stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגמביט הלטבי
הגמביט הלטבי הנדחה (3. ר-ג4) > וריאציית פולריו (3. ו:ה4 4. פ:ה5 ד5) > 6. ח:ז6

אין שום ספק שהמהלך 6. ח:ז6 הוא המסוכן יותר מבין השניים. אחרי שהמלכה הלבנה לוקחת את הצריח עם 7. מה:ח8, האפשרות הטובה ביותר של השחקן השחור הוא לשחק 7. מ-ו7, מגן על הפרש ב-ז8. כאן, ללבן יש שלוש אפשרויות עיקריות: לשחק 8. מה-ח7+, 8. מה-ד4 ו-8. ר-ב3. אם הלבן ישחק מה-ח7+, מומלץ לשחור לבלום את השח עם הרץ 8. ר-ז7. אם השחקן עם הכלים הלבנים ישחק מה-ד4, מרתק את הרגלי השחור ב-ה5 למלכה השחורה (כך שהוא לא יכול לקחת את הרץ ב-ג4), ניתן פשוט להוציא את אחד הרצים עם 8. ר-ה6, ואם השחקן הלבן יזיז את הרץ שלו למקום מבטחים ב-ב-3, ישחק השחור 8. ר-ז7 ויאיים על המלכה הלבנה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1: 
2: 
3: 
4: 
5: 
6: 
7: 
8: 
|  | ח | ז | ו | ה | ד | ג | ב | א |
לאחר 7. מ-ו7. המלכה הלבנה נכנסה לשטח השחור, ויכולה להילכד שם אם הלבן לא ישים לב.
אפשרויות נוספות ללבן > 3. פ-ג3

לפי אנתוני קוסטן, לשחור יש שתי אפשרויות עיקריות לאחר 3. פ-ג3: 3. פ-ו6 ו- 3. ד6. לאחר המהלך 3. ד6, הלבן יכול לשחק 4. ד4, מה שייכנס להגנת פילידור.
אפשרויות נוספות ללבן > 3. פ-ג3 > 3. פ-ו6

לאחר פ-ו6, הלבן ישחק 4. ר-ג4 (4. ה:ו5 זוהי גם אפשרות, נכנס לווריאציה המשנית) 4. ו:ה4 5. פ:ה5 ד5 6. פ:ד5!! פ:ד5 7. מה-ה5+ ז6 8. פ:ז6! ח:ז6! 9. מה:ז6+ מ-ד7 10. ר:ד5 מה-ה7 נכנס לסוף המשחק שבו ללבן יש שלושה רגלים עבור כלי קל אחד.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1: 
2: 
3: 
4: 
5: 
6: 
7: 
8: 
|  | ח | ז | ו | ה | ד | ג | ב | א |
לאחר 10. מה-ה7. כפי שניתן לראות, יהיה קשה גם לשחור וגם ללבן לנווט בלוח ולמצוא מסעים טובים, מה שיכול לגרום להפסד לשני הצדדים.
אפשרויות נוספות ללבן > 3. ד4

נגד 3. ד4 של הלבן מומלץ לשחק 3. ו:ה4 4. פ:ה5 פ-ו6 5. ר-ז5 ד6, כאשר לשחור יש מצב טוב מאוד. אם הלבן יקריב את הפרש שלו בעזרת 6. פ-ג3?! או 6. פ-ד2?! (כיוון שלאחר 6. ד:ה5 7. ד:ה5 הפרש השחור מרותק למלך ואחרי מה:ד1+ 8. צ:ד1 ר-ז4+ 9. צ-ד2 [9. ו3? לא עובד כי אחרי 9. ה:ו3 10. ז:ו3 ר:ו3 יש מזלג על שני הצריחים של הלבן] לשחקן שמשחק עם הכלים הלבנים יש יתרון), צריך לשחק 6. ג6 או 6. ר-ו5, כדי לשמור על יתרון אצל השחור.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1: 
2: 
3: 
4: 
5: 
6: 
7: 
8: 
|  | ח | ז | ו | ה | ד | ג | ב | א |
לאחר6. ג6. חשוב לזכור שעדיף לא לקחת את הפרש עם 6. ד:ה5.
אפשרויות נוספות ללבן > 3. ד3

המהלך הזה לא מבטיח ללבן שום יתרון. אחרי 3. פ-ג6 4. פ-ג3 פ-ו6 5. ה:ו4 ד5, השחור טוב. אפילו אם הלבן לא לוקח ה:ו4, לדוגמה, לאחר 3. ד6 4. פ-ג3 פ-ו6 5. ג3 ר-ה7 6. ר-ג2, השחור עדיין טוב ואפילו מנצח. התגובה הטובה ביותר של השחור היא 3. פ-ג6.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1: 
2: 
3: 
4: 
5: 
6: 
7: 
8: 
|  | ח | ז | ו | ה | ד | ג | ב | א |
לאחר 5. ד5. ניתן לראות באיור שלשחור יש שני רגלים במרכז, מה שמשיג לשחור יתרון רב.
ראו גם

