stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארכיון של יהודי עיראק
היסטוריה

סוכנות הביון של המשטר העיראקי אספה את הספרים והמסמכים מבתי כנסת ומוסדות קהילה יהודיים לאחר עלייתם של כמעט כל יהודי עיראק לישראל במבצע עזרא ונחמיה. יהודי עיראק אולצו על ידי ממשלת עיראק להותיר את מרבית רכושם מאחור, וכך גם נותרו הספרים והמסמכים שמרכיבים את הארכיון.
הארכיון נמצא על ידי הצבא האמריקאי ב-2003 במצב קשה במרתף מוצף במים. הרולד רוד, עובד הפנטגון שהגיע לעיראק, נחשף לארכיון על ידי ראש האופוזיציה העיראקית בזמנו, בבניין המוחברת' בבגדד. הוא הפעיל את קשריו בארצות הברית ועזר לשימור הארכיון. הארכיון ניצל דרך הקפאה של הספרים במשאיות מיוחדות, ובהמשך על ידי הבאתו לארצות הברית בהסכמת ממשלת עיראק החדשה, תוך התחייבות אמריקאית להחזירו לעיראק בסוף תקופה של שימור והצגה של פריטים נבחרים. הארכיון הגיע לוושינגטון וטופל על ידי הארכיון הלאומי של ארצות הברית. בעלות של 3 מיליון דולר, הארכיון אמור לעבור דיגיטציה ולהיות נגיש באופן מלא באינטרנט, ולבסוף הספרים והמסמכים הנדירים אמורים להיות מוחזרים לעיראק. מספר רב של ארגונים יהודיים התגייסו במאמץ למנוע את החזרת הארכיון לעיראק, בנימוק שהארכיון הוא רכוש יהודי גנוב. אולם, נוכח ההתחייבות החוזית האמריקאית להחזיר את הארכיון, משפטנים חלוקים בדעתם אם יש עילה משפטית להותיר את הארכיון בארצות הברית.
בפברואר 2014 הסנאט האמריקאי העביר החלטה בפה אחד הקוראת לנשיא ברק אובמה לפתוח משא ומתן חדש על הסכם ההחזרה של הארכיון לעיראק. במאי של אותה שונה פורסם כי ממשלות ארצות הברית ועיראק הגיעו להסכמה כי מרבית פריטי הארכיון יישארו בארצות הברית עד ספטמבר 2018.
תגובות בישראל

בספטמבר 2017, פנתה ח"כ ענת ברקו לראש הממשלה ושר החוץ בנימין נתניהו במכתב רשמי למניעת החזרת הארכיון לידיים עיראקיות: "יש לעשות הכל כדי למנוע את הגעת החומרים הללו לידי המשטר בעיראק, אשר יעשה הכל כדי למחות את זכר החיים היהודיים העתיקים ובעלי המורשת המפוארת בעיראק... מקומו של הגנזך הוא במדינת ישראל במוזיאון ליהדות בבל, זהו קניין רוחני, השייך לעם היהודי".
בספטמבר 2017 נשלח מכתב רשמי מטעם צאצאי יהדות בבל וארגונים העוסקים בהשבת רכוש יהדות המזרח לשגרירות ארצות הברית בישראל בבקשה להעביר את הארכיון לידיהם.
הערות שוליים

↑  יניב פוהורילס, האוצר היהודי שהוחבא על ידי סדאם חוסיין, באתר ynet, 27 באוגוסט 2023
היינריך הטש

| --- | --- |

 לידה:  2 ביולי 1873 מיינץ, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  3 בדצמבר 1947 (בגיל 74) באד הומבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 התמחות:  מיקרוביולוגיה
 תפקידים:  מרצה באוניברסיטה, רופא, בקטריולוג 
 פרסים והוקרה:  מדליית גתה לאמנות ומדעים (1943) 
 
