stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמעון ועקנין
חייו > מות בנו

בז' בתשרי תשי"א (1950) נפטר בנו, ר' משה ועקנין. חודש אחר כך, בי"ז חשוון תשי"א, נפטרה אשתו, מרת מעתוקה. צאצאיה מעידים כי הרבנית לא יכלה לשאת את הצער בעקבות מות בנה וזה הדבר אשר שהביא לפטירתה.
לאחר מות אשתו נשא ר' שמעון אישה נוספת ושמה שֹוּלטנא.
14 שנה אחר כך, ביום ג' בכסלו ה'תשכ"ה, הלך לעולמו והוא בן 83. ביום הלווייתו פורסמו מודעות אבל מטעם המשפחה, רבנות טבריה וכוללות רבי מאיר בעל הנס בעיר, בהן הציבור התבקש לחלוק כבוד עם הצדיק, להגיע ללווייתו ולסגור את החנויות בשעת הלוויה. רבים מאנשי טבריה השתתפו במסע לווייתו, החנויות נסגרו כבקשת רבני העיר והעיר שבתה.
בין הסופדים בלווייתו היו אחיו ר' מאיר ועקנין והרב יעקב חי זריהן, ראש אבות בתי הדין של טבריה.
צאצאיו

לרבי שמעון נולדו בת ושני בנים מאשתו הראשונה, הרבנית מעתוקה:
"בכורה" אסתר – נישאה בתחילה לר' בצלאל מכסומוף, ובשנית לר' אליהו זרח. לא נולדו לה ילדים.
ר' ניסים ועקנין – שאב את תורתו מסבו ר' אברהם אבוחצירא. המשיך לכהן בבית הכנסת של אביו "מטה שמעון", ולהנהיג את הקהילה במקום. לימים עזב את טבריה וכיהן כרב שכונת הבוכרים בתל אביב.
ר' משה ועקנין – נפטר בטרם עת, 1950. היה נשוי לרינה בת אחי אביו רבי מאיר ועקנין. בתם מרים נישאה לרב חיים דוד הלוי
חיבוריו

ספרים שכתב ר' שמעון ועקנין:
דור"ש סמוכים – דרושים על התורה, יצא לאור בשני חלקים לראשונה בשנת ה'תרצ"ג בירושלים.
נאה דור"ש – חידושים על אגדות הש"ס. יצא לאור בשנת ה'תשט"ז בירושלים.
דבר השו"ה – דרושים וחידושים נוספים על התורה שחידש בזמן תפקידו כשד"ר. יצא לאור בשנת ה'תשי"ח בג'רבה שבתוניסיה.
עמק השו"ה – פירוש על הנ"ך. כנראה נשלם במקביל ל"דבר השוה", אך לא יצא לאור.
ילקוט בן דוד – חיבור על הספר "מאיר בת עין"– ליקוטי אמרות ואגדות על רבי מאיר בעל הנס. הוציא אותו ביחד עם חיבורו של אביו "ילקוט דוד", גם הוא על "מאיר בת עין".
בכמה מספריו הכניס ר' שמעון פיוטים שכתב, ואת הקדמותיו נהג לכתוב בחרוזים. בשמות ספריו רמז את שמו ושם הוריו בראשי התיבות, כך לדוגמה הוא מסביר בהקדמות לשניים מספריו:
נאה דור"ש – נאום אני הצעיר שמעון ואעקנין רבי דוד.
דבר השו"ה – בן רבי דוד הצעיר שמעון ואעקנין הי"ו.
הוציא לאור יחד עם אחיו ר' מאיר ועקנין את ספרו של אביהם ר' דוד, שו"ת "וידבר דוד".
לספריו הסכמות מרבנים חשובים, ביניהם רבה הראשי של מרוקו הרב רפאל אנקווה, הרה"ר הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרה"ר הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הראשון לציון הרב יצחק ניסים, הראשון לציון הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל והרב רפאל הכהן קוק, רבה של טבריה.
לקריאה נוספת

שלמה זלמן מיארה, גאוני משפחת אביחצירא, חלק ד', זרע אברהם אוהבי, באתר אוצר החכמה
ביאורים

