זכויות להט"ב בבהוטן
תנאי מחיה

בערות לגבי הומוסקסואליות שכיחה עקב סטריאוטיפים על להט"בים בתרבות הפופולרית בעוד ישנם מאבקים תרבותיים ומסורתיים עבור חברי הקהילה המחפשים קבלה. נשים נוטות להיות יותר גלויות לגבי נטייתן החד מינית מגברים. על פי סקר מעקב ביולוגי והתנהגותי (IBBS) משנת 2016, למעלה מ-42% מהנשים הטרנסג'נדריות ו-23% מהגברים ההומואים והביסקסואלים בבהוטן ניסו להתאבד יותר מפעם אחת בעודו מצא כי נשים טרנסג'נדריות וגברים הומוסקסואלים וביסקסואלים היו לרוב קורבנות של "אלימות פיזית ומינית קיצונית". מחקר משנת 2019 כדי לראות כיצד סעיפים 213 ו-214 השפיעו על הקהילה הראה כי 69% מהמשיבים ציינו ששני הסעיפים השפיעו עליהם לרעה.
בשנת 2013, הכנסת פעילותה של הרשת החברתית, פייסבוק הובילה להגברת הנראות של קהילת הלהט"ב הבהוטאנית עם יצירת קבוצות ייעודיות עבור הקהילה המקומית. בפברואר 2015, קארמה דופצ'ן, מהנדסת אזרחית ופעילת להט"ב, יצרה את "LGBT Bhutan", עמוד הפייסבוק הראשון של בהוטן המוקדש להפצת מודעות לגבי קהילת הלהט"ב. בשנת 2014, "Rainbow Bhutan" הוקמה כתנועת להט"ב עם חמישה חברים אשר גדלה לכ-136 בשנת 2019. בשנת 2019, פעיל הלהט"ב טאשי טשיטין אמר כי התנועה המלאה החלה לפעול משנת 2015 ואילך כאשר הקהילה החלה לארגן תוכניות בנושאי מיגור HIV. בשנת 2017, קבוצות להט"ב בהוטאניות החלו לפעול מחוץ לתחומי מאבק ב-HIV/איידס ונראו בפעילותן בשטח פתוח. בשנת 2015, הפעיל והפיזיותרפיסט פאסנג דורג'י יצא מהארון כהומוסקסואל בפעם הראשונה בטלוויזיה הלאומית אשר הובילה לסיקור תקשורתי נרחב.
הבודהיזם, הדת העיקרית של בהוטן, אינה מתנגדת להומוסקסואליות. בשנת 2015, דזונגסר חיינצה רינפוצ'ה, המורה הבודהיסטי הבולט ביותר של בהוטן, אמר כי "להגדרת הנטייה המינית של בן אדם אין שום קשר למי יגיע להארה. בהוטאנים לא צריכים רק לסבול הומוסקסואלים אלא לכבד אותם" רינפוצ'ה הוסיף כי "לנטייה המינית שלך אין שום קשר להבנה או אי הבנה של האמת. אתה יכול להיות הומו, את יכולה להיות לסבית, אתה יכול להיות הטרוסקסואל, אף פעם איננו יודעים מי מהם יזכה להארה ראשון... סובלנות היא לא דבר טוב. אם אתה סובל את זה, זה סימן שאתה חושב שזה משהו לא בסדר שאתה צריך לסבול. אבל אתה צריך ללכת מעבר לזה - אתה צריך לכבד".
"Bhutan Observer", אחד מהעיתונים השבועיים המרכזיים במדינה, כתב מספר לא מבוטל של מאמרים בנושאי להט"ב שעוררו עניין רב, והפכו אותם למאמרים המוערים ביותר באתר האינטרנט של העיתון. העיתון הנתמך על ידי הממשלה, "Kuensel", בינתיים, התייחס להומואים כאל "מגדר השלישי" במאמר שדן בתוכניות HIV המיועדות לגברים הומוסקסואלים. בנובמבר 2017 נערכה בפונצ'ולינג מצגת למתן רגישות לקציני משטרה בכירים על הסטיגמטיזציה איתה מתמודדים חברי קהילת הלהט"ב בבהוטן. גורמים במשטרה הצהירו לאחר מכן כי המצגת "עוררה בהם רגישות נוספת וגרמה להם להבין נושאים הקשורים לנושאי להט"ב". מפקד המשטרה, אלוף-משנה חימי דורג'י הצהיר כי "לאחר ההכשרה נקים ספר הדרכה נוהל בנושא להט"ב. לאחר מכן נפיץ אותו בין השוטרים. הוא יעזור לנו להתמודד עם נושאי קהילת הלהט"ב בצורה חופשית והוגנת".
היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה צוין לראשונה בבהוטן בשנת 2016. משרדי האו"ם במדינה השיקו באותה שנה קמפיין מקוון להגנה על זכויות להט"ב ברחבי שטחה. דגל הגאווה הונף במדינה בפעם הראשונה, במטה האו"ם בטהימפהו. בשנת 2018, האירוע נחגג במלון מגמר עם נציגי הממשלה וכן אישים מהחברה האזרחית והתקשורת. ציונו נצפה בכל שנה מאז.
אין מצעדי גאווה שנתיים או תצוגה ציבורית אחרת בבהוטן נכון לשנת 2021. פעיל הלהט"ב, טאשי טשיטין, אמר כי הדבר איננו מתרחש לא בגלל סביבה עוינת או ממשלה מדכאת, אלא בטענה כי "מצעדי גאווה הם סוג של אקטיביזם שבו אנשים יוצאים לרחובות ומדברים על מדיניות ושינויים משפטיים, וזה לא משהו שהבהוטאנים מסכימים איתו. אנו מאמינים בבניית יחסי אנוש ובדיבור אחד לאחד. חיבור בין לב ללב. שם קורה השינוי האמיתי". טשיטין, הידוע גם כמנהל הארגון "Rainbow Bhutan", הצהיר כי אף על פי שישנה הסכמה כללית כלפי טרנסג'נדריות במדינה, במיוחד באזורים כפריים, הם מוגדרים כמי שמתמודדים עם אפליה רבה, במיוחד בבתי הספר באומרו כי "יש הרבה מחסומים ומערכת החינוך שלנו לא מבינה נושאים איתם מתמודדים חברי קהילת הלהט"ב בעוד כי רוב בני הנוער נושרים מבתי הספר.