stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמי וולרינג
תוצאות במרוצים > תוצאות מרוצים חד-יומיים קלאסיים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים | ציר הזמן של תוצאות המרוצים |  |
| מרוצים מקבילים לחמשת המונומנטים | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| רונדה ון פלנדרן לנשים | — | 7 | 5 | 17 | 2 | 8 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| פריז-רובה | DNE | NH | — | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| לייז'-בסטון-לייז' לנשים | 3 | 11 | 1 | 3 | 1 | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
ציר הזמן של תוצאות מרוצים חד-יומיים אחרים
| מרוצים חד-יומיים קלאסיים | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| אומפלוט הט ניוסבלד | — | — | 13 | 2 | 17 | 6 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| סטראדה ביאנקה לנשים | — | 20 | 6 | 12 | 1 | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| רונדה ואן דרנטה | — | NH | — | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| טרופאו אלפרדו בינדה | 17 | NH | — | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| גנט וייפלחם | 35 | — | — | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| דווארס דור פלנדרן | — | — | — | — | 1 | 96 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| חץ ברבנט | — | — | 2 | 1 | 2 | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| מרוץ אמסטל גולד | 7 | NH | 2 | 2 | 1 | 22 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| לה פלש ואלון | 5 | 3 | 10 | 3 | 1 | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
תוצאות במרוצים > תוצאות אליפויות לאומיות ובינלאומיות

| מִקרֶה | מִקרֶה | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  משחקים אולימפיים | מרוץ כביש | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | 25 | NH | NH |  |
|  אליפות עולם באופני כביש | מרוץ נגד השעון | — | — | — | — | — | — | 6 |  |
|  אליפות עולם באופני כביש | מרוץ כביש | — | — | 56 | 35 | 7 | DNS |  |  |
|  אליפות אירופה באופני כביש | מרוץ שליחים מעורב | לא היה קיים | לא היה קיים | — | — | 3 | NH |  |  |
|  אליפות אירופה באופני כביש | מרוץ כביש | — | — | 33 | 10 | 5 | — |  |  |
|  אליפויות לאומיות | מרוץ נגד השעון | — | 21 | 22 | NH | 6 | — | 2 |  |
|  אליפויות לאומיות | מרוץ כביש | 49 | 22 | 53 | 10 | 9 | 20 | 1 |  |
הערות שוליים

↑  Knöfler, Lukas (25 באפריל 2021). "Demi Vollering beats Annemiek van Vleuten to Liege-Bastogne-Liege Femmes title". cyclingnews.com. נבדק ב-25 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Vollering wins Tour de France Femmes title". BBC Sport (באנגלית בריטית). 30 ביולי 2023. נבדק ב-31 ביולי 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  חילופי שלטון: דמי וולרינג זכתה בטור דה פראנס לנשים 2023, באתר ריצה, אופניים, טריאתלון, שחייה | שוונג, ‏2023-07-31
↑  סרטון שהוציאה וולרינג בטוויטר, 28 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1297883977  VIAF: 4909169181069169050009   WorldCat (עם VIAF): 4909169181069169050009 
וולרינג במרוץ אמסטל גולד לנשים 2023
אלופת הולנד 2023
וולרינג לובשת את החולצה הצהובה בטור דה פראנס לנשים 2023
החוחית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דונה טארט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2014
 מספר עמודים:  838
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מודן
 תאריך:  2015
 תרגום:  קטיה בנוביץ'
 פרסים
 פרס פוליצר לסיפורת (2014) 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003809776
 
החוחית (באנגלית: The goldfinch) הוא רומן חניכה שנכתב על ידי דונה טארט, ויצא לאור ב-2013. הספר מתאר את חייו והרפתקאותיו של תיאודור דקר, שהתייתם מהוריו בנסיבות טרגיות, גלגוליו בין משפחות אומנות והרפתקאות מגוונות. ברקע של הסיפור נוכח כל הזמן הציור ההיסטורי ויקר הערך "החוחית", שצויר בידי תלמידו של רמברנדט, קרל פבריציוס, ונעלם ממוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק לאחר פיגוע שאירע בו, בעת ביקורם של תיאו ואמו במקום.
הספר זכה בפרס פוליצר לשנת 2014 ועמד במשך חודשים רבים בראש רשימת רבי המכר.
התקבלות הספר

