stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייסי מאסגרייבס
קריירה

את אלבום הבכורה שלה, "Same Trailer Different Park", הוציאה בשנת 2013. הוא זכה להצלחה רבה והגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200. בנוסף לכך, קיבל את מעמד הפלטינה בארצות הברית. לאחר שנתיים, הוציאה את אלבומה השני, "Pageant Material". האלבום הצליח לשחזר את הצלחת קודמו, והתברג במקום השלישי במצעד הבילבורד 200. בשנת 2016, הוציאה את אלבום חג המולד הראשון שלה, "A Very Kacey Christmas", מתוכו יצא הסינגל "Present Without a Bow". בין היתר, הועמדה לפרס גראמי לתגלית השנה.
בהמשך, הוציאה את אלבומה הרביעי, "Golden Hour". האלבום זכה להצלחה רבה כאשר זכה בפרס גראמי לאלבום השנה. בנוסף לכך, הוא והסינגלים שיצאו ממנו, זכו בשלושה פרסי גראמי נוספים. באפל מיוזיק הוכתר Golden Hour לאלבום הטוב ביותר של שנת 2019, ובטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי הוא זכה באותו התואר גם כן.
אלבומה הרביעי, "Golden Hour", הצליח להתברג במקום הרביעי במצעד הבילבורד 200. מתוך האלבום יצאו הסינגלים: "Butterflies", "Space Cowboy", "High Horse", "Slow Burn" ו-"Rainbow". בשנת 2019, הנחתה את ספיישל חג המולד The Kacey Musgraves Christmas Show, ובשנת 2020 תרמה את קולה לסרט האנימציה "ארוויג והמכשפה" שעלה לסטרימינג של נטפליקס.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2013: Same Trailer Different Park
2015: Pageant Material
2016: A Very Kacey Christmas
2018: Golden Hour
2021: Star-Crossed
2024: Deeper Well
דיסקוגרפיה > אלבומי פסקול

2019: The Kacey Musgraves Christmas Show
הופעות > סיבובי הופעות

2013-15: Same Trailer Different Tour
2015-16: Country & Western Rhinestone Revue
2016: A Very Kacey Christmas Tour
2018: Oh, What A World Tour
יוני בן-מנחם

| --- | --- |

 לידה:  1957 (בן 68 בערך)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  רשות השידור  i24News  המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה  המכון הבינלאומי למדיניות נגד טרור
 סוג כתב:  מזרחן ופרשן מדיני
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  yoni.ben.menachem
 טוויטר (X):  yonibmen
 arabexpert.co.il
 
יהונתן (יוני) בן-מנחם (נולד ב-1957) הוא עיתונאי ישראלי שכיהן כמנכ"ל רשות השידור בשנים 2011–2014. בשנים 2003–2008 כיהן כמנהל "קול ישראל". היה ממלא מקום קבוע של מנכ"ל רשות השידור, עורך ראשי של קול ישראל, כתב ופרשן מדיני, וחבר בנשיאות ועדת העורכים של אמצעי התקשורת בישראל. משמש כחוקר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, מזרחן, יועץ אסטרטגי בנושא המזרח התיכון, ומרצה.
ביוגרפיה

