stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלקת כלי דם
סיווג > דלקת כלי דם של עורקים בינוניים

מחלת קוואסקי: המחלה התגלתה ביפן ונפוצה ברחבי העולם אך מופיעה בשכיחות גבוהה אצל ילדים אסייתים. היא פוגעת בילדים צעירים (בעיקר מתחת לגיל 4) ומאופיינת בפגיעה בעיקר בעורקים הכליליים.
דלקת רב-עורקית קשרית, (Polyarteritis nodosa PAN) - מחלה שפוגעת בעורקים מוסקולריים בינוניים בכליות, בלב, בכבד ובמערכת העיכול. המחלה מאפיינת בעיקר אנשים צעירים. זוהי מחלה אוטואימונית, במסגרתה נוצרים קומפלקסים חיסוניים אשר גורמים לנמק של העורק, כאשר נמצא כי הפתוגנזה קשורה ב-30% מהמקרים להדבקה בצהבת מסוג B אשר מביאה לייצור קומפלקסים חיסוניים אשר שוקעים, בעיקר באזורי פיצול של העורק.
ארגמנת על שם שונליין-הנוך (באנגלית: Henoch-Schönlein purpura) היא מחלה שבה יש דלקת של דופן כלי הדם (וסקוליטיס סיסטמי), המאופיינת בהצטברות של קומפלקסים אימוניים הכוללים את הנוגדן IgA. הצטברות זו מתקיימת בעור ובכליה, אולם יכולה לערב גם את המפרקים, מערכת העיכול ובמקרים נדירים, את מערכת העצבים המרכזית. מחלה זו פוגעת בעיקר בילדים בגילאי 4–8, עם שכיחות גבוהה יותר בבנים.
סיווג > דלקת כלי דם של עורקים קטנים

מחלת בירגר: היא מחלה דלקתית, מענף מחלות כלי הדם. המחלה מאופיינת בפקקת ובדלקת חריפות בעורקים ובוורידים בידיים וברגליים, ובפרט בעורקי הרגליים של גברים צעירים מעשנים. המחלה לא נחשבת דלקת כלי דם מובהקת. התסמינים יהיו דלקות וכאבים קשים עד כדי נמק המוביל לאובדן איברים וגפיים. סביר להניח כי הרעלנים הקשורים לעישון גורמים לדלקת של האנדותל, וניתן לראות ברקמה מבנים דמויי אבצס עם התנזלות של הרקמה, פקקת ותאי דלקת רבים. המחלה מפסיקה להתקדם במידה ומפסיקים לעשן.
מחלת וגנר: זוהי מחלה נמקית של כלי הדם, אשר פוגעת בעיקר בגברים מעל גיל 40 ומאופיינת במעורבות של מערכת הנשימה: בריאות ניתן לראות תהליך דלקתי המאופיין בגרנולומות. בבדיקות מעבדה ניתן לזהות נוגדנים מסוג ANCA. המחלה פוגעת גם בכליות - יכולה לגרום במהירות לאי ספיקת כליות על ידי החלפת הפקעיות בכליות למבנים דמויי חצי ירח - סהרונים. כלי הדם הפגועים הם נימים, ורידונים, עורקיקים אך גם עורקים וורידים. בגרנלומות גדולות מתפתחים אזורים נרחבים של נמק נוזלי, הדומים ל"מפה גאוגרפית" בהיסטולוגיה. התמונה הקלינית היא סימנים כלליים של חום וחולשה, ולאחר מכן יש סימנים של האזור הפגוע - למשל, דלקות עם כיבים של האף והלוע, סינוסיטיס כרונית, דימום מהאף, דלקת ריאות ממושכת עם קוצר נשימה. אם הפגיעה היא כלייתית תתבטא המטוריה (דם בשתן). ללא טיפול המחלה ממארת, כשהטיפול מתבצע בעיקר על ידי מתן קורטיקוסטרואידים אשר מיטיבים את המצב באופן משמעותי.
וסקוליטיס לויקוציטוקלסטית - דלקת כלי הדם הקטנים בעור.
ראו גם

פלביטיס
תסמונת בכצ'ט
דלקת עורקים (arteritis)
דיפווטר הורייזן

| --- | --- |

אסדת הקידוח עולה באש לאחר ההתפוצצות
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אסדת קידוח
 צי:  טרנסאושן 
 דגל הצי:  
 חברת ספנות:  טראנסאושן
 סדרה:  semi-submersible platform 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Hyundai Heavy Industries
 הוזמנה:  דצמבר 1998
 תחילת הבנייה:  21 במרץ 2000
 הושקה:  2001
 תקופת הפעילות:  23 בפברואר 2001 – 22 באפריל 2010 (9 שנים)
 אחריתה:  טבעה לאחר התפוצצות ב-22 באפריל 2010
 מיקום:  28°44′12″N 88°23′13″W﻿ / ﻿28.73667°N 88.38694°W﻿ / 28.73667; -88.38694
 מידות
 הֶדְחֶק:  52,587 טון
 תפוסה:  32,588 טון
 אורך:  112 מטר
 רוחב:  78 מטר
 שוקע:  23 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  4 קשר
 גודל הצוות:  146
 הנעה:  יחידות הנעה בהספק 42 מגה-ואט
 צורת הנעה:  מנוע דיזל ומחולל חשמלי
 
