stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קניון לב אשדוד
היסטוריה

קניון לב אשדוד הוקם ב-1993 על ידי איתן פרוטיץ. באותה השנה נכנסה קבוצת יעסור כשותפה בחברת "לב אשדוד" שהוקמה לשם כך, ומתחילת השותפות נכנסו לסכסוכים משפטיים רבים. ב-2005, כל הזכויות בחברה עברו לחזקתה של יעסור.
הקניון נרכש ב-2014 על ידי קבוצת האחים עופר, שהשקיעה כ-2.5 מיליון ש"ח בשיפוצו ובהכנסת חנויות נוספות תחתיו.
עם הקמת מרכז הקניות "BIG Fashion" בכניסה הדרומית לאשדוד ב-2015, הקניון הידרדר מבחינה כלכלית. בעניין זה אמר ב-2016 אבי לוי, מנכ"ל קבוצת מליסרון, בעלי "קניוני עופר" למקומון "אשדוד אונליין", כי ”באשדוד הגענו למסקנה שבמקום להשקיע עשרות מיליוני שקלים בקניון שלנו בעיר, בה יש מתחרה חדש, ביג פאשן אשדוד, מוטב להוריד את הקניון הזה ולבנות שכונת מגורים מוצלחת לצד מתחם מסחרי” וכי ”הרבה קניונים יצטרכו לעשות את אותו מהלך”. לאחר שנראה שההשקעה בקניון לא נשאה פרי, באותה השנה בוועידת הקניונים באילת, האשים את פתיחת סניף ה-BIG בעיר באי-הצלחת הקניון והודיע כי מליסרון פנתה לעירייה בבקשה לשנות את ייעוד הקרקע.
בנובמבר 2017 החליט מנהל הקניון החדש שמינתה מליסרון – מנחם מעודי, לנסות לשפר את מעמד הקניון והוא הוסב לקניון עודפים. המהלך, שכלל מיתוג מחדש לשם "עופר לב העודפים אשדוד" ופתיחת מתחם ירידים מתחלפים בשטח 500 מ"ר והגדלת החנויות לשטח של 100 ועד 150 מ"ר, השקיעה קניוני עופר כ-1.5 מיליון ש"ח. הגדלת החנויות, שגודלן המקורי עמד על 30 עד 40 מ"ר התאפשר עקב עזיבת בעלי החנויות אל קניון הסיטי (התחנה המרכזית), קניון "סי מול" ולסטאר סנטר.
ב-2019 התפרסם כי מליסרון מתכננת להרוס את הקניון כדי לבנות במקומו שכונת מגורים בת 4 מגדלים בני 26 קומות שבתחתיתם תוקם שדרת חנויות, בשטח 12,000 מ"ר.
בספטמבר 2020 במהלך טקס החתימה על הסכמי אברהם, נורו רקטות על ידי חמאס לעבר אשדוד ואשקלון בניסיון לפגוע בתהליך השלום. אחת מהן פגעה ברחוב משה אבן עזרא בסמוך לכניסה הראשית לקניון ופצעה 5 אנשים משברי זכוכית, ביניהם אחד במצב בינוני-קשה, וגרמה נזק לחנויות במרכזון הרובעי "סנטר פארק" הסמוך.
סגירתו

ביוני 2020 קבוצות הנדל"ן "צרפתי שמעון" ו"יחד הבונים אשדוד" רכשו את הקניון מקבוצת מליסרון בעבור 230 מיליון ש"ח. במהלך אותה השנה הוכרז כי סגירת הקניון תתרחש במהלך חודש יולי באותה השנה. סגירתו נדחתה לנובמבר 2020, אך נדחתה בשנית. בספטמבר 2022 הוועדה המחוזית אישרה את פינוי הקניון ואת הבנייה בשטחו. ביולי 2023 הקניון הכריז על סגירתו, ובפועל רק הסופרמרקט "שוק העיר" נותר פתוח כדי לתת מענה לתושבי הרובע – שהרי זהו המרכז המסחרי היחיד ברובע.
סגירתו > הגרפיטי ההמוני על חזית הקניון

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
חזית הקניון
חזית נקייה – פברואר 2024
גרפיטי מוגמר – מרץ 2024
תחילת הריסת המבנה – יולי 2024
במרץ 2024, חזית הקניון נצבעה בציוריהם של אמני גרפיטי מאשדוד ומהסביבה – בהם דודי שובל ("ONE LOVE"), רומן קוז'וקין, "AVIEL",‏ "PIT",‏ "The MisSk",‏ "PAPATAR" ו-"YONAS".
גרפיטי קליגרפי
גרפיטי קליגרפי
הכניסה הראשית לקניון
דודי שובל חותם בכינויו ("ONE LOVE")
סגירתו > הריסתו

בסוף יולי 2024 החלו העבודות להריסת הקניון.
נכון לסוף אוקטובר 2024, תהליך הריסה נמצא בשלבי סיום.
לאחר הריסת הקניון, מתוכננת בניית שכונת מגורים מעורבת שימושים בת 4 מגדלים, פארק, דיור מוגן, בית ספר ומתנ"ס. המתחם החדש העתיד להיבנות במקום הקניון, תוכנן על ידי האדריכלית קיקה ברא"ז.
הפועל חיפה (כדורגל)

