stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרס הגדול (סרט)
תקציר העלילה

נהגים מחממים את המנועים לקראת מרוץ הגרנד פרי במונקו בעונת 1966 באליפות הפורמולה 1. העלילה מתרכזת בארבעה נהגים:
ז'אן פייר סארטי (איב מונטאן), נוהג במכונית פרארי) הוא זכה פעמיים בתחרות, כעת הוא מבוגר ועייף וחושב לפרוש ממרוצים.
נינו ברליני (אנטוניו סבאטו), מתמודד צעיר מסיציליה בפעם הראשונה במרוץ מכוניות, היה אלוף הפרס הגדול באופנועים, גם הוא נוהג במכונית פרארי.
על שניהם אחראי אגוסטינו מאנטי (אדולפו צ'לי) מטעם חברת פרארי.
פיט ארון (ג'יימס גארנר) מתמודד אמריקאי שידוע בחוסר משמעת, נוהג במכונית של (B.R.M (British Racing Motors (אנ') בפיקודו של ג'ף ג'ורדן (ג'ק ווטסון).
סקוט סטודרד (בריאן בדפורד) מתמודד גם הוא במכונית B.R.M. אחיו רוג'ר היה גם נהג מרוצים שנהרג בעת תחרות. הוא נשוי לפט (ג'סיקה וולטר) אבל היחסים ביניהם גרועים על רקע דרישתה שיפסיק לעסוק בספורט המסוכן הזה.
במרוץ יש לפיט תקלה התיבת ההילוכים. הוא נאלץ לעצור ומסמן לסקוט מאחוריו אבל זה לא מבחין והמכוניות מתנגשות. פיט נזרק עם מכוניתו לים ומצליח להיחלץ ואילו סקוט נפצע קשה ומפונה לבית חולים. ג'ורדן מאשים את פיט ומפטר אותו.
פיט המובטל מתקבל לעבודה בחברת תקשורת המסקרת את התחרות. במסגרת תפקידו הוא נפגש עם איזו יאמורה (טושירו מיפונה), יצרן מכוניות "יאמורה מוטורס (שם פיקטיבי)" שמחליט לקבלו כנהג במכונית המרוץ שלו למרות עברו המפוקפק.
במרוץ הבא בספא ניתק גלגל ממכוניתו של סארטי והמכונית סוטה לעבר הקהל. שני אנשים נהרגים וסארטי נפצע קשות. פיט מנצח לשמחתו של יאמורה.
בעלילה יש כמה סיפורי אהבה. סארטי פוגש עיתונאית אמריקאית גרושה בשם לואיז פרדריקסון (אווה מארי סיינט) ומתפתח ביניהם רומן אהבה לוהט. פיט המפוטר פוגש באשתו של סקוט המאושפז וגם ביניהם מתחיל רומן אהבה. נינו מתחיל רומן אהבה עם בחורה צעירה ונאה בשם ליזה (פרנסואז ארדי).
לבסוף מגיעים המתחרים למרוץ הגרנד פרי האחרון במונצה באיטליה שהמנצח בו יוכתר לאלוף העולם במרוצי פורמולה 1. אשתו של סארטי, מוניק (ז'נבייב פייג') מגיעה למונצה ונפגשת עם סרטי ולואיז ומבהירה לסארטי כי לעולם לא תתגרש ממנו. גם סקוט שעבר שיקום, משתתף בתחרות ואשתו חוזרת אליו.
סארטי מתלונן לפני מאנטה על בעיות במכונית הפרארי אך נענה שהכל בסדר. בעת התחרות נופל צינור מפלט של מכונית לפניו ומסוניתו של סאריט סוטה, נתקלת בגדר ועולה בראש. הוא נתלה פצוע קשה על עץ, מפונה לבית חולים ומת שם.
מאנטי המדוכא מאותת לברליני להפסיק את המרוץ. רק פיט וסקוט נשארים. פיט מגיע ראשון וזוכה ומוכתר כאלוף העולם ומזמין את סקוט להיות לצידו.. השמחה נמהלת במותו של סארי. לאחר התחרות הוא פוסע על המסלול ומהרהר לעצמו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| איב מונטאן | ז'אן פייר סארטי | נהג מרוצים |
| ג'יימס גארנר | פיט ארון | נהג מרוצים |
| בריאן בדפורד | סקוט סטודרד | נהג מרוצים |
| אנטוניו סבאטו | נינו ברליני | נהג מרוצים |
| אווה מארי סיינט | לואיז פרדריקסון | עיתונאית |
| טושירו מיפונה | איזו יאמורה | מייצר מכוניות מרוץ |
| ג'סיקה וולטר | פט סטודרד | אשתו של סקוט |
| פרנסואז ארדי | ליסה | חברתו של נינו |
| ג'ק ווטסון | ג'ף ג'ורדן | נציג B.R.M |
| ז'נבייב פייג' | מוניק סארטי | אשתו של ז'אן פייר |
| רייצ'ל קמפסון | גב' סטודרד | אימו של סקוט |
| אדולפו צ'לי | אגוסטינו מאנטה | נציג פרארי |
פרסים

הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר:
פרס אוסקר לעריכת הקול הטובה ביותר.
פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר.
פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.
ג'ון פרנקנהיימר היה מועמד לפרס במאי מצטיין מטעם גילדת הבמאים של אמריקה.
שושלת ליז'נסק

שושלת ליז'נסק (ליז'ענסק) היא שושלת חסידית של רבי אלימלך מליז'נסק, גדול אדמו"רי פולין בדור השלישי לתנועת החסידות.
רבי אלימלך נישא בשינובה לשפרינצא בתו של הרב אהרן רוקח (אחיו של הרב אלעזר רוקח) ממנה נולדו לו ילדיו.
בנו רבי אלעזר

בנו הגדול של רבי אלימלך היה רבי אלעזר. נקרא על שם דודו רבי אלעזר רוקח. סירב למלא את מקום אביו. מאגרותיו מודפסות בנועם אלימלך. נפטר בכ"ח בתמוז תקס"ו. חתניו היו רבי משה מקוז'ניץ ורבי חיים מאיר יחיאל ממוגלינצא.
בנו רבי אלעזר > רבי נפתלי

בנו הגדול היה רבי נפתלי ויסבלום. סירב לכהן באדמו"רות והיה משלח את חסידיו. עם זאת בפורים היה מסכים לקבל אליו חסידים. נפטר בכ"ה בחשוון תר"ט. חתנו היה רבי משה מנחם מדברצין.
בניו של רבי נפתלי היו:
בנו רבי אלעזר > רבי נפתלי > רבי אלעזר

רבי אלעזר ויסבלום, נולד בליזענסק.
בנו הגדול רבי אלימלך ויסבלום. כיהן לעדה קטנה של חסידים בליז'נסק.
בנו הגדול רבי אלחנן (חונה) ויסבלום. נולד בליז'נסק והתחתן עם רחל שיף (נכדתה של הצדיק רבי דוד שיף מקריפטש). כיהן בליז'ענסק בבית מדרשו של רבי אלימלך עד שנשרף אז בנה לו בית מדרש שכונה "ר' חנה ר' מיילך'ס".
חתנו רבי אברהם יהושע העשיל רוקח (נולד בבעלזא - י"ז תשרי תש"ם) הוגלה לסיביר. היגר לארצות הברית וכיהן כאדמו"ר ליז'ענסק בקראון-הייטס.
חתנו רבי ברוך הורוביץ (בערך תר"ס - כ"ד בכסלו תשט"ו) משושלת מעליץ. הוגלה לסיביר וכך ניצל מהשואה. היגר לארצות הברית וכיהן כאדמו"ר מליז'ענסק. בנו רבי אברהם אביש מכהן כאדמו"ר ממעליץ-ליז'ענסק בוויליאמסבורג.
חתנו היה הרב ישראל חיים אב בית דין טארג-ניאמאץ מחבר שו"ת "מי השילוח" ו"מנוחת שלום".
חתנו רבי אלימלך מיאברוב.
בנו רבי אלעזר > רבי נפתלי > רבי משולם זושא

רבי משולם זושא מנדבורנה. חתן רבי דוד אריה בן רבי צבי הירש מנדבורנה. עלה לצפת. נפטר בכ"ה בכסלו תר"נ.
חתניו היו:
רבי אברהם בנו של רבי אהרן מפלעשטין מגזע סטרטין
ורבי יעקב קופיל מטרנופול.
בנו רבי אלעזר > רבי נפתלי > רבי יעקב יצחק

הרב יעקב יצחק חתן רבי נפתלי הירץ לבין (חתן רבי צבי הירש מזידיטשוב). על צאצאיו נמנית משפחת ויסבלום מחיפה שהבולטים בה הם הרב יעקב יצחק ובניו הרבנים חיים נפתלי, רבה של שכונת נוה שאנן בחיפה, ואורי משגיח בישיבת נחלת הלויים בחיפה.
רבי מנחם מנדל בער. חתנו של רבי יוסף ברוך מניישטאט. נכדו, רבי אלעזר (בן בנו רבי אברהם יצחק) כיהן כאדמו"ר מסטאשוב. בנו רבי אברהם יצחק כיהן ברבנות, ובשנת ת"ש הצליח להימלט לארצות הברית וכיהן גם שם ברבנות ובהמשך גם באדמו"רות בויליאמסבורג. בנו, הרב אלימלך ויסבלום, מממלא את מקומו כאב בית דין סטאשוב בוויליאמסבורג.
בנו רבי אלעזר > רבי נפתלי > חתנו רבי שמואל זנוויל בינדיגר מבארדיוב (בזיווג ראשון)