כתם הנפט מהדליפה מתפזר בצפון מפרץ מקסיקו, כפי שצולם בידי לוויין של נאס"א ב-24 במאי 2010
דיפווטר הורייזן (באנגלית: Deepwater Horizon) הייתה אסדת קידוח במים עמוקים ביותר בעלת יצוב עוגנים ומיקום דינמי. ב-20 באפריל 2010 אירע על אסדת הקידוח פיצוץ עז בשל התפרצות באר נפט תת-מימית, בו נהרגו 11 קודחים ונפצעו 17. באסדה פרצה שרפה שלא ניתן היה לכבותה ולאחר יומיים שקעה האסדה במצולות מפרץ מקסיקו תוך שהיא גורמת לדליפת הנפט הגדולה והחמורה בהיסטוריה.
ההערכות על קצב הדליפה מדברות על 35,000 עד 60,000 חביות ליום (5500 עד 9500 מטר מעוקב ליום), וכמות הנפט הגולמי שנשפכה לים הייתה גדולה פי 20 מהכמות שנשפכה מהמכלית באסון הנפט של אקסון ואלדז.
תיאור האסדה

אסדת הקידוח Deepwater Horizon היא אסדת קידוח מהדור החמישי שנבנתה על ידי חברת Hyundai Heavy Industries, חברת בת של תאגיד יונדאי, באולסן שבקוריאה הדרומית ונרכשה על ידי חברת טראנסאושן. היא נחכרה על ידי חברת האנרגיה הבריטית BP עד ספטמבר 2013. האסדה הייתה רשומה במג'ורו שבאיי מרשל ויעודה היה לקדוח בים הפתוח, במים עמוקים מאוד, לצורך חיפושי נפט. אורך האסדה 121 מטר ורוחבה 78 מטר. נכון ל-2010 היא הייתה אחת מכ-200 אסדות קידוח המסוגלות לקדוח לעומק של יותר מ-1,700 מטר.
בספטמבר 2009 קדחו עובדי BP שעל האסדה את באר הנפט העמוקה ביותר בהיסטוריה, לעומק אנכי של 10,685 מטר.
היסטוריה

בניית האסדה החלה בדצמבר 1998 והיא נמסרה בפברואר 2001 לחברת טראנסאושן ואולם כל הפעילות במפרץ מקסיקו נוהלה על ידי החברה החוכרת BP. פעילות זו כללה קידוחים בשדות הנפט התת-מימיים Atlantis, Thunder Horse, Kaskida ו-Tiber. ב-2 בספטמבר 2009 הגיע הקידוח בשדה הנפט Tiber לעומק מרבי של 10,685 מטר, מהם 1,259 מטר במים.
ב-2002 שודרגה האסדה והותקנה בה מערכת בקרה המאפשרת לשלוט בקידוח מרחוק. טכנאים ביוסטון שבטקסס מקבלים נתוני קידוח בזמן אמת מהאסדה ומעבירים הוראות תחזוקה וטיפול בתקלות.
באוקטובר 2009 האריכה חברת BP את חוזה החכירה של האסדה בשלוש שנים נוספות תמורת $544 מיליון דולרים, או כחצי מיליון דולרים ליום קידוח.
בזמן התאונה עבדה האסדה בשדה הנפט התת-ימי Mississippi Canyon Block 252, הידוע גם בשם Macondo Prospect. שדה זה נמצא כ-80 קילומטר מהחוף הדרומי-מזרחי של לואיזיאנה.
הפיצוץ ודליפת הנפט

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הפיצוץ ודליפת הנפט > התפוצצות ושרפה

