stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיה גסנר
פילמוגרפיה > טלוויזיה וקולנוע

בשנת 2002 שחקה בדרמה לילדים "אופס לי גוץ לי", בבימויו של אייל סלע (ערוץ 2).
בשנת 2003 שיחקה בסרט "הריקוד של אמא" בתפקיד ליסה, בבימויה של זלדה חוחא (זוכה בפרס הסרט הטוב ביותר פסטיבל ירושלים).
בשנת 2006 שיחקה בסרט NO אקזיט בתפקיד ענת, בבימויו של דרור סבו (כבלים).
בשנת 2007 שיחקה בסרט "קוואנטום ליפ" בתפקיד האישה, בבימויו של אלון לוי (סם שפיגל).
בשנת 2008 שיחקה בסרט "המנון" בתפקיד האישה הדתייה, בבימויו של אלעד קידן (זוכה בפרס הסרט הטוב ביותר במסגרת סינמפונדסיון פסטיבל קאן).
בשנת 2009 שיחקה בסרט "טולקא ממה" בתפקיד הנימפה, בבימויה של מעיין רסין (נבחר להיות אחד מבין ה-20 הסרטים הטובים ביותר - סם שפיגל).
באותה שנה שיחקה גם בילדים יוצרים סרטים בסרט "אמא ליצנית" בתפקיד האמא, בבימויו של עומר יפמן (ערוץ הילדים).
בשנת 2012 שיחקה בסרט "העולם מצחיק" בתפקיד רוחמה, בבימויו של שמי זרחין (הפצה מסחרית בבתי הקולנוע ברחבי הארץ).
באותה שנה שיחקה גם בסרט "ההתחלפות" בתפקיד האישה עם תינוק, בבימויו של ערן קולירין (פסטיבל ונציה, הפצה מסחרית בבתי הקולנוע בארץ).
באותה שנה שיחקה גם בסרט "רסן" בתפקיד מרינה, בבימויה של אתי ציקו, שזיכה אותה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל לקולנוע וורשה (הסרט הוקרן במגוון פסטיבלים ברחבי העולם ביניהם בפסטיבל קאן).
בשנים 2010–2013 שיחקה בשתי העונות של הסדרה בלו נטלי בתפקיד ג'ני, בבימויו של עודד לוטן (YES).
בשנת 2013 שיחקה בסרט "שבעה ימים" בתפקיד סיגלית, בבימויו של עודד רז (הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל לסרטים יהודיים בטורונטו).
באותה שנה גם שיחקה בסרט "צמח נדיר" בתפקיד שירה, בבימויה של אפרת רסין (סם שפיגל).
בשנת 2014 שיחקה בסרט "נדר" בתפקיד דינה, בבימויה של נטעלי בראון (זוכה בפרס הסרט הקצר טוב ביותר פסטיבל ירושלים ופסטיבל הסרטים בסיאול).
בשנת 2015 שיחקה בעונה השישית של "גאליס" בתפקיד מרקה, בבימויו של עודד רז (ערוץ הילדים).
באותה שנה גם שיחקה בסרט "היורד למעלה" בתפקיד של החברה, בבימויו של אלעד קידן (פסטיבל קאן ובתי הקולנוע ברחבי הארץ).
באותה שנה שיחקה גם בסרט "עיקרון החסד" בתפקיד ריטה, בבימויה של מאיה קסל (זוכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר חיפה, פסטיבל ניו יורק ובפרס פורום המבקרים פסטיבל תל אביב).
בשנת 2016 שיחקה בסרט "לבד" בתפקיד האם, בבימויה של ענת מלץ (פסטיבל ירושלים)
באותה שנה גם שיחקה בסדרת הנוער סוסי פרא את אמא של נדב, בבימיו של אמיל בן שמעון (ערוץ הילדים).
בשנת 2017 שיחקה בסרט בין העולמות בתפקיד בינה, בבימויה של מיה חאטב, שזיכה אותה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל לקולנוע הישראלי בקרפנטרה צרפת (הפצה מסחרית בבתי הקולנוע בארץ ובפסטיבלים ברחבי העולם).
באותה שנה שיחקה גם בסדרה "חברות" בתפקיד ורוניקה, בבימויו של שי בן עטר (ערוץ 2).
בשנת 2018 שיחקה בסרט "רכבת החופש" בתפקיד האם, בבימויו של תאופיק אבו ואיל (זוכה בפרס הסרט הטוב בפסטיבל הסרטים בחיפה).
ובסרט "פרה אדומה" בתפקיד המורה, בבימויה של ציביה ברקאי (זוכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל ירושלים).
באותה שנה שיחקה גם בסרט "לא פשוט" בתפקיד המחותנת, בבימויה של רעכי אליאס (מגזר חרדי).
תיאודור לורנטה אוליבארס