הפועל חיפה הוא מועדון כדורגל ישראלי מהעיר חיפה, המשחק בליגת העל. המועדון הוקם בשנת 1924, והוא נמנה עם המועדונים הוותיקים ביותר בישראל, ואחת מהקבוצות המייסדות של הליגה הבכירה בארץ ישראל כשהשתתפה בעונת הבכורה (1931/1932), כשהמועדון הוא קבוצת "הפועל" הראשונה בארץ. המועדון זכה פעם אחת באליפות המדינה (בעונת 1998/1999), ארבע פעמים בגביע המדינה, שלוש פעמים בגביע הטוטו ופעם אחת באלוף האלופים.
אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון סמי עופר המכיל 30,942 מקומות ישיבה. מדי הקבוצה במשחקי הבית כוללים חולצה עם פסים אדומים-שחורים ומכנסיים לבנים או שחורים, ובמשחקי החוץ מדי הקבוצה הם לבנים.
היסטוריה > השנים הראשונות

ראשיתו של מועדון הכדורגל של הפועל חיפה הייתה בהתארגנות מקומית בראשית 1924 ברחוב שפירא שבשכונת הדר בחיפה. ההתארגנות כללה מספר גורמים הקשורים בתחום הספורט בעיר וכן גורמים הקשורים בתנועות הפועלים וההסתדרות. מטרתם הייתה להקים מועדון כדורגל ראשון בארץ ישראל אשר יהיה מועדון פועלים כפי שמקובל בעולם. ישנן גרסאות רבות בדבר צורת ההקמה של המועדון, אולם הגרסה המקובלת ביותר היא הגרסה לפיה במהלך חול המועד פסח של שנת תרפ"ד, ב-24 באפריל 1924, נערכה בבית בשכונת הדר בחיפה ישיבת היסוד של המועדון. בישיבה השתתפו 36 נציגי הגורמים השונים המעורבים ביסוד המועדון. את התארגנות הובילו יהושע שרפשטיין ויאיר אהרוני.
ב-1 במאי 1924, חג הפועלים, נערך המשחק הראשון של הפועל חיפה בו ניצחה הפועל 1–3 קבוצה שהורכבה מעובדי הרכבת בחיפה. במהלך השנים הראשונות שלאחר היווסדו של המועדון שיחקה הקבוצה מספר רב של משחקי ידידות כנגד קבוצות שונות מהארץ, מאירופה ומהמזרח התיכון, זאת מאחר שבאותה תקופה טרם נוסדה ההתאחדות לכדורגל ולכן לא נערכו משחקים במסגרות רשמיות.
בראשית דרכה הייתה הפועל חיפה כלולה בהתאגדות "מכבי" שהייתה אגודת הספורט היחידה בארץ ישראל בתקופה. כשנתיים לאחר מכן הוחלט לנטוש את מרכז "מכבי" ומייסדי המועדון הובילו, בשיתוף עם מספר קבוצות פועלים נוספות מרחבי הארץ, את הקמת מרכז "הפועל" שצורף להסתדרות והפך במרוצת השנים למרכז הספורט המוביל בישראל. בעקבות כך נוסדו ברחבי הארץ מועדוני הפועל נוספים.
בשנת 1928 נוסדה "ההתאחדות לכדורגל בארץ ישראל" והחלו לראשונה בארץ משחקים רשמיים במסגרת הגביע וארבע שנים לאחר מכן החלו גם משחקי הליגה. הפועל לא זכתה להצלחות רבות בשנים הללו, אך הייתה אחת מן הקבוצות המובילות בליגה. אף על פי כן, הצליחה הקבוצה להעפיל בשנת 1932 לגמר הגביע, הראשון בתולדותיה, נגד קבוצת המשטרה הבריטית. השופט במשחק היה בריטי, וכמה מן ההחלטות שנתקבלו על ידו היו שנויות במחלוקת. במהלך המשחק במצב של 0–1 להפועל משער של יונה שטרן, ובעקבות כמה מהחלטות השיפוט שנדמו בעיני שחקני חיפה כחד צדדיות ולא הוגנות, נגנב הגביע על ידי אחד משחקני הקבוצה. בעקבות המקרה הוחלט על הפסד טכני לחיפה. באותה שנה גם הגיעו חמישה משחקני הקבוצה לנבחרת ארץ ישראל: יוליוס קליין, יונה שטרן, גדליהו פוקס, יהושע ברשדסקי ויעקב ברעייר.
היסטוריה > שנות ה-90: עידן רובי שפירא

