stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דן פרבר
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, בן זקונים: ראיון עם דן פרבר, באתר nrg‏, 29 ביוני 2010
↑  אסף נבו, ‏משחק הדמעות של דן פרבר, באתר ‏מאקו‏, 7 באוקטובר 2010
↑  הפקה עצמית‏, דן פרבר - "בתוך בועה", באתר וואלה, 29 ביוני 2010
↑  אסף נבו, ‏אושרי כהן כילד מתהולל בקליפ "חצי ירח", באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2013
↑  אסף נבו, ‏למאיה בוסקילה יש שיר שמתאים לאירוויזיון, באתר ‏מאקו‏, 17 בינואר 2012
↑  "זמן לחיות": דן פרבר מגשים חלומות, באתר ‏מאקו‏, 20 בנובמבר 2017
↑  Always (feat. Boy Matthews), נבדק ב-2020-06-05
1 2  Matthew Meadow, Your EDM Premiere: Dan Farber - Always ft. Boy Matthews [Big Beat], Your EDM, ‏2018-03-08 (באנגלית)
↑  Tkay Maidza signs to 4AD, drops new banger "Shook": Stream, Consequence of Sound, ‏2020-05-12 (באנגלית)
↑  Eryn Murphy, More Articles, 2020 May 12, Lizzo Spoke Out in Defense of Musicians Like BTS, Showbiz Cheat Sheet, ‏2020-05-09 (באנגלית)
↑  Tkay Maidza – “Shook”, Stereogum, ‏2020-05-12
↑  Track by track - Nicole Millar's 'EXCUSE ME', Project U | Pop Music, No Bullshit, ‏2018-07-01 (באנגלית)
| לייבל משפחת תאקט |
| --- | --- | --- |
| אמנים | סאבלימינל • האולטראס • שרק וצוקוש • יאנג דיג'יי |  |
| חברים לשעבר | אילן בבילון • גבריאל בטלר • הצל • שי 360 • סיוון • בוסקילז • עומרי "69" סגל • דן "מטרו" פרבר • רון "סקיי" נשר • איציק שמלי • מור אפרת ביטון • אופיר מלול |  |
| אלבומים | ישראלים עצבניים אחד אחד • האור מציון • האור והצל • אולסטארז • חי • בדיוק כשחשבתם שהכל נגמר • איציק שמלי • לא שם זין • דף חדש • כולם רוצים את האמת • סיפור אהבה • Jew-Niversal • נלחם בשביל עצמי • הכל טוב • צבע לחיים • איזה לילה הולך להיות • בראש שלי |  |
| אלבומי אוסף | אני תל אביבי • פזצטא • היצירה שלי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 308281830   WorldCat (עם VIAF): 308281830
Never Home Alone

Never Home Alone הוא שמה של פרצת אבטחה חמורה שנחשפה בשואבי האבק הרובוטיים של חברת LG בשנת 2017, ובמסגרתה תוקפים יכלו לקבל גישה מלאה לאפליקציית המוצרים החכמים של LG, לשלוט עליה, להפעיל בעזרתה מכשירים ולצפות בתיעוד שהיא מפיקה (לדוגמה הזמנת מוצרים למקרר החכם או צפייה בשידור חי במצלמת השואב אבק), אך ורק בעזרת כתובת הדוא"ל של בעל השואב. מאחורי חשיפת הפרצה עומדים חוקרי האבטחה הישראלים רומן זאיקין ודקלה ברדה מצ'ק פוינט.
רקע

