stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתי סרי
ביוגרפיה

נולד בשם מתתיהו סרי לוי. אחיו הוא נגן כלי ההקשה גדי סרי. בצבא שירת בצוות בידור בחיל האוויר.
סרי למד במגמה לבימוי סרטים של קמרה אובסקורה.
קריירה

הוא השתתף בהצגות רבות בתיאטרון, ביניהן "המלך" – שם שיחק בתפקיד הראשי את דמותו של זוהר ארגוב, "חלום אחר", "ללכת עד הסוף", "אדם הוא אדם", "יש לי כנרת", "ילדי הירח", "מקום אחר", "אחד משלנו", "ינטל", "חתונת הדמים", "הלב הלבן", "מפעל חייו", "עסק משפחתי", "מעגל הגיר הקווקזי", "הזמן הצהוב", "בן אדם", "ספר הג'ונגל", "הסוחר מוונציה", "הבן של מושיקו" ועוד.
בנוסף, שיחק בסרטי הקולנוע "חמש חמש", "יהושע יהושע", "נקודת ראות", "לילה לבן", "מקס ומוריס", "רק כלבים רצים חופשי" ו"קופסה שחורה" אשר מבוסס על ספר באותו שם, ובתפקידי אורח בסרטים האמריקאים רמבו 3 והבריחה מערב הסעודית.
בשנים 1981–1983 היה סרי אחד ממנחי התוכנית "זהו זה!" בטלוויזיה החינוכית (באותה תקופה הוא הופיע גם בפרק הראשון/הפיילוט של הסדרה "בלי סודות"). בשנים 1991–1993 השתתף בתוכנית "העולם הערב" בערוץ 2 הניסיוני ובה גילם בין היתר את דמותו של סדאם חוסיין. בשנת 2000 התארח בעונה השנייה של סדרת הנוער ״החבר'ה הטובים״ ששודרה בערוץ הילדים שיחק את חזי לוי אבא של אסי, גולן, ונתי. בשנת 2001 התארח בסדרה ״זינזאנה״ ששודרה בערוץ 2 גילם את שמשון. בשנים 2001-2004 השתתף בסדרת הטלוויזיה "הילדים מגבעת נפוליאון ששודרה בערוץ הילדים במשך 3 עונות שיחק את מיכאל לוין, אבא של יובל. בשנת 2003 גילם את אודי גבע בטלנובלה "משחק החיים" בשנת 2005 התארח בסדרת הדרמה של הוט 3 ״טלנובלה בע"מ״ גילם את הרב חקק. בשנת 2006 התארח בעונה הרביעית של הסדרה הקומית "הפיג'מות" ששודרה בערוץ הילדים, גילם את אבויה נאסר. ובשנת 2007 השתתף בסדרה "הכל דבש". באותה שנה גילם את עופר המורה לנהיגה בעונה השלישית בסדרת הטלוויזיה היומית "ראש גדול" ששודר בחברת הכבלים של Yes. בשנת 2011 שיחק בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "פולישוק" ששודרה בערוץ 2 גילם את בן דיין. בשנת 2023 גילם את דודי ארמוזה בעונה הרביעית של הסדרה הקומית ״קופה ראשית״ ששודרה בכאן 11. ב-2024 השתתף בסדרה "חולי אהבה" ובסרט "הסודות של מוני".
בשנת 1997 הוציא סרי את אלבומו הראשון "באים ונאספים", בהפקתו המוזיקלית של ירוסלב יעקובוביץ'. בין שיריו: "נגן", "זכות הציבור" ו"הינך יפה".
בשנת 2012 הוציא סרי אל האלבום "שנסון תל אביבי", בו הוא מבצע שנסונים שתורגמו לעברית ובוצעו בעבר, כגון "אהבה בת עשרים", "השחקן" ו"בנמל באמסטרדם", וכן שיר חדש בשם "הלב הלבן" המבוצע בשיתוף עם ביתו גל סרי.
בפעילות הדיבוב, סרי דיבב את גיבור הסדרה "חוש-חש הבלש" (שבהמשך ניתן לשי זורניצר ואחריו עפרון אטקין), וגם דיבב ב"היי! בינבה", "דן-דין השופט", ולאחרונה בסדרה לערוץ הופ "הנסיכה הקטנה". בשנת 2015 הוא דיבב את הנחש בסרט האנימציה "הנסיך הקטן". החל משנת 2018 הוא מגלם מיני תפקיד בסדרה "שרופים" שבערוץ טדי,בה בוא מגלם את בעל הבית של קבוצת הכדורגל "בני יהודה תל אביב" העונה לשם דלומי.
חיים אישיים

