stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמי גלוסקא
קורות חיים > שירות ציבורי

במהלך השנים כיהן עמי גלוסקא במגוון תפקידים בשירות הציבורי, ובהם:
1991-1998 שליחות דיפלומטית מטעם משרד החוץ בשגרירות ישראל בלונדון (תחום מרכזי: היחסים עם תנועת העבודה הבריטית –  מפלגת הלייבור והאיגודים המקצועיים).
1991-1992 סגן הנשיא בפועל לקשרי חוץ של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
1994-1993 חבר משלחת המשא ומתן עם הפלשתינאים ליישום הסכם אוסלו א' ודובר המשלחת.
1996-1995 יועץ במשרד ראש הממשלה לשר ד"ר יוסי ביילין וכותב נאומים לראש הממשלה שמעון פרס.
1999-1996 יועץ מדיני לשר לביטחון פנים אביגדור קהלני, מזכיר ועדת ההיגוי לענייני ירושלים וחבר בצוות המשא ומתן עם הפלשתינאים בנושא "המעבר הבטוח".
2001-1999 המשיך באותם תפקידים עם השר לביטחון פנים (ובהמשך גם שר החוץ) פרופ' שלמה בן עמי, ובה בעת שימש ככותב הנאומים לראש הממשלה אהוד ברק. מונה על ידי רה"מ ברק ליו"ר ועדה בין-משרדית מייעצת בענייני הר הבית.
2001 – 2011 כותב נאומים לראשי הממשלות אריאל שרון ואהוד אולמרט (וזמן מה גם לבנימין נתניהו), וכן לשרי הביטחון בנימין בן אליעזר, שאול מופז ואהוד ברק ובאופן ספורדי גם לשרים ולאישים נוספים.
2007 – כותב נאומים לנשיא המדינה שמעון פרס.
קורות חיים > פרטים נוספים

בנעוריו היה גלוסקא אצן מצטיין וזכה במקום הראשון בתחרות בתי הספר התיכוניים בריצת 1500 מטר. בתחרות זמר לכישרונות צעירים של "קול ישראל" זכה גלוסקא במקום השני. בעת שירות החובה שלו בצה"ל הוא שימש כתב בעיתון "חדשות הספורט" (תחת השם "עמי גל"). גלוסקא כתב גם כמה שירי זמר (ביצוע: אבי טולדנו ולהקת חיל השריון, להקת גולני, עפרה חזה). בשנת 1970 הוא היה חתן התנ"ך של פיקוד ההדרכה וסגן ראשון לחתן התנ"ך של צה"ל.
גלוסקא מרצה בפורומים שונים (בין השאר: בימי עיון במוסדות ההשכלה הגבוהה, בקורסי "אסכולות" של האוניברסיטה הפתוחה, יד יצחק בן-צבי). בנו הוא הזמר וסולן להקת הדורבנים איתי גלוסקא.
עשה זאת בעצמך

עשה זאת בעצמך (באנגלית: Do it yourself‏– DIY) הוא גישה של עשיית פעולות כמו תחזוקה ושיפוץ בבית, הרכבת מכשירים שימושיים ללא עזרת בעלי מקצוע.
תחומי עשה זאת בעצמך

במובן הצר של המילה, המונח "עשה זאת בעצמך" מתייחס לפעולות ושיפוצים בבית ללא עזרה מקצועית. במסגרת זו נמכרים ברשתות, בין היתר:
שיפוצים ועבודות קלות
רהיטים להרכבה עצמית
עץ לנגרות קלה (מדפים)
צבעים
מוצרי שרברבות
ציוד לאמבטיה
אביזרים לחשמל ותאורה והחלפת מנורות
ציוד פרזול
רתך - מסגר
החלפת מנעולים
ציוד לתקשורת
כלי עבודה ידניים
חשמלאות והחלפת נורות
גינון וציוד השקיה
מכונאות ותחזוקת מכוניות
עיצוב תכשיטים
ליטוש יהלומים
צורף
קדרות
פיסול
קרמיקה
רוזטה
אמנות רחוב (גרפיטי)
צילום
תקליטנות
הום סטייג'ינג
יצירת מזרקות ביתיות
קוסמטיקה
סטילינג
סריגה
מקרמה
תפירה
כובענות
אוריגמי
קליגרפיה
קומיקס
שירה
כתיבה
מותג
מחיר
גישת "עשה זאת בעצמך" משמשת גם בתחומים אחרים פרט לשיפוץ. לדוגמה, להקות פאנק רבות מאמצות גישה זו ופועלות באופן עצמאי שכולל הפצת כרזות להופעות והוצאת אלבומים באופן ידני ועצמאי, ללא שום תמיכה בחברות תקליטים או כל גורם אחר.
רשתות מתמחות

