stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלה צ'או
היסטוריה > גרסת המונדינות

השיר "בלה צ'או" מבוסס על שיר מחאה איטלקי מסוף המאה ה-19 בשם "Alla mattina appena alzata" (תרגום: "קמתי השכם בבוקר"). זהו שיר מחאה של פועלות ה"מונדינה" על תנאי העבודה הקשים בשדות האורז בצפון איטליה.
בשדות האורז של עמק הפו הועסקו "מונדינות" (מנכשות אורז) בניכוש עשבים שוטים ושתילת שיחי אורז ממשתלות לערוגות בשדה מוצף במים. עבודת ה"מונדינות" הייתה משימה קשה ומעייפת, ובוצעה בעיקר על ידי נשים עניות. הפועלות עבדו ימי עבודה ארוכים בחודשי הקיץ החמים כאשר רגליהן היחפות שקועות במים עד הברכיים, וגבן כפוף במשך שעות רבות. תנאי העבודה הקשים, השעות הארוכות והשכר הנמוך הביאו לאי שביעות רצון מתמדת, ומדי פעם התעוררו מהומות ומחאות. ה"פדרוני", בעלי החוות הקשוחים, התעמרו בנשים, ובזמני שביתות ומחאות הביאו עובדים זמניים שכונו "שוברי שביתה".
המחאה העממית של הפועלות הולידה שירי מחאה רבים, בהם שירים הקוראים לקיצור שעות העבודה, שירים נגד שוברי השביתה ושירים נגד בעלי החוות הנצלנים. המחאה תוארה ביצירות ספרותיות ואמנותיות רבות, בהן הסרט "האורז המר", שהיה מועמד לזכייה באוסקר. לאחר מאבקים רבים, הממשלה קיבלה את דרישות המפגינים, ובין השנים 1906 ל-1909 נחקקו מספר חוקים בהם נקבע יום עבודה בן 8 שעות.
הגרסה הכתובה המוקדמת ביותר של השיר נמצאה בשנת 1906 בעיר ורצ'לי, במחוז פיימונטה.
גרסת המונדינות מתחילה כך (בתרגום חפשי)
בבוקר התעוררתי,

ביי יפהפייה, ביי יפהפייה, ביי יפהפייה, ביי, ביי, ביי

בבוקר התעוררתי,

לצאת לשדות האורז, אני מוכרח.
היסטוריה > גרסת הפרטיזנים

השיר "בלה צ'או" הנפוץ בעולם כיום הוא המנון אנטי-פשיסטי שמקורו בתנועות הפרטיזנים שפעלו נגד משטר איטליה הפשיסטית. השיר שימש השראה לפרטיזנים בכפרים ובעיירות שפעלו נגד המשטר ונגד חיילי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.
השיר מבוסס בעקיפין על שיר המחאה של פועלות האורז. מחבר המילים אינו ידוע, אך חוקרי מוזיקה מצאו שמילות השיר דומות לשיר עם איטלקי מימי הביניים בשם "הפרח על הקבר" והמנגינה דומה לשיר ילדים בשם "הסבתא הזקנה שלי".
היסטוריה > גרסאות נוספות

השיר הפך לפופולרי ברחבי העולם בשנת 1947 לאחר שבוצע בידי מקהלת הפדרציה העולמית של הנוער הדמוקרטי בכנס העולמי בפראג באותה שנה. הוא התחבב על המפלגות הקומוניסטיות ברחבי אירופה, ובוצע בכל שנה בכנסי התנועה על ידי נציגי איטליה, ולאחר מכן תורגם לשפות רבות על ידי נציגי הארצות האחרות.
השיר נפוץ בעיקר בקרב תנועות התנגדות ברחבי העולם. הוא היה פופולרי במיוחד במחאות סטודנטים בשנות השישים, בהן המחאה נגד מלחמת וייטנאם, אירועי מאי 1968 בפריז והאביב של פראג. הגרסה בספרדית, למשל, פופולרית אצל הספאטיסטים בצ'יאפס, והוא נפוץ גם בתנועות נוער בקובה וברפובליקה העממית של סין. הוא מושר בימינו באירועי מחאה רבים, בהם המחאה נגד וול סטריט בארצות הברית, המחאה נגד הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו" בפריז והמחאה נגד הגבלות הקורונה באירופה, ומהווה חלק קבוע באירועים פוליטיים באירופה, כמחאה על עליית כוחן של מפלגות פופוליזם ימני.
השיר זכה לשלל ביצועים ותורגם לשפות רבות, וגרסאות שלו הוקלטו על ידי אמנים רבים, בהם איב מונטאן, מרי הופקין, סנדי שו, מאנו צ'או ומקהלת הצבא האדום. גרסה מוכרת של השיר בוצעה בסדרה הלב.
ב-2018 הפך השיר לפופולרי שוב, בעיקר בעקבות ביצוע השיר במספר פרקים של סדרת הטלוויזיה הספרדית "בית הנייר" שזכתה להצלחה ולפופולריות רבה. מאז חודשו לו כמה גרסאות ורמיקסים.
ב-2022 השיר הפך לאחד מהשירים הנפוצים ביותר במחאת החיג'אב באיראן.
ראו גם

