stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זאבניים

ערך זה עוסק ב.
| זאבניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: ארנומורפה
משפחה:: זאבניים
מינים
 2320 ב-107 סוגים
שם מדעי
 Lycosidae ‏סונדוואל, 1833
תחום תפוצה

זאבנית נושאת על גופה את צאצאיה
המין Sosippus floridanus
זאבניים או בשמם העממי עכבישי זאב (שם מדעי: Lycosidae) הם משפחה של עכבישים, המזוהים בזכות סידור העיניות הייחודי שלהם. זוהי משפחת העכבישים החמישית בגודלה בעולם, מבחינת מספר מינים והיא בעלת תפוצה עולמית (מלבד הקטבים). הזאבניים מאכלסים בתי-גידול רבים, ביניהם מדבריות, ערבות, יערות ומקווי מים מתוקים.
מרבית מיני הזאבניים אינם בונים רשתות ציד, אלא לוכדים את טרפם במרדף או בזינוק ממארב (מכאן השוואתם לזאב, אף ששיטת הציד שלהם שונה). קיים טווח רחב של גדלים: מינים רבים הם קטנים, אך בין הזאבניים קיימים גם מינים שאורך גופם מגיע ל-10 סנטימטרים, כגודלה של פרוונית קטנה
מעל עשרים מינים של זאבניים ידועים מישראל. הם נפוצים בכל הארץ.
כמו במרבית העכבישים, לזאבניים יש בלוטות ארס, אך נשיכתם אינה נחשבת כמסוכנת לאדם.
תיאור פיזי

אורך גופם של הזאבניים נע בין מילימטרים ספורים ל-3 ס״מ (אורך הגוף לא כולל רגליים). צבעיהם ככלל הם צבעי הסוואה: חום, אפור, צהוב ושחור הם הצבעים הנפוצים. במינים מסוימים יש על גחונם דוגמאות של כתום, לבן ושחור, היכולות לשמש כצבעי הרתעה. הצבעים לרוב נובעים משיער קצר המכסה בצפיפות את גוף הזאבן, אם כי ישנם מינים ששיערם דליל והצבע הנראה הוא צבע השריון.
הראשחזה (החלק הקדמי של הגוף) מוגבה בקדמתו. הכליצרות (גפי הפה החיצוניים) גדולות. שיני הכליצרה פונות זו לקראת זו. לזאבניים שמונה עיניות: ארבע עיניות קטנות המסודרות בשורה אופקית בשפתו הקדמית של הראשחזה (ישירות מעל הכליצרות), שתי עיניות גדולות הממוקמות מעל העיניות הקטנות ופונות קדימה; ושתי עיניות גדולות נוספות, הממוקמות מאחורי הזוג הקודם ופונות לצדדים. בעיני הזאבניים קיים טפטום (Tapetum): מבנה מחזיר-אור המשפר את הראייה בתנאי תאורה מועטה.
במינים רבים, חלקו הגבי של הראשחזה מעוטר בשתי רצועות אורך מקבילות בצבע חום (תכונה זו מצויה גם במינים מחוץ למשפחת הזאבניים). הצד הגבי של הבטן (החלק האחורי של הגוף) לרוב מעוטר גם הוא בדוגמה. פטמיות הטוויה (אברי טוויית המשי, בקצה האחורי של הבטן) קצרות יחסית, שש במספר.
הרגליים חזקות ומותאמות לריצה. לאורכן מצויים קוצים ובמינים מסוימים, בתחתית הרגל (בחלק הגחוני) מצויה מברשת של שיער צפוף. בקצה הרגל שלוש ציפורניים.
הזכר והנקבה דומים בגודלם. בחלק מהמינים קיים הבדל גדול בין צבעי הזכר והנקבה.
אורח חיים

