stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיקוי אהבה מס' 9

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  דייל לאונר 
 הופק בידי:  דאיל לאונר תומאס מ. המאל
 תסריט:  דייל לאונר 
 שחקנים ראשיים:  טייט דונובן סנדרה בולוק
 מוזיקה:  ג'ד לייבר אניו מוריקונה
 צילום:  ויליאם ווגאס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 בנובמבר 1992
 משך הקרנה:  92 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט פנטזיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   lovepotion9
 דף הסרט ב־IMDb
 
שיקוי אהבה מס' 9 (באנגלית: Love Potion No. 9) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1992, בכיכובם של טייט דונובן וסנדרה בולוק. הסרט בוים על ידי דאיל לאונר.
עלילה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: צורך בהגהה.
פול מתיוס (טייט דונובן) הוא ביוכימאי בודד העובד בצמוד לעמיתתו, הביולוגית דיאן פארו (סנדרה בולוק). פול, חסר הצלחה בתחום האהבה, מקבל שיקוי אהבה (שיקוי מס' 8) המכיל פרומונים ממגדת עתידות. כמדען שאינו מאמין בניסים הוא זורק את השיקוי לפח האשפה אך כאשר החתול שלו שותה מהשאריות שלו ומושך את כל חתולות השכונה הוא מחליט לבדוק את השיקוי בצורה מדעית יחד עם עמיתתו לעבודה. תחילה הם מנסים את השיקוי על בעלי חיים ולאחר מכן על עצמם וזוכים בעקבותיו במחזרים רבים. למרות ההצלחות עם המין השני פול מבין שהאישה בה הוא באמת מעוניין היא דיאן. לצורך זה הוא מקבל ממגדת העתידות את שיקוי האהבה מס' 9, המבטל את השפעת השיקוי הראשון. פול מתפכח מהשפעת השיקוי ויוצא להחזיר את דיאן אליו. הוא מגיע אליה בדקות האחרונות לפני חתונתה לגארי שגם הוא שתה מהשיקוי, מצליח לנשק אותה ולגרום לה להתפכח, לבטל את החתונה ולחזור אליו.
שיש מלאכותי

שיש מלאכותי או שיש סינתטי או אבן פולימרית או אבן מהונדסת (באנגלית, "agglomerated stone",‏ "agglomerated marble" ו-"engineered stone") הם כינויים לחומר מתועש המיוצר מגרגרים מינרליים (בעיקר חול) המעורבים בדבק אפוקסי. ישנם כאלו שכוללים בקטגוריה הזו גם בטון פולימרי, למרות שתהליך היצור של הנ"ל שונה לגמרי וגם תכונותיו שונות.
בישראל המוצר הנפוץ ביותר משיש מלאכותי הוא משטחי העבודה והכיורים תוצרת "אבן קיסר", המתוארים לעיתים בטעות, בכינוי "משטחי קווארץ". השיש המלאכותי מיוצר מאז שנות החמישים של המאה ה-20 והחל להיכנס לשימוש בישראל בשנת 1963. ברחבי העולם משתמשים בשיש מלאכותי ליצירת אריחים, ריצוף ומדרגות. עם זאת, השימושים הללו מצויים בדעיכה, עקב תכונות מכניות נחותות ביחס לחומרי גלם אחרים כגון אבן טבעית וטרצו.
הרכב נפוץ

הגרסאות המוקדמות של השיש המלאכותי היו מבוססות על תכולה של כתשעים אחוז חול בעל תכולת צורן דו-חמצני גבוהה ועשרה אחוז דבק. עם חלוף השנים נוצרו גרסאות שונות של שיש מלאכותי וכיום משתמשים גם בחצץ על בסיס אבן גיר (שמכונה בטעות בשם שיש) ובתכולה משתנה של דבקים. התקן האירופאי מגביל את תכולת הדבק לחמישים אחוז.
תכונות עיקריות

לשיש המלאכותי חוזק מתיחה וכפיפה גבוה יותר מאשר בטון. יתרון נוסף הוא מגוון רחב של צבעים ותצורות.
החסרונות העיקריים של החומר הזה הוא רגישותו לאור שמש והתפשטות תרמית גבוהה מאוד. חסרונות אלה מגבילים את שימושו בענף הבנייה.
תקינה ישראלית רלוונטית

מפרט 34 - משטחי עבודה מבטון פולימרי מזוין לארונות מטבח.
תקן מס' 4440 חלק 2 - משטחי עבודה מאבן: משטחים מאבן פולימרית.
תקן מס' 3306 חלק 1 - מערכת רצפה מאבן פולימרית: אריחים
הערות שוליים

↑  "סוף תקופת האבן", דבר, 1963
↑  שיש סינטטי
↑  לא ידוע, SM MARBLE®SPECIFICATION SHEET, santamargherita
↑  BS EN 14618:2005

