stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אפגניסטן – ארצות הברית
היסטוריה > ראשית היחסים

הקשר המתועד הראשון בין אפגניסטן וארצות הברית התרחש ב-1830 כאשר ג'ושיה הרלן, הרפתקן אמריקאי ופעיל פוליטי מפילדלפיה, פנסילבניה, נסע אל היבשת ההודית עם כוונות להפוך למלך אפגניסטן. המקרה אירע כאשר צבא הודו הבריטית פלש לאפגניסטן, במהלך המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה, כאשר מלכי אפגניסטן שוג'אע שאה דוראני ודוסט מוחמד חאן נלחמו על האימפריה הדוראנית. הרלן הסתבך בפוליטיקה האפגנית ופעולות צבאיות שונות, אולם בסופו של דבר זכה בתואר נסיך גוהר, בתמורה לסיוע צבאי. הכוחות הבריטים-הודיים הובסו ונאלצו לבצע נסיגה מוחלטת מספר שנים לאחר מכן, כאשר על פי הדיווחים, כ-16,500 מהם נהרגו ונלכדו בשנת 1842. על פי ההערכה, הרלן עזב את אפגניסטן בערך באותה תקופה, ובסופו של דבר חזר לארצות הברית.
בשנת 1911 הגיע א.ק. ג'ווט לאפגניסטן להקים מפעל הידרואלקטרי ליד קאבול. הוא הפך למהנדס הראשי של חביבולה חאן, לאחר שקודם לכן עבד בחברת ג'נרל אלקטריק (GE), הוא הפך לאמריקאי השני הידוע שחי ועבד באפגניסטן.
בינואר 1921, לאחר שנחתם הסכם רוואלפינדי בין אפגניסטן להודו הבריטית הקולוניאלית, ביקרה המשלחת האפגנית בארצות הברית כדי לכונן יחסים דיפלומטיים. עם שובם לקאבול הביאו השליחים מכתב ברכה של נשיא ארצות הברית וורן הרדינג. לאחר כינון יחסים דיפלומטיים, מדיניות ארצות הברית לסייע למדינות מתפתחות להעלות את רמת חייהן הייתה גורם חשוב בשמירה ושיפור קשרי ארצות הברית עם אפגניסטן. אף על פי שאפגניסטן ניהלה יחסים קרובים עם גרמניה הנאצית, היא נותרה נייטרלית ולא השתתפה במלחמת העולם השנייה.
בשנת 1953 דחתה ארצות הברית את בקשתה של אפגניסטן לשיתוף פעולה ביטחוני, אך הרחיבה תוכנית סיוע כלכלית שהתמקדה בפיתוח התשתית הפיזית של אפגניסטן - כבישים, סכרים ותחנות כוח. בהמשך, הסיוע האמריקני עבר מפרויקטים תשתיתיים לתוכניות סיוע טכני כדי לסייע בפיתוח המיומנויות הדרושות לבניית כלכלה מודרנית. המגעים בין ארצות הברית לאפגניסטן גברו במהלך שנות ה-50, במיוחד במהלך המהפכה הקובנית בין 1953 ל-1959. בזמן שברית המועצות תמכה בפידל קסטרו שליט קובה, ארצות הברית התמקדה באפגניסטן למטרותיה האסטרטגיות. זה נועד בעיקר כדי להתמודד עם התפשטות הקומוניזם והשפעת ברית המועצות בדרום אסיה, ובמיוחד באזור המפרץ הפרסי.
היסטוריה > השלטון הקומוניסטי באפגניסטן ונפילתו

לאחר מהפכת הסאור באפריל 1978, היחסים בין שתי המדינות התדרדרו. בפברואר 1979, שגריר ארצות הברית אדולף "ספייק" דאבס נרצח בקאבול, לאחר שכוחות הביטחון האפגנים התפרצו על חוטפיו. לאחר מכן, ארצות הברית צמצמה את הסיוע הדו-צדדי וסיימה תוכנית אימונים צבאית קטנה. כל הסכמי הסיוע שנותרו הסתיימו לאחר הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
לאחר הפלישה הסובייטית, ארצות הברית תמכה במאמצים דיפלומטיים להשיג נסיגה סובייטית. בנוסף, תרומות נדיבות של ארצות הברית לתוכנית הפליטים בפקיסטן מילאו תפקיד מרכזי במאמצים לסייע לפליטים אפגנים. המאמצים של ארצות הברית כללו גם עזרה לאוכלוסייה המתגוררת בתוך אפגניסטן. במהלך תקופת הכיבוש הסובייטי באפגניסטן, ארצות הברית סיפקה כ-3 מיליארד דולר בסיוע צבאי וכלכלי לקבוצות מוג'הידין שהוצבו בצד הפקיסטני של קו דורנד. שגרירות ארצות הברית בקאבול נסגרה בינואר 1989 מסיבות ביטחוניות.
ארצות הברית קיבלה בברכה את הממשל האסלאמי החדש שעלה לשלטון באפריל 1992 לאחר נפילת הממשלה שקיבלה סובייטית. לאחר מכן, קבוצות מוג'הידין שניצחו, התחילו מלחמת אזרחים בינן לבין עצמן, אך תשומת לבה של ארצות הברית לא הופנתה אז לאפגניסטן.
יחסים כלכליים