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1836 ולנסיה, ספרד 
 פטירה:  2 ביולי 1911 (בגיל 75) ולנסיה, ספרד 
 מדינה:  ספרד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ולנסיה 
 שפות היצירה:  קטלאנית, ספרדית 
 צאצאים:  Teodoro Llorente Falcó 
 
תיאודור לורנטה אוליבארס (בספרדית: Teodoro Llorente Olivares; ‏7 בינואר 1836 – 2 ביולי 1911) היה משורר מולנסיה, אשר כתב בספרדית וקטלאנית. הוא המשורר הנודע ביותר של הרנסאנס בוולנסיה.
קורות חיים

אוליבארס נולד למשפחת עורכי דין, והמשיך לעסוק במקצוע המשפחתי במשך תקופה. בנוסף עבד כעיתונאי.
באוניברסיטה של ולנסיה, למד משפטים, פילוסופיה ואומנויות. תחילה, בין השנים 1853–1857, נהג לכתוב שירה בספרדית. אולם, לאחר קריאת Lo Gaiter del Llobregat אשר נכתב על ידי הסופר הקטלני חואקים רוביו איאורס (Joaquim Rubió i Ors), החל לחבר שירים בוולנסית.
במהלך אותו זמן, טופחה העיתונות בספרדית. בשנת 1861 לורנטה ערך את עיתון "הדעה" (La Opinion), אשר מאוחר יותר ב-1866 שונה שמו ל"מחוזות" (Las Provincias). הוא היה עורך העיתון במשך ארבעים שנה, עד שבנו החליף אותו. עיתון זה פעל בהתאם לאידאולוגיית המפלגה השמרנית, אשר לורנטה היה פעמיים ראש המפלגה, סגן הפרלמנט וסנטור.
פעילותו של לורנטה תאמה את הבורגנות השמרנית, ובאופן ספציפי את הפעילות של ה" ratpenatiste". במהלך פעילותו ב"Lo Rat Penat" הוא ניסה להמעיט מערכן של מוסדות הרנסאנס של האיים הבלאריים והקטלאנים, כיוון שאלו דחו את הספרות המתקדמת, הרפובליקנית והאנטי-כנסייתית, כמו למשל זו של קונסטנטין לומבארט (Constantí Llombart). בתקופתו יושב ראש "Lo Rat Penat" אורגנה תחרות משחקי הפרחים הראשונה.
בשנת 1906, הוא השתתף בקונגרס הבינלאומי של השפה הקטלאנית. בשנת 1909 העיר ולנסיה ערכה מחווה פופולרית למשורר אשר הצליח לפייט בשפה האותנטית שלהם עם התלהבות כנה ואצילית, את תהילת העבר ואת יופייה של אדמתם, כמו גם את החיים המסורתיים והמשפחתיים שלהם.
בשנת 1891 הוא נבחר לכהן כחבר הקונגרס ו-בשנת 1893 הבטיח את מקומו מחדש. לאחר מכן, בשנת 1896 הפסיד את תפקידו כחבר, אך ב-1899 חזר לכהן ושמר על מקומו עד שנת 1901.
תאודור לורנטה נפטר בעיר ולנסיה בשנת 1911. בנו הוא תאודור לורנטה פאלקו (Teodor Llorente Falcó), נכדו הוא תאודור לורנטה מונלאון (Teodor Llorente Monleón) ונינו הוא פרנסיסקו אלקלה לורנטה (Francesc Alcalá i Llorente).
עבודה

עבודתו בוולנסיה מצטמצמת לכדי "חוברת שירים" (Llibret de versos), אשר פורסמה בשנת 1885. למרות שכתב מעט, לורנטה הצליח להטיל מושג מגביל על התרבות והספרות הוולנסית, מנקודת מבט של מינים, נושאים ונהלים
לורנטה שחזר את מנהגי המעמדות הנמוכים (costumisme), אך גם יצר שירה עם אופי היסטורי בשימוש עם שפה גבוהה ותרבותית יותר. את הקטעים המוצלחים ביותר ניתן למצוא בפואמות בהן נעשה אידיאליזציה של היופי של הנופים הולנסיים.
ביבליוגרפיה

Martí de Riquer (1964-1966). Història de la literatura catalana. [[:ca:Special:BookSources/9788434475069|ISBN 9788434475069]]
Manuel Mas (1973). Gran Enciclopedia de la Región Valenciana. [[:ca:Special:BookSources/8430055398|ISBN 84-300-5539-8]].
DDAA (2004). La Gran Enciclopèdia en català, Tom 12. [[:ca:Special:BookSources/8429754407|ISBN 84-297-5440-7]].
הערות שוליים

