stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף בן נאים

| --- | --- |

 לידה:  1882 ה'תרמ"ב פאס, מרוקו
 פטירה:  1961 (בגיל 79 בערך) ה'תשכ"א פאס, מרוקו 
 מקום קבורה:  פאס 
 מקום פעילות:  פאס
 תקופת הפעילות:  ?–1961 
 תחומי עיסוק:  מחקר, ספרות וביבליוגרפיה
 רבותיו:  הרבנים שלמה אג'ייני, יוסף כהן וחיים כהן
 חיבוריו:  מלכי רבנן
 
רבי יוסף בן-נאיים (ט' באלול ה'תרמ"ב – ט"ז בשבט ה'תשכ"א; 24 באוגוסט 1882 – 2 בפברואר 1961) היה רב, סופר, חוקר וביבליוגרף ממרוקו. מחבר הספר 'מלכי רבנן' ו-40 ספרים נוספים.
קורות חיים

נולד לרב יצחק בן נאיים ב-24 באוגוסט 1882 (ט' באלול ה'תרמ"ב) בפאס שבמרוקו, למשפחה שמוצאה ממגורשי ספרד. בהיותו כבן 8 החל ללמוד אצל הרב רפאל אהרן אבן דנאן. אביו שכר לו מורים חשובים, בהם הרב שלמה אג'ייני והרב יוסף כהן (בין השנים תרנ"ז-תר"ס; 1896-1900). בהיותו כבן 16 נישא לפריחה בת הרב יעקב אסולין. בקיץ של שנת 1900 נדבק ממחלת הקדחת שהתפשטה בתקופה ההיא וגבתה קורבנות רבים, אולם ניצל והתאושש. כשהבריא, המשיך ללמוד בישיבתו של הרב חיים כהן.
בשנת 1903 הוציא לאור את חיבורו הראשון: "הדרת פנים לזקן". בתקופה זו הגיע לפאס הרב אברהם בן סוסאן מהעיר דבדו. הרב בן סוסאן עמד על טיבו וכישרונותיו, והציע לאביו לפתוח לבנו ישיבה, בה יוכל להגדיל תורה ולהתפתח. בשנים 1902–1909 חלה הרעה בביטחונם של יהודי מרוקו בשל מרידות. הפרעות ביהודים הגיעו לשיאן בשנת 1912 בה פרצו המוסלמים את שערי המלאח (שכונת היהודים) וערכו בשכונה פוגרום, הידוע בשם התריתל. היהודים ברחו לכל עבר וישיבתו של בן נאים נסגרה. לאחר מכן החל לשמש כמורה ליהדות בבית הספר של כל ישראל חברים, אולם לאחר שעמד על אופי המקום, עזב את עבודתו. בהמשך עסק לפרנסתו כסופר שטרות (נוטריון) מטעם הממשלה הצרפתית. בנוסף לכך נתמנה לסופר גיטין בעיר מגוריו פאס. ההכנסה ממלאכות אלו לא הספיקה, ולכן עסק במלאכת השחיטה והבדיקה. כן שימש כמוהל, אך ללא תמורה כספית.
בשנת 1912 (ה'תרע"ב) נבחר לשליח ציבור ורב בית הכנסת של 'התושבים' (כינוי ליהודים שישבו במרוקו לפני בוא המגורשים בשנת רנ"ב - 1492). הוא כיהן בתפקידו במשך 27 שנים.
למרות שלא כיהן בתפקיד רשמי ברבנות, נראה מתשובותיו כי היה משיב רבות לשאלות בהלכה. כן נמנה עם ראשי הנואמים באירועים שונים בעיר פאס ובערים הסמוכות לה.
לאחר שאשתו נפטרה בגיל 38, נישא לשמחה, שהייתה קרובת משפתה של אשתו הראשונה, וטיפלה בשמונת ילדיו במסירות.
קורות חיים > ספרייתו

