stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קאבל
אטימולוגיה

המושג נגזר מקבלה, תורת הסוד היהודית. בתרבות האירופית (קבלה נוצרית, קבלה הרמטית) נקשר המונח לתורת הנסתר או לסוד.
המונח הגיע לאנגלית דרך cabale בצרפתית, מהלטינית של ימי הביניים (cabbala), והיה ידוע בתחילת המאה ה-17 בהקשר של צ'ארלס השני ואוליבר קרומוול. באמצע המאה ה-17, המשיך המונח להתפתח וקיבל משמעות של תככים שנרקמו בידי קבוצה קטנה וכן התייחס לקליקה פוליטית סודית למחצה. ישנה תאוריה בלתי מבוססת שהמושג קיבל את משמעותו הנוכחית מקבוצת שרים שהוקמה בשנת 1668 - "משרד הקאבל" של צ'ארלס השני. החברים כללו את סר תומאס קליפורד, לורד ארלינגטון, הדוכס מבקינגהם (ג'ורג ולירס), לורד אשלי ולורד לודרדייל, שהאותיות הראשונות שלהם יוצרות את ראשי התיבות CABAL, והיו החתומים על הסכם דובר שקשר את אנגליה לצרפת במלחמה עתידית נגד הולנד, ושימש כיסוי להסכם הסודי של דובר (אנ'). מדובר באטימולוגיה עממית, אם כי צירוף המקרים צוין כבר ב-"זמן אמת".
שימוש בהולנד

בהולנדית, נעשה שימוש במילה קאבל (kabaal וגם kabale או cabale, קָבּאלֶה) במהלך המאה ה-18 באותה משמעות. הקאבל הפְריזי ציין את האצולה הפרו-אוראנז'ית שתמכה במוסד הסטאדהאודר אך גם השפיעה רבות על הסטאדהאודרים וילם הרביעי ווילם החמישי ועל המושלים מטעמם, ועל ידי כך גם על ענייני המדינה ברפובליקה ההולנדית. השפעה זו הגיעה לסיומה כאשר סר חינם של האצילים הפריזים בחצר המלכות. כיום יש למונח משמעות של רעש, המולה.
שיח קונספירטיבי

חסידי תאוריית הקונספירציה QAnon משתמשים ב"קאבל" כדי להתייחס למה שנתפס כארגון עילית סודי עולמי, אשר, על פי התומכים, רוצה לערער את הדמוקרטיה והחופש, וליישם את האג'נדות הגלובליסטיות שלהם.
כמה תנועות אנטי-ממשלתיות באוסטרליה, במיוחד אלו שהופיעו במהלך התגובה למגפת הקורונה, טוענות שהמינויים החשאיים של השרים של סקוט מוריסון היו עדות למה שהם כינו "קאבל סודי".
המונח משמש לעיתים קרובות כמשרוקית כלבים אנטישמית, דרך מקורו העברי והאסוציאציה למטאפורות אנטישמיות.
הערות שוליים

1 2  "Collins English Dictionary: Cabal" (באנגלית). נבדק ב-2018-05-01.
↑  "Wordpandit: Cabal" (באנגלית). 12 בפברואר 2011. נבדק ב-2018-05-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dan, Joseph (2007). Kabbalah : a very short introduction. New York, NY: Oxford University Press. p. 67. ISBN 9780195327052. OCLC 60664380.
↑  "World Wide Words: Cabal" (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2018-05-01. נבדק ב-2018-05-01.
↑  Durant, Will and Ariel. The Age of Louis XIV. (page 277) New York: Simon And Schuster, 1963.
↑  Etymology of cabal, Online Etymology Dictionary (באנגלית)
↑  see nl:kabaal
↑  Zuckerman, Ethan (2019). "QAnon and the Emergence of the Unreal" (PDF). Journal of Design and Science (6): 1–5. ארכיון (PDF) מ-2020-07-02. At [QAnon's] core is the idea that all American presidents between John F. Kennedy and Donald Trump have been working with a cabal of globalist elites called "The Cabal" to undermine American democracy and forward their own nefarious agenda. ... In all versions of the mythos, the Cabal seeks to destroy American freedom and subjugate the nation to the wills of a world government.
↑  Lydia Khalil, Morrison’s secret appointments are a slippery slope, Lowy Institute, 31 August 2022.
↑  "AJC Translate Hate Glossary: Cabal" (באנגלית). 10 במרץ 2021. נבדק ב-2022-05-11. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Armin Langer, Deep State, Child Sacrifices, and the “Plandemic”: The Historical Background of Antisemitic Tropes within the QAnon Movement, Routledge, 2022, ISBN 978-1-003-20049-9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4126402-2
היכל שלמה

ערך זה עוסק במבנה בו שכנה בעבר הרבנות הראשית בירושלים (ברחוב המלך ג'ורג'). אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

