stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אירופה בשחייה 2015 (בריכת 25 מטר)
ישראל ישראל באליפות אירופה בשחייה > גמר

עמית עברי סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בתוצאה של 59.09 שניות, 9 מאיות ממדליית ארד.
גיא ברנע סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 23.26 שניות.
יונתן קופלב סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 23.45 שניות.
יעקב טומרקין סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:54.68 דקות.
רביעיית השליחות (זוהר שיקלר, עמית עברי, קרן זיבנר ואנדראה מורז) סיימה במקום שישי במשחה 4x50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:38.53 דקות.
אנדראה מורז סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.52 דקות.
דוד גמבורג סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:51.71 דקות.
רביעיית השליחים (גיא ברנע, יהב שחף, עמית עברי ואנדראה מורז) סיימה במקום שביעי במשחה 4x50 מטר מעורב משולב בשיא ישראלי חדש של 1:40.48 דקות.
עמית עברי סיימה במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.56 שניות.
אנדראה מורז סיימה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.43 שניות.
רביעיית השליחים (זיו קלונטרוב, גלב איאוניצ'ב, יהב שחף, אור סבטייה ותום קרמר ששחה במוקדמות) סיימה במקום שמיני במשחה 4x50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:26.99 דקות.
רביעיית השליחים (גיא ברנע, יהב שחף, עמית עברי ואנדראה מורז) סיימה במקום שמיני במשחה 4x50 מטר מעורב משולב בשיא ישראלי חדש של 1:40.48 דקות.
ישראל ישראל באליפות אירופה בשחייה > גמר > שליחים משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים)

| משחה | שם השחיינים | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 4x50 מטר חופשי משולב |   זיו קלונטרוב   אור סבטייה   זוהר שיקלר   אנדראה מורז | מוקדמות | 1:32.88 דקות   22.12   21.71   24.80   24.25 | 7 |  |  |
| 4x50 מטר חופשי משולב |   זיו קלונטרוב   אור סבטייה   זוהר שיקלר   אנדראה מורז | גמר | 1:32.55 דקות   22.09   21.75   24.78   23.93 | 8 |  |  |

| 4x50 מטר מעורב משולב |   גיא ברנע   יהב שחף   עמית עברי   אנדראה מורז | מוקדמות | 1:41.33 דקות   23.87   27.04   26.02   24.40 | 6 |  |  |
| 4x50 מטר מעורב משולב |   גיא ברנע   יהב שחף   עמית עברי   אנדראה מורז | גמר | 1:40.48 דקות   23.62   26.84   25.83   24.19 | 7 |  |  |
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  ״הישראלים דאגו לארגן את התחרות הטובה בכל הזמנים״, באתר one, ‏ 8 בדצמבר 2015
↑  מאחר שרק שני שחיינים מאותה מדינה יכולים להמשיך לשלב חצי הגמר ולמרות שדורג במקום המקנה עליה לחצי הגמר, קופלב, שסיים שלישי מבין הישראלים לא עלה לשלב הבא.
↑  תוך כדי המשחה ל-1500 מטר חופשי קבע קיזלר במשחה ל-800 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 7:57.40 דקות.
|  אליפויות אירופה בשחייה |
| --- | --- | --- |
| אליפות אירופה בשחייה | בודפשט 1926 • בולוניה 1927 • פריז 1931 • מגדבורג 1934 • לונדון 1938 • מונטה קרלו 1947 • וינה 1950 • טורינו 1954 • בודפשט 1958 • לייפציג 1962 • אוטרכט 1966 • ברצלונה 1970 • וינה 1974 • ינקפינג 1977 • ספליט 1981 • רומא 1983 • סופיה 1985 • סטרסבורג 1987 • בון 1989 • אתונה 1991 • שפילד 1993 • וינה 1995 • סביליה 1997 • איסטנבול 1999 • הלסינקי 2000 • ברלין 2002 • מדריד 2004 • בודפשט 2006 • איינדהובן 2008 • בודפשט 2010 • דברצן 2012 • ברלין 2014 • לונדון 2016 • גלאזגו 2018 • בודפשט 2021 • רומא 2022 • בלגרד 2024 |  |
| אליפות אירופה בשחייה  (בריכת 25 מטר) | גלזנקירכן 1991 • אספו 1992 • גייטסהד 1993 • סטוונגר 1994 • רוסטוק 1996 • שפילד 1998 • ליסבון 1999 • ולנסיה 2000 • אנטוורפן 2001 • רייסה 2002 • דבלין 2003 • וינה 2004 • טרייסטה 2005 • הלסינקי 2006 • דברצן 2007 • רייקה 2008 • איסטנבול 2009 • איינדהובן 2010 • שצ'צ'ין 2011 • שארטר 2012 • הרנינג 2013 • נתניה 2015 • קופנהגן 2017 • גלאזגו 2019 • קאזאן 2021 • אוטופן 2023 |  |
בוז'ווה