היינריך הטש (בגרמנית: Heinrich Hetsch;‏ 2 ביולי 1873, מיינץ – 3 בדצמבר 1947, באד הומבורג) היה רופא ומיקרוביולוג גרמני. הוא ידוע כמחבר ספרים בנושא רפואה. יחד עם וילהלם קולה, של הספר המפורסם בקטריולוגיה ניסיונית, אחת העבודות הסמכותיות ביותר במיקרוביולוגיה במחצית הראשונה של המאה ה-20.
הוא למד רפואה בבית הספר לרפואה צבאית גרמנית פפיניר, וסיים רפואה והשיג דוקטורט מחקר (ד"ר. Med.) בשנת 1895. לאחר מכן עבד כרופא צבאי, והגיע לדרגת גנרלוברארץ, כולל כחוקר ב מכון רוברט קוך למחלות זיהומיות בברלין (1902–1905) וכיועץ להיגיינה ואפידמיולוגיה במשרד המלחמה הפרוסי. הוא קיבל את השיקום בשנת 1914 באוניברסיטת לייבניץ בהנובר והיה פרופסור בשנת 1916. משנת 1920 עבד במכון הלאומי לטיפול ניסיוני כחוקר וראש מחלקה. מחקריו התמקדו בתחומים רבים במיקרוביולוגיה, במיוחד באימונולוגיה. הוא צוין במיוחד בשל מחקריו בנושא חיסונים נגד כולרה וטיפוס.
הערות שוליים

↑  Deutsche Biographie, Hetsch, Heinrich - Deutsche Biographie, www.deutsche-biographie.de (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA03359455  GND: 116778741  ICCU: CUBV083470  ISNI: 0000 0000 8299 3173  NKC: nlk20040155779  NTA: 070645019  SUDOC: 113861974  VIAF: 110379967   WorldCat (עם VIAF): 110379967 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היינריך החמישי, דוכס בוואריה

היינריך החמישי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Heinrich V. von Bayern; ‏960–1026), היה דוכס בוואריה בין השנים 1004–1009 ובין השנים 1017–1026, ובנוסף היה גם רוזן לוקסמבורג בין השנים 998–1026.
ביוגרפיה

היינריך נולד בשנת 960, לזיגפריד, רוזן הארדנים ולהדוויג מנורדגאו, בתו של אברהארד הרביעי, רוזן נורדגאו.
בשנת 998 מת אביו זיגפריד מלוקסמבורג, והיינריך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1004 נתן לו גיסו היינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה, אולם לאחר שמרד בו בשנת 1008 חזר ונטל אותה ממנו. בשנת 1017 לאחר השתדלותם של הריברט מקלן, ארכיבישוף קלן ופופו פון באבנברג, ארכיבישוף טריר, החזיר היינריך השני את בוואריה להיינריך.
בשנת 1026 מת היינריך ללא ילדים, ומשום כך ירשו אותו אחייניו היינריך מלוקסמבורג בלוקסמבורג, והיינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוואריה.
המאורעות בספרטה (221 לפנה"ס)

מיקומה של ספרטה על המפה
המאורעות בספרטה הוא הכינוי המקובל לסכסוך עקוב מדם שפילג את החברה בספרטה בשנת 221 לפנה"ס. הרקע למהומות היה בעיקר המרמור שחשו רבים מהתושבים עקב השפלתה של ספרטה עם תום המלחמה הקלאומנית. הצדדים היריבים בסכסוך זה נחלקו בין אלו שחפצו להמשיך את ברית השלום של ספרטה עם מוקדון, לבין אלו שחפצו בהתנתקות ממנה.
הרקע

