stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולגה קורובובה
ביוגרפיה

אולגה נולדה ב-15 בספטמבר 1978 בכפר זאריה, במחוז המשנה בלאשיחה, שבפרברי מוסקבה.
בשנת 2001 סיימה את לימודיה באוניברסיטת הממלכתית של קלוגה על שם ציאולקובסקי והיא מורה להיסטוריה. היא גם בוגרת אוניברסיטת פנזה.
מאז אוקטובר 2017 שימשה בתור הממונה על זכויות ילדים במחוז קלוגה. בספטמבר 2021 נבחרה לדומה השמינית כחברת פרלמנט מטעם רוסיה המאוחדת.
בשנת 2021 היא נבחרה לדומה השמינית כנציגת מחוז קלוגה לצד גנדי סקליאר.
חיים אישיים

נשואה. יש לה שני ילדים: בן ובת.
הערות שוליים

↑  «Единая Россия», Ольга Коробова и Геннадий Скляр победили на выборах в Госдуму в Калужской области
אחלאם מוסתע'אנמי

אחלאם מוסתע'אנמי ביריד ספרים בביירות, 2012
אחלאם מוסתע'אנמי (בערבית: أحلام مستغانمي; בתעתיק מדויק: אחלאם מסתע'אנמי) היא סופרת ומשוררת אלג'יראית מהמפורסמות ביותר הכותבת בערבית.
קורות חיים

אחלאם מוסתע'אנמי היא בתו של מוחמד שריף, ממנהיגי המהפכה באלג'יריה. בוגרת הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת אלג'יר, (1973). סיימה לימודי דוקטורט בתחום הסוציולוגיה באוניברסיטת סורבון (1982). נישאה לעיתונאי לבנוני ועברה לגור עמו בבירות. שם הקימה בשנת 2003 הוצאת ספרים בשם פרסומי אחלאם מוסתע'אנמי (מנשוראת אחלאם מסתע'אנמי). היא פרסמה שישה ספרים, בהם טרילוגיה נודעת, המורכבת מזיכרון הגוף (ד'אכרת אל-ג'סד) 1993, שיכרון חושים (פודא אל-חואס) 1998, ממיטה למיטה (עאבר סריר) 2003. קובץ שיריה הראשון, על עוגן הימים (עלא מרפא אל-איאם), יצא לאור בשנת 1973. קובץ שיריה האחרון, כזבי דג (אכאד'יב סמכה), יצא לאור בשנת 1993.
הספר זיכרון הגוף זכה להצלחה רבה והיא קיבלה עבורו את מדליית נגיב מחפוז לספרות בשנת 1998. הרומן תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2019 בסדרת מכתוב. נכון ל-2011, מוסתע'אנמי פרסמה כשלושה ספרי פרוזה וארבעה ספרי שירה.
הערות שוליים

↑  קולות מן הים נאחר (שירת נשים ערביות בת זמננו) הוצאת קשב לשירה לשירה, תל אביב 2007, בתרגום: יצחק שניבוים עמ' 32–37, מתוך הקובץ כזבי דג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265598205171  BnF: cb13523440x (data)  GND: 103509038  ISNI: 0000 0001 2284 4376  LCCN: n85380795  NKC: jx20080922008  NTA: 074421468  SELIBR: 313542  SUDOC: 050296493  VIAF: 119088257   WorldCat (עם VIAF): 119088257 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ובנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגרטל אלטו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מעצב:  אלוור אלטו
 תאריך יצירה:  1937
 טכניקה וחומרים:  זכוכית
 ממדים בס"מ
 רוחב:  21
 גובה:  14.5
 עומק:  14
 נתונים על היצירה
 צבעים:  מגוון רחב של צבעים
 מפעל מייצר:  IITTALA
 מיקום:  פינלנד
"אגרטל אלטו" או "אגרטל סאבוי" הוא אגרטל זכוכית שעוצב בשנת 1937 על ידי האדריכל והמעצב הפיני אלוור אלטו.
האגרטל תוכנן לראשונה עבור תחרות עיצוב שערכה חברת הזכוכית הפינית "איטאלה" (iittala Glassworks) בשנת 1936. אלטו, שזכה בתחרות, הגיש את האגרטל ביחד עם עוד שורה של צלחות וכלי זכוכית אחרים. בעקבות הזכייה בתחרות הוצג האגרטל בתערוכה העולמית של פריז (1937). עיצוב האגרטל קיבל את השראתו משמלות לאפיות. אלטו יצר אבטיפוס של הכד על ידי ניפוח זכוכית על קבוצה של מקלות עץ הנעוצים באדמה, שאיפשרו לזכוכית להתרחב בצדדים אחדים בלבד ובכך ליצור קו מתאר ברור ומעוגל בסגנון "ביו-מורפי".
הייצור התעשייתי הראשוני של האגרטל נעשה בשנת 1937, כחלק מעיצוב מסעדת "סאבוי" בהלסינקי. גובהם המקורי של האגרטלים היה 14 ס"מ ורוחבם כ-21 ס"מ. במסעדה הונח כד כזה על כל שולחן ובו פרחים. צורתם הייחודית איפשרה לפרחים שבהם להסתדר בצורות לא שגרתיות. האגרטל יוצר על ידי שימוש בתבניות עץ, שהעניקו לזכוכית את הצורה הייחודית. בשנת 1954 שונה תהליך הייצור לניפוח בתבניות העשויות ברזל יצוק.  עד שנת 1950 יוצר הכד במגוון מצומצם של צבעים. לאחר תאריך זה נוספו לייצור צבעים רבים נוספים.
Zebop!

