stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רמי הסמן
ביוגרפיה

הסמן נולד בתל אביב, ובין השנים 1962‏-1968 חי עם משפחתו בשיקגו, ארצות הברית. הוא למד בתיכון עירוני א' בתל אביב  וסיים ב-1977. בתקופת לימודיו שימש כיושב-ראש סניף תל אביב של ארגון 'נוער לנוער' ( 1975‏-1976).
לאחר שרותו הצבאי בצה"ל (1978‏-1982) כקצין נ"מ הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, לימודי תואר שני בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה, וקיבל דיפלומה בפרסום בינלאומי מטעם איגוד הפרסום הבינלאומי (IAA).
במהלך הקריירה המקצועית שלו ניהל הסמן את מחלקות המחקר והאסטרטגיה ("פלנינג") במשרדי הפרסום גיתם ופוגל-לוין, והיה מראשוני האסטרטגים בענף הפרסום בישראל. הוא עסק בפיתוח וביישום של מודלים אסטרטגיים בתחום הפרסום והתקשורת השיווקית, ושימש כיועץ אסטרטגי למשרדי ממשלה שונים, לגופים ציבוריים ולתאגידים במגזר הפרטי. במקביל ריכז את תחום לימודי הפרסום במכללה למנהל, לימד מנהל עסקים בבית הספר לתיירות של משרד התיירות, ושימש כמזכיר איגוד הפרסום הבינלאומי בישראל.
בשנת 1996 אובחן אצל הסמן נגיף הHIV (הגורם למחלת האיידס) בשלב מתקדם. הוא עזב את עבודתו בחברת הפרסום והחל בפעילות התנדבותית ב"בלה דואגת" - זרוע הסברה ממוקדת לקהילה הגאה של הוועד למלחמה באיידס, שנועדה להילחם בהתפשטות מגפת האיידס בישראל ולהקל על חייהם של אנשים החיים עם הנגיף. הסמן הביא עמו את ניסיונו כפרסומאי וכאיש תקשורת שיווקית, והפרויקט הראשון שניהל היה הפקת חוברת הסברה בשם "יש חיים אחרי האיידס", שחולקה חינם לחולים ולנשאים.
בשנת 1997 שימש הסמן כיושב ראש מטה המאבק של ארגוני האיידס בישראל. גוף זה ריכז באותה תקופה את המאבק של ארגוני הבריאות בישראל על הכללת התרופות לטיפול במחלות האיידס, הסרטן והסוכרת בסל שירותי הבריאות, מאבק שלאחריו תוקן חוק ביטוח בריאות ממלכתי. הוא כיהן גם כיושב ראש הנהלת הוועד למלחמה באיידס במשך שלוש שנים, שבהן עסק בשדרוג המאבק באיידס בישראל במישור הממלכתי, התקשורתי, החינוכי והארגוני. במהלך שנים אלה גדל משמעותית תקציב הארגון, והוא הפך לאחד מארגוני הבריאות המשפיעים במדינה.
במקביל עסק בפעילויות נוספות במסגרת קהילת הלהט"ב בישראל. בין היתר השתתף בהפקת אירועי הגאווה ובניהול מאבקים פוליטיים לטובת הקהילה. בשנת 2003 זכה באות "יקיר הקהילה". ב-2004 פרש הסמן מתפקידיו הרשמיים השונים, אך המשיך לשמש יועץ אסטרטגי חיצוני לארגוני האיידס והלהט"ב בפעילויותיהם.
כיום מרצה הסמן בתוכנית הבינלאומית של בית-הספר למנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה, וחוקר בבית-הספר לממשל ולמדיניות בפקולטה למדעי החברה של אוניברסיטת תל אביב.
רכבת הידידות

רכבת הידידות (באנגלית: Friendship Train) הייתה יוזמה של עיתונאים ואזרחים אמריקנים ב-1947 למשלוח מזון ואספקה לצרפת ואיטליה, שכלכלתן נפגעה אנושות במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

סיום מלחמת העולם השנייה ב-1945, הותיר את אירופה חבולה ומדממת ואת כלכלתה הרוסה. מצבה של ארצות הברית, שהמלחמה לא התחוללה בשטחה, היה טוב לעין ערוך. במסגרת תוכנית מרשל, השתדלה ארצות הברית לשקם את אירופה. הרעיון של רכבת הידידות הוצע ב-1947 בידי העיתונאי דרו פירסון (Drew Pearson), בטורו היומי "The merry-Go-Round" אשר התפרסם בוושינגטון פוסט. הרעיון צבר תאוצה ברחבי העיתונות האמריקנית, ועד מהרה יצא אל הפועל. ב-7 בנובמבר של אותה שנה, יצאה רכבת מלוס אנג'לס ונסעה ברחבי ארצות הברית תוך שהיא עוצרת ב-25 תחנות שונות ברחבי הארץ. על הרכבת העמיסו אזרחים באופן פרטי תרומות של מזון, ביגוד ודלק, וכן תרומות כספיות. בסה"כ נאספו מוצרים בשווי של 40 מיליון דולר אמריקאי. בשל העומס, בניו יורק סיטי התעכבה הרכבת 11 ימים, ומכוניות נשלחו אל עוד תשע ערים ולאחר מכן המשיכה הרכבת מניו יורק.
מטען הרכבת הועמס על אוניות והושט לנמל לה האבר בצרפת. רכבת הידידות הייתה מחווה של רצון טוב, וסיוע לתוכנית מרשל. ב-1949 צרפת גמלה לארצות הברית באמצעות רכבת התודה (Merci Train), אשר יצאה מצרפת לניו יורק עמוסה במתנות לאזרחי ארצות הברית. ב-1967 ארגן ארגון נוער מגרמניה המזרחית "רכבת ידידות" לברית המועצות. הפוליטיקאי הרוסי סרגיי אברמוב ארגן ב-2004 "רכבת ידידות" לצ'צ'ניה.
הערות שוליים