בשנת 1992 העפילה הפועל חיפה לליגה הראשונה בפעם השלישית. את העונה ההיא ליוו שמועות בדבר איש עסקים אלמוני אשר פרש את חסותו על המועדון. עם הזמן התבררו השמועות כנכונות והתבררה זהותו של האלמוני: רובי שפירא, איש עסקים אשר עשה את מירב הונו בעסקי הדיג בניגריה. שפירא הזרים כספים רבים לקופת המועדון שהצילו את המועדון מקריסה. בכספים אלה נרכשו שחקנים מובילים רבים, אך הקבוצה לא הגיעה לכל הישג בולט ואף הייתה בסכנת ירידה. בעקבות שורת הפסדים ארוכה בעונת 1993/1994 החליט שפירא להפוך את חסותו על המועדון לבעלות עליו, והוא רכש אותו מידי ההסתדרות. בעונת 1994/1995 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע והפסידה 0–2 למכבי חיפה, בפעם השנייה בה שוחק הדרבי החיפאי בגמר הגביע.
בשנים הראשונות תחת בעלותו של שפירא הובאו לקבוצה שחקנים ומאמנים מהטובים בישראל, אך הקבוצה לא הצליחה לזכות בתארים. בעונת 1997/1998 הצליחה הפועל חיפה לסיים במקום השלישי תחת הדרכתו של המאמן אלי גוטמן, אשר המשיך במועדון גם בעונת 1998/1999. בראשית עונה זו סומנה הקבוצה כקבוצת צמרת אך לא כמועמדת לאליפות. אף על פי כן החלה הקבוצה את העונה בסערה ולאחר שורת ניצחונות מרשימים מצאה עצמה הקבוצה במקום הראשון בטבלה בפער גדול על כל שאר הקבוצות. הקבוצה בלטה בצורת המשחק הטקטית והיעילה שלה שאף גרמה ללא מעט גורמים להעביר ביקורת על צורת המשחק שלה, שכונתה "גרמנית". עם הזמן רק הלך וגדל הפער בין הפועל חיפה לשאר הליגה, כשהקבוצה במקום השני מתחלפת אחת לכמה זמן. ב-8 במאי 1999 התמודדה הפועל חיפה באצטדיון קריית אליעזר במסגרת המחזור ה-27 כנגד הקבוצה שערב המחזור דורגה במקום השני, מכבי תל אביב. בסיום המשחק, בו ניצחה הפועל חיפה 3–2 (צמד של אורן זיתוני ושער של אורן נסים), הוכתרה הפועל חיפה כאלופת המדינה בכדורגל בפעם הראשונה והיחידה בתולדותיה. לרגל הזכייה באליפות נכתב השיר "אדום עולה עולה".
בקיץ 1999 הייתה הפועל חיפה לקבוצה הישראלית הראשונה המעפילה לסיבוב השלישי במוקדמות ליגת האלופות, כאשר בסיבוב המוקדמות השני עברה את בשיקטש הטורקית לאחר תיקו 1–1 באיסטנבול ו-0–0 בגומלין בקריית אליעזר, אולם הפסידה לקבוצה הספרדית ולנסיה בסיבוב המוקדמות השלישי. בסיבוב הראשון בגביע אופ"א עברה הפועל חיפה את קלאב ברוז' הבלגית לאחר ניצחון 3–1 בקריית אליעזר והפסד 2–4 בבלגיה, והייתה לקבוצה הישראלית הראשונה המעפילה לסיבוב השני בגביע אופ"א. בסיבוב השני פגשה הקבוצה את אייאקס אמסטרדם ההולנדית. במשחק הראשון בישראל הפסידה הפועל חיפה 0–3, ובגומלין באמסטרדם ניצחה 1–0 אך הודחה מהמפעל. בליגה סיימה את עונת 1999/2000 במקום השביעי, זאת על אף שלמראית עין הקבוצה התחזקה עם בואם של השחקנים דוד אמסלם, ניר סביליה ועמיר תורג'מן, אך את הקבוצה עזבו שניים משחקני המפתח בעונת האליפות: לירון בסיס עבר למכבי תל אביב ונג'ואן גרייב עבר לאסטון וילה.
היסטוריה > שנות ה-2000: הפירוק והירידה לליגת המשנה

