stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכוחות המזוינים של רפובליקת טג'יקיסטן
הערות שוליים

↑  "Таърих". Вазорати мудофиаи Ҷумҳурии Тоҷикистон (ברוסית). 2021-03-17. נבדק ב-2024-12-23.
↑  cia.gov, Tajikistan, The World Factbook, Central Intelligence Agency, 2024-12-12
↑  2024 Tajikistan Military Strength, www.globalfirepower.com (באנגלית אמריקאית)
אוניברסיטת מניטובה

| --- | --- |
קובץ:UofManitoba.png

בניין ההנהלה של אוניברסיטת מניטובה
 university in Manitoba
 מוטו:  Floreat. 
 תקופת הפעילות:  1877–הווה (כ־147 שנים)
 בעלי תפקידים
 צוות:  3,838
 סגל:  5,252
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  30,783
 סטודנטים לתואר ראשון:  26,114
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  3,964
 שונות
 הון עצמי:  878 מיליון דולר קנדי
 מיקום
 מיקום:  ויניפג, מניטובה, קנדה
 מדינה:  קנדה קנדה
 קואורדינטות:  49°48′34″N 97°07′58″W﻿ / ﻿49.809444444444°N 97.132777777778°W﻿ / 49.809444444444; -97.132777777778
 umanitoba.ca
 he
 
אוניברסיטת מניטובה (באנגלית: University of Manitoba) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, הממוקמת בויניפג שבקנדה, אשר הוקמה בשנת 1877. זוהי האוניברסיטה הראשונה במערב המדינה ובעלת מוניטין מחקרי רב. ב-2023, למדו בה כ-30,783 סטודנטים.
המוסד חבר באיגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי, בקבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15 ובארגון האוניברסיטאות העולמי. מבין אנשי הסגל הבולטים שלימדו באוניברסיטת מניטובה ניתן למנות את זלמן שחטר-שלומי, ואצלב סמיל וקרול שילדס.
אוניברסיטת מניטובה מורכבת מ-13 פקולטות, 4 בתי ספר ו–9 קולג'ים. בנוסף על כך, האוניברסיטה מציעה קורסים ותוכניות מיועדות לאמריקאים ילידים.
היסטוריה

אוניברסיטת מניטובה נפתחה בשנת 1877 ופעלה באמצעות שלוש מכללות שכל אחת מהן מזרם נוצרי שונה. בשנת 1882 בית הספר המקומי לרפואה סופח לאוניברסיטה. בשנת 1919 הוקם בית הספר לאדריכלות. בשנה זו למדו כבר במוסד כ-2,000 סטודנטים (מתוכם כ-250 נשים ובהם הסופרת הקנדית מרגרט לורנס). המכללה למשפטים סופחה באופן מלא לאוניברסיטה בשנת 1966.
דירוגים > דירוג בין-לאומי

דירוג שאנגחאי: מקום 201–300 (2023)
Times Higher Education: מקום 351–400 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 671–680 (2024)
דירוגים > דירוג אזורי - קנדה

דירוג שאנגחאי: מקום 8–11 (2023)
Times Higher Education: מקום 15–18 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 23 (2024)
מיתולוגיה רומית

| --- | --- |

ייצוג הלופרקליה: רמוס ורומולוס הניזונים מהזאבה הקפיטולינית, מוקף בייצוגים של הטיבר וגבעת הפאלאטיום. פאנל ממזבח המוקדש לזוג של מרס וונוס. שיש, יצירות אמנות רומיות מסוף שלטונו של טראיאנוס (98–117 לספירה), מאוחר יותר בשימוש חוזר בתקופת אדריאנוס (117–132 לספירה) כבסיס לפסל של סילבן. מהאכסדרה של Piazzale dei Corporazioni באוסטיה אנטיקה. מוצג במוזיאון של Palazzo Massimo alle Terme (רומא).
 תרבות:  רומא העתיקה
המיתולוגיה הרומית היא המיתולוגיה שנוצרה ברומא העתיקה, תוך ערבוב של מיתוסים, אגדות עם, אלים של עמים כבושים והעתקה של האלים במיתולוגיה היוונית, תוך שינוי שמותיהם.
בהתחלה הרומאים האמינו כי כמעט בכל חפץ יש מהות אלוהית ולכן היו האלים הרומיים אלים מופשטים חסרי צורה מוגדרת וחסרי תווי פנים, עם התגברות ההשפעה ההלניסטית שנבעה משליטתה של האימפריה הרומית ביוון ומהשפעתה של הדת היוונית-הלניסטית על רומא, התחילו האלים ללבוש צורה.
האלים הרומיים מחולקים למספר קבוצות:
לארס (מהמילה פמילארס – משפחה), שתפקידם להגן על המשפחה והבית.
פנטס, אלי משק הבית, המחסנים והחצר
מנס, אלי רוחות המתים והאבות הקדומים
אינפרי – אלי השאול
נובנסיליס – אלים מכובדים שאומצו מתרבויות אחרות
קבוצות נוספות מופיעות בתיאורים שונים.
אלים שמקורם במיתולוגיה היוונית