הרשת המובילה בארצות הברית וכנראה גם בעולם בתחום "עשה זאת בעצמך" היא "הום דיפו" האמריקאית.
לרשת מעל ל-2,000 חנויות והיא מעסיקה כ-413,000 עובדים. מחזורה השנתי ב-2017 היה כ-100 מיליארד דולר.
חנות ממוצעת של הרשת עשויה להגיע לשטח של עשרת אלפים מ"ר ויותר, ומחזיקה עשרות אלפי פריטים שונים.
הום דיפו הוקמה ב-1978, וצמחה במהירות מסחררת: ב-1981 נפתחו בפלורידה ארבע חנויות, בהיקף מכירות של 50 מיליון דולר; ב-1985 הגיע היקף המכירות ל-700 מיליון דולר, ב-50 חנויות; ב-1995 מכרה הרשת בכ-12 מיליארד דולר ב-340 חנויות, וב-2017 הגיע מחזורה ל-100 מיליארד דולר, בכ-2300 חנויות.
בארצות הברית

תחום "עשה זאת בעצמך" מפותח מאוד בארצות הברית, גם בגלל המרחב היחסי בבתים האמריקניים המאפשר אחסון כלים וחומרי עבודה. האמריקאי הממוצע, החי בבית בפרברים, משתמש בשירותיהן של החנויות המתמחות לצורך שיפוץ ותחזוקה של הבית.
כיום גישת "עשה זאת בעצמך" כוללת היבטים רבים, שלאו דווקא קשורים לשיפוץ הבית, והיא מציינת למעשה התנהלות תרבותית וחברתית, המחשיבה עשייה עצמאית ויצירתית. כך למשל תומכי גישה זו יעדיפו הכנת מתנות על קנייתן, הכנה עצמאית של תחפושות לפורים על פני רכישה של תחפושת מוכנה, וכדומה. הגישה מעודדת יצירתיות, עבודה מקורית וייחודית, העדפת מגוון של סגנונות על פני התעשייתי והסיטונאי, וכן מיחזור.
עם התפתחות האינטרנט וה-Youtube החלה הפצת סרטוני "עשה זאת בעצמך", למשל של היוצר האמריקאי Kip Kay, שבערוץ שלו ניתן למצא סרטונים רבים בתחום.
בישראל

תחום "עשה זאת בעצמך" נתמך בישראל, עד תחילת שנות התשעים, בחנויות שכונתיות לחומרי בנין (בעיקר אלו הנקראות "טמבוריות" על שמה של חברת הצבעים טמבור), שמספרן הגיע בשנת 1992 ל-1,500, שהתמקדו בעיקר בצבעים ובחומרי בניין בסיסיים.
מקימי הרשתות בישראל זיהו מגמה שהחלה עם פתיחתו של קניון איילון ב-1985, והיא מעבר של קונים מחנויות שכונתיות לקניונים וחנויות מתמחות. הגידול במספר המכוניות בסוף שנות השמונים של המאה העשרים ותחילת שנות התשעים היה דרמטי, והעלה את רמת הניידות של הצרכנים. במקביל, עם המעבר לחמישה ימי עבודה בשבוע (במהלך הרבע האחרון של המאה העשרים), גדל הזמן הפנוי. הקונספציה של רשתות "עשה זאת בעצמך" הייתה מתן חוויית קנייה ללקוח, תוך התבססות על קנייה במסגרת משפחתית בערבים או ביום הפנוי.
ב-1993 הוקמה הום סנטר (כיום מקבוצת פישמן רשתות), המנהלת כיום כ-40 סניפים. באותה שנה הוקמו "אייס" ו-"קנה ובנה". ב-1995 רכשה רשת "קנה ובנה" את מתחרתה והתמזגה איתה, וכיום נקראת הרשת הממוזגת "אייס קנה ובנה". במשך שנים נמנתה החברה עם קבוצת גאון אחזקות עד לרכישתה על ידי קבוצת אלקטרה מוצרי צריכה בחודש מרץ 2012. לרשת 28 סניפים וכן היא בעלת 12 סניפי רשת החנויות למוצרי רכב אוטו דיפו.
במקביל לפריסת סניפי ה"עשה זאת בעצמך" של הרשתות, חל מפנה באופי החנויות הטכניות. אותן "טמבוריות", בחרו לשפר את נראות ונגישות החנות, ולייצר חוויית קנייה משופרת, בדומה לזו הקיימת ברשתות, תוך הרחבת המחלקות והגדרתן.
ב־19 בדצמבר 2017 עלה ערוץ "DIY ישראל" ערוץ ראשון מסוגו בארץ ל"עשה זאת בעצמך" בחברת HOT וב־1 בינואר 2019 הערוץ עלה גם בחברת yes.
בברית המועצות

הרכבה ותיקון של מכשירים ביתיים ושיפוצים עצמיים היו דבר מאוד מקובל בברית המועצות לאורך רוב ההיסטוריה שלה וממשיך להיות נפוץ במדינות חבר המדינות. לדוגמה יצא ג'ורנל בשם "עשה זאת בעצמך" (Сделай сам), שבין היתר פרסם גם מתכונים להכנת מזון. בנוסף, אפשר לציין את הגישה של הדפסת והעתקת ספרים בהוצאה פרטית (סאמיזדאט).
ראו גם