על פי הדיווחים, פרצה האש על סיפונה של Deepwater Horizon בשעה 21:45 בערב ב-20 באפריל 2010. פקחי המשמרת דיווחו על התפוצצות עזה ופתאומית שהותירה בידם רק כחמש דקות לברוח מאז שנשמעה צפירת האזעקה. בצילומי וידאו מהאירוע נראות תימרות אש ועשן המתנשאות לגובה של עשרות מטרים. חום הלהבות היה כה רב עד שהתיך את הצבע שבדפנות סירות ההצלה שבאו לחלץ את הקודחים. מחברת טראנסאושן, בעלת האסדה, נמסר כי העובדים היו בפעילות שגרתית ולא היה כל סממן שיכול להעיד על האסון הקרב.
לאחר שבערה למעלה מיממה, קרסה האסדה ושקעה במצולות המפרץ ב-22 באפריל 2010 בשעה 10:21. ב-30 באפריל 2010 עדיין לא נודעה סיבת ההתפוצצות בבירור, אם כי כל הסימנים מעידים על התפוצצות גז שהשתחרר במהירות.
בזמן ההתפוצצות ביצעה האסדה קידוח גישוש. העובדים סיימו את תהליך יציקת המלט לתוך שרוול הקידוח כ-20 שעות לפני הפיצוץ והבאר עמדה לקראת בדיקת שלמות כוללת של כל הרכיבים. לאחר תהליך זה אמורים היו הקודחים לסתום במלט את פי הבאר, עד לחיבורה מחדש למערכת הפקת נפט. תהליך סתימת הבאר בפקק מלט לא הסתיים. סתימה כזו מבוצעת במלט מעורב בקצף חנקני שהוא הרבה יותר מורכב לטיפול.
על פי ראיונות ותחקיר פנימי שערכה חברת BP עם הקודחים לאחר האסון, בועה גדולה של גז מתאן ברחה מן הבאר וירתה כלפי מעלה את עמוד הקידוח. הבועה התפשטה במהירות תוך שהיא שוברת כמה מחסומי בטיחות, עד שהגיעה לפני הים והתפוצצה. מנכ"ל טראנסאושן תיאר את האירוע ככשל פתאומי וקטסטרופלי של מערכת הבטון הממגנת.
לדבריו של מנהל אחר בטראנסאושן, הצטבר לחץ גדול מהרגיל בתוך הבאר. כאשר גבר הלחץ, הוא התפשט במהירות וניצת. הבוץ הכבד המוכנס לצינורות הקידוח כדי לסכך את המקדח, מנע תחילה את פריצת הגז, אך מנהלי הקידוח האמינו כי הקידוח הסתיים והחליטו להחליף את הבוץ במי ים. הגז שלא הצליח לחדור את הבוץ פרץ בקלות את משקל המים המועט יותר ופרץ לפני השטח.
הפיצוץ ודליפת הנפט > נפגעים ומאמצי הצלה

הרוגים:
ג'יסון אנדרסון.
ארון דייל ברקין.
דונלד קלארק.
סטיבן ריי קרטיס.
גורדון ג'ונס.
רוי ויאט קמפ.
קרל קלפינג'ר הבן.
דיואי א איוונט.
שיין מ אושוו.
קית' בלייר מנואל.
אדם וייס.
הפיצוץ ודליפת הנפט > גילוי דליפת הנפט ועוצמתה

ההערכה היא שדלפו 28 מיליון חביות נפט
הפיצוץ ודליפת הנפט > השלכות והשפעות על הדיג

הדליפה גרמה לאסון סביבתי שפגע בתעשיית הדיג במפרץ מקסיקו, ובתעשיית התיירות בחופי מפרץ מקסיקו, ובבתי הגידול של מיני עופות רבים. נפגעו בעיקר בעלי חיים ימיים כדוגמת לווייתנים, דולפינים, דגים, סרטנים ועופות דוגמת שקנאים. כדורי זפת המשיכו להתגלות בחופים גם ארבע שנים אחרי שהדליפה נעצרה.
הפיצוץ ודליפת הנפט > השלכות כספיות

מיליארדי דולרים שהושקעו באסדה נשפכו לים
כמובן פגיעה קשה גם בחברת הקידוח הבורסאית
פיצוי להרוגים והפצועים ולמשפחותהם
ופיצוי כספי למקסיקו בגין פגיעה בדגה וזהום
הסרט

ב-2016 יצא לאקרנים סרט בשם "אסון בלב ים" שהוכן על בסיס אירועי אסון "דיפווטר הורייזן". הסרט בוים על ידי פיטר ברג והשתתפו בו מרק וולברג (בתפקיד ראשי), קורט ראסל, ג'ון מלקוביץ', ג'ינה רודריגז, דילן או'בריאן וקייט הדסון. הסרט היה מועמד ל-2 פרסים בטקס פרסי אוסקר ה-89 (2016) בקטגוריות של אפקטים קוליים ואפקטים ויזואליים.
ראו גם

אסון הנפט של אקסון ואלדז
האי וולני

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  Morecambe Bay 
 קואורדינטות:  54°06′14″N 3°15′00″W﻿ / ﻿54.1039°N 3.25°W﻿ / 54.1039; -3.25
 שטח:  12.99 קילומטר רבוע
 אורך:  17.5 קילומטר
 רוחב:  1.6 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אוכלוסייה:  13,000
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי האי וולני(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי האי וולני
 
שמורת הטבע באי וולני
חופמיים באי וולני
האי וולני (באנגלית: Walney Island או Isle of Walney) הוא אי מול חופה המערבי של אנגליה.
וולני הוא האי הגדול ביותר בקבוצת איי פרנס, הן באוכלוסייה והן בגודל, והוא האי האנגלי הגדול ביותר בים האירי.
אוכלוסיית האי מונה 10,651 איש (נכון לשנת 2011).
אטימולוגיה

