stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאולוגיה של הגרנד קניון
יצירת הקניון > פעילות געשית סוכרת את הקניון החדש

פעילות געשית החלה בשדה הגעשי יואינקארט (Uinkaret volcanic field - במערב הגרנד קניון) לפני כ-3 מיליון שנים. מעל ל-150 קילוחי לבה בזלתית סכרו את נהר הקולורדו לפחות 13 פעמים, מלפני 725,000 שנים ועד לפני 100,000 שנים. סכרי הלבה נוצרו בדרך כלל תוך כמה שבועות. אורכם נע בין 19 ל-138 קילומטרים, גובהם בין 45 ל-600 מטרים (עבה יותר במעלה הזרם ודק יותר במורד הזרם) ונפחם נע בין 0.13 ל-5 קילומטרים מעוקבים.
אורך החיים של הסכרים ויכולתם לאגור את מי נהר הקולורדו באגמים גדולים שנויים במחלוקת בין החוקרים. על פי אחת ההשערות נאגרו מים מנהר הקולורדו מאחורי הסכרים באגמים נרחבים שהגיעו עד העיירה מואב (Moab) שבמדינת יוטה. מים מהאגמים שמאחורי הסכרים החלו להישפך מעל סכרים שגובהם בין נע 46 ל-120 מטרים תוך יומיים עד 17 ימים, אבל במקרה הקיצוני ביותר החלו מים להישפך אחרי 22 שנים.
הסכר הגדול ביותר המכונה סכר פרוספקט (Prospect Dam) נוצר לפני 1.2 מיליון שנים וגובהו הגיע ל-690 מטרים מתחתית הקניון, 1,200 מטרים מעל פני הים. שטח פניו של האגם שנוצר מאחורי הסכר היה עצום, גדול בהרבה מאגם פאוול שמאחורי סכר קניון גלן של ימינו, וגובה פניו היה כ-90 מטרים מעל לקצה העליון של סכר קניון גלן. משערים על סמך כמויות המים שזורמות כיום בנהר שהאגם התמלא תוך 22 שנים. המים החלו אז להישפך מעל הסכר תוך יצירת מפל בגובה של כ-700 מטרים. אין כיום אף נהר שספיקתו דומה לקולורדו או גבוהה ממנו היוצר מפל שגובהו מתקרב לממדים אלו. מהרגע שהמים החלו להישפך מעל לסכר גרמה עוצמת המים הנופלים למערבולות בבסיס הסכר לכרסומו ולהתמוטטותו בסופו של דבר, כפי שניתן לראות כיום במפלי ניאגרה. החוקרים אינם יודעים מה קרה במורד הנהר במשך 22 השנים עד שהמים החלו להישפך מעל קצה הסכר. האם הערוץ היה יבש לחלוטין בתקופה זו או שהעובדה שסכר הלבה נוצר על קרקעית הנהר העשויה חצץ וחול אפשרה למעט מים לחלחל ולזרום במורד הנהר.
במקביל החל סחף לשקוע באגמים שמאחורי הסכרים. סחף מילא אגם שמאחורי סכר שגובהו 45 מטרים בקצת יותר מעשרה חודשים, ואגם מאחורי סכר בגובה 350 מטרים ב-345 שנים. הסחף מילא אגם מאחורי הסכר הגבוה ביותר שנוצר תוך 3,000 שנים. אשדות של מים זרמו מעל לסכר בעוד שמפלי מים היגרו במעלה הנהר לצידו. ההנחה המקובלת היא שמרבית סכרי הלבה החזיקו מעמד בין 10,000 ל-20,000 שנים. עם זאת, קיימים חוקרים הסבורים שסכרי הלבה היו הרבה יותר ארעיים, והתמוטטו אפילו לפני שמים החלו לזרום מעליהם. על פי המודל של חוקרים אלו הסכרים התמוטטו בשל זרימת המים דרך סדקים בסכרים וסביב הבסיסים של הסכרים, דרך סחף ומשקעי נהר המאפשרים למים לחלחל דרכם.
מאז התמוטטות סכרים אלו התחתר נהר הקולורדו לעומק של לא יותר מ-50 מטרים בסלעים של רמת קולורדו.
מחקר גאולוגי מתמשך והשפעת הפעילות האנושית

