stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נזילות מינית
הערות שוליים

↑  Sinclair, Karen, About Whoever: The Social Imprint on Identity and Orientation, NY, 2013 ISBN 9780981450513
↑  Rosario, M.; Schrimshaw, E.; Hunter, J.; Braun, L. (2006). "Sexual identity development among lesbian, gay, and bisexual youths: Consistency and change over time". Journal of Sex Research. 43 (1): 46–58. doi:10.1080/00224490609552298. PMC 3215279. PMID 16817067.
↑  Ross, Michael W.; Essien, E. James; Williams, Mark L.; Fernandez-Esquer, Maria Eugenia. (2003). "Concordance Between Sexual Behavior and Sexual Identity in Street Outreach Samples of Four Racial/Ethnic Groups". Sexually Transmitted Diseases. American Sexually Transmitted Diseases Association. 30 (2): 110–113. doi:10.1097/00007435-200302000-00003. PMID 12567166.
↑  L. M. Diamond, Sexual Fluidity: Understanding Women's Love and Desire, Harvard University Press, 2008 (באנגלית)
↑  J. Diamond, El mundo hasta ayer, Barcelona, editorial Debate, 2012. (בספרדית)
↑  "Exploring the Umbrella: Bisexuality and Fluidity" (אורכב 15.07.2014 בארכיון Wayback Machine), Trudy Ring for The Advocate, February 11, 2014
↑  "Why men's sex lives are more complicated than you think" (אורכב 28.06.2016 בארכיון Wayback Machine), Nico Lang for "The Daily Dot", Jan 30, 2015
↑  "Case Closed: Bisexual Men Exist!" (אורכב 18.08.2016 בארכיון Wayback Machine), Dan Savage for The Stranger, Aug. 16, 2011
↑  "LGBTQ+ 101 - What does abrosexual mean?". Gay Times (באנגלית בריטית). 2021-06-21. ארכיון מ-2021-09-10. נבדק ב-2021-09-22.
↑  Francis, Shadeen (2020),  Rowland, David L.; Jannini, Emmanuele A. (eds.), "Sexual Fluidity Behind Culture", Cultural Differences and the Practice of Sexual Medicine: A Guide for Sexual Health Practitioners, Trends in Andrology and Sexual Medicine (באנגלית), Cham: Springer International Publishing: 115–132, doi:10.1007/978-3-030-36222-5_7, ISBN 978-3-030-36222-5, ארכיון מ-2022-10-10, נבדק ב-2021-09-22
נאש סטייטסמן

| --- | --- |

Nash Statesman, שנת 1951, 2 דלתות
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Nash Motors (אנ')‏ (1949–1954)  אמריקן מוטורס (1954–1956)
 שנות ייצור:  1949–1954 (משנת המודל 1950)  1954–1956
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה קנדה
 מודל קודם:  נאש 600
 בסיס גלגלים:  2,902 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים 3.0 ליטר (דור ראשון)  6 צילינדרים 3.2 ליטר (דור שני)
נאש סטייטסמן (באנגלית: Nash Statesman) היא מכונית סלון אשר יוצרה בארצות הברית ובקנדה בין השנים 1949–1956 (שנת המודל 1950).
בין השנים 1949–1954 יוצרו דגמי "נאש סטייטמן" על ידי יצרנית הרכב האמריקאית Nash Motors (אנ').
בין השנים 1954–1956 יוצרו דגמי "נאש סטייטמן" על ידי יצרנית הרכב האמריקאית אמריקן מוטורס.
דורות "נאש סטייטסמן" > דור ראשון

יוצר בין השנים 1949–1951.
תצורות: 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סדאן, 2 דלתות קופה.
"נאש" פיתחה את מכוניותיה שלאחר מלחמת העולם השנייה באמצעות קונסטרוקציית גוף-יחידה מתקדמת עם עיצוב אווירודינמי מהיר בשם "Airflyte", המשקפת מגמת עיצוב פופולרית בשנות ה-50 של המאה ה-20.
מאפיין מובהק של כל הדגמים הם פגושים "מעוטרים".
דורות "נאש סטייטסמן" > דור שני

