stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי כווית–מקסיקו
הסכמים דו צדדיים

שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים כמו הסכם לשיתוף פעולה כלכלי; הסכם על הימנעות ממיסוי כפול והעלמת מיסים; נציבות שיתוף פעולה; הסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות; הסכם שיתוף פעולה בין Pemex לבין חברת הנפט בכווית; הסכם שירות אווירי ותיירות; הסכם על שיתוף פעולה בחינוך תרבותי, אמנותי ועילאי; הסכם על שיתוף פעולה פוליטי ובריאות; הסכם לשיתוף פעולה בין סוכנויות הידיעות הכוויתיות והמקסיקניות והסכם לשיתוף פעולה למאבק בפשע מאורגן בינלאומי וברוני סמים.
יחסי סחר

בשנת 2018 הסתכם המסחר הכולל בין כווית למקסיקו ב-61 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של כווית למקסיקו כולל: ציוד ביתי ושבבי זיכרון. הייצוא העיקרי של מקסיקו לכווית כולל: משאיות, צינורות, אופנועים, פולי שעועית ופלפל. בינואר 2016 הודיעה חברת הצינורות המקסיקנית, טנריס תמסה, על השקעה של כ-150 מיליון דולר בכווית. חברת חיפושי הנפט הזרים בכווית הצטרפה לחברת הנפט המקסיקנית, Pemex, לחיפוש וייצור נפט וגז במקסיקו ובמקומות אחרים. כווית היא שותפת הסחר ה-89 בגודלה של מקסיקו. חברה רב-לאומית מקסיקנית קידזניה פועלת בכווית.
נציגויות דיפלומטיות

כווית מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
מקסיקו מחזיקה בכווית שגרירות בכווית סיטי.
ירוסלאב מיחאליק

ירוסלאב מיחאליק (בסלובקית: Jaroslav Mihalík; נולד ב-27 ביולי 1994) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת החלוץ בסקליצה.
קריירת מועדונים

מיחאליק, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מ.ש.ק. ז'ילינה. ב-26 בנובמבר 2011, מיחאליק ערך את הופעת הבכורה שלו נגד דוקלה. ב-16 בספטמבר 2012, מיחאליק הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד דוקלה. בעונת 2014/2015, מיחאליק הבקיע 12 שערים בליגה וסיים שני ברשימת מלך שערי הליגה.
בינואר 2016, מיחאליק חתם בסלביה פראג מליגת העל הצ'כית. ב-19 בפברואר, מיחאליק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ויסוצ'ינה ג'יהלאווה. ב-14 במאי, מיחאליק הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-5 נגד ויקטוריה פלזן.
בינואר 2017, מיחאליק הושאל לקרקוביה קרקוב מליגת העל הפולנית. בסיום העונה, חתם על חוזה בקבוצה.
בינואר 2018, מיחאליק חזר כשחקן מושאל למ.ש.ק. ז'ילינה בה שיחק שנה וחצי.
בקיץ 2019, מיחאליק הושאל ללכיה גדנסק מליגת העל הפולנית, במדיה שיחק שנה וחצי ולאחר מכן חתם בסיגמה אולומוץ.
ב-6 באוגוסט 2021, מיחאליק חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, מיחאליק השתתף עם נבחרת הצעירה של סלובקיה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2017, וכבש את השער השני של הנבחרת בניצחון 0-3 נגד שוודיה במשחק הראשון בטורניר.
בספטמבר 2017, מיחאליק זומן לראשונה לסגל נבחרת הבוגרת. ב-8 באוקטובר, מיחאליק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד מלטה. ב-7 ביוני 2019, מיחאליק הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-5 נגד ירדן.
הערות שוליים

↑  תומר חבז, ‏לאמק בנדה וירוסלב מיחאליק חתמו במכבי פ"ת, באתר ONE‏, 6 באוגוסט 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ירוסלאב מיחאליק".
ישראל והפצצה

| --- | --- |

צילום מסך של הפתיח של הסרט
 בימוי:  דירק פוהלמן 
 הופק בידי:  אניה כהן פלוריאן הרטונג
 תסריט:  דירק פוהלמן 
 עריכה:  ארנסט ארונוב
 שחקנים ראשיים:  אבנר כהן אבי פרימור מרטין ון קרפלד Karsten Voigt 
 מוזיקה:  מונה מור 
 מדינה:  גרמניה 
 חברת הפקה:  ZDF 
 חברה מפיצה:  ZDF 
 הקרנת בכורה:  14 באוגוסט 2012‏
 משך הקרנה:  52 דקות
 שפת הסרט:  גרמנית 
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ישראל והפצצה (בגרמנית: Israel und die Bombe) הוא סרט דוקומנטרי גרמני משנת 2012 בן 52 דקות בבימוי של דירק פוהלמן אשר עוסק במדיניות הגרעין של ישראל ובעמימות גרעינית ישראלית.
הסרט הופק כקופרודוקציה של הערוצים ZDF ו-ARTE ושודר במקור בערוץ הטלוויזיה הגרמני ARTE ב-14 באוגוסט 2012.
הסרט מכיל בין היתר ראיונות עם העיתונאי הבריטי פיטר הונאם (Peter Hounam) מהעיתון הבריטי סאנדיי טיימס, ההיסטוריונים ישראלים איזבלה גינור וגדעון רמז, בנוסף לראיונות עם אבנר כהן, מרטין ון קרפלד, אבי פרימור, והחוקר האמריקאי סשה פולקוב-סורנסקי.
הערות שוליים

