stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס יואינג
קריירה

תומאס יואינג נולד בווסט ליברטי שבמחוז אוהיו, וירג'יניה (כיום בווירג'יניה המערבית). הוא היה בנו של ג'ורג' יואינג שלחם במהפכה האמריקאית. לאחר שלמד באוניברסיטת אוהיו ולמד משפטים באופן עצמאי בהדרכתו של פילמון ביצ'ר, החל יואינג ב-1816 לעסוק בעריכת דין בלנקסטר, אוהיו.
כעורך דין כפרי ססגוני, נבחר יואינג לסנאט של ארצות הברית ב-1830 מטעם המפלגה הוויגית וכיהן תקופת כהונה אחת. הוא כשל בניסיונו להיבחר פעם נוספת ב-1836. במרץ 1841 מונה יואינג כמזכיר האוצר של ארצות הברית וכיהן בתפקיד זה תחת הנשיא ויליאם הנרי הריסון, ואחרי פטירתו הפתאומית של הריסון הוא המשיך לכהן תחת הנשיא החדש ג'ון טיילר. בספטמבר אותה שנה הוא התפטר מתפקידו יחד עם כל חברי הקבינט (למעט מזכיר המדינה דניאל ובסטר) כמחאה על הווטו שהטיל טיילר על חוק הבנקאות.
במרץ 1849 מונה יואינג על ידי הנשיא זאכרי טיילור כמזכיר הפנים הראשון של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד זה גם תחת יורשו של טיילור, מילרד פילמור עד יולי 1850. כמזכיר הפנים הראשון הוא איחד משרדים ממחלקות שונות של הממשל, כמו משרד הקרקעות שהיה קודם תחת מחלקת האוצר, והמשרד לענייני האינדיאנים שהיה קודם תחת מחלקת המלחמה. במסגרת תהליך זה "גורשו" משרדים אלו ממחלקותיהם הקודמות כדיירים בלתי רצויים. למחלקת הפנים לא היה מרחב משרדי משלה, ויואינג שכר מקום. ב-1852 סודר משכן קבוע למחלקה באגף המזרחי החדש של משרד הפטנטים. יואינג היה זה שהחל בתרבות המושחתת של המחלקה כאשר החליף באופן סיטוני את פקידי המחלקה בכאלה שנהנו מחסות פוליטית. בשל כך כינו אותו העיתונים "יואינג הקצב" (Butcher Ewing).
ביולי-1850 מונה יואינג שוב כסנאטור במקומו של תומאס קורווין שהתפטר וכיהן בסנאט עד מרץ 1851, עת כשל שוב בניסיון להיבחר לכהונה נוספות. ב-1861 שימש יואינג כאחד הנציגים של אוהיו לוועידת השלום בוושינגטון, בה נעשה ניסיון למניעת פריצתה של מלחמת האזרחים. ב-1868 הציג הנשיא אנדרו ג'ונסון את שמו של יואינג כמועמד למשרה שלישית בקבינט, מזכיר המלחמה. הסנאט היה עדיין בתחושת זעם על ג'ונסון שפיטר מתפקיד זה את אדווין סטנטון, ועקב כך נוהל נגד הנשיא משפט ההדחה. הסנאט סירב לאשר את מינויו של יואינג.
יואינג היה חבר המפלגה הוויגית מאז שעבר אליה ב-1833 מהמפלגה הלאומית הרפובליקנית, גם כאשר היא קרסה ואת מקומה במפה הפוליטית תפסה המפלגה הרפובליקנית. בכך היה יואינג לאחד הפוליטיקאים היחידים ברמה הלאומית שנותר חבר במפלגה הוויגית גם כאשר רוב חבריה העבירו את תמיכתם למפלגות אחרות.
חיים אישיים