סוף עידני הקרח של הפליסטוקן ותחילת ההולוקן גרמו לשינוי האקלים, מעתיר משקעים לאקלים יבש צחיח-למחצה, בדומה לאקלים של האזור כיום. הקיטון הניכר בכמות המים הזורמים בנהר צמצמה מאוד את יכולת הסחיפה שלו. תהליכים של תנועת בלית הפכו הרבה יותר חשובים יחסית מאשר בעבר. התחולל תהליך של יצירת צוקים תלולים והתרחבות נוספת של הגרנד קניון ומערכת קניוני המשנה שלו. בממוצע מגיעות לנהר הקולורדו שתי מפולות סלעים בשנה מקניוני המשנה תוך יצירת או הרחבת אשדות. סוג זה של תנועת בלית הוא הדרך העיקרית שבה הקניונים הצדדיים הקטנים והתלולים משנעים משקעים, אבל תוך כדי כך משחק סוג זה תפקיד עיקרי בחציבת הקניונים הגדולים.
זרימת המים בנהר הקולורדו ווסתה החל מ-1963 לאחר הקמת סכר קניון גלן וסכרים נוספים במעלה הזרם. קודם להקמת הסכר נעה ספיקת מי נהר הקולורדו בין 20 ל-2,800 מ"ק בשנייה, כאשר פעם אחת בשלהי המאה ה-19 הגיע ספיקת מי נהר הקולרדו בשיטפון ל-8,500 מ"ק לשנייה. קצב פליטת המים מסכר גלן אינו עולה על 1,360 מ"ק לשנייה, למעט במצבים בהם קיים חשש שהמים באגם פאוול יגיעו לגובה שיגרום להם להישפך מעבר לסכר, או שיש צורך להוריד את גובה פני המים באגם פאוול מסיבה אחרת. מאז 1991 ננקטים אמצעי שימור זמניים. פליטת המים מהסכר הוגבלה ל-570 מ"ק בשנייה, אף על פי שתחנת הכוח בסכר מסוגלת להתמודד עם 370 מ"ק בשנייה נוספים.
ויסות זרימת הנהר באמצעות סכרים הקטינה את יכולתו לשחוק סלעים בכך שכמות הסחף שהוא נושא צומצמה במידה ניכרת. סכרים על הקולורדו גם שינו את אופי המים בנהר. בעוד שבעבר היו מי הנהר חמימים ובוציים, כיום המים צלולים וטמפרטורת המים אחידה - 8 °C כל השנה. מדי פעם נערכים ניסיונות בשיטפונות מבוקרים על מנת לחקור את ההשפעות על סחיפת המשקעים והרבדתם. כך למשל בשנים 1996 ו-2004 נפתחו המגופים של סכר גלן למשך תקופה קצרה וקצב ספיקת המים הגיע ל-1,360 מ"ק לשנייה.
הגרנד קניון שוכן בקצה הדרומי של הרצועה הסייסמית המכונה "מערב בין ההרים" (Intermountain West). במהלך המאה ה-20 התחוללו באזור הגרנד קניון לפחות 35 רעידות אדמה שעוצמתן גדולה מ-3.0 בסולם ריכטר, מתוכן, חמש מעל עוצמה 5.0. רעידת האדמה החזקה ביותר הייתה רעידה שעוצמתה 6.2 שהתחוללה בינואר 1906. העתקים ראשיים שכיוונם צפון-דרום החוצים את הקניון הם (ממזרח למערב), ה"גרנד וואש" (Grand Wash), הוריקן (Hurricane) וטורוויפ (Toroweap). שברים ראשיים בכיוון צפון מזרח שחוצים את הקניון כוללים את "וסט קאיבאב" (West Kaibab - "קאיבאב מערבי") ו"ברייט אנג'ל" (Bright Angel), בעוד ששברים שכיוונם צפון מערב כוללים את גרנדוויו-פנטום (Grandview—Phantom). מרבית רעידות האדמה מתחוללות ברצועה הצרה שכיוונה צפון מערב בין מערכות ההעתקים של "מסה ביוט" (Mesa Butte - " גבעת מסה") ו"וסט קאיבאב". אירועים אלו הם ככל הנראה התמתחות של הקרום שנעה מזרחה ובסופו של דבר תעבור מעבר לאזור הגרנד קניון.
לקריאה נוספת

Beus, Stanely S.; Morales, Michael, eds. (2003). Grand Canyon Geology (2nd ed.). New York, Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-512299-2.
Chronic, Halka (2004). Pages of Stone: Geology of the Grand Canyon and Plateau Country National Parks and Monuments (2nd ed.). The Mountaineers Books. ISBN 0-89886-680-4.
Harris, Ann G.; Tuttle, Esther; Tuttle, Sherwood D. (1997). Geology of National Parks (5th ed.). Iowa: Kendall/Hunt Publishing. ISBN 0-7872-5353-7.
Kiver, Eugene P.; Harris, David V. (1999). Geology of U.S. Parklands (5th ed.). New York: John Wiley & Sons. ISBN 0-471-33218-6.
Tufts, Lorraine Salem (1998). Secrets in The Grand Canyon, Zion and Bryce Canyon National Parks (3rd ed.). North Palm Beach, Florida: National Photographic Collections. ISBN 0-9620255-3-4.
Powell, James Lawrence (2005). Grand Canyon: Solving Earth's Grandest Puzzle. Pi Press. ISBN 0-13-147989-X.
Ribokas, Bob (2000). "Grand Canyon Rock Layers". Grand Canyon Explorer. Retrieved 2005-03-20.
Price, L. Greer (1999). Geology of the Grand Canyon. Grand Canyon, Arizona: Grand Canyon Association. ISBN 0-938216-68-6.
Rudd, Connie (1990). Grand Canyon The Continuing Story. KC Publishing, Inc.. ISBN 0-88714-046-7.
World ORT

| --- | --- |
סמליל ארגון אורט העולמי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מטה הארגון:  לונדון 
 תקופת הפעילות:  1880–הווה (כ־145 שנים) 
 www.ort.org
 