בחדר מרווח ששכן בעליית ביתו הקים בן נאים ספרייה גדולה. לאורך כל ארבעת קירות החדר היו מדפי ספרים מסודרים עד לתקרה. בספרייה היו כ-7,000 ספרים בשנות החמישים. אוצר ספרייתו היה מגוון בכל תחומי היהדות, והכיל ספרי השכלה כלליים וכתבי יד עבריים. הספרים היו מסודרים לפי נושאים ותקופות, כתבי יד לחוד וכתבי דפוס לחוד. הוא שקד על תורתו בספרייתו זו, ובה העלה על הכתב את חידושיו ופירושיו.
שמה של ספרייתו הענפה יצא למרחוק, והנשיא יצחק בן-צבי ביקש כי יעלה ארצה עם ספרייתו, שכללה אז כעשרת אלפים ספרים, אולם החשש לספריו גרם לו לדחות את ההצעה. הספרייה נרכשה לאחר פטירתו על ידי בית המדרש לרבנים בניו יורק, אך שרפה שפרצה במחסן בו היו הספרים, הותירה ממנה 134 ספרים בלבד.
הלך לעולמו ב-2 בפברואר 1961 (ט"ז בשבט ה'תשכ"א) ונקבר בבית הקברות היהודי בפאס, ליד קברי אבותיו.
על שמו נקרא רחוב ביישוב יד רמב"ם.
מחיבוריו

שארית הצאן, שאלות ותשובות בהלכה, בדיני אישות ודיני ממונות (ארבעה חלקים).
צאן יוסף - שאלות ותשובות.
צאן יוסף כל חדש, בנושא השבת ושאלות הקשורות להתפתחות הטכנולוגית. בתשובותיו השתמש בספרות רבנית ענפה שהייתה בספרייתו.
מלכי רבנן,  רבני מרוקו וחיבוריהם, ירושלים ה'תרצ"א 1931
נמכר יוסף - פירוש על התורה.
נוהג בחכמה, מנהגי מרוקו וטעמם.
תאמרו ליוסף - דרושים לזמנים ולנפטרים, ובסופו חידושים על מסכת אבות
מילי מעלייתא - פירוש פסוקי תורה ונביאים, ומאמרי רז"ל
מיני מתיקה - ליקוטים מדברי חז"ל בסדר הא'-ב'
הדרת פנים זקן - על גילוח הזקן
זובחי הזבח - דיני שחיטה ובדיקה
יבין לאחריתו - ליקוטי דינים על אה"ע וחו"מ, ערכים בסדר הא'-ב'[דרושה הבהרה]
אבי הנחל - מערכות בהלכה על פי סדר הא'- ב'
נפלאותיך אשיחה - שירים ובקשות
מעט מעט - חידושי אגדה מסודרים על פי סדר הש"ס
ראשי אבות- פירוש על מסכת אבות
שירי דוד - פירוש על ספר תהילים
מעשה חרשים - פתגמי חכמה
מגיד לאדם - פירוש על ההגדה של פסח
לקריאה נוספת

משה דוד גאון, "יוסף ב"ר יצחק בן נאים", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 447, באתר היברובוקס
יוסף בן-נאים, הגדה של פסח מגיד לאדם, (עריכה: משה עמר ויוסי לוי) הוצאת אורות יהדות המגרב, לוד ה'תשנ"ו.
יוסף בן נאים, צאן יוסף, עריכה: משה עמר, הוצאת אורות יהדות המגרב.
אברהם אלמליח, ״הביבליוגרף הרב יוסף בן נאים ז"ל״, אוצר יהודי ספרד ה' (ה'תשכ"ב - 1962), עמ' 118–126.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-52

| --- | --- |
 תאריך:  11 באפריל 1999 
 מיקום:  Business Design Centre, לונדון
 מנחים:  ג'ונתן רוס
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  שייקספיר מאוהב
 www.bafta.org
 →51 53←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-52 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-11 באפריל 1999, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1998.
הסרט "שייקספיר מאוהב" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר (גם זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר), ובפרס העריכה הטובה ביותר. הסרט "אליזבת" נבחר לסרט הבריטי הטוב ביותר. ג'ודי דנץ' וקייט בלאנשט זכו שתיהן בפרס על גילום דמותה של המלכה אליזבת הראשונה. ג'פרי ראש זכה בפרס שחקן המשנה. השחקן האיטלקי רוברטו בניני זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי על הופעתו בסרט "החיים יפים". פיטר ויר שביים את הסרט "המופע של טרומן" זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר.
הטקס נערך בביזנס דיזיין סנטר באיזלינגטון שבלונדון בהנחייתו של ג'ונתן רוס.
זוכים ומועמדים > הסרט הטוב ביותר

