stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט סובלן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בנובמבר 1900 וילקובישק, ליטא 
 התאבד:  11 בספטמבר 1962 (בגיל 61) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ארצות הברית, האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של גרמניה 
 
רוברט סובלן (באנגלית: Robert Soblen;‏ 7 בנובמבר 1900 – 11 בספטמבר 1962) היה פסיכיאטר יהודי-אמריקאי, יליד ליטא, שהתפרסם לאחר שהורשע בארצות הברית בריגול למען ברית המועצות. ד"ר סובלן נתפס בשנת 1960 בעיצומה של המלחמה הקרה בין ארצות הברית לברית המועצות הועמד לדין ונידון למאסר עולם. הוא נמלט לישראל אשר הסגירה אותו חזרה לארצות הברית.
ביוגרפיה

סובלן נולד בוילקובישק בליטא, אז באימפריה הרוסית תחת השם רובליס סובולביץ' או סובולביצ'יוס וביחד עם אחיו היה פעיל טרוצקיסטי בצרפת וגרמניה. בשנת 1941 היגר עם אחיו ג'ק סובל לארצות הברית. על פי עדותו של אחיו, הם היגרו לארצות הברית באישור לברנטי בריה בתנאי שירגלו משם למען ברית המועצות. בשנת 1957 נתפס אחיו והועמד לדין ונדון ל-7 שנים ובעקבות זאת הועמד גם הוא לדין בשנת 1960. סובלן הורשע ב-7 באוגוסט 1961 ונדון למאסר עולם. הוא שוחרר בערבות עד ערעורו ואובחן כחולה בלוקמיה.
לאחר שערעורו נדחה סופית, סובלן חמק מהשלטונות בארצות הברית והגיע לישראל ביוני 1962. ב-1 ביולי אותה שנה גורש על ידי שר הפנים, בהתאם לסמכות המוקנית לו בחוק הכניסה לישראל, וזאת ללא שניתן לעורך דין מטעמו שהות לערער. בזמן הטיסה ניסה להתאבד אך הצליח רק לפצוע עצמו. המטוס נחת בלונדון ובמשך שבועות ניסה סובלן להילחם בבריטניה כדי שזו לא תסגיר אותו לידי ארצות הברית. כשלא נתקבלו ערעוריו בלע מנת יתר של תרופות ברביטורטיות בהובלתו למטוס וכעבור מספר ימים נפטר.
ג'ק, אחיו, זכה לשחרור מוקדם, בגין "התנהגות טובה", לאחר 5 שנות מאסר, שנתיים לפני תום תקופת המאסר שנגזרה עליו, באותו היום שבו התאבד אחיו.
פרשת סובלן עוררה סערה פוליטית וחברתית בישראל. אנשי מערכת המשפט ביקרו בצורה חריפה את הממשלה ואת העומד בראשה דוד בן-גוריון. האופוזיציה אף הגישה הצעת אי אמון בגין העניין שנדחתה.
הערות שוליים

↑  ד"ר רוברט סובלן מת בלונדון, הצופה, 12 בספטמבר 1962
↑  פיליפ בן, אחיו של סובלן שוחרר מהכלא, מעריב, 12 בספטמבר 1962
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1274481244  VIAF: 2609167025394853390009   WorldCat (עם VIAF): 2609167025394853390009 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוברט סוויין גיפורד

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1840 מחוז הדיוקס, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בינואר 1905 (בגיל 64) ניו יורק, ארצות הברית 
 זרם באמנות:  אוריינטליזם 
 הושפע על ידי:  William Bradford 
 
רוברט סוויין גיפורד (באנגלית: Robert Swain Gifford‏;  23 בדצמבר 1840 – 15 בינואר 1905) היה צייר נוף אמריקאי. הוא הושפע מאסכולת ברביזון.
ביוגרפיה