"החוחית" יצא לאור 11 שנים לאחר צאת ספרה האחרון של דונה טארט, שיצירותיה הקודמות ("ההיסטוריה הסודית" ו"הידיד הקטן") זכו גם הן להצלחה גדולה.
הספר התקבל בתגובות מעורבות על ידי הביקורת; חלקן הללו אותו וחלקן השמיצו אותו. הביקורות המשבחות כינו את טארט כממשיכתו של צ'ארלס דיקנס והתרשמו מכישרון הסיפור המרתק של הסופרת, ששונה באופיו מהסגנון המודרני האופייני. הסופר סטיבן קינג היה אחד מהמתפעלים מכישרון הכתיבה של דונה טארט בספר.
לעומתם, המחמירים עם הספר הדגישו את אורכו המיותר של הספר (כ-800 עמודים) וטענו שזהו ספר בסגנון מיושן, המכיל קלישאות, שמתאים יותר לילדים.
התגובות בישראל היו דומות. לצד הצלחה גדולה ברשימת רבי המכר הדגישו המבקרים את חסרונותיו של הספר עב הכרס.
אריק גלסנר התלהב מהעניין שמצליחה המספרת לעורר בקורא: " 'החוחית' היא קודם כל רומן של עלילה. הקריאה מהנה מאד, מותחת, כמעט לא משעממת לרגע. דקר [הספר מסופר מפיו של הגיבור: תיאו דקר] בספר הוא מספר אינטליגנטי מאד, אינטלקטואלי ותרבותי מאד, בעל פרצי פרוזה שירית עזת מבע, אך בכל מקרה העיקר הוא שהוא גורם לך לא להפסיק לרצות לדעת 'מה הלאה?' " אלא שמספר שורות מאוחר יותר הוא מוסיף: "אבל כל זה לא משנה את העובדה שמדובר כאן בסיפור הרפתקאות משוכלל ולא הרבה יותר". זהו רומן שכאילו נשאר "תקוע" במאה ה-19. הוא אמנם מרתק, אבל לא יותר. ברוח דומה כתבו גם שאר המבקרים.
כך או כך, גם בארץ הגיבו הקוראים בעניין והספר כיכב במשך שבועות רבים ברשימות רבי המכר.
הערות שוליים

↑  Taylor, Ihsan. "Best Sellers - The New York Times". Nytimes.com. Retrieved 2014-06-24
↑  Peretz, Evgenia (July 2014), It's Tartt—But Is It Art?, Vanity Fair, retrieved 27 January 2014
↑  וראו למעלה ב"קישורים חיצוניים".
↑  אריק גלסנר, "על החוחית של דונה טארט" (פורסם גם ב-7 לילות של ידיעות אחרונות)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1078072418  LCCN: no2019166929  VIAF: 307152495   WorldCat (עם VIAF): 307152495 
החוחית - ציור של קרל פבריציוס, 1654
מודיעים

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°55′59″N 35°00′24″E﻿ / ﻿31.933171°N 35.006608°E﻿ / 31.933171; 35.006608 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) מודיעים(למפת גוש דן רגילה) מודיעים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מודיעים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מודיעים  he מודיעיםhe מודיעיםמפת  __ מודיעין-מכבים-רעות [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממערב: __ מועצה אזורית חבל מודיעין ממזרח: __ מועצה אזורית מטה בנימין / נפת רמאללה ואל-בירה מדרום וממערב: __ מועצה אזורית גזר tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מודיעים או מודיעין (לימים מודיעין מכבים-רעות) הייתה עיר קדומה בשפלת יהודה, כ-10 קילומטר ממזרח ללוד. עד היום אין קביעה חד משמעית לגבי הזיהוי הוודאי של העיר עצמה.
האפשרויות לזיהוי של מודיעים כללו בעבר את הכפר הערבי אל מידיה, אום אל עומדאן, חורבת הגרדי, תל א-ראס, גבעת התיתורה, שכולן נמצאות בקרבה לעיר מודיעין של היום. העיר נודעה כמקום מושבם של החשמונאים, ובפרט כמקום שבו פרץ מרד החשמונאים. בספר חשמונאים ב' מסופר שיהודה המכבי הנחיל מפלה לאנטיוכוס ליד מודיעים. בימינו נקראת העיר מודיעין על שם העיר הקדומה. כמו כן, סמוך לעיר נבנה קבר החשמונאים על ידי יוחנן הגרדי, מבנה מונומנטלי שמשך לארץ חוקרים רבים. מיקום הקבר כמו גם מיקומה של העיקר, עדיין לא נמצאו.
שם העיר