בנו הבכור של רבי ברוך אברהם בינדיגר רבה של האנשאוויטץ שבסלובקיה. היה  דיין בליז'נסק ואחר כך רב בבארדיוב. בסוף ימיו עלה והתיישב בצפת, נפטר בא' בשבט ה'תרנ"ב. ביזווג ראשון נשא את חיה-חומה וייסבלום בת רבי נפתלי וממנה ילדיו הרב משה אליקים בריעה בינדיגר הקבור בצפת, הרב אלעזר בינדיגר משינאווא חתן רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם בעל הדברי יחזקאל משינאווא והרב עזריאל בינדיגר מרימינוב. בזיווג שני נשא את שפרינצא מירל בת הרב משה אליקים בריעה הופשטיין מקוזניץ בנו של המגיד מקוז'ניץ, קבורה בצפת.
בנו רבי אלעזר > רבי נפתלי > חתנו רבי חיים שיף

רבי שמעון שיף. כיהן בקלויזנבורג. נרצח בשואה. חתנו רבי יצחק מאיר אייכינשטיין מזידיטשוב פתח תקווה.
רבי בן ציון שיף. כיהן באנטוורפן. נרצח בשואה
רבי אלימלך. כיהן כאדמו"ר מליז'ענסק במיהאלפוולה ;
בנו הצעיר הרב יוסף חיים וייסבלום נקבר ליד רבי אלימלך. לפני מלחמת העולם השנייה עדיין מצבתו הייתה קיימת
בנו רבי אלעזר > רבי נפתלי > רבי מנחם יששכר מנדל

בן נוסף של רבי אלעזר היה הרב מנחם יששכר מנדל דב מפשעווארסק.
בנו היה רבי אלימלך מרודניק. תלמידו של רבי נפתלי צבי הורוביץ. כיהן ברודניק ובלנצוט. נפטר בצעירותו בי"ט בטבת תר"י.
בנו היה רבי אלעזר מרישא (תקצ"ח - ט"ו בתמוז תר"ע).
בנו רבי אליעזר ליפא

בנו השני של רבי אלימלך היה רבי אליעזר ליפא. כיהן כאדמו"ר בחמיילניק. חיבר ספר בשם "אורח לצדיק". נפטר בכ"ו באדר תקע"ג.
בנו היה רבי אריה לייב מחמלניק. חתן הרב פישל מציצלניק. חתנו של רבי אריה לייב היה רבי שמואל אבא מסאלוויטא.
בנו רבי יעקב

בן צעיר של הרבי אלימלך היה רבי יעקב. צאצאיו שינו שם משפחתם לרוטמן.
חתנו רבי ישראל

חתנו רבי ישראל. ילדיו היו:
רבי אלימלך, חתן דודו רבי אלעזר. בנו היה רבי אברהם. בנו של רבי אברהם היה רבי נפתלי אלימלך (אבי רבי משה יצחק גבירצמן מפשעווארסק) וחתנו של רבי אברהם (בזיווג חמישי) היה רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא.
חתנו רבי יצחק ליב ווגשל. בנו היה רבי יחיאל ווגשל אב בית דין פריסטיק. חתנו של רבי יעקב ממעליץ. נפטר כ"ז באב תרמ"ג. חתנו של רבי יחיאל היה רבי שמואל מדמביץ.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, החסידות, 1977.
כיכר צינה דיזנגוף

| --- | --- |

מבט על כיכר דיזנגוף 2024
 מידע כללי
 על שם:  צינה דיזנגוף, אשתו של מאיר דיזנגוף
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1938
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיר:   תל אביב-יפו
 רחובות מסתעפים:  רחוב דיזנגוף, רחוב פינסקר, רחוב ריינס, רחוב זמנהוף
 