גמביט
הקרבה (שחמט)
הערות שוליים

| פתיחות שחמט |
| --- | --- | --- |
| פתיחות אב | משחק פתוח • משחק חצי פתוח • משחק סגור • משחק חצי סגור • פתיחת איגוף • פתיחה נדירה |  |
| פתיחות גמביט | גמביט אבנס • גמביט בודפשט • גמביט המלך • גמביט המלכה • גמביט המלכה הנדחה • גמביט המלכה הנרצה • פתיחה סקוטית • גמביט לטבי • הגנה אוסטרית • הגנת צ'יגורין • הגנה בלטית • הגנת מרשל |  |
| הגנה הודית | הגנת בנוני • גמביט בודפשט • פתיחה קטלאנית • הגנה נימצו-הודית • הגנת בנוני מודרנית • הגנה הודית של המלכה • הגנת גרינפלד • הגנה הודית של המלך • התקפת טורה • הגנה הודית מזרחית • התקפת טרומפווסקי • הגנה מקסיקנית |  |
| פתיחות הגנה | הגנה הודית של המלך • הגנה הודית של המלכה • הגנה הודית מזרחית • הגנה נימצו-הודית • הגנת נימצוביץ' • הגנה הולנדית • הגנה מודרנית • הגנת בנוני • הגנת פילידור • הגנת גרינפלד • הגנת אלכין • הגנת קארו-קאן • הגנת שני הפרשים • הגנה ברלינאית • הגנה צרפתית • הגנה סיציליאנית • פתיחת פירץ  • טנגו הפרשים השחורים • פתיחה רוסית |  |
| פתיחות התקפה | התקפת ריכטר-ורסוב • התקפת טרומפווסקי • התקפת טורה • התקפת הודג'סון • פתיחת לארסן |  |
| פתיחות שיטתיות | שיטת לונדון • שיטת קול |  |
| פתיחות ללא סיווג | פתיחה איטלקית • פתיחה אנגלית • פתיחת בירד • פתיחה ספרדית • פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה • פתיחה וינאית (משחק וינה) •  פתיחת ארבעת הפרשים • פתיחת רץ המלך • פתיחה קטלאנית • פתיחת רטי  • פתיחת בארנס • פתיחת סארגוסה • פתיחה פולנית • פתיחת גרוב • פתיחת אנדרסן • פתיחת קלמנץ • פתיחת דורקין • פתיחת אמאר • פתיחת דאנסט • פתיחת וור • פתיחת דספרז • פתיחת מיזס • פתיחת ואנ'ט קרויג'ס |  |
| אחר | אנציקלופדיית פתיחות שחמט • מלכודות בפתיחה בשחמט |  |
ראו גם פורטל השחמט • קטגוריה:פתיחות שחמט • קטגוריה:שחמט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530382505171  BNE: XX5411147  GND: 4812174-5  LCCN: sh98003558
הקטור הררה

הקטור מיגל הררה לופס (בספרדית: Héctor Miguel Herrera López; נולד ב-19 באפריל 1990) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת הקשר בדפורטיבו טולוקה.
ביוגרפיה > ראשית הקריירה

הררה התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פצ'וקה. ב-21 ביולי 2010, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לצ'יבאס ארצות הברית במסגרת הסופר ליג של אמריקה הצפונית. ב-23 ביולי 2011, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל המקסיקנית בהפסד 1–4 לסנטוס לגונה.
ביוגרפיה > פורטו

ב-28 ביוני 2013 חתם בפורטו מליגת העל הפורטוגזית תמורת 8 מיליון אירו. ב-18 באוגוסט 2013, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד ויטוריה סטובאל. ב-22 באוקטובר 2013, קיבל כרטיס צהוב שני כבר בדקה ה-6 במשחק נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, והפך לשחקן שהורחק בשלב המוקדם ביותר של המשחק כתוצאה מכרטיס צהוב שני. ב-20 בדצמבר 2013, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד אולהאננסה.
ב-20 באוגוסט 2014, הררה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות ניצחון 0–1 נגד ליל. ב-25 בנובמבר הבקיע שער ובישל שתיים נוספים בניצחון 0–3 נגד באטה בוריסוב.
בדצמבר 2015 הררה נבחר לכדורגלן העונה של פורטו לעונת 2014/2015. ב-12 בפברואר 2016 הררה ענד לראשונה את סרט הקפטן.
ב-30 במרץ 2019, הררה רשם את הופעתו ה-237 בקבוצה בכל המסגרות ובכך עלה למקום החמישי ברשימת ההופעות של השחקנים הזרים בקבוצה.
ביוגרפיה > אתלטיקו מדריד