מקור הסיפור על החשמונאים ועיר מוצאם הוא בספר מכבים שתורגם מיוונית, ולכן לא ידוע בבירור כיצד נקראה העיר - 'מודיעין' או 'מודיעים'. צורות הריבוי X-ים וX-ין היו נפוצות שתיהן בתקופת בית שני, וכל מתרגם בחר בצורה הנראית לו. במקורות היהודיים שנכתבו בעברית ישנה עדיפות מספרית לצורה 'מודיעים', כך למשל בתלמוד הבבלי מסכת פסחים: "מן המודיעים לירושלים - חמשה עשר מילין הויא". מקור נוסף, הקשור למשפחת החשמונאים מופיע בבבלי, מסכת קידושין: "...שהיו אומרים (לאלכסנדר ינאי המלך): אמו נשבית במודיעים, ויבוקש הדבר ולא נמצא". המקור העברי הקדום ביותר המזכיר את מודיעים/מודיעין הוא התוספתא: "מן המודיעין ולפנים - נאמנין על כלי חרס דקים לקודש, מן המודיעים ולחוץ - אין נאמנין". המקור, המאוחר אמנם בכשלוש מאות שנה לימי המכבים, מלמד כי שתי הצורות היו מקובלות, עד כי הכותב השתמש בשתיהן זו לצד זו.
מודיעים במקורות > ספרי המכבים מאה שנייה לפנה"ס

מודיעים מופיעה במקורות, כשהאזכור הראשון שלה הוא בספר מקבים א' וספר מקבים ב' שנכתבו כנראה בתקופת שלטונו של יוחנן הורקנוס בתור עיר מולדת משפחת החשמונאים, המקום שבו פרץ מרד החשמונאים, ובו נקבר יהודה המכבי ושאר אחיו, והוקמה בו מצבה לזכרם. על הקבורה נכתב:
"וייקח יונתן ושמעון את גופת אחיהם, ויקברו אותה בקברות אבותיו בעיר מודעית".
מודיעים במקורות > ספרי המכבים מאה שנייה לפנה"ס > יוסף בן מתתיהו - מאה ראשונה לספירה

ההיסטוריון היהודי יוסף בן מתתיהו הרבה להשתמש בציטוטים מספר המכבים הראשון בכתביו. יחד עם זאת ישנם מקרים בהם הוא מוסיף מידע גם ממקורות אבודים כמו מכתביו של ניקולאוס איש דמשק. כך אנחנו מקבלים תיאור של קבר החשמונאים:
ויבן שמעון על קבר אביו ואחיו ויגביה אותו למראה, באבן גזית מלפניו ומאחוריו. ויקים שבע פירמידות, אחת לפני אחת לאביו לאמו ולארבעת אחיו. ולהן עשה בסיסים והקיף בעמודים גדולים, ויעש על כל העמודים חליפות לשם עולם, וליד החליפות אוניות מגולפות, למען יראו לכל יורדי הים. זה הקבר אשר עשה במודיעין, עד היום הזה.

- יוספוס, קדמוניות היהודים, כרך י"ג, 210-212
מודיעים במקורות > ספרי המכבים מאה שנייה לפנה"ס > יוסף בן מתתיהו - מאה ראשונה לספירה > ספרות חז"ל

בספרות חז"ל מתוארת העיר מודיעין כממוקמת על הגבול בין לוד לבין מערב יהודה
"מן המודיעית ולפנים נאמנים על כלי החרס, מן המודיעית ולחוץ אין נאמנים. כיצד? הקדר שהוא מוכר קדירה נכנס לפנים מן המודיעית הן הדר והן הקדירות והן הלוקחים - נאמן. יצא-אינו נאמן".
"איזו היא דרך רחוקה, מין המודיעים ולחוץ וכמדתה לכל רוח, דברי רבי עקיבא".
"אמר עולא, מן המודיעים לירושלים ט"ו מילין הויא".
מודיעים במקורות > ספרי המכבים מאה שנייה לפנה"ס > יוסף בן מתתיהו - מאה ראשונה לספירה > ספרות חז"ל > אבות הכנסייה מאה 3-5 לספירה

אוסביוס כותב בספרו האונומסטיקון:
"כפר אצל לוד, משם היו המקבים, אשר גם את מצבתם מראים עד היום".
הירונימוס מחזק את דברי אוסביוס לאור טענות שקברי המכבים נמצאים באנטיוכיה, הוא אף מוסיף תיאור גאוגרפי לגבי המיקום של העיר והקברים:
"בהר המודיעין".
מודיעים במקורות > ספרי המכבים מאה שנייה לפנה"ס > יוסף בן מתתיהו - מאה ראשונה לספירה > ספרות חז"ל > תלמוד

