stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניק קלג
ביוגרפיה > קריירה בפייסבוק

באוקטובר 2018, החל קלג לעבוד בחברת "מטא" (שפעלה אז בשם "פייסבוק"), המפעילה את הרשתות החברתיות פייסבוק ואינסטגרם, את תוכנות המסרים המיידיים וואטסאפ ופייסבוק מסנג'ר, בתפקיד מנהל התקשורת והמדיניות העולמי של החברה. קלג גויס לאחר המשבר שפרץ במרץ 2018, בעקבות החשיפה כי חברת "קיימברידג' אנליטיקה" עשתה שימוש במידע אישי מפייסבוק, שמלכתחילה נאסף על ידי חוקר חיצוני למטרות אקדמיות, לטובת מטרות פוליטיות. בין השאר הייתה החברה מעורבת, בשנת 2016, במסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית של דונלד טראמפ ובקמפיין הברקזיט ליציאת בריטניה מהאיחוד האירופי.
הוכרז כי קלג נשכר כלוביסט, איש יחסי ציבור ויועץ פוליטי, במקום בעיר אחר ששימש כסגן נשיא לעניינים גלובליים ותקשורת. הוא הודיע כי הצטרף לפייסבוק מכיוון שהיה "משוכנע שהתרבות של החברה משתנה בעקבות פרשת "קיימברידג' אנליטיקה"" וש"מחוקקים צריכים לנהל שיחה רצינית אם חברות עתירות נתונים, המאפשרות לחברות אחרות לשתף ולהשתמש בנתונים". הוא הודה ששערוריית הנתונים של קיימברידג' אנליטיקה "זיעזעה את פייסבוק עד היסוד שלה" ואמר ל-BBC כי החברה "לא עשתה מספיק בעבר" בכל הקשור לפרטיות הנתונים של המשתמשים שלה.
באפריל 2019, לאחר שיזם שורה של הנחיות חדשות לפרסום פוליטי בפייסבוק, קלג הואשם על ידי הנציבה האירופית לצדק, צרכנים ושוויון מגדרי, במכתב שנחתם על ידי מספר בכירים באיחוד האירופי, באי הבנה של חוקי האיחוד האירופי, וקבע כי הנחיות המוצעות של פייסבוק בנושא פרסום פוליטי "יפגעו בזכויות הבחירה של האיחוד האירופי". במאי 2019, הוא דחה את קריאותיהם של המועמדות האמריקאיות לנשיאות אליזבת וורן וקמאלה האריס, כמו גם מייסד פייסבוק כריס יוז לפרק את פייסבוק, ואמר שפייסבוק היא "סיפור הצלחה אמריקאי ענק" וכי "אני לא חושב שזו מסורת אמריקאית מאוד להתחיל להעניש הצלחה". ביוני 2019, קלג אמר כי "אין שום הוכחה" לכך שרוסיה השפיעה על תוצאות משאל העם של האיחוד האירופי באמצעות פייסבוק. הוא אמר שהחברה פועלת לרגולציה מוגברת של חברות טכנולוגיה. באוקטובר 2019, דמיאן קולינס, יו"ר ועדת הדיגיטל, התרבות, המדיה והספורט של בית הנבחרים הבריטי, ביקש רשמית מקלג להסביר מדוע פייסבוק פטרה הצהרות פוליטיות מהנחיות לבדיקת עובדות.
בשנת 2020, קלג עזר להוביל את הקמת המועצה המפקחת על פייסבוק, שמדווחת אליו, ושכנע את ראש ממשלת דנמרק לשעבר והחברה לשעבר בהנהלת קולג' אירופה, הלה ת'ורנינג שמידט, לשמש כיושבת ראש משותפת של המועצה. בנוסף גייס בישראל את אמי פלמור, לשעבר מנכל"ית משרד המשפטים. לאחר מכן הוא מילא תפקיד בהשעיית חשבון הפייסבוק של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ באמצע 2021.
לקראת פרסום המסמכים שהודלפו מהחברה באוקטובר 2021, כתב קלג מזכר פנימי שאומר שאין ראיות שפייסבוק היא הגורם העיקרי לקיטוב ושהחברה לא "מרוויחה מקיטוב, למעשה, בדיוק להפך". מאוחר יותר הוא פרסם הצהרה פומבית האומרת שהדיווח על המסמכים "יחס מניעים כוזבים להנהגה ולעובדים של פייסבוק", ואמר שזה "פשוט שקרי שפייסבוק התעלמה מהמחקר הפנימי שלה על הנזק שהיא גורמת". לאחר פרסום המסמכים, הוא ערך מספר ראיונות פומביים בהגנה על החברה. באחד הראיונות הוא הצהיר כי "אני לא יכול לתת לך תשובה כן או לא", כשנשאל אם פייסבוק מילאה תפקיד בהגברת תוכן קיצוני לקראת ההסתערות על הקפיטול ב-2021. קליג ספג ביקורת על תפקידו בהגנה על החברה, בין השאר כאשר עיתונאי "הגרדיאן" ג'ון האריס, כינה אותו: "the fall guy for Facebook's failures" (אדם שמיוחסת לו האשמה במכוון באופן שקרי, על מנת להסיט את האשמה מגורם אחר).
חיים אישיים