↑  «Teodor Llorente i Olivares».
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX975397  BnF: cb15554270f (data)  CANTIC: a10114178  GND: 127343725  ISNI: 0000 0000 6628 7797  LCCN: n81108498  MusicBrainz: f30bd79b-c5b3-4932-924b-2943558abbe7  NTA: 116908475  SUDOC: 027209873  VcBA: 495/211463  VIAF: 19994662   WorldCat (עם VIAF): 19994662 
חוברת פסוקים אשר נכתבה על ידי תאודור לורנטה, ולנסיה, 1885.
גבי אביב

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1952 (בן 72) מרוקו 
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  5 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1970–1994 (כ־24 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד בחטיבת הנח"ל [דרושה הבהרה]  סגן מפקד חטיבה 228  מפקד חטיבת אפרים  קצין אג"ם של אוגדת איו"ש  סגן מפקד אוגדת איו"ש  סגן מפקד אוגדה 85
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון הראשונה  האינתיפאדה הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מועמד לראשות עריית טבריה  מנהל פרויקט במשרד השיכון  מרצה במכללת אוהלו  מרצה באוניברסיטת חיפה  מרצה ומדריך תיירים בארץ ובחול  מרצה באוניברסיטת "American Jewish University" בלוס אנג'לס  בעל תואר שני בהיסטוריה ובארכאולוגיה ימית  מורה דרך ומדריך תיירים מוסמך  מחנך ומורה להיסטוריה ואזרחות  חבר הנהלת ארגון "צוות" - מחוז הצפון  בעל תואר למשפטים ורישיון לעריכת דין
 
גבי אביב (נולד ב-8 באוגוסט 1952) הוא איש חינוך וקצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה. שימש המפקד הראשון של חטיבת אפרים.
ביוגרפיה

אביב נולד במרוקו. בן בכור לפנחס, מורה במקצועו ולסוליקה, עקרת בית. באוקטובר 1957, עלה אביב עם משפחתו לארץ למעברת דורה בנתניה, ומשם עברה המשפחה למגדל העמק.
שירות צבאי

התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים. עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לפלחה"ן צנחנים. עבר מסלול לוחם וקורס קציני חי"ר. במלחמת יום הכיפורים לחם בחזית הצפון ברמת הגולן. לאחר מספר תפקידים שירת כמפקד פלוגה בנח"ל. בשנים 1977-8 שימש מפקד מחזור ג' בהיאחזות נחל צלמון. בשנת 1978 שימש סגן מפקד פלוגה ומפקד מחזור בבה"ד 1. בעת פרוץ מלחמת לבנון הראשונה, שימש כמפקד גדוד חי"ר בגזרה המערבית בלבנון. בהמשך היה סגן מפקד חטיבה 228. לאחר מכן מונה למפקד מרחב יהודה (גזרת יהודה וגוש עציון), שהפך לאחר מכן לחטיבת יהודה. בתפקיד זה שימש בזמן האינתיפאדה הראשונה. בשנת 1988 מונה למפקד הראשון של חטיבת אפרים שזה עתה הוקמה. מפקדת החטיבה הוקמה בתוך העיר טול כרם במבנה המשטרה הבריטי מסוג טגארט. בהמשך שימש כסגן ורמ"ט אוגדת איו"ש. לאחר מכן היה סגן מפקד אוגדה 85 עד לפרישתו מצה"ל בשנת 1994.
אביב משרת במילואים בפיקוד צפון.
לאחר השחרור

עם סיום שירותו הצבאי, התמודד אביב על תפקיד ראש עיריית טבריה. לאורך השנים הפך אביב למרצה במספר מוסדות אקדמאיים, לרבות, מכללת אוהלו, אוניברסיטת חיפה ואוניברסיטת American Jewish בלוס אנג'לס, שם חי בין השנים 2005–2011. אביב הוא בעל תואר שני בהיסטוריה ובארכאולוגיה ימית ובעל הסמכה כמדריך טיולים ומורה דרך. עד היום הוא משמש מחנך ומורה להיסטוריה ואזרחות. ב-2020 סיים אביב כבוגר תואר L.L.B במשפטים ומשמש כיום כעורך דין.
חיים אישיים

אביב נשוי לגלי, מנהלת בית ספר, ואב לחמישה.
הערות שוליים

↑  אל"ם יפקד על אזור טול־כרם קלקיליה, באתר jpress.org.il
שפת אם (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר "שפת אם" במהדורה העברית
 מידע כללי
 מאת:  סוזט היידן אלגין
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  צרפתית, ספרדית, גרמנית
 סוגה:  ספרות ספקולטיבית מדע בדיוני ספרות דיסטופית
 נושא:  פטריארכיה, interspecies communication, לאאדן, התנגדות, availability of the human body 
 מקום התרחשות:  Chornyak Barren House 
 תקופת התרחשות:  2205, 2179, March 11, 1991 
 הוצאה
 הוצאה:  DAW
 תאריך הוצאה:  1984
 מספר עמודים:  320
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  קדמת עדן
 תאריך:  2008
 תרגום:  חגי אברבוך
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  000000000002650447
 
