stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ישראל–שוודיה
היסטוריה > משברים דיפלומטיים

לאחר הבחירות בשוודיה באוקטובר 2014, הודיע ראש ממשלת שוודיה החדש סטפן לוון כי ארצו תכיר במדינה פלסטינית, דבר שגרר זימון שגריר שוודיה לשיחה במשרד החוץ הישראלי. בעקבות כך החליט משרד החוץ הישראלי, להורות לשגריר יצחק בחמן לחזור לארץ להתייעצות, מה שהיווה נקודת שפל ביחסים בין המדינות.
ב-2014 פורסם מדד האנטישמיות בעולם שבו התוצאות מראות שבשוודיה אחוז האנטישמיות הכי נמוך באירופה (4% בלבד), והשלישי בעולם (אחרי לאוס והפיליפינים).
במהלך 2015 ותחילת 2016 המשיכה ההידרדרות ביחסים בין המדינות, זאת בעקבות מספר התבטאויות של שרת החוץ של שוודיה, מרגוט וולסטרם, בנושא הסכסוך הישראלי-ערבי, שזכו לגינוי ישראלי, כמו גם מספר התבטאויות של שר החוץ הישראלי, אביגדור ליברמן כנגד וולסטרום עצמה. כך זומן גם השגריר השוודי בישראל לשיחת הבהרה נוספת. בינואר 2016 אמר ראש הממשלה בנימין נתניהו בקבלת פנים לכתבים הזרים בישראל כי דברי שרת החוץ של שוודיה, שקראה לחקור אם ישראל ביצעה הרג בלתי חוקי של פלסטינים שתקפו יהודים, היו "מקוממים ומטופשים".
ב-2 במאי 2017 אישר ארגון אונסק"ו החלטה הקובעת שישראל היא כוח כובש בירושלים. שוודיה היא המדינה האירופית היחידה שתמכה בהחלטה זו.
בספטמבר אותה שנה, על רקע ההתבטאויות נגד ישראל, סירב ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לבקשת ראש ממשלת שוודיה סטפן לוון להיפגש עמו.
בספטמבר 2021, בתקופת כהונתה של מגדלנה אנדשון כראש ממשלת שוודיה, שר החוץ הישראלי יאיר לפיד ושרת החוץ השוודית אן לינדה נפגשו, הודיעו על סיום המשבר ביחסים ועל חידוש הקשר בין משרדי החוץ, וכי ישובו לשתף פעולה בפורומים הבינלאומיים כעבור חודש לינדה הגיעה לביקור בישראל. כמה ימים לאחר מכן, אן לינדה הודיעה ששוודיה תחרים את ועידת דרבן.
ביולי 2023 אושר על ידי משטרת שוודיה אירוע של שריפת ספר התנ"ך מול שגרירות ישראל בסטוקהולם, אירוע שתוכנן להתרחש ביום שבת, 15 ביולי 2023. לאחר שנודע על אישור האירוע, פורסמו גינויים מצד נשיא המדינה, ראש הממשלה, שרים מסוימים בממשלת ישראל, ומשרד החוץ הישראלי, שגם ערך שיחת הבהרה עם שגריר שוודיה בישראל. בנוסף, לפי דברי שר החוץ של שוודיה, טוביאס בילסטרום (אנ'), האירוע המתוכנן הוא סוג של חופש ביטוי ומוגן באופן חוקי, לאחר שצוטט כי: "בשוודיה קיימת זכות חוקתית לחופש ביטוי, חופש התכנסות וחופש הפגנה", וגם כי: "ממשלת שוודיה מתחרטת מאוד כאשר קיצונים ופרובוקטורים מנסים לזרוע פילוג בחברה שלנו, גם כאשר הם מפעילים מעשים מוגנים חוקתית." יש לציין, כי האירוע המתוכנן אושר כשבועיים לאחר שריפת ספר הקוראן מול מסגד בסטוקהולם, אירוע שאושר על ידי משטרת שוודיה. אולם, ב-15 ביולי, המועד המתוכנן של האירוע, האדם שתכנן את האירוע הודיע, כי לא התכוון לשרוף את ספר התנ"ך, ורצה למשוך את תשומת לב הציבור לאירוע המוקדם יותר של שריפת ספר הקוראן.
בינואר 2024, משטרת שוודיה מנעה פיגוע בשגרירות ישראל בשוודיה, לאחר שרימון נמצא בסמוך לשגרירות.
יחסי מסחר

בראשית שנת 2005 הגיעה משלחת של אנשי עסקים משוודיה לביקור בישראל, במטרה להרחיב את קשרי המסחר שבין שתי המדינות.
למספר חברות מוצרי צריכה שוודיות נוכחות בולטת בישראל. באפריל 2001 נפתח סניף ראשון של חברת הרהיטים איקאה בישראל. במהלך שנת 2010 רשת האופנה השוודית H&M פתחה סניף ראשון בישראל. בהמשך הוקמו חנויות נוספות ברחבי ישראל, כאשר קיימות עוד השקות עתידיות בתכנון. לחברת סודה סטרים הישראלית הצלחה בשוודיה.
קשרים תרבותיים