בשנת 2000 נישא למרים גונזלס דורנטס, עורכת דין ספרדייה מואיאדוליד. הם הורים לשלושה בנים. אשתו קתולית, וכך גם הם מגדלים את ילדיהם, אולם קלג הצהיר כי אינו מאמין באלוהים.
קלג מתגורר באתרטון, קליפורניה, לאחר שהתגורר בעבר בשכונת היוקרה פוטני, שבדרום מערב לונדון. יש לו גם בית במחוז הבחירה שלו לשעבר בשפילד. בעת שהיה סגן ראש ממשלת בריטניה, קלג ושר החוץ ויליאם הייג חלקו את השימוש באחוזת צ'בנינג, שהיא בדרך כלל מעונו הרשמי של שר החוץ של בריטניה.
סופיה, נסיכת שוודיה

סופיה, נסיכת שוודיה (בשוודית: Sofia av Sverige‏, 2 במאי 1801 - 6 ביולי 1865), הייתה בתו של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה, ואשתו של לאופולד, הדוכס הגדול של באדן.
ביוגרפיה

סופיה נולדה ב-2 במאי 1801 בסטוקהולם, לגוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה ולפרדריקה מבאדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט. סופיה חונכה על ידי האומנות המלכותיות הדוויג אולריקה דה לה גרדי ושרלוט סטיירנלד.
בשנת 1809 הודח אביה מתפקידו, לטובת דודו קרל השלושה עשר, מלך שוודיה, וכל המשפחה הושמה במעצר בית. לאחר תקופה קצרה שוחררו בני המשפחה, ולאחר שלא הורשו להגר לבריטניה, הם התיישבו בדוכסות הגדולה של באדן. עד מהרה התדרדרו היחסים בין הוריה, ובשנת 1812 הם התגרשו, וסופיה ואחיה נשלחו להיות תחת חסותו של דודם אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה. בשנת 1815 התארסה סופיה עם לאופולד, נסיך באדן, שהיה דודו למחצה של אביה מנישואים מורגנטיים, על מנת לחזק את טענתו של לאופולד לכתר הדוכסות הגדולה של באדן, מאחר שהצאצאים החוקיים של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן מתו בזה אחר זה ללא ילדים. ב-25 ביולי 1819 התחתנו השניים, ונולדו להם 8 ילדים.
בשנת 1830 מת לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של באדן, ובעלה לאופולד עלה לשלטון במקומו. סופיה מתוארת כחכמה ונאמנה אך קפדנית. היא הלכה לישון בשעות מאוחרות וקמה מאוחר בבקרים, ולאחר מכן בילתה שעות בכתיבת מכתבים לקרובים שונים ברחבי אירופה. היא התעניינה במדע, אמנות ופוליטיקה, והמשיכה להתעדכן בכל האירועים הפוליטיים האקטואליים באמצעות התכתבותה. קשריה עם החצר הקיסרית בווינה היו מתוחים במיוחד, על אף שילדיה נשלחו לשם להשלים את לימודיהם. סופיה שמרה על מרירות מסוימת כלפי הדחת אביה, ולקחה מאוד לליבה כאשר אחיה נשלל ממעמדו כנסיך שוודי. במהלך מהפכות אביב העמים בשנת 1848, נאלצה סופיה לברוח מקרלסרוהה עם משפחתה לשטרסבורג, והם חזרו בשנת 1849, לאחר שהמרד דוכא בידי הצבא הפרוסי. בשנת 1852 מת בעלה, ובנם לודוויג השני, הדוכס הגדול של באדן עלה לשלטון במקומו.
בית המלוכה השוודי רצה לעשות שלום עם בית המלוכה השוודי המודח, ואוסקר הראשון, מלך שוודיה וז'וזפין מלוכטנברג ניסו לארגן פגישה עם סופיה, אך ללא הצלחה. בשנת 1863 פגשה סופיה את אוסקר, נסיך הכתר השוודי ואשתו סופיה מנסאו. הפגישה הייתה מוצלחת, ובסופו של דבר בשנת 1881 התחתנה נכדתה ויקטוריה, נסיכת באדן עם גוסטב החמישי, מלך שוודיה. ב-6 ביולי 1865 מתה סופיה בקרלסרוהה, והיא בת 64 שנים.
משפחתה

