stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הונדה CBR1100XX
פיתוח

באמצע שנות ה-90, הונדה הייתה נחושה לייצר את האופנוע בייצור סדרתי המהיר ביותר, ולהשתלט על כל ההשלכות השיווקיות הנלוות לכך, עובדה שהייתה שייכת באותה העת לקוואסקי נינג'ה ZX-11. הדבר גרם בסופו של דבר לפיתוחו וייצורו של ה-CBR1100XX סופר בלקבירד.
בפברואר 1997, המגזין Sport Rider בחן את האופנוע והגיע איתו למהירות מקסימלית של 287.3 קמ"ש, בעוד ה-ZX-11 הצליח להגיע רק ל-281.6 קמ"ש. בכך הוא הוכתר לאופנוע המהיר ביותר בייצור סדרתי.
בשנת 1999 סוזוקי GSX-1300R היאבוסה נישל אותו מהתואר הזה. הסוזוקי נרשם בגרסת המילניום של ספר השיאים של גינס כאופנוע המהיר ביותר בייצור סדרתי לאחר שהגיע למהירות מקסימלית של 312 קמ"ש.
היסטוריה

ייצור ה-CBR1100XX החל משנת 1996 והופסק בשנת 2007. ייבוא לארצות הברית הופסק כבר ב-2003, אבל מכירות באירופה המשיכו עד 2007. שינויים רבים הוכנסו בשנת 1999, כאשר הונדה עברה מקרבורטורים למערכת הזרקת דלק ממוחשבת (PGM). ב-2001 האופנוע קיבל לוח מחוונים LCD. מאז, רוב השינויים היו בצבע האופנוע, אולם הוכנסו גם שינויים באגזוז ובמערכת הדלק על מנת לעמוד בתקנים שהשתנו ולשפר את צריכת הדלק של האופנוע.
נתונים טכניים

| דגם | הונדה CBR1100XX |
| --- | --- |
שנה: 2007-1996
מנוע: 4 פעימות, 4 צילינדרים רוחבי, קירור נוזלי
נפח: 1,137 סמ"ק
הספק: 162 כ"ס ב-10,000 סל"ד (1996)   164 כ"ס ב-9,500 סל"ד (1999)   152 כ"ס ב-9,500 סל"ד (2002)
קוטר קדח/מהלך בוכנה: 58/79 מ"מ
יחס דחיסה: 11.0:1
הילוכים: 6
אורך: 2,160 מ"מ
משקל: 256 ק"ג
מכל דלק: 24-22 ליטר
בסיס גלגלים: 1,490 מ"מ
גובה מושב: 810 מ"מ
צמיג קדמי: 120/70-17
צמיג אחורי: 180/55-17
בלם קדמי: דיסק כפול 310 מ"מ הידראולי
בלם אחורי: דיסק בודד 256 מ"מ
הערות שוליים

↑  Guinness World Records 2000 Millennium Edition. Guinness World Records Ltd. 1999. p. 179. ISBN 0-85112-098-9.
ה'תקנ"ו

ה'תקנ"ו (5,556) ובקיצור תקנ"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-14 בספטמבר 1795, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 2 באוקטובר 1796.
המולד של תשרי חל ביום שני, 5 שעות ו-222 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשז. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 8 במחזור העיבור ה-293. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 12 (סימנה יביגז) במחזור השמש ה-199.
שנה זו היא שנת 1,727 לחורבן הבית, ושנת 2,107 לשטרות.
אירועים

יצא לאור המחזה "לייכטזין אונד פרעממעלייא" (קלות דעת והתחסדות) מאת אהרן האלה-וולפסון, שנחשב למחזה היידי המודרני הראשון.
חלוקת פולין השלישית השלימה את הכנסת רוב יהודי מזרח אירופה תחת שלטון האימפריה הרוסית.
ל' בשבט – אחרי למעלה מ-60 שנה, יורד קיסר סין, צ'יינלונג, מכס השלטון.
ח' בתמוז – שרפה פרצה ברחוב היהודים בפרנקפורט כתוצאה מהתקפת צבא צרפת במלחמת הקואליציה הראשונה. נגרם נזק רב לבתי מגורים ולרכוש, אך לא נגרמו אבדות בנפש ובית הכנסת לא נפגע.
נולדו

ר"ח אדר – רבי יחזקאל משה פישמן, רב הונגרי יליד בוהמיה, רבה של מישקולץ. (נפטר בד' בטבת ה'תרל"ה)
י"ד בניסן – אדולף כרמיה, מדינאי צרפתי יהודי (נפטר בה'תר"ם)
י"א באב – רבי אליהו גוטמכר מגריידיץ, ראש ישיבה ומקובל, ממבשרי הציונות. (נפטר בכ"ד בתשרי ה'תרל"ה)
נפטרו