סמליל קודם של הארגון
סמלילו הראשון של הארגון
ארגון World ORT (ברוסית, ראשי תיבות של Общество Ремесленного Труда, "האגודה למלאכה מקצועית", בתעתיק: אוֹבְּשצֶ'סְטְבוֹ רֶמֵסְלֶנוֹגוֹ <מבוטא: רֶמֵסְלֶנַאבָה> טְרוּדַה) הוא ארגון יהודי להפצת מלאכה. הארגון א-פוליטי והוקם שלא למטרת רווח. הארגון הוקם בשנת 1880 ופעל בעבר ובהווה ביותר ממאה מדינות. מטרתו של הארגון היא הקניית חינוך והכשרה לנוער היהודי ברחבי העולם.
ארגון World ORT הוא הגוף המתאם בין ארגונים מדינתיים ברשת הפועלים ב-58 ארצות שונות. התקציב הגלובלי השנתי של ORT עובר את ה-250 מיליון דולר. הפעילות של World ORT נתמכת על ידי ממשלות וסוכנויות ברחבי העולם, ועל ידי קרנות מתרומות אשר נאספו על ידי תתי-הארגונים בארצות השונות.
בעשור השני של המאה ה-21, הארגון פועל באפריקה, במזרח אסיה, באוסטרליה, בחבר המדינות, במדינות הבלטיות, בישראל, באמריקה הלטינית, בצפון אמריקה ובמערב אירופה.
עד לשנת 2007 נכללה במסגרת World ORT גם רשת בתי ספר שבה למדו למעלה מ-90,000 תלמידים אשר רוכשים השכלה או הכשרה ב-159 בתי ספר, מכללות ומוסדות. ב-2007 הופרדה רשת בתי הספר בישראל לארגון עצמאי בשם "אורט ישראל". הפעילות של World ORT בישראל נמשכת תחת השם "קדימה מדע", יו״ר והמנכ״ל הנוכחי הוא מוטי דותן .
נכון לשנת 2017, נשיא הארגון הוא מאוריציו מריקנסקס והמנכ"ל הוא אבי גנון.
מפת תחום המושב
ראו גם

אורט ישראל
לקריאה נוספת

יעקב לבבי-בביצקי, "איגוד אורט העולמי וההתיישבות היהודית בבירובידז’ן", שבות 6, 1979.
הערות שוליים

↑  שמואל אטינגר, בין פולין לרוסיה, ירושלים, מוסד ביאליק, 1994
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269930605171  BnF: cb11996758d (data)  GND: 2172376-X  HDS: 048642  ISNI: 0000 0001 1941 8018  LCCN: n50067782  NKC: zmp20221169262  NLA: 35620480  SUDOC: 112923518  VIAF: 147388091   WorldCat (עם VIAF): 147388091 
תעודת הכשרה מקצועית ברקמה לניצולת השואה טוני ארמן, מטעם רשת אורט, ז'נבה, 1945
עישון פסיבי

עשן טבק בפאב אירי לפני שחוק נגד עישון נכנס שם לתוקף
עישון פסיבי (עישון כפוי, עישון סביל, עישון סביבתי, עישון מיד שנייה) מתרחש כאשר אנשים שאינם מעשנים שואפים בצורה פסיבית עשן סיגריות או טבק, שמעשנים אנשים אחרים הנמצאים בסמוך.
עשן סיגריות מכיל יותר מ־7,000 כימיקלים, מתוכם מאות מוגדרים כרעילים, בעקבות כך הוא גורם למחלות, נכות ומוות. כאשר אדם מעשן סיגריה, שלושה רבעים מהעשן משתחרר לסביבתו של האדם, כאשר רק רבע ממנה נשאף לגופו. הסכנות הבריאותיות של עישון פסיבי הן קונצנזוס מדעי. סיכונים אלו היו מוטיבציה מרכזית לחוקים נגד עישון במקומות עבודה ובמקומות ציבוריים מקומיים, כולל מסעדות, ברים, מועדוני לילה ושטחים ציבוריים פתוחים.
בסקר של ארגון הבריאות העולמי התלוננו 35% מהישראלים כי הם חשופים לעישון פסיבי.
עשן שיוצא מצד הסיגריה אינו עובר במסנן. גורם זה הוא אחד מהסיכונים בעישון פסיבי
מחקרים הוכיחו שגם במרחק של מעל 9 מטר ממישהו שמעשן, כולל הימצאות באוויר הפתוח, האדם שאינו מעשן נחשף לעישון וניתן יהיה למצוא בדמו חומרים מסוכנים. על פי המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן אפילו חשיפה קצרה לעישון פסיבי עלולה לגרום לנזק כלשהו לבריאות, כך שהדרך היחידה למנוע את הנזק לחלוטין הוא למנוע חשיפה לעשן לחלוטין על ידי הגדרת אזורים נטולי עישון סיגריות. מחקרים שבחנו את השפעתם של יצירת סביבה סטרילית לעישון הראו שיש לה מספר ערכים מוספים, דוגמת הגברת סיכויים בגמילה מעישון וגורם לירידה בסיכוי להתחיל לעשן.
מתוך 6 מיליון בני אדם שמתים בשנה ברחבי העולם מעישון, יותר מ־600 אלף מתים כתוצאה מעישון פסיבי. במדינת ישראל מתוך כ־8,000 איש שמתים מעישון מדי שנה, כ־800 מתים כתוצאה מעישון פסיבי.
בטווח הקצר – העישון הכפוי גורם לגירוי בעיניים, כאב ראש, בחילה, שיעול וסחרחורת.
הסיכונים בעישון פסיבי