שפת אם (באנגלית: Native Tongue) הוא הרומן הראשון בסדרת המדע הבדיוני הפמיניסטית של הבלשנית סוזט היידן אלגין באותו שם. הטרילוגיה מתארת עתיד דיסטופי של החברה האמריקאית, כאשר גברים פטריארכליים בשלטון מבטלים את התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית, ונגזלות לחלוטין זכויות האזרח של נשים. כעבור כמאתיים שנים, קבוצה של נשים, שמשמשות כבלשניות בשירות התקשורת האנושית אל מול גזעי חייזרים שהאנושות פגשה בהם במהלך השנים, יוצרות שפה חדשה במיוחד עבור נשים כאקט של התנגדות. אלגין אכן יצרה את השפה, לאאדן (Láadan), כולל מדריך לשוני ומילון.
תקציר העלילה

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, מבוטל התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית, אשר העניק זכויות פוליטיות לנשים. בעת ביטול החקיקה יוצאת הצהרה זו:
לא הייתה בידינו ההוכחה המדעית לנחיתותן השכלית המולדת של נשים. רק עם פרסום המחקר הראוי לשבח של זוכי פרס נובל אדמונד או. האסקיל ויאן בריאנט נת'רלאנד מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1987, השגנו סוף כל סוף הוכחה, ולשבחנו ייאמר שפעלנו במהירות רבה לתקן את עוולות העבר שנבעו מבורותנו...
עד מהרה, מעבירים הגברים בשלטון חוקים נוספים השוללים כליל את זכויותיהן של נשים, שכעת מוגדרות כקטינות בעיני החוק, וכרכוש שניתן לסחור בו:
המגבלות הטבעיות של נשים מהוות סכנה מיידית לרווחת המדינה כל עוד הן אינן נמצאות תחת הפיקוח הזהיר והמתמיד של אזרח זכר אחראי. כל האזרחיות ממגדר נקבה ייחשבו בעיני החוק כקטינות, ללא קשר לגילן הכרונולוגי.
כעבור מאתיים שנה, במאה ה-22, עדיין נשים בעמדת נחיתות זו, כאשר הפרקטיקה התפשטה לכל רוחב החברה האנושית. לנשים אסור לפעול במישורים חברתיים או פוליטיים, וגם עבודה מחוץ לבית היא אסורה, אלא בתנאים מוגבלים ותחת השגחה. אחד התחומים בהם נשים מגויסות לעבודה היא תחום הבלשנות. בשלב זה בהיסטוריה, האנושות התפשטה לחלל, יסדה שם קולוניות, ופגשה במספר רב של גזעים של חייזרים. הצורך לתקשר עמם דורש כוח עבודה יותר גדול מהמצוי, ולצורך זה, למעשה, החברה האנושית מחולקת ל"בלשנים" ולכל השאר. במסגרת זו, בלשנים בחברה קיימים ב"משפחות", ועל כל אדם במשפחה לדעת על בוריה לפחות שפה חייזרית אחת, ומספר שפות אנושיות. קיימת תוכנית רבייה מיוחדת כדי "לייצר" בלשנים בעלי יכולות מתקדמות, ובמסגרתה תוכנית ממשלתית סודית המנסה להטמיע בתינוקות יכולות תקשורת חייזריות, שגורמת לתינוקות למות באופן אכזרי.
הסיפור עוקב אחרי מעשיה של נצרת, בלשנית מבריקה במיוחד. היא בת למשפחה הבלשנית צ'ורניאק, ובילדותה גילתה כישרון לקידוד לשוני - כלומר, זיהוי מושגים שאינם מגולמים במילות השפות האנושיות. נצרת חיה בתנאים מחמירים אפילו יותר מהמקובל בחברה. היא נשואה לגבר אותו היא מתעבת, והיא מחכה בציפייה רבה לזמן בו תוכל לפרוש מעבודתה ולעבור לגור ב"בית העקרות" של צ'ורניאק, שם שולחים נשים למות כשכבר אינן יכולות להוליד ילדים. אך כשהיא מגיעה לשם, היא מופתעת לגלות כי נשות הבית פועלות לייצר שפה חדשה שתסייע להן להשתחרר מכבלי הגברים. כישרון הקידוד של נצרת מתגלה כמרכזי לפיתוח השפה החדשה.
במקביל, קבוצות נוספות של נשים עמלות למען פיתוח שפת הנשים החדשה, שתאפשר להן לומר דברים שתמיד רצו לומר, והשפות האנושיות הקיימות אינן מאפשרות. הן מצפות ששינוי בשפה תחולל גם שינוי במציאות.
הגברים אינם מודעים כלל לקיום השפה החדשה, שנקראת "לאאדן". הם מאמינים שהנשים מפתחות שפה אחרת, "לאנגלית", שיסודותיה בשפה האנגלית, אך זהו רק סיפור הכיסוי תחתיו הן פועלות.
קו נוסף בעלילה עוקב אחר מיכאלה לנדרי, שמורדת בחוקי החברה בדרך אחרת: היא רוצחת את בעלה המתעלל, ואז במהלך עבודתה כאחות סיעודית, הופכת לרוצחת סדרתית של גברים זקנים. היא מפסיקה כאשר היא פוגשת את הנשים מבית העקרות של צ'ורניאק, ומצטרפת לעשייתן.
הסיפור מסתיים כאשר לאאדן מוכנה להיחשף.
דברי המחברת