יוצר בין השנים 1952–1956.
תצורות: 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סדאן, 2 דלתות הרדטופ-קופה.
עיצוב חדש הוצג לשנת הדגם 1952 ובו מכונית סדאן גדולה "מעטפתית" עם גלגלים סגורים האופייניים ל"נאש". העיצוב החדש ביותר התרחש במקביל לציון 50 שנה ל"נאש" וכלל עיצוב של פינינפארינה האיטלקית.
דגמי 1954 כללו צמיג רזרבי "קונטיננטל" המותקן מבחוץ והגדיל את שטח תא המטען והקל על החלפת צמיגי חירום.
דגמי 1956 קיבלו אורות חניה קדמיים גדולים ומוטים, כמו גם מנורות זנב גדולות יותר.
הדגמים הסופיים של "נאש סטייטסמן" נבנו באוגוסט 1956.
"נאש סטייטסמן"

כאשר הייצור של מכוניות חדשות הופסק במהלך מלחמת העולם השנייה, פרסמו עיתונים ומגזינים באופן שגרתי הצעות דמיון למכוניות יעילות עתידניות, שצפויות להיות מכונית העתיד כאשר ייצור הרכב יחודש. עם זאת, כאשר ייצור הרכב התחדש, רוב יצרניות הרכב האמריקאיות נקטו בגישה אחרת. החריג שנמכר היה "נאש". הדגמים האווירודינמיים שלהם משנת 1949 ועד שנת 1951 צמחו מתוך תפיסה משנת 1943 והיו "עתידניים" ככל שיכולה להיות מכונית אמריקאית שלאחר המלחמה. מחלקות העיצוב וההנדסה היו תחת קורת גג אחת ב"נאש" בשנות ה-40 של המאה ה-20 והאחריות העיצובית כולל על התצורה האווירודינמית נפלה על המהנדס הראשי של החברה "Nils E. Wahlberg" מעצב מבריק שנמצא עם "נאש" מאז 1916. מהנדסי החברה שיכללו את הפרטים הקטנים ביותר של הדגם כדי למנוע רעשי רוח, וכתוצאה מכך "נאש סטייטסמן" הייתה מכונית שקטה יותר על הכביש מאשר מכוניות יקרות יותר. מתלה סליל מלא דמוי ביואיק הבטיח נסיעה חלקה.
מנועים: 6 צילינדרים, מנועי בנזין.
דגמי "נאש סטייטסמן" צולמו במספר רב של סרטי קולנוע כולל בסרט: "The Neanderthal Man" (אנ') שיצא לאקרנים בשנת 1953 ובסרט "Kiss Me Deadly" (אנ') שיצא לאקרנים בשנת 1955. דגם "נאש סטייטסמן" צולם  בסדרה הבריטית "Danger Man" (אנ') שהוקרנה בין השנים 1960–1961.
גלריה

"נאש סטייטסמן"
"נאש סטייטסמן", שנת 1950
"נאש סטייטסמן קוסטום", 4 דלתות, שנת 1954
"נאש סטייטסמן קוסטום", 4 דלתות, שנת 1954
"נאש סטייטסמן קוסטום", 4 דלתות, שנת 1954 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"נאש סטייטסמן", 4 דלתות, שנת 1954 - מבט למושבים האחוריים
"נאש סטייטסמן", שנת 1956
"נאש סטייטסמן", שנת 1956
ראו גם

נאש 600
הערות שוליים

↑  ייצור בקנדה: Danforth Avenue Plant, Toronto Canadian-built Statesman
↑  Foster, Patrick R. AMC Cars 1954–1957, an Illustrated History, p.158. Iconografix 2004. ISBN 1-58388-112-3.
↑  "נאש סטייטסמן קוסטום", שנת 1951 hemmings.com/stories/article/1951-nash-statesman-custom
↑  נאש סטייטסמן, סדרה "40" conceptcarz.com/z25187/nash-statesman-series-40
↑  "נאש סטייטסמן", שנת 1955 thetruthaboutcars.com/2020/03/rare-rides-the-unique-looking-1955-nash-statesman
↑  "נאש סטייטסמן"Shaw, Wilbur (December 1953). "Nash Hikes Compression, Puts spare Tire Outdoors" Popular Science. 163 (6): 152–155. Retrieved 24 September 2015
↑  "נאש סטייטסמן" בסרטים imcdb.org/vehicles_make-Nash_model-Statesman
↑  נאש סטייטסמן בסדרה "Danger Man" imcdb.org/vehicle_17002-Nash-Statesman-1951
ניסן כצנלסון