ב-3 ביולי 2019 הודיעה אתלטיקו מדריד על סיכום עם השחקן וכמה ימים לאחר מכן חתם לשלוש שנים בקבוצה.
ב-18 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד יובנטוס בו כבש גם את שער הבכורה שלו בקבוצה. שלושה ימים לאחר מכן ערך הררה את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בתיקו 0-0 נגד סלטה ויגו.
במרץ 2022 עזב את אתלטיקו וחתם ביוסטון דינמו.
בינואר 2025 חזר לאחר 11 שנה למקסיקו וחתם בדפורטיבו טולוקה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, הררה שיחק בנבחרות הצעירות של מקסיקו וזכה עם הנבחרת האולימפית במדליית הזהב באולימפיאדת לונדון (2012). ב-16 באוקטובר 2012, הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–2 נגד אל סלוודור. ב-4 בספטמבר 2015, הררה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 3-3 נגד טרינידד וטובגו.
הררה השתתף עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות 2013, מונדיאל 2014, קופה אמריקה 2016, גביע הקונפדרציות 2017 ומונדיאל 2018.
תארים

ליגת העל הפורטוגלית: 2017/2018
הסופר קאפ הפורטוגלי: 2013, 2018
לה ליגה: 2020/2021
גביע ארצות הברית הפתוח: 2023
משחקי המוקדמות האולימפיים של ה-CONCACAF: ‏ 2012
גביע טולון: 2012
המשחקים האולימפיים: 2012
גביע הזהב: 2015
גביע ה-CONCACAF: ‏ 2015
כדורגלן הטורניר של טורניר טולון: 2012
כדורגלן העונה של פורטו: 2014/2015
מלך הבישולים של גביע הקונפדרציות 2017 (3 בישולים)
נבחרת השנה בליגת העל הפורטוגלית: 2017/2018, 2018/2019
שער השנה בליגת העל הפורטוגלית: 2017/2018
נבחרי השנה של ה-CONCACAF: ‏ 2017, 2018
נבחרת השנה של IFFHS: ‏ 2020
ברידג'פורט

ברידג'פורט (באנגלית: Bridgeport) היא עיר במחוז פיירפילד שבמדינת קונטיקט בארצות הברית. אוכלוסייתה, שהיא הגדולה במדינה, מונה נכון ל-2020 כ-148,654 נפש. העיר היא החמישית בגודלה באזור ניו אינגלנד, ומשתייכת למגלופוליס של צפון-מזרח ארצות הברית, הכולל ערי ענק כניו יורק, בוסטון, בלטימור, וושינגטון הבירה ופרבריהן.
היסטוריה

בראשית הייתה ברידג'פורט חלק מהכרך של סטרטפורד. היא הוקמה בשנת 1659 בשם פקוונוק (Pequonnock). בשנת 1695 נשתנה שמה לסטרטפילד - מיזוג של שתי הערים שביניהן שכנה - סטרטפורד ופיירפילד. במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית הייתה סטרטפילד בסיס של ספינות פריבטיר, שיצאו להילחם בצי האנגלי. ב-1800 קיבלה הכרה כרובע עצמאי בשם ברידג'פורט. ב-1821 התאגד הרובע כעיר נפרדת, אך הכרה רשמית לכך התקבלה רק בשנת 1836.
בשנותיו הראשונות של היישוב בעיר, התבססה כלכלתו על חקלאות ודייג. סלילתה של מסילת הרכבת המובילה לברידג'פורט ב-1840 ומיקומה של העיר בסמוך לנמל ניופילד, הביא במחצית המאה התשע עשרה לעיסוק בציד לווייתנים ובבניית אוניות. בהמשך המאה עברה העיר תיעוש מואץ והוקמו בה מפעלי טחנות קמח, מתפרות, בתי יציקה ותעשיית נשק.
במחצית הראשונה של המאה העשרים נמשך השגשוג הכלכלי בעיר. בשנת 1930 היו בעיר כ-500 מפעלים ובתי חרושת. אוכלוסיית העיר התרבתה במהירות, בעזרת מהגרים רבים שבאו בשעריה.
כערים אחרות בצפון-מזרח ארצות הברית, סבלה גם ברידג'פורט מתוצאותיה של מלחמת העולם השנייה. נרשמה האטה בייצור התעשייתי וירידה בקצב גידול האוכלוסייה. בשנות החמישים והשישים התאוששה כלכלת העיר, ונדמה היה כי הצלחתה הכלכלית מובטחת, אך המשבר הקשה בתולדותיה התרגש ובא בשנים הבאות.
התפתחות התיעוש הואטה מאוד בשנות השבעים והשמונים. מגמה כללית של דה-תיעוש, שהתרחשה בעריה הגדולות של המדינה, הביאה לגידול באבטלה, עלייה בפשיעה והעיר הפכה למוכת סמים. באותה עת נרשם אף שיעור גבוה של חולי איידס. פרשיות שחיתות רבות נחשפו בחלק מהחברות הוותיקות של ברידג'פורט, ובעקבותיהן באו נזקים והפסדים. מפעלים ננטשו, בתי חרושת נשרפו ואזורים מסוימים הפכו לעיר רפאים.
באפריל 1987 אירע בברידג'פרט אחד האסונות הכבדים בהיסטוריה של קונטיקט. במהלך בניית פרויקט המגורים "ל'אמביאנס פלאז'ה", קרס שלד הבניין והתמוטט לחלוטין. הקריסה גרמה למותם של 28 איש ולפציעתם של רבים אחרים. אסון זה הצטרף למשבר הכבד שפקד את העיר, והיה זרז להמשך שקיעתה הכלכלית והאזרחית.
בתחילת המאה העשרים ואחת טרם התאוששה העיר מהמשבר. אובדן מקומות עבודה ממשיך לגרום להגירה שלילית מן העיר, שהולכת ונחשבת רצויה פחות ופחות למגורים. אוכלוסיית העיר הגיעה לשפל, כשלעומת 158,748 תושבים בשנת 1950, הוערכה האוכלוסייה ב-137,912 נפש בלבד, בשנת  2006. כתוצאה מכך, נחשבת העיר לזולה במיוחד במחירי הדיור בה יחסית למטרופולין היקר של ניו יורק, עקב התרוקנות דירות רבות וחוסר ביקוש לדיור בעיר.
בניסיון לחלץ את העיר מהמשבר והמצוקה הכלכלית, הופנתה בקשה ליזם האמריקני המפורסם סטיב וין, ממפתחי העיר המצליחה לאס וגאס, להקים בעיר קזינו גדול, שיסייע בפיתוח תיירות כלכלית. יוזמה זו נכשלה מסיבות רבות. הנהלת העיר עשתה ניסיון נוסף לרכישת מגרשים שנותרו בידיים פרטיות ולהסבת מבנים עתיקים לשימוש כדירות או חנויות. מידת הצלחתם של מהלכים אלו טרם נתבררה.
גאוגרפיה ואקלים