היה נשוי לשחקנית שרית סרי ממנה נולדו לו שתי בנות: ליאור, שנהרגה ב-22 באוגוסט 1990 בגיל שלוש עת שביקרו בחנות רהיטים בכיכר המדינה, כשנפלה בין הסורגים מהקומה השנייה לקומה הראשונה, וגל סרי, מדבבת וחברת תיאטרון צה"ל.
לאחר מכן נישא לרונית ולהם בן משותף. כיום הוא בן הזוג של רחל בגלר.
סרי הוא גם בעל חגורה שחורה בקראטה שוטוקאן. סרי מנהל אורח חיים טבעוני.
ג'ון פייפר-פרגוסון

| --- | --- |

ג'ון פייפר-פרגוסון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, 2010
 לידה:  27 בפברואר 1964 (בן 60) אוסטרליה
 מדינה:  אוסטרליה, קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אלברטה  Handsworth Secondary School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון פייפר-פרגוסון (באנגלית: John Pyper-Ferguson; נולד ב-27 בפברואר 1964) הוא שחקן קנדי, שמופיע בעיקר בסרטים וסדרות אמריקאים וקנדים.
ביוגרפיה

ג'ון פייפר-פרגוסון נולד באוסטרליה; בנם של אצן ושחיינית אולימפית.מספר חודשים לאחר לידתו, עבר עם משפחתו לקנדה.
קריירה

פייפר-פרגוסון החל את קריירת המשחק שלו בקנדה, כאשר שיחק את התפקיד הראשי, סוני המילטון, בסדרת הדרמה "Hamilton's Quest". תפקיד זה הוביל אותו לקבלת תפקידים בסרטים הוליוודים כגון "Bird on a Wire" לצד מל גיבסון וגולדי הון, "Stay Tuned" לצד ג'ון ריטר ובמערבון של קלינט איסטווד "בלתי נסלח".
בעשור האחרון, פייפר-פרגוסון הרבה להופיע בסדרות טלוויזיה מצליחות כגון CSI‏, ER‏, "Arliss"‏ ו"Nash Bridges". הוא שיחק את ג'ו ווידון בסדרת הדרמה אחים ואחיות (2006-2007).
פילמוגרפיה > קולנוע

Hello Mary Lou: Prom Night II‏ (1987)
Pin‏ (1988)
Bye Bye Blues‏ (1989)
Bird on a Wire‏ (1990)
Showdown at Williams Creek‏ (1991)
Ski School‏ (1991)
Killer Image‏ (1992)
בלתי נסלח (1992) Unforgiven
Stay Tuned‏ (1992)
Every Breath‏ (1993)
The Road Killers‏ (1994)
Frank & Jesse‏ (1994)
Hard Core Logo‏ (1996)
Space Marines‏ (1996)
Somebody is Waiting‏ (1996)
Drive‏ (1997)
At the Hands of Another ‏ (1997)
McHale's Navy‏ (1997)
בעושר ובעוני (1997)
I'll Take You There‏ (1999)
Lonesome‏ (2001)
פרל הארבור (2001)
The Wind Effect‏ (2003)
Betraying Reason‏ (2003)
Fishbowl‏ (2005)
Vancouver‏ (2005)
זריחה שחורה (2005)
אקס-מן: המפלט האחרון (2006)
יש לה ביצים (2006)
Hungry Hills‏ (2009)
טקן (2010) Tekken
הקובייה (2010) Die
Score: A Hockey Musical‏ (2010)
נולד למרוץ (2011)
זאבים (2014)
The Detectives‏ (2018)
La Cocina ‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

הספינה האחרונה (2016-2013)
המאה (2020-2017)
קרימינל (אנ') (TBA)
לטקיה

ערך זה עוסק בעיר. אם התכוונתם למחוז, ראו .
| --- | --- |
סמל לטקיהסמל לטקיה
מראות מהעיר לטקיה
מראות מהעיר לטקיה
 מדינה:  סוריה סוריה
 מחוז:  מחוז לטקיה
 נפה:  נפת לטקיה
 שטח:  58 קמ"ר
 גובה:  0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  709,000 (2023)
  ‑ צפיפות:  6,600 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  35°31′N 35°47′E﻿ / ﻿35.517°N 35.783°E﻿ / 35.517; 35.783
 אזור זמן:  UTC +2
 www.elatakia.sy
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהלטקיה(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהלטקיה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לטקיה או לד'קיה (בערבית: اللَاذِقِيَّة – א-לָּאדִ'קִיַּה) היא עיר הנמל העיקרית של סוריה המשמשת כבירת מחוז לטקיה הממוקמת בחוף הים התיכון. היא יושבת על חצי האי ראס זריה. לטקיה וסביבתה היא מרכזם של המיעוט העלווי, שבניו מתגוררים בעיר ובהרי אנסריה הסמוכים אליה. זהו אזור מוצאה של משפחת אסד, משפחת נשיאי סוריה מאז שנת 1970, ובה נמצא מעון הנופש והארמון של בשאר אל-אסד, נשיאה לשעבר של סוריה.
ליד העיר יש מספר חופי רחצה וכמו כן היא קרובה לעיר העתיקה אוגרית. העיר נודעת בין השאר בגלל הטבק המיוחד שלה שמיושן בחביות אורן או אלון. בעיר שוכן בסיס חיל אוויר רוסי.
על פי הערכות, אוכלוסיית העיר מונה 709,000 תושבים. אוכלוסייתה גדלה מאוד כתוצאה ממלחמת האזרחים הסורית המתמשכת, שהובילה לזרם של עקורים פנימיים מאזורים המוחזקים על ידי המורדים. זוהי העיר הרביעית בגודלה בסוריה אחרי חלב, דמשק וחומס. היא גובלת בטרטוס בדרום, בחמה במזרח ובאידליב בצפון.
שמות העיר