ארצות הברית התחייבה לטווח ארוך לעזור לאפגניסטן להיבנות מחדש לאחר שנים של מלחמה. ארצות הברית קוראת לממשלת אפגניסטן לנקוט באמצעים מכריעים נגד השחיתות ולספק שירותים טובים יותר לתושבי אפגניסטן.
בשנת 2011, יבוא הסחורות מאפגניסטן לארצות הברית הסתכם בפחות מ-1% מייצוא ארצות הברית למדינה.
סיוע בשיקום אפגניסטן

בשנים 2006–2010 ארגנה ארצות הברית הכשרה של 54,000 מורים ב-11 מחוזות באפגניסטן, בנו או שיפצו 680 בתי ספר, הקימו 2 אוניברסיטאות ושלוש מכללות פדגוגיות. בשנים 2002–2010 הדפיסה ארצות הברית 75.6 מיליון ספרים בשפות דארי ופאשטו. אם בשנת 2003 775 תושבי אפגניסטן השתתפו בתוכניות הכשרה וחילופים של מחלקת המדינה, בשנת 2009 כבר היו 376,716 אנשים שהשתתפו בתוכניות אלו.
נציגויות דיפלומטיות

אפגניסטן מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון הבירה ו-2 קונסוליות בלוס אנג'לס וניו יורק.
יחסי ארמניה–ברזיל

| יחסי ארמניה–ברזיל |
| --- | --- |
ארמניה: ברזיל


ארמניה: ברזיל
שטח (בקילומטר רבוע)
29,743: 8,515,770
אוכלוסייה
2,968,413: 212,203,410
תמ"ג (במיליוני דולרים)
24,212: 2,173,666
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,157: 10,243
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית

יחסי ארמניה–ברזיל הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין ארמניה לברזיל. הקהילה הארמנית בברזיל היא השנייה בגודלה באמריקה הלטינית (אחרי ארגנטינה) ומונה כ-100,000 חברים.
היסטוריה

הארמנים הראשונים הגיעו לברזיל בסוף המאה ה-19. גל ההגירה הגדול ביותר לברזיל התרחש בשנות העשרים של המאה העשרים כאשר אלפי ארמנים הגיעו לברזיל (בעיקר מלבנון וסוריה) רבים שרדו את רצח העם הארמני שבוצע על ידי האימפריה העות'מאנית. רוב הארמנים התיישבו באזור סאו פאולו. ב-26 בדצמבר 1991 זכתה ארמניה בעצמאותה לאחר התפרקות ברית המועצות.
בדצמבר 1991 ביקר שר החוץ הארמני, ראפי הובניניסיאן בברזיל כדי לסלול את הדרך לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. ב-17 בפברואר 1992, ארמניה וברזיל כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים. ביוני 1992 הגיע נשיא ארמניה לבון טר-פטרוסיאן לביקור רשמי בברזיל. בשנת 1998 פתחה ארמניה קונסוליה כללית בסאו פאולו. בשנת 2006 פתחה ברזיל שגרירות בירוואן. בשנת 2011 פתחה ארמניה שגרירות בברזיליה, ולאחריה הפכה הקונסוליה הכללית הארמנית בסאו פאולו לקונסוליית כבוד. בשנת 2015 הכיר הסנאט הפדרלי בברזיל ברצח העם הארמני.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מארמניה בברזיל
שר החוץ ראפי הובניסאניאן (1991)
נשיא ארמניה לבון טר-פטרוסיאן (1992)
נשיא ארמניה רוברט קוצ'ריאן (2002)
נשיא ארמניה סרז' סרקיסיאן (2016)
שר החוץ אדוארד נלבנדיאן (2016)
ביקורים רמי דרג מברזיל בארמניה
שר החוץ אלויסיו נונס (2017)
היחסים בין שתי המדינות

ארמניה וברזיל חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות בשנת 1992, כגון הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (2002) והסכם לביטול ויזה ביחס לבעלי דרכון דיפלומטי (2002).
בשנת 1985 קראה העיר סאו פאולו לתחנת מטרו על שם ארמניה. בשנת 2003 נקראה כיכר במרכז העיר ירוואן, בירת ארמניה, על שם ברזיל.
נציגויות דיפלומטיות

ארמניה מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה וקונסוליית כבוד בסאו פאולו.
ברזיל מחזיקה בארמניה שגרירות בירוואן.
ישראל אוזן