אגודת הידידות שוודיה-ישראל היא ארגון שוודי אשר מטרתו היא חיזוק הקשרים התרבותיים בין שתי המדינות. הארגון הוקם בשנת 1953 בסטוקהולם, כאשר במרוצת השנים ייסד הארגון סניפים בערים נוספות בשוודיה. נכון לשנת 2013, הארגון כולל 26 סניפים, המפוזרים ברחבי שוודיה, וחברים בו למעלה מ-3,000 אזרחים שוודים.[דרוש מקור]
ראו גם

יהדות שוודיה
שגרירות ישראל בסטוקהולם
לקריאה נוספת

משה יגר, מדיניות נייטרלית - הלכה למעשה, תולדות היחסים הדיפלומטיים בין שוודיה לישראל, מכון ליאונרד דייוויס ליחסים בינלאומיים, האוניברסיטה העברית בירושלים, 1993.
משה יגר, ראשיתו של שירות החוץ 1948–1967, הוצאת כרמל, 2021, עמ' 104–105.
אורנה קרן־כרמל, ישראל וסקנדינביה – ראשית היחסים, פרדס הוצאה לאור, חיפה, תשפ"א, 2021.
ברירה טבעית

ערך זה עוסק במנגנון המסביר את התפתחותם של מינים שונים מאב קדמון משותף. אם התכוונתם ללהקה הישראלית, ראו .
ברירה טבעית (באנגלית: Natural Selection) היא מנגנון מרכזי בתהליך האבולוציה. שונות גנטית בקרב האוכלוסייה, מביאה ליצירת פרטים שונים זה מזה גם בתכונותיהם הגנטיות. פרטים בעלי גנים המאפשרים שרידות והעמדת צאצאים טובה יותר, יעבירו את הגנים שלהם לצאצאים רבים יותר מפרטים אחרים. כיוון שכך, ועקב לחצי ברירה אבולוציוניים, תלך ותגדל השכיחות באוכלוסייה של האללים של אותם הפרטים המתאימים לשרידות, בעוד ששכיחות האללים של הפרטים המותאמים פחות לסביבה, תלך ותקטן. לאורך דורות רבים, תהפוך האוכלוסייה מותאמת יותר ויותר לסביבת החיים גנוטיפית ופנוטיפית. תהליך זה מכונה הברירה הטבעית.
תרשים המדגים מוטציות ותהליך ברירה טבעית לטובת הפרטים הכהים. בעוד המוטציות הן מקריות, תהליך הברירה הטבעית אינו מקרי - הוא נותן יתרון משמעותי בשרידה או ברבייה ליצורים בעלי מטען גנטי מסוים, שמוביל לתכונות מסוימות (כמו צבע גוף כהה), ובכך מגביר את השכיחות של גנטי אלה באוכלוסייה
את רעיון הברירה הטבעית הגו צ'ארלס דרווין ועמיתו אלפרד ראסל וואלאס ב-1859, והבנתו הייתה שלב חשוב בהתפתחות הביולוגיה המודרנית.
בכל אוכלוסיית יצורים יש מגוון טבעי של תכונות. ישנם פרטים בעלי תכונות מותאמות יותר לסביבתם, המסייעות להם לשרוד ולהעמיד צאצאים. חלק מהתכונות האלה הן תורשתיות, ולמי שמעמיד הרבה צאצאים יש סיכוי גדול יותר להוריש להם תכונות אלה. באופן דומה, פרטים בעלי תכונות שמזיקות להם בסביבתם מתקשים להעמיד צאצאים ומתקשים להוריש את תכונותיהם התורשתיות. לכן, באוכלוסיות גדולות שטרם הגיעו לשיווי משקל אבולוציוני בנישה מסוימת, יש סיכוי טוב שבכל דור האוכלוסייה תהיה מותאמת יותר בתכונותיה בסביבה זו.
בשל הברירה הטבעית, לאורך דורות רבים, מינים דומים ואוכלוסיות נפרדות של אותו המין יכולים להפוך לבעלי תכונות שונות זה מזה, בייחוד אם הם מתפצלים לנישות אקולוגיות שונות. זהו אחד המנגנונים המסבירים את המגוון הביולוגי המוכר לנו, מאב קדמון משותף.
רעיון הברירה הטבעית הוצע לפני שהתפתחה תורת התורשה המודרנית, המסבירה כיצד מעבירים ההורים תכונות לצאצאיהם וכיצד נוצר מגוון בתכונות אלה. התפתחות הגנטיקה הקלאסית והמולקולרית במאה ה-20 השלימו את החוסר הזה. שילוב תורת הגנטיקה עם השערת הברירה הטבעית מכונה לעיתים הסינתזה האבולוציונית המודרנית.
הנחות הברירה הטבעית

