מידות טובות
הערות שוליים

↑  על פי פרופסור אלפרד ב. גאף.
↑  The Merriam-Webster new book of word histories. Merriam-Webster Inc. 1991. p. 496. ISBN 9780877796039.
↑  שנער פ. איילון ד., מילון ערבי עברי, מאגנס, 1972, עמ' 273
↑  רמח"ל, הקדמה ל"מסילת ישרים" (לפי ספר דברים, פרק י', פסוקים י"ב–י"ג)
↑  ספר דברים לב, ד
↑  ספר ירמיהו ג, יב
↑  רבי יוסף אבן צדיק, ספר עולם הקטן, מאמר הרביעי
↑  תלמוד בבלי, מסכת מכות, דף כ"ד, עמוד א'
↑  רנ"ק, "מורה נבוכי הזמן", חדות מני קדם
↑  מסכת פאה א, א
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פאה א, א
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"א, עמוד א': "דעלך סני לחברך לא תעביד זו היא כל התורה כולה ואידך פירושה הוא זיל גמור".
↑  תלמוד ירושלמי, נדרים ט, ד
↑  גמרא עבודה זרה כ, ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ק עמוד ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף קיג עמוד ב
↑  'שאנחנו אומרים שבח על הקב"ה "אין ענוה כענותיך", וב"בכל מקום שאתה מוצא גדולתו של הקב"ה, שם אתה מוצא ענוותנותו"' (הרחב דבר על במדבר יב, ג). והדברים נאמרו בלשון השאלה.
↑  מנחם מנדל לפין, ספר חשבון הנפש, פרק ו
↑  הלל צייטלין, החסידות (פרק שביעי: העלאת המידות), ורשה: "ספרות", תר"ע
1 2  אליעזר שטיינמן, ילקוט משלים, סיפורים, אמרי-חכמה, תל-אביב: כנסת, תשי"ח
1 2  אליעזר שטיינמן, גן החסידות, ירושלים: הסוכנות היהודית, תשי"ז, עמ' 51, 82, 102
↑  אליעזר שטיינמן, רבי ישראל בעל שם טוב, ירושלים: הסוכנות היהודית, תש"ך, עמ' 65
↑  רבי מנחם מנדל מוויטבסק, "פרי הארץ", פרשת בלק
↑  הרב שמחה זיסל זיו, "ספר חכמה ומוסר"
↑  הרב נתן צבי פינקל, "אור הצפון", בראשית, מדות ודעות
↑  גמרא, מסכת נדרים, דף מ"א, עמוד א
↑  הרב יוסף יהודה לייב בלוך, "שעור דעת (ג): חכמה, בינה, דעה"
↑  הרב ריינס, "ספר הערכים", ידיעה ומעשה
↑  הרב ריינס, "ספר הערכים", אהבת עצמו
↑  הרב ריינס, "ספר הערכים", יתרון לעם
↑  הרב ריינס, "ספר הערכים", חוב מתוך רגש
↑  "משנת הרב", המחשבה הישראלית
↑  "אורות הקודש", התורה והמדות
↑  "מידות הראי"ה"
↑  "אורות הקודש", יסוד האושר
↑  "אורות הקודש", התום הפנימי
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ט עמוד ב
↑  דברים כח, מז
↑  אהרן שמואל תמרת, מוסר התורה והיהדות, וילנה: ש. פ. גארבער, תער"ב (1912)
↑  הרב מאיר בן ציון מאיר חי עוזיאל, "ספר הגיוני עוזיאל", חלק ב, שער כ"ז
↑  "הגיוני עוזיאל", חלק ב, שער כ'
↑  משה אביגדור עמיאל, לנבוכי התקופה, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק, תש"ג
↑  ספר "לימוד הגדול", חלק ראשון.