מימין לשמאל: ניסן כצנלסון, שאול כצנלסון, קלמן כצנלסון, ושמואל כצנלסון. 1911.
ד"ר ניסן (הכהן) כצנלסון (1862–1923) היה מנהיג ציוני ברוסיה, מעוזריו הקרובים של בנימין זאב הרצל ונציגו האישי במשא ומתן עם שלטונות רוסיה.
קורות חיים

ניסן כצנלסון נולד בשנת 1862 בבוברויסק שבבלארוס ליוסף ולפייגע בריינה פאלטיס. ד"ר כצנלסון שעסק בסחר עצים ובעסקי הספנות והיה פעיל החיי הציבור של הקהילה היהודית, למד באוניברסיטת ברלין פילוסופיה, מתמטיקה ופיזיקה וקיבל תואר דוקטור בשנת 1887. בעקבות עסקיו עבר ליער הנמל ליבאו.
עם ראשיתה של התנועה הציונית, הצטרף אליה ונבחר לחבר הוועד הפועל הציוני ולמנהל "אוצר התיישבות היהודים" והפך לאחד מעוזריו הקרובים של הרצל, והכין את מסעו לרוסיה בקיץ 1903, ליווה אותו ומונה כנציגו האישי בכל הנוגע למשא ומתן עם השלטונות הרוסים. בשנת 1906 נבחר כחבר הדומה. עם פיזור הדומה היה בין החותמים על כרוז שקרא למרי אזרחי נגד הממשלה ולאי תשלום מיסים. על כך נידון לשלושה חודשי מאסר במבצר בוברויסק. עם שחרורו התרכז בעבודה ציבורית מקומית. 
בשנות מלחמת העולם הראשונה עבר לפטרוגרד והשתתף בעבודות העזרה לפליטי החזית היהודית.
ד"ר ניסן כצנלסון נפטר בליבאו בשנת 1923.
משפחה ואילן יוחסין

ד"ר ניסן כצנלסון היה נשוי לזלדה רחל כצנלסון לבית סטרשון. בניו: שמואל הבכור, ד"ר אברהם כצנלסון (מחותמי מגילת העצמאות) ויוסף כצנלסון (ממייסדי האצ"ל, ושתי בנות, רחל כצנלסון-שזר (שהייתה לימים אשת נשיאה השלישי של מדינת ישראל, זלמן שזר) ופרידה כצנלסון-חומסקי.
נכדו, שמואל תמיר היה שר המשפטים.
לקריאה נוספת

שי חורב, אנחנו...וכל השאר! סיפורן של משפחות ה"אצולה" בישראל המתחדשת, דוכיפת הוצאה לאור, תשז"ז 2007.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421239205171  VIAF: 472157523366127031965   WorldCat (עם VIAF): 472157523366127031965
משל היין החדש בנאדות ישנים

אדם נושא נאד יין, ניקו פירוסמני
יין חדש בנאדות ישנים הוא אחד ממשלי ישו. המשל מופיע בבשורות הסינופטיות": בבשורה על פי מתי ט' 14-17, בבשורת מרקוס ב' 18-22 וכן בבשורת לוקס ה' 33-39.
המשל > הרקע לסיפור המשל

תיאור המשל מגיע מיד לאחר תיאור מינויו של מתי כאחד מתלמידי ישו, ונראה שהם נועדו להיות חלק מדיון בבית המשתה שנערך על ידי מתי (לוקס ה' 29). ישו סיפר את המשל כמענה לשאלה בנוגע לצומות ותעניות. ישו נשאל על ידי סופרים, פרושים ותלמידי יוחנן המטביל שנכחו בסעודה ומשתה שערך מתי המוכס לכבוד ישו ותלמידיו,
המשל > הרקע לסיפור המשל > כמתואר בבשורת מרקוס

18 וְתַלְמִידֵי יוֹחָנָן וְתַלְמִידֵי הַפְּרוּשִׁים הָיוּ מַרְבִּים לָצוּם וַיָּבֹאוּ וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו מַדּוּעַ תַּלְמִידֵי יוֹחָנָן וְתַלְמִידֵי הַפְּרוּשִׁים צָמִים וְתַלְמִידֶיךָ אֵינָם צָמִים׃ 19 וַיּאֹמֶר אֲלֵיהֶם יֵשׁוּעַ אֵיךְ יוּכְלוּ בְּנֵי הַחֻפָּה לָצוּם בְּעוֹד הֶחָתָן עִמָּהֶם כָּל־יְמֵי הֱיוֹת הֶחָתָן עִמָּהֶם לֹא יוּכְלוּ לָצוּם׃ 20 הִנֵּה יָמִים בָּאִים וְלֻקַּח מֵאִתָּם הֶחָתָן וְאָז יָצוּמוּ בַּיָּמִים הָהֵם׃ (- מרקוס ב' 18-20, הברית החדשה, תרגום דליטש)
המשל > הרקע לסיפור המשל > כמתואר בבשורת לוקס

