stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פריץ מאכלופ
ביוגרפיה

מאכלופ נולד להורים יהודים בווינר נוישטאדט, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו היה איש עסקים והבעלים של שני מפעלים לייצור קרטון. ב-1920 החל ללמוד כלכלה באוניברסיטת וינה, שם קיבל את הדוקטורט-dr.rer.pol ב-1923. בווינה, הוא השתתף בהרצאות של פרידריך פון ויזר, והשתתף בסמינרים שאורגנו על ידי לודוויג פון מיזס.
בשנת 1933, עבר לארצות הברית, שם היה עמית מחקר בקרן רוקפלר מ-1933 עד 1935. לאחר כיבוש אוסטריה על ידי הנאצים ב-1938, מאכלופ נשאר בארצות הברית, והפך לאזרח ארצות הברית ב-1940. כיהן כפרופסור לכלכלה של פרנק ה. גודייר באוניברסיטת באפלו מ-1935 עד 1947, ומילא תפקידים באוניברסיטאות שונות ברחבי ארצות הברית, כולל הרווארד, קולומביה וסטנפורד.
בין השנים 1947–1960, כיהן כפרופסור אבהרם ג'י הוצלר לכלכלה פוליטית באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, במהלכן שימש כעמית מחקר בקרן פורד בשנים 1957–1958. הוא היה פרופסור ווקר לכלכלה ולמימון בינלאומי באוניברסיטת פרינסטון בין השנים 1960 ו-1971, שם גם ניהל את מדור הפיננסים הבינלאומי. כיהן כיועץ למחלקת האוצר מ-1965 עד 1977. מ-1971 ועד מותו ב-1983, הוא היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ניו יורק. עבודת המפתח שלו הייתה "ההפקה וההפצה של ידע בארצות הברית" (1962), שמייחסים לה את הפופולריות של הרעיון של חברת המידע.
מאכלופ נבחר לאקדמיה האמריקנית לאמנויות ולמדעים ב-1961, והחברה הפילוסופית האמריקאית ב-1963. הוא כיהן כנשיא האגודה הכלכלית האמריקאית ב-1966, והיה נשיא האגודה הבינלאומית לכלכלה מ-1971 עד 1974.
זמן קצר לפני מותו, הוא השלים את הכרך השלישי בסדרה של עשרה כרכים מתוכננים שנקראו ביחד "ידע: יצירתו, הפצתו וחשיבותו הכלכלית". מאכלופ גם סייע להקים את קבוצת בלאג'יו בתחילת שנות ה-60, והצטרף ליורשו הישיר, מועדון ה-30, ב-1979.
הערות שוליים

↑  Chipman, J.S. (2008). "Machlup, Fritz (1902–1983)".  In Durlauf, S.N.; Blume, L.E. (eds.). The New Palgrave Dictionary of Economics. London: Macmillan Palgrave. pp. 1–3. doi:10.1057/978-1-349-95121-5_925-2. ISBN 978-1-349-95121-5.
1 2  "General Information | IEA".
↑  May, Clifford D. (31 בינואר 1983). "FRITZ MACHLUP, 80, AN ECONOMIST, DIES". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Crawford, S (באוקטובר 1983). "The origin and development of a concept: the information society". Bulletin of the Medical Library Association. 71 (4): 380–385. PMC 227258. PMID 6652297. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Haberler, Gottfried (1983). "Fritz Machlup In Memoriam" (PDF). Cato Journal. 3 (1): 11.
1 2 3 4 5 6 7 8  "Machlup (Fritz) papers".
↑  Langlois, Richard N (1985). "From the Knowledge of Economics to the Economics of Knowledge: Fritz Machlup on Methodology and on the 'Knowledge Society'" (PDF).  In Samuels, Warren J (ed.). Research in the History of Economic Thought and Methodology. Vol. 3. pp. 225–235. ISBN 978-0-89232-616-7. OCLC 1192122453.
↑  Klausinger, Hansjoerg (ביוני 2014). "Academic Anti-Semitism and the Austrian School: Vienna, 1918–1945" (PDF). Atlantic Economic Journal. 42 (2): 191–204. doi:10.1007/s11293-014-9410-x. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Fritz Machlup". American Academy of Arts & Sciences (באנגלית). נבדק ב-2022-11-09.
↑  "APS Member History". search.amphilsoc.org. נבדק ב-2022-11-09.
↑  "American Economic Association". www.aeaweb.org. נבדק ב-2023-12-22.
↑  "Bellagio Group". MIT. נבדק ב-3 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302296105171  PLWABN: 9810657882305606  BIBSYS: 90084764  BNE: XX943776  BnF: cb122779759 (data)  CiNii: DA00318622  GND: 118781065  ISNI: 0000 0001 1880 4064  LCCN: n80070350  MGP: 199505  NDL: 00448384  NKC: jx20050727021  NLA: 35355749  NLK: KAC202248691  NSK: 000236389  NTA: 068244150  RERO: 02-A003545301  SELIBR: 236262  SNAC: w6jq1wr1  SUDOC: 03159543X  Trove: 923570  VIAF: 101860744   WorldCat (עם VIAF): 101860744
פרנסיסקו דה סורבראן