אלגין כתבה ש"שפת אם" היה תרגיל מחשבתי, ושההיפותזה שלה הייתה שאם היא תיצור שפה שמיועדת לספק מכניזם טוב יותר לביטוי תפישותיהן של נשים, יקרה אחד משני דברים: או שנשים יאמצו את השפה ויתחילו להשתמש בה, או שהן יאמצו את הרעיון אך לא את השפה עצמה, אם זו לא תהיה מספקת, ויפתחו בתורן שפת נשים אחרת במקומה. היא כתבה:
עברו עשר שנים, ואף אחת משתי התוצאות הצפויות לא אירעה; לאאדן לא גרפה הרבה תשומת לב מהציבור, אפילו שיצא לאור מילון ומדריך לשוני, ואני הוצאתי קלטת שתלווה את הספר. אף מגזין פמיניסטי (או כל כתב עת של נשים) לא שאל אותי לגבי השפה או ביקש ממני לכתוב על כך מאום.
לעומת זאת, השפה הקלינגונית, שהיא שפה "גברית" בכל מדד אפשרי, השפיעה רבות על התרבות הפופולרית--יש מכון, יש ז'ורנל, יש מדריכי לשון וקלטות, וכולי וכולי; שום דבר דומה לא קרה עם לאאדן. ההיפותזה שלי הופרכה, ומסקנתי מכך היא שנשים... לא חוות את השפות האנושיות שהן דוברות, כלקויות למטרת תקשורת.
היסטוריית הוצאה לאור

הספר יצא בארצות הברית בהוצאות הבאות:
August 1984, United States, DAW Books, ISBN 0-87997-945-3 (paperback)
October 2000, United States, The Feminist Press at the City University of New York (CUNY), ISBN 1-55861-255-6, (Hardcover)
November 2000, United States, The Feminist Press at CUNY, ISBN 1-55861-246-7, (Trade paperback)
בתרגום לעברית, הספר יצא לאור ב-2008 בהוצאת קדמת עדן, ובתרגומו של חגי אברבוך.
ראו גם

כתב נושו, שיטה סינית סודית לכתיבת נשים
מעשה השפחה, רומן ספקולטיבי דיסטופי מאת מרגרט אטווד
לקריאה נוספת

Mohr, Dunja M. Worlds Apart: Dualism and Transgression in Contemporary Female Dystopias. Jefferson, NC, McFarland, 2005. (Extensive chapter on the Native Tongue Series)
הערות שוליים

↑  "Native Tongue at The Feminist Press". אורכב מ-המקור ב-2012-04-19. נבדק ב-30 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
שלומי סרנגה

| --- | --- |
שלומי סרנגה בהופעה בצפת, יום העצמאות 2014
שלומי סרנגה בהופעה בצפת, יום העצמאות 2014
 לידה:  7 באוקטובר 1973 (בן 51) תל אביב
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמר ויוצר
 שפה מועדפת:  עברית 
 www.shlomisaranga.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 
שלומי סרנגה (נולד ב-7 באוקטובר 1973) הוא זמר ויוצר ישראלי.
ביוגרפיה