ל' בתשרי – רבי בנימין וולף איגר, רב בצילץ, בלייפציג ובלייפניק, רבו של רבי עקיבא איגר.
ו' באב – רבי נתן מז, ראש ישיבה, דיין, וממלא מקום המרא דאתרא בפרנקפורט.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
היהודיה מטולדו

ערך זה עוסק ברומן מאת ליון פויכטוונגר. אם התכוונתם למחזה מאת פרנץ גרילפרצר, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ליון פויכטוונגר
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  רומן היסטורי
 נושא:  Rahel la Fermosa, דת, פרשת אהבים 
 מקום התרחשות:  טולדו, סביליה, Palacio de Galiana 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1955
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה - 382 מהדורה שנייה - 448
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה - ספרית פועלים מהדורה שנייה - הוצאת זמורה ביתן
 תאריך:  מהדורה ראשונה - 1957 מהדורה שנייה - 2004
 תרגום:  מהדורה ראשונה - עדנה קורנפלד מהדורה שנייה - חנה שוורץ-אייזלר
 פרסים
 הפרס הלאומי לספרים יהודיים 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002389418
 
היהודיה מטולדו הוא רומן היסטורי מאת הסופר והמחזאי היהודי ליון פויכטוונגר, פורסם לראשונה בשנת 1955. הספר תורגם לעברית לראשונה על ידי עדנה קורנפלד ויצא בשנת 1957, תחת השם "בלדה ספרדית", ותורגם במהדורה נוספת בשנת 2004 בשם "היהודיה מטולדו" על ידי חנה שוורץ אייזלר.
הרומן מתאר את גורלם של הסוחר היהודי אבן עזרא ובתו רחל, ואת הקשר הרומנטי שהתפתח בינה לבין אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה בספרד של המאה ה-12. הרומן מבוסס בחלקו על אירועים היסטוריים: קיומו של קשר רומנטי בין מלך קסטיליה אלפונסו השמיני לבין צעירה יהודיה אכן מתועד בהיסטוריה של בית המלוכה הספרדי.
עלילת הספר

שהותם של המורים באנדלוסיה במשך מאות שנים השפיעה רבות על התרבות הספרדית והאירופית בכלל. אנשי המדע והרוח המורים, וכן היהודים שחיו בקרבם, השפיעו רבות וקידמו את הכלכלה והמתמטיקה המערבית, האסטרונומיה, הרפואה, הפילוסופיה. עם נפילתה של סביליה ב-1248 לידי כוחות הנוצרים, עבר רוב שטח אנדלוסיה לשליטת קסטיליה. גבור הספר, הסוחר היהודי אבן עזרא, הנחשב אחד מהיהודים העשירים בממלכה, ממונה על ידי המלך כשר האוצר. לאחר שבתו של אבן עזרא, רחל, מוצגת למלך, הוא מתאהב בה, שולח אליה שליחים, מחזר אחריה ובסופו של דבר נוצר ביניהם קשר. במהלך הזמן מורה המלך על הצעירה רחל לעבור ולהתגורר באחת מטירות הנופש שלו. הסיפור מקפל בתוכו את החיים של משפחה אמידה מיהדות ספרד, בעלת השפעה ועושר, המאוימת יום ביומו על ידי המלך והממסד הנוצרי. מצד אחד המלך זקוק ליהודי ומצד שני מתעב אותו. באופן דומה, המלך אוהב את פילגשו אך מתעב את דתה.
בעקבות התאהבותו של המלך בפילגש היהודיה דוחפת המלכה אלנור, אשתו החוקית של המלך, להחלטה מצד המלך לצאת למלחמה חסרת טעם כנגד המורים, מלחמה שבה (גם במציאות) נחלה קסטיליה תבוסה.
בניגוד לסיפור המקראי במגילת אסתר, מסתיים הרומן בסוף טרגי, בו נרצחים רחל ואביה. בין השאר, משתמעת מן הספר אזהרה כנגד האידיאלים של גבורה ויציאה למלחמה, מצב שאין בו למעשה מנצחים.
החלפת המסתם הצניפי