ב-25 ביולי 1819 התחתנה סופיה עם לאופולד, הדוכס הגדול של באדן, ממנו נולדה לו 8 ילדים:
אלכסנדרינה, נסיכת באדן (1820–1904), התחתנה עם ארנסט השני, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה
לודוויג, נסיך באדן (1822)
לודוויג השני, הדוכס הגדול של באדן (1824–1858)
פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן (1826–1907)
וילהלם, נסיך באדן (1829–1897)
קרל, נסיך באדן (1832–1904)
מריה, נסיכת באדן (1834–1899), התחתנה עם ארנסט לאופולד, נסיך ליינינגן הרביעי
צציליה, נסיכת באדן (1839–1891), התחתנה עם מיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה
סטרקוליים

| סטרקוליים |
| --- | --- |
 פרח עץ הקקאו
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי הפרחים
מחלקה:: דו־פסיגיים
סדרה:: חלמיתאים
משפחה:: חלמיתיים
שם מדעי
 Sterculiaceae ‏ונטנה, 1807
סְטֶרְקוּלִיִּים (שם מדעי: Sterculiaceae) הייתה משפחה שבוטלה של צמחים בעלי פרחים המבוססת על הסוג סטרקוליה (אנ'). סוגים שנכללו בעבר במשפחת הסטרקוליים נמצאים כיום במשפחת החלמיתיים, בתת-המשפחות: Byttnerioideae (אנ')‏, Dombeyoideae (אנ')‏, Helicteroideae (אנ') ו-Sterculioideae (אנ').
מסורתית תחמו משפחות הסטרקוליים, החלמיתיים, הבומביקיים (אנ') והטילייתיים (אנ') את ה"ליבה של החלמיתאים" במערכת המיון של קרונקויסט (אנ') והקשר הקרוב בין משפחות אלו מוכר בדרך כלל. הסטרקוליים עשויים להיות מופרדים מהחלמיתיים במובן הצר על ידי פני השטח החלקים של גרגרי האבקה והמַאֲבָק עם שתי הלשכות.
מחקרים פילוגנטיים רבים גילו כי הסטרקוליים, הבומביקיים והטילייתיים כפי שהוגדרו באופן מסורתי הם פוליפילטיים בשיטת הקלדיסטיקה. מערכות ה-APG וה-APG II מאחדות את המשפחות החלמיתיים (במובן הצר),הסטרקוליים, הבומביקיים והטילייתיים לחלמיתיים במובן הרחב יותר. בגישה זו זו הטקסונים שסווגו בעבר בסטרקוליים משויכים לתת-המשפחות Byttnerioideae (אנ')‏, Dombeyoideae (אנ')‏, Helicteroideae (אנ') ו-Sterculioideae (אנ') של החלמיתיים במובן הרחב. מערכת המיון של ת'ורן (אנ') נוקטת בגישת ביניים בשילוב עיקר הסטרקוליים המסורתיים (אך לא כולל הסוג סטרקוליה עצמו) עם אלמנטים של הטילתיים המסורתיים כדי ליצור את משפחת ה-Byttneriaceae.
סטרקוליים סווגו בעבר כמשפחה על ידי רוב המסווגים; במובן המסורתי המשפחה כללה כ-70 סוגים, הכוללים כ-1,500 מינים של עצים ושיחים טרופיים. המוצרים המפורסמים ביותר של המשפחה לשעבר הם שוקולד וקקאו מעץ הקקאו (Theobroma cacao), ואחריהם אגוזי קולה. מינים רבים הם מקור לעץ (חומר גלם).
מחקר מולקולרי משנת 2006 הצביע על כך שתת-המשפחה Sterculioideae היא בעלת הסיכוי הגבוה ביותר להיות קבוצה מונופילטית, וכי יש לה ארבעה קליידים עיקריים בתוכה. עם זאת, היחסים בין הקליידים לא נחקרו.
מינים וסוגים של הסטרקוליים המשמשים כצמחי תרבות בישראל