גיפורד נולד באי נונאמסט, בארכיפלג איי אליזבת במסצ'וסטס. כשהיה בן שנתיים עבר עם משפחתו לאזור ניו בדפורד, ושם למד בבתי ספר ציבוריים. כשגיפורד היה נער, הצייר ההולנדי אלברטוס ואן בסט הגיע לניו בדפורד, והשניים שיתפו פעולה בציורי ספינות.
גיפורד פתח סטודיו בבוסטון בשנת 1864. שנתיים לאחר מכן עבר לעיר ניו יורק. בשנת 1867 הוא מונה כחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב ובשנת 1878 הוא הפך לחבר מלא. הוא טייל וצייר באורגון ובקליפורניה, ולאחר מכן נסע לאירופה, שם ביקר בבריטניה, צרפת, איטליה וספרד. לפני שחזר לארצות הברית נסע למרוקו ולמצרים. אליו הצטרפו אמנים אחרים כמו לואי קומפורט טיפאני, וציירו כמה נושאים באותם אזורים.
חלק ניכר מעבודותיו מתמקד בנופיה של ניו אינגלנד. הוא, יחד עם בני דורו הוויקטוריאניים מאסכולת ההרים הלבנים ואסכולת נהר הדסון, סייעו להנציח את הצוקים המרשימים של גרנד מנאן במפרץ פונדי. ציורו מהאי, פטס קוב, ממחיש את יצירתו הימית הטובה. בשנת 1867 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כחבר עמית והיה חבר מלא בשנת 1878.
בשנת 1876 הוא זכה במדליית התערוכה בתערוכת המאה בפילדלפיה ובתערוכה הבינלאומית בפריז בשנת 1889.
גיפורד נפטר בביתו בעיר ניו יורק בשנת 1905. בשנת 1899 הוא היה אמן במשלחת המפורסמת של הרימן באלסקה.
חלק מיצירותיו תלויות בגלריות הבולטות ביותר בארצות הברית, כולל המוזיאונים לאמנויות יפות בסן פרנסיסקו, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק, ומוזיאון סמית'סוניאן האמריקאי לאמנות, בוושינגטון הבירה.
הערות שוליים

↑  David Bernard Dearinger; National Academy of Design (U.S.) (2004). Paintings and Sculpture in the Collection of the National Academy of Design: 1826–1925. Hudson Hills. pp. 20–
↑  ROBERT SWAIN GIFFORD DEAD.; An Artist Well Known for His Paintings of Oriental Scenes., timesmachine.nytimes.com (באנגלית)
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Gifford, Robert Swain" . Encyclopædia Britannica. 12 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 4.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 128809434  ISNI: 0000 0000 7374 1249  LCCN: n82112121  NLA: 35957558  RKD: 31552  SNAC: w6dz0j52  SUDOC: 17903636X  Trove: 1162656  ULAN: 500012208  VIAF: 42899443   WorldCat (עם VIAF): 42899443
רקסי המלך

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  בן סטאסן 
 הופק בידי:  בן סטאסאן
 שחקנים ראשיים:  ג'ולי וולטרס שרידן סמית' ריי וינסטון ג'ק ווייטהול מאט לוקאס
 מדבבים:  ג'ולי וולטרס מאט לוקאס טום קורטני ג'ק וייטהול שרידן סמית' ריי וינסטון קולין מקפרלן 
 מוזיקה:  רמין ג'וואדי 
 מדינה:  בלגיה
 חברת הפקה:  Belga Productions nWave Pictures
 חברה מפיצה:  Leda Films Lionsgate
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  הממלכה המאוחדת 5 ביולי 2019 ישראל 14 במרץ 2019
 משך הקרנה:  92 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט לכל המשפחה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   thequeenscorgi
 דף הסרט ב־IMDb
 
רקסי המלך (באנגלית: The Queen's Corgi, בתרגום חופשי: הקורגי של המלכה) הוא סרט אנימציה בלגי הרפתקאות-קומי בתלת-ממד שיצא לאקרנים באפריל 2019. את הסרט ביים והפיק בן סטאסן.
תקציר העלילה

רקס, אחד מכלבי הקורגי האהובים של המלכה אליזבת השנייה, הולך לאיבוד מארמונו ונכנס למועדון של קרבות כלבים. הוא יוצא למסע ארוך על מנת למצוא את המלכה ולהתאחד איתה.
מדבבים

ג'ולי וולטרס - המלכה
שרידן סמית' - וונדה
ריי וינסטון - טייסון
ג'ק ווייטהול - רקס
מאט לוקאס - צ'ארלי
טום קורטני - הדוכס מאדינבורג
קולין מק'פארלן - צ'יף
נינה וואדיה - פאטמור
שרה הדלנד - מיצי
דברה סטפנסון - מלאניה
הפצה

הסרט יצא לאקרנים ב-2019 ברחבי העולם, בין היתר בצרפת, סין, הממלכה המאוחדת, אמריקה הלטינית, ארצות הברית, ישראל ומדינות נוספות.
הערות שוליים

↑  "Charades pre sells 'The Queen's Corgi' to key territories". 12 בפברואר 2018. נבדק ב-20 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 6157098244672550556   WorldCat (עם VIAF): 6157098244672550556
רון פרץ

| --- | --- |

רון פרץ, 2022
 לידה:  7 בפברואר 1993 (בת 31) י"ז שבט, ה'תשנ"ג ישראל קרית-גת, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 סוגה:  מוזיקת היפ-הופ, פופ, מוזיקת עולם
 סוג קול:  אלט, סופרן
 פרסים והוקרה:  פרס שר התרבות והספורט לשימור ולטיפוח תרבויות ישראל ע"ש יצחק נבון - פרס יוצרים בראשית דרכם בתחום המוזיקה - משרד התרבות והספורט פרס אקו״ם לעידוד יצירה
 