עם ההתפתחות הטכנולוגית במהלך השניים והעלייה בשימוש במוצרי IOT, הפכו חברות את מוצריהם לחכמים, מה שמאפשר את חיבורם לרשת האינטרנט. יחד עם ההתפתחות במגמה זו, התפתחה גם ההבנה שעולם אבטחת המידע נתקל באתגר שטרם הכיר: הפיכתם של מכשירי חשמל בסיסיים (כגון מקרר, שואב אבק וכו') למוצרים עליהם יש להגן במרחב הקיברנטי והמקומי כמו על כל מכשיר קצה אחר. אחד מהאירועים שנחשב לכזה ששינה את צורת החשיבה ביחס למוצרם אלו היא הנוזקה Mirai, שהשתלטה על מאות אלפי מכשירי IOT בעולם והשתמשה בהם כרשת בוטנט. בעקבות-כך, במהלך השנים האחרונות חל שיפור משמעותי בכל הנוגע לאבטחת מכשירי IOT, שעדיין נחשבים לחוליה החלשה ברשתות-המחשבים, אך ברמה פחותה יותר.
יחד עם ההבנה של יצרני המכשירים שעליהם לעבור יותר ויותר למוצרים חכמים וממילא ליצור אפליקציה לכל מכשיר ומכשיר, הגיעו היצרנים למסקנה שביכולתם לחסוך את הצורך באפליקציה נפרדת לכל מכשיר ומכשיר ויצרו אפליקציה אחת, שמאגדת את כל מכשירי ה-IOT מתוצרת החברה שבחזקת משתמש הקצה. פעולה זו אומנם גרמה לנוחות גדולה יותר בשימוש במוצרי ה-IOT הן מצד הלקוחות והן מצד החברות, אך מצד שני, גרמה לכך שפגיעות באחד ממוצרי ה-IOT של החברה עלולה לעזור לתוקפים להגיע על למוצרים נוספים שתחת האפליקציה, מה שהעלה באופן משמעותי את סיכון האבטחה הפוטנציאלי מהמוצרים החכמים.
Never Home Alone אומנם נמצאה בשואבי האבק הרובוטיים של LG, אך בעקבות העובדה ש-LG משתמשת באפליקציה אחת לכל המוצרים החכמים שלה (אפליקציית SmartThinkQ), כל מוצרי ה-IOT של LG (כמו מקררים חכמים, מכונות ומייבשי כביסה חכמים, מדיחי כלים חכמים ועוד) נחשדו כפגיעים להשתלטות מרחוק. עד לתיקון הפגיעות, תוקף זדוני היה יכול להשיג גישה לחשבון של משתמש רשום, תוך הזדהות באמצעות כתובת הדוא"ל של המשתמש בלבד. לצורך הדוגמה, התוקף הזדוני יכול להפעיל את המצלמה בשואב האבק של משתמש הקצה ולצפות בתיעוד שהיא מפיקה.
הסבר טכני

הפגיעות המרכזית שמאחורי Never Home Alone היא broken authentication אותו הצליחו לאתר זאיקין וברדה בתהליך מימוש פרוטוקול ה-OAuth2 על ידי האפליקציה. כשלב ראשוני, התגברו זאיקין וברדה על הגנות שונות שהתבצעו בצד השרת, כגון מניעת גישה לאפליקציה ממכשירי root, או SSL Pinning שמוודא שלא בוצע שינוי לתעודת האבטחה הדיגיטלית. לאחר מכן, ניתחו השניים את תהליך ההתחברות למערכת שבוצע על ידי OAuth2. פרוטוקול OAuth2 הוא פרוטוקול אשר מאפשר ללקוח אינטרנט להעניק גישה לשרת אינטרנט A לגשת למידע שלו (של לקוח האינטרנט) בשרת B, מבלי ששרת A ייחשף לפרטי הזיהוי של הלקוח. פרוטוקול זה למעשה משלים את פרוטוקול OpenID שמבצע את השלב הראשון בתהליך והוא זיהוי לקוח האינטרנט כבעלים הלגיטימיים של המידע בשרת B. צורת המימוש של OAuth2 היא כזו: משתמש הקצה מעביר את פרטיו (grant_type - שם משתמש וסיסמה, client id - ה-id של המוצר ו-scope) למכשיר המממש את ה-OAut2, ובמקרה של פרצת האבטחה Never Home Alone - את המזהה של שואב האבק. המכשיר האמור מעביר את הפרטים לאימות לשרת האימות (Authorization Server). שרת זה מבצע אימות לפרטים ואם הוא מצליח לאמת אותם, הוא מעביר למכשיר הקצה (השואב אבק) מפתח גישה (access token) אותו מעביר המכשיר לשרת המרכזי - שרתי LG. שרת LG שיקבל את מפתח הגישה, יוודא שהוא אכן אותנטי ויאשר את כניסת המשתמש.
המימוש שביצעו LG לפרוטוקול היה שונה מהמקובל. לאחר שהם מימשו בצורה טובה את השלב הראשון בתהליך והוא העברת ה-grant_type, ה-client id וה-scope למכשיר הקצה על ידי משתמש הקצה, בשלב השני - שלב האימות מול שרת האימות המרכזי (ה-Authorization Server) הם יצרו דרך חדשה, שהובילה כאמור לפרצת האבטחה. במקום לממש כנהוג ולבצע העברה של הפרטים ממכשיר הקצה לשרת האימות, הם הסתפקו באימות שבוצע על ידי מכשיר הקצה ולשרת האימות העבירו רק את שם המשתמש של משתמש הקצה (כתובת הדוא"ל שלו) ומפתח כלשהו שאישר שפעולת הזיהוי בוצעה על ידי מכשיר הקצה עצמו. מימוש שונה זה של OAuth2 הביא את זאיקין וברדה לנסות לתפוס את חבילת המידע בשלב השליחה שלה לשרת האימות, להחליף את כתובת הדוא"ל שלהם, אותה אימת מכשיר הקצה כבר בשלב הראשון של OAuth2 ובעקבותיה הם קיבלו את המפתח לכתובת דואר אלקטרוני אחרת, של כל משתמש אחר בעל שואב אבק LG ובכך לקבל גישה מלאה לאפליקציית מוצרי LG החכמים של המשתמש, שכן כאמור, שרת ה-Authorization הסתפק בעובדה שהוא קיבל מפתח מאומת, כדי לאשר את התחברות המשתמש ולהעביר aceess token.
תיקון הפגיעות