ב"מוצא המינים" ניסח דרווין את ארבע ההנחות (פוסטולטים) של הברירה הטבעית:
פרטים שונים בתוך אותו מין שונים זה מזה
חלק מהשונות הזאת מועברת בתורשה לצאצאיהם
בכל דור נוצרים (או נולדים) יותר פרטים מאלה המסוגלים לשרוד
ההישרדות והרבייה של פרטים אינה אקראית. הפרטים שמצליחים לשרוד ולהתרבות, או אלה שמצליחים להתרבות הכי הרבה, הם הפרטים שלהם התכונות המתאימות ביותר.
כך משתנים מאפייני האוכלוסייה מדור לדור. רק חלק מהפרטים זוכים לשרוד ולהתרבות (הנחה 3); הפרטים שזכו לשרוד ולהתרבות הם בעלי תכונות מסוימות, שעזרו להם לשרוד (הנחה 4); הם מורישים את התכונות האלה לצאצאיהם (הנחה 2). לכן בדור הבא תכונות מועילות אלה יהיו נפוצות יותר. לכן שכיחות תכונות שונות משתנה באופן הדרגתי ומתמשך באוכלוסייה. האבולוציה של האוכלוסייה מתרחשת כתוצאה מהשפעת הברירה הטבעית על פרטים באותה אוכלוסייה.
הנחות אלה נחשבות לתאוריה מדעית תקפה ואף לעובדה מכיוון שהן קיבלו אישושים רבים על ידי ניסויים ותצפיות רבות. ואכן, ממחקרים שנערכו ב-150 השנה שחלפו מאז ניסח דרווין את ההנחות האלו עולה שהן נכונות. התאוריה היא בעלת כוח חיזוי בהקשרים רבים (כמו התמיינות עץ החיים, מציאת מינים חדשים, מציאת מאובנים חדשים, דרך השתנות של אוכלוסייות שהגיעו למקומות חדשים ועוד). במקביל, ניסיונות שונים לקעקע את התאוריה או להציע לה חלופות לא הצליחו להתבסס. עם הזמן התקיימו גם מספר סינתזות בין התאוריה הזו לבין תחומים נוספים (כמו פיזיקה, כימיה, גנטיקה, אמבריולוגיה, פלאונטולוגיה, אקולוגיה) שמאוששים אותה כמו נדידת היבשות, תארוך רדיומטרי או התאמה גנטית בין ככלל היצורים החיים.
ברירה של פנוטיפ וגנוטיפ

התאוריה הגנטית מבחינה בין גנוטיפ, שהוא הפוטנציאל הגנטי של הייצור, והפנוטיפ, שהוא התכונות המתבטאות בו בפועל. לדוגמה, 'עיניים כחולות' הוא תיאור של פנוטיפ. הגנוטיפ, בהקשר צבע העיניים, הוא אוסף הגנים המשתתפים בקביעת צבע העיניים. הפנוטיפ נקבע על ידי הגנוטיפ, אבל מושפע גם מגורמים סביבתיים שונים. הברירה הטבעית פועלת במשולב על הפנוטיפ והגנוטיפ. הפנוטיפ הוא שמשפיע על יכולת השרידה וההתרבות, ולכן הוא שנברר לעבור לדור הבא; אבל מה שעובר בפועל לדור הבא הוא הגנוטיפ, שהוא הרכיב התורשתי.
פיתוח רעיון הברירה הטבעית