מרבית מיני הזאבניים חיים על הקרקע וצדים את טרפם באופן פעיל, במרדף קצר או ממארב. מינים מעטים חיים על עצים. מספר מינים בונים רשת ציד (למשל, בני הסוג Hippasa), הדומה לרשתות האופייניות למשפחת המשפכניים. חלק מהזאבניים חיים במחילה (למשל, בני הסוג Lycosa), בעוד רוב המינים לא משתמש במחסה קבוע. מקיימים הן מינים פעילי יום והן ופעילי לילה.
מחזור חייהם של מרבית הזאבניים הוא שנה עד שנתיים. ידועים פרטים ששרדו זמן רב יותר.
זאבניים רבים מראים התאמות לבתי-גידול מיוחדים. לדוגמה, מינים השוכנים בשולי נחלים (למשל, הסוג Pirata) מסוגלים לרוץ על פני המים; דוגמה נוספת היא הסוג Evippa, החי באזורי חולות נודדים. רגלי זאבן זה ארוכות מאוד ביחס לגופו ומאפשרות לו לרוץ ביעילות על-פני המצע הרופף.
הזאבניים הם טורפים כוללניים (הם אינם מתמחים בסוג מזון מסוים). הם ניזונים בעיקר מפרוקי רגליים, אך גם מחולייתנים קטנים. קניבליזם אינו נדיר בקרב הזאבניים. מלבד זאבניים אחרים, בין טורפי הזאבניים נמצאים עופות אוכלי חרקים, יונקים טורפים קטנים, זוחלים, דו-חיים, חרקים טורפים, נדלים ועכבישנים. הזאבניים מיטפלים בין השאר על ידי צרעות ממשפחת הצרעכבישיתיים, המשתקות את העכביש בעקיצה ומטילות עליו ביצה. מהביצה מתפתח זחל הניזון מהעכביש המשותק בעודו בחיים.
אורח חיים > טיפול הורי

הזאבניים ידועים בטיפול ההורי שלהם, הייחודי בקרב העכבישים. הנקבה מטילה את ביציה על משטח משי שהיא הכינה מבעוד מועד. לאחר ההטלה, היא טווה שכבת משי על-פני צבר הביצים ולמעשה מייצרת פקעת משי דמוית כדור או דסקית, בה הביצים מודגרות. הנקבה נושאת את פקעת המשי איתה, מחוברת לפטמיות הטוויה שלה. כאשר הנקבה צריכה לטוות משי, היא מעבירה את הפקעת אל הכליצרות שלה. אחרי שהצעירים מגיחים מהפקעת, הם מטפסים על צדה הגבי של אמם והיא תישא אותם בדרך זו ממספר ימים עד מספר שבועות. בזמן זה, בו הם משלימים את התפתחותם העוברית, הם אינם אוכלים.
יש והצעירים עוברים הפצה אווירית (Ballooning): העכביש מטפס על חפץ גבוה, משחרר מספר חוטי משי, המשמשים לו כמפרש, ונישא ברוח עד לנחיתה במקום המרוחק מנקודת ההפצה.
שיוך טקסונומי

משפחת הזאבניים שייכת לעל-משפחת הזאבנים (Lycosoidea): קבוצה של משפחות קרובות, המאופיינות בתצורה מיוחדת של הטפטום (האיבר מחזיר האור בעיניות העכביש). בין השאר, כוללת על-משפחה זו את משפחת הענבלניים ומשפחת הציידיים, המצויות בישראל.
משפחות נוספות של עכבישים מציגות דמיון שטחי לזאבניים, כתוצאה מאבולוציה מתכנסת, אך אינן באמת קרובות אליהם. לדוגמה: משפחת הזורופסיים.
זאבניים והאדם

זאבניים לא חיים במשכנות האדם, אך עשויים להיכנס לבתים בזמן שיטוטיהם. הם אינם תוקפניים כלפי אנשים ובין כה וכה, נשיכתם אינה מסוכנת לאדם. מיני זאבניים החיים באזורים חקלאיים ידועים כאויבים טבעיים של חרקים מזיקים.
בני הסוג Lycosa היו ידועים במשך זמן רב באיטליה ונקראו בשם Tarantula. הם נחשבו לבעלי נשיכה מסוכנת, הגורמת למצב רפואי הקרוי טרנטיזם ועלול להוביל למוות. כיום מיוחס הטרנטיזם לאלמנה השחורה, המצויה באותם אזורים. בתקופה המודרנית השם "טרנטולה" לא מתייחס יותר לזאבניים, אלא לבני משפחת הפרווניתיים.
זאבניים בישראל

בישראל ידועים מעל לעשרים מינים של זאבניים, אך המספר כנראה גבוה יותר.
זאבניים חיים בכל הסביבות היבשתיות בישראל ופעילים כל השנה (אם כי מינים שונים פעילים בעונות שונות). מספר מינים מותאמים לתנאים מדבריים, ביניהם בולטים בני הסוג Evippa (להם הוצע השם העברי "רצחול"). כמחצית מהמינים הידועים מישראל מותאמים לחיים בשולי מאגרי מים: נחלים, אגמים ושלוליות חורף. בין אלה נציגים של הסוגים Pirata ,Wadicos  ו-Arctosa.
הזאבניים הגדולים ביותר בארץ שייכים לסוג Lycosa והם בין הגדולים בעכבישי ישראל. סוגים נפוצים נוספים הם Hogna ,Alopecosa ו-Pardosa.
האקדמיה העברית טרם קבעה לסוגי הזאבניים שמות עבריים.
גלריה