דגל אדום (שיר)
הערות שוליים

↑  השיר פחם באתר youtube
↑  לילה של מהומות קורונה בהולנד ובלגיה, החל הסגר באוסטריה, באתר msn,‏ 22 בנובמבר 2021
| בקי ג'י |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Mala Santa • Esquemas • Esquinas • Encuentros |  |
| מיני-אלבומים | Play It Again |  |
| סינגלים | "Problem" • "Becky From the Block" • "Can't Get Enough" • "Shower" • "Can't Stop Dancin'" • "Lovin' So Hard" • "Break a Sweat" • "Sola" • "Mangú" • "Todo cambió" • "Mayores" • "Sin Pijama" • "Cuando Te Besé" • "Pienso en Ti" • "Booty" • "LBD" • "Green Light Go" • "La Respuesta" • "Dollar" • "Secrets" • "Mala Santa" • "Perdiendo la Cabeza" • "They Ain't Ready" • "Muchacha" • "Jolene" • "Tiempo Pa Olvidar" • "My Man" • "Otro Día Lluvioso" • "No Drama" • "Rotate" • "Te Va Bien" • "Ram Pam Pam" • "Fulanito" • "Only One" • "Mal de Amores" • "Baila Así" • "Pa' Mis Muchachas" • "Bella Ciao" • "Mamiii" • "No Mienten" • "Ya Acabó" • "Bailé Con Mi Ex" • "La Loto" • "Amantes" • "Te Quiero Besar" • "Arranca" • "Chanel" • "La Nena" |  |
| השתתפות בשירים | "Wish U Were Here" • "Oath" • "Quiero Bailar (All Through the Night)" • "Como Tú No Hay Dos" • "Wild Mustang" • "Take It Off" • "Si Una Vez (If I Once)" • "Que Nos Animemos" • "Díganle" • "Mi Mala (Remix)" • "Mad Love" • "Ya Es Hora" • "Don't Go" • "Bubalu" • "Banana" • "Next to You" • "Que Me Baile" • "Rebota (Remix)" • "Cómo No" • "Chicken Noodle Soup" • "Giants" • "Vai Danada (Funk Total)" • "Mala (Remix)" • "Que Maldicion (Remix)" • "Down to Miami" • "Wow Wow" • "Zona del Perreo" • "La Ducha (Remix)" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: d37ef894-29a0-3c0e-91e6-2d1d554662ff 
גרסה אינסטרומנטלית
מבצע בית מוגן

מבצע בית מוגן היה מבצע צבאי של צה"ל שנערך בבית ג'אלא באוגוסט 2001 על מנת להילחם בטרור הפלסטיני שהכה בישראל מאז פריצת האינתיפאדה השנייה.
רקע ומטרות

את המבצע יזם מפקד אוגדת איו"ש, תא"ל יצחק גרשון, בעקבות ירי חוזר ונשנה של פעילי טרור פלסטיניים מבית ג'אלה לעבר שכונת גילה, שכלל גם ירי מרגמות. מטרת המבצע הייתה השמדת תשתיות טרור ופגיעה בפעילי טרור באמצעות מאמץ צבאי מרוכז ולא באמצעות שהיית קבע של כוחות צבא בעיר. מפקד המבצע היה מפקד חטיבת הצנחנים, אל"ם אביב כוכבי, ותחת פיקודו פעלו גדוד 890 של החטיבה, עליו פיקד סא"ל יהודה יוחננוף וכוחות מגדוד השריון 711.
מהלך המבצע

כוחות צה"ל פעלו במספר מוקדים בבית ג'אלה, וביצעו מארבים בשטח הבנוי, פשיטות ומעצרים. לאחר יומיים הורתה ממשלת ישראל, בעקבות לחץ מצד ארצות הברית, על נסיגת הכוחות.
הערות שוליים

↑  צה"ל נסוג מבית ג'אלה - ערפאת התחייב לשקט, באתר וואלה, 30 באוגוסט 2001.
↑  אמיר אורן, בריסל, בית ג'אלה, בגדד, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2001.
↑  אביחי בקר, 48 שעות בבית ג'אלה, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2001.
↑  אבי וולף (עורך), חטיבה 130 - 40 שנה של מורשת קרב, הוצאת חטיבה 130, 2014, עמוד 74, כפי שהועלה באתר "יד לשריון".
↑  פליקס פריש, צה"ל נכנס לבית ג'אלה, באתר ynet, 28 באוגוסט 2001.
↑  עלי ואקד ופליקס פריש, כוחות צה"ל נסוגו לפנות בוקר מבית ג'אלה, באתר ynet, 30 באוגוסט 2001.
יונתן רוזן

| --- | --- |

יונתן רוזן (משמאל) בסרט מפטיר
 לידה:  3 בספטמבר 1977 (בן 47) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 http://www.yonatanrozen.com
 פרופיל ב-IMDb
 
יונתן (יהונתן) רוזן (נולד בחיפה ב-3 בספטמבר 1977) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה, קולנוע, זמר ומוזיקאי ישראלי.
קריירה > משחק