בן-מנחם נולד בשם יהונתן בצ'ייב לרחל ויצחק בצ'ייב. גדל בירושלים בשכונת בקעה למשפחה יוצאת בוכרה, שירת בחיל המודיעין והשתחרר בדרגת סרן. לאחר שחרורו למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון בשפה וספרות ערבית ולתואר שני בלימודי מזרח אסיה (בן-מנחם דובר ערבית שוטפת במספר ניבים). את דרכו בתקשורת החל בשנת 1981 כמפיק בסניף הישראלי של ערוץ הטלוויזיה הממלכתית של יפן. הוא עבר קורס כתבים ברשות השידור בשנת 1983, ומילא שורה של תפקידים עיתונאיים ובהם כתב לענייני שטחים בערוץ הראשון וב"קול ישראל", כמו כן הועסק ככתב בטלוויזיה הישראלית בשפה הערבית.
בספטמבר 1993 היה שליח רשות השידור לתוניסיה והכתב הישראלי הראשון שראיין את יאסר ערפאת לפני החתימה על הסכמי אוסלו. בתקופה זו ערך והפיק כ-15 סרטים תיעודיים על נושאים פוליטיים בחברה הפלסטינית ועל גישתה כלפי ישראל. כל הסרטים הוקרנו בטלוויזיה הישראלית. בן-מנחם שימש גם ככתב ופרשן מדיני של "קול ישראל" במשך 8 שנים וסיקר, בין היתר, את המגעים המדיניים של ישראל עם הפלסטינים ועם סוריה (הסכם ואי, ועידת קמפ דייוויד, ועידת שפרדסטאון ועוד).
בין השנים 2003–2008 היה מנהל ועורך ראשי של תחנות הרדיו של קול ישראל ובמקביל לתפקידו זה שימש משך כחמש שנים כחבר נשיאות ועדת העורכים של אמצעי התקשורת בישראל. לאחר מכן שימש במשך שנתיים כממלא מקום קבוע של מנכ"ל רשות השידור, יוסף בראל. בן מנחם שימש בתפקיד עד לשנת 2008. לאחר מכן עבר לערוך ולהגיש את התוכנית "מגזין המזרח התיכון" ברשת ב', תוכנית שעסקה בענייני העולם הערבי, וכן כפרשן בכיר של קול ישראל לענייני העולם הערבי, וזאת עד לבחירתו לתפקיד מנכ"ל רשות השידור בספטמבר 2011.
בן-מנחם הוא מגשר מוסמך על ידי משרד המשפטים ועמית מחקר במכון הבינלאומי למדיניות נגד טרור בהרצליה.
החל מהרבעון השלישי של 2024 הוא משתתף קבוע בפאנל התוכנית "הערביסטים" המשודרת בערוץ I24NEWS, בהנחייתו של צבי יחזקאלי.
ביוגרפיה > מנכ"ל רשות השידור

ביולי 2011 המליצה ועדת האיתור לבחירת מנכ"ל רשות השידור פה אחד על מועמדותו של יוני בן-מנחם לתפקיד, ובספטמבר 2011 אישרה הממשלה את המינוי. אגודת העיתונאים בתל אביב התנגדה למינוי, בטענה שבן-מנחם מקורב לראש הממשלה ומדובר במינוי פוליטי, ואף עתרה לבג"ץ נגד המינוי, אך בג"ץ דחה את העתירה. באוגוסט 2014 הוא פוטר על ידי כונס הנכסים שמונה לרשות השידור על ידי הממשלה.
משמש כחוקר בכיר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, כיועץ אסטרטגי, כפרשן בכיר בערוצי הטלוויזיה הערביים במזרח התיכון, וכמרצה בתחום המזרח התיכון והתקשורת.
הערות שוליים

1 2  החוקרים, באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה
1 2  דוד אברהם, מסתמן: יוני בן-מנחם ימונה למנכ"ל רשות השידור, נענע10, 20/07/2011
↑  שלי פריצקר, ועדת האיתור המליצה על מנכ"ל רשות השידור הבא: יוני בן מנחם, באתר כלכליסט, 20 ביולי 2011
↑  הערביסטים" עם צבי יחזקאלי, באתר www.i24news.tv, ‏12 באוקטובר 2024
↑  שחר רן, הממשלה אישרה: יוני בן מנחם יכהן כמנכ"ל רשות השידור, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2011
↑  בג"ץ 5599/11 אגודת העיתונאים בתל אביב נ' ממשלת ישראל ואחרים, ניתן ב-24 בנובמבר 2011
| מנהלי רשות השידור |
| --- | --- | --- |
| יושבי הראש | חיים יחיל • ולטר איתן • ראובן ירון • מיכה ינון • אהרן הראל • מיכה ינון • רינה שפירא • גיל סמסונוב • נחמן שי • אברהם נתן •  גבריאלה שלו • משה גביש • אמיר גילת |  |
| מנהלים כלליים | חנוך גבתון • שמואל אלמוג • יצחק לבני • יוסף לפיד • אורי פורת • אריה מקל • מוטי קירשנבאום • אורי פורת • רן גלינקא • יוסף בראל • יאיר אלוני • מרדכי שקלאר • יוני בן-מנחם • יונה ויזנטל • ברי בר-ציון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526429805171  VIAF: 311795350   WorldCat (עם VIAF): 311795350
קרינת בטא