לאחר שצ'ק פוינט עדכנה את LG על מציאת הפגיעות ביולי 2017, הוציאה החברה עדכון לאפליקציית המוצרים החכמים שלה ובמסגרתו תיקנה את המימוש השגוי שלה לOAut2. מאוחר יותר, עם פרסום הפגיעות לציבור באוקטובר 2017, הוציאה LG אף התייחסות רשמית לפגיעות, במסגרתו אמרה כי עבדה בשיתוף פעולה מלא עם צ'ק פוינט למען תיקון הפגיעות והיא מודה לחברה על שהסבה את תשומת ליבה.
הערות שוליים

↑  צ'ק פוינט: מיליוני בתים עמדו בסכנת השתלטות מצד האקרים, באתר nrg
1 2  צ'ק פוינט חשפה: שואב האבק של LG עלול לרגל אחריכם, באתר ynet, 26 באוקטובר 2017
↑  מתקפת הסייבר - בגלל מכשירים "חכמים", באתר גלובס, 22 באוקטובר 2016
↑  HomeHack Flaw: Critical Vulnerability in LG's SmartThinQ Mobile App, SecureReading, ‏2017-10-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  LG Account Takeover, www.itsafe.co.il
↑  Check Point Joins Forces With LG To Secure Their Smart Home Devices, Check Point Software (באנגלית אמריקאית)
↑  HomeHack: How Hackers Could Have Taken Control of LG’s IoT Home Appliances, Check Point Software, ‏2017-10-26 (באנגלית אמריקאית)
תרשים המתאר מימוש סטנדרטי של OAut2
לילך סיגן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בנובמבר 1963 (בת 61) י"ג בכסלו תשכ"ד ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  סופרת, מרצה ועיתונאית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים
 פרסים והוקרה:  אות ספר הזהב 2018 מהתאחדות הוצאות הספרים בישראל
 
לילך סיגן (נולדה ב-29 בנובמבר 1963) היא סופרת, מרצה ועיתונאית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה ב-1963, בירושלים, לשמחה סיגן שהיה פרסומאי ויועץ שיווק, ולדליה סיגן שהייתה עורכת בקול ישראל וסמנכ"ל ברשות השנייה לטלוויזיה ורדיו. נשואה לליגד רוטלוי (מבעלי רציו, חלל וקרן ההון-סיכון פרוסיד) ואם לשתי בנות. בעלת תואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה העברית, ותואר שני במנהל עסקים בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.
עבדה כתקציבאית במשרד הפרסום אריאלי בשנות ה-80. לאחר לימודי ה-MBA עבדה בפריז במחלקת השיווק של תאגיד הקוסמטיקה לוריאל. בשנת 1996 החלה את דרכה בעיתונות ככתבת כלכלית ב"הארץ", שם הקימה מדור חדש על שיווק ופרסום. ב-2002 הצטרפה לעיתון "גלובס" כעורכת מדור "נתח שוק" וכבעלת טור על תחומי השיווק, הפרסום והתקשורת. פיתחה את "מדד המותגים" יחד עם חברת גיזה וחברת POC, שדירג את 100 המותגים המובילים בישראל על פי הערך הכספי שלהם.
בהמשך הדרך מונתה לעורכת מגזין בגלובס, ולעורכת אחראית של מגזין "פירמה" עד לעזיבתה ב-2011. במהלך שנים אלה סיגן הנחתה את כנסי השיווק ואת ועידת ישראל לעסקים של "גלובס", כמו גם את תוכניות הטלוויזיה "הקמפיין" ו"הזירה הכלכלית" בטלוויזיה החינוכית, ואת תוכנית הטלוויזיה "הכסף מדבר" במשותף עם רונית ורדי בערוץ 10.
ב-2012 כיהנה כסמנכ"ל אקטואליה ברשת (ערוץ 2) למשך זמן קצר.
ב-2013 הצטרפה ל"מעריב" כבעלת טור אישי שבועי במגזין סופהשבוע. ב-2015 החלה לכתוב טור שבועי ב"מעריב" בנושאי פוליטיקה וחברה, ובהפינגטון פוסט בנושאים הקשורים להצגת העמדה הישראלית במדיה הבינלאומית.
ב-2016 הצטרפה לוועד המנהל של עמותת "רואים רחוק" של קשת 12.
ב-2022 ערכה מחקר מקיף על הכיסוי של ישראל ב"ניו יורק טיימס" בשיתוף עם פרופ' איתן גלבוע עבור אוניברסיטת בר-אילן.
את ספרה הראשון פרסמה ב-2002. ארבעת ספריה פורסמו על ידי הוצאת ידיעות אחרונות. ספרה האחרון, "כפיות", קיבל את אות ספר הזהב מהתאחדות הוצאות הספרים ותורגם לאנגלית.
ב-2022 יצאה גרסת שמע לספר "כפיות" בהשתתפות השחקן זהר שטראוס.
יצירתה הספרותית