במקביל לשנים עשר האלים האולימפיים של יוון העתיקה, גם במיתולוגיה הרומית תריסר אלים חשובים. אלים אלו נקראו בשם דיאי קונסטנס.
להלן שנים עשר האלים בשמם הרומי, יחד עם עוד שני אלים חשובים למרות שאינם משנים-עשר האלים המרכזיים. בסוגריים מופיע השם היווני המקורי של כל אל.
יופיטר (זאוס) מכונה גם יוביס. ראש המשפחה, אל הברקים ואדון האלים. בנו של הטיטאן סטורנוס ואופס.
נפטון (פוסידון), אחי יופיטר ופלוטו. אל הים, רעידות האדמה והסוסים.
פלוטו (האדס), אחי יופיטר ונפטון. אל השאול ואדון המתים. (איננו אחד משנים עשר האלים המרכזיים.)
יונו (הרה), אשתו ואחותו של יופיטר. אלת הנישואין והאימהות ופטרוניתן של הנשים הנשואות.
קרס (דמטר), אחות יופיטר, אלת התבואה והאדמה ובתה פרוסרפינה. בחלק מהגרסאות החליף אותה פלוטו אחי יופיטר, אל השאול ואדון המתים.
מרס (ארס), בן יופיטר ויונו. אל המלחמה והטבח.
וולקן (הפייסטוס), בנם של יופיטר ויונו ובעלה של ונוס. אל הנפחים, המלאכה וחרשי הברזל.
ונוס (אפרודיטה), אשתו של וולקן. אלת האהבה.
מינרווה (אתנה), בתו של יופיטר. אלת החוכמה, המדעים, האומנות, ומלחמת-הצדק. כמו כן, האלה המגינה על העיר אתונה, הנקראת על שמה.
מרקוריוס (הרמס), בנם של יופיטר ואופס בת אטלס. שליח האלים, אל הסוחרים והרופאים, וגם מגן הגנבים.
אפולו (אפולון), בנם של יופיטר וליטו. אל השמש, האור, המוזיקה, האמנות, הרפואה והנבואה.
דיאנה (ארטמיס), תאומתו של אפולו. אלת הירח והציד.
בכחוס (דיוניסוס), אל היין וההוללות. בנו של זאוס, קרוי גם בשם ליבר. כלי נשקו נראה כמטה עטוף קיסוס ובראשו אצטרובל, ידוע בשם תירסוס
וסטה (הסטיה), אחות יופיטר, אלת הבית והמשפחה. בחלק מהגרסאות מחליף אותה בכחוס, אל היין. (אינה אחת משנים עשר האלים המרכזיים.)
למרות הקשר ההדוק ליוון היו האלים הרומים שונים למדי ממקביליהם היוונים, בייחוד לפני התקופה הקלאסית.
גיבורים רומאים (במיתולוגיה הרומית)

איניאס
רמוס ורומולוס
הרקולס (הרקלס ביוונית)
לקריאה נוספת

ע. פלד, ש. לבני, רותי פישמן, אנדרו ט. קאמינגס, אלכסנדר ס. מוריי, האנציקלופדיה של המיתולוגיה: המיתולוגיה היוונית והרומית, בריאת העולם והאדם, אלי האולימפוס, האלים המשניים, גיבורים, סיפורי עלילה, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 2013.
ד"ר אפי זיו, המיתולוגיה הרומית, כנרת זמורה-ביתן, מוציאים לאור בע"מ, 2024
פסל האל יופיטר, מלך האלים במיתולוגיה הרומית.
מארט לאר

מארט לאר (באסטונית: Mart Laar;‏ נולד ב-22 באפריל 1960 בוויליאנדי) הוא פוליטיקאי, מדינאי והיסטוריון אסטוני. כמנהיג של המפלגה השמרנית "איחוד המולדת (אסטוניה)(אנ')", כיהן פעמיים כראש ממשלת אסטוניה בשנים 1994-1992 וב-2002-1999.
התחלת דרכו

בוגר אוניברסיטת טרטו בשנת 1983, סיים שם את התואר השני בשנת 1995, ואת הדוקטורט בשנת 2005.
בתקופת השלטון הסובייטי היה מורה להיסטוריה ויועץ במשרד התרבות של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האסטונית בנושא שמירת המורשת ההיסטורית. 
לאר כתב ספרים רבים על ההיסטוריה של אסטוניה ורוסיה, לימד היסטוריה באוניברסיטת טאלין, כיהן בזמנו כיושב ראש אגודות הסטודנטים האסטונים, מאחר יותר - כיושב ראש מועצת ההיסטוריונים של הקרן למען המורשת האסטונית ועמד בראש החברה להיסטוריה אסטונית.  
ספרו החשוב ביותא היה "מלחמה ביערות: מאבקה של אסטוניה להישרדות 1956-1944" (War in the Woods: Estonia's Struggle for Survival, 1944-1956)(1992) שהוקדש ל"אחי היער", חברי קבוצות ההתנגדות האנטי-סובייטית.  בשנת 2006 זכה בפרס ע"ש מילטון פרידמן של המכון קאטו, על תרומתו המשמעותית להתקדמות אל החרות.
הקריירה הפוליטית > ממשלתו הראשונה (1994-1992)