צ'ארלס דרווין נחשב להוגה הרעיון כי הברירה הטבעית היא התהליך העיקרי שהוביל את התפתחות המינים על פני כדור הארץ.
לדרווין היו כמה מקורות השראה בפיתוח רעיון הברירה הטבעית. ראשית, התצפיות שהוא עצמו ערך בתקופת מסעו באונייה "ביגל" ונתונים שאסף מחוקרי טבע אחרים העידו שמינים דומים חיים בקרבה גאוגרפית זה לזה, כדוגמת מינים דומים של פרושיים שראה באיי גלאפגוס. בנוסף לכך, ממצאים של מאובנים הצביעו על כך שמינים שנכחדו במקומות שונים בעולם דומים מאוד למינים אחרים שחיים באותם מקומות בהווה. אלו עודדו את דרווין להאמין כי המינים מתפתחים זה מזה ומשתנים לאורך ההיסטוריה, כלומר ברעיון האבולוציה.
שנית, דרווין הושפע רבות מעבודתו של הכלכלן הבריטי תומאס מלתוס. מלתוס טען כי הנטייה הטבעית של בני האדם היא להתרבות ללא הגבלה, ואילו בלמים ומעצורים שונים כגון רעב, מחלות, מלחמות, אסונות, תאונות דרכים ותאונות צלילה בפרט מונעים זאת מהם. דרווין אימץ רעיון זה וטען שגם בעולם הטבע, בשל מאבק על משאבי מזון ושטח מחיה מוגבלים, לדוגמה, רק חלק מן הפרטים בדור מסוים יכולים לשרוד ולהעמיד צאצאים חדשים.
לבסוף, מתוך מחקרו על סיווג מינים ובעיקר בלוטי ים, הבין דרווין כי השונות הקיימת בין פרטים שונים בתוך אותו מין, ובמיוחד בין הורים לצאצאים, היא אינה רק מוזרות של הטבע אלא כוח מניע חשוב לתהליך ברירה היכול להסביר גם את השוני הקיים בין המינים. את ההבנה זאת שאל דרווין מתהליך הברירה המלאכותית המוכרת מהשבחה של חיות מבויתות כגון כלבים וסוסים.
דרווין החל לפתח רעיונות אלו אחרי שחזר ממסעו על ה"ביגל" ב-1836, ואף על פי שברשימותיו רעיון הברירה הטבעית מופיע כבר בספטמבר 1838, הרי שיעברו עוד שנים רבות עד שיעז לפרסם אותו. ב-1842 העלה לראשונה את מחשבותיו על הנייר, אך מלבד כמה חברים קרובים, איש לא קרא את החיבור הזה. במשך שנים שקד דרווין על ספר עב כרס שיפרט וידגים את רעיונותיו באשר להתפחות המינים בצורה מקיפה, אך מעולם לא סיים אותו. בסופו של דבר, בשנת 1858, אחרי שנודע לדרווין כי חוקר צעיר בשם אלפרד וואלס כתב מסה משלו אודות האבולוציה על ידי ברירה טבעית, נאות דרווין לפרסם את רעיונותיו, ראשית במאמר קצר שהתפרסם בחברה הליניאית בלונדון יחד עם מאמרו של וואלס, ושנה לאחר מכן בספרו "מוצא המינים", שדרווין ראה בו תקציר של הספר שתכנן אך לא סיים.
רעיון האבולוציה התקבל במהירות בקרב הקהילה המדעית באותה התקופה, אך הסברה שהאבולוציה מתרחשת בעיקר בשל הברירה הטבעית הייתה קשה יותר לקבלה. זאת בעיקר בשל קשיים מדעיים הנוגעים לחוסר במנגנון ביולוגי שמייצר את השונות בקרב המינים או לקצב ההשתנות האיטי מאוד של המינים הנדרש. בנוסף, רבים בקהילה המדעית ומחוץ לה התקשו לקבל תורה אשר גורסת כי אין כל יד מכוונת בהתפתחות עושר המינים הקיים על הארץ, ובפרט בנוגע להתפתחות האדם. דרווין ככל הנראה חזה את הבעיה הזו, והשמיט לגמרי כל דיון במוצאו של האדם מספרו "מוצא המינים".
רק לאחר התפתחותה של הגנטיקה בתחילת המאה ה-20 התברר כי אכן יש מנגנון תורשתי לתכונות של אורגניזמים שגם מאפשר שינויים בין פרט לפרט על ידי מוטציות. רעיונות אלו, שזכו לתיאור מתמטי מבוסס, החזירו את רעיון הברירה הטבעית של דרווין למרכז הבמה של הביולוגיה האבולוציונית. האיחוד של רעיונותיו של דרווין ועקרונות הגנטיקה מכונה בדרך כלל הסינתזה האבולוציונית המודרנית.
ברירה מלאכותית

את ספרו מוצא המינים פותח דרווין בתיאור התהליכים שבהם בני אדם השביחו במהלך ההיסטוריה האנושית זנים שונים של צמחים ובעלי חיים והתאימו אותם לצרכיהם. חקלאים ומגדלים בחרו במודע להרבות פרטים בעלי תכונות מועילות, ולא הרבו, או השמידו ממש, פרטים מתאימים פחות.
את תוצאות התהליך אנחנו יכולים לראות בכל המינים המבויתים, כמו חיטה, אפונה, כלבים, תרנגולים ובקר. דרווין קרא לתהליך זה "ברירה מלאכותית", והסביר באמצעותו את התהליך הדומה שמתרחש באופן טבעי, "ברירה טבעית". תהליך הברירה המלאכותית מהיר הרבה יותר מרוב תהליכי הברירה הטבעית, מפני שסיכויי השרידה של פרטים לא מתאימים נמוכים ביותר.
ברירה של מין אחד באמצעות מין אחר, או יצור אחד באמצעות יצור אחר אינה מוגבלת רק לאדם. בספר ההצגה הגדולה בתבל בפרק "דרך הוורד למאקרו אבולוציה", מדגים ריצארד דוקניס מקרים של בברירה של בעלי חיים וצמחים בידי בעלי חיים אחרים – ברירה של פרחים בידי חרקים, ברירה של פסיונים בידי בני זוג, ברירה של נטרפים על ידי טורפים ושל טורפים בידי נטרפים. בניגוד לברירה מלאכותית אין כאן תהליך מכוון, אולם הדבר מסייע להבין כיצד תכונות או פעולות של יצור אחד יכולות להשפיע על סיכוי ההשרדות או ההתרבות של יצור אחר.
ברירה מלאכותית > ברירה טבעית בהשפעה עקיפה של האדם