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1598 פואנטה דה קנטוס, ספרד 
 פטירה:  27 באוגוסט 1664 (בגיל 65) מדריד, ספרד 
 לאום:  ספרדים 
 תקופת הפעילות:  1614–1664 (כ־50 שנה) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  בארוק 
 יצירות ידועות:  St. Hugh in the Refectory of the Carthusians, Crucifixion of Christ, Immaculate Conception 
 בן או בת זוג:  María Páez  Beatriz de Morales  Leonor de Torder 
 צאצאים:  חואן דה סורבראן 
 
ציור של פרנסיסקו דה סורבראן אשר צויר בין השנים 35–1630
פרנסיסקו דה סורבראן (בספרדית: Francisco de Zurbarán‏; 7 בנובמבר 1598 – 27 באוגוסט 1664) היה צייר ספרדי מתקופת תור הזהב. הוא ידוע בעיקר בזכות ציורי הדת שלו, אשר מתארים נזירים, נזירות ומרטירים (לעיתים קרובות ברוח מיסטית), ובזכות ציורי טבע דומם. ציוריו נחשבים לסמל לתקופת הקונטרה-רפורמציה.
ביוגרפיה

סורבראן נולד בפואנטה דה קנטוס באזור אקסטרמדורה. אביו היה סוחר בדברי סדקית ובגדי גברים. בילדותו צייר בפחם. ב-1614 אביו שלח אותו לסביליה, להיות שוליה של צייר בשם פדרו דיאס דה וילהנואבה (שנותר יחסית אלמוני). ב-1625 קיבל את העבודה החשובה הראשונה שלו: ציור רטבלו בקתדרלת סביליה, שבו תיאר פרקים מחיי פטרוס; וגם את אחת מעבודותיו החשובות ביותר, של תומאס אקווינס. לאחר מכן צייר במנזר סנטה מריה דה גואדלופה סדרה של שמונה תמונות מחיי הירונימוס. לאחר שחזר לסביליה, צייר למנזר קרטוזיאני בעיר. מלך ספרד פיליפה הרביעי, מינה אותו לאחר מכן ל"צייר חצר" וב-1650 התבקש על ידי חצר המלוכה לעבוד במדריד, בה צייר את "מעשי הרקולס".
נפטר במדריד ב-27 באוגוסט 1664.
יצירתו

הדיוקנאות של סורבראן מאופיינים באלגנטיות ומונומנטליות, ומתארים קדושים המופיעים על פי רוב לבדם על רקע מופשט למדי. הוא יצר גם ציורי טבע דומם, אשר מאופיינים בתאורה המוציאה את החפצים מהצללים ומדגישה את צבעיהם ונפחם. רבים מציוריו מכילים סמלים דתיים, כמו "שה האלוהים".
סורבראן, שהיה חבר של דייגו ולאסקס, מכונה לעיתים קאראווג'ו הספרדי, בשל השימוש הריאליסטי בקיארוסקורו; השפעה נוספת עליו היא חוסה דה ריברה.
ראו גם

יעקב ושנים עשר בניו
הערות שוליים

↑  Still Life with Vessels - Zurbarán, Museo Nacional del Prado
↑  יונתן הירשפלד, שה האלוהים, באתר מעלה – כתב עת לביקורת, ‏1 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299183605171  PLWABN: 9810604163405606  BIBSYS: 90597082  BNE: XX1141092  BnF: cb12073306h (data)  CANTIC: a10180783  CiNii: DA01086511  GND: 118808672  ICCU: RAVV022085  ISNI: 0000 0000 8381 9396  KulturNav: 51f5c7ec-3e55-4309-a1c4-2e2e3b512e0b  LCCN: n50015926  LNB: 000199445  MusicBrainz: 1ea75fda-d017-4d18-bfb3-d2765766a837  NDL: 00461933  NKC: ola2002158233  NLA: 35628170  NTA: 069219079  RERO: 02-A004003395  RKD: 86645  SNAC: w6h99rwr  SUDOC: 029019311  Trove: 1021120  ULAN: 500001984  VcBA: 495/75946  VIAF: 51713298   WorldCat (עם VIAF): 51713298
פריון תת-החלפתי