33 וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו הֵן תַּלְמִידֵי יוֹחָנָן מַרְבִּים לָצוּם וְאֹמְרִים תְּחִנּוֹת וְגַם תַּלְמִידֵי הַפְּרוּשִׁים עֹשִׂים כֵּן וְתַלְמִידֶיךָ אֹכְלִים וְשֹׁתִים׃ 34 וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם הֲתוּכְלוּ אֲנֹס בְּנֵי הַחֻפָּה לָצוּם וְהֶחָתָן עוֹדֶנּוּ עִמָּהֶם׃ 35 וְאוּלָם יָמִים בָּאִים וְלֻקַּח מֵאִתָּם הֶחָתָן אָז יָצוּמוּ בַּיָּמִים הָהֵמָּה׃ (- לוקס ה' 33-35, הברית החדשה, תרגום דליטש)
המשל > הרקע לסיפור המשל > כמתואר בבשורת מתי

14 וַיִּגְּשׁוּ אֵלָיו תַּלְמִידֵי יוֹחָנָן וַיֹּאמְרוּ מַדּוּעַ אֲנַחְנוּ וְהַפְּרוּשִׁים צָמִים הַרְבֵּה וְתַלְמִידֶיךָ אֵינָם צָמִים׃ 15 וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם יֵשׁוּעַ אֵיךְ יוּכְלוּ בְּנֵי הַחֻפָּה לְהִתְאַבֵּל בְּעוֹד הֶחָתָן עִמָּהֶם הִנֵּה יָמִים בָּאִים וְלֻקַּח מֵאִתָּם הֶחָתָן וְאָז יָצוּמוּ׃ (- מתי ט' 14-15, הברית החדשה, תרגום דליטש)
המשל > סיפור המשל

תגובתו של ישו ניתנת במסגרתם של שני משלים קצרים.
המשל > סיפור המשל > בגרסה של בשורת מרקוס

21 אֵין־אָדָם תֹּפֵר טְלַאי בַד חָדָשׁ עַל־שִׂמְלָה בָלָה כִּי אִם־כֵּן יִנָּתֵק מִלוּיוֹ הֶחָדָשׁ מִן־הַבָּלָה וְיִתְרַחֵב הַקֶּרַע׃ 22 וְאֵין אָדָם נֹתֵן יַיִן חָדָשׁ בְּנֹאדוֹת בָּלִים כִּי אִם־כֵּן יְבַקַּע הַיַּיִן הֶחָדָשׁ אֶת־הַנּאֹדוֹת וְהַיַּיִן יִשָּׁפֵךְ וְהַנֹּאדוֹת יֹאבֵדוּ אֲבָל יַיִן חָדָשׁ יִנָּתֵן בְּנֹאדוֹת חֲדָשִׁים׃ ( - מרקוס 21-22 הברית החדשה, תרגום דליטש )
המשל > סיפור המשל > בגרסה של בשורת מתי

16 אֵין אָדָם מֵשִׂים טְלַאי חָדָשׁ עַל־שִׁמְלָה בָלָה כִּי יִנָּתֵק הַטְּלַאי מִן־הַשִּׂמְלָה וְיִתְרַחֵב הַקֶּרַע׃ 17 וְאֵין נוֹתְנִים יַיִן חָדָשׁ בְּנֹאדוֹת בָּלִים פֶּן־יִבָּקְעוּ הַנֹּאדוֹת וְהַיַּיִן יִשָׁפֵךְ וְהַנֹּאדוֹת יֹאבֵדוּ אֲבָל נוֹתְנִים אֶת־הַיַּיִן הֶחָדָשׁ בְּנֹאדוֹת חֲדָשִׁים וּשְׁנֵיהֶם יַחְדָּו יִשָׁמֵרוּ׃ ( - מתי ט' 16-17, הברית החדשה, תרגום דליטש )
המשל > סיפור המשל > בבשורת לוקס הגרסה מפורטת יותר