במגוון נסיבות משפיע האדם על התפתחותם והתאמתם של מינים, ללא כוונה ישירה, על ידי יצירת תנאי מחיה קיצוניים אשר משפיעים, לעיתים באופן דרמטי, על בעלי החיים המתקיימים בסביבה.
דוגמה לכך ניתן למצוא בערים הגדולות, אשר מכילות שילוב קיצוני של סיכון והזדמנות למינים רבים החיים בשטחן, דוגמת חרקים או עופות. במטא-אנליזה של יותר מ-1,600 תיאורי מקרים, שפורסמה בשנת 2017 בכתב העת Proceedings of the National Academy of Sciences USA, קבוצת חוקרים בראשות מרטינה אלברטי מאוניברסיטת וושינגטון מצאה סימן ברור לכך שעיור אכן מאיץ את האבולוציה, ובמקרים מסוימים אף מכפיל את הקצב הטבעי של התפתחות מינים.
דוגמה נרחבת הרבה יותר קיימת בהקשר של הכחדות המוניות עקב פעילות האדם. עוד לפני עשרות אלפי שנים, נדידת האדם אל מחוץ לאפריקה מקומות כמו אסיה, אוסטרליה ודרום אמריקה הובילה להכחדה נרחבת של מינים רבים שחיו בהם - בעיקר בעקבות ציד של מיני בעלי חיים גדולים. כיום מתקיים אירוע הכחדה המוני נוסף - אירוע ההכחדה בהולוקן שבו שינויים שנגרמים על ידי האדם - ביניהם ברוא יערות לשם השגת שטחי חקלאות, ציד, דיג, זיהום, ושינויים בזרמים ביוגאוכימיים גורמים להרס או לשינוי של מערכות אקולוגיות קיימות, באופן שמחסל נישות אקולוגיות שבהן התקיימו מינים רבים. האיגוד הבינלאומי לשימור טבע תיעד את הכחדתם של 784 מינים מאז שנת 1500 לספירה, ועד 2012. עם זאת היות שרוב ההכחדות הן כנראה בלתי מתועדות, מדענים מעריכים כי במשך המאה ה-20 נכחדו בין 20,000 ל-2 מיליון מינים, אבל לא ניתן לקבוע את המספר באופן מדויק יותר ברמת הידע הנוכחית. אירוע ההכחדה הנוכחי נחשב לשישי במניין אירועי ההכחדה המונית שהרחשו בכדור הארץ.
ראו גם

אבולוציה
ברירה זוויגית
עקרון ההכבדה
מוצא האדם (ספר)
דרוויניזם חברתי
מפלט פישרי
כשירות
הסינתזה האבולוציונית המורחבת
לקריאה נוספת

צ'ארלס דרווין, מוצא המינים - ספרו המפורסם של צ'ארלס דרווין.
ריצ'רד דוקינס, הגן האנוכיי - עוסק בהגנת האבולוציה והסברתה.
ריצ'רד דוקינס, השען העיוור - עוסק בהגנת האבולוציה והסברתה.
יוסף נוימן, החיים ותודעת החיים - היווצרות החיים, דארוויניזם, האדם, רסלינג, 2010.
הערות שוליים

↑  דרווין בעיר, באתר מכון דוידסון
| אבולוציה |
| --- | --- | --- |
| מנגנונים ותהליכים | הסתגלות • סחף גנטי • זרימת גנים • מוטציה • ברירה טבעית • ברירה זוויגית • ברירת שארים • היווצרות המינים |  |
| מחקר והיסטוריה | היסטוריית חקר האבולוציה • היסטוריית חקר התפתחות האדם • ראיות • היסטוריה של החיים • מאובן מעבר • הסינתזה המודרנית • השפעות חברתיות • תאוריה ועובדה • התנגדויות / מחלוקת |  |
| תחומים בביולוגיה אבולוציונית | קלדיסטיקה • גנטיקה אקולוגית • ביולוגיה התפתחותית אבולוציונית • אבולוציה של האדם • אבולוציה של צמחים • אבולוציה מולקולרית • פילוגנטיקה • גנטיקה של אוכלוסיות • אבולוציה של השפה |  |
קטגוריית אבולוציה • פורטל ביולוגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560763505171  LCCN: sh85090264  NKC: ph138828 
צ'ארלס דרווין, הוגה הברירה הטבעית.
סילבסטר הראשון