↑  יש הטוענים שנפטר בב' בכסלו כפי שכתוב על מצבתו, אך לא כך נכתב במודעת האבל.
הערות שוליים

1 2  רבי שמעון ועקנין, דור"ש סמוכים - חלק א, ירושלים תרצ"ג, באתר היברובוקס
↑  רבי שמעון ועקנין, נאה דור"ש, הקדמת המחבר, עמוד 6, באתר אוצר החכמה
↑  שלמה זלמן מיארה, גאוני משפחת אביחצירא, חלק ד', זרע אברהם אוהבי, עמוד 121, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
1 2  רבי שמעון ועקנין, נאה דור"ש, הקדמת המחבר, עמוד 7, באתר אוצר החכמה
↑  שלמה זלמן מיארה, גאוני משפחת אביחצירא, חלק ד', זרע אברהם אוהבי, עמוד 138, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  רבי שמעון ועקנין, דור"ש סמוכים - חלק א, ירושלים תרצ"ג, הקדמת המחבר, עמוד 11, באתר היברובוקס
↑  וקנין, דוד בן יעקב, וידבר דוד, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301448205171  ISNI: 0000 0000 4818 601X  LCCN: no2006067975  VIAF: 14526660   WorldCat (עם VIAF): 14526660 
רב שמעון ועקנין לרב שלמה בן חמו מנטיפה בכתב חצי קולמוס
I Know Places

| --- | --- |
 שיר בביצוע טיילור סוויפט
 מתוך האלבום 1989
 יצא לאור:  27 באוקטובר 2014
 תאריך הקלטה:  2013–2014
 סוגה:  רוק קל • פופ • סינת'פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:16
 חברת תקליטים:  ביג משין
 כתיבה:  טיילור סוויפט, ראיין טדר
 הפקה:  טיילור סוויפט, ראיין טדר, נואל זנקנלה
"I Know Places" (בעברית: "אני מכירה מקומות") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה החמישי, 1989. השיר יצא לאור ב-27 באוקטובר 2014, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-19 במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה

השיר מדבר על הקושי של זוג ידוענים למצוא כל פרטיות ממגזינים, עיתונות צהובה פפראצי ורכילות. במהדורת הדלוקס של האלבום, סוויפט מסבירה כיצד כתבה לראשונה את השיר הזה. כמו כן, היא הסבירה כיצד תמיד רצתה לעבוד עם ראיין טדר, שהיה בהמשך לאחד מכותבי ומפיקי השיר.
בנוסף לכך, דיברה סוויפט בריאיון על המשמעות של השיר ועל הגורמים שכתבו לה לכתוב אותו ביחד עם ראיין טדר.
הצלחה מסחרית

כמה שנים לצאתו, הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-40 מיליון השמעות. ב-13 במרץ 2020, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה, דבר שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר באלבום.
ביקורת

כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-82 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
ביקורת > רשימות כל הזמנים וסוף שנה

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אינדפנדנט | 100 רצועות האלבומים של טיילור סוויפט - מדורגות | 34 |  |
| רולינג סטון | כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 82 |  |
| BuzzFeed | 167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 58 |  |
| NME | השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 91 |  |
| Paste | 158 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 59 |  |
| Vulture | 179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 49 |  |
הופעות חיות