חזרת דם אל תוך עלייה שמאל
הַחְלָפַת הַמַּסְתֵּם הַצְּנִיפִי (Mitral valve replacement) היא ניתוח המבוצע בלב, שבו מוחלף המסתם הצניפי שבין העלייה השמאלית לחדר השמאלי, במסתם מלאכותי או במסתם ביולוגי (מחיה או אדם).
החלפת המסתם נדרשת עקב היצרות חמורה של המסתם הצניפי, דבר המקשה על זרימת דם מהעלייה השמאלית לחדר השמאלי, או כשהמסתם נמצא באי-ספיקה חמורה, דבר העלול לגרום לחזרה של דם מהחדר השמאלי לעלייה השמאלית וכתוצאה מכך בחזרה לריאות.
מחלה במסתם הצניפי עלולה להיגרם עקב זיהום, הסתיידות המסתם, מחלת קולגן גנטית ושלל סיבות אחרות. ההחלפה נעשית בניתוח לב פתוח, המחייב גם שימוש במכונת לב ריאה.
במקרים רבים ניתן לתקן את המסתם הצניפי ולהימנע מהחלפתו, במיוחד כשהפגם במסתם קטן. היתרונות בתיקון המסתם במקום בהחלפתו כוללים אחוזי תמותה נמוכים יותר, סיכון נמוך יותר ללקות בשבץ ושיעור נמוך יותר של זיהומים. כיום ישנה אפשרות להחלפת מסתם צניפי בניתוח זעיר פולשני באופן בטוח המאפשר התאוששות מהירה יותר.
סוגי מסתמים

קיימים שלושה סוגים עיקריים של מסתמים אשר ניתן להשתיל במקום המסתם הפגום:
מסתם ביולוגי (biological/tissue/xenograft valve), אשר מופק מרקמות של בעלי חיים (למשל פרה או חזיר).
מסתם הומני (homograft valve), אשר נתרם מאדם שנפטר לאחרונה.
מסתם מכני (mechanical valve), הנקרא גם מסתם מלאכותי (artificial valve), העשוי מטיטניום וסגסוגת פחם. מסתם זה יכול להחזיק מעמד שנים רבות.
לכל מסתם יתרונות וחסרונות. מסתם מכני דורש נטילת נוגדי קרישה למשך כל החיים ותחזוקה שוטפת של בדיקות הקרישה מדי שבוע, אך הוא יכול להחזיק שנים רבות. מסתם ביולוגי עלול להחזיק רק בין 10 ל-15 שנים, אך מאפשר לחולה להימנע מנטילת נוגדי קרישה (פרט לשלושת החודשים הראשונים שלאחר הניתוח). ההחלטה בבחירת המסתם תלויה בגורמי גיל, מצב רפואי, התוויות נגד תרופתיות ואורח חיים. הנטייה כיום היא להציע לחולים הצעירים מגיל 60 מסתם מכני ולמבוגרים יותר מסתם ביולוגי.
סוג מסתם ביופרוסטטי
סוג מסתם ביופרוסטטי
מסתם ביורק-שיילי
מסתם מכני
פרטי ההליך הרפואי

ניתוח החלפה או תיקון של מסתם מבוצע בהרדמה כללית ובאמצעות חיבור למכונת לב-ריאה. סמוך לתחילת הניתוח המטופל מקבל חומרי הרגעה על מנת להפחית את תחושת החרדה. לאחר חיטוי יסודי של בית החזה, נעשה חתך אורכי מעל עצם החזה. לאחר מכן, העצם תופרד על ידי מפשק צלעות (Rib spreader, הידוע גם כ-Finochietto retractor), על מנת לאפשר גישה נוחה לכל איברי בית החזה. בשלב זה יש צורך במעקף לב-ריאה, הנעשה על ידי עצירת מעבר הדם בכלי הדם הראשיים, והסטתו אל מכונת לב-ריאה, לצורך אספקת חמצן וניקוי הדם מרעלים. הסטת הדם למכונה מאפשרת לשמור על הזרימה התקינה של דם המטופל בזמן הניתוח, שלא דרך בית החזה, על מנת להקל על עבודת המנתחים ולספק להם אזור עבודה ברור ונקי.
בהמשך, המנתח פותח את הפריקרד ומאתר את המסתם הפגום. אם קיימת אפשרות לתיקון, מבצע המנתח את התיקון הנדרש. אם לא ניתן לתקנו ויש צורך להחליפו לחלוטין, הוא מוחלף במסתם מכני, ביולוגי או הומני. לאחר שהמסתם החדש נתפר למקומו, מתבצע וידוא כי זרימת הדם דרך המסתם תקינה וכי אין דליפות, ולבסוף מוסט דם המטופל חזרה מהמכונה אל הגוף.
בסיום הניתוח שב לבו של המטופל לפעילות סדירה, והלב מנותק ממכונת הלב-ריאה. בשלב האחרון של הניתוח, הפריקרד נסגר ובבית החזה מונחים נקז או כמה נקזים לצורך איסוף שאריות נוזל ודם מהרקמה. המנתח סוגר את עצם החזה של המטופל והאזור נחבש. הניתוח כולו אורך בין שעתיים לארבע שעות, תלוי במקרה.
סכנות וסיבוכים