בְּרָכִיכִיטוֹן (.Brachychiton Schott & Endl) - סוג של עצי נוי בעל פרחים צהובים אדמדמים שהובא מאוסטרליה.
גּוּאַזּוּמָה - גּוּאַזּוּמָּה בּוּקִיצִית (Guazuma ulmifolia Lam.) עץ ירוק-עד גבוה. מין יחיד בסוגו בישראל, שמוצאו מאיי הודו המערבית.
דּוֹמְבֵּיאָה - בסוג זה 3 מינים שהובאו לארץ.
דּוֹמְבֵּיאַת בּוּרְגֶס (Dombeya burgessiae) - מוצאו מקניה ועד אפריקה הדרומית. הוא הובא לישראל בשנת 1990. דומביאת בורגס הוא שיח גדול ירוק-עד שמסתעף בקרבת בסיסו. העלים גדולים, דמויי לב, על פי רוב בעלי 3 אונות בחציים העליון. הטרף קטיפתי ומכוסה בשערות עדינות וצבעו ירוק כהה בחלק העליון, וירוק בהיר בחלק התחתון. התפרחות עגולות, גדולות, ושמוטות כלפי מטה. הפריחה הריחנית חלה בחורף ונמשכת באביב. התפרחות מתייבשות על השיח, הם משנות את הצבע לחום. צבען של עלי הכותרת מלבן עד ורוד חזק (בישראל) ובעלי עורקים ורודים-אדמדמים. הגביע משתייר ובעל אונות המופשלות לאחור. הפרי הלקט, שקוטרו כ-1 ס"מ, נפתח ב-5 קשוות.
דומביאת וליך (Dombeya wallichii) - שיח גדול ירוק-עד בעל תפרחת ורודה וריחנית, גדולה וצפופה, ושמוטה כלפי מטה.
דומביאה עגולת-עלים (Dombeya rotundifolia) - עץ נשיר קטן בעל גזע יחיד. פריחתו לבנה וריחנית.
כְּנוּף זֶרַע (Pterospermum Schreb.) - המין כְּנוּף זֶרַע אֶדְרִי (Pterospermum acerifolium (L.) Willd) הוא עץ גבוה מאוד שמוצאו מהודו. העלים גדולים דמויי לב והפרחים הלבנים גדולים. הפרי הלקט ארוך ואורך הזרעים לרבות הכנף 1.8 עד 6.2 ס"מ.
הערות שוליים

↑  Wilkie, Peter; Clark, Alexandra; Pennington, R. Toby; Cheek, Martin; Bayer, Clemens; Wilcock, Chris C. (2006). "Phylogenetic Relationships within the Subfamily Sterculioideae (Malvaceae/Sterculiaceae-Sterculieae) Using the Chloroplast Gene ndhF". Systematic Botany. 31 (1): 160–70. doi:10.1600/036364406775971714.
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998
↑  Dombeya burgessiae Gerrard ex Harv., World Flora Online
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534029705171  LCCN: sh85127994  NKC: ph305437
סטרץ' פור

ראיין אנדרסון.
בכדורסל, סטרץ' פור (לפעמים נקרא קומבו פורוורד או סטרץ' ביג) הוא שחקן שמשחק בעמדת הפאוור פורוורד. "סטרץ'" (Stretch - למתוח) מתארת את ההשפעה שיש לשחקן מסוג זה על הגנת היריב, ועמדת הפאוור פורוורד קרויה גם עמדת "ארבע" (Four); ולפיכך נקראת העמדה "סטרץ' פור". סטרץ' פור הוא מונח די חדש ב-NBA (מאז עונת 1999–2000 יש יותר ויותר שחקנים בעמדה זו), והוא הופך ליותר ויותר נפוץ במשחק המודרני, מאחר שמאמנים רבים משתמשים בהסטת החמישייה ל"סמול-בול" כמהלך טקטי.
סגנון משחק

פאוור פורוורדים משחקים באופן מסורתי קרוב לסל, ומשתמשים בגודל ובעוצמה שלהם כדי לספק הגנת פנים, קליעת פוסט (קליעה בקרבת הסל) וריבאונדים. סטרץ' פור הוא שחקן שלו מבנה הגוף של פאוור פורוורד, אבל הוא בעל כישורי קליעה מעולים (במיוחד קליעת שלשות). תוך שימוש במיומנויות אלה בהתקפה, השחקן שומר את היכולת להגן על הפאוור פורוורד היריב.
בשחקני סטרץ' פור נעשה מבחינה טקטית שימוש בדרך זו כדי "למתוח" את ההגנה של היריב. היכולת לקלוע באחוז גבוה זריקות "תפוס-וזרוק" (catch-and-shoot) מטווח השלוש (תכונה מובהקת של שחקני סטרץ' פור) גורמת לבעיות הגנתיות עבור הקבוצה היריבה, מפני שהיא מושכת את הפאוור פורוורד היריב מחוץ לאזור הלואו-פוסט, ופותחת נתיבים שהגארדים של הקבוצה יכולים לנצל (אלה יכולים להיות מסלולים בפועל או נתיבי מסירה). הריווח יוצר עוד מרחב פוסט להזדמנויות קליעה וריבאונדים עבור הסנטר.
שחקנים המשחקים בסגנון המשחק של שחקני סטרץ' פור המשחקים בעמדת הסנטר (נקראת גם "עמדה 5") נקראים שחקני "סטרץ' פייב" (stretch five).
עמדת הקומבו פורוורד הפכה לחשובה במיוחד במשחק הבינלאומי, שבו זריקות לשלוש וריווח המגרש חשובים יותר בשל ההגנה האזורית שבה נעשה שימוש על ידי קבוצות רבות בעולם, כמו גם קו השלוש הקצר יותר בהשוואה ל-NBA. גם ב-NBA שחקנים כמו לברון ג'יימס וכרמלו אנתוני משמשים כקומבו פורוורדים, ומנצלים את הגודל שלהם ואת הכישורים.
הערות שוליים