האפיפיור סילבסטר הראשון (בלטינית: Silvester I; מת ב-31 בדצמבר 335) היה הבישוף של רומא בתקופתו של קונסטנטינוס, הקיסר הרומאי הראשון שגילה יחס אוהד לנצרות. כיהן כאפיפיור מ-31 בינואר 314 עד למותו ב-335. סילבסטר נחשב לקדוש נוצרי.
לכבודו מציינים במדינות רבות בעולם את ליל הסילבסטר ב-31 בדצמבר.
חייו

צו מילאנו, שניתן על ידי הקיסר המערבי קונסטנטינוס והקיסר המזרחי ליקיניוס בשנת 313, שנה בטרם החל סילבסטר הראשון לכהן כאפיפיור, הבטיח לנוצרים מעמד שווה לבני הדתות האחרות באימפריה הרומית, ואפשר להם חופש דת מלא. בזכות כך, הייתה תקופתו של סילבסטר הראשון תקופת פריחה לנצרות, והיא הפכה מדת שולית ומחתרתית לאחת הדתות הבולטות יותר באימפריה.
חוקרים שונים טוענים כי עיקר פרסומו הגיע מהעובדה כי הצליח לשכנע את הקיסר הרומי קונסטנטינוס להתנצר ולבנות את קונסטנטינופול (איסטנבול של היום), וכן לפעול להעברת בעלות על שטחים נרחבים באיטליה של היום לטובת הכנסייה הנוצרית.
בתקופת כהונתו של סילבסטר הראשון נבנו הכנסיות החשובות והגדולות של רומא: הבזיליקה וכנסיית סן פייטרו הישנה בוותיקן. נאמר עליו שהשתתף בוועידת ניקיאה הראשונה, שכונסה על ידי קונסטנטינוס, ושקיים בעצמו ועידה ברומא, שבה הוקיע את המינות האריאנית.
במסורת הנוצרית מסופר שקונסטנטינוס, הקיסר הביזנטי, חלה בצרעת, וקיבל מרופאיו הפאגנים עצה לטבול בדם תינוקות, אך כששמע את זעקות האימהות החליט שלא להרוג את התינוקות. הקדושים פטרוס ופאולוס ביקרוהו בחלום והמליצו לו לבקש עצה מסילבסטר בישוף רומא, ואכן נרפא קונסטנטינוס מקיום עצתו. עם זאת, מקור האגדה הוא במאה ה־8 ואין לה אחיזה היסטורית. קונסטנטינוס הוטבל לנצרות רק על ערש מותו, על ידי הבישוף אוסביוס מניקומדיה, כשנתיים לאחר מותו של סילבסטר. ייתכן שהמקור לאגדה זו הוא ברצון לטשטש את העובדה שקונסנטינוס, מיטיב הנצרות, לא קיבל על עצמו את הנצרות אלא רק בסוף חייו.
מסמך מזויף בשם Donatio Constantini ("מתת קונסטנטינוס") שחובר, כנראה, במאה השמינית, טען שקונסטנטינוס העניק לסילבסטר סמכות על הפרובינציות הרומאיות, ושימש את האפיפיורות להצדקת התערבותם המדינית בימי הביניים. המסמך הואשם בהיותו מזויף לראשונה על ידי הקיסר אוטו השלישי, במאה העשירית, האשמה שהוכחה כנכונה בתקופת הרנסאנס, על ידי לורנצו ואלה, על ידי בחינת השפה שבה נכתב.
ב-31 בדצמבר 335 נקבר סילבסטר בעיר רומא, ולכן זהו היום המוקדש לו על ידי הכנסייה הקתולית. בהתאם לכך, חגיגות ערב ראש השנה האזרחי, המתקיימות באותו תאריך, נקראות על שמו בכמה מדינות "ליל הסילבסטר", וזוהי כנראה הסיבה המרכזית לכך ששמו נזכר כיום.
גרסאות שונות של טענות עממיות לאנטישמיות מצד סילבסטר מייחסות לו האשמות שונות, בהן המרת יהודים לנצרות בכפייה, ורציחתם ועינוים של יהודים, ומועלות לרוב בהקשר של עידוד יהודים שלא לחגוג את ערב השנה האזרחית החדשה ("סילבסטר"). במציאות, סילבסטר התעסק במשך רוב כהונתו בעיקר בעניינים פנים־נוצריים, ובימיו נשמר חופש הדת של היהודים (רדיפת יהודים בידי נוצרים החלה מאוחר יותר; על אופי חופש הדת ראו צו מילאנו). מקור ההאשמות הוא ככל הנראה בייחוס החלטות של קונסטנטינוס לסילבסטר שהיה האפיפיור בתקופתו,[דרוש מקור][מפני ש...] או ביחס הכנסייה ליהודים בתקופות מאוחרות יותר, לאחר שהשפעתה הפוליטית גברה.
אריה גוראל

קברו של אריה גוראל בבית העלמין היהודי חוף הכרמל
אריה גוראל (20 בנובמבר 1918 – 28 באוקטובר 2007) היה ראש עיריית חיפה בשנים 1978–1993. מהנדס חשמל במקצועו.
ביוגרפיה