קרינת בטא מינוס
קרינת בטא (β) היא סוג של קרינה רדיואקטיבית, שמקורה בגרעין האטום. החלקיק המהווה את קרינת הבטא, או חלקיק בטא, הוא אלקטרון (חלקיק בטא מינוס) או פוזיטרון (חלקיק בטא פלוס). קרינת בטא היא קרינה מסיבית - כלומר, לחלקיקים הנושאים אותה יש מסת מנוחה, בדומה לקרינת אלפא ובשונה מקרינת גמא.
הכוח היסודי האחראי לקיומה של קרינת בטא הוא הכוח החלש. זאת, מכיוון שאירועי קרינת בטא מערבים שינוי טעם של חלקיק בגרעין האטום, כלומר, הפיכה של חלקיק מפרוטון לנייטרון או להפך על ידי שינוי הטעם של אחד מקווארקי הערכיות. רק הכוח החלש מסוגל לגרום לחלקיק לשנות את טעמו. תהליך קרינת בטא מערב בהכרח פליטה של אלקטרון או פוזיטרון, שהרי כל החלקיקים מצייתים לחוקי שימור מסוימים, כגון חוק שימור המטען החשמלי. כדי שפרוטון, בעל מטען חשמלי 1, יוכל להפוך לנייטרון, בעל מטען חשמלי 0, עליו "להעביר" את יחידת המטען לחלקיק אחר - במקרה זה, פוזיטרון. גם חוקי שימור אחרים מתבטאים בתהליך של קרינת בטא, לרבות חוק שימור המספר הלפטוני, המחייב כי יחד עם הפוזיטרון (בעל מספר לפטוני -1) ייפלט גם חלקיק נייטרינו (בעל מספר לפטוני 1). כך, נשמר המספר הלפטוני משני צדי התהליך, שכן לפרוטון ולנייטרון מספר לפטוני של 0. ישנה אפשרות תאורטית להתפרקות בטא כפולה ללא פליטת נויטרינו. בתהליך זה נפלטים שני חלקיקי בטא ושני חלקיקי נייטרינו וירטואליים שמאיינים זה את זה. חיפוש אחר התפרקות בטא כפולה נטולת נייטרינו נמצאת בחזית המחקר הנסיוני בתחום דעיכות הבטא.
קרינת בטא מינוס מתרחשת כאשר אחד הנייטרונים בגרעין הופך לפרוטון תוך פליטת אלקטרון ואנטי-נייטרינו אלקטרוני:
 n^{0}\rightarrow p^{+}+e^{-}+{\bar {\nu }}_{e}

מכיוון שהפרשי המסה בין הנייטרון לפרוטון גדולים ממסת האלקטרון (והנייטרינו), תהליך זה מתרחש באופן ספונטני עבור נייטרונים בודדים, ועבור איזוטופים בהם היחס בין מספרי הפרוטונים והנייטרונים קטן. אולם עבור איזוטופים בהם יחס זה גדול יותר, התוספת באנרגיה החשמלית של הגרעין תהיה מספיק גדולה בשביל להפוך תהליך זה ללא כדאי מבחינה אנרגטית.
קרינת בטא פלוס מתרחשת כאשר אחד מהפרוטונים בגרעין הופך לנייטרון, תוך פליטת פוזיטרון ונייטרינו:
 \ p^{+}\rightarrow n^{0}+e^{+}+\nu _{e}

מכיוון שמסת הפרוטון קטנה ממסת הנייטרון תהליך זה אינו מתרחש ספונטנית עבור פרוטונים בודדים. הוא מתרחש בגרעינים בהם היחס בין מספרי הפרוטונים והנייטרונים גדול, ובהם הרווח האנרגטי שנגרם מהורדת הדחייה החשמלית גדול יותר מהאנרגיה הדרושה להשקעה בתהליך. תהליך נפוץ יותר, הדומה לקרינת בטא פלוס הוא לכידת אלקטרון, בו אלקטרון נופל אל תוך הגרעין האטום, נבלע בפרוטון שנהפך לנייטרון תוך כדי פליטת ניוטרינו.
מבחינת המודל הסטנדרטי, ברמת הקווארקים, קרינת בטא מינוס מתרחשת כאשר קווארק למטה אחד בנייטרון (נייטרון מכיל שני קווארקים למטה בעלי מטען חשמלי 1/3e- וקווארק למעלה אחד בעל מטען 2/3e+) הופך לקווארק למעלה.
ראו גם

הכוח החלש
קרינת אלפא
קרינת גמא
הערות שוליים

1 2  Jensen, C. (2000). Controversy and Consensus: Nuclear Beta Decay 1911-1934. Birkhäuser Verlag. ISBN 978-3-7643-5313-1.
↑  Chadwick, J. (1914). "Intensitätsverteilung im magnetischen Spektren der β-Strahlen von Radium B + C". Verhandlungen der Deutschen Physikalischen Gesellschaft (בגרמנית). 16: 383–391.
↑  Brown, L. M. (1978). "The idea of the neutrino". Physics Today. 31 (9): 23–8. Bibcode:1978PhT....31i..23B. doi:10.1063/1.2995181.
↑  Cowan, C. L., Jr.; Reines, F.; Harrison, F. B.; Kruse, H. W.; McGuire, A. D. (1956). "Detection of the Free Neutrino: a Confirmation". Science. 124 (3212): 103–104. Bibcode:1956Sci...124..103C. doi:10.1126/science.124.3212.103. PMID 17796274.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284767905171  GND: 4144976-9  LCCN: sh85013444  NDL: 00560631
יחסי מין