כבכל ניתוח, גם ניתוח זה כולל סיכונים, כגון:
דימום באזור הניתוח כתוצאה מטראומה לרקמה. דימום יכול להתרחש מיד לאחר הניתוח, כ-24 שעות לאחר הניתוח ובמקרים נדירים לאחר שבועות או חודשים.
סיכוני הרדמה, המופיעים כאשר ישנה רגישות-יתר לחומרי ההרדמה. לעיתים רחוקות עלול המטופל להיכנס לשוק אניפילאקטי (Anaphylaxis), מצב המעורר תגובה חמורה של ירידת לחץ דם.
זיהום באזור הניתוח. לרוב הזיהום יהיה שטחי ויטופל באופן מקומי, אך לעיתים במקרים נדירים, עלול להתפתח זיהום משמעותי, אשר מצריך פתיחה מחדש של אזור הניתוח כדי לסלק את הפסולת החיידקית.
סיכונים ייחודיים לניתוח החלפת מסתם:
הפרעות קצב - כיוון שהחלפת המסתם דורשת מגע קרוב של מכשור חד עם סיבי שריר הלב, קיים סיכון להתפתחות הפרעות קצב. הפרעות קצב ניתן לפתור באמצעות קוצב לב חיצוני, שממוקם במהלך הניתוח על מנת לעזור ללב לתפקד חשמלית בימים שלאחר הניתוח ועד להסדרת קצב הלב.
פגיעה בכלי הדם הלבביים הגדולים, במבנה הלב, שריר הלב או המעטפת שלו, בשל שימוש במכשור חד.
הסיכונים תלויים בגילו של החולה, בתפקוד הלב שלו ובמצבו הרפואי הכללי.
התאוששות לאחר ניתוח החלפת המסתם

לאחר הניתוח המטופל נלקח ליחידה לטיפול נמרץ, שם מנוטר מצבו במהלך היממה שלאחר הניתוח. ייתכן שהמטופל עדיין יונשם עד שהוא יתייצב מבחינה נשימתית, לרוב לאחר כמה שעות, אך לעיתים תקופה זו תתארך לכדי כמה ימים. כיום לאחר הניתוח מצופה שהמטופל יוכל לשבת במיטה. לאחר יומיים, הוא עשוי לעבור מהיחידה לטיפול הנמרץ אל מחלקת אשפוז, שם ייבדק תפקוד הלב על ידי א.ק.ג רציף.
חולים בדרך כלל משתחררים לביתם אחרי כשבעה עד עשרה ימים. אם החלפת המסתם הייתה מוצלחת, חולים יכולים לצפות לחזור למצב הרגיל שלהם. ההחלמה מהניתוח לרוב קצרה יותר אם הניתוח בוצע בשיטה הזעירה. משך האשפוז ומועד השחרור נקבעים בהתאם לקצב ההתאוששות מהניתוח.
בימים שלאחר הניתוח המטופל עלול לסבול מבחילות, הקאות, כאב וחולשה.
הורדת החבישה והוצאת התפרים מהחתך בבית החזה מתבצעת שבוע-שבועיים ממועד הניתוח, בעוד שהוצאת הנקזים נעשית על פי הצורך ולפי כמות הנוזלים והדם המנוקז.
כמו כן, ניתנים תרופות אנטיביוטיות למניעת זיהומים ונוזלים לשמירה על לחץ הדם לאחר הניתוח. לרוב ניתנות גם תרופות לשיכוך כאבים דרך הווריד, על פי הצורך.
מטופל בעל מסתם ביולוגי מקבל תרופות נוגדות קרישה (Anti-thrombotic agents) למשך 6 שבועות עד 3 חודשים, בעוד שמטופל בעל מסתם מכני מקבל מרשם לתרופות נוגדות קרישה למשך שארית חייו. תרופות אלה חשובות למניעת היווצרות קרישי דם חדשים, אשר עלולים להגיע דרך מחזור הדם למקומות אחרים בגוף ולגרום לבעיות רפואיות חמורות, כמו התקף לב. נוגדי קרישה אלה אינם מפרקים קרישי דם קיימים, אלא מונעים הופעת קרישי דם חדשים, או מונעים מקרישים קיימים להפוך לגדולים יותר.
ראו גם