↑
http://www.crew-united.com/?mov=146742
http://www.februarfilm.de/israel.html
http://www.youtube.com/watch?v=D_oQPZiiqKs youtube
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ייפ מאן

ערך זה עוסק באמן לחימה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שם זה נכתב במקור בהתאם לסדר המזרחי; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1893 פושאן, הרפובליקה העממית של סין 
 פטירה:  2 בדצמבר 1972 (בגיל 79) הונג קונג הבריטית, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  葉繼問 
 מדינה:  הונג קונג הבריטית 
 מקום קבורה:  Fanling 
 מקום מגורים:  הונג קונג 
 השכלה:  St. Stephen's College 
 מפלגה:  קוומינטנג 
 בן או בת זוג:  Cheung Wing Sing 
 
ייפ קאי מאן (1 באוקטובר 1893 - 2 בדצמבר 1972), מאוית גם יפ מאן, היה אמן אמנויות לחימה סיני. חלק מתלמידיו הפכו מאוחר יותר למורים לאמנויות לחימה, בהם כוכב הקולנוע ואמן אמנויות הלחימה, ברוס לי.
תולדות חייו

ייפ נולד לייפ הוי-דור ונג שואי, והיה השלישי מארבעה ילדים. הוא גדל במשפחה אמידה בפושאן, גואנגדונג, וקיבל חינוך סיני מסורתי. אחיו הבכור היה ייפ קאי-גאק, אחותו הבכורה הייתה ייפ וואן-מאי ואחותו הצעירה ייפ וואן-אום.
ייפ התחיל ללמוד וינג צ'ון מצ'אן וואה-שון כשהיה בן 13. בזמנו שצ'אן היה כבר בן 70, והיה תלמידו האחרון של צ'אן. בשל גילו של מורו, ייפ למד את רוב הכישורים והטכניקה מהתלמיד השני בוותיקותו של צ'אן: נג כאונג-סוק. צ'אן נפטר שלוש שנים לאחר תחילת אימוניו של ייפ ואחת מבקשותיו לפני מותו הייתה שנג ימשיך לאמן את ייפ.
בגיל 15, ייפ עבר להונג קונג בעזרת קרוב משפחה, לאונג פוט-טינג. שנה מאוחר יותר, הצטרף ללימודים בבית ספר תיכון St. Stephen's College עבור משפחות עשירות וזרים המתגוררים בהונג קונג. במהלך לימודיו ב- St. Stephen's College ייפ ראה שוטר זר מכה אשה והחליט להתערב. השוטר ניסה לתקוף את ייפ, אבל ייפ הכה אותו וברח לבית ספר עם חבר לכתה. החבר לכתה של ייפ סיפר מאוחר יותר את הסיפור לשכן שגר איתו באותו בניין. השכן נפגש עם ייפ כדי לשאול אותו באיזה אמנות לחימה הוא מתאמן. האיש אמר לייפ שצורת הלחימה שלו "לא מלהיבה". האיש אתגר את הוינג צ'ון של ייפ נגד הצ'אי סאו (שיטת אימון המצריכה שליטה בהתקפה ובהגנה) של האיש, שהביס אותו לאחר כמה מהלומות. היריב של ייפ חשף את עצמו כלאונג ביק, בנו ותלמידו הבכיר של מורהו של צ'אן, לאונג ג'אן. לאחר ההתקלות הזאת, ייפ המשיך ללמוד מלאונג ביק.
בגיל 24 ייפ חזר לפושאן והצטרף למשטרה. הוא לימד וינג צ'ון כמה מפקודיו, חברים וקרובי משפחה, אבל לא הפעיל באופן רשמי בית ספר לאמנויות לחימה. חלק מהתלמידים הרשמיים היותר ידועים שלו היו לוק ייו, כג'וֹאוּ גוָאנְגְיוּ' (周光裕), גְווֹ פֿוּ (郭富),לוּן גְ'יָה (倫佳), צֶ'נְגְ'ה-שִׂין (陳志新), ולוּ יִינְג (呂應). גְווֹ פֿוּ ולוּן גְ'יָה המשיכו ללמד תלמידים משלהם והעבירו הלאה את אומנות צ'אן לפושאן ואזור גואנגדונג. מאוחר יותר צֶ'נְגְ'ה-שִׂין ולוּ יִינְג הגיעו להונג קונג, אבל אף אחד מהם לא הסכים לקבל תלמידים. בין תלמידיו היה גם כוכב הקולנוע ואמן אמנויות הלחימה, ברוס לי.
ייפ עבר לגור עם גְווֹ פֿוּ במהלך מלחמת סין–יפן השנייה וחזר לפושאן רק לאחר המלחמה, שם המשיך בקריירה המשטרתית. ייפ עזב את פושאן להונג קונג ב 1949 לאחר שהמפלגה הקומוניסטית ניצחה במלחמת האזרחים והקימה את הרפובליקה העממית של סין ביבשת הסינית. ייפ היה קצין בקוומינטנג, (המפלגה הלאומית הסינית), יריבתה של המפלגה הקומוניסטית במלחמת האזרחים.
בסוף ימיו חלה במחלת סרטן הראש והצוואר ומת ממנה ב-2 בדצמבר 1972 בגיל 79.
סרטים על ייפ מאן > ייפ מאן (סדרת סרטים)