אחזקת הבית
משק בית
הערות שוליים

↑  רמת מינוע בישראל לפי שנים, באתר lib.cet.ac.il
↑  https://sites.google.com/site/zurnalysssr/home/sdelaj-sam Сделай сам
↑  Сделай сам дефицитные продукты в домашних условиях
חזית חנות של הום דיפו
תחפושת פורים בגישת "עשה זאת בעצמך": קסדת אסטרונאוט מפיסות נייר משומש שהודבקו על בלון, ונצבעו בתרסיס כסוף.
סימבה

| --- | --- |

סימבה בסרט "מלך האריות 2: מלכות סימבה"
 הופעה ראשונה:  מלך האריות (1994)
 הופעה אחרונה:  מופאסה: מלך האריות (2024)
 יוצרים:  איילין מגי, ג'ונתן רוברטס, לינדה וולדברטון
 גילום הדמות:  מתיו ברודריק, ג'ייסון ויבר, דונלד גלובר, ג'וזף ויליאמס, ג'ונתן טיילור טומאס, JD McCrary 
 דיבוב:  ראו למטה
 דיבוב בשפה העברית:  דורון בן-עמי (כגור; מלך האריות)   אלון ברנד (כגור; מלך האריות 3: האקונה מטאטה)   אלון אופיר (כמבוגר, מלך האריות וטימון ופומבה: סדרת האנימציה) אדם ריפטין (כגור; מלך האריות 2019) לירון לב (כמבוגר; מלך האריות 2019)
 מידע
 כינויים:  מלך האריות
 גזע:  אריה
 מין:  זכר
 מקצוע:  שליט
 שיוך:  צוק התקווה
 דמויות קשורות
 משפחה:  מופסה (אב) סאראבי (אם) אהדי (סבא)  סקאר (דוד) זירה (דודה) נוקה (בן דוד) ויטני (בת דודה) נלה (בת זוג) קיארה (בת)  קאיון (בן)  קופה (בן) סרפינה (חותנת) קובו (חתן)
 חברים:  טימון, פומבה, זאזו, רפיקי.
 אויבים:  סקאר, זירה, נוקה, שנזי, בנזאי, אד.
 
סימבה (באנגלית: Simba, אריה בסוואהילית) הוא דמות מונפשת של אריה והפרוטגוניסט בסרט המצליח של דיסני - מלך האריות. סימבה הופיע בשני סרטי המשך לסרט.
סימבה הוא בנם של מופסה וסאראבי, אחיינו של סקאר, בן זוגה של נלה, ואביהם של קיארה וקאיון. בספרים, סימבה הוא אביו של אריה בשם קופה. לסימבה פרווה זהובה, וכשהוא גדל והופך למבוגר הוא מגדל רעמה זהובה-אדומה.
הופעות > מלך האריות 2: מלכות סימבה