סיבוב ההופעות של סוויפט, The Eras Tour, החל במרץ 2023 ובכל מופע סוויפט ביצעה שני שירי הפתעה. שירי הפתעה אלו מבוצעים במהלך מיני סט אקוסטי ואינם חוזרים על עצמם לאורך סיבוב ההופעות, למעט במקרה של טעויות במהלך הופעות. סוויפט הביעה את כוונתה לנגן שירים שונים בכל ערב כדי לספק חוויות ייחודיות למעריצים. "I Know Places" בוצע באצטדיון SoFi באינגלווד ב-8 באוגוסט 2023 יחד עם השיר "King of My Heart".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 27 באוקטובר 2014 | הורדה דיגיטלית | ביג משין |  |
I Know Places (Taylor's Version) > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 30 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 53 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 36 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 24 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 35 |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  Taylor Swift – I Know Places (באנגלית), נבדק ב-2020-10-24
↑  Taylor Swift, Billboard
1 2  1989: The Songs, Taylor Swift Switzerland (באנגלית)
↑  1989, נבדק ב-2020-10-24
1 2  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
1 2  Rob Sheffield, Rob Sheffield, All 129 of Taylor Swift's Songs, Ranked by Rob Sheffield, Rolling Stone, ‏2021-10-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Taylor Swift's 100 album tracks – ranked, The Independent, ‏2020-07-23 (באנגלית)
↑  Samantha Wieder, Ryan Schocket, Here Are All Taylor Swift’s Songs— From Debut To Evermore — Ranked, BuzzFeed (באנגלית)
↑  Every Taylor Swift song ranked in order of greatness, NME | Music, Film, TV, Gaming & Pop Culture News, ‏2020-09-08 (באנגלית בריטית)
↑  All 158 Taylor Swift Songs, Ranked, pastemagazine.com, ‏2020-02-05 (באנגלית)
↑  Nate Jones, All 179 Taylor Swift Songs, Ranked, Vulture, ‏2021-01-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ashley Iasimone, All the Surprise Songs Taylor Swift Has Performed on The Eras Tour (So Far), Billboard, ‏2024-07-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Billboard Global 200, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Billboard Global Excl. US, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Billboard Hot 100™, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hot Rock & Alternative Songs, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Billboard Canadian Hot 100, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
| טיילור סוויפט |
| --- | --- |
פרסים ומועמדויות • דיסקוגרפיית אלבומים • דיסקוגרפיית סינגלים • הופעות חיות • שירים • וידאוגרפיה • השפעה תרבותית • השפעה הפוליטית • תדמית ציבורית
אלבומי אולפן: Taylor Swift • Fearless • Speak Now • Red • 1989 • Reputation • Lover • Folklore • Evermore • Midnights • The Tortured Poets Department
אלבומי הוצאה חוזרת: Fearless (Taylor's Version) • Red (Taylor's Version) • Speak Now (Taylor's Version) • 1989 (Taylor's Version)
מיני-אלבומים: The Taylor Swift Holiday Collection • Rhapsody Originals • iTunes Live from SoHo • Beautiful Eyes
אלבומי הופעה: Speak Now World Tour – Live • Live from Clear Channel Stripped 2008 • Folklore: The Long Pond Studio Sessions (from the Disney+ Special) • Lover (Live from Paris)
אלבומי וידאו: Taylor Swift and Def Leppard • Journey to Fearless
סיבובי הופעות: Fearless Tour • Speak Now World Tour • The Red Tour • The 1989 World Tour • Reputation Stadium Tour • The Eras Tour
סרטים תיעודיים: Taylor Swift: Reputation Stadium Tour • Miss Americana • Folklore: The Long Pond Studio Sessions • All Too Well: The Short Film  • Taylor Swift: The Eras Tour
משפחה: אוסטין סוויפט (אח) • אוליביה בנסון (חתולה) • מרג'ורי פינליי (סבתא)
מורשת: ההשפעה של The Eras Tour • סוויפטיז • Nannaria swiftae‏ • Castianeira swiftay
מחלוקות: מולר נגד סוויפט • מחלוקת המאסטרס • מחלוקת טיקטמאסטר • מותה של אנה קלרה בנבידס
ערכים קושרים: אחוזת סמואל גולדווין • בומבלורינה • הולידיי האוס • וונדרסטראק • וונדרסטראק אנצ'נטד • טיילור סוויפט הפקות • City of Lover •‏ טיילור שיש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: eebdb998-f0c2-4de6-9b5b-c3629a5d0bef
באזיל לידל הארט