עכביש זאב בסלובניה
Hogna
Tigrosa georgicola
Arctosa
Pirata piraticus החי בקרבת מים
Wadicosa okinawensis
הערות שוליים

↑  World Spider Catalog (2015). World Spider Catalog. Natural History Museum Bern, online at http://wsc.nmbe.ch, version 16.5
1 2 3  Jocqué, Rudy, and Anna Sophia Dippenaar-Schoeman. Spider families of the world. Musée royal de l'Afrique centrale, 2006.
1 2 3 4 5 6 7  איגור ארמיאץ', על-משפחת הזאבנים (Lycosoidea) בישראל: טקסונומיה, אקולוגיה, רשימת מינים ומפתח למשפחות וסוגים המצויים בישראל (http://primage.tau.ac.il/libraries/theses/lifemed/free/2540304.pdf)
1 2 3  אנרי פאבר, חיי העכביש, פרק 3 (http://www.efabre.net/chapter-iii-the-narbonne-lycosa)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541047205171  BnF: cb124795097 (data)  LCCN: sh85079099 
נקבת עכביש זאב נושאת פקעת עם ביצים
זאביק הראל

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1982 (בן 42) כ"ז באייר ה'תשמ"ב בני ברק
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  חרדים לאומיים
 רבותיו:  הרב משה צבי וקסלר, הרב שמואל טל
 
הרב זאב (זאביק) הראל (נולד בכ"ז באייר תשמ"ב, 20 במאי 1982), רב אולפנת צביה חפץ חיים, מרצה, במאי קולנוע, מדריך מסעות זהות יהודית בארץ ובמזרח אירופה, ומחבר ספרים. משמש גם כרב המרכז לאומנות יהודית 'אשיבה' בקיבוץ חולדה.
תולדות חייו

נולד וגדל בבני ברק. אביו הוא אבי הראל, דירקטור בחברות שונות, לשעבר משנה למנכ"ל בנק הפועלים. למד בישיבה התיכונית קריית הרצוג והיה מתלמידיו הקרובים של הרב משה צבי וקסלר. בתקופה זו הופיע כחבר פאנל על תקן נציג הנוער הדתי בתוכנית הטלוויזיה 'פיוס בע"מ' בהנחיית ג'קי לוי שעסקה ביחסי דתיים וחילוניים ושודרה בערוץ 2. בתקופה זו זכה בתחרות הכליזמר הצעיר ע"ש מאיר שנוולד.
לאחר מכן למד בישיבת תורת החיים בנווה דקלים, בה גם התגורר כאברך לאחר נישואיו. בתקופה זו החל לעסוק בהפצת יהדות. בשנת 2002 הקים את ארגון 'מתוך אהבתו' להפצת יהדות באזור הנגב ובקרב החיילים המשרתים בגוש קטיף. לאחר תוכנית ההתנתקות עבר, עם מפוני גוש קטיף, ליד בנימין. בשנת תשס"ז הוזמן על ידי הרב שמואל טל לעמוד בראש מדרשת טהר ביד בנימין, תפקיד בו כיהן כעשור. ממקימי מדרשת טהר הלב לבעלות תשובה ומדרשת טהר עילית בנוף הגליל. במקביל לעיסוקים אלה, למד בשנים תשס"ז-תשס"ט צילום עריכה ובימוי בתורת החיים - בית הספר לקולנוע יהודי. בהמשך הקים את בית ההפקות 'והיו עיניך' המפיק סרטים תיעודיים על מנהיגים רבניים והיסטוריה יהודית.
בשנת תשע"ו נמנה עם מייסדי בית הכנסת "שערי חולדה" בקיבוץ חולדה. בשנת תשע"ז התמנה הרב הראל למנהל ערוץ הידברות. באותה שנה החל הרב הראל לשמש כרב המרכז לאומנות יהודית 'אשיבה' בקיבוץ חולדה. החל משנת הלימודים תשע"ט משמש הרב הראל כרב אולפנת צביה חפץ חיים. בשנת תש"פ עזב את היישוב יד בנימין ועבר להתגורר ביישוב בני דקלים.
החל משנת תשפ"א נקרא על ידי הרב דב ביגון לכהן כמנהל ערוץ מאיר למבוגרים ונוער. במסגרת זו הקים את אתר התוכן של ערוץ מאיר בשפה הרוסית.
משפחה

הרב הראל נשוי ליעל, דולה במקצועה ומנחת סדנאות בתחום, ולהם שבעה ילדים.
בי"ד בחשוון תשע"ב נהרג חותנו של הרב הראל, הרב דן מרצבך, בדרכו מביתו בעתניאל לתפילת ותיקין במערת המכפלה, מאש שנורתה בשוגג על ידי חיילי צה"ל. לאחר מותו, החלה המשפחה להוציא ספרים להנצחתו, בעריכתו של הרב הראל.
שיעורים והרצאות