ישראל אוזן (נולד ב-8 בפברואר 1986) הוא מנכ"ל משרד העבודה.
ביוגרפיה

אוזן נולד בירושלים וגדל בשכונת רמות ורמת שלמה. למד בישיבת עטרת ישראל. עשה מכינה קדם אקדמית בקרית אונו ושירות אזרחי במרכז תעסוקתי "עלי שיח". במקביל ללימודיו לתואר ראשון, שימש כמנכ"ל אגודת הסטודנטים בקריה האקדמית אונו. לאחר הלימודים עבד ברשות המיסים כראש צוות מע"מ במרכז מידע טלפוני בירושלים. שימש כמנהל תוכניות לשילוב חרדים באקדמיה ובשוק התעסוקה בקרן קמח ובג'וינט ישראל.
בשנים 2016-2018 שימש כיועץ למנכ"ל משרד הפנים.
בשנים 2018-2021 שימש כיועץ שר-הפנים ושר הפריפריה נגב גליל.
בשנים 2021-2022 שימש כראש מטה מפלגת ש"ס.
בשנים 2023-2020 שימש חבר ועד הפועל הציוני, המוסד העליון של ההסתדרות הציונית; חבר ועדת כספים בוועד הפועל הציוני העולמי, וכציר בקונגרס היהודי הציוני העולמי.
ב-2023 שימש כראש מטה משנה לראש הממשלה אריה דרעי וראש מטה שר הבריאות והפנים לשר משה ארבל.
ב-21 במאי 2023 מונה על ידי שר העבודה, יואב בן צור, למנכ"ל משרד העבודה.
באפריל 2024 נבחר ל-40 הצעירים המבטיחים בישראל של העיתון גלובס.
אוזן בוגר תואר ראשון במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו ובעל תואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים בתוכנית הבכירים.
נשוי לשירה ואב לארבעה. מתגורר בירושלים.
הערות שוליים

↑  איציק ברנדווין, מנכ"ל משרד העובדה: ישראל אוזן – בוגר ישיבה ובעל שני תארים, באתר ערוץ 7, 21 במאי 2023
↑  המנכ"ל הצעיר במשרדי הממשלה: "הצבע החרדי חסר בשירות הציבורי", באתר גלובס
יוסי וידר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במאי 1967 ישראל נהריה, ישראל
 פטירה:  6 בספטמבר 2024  (בגיל 57) ישראל תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1995–2024 (כ־29 שנים)
 עיסוק:  חקיין  קומיקאי  שחקן
 פרופיל ב-IMDb
 
יוסף (יוסי) וידר (7 במאי 1967 – 6 בספטמבר 2024) היה סטנדאפיסט, חקיין, קומיקאי, שדרן רדיו ושחקן ישראלי.
הערות שוליים

↑  שלום אסייג נפרד מיוסי וידר ז"ל: "היה כמו משפחה בשבילי", באתר מעריב אונליין, 7 בספטמבר 2024
1 2 3 4  יעל ולצר, יוסי וידר - מאיש עסקים טרוד לקומיקאי מאושר, באתר ynet, 14 בדצמבר 2015
↑  "הפרצוף האמיתי של אברמוביץ' נחשף": המתיחה שמסעירה את הרשת, באתר מעריב אונליין, 10 באוגוסט 2017
↑  מורן אזולאי ויובל קרני, תשדיר בליכוד: לעגו לכוויות של אמנון אברמוביץ', באתר ynet, 22 במרץ 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012750666505171  VIAF: 7882171594753803380009   WorldCat (עם VIAF): 7882171594753803380009
יצחק אדיג'ס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באוקטובר 1937 (בן 86) ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה, סקופיה
 ענף מדעי:  כלכלה
 מקום לימודים:  תואר ראשון באוניברסיטה העברית   תואר שני ושלישי במנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 www.ichakadizes.com
 תרומות עיקריות
 פיתח את מודל אדיג'ס (ידוע גם כמודל PAEI)
 
יצחק קלדרון אדיג'ס (נולד ב-22 באוקטובר 1937) הוא מומחה עולמי לניהול ולהתנהגות ארגונית ובעל מתודולוגיית ניהול הקרויה על שמו. שיטתו מתמקדת בשיפור ביצועי ארגונים עסקיים וממשלות על ידי שינויים מרחיקי לכת. אדיג'ס ייעץ בתחומים אלו לארגונים בינלאומיים ולממשלות שונות ברחבי העולם.
קורות חיים