האלים החדשים (2002, הוצאת ידיעות אחרונות, ספר עיון בשיתוף עם שמואל ורשבסקי, בעריכת עדי ארבל).
געגועים למקס (2004, הוצאת ידיעות אחרונות, בעריכת מיכל חירותי).
רומן למתחילים (2010, הוצאת ידיעות אחרונות, בעריכת לילך פלדמן).
כפיות (2017, הוצאת ידיעות ספרים, בעריכת מיכל חירותי).
הערות שוליים

↑  רות גילאי, בהערכה ובאהבה, באתר העין השביעית, 17 בפברואר 2011
↑  מגזין "פירמה" של "גלובס" יופץ ביום ג' לראשונה במתכונתו החדשה, באתר גלובס, 15 במרץ 2009
↑  לילך סיגן עוזבת את "גלובס", באתר nrg
↑  תוכנית חדשה בהנחיית לילך סיגן תעסוק בענף הפרסום והשיווק, באתר גלובס, 14 באוקטובר 2009
↑  ’הכסף מדבר’ בערוץ 10 עוברת משבת בבוקר לאחר הצהריים, באתר Bizportal
↑  אופיר בר-זהר, לילך סיגן מונתה לסמנכ"לית ומנהלת מחלקת האקטואליה בזכיינית ערוץ 2 רשת, באתר TheMarker‏, 14 ביולי 2011
↑  לילך סיגן, ‏הסופרת היהודיה נעמי קליין קראה לחרם כלכלי על ישראל עקב הלחימה בעזה; "גארדיאן" הבריטי, שפרסם את הקריאה, סירב לפרסם מכתב תגובה, באתר גלובס, 15 בינואר 2009
↑  דסק קשת 12, ‏מפגש אגודת הידידים של עמותת "רואים רחוק" נערך בבניין קשת, באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2020
↑  לילך סיגן, ‏יקום מקביל: בעיתון החשוב בעולם נמנעים מדיווחים שליליים על ההנהגה הפלסטינית, באתר מעריב אונליין, 27 בינואר 2023.
↑  כרמית ספיר ויץ, ‏שמעתם? הספרים המוקלטים הם הדבר הבא, באתר מעריב אונליין, 21 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307865005171  ISNI: 0000 0000 4356 6638  LCCN: no2003024136  VIAF: 9665161453850564330002   WorldCat (עם VIAF): 9665161453850564330002
הרצח בתחנה לבריאות הנפש בירושלים

| --- | --- |

התחנה לבריאות הנפש בקריית היובל
 תאריך:  8 בספטמבר 1992 
 מקום:  קריית היובל 
 קואורדינטות:  31°45′37″N 35°10′17″E﻿ / ﻿31.760145970355°N 35.171275432553°E﻿ / 31.760145970355; 35.171275432553
 סוג:  רצח 
 הרוגים:  4 
 פצועים:  2
 he
 
הרצח בתחנה לבריאות הנפש בירושלים התרחש ב-8 בספטמבר 1992. אדם שטופל בתחנה לבריאות הנפש "איתנים" בשכונת קריית היובל בירושלים רצח ביריות ארבע מעובדות התחנה. האירוע הסתיים לאחר שהוא נהרג על ידי המשטרה.
אירוע הרצח