| --- | --- |
סמל בוז'ווהסמל בוז'ווה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת שאטוראליאויהיי
 מושל:  Krisztina Mária Kovács
 שטח:  16.39 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  191 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°28′29″N 21°28′03″E﻿ / ﻿48.474680555556°N 21.4675°E﻿ / 48.474680555556; 21.4675 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.bozsva.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בוז'ווה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בוז'ווה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בוז'ווה (בהונגרית: Bózsva) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. הכפר נוסד מאיחוד של שני כפרים קטנים: קישבוז'ווה (Kisbozsva - בוז'ווה הקטנה) ונג'בוז'ווה (Nagybozsva - בוז'ווה הגדולה) בשנת 1978.
בכל אחד משני הכפרים – קישבוז'ווה ונג'בוז'ווה – התגוררו יהודים. הטבלה שלהלן מרכזת את מספר היהודים בכפרים ואת כלל האוכלוסייה בשני הכפרים יחד:
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 42 |  |
| 1880 | 21 | 409 |
| 1910 | 9 |  |
| 1920 | 11 |  |
| 1930 | 0 |  |
| 1941 | 0 | 426 |
אנה קארנינה (סרט, 2009)

| --- | --- |
 מבוסס על:  אנה קארנינה מאת לב טולסטוי
 בימוי:  סרגיי סולוביוב
 הופק בידי:  קונסטנטין ארנסט אולג אורושב
 תסריט:  סרגיי סולוביוב
 שחקנים ראשיים:  טטיאנה דרוביץ'   אולג יאנקובסקי
 מוזיקה:  אנה דרוביץ' סרגיי קוריוחין
 צילום:  סרגיי אסטאחוב, יורי קלימנקו 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  Solivs
 הקרנת בכורה:  25 בפברואר 2009
 משך הקרנה:  160 דקות
 שפת הסרט:  רוסית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 פרסים:  Nika award for the best work of the artist Costume (Natalya Dzyubenko) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנה קארנינה (ברוסית: Анна Каренина) הוא סרט קולנוע רוסי, עיבוד קולנועי לספרו הקלאסי של לב טולסטוי,"אנה קארנינה", בבימויו של סרגיי סולוביוב ובכיכובם של טטיאנה דרוביץ' ואולג יאנקובסקי.
הפקת הסרט הושלמה בשנת 2007 אך בשל התנגשויות בלוחות הזמנים של סרט דומה בשם "אסא-2" בעל אותו קו עלילה הקרנת הבכורה נדחתה לשנת 2009. בשנת 2013 שודרה בערוץ הראשון הרוסי הגרסה הטלוויזיונית בסדרת טלוויזיה בת 5 פרקים.
הסרט זכה בפרס ניקה (האוסקר הרוסי) בקטגוריית עיצוב התלבושת הטוב ביותר.
תקציר עלילת הסרט

אנה קארנינה היא אשתו היפה והצעירה של אלכסיי קארנין. היא נפגשת בחשאי עם הקצין ורונסקי לאחר שמתאהבת בו קודם במפגש אקראי, אך מוצאת עצמה ניצבת על פרשת דרכים ונקרעת בין אהבתה לרוזן ורונסקי ולבין נישואיה לקארנין.
צוות השחקנים

טטיאנה דרוביץ' - אנה קארנינה
יארוסלב בויקו - אלכסיי ורונסקי
אולג יאנקובסקי - אלכסיי קארנין
סרגיי גרמאש - קונסטנטין לוין/הקריין
אלכסנדר אבדולוב - הרוזן אובלונסקי
ילנה דרובישבה - דולי
מריה אניקאנובה - קיטי שצ'רבאצקאיה
ארמיליו אלקלדה דל ריו

| --- | --- |

ארמיליו אלקלדה דל ריו ב-1909
 לידה:  1866 וייאמדיאנה, ספרד 
 פטירה:  1947 (בגיל 81 בערך) טורלבגה, ספרד 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה ספלאולוגיה
 מקום מגורים:  ספרד
 תרומות עיקריות
 חקר ציורי מערות
 
