stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיפור אהבה בשלושה פרקים (סרט)
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| הארווי פירסטיין | ארנולד בֶּקוֹף / דמות הדראג וירג'יניה האם |  |
| אן בנקרופט | גב' בֶּקוֹף | אמו של ארנולד |
| מתיו ברודריק | אלן סימון | בן-זוגו של ארנולד |
| בריאן קרווין | אד ריס | בן-זוגו של ארנולד |
| קארן יאנג | לורל | בת-זוגו של אד |
| אדי קסטרודאד | דייוויד | בנו המאומץ של ארנולד |
| קן פייג' | מורי / דמות הדראג מרסיה דיימס | קולגה של ארנולד |
| צ'ארלס פירס | דמות הדראג ברת'ה ונטיון | קולגה של ארנולד |
| אקסל ורה | דמות הדראג מרינה דל ריי | קולגה של ארנולד |
| ניק מונטגומרי | נער מקהלה #1 | קולגה של ארנולד |
| רוברט נירי | נער מקהלה #2 | קולגה של ארנולד |
פסקול

אלבום הפסקול של הסרט הופץ על ידי Polydor בפורמטים של אריך-נגן, קלטת שמע ותקליטור, ב-8 בדצמבר 1988. האלבום הופיע במצעדי הג'אז של מגזינים שונים של תעשיית המוזיקה, כגון בילבורד ו-Cashbox.
השיר "This Time the Dream's On Me" בביצועה של אלה פיצג'רלד, הנשמע מספר פעמים לאורך הסרט לרבות מעל כתוביות הסיום, הוצא מתוך אלבום הפסקול על ידי נורמן גרנץ, המנהל הוותיק של פיצג'רלד, אשר בחר להפעיל סעיף בחוזה שלה, המעניק לפיצג'רלד את הזכות לסרב לכך שחומרים שלה יופיעו באלבום הכולל אמן אחר (סעיף ידוע בתעשייה). למעשה, גרנץ לא היה שבע רצון מההצעה הכספית שהתקבלה מחברת התקליטים PolyGram Records (כיום חלק מ-Universal Music) בתמורה לשימוש בשיר בסרט, והוא סירב להכללתו באלבום רק על מנת להכעיס.
בסרט נעשה שימוש במוזיקה מקורית מאת פיטר מץ ובלחני פופ עכשוויים, כגון "Maggie May" של רוד סטיוארט, אבל אלו לא נכללו באלבום הפסקול, על פי החלטת המפיקים לארי ל. האש ומץ.
פסקול > שירי האלבום

| Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack> מס' | Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack> שם | Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack> ביצוע | Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack> משך | Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack>  | Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack>  | Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack>  | Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack>  | Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack>  | Torch Song Trilogy - Original Motion Picture Soundtrack>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 'S Wonderful  | ג'ו ויליאמס ותזמורת קאונט בייסי | 2:36 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Dames  | הארווי פירסטיין, ניק מונטגומרי, רוברט נירי, קן פייג', צ'ארלס פירס, אקסל ורה | 3:50 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | But Not for Me  | בילי הולידיי | 3:48 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Body and Soul  | רביעיית צ'ארלי היידן | 6:18 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Svelte  | הארווי פירסטיין | 2:21 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Skylark  | מרילין סקוט | 2:58 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | I Loves You, Porgy  | ביל אוונס | 5:40 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Can't We Be Friends?  | אניטה או'דיי | 2:15 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Love for Sale  | הארווי פירסטיין | 2:34 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | What's New?  | בילי הולידיי | 4:16 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 36:36 |  |  |  |  |  |  |
מדיה ביתית

הסרט יצא בפורמט VHS בשנת 1989, ועל גבי DVD במאי 2004. גרסת ה-DVD מכילה ערוץ פרשנות אודיו מאת השחקן היוצר הארווי פירסטיין.
ביקורות