אדיג'ס נולד בסקופיה שבממלכת יוגוסלביה (כיום במקדוניה הצפונית). במלחמת העולם השנייה נשלחו חלק מבני משפחתו, יחד עם שאר יהודי סקופיה, על ידי שלטונות בולגריה שקיבלה חזקה על שטחי מקדוניה, למחנה ההשמדה טרבלינקה ונרצחו שם. אדיג'ס בן ה-5 ומשפחתו הגרעינית הצליחו לחמוק מהגירוש לאחר שאביו שילם שוחד לאחד מהפקידים שהיו אחראים על הגירוש. הם ברחו ממחנה מונופול בו הוחזקו, מערבה, מתחזים כמוסלמים, חצו את הגבול לאלבניה ושם שהו בכפר הררי נידח במשך המלחמה. אביו של אדיג'ס התחזה לרופא וטיפל בכפריי האזור. לאחר המלחמה שבו ליוגוסלביה וב-1948 עלו לישראל.
אדיג'ס שירת בצה"ל וסיים את לימודי התואר הראשון באוניברסיטה העברית ואת לימודי התואר השני והשלישי במנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה. אחר כך לימד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) וב-1982 הקים את "מכון אדיג'ס לייעוץ ארגוני". הוא כתב שבעה ספרים שתורגמו ל-26 שפות, ועבודתו הוזכרה במספר כתבי עת כלכליים חשובים בארצות הברית.[דרוש מקור]
ב-40 השנים האחרונות עבד אדיג'ס עם אחדים מהארגונים הגדולים בעולם, כגון וולוו, אפלייד מטיריאלס, בנק אוף אמריקה, דומינו'ס פיצה וקוקה-קולה, וייעץ לממשלות רבות, כגון שוודיה, יוון וברזיל.[דרוש מקור]
כיום הוא מתגורר בסנטה ברברה בקליפורניה, וממשיך להרצות ולכתוב על תורתו. הוא מגיע לביקורים והרצאות בישראל במסגרת מכון אדיג'ס ישראל. נשוי לנורית מאנה אדיג'ס, ולהם שישה ילדים.
עיקרי מחקריו

על פי אדיג'ס, לארגונים, בדומה לאורגניזמים, יש מחזור חיים המתאפיין בשלבי התפתחות שונים, כגון ינקות, ילדות ובגרות. ניתן לזהות בארגון תבניות התנהגות לפי השלב בו הוא נמצא. בכל שלב עומד הארגון בפני אתגרים ייחודיים, ויכולתו להתמודד עמם תלויה ביישומם של השינויים הנדרשים. ביצוע השינויים הללו בהצלחה אינו דבר פשוט כלל ועיקר; בכל שלב יש ליישם שיטות שונות ממישנהו, ושינויים משמעותיים צריכים להיות מיושמים בהנהגת הארגון ובשיטות ניהולו, כשכל זאת בשיתוף פעיל של ההנהלה. אדיג'ס פיתח שיטה בת 11 שלבים העוזרת למנהלים להנהיג שינויים בחברה, ליצור יתרון תחרותי, לטפל בקונפליקטים ולהופכם לקונסטרוקטיביים.
בנוסף, אדיג'ס מאבחן כי קיימים ארבעה סגנונות ניהול מרכזיים:
המשימתי (באנגלית Producer – יצרני, מסומן באות P) – מעשי ופרקטי, עוסק בביצוע עם דגש רב על התוכן וללא מתן חשיבות רבה לצורה. עובד מסור ומשקיע, נמצא שעות רבות בעבודה; נוטה לבצע הכל בעצמו ולא מאציל סמכויות; חושב לטווח הקצר מתפקד טוב במצבי לחץ.
המנהלן (באנגלית Administrator – מינהלן – מסומן באות A) – סגנון עבודה ליניארי, תכליתי ומסודר. שם דגש על היעילות והתכליתיות, אבל עוסק יותר בדרך ובשיטה בה הדברים מתבצעים. במילותיו של אדיג'ס: "הוא יעדיף להיות לגמרי טועה מאשר צודק חלקית". בדרגים הגבוהים, המנתח עשוי להיות סמנכ"ל הכספים או האחראי על הארגון השיטות.
היזם (באנגלית Entrepreneur – יזם – מסומן באות E) – בעל חזון, יצירתי, תזזיתי, רואה דברים לפני כולם, אולם נוטה לפעמים לחולמנות; גדוש ברעיונות, עם נטייה לווכחנות יתר. בעל יכולת ביצוע מועטת, ועוסק רוב הזמן בחשיבה ושיחה על רעיונות חדשים.
המתכלל (באנגלית Integrator – אינטגרטור – מסומן באות I) – מגשר בין הסגנונות, ער לפוליטיקה הארגונית, מקשיב לאחרים ומתאים את עצמו לדעת הרוב. מסוגל לראות את התמונה הארגונית הכוללת ולאחד את שאר הסגנונות. יודע להשכין שלום ולהרגיע ויכוחים אם נוצרים.
טיפוסים נוספים אותם מאפיין אדיג'ס הם בול עץ מת, שעיקר פעולתו עוסקת בשימור המצב הקיים והימנעות משינויים. המפסיד (באנגלית Loser – מפסידן – מסומן באות L) – נוטה להפסיד בתחרויות, לא מצליח, דמות האפס. האיש הנדרך בוחר תמיד בהחלטות המוטעות.
על פי אדיג'ס, סגנון ניהולי אחד אינו מספיק לניהול חברה מצליחה – שילוב של כל הארבעה הוא שיוצר את הניהול המושלם. לטענתו הצלחת השילוב של ארבעת הסגנונות, נעוצה ביצירת זהות אינטרסים ואמון הדדי הדורש הערכה הדדית שמתחילה בהבנת השוני בין הסגנונות השונים.
ספריו