שייקספיר מאוהב
אליזבת
להציל את טוראי ריאן
המופע של טרומן
זוכים ומועמדים > השחקן הטוב ביותר

רוברטו בניני – החיים יפים
מייקל קיין – קול קטן
טום הנקס – להציל את טוראי ריאן
ג'וזף פיינס – שייקספיר מאוהב
זוכים ומועמדים > השחקנית הטובה ביותר

קייט בלאנשט – אליזבת
אמילי ווטסון – הילרי וג'קי
ג'יין הורוקס – קול קטן
גווינת' פלטרו – שייקספיר מאוהב
זוכים ומועמדים > השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה

ג'פרי ראש – אליזבת
ג'פרי ראש – שייקספיר מאוהב
טום וילקינסון – שייקספיר מאוהב
אד האריס – המופע של טרומן
זוכים ומועמדים > השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה

ג'ודי דנץ' – שייקספיר מאוהב
לין רדגרייב – אלים ומפלצות
ברנדה בלתין – קול קטן
קתי בייטס – צבעי השלטון
זוכים ומועמדים > פרס דייוויד לין לבימוי

פיטר ויר – המופע של טרומן
שקאר קאפור – אליזבת
סטיבן ספילברג – להציל את טוראי ריאן
ג'ון מאדן – שייקספיר מאוהב
זוכים ומועמדים > פרס אלכסנדרה קרודה לסרט הבריטי הטוב ביותר

אליזבת
הילרי וג'קי
קול קטן
לוק, סטוק ושני קנים מעשנים
My Name is Joe
דלתות מסתובבות
זוכים ומועמדים > עיצוב התלבושות הטוב ביותר

ולווט גולדמיין - סנדי פאוול
אליזבת - אלכסנדרה ביירן
שייקספיר מאוהב - סנדי פאוול
המסכה של זורו - גרסיילה מאזון
זוכים ומועמדים > העריכה הטובה ביותר

שייקספיר מאוהב - דייוויד גמבל
להציל את טוראי ריאן - מייקל קאהן
אליזבת - ג'יל בילקוק
לוק, סטוק ושני קנים מעשנים - ניוון הווי
זוכים ומועמדים > הצילום הטוב ביותר

אליזבת - רמי אדפרסין
שייקספיר מאוהב - ריצ'רד גרטרקס
המופע של טרומן - פיטר ביזיו
להציל את טוראי ריאן - יאנוש קמינסקי
זוכים ומועמדים > עיצוב ההפקה הטוב ביותר

המופע של טרומן - דניס גסנר
להציל את טוראי ריאן - תומאס אי סנדרס
אליזבת - ג'ון מייר
שייקספיר מאוהב - מרטין צ'יילדס
זוכים ומועמדים > הסאונד הטוב ביותר

להציל את טוראי ריאן
הילרי וג'קי
שייקספיר מאוהב
קול קטן
זוכים ומועמדים > התסריט המעובד הטוב ביותר

צבעי השלטון - איליין מיי
הילרי וג'קי - פרנק קוטרל בויס
קול קטן - מארק הרמן
לכשכש בכלב - הילרי הנקין, דייוויד מאמט
זוכים ומועמדים > התסריט המקורי הטוב ביותר

המופע של טרומן - אנדרו ניקול
החיים יפים - רוברטו בניני
שייקספיר מאוהב - מארק נורמן, טום סטופארד
אליזבת - מייקל הירסט
זוכים ומועמדים > הסרט הטוב ביותר שאינו בשפה האנגלית