Agglomerated stone. Terminology and classification
שיקו רי

שִיקוֹ רֶי (בפורטוגזית: Chico Rei) הוא גיבור תרבות אפרו-ברזילאי מיתי למחצה.
ביוגרפיה

בסביבות שנת 1740 שועבד לעבדות גלנגה (Galanga), מנהיג שבטי מממלכת קונגו (כיום באזור הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו) יחד עם חלק ניכר משבטו. במסגרת סחר העבדים האטלנטי נישאו בני השבט על פני האוקיינוס האטלנטי ונמכרו לעבדות בברזיל. גלנגה הוטבל לנצרות וקיבל את השם פרנסיסקו.
בברזיל שועבד שיקו לעבודה במכרה זהב בעיר וילה ריקה (כיום: אורו פרטו), מינאס ז'ראיס. בעל המכרה בו עבד, המייג'ור אאוגוסטו, הבחין בסמכותו על שאר העבדים וכך דבק בו הכינוי "שיקו רי" - המלך שיקו (קיצור ל"פרנסיסקו"). גרסה אחרת טוענת כי הכינוי דבק בו עוד במהלך המסע בספינת העבדים. תוך כדי עבודתו הצפין שיקו רי פתיתי זהב על גופו ובשיערו עד אשר, כעבור כחמש שנים, צבר כמות מספקת על מנת לקנות את חירותו של בנו, ומאוחר יותר את חירותו שלו. לאחר מכן עלה בידו לרכוש את מכרה הזהב בו עבד, ורווחיו מהמכרה אפשרו לו לקנות את חירותם של אחדים מבני שבטו וכן לבנות את כנסיית אפיג'ניה  (Santa Efigênia) בעיר.
סיפורו של שיקו רי נחשב בברזיל כדוגמה להיתכנותה של מוביליות חברתית בחברה הקולוניאלית. בו בזמן הוא סמל להתנגדות האפריקאים המשועבדים לעבדות. פרנסיסקו מינון (Mignone) הלחין בשנת 1933 סמבה בשם Maracatu do Chico-Rei, המספרת את סיפורו, ואילו בשנת 1985 הופק בברזיל סרט קולנוע אודות שיקו רי, הנושא את שמו.
לקריאה נוספת

Richard A. Gordon, "The Slave as National Symbol in Cuban and Brazilian Cinema: Representing Resistance and Promoting National Unity in La última cena and Chico Rei", Journal of Latin American Cultural Studies, Volume 15, Issue 3 December 2006, pages 301 - 320
שירות הביון והביטחון של דנמרק

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  דנמרק דנמרק
 סוכנות אם:  המשטרה הלאומית 
 תאריך הקמה:  1939 
 חוק:  Danish Security and Intelligence Service Act 
 מנהל:  Finn Borch Andersen 
 מטה מרכזי:  Søborg 
 עובדים:  780 (נכון ל־Unbekannter Wert) 
 תקציב:  800,000,000 כתר דני (נכון ל־2010) 
 pet.dk
 
שירות הביון והביטחון של דנמרק (בדנית: Politiets Efterretningstjeneste) הוא סוכנות לביטחון לאומי וביון של דנמרק. הסוכנות מתמקדת אך ורק בענייני ביטחון לאומי, בעוד פעולות לסיכול ריגול וחתרנות מתבצעות על ידי שירות המודיעין הדני (Forsvarets Efterretningstjeneste), המנוהל על ידי משרד ההגנה המלכותי.
מטרת הארגון היא "למנוע, לחקור, ו[לנהל] מבצעי למניעת פעילויות המהוות או עלולות להוות איום על שמירתה של דנמרק כמדינה חופשית, דמוקרטית ובטוחה."
משימות

חובותיו העיקריים של הארגון הם מלחמה טרור, מלחמה בקיצוניות, ריגול נגדי וביטחון.
לוחמה בטרור כוללת בלימת מתקפות טרור בדנמרק וביצוע מבצעים למניעת הפיכת דנמרק לבסיס מבצעים לפעולות טרור כנגד מדינות אחרות. יתר על כן, הארגון מנסה לאסוף ראיות כדי להבטיח שהטרוריסטים יועמדו לדין. דנמרק מחויבת לציית לאו"ם ולאיחוד האירופי בהחלטות הנוגעות להסגרת חשודים בטרור.
מלבד שלושה תחומים עיקריים אלה, הארגון מספק גם ייעוץ לחברות דניות כיצד להימנע ריגול והוא מעורב ישירות בניהול מבצעים למניעת ריגול תעשייתי אם ישנו חשד למעורבות של סוכנות ממשלתית זרה. ראש הארגון מתפקד כיועץ לביטחון לאומי של ממשלת דנמרק, רשויות ציבוריות, ענפים אחרים של המשטרה, יחד עם גופי ביטחון אחרים בדנמרק.
הארגון אחראי גם לאספקת שירותי אבטחה ושומרי ראש לבני משפחת המלוכה הדנית, פוליטיקאים ואנשים אחרים. בין האישים שאותם הארגון מאבטח הם: מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק, פרדריק, נסיך דנמרק, ראש ממשלת דנמרק, הנריק, נסיך דנמרק, מארי, נסיכת דנמרק, יואכים, נסיך דנמרק.
מבנה