36 וַיְדַבֵּר אֲלֵיהֶם גַּם אֶת־הַמָּשָׁל הַזֶּה אֵין אִישׁ מַעֲלֶה מַטְלִית שֶׁל־בֶּגֶד חָדָשׁ עַל־בֶּגֶד בָּלוּי כִּי אִם־כֵּן גַּם הֶחָדָשׁ יִקָּרֵעַ וְגַם לֹא־תִשְׁוֶה מַטְלִית הֶחָדָשׁ לַבָּלוּי׃ 37 וְאֵין אִישׁ נֹתֵן יַיִן חָדָשׁ בְּנֹאדוֹת בָּלִים כִּי אִם־כֵּן הַיַּיִן הֶחָדָשׁ יְבַקַּע אֶת־הַנֹּאדוֹת וְהוּא יִשָּׁפֵךְ וְהַנֹּאדוֹת יֹאבֵדוּ׃ 38 אֲבָל יֻתַּן הַיַּיִן הֶחָדָשׁ בְּנֹאדוֹת חֲדָשִׁים וּשְׁנֵיהֶם יַחְדָּו יִשָּׁמֵרוּ׃ 39 וַאֲשֶׁר שָׁתָה יַיִן יָשָׁן אֵינֶנּוּ חָפֵץ עוֹד בְּיַיִן חָדָשׁ כִּי יֹאמַר הַיָּשָׁן נָעִים מִמֶּנּוּ׃ (-לוקס ה' 36-39, הברית החדשה, תרגום דליטש )
פרשנות

שני המשלים ("טְלַאי חָדָשׁ עַל־שִׁמְלָה בָלָה" ו"יַיִן חָדָשׁ בְּנֹאדוֹת בָּלִים"), מתייחסים לאותו נמשל, דהיינו למערכת היחסים שבין הלימוד שישו לימד לבין הלימוד שהיה המקובל ביהדות, המכונה בדרך כלל על ידי ישו כ"קבלת הזקנים", לימוד שדגלו בו הפרושים והסופרים בני זמנו."
בתחילת המאה השנייה, מרציון, מייסד המרציוניזם (Marcionism), השתמש במשל כדי להצדיק את "הפרדה מוחלטת בין דת ישו ושאול השליח לבין הדת שייצגה לדבריו האת כתבי הקודש העבריים". כתוצאה מכך הוא גם ביטל את ציווי התורה ותמך רק באותו חלק של הברית החדשה שאינו נשען על הקרבה ליהדות. לפי תפיסתו זו, הקרובה לתפיסת הדואליזם, המכירה בקיומם של שני אלים, האל של התנ"ך והאל של הברית החדשה. אמונה שהוכרזה על ידי הכנסייה ככפירה.
פרשנים אחרים ראו והדגישו דווקא את השורשים היהודיים שעליה מתבססת הנצרות כפי שלוקס מייצג למרות "שישו הביא משהו חדש, שאינם מצויים בטקסטים והמסורות ביהדות הרשמית". בפירושיו על בשורות מתי, מרקוס ולוקס מתאר ז'אן קלווין את נאדות היין הישנים ואת הבגד הישן. כמייצגים את תלמידי ישו, ואילו היין החדש והבד החדש מייצגים את הנוהג שהיה מקובל בקרב פרושים, סופרים ותלמידי יוחנן המטביל, לצום ולקיים תעניות פעמיים בשבוע. צומות כאלה יהיו מעיקים על תלמידים החדשים, והדבר יהיה מעבר למה שיכלו לשאת.בהתבסס על דברים מקבילים ביהדות הרבנית שנמצאים בפרקי אבות, רואה אחד מהפרשנים את המשל כמתארים את הקושי ללמד תלמידים שלא היו בעלי רקע בלימוד בעברם, שהיו חסרי השכלה מוקדמת, בהשוואה להוראה לתלמידים בעלי ניסיון עם רקע שהתנסו בלימוד בעברם.
המטפורות בשני המשלים קשורות בהוויה היומיומית של אותם זמנים. הבד החדש עדיין לא התכווץ, כך שלהשתמש בבד חדש כטלאי לתיקון בגד ישן יגרום לקריעת הבגד החל מרגע שיחל להתכווץ. באופן דומה, נאדות יין הישנים "נמתחו עד לגבול יכולתם" והפכו לרופפים ברגע שיין הותסס בתוכם; להשתמש באותם נאדות ישנים על ידי הכנסת יין חדש עלול לגרום לקריעתם.
ראו גם