↑  Pattrick, Hayes (13 במרץ 2013). "The 'Stretch 4s' of the '90s speak on today's perimeter-oriented big men". sbnation.com. VOX Media. נבדק ב-5 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Player Season Finder". basketball-reference.com. Sports Reference LLC. נבדק ב-5 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Harper, Zach (15 באוקטובר 2013). "Stretch-4s in the NBA: The balance between stretching and defense". CBS Sport. CBS. נבדק ב-5 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wasserman, Jonathan (8 באוגוסט 2012). "The Evolution and Anatomy of the Combo-Forward". NBADraft.net. אורכב מ-המקור ב-2017-08-21. נבדק ב-5 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| עמדות בכדורסל |
| --- | --- | --- |
| גארדים | 1. רכז • 1 / 2. קומבו גארד • 2. קלע |  |
| פורוורדים | 2 / 3. סווינגמן • 3. סמול פורוורד • 4. פאוור פורוורד • סטרץ' פור • פוינט פורוורד |  |
| סנטרים | 4 / 5. פורוורד-סנטר • 5. סנטר |  |
‏
סופיה אולזקובסקה-גלזר

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1915 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  20 בנובמבר 2007 (בגיל 92) ורשה, רפובליקת פולין 
 שם לידה:  Zofia Olszakowska 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  Northern Communal Cemetery in Warsaw 
 השכלה:  בית הספר לכלכלה בוורשה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 השקפה דתית:  הכנסייה הרומית-קתולית 
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (25 במאי 1989)  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 
סופיה גלזר (לבית אולזקובסקה) (12 באפריל 1915 – 20 בנובמבר 2007) הייתה מחנכת וחברת התנגדות פולנית במהלך מלחמת העולם השנייה, וכן עסקה בהצלת יהודים במהלך השואה.
סופיה ידועה בהצלת ציפורה זונשיין לבית ג'בלון (1915–1942). השתיים היו חברות קרובות מהגימנסיה של המלכה יאדוויגה בה למדו לפני המלחמה בעיר סידלצ'ה, בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה. ציפורה (שכונתה 'ציפה') הייתה יהודייה פולנית שנולדה למשפחה אמידה. סופיה הייתה בתו של רוקח קתולי מקומי בסידלצ'ה. הן למדו יחד לבחינת הבגרות האחרונה שלהן, שלאחריה יצאו שתי הבנות לדרכן עד השואה בפולין.
במהלך הפלישה הנאצית-סובייטית לפולין בספטמבר 1939 שתי הבנות היו בסידלצ'ה, מופרדות בנסיבות שאינן בשליטתן. בסוף חודש נובמבר הורה הממשל הגרמני החדש על הקמת יודנראט. בערב חג המולד הציתו הנאצים את בית הכנסת ושרפו אותו עד היסוד, כשבתוכו פליטים יהודים. ציפורה ומשפחתה חויבו להיכנס לגטו הנאצי החדש שהוקם בסידלצ'הגטו שיידלצה, בסביבות אוגוסט 1941. יותר משנה לאחר מכן, היא כתבה תיאור אישי על חיסולו הרצחני של הגטו. ציפורה התאבדה בנובמבר 1942 כאשר בעלה יעקב הועלה על רכבת מוות למחנה ההשמדה טרבלינקה. בתה התינוקת- רחלה, שרדה את המלחמה בטיפולם של חסידי אומות העולם פולנים מסידלצ'ה; רחלה הובלה לעיירה אחרת בקיץ 1943 על ידי אותה חברה (סופיה) שאימצה אותה באופן זמני תחת השם הנוצרי הבדוי- 'מריאנה טימינסקה' שניתן על ידי הכומר הקתולי.
בשנת 1988 הוענק לסופיה גלזר אות חסידת אומות העולם בירושלים, יחד עם תעודת כבוד ועם הזכות להוסיף את שמה לגן חסידי אומות העולם.
לאחר מכן, ב-10 באוקטובר 2007, במהלך טקס בתיאטרון הגדול בורשה, היא קיבלה את צלב המפקד של מסדר "פולוניה רסטיטה" מנשיא פולין לך קצ'ינסקי על מאמצי ההצלה שלה, יחד עם 52 מצילים נוספים של יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה- השואה.
ביוגרפיה