כירורגיית לב-חזה
השתלת איברים
לקריאה נוספת

Mitral Valve Replacement vs. Repair
"FDA approves second clinical trial for robotic heart surgery." Health Sciences News. 9 Nov. 2000. ECU Division of Health Sciences. 2 May 2007
"Heart Disease: Warfarin and Other Blood Thinners." WebMD. The Cleveland Clinic. 10 May 2007
Heart and Vascular Institute. Heart Valve Disease - Percutaneous Interventions: Non-surgical approaches. 2007. 7 May 2007
"Mitral Valve Replacement." University of Maryland Medical Center: 1-2. 26 Apr. 2007
http://www.tasmc.org.il/Operations/Pages/HeartValve.aspx
http://www.tasmc.org.il/Operations/Pages/Valve.aspx
https://web.archive.org/web/20140101170808/http://cardio-surgery.sheba.co.il/surgery/16.htm
הערות שוליים

↑  http://www.sts.org/patient-information/valve-repair/replacement-surgery/mitral-valve-repair
↑  http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1191053/
↑  http://www.tasmc.org.il/Articles/thoracic/Pages/valve-replacement.aspx
↑  http://cardio-surgery.sheba.co.il/surgery/16.htm
↑  http://www.infomed.co.il/treatment-328/
↑  http://www.tasmc.org.il/Operations/Pages/HeartValve.aspx
↑  http://www.infomed.co.il/treatment-328/
↑  http://www.webmd.com/heart-disease/guide/warfarin-other-blood-thinners?page=1
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הלאפ דאנס האחרון

הלאפ דאנס האחרון הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2021 שכתב וביים ישראל (ישרי) הלפרן. הסרט הוקרן בפסטיבל חיפה ובפסטיבל הבינלאומי הוט דוקס.
תקציר עלילה

בדצצמר 2018 אושר בכנסת חוק איסור צריכת זנות. שנה לאחר מכן נקבע באופן תקדימי בישראל כי הלאפ דאנס הנהוג במועדוני החשפנות נחשב גם הוא למעשה זנות. בעקבות ההחלטה החלה המשטרה בשיתוף עיריית תל אביב בסגירה של מועדוני החשפנות בעיר. הסרט עוקב אחרי ארבע חשפניות שעבדו במועדונים, בעת שהן מנהלות מאבק אזרחי נגד הסגירה של מקום עבודתן. בהפגנות החשפניות אוחזות בשלטים עם הכותרות "מיניות זו לא בושה", "חשפנות זאת אמנות" "לא, אני לא רוצה להיות מלצרית","תנו לרקוד בשקט","איראן זה כאן", "הסטיגמה הורגת", ומופנים כלפי ארגוני הנשים והעומדות בראשן. החשפניות מדברות על חייהן ועבודתן בקולן ובפנים גלויות ומתארות את הניצול וההשתקה שחוו דווקא מצד הארגונים הפמיניסטיים שנלחמו למען סגירת המועדונים מבלי שהסכימו לשמוע ולהתייחס לעובדות עצמן.
המחלוקת סביב הסרט

הקרנת הסרט בספריית בית אריאלה בוטלה לאחר שנקבעה. הסיבה לביטול הייתה סעיף 10 בתקנון הספרייה הקובע כי "לא יוקרן תוכן שעלול להיות פוגעני". במאמר בעיתון "הארץ" כתבה רומי לוי, מנכל"ית שותפה בארגמן - ארגון נשים עובדות,"חישבו כמה רעש מקבל כל ציור שמוסר מקיר, לעומת השקט של אנשי התרבות והעיתונות מול צנזורה בבית אריאלה".
הערות שוליים

↑  הלאפ דאנס האחרון, באתר פסטיבל הסרטים חיפה
↑  The Last Lap Dance, באתר "הוט דוקס"
הארמייה השנייה (איטליה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ממלכת איטליה ממלכת איטליה
 שיוך:   הצבא המלכותי האיטלקי
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מאי 1915 – ספטמבר 1943 (כ־28 שנים)
 מקים היחידה:  פייטרו פרוגוני
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הארמייה השנייה של הצבא האיטלקי (באיטלקית: Armata 2), הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.
היסטוריה