↑  French Friendship Train of 1947".
↑  1947: American Gifts : IN OUR PAGES:100, 75 AND 50 YEARS AGO
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רכבת הידידות".
רוברט פרוסינצ'קי

רוברט פרוסינצ'קי הוא כדורגלן עבר קרואטי ומאמן כדורגל המשמש כיום כמאמנה של נבחרת מונטנגרו.
פרוסינצ'קי, אשר נחשב לאחד מהכדורגלנים הקרואטים הטובים בכל הזמנים, שיחק בנבחרת קרואטיה בין השנים 1994–2002 והיה שותף להישג השיא שלה בזכייה במקום השלישי במונדיאל 1998. פרוסינצ'קי שיחק במספר רב של מועדוני כדורגל אירופאים לאורך הקריירה בין היתר בריאל מדריד וברצלונה. פרוסינצ'קי מחזיק בשיא בהיותו שחקן הכדורגל היחיד בהיסטוריה שכבש במונדיאל במדי שתי נבחרות שונות (יוגוסלביה וקרואטיה).
קריירה > מועדונים

פרוסינצ'קי החל את הקריירה במועדון דינאמו זאגרב בו רשם 2 הופעות בקבוצה הבוגרת בעונת 86–87. לאחר שלא זכה לדקות משחק ולחוזה שיבטיח את עתידו הכלכלי חיפש פרוסינצ'קי קבוצה אחרת ובשנת 1987 חתם על חוזה בקבוצת הכוכב האדום בלגרד.
הצוות המקצועי של הכוכב האדום זיהה מיד את יכולותיו של פרוסינצ'קי שהפך לשחקן הרכב קבוע החל מעונת 87–88. פרוסינצ'קי זומן באותה עונה לסגל הנבחרת הצעירה של יוגוסלביה לאליפות העולם בצ'ילה שם זכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר. פרוסינצ'קי שיחק בכוכב האדום בלגרד במשך ארבע עונות בין השנים 87–91 במהלכן זכתה הקבוצה בשלוש אליפויות וגביע ביוגוסלביה וזכייה היסטורית בגביע האלופות בשנת 1991.
בשנת 1991 חתם פרוסינצ'קי על מעבר לקבוצת ריאל מדריד מהליגה הספרדית תמורת סכום של 15 מיליון יורו. במדריד תלו ציפיות גדולות מפרסינצ'קי, שאף כבש שער זכור במיוחד בבעיטה חופשית במשחק מול קבוצת ברצלונה, אולם שורת פציעות מנעה ממנו לשחק במרבית המשחקים בעונה הראשונה. בשתי העונות שלאחר מכן שיחק פרוסינצ'קי 52 משחקים במדי ריאל מדריד אולם לא ענה על הציפיות הגבוהות שיוחסו למעבר שלו בתחילה.
בשנת 1994 עבר פרוסינצ'קי לריאל אוביידו ועונה לאחר מכן חתם בברצלונה בה שיחק שתי עונות.
עד סוף הקריירה שיחק פרוסינצ'קי במספר קבוצות ביניהן סביליה, פורטסמות' וסטנדרד לייז'.
קריירה > קריירה בינלאומית

פרוסינצ'קי שיחק במהלך הקריירה ביוגוסלביה, ולאחר הקמתה של קרואטיה שיחק במדי קרואטיה החל משנת 1994.
פרוסינצ'קי שיחק 15 משחקים במדי נבחרת יוגוסלביה והיה חבר בסגל הנבחרת למונדיאל 1990 בו כבש שער אחד בניצחון נבחרת יוגוסלביה מול נבחרת איחוד האמירויות. במדי נבחרת קרואטיה הופיע פרוסינצ'קי 49 פעמים וכבש 10 שערים. פרוסינצ'קי היה חבר בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 1996 בו העפילה הנבחרת הקרואטית לרבע הגמר. פרוסינצ'קי היה שותף להישג השיא של נבחרת קרואטיה במונדיאל 1998 בו סיימה הנבחרת במקום השלישי. פרוסינצ'קי כבש 2 שערים באותו טורניר נגד נבחרות הולנד וג'מייקה. הטורניר הגדול האחרון בו ייצג את נבחרת קרואטיה היה מונדיאל 2002 בו הנבחרת הקרואטית הודחה בשלב הבתים.
פרוסינצ'קי הוא הכדורגלן היחיד בהיסטוריה שכבש במונדיאל במדי 2 נבחרות שונות.
קריירת אימון