מיפוי מדינות על פי פריון (2015)
פריון תת-החלפתי (Sub-replacement fertility) מתאר שיעור פריון אשר (אם מתקיים באופן יציב) מוביל לכך שדור ההמשך יהיה קטן מספרית מאשר הדור הקודם בתקופה נתונה. משמעו של  פריון מתחת לרמת התחלופה הוא שלאם יולדת נולדת בממוצע פחות מבת אחת שתחליף אותה בעתיד כיולדת.
מטעמי נוחות משתמשים במדינות המערב במספר 2.1 (ילדים לאישה) כדי לתאר את המספר  שמתחתיו שיעור הפריון הוא מתחת לרמת התחלופה, אבל במדינות מתפתחות, שבהן שיעורי התמותה של ילדים גבוהים יותר, השיעור עלול להיות גבוה יותר ואפילו עד כדי 3.4.  
המספר 2.1 מייצג את דור ההמשך של האימהות. מאחר שבלידות נולדים בממוצע 106 תינוקות זכרים לכל 100 תינוקות נקבות, הרי שלאם צריכים להיוולד בממוצע 2.06 ילדים, כדי שתיוולד בממוצע ילדה אחת שתחליף אותה כיולדת. המספר מעוגל כלפי מעלה ל-2.1.
שיעור הפריון התת-החלפתי הממוצע של כלל העולם עמד בשנת 2003 על 2.33 ילדים לאישה. שיעור פריון תת-החלפתי גבוה נובע מהעדפת בנים בלידה (למשל בסין ובהודו) ו/או מתמותת תינוקות גבוהה, כך שהיחס הנדרש כדי להביא יולדת עתידית אחת גבוה יותר מ-2.1.
בעשרות השנים האחרונות חלה ירידה עקבית וחדה בשיעורי הפריון הכולל בעולם כולו, ולכן במדינות רבות שיעור הפריון ירד אל מתחת לרמת התחלופה. שיעור הפריון נמוך משיעור התחלופה הדמוגרפי, נכון ל-2015, בכמחצית מאוכלוסיית העולם. שיעור פריון מתחת לרמת התחלופה קיים כמעט בכל מדינות אירופה, בארצות הברית, קנדה, יפן, סין ומדינות רבות נוספות. נכון ל-2010, כ-48% מאוכלוסיית העולם חיה במדינות עם שיעור פריון מתחת לרמת התחלופה. אולם בחלק גדול ממדינות אלו נמשך גידול מתון באוכלוסייה עקב הגירה והתארכות תוחלת החיים, ובשל העובדה שהירידה באוכלוסייה כתוצאה ממעבר לתת-פריון מתחילה שנים רבות לאחר המעבר. ביפן, למשל, ירד הפריון מתחת לרמת התחלופה כבר בשנות השבעים, אך האוכלוסייה החלה לרדת רק בסביבות 2008.
ואולם, שיעורי פריון נמוכים עלולים לגרום להזדקנות האוכלוסייה על שלל הבעיות הכלכליות והחברתיות הכרוכות בה.
הערות שוליים

↑  Espenshade TJ, Guzman JC, Westoff CF (2003). "The surprising global variation in replacement fertility". Population Research and Policy Review. 22 (5/6): 575. doi:10.1023/B:POPU.0000020882.29684.8e., Introduction and Table 1, p. 580
↑  World Fertility Patterns 2015, United Nations, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00994983 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סוציולוגיה ובנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פריץ פון שולץ