איתן מור, יליד 1970, סבל מבעיות נפשיות. הוא טופל בתחנה לבריאות הנפש "איתנים" בקריית היובל על ידי הפסיכולוגית ונדי ווקר.
ב-8 בספטמבר 1992 נכנס מור לבניין התחנה כשהוא חמוש בתת-מקלע מדגם עוזי ובאקדח. כלי הנשק נמסרו לו על ידי חברת האבטחה ימית, שהעסיקה אותו מתחילת יולי 1992. בתוך הבניין ירה והרג את ונדי ווקר, עליה כעס לאחר שסירבה להעניק לו אישור שהיה דרוש לו לצורך הוצאת רישיון נהיגה למשאית. בנוסף ירה והרג שלוש עובדות סוציאליות ששתיים מהן היו בהיריון.
לאחר הרצח נמלט מור לרחוב סמוך והתבצר על גג בניין. המשטרה ניהלה איתו משא ומתן לעיני מצלמות כלי התקשורת. לאחר זמן מה הוא פתח באש ונורה על ידי צלף של הימ"מ. מור מת לאחר זמן קצר בבית החולים הדסה עין כרם.
תביעת פיצויים

משפחתה של אחת מהעובדות הסוציאליות הגישה תביעה לפיצויים נגד מדינת ישראל וההליכים המשפטיים נמשכו שנים.
בספטמבר 2011 פסק בית המשפט המחוזי כי מדינת ישראל התרשלה בכך שאפשרה את גיוסו של הרוצח לצה"ל ואת עבודתו בחברת שמירה שהצריכה נשיאת נשק, וזאת בעת שהיה מאובחן כחולה נפש, והורה לה לשלם פיצויים למשפחת הנרצחת.
הערות שוליים

↑  שוקי לבנון, ומישהי צעקה – תברחו, תברחו, הוא הורג אותנו, חדשות, 9 בספטמבר 1992
השער המונומנטלי של תדמור

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שער ניצחון, אתר ארכאולוגי 
 מיקום:  תדמור 
 מדינה:  סוריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־2
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־2 
 תאריך פירוק:  אוקטובר 2015 
 חומרי בנייה:  אבן חול 
 סגנון אדריכלי:  Roman/Palmyrene
 
 קואורדינטות:  34°33′00″N 38°16′16″E﻿ / ﻿34.549994°N 38.271008°E﻿ / 34.549994; 38.271008
  (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיההשער המונומנטלי של תדמור(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיההשער המונומנטלי של תדמור
 
השער המונומנטלי של תדמור, נקרא גם: הקשת המונומנטלית, שער הניצחון (בערבית: قوس النصر) או הקשת של ספטימיוס סוורוס, היה מבנה קשת נוי רומאי בעיר תדמור בסוריה. השער נבנה במאה ה-3 בתקופת שלטונו של הקיסר ה-21 של האימפריה הרומית, ספטימיוס סוורוס. בהמשך חורבות הקשת נהפכו לאחת האטרקציות העיקריות של תדמור עד להריסתה הרשמית על ידי ארגון הטרור האסלאמי סוני המדינה האסלאמית (ISIL) בשנת 2015.
רוב בסיס האבן של השער עדיין עומד במקום וישנן תוכניות לבנות אותו מחדש באמצעות אנסטילוזיס (אנ') (שיטת שיחזור ושימור).
היסטוריה

הקשת המונומנטלית נבנתה במהלך תקופת שלטונו של הקיסר ספטימיוס סוורוס, בין השנים 193 עד 211 לספירה; הקשת היוותה קישור בין הרחוב הראשי של האכסדרה הגדולה בתדמור לבין מקדש בל. היא נועדה לשלב את החלקים הדרומיים והמרכזיים של שדירת העמודים כיוון שמיקומה מסמן שינוי של 30 מעלות בכיוון הרחוב בין טטרפילון למקדש בל. כדי לפתור בעיה זו בקשת שולבו שתי חזיתות בנפרד אחת מהשנייה.
על פי מקורות מסוימים, המבנה נבנה כשער ניצחון להנצחת ניצחונותיהם של הרומאים על הפרתים. לעיתים נקרא בטעות המבנה "קשת אדריאנוס", אם כי קיסר רומא אדריאנוס היה מת כבר למעלה מחצי מאה בעת הקמת הקשת.
חורבות הקשת, יחד עם אנדרטאות אחרות בתדמור, תוארו בתחריטים על ידי הבריטי רוברט ווד שנסע ברחבי העולם, ופורסמו בלונדון בשנת 1753 תחת הכותרת "חורבות פלמירה; או תדמור במדבר".
הקשת המונומנטלית שוחזרה בשנות השלושים. כאשר חורבות פלמירה הפכו לאטרקציה תיירותית במאה ה-20 ובראשית המאה ה-21 הקשת הייתה אחד המראות המרכזיים בעיר.
ארכיטקטורה