Zebop! הוא אלבום האולפן האחד עשר של להקת סנטנה. האלבום יצא לשווקים באפריל 1981.
האלבום הגיע למקום ה-9 במצעד הבילבורד 200 של שנת 1981. באלבום זה בלט הלהיט "Winning" שזכה במקום ה-17 במצעד הבילבורד 100 אותה שנה.
חברי הלהקה באלבום

קרלוס סנטנה - גיטרה, כלי הקשה, ושירה
ריצ'רד בייקר - קלידים, פסנתר, וסינתיסייזר
אלן פסקואה - קלידים ושירה
כריס סולברג - גיטרה, קלידים, ושירה
גרהם ליר - תופים
ארמנדו פראזה - תופי בונגו, כלי הקשה, ושירה
ראול ראקוו - תופי קונגה ושירה
דייוויד מרגן - גיטרה בס
אורסאס וילטו - טימבלס ושירה
רשימת השירים

| מס' | שם | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Changes  | קט סטיבנס | 4:27 |
| 2. | E Papa Ré  | ריצ'רד בייקר, קרלוס סנטנה, דייוויד מרגן, אורסאס וילטו, ואלכס ליגרטווד | 4:32 |
| 3. | Primera Invasion  | גרהם ליר, קרלוס סנטנה, וכריס סולברג | 2:08 |
| 4. | 'Searchin  | אלכס ליגרטווד, קרלוס סנטנה, וכריס סולברג | 3:54 |
| 5. | Over and Over  | מאיירס | 4:46 |
| 6. | Winning  | רוס בלארד | 3:28 |
| 7. | Tales of Kilimanjaro  | אלן פסקואה, ארמנדו פראזה, ראול ראקוו, וקרלוס סנטנה | 3:24 |
| 8. | The Sensitive Kind  | ג'יי ג'יי קייל | 3:32 |
| 9. | American Gypsy  | רוס בלארד, גרהם ליר, ואלכס ליגרטווד | 3:39 |
| 10. | I Love You Much Too Much  | אלכסנדר אולשנסקי, דון ריי, וחיים טאובר | 4:44 |
| 11. | Brightest Star  | קרלוס סנטנה ואלכס ליגרטווד | 4:50 |
| 12. | Hannibal  | אלן פסקואה, ראול ראקוו, קרלוס סנטנה, ואלכס ליגרטווד | 3:42 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 47:12 |
הערות שוליים

↑  Allmusic האלבום במקום ה-9 במצעד הבילבורד
↑  Allmusic הסינגלים הבולטים באלבום
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: db3643f5-a930-324f-b2e0-2c736ce6311f 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Ue La La

Ue La La (בעברית: או לה לה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית, עדן אלנה. את השיר כתבו ניב כהן ומיטל פטש-כהן מההרכב "נוב", נוי אייזן ואלין כהן. השיר הוצא לאור כסינגל ב-26 בינואר 2021 על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק.
רקע