Central Station
החיים יפים
אהבת בשר ודם
On Guard
זוכים ומועמדים > האפקטים החזותיים הטובים ביותר

להציל את טוראי ריאן
בייב בעיר הגדולה
המופע של טרומן
עבודת נמלים
זוכים ומועמדים > האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר

אליזבת - ג'ני שירקור
להציל את טוראי ריאן - לויס בורוול, ג'נט פרימן
שייקספיר מאוהב - ליסה וסטקוט
ולווט גולדמיין - פיטר קינג
זוכים ומועמדים > המוזיקה הטובה ביותר

אליזבת - דייוויד הירשפלדר
שייקספיר מאוהב - סטיבן וורבק
להציל את טוראי ריאן - ג'ון ויליאמס
הילרי וג'קי - ברינגטון פלונג
ראו גם

טקס פרסי אוסקר ה-71
הערות שוליים

↑  Staff, Guardian (7 באפריל 1999). "And the Bafta for saddest Oscar loser goes to..." The Guardian. נבדק ב-12 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
יחסי אלג'יריה – סן מרינו

| יחסי אלג'יריה – סן מרינו |
| --- | --- |
אלג'יריה: סן מרינו


אלג'יריה: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 61
אוכלוסייה
46,970,063: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,107: 55,254
משטר
דמוקרטיה סמי-נשיאותית: רפובליקה

יחסי אלג'יריה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
ייצוג

סן מרינו אינה מיוצגת באלג'יריה בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
אלג'יריה אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של אלג'יריה בסן מרינו היא זו המצויה ברומא בירת איטליה.
הסכמים דיפלומטיים

בין שתי המדינות נחתם הסכם דיפלומטי אחד:
מזכר הבנות מיוחד לכינון יחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו ברמת השגרירות - 13 בפברואר 2003.
יחסי אלג'יריה–בחריין

| יחסי אלג'יריה–בחריין |
| --- | --- |
אלג'יריה: בחריין


אלג'יריה: בחריין
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 760
אוכלוסייה
46,970,063: 1,616,117
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 43,205
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,107: 26,734
משטר
דמוקרטיה נשיאותית למחצה: מונרכיה חוקתית

יחסי אלג'יריה–בחריין (בערבית: العلاقات البحرينية الجزائرية) הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין ממלכת בחריין.
היסטוריה

בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית לבין ממלכת בחריין מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, שתי המדינות כוננו את יחסיהן מעט לאחר שזכתה בחריין בעצמאותה. בחריין כוננה לראשונה שגרירות בבירת אלג'יריה, אלג'יר, בשנת 1997 ומינתה לה שגריר שנשאר בתפקיד ארבע שנים. לאחריו נסגרה הנציגות בשנת 2001. ב-2014 נפתחה מחדש השגרירות ומאז היא פועלת באופן רציף.
נציגויות דיפלומטיות

בחריין מיוצגת באלג'יריה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באלג'יר, בירת המדינה.
אלג'יריה מיוצגת בבחריין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה במנאמה, בירת המדינה.
יאן פליקס פיברסקי

| --- | --- |

 לידה:  20 בנובמבר 1794 פולאווי, רפובליקת פולין 
 פטירה:  17 בדצמבר 1859 (בגיל 65) ורשה, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 
יאן פליקס פיברסקי (בפולנית: Jan Feliks Piwarski‏; נולד לפני 20 בנובמבר 1794 – 17 בדצמבר 1859) היה צייר וגרפיקאי פולני. כיהן כאוצר ההדפסים באוניברסיטת ורשה (1818–1832), פרופסור בבית הספר לאמנויות יפות בוורשה (1844–1848). אחד הליטוגרפים הפולנים הראשונים.
קורות חייו