חבר במפלגה הלאומנית-נוצרית דמוקרטית "איחוד המולדת" (אוניו פרו פאטריה, או "איסאמאליט"), נבחר לאר ב-21 באוקטובר 1992 לראש הממשלה הראשון אחרי תקופת המעבר שלאחר הכרזת העצמאות של ארצו.
בתקופת שלטונו בוצעו הרפורמות הכלכליות הכי דרסטיות שבמרחב הפוסט סובייטי.
בעת הקדנציה הראשונה כראש ממשלה התפרסם לארי ככלכלן מיומן ורפורמטור מצליח.
הרפורמות התנהלו תחת הסיסמה "plats puhtaks!" (לנקות את המקום!) והתבססו על טיהור החיים הפוליטיים  מהשיטות ומאנשי הבילוש והשררה של המשטר הקומוניסטי, על שינויים בבנקאית ובמגמה הגאו-פוליטית - עם הפניית המסחר בעיקר אל המערב והפסקת התלות הכלכלית בקשרים עם רוסיה ועם מרחב הסובייטי לשעבר. לאר הטביע את חותמו גם על המדיניות כלפי המיעוטים הלאומיים במדינה.
ממשלתו נפלה כעבור שנתיים עקב הצבעת אי אמון כשהואשם על ידי האופוזיציה, בין השאר, כי לא אמר את האמת לגבי 2.3 המיליארדים של שטרות רובלים סובייטיים (שנאספו בעת הנהגת המטבע הלאומי האסטוני - קרונה) שנמכרו לא רק לבנק המרכזי הרוסי, בהתאם להסכמים, אלא, בתיווך שני אנשי עסקים אסטונים שהיו שותפים לו בחברת "מאג", גם למשטר הרפובליקה הצ'צ'נית  של "אישקאריה" שנמצאה במלחמה נגד רוסיה. הועלתה בקורת גם נגד הסכם רכישת נשק בשווי של 50 מיליון דולר מהתעשייה הצבאית הישראלית.
הקריירה הפוליטית > ממשלתו השנייה (2002-1999)

בימי ממשלתו השנייה אסטוניה ידעה תנופה גדולה של צמיחה הכלכלית, לקראת הכניסה לאיחוד האירופי (הכנסייה הרשמית התנחוללה בשנת 2004). בתקופה הזאת ביצעה ממשלתו של מארט לאר תהליך של הפרטה, רפורמות במס (הנהגת מס פרופורציוני "שטוח") ובבנקאות. בשנת 2002 איבד את הרוב הפרלמנטרי וסיים את כהונתו.
הקריירה הפוליטית > פעילותו אחרי 2002

בשנת 2006 שימש לאר כיועץ של הממשל הגאורגי של הנשיא מיכאיל סאקשווילי ובשנת 2008 כיועץ לממשלת מולדובה.
מארק לאר מקדיש תשומת לב מיוחדת לחשיפתם וגינויים של פשעי ה"קומוניזם".
הוא חבר במוסד המייעץ של האיגוד האירופי למורי היסטוריה (EUROCLIO), כמו כן חבר במועצה המיעצת הבינלאומית של הקרן לזיכרון קרבנות הקומוניזם.
"מויזאון הטרור" (הקומוניסטי) בבודפשט העניק לו את הפרס ע"ש שנדור פטפי על תרומותיו בחקר פשעי ה"קומוניזם".
בשנת 2006 התאחדה מפלגתו "איחוד המולדת" עם מפלגת "רס פובליקה"  לתוך מפלגה שמרנית אחת - מפלגת המולדת והרפובליקה (פרו פאטריה ורס פובליקה). מטעמה הוא כיהן בממשלת הקואליציה של אנדרוס אנסיפ כשר הביטחון בין השנים 2011-2012. בשנים 2007-2012 כיהן כיושב ראש מפלגת "איחוד המולדת והרפובליקה".
מארט לאר נשוי ויש לו שני ילדים.
חוק גייסו

חוק גייסו (בצרפתית: Loi Gayssot), הוא חוק שנחקק בצרפת ב-13 ביולי 1990 והופך הכחשת שואה לעבירה פלילית.
החוק אוסר הטלת ספק בקיום או בגודל הפשעים נגד האנושות כפי שהוגדרו באמנת לונדון (אנ') משנת 1945, שעל בסיסה הורשעו מנהיגים נאצים על ידי בית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג בשנים 1945–1946 (סעיף 9).
חקיקה

חוק גייסו הוא תיקון לחוק משנת 1881 העוסק בחופש העיתונות. חוק זה אוסר הן את האנטישמיות והן את הכחשת השואה.
הוא נקרא על שם יוזם החוק, חבר הפרלמנט הצרפתי, ז'אן קלוד גייסו, מטעם המפלגה הקומוניסטית הצרפתית. זהו אחד מכמה חוקים אירופיים האוסרים על הכחשת שואה. הסעיף הראשון שלו קובע כי "כל אפליה הנובעת מחברות או אי-חברות בקבוצה אתנית, לאום, גזע או דת אסורה". החוק גם מחייב את הוועדה המייעצת הלאומית לזכויות אדם (Commission National Consultative des droits de l'homme), שהוקמה ב-1947, לפרסם דו"ח שנתי על היחסים בין עדות אתניות בצרפת.
חקיקה קודמת