הגוף מהווה חלק מהמשטרה הדנית אבל מדווח ישירות לשר המשפטים. מטה הארגון ממוקם בקופנהגן ולו גם משרדים באורהוס ואודנסה. השירות משתף פעולה באופן הדוק עם המשטרה הדנית והיא מחזיקה בנציגים בכל תחנות המשטרה בדנמרק.
מבנה > מחלקת הביטחון

מחלקת הביטחון מספק תמיכה מבצעית ליחידות אחרות וכולל גם יחידת התערבות מיוחדת, גופי אבטחת אישיח ויחידת המשא ומתן. מחלקת הביטחון גם כוללת: מרכז לתיאום ביטחוני, שאחראי לתיאום בין כל גופי הביטחון בדנמרק.
פיקוח והשגחה

כמה ארגונים בדנמרק מפקחים על השירות במטרה לוודא שהסוכנות אינה עושה שימוש לרעה בסמכויותיה.
משרד המשפטים
ועדת התקציב הפרלמנטית (Rigsrevisionen)
ועדת ומברג
ועדת הפיקוח הפרלמנטרית על סוכנויות המודיעין, מורכבת מחמישה חברים, מכל חמש המפלגות הגדולות.
מלבד אלה, הסוכנות נמצאת גם תחת פיקוח בתי המשפט של דנמרק (אשר צריכים לאשר צעדי חקירה, כגון ציתות).
ביקורת ויחסי ציבור

בסוף שנות התשעים של המאה העשרים, הגוף היה נתון לביקורת ציבורית בשל היותו סגור בפני הציבור. בשל כך הארגון השיק אתר אינטרנט משלו ובו הארגון מפרסם דו"ח שנתי לציבור על פעילויות קיצוניות בדנמרק ורמת האיום לאומי.
בעקבות דו"ח על מחדל בהתנהלות הארגון במהלך אירועי הירי בקופנהגן בשנת 2015, ראש הארגון, ינס מדסן התפטר.
הערות שוליים

↑  PET: Welcome to The Danish Security and Intelligence Service
↑  PET: Arbejdsområder
↑  PET: Kontraterrorisme
↑  PET: Kontraspionage
↑  Pet: Faq
↑  PET: Sikkerhed
↑  PET: Personbeskyttelse
↑  PET: Organisation
↑
↑  PET: Publikationer mv
↑  "Danish intelligence chief steps down after criticism". AFP/Yahoo. 6 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑
שוזן ג'ייקובס

| --- | --- |

ג'ייקובס, 2019
 לידה:  1 ביולי 2001 (בן 23) ספרינגפילד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 פרופיל ב-IMDb
 
שוזן ג'ייקובס (באנגלית: Chosen Jacobs; נולד ב-1 ביולי 2001) הוא שחקן וזמר אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה "הוואי חמש-אפס" ובתפקיד מייק הנלון בסרט האימה "זה", ובהמשכו "זה: חלק 2" משנת 2019.
ביוגרפיה

ג'ייקובס נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס, ועבר בגיל צעיר לאטלנטה, ג'ורג'יה שם גדל. הוא קיבל את שמו משעה שאביו שמע תינוק אומר משהו שנשמע כמו "שוזן". ג'ייקובס התחיל להיות מוזיקאי, שר וניגן על גיטרה ופסנתר. הוא החל לשחק כשאמו רשמה אותו לשיעורי תיאטרון. תפקיד המשחק הראשון שלו היה בפרסומת של חברת הוט וילס. בשנת 2015 עבר להוליווד כדי לקדם את קריירת המוזיקה והמשחק שלו.
ב-14 בפברואר 2023 שחרר את הסינגל שלו "Friends".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | זה | מייק הנלון |  |
| 2017 | Cops and Robbers | מייקל הצעיר |  |
| 2019 | זה: חלק 2 | מייק הנלון הצעיר |  |
| 2022 | סניקרלה | אל |  |
| 2022 | לבבות הארגמן | פרנקי |  |
| 2022 | Darby and the Dead | אלכס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016–2018 | הוואי חמש-אפס | וויל גרובר | 7 פרקים |
| 2018 | American Woman | ויליאם | פרק: "The Heat Wave" |
| 2018 | קאסל רוק | וונדל דיבר | 4 פרקים |
| 2020 | אלוהים שלח לי בקשת חברות (אנ') | זאק וולר | 5 פרקים |
| 2020 | When the Streetlights Go On | צ'רלי צ'יימברס | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2021 | Black Box | צ'ארלס | פודקאסט; 8 פרקים |
הערות שוליים

