stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'קי ספיר

קארן לוריין ג'קלין "ג'קי" ספיר (באנגלית: Karen Lorraine Jacqueline "Jackie" Speier; נולדה ב-14 במאי 1950) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-14 של מדינת קליפורניה, בשנים 2023-2008. ספיר, חברת המפלגה הדמוקרטית, ייצגה בשנים 2008–2013 את מחוז הקונגרס ה-12, שבתוכו שוכן רוב מחוז סן מטאו ודרום העיר סן פרנסיסקו.
ספיר מייצגת חלק גדול מהאזור שייצג את המנטור הפוליטי שלה, ליאו ראיין. ב-1978, בזמן שעבדה כעוזרת שלו, שרדה ספיר חמישה פצעי ירי כשראיין נרצח בג'ונסטאון. היא הייתה חברה בסנאט של קליפורניה, וייצגה חלקים ממחוז סן מטאו ומסן פרנסיסקו. בראשית אפריל 2008 נבחרה אל הקונגרס של ארצות הברית בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות מותו של טום לנטוס. בנובמבר 2021 הכריזה כי אין בכוונתה להתמודד בבחירות 2022, וכהונתה הסתיימה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.
ביוגרפיה > ראשית חייה

קארן לוריין ספיר נולדה ב-1950 בסן פרנסיסקו, וגדלה במשפחה אָפּוֹלִיטִית. היא בתם של ננסי (לבית קנצ'ליאן (Kanchelian)) ומנפרד "פרד" ספיר. אמה, שנולדה בפרזנו להורים ממוצא ארמני, איבדה את רוב משפחתה המורחבת ברצח העם הארמני, בעוד אביה היגר לארצות הברית מגרמניה. הוא היה בן לאב יהודי ולאם קתולית. ספיר נטלה את שם הקונפירמציה "ג'קלין" על שם ג'קלין קנדי-אונאסיס. ספיר השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון מרסי בברלינגיים. היא קיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. בשנת 1976 השלימה ספיר במכללת הייסטינגס למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה לימודי תואר שני במשפטים.
ספיר נכנסה לפוליטיקה של ארצות הברית כשהחלה לעבוד כעוזרת הפרלמנטרית של חבר הקונגרס ליאו ראיין. היא השתתפה בשליחותו של ראיין בנובמבר 1978 אל גיאנה, שאורגנה כדי לחקור האשמות בדבר הפרת זכויות האדם בידי מנהיג הכת ג'ים ג'ונס וחסידיו ב"מקדש העם", שכמעט כולם היו אזרחים אמריקאים שעברו עם ג'ונס לג'ונסטאון ב-1977 ובשנה העוקבת.
ב-18 בנובמבר 1978, חברים אחדים בכת מקדש העם ארבו לסגל של ראיין ולגורמי ממשל אחרים שעלו על מטוס חזרה אל ארצות הברית. חמישה אנשים נרצחו, בהם חבר בקונגרס ראיין. בזמן שספיר חסה מאחורי גלגלי מטוס קטנים מפני ירי רובה ושוטגאן לצד חברי סגל אחרים, היא נורתה חמש פעמים והמתינה מתבוססת בפצעיה 22 שעות בטרם הגיעה עזרה ראשונה. באותו יום, למעלה מ-900 חברי מקדש העם ביצעו התאבדות המונית בג'ונסטאון ובג'ורג'טאון.
ביוגרפיה > תחילת דרכה הפוליטית