העיר ספרטה הייתה במשך תקופה ארוכה מעצמה מובילה ביוון העתיקה, והתפרסמה בעיקר בשל הצבא המעולה שלה. עם זאת, מצבה של ספרטה התחיל להתדרדר עוד בשלהי התקופה הקלאסית, והגיע לשיאו השלילי בתקופה ההלניסטית. הבעיה החמורה ביותר של ספרטה הייתה התדלדלות גוף האזרחים שלה. על פי החוקים הספרטנים אזרח ספרטני היה חייב להחזיק בחלקת אדמה ברשותו ולהיות זמין לשירות בצבא. עם השנים, התמעטו האזרחים הן בגלל האבדות בקרבות, אך לא פחות מכך בגלל שינויים כלכליים מפליגים בספרטה. החברה השוויונית שאפיינה את ספרטה בתקופתו של ליקורגוס (המאה ה-8 לפנה"ס) פינתה מקומה לקיטוב הולך וגובר בין עניים ועשירים ואזרחים ספרטנים רבים איבדו את נחלתם. איבוד הנחלה הביא בהכרח גם לאיבוד האזרחות. כך התמעט מספר האזרחים הספרטנים מכמה אלפים בתקופה הקלאסית לכמה מאות בלבד בתקופה ההלניסטית. לדבר זה הייתה השפעה מכרעת על חולשתה הצבאית של ספרטה.
המלך אגיס הרביעי מהשושלת האאוריפונטידית (שלט בין 244 לפנה"ס ל-241 לפנה"ס) עשה ניסיון לתקן את המצב בדרכי שלום, אולם נכשל בכך והוצא להורג, אירוע חריג בתולדות ספרטה. עם זאת, לא עברה תקופה ארוכה ומלך חדש, קלאומנס השלישי מהשושלת האגידית, עשה גם הוא ניסיון לתקן את המצב ולהחזיר לספרטה את תפארתה. קלאומנס למד היטב את הלקחים מסופו הטרגי של אגיס, ובמקום לבצע את הרפורמות המתבקשות בדרכי שלום, כפי שאגיס עשה, הוא השתלט על העיר בעזרת שכירי חרב וביצע רפורמות תוך שהוא מכפיף לצורך כך מספר חוקים ספרטניים עתיקים. קלאומנס לא הסתפק בכך, וביקש להרחיב את עוצמתו ביוון כולה. מאמציו נתקלו בהתנגדות הליגה האכאית, ועד מהרה פרצה "המלחמה הקלאומנית".
בסיועה של מוקדון, הצליחו הליגה האכאית ובעלות בריתה להביס את ספרטה. קלאומנס נמלט למצרים, והעיר נכבשה בידי הצבא המוקדוני. אנטיגונוס השלישי דוסון, מלך מוקדון, גילה רחמים מפתיעים כלפי התושבים ולא התיר קטל וביזה. הוא ביטל את כל הרפורמות הקלאומניות תוך שימוש בססמאות נבובות על להחזיר "על כנה את חוקת האבות". חודש מוסד האפוראט שקלאומנס ביטל, אולם מוסד המלוכה בוטל וספרטה הפכה לרפובליקה אוליגרכית. כמו כן, נציב מוקדוני הושאר בספרטה וספרטה הוחתמה על בריתות שונות שהכפיפו אותה למרותן של מוקדון ובעלות בריתה.
המאורעות

בשנת 221 לפנה"ס מת אנטיגונוס השלישי, ואחיינו הצעיר פיליפוס החמישי עלה לשלטון. פיליפוס היה בסך הכל בן 17, ונחשב לצעיר וחסר ניסיון. בנוסף על כך, הליגה האיטולית, שבזמנו הייתה נייטרלית במהלך המלחמה הקלאומנית, הסתכסכה קשה עם הליגה האכאית. הן בספרטה והן בליגה האיטולית, סברו שכעת, כאשר במוקדון מולך מלך צעיר חסר ניסיון, זה הזמן המתאים להשתחרר מעולה של מעצמה זרה ושנואה. עובדה זו מוכיחה עד כמה שברירית ולא יציבה הייתה הפוליטיקה היוונית באותה תקופה.
בהיעדר מלכים, נוהלה ספרטה בידי מועצה שהורכבה מחמישה אנשים שנבחרו לתפקיד האפורים. שלושה מבין האפורים תמכו בליגה האיטולית והתנגדו לשלטון המוקדוני. השניים האחרים לא הביעו את דעותיהם בקול לעת עתה, אולם הם תמכו במוקדון. הסכסוך הגיע עד מהרה ל"מהומות פנימיות ומעשי טבח". עם זאת, מלחמת האזרחים הספרטנית לא ארכה זמן רב. תדמיתו של פיליפוס כמלך חלש נסדקה עד מהרה, כאשר הוא הופיע בקורינתוס בראש צבא גדול עוד באותה שנה. המצב בספרטה לא נעלם מנגד עיניו, והוא נע עם צבאו אל טיגאה הסמוכה כדי לפקח על המתרחש מקרוב.
הופעתו של פיליפוס שינתה את המצב מן הקצה אל הקצה, והאפורים שתמכו במוקדון הרימו ראש. אחד מהם, אדימאנטוס שמו, היווה איום רציני על שלושת האפורים שהתנגדו למוקדון, כיוון ש"ידע את כל תככיהם". כדי לפתור את הבעיה, הצהירו האפורים שהמוקדונים מתקיפים את העיר, ובתואנה זו הזעיקו את כל החייבים גיוס אל מקדש אתנה. אדימאנטוס התנגד למעשה, ונשא נאום בו קרא לחיילים לשוב לבתיהם:
היה צורך להכריז על התכנסות בנשק אז, כאשר שמענו שהאיטולים התקרבו כאויבים אל גבולות ארצנו, ולא עתה, כאשר נודע לנו שהמוקדונים באים עם מלכם, מיטיבנו ומצילנו
תומכי האפורים האנטי-מוקדוניים שהסתתרו בקהל המתינו רק לזה, והגיוס הפך לטבח שבמהלכו נרצח אדימאנטוס יחד עם מרבית סיעתו. המעטים ששרדו נמלטו אל פיליפוס. בעקבות הטבח, שינו האפורים שיזמו אותו את דעתם מן הקצה אל הקצה, ושלחו שליחים אל פיליפוס שהאשימו את אדימאנטוס בקשירת קשר ובהצתת מהומות. הם ביקשו מפיליפוס לדחות את ביקורו בעיר עד שירגעו המהומות, והבטיחו שהם מעוניינים בחידוש הברית בין מוקדון לספרטה. למרות זאת, במועצת המלחמה של פיליפוס היו שדרשו להחריב לחלוטין את ספרטה כפי שעשה אלכסנדר הגדול בשעתו לתבאי. אולם פיליפוס החליט להניח לספרטנים לנפשם כל עוד יתחייבו לשמור נאמנות למלך ולברית. לטענת ההיסטוריון פוליביוס, פיליפוס עשה זאת בעצתו של אראטוס מסיקיון. החוקר פרנק ויליאם וולבנק, שכתב ביוגרפיה על חייו של פיליפוס, נוטה לקבל את טענתו זו.
סוף דבר