יואינג נשא לאישה את מריה וילס בוייל, קתולית באמונתה, ויחד הם הביאו לעולם וגידלו על פי האמונה הקתולית בת ושלושה בנים. שלושת בניו, יו בויל יואינג, תומאס יואינג הבן, וצ'ארלס יואינג שירתו כגנרלים בצבא האיחוד במלחמת האזרחים. תומאס היה גם חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1877–1881. בתו אלן, שהייתה הבכורה, נישאה לגנרל צבא האיחוד המפורסם שלחם במלחמת האזרחים, ויליאם שרמן. שרמן, שהתייתם מאביו בגיל 9, נלקח תחת חסותו של יואינג והוא זה שהמליץ עליו להתקבל לאקדמיה הצבאית.
יואינג נולד כבן לאמונה הפרסביטריאנית, אך במשך שנים רבות הוא נכח בטקסי הדת הקתולית יחד עם משפחתו. בסופו של דבר הוא הוטבל לנצרות הקתולית בערוב ימיו, בימי מחלתו בה חלה טרם מותו.
מותו

תומאס יואינג נפטר ב-26 באוקטובר 1871. הוא נקבר בבית הקברות סנט מרי שבעיר הולדתו, לנקסטר. אחד מנושאי ארונו היה מושל אוהיו ולימים נשיא ארצות הברית, רתרפורד הייז. טרם מותו הוא היה אחרון חברי הקבינטים של הריסון וטיילר שנותר בחיים.
הערות שוליים

↑  THE DEPARTMENT OF EVERYTHING ELSE, Getting Organized
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007373606405171  ISNI: 0000 0000 2923 1719  LCCN: n89621219  NARA: 10572943  SNAC: w6j1078m  US Congress: E000281  VIAF: 53294706   WorldCat (עם VIAF): 53294706
רוברט טאפט ג'וניור

רוברט אלפונזו טאפט ג'וניור (באנגלית: .Robert Alphonso Taft Jr‏; 26 בפברואר 1917 – 7 בדצמבר 1993) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שייצג את מדינת אוהיו בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית – תחילה בבית הנבחרים (1963–1965 ושוב בשנים 1967–1971) ולאחר מכן בסנאט (1971–1976). טאפט הוא בנו של רוברט טאפט, נכדו של ויליאם הווארד טאפט, נינו של אלפונזו טאפט ואביו של בוב טאפט, לימים מושל אוהיו ה-67.
ביוגרפיה

טאפט נולד בסינסינטי שבאוהיו בשלהי פברואר 1917, השני מבין ארבעת בניהם של רוברט טאפט ומרתה ויטון באוורס. בניגוד לאביו, לטאפט לא היה שם אמצעי, אף שעשה שימוש בשם "אלפונזו" בפעמים שונות. סבו וסבתו הם נשיא ארצות הברית לשעבר ויליאם הווארד טאפט ורעייתו הגברת הראשונה לשעבר הלן הרון טאפט. סביו מצד אמו היו לויד ויטון באוורס, פרקליט המדינה של ארצות הברית בשנים 1909–1910 ולואיזה בנט וילסון. אחיו הגדול היה ויליאם האוורד טאפט השלישי, שכיהן כשגריר ארצות הברית באירלנד בשנים 1953–1957, ואחיו הצעירים היו לויד באוורס טאפט, בנקאי השקעות מסינסינטי והוראס טאפט, פרופסור לפיזיקה ודיקן באוניברסיטת ייל. סבא-רבא שלו היה אלפונזו טאפט.
בשנת 1939 השלים טאפט את לימודיו באוניברסיטת ייל וב-1942 סיים את חוק לימודיו בבית הספר הרווארד למשפטים. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת כקצין בצי ארצות הברית משנת 1942 עד 1946. במסגרת לחימתו במלחמה לקח טאפט חלק בפלישת בעלות הברית לסיציליה, לאיטליה ולנורמנדי. לאחר לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד הצטרף טאפט אל משרד עורכי הדין "טאפט, סטטיניוס והוליסטר" שייסד אביו. טאפט שירת בבית הנבחרים של אוהיו בשנים 1955–1962. הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בבחירות אמצע הכהונה ב-1962, כנציג כללי (at-large) של מדינת אוהיו. בחירת נציגים כלליים נאסרה בהמשך בעקבות חוק זכויות ההצבעה משנת 1965.
ב-1964, במקום לרוץ מחדש לבית הנבחרים, בחר טאפט להתמודד לסנאט של ארצות הברית, אך הוא הפסיד לסטיבן מרווין יאנג. בשנת 1966 נבחר טאפט שוב לבית הנבחרים, במחוז הבחירה הראשון של אוהיו, כשהוא מדיח את הנציג המכהן מטעם המפלגה הדמוקרטית, ג'ון גיליגן, לימים מושל אוהיו. בבחירות 1968 הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה בת שנתיים בבית הנבחרים. שנתיים אחר כך הוא התמודד בשנית לסנאט האמריקאי אחרי שיאנג החליט לפרוש מהפוליטיקה, כשיריבו של טאפט הוא הווארד מצנבאום. עם זאת, טאפט הפסיד לאותו מצנבאום שש שנים לאחר מכן בבחירות לתקופת כהונה שנייה. הוא התפטר שישה ימים לפני תום כהונתו כדי לחדש את עיסוקו בעריכת דין.
בבית הנבחרים טאפט תרם לחקיקת חוק זכויות האזרח של 1964. בסנאט הוא סייע בניסוח חקיקה להרחבת חוק יחסי העבודה הלאומיים עבור עובדי שירותי הבריאות. במהלך כהונתו שם היה חבר בוועדת הכוחות המזוינים ובוועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים של הסנאט.
ב-29 בנובמבר 1993 לקה טאפט באירוע מוחי ונכנס לתרדמת. הוא מעולם לא התעורר מתרדמת זו ונפטר ב-7 בדצמבר אותה שנה.
הערות שוליים