הקריירה הפוליטית של ספיר החלה בהתמודדות כושלת למילוי המושב הפנוי שהותיר אחריו ראיין המנוח. היא הפסידה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לחבר לשעבר אחר בסגל של ראיין, ג'ו הולסינגר. הוא עצמו הפסיד בבחירות המיוחדות למועמד המפלגה הרפובליקנית ויליאם רוייר (אנ'), המפקח על מחוז סן מטאו. רוייר מילא את 21 החודשים שנותרו לתקופת כהונתו של ראיין, ובתומם הפסיד קדנציה מלאה לטום לנטוס. ספיר זכתה בבחירות הראשונות שלה בשנת 1980, כשהתמודדה למושב במועצת המפקחים של מחוז סן מטאו והביסה חבר מועצה מכהן. באותה תקופה, היא הייתה האדם הצעיר ביותר שנבחר אי פעם למועצת המפקחים. היא נבחרה מחדש ב-1984, ולאחר מכן נבחרה ליושבת ראש המועצה.
בשנת 1986, באמצע כהונתה השנייה במועצת המפקחים, התמודדה ספיר לאספה המדינתית של קליפורניה, במחוז בחירה השוכן בצפון מחוז סן מטאו. היא ניצחה בפער של מאות קולות בודדים. היא נבחרה מחדש ארבע פעמים נוספות, ובפעם האחרונה מהן (ב-1994) כמועמדת של המפלגה הדמוקרטית ושל המפלגה הרפובליקנית כאחד.
החוק בקליפורניה הטיל על ספיר הגבלת כהונה ב-1996, אך ב-1998 היא נבחרה לסנאט של מדינת קליפורניה. בבחירות 2002 נבחרה לכהונה שנייה עם 78.2% מקולות הבוחרים. כחברת הסנאט המדינתי הייתה ספיר גורם מרכזי בהשגת 127 מיליון דולר אמריקני לשם התחלת שירות רכבת האקספרס "Baby Bullet" של הרכבת הפרוורית "Caltrain", שכאות הוקרה קראה לקרון רכבת על שמה של ספיר. בנוסף, התמקדה ספיר בהגנה על זכויות הצרכן. ב-30 בנובמבר 2006 תמה כהונתה בסנאט. במהלך כהונתה האחרונה, היא כיהנה כעוזרת הנשיא הזמני של הסנאט.
בשנת 2006 התמודדה ספיר בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לתפקיד סגן מושל קליפורניה מול נציב הביטוח המדינתי ג'ון גרמנדי וחברת הסנאט המדינתי ליז פיגרואה. בבחירות שנערכו ב-6 ביוני, גבר גרמנדי על ספיר עם 42.5% מהקולות. ספיר גרפה 39.7% ופיגרואה את 17.8 האחוזים הנותרים.
ביוגרפיה > בבית הנבחרים האמריקאי