לאחר פרישתו מכדורגל מונה פרוסינצ'קי לעוזר מאמן נבחרת קרואטיה בשנת 2006 וכיהן בתפקיד עד שנת 2010. בין השנים 2010–2012 שימש כמאמן הכוכב האדום בלגרד ובין השנים 2012–2013 אימן את קבוצת קייסיריספור מליגת העל הטורקית בכדורגל. בשנת 2014 מונה פרוסינצ'קי למאמן  נבחרת אזרבייג'ן. בשנת 2017 סיים את תפקידו לאחר שלא סיכם על הארכת חוזהו. בינואר 2018 מונה למאמן נבחרת בוסניה והרצגובינה. בשנת 2024 מונה למאמן נבחרת מונטנגרו.
רפואה טרופית

רפואה טרופית היא ענף רפואי של רפואת מחלות זיהומיות, שמתמקד בחקר מחלות אשר נפוצות או שכיחות באזורים טרופיים או סובטרופיים. מחלות אלה זיהומיות בדרך כלל וקשורות קשר הדוק לנשאים הנושאים את המיקרואורגניזמים המזהמים, כגון יתושים, זבובים, כינים, קרציות, פרעושים ועוד.
בין המחלות הטרופיות:
בילהרציה מחלה טפילית שנגרמת בעקבות חדירת תולעים טפיליות בסוג Schistosoma לכלי הדם.
קדחת מערב הנילוס – מחלה נגיפית שנגרמת בעקבות עקיצת יתושות נושאות נגיף ה-West Nile virus.
קדחת צהובה – מחלה נגיפית שנגרמת בעקבות עקיצת יתושים נושאות נגיף ה-Yellow fever virus.
מלריה - מחלה טפילית שנגרמת בעקבות חדירת טפילים חד-תאיים בסוג Plasmodium הנישאים על ידי יתושות בסוג אנופלס.
מחלת שינה (טריפנוזומיאזיס) - מחלה טפילית שנגרמת בעקבות חדירת טפילים חד-תאיים בסוג Trypanosoma הנישאים על ידי זבובי צה-צה.
רופאים מוסמכים יכולים ללמוד ולקבל תעודות ברפואה טרופית. התעודה המוכרת ביותר בתחום היא ה-DTM&H.
הערות שוליים

↑  על ההכרה בתעודת DTM&H מתוך אתר אוניברסיטת ייל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4127753-3  LNB: 000311519  NDL: 00568113  NKC: ph126761 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שביט לאבג'וי

| --- | --- |
תצלום הגילוי של שביט לאבג'וי. השביט נראה במרכז התמונה למעלה, בעל זנב זוהר בגוון ירקרק
תצלום הגילוי של שביט לאבג'וי. השביט נראה במרכז התמונה למעלה, בעל זנב זוהר בגוון ירקרק
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  שביט
 קטגוריה:  שביט מחזורי
 תאריך גילוי:  15 במרץ 2007
 מגלה:  טרי לאבג'וי
 מאפיינים מסלוליים
 פריאפסיד:  163,510,500 ק"מ (1.093 AU)
 ציר חצי-ראשי:  1,325.8±55.1 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  1
 זמן הקפה:  53,851.67 שנים ימים
 נטיית מסלול:  95.886°
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  10.3 
 
שביט לאבג'וי, לשעבר C/2007 E2, הוא שביט בעל מחזור ארוך עם זמן הקפה של 53,851.67 שנים. השביט התגלה על ידי טרי לאבג'וי מקווינסלנד, אוסטרליה ב-15 במרץ 2007 בעזרת מצלמה דיגיטלית לצרכנים Canon 350D. בעת הגילוי היה השביט בעל בהירות נראית של 9.5+.
השביט נצפה בחצי הכדור הדרומי בעזרת טלסקופ קטן. בחצי הכדור הצפוני נראה השביט במיטבו ב-20 באפריל 2007 - 26 באפריל 2007. ב-25 באפריל 2007 עבר השביט במרחק של כ-0.44 יחידות אסטרונומיות מכדור הארץ, והגיע לבהירות של 7+. בתקופה זו ניתן היה לצפות בו בעזרת משקפת שדה או טלסקופ ביתי באזור קבוצת הכוכבים נשר.
שאול אדאדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1850 תר"י טריפולי
 פטירה:  18 בספטמבר 1918 (בגיל 68 בערך) י"ב בתשרי תרע"ט
 מקום פעילות:  טריפולי
 תקופת הפעילות:  ?–1918 
 תפקידים נוספים:  אב"ד
 רבותיו:  רבי אברהם חיים אדאדי (אביו)
 חיבוריו:  קבץ פיוטים בכתב יד
 