בשנת 2020, אלנה זכתה בעונה השביעית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון" ונבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2020. במרץ 2020, תאגיד השידור הציבורי כאן 11, ערך קדם בן ארבעה שירים, שבסופו נבחר השיר "Feker Libi", אותו אלנה תבצע על בימת התחרות ברוטרדם, הולנד. ב-18 במרץ 2020, איגוד השידור האירופי הכריז כי בעקבות מגפת הקורונה, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה. ב-22 במרץ 2020, איגוד השידור הציבורי כאן 11, הכריז כי אלנה נבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2021.
ב-2 בדצמבר 2020 נחשפו 9 שירים שנבחרו על ידי הוועדה להצבעה, שנמשכה עד 13 בדצמבר. ב-3 בינואר, פורסמו שלושת השירים שעלו לשלב הבא, "La La Love",‏ "Set Me Free" ו-"Ue La La". ב-25 בינואר 2021 התקיים המשדר "השיר שלנו לאירוויזיון 2021", בו הוכרז כי השיר שנבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 2021 הוא "Set Me Free". השיר "Ue La La" זכה במקום השלישי עם 11.5 אחוז הצבעה. אלנה מספרת על השיר כי בתחילה היא שנאה אותו, כיוון שלא מצאה את הקשר שלו עימה.
וידאו קליפ

ב-19 בינואר 2021 פרסם תאגיד השידור הישראלי את שלושת הקליפים של השירים המועמדים לייצג את ישראל באירוויזיון. הקליפ, בדומה לשני הקליפים הנוספים, בוים על ידי אלעד ויסמן. בקליפ, אלנה עומדת לפני מכונית בצבע תכלת ומסביבה, מספר רקדנים. הקליפ מלווה באורות מתחלפים בצבעים הנעים בין כחול לורוד.
ביקורות

ויליאם לי אדמס, מהאתר "Wiwibloggs", אמר על השיר כי "זה לא עוד סתם שיר אירוויזיון, זה שיר שמחבר בין תרבויות. השפות אנגלית, עברית וצרפתית והסגנון המזרחי של השיר מביאים את ישראל השמחה לבמה". עם זאת, אדמס הוסיף כי הקליפ הוא הגרוע ביותר מבין השלושה. השיר סוקר ונכתבו עליו מספר ביקורות במסגרת סיקור מקיף של שירי הקדם הישראלי באתר וויוויבלוגס. הוא נבחר על פי רוב לפייבוריט לזכייה בקדם. על פי תוצאות סקר ציבורי שנערך על ידי אותו אתר, השיר "Ue La La" היה אמור לייצג את ישראל באירוויזיון 2021. השיר זכה לכ-45.01 אחוזי הצבעה. על פי סקר שנערך על ידי האתר "EurovisionWorld",‏ "Ue La La" זכה במקום הראשון עם 36 אחוזי הצבעה כשיר האהוב ביותר מהקדם הישראלי לאירוויזיון. האתר הישראלי "EuroMix", כתב על השיר כי "על פניו השיר מעולה. אך בשל מנעדו הרחב, לא בטוח כי אלנה תצליח לבצע אותו בשידור חי". לעומת הסקרים האחרים, השיר זכה במקום השני בסקר ציבורי שנערך על ידי אותו אתר.
רשימת השמעה