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1895 פריז, צרפת 
 פטירה:  29 בינואר 1970 (בגיל 74) מרלו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  קורפוס כריסטי קולג', קיימברידג'  Edgeborough School  בית הספר סנט פול  Willington School 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 
סר באזיל הנרי לידל הארט (באנגלית: Sir Basil Henry Liddell Hart;‏ 31 באוקטובר 1895 – 29 בינואר 1970) היה היסטוריון ותאורטיקן צבאי בריטי. לידל הארט ידוע כמי שטבע את המושג "אסטרטגיה של גישה עקיפה", לפיו "באסטרטגיה עשויה הדרך הארוכה ביותר, סחור סחור, להיות הקצרה ביותר למטרה".
לאחר מלחמת העולם השנייה היה הארט בין חסידי היוזמה לשקם מחדש את גרמניה המערבית (בגרמנית: Wiederbewaffnung) ואת צבא הוורמאכט הגרמני. כחלק משתי יוזמות אלו, נחשב הארט כמי שתרם רבות לפיתוח "מיתוס רומל".
לחשיבתו הצבאית הייתה השפעה רבה על לוחמת השריון במאה ה-20 ועל תורת הלחימה בכללותה.
לידל הארט כתב מספר ספרים שעסקו באסטרטגיה צבאית, בביוגרפיות צבאיות ובהיסטוריה של מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

לידל הארט נולד בפריז. אביו היה כומר מתודיסטי שהגיע ממשפחת חקלאים שהתיישבו במחוזות גלוסטרשייר והרפורדשייר שבדרום-מערב אנגליה. כילד התעניין בתחומי התעופה. גדל והתחנך באוניברסיטת קיימברידג', שם למד תחת ההיסטוריון הבריטי ג'פרי באטלר.
באפריל 1918 התחתן עם ג'סי סטון, שהייתה בתו של עוזרו האישי כשעבד במחנות האימונים בסטראוד. בשנת 1922 נולד בנם אדריאן.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייס לצבא הבריטי, הוסמך כקצין בדרגת סג"ם ושימש כמפקד מחלקת חי"ר ב"גדוד חיל הרגלים הקל מיורקשייר של המלך" (Kings Own Yorkshire Light Infantry). הוא לחם בחזית צרפת, בה חווה את לוחמת החפירות. בין היתר השתתף בקרבות באיפר ובסום, נפגע מלוחמה כימית, ועוטר על גבורתו בקרב.
לאחר מכן הארט הועבר ליחידה התנדבותית בסטראוד ובקיימברידג', שם היה האחראי על האימונים של היחידות החדשות. בתקופה זו כתב מספר חוברות על תרגילי חי"ר והדרכה, שהובאו לידיעתו של הגנרל סר אייבור מקסה, מפקד החטיבה ה-18, החטיבה המזרחית. לאחר המלחמה הוא הועבר לחיל החינוך של הצבא המלכותי, שם הכין מהדורה חדשה של מסמך הדרכה לחיל רגלים. במדריך זה ניסה לידל הארט להנחיל את לקחי 1918, והמשיך בהתכתבות עם מקסה, ששימש כמפקד בקרב האמל ובקרב אמיין.
בשנת 1927 פרש מחיל החינוך בדרגת קפיטן, לאחר שמשנת 1923 הוצב בתפקידים שדרשו "חצי משרה" בשל שני אירועי לב שעבר בשנים 1921 ו-1923, שהתרחשו כפי הנראה כתוצאה מהשפעות ארוכות טווח של הפגיעה הכימית שעבר במלחמה.
ביוגרפיה > כעיתונאי וכהיסטוריון