ב"מלך האריות 2: מלכות סימבה", לסימבה נולדה בת בשם קיארה. יום אחד סימבה נותן לביתו לשחק, אבל שולח על טימון ופומבה לשמור עליה. טימון ופומבה מתחילים להתווכח על חרקים, ובלי שסימבה יודע קיארה בורחת מהם.
קיארה עוברת את גבולות שטחי התקווה ומגיעה לצד האפל של הממלכה, שם היא מכירה את קובו, גור מהשטחים האסורים שלהקתו הוגלתה על ידי סימבה בשל נאמנותם לסקאר. השנים משחקים תופסת עד שסימבה מזנק לעימות עם זירה, אימו של קובו, שהסתכלה על שני הגורים משחקים. אחרי העימות, סימבה מדבר עם קיארה ומסביר לה ש"אנחנו אחד".
כשקיארה מבוגרת יותר, היא יוצאת אל שטחי התקווה לבד לצייד הראשון שלה. סימבה דואג לבטיחותה ושולח את טימון ופומבה לשמור עליה שוב, בניגוד לעצת נלה. אחרי שקיארה מגלה את טימון ופומבה היא בורחת, אבל נכלאת במלכודת של ויטאני ונוקה, חצאי-אחים של קובו מצד אימו. קארה מנסה לברוח אבל נחנקת ומאבדת הכרה. קובו מציל אותה, ובהתחלה סימבה מנסה לגרש אותו, אך נלה משכנעת אותו לקבל את קובו ללהקה.
אחרי כן לסימבה יש סיוט על מותו של מופסה. בסיוט, מופסה מטפס על הצוק, קורא לסימבה לעזרה. סימבה הולך לעזור לו, אבל שומע צחוק מרושע מאחוריו ורואה את סקאר הולך לעברם. כשסימבה מושיט יד לאביו, סקאר תופס את כפו האחרת בטפריו. ברגע הזה, מופסה קורא לסימבה פעם אחרונה כשהוא נופל מעבר לצוק למותו. סימבה מסתכל על סקאר, אבל הוא משתנה לקובו. קובו צוחק כשהוא זורק את סימבה מעבר לצוק, וכשהוא מתרסק על הרצפה הוא מתעורר.
מה שלא ידוע לסימבה, הוא שזירה אימנה את קובו בסרט בשביל לחדור ללהקתו של סימבה ולהרוג אותו.
סימבה לאט לאט מתחיל לבטוח בקובו, וקיארה וקובו מתאהבים. במהרה קובו מתחיל לפקפק בנאמנותו ללהקת המנודים.
אחרי כמה ימים סימבה לוקח את קובו לטיול ומספר לו על הסיפור האמיתי של סקאר. זירה ושאר המנודים אורבים לקובו וסימבה בזמן שהם מדברים, ומחזירים את חוסר-האמון של סימבה בקובו. קובו מנסה לשכנע את סימבה שלא היה לו קשר למתקפה, ואפילו מנסה להגן עליו, אבל ויטאני מכה אותו וגורמת לו לאבד הכרה. סימבה נפצע קשה אבל שורד ובורח, והורג בשוגג את נוקה. קובו מואשם במוות וזירה מכה אותו בכעס, גורמת לצלקת בעינו, וגורמת לו להראות כמו סקאר. קובו בורח לשטחי התקווה בבושה.
סימבה, לאחר הבנתו שלקובו היו מניעים רעים כשהציל את קיארה, מגלה אותו מארץ התקווה, ומסרב לקבל את התנצלויותיו. קיארה מעוצבנת מכך, ואחרי שאומרת לאביו "לעולם לא תהיה מופסה", בורחת כדי למצוא את קובו. השניים מתאחדים במדבר מאוחר יותר בערב. כשסימבה נכנס למערה ומוצא שביתו נעלמה, זאזו מגיע ומודיע שהמנודים התחילו מלחמה. סימבה יוצא כדי להילחם עם להקתו.
אחרי קרב ארוך, סימבה וזירה מתעמתים אחד עם השני. קיארה וקובו מזנקים לאמצע העימות ומסיימים את המלחמה, משכנעים את שני הצדדים ש"הם אחד". המנודים, אחרי לומדים על טבעו האמיתי של מנהיגתם - שמוכנה להרוג את חבריה רק כדי לנקום את מותו של סקאר, נוטשים את זירה ומצטרפים ללהקתו של סימבה. זירה, כועסת ומסרבת לשים את עברה מאחוריה, מנסה לזנק על סימבה, אבל נזרקת הצידה כשקיארה מזנקת עליה. שתי הלביאות נלחמות ומתגלגלות לנקיק, שעכשיו מלא במים סוערים בגלל הסכר השבור. קיארה מושיטה יד לעזרה לזירה, אך זו מסרבת ונופלת למותה - טובעת בנהר למטה.
אחרי שסימבה וקיארה מטפסים לבטחה, סימבה מבין את טעותו ומקבל את קובו ושאר המוגלים ללהקתו. שתי הלהקות המאוחדות חוזרות לצוקי התווקה שם קיארה וקובו נישאים. בחגיגה, קובו, קיארה, סימבה ונלה הולכים לפסגת הצוק ושואגים למרחבי הממלכה. סימבה מסתכל לשמיים שם מופסה אומר לו "כל הכבוד, בני", משבח אותו על החלטתו להכניס את המוגלים ללהקה.
הופעות > מלך האריות 3: האקונה מאטאטה

בסרט ההנפשה "מלך האריות 3: האקונה מאטאטה" (הנקרא גם "מלך האריות ½1") שיצא ב-2004, עוד מידע נחשף על חייו של סימבה בג'ונגל עם טימון ופומבה אחרי גירושו.
סימבה מתואר כנער קשה לגידול, כשהוא גובהה ומטפס על עצים מסוכנים או מתנדנד מעל מפלים, מבלי שיהיה לו אכפת מהסכנה בה הוא נמצא או מהמאמצים של טימון לחנך אותו. כנער מתבגר, הוא הביס את טימון בכל תחרות אכילת חרקים שקיימת, כולל תחרות גמיעת חלזונות שנראית בסרט. בסצנה אחת נראה שיש לו הרבה סיוטים, כנראה על מותו של מופסה. בסצנה הסופית, לפני שסימבה שואג בקול רם לשטחי התקווה, הוא מודה לטימון ופומבה - ואומר להם שלא היה יכול להצליח בלעדיהם.
הופעות מחוץ לסרטים > ספרים

בסדרת הספרים שנקראו "מלך האריות: שש הרפתקאות חדשות", שיצאו לאור לאחר הסרט "מלך האריות" המקורי, לסימבה יש בן בשם קופה, גור אריות עם פרווה זהובה וציצה חומה על ראשו. לא היה אזכרו לקופה ב"מלך האריות 2: מלכות סימבה" שיצא אחרי שהספרים פורסמו.
הופעות מחוץ לסרטים > סדרות טלוויזיה