↑  IT Trailer (2017).
↑  Cane, Clay (6 בספטמבר 2017). "Chosen One: Meet The Young Star Stealing Scenes In Stephen King's 'It'". BET. אורכב מ-המקור ב-6 בספטמבר 2017. נבדק ב-17 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chosen Jacobs Interview". Raw. 9 בספטמבר 2017. אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2017. נבדק ב-17 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2017: יו ג'קמן ודפני קין – "לוגאן" | פרס הסרטים והטלוויזיה של MTV – הצוות הטוב ביותר על המסך   2018: פין וולפהארד, סופיה ליליס, ג'יידן מארטל, ג'ק דילן גרייזר, ויאט אולף, ג'רמי ריי טיילור ושוזן ג'ייקובס – "זה"  | הבא: 2022: טום הידלסטון, סופיה די מרטינו ואוון וילסון – "לוקי" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1153917556  LCCN: no2018004029  MusicBrainz: cf69e6f0-08b1-448f-ac9e-fcea0ecc8b54  VIAF: 68151594387205351099   WorldCat (עם VIAF): 68151594387205351099
שלוש הממלכות של קוריאה

| שלוש הממלכות של קוריאה |
| --- | --- |
  מפה של שלוש הממלכות של קוריאה בסוף המאה ה-5.
שם קוריאני
תרגום פונטי: סאמגוק
הנגול: 삼국
הנג'ה: 三國
שלוש הממלכות של קוריאה היו הממלכות: קוֹגוּריוֹ, פֶּקְצֶ'ה ושׁילָה ששלטו על חצי האי הקוריאני ומנצ'וריה בין המאה ה-1 לפנה"ס והמאה ה-7 לספירה. ממלכות ומדינות שבטיות קטנות היו קיימות לפני ובזמן תקופת שלוש הממלכות והן כללו את קָאיָה, טונג-יֶה, אוֹקְגּ'ה, פּוּיאוֹ, אוּסָאן, טַמְנָה (או פונטית, "טַמְרָה", האי צ'ג'ו כיום), ועוד.
התקופה החלה על פי המסורת בשנת 57 לפנה"ס, כשממלכת סארו (לימים שילה) בדרום-מזרח חצי האי קיבלה אוטונומיה מהאימפריה הסינית (שושלת האן). קוגוריו  בצפון ודרומית לנהר יאלו (נהר אמנוק בקוריאנית) קיבלה עצמאות מהסינים ב-37 לפנה"ס. ב-18 לפנה"ס, נמלטו שני נסיכים מקוגוריו בשל קרב ירושה והקימו את פקצ'ה בדרום מערב חצי האי (כיום סיאול), שבירתה הייתה בהתחלה אוּנְג־גִ'ין (כיום גוּנְג־צ'וּ), ואחר כך סאבי מדרום מערב לסיאול. ממלכת קאיה נפרדה מפקצ'ה במאה ה-1 לספירה.
סוף שושלת האן בתחילת המאה ה-3 לספירה איפשר את התפתחות שלוש הממלכות. שלוש הממלכות חלקו תרבות משותפת. הקונפוציאניזם התפשט בחברה הקוריאנית הגבוהה מהמאה ה-1 לספירה. מאוחר יותר הוא הוחלף לחלוטין על ידי בודהיזם.
לקוגוריו, הגדולה מבין שלוש הממלכות, היו שתי ערי בירה. נאנגנאנג (כיום פיונגיאנג) וקוּנגנה על הנהר יָאלוּ. בתחילה המדינה השתרעה עד גבול סין, היא כבשה בהדרגה שטחים נרחבים ממנצ'וריה. לבסוף גרשה את הסינים מנאנגנאנג (313). ההשפעה התרבותית של הסינים נמשכה עד שהבודהיזם אומץ כדת רשמית ב-372.
במאה ה-4 ממלכת פקצ'ה שגשגה ושלטה כמעט על כל חציו הדרומי של חצי האי הקוריאני.
ב-503 שונה שמה של ממלכת סארו ל"ממלכת שילה". ידוע כי ממלכת שילה השתלטה על ממלכת קאיה במחצית הראשונה של המאה ה-4. בירת שילה הייתה גוּמסוֹנג (כיום קִיַאנְגְג'ו). הבודהיזם הפך לדת רשמית ב-528. בתקופת ממלכת שילה פעל מסדר אבירי העילית- הווארנג, ונוסדה אמנות הלחימה הקוריאנית הווארנג דו.
בעזרת הקיסרים משושלת טאנג הסינית כבני ברית, כבשה ממלכת שילה את פקצ'ה ב-660 ואחר כך את ממלכת קוגוריו (668), ובכך החלה תקופת ממלכת שילה המאוחדת שהביאה לקיצה את תקופת "שלוש הממלכות".
בשם הקוריאני "סאמגוּק" או "שלוש הממלכות" נעשה שימוש בספרים קוריאנים קלאסיים "סאמגוק סאגי" ו"סאמגוק יוּסה".
ראו גם