פול מארשאנדו (אנ'), חבר המפלגה הרדיקלית ושר המשפטים בממשלות דאלאדיה, הוציא ב-21 באפריל 1939 את הצו לתיקון חוק חופש העיתונות של 29 ביולי 1881. זאת לבקשת הליגה הבינלאומית נגד גזענות ואנטישמיות (אנ'). הצו אפשר הגשת תביעה במקרה של "לשון הרע או עלבון שבוצעו נגד קבוצת אנשים, לפי מוצאם, גזעם או דתם, אשר נועדו לעורר שנאה בקרב אזרחים או תושבים". בצעד הראשון שננקט נגד יהודי צרפת על ידי שלטון וישי, ביטלה הממשלה הצרפתית ב-16 אוגוסט 1940 את צו מארשאנדו. הצו נכנס שוב לתוקף לאחר שחרור פריז באוגוסט 1944, המבטל את רוב חקיקת וישי.
רנה פלוון, שר המשפטים בממשלות שבאן-דלמאס ומסמר (אנ') בשנים 1969 – 1973, הציע ב-1972 חוק חדש נגד גזענות, אשר אומץ פה אחד על ידי האספה הלאומית, חוק 72–546 1 ביולי 1972 בנושא המאבק בגזענות. חוק זה הגיע כדרישה לאחר שב-1971 אשררה צרפת את האמנה הבינלאומית לביטול כל צורות האפליה הגזעית. זה היה שונה במידה ניכרת מהצו משנת 1939, שהתיר רק לפרקליטות לפתוח בהליך, בעוד שהחוק משנת 1972 אפשר לכל ארגון ייצוגי לפתוח בהליך משפטי.
ביקורת

קיימת ביקורת על חוקים נגד הכחשת שואה. חוקים מעין אלה, מטבעם פוגעים בחופש הביטוי ובחופש המחשבה והדעה. טענה נוספת היא שהאפקטיביות של חקיקה זו נמוכה, וכי השימוש בה כבסיס להגשת כתבי אישום נמוך. בנוסף, אין הוכחות לקשר ברור בין חקיקה שכזו לבין ירידה במספר התקריות של הכחשת שואה.
לאחר שמכחיש השואה רובר פוריסון הודח ממשרתו האקדמית באוניברסיטת ליון, הוא ערער על כך כהפרה של זכותו לחופש הביטוי על פי האמנה הבינלאומית לזכויות אזרחיות ופוליטיות (ICCPR). ועדת האו"ם לזכויות אדם אישרה את הדחת פוריסון, אך ציינה כי ייתכן שחוק גייסו רחב מדי.
ראו גם

רובר פוריסון
שכתוב ההיסטוריה
הערות שוליים

↑  אריה בראונר, משואה — קובץ שנתי לתודעת השואה והגבורה כרך י"ב (עמ' 116-117), משואה — יד לחברי תנועות הנוער הציוניות בשואה ובמרי תל־יצחק — תל־אביב, ‏ניסן תשמ"ד—אפריל 1984
↑  Gilles Devers, "Vichy: L'antisémitisme légalisé", Actualité du droit, 25 July 2010
↑  "Ordonnance du 9 août 1944 relative au rétablissement de la légalité républicaine sur le territoire continental", Journal officiel
↑  Communication No 550/1993 : France. 16/12/96. CCPR/C/58/D/550/1993, Human Rights Committee, Fifty-eighth session, 21 October - 8 November 1996
צבי אהרנסון

| --- | --- |

 לידה:  1878 תרל"ה האימפריה העות'מאנית בקאו, הנסיכויות הרומניות המאוחדות
 פטירה:  2 בינואר 1929 (בגיל 51 בערך) כ' בטבת תרפ"ט הממלכה המאוחדת זכרון יעקב, המנדט הבריטי
 תאריך עלייה:  1882
 השתייכות:  ניל"י
 תפקידים בשירות
 חבר ניל"י
 תפקידים אזרחיים
 ממקימי המושבות כנרת ומנחמיה.
צבי אהרנסון (1878, תרל"ה – 2 בינואר 1929, כ' בטבת תרפ"ט) היה מחברי מחתרת ניל"י.
ביוגרפיה

צבי אהרנסון נולד ברומניה, גדל בזכרון יעקב אליה הגיעה משפחתו במסגרת העלייה הראשונה בשנת 1882.
הרבה לפעול בגליל התחתון: היה ממקימי מנחמיה בשנת 1901, שם גם נולדה בתו הבכורה ירדנה, שהייתה התינוקת הראשונה במושבה הגלילית על גדות הירדן. צבי היה גם ממקימי המושבה כנרת, אבל עזב אותה עוד בראשיתה. בין השאר, פעל זמן קצר גם בחוות כנרת, ומטעם אחיו הבכור, האגרונום אהרון אהרונסון, גם במושבה יבנאל.
אהרנסון נפטר ממחלה, כנראה בעקבות המלקות שהטורקים הלקו את ראשו בזמן מלחמת העולם הראשונה, כשנאסר בעקבות גילוי מחתרת ניל"י.
משפחתו