בלטינית - Laodicea ad Mare; לודקיא בתלמוד הבבלי. השם הערבי תועתק לצרפתית כ-Lattaquié, ובאופן דומה לשפות רבות.
היסטוריה

אזור העיר היה מיושב עוד על ידי הפיניקים, שקראו למקום רָמיתה (בתעתיק ליוונית Ράμιθα), והיא נודעה ליוונים בשם לאוקה אקטה (Λευκὴ ἀκτή - חרטום יבשה לבן, או צוק חופי לבן). במרחק של 16 ק"מ מצפון ללטקיה נמצא האתר הארכאולוגי ראס שמרה, היא העיר אוגרית, שבה נמצא ארכיון ענק כתוב בכתב היתדות האוגריתי.
בשל מיקומה על חוף הים מדרום לאנטיוכיה, בירת הממלכה הסלאוקית נבנתה העיר על ידי סלאוקוס הראשון ונקראה על שם אימו (לאודיקה (אנ')) - לָאוֹדִיקֶיָה על החוף (Λαοδίκεια ἡ Πάραλος). העיר הפכה מרכז גדול לייצוא היין שיוצר בסביבתה.
במאה הראשונה לפני הספירה, נכבשה העיר על ידי פומפיוס הרומאי. הסנאט הרומאי מינה את 
פובליוס קורנליוס דולבלה לנציב סוריה, שהפכה לפרובינקיה והוא התבסס בלאודיקי. אך בהמשך הגיע לסוריה גאיוס קאסיוס לונגינוס,  הנקרא בקיצור "קאסיוס". הוא היה סנטור ומצביא, שהורחק מרומא על ידי מרקוס אנטוניוס לאחר מעורבותו ברצח יוליוס קיסר.  קאסיוס היה נחוש להקים לו צבא משלו. הוא פנה לקלאופטרה לעזרה בגיוס צבא וכסף, אך מהיותה אוהבת ומצדדת ביוליוס קיסר היא סרבה, ועזרה דווקא לדולבלה. לכן קאסיוס השתמש בצבא של הפרתים, אף על פי שהיו אויביה בנפש של רומא.
בחודש יוני של שנת 43 לספירה כבש קאסיוס את לאודיקי. דולבלה נהרג וקאסיוס הפך לשליט סוריה. במזרח העיר השתמר עד היום שער רומאי מימי קאסיוס. שלטונו של קאסיוס על סוריה היה בלתי מעורער באותו זמן. לאחר כיבוש לאודיקי, קאסיוס הקים בעיר מפקדה, אליה, בין השאר, באו נסיכויות אחרות לברך אותו, ולהביא לו מתנות.
ב־494 וב־555 חרבה העיר ברעידת אדמה וב־638 השתלטו עליה הערבים. ב-1097 נכבשה העיר על ידי הצלבנים וב־1188 נפלה בידי צלאח א-דין.
ממזרח ללטקיה, על רכס הרי אנצריה, נמצאת על צוק גבוה וסלעי מצודה הנקראת "מצודת סלאח א-דין". על פי חוקר המקרא בן-ציון לוריא, שמה הקודם של המצודה היה "מצודת בני ישראל", אולם הוא לא מצא את הסיבה לשם קדום זה.
היסטוריה > בעת החדשה

מסוף 1930 עד 1936 הייתה העיר בירת סנג'ק לאטיקה, תחת המנדט הצרפתי ולאחר מכן הפכה לחלק מסוריה. בין השאר הוחתמו בולי סוריה שהיו בשימוש בין 1933 ו־1936 בחותמת לטקיה. במהלך תקופה זו התפתח נמל לטקיה שהיה עד אז נמל קטן יחסית לנמל הראשי של סוריה.
במהלך מלחמת יום כיפור התרחש ליד העיר קרב לטקיה, קרב ספינות הטילים הראשון בעולם בין חילות הים של סוריה ושל ישראל.
במהלך ההתקוממות בסוריה בשנת 2011 הופגזה העיר על ידי ספינות מלחמה וטנקים של הצבא הסורי ב-14 באוגוסט. ההפגזות כוונו בעיקר לעבר השכונה הפלסטינית בעיר, א-רמל, וגרמו לעשרות הרוגים ולבריחתם של אלפי תושבים.
בתחומי העיר לטקיה שכן בסיס צי הים התיכון של הצי הסובייטי משנת 1967 ועד 1992. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה בקיץ 2015 דווח כי שני מטוסי תובלה צבאיים מרוסיה נחתו בשדה התעופה על שם באסל אל-אסד בתחומי העיר עם 80 טונות מזון וסיוע הומניטרי, לאחר שזרמו דיווחים על מעורבות צבאית רוסית במלחמת האזרחים שם.
לטקיה היום