שיעוריו מתייחדים במגמה של איחוד בין הזרמים השונים ביהדות בכלל ובחסידות בפרט, ותוך עיסוק בדמויותיהם של גדולי ישראל מקהילות ישראל השונות. הדמות המרכזית שעליו מתבססת משנתו החינוכית, הוא האדמו"ר מפיאסצנה.
הרב הראל לימד בעבר גם במספר אולפנות ובישיבת תורת החיים. בשנת תש"ע ובשנים תשע"ה-תשע"ו העביר הרב הראל את שיחת עונג שבת בישיבה. הרב הראל מרצה גם במסגרות נוספות, בתוכן מדרשת כיסופים ביישוב ניצן ובמכללה ירושלים. בעבר הרצה גם במכללת אחוה ובכנס בניין שלם.
סרטים

במסגרת בית ההפקות שהקים, ביים והפיק הרב הראל כמה סרטים.
בחמימותה של האש הקודש, תשס"ט - על האדמו"ר מפיאסצ'נה. הסרט זכה בתחרות הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים לשנת 2008.
נימוקי השופטים לפרס:
'בחמימותה של אש הקודש' מספר את סיפור הגורל היהודי בצורה אוהבת ואפקטיבית. חבר השופטים התרשם במיוחד מהעוצמה והתשוקה דרכה מסופר סיפור חייו של האדמו"ר מפיסצ'נה. דמות לא ידועה זו מתוארת ומובאת לחיים דרך הקשר החזק שנוצר בין המספר והאדמו"ר. נושא הזיכרון מטופל בצורה מתוחכמת של אריגה של זמן וחלל, שדרכה האדמו"ר קם לחיים. דרך השימוש באמצעים פשוטים, 'בחמימותה של אש הקודש' חושף אותנו לסביבה שלא הכרנו לפני כן. אנחנו התרגשנו לקבל עבודה מבית הספר לקולנוע יהודי תורת החיים, ומקווים ומצפים לסרטים הבאים שיפיקו.
ריח טוב מבגדאד, תש"ע - על הבן איש חי, לרגל מאה שנה לפטירתו.
שיח התלמידים, תשע"ב - סרט המשך ל'בחמימותה של אש קודש', ובו ראיונות עם תלמידים נוספים של האדמו"ר מפיאסצ'נה.
התורה המשמחת, תשע"ד - על הרב שלמה זלמן אוירבך. הסרט הופק בשיתוף עם הרב יוסף אליהו (מחבר הספר התורה המשמחת) והרב אהרן גולדברג (נכדו של הרב אוירבך).
אדריכל של נשמות, תשע"ד - על הרב דן מרצבך, חמיו של הרב הראל.
הביאני המלך חדריו, תשע"ו - על הרב עובדיה יוסף. הסרט מבוסס על יומן אישי שכתב הרב אליהו שטרית במשך שנות עבודתו עם הרב יוסף בתפקידו כעורך ספריו. הסרט הוקרן ביום השנה לרב יוסף בעצרת מרכזית בבנייני האומה.
הסרטים מופצים ברחבי הארץ במכירה ישירה ובהקרנות ביישובים, מתנ"סים ומוסדות חינוך. נכון לשנת תשפ"ב, התקיימו למעלה מ-400 הקרנות ברחבי הארץ.
הפקת ובימוי סדרות