היכל שלמה
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לאומנות יהודית
 כתובת:  רח' המלך ג'ורג' 58, ירושלים
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1953–1958 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1958 (הקמת הבניין)
 אדריכל:  מאיר רובין, אלכסנדר פרידמן
 
 קואורדינטות:  31°46′33″N 35°13′01″E﻿ / ﻿31.77578889°N 35.21691111°E﻿ / 31.77578889; 35.21691111
 www.hechalshlomo.org.il
  (למפת ירושלים מוגדלת) היכל שלמה(למפת ירושלים רגילה) היכל שלמה(למפת הרי ירושלים רגילה) היכל שלמה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) היכל שלמה
 he
 
היכל שלמה הוא מבנה ברחוב המלך ג'ורג' בירושלים, בצמוד לבניין בית הכנסת הגדול, אשר שימש בעבר ללשכות הרבנים הראשיים לישראל ומשכנם של בית הדין הרבני הגדול ומועצת הרבנות הראשית. בבניין פועל כיום קמפוס של המכללה האקדמית הרצוג לצד מוזיאון לאמנות יהודית ע"ש וולפסון, בית הכנסת "רננים" ואודיטוריום.
על גג הבניין ישנה תצפית פנורמית על ירושלים.
היסטוריה

ראשיתו של היכל שלמה היא בשנת 1923, כאשר פרסמו הרבנים הראשיים לארץ ישראל, הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב יעקב מאיר, קריאה להקמת בית כנסת מרכזי בירושלים:
(...) הייתכן הדבר כי דווקא ביישוב היהודי הגדול שבירושלים הקדושה יחסר סמל האיחוד הסגולתי הזה של עם ישראל? (...) הייתכן להוציא ולהשמיע מפה לאוזן את המשפט המוזר, המופרך כל כך, והעובדתי בכל זאת, ולומר: לירושלים הגדולה והקדושה אין בית כנסת גדול ומרכזי?
הרבנים הראשיים ייצגו בקריאתם זו את הלך הרוח אצל רבים בירושלים באותה תקופה; חלקם אף הקימו (בברכתו של הרב קוק) את בית הכנסת ישורון. רבים סברו שבירושלים ההולכת ומתרחבת ונבנות בה שכונות חדשות, יש להקים בית כנסת מרכזי שיאגד את החיים הרוחניים בירושלים המתחדשת. זרז נוסף לקריאה היה מצבו המידרדר של הרובע היהודי. בעקבות מצב זה לא היה ניתן עוד לראות בבית הכנסת החורבה בית כנסת מרכזי.
ניסיון נוסף להקמת בית כנסת בעיר היה מצד הרב בן ציון חי עוזיאל בשנת 1940, שניסה להקים בית כנסת מרכזי ספרדי. ניסיון זה לא צלח.
רבים ציפו שבית הכנסת ישורון, שהוקם בשנות העשרים ושכן בבית הספר לבנים ובבית היתומים הספרדי, יענה על הדרישות להקמת בית כנסת מרכזי. ציפיות אלו גדלו כאשר ישורון עבר למשכנו הקבוע ברחוב המלך ג'ורג', והוא אכן אישר את הציפיות שתלו בו אישי ירושלים. בישורון עדיין ניתן למצוא שלטים שבהם בית הכנסת מכונה "בית הכנסת המרכזי". אך גם לאחר שישורון התבסס במשכנו שברחוב המלך ג'ורג', היו שחפצו בהקמת בית כנסת מרכזי. הם נימקו זאת בכך שלישורון יש מנהגים מסוימים ואופי קהילתי ספציפי, שהיה אשכנזי מודרני בלבד. היו כאלו שסברו שבבית כנסת מרכזי צריכה להיות מקהלה קבועה, וזו לא הייתה בישורון. סיבה נוספת הייתה שישורון היה בית כנסת פרטי שנוהל בידי עמותה פרטית, ומעולם לא קיבל דימוי רשמי וממלכתי. בית הכנסת ישורון השיג את דימוי בית הכנסת המרכזי בזכות האירועים הממלכתיים שאירח, וחשובי העם שבחרו להתפלל בו.
ב-1946 קנה הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג - הרב הראשי האשכנזי הראשון של מדינת ישראל, חלקת קרקע ברחוב קינג ג'ורג' שבמרכז ירושלים, במטרה להקים משכן קבע לרבנות הראשית.
הדרישות להקמת בית כנסת מרכזי התעצמו אחרי הקמת מדינת ישראל, והושם דגש מפי הדורשים על מחויבותם של מוסדות המדינה, ובפרט משרד הדתות, להקים בית כנסת ממלכתי-דתי בירושלים.
הקמת היכל שלמה