ייפ מאן (סדרת סרטים) - סדרת סרטי דרמה ופעולה-סינית זוכת פרסים בכיכובו של דוני ין, על אורח חייו של ייפ מאן.
ייפ מאן (סרט) - סרט דרמה ואמנויות לחימה-סיני זוכה פרסים משנת 2008, בכיכובו של דוני ין.
ייפ מאן 2 - סרט דרמה ואמנויות לחימה-סיני זוכה פרסים משנת 2010, בכיכובו של דוני ין וסאמו האנג.
ייפ מאן 3 - סרט דרמה, פעולה ואמנויות לחימה-סיני מצליח וזוכה פרסים משנת 2015, בכיכובו של דוני ין ומייק טייסון.
ייפ מאן 4 - סרט דרמה, פעולה ואמנויות לחימה-סיני משנת 2019, בכיכובו של דוני ין וסקוט אדקינס.
סרטים על ייפ מאן > סרטים אחרים

האגדה נולדה: ייפ מאן - סרט דרמה, פעולה ואמנויות לחימה-סיני משנת 2010, בכיכובו של אייפי צ'אן וסאמו האנג.
ייפ מאן: הקרב האחרון - סרט דרמה, פעולה ואמנויות לחימה-סיני משנת 2013, בכיכובו של אנתוני וונג צ'או סאנג ואייפי צ'אן.
גראנד מאסטר - סרט דרמה, פשע ואמנויות לחימה-סיני זוכה פרסים משנת 2013, בכיכובו של טוני לאונג צ'יו-וואי וג'אנג דזה יי, על אורח חייו של ייפ מאן.
סרטים על ייפ מאן > סרטים בהם מופיע שחקן כייפ מאן

הדרקון: סיפורו של ברוס לי - סרט ביוגרפי בדוי למחצה המגולל את סיפורו של ברוס לי, בכיכובם של ג'ייסון סקוט לי, לורן הולי ורוברט וגנר.
לוקרי

| --- | --- |
סמל לוקריסמל לוקרי

 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  קלבריה קלבריה
 נפה:  רג'ו די קלבריה
 תאריך ייסוד:  המאה ה-7 לפנה"ס
 שטח:  25 קמ"ר
 גובה:  7.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  11,834 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  523 נפש לקמ"ר (2004)
 קואורדינטות:  38°14′00″N 16°16′00″E﻿ / ﻿38.233333333333°N 16.266666666667°E﻿ / 38.233333333333; 16.266666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.comune.locri.rc.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןלוקרי(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןלוקרי(למפת קלבריה רגילה) קטנזארו רג'ו די קלבריה קוזנצה קרוטונה בזיליקטה קמפניה סיציליה מפרץ טאראנטו  הים הטירני  הים היונילוקרי(למפת קלבריה מוגדלת) קטנזארו רג'ו די קלבריה קוזנצה קרוטונה בזיליקטה קמפניה סיציליה מפרץ טאראנטו  הים הטירני  הים היונילוקרי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לוקרי (איטלקית: Locri) היא עיר ורשות מקומית בנפת רג'ו די קלבריה, מחוז קלבריה שבאיטליה. ראשיתה במאה ה-7 לפנה"ס, אז נוסדה על ידי מתיישבים יוונים מלוקריס ונקראה "לוקרוי אפיזפיריאוי" (Λοκροί Ἐπιζεφύριοι). היא הפכה לימים לאחת הערים החשובות והמשגשגות בדרומו של המגף האיטלקי. בעיר התגורר טימיאוס מלוקרי שנתן את שמו לאחד הדיאלוגים ידועים של אפלטון. בתקופת מלחמת פירוס בעיר הוצב חיל מצב של רומאים.
העיר ירדה מגדולתה במאה ה-5 לספירה וננטשה. היא חרבה בעת פלישות הסרצנים במאה ה-10.
בעיר ממוקמת תחנת רדיו פרטית Radio Studio 54 Network המשדרת לדרום איטליה.
יעקב לוונשטיין