| --- | --- |

פריץ פון שולץ מברך את חייליו
 לידה:  9 בדצמבר 1896 פילזן, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 נהרג:  28 ביולי 1944 (בגיל 47) נרבה, נציבות הרייך אוסטלנד גרמניה הנאצית
 מדינה:  אוסטריה 
 השתייכות:  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1914–1919   1934 – 1944
 דרגה:   גרופנפיהרר (ואפן אס אס)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-11
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
פריץ פון שולץ (בגרמנית: Fritz von Scholz;‏ 9 בדצמבר 1896 – 28 ביולי 1944), היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
תחת פיקודו ביצעו חייליו פשעי מלחמה בקרואטיה אלא ששולץ לא נתן את הדין על מעשיו היות שנהרג קודם לסיום המלחמה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פון שולץ נולד ב-9 בדצמבר 1896 בפילזן, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס פון שולץ לצבא האוסטרו-הונגרי, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה.
לאחר המלחמה הצטרף פון שולץ בשנת 1921 לפרייקור ולחם עמו בשלזיה, ובשנת 1932 הצטרף לסניף האוסטרי של המפלגה הנאצית. בשנת 1933 ברח פון שולץ לגרמניה, לאחר שהיה מעורב בקטטה אלימה, ובשנת 1937 הצטרף לאס אס.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה פיקד פון שולץ על רגימנט האס אס "דר פיהרר", ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת. לאחר מכן מונה פון שולץ למפקד הרגימנט "נורדלנד", אשר בשנת 1941 צורף לדיוויזיית פאנצר אס אס החמישית. במהלך מבצע ברברוסה לחם פון שולץ עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-14, ואף פיקד עליו בכיבוש טרנופול. על פעולותיו בקרבות קיבל פון שולץ ב-22 בנובמבר 1941 את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-18 בינואר 1942 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בתחילת 1943 מונה פון שולץ למפקד חטיבת האס אס ה-1, אשר הייתה יחד עם חטיבת האס אס ה-2 תחת פיקוד קבוצת ארמיות מרכז, וב-1 במאי 1943 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-11. בספטמבר 1943 נשלחה הדיוויזיה שבפיקודו לקרואטיה, שם פעלה כחלק מארמיית הפאנצר השנייה, ובדצמבר אותה שנה הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בגזרה הצפונית. פון שולץ לחם עם הדיוויזיה בקרב נארווה, וב-12 במרץ 1944 קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בסוף יולי 1944 נסוגה הדיוויזיה אל מעבר נהר נארווה, כתוצאה מהתמוטטות קבוצת ארמיות מרכז במבצע בגרטיון, וב-27 ביולי נפצע פון שולץ אנושות מפגיעת מטח ארטילרי. פון שולץ לא שרד את הפציעה ומת למחרת, ולאחר מותו הוענק לו ב-8 באוגוסט 1944 תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
הערות שוליים

↑  ראה ערך דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810621035605606  GND: 129442461  ISNI: 0000 0000 6602 6810  VIAF: 90968565   WorldCat (עם VIAF): 90968565
פרידה, מלכת מצרים

פְרִידָה, מלכת מצרים (בערבית מצרית: فريدة ملكة مصر; 5 בספטמבר 1921 – 16 באוקטובר 1988) או בשמה הפרטי, סַפִּינָאז זוֹלְפִיקָאר (בערבית מצרית: صافيناز ذوالفقار), הייתה רעייתו המלכותית של פארוק, מלך מצרים ומלכת ממלכת מצרים בין השנים 1938 (עת נשאה לפארוק) ל-1948 (עת התגרש הזוג). פרידה נודעה בהערצה הרבה שרחשה לה החברה המצרית.
קורות חיים

פרידה הייתה בתו של עורך הדין יוסוף זולפיקאר (מאוחר יותר השגריר המצרי הראשון בשושלת פהלווי) והייתה בת למשפחת אצולה מצרית באלכסנדריה. אמה של פרידה הייתה משרתת של נזלי סברי, רעייתו המלכותית של פואד הראשון, מלך מצרים ומכאן שפרידה הייתה מקורבת למשפחת המלוכה המצרית. בשנת 1937, בעת הצטוותה עם משפחתה לטיול של משפחת המלוכה באירופה, פגשה לראשונה ביורש העצר, לעתיד פארוק, מלך מצרים.
פארוק ופרידה התחתנו בשנת 1938 ופרידה הייתה אהובה על ידי העם מכיוון שלקחה על עצמה תפקיד כשל הגברת הראשונה והעבירה כספים רבים לארגוני צדקה. כמו כן העבירה כספים לארגון הסהר האדום. פארוק, אשר היה בעל אופי בוגדני ביחסיו לנשים, התגרש מפרידה בשנת 1948 בטענה כי לא הולידה לו בן יורש ורק בנות. הגירושים מפרידה היו סיבה מרכזית לירידת הפופולריות של שושלת מוחמד עלי והמלך פארוק בראשה בעיני העם.
בשנת 1952, לאחר נפילת המוסד המלוכני עקב מהפכת הקצינים החופשיים, פרידה נותרה במצרים ונבצר ממנה להיפגש לעיתים קרובות עם בנותיה שעברו לגלות עם אביהן באיטליה. מאוחר מכן הורשתה פרידה לבקר את בנותיה יותר לאחר שאלו עברו לשווייץ. פרידה נודעה בכך שנהגה לצייר רבות וקיבלה תמיכה מדודה, מחמוד סעיד. לאחר הפלת המלוכה התפרנסה ממכירת ציוריה למוזיאונים לאומיים וניהלה תצוגות איורים במדריד, מיורקה, פריז, ז'נבה, בולגריה וטקסס לאורך שנות ה-70 ושנות ה-80.
פרידה התגוררה במצרים עד 1963, לאחר מכן נסעה ללבנון ומשם עברה לשווייץ ובהמשך לפריז, שם השתכנה. בשנת 1982 היא חזרה למצרים וחיה שם את חייה ללא מותרות, בדירה פשוטה בקהיר, וכן קיימה תערוכת אמנות שכותרתה "אלף חזונות וחזונות". היא נפטרה בקהיר ונקברה שם, ועם מותה הגיעו שלוש בנותיה ללווייתה.
משפחתה