משלי ישו
הברית החדשה
הפילוג היהודי-נוצרי
תאולוגיית החילופין
הערות שוליים

↑  Joel B. Green, The Gospel of Luke, Eerdmans, 1997, ISBN 0-8028-2315-7, pp. 248-250.
↑  Joseph B. Tyson, Marcion and Luke-Acts: A defining struggle, University of South Carolina Press, 2006, ISBN 1-57003-650-0, p. 32.
↑  R. T. France, The Gospel According to Matthew: An introduction and commentary, Eerdmans, 1985, ISBN 0-8028-0063-7, p. 169.
↑  Calvin's Commentaries, Vol. 31: Matthew, Mark and Luke, Part I
↑  Calvin's Commentary, Volume XVI, Baker: Grand Rapids, 1981, p. 408; also online.
↑  Lancaster, D. Thomas. "New Wine and Old Wineskins". Beth Immanuel. נבדק ב-18 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lancaster, D. Thomas (2014). Chronicles of the Messiah, Book 2 (2nd ed.). First Fruits of Zion. pp. 381–386. ISBN 978-1-892124-77-7.
↑  James R. Edwards, The Gospel According to Mark, Eerdmans, 2002, ISBN 0-85111-778-3, pp. 91-92.
↑  Craig S. Keener, A Commentary on the Gospel of Matthew, Eerdmans, 1999, ISBN 0-8028-3821-9, pp. 300-301.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561240805171  LCCN: sh97003232
סאפאר

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  וספרם (מחוז) וספרם
 נפה:  נפת זירץ
 שטח:  7.09 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  460 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°18′59″N 18°02′33″E﻿ / ﻿47.316288888889°N 18.042380555556°E﻿ / 47.316288888889; 18.042380555556 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סאפאר(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סאפאר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סאפאר (בהונגרית: Szápár) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בסאפאר מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 556 ובשנת 2020 רק 460 תושבים.
שמו של הכפר נגזר משמם של משפחת אצולה הונגרית ספארי (הו') ממנה גם יצא ראש הממשלה ההונגרי התשיעי גיולה ספארי
יהודי סאפאר

בסאפאר חיו יהודים בתקופות זמן שונות. ישנו תיעוד של יהודים ילידי הכפר שנרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 5 |  |
| 1880 | 6 | 478 |
| 1910 | 15 |  |
| 1920 | 11 |  |
| 1930 | 4 |  |
| 1941 | 4 | 505 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודים מסאפאר שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת זירץ |
| --- | --- | --- |
| יישובים | זירץ • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557211105171  LCCN: n81039585  VIAF: 137214548   WorldCat (עם VIAF): 137214548
מתיו פריז

| --- | --- |

דיוקן עצמי של מתיו פריז, בספרו "היסטוריה אנגלוריום", הספרייה הבריטית
 לידה:  1200 אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1259 (בגיל 59 בערך) סנט אולבנס, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ממלכת אנגליה 
 מקום קבורה:  אנגליה 
 השכלה:  בית ספר סנט אלבנס 
 תקופת הפעילות:  מ-1217 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
מתיו פריז (באנגלית: Matthew Paris;‏ 1200–1259) היה נזיר בנדיקטיני, היסטוריון אנגלי, אמן כתבי יד מאוירים וקרטוגרף. בסיסו היה במנזר בסנט אלבנס בהרטפורדשייר. הוא כתב מספר יצירות, לרוב היסטוריות, ששרטט ואייר בעצמו, בדרך כלל ברישומים שחלקם נצבעו בצבעי מים, המכונים לעיתים "רישומים כהים". חלקם נכתבו בלטינית, חלקם בניב אנגלו-נורמני או צרפתי.
ספרו "כרוניקה מג'ורה" (Chronica Majora) הוא מקור שצוטט לעיתים קרובות, אם כי היסטוריונים מודרניים מכירים בכך שלא תמיד הוא מקור אמין. הוא נטה להאדיר את הקיסר פרידריך השני ולהשמיץ את האפיפיור.  עם זאת, ב"היסטוריה אנגלורום" שלו, פריז מציג השקפה שלילית ביותר על פרידריך, כשהוא מתאר אותו כ"עריץ" ש"ביצע פשעים מחפירים."
חייו ופועלו