סרנגה נולד בתל אביב לאב יליד ספרד ולאם ממוצא בולגרי. אביו, איזידור, איש עסקים, היה אמרגן חובב לזמרים צעירים שביקשו לעשות מוזיקה יוונית בארץ, ובילה חלק ניכר מזמנו במועדוני הזמר היווני הראשונים ביפו. סוזי, אחותו הגדולה של שלומי, כתבה מילים לשירים בז'אנר המזרחי. שניים מהם מופיעים באלבום היו זמנים של זוהר ארגוב (1981).
אביו של שלומי סרנגה נפטר ב-1988 כששלומי היה בן 15. דודו של שלומי, סמי סרנגה, לקח אותו תחת חסותו המוזיקלית, לימד אותו לנגן באורגן, וסייע לו להתחבר לתעשיית הזמר היווני. הפריצה הגדולה הראשונה של סרנגה הייתה עבודתו כ"זמר הבית" במועדון הלילה האתונאי - "חבית הזהב". סרנגה התגורר באתונה במשך כשנה, וצבר פופולריות רבה, בין השאר בשל הדמיון בין קולו של סרנגה לקולו של הזמר היווני הנודע סטליוס קזנג'ידיס.
כשחזר סרנגה לארץ, בשנת 1995, הוציא את אלבום הבכורה שלו "מוזיקה יוונית ברמה אחרת". שנה אחר כך הוציא את "ניחוח יווני", כאשר על העטיפה האחורית הוא מצולם יחד עם קזנג'ידיס. בשנת 1998 הוציא סרנגה אלבום נוסף, "שר קזנג'ידיס", שבו מבצע סרנגה שירים של הזמר היווני סטליוס קזנג'ידיס. בשנת 2000 הוציא סרנגה את האלבום "חגיגה יוונית", שהחזיר את סרנגה להצלחה. אלבום זה הוא אחד האלבומים המצליחים של סרנגה. האלבום מכר 120,000 עותקים והוכתר לאלבום פלטינה. כעבור שנה הוציא סרנגה את האלבום "בבריזה יוונית" שכלל את הלהיט "הופה הופה".
בשנת 2002 הקליט סרנגה עם הזמר מושיק עפיה את הדואט "חלום מתוק", ובאותה השנה יצא סרנגה לסיבוב הופעות ראשון ורשמי בארץ אשר יצא על גבי דיסק כפול בשם "שלומי סרנגה בהופעה חיה". תחילה 2 החלקים נמכרו בנפרד ורק ב-2005 הוציא סרנגה מהדורה כפולה.
עד תקופה זו, כמעט כל שיריו של סרנגה היו ביוונית חוץ מנדירים ביותר לדוגמת "הזמן הישן" שיצא ב-2004 וכלל באלבום "הזמן הישן", הדואט עם יזהר אשדות "נערה מהצפון" שהוקלט במסגרת "מפגשיר" בערוץ 24 בשנת 2005, והשיר "מונו" שיצא בשנת 2008.
בשנים שאחרי החל להקליט יותר בשפה העברית.
בשנת 2009 הוציא סרנגה אלבום נוסף שנקרא "מונו". חלק מהשירים באלבום היו בעברית דוגמת "מונו" (שאותו הלחינה דיקלה), "האומנם" (חידוש לחוה אלברשטיין), והדואט "עוד יום יבוא" עם זוהר ארגוב, שהוקלט כאשר סרנגה שר ביוונית והקטעים שבהם זוהר שר מוקלטים מסקיצות ישנות של השיר. לשיר צולם קליפ המורכב מקטעים הלקוחים מהופעות של זוהר וסרנגה שולב בו באמצעות אפקט רקע ירוק וחלק באנגלית דוגמת "Don't Let Me Be Misunderstood" (של נינה סימון) אותו ביצע עם רד בנד. האלבום זכה להצלחה רבה. עוד באותה שנה, הוציא סרנגה סינגל נוסף לאלבומו הבא שנקרא "כל הנשים יפות".
בשנת 2010 שיחק סרנגה בסדרת הטלוויזיה "אחד העם 101" בתפקיד שוטר, ושר את שיר הנושא של התוכנית "טבא טומבה". באותה השנה הוציא את השיר "גלו לו", חידוש של השיר "קולו לו" (בערבית: قولوا له, "תגידו לו"), של הזמר המצרי עבד אל-חלים חאפז.
ב-2011 הוציא סרנגה את האלבום "לא עזבתי מעולם". משנה זו, סרנגה מופיע דרך קבע עם שמעון פרנס במופע "חצי עולם כבר שר יוון". סרנגה ופרנס השתתפו ביחד גם בפרק בו טיילו ביוון, בתוכנית התיירות "חופשה VIP" בקשת 12.
ב-2015, השתתף כזמר אורח בשיר של טונה "למה לא עכשיו".
סרנגה מופיע ברחבי הארץ, ונוהג לארח בהופעותיו זמרים מיוון וקפריסין.
חיים אישיים

בשנת 1998 אימץ אורח חיים צמחוני, ובשנת 2011 אימץ אורח חיים לקטו-צמחוני (נמנע מאכילת ביצים).
סרנגה נשוי ואב לשניים. מתגורר בחולון.
דיסקוגרפיה