מערת אל קסטיו, 23 ביולי 1909, אנרי בריי (בגלימת כומר), אוברמאייר (ברקע), אלקלדה דל ריו (מרכז עם כובע ביד) ואלבר הראשון, נסיך מונקו (יושב מימין).
ארמיליו אלקלדה דל ריו (בספרדית: Hermilio Alcalde del Río; נולד ב-1866 בווייאמדיאנה (ספ'), פלנסיה – מת ב-1947 בטורלבגה, קנטבריה), היה ארכאולוג ספרדי, שהיה אחראי על ניהול בית הספר לאומנויות ומלאכות בטורלבגה כמעט 50 שנה. הוא היה ראש עיריית טורלבגה בין 1920 ל-1922.
ביוגרפיה

ארמיליו אלקלדה דל ריו נולד בעיירה וייאמדיאנה שבמחוז פלנסיה שבקהילה אוטונומית קסטיליה ולאון בצפון ספרד, ועבר זמן קצר אחר כך לטורלבגה בלוויית אמו האלמנה. הוא החל את פעילותו הארכאולוגית בשנת 1902 כאשר ליווה את הגאולוג הספרדי אאוגוסטו גונסאלס דה לינארס (ספ') למערת אלטאמירה. בשנת 1903 הוא החל באיתור מספר גדול של מערות בקהילה האוטונומית של קנטבריה שבהן התגלו יצירות של אמנות סלע, בהן מערת אורנוס דה לה פניה, מערת קובלנס, מערת אל אסה (ספ'), מערת סנטיאן, מערת לה קלוטילדה (ספ'), מערת לה מאסה (ספ') והתחריטים של מערת אל פנדו.
הוא עבד גם במזרח אסטוריאס שם איתר את קבוצות הציורים והתחריטים של מערת פינדאל, מערת מסקולוס השנייה (Cueva de Mazaculos II), מערת אל קינטנל (Cueva de El Quintanal), מערת לה לוחה (Cueva de La Loja) או החפירות בטירת פניה מניל (Castillo de Peña Manil). יחד עם הארכאולוגים הגרמנים הוגו אוברמאייר (גר') ופאול ורנר (Paul Werner), הוא גילה את החלק המערבי של מערת לה פסייגה (גלריה C) בשנת 1911. היקף המידע שנמסר במחקרו של אלקלדה דל ריו הוא עצום, אך בנוסף לכל אלה הוא פרסם בשנת 1906 את הספר "הציורים והתחריטים של המערות הפרהיסטוריות במחוז סנטנדר: מערת אלטאמירה, מערת קובלנס, מערת אורנוס דה לה פניה, מערת אל קסטיו ( Las pinturas y grabados de las cavernas prehistóricas de la provincia de Santander: cueva de Altamira, cueva de Covalanas, cueva de Hornos de la Peña, cueva de El Castillo), ובהמשך שיתף פעולה בפרסומים אחרים כמו הספר בצרפתית "המערות של אזור קנטבריה (ספרד)" (Les cavernes de la région cantabrique (Espagne)‎) בשנת 1911 עם אנרי בריי ולורנסו סיירה (Lorenzo Sierra). יצירה אחרונה זו היא עד היום ספר חובה על אמנות סלע פלאוליתית באזור קנטבריה.
אלקלדה דל ריו חפר באתרים פלאוליתיים כמו מערת דל ואייה (ספ'), מערת אורנוס דה לה פניה ומערת אל קסטיו, חפירות שמומנו על ידי אלבר הראשון, נסיך מונקו, ו"המכון לפלאונטולגיה אנושית" (Institut de Paléontologie Humaine) שאותו הקים אלבר הראשון בפריז.
אלקלדה דל ריו השתתף בהקמת משלחת של "החברה המלכותית הספרדית להיסטוריה של הטבע" (Real Sociedad Española de Historia Natural) בסנטנדר יחד עם לורנסו סיירה וחסוס קרבאיו (Jesús Carballo).
עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה נטש אלקלדה דל ריו את הפעילות הארכאולוגית. עם הפסקת הפעילות הארכאולוגית של אלקלדה דל ריו והפסקת הפעילות של עבודת המכון לפלאונטולגיה אנושית, המחקר הפרהיסטורי בקנטבריה היה משותק כמעט עד לשנות החמישים של המאה ה-20.
ב-2016 יצא לאור שוב ספרו מ-1906 "הציורים והתחריטים של המערות הפרהיסטוריות במחוז סנטאנדר: מערת אלאטמירה, מערת קובלנס, מערת אורנוס דה לה פינה, מערת אל קסטיו", מהדורת הנצחה לרגל חגיגות היום החמישי לספרות קנטבריה בטורלבגה ב-19 בפברואר 2016, חגו של סנט ביטו דה ליבנה, קדוש פטרון של הסופרים מקנטבריה.
ב-2017 יצא לאור בטורלבגה הספר "ארמיליו אלקלדה דל ריו (1866–1947)" לרגל יום השנה ה-150 להולדתו. ספר מחווה של אסופה של 15 מאמרים שפרסמה אגודת הסופרים של קנטבריה שבכתיבתם לקחו חלק שמונה עשרה סופרים.
אנלמה