באופן כללי, הסרט התקבל בצורה חיובית על ידי המבקרים, עם ביקורות מוראייטי, Time Out, רוג'ר איברט וג'נט מסלין, המשבחות את הסרט. לסרט ציון 71% באתר Rotten Tomatoes, המבוסס על 17 ביקורות.
ג'נט מסלין מהניו יורק טיימס כתבה כי "כמו כלוב העליזים, סיפור אהבה ב-3 פרקים מציג עולם הומוסקסואלי, שכל אמא, למעט אולי זו של ארנולד בֶּקוֹף, הייתה אוהבת". רוג'ר איברט כתב כי "כפי שנכתב ובוצע על ידי הרווי פיירשטיין, הלהיט הבימתי נראה כסוג של ביקור נוסטלגי לבעיות שהיו להומואים בשנים שלפני האימה מהאיידס. בסרט יש פחות או יותר את אותו הפוקוס, אבל בגלל שזה סרט, זה הופך להיות אינטימי יותר ואינטנסיבי יותר".
פרסים ומועמדויות

בפסטיבל הסרטים של דוביל 1989, הבמאי פול בוגארט היה מועמד לפרס המבקרים וזכה בפרס חביב הקהל. הסרט גם היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר, ופיירשטיין היה מועמד לפרס השחקן הראשי הטוב ביותר, בטקס פרס אינדפנדנט ספיריט באותה השנה.
הערות שוליים

↑  Maslin, Janet (14 בדצמבר 1988). "Torch Song Trilogy (1988) Review/Film; A Bittersweet View of the Gay Life". The New York Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Charles Busch (2002-11-12). "Torch Song Trilogy June 1982". The Advocate. נבדק ב-2008-06-24.
↑  Mel Gussow (1981-11-01). "Theatre Review: Fierstein's 'Torch Song'". The New York Times. נבדק ב-2008-06-24.
↑  Rotten Tomatoes
1 2  Alexander Ryll (2014). "Essential Gay Themed Films To Watch, Torch Song Trilogy". Gay Essential. נבדק ב-22 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
Abracadabra

"Abracadabra" (בעברית: "אַבְּרָקָדַבְּרָה") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא. הוא יצא לאור ב-3 בפברואר 2025, באמצעות חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, כסינגל השני מאלבום האולפן השמיני שלה, Mayhem. השיר, בעל אנרגיית דאנס-פופ וחזות תיאטרלית, הושווה ליצירות קודמות של גאגא. הווידאו קליפ לשיר פורסם לראשונה במהלך טקס פרסי גראמי ה-67.
רקע והכרזה

זמן קצר לאחר ההכרזה על שמו של אלבום האולפן הבא שלה, Mayhem, נחשף גם כי גאגא תפרסם סינגל חדש, מלווה בווידאו קליפ, במהלך טקס פרסי גראמי ה-67 ב-2 בפברואר. על פי וראייטי, "Abracadabra" הוא שיר דאנס בעל קצב מהיר.
הרכב

אורכו של השיר הוא שלוש דקות ו-43 שניות. השיר בסוגת דאנס-פופ, עם השפעות אלקטרונית והאוס. הוא כולל ביטים כבדים, קולות סינתיסייזר היפנוטיים והגשה קולית דרמטית המזכירה את להיטיה המוקדמים של גאגא. חלק מהמבקרים מצאו כי סגנון השיר דומה לזה שבאלבומיה הקודמים The Fame Monster‏ (2009) ו-Chromatica‏ (2020), בהיותו בעל אווירה אפלה ותיאטרלית. בחלק מ-"Abracadabra" נעשה שימוש במנגינת השיר "Spellbound" של להקת הרוק סוזי והבנשיז.
ביקורת