בתלמוד מופיעה העיר מודיעים בשני הקשרים המציינים תחום סביב ירושלים. המשנה במסכת פסחים מביאה מחלוקת תנאים בשאלה מהו המרחק המינימלי מירושלים, שהאדם הנמצא בו פטור מעונש "כָּרֵת" על כך שלא קיים את מצוות קרבן הפסח, על פי המילים בציווי התורה על פסח שני: "דרך רחוקה". לפי רבי עקיבא, אדם הנמצא "מן המודיעים וחוץ", פטור מעונש זה. לפי הלכות טומאה וטהרה, לא ניתן לטהר כלי חרס שנטמא, ויש צורך לשבור אותו. בתוספתא במסכת חגיגה כתוב שמוכרי כלי חרס שנמצאים "מן המודיעים ולפנים", נאמנים לומר שכלי החרס שהם מוכרים טהורים. מסתבר שהדבר קשור גם לכך שמודיעים הייתה עיר כהנים, שנזהרו במיוחד בענייני טומאה וטהרה.
הרב יצחק וייס (וערבוי) כותב בספרו שיח יצחק סימן שמט שבחנוכה נוהגים תושבי ארץ ישראל לנסוע אל כפר מודיעים כי שם מונחים הכהנים הצדיקים שנפלו במלחמה אשר עשו עם אנטיוכוס הרשע. הכפר הזה רק ערביים יושביו, והערביים בקבלה להם שבעת שיהיה מיושב מקום זה מיהודים אז תבוא הגאולה.
מודיעים במקורות > ספרי המכבים מאה שנייה לפנה"ס > יוסף בן מתתיהו - מאה ראשונה לספירה > ספרות חז"ל > מפת מידבא - מאה שישית לספירה

העיר מודיעין מופיעה במפת מידבא המתוארכת למאה השישית לספירה, ככפר הממוקם בין מישור החוף לשפלת יהודה, על הדרך העולה מלוד לירושלים. ליד השם מודיעים נכתב "המקום ממנו באו המכבים". הסימון הוא של שני מגדלים ושער כניסה ביניהם. לאחר התקופה הביזנטית, אין יותר אזכורים של מודיעין.
זיהוי

זיהויים רבים נתנו למקום העיר מודיעים. לפי המקורות הקדומים מודיעים הייתה במיקום אסטרטגי על הדרך העולה מלוד לירושלים, על הגבול בין מישור החוף וקצה היישוב היהודי בשפלת יהודה. על פי המקורות גם מבנה הקבר המפואר שהוקם למשפחת החשמונאים, הוקם בקרבת מקום במקום גבוה.
באזור בו נמצאת מודיעין היום, היו מספר יישובים יהודיים בתקופת בית שני. לפי החוקרים השם מודיעין השתמר משני עברי נחל מודיעין. בכפר הערבי אל מידיה שממזרח לנחל ובחורבת מידיה שממערב לנחל. החוקרים ניסו לזהות את מודיעים במספר אתרים באזור.
זיהוי > הצעות ראשונות

הצלבנים שכבשו את הארץ זיהו את העיר מודיעים במספר מקומות שונים הכוללים את צובה/בלמונט, את אזור לטרון ואפילו ליד חברון. במאה ה-14 כתב אשתורי הפרחי שסייר בארץ שמיקומה של מודיעים הוא בכפר שנקרא מידה, בקרבת ירושלים. כוונתו הייתה כנראה לכפר הערבי אל מידיה של היום.
במאה ה-19 הציע הרב יהוסף שוורץ לזהות את המיקום של מודיעים בהר מידן בגלל הדמיון בשם וגם בגלל המרחק של 15 ק"מ מירושלים שמצוין בתלמוד הבבלי. בשנת 1866 הנזיר הפרנציסקני עמנואל פורמר כתב בלה מונד שמודיעים נמצאת בכפר הערבי אל מידיה, את דבריו הוא ביסס על הדמיון הפונטי בשמות, הקרבה של הכפר ללוד ובמרחק של שעתיים הליכה ממנה. בנוסף, טען שקברי החשמונאים נמצאים שם. בקיץ של 1903 ביקר באל מידיה יצחק בן צבי שייחס אותה למודיעים ובקובור אל יהוד.
זיהוי > הצעות ראשונות > תל א-ראס, אל מידיה

החוקרים גוסטב דלמן, פליקס-מארי אבל, מיכאל אבי יונה ועוד שורה ארוכה של חוקרים זיהו את מודיעים בכפר אל מידיה ובתל א-ראס שנמצא במסוך לכפר ממזרח. הארכאולוג ישראל פינקלשטיין שערך סקר בתל א-ראס, מצא חרסים מתקופת הברזל ותקופות מאוחרות יותר. זיסו ופרי שסקרו גם כן את התל תיארו אותו כתל תנכ"י קדום והטילו ספק בהיותו העיר מודיעים, היות שלא קיימים בתל ממצאים משמעותיים מהתקופה ההלניסטית, הרומית והביזנטית ומכיוון שאין בקרבת התל דרך רומית, כפי שמצוין בתלמוד.
זיהוי > הצעות ראשונות > חורבת מידיה (חירבת אל חמאם)