| Ue La La> מס' | Ue La La> שם | Ue La La> מילים | Ue La La> לחן | Ue La La> מבצע | Ue La La> משך | Ue La La>  | Ue La La>  | Ue La La>  | Ue La La>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ue La La  | ניב כהן, מיטל פטש-כהן, נוי אייזן, אלין כהן | ניב כהן, מיטל פטש-כהן, נוי אייזן, אלין כהן | עדן אלנה | 2:47 |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  הכוכב הבא לאירוויזיון, ‏אתם קבעתם: עדן אלנה היא הזוכה של הכוכב הבא לאירוויזיון 2020, באתר ‏מאקו‏, 4 בפברואר 2020
↑  אתם בחרתם: Feker Libi - השיר של ישראל לאירוויזיון 2020 , באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 3 במרץ 2020
↑  Eden Alene will sing "Feker Libi" for Israel at Eurovision 2020, wiwibloggs, ‏2020-03-03 (באנגלית)
↑  שגיא בן נון‏, בעקבות התפשטות הקורונה: בוטל אירוויזיון 2020, באתר וואלה, 18 במרץ 2020
↑  אחרי שהאירוויזיון בהולנד בוטל: עדן אלנה תייצג את ישראל בתחרות בשנה הבאה, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑   אחרי שהאירוויזיון בוטל: עדן אלנה תייצג את ישראל בתחרות בשנה הבאה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:46)
↑  נחשפו השירים המועמדים לייצוג ישראל באירוויזיון 2021, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  השנה אתם קובעים איזה שיר ייצג את ישראל באירוויזיון!, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  הצבעה לבחירת השיר של ישראל לאירוויזיון 2021 | כאן, באתר www.kan.org.il
↑  השיר שלנו לאירוויזיון | תקנון ההצבעה המלא, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  השיר שלנו לאירוויזיון | נחשפו שלושת השירים שעלו לשלב הגמר, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  כאן חושפים את נתוני ההצבעות, באתר פייסבוק
↑   כאן | השיר שלנו לאירוויזיון - משדר פתיחת ההצבעה 19.01.2021, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 54:26)
↑  Eden Alene - Ue La La REACTION (Israel Eurovision 2021), יוטיוב
↑  רובין גלאגר, The Wiwi Jury reveals their favourites in Israel’s HaShir Shelanu L’Eurovizion 2021, אתר וויוויבלוגס, 24 בינואר 2021
↑  Poll results: “Ue La La” is the song you want Eden Alene to sing at Eurovision 2021, יונתן ואוטרי, 25 בינואר 2021
↑  Israel: HaShir Shelanu L'Eurovizion
↑  זה השיר שצריך לייצג את ישראל באירוויזיון, EuroMix
↑  סקר: איזה שיר תבצע עדן אלנה באירוויזיון 2021?
| עדן אלנה |
| --- | --- | --- |
| מיני-אלבום | השיר הבא לאירוויזיון |  |
| סינגלים | "Better"‏ • "Save Your Kisses for Me"‏ • "When It Comes to You"‏ • "Feker Libi"‏ • "מה אתה עובר" • "Set Me Free"‏ • "La La Love"‏ • "Ue La La" |  |
| ערכים קשורים | אקס פקטור ישראל • ישראל באירוויזיון 2020 • אירוויזיון 2020 • ישראל באירוויזיון 2021 • אירוויזיון 2021 |  |
אוטאריטוס

אוטאריטוס היה מנהיג גאלי ממנהיגי מרד השכירים בקרתגו. נשבה ונצלב לאחר קרב המשור.
ביוגרפיה

לא ידוע דבר אודות חייו המוקדמים של אוטאריטוס פוליביוס מכנה אותו "אוטאריטוס מנהיג הגאלים",
לאחר כישלונו של ספנדיוס בקרב מקאר ערק אל מחנה הקרתגים נארוואס הנומידי יחד עם 2,000 פרשים והצטרף אל מחנהו של חמלקרת ברקה זה האחרון קיבל אותו בכבוד ואף נתן לו את בתו לאשה ספנדיוס חשש שיחס זה יעודד עריקות נוספות על כן נאם בפני החיילים על כך שכל נדיבותו של חמלקרת אינם אלא תכסיס אולם דבריו לא עשו רושם רב על השומעים כיוון שהללו דיברו בשלל שפות ורק השפה הפונית הייתה מובנת לכולם אולם ספנדיוס הקמפני לא שלט בה כראוי אז החל לנאום אוטאריטוס הוא הכריז שכעת לא נותר מוצא אחר ויש להילחם מעתה ללא רחמים ולהרוג כל שבוי כמו כן הציע להוציא להורג את הנציג הקרתגי השבוי גיסקו דבריו עשו רושם עז גיסקו ועמיתיו הובלו אל מחוץ למחנה שם נרצחו באכזריות והושלכו לבור כנקמה הכריז חמלקרת כי מעתה ואילך כל שבוי יש להשליך אל רגלי הפילים
אותו זמן השלימו מאתוס וספנדיוס את כיבוש אוטיקה והיפקארה. והחלו לצור על קרתגו עצמה, חמלקרת יחד עם מצביא נוסף בשם חניבעל, החלו לנתק את דרכי האספקה שלהם, ואילצו את ספנדיוס זארזאס ואוטאריטוס יחד עם 50,000 איש לסגת מהמצור. ספנדיוס השתדל להימנע מקרבות במישור פתוח, מכיוון שחשש מהפילים של חמלקרת. על כן נכנס עם חייליו למצר שפוליביוס מכנה "משור", על שום צורתו המשוננת. חמלקרת דאג מראש לחסום את דרכי היציאה, וגרם לשכירים רעב חמור שהכריח אותם לבסוף להיכנע. ספנדיוס הגיע להסכם עם חמלקרת, לפיו הקרתגים יוכלו להרוג אותו, את זארזאס, את אוטאריטוס, ועוד שבעה מפקדים לפי בחירתו. אולם השכירים שלא ידעו על ההסכם חשבו שרימו אותם, ומיהרו לאחוז בנשק. חמלקרת הקיף אותם בפילים ופרשים, והרג בהם 40,000. ביניהם אוטאריטוס, וזארזאס. ספנדיוס נלקח בשבי, ונצלב מאוחר יותר במהלך קרב תוניס.
אוטאריטוס בתרבות