עם יציאתו, השיר התקבל בשבחים על ידי מבקרי מוזיקה. לרישה פול מרולינג סטון כתבה כי גאגא "תמיד שואבת השראה מהידע שלה בהיסטוריה של המוזיקה" ותיארה את השיר כ"מצג של חזרתה לפופ האפל, החולק כבוד להשפעות שעיצבו את הקריירה שלה". רובין מורי מקלאש (אנ') תיאר את "Abracadabra" כ"יצירת פופ מרתקת שעוברת בין אור לצל בשליטה מקצועית". אלסנדרו ויאפיאנה, עורך ירחון האופנה ל'אופיסייל (אנ'), הצביע כי לשיר "קצב חד וקולות סינתיסייזר כבדים, המלווים בקול היפנוטי שנראה שכמעט מעורר טקס פולחני". קייל דניס מבילבורד תיאר את השיר כ"סינגל דאנס-פופ נפיץ חדש" תוך שהדגיש את "העצימות הגבוהה" שלו, וציין כי הוא נבנה על בסיס האלמנטים האלקטרוניים האפלים שמופיעים בסינגל הקודם שלה, "Disease".
בביקורת במגזין DIY (מגזין) (אנ') נכתב: "שלא תטעו – ליידי גאגא חזרה. הסינגל החדש שלה, 'Abracadabra', הוא המנון רחבת-ריקודים פרוע שמחזיר אותנו ישירות לימי The Fame Monster שלה בסוף שנות ה-2000", והוסיפו כי השיר סובב סביב "פזמון שטותי להפליא אך עדיין קליט בצורה שלא ניתן לעמוד בפניה". אתר המוזיקה הספרדי Jenesaispop (אנ') הכתיר אותו כ"שיר היום" ל-3 בפברואר 2025, כאשר ציינו כי הוא מעביר תחושה של "חזרה אחורה בזמן לשנת 2009, אך עם הפקה מלוטשת לעידן של היום", ותיארו אותו כ"שיר אלקטרופופ אפל מן המניין בסגנונה הקלאסי של גאגא". וולדון גרין מפיצ'פורק כתב כי גאגא לא הוציאה סינגל "כה טוב" מאז "G.U.Y." ב-2013, בהרחיבו: "'Abracadabra' כולל הוק הדוק היטב בסגנון Born This Way, אך האזנה מעמיקה מגלה עקבות של למעלה מעשור של התחדשות אומנותית: נגיעות מ-Chromatica בפסנתר-ההאוס, ומִפנה קולי עוצמתי שבבירור נובע מכישורים תיאטרליים רציניים".
בבאסל (אנ') ציינו כי השיר הוא "המנון רחבת-ריקודים שנתפר במיוחד למעריצים שלה", והוסיפו כי "כפי שמרמז השם, גאגא מטילה כישוף עם הסינגל החדש שלה, ומצווה על המאזינים לרקוד כל הלילה". בביקורת בפינקניוז, מרקוס ראטן ציין כי הבחין ש"השיר מגיע לשיא שלו עם פזמון יורופופי, שלאחריו קטע אנרגטי שבו המגה-כוכבת חוזרת על שם השיר בדיבור מקוטע". במילניו (אנ') נכתב שהשיר שומר על "סגנון פופ-רוק, עם רגעי דממה וקטעי א-קפלה הייחודיים לגאגא".
הצלחה מסחרית

