגדול בווינה, בהתקפה נרצחו 2 יהודים ונפצעו 18.
הפיגוע בבית הכנסת באנטוורפן – משאית תופת התופצצה מחוץ לבית כנסת, הממוקם באזור בורסת היהלומים המרכזי, באנטוורפן שבבלגיה. שלושה יהודים נרצחו ו-106 נפצעו.
פעילים נאו-נאצים הניחו מטעני חבלה מחוץ לביתו של שורד השואה "צייד הנאצים" שמעון ויזנטל בווינה, האירוע נגמר ללא נפגעים.
הפיגוע בבית הכנסת הגדול ברומא (1982) בו נרצח יהודי ונפצעו 37.
סוכל פיגוע של ארגון אבו נידאל בבית הכנסת הגדול בבריסל.
אבו מאזן יושב ראש הרשות הפלסטינית לעתיד מוציא לאור עבודת דוקטורט אנטישמית ומכחישת שואה לפיה היה קשר בין ראשי הציונות לתנועה הנאצית וכי מספר היהודים שנרצחו נמוך משמעותית מ-6 מיליון יהודים.
היהודי אלן ברג נרצח בדנוור על ידי פעילי ימין קיצוני אנטישמים של הקו קלוקס קלאן.
ב-24 בדצמבר ערב חג המולד פרץ פעיל ימין קיצוני בשם דייוויד לואיס רייס לבית העורך דין צ'ארלס גולדמארק בסיאטל חמוש באקדח צעצוע ומעמיד פני שליח, קשר את משפחת גולדמארק הרעיל אותם באמצעות כלורופורם הכה בהם ודקר אותם, לאחר הרצח התברר כי המשפחה אינה יהודית, ולואיס רייס חשב שהיא יהודיה ולכן ביצע את הרצח.
הפיגוע בבית הכנסת באיסטנבול – בהתקפת ירי שבוצעה על ידי ארגון אבו נידאל על בית הכנסת נווה שלום נרצחו 22 יהודים ונפצעו 10 יהודים.
פט ביוקנן פוליטיקאי אמריקאני קורא להפסיק להעמיד לדין פושעי מלחמה נאצים.
תחילת האינתיפאדה הראשונה, באותה שנה בוצעו פיגועים רבים נגד יהודים בישראל ביניהם רצח עופרה וטל מוזס וליל הגלשונים.
צלב קרס וסיסמאות אנטישמיות ו"ישו חי; אתה לא יכול להרוג אותו" ו"קבל את היטלר, כבד את המשיח" הודבקו על פני קהילת בית הכנסת בית שירה במיאמי ו-30 חלונות נופצו. בתגובה, כנסייה שכנה הציבה מגן דוד על הדשא שלה, והקהילה שלה תרמה 1,000 דולר לתיקון החלונות. תלמידי תיכון מיאמי סאנסט ציירו על ההשמצות האנטישמיות שרוססו על ידי הוונדלים. ארבעה בני נוער, שלושה מהם היו שחקני כדורגל בבית הספר התיכון מיאמי פאלמטו, נידונו על השחתת בית הכנסת ל-200 שעות של עבודות שירות ונצטוו לבצע עבודות שירות.