גוראל נולד בשנת 1918 בוורשה שבפולין למשה וצילה, שניהלו אורח חיים חרדי. למד בישיבת דעת משה של הרבי מפיאסצנא, שעודד אותו לעלות לארץ ישראל. כשהיה בן 14 עזב את חיי הדת והצטרף לתנועת השומר הצעיר. גוראל עלה לישראל בשנת 1935 כשהיה בן 17 והצטרף לקרובי משפחתו משפחת שפירא בכפר חסידים. בשנת 1936 הצטרף לארגון ההגנה, בתחילה היה קשר ושומר, אך התקדם ובזמן מלחמת העצמאות שירת כמפקד פלוגה בגדוד 22 והשתתף בקרבות על חיפה. לאחר מלחמת העצמאות למד הנדסת אלקטרוניקה ועבד בהקמת רשתות טלפונים. בין השנים 1959 – 1968 עבד כמהנדס שירותי רדיו במחוז חיפה ובמחוז הצפון, והיה אחראי על ניהול רשות הטלפון במחוזות אלה. בשנת 1963 הוסמך כמהנדס חשמל באנגליה. בשנים 1968–1978 כיהן כמנכ"ל משרד העבודה.
בשנת 1978 נבחר גוראל לראשות עיריית חיפה. הוא פעל להקמת רכבל חיפה וטיילת בת גלים בשכונת בת גלים. בתקופת כהונתו הוקמו תחנות לניטור זיהום האוויר, חודשה פעילות הכרמלית וכן נבנו המדרחוב ברחוב נורדאו וטיילת לואי במרכז הכרמל. ב-1986 הוענק לו אות לגיון הכבוד של ממשלת צרפת על טיפוח היחסים בין חיפה לצרפת ומרסיי.
בתקופתו של גוראל נבנה רכבל חיפה. הרכבל, שנחנך ב-1986, כונה בפי החיפאים "הביצים של גוראל" עקב צורתם הכדורית של הקרונות.
אחרי סיום כהונתו, הוגש נגדו כתב אישום על מרמה והפרת אמונים והוא זוכה מכול וכול.
גוראל פרסם מספר מאמרים בנושא קליטת גלים אלקטרומגנטיים מעבר לאופק.
אריה גוראל נפטר ב-28 באוקטובר 2007 לאחר מחלה קשה ונטמן בחלקת ראשי העיר בבית העלמין חוף הכרמל. הותיר אחריו את רעייתו מרים (לבית לוקץ', נפטרה בספטמבר 2023), ארבע בנותיו ונכדים. באוגוסט 2020 נחנכה טיילת גוראל על שמו בחוף בת גלים.
ראו גם

שרה ומאיר אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה, 1993
הערות שוליים

↑  אחיה ראב"ד, מת ראש עיריית חיפה לשעבר, אריה גוראל, באתר ynet, 28 באוקטובר 2007
| ראשי עיריית חיפה  (החל מ-1873) |
| --- | --- | --- |
| האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית | נג'יב אפנדי אל-יאסין (1873–1877) • אחמד אפנדי ג'לבי (1877–1881) • מוסטפא בר אל-סאלח (1881–1884) • מוסטפא פאשה אל-ח'ליל (1885–1903) • ג'אמל צאדק (1904–1910) • רפעאת אל-צאלח (1010–1911) • אברהים אל-ח'ליל (1911–1913) • חסן שוכרי (1914–1917) |  |
| המנדט הבריטי המנדט הבריטי | חסן שוכרי (1917–1920) • עבד אל-רחמן אל-חאג' (1920–1927) • חסן שוכרי (1927–1940) • שבתי לוי (1934–1937) |  |
| ישראל מדינת ישראל | שבתי לוי (1948–1951) • אבא חושי (1951–1969) • משה פלימן (1969–1973) • יוסף אלמוגי (1974–1975) • ירוחם צייזל (1975–1978) • אריה גוראל (1978–1993) • עמרם מצנע (1993–2003) • גיורא פישר (בפועל) (2003) • יונה יהב (2003–2018) • עינת קליש רותם (2018–2024) • יונה יהב (2024–הווה) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311920305171  ISNI: 0000 0000 6696 5367  LCCN: n98012308  VIAF: 50997474   WorldCat (עם VIAF): 50997474
ג'וואן הווארד