חורבת אל חמאם המקושרת לעיר מודיעין, נמצאת מערבית לנחל מודיעין ולאל מידיה. במאה ה-19 היוותה מוקד לחוקרים כמו ויקטור גרן, שארל קלרמון-גנו שחקרו את האזור, כולל קבר שייח' אל ערבאוי וקובור אל יהוד, תוך שהם חושפים גיתות וקברים. במהלך 1870 שוחח גרן עם תושבי הכפר והבין מהם שלי המסורת שלושת האתרים, חורבת הגרדי, קובור אל יהוד וחירבת אל חמאם הם למעשה שרידי של עיר עתיקה אחת שנקראה אל מידיה. גרן זיהה במקום מבני אבן בנוי מאבני גזית, אבני פסיפס, בורות מים ומה שהערבים התייחסו אליו כבית מרחץ, מכאן שם האתר. מחקרים מאוחרים יותר חשפו שהם חלק מיישוב קדום בגודל של 80 דונם.
על מדרונות החורבה, איפה שפעם הייתה דרך קדומה וכיום עוברת דרך הפטרולים, ישנם שרידי מבנים עם אבנים מהוקצעות, אבני פסיפס, בורות מים ושרידים קרמיים מהתקופות ההלניסטיות, הרומיות והביזנטיות. כמו גם שרידי קרמיים מתקופת הברזל. בשנת 1995 בוצעה במקום חפירת הצלה שבמהלכה נחשפו מערות קבורה עם כוכים וגלוסקמאות עליהן כתובות בעברית וביוונית מסוף תקופת בית שני ועד לתקופת מרד בר כוכבא. בשנים 1997-1996 בחפירה שביצעה דלית וינבלט היא גילתה שראשית ההתיישבות במקום הייתה בתקופת הברזל, כאשר בתקופה ההלניסטית והרומית הגיע היישוב לשיא פריחתו, עד לחורבנו לאחר מרד בר כוכבא. היישוב יושב שוב בתקופה הביזנטית המוקדמת ונמשך עד לתחילת הכיבוש הערבי.
בשנת 2000 חפירה נוספת חשפה ממצא קרמי מתקופות שונות. בשנת 2005 נערך סקר בו נחשפו מערות קבורה עם כוכים וחדרי קבורה המתוארכים למאה השנייה לפנה"ס ועד למאות הראשונות לאחר הספירה. זיסו ופרי מציעים לזהות את האתר כמודיעין הקדומה, כאשר הם מדגישים את שימור השם הקדום של מודיעים, הקרבה לדרך הקדומה לירושלים, המיקום הגאוגרפי והממצאים המשמעותיים מתקופת בית שני.
זיהוי > הצעות ראשונות > אום אל עומדאן

אתר נוסף שהוצע לזהותו כמודיעים, הוא האתר באום אל עומדאן שנמצא בקצה הדרומי של מודיעין. האתר נחשף במהלך שנות האלפיים בזמן הרחבת העיר והקמת שכונת בוכמן. באתר נחשפו שרידי יישוב קדום ובו בית כנסת, מקוואות ושרידי בתים מהמאה השנייה לפנה"ס ועד לתקופת מרד בר כוכבא. החופרים שחפרו את האתר הציעו לזהותו כמודיעים, גם עקב שימור השם הקדום בשם הערבי. אבל הצעה זו לא מקובלת, היות שתרגום השם הערבי הוא "אם העמודים", שם שניתן למצוא כמותו באתרים נוספים בארץ, אחד בהרי ירושלים ואחד נוסף בשפלת יהודה.
זיהוי > הצעות ראשונות > גבעת התיתורה

אתר נוסף שהוצע לזהותו כמודיעים, הוא האתר בגבעת התיתורה שממוקם בקצה הצפוני של העיר מודיעין ובמרחק של 8 ק"מ מחורבת אל חמאם. בראש התל ניצבים שרידי של מבצר צלבני. בחפירה שנערכה במקום התגלו שרידים קדומים, אך לא שרידים משמעותיים מהתקופה ההלניסטית והרומית. שמעון גיבסון שחפר את האתר הציע לזהותו כמודיעים, אך ארכאולוגים כמו זיסו ופרי לא מקבלים את הצעת הזיהוי, היות שחסרים ממצאים משמעותיים מהתקופות הרלוונטיות לתקופת החשמונאים ואי שימור השם הקדום.
זיהוי > הצעות ראשונות > הצעות לזיהוי קברי החשמונאים