ב-13 בינואר 2008 הודיעה ספייר כי היא מתמודדת בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית במחוז הקונגרס ה-12. נציג המחוז המכהן, טום לנטוס, הכריז ב-2 בינואר אותה שנה כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת. ספיר השקיעה חלק ניכר משנת 2007 בבניית תמיכה כדי לאתגר את לנטוס בבחירות המקדימות. ב-17 בינואר הביע לנטוס את תמיכתו הרשמית בספיר. היא הוסיפה לזכות בתמיכתם של האישים הדמוקרטים אנה אשו, מייק תומפסון וראש עיריית סן פרנסיסקו גווין ניוסם. ב-11 בפברואר נפטר לנטוס. ספיר נבחרה למועמדת המפלגה במהלך הפריימריז המיוחדים שהתקיים ב-8 באפריל. היא זכתה ברוב מוחלט של הקולות ובכך נחסך סיבוב שני שעתיד היה להתקיים ב-3 ביוני, במקביל לפריימריז הרגילים. בכך החלה למלא את שארית כהונתו של לנטוס, ובנובמבר נבחרה לתקופת כהונה מלאה עם 75% מקולות הבוחרים.
ב-11 ביולי 2008 הציגה את הצעת החוק הראשונה שלה: "חוק חיסכון בדלק והפחתת מהירות נסיעה", אשר קבע הגבלת מהירות פדרלית בת 60 קמ"ש באזורים עירוניים ו-65 קמ"ש בקטעי כביש מהיר מאוכלסים פחות.
בספטמבר 2016 הגתה ספיר הצעת חוק למניעת הטרדה והתעללות מינית כלפי נשים בתחומי המדע, הטכנולוגיה, ההנדסה והמתמטיקה (STEM). ב-16 באוגוסט 2017 הציעה ספיר להפעיל את התיקון ה-25 לחוקת ארצות הברית כדי להדיח את הנשיא דונלד טראמפ מתפקידו בשל התנהגות לא-יציבה וחוסר יציבות נפשית שלשיטתה העמידה את ארצות הברית ב"סכנה גדולה", בעקבות תגובתו לעצרת איחוד הימין האמריקאי בשארלוטסוויל וההתמודדות עם שליט קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און. ב-27 באוקטובר 2017, כחלק מתנועת MeToo#, פרסמה ספיר סרטון המשתף הטרדה מינית שחוותה בגבעת הקפיטול. היא שיתפה שכשהייתה בשנות ה-20 לחייה, ג'ו הולסינגר, ראש הסגל של חבר הקונגרס ליאו ראיין, נישק אותה ותחב את לשונו לפיה. היא הוסיפה לתאר את הקונגרס ככר גידול לסביבת עבודה עוינת וקראה למניעת הטרדות מיניות תוך הכשרה והסברה.
ספיר ועמיתה בני תומפסון ממיסיסיפי הציעו חקיקה האוסרת על שינה במשרדי הקונגרס של ארצות הברית. לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 בהן נבחר ג'ו ביידן לנשיא ארצות הברית, הוזכרה ספיר כמועמדת אפשרית למשרה כלשהי בממשלו, בשל ניסיונה בסוגיות ביטחון לאומי. היא ציינה שתהיה מוכנה למלא משרה פדרלית בממשל ביידן, אך ביידן בחר שלא לשלב אותה בממשלו. נכון לאוקטובר 2021 הצביעה ספיר בהתאם לעמדתו המוצהרת של הנשיא ביידן ב-100% מהמקרים.
ב-16 בנובמבר 2021 הכריזה כי לא תתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2022. כהונתה תמה ב-3 בינואר 2023, מיד עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  ויקי האדוק, Jackie Speier -- moving on, moving up / Survivor of Jonestown ambush plans run for lieutenant governor, באתר סן פרנסיסקו כרוניקל, 16 בנובמבר 2003 (באנגלית)
↑  הצהרה לעיתונות, SENATOR JACKIE SPEIER TO BE ONE OF MANY HONORED GUESTS AT OCTOBER ANNUAL BANQUET, מאורכב באתר Wayback Machine‏, 1 באוקטובר 2004 (באנגלית)
↑  רייצ'ל קאפוצ'ונס, California Dems Expected to Vie for Lantos Seat, מאורכב ב-Wayback Machine מאתר CQ Politics‏, 2 בינואר 2008 (באנגלית)
↑  H.R.6458 - Gasoline Savings and Speed Limit Reduction Act of 2008, באתר Congress.Gov (באנגלית)
↑  קלליר לנדסבאום, A New Bill to Stop ‘Rampant’ Sexual Abuse, Harassment of Women in STEM Fields Will Be Proposed This Week, באתר ניו יורק, 19 בספטמבר 2016 (באנגלית)
↑  איימי גרף, Rep. Speier wants to use the 25th Amendment to remove Trump. Here's what that means, באתר סן פרנסיסקו כרוניקל, 17 באוגוסט 2017 (באנגלית)
↑   ציוץ של ג'קי ספיר ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2017
↑  מרי ברוס וג'ון פרקינסון, California congresswoman alleges sexual harassment on Capitol Hill, באתר ABC News‏, 27 באוקטובר 2017 (באנגלית)
↑  ראסל ברמן, 'The Place Is Not a Frat House', באתר The Atlantic‏, 11 במרץ 2018 (באנגלית)
↑  קלרה מרינוצ'י, Californians eye Biden jobs after years of Trump attacks, באתר פוליטיקו, 8 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  Does Your Member Of Congress Vote With Or Against Biden?, באתר FiveThirtyEight‏, 3 בדצמבר 2021 (באנגלית)
↑  ג'ניפר הייברקורן, California Rep. Jackie Speier, survivor of Jonestown massacre, to retire from Congress, באתר לוס אנג'לס טיימס, 16 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  Rep. Jackie Speier will retire after her term ends, באתר NPR‏, 25 בנובמבר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012384822305171  LCCN: n00107615  NLK: KAC200900863  SNAC: w6126khv  US Congress: S001175  VIAF: 62783554   WorldCat (עם VIAF): 62783554 
ספיר ובעלה בארי דניס (שני משמאל) לצד הנשיא ברק אובמה והגברת הראשונה מישל אובמה
ספיר לצד נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן
גאורג צונדק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוקטובר 1894 Gmina Wronki, רפובליקת פולין 
 פטירה:  15 בינואר 1970 (בגיל 75) תל אביב-יפו, ישראל 
 
שמואל (גאורג) צונדק (25 באוקטובר 1894 – 15 בינואר 1970) היה פרופסור לרפואה פנימית ומנהל המחלקה לרפואה פנימית בבית החולים הדסה בתל אביב.
ביוגרפיה