.
ציור מאת אדואר-אנרי אבריל (Avril) המתאר יחסי מין בין גבר ואישה
ציור מאת דומיניקו קרסטי (אנ') המתאר יחסי מין בין גברים
איור מאת לאונרדו דה וינצ'י המראה את האנטומיה של משגל בין גבר ואישה באמצעות חתך אורך של גופם
יחסי מין (מלעז: סקס) הם פעילות מינית בין שני אנשים. משמעותו הצרה של המונח היא הזדווגות, אך הגדרות רחבות יותר מתייחסות לכל מגע מיני פיזי בין אנשים הכולל את איבר המין של לפחות אדם אחד.
בדרך־כלל, המושג יחסי מין מתייחס למִשגל, כלומר לחדירה של הפין הגברי אל הפות הנקבי. פעילות מינית זו היא הפעילות המינית השכיחה ביותר בין בני זוג הטרוסקסואלים. עם זאת, יש המתייחסים למושג יחסי מין באופן רחב יותר כך שיכלול גם יחסי מין בין בני זוג מאותו המין וממין שונה, וגם יחסי מין המלווים בחדירה (וגינאלי או אנאלי) וגם יחסי מין ללא חדירה, כמו אוננות הדדית, ויחסי מין אוראליים.
יחסי אישות, הוא כינוי ליחסי מין, לרוב בהקשרים הלכתיים או משפטיים.
על קיום יחסי מין יש מגבלות חוקיות ותרבותיות שונות: יש איסורים שונים על קיום יחסי מין בתוך קבוצת שארות (יחסים אלו מוגדרים כגילוי עריות), עם קטינים, ועם אדם שמקיים קשר קבוע עם בן/בת זוג אחר/ת או עם יותר משותף אחד, וישנן תרבויות האוסרות על קיום יחסי מין שלא במסגרת חיי נישואים. כאשר יחסי המין מתקיימים ללא הסכמת אחד הצדדים, הם מוגדרים כאונס, והדבר נחשב ברוב התרבויות כעבירה מוסרית וחוקית חמורה. בחברות רבות יש איסור על קיום יחסי מין עם בעלי חיים.
לקיום יחסי מין ללא חשש מהיריון משתמשים באמצעי מניעה מסוגים שונים. הקונדום משמש גם להגנה מפני הידבקות במחלות מין המועברות בעת קיום יחסי מין.
סוגים

נהוג לחלק את יחסי המין לשלוש קטגוריות, בהתאם לאיברים המעורבים במעשה.
סוגים > מין וגינאלי

ביחסי מין וגינאליים (אנ') הגבר מחדיר את הפין אל הוגינה הנשית. בבני אדם התנוחה הנפוצה ביותר היא התנוחה המסיונרית, בה האישה שוכבת על גבה והגבר שוכב מעליה. תנוחה זו נפוצה בתרבויות שונות. למרות שכיחותה, התנוחה המסיונרית קשורה לשביעות רצון נמוכה יותר בקרב נשים ולקושי בהגעה לאורגזמה נשית. זה נובע מכך שבתנוחה זו הנשים לא שולטות בעומק, זווית ומהירות החדירה, וכן שבתנוחה זו גירוי הדגדגן מופחת. באופן כללי, נשים בדרך־כלל לא מגיעות לאורגזמה באמצעות מין ואגינלי, אלא אם מתווסף לו גירוי ידני או אוראלי של הדגדגן.
גם האורנגאוטן, הבונובו והגורילות משתמשים בתנוחה של פנים אל פנים, אך בשכיחות פחותה מזו של האדם. לפעמים הזכר שוכב מעל לנקבה ולפעמים להפך. השערה אחת טוענת שמין פנים אל פנים נברר יחד עם העלייה באינטליגנציה של הפרימטים.
מין וגינאלי באמצעות חדירה מאחור היא תנוחה פחות שכיחה בבני אדם ויותר שכיחה בפרימטים אחרים. בתנוחה זו הנקבה עומדת על ארבע והגבר עומד מאחוריה. בקרב הפרימטים, תנוחה זו מלווה לעיתים קרובות באחיזה של הנקבה בעזרת הרגליים או הידיים, במיוחד כאשר האקט המיני נמשך זמן רב.
סוגים > מין אנאלי