↑  אנדרו גלאס, Robert Taft Jr. born in Cincinnati: Feb. 26, 1917, באתר פוליטיקו, 26 בפברואר 2013 (באנגלית)
↑  Robert Taft Jr., באתר Ohio History Central (באנגלית)
↑  Former U.S. Senator Robert Taft Jr. dead, באתר UPI‏, 8 בדצמבר 1993 (באנגלית)
↑  ריצ'רד פירסון, ROBERT TAFT JR. DIES, באתר וושינגטון פוסט, 8 בדצמבר 1993 (באנגלית)
↑  AP‏, Robert Taft Jr.; U.S. Senator, Scion of Political Family, באתר לוס אנג'לס טיימס, 8 בדצמבר 1993 (באנגלית)
↑  ריצ'רד ד. ליונס, Robert Taft Jr., 76, an Ex-Senator And Heir to Ohio G.O.P. Dynasty, באתר הניו יורק טיימס, 8 בדצמבר 1993 (באנגלית)
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n87836696  SNAC: w6z60stv  US Congress: T000010  VIAF: 35976356   WorldCat (עם VIAF): 35976356
סטיבן מרווין יאנג

סטיבן מרווין יאנג (באנגלית: Stephen Marvin Young;‏ 4 במאי 1889 – 1 בדצמבר 1984) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כסנאטור מטעם אוהיו מ-1959 עד 1971.
הערות שוליים

↑  Finding aid for the Stephen M. Young Papers, ead.ohiolink.edu
↑  "Ohio election statistics. 1922". HathiTrust (באנגלית). נבדק ב-2018-07-10.
↑  Senator Stephen M. Young The Harvard Crimson. 10 March 1966. Lardner, James.
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1289462712  ISNI: 0000 0000 3323 906X  LCCN: n93021506  NARA: 10574497  NTA: 152294775  SNAC: w6nc60zb  SUDOC: 106905392  US Congress: Y000053  VIAF: 33665860   WorldCat (עם VIAF): 33665860
קינגסלי טאפט

קינגסלי ארטר טאפט (בשם מלא באנגלית: Kingsley Arter Taft;‏ 19 ביולי 1903 – 28 במרץ 1970) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, בן למשפחת טאפט. כיהן כשופט וכנשיא בית המשפט העליון של אוהיו (אנ') וייצג את מדינתו בסנאט של ארצות הברית.
ביוגרפיה