האתרים שזוהו באופן היסטורי עם קברי החשמונאים הם "קובור אל יהוד" וחורבת הגרדי/קבר שייח' ע'רבאוי. כיום, ההצעה לזהות את קברי החשמונאים ב"קובור אל יהוד" ידועה כלא נכונה, כאשר גם חורבת הגרדי מוטלת בספק. מודיעים חרבה במרד הגדול וכנראה שמבנה הקבר המונומנטלי נהרס גם כן בתקופה זו.
זיהוי > הצעות ראשונות > קברי המכבים, קובור אל יהוד

האתר הקדום שנקשר עם קברי החשמונאים, הוא "קובור אל יהוד" שפירוש השם הערבי של האתר הוא "קברי היהודים. בדצמבר 1908 ביקרו במקום מורי ותלמידי גמנסיה 'הרצליה' מתל אביב, להדליק נר ראשון של חנוכה וקבעו את "קבור אל יהוד" ל"קברות המכבים" על סמך דבריו של אחד מתושבי הכפר. מאז נקבע נוהג לבקר במקום בחג החנוכה, ומשנת 1945 הונהג לערוך מרוץ לפיד של המכבי הצעיר ממודיעים לירושלים לזכר המכבים. לאחר מלחמת ששת הימים האתר סומן ושולט באופן רשמי בהתאם וכך גם צוין במפות. בפברואר 2025 התקיים באתר טקס השבעה לחיילי החטיבה החרדית "החשמונאים"
חוקרים מציינים את העובדה שהקברים ב"קובור אל יהוד" הם קברי פיר/קברי ארגז. קברים אלו אופייניים לתקופה הביזנטית שמאוחרת לתקופה החשמונאית בכמה מאות שנים. קברי פיר/ארגז אינם יכולים להוות את מערכת הקבורה החשמונאית, שעשתה שימוש במערות קבורה עם כוכים האופיינית לקבורה היהודית בתקופת החשמונאים.
זיהוי > הצעות ראשונות > חורבת הגרדי/שייח אל ע'רבאוי

צפונית לאתר המכונה "קברות המכבים" מצוי מבנה אבן המקורה בכיפה המכונה "חורבת הגרדי". מועד בנייתו המשוער הוא בתקופה הביזנטית, ובמרכזו נמצא קבר שייח (שיח' אל-ע'רבאווי). בסמוך אליו נמצאו שרידי מבנה הנקרא בפי הערבים אל-קלעה. שרידי המקום נחקרו כבר בשנת 1870 בידי ויקטור גרן שטען שהשרידים באל-קלעה תואמים את התיאור של קברי החשמונאים. הוא קיבל חיזוק לטענותיו מהארכאולוג והחוקר צ'ארלס פרדריק טירוויט-דרייק. לעומת זאת בשנת 1874 חקר את המקום הארכאולוג הצרפתי שארל קלרמון-גנו. החפירה היסודית שביצע חשפה רצפת פסיפס עם דגם של צלב, קברי ארקוסוליה ולכן הציע שזהו מבנה נוצרי שנבנה בתקופה הביזנטית, במאה החמישית לספירה. הוא סבר שמבנה זה יכול להיות מקום להנצחת קברי החשמונאים, היות שעל פי אוסביוס בתקופתו עדיין ראו את שרידי הקברים.
ההשערה שהמבנה המכונה אל-קלעה, הוקם כמבנה נוצרי על מה שחשבו בזמנו כקברי החשמונאים מקבלת הכרה בשנים האחרונות לאחר חפירות נוספות באתר. השערה זו מקובלת גם על זיסו ופרי.
הערות שוליים