מנישואיה עם פארוק נולדו לזוג שלוש בנות. לאחר גירושה בשנת 1948 העליל עליה פארוק על כך שלא נתנה לו בן יורש בשונה מאשתו השנייה, שמנישואים איתה נולד בנם היחיד, לעתיד פואד השני, מלך מצרים. להלן בנותיה של המלכה פרידה:
הנסיכה פריאל ממצרים (אנ') (1938–2009)
הנסיכה פאוזיה-לטיפה ממצרים (1940–2005)
הנסיכה פאדיה ממצרים (1943–2002)
ראו גם

שושלת מוחמד עלי
פארוק, מלך מצרים
ממלכת מצרים
פריון דק-מקור

| פריון דק-מקור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יסעוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יסעוריים
סוג:: פריון
מין:: פריון דק-מקור
שם מדעי
 Pachyptila belcheri ‏מטיוס, 1912
תחום תפוצה


Pachyptila belcheri
פריון בתעופה
פריון דק-מקור (שם מדעי: Pachyptila belcheri) הוא מין של עוף ימי קטן ממשפחת היסעוריים החי בחצי הכדור הדרומי.
אורכו של הפריון 25–26 ס"מ, מוטת כנפיו 56 ס"מ ומשקלו 115–180 גרם. הוא בעל נוצות אפורות, ראש אפרפר המפוספס בלבן והמקור ארוך וצר בצבע שחור. קצוות הכנפיים והכנף מצד אחד שחורים ומצד שני בהירים עד לבנים. לפריון ישנם קרומי שחייה והוא שחיין טוב.
הוא מצוי מעל כל האוקיינוסים הדרומיים ומקנן בכמה איים מרוחקים כמו באיי פוקלנד, איי קרוזה, איי קרגלן והאי נויר שליד חופי צ'ילה. הפריון חופר מאורה בין העשבים שעל החולות ובהם מטיל ביצה יחידה. כדי לא להיטרף על ידי שחפים וחמסנים הוא מגיע לקנן רק בלילות.
הפריונים מצויים בלהקות גדולות והאוכלוסייה העולמית נאמדת בכ-7 מיליון זוגות.
הערות שוליים

↑  פריון דק-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537688705171
פרידה בוקארה

| --- | --- |
פרידה בוקארה (1970)
פרידה בוקארה (1970)
 לידה:  29 באוקטובר 1940 קזבלנקה,  מרוקו הצרפתית
 פטירה:  1 באוגוסט 1996 (בגיל 55) פריז, צרפת צרפת
 שם לידה:  דניאל פרידה הלן בוקארה
 מקום קבורה:  בית הקברות באנייה 
 מוקד פעילות:  מרוקו, צרפת 
 תקופת הפעילות:  1959–1996 (כ־37 שנים)
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  שאנסון, פופ, מוזיקה עממית
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  גרמנית, איטלקית, צרפתית 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ
 פרסים והוקרה:  אביר מסדר האמנויות והספרות 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל פרידה הלן בּוֹקָארָה (בצרפתית: Danielle Frida Hélène Boccara;‏ 29 באוקטובר 1940, קזבלנקה, מרוקו הצרפתית – 1 באוגוסט 1996, פריז, צרפת) הייתה זמרת יהודייה-צרפתייה אשר ייצגה את צרפת באירוויזיון בשנת 1969 וזכתה במקום הראשון, בצוותא עם שלוש מבצעות נוספות.
ביוגרפיה