הקשת המונומנטלית הייתה יוצאת דופן מבחינה ארכיטקטונית מכיוון שהייתה לה חזית כפולה, המסווה עיקול של 30 מעלות בין החלקים המזרחיים והמרכזיים של האכסדרה הגדולה. הקשת כללה שער גדול במרכזו שלצדו פתח קטן יותר משני הצדדים.
הקשת עוטרה בפיתוחי אבן מעוטרים, כולל תבליטים המתארים צמחים או עיצובים גאומטריים. העיצובים היו דומים לסגנון העיצובי שנמצא בקשתות אחרות שנבנו בתקופת שלטונו של סוורוס במקומות אחרים באימפריה הרומית, כמו בלפטיס מגנה שנמצאת בלוב של ימינו. התבליטים על הקשת תוארו על ידי אונסק"ו כ"דוגמה יוצאת מן הכלל לאמנות הפלמירית" והם הופכים אותה לאחד המונומנטים המעוטרים המפוארים ביותר בעיר.
הרס הקשת

תדמור נכבשה על ידי ארגון הטרור האסלאמי סוני המדינה האסלאמית במאי 2015. המיליציות לכדו את הקשת זמן קצר לאחר מכן, וב-4 באוקטובר דווח כי הקשת פוצצה באמצעות דינמיט.
לשכת נשיא סוריה וכן מנכ"ל אונסק"ו גינו את הרס הקשת המונומנטלית. על פי ארגון האומות המאוחדות, ההרס הראה שהמדינה האסלאמית "מבועתת מההיסטוריה ומהתרבות".
במרץ 2016 הצהיר מנהל העתיקות מאמון עבדל-קרים כי הקשת המונומנטלית, יחד עם מקדש בל ומקדש בעל שמין בתדמור, ייבנו מחדש באמצעות שרידים קיימים בתהליך שיחזור הנקרא אנסטילוזיס.
העתק של החלק המרכזי של הקשת המונומנטלית נחרט משיש מצרי באיטליה על ידי מכונות תוך שימוש במודל מחשב תלת־ממדי של המכון לארכאולוגיה דיגיטלית באוקספורד, אנגליה. ההעתק הותקן בכיכר טרפלגר בלונדון ב-19 באפריל 2016. הוא הוצג שם במשך שלושה ימים, לפני שהועבר למספר מקומות אחרים, כולל ניו יורק, פירנצה, ז'נבה, וושינגטון די.סי. ודובאי. הוא אמור להישלח לסוריה לאחר מכן.
הערות שוליים

↑  Richard Stoneman (1994). Palmyra and Its Empire: Zenobia's Revolt Against Rome. University of Michigan Press. p. 192. ISBN 978-0-472-08315-2.
1 2 3 4 5  Demeter, Daniel (3 באוגוסט 2015). "Palmyra – Monumental Arch". syriaphotoguide.com. אורכב מ-המקור ב-5 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Charles Gates (2011). Ancient Cities: The Archaeology of Urban Life in the Ancient Near East and Egypt, Greece and Rome. Taylor & Francis. p. 406.
1 2  "Palmyra - The Colonnade". romeartlover.tripod.com. אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Kaphle, Anup (5 באוקטובר 2015). "This Is The Monumental Arch ISIS Blew Up In Palmyra". BuzzFeed. אורכב מ-המקור ב-5 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Millin, Aubin Louis; Noel, François; Warens, Israel (1799). Magasin encyclopédique: ou Journal des sciences, des lettres et des arts, Volume 1 (בצרפתית). p. 413.
1 2  Mullen, Jethro; Elwazer, Schams (6 באוקטובר 2015). "ISIS destroys Arch of Triumph in Syria's Palmyra ruins". CNN. אורכב מ-המקור ב-5 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "ISIL blows up Arch of Triumph in Syria's Palmyra". Al Jazeera. 5 באוקטובר 2015. אורכב מ-המקור ב-8 באוקטובר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  El Deeb, Sarah (5 באוקטובר 2015). "Syria presidency condemns destruction of Palmyra's arch". Associated Press. אורכב מ-המקור ב-5 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UNESCO says IS 'terrified by history' after Palmyra destruction". Yahoo! News. 5 באוקטובר 2015. אורכב מ-המקור ב-5 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Islamic State destroys 2,000-year-old Arch of Triumph in Palmyra". The Telegraph. 5 באוקטובר 2015. אורכב מ-המקור ב-3 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Shaheen, Kareem; Graham-Harrison, Emma (27 במרץ 2016). "Syrian regime forces retake 'all of Palmyra' from Isis". The Guardian. אורכב מ-המקור ב-27 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Farrell, Stephen (28 במרץ 2016). "If All Else Fails, 3D Models and Robots Might Rebuild Palmyra". New York Times. אורכב מ-המקור ב-1 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Turner, Lauren (19 באפריל 2016). "Palmyra's Arch of Triumph recreated in London". BBC. אורכב מ-המקור ב-20 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  de Bruxelles, Simon (30 במרץ 2016). "Replica arch heads for Palmyra after Trafalgar Square". The Times. אורכב מ-המקור ב-20 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
האכסדרה הגדולה בתדמור
הקשת המונומנטלית והאכסדרה הגדולה
יורם חזוני

| --- | --- |

 לידה:  6 ביוני 1964 (בן 60) רחובות, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ראטגרס 
 תחומי עניין:  פילוסופיה, מדע המדינה, חקר המקרא 
 עיסוק:  פילוסוף, פובליציסט, חוקר מדע המדינה, סופר, מתרגם, עיתונאי, חוקר מקרא 
 מדינה:  ישראל 
 yoramhazony.org
 