 קואורדינטות:  32°04′41″N 34°46′27″E﻿ / ﻿32.07805556°N 34.77416667°E﻿ / 32.07805556; 34.77416667
  מפת מיקום  מפה מפורטת  תבנית:לשוניות2  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כיכר צינה דיזנגוף (מוכרת בשם כיכר דיזנגוף), נמצאת בתל אביב ברחוב דיזנגוף במפגשו עם הרחובות ריינס, פינסקר, בן עמי וזמנהוף. הכיכר קרויה על שם צינה דיזנגוף, רעייתו של ראש העיר הראשון של תל אביב, מאיר דיזנגוף. הכיכר נמצאת בעיר הלבנה של תל אביב שהיא אתר מורשת עולמית ונחשבת כאחד מסמליה של העיר תל אביב.
היסטוריה

הכיכר הייתה חלק מתוכנית גדס, תוכנית מתאר מקומית לעיר תל אביב שהכין פטריק גדס, מתכנן ערים סקוטי. מיקומה המקורי של הכיכר היה אמור להיות כ-80 מטר צפונית למיקומה בפועל, אך זו נבנתה כאמור במיקום דרומי יותר. כתוצאה מכך, תוואי הרחובות שבסביבת הכיכר, שתוכננו כחלק מתכנית גדס, השתנה בהתאם. עיצוב הכיכר נעשה על ידי האדריכלית ג'ניה אוורבוך, שזכתה בתחרות העיצוב של הכיכר בשנת 1934. התכנון היה על פי קריטריונים של הסגנון הבינלאומי, שהיה הסגנון האדריכלי המרכזי בתל אביב בתקופה זו. עקרונות התכנון כללו: בתים דומים בחזותם, בעלי מרפסות מתעגלות, כמו משלימות בתמונת ראי את הכיכר עצמה, למרפסות מעקות וסינרים עליונים (פתרון לאוורור וליציאת האוויר החם הלכוד ברום המרפסת).
כל בניין בכיכר נבנה על-פי הסכמה התכנונית של ג'ניה אוורבוך, אך בידי אדריכלים שונים:
בית פלדמן, בתכנון האדריכל אריה לילנפלד ב-1935.
בית כהן-עמיחי, בתכנון האדריכל ברוך יוכנין ב-1935.
בית יוכנין, בתכנון האדריכל ברוך יוכנין ב-1935.
בית גרינמן, בתכנון האדריכל פנחס ביז'ונסקי ב-1936.
בית מירנברג, בתכנון האדריכלית ג'ניה אוורבוך ב-1936.
בית מסרי, בתכנון האדריכלית ג'ניה אוורבוך ב-1936.
בית מהלא, בתכנון האדריכל רפאל מגידוביץ' ב-1937.
בניין קולנוע אסתר (כיום מלון סינמה), בתכנון האדריכל יהודה מגידוביץ' ב-1939.
מלון גזית (כיום מלון סנטר), בתכנון האדריכל חיים משולם ב-1948.
קולנוע חן (כיום רב חן דיזנגוף), היה בין האחרונים שנבנו, בתכנון האדריכל אריה שרון ב-1957.
בניין המשביר לצרכן, בתכנון האדריכלים אריה שרון ובנימין אידלסון ב-1957.
בתוכנית המקורית תוכנן כי הכיכר תוגבה לכמטר מעל סביבתה, ושמתחתיה יוקמו תחנת מוניות ומגרש חניה, אך בשל העלות הגבוהה ומיעוט כלי הרכב הוחלט לדחות תוכנית זאת לביצוע בעתיד.
הכיכר נחנכה ב-26 בינואר 1938. מעגל התנועה היה בקוטר של כ-66 מטרים, ובמרכזו נבנתה בריכת נוי ומזרקה, וסביבה רצועות היקפיות של דשא, שבילים, ערוגות פרחים ועצים. הכיכר הפכה מיד לאחר חנוכתה למוקד עירוני מרכזי, וכן נערכו בה אירועים רבים, בהם חגיגות יום העצמאות, ואירועי שבוע הספר. במוצאי שבתות הוארה הכיכר בתאורה ייחודית וצבעונית. סביב הכיכר נבנו בתי קולנוע, פנסיונים, חנויות ובתי קפה.
במרץ 1959 נפתחה בכיכר חנות כל-בו של המשביר לצרכן.
הפתיח לסדרת הטלוויזיה "Here we are" צולם בכיכר, ושיר הפתיחה היה אמור להיפתח במילים "Here we are at Dizengoff Circle", אולם המילים שונו על מנת שילדים מכל רחבי הארץ יוכלו להזדהות עימן.
היסטוריה > הגבהת הכיכר

