stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דון צ'ייני
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1968 נלקח צ'ייני על ידי בוסטון סלטיקס בבחירה ה-12. בעונתו הראשונה זכה עם הסלטיקס באליפות ה-NBA השנייה שלהם ברציפות, וה-11 ב-13 השנים האחרונות. בעונתו השלישית ב-NBA, 1970/1971, החל לשמש כשחקן קבוע ברוטציית הקבוצה, כאשר קלע 11.5 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1973/1974 זכה באליפות נוספת כשחקן הסלטיקס, לאחר שגברו בסדרת הגמר על מילווקי באקס בתוצאה 4–3. בתקופתו בבוסטון בלט כאחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בליגה, לצד חברו לקבוצה ג'ון האבליצ'ק, ובין העונות 1972–1975 נבחר 4 פעמים ברציפות לחמישיית ההגנה השנייה של העונה.
בשנת 1975 עבר לשחק בקבוצת ספיריטס אוף סנט לואיס מליגת ה-ABA, ובעונתו היחידה במדיה קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק. לקראת עונת 1976/1977 חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, אשר הודחה מהפלייאוף בגמר האזור המערבי, ובסיום העונה נבחר בפעם החמישית בקריירה לחמישיית ההגנה השנייה של העונה.
בדצמבר 1977, לאחר כעונה וחצי עם הלייקרס, הועבר יחד עם קרמיט וושינגטון בטרייד לבוסטון סלטיקס, בתמורה לצ'ארלי סקוט. בעונת 1979/1980 הודח עם הסלטיקס בגמר האזורי, בפעם החמישית בקריירה, ובסיומה פרש ממשחק.
קריירת אימון

בין השנים 1980–1983 שימש צ'ייני כעוזרו של מאמן דטרויט פיסטונס, סקוטי רוברטסון, ולקראת עונת 1983/1984 עבר לצוות האימון של ג'ים ליינאם בסן דייגו קליפרס. במהלך העונה העוקבת מונה למאמן הראשי של הקליפרס במקומו של ליינאם, ועד לסיום עונת 1986/1987 הוביל את הקבוצה למאזן כולל של 53 ניצחונות ו-132 הפסדים (28.6%).
בעונת 1987/1988 היה עוזר מאמן באטלנטה הוקס, תחת המאמן מייק פראטלו.
בשנת 1988 מונה למאמן יוסטון רוקטס, במקומו של ביל פיץ'. על אף יכולת שיא של כוכב הקבוצה האקים אולאג'ואן, הודחו הרוקטס בסיבוב הראשון של הפלייאוף בכל 3 עונותיו הראשונות של צ'ייני. בסיום עונת 1990/1991 זכה בפרס מאמן השנה ב-NBA לאחר שקבוצתו רשמה מאזן חיובי 52–30, אך לאחר 52 משחקים בעונה העוקבת פוטר מתפקידו והוחלף על ידי רודי טומג'נוביץ'. מאזנה הכולל של יוסטון בתקופתו של צ'ייני הוא 164 ניצחונות לעומת 134 הפסדים (55.0%) בעונה הסדירה, ו-2 ניצחונות לעומת 9 הפסדים (18.2%) בשלבי הפלייאוף.
בשנת 1992 הצטרף לצוות האימון של רון רוטסטין בדטרויט פיסטונס. לאחר שנה אחת החליף את רוטסטין כמאמן הקבוצה, ובשתי עונותיו בתפקיד הוביל את הפיסטונס למאזן כולל של 48 ניצחונות ו-116 הפסדים (29.3%).
בין השנים 1995–2001 שימש כעוזר מאמן בניו יורק ניקס תחת דון נלסון (1995–1996) וג'ף ואן גנדי (1996–2001). בעונת 1998/1999 העפילו הניקס לגמר ה-NBA, אך הפסידו מול סן אנטוניו ספרס בתוצאה 1–4. לאחר שפתחה את עונת 2001/2002 עם מאזן 10–9, פיטרה ניו יורק את ואן גנדי ומינתה את צ'ייני כמחליפו. צ'ייני נשאר בתפקיד במשך כשנתיים, עד ינואר 2004, ולאורך תקופתו רשמו הניקס מאזן שלילי 72–112 (39.1%).
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות ה-NBA של צ'ייני, באתר basketball-reference.com
1 2  ביוגרפיה, באתר ה-NBA
↑  סטטיסטיקות האימון של צ'ייני, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של צ'ייני, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1968, באתר basketball-reference.com
↑  צ'ייני מועבר בטרייד לבוסטון, באתר וושינגטון פוסט, 28 בדצמבר 1977
האסון בהר האוורסט (1996)

| --- | --- |

הפסגה הצפונית של הר האוורסט
 סוג:  סופת שלגים
 תאריך התרחשות:  10–11 במאי 1996
 משך האסון:  2 ימים
 הרוגים:  8
 נעדרים:  4 
 קואורדינטות:  27°59′17″N 86°55′30″E﻿ / ﻿27.988055555556°N 86.925°E﻿ / 27.988055555556; 86.925
 he
 
