סינגפור
כלכלה

כלכלת סינגפור היא כלכלה מפותחת המבוססת על שוק חופשי. כלכלת סינגפור נסמכת על ייצור וייצוא מוצרי אלקטרוניקה, ביוטכנולוגיה, פרמצבטיקה, כימיקלים וכן על היותה מרכז פיננסים ומסחר חשוב. נכון לשנת 2012, דורגה סינגפור ככלכלה השנייה הכי חופשית בעולם הן על פי מכון הריטג' והן על פי מכון פרייז'ר. כמו כן לפי שני מכונים אלו סינגפור מאופיינת בכמות המעוטה ביותר של רגולציה עסקית בעולם. נוסף על כך, בסינגפור נהוג סחר חופשי ומיסוי נמוך. מאז שנת 1961, צמחה כלכלת המדינה בקצב מרשים של כ-7.5% בשנה, והיא נמנית עם "ארבעת הנמרים של אסיה", יחד עם הונג קונג, קוריאה הדרומית וטאיוואן. עם זאת, המיתון הכלכלי העולמי לא פסח על סינגפור, בשנת 2001 נרשמה צמיחה שלילית בשיעור של 2%, אך בשנים שלאחר מכן הכלכלה חזרה לצמוח בקצב הרגיל.
הכלכלה הסינגפורית נחשבת חופשייה, חדשנית, דינמית וידידותית לעסקים. במשך השנים האחרונות, סינגפור היא אחת מהמדינות הבודדות עם דירוג אשראי טריפל A, והיא המדינה האסיאתית היחידה שמשיגה דירוג זה. סינגפור מושכת כמות גדולה של השקעות החוץ כתוצאה משיעורי מס נמוכים, המיקום שלה, כוח עבודה מיומן (הכולל עובדים זרים המהווים כרבע מהאוכלוסייה), שיעורי מס נמוכים ומדיניות של אפס סובלנות כלפי שחיתות. המשק של סינגפור הוא התחרותי ביותר בעולם, על פי הפורום הכלכלי העולמי של דירוג של 141 מדינות, עם התמ"ג השני בגובהו לנפש. ישנם יותר מ-7,000 תאגידים בינלאומיים מארצות הברית, יפן ואירופה בסינגפור.
בשנים האחרונות, המדינה מזוהה כ"גן עדן למיסים" בגלל שיעור המס הנמוך, פטור ממס על הכנסה אישית ופטור ממיסים על רווחי הון. המיליונר האוסטרלי ברט בלאנדי ואחד ממייסד פייסבוק המיליארדר אדוארדו סברין הם שני דוגמאות של אנשים עשירים שהתיישבו בסינגפור (בלאנדי ב-2013 וסברין ב-2012). בסינגפור האחוז הגבוה ביותר בעולם של מיליונרים, עם אחד מתוך שישה משקי בית בעלי לפחות מיליון דולר נזילים. רכוש זה אינו כולל שטח, עסקים, ומוצרי יוקרה שאם יכללו מספר המיליונרים בסינגפור יגדל משמעותית.
נתחים גדולים מהכלכלה מנוהלים על ידי גופים ריכוזיים שנמצאים בשליטה או בבעלות של המדינה – בין אם מדובר בחברת הדיור ציבורי, שבנתה כ-80% מהדירות במדינה, בקופת הגמל המרכזית (כל אזרח סינגפורי ומקום העבודה שלו מפרישים כסף לקרן זו) שמנתבת את השקעות התושבים לתחומים מועדפים, בקרנות הון ממשלתיות או באחזקות ממשלתיות ישירות בחברות התעופה והטלקום הלאומיות וכולי.
הממשלה בסינגפור מספקת עזרה להומלסים ונזקקים באמצעות המשרד חברתי לפיתוח משפחות, כך שעוני חריף הוא נדיר ביותר בסינגפור. חלק מהתוכנית כולל מתן כסף בין 400 ל-1,000 דולר לחודש למשקי בית נזקקים עבור טיפול רפואי חינם ותשלום שכר הלימוד של הילדים. הטבות אחרות הן החזרים כספיים בגין הליכה לחדר כושר, מתן בונוס כספי עבור ילד חדש במשפחה, בריאות מסובסדת, סיוע כספי עבור נכים, אספקת מחשבים ניידים לסטודנטים עניים בעלות מופחתת, החזרים כספיים עבור נסיעה בתחבורה ציבורית. נכון לשנת 2018 הדירוג של סינגפור מדד הפיתוח האנושי הוא התשיעי בעולם, עם שווי HDI של 0.935. בסינגפור שיעור האבטלה נמוך בשביל מדינה מתפתחת עם שיעור אבטלה שאינו עולה על 4% מ-2005 עד 2014. ברבעון הראשון של 2015, שיעור האבטלה במדינה ירד ל-1.8%. בסינגפור אין שכר מינימום, מתוך אמונה שקביעת שכר מינימום יפחית את התחרותיות בכלכלה.
נכון לשנת 2016 התוצר הלאומי הגולמי לנפש בסינגפור הוא 84,214$, במקום ה-8 בעולם. סינגפור ידועה לטובה גם בנמלים שלה. הנמל הימי שלה הוא מהפעילים בעולם ושדה התעופה צ'נגי שבה ידוע ביעילותו וביופיו, ונבחר כנמל התעופה הטוב ביותר בעולם ב-2013. חברת התעופה "סינגפור איירליינס" נחשבת לאחת מהטובות בעולם. מחיר כלי הרכב בסינגפור הוא יקר מאוד והמיסוי הוא מהגבוהים בעולם, זאת כדי למנוע גודש רב בכבישים באי הצפוף.
נכון ל-2024, סינגפור נמצאת במקום השני בדירוג הערים היקרות בעולם של חברת הייעוץ האמריקאית מרסר.
כלכלתה של סינגפור נחשבת לבלתי מושחתת, ומאופיינת בתחרותיות, חריצות ופריון גבוה. אחוז האבטלה בה נמוך ועומד על כ-2%. במדינה עובדים זרים רבים המהווים כשליש מכוח העבודה.
רחוב אורצ'רד, רחוב הקניות המרכזי של סינגפור הוא אחד ממרכזי הקניות הנחשבים וההומים בעולם.