רבי שאול אדאדי (תר"י, 1850 - י"ב בתשרי תרע"ט, 18 בספטמבר 1918, טריפולי) היה רב ומשורר, מחכמי טריפולי שבלוב; הוא בנו ותלמידו של רבי אברהם חיים אדאדי.
ביוגרפיה

רבי שאול אדאדי עשה לילות כימים בהפצת התורה בטריפולי. והיה בין מייסדי התלמוד תורה בעיר. הוא שכלל והגדיל את הישיבה שנוסדה על ידי אבי סבו ר' נתן אדאדי ואביו ר' אברהם חיים אדאדי, ומכספו הפרטי תרם והוסיף ספרים לספרית הישיבה. כיון שבנין הישיבה נעשה צר לתלמידים הרבים שהתדפקו על שעריו, הרחיב את הבניין למען יוכל כל מי שנפשו חשקה בתורה למצוא מקום בישיבה. לתלמידי החכמים הרבים שישבו ולמדו בה סייע בכספו כדי שיוכלו ללמוד תורה באין מפריע.
בשנת תרל"א נתקבל למלא מקום אביו לאב"ד.
בעת שהותו של אביו ר' אברהם חיים אדאדי בצפת היה עמו בקשרי מכתבים, מלאים ברובם בדברי תורה שנתחדשו לר' אברהם בארץ ישראל, ותשובות בהלכה לשאלות ששאל בנו ר' שאול.
חברת "יגדיל תורה" החלה את פעילותה בשנת 1893 כשבין מקימיה היו ארבעה: ר' שאול אדאדי, ר' ציון צרור, ר' מסעוד ג'נאח ור' ניסים נחום כבר בשנה הראשונה של החברה למדו בבית הספר 330 תלמידים, עד לשנת 1905 למדו הילדים במבנים שונים ולא מוסדרים. בשנת 1905 הסתיימה הכשרתו של בניין ובו כיתות לימוד רבות. זהו בית הספר דאר סרוסי שבו למדו רבים מילדי טריפולי.
בבית הספר של "יגדיל תורה" מספר התלמידים המקסימלי בכל כיתה היה 45 בשיעורים רגילים ו-30 בשיעורי גמרא ורש"י. ר' שאול אדאדי התנדב לבחון פעם בשבוע את התלמידים בבית הספר על מנת  לדעת את קצב התקדמותם.
בבית הכנסת דאר סרוסי המתנוסס בשוק הרחוב הגדול הקימו מתפלליו מצבת שיש לזכרו ועליה חרות ספור השתדלותו הרבה למען בנין בית הכנסת ויסוד התלמוד תורה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520872305171  VIAF: 315203336   WorldCat (עם VIAF): 315203336
רובוקופ (סרט, 2014)

| --- | --- |

 מבוסס על:  רובוקופ 
 בימוי:  ג'וזה פדיליה 
 הופק בידי:  מרק אברהם, אריק ניומן, רוג'ר בירנבאום, גארי בארבר, מייק מדבוי 
 תסריט:  ניק שנק, ג'יימס ואנדרבילט, Joshua Zetumer, אדוארד נומייר 
 עריכה:  דניאל רזנדה 
 שחקנים ראשיים:  ג'ואל קינמן (רובוקופ) Thomas Mitchell דאגלס אורבנסקי מייקל קנת' ויליאמס מריאן ז'אן-בפטיסט איימי גארסיה מלאני סקרופאנו זאק גריינר Marjan Neshat ג'ניפר אילי ג'ון פול רוטן מייקל קיטון גארי אולדמן ג'קי ארל היילי סמואל ל. ג'קסון אבי קורניש ג'יי בארושל דניאל קאש 
 מוזיקה:  פדרו ברומפמן 
 צילום:  לולה קרבאליו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Strike Entertainment, סרטי קולומביה, מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  פורום הונגריה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בפברואר 2014 
 משך הקרנה:  117 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט דיסטופי, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט גיבורי-על, סרט מתח, סרט מדע בדיוני, סייברפאנק 
 הכנסות באתר מוג'ו:   robocop2013
 www.robocop.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
רובוקופ (באנגלית: RoboCop) הוא סרט פעולה מדע בדיוני אמריקאי משנת 2014, בבימויו של חוזה פדיליה ובהפקת מייקל דה לוקה ומארק אברהם. הסרט הוא חידוש לסרט רובוקופ משנת 1987, אשר נוצר על ידי פול ורהובן. בסרט מככבים ג'ואל קינמן בתפקיד הראשי לצד גארי אולדמן, מייקל קיטון, ואבי קורניש. הסרט מתאר את סיפורו של שוטר שמחייה לאחר פציעה קטלנית והופך לרובוט לחימה מתקדם שמשמש ככלי במאבק בפשע.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-12 בפברואר 2014, על ידי Sony Pictures Releasing . הוא זכה לביקורות מעורבות והושווה באופן שלילי לסרט המקורי. עם זאת בסה"כ הסרט גרף 242.6 מיליון דולר מול תקציבה של 100–130 מיליון דולר.
עלילה