את שארית הקריירה שלו העביר כסופר. הוא היה ידוע בשימוש בדרגתו "קפיטן" (מקביל לדרגת סרן בצה"ל), על אף שלא היה נהוג להשתמש באזרחות בדרגה נמוכה ממייג'ור (מקביל לדרגת רב-סרן בצה"ל). בתחילה שימש ככתב צבאי וכתב לענייני טניס למספר עיתונים בבריטניה, וביניהם הדיילי טלגרף והטיימס, והמשיך בכך עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן החל בפרסום ספרי היסטוריה צבאית וביוגרפיות של אישי צבא, שהיו להערכתו "גדולים" שכן האסטרטגיה שלהם תאמה את עקרונות האסטרטגיה הטובה כפי שראה אותם. ביניהם היו סקיפיו אפריקנוס, ויליאם טקומסה שרמן ולורנס איש ערב.
בכתביו המוקדמים על לוחמה ממוכנת הציע לידל הארט שחיילי הרגלים יתמקמו ביחד עם המערכים המשוריינים הזריזים. הוא תיאר את החי"רניקים כ"נחתי טנקים" – החיילים שהצי המלכותי נשא עם ספינותיו. הוא הציע שיישאו אותם בכלי הרכב המסונפים ליחידה והם ירדו לקרקע כדי לסייע בהגנה על עמדות משוריינות. רעיון זה היה מנוגד להשקפתו של ההוגה הצבאי הבריטי מייג'ור גנרל ג'ון צ'ארלס פולר בנוגע ל"צבא" טנקים, ששם דגש כבד על מערך שריון גדול ומאסיבי. לידל הארט חזה את הצורך באמצעים משולבים של חי"ר וארטילריה ניידים, שהזכיר במעט את מחלקות הפאנצר שגודריאן פיתח בצבא הגרמני.
על פי זיכרונותיו של לידל הארט בסדרת כתבות ל"טיימס" לפני מלחמת העולם השנייה, הוא טען כי את תפקידה המרכזי של בריטניה במלחמה האירופית הבאה יש להפקיד בידי חיל האוויר שלה. רעיון זה השפיע על צ'מברלין, ראש הממשלה דאז, שטען בדיונים של ועדת הביטחון כי כדי להילחם כראוי ביבשת אירופה נדרש מבריטניה חיל אוויר חזק ולא צבא גדול ומאסיבי.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

לאחר המלחמה ראיין רבים מהגנרלים הגרמנים שנפלו בשבי. בעקבות ראיונות ותחקירים אלו הוציא לאור שני ספרים, "הצד השני של הגבעה" ו"הגנרלים הגרמנים מדברים" (שניהם יצאו ב-1948), הסוקרים את מהלכי המלחמה מנקודת ראותם של הגרמנים. בשנת 1953 פרסם את "זכרונות רומל", לאחר שמשפחתו של הפלדמרשל ארווין רומל איפשרה לו גישה לניירותיו של איש הצבא הגרמני, שהתאבד בשנת 1944 בשל מעורבותו בקשר העשרים ביולי.
בשנת 1966 עוטר לידל הארט בתואר אצולה, ונפטר ארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1970.
רשימותיו וניירותיו האישיים נשמרים ב"מרכז לידל הארט לארכיונים צבאיים" שב"קינגס קולג'" בלונדון.
תורתו > אסטרטגיה של גישה עקיפה