Industrial Democracy: Yugoslav Style‏, 1971
ניהול לקוי – סיבות וטיפול, הוצאת צ'ריקובר, 1980
הניהול על-פי פרופ' אדיג'ס: שיחות על ניהול לפי השכל הישר, הוצאת עתרת, 1990
צמיחה והתחדשות בארגונים, מטר, 1991
ילדות במקלט אלבניה, יד ושם, 1994
ניהול הצמיחה והתחדשות הארגון, המרכז הישראלי לניהול, 2000
ניהול מהו? תורת אדיג'ס לניהול מודרני, מערכות, 2010
להתנהל עם מנהלים: כיצד תעשיר את סגנון הניהול שלך ותתמודד עם אנשים בעלי סגנון שונה משלך, מודן הוצאה לאור, 2012
הערות שוליים

↑  Dr. Ichak Adizes, Holocaust Survivor, Speaks, אתר MACstack ‏, 6 באפריל 2011
↑  טלי חרותי-סובר, איזה סוג של מנהל אתה: האם אתה זאב בודד או מבעיר שריפות?, באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2009
↑  סגנונות הניהול, המכון הלאומי לחקר המנהיגות בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289251905171  PLWABN: 9810607214605606  BIBSYS: 90164924  BnF: cb14498374k (data)  CANTIC: a19483144  CiNii: DA00776208  ISNI: 0000 0004 3487 4435  LCCN: n2012069628  LNB: 000094434  NDL: 00431012  NKC: osa2016905681  NLA: 35001422  NLK: KAC2018K1235  NSK: 000225637  NTA: 06849212X  RERO: 02-A002908947  SUDOC: 070950229  Trove: 784942  VIAF: 204125562   WorldCat (עם VIAF): 204125562 
מחזור החיים של הארגון על פי אדיג'ס
יחסי הוותיקן–מלזיה

| יחסי קריית הוותיקן – מלזיה |
| --- | --- |
קריית הוותיקן: מלזיה


קריית הוותיקן: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
0.49: 329,847
אוכלוסייה
498: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 11,206
משטר
מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית נבחרת: פדרציה

יחסי הוותיקן–מלזיה הם היחסים הדו-צדדיים שבין קריית הוותיקן לבין פדרציית מלזיה.
היסטוריה

בשנת 2002 ביקר ראש ממשלת מלזיה מאהאטיר מוחמד בוותיקן ונועד עם האפיפיור יוחנן פאולוס השני. במהלך ביקור נוסף של ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, בוותיקן, ופגישתו עם האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר בארמון בקסטל גנדולפו, הושלם הסכם להקמת יחסים דיפלומטיים בין הכס הקדוש למלזיה. בכך הפכה מלזיה למדינה ה-179 שכוננה יחסים רשמיים עם הכס הקדוש.
לכס הקדוש הייתה בעבר משלחת אפוסטולית בבנגקוק והייתה אמונה על הקשר עם מלזיה. מצב זה נמשך עד ינואר 2013 עת מונה הארכיבישוף האמריקאי ג'וזף סלבדור מרינו לנונציו הראשון במלזיה.
בשנת 2016 מינתה מלזיה את ברנרד גילוק דומפק לשגריר התושב הראשון בוותיקן. בשנת 2017 פתח הוותיקן את בית המשלחת הרשמי שלו בקואלה לומפור.
ראו גם

יחסי הוותיקן–ישראל
הכנסייה הקתולית
יחסי ארצות הברית–הוותיקן
יומן המצור

| --- | --- |

 בימוי:  אנדריי זייצב 
 תסריט:  אנדריי זייצב 
 שחקנים ראשיים:  סרגיי דריידן דריה רומיאנצבה אולגה אוזולאפיניה וסילינה מקובצבה 
 מדינה:  רוסיה 
 הקרנת בכורה:  2020 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מלחמה 
 פרסים:  Golden George 
 דף הסרט ב־IMDb
 
יומן המצור (ברוסית: Блокадный дневник) הוא סרט רוסי עלילתי עטור פרסים העוסק במצור על לנינגרד, בבימויו של אנדריי זייצב על פי תסריט שהוא עצמו כתב. הסרט הופק על ידי אולפן הסרטים "ספטמבר". באוקטובר 2020 זכה הסרט בגראן פרי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-42 במוסקבה וזכה גם בפרס נשר הזהב הרוסי בקטגוריית הסרט הטוב ביותר לשנת 2020, התסריט הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר לאולגה אוזולאפיניה.
רקע