אוטאריטוס הוא אחד הדמויות ברומן ההיסטורי של גוסטב פלובר, "שלמבו".
לקריאה נוספת

פוליביוס, היסטוריה. כרך ראשון - ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"א (1991).
הערות שוליים

↑  פוליביוס, ספר ראשון, 84.
↑  פוליביוס, ספר ראשון, 78.
↑  שפת קרתגו. ידועה כיום בשם "פונית חדשה". שפת האם שלה, צידונית, קרובה מאוד לעברית.
↑  פוליביוס, ספר ראשון, 80.
↑  דיודורוס, ספר 25, 3.
↑  פוליביוס, ספר ראשון, 85.
↑  תרגם לעברית אריה חשביה, הוצאת לדורי, 1967
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1259332527  VIAF: 924165573916837800007   WorldCat (עם VIAF): 924165573916837800007
אוסס איגהודארו

| --- | --- |

 לידה:  26 באוקטובר 1990 (בת 33) הברונקס, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  Osariemen Martha Elizabeth Ighodaro
 מדינה:  ניגריה
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 עיסוק:  שחקנית קלנוע וטלוויזיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנסילבנה, אוניברסיטת פייס
 בן או בת זוג:  Gbenro Ajibade 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" (2022)  ELOY Awards (2014)  פרסי הבידור של ניגריה 2016 (2016)  פרסי מיטב נוליווד (2021)  Miss Black USA (2010) 
 http://officialosas.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אוסס איגהודארו (באנגלית: Osas Ighodaro; נולדה בשם: אוסרימן מרתה אליזבת איגהודארו ב-26 באוקטובר 1990) היא שחקנית, מפיקה ואשת טלוויזיה אמריקאית ממוצא ניגרי. זוכת תחרות מיס ארצות הברית השחורה לשנת 2010. הקימה קרן בשם The Joyful Joy אשר אוספת כספים ומעלה המודעות למחלת המלריה. הנחתה את טקס פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" בשנת 2014, כאשר באותה שנה זכתה בפרס ELOY לשחקנית השנה בטלוויזיה על משחקה באופרת הסבון הניגרית "טינסל". איגהודארו הוכרזה כשחקנית הניגרית-אמריקאית המרוויחה ביותר לשנת 2018. עבור משחקה בסרט "ראטלסנייק: הסיפור של אהנה" היא זכתה בפרס שחקנית הדרמה הטובה ביותר בפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" לשנת 2022.
ביוגרפיה

איגהודארו נולדה בברונקס, ניו יורק, ארצות הברית להורים ממוצא ניגרי שהגיעו ממדינת אדו בניגריה. יש לה תואר ראשון בעיתונאות והפקה עם תואר משני בתיאטרון ויזמות מאוניברסיטת פנסילבניה. יש לה תואר שני באמנות מהסטודיו לדרמה באוניברסיטת פייס. היא עברה לגור בניגריה בשנת 2012 לשישה חודשים, אך קיבלה מספר תפקידי משחק, ביניהם התפקיד של אדאנה באופרת הסבון טינסל ונשארה בניגריה עד היום. בניגריה הקימה קרן לטיפול והעלאת מודעות למחלת המלריה, לאחר שאחותה הגדולה נפטרה מהמחלה בשנת 2006 בבנין, ניגריה.
בשנת 2018 השתתפה בסרט "מלך הבנים" בתפקיד סאדו בלו. הסרט הוא מותחן פוליטי ניגרי בבינומיה של קמי אדטיבה. הסרט עוקב אחר אשת עסקים עם שאיפות פוליטיות הנקשרת לאנשי העולם התחתון. הסרט זכה להצלחה רבה, והיה מועמד לשמונה פרסים בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בשנת 2019, כאשר הוא זכה בשלושה מהם. לסרט יצאה בשנת 2021 סדרת טלוויזיה הממשיכה את עלילתו בשם "מלך הבנים: השיבה", כאשר גם בה שיחקה.
עבור משחקה בסרט "ראטלסנייק: הסיפור של אהנה" ששודר בנטפליקס היא זכתה בפרס שחקנית הדרמה הטובה ביותר בפרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" לשנת 2022.
בשנת 2022 הופיעה בסדרה "The Smart Money Woman" המשודרת בנטפליקס.
חיים אישיים