בשנות השישים והשבעים החלה הכיכר להתיישן, רמת תחזוקתה הידרדרה, ובמקביל החריפו בעיות התנועה באזור הכיכר. ראש העירייה שלמה להט וסגנו דוד שיפמן החליטו לפעול למציאת פתרון הולם, בראייה רחבה של כל מרחב הכיכר כמוקד עירוני חשוב.
בתכנון החדש הוגבהה הכיכר ונבנתה מחדש מעל רחוב דיזנגוף, שעובר ללא פיתולים מתחתיה, ונוצר בה רצף תנועה להולכי רגל ללא חציית כבישים. תכנון פרויקט הכיכר החדשה הופקד בידי אדריכל צבי לישר. העבודות להגבהת הכיכר החלו ביולי 1976 והיא נחנכה ב-25 ביולי 1978.
במרכז הבריכה, שנבנתה בממדי הבריכה המקורית, הוצב פסל של האמן אלן דוד. הפסל כלל שלוש קשתות זכוכית המשולבות זו בזו כאשר במרכזן מזרקה.
ביולי 1986 הוחלף הפסל ב"אש ומים" - פסל קינטי שיצר יעקב אגם. בשני צדי הקטע המוגבה נבנו רחבות במפלס הקרקע. הכיכר המוגבהת כמעט הכפילה את השטח שעומד לרשות הציבור, אך שטחי הגינון והנוי שבה קטנו.
הגבהת הכיכר לוותה בביקורת רבה. יש הטוענים כי היא תרמה לירידת קרנו של רחוב דיזנגוף, אך מנגד יש הטוענים כי ירידה זו נגרמה בשל פתיחת קניון דיזנגוף סנטר בקרבת הכיכר. גורמים שונים חזרו והעלו תוכניות לביטול ההגבהה ולהחזרת הכיכר למתכונתה המקורית. עד שנת 2013 סבלה כיכר דיזנגוף מהזנחה אך עיריית ת"א שיפצה את פסלו של יעקב אגם (בהוראת ביהמ"ש בת"א) וטיפלה בכיכר מבחינה אסתטית.
היסטוריה > התוכנית להנמכת הכיכר

במהלך חודש אוגוסט 2007 אישרה מועצת העיר תל אביב תקציב לצורך בדיקת היתכנות להחזרת הכיכר לגובה פני הקרקע, ולשינוי הסדרי התנועה באזור.
כחלק מחגיגות ה-100 לעיר תל אביב בשנת 2009, חזרו ראש העיר רון חולדאי וגורמים נוספים בעירייה על הודעה כי תיבחן האפשרות לשנות את פני הכיכר. אחת האפשרויות שבחנו היא הריסת הכיכר המוגבהת ושחזור הכיכר המקורית בגובה פני הקרקע, למרות שמשמעותה הייתה הקטנת שטח הכיכר והייתה עלולה להשיב את עומסי התנועה. בהצעה המקורית, תוכנית זו כללה את הוצאת מזרקת אגם מהכיכר לאזור אחר בעיר. תוכנית אחרת שהוצעה היא שדרוג הכיכר המוגבהת.
ב-1 בפברואר 2016 קיבלה עיריית תל אביב החלטה להחזיר את כיכר דיזנגוף לתצורתה המקורית, והריסת הכיכר התבצעה בינואר 2017. בספטמבר 2018 נפתחו כל הכבישים הסובבים את הכיכר, והוכשרו לתנועה שבילי האופניים בכיכר וכן הוצבו משטחי דשא סביב הכיכר המחודשת.
בנובמבר 2018 הסתיימו העבודות בכיכר באופן רשמי, כאשר הושלמה החזרת הפסל "אש ומים" של יעקב אגם, לאחר הנמכת הכיכר והפעלת המזרקה.
הכיכר יום לפני ההריסה
הכיכר לאחר ההריסה
הכביש בלי הכיכר (במהלך ההנמכה, 2017)
היסטוריה > בצל מלחמת חרבות ברזל

בצל מלחמת חרבות ברזל הוצבו סביב כיכר דיזנגוף, ובסמוך לפסל "אש ומים", מיצבים ומיצגים אמנותיים לאות הזדהות עם מאבק בני משפחות החטופים והנעדרים וכביטוי לתמיכה והזדהות עם משפחות הנופלים וחללי צה"ל. בין המיצבים הבולטים, מיצב בובות דובי פרווה, שהיה אחד מהמיצבים הראשונים שנועדו להעלאת המודעות לנושא הילדים שנחטפו ונמצאים בידי חמאס ברצועת עזה.
הצבת בובות דובי פרווה מכוסי עיניים ומוכתמים בכתמי צבע אדום-דם, המייצגים את 30 הילדים שנחטפו על ידי מחבלי חמאס לעזה
ביטויי תמיכה והזדהות, כולל הצבת נרות זיכרון, בסמוך למזרקת אש ומים
פעילות