כילד שיחק רוזן בהצגה "יהודי בחצר הדוכס" בתיאטרון חיפה בשנת 1988. הוא למד במגמת תיאטרון בתיכון ויצו לאומניות בחיפה ובסוף לימודיו השתתף בהצגה "חברים" שכתב אביו המחזאי והעיתונאי רמי רוזן, בתיאטרון חיפה, לצד לאורה ריבלין וגדליה בסר ששיחקו את הוריו.
רוזן הוא בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב ת"א. במסגרת לימודיו זכה פעמיים במלגת הצטיינות של קרן אמריקה ישראל. בהצגת הסיום של לימודיו, "המשפט" של קפקא, כתב גם את המוזיקה וביצע אותה על הבמה. עם סיום לימודיו החל לשחק בתיאטרון הבימה בהצגה "קדיש לנעמי" (2000) של המשורר אלן גינסברג, שיחק את "יוג'ין". באותה שנה שיחק בסדרה "המכון" של אורי ברבש, וכן שיחק בדרמה של רשת "בוצ'אצ'י" של נתי אדלר בתפקיד ראשי. ב-2001 העלה את הצגת יחיד "יומנו של מטורף" על פי עיבוד שעשה אביו רמי רוזן, לסיפורו של ניקולאי גוגול בתיאטרונטו הבימה. בשנה זו השתתף רוזן בסרט הקולנוע "הכוכבים של שלומי".
בשנת 2002 שיחק בהצגות "משחקים בחצר האחורית", "ירמה לה דוס", "אילוף הסוררת" בתיאטרון חיפה וזכה לפרס השחקן הצעיר המצטיין של תיאטרון חיפה לשנה זו. בשנים 2003–2007 חזר לשחק בהבימה בהצגות "חתול רחוב", "מרי לו", "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" "רומנטיקה" ובתפקיד הראשי בהצגה "סדקים בבטון" שבה שיחק מוזיקאי צעיר. בהצגה שולבו שירים מקוריים שכתב והלחין וביצע יחד עם אסתר רדא. רוזן שיחק בסרט "מכתבים מרישיקש" (2004) יחד עם לוסי דובינצ'יק, ובטלנובלה "מיכאלה" (2004) בתפקיד בן (יוסטון) שוב לצידה של דובינצ'יק. לאחר מכן שיחק בסרט הקולנוע האמריקאי "מינכן" (2005) של סטיבן שפילברג, שם שיחק את אהוד ברק הצעיר. לאחר מכן שיחק את 'אבי' בתפקיד הראשי בסרט "קולולוש" (2006) לצידו של אלון אבוטבול, בו שיחקו אחים משכונת התקווה. ב-2008 שיחק בסרטו של רשף לוי "איים אבודים" ובסרט העצמאי "מפטיר" ועוד בשנה זו בסרטי הדרמה "פנחס" ו"מרחב מוגן" שזכתה לדרמה הטובה ביותר. לאורך השנים השתתף רוזן בתפקידי אורח בסדרות "תיק סגור" "ראש גדול", "בשורות טובות", "המקום", "האי".
בשנת 2008 הצטרף לתיאטרון יידשפיל ולמד את שפת היידיש והשתתף בהצגות רבות. בין הבולטות שביניהן: "מירלה אפרת", "המגילה", "כוכבים תועים", "שני קונילמל", "הזכייה הגדולה" וה"קוסם מלובלין" בה שר חזנות. הוא זכה 3 פעמים בפרס שחקן משנה מצטיין בין השנים 2008–2012 ובשנת 2016 זכה בפרס השחקן הראשי המצטיין של תיאטרון יידשפיל.
בשנת 2016 שיחק רוזן בסרט "לעבור את הקיר" של רמה בורשטיין בתפקיד חירש אילם. עבור תפקיד זה למד את שפת הסימנים.
בשנת 2023 שיחק בקופה ראשית בתפקיד אורח בפרק 18 של עונה 4.
קריירה > מוזיקה