לידל הארט החל בפרסום תורתו בשנות ה-20 בעיתונות היומית. באותה התקופה הייתה החשיבה הצבאית קפואה ברעיונות הגנתיים, פרי ניסיון מלחמת העולם הראשונה. לידל הארט היה אחד מכמה הוגים צבאיים, במדינות שונות, שניסו לחרוג מהחשיבה ההגנתית, וליצור תורת לחימה דינאמית המבטאת את ההתפתחויות הצבאיות המודרניות. כך, למשל, בצרפת, כתב הקולונל (כפי שהייתה אז דרגתו) שארל דה גול את ספרו "לקראת צבא העתיד", בו הוא ממליץ על צבא המורכב מדיוויזיות שריון ניידות, אשר בכוח האש שלהן ובניידותן יוכלו להכריע את המלחמה. רעיונות דומים העלו פולר, בן-ארצו של לידל הארט, ומרשל מיכאיל טוכאצ'בסקי בברית המועצות. הן לידל הארט והן דה גול לא הצליחו להביא את רעיונותיהם למימוש במדינותיהם. טוכאצ'בסקי נפל קורבן ל"טיהורים הגדולים".
עם זאת, בגרמניה שצבאה קוצץ על פי חוזה ורסאי לכלל 100,000 איש, והייתה חייבת לפתח תורת לחימה מודרנית, פעל הגנרל היינץ גודריאן, שהביא את התורה לידי שלמות בספרו "הקשב שריון" שהתפרסם בשנת 1935. עקרונות אלו הובאו לידי מימוש ב"מלחמת הבזק", הכינוי שניתן לתורת הלחימה הגרמנית במלחמת העולם השנייה.
לידל הארט התחבט בשאלה מדוע היה שיעור האבדות במלחמת העולם הראשונה כה גבוה. הוא הגיע למסקנה כי כדי להימנע מהרוגים מיותרים במלחמה נדרשת תורת לחימה טובה, המחייבת מספר עקרונות, ולטענתו כמעט כל המפקדים במלחמת העולם הראשונה התעלמו מהם. עקרונות אלו גולמו במושג "גישה עקיפה" ממנו נגזרו שני עקרונות יסוד:
תקיפה ישירה כנגד אויב המחופר בעמדותיו כמעט לעולם אינה מגיעה להישגים, ואין לנסותה.
על מנת להביס את האויב יש להוציאו משיווי משקלו, ולא ניתן להשיג זאת במהלך המתקפה העיקרית, אלא יש להשיג זאת עוד לפניה, על מנת לאפשר את הצלחתה.
ובמילותיו של לידל הארט: "באסטרטגיה, הדרך הארוכה והעקיפה היא לרוב הדרך הקצרה ביותר. גישה ישירה אל האובייקט מעייפת את התוקף, ומקשיחה את הגנת יריבו. גישה עקיפה מביאה להתרופפות המגננה, ומוציאה את האויב משיווי משקלו".
כמו כן טען לידל הארט כי "האמת העמוקה ביותר בנוגע למלחמה היא כי הקרב מוכרע במוחם של המפקדים היריבים, ולא בגופם של החיילים".
מכאן עולה כי על מנת להצליח בלחימה יש תמיד לשמור על עמימות בנוגע לכוונות, ולהכות באויב באופן שאינו מצפה לו ובמקום שאינו מוכן בו.
לידל הארט הסביר כי אין לנקוט באסטרטגיה הגנתית קשיחה הסובבת סביב מכה רבת עוצמה כנגד עמדות הגנה מקובעות. הוא העדיף "מגננה אלסטית" בה כוח עתודה נייד יכול לסתום את הפרצות בהגנה, ולהגן מפני "מתקפה עקיפה" של היריב.
לטענתו הגיע לתובנות אלו לאחר לימוד תורת האסטרטגים הגדולים מהעבר – סון צו, נפוליאון ובליסריוס. הוא האמין שהגישה העקיפה הייתה המכנה המשותף לכל האסטרטגיות של המצביאים שאותם העריך. לטענתו, ניתן ליישם גישה זו בכל תחום – בעסקים, באהבה וכיוצא בזה.
משנתו של לידל הארט יושמה במלחמת העצמאות, בתוכניות המבצעיות שגיבשו יגאל אלון, יצחק רבין ואחרים. החדירה לסיני במבצע חורב והאיום על עזה שקדם לכיבוש באר שבע במבצע יואב, נזכרים כשתי דוגמאות מופתיות להוצאת האויב משיווי משקלו. מנגד, נזכרים הניסיונות הנשנים לכבוש את לטרון במבצעי בן נון א' ובן נון ב' כמאמץ ישיר כושל כנגד אויב מחופר היטב.
יצחק בן ישראל מציין בספרו הפילוסופיה של המודיעין כי בתורתו של לידל הארט יש מן הטרואיזם (Truism) – הקביעה בדיעבד כי בוצעה גישה ישירה או עקיפה מושפעת ממידת ההצלחה של המתקפה.
תורתו > השפעה על לוחמת פאנצר