מערך הקברים של קוגוריו
שיקו שביאר

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1910 פדרו לאופולדו, ברזיל 
 פטירה:  30 ביוני 2002 (בגיל 92) אובראבה, ברזיל 
 מדינה:  ברזיל
 מקום קבורה:  Cemitério São João Batista 
 ידוע בשל:  ספרי פסיכוגרפיה
 מקצוע:  מדיום וסופר
 השקפה דתית:  ספיריטואליזם
 
פרנסיסקו דה פאולה קאנדידו שביאר (בפורטוגזית: Francisco de Paula Cândido Xavier; ‏2 באפריל 1910 - 30 ביוני 2002), המוכר כשיקו שביאר, היה מדיום פופולרי בתנועה הרוחנית המכונה ספיריטואליזם בברזיל וכתב 412 ספרים, שנכתבו לכאורה, באמצעות תהליך המכונה פסיכוגרפיה (psychography). זהו תהליך שבו המדיום יוצר קשר עם הרוחות והן באות בהסכמה, ומעבירות לו מידע שלא ידע עליו לפני כן. במקרה של שביאר, הוא קיבל מהרוחות את כל החומר והתוכן של ספריו.
חייו

שביאר נולד בעיירה פדרו לאופולדו, שבמדינת מינאס ז'ראיס. היה מושפע מאוד מעבודותיו של אלאן קרדק, שהצהיר כי שביאר הונחה בידי רוחות ברמה גבוהה. המדריך הרוחני של שביאר היה עמנואל, אשר על פי שביאר, חי ברומא העתיקה בשם הסנטור פובליוס לנטולוס (Publius Lentulus), לאחר מכן רוחו התגלגלה בספרד, בגוף האב דמיאן, ולאחר מכן כפרופסור בסורבון.
עבודתו של שביאר התמקדה במישורים שונים, בתורתו הדתית, ברומנים וביצירות פילוסופיות. ספריו נמכרו ב-50 מיליון עותקים, והרווחים הופנו לעבודות צדקה. בשנת 1981 ו-1982, היה מועמד לפרס נובל לשלום.
שביאר האמין שהוא היה רק ערוץ לעבודת הרוחות, שהוא לא היה מסוגל לייצר שום נס, כגון ריפוי אנשים, ולא היה מסוגל לפנות לנשמה של מישהו שמת, אלא אם אותה נשמת אדם הייתה מוכנה ליצור עמו קשר, תחילה. הופעותיו בתוכניות טלוויזיה בשנות ה-60 המאוחרות ובשנות ה-70 סייעו ואיפשרו לתנועת הספיריטואליזם (שנקראה גם על שמו של אלאן קרדק Kardecist) לקבל הכרה כאחת הדתות המוצהרות בברזיל. הפופולריות של שביאר נותרה ללא שינוי בברזיל לאורך כל חייו. למרות בעיות בריאות הוא המשיך לעבוד עד מותו, בשנת 2002. ב-2010, ספר הביוגרפיה שלו היה לסרט דרמטי בבימוי דניאל פיליו.
מספריו

בדרך אל האור (A Caminho da Luz)
פעולה ותגובה (Ação e Reação)
חוסר אובססיה (Desobsessão)
והחיים נמשכים... (E A Vida Continua...)
בין שני עולמות (Entre Dois Mundos)
לפני 2000 שנים (Há 2000 Anos)
ישו בבית (Jesus no Lar)
ספר התקווה (Livro da Esperança)
בתחום המדיום (Nos Domínios da Mediunidade)
ביתנו (Nosso Lar)
שירה מהקבר (Parnaso de Além-Túmulo)
עובדים על חיי הנצח (Obreiros da Vida Eterna)
השליחים (Os Mensageiros)
שלום דוד אונגר

רבי שלום דוד אונגר (ה'תר"ך – א' באלול ה'תרפ"ג) היה אדמו"ר חסידי, השני בשושלת דז'בנה.
ביוגרפיה