יורם חזוני (נולד ב-6 ביוני 1964) הוא פילוסוף, חוקר מקרא ותאורטיקן פוליטי. משמש כנשיא מכון הרצל בירושלים ויו"ר קרן אדמונד ברק. פרסם מספר רבי מכר שזכו לפרסים בינלאומיים בתחום הפילוסופיה, הלאומיות, והציונות, לצד מאמרים רבים בכתבי עת אקדמיים ומאמרי דעה ב-New York Times, Wall Street Journal, Time Magazine ועוד.
חזוני ייסד את מרכז שלם וכיהן כנשיאו הראשון (1994–2002) וכרקטור (2005–2012). לאחר מכן שימש כחבר בוועדה ללימודים הומניסטים של המועצה להשכלה גבוהה. בין 2010–2018 ניהל את הפרויקט של קרן ג'ון טמפלטון, לתאולוגיה פילוסופית יהודית. חזוני תואר כמי שהניח את היסודות לשיח בנושא השמרנות במדינת ישראל.
קורות חיים

חזוני נולד ב-1964 ברחובות. אביו, יהונתן, היה חוקר באוניברסיטת פרינסטון ולאחר מכן פרופסור באוניברסיטת בוסטון בתחום הפיזיקה. ב-1986 קיבל חזוני תואר ראשון (בוגר), באוניברסיטת פרינסטון, וב-1993 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ראטגרס, בתחום פילוסופיה פוליטית. בעודו לומד לתואר הראשון בפרינסטון, חזוני ייסד ושימש כעורך לכתב העת השמרני בשם The Princeton Tory.
קורות חיים > מרכז שלם

ב-1994 חזוני ייסד, ביחד עם אופיר העברי, דניאל פוליסר ויהושע ויינשטיין את מכון המחקר מרכז שלם בירושלים וכיהן עד 2002 כנשיאו הראשון. במסגרת פעילותו במרכז חזוני ייסד את כתב העת "תכלת" (באנגלית "Azure") שיצא מטעם המרכז, ואת כתב העת Hebraic Political Studies שנוסד בשנת 2005 יחד עם פרופסור גורדון שוחט (אוניברסיטת ראטגרס) וארתור אייפינגר. כמו כן, חזוני סייע לבנימין נתניהו באיסוף החומר והעריכה של ספריו של האחרון, "מקום תחת השמש" (1995) ו-"מלחמה בטרור" (1996).
בשנת 2000 חזוני פרסם את ספרו The Jewish State: The Struggle for Israel’s Soul בו הוא חושף את השורשים האינטלקטואליים של הפוסט-ציונות אשר, לדבריו, חותרת תחת היסודות המוסריים והמשפטיים של מדינת ישראל כמדינה של העם היהודי. לטענת חזוני, מגמה זו באה לידי ביטוי, בין היתר, בשכתוב הסיפור ההיסטורי של קום המדינה ובהכנסת שינויים מרחיקי לכת בתכנים של לימודי אזרחות במערכת החינוך. במאמר העוסק בסוגיה, חזוני כתב:
יותר משלושים שנות עיסוק כפייתי ביהודה ושומרון, באש"ף וב"מיהו יהודי" - בשילוב עם חוסר העניין הכמעט מושלם ביחס לבעיית פיתוח התפישה והמסורת של ריבונות לאומית יהודית - גרמו, אם כן, לכך שרעיון המדינה היהודית הגיע היום אל סף ניוון מוחלט. מצב זה בא לידי ביטוי בפרויקט ה"פוסט-ציוני", המבקש את פירוקן של האמונות ההיסטוריות, הפוליטיות והדתיות שמהן נבנתה המדינה היהודית - פרויקט פירוק שליישומו נתנו ידם מאות אנשי אקדמיה, סופרים, אמנים ופוליטיקאים ישראלים, ושמתחיל היום לגייס כוחות גם בקרב אינטלקטואלים יהודים בתפוצות.
הוגים בולטים המליצו על הספר, כולל אלי ויזל ונתן שרנסקי. מנגד, הוגים אחרים ביקרו את הספר. גדי טאוב כתב אז כי: ”חזוני עצמו מייצג, וגם מקדם במרץ (באמצעות מכון המחקר עתיר התקציבים, שהוא עומד בראשו, 'מרכז שלם') את שני הכוחות הגדולים, שיצרו את הבעיה שהוא מתלונן עליה. את מפעלו המדיני של הימין ואת האמריקניזציה של ישראל. הסלידה של רבים כל-כך מקרב הישראלים מהלאומיות של עצמם, רק עתידה להתגבר, ככל שמפעלו של חזוני יצליח יותר.”
קורות חיים > מכון הרצל