בשנת תשע"ז, כמנהל ערוץ הידברות, יזם והפיק סדרות שונות:
החוט המקשר - שיחות עם אנשים שעברו תהליכים רוחניים מתחומים זהים, בהנחיית גולן אזולאי (22 פרקים)
הנרות הללו - סדרה לחנוכה: סיפורים היסטוריים קצרים שמאחורי חנוכיות, בהנחיית המגיש יוני איזנשטיין (8 פרקים)
אבא של שבת – תוכנית לכבודה של השבת בהנחיית המסעדן משה מלול, בהשתתפות הרב יגאל כהן ואמנים (7 פרקים)
מאחורי המיקרוסקופ – תוכנית מדעית בהנחיית העיתונאי עמנואל שילה, בראיונות מדעיים ואישיים עם אנשי אקדמיה (10 פרקים)
שבת אחים – פגישה עם עדות ישראל השונות דרך שולחן השבת שלהן בהשתתפות רבנים, אמנים וחוקרים יוצאי העדה, בהנחיית הרב ראובן זכאים (13 פרקים)
כח 13 - תוכנית המלווה קבוצה של ילדי בר מצווה בתהליך הכניסה למצוות, בהנחיית יובל שם-טוב (7 פרקים)
מסע בין נשמות - העיתונאי דודו כהן בפגישות בארבע עיניים עם אנשי רוח. (12 פרקים)
שמים וארץ – קצרים על סדר השולחן ערוך למעשה ובפנימיות מלווה במוזיקה בהנחיית הרב רונן חזיזה (10 פרקים)
הידברוטיפ – סדרת קצרים נוגעים עם הרב יצחק פנגר (17 סרטונים)
שערים של אהבה – שיחות מלב אל לב בין הרב דניאל כהן לצבי יחזקאלי (6 פרקים)
על הניסים – סיפורים אישיים של ניסים בהנחיית חן כהן (6 פרקים)
בשנת תשפ"א, כמנהל ערוץ מאיר, יזם והפיק סדרות שונות:
לב פתוח - תוכנית ראיונות נשים בהנחייתה של יעל שבח.
מאירי פנים - סדרה העוסקת במסעות רוחניים של בוגרי מכון מאיר.
גוונים - סיפורים אישיים הנקשרים במעגל השנה.
על כוס תה - שיחות רוח בין הרב אייל ורד לאמן מיאל מוסרי.
מקאם בלב - תוכנית פיוטים עם אנסמבל גן רווה.
עפים על החיים - תוכנית נוער בהנחיית עלי יקונביץ'.
קצרים: קטן עלי עם ד"ר חנה קטן; חינוך בראש - עם הרב יונה גודמן; העולם מחכה לך עם הקאוצ'ר מתי וקסלר.
ספרים וחוברות שכתב וערך > כתיבה

להיות מחנך: מדריך למדריך בתנועות הנוער.
חידושי יחיא מורי - פיענוח כתב יד של חידושי תורה ודרוש של מורי ר' יחיא מורי מגדרה.
קבלוה מאהבה – חוברת ובה נקודות מלוקטות משיעורי הרב שמואל טל.
כשמחך יצירך, תשע"ו - ספר הדרכה רוחנית, מחשבתית ומעשית לחתן ולכלה לשעת החופה.
שמחת החלאקה, תשע"ו - נוסח לאירוע החלאקה, וקובץ הסברים על מנהג החלאקה, הנהגות ותיאורים היסטוריים.
היכלות של אור, תשע"ח - 'מדריך לציוני הצדיקים מאורי החסידות שבאוקראינה'.
תכלית הכוסף, תשע"ח - חוברת ובה 'שבילים לפתיחת הלב להשתוקק לבית חיינו'.
זה ה' קוינו לו (סדרה) - סדרת חוברות על מעגל השנה ופרשיות השבוע.
ישני חברון, תשפ"ב - ובו תיאורים על דמויות שנקברו בבית העלמין העתיק בחברון.
ספרים וחוברות שכתב וערך > עריכה

כתבם על לוח לבך, יצא לרגל אזכרת השלושים לרב דן מרצבך – 'נקודות אור והתעוררות בעבודת ה' יתברך' אותן כתב וסיכם הרב מרצבך מתוך שיעורי רבו, הרב יורם אברג'ל, מסודרות לימי השנה.
סדרת ספרים וחוברות הכוללים סיפורים על הרב דן מרצבך ודברי תורה בשמו: חוברת אשר קידש ידיד מבטן, תשע"ב - סדר ברית מילה; סדר מלווה מלכה, תשע"ג; להתעדן באהבתך וביראתך, תשע"ד – סדר זמירות שבת; ישראל במועדן, תשע"ה – אוסף תפילות למועדי ישראל.
הערות שוליים