הוא הגיע ממשפחת אומנים. הוא למד ציור בסטודיו של יוזף ריכטר. בשנת 1816 התיישב לצמיתות בוורשה, שם החל את דרכו כפקיד בנציבות המשפטים, בשנת 1818 מונה לאפוטרופוס של אוסף התחריטים בספריית אוניברסיטת ורשה ומזכיר הספרייה הציבורית של האוניברסיטה.
בשנת 1819 נסע לווינה ושם הוא למד טכניקות גרפיות בזמן שעבד באוסף ההדפסים הקיסרי אצל אדם פון ברטש. לאחר שובו בשנת 1820, כאוצר אוסף התחריטים, עסק בארגון, הרחבה והרכבת האוסף.
בשנים 1821–1822 הוא שיתף פעולה עם כתב העת "Gazeta Literacka" שכתב על אמנות והיסטוריה. בשנים 1820–1830, הוא התמנה למזכיר ומנהל אמנותי של הוצאת הספרים "מונומנטה רגנום פולוניה קרקובייניס".
יחד עם סוורין אולשצ'ינסקי הוא הפיץ טכנולוגיה ליטוגרפית חדשה – צינקוגרפיה. בשנת 1825 נסע לברלין ודרזדן למטרות מחקר. הוא חקר אוספי אמנות מקומיים והעמיק את הידע המוזיאוני שלו. לאחר כישלון מרד נובמבר, בשנים 1832–1834 עבד על חיסול אוסף ההדפסים והספרייה הציבורית – האוספים שהוחרמו הובלו לסנקט פטרבורג.
פיברסקי כתב על אמנות והוראה. הוא כתב את ספר הלימוד "לימוד הדפוסה ורישומים", שראה אור בשנים 1840–1841 והודפס מחדש פעמים רבות במהלך כמה עשורים. משנת 1842 היה חבר בהתכתבות של החברה המדעית בקרקוב. הוא השתתף באופן פעיל בהקמת בית הספר לאומנויות יפות בוורשה.
בשנת 1844 החל לנהל את המחלקה לציור וציור נוף, שבראשה עמד עד פרישתו בשנת 1848. הוא הכניס לימודי חוץ, שהיו חידוש על אדמת פולין. כמה חודשים לפני מותו הפך למנהל האמנותי של "טיגודניק אילוסטרובני", וביוזמתו הוקמה סדנת חיתוך עצים בכתב העת.
הוא נקבר בבית העלמין בפבצ'קי.
יצירתו

הוא ביטא את דעותיו בעיקר באמצעות רישום בטכניקות שונות ובליטוגרפיה, בנוסף לציור ציורי שמן וז'אנר. הציורים הציגו נופים עממיים אופייניים, נוף עירוני ואירועים, כולל מרד נובמבר (התקפה על ארמון בלוודר). בציוריו הוא תיאר את חיי הכפר הפולני בצורה סנטימנטלית והראה להט אתנוגרפי בשחזור תלבושות ומנהגים מקומיים.
הוא פרסם את יופייה של פולין והמונומנטים שלה – ביצירותיו השתמש במוטיבים פולניים בלבד. הייתה לו השפעה משמעותית על הדור הצעיר של ציירי ורשה. תלמידיו כללו: וויצ'ך גרסון, פרנצ'ישק קוסטז'בסקי, הנריק פילאטי, יוזף סימלר ויוזף סרמנטובסקי.
לדברי אווה מיקי-ברוניארק, עבודותיו אינן מייצגות רמה אמנותית גבוהה, אך הן מילאו תפקיד חשוב כמבשר למגמת העממיות והז'אנר, האופיינית לריאליזם הפולני.
את עבודותיו ניתן למצוא במוזיאונים פולניים רבים, ובמוזיאון הלאומי בוורשה יש את האוסף הגדול ביותר של ציורי שמן.
גלריה

Kazimierz Wojniakowski
השוק באופטוב
אכסנית "הפני האחרון"
זיגמונד פוגל
מטבח למרק ליד הבאר
הדפס בצינקוגרפיה
הדפס בצינקוגרפיה
הערות שוליים