ב-2013 חזוני ייסד את מכון הרצל, השוכן בשכונת המושבה הגרמנית בירושלים. המכון הוא מוסד למחקר, הוראה והכשרה אשר עוסק בתחומים רבים של האתגרים הרעיוניים של העת העכשווי באמצעות התבוננות מקיפה וקפדנית במקורות ובהגות היהודית. תחומי העיסוק שם המכון כוללים: מחשבה מדינית של עם ישראל, תולדות הרעיונות היהודיים בעולם הנוצרי והאסלאמי, פילוסופיה של המדע, השכלה גבוהה ופיתוח תוכניות אקדמיות ועוד. על מטרות המכון חזוני כתב:
"אף שמדינת ישראל הגיעה בשנים האחרונות לשגשוג חומרי ולעצמה ביטחונית חסרי תקדים בתולדותיה, רבים בארץ וברחבי העולם היהודי מודאגים, ובצדק, בנוגע למצבה בתחומי הרוח... שלל אתגרים רעיוניים ותרבותיים אשר ניצבים כיום בפני עם ישראל, מתמצים בשאלת יסוד אחת: האם ביכולתה של מורשת ישראל להיות מקור ראוי ומוצלח להתמודדות עם אתגרים אלה... בדור האחרון גוברות הקולות בארץ ומחוצה לה, אפילו בקרב שאינם יהודים, המבקשים לשמוע את שיש למורשת הרעיונית הישראלית הזו לומר, אך עד היום זכו אך במעט ממבוקשם... מכון הרצל שם לו מטרה לפתח ולטפח רעיונות יהודיים בתחומי הפילוסופיה והתאולוגיה, המחשבה המדינית, השפעת הרעיונות היהודיים על ההגות המערבית, התולדות והרעיונות של הציונות."
במסגרת המכון, חזוני מנהל את הפרויקט של קרן ג'ון טמפלטון לתאולוגיה פילוסופית יהודית, ומארח חוקרים מובילים מישראל ומהעולם לתוכניות מחקר וסמינרים.
לקראת פתיחת המכון חזוני פרסם את ספרו The Philosophy of Hebrew Scripture ב-2012 בהוצאת קיימברידג'. הספר זכה לפרס בתחרות בתחום התאולוגיה ודת של The Association of American Publishers. בספר, חזוני נותן מסגרת חדשה לקריאת התנ"ך אשר מניחה שניתן לקרוא אותו לא רק כפרי התגלות אלוהית אלא גם כספר אשר פונה לתבונת האדם, העוסק בחיים של העולם הזה ומקדם טיעונים אוניברסליים באשר למוסר, לפוליטיקה, לאמת ולידע. חזוני טוען כי הסיפורים הרבים בתנ"ך שבהם ברור כי מוטלת על יחידים ועל עמים אחריות מוסרית גם כאשר אלוהים לא ציווה עליהם דבר, מובילים למסקנה "שהמקרא רואה את מצוות ה' כהשלמה לחוק מוסרי בסיסי, או כביטוי שלו, אשר נובע מטבעם של הדברים; ושבעיני הנביאים, בני האדם מסוגלים לעמוד על החוק הזה בעצמם, לפחות בקוויו הכלליים, גם ללא הוראות מפורשות מאלוהים. לפי תפיסה זו, המוסר המקראי מבוסס, באופן ראשוני, על סוג של 'חוק טבעי'."
הספר זכה לשבחים מחוקרים בולטים ומגוונים כולל פרופ' סטיבן פינקר מאוניברסיטת הרווארד וכן הרב פרופסור לורד יונתן זקס שכתב כך:
"Yoram Hazony has written a paradigm-shifting work of immense significance, arguing that the Hebrew Bible should be seen as a work of philosophy and interpreted as such - alongside, although very different from, the Greek classics - and thus as a book of universal significance in relation to the great questions about the human condition."
הספר עורר הדים בקרב חוקרים אקדמיים של המקרא וכתב העת Journal of Analytic Theology מטעם אוניברסיטת נוטרדאם פרסם סימפוזיום מיוחד לדיון בספר.