בעקבות אירועי מלחמת העולם השנייה, הצביע לידל הארט על כך שהוורמאכט הגרמני אימץ תאוריות שפותחו על ידו ועל ידי בן ארצו פולר, והצבא הגרמני השתמש בהן בהתקפותיו נגד בריטניה ובעלות בריתה (במערכות של 1939–1945), מה שנודע לאחר מכן כ"לוחמת בליצקריג". מספר חוקרים, כמו ג'ון מירשהיימר, הטילו ספק במידת השפעתם של הקצינים הבריטיים, ובייחוד השפעתו של לידל הארט על התפתחות שיטת לוחמת הפאנצר בשנים 1939–1941. בעקבות הראיונות שלידל הארט ביצע לאחר קץ המלחמה, טענו רבים מן הגנרלים כי ללידל הארט הייתה השפעה רבה על האסטרטגיות שלהם, דבר שלא נטען קודם לכן, ולא נמצא לו כל תיעוד בזמן אמת מהתקופה שקדמה למלחמה.
שמעון נווה, שעמד בראש המלת"ם בצה"ל, טען כי בתום מלחמת העולם השנייה הארט הוא זה שטבע את הרעיון של הבליצקריג כדוקטרינה.
הוא מספר:
"זה היה ההפך מדוקטרינה. בליצקריג כלל ערימה של פעולות שסווגו לא על ידי עיצוב – אלא יותר על ידי הצלחה".
"באמצעות מניפולציות והמצאות, לידל הארט עיוות את הנסיבות האמיתיות של היווצרות הבליצקריג והסתיר את מקורות השיטה. על ידי אידיאליזציה אינדוקטרינטיבית של מושג ראוותני, הוא חיזק את מיתוס הבליצקריג. על ידי כפייה בדיעבד של תפיסותיו שלו לגבי לוחמה ניידת על המושג השטחי "בליצקריג", הוא יצר תסבוכת תאורטית שלקח 40 שנה להתיר".
נווה קבע בנוסף כי במכתביו לגנרלים הגרמנים אריך פון מנשטיין וגודריאן, וגם לבני משפחתו של רומל, הארט כפה את גרסת ה"בליצקריג" המפוברקת שלו על רומל, ואילץ אותו להכריז שהיא נוסחה מקורית (שרומל כביכול הגה בעצמו).
נווה הצביע על כך שהמהדורה של זיכרונותיו של גודריאן שהתפרסמה בגרמניה שונה מזו שפורסמה בבריטניה. גודריאן לא הזכיר את השפעתם של התאורטיקנים האנגלים כמו פולר ולידל הארט בגרסאות הגרמניות של ספריו ועבודותיו. אחת הדוגמאות להשפעת האנשים האלה על גודריאן הייתה הדיווח בקרב קמבריי שפולר פרסם ב-1920, כששימש אז כקצין מטה בחיל הטנקים המלכותי. לידל הארט טען כי ממצאיו לגבי לוחמה משוריינת נקראו לאחר מכן בידי גודריאן עצמו, ובכך סייעו לגיבוש בסיס הפעולות שייקרא מאוחר יותר לוחמת בליצקריג. טקטיקות אלה היו כרוכות בחדירה עמוקה למערכים המשוריינים הנתמכים מאחורי קווי האויב באמצעות מטוסים נושאי פצצות.
על אף שהגרסה הגרמנית של זיכרונותיו של גודריאן מזכירה במפורש את לידל הארט, היא לא ייחסה לו תפקיד משמעותי בפיתוח התאוריות שמאחורי הלוחמה המשוריינת. הסבר אפשרי להבדל בין שני התרגומים ניתן למצוא בהתכתבות בין שני ההוגים. במכתב אחד לגודריאן הזכיר לידל הארט לגנרל הגרמני שעליו לתת לו את הקרדיט שיגיע לו, והציע:
"אולי תרצה להעיר בספר שאני הדגשתי את השימוש בכוחות משוריינים לפעולות ארוכות טווח נגד אמצעי התקשורת של הצבא הנגדי, וגם הצעתי את הסוג של חטיבה משוריינת המשלבת יחידות פנצר ופנצר-חי"ר – ושנקודות אלו הרשימו אותך במיוחד".
פולמוסים > מיתוס רומל