טקס הנחת אבן הפינה ל"בית הרבנות הראשית" התקיים ברחוב המלך ג'ורג' ב-8 ביולי 1952 בנוכחות הרבנים הראשיים, שר הדתות, ראשי ישיבות, רבנים ושופטי בית המשפט העליון.
בל"ג בעומר ה'תשי"ח (1958) באו לקיצן הקריאות הרבות להקמת מרכז דתי-רוחני בירושלים: ביום זה נערך טקס חנוכת בית היכל שלמה ברחוב המלך ג'ורג' בירושלים, בהשתתפות נשיא המדינה יצחק בן-צבי, שרים, הרבנים הראשיים לישראל, חברי כנסת, ראש עיריית ירושלים מרדכי איש שלום ועוד. הבניין נקרא על שם שלמה וולפסון, אביו של סר אייזיק וולפסון, שתרם את הכסף לבניית היכל שלמה. אדריכלי המבנה היו מאיר רובין ואלכסנדר פרידמן.
בהיכל שלמה שכנו בתחילה משרדי הרבנות הראשית, לשכות הרבנים הראשיים ובית הדין הרבני העליון. הבניין המרווח איפשר לכל דיין לקבל לשכה נפרדת. כמו כן נקבעה בהיכל שלמה "הספרייה התורנית המרכזית בישראל", שבה נמצאו עשרות אלפי ספרי קודש, בהם ספרים שנמצאו בעזבונות הקהילות שנחרבו בשואה.
מוסדות נוספים שעברו להיכל שלמה הם המחלקה להסברה דתית, הוועד לבירורי הלכות, איחוד בתי הכנסת ועוד. מאוחר יותר נפתח במקום מוזיאון היכל שלמה, המציג אוסף נדיר של חפצי קדושה מקהילות יהודיות ברחבי העולם. בקומה העליונה נבנה אודיטוריום רב מקומות, שבו נערכים כינוסים שונים. אחד האירועים הזכורים ביותר שהתקיימו באולם זה לאחר הקמתו הוא אזכרה לרב הרצוג, מיוזמי היכל שלמה, שנפטר זמן קצר לאחר חנוכת הבית.
בשנת 1992 עברו משרדי הרבנות הראשית לבנין בכניסה לעיר ירושלים. באותו זמן נמכרו רוב ספרי הספרייה התורנית של היכל שלמה לסוחרים, ונשארו רק הספרים באולם העיון המרכזי של הספרייה.
בבניין הוקם מוזיאון לאמנות יהודית על ידי המייסד יהודה לייב ביאלר ובעזרתו של משה מושקוביץ. בנוסף פועל אולם בו מתקיימים מופעים שונים ברוח היהדות.
האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר, נפגש עם הרבנים הראשיים לישראל בהיכל שלמה, במהלך ביקורו בישראל, ב-12 במאי 2009.
בינואר 2017 נפתח בבניין קמפוס אקדמי של המכללה האקדמית הרצוג ללימודי הוראה והכשרות מקצועיות למורים, ביוזמתו של משה מושקוביץ.
בית הכנסת בהיכל שלמה

עם הקמת הבניין, הוחלט לייסד בו בית כנסת שישמש את אורחי הבניין. בית הכנסת נקבע בקומת הכניסה לבניין, ונראה כי מייסדי היכל שלמה ייחסו לו חשיבות רבה.
בית הכנסת בהיכל שלמה > עיטורי ויטראז'

בשל העובדה שבית הכנסת נועד לשרת בעיקר את באי הבניין, לא הוקצה לו מקום רב והוא היה קטן יחסית. אך למרות ממדיו הקטנים, ניכר שהושקעו בו כסף ומחשבה רבה על מנת לפארו. בבית הכנסת היו אחד עשר חלונות ויטראז' צבעוניים, שנעשו בידי האמן דוד הילמן בשנותיו הראשונות של בית הכנסת. כל חלון הוקדש לנושא אחר, כגון שבת, ראש חודש, פסח, יום כיפור ואפילו מצוות שילוח הקן ומגילת שיר השירים.
בית הכנסת בהיכל שלמה > ארון הקודש