האסון בהר האוורסט התרחש בין 10 ל-11 במאי 1996, כששמונה מטפסים נקלעו לסופת שלגים חמורה בירידתם מפסגת הר האוורסט ונהרגו. היה זה האסון החמור ביותר על ההר עד מפולת השלגים באוורסט 2014, שגבתה 16 חיי אדם, ומפולת השלגים בעקבות רעידת האדמה בנפאל בשנת 2015 שגבתה 18 חיי אדם.
בין ההרוגים היו שלושה חברי משלחת טיפוס הודית של משמר הגבול ההודי-טיבטי, שטיפסו לפסגה מהצלע הצפונית של ההר . חמשת ההרוגים האחרים היו מטפסים ומדריכים משתי משלחות טיפוס מסחריות שהעפילו לפסגה מהצלע הדרומית. סיפורם של חברי המשלחות המסחריות זכה לחשיפה רבה ועורר דיון בשאלת מסחור הטיפוס לאוורסט, והשפעת שיקולים מסחריים על שיקול הדעת של מדריכי המשלחות המסחריות.
המשלחת ההודית

ששת חברי צוות הפסגה של המשלחת ההודית יצאו לעבר הפסגה ממחנה מספר 3, הנמצא בגובה 8300 מטר, בשעה מאוחרת יחסית, ב-5:45 בבוקר שעון נפאל. הצוות היה המשלחת הראשונה שיצאה לפסגה במסלול הצלע הצפונית באותה עונה. כאשר הגיעו למדרגה הראשונה הבינו שהחבלים הקבועים מהעונה הקודמת אינם במצב טוב. היה עליהם להתקין חבלים חדשים בעצמם. כוון שלא היו להם די חבלים אחד מחברי הצוות חזר למחנה להביא חבלים נוספים, הדבר גרם לעיכוב נוסף. שלושה מחברי הצוות שהחלו לסבול מכוויות קור ויתרו על ההעפלה לפסגה וחזרו למחנה. בסופו של דבר דיווחו שלושת חברי הצוות על כך שהגיעו  לפסגה רק בשעה 16:15 אחר הצהרים. שעה שספק אם תאפשר להם לחזור בבטחה למחנה לפני רדת החשכה. בשעה שהגיעו לפסגה תנאי מזג האוויר התדרדרו והחלה סופת שלגים קשה. לאחר רדת החשכה עוד נראו שני מטפסים עם פנסי ראש יורדים מההר, אבל שלושת חברי הצוות לא הגיעו למחנה. חברי המשלחת ההודית טענו שעל פי הדיווחים במכשירי הקשר של מטפסים יפנים שיצאו למחרת לפסגה, הם פגשו לפחות את אחד המטפסים כשהוא עדיין בחיים אך לא פעלו די כדי לסייע לו ולהציל את חייו.  הטענה הוכחשה על ידי המשלחת היפנית.
חברי המשלחות המסחריות

חברי המשלחות המסחריות טיפסו מהצלע הדרומית מהצד הנפאלי של ההר. ב-10 במאי הם יצאו בחצות הלילה ממחנה 4 שנמצא בבסיס ה"עוקף הדרומי" לעבר הפסגה. באותו יום יצאו לעבר הפסגה 3 משלחות. שתי המשלחות המסחריות ומשלחת של מטפסים מטייוון, סה"כ 33 מטפסים. כאשר הגיעו המטפסים ל"מרפסת" הם גילו שלא הותקנו שם חבלים על ידי השרפה כפי שציפו. לכן חברי כל המשלחות נאלצו להמתין עד שיותקנו החבלים. הם התעכבו פעם נוספת לצורך התקנת חבלים כאשר הגיעו ל"רכס הפסגה". בגלל כמות המטפסים הגדולה נוצר "פקק תנועה" בטיפוס "מדרגת הילרי" כך שחלק מהמטפסים היו רחוקים מהפסגה למרות שחלפה שעת הגג שנקבעה לחזרה. למרות זאת, ראשי המשלחות עם מטפסים נוספים המשיכו בדרכם לפסגה ולא שבו על עקבותיהם. ראשי המשלחות ושני מטפסים נוספים הגיעו לפסגה סמוך לשעה 16:00 שעון נפאל, כך שלא נותר להם די זמן לחזור בבטחה לפני רדת החשכה. כאמור בשעה זו תנאי מזג האוויר החלו להתדרדר. בירידתם מהפסגה, כאשר נעו על "רכס הפסגה" לעבר הפסגה הדרומית החלה סופת שלגים עזה. הם מצאו את מותם באזור הפסגה הדרומית.
בשנת 2015 יצא לאקרנים סרט הדרמה אוורסט המגולל את סיפורם של חברי שתי המשלחות המסחריות במהלך הסופה.
ראו גם