מקור שם האי ככל הנראה בנורדית עתיקה. הסיומת ey היא סיומת אופיינית לשמות איים. ייתכן כי השם Wal-Ney התפתח מהשם "Vogn-ey", שפירושו "האי של הקטלן".
שם קודם המיוחס לאי הוא "הוגנאי" (haugr - הר בנורדית עתיקה).
שמורות טבע

בוולני שתי שמורות טבע מוכרזות.
שמורות טבע > שמורת וולני הדרומית

השמורה הוכרזה בידי קרן השימור של קומבריה בשנת 1963. השמורה מאכלסת פרטים רבים של חופמאים, בהם שחף צפוני ושחף ימי.
בשמורה מספר שבילים ונקודות תצפית.
שמורות טבע > שמורת וולני הצפונית

השמורה מורכבת מדיונות חול, כרי דשא וביצה מלוחה. בשמורה מספר מיני צמחים הנדירים באזור, ביניהם הלבורין ירוק פרחים, סחלב קורלרוט ושבטבט חורפי.
הערות שוליים

↑  האי וולני, באתר cumbria.gov.uk
↑  WALNEY ISLAND HISTORY באתר האי
↑  NATURAL WALNEY ISLAND, walney-island.com
שמורת הטבע באי וולני
ההתקוממות הגאורגית בטסל

מיקום האי טסל בהולנד
בית הקברות הגאורגי בטסל
ההתקוממות הגאורגית בטסל (4 באפריל 1945 – 20 במאי 1945) הייתה מרד של גדוד חיילים גאורגים מהלגיון הגאורגי על האי ההולנדי טסל נגד הכוחות הגרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה. הקרב שנוצר כתוצאה מהמרד, נמשך קרוב לשבועיים מעבר לתאריך כניעתה של גרמניה, מכונה לעיתים "הקרב האחרון באירופה".
רקע

האי היה נדבך מרכזי בחומה האטלנטית הגרמנית (קו ההגנה כנגד פלישת בעלות הברית), ומשום כך בנו בו הגרמנים ביצורים חזקים. הגאורגים היו חיילי הצבא האדום לשעבר מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה שנשבו בחזית המזרחית ושעברו להילחם לצד האויב הגרמני, בין השאר משום שהאלטרנטיבה האחרת הייתה לגווע ברעב במחנות השבויים הגרמניים. גדוד החיילים הגאורגים 882 הוצב באי במחנה של שבויי מלחמה לשעבר ששירתו ככוחות עזר נגד אויבי גרמניה.
המרד

בלילה שבין 4 ל-5 באפריל 1945, תוך ציפייה לכיבוש קרוב של האי על ידי בעלות הברית, התקוממו הגאורגים נגד הגרמנים והשתלטו על האי לזמן קצר. כארבע מאות גרמנים נהרגו באותו לילה, אולם סוללות תותחי החוף בצפון ובדרום האי לא נכבשו. בשל כך, לא היו המתקוממים יכולים למנוע הגעת תגבורות גרמניות. הגרמנים פתחו בהתקפת נגד בתמיכת שריון מהולנד והשתלטו על האי מחדש אחרי שבועות של לחימה עזה.
במהלך "המלחמה הרוסית" (כפי שהיא קרויה כיום בטסל) נהרגו כ-800 גרמנים, 500 גאורגים ו-120 מתושבי טסל. ההרס היה עצום, עשרות חוות עלו באש. שפיכות הדמים נמשכה מעבר לכניעה הגרמנית בהולנד גופא ב-5 במאי 1945, והכניעה הגרמנית הכללית ב-8 במאי. רק ב-20 במאי הצליחו כוחות קנדיים להשקיט את "זירת הלחימה האירופאית האחרונה".
הגאורגים שנהרגו קבורים בבית קברות טקסי בהוכברך (Hogeberg) שליד אודסכילד (Oudeschild) שבטסל. אלה שניצלו לא זכו לסוף טוב יותר. בהתאם לתנאי ועידת יאלטה הם נשלחו על ידי בעלות הברית בניגוד לרצונם ממחנות שבויי המלחמה הגרמנים לברית המועצות. סטלין התייחס לנפילה בשבי או לכניעה כאל בגידה כיוון שהחיילים לא נלחמו עד המוות. בשל כך, נשלחו כרבע מיליון משני מיליון השבויים הסובייטים לגולאג, מחנות עבודת כפייה.
הנצחה