הפריט המפואר ביותר בבית הכנסת הוא ארון הקודש, שהובא להיכל שלמה מבית הכנסת של הקהילה הספרדית בעיר פדובה שבאיטליה.
ארון הקודש האיטלקי, וכן בימת הקריאה בתורה התואמת לו, הובאו ארצה בשנות החמישים יחד עם ארונות קודש אחרים מקהילות באיטליה, במסגרת מבצע העלאת ארונות קודש מאיטליה לישראל. חלק מן הארונות הובאו מקהילות בהן לאחר השואה לא נשארו עוד מתפללים. במבצע זה הועלו כארבעים ארונות קודש ופוזרו ברחבי הארץ. כמה מהם, כמו גם בית הכנסת מן העיירה קונלאנלו ונטו, הובאו לירושלים ושימשו בסיס להקמת המוזיאון ליהדות איטליה. המבצע נוהל בידי איש הסוכנות היהודית ד"ר שלמה אומברטו נכון, משרד הדתות בראשות השר ד"ר זרח ורהפטיג ואישים נוספים באיטליה ובישראל.
ארון הקודש שהגיע להיכל שלמה נבנה ב-1728, וניצב יותר ממאתיים שנה בבית הכנסת הספרדי שבעיר פדובה. לכבוד חנוכת ארון הקודש באיטליה חיבר רבי משה חיים לוצאטו (הרמח"ל), סדר מיוחד של שירים וזמירות בשם "חנוכת הארון". הקהילה הספרדית בפאדובה פעלה באופן סדיר עד לשנת 1892. בשנה זו החליטו כל הקהילות היהודיות בפאדובה להתאחד למניין אחד, על אף שינויי המנהגים. הקהילות כולן עברו להתפלל יחד בבית הכנסת הגדול בפאדובה, ובית הכנסת הספרדי נותר ריק עד שנת 1955, אז נענו ראשי הקהילה לבקשותיו של ד"ר נכון להעלות את הארון ארצה. לצורך העניין הרהיטים פורקו לחלקים קטנים, נארזו ועלו על האונייה הישראלית "דורית" מאיטליה לישראל.
לרגל חנוכת ארון הקודש האיטלקי בבית הכנסת של היכל שלמה, הודפס מחדש ספרו של הרמח"ל "חנוכת הארון" וחולק לנוכחים. על ארון הקודש עדיין קיימות כתובות הקדשה מימי פאדובה, וכן כתובת חדשה שנקבעה בחנוכת הארון בהיכל שלמה. ארון הקודש היה זקוק לשיפוץ ולשחזור מסוים, ולביצוע המלאכה הזמינו הגבאים את יצחק ב"ק, אחד האמנים הירושלמיים הנודעים ביותר שהתמחה במשך שנים באומנות בתי כנסת (ב"ק צייר כמה מציורי הקיר בבית הכנסת החורבה).
בימת הקריאה בתורה שנמצאת במרכז בית הכנסת הונמכה כשהגיעה לירושלים: בפאדובה הייתה הבימה גבוהה מאוד, וכדי לעלות אליה היו שבע מדרגות תלולות מכל צד. בניגוד לדעת אחדים שסברו שבית הכנסת חייב להיות זהה לזה שבפאדובה, הוחלט שבית הכנסת ייבנה באופן מודרני לחלוטין, ולצורך זה הונמכה הבימה.
בית הכנסת בהיכל שלמה > חזנות

אף על פי שמידותיו של בית הכנסת היו קטנות יחסית, ביקשו מנהלי היכל שלמה, ובראשם ד"ר משה יפה, שבית הכנסת ישמש אות ומופת לבתי כנסת אחרים בישראל. הם החליטו, בין השאר, כי בבית הכנסת יהיה חזן קבוע שינהיג את הציבור בתפילה יחד עם מקהלה מקצועית בהרכב מלא. החל מסוף המאה התשע עשרה הועסקו חזנים קבועים בבתי כנסת שונים בירושלים, ביניהם בית כנסת החורבה, בית הכנסת ישורון ובית הכנסת הנשיא. אך עד אז מעולם לא פעלה בירושלים מקהלה מקצועית בהרכב מלא.
החזן שהוזמן לעבור לפני התיבה בהיכל שלמה היה משה שטרן, בן למשפחת עולים מבודפשט שעלתה ארצה והתיישבה במעברת תלפיות. אבי המשפחה, ישראל שטרן, הוזמן להיות החזן של בית כנסת שהוקם אז בהר ציון, והבן משה זכה להיות חזן בית הכנסת המרכזי בהיכל שלמה. בעת מינויו לתפקיד היה שטרן רווק צעיר בן 23. הוא שימש בתפקיד חמש שנים. לאחר החזן שטרן, מונה החזן זאב תורן, בנו של מנחם מנדל טירנובר (חזן בית הכנסת תחכמוני) ובשנים לאחר מכן עבר לפני התיבה החזן מנחם-מוני בלבן. בשנת 1976 לאחר תחרות של 56 חזנים (בה התמודד בין השאר החזן שלמה מנדל מגדולי החזנים באותה התקופה) נבחר שלמה אייזנבך כחזן ראשי בבית הכנסת. אייזנבך שימש בתפקיד זה עד שנת תש"מ.
על ניצוח המקהלה, שערכה בבית הכנסת היה לא פחות מזה של החזן, הופקד מנצח המקהלות צבי טלמון. טלמון ניצח על המקהלה, שהורכבה גם מילדים צעירים, במשך כעשר שנים. המקהלה השתתפה בטקסים חשובים כגון בטקס הדלקת המשואות של יום השואה ביד ושם.
החזן הראשי האחרון של היכל שלמה היה החזן נפתלי הרשטיק. באותו זמן בית הכנסת הגדול הלך ונבנה עד שכשנה לאחר מכן, בשנת 1982, כשהוקם בית הכנסת, נפתלי עבר לשם והיה לחזן הראשי הראשון של בית הכנסת הגדול במשך שלושים שנה.
עם הקמת בית הכנסת הגדול בשנת 1982, שהחליף בתפקידו ובייעודו את בית הכנסת שנבנה בהיכל שלמה, הוקמה בבית הכנסת בהיכל שלמה קהילת מתפללים בשם "רננים". בין מתפללי רננים היו ד"ר יוסף בורג והשופט מנחם אלון.
מוזיאון לאמנות יהודית ע"ש וולפסון בהיכל שלמה