דוגמת אנלמה בשמיים
אנלמה (באנגלית: Analemma, במקור מיוונית: ἀνάλημμα שפירושו "כַּן (של שעון שמש)") הוא אוסף נקודות המתאר את מיקום השמש בכיפת השמים כפי שנצפה בשעה קבועה מדי יום לאורך השנה ממקום קבוע על כדור הארץ. אוסף הנקודות יוצר עקומה דומה לסיפרה 8 פחוסה ומאורכת, שלולאה אחת בה גדולה מהאחרת.
ניתן לראות אנלמה על גלובוסים רבים ואפשר ליצור אותה על ידי הצבת מצלמה במקום קבוע וחשיפתה באותה שעה מדי יום.
שעון שמש עם אנלמה (לחצו להגדלה)
אורך האנלמה בשעון שמש משתנה בהתאם לקוי הרוחב
האנלמה משקפת את העובדה שבמהלך השנה אורך היממה (משך הזמן של סיבוב כדור הארץ מזריחת השמש במזרח, עד לזריחה שביום למחרת) משתנה בעוד שהמדידה מתבצעת באופן קבוע כל 24 שעות. היא גם מראה שבמקום ושעה קבועים על פני כדור הארץ גובה השמש מעל האופק משתנה מיום ליום. האנלמה מאפשרת לחשב את השינוי שחל באורך היממה ובגובה השמש כל יום או לאורך תקופה. החל מהמאה ה-18 שורטטה האנלמה על שעוני שמש ושימשה לתיקון אי הדיוק הנובע מהשינוי היומי בנתיב השמש.
בהרחבה משמש המונח לתיאור שינוי במיקום של כל גוף שמימי כולל לוויינים הנצפים מכדור הארץ או מכל גוף שמיימי אחר הסובב על צירו או סובב גוף אחר. תנועה מחזורית זו גורמת לכך שלבסוף הגוף הניצפה יימצא שוב באותה נקודה ולכן האנלמה היא עקומה סגורה. השימוש הראשון הידוע במלה אנלמה עבור הכללה זו תועד בשנת 1832.
צורת האנלמה אינה אחידה לכל הגופים: האנלמה של השמש כפי שהיא נצפית ממאדים היא בצורת טיפת מים. ציר הסימטריה של האנלמה נקבע לפי השעה ביום בה מקיימים את המדידות. מדידות בצהרי היום, עת השמש נמצאת במצהר, יתנו ציר אנכי. בחצי הכדור הצפוני מדידות לפני שעה זו יגרמו לאנלמה לנטות לשמאל, ואילו מדידות אחרי הצהריים יגרמו לאנלמה לנטות ימינה.
הסבר האנלמה השמשית