1 2  Jan Feliks Piwarski | Życie i twórczość | Artysta, Culture.pl (בפולנית)
↑  Biographical notes
↑  Cmentarz Stare Powązki: JAN FELIKS PIWARSKI, cmentarze.um.warszawa.pl
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810626173705606  GND: 142069795  ISNI: 0000 0000 8268 8005  LCCN: n93111581  NTA: 251866300  RKD: 135271  SUDOC: 079384374  ULAN: 500089906  VIAF: 75533632   WorldCat (עם VIAF): 75533632
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-53

| --- | --- |
 תאריך:  9 באפריל 2000 
 מיקום:  אודיאון בכיכר לסטר, לונדון
 מנחים:  ג'ק דוקרטי
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  אמריקן ביוטי
 →52 54←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-53 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-9 באפריל 2000, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1999.
הסרט "אמריקן ביוטי" בבימויו של סם מנדס זכה בפרס הסרט הטוב ביותר (גם זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר), פרס השחקן (קווין ספייסי, זכה בפרס אוסקר), ופרס השחקנית (אנט בנינג), וכן זכה בפרסי הצילום העריכה והמוזיקה. ג'וד לאו (הכישרון של מר ריפלי) ומגי סמית' (תה עם מוסוליני) זכו בפרסי שחקן ושחקנית המשנה. פדרו אלמודובר במאי הסרט "הכל אודות אמא: זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר. הסרט "East Is East" נבחר לסרט הבריטי הטוב ביותר.
הטקס נערך באולם אודיאון שבכיכר לסטר בלונדון בהנחיית ג'ק דוקרטי.
זוכים ומועמדים > השחקן הטוב ביותר

קווין ספייסי - אמריקן ביוטי
ג'ים ברודבנט - טופסי טרווי
ראסל קרואו - המקור
רייף פיינס - סוף הרומן
אום פורי - מזרח הוא מזרח
זוכים ומועמדים > השחקנית הטובה ביותר

אנט בנינג - אמריקן ביוטי
לינדה באסט - מזרח הוא מזרח
ג'וליאן מור - סוף הרומן
אמילי ווטסון - האפר של אנג'לה
זוכים ומועמדים > הצילום הטוב ביותר

אמריקן ביוטי
האפר של אנג'לה
סוף הרומן
מטריקס
הכישרון של מר ריפלי
זוכים ומועמדים > עיצוב התלבושות הטוב ביותר

סליפי הולו
סוף הרומן
בעל אידיאלי
תה עם מוסוליני
זוכים ומועמדים > הבמאי הטוב ביותר

פדרו אלמודובר - הכל אודות אמא
ניל ג'ורדן - סוף הרומן
סם מנדס - אמריקן ביוטי
אנתוני מינגלה - הכישרון של מר ריפלי
מ. נייט שאמלאן - החוש השישי
זוכים ומועמדים > העריכה הטובה ביותר

אמריקן ביוטי
להיות ג'ון מלקוביץ'
מטריקס
החוש השישי
זוכים ומועמדים > הסרט הטוב ביותר

אמריקן ביוטי
מזרח הוא מזרח
סוף הרומן
החוש השישי
הכישרון של מר ריפלי
זוכים ומועמדים > הסרט הבריטי הטוב ביותר

מזרח הוא מזרח
נוטינג היל
אונייגין
Ratcatcher
טופסי טרווי
Wonderland
זוכים ומועמדים > הסרט הטוב ביותר שאינו בשפה האנגלית

הכל אודות אמא
בואנה ויסטה סושיאל קלאב
The Celebration (Festen)
ראן לולה ראן
זוכים ומועמדים > המוזיקה הטובה ביותר

אמריקן ביוטי - תומאס ניומן
בואנה ויסטה סושיאל קלאב - ריי קודר וניק גולד
סוף הרומן - מייקל ניימן
הכישרון של מר ריפלי - גבריאל יארד
זוכים ומועמדים > האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר

טופסי טרווי
אמריקן ביוטי
סוף הרומן
בעל אידיאלי
זוכים ומועמדים > עיצוב ההפקה הטוב ביותר

סליפי הולו
אמריקן ביוטי
האפר של אנג'לה
סוף הרומן
מטריקס
זוכים ומועמדים > התסריט המעובד הטוב ביותר