שירות סיורים אדריכליים בכיכר באמצעות מדריך קולי מוצע על ידי מרכז באוהאוס הסמוך לכיכר. בנוסף, פעמיים בשבוע התקיים שוק עתיקות ויד שנייה בשתי הרחבות שבמפלס הקרקע. עקב תוכניות להנמכת הכיכר, עבר השוק בנובמבר 2016 לכיכר גבעון בתל אביב (סמוך לסינמטק).
גלריית תמונות מהכיכר וסביבתה

הכיכר בשנת 2011
בית קולנוע רב חן בתכנון האדריכל אריה שרון
מלון סנטר (במקור מלון גזית) בתכנון האדריכל חיים משולם
"אש ומים" - המזרקה של יעקב אגם, סימן ההיכר של הכיכר החדשה
מזרקת "אש ומים" בכיכר דיזנגוף, דצמבר 2014
כיכר דיזנגוף החדשה לאחר ההנמכה, נובמבר 2018
הערות שוליים

↑  עיר גינות: גינות הבלוק בתכנית גדס בתל אביב, עמ' 59
↑   נתן אקסלרוד, חנוכת כיכר צינה דיזנגוף בת"א, 1938, אוסף יומני כרמל  באתר YouTube ‏
↑  ישראל 50 בעמוד על שנת 1959
↑  מתוך ריאיון עם המפיקה אסתל פרידמן
↑  תכנון חדש לככר דיזנגוף, דבר, 7 ביוני 1976
↑  יגאל חי, עתיד כיכר דיזנגוף: רגליים על הקרקע, בלי אגם, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2007
↑  איתי בלומנטל, בגובה הכביש: צפו במהפך של כיכר דיזנגוף, באתר ynet, 11 בספטמבר 2018
↑  רעות ברנע, ‏תל אביב התמלאה במיצבי אמנות כואבים ומצמררים. המדריך המלא, באתר "Time Out ישראל", 5 בנובמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552011705171 
כיכר צינה דיזנגוף בראשיתה, 1934
כיכר דיזנגוף הישנה, 1939, העיר הלבנה בשיאה
כיכר דיזנגוף בשנת 1946
צילום אוויר של הכיכר, 1959
ג'ון היגינס

| --- | --- |

 לידה:  18 במאי 1975 (בן 49) וישו, הממלכה המאוחדת 
 מידע כללי
 מדינה:  סקוטלנד 
 השכלה:  St Aidan's High School 
 ספורט
 ענף ספורט:  סנוקר 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית (2008)  היכל התהילה של הסנוקר (2012) 
 
ג'ון היגינס (באנגלית: John Higgins; נולד ב-18 במאי 1975) הוא שחקן סנוקר מקצועני סקוטי. היגינס זכה ארבע פעמים באליפות העולם בסנוקר, ודורג במקום הראשון בעולם במשך ארבע עונות. נכון למרץ 2025, היגינס מדורג במקום השביעי בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי.
ביוגרפיה