רון פרץ (נולדה ב-7 בפברואר 1993) היא זמרת-יוצרת ומפיקה מוזיקלית ישראלית.
ביוגרפיה

רון נולדה בבאר שבע וגדלה בקריית גת, למשפחה ממוצא מרוקאי טריפוליטאי.
בילדותה ונעוריה השתתפה בתחרויות מוזיקה עירוניות וארציות, ברובן עם שירים שכתבה ואף הייתה חלק מהלהקה העירונית של קריית גת בניהולו של אבי כוכב.
היא למדה בתיכון שלאון בקרית גת וסיימה כמצטיינת שכבתית. בשנת 2011 התגייסה לחיל האוויר ושירתה כחובשת.
קריירה

בתקופת התיכון למדה רון לנגן על גיטרה והלחינה שירים שכתבה. בשנת 2011 הוציאה את הסינגל הראשון שלה "לא באהבה" עם המפיק אורן שניר. לאחר שירותה הצבאי למדה תואר במוזיקה במכללת קריית אונו שם זכתה במלגה מטעם דיקן המכללה בסיום לימודיה. במהלך הלימודים החלה להופיע בבמות קטנות ומועדונים עם מוזיקה מקורית שלה והוציאה את הסינגל "אמשיך בחיי" שהפיקו רן לויה וסהר טויטו. בפברואר 2017 הוציאה יחד עם המפיק שקל את השיר "הרוח על פני" וכשנה לאחר מכן החלה לעבוד עם המפיק עידו מימון יחד הוציאו את השיר "גדול עליי".
ב-2018 הקליטה ועיבדה אלבום של שמונה שירים במכללת כנרת, אשר ממנו יצאו שני סינגלים בשם "אושר ועושר" ו"תגיד לי".
באוקטובר 2018 השתתפה בתחרות שהתקיימה ב"בארבי" תל אביב מטעם לייבל "בדיבור", וזכתה במקום הראשון עם חומרים מהאלבום הראשון שלה. בנובמבר של אותה שנה רון נבחרה לפתוח את המופעים של A-WA ולירז צ'רכי בבית אבי חי בירושלים וכן הופיעה באברהם הוסטל תל אביב יחד עם הראפר יאן לובין.
בנובמבר 2019 הופיעה ב"כולי עלמא" בתל אביב שם אירחה את האמנים תמרדה, סולג'יי וג'אזז. באותה שנה הופיעה ב"בארבי" יחד עם ההרכב פלא אוזן וטדי נגוסה ושרה איתם את השיר "הדרך ארוכה". בינואר רון נבחרה לשפוט בתחרות "'ARIEL GOT TALENT'" של אוניברסיטת אריאל וכן נבחרה לחמם את המופע של עמיר בניון בבית אבי חי בירושלים. במאי 2019 השתתפה בפסטיבל "אישה אישה אישה" במצפה רמון שהופק על ידי רונית יניצקי, יפעת נץ ודורי קוטאי שהזמינו אותה להופיע גם ב"פנתרה" בתל אביב זמן קצר לאחר מכן.
בשנת 2020 הוציאה יחד עם ההרכב שאזאמאט גרסת לייב לשיר שלה "אידה תטופני" ("אם תחפש אותי") וכן השתתפה באותה שנה בתוכנית "הכוכב הבא" שם היא שרה שיר מקורי בשם "רובאמה" ו"אף אחד לא בא לי" של הזמרת קרולינה. באותה שנה התארחה עם ההרכב פלא אוזן בגלגלצ בתוכנית של נוי אלוש. בתקופת הקורונה הפיקה מוזיקלית קאבר לשירי המחאה "כמה נורמלי" של תומר יוסף ו"שיר השיכור" של ג'ו עמר בביצוע שלה. הקליפ צולם בשכונת ואדי סאליב בחיפה במקום עליו כתב ג'ו עמר את "שיר השיכור".
בשנת 2021 זכתה בפרס משרד התרבות והספורט וב-2022 זכתה בפרס אקו"ם לעידוד יצירה[דרוש מקור]. באותה שנה הופיעה בתיאטרון ירושלים בפסטיבל "בשחור לבן".
ביולי 2022 נבחרה רון להיות המופע הפותח של הזמרת קליס.
בשנת 2023 רון שרה את שיר הנושא ושיר הסיום של הסרט שבע ברכות (סרט) של הבמאית איילת מנחמי שזכה בעשרה פרסי אופיר. שם השיר נקרא "מאשי דיאלק".
בתחילת שנת 2024 רון פיתחה בוטים חכמים באמצעות בינה מלאכותית של חברת Open AI.
הבוטים שפיתחה: בוטית "אופרה ווינפרי" שמייעצת לאמנים לפי סיפורים ממרואיינים של אופרה לאורך השנים, בוט שמנתח שירים עבריים ומחבר אליהם שירים אמריקאיים בעלי מסר דומה ובוט שממיר תהליכי הוצאת פרויקט בחברת סטארט אפ לתהליך הוצאת פרויקט מכל סוג אחר.
קריירה > אלבומים