טאפט נולד בקליבלנד שבאוהיו לפרדריק ל. טאפט (אנ') ולמרי אליס (ארטר) טאפט. הוא סיים את לימודיו התיכוניים וקיבל תואר ראשון מאמרסט קולג' (אנ'). קינגסלי היה חבר באחווה פי קאפה פסי (אנ'). ב-1928 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת הרווארד, וטאפט החל לעסוק בעריכת דין באוהיו. קינגסלי התקדם עד שהפך לשותף במשרד עורכי הדין שנקרא בהמשך "ארטר והאדן" (אנ').
טאפט כיהן בבית הנבחרים של אוהיו מ-1933 ל-1934 וב-1940. באותה שנה נבחר למועצת החינוך של שייקר הייטס, ובשנתו האחרונה שם (1942) כיהן כנשיא המועצה. טאפט שירת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, ובסיום שירותו הצבאי הגיע לדרגת מייג'ור.
ב-1946 הסנאטור מטעם אוהיו הרולד בארטון התפטר על מנת להפוך לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. תפקידו של בארטון בסנאט התפנה, ובבחירות מיוחדות ניצח טאפט את מועמד המפלגה הדמוקרטית הנרי וובר, ונבחר לסנאט. טאפט כיהן בשארית תקופתו של בראטון, וכהונתו בסנאט הסתיימה בינואר 1947, לאחר שבחר שלא להתמודד לכהונה נוספת. בסנאט כיהן יחד עם בן משפחה רחוק שלו, רוברט טאפט.
ב-1948 נבחר לכהן כשופט בבית המשפט העליון של אוהיו (אנ'), והביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית רוברט סונגן (אנ'). ב-1954 נבחר מחדש לתפקיד ללא מתנגדים. ב-1960 גבר על ג'וזף אליסון, ונבחר לקדנציה שלישית, אך ב-1962 החליט טאפט להתמודד על תפקיד נשיא בית המשפט. הוא גבר על הנשיא המכהן קארל ויגנדט (אנ') בן ה-74, שהתמודד לכהונה שישית. ויגנדט הפסיד לטאפט בהפרש של פחות מ-1,600 קולות מתוך 2.6 מיליון קולות, וטאפט נבחר לכהן כנשיא בית המשפט העליון של אוהיו. ב-1968 הביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'ון סי דאפי ונבחר לתפקיד מחדש, אך ב-1970 נפטר בעודו מכהן בתפקיד.
חיים אישיים

טאפט הכיר את אשתו, לואיז דאקין בעת לימודיו באמרסט קולג'. הם נישאו ב-14 בספטמבר 1927, ונולדו להם ארבעה בנים.
טאפט נקבר בקליבלנד, עיר הולדתו.
הערות שוליים

↑  Carl Victor Weygandt, web.archive.org, ‏2022-06-01
↑  Kingsley Arter Taft, web.archive.org, ‏2022-06-02
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 5613 2312  LCCN: no2011137775  SNAC: w6km3r5s  US Congress: T000008  VIAF: 177726108   WorldCat (עם VIAF): 177726108
אטלי פומרין

אטלי פומרין (באנגלית: Atlee Pomerene;‏ 6 בדצמבר 1863 – 12 בנובמבר 1937) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי מאוהיו חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כסגן מושל אוהיו במשך כמה חודשים ב-1911 ולאחר מכן ייצג את אוהיו בסנאט של ארצות הברית מ-1911 עד 1923.
ראשית חייו

הוא נולד בברלין, מחוז הולמס, אוהיו (אנ'), לאליזבת ולפיטר פומרין. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון בהצטיינות ב-1884. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת סינסינטי ב-1886 ולאחר מכן הוסמך כעורך דין.
קריירה