סוף הרומן - ניל ג'ורדן
מזרח הוא מזרח - Ayub Khan-Din
בעל אידיאלי - אוליבר פארקר
הכישרון של מר ריפלי - אנתוני מינגלה
זוכים ומועמדים > התסריט המקורי הטוב ביותר

להיות ג'ון מלקוביץ' - צ'ארלי קאופמן
אמריקן ביוטי - אלן בול
החוש השישי - מ. נייט שאמלאן
הכל אודות אמא - פדרו אלמודובר
טופסי טרווי - מייק לי
זוכים ומועמדים > הסאונד הטוב ביותר

מטריקס
אמריקן ביוטי
בואנה ויסטה סושיאל קלאב
מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום
זוכים ומועמדים > השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה

ג'וד לאו - הכישרון של מר ריפלי
וס בנטלי - אמריקן ביוטי
מייקל קיין - תקנות בית השיכר
ריס איוואנס - נוטינג היל
טימותי ספול - טופסי טרווי
זוכים ומועמדים > השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה

מגי סמית' - תה עם מוסוליני
ת'ורה ברץ' - אמריקן ביוטי
קייט בלאנשט - הכישרון של מר ריפלי
קמרון דיאז - להיות ג'ון מלקוביץ'
מינה סוברי - אמריקן ביוטי
זוכים ומועמדים > האפקטים החזותיים הטובים ביותר

מטריקס
באג לייף
המומיה
סליפי הולו
מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום
ראו גם

טקס פרסי אוסקר ה-72
הערות שוליים

↑  "All right on the night". The Guardian. 7 באפריל 2000. נבדק ב-12 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
יוסף טונקל

| --- | --- |

יוסף טונקל, בשנות ה-1920
 לידה:  1881 בוברויסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  9 באוגוסט 1949 (בגיל 68 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  בלארוס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  ניו יורק 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
יוסף טונקל (ביידיש: יוסף טונקעל 1881 - 9 באוגוסט 1949, י"ד באב תש"ט) היה סופר ומשורר יהודי בשפה יידיש וקריקטוריסט יליד בלארוס (אז באימפריה הרוסית), שפעל בעיקר בפולין ובארצות הברית. נודע בכתיבתו ההומוריסטית, תחת שם-העט "דער טונקעלער", כלומר "האפל". ההומורסקות, הסיפורים, הסצנות, הפרודיות והמחזות שלו מהווים במידה מסוימת המשך למורשת הספרותית של שלום עליכם.
חייו > ילדות ולימודים

יוסף טונקל נולד בבוברויסק למשפחתו של מלמד עני מבוברויסק. ילד חולני וצולע, מוכשר מאוד בציור, נשלח בעזרת כמה נדיבים שבקהילה היהודית, ללמוד בבית הספר טרוטנב לציור בווילנה. סיים שם את לימודיו בשנת 1899, אולם בגלל קוצר ראייה חמור, העדיף לעזוב את הקריירה של צייר לטובת העיסוק בכתיבה יצירתית.
מגיל 15 הפך לחילוני.
חייו > פעילותו בפולין ובאמריקה