סימבה מופיע לפעמים לזמן קצר בסדרת הטלוויזיה המצוירת "טימון ופומבה". זה כולל פרק אחד בו טימון גורר את סימבה כדי לעזור לו להחזיר לפומבה את זכרונו האבוד. בפרק "Congo on Like This", טימון ופומבה חושדים שסימבה חזר לטבעו אוכל-הבשר. בפרק "Shake Your Djibouti", סימבה מופיע שוב כשטימון ופומבה צריכים לאמן את סימבה בשביל להגן עליהם ממפלצת מעבדה. בעוד פרק שנקרא "Rome Alone" נראה סימבה כשהוא נלכד על ידי רומאים, ומכניסים אותו לקרב גלדיאטורים עם אריה אחר שנקרא קלאודיוס. סימבה מופיע גם בקליפ "The Lion Sleeps Tonight" שבו טימון ופומבה מככבים.
סימבה הוא דמות ראשית בסדרה האיטלקית סימבה מלך הג'ונגל.
סימבה הופיע גם כאחד מהאורחים בסדרת ההנפשה "בית העכבר" שם הוא הופיע כגור וכגרסה המבוגרת שלו.
בשנת 2014 הודיעה חברת וולט דיסני על סדרה חדשה לסרט "מלך האריות" בשם "משמר האריות - השאגה חוזרת", בסדרה זאת מככב סימבה בתור אבא של בנו הקטן קאיון.
הופעות מחוץ לסרטים > הפארקים של דיסני

גרסאות חיות של סימבה מופיעות במחזמר "מלך האריות" ובמצעדים, וכן ניתן לראותו בפארקים ואתרי נופש של חברת וולט דיסני.
סימבה היה גם הדמות הראשית ב"אגדות מלך האריות", ארץ פנטזיה לשעבר בממלכת הקסם של דיסני וורלד, שסיפרה את הסיפור של הסרט באמצעות בובות מדברות וזזות. אטרקציות אחרות של דיסני שבה סימבה הופיע כוללות את המופע התלת־ממדי "הפילהרקסם של מיקי", וגרסת הדיסנילנד בהונג קונג ל"זה עולם קטן".
הופעות מחוץ לסרטים > משחקי וידאו

במשחקי הווידאו המבוססים על הסרטים, סימבה הוא לרוב הדמות הראשית איתה משחקים.
סימבה מופיע כגור גם במשחק "Disney Friends" שיצא לנינטנדו DS.
בסדרת Kingdom Hearts מופיע סימבה במספר משחקים. במשחק "Kingdom Hearts" מופיע סימבה כמבוגר כרוח מזומנת שעולמה נהרס. במשחק Kingdom Hearts: Chain of Memories מופיע סימבה בתור קלף זימון.
סימבה בעל תפקיד חשוב הרבה יותר ב"Kingdom Hearts 2" כשהוא שותף מן המניין ולא דמות מזדמנת. כשהדמויות הראשיות (סורה, דונלד דאק וגופי מטיילות בג'ונגל שבשטחי התקווה, סימבה מותקף על ידי "הארטלס" (Heartless). סימבה תוקף את הדמויות הראשיות, לא מזהה אותם משום שהפכו לחיות ג'ונגל בגלל הבגדים המכושפים של סורה. עם זאת, כשהוא מבין מי הם, הוא שמח להצטרף אליהם, אבל מופתע למראם השונה. בהתחלה, סימבה מסרב לחזור לשטחי התקווה, אומר שהוא "לא מי שהיה". אביו, מופסה, בא אליו ומבקש ממנו לחזור; אחרי כן, הוא מלווה את סורה, דונלד וגופי בחזרה לצוק התקווה בשביל קרב עם הצבועים שנזי, בנזאי ואד, ועם סקאר 0 שהפך להארטלס בגלל כעסו וקנאתו.
יש המשכיות שגויה ביומנו של ג'ימיני מ-"Kingdom Hearts", המשחק הראשון בסדרה. ביומן נאמר שסימבה הוא כבר מלך שטחי התקווה כשהוא היה מזומן, אבל במשחק השני הוא לא היה מלך עד שסורה, דונלד וגופי עזרו לו להביס את סקאר.
קאם קלארק (המדבב של סימבה ב"טימון ופומבה" וקול השירה ב"מלך האריות 2") מדבב את סימבה בשתי ההופעות שלמעלה, ביחד עם קלטת ארכיונית של ג'ונתן טיילור תומאס בשביל הפלאשבאק של סימבה כדור בהמשך ב"קינגדום הארטס 2".
שחקנים

| --- | --- |
מלך האריות (1994) (סרט): ג'ונתן טיילור תומאס (מדבב כגור)  מתיו ברודריק (מדבב כמבוגר)  ג'ייסון ויבר (קול שירה כגור)  ג'וסף ויליאמס (קול שירה כמבוגר)  איוון סאוסדו (קול שירה כגור בסצנה מיוחדת) (הגרסה המיוחדת 2003)  פרנק ולקר (קול שאגה כמבוגר)
טימון ופומבה (1995) (סדרת טלוויזיה): קאם קלארק (מדבב כמבוגר)
מלך האריות (1997) (מחזמר מברודוויי): סקוט אירבי-ראנייר (גור)  ג'ייסון רייז (מבוגר)
מלך האריות 2: מלכות סימבה (1998) (סרט): מתיו ברודריק (מדבב כמבוגר)  קאם קלארק (קול שירה כמבוגר)
מלך האריות 3: האקונה מאטאטה (2004) (סרט): מתיו ויינברג (מדבב כגור)  מתיו ברודריק (מדבב כנער וכמבוגר)
Kingdom Hearts 2 ‏(2006) (משחק וידאו): ג'ונתן טיילור תומאס (מדבב כגור) (הקלטה ארכיונית)  קאם קלארק (מדבב כמבוגר)
משמר האריות - השאגה חוזרת (2015) (סדרת טלוויזיה): רוב לאו (מדבב כמבוגר)
מלך האריות (2019) (רימייק לסרט מלך האריות): ג'יי. די. מקריי (מדבב כגור) דונלד גלובר (מדבב כמבוגר)
סימבה כגור מבקש מטימון אוכל
הביאנלה לקרמיקה ישראלית