תצוגת קבע על אירועים אלה מוצגת במוזיאון האווירי בשדה התעופה של האי.
הוראס ריכטר

שלט הכניסה לגלריה הוראס ריכטר ביפו העתיקה
הוראס ריכטר (1918–2006) היה אספן אמנות ואוצר אמנות. הגלריה שהקים ביפו, ונקראה על שמו, הייתה אחת מן הגלריות החשובות בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20‏. על פעילותו זכה בתואר עמית כבוד של מוזיאון תל אביב לאמנות כהוקרה על תרומתו לקידום האמנות והתרבות בארץ.
קורות חיים

ריכטר נולד בעיירה מאונט גלעד שבצפון קרוליינה, ארצות הברית, למשפחת מהגרים יהודית מרוסיה, שהחזיקה במטעי האפרסקים הגדולים ביותר בארצות הברית. במהלך שנות החמישים ביקר ריכטר בישראל ובשנות השישים עלה ארצה. בשנת 1970 הקים את 'גלריה הוראס ריכטר' ביפו העתיקה.
בין האמנים הישראלים שיצר עמם קשר ניתן למנות את מנשה קדישמן, בני אפרת, ארדין אלטר, פנחס כהן-גן, יעקב אלחנני, עמי שביט, יוכבד וינפלד ונחום טבת.
לאחר מותו של ריכטר, בשנת 2006, הידרדר מעמדה של הגלריה ובשנת 2012, בעקבות הפסדים כספיים, היא עברה לפעול בצורה מצומצמת.
הערות שוליים

↑  ראו: איתי אילנאי, "נא לגעת בבקשה", ידיעות בקעת אונו, 30 במרץ 2012, עמ' 82.
↑  ראו: איתי אילנאי, "נא לגעת בבקשה", ידיעות בקעת אונו, 30 במרץ 2012, עמ' 82.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261582805171
הר קטדין

| --- | --- |

קטדין בצילום מגובה 3,000 מטרים
 מידע כללי
 גובה:  1,606 מטרים
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מחוז פיסקטקיס, ארצות הבריתארצות הברית
 רכס הרים:  ההרים הלבנים 
 קואורדינטות:  45°54′14.4″N 68°55′15.6″W﻿ / ﻿45.904000°N 68.921000°W﻿ / 45.904000; -68.921000
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר קטדין(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר קטדין(למפת מיין רגילה) אוגוסטה פורטלנד לואיסטון בנגור קנדה נ. המ.  האוקיינוס האטלנטיהר קטדין(למפת מיין מוגדלת) אוגוסטה פורטלנד לואיסטון בנגור קנדה נ. המ.  האוקיינוס האטלנטיהר קטדין
 
הר קטדין (באנגלית: Mount Katahdin) הוא ההר הגבוה ביותר במדינת מיין בארצות הברית בגובה 1,606 מטרים. הוא נקרא קטדין, שפירושו "ההר הגדול", על ידי הילידים הפנובסקוטים (אנ'), הוא נמצא בצפון מזרח פיסקטקיס, מחוז פיסקטקיס, ומהווה את מרכז הפארק הלאומי בקסטר. זהו מסיב תלול וגבוה שנוצר מחדירת גרניט שעברה בליה לפני השטח. החי והצומח בהר אופייניים לאלו המצויים בצפון ניו אינגלנד.
קת'דין מוכרת לילידים באזור ולאירופאים לפחות מאז 1689. היא שימשה השראה לטיולים, טיפוסים, סיפורי יומן, ציורים וסונטת פסנתר. האזור סביב הפסגה היה מוגן על ידי המושל פרסיבל בקסטר החל משנות ה-30 של המאה ה-20. קטדין הוא הקצה הצפוני של שביל האפלצ'ים ונמצא ליד קטע המכונה "מדבר מאה מייל".
בשנת 1967 הוגדר הר קטדין כנקודת ציון טבע לאומית על ידי שירות הפארקים הלאומיים.
ההר נקרא בדרך כלל רק "קטדין", אם כי השם הרשמי הוא "הר קטדין" כפי שהוחלט על ידי המועצה האמריקאית לשמות גאוגרפיים ב-1893.
הערות שוליים

↑  Gannett, Henry (1905). The Origin of Certain Place Names in the United States. Govt. Print. Off. pp. 172.
↑  "Hovhaness: Khaldis; Mount Katahdin; Fantasy, Op. 16". Classical-music.com. Retrieved 2012-11-08.
↑  "National Natural Landmarks - National Natural Landmarks (U.S. National Park Service)". www.nps.gov. Retrieved 2019-03-22. Year designated: 1967
↑  Clark, Stephen (2003). Katahdin: A Guide to Baxter State Park & Katahdin. Clark Books. ISBN 0-9741677-6-2.
↑  "GNIS Detail - Mount Katahdin". geonames.usgs.gov. Retrieved 13 August 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536665005171  LCCN: sh86000047  VIAF: 23145424500186830519   WorldCat (עם VIAF): 23145424500186830519
ולרי טוקרב

| --- | --- |

ולרי טוקארב, 2005
 לידה:  27 באוגוסט 1958  (בן 66) קפוסטין יאר, ברית המועצות
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות רוסקוסמוס
 לאום:  רוסי רוסיה
 השכלה:  Stavropol Higher Military Aviation School of Pilots and Navigators PVO (1973)  אקדמיית חיל האוויר ע"ש גגארין  האקדמיה הרוסית הנשיאותית לכלכלה וניהול ציבורי 
 תקופת השירות:  1987–2008 (כ־21 שנים)
 דרגה:  קולונל
 זמן שהייה בחלל:  199 ימים, 15 שעות ו-5 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  2
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  11 שעות ו-5 דקות
 משימות
 STS-96, ‏ (סויוז TMA-7)
  