בעונת 2000/2001 הוחלף גוטמן בגיא לוי שהביא עמו ארבעה זרים: אלין מינטואן, אולג יילשב, מיכאל אניצ'יץ' וויקטור פאצ'ה שהצטרפו לדימיטרי אולינוב הוותיק. הקבוצה סיימה את העונה במקום השלישי לאחר שני ניצחונות בדרבי החיפאי מול מכבי (3-0 ו-1–3), ושלושה ניצחונות על האלופה היוצאת הפועל תל אביב (3-1, 1-0 בחוץ ו-0–2 בבית).
בקיץ 2001 החליט שפירא להפחית את השקעתו במועדון בצורה משמעותית. תקציב המועדון צומצם, עסקאות רכש שהיו מתוכננות בוטלו והשחקנים המובילים שוחררו. עם הזמן התברר כי מצבו הכלכלי של שפירא הידרדר וכי הוא נתון בחובות ועסקיו על סף פשיטת רגל. נכסי המועדון ובהם כרטיסי השחקן של כמה מהשחקנים הבולטים בקבוצה שועבדו לחברת דיג הולנדית לה היה חייב שפירא כספים. מצבו הכלכלי של שפירא הלך והתדרדר במהירות. ביום שישי, ה-14 בדצמבר 2001, התאבד שפירא ביריה מרובהו האישי בביתו שבניגריה. במרץ 2002, פסק בית המשפט המחוזי בחיפה כי הפועל חיפה תועבר לאחריות של מפרק זמני, מכיוון שהקבוצה הייתה חדלת פירעון עקב חוב של כ-8.3 מיליון שקל לשלטונות המס. בסיום אותה עונה ירדה הקבוצה לליגה השנייה, כאשר אחד המשחקים הזכורים באותה עונה היה הדרבי שנערך ב-18 בפברואר 2002, בו הפסידה הפועל 1–2 למכבי. המשחק זכור בגלל פרשת ישראל כהן, הבלם, אשר הכשלה שלו ברחבה הובילה לשער הניצחון של מכבי. כהן נחשד כמי ש"מכר" את המשחק, בשל הכשלות חוזרות במחצית השנייה. ב-2004 החליטה הפרקליטות לסגור את התיק נגד כהן בשל מחסור בראיות, אך הדגישה כי התנהגותו של כהן מעוררת תהיות רבות. במשך כמעט שלוש שנים נוהל המועדון על ידי 3 מפרקים זמניים מטעם בית המשפט שהצליחו להחזיק את הקבוצה בליגה השנייה ובמקביל לחפש רוכשים פוטנציאלים למועדון. אף על פי שהמועדון היה תחת פירוק, נחשבה עונת 2003/2004 כמוצלחת, בסיומה חזרה הקבוצה לליגה הבכירה, והיא העפילה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה 1–4 לבני סכנין. בשנת 2004, עונה לאחר שהקבוצה חזרה לליגת העל, נרכש המועדון על ידי יואב כץ, איש עסקים ישראלי המתגורר בארצות הברית. הקבוצה נשרה בסיום העונה לליגה הלאומית, שם נשארה למשך 4 עונות.
בעונת 2008/2009, כשמאמן הקבוצה הוא שלומי דורה, עלתה הקבוצה לליגת העל שישה מחזורים לסיום העונה ומרחק של יותר משמונה עשרה נקודות מהמקום השישי בעונה של חמש עולות. במחזור ה-31 הובטח המקום הראשון לאחר ניצחון 1–2 על הפועל באר שבע, אך ההתאחדות לכדורגל החליטה לפסוק הפסד טכני להפועל חיפה במשחקה מול בני לוד בגין שיתוף שחקן שלא כחוק. במחזור האחרון סיימה הפועל חיפה בתיקו מאופס מול הפועל רמת גן והבטיחה רשמית את המקום הראשון. הפועל חיפה סיימה את העונה בלי לרדת מהמקום הראשון, והיא מוקמה שם מאז המחזור הראשון, וחזרה לליגה הבכירה לאחר היעדרות של ארבע שנים.
בעונת 2009/2010 סיימה הפועל חיפה במקום ה-11 בליגת העל (מתוך 16), וזאת אחרי שהבטיחה את הישארותה במחזור ה-33 (מתוך 35) בניצחון ביתי 0–1 על הפועל רעננה במסגרת הפלייאוף התחתון של ליגת העל.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21