האלבום הראשון של רון "עשרים שנה" ("עשרין עאם") משלב חומרים מקוריים בהם היא שרה בשפה המוגרבית יחד עם הפקות היפ הופ משולבות אלמנטים אתניים. בין המפיקים איתם עבדה: אברי ג'י (פלא אוזן), איתי גל, גיא מוזס, עומר מרום ועידו מימון.
את החומרים תרגמה למרוקאית עם דוקטור משה כהן בספרייה הלאומית בירושלים.
שירי האלבום הושמעו בתחנות רדיו כמו גלגלצ, 99FM, 100FM והקליפים שודרו בMTV ישראל. אמנים אורחים באלבום:ג'אזז, תמרדה וסול ג'יי.
בקליפ "חמישים יום" ("חמסין יום") מתוך האלבום, רון שילבה ציורים של האמן גיא לוי אשר מושפע בעבודותיו מהתרבות המזרחית.
בפברואר 2022 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום השני שלה "זה הבית שלי" אשר הופק על ידי רועי אבני. במאי של אותה שנה יצא הסינגל השני "לא נורא" מתוך האלבום בהפקה מוזיקלית של רון.
בנובמבר 2022 הוציאה את השיר "עמדנו בהכל" בהפקה מוזיקלית שלה ולאחר מכן הוציאה את השירים "הוא לא ידע" ו"סיני" שבו מתארח הראפר אברהם לגסה.
הערות שוליים

↑  הוכרזו הזוכים בפרסי שר התרבות והספורט לשימור ולטיפוח תרבויות ישראל ע"ש יצחק נבון, באתר משרד התרבות והספורט
רמפורינקוס

| רמפורינקוס |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה עליון, 150.8–148.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: זאורופסידה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
משפחה:: רמפורינקוסיים
סוג:: רמפורינקוס
מינים
 Rhamphorhynchus muensteri  Rhamphorhynchus gemmingi  Rhamphorhynchus longiceps
שם מדעי
 Rhamphorhynchus ‏מייר, 1846

בהשוואה לאדם
רמפורינקוס (שם מדעי: Rhamphorhynchus; פירוש השם: "חוטם מקורי") הוא זוחל קדום מעופף מסדרת הפטרוזאוריה שחי בתקופה יורה עליון לפני 150.8-148.5 מיליון שנה.
מאפיינים

מעופף קדום זה היה קרוב משפחתו של הפטרודקטילוס והיה ממיני הפטרוזאורים הקטנים. אורכו הגיע ל-1.26 מטרים ומוטת כנפיו ל-1.81 מטרים. הוא היה בעל זנב ארוך שהזכיר במראהו שרביט, ראשו היה גדול ובעל לסתות מעוקלות בצורה מוזרה שפנו כלפי מעלה. בתוך הלסתות היו מאות שיניים מחטיות שבלטו החוצה מהפה ועזרו לתפוס דגים חלקלקים. בדומה לרוב הפטרוזאורים היה הרמפורינקוס בעל כנפיים עשויות קרומי עור ולא נוצות או שרירים.
ככל נראה נהג הרמפורינקוס לקנן לאורך חופי הימים הקדומים באנגליה, גרמניה, ספרד ופורטוגל וגם בטנזניה שבאפריקה של ימינו, וניזון מדגים ומדיונונים ששחו קרוב לפני המים אותם תפס בעזרת לסתותיו המעוקלות.
פטרוזאור זה תואר על ידי החוקר כריסטיאן אריך הרמן פון מייר (אנ') ב-1846.
בתרבות

הרמפורינקוס מופיע בסדרה ללכת עם דינוזאורים בפרק השלישי שם הוא צד דגים, אוכל ביצים של סרטני פרסה ומחפש בין קליפות העצים זחלים של חיפושיות אך כמה פרטים נטרפים בידי אאוסטרפטוספונדילוס.
בנוסף הרמפורינקוס מופיע גם במשחקי המחשב פארק היורה 3: בניית פארק, עולם היורה: המשחק ועולם הדינוזאורים ובסרטים מפלצות מעופפות 3D,Sea Rex 3D ומיליון שנה לפני הספירה.
בנוסף הוא מופיע בסדרה מהפכת הדינוזאורים.
רמפורינקוסיים

| רמפורינקוסיים |
| --- | --- |
 סקפוגנתוס
תקופה
יורה תחתון-יורה עליון 180–148.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
על־משפחה:: Rhamphorhynchoidea
משפחה:: רמפורינקוסיים
שם מדעי
 Rhamphorhynchidae ‏סיילי, 1870