סרטן ראות
class=notpageimage|הצגה
עישון פסיבי גורם למחלות דומות לאלו שגורם העישון הישיר, כולל מחלה קרדיווסקולרית, סרטן הריאה ומחלות נשימה.
הסיכונים בעישון פסיבי > סרטן

סקר של הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן שנערך בשנת 2004 הגיע למסקנה כי עישון פסיבי מסרטן. סוגי הסרטן העיקריים להם הוא גורם:
סרטן ריאות. בארצות הברית עישון פסיבי גורם ליותר מ־7,000 מקרי מוות מסרטן ריאות בשנה. מנתוני ארגון הבריאות העולמי עולה כי ישנה עלייה של כ־25% בסיכון לחלות בסרטן ריאות בקרב מעשנים פסיביים.
סרטן השד: הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה טענה בשנת 2005 כי עישון פסיבי מגביר את הסיכוי לסרטן השד סרטן בקרב נשים צעירות, בעיקר לפני גיל המעבר, ב־70%.
סרטן הלבלב: מטא־אנליזה משנת 2012 לא מצאה הוכחות לכך שעישון פסיבי קשור לסיכון מוגבר לסרטן הלבלב.
סרטן צוואר הרחם: סקירה משנת 2015 מצאה כי עישון פסיבי העלה את הסיכון לסרטן צוואר הרחם.
סרטן שלפוחית השתן: עישון פסיבי מעלה בצורה משמעותית את הסיכון לסרטן שלפוחית השתן.
גידול מוחי: הסיכון להתפתחות גידול מוחי עולה באופן דרמטי בקרב ילדים שנחשפים לשיעורים גבוהים של עישון פסיבי.
הסיכונים בעישון פסיבי > פגיעה במערכת הדם

עישון פסיבי מהווה סיכון למחלות לב, הפחתה בקצב הלב ואוטם שריר הלב (התקף לב).
מחקרים אפידמיולוגיים הראו כי עישון פסיבי מגביר את הסיכון לטרשת עורקים.
עישון פסיבי קשור גם לעלייה בסיכון לשבץ מוחי. הסיכון לאירוע מוחי עולה ב־20%-30%.
מחקר שנערך ביפן הראה כי חשיפה של 30 דקות בלבד לעישון פסיבי גרמה לעלייה משמעותית בסיכון ללקות בהתקף לב.
הסיכונים בעישון פסיבי > בעיות בריאה

עישון פסיבי גורם לבעיות בריאה.
עישון פסיבי גורם סיכון להתקף אסתמה.
עישון פסיבי גורם סיכון למחלת ריאות חסימתית כרונית.
רוב המחקרים מצאו קשר בין עישון פסיבי לסינוסיטיס.
הסיכונים בעישון פסיבי > ליקוי קוגניטיבי ודמנציה

חשיפה לעישון פסיבי עלולה להגביר את הסיכון לפגיעה קוגניטיבית ודמנציה אצל מבוגרים בני 50 ומעלה. אצל ילדים שנחשפו לעישון פסיבי מופחת אוצר המילים וכישורי הנימוק בהשוואה לילדים שאינם חשופים וכן קיימים אצלם ליקויים קוגניטיביים ואינטלקטואליים כלליים.
הסיכונים בעישון פסיבי > בריאות הנפש

עישון פסיבי מגביר את הסיכון לדיכאון.
הסיכונים בעישון פסיבי > במהלך הריון

עישון פסיבי במהלך הריון מעלה את הסיכון משקל לידה נמוך, לידה מוקדמת לידת מת ומומים מולדים. מחקרים שהשוו נקבות שנחשפו לעישון פסיבי לנקבות שאינן חשופות לכך, מראים כי לנשים שנחשפו בהריון יש סיכון גבוה יותר ללדת ילד עם הפרעות מולדות, היקפי ראש קטנים ומשקל לידה נמוך.
הסיכונים בעישון פסיבי > כללי