הסרט מתרחש בשנת 2028, כאשר תאגיד אומניקורפ השולט בעולם הטכנולוגיה מנסה לשלב רובוטים לשמירה על הסדר הציבורי בארצות הברית. כאשר השוטר אלכס מרפי (ג'ואל קינמן) נפצע באופן קטלני בפיצוץ, הוא נבחר להיות השוטר הראשון שיהפוך לרובוט-לוחם תחת פרויקט "רובוקופ". מרפי מתמודד עם תחושת האנושיות שלו תוך שהוא פועל כ"סייבורג" בעולם מלא בשחיתות ופשע, כשהוא נאבק בין היותו כלי נשק ובין היותו אדם עם רגשות ומשפחה.
צוות השחקנים

ג'ואל קינמן בתפקיד אלכס מרפי / רובוקופ - שוטר שנפצע קשה והופך לרובוט לוחם בפשע.
גארי אולדמן בתפקיד ד"ר דנאטון נורטון - המדען שעומד מאחורי פרויקט "רובוקופ".
מייקל קיטון בתפקיד ריימונד סלרס - מנכ"ל תאגיד אומניקורפ שאחראי להפיכת מרפי לרובוקופ.
אבי קורניש בתפקיד קלרה מרפי - אשתו של אלכס, שמתמודדת עם השינוי האדיר שחל בבעלה.
ג'קי ארל היילי בתפקיד ריק מטוקס - מדריך הכוחות שמאמן את רובוקופ.
סמואל ל. ג'קסון בתפקיד פאט נובאק - מנחה תוכנית טלוויזיה התומך בפרויקט רובוקופ.
ביקורות

הסרט "רובוקופ" משנת 2014 קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים. מצד אחד, המבקרים שיבחו את הביצועים של השחקנים, במיוחד של ג'ואל קינמן וגארי אולדמן, וכן את האפקטים הוויזואליים המתקדמים. מצד שני, חלק מהמבקרים ציינו שהסרט לא מצליח לשחזר את הייחודיות והעומק של הסרט המקורי משנת 1987, והעלילה נתפסה כפחות מקורית או נועזת בהשוואה למקור. הסרט קיבל ציון של 48% באתר Rotten Tomatoes וציון של 52 מתוך 100 באתר Metacritic, מה שמעיד על ביקורות מעורבות.
הערות שוליים

↑  Gettell, Oliver (12 בפברואר 2014). "'RoboCop' a lumbering remake, reviews say". ארכיון מ-25 באוגוסט 2014. נבדק ב-18 באפריל 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2019040421   WorldCat (עם LCCN): n2019-040421
קוואוטמוק בלנקו

קוואוטמוק בלנקו בראבו (בספרדית: Cuauhtémoc Blanco Bravo; נולד ב-17 בינואר 1973 במקסיקו סיטי) הוא כדורגלן עבר מקסיקני ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ, ולאחר פרישתו הפך פוליטיקאי. בקריירה השנייה שלו כיהן כראש עיריית קוארנבקה בשנים 2016–2018 ומאז 2018 מכהן כמושל מדינת מורלוס במקסיקו.
בלנקו הוא מגדולי הכדורגלנים המקסיקנים בכל הזמנים. הוא ממוקם שלישי בטבלת מלך השערים של נבחרת מקסיקו בכל הזמנים, ושני בטבלת מלך שערי כל הזמנים של קבוצת נעוריו קלוב אמריקה. הוא הכדורגלן המקסיקני הראשון, והיחיד עד כה, שזוכה בתואר בטורניר רשמי של פיפ"א, לאחר שזכה בתוארי נעל הכסף וכדור הכסף בגביע הקונפדרציות 1999.
קריירת משחק