מאוחר יותר חזרה ספרטה להיות מונרכיה, כאשר ליקורגוס מזרע המלוכה תפס את השלטון. עם זאת, שלטונו לא האריך ימים והוא נהרג באחד הקרבות נגד פיליפוס. הוא הותיר אחריו פעוט בשם פלופס, שנרצח מאוחר יותר בידי נאביס.
לקריאה נוספת

דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
פוליביוס, "היסטוריה", כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות: בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.
F. W. Walbank, "Philip V of Macedon", Cambridge University Press, 1940
Polybius, Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1922-1925.
הערות שוליים

↑  גולן, עמ' 371.
↑  פוליביוס, ספר שני, 70.
↑  גולן, עמ' 372.
↑  Arthur Eckstein, "Rome Enters the Greek East From Anarchy to Hierarchy in the Hellenistic Mediterranean, 230-170 BC", Wiley-Blackwell, 2008. p. 78.
↑  פוליביוס, ספר רביעי, 22.
1 2  גולן, עמ' 381.
↑  פוליביוס, ספר רביעי, 23.
↑  פוליביוס, ספר שני, 24.
↑  .Walbank, p. 31
הילרי רודה

| --- | --- |
הילרי רודה, 2008
הילרי רודה, 2008
 לידה:  6 באפריל 1987 (בת 37) צ'בי צ'ייס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בן או בת זוג:  Sean Avery (10 באוקטובר 2015–?)   Sean Avery (8 בנובמבר 2013–10 באוקטובר 2015) 
 מספר צאצאים:  1 
 www.hilaryrhoda.com
 
הילרי רודה (באנגלית: Hilary Rhoda; נולדה ב-6 באפריל 1987) היא דוגמנית אמריקאית. התפרסמה בשל עבודתה עם אסתי לאודר והופעותיה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ב-2009 וב-2010.
ביוגרפיה > קריירה

הילרי רודה נולדה בצ'ווי צ'ייס, מרילנד, למדה ב- the Academy of the Holy Cross, בית ספר קתולי לבנות במרילנד. בעת היותה סטודנטית, רודה שיחקה הוקי שדה ולקרוס בנבחרות בית הספר.

בראשית דרכה היא דגמנה במודעות פרסומת עבור Hollister ו-Abercrombie, היא יוצגה על ידי סוכנות Click Model Management ולבסוף על ידי סוכנות IMG Models ברחבי תבל.
היא הופיעה בפרסומות עבור Balenciaga, ולנטינו, Belstaff, דולצ'ה וגבאנה, ג'יבנשי, דונה קארן, גוצ'י, גאפ, Dsquared, שיאצי צ'ן, Blumarine, ראלף לורן ובקטלוג של ויקטוריה'ס סיקרט. היא הופיעה על שעריהם של ווג האמריקאי, ווג איטליה, ווג פריז, הרפרס בזאר הבריטי, מגזין טיים, נומרו ו- W . היא דגמנה בשער גיליון מאי 2007 של ווג האמריקאי עם עמיתותיה הדוגמניות דואוצן קרוס, קרוליין טרנטיני, רקל זימרמן, אלכסנדרה פיבוברובה, אגינס דיין, קוקו רוצ'ה, ג'סיקה סטאם, צ'אנל אימן ולילי דונלדסון כ"דוגמניות העל" החדשות.
בינואר 2007 חתמה רודה על חוזה בלעדי עם אסתי לאודר כפנים החדשות שלהם. ביולי אותה שנה, פורבס דירג אותה כמקום 12 ברשימת הדוגמניות המשתכרות את השכר הגבוה ביותר בעולם, כשהוערך שהיא הרוויחה $2 מיליון דולרים בתריסר החודשים שחלפו.