למרות שם משפחתו והעובדה שידע צרפתית, פריז נולד באנגליה. חלק מהיסטוריונים חושבים שהוא ממשפחת פריז בהילדרשם בקמברידגשייר.  ייתכן שהוא למד בפריז בצעירותו לאחר שסיים את השכלתו המוקדמת בבית הספר בסנט אלבנס. הפרט הראשון שידוע לנו עליו (מתוך כתביו שלו) שהוא התקבל כנזיר בסנט אלבנס בשנת 1217. מתוך ההנחה שהוא היה בשנות העשרה לחייו, אפשר לשער את גילו. חוקרים מסוימים משערים שהוא היה מבוגר יותר בעשר שנים. את חייו הוא בילה בעיקר במנזר הזה. בשנת 1248 נשלח פריז לנורווגיה כשליח של לואי התשיעי להאקון הרביעי. הוא הרשים את השליט הנורווגי והוזמן לפקח על הרפורמציה במנזר Niddarholm של הבנדיקטינים מחוץ לטרונדהיים.
מלבד המשימות הללו, פעילותו הידועה הוקדשה לכתיבת היסטוריה, פעילות בה נודעו נזירי סנט אולבנס.   הוא הפך לרשם הרשמי של המנזר, בשנת 1236. פריז תיקן את עבודתו של רוג'ר וונדובר, הרשם ההיסטורי הראשי של המנזר והוסיף חומר חדש לתקופת כהונתו. יצירה זו, הידועה ככרוניקה מג'ורה היא מסמך מקור היסטורי חשוב, במיוחד לתקופה שבין 1235 ל־1259. האיורים שאותה פריז יצר ליצירתו מעניינים לא פחות.
כתבי יד עיקריים

כתבי היד של פריז מכילים לרוב יותר מטקסט אחד ופעמים רבות הם מתחילים במבחר אקראי למדי של מיניאטורות עמודים מלאים. חלקם שרדו לא שלמים, וייתכן כי האלמנטים השונים שקשורים זה לזה יחד, לא נועדו להיות כך על ידי פריז. אלא אם כן צוין אחרת, כולם נמסרו על ידי פריז למנזר שלו. הספריות של המנזרים התפרקו במאה ה-16. נראה כי כתבי יד שלו הוערכו ונאספו במהירות על ידי ביבליופילים.
"כרוניקה מג'ורה", קולג' קורפוס קריסטי, קיימברידג', נכתב כנראה 1240 עד 1253. זוהי עבודתו ההיסטורית העיקרית אך מאוירת פחות מאחרים. [5] שני כרכים אלה מכילים תאורים מיום בריאת העולם ועד שנת 1253. התוכן עד 1234 או 1235 מבוסס בעיקרו על ספרו של רוג'ר מוולורס, עם תוספות. לאחר תאריך זה החומר הוא של פריז. ישנם בהם 100 רישומים, כמה מפות קטועות, וכן ציור על עמוד שלם של ויליאם הראשון והציור של הפיל עם השומר.
המשך הכרוניקה, משנת 1254 עד מותו של פריז בשנת 1259, קשור ב"היסטוריה אנגלורום" שבספרייה הבריטית. עותק לא מאויר של החומר משנת 1189 עד 1250, עם חלק גדול מהפרשנויות החריפות שלו על הנרי השלישי שהוטמע או הוסר, נשמר על ידי פריז עצמו וכעת הוא קיים בספריה הבריטית.
"פלורס היסטוריארום". נמצא בבית החולים והספרייה של צ'ת'ם, מנצ'סטר. קיים רק חלק מהטקסט, המכסה את השנים 1241 עד 1249. נזקפת לזכותו הטקסט כולו. אינטרפולציות נוספות לטקסט מבהירות שהטקסט נוצר עבור מנזר ווסטמינסטר. כנראה הוא התחיל שם, מאוחר יותר הוא נשלח חזרה לעדכון. ווהן טוען שזה היה בשנת 2–1251. האיורים דומים לסגנון של פריז אך לא נוצרו על ידיו. תוספות מאוחרות המשיכו את הכרוניקה עד שנת 1327.
"היסטוריה אנגלורום". הספרייה הבריטית. היסטוריה של אנגליה, שהחלה בשנת 1250 ואולי הושלמה בסביבות 1255, וכיסתה את השנים 1070–1253. הטקסט הוא צמצום של הכרוניקה וכרוך יחד איתו החלק האחרון של כרוניקה מג'ורה של פריז, המשתרע על השנים 1254–1259. ישנן תוספות הכוללות מסלול טיול מלונדון לירושלים ו"ציורים כהים" של מלכי אנגליה. הכרוניקה מסתיימת עם דיוקן של פריז על מיטת המוות שלו, נראה שלא צויר על ידיו. עד המאה ה-15 היה כרך זה שייך להמפרי, הדוכס מגלוסטר, בנו של הנרי הרביעי, מאוחר יותר הוא הוחזק על ידי הבישוף של לינקולן, שכתב הערה שאם נזירי סנט אולבנס יוכלו להוכיח שהספר הושאל הוא יחזיר אותו. אחרת הוא יורש לניו קולג' באוקספורד.
"היסטוריה מינור" נמצא בספרייה הבריטית.  היסטוריה נוספת מקוצרת, בעיקר על 1067 עד 1253. ככל הנראה החל להיכתב מסביב 1255, כתב היד נותר לא גמור בזמן מותו של פריז. הוא מאויר עם שלושים ושלוש דמויות יושבות של מלכים אנגלים הממחישים את הגנאלוגיה. הוא מכיל גם את ארבע מפות מפורטות ביותר שצייר פריז את בריטניה הגדולה.
"חייו של סנט אלבאנס", נכתב בשנים 1230–1250, נמצא בטריניטי קולג', ספריית דבלין, עם 54 מיניאטורות, בעיקר בגודל חצי עמוד. מכיל גם את חיי אמפיבולוס הקדוש, ויצירות שונות אחרות הנוגעות להיסטוריה של מנזר סנט אולבנס, שניהם מאוירים. חייו של סנט אולבנס הם בניב צרפתי, שעובד מחייו הלטיניים של סנט אולבנס על ידי ויליאם מסנט אולבנס, בערך 1178. בכתב היד מופיעות גם הערות של פריז המראות כי כתבי היד שלו הושאלו לגבירות אריסטוקרטיות שונות במשך התקופה וכי ככל הנראה הוא שימש כמתווך בין האצילים לבין האומנים שהפיקו אותם.
קטע ממפת בריטניה צוירה על ידי מתיו פריז "חייו של המלך אדוארד" מתוארך לשנת 1230 או 1240, ספריית אוניברסיטת קיימברידג'. זהו העותק היחיד שנותר מיצירה זו, אך ככל הנראה מדובר בעותק מעט מאוחר יותר שנעשה בלונדון, ככל הנראה על ידי אמני החצר, על הטקסט של פריז ועם איורים ממוסגרים.
פריז כאמן