הארמייה הוקמה לראשונה במאי 1915, ולחמה בקרבות החזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה. היא התבלטה במהלך קרבות הנהר איזונצו וכבשה את העיר גוריצה מידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. היא פורקה לאחר קרב קפורטו במהלכו הושמדה כמעט כליל.
הארמייה הוקמה בשנית במהלך יוני 1938. הארמייה הוצבה באזור הגבול עם יוגוסלביה כהכנה לקראת הפלישה ליוגוסלביה. ב-11 באפריל קיבלו הכוחות האיטלקיים על הגבול היוגוסלבי הוראה לנוע. הארמייה השנייה נעה מצפון מזרח איטליה לכיוון ליובליאנה (סלובניה של ימינו) ועד לחוף המזרחי של הים האדריאטי באזור דלמטיה, כמעט ללא כל התנגדות יוגוסלבית. לאחר כניעת יוגוסלביה הוצבה כחיל מצב באזור דלמטיה וליובליאנה. היא גם לקחה חלק במערכה נגד הפרטיזנים בקרואטיה והרצגובינה.
לאחר שאיטליה החליפה צדדים במלחמה, תקפו הגרמנים והקרואטים את הטריטוריות האיטלקיות בבלקן. הארמייה השנייה סרבה להיכנע ולחמה נגד הגרמנים והקרואטים עד שהתפרקה בספטמבר 1943. מרבית חיילי הארמייה סירבו לשתף פעולה עם הרפובליקה של סאלו, ורובם הצטרפו לפרטיזנים.
מפקדים > מלחמת העולם הראשונה

גנרלו פייטרו פרוגוני (מאי 1915 - יוני 1916)
גנרלו סטימיו פיקנטיני (יוני 1916 - יוני 1917)
גנרלו לואיג'י קאפלו (יוני 1917 - אוקטובר 1917)
גנרלו לוקה מונטורי (תקופה קצרה במהלך אוקטובר 1917)
גנרלו לואיג'י קאפלו (אוקטובר 1917 - נובמבר 1917)
מפקדים > מלחמת העולם השנייה

ויטוריו אמברוסיו (יוני 1938 - ינואר 1942)
מריו רואטה (ינואר 1942 - ינואר 1943)
מריו רובוטי (ינואר 1943 - ספטמבר 1943)
הערות שוליים

↑  הארמייה השנייה באתר אקסיס היסטורי
הונדה L700

| --- | --- |

Honda L700
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  הונדה
 שנות ייצור:  1965 – 1967 (דגמי "הונדה L700" יוצרו בין אוקטובר 1965 – ספטמבר 1966, דגמי "הונדה L800" יוצרו בין ספטמבר 1966 – נובמבר 1967)
 הרכבה:  יפן יפן
 אורך:  3,690 מ"מ
 רוחב:  1,485 מ"מ
 גובה:  1,400 מ"מ
 משקל:  800 ק"ג (מטען מקסימלי 400 ק"ג, לדגם "הונדה L700")
 בסיס גלגלים:  2,245 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 687 סמ"ק המפיק 52 כ"ס  4 צילינדרים, 791 סמ"ק המפיק 58 כ"ס (מנוע מדגם הונדה S800)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
"הונדה L700"
הונדה L700 (באנגלית: Honda L700) הוא דגם סטיישן מתוצרת יצרנית הרכב היפנית הונדה אשר יוצר בין אוקטובר 1965 לספטמבר 1966. דגם הונדה L800 (באנגלית: Honda L800) יוצר בין ספטמבר 1966 לנובמבר 1967 ביפן.
דגמי הונדה P700 (באנגלית: Honda P700) והונדה P800 יוצרו בתצורת טנדר.
"הונדה L700"

יוצרו 12,763 יחידות מדגמי "הונדה L700".
יוצרו 7,275 יחידות מדגם "הונדה L800".
יוצרו 1,079 יחידות מדגם "הונדה P800".
3 דלתות - סטיישן (2 דלתות צד + דלת אחורית), 5 נוסעים.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
דגמים > "הונדה L700"

"LA700" - דגם בסיסי.
"LM700" - דגם מאובזר.
"Honda P700" - טנדר.
דגמים > "הונדה L800"

"LA800" - דגם בסיסי.
"LM800" - דגם מאובזר.
"Honda P800" - טנדר.
ראו גם

הונדה
הערות שוליים

↑  "הונדה L700" web.archive.org/web/20070814065040
↑  דגם "הונדה L700", דגם "הונדה P700" - תמונות (טקסט בגרמנית) prelude-fan.de/honda
↑  "הונדה L700" autoevolution.com/honda/l700
↑  "הונדה L700" (ביפנית) honda.co.jp/pressroom/products/auto/l700
↑  "הונדה P700" web.archive.org/web/20120224071004
↑  "הונדה L800" web.archive.org/web/20080321004400
הפארק הלאומי אלחנדרו דה הומבולדט