1 2 3 4  גיליון 123 לשנת 2011חורבת הגרדי, באתר www.hadashot-esi.org.il
1 2 3 4  גיליון 136 לשנת 2024חורבת הגרדי, באתר www.hadashot-esi.org.il
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20  בועז זיסו, אילן פרי, מיקומן של מודיעין החשמונאית ומודיתא הביזנטית לבירור סוגיה גאוגרפית-היסטורית, קתדרה 125, 2007
↑  במהדורת פרנקל מוורשה, שנכתבה ב-1885, כתוב למשל על מתתיהו בפרק ב': "והוא יושב בהר מודעית".
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף צ"ג, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ס"ו, עמוד א'.
1 2  תוספתא, חגיגה, פרק ג', הלכה כ"ט.
↑  R. Steven Notley, Ze’ev Safrai, Eusebius’ Onomasticon, BRILL, 2005-12-26, עמ' 1–166, ISBN 978-0-391-04217-9
↑  משנה, מסכת פסחים, פרק ט', משנה ב'.
↑  ספר במדבר, פרק ט', פסוקים י'–י"א.
↑  Derekh erets, Tel Aviv: Ḳetsin ḥinukh rashi--"Ba-maḥaneh", 1983, ISBN 978-965-05-0088-7
↑  Yishai Netzer, Nissan Netzer, Hebrew Vine and Wine Terms from Ancient Times to the Present, Judea and Samaria Research Studies 30, 2021-06, עמ' 127–145 doi: 10.26351/jsrs/30-1/5
↑  Shlomit Weksler-Bdolah, Remains of the Second Temple Period (Stratum xiii), Israel Antiquities Authority, 2019-08-09, עמ' 17–28, ISBN 978-965-406-695-2
↑  Shlomit Weksler Weksler-Bdolah, Alexander Onn, Jerusalem Western Wall Plaza Excavations I, Israel Antiquities Authority, 2019-08-09, ISBN 978-965-406-695-2
↑  David Goodblatt, Joshua J. Schwartz Lod (Lydda), Israel: From its Origins Through the Byzantine Period, 5600 B.C.E.-640 C.E. British Archaeological Reports, International Series 571. Oxford: Tempus Reparatum1991. 212 pp., AJS Review 18, 1993-11, עמ' 279–281 doi: 10.1017/s0364009400004943
↑  מולי ברוג, הגימנסיה "הרצליה" מגלה את קברות המכבים, 1911-1907: לחקר עיצוב של זיכרון קיבוצי וזהות לאומית, עיונים בתקומת ישראל 20, 2010, עמ' 169–192
↑  ראו למשל: אברהם פרנק, על קברות החשמונאים, הצפירה, 30 בדצמבר 1910
↑  שילֹה פריד, עם הפרדה בין גברים לנשים, "הצהרה" ותפילות | טקס השבעת החטיבה החרדית, באתר ynet, 27 בפברואר 2025
שלושת המקומות המשוערים של קברי המכבים לפי מפה משנת 1870 - על רקע העיר מודיעין של ימינו
קברות המכבים ביער בן-שמן
"קברות המכבים" ביער בן שמן
קבר המיוחס למתתיהו החשמונאי (מתתיהו בן יוחנן) בתוך "חורבת הגרדי"
"חורבת הגרדי" ביער בן שמן
אברהם מנדלר

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 1929 כ"ג בניסן ה'תרפ"ט לינץ, אוסטריה 
 נהרג:  13 באוקטובר 1973 (בגיל 44) סיני, מצרים 
 תאריך עלייה:  פברואר 1940
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1946–1973 (כ־27 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 51  מפקד גדוד 52 בחטיבה 7  סגן מפקד חטיבה 7  סגן מפקד חטיבה 37  מפקד חטיבה 8  סגן מפקד גייסות השריון  מפקד עוצבת סיני
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 
מצעד חטיבת גבעתי ברחובות בספטמבר 1948. מקדימה אלברט מנדלר, לידו נוהג דוד סגל. על הג'יפ כתוב "שועלי שמשון"
אברהם (אלברט) מנדלר (3 במאי 1929 – 13 באוקטובר 1973) היה אלוף בצה"ל. נהרג במלחמת יום הכיפורים, כאשר פיקד על עוצבת סיני.
ביוגרפיה