בחלק מכתבי היד של פריז, מיניאטורה ממוסגרת תופסת את החלק העליון של העמוד, ובאחרים הם "שוליים" - לא ממוסגרים ותופסים את הרבע התחתון (בערך) של הדף. "רישומים כהים" היו סגנון מבוסס היטב לפני פריז, והפכו פופולריים במיוחד במחצית הראשונה של המאה ה-13. הם ללא ספק זולים ומהירים בהרבה מהאיורים הצבעוניים המצוירים במלוא הדרם. המסורת של רישומים כהים או רישומי מתאר עם דיו בתוספת צבעונית הייתה אנגלית באופן מובהק, שתוארכה כאמנות האנגלו-סקסית של אמצע המאה העשירית, וקשורה לרפורמה הבנדיקטינית האנגלית של התקופה.
מחקרים טוענים שההשפעה של פריז על אמנים אחרים מהתקופה הוגזמה. ככל הנראה מכיוון שעליו ידוע הרבה, בהשוואה למאיירים אנגלים אחרים מהתקופה, שרובם נותרו אנונימיים. כתבי היד שהופקו על ידי פריז מראים מעט סימנים לשיתוף פעולה מצידו, אך היסטוריונים לאמנות מגלים כי האסכולה של סנט אולבנס המשיכה לאחר מותו של פריז.
הסגנון של פריז מרמז שהוא נוצר על ידיו סביב 1200. הוא היה מיושן במקצת בשמירה על עגלגלות בדמויותיו, במקום לאמץ את הזוויתיות הדקה של רוב בני זמנו, במיוחד אלה בלונדון. הקומפוזיציות שלו מאוד מציאותיות. ייתכן שמצבו כנזיר מחובר היטב, נתן לו יותר ביטחון ביצירת קומפוזיציות חדשות, ואילו אמן לא בולט העדיף לדבוק בנוסחאות מסורתיות. מצב זה משקף גם את חוסר ההכשרה המלאה באמנות באותה התקופה. הצביעה שלו מדגישה ירוק וכחול, ויחד עם הפריסה האופיינית שלו לתמונה בחלקו העליון של העמוד, היא ייחודית יחסית.