צונדק נולד בפוזן, בנם השלישי של דרייפר אברהם ושרה, למד באוניברסיטת רוגסן ואוניברסיטת ברלין וקיבל תואר דוקטור בשנת 1919. עבד בבית החולים המפורסם שריטה בברלין ובתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא עזר וזכה בצלב הברזל. בשנת 1922 התמנה מרצה וכעבור ארבע שנים פרופסור לרפואה ורוקחות פנימית. בשנת 1927 פרסם את מחקרו על "אלקטרוליטים: המשמעות שלהם לפיזיולוגיה, פתולוגיה וטיפול". לאחר עליית הנאצים לשלטון נמלט עם אחיו הרמן תחילה לשווייץ ולאחר מכן לאנגליה, שם עבדו שניהם בבית החולים היהודי במנצ'סטר.
הם היגרו לפלשתינה (א"י) בשנת 1934. כאן התמנה לתפקיד מנהל המחלקה לרפואה פנימית בבית החולים הדסה בתל אביב. הוא היה חבר במועצת המערכת של כתב העת הרפואה והיושב ראש המדעי של ההסתדרות הרפואית בישראל. הוא היה הרופא של נשיא המדינה חיים ויצמן.
נפטר בגיל 75 שנים בתל אביב.
שלושת האחים הפרופסורים לבית צונדק: הרמן צונדק, ברנרד וגאורג (שמואל) היו בין המדענים הרפואיים הבולטים של המאה ה-20. דודם הפרופ' מקס צונדק תושב ברלין, היה מהאורולוגים המפורסמים בעולם בתחילת המאה העשרים. החל משנת 1934 התיישבו בארץ ישראל והובילו את המחקר בתחומי האנדוקרינולוגיה, גינקולוגיה ופרמקולוגיה. רבים מתלמידיו של פרופ' שמואל צונדק המשיכו את דרכו כמנהלי מחלקות פנימיות בכל רחבי ישראל. בין תלמידיו: פרופ' אלכסנדר גפל, שמונה למנהל המחלקה לרפואה פנימית בבית החולים הדסה בתל אביב, לאחר פטירתו של פרופ' צונדק, ד"ר מרדכי-מוטל צ'צ'יק שמונה למנהל פנימית ג' ולמנהל היחידה הנפרולוגית, ד"ר ישראל סום, ד"ר נפתלי (נורברט) שניצר, ד"ר אליהו לוריא, הקרדיולוג פרופ' מאיר בנדמן, ד"ר אומברטו גנצני שבהמשך מונה לרופא הפרסונל של "הדסה" ורופא הפרסונל של עיריית תל אביב.
צונדק היה קרוב משפחה של ברכה פולד,.
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939

בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: הרצאה פרופ' ס. גאורג צונדק: היפרטוניה ומחלת הסרטן (1 ביוני)
הנצחה

בשנת 1970 החליטה הנהלת עיריית תל אביב-יפו להקים מרכז הוראתי טיפולי בבית הדר דפנה. במרכז 7 יחידות המרוכזות ב-150 חדרים. אחת היחידות כללה מעבדות מחקר ע"ש פרופ' ש.ג. צונדק. באגף מחקרי זה 17 חדרי מעבדה המשרתות את כל חוקרי המרכז העירוני-ממשלתי – ביניהן גם היחידה למיקרוסקופ אלקטרוני והיחידה לתרביות רקמה. לרשות החוקרים עמדה מעבדה המצוידת לשימוש בחומרים רדיואקטיביים.
הערות שוליים

↑  בית המשפט המחוזי בתל אביב-יפו, דבר, 26 במרץ 1970
↑  אין שינוי במצב הנשיא, דבר, 6 בדצמבר 1951
↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, זכרון יעקב, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 125
↑  אפרים סיני, "במלוא העין – מעולמו של רופא", צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ, 1984, עמוד 171
↑  גשרים בין אתמול ומחר: שלוש גיבורות, באתר תולדות [= יהודית באומל, ‏"גשרים בין אתמול ומחר": מקומה של תרבות הגולה בסיפור חייהן של גיבורות העלייה החמישית, קתדרה 114 (תשס"ה), עמ' 130–138 ]
↑  בין המשתתפים (לפי א'-ב'): הנרי אונגר, יצחק איצקוביטש, מקס בוכמן, יחיאל קרל גוגנהיים, אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף), בנו גרינפלדר, אברהם דרוקמן, פריץ דרייפוס, פנחס וייל, חיים ארנסט ורטהיימר, פליכס זולמן, יעקב זס, רפאל משה חפץ, לודוויג פרדיננד מאייר, פליקס מנדל, דוד מרגלית, מכס מרכוס, אריה סדובסקי, רוברט פישר, יוסף פרגר, ברנרד צונדק, גאורג צונדק, הרמן צונדק, יוליוס קליברג, שמעון רוזנבאום, יהודה לייב רוקח, משה רחמילביץ'
↑  תוכנית הכינוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500733605171  GND: 127603883  ISNI: 0000 0000 1885 5198  VIAF: 33025235   WorldCat (עם VIAF): 33025235
גולוגורי

| --- | --- |
סמל גולוגורי

 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז לבוב לבוב
 תאריך ייסוד:  1271 
 שטח:  2.681 קמ"ר
 גובה:  346 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  658 (2006)
 קואורדינטות:  49°45′N 25°33′E﻿ / ﻿49.750°N 25.550°E﻿ / 49.750; 25.550
 אזור זמן:  UTC+2
 http://zolochiv.net
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםגולוגורי(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםגולוגורי(למפת מחוז לבוב רגילה) לבוב צ'רבונוהראד דרוהוביץ' סטרי בוריסלב סמביר זלוטשוב ברודי ז'ובקבה ווהלין רובנו טרנופול איוואנו-פרנקיבסק זקרפטיה פוליןגולוגורי(למפת מחוז לבוב מוגדלת) לבוב צ'רבונוהראד דרוהוביץ' סטרי בוריסלב סמביר זלוטשוב ברודי ז'ובקבה ווהלין רובנו טרנופול איוואנו-פרנקיבסק זקרפטיה פוליןגולוגורי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גולוגורי (באוקראינית: Гологори, נהגה "הולוהורי"; בפולנית: Gołogóry) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