מרכז העיר של היום והעיר העתיקה בנויים לפי עקרון התכנון העירוני הרומי של רשת רחובות צפון-דרום ומזרח-מערב מדויקים. בקצה המערבי של השדרה המרכזית, שדרות ירושלים (אל-קודס), נמצא המוזיאון העירוני ו'גן הפרחים'. בקצה המזרחי של השדרה נמצאת תחנת הרכבת ותחנת האוטובוסים המרכזית. במרכז השדרה המרכזית בלטקיה, שדרות ה-14 בראמאדן, מוצב פסלו של נשיא סוריה הקודם חאפז אל-אסד. מלבד המוזיאון העירוני נבנה בה לאחרונה מוזיאון לאומנות מודרנית. שדה התעופה של העיר נמצא 25 ק"מ מדרום למרכז העיר. העיר מאופיינת באווירת פתיחות שאיננה מוסלמית בגלל האוכלוסייה העלווית שלה ומרובים בה בתי הקפה.
נמל לטקיה

בשנת 1948 אושרה תוכנית לבניית נמל מים עמוקים בלטקיה ובנייתו החלה בשנת 1958 בסיוע הלוואה של 6 מיליון דולר מערב הסעודית. בשנת 1951 הושלם השלב הראשון בבניה והנמל החל מטפל בנפח משמעותי של הסחורות הנכנסות לסוריה בדרך הים. עם השלמת בנייתו הפך נמל לטקיה לנמל העיקרי של סוריה לצורך יבוא ויצוא סחורות בדרך הים. עומקו המרבי של הנמל 14.5 מטר, המאפשר אף לאוניות גדולות להיקשר אל רציפיו. הנמל מנוהל על ידי חברה ציבורית בשליטת ממשלת סוריה.
בלטקיה נמצא הנמל הצבאי הגדול של סוריה. דרך נמל זה הגיעו חלקי הכור האטומי של סוריה בדיר-א-זור, ספינות אספקת הנשק לסוריה ומשלוחי נשק איראני. נמל לטקיה משמש גם את צי הים השחור הרוסי, אם כי נמל טרטוס הוא הנמל הראשי של הצי הרוסי בים התיכון.
יהודים בלטקיה

בספרות חז"ל מוזכרת לטקיה בשם לודקיא פעמים רבות (לפעמים אף נקראת בקיצור בשם לוד, אך הכוונה לעיר זו ולא לעיר לוד). במסכת שבת מוזכר כי גר בה יהודי עשיר מאוד שזכה לעשירות מופלגת משום שהיה מכבד את השבת. במסכת מנחות מוזכר כי אנשי לודקיא חיפשו לרכוש כמויות שמן גדולות שנקנו לבסוף בגוש חלב שבגליל. במסכת תענית מוזכר כי שני אחים יהודים, פפוס ולוליינוס הוצאו להורג במרד התפוצות, עובדה המעידה על מרכז יהודי גדול בלטקיה.
יהודים ישבו בלטקיה גם בימי הביניים. הנוסע רבי בנימין מטודלה עבר בה בשנת 1170 ומספר: ”ומשם שני ימים לליגה, היא לודקיא, ובה כמו מאה יהודים ובראשם רבי חיים ורבי יוסף”. באמצע המאה ה-13 כתב הנוסע רבי יעקב, שליח רבי יחיאל מפריס: ”...וכולן הן ערים בצורות, ומסיני הולכים ללודקיא ושם שתי כנסיות חשובות, האחת לאליהו ז"ל והשנית לעזרא ע"ה”. ר' דוד דבית הלל מספר על מסעו בשנת תקפ"ד: ”...יש בה כעשר משפחות יהודים ילידי הארץ, הם נדיבי לב אבל בורים בלשון העברית ובמנהגי העברים, בית כנסת קטן להם ומנהגיהם כמנהג יהודי ארץ ישראל”.
על פי רבי אשתורי הפרחי, מיקומו של הר ההר המצוין בפרשת מסעי כנקודת הגבול הצפון-מערבי של ארץ ישראל היא בג'בל אל אקרע, מרחק חצי יום הליכה מצפון ללטקיה. ממזרח ומדרום ללטקיה זורם נהר זיפרון.
בשנים 1882–1883 ניסתה קבוצה של 45 משפחות יהודיות, כולן פליטות הסופות בנגב, להתיישב באדמות שליד העיר ולהקים שם מושבה חקלאית. היוזמה להתיישבות הייתה של חברה נוצרית בריטית, ובראש המתיישבים עמד יחיאל מיכל פרידלנד. בשל קשיים ברכישת קרקע מתאימה ובשל חיכוכים פנימיים, התפוררה היוזמה עד מהרה והפליטים עזבו את המקום. חלקם היגרו לקפריסין, והאחרים חזרו לרוסיה ולבריטניה.
ערים תאומות