כעת היא הפנים של סט. ג'ון ניטס לצד ביאנקה בלטי (ובכך היא החליפה את אנג'לינה ג'ולי), ERES Beachwear ומופיעה בפרסומת אביב/קיץ 2009 של ניימן מרקוס. ב-2009 היא גם הופיעה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד.
רודה מושווה לעיתים קרובות לברוק שילדס בשל גבותיה העבות, גובהה, עיניה התכולות וסנטרה הגדול במקצת.
חייה האישיים

באביב 2009, נמסר שרודה החלה לצאת עם מארק סנצ'ז, הקוורטרבק של קבוצת הניו יורק ג'טס, זאת אחרי שהם הצטלמו ביחד למהדורת יוני 2009 של המגזין GQ.

מאוחר יותר רודה נקשר שמה של רודה עם שון אייברי ה-left winger של קבוצת ניו יורק ריינג'רס, אחרי שהשניים נראו בבר.
הערות שוליים

↑  הילרי רודה, ביוגרפיה ב-Modelresource.com, ‏ 3 בפברואר 2006
↑  Hit Girls - American Vogue, May 2007
↑  The World's Top-Earning Models - Forbes.com
↑  Sports Illustrated Swimsuit Edition 2009
↑  Beauty - Life & Style Home - theage.com.au, January 2, 2007
↑  New York Post, May 21, 2009
↑  Rhoda Seen Canoodling With Sean Avery
ה'שס"ד

ה'שס"ד (5,364) ובקיצור שס"ד – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-6 בספטמבר 1603, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 1604.
המולד של תשרי חל ביום השבת, שעה אחת ו-367 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשה. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 6 במחזור העיבור ה-283. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 16 (סימנה יויאז) במחזור השמש ה-192.
שנה זו היא שנת 1,535 לחורבן הבית, ושנת 1,915 לשטרות.
אירועים

הקמתה של הקהילה היהודית באנטופול, בעקבות מעבר אנטופול לשלטון משפחת זאמויסקי.
נולדו

י"ג באדר א' – רבי יוזפא שמש, שמש קהילת וורמייזא, סופר הקהל, מחבר ספר 'מנהגים דק"ק וורמיישא' וספר מעשה נסים. (נפטר בי"ג בשבט ה'תל"ח)
רבי מנשה בן ישראל, בן למשפחת אנוסים, דרשן ודיין בקהילת הפורטוגזים באמשטרדם, ושתדלן. (נפטר בי"ד בכסלו ה'תי"ח)
רבי אהרן לפפה, רבה של איזמיר וממתנגדי שבתי צבי. (נפטר בכ"ו באייר ה'תכ"ז)
נפטרו

רבי שמואל אוזידא, ראש ישיבה, דרשן ומקובל, מתלמידי האר"י ורבי חיים ויטאל. (נולד בה'ש"ה)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
הארכיון לתולדות פתח תקווה

| --- | --- |

סמליל הארכיון לתולדות פתח תקווה
 מידע כללי
 סוג:  ארכיון
 מיקום:  פתח תקווה 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°05′05″N 34°52′21″E﻿ / ﻿32.084861111111°N 34.872583333333°E﻿ / 32.084861111111; 34.872583333333
 www.ptarchive.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) הארכיון לתולדות פתח תקווה(למפת גוש דן רגילה) הארכיון לתולדות פתח תקווה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הארכיון לתולדות פתח תקווה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הארכיון לתולדות פתח תקווה  he הארכיון לתולדות פתח תקווהhe הארכיון לתולדות פתח תקווהמפת  __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva)  __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council), __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono) מדרום-מערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ תל אביב (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הארכיון
חלק מתערוכה במוזיאון
הארכיון לתולדות פתח תקווה על שם עודד ירקוני הוא ארכיון הכולל ארכיון מנהלי של עיריית פתח תקווה, ארכיונים פרטיים של מוסדות וארגונים הקשורים לעיר, ארכיונים אישיים של בני פתח תקווה, ואוספים.
היסטוריה