איגהודארו התחתנה עם גברנו אג'יבהד בשנת 2015. בתם הבכורה נולד בשנת 2016 והשניים התגרשו זמן קצר לאחר מכן, כאשר הוא עזב לארצות הברית. אחותה הגדולה התחתנה ועברה לניגריה ונפטרה ממלריה בעודה בהריון בשנת 2006. אביה ואמה חזרו לגור בניגריה, ושני אחיה הצעירים נשארו לחיות בניו יורק. כיום חיה בניגריה.
הערות שוליים

↑  Miss Black USA Pageant and Scholarship Foundation Inc, Miss Black Connecticut Crowned Miss Black USA® 2010 in the Nation's Capital, www.prnewswire.com (באנגלית)
↑  Osas Ighodaro Ajibade | HuffPost, www.huffpost.com (באנגלית)
↑  Adeola Adeyemo, BN Saturday Celebrity Interview: “It’s OK to Come Back Home” From New York to Lagos, Tinsel Actress Osas Ighodaro is Spreading her Wings & Living her Dream!, BellaNaija, ‏2013-06-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Malaria's Deadly Toll, HuffPost, ‏2016-04-25 (באנגלית)
↑  "2022 Africa Magic Awards Nominees don land- See who dey list". BBC News Pidgin. נבדק ב-2022-09-28.
↑  Tireni Adebayo, Gbenro Ajibade & Osas Ighodaro go separate ways as marriage hits the rock, Kemi Filani News, ‏2018-11-01 (באנגלית בריטית)
אולגה קניסקינה

אולגה ניקולאייבה קניסקינה (ברוסית: О́льга Никола́евна Кани́ськина; נולדה ב-19 בינואר 1985) היא אתלטית רוסייה. היא אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008), אלופת עולם שלוש פעמים ברציפות (אוסקה 2007, ברלין 2009 וטגו 2011) ואלופת אירופה (ברצלונה 2010) בתחרות הליכה ל-20 ק"מ. בשנת 2015 לאחר שהתברר שהשתמשה באימרוץ נשללו כל התארים שבהם זכתה ונפסלו כל שיאיה משנת 2009 (כולל).
ביוגרפיה

קניסקינה נולדה בנפולנאיה טבלה, שברפובליקת מורדוביה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 זכתה קניסקינה במדליית כסף בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:28:35 שעות, אחרי ריטה טוראבה מבלארוס (1:27:08 שעות) ולפני אליסה ריגאודו מאיטליה (1:28:37 שעות).
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה קניסקינה במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:30:09 שעות, לפני בת ארצה טטיאנה שמיאקינה (1:30:42 שעות) ומריה ואסקו מספרד (1:30:47 שעות).
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה קניסקינה במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בשיא אולימפי חדש של 1:26:31 שעות, לפני קיירסטי פלצר מנורווגיה (1:27:07 שעו) ואליסה ריגאודו (1:27:12 שעות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה קניסקינה פעם שנייה ברציפות במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:28:09 שעות, לפני אוליב לורניין מאירלנד (1:28:58 שעות) והונג ליו מסין (1:29:10 שעות).
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכתה קניסקינה במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:27:44 שעות, לפני אניסיה קירדיאפקינה (1:28:55 שעות) וורה סוקולובה (1:29:32 שעות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה קניסקינה פעם שלישית ברציפות במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:29:42 שעות, לפני הונג ליו (1:30:00 שעות) ואניסיה קירדיאפקינה (1:30:13 שעות).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה קניסקינה במדליית כסף ולא הצליחה להגן על תוארה, בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:25:09 שעות, 7 שניות אחרי בת ארצה, ילנה לשמנובה שקבעה שיא עולם חדש של 1:25:02 שעות ולפני קיאנג שנג'י מסין (1:25:16 שעות).
נשיא הפדרציה הרוסית, דמיטרי מדבדב מעניק זר פרחים לאולגה קניסקינה בקרמלין במוסקבה 2009
אולגה קרמונה