היישוב נזכר בכרוניקות מסוף המאה ה-11 ומראשית המאה ה-12, ובמחצית השנייה של המאה ה-15 הוענקו לו זכויות עיר.
במאות ה-17 וה-18 נודעה העיירה בשל ירידי הסוסים והבקר שהתקיימו בה. בזכות הטירה שנבנתה במקום, עמד היישוב בפני פשיטות הטטרים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נהרסו רבים מבתי העיירה בידי הרוסים.
יהודי גולוגורי

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1470, ובראשית המאה ה-17 הוקם במקום בית כנסת. עד שנת 1772 הייתה הקהילה במקום כפופה לקהילת לבוב.
ברבנות העיר כיהן רבי יואל משה סג"ל לנדא  בן רבי נפתלי הירץ סג"ל לנדא אב"ד זוואלין.
במהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בעיירה, אך משנות ה-70 של המאה ה-19 חלה ירידה בגודלו, בשל הגירה. בשנת 1895 הוקם בעיירה בית ספר מיסודו של הברון הירש.
בזמן מלחמת העולם הראשונה נרצחו בעיירה למעלה ממאה יהודים בידי החיילים הרוסים, כאשר רובם הוטבעו בנהר, ורבים מבתי היהודים הועלו באש. בסיוע הג'וינט השתקמה הקהילה היהודית במקום, הגם שנותרו בה רק כ-40% מאנשיה טרם המלחמה.
בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, והתקיימו בה קורסים ללימוד עברית.
לאחר פרוץ מבצע ברברוסה בשנת 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים. בינואר 1942 עוד נמנו בעיירה 575 יהודים, ואלו גורשו תוך זמן קצר לזלוצ'וב הסמוכה, וגורלם היה זהה לגורל יתר יהודי המקום.
גומות ונוס

| --- | --- |

 שיוך:  גב, Rhombus of Michaelis 
 מזהים
 TA2 (2019):  273 
 FMA:  20209 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0738442 
 
גב תחתון של אישה יושבת, עם גומות ונוס מסומנות בשני חצים
"גומות ונוס" (באנגלית: Dimples of Venus; מכונות גם "גומות גב", "גומות עכוז", "גומות ונוסיות") הן שתי שיניות (indentations) סימטריות במישור החיצי (הסגיטלי) שלעיתים ניתנות להבחנה על פני הגב התחתון האנושי, מעל השסע הבין-גלוטאלי. הן מופיעות בדיוק על פני השטח של שני מפרקי העצה והכסל, המיקום שבו מחוברת עצם העצה לעצם הכסל (ilium) של האגן.
סקירה כללית

המונח "גומות ונוס", אף שהוא לא פורמלי, הוא שם מקובל מבחינה היסטורית בתחום המקצוע הרפואי לטופוגרפיה השטחית של מפרקי העצה והכסל. השם הלטיני הוא fossae lumbales laterales ("שיניות מותניות צידיות"). שיניות אלו נוצרות על ידי רצועה קצרה הנמתחת בין קוץ הכסל האחורי העליון (PSIS) של האגן לעור.
הן קרויות על שם ונוס, אלת היופי הרומית, ולעיתים מקושרות לסמל של יופי ושל אסתטיקה. ניתן להבחין בהן הן בגב הנשי והן בזה הגברי, אך הן נפוצות יותר ובולטות יותר בקרב נשים.
שימוש נוסף במונח "גומות של ונוס" באנטומיה כירורגית מתייחס לשתי שיניות סימטריות בחלקה האחורי של עצם העצה, המכילות גם תעלה ורידית. הן משמשים נקודת ציון למציאת ההיבטים המפרקיים העליונים של עצם העצה כנקודת מכוון להצבת בירגי גבעול בניתוחי עמוד השדרה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפכו גומות ונוס למיקום פופולרי בקרב נשים לפירסינג.
הערות שוליים