| --- | --- |
 לידה:  17 באוגוסט 1799 ברוכזאל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  27 ביולי 1869 (בגיל 69) טאוברבישופסהיים, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום פעילות:  באדן
 תקופת הפעילות:  ? – 27 ביולי 1869 
 רבותיו:  רבי הירץ שייאר, רבי משה טוביה מזונטהיים, רבי אברהם בינג
 בני דורו:  רבי יצחק אריה וורמסר
 
יעקב קופל לוונשטיין (בגרמנית: Jakob-Koppel Löwenstein;‏ 17 באוגוסט 1799 – 27 ביולי 1869) היה סופר ורב המחוז בבאדן.
ביוגרפיה

נולד בברוכזאל, גרמניה, בשנת 1799 ליוסף לוונשטיין. משנת 1813 למד בקרלסרוהה, משנת 1816 במיינץ אצל הרב הירץ שייאר, משנת 1820 בהנאו אצל הרב משה טוביה מזונטהיים, ומשנת 1825 בווירצבורג אצל הרב אברהם בינג. בשנים 1825 ו-1826 השתלם בלימודי חול באוניברסיטת וירצבורג.
התחתן בשנת 1829.
משנת 1829 היה רב בגיילינגן אם הוכריין, שם נולדו 11 מתוך שלושה עשר ילדיו, ומשנת 1852 ועד מותו היה רב המחוז בטאוברבישופסהיים, שם ניהל גם ישיבה. בשנים 1857–1858 ו-1859–1861 ניהל במקביל את רבנות מרכינגן.
התכתב עם "בעל השם ממיכלשטאדט", הרב יצחק אריה וורמסר.
נפטר בטאוברבישופסהיים בשנת 1869.
ייפ מאן (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  Wilson Yip 
 הופק בידי:  Raymond Wong 
 תסריט:  Edmond Wong, Chan Tai Lee 
 עריכה:  Cheung Ka-fai 
 שחקנים ראשיים:  דוני ין (ייפ מאן) Lynn Hung (Cheung Wing Sing) Xing Yu Chen Zhihui Hiroyuki Ikeuchi Louis Fan סיימון ים Gordon Lam Tenma Shibuya 
 מוזיקה:  Kenji Kawai 
 צילום:  O Sing-Pui 
 מדינה:  הונג קונג 
 חברת הפקה:  Orange Sky Golden Harvest, Mandarin Films Distribution 
 חברה מפיצה:  Mandarin Films Distribution, נטפליקס, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בדצמבר 2008 
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  קנטונזית תקנית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט היסטורי, סרט אמנויות לחימה, סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 תקציב:  11.7 מיליון דולר
 הכנסות:  21.8 מיליון דולר
 פרסים:  פרס הונג קונג לקולנוע לסרט הטוב ביותר 
 סרט הבא:  Ip Man 2 
 www.ipman-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
ייפ מאן (באנגלית: Ip Man במנדרינית: 叶问 / 葉問) הוא סרט פעולה ביוגרפי הונג קונגי משנת 2008 בבימויו של ווילסון ייפ (אנ') ובכיכובו של דוני ין. הסרט מתאר את חייו של ייפ מאן, מאסטר אמנויות לחימה ואחד מהמורים הבולטים של סגנון לחימה ווינג צ'ון קונג פו, אשר היה גם מורהו של ברוס לי. הסרט מתמקד בשנותיו של ייפ מאן בעיירה פושאן במהלך שנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20, כשכוחות יפן כובשים את סין.
עלילה

העלילה מתרחשת בעיירה פושאן, מרכז מסחרי חשוב לסגנונות אמנויות הלחימה, בתקופה שלפני הפלישה היפנית לסין. ייפ מאן (דוני ין) הוא מאסטר לחימה של סגנון הווינג צ'ון, והוא ידוע במומחיותו ובענוותו. חייו השקטים משתנים כאשר היפנים פולשים לסין והוא נאלץ להילחם על כבוד עמו ועל משפחתו. ייפ מאן מצטרף למאבק המקומי נגד הכובשים היפנים ומנסה לשמר את כבודם של אמני הלחימה הסיניים מול האתגרים הקשים שמעמידים בפניהם הכובשים.
צוות השחקנים