ברידג'פורט נמצאת בגובה ממוצע של מטר מעל פני הים. היא ממוקמת על גדותיו של מפרץ לונג איילנד סאונד, סמוך לשפך נהר פקוונוק. מדידות רשמיות קובעות כי שטחה של העיר הוא 50.2 קמ"ר, מתוכם 8.8 קמ"ר מים והשאר יבשה.
בברידג'פורט שורר אקלים יבשתי לח, המתאפיין בקיץ חמים ולח ובחורף קריר ומושלג. הקרבה לאוקיינוס ממתנת את הניגודים שבין עונות השנה. הטמפרטורה הממוצעת בחודש החם - יולי, היא 23 °C, ובחודש הקר - ינואר, היא מינוס 1 °C. ממוצע הגשמים השנתי בברידג'פורט עומד על 1,060 מ"מ. בחורף שכיחים ימי שלג, הנערם על הקרקע עד לעומק של 65 ס"מ בממוצע, אך בשנים מושלגות במיוחד, דוגמת 1996, עשוי השלג להצטבר לגובה של כשני מטר.
טריוויה

ביום שבת, 10 במרץ 1860, הגיע לעיר אברהם לינקולן, שנבחר חצי שנה לאחר מכן לנשיא ארצות הברית. לינקולן נשא נאום באולם וושינגטון, אודיטוריום ששימש את בית המשפט המחוזי של פיירפילד. קהל המונים הצטופפו באולם כדי לשמוע אותו ורבים נותרו בחוץ מחוסר מקום. לינקולן זכה לתשואות ממושכות שליוו אותו עד עלייתו לרכבת בה חזר למנהטן. במקום הנאום קיים עדיין לוח, עליו חקוקים פרטי המאורע, שהסעיר בשעתו את העיר.
סיירת (אונייה)

| --- | --- |
הסיירת פורט רויאל, מהסיירות החדישות של הצי האמריקאי
הסיירת פורט רויאל, מהסיירות החדישות של הצי האמריקאי
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  סוג כלי שיט 
 
סיירת (באנגלית: cruiser) היא טיפוס של ספינת מלחמה, ששמה והגדרת תפקידה השתנו במידה רבה במהלך השנים. כיום מהוות סיירות את אוניות השטח הכבדות ביותר שבשימוש ציי העולם (למעט נושאות מטוסים, שאינן אוניות שטח במובן הצר), ואולם בעבר היו סיירות אוניות המלחמה המשניות, שניות בגודלן לאוניות מערכה, ובזמן המלחמות הנפוליאוניות היה המונח "סיירת" ביטוי למשימה ולא לסוג אונייה; בדרך כלל מילאו פריגטות משימות אלה.
"סיירת" כמשימה