↑  Moore, Keith (2005). Clinically Oriented Anatomy (באנגלית) (5th ed.). Lippincott Williams & Wilkins. p. 534. ISBN 0781736390.
↑  Youmans Neurological Surgery; 5th ed., 2004
↑  Lori. "Getting Back Dimple Piercings, Healing & Best Ideas". FMag.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-01-17.
ג'רי לוקאס

| --- | --- |

לוקאס בשנת 1961
 לידה:  30 במרץ 1940 (בן 84) מידלטאון שבאוהיו
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.03 מטר
 מספר:  16, 47, 32
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אוהיו
 דראפט:  בחירה טריטוריאלית, 1962 סינסינטי רויאלס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 1997
 קבוצות כשחקן
 1963–1969   1969–1971   1971–1974:  סינסינטי רויאלס   סן פרנסיסקו ווריורס   ניו יורק ניקס
 הישגים כשחקן
 אליפות ה-NBA ‏(1973) 3 בחירות לחמישיית העונה הראשונה (1965, 1966, 1968) 2 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1964, 1967) 7 הופעות במשחק האולסטאר (1964–1969, 1971) MVP של משחק האולסטאר (1965) רוקי השנה ב-NBA‏ (1964) חמישיית הרוקיז הראשונה (1964) אחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA   זכייה באליפות ליגת המכללות (1960)
ג'רי ריי לוקאס (באנגלית: Jerry Ray Lucas; נולד ב-30 במרץ 1940) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר.
ב-1996 הוא הוכרז כאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA, ובשנת 1997 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
ביוגרפיה > קריירת התיכונים

לוקאס נולד במידלטאון, אוהיו, וכבר בגיל 15 גובהו היה 2.03 והוא היה מוכר בשכונתו כאגדת כדורסל.
בילדותו לוקאס בנה לעצמו תרגילים ואימונים והתאמן בעיקר על קליעה וריבאונדים.
בשנים 1956 ו-1957 הוביל לוקאס את תיכון מידלטאון להיות שנתיים רצוף אלופת התיכונים של אוהיו, בעזרת קליעה טובה, מסירה טובה ובעיקר יכולת קליטת ריבאונדים מעולה.
באליפות 1956, עונת הג'וניור, לוקאס הצטיין ביכולת המסירה שלו. בחצי הגמר קלע לוקאס 53 נקודות ובגמר הוסיף עוד 44 כדי לקבוע שיא מכללה שקיים עד היום של 97 נקודות בשני משחקים רצופים ביחד כל זה עוד שבועיים לפני יום הולדתו ה-16.
באליפות 1957, עונת הסניור, לוקאס השתפר בקליעת הנקודות והוביל את קבוצתו לעוד אליפות והשיג מוניטין של אחד משחקני התיכונים הטובים ביותר בארצות הברית.
לוקאס היה כל כך טוב שבתקופה שאין טלוויזיה או מחשב או אינטרנט נסעו המון סקאוטים ומאמנים רק כדי לראות את לוקאס משחק, אף שחקן תיכונים לא משך כל כך הרבה תשומת לב כמו לוקאס עד לברון ג'יימס, בערך 40 שנה אחר כך.
בשנת 1958 הפסיד לוקאס וקבוצתו בחצי הגמר מה שזעזע את כל השומעים. 
לוקאס נבחר לשחקן חמישיית השחקנים הטובה ביותר בכל שלוש השנים בין 1956–1958 ובנוסף נבחר למר כדורסל של ארצות הברית ב-1956 ו-1957, חוץ ממנו רק כרים עבדול-ג'באר ולברון ג'יימס עשו זאת עד עכשיו.
ביוגרפיה > קריירת המכללות

לוקאס כיכב באוניברסיטת המדינה של אוהיו יחד עם ג'ון האבליצ'ק. בעונת 1959-60 העמיד לוקאס ממוצעים של 26.3 נקודות ו-16.4 ריבאונדים למשחק והוביל את המדינה באחוזים מהשדה עם 63.7%. בעזרתו הובילה מכללתו את המדינה בנקודות למשחק, 90.4, כשכל שחקני החמישייה מעמידים ממוצעים של יותר מ-10 נקודות. 
ב-1960 סיים לוקאס במקום השני במרוץ לשחקן ה-NCAA של השנה אחרי אוסקר רוברטסון.
בטורניר האליפות של ה-NCAA ב-1960 הוביל לוקאס את מכללתו לאליפות המכללות כשאוהיו סטייט מנצחת את אוניברסיטת קליפורניה 55-75. באותה שנה לוקאס זכה במדליית זהב באולימפיאדת 1960 כשהוא ורוברטסון מובילים את נבחרת ארצות הברית.
בטורניר האליפות של ה-NCAA ב-1961 הפך לוקאס לשחקן הראשון שמעמיד נתונים של 30 או יותר בשתי קטגוריות בטורניר, 33 נקודות ו-30 ריבאונדים. בשנה זאת הפסידו אוהיו בגמר כמו גם בשנה העוקבת בגמר השלישי ברציפות.
בסוף קריירת המכללות של לוקאס אוניברסיטת המדינה של אוהיו הוציאה את מספר גופייתו של לוקאס, #11, לגמלאות.
ביוגרפיה > קריירה אולימפית