בעונת 2010/2011 הגיע המאמן ניצן שירזי במקום דורה שפוטר. בעונה זו חל שיפור משמעותי במצב הקבוצה, כאשר היא חדלה מלהאבק על הישארותה בליגה והתברגה במרכז הטבלה. בסיום 30 המחזורים הראשונים הפועל חיפה סיימה במקום ה-7, כאשר באותו מחזור נקבע שתשחק בפלייאוף האמצעי ולא בפלייאוף העליון, לאחר שיריבתה העירונית מכבי חיפה סיימה בתיקו מול מכבי נתניה שעלתה למקום השישי.
בעונת 2011/2012 המאמן שירזי היה חשוד בפרשת הכדור המרכזי, מה שגרם להפרעה בהכנת הקבוצה לליגה והפך את הפועל חיפה לקבוצה שנלחמת על חייה בתחתית. באמצע העונה התפטר שירזי ובמקומו מונה טל בנין שהביא שינוי לקבוצה, ובמחזור הסיום של העונה נשארה הפועל חיפה בליגה אחרי שניצחה 1–2 על הפועל פתח תקווה וסיימה את העונה במקום ה-12 בליגה. סכסוך בין המאמן בנין לבין הבעלים יואב כץ, על רקע זהות צוות האימון ודרך ההתנהלות של הקבוצה, גרם לבנין לעזוב את הפועל חיפה לאחר ששרדה בליגה.
במקומו של בנין מונה ניר קלינגר למאמן הפועל חיפה לקראת עונת 2012/2013. ב-23 בינואר 2013 זכתה הקבוצה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע הטוטו, לאחר ניצחון 0–1 על הפועל באר שבע בהארכה, ואת העונה סיימה במקום התשיעי בליגה.
לפני תחילת עונת 2013/2014 מונה שלומי דורה לקדנציה שנייה כמאמן הקבוצה. קפטן הקבוצה, אייל טרטצקי, שפרש ממשחק פעיל, מונה לעוזר המאמן.
לקראת עונת 2014/2015 עברה הקבוצה לארח את משחקי הבית שלה באצטדיון סמי עופר החדש, וראובן עטר מונה למאמן הקבוצה. ב-16 בפברואר 2015 פוטר עטר מתפקידו לאחר שהקבוצה לא הצליחה להתרומם מתחתית הליגה וטל בנין מונה שוב למאמן הקבוצה. לאחר שבנין הציל את הקבוצה מירידה לליגת המשנה הוארך חוזהו במועדון לעונת 2015/2016. בדצמבר 2015 פוטר בנין מתפקידו עקב חוסר הצלחה של הקבוצה, ולמשך כחודשיים החליף אותו עוזרו מאיר בן מרגי, עד מינויו של אלי כהן ב-15 בפברואר 2016. הקבוצה נשארה בליגה במחזור האחרון, ואלי כהן המשיך בתפקידו גם בתחילת עונת 2016/2017, אך בתום הסיבוב הראשון פוטר בעקבות חילוקי דעות עם הבעלים יואב כץ בעניין הטיפול המשמעתי בקפטן הקבוצה לשעבר אושרי רואש. במקומו מונה דני גולן למאמן על הקווים וניר קלינגר מונה למנג'ר והסמכות המקצועית העליונה בקבוצה. גולן התפטר אף הוא ב-25 במרץ 2017 ובמקומו חזר ניר קלינגר לעמדת המאמן.
עונת 2017/2018 הייתה הטובה ביותר של הקבוצה מאז עונת האליפות, ותחת הדרכתו של קלינגר היא העפילה לפלייאוף העליון וסיימה את העונה במקום הרביעי. ב-9 במאי 2018 זכתה הפועל חיפה בגביע המדינה הרביעי בתולדותיה, לאחר שגברה במשחק הגמר באצטדיון טדי 1-3 על בית"ר ירושלים לאחר הארכה, והעפילה למוקדמות הליגה האירופית לאחר היעדרות של כ-19 שנים מהמפעלים האירופאים.
בעונת 2018/2019 זכתה הפועל חיפה בתואר אלוף האלופים לאחר שניצחה 5–4 בדו-קרב פנדלים את אלופת המדינה הפועל באר שבע. אך בעונה הסדירה סיימה במקום השביעי לאחר תיקו 2-2 עם הפועל רעננה, מקום שלא הספיק לפלייאוף העליון.
בעונת 2019/2020, תחת חיים סילבס, העפילה הפועל חיפה לפלייאוף העליון וסיימה את העונה במקום השישי.
עונת 2020/2021 החלה עם המאמן חיים סילבס, אך זה פוטר ב-5 באפריל 2021 לאחר מאזן של שני ניצחונות ב-15 משחקים ואי ההעפלה לפלייאוף העליון. יממה לאחר כן מונה כמאמן אלישע לוי, והקבוצה סיימה את העונה במקום התשיעי.
סמל וצבע החולצה

בראשית דרכה, מעצם היותה קבוצת "הפועל" וכחלק מהאגודה, ליווה את הפועל חיפה סמל הפטיש והמגל שהיה בשימוש של רוב קבוצות הפועל בליגה הישראלית. באמצע שנות ה-90, תחת ניהולו של רובי שפירא, שינה המועדון את הסמל ושילב בו כריש, וזאת מכיוון ששפירא טען שיש לו קשר מיוחד עם בעל החיים מאחר שצבר את הונו מניהול בתי קירור לדגי מאכל בניגריה. הסמל עוצב בצורה עגולה ובתוכו כדור כדורגל שמסביבו שולב שם המועדון בעברית ובאנגלית עם סמל הפטיש והמגל בקטן, ומתחתיו כריש בצבע כחול. לאחר כעשר עונות הסמל חודש מעט כאשר הגוונים שונו והוסף רקע בצבעי המועדון כחול ואדום. הצבעים הם שילוב של האדום שהיווה צבע השלט באגודת "הפועל" והסוציאליזם שמייצג אותו, והכחול כצבע הים. צבעים נוספים הם הצבע השחור והלבן שצובעים את מדי הקבוצה ומשולבים בהם.
סמל הפטיש והמגל הסוציאליסטיים. סמל זה היה בשימוש המועדון עד אמצע שנות ה-90
סמל המועדון המקורי משנת 1995 ועד שנות ה-2000
סמל המועדון היותר מודרני עם גרפיקה של צבעי המועדון מאחורה
סמל הפועל חיפה בעונת 2014/2015 שעוצב לכבוד חגיגות 90 שנה למועדון
יצרני תלבושות וספונסרים ראשיים