את הקריירה המקצוענית שלו בסבב העולמי החל היגינס בשנת 1992, וכבר בצעירותו נחשב לכישרון גדול. הפריצה הגדולה של היגינס הגיעה בשנת 1998, בה זכה באליפות העולם ובאליפות בריטניה הראשונות שלו.
עד כה זכה היגינס ב-59 תארים מקצועניים (32 תוארי דירוג, 3 תוארי דירוג מינוריים, 21 תארים ללא דירוג, ו-3 תארים קבוצתיים), בהם ארבע זכיות באליפות העולם בסנוקר בשנים 1998, 2007, 2009, ו-2011, שלוש זכיות באליפות בריטניה בשנים 1998, 2000 ו-2010, ושתי זכיות בטורניר המאסטרס בשנים 1999 ו-2006.
היגינס דורג במקום הראשון בעולם במשך ארבע עונות: 1998/1999, 1999/2000, 2007/2008 ו-2010/2011.
היגינס נחשב לאחד משחקני הסנוקר הטובים והמצליחים ביותר בכל הזמנים. במהלך הקריירה ביצע 1,022 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, שלישי בכל הזמנים לאחר רוני או'סאליבן וג'אד טראמפ, וצלח 13 רצפים מקסימליים רשמיים של 147 נקודות, שני בלבד בכל הזמנים לרוני או'סאליבן. כמו כן, היגינס הוא שחקן הסנוקר המבוגר ביותר בכל הזמנים שביצע רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות (גיל 48 ו-268 ימים. נגד פאן ז'נגי בטורניר הצ'מפיונשיפ ליג 2024). עד כה הרוויח היגינס למעלה מ-10 מיליון פאונד במהלך הקריירה, שני בלבד בשיא כספי הזכייה גם כן לאחר רוני או'סאליבן.
בשנת 2008 זכה היגינס באות הכבוד כחבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE).
בשנת 2010 היה מעורב היגינס בתקרית בה הואשם בניסיון למכירת משחקים. עיתונאים בריטים העמידו פני אנשי עסקים המעורבים בעולם הסנוקר וקבעו עימו ועם אמרגנו פגישה בבית מלון בקייב, אוקראינה. הפגישה צולמה במצלמה נסתרת במהלכה היגינס התחייב להפסיד ארבעה משחקונים בארבעה טורנירים שונים בתמורה לסכום של 300,000 פאונד. בהמשך, פורסם הסרטון שתיעד את הפגישה, בעקבותיו היגינס הושעה מיידית מהסבב המקצועני ואמרגנו התפטר. היגינס טען שנענה בחיוב לבקשה מתוך פחד מכיוון שהיה בטוח שמדובר באנשים מהמאפיה הרוסית. למרות טענותיו, הורשע והושעה מסבב הסנוקר המקצועני לחצי שנה ונקנס ב-75,000 פאונד.
בשנת 2024 היה השחקן השני בהיסטוריית המשחק, לאחר רוני או'סאליבן, שהשלים 1,000 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה בקריירה. הוא השלים הישג זה מול מארק אלן, בשלב שמינית הגמר של אליפות אנגליה הפתוחה של אותה שנה.
נכון לשנת 2025, על פי אתר סטטיסטיקות הסנוקר CueTracker, היגינס הוא השחקן שניצח הכי הרבה משחקים (1,302), והכי הרבה משחקונים (8,550) בהיסטוריה של הסנוקר המקצועני. כמו כן, הוא השתתף בהכי הרבה משחקים (1,876), ובהכי הרבה משחקונים (14,506) בהיסטוריה של הסנוקר המקצועני.
היגינס נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא אוהד מסור של קבוצת הכדורגל סלטיק, ומגיע באופן קבוע למשחקיה של הקבוצה.
הערות שוליים

↑  https://cuetracker.net/statistics/matches-and-frames/won/all-time
↑  https://cuetracker.net/statistics/matches-and-frames/frames-won/all-time
סלומה אפונסו

סלומה פאולו אפונסו אפונסו (בפורטוגזית: Salomé Paulo Afonso Afonso; נולדה ב-19 בנובמבר 1997) היא אתלטית פורטוגזית, סגנית אלופת אירופה באולם (אפלדורן 2025) בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה

אפונסו נולדה בליסבון שבפורטוגל.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 37 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:10.80 דקות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות אירופה באולם שנערכה באיסטנבול שבטורקיה במרץ סיימה במקום 13 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:16.59 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיימה במקום 37 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:06.55 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיימה במקום שמיני בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 4:06.18 דקות.
באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני סיימה במקום שמיני בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:06.80 דקות.
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט סיימה במקום 16 בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:59.96 דקות.
ביוגרפיה > 2025 > סגנית אלופת אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה באפלדורן שבהולנד במרץ זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:07.66 דקות, אחרי אגתה גיימו מצרפת (4:07.23 דקות) ולפני רבי וולקוט-נולאן מההמלכה המאוחדת (4:08.45 דקות).
שיאים אישיים

ריצת 1500 מטר: 3:59.96 דקות (2024)
ריצת 1500 מטר: 4:05.04 דקות (2025)
אהרלה סמט

| --- | --- |

 לידה:  1980 (בן 45 בערך) כ"ג חשון תש"מ
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 עיסוק:  זמר
 זרם:  חסידות תולדות אברהם יצחק
 סוגה:  מוזיקה חסידית
 שפה מועדפת:  יידיש, עברית
 שיתופי פעולה בולטים:  מאיר אדלר, מנדי וייס, מקהלת מלכות, זאנוויל ויינברגר, יוסף משה כהנא
אהרן (אהרל'ה) סמט (נכתב ביידיש כ"סאמעט", נולד בכ"ג בחשוון ה'תש"ם) הוא זמר ישראלי-חסידי.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