אולגה קרמונה גרסיה (בספרדית: Olga Carmona García; נולדה ב-12 ביוני 2000) היא כדורגלנית ספרדייה המשחקת כמגנה שמאלית בריאל מדריד מליגת העל הספרדית בכדורגל נשים ובנבחרת ספרד.
קריירת מועדון

קרמונה, שנולדה בסביליה, אנדלוסיה, החלה לשחק כדורגל בגיל שש במועדון סביליה אסטה. בשנת 2007 עברה לקבוצת הנוער של סביליה (אנ'), שם שיחקה תשע שנים. בעונת 2016/17 עלתה קרמונה לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה השנייה (אנ') וסייעה לה לעלות לליגה הבכירה. בעונתה המקצוענית הראשונה, 2018/19, כבשה קרמונה חמישה שערים ב-25 משחקים כשסביליה סיימה במקום ה-12. על אף שסביליה סיימה באמצע הטבלה היא העפילה לחצאי גמר גביע המלכה הספרדית (אנ') ב-2018/19 ו-2019/20, בהם הפסידה לריאל סוסיאדד וברצלונה בהתאמה, שזכו לבסוף בתואר.
בקיץ 2020 חתמה קרמונה בקבוצת כדורגל הנשים החדשה של ריאל מדריד.
קריירה בנבחרת

קרמונה זכתה עם נבחרת ספרד בכדורגל נשים עד גיל 19 באליפות אירופה 2018 לאחר ניצחון 1–0 על גרמניה בגמר. היא כבשה ארבעה שערים בעשרה משחקים במוקדמות ובטורניר הגמר, ונכנסה לנבחרת הטורניר. שנה לאחר מכן היא שוב הגיעה עם ספרד לגמר אליפות אירופה, בו הפסידה 1–3 לצרפת לאחר הארכה.
ב-13 באפריל 2021 ערכה קרמונה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד מקסיקו. ב-19 בפברואר כבשה את שער הבכורה שלה בנבחרת בהפסד 1–3 לאוסטרליה.
ב-20 באוגוסט 2023 כבשה קרמונה את שער הניצחון בגמר גביע העולם 2023 מול אנגליה וסייעה לספרד לזכות במונדיאל הנשים הראשון שלה. בעקבות השער הושוותה קרמונה לקשר ברצלונה ונבחרת הגברים של ספרד, אנדרס אינייסטה, שכבש את שער הניצחון בגמר מונדיאל 2010 מול הולנד. לאחר המשחק התבשרה קרמונה על מותו של אביה.
תארים

אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19: 2018
גביע העולם בכדורגל נשים: 2023
הערות שוליים

↑  "Olga Carmona: el futuro del Sevilla femenino" [אולגה קרמונה: העתיד של סביליה נשים]. אס (בספרדית). 14 בדצמבר 2019. נבדק ב-2023-08-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "La perla sevillana Olga Carmona fichará por el Real Madrid" [הפנינה הסביליאנית אולגה קרמונה תחתום בריאל מדריד]. אס (בספרדית). 30 ביוני 2020. נבדק ב-2023-08-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בפעם הראשונה: ספרד אלופת העולם לנשים, באתר ערוץ הספורט, 20 באוגוסט 2023
היסטוריה באדום: ספרד זכתה לראשונה במונדיאל, באתר ONE‏, 20 באוגוסט 2023
אורי בן-נון, לראשונה בתולדותיה: נבחרת ספרד זכתה במונדיאל הנשים, באתר ynet, 20 באוגוסט 2023
 בפעם הראשונה אי פעם: נבחרת ספרד אלופת העולם בכדורגל נשים, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2023
↑  "קרמונה עשתה אינייסטה": ספרד בטירוף מוחלט, באתר ONE‏, 20 באוגוסט 2023
↑  Olga Carmona emula a Iniesta: gol, MVP y dedicatoria en la final de un Mundial, מארקה, [אולגה קרמונה מחקה את אינייסטה: שער, MVP ומסירות בגמר המונדיאל], ‏20 באוגוסט 2023 (בספרדית)
↑  ‏מצמרר: כובשת שער הניצחון בגמר המונדיאל התבשרה אחריו על מות אביה, באתר ספורט1, 21 באוגוסט 2023
| נבחרת ספרד – גביע העולם בכדורגל נשים 2023 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 מיסה •  2 בליה •  3 אביירה •  4 פארדס •  5 אנדרס (ק) •  6 בונמטי •  7 גררו •  8 קלדנטיי •  9 גונסאלס •  10 הרמוסו •   11 פוטיאס •  12 ארננאדס • 13 סלון •  14 קודינה • 15 נבארו • 16 פרס • 17 רדונדו • 18 פראיואלו • 19 קרמונה • 20 גאלבס • 21 סורנוסה • 22 דל קסטיו • 23 קול • מאמן: וילדה |  1 מיסה •  2 בליה •  3 אביירה •  4 פארדס •  5 אנדרס (ק) •  6 בונמטי •  7 גררו •  8 קלדנטיי •  9 גונסאלס •  10 הרמוסו •   11 פוטיאס •  12 ארננאדס • 13 סלון •  14 קודינה • 15 נבארו • 16 פרס • 17 רדונדו • 18 פראיואלו • 19 קרמונה • 20 גאלבס • 21 סורנוסה • 22 דל קסטיו • 23 קול • מאמן: וילדה | ספרד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1297348516  VIAF: 8202169084870790310001   WorldCat (עם VIAF): 8202169084870790310001
אגרטל ווטרלו