אוורסט - מסלולי טיפוס
לקריאה נוספת

Into Thin Air: A Personal Account of the Mt. Everest Disaster - Jon Krakauer, Penguin Random House
הערות שוליים

↑  הצלע הצפונית היא בצד הטיבטי של האוורסט
↑  P. M. DAS, THE INDIAN ASCENT OF QOMOLUNGMA BY THE NORTH RIDGE, The Himalayan Journal
Vol.53
↑  JOHN-THOR DAHLBURG AND DHRUBA ADHIKARY, Climbing Veterans Call Everest Deaths Inevitable, Los Angeles time, ‏15 במאי 1996
↑  Saso, Hiroo (בינואר 2002). "Misunderstandings Beyond the North Ridge". International Mountaineering and Climbing Federation. אורכב מ-המקור ב-24 בפברואר 2005. נבדק ב-19 באוגוסט 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  העוקף הדרומי משתרע בן פסגת "להוטסה" (8,516 מטר) לפסגה הדרומית של האוורסט.
↑  "רכס הפסגה" הוא קו הרכס בין הפסגה הדרומית לפסגת האוורסט (הפסגה הצפונית)
↑  מדרגת הילרי היא מדרגת סלע בגובה 12 מטר "ברכס הפסגה" . ברעידת האדמה בנפאל שהתרחשה ב-2015 "מדרגת הילרי" התמוטטה.
גדיניה

גדיניה (פולנית: ‏Gdyniaקובץ:Pl-Gdynia.ogg‏Ⓘ‏, קשובית: Gdiniô) היא עיר בצפון פולין ובה כרבע מיליון תושבים.
גדיניה יושבת לשפת מפרץ גדנסק שבדרום הים הבלטי, כ-15 ק"מ מהעיר גדנסק - שעימה ועם העיירה סופוט היא יוצרת אגד ערים, שמכונה "שלוש-הערים". זוהי עיר-נמל ומספנות חשובה.
היסטוריה

ההיסטוריה של גדיניה היא במידה רבה ההיסטוריה של פומרניה המזרחית. בעת העתיקה ישבו באזור סלאבים, שבהם נמזגו השפעות פרוסיות-בלטיות. בימי הביניים אוחד מזרח-פומרניה עם פולין ונפרד ממנה לצורות שונות של עצמאות מספר פעמים; 1253 הייתה השנה בה נזכר לראשונה השם "גדיניה" – כפר-דייגים פומרני - ואז גם נבנתה כנסייה, הראשונה בפולין הבלטית.
בתחילת המאה ה-14 כבש המסדר הטבטוני את החבל מידי פולין וסיפחו לפרוסיה. בחלוף כ-150 שנה לאחר שרשרת העברות-בעלות, שלאחריהן מלחמת שלוש-עשרה השנים בין הפרוסים לטבטונים (1454–1466), הייתה פומרניה המזרחית קצהו המערבי של כתר-פולין תחת האיחוד הפולני-ליטאי, והיא עתה חלק מפרוסיה המלכותית. סמוך לתום המאה ה-18, לאחר חלוקתה של פולין לראשונה - וכשסממנים גרמניים הואצלו על "Gdingen" — גדיניה, היו בכפר 21 בתים בסך הכל.
ב-1870, כשממלכת פרוסיה הפכה לחלק מהקיסרות הגרמנית, נמנו בגְדינגן כאלף ומאתיים תושבים והמקום התפתח כעוגן תיירותי פופולרי למדי, עם מסחר וספנות. לאחר מלחמת העולם הראשונה, וביתר-שאת לאחר חתימת חוזה ורסאי - שהיווה את ראשית ביתורו של מזרח גרמניה, יחד עם חלקים נוספים של מה שהייתה פרוסיה המערבית הייתה גדיניה לחלק מהרפובליקה של פולין החדשה.
התפתחותה נסקה, מכפר לא גדול, לעיר נמל פולנית עצמאית וגדולה. ממשלת פולין קיבלה את ההחלטה בדבר הפיכת העיירה לנמל-ים עיקרי בעיצומה של המלחמה הפולנית-סובייטית. הנמל שהוקם נמנה עם המובילים שבנמלי הים הבלטי, ובשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה עברו בו שמונים אחוז מן הסחורות שנכנסו לפולין ושיצאו ממנה, כשהוא מהווה תחרות משמעותית לסחר שהתנהל דרך גדנסק - אז אוטונומיה גרמנית. בכך, אכן, היה נמל גדיניה רקע למתיחות בלתי פוסקת עם גרמניה.
הגרמנים פלשו לעיר ב-1939. הם תפסו את הנמל, וקראו לעיר גוטנהפן (Gotenhafen), על שם הגותים, שבט שמוצאו מאזור זה. כ-50 אלף אזרחים פולנים - שהגיעו לאזור כחלק מגדילת העיר - גורשו לתוך הגנרלגוברנמן, ואלפים אחרים ממוצא פומרני נעצרו ומצאו את מותם. המספנה הורחבה על ידי הגרמנים לצורכי מלחמתם, וגוטנהפן הפכה לבסיס-ימי חשוב, שאירח ספינות מלחמה גדולות וכמעט שלא ספג את נזקי ההפצצות מהאוויר שחוללו בעלות הברית מ-1943 ואילך. רובע הנמל נהרס למעשה על ידי חטיבות גרמניות נסוגות, בעוד מיליוני פליטים מכותרים מופצצים בידי הרוסים, מרבית הבניינים והמתקנים הושמדו והכניסה לנמל נחסמה.
בגדיניה גם היה ממוקם מחנה-משנה של מחנה הריכוז שטוטהוף שפעל כ-50 ק"מ מזרחה משם.
במרץ 1945 לאחר תפיסת העיר בידי הסובייטים שבה גדיניה לשמה הפולני, כשהיא מסונפת למחוז גדנסק.
שנות השבעים ראו את המרי השמאלי האנטי-סטליניסטי, שמרכזו היה במספנות גדיניה; ומאוחר יותר נקרא אחד הרחובות הראשיים בעיר על שמו של אחד מחללי הירי המשטרתי שנועד לדכא את המחאה. המספנות היו ערש לידתה של תנועת סולידריות בהנהגת לך ואלנסה, שמילאה תפקיד חשוב בהתמוטטות השלטון הקומוניסטי באירופה בסוף שנות השמונים.
יהודי גדיניה

טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בגדיניה כ-700 יהודים. בין מלחמות העולם התקיימה בעיר פעילות ציונית, לרבות של תנועות נוער, ופעל בה קיבוץ הכשרה. בשנת 1934 נחנך בעיר בית כנסת חדש.
בשנות השלושים סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות, ובהן הצבת משמרות חרם לפני חנויותיהם, וניפוץ שמשות בתיהם.
עם כניסת הגרמנים לעיר בספטמבר 1939 נרצחה ביריות קבוצה מיהודי העיר, והיתר הועברו בהמשך למחנה הריכוז שטוטהוף, וממנו לאושוויץ. קבוצה של 27 משפחות יהודיות מהעיר שהסתתרה ביערות הסביבה הוסגרה לגרמנים.
אגנישקה וידרשל (בודנה) הצילה מספר יהודי העיר וקיבלה הכרה כחסידת אומות העולם.
כלכלה

הן המספנה הגדולה בפולין (סטוֹצניה גְדיניה) והן חברת ה-IT הגדולה במדינה (פְּרוֹקוֹם) ממוקמות בגדיניה. הנמל הסמוך הוא השני בים הבלטי בהיקף המכולות.
את העיר משרתים הן שדה תעופה מקומי סמוך, והן נמל התעופה הבינלאומי גדנסק על שם לך ואלנסה שמרוחק כ-20 ק"מ ממרכז גדיניה.
תרבות

לא פחות משמונה מוסדות השכלה גבוהה התבססו בגדיניה, מהם 5 פרטיים ושלושה ממשלתיים.
קבוצת הכדורסל ארקה גדיניה (אנ') היא מהבולטים שבמועדוני כדורסל הנשים באירופה, עם 13 זכיות (נכון ל-2021) באליפות הליגה הפולנית הבכירה (ה-PLKK), ופעמיים מקום שני בגמר היורוליג הנשי, קבוצת הגברים של המועדון זכתה 9 אליפויות רצופות בליגת העל הפולנית בשנים 2004–2012.
ערים תאומות

ארצות הברית סיאטל, ארצות הברית
ארצות הברית ברוקלין, ארצות הברית
נורווגיה כריסטיאנסנד, נורווגיה
דנמרק אלבורג, דנמרק
שוודיה קרלסקרונה, שוודיה
גרמניה קיל, גרמניה
לטביה ליפאיה, לטביה
ליטא קלייפדה, ליטא
רוסיה קלינינגרד, רוסיה
ראו גם

היסטוריה של פולין
הכנסייה הקולגיאטית בגדיניה
גידי לבנון

| --- | --- |

 לידה:  תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד עוצבת בני חיל  מפקד בית הספר לשריון  סגן מפקד אוגדה 162
 פעולות ומבצעים
   מבצע שלום הגליל   המערכה ברצועת הביטחון
 תפקידים אזרחיים
 סגן מבקר מערכת הביטחון
 
גידי לבנון הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף. בין תפקידיו: מפקד חטיבה 844, מפקד בית הספר לשריון, סגן מפקד אוגדה 162, סגן מבקר מערכת הביטחון.
ביוגרפיה