במהלך שנות ה-20 לחייו הקים יונתן הרכב של נגנים והופיע עם שירים אותם יעד לאלבום הבכורה. לאחר שדודו טסה אותו הכיר על הסט של הסרט בוצ'אצ'י חיבר בינו ובין יאיר קז חבר להקת הג'ירפות, החלו השניים לעבוד על האלבום. בקיץ 2004 הוציא רוזן סינגל ראשון לרדיו, "הזמן להתאהב", כחלק מאלבום הבכורה שהלחין וכתב. ב-2005 הוציא סינגל נוסף הנקרא "אוטומוביל". השיר עלה לגמר בתחרות "פסטיבל השירים של ישראל" אך נפסל לאחר שהתברר כי רוזן כבר הוציא סינגל בעבר. ביוני 2007 הוציא רוזן סינגל נוסף הנקרא "איזה חיים", בהפקתו המסיקלית של דודו טסה. באותה שנה, יוני בלוך ורוזן הקליטו את השיר "הבוקר שאחרי", אך רק בינואר 2008 לאחר שהופיע בתוכנית 'הלילה עם ליאור שליין' עם השיר, החליט לשפר מעט את ההפקה יחד עם אייל מזיג, ולהוציא את הסינגל "הבוקר שאחרי" לרדיו. השיר נכנס לפלייליסט של גלגלצ. ביוני של אותה שנה הוציא את הסינגל "טוב", וחודש לאחר מכן את הסינגל "היי ילדה". באוגוסט 2008 הוציא את אלבום הבכורה "הבוקר שאחרי". בהמשך השנים עבד יחד עם להקתו ובהפקתו של אייל מזיג על אלבומו השני, "ער", שיצא לאור בשנת 2012.
בשנת 2011 הוציא את הסינגל הראשון מתוכו, "כשפתאום את מרגישה", ולאחר מכן הוציא את הסינגל "שבועה" ואת הסינגל והקליפ "צעקה בגרון". בקיץ 2011 הוציא את שיר המחאה "צדק חברתי" שהפיק מוזיקלית, וב-2012 יצאו הסינגלים והקליפים "ער" ו"מחוץ לזמן" והאלבום "ער" במלואו. בשנת 2012 זכה בפרס מטעם "הקרן לקידום היוצר והיצירה הישראלית - אקו"ם" על אלבום זה.
בשנת 2013 החל לעבוד על האלבום השלישי שלו אותו הקליט בסטודיו הביתי שלו. לאלבום זה חברו המפיקים המוזיקליים אסף תלמודי ובנו הנדלר ובו יש עוד שיתופי פעולה עם היוצר נעם רותם, שכתב טקסט לשיר החשבונות הישנים, רז שמואלי שהשתתפה בדואט "קשר השתיקה" וכן חבר להקת הג'רפות ארז רוסו הפיק שיר נוסף יחד עם יונתן.
שלומי שבן שהיה שותפו לסטודיו ניגן על הפנדר רודוס באלבום זה וכן אייל מזיג שהפיק האלבום השני ניגן בחלק מהשירים בס. מתוך אלבום זה יצאו שלושה סינגלים "בייבי" יצא בחודש פברואר 2018 והכיל בתוכו סיפור על בחורה שסבלה בחיה מהטרדות מיניות. כל נושא הMetoo דובר רבות בהקשר של השיר. השיר "קשר השתיקה" יצא בחודש אוגוסט ולאחר מכן בנובמבר יצא השיר "כל מה שאני רוצה" לשלושת השירים יצאו וידאו קליפים מקוריים בערוץ היוטיוב של יונתן. בסוף דצמבר - 31.12.18, יצא האלבום Johnny Roze לכלל האתרים.
קריירה > דיסקוגרפיה

"הבוקר שאחרי" (2008)
"ער" (2012)
ג'וני רוז (2018)
חיים אישיים

רוזן נשוי עם ילד, ומתגורר בנווה צדק תל אביב-יפו.
הערות שוליים

↑  נבחרו שני ההרכבים החובבים שישתתפו ב"פסטיבל השירים", MOOMA
↑  אלעד בילו, השחקן יונתן רוזן מוציא אלבום שלישי: "הכי בוגר שלי", באתר כלכליסט, 8 באוגוסט 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296979005171  ISNI: 0000 0000 7058 3740  LCCN: n2013073408  VIAF: 97530345   WorldCat (עם VIAF): 97530345
מבצע פנתר ורוד

מבצע פנתר ורוד היה מבצע צבאי משותף לסיירת צנחנים, עורב צנחנים, יחידת מגלן וחיל האוויר בדרום לבנון ב-14 באוקטובר 1994.
ההכנות למבצע

ההחלטה על יציאה למבצע הגיעה בעקבות התקפת מחבלים ממנה נהרגו חיילי צה"ל. לאחר התקפה זו נכנסו היחידות לנוהל קרב ארוך של כחודשיים וחצי. במהלך נוהל הקרב שארך אספו כוחות סיירת צנחנים ומגלן מודיעין על אזור ג'בל צאפי ובסיס פעילות לפעילי החזבאללה בדרום לבנון במזרעת כפרה שליד כפר ג'בע (אנ'). לוחמי העורב התאמנו עם הציוד הייעודי לפעולה, הפעלתו ושיתוף פעולה עם הכוחות האחרים.
מהלך המבצע

בליל 14 באוקטובר 1994 יצאו הכוחות רכובים על גבי רכבי מרצדס וביצעו איגוף גדול בתוך השטח שמצפון לקו האדום. על הכח העיקרי פיקד סרן אמיר ברעם, מפקד פלנ"ט צנחנים. לאחר הפריקה מהרכבים והליכה רגלית, הגיע הכוח מהעורף לכפר מזרעת כפרה, ששימש כבסיס פעולה מרכזי לחזבאללה. הכוח הכווין וסימן את המטרות למסוקי חיל האוויר שהשמידו את המבנה בו שהו המחבלים והרגו ארבעה מהם.
הערות שוליים

↑  יונתן אוריך, מח"ט הצנחנים הנכנס: אל"ם אמיר ברעם, במחנה, 13 באפריל 2011.
↑  ממזרח לכפר ג'בע, כ-27 קילומטר צפונית למטולה
↑  גל פרל פינקל, ‏משחק הכיסאות 2.0, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 19 בפברואר 2019
מבצע עיניים ירוקות