| תקופה | יצרנית המדים | ספונסר |
| --- | --- | --- |
| 1981-1982 | אדידס | סילורה |
| 1982-1983 | יומברו | מודול בטון |
| 1983-1984 | אדידס | ללא |
| 1984-1985 | יומברו | ללא |
| 1985-1986 | פומה | ללא |
| 1986-1987 | דיאדורה | ברסלמן מרצפות |
| 1987-1989 | ? | ללא |
| 1989-1992 | דיאדורה | מנורה חברה לביטוח |
| 1992-1993 | דיאדורה | סלטי צבר |
| 1993-1994 | דיאדורה | פרידנזון |
| 1994-1995 | דיאדורה | שופ (שיכון ופיתוח לישראל) |
| 1995-2003 | דיאדורה | אופל |
| 2003-2004 | דיאדורה | קופיטק |
| 2004-2005 | דיאדורה | פוינטר טלוקיישן |
| 2005-2006 | דיאדורה | ללא |
| 2006-2007 | ? | ללא |
| 2007-2008 | יומברו | הגדול מכולם |
| 2008-2009 | יומברו | Easy Forex |
| 2009-2010 | יומברו | 4XP |
| 2010-2011 | דרבי | צמיגי נעמן |
| 2011-2012 | דיאדורה | צמיגי נעמן |
| 2012-2015 | דיאדורה | התאמה |
| 2015-2016 | דיאדורה | Good |
| 2016-2017 | דיאדורה | סיטרוס גן אירועים |
| 2017-2018 | דיאדורה | First Index |
| 2018-2019 | JOMA | Bogart |
| 2019-2021 | דיאדורה | התאמה |
| 2021-2022 | דיאדורה | אלמוג |
| 2022- | דיאדורה | לאוס מדיה ואינטראקטיב |
אצטדיון ומתקנים

הפועל חיפה מארחת את משחקיה הביתיים באצטדיון סמי עופר אשר ממוקם בדרום-מערב העיר ונחנך בשנת 2014. האצטדיון מכיל 30,942 מקומות ישיבה.
בראשית דרכה שיחקה הקבוצה במגרש הפועל בקריית אליהו, עד שנת 1955. לאחר מכן עברה לשחק באצטדיון קריית אליעזר שהוקם בשנה זו. לאחר הקמת אצטדיון קריית חיים בשנת 1965 עברה הקבוצה לארח שם, ובמשך שנים רבות הגיעו רבים מאוהדי הקבוצה מאזור הקריות. והאצטדיון הפך למזוהה עמה, הפועל חיפה המשיכה לשחק בקרית חיים עד עונת 1985/86, אז עברה לארח בקריית אליעזר. כעבור שנתיים, בלחץ האוהדים הקבוצה חזרה שוב לארח בקרית חיים. אבל האצטדיון סבל מתנאים ירודים בשל הזנחה וכבר לא עמד בסטנדרטים של אצטדיוני כדורגל מודרניים. בשנת 1991 עברה הקבוצה לארח באצטדיון קריית אליעזר באופן סופי, והוא שימש כאצטדיונה הביתי עד המעבר לסמי עופר ב-2014.
אצטדיון קריית חיים שימש בעבר כמתחם האימונים של הקבוצה הבוגרת ומחלקת הנוער של הפועל חיפה, ושם גם נמצאים משרדי המועדון. בסוף שנת 2017 הוקמו על ידי העירייה מגרשי בית נגלר החדישים, הנמצאים בסמוך לאצטדיון קריית חיים, ולשם הועברו אימוני הקבוצה הבוגרת והנוער.
היריבות העירונית עם מכבי חיפה

לשני המועדונים החיפאים העיקריים, הפועל ומכבי חיפה, ישנה היסטוריה ארוכה של יריבות עירונית סוערת הכוללת איבה הדדית וסכסוכי אוהדים. היריבות נמשכה גם בשנים הרעות של הפועל חיפה בהן שיחקה בליגה השנייה. שורשי היריבות נעוצים עמוק בהיסטוריה של שני המועדונים ובעיקר בזיהוי הפוליטי שלהם. הפועל הוקמה כקבוצת פועלים סוציאליסטית שזוהתה בעיקר עם ההסתדרות ועם שלטון מפא"י, הן הארצי והן המוניציפלי. הפועל זוהתה כקבוצתו של הממסד שנתמכה על ידי השלטונות. לפיכך, באופן טבעי, הפכה מכבי חיפה לקבוצה המקופחת, שבשל קיפוחה לכאורה על ידי השלטונות נאלצה להאבק על קיומה. על כן, בראשיתה התבססה היריבות העירונית בחיפה על המתח בין אלו ש"ידם קרובה לצלחת" לבין המקופחים והמדוכאים. ההבדלים בין המועדונים יצרו את ההבדלים בין האוהדים: אוהדי הפועל חיפה באופן מסורתי זוהו עם תנועות השמאל; רוב אוהדי הפועל היו בני המעמד הבינוני-גבוה - פועלים בתעשיות השונות בחיפה בצוותא עם משכילים ובעלי מקצועות חופשיים רבים. לעומתם, אוהדי מכבי חיפה זוהו ברובם כאנשי המעמד הבינוני-נמוך, כיום בשני מחנות האוהדים אפשר למצוא בעלי דעות ואידאולוגיות מגוונות.
הקמת "הפועל רובי שפירא חיפה"