דוני ין בתפקיד ייפ מאן - מאסטר אמנויות לחימה המוביל את ההתנגדות לפלישה היפנית ומנסה להגן על משפחתו ועמו.
סיימון יאם בתפקיד ז'ואו צ'נג - חברו הקרוב של ייפ מאן ושותפו למסע.
הירויוקי איקוצ'י בתפקיד מורהרה - קולונל יפני שמנהל את הקרבות בין אמני הלחימה הסיניים לבין החיילים היפנים.
לין הונג בתפקיד צ'אנג צ'ינגצ'אן - אשתו של ייפ מאן שתומכת בו לאורך המסע הקשה.
ביקורות

הסרט זכה לשבחים רבים מצד המבקרים והקהל כאחד, בזכות הבימוי הקפדני, סצנות הקרב המדהימות, וההופעה המרגשת של דוני ין בתפקיד הראשי. הסרט לא רק הפך להצלחה קופתית משמעותית, אלא גם יצר סדרת המשכים והפך לאחת מסדרות הסרטים המוערכות ביותר בז'אנר הפעולה והאמנויות הלחימה. הסרט זכה לציון של 86% באתר Rotten Tomatoes וזכה בפרסים רבים, כולל פרסים על הלחימה הכוריאוגרפית והביצועים של צוות השחקנים.
הערות שוליים

↑  Ip Man | Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית)
לוקסמבורגית

| --- | --- |
 מדינות:  לוקסמבורג, בלגיה, גרמניה, צרפת
 אזורים:  מערב אירופה
 דוברים:  600,000~ (2020)
 שפת אם:  590,000~
 כתב:  אלפבית לטיני 
 משפחה:  הודו-אירופית גרמאנית גרמאנית מערבית גרמאנית עלית לוקסמבורגית
 לאום:  לוקסמבורג לוקסמבורג
 מוסד:  המועצה הקבועה ללוקסמבורגית 
 קוד שפה:  lb 
 קוד ISO 639-1:  lb 
 קוד ISO 639-2:  ltz 
 קוד ISO 639-3:  ltz 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
לוקסמבורגית (Lëtzebuergesch, בתעתיק עברי: "לואטצבוייאש" ולא "לטסבורגש") היא שפה גרמאנית המדוברת בלוקסמבורג. בנוסף מדוברת השפה בפי כמה אלפי אנשים בגרמניה, בצרפת ובבלגיה.
השפה דומה מאוד לגרמנית ולהולנדית, ומשולבות בה מילים צרפתיות רבות. ב-1976 הופיעה הלוקסמבורגית לראשונה בכתב, אף שהייתה מדוברת בערך מאז תחילת האלף השני לספירה. ב-1984 הפכה לשפה הרשמית של לוקסמבורג.
אף על פי שהיא שפה הדומה מאוד לגרמנית ולשפות גרמאניות מערביות אחרות, כתוצאה מהשפעה צרפתית ותוספות שנוספו ונוצרו לאורך הזמן, לאנשים דוברי גרמנית תקנית מעט קשה להבין אותה ואף קשה להם יותר לדבר אותה נכון. ההשפעה הצרפתית היא ישירה, כלומר, חלק מהמילים בלוקסמבורגית הן מילים צרפתיות (לדוגמה: merci - תודה, buschauffeur - נהג אוטובוס, matière - חומר וכדומה).
השפה הגרמנית נקראת בלוקסמבורגית דֵּייטְש (Däitsch) ולפעמים פְּרַייסֵש (Preisesch) ("פרוסית", כינוי הנתפס כפוגעני). השימוש הנפוץ ביותר של גרמנית הוא בעיתונים ובבתי-הספר היסודיים. השפה המנהלית העיקרית היא צרפתית. לוקסמבורגית מדוברת בכל תחנות הרדיו בלוקסמבורג ובפי רוב תושביה.
ב-1998 נוסדה "הוועדה הקבועה ללשון הלוקסמבורגית" (Conseil Permanent de la Langue Luxembourgeoise - CPLL) העוסקת בחקר השפה.
לוקסמבורגרים רבים רואים בלוקסמבורגית שפה עצמאית ולא גרסת משנה של גרמנית ומעדיפים להשתמש בה על פני צרפתית או גרמנית תקנית, לעיתים אנשים המדברים רק גרמנית תקנית עלולים להיתפס כמתנשאים או שונים והמקומיים ינסו ללמד אותם לדבר בלוקסמבורגית (כנראה יהיה להם יותר קל מצרפתית, וגם לוקסמבורגית נוטה להיתפס כשפה לאומית וגאווה לאומית על פני צרפתית).
יחסי אוסטרליה–סוריה

| יחסי אוסטרליה–סוריה |
| --- | --- |
אוסטרליה: סוריה


אוסטרליה: סוריה
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 187,437
אוכלוסייה
26,778,707: 24,908,268
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 8,980
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 361
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה נשיאותית   דיקטטורה

יחסי אוסטרליה–סוריה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה הערבית הסורית.
סקירה כללית