אלברט מנדלר נולד בכ"ג בניסן תרפ"ט כבן הצעיר לפרידה ויצחק בלינץ שבאוסטריה. בגיל 5 התייתם מאביו. באוקטובר 1938 הצליחה האם לשלוח את אחיו הבכור, יחזקאל, לארץ ישראל.
בפברואר 1940 העפיל עם אמו לארץ ישראל באוניה "סקריה". השלים את לימודי בית הספר העממי בבית הספר "המנחיל" בנחלת גנים, ואת לימודי התיכון עשה בבית הספר מקס פיין בתל אביב.
בראשית שנת 1946 הצטרף להגנה. בסוף ינואר 1948 נשלח לקורס מפקדי כיתות, אותו סיים בהצטיינות. השתתף במבצע נחשון ולאחריו צוות לפלוגה ב' של גדוד 54 של חטיבת גבעתי, אשר הפך אחר כך ליחידת שועלי שמשון ומנדלר מונה למפקדה בשנת 1949. באותה שנה השתחרר מהצבא, אך לאחר חודשים מספר נענה לקריאת מפקדו יוסף גבע ושב לשירות קבע. שימש קצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד 52, מפקד ענף חי"ר בבה"ד 3, במלחמת סיני היה במטה חטיבת מילואים. לאחר המלחמה היה חניך בפו"ם, ופיקד על גדוד 51 בחטיבת גולני. עבר הסבה לשריון, פיקד על גדוד 52 בחטיבה 7, פיקד על קורס מפקדי פלוגות שריון, שימש סגן מפקד חטיבה 7, סגן מפקד חטיבה 37 וב-1965 מונה למפקד חטיבה 8, חטיבה ממוכנת במילואים. הוא עסק במקביל בהקמתו של מתקן האימונים המרכזי של חיל השריון בצאלים.
במלחמת ששת הימים פיקד על חטיבה 8. תחילה מוקמה החטיבה באזור כונתילה, בדרום קו החזית מול הצבא המצרי. לאחר הכרעת המערך המצרי בחצי האי סיני, הועברה צפונה לחזית הסורית. ב-9 ביוני 1967 תקפה החטיבה, שנערכה באזור גבעת האם בסמוך לכפר סאלד, והבקיעה את המערך הסורי. לאחר קרב קשה נכבשו הכפרים זעורה וקלע. החטיבה נעה מזרחה והייתה שותפה בהשתלטות על קוניטרה. 
ב-1968 התמנה לסגן מפקד גייסות השריון (בדרגת תת-אלוף).
בשנת 1972 מונה למפקד עוצבת סיני (אוגדה 252) והועלה לדרגת אלוף. הוא הקפיד לשמור על מורל חייליו, במטרה למתן את תחושת הניתוק מהעורף.
ביוגרפיה > מותו

ב-8 באוקטובר 1973 אמור היה לפנות לקלמן מגן את מקומו בפיקוד על אוגדה 252, אך מלחמת יום הכיפורים שפרצה יומיים קודם לכן ביטלה חילופים מתוכננים אלה. ב-13 באוקטובר, בשעות הבוקר היו מנדלר וצוותו בחפ"ק מוסק (עם הטייס סגן אמיר גדרון) מעל גזרת האוגדה, בין הצירים מתלה וגידי, כאשר המסוק נמצא תחת הפגזות והם מנהלים את הקרבות.  בשעות הצהריים ירד מנדלר מהמסוק לנגמ"ש שלו, לצורך פגישה עם אחד מהמח"טים ואז נהרג ממארב טילי סאגר בציר פוררת בעת שצפה מנגמ"ש הפיקוד שלו אל עמדות המצרים באזור הגזרה הדרומית של תעלת סואץ. עמו נהרגו העיתונאי רפאל אונגער, רל"ש האלוף מנדלר וכן ארבעה לוחמים, למעט הנהג שחילץ את הנגמ"ש לאחור. יש הסוברים כי הצבא המצרי ניסה לאכן את האלוף במיוחד, לאחר שמפת הקוד "סיריוס" נפלה לידיו, ויש הסוברים שהריגתו לא הייתה מתוכננת.
מנדלר נטמן בבית הקברות הצבאי קריית שאול. הותיר רעיה, שולמית לבית יעקבזון (השניים נישאו באוקטובר 1962), שתי בנות, אם ואח. לאחר מותו הוחלף מנדלר על ידי האלוף קלמן מגן.
הנצחתו

מחנה אלברט בבסיס אוגדה 252 בצאלים
על שמו נקראו רחובות במספר ערים בארץ (בהן רמת גן, שבה התגורר, תל אביב, באר שבע ובית שמש)
גשר אלברט בסיני. לאחר פינוי סיני פורק הגשר והועבר לבית יד לבנים בפתח תקווה
ספריית בית הספר התיכון מכס פיין בתל אביב
בשנת 2003 יצר מוטי רוזנבלום את הסרט "היי אדם" על סיפור חייו ומותו של מנדלר.
הערות שוליים

↑  רון פונדק, "ציר סקרנות, צומת ודאות", כנרת-זב"ם-דביר, 2013, עמ' 120.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311631705171  ISNI: 0000 0000 2199 4834  LCCN: n79138057  VIAF: 298884262   WorldCat (עם VIAF): 298884262 
כרזת הסרט "היי אדם" – סיפור חייו ומותו של האלוף אלברט מנדלר
מבצע כותונת

מבצע כותונת הוא פשיטה לילית של סיירת צנחנים שהתקיימה בליל שבת אור לי"ז בתשרי תשל"ד, יומה השישי של מלחמת יום הכיפורים, המבצע התרחש בעומק סוריה, צפונית מזרחית לדמשק ליד שדה התעופה הצבאי סייקל, שנועדה לפגוע בתשתיות ובשיירות רכב עיראקיות שנשלחו לסייע לצבא סוריה במלחמה כנגד ישראל.