עישון פסיבי מגביר את הסיכון למחלות אלרגיות בקרב ילדים ומתבגרים.
עישון פסיבי מגביר את הסיכון לסוכרת מסוג 2.
עישון פסיבי מגביר את הסיכון ל־Neisseria meningitidis (ניסריה מנינגיטידיס) ול־Streptococcus pneumoniae (פנאומוקוק).
עישון פסיבי מגביר את הסיכון לדלקת חניכיים.
עישון פסיבי מגביר את הסיכון למוות. ההערכה היא כי עישון פסיבי הורג 53,000 לא־מעשנים בשנה, מה שמציב אותו במקום השלישי ברשימת סיבות המוות שניתנת למניעה בארצות הברית.
עישון פסיבי גורם לבעיות בעור: סקירה שיטתית ומטא־אנליזה משנת 2016 מצאו כי עישון פסיבי מוביל לשיעור גבוה יותר של אטופיק דרמטיטיס.
הסיכונים בעישון פסיבי > טווח קצר

עישון פסיבי גורם בטווח קצר לגירוי בעיניים, לכאב ראש, לבחילה ולסחרחורת.
הסיכונים בעישון פסיבי > סיכונים לילדים

עישון פסיבי מסוכן במיוחד לתינוקות ולילדים, כיוון שמערכת הנשימה והריאה שלהם צרה ומערכות החיסון שלהם אינה מפותחת מספיק. דרכי הנשימה הצרות גורמות להם לנשום מהר יותר, ולכן הם עלולים לשאוף הרבה יותר כימיקלים מזיקים מעשן הסיגריה.
עישון פסיבי גורם לתסמונת מוות בעריסה. בדו"ח משנת 2006 נכתב כי "הראיות מספיקות להסקת קשר סיבתי בין עישון פסיבי לתסמונת מוות בעריסה". לפי ארגון הבריאות העולמי עישון פסיבי גורם לבין שליש לחצי ממקרי המוות בעריסה.
על פי הערכות, עישון פסיבי קשור ל־430 מקרי מוות ממחלת האיידס בארצות הברית מדי שנה.
עישון פסיבי יוצר סיכון כפול לאשפוז עקב החמרה באסתמה בקרב ילדים.
עישון פסיבי יוצר סיכון לדלקת ריאות, כולל מחלות קשות כמו דלקת סימפונונות כמו גם סיכון מוגבר לפתח שחפת אם נחשף לנשא. בארצות הברית מעריכים כי עישון פסיבי גורם לבין 150,000 ל־300,000 דלקות בדרכי הנשימה התחתונות אצל תינוקות מתחת לגיל 18 חודשים, וכתוצאה מכך מבוצעים בין 7,500 ל־15,000 אשפוזים בשנה.
עישון פסיבי יוצר פגיעה בתפקוד הנשימתי ומאט את גדילת הריאות.
עישון פסיבי גורם לאלרגיות.
עישון פסיבי מגביר את הסיכון לשפה שסועה ב־50% אצל התינוקות.
עישון פסיבי טרם הלידה ובילדות אינה מגבירה את הסיכון למחלות מעי דלקתיות.
עישון פסיבי אחראי לקשיי למידה, עיכובים התפתחותיים, בעיות בתפקודים ניהוליים והשפעות עצביות התנהגותיות. מודלים שבוצעו על בעלי חיים מצביעים על תפקיד של ניקוטין ופחמן חד־חמצני בבעיות נוירו־קוגניטיביות.
עלייה בעששת (כמו גם סמנים ביולוגיים של(אנ') רוק קשור) קשורה לעישון פסיבי בילדים.
עישון פסיבי יוצר סיכון מוגבר לדלקת האוזן התיכונה.
מחלת מנינגוקוק (אנ') פולשנית.
עישון פסיבי מצד האם במהלך ההריון גורם לסיכון מוגבר לפגמים בתעלה העצבית.
הפלה: מטא־אנליזה משנת 2014 מצאה כי עישון פסיבי מצד האם הגדיל את הסיכון להפלה ב־11%.
עישון פסיבי יוצר סיכונים בהרדמה ותוצאות כירורגיות שליליות.
הפרעות נשימה בשינה: רוב המחקרים מצאו קשר מובהק בין עישון פסיבי להפרעת נשימה בשינה בקרב ילדים, אך יש צורך במחקרים נוספים כדי לקבוע האם קשר זה הוא סיבתי.
השפעות שליליות על מערכת הלב וכלי הדם אצל ילדים.
עישון פסיבי עלול לגרום להפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות.
עישון פסיבי עלול לגרום לדלקת האוזן התיכונה.
הסיכונים בעישון פסיבי > מוות

על פי מחקר שנערך על ידי ארגון הבריאות העולמי בשנת 2010, כ־600 אלף בני אדם מתים מדי שנה כתוצאה מעישון פסיבי. מדובר באחד מתוך מאה מקרי מוות ברחבי העולם. מחקר עולמי ראשון בנושא עישון פסיבי הגיע גם למסקנה כי 165,000 ילדים מתים מדי שנה כתוצאה מעישון פסיבי.
עישון פסיבי בסיגריה אלקטרונית

בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21 פותחו סוגים שונים של אמצעי עישון אלקטרוניים בסגנונות שונים, השונים אלו מאלו בפרמטרים שונים ובעיקר – בהקשר הבריאותי – בהרכב הכימי שלהם. הסוגים השונים, והשפעותיהם המשתנות על אוכלוסייה רחבה היוו אתגר למחקרים על הסכנות של הסיגריות האלקטרוניות, שהן מוצר חדש יחסית, ולכן בחלק מהמקרים נזהרים החוקרים מלספק קביעות נחרצות, ועם זאת – מזהירים גופי מחקר שונים מפני שאננות, זאת עקב עדויות ראשוניות לסכנות שונות – בריאותיות וחברתיות – שעלולות לנבוע משימוש נפוץ בסיגריות האלקטרוניות. בעשור השני של המאה ה-21 מדיניות הגופים השונים לבריאות הציבור בנושא הסיגריות האלקטרוניות מתעדכנת לעיתים קרובות בכל כמה שנים בהתאם למחקרים העדכניים ביותר.
חלק מהתרסיס שנוצר בסיגריות אלקטרוניות משוחרר לסביבה ועלול לגרום לעישון פסיבי ולעישון מיד שלישית לחומרים רעילים ומסרטנים ידועים שנמצאו באדי סיגריות אלקטרוניות. לפי סקירת מחקרים נרחבת משנת 2016 לגבי עישון פסיבי של סיגריות אלקטרוניות, חשיפה פסיבית לחומרים כימיים שונים שנפלטים במהלך עישון סיגריות אלקטרוניות, עלולה לגרום לבעיות בריאותיות, בהן פגיעה במערכת הנשימה והלב. מחקר אחר הראה כי אדי הסיגריות האלקטרוניות גורמים נזק לתאי הגוף, גם ללא ניקוטין.
הרעלים שנמצאו באדי הסיגריה האלקטרונית (כשמשתמשים בה לפי ההוראות בשאיפת MTL) לא חורגים מהתקנים שנקבעו לחשיפה לחומרים מסוכנים במקומות עבודה.
מחקר > חשיפה ורמות סיכון

הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן של ארגון הבריאות העולמי הגיעה בשנת 2004 למסקנה שיש מספיק ראיות לכך שעישון פסיבי גרם לסרטן בבני אדם. עובדים בסיכון גבוה לחשיפה הם אלו המעסקים בתחום תיקון, תחזוקה, התקנה, בנייה, חילוץ ותחבורה.
מחקר רב בוצע על מעשנים שנשואים לאינה מעשנת. המנתח הכללי של ארצות הברית בדו"ח משנת 2006, העריך כי מגורים או עבודה במקום בו מותר לעשן מגדילים את הסיכון לחלות במחלות לב ב־25%-30% ולסרטן הריאות ב־20%-30%.
באופן דומה, ילדים שנחשפים לעישון פסיבי מראים מגוון של תופעות לוואי וסיכון גבוה יותר להפוך למעשנים בשלב מאוחר יותר בחיים. ארגון הבריאות העולמי זיהה הפחתה בחשיפה לעישון פסיבי כמרכיב מרכזי לפעולות לעידוד התפתחות ילדים בריאים.
המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן עקבו אחר היקף החשיפה לעישון פסיבי ומגמותיו על ידי מדידת קוטינין (אנ') בסקרי בריאות לאומיים. הימצאות עשן פסיבי בקרב אמריקאים ירדה מ־87.5% בשנת 1988 ל־25.2% בשנת 2014. עם זאת, כמעט מחצית מהשחורים והעניים נחשפו לעישון פסיבי בשנת 2014.
מחקר > סמנים ביולוגיים

ניתן להעריך עישון פסיבי על ידי מדידה ישירה של מזהמי עשן טבק הנמצאים באוויר או באמצעות סמנים ביולוגיים. פחמן חד-חמצני המנוטר באמצעות נשימה (אנ'), ניקוטין, קוטינין (אנ'), תיוציאנטים (אנ') וחלבונים הם הסמנים הביולוגיים הספציפיים ביותר לחשיפת עשן טבק. בדיקות ביוכימיות הן סמן ביולוגי אמין יותר לחשיפת עשן פסיבי מאשר סקרים מפני שקבוצות מסוימות של אנשים מהססות לחשוף את מצב העישון שלהם ואת החשיפה לעישון פסיבי, במיוחד נשים בהריון והורים לילדים קטנים. הסיבה לכך היא שהעישון שלהם אינו מקובל מבחינה חברתית. כמו כן, ייתכן שיהיה קשה לאנשים להיזכר בחשיפתם לעישון פסיבי.
מחקר שנערך בשנת 2007 בכתב העת התנהגויות ממכרות (אנ') מצא קשר בין חשיפה לעישון פסיבי לבין ריכוזי ניקוטין או סמני ביו־ניקוטין בגוף. רמות ביולוגיות משמעותיות של ניקוטין מחשיפה לעישון פסיבי היו שקולות לרמות ניקוטין מעישון פעיל ולרמות הקשורות לשינויי התנהגות עקב צריכת ניקוטין.
מחקר > סמנים ביולוגיים > קוטינין