הערים התאומות של לטקיה הן:
תוניסיה סוסה, תוניסיה
טורקיה מרסין, טורקיה
רומניה קונסטנצה, רומניה
איטליה רימיני, איטליה
איראן גילאן, איראן
איטליה ג'נובה, איטליה
הרפובליקה של קרים ילטה, הרפובליקה של קרים
הערות שוליים

↑  שמם הקודם של העלוואים הוא "נוציירים", ועל שמם נקראים ההרים ממזרח ללטקיה והחוף עד טרטוס - 'הרי אנצריה'
↑  סוכנויות הידיעות, אסד: עצרנו את כל הפעילות נגד המפגינים, באתר nrg‏, 18 באוגוסט 2011
↑  רועי נחמיאס וסוכנויות הידיעות, האו"ם: אלפי פליטים פלסטינים נמלטו מלטקיה, באתר ynet, 15 באוגוסט 2011
↑  ראו קהלת רבה, פרשה ט', פסוק י'. ראו עוד רבי אברהם זכות, ספר יוחסין השלם, מאמר ראשון, ד"ה ותראה באבות.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ט, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף פ"ה, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף י"ח, עמוד ב'
↑  אוצר המסעות, מסעות רבי בנימין, עמוד 24
↑  אוצר המסעות, עמוד 70.
↑  וילנאי, אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, ערך 'לודקיה'
↑  כפתור ופרח פרק יא, בחלק 'הר ההר'.
↑  תמונות נמצאות באתר הסורי של העיר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552759305171  GND: 4270543-5  LCCN: n81099142  NARA: 10044239  SUDOC: 163703523  VIAF: 135413368   WorldCat (עם VIAF): 135413368
בלפסט

ערך זה עוסק בבירת צפון אירלנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ציורי הקיר במערב בלפסט
בלפסט (באנגלית: Belfast; באירית:  Béal Feirste) היא בירת צפון אירלנד והעיר הגדולה והמאוכלסת ביותר בה. העיר שייכת לפרובינציית אלסטר וגרים בה כ-348,005 תושבים. במטרופולין בלפסט (אנ') כולו מתגוררים למעלה מ-670,000 תושבים. בלפסט היא מקום מושבה של ממשלת צפון אירלנד (אנ'), שבעבר ישבה בטירת הילסבורו שבמחוז דאון.
מידע כללי

מקורו של השם "בלפסט" בשפה האירית בצירוף Béal Feirste, שפירושו שפך הפארסט, הנהר שעליו נבנתה העיר. בימינו הפארסט הוא נחל זניח הזורם מתחת לרחוב ברידג' בעוד הנהר הראשי הזורם דרך העיר הוא נהר הלאגאן (אנ').
בלפסט יושבת לשפכו של הנהר לאגאן ומוקפת בגבעות (ההרים השחורים (אנ') וקייבהיל (אנ')- שם נמצאת בליטת הסלע המכונה "אפו של נפוליאון", המגדירה את הגבול עם גלנגורמלי). שפת נהר הלאגאן חודשה, ורובו של מרכז העיר (אנ') הוא שטח להולכי רגל בלבד.
בבית עיריית בלפסט (אנ'), שנבנה בשנת 1903, אוניברסיטת המלכה בבלפסט שנבנתה בשנת 1849, ולצדם מבנים אחרים מהתקופה הוויקטוריאנית והתקופה האדוארדית נמצאים פסלים רבים בתצוגה. מבנים בולטים נוספים הם בנק אלסטר (אנ') (1860) ונורת'רן בנק (אנ') (1769) בדרך דונגל (אנ').
בבלפסט נמצא המבדוק היבש הגדול בעולם, והעגורנים הענקיים (הנקראים "שמשון וגוליית") של מספנת הארלנד וולף (אנ') נראים למרחוק. במספנות בלפסט נבנתה אוניית הפאר טיטניק, ולזכר הרוגי ההפלגה שלה, הוקמה אנדרטה בחצר בית עיריית בלפסט. תעשיות אחרות שנעלמו מהעיר הן הפשתן האירי וייצור חבלים. לאוניברסיטת אלסטר (אנ') יש קמפוס בעיר, שבו מרוכזים לימודי האמנות. בחלקו הצפוני מצוי גן חיות גדול.
מערב העיר נודע בזכות ציורי הקיר שבו, המשקפים את הבריתות הפוליטיות והדתיות של שתי הקהילות. בדרך שנקהיל (אנ'), שהיא פרוטסטנטית ברובה, נמצאים ציורי קיר המביעים נאמנות לכתר הבריטי, כוח המתנדבים של אלסטר וארגונים פרא-צבאיים שומרי-אמונים-לכתר אחרים. לעומתם, בדרך פולס (אנ'), שהיא קתולית לגמרי, מופיעים מוטיבים כמו אירלנד המאוחדת, ה-IRA, כמו גם פולקלור אירי והשפה האירית.
לעיר שני שדות תעופה. נמל התעופה העירוני של בלפסט (אנ') בסמוך למפרץ בלפסט (אנ') ליד העיירה הוליווד ונמל התעופה הבין-לאומי (אנ'), שנמצא ליד לוך ניי, כ-28 קילומטרים ממערב לעיר.
היסטוריה