התשתית לארכיון פתח תקווה נוצרה באמצעות איסוף חומרים מתושבי המושבה, לקראת יובל ה-50 ליסודה, בשנת 1920, שמונה שנים לפני התאריך, נרשמה בפרוטוקול של ועד המושבה ההחלטה, לפנות באמצעות העיתונים לכל מי שבידו "דוקומנטים מהשתלשלות המושבה", בבקשה להעבירם לוועדת היובל, העוסקת בחיבור ספר היובל ובהוצאתו לאור. הספר ראה אור בשנת 1929 ובו כתוב:
"בשל חיפושי התורכים [מדובר בשנת 1917], הוכרח ועד המושבה לאבד בעצם ידו את כל הארכיון שלו, וכשרבו ההתנכלויות, פנו אל כל מי שהיו בידיהם יומנים, רשימות, זיכרונות משפחה ואפילו דברים יקרי ערך כגון מסמכים, שטרי מקח וממכר וכו', והורו על שריפתם. מה שנשאר, נתגלגל אצל פלוני בדרך נס, ולא היה ידוע דבר מציאותו לבעליו ועל אחת כמה וכמה למאספים. על מנת להשלים את החסר סובבו חברי הוועדה בין תושבי פתח תקווה ואספו חומרים"
כאמור, הספר יצא לאור בשנת 1929, מופיעות בו תעודות מעניינות מאוד, שחלקן שמורות בארכיון עד היום וחלקן- גורלן לא ידוע. הספר נגנז בשל חלוקי דעות בנוגע לתוכנו. הוועדה קבעה כי יש להוציא כרך ב' עם תוספות ותיקונים. אך הכרך נישאר בטיוטות בלבד, שחלקן שמורות בארכיון כיום.
בשנת 1943 דנה מועצת העיר בסוגיית שמירת החומר הרשמי של העירייה. חבר מועצת העיר, עקיבא ליברכט, קיבל עליו ניהולו של הארכיון ההיסטורי. כיום שמור בארכיון אוסף אישי שלו, שכולל בין היתר את המסמכים המנהליים הנוגעים לייסוד וניהול הארכיון. בשנת 1944, אחרי התדיינות ממושכת, נמסרו לארכיון גם
תעודות שנאספו לספר יובל ה-50 והוחזקו על ידי עורכיו.
ההיסטוריוגרפים של פתח תקווה- אליעזר טרופה וגצל קרסל התייחסו בכתביהם לבעיית התיעוד מראשית המושבה. העירייה התגייסה לחיפושים אחרי החומר הארכיוני האבוד ואף נעשו חפירות במקומות שונים, אך ללא תוצאות. בשנת 1958, השנה ה-85 לייסוד פתח תקווה, נתקבלה ההחלטה לרכז את החומר בבית יד לבנים באגף "זכר הראשונים", שנחנך בחגיגות היובל. באותה תקופה נאסף גם חומר רב מהמשפחות על ידי ברוך אורן מנהל המקום. הארכיון שימש בעיקר לכתיבת תוכניות חינוכיות למוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה.
בשנת 2002 הארכיון עבר ארגון מחדש במסגרת השינויים שנערכו ביד לבנים קריית המוזיאונים. בשנת 2004 התקבלה תרומה ממשפחת ירקוני אשר יחד עם ההקצבה המיוחדת של העירייה, אפשרה לבנות ולהרחיב את המקום ולרכוש ציוד ומכשור המאפשר ניהול מידע מתקדם בארכיון. הארכיון נושא את שמו של עודד ירקוני, מורה ואיש חינוך בפתח תקווה.
תפקידיו העיקריים

איסוף, שימור והנגשה לחוקרים ולקהל הרחב של תיעוד היסטורי של העיר, אנשיה ומוסדותיה בכל הסוגים ובכל המדיה
קליטה ושימור לצמיתות של מסמכי עיריית פתח תקווה לפי חוק הארכיונים
איסוף ושימור חפצים מחיי יום-יום בעבר כחלק מהאוסף של המוזאון הראשונים לתולדות פתח תקווה
בסיס למחקר על תולדות העיר, אנשיה ומוסדותיה
קיום ימי עיון, כנסים, אירועים ותערוכות להפצת דבר הארכיון לקהל הרחב
הוצאת פרסומים
הארכיון משרת את עיריית פתח תקווה, חוקרי אקדמיה, סטודנטים, חוקרי גנאלוגיה, אדריכלים, תלמידי בתי ספר, עיתונאים, סופרים ואחרים. הארכיון מתפקד כ"ארכיון כולל", שהוא בבחינת "בית פתוח" לקהילה, המוזמנת לתרום ולהתבטא בכל תחום הקשור לחיי העיר והחברה.
אוספים ומדיה