ביום יציאתו לאור, 3 בפברואר 2025, "Abracadabra" צבר 4.92 מיליון השמעות בספוטיפיי, במה שהיה לפתיחה המוצלחת ביותר של גאגא עם שיר סולו בפלטפורמה.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר "Abracadabra" בוים על ידי גאגא לצד פריס גובל (אנ') ובתאני ורגס. בתחילה פורסמה גרסת טיזר (באורך כמעט מלא) של הווידאו קליפ בשיתוף פעולה מסחרי עם מאסטרקארד, במהלך הפסקת הפרסומות בטקס פרסי גראמי ה-67, וזמן קצר לאחר מכן פורסמה הגרסה המלאה בפלטפורמות השונות של הזמרת. הקליפ נפתח כאשר גאגא עומדת בקומה העליונה של מבנה מפואר, לבושה תלבושת לטקס אדום עם קוצים. היא מכריזה, "הקטגוריה היא – לרקוד או למות", ומתחילה קטע כוריאוגרפי אינטנסיבי יחד עם ארבעים רקדנים, כולם לבושים בלבן. לאורך הקליפ מופיעות לסירוגין שתי גרסאות של גאגא: אחת לבושה בלבן ומפיצה אנרגיה פראית, ושנייה לבושה באדום ונשארת יותר מאופקת, במה שמסמל קרב ריקוד בין אור לחושך.
בשיחה עם מגזין אל, גאגא הסבירה כי הרעיון של הקליפ סובב סביב "להיות מוכן לעמוד בפני אתגרים", כאשר "האישה באדום" מאתגרת את הקהל "לרקוד למען חייהם". כמו כן, היא אמרה כי החזותיות של הקליפ היא השלמה לשיר עצמו, וציינה כי "כששומעים את 'Abracadabra' בפעם הראשונה, אולי חושבים, 'על מה השיר הזה? הוא כיפי, אבל מה המשמעות שלו?'. עבורי, הצפייה בקליפ מבהירה את זה היטב – הוא נכתב על להמשיך קדימה". עם פרסום הווידאו קליפ, גאגא וגובל, כוריאוגרפית הקליפ, הודיעו על תחרות בשיתוף מאסטרקארד, שבמסגרתה על המעריצים יהיה לפרסם ברשתות החברתיות את ביצועיהם לכוריאוגרפיית הקליפ.
בביקורת על הווידאו קליפ, קייל דניס מבילבורד ציין כי הקליפ מזכיר ויזואלית את זה של "Bad Romance", בשל "ההצגה המדויקת של המפגש בין אמנויות שונות" כמו גם השילוב האסתטי של אופנה עילית. לרישה פול מרולינג סטון הצביעה על הכוריאוגרפיה הסוערת של הקליפ, ותיארה אותה כ"התפרצות של כאוס ותנועה", תוך שציינה ש"האסתטיקה שלו מחזקת את הקונספט של Mayhem ומזכירה יחד עם השיר את עידן The Fame Monster, בשל הסגנון הוויזואלי האפל והתיאטרלי שלה".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 10  |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 12  |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 40 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 15 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 26 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 47 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 6 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1  |  |
|  ליטא | AGATA | 27 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 50 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט (ים) | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 3 בפברואר 2025 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אינטרסקופ |  |
| איטליה | 3 בפברואר 2025 | איירפליי | יוניברסל מיוזיק |  |
משפט השבעה משיקגו

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אהרן סורקין 
 הופק בידי:  סטיוארט מ. בסר מאט ג'קסון מארק פלאט טיילר תומפסון
 תסריט:  אהרן סורקין 
 עריכה:  אלן באומגרטן 
 שחקנים ראשיים:  סשה ברון כהן אדי רדמיין אלכס שארפ ג'ון קרול לינץ' ג'רמי סטרונג יאיא עבדול-מאטין השני מארק ריילנס ג'וזף גורדון-לוויט בן שנקמן פרנק לנגלה מייקל קיטון
 מוזיקה:  דניאל פמברטון 
 צילום:  פדון פאפאמיכאל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Paramount Pictures DreamWorks Pictures Amblin Partners Reliance Entertainment Cross Creek Pictures Marc Platt Productions Alibaba Pictures
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  16 באוקטובר 2020
 משך הקרנה:  129 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה פוליטית
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 תקופת התרחשות:  1968, מלחמת וייטנאם, 1968 Democratic National Convention 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
משפט השבעה משיקגו (באנגלית: The Trial of the Chicago 7) הוא סרט דרמת-פשע פוליטית אמריקאי, שנכתב ובוים על ידי היוצר אהרן סורקין. בסרט מופיעים אנסמבל שחקנים הכולל את סשה ברון כהן, אדי רדמיין, אלכס שארפ, ג'ון קרול לינץ', ג'רמי סטרונג, יאיא עבדול-מאטין השני, מארק ריילנס, ג'וזף גורדון-לוויט, בן שנקמן, פרנק לנגלה, מייקל קיטון ועוד. הסרט עוקב אחר סיפורם של "השבעה משיקגו", קבוצת מפגינים שהתנגדו למלחמת וייטנאם ושהואשמו בקשירת קשר בשנת 1968.
במקור, הסרט נועד לעלות לאקרנים תחת הפצתה של חברת "סרטי פרמאונט", אך הזכויות להפצת הסרט נמכרו לנטפליקס עקב התפרצות מגפת הקורונה המתמשכת. הסרט עלה לשידור בכל הפלטפורמות של "נטפליקס" ב-16 באוקטובר 2020. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר.
תקציר העלילה