 עיטורים
  גיבור הפדרציה הרוסית  עיטור ההצטיינות למען המולדת מדרגה 4
 
ולרי טוקרב (ברוסית:Валерий Иванович Токарев ‏, נולד ב-29 באוקטובר 1952 בקפוסטין יאר) הוא קוסמונאוט  רוסי. הוא השתתף במספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית. לאחר פרישה מיחידת הקוסמונטואים עסק בפוליטיקה עירונית.
ביוגרפיה

ולרי טוקרב נולד בעיירה צבאית ליד קפוסטין יאר. בשנת 1969 הוא סיים לימודי בית ספר בעיר רוסטוב והחל קורס טיס בבית ספר צבאי. לאחר קבלת הסמכה טוקרב שירת ביחידת חיל האוויר הסובייטי שהייתה מוצבת באורנבורג. בשנת 1981 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי ושירת בבסיס בחצי האי קרים.
בשנת 1981 טוקרב נקלט במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה במסגרת פרויקט "מעבורת החלל בוראן". לאחר סיום הקורס הוא חזר לשרת בסיס האם בקרים. באפריל 1991, בעקבות התפרקות ברית המועצות, האזור עבר לאוקראינה. טוקרב סירב להיקלט בחיל האוויר האוקראיני ועבר להתגורר ברוסיה. טוקרב היה טיס ניסוי של מכון לתעופה צבאית. בהמשך הוא הוחזר ליחידת הקוסמונאוטים.
בשנת 1999 הוא טס לתחנת החלל הבין-לאומית במעבורת החלל דיסקברי במסגרת משימה STS-96 (קנת רומינג'ר היה מפקד צוות). המעבורת הביאה לתחנת החלל אספקה חדשה והייתה המעבורת הראשונה שעגנה בתחנת החלל.
לאחר משימה זו טוקרב היה בצוות גיבוי של מספר משימות חלל.
באוקטובר 2005 טוקרב היה מפקד טיסה של סויוז TMA-7 שהביאה לתחנת החלל משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד ויליאם מקארתור. הוא היה חבר צוות ובילה בתחנת החלל כחצי שנה. בתקופה זו צוות ביצע פעולות תחזוקה, ניסויים לפי תוכנית ופעמיים בוצע פעילות חוץ רכבית.
בשנת 2008 טוקרב נבחר לראש ראיון רוסטוב. בשנת 2009 הוא התקבל למפלגת רוסיה המאוחדת. בשנת 2013 הוא נבחר לראש עיר הכוכבים וכיהן בתפקיד 5 שנים.
בשנת 2018 טוקרב חזר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.
וסילי טרלב

וסילי פטרו טרלב (ברומנית: Vasile Petru Tarlev; נולד ב-6 באוקטובר 1963) הוא פוליטיקאי מולדובי ממוצא בולגרי, שכיהן כראש ממשלת מולדובה מ-19 באפריל 2001 עד 31 במרץ 2008.
טרלב, מהנדס במקצועו, כיהן כראש ממשלת מולדובה מטעם המפלגה הקומוניסטית של מולדובה.
בבחירות לפרלמנט שנערכו בשנים 2009 ו-2014 מפלגות שהוא עמד בראשם לא עברו אחוז החסימה.
ולרי טריירוויילר

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1965 (בת 59) אנז'ה, צרפת 
 שם לידה:  Valérie Massonneau 
 מדינה:  צרפת צרפת
 השכלה:  אוניברסיטת פנתאון-סורבון  סורבון  אוניברסיטת פריז מערב נאנטר לה דפאנס  lycée Joachim-du-Bellay 
 מעסיק:  Paris Match 
 בן או בת זוג:  Denis Trierweiler (1995–2010) Franck Thurieau (1989–1992)  פרנסואה הולנד (2007–2014) 
 צאצאים:  Léonard Trierweiler 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  Grand Cordon of the Order of the Precious Crown (31 במאי 2013) 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  valtrier
 חתימה:   
 
ולרי טריירוויילר (בצרפתית: Valérie Trierweiler; נולדה ב-16 בפברואר 1965) היא עיתונאית צרפתייה.
ביוגרפיה