מוזיקה יוונית ברמה אחרת (1995)
ניחוח יווני (1996)
שר קזנג'ידיס (1998)
בבריזה יוונית (2001)
חגיגה יוונית (2001) - זכה למעמד אלבום זהב
שר יוונית מהדורה מיוחדת - יצא ביוון לחנויות (2003)
האוסף המשולש (2003)
הזמן הישן (2004) - זכה למעמד אלבום זהב
האוסף היווני (2006)
מונו (2009) - זכה למעמד אלבום זהב
לא עזבתי מעולם (2011)
שלומי סרנגה (2015)
מיסירלו (2018)
הופעות על גבי דיסקים

בהופעה חיה - חלק א'\ב' (2002)
בהופעה חיה - אלבום כפול (2005)
במשותף עם מושיק עפיה

ראש בראש - שלומי סרנגה ומושיק עפיה (2009)
הערות שוליים

↑  מילים לשיר מונו - דיקלה, באתר שירונט
↑  פוסט בדף הפייסבוק של שלומי סרנגה, 2015
↑  דינה חלוץ, שלומי סרנגה חוגג 50: "היה היו פעם קוביות בבטן, לכי חפשי אותן עכשיו", באתר ynet, 20 באוגוסט 2023
↑  ערן בר-און, הכוכבים של שלומי, באתר ynet, 20 באוקטובר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309841805171  ISNI: 0000 0000 9171 8632  MusicBrainz: 9c1a97f7-710b-45f5-b785-8aa63b9a65b1  VIAF: 134238027   WorldCat (עם VIAF): 134238027
קווין סיסטרום

| --- | --- |

 לידה:  30 בדצמבר 1983 (בן 41) Holliston, ארצות הברית 
 שם לידה:  Kevin Systrom 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  סן פרנסיסקו 
 השכלה:  אוניברסיטת סטנפורד (2006)  בית ספר מידלסקס 
 מעסיק:  אינסטגרם 
 www.systrom.com
 
קווין יוֹרק סִיסטרוֹם (באנגלית: Kevin Systrom; נולד ב-30 בדצמבר 1983) הוא מתכנת ויזם אמריקאי. הקים את אינסטגרם, אתר שיתוף תמונות הגדול בעולם יחד עם מייק קריגר.
אינסטגרם מדורגת במקום ה-14 בעולם ברשימת האתרים הנצפים ביותר על ידי דירוג אלכסה. תחת ניהולו של סיסטרום גדלה אינסטגרם במהירות, עם 800 מיליון משתמשים מדי חודש נכון לספטמבר 2017.סיסטרום התפטר מתפקידו כמנכ"ל אינסטגרם ב-24 בספטמבר 2018.
ראשית חייו וחינוך

סיסטורם נולד בשנת 1983 בהליסטון, שבמסצ'וסטס. הוא בנם של דיאן, אשר עבדה בחברת Monster.com בתקופת בועת הדוט קום וכיום היא בכירה בחברת זיפקאר ודאגלס סיסטורם, סגן נשיא למשאבי אנוש ב-TJX Companies.סיסטורם התוודע לעולם התכנות כשלמד בחטיבת הביניים בקונקוד, מסצ'וסטס. ההתעניינות שלו גברה בעקבות יצירת שלבים משלו במשחק דום II. כתלמיד תיכון הוא עבד בחנות לתקליטי ויניל בבוסטון.
סיסטורם למד באוניברסיטת סטנפורד וסיים את לימודיו ב-2006 עם תואר ראשון בתחום מדעי הניהול והנדסה. בסטנפורד, הוא היה חבר באחוות סיגמא נו. את סמסטר חורף של השנה השלישית ללימודיו הוא בילה בפירנצה, שם הוא למד צילום. הוא טעם לראשונה את טעמו של עולם הסטארט-אפ, כשנבחר לאחד משנים עשר סטודנטים שהשתתפו בתוכנית עמיתי מייפילד באוניברסיטת סטנפורד. ההשתלמות הובילה אותו להתמחות ב-Odeo, החברה שבסופו של דבר הולידה את טוויטר.[דרוש מקור]
קריירה > גוגל

לאחר שסיים את לימודיו בסטנפורד, הוא הצטרף לגוגל שם עבד על Gmail, יומן גוגל, גוגל דוקס, גיליונות אלקטרוניים ומוצרים אחרים. הוא עבד שנתיים ב-Google בתור משווק מוצר; סיסטרום עזב את גוגל משום שלא קודם להיות מנהל עמית בתוכנית המוצר.
קריירה > Burbn