פרידה בוקארה נולדה בקזבלנקה למשפחה יהודית תוניסאית ממוצא איטלקי אשר היגרה מתוניסיה למרוקו הצרפתית. בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-20 היגרה המשפחה לפריז ופרידה החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כזמרת.
ב-1969 ייצגה את צרפת בתחרות האירוויזיון שנערכה במדריד עם השיר "Un jour, un enfant". התחרות הסתיימה בשוויון מרובע בין פרידה בוקארה, לולו מבריטניה עם השיר "Boom Bang a Bang", לני קור מהולנד עם השיר "De troubadour" וסלומה מספרד עם השיר "Vivo cantando", וכל ארבע הזמרות הוכרזו מנצחות.
לאחר תחרות האירוויזיון המשיכה בוקארה בקריירה ענפה והקליטה אלבומי מוזיקה במגוון סוגות ושפות. היא ביקרה והופיעה גם בישראל.
ב-1996 הלכה פרידה בוקארה לעולמה לאחר מחלה והיא בת 55.
הערות שוליים

↑  אירוויזיון 1969 באתר האירוויזיון הרשמי (באנגלית).
↑  פרידה בוקארה תקציר ביוגרפי, באתר אמזון (באנגלית).
↑  נדב גליק, זוכת האירוויזיון שהתגיירה ועלתה לישראל מצפה לניצחון של הולנד, באתר Xnet‏, 13 במאי 2019
↑  Virginia R. Domínguez, People as Subject, People as Object: Selfhood and Peoplehood in Contemporary Israel, Univ of Wisconsin Press, 1989, pp204.(באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810657937205606  BNE: XX986117  BnF: cb13891611c (data)  GND: 1147053332  ISNI: 0000 0000 4918 5270  LCCN: no2006051904  MusicBrainz: 7760c10e-5640-46eb-9eec-c9d2186f829d  NTA: 072477377  SNAC: w67w78g6  VIAF: 44484411   WorldCat (עם VIAF): 44484411
פריץ פון לוסברג

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1868 באד הומבורג, הדוכסות הגדולה של הסן הדוכסות הגדולה של הסן 
 פטירה:  4 במאי 1942 (בגיל 74) ליבק, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 צאצאים:  Bernhard von Loßberg 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1888–1926 (כ־38 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 פור לה מריט עם עלי אלון
 