לידל הארט תרם לבניית "מיתוס רומל". המיתוס טען כי הפלדמרשל ארווין רומל, היה מפקד לא-פוליטי אך מבריק, שהיה קורבן של הרייך השלישי בשל השתתפותו (שכיום נתונה במחלוקת) בקשר ה-20 ביולי נגד אדולף היטלר. המיתוס נוצר עקב השתתפותו של רומל בתעמולה הנאצית כדמות ששיבחה את הוורמאכט ועוררה אופטימיות בקרב הציבור הגרמני. משנת 1941, המיתוס הופץ בעולם המערבי על ידי העיתונות הבריטית, שניסתה לתרץ את חוסר יכולתה המתמשכת להביס את מדינות הציר בצפון אפריקה. לאחר המלחמה, תיארו בעלות הברית (ובמיוחד הבריטים) את רומל כ"גרמני הטוב" וכ"חבר שלנו, רומל".
המוניטין שלו כמי שניהל מלחמה נקייה נרתם לטובת חימוש מחדש של גרמניה המערבית, ולטובת פיוס בין האויבים לשעבר – בריטניה וארצות הברית מצד אחד, והרפובליקה הפדרלית החדשה (גרמניה המערבית) מצד שני.
מהדורת 1953 של כתבי רומל, בעריכת לידל הארט ועם הקדמה שחיבר, הייתה אחד הטקסטים הראשונים שהפיצו את "מיתוס רומל".
לאחר פרוץ מלחמת קוריאה ב-1950, התברר לאמריקנים ולבריטים כי יש צורך להחיות את הצבא הגרמני כדי לסייע לו להתמודד מול ברית המועצות. עם זאת, קצינים גרמנים רבים היו משוכנעים כי לא יהיה צבא גרמני בעתיד ללא שיקום מחדש של הוורמאכט. לפיכך, בהשראת אווירת המלחמה הקרה, מילאו אויביו לשעבר של רומל, ובמיוחד הבריטים, תפקיד מרכזי בהפצת ובהפקת המיתוס.
לפי ההיסטוריון מארק קונלי, דזמונג יאנג (אנ') ולידל הארט הניחו את היסודות למיתוס האנגלו-אמריקני, שכלל שלושה נושאים: האמביוולנטיות של רומל כלפי הנאציזם; גאונותו הצבאית; והדגשת האופי האַבִּירִי של הלחימה בצפון אפריקה. עבודותיהם סיפקו תמיכה לתדמית "הוורמאכט הנקי", ובדרך כלל לא הטילו בהן ספק, שכן מחבריהן היו בריטים ולא רוויזיוניסטים גרמנים.
פולמוסים > MI5

בשנת 2006 נחשפו תיקי ארכיון של סוכנות הביון הבריטית (MI5), מהם עולה כי בתחילת 1944 אנשי הסוכנות חשדו שהתוכניות לנחיתה בנורמנדי, שהיו הסוד השמור ביותר בקרב בעלות הברית במלחמה, דלפו ללידל הארט, והוא ניתח אותן והעביר עליהן הערות ביקורתיות. וינסטון צ'רצ'יל שקל להורות על מעצרו, אך הסתפק בכך שהציב עליו מעקב של ה-MI5.
ה-MI5 יירט את שיחות הטלפון של הארט ואת מכתביו. החקירה לא הראתה שום רמז לכך שלידל הארט היה מעורב בפעילות חתרנית כלשהי. הארט הצהיר כי עבודתו הייתה ספקולטיבית בלבד. נראה שהארט פשוט עלה על אותן בעיות והגיע למסקנות דומות לאלה של המטה הכללי של בעלות הברית.
כתביו של לידל הארט > ספרים שתורגמו לעברית

אסטרטגיה של גישה עקיפה הוצאת מערכות, 1956, תרגם אלחנן אורן
סקיפיו אפריקנוס הגדול מנפוליאון, הוצאת מערכות, 1975, תרגום אמציה פורת
מדוע איננו לומדים מן ההיסטוריה, הוצאת מערכות, 1985, תרגום יורם שדה
הצד השני של הגבעה - שיחות עם גנרלים גרמנים, הוצאת מערכות, 1986, תרגום צבי פלג
מחשבות על המלחמה, הוצאת מערכות, 1989, תרגום והערות יהודה ואלך
כתביו של לידל הארט > מאמרים שתורגמו לעברית

באזיל לידל הארט, ‏אימון מהיר של טירונים, מערכות 1, ספטמבר 1939
באזיל לידל הארט, ‏עיני הצבא ואזניו, מערכות 16 - 17 יולי 1943
באזיל לידל הארט, ‏לוחמת גרילה, מערכות נובמבר 1977