נולד בדז'בנה בשנת ה'תר"ך לרבי יעקב יצחק אונגר מדז'בנה ולחנה בתו של רבי מאיר הורוביץ (האמרי נועם). נישא לבתו של רבי מנחם מנדל שפירא ובזיווג שני לבת דודו רבי משה הורוביץ (האדמו"ר מרוזבדרוב). לאחר נישואיו כיהן רבי שלום דוד ברבנות העיר רקוב שבפולין ועם פטירת אביו בשנת ה'תרנ"ב הוכתר רבי שלום דוד כממלא מקומו ברבנות ואדמו"רות דז'בנה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה, נמלט רבי שלום דוד לווינה בירת אוסטריה ובשנת ה'תרע"ט חזר לגליציה ופתח את חצרו בטרנוב.
נפטר בא' באלול ה'תרפ"ג ובנו רבי אלעזר מילא את מקומו כאדמו"ר השלישי בשושלת.
ספרו "יד שלום" מכיל שו"ת על השולחן ערוך, ומקובל כי הוא נכתב בהשראת ספרו של זקנו "אמרי נועם"[דרוש מקור].
צאצאיו

רבי אלעזר אונגר (נרצח ה'תש"ג), האדמו"ר השלישי מדז'בנה. נישא בזיווג ראשון לבתו של רבי נפתלי רוקח (בן רבי יהושע מבעלזא) ובזיווג שני לבתו של רבי אהרן אלימלך שניאור זלמן טברסקי מקרוסנה (בן רבי מרדכי דב מהורניסטייפול).
רבי ישראל אונגר (נפטר ר"ח כסלו ה'תרצ"ז), חתן רבי אריה לייבוש הלברשטאם.
פעריל אונגר (נרצחה בשואה ה'תש"ג), אשת רבי ישראל שפירא (בלאז'וב) (אדמו"ר מבלאז'וב-ניו יורק).
מנשה אונגר (נפטר ה'תשכ"ט).
הערות שוליים

↑  אחיו של האמרי נועם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504640505171  VIAF: 308283813   WorldCat (עם VIAF): 308283813
שם מחתרתי

שם מחתרתי או כינוי מחתרתי הוא שם שניתן לפעילי מחתרות כאמצעי מידור, מתוך מטרה להסתיר את הזיהוי האמיתי שלהם. חלק מהשמות המחתרתיים נותרים מוכרים יותר לציבור מאשר השמות האמיתיים - גם לאחר סיום פעילות המחתרת.
מפקדים, לוחמים ופעילים במחתרות העבריות

להלן שמות מחתרתיים של מפקדים, לוחמים וופעילים במחתרות העבריות לפני קום מדינת ישראל
| מחתרת | פעיל המחתרת | שם מחתרתי | מקור השם המחתרתי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ההגנה | שמעון אבידן | גבעתי |  | חטיבת גבעתי עליה פיקד נקראה על פי השם המחתרתי |
| ההגנה | יעקב דורי | דן, אגוז |  |  |
| ההגנה | ראובן זסלנסקי | שילוח |  | שינה מאוחר יותר את שם משפחתו לשם המחתרתי שילוח |
| ההגנה | יצחק בן ארי | מיקי |  | הכינוי מיקי ליווה אותו לאורך חייו |
| אצ"ל | דוד רזיאל | בן ענת |  |  |
| אצ"ל | מנחם בגין | בן דוד |  | כינוי זה שימש רק בתחילת דרכו בארגון |
| אצ"ל | ישראל שייב | סמבטיון ולאחר מכן אלדד | כנראה בהקשר לנוסע הקדום אלדד הדני, המתאר בסיפוריו את נהר הסמבטיון | שינה מאוחר יותר את שם משפחתו לשם המחתרתי אלדד |
| אצ"ל | דב כהן | שמשון |  |  |
| אצ"ל | אבשלום חביב | אליהו |  |  |
| אצ"ל | דב שטרנגלז | סמל אבנר |  |  |
| אצ"ל | איסר נתנזון | גדעון |  |  |
| אצ"ל | אליעזר סודיט | קבצן |  |  |
| אצ"ל | היינריך ריינהולד | ינאי |  | התגלה כסוכן של הבולשת הבריטית |
| לח"י | אברהם שטרן | יאיר | על שם אלעזר בן יאיר, ממפקדי המרד הגדול נגד הרומאים ומפקד הקנאים במצדה | בנו יאיר שנולד לאחר נפילתו, היישובים נוה יאיר וכוכב יאיר והיישוב חוות יאיר - נקראים כולם על פי השם המחתרתי, שהיה ידוע יותר משמו האמיתי |
| לח"י | יצחק יזרניצקי (שמיר) | הרב שמיר ולאחר מכן מיכאל | מיכאל על שם מייקל קולינס, שהוביל מאבק לאומי נגד השלטון הבריטי באירלנד | שינה את שם משפחתו לשמיר בעקבות הכינוי "הרב שמיר" |
| לח"י | נתן ילין-מור | גֵּרָא |  |  |
| לח"י | גאולה כהן | אילנה |  |  |
| לח"י | עזרא יכין | אלנקם | בתחילה כונה "דתן" אך בהמשך שינה את כינויו עקב חשיפת פנקסי שמות של הארגון ובחר בכינוי זה לזכר חברו אלכסנדר רובוביץ ("חיים") שנחטף ונרצח על ידי הבריטים |  |
| אצ"ל, לח"י | יעקב (ישקה) לבשטיין אליאב | אליאב |  |  |
| אצ"ל, לח"י | דוד בגין מאירי | גלבוע |  | בן דודו של מנחם בגין |
| ההגנה, אצ"ל | אברהם גיורא קריצ'בסקי | דן |  | בנו דן שנולד לאחר מותו נקרא על פי שמו המחתרתי |
שוחה בקהיר