פרידריך קרל "פריץ" פון לוסברג (בגרמנית: Friedrich Karl ("Fritz") von Loßberg;‏ 30 באפריל 1868 – 4 במאי 1942) היה גנרל גרמני, ששימש כראש מטה ארמיות וקבוצות ארמיות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פון לוסברג נולד ב-30 באפריל 1868, בבאד הומבורג שהייתה חלק מהדוכסות הגדולה של הסן לגנרל מיור ויקטור פון לוסברג ואשתו מליה לבית טוסן. לאחר שלמד בבית הספר לצוערים, ב-3 בינואר 1888 הצטרף לוסברג כצוער לרגימנט המשמר ה-2 של הצבא הפרוסי בברלין, שם קיבל את קידומו לדרגת לויטננט ב-17 בספטמבר 1888 ולאובר לויטננט ב-16 ביוני 1894. באותה שנה, ב-1 באוקטובר, הוא הוזמן להכשרה נוספת באקדמיה למלחמה ולאחר מכן ב-1 באפריל 1898 למטה הכללי הגדול. כהאופטמן (מאז 22 במרץ 1900), הוא הצטרף למטה הקורפוס ה-14 ב-5 ביולי 1900, וב-1 במרץ 1903 מונה לוסברג למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-6 של באדן "קייזר פרידריך השלישי". ב-27 בינואר 1907, לוסברג הועלה לדרגת מיור וחזר לאקדמיה למלחמה כמדריך באוקטובר. שלוש שנים לאחר מכן הגיע שוב למטה הקורפוס ה-14, וב-1 באוקטובר 1912 הוא מונה למפקד גדוד ברגימנט הרגלים ה-94 ("הדוכס הגדול מסקסוניה" - תורינגיה ה-5). ב-16 בינואר 1913 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 באוקטובר 1913 מונה לראש מטה הקורפוס ה-13 בשטוטגרט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח לוסברג יחד עם הקורפוס ה-13 לחזית המערבית. הוא נשאר בתפקידי מטה שונים לאורך המלחמה. ב-24 בינואר 1915 הוא הועבר לפיקוד העליון של הצבא כסגן ראש מחלקת המבצעים והועלה שם לדרגת אוברסט ב-24 ביולי 1915. זמן קצר לאחר מכן מונה לראש מטה הארמייה השלישית, ובמסגרת תפקידו פיתח אסטרטגיית הגנה גמישה שהועילה לכוחות במהלך קרב שמפאן השני. טקטיקות אלו הובילו אותו לנקודות החמות של החזית המערבית ככל שהמלחמה התקדמה. ב-3 ביולי 1916, לאחר תחילת הקרב על הסום, מונה לוסברג לראש מטה הארמייה השנייה וב-19 ביולי מונה לראש מטה הארמייה הראשונה. באמצעות פעולותיו נבלמה המתקפה של בעלות הברית.
ב-11 באפריל 1917 מונה לוסברג לראש מטה הארמייה השישית, ובתפקיד זה הוכיחה הטקטיקה שלו את ערכה שוב במהלך קרב אראס, שנמשך מאז ה-1 באפריל. על הצלחותיו בקרב זה קיבל את עלי האלון עבור עיטור הפור לה מריט ב-24 באפריל 1917. ב-12 ביוני אותה שנה מונה לראש מטה הארמייה הרביעית והצליח לגבש תוכנית הגנה לפני התקפת בעלות הברית בקרב איפר השלישי ב-31 ביולי 1917. ב-3 באוגוסט 1917 לוסברג הועלה לדרגת גנרל מיור ושנה לאחר מכן מונה לראש מטה קבוצת הארמיות בהן. ב-31 באוקטובר 1918 מונה לראש מטה קבוצת הארמיות אלברכט ונשאר בתפקידו עד שהקבוצה הוחזרה לגרמניה.
הרפריד מינקלר התייחס ללוסברג כקצין המטה הכללי האינטלקטואלי של לודנדורף, שניתח את התפתחות מלחמת העולם הראשונה ופיתח את ההגנה המבצעית הגמישה העמוקה.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בתחילת 1919 מונה לוסברג לזמן קצר לראש מטה פיקוד דרום של משמר הגבול המזרחי ברייכסווהר, וב-24 ביולי 1919מונה למפקד בריגדת רייכסווהר ה-26. ב-1 בספטמבר אותה שנה הוא מונה לראש מטה קבוצה 2 בקאסל, וב-1 באוקטובר 1920 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט.
עם הקמת הרייכסווהר מונה לוסברג למפקד הדיוויזיה ה-6 במינסטר /וסטפאליה. בתפקיד זה היה גם מפקד פיקוד המחוז הצבאי השישי. ב-1 בנובמבר 1924 הועלה לוסברג למפקד העליון של קבוצת פיקוד 1 בברלין, וב-1 באוקטובר 1926 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. הוא התפטר מתפקידו ב-31 בינואר 1927 והשתחרר מהצבא באותו יום.
לוסברג בילה את שארית חייו כסופר צבאי בליבק. שם כתב ספרים וכתבים רבים. ב-4 במאי 1942 מת לוסברג בביתו ונקבר בהלווייה צבאית, שבה הספיד אותו גנרל-אוברסט פרידריך פרום.
פרנץ דיאק (כדורגלן)

פרנץ דיאק (בהונגרית: Deák Ferenc;‏ 16 בינואר 1922 – 18 באפריל 1998) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת החלוץ. לפי הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל (IFFHS), דיאק כבש מעל 576 שערים רשמיים במהלך הקריירה – נתון המציב אותו ככובש ה-8 הפורה ביותר בתולדות הכדורגל העולמי.
ביוגרפיה