המוזיאון ב"היכל שלמה" מציע דרך ייחודית וחווייתית לעיסוק בזהות היהודית ובמורשת העם היהודי. האוסף הגדול כולל חפצים מקהילות יהודיות רבות בארץ ובעולם מימי "תקופת בית ראשון" ועד לימים אלה. הוא נחשב לאחד האוספים החשובים בעולם.
התצוגה, המשלבת בין חפצי יודאיקה בעלי סיפורים מרתקים, ציורים ופסלים, עוסקת בשאלת הקיום היהודי. זהות יהודית, ירושלים והשואה הם חלק מהמוטיבים החשובים העולים מתוך החפצים.
מוזיאון לאמנות יהודית ע"ש וולפסון בהיכל שלמה > אוספים

אוסף השיל גולניצקי, אוסף נהר- ברנהיים, אוסף מקס גרונדט
אוסף מיוחד במוזיאון הוא ספרי התורה הגווילים והמגילות, ששרדו את תקופת השואה והובאו לישראל ב-2002 מווילנה במשלחת בראשותו של משה מושקוביץ, ובהשתתפות הרב הראשי ישראל מאיר לאו, נציגי תנועות הנוער ועוד.
ראו גם

בית הכנסת הגדול
לקריאה נוספת

ראובן גפני, מקדש מעט - בתי כנסת מוכרים ונסתרים בירושלים, יד יצחק בן-צבי, 2004.
הערות שוליים

↑  "אבן פינה לבית הרבנות הראשית", עיתון "חרות", 9 ביולי 1952
↑  ש. רוזנפלד, היכל שלמה פתח שעריו, מעריב, 9 במאי 1958
1 2 3  יצחק טסלר, כך הובאו לארץ מאות ספרי תורה במבצע חילוץ של איש אחד, באתר ynet, 16 בפברואר 2022
↑  טקסט נאומיו
↑  היכל שלמה || המרכז למורשת היהדות, באתר www.hechalshlomo.org.il
↑  איתן בן דור פרק 19 "להציל את התורה" מתוך הספר בעריכת ד"ר עפר מזר, "מאחורי הקלעים: סיפורה האחר של הדיפלומטיה הישראלית", פרדס הוצאה לאור, חיפה, מסת"ב 978-1-61838-199-6, 2016
| הרבנות הראשית לישראל |
| --- | --- | --- |
| תחומי סמכות | נישואין • גירושין • כשרות • גיור |  |
| רבנים ראשיים אשכנזים | הרב אברהם יצחק הכהן קוק  (ה'תרפ"א - ה'תרצ"ה) (מייסד) • הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג (ה'תרצ"ה - ה'תשי"ט) • הרב איסר יהודה אונטרמן (ה'תשכ"ד - ה'תשל"ג) • הרב שלמה גורן (ה'תשל"ג - ה'תשמ"ג) • הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא (ה'תשמ"ג - ה'תשנ"ג • הרב ישראל מאיר לאו (ה'תשנ"ג - ה'תשס"ג) • הרב יונה מצגר (ה'תשס"ג - ה'תשע"ג) • הרב דוד לאו (ה'תשע"ג - ה'תשפ"ד) • הרב קלמן בר (ה'תשפ"ה - מכהן) |  |
| רבנים ראשיים ספרדים | הרב יעקב מאיר (ה'תרפ"א - ה'תרצ"ג) • הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל (ה'תרצ"ג - ה'תשי"ג) • הרב יצחק ניסים (ה'תשי"ג - ה'תשל"ג) • הרב עובדיה יוסף (ה'תשל"ג - ה'תשמ"ג) • הרב מרדכי אליהו (ה'תשמ"ג - ה'תשנ"ג) • הרב אליהו בקשי דורון (ה'תשנ"ג - ה'תשס"ג) • הרב שלמה משה עמאר (ה'תשס"ג - ה'תשע"ג) • הרב יצחק יוסף (ה'תשע"ג - ה'תשפ"ד) • הרב דוד יוסף (ה'תשפ"ד - מכהן) |  |
| חברי מועצה בעבר | הרב צבי פסח פרנק • הרב בנימין אלקוצר • הרב בן ציון אברהם קואינקה • הרב אברהם פילוסוף • הרב יונה ראם • הרב ירוחם פישל יהושע ברנשטיין • הרב יעקב קלמס • הרב אליהו מרדכי ולקובסקי • הרב חזקיה שבתי • הרב יעקב עדס • הרב עובדיה הדאיה • הרב משולם ראטה • הרב איסר יהודה אונטרמן • הרב ראובן כץ • הרב יעקב משה טולידאנו • הרב שלום יצחק הלוי • הרב שאול ישראלי • הרב יצחק אביחצירא • הרב שלמה יוסף זוין • הרב חיים דוד הלוי • הרב יהושע קניאל • הרב כתריאל פישל טכורש • הרב יהושע פיטוסי • הרב אליעזר גולדשמידט • הרב סלמן חוגי עבודי • הרב בצלאל ז'ולטי • הרב מנחם יהודה הלוי אושפיזאי • הרב אליהו כץ • הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא • הרב יוסף קפאח • הרב בנימין אביעד • הרב רפאל כדיר צבאן • הרב יוסף שרביט • הרב מרדכי אליהו • הרב משה מלכה • הרב יוסף גליקסברג • הרב שמחה הכהן קוק • הרב ישראל מאיר לאו • הרב משה מלכה • הרב דוד שלוש • הרב יצחק קוליץ • הרב שאר ישוב הכהן • הרב גד נבון • הרב עזריה בסיס • הרב שלמה בן שמעון • הרב אברהם יוסף • הרב שמעון אליטוב • הרב יהודה דרעי |  |
| חברי מועצה מכהנים | הרב אריה שטרן • הרב אייל קרים • הרב יעקב אלעזר כהנא שפירא • הרב יצחק דוד גרוסמן • הרב יצחק לוי • הרב יעקב רוז'ה • הרב יצחק חיים פרץ • הרב רצון ערוסי • הרב יצחק רלב"ג • הרב אליעזר שמחה וייס • הרב שמואל אליהו |  |
| ערכים קשורים | חוק הרבנות הראשית לישראל • בתי הדין הרבניים • בית הדין הגדול לערעורים • היכל שלמה • הראשון לציון • הרבנות הצבאית • מועצה דתית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311680405171  BnF: cb136189603 (data)  GND: 1064884792  LCCN: n82111994  NKC: zmp20221153041  VIAF: 142491505   WorldCat (עם VIAF): 142491505 
ראש עיריית ירושלים מרדכי איש-שלום ונשיא המדינה יצחק בן-צבי, כשברקע היכל שלמה, 1959
ארון הקודש האיטלקי בהיכל שלמה
חנוכייה מפולין מהמאה ה-18 מוצגת במוזיאון, 1959
אח"י תנין (צוללת מסדרת דולפין AIP)