↑  Feng Youlan, The Spirit Of Chinese Philosophy: Confucius and Mencius, London: K. Paul, Trench, Trubner, 1947
1 2  "דרך האמצע וקיומה", 20
↑  מנציוס, ספר ששי, חלק ראשון, 6
1 2  שו גאן, "מאמרות מאוזנות", פרקים שלישי ורביעי
1 2 3 4  Chen Chun, Neo-Confucian terms explained, New York: Columbia University Press, 1986
↑  ספר שון דזה, מאמר שני: תיקון עצמי
1 2  Wing-tsit Chan, The Way of Lao Tzu, New Jersey: Prentice Hall / Library of Liberal Arts, 1963
↑  האן יו, "חקירה של הדרך"
↑  Wing-tsit Chan, A Source Book in Chinese Philosophy, Appendix, New Jersey: Princeton University Press, 1963
↑  Chu hsi, Lu Tsu-Ch'ien, Reflections on Things at Hand, New York: Columbia University Press, 1967, עמ' 59, 42, 45, 61, 62, 63, 65, 66, 69
↑  ג'ו שי, "תיקון עצמי מוסרי"
↑  אפלטון, "המדינה", 353a-b.
↑  קסנופון, "זכרונות", 34-21.1.2
↑  אפלטון, הרפובליקה, ספר רביעי, 427.
↑  אפלטון, "הרפובליקה", ספר שישי, 487-485
↑  CARRIE-ANN BIONDI KHAN, ARISTOTLE’S MORAL EXPERT: THE PHRONIMOS, Philosophy and Medicine 87, 2005, עמ' 39-53
↑  "Roman virtues". Nova Roma. נבדק ב-2022-05-04.
↑  יהודה אריה די מודינא, צמח צדיק, וילנה: דפוס ראם, תרט"ו
↑  סנקה, מכתבי מוסר, ספר שביעי
1 2  James Beattie, An Essay on the Nature and Immutability of Truth, London: Edward and Charles Dilly, 1778, עמ' 409, 418
↑  סנקה, "על המרגוע"
↑  סנקה, מכתבי מוסר, על החיים המאושרים (בתרגום אהרן קמינקא)
↑  רעיונות מרקוס אורליוס, ספר חמישי
↑  "Prudentius Seven Heavenly Virtues". Changing Minds. נבדק ב-17 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אנציקלופדיה דנטסקה (1970), מידה טובה
↑  "The origins of Chivalry". Baronage.
↑  אדמונד ספנסר, מלכות הפיות, ספר ראשון, בעריכת ליליאן וינסטנלי, ע' VIII-IX, קיימברידג': הוצאת האוניברסיטה, 1952
1 2  Leonardo Bruni, Humanism of Leonardo Bruni: Selected Texts, Binghamton: Renaissance Society of America, 1987
1 2  James Hankins, Virtue Politics, cambridge, massachusetts
London, England: Harvad University Press, 2019, עמ' 386-422
↑  Justus Lipsius, Two Bookes of Constancie, London: Richard Johnes, 1594
↑  Doctor Whichcote, Moral and Religious Aphorisms, London: J. Payne, 1777
1 2 3  Henry More, An Acount of Virtue, London: Beng. Tooke, 1690
↑  Francis Hutcheson, An Inquiry into the Original of Our Ideas of Beauty and Virtue, Indianapolis: Liberty Fund, 2004, עמ' 83-198
↑  Adam Ferguson, Institutes of Moral Philosophy, Paris: Basil, 1800, עמ' 182-196
1 2  James Beattie, Elements of Moral Science, Edinburgh: Willaim Creech, 1807, עמ' 329-416
↑  Aubrey De Vere, Essays Chiefly on Poetry, Vol I: The Wisdom and Truth of Wordsworth's Poetry, London: Macmillan, 1887, עמ' 264-174
↑  יהושע שטיינברג, משלי יהושע, ווילנא: האלמנה והאחים ראם, תרמ"ה, עמ' 194-188
↑  מרדכי רבינזון, ספרותנו החדשה, אברהם מאפו, 1922
↑  A. A. Long, Heraclitus on Measure and the Explicit Emergence of Rationality Body and Soul in Ancient Philosophy, 2009, עמ' 87-110
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541294305171  BNE: XX525812  BnF: cb11950974x (data)  GND: 4125554-9  LCCN: sh85143808  NKC: ph119263 
(ספר תיקון מידות הנפש)
מידות הנפש לפי רבי שלמה אבן-גבירול
ביאן וונג'ין, שלושה חברים ומאה צפורים. שלושת חברי החורף (אורן, במבוק, שזיף) מסמלים את המידות של יציבות, התמדה והתאוששות, המשקפות את האידיאל של המלומד-פקיד הקונפוציאני.