| --- | --- |

כריכת קטלוג הביאנלה לקרמיקה ישראלית (2000)  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 פרטים
 מקום תצוגה:  מוזיאון ארץ ישראל
 שנה:  2016-2000
"הביאנלה לקרמיקה ישראלית" הייתה תערוכת קרמיקה, שהתקיימה בין השנים 2016-2000 במוזיאון ארץ ישראל.
היסטוריה

"הביאנלה לקרמיקה ישראלית" נולדה כיוזמה משותפת למוזיאון ארץ ישראל לבין אגודת אמני קרמיקה בישראל. יוזמה זו נבעה מהצלחתה של תערוכה קרמיקה עכשווית "חומר אחר" אותה אצר עמי שטייניץ שנפתחה במוזיאון (בביתן הבולאות) בדצ' 1997. תערוכה זו הייתה יוזמה של אגודת אמני קרמיקה בישראל (שלומית באומן ותניה אנגלשטיין), אשר נבעה מתוך רצון לטפח חשיבה עכשווית וחדשה בתחום היצירה הקרמית בישראל.
הביאנלה הראשונה נפתחה ב-27 באוקטובר 2000 תחת השם "חרס אלפיים" באוצרתה של עירית ציפר, אז אוצרת ביתן הקרמיקה במוזיאון. בתערוכה הציגו 82 אמנים.
עד הביאנלה ה-4 לקרמיקה ישראלית נבחר האוצר בשיתוף פעולה בין אגודת אמני קרמיקה בישראל ובין המוזאון. בשלוש הביאנלות הראשונות ליוותה שלומית באומן (מנהלת אגודת אמני קרמיקה בישראל בין 1998–2005) את הביאנלות באופן מקצועי.
החל משנת 2008 בחרה אגודת אמני הקרמיקה אוצר, שבחר את האמנים המציגים על פי קונספט אמנותי. הלן סורין, לדוגמה, אוצר הביאנלה בשנת 2002, בחר להציג עבודות משותפות לאמני קרמיקה עם ציירים ופסלים שאינם מתחום זה. בשנת 2007 התערוכה, אותה אצר דוד קנפו, עסקה בקשר שבין אדריכלות לחומר, ובשנת 2011 בחרה שלומית באומן לבדוק את היחס שבין טכנולוגיה לחומר.
במשך השנים התקיימו לצד התצוגה המרכזית גם תערוכות משנה. בשנת 2000, לדוגמה, התקיימה תערוכה נוספת של יוצרים צעירים, בוגרי בצלאל והמדרשה באוצרותה של רותי דירקטור ששלבו קרמיקה ביצירותיהם. ואילו בשנת 2004 הוצגו שתי תערוכות לוויין: אחת הייתה תצוגה של כדי קרמיקה תעשייתיים בשם "אגרטלים Made in Israel 1933-1996" אותה אצר אריה פרנקו, ואילו השנייה נקראה: "בסיס בריא לדורות הבאים" אותה אצרה עירית ציפר.
בשנת 2019 החליט המוזיאון לאחד את תצוגת הביאנלה לקרמיקה עם תצוגות אחרות, שהוקדשו למדיום שונות כגון נייר, זכוכית וכדומה, לטובת ביאנלה לאומנויות ועיצוב, העתידה להיפתח בשנת 2020.
תערוכות הביאנלה

2000 חרס אלפיים: הביאנלה לקרמיקה ישראלית (אוצרת: עירית ציפר; 27 באוקטובר 2000 - 31 בדצמבר 2000)
2002 הביאנלה השנייה לקרמיקה ישראלית (אוצר: סורין הלר;? - 10 באפריל 2002)
2004 עיצוב, אמנות, עיצוב: הביאנלה השלישית לקרמיקה ישראלית (אוצר: מרק צצולה; 3 בדצמבר 2004 - 30 במרץ 2005)
2006 טריטוריה וזהות - בין קרמיקה ואדריכלות: הביאנלה הרביעית לקרמיקה ישראלית (אוצר: דוד קנפו; 22 בנובמבר 2006 - 24 באפריל 2007)
2008 חומר, רגש - הביאנלה החמישית לקרמיקה ישראלית (אוצר: חגי שגב; 5 בדצמבר 2008 - 2 במאי 2009)
2011 עיצוב קרמי: כלים טכנו. לוגיים - הביאנלה השישית לקרמיקה ישראלית (אוצרת: שלומית באומן; 15 בפברואר 2011 - 15 ביוני 2011)
2013 חומר זוכר: הביאנלה השביעית לקרמיקה ישראלית (אוצרת: ענת גטניו; 23 ביולי 2013 - 10 בנובמבר 2013?)
2016 רטוב-שרוף: הביאנלה השמינית לקרמיקה ישראלית (אוצר: ערן ארליך; 1 באוגוסט 2016 - 12 בנובמבר 2016)
גלריה