במהלך המאה ה-17 הופיע המושג "סיירת", cruiser, לראשונה. במונח זה התכוונו לאונייה שפעלה באופן עצמאי, ולא כחלק משייטת או צי. המונח התייחס למשימתה של האונייה, ולא לדגם או לטיפוס של אונייה. עם זאת, בשל אופיים של התפקידים שהוטלו על הסיירת - שיפורטו להלן - אוניות שמילאו תפקיד זה היו בדרך כלל קטנות ומהירות יותר מאוניית הקו הרגילה. הסיירת נועדה לפעול בעצמה, כאמור, במרחק רב מבסיסה, לסיור ואיסוף מודיעין, ולפשיטות על ציי הסוחר של האויב ועל בסיסיו. במקביל, נשלחו סיירות גם לליווי שיירות. תפקידים אלה דרשו אונייה מהירה וזריזה, מחד, אך גם אחת כזו שניתן לוותר על השתתפותה בצי המרכזי, האחראי על הגנת האינטרסים החשובים של המדינה. אוניית הקו הרגילה הייתה איטית מדי, מסורבלת מדי, יקרה מדי וחשובה מדי כדי שתשלח למשימות אלה, ולכן הסיירת הרגילה הייתה הפריגטה. ההולנדים עשו שימוש רב בסיירות במאה ה-17, וציי בריטניה, צרפת וספרד החרו-החזיקו אחריהם בשנים שלאחר מכן.
במאה ה-18 היו הפריגטות הדגם העיקרי של סיירות. הפריגטה הייתה קטנה, מהירה, בעלת טווח ארוך, ובעלת חימוש קל יחסית (סיפון תותחים אחד, לעומת שניים ואפילו שלושה באוניות הקו). הפריגטה שימשה לסיור, תקשורת, ותקיפת אוניות סוחר של האויב. עם זאת, היו טיפוסים נוספים של אוניות שגם הן נקראו "סיירות", העיקרית שבהן הסלוּפּ (sloop).
סיירות משוריינות

במהלך המאה ה-19 החלו אוניות המלחמה לעבור להנעה בעזרת מנועי קיטור, והחלו בבניית אוניות משוריינות בברזל ופלדה. המושג "סיירת" החל לעבור גם לאוניות משוריינות. האוניות המשוריינות הראשונות (שנקראו אונייה מחופת שריון) הוגדרו כפריגטות, משום שהיה להן רק סיפון אחד של תותחים. הצרפתים בנו מספר אוניות משוריינות שנועדו לפעילות מעבר לים. במהלך העשור הבא של המאה השיקו ציים נוספים אוניות משוריינות מהירות, שנועדו לפעול באורח עצמאי, לסיור ולפשיטה. עם הזמן הוגדרו אוניות אלו כ"סיירות משוריינות", ואילו אוניות גדולות מהן החלו להיקרא "אוניות מערכה".
סיירות טורפדו

סיירת טורפדו הייתה טיפוס של סיירת קטנה יותר, לא משוריינת, שהופיעה בעשורים האחרונים של המאה ה-19. אוניות אלה היו מסוגלות להגיע למהירויות של כ-20 קשר, והיו חמושות בתותחים בקליבר קטן עד בינוני, ובנוסף בטורפדות. משימתן של אוניות אלו הייתה סיור ומשמר חופים, קישור בציים גדולים (העברת איתותי דגלים, ועוד), ותפקידים נוספים שיועדו לספינות קטנות יותר. אוניות אלו שימשו גם כאוניות פיקוד לשייטות של ספינות טורפדו. בתחילת המאה ה-20 הוחלף טיפוס זה של סיירות בדגמים מהירים יותר וטובים יותר לשיט באוקיינוס.
סיירת מערכה

בתחילת המאה ה-20 הופיע סוג חדש של סיירת, סיירת מערכה. סיירת המערכה צמחה בצי הבריטי ומטרתה הייתה לשלב את מהירותה של הסיירת ויכולת התמרון שלה עם עוצמת האש של אוניית המערכה. ככלל, סיירות המערכה היו אוניות קלות משמעותית מאוניות המערכה, אך היו כבדות ומסורבלות יותר מאשר סיירות רגילות (אפילו הכבדות שבהן), כדי שיוכלו לעמוד במשקל ובעוצמה של תותחים כבדים. הרעיון בכללותו היה שאונייה מטיפוס זה תוכל להטביע כל כלי שיט אחר למעט אוניות מערכה, שמהן תוכל לנתק מגע במהירות.
לאחר קרב יוטלנד ביטלו הבריטים את רוב ההזמנות לבניית אוניות מסוג זה והעדיפות חזרה לאוניות המערכה. התקדמות הטכנולוגיה אפשרה לבנות אוניות מערכה שהצליחו לשלב מהירות גבוהה עם שריון מתאים וחימוש כבד, ובכך למעשה היו יכולות ליטול על עצמן את תפקידה של סיירת המערכה.
סיירת קלה

ככל שנכנסו סיירות המערכה לשירות, הסתבר שתפקידן ישאיר אותן בצמוד לצי העיקרי. לפיכך, נוצר הצורך בסיירת קלה. סיירות אלה שילבו שריון יחד עם מהירות, מהירותן הגיעה ל-29 קשר, ונועדו למשימות הקלאסיות של הסיירות: סיור, פשיטה, ליווי, וכיוצא בזה. בשנת 1909 נכנסו לשירות בצי הבריטי סיירות מסדרת טאון ואלו היו הסיירות הקלות הראשונות. סדרה נוספת של סיירות קלות, סדרת ארת'וסה נכנסה לשירות ב-1911.
סיירת כבדה