הסרט מבוסס על סיפורם האמיתי של "השבעה משיקגו", קבוצה של שבעה מפגינים שהואשמו על ידי הממשלה הפדרלית באשמת קשירת קשר, הסתה להתפרעויות, ואישומים אחרים הקשורים להתנגדות למלחמת וייטנאם ולהפגנות נגד תרבות שהתרחשו בשיקגו, אילינוי, לרגל הוועידה הלאומית הדמוקרטית משנת 1968.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| סשה ברון כהן | אבי הופמן | נאשם; מייסד וראש ארגון מפלגת הנוער הבינלאומית (אנ') |  |
| אדי רדמיין | טום היידן | נאשם; מראשי סטודנטים למען חברה דמוקרטית |  |
| אלכס שארפ | רני דייוויס (אנ') | נאשם; ממארגני הוועדה הלאומית לסיום המלחמה בוייטנאם (אנ') |  |
| ג'רמי סטרונג | ג'רי רובין | נאשם; ממייסדי מפלגת הנוער הבינלאומית (אנ') |  |
| ג'ון קרול לינץ' | דייוויד דלינגר (אנ') | נאשם; ראש הוועדה הלאומית לסיום המלחמה בוייטנאם (אנ') |  |
| נוח רובינס (אנ') | לי ויינר (אנ') | נאשם |  |
| דניאל פלרטי (אנ') | ג'ון פרוינס (אנ') | נאשם |  |
| יאיא עבדול-מאטין השני | בובי סיל | נאשם; יו"ר הפנתרים השחורים |  |
| מארק ריילנס | ויליאם קנסטלר (אנ') | סניגור |  |
| ג'וזף גורדון-לוויט | ריצ'רד שולץ | תובע |  |
| בן שנקמן | ליאונרד וינגלס (אנ') | סניגור |  |
| ג'יי סי מקנזי (אנ') | טום פורן (אנ') | תובע |  |
| פרנק לנגלה | ג'וליוס הופמן (אנ') | השופט |  |
| קלווין הריסון ג'וניור (אנ') | פרד המפטון | יו"ר הפנתרים השחורים באילינוי |  |
| מייקל קיטון | רמזי קלארק | התובע הכללי של ארצות הברית בעת המהומות |  |
| ג'ון דומן (אנ') | ג'ון ניוטון מיטשל | התובע הכללי של ארצות הברית בעת המשפט |  |
| ויין דובאל | פול דה לוקה | בלש משטרה |  |
| קייטלין פיצג'רלד (אנ') | דפני או'קונור | סוכנת FBI |  |
| מקס אדלר (אנ') | סטן וויחובסקי | שוטר סמוי |  |
| סי ג'יי וילסון (אנ') | סקוט סקיבלי | שוטר סמוי |  |
| דמיאן יאנג (אנ') | הווארד אקרמן | יועץ מיוחד למיטשל |  |
| אליס קרמלברג | ברנדין דורן | פקידת קבלה |  |
| אלן מטוסקי | אלן גינסברג |  |  |
הפקה > פיתוח