ביחסי מין אנאליים, הפין חודר דרך פי הטבעת, אל החלחולת (רקטום) של האדם השני. יחסים אלו מגרים את קצות העצבים של הנרתיק אצל נשים או את הערמונית אצל גברים, הסמוכים לדופן האחורי של החלחולת. נשים מדווחות על כך שסוג זה של אקט מיני הוא הכי פחות מועדף ומספק.
בקרב פרימטים, מין אנאלי הוא נדיר ומתרחש בעיקר בין זוגות זכרים.
סוגים > מין אוראלי

ביחסי מין אוראליים ישנו גירוי של איבר המין הנשי (קונלינגוס) או הגברי (מציצה (Fellatio)) בעזרת הפה. חלק מהצעירים מעדיפים לקיים סקס אוראלי מכיוון שהוא נתפס בעיניהם כפחות בעייתי מבחינת התפיסה בציבור ומאפשר להם להמשיך ולהתייחס אל עצמם כאל בתולים. במקרים רבים הסקס האוראלי אינו מהווה תחליף לסקס אחר, למשל וגינאלי, אלא מהווה פעילות הנלווית לו. סקר אמריקאי מצא שכרבע מהצעירים מקיימים סקס אוראלי לפני או אחרי סקס אחר. עבור גברים הומוסקסואליים, מין אוראלי נחשב למין הרצוי והשכיח ביותר.
סקס אוראלי אינו ייחודי לאדם והוא נפוץ למדי גם בקרב מינים אחרים כמו הבונובו, קופי מקוק קצרי זנב, למורים ואורנגאוטן. סקס אוראלי במינים אלה מתקיים בדרך־כלל בין שני פרטים מאותו המין. לא ברור מה התפקיד של התנהגות זו. ייתכן שיש לה ערך חינוכי או חברתי.
בבני אדם, סקס אוראלי נפוץ בתרבויות רבות, זאת בשונה מנישוק, שקיים רק בחלק מהתרבויות. הועלו מספר השערות ביחס לתפקיד האבולוציוני שסקס אוראלי יכול לשחק. ההסבר הראשון הוא שסקס אוראלי לאישה יכול לסייע לגבר לזהות זרע גברי אחר (Sperm competition) שמסמן חוסר נאמנות מינית מצידה. ההסבר השני הוא שסקס אוראלי לאישה ב־45 הדקות שלאחר סקס וגינאלי, יכול להגביר את קליטת הזרע הגברי, ואילו ההסבר האחרון הוא שסקס אוראלי מגביר את שביעות הרצון המינית או הזוגית.
בסלנג יחסים כאלו נקראים "ירידה", "מציצה" או "ליקוק".
שכיחות

מחקרים משנות ה־90 בארצות הברית מצאו שרוב הזוגות הנשואים מקיימים יחסי מין שבע פעמים בחודש. עם זאת, קיימת שונות רבה בשכיחות של יחסי המין. ישנם זוגות המתנזרים לחלוטין ממין, בעוד אחרים מקיימים יחסי מין באופן יומי. עם הגיל, ובפרט משנות ה־40 ואילך, ישנה ירידה בפעילות המינית. גורמים הקשורים לשכיחות יחסי המין כוללים שביעות רצון זוגית, אושר ובריאות גופנית.
ישנן עדויות לכך שבארצות הברית, הגיל בו מתחילים לקיים יחסי מין וגינאליים נמצא בעלייה. בשנות ה־90 כ־20% מהצעירים דיווחו על קיום יחסי מין ואגינליים לפני גיל 15. הערכות משנת 2008 היו ש־11% מהנשים ו־14% מהגברים קיימו יחסי מין וגינאליים לפני גיל 15. מחקרים מאוחרים יותר הראו שהשכיחות לסקס בגיל צעיר נמוכה עוד יותר. קיימים הבדלים תרבותיים גדולים בשכיחות של מין בגיל צעיר. למשל, 40% מהגברים בברזיל ומעל 50% מהנשים בבנגלדש דיווחו על קיום יחסי מין וגינאליים לפני גיל 15.
מין ואגינלי הוא צורת המין הכי נפוצה בקרב זוגות הטרוסקסואליים. סקר מצא ש־98.5% מהזוגות דיווחו על כך שקיימו יחסי מין ואגינליים בשלושת השבועות האחרונים. גם מין אוראלי הוא נפוץ. בארצות הברית מוערך שכ־80% מהמבוגרים מעל גיל 20 התנסו במין אוראלי. השכיחות גבוהה במיוחד בקרב לבנים, משכילים וצעירים. נראה שבקרב נשים לסביות מין אוראלי הוא הדרך המועדפת להגעה לאורגזמה, ואצל גברים הומוסקסואליים הוא סוג המין השכיח ביותר.
בניגוד לתפיסה רווחת בציבור, 20% מהגברים ההומוסקסואליים מדווחים שמעולם לא קיימו יחסי מין אנאליים. בקרב זוגות הטרוסקסואליים בארצות הברית חלה עלייה בדיווח על קיום יחסי מין אנאליים מ־20% בשנות ה־90, לכ-35% בשנת 2013. סוג זה של מין נפוץ יותר בקרב אנשים משכילים ופחות דתיים.
מחזור התגובה המינית האנושית