| --- | --- |

המלכה אליזבת השנייה עומדת לפני אגרטל ווטרלו בשנת 1939.
 מידע כללי
 פַּסל:  ריצ'רד וסטמאקוט 
 טכניקה וחומרים:  שיש קרארה 
 ממדים בס"מ
 גובה:  5 מ' 
 נתונים על היצירה
 משקל:  20 טונה 
 מיקום:  ארמון בקינגהאם
 קואורדינטות:  51°30′07″N 0°08′54″W﻿ / ﻿51.5019°N 0.148333°W﻿ / 51.5019; -0.148333
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאגרטל ווטרלו(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאגרטל ווטרלו(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיאגרטל ווטרלו(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיאגרטל ווטרלו
 
אגרטל ווטרלו (באנגלית: Waterloo Vase) הוא פסל בצורת אגרטל שגובהו 5 מטרים, ומשקלו 20 טונות. הארגטל עשוי גוש אחד של שיש קרארה, ומאז שנת 1906 הוא מוצב בגן ארמון בקינגהאם בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת.
היסטוריה

נפוליאון בונפרטה בחולפו בטוסקנה שבאיטליה, בדרכו לכיבוש רוסיה ראה את גוש השיש הענקי והזמין את עשיית האגרטל, עליו תכנן להציג תבליטים המנציחים את ניצחונותיו.
לאחר תבוסתו במלחמות נפוליאון האגרטל הוענק לג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת בשנת 1815 על ידי פרדינד השלישי, דוכס טוסקנה. ג'ורג' (אז יורש העצר) העביר את האגרטל לידי הפסל ריצ'רד ווסטמאקוט במטרה שיהפכו לפסל שיוצב בטירת וינדזור כאנדרטה לזכר קרב ווטרלו.
וסטמקוט יצר תבליטים בסגנון רומי, בהשפעת אגרטל בורגזה ואגרטל מדיצ'י, ובהם תבליט של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת היושב על כס מלכותו, וכן דמויות אלגוריות ודמויות מלאכים, הבולטות משני צידי האגרטל כיידיות.
בשל משקלו הרב של האגרטל, לא ניתן היה להציבו בטירה, ולכן הוא הוענק לגלריה הלאומית שבלונדון בשנת 1836. הגלריה השיבה את האגרטל למונרך בשנת 1906 ואדוארד השביעי הציב אותו בגן ארמון בקינגהאם, שם הוא מוצג עד היום.
האגרטל בגני ארמון בקינגהאם
אחמד עבד א-רחמאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במאי 1996 (בן 28)
 מידע כללי
 מדינה:  מצרים מצרים
 משקל:  60 ק"ג 
 גובה:  1.65 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  ג'ודו
 משקל:  עד 60 ק"ג
 
אחמד עבד א-רחמאן (בערבית: أحمد عبد الرحمن; נולד ב-26 במאי 1996) הוא ג'ודוקא מצרי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג.
הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד לאוטר בסטייב הקירגיזי.
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ובנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.