אנגוסטינריפטרוס
רמפורינקוסיים (שם מדעי: Rhamphorhynchidae) היא משפחת זוחלים מעופפים מסדרת הפטרוזאורים שחיו בתור היורה שלפני 180-148 מיליון שנה. הם היו מראשוני הפטרוזאורים והיו בעלי תכונות פרימיטיביות כגון שיניים בולטות בפיהם, זנב ארוך וחלל עיניים גדול. הם גם היו קטנים יחסית בהשוואה לפטרוזאורים מאוחרים יותר.
מינים אלה נמצאו באזורים שונים בעולם לרבות באירופה, סין וחלק מאפריקה ואמריקה וכנראה עופפו מעל הימים הקדומים ושלו דגים במקורם המשונן.
מיון

סוג ללא מקור Dolicorhamphus
סוג Klobiodon
סוג Parapsicephalus
תת-משפחה Rhamphorhynchinae
סוג Bellubrunnus
סוג Cacibupteryx
סוג דוריגנתוס (Dorygnathus)
סוג הרפקטוגנתוס (Harpactognathus)
סוג Nesodactylus
סוג Orientognathus
סוג Qinglongopterus
סוג רמפורינקוס (Rhamphorhynchus)
שבט Angustinaripterini
סוג אנגוסטינריפטרוס (Angustinaripterus)
סוג דיארק (Dearc)
סוג סריקיפטרוס (Sericipterus)
תת-משפחה Scaphognathinae
סוג Fenghuangopterus
סוג Jianchangnathus
סוג Jianchangopterus
סוג סקפוגנתוס (Scaphognathus)
ראו גם

קומודקטילוס - מין הקרוב למשפחה שהיה מהראשונים בקבוצתו באמריקה
שבט ע'סאן

.
שבט ע'סאן (ערבית: غسان או غساسنة. נכתב גם 'גסאן'. נהגה כמו "רסאן") הוא שבט ערבי שמוצאו בחלקו הדרומי של חצי האי ערב.
במאות הראשונות לספירה הנוצרית (לפני הולדת מוחמד) היגר השבט לאזור הסהר הפורה, התיישב באזור שהיום נמצא בשליטת סוריה וירדן, קיבל על עצמו את הנצרות וקיים שלטון מקומי תחת האימפריה הביזנטית. בירתם הייתה בעיר ג'בייה ברמת הגולן (כיום בסמוך לקו הגבול, בצידו הסורי). השבט סייע למלחמות הביזנטים כנגד אויביהם מבחוץ, אך גם לדיכוי מרידות של מיעוטים פנימיים, כמו מרידות השומרונים והמרד היהודי-פרסי. שלטונם הסתיים עם הכיבוש המוסלמי של סוריה ושטחים נוספים מהאימפריה הביזנטית.
חשיבותו ההיסטורית של שבט זה היא בכך שהיווה חוליה מקשרת בין השבטים הערביים של חצי האי ערב, טרם עלייתו של מוחמד, לבין האימפריות של אותה תקופה - הפרסים והביזנטים.
הנצרות שאימץ השבט הייתה בעיקר מונופיזיטית (דחיית הטבע הכפול של ישו כגשמי-אנושי וגם אלוהי), תפיסה קרובה יותר למונותיאיזם של היהודים והשומרונים בסביבתם, וגם למונותיאיזם שהתפתח באסלאם.
ראו גם

אל-חירה
רוק (מיתולוגיה)

רוק תופס פיל וקרנף.
הרוק (מפרסית: رخ, רֻח') היא עוף מיתולוגי לבן נוצות ועצום ממדים המכונה לעיתים גם רוקה, ועל פי האגדות מסוגל להרים עצמים במשקל הדומה לזה של שמונה פילים.
התייחסויות ראשונות לעוף זה החלו להופיע בסביבות המאה השמינית לספירה באזור המזרח התיכון. התיעוד הראשון בכתב של הרוק נעשה במאה השש-עשרה על ידי תייר אנגלי אשר דיווח כי הבחין בעוף במהלך שיט באוקיינוס ההודי.
מקור המיתוס איננו ברור אך ההשערה הרווחת[דרוש מקור] היא שבניגוד למראהו הנשרי המקובל, מקור העוף המיתולוגי הוא דווקא בעופות הפיל מהסוג אפיאורניס ששכנו באי מדגסקר עד למאה ה-18, אז על פי הסברה,  נכחדו על ידי בני האדם.
אגדת הרוק התפרסמה בעולם המערבי לראשונה עם פרסומו של הספר סיפורי אלף לילה ולילה בסיפור מסעותיו של סינבד המלח, שם נחלץ הגיבור מאי מקולל ברכיבה על גבה של רוק.
ביצירותיו של ג'.ר.ר. טולקין, כגון ההוביט, שר הטבעות והסילמריליון, מופיעים עיטי ענק דמויי רוק.
ראו גם