| --- | --- |

אח"י תנין, 23 בספטמבר 2014
אח"י תנין, 23 בספטמבר 2014
 
 תרשים צוללת מסדרת Dolphin II AIP
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת
 צי:  חיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 סדרה:  הצוללות מסדרת דולפין AIP
 סדרה קודמת:  הצוללות מסדרת דולפין
 סדרה עוקבת:  הצוללות מסדרת דקר
 אוניות בסדרה:  אח"י תנין, אח"י רהב, אח"י דרקון
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנות HDW בקיל שבגרמניה
 הושקה:  3 במאי 2012
 תקופת הפעילות:  7 בספטמבר 2014 – הווה (10 שנים)
 אחריתה:  בשירות מבצעי
 מידות
 הֶדְחֶק:  2,400 טון בצלילה
 אורך:  68.6 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  25 קשר בצלילה, 11 קשר על פני הים
 עומק צלילה:  מעל 300 מטר
 גודל הצוות:  35 לוחמים, מתוכם 6 קצינים. אפשרות שהייה ל-15 נוספים
 טווח שיוט:  לא ידוע
 מספר תרנים:  6
 הנעה:  3 מנועי דיזל או חשמל בהספק 4,243 כ"ס
 צורת הנעה:  מדחף
 אמצעי לחימה
 חימוש:  6 × צינורות טורפדו רב-תכליתיים 533 מ"מ  4 × צינורות טילים רב-תכליתיים 648 מ"מ (יכולים לשגר טילי הרפון וטילים נוספים) בשגרה הצוללת נושאת 5 טילי הרפון ו-16 טורפדות
אח"י תנין היא צוללת משולבת הנעת חשמל-דיזל, הראשונה מהסדרה דולפין AIP של חיל הים הישראלי. היא והצוללות הנוספות מהסדרות דולפין ודולפין AIP נבנו בגרמניה במספנות HDW. אח"י תנין החלה את שירותה בשנת 2014.
תיאור