בין סוריה לאוסטרליה מתקיימים יחסים דיפלומטיים אך אוסטרליה מרבה לבקר את סוריה על צורת המשטר שלה, ואף לחמה נגד המדינה האסלאמית במלחמת האזרחים הסורית.
ייצוג

סוריה מיוצגת באוסטרליה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקנברה, בירת המדינה.
אוסטרליה אינה מיוצגת בסוריה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של אוסטרליה בסוריה היא זו המצויה בביירות, בירת לבנון.
יעקב דוד אברמסקי

| --- | --- |

 לידה:  1914 סמוליאני, בלארוס 
 פטירה:  1979 (בגיל 65 בערך) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יעקב דוד אברמסקי (י"ד אברמסקי; ה' באדר תרע"ד, מרץ 1914, סמוליאני, פלך מוהילב, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) – כ"ד באב תשל"ט, אוגוסט 1979, ירושלים) היה סופר עברי, מתרגם, ביבליוגרף, בלשן ופולמוסן.
קורות חיים

יעקב דוד אברמסקי נולד בסמוליאני שבפלך מוהילב ברוסיה הלבנה, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). בגיל שמונה-עשרה נאסר בעוון ציונות וגורש על ידי השלטון הסובייטי לאלמה-אטה, צ'ימקנט, טורקיסטן, סוזק, טשקנט, טורטקול, וקרטאו. הוא הצליח לצאת מברית המועצות ולעלות לארץ ישראל בשנת 1937 עם אשתו ועם בנו הבכור.
יעקב דוד אברמסקי התגורר תחילה בתל אביב, ולאחר שנתיים, בשנת 1939, עלה לירושלים, ועבד שנים רבות בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי בעיר, עד שנת 1963. הוא תרגם, ועסק גם בעריכה. פרסם חוברות, מחקרים, מסות ומאמרים רבים בכתבי עת ובעיתונות היומית בארץ ובארצות הברית בנושאי ספרות עברית בתקופותיה השונות, לשון, מקרא, ציונות, יהדות ותרבות העולם. הוא היה פולמוסן ודעתן, והייתה לו השקפה ייחודית משלו על היהדות בעידן המודרני, על ימין ועל שמאל בארץ, על ברית המועצות ושנאתה ליהודים ועוד. על מאמריו הרבים חתם בכ-30 שמות עט, בהם: יד"א, אביד, דאיב, עקיבא אביון, אבי יאיר, אבי יהושע, אבי שולה. את דעותיו הייחודיות הביע גם באגרותיו הרבות. לאחר מותו כונסו חלק מכתביו וכן חלק מאיגרותיו בספרים שערכה בתו.
משפחתו

יעקב דוד הוא בנו השני של הרב יחזקאל אברמסקי, בעל "חזון יחזקאל" על התוספתא. מצד אימו הוא נינו של הרידב"ז - הרב יעקב דוד וילובסקי, והוא הראשון להיקרא על שמו. 
היה נשוי לצרטה הורוויץ (גנטיקאית) ונולדו להם ארבעה ילדים.
בנו הבכור, יונתן (יוני) אברמסקי (1935–1948), שנולד בהיות הוריו בגלות בטשקנט, אוזבקיסטן, נהרג מכדור צלף ירדני, בגיל 13, במהלך ההפוגה השנייה בעת המצור על ירושלים במלחמת העצמאות. המשורר אורי צבי גרינברג צייר את דמותו במלאת שנה למותו תחת הכותרת "לזכר הנער הקדוש יונתן".
אחיו הצעיר שמעון אברמסקי (Chimen Abramsky;‏ 1916–2010) היה היסטוריון ופרופסור בקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
ארכיונו של אברמסקי נמצא במכון גנזים בספריית בית אריאלה תל אביב-יפו
חיבוריו

אגרות יעקב דוד אברמסקי, ההדירה והוסיפה הערות: שולה אברמסקי, הקדים מבוא: נתן רוטנשטרייך, תל אביב: ספרית פועלים, תשנ"א-1991.
בדרכי היהודי הנצחי, הגיונות ועיונים ביהדות, תל אביב: ספרית פועלים, 1985.
בזכות הדילטנטיזם, צרור מסות, ירושלים: תש"ג-1943.
יצירתו של אורי צבי גרינברג בעברית: ביבליוגרפיה של כתביו המפוזרים בכתבי-עת, יד לקורא, ירושלים: תשכ"ה-1965.
על היהודי הנצחי, ירושלים תש"ג-1943.
על מהותו ותכנו של "שבט יהודה": דיוקן של ספר, ירושלים: תש"ג-1943.
חיבוריו > בתרגומו