טריירוויילר נולדה באנז'ה כחמישית מבין שישה ילדים, אביה איבד רגל בהיותו נער במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר מותו של אביה הלכה אמה לעבוד בפקידות במתחם של פארק משטח קרח.
היא למדה היסטוריה ומדעי המדינה באוניברסיטת פנתאון-סורבון שבפריז.
ב-2005 החלה להנחות תוכנית אירוח פוליטית בטלוויזיה, לאחר מכן הנחתה שתי תוכניות נוספות שעסקו בפוליטיקה.
בין השנים 1989–1992 הייתה נשואה לחבר ילדות שלה ולאחר מכן התגרשה.
ב-1995 נישאה לעיתונאי שעבד ביחד עמה בעיתון "Paris Match" ונולדו להם שלושה ילדים, ב-2010 הם התגרשו באופן סופי.
היא פגשה לראשונה את פרנסואה הולנד במהלך הבחירות לפרלמנט הצרפתי ב-1988 בעוד הוא היה בזוגיות עם סגולן רויאל, ב-2007 הם החלו לנהל מערכת יחסים, הזוגיות שלהם פורסמה לציבור ב-2010 לאחר שפורסמו גם גירושיו.
ב-2012 נבחר הולנד לנשיאות צרפת, הגברת הראשונה של צרפת מוגדרת כרעייתו של הנשיא, אף על פי שהם לא היו נשואים היא הוגדרה כ"גברת הראשונה דה פקטו" והיא התלוותה אליו באירועים רשמיים.
ב-2014 פורסם בצהובון "Closer" ידיעה באורך שבעה עמודים על רומן שמתנהל בין הנשיא הולנד לשחקנית ג'ולי גייט, באותו חודש פורסם כי מערכת היחסים של טריירוויילר עם הנשיא הסתיימה.
בסוף אותה שנה יצא ספר הזכרונות שלה "Merci pour ce momen" (תודה על הרגע הזה) המתאר את יחסיה עם הנשיא ואת היפרדותם.
ב-2017 יצא הרומן שכתבה "Le secret d'Adèle" העוסק בחייה של אדלה בלוך-באואר, מושא הציור דיוקנה הראשון של אדלה בלוך-באואר.
ההיגיינה הטבעית

ההיגיינה הטבעית (Orthopathy) היא שיטת טיפול שהמציא סילבסטר גראהם במסגרת "הרפואה האלטרנטיבית" מקור השיטה עוד מהמאה ה-19. השיטה מורכבת מקבוצת אמונות וערכים שמקורם בתנועת הריפוי הטבעי. עקרונות השיטה מנוגדים לממצאי המחקר המודרני.
לשיטה עקרון מנחה כללי אחד והוא שכל עוד לגוף לא נגרם נזק בלתי הפיך וכי ניתנים לו כל האמצעיים הדרושים לריפויו הרי שבכוחו שלו (הגוף) יכול לרפא כל חולי, וכי לו הכלים להתמודד עם הרעלים והנגיפים הפועלים נגדו.
השיטה דוגלת בעקרונות רפואיים אחרים מאלו של השיטה הקונבנציונלית, והיא פתוחה יותר לתאוריות ביולוגיות שונות מאלו המערביות המקובלות, לדוגמה, השיטה ככלל לא רואה את החיידקים כמחוללי מחלה, (בניגוד לתאוריה החידקית של המחלה, המקובלת במחקר) השיטה גם לא מקבלת את העיקרון כי תרופות מרפאות, אלא מדכאות תהליכי ריפוי. תורת הריפוי הטבעי היא חלק מהשקפת עולם ודרך חיים, שנקראות "ההיגיינה הטבעית".
תנועת הריפוי הטבעי

תנועת הריפוי הטבעי נוסדה במאה ה-19 בארצות הברית מראשי התנועה באותה תקופה היו ד"ר ג'ון ה. טילדן ועוד מס' מטפלים. שיטות הריפוי של חסידי התנועה התבססו על שינוי בתזונה, צומות קצרים וארוכים, טיפול במים (הידרותרפיה), חשיפה מבוקרת לאור השמש (אמבטיות שמש), התעמלות מתקנת כגון פלדנקרייז ועוד. הם הפיצו כתבי עת ופרסמו ספרים בנושאים הנ"ל. בשנת 1948 הקים המטפל האמריקאי הרברט שלטון, יחד עם מטפלים אחרים, את תנועת ההיגיינה הטבעית בארצות הברית: Natural Hygiene Movement. התנועה דוגלת באורח חיים בריא המבוסס על מזון טבעי, אוויר ומים נקיים ופעילות גופנית. הטיפול הטבעי בחולים נעשה בעיקר על ידי צום ושינוי תזונתי.
עקרונות השיטה וביסוסה