באמנת לונדון, שנחתמה ב-1930 ונועדה להוות המשך למהלך צמצום החימוש הימי, הוגדרו מחדש טיפוסי הסיירות. סיירת כבדה הוגדרה כנושאת תותחים כבדים יותר, עד קוטר 8 אינץ' (203 מ"מ) ובהדחק של 10,000 טון, לכל היותר. ככל שהתברר שהמלחמה בלתי נמנעת, החלו המדינות השונות לפרוש מהאמנה ולבנות כלי שיט בעלי הדחק רב יותר, ותותחים בעלי קוטר גדול יותר. יפן בנתה את סדרת הסיירות הכבדות מוגאמי, שהיו בעלי הדחק של למעלה מ-13,000 טון, ותותחים בקוטר 6.1 אינץ', שהוחלפו בתחילת המלחמה (כפי שתוכנן מראש) לתותחים בקוטר 8 אינץ'.
הצי הגרמני בנה את סדרת הסיירות הכבדות אדמירל היפר, שההדחק שלהן הגיע ל-18,000 טון, ונשאו תותחי 8 אינץ'. לאחר מכן נבנו שלוש סיירות כבדות, שנקראו בפי הגרמנים panzerschiffe, "אוניות משוריינות". אוניות אלה היו קטנות מאוניות מערכה ומסיירות מערכה, ולמעשה היו קרובות במידותיהן לסיירות כבדות, אך הייתה להן עוצמת אש גדולה בהרבה משלהן. בשל כך הגדירו אותן הבריטים כ"אוניית מערכה זוטא" (pocket battelship).
סיירות ייעודיות

עם זאת, מלחמת העולם השנייה הייתה המלחמה שבה ירדו אוניות השטח מגדולתן. מטוסים וצוללות הוכיחו את יכולתם לפגוע קשות באוניות השטח, ודרך הפעולה הקלאסית, שבה הפליגו מספר מצומצם של אוניות למשימה עברה מן העולם; אוניות השטח החלו להפליג בציים גדולים, סביב נושאות מטוסים, והחלו להופיע טיפוסים ייעודיים של סיירות שנועדו להגנת נ"מ ולוחמה נגד צוללות. סיירות נגד צוללות (Anti-Submarine Cruiser) נועדו להילחם בצוללות האויב, וכמשחתות שנועדו לתפקיד זה, הן צוידו בפצצות עומק וטורפדו, וצוידו בסונאר ובמכשירי גילוי אחרים על מנת לאתר את האויב.
סיירות נ"מ הופיעו למעשה כבר בסוף שנות העשרים של המאה ה-20, כאשר הצי הבריטי הכשיר כמה סיירות
קלות כדי שישמשו להגן על אוניות שטח גדולות יותר מפני התקפות אוויריות. ככל שגבר הכוח האווירי נעשו מאמצים רבים יותר לספק הגנה אווירית יעילה יותר. תחילה הותאמו סיירות רגילות, קלות וכבדות, לנשיאת נשק נ"מ נוסף, ואולם בהמשך המלחמה החלו להיבנות סיירות ייעודיות, שעיקר תפקידן היה הגנת נ"מ; מכיוון שחימושן העיקרי הוחלף לטובת נשק נ"מ, היה צורך בסיירות אחרות שיגנו עליהן מפני אוניות שטח של האויב.
לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר מלחמת העולם השנייה היו נושאות המטוסים והצוללות כלי השיט העיקריים בציי העולם הגדולים. בשל הכוח האווירי המכריע, שוב לא יכולה הייתה אונייה, או קבוצה קטנה של אוניות, לפעול באורח עצמאי. הציים הגדולים התארגנו בשייטות, שהיו מרוכזות סביב נושאת מטוסים, כאשר לאוניות המלוות תפקידים ייעודיים משלהן. אוניות המערכה, סיירות המערכה וגם רוב הסיירות חלפו מן העולם; תפקידן העיקרי של הסיירות שנותרו בשירות המשיך להיות הגנת נ"מ. בשנות ה-50 של המאה ה-20 החלו להיכנס לשירות טילים, ואז החל חימושן של הסיירות להשתנות מתותחי נ"מ לטילי ים-אוויר. למעשה, רק ארצות הברית, רוסיה ופרו מפעילות כיום סיירות.
סיירת טילים