הסרט מבוסס על זיכרונותיה של המשוררת אולגה ברגהולטס, שכונתה "מדונה לנינגרד", וסיפורה "כוכבי היום", וכן על זיכרונותיה הרבים של המצור, כולל הסופר דניאל גרנין. לטענת במאי הסרט, האירועים המתוארים הם "מציאות דוקומנטרית" ואינם בדיוניים.
הסרט צולם בתמיכת משרד התרבות של הפדרציה הרוסית, קרן הקולנוע והחברה ההיסטורית הצבאית הרוסית. הקרנת הבכורה של הסרט נקבעה ל-9 במאי 2020, לציון 75 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, אולם בשל מגפת הקורונה ברוסיה הוא נדחה ל-2021.
עלילה

הימים הם ימי החורף הראשון, הקשה ביותר של המצור על לנינגרד, בו רוב האנשים מתו מרעב. פברואר 1942, כפור קשה מתחת למינוס 30 מעלות, רעב נוראי, אספקת מים וחשמל לא עובדים, התחבורה נעצרת, לנינגרד מכוסה שלג ומשותקת. צעירה בשם אולגה, עוברת ברחבי העיר בדרכה אל אביה. היא קברה את בעלה והיא בטוחה שבקרוב גם היא תמות מרעב והיא רוצה לראות את אביה בפעם האחרונה, להיפרד ממנו ולבקש ממנו סליחה. היא עוברת ברחבי העיר כולה, פוגשת מגוון אנשים, נקלעת למצבים קשים ורואה את מצבה של לנינגרד ותושביה.
שחקנים ודמויות

| שחקן/ית | דמות |
| --- | --- |
אולגה אוזולאפיניה: אולגה
סרגיי דריידן: אביה של אולגה
אנדריי שיבארשין: סגן גונתר
דריה רומיאנצבה: גרצ'ן
אלכסנדרה גרנינה: אולגה בילדותה
וסילינה מקובצבה: ליובה
סוניה אוריצקיה: אשת גלידה
אולגה גרנינה: אמה של אולגה
נטליה סנקו: מטריושה
פולינה פילוננקו: שומרת
מריה דובינה: לוחמת
אלכסיי פילימונוב: הקברן לוצ'ה
סרגיי פירניאק: סגן רילקה
אלכסנדר צ'יזלוב: איש במזחלה עם לחם
פולינה סימצ'בה: בתה של לובה
דניאל פנקוב: בנה של לובה
ארטיום מלניצ'וק: שוטר במשטרת לנינגרד
איוואן מוזייקו: איש שגנב לחם; סגן גרמני שנתפס
אלינה וויחודובה: אישה בלי זרוע
מרינה קלשבה: אישה הנוזפת בגרמנים
איליה דל: הסטודנט וולודיה
ויקטור גולישב: ויקטור סיגיזמונדוביץ'
ואנו מירניאן: איש תלוי
אלכסנדר זמורייב: נהג משאית
יקטרינה דורובה: אישה עם ארון בגדים
פאבל אפרוקוב: גבר עם תינוק
פאולין אוג: אישה עם גבר ותינוק
ורה מילובסקאיה: עובדת בחדר המתים
סרגיי לינקוב: מעמיס בחדר המתים
רוברט פישמן: שומר חדר המתים
יולה סנקו: אישה המושכת מזחלת עם בנה
רומואלד מקרנקו: בן על מזחלת
בוריס פטרוב: איש לועס כפפה
מאטוויי נוביקוב: יתום
ליליה בגירובה: אישה קפואה בחשמלית
טטיאנה קוזנצובה: זקנה בבית העלמין; אישה עם מקל
ויקטור פרוסיקוב: כרוז צבאי
טטיאנה שפובלובה: אלכסנדרה איוואנובנה
גלב קאליוז'ני (dd'): חייל רוסי
מקסים פלשצ'נקו: גרמני שבוי
אלכסיי ואסין: מעצב תאגיד לאנס
קונסטנטין סולומונוב: שולץ
מיכאיל בשקטוב: חייל גרמני
אלכסנדר קונונץ: חייל גרמני
אלכסנדר זולובניוק: חייל גרמני
סרגיי אגפונוב: חייל גרמני
איוואן נמצוב: חייל גרמני
יבגני חורושבצב: קול הכרוז ברדיו
אנדריי זייצב: קריין
הפקה

הצילומים התקיימו בשנים 2017–2018, כשהעבודה על הסרט ארכה ארבע שנים. יחד עם הסרט, מתוכננת סדרה בת 4 פרקים.
הערות שוליים