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון לוואלין מוקסי 
 הופק בידי:  סטיבן פאלוס 
 תסריט:  לאונרד מוזלי 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס רוברטסון אדריאן הובן פנלה פילדינג 
 מוזיקה:  דוגלס גמלי 
 צילום:  דזמונד דיקינסון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  British Lion Films 
 הקרנת בכורה:  1960 
 משך הקרנה:  80 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ריגול 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שוחה בקהיר (אנגלית: Foxhole in Cairo) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1960, בבימויו של ג'ון לוואלין מוקסי מבוסס על רומן מאת לאונרד מוסלי, המבוסס על מבצע סלאם. בו כיכבו ג'יימס רוברטסון ג'סטיס, אדריאן הובן, פנלה פילדינג והנרי אוסקר . מייקל קיין מופיע בהופעה קצרה כחייל גרמני, באחד מתפקידי המסך הראשונים שלו.
תקציר

במהלך מלחמת העולם השנייה רומל שולח שני מרגלים לקהיר, למפקדה של הצבא השמיני הבריטי. הם מרגלים אחרי מהלכי הבריטים. המודיעין הבריטי מחפש את המרגלים לפני שהם מזיקים למאמץ המלחמתי.
משתתפים

ג'יימס רוברטסון גסטס כקפטן רוברטסון
אדריאן הובן בתפקיד ג'ון אפלר
ניאל מקגיני בתפקיד ראדק
פיטר ואן אייק בתפקיד לַאסְלוֹ אֶדֶה אֹלְמַאשִי (שיחק את אותה דמות גם בסרט "רומל מתקשר לקהיר")
רוברט אורקהרט בתפקיד מייג'ור וילסון
ניל מקאלום בתפקיד סנדי
פנלה פילדינג בתפקיד איווט
גלוריה מסטרה בתפקיד אמינה
אלברט ליבן בתפקיד ארווין רומל
ג'ון ווסטברוק בתפקיד רוג'ר
לי מונטג בתפקיד אברל
מייקל קיין בתפקיד וובר
הנרי אוסקר כאלופ משנה זלינגר
הווארד מריון-קרופורד כמיג'ור הבריטי
אנתוני ניולנדס כקולונל האס אס
ריצ'רד ורנון כגנרל הבריטי
ננסי נווינסון בתפקיד סיניורינה סיגנורלי
ג'רום ויליס כסמל האותות הבריטי הראשון
פיליפ בונד כסמל גרמני מסמל
וולטר רנדל בתפקיד הברמן השני
קבלה

הניו יורק טיימס כתב ב-1961 שזהו סרט ריגול בריטי שגרתי והעלילה רפויה וצפויה. למרות זאת שיבחו את ביצועיו המקצועיים של השחקן ג'יימס רוברטסון ג'סטיס.
ראו גם

רומל מתקשר לקהיר (1959)
הערות שוליים

↑  Gifford, Denis (1 באפריל 2016). British Film Catalogue: Two Volume Set - The Fiction Film/The Non-Fiction Film. Routledge. ISBN 9781317740629 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Foxhole in Cairo (1960)".
↑  "Foxhole in Cairo". 28 באוקטובר 1960. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Foxhole in Cairo (1960) - John Llewellyn Moxey - Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related - AllMovie". AllMovie.
↑  "Screen: Wartime Spying; Foxhole in Cairo' Is British Import".
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תחנות צדי הדרך

תחנת צד דרך במחוז אהימה שבחבל שיקוקו.
תחנות צדי הדרך (ביפנית: Michi no eki 道の駅) אלו שטחי ממשל יפניים המיועדים למנוחה ולהתרעננות, הנמצאים לאורכי דרכים וכבישים ארציים ברחבי יפן.
בנוסף לייעודם הרשמי שנועד לספק מקומות מנוחה ורגיעה, בתחנות אלו מצויים גם מגוון חנויות במטרה לקדם תיירות ומסחר מקומיים. חנויות אלו יכולות למכור תוצרת מקומית, חטיפים, מזכרות וסחורות אחרות. כל תחנות צדי הדרך מאפשרות גישה לעוברי האורח במשך 24 שעות ביממה ומספקות חנייה, שירותים ציבוריים ומתקני שיתוף מידע.
נכון למאי 2016 קיימות 1093 תחנות צדי דרך ברחבי יפן: 117 באי הוקאידו, 150 בחבל טוהוקו, 167 בחבל קאנטו, 76 בחבל הוקוריקו שבאי הונשו, 125 בחבל צ'ובו, 138 בחבל קנסאי, 101 בחבל צ'וגוקו, 84 בחבל שיקוקו ו-135 באזורי קיושו ואוקינאווה.
הערות שוליים