ב-1886 החל לעסוק בעריכת דין. מ-1887 עד 1901 שימש כעורך הדין של העיר קנטון (אנ'). לאחר מכן עבד כתובע של מחוז סטארק (אנ') בין 1897 ל-1900. הוא העמיד לדין את תיק הרצח נגד אנה ג'ורג' על רצח ג'ורג' סקסטון, אחיה של אידה סקסטון מקינלי.
ב-1910 נבחר לשמש כסגן מושל אוהיו. הוא שימש בתפקיד זה לזמן קצר, אז נבחר על ידי בית המחוקקים של המדינה לסנאט של ארצות הברית, והחליף בסנאט את צ'ארלס דיק. בשנת 1913 היה חבר בוועדת הבנקאות של הסנאט וסייע בפיתוח החקיקה להקמת הפדרל ריזרב. פומרין נבחר מחדש לסנאט ב-1916, וניצח בבחירות את מיירון הריק. שש שנים מאוחר יותר הפסיד לסיימון פס וסיים את כהונתו בסנאט. הוא התמודד שוב בבחירות הבאות, אך הפסיד לפרנק ויליס.
הוא מונה על ידי הנשיא קלווין קולידג' לצד אוון רוברטס לשמש כתובע מיוחד כדי להתמודד עם שערוריית טיפוט דום. ב-1926 נכשל בהתמודדות על המושב השני של אוהיו בסנאט ובהתמודדות על המועמדות הדמוקרטית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1928. ב-1 באוגוסט 1932, לאחר התפטרותו של צ'ארלס דוז מתפקידו כיושב ראש חברה ממשלתית לשיקום, מונה על ידי הנשיא הרברט הובר לרשת אותו. הוא כיהן בתפקיד זה עד לפרישתו ב-4 במרץ 1933.
חיים אישיים

ב-29 ביוני 1892 נישא למרי בוקיס.
פומרין נפטר בקליבלנד לאחר דלקת ריאות ושבץ מוחי ונקבר בקנטון.
הערות שוליים

1 2  אטלי פומרין, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4000 1607  LCCN: no97005548  NARA: 10575003  SNAC: w6fn1pkp  SUDOC: 168651424  US Congress: P000420  VIAF: 11905902   WorldCat (עם VIAF): 11905902 
מרי פומרין ב-1915
מכונת הרעל

"מכונת הרעל" הוא ביטוי בפוליטיקה הישראלית המתייחס למנגנון תעמולה המפיץ מידע שקרי או שגוי, הסתה וחדשות כזב נגד יריבים. במקור, הביטוי מתייחס לשיטת דברור מסריו של בנימין נתניהו, אך מושאל גם לשימושים אחרים.
מאפיינים

"מכונת הרעל", לטענת מבקריה, היא מנגנון המורכב מרשת רחבה של משתמשים, לרבות בוטים ו"בובות גרב", המהדהדים מסרים המשרתים את האינטרסים של בנימין נתניהו. המנגנון נועד לבצע "הנדסת תודעה" ומבצעי השפעה על הציבור הישראלי באמצעות הפצת מידע חלקי ושקרי, דיסאינפורמציה ותאוריות קשר, אשר פוגעות באמון הציבור ביעדיה – התקשורת בישראל, מערכת הביטחון, מערכת המשפט ויריבים פוליטיים. נגד יעדים אלו מופצים מסרים שליליים באמצעי התקשורת וברשתות החברתיות. במקביל, פעיליה מפיצים מסרים אוהדים לנתניהו ולמשפחתו, תוך הכפשת יריביו הפוליטיים. מרכיב מרכזי בפעילותה הוא הפצת דיסאינפורמציה, השחרת מתנגדים, ותיאוריות קשר המערערות את אמון הציבור במוסדות הדמוקרטיים. בין היתר, המטרה היא להחריף את הקיטוב הפוליטי בישראל, להשפיע על תומכי הימין בנתניהו וצעדיו, ולשמר את המשך שלטונו.
השימוש בביטוי בישראל > יצירת המונח בתקופת המשבר הפוליטי