לוקאס נבחר לייצג את נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת רומא (1960), בה ניצחה ארצות הברית במדליית הזהב. באולימפיאדה לוקאס הוביל את קבוצתו בריבאונדים. בנקודות הובילו אוסקר רוברטסון ולוקאס ביחד את הנבחרת עם 17 נקודות למשחק. אחרי הזכייה במדליה מאמנו בנבחרת אמר:" אף פעם לא אימנתי שחקן טוב ממנו, או פחות אנוכי ממנו."
קריירת ה-NBA > סינסינטי רויאלס

ב-1963 לוקאס חתם בסינסינטי רויאלס ובמהרה נהפך לכוכב פופולרי, בעיקר לאחר שה-NBA חתם על חוזה עם הטלוויזיה.
לוקאס הצטרף לכוכב הקבוצה אוסקר רוברטסון וקבוצתו נהפכה מיידית למועמדת בכירה לאליפות.
לוקאס הפך במהרה לריבאונדר בכיר בליגה, הוא הציג כמה משחקים של 30 ריבאונדים ואפילו אחד של 40 בפברואר, והוא בפך לשחקן היחיד עד היום שלוקח 40 ריבאונדים שהוא לא סנטר.
סינסינטי סיימו במקום הראשון ב-NBA בסוף העונה, במקום השני, גם במזרח, היו הבוסטון סלטיקס.
לוקאס, שנבחר לרוקי השנה, גם הוביל את הליגה בדקות יחד עם וילט צ'מברלין.
לוקאס שיחק בסינסינטי מ-1963 ועד 1969, הישגיו בשנים אלה הם: קבוצת האולסטאר בשנים 1964–1969, אולסטאר MVP בשנת 1965, קבוצת ה-NBA הראשונה בשנים 1965–1966, 1968, קבוצת ה-NBA השנייה בשנים 1964, 1967, קבוצת הרוקיז הראשונה 1964, והרוקי של השנה ב-1964.
לוקאס היה ידוע גם בזכות פעולותיו מחוץ למגרש. הוא הקים רשת מסעדות של אוכל מהיר, הוא היה קוסם מוצלח עם מאות קסמים, בעיקר של קלפים, עליהם מאוחר יותר הוציא ספר, וכך הפך לוקאס לאחד מ-3 בלבד מיליונרים ב-NBA, שאת רוב כספו מרוויח דווקא מחוץ למגרש.
בקיץ 1969 שכרו הקבוצה מאמן חדש, בוב קוזי, שחקן העבר המצוין. קוזי, שהרגיש שקבוצתו לא משקיעה מספיק ולא נלחמת מספיק על הכדור, העביר אימונים קשוחים וקשים שגרמו לכאבי ברכיים חזקים כל כך ללוקאס שאפילו שקל פרישה בגיל 29. לבסוף הרויאלס העבירו את לוקאס תמורת 2 מחליפים ל סן פרנסיסקו ווריורס.
קריירת ה-NBA > סן-פרנסיסקו ווריורס

לוקאס נפצע והפסיד את רוב עונת 1969–1970 וגם השמין ועבר את ה-113 קילו. הוא הפסיד המון כסף ונאלץ להכריז על פשיטת רגל. לוקאס התחיל לחזור לעצמו והתרכז רק בכדורסל בעונת 1970–1971 וכך נבחר להתחיל בחמישיית המערב של האולסטאר של שנת 1971 בתור פאוור פורוורד.
בעזרת נייט ת'ורמונד וג'רי לוקאס הגיעו הווריורס לפלייאוף.
לוקאס, שהצטיין ביכולת הריבאונדים שלו הועבר לניו יורק ניקס, שהיו צריכים גבוה טוב שיחליף את ויליס ריד ודייב דבושר.
קריירת ה-NBA > ניו יורק ניקס

לוקאס פתח בחמישייה בעונת 1971–1972 בגלל פציעה של ויליס ריד והוביל את הקבוצה בריבאונדים ואחוזים מהשדה והיה שני רק לוולט פרייז'ר בנקודות ואסיסטים.
לוקאס עזר לקבוצתו לעבור את בולטימור בולטס ואת בוסטון בפלייאוף בדרך לגמר בו קבוצתו הפסידה בחמישה משחקים ללוס אנג'לס לייקרס.
בעונת 1972–1973 לוקאס החליף את ריד בסנטר וקיבל יותר דקות ממנו. לוקאס שהתרכז במסירות העמיד ממוצע גבוה של 5 אסיסטים למשחק שעזרו לניו יורק לזכות האליפות נגד הלייקרס במשחק 5.
כך לוקאס הפך לשחקן הראשון שלוקח אליפות בכל רמה: תיכונים, מכללות, אולימפיאדה וה-NBA.
בעונת 1973–1974 הפסידו ניו-יורק בגמר המזרח לבוסטון סלטיקס במשחק 5.
לאחר הפרישה