בשנת 2007 כתב התסריטאי אהרן סורקין תסריט שהתבסס על משפט הקונספירציה של קבוצת "השבעה משיקגו". המפיקים סטיבן ספילברג, וולטר פ. פארקס ולורי מקדונלד שיתפו פעולה עם פיתוח התסריט של סורקין, וספילברג נועד לביים את הסרט. השחקן סשה ברון כהן לוהק במקור לגילום דמותו של אבי הופמן, ואילו ספילברג פנה לויל סמית' בהצעה לגלם את דמותו של בובי סיל, ותכנן להיפגש עם הית' לדג'ר לגבי משא ומתן על גילום דמותו של טום היידן. עם זאת, שביתת אגודת הסופרים של אמריקה, שהחלה בנובמבר 2007 ונמשכה 100 יום, עיכבה את הליכי הצילומים והפרויקט הושעה. מאוחר יותר, סורקין היה אמור להמשיך לשכתב את התסריט עבור ספילברג, והבמאי התכוון להטיל צוות שחקנים אלמוני ברובו במטרה לשמור על התקציב. בהמשך, הופצו שמועות שפול גרינגרס ובן סטילר יחליפו את ספילברג בתפקיד הבימוי, אך הפרויקט לא התקדם.
באוקטובר 2018, הוכרז שסורקין יביים את הסרט. בדצמבר 2018, הפקת הסרט הוקפאה בעקבות חששות תקציביים, עד שהפרויקט קם לתחייה והיה מוכן להצעות משא ומתן על הפצה. בסופו של דבר, "סרטי פרמאונט" רכשו את זכויות הפצה.
הפקה > ליהוק

באוקטובר 2018 סשה ברון כהן ואדי רדמיין לוהקו לצוות השחקנים. בנובמבר 2018, ג'ונתן מג'ורס לוהק לצוות השחקנים. בפברואר 2019, סת' רוגן, ג'וזף גורדון-לוויט ואלכס שארפ לוהקו לצוות השחקנים, ומייקל קיטון נשקל לקבלת תפקיד בסרט. באוגוסט, פרנק לנגלה ומארק ריילנס לוהקו לצוות השחקנים. בספטמבר, ג'רמי סטרונג לוהק להחליף את רוגן. באוקטובר, יאיא עבדול-מאטין השני לוהק להחליף את מג'ורס, וקלווין האריסון ג'וניור, קיטון, ויליאם הרט, ג'יי. סי. מקנזי, תומאס מידליץ', מקס אדלר ובן שנקמן לוהקו לצוות השחקנים.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט התעתדו להתחיל בספטמבר 2019, אך למעשה החלו חודש לאחר מכן, באוקטובר, בשיקגו ובניו ג'רזי. הצילומים התקיימו במחוז מוריס, ניו ג'רזי באולם הנסי, המכונה בחיבה "האחוזה", שנמצא בקמפוס פלורם של אוניברסיטת פיירלי דיקינסון ואולם הולנד (ממוקם בתוך אולם הולנדרסון), פארק גראנט בשיקגו ובמכללת סנט אליזבת בסנטה מריה.
הפצה

במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים תחת הפצת חברת ההפקה "סרטי פרמאונט" בהפצה מוגבלת ב-25 בספטמבר 2020, לפני שיופץ בהקרנות מסחריות ב-16 באוקטובר 2020. ב-20 ביוני 2020, עקב סגירת בתי הקולנוע בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, דווח כי נטפליקס מנהלת משא ומתן על רכישת זכויות הפצת הסרט. ב-1 ביולי 2020, נטפליקס סגרה רשמית עסקה של 56 מיליון דולר על זכויות הפצת הסרט, מתוך כוונה להפיצו לפני יום הבחירות בנובמבר. הסרט עלה לשידור ב-16 באוקטובר 2020.
חשיפה (סרט, 2026)

| --- | --- |
 בימוי:  סטיבן ספילברג
 הופק בידי:  קריסטי מקוסקו קריגר סטיבן ספילברג
 תסריט:  דייוויד קפ
 שחקנים ראשיים:  אמילי בלאנט ג'וש או'קונור קולין פירת' איב יוסון קולמן דומינגו ואייט ראסל
 צילום:  יאנוש קמינסקי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אמבלין אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 הקרנת בכורה:  12 ביוני 2026
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 דף הסרט ב־IMDb
 
חשיפה (באנגלית: Disclosure) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי שמבוים על ידי סטיבן ספילברג על פי תסריט מאת דייוויד קפ, שהתבסס על רעיון מקורי של ספילברג. בסרט עתידים לככב אמילי בלאנט, ג'וש או'קונור, קולין פירת', איב יוסון, קולמן דומינגו וואייט ראסל בתפקידים הראשיים.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית בהפצת סרטי יוניברסל ב-12 ביוני 2026.
צוות השחקנים