↑  Елена Ерофеева-Литвинская. "Ольга Берггольц: ленинградская Мадонна" (ברוסית). נבדק ב-2020-05-07.
↑  Дорога в вечность: Фильм «Блокадный дневник»: глазами Ольги Берггольц
↑  Снятый на госсредства фильм о блокадном Ленинграде заранее назвали «русофобским» и «мерзким» после выхода «зомби»-трейлера (ВИДЕО)
↑  "Драма "Блокадный дневник" Андрея Зайцева получила главный приз 42-го ММКФ". ТАСС. נבדק ב-2020-10-09.
| פרס נשר הזהב הרוסי לסרט הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 2003—2010 | קוקושקה (2003) • השיבה (2004) • 72 מטרים (2005) • הפלוגה התשיעית (2006) • האי (2007) • 12 (2008) • שדה פראי (2009) • המגונדרים (2010) |  |
| 2011—2020 | איך סיימתי את הקיץ (2011) • ילנה (2012) • הטיגר הלבן (2013) • אגדה מספר 17 (2014) • מכת שמש (2015) • אודות האהבה (2016) • גן עדן (2017) • סאליוט 7 (2018) • המלחמה של אנה (2019) • טקסט (2020) |  |
| 2021— | יומן המצור (2021) • מחליקיים של כסף (2022) • אדמונית (2023) |  |
ישנוניות

| --- | --- |

 תחום:  פסיכיאטריה
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D000077260
 סיווגים
 ICD-10:  R40.0 
 ICD-11:  MG42 
 
ישנוניות היא מצב של תשוקה חזקה לשינה, או שינה לתקופות ארוכות בצורה יוצאת דופן. יש לזה משמעויות וסיבות ברורות. זה יכול להתייחס למצב הרגיל שלפני ההירדמות (אנ'), למצב של ישנוניות עקב הפרעות בשעון ביולוגי, או סימפטום של בעיות בריאותיות אחרות. זה יכול להיות מלווה עייפות, חולשה וחוסר זריזות נפשית.
ישנוניות נתפסת לעיתים קרובות כסימפטום ולא כהפרעה בפני עצמה. עם זאת, המושג של ישנוניות שחוזרת על עצמה בזמנים מסוימים מסיבות מסוימות מהווה הפרעות שונות, כגון ישנוניות מוגזמת בשעות היום, הפרעות שינה בעבודה במשמרות ואחרות; וישנם קודים רפואיים לישנוניות הנתפסת כהפרעה.
ישנוניות עלולה להיות מסוכנת בעת ביצוע משימות הדורשות ריכוז מתמיד, כגון נהיגה ברכב. כאשר אדם עייף מספיק, עלולות להיווצר שינה זעירה. אצל אנשים שאין להם שינה, ישנוניות עלולה להתפוגג באופן ספונטני לפרקי זמן קצרים; תופעה זו היא הרוח השנייה, ונובעת מהמחזור הרגיל של הקצב הצירקדי המפריע לתהליכים שהגוף מבצע כדי להכין את עצמו למנוחה.
גורמים > הפרעות בשעון הביולוגי

הפרעות בשעון הביולוגי הן גורם שכיח לנמנום כמו מספר מצבים אחרים כגון דום נשימה בשינה, נדודי שינה ונרקולפסיה. הפרעות בשעון הביולוגי מסווגות כחיצוניות או פנימיות. הסוג הראשון הוא הפרעת שינה בעבודה במשמרות, הפוגעת באנשים שעובדים בלילות או במשמרות מתחלפות. הסוגים הפנימיים כוללים:
הפרעת שינה מתקדמת (אנ') (ASPD) - מצב שבו חולים מרגישים ישנוניים מאוד והולכים לישון מוקדם בערב ומתעוררים מוקדם מאוד בבוקר
תסמונת השעון הביולוגי הדחוי (DSPD) - תזמון שגוי של שינה, תקופת שיא של ערנות, קצב הליבה של טמפרטורת הגוף, מחזורים הורמונליים ומחזורים יומיים אחרים כך שהם מתרחשים באיחור של מספר שעות בהשוואה לנורמה, לעיתים קרובות מאובחנים בטעות כנדודי שינה.
תסמונת מחזור עירות-שינה שונה מ-24 שעות - שעון ביולוגי פגום ומחזור שינה-ערות שלרוב ארוך יותר (לעיתים רחוקות קצר יותר) מהתקופה הרגילה של 24 שעות, מה שגורם לתלונות של נדודי שינה וישנוניות יתר.
קצב שינה-ערות לא סדיר (אנ') - תנומות רבות לאורך 24 השעות, ללא פרק שינה ראשי בלילה ואי סדירות מיום ליום
גורמים > מחלה גופנית