מבצע עיניים ירוקות היה מבצע צבאי בלבנון, אותו ביצעו יחידת שלדג ופלנ"ט צנחנים ב-24 בדצמבר 1986.
ההכנות למבצע

במסגרת הקו ההתקפי שהוביל אלוף פיקוד הצפון, יוסי פלד, כנגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון, הוחלט לפשוט על בסיס החזבאללה בכפר מיידון, ששימש בסיס פעילות לפעילי הארגון בדרום לבנון. עיקר המבצע הוטל על יחידת שלדג, עליה פיקד סא"ל אליק רון, שנדרשה להכווין מסוקי קרב וארטילריה. בנוסף צורף למבצע כוח מפלנ"ט צנחנים, עליה פיקד סרן יאיר גולן, שעליו הוטל לירות טילי טאו לעבר מבנים, עמדות ורכבים בכפר.
מהלך המבצע

לילה לפני הפעולה התמקם כוח מיחידת שלדג, בפיקוד איתי רוזנפלד, בתצפית נסתרת במרחק קילומטר מהכפר, אסף מודיעין וסייע לבנות תמונת מודיעין מלאה בטרם התקיפה. בליל הפעולה יצאו כוחות מיחידת שלדג, בפיקוד רון, וכוח הפלנ"ט למשימותיהם. כוחות שלדג נעו על בסיס רכבי שטח ולאחר שפרקו מהם בסמוך ליעדים נעו לעמדות תצפית וצליפה שתוכננו מראש. במקביל נע כוח הפלנ"ט על גבי נגמ"שים, ולאחר מכן פרק והתמקם בעמדות אש בג'בל רחאיית. רון פיקד על המבצע מעמדת חפ"ק סמוך לכפר.
עם שחר, פתח כוח צלפים מיחידת שלדג, עליו פיקדו אוהד שפריר וסגנו מוני כץ, באש ופגע בפעילי חזבאללה רבים. במקביל ירה כוח הפלנ"ט, בפיקוד גולן, טילי טאו לעבר עמדות ומבנים של פעילי חזבאללה בכפר. לאחר מכן הכווין כוח מיחידת שלדג, בפיקוד רוזנפלד, מסוקי קרב של חיל האוויר ואש ארטילריה, וירה טילי מילאן מעמדותיו על מטרות בכפר.
המבצע נמשך 36 שעות, ולאחר מכן נסוגו הכוחות לברכת ג'עבור, ומשם בחזרה לשטח ישראל. בסך הכול נהרגו במבצע כ-6 פעילי חזבאללה, נפגעו עמדות, מבנים ורכבים ששימשו את החזבאללה בכפר וכן סוללת נ"מ קני.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  יוסי פלד, איש צבא (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: ספרית מעריב, תשנ"ג-1993, עמודים 299.
↑  אלישיב רייכנר, רופא בדם, ידיעות ספרים, 2011, עמודים 65–66
↑  גל פרל פינקל ואבירם רינג, ‏מבצע חוק וסדר 30 שנה אחרי, מערכות 477, 2018
מבצע סחרור מסוכן

מבצע סחרור מסוכן היה מבצע צבאי בלבנון, שביצעה פלנ"ט צנחנים בין 23 ל-27 ביוני 1997.
ההכנות למבצע

במסגרת הקו ההתקפי שהוביל אלוף פיקוד הצפון, עמירם לוין, כנגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון, יזמו מפקד יק"ל, תא"ל אלי אמיתי, ומפקד החטיבה המזרחית ביחידת הקישור ללבנון, אל"ם יאיר גולן, מבצע שמטרתו פגיעה בפעילי חזבאללה ואיסוף מודיעין במרחב ההר סוג'וד, ששימש בסיס פעילות לפעילי הארגון בדרום לבנון. השטח ההררי התלול והקשה שהיה רווי בסלעים גדולים וצמחייה סבוכה היווה כר נוח לפעילי הארגון לשהות בו, בעמדות מוסוות, לירות ממנו אש מקלעים, מרגמות וטילי נ"ט לעבר מוצבי צה"ל, וכן לצאת ממנו לפעילות חודרת ברצועת הביטחון. למבצע הוקצתה פלנ"ט צנחנים, בפיקוד רב-סרן גיא חזות, שביצעה נוהל קרב סדור בשבוע שקדם למבצע. בשבוע שטרם המבצע הרג כח מהיחידה חוליית מחבלים נוספת במסגרת מבצע שליחות קטלנית.
מהלך המבצע

