מידות טובות (יהדות)
בספרות המוסר > ספרי מוסר דידקטיים

לפי רבי שלמה אבן גבירול בספרו "תיקון מידות הנפש" העולם הגדול הולך על ד' טבעים (אויר, מים, אש, עפר) וכן העולם הקטן שהוא האדם על ארבע ליחות. לכל חוש מחמשת החושים ד' מידות כנגד ארבעת הטבעים, סה"כ עשרים מידות (ראה טבלה). הוא משבח את המידות הטובות ומסביר איך לרפא את המידות המגונות.
רבינו בחיי אבן פקודה כתב: "והתברר לי, כי שורשי המעשים שמתכוונים בהם לשמו יתברך הם מיוסדים על בר הלב וזוך המצפון. ואם יארע על הכוונה הפסד, לא יהיו המעשים מקובלים... ואומר "במה אקדם ה' אכף לאלהי מרום האקדמנו בעולות" וגומר (מיכה ו, ו), והייתה התשובה "הגיד לך אדם מה טוב ומה ה' דורש ממך" וגומר (שם, ח). ואומר "כי אם בזאת יתהלל המתהלל השכל וידוע אותי כי אני ה'" וגומר (ירמיהו ט, כג). ופירוש עניין התשובה הזאת, שצריך המתהלל להתהלל בהבנת דרכי והכרת חסדי, להתבונן בבריאתי ולהכיר גבורתי וחכמתי מתוך מעשי. וכל מה שהבאתי מן הפסוקים הם ראיות על חיוב מצוות הלבבות ומוסר הנפשות". על סמך זה חיבר את ספרו "חובת הלבבות" בעשרה שערים (שניים על המושכלות ושמונה על מידות טובות): שער הייחוד, שער הבחינה, עבודת הא-להים, הביטחון, ייחוד המעשה, הכניעה, התשובה, חשבון הנפש, הפרישות, אהבת הא-להים.
רבי שם טוב בן יוסף אבן פלקירה חיבר את "ספר המעלות", המחלק את האנשים לשלושה חלקים: מעלת הנביאים, מעלת החכמים האמיתיים, ומעלת המון העם, ומספר את מידות כל חלק וחלק והנהגותיהם. כוונתו להעיר הנפש משנת העצלה ולהזהירה על ההתמדה בלימוד ולרדוף אחר המעלה העליונה שהיא מעלת החכמה, כי צריך האדם להשתדל בעולם הזה להשלים שכלו ולתקן מידותיו כדי שיזכה לעולם הבא. וייסד את ספרו על מאמרי חז"ל וצירפו בדברי פילוסופים, לקבל האמת ממי שאמרה.
ספר "מעלות המידות" לרבי יחיאל בן יקותיאל מן הענווים כולל את המידות הטובות הבאות: ידיעת הא-ל יתברך, אהבת האל-יתברך, יראת שמים, תורה וקיום מצוות, גמילות חסדים, צדקה, תפילה, ענווה, צניעות, בושת, אמונה, תמימות, רחמנות, רצון, שם טוב, יצר טוב, תשובה, חכמה, עושר, זריזות, הסתפקות, נדיבות, דרך ארץ, שלום.
ספר אורחות צדיקים, המבוסס במתכונתו על ספרו של רבי שלמה אבן גבירול, בנוי לפי מידות מנוגדות זו לזו: גאוה-ענוה, בושה-עזות, אהבה-שנאה, רחמים-אכזריות, שמחה-דאגה, זריזות-עצלות, נדיבות-ציקנות ועוד, והוא מסביר היכן יש להשתמש בכל אחת מהמידות.
המהר"ל מפראג חיבר את ספר "נתיבות עולם", המבאר שלושים ושתיים מידות טובות על יסוד ספר משלי ודברי חז"ל שבגמרא, החל מנתיב העבודה ועד לנתיב דרך ארץ, והקדים להם את נתיב התורה בהנהגת התורה, כי אם אין תורה אין דרך ארץ.
רבי משה קורדובירו ייסד את ספר המוסר "תומר דבורה" על הידמות האדם לקונו בשלוש-עשרה מידות עליונות של רחמים הרמוזות בפסוק: "מִי אֵל כָּמוֹךָ נֹשֵׂא עָו‍ֹן וְעֹבֵר עַל פֶּשַׁע לִשְׁאֵרִית נַחֲלָתוֹ לֹא הֶחֱזִיק לָעַד אַפּוֹ כִּי חָפֵץ חֶסֶד הוּא יָשׁוּב יְרַחֲמֵנוּ יִכְבֹּשׁ עֲו‍ֹנֹתֵינוּ וְתַשְׁלִיךְ בִּמְצֻלוֹת יָם כָּל חַטֹּאותָם תִּתֵּן אֱמֶת לְיַעֲקֹב חֶסֶד לְאַבְרָהָם אֲשֶׁר נִשְׁבַּעְתָּ לַאֲבֹתֵינוּ מִימֵי קֶדֶם" (מיכה ז, יח-כ), ובמידות הענווה, החכמה, הבינה, החסד, הגבורה, התפארת, נצח, הוד, יסוד, ומלכות.
רבי יהודה אריה ממודנה חיבר את ספר המוסר "צמח צדיק" בו מסביר בקצרה ארבעים מידות טובות או רעות, החל ממעלת האהבה בכלל ועד ליושר ודרך ארץ.
רבי יעקב קרנץ חיבר את "ספר המדות", בשמונה שערים ארוכים: דעת, יראה, אהבה, עבודת האלקים, הביטחון, הגאוה, השנאה, התפלה. הוא כתב בפתיחה לספרו, על סמך דברי חז"ל "דרך ארץ קדמה לתורה" ומקורות נוספים, כי חיוב על האדם לתקן תחילה את הראוי לו מצד שהוא אדם: מה שיורה יושר הלב והשכל האמיתי (מידות טובות), ושנית, העניין שהוא גבוה מעל גבוה, יש לו לקשט עצמו בעבודת מלכו בקודש.
מנחם מנדל לפין חיבר את ספר המוסר והחינוך "חשבון הנפש" המלמד תיקון מידות במחשבה ובמעשה על יסוד שלוש-עשרה מידות טובות: מנוחת הנפש, סבלנות, סדר, חריצות, נקיות, ענוה, צדק, קימוץ, זריזות, שתיקה, ניחותא, אמת, פרישות.
הרב אברהם יצחק הכהן קוק עסק בבירורי מידות הנפש בפרק השלישי של ספרו "מוסר אביך". הוא מסביר שבירור מידות הנפש יש בו שני עניינים:
עצם ידיעתו להבחין בהן בין טוב לרע, לחלקן על משמרותיהן, לישבן בנפש ולהלבישן עליו, ושיהיו מוכנות ברשותו בכל עת.
הפרדת המידות ונסירתן (להעמיק לברר כל מידה בציור גמור ולדעת להפריד בין המידות שלא יטשטשו הגבולות ביניהן בגלל ציורים שטחיים שלהן).