לאחר סיום התיכון נרשמה סופיה לבית הספר לכלכלה בוורשה, שם למדה על התנועה השיתופית. היא הייתה אחת הסטודנטיות שהפגינו נגד צורת ההפרדה 'הנומרוס קלאוזוס' שהונהגה על ידי ממשלת סנאצ'ה. היא המשיכה את לימודיה בשוודיה עד הפלישה לפולין, וחזרה לסידלצ'ה מיד עם תחילת המלחמה. שם יצרה קשרים עם תנועת ההתנגדות הפולנית והתחברה לפרטיזנים של "Bataliony Chłopskie".
בסידלצ'ה, ציפורה הייתה אחת מתוך חמישה בני נוער יהודים שהיו בכיתתה של סופיה. עם סיום הלימודים, נרשמה ציפורה למכון לחקלאות בוורשה. כאשר חזרה לסידלצ'ה, היא נישאה ליעקב זונשיין שעבד כסדר בבית דפוס. לאחר הפלישה לפולין ב-1939, נאלצו ציפורה ומשפחתה לעבור לגור בגטו סידלצ'ה שנוצר על ידי הרשות התעסוקתית באופן רשמי ב-2 באוגוסט 1941, ונסגר מבחוץ ב-1 באוקטובר 1941. באותו יום ילדה ציפורה את בתה רחלה (רחל).
על מנת לפרנס את המשפחה, הצטרף בעלה יעקב למשטרת הגטו היהודית שאורגנה על ידי מועצת היודנראט בהוראת הממשל הנאצי בגטו. החלטתו סייעה להם לשרוד את פעולת חיסול הגטו, אך רק למספר חודשים.
ביוגרפיה > גירוש טרבלינקה

פעולת החיסול של גטו סידלצ'ה החלה ביום שישי, 22 באוגוסט 1942. בכיכר העיר רוכזו כ-10,000 יהודים פולנים משלושה גטאות מעבר. למחרת בבוקר הוצעדו הגברים, הנשים והילדים לאומשלאגפלץ ונשלחו לטרבלינקה כשהם ממתינים לרכבות השואה. 5,000 עד 6,000 יהודים נוספים הוכרחו להיכנס לבית הקברות ונשלחו למותם למחרת ברכבת. ציפורה ורחלה בת השנה (בתמונה) מצאו מקלט בתוך 'הגטו הקטן' (הידוע גם בשם גטו דרוג'ק) הודות ליעקב שארגן את העברתם, אך ניתן היה לנחש בקלות את גורלם הסופי של האסירים היהודים הנותרים. ציפורה הצטרפה לקבוצת פליטים יהודים באחד הבתים בתוך הגטו הקטן. שם היא טיפלה בילדה יהודייה אחרת, דורוטה מונצ'יק (מצ'יק). שלושה ימים לאחר מכן נודע לציפורה על הטבח בבית החולים שבוצע על ידי משטרת הסדר הגרמנית (ה'אורפו') והיא עזבה את גטו דרוג'ק בחסות הלילה. הם הגיעו לביתה של עוד אחת מחברותיה לתיכון של ציפורה, אירנה זוואדז'קה, בצד ה'ארי' של העיר.
סופיה גלזר וציפורה נפגשו שוב בבית משפחת זוואדז'קה. התינוקת רחלה נשארה עם המצילים אך שתי החברות מצאו מקום אחר בפאתי העיר. ציפורה כתבה תיעוד סודי על חיסול הגטו במהלך הסתתרותה. לאחר מספר ימים היא נפגשה עם הגברת סבינה זוואדז'קה פעם נוספת והפקידה בידיה את בתה באופן רשמי. היא נתנה לגברת זוואדז'קה את מחברת הגטו שלה, וחזרה לגטו דרוג'ק להצטרף לבעלה יעקב ולהוריה; שם הם שהו חודשיים.
ב-25 בנובמבר 1942 חוסל 'הגטו הקטן' על ידי גדוד 'אורפו' שהגיע לסידלצ'ה למטרה ברורה זו, יחד עם כיתת אנשי טרוניקי. היהודים נאלצו ללכת למושבה 'ג'סי בורק' הסמוכה באמתלה של האיום המתחדש של מגפת הטיפוס וחיכו שם ל'רכבת המעבר' לטרבלינקה. שלושה ימים לאחר מכן, ב-28 בנובמבר, נטבחו כ-2,000 יהודים בירי אוטומטי לאורך פסי הרכבת ב'ג'סי בורק'. גופותיהם לא נקברו, אלא נשלחו לטרבלינקה ברכבת משא המורכבת מ-40 קרונות של גופות, דבר שגרם לזעם ה-SS במחנה ההשמדה. שני קרונות המשא האחרונים היו מלאים בבגדי הקורבנות, ללא שום דבר בעל ערך. התקרית תוארה על ידי אסיר זונדרקומנדו סמואל וילנברג שנמלט בהצלחה במהלך מרד טרבלינקה המסוכן. לפי עדים ציפורה נטלה כדור רעל ומתה לפני הטבח, אך בעלה יעקב, נרצח תוך כדי.
ביוגרפיה > חסידי אומות העולם הפולנים