זיז
רקפת (יישוב)

| --- | --- |
כיכר הכניסה ליישוב רקפת
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎312 מטר
תאריך ייסוד: 1981
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,038 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-1.8% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) רקפת (יישוב)(למפת הגליל המערבי רגילה) רקפת (יישוב)(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רקפת (יישוב)(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רקפת (יישוב)  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב (in English: Misgav Regional Council) באדום - רקפת בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

רַקֶּפֶת הוא יישוב קהילתי בגליל התחתון בתחומי המועצה האזורית משגב. גובה היישוב הוא כ-340 מטרים מעל פני הים. היישוב נמצא בקרבת העיר סח'נין, ובסמוך אליו נמצאים המרכז האזורי בו מצויים המועצה האזורית, מרכז הספורט, מועדון כפרי משגב, המרכז לטיפוח יזמות, בתי הספר, יער שגב ועוד.
היסטוריה

היישוב החל את דרכו בשנת 1981 כמושב שיתופי ובאוגוסט 1989, עם הפרטת אמצעי היצור, הפך המושב ליישוב קהילתי. מקור שם היישוב הוא פרח הבר שנפוץ מאוד באזור. נכון ל-2018, מתגוררות ביישוב כ-220 משפחות, להן למעלה מ-300 ילדים. כאשר היישוב יסיים את התפתחותו צפויות להיות בו כ-350 משפחות. היישוב נמצא כ-29 ק"מ מחיפה, 21 ק"מ מקרית מוצקין, 15 ק"מ מכרמיאל ו-20 ק"מ מעכו.
צמחייה

ברקפת ישנן שלוש גבעות, עליהן צומחים צמחים חד-שנתיים ורב שנתיים כגון רקפות, כלניות, סחלבים פרפרניים, דבורניות, אצבעוניות, סתווניות, בני חצב יקינתוניים, צהרון מצוי, דודאיים, צבעונים, נוריות, אדמומיות, כרמליות, נורית אסיה, צמחי חורש נפוצים, תלתן תריסני, בוצין מפורץ, טופח, דם-המכבים האדום, פרגים, סייפנים, תגיות, ולנסיה, לוף ועוד.
ניהול היישוב

היישוב בעל מבנה של אגודה שיתופית להתיישבות קהילתית, שהקהילה בו מנהלת ואחראית לרוב פעילויותיה. האספה הכללית היא הגוף העליון באגודה המונה את כל החברים באגודה. האספה הכללית מתכנסת על פי דרישת ועד ההנהלה או ועדת הביקורת, ודנה בנושאים אשר על סדר היום. האספה הכללית בוחרת את ועד ההנהלה, הוועדות השונות ומאשרת את תקציב האגודה.
ועד הנהלה אחראי על ניהול היישוב בפועל. לשם כך נעזר במספר ועדות משנה כגון ועדת ביקורת, ועדת קליטה, ועדת נוער, ועדת תרבות, ועדת בינוי וגינון, ועדת חיילים ועוד. כל הוועדות מורכבות ממתנדבים.
האגודה מעסיקה מספר עובדים בשכר: שתי מזכירות היישוב, רכז נוער, מנהלת מערכת החינוך וקבלנים שונים.
תקציב האגודה מאושר על ידי האספה הכללית ועל פיו נקבעים גובה מיסי החבר החודשיים.
ביישוב התקיים בעבר "כפר נופש רקפת", אשר פעל במתכונת מלאה והציע חדרי אירוח, בריכת שחייה ומסעדה. לאחר שהסתיים הזיכיון להפעלת האתר הוא חדל לפעול. כיום שוכרות משפחות את בתי כפר הנופש, בעת שיפוץ בתיהן הקבועים או לטווח ארוך. בנוסף ליד האתר ישנה מכולת, אשר הייתה פתוחה שבעה ימים בשבוע, לאחר סגירת כפר הנופש, המכולת נסגרה בשבת. במבני כפר הנופש לשעבר פועל גן אנתרופוסופי. ביישוב קהילה מפותחת, המציינת יחדיו אירועים וחגים בלוח השנה העברי. בנוסף מתקיימות חגיגות סוף הקיץ לכבוד הילדים העולים לכתה א', ובספטמבר או אוקטובר מתקיים חג המעלות מטעם תנועת הנוער הנוער העובד והלומד הפועלת ביישוב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467843305171 
צומת הרחובות אלה ואלון ברקפת מבט לכיוון צפון
שלדג האמזונאס

| שלדג האמזונאס |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: כחלאים
תת־סדרה:: שלדגיים
משפחה:: שלדגיים
תת־משפחה:: שלדגי מים
סוג:: Chloroceryle
מין:: שלדג האמזונאס
שם מדעי
 Chloroceryle amazona ‏לאת'אם, 1790
תחום תפוצה