בלנקו החל את הקריירה במדי קבוצת קלוב אמריקה בשנת 1992. הוא שיחק בקבוצה הבוגרת עד ל-1997, אך לא הצליח להתבלט בחלק ההתקפי גם כשהיה לשחקן הרכב. לקראת טורניר חורף 1997 הושאל בלנקו לקלוב נקקסה, במדיה שיחק במשך שני טורנירים, וכבש 13 שערים ב-28 הופעות ליגה. לאחר שנת ההשאלה בנקקסה, חזר בלנקו חד יותר לקלוב אמריקה, והיה למלך השערים של ליגת העל המקסיקנית עם חזרתו בטורניר חורף 1998.
בלנקו, שהצטיין בגביע הקונפדרציות, עבר בפעם הראשונה והיחידה שלו לקבוצה אירופית. הוא הושאל לריאל ואיאדוליד מהליגה הספרדית הבכירה לקראת עונת 2000/2001. בלנקו עלה כמחליף שלוש פעמים בארבעת מחזורי הפתיחה, אך אז במהלך חודש אוקטובר במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002, במשחק מול טרינידד וטובגו, שבר בלנקו את רגלו ולא שב עוד לשחק באותה עונה. הוא חזר למגרשים עונה אחר כך, וכבש שלוש פעמים בעשרים משחקי ליגה באותה עונה. בלנקו יצא בפעם האחרונה בהשאלה מקלוב אמריקה לטורניר אפרטורה 2004, כשעבר לקבוצת וראקרוס. הקבוצה רשמה עונה מוצלחת, בה בלנקו היה ממוביליה, וכבש חמש פעמים ב-13 הופעות במדי הקבוצה.
במאי 2005 זכה בלנקו לראשונה בקריירה באליפות, כשהוביל את קלוב אמריקה לאליפות העשירית בתולדותיה לאחר ניצחון בגמר על אסטודיאנטס טקוס. במהלך שלוש העונות הבאות זכה בלנקו שלוש פעמים בתואר הכדורגלן המצטיין בליגה. בנוסף, זכה בלנקו עם קבוצתו בגביע CONCACAF לאלופות בשנת 2006. בלנקו עזב את קלוב אמריקה בפעם האחרונה ב-2007, לאחר שצבר 333 הופעות ליגה במדיה, בהן כבש 135 שערים, שהפכו אותו לסגן מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים.
ב-2 באפריל 2007 עבר בלנקו לשיקגו פייר מה-MLS. הוא התקבל על ידי כ-5,000 צופים בטויוטה פארק. הוא רשם שנה אישית מוצלחת במדי הקבוצה, בה היה בין שלושת הפינאליסטים לתואר ה-MVP של ה-MLS והמצטרף החדש המצטיין של השנה, וזכה בתואר שער השנה בליגה, על שערו מול ריאל סולט לייק. שנה אחר כך שוב הגיע לקו הגמר בקרב על תואר ה-MVP של העונה, וזכה בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר של ה-MLS, בו גברה קבוצת כוכבי הליגה 3-2 על וסטהאם יונייטד. באותה שנה השתכר בלנקו כ-2.7 מיליון דולר, הסכום השני בגובהו בליגה באותה עונה אחרי דייוויד בקהאם מלוס אנג'לס גלאקסי.
ב-19 בנובמבר 2008 חזר בלנקו למקסיקו כשהושאל לסנטוס לגונה. עשרה ימים אחר כך כבש את שערו היחידי במדיה, בפנדל. באוקטובר 2009 הודיע בלנקו, אז בן 37, כי לא יחדש את חוזהו בשיקגו, והחל מינואר 2010 הצטרף לוראקרוס מהליגה המקסיקנית השנייה. לאחר חצי שנה בלבד עבר בלנקו לאיראפואטו, עמה הצליח לזכות בקלאוסורה 2011 של ליגת המשנה, אך נכשל בפלייאוף ההעפלה מול טיחואנה.
בדצמבר 2011 הצטרף בלנקו לדוראדוס דה סינלואה, והצהיר כי יפרוש במדיה ויחפש עבודה כמאמן. הוא זכה עם הקבוצה בגביע המקסיקני של אפרטורה 2012, ואף כבש את הפנדל הראשון בדו-קרב בעיטות עונשין במשחק הגמר. בדצמבר 2012, שנה לאחר שהצטרף לדוראדוס, האריך בלנקו את חוזהו בחצי שנה נוספת. הוא שוחרר מהקבוצה ביוני 2013, והחליט להמשיך לשחק במדי לובוס BUAP מליגת המשנה. לאחר שנה אחת במדיה, ומשלא הצליחה להעפיל לפלייאוף, שוחרר ממנה בלנקו בהעברה חופשית.
לאחר ששקל לפרוש, החליט בלנקו בן ה-41 להצטרף בפעם האחרונה בקריירה לקבוצה מהליגה הבכירה, וחתם בפואבלה. הוא שיחק את משחקו האחרון כשחקן פעיל ב-21 באפריל 2015, בגמר הגביע המקסיקני מול גוודלחרה. הוא עלה מהספסל בדקה ה-69, שיחק עד לסיום בניצחונה של קבוצתו 4-2, ופרש ממשחק פעיל לאחר שזכה בתואר האחרון בקריירה.
סימני היכר > חגיגת השערים

חגיגת השער המזוהה עם בלנקו היא חגיגת "הקשת", בה הוא מדמה ירי בחץ וקשת לאחר כיבוש שער. בלנקו טען בריאיון לעיתון מקסיקני כי העתיק את חגיגת הכיבוש מקיקו, הכדורגלן הספרדי של אתלטיקו מדריד, בעת צפייה במשחקה של הקבוצה יחד עם חברו לקלוב אמריקה, חרמן וייה. השניים הסכימו כי הבא שכובש במשחקה של אמריקה יחגוג עם התנועה המזוהה.
סימני היכר > קוואוטמיניה