↑   זיכרון שנשאר: בוגרי מוסדות בני עקיבא חוזרים לכיתות, בעיתון מקור ראשון, 2 בפברואר 2021
↑  דביר עמר, הטלוויזיה החינוכית, באתר ערוץ 7, 25 בפברואר 2021
↑   בחמימותה של האש הקודש, סרטון  באתר יוטיוב הסרט המלא עם כתוביות באנגלית לצפייה
↑  יואל יעקובי, אש קודש בסינמטק, באתר ערוץ 7, 1 בינואר 2009, ה' בטבת תשס"ט
↑  דף זוכי תחרות הסרט הקצר, כולל נימוקי השופטים, מתוך ארכיון האינטרנט, באתר סינמטק ירושלים
↑  ה'רי"ח הטוב מבגדד' - הסרט על ה'בן איש חי', באתר ערוץ 7, 19 באוגוסט 2013, י"ג באלול תשע"ג
ריאיון עם הרב זאביק על הסרט ריח טוב מבגדאד, בתוכנית בא בזמן עם יצחק מאיר, באתר ערוץ מאיר (החל מדקה 28:56)
↑   שיח התלמידים, סרטון  באתר יוטיוב הסרט המלא לצפייה
↑   התורה המשמחת- סיפורים אישיים מרגשים בשילוב קטעי חיים נדירים מחייו של הרב שלמה זלמן אוירבך זצ"ל, סרטון בערוץ "זאביק הראל", באתר יוטיוב (אורך: 35:47)
↑  ידידיה מאיר, ‏התורה המשמחת - עכשיו הסרט, באתר כיכר השבת, 27 בפברואר 2014, כ"ז באדר א תשע"ד
↑  יוני קמפינסקי, לצפייה: סרט לזכרו של הרב מרצבך ז"ל, באתר ערוץ 7, 18 באוקטובר 2013, י"ד בחשון תשע"ג
1 2  רביטל בללי - צימרינג, הרב עובדיה - מזווית שלא הכרנו מעולם, באתר בית הספר לקולנוע תורת החיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407680005171  VIAF: 16154327961726851643   WorldCat (עם VIAF): 16154327961726851643
זרם הקרח ראטפורד

| --- | --- |

תצלום באמצעות RADARSAT של זרמי קרח ושל ראטפורד הזורמים למדף הקרח רון-פילכנר
 מידע כללי
 על שם:  רוברט הוקסי ראטפורד 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  79°S 81°W﻿ / ﻿79°S 81°W﻿ / -79; -81
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיזרם הקרח ראטפורד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיזרם הקרח ראטפורד
 
זרם הקרח ראטפורד (באנגלית: Rutford Ice Stream) הוא זרם קרח גדול שאורכו 290 קילומטרים ורוחבו 24 קילומטרים, הזורם בין רכס סנטינל שבהרי אלזוורת' לבין רמת הקרח פלצ'ר שבאנטארקטיקה, ונשפך לתוך קצהו הדרום מערבי של מדף הקרח רון.
גאוגרפיה

זרם הקרח זורם בתוך בקע טקטוני בין הרי אלזוורת' לרמת פלצ'ר. זרם הקרח מגיע לעומק של 2,000 מטרים מתחת לפני הים, היינו בין תחתית זרם הקרח לבין פסגת הרי אלזוורת' קיים הפרש גבהים של 7 קילומטרים. במוצא זרם הקרח בקצהו העליון (היבשתי) עוביו של זרם הקרח 3,100 מטרים, והוא פוחת ומגיע לגובה של 2,300 מטרים בשפך הזרם. מהירות זרימת הקרח היא 400 מטרים בשנה.
קרחונים יובליים

קרחונים הזורמים לתוך זרם הקרח ומזינים אותו:
קרחון יאמן
קרחון ויצ'ה
קרחון ניוקאמר
הדום הקרח ויט
קרחון אמברי
קרחון יאנג
הדום הקרח ראנולי
קרחון אלן
הדום הקרח לארדיה
קרחון גררו
קרחון יו
קרחון רמינגטון
קרחון תומאס
קרחון ראזבוינה
קרחון דראמה
קרחון גאבארה
קרחון דיבדיאדובו
קרחון מינסוטה
קרחון יוניון
היסטוריה > מקור השם

שמו של זרם הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
זרם הקרח נקרא על שם הגאולוג רוברט הוקסי ראטפורד (Robert Hoxie Rutford), מאוניברסיטת מינסוטה שבארצות הברית, שהשתתף במספר משלחות חקר באנטארקטיקה, ובין היתר עמד בראש משלחת החקר של אוניברסיטת מינסוטה להרי אלזוורת' (בין השנים 1963–1964) ושימש כמנהל מחלקת המחקר האנטארקטי של קרן המדע הלאומית של ארצות הברית (Division of Polar Programs, National Science Foundation) בין השנים 1975-1977.
לקריאה נוספת

• Edward C. King, , Annals of Glaciology 50(51) 2009
• G.H. GUDMUNDSSON, A. JENKINS, , Journal of Glaciology, Vol. 55, No. 190, 2009, PP 339-344
• Edward C. King, Hamish D. Pritchard, and Andrew M. Smith, , Earth Syst. Sci. Data, 8, 151–158, 2016, doi:10.5194/essd-8-151-2016, PP 151-158
• John WOODWARD, Edward C. King, Hamish D. Pritchard, and Andrew M. Smith, , Annals of Glaciology 50(51) 2009, PP 57-62
ועד הלשון העברית