קוטינין (אנ'), מטבוליט הניקוטין, הוא סמן ביולוגי לחשיפה לעישון פסיבי. בדרך כלל, קוטינין נמדד בדם, ברוק ובשתן. קוטינין נבדק גם בשיער בטכניקת מדידה חדשה ולא פולשנית. קוטינין מצטבר בשיער במהלך צמיחת השיער, מה שמביא למידה של חשיפה מצטברת לטווח ארוך לעשן טבק. רמות הקוטינין בשתן היוו סמן ביולוגי אמין לחשיפת טבק ושימשו אסמכתא במחקרים אפידמיולוגיים רבים. עם זאת, רמות הקוטינין הנמצאות בשתן משקפות את החשיפה רק במהלך 48 השעות הקודמות. רמות הקוטינין של העור, כגון השיער והציפורניים, משקפות את חשיפת הטבק בשלושת החודשים הקודמים ומהוות סמן ביולוגי אמין יותר.
מחקר > סמנים ביולוגיים > פחמן חד־חמצני (CO)

פחמן חד-חמצני המנוטר באמצעות נשימה (אנ') הוא סמן ביולוגי אמין לעישון פסיבי וכן לשימוש בטבק. הבדיקה מספקת דיוק מרבי, אינה פולשנית, ובעלות נמוכה. ניטור פחמן חד־חמצני בנשימה מודד את הריכוז בחלקים למיליון, וזה יכול להיות מתואם ישירות לריכוז פחמן חד־חמצני בדם (carboxyhemoglobin(אנ')). שירותי חירום משתמשים במוניטור פחמן חד־חמצני לנשימה כדי לזהות חולים שחשודים כי הם סובלים מהרעלת פחמן חד־חמצני.
פתופיזיולוגיה

מחקר שנערך בשנת 2004 על ידי הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן של ארגון הבריאות העולמי הגיע למסקנה כי אנשים שאינם מעשנים נחשפים למסרטנים הדומים למסרטנים להם נחשפים מעשנים פעילים. עשן זרם צד (אנ') מכיל יותר מ־4,000 כימיקלים, כולל 69 מסרטנים ידועים. בין המרכזיים שבהם ניתן למנות: פחמימנים ארומטיים רב־טבעתיים, ניטרוסמין (אנ'), ואמין ארומטי (אנ'), כגון 4-אמינופיפניל (אנ'). עשן הזרם המרכזי, עשן זרם צד ועישון פסיבי מכילים במידה רבה את אותם רכיבים, אולם הריכוז משתנה בהתאם לסוג העשן. מחקרים מסוימים של חברות הטבק הראו כי מספר חומרים מסרטנים מעידים על ריכוז גבוה יותר בעשן זרם צד מאשר בעשן הרגיל.
הוכח כי עשן פסיבי מייצר יותר זיהום חומרים חלקיקיים מאשר מנוע דיזל בפליטות נמוכות. בניסוי שערך המכון הלאומי לסרטן האיטלקי, שלוש סיגריות נותרו דולקות זו אחר זו במוסך של 60 מ"ר, עם תחלופת אוויר מוגבלת. הסיגריות יצרו זיהום חומרים חלקיקיים העולה על האוויר שבחוץ, כמו גם ריכוז חומרים חלקיקיים פי 10 מזה של מנוע.
לחשיפה לעשן טבק מיד שנייה יש השפעות מיידיות ומהותיות על הדם וכלי הדם באופן שמגדיל את הסיכון להתקף לב, במיוחד אצל אנשים שכבר נמצאים בסיכון. חשיפה לעשן טבק למשך 30 דקות מפחיתה משמעותית את עתודת מהירות הזרימה הכלילית אצל לא מעשנים בריאים. עישון פסיבי קשור גם בהתרחבות כלי הדם (אנ') בקרב לא מעשנים מבוגרים. חשיפה לעישון פסיבי משפיעה גם על תפקוד הטסיות, אנדותל, כלי הדם ושריר הלב.
בניסויים על חולדות נצפתה אמפיזמה ריאתית לאחר חשיפה חריפה לעשן טבק (30 סיגריות ליום) לאורך 45 ימים. כמו כן נצפתה השפלה של תא פיטום התורמים לנזק לריאות.
המונח "עשן מיד שלישית" נטבע לזיהוי זיהום של עשן הטבק שנותר לאחר כיבוי הסיגריה ועשן פסיבי גם הוא התנקה מהאוויר. מחקר ראשוני הצביע על כך שתוצרי לוואי של עשן יד שלישית עלולים להוות סיכון בריאותי, אם כי גודל הסיכון עדיין אינו ידוע. באוקטובר 2011 דווח כי בית החולים כריסטוס סנט פרנסס קבריני באלכסנדריה, לואיזיאנה (אנ') יאסור עשן יד שלישית החל מיולי 2012, וכי עובדים שלבגדיהם יש ריח של עשן לא יורשו לעבוד. איסור זה נחקק מכיוון שעשן יד שלישית מהווה סכנה מיוחדת לפיתוח מוחם של תינוקות וילדים קטנים.
בשנת 2008 היו יותר מ־161,000 מקרי מוות מסרטן ריאות בארצות הברית. ממקרי המוות הללו, בין 10% ל־15% נגרמו על ידי גורמים אחרים מלבד עישון ממקור ראשון, שווה ערך ל־16,000 עד 24,000 מקרי מוות בשנה. מעט יותר ממחצית ממקרי המוות מסרטן הריאות הנגרמים על ידי גורמים אחרים מלבד עישון ממקור ראשון נמצאו אצל לא מעשנים. סרטן ריאות בקרב אנשים שאינם מעשנים עשוי בהחלט להיחשב לאחת התמותה השכיחות ביותר מסרטן בארצות הברית. האפידמיולוגיה הקלינית של סרטן הריאות קשרה בין הגורמים העיקריים הקשורים קשר הדוק לסרטן הריאות אצל אנשים שאינם מעשנים כחשיפה לעשן טבק יד שנייה, מסרטנים כולל ראדון ומזהמי אוויר אחרים.
חוות דעת של רשויות בריאות הציבור