אהרנסון נשא לאישה את שרה הינדה בת שמעון גלברג שנולדה בתרמ"ח (1886) ונפטרה בתרצ"ח (1937). ילדיו הם: ירדנה, אבנר, מלאכי, דניאל ואסתר. כולם נולדו בזכרון יעקב. נינו, ניר טויב, היה במאי סרטים דוקומנטריים.
גוגל מפות

| --- | --- |

 מפתח:  חברת גוגל 
 מחזור חיים:  8 בפברואר 2005 – הווה (19 שנים) 
 גרסה אחרונה:  7.4.0 (7 בנובמבר 2013) 
 מערכת הפעלה:  שירות מבוסס רשת
 נכתבה בשפות:  C++, XML, JavaScript, AJAX 
 סוג רישיון:  חופשי
 קטגוריה:  מפות רשת, תצלומי לוויין
 www.google.co.il/maps
 
גוגל מפות (באנגלית: Google Maps) הוא יישום רשת של גוגל, אשר הציג מפות על גבי תמונות לוויין וצילומי אוויר של העולם כולו. השירות יכול להציג ארבעה מצבים: מפה רגילה, צילומי לוויין, הדמיה תלת־ממדית של פני השטח ותצלומים מפני השטח.
גוגל מפות מאפשר גם לראות תמונות של הרחוב על ידי לוויין שמקומו בחלל שמצלם את הרחוב. על פי רעיון זה יצרו גוגל ונאס"א את Google Mars ו-Google Moon.
גוגל מפות משתמשת בגרסת מפה דומה לזו של היטל מרקטור ולכן אין ביכולתה להציג אזורים הנמצאים סביב הקטבים.
אירועים והתפתחויות

בסוף 2008 נוסף גם שירות בעברית המיועד לכבישי ישראל. בשל הסכם זכויות יוצרים שנחתם בין גוגל לבין ספקית המפות בישראל, מפות אלה זמינות רק באתר הרשמי של Google Maps ולא באפליקציות Google Maps המוצגות באתרי צד ג'.
ב-2010 נגרמה תקרית גבול בין צבא ניקרגואה לקוסטה ריקה בעקבות אי דיוקים בגוגל מפות. מפקד מניקרגואה הסתמך על מקטע לא מדויק בגוגל מפות והורה לחייליו לנוע בהסתמך על המקטע הלא מדויק. החיילים ביצעו תנועה לתוך קוסטה ריקה ואף הסירו דגלים שלה בשטח זה.
ב-18 באפריל 2013 הודיעה גוגל כי הוסיפה לגוגל מפות ישראל את זמני התחבורה הציבורית ודרכי ההגעה אליהם (אוטובוס ורכבת) בכל הארץ. הזמנים הם זמנים מתוכננים ולא בזמן אמת.
בינואר 2014 פורסם כי גוגל מפות הייתה אחת מהאפליקציות ששימשה למעקב בידי סוכנות הביון של בריטניה (GCHQ) והסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית כחלק מפרשת הציתותים בארצות הברית.
תכונות עיקריות > מציאת נתיב נווט, הצגת זמני נסיעה ו"פקקי תנועה"

לאחר בחירת יעד הנסיעה, נפתח חלון המאפשר לבחור את נקודת היציאה לנווט. לאחר בחירת נקודת היציאה, היישום מחשב נתיב אופטימלי ומציג אותו על המפה. בדרך כלל יוצגו שני נתיבים אפשריים כאשר לגבי כל אחד מהם מוצג זמן הנסיעה המוערך. במצב זה ניתן לבחור גם הצגה של התנועה בכבישים לאורך המסלול. לא ברור מאין גוגל לוקחת את נתוני התנועה והועלו שתי השערות לגבי נתון זה. מעקב אוטומטי על כל משתמשי גוגל שלא חסמו את דיווחי המיקום העצמי או שימוש בנתוני חברת Waze שנרכשה על ידי גוגל. במצב זה, הקשה על "השלבים במסלול" תפתח חלון הכולל את סיפור הנסיעה המפורט במלל/ טקסט.
כאשר הגישה לגוגל מפות מתבצעת מתוך מכשיר נייד, כברירת מחדל, הנווט יוצג מהמיקום העכשווי של המכשיר אל נקודת היעד שנבחרה.
תכונות עיקריות > תצוגת תמונות מגובה פני השטח - שימוש ב"גוגל תצוגת רחוב" ו"Google Views"