בארכיון שמורים: מסמכי הקמת המושבה משנת תרל"ח, 1878, המתעדים את רכישת הקרקעות ומאמץ הראשונים לעבדן ולגייס משאבים להמשך ההתיישבות החקלאית בהן; מסמכי ועד המושבה והמועצה המקומית משנת 1903 ועד 1937; מסמכי העירייה משנת 1937 ועד היום.
במסגרת מדיניות התיעוד ואיסוף חומר היסטורי ממשפחות וממוסדות עירוניים, התקבלו ומתקבלים ארכיונים פרטיים של הסתדרות החקלאים, מועצת הפועלים, קיבוץ גבעת השלושה ועוד. כמו גם ארכיונים אישיים ומשפחתיים.
נוסף לכך קיימים אספי תצלומים ותשלילים, מפות, שרטוטים ותוכניות אדריכליות והנדסיות, מודעות, כרזות, חפצים מוזיאליים, חומר אור-קולי, כמו סרטים, תוכניות רדיו וטלוויזיה, תיעוד בעל פה, עיתונים וספרים. [קישור לקטלוג הארכיון או הערה]
הערות שוליים

↑  י. יערי (פולסקין), מ. חריזמן, ספר היובל במלאת חמישים שנה לפתח תקווה, תרל"ח-תרפ"ח, הוצעת מועצה מקומית פתח תקווה, 1929
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605899305171
היירון הראשון

היירון הראשון
היירון הראשון (ביוונית: Ἱέρων) בן דאינומנס היה טיראן סירקוסאי מ-478 עד 467 לפנה"ס.
היירון עלה לשלטון בסיראקוסאי אחרי אחיו גלון, לאחר שרקם קשר נגד אח שלישי בשם פוליזלוס. במהלך תקופת שלטונו התעצמה סירקוסאי במידה רבה. הוא העביר את תושבי נאקסוס וקטאנה אל לאונטיני, הושיב בקטאנה דורים ושינה את שמה לאייטנה. היירון כרת ברית עם אקרגס (אגריגנטום), וסייע ללוקרים במלחמתם נגד אנאקסילאוס טיראן רגיון (רגיום).
הישגו החשוב ביותר היה ניצחונו על האטרוסקים בקרב קומאי (474 לפנה"ס), ניצחון שהציל את היוונים יושבי קמפניה משלטון אטרוסקי. קסדת ברונזה, השמורה כיום במוזיאון הבריטי ועליה כתובת המנציחה את האירוע, הוקדשה על ידו באולימפיה.
היירון היה טיראן חשדן ועריץ ויחד עם זאת פטרון של סופרים ואנשי רוח. המשוררים סימונידס, פינדארוס, באקכילידס, אייסכילוס ואפיכארמוס היו מבאי חצרו, כמו גם הפילוסוף קסנופאנס. הוא השתתף בתחרויות האתלטיקה במשחקים הפאן-הלניים, וזכה פעמים אחדות בתחרויות רכיבה על סוס ומרוץ מרכבות. על ניצחונו הראשון במרוץ מרכבות, בדלפי ב-470 לפנה"ס, כותב פינדארוס באודה הפיתית הראשונה שלו. שנתיים אחר כך, בתחרויות באולימפיה, זכה בהשגו הגדול ביותר, אותו מהלל באקכילידס באודת הניצחון השלישית שלו. אודות נוספות המוקדשות להיירון הן האודה האולימפית הראשונה והאודות הפיתיות השנייה והשלישית של  פינדארוס, וכן אודות הניצחון הרביעית והחמישית של באקכילידס.
הוא מת בקטאנה-אייטנה ב-467 לפנה"ס ונקבר בה, אך קברו נהרס לאחר זמן בידי תושביה הראשונים של קטאנה ששבו לעירם. שלטון הטיראניה בסירקוסאי נמשך כשנה אחת בלבד לאחר מותו.
לקריאה נוספת