באנלמה ניתן להבחין במספר נקודות משמעותיות:
הנקודה הגבוהה ביותר: היום בו השמש נמצאת בשיא גובהה וזרחה הכי מוקדם בשנה. מתרחש לפי קו הרוחב עד שבועיים לפני היום הארוך בשנה. ביום הארוך בשנה השמש זורחת דווקא מאוחר יותר.
הנקודה הנמוכה ביותר: זה היום בשנה בו השמש זורחת בשעה הכי מאוחרת ולכן בכל שעה נתונה היא תהיה בגובה הנמוך ביותר יחסית לימים אחרים. מתרחש, לפי קו הרוחב, עד שבועיים אחרי היום הקצר בשנה. ביום הקצר ביותר השמש זורחת דווקא מוקדם יותר מאשר ביום זה.
קיימים שני ימים בהם השמש נמצאת כמעט באותה נקודה בשעה נתונה. באביב, בהתאם לקו הרוחב, יום זה יכול להיות בפיגור ניכר אחרי יום השוויון ובסתיו הוא מקדים את יום השוויון בהתאם.
הלולאה הקטנה נוצרת בזמן שכדור הארץ רחוק ממוקד האליפסה שלידו נמצאת השמש ושיאו באפיהליון. בחצי הכדור הצפוני זה קורה בקיץ. הלולאה הגדולה נוצרת בזמן בו כדור הארץ קרוב למוקד האליפסה שלידו נמצאת השמש ושיאו בפריהליון. בחצי הכדור הצפוני מתרחש בחורף.
מעבר לחוגי הקוטב השמש כלל לא זורחת חלק מהשנה ולכן צורת האנלמה באזורים אלה איננה שלמה. מעבר לחוג הארקטי ככל שמתקרבים לקוטב, האנלמה מאבדת חלקים בלולאה המוארכת (שהיא תחתונה בחצי הכדור הצפוני). מעבר לחוג הקוטב הדרומי אובדת הלולאה הקטנה וחלקה התחתון של הלולאה המוארכת.
אף על פי שנהוג לשרטט את האנלמה על משטח מישורי, למעשה אוסף הנקודות נמצא על קשתות שונות בכיפת השמיים ולכן הוא מודגם בדיוק רב יותר על משטח כדורי כדוגמת גלובוס.
ניתן לנתח את האנלמה כציר סימטריה עם נקודות סטייה ממנו.
הסבר האנלמה השמשית > מודל פשוט של אנלמה

אם ציר סיבוב כדור הארץ היה אנכי למסלול ההקפה את השמש, כלומר הקטבים היו נמצאים כל הזמן במרחק שווה מהשמש וקו המשוה תמיד בנקודה הכי קרובה אליה, לצופה מכדור הארץ השמש הייתה נראית תמיד מעל קו המשוה. במקום נתון כלשהו השמש הייתה משרטטת בשמיים את אותה קשת כל יום. אם היממה הייתה קבועה באורכה, השמש הייתה נראית באותו מיקום בכיפת השמיים לאורך כל השנה בשעה קבועה ביום.
האנלמה במקרה כזה הייתה נקודה אחת קבועה
הסבר האנלמה השמשית > מודל פשוט עם השפעת אורך היממה על צורת האנלמה

אורך היממה אינו זהה לכל אורך השנה. היא קצרה יותר במרץ וספטמבר וארוכה יותר ביוני ודצמבר. אורך זה נקרא "זמן שמשי אמיתי" או "זמן שמשי נראה" (apparent solar time). חשוב להדגיש שמדובר באורך היממה ולא באורך היום או הלילה ולכן נתון זה משפיע בכל זמן נתון באותו אופן על כל נקודה בכדור הארץ - בחצי הכדור הצפוני כמו בחצי כדור דרומי. הפער בין היממה הקצרה ביותר לארוכה ביותר הוא 50 שניות לערך. הפרשים אלה ביממות אינם משתקפים בשעונים שבהם אורך השעה קבוע. ואכן אנו משתמשים לא בזמן השמשי האמיתי (הנראה) אלא ב"זמן שמשי ממוצע" (mean solar time) שאורכו 24 שעות מדודות לפי השעון. הפרש זמנים זה מצטבר על פני תקופה של כמה חודשים ויוצר פער שבשיאו, בתחילת נובמבר, יעמוד על כ־16 דקות תוספת המצטברות על פני כל התקופה. בפברואר הוא יצטבר לפער של כ־14 דקות הפחתה. ההפרש בין שתי שיטות הזמן נקרא משוואת הזמן.
לכן כשאנו מודדים את מיקום השמש כל 24 שעות ("זמן שמשי ממוצע"), נראה שהשמש משנה את מקומה על הקשת בשעת התצפית: כשהיממה קצרה מ־24 שעות השמש תופיע קדימה יותר על הקשת משום שבוצע יותר מסיבוב שלם, וכשהיממה ארוכה מ־24 שעות היא תופיע אחורה בקשת משום שטרם בוצע סיבוב שלם. השינוי באורך היממה יתבטא באנלמה. במודל של ציר סיבוב אנכי (בטרם נתייחס לנטיה של ציר כדור הארץ).
האנלמה תהיה אוסף נקודות על הקשת היומית.
חישוב גודל הקשת: ההפרש בין היממה הקצרה ביותר לארוכה ביותר הוא חצי שעה לערך. במודל זה השמש הייתה עוברת את מסלולה (חצי מעגל - 180 מעלות) ב־12 שעות בממוצע. מכאן שבשעה היא הייתה עוברת 15 מעלות. הפרש של חצי שעה יגרור הפרש של 7.5 מעלות. לכן האנלמה תהיה באורך 7.5 מעלות מהקשת היומית.
מיקום הקשת ומסלול השמש במודל זה: בכל קווי הרוחב הזריחה תתבצע במזרח (אזימוט 90 מעלות) בשעה שש בבוקר והשקיעה במערב (אזימוט 270 מעלות) בשעה שש בערב. בשעה שתים עשרה בכל קווי הרוחב השמש תהיה בדיוק בדרום (אזימוט 180) ובשיא גובהה: בקו המשווה בזנית מעל לראש הצופה, וביתר קווי הרוחב, ככל שנתרחק מקו המשווה צפונה או דרומה השמש תהיה בשיאה אבל בגובה נמוך יותר. בקטבים השמש לא תעלה כלל, אלא תשרטט מסלול מעגלי לאורך האופק ממזרח בשעה שש בבוקר, דרך דרום בשעה שתים עשרה וכלה בשקיעה בשעה שש בערב במערב. המסלול בקטבים יתאר את קו המשווה השמימי.
הסבר האנלמה השמשית > השפעת נטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ על האנלמה