התגובה הפיזיולוגית במהלך גירוי מיני דומה למדי בין גברים לנשים. התגובה תוארה לראשונה על־ידי מאסטרס וג'ונסון, והיא כוללת ארבעה שלבים טיפוסיים:
עוררות - בשלב זה הגוף נערך ליחסי מין. כתוצאה מכך עולים לחץ הדם, הדופק וקצב הנשימה. הפנים ופלג הגוף העליון מאדימים כתוצאה מזרימת הדם. בשלב זה אצל האישה יש סיכוך וגינלי ונפיחות של הדגדגן ואצל הגבר יש זקפה.
רמה - בשלב זה מתרחשת עלייה נוספת בדופק ובמתח השריר. אצל האישה הסיכוך הנרתיקי גדל והדגדגן יכול לסגת מעט, אצל הגבר שלפוחית השתן נסגרת ונמנע מעבר של שתן.
אורגזמה - בשלב האורגזמה הנשימה מואצת במידה רבה ושרירי האגן עוברים סדרה של התכווצויות קצביות. נשים רבות חוות גם התכווצויות של הרחם או הנרתיק (Vaginal contraction). שלב זה מלווה בהנאה עוצמתית.
סיום - בשלב הסיום (Refractory period) השרירים נרפים, לחץ הדם יורד והגוף חוזר למצב מנוחה. לאחר שלב זה גברים (וחלק מהנשים) לא יכולים לחוות אורגזמה נוספת למשך פרק זמן מסוים.
קיימים הבדלים בין אנשים באופן בו הם חווים את מעגל התגובה המינית. בקרב נשים, למשל, כ־15% לא חוו מעולם אורגזמה. נשים אחרות יכולות לעקוף את שלב הסיום, לחזור לשלב הרמה ולחוות אורגזמה נוספת אחת או יותר.
פעילות מינית > משחק מקדים ועוררות מינית

בשלב המשחק המקדים בני הזוג מגיעים לעוררות המינית הדרושה לקיום יחסי המין. משחק מקדים יכול לכלול כל דבר שיוצר עוררות מינית, והוא שונה בין תרבויות באופן הגדרתו ואורכו. במהלך הגירוי המיני הנלווה למשחק המקדים מתרחשת אצל הגבר זקפה שבה הפין מתקשה כתוצאה מזרימת דם לתוכו. הזקפה תלויה בגורמים הבאים:
אספקת דם תקינה דרך העורקים
חסימה יעילה של הוורידים למניעת ניקוז הדם מהפין בזמן הגירוי
בקרה תקינה של מערכת העצבים
מצב הורמונלי תקין
מצב פסיכולוגי תקין
פעילות מינית > המגע המיני

בשלב זה ישנה חדירה אל תוך הנרתיק או אל פי הטבעת, או מגע וחיכוך באיברי המין בצורות אחרות, דבר האמור לגרום להנאה אצל בני הזוג בשל האזורים הארוגניים שבפין, בנרתיק, בפי הטבעת או בשפתיים ובפה.
את המגע המיני ניתן לבצע בתנוחות מגוונות התלויות בסוג יחסי המין (וגינאליים, אוראליים או אנאליים), ובהעדפות של בני הזוג. דיון נרחב בתנוחות שונות נמצא כבר בספר ההודי העתיק "קאמה סוטרה", ומעסיק את מרבית התרבויות. תנוחות נפוצות הן:
התנוחה המיסיונרית: תנוחה שבה בני הזוג שוכבים זה על זה, לרוב פנים אל פנים. ביחסי מין בין אישה וגבר מתייחסת תנוחה זו רק למקרים שבהם הגבר נמצא מעל האישה ובמקרה ההפוך נקראת התנוחה "האישה מעל".
חדירה מאחור: אחד מבני הזוג כורע על ארבע גפיו, ואילו בן הזוג השני חודר אל הנרתיק או אל פי הטבעת מאחור. בסלנג אנגלי, המקובל גם בקרב דוברי עברית, קרויה תנוחה זו בשם doggy style, עקב דמיונה לדרך ההזדווגות של כלבים.
"כפיות": תנוחה שבה שני בני הזוג שוכבים על צדם, אחד מאחורי השני (בדומה לשתי כפיות צמודות) וישנה חדירה לנרתיק או לפי הטבעת.
69: תנוחת מין אוראלי שבה בני הזוג הפוכים זה לזה, כך שפיו של האחד נסמך אל איבר מינו של האחר.
רוב הנשים אינן מגיעות לאורגזמה מחדירה בלבד אלא מגירוי של הדגדגן. ישנן תנוחות שמאפשרות גירוי שכזה במקביל לחדירה של הפין. תנוחת ה"רוכבת" מאפשרת לאישה ליצור את התנועה, בזמן שהגבר יכול לגרות את הדגדגן באצבעותיו. כמו כן, תנוחת ה"כפיות", כאשר האישה מעבירה את אחת מרגליה מעל רגליו של הגבר יוצרת אפשרות לגירוי מעין זה.
פעילות מינית > אורגזמה