אח"י תנין נחשבת לצוללת מהמתקדמות בעולם, והיא כלי המלחמה היקר ביותר של צה"ל. מערכות הסונאר וההגנה של הצוללת מתקדמות ומשופרות ביחס לשל קודמותיה. הצוללות מסדרת דולפין AIP יכולות לשאת טילי שיוט בעלי טווח של אלפי קילומטרים, וניתן לציידם בראשי קרב גרעיניים. אחד השיפורים המרכזיים הוא אלמנט טכנולוגי מתקדם שהוצב במרכז הצוללת – מערכת ה-AIP (Air Independent Propulsion), מערכות הנעה לצוללות ללא תלות באוויר חיצון, מערכת המבוססת בין היתר על טכנולוגיית תאי דלק המאפשרת למנוע המשולב דיזל-חשמל להשתמש בחמצן ללא צורך בצריכתו ממקור שמחוץ למים. שדרוג זה הצריך את הארכתה של הצוללת בכעשרה מטרים ומטרתו לאפשר שהייה ממושכת יותר בלב ים.
השלמת הרצתן של המערכות והטכנולוגיות החדשות בצוללת זו, תאפשר במידה מסוימת להתקין חלק מהן גם בצוללות הוותיקות המשמשות כעת את החיל.
על-פי התוכנית המקורית, אח"י תנין הייתה אמורה להגיע לישראל במהלך 2013, אך בשל תקלות היא לא הגיעה עד ספטמבר 2014. הגעת הצוללת נדחתה כי מדובר בדגם ייחודי וראשוני שנבנה עבור חיל הים הישראלי, וכתוצאה מכך התעוררו בעיות ייצור בראשית הדרך. הצוללת משתמשת במעגן דרור – מעגן הפולינום בבסיס חיפה שנבנה במיוחד לצורך קליטת צוללת מסוג זה.
עלותה של כל צוללת מסוג זה מוערכת בכ-400 מיליון אירו, שליש ממחירה ממומן בידי ממשלת גרמניה. חלק ניכר מהמערכות שמותקנות בצוללות מפותחות ומיוצרות בישראל. גורמים ביטחוניים אמרו כי בעקבות ההצטיידות בצוללות, מקיימת גרמניה רכש גומלין בחברות אזרחיות וביטחוניות בישראל.
הצוללת הבאה מסדרה זו אשר נקלטה בחיל הים היא אח"י רהב.
השמות אח"י "תנין" ואח"י "רהב" נבחרו על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון עבור הצוללות הראשונות בחיל. במקור השמות הללו הם של שני יצורי ים מיתולוגיים המוזכרים בספר ישעיהו:
עוּרִי עוּרִי לִבְשִׁי-עֹז, זְרוֹעַ ה'--עוּרִי כִּימֵי קֶדֶם, דֹּרוֹת עוֹלָמִים; הֲלוֹא אַתְּ-הִיא הַמַּחְצֶבֶת רַהַב, מְחוֹלֶלֶת תַּנִּין.
לאח"י תנין הנוכחית קדמו הצוללות אח"י תנין (צ-71) מסדרה S שהוצאה מהשירות בינואר 1968, ואח"י תנין (צוללת מסדרת גל) שהוצאה מהשירות ב-2002.
ב-23 בספטמבר 2014 התקבלה אח"י תנין בטקס ממלכתי בבסיס חיל הים בחיפה, לאחר הפלגה רצופה (רובה מתחת לפני הים) ממפעל היצרנית HDW בעיר קיל בגרמניה.
מפקדי הצוללת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| מפקדי אח"י תנין> דרגה ושם | מפקדי אח"י תנין> תקופת כהונה |
| --- | --- |
: אוגוסט 2012 – מאי 2015
: יוני 2015 – ינואר 2016
: אפריל 2017 – ספטמבר 2018
: אוקטובר 2018 – אוקטובר 2019
: נובמבר 2019 – יולי 2021
גלריה

אח"י תנין במהלך טקס הקבלה בבסיס חיל הים בחיפה,
23 בספטמבר 2014
הערות שוליים

↑  תרנים מתרוממים שמשמשים להפעלת רדיו, מכ"ם, פריסקופים ולוחמה אלקטרונית.
↑  גילי כהן, צוללת רביעית תגיע לישראל בעוד כשבועיים ותשולב בפעילות חיל הים, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2014
↑  אחיה ראב"ד, צוללת רביעית מדגם דולפין בדרכה לארץ, באתר ynet, 3 בספטמבר 2014
↑  יוחאי עופר, צוללת חדשה לישראל: אח"י תנין התגייסה לצה"ל, באתר nrg‏, 7 בספטמבר 2014
↑  ניר דבורי, ‏הצצה לניסוי הצוללות החדשות של צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2014
| צוללות של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
| הצוללות מסדרת S | אח"י תנין • אח"י רהב |  |
| הצוללות מסדרת T | אח"י לויתן • אח"י דקר • אח"י דולפין |  |
| הצוללות מסדרת גל | אח"י גל • אח"י רהב • אח"י תנין |  |
| הצוללות מסדרת דולפין | אח"י דולפין • אח"י לויתן • אח"י תקומה |  |
| הצוללות מסדרת דולפין AIP | אח"י תנין • אח"י רהב • אח"י דרקון |  |
הצוללות מסדרת דקר:
היתר עסקה