בית זוואדזקי של חסידי פולין כלל את סבינה זוואדז'קה, בתה אירנה בת 27 ב-1942, ובנה הבוגר קז'ימייז' עם אשתו קריסטינה. המשפחה שינתה את שמה של רחלה לשם שנשמע קתולי - מריה יוספה, כדי שתוכל לחיות איתם בגלוי. לאחר חודשיים אירנה זוואדז'קה ניסתה להשיג תעודת לידה "לגיטימית" לרחלה וסידרה שהמנזר הקתולי המקומי יקלוט אותה. אולם הילדה הקטנה חלתה במהרה ונלקחה חזרה הביתה. רחלה נשארה עם הזוג זוואדזקי עד 1943, למרות שהבית היה בסמיכות למשרד הגסטפו בסידלצ'ה.
בקיץ 1943, בזמן שמבצע ריינהרד החל להתקרב למקום, הגיעה סופיה גלזר לבית משפחת זוואדזקי ולקחה איתה את רחלה. הן נסעו לעיירה זקז'ובק ליד לובלין. סופיה הניחה את הילד אצל אחותה- אירנה (אולזקובסקה) אגרסדורף, הלכה לכומר קתולי והשיגה תעודת לידה חדשה לרחלה בשם מריאנה טימינסקה. הן נשארו בזקז'ובק במשך שישה חודשים. בתחילת החורף של 1944 לקחה סופיה את רחלה לסובישין, ליד פולאווי. הצבא הסובייטי שחרר את האזור ביולי 1944. סופיה ורחלה שהו שם עד יוני 1945. הן חזרו לסידלצ'ה לאחר סיום המלחמה. רחלה חזרה להתגורר עם בני הזוג זוואדזקי לזמן מה. בינתיים, סופיה גלזר כתבה מכתב לשמעון ג'בלון שהיה בארץ ישראל במטרה לאמץ אותה. שמעון ג'בלון היה אחיה הבכור של ציפורה ודודה מצד אמה של רחלה ששרד את השואה. הוא ביקש להפריד את רחלה בת הארבע מהמצילים ולהעביר אותה לבית יתומים יהודי בוורשה לצורך איחודה עמו בהקדם האפשרי, אך הנסיבות השתנו.
בסתיו 1945 סופיה גלזר לקחה את רחלה לוורשה בדמעות והפקידה אותה בידי ארגון יהודי הממונה על העברת ילדים יהודים לארץ ישראל. רחלה נלקחה לצרפת והועלתה על ספינה לארץ ישראל עם קבוצת יתומים יהודים, אך האונייה הוחזרה על ידי הבריטים. הילדים הוחזרו לבית יתומים בצרפת. אירנה זוואדז'קה נסעה לבקר שם את רחלה (כיום רחל) ב-1947 ומצאה אותה מבולבלת ועצובה מאוד, מה שגרם לסופיה להתחרט על כך עד סוף ימיה. רחל הקטנה הגיעה לארץ ישראל לאחר שנתיים בסוף שנת 1947, והתגוררה עם דודה שנה אחת בלבד. היא שובצה בפנימייה ומשנת 1953 התגוררה בקיבוץ מעברות. רחל (רחלה) זונשיין נישאה ב-1960. היא נשארה בקשר הדוק עם סופיה גלזר ואירנה זוואדז'קה בפולין.
סופיה גלזר התיישבה לראשונה בלובלין בסוף 1945 וקיבלה תפקיד בארגון הממלכתי 'Społem'. משם היא הועברה ללודז' ולימדה על התנועה השיתופית בבית הספר הגבוה לכלכלה במשך שנתיים. היא התחתנה ועברה לוורשה. סופיה ואירנה זוואדז'קה הוזמנו על ידי שמעון ג'בלון להגיע לישראל לביקור ב-1966 כשרחל הייתה בת 25; עם זאת, רחל לא זכרה הרבה מילדותה. רחל ביקרה בפולין לראשונה בשנות ה-80.
ב-25 במאי 1988 זכו סופיה גלזר יחד עם אירנה זוואדזק'ה ואמה גב' סבינה זוואדז'קה בתואר של חסידות אומות העולם.
רחל מתה מסרטן המוח ב-2002, והותירה אחריה שני בנים. סופיה נפטרה ב-20 בנובמבר 2007 בלודז' והתראיינה בפעם האחרונה על ידי זוזנה שנפף מקרן שלום רגע לפני מותה. בתה האריכה ימים. אירנה זוואדז'קה נפטרה ב-12 במרץ 2012.
הערות שוליים