שלדג האמזונאס (שם מדעי: Chloroceryle amazona) הוא מין של שלדג החי בטבע ביערות הגשם של האמזונאס ובנהרות סביבם ומוצא בהם את מזונו. הוא נפוץ גם צפונה משם עד מקסיקו ודרומה עד ארגנטינה. הוא קרוב משפחה רחוק של הפרפור הנפוץ בישראל.
אורכו של השלדג 29–30 ס"מ ומשקלו עד 110 גרם. הוא בעל נוצות ירוקות ומקור ארוך כיאה לשלדגים וכן ציצה על ראשו הירוק. החזה לעומת זאת צבוע בכתום בהיר. הבטן והצוואר לבנים והמקור הארוך שחור. לשלדג ראייה מצוינת המסוגלת למקם דברים מתחת למים בדיוק מרשים. הוא מזכיר מאוד את קרוב משפחתו הקטן יותר שלדג ירוק (Chloroceryle americana), אך כבד ממנו בהרבה. בנוסף לשלדג הירוק סימנים לבנים על כנפיו, החסרים אצל שלדג האמזונאס.
הוא מתמקם על ענפים הסמוכים לנהר וצופה על סביבתו. טרפו הוא בעיקר דגים, חרקי מים או דו-חיים החיים מתחת לפני המים, לעיתים בעומק של כמה מטרים. כשהשלדג מזהה טרף, הוא ממריא, צובר גובה, צולל כברק ושולה את הטרף שעשוי להיות בעומק מטר מתחת לפני המים. הוא עף איתו אל הענף הקרוב והורגו בחבטות כנגד העץ או בולע אותו כמות שהוא.
הזכרים צבעוניים מהנקבות והציצה שלהם משמשת לחיזורים. כמו כן הם בעלי קול חזק ומרשים והם משמיעים אותו מהענפים הגבוהים ביער הגשם. הנקבות בוחרות לקינון חפירים בגדת הנהר שהזוג מעמיק עד עומק של 10 מטר. שם מוטלות 3–4 ביצים. הגוזלים הבוקעים נראים דומים מאוד להוריהם.
השלדג יוצא לציד לבד בדרך כלל אך הוא אינו טריטוריאלי ואם המקום מכיל מספיק דגים הוא מקבל נוכחות של שלדגים אחרים.
הערות שוליים

↑  שלדג האמזונאס באתר הרשימה האדומה של IUCN
שחטרסקי (מחוז משנה)

מחוז משנה שחטרסקי (באוקראינית: Шахтарський район) הוא אחד מ-33 מחוזות משנה במחוז דונצק שבמזרח אוקראינה.
בתקופת האימפריה הרוסית היה האזור חלק של התיישבות הקוזאקים, וגם כיום אוכלוסיית האזור כולה מתגוררת בכפרים.
מרכזו המנהלי של מחוז המשנה הוא העיר שחטרסק, שהיא עצמה לא נכללת בשטח מחוזות המשנה ונחשבת לעיר בכפיפות מחוזית (מחוז דונצק), בעלת מעמד מנהלי מקביל לזה של מחוזות המשנה.
ב-17 ביולי 2014 התרסקה בתחומו טיסה 17 של מלזיה איירליינס, שהייתה בדרכה מאמסטרדם לקואלה לומפור, באסון נהרגו 298 נוסעים ואנשי צוות המטוס.
רצח פעילי זכויות האזרח במיסיסיפי (1964)