אמילי בלאנט
ג'וש או'קונור
קולין פירת'
איב יוסון
קולמן דומינגו
ואייט ראסל
נואה רובינס – הסוכן מנזי
ארון קוסטה גאניס
צ'אבו גוררו ג'וניור – שופט
הפקה > פיתוח

באפריל 2024, הוכרז לראשונה על פרויקט הבימוי הבא של סטיבן ספילברג – סרט חוצנים שעל כתיבת תסריטו, שיתבסס על רעיון מקורי שהגה ספילברג, יופקד התסריטאי דייוויד קפ. במאי 2024, נמסר כי "סרטי יוניברסל" רכשה את זכויות הפצת הסרט. בין החודשים יוני-דצמבר 2024, נמסר על ליהוקם של אמילי בלאנט, קולין פירת', איב יוסון, קולמן דומינגו, ואייט ראסל וג'וש או'קונור לצוות השחקנים הראשי. ב-7 במרץ 2025, פורסם כי על עיצוב התלבושות יופקד המעצב פול טאזוול, שזהו לו שיתוף הפעולה השני שלו עם ספילברג לאחר צילומי הסרט "סיפור הפרברים" (2021).
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-26 בפברואר 2025 ועתידים להימשך עד לעונת הקיץ 2025, בניו ג'רזי שבאטלנטה, ניו יורק והנטינגטון שבניו יורק. ב-16 בינואר 2025, פורסמה קריאת ליהוק לניצבים מלונג איילנד שבניו יורק עבור גילום מעריצי היאבקות מקצועית בסצנה שתצולם ב-4 במרץ 2025. במרץ 2025, פורסמו קריאות ליהוק לניצבים באזור עמק ההדסון שבניו יורק ובאזור מחוז מידלסקס שבניו ג'רזי; קריאת הליהוק במחוז מידלסקס ביקשה באופן בלעדי ניצבים שיוכלו לנהוג בכלי רכב משלהם בסרט, בעוד שקריאת הליהוק בעמק ההדסון ביקשה ניצבים שיוכלו לגלם סועדי ואורחי בית מלון.
הפצה

הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית בהפצת "סרטי יוניברסל" ב-12 ביוני 2026. במקור, התעתד הסרט לעלות לאקרנים ב-15 במאי 2026.
יהדות אשכנז

ערך זה עוסק ביהדות המרחב האשכנזי כולו. אם התכוונתם לאזורים דוברי הגרמנית, כפי שנקראו במסורת היהודית, ראו .
| --- | --- |