בתקופתו של יואב כץ כנשיא הפועל חיפה, קמו מחאות שונות מצד חלק מאוהדי הקבוצה נגד כץ ודרך ניהולו את המועדון. המחאות כללו הפגנות באירועים שונים של הקבוצה, כגון אימונים, נשף פתיחת העונה, ובמשחקי הבית והחוץ של הקבוצה. קהל אוהדי הפועל חיפה התפלג באשר לתמיכה בכץ ובהנהלה. המתנגדים טענו לבעיות בהתנהלות ובחזון המועדון ובהידרדרות של מחלקת הנוער. בשנת 2014, האוהדים המתנגדים הקימו עמותה בשם "עיר הפועלים" ובהמשך הקימו קבוצה חדשה הרשומה בהתאחדות בשם "מועדון ספורט חיפה/רובי שפירא", אך מוכרת בשם "הפועל רובי שפירא חיפה", שהחלה לשחק בליגה ג'. המועדון אף יסד מחלקת נוער ובנוסף פועל לקידום ספורט בקרב בני נוער, כגון פרויקט "קידום דרך הרגליים" ועוד. בשתי העונות הראשונות עלתה הקבוצה שתי ליגות ברציפות עד לליגה א' צפון בה שיחקה באצטדיון נשר ובאצטדיון טוטו עכו וכיום היא מארחת במגרש אתו"ס בחיפה. עמותה זאת מתנהלת במנותק מהפועל חיפה ומהווה ישות עצמאית.
הפועל חיפה בתרבות הפופולרית

הפועל חיפה נהנית מהתייחסויות רבות בתרבות הפופולרית. הדמויות הראשיות בסרטו של ערן ריקליס משנת 1999, "צומת וולקן", הן אוהדות הפועל חיפה ואחת הדמויות בסרט היא של שחקן בקבוצה. הנהלת המועדון שיתפה פעולה עם הפקת הסרט כשחלק מהסצנות צולמו באצטדיון בקריית חיים וחלק מאנשי המועדון אף השתתפו בסרט כניצבים. עוד קודם לכן עמד המועדון במרכזו של סרט הסטודנטים "גול עצמי", בבימויו של רני כרמלי ובכיכובו של משה איבגי, שיצא ב-1996. דמות של אוהד הקבוצה מופיעה גם בסרט כנפיים שבורות. בספרות ניתן למצוא התייחסות למועדון בספרים: "שואה שלנו", "בשבילה גיבורים עפים" (2000 ו-2008, מאת אמיר גוטפרוינד, אוהד המועדון); "לך לעזה" (2005, מאת שי להב, אוהד המועדון); "תשליך" (2006, מאת ניר קיפניס, אוהד המועדון) וכן בקובץ הסיפורים הקצרים על כדורגל "ההולנדי של עכו". בקובץ הסיפורים הקצרים "אמא, שמש, מולדת" של פרופסור יצחק קרונזון (שבא, 1985) מופיע סיפור על דרבי חיפאי שבו השוותה הפועל ל-3:3 לאחר שמכבי הובילה 3:0. קרונזון - אוהד הפועל חיפה - המסתמך על כושר זיכרון נדיר, מתאר בהומור רב את השתלשלות האירועים בדרבי זה, לפני, במהלך, במגרש, בטריבונות ומתחתיהן. בשנת 2017 יצא לאקרנים הסרט "ואז היא הגיעה" עם תסריט שנכתב על ידי שי להב על בסיס סיפור חייו האישי. גיבור הסרט הוא אוהד הפועל חיפה בעונת האליפות ומשולבות בו סצנות רבות של כניסה ויציאה למשחקים ועוד אזכורים רבים לקבוצה.
תארים

ליגת העל:
אליפות (1) : 1998/1999
סגנות (1): 1958/1959
גביע המדינה:
זכייה (4) :1962/1963, 1965/1966, 1973/1974, 2017/2018
סגנות (5): 1932, 1957/1958, 1963/1964, 1994/1995, 2003/2004
גביע הטוטו:
זכייה (2) :2000/2001, 2012/2013
סגנות (1):1996/1997
אלוף האלופים
זכייה (1) : 2018
סגנות (2): 1966, 1974
גביע הטוטו של הליגה השנייה (1):
1986/1987
גביע העשור (1): 1958
שחקני עבר בולטים

שחקני בית שגדלו במחלקת הנוער של המועדון: יצחק אנגלנדר (קשר), רובי יאנג (חלוץ), ויקטור יאנג (חלוץ), אלי לוונטל (קשר), בני אלון (חלוץ), יוסי דורה (קשר), יאנגו סימנדיריס (מגן), ארז קירשנר (בלם), דוד גביסון (מגן), גדעון גולדברג (חלוץ), מרדכי פיקר (קשר), יוסי ליפשיץ (בלם), שלומי שטיקר (קשר), רונן רוקמן (חלוץ), רוני מלכה (חלוץ), גיורא אנטמן (שוער), טל בנין (קשר), מאיר בן מרגי (מגן שמאלי), אייל טרטצקי (מגן שמאלי), יובל אבידור (חלוץ), עדן בן בסט (חלוץ), מהראן לאלא (חלוץ), גילי ורמוט (קשר), חנן ממן (קשר), מקסים פלקושצ'נקו (קשר), חיים מגרלשווילי (מגן שמאלי), גל אראל (קשר).
שחקני רכש: אבא גינדין (מגן), אברהם גינזבורג (חלוץ), יוחנן וולך (בלם), בנימין (בומה) וינברג (שוער), שלמה לוי (חלוץ), דב עצמון (בלם), אורי וינברג (בלם), יצחק אשכנזי (קשר), ארנון רוקמן (שוער), יחיאל המאירי (שוער), יהודה דוד (מגן), ראובן עטר (קשר), דודו אוואט (שוער), רן בן שמעון (בלם), נג'ואן גרייב (מגן), אורן זיתוני (קשר), אלון חלפון (בלם), עופר טלקר (מגן), עמיר תורג'מן (חלוץ), הישאם זועבי (חלוץ), נמרוד רוזלס (קשר), רונן חרזי (חלוץ), אורן ניסים (חלוץ), לירון בסיס (חלוץ), אלירן אלקיים (בלם), טברטקו קאלה (שוער), אור אוסטוינד (קשר), שלומי ארבייטמן (חלוץ), אלון תורג'מן (חלוץ), שמואל שיימן (מגן).
שחקנים זרים: יוגוסלביה זלטקו צ'ייקובסקי (קשר), ארגנטינה קרלוס אולראן (בלם), רוסיה דמיטרי אוליאנוב (קשר), קרואטיה גוראן מילנקו (קשר), קרואטיה ג'ובאני רוסו (קשר), סרביה מיכאל אניצ'יץ' (קשר), הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ג'ף טוטואנה (חלוץ), הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו סביטי ליפניה (בלם), רומניה גבריאל תאמאש (בלם), מירוסלב ביצ'ניץ' (קשר) קרואטיה.ארנסטס שטקוס (שוער)
ראו גם רשימת שחקני הפועל חיפה שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית
שחקני עבר בולטים > מלך השערים בליגה