ישנוניות יכולה להיות גם תגובה לזיהום. ישנוניות כזו היא אחת ממספר התנהגויות חולי או תגובות לזיהום שחלק מהתאורטיות התפתחו כדי לקדם התאוששות על ידי שימור אנרגיה בזמן שהגוף נלחם בזיהום באמצעות חום ואמצעים אחרים. סיבות אחרות כוללות:
חרדה
גידול מוחי
כאבים כרוניים
זעזוע מוח - פגיעה מוחית טראומטית קלה
סוכרת
פיברומיאלגיה
פגיעת ראש
היפרקלצמיה - יותר מדי סידן בדם
היפרמגנזמיה
היפונתרמיה - נתרן נמוך בדם
תת-פעילות של בלוטת התריס - הגוף אינו מייצר מספיק הורמונים השולטים כיצד תאים משתמשים באנרגיה
דלקת קרום המוח
הפרעה אפקטיבית - דכדוך
טרשת נפוצה
נרקולפסיה - הפרעה במערכת העצבים
שברים בגולגולת
מחלת השינה - נגרמת על ידי טפיל ספציפי
לחץ
הערכה

בדיקת ישנוניות דורשת הערכה מדויקת. האבחנה תלויה בשני גורמים, אם הישנוניות היא כרונית או הפיכה. כרונית מסמלת שהמטופל, בניגוד לאנשים בריאים, חווה ישנוניות מתמשכת, שאינה חולפת. הפיכה מייצגת את העובדה שגם אם האדם הולך לישון, ייתכן שהישנוניות לא תיעלם לחלוטין לאחר ההתעוררות. הבעיה בהערכה היא שחולים עשויים לדווח רק על ההשלכות של ישנוניות: אובדן אנרגיה, עייפות, חולשה, קושי לזכור או להתרכז וכו'. חיוני לשאוף לאמצעים אובייקטיביים כדי להקטין את רמת הישנוניות.
חומרה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מספר בדיקות אבחון זמינות כדי לסייע בבירור החומרה והגורמים הסבירים לישנוניות חריגה.
טיפול

ישנוניות היא סימפטום, ולכן הטיפול יהיה תלוי בגורם הישנוניות. אם הסיבה היא ההתנהגות ובחירות החיים של המטופל זה עשוי לעזור לנוח הרבה ולהיפטר מהסחות דעת. חשוב גם לבדוק מה גורם לבעיה, כמו לחץ או חרדה, ולנקוט בצעדים להפחתת התחושה.
הערות שוליים

↑  Bereshpolova, Y.; Stoelzel, C. R.; Zhuang, J.; Amitai, Y.; Alonso, J.-M.; Swadlow, H. A. (2011). "Getting Drowsy? Alert/Nonalert Transitions and Visual Thalamocortical Network Dynamics". Journal of Neuroscience. 31 (48): 17480–7. doi:10.1523/JNEUROSCI.2262-11.2011. PMC 6623815. PMID 22131409.
1 2  "Drowsiness – Symptoms, Causes, Treatments". www.healthgrades.com. 26 ביוני 2014. נבדק ב-2015-10-31. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Circadian Sleep Disorders Network". www.circadiansleepdisorders.org. נבדק ב-2015-11-02.
↑  Mullington, Janet; Korth, Carsten; Hermann, Dirk M.; Orth, Armin; Galanos, Chris; Holsboer, Florian; Pollmächer, Thomas (2000). "Dose-dependent effects of endotoxin on human sleep". American Journal of Physiology. Regulatory, Integrative and Comparative Physiology. 278 (4): R947–55. doi:10.1152/ajpregu.2000.278.4.r947. PMID 10749783.
↑  Hart, Benjamin L. (1988). "Biological basis of the behavior of sick animals". Neuroscience & Biobehavioral Reviews. 12 (2): 123–37. doi:10.1016/S0149-7634(88)80004-6. PMID 3050629.
↑  Kelley, Keith W.; Bluthé, Rose-Marie; Dantzer, Robert; Zhou, Jian-Hua; Shen, Wen-Hong; Johnson, Rodney W.; Broussard, Suzanne R. (2003). "Cytokine-induced sickness behavior". Brain, Behavior, and Immunity. 17 (1): 112–118. doi:10.1016/S0889-1591(02)00077-6. PMID 12615196.
1 2  "Drowsiness: Causes, Treatments & Prevention". www.healthline.com. 14 באוקטובר 2015. נבדק ב-2015-10-31. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Drowsiness: MedlinePlus Medical Encyclopedia". www.nlm.nih.gov. נבדק ב-2015-10-31.
↑  Carskadon, M.A.; Dement, W.C.; Mitler, M.M.; Roth, T.; Westbrook, P.R.; Keenan, S. Guidelines for the Multiple Sleep Latency Test (MSLT): a standard measure of sleepiness. Sleep 1986; 9:519–524
↑  Johns, MW (במרץ 2000). "Sensitivity and specificity of the multiple sleep latency test (MSLT), the maintenance of wakefulness test and the epworth sleepiness scale: failure of the MSLT as a gold standard". Journal of Sleep Research. 9 (1): 5–11. doi:10.1046/j.1365-2869.2000.00177.x. PMID 10733683. {{cite journal}}:  (עזרה)
כמה מאפיינים של השעון הביולוגי האנושי.