↑  What are "Michi-no-eki"? - Michi-no-eki official website
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 01216775
שלום ברנדר

אין תמונה חופשית
הרב שלום הכהן ברנדר (ה'תרע"ב, 1912 - י"ז בכסלו ה'תש"ס, 26 בנובמבר 1999) היה רב וראש ישיבה חסידי.
ביוגרפיה

נולד בירוסלב לרב דוד ברנדר, למדן חסידי. למד בתלמוד תורה מקומי, ואחר כך בעיר דוברומיל אצל סבו הרב יעקב יהושע ברנדר. בשנת ה'תרפ"ז (1927) נסע ללמוד ב"קלויז" בעיר טארנא, שם למד אצל הרב יחיאל מיכל הולנדר מחבר שו"ת "אמרי כהן". בתקופת לימודיו שם התכתב עם רבנים ידועים כמו הרב הולנדר, הרב נחום ווידנפלד מדומברובה והרב יוסף רוזין. בתקופה זו גם התקרב לחסידות בעלז והחל לנסוע בקביעות לאדמו"ר רבי אהרן מבעלז.
לאחר שנים ספורות בטארנא, חזר לירוסלב והעביר בה שיעורים בתלמוד לבחורים צעירים ממנו, עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בקיץ 1940 גורש יחד עם מאות אלפי יהודים אחרים באזורי הספר, לסיביר. הוא נקלע למחוז בודייבה באירקוטסק ועבד בגולאג עד תום המלחמה.
ב-1946 הגיע לפולין, שם נישא לבתו של הרב פינחס אנגלנדר והם התגוררו זמנית בקרקוב, שם התיידד עם הרב משה יצחק גווירצמן מייסד חסידות פשעווארסק. ב-1948 קיבל אשרת יציאה מהמדינה ונסע עם אשתו לצרפת, וכמה חודשים מאוחר יותר לאנטוורפן שבבלגיה שבה התרכזה קבוצה של חסידי בעלז. הוא מצא את כתב היד של פירושו של מהר"י קורקוס לספר זרעים ממשנה תורה לרמב"ם, שהיה בעותק יחיד בספריית ישיבת חכמי לובלין שהתפזרה בימי השואה; הוא מסר את הפירוש לשבתי פרנקל שהדפיס אותו במהדורת הרמב"ם של הוצאת שבתי פרנקל.
ב-1950 נענה לקריאת האדמו"ר הרב אהרן רוקח מבעלז ועלה לישראל לכהן כראש ישיבת בעלז, שהוקמה באותה שנה בירושלים. בתפקידו זה תרם להשתקמות חסידות בעלז בישראל לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא גם נודע במסורות הרבות שהעביר מאדמו"רי החסידות בדורות קודמים.
ב-1971 עבר לגור בבני ברק והקים בה כולל אברכים בשם "קדושת אהרן" שבו הושם דגש על לימוד סדר קדשים.
היה מעביר שיעורים כמעט מדי יום, וכך גם בלילה האחרון לחייו. ספרו הוא "חוקת היום" על מסכת יומא, ועל משנה תורה לרמב"ם בענייני יום הכיפורים, בשלושה כרכים.
משפחתו

בנו רבי דוד ברנדר, חתנו של הרב אברהם אביגדור לנדא מחסידות סטריקוב, שמכהן תחתיו כאדמו"ר מסטריקוב בבני ברק.
גיסו הוא איש העסקים והפילנתרופ החרדי אליהו אנגלנדר מלונדון.
נכדו הרב אלעזר יונה ברנדר ראש כולל מכנובקא בעלזא.
הערות שוליים

↑  הרב דוד אברהם מנדלבוים, ישיבת חכמי לובלין, ח"א, בני ברק תשנ"ד, עמ' רצד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296917105171  LCCN: n94099052  VIAF: 262201076   WorldCat (עם VIAF): 262201076
שבט הג'בליה

שבט הגַ'בֶּלִיַה (מערבית: "ההרריים") הוא שבט בדואי היושב באזור ההר הגבוה בסיני, וקשור קשר הדוק למנזר סנטה קתרינה. השבט הוא חלק מקבוצת שבטי (מטה) הטוארה המאכלסת את דרום סיני. נכון ל-2017 מנה השבט כ-7,800 נפשות. השבט נודע הן משום תפקידו במנזר, והן בחקלאות הבוסתנים שלו.