אלחנדרו דה הומבולדט (בספרדית: Parque Nacional Alejandro de Humboldt) הוא פארק לאומי במחוזות אולגין וגואנטנמו שבדרום-מזרח קובה, כ-40 ק"מ צפונית-מערבית לברקואה. הפארק קרוי על שם המדען ומגלה הארצות הגרמני אלכסנדר פון הומבולדט, שביקר וחקר את קובה בשנים 1801-1800 (בספרדית, אלכסנדר נקרא אלחנדרו). הפארק הוכרז בשנת 1963, ובשנת 2001 הכריז עליו אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשל המגוון הנופי, הביולוגי, הבוטני והפטרולוגי שבו - הפארק כולל יערות אורנים, יערות מנגרובים וכן חופים ושוניות אלמוגים. האזור הצליח להשתמר גם משום שהאדם לא חדר אליו כמו לאזורים אחרים, גם בתקופה הפרה-קולומביאנית. האזורים החקלאיים נמצאים בשוליו, וגם בעלי חיים שהאדם הביא עמו, כגון כלבים, חתולים וחזירים, שבדרך כלל משבשים את המערכות האקולוגיות, נותרו רק בשוליים.
שטחו של הפארק 711.4 קמ"ר, מתוכם 688.9 קמ"ר בשטח היבשה, ו-22.5 קמ"ר בשטח הים. הנקודה הגבוהה ביותר בו היא פסגת אל טוֹלְדוֹ, בגובה של 1,168 מ' מעל פני הים. באי זורמים מספר נחלים שמימיהם עמוקים וצלולים, ובהם טוֹאָה-חָגוּאָנִי, דוּאָבָּה, חִיגוּאָנִי, נִיבּוּחוֹן ומוֹאָה.
רכס ההרים שבו שוכן הפארק החל להיווצר בתקופת הקרטיקון. אזור הפארק הוא "אי" של סלעים פחמתיים, שמאפשרים קיומן של תופעות קרסטיות, בלב אזור שרוב הסלעים בו הם סרפנטיניים.
בפארק גדלים 905 מיני צמחים, מתוכם 343 ייחודיים לאזור. 18 מתוך 26 הצמחים האנדמיים לקובה גדלים בתחומי הפארק, ובהם פודוקרפוס אקמן והדרקונית הקובנית.
45 מיני זוחלים מצויים בתחומי הפארק, המהווים 37% ממיני הזוחלים המצויים בקובה כולה. 
עם בעלי החיים השוכנים בו נמנים תוכים, קוליברים, לטאות, הוטיות, וכן הקוניור הקובני, הדיה הקובנית, נקר מקור השנהב והסולנודון הקובני האנדמי, שלושת האחרונים מצויים בסכנת הכחדה. בחופי הפארק חיים תחשי נהרות.
תיירים יכולים לבקר בפארק דרך מרכז המבקרים שנמצא על הכביש בין ברקואה למואה.
הארמייה השמינית (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 באוגוסט 1939   22 באוגוסט 1943 – 20 באוקטובר 1939   8 במאי 1945
 מקים היחידה:  יוהנס בלסקוביץ
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הארמייה השמינית (בגרמנית: 8. Armee) הייתה ארמייה של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > הקמה ראשונה

הארמייה נוסדה ב-26 באוגוסט 1939, וכמפקדה מונה יוהנס בלסקוביץ. היא נכללה בקבוצת ארמיות דרום, ולחמה בקרב בזורה (Bzura), שהיה חלק מהמערכה בפולין.
ב-20 באוקטובר 1939 שונה שמה של הארמייה לארמייה השנייה.
היסטוריה > הקמה שנייה

ב-15 באוגוסט 1943 מונה אוטו והלר למפקד פלגת הארמייה קמפף, וב-22 באוגוסט שונה שמה לארמייה השמינית.
הארמייה לחמה במהלך קרבות הנסיגה מדרום אוקראינה לרומניה במהלך 1943–1944. באוקטובר 1944 השמידו כוחותיה 3 קורפוסים סובייטיים בקרב דברצן, ועל כך קיבל והלר ב-28 בנובמבר 1944 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, אולם היטלר סירב להעלותו לדרגת גנרל אוברסט, משום שלא אהד את המפלגה הנאצית. ב-28 בדצמבר 1944 הוחלף והלר בהנס קרייזינג. הארמייה לקחה חלק במהלך הקרבות בהונגריה, ולאחר מכן במהלך הקרבות בצ'כוסלובקיה ובפראג. ב-8 במאי 1945 נכנע קרייזינג בראש כוחות הארמייה לכוחות בעלות הברית, ונלקח בשבי האמריקני.
מפקדים > הקמה ראשונה