בסיום עונת 1973/1974 פרש לוקאס ממשחק, יחד עם שני שחקנים בולטים נוספים של הניקס – דייב דבושר ו-ויליס ריד. בעת פרישתו דורג לוקאס רביעי ברשימת הריבאונדרים המובילים בתולדות ה-NBA, אחרי בוב פטיט, ביל ראסל ו-וילט צ'מברלין.
בשנת 1980 נבחר ג'רי לוקאס להיכל התהילה של הכדורסל יחד עם אוסקר רוברטסון, לס האריסון וג'רי וסט. בנוסף נבחר לוקאס לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA

| --- | --- |
: = זכה באליפות ה-NBA בעונה זו
מודגש: = שיא קריירה
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963/1964 | סינסינטי | 79 | 41.4 | 0.527 | 0.779 | 17.4 | 2.6 | – | – | 17.7 |
| 1964/1965 | סינסינטי | 66 | 43.4 | 0.498 | 0.814 | 20.0 | 2.4 | – | – | 21.4 |
| 1965/1966 | סינסינטי | 79 | 44.5 | 0.453 | 0.787 | 21.1 | 2.7 | – | – | 21.5 |
| 1966/1967 | סינסינטי | 81 | 43.9 | 0.459 | 0.791 | 19.1 | 3.3 | – | – | 17.8 |
| 1967/1968 | סינסינטי | 82 | 44.1 | 0.519 | 0.778 | 19.0 | 3.3 | – | – | 21.5 |
| 1968/1969 | סינסינטי | 74 | 41.6 | 0.551 | 0.755 | 18.4 | 4.1 | – | – | 18.3 |
| 1969/1970 | סינסינטי | 4 | 29.5 | 0.514 | 0.714 | 11.3 | 2.3 | – | – | 10.3 |
| 1969/1970 | סן פרנסיסקו | 63 | 36.5 | 0.507 | 0.786 | 14.4 | 2.6 | – | – | 15.4 |
| 1970/1971 | סן פרנסיסקו | 80 | 40.6 | 0.498 | 0.787 | 15.8 | 3.7 | – | – | 19.2 |
| 1971/1972 | ניו יורק | 77 | 38.0 | 0.512 | 0.791 | 13.1 | 4.1 | – | – | 16.7 |
| 1972/1973 | ניו יורק | 71 | 28.2 | 0.513 | 0.800 | 7.2 | 4.5 | – | – | 9.9 |
| 1973/1974 | ניו יורק | 73 | 22.3 | 0.462 | 0.698 | 5.1 | 3.2 | 0.4 | 0.3 | 6.2 |
| קריירה |  | 829 | 38.8 | 0.499 | 0.783 | 15.6 | 3.3 | 0.4 | 0.3 | 17.0 |
| אולסטאר |  | 7 | 26.1 | 0.547 | 0.905 | 9.1 | 1.7 | – | – | 12.7 |
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963/1964 | סינסינטי | 10 | 37.0 | 0.390 | 0.703 | 12.5 | 3.4 | – | – | 12.2 |
| 1964/1965 | סינסינטי | 4 | 48.8 | 0.507 | 0.773 | 21.0 | 2.3 | – | – | 23.3 |
| 1965/1966 | סינסינטי | 5 | 46.2 | 0.471 | 0.771 | 20.2 | 2.8 | – | – | 21.4 |
| 1966/1967 | סינסינטי | 4 | 45.8 | 0.436 | 1.000 | 19.3 | 2.0 | – | – | 12.5 |
| 1970/1971 | סן פרנסיסקו | 5 | 34.2 | 0.506 | 0.688 | 10.0 | 3.2 | – | – | 17.8 |
| 1971/1972 | ניו יורק | 16 | 46.1 | 0.500 | 0.831 | 10.8 | 5.3 | – | – | 18.6 |
| 1972/1973 | ניו יורק | 17 | 21.6 | 0.482 | 0.870 | 5.0 | 2.3 | – | – | 7.5 |
| 1973/1974 | ניו יורק | 11 | 10.5 | 0.238 | 0.000 | 2.0 | 0.8 | 0.4 | 0.0 | 0.9 |
| קריירה |  | 72 | 32.9 | 0.467 | 0.786 | 10.0 | 3.0 | 0.4 | 0.0 | 12.4 |