השירות מציע גם אפשרות לראות אזור מסוים מתצפית מציאותית אשר צולמה על ידי גוגל בחלק מהמקומות הבנויים, גוגל מחזיקה גם מודל תלת־ממדי של המרחב סביב נקודת הצילום.
אוסף התכונות הזה, מאפשר לעשות "סיור וירטואלי" במקומות שונים. עיקר הכבישים והרחובות מופו באמצעות רכב נושא מצלמה. אתרים שונים בעולם תועדו באמצעות מצלמה נישאת על ידי אדם-כך לדוגמה בישראל מופו אתרים כגון ראש הנקרה, העיר העתיקה בירושלים ושביל ישראל.
תכונות עיקריות > תמונות של משתמשים

בחלון השמאלי התחתון ניתן לבחור הצגה של חלון ייעודי הכולל בתוכו "בולים" של תמונות שהעלו כלל משתמשי "פנורמיו". מעבר עם העכבר מעל תמונות אלו מראה איפה כל תמונה כזו צולמה. תכונה זו ככל הנראה תועבר ל-Google Views לאחר סגירת פנורמיו עליה גוגל הכריזה בספטמבר 2014.
גוגל מפות נודעת גם כמקור מידע על בתי עסק, מוסדות ממשלתיים, מקומות ציבוריים. משתמשים שמעלים תמונות מדרגים כל מקום ואתר. בעלי עסקים רבים מצטרפים ומעלים גם תמונות ומידע, רשתות פארם וקופות חולים לצד בוטיקים ואתרי תיירות. בכך הפכה גוגל מפות לאפליקציה שמעניקה מידע על מקומות ובה אנשים מתעדכנים לגבי רמת השירות, היצע, מחיר, המלצות, ותיירים רבים משתמשים בה, כמו גם הקהל המקומי. מידע על שווקים ומקומות בילוי, מחירים, נגישות לכיסא גלגלים ומקום לרכישת מוצר או קבלת שרות טוב וקרוב, שעות פתיחה מקומות ציבוריים או משרדים ומוסדות. מי שתורם תמונות או ביקורת, זוכה להערכה ומדורג. המשתמש הופך למדריך, וזוכה להכרה ולצ'ופרים ויכולת להתקדם ולהתפתח ככל שהוא מוסיף מידע ותוכן. בכך חברת גוגל הפכה את הציבור לגוף המכריע בכל אמת מידה. היכן מוכרים את הפירות הטריים ובאיזה פארק לאומי כדאי לטייל ומדוע, עסקים ומקומות רבים מעלים תכנים עדכניים מנגד, וזוכים לחשיפה עצומה. יש פלטפורמות נוספות של גוגל, בהן המפרסם והמשתמש הרגיל הפכו לחלק מהאפליקציה המקורית.
ראו גם

WikiMapia
Google Earth
OpenStreetMap
L-Commerce
מפות (אפליקציה)
הערות שוליים

↑  Pamela (Google Employee). "integrating maps of Israel", Google Groups, October 27, 2008.
↑  שלי דובילנסקי, גוגל משרטטת מחדש את מפת ישראל, באתר ynet, 9 בנובמבר 2010
↑  נחשף: ארה"ב מרגלת בעזרת "אנגרי בירדס", באתר ynet, 27 בינואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365081705171  BnF: cb16253398g (data)  GND: 7566783-6  LCCN: n2006033374  SUDOC: 148445063  VIAF: 186055050   WorldCat (עם VIAF): 186055050 
הלוגו של גוגל מפות עד פברואר 2020
מכונית הצילום של גוגל מפות מתעדת את אזור הכותל המערבי בירושלים, 2011
וס מור

וס מור (באנגלית: Wes Moore; נולד ב-15 באוקטובר 1978) הוא פוליטיקאי, בנקאי, סופר, מפיק טלוויזיה ומנהל אמריקאי, המכהן כמושל ה-63 של מרילנד מאז 18 בינואר 2023 מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא המושל האפרו-אמריקאי הראשון במרילנד והמושל השחור השלישי שנבחר כמושל בכל ארצות הברית. נכון ליולי 2023, הוא המושל האפרו-אמריקאי היחיד שמכהן בארצות הברית.
מור נולד במרילנד וגדל בעיקר בניו יורק. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ג'ונס הופקינס וקיבל תואר שני בוולפסון קולג', אוקספורד במסגרת מלגת רודס. לאחר מספר שנים בצבא ארצות הברית, מור הפך לבנקאי השקעות בניו יורק. בשנים 2010–2015 פרסם מור חמישה ספרים, כולל רומן למבוגרים צעירים. הוא כיהן כמנכ"ל קרן רובין הוד מ-2017 עד 2021.
ביוגרפיה