גנרל יוהנס בלסקוביץ (26 באוגוסט 1939 - 20 באוקטובר 1939)
מפקדים > הקמה שנייה

גנרל חיל הרגלים אוטו והלר (22 באוגוסט 1943 - 22 בדצמבר 1944)
גנרל חיל השריון אולריך קלימן (22 בדצמבר 1944 - 28 בדצמבר 1944)
גנרל הנס קרייזינג (28 בדצמבר 1944 - 8 במאי 1945)
ראו גם

הארמייה השמינית (האימפריה הגרמנית)
הארמייה השנייה (בולגריה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  בולגריה ממלכת בולגריה
 שיוך:  בולגריה צבא ממלכת בולגריה
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  17 בספטמבר 1912 – הווה (112 שנים)
 מקים היחידה:  פרדיננד הראשון, מלך בולגריה
 מלחמות:  מלחמת הבלקן הראשונה, מלחמת הבלקן השנייה, מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ניקולה איוואנוב, וסיל קוטינצ'ב בעת מלחמות הבלקן גאורגי טודורוב, איוואן לוקוב בעת מלחמת העולם הראשונה איוואן מרקוב, קונסטנטין לוקאש, ניקולה סטויצ'ב, קיריל סטאנצ'ב בעת מלחמת העולם השנייה
 
הארמייה השנייה של צבא בולגריה (בבולגרית: Втора българска Армия) הייתה ארמייה בולגרית, אשר לחמה במלחמות בולגריה החל ממלחמת הבלקן הראשונה ועד למלחמת העולם השנייה.
מלחמות הבלקן

ב-1907 ערך פרדיננד הראשון, מלך בולגריה רפורמות בצבא הנסיכות ובמסגרתן נקבע שבעת מלחמה יתארגן הצבא הבולגרי ב-3 ארמיות, כל אחת תמנה גרעין של 3 אוגדות ולכל אוגדה יגויסו חיילים מאותו אזור אוכלוסין. הבולגרים התבססו על צבא סדיר בהיקף של 60,000 חיילים בגילאי 21–23 ועוד כ-290,000 בכוחות מילואים ומיליציה.
בפרוץ מלחמת הבלקן הראשונה מנתה הארמייה 96,568 חיילים שאורגנו בשתי אוגדות רגלים, חטיבת פרשים אחת בת 4 רגימנטים ו-8 גדודי רגלים נוספים. מבחינת נשק קל, התבססו הבולגרים על רובה "Steyr-Mannlicher M1895" מתוצרת אוסטרו-הונגרית ורובה ברדן-2 מתוצרת רוסית(אנ'). עוד סופקו לצבא הבולגרי גרסה רוסית של סמית' אנד וסון M1880 ו-1906 וכן אקדח חצי אוטומטי 9 מ"מ פרבלום דגם 1908 לוגר. ליחידות העזר בארמיות השדה ולכוחות המיליציה סופק רובה "M-1869 krnka"(אנ') רוסי. כוחות הארמייה צוידו ב-60 מקלעי מקסים M-1908 ו-198 תותחים מרביתם בקוטר 75 מילימטרים ומקצתם בקוטר 120 מילימטרים. מרבית הארטילריה הייתה מתוצרת צרפתית ומיעוטה מתוצרת גרמנית. תחת פיקודו של ניקולה איוואנוב לחמה הארמייה בגזרת העיר אדירנה.
במהלך מלחמת הבלקן השנייה מנתה הארמייה בין 80,000 ל-108,000 חיילים שאורגנו ב-2 אוגדות ו-3 חטיבות רגלים נוספות וצוידו ב-175 תותחים. במהלך המלחמה פעלה הארמייה מול צבא ממלכת יוון ולאחר הישגים בראשית הקרבות נאלצו הבולגרים להתמודד גם עם כוחות סרביים שחברו ליוונים ויחידות הארמייה ונסוגו לקו הגנה בסמוך לבלגואבגרד. ביולי 1913 מונה הגנרל וסיל קוטינצ'ב למפקד הארמייה השנייה וסיים את תפקידו כמפקד הארמייה הראשונה. קוטינצ'ב נחל הצלחה מסוימת בייצוב החזית מול היוונים. באוגוסט 1913 נחתם הסכם בוקרשט אשר סיים את הקרבות.