בשנת 1901 פרסם שיר ראשון בכתב העת "דער יוד" של יוסף לוריא, שנערך בוורשה והודפס באוסטרו-הונגריה, בעיר קרקוב. מאז שיריו, סיפוריו הסטיריים, מחזותיו וסיפורי הילדים שכתב התפרסמו בעיתונות ביידיש ברחבי אירופה וצפון אמריקה. בהתחלה צייר גם קריקטורות.
בשנים 1906–1910 שהה בארצות הברית והקים בניו יורק את השבועון ההומוריסטי "דער קיבעצער", שהמשיך אחר כך להופיע תחת השם "דער גרויסער קונדס".
חזר הבייתה לבוברויסק בגלל חירום משפחתי ובשנת 1911 השתקע טונקל בוורשה ועבד בעיתון "דער מאמענט" כעורך מוסף ההומור השבועי שלו, "דער קרומער שפיגעל" ("המראה העקומה"). נהג לחתום "חושך" או "דער טונקעלער". בימי מלחמת העולם הראשונה חזר טונקל לבוברויסק ואחר כך שהה באוקראינה, בעיקר בקייב ואודסה.
בתום המלחמה שב לפולין, הפעם מדינה עצמאית, וגם לעיתון "דער מאמענט". מדי פ0עם פרסם גם בעיתונים כמו "דער היינט" ו"פאלקסצייטונג", תחת שם העט "אנדרוגינוס".
בשנות העשרים המוקדמות עיבד ליידיש את כתבי המשורר הגרמני וילהלם בוש. פרסם ספרים, מחזות, פיליטונים, הומורסקות ופרודיות רבים, ובסיורי הופעות ברחבי פולין משחק כמה מהם על הבמה.
אחרי פתיחת מועדון הקברט "עזזאל" בוורשה, טונקל היה אחראי על חלק מהרפרטואר שלו. קטעי ההומור שכתב הוצגו גם במועדון הקברט "סמבטיון", שנפתח בוורשה בשנת 1927 וגם בלודז'.
בשנת 1931 ביקר טונקל בארץ ישראל וזכה לקבלה ידידותית של איגוד הסופרים העבריים, לרבות של חיים נחמן ביאליק שהכריז על הערצתו הרבה כלפי כתבי טונקל. בחזרתו לאירופה כתב טונקל ספר על מסעו בארץ ישראל.
בהתחלת שנות ה-1930 ביקר בארצות הברית (את ידידיו ואת אחיו אלקס שחי שם), בברית המועצות ובפריז.
חייו > ימי מלחמת העולם השנייה. הבריחה לארצות הברית

פריצת מלחמת העולם השנייה מצאה אותו בבלגיה. יחד עם קבוצה של פליטים יהודים נמלט מפני הנאצים, עבר בצורה בלתי חוקית את הגבול לצרפת, אך נעצר כעבור זמן על ידי שלוטנות וישי שגרשו אותו למרכז מאסר ליהודים זרים בשטרסבורג. שם התיידד עם הסופר ו. ווביורקה. ב-1941 הצליח בדרך נס לברוח מן המחנה ולמצוא דרכים לברוח לארצות הברית. התיישב בניו יורק ומצא שם מיד עבודה ביומון הפורוורד. גם אחרי שחלה קשה לא עזב את העט והמשיך לכתוב לעיתון כמיטב יכולתו. בסוף ימיו איבד את חוש הראייה.
יוסף טונקל נפטר בניו יורק בשנת 1949.
ספרים

טונקל פרסם מעל שלושים ספרים.
1901 "א געלעכטער אן אזייט"
1910 - "דער קרומער שפיגעל: פארודיעס אף דעם סטיל פון פארשידענע שריפטשטעלער" ("המראה העקומה - פארודיות של סגנונם של סופרים שונים")
1912 - "דער גרינער פאפוגאי"
1914 - "פלעדער מייז"
1921 - "וויכנע דוואשע פארט קיין אמעריקע, ערשטער טייל: פון שטויבץ ביז דאנציג"
1922 -"חיים געצל דער רעפארמאטאר מיט זיינע 25 רעפארמען"
1923 - "קאטאוועס"
1931 - "איך לאך פון אייך : הומארעסקן, סצענקעס, דראמען"(אני צוחק מכם - הומורסקות, סצנות, מחזות)
1931 - "מיטן קאפ אראפ: פאראדיעס"
1931 - "דאס פריילעכע טעאטער"
1931 - "אויף צו כלומרשט"
1936 - "אין גוטן מוט"
1943 - "גלות - כתבים פון א פליכטלינג"
מחזות
"אַ יריד פון געלעכטער" ("יריד הצחוק") - קומדיה מוזיקלית, הוצגה בישראל על ידי תיאטרון יידיפשיל
תרגומים לעברית

דער ספר פון הומארעסקעס און ליטערארישע פאראדיעס / ספר ההומרסקות והפארודיות הספרותיות ביידיש - בעריכתו של יחיאל שיינטוך - ירושלים, הוצאת מגנס ,תש"ן