בליל 23 ביוני 1997 יצא כוח הפלנ"ט, בפיקוד חזות, ממוצב ריחן, ונע בסבך ההררי עד שהתמקם בעמדות מוסוות. יומיים לאחר מכן, ב-26 ביוני בערב, לאחר שיום קודם לכן פעילי חזבאללה תקפו את מוצב סוג'וד הסמוך וחיל האוויר תקף בתגובה עמדות חזבאללה בג'בל צאפי, ג`רג`וע וערב-סלים, זיהו לוחמי הפלנ"ט רכב מסחרי לבן שנסע מג`רג`וע לנבע-א-טסה ופרק ארגזי תחמושת בבית שזוהה מראש כבית ששימש את ארגון החזבאללה. לפקודת חזות ירה אחד מכוחות הפלנ"ט טיל טאו לעבר הרכב והוא הושמד. כשעתיים לאחר מכן תקפו את הבית מסוקי קרב של חיל האוויר, שירו לעברו שלושה טילי טאו, והוא הושמד. למחרת בלילה נסוג הכוח בחזרה למוצב ריחן.
הערות שוליים

↑  גל פרל פינקל, המיגון חשוב אבל הוא לא ימנע את הטיל הבא, ובעצם גם לא את הרקטה, באתר זמן ישראל, 15 במאי 2019.
↑  אביחי בקר, בניגוד לאווירת הנכאים הציבורית, הארץ, 13 במרץ 1998, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  אהד לסלוי, מביטחון שוטף ללחימה בגרילה, מודן הוצאה לאור, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2021, עמ' 201.
↑  גיא חזות, "רוח המפקד", בתוך אל מול הלבנון, הוצאת חיל החינוך והנוער, 2021, עמ' 101-98.
↑  שי לוי, ‏הקצין שלא דופק חשבון: הכירו את מח"ט כפיר החדש, באתר ‏מאקו‏, 22 באוקטובר 2014.
מבצע פינה אחרת

מבצע פינה אחרת הייתה פעילות יזומה בלבנון, שביצעה פלנ"ט צנחנים ב-18 במאי 1993.
ההכנות למבצע

במסגרת הלחימה כנגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון, יזמו מפקד יק"ל, תא"ל גבי אשכנזי, ומפקד החטיבה המזרחית ביחידת הקישור ללבנון, אל"ם ארז גרשטיין, מבצע שמטרתו פגיעה בפעילי חזבאללה ואיסוף מודיעין במרחב ההר סוג'וד, ששימש בסיס פעילות לפעילי הארגון בדרום לבנון. השטח ההררי התלול והקשה שהיה רווי בסלעים גדולים וצמחייה סבוכה היווה כר נוח לפעילי הארגון לשהות בו, בעמדות מוסוות, לירות ממנו אש מקלעים, מרגמות וטילי נ"ט לעבר מוצבי צה"ל, וכן לצאת ממנו לפעילות חודרת ברצועת הביטחון. למבצע הוקצתה פלנ"ט צנחנים, בפיקוד רב-סרן הרצי הלוי שאיישה באותה עת את מוצב ריחן.
מהלך המבצע

בלילה שבין 17 ל-18 במאי 1993 יצא כוח בן 14 לוחמים מהפלנ"ט, בפיקוד הלוי, ממוצב ריחן, ונע בסבך ההררי עד שהתמקם בעמדות מוסוות באזור אלואיזה, בגזרה המזרחית של דרום לבנון. הכוח זיהה קבוצת פעילי חזבאללה, ונערך לפתיחה באש, כאשר לפתע נורתה לעבר הכוח אש מקלעים. מהאש נפגע ונהרג סגן זהר חלמיש ונפצע חייל נוסף. הכוח השיב באש והזעיק צוות חילוץ מהמוצב, עליו פיקד סגן צור-צבי ישראל.
בעת שכוח החילוץ נע לעבר הכוח שבפיקוד הלוי, הוא נקלע למארב של פעילי חזבאללה, שהשליכו רימוני יד לעברו. מפקד הכוח, סגן ישראל נפצע קשה והצוות בפיקודו נותר ללא מפקד. מפקד הפלוגה, הלוי, הכווין מסוקי קרב של חיל האוויר ואש ארטילריה לעבר עמדות פעילי חזבאללה, כשבמקביל פיקד על הלחימה במגע ישיר עם המחבלים. הכוח בפיקודו, חבר לכוח החילוץ, ושני הכוחות נסוגו, תחת אש, למוצב ריחן.
במהלך הלחימה נהרגו מספר פעילי חזבאללה. לכוח הצנחנים היו מספר פצועים ושני הרוגים, סגן זהר חלמיש וסגן צור-צבי ישראל, שנפטר בהמשך מפצעיו. מפקד פיקוד הצפון, אלוף יצחק מרדכי, הקים בעקבות האירוע ועדת בדיקה בטענה שהיו שגיאות במיקום הכוח, אולם זו סיימה את עבודתה ללא ממצאים שכאלו ושיבחה את הלוי על האופן שבו פיקד על הכוח.
הערות שוליים

↑  יוסי יהושוע וראובן וייס, המח"ט והחפ"ש, המוסף לשבת ידיעות אחרונות, 23 בינואר 2009, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  יועז הנדל, צבע אדום, מקור ראשון, ‏ 26 באוקטובר 2008, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  גל פרל פינקל, בין סיכוני ההסלמה ואתגרי בניין הכוח, הרמטכ"ל צריך קבלן ביצועים, באתר זמן ישראל, 2 ביולי 2020.
↑  נאוה כהן צוריאל, ה' עוז לעמו ייתן, באתר nrg‏, 4 בינואר 2001.
↑  חנן גרינווד, מלחמות הגנרלים: ההסתבכויות המביכות של המועמדים, באתר ישראל היום, 21 בפברואר 2019.
↑  אהוד ערן, "תמצית געגוע - סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון", ידיעות ספרים, 2007, עמודים 152-149.
מבצע סיגל