| --- | --- |

 תאריך:  21 ביוני 1964 
 מקום:  Neshoba County 
 סוג:  אירוע 
 הרוגים:  3 
 
מצבה לזכרם של הנרצחים בפילדלפיה, מיסיסיפי
ויטראז' לזכרם של הנרצחים
רצח פעילי זכויות האזרח במיסיסיפי (1964) הוא אירוע בו נרצחו שלושה צעירים במיסיסיפי בשל פעילותם להפסקת ההפרדה הגזעית שהייתה נהוגה במדינות דרום ארצות הברית.
רציחתם של ג'יימס צ'ייני (אפרו-אמריקאי בן 21 ממרידיאן, מיסיסיפי), אנדרו גודמן (יהודי בן 20, סטודנט לאנתרופולוגיה מניו יורק) ומייקל שוורנר (יהודי בן 24, פעיל בקונגרס לשוויון גזעי מניו יורק), על ידי כנופיה לבנה מקומית של הקו קלוקס קלאן, סימלו את הסיכונים של הפעילים בדרומה של ארצות הברית בפרויקט "קיץ החירות", שנועד לרשום אפרו-אמריקאים כמצביעים על מנת להעניק להם כוח פוליטי במיסיסיפי. מקרה זה גם הבליט גם תרומתם של היהודים בתנועה לשוויון האזרח, ותגובת הזעם הציבורית תרמה להעברת חוק זכויות האזרח (1964) וחוק זכות ההצבעה (1965).
הרצח

רצח שלושת הצעירים התבצע זמן קצר לאחר חצות ב-21 ביוני 1964, כאשר יצאו לחקור את שריפתה של כנסייה שתמכה בפעילות זכויות האזרח. ג'יימס צ'ייני היה פעיל של תנועת חירות מקומית במרידיאן, מייקל שוורנר היה מתאם CORE (קונגרס לשוויון בין-גזעי) מניו יורק ואנדרו גודמן, אף הוא מניו יורק, התנדב לתנועה במהלך חופשת הקיץ שלו. שלושת הצעירים בדיוק סיימו הכשרה בת שבוע בקמפוס של הקולג' המערבי לנשים (כיום חלק מאוניברסיטת מיאמי) באוקספורד, אוהיו, בנוגע לאסטרטגיות שיעזרו לאפרו-אמריקנים להשתתף בהצבעות הדמוקרטיות.
במהלך היום, שלושת הצעירים שמו פעמיהם ללונגדייל, מרחק 50 מייל ממחוז נשובה. זאת על מנת לבחון את הריסותיה של כנסיית הר ציון שהייתה שייכת לכנסייה המתודיסטית המאוחדת, בה נהגו פעילי זכויות האזרח לקיים פגישות. כנסייה זו נשרפה חמישה ימים קודם להגעתם של הצעירים.
בעוד לוח הזמנים המדויק שלהם דווח לפעילים אחרים של זכויות האזרח בהתאם לנוהלי האבטחה שלהם, אך מספר לוחית הרישוי של רכבם נרשם על ידי חברי הקו קלוקס קלאן במרידיאן.
מאוחר יותר עצר ססיל פרייס, סגן השריף של מחוז נשובה, ובעצמו חבר האבירים הלבנים של הקו-קלוקס-קלאן, את רכבם של שלושת הצעירים. הוא עצר את צ'ייני באשמת נהיגה במהירות מופרזת של 35 מייל מעל המותר, שעה שהחליף צמיג ברכב. כמו כן נעצרו גם שוורנר וגודמן "לצורך חקירה".
צ'ייני, גודמן ושוורנר לא קיבלו את הזכות להשתמש בטלפון כל זמן שהותם במעצר. כאשר פעילי הארגון ניסו לאתרם בכלא של מחוז נשובה, קיבלה המזכירה במקום הוראה להכחיש את הימצאם במעצר ולדווח כי שלושת הצעירים אינם נמצאים ברשות המשטרה. הצעירים הוחזקו שעות בבידוד כאשר בזמן זה פרייס ושותפיו חברי הקלאן התאספו ותכננו כיצד להרוג אותם.
בעוד הצעירים ממתינים לשחרורם, הקים הקלאן מארב על הכביש חזרה למרידיאן. צ'ייני עצמו נקנס ב-20$ ושלושת הצעירים קיבלו הוראה לעזוב את המחוז. פרייס עקב אחריהם עד לפאתי העיר ואז עצר אותם שוב. הוא החזיק בהם עד שרוצחי הקלאן הגיעו. הם נלקחו למקום מבודד בו הוכה צ'ייני ושלושת הצעירים נורו למוות. הרכב נגרר לביצת בוגיו צ'יטו והועלה באש, וגופותיהם של השלושה נקברו בסכר עפר במקום. ביוני 2000 פורסם דוח הנתיחה שלאחר המוות שהוסתר משנת 1967. הדוח קבע כי ידו השמאלית של צ'ייני הייתה שבורה במקום אחד ואילו ידו הימנית הייתה שבורה בשני מקומות. אובחנו גם שבר נוסף במרפק השמאלי ופגיעה נוספת באזור המפשעה. פתולוג שבחן את הגופות לבקשת המשפחות קבע כי לצ'ייני הייתה גם לסת שבורה וכתף ימין מרוסקת שלא הוזכרו בדוח הנתיחה שלאחר המוות. צילומי הנתיחה וצילומי רנטגן רלוונטיים הושמדו ולכן פגיעות אלה לא יכלו להיות מאושרות.