בלנקו זכור בשל התרגיל שזכה לכינוי "קוואוטמיניה", אותו ביצע בטורניר מונדיאל 1998. בתרגיל, כאשר שני שחקנים או יותר מהיריבה לוחצים עליו כדי לחטוף לו את הכדור, לוכד בלנקו את הכדור בין רגליו וקופץ מעל רגלי היריבים. הוא משחרר את הכדור בעודו באוויר, ומשתלט עליו תוך שהוא מותיר את יריביו מאחור. התרגיל אמנם פשוט לביצוע, אך מרשים למראה ואף זכה להפוך ל-"יכולת מיוחדת" בסדרת המשחקים FIFA.
קריירה פוליטית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בינואר 2015, בלנקו הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית, על מנת להתמודד מטעמה לראשות עיריית קוארנבקה, שבמדינת מורלוס. בבחירות שנערכו כחודשיים לאחר מכן, בלנקו ניצח ונבחר לראשות העיר וכיהן בתפקיד עד שנת 2018.
תוארי כדורגל

אליפות מקסיקו: 2005 (קלאוסורה)
אלוף האלופים: 2005
גביע CONCACAF לאלופות: 2006
הגביע המקסיקני: 2012 (אפרטורה)
הגביע המקסיקני: 2015 (קלאוסורה)
גביע הקונפדרציות: 1999
גביע הזהב של CONCACAF‏ (2): 1996, 1998
גביע הקונפדרציות 1999: כדור הכסף, נעל הכסף
מלך השערים של ליגת העל המקסיקנית: 1998 (אינביירנו)
הרכב העונה ב-MLS‏: 2008
MVP משחק האולסטאר של ה-MLS‏: 2008
שער העונה ב-MLS‏: 2007
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת מקסיקו> שנה | נבחרת מקסיקו> הופעות | נבחרת מקסיקו> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 1 | 0 |
| 1996 | 11 | 4 |
| 1997 | 15 | 4 |
| 1998 | 15 | 3 |
| 1999 | 18 | 8 |
| 2000 | 4 | 5 |
| 2001 | 4 | 5 |
| 2002 | 7 | 1 |
| 2003 | 2 | 0 |
| 2004 | 2 | 0 |
| 2005 | 4 | 0 |
| 2006 | 1 | 0 |
| 2007 | 11 | 4 |
| 2008 | 3 | 0 |
| 2009 | 7 | 3 |
| 2010 | 14 | 2 |
2011: 0
2012: 0
2013: 0
| 2014 | 1 | 0 |
| סה"כ | 120 | 39 |
שאול אבידב

| --- | --- |
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 74  מפקד עוצבת קרני ראם
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה
 עיטורים
   צל"ש אלוף
 
שאול אבידב הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על עוצבת קרני ראם.
ביוגרפיה

אבידב נולד בנהלל, דור רביעי במשק חקלאי. אביו, אלוף-משנה במילואים עופר אבידב, הוא בעל עיטור המופת על גבורתו כקצין שריון במלחמת ששת הימים.
למד בבית הספר היסודי בנהלל ולאחר מכן בבית הספר החקלאי. בצעירותו הדריך בתנועת בני המושבים והתנדב כמגיש עזרה ראשונה במגן דוד אדום.
אבידב התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. הוא סיים את קורס מפקדי טנקים בהצטיינות ונישאר להדרכה בקורס. לאחר קורס קצינים, שימש במגון תפקידי מטה ופיקוד ובהם מפקד פלוגה, אותה הוביל בלחימה בדרום לבנון. על האופן שבו פיקד על פלוגתו במבצע חובק עולם, קרב שניהל כוח מיחידת אגוז ברכס סוג'וד בדרום לבנון, ובהיתקלות עם מחבלים ברכס עלי טהר עוטר אבידב בשנת 1997 בצל"ש אלוף. היה ראש לשכתו של אלוף פיקוד הצפון גבי אשכנזי בשנים 1999–2000 ובהמשך פיקד על גדוד 74 ועל עוצבת קרני ראם.
עם שחרורו מצה"ל הקים את חברת מוסקיטר רשת ביטחון אשר איפשרה באמצעות אפליקציה להזעיק עזרה מידי אנשים הנמצאים בקרבת מקום.
אבידב מתגורר בנהלל, נשוי לרחלי אבידב מנהלת מחלקת תרבות של המועצה האזורית עמק יזרעאל, אבא לעמרי, איתי ואיילת.
מעביר הרצאות בנושא יזמות וחדשנות, מייעץ לחברות וארגונים בתחומים שונים. מאז שנת 2017 מתנדב כנהג חובש במגן דוד אדום.
משנת 2020 מנהל יחד עם 4 חברים נוספים את פרויקט הדירקטוריון.
בשנת 2021 הקים ביחד עם דודו איפרגן את ״משק 27-בשר איכותי מהמשק״ חנות ומפעל בשר בחצר ביתו בנהלל.
הערות שוליים

