שי זביב
ביוגרפיה > תיאטרון

ב-1994 שיחק בהצגה "אגדת שלום" שכתב יוני להב והלחין גיא מרוז.
ב-1995 שיחק בהצגה "הנגמל" שכתב וביים זכריה טובי על פי סיפור חייו של עמוס לביא. בהצגה שיחקו גם עמוס לביא וולדימיר פרידמן.
בתיאטרון הבימה: ב-1995 גילם את סרג'נט בונד בהצגה "זינזאנה" מאת עירא דביר שביים אלי כהן. ב-1996 שיחק בהצגה "החייל האמיץ שוויק" מאת ירוסלב האשק שעיבד עמוס קינן וביים אילן רונן. ב-1996 שיחק בהצגה "12 המושבעים" מאת רג'ינלד רוז שביים שמואל וילוז'ני. ב-1997 גילם את הוויקונט דה וולוור בהצגה "סיראנו דה ברז'ראק" מאת אדמון רוסטאן שביים הבמאי הצ'כי פטר לבל.
ב-1998 הצטרף לקבוצת צעירי הבימה בניהולו של אילן רונן. בין חברי הקבוצה היו: שירילי דשא, שרון רג'יניאנו, אילן גנני, מיכאל וייגל, דוית גביש, סיגלית פוקס ועוד. באותה שנה השתתף בהצגה "מלחמת אחים" - ההפקה השלישית של קבוצת הצעירים (לאחר "מנדרגולה" ו"מלכוד 22"). ההצגה עסקה בימין קיצוני בישראל בשילוב קטעים מההיסטוריה היהודית ונוצרה לאחר תהליך של איסוף חומרים במשך חצי שנה. בהצגה זו גילם בין השאר את יגאל עמיר, וזו הייתה פעם הראשונה שדמותו של עמיר עלתה על במה. ב-1999 גילם את סימון חחווה בהצגה "מעגל הגיר הקווקזי" מאת ברטולט ברכט בבימוי אילן רונן ובביצוע קבוצת צעירי הבימה. ההצגה הוזמנה לפסטיבל בפראג. ב-2001 גילם את כריסטופר בהצגה "כחול/תפוז" מאת המחזאי האנגלי ג'ו פנהול שביים גדי רול. ההצגה מספרת את סיפורו של כריסטופר, צעיר הנעצר ומאושפז בגין התנהגות משונה ושרואה תפוזים בצבע כחול.
בהתיאטרון הארצי לילדים ולנוער: ב-2002 גילם את אלי כהן בהצגה "מרגל".
בתיאטרון תמונע: ב-2002 גילם את קליף לצד אורנה רוטברג בהצגה "צמר" מאת ויליאם מסטרסימונה שתרגמה וביימה שיר פרייבך.
ב-2004 שיחק בהצגה "מועדון הקופים הירוקים" מאת רוי סמיילס שביימה לי גילת. ב-2015 גילם את ישי בהצגה "פול האוס בשלושה מהלכים" שכתב בן לוין. ההצגה מספרת על שלושה חברים הנפגשים למשחק קלפים שברקע חזרתו בתשובה של אחד מהם.
בתיאטרון הנפש: ב-2004 שיחק לצד יוסי ואסה ואילן גנני בהצגה "סיזווה בנזי מת" מאת אתול פוגרד בבימוי הווארד ריפ. ב-2006 שיחק בהצגה "יחיד במינו" שכתבו יוסי ואסה ושי בן עטר שגם ביים. ב-2014 שיחק בהצגה "האיש שאהב מספרים" מחזה לנוער מאת אסטבן גוטפריד ובהפקת תיאטרון הנפש.
בתיאטרון משמחי לב של עופר הלוי: זביב משחק מאז שנת 2005 בהצגות התיאטרון. בין ההצגות בהם שיחק: "משפחת ג'מילי", "יוסל'ה קמצן קדוש", "הצבעי אפללו", "החכם והתם", "הבריחה מאיראן", "חבר וחצי", "המלך והעני" ועוד.
בפסטיבל עכו: ב-2006 שיחק לצד שירי נדב נאור בהצגה "אונאת דברים" מאת אביגיל גרץ שביימה ליחי בקרמן. המחזה עוסק באח ואחות שלא התראו מספר שנים ונאלצים להיפגש ולהתעמת ביניהם. ההצגה זכתה בפרס הישגים מיוחדים.
ב-2010 שיחק בהצגה "האוטובוס" - קופרודוקציה בין תיאטרון 400 ASA משווייץ לתיאטרון עכו.
בפסטיבל פותחים במה בתיאטרון בית ליסין: ב-2007 השתתף בקריאת המחזה "אנטומיה של תשובה" - סיפורם של רבי יוחנן וריש לקיש מאת יוספה אבן-שושן ובבימוי דניאלה מיכאלי. המחזה זכה בפרס השני בפסטיבל.
בפסטיבל תיאטרונטו: ב-2010 יצר יחד עם המחזאית יוספה אבן-שושן את ההצגה "צדק תרדוף". ההצגה מספרת על אב שאיבד את בנו בפיגוע ויוצא בהשראה דתית-הלכתית לנקום את מותו. ההצגה זכתה בצל"ש תיאטרונטו, והייתה מועמדת לפרס קיפוד הזהב בקטגוריות שחקן השנה ומחזה השנה. ההצגה עלתה במשך כ-3 שנים בתיאטרון צוותא וברחבי הארץ, ואף הוזמנה לסיבוב הופעות בכל בתי הכלא בישראל ולפסטיבלים ברחבי העולם.
בפסטיבל ישראל: ב-2011 שיחק בהצגה "אבא שלי לא ציפור". המחזה המבוסס על הספר "חנויות קינמון" מאת ברונו שולץ, מתרחש בפולין בתקופה שבין שתי המלחמות, ומגולל את סיפור התבגרותו של הילד יוסי גוטסמן לצד אביו יעקב, שבמהלך המחזה הולך ומשתגע, והופך מאדם לציפור. המחזה עובד על ידי שחר פנקס ובוים על ידי שיר גולדברג. ההצגה הועלתה גם בתיאטרון צוותא ובתיאטרון הקאמרי.
בתיאטרון צוותא: ב-2013 שיחק בהצגה "היריקה" שכתב גדעון רייכר וביימה דניס שמע. הצגה זו הועלתה גם בתיאטרון הבימה.
בתיאטרון השעה הישראלי: החל מ-2016 משחק בהצגה "אהבת הדסה" מאת אורלי ישועה ובוימה על ידי תום שוורצברג.
בתיאטרון נקודה טובה: ב-2018 גילם את הצל בהצגה "אתהלך" על פי סיפור חייו של אהרון מרגלית, שעיבד וביים בן לוין.
בתיאטרון השחר – רב תרבותי: ב-2019 החל לגלם את ציון, רב קהילת תימני כנרת בהצגה "צבע המים" מאת גורן אגמון שביים איציק צדיק. ב-2021 שיחק בהצגה "חמש דקות ארוכות" מאת גילית יצחקי (על פי הספר "חמש הדקות הארוכות" מאת עובדיה ירושלמי שזכה בפרס ראש הממשלה לחקר קהילות יוצאי ארצות ערב ואיראן לשנת 2018) וביים איציק צדיק.