| --- | --- |
 :  ראו גם – המשבר הפוליטי בישראל (2019–2022), ממשלת ישראל השלושים ושש
הביטוי נוצר בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21 בקרב מתנגדי ממשלתו של בנימין נתניהו, תוך המחשת פעילותו באמצעות המשלתו למכונה ל"ייצור רעל". במאי 2022 החל נפתלי בנט לכנות לעיתים תכופות את תעמולת הליכוד "מכונת רעל". בנאום בכנסת אמר "מכונת הרעל גובה מחיר, עתיד המדינה בסכנה [...] מולנו ניצבת מכונת רעל שקרית שמציירת אותנו כבוגדים". בעניין דומה כתב מעט לפני התפרקות הממשלה. מאוחר יותר כתב כי כשלו במתן האפשרות למכונה לפעול ולפגוע בחברי הקואליציה, בלי שהסבירו כנגד.[דרוש מקור: כדאי למצוא את הציטוט] כמו כן טען בנט כי פעולת "מכונת הרעל" הביאה לפרישת עידית סילמן מהקואליציה. באוגוסט 2022, לאחר שיונתן פולארד חזר בו מהבעת התמיכה במפלגת "הרוח הציונית", טענה ראש המפלגה איילת שקד ש"מכונת הרעל העמידה אותו במצב בלתי אפשרי".
באוגוסט 2022, לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, השתמש יאיר לפיד אף הוא במונח דומה בנאום בכנס בחירות של "יש עתיד", כשאמר "מכונת ההסתה והרעל נוצחה" בארבע מערכות הבחירות החולפות.
בדצמבר, לאחר שפרש מהפוליטיקה, הצהיר נפתלי בנט כי הוא "יוצא למלחמה" נגד גורמים שהכפישו אותו ופרסמו נגדו שקרים במהלך כהונתו כראש ממשלה אותם הכליל בכינוי "מכונת הרעל". בנט שלח מכתבי התראה לפני הגשת תביעות דיבה. אחדים מהנמענים התנצלו על דבריהם ואף שילמו פיצוי על כך, ונגד אחרים הוגשו תביעות דיבה.
אהוד ברק כתב לאחר שרמי מתן הותקף באלימות והוכה על ידי פעיל ליכוד במהלך הפגנה בגשר עין חמד כי "מכונת הרעל וההסתה של נתניהו עוברת למוד אלימות". גם משה יעלון השתמש בביטוי דומה, "מכונת הרעל והשקרים".
בנובמבר 2022 כתב בן כספית כי בצלאל סמוטריץ' "לומד עכשיו, על בשרו, את טעמה של מכונת הרעל הביביסטית", לאחר שסירב להצעות נתניהו במהלך המשא ומתן הקואליציוני.
השימוש בביטוי בישראל > שימושים מאוחרים

יועץ התקשורת של נתניהו, טופז לוק, אמר על ההאשמות בדבר קיומו של מנגנון כזה: "אני אומר להם שהם עושים נזק, אבל אני לא יכול לשלוט בהם [בפעילים]. אין גם דבר כזה מכונת רעל. אין הנחיה שאתם צריכים לצייץ [...] אחרי משהו. הם רואים עוול שעשו לנתניהו והם פועלים לבד".
בינואר 2023 הגיב יו"ר לשכת עורכי הדין אבי חימי, להאשמות נגדו על הטרדה מינית, וכתב שמדובר ב"מכונת הרעל" שמנסה לחסל אותו בשל התנגדותו לרפורמה המשפטית. במרץ הופיע המונח בכותרת מכתב ההסתדרות הרפואית בישראל שהציג אותה כגורם לפגיעה באנשי צוות רפואי.
ביוני 2023 התייחס יאיר לפיד ל"מכונת הרעל" בעדותו במשפט נתניהו, כאשר נשאל על אי־בהירות לגבי תחילת שירותו הצבאי: "הייתי כתב צבאי ב'במחנה', זה איזה סיפור על אנקדוטה בתחילת מלחמת לבנון הראשונה שמה שקרוי 'מכונת הרעל' שנים כבר חוגגת על זה". גם כשנשאל שאלות נוספות בהן נרמז על חוסר אמינות, ענה לפיד שהוא לא ישתף פעולה עם "מכונת הרעל".
על פי שלמה פילבר מחברת האסטרטגיה והמחקרים דיירקט פולס, העובדת עם הליכוד, אמצעי תקשורת בישראל ניסו להשתמש בביטוי "מכונת הרעל" על מנת לבזות ולשלול את הלגיטימציה של הביקורת כלפי ממשלת ישראל השלושים ושש.
העיתונאי סמי פרץ תיאר את "מכונת הרעל" באומרו שהיא "פועלת בכמה מעגלים: בולדוגים בכנסת, שופרות בערוצי הטלוויזיה והרדיו, מעריצים ופעילי שטח גסי רוח והבן הבכור כמובן. הם מהלכים אימים, מנסים לערער את אמון הציבור בכל מערכות השלטון".
השימוש בביטוי בישראל > ייחוס לימין