מבצע סיגל היה מבצע צבאי של צה"ל שנערך בליל י"א בטבת ה'תשמ"א 18–19 בדצמבר 1980, ובו פשטו לוחמים מחטיבת הצנחנים על בסיס מחבלים בלבנון, במטרה לפגוע במחבלים ולהרוס תשתיות טרור.
רקע

בשנת 1980 התגבשה בצה"ל התפיסה כי הכרחי לשוב ולבצע פעולות יזומות בשטח לבנון על מנת להביא שקט ליישובי הצפון בפרט ולתושבי ישראל בכלל. הרמטכ"ל, רפאל איתן, הורה לאלוף פיקוד הצפון, אביגדור בן-גל, להיערך לביצוע פשיטה צפונית לנהר הליטאני שבלבנון. הפעולה הוטלה על כוחות מחטיבת הצנחנים, עליה פיקד אל"ם דורון רובין, ומטרתה לפעול כנגד יעדי מחבלים בקרבת הכפר עישייה. הכוחות מנו כמאתיים לוחמים צוותי-קרב מגדוד 202, עליו פיקד עופר בן צבי, גדוד הנח"ל המוצנח, עליו פיקד דורון אלמוג, גדוד 890, עליו פיקד זאב זכרין, פלנ"ט צנחנים בפיקוד אברהם קפלן, סיירת צנחנים בפיקוד שמאי רן, כוח מפלחה"ן צנחנים בפיקוד אמל אסעד, כוח מסיירת גולני בפיקוד גוני הרניק, וכן כוח עתודה על בסיס סגל בא"ח חטיבת הצנחנים, בפיקוד גיורא איילנד. הכוח ביצע אימונים ומודלים לפעולה באזור בית סחור וברמת הגולן.
מהלך המבצע

הכוחות נעו באמצעות רכבים עד לנקודת הפריקה בקליעה ובמרג' עיון. עם רדת הלילה החלו הכוחות לנוע מרחק בן 20 קילומטרים לעבר היעדים. לאחר חציית נהר הליטאני, בסיוע לוחמי שייטת 13, טיפסו הכוחות ועלו לרמת ארנון עד אשר היו מצויים בקרבת היעדים ונערכו לתקיפה.
צוות-קרב בפיקוד דורון אלמוג, אשר כלל כוח מגדוד הנח"ל המוצנח ומפלנ"ט צנחנים, תקף את אחד מבסיסי המחבלים. כעשרה מחבלים נהרגו. ציון חכמון, לוחם בגדוד הנח"ל המוצנח נהרג ונפצעו מספר חיילים מן הגדוד ומן הפלנ"ט. לאחר שהכוחות הרסו את המבנים ואת אמצעי הלחימה ביעד, התפנו הכוחות באמצעות מסוקי "יסעור" ושבו לישראל.
תוצאות המבצע

כוחות צה"ל הרגו למעלה מעשרה מחבלים, פצעו מספר מחבלים נוספים והרסו את המבנים ביעד. לכוחות צה"ל היו הרוג ומספר פצועים.
הערות שוליים

↑  ראיון עם יצחק גרשון, גלי צה"ל, 20.01.2018.
↑  גיורא איילנד, "לא נרדם בלילות", ידעות ספרים, 2018, עמודים 109-111.
↑  דורון אביטל, לוגיקה בפעולה, זמורה ביתן, 2012, עמוד 90.
↑  דורון רובין, "מי פוחד ממי?", בתוך הספר "מנהיגות ברגעים של אמת" מאת יום טוב סמיה, הוצאת קונטנטו דה סמריק, 2014, עמודים 472-473.
↑  דורון אביטל, "לוגיקה בפעולה", זמורה ביתן, 2012, עמוד 91.
משה שטרן (היסטוריון)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביולי 1864 Steinbach, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  13 בפברואר 1939 (בגיל 74) 
 תקופת הפעילות:  ? – 13 בפברואר 1939 
 
משה (מוריץ) שטרן (Moritz Stern;‏ ב' בתמוז ה'תרכ"ד, 6 ביולי 1864, שטיינבך (גר') – כ"ד בשבט ה'תרצ"ט, 13 בפברואר 1939, ברלין) היה רב, היסטוריון, וספרן מוזיאון יהודי־גרמני.
ביוגרפיה