גידי לבנון נולד בתל אביב.
התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון. שירת בגדוד 429, מונה למפקד פלוגה בגדוד 195 של חטיבה 401, המשיך לשרת כסגן מפקד גדוד 184, קצין אג"ם של חטיבה 460, מפקד גדוד 184 של חטיבה 14 (בשנים 1982–1983), מפקד גדוד 532 של חטיבה 460 (בשנים 1985–1987), קצין אג"ם של אוגדה 252, ראש תורת חיל השריון (תח"ש), מפקד עוצבת בני חיל (בשנים 1989–1992), מפקד בית הספר לשריון, סגן מפקד אוגדה 162, וסגן מבקר מערכת הביטחון.
בתפקידו כראש תורת חיל השריון יזם בשנת 1988 הצעה למגן את גחון טנקי המרכבה שעסקו בבט"ש בדרום לבנון, כדי לצמצם את נזקי פגיעה בהם ממטעני גחון. הצעתו יושמה במיגון מודולרי, שניתן להרכבה ולפירוק לפי הצורך, משום שהרכבת המיגון משפרת את עמידות הטנק אך פוגעת בניידותו. המיגון הותקן בעשרות טנקי מרכבה, שוט קל ומגח.
חבר תנועת "הביטחוניסטים".
הערות שוליים

↑  מאיר פינקל, המתח בין הצלחות בבט"ש להנחתת יכולות במלחמה, הוצאת מערכות, עמ' 104–105
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיל צ'ניר

| --- | --- |

צ'ניר בשנת 2011
 לידה:  30 באוקטובר 1950 (בן 74) ברקלי שבקליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
 דראפט:  בחירה 4 ב"דראפט המצוקה", 1971 בולטימור בולטס
 קבוצות כשחקן
 1971–1979   1979–1980   1981:  בולטימור/קפיטל/וושינגטון בולטס   אינדיאנה פייסרס   גולדן סטייט ווריורס
 הישגים כשחקן
 אליפות ה-NBA‏ (1978)   החמישייה השנייה של העונה (1975)   3 בחירות למשחק האולסטאר (1974, 1975, 1977)   חמישיית הרוקיז (1972)
פיליפ "פיל" צ'ניר (באנגלית: Philip "Phil" Chenier; נולד ב-30 באוקטובר 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1971–1981, בעמדת הקלע. לאורך הקריירה רשם ממוצעים של 17.2 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק. מאז עונת 1987/1988 משמש כפרשן בשידורי הטלוויזיה של משחקי וושינגטון בולטס/ויזארדס.
נעורים ומכללות

צ'ניר נולד וגדל בעיר ברקלי שבקליפורניה. לאחר לימודיו התיכוניים עבר לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ושיחק עבור קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה בין השנים 1969–1971. בעונתו השנייה בקבוצה קלע 16.8 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז Pac-12.
קריירת המשחק

צ'ניר נבחר על ידי בולטימור בולטס בבחירה הרביעית של סיבוב "דראפט המצוקה" (Hardship draft), שנערך במסגרת דראפט ה-NBA‏ 1971.
לאחר עונת רוקי בינונית פרץ צ'ניר בעונתו השנייה עם ממוצעים של 19.7 נקודות ו-4.2 אסיסטים למשחק, והפך לחלק אינטגרלי מהחמישייה הפותחת לצדם של ארצ'י קלארק, מייק ריורדן, אלווין הייז ו-וס אנסלד. בעונתו השלישית, בה עברו הבולטס למרילנד ושינו את שמם ל"קפיטל בולטס", היה צ'ניר הקלע המוביל של הקבוצה עם 21.9 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לראשונה להשתתף במשחק האולסטאר. על אף שסיימו את העונה במקום השני באזור המזרחי, הודחו הבולטס בסיבוב הפלייאוף הראשון, מול ניו יורק ניקס.
בעונה הבאה שינה המועדון את שמו ל"וושינגטון בולטס", ובעזרת שלושת שחקני האולסטאר צ'ניר, הייז ואנסלד קבעה הקבוצה שיא מועדון עם 60 ניצחונות בעונה הסדירה והעפילה בפעם השנייה בתולדותיה לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר הפסידו הבולטס לגולדן סטייט ווריורס בתוצאה 4–0 על אף יכולת שיא של צ'ניר שתרם 23.0 נקודות, 5.0 ריבאונדים, 4.8 אסיסטים ו-2.5 חטיפות בממוצע למשחק לאורך הסדרה. בשתי העונות הבאות המשיך להציג יכולת טובה בוושינגטון עם ממוצע של כ-21 נקודות למשחק, וקבוצתו הודחה פעמיים בשלב חצי גמר המזרח.
במהלך עונת 1977/1978 סבל צ'ניר מפציעה קשה בגבו אשר הגבילה אותו להשתתף ב-36 משחקים בלבד, ופגעה ביכולת התנועה שלו עד סוף הקריירה. בפלייאוף של אותה עונה, בו לא שותף צ'ניר בשל הפציעה, גברו הבולטס על אטלנטה הוקס, סן אנטוניו ספרס, פילדלפיה 76' וסיאטל סופרסוניקס בדרך לזכייה ראשונה באליפות ה-NBA, על אף היעדרותו של צ'ניר. באמצע עונת 1978/1979 חזר צ'ניר לשחק לראשונה מאז הפציעה, אך איבד את מקומו בחמישייה הפותחת וטרם 5.8 נקודות למשחק בלבד.
בדצמבר 1979 נשלח צ'ניר בטרייד לאינדיאנה פייסרס במדיה שיחק ב-23 משחקים. בעונת 1980/1981 השתתף בתשעה משחקים כשחקן גולדן סטייט ווריורס, בטרם שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק פעיל.
לאחר הפרישה