קיימות שתי סיבות לשינוי באורך היממה:
א) כדור הארץ נע סביב השמש במסלול אליפטי ולא מעגלי. בהתאם לחוק השני של קפלר כשהוא מתקרב אל השמש הוא נע מהר יותר. עקב כך מיקום השמש יחסית לכדור הארץ לאחר 24 שעות יהיה שונה מזה שהיה לוּ כדור הארץ היה נע במהירות קבועה.
ב) הטיית ציר כדור הארץ. הטיה זו משפיעה על אורך היממה אך בעיקר על מסלול השמש ברקיע. בניגוד למודל הפשוט בו השמש תיארה את אותו מסלול קשתי מדי יום, הטיית הציר גורמת למסלול השמש להשתנות מדי יום.
אם ציר סיבוב כדור הארץ היה ניצב למסלול ההקפה את השמש (כמתואר במודל הפשוט), השמש הייתה מאירה תמיד מחצית מחצי הכדור הצפוני ומחצית מחצי הכדור הדרומי. במילים אחרות, מחצית מכל קו רוחב הייתה שרויה באור ומחצית בחושך. נטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ משנה את כללי המשחק: אמנם השמש עדיין מאירה תמיד מחצית מכדור הארץ, אך באופן שונה: 6 חודשים היא מאירה יותר ממחצית הכדור הצפוני ופחות מהמחצית הדרומית ו 6 חודשים להפך. קו רוחב מסוים יואר למשך זמן שמשתנה כל יום. ככל שהשמש נראית יותר זמן במשך היום, היא גם עולה גבוה יותר יחסית לאופק.
נטיית ציר הסיבוב גורמת לכך שהשמש אינה נראית נעה לאורך קו המשווה השמימי אלא לאורך קו מעגלי אחר שהוא בזווית לקו המשוה ואשר נמצא על מישור המילקה. שני הקווים נחתכים בימי השוויון. מימי השוויון לימי ההיפוך השמש משנה את מיקומה במישור המילקה מיום ליום ומתרחקת מקו המשוה השמיימי. מימי ההיפוך לימי השוויון השמש מתקרבת לאורך מישור המילקה אל קו המשווה השמיימי. תנועה זו נראית כשמדי יום, באותה שעה במקום נתון, השמש עולה גבוה יותר או להפך מנמיכה יחסית לאופק.
זו הסיבה העיקרית להפרשי הגובה המודגמים בנקודות האנלמה.
במקביל לשינוי בגובה השמש קיימת גם סטיה מתונה ימינה או שמאלה יחסית לציר דרום-צפון. התרשים משמאל מדגים זאת תוך שימוש באזימוט, כלומר ההיסט של אובייקט מכיוון צפון. בחצי הכדור הצפוני אנו מביטים אל השמש כשפנינו בצהרי היום דרומה - אזימוט של 180 מעלות. בתרשים הנתון מסוף אוקטובר עד תחילת פברואר השמש מתקדמת מיום ליום מ 4 מעלות בקירוב מערבה לדרום לארבע מעלות בקירוב מזרחה מהדרום. מאמצע מאי עד אמצע יולי היא מתקדמת באותו כיוון אך הדרך קצרה יותר (השווה לגרף השינוי באורך היממה). ביתר הזמן היא עושה דרכה בכיוון הפוך ממספר מעלות מזרחה לדרום למספר מעלות מערבה לדרום.
חישוב מיקום וזמן של זריחה ושקיעה