המקום בו ניצבת בלפסט מאוכלס מאז תקופת הברונזה, וניתן עדיין לראות את שרידי מבצרי ההרים מתקופת הברזל.
בתחילת המאה ה-17 יושבה בלפסט על ידי מתיישבים אנגלים וסקוטים, כחלק מתוכניתו של סר ארתור צ'יצ'סטר (אנ') להשתלט על השטח. תוכנית זו גרמה למתחים רבים עם האוכלוסייה המקומית ולמרד בשנת 1641. מאוחר יותר התיישבו באזור הוגנוטים צרפתים שיזמו את המסחר בפשתן.
בלפסט הפכה למרכז הפרוטסטנטיות האירית ובשנת 1922 הוכרזה כבירת צפון אירלנד, לאחר שאירלנד חולקה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הופצצה בלפסט על ידי הגרמנים בשל תעשיית בניית הספינות והמטוסים שהייתה בה. חלק גדול מהעיר נחרב.
לאורך חלק גדול מתולדותיה, התייסרה בלפסט בשל החלוקה המגזרית בין קתולים ופרוטסטנטים, ונפגעה קשות בתקופת "הצרות" בין שנות השישים לשנות התשעים של המאה ה-20. בתקופה זו עזבו רבים מתושביה לטובת פרוורים הומוגניים ושקטים יותר, ואוכלוסיית העיר לא גדלה.
ערים תאומות

ארצות הברית נאשוויל, טנסי, ארצות הברית (מ־1994)
הרפובליקה העממית של סין חפיי, אנחווי, הרפובליקה העממית של סין (מ־2005)
ארצות הברית בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית (מ־2014)
הרפובליקה העממית של סין שן-יאנג, ליאונינג, הרפובליקה העממית של סין (מ־2016)
פוליטיקה מקומית

בשנת 2001, התפלגו תוצאות הבחירות למועצת העיר בלפסט כדלהלן.
10 חברים ל-Democratic Unionist Party‏ (DUP)
11 ל-Ulster Unionist Party
3 ל-Progressive Unionist Party
1 ל-Ulster Democratic Party
3 ל-Alliance Party of Northern Ireland
9 ל-Social Democratic and Labour Party‏ (SDLP)
14 ל-Sinn Féin
מועצת העיר (אנ') אינה נשלטת על ידי סיעה או קואליציה, ועל כן מנוהלת בעיקר על ידי ועדה.
בלפסט מחולקת לארבעה אזורי בחירה לפרלמנט הבריטי - צפון בלפסט, מערב בלפסט, דרום בלפסט ומזרח בלפסט. ארבעת האזורים גולשים מעט מעבר לגבולות העיר לחלקים של קסטלריאה (Castlereagh), ליסבורן (Lisburn) וניוטונאבי (Newtownabbey).
בלפסט היא גם ביתו של ניוז לטר (News Letter), העיתון הוותיק ביותר בעולם בשפה האנגלית שעדיין יוצא לאור.
אישים מפורסמים

חיים הרצוג - אלוף בצה"ל ונשיא מדינת ישראל השישי
ג'רי אדמס - פוליטיקאי
ג'ורג' בסט - שחקן כדורגל זוכה כדור הזהב
ג'ון סטיוארט בל - פיזיקאי
סר קנת בראנה - שחקן ובמאי קולנוע
ג'יימס קרייג - ראש ממשלת צפון אירלנד
ג'וני אוונס - כדורגלן
אלכס היגינס - שחקן סנוקר
ויליאם תומסון - פיזיקאי ומתמטיקאי
ק.ס. לואיס - סופר
פאולה מלקומסון - שחקנית קולנוע, השתתפה בסרט משחקי הרעב
מארי מקאליס - נשיאת אירלנד בעבר
גרי מור - גיטריסט
ואן מוריסון - זמר ופזמונאי
מרי פיטרס - אתלטית אולימפית
פט רייס - כדורגלן עבר
בובי סנדס - חבר הצבא האירי הרפובליקני, מת משביתת רעב בכלא הבריטי
דייוויד טרימבל - פוליטיקאי ומייסד יוזמת ידידי ישראל
ראו גם