החל משנת 1987 משמש צ'ניר כפרשן בשידורי הטלוויזיה של משחקי וושינגטון בולטס/ויזארדס, ברשת NBC.
ב-23 במרץ 2018 העלתה קבוצת וושינגטון ויזארדס את גופייתו של צ'ניר, עם המספר 45, לתקרת אולמה הביתי כהוקרה על תרומתו למועדון. במהלך הקריירה שיתף צ'ניר פעולה עם כל ארבעת השחקנים הנוספים שגופייתם הופרשה על ידי הקבוצה - ארל מונרו, גאס ג'ונסון, וס אנסלד ואלווין הייז.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של צ'ניר ב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2 3  Wizards to Retire Phil Chenier’s #45, באתר הרשמי של וושינגטון ויזארדס, 14 בספטמבר 2017
↑  סטטיסטיקות המכללות של צ'ניר, באתר sports-Reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1971, באתר basketball-reference.com
↑  סיבוב המצוקה, שנערך באופן חד פעמי באותו דראפט, אפשר לשחקני מכללות לעזוב ל-NBA לפני שסיימו את לימודיהם, בתנאי שיוכיחו כי הם נמצאים במצב כלכלי קשה אשר מחייב אותם להתפרנס באופן מיידי.
↑  Wizards will retire Phil Chenier’s jersey, באתר וושינגטון פוסט, 14 בספטמבר 2017
רפיה

| רפיה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: דקלאים
משפחה:: דקליים
תת־משפחה:: Calamoideae
שבט:: משורייני הפירות (אנ')
תת־שבט:: Mauritiinae
סוג:: רפיה
שם מדעי
 Raphia ‏בובואה

רַפְיָה (שם מדעי: Raphia) הוא סוג של עצים ממשפחת הדקליים. הסוג כולל כ-20 מינים של עצי דקל שתפוצתם הטבעית באזורים הטרופיים של אפריקה, ובייחוד במדגסקר. רוב המינים גדלים באזורי ביצות, כש-Raphia regalis גדל על מדרונות ביער גשם טרופי. מין אחד, Raphia taedigera (אנ'), גדל גם באמריקה המרכזית והדרומית. המין זה הוא המקור לסיבי הרפיה, שהם העורקים של העלים.
אטימולוגיה

מקור השם בשפה המלגשית, שבה "פיה" (fia) פירושו "לסחוט מיץ", ובמקרה של רפיה הכוונה לייצור יין דקלים (אנ').
תיאור

מיני הרפיה הם דקלים גבוהים, עד גובה של 16 מטרים. הם חסרי גזע או דמויי עץ. הגזעים עומדים לבד או בקבוצות. הדקלים חד-ביתיים ופורחים רק פעם אחת, ואז מתים לאחר שהזרעים מבשילים (מונוקארפי). למינים מסוימים יש גבעולים בודדים שמתים לאחר הבשלת הפרי, אך יש להם מערכת שורשים שנשארת בחיים ושולחת גבעולים חדשים שיישאו פירות.
מספר הכרומוזומים הוא n = 282.
תיאור > עלים

העלים גדולים מאוד, הארוכים ביותר הידועים בעולם הצומח. עליו של המין Raphia Regalis מגיעים עד לאורך של 25 מטרים ורוחב של 3 מטרים. העלים מנוצים ונשארים על הצמח לאחר מותו. גם נדן העלה ארוך מאוד. עם הזמן הוא מתפרק לרצועות צרות או לפעמים לסיבים שחורים (הנקראים פיאסווה). הפטוטרת קצרה עד ארוכה מאוד, ובדרך כלל מקומטת עמוק בצידה העליון ליד הבסיס. העלעלים מקופלים, סרגליים, רבים ומסודרים בצורה כזו שהם משווים לעלה מראה מנוצה. יש להם קוצים קצרים בשולי העלה על העורק הראשי.
תיאור > תפרחות