אפרים... אפרים! (2000) מאת לידיה זבצקי (הביאנלה הראשונה)
עבודה של לאוניד גוסין (הביאנלה החמישית)
הערות שוליים

↑  ראו:  העלית חרס? בוא להציג בביאנלה, באתר וואלה, 26 באוקטובר 2000
אנדרה-מארי אמפר

| --- | --- |

 לידה:  20 בינואר 1775 ליון, ממלכת צרפת 
 פטירה:  10 ביוני 1836 (בגיל 61) מרסיי, צרפת 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מקום לימודים:  אקול פוליטקניק 
 מוסדות:  אקול פוליטקניק (1804–1828)  קולז' דה פראנס (1824–1836) 
 תלמידי דוקטורט:  Jean-Daniel Colladon 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של החברה המלכותית (8 במרץ 1827)  אביר בלגיון הכבוד (20 באוקטובר 1814)  72 השמות החרוטים על מגדל אייפל 
 בן או בת זוג:  Julie Carron 
 הערות:  יחידת המידה לזרם חשמלי נקראת אמפר על שמו
 תרומות עיקריות
 ניסוח התאוריה המתמטית הראשונה בתחום האלקטרומגנטיקה. גילוי חוק אמפר.
 חתימה:   
 
אַנְדְרֶה-מָארִי אַמְפֶר (בצרפתית: André-Marie Ampère; ‏20 בינואר 1775 – 10 ביוני 1836) היה פיזיקאי ומתמטיקאי צרפתי, ממייסדי מדע החשמל והמגנטיות. אמפר גילה שמגנטיות יכולה להיווצר על ידי זרם חשמלי וניסח את התאוריה המתמטית הראשונה בתחום האלקטרומגנטיות, וכונה על ידי מקסוול כ"ניוטון של תורת החשמל". אמפר הציע הסבר לתופעות המגנטיות בחומר, והיה מעורב בגילויים רבים בכימיה כגון קבוע אבוגדרו, היסודות פלואור, כלור ויוד. אמפר המציא שיטה לארגון היסודות הכימיים שנים רבות לפני מנדלייב, וגם הציע את קיום האלקטרון. בנוסף היה פעיל בתחומי תורת ההסתברות והפילוסופיה של המדע.
קורות חייו

אנדרה-מארי אמפר נולד למשפחה אמידה בליון ב-20 בינואר 1775. אביו, ז'אן ז'אק, היה איש עסקים ואמו הייתה בת לסוחרי משי, ואשה אדוקה באמונתה. כשנולד, הייתה לו כבר אחות גדולה ממנו בשנתיים, אנטואנט. כשהיה בן 5, בעקבות שיפור במצב הכלכלי, והעובדה שעסקיו של אביו הצריכו רק נוכחות מוגבלת בעיר, קנתה משפחתו אחוזה ועברה לפולמיה, כפר קטן כ-10 ק"מ מליון. כעבור שלוש שנים, נולדה גם אחותו הקטנה.
אביו היה ממעריציו של ז'אן-ז'אק רוסו ושל שיטות החינוך שתוארו בספרו "אמיל, או על החינוך". הוא החליט לחנך את בנו בעצמו, על ידי חשיפתו לספריה הגדולה שהייתה בביתם, אך לא כוון אותו לכוון מסוים. "אבי מעולם לא דרש ממני ללמוד דבר-מה, אולם נטע בי כמיהה עצומה לידע. לפני שלמדתי לקרוא, ההנאה הגדולה ביותר הייתה להקשיב לקטעים מה- ”היסטוריה של הטבע“ של דה-בופון. לא הרפתי מהדרישה שיקרא לי על חקר של חיות וציפורים" כתב מאוחר יותר בזכרונותיו.
למרות היותו תוצר מובהק של עידן הנאורות, לא דחה אמפר את הכנסייה ונותר קתולי מאמין עד לסוף חייו.
בגיל 12 החל אמפר בלימודי מתמטיקה בעזרת ספרים מספריית אביו וכתב מאמר על חתכי חרוט ששלח לאקדמיה של ליון. המאמר אמנם נדחה, אך אביו תמך בעיסוק זה ושלח את אמפר ללמוד חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי אצל דָבּוֹּרוֹן. כאשר זה דרש ממנו ללמוד גם את כתבי ברנולי והויגנס שהיו בנמצא רק בלטינית, לימד אותו אביו לטינית. בסמוך לכך, נכח אמפר בכמה הרצאות על פיזיקה בקולז' דה ליון והתחיל ללמוד במקביל גם פיזיקה.
קורות חייו > המהפכה הצרפתית