קווי השלום של בלפסט
הערות שוליים

↑  ראו:
↑  , plaque-honouring-former-israeli-president-removed-in-belfast אייריש טיימס, 12 באוגוסט 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548086505171  GND: 4080332-6  LCCN: n79081343  MusicBrainz: b3cb9848-1440-4c2b-b258-f849f8a9d50a  NARA: 10045717  NKC: ge128734  NLG: 262635  VIAF: 137151261   WorldCat (עם VIAF): 137151261 
שלט המציין את מקום הולדתו של חיים הרצוג בבלפסט. במהלך מבצע צוק איתן נזרקו חפצים על השלט, ולבסוף עקב חשש לחיי התושבים המתגוררים בבית הוא הוסר.
גילי וגלית

| --- | --- |

עטיפת השיר דרך המלך, עמו ייצג הצמד את ישראל בארוויזיון.
 תקופת הפעילות:  1989
 חברים
 גילי נתנאל וגלית בורג
גילי וגלית (גילי נתנאל וגלית בורג) היו צמד זמרים ישראלי שייצג את ישראל באירוויזיון 1989 עם השיר "דרך המלך", לאחר שזכה במקום הראשון בקדם-אירוויזיון.
קורות הצמד

בשנת 1989 הגיש המוזיקאי שייקה פייקוב את שירו "דרך המלך" לתחרות הקדם-אירוויזיון. הוא הכיר את הילד גילי נתנאל מראשון לציון, שהיה אז בן 12, ולאחר שעמד על כישרונו המוזיקלי, בחר בו לבצע את שירו בתחרות. זמן קצר לפני התחרות הוחלט על ידי מפיקי הקדם אירוויזיון להצמיד לו זמרת בוגרת, האמרגן והמפיק שלמה צח, שהכיר את גלית בורג שהייתה אז בת 21, הציע אותה וכך נוצר הצמד "גילי וגלית".
לאחר שזכו במקום הראשון בתחרות הקדם-אירוויזיון הם נשלחו לייצג את ישראל באירוויזיון 1989, שהתקיים בלוזאן שבשווייץ. השיר הגיע למקום ה-12 מתוך 22 מתמודדים. באותה שנה הופיעה בתחרות האירוויזיון ילדה נוספת בת 11, נטלי פאק, שייצגה את צרפת. הופעת הילדים לא הוכיחה את עצמה, ובעקבות זאת החליט איגוד השידור האירופאי, המפיק את תחרות האירוויזיון, לצמצם את התופעה של זמרים ילדים וקבע את גיל 16 כרף מינימלי להשתתפות באירוויזיון.
גילי וגלית הקליטו גרסה אנגלית לשיר בשם "SHINE FOR TOMORROW".
למרות שהשיר "דרך המלך" לא זכה להצלחה רבה באירוויזיון, הוא זכה להשמעות רבות בישראל.
הצמד שהוקם לצורך ביצוע השיר לא שרד והוא התפרק מיד לאחר מכן.
גילי נתנאל וגלית בורג ניסו לתרגם את הצלחתם ופנו לקריירה מוזיקלית עצמאית, אך היא לא המריאה. נתנאל הוציא אלבום סולו בשנת 1989 בשם "ימים יפים", שלא הצליח. הוא היגר ללונדון וכיום הוא מתעסק בתחום האופרה. בורג נישאה, התגוררה לסירוגין בארצות הברית ובישראל והוציאה שני אלבומים.
בשנת 2006 הקליטו חברי להקת "כלא שש" גרסה מחודשת לשיר "דרך המלך", שבה נעשה שימוש בהקלטות מביצועו המקורי של השיר.
ב-28 בנובמבר 2022 גלית בורג נהרגה בתאונת דרכים שאירעה בכביש 4314.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  אור ברנע, מאמינה בדרך. ולא של המלך, באתר ynet, 7 באוגוסט 2005
↑  שגיא בן נון‏, גלית בורג מהצמד "גילי וגלית" ("דרך המלך") נהרגה בתאונה, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2022
↑  רן בוקר, גילי נפרד מגלית: "תמכה בי כילד על הבמה, לעולם לא אשכח אותה", באתר ynet, 28 בנובמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011665671305171  MusicBrainz: 0901adab-124c-401b-9e6d-7d389033dcb7 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מודל הקשירה ההדוקה

מודל הקשירה ההדוקה (באנגלית: Tight Binding Method) הוא מודל בפיזיקת המצב המוצק המתאר את פסי האנרגיה של אלקטרונים במתכת על ידי שימוש בקירוב של פונקציות הגל שמתבסס על סופרפוזיציה של פונקציית הגל של אטומים מבודדים הממוקמים בסריג. השימוש במודל זה נפוץ עבור מגוון של מוצקים. על אף היותו מודל המתאר אלקטרון יחיד, המודל משמש כבסיס עבור חישובים מתקדמים יותר כגון בעיות רב גופיות וחישוב קוואזי-חלקיקים.
הקדמה