בצי הסובייטי המשיכו סיירות להיות האוניות המרכזיות שסביבן נבנו השייטות. בשנים שלאחר המלחמה היו אלו סיירות כבדות, נושאות תותחים בעלי קוטר גדול, ואולם במהלך שנות ה-50 הופיעו סיירות גדולות, נושאות מספר רב של טילי ים-ים וטילי נ"מ. הסיירות החדישות ביותר מדגם זה הן הסיירות מסדרת קירוב. סיירות אלה מונעות בהנעה גרעינית, ולהן הדחק של 28,000 טון כאשר הן טעונות במלואן. הן נושאות חימוש מגוון, הכולל טילי ים-ים, טורפדות המשוגרים ברקטה ובצינורות טורפדו רגילים, טילי נ"מ, פצצות עומק, ותותחי 130 מ"מ ו-30 מ"מ.
בצי ארצות הברית מהוות נושאות המטוסים את האוניות המרכזיות שסביבן מאורגנות השייטות. יחד עם זאת, בשנות ה-80 של המאה ה-20 נבנו בארצות הברית סיירות מסדרת טיקונדרוגה (Ticonderoga). אוניות אלו הוגדרו בתחילה כמשחתות, ואולם עם התקנת מערכת האגיס (AEGIS) המשוכללת באוניות אלו, השתנה מעמדן לסיירות. מערכות אלו משלבות מערכות ניהול אש, מכ"ם ומערכות מחשבים מתקדמות מאוד, מסוגלות לזהות, לנתח ולהגיב לכל איום מתקרב לאונייה, כולל אוניות שטח אחרות, צוללות ומטוסים. המערכת יכולה להפעיל לא רק את חימושה של האונייה שבה היא מותקנת, אלא גם להעביר מידע ולקבל מידע מאוניות אחרות שסביבה. יכולת גבוהה זו מאפשרת לסיירות אלה להוות בעצמן את האונייה המרכזית שסביבה נבנית שייטת. בנוסף למערכת האגיס, נושאות סיירות אלה גם מערכות לשיגור טילים מונחים מדגם BGM-109 טומהוק, טילי נ"מ וטילי ים-ים, טילים נגד צוללות, טורפדות ותותחים בקוטר 127 מ"מ ו-20 מ"מ.
סיירת נושאת מטוסים

.
סיירות נושאות מטוסים היו רעיון שנולד בשנות ה-30. הרעיון היה לשלב את יתרונותיה של נושאת המטוסים יחד יתרונות הסיירת. אוניות אלו חומשו בתותחים כבדים יחסית, טורפדות ומוקשים, ונשאו מספר מטוסי ים. התפתחותם המהירה של המטוסים בשנות ה-30 הפכה את התפיסה למיושנת.
לאחר מלחמת העולם השנייה נבנו נושאות מסוקים, שהוגדרו כסיירות מסוקים. דוגמה לאונייה כזו הן נושאות המטוסים הבריטיות מסדרת אינווינסיבל (Invincible), וכן סיירת המסוקים הצרפתית ז'אן ד'ארק. סיירת זו, שהושקה ב-1964, היא בעלת הדחק של 10,575 טון. היא יכולה לשאת עשרה מסוקים קלים או בינוניים. מעבר לכך, חמושה האונייה בטילי ים-ים ותותחי 100 מ"מ. כיום משמשת האונייה לאימונים ולהכשרת פרחי קצונה.
הערות שוליים

↑  נושאת מטוסים אינה נלחמת בעזרת תותחיה, אלא משמשת פלטפורמה למטוסים.
↑  פרו מפעילה סיירת אחת, Almirante Grau, שהיא הסיירת הקונבנציונלית הגדולה ביותר כיום. אונייה זו אמורה לצאת משירות בשנים הקרובות (2008 - 2010). הצי הצרפתי מפעיל סיירת נושאת מסוקים אחת, ראו בהמשך.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533409005171  BnF: cb11947057b (data)  GND: 4123578-2  KulturNav: 21f80719-cefe-4d9f-8f84-f7b7f3917e25  LCCN: sh85034369  NDL: 00575128  NKC: ph166359 
דגם של הפריגטה הצרפתית Flore
הסיירת אטלנטה, סיירת נ"מ בצי ארצות הברית
הסיירת הרוסית פרונזה, סיירת כבדה מסדרת קירוב
סיירת המסוקים הצרפתית ז'אן ד'ארק
דאג למבורן

דאגלס לורנס למבורן (באנגלית: Douglas Lawrence Lamborn; נולד ב-24 במאי 1954) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת קולורדו בין השנים 2007–2025. מחוז הבחירה שלו ממוקם בלב העיר קולורדו ספרינגס.
ביוגרפיה