התפרחות מסתעפות לשני גדילים. כמה מהן צומחות בו-זמנית בחיק העלים העליונים. הן נמצאות בין העלים ותלויות, או שהן מעל העלים ויוצרות תפרחת מורכבת זקופה ומסיבית. העוקץ של התפרחת קצר. החפית היא צינורית, ובעלת נדן צר עד מנופח. על עוקץ התפרחת ישנם מספר עלי חפה. ציר התפרחת ארוך במידה ניכרת מהעוקץ. החפות מסודרות על הציר בשתיים או בארבע שורות, הן צינוריות ובדרך כלל נושאים ענף רוחבי מסדר ראשון. אלה כפופים לאחור או בולטים.
גם עלי החפה של הציר מסודרים בשתיים או בארבע שורות. הרבע התחתון עד שני שלישים מהאורך של התפרחת מכילים פרחים נקביים ושתי חפיות. בחלק העליון, הם מכילים פרחים זכריים עם חפית בודדת.
תיאור > הפרחים

לפרחים הזכריים יש גביע דמוי צינור עם שלוש אונות שטוחות. הכותרת משתרעת הרבה מעבר לגביע, מעט מבריקה ומתמזגת בבסיסה. שלוש האונות ארוכות, משולשות ומעט דמויות קוצים. לשישה עד 30 האבקנים יש זירים צרים הנפרדים או מאוחדים לצינור. המַאֲבָקִים ארוכים בצורת חץ.
גרגירי האבקה אליפסואידים ובעלי סימטריה כפולה. פתח הנביטה הוא חריץ רחוק מהמרכז, בדרך כלל קצר משמעותית מציר האורך. אורך הציר הארוך ביותר הוא 17 עד 35 מיקרומטר.
הפרחים הנקביים לפעמים אינם משתרעים לחלוטין מעלי החפה שלהם. הגביע הוא דמוי צינור, הכותרת לא תמיד ארוכה מהגביע. היא בערך חצי צינורית ויש לה שלוש אונות משולשות. האבקנים העקרים יוצרים טבעת צמודה לעלי הכותרת עם 6 עד 16 שיניים שעליה עומדים המאבקים השטוחים, הקצרים והריקים. העלי הוא בן שלוש מגורות עם שלוש ביציות. הוא מדמוי ביצה עד חרוטי, עמוד העלי קצר ובעל צלקת של שלוש אונות. הפרדת המגורות אינה מלאה, הביציות אנאטרופיות (כלומר הפוכות).
תיאור > פירות וזרעים

הפרי בדרך כלל גדול, אליפטי ומכיל זרע אחד. לאֶקְסוֹקַרְפְּ (השכבה החיצונית של קליפת הפרי) יש שורות אנכיות של קשקשים גדולים הפונים לאחור. המֶסוֹקַרְפּ (בשר הפרי) סמיך, קמחי ועשיר בשמן. האֶנְדּוֹקַרְפְּ (הגלעין) אינו מובחן. לזרע מעטה זרע יבש ולאֶנְדּוֹסְפֵּרְם יש כמה תלמים עמוקים.
גידול ושימושים > סיבים

סיבי רפיה מיוצרים מהממברנה של האפידרמיס בצד התחתון של כפות העלים. מורידים את הממברנה ליצירת סיבים דקים ארוכים, אותם ניתן לגלגל יחד לתוספת חוזק לפני ייבושם לבסוף. את הסיבים אפשר לטוות לחוטי משיכה, חבלים, לחזק צמחים לסמוכות ולהשתמש בהם בהרכבות על עצים. הסיבים חשובים בתחום הטקסטיל, שכן ניתן לצבוע אותם ולשזור אותם במוצרים כגון מחצלות דקורטיביות, סלים, מצעיות, כובעים ונעליים.
גידול ושימושים > יין רפיה

את מוהל הדקל ניתן להתסיס ליין רפיה. המוהל נאסף באופן מסורתי על ידי חיתוך בצורת קופסה בחלק העליון של הדקל ותליית דלעת מרוקנת גדולה מתחת כדי לאסוף את הנוזל הלבן החלבי. שלא כמו בדקלי שמן, תהליך זה הורג את העץ. אפשר לתת למוהל הן מהרפיה והן מדקל השמן לתסוס במשך כמה ימים. כאשר נאסף לראשונה מהעץ, הוא מתוק ונראה מעט מוגז. ככל שהוא מתיישן יותר הסוכר מומר לאלכוהול. יין רפיה נוטה להיות מתוק יותר בכל גיל בהשוואה ליין מדקלי שמן. ניתן לזקק את שני סוגי יין הדקלים (אנ') למשקאות חריפים, כגון אוגוגורו (אנ'). באופן מסורתי בתרבויות מסוימות שבהן רפיה או דקל שמן זמינים מקומית, מוצעים משקאות חריפים אלה לאורחים מעצי הדקל.
גידול ושימושים > שימושים אחרים