| # | שחקן | שנים בקבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אברהם גינזבורג | 1955 – 1962 | 66 |
| 2 | רובי יאנג | 1959 – 1970 1974 – 1976 | 60 |
| 2 | עדן בן בסט | 2007 – 2008 2009 – 2011 2017 – 2018 2019 – 2021 | 60 |
| 4 | בני אלון | 1972 – 1979 | 58 |
| 5 | יצחק אנגלנדר | 1963 – 1977 | 54 |
| 6 | שלמה לוי | 1959 – 1962 | 46 |
| 7 | יובל אבידור | 2004 – 2007 2011 – 2014 | 44 |
| 8 | עמיר תורג'מן | 1995 – 1996 1999 – 2001 | 42 |
| 8 | מהראן לאלא | 2005 – 2006 2012 – 2017 2019 – 2020 | 42 |
| 10 | עופר טלקר | 1994 – 2001 | 41 |
שחקני עבר בולטים > זוכים בתואר מלך השערים של ליגת העל במדי הקבוצה

| עונה | שם השחקן | שערים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1956/1957 | אברהם גינזבורג | 16 |  |
| 1960/1961 | שלמה לוי | 15 | ביחד עם זכריה רצאבי מהפועל פתח תקווה |
| 1961/1962 | שלמה לוי | 15 | ביחד עם יצחק נזרי מהפועל טבריה |
| 1973/1974 | בני אלון | 15 |  |
שחקני עבר בולטים > זוכים בתואר כדורגלן העונה במדי הקבוצה

| עונה | שחקן | תארים קבוצתיים | הערות | סיקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1971/1972 | אבה גינדין |  |  |  |
| 1998/1999 | קרואטיה ג'ובאני רוסו | אליפות | כבש 13 שערים |  |
מאמנים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פסקה.
זלאטקו צ'ייקובסקי - הוביל את הקבוצה שלוש עונות כמאמן-שחקן (1957-1960). צ'ייקובסקי נחשב לאחד מטובי השחקנים באירופה ואחד מגדולי שחקני נבחרת יוגוסלביה. בעונתו הראשונה בקבוצה (1957/1958) הוביל את הקבוצה לגמר גביע המדינה (הופעה ראשונה להפועל בגמר לאחר קום המדינה) בו הפסידה 0–2 למכבי תל אביב. ב-1958 הוביל את הקבוצה לזכייה ב"גביע העשור", ועונה לאחר מכן למקום השני בליגה (כאשר הפועל מפסידה את האליפות במחזור האחרון). לאחר שלוש שנים הוציאה ההתאחדות תקנה האוסרת על מאמן להיות שחקן בליגה הראשונה, וצ'ייקובסקי חזר לגרמניה.
אלי גוטמן - הוביל את הקבוצה בשתי קדנציות. בקנדציה הראשונה אימן את הקבוצה שלוש עונות: בעונת 1997/1998 הוביל את הקבוצה למקום השלישי, עונה לאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות הראשונה והיחידה, ובעונה האחרונה למסע מרשים באירופה (הקבוצה הישראלית הראשונה שהעפילה לסיבוב השלישי במוקדמות ליגת האלופות ולסיבוב השני בגביע אופ"א). בקדנציה השנייה, גוטמן הגיע לקבוצה בעונת 2002/2003 לאחר שהקבוצה ירדה לליגה הלאומית. גוטמן לא סיים את העונה ועזב לקראת סיומה.
סגל השחקנים

נכון ל-27 בפברואר 2025
סגל השחקנים > צוות מקצועי

| --- | --- |
מאמן ראשי: ישראל רוני לוי
עוזר מאמן: ישראל גל אראל
מאמן שוערים: ישראל רן קדוש
מאמן כושר: ישראל דני ביבס