סמט הוא חסיד תולדות אברהם יצחק. סמט החל את הקריירה במקהלת החסידות של תולדות אברהם יצחק וכזמר חתונות.
היה בין עורכי אלבום "כנשר" עם משה גולדמן והיה בין המבצעים בסינגל "שלום שלום".
בשנת ה'תשס"ח הוציא ביחד עם הקלידן מאיר אדלר את הסינגל 'חנינא'.
בשנת ה'תשס"ט פרץ סמט לאחר שהופיע בשמחת בית השואבה השנתית בישיבה הגדולה 'קול תורה' בשכונת בית וגן בירושלים. הסינגל שזכור מאז, הוא הלהיט 'כי הרבית' אשר בוצע שם לראשונה על ידי ארהל'ה סמט בליווי מוזיקלי של מאיר אדלר, האלבום נמכר בהיסטריה בכ-30,000 עותקים ברחבי העולם, הסינגל 'כי הרבית' יצא לאור אחר כך על ידי הזמר אברהם פריד.
בשנת ה'תשע"ב הפיק יוחי בריסקמן במסגרת פרויקט אישי בשם "פרויקט איקס", אלבום משותף עם אהרלה בשם "פרויקט איקס - חסידישע טעם". האלבום מכיל אוסף קאברים לשירים שונים של יעקב שוואקי, מרדכי בן-דוד, אברהם פריד, ליפא שמלצר וניגונים מחצרות חסידיות שונות.
באותה שנה הוציא לקראת פורים את הסינגל 'אהללה אלוקי', את השיר הלחין הרב יעקב יוסף בוקסבוים מחסידות סקווירא ועיבדו מאיר אדלר ונפתלי משה שניצלר, השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות מושמע רבות בחתונות, אירועים ובשמחות בית השואבה בציבור הדתי והחרדי.
בשנת ה'תשע"ח הפיק את אלבום הבכורה שלו בשם 'אהר'לע'. אלבום זה כלל לחנים של פינקי ובר, מאיר אדלר, ליפא שמעלצר, יענקי דסקל, משולם גרינברגר, מוטי אילוביץ', הלל פלאי, שימשי ניימן והערשי רוטנברג.
בשנת ה'תש"פ לקארת אירועי סיום הש"ס של ארגון דרשו הוציא יחד עם מקהלת מלכות וזאנוויל ויינברגר את הסינגל 'אורך ימים' שהלחין איצי ברי.
בשנת תש"פ הוציא לאור אלבום בשם "אוירא דארץ ישראל". אלבום זה הוא פרויקט עם קאברים לשירים חסידיים שמחים, יחד עם הקלידן מוישי מנדלסון. בשנת ה'תשפ"ב הוציא חלק שני בסדרה אוירא דארץ ישראל 2 כשגם באלבום זה העיבודים של מוישי מנדלסון.
בשנת ה'תשפ"ג הוציא סמט את אלבומו "עדלאידע" ובו שירי פורים חסידיים, יחד עם מוישי מנדלסון ומוטי ויזל.
שיתוף פעולה בולט בין אהרלה למפיק המוזיקלי יוסף משה כהנא מתבטא בהשתתפותו של אהרלה בעשרות אלבומים שבהפקתו של כהנא ושל חברת לחיים הפקות ובין היתר בסדרת האלבומים לחיים טיש.
ביוגרפיה > חיים אישיים

סמט נשוי, ומתגורר בבית שמש.
דיסקוגרפיה > אלבומים

א חסידישע טעם מתוך פרויקט X של יוחי בריסקמן, 2012
אווירא דארץ ישראל, 2020
אוירא דארץ ישראל, 2021
עדלאידע, 2023
פונעם בורא אליין, 2025
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים

ועינינו תראינה, יוסי גיל, 2005
להודיע, משה גולדמן, 2007
לחיים טיש חב"ד, יוסף משה כהנא, 2011
לחיים טיש, תורה, 2012
לב אל הנשמה, משה חזקי' וייס, 2019
לחיים חסידים, יוסף משה כהנא, 2019
לחיים טיש חב"ד 2, 2020
יידיש נחת - 4, אמונה וביטחון, 2020
זכר חסדו, ניגוני פיטסבורג, 2021
שמחת החיים 10, אברומי ברקו, 2022
תתחדש, הרשי רוזנברג, 2022
א גאלדענע ליד, ניגוני ר' משה גולדמן, יוסף משה כהנא, לחיים הפקות, 2023
פורים אין תולדות אהרן, 2025
שבחים 2 וואקלי
אלבום חתונה של יענקי רובין
האוצר 5 - וואקלי
התרגשות - שמע ישראל של פינקי ובר
שמחת בית השואבה אין טשכנוב 1–2
אחד יחיד ומיוחד
מתיקות 4 - ליבי
דאס אידישע טרער
א לחיים מיט זאנוויל, יוסף משה כהנא
לחיים טיש - לחיים זיץ-השבעתי (קומזיץ 1)
לחיים טיש - קומזיץ 4
לחיים טיש - פסח
לחיים טיש - שמחה טיש
לחיים טיש - שבת 5