בבנייה המקומית משתמשים בסיבי רפיה לחבלים, כאשר ענפים ועלים מספקים מקלות וקורות תומכות וחיפוי גגות שונים. תושבי ממלכת אוגבה במדינת ריברס בניגריה ותושבי מאזורים אחרים בדרום ניגריה משתמשים בכפות דקל רפיה בתור חכות. בדרך כלל חותכים את הכף מעץ דקל צעיר. מסירים את העלים ומייבשים את הגבעול, מה שהופך קל מאוד, והקרס מחובר לחוט, שנקשר אל הגבעול.
שמן לבישול מופק מהמסוקארפ של מינים מסוימים. הזרעים וקודקוד הגבעול נאכלים לפעמים. פירות של מינים מסוימים משמשים כרעל לדגים.
דקל הרפיה חשוב בחברות כמו זו של מחוז בוהול (אנ') בפיליפינים, קובה (אנ') של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בני הקבוצה האתנית של הנסו (אנ') של קמרון, האיגבו ואיביביו של דרום-מזרח ניגריה, בני הקבוצה האתנית של הטיב (אנ') של צפון-מרכז ניגריה ודרום-מערב קמרון, אנשי אורהובו של הדלתה של הניז'ר ובני היורובה של דרום-מערב ניגריה, בין כמה מדינות אתניות אחרות במערב אפריקה.
גידול ושימושים > רפיה סינתטית

לגדיל רפיה אורך מרבי של כ-1.5 מטר ורוחב בלתי קבוע. כאשר הוא נמצא על סלילים או חוטים באורכים גדולים יותר, זו כנראה רפיה סינתטית, המופקת מפוליפרופילן. הופק לראשונה על ידי חברת קובמה (אנ') האיטלקית בשיתוף עם חברת המכשור התעשייתי השווייצרית סולצר (אנ'), יצרנית נולים לאריגת סיבים טבעיים, שהתאימו את הנולים שלהם לעיבוד רפיה סינתטית. בדים אלה משמשים לייצור החלק האחורי של שטיחים, יריעות הגנה ושקים לאורז, תפוחי אדמה ופירות הדר. קובמה פיתחה גם שיטה לכיסוי בד רפיה בשכבת פוליאתילן דקה על מנת להפוך אותו לעמיד למים.
אריגת רפיה
ניתן להשתמש ברפיה בתהליך הרכבה
בד המיוצר מרפיה על ידי בני הקובה
חליפת רקדן מונגנג'י מסורתית מרפיה ממחוז באנדונדו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
חיות מרפיה במדגסקר
טקסונומיה

הסוג Raphia ממוקם בתוך משפחת הדקליים בתת-משפחת Calamoideae, שבט משורייני הפירות (אנ') ותת-שבט Raphiinae. זה הנציג היחיד של השבט. זוהי קבוצת אחות (אנ') של תת-השבט Mauritiinae (אנ'). הקלדיסטיקה של הסוג לא נחקרה (נכון לשנת 2008). שם הסוג Raphia נגזר מהשם העממי בשפה המלגשית "רופיה", שנגזר כאמור מ"פיה".
טקסונומיה > מינים

| תמונה | שם מדעי | תפוצה |
| --- | --- | --- |
|  | Raphia africana Otedoh | ניגריה, קמרון |
|  | Raphia australis Oberm & Strey | מוזמביק, דרום אפריקה |
|  | Raphia farinifera (Gaertn.) Hyl | אפריקה מסנגל לטנזניה, דרומה עד מוזמביק וזימבבואה |
|  | Raphia gentiliana De Wild | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה המרכז אפריקאית |
|  | Raphia hookeri G.Mann & H.Wendl | מערב ומרכז אפריקה מליבריה ועד אנגולה |
|  | Raphia laurentii De Wild | אנגולה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה המרכז אפריקאית |
|  | Raphia longiflora G.Mann & H.Wendl | מניגריה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו |
|  | Raphia mambillensis Otedoh | ניגריה, קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, סודן |
|  | Raphia mannii Becc | ניגריה, ביוקו |
|  | Raphia matombe De Wild | קבינדה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו |
|  | Raphia monbuttorum Drude | ניגריה, קמרון, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקאית, דרום סודן |
|  | Raphia palma-pinus (Gaertn) Hutch | מערב אפריקה מליבריה ועד קבינדה |
|  | Raphia regalis Becc | מרכז אפריקה מניגריה ועד אנגולה |
|  | Raphia rostrata Burret | קבינדה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו |
|  | Raphia ruwenzorica Otedoh | מזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, רואנדה, בורונדי |
|  | Raphia sese De Wild | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו |
|  | Raphia sudanica A. Chev | מערב אפריקה מסנגל ועד קמרון |
|  | Raphia taedigera (Mart.) Mart | ניגריה, קמרון, מרכז אמריקה (קוסטה ריקה, ניקרגואה, פנמה), דרום אמריקה (קולומביה, מדינת פארה של ברזיל) |
|  | Raphia textilis Welw | קבינדה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גבון, אנגולה |
|  | Raphia vinifera P. Beauv | מערב אפריקה מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ועד בנין |