ציור משנת 1878 של יהודים אשכנזים מתפללים בבית הכנסת ביום הכיפורים
 אוכלוסייה
 10 עד 11.2 מיליון בעולם
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ארצות הברית ארצות הברית כ-5 עד 6 מיליון  ישראל ישראל כ-2.8 מיליון  רוסיה רוסיה כ-194,000 עד 500,000  ארגנטינה ארגנטינה כ-200,000  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת כ-260,000  קנדה קנדה כ-240,000  צרפת צרפת כ-200,000  גרמניה גרמניה כ-200,000  אוקראינה אוקראינה כ-150,000  אוסטרליה אוסטרליה כ-120,000
 שפות
 שפות יהודיות היסטוריות: יידיש  השפות המדוברות העיקריות: יידיש ושפות מקומיות, בעיקר אנגלית, עברית, רוסית, אוקראינית
 דת
 יהדות (חרדית, אורתודוקסית, קונסרבטיבית, רפורמית, ריקונסטרקטיוניסטית(אנ')), אתאיזם, חסרי דת
 קבוצות אתניות קשורות
 יהדות גרמניה, יהדות אוסטריה, יהדות פולין, יהדות ליטא, יהדות רוסיה, יהדות אוקראינה, יהדות צ'כיה, יהדות הונגריה, יהדות סלובקיה, יהדות רומניה, יהדות אוסטריה, יהדות הולנד, יהדות שווייץ
 נוסח תפילה
 נוסח אשכנז, נוסח ספרד
תפוצת היהודים באירופה, נכון לשנת 1881.
יהדות אשכנז היא שמן הכולל של עדות יהודיות דתיות החולקות מסורת משותפת, שמקורן במרכז אירופה, במזרחה ובחלק ממערבה. החל מהמאה ה-9 הופיעו קהילות שפיתחו מאפיינים ייחודיים במרחב שבין נהרות הלואר והריין, בגבול צרפת-גרמניה הנוכחי, חבל ארץ אשר מכונה בשם "אשכנז" בספרות הרבנית. כבר במאות ה-11 וה-12 נדדו יושביהן גם לארצות הגובלות, כולל שטחי צ'כיה, אוסטריה ואיטליה והביאו את מנהגיהם עמם. בנוסף למרחב אשכנזי מוגדל זה, החלה במאה ה-14 הגירה מאסיבית למזרח אירופה (בין היתר עקב האנטישמיות בימי המוות השחור), לנחלות האיחוד הפולני-ליטאי לעתיד בצפון, ולהונגריה בדרום, כשהבאים לשם משליטים את אורחותיהם על היהודים המקומיים, דוברי היודיאו-סלאבית. עד תקופה זו היוו בוהמיה ואוסטריה את "אשכנז המזרחית", אך החל מן המאה ה-16 פיתחה יהדות מזרח אירופה, במיוחד יהדות פולין, אפיון מובהק משלה וניתן היה להבדיל בינה לבין כלל האשכנזים במערב. במאה ה-19 החלה הגירה גדולה נוספת אל מחוץ לאירופה, ברובה לאמריקה ולארץ ישראל.
מאפייניה המשותפים של יהדות אשכנז היו בעיקר סידור התפילה שלה, נוסח אשכנז, ומאוחר יותר נוסח ספרד החסידי שנגזר ממנו ואומץ על ידי רבים; מסורת פסיקה הלכתית עצמאית שנמשכה מרבינו גרשום עבור הרמ"א, שהוסיף את "המפה" ל"שולחן ערוך", וכלה בפוסקים עד ימינו; הברה אשכנזית נבדלת של לשון הקודש; והניב היהודי-גרמני, היידיש, ששימש בעבר את כל שלוחותיה ועודנו דיאלקט יהודי נפוץ יחסית. בנוסף לכל אלה היו מגוון מנהגים ומסורות.
עד למאה ה-18 היוו האשכנזים, מאלזס והולנד במערב ועד לאוקראינה וליטא במזרח, מרחב תרבותי מאוחד למדי, למרות הגיוון בתוכו. תהליכי הטמיעה וההגירה שאירעו מאז שמו לכך קץ. הרוב התנתקו ממאפייניהם, אימצו את לשון הסביבה ואורחותיה, וגם האדוקים שימרו בעיקר מרכיבים דתיים מובהקים. עם זאת, פרטים שונים – כמו מאכלים מסוימים – מוסיפים להיות מוכרים מאוד.
מקור השם

| --- | --- |
 :  ראו גם – מנהג אשכנז, הגייה אשכנזית
"אשכנז" מוזכרת בתנ"ך מספר פעמים. הפעם הראשונה נזכר אשכנז כבנו של גומר בן יפת בן נח, בספר בראשית, פרק י', ברשימת צאצאי נוח שהפכו לראשי עמים. לאחר מכן אשכנז נזכר כשם אומה, כמו בספר ירמיהו, פרק נ"א, פסוק כ"ז. בספרות העברית של ימי הביניים שימש השם "אשכנז" ככינוי לגרמניה וצרפת, ובפרט לאזורים המערביים, הסמוכים לנהר הריין. ייתכן שהשימוש בשם זה ככינוי לגרמניה במיוחד, נובע מהדמיון בצליל לשם "זאקסן" (אחת ממדינות גרמניה). משהחלו היהודים האשכנזים לנדוד ממערב למזרח אירופה, התרחבה תפוצתם הגאוגרפית של האשכנזים, והמונח "אשכנז" חל על כל דוברי-היידיש שנהגו לפי המסורת ההלכתית האשכנזית והתפללו בנוסח אשכנז, הן במרכז אירופה והן במזרחה.