מור נולדה בטאקומה פארק, מרילנד, לעיתונאי ויליאם ווסטלי מור ג'וניור ולג'וי תומאס מור, בת למהגרים מקובה וג'מייקה. אף היא עיתונאית.
ב-16 באפריל 1982, כאשר מור היה בן שלוש, נפטר אביו מדלקת מכסה הגרון חריפה. בקיץ 1984 המשפחה עברה לגור בברונקס שבניו יורק עם סבו וסבתו. מור למד בבית הספר ריברדייל. כאשר ציוניו ירדו והוא הסתבך בפשע זעיר, אמו רשמה אותו לאקדמיה הצבאית של ואלי פורג'.
בשנת 1998, מור סיים את האקדמיה הצבאית ומונה לסגן שני של המודיעין הצבאי במילואים. לאחר מכן למד יחסים בינלאומיים וכלכלה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. במקביל היה חבר שם באגדות הסטודנטים פי בטא קפא. בשנים 1998 ו-1999, מור התמחה אצל ראש עיריית בולטימור קורט שמוק. בנוסף על כך, הוא גם התמחה במחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית תחת המזכיר טום רידג'. לאחר שסיים את לימודיו, הוא למד לתואר שני ביחסים בינלאומיים במכללת וולפסון, אוקספורד במסגרת מלגת רודס. הוא סיים את התואר השני ב-2004 התזה שלו עסקה בעלייתו והשלכותיו של האסלאם הרדיקלי בחצי הכדור המערבי. הוא חזר לצבא בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, ושירת באפגניסטן מ-2005 עד 2006. הוא קיבל דרגת קפטן בדיוויזיה המוטסת ה-82. הוא עזב את הצבא בשנת 2014.
קריירה ציבורית

בפברואר 2006, מור מונה כעמית הבית הלבן למזכירת המדינה של ארצות הברית קונדוליזה רייס. מאוחר יותר עבד כבנקאי השקעות בדויטשה בנק במנהטן ובסיטיבנק מ-2007 עד 2012. בזמן שהתגורר בג'רזי סיטי שבניו ג'רזי בשנת 2009, מור נכלל ברשימת "40 מתחת לגיל 40" של Crain's New York Business.
בשנת 2010, מור הקים חברת הפקות טלוויזיה, Omari Productions, כדי ליצור תוכן עבור רשתות כמו Oprah Winfrey Network,‏ PBS,‏ HBO ו-NBC.
בשנת 2014, מור הקים את BridgeEdU, חברה שסיפקה שירותים לתמיכה בסטודנטים במעברם לקולג'. סטודנטים שהשתתפו ב-BridgeEdU שילמו 500 דולר לתוכנית עם עמלות משתנות. BridgeEdU לא הצליחה להגיע ליציבות פיננסית ונרכשה על ידי חברת השירותים הפיננסיים לסטודנטים Edquity ב-2019.
מיוני 2017 עד מאי 2021, מור היה מנכ"ל קרן רובין הוד, ארגון צדקה שניסה להקל על העוני בעיר ניו יורק. זאת בעיקר באמצעות מימון לבתי ספר, בנקי מזון וניהול קרן סיוע באסונות. במהלך כהונתו כמנכ"ל, הארגון גם גייס יותר מ-650 מיליון דולר, ובהם 230 מיליון דולר ב-2020 לסיוע במגפת הקורונה. מור כיהן במועצת המנהלים של אנדר ארמור מספטמבר 2020 עד נובמבר 2022, והתפטר מהדירקטוריון זמן קצר לאחר שנבחר למושל.
קריירה ציבורית > פעילות פוליטית

מור הביע עניין בפוליטיקה לראשונה ביוני 1996, והתראיין לניו יורק טיימס שהוא מתכנן ללמוד בבית ספר למשפטים ולהיכנס לפוליטיקה לאחר שנתיים בוואלי פורג'.
מור תמך בברק אובמה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2008. ב-2013 טען כי "אין לו עניין" לרוץ לתפקידים ציבוריים, אלא להתמקד בעסקים ובעבודה ההתנדבותית שלו.
באוקטובר 2020, מור נבחר לכהן בצוות המעבר של ראש עיריית בולטימור הנבחר ברנדון סקוט. בינואר 2021, יושבת ראש בית הנבחרים של מרילנד, אדריאן א. ג'ונס, התייעצה עם מור כדי לעצב את "האג'נדה השחורה" שלה להתמודדות עם אי-שוויון גזעי בדיור, בריאות, בנקאות, ממשלה והתאגידים הפרטיים.
קריירה ציבורית > מחלוקות ושערוריות

ביוני 2013, חקירה של "בולטימור סאן" טענה כי מור קיבל באופן לא תקין זיכויים בארנונה של ביתו הפרטי וחייב מיסים לעיר בולטימור. מור אמר ל"סאן" שהוא לא מודע לבעיות אלו ומעוניין לשלם כחוק. באוקטובר 2022, "בולטימור ברו" דיווח כי מור לא שילם כל דמי המים והביוב מאז מרץ 2021, וכי הוא חייב 21,200 דולר לעיר בולטימור. מור שילם את חובותיו זמן קצר לאחר פרסום המאמר.
מושל מרילנד