השנתיים הראשונות של המהפכה הצרפתית היו יחסית רגועות בכפר פולמיה. ז'אן ז'אק איבד את משרתו כעוזר האדמיניסטרטיבי לאציל המקומי, שלאחר מכן נרצח על ידי האיכרים. הוא תמך בעקרונות המהפכה, אך לא בשיטות האלימות שלה. לבקשת השלטונות בליון, קיבל שם תפקיד של שופט שלום ומזכיר בית המשפט של המשטרה. תפקידים אלו יסבכו אותו באלימות עתידית של המאבקים בין המהפכנים.
במרץ 1792 נפטרה אחותו הבכורה של אנדרה בגיל 20. היא הייתה בת הלוויה הקבועה של אנדרה בצעירותו, והוא התאבל עליה שנים רבות בכותבו שירים מוקדשים לה.
בעקבות מלחמת אזרחים אשר פרצה בין הסיעה הז'ירונדינית המתונה יותר, ששיתפה פעולה עם שלטונות ליון, לבין היעקובינים הקיצוניים בהנהגת מארי ז'וזף שליה, נעצר שליה, נשפט למוות והוצא להורג למחרת. לאביו של אמפר היה רק חלק במעצרו, אך לא במשפט. בעקבות הוצאת שליה להורג, הוגדרה ליון על ידי המהפכנים כעיר מורדת וצבא נשלח מפריז. לאחר מצור בן חודשיים, נכבשה ליון על ידי הכוחות המהפכניים. ז'אן ז'אק נעצר מייד ולאחר חודש וחצי נשפט במעין משפט שדה באשמת "הוצאת צו המעצר לשליה", נמצא אשם והוצא להורג ב-24 בנובמבר 1793.
לידיעה על מות אביו הייתה השפעה קשה ביותר על אמפר. הוא הסתגר לחלוטין, נכנס לדיכאון עמוק, והפסיק לעסוק במתמטיקה. הוא נרפא חלקית רק כעבור שנה וחצי.
קורות חייו > חיים בוגרים

בזמן שאמפר התאושש מהמשבר שהיה נתון בו מאז הוצאת אביו להורג, הוא עסק יותר בתחומי מדעי הרוח, והחל בפרויקט כתיבה שאפתני בשם "אמאריסיד" שבו, במסורת הרומנטית מאותה תקופה, הוא מתאר את קולומבוס כמחריב גן העדן הקדמוני האמריקאי על ידי חינוך הילידים את חוקי המערב.
בסביבות 1795 הזניח אמפר את פרויקט הכתיבה וחזר ללמד חבר וותיק מתמטיקה ופיזיקה. הוא התחיל להתעניין גם באסטרונומיה והשווה את תצפיותיו עם הערכים הידועים באותה תקופה. אמפר בחן את שיטות הפתרון לבעיית שלושת הגופים והגיע למסקנה שלא ניתן לשפר את שיטות הקירוב הידועות באותו זמן.
ב-1796 החל אמפר לחזר אחרי אישה המבוגרת ממנו במקצת מהישוב הסמוך, בשם ז'ולי. ז'ולי הייתה בת לסוחר משי מצליח מליון, כפי שהיה אביו של אמפר. הם התחתנו שלוש שנים לאחר מכן.
מצבו הכלכלי של אמפר לא היה מזהיר, בעיקר מכיוון שרוב רכוש אביו נלקח ממנו על ידי המדינה. אביה של ז'ולי נפטר ולאמפר לא היו נטיות של סוחר או בעל עסקים. לכן, בעידוד ועזרה של משפחתה של ז'ולי, התחיל ללמד בני אצולה בליון לימודי פיזיקה ומתמטיקה, בכך נחל הצלחה.
באוגוסט 1799 נישאו אמפר וז'ולי. כעבור שנה נולד להם בן, שניתן לו השם ז'אן-ז'אק לזכר האב, אבל גם לאות הערכה לז'אן-ז'אק רוסו. בפברואר 1802, אמפר עזב את ליון כדי לשמש מורה למתמטיקה ופיזיקה בבית-ספר בבורג-אן-ברס, עיירה מרוחקת כ-60 ק"מ מיליון. משרה זו היוותה שיפור בפרנסתם, וסיכוי להתקדם בבתי הספר שהוקמו אז על ידי נפוליאון.
ב-1803, זמן קצר לאחר לידת בנם, חלתה ז'ולי ומתה. למרות הקשיים פרסם אמפר ב-1802 מאמר בתורת ההסתברות וב-1803 מאמר בחשבון וריאציות. עבודות אלו משכו את תשומת הלב של ז'רום לאלנד, לפלס ודלאמבר וכך הומלץ למשרה בכירה יותר, כפרופסור בתיכון ליון. אולם זמן קצר לפני כניסתו לתפקיד נפטרה אשתו, ואמפר בחר להימלט מזיכרון האסונות שפקדו אותו באזור ליון. הוא קיבל משרה של מתרגל באקול פוליטקניק בפריז ועבר לשם.