חברי ועד הלשון העברית ומקורבים לוועד, ירושלים תרע"ב. יושבים (מימין): אליעזר בן-יהודה, יוסף קלוזנר, דוד ילין, אליעזר מאיר ליפשיץ; עומדים (מימין): חיים אריה זוטא, קדיש יהודה סילמן, אברהם צבי אידלסון, אברהם יעקב ברור.
רשימת מילים שהוציא ועד הלשון. עם המילים שלא התקבלו נמנות "מלוחית" לסלט ו"לפד" לקומפוט.
מתוך: זכרונות ועד הלשון, א-ג, ירושלים תרפ"ט (1929)
מכתב מבן-גוריון אל ועד הלשון, בקשה לפעילות לקראת הקמת המדינה, פברואר 1948
ועד הלשון העברית היה ארגון שנוסד בידי אליעזר בן-יהודה וליווה את תחיית הלשון העברית בארץ ישראל. בשנים 1920–1922 נקרא "מדרש הלשון". לימים הפך הארגון לאקדמיה ללשון העברית.
תולדותיו של ועד הלשון העברית

בשנת תר"ן (1890) החליטה אגודת "שפה ברורה" של בן יהודה להקים "ועד ספרות", כדי להרחיב את השימוש בעברית כשפת דיבור ולהציע מילים חדשות בעברית. מיד אחר כך שינו את השם ל"ועד הלשון". בן יהודה נבחר לנשיא הוועד, והחברים בו היו הרב חיים הירשנזון, דוד ילין, זאב יעבץ, אברהם משה לונץ, הרב יעקב מאיר (לימים הראשון לציון) והרב יחיאל מיכל פינס. הוועד פעל כבמשך שנה והתפרק.
בשנת 1904 חודשה פעולת הוועד בידי המורים העבריים, שעמדו בפני קשיים גדולים בשימוש בשפה העברית לצורך הוראה. אלה תפקידי הוועד שנקבעו:
הוועד פעל כדי לקבוע נורמות אחידות בעברית, בדקדוק, בהגייה ובמינוח. הוועד התמודד גם עם ביקורת על דרכי פעולתו ועל המילים שחידש, והיו שכינוהו בזלזול "פבריקה של מילים". את השׂגתו על החלטה של ועד הלשון, בעניין ניקודה של המילה "נמל", פרסם נתן אלתרמן בשיר:
בלילה שקט, על חוף תל אביב,

שוכב הנָמָל במ"ם קמוצה.

שוכב מיַבּב: - מחיי טוב מותי...

אלי, למי אני עמֵל?

קִויתי להיות לנמל אמִתי

והנה

מתגרים בי:

נָמֵל!...
לקראת קום המדינה החליט ועד הלשון לפעול להקמת אקדמיה ללשון העברית. כחצי שנה מקוּם המדינה נבחר ועד מכין להקמת האקדמיה מטעם ועד הלשון, והוא נשא ונתן עם הממשלה בעניין זה. רק בשנת 1953 חוקקה הכנסת את "חוק המוסד העליון ללשון העברית, תשי"ג-1953" שמכוחו הוקמה האקדמיה ללשון העברית. לדעת הרב פרופ' נחום רקובר, הקמת מוסדות אלה היא ביטוי למסורת המשפט העברי, מסורת הנובעת מפיתוחי השפה העברית בישראל ומחוצה לה.
נשיאי ועד הלשון העברית

אליעזר בן-יהודה - משנת תרע"ב (1912) עד מותו בשנת תרפ"ג (1922)
דוד ילין - משנת תרע"ב (1912) [נשיא שני] עד מותו בשנת תש"ב (1941)
ד"ר אהרן מאיר מזי"א - משנת תרפ"ו (1926) עד מותו בשנת תר"ץ (1930)
חיים נחמן ביאליק - משנת תרפ"ד (1924) עד מותו בשנת תרצ"ד (1934)
נפתלי הרץ טור-סיני - משנת תרצ"ד (1934) עד כינון האקדמיה
יוסף קלוזנר - משנת תש"ב (1942) ועד כינון האקדמיה
ברוב שנות פעילותו של ועד הלשון היו לו שני נשיאים, האחד ירושלמי והאחר תל אביבי, ומכאן החפיפות בתקופת כהונתם של הנשיאים השונים.
לקריאה נוספת