↑  עיטור המופת שהוענק לסגן עופר אבידב, "אתר הגבורה"
↑  צל"ש האלוף שהוענק לסרן שאול אבידב, "אתר הגבורה"
↑  זזים, במחנה, 12 בנובמבר 2010, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה"
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רכבת הוותיקן

| --- | --- |

תחנת הרכבת של הוותיקן במבט מכיוון צפון. הקרונות הנראים בתמונה משמשים למטען. מצד ימין למעלה נראה השער בחומה הדרומית של קריית הוותיקן, כשדלתותיו מוגפות
 מידע כללי
 סוג:  קו רכבת 
 מיקום:  קריית הוותיקן 
 מדינה:  קריית הוותיקן 
 בעלים:  הכס הקדוש 
 מפעיל:  Ferrovie dello Stato Italiane 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1934
 תאריך פתיחה רשמי:  1934 
 מידות
 אורך:  0.4 ק"מ 
 קואורדינטות:  41°54′04″N 12°27′04″E﻿ / ﻿41.901011111111°N 12.451169444444°E﻿ / 41.901011111111; 12.451169444444
 אתר רשמי
  (למפת קריית הוותיקן מוגדלת) ארמון האפיפיור כיכר פטרוס הקדוש  בזיליקת פטרוס הקדוש  ספריית הוותיקן רומארכבת הוותיקן(למפת קריית הוותיקן רגילה) ארמון האפיפיור כיכר פטרוס הקדוש  בזיליקת פטרוס הקדוש  ספריית הוותיקן רומארכבת הוותיקן
 
מראה השער בחומה כשהוא פתוח
רכבת הוותיקן (באיטלקית: Ferrovia Vaticana) היא שמם של תחנת רכבת ומסילת רכבת קצרה המצויים בתחומי קריית הוותיקן ברומא שבאיטליה. הם נפתחו ב-1934, בימי כהונת האפיפיור פיוס האחד עשר. ממדיהם עושים אותם לשירות הרכבת הלאומי הקצר ביותר בעולם. המסילה מחוברת לרשת המסילות של איטליה ומאפשרת תנועת נוסעים ומטענים אל קריית הוותיקן וממנה.
היסטוריה

מקורה של רכבת הוותיקן הוא במסגרת ההסכמים הלטראניים שנעשו בשנת 1929 בין הכס הקדוש לבין איטליה וקבעו את מעמדה של קריית הוותיקן כמדינה ריבונית. באותה שנה החלה בנייתם של תחנת הרכבת בתחומי קריית הוותיקן, המסילה שבה והחיבור בינה לבין רשת הרכבות האיטלקית. המשרד לעבודות ציבוריות של איטליה ביצע את העבודות. איטליה מימנה את העבודות שנעשו מחוץ לתחומי קריית הוותיקן, ואילו העבודות בתוכה מומנו מכספי פיצויים שהובטחו לכס הקדוש מאיטליה במסגרת ההסכמים הלטראניים. ב-1932 נכנס הקטר הראשון לתחומי קריית הוותיקן. בניין התחנה בתכנונו של ג'וזפה מומו (אנ') הושלם בשנת 1933 והיא נפתחה רשמית ב-2 באוקטובר 1934. באותה שנה אושררה אמנה משלימה בעניין הרכבת בין הכס הקדוש לבין איטליה, והמסילה והתחנה הועברו רשמית לריבונות הכס הקדוש.
ב-1944, במהלך כיבוש רומא על ידי גרמניה הנאצית, חנתה רכבת תחמושת גרמנית ברציף תחנת הוותיקן והתחנה הותקפה מהאוויר על ידי מטוסי בעלות הברית - הפגיעה היחידה בתחומי קריית הוותיקן במהלך מלחמת העולם השנייה.
ב-1962 היה יוחנן העשרים ושלושה לאפיפיור הראשון שעשה שימוש ברכבת הוותיקן, במסגרת מסע עלייה לרגל שקיים ללורטו ולאסיזי. שלוש שנים קודם התיר יוחנן ה-23 את העברתו הזמנית של ארון האפיפיור פיוס העשירי לוונציה באמצעות הרכבת.
האפיפיור יוחנן פאולוס השני עשה ברכבת שימוש סמלי מספר פעמים החל ב-1979, אך יצא באמצעותה מרומא לראשונה רק ב-2002.
האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר ערך מסע עלייה לרגל לאסיזי באמצעות הרכבת ב-2011.
היסטוריה > שירות הנוסעים

השימוש העיקרי ברכבת הוא לצורך הובלת מטענים אל קריית הוותיקן. עם זאת, ב-2015 החל לפעול לראשונה שירות נוסעים סדיר מתחנת הרכבת של הוותיקן, ביוזמת האפיפיור פרנציסקוס. שירות רכבת שבועי, הפתוח לקהל הרחב המבקר במוזיאוני הוותיקן, יוצא מדי שבת אל קסטל גנדולפו (אנ') שמדרום לרומא, מקום מושב אחוזת האפיפיור. הרכבת שבה באותו יום מקסטל גנדולפו ומסיימת את דרכה בתוך רומא, מחוץ לקריית הוותיקן. הנסיעה הראשונה בשירות הייתה נסיעה למוזמנים, שיצאה ב-11 בספטמבר 2015. אותה רכבת נגררה על ידי קטר קיטור, ששימש גם את משפחת המלוכה האיטלקית ואת האפיפיור יוחנן ה-23 במסעו ב-1962.