במאמר באתר "News1 מחלקה ראשונה" כתבה שני גרנות-לובטון, ממובילות תנועת "UnXeptable" במחאה נגד הרפורמה המשפטית, כי "מכונת הרעל" של הימין עובדת בשיטה של הפצת שקרים ואחר כך ציפייה שהצד השני יתאמץ להכחיש אותם. בן כספית הסביר את מנגנון הפעולה שלה ברשתות החברתיות באמצעות דוגמה: משתמש אלמוני בטוויטר פרסם ציוצים ובהם טענות והשמצות כלפי יאיר לפיד, איילת שקד ואחרים. למשתמש זה אלפי עוקבים, חלקם כנראה בוטים. הציוצים הופצו מחדש ברשתות החברתיות על ידי יעקב ברדוגו, יאיר נתניהו ואחרים, והגיעו לתפוצה רחבה. גם אם לאחר מכן מתברר שהפרטים אינם נכונים, הם ממשיכים להיות מופצים בקרב תומכי נתניהו והליכוד, ולעיתים מגיעים גם לאתרי חדשות, ערוצי חדשות ותחנות רדיו.
לפי עיתון דה מרקר, מדובר במנגנון תעמולה מסועף ומיומן להפצת מסרים, נרטיבים, שקרים ותיאוריות קונספירציה שמפורסמים מדי יום בכמויות עצומות. בתוכנית הטלוויזיה "עובדה" פורסם כי חלק ממכונת הרעל הופעל על ידי חני בליוויס, ראש לשכתו של יו"ר הליכוד, בנימין נתניהו, על-פי הנחיות שקיבלה מרעייתו, שרה נתניהו. בעקבות התחקיר הורתה היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, לפתוח בחקירה משטרתית של שרה נתניהו, בחשד להטרדת עד.
השימוש בביטוי בישראל > ייחוס לשמאל

במאמר שפורסם באתר "מידה", המזוהה עם נתניהו, נטען כי קיימת גם "מכונת רעל של השמאל". טענה זו לוותה בציטוטים של גיל קופטש, גדי סוקניק, רוגל אלפר ורביב דרוקר. באופן דומה, בערוץ עכשיו 14 הנחשב מקורב לנתניהו, נטען כי נפתלי בנט, היה יעד להתקפות מצד "מכונת הרעל של השמאל" בשל טענות להדתה במערכת החינוך, בעת כהונתו כשר החינוך. גם בהקשר למשא ומתן על צירופו של גדעון סער לממשלת נתניהו, עלתה התייחסות למונח, ואשתו גאולה אבן-סער ציינה ש"מכונת הרעל" של מתנגדי נתניהו גרועה אף מזו של תומכיו. מנגד, איתן אורקיבי ביקר את השימוש במונח, וציין כי לעיתים הוא מופנה דווקא נגד נתניהו, תוך השוואות לדיקטטורים שונים.
ראו גם

ביביסטים
פייק ניוז
הסתה
דיסאינפורמציה
הנדסת תודעה
מבצע השפעה
בוט
משמר הגבול של ארצות הברית

| --- | --- |
 סמל  דגל 
תג היחידה
 פרטים
 כינוי:  שירות משמר האמריקאי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:  מחלקת ביטחון המולדת
 סוג:  משמר גבול
 בסיס האם:  וושינגטון די. סי.
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  28 במאי 1924 – הווה (100 שנה)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  21,370
 ציוד עיקרי:  נשק קל, ספינות, סיירות, מסוקים,נגמ"שים, מטוסים
 פיקוד
 יחידת אם:  הגנת גבולות ומכס
 מפקדים:  רודני סקוט
משמר הגבול של ארצות הברית (באנגלית: The United States Border Patrol, בראשי תיבות: USBP) הוא סוכנות אכיפת חוק פדרלית במסגרת סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית הכפופה למחלקה לביטחון המולדת. זוהי סוכנות ממשלתית האחראית לאכיפת חוקי הלאום וההגירה ומונעת הגירה בלתי חוקית של מהגרים זרים, כשבשנים האחרונות מרבית משאביה מופנים למאבק בזרם המהגרים הזרים המגיעים ממקסיקו.
הסוכנות הוקמה ב-28 במאי 1924 ומעסיקה 21,370 סוכנים.