בעזרת האנלמה ניתן לחשב את זמני הזריחה והשקיעה המוקדמים והמאוחרים ביותר. בעזרת שיטה גאומטרית דומה, ניתן לחשב את זמן הזריחה והשקיעה בכל מקום על פני כדור הארץ למעט מקומות בחוגי הקוטב.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אנלמה שמשית בכוכבי לכת אחרים

צורת האנלמה של כוכבי הלכת תלויה ב:
אליפטיות של מסלולם (אקסצנטריות),
מידת נטייתם,
היכן על מסלול ההקפה הקטבים מופנים אל השמש:
בסביבת נקודות הקיצון
או להפך: דווקא כשכוכב הלכת נמצא במרחק מהן.
במאדים נתוני האקסצנטריות והנטיה דומים לאלה של כדור הארץ, אך ימי ההיפוך קורים כשהכוכב רחוק מנקודות הקיצון ולכן לאנלמת השמש צורת טיפה.
צורת האנלמה ביתר כוכבי הלכת החיצוניים היא:
צדק - אליפסה. האקסצנטריות גבוהה והנטייה 3 מעלות בלבד.
שבתאי - אליפסה. הלולאה הצפונית קטנה מאוד ולכן נראית כטיפה.
אורנוס - צורת 8
נפטון - צורת 8
בסרטון האנימציה רואים יצירת אנלמה שמשית על מאדים באמצעות מכשיר MarsDial שנמצא על רכב מאדים אופורטוניטי. יממת מאדים נקראת סול (Sol) ולכל סול מופיעה נקודה.
אנלמה של לוויינים גאוסינכרוניים

לוויינים גיאוסינכרוניים סובבים את כדור הארץ במחזור של יממת כוכבים אחת. תצפית יומית לעברם מנקודה קבועה על הארץ יוצרת אנלמה. צורתה לרוב אליפטית כשל טיפת מים או סיפרת 8. גודלה וצורתה תלויים במאפייני המסלול. היות שמסלול הלוויינים האלה דומה בגודלו לכדור הארץ קיימת תופעת היסט כך שצופים משני אתרים שונים רואים אנלמות שונות. צלחת לוויין לקליטת אותות רדיו מלויינים גיאוסינכרוניים צריכה לעקוב אחר תנועתם היומית. לשם כך יש להזין לתוכה את הפרמטרים של האנלמה.
קבוצת הבת של לוויינים אלו היא לוויינים גיאוסטציונריים אשר מסלולם באופן אידיאלי הוא מעגל לאורך קו המשווה השמימי. הם נעים במהירות דומה לזו של כדור בארץ ולפיכך נשארים קבועים מעל אותה נקודה. האנלמה שלהם אמורה להיות נקודה, אך עקב סטיות קלות במסלולם נוצרת אנלמה קטנה. עם זאת צלחות קליטה ללוויינים אלו יכולות לתפקד היטב גם בהיותן קבועות משום שתזוזת הלוויינים מזערית.
ראו גם

עונות השנה
משוואת זריחת השמש
הערות שוליים

↑  תמונה  ו- באתר נאס"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4766963-9 
הדגמה של ציר סיבוב אנכי קבוע.
משוואת הזמן - מעל הציר שעון שמש ייראה מהיר יחסית לשעון המציג זמן ממוצע מקומי, ומתחת לציר שעון שמש ייראה איטי. נקודות הקיצון בגרף הם התאריכים בהם יממת השמש היא 24 שעות בדיוק ולכן בהם חל היפוך מגמה.
ייצוג מתמטי של אנלמת השמש
גרף אנלמה שמשית על מאדים
יצירת אנלמה שמשית על מאדים. מבוצע על ידי מכשיר החישוב MarsDial על רכב מאדים אופורטוניטי. בימין המסך למעלה מופיעה המילה Sol שפירושה יום מאדים.
אנלמה של לוויין
בוב קיין

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1915 ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  3 בנובמבר 1998 (בגיל 83) לוס אנג'לס, קליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 ידוע בשל:  באטמן
 השכלה:  קופר יוניון  תיכון דוויט קלינטון  Grand Central School of Art 
 תקופת הפעילות:  1936–1997 (כ־61 שנים)
 מקצוע:  מאייר וכותב קומיקס
 השקפה דתית:  יהדות
 בת זוג:  אליזבת סנדרס
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של ויל אייזנר (1996)  פרס אינקפוט (1978)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 חתימה:   
 bobkane.com
 