עקבות של חופש דעות ברבנות של פולין במאה הט"ז, מאת שאול פנחס רבינוביץ, תרגם: י"ד אברמסקי, ירושלים: תשי"ט-1959.
זכרונות וצרור מכתבים, מאת מרדכי אנטוקולסקי, תרגם מרוסית: י"ד אברמסקי, סוף-דבר מאת מרדכי נרקיס, בלוויית תמונות מיצירות האמן, ירושלים: מוסד ביאליק, תשי"ב 1952.
בודד לנפשו, מאת יונה רוזנפלד, תורגם מיידיש בידי י"ד אברמסקי, תל אביב: עם עובד, תשכ"ד-1964.
יהודים באמנות החדשה , מאת ליאו קניג, תרגם: י.ד. אברמסקי, תל אביב, דביר, תשכ"ב.
אייכמן. עברו והתגמול הצפוי לו, מאת נחמיה רובינסון, עברית: י"ד אברמסקי, תל אביב: הקונגרס היהודי העולמי, 1961.
בין מלחמה ושלום - היהודים בוועידת השלום במוצאי מלחמת העולם הראשונה, מאת ד"ר יוסף טננבוים, תרגם מיידיש: ידא"י [=יעקב דוד אברמסקי]. ירושלים: הקונגרס העולמי היהודי, תשי"ט.
סופרים יהודים מאמריקה הלטינית מספרים, תרגם שלושה סיפורים: י"ד אברמסקי, ירושלים: הקונגרס היהודי העולמי, תש"ך.
חיבוריו > בעריכתו

יד ושם ליהושע אריה הורביץ הי"ד - קובץ זכרונות והערכות יוצא במלאת שנתיים למותו, ירושלים, תש"ה.
ילקוט מסות / א' דרויאנוב; ליקט והוסיף פרטים ביוגרפיים וביבליוגרפיים: י"ד אברמסקי; הערכה ספרותית והסברים: ראובן רבינוביץ), תל אביב: יחדיו ואגודת הסופרים העברים בישראל, תש"ל.
הערות שוליים

↑  דף לזכר יונתן (יוני) אברמסקי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301711305171  GND: 11927759X  ISNI: 0000 0000 8159 4058  LCCN: no91026661  SUDOC: 114394490  VIAF: 79261763   WorldCat (עם VIAF): 79261763 
יעקב דוד אברמסקי בכפר סוזק שבקזחסטן, 1933
יעקב דהאן

| --- | --- |
רבי יעקב דהאן, ראש ישיבת מרקש.
רבי יעקב דהאן, ראש ישיבת מרקש.
 לידה:  1889 ה'תרמ"ט מרקש
 פטירה:  1944 (בגיל 55 בערך) כ"ט בכסלו ה'תש"ה מרקש
 כינוי:  ראש ישיבת מרקש
 מקום קבורה:  מרקש
 מקום פעילות:  מרקש
 תקופת הפעילות:  ?–1944 
 תחומי עיסוק:  דיינות, גמרא
 תפקידים נוספים:  דיין במרקש
 רבותיו:  רבי שלמה הכהן
 תלמידיו:  הרב דוד בוזגלו, הרב יאיר חפוטא, הרב יוסף פרץ, הרב דוד מלול, הרב יצחק דלויה, הרב אברהם אלמליח,הרב צבי הרוש, הרב משה בוזגלו, ועוד רבים.
 בני דורו:  רבי יעקב חזוט, רבי אברהם אביטבול.
רבי יעקב דהאן (אדהאן) (ה'תרמ"ט 1889 - כ"ט כסלו ה'תש"ה 15 בדצמבר 1944) היה דיין וראש ישיבה במרקש במחצית הראשונה של המאה ה-20.
ביוגרפיה

נולד במרקש בשנת ה'תרמ"ט לאביו רבי מסעוד דהאן ולאמו חנינה. למד בישיבתו של רבי שלמה הכהן בעיר, ולימים נשא את בתו סוליקה. לאחר שגדל בתורה, נתמנה לעמוד בראשות אחת הישיבות שפעלו בבית הכנסת הגדול של מגורשי ספרד בעיר, "צלאת אל עזמה", לצד רבי אברהם אביטבול, כאשר הרב דהאן לימד בעיקר את בני הכפרים הסמוכים והרב אביטבול לימד בעיקר את התלמידים המקומיים.
נפטר בכ"ט בכסלו ה'תש"ה, ונקבר בבית הקברות היהודי בעיר. על מצבתו נכתב:
"הנה תחת זה הגל בין רגבי העפר/ ינוח מלבוש החומר הצר/ שלבש בו השכל המפואר/ בעברו דרך עולם התמורה המעובר. 
 מן המאציל עליו נאצל/ שכלו נבדל משכל הפועל, מעולם האצילות נשתלשל/ ירד לעולם העשיה והמפעל.
  נתגשם היה לחומר העשיה/ הרביץ תורה הגדיל תושיה/ בחכמתו הרבה ובדעתו הנקיה/ החזיר תורה לאכסניה/ צלל בים התלמוד הרה פלילה/ דרש תלי תלים על כל סוגיא/ נוסף על חכמתו הנסתרה והגלויה/ ענוה ויראה כבר בתיה.
 בתורתו יהגה יומם ולילה כמצות אלהיו/ לא יחת מכל מקרה ופגע, לא ישים לב ליסוריו/ בריאות השכל לו עיקר, לא כן בדיו/ ללמוד וללמד הייתה מטרתו כל ימיו.
 זכר עולם שם לו אלו התלמידים/ צר תעודה חתם תורה בלימודים/ כלה מלאכתו בימים אחדים/ נתעלה לשבת בין אלה העומדים.
 ישיבה של מטה עזב כבן נ"ו שנים/ בכ"ט בכסלו התש"ה נצחו העליונים/ לוו נשמת רבי בשיר ורננים/ מפרידתו אנו ואבלו התחתונים.
 שורות אלו על האבן כתובת/חרט בנו יחידו ברתת/יעקב אבינו לא מת/ חי חי הוא בעולם האמת.
משפחתו