↑  Muzeum Regionalne w Siedlcach (1930s). Liceum Ogólnokształcące im. Św. Królowej Jadwigi [Gymnasium of the Queen Jadwiga] (Postcard). Second Polish Republic: CiekawePodlasie.pl.
↑  Zuzanna Schnepf (October 2007), Glazer Zofia. Sprawiedliwy wśród Narodów Świata. Tytuł przyznany. POLIN Museum of the History of Polish Jews. Retrieved 5 November 2015.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Cypora (Jablon) Zonszajn in Siedlce, Poland. Photo Archives, #71475. United States Holocaust Memorial Museum, courtesy of Zofia Glazer. Retrieved 5 November 2015. The particulars of the story of rescue was confirmed using source in the Polish written by Jolanta Waśkiewicz in Warsaw.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Jolanta Waśkiewicz (5 May 2005), Losy pani Zofii Olszakowskiej-Glazer, jej przyjaciółki Cypory Jabłoń-Zonstein i jej córki Racheli (The Lives of Mss. Zofia Olszakowska-Glazer, her friend Cypora Jabłoń-Zonstein and her daughter Rachela). Archived from Polish original (אורכב 03.12.2015 בארכיון Wayback Machine) at Centrum Edukacji Obywatelskiej, Warsaw.
1 2 3  Edward Kopówka with English translation by L. Biedka (2007), Siedlce Ghetto. H.E.A.R.T, Holocaust Research Project.org. Retrieved 30 October 2015.
↑  Schnepf Zuzanna (2007). Przywracanie pamięci Polakom ratującym Żydów w czasie Zagłady (PDF). Wywiad z Zofią Glazer, Warszawa 2007. Warszawa. אורכב מ-המקור (PDF) ב-27 ביוני 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Edward Kopówka, Appendix 5. Map of the Ghetto in Siedlce. The Jews in Siedlce 1850–1945, pp. 175–226. Yizkor Book Project. Retrieved 30 October 2015.
↑  Krzysztof Bielawski, Siedlce: Cmentarz żydowski – miejsce masowych egzekucji i pochówku ofiar Zagłady. Muzeum Historii Żydów Polskich, Virtual Shtetl. Retrieved 3 November 2015.
↑  Wolfgang Curilla (2011). Der Judenmord in Polen und die deutsche Ordnungspolizei 1939–1945 [The murder of Jews in Poland and the German Order Police 1939–1945]. Verlag Ferdinand Schöningh GmbH & Co KG. p. 646. ISBN 978-3-506-77043-1. Note 81. Source of data: Zentrale Stelle der Landesjustizverwaltungen zur Aufklärung nationalsozialistischer Verbrechen, Ludwigsburg (ZStL 11 AR 14/63 Abschlussbericht, S. 54.)
1 2 3 4  Zuzanna Schnepf (October 2007), Rodzina Zawadzkich. Sprawiedliwy wśród Narodów Świata. (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) Tytuł przyznany. POLIN Museum of the History of Polish Jews. Retrieved 5 November 2015.
↑  Zofia Glazer z d. Olszakowska, Opieka nad Rachelą. Audioteka. Museum of the History of Polish Jews.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810568619305606  VIAF: 300507874   WorldCat (עם VIAF): 300507874 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סופיה אולזקובסקה-גלזר".
ציפורה ג'בלון זונשיין עם בתה התינוקת רחלה (רחל) זונשיין, בגטו סידלצ'ה.
גירוש 10,000 יהודים פולנים לטרבלינקה במהלך חיסול הגטו בשדלצה החל מ-23 באוגוסט 1942
קברה של סופיה גלזר בבית הקברות הצפוני של ורשה 2007
סקוט מק'קול

| --- | --- |

טיילר פוזי, המגלם את דמותו של סקוט מק'קול בסדרה.
 תוכנית טלוויזיה:  זאב צעיר
 גילום הדמות:  טיילר פוזי
 מידע
 גיל:  16 (בתחילת הסדרה)
 גזע:  אדם זאב
 מין:  זכר
 מקצוע:  עוזר וטרינר
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ביקון הילס
 דמויות קשורות
 חברים:  סטיילס סטילינסקי, אליסון ארג'נט, לידיה מרטין, דרק הייל, מאליה טייט, קירה יוקימורה, ליאם דאנבר
 
סקוט מק'קול (באנגלית: Scott McCall) הוא הדמות הראשית והפרוטגוניסט בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר". את דמותו מגלם השחקן האמריקאי טיילר פוזי.
ביוגרפיה בדיונית

סקוט, בנם של מליסה ורפאל מק'קול, הוא נער מתבגר ממוצע ותלמיד תיכון בעיירה הבדיונית ביקון הילס. מק'קול אינו תלמיד מוכשר או מקובל. הוא סובל מאסתמה ונאלץ להשתמש במשאף. הוריו של מק'קול גרושים, והוא גר עם אמו, מליסה מק'קול, שעובדת כאחות בבית חולים. אביו של סקוט הוא סוכן FBI.
מק'קול עובד כעוזר וטרינר בקליניקה לבעלי חיים של ד"ר אלן דיטון. בעונה הראשונה הוא מתאהב באליסון, בת למשפחת ציידים. הם הופכים לזוג, ונפרדים בסוף העונה השלישית בעקבות מותה. בעונה השלישית מתאהב בקירה, תלמידה חדשה בבית הספר, ובעונה הרביעית הם הופכים לזוג. בסוף עונה 5 הם נפרדים מפני שקירה הצטרפה להולכות העור. בסוף עונה 6 הפך לבן זוגה של מאליה.