משה שטרן נולד בעיירה שטיינבך לרבי יעקב בן מאיר. כשהיה בן חמש היגרה משפחתו לברלין.
ב-1889 השלים את לימודיו באוניברסיטת הומבולדט של ברלין וקיבל תואר דוקטור בפילוסופיה. בהמשך היה תלמידו של הרב אברהם ברלינר בבית המדרש לרבנים בברלין.
בשנת 1891 מונה לרב בעיר קיל. בשנת 1898 נישא לשרה קרליבך, בתו של הרב שלמה קרליבך, שהיה רבן של קהילות שונות בגרמניה.
היה בין הראשונים לעיין בארכיונים הסודיים של הוותיקן לצורך מחקר מפורט על יחסי יהודים קתוליים.
שטרן שימש כמנהל בית הספר התיכון הישראלי בפירט החל משנת 1898, ולאחר מכן, החל משנת 1900, ניהל בית ספר יהודי דתי לבנים בברלין.
בשנת 1905 מונה לספרן בספריית הקהילה היהודית בברלין (גר'), וב-1920 קודם לתפקיד ספרן בכיר. תחת הנהגתו של שטרן, התפתחה ספריית הקהילה היהודית בברלין לאחת הספריות היהודיות החשובות ביותר באירופה, עם אוסף שכלל מעל 70,000 כרכים ואוסף אמנות משמעותי. הוא ארגן תערוכות, בהן תערוכה לציון 200 שנה להולדת משה מנדלסון.
שטרן התמקד במחקריו בחיים היהודיים בגרמניה ובאיטליה, באנטי-יהדות בימי הביניים, ובנושאים כגון עלילות דם והיסטוריה יהודית מודרנית. הוא היה אחד מהחוקרים היהודים הראשונים שעיינו בארכיונים הסודיים של הוותיקן, ופרסומיו תרמו רבות להבנת יחסי היהודים והקתולים.
שטרן נפטר בברלין בשנת 1939, זמן קצר לפני שתכנן להגר מגרמניה. עזבונו נשמר והועבר מאוחר יותר להארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי בירושלים.
כתביו

מימורבוך הישן דק"ק ווינא לפני הגירוש, בתוך: "ברכת אברהם", ספר יובל לכבוד אברהם ברלינר, תרס"ג.
לשלמה, ‏ספר יובל לכבוד הרב שלמה קרליבך; ברלין, תר"ע, באתר היברובוקס
מגלת נס (בשנת שע"ה), מר' רפאל בן בצלאל תושב ססולו, בתוך: לדוד צבי, ‏ספר יובל לכבוד הרב דוד צבי הופמן; ברלין, תרע"ד, באתר היברובוקס
קונטרסי הזכרת נשמות מן המאות ט"ז-י"ט (בינסוואנגן (גר'), פפארזי, נויבורג, פיטאך, איטינגן, אוברדורף, ארדהיים, וואלרשטיין, קריגסהאבר, הארבורג (אנ'), סטאפך, הירבן (גר'), קליין-ארדלינגן (גר'), זונטהיים שבמדינת שוואבין אשכנז), ירושלים, תש"א.
Der Schweriner Oberrabbiner Mordechai Jaffé. Seine Ahnen und seine Nachkommen. Ein Stammbaum. Berlin 1933.
Zeittafeln der jüdischen Geschichte und Literatur. Zum Schulgebrauch mit Daten der allgemeinen Geschichte. Berlin 1934.
Die israelitische Bevölkerung der deutschen Städte. VI Varia. Erstes Heft: Aus Württemberg. Hall, Reutlingen 1349 – Ulm 1499 – Reutlingen 1499 – Reutlingen 1495, 1516. Berlin 1936.
Aus dem Berliner Jüdischen Museum. Palästinensische Altertümer, Münzen, Medaillen, Siegel, Ringe und Kultusgeräte. Mitteilungen. Berlin 1937.
steinheim-institut.de
לקריאה נוספת

אליהו יוחנן גוראריה, חקרי מנהגים, מנהגי ברלין, חולון תשס"ז, עמ' 25.
Moritz Stern : Geschichte der Alten Synagoge zu Berlin, Teetz, 2007, pg. 13-15.
הערות שוליים

↑  יוסף מייזל (גר'), סיני, י, עמ' רטז.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268570905171  PLWABN: 9810665772905606  GND: 133524019  ICCU: RMLV237404  ISNI: 0000 0000 6632 8798  LCCN: nr97005326  NKC: zmp2012709801  NTA: 110643747  RERO: 02-A003863665  SUDOC: 114471169  VcBA: 495/278514  VIAF: 45493846   WorldCat (עם VIAF): 45493846
מבצע לבלוב

מבצע לבלוב היה פשיטה של צה"ל שנערכה בליל 16 - 17 באוקטובר 1980, בה פשטו לוחמים מחטיבת הצנחנים וחטיבת גולני על בסיס מחבלים בלבנון, במטרה לפגוע במחבלים ולהרוס תשתיות טרור.
רקע

בשנת 1980 התגבשה בצה"ל התפיסה כי הכרחי לשוב ולבצע פעולות יזומות בשטח לבנון על מנת להביא שקט ליישובי הצפון בפרט ולתושבי ישראל בכלל. הרמטכ"ל, רפאל איתן, הורה לאלוף פיקוד הצפון, אביגדור בן-גל, להיערך לביצוע פשיטה צפונית לנהר הליטאני שבלבנון. הפעולה הוטלה על כוחות מחטיבת גולני, עליה פיקד אל"ם אילן בירן. בנוסף השתתף כוח מחטיבת הצנחנים.