לרבי יעקב ולאשתו סוליקה, נולדו שלוש בנות ובן. בנו הרב שלמה דהן היה ראש ישיבה ואב בית דין בפריז, נקרא גם בתואר "ל'חכם דהאן". בתו מסעודה נישאה לרב חיים רפאל שושנה, דיין בקזבלנקה. נינתו היא הרבנית ימימה מזרחי.
מתלמידיו

רבים מתלמידיו פורטו בספר "בתוך עמי" של הרב אברהם אלמליח:
הרב גד נבון – הרב הראשי לצה"ל.
רבי יצחק דלויה - מחבר הספר "ויזרע יצחק", שוחט ובודק בבית הדין הרבני בפריז, וראש כולל שם.
רבי דוד בוזגלו – מגדולי משוררי מרוקו.
הרב אברהם אלמליח – רבה של דימונה.
הרב יאיר חפוטא – רבה של באר יעקב.
הרב דוד מלול – רבה של ירוחם.
הרב שמעון דיין - רב בכמה ערים במרוקו ורבה של כפר יונה.
הרב מסעוד חזן - רבה של שלומי
הרב יוסף בוסקילה - רבה של בית שמש
הרב יעקב אלמליח - רב מושב תלמי יחיאל.
הרב צבי הרוש
הרב יעקב בוסקילה
הרב משה בוזגלו, רב בעיירה מול דרעא ורב ביכנ"ס "אור תורה" בקריית ים.
הרב יוסף פרץ – רב מושב מגדים, בעל "תהילתו בפי".
הרב שמעון ברוך אוחיון – ראש ישיבת "כתר תורה" בקזבלנקה ורבה של יפו.
לקריאה נוספת

חביב איבגי, אבני זיכרון לקהילת מראקש, לוד ה'תשס"ד, עמ' קלא.
הרב יוסף הלל, מצבות מראכש, ירושלים תשע"ו, עמ' 23–24.
הערות שוליים

↑  ספר 'הליכות שבא', לרבי שמעון ברוך אוחיון במבוא עמוד 24 הערה 6
↑  ראו עדות תלמידו הרב אליהו רחמים זייני: "על חכם דהן ע"ה, באתר אור וישועה.
↑  קובץ הבאר, לרב יאיר חפוטא.
↑  בהקדמה לספר
↑  עיין ספר "זוכר ברית אבות" עמוד 255
↑  'בתוך עמי' הקדמה
↑  הרב אברהם חפוטא, "סנסן ליאיר" עמ' 26
↑  "מכתם לדוד", הקדמה, עמ' 2
↑  אור המערב ג, קה
↑  עיינו בהקדמתו לספר "המלכות" מהדורה שנייה.
↑  "תהילתו בפי" הקדמה, אות י.
↑  לא למד בישיבתו באופן מסודר, אך למד מפיו במקביל ללימודיו בישיבת הרב יוסף נחמיאס בעיר (הליכות שבא עמ' 25 הערה 6
כורש הרצל גורדון

| --- | --- |

 לידה:  29 ביוני 1908 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  30 במרץ 2001 (בגיל 92) ברוקליין, ארצות הברית 
 שם לידה:  Cyrus Herzl Gordon 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה, בלשנות
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנסילבניה 
 מוסדות:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת ברנדייס  מכללת סמית' 
 תרומות עיקריות
 חקר אבלה, אוגרית וכתב יתדות, חקר תקופת המקרא
 
כורש הרצל גורדון (באנגלית: Cyrus Herzl Gordon; ‏1908 - 30 במרץ 2001) היה ארכאולוג יהודי אמריקאי, חוקר המזרח הקרוב הקדום ושפות קדם.