צ'ו ינג, בוקר אביבי בארמון האן (למלך יואן היו הרבה פילגשים והוא הזמין אמן שיצייר אותן על מנת שיוכל לבחור מי מהן תורשה לראותו כאשתו החדשה. כל הפילגשים שיחדו את האמן לייפות את דיוקנן, מלבד וואנג צ'יאנג. בתגובה האמן כיער את דיוקנה, והיא לא הורשתה לראות את המלך. פעם הגיע לארמון שליט שיונגו, וביקש לשאת אשה מחצר המלכות. המלך לא רצה לכבדו בנסיכה, אלא בנערה פשוטה ביותר מההרמון, וביקש מתנדבת. וואנג צ'יאנג הסכימה, והמלך כראותו את דיוקנה אישר. רק כשזומנה לארמון, המלך ראה אותה לראשונה, ונוכח שהיא האשה היפה ביותר בארמון, אך כבר לא היה יכול לשנות את החלטתו. בכעסו הוא הוציא להורג את האמן שהונה אותו) - ציור בשבח מידת האמינות (信)
מה הצ'י, איור לספר הקונפוציאני על כיבוד אב ואם .(שיאוג'ינג).
דאי ג'ין, ביקור לרתימת איש-מידות (מפרישות לתפקיד בחצר המלכות)
מה יואן, התהלכות בשביל הררי באביב
פסיפס שתים-עשרה המטלות של הרקולס (מאה שלישית)
פייר לפוטרה, איניאס - גיבור מיתולוגי שנחשב להתגלמות המידות של רצינות, חובה, כבוד, גבורה (1716)
פטר ברויגל האב, צדקה
ספר "פרחי המידות הטובות", מתוך הפרק על מידת המתינות (סמור) (מהדורה צרפתית מ-1530)
ג'ובני די פאולו, דנטה וביאטריצ'ה פוגשים את שנים-עשר מורי החכמה בספירת השמש ("גן העדן", שיר עשירי) - ציור משנת 1442–1450
אבירי השולחן העגול (מאה ה-14)
האביר בכתב-יד מאויר של "סיפורי קנטרברי" מהמאה ה-14
אנטוניו טמפסטה, איור לשיר העשירי של "ירושלים המשוחררת"
ג'ורג'ו וזארי, דיוקן של לורנצו המפואר (1534) - מוקף בקישוטים המסמלים את מידותיו הטובות. על העמוד כתוב בלטינית: "כשם שעשו אבותיי עמי, כך אאיר במידותי הטובות את דרך הדורות הבאים". על בסיס שיש נוסף כתוב: "המידות הטובות מכניעות את המידות הרעות". על האגרטל כתוב: "אגרטל של כל המעלות".
אמברוג'יו לורנצטי, "השפעות ממשלה טובה בעיר" (1339)
אלונסו סאנצ'ס קואלו, סעודה מלכותית של פיליפה השני, מלך ספרד, עם משפחתו ואנשי חצר (1531)
כתב-יד של "הגיבור" מאת גרסיאן, מסה המתארת את איש המידות האידיאלי.
תחריט לספרו של רלף קדוורת "השיטה האינטלקטואלית האמיתית של היקום" (1678) - הציור מציג ויכוח בין תאיסטים ואתאיסטים.
ארמון הדוכס של מודנה (המאה ה-18)
דייוויד אלן, סצנה מ"הרועה העדין" מאת אלן רמזי (1788)
מראה של אדינבורו (1769)
ג'יימס ביטי, "המשורר", ספר שני, XII
פרנסיס וויטלי, סצנה מתוך "הסערה" מאת שייקספיר (1787)
ויליאם בלייק, "מופשטות אנוש" (1795)
פרנסיס טאון, בנהר די (1777)

"משלי יהושע", גמול ותודה
"משלי אגור", פרק לב