מודל הקשירה ההדוקה הוא מודל במכניקת הקוונטים שמתאר את תכונותיהם של אלקטרונים הכבולים בחוזקה אל האטומים שאליהם הם שייכים בחומר מוצק. השפעתם של פוטנציאלים ומצבים אחרים בסביבת האלקטרון - זניחה. כתוצאה מכך פונקציית הגל של האלקטרון תהיה דומה למדי לאורביטל האטומי של האטום אליו הוא שייך והאנרגיה של האלקטרון תהיה קרובה לאנרגיית היינון של האלקטרון מאטום בודד.
באופן כללי יש מספר רמות אנרגיה המעורבות במודל.
פיתוח מתמטי

יהיו  \varphi _{m}(\mathbf {r} ) פונקציות הגל של האורביטלים האטומיים של ההמילטוניאן  H_{atom} המתאר אטום מבודד. כאשר האטום ממוקם בגביש, פונקציית הגל של מיקומי אטומים סמוכים חופפות חלקית זו לזו, ולכן תיאור זה אינו התיאור של הפונקציות העצמיות של המערכת כולה. החפיפה קטנה יותר כאשר האלקטרונים קשורים בחוזקה אל האטומים, וזהו מקור הביטוי "קשירה הדוקה". כדי לקבל את התיאור הנכון עבור המערכת כולה נוסיף איבר פוטנציאל  \Delta U להמילטוניאן של המערכת שמבטא את התיקונים לפוטנציאל של אטום יחיד לעומת הפוטנציאל בגביש.
H(r)=\sum _{R_{n}}H_{atom}(r-R_{n})+\Delta U(r)
קירוב לפונקציית הגל  \psi _{r} של אלקטרון יחיד המתואר על ידי המילטוניאן זה נתון כצירוף ליניארי של פונקציות הגל המתארות את האורביטלים האטומיים  \varphi _{m}(r-R_{n}):
\psi (r)=\sum _{m,R_{n}}b_{m}(R_{n})\varphi _{m}(r-R_{n}).
כאשר m היא רמת האנרגיה האטומית ו  R_{n} מיקום האטום בסריג.
פונקציות הגל הן  פונקציות בלוך בסריג, ולכן הן מהצורה
כלומר, השינוי בפונקציית הגל הוא בפאזה בלבד.  \mathbf {k}  הוא וקטור הגל של הפונקציה.
כתוצאה מכך, הפרישה של פונקציית הגל על ידי האורביטלים האטומיים מקיימת,
\sum _{m,{\boldsymbol {R_{n}}}}b_{m}({\boldsymbol {R_{n}}})\ \varphi _{m}({\boldsymbol {r-R_{n}+R_{\ell }}})=e^{i{\boldsymbol {k\cdot R_{\ell }}}}\sum _{m,{\boldsymbol {R_{n}}}}b_{m}({\boldsymbol {R_{n}}})\ \varphi _{m}({\boldsymbol {r-R_{n}}})
נציב
{\boldsymbol {R_{p}}}={\boldsymbol {R_{n}}}-{\boldsymbol {R_{\ell }}} ,
ונקבל
b_{m}({\boldsymbol {R_{p}+R_{\ell }}})=e^{i{\boldsymbol {k\cdot R_{\ell }}}}b_{m}({\boldsymbol {R_{p}}})
או
b_{m}({\boldsymbol {R_{l}}})=e^{i{\boldsymbol {k\cdot R_{l}}}}b_{m}({\boldsymbol {0}})
מתכונת הנרמול של פונקציית הגל
נובע:
=Nb^{*}(0)b(0)\sum _{\boldsymbol {R_{p}}}e^{-i{\boldsymbol {k\cdot R_{p}}}}\ \int d^{3}r\ \varphi ^{*}({\boldsymbol {r-R_{p}}})\varphi ({\boldsymbol {r}})\
נקבל ביטוי עבור  b(0):
כאשר α (Rp) היא פונקציית החפיפה האטומית. נהוג להזניח איבר זה ולהניח α (Rp) =1
במקרה כזה:
ולכן פונקציית הגל בקירוב הקשירה ההדוקה היא מהצורה
ראו גם

מבנה פסים
גלית בורג

| --- | --- |

בורג, 2011
 לידה:  8 ביוני 1968 י"ב בסיוון ה'תשכ"ח בת ים, ישראל 
 נהרגה:  28 בנובמבר 2022 (בגיל 54) ד' בכסלו ה'תשפ"ג צומת גמזו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1989–2022 (כ־33 שנים)
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  גילי וגלית
 מספר צאצאים:  2
 www.galitburg.co.il
 
גלית שירה בורג (8 ביוני 1968 – 28 בנובמבר 2022) הייתה זמרת ישראלית, שהייתה חברה בצמד "גילי וגלית" שייצג את ישראל באירוויזיון 1989 בשיר "דרך המלך".