דיאק נולד ב-16 בינואר 1922 בבודפשט שבהונגריה. עם תחילת הקריירה ב-AC צנטלורינסי התחיל לכבוש בצרורות, ובעונת 1945/46 הגיע לשיא שערים לעונה בליגה באירופה, 66 שערים ב-34 הופעות בלבד. דיאק היה למלך השערים פעם נוספת עונה אחר כך עם 48 שערים ולאחר מכן עבר לפרנצווארוש.
במדים הלבנים-ירוקים הוא כבש בשנתו הראשונה 41 שערים ונבחר בפעם השלישית והאחרונה למלך השערים בליגה עם 59 שערים בעונת 1948/49, עונה בה היה שותף לזכייתה באליפות. בשנת 1950 עבר דיאק לאויפשט למשך הארבע שנים הבאות. בסך הכל ערך 238 משחקי ליגה וכבש בהם 305 שערים. החל משנת 1955 עבר לשחק בליגה השנייה בקבוצות כמו ספרטקוס ואגיטרטס בודפשט ולבסוף ב-1958 עם BFC שיופוק. עם מירב השערים שכבש דיאק במהלך הקריירה הוא למעשה הכובש ההונגרי השני בטיבו בהיסטוריה אחרי פרנץ פושקש.
במדי נבחרת הונגריה עשה את הופעת הבכורה ב-6 באוקטובר 1946 נגד אוסטריה בבודפשט, משחק בו הצטיין עם צמד שערים מנצח. יחד עם גיולה ז'נגלר ופרנץ פושקש ששיחקו לצידו היה שותף לזכייתה בגביע מרכז אירופה של בין השנים 1948–1953. דיאק סיים את דרכו בנבחרת עם שער ב-20 בנובמבר 1949 בניצחון 0–5 על שוודיה.
תארים

אליפות הונגריה: 1948/49
מלך השערים בליגה ההונגרית (3): 1945/46 (שיא), 1946/47, 1948/49
כדורגלן השנה בהונגריה: 1946
דיאק עם משפחתו
פרידה אדם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במאי 1919 
 פטירה:  2 באוקטובר 2013 (בגיל 94) 
 מדינה:  גרמניה 
 מקצוע:  needleworker 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (14 בדצמבר 1992) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  פרידה אדם
 
פרידה אדם (בגרמנית: Frieda Adam;‏ 1918 – 2 באוקטובר 2013) הייתה חסידת אומות עולם גרמנייה. הצילה את ארנה פוטרמן ואחיה היהודיים, במהלך מלחמת העולם השנייה.
הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בשנת 1938, פגשה פרידה אדם את היהודיה ארנה פוטרמן (Erna Puterman), בעבודתה כתופרת. שתי הנערות הפכו לחברות קרובות. למרות הצעדים שנקטו הנאצים על מנת להדיר את רגלי היהודים מהחברה הגרמנית, פרידה וארנה שמרו על קשר, גם כאשר פוטרמן נאלצה לעזוב את מקום העבודה בשל יהדותה.
בספטמבר 1942 אמה של פוטרמן נאסרה ונשלחה באחת הרכבות הראשונות לאושוויץ. פוטרמן נותרה לטפל באחיה החרש ולאחר שקיבלה מאמה מכתב בו היא הורתה לה לרדת למחתרת, פנתה אל פרידה לעזרה. פרידה, שבאותו הזמן הייתה נשואה לחייל גרמני ואם לשלושה ילדים קטנים, אסרה עליה להסגיר את עצמה לידי הגסטפו. פרידה הוסיפה והבטיחה לארנה פוטרמן שכל עוד לה ולמשפחתה יהיה אוכל, גם לה ולאחיה לא יחסר, והציעה את ביתה כמסתור לשני האחים.
לאחר זמן מסוים בו ארנה ואחיה הסתתרו בביתה של פרידה, בעלה גילה שהיא מסתירה בביתם יהודים והחל לסחוט אותה, עד שבשנת 1944 הוא דרש ממנה להוציא אותם מהבית. פרידה נאלצה למצוא עבורם מקום מסתור אחר ובעזרת אחותה, פרידה הצליחה להעביר את שני האחים לבית שבעליו היו ידועים בהתנגדותם לנאצים.
לאחר המלחמה

ארנה פוטרמן ואחיה שרדו את המלחמה.
ב-1989 אחיה של פוטרמן מת מהתקף לב.
הכרה והנצחה

ב-14 בדצמבר 1992 יד ושם הכירו בפרידה אדם כחסידת אומות העולם.
פרידה אדם נפטרה ב-2 באוקטובר 2013 בגיל 95.
הערות שוליים

↑  edited by Peter Hayes, How Was It Possible - A Holocaust Reader, ‏7.9.1946
1 2  FRIEDA ADAM GERMANY
1 2  פרידה אדם, באתר יד ושם (באנגלית)
↑  מבוסס על חומר המצוי בארכיון יד ושם
פרנץ האמורי

פרנץ האמורי (בהונגריה: Ferenc Hámori; נולד ב-14 באוקטובר 1972) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת החלוץ.