בוב קיין (באנגלית: Bob Kane‏, נולד כרוברט קאהן; 24 באוקטובר 1915 – 3 בנובמבר 1998) היה קומיקסאי יהודי-אמריקאי, אשר ידוע בעיקר בשל יצירתה, יחד עם ביל פינגר, של דמות הקומיקס באטמן.
תחילת דרכו

נולד בשם רוברט קאהן בניו יורק להרמן, מאייר חדשות בעיתון ואוגוסטה קאהן, יהודים ממוצא אשכנזי. בתקופת לימודיו בתיכון נעשה חבר קרוב של המאייר ויל אייזנר.
לאחר שסיים את לימודיו, שינה את שמו באופן רשמי ל"בוב קיין" ונרשם ללימודי אמנות במכללת "קופר יוניון". עם תום לימודי האמנות, בשנת 1934  החל לעבוד כאנימטור באולפני האנימציה של פליישר.
יצירת באטמן

בשנת 1936 החל קיין לעבוד כיוצר קומיקס עצמאי עבור חברת אייזנר אנד איגר, בבעלות ג'רי איגר וחברו לספסל הלימודים של קיין, ויל אייזנר. שנתיים מאוחר יותר, בשנת 1939, בעקבות ההצלחה הגדולה של דמות הקומיקס סופרמן, נוצר ביקוש בתחום לייצירת דמויות של גיבורי-על. לאור הביקוש שנוצר, הגה קיין את דמותו של באטמן ועיצב אותה כגבר בלונדיני עם כיסוי עיניים וכנפי עטלף קשיחות. את הדמות, אשר בעיצובה הושפע מדמותו של השחקן דאגלס פיירבנקס, כמו גם מדמותו הבדיונית של זורו ותוכניות לייצור כלי טיס של לאונרדו דה וינצ'י, הראה לכותב ביל פינגר, שהיה שותפו לכתיבת קומיקס ומוכר נעליים במשרה חלקית. פינגר הציע מספר שינויים אשר הביאו את הדמות לעיצובה המוכר יותר כיום – מסיכה שתכסה את כל הראש, הסרת האישונים, כפפות, גלימה במקום כנפיים ושינוי הצבע האדום לשחור-אפור. את העלילה הראשונה של באטמן אייר קיין וכתב פינגר, אשר נתן לדמות גם את שמה המלא – ברוס ויין. הדמות פורסמה לראשונה בחוברת #27 Detective Comics ב-30 במרץ 1939 (על שער החוברת כתוב "מאי 1939") והפכה מיד ללהיט.
יצירת באטמן > דמויות נוספות

בנוסף לדמותו של באטמן, ייצר קיין יחד עם ביל פינגר (ובמידה מסוימת, גם ג'רי רובינסון) את דמותו של הג'וקר, אשר עיצובה הושפע מדמות הנבל בסרט "האיש הצוחק" בגילומו של קונרד ויידט.
את דמותו של רובין, עוזרו הצעיר של באטמן, ייצר קיין יחד עם פינגר ורובינסון כדי שיהווה שותף-סוד לבאטמן, בדומה לד"ר ווטסון ושרלוק הולמס, בנוסף לרצון ליצור דמות עמה יוכלו הקוראים הצעירים להזדהות (בניגוד לבאטמן, שהיה אדם בוגר).
המשך הקריירה

קיין, אשר זכה לתהילה בעקבות הצלחת דמותו של באטמן, פרש מחברת DC קומיקס בשנת 1966 ומאז התמקד בעיקר באמנות.
הוא זכה לפרסים רבים והוקרה על תרומתו לעולם הקומיקס וסרטים רבים. הופקו סדרות טלוויזיה וסרטים אשר התבססו על יצירתו.
בוב קיין נפטר ב-3 בנובמבר 1998 ונקבר בלוס אנג'לס.
ב-2015 הונצח לאחר מותו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
אנדרה גרין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במרץ 1927 קהיר, מצרים 
 פטירה:  22 בינואר 2012 (בגיל 84) הרובע השישי של פריז, צרפת 
 מקום לימודים:  Lycée Français du Caire  הפקולטה לרפואה של פריז 
 מוסדות:  יוניברסיטי קולג' לונדון 
 פרסים והוקרה:  פרס סיגורני (1995)  אביר בלגיון הכבוד 
 
אנדרה גרין (בצרפתית: André Green; ‏12 במרץ 1927 – 22 בינואר 2012) היה פסיכואנליטיקאי צרפתי יהודי, יליד מצרים.