בפברואר 2021, מור הודיע שהוא שוקל להתמודד לתפקיד מושל מרילנד בבחירות 2022. הוא השיק את הקמפיין שלו ב-7 ביוני 2021, תוך דגש על "עבודה, שכר ועושר" וסיסמה בולטת בקמפיין שלו הייתה "אל תשאיר אף אחד מאחור". המתמודדת לסגנית המושל מטעמו של מור הייתה ארונה מילר.
במהלך הפריימריז, מור זכה לתמיכה של מנהיג הרוב בבית הנבחרים סטני הוייר, מנחת הטלוויזיה אופרה ווינפרי, והמושל לשעבר פריס גלנדנינג.
ב-6 באפריל 2022, מור התלונן למועצת הבחירות של מדינת מרילנד כנגד הקמפיין של המושל של ג'ון קינג ג'וניור בהפצת תעמולה שקרית כנגדו.
מור זכה בפריימריז של הדמוקרטים ב-19 ביולי 2022, כשהביס את יושב ראש הוועדה הלאומית הדמוקרטית לשעבר, טום פרז, והמבקר פיטר פרנצ'וט עם 32.4% מהקולות (וכ-217,524 מצביעים). הקמפיין של מור הדגיש את שירותו בצבא ובמקביל הפנה את תשומת הלב להשתתפותו של המועמד הרפובליקני דן קוקס בהסתערות על הקפיטול. בסופו של דבר, מור ניצח את קוקס בבחירות הכלליות לאחר שקיבל 1,293,944 קולות שהיוו 64.54% מהמצביעים. זאת לעומת 644,000 איש שהצביעו לקוקס. בכך מור הפך למושל השחור הראשון של מרילנד והווטרן הראשון שנבחר למושל מאז ויליאם דונלד שייפר.
בדצמבר 2022, מור נבחר לכהן כמזכיר הכספים של איגוד המושלים הדמוקרטיים.
מושל מרילנד > כהונה

מור הושבע לתפקיד המושל ב-18 בינואר 2023. הוא נשבע באמצעות התנ"ך של פרדריק דאגלס. בבוקר לפני השבעתו, מור השתתף בטקס הנחת זרים באנדרטה לזכרו של אלכס היילי באנאפוליס כדי "להכיר במסע" שהוביל להפיכתו למושל השחור הנבחר השלישי בהיסטוריה של ארצות הברית. באותו היום, הוא ערך אירוע חגיגי במרכז הכנסים של בולטימור.
מור החל להרכיב את הקבינט בן 26 החברים שלו ב-14 בנובמבר 2022. התהליך הסתיים ב-12 באפריל 2023, עם מינויו של סנג'אי ראי למזכיר הוועדה להשכלה גבוהה. לפי "The Baltimore Banner", מור הרכיב את הקבינט שלו בקצב איטי יותר מאשר מושלי מרילנד הקודמים.
12 מחברי הקבינט של מור הם נשים ו-14 אינם לבנים.
כראש הסגל שלו, בחר מור בפאגאן האריס. חברי סגל נוספים הם פול ג' פינסקי כראש מינהל האנרגיה; סוזן סי לי כמזכירת המדינה; ג'ייקוב ר. דיי כמזכיר השיכון והפיתוח הקהילתי, וינסנט שיראלדי כמזכיר שירותי הנוער, אנתוני וודס כמזכיר לענייני חיילים משוחררים, ופול וידפלד כמזכיר התחבורה.
עמדות פוליטיות

במהלך ראיון באוגוסט 2006 ל-C-SPAN, מור הזדהה כ"שמרן חברתי מתון ושמרן פיסקאלי חזק". בספטמבר 2022, הוא חזר על עמדתו בנושאים פיסקאליים כ"אחריות פיסקלית". במהלך הקמפיין מור הציג עצמו כשמאל-מרכז וכן כפרוגרסיבי.
מור טען גם שהושפע מג'ארד פוליס ורוי קופר.
מור תומך בשינויים איטיים במערכת אכיפת החוק, אך בשיתוף ובשיח עם רשויות אלו. בנוסף על כך, הוא האשים את קודמו, המושל לארי הוגאן, בהגברת הפשע האלים במרילנד, ובחוסר שיתוף הפעולה בין הממשל שלו לבין המנהיגים והמחוקקים המקומיים. הוא גם תומך בהגבלה חלקית של הזכות לשאת נשק.
בפברואר 2023, הציג מור את חוק התשתית של כלכלת החדשנות, שיעניק מענקים בסך 10 מיליון דולר עבור "פרויקטי תשתית בתחומי הטכנולוגיה", ואת חוק הרחבת הפס הרחב, אשר הציע תמריצי מס לאינטרנט. שתי הצעות החוק נחקקו עד מאי 2023. כמו כן, בפברואר 2023, הודיע מור על שותפות של כ-600 מיליון דולר לחמש שנים השיתוף בולטימור אוריולס לפיתוח נכסים במדינה.
מבחינה חינוכית, מור תומך בהשקעה בחינוך הציבורי, תוך שימור ההשקעה הקיימת בחינוך הפרטי. מור תומך ביצירת אפשרות לשנת שירות בבתי הספר, שתאפשר לבוגרי תיכון לעשות שנת התנדבות בקהילה בתמורה להכשרה, חונכות ותמיכה. החוק העוסק בנושא נחתם באפריל 2023. בנובמבר 2022, מור פרסם תוכנית לביטול חוב של עד 20,000 דולר בהלוואות פדרליות לסטודנטים.