Diodorus, 11.38-67.
Xenophon, Hieron, 6.2 .
E. Lübbert, Syrakus zur Zeit des Gelon und Hieron. 1875.
N. Luraghi, Tirannidi archaiche in Sicilia e Magna Grecia. Florence, 1994.
היתר מצטרף לאיסור

| --- | --- |
 מקרא:  ספר במדבר, פרק ו', פסוק ג', ויקרא ב
 תלמוד בבלי:  מסכת נזיר, דף ל"ה, עמוד ב'מסכת פסחים, דף מ"ג, עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר הפלאה, הלכות נזירות, פרק ה', הלכה ד'; ספר קדושה, הלכות מאכלות אסורות, פרק ד', הלכה ט"ז; ספר קדושה, הלכות מאכלות אסורות, פרק י"ד, הלכה ה'
 
נזיר האוכל לחם שרוי ביין, ניתן לצרף את ההיתר (הלחם) שמעורב באיסור (היין), כדי להחשיב את המאכל כשיעור כזית, ולחייבו מלקות
היתר מצטרף לאיסור הוא סטטוס הלכתי בשיעורים ההלכתיים, האומר שכאשר היתר ואיסור מעורבים יחד בחתיכה אחת שיש בה שיעור כזית, ואדם אוכל אותה, נחשבת האכילה לאכילת איסור, ולמרות שבחלק האיסור לבדו אין כזית, נחשבת האכילה לאכילה הלכתית שיש בה כזית מכיוון שבכל החתיכה יש כזית.
רבי יוחנן, פוסק, כי למרות שבכל התורה כולה אין היתר מצטרף לאיסור, בהלכות נזיר היתר מצטרף לאיסור. הוא לומד זאת מפסוק בתורה העוסק באיסורים המוטלים על הנזיר ובו כתוב בין השאר: ”וכל משרת ענבים לא ישתה” שפירושה, שמלבד האיסור על נזיר לשתות יין, קיים גם איסור על הנזיר לאכול דבר שנשרה ביין, כלומר, אם לחם שרוי ביין והוא אוכל אותו, הוא עבר על איסור מיוחד שעל הלחם עצמו, מכיוון שהוא שרוי ומעורב עם היין, אסור לו לאכול אותו, ובשיעור האכילה האסור נכלל גם היין.
זעירי מוסיף ופוסק, שאף באיסור הקטרת שאור ובחמץ על גבי המזבח קיים איסור זה, לפי שיטת רבי אליעזר בכל הש"ס שניתן לדרוש מילת "כול" הכתובה בתורה, ואם כן יש לומר שהפסוק "כי כל שאור וכל דבש לא תקטירו ממנו אשה לה'", בא לרבות גם הקטרת שאור אם הוא מעורבב עם דבר אחר.
הערות שוליים

↑  ספר במדבר, פרק ו', פסוק ג'.
↑  ויקרא פרק ב'.
הלמה של ג'ונסון ולינדנשטראוס

במתמטיקה, הלמה של ג'ונסון ולינדנשטראוס, הוכחה בשנת 1984 על ידי ויליאם ג'ונסון ויורם לינדנשטראוס, נוגעת להיטל של נקודות ממרחב אוקלידי במימד גבוה למימד נמוך. הלמה אומרת שניתן לשכן m נקודות מ \mathbb {R} ^{N} במרחב ממימד נמוך יותר (התלוי רק ב m ובדיוק הרצוי), בלי לשנות יותר מדי את המרחקים בין הנקודות. ללמה שימושים בקירובי מטריצות, הורדת ממדים ועוד.
ניסוח הלמה

יהי
 0<\varepsilon <1
ו  X\subset \mathbb {R} ^{N}
קבוצת נקודות בגודל  m.
אז, לכל 
 n>ln(m)/\varepsilon ^{2},
קיימת העתקה ליניארית 
 f:\mathbb {R} ^{N}\to \mathbb {R} ^{n}
כך ש:
לכל 
 u,v\in X
גרסה הסתברותית של הלמה

קיימת גרסה נוספת של הלמה הטוענת טענה מקבילה עבור התפלגויות של העתקות:
יהי
 0<\varepsilon ,\delta <{\frac {1}{2}}
ויהי d שלם חיובי.
אז עבור 
 k={\mathcal {O}}(\varepsilon ^{-2}\log(1/\delta ))
קיימת התפלגות על מרחב המטריצות בגודל  k\times d
כך שלכל וקטור יחידה  x\in \mathbb {R} ^{d}
מתקיים:
לקריאה נוספת

Johnson, William B.; Lindenstrauss, Joram (1984), "Extensions of Lipschitz mappings into a Hilbert space", Conference in Modern Analysis and Probability (New Haven, Conn., 1982), Contemporary Mathematics, vol. 26, Providence, RI: American Mathematical Society, pp. 189–206, doi:10.1090/conm/026/737400, MR 0737400.