השיטה מבססת את יעילותה על מקרים המפורטים במס' ספרים שיצאו תחת ידי המטפלים בשיטה.
העקרונות העיקרים של השיטה הם:
חיידקים אינם גורמים מחלות אלא מפרקים ומעכלים רקמות פגועות ולכן כל חדירת חיידק ופגיעתו מקורן ברקמה שהייתה פגועה קודם לכן. השיטה כן מזהה את החיידקים כמשחררי רעלים וכי הם כן מזיקים לגוף אך לא מתמקדת בהם כגורמים הראשונים למחלה.
השיטה מזהה כי אברי הגוף השונים, הכליות, הכבד, הריאות, העור, העיניים, האוזניים ומערכת העיכול הם, בין השאר, כלים רבי עוצמה לפינוי פסולת מהגוף וכי לגוף הכוח להפעיל אותם בצורה האופטימאלית ביותר כדי לשוב למצב מיטבי.
טיפול באמצעות צום
תכונת הריפוי העצמי של הגוף טבועה באדם מיום היוולדו, ומלווה אותו לכל ימי חייו. היא מאפשרת לו להגן על עצמו מפני פגעים שונים, וגם לרפא את עצמו או לבצע תיקון.
יש להתייחס אל המחלה כאל מצב תקין של הגוף, בו הגוף מנסה לסלק ולפנות את הרעלים והפסולת הנוצרים כתוצאה מהפרת חוקי הטבע בגלל החולה עצמו, או כתוצאה מתנאי סביבה גרועים (זיהום אוויר, מים, מזון, טמפרטורות קיצוניות ועוד) וכי צריך לעודד את הפרשת אותם רעלים מהגוף גם במחיר של הסבל הקיים בעת חולי.
תפקידו של המרפא הוא לעזור לגופו של החולה להחלים, על ידי הדרכה נכונה בתזונה ובאורח חיים בריא, כך שייווצרו התנאים האופטימאליים להחלמה, אבל אינו עושה פעולה שמבריאה (ולכן יותר מתאים הכינוי יועץ בריאותי וכדומה).
ביקורת

כנגד השיטה ישנה ביקורת חריפה אשר התעוררה עוד בהתחלת הקמת השיטה. המבקרים טוענים כי מדובר בתעלול ואשליה ואפילו כי המטפלים בשיטה עלולים לגרום למוות וכי השיטה אינה בטוחה ולא מבוססת על מחקרים אמינים או סיפורי מקרה מספיקים כדי להוכיח את יעילותה.
ספרים בנושא

"הצום עשוי להציל את חייך" - הרברט מ. שלטון (2018)
"חיי האדם - הפילוסופיה והחוקים של תורת הבריאות הטבעית" - הרברט מ. שלטון (2018)
"עקרונות הבריאות על פי חוקי הטבע" - הרברט מ. שלטון (2018)
"תזונה מושלמת" - הרברט מ. שלטון (2018)
"הרעלה עצמית (אוטוטוקסמיה)" - ג'ון ה. טילדן (2018)
"הצום כדרך ריפוי" - יצחק בן-אורי (2010)
"הבריאות שלך" - יצחק בן-אורי (2007) / יצא בהוצאה מחודשת תחת השם "הריפוי הטבעי הלכה למעשה"
"אמהות בדרך הטבע" - יצחק בן-אורי (1993)
"תזונת האדם ובריאותו" - יצחק בן-אורי (1989)
הערות שוליים

↑  (1964) Fasting For Renewal of Life- Herbert Shelton
↑  (1911) The Fasting Cure- Sinclair upton
↑  (1999) הצום כדרך ריפוי- יצחק בן אורי
↑  Stephen Barrett, M.D.
 A Critical Look at "Natural Hygiene". Quack watch. January 1, 2007
הר קיטה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  צפון 
 גובה:  3,193 מ'
 מדינה:  יפן 
 מיקום:  יפן יפן
 רכס הרים:  הרי אקאישי
 קואורדינטות:  35°40′16″N 138°14′31″E﻿ / ﻿35.67111°N 138.24194°E﻿ / 35.67111; 138.24194
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט קיטה(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט קיטה(למפת מחוז יאמאנאשי רגילה) קופו פוג'יושידה הוקוטו יאמאנאשי אוצוקי נאגנו סאיטאמה טוקיו קנאגאווה שיזואוקהקיטה(למפת מחוז יאמאנאשי מוגדלת) קופו פוג'יושידה הוקוטו יאמאנאשי אוצוקי נאגנו סאיטאמה טוקיו קנאגאווה שיזואוקהקיטה
 
הר קִיטָה (ביפנית: 北岳) הוא ההר הגבוה ביותר ברכס הרי אקאישי ביפן וההר השני בגובהו במדינה. ההר מתנשא לגובה של 3,193 מ', ובכך הוא נושא את התואר ההר הלא-געשי הגבוה ביותר ביפן. ההר נמנה עם המקומות האהובים לטיפוס ביפן.