קיימת הסכמה מדעית רחבה כי חשיפה לעישון פסיבי מזיקה. הקשר בין עישון פסיבי לסיכונים בריאותיים מקובל על כל הארגונים הרפואיים והמדעיים הגדולים, כולל:
ארגון הבריאות העולמי
המכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית
המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן
המנתח הכללי של ארצות הברית
המכון הלאומי לסרטן בארצות הברית
הסוכנות להגנת הסביבה
הסוכנות להגנת הסביבה של קליפורניה
איגוד הלב האמריקאי (אנ') איגוד הריאות האמריקאי (אנ'), והחברה האמריקנית לסרטן
איגוד הרפואה האמריקאי
האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים
מועצת המחקר הלאומית לבריאות ורפואה (אנ') באוסטרליה
הוועדה המדעית של בריטניה
ממשלות של 168 מדינות חתמו על "אמנת ארגון הבריאות העולמי לבקרת טבק". אמנה זו קובעת כי "הצדדים החותמים על האמנה מודים כי עדויות מדעיות אישרו מעבר לכל ספק סביר שחשיפה לעשן טבק גורמת למוות, מחלות ונכות".
דעת קהל

סקרים גדולים שנערכו על ידי המכון הלאומי לסרטן והמרכזים לבקרת מחלות ומניעתן מצאו כי קיימת מודעות ציבורית רחבה לנזק שגורם עישון פסיבי. בשני סקרים בין השנים 1992 ל־2000, יותר מ־80% מהנשאלים הסכימו כי עשן פסיבי מזיק. מחקר שנערך בשנת 2001 מצא כי 95% מהמבוגרים ידעו כי עישון פסיבי מזיק לילדים, ו־96% סבורים כי טענת תעשיית הטבק כי עישון פסיבי אינו מזיק אינה אמת.
סקר שנערך על ידי גאלופ (חברה) בשנת 2007 מצא כי 56% מהנשאלים סברו כי עשן פסיבי "מזיק מאוד", מספר שנשאר יחסית יציב מאז 1997. 29% נוספים סבורים כי עישון פסיבי "מזיק במקצת". 10% השיבו "לא מזיק מדי", בעוד שרק 5% אמרו "לא מזיק כלל".
פעולות תעשיית הטבק

כחלק מניסיונה לעקב ולמנוע רגולציה הדוקה יותר של עישון, תעשיית הטבק מימנה מספר מחקרים מדעיים שהטילו ספק בסיכונים הכרוכים בעישון פסיבי. התעשייה מימנה גם מכוני חשיבה ליברטריאניים ושמרניים, כמו מכון קאטו בארצות הברית וצוות החשיבה Institute of Public Affairs (אנ') באוסטרליה, שמתחו ביקורת הן על המחקר המדעי בנושא עישון פסיבי והן על הצעות מדיניות להגבלת עישון. ה־New Scientist וכתב העת האירופי לבריאות הציבור (אנ') זיהו פעילויות מתואמות אלה בתעשייה כאחד הביטויים הגדולים ביותר של הכחשה תאגידית. יתר על כן, הם קובעים כי הדיסאינפורמציה שמפיצה תעשיית הטבק יצרה "תנועת הכחשת טבק", בעלת מאפיינים משותפים רבים עם צורות אחרות של הכחשה, כגון הכחשת איידס.