היתר העסקה של בנק יהב
 ההיתר חתום על ידי בד"ץ בני ברק
היתר עסקה הוא אמצעי הלכתי המאפשר מתן הלוואה בריבית בדרך הערמה במסגרת ההלכה.
מצוות ההלוואה והצורך בהיתר עסקה

החובה לתמוך בעני, והאיסור לגבות ריבית על הלוואה הניתנת לו מופיעות במפורש בתורה בשלושה מקומות שונים:
אִם כֶּסֶף תַּלְוֶה אֶת עַמִּי אֶת הֶעָנִי עִמָּךְ לֹא תִהְיֶה לוֹ כְּנֹשֶׁה לֹא תְשִׂימוּן עָלָיו נֶשֶׁךְ.
וְכִי יָמוּךְ אָחִיךָ וּמָטָה יָדוֹ עִמָּךְ וְהֶחֱזַקְתָּ בּוֹ גֵּר וְתוֹשָׁב וָחַי עִמָּךְ. אַל תִּקַּח מֵאִתּוֹ נֶשֶׁךְ וְתַרְבִּית וְיָרֵאתָ מֵאֱלֹהֶיךָ וְחֵי אָחִיךָ עִמָּךְ. אֶת כַּסְפְּךָ לֹא תִתֵּן לוֹ בְּנֶשֶׁךְ וּבְמַרְבִּית לֹא תִתֵּן אָכְלֶךָ
לֹא תַשִּׁיךְ לְאָחִיךָ נֶשֶׁךְ כֶּסֶף נֶשֶׁךְ אֹכֶל נֶשֶׁךְ כָּל דָּבָר אֲשֶׁר יִשָּׁךְ. לַנָּכְרִי תַשִּׁיךְ וּלְאָחִיךָ לֹא תַשִּׁיךְ לְמַעַן יְבָרֶכְךָ יְהוָה אֱלֹהֶיךָ בְּכֹל מִשְׁלַח יָדֶךָ עַל הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַתָּה בָא שָׁמָּה לְרִשְׁתָּהּ.
על פי קביעת ההלכה, איסור לקיחת ריבית קיים גם כאשר הלווה מעוניין לשלם ריבית, בניגוד לשאר דיני ממונות שמועילה מחילת הניזק.
העסקה בדברי חז"ל

ישנו בחז"ל מושג דיני הנקרא עסקה:
האי עיסקא פלגא מלוה ופלגא פקדון , עבוד רבנן מילתא דניחא ליה ללוה וניחא ליה למלוה
וכפי שהגדירו הרמב"ם:
תיקנו חכמים שכל הנותן מעות לחבירו להתעסק בהן, יהיה חצי הממון בתורת הלוואה, והרי המתעסק חייב באחריותו, אף על פי שאבד באונס. והחצי האחר בתורת פיקדון, והרי הוא באחריות בעל המעות. ואם נגנב או אבד החצי של פיקדון, אין המתעסק חייב לשלם, ולפיכך יהיה שכר זו החצי, אם הרוויח, של בעל המעות
בעסקה זו שני הצדדים אינם מלווה ולווה, אלא זו עסקת חבילה, בה שני הצדדים הופכים להיות שותפים להפסד ולרווח כאחד. בעל הממון הוא שותף פאסיבי הנותן כסף ל"מתעסק" - השותף האקטיבי, על מנת שישקיע אותו בעסק, כך שמחצית הכסף ניתנת כהלוואה אשר רווחיו והפסדיו הם של "המתעסק" ומחצית הסכום ישמש כפיקדון אשר רווחיו והפסדיו הם של "הנותן". כך ה'מלווה' זכאי למעשה לחלק מה"רווחים" שנושאים העסק או ההשקעה של ה'לווה', והכסף שהוא מקבל אינו נחשב כריבית. למשל: במקום שמשה ילווה מאברהם את הכסף הדרוש לו להקמת עסק חדש, ויחזיר לו ריבית קבועה מראש הן במקרה של הצלחת העסק והן במקרה של הפסדים בעסק, ה"עסקה" מגדירה את הנתינה כהשקעה, המותרת על פי היהדות; העסק שייך הן למשה והן לאברהם ואברהם יקבל בסופו של דבר, את חלקו כרווח מהצלחת העסק.
עסקה זו, הגם שהיא מאפשרת לאדם לצבור רווחים על הונו, עדיין אין בה פתרון למלוא סכום ההלוואה אלא רק למחציתה, וכמו כן אין בה פתרון לחששם של המלווים שהם שמים את מעותיהם על קרן הצבי ומחצית מכספם עלול לרדת לטמיון.