למבורן נולד בעיירה ליוונוורת' (Leavenworth) שבצפון-מזרח קנזס ולמד בבית הספר התיכון של העיר לנסינג שבקנזס. בתום לימודיו התיכוניים, השלים למבורן ב-1978 לימודי תואר ראשון בחוג לעיתונאות של אוניברסיטת קנזס. לאחר מכן, בשנת 1985, קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטה זו. כעבור זמן מה עבר לקולורדו ספרינגס והתמקצע כעורך דין פרטי המתמחה בדיני עבודה ונדל"ן.
בשנת 1994 נבחר למבורן אל בית הנבחרים של קולורדו מטעם מחוז הבחירה ה-20, וכהונתו החלה ב-9 בינואר 1995. כעבור שנתיים בלבד מונה למצליף הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים. בשנת 1998 נבחר לסנאט של קולורדו, כנציג המחוז התשיעי. בשנה העוקבת מונה לנשיא הזמני של הסנאט. למבורן כיהן בסנאט של קולורדו עד שנבחר אל הקונגרס של ארצות הברית. בעוד שבסנאט המדינתי העניק למבורן את חסותו לקיצוצי המסים הגדולה ביותר בהיסטוריה שלקולורדו, ובחמש פעמים רצופות הוגדר בידי הארגון השמרני "Club for Growth" כמקצץ המיסים הבכיר בקולורדו.
ב-16 בפברואר 2006 הודיע ג'ואל הפלי על פרישתו מהקונגרס לאחר עשרים שנה בבית הנבחרים. בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית תמך הפלי ביד ימינו הוותיק, הועזר הפרלמנטרי לשעבר ג'ף קראנק. הבחירות נערכו ב-8 באוגוסט 2006, כאשר למבורן ניצח את קראנק וארבעה מועמדים נוספים במירוץ למועמדות המפלגה. בפריימריז הרפובליקנים עשה שימוש במצע שמרני: התנגדות לבקרת כלי נשק ולהפלות אלא אם נשקפת סכנה לחיי האם, התנגדות למימון פדרלי עבור מחקר בתאי גזע עובריים, ואי-מתן הטבות למהגרים בלתי חוקיים. בבחירות הכלליות ניצב בפני לוטננט קולונל ג'יי פאווט, מועמד המפלגה הדמוקרטית. למבורן ניצח בבחירות שהתקיימו ב-7 בנובמבר 2006.
למבורן הוא מהשמרנים שבחברי בית הנבחרים האמריקאי. ב-23 בינואר 2012 החרים את נאום מצב האומה של הנשיא ברק אובמה, כהבעה להתנגדותו הנחרצת לממשל הנשיא ובשל חששו שאובמה ינצל את הנאום לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012. במהלך 2014 הגה חוק המאפשר לנשיא ארצות הברית לשלול אשרות שהייה של שגריר איראן באומות המאוחדות, על רקע מעורבותו של השגריר האיראני באותם ימים, חאמיד אבוטאלבי (حميد أبو طالبي), במשבר בני הערובה באיראן. ב-2017 הביע למבורן תמיכה בצו נשיאותי 13769 שנחתם בידי הנשיא דונלד טראמפ. באותה השנה התנגד למבורן למאמציו של יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית פול ראיין לבטל את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, בתואנה כי ביטול החוק לא מתיר לרפובליקנים חלון הזדמנויות ליצור רפורמה חדשה במערכת הבריאות וכי ביטול החוק מרע עם האמריקאים. באוגוסט 2020 קרא למבורן לנשיא טראמפ להטיל עיצומים על בכירי הרשות הפלסטינית.
ב-5 בינואר 2024 הודיע בהסכת של השדרן ריצ'רד רנדל בתחנת הרדיו KVOR על כך שלא יתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2024 ועל פרישתו מהקונגרס עם התפזרות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  סונג מין קים, Lamborn to ditch SOTU as a protest, באתר פוליטיקו, 23 בינואר 2012 (באנגלית)
↑  אי-פי, ארה"ב מוטרדת ממינוי מעורב במשבר בני הערובה לשגריר איראן באו"ם, באתר הארץ, 2 באפריל 2014
↑  מארק ק. מת'יוס, Colorado plays key role in punt of health care bill, באתר דנוור פוסט, 24 במרץ 2017 (באנגלית)
↑  אריאל כהנא, "זמן לסנקציות על אבו מאזן", באתר ישראל היום, 1 באוגוסט 2018
↑  בן וורוויק, Colorado Congressman Doug Lamborn to retire, opening up all three state Republican seats, באתר CBS News‏, 5 בינואר 2024 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2022026166  SNAC: w64r8m21  US Congress: L000564   WorldCat (עם LCCN): no2022-026166
StoreYa

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  יריב דרור, אייל רייך ופאבל זאפט
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־13 שנים)
 מיקום המטה:  תל אביב
 מוצרים עיקריים:  פלטפורמת שיווק
 מנכ"ל:  יריב דרור
  
 https://www.storeya.com/
 
StoreYa (סטוריה) היא חברת הייטק ישראלית המפתחת פלטפורמת שיווק לאתרי אינטרנט ומאפשרת פרסום אוטומטי שלהם באמצעות בינה מלאכותית וכן השבחת יחס ההמרה שלהם באמצעות כלי SAAS שפיתחה.
משרדי החברה ממוקמים בישראל ובגרמניה.
נכון לאוקטובר 2022 סטוריה משרתת 450,000 חנויות מקוונות מ-186 מדינות.