שמואל אייזנשטדט, "שפתנו העברית החיה" (עמ' 571 ואילך), תל אביב, תשכ"ז.
נתן אפרתי, מלשון יחידים ללשון אומה - הדיבור העברי בארץ ישראל בשנים תרמ"ב-תרפ"ב (1881–1922), האקדמיה ללשון העברית, תשס"ד
לקט תעודות לתולדות ועד הלשון והאקדמיה ללשון העברית תר"ן-תש"ל ולחידוש הדיבור העברי, הוצאת האקדמיה ללשון העברית ירושלים, תש"ל
זאב בן-חיים, במלחמתה של לשון, האקדמיה ללשון העברית, תשנ"ב
יאיר אור, בוראים סגנון לדור: האמונות והאידאולוגיות של מתכנני הלשון העברית בארץ ישראל, הוצאת אוב - ז.ע.פ. 2016, (319 עמודים).
הערות שוליים

↑  ועד הלשון העברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏2014-11-23
↑  חוק המוסד העליון ללשון העברית, תשי"ג-1953, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 1184–1185: חוק המוסד העליון ללשון עברית, אתר דעת.
| נשיאי ועד הלשון העברית והאקדמיה ללשון העברית |
| --- | --- | --- |
| ועד הלשון העברית | אליעזר בן-יהודה • דוד ילין • אהרן מאיר מזי"א • חיים נחמן ביאליק • נפתלי הרץ טור-סיני • יוסף קלוזנר |  |
| האקדמיה ללשון העברית | נפתלי הרץ טור-סיני • זאב בן-חיים • יהושע בלאו • משה בר-אשר • אהרן ממן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305627905171  ISNI: 0000 0001 0087 7265  LCCN: n84023784  VIAF: 150142201   WorldCat (עם VIAF): 150142201
וין בייקר

וינסנט למונט "וין" בייקר (באנגלית: Vincent Lamont "Vin" Baker; נולד ב-23 בנובמבר 1971) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד בליגת ה-NBA.
בייקר נבחר שמיני בדראפט 1993 על ידי מילווקי באקס. במילווקי שיחק ארבע שנים והועבר בטרייד משולש לסיאטל סופרסוניקס. בעונת 2002-2003 עבר לבוסטון סלטיקס אבל שוחרר כעבור שנה וחצי. בייקר עבר לניו יורק ניקס וכעבור שנתיים עבר ליוסטון רוקטס.
בעונת 2006/2007 היה אמור לשחק בקבוצת הכדורסל מינסוטה טימברוולבס. הוא שוחרר מהקבוצה מבלי לשחק ופרש ממשחק פעיל.
תארים בהם זכה

רוקי החודש בפברואר 1994.
חמישיית הרוקיז הראשונה ב-1994.
4 הופעות ב-ALL STAR ב-1995, 1996, 1997 ו-1998.
פעם אחת בחמישיית העונה השנייה ב-1998.
פעם אחת בחמישיית העונה השלישית ב-1997.
מדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סידני (2000)
מפעלים אחרים

וין בייקר הקים ארגון ללא כוונת רווח, בשם קרן לעמוד זקוף. קרן לעמוד זקוף היא ארגון המסייע לתת לילדים עתיד טוב יותר על ידי סיוע כלכלי עם ארגוני צדקה שונים בהתנדבות. המטרה של הקרן לעמוד זקוף היא לעזור לאנשים צעירים בעלי השכלה, בפיתוח אישי ובהרגשה הכללית.
ב-3 ביוני 2011 התקבל לעבודה כעוזר מאמן בקבוצה לנערים בכדורסל בבית הספר סן ברנרד.
חיים אישיים

אמו של בייקר היא ג'ין בייקר. אביו, הכומר ג'יימס בייקר, הוא מכונאי רכב וכומר בפטיסטי.
ב-19 ביוני 2007 נעצר בייקר בנוריץ', קונטיקט על נהיגה בשכרות לאחר שעזב את הקזינו "Foxwoods Resort".
ב-21 ביוני 2008 עוקל וביתו בדורהאם, קונטיקט הוצע למכירה תמורת 2.3 מיליון דולר. הבית נרכש על ידי U.S. בנק ב-2.5 מיליון דולר במכירה פומבית ב-28 ביוני 2008.
ב-2014 השתתף בייקר במשחק ראווה שארגן דניס רודמן בקוריאה הצפונית לרגל הולדת המנהיג קים ג'ונג-און. באוגוסט אותה שנה מכר השחקן את מדליית הזהב בה זכה עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סידני תמורת כ-67 אלף דולר.
במהלך חודש יולי 2015 לקח בייקר חלק בצוות האימון של מילווקי באקס בליגת הקיץ שהתקיימה בלאס ווגאס. בחודש אוגוסט 2015 סיפר השחקן בראיון כי במהלך השנים שעברו בזבז כ-100 מיליון דולר, אותם הרוויח במהלך הקריירה שלו כשחקן, בעיקר בשל התמכרותו לאלכוהול. כמו כן חשף בכתבה כי החל לעבוד ברשת "סטארבאקס".