אורגזמה יכולה להתרחש עם התקדמות המגע המיני, והיא מתבטאת בתחושת עונג. קיימים הבדלים בין אורגזמה של הגבר ואורגזמה של האישה. אצל הגבר האורגזמה מלווה בהתכווצויות שרירי בסיס הפין ופליטת נוזל הזרע המכיל תאי זרע, ואילו אצל האישה מתרחשות התכווצויות של הנרתיק.
ייתכנו מצבים של אי הגעה לאורגזמה, הן אצל גברים והן אצל נשים. אצל הגבר יכול להיות מצב של כאבים בשלב זה. האורגזמה של הגבר והאורגזמה של האישה אינן מתרחשות לרוב בו זמנית. האישה יכולה לחוות מספר אורגזמות בזו אחר זו, ואילו הגבר זקוק לזמן מה לפני שיוכל להגיע שוב לאורגזמה.
המין והרפואה

מכיוון שיחסי מין הם פעילות מורכבת הכוללת אינטראקציה בין שני אנשים, ועשויה לכלול קשת רחבה של בעיות, מבעיות פיזיולוגיות ועד בעיות פסיכולוגיות, ישנם מומחים מהתמחויות שונות המטפלים בבעיות אלו. בבעיות פיזיולוגיות מטפלים גינקולוג אצל נשים ואורולוג אצל גברים. גם רופאי עור מטפלים בבעיות מין מסוימות. אם הבעיה לא נעוצה בבעיה פיזיולוגית, ניתן לפנות לפסיכולוג המתמחה בטיפול מיני, שאמור לרדת לשורשי הבעיה הנפשית או התפיסתית שגורמת לבעיית התפקוד המיני אצל כל אחד מבני הזוג ואף לסייע בפתרון בעיות מיניות הנובעות ממערכת היחסים ביניהם. פסיכולוגים כאלו קרויים לעיתים סקסולוגים.
המין והרפואה > אמצעי מניעה

על מנת למנוע היריון לא רצוי, נעשה שימוש במגוון אמצעי מניעה שתפקידם למנוע את ההפריה של הביצית באמצעות תא הזרע. ניתן להשתמש בשיטות המבוססות על הקמת חיץ בין הזרע לביצית או בשיטות הורמונליות המשבשות את תהליך ההפריה. אמצעי המניעה הנפוצים הם: קונדום, גלולה למניעת היריון, התקן תוך רחמי, דיאפרגמה, ספוגית למניעת היריון וקצף קוטל זרע. [דרוש מקור]
לעיתים בני זוג משתמשים בשיטות "עממיות" שאינן יעילות כלל. בשיטת "המשגל הנסוג" שבו הפין מוצא מהנרתיק לפני הפליטה קיים סיכוי להיכנס להיריון עקב פליטת זרע המתרחשת לפני האורגזמה. "שיטת הימים הבטוחים" שבה קיום היחסים נעשה בתקופה שאין ביוץ אצל האישה אינה בטוחה משום שקשה לדעת בוודאות את הימים בהם מתרחש הביוץ. [דרוש מקור]
על מנת למנוע היריון לא רצוי לאחר קיום יחסים ללא אמצעי מניעה יכולה האישה ליטול את "גלולת היום שאחרי" שהיא למעשה מינון גבוה של גלולה למניעת היריון. אפשר לקחת אותה עד 72 שעות לאחר קיום היחסים. אם האישה התעברה ניתן להפסיק את ההריון באופן מלאכותי. הליך זה נקרא הפלה מלאכותית. קיימות שתי דרכים לבצע הפלה מלאכותית: טיפול תרופתי או הליך כירורגי בשם גרידה. גרידה היא בעצם סוג של ניתוח, כרוך בסיכון, יקר ואינו נעים. כאשר הפלה מלאכותית מתבצעת בתנאים סניטריים נאותים ועל ידי רופא המוסמך לכך, הסיכונים נמוכים. [דרוש מקור]
המין והרפואה > הפרעות בתפקוד מיני