לאחר שעזב את גוגל הוא הצטרף ל-Nextstop, חברת סטרטאפ המפרסמת המלצות מבוססות מיקום. החברה נוסדה על ידי עובדי גוגל לשעבר וב-2010 נרכשה על ידי פייסבוק. סיסטורם חשב על שילוב משחקיים חברתיים ורישומי צ'ק אין.
הוא יצר את האב-טיפוס של מה שמאוחר יותר הפך ל-Burbn. הוא חשב על הרעיון בזמן חופשה במקסיקו כאשר החברה שלו לא הייתה מוכנה לפרסם את התמונות שלה כי הן לא נראו טוב מספיק לדעתה כאשר צולמו על ידי מצלמת האייפון 4 שלה. הפתרון לבעיה היה להשתמש בפילטרים, שהסתירו ביעילות את הנחיתות באיכות התמונות. לאחר מכן, סיסטורם פיתח את X-Pro II פילטר אשר עדיין בשימוש באינסטגרם.
לאחר הפגישה הראשונה, הוא החליט להתפטר כדי לבדוק האם Burbn יכולה להיות חברה רווחית. בתוך שבועיים מיום התפטרותו הוא קיבל הון ראשוני של חצי מיליון דולר מקרנות ההון Baseline Ventures ו-Andreessen Horowitz. במקביל בנו סיסטורם וקריגר בסן פרנסיסקו שירות צ'ק אין מבוסס HTML 5. השירות הציע פעולות רבות, בהן: בדיקת מיקומים, רישום תוכניות (צ'ק-אין עתידיים), צבירת נקודות על בילוי עם חברים וכן פרסום תמונות. עם זאת, קריגר וסיסטורם זיהו כי ב-Burbn קיימות אפשרויות רבות מדי והמשתמשים לא ירצו מוצר מסובך. הם החליטו להתמקד בתכונה ספציפית, שיתוף תמונות. התפתחות Burbn הוביל ליצירה של אינסטגרם. חודש לאחר ההשקה, אינסטגרם גדל למיליון משתמשים. שנה מאוחר יותר, אינסטגרם הגיעה ליותר מ-10 מיליון משתמשים.
ביקורת

אינסטגרם הואשמה פעמים רבות בהעתקה של פונקציות חדשות מהמתחרה סנאפצ'ט. בתגובה, סיסטורם טען כי כל השירותים הללו הם "רמיקסים" של מוצרים קיימים, וכי "כל אלה הם רעיונות מקוריים, כאשר אתה יוצר אותם מחדש לפי טעמך". סיסטורם גם טען, כי ניתן למצוא את השורשים של כל תכונה בכל אפליקציה איפשהו בהיסטוריה של הטכנולוגיה וכי זו הדרך שבה עובד עמק הסיליקון.
החיים האישיים

על פי הגארדיאן, סיסטורם נהנה מ"אוכל משובח, גולף, סקי וחופשות באגם טאהו בקליפורניה".
בפברואר 2016, סיסטורם נפגש עם האפיפיור פרנציסקוס בוותיקן, במפגש הם דנו בכוח של תמונות לאחד אנשים ו"לחצות גבולות, תרבויות ודורות".
הערות שוליים

↑  "Instagram.com Traffic, Demographics and Competitors - Alexa". www.alexa.com. נבדק ב-2018-12-09.
↑  "Kevin Systrom". Forbes (באנגלית). נבדק ב-2018-12-13.
↑  Newton, Casey (2018-10-15). "Kevin Systrom on quitting Instagram: 'No one ever leaves a job because everything's awesome'". The Verge. נבדק ב-2018-12-09.
↑  Kiss, Jemima (2015-10-02). "Instagram CEO Kevin Systrom: 'We're working on time travel'". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2017-05-19.
↑  Holliston native strikes it rich with smartphone app Instagram - Framingham, MA. The MetroWest Daily News (2012-04-12). Retrieved on 2013-08-20.
↑  "Elizabeth V. Pels, 85". NorthJersey.com. אורכב מ-המקור ב-3 בינואר 2014. נבדק ב-6 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How Kevin Systrom of Instagram got his start". Fortune. נבדק ב-2017-05-19.
↑  "Executive Profile". Bloomberg Businessweek. 2012-04-05.
↑  "Kevin Systrom, Mike Krieger: From Stanford to Startup [Entire Talk] | Stanford eCorner". ecorner.stanford.edu. נבדק ב-2017-05-19.
↑  Eagle, Eric Schmidt, Jonathan Rosenberg and Alan. "How Google Works: hacked". Books Content Development. נבדק ב-28 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NextStop". 2010-09-15.
↑    Charlie Parrish, ‏Instagram's Kevin Systrom: 'I'm dangerous enough to code and sociable enough to sell our company', The Telegraph, 1 May 2015
↑  "Instagram Press". Wired. Instagram. נבדק ב-1 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Instagram Copies Snapchat Once Again With Face Filters". Fortune. נבדק ב-2017-05-19.
↑  "Did Instagram copy Snapchat? Not exactly, Instagram CEO Kevin Systrom says". Recode. נבדק ב-2017-09-19.
↑  "Instagram's CEO Meets Pope Francis to Discuss Power of Images". Time. נבדק ב-2017-05-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2014045177  VIAF: 308181300   WorldCat (עם VIAF): 308181300