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1973 (בן 51) שיקגו שבאילינוי
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת מישיגן
 דראפט:  בחירה מספר 5, 1994 וושינגטון בולטס
 קבוצות כשחקן
 1994–2001   2001–2002   2002–2003   2003–2004   2004–2007   2008-2007   2008   2008–2009   2009–2010   2010–2013:  וושינגטון בולטס/ויזארדס   דאלאס מאבריקס   דנוור נאגטס   אורלנדו מג'יק  יוסטון רוקטס   דאלאס מאבריקס   דנוור נאגטס   שארלוט בובקאטס   פורטלנד טרייל בלייזרס   מיאמי היט
 הישגים כשחקן
 2 זכיות באליפות ה-NBA‏ (2012, 2013)    השתתפות במשחק האולסטאר (1996)   חמישיית העונה השלישית (1996)   חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (1995)
ג'וואן אנטוניו הווארד (באנגלית: Juwan Antonio Howard; נולד ב-7 בפברואר 1973 בשיקגו, אילינוי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. בשבע השנים הראשונות בקריירה שלו שיחק בוושינגטון ויזארדס ולאחר מכן שיחק בדאלאס מאבריקס, בדנוור נאגטס, באורלנדו מג'יק, ביוסטון רוקטס, בשארלוט בובקאטס, בפורטלנד טרייל בלייזרס ובמיאמי היט. ב-2012 וב-2013 זכה עם מיאמי באליפות ה-NBA.
ב-1996 שיחק במשחק האולסטאר של ה-NBA עם נבחרת המזרח, ובאותה שנה נבחר גם לחמישיית העונה השלישית. עונה אחת לפני כן נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה, ושיחק גם במשחק שחקני השנה הראשונה נגד שחקני השנה השנייה שבסוף שבוע האולסטאר.
ראשית חייו

הווארד גדל והתחנך בבית סבתו בדרום העיר שיקגו, מכיוון שאימו, שהייתה בת 17 בלבד בעת לידתו, לא רצתה לגדלו. הוא למד בתיכון מקומי בעיר במדיו שיחק כדורסל. בשנתו האחרונה בתיכון, שנת 1991, בחר בו המגזין Parade לשחקן השנה בתיכונים בארצות הברית והוא אף נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. בסיום לימודיו התיכוניים, החליט הווארד ללכת וללמוד באוניברסיטת מישיגן. מספר שעות לאחר שהודיע לסבתו על החלטתו ללמוד במישיגן, נפטרה סבתו מהתקף לב, והווארד עבר לגור עם מאמנו בתיכון, ריצ'רד קוק.
באוניברסיטת מישיגן

בעת ששיחק הווארד באוניברסיטת מישיגן היה חבר בחמישייה שנחשבת לאחת הטובות והבולטות בתולדות ה-NCAA, שזכתה לכינוי ה-"Fab Five". מלבדו כללה החמישייה את כריס ובר, ג'יילן רוז, ג'ימי קינג וריי ג'קסון.
בעונתו הראשונה במישיגן קלע הווארד 11.1 נקודות בממוצע למשחק ב-34 משחקי קבוצתו. הקבוצה הגיעה בסוף השנה לגמר טורניר ה-NCAA, בו קלע 9 נקודות ב-29 דקות משחק על אף שסבל מבעיות רפואיות. בעונתו השנייה במכללה שיפר הווארד את ממוצע הנקודות שלו ל-14.6, אז גם הפך לפותח קבוע בחמישייה. גם בעונה זו הגיעה הקבוצה לגמר ה-NCAA, אך במשחק הגמר שותף הווארד מעט מכיוון שנכנס לבעיית עבירות מוקדמת. בעונתו השלישית במישיגן קבע ממוצעים של 20.8 נקודות ו-9 ריבאונדים למשחק, שיפור משמעותי ביחס לעונות הקודמות. למרות עונתו הטובה הקבוצה לא העפילה בעונה זו לגמר הטורניר.
בתקופתו במכללה נחשב הווארד לשחקן הגנה מוכשר ואחד הפאוור פורוורדים המצטיינים בהיבט ההגנתי. מאמנו סטיב פישר כינה אותו "צוק גיברלטר". לאחר משחק ב-1994 תיאר אותו סקיפ מיסלנסקי (Skip Myslenski), כתב הכדורסל של עיתון "שיקגו טריביון" כ"עוגן של קבוצתו, שחיזק את יציבותה פעמים רבות עת שהיא התערערה. הוא אף היה מושיעם והציל אותם מטעויות רבות שעשו במשחק".
בתקופתו במכללה תיאר אותו מאמן הכדורסל ושחקן העבר דאג קולינס כשחקן שיכול לשחק עם הגב לסל, יכול לזרוק אף ממרחק של חמישה מטרים ומשחק עם אנרגיה רבה ואמוציות. העיתון "The Baltimore Sun", בכתבה לאחר בחירתו בדראפט ה-NBA בידי וושינגטון בולטס, תיאר אותו כפאוור פורוורד עם יכולת לשחק גם כסנטר וציין שבאוניברסיטת מישיגן היה יותר אפקטיבי כששיחק עם הגב לסל, אבל העיר גם כי הוא בעל יכולת מסירה טובה וקלעי טוב מחצי-מרחק. מאמן וושינגטון בולטס ג'ים לינאם (Jim Lynam) תיאר את הווארד כ"שחקן נהדר, שיכול להגן והן לקלוע היטב".