מצבים שונים, רפואיים ואחרים יכולים להפריע לקיום יחסי מין.
הפרעות בתשוקה המינית
הפרעות בעוררות המינית (אנ') - למשל הפרעה בזקפה
הפרעות באורגזמה - למשל אנאורגזמיה (אנ'), שפיכה מוקדמת, או דיכאון אחרי סקס (Post-coital tristesse)
הפרעות כאב ביחסי מין - למשל דיספראוניה, וגיניזמוס או וסטיבוליטיס
המין והרפואה > מחלות מין

קיימות מחלות מידבקות מיוחדות המועברות בעת מגע מיני. חלקן מחלות קלות יחסית, למשל יבלות עור (קונדילומה), כיני ערווה, גרדת והרפס; חלקן עלולות להוביל לעקרות, למשל זיבה וכלמידיה; וחלקן מחלות קשות שעלולות להיות אף קטלניות, למשל איידס ודלקת כבד נגיפית מסוג B (הפטיטיס B).
כדי להתגונן בפני מחלות אלה, שגורמות להדבקה על ידי העברת נוזלי גוף ועל ידי מגע בין השכבות הריריות של הגוף, הדרך הבטוחה ביותר, מלבד הימנעות מקיום יחסי מין, היא שימוש בקונדום. רצוי להשתמש בו במיוחד כאשר יחסי המין הם אקראיים, וההיסטוריה הרפואית של בן הזוג לא ידועה. על כל פנים, קונדום אינו מגן הגנה מלאה מפני מחלות מין מסוימות (למשל עגבת, הרפס, גרדת או הפטיטיס) שיכולות לעבור גם במגע עור לעור, פה לפה וכו'. ביחסי מין וגינאליים, נשים רגישות יותר להידבקויות מאשר גברים, הואיל וזרע הגבר נשאר בנרתיק האשה.
מין בתרבויות העולם

היחס למין השתנה לאורך ההיסטוריה והוא תלוי תרבות ותקופה. כך, למשל, ביוון העתיקה הייתה נהוגה גישה מתירנית כלפי מין, וכך גם ברומא העתיקה שתרבותה הושפעה עמוקות מזו של היוונים. המתירנות ביוון העתיקה התבטאה, בין היתר, בזנות ממוסדת ואף באורגיות המוניות. כמו כן ההומוסקסואליות הייתה מקובלת ונפוצה בקרב האליטות.
כדוגמאות נוספות ליחס כלפי המין בתרבויות שונות ניתן לציין את התרבות היפנית הקדומה, שבה היה מקובל לרצוח נשים שקיימו יחסי מין ללא נישואין או נשים שבגדו בבעליהן. בחלקים של אפריקה השתרש המנהג לכרות את הדגדגן לבנות צעירות, תהליך של השחתת איבר המין הנשי, זאת כדי שהאישה לא תחווה הנאה מינית בהמשך חייה, ובכך להפחית את סיכויה לבגוד. בארצות הברית היו כמה מדינות שבהן נאסרו יחסים אנאליים במה שמכונה "חוקי סדום". רק ב-2004 ביטל בית המשפט העליון של ארצות הברית חוקים אלו, שכבר זמן רב קודם לכן לא נאכפו בפועל.
יחסי מין בין בני אותו מין זוכים כיום שוב ללגיטימציה רבה יותר ולהגנה חוקית מלאה בעולם המערבי. לעומת זאת ברוב מדינות ערב ובעולם השלישי שני גברים שייתפסו מקיימים יחסי מין עשויים לקבל עונשים חמורים עד כדי מוות. לשלוש הדתות המונותאיסטיות מסורת ארוכה של התנגדות ליחסים אלו. האסלאם, הנצרות הקתולית והיהדות האורתודוקסית רואים בהם חטא חמור. עם זאת, זרמים דתיים ליברליים כמו הכנסייה האנגליקנית, כנסיות הזרם המרכזי הפרוטסטנטיות בארצות הברית, היהדות הרפורמית והיהדות הקונסרבטיבית, מתייחסים בסובלנות ליחסים אלו ואף מעודדים את מיסודם במסגרת זוגית.