stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכביה העשרים-ואחת
מתחמי הספורט

הוקם מתחם ספורט לכל המשפחה בחוף פולג נתניה, הכולל אזור לתחרויות ספורט, פעילויות לילדים, הופעות ודוכני מזון.
בנוסף, תחרויות ואירועים נוספים התקיימו ב: אשדוד (קריקט), גזר (סופטבול), שרונה (רכיבה על סוסים), גני תקווה (סיף), דלית אל-כרמל (בדמינטון), חדרה (ג'ודו, קראטה ואופניים נגד השעון), חיפה (כדורסל, קטרגל וכדורעף), ירושלים (כדורעף, ריצה, הוקי קרח, טניס, אתלטיקה, הרמת משקולות, כדורסל כיסאות גלגלים, קטרגל, כדורסל וכדורגל), נוף הגליל (כדורגל), נתניה (כדורסל, כדורגל, קטרגל, כדורעף, שחייה, משחה של אלופים, נינג'ה, כדורמים ורוגבי), פתח תקווה (כדורשת), קיסריה (גולף), רמת גן (פאדל), רמת השרון (טניס), רעננה (בייסבול, נטבול, סקווש, כדורת דשא, טניס שולחן) וערים נוספות.
אירועים מיוחדים

תערוכת צילומים בנתב"ג "ישראל חוגגת ספורט – אז והיום", צילומים היסטוריים לצד צילומים עכשוויים, מאירועי ספורט מיוחדים לאורך שנות המכביה.
את שיר הנושא של המכביה "קרנבל" ביצעו הצמד סטטיק ובן אל תבורי.
המתחרים והזוכים > אתלטיקה > אתלטיות > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| ריצת 100 מטר | אלינה דורטמן   ישראל ישראל | 11.91 שניות | אילנה דורפמן   ישראל ישראל | 11.99 שניות | ניצן אסס   ישראל ישראל | 12.05 שניות |
| ריצת 200 מטר | אלינה דורטמן   ישראל ישראל | 24.51 שניות | ניצן אסס   ישראל ישראל | 24.59 שניות | אילנה דורפמן   ישראל ישראל | 24.63 שניות |
| ריצת 1500 מטר | שני לנדן   ישראל ישראל | 4:33.29 דקות | סיוון אורבך   ישראל ישראל | 4:34.75 דקות | הדר אופיר-פורר   ישראל ישראל | 4:45.47 דקות |

| ריצת 3000 מטר | כרואן חלבי   ישראל ישראל | 10:09.08 דקות | הדר אופיר-פורר   ישראל ישראל | 10:09.63 דקות | ברוק קובליץ   ארצות הברית ארצות הברית | 10:13.72 דקות |
| ריצת 100 מטר משוכות | נועה לוי   ישראל ישראל | 14.19 שניות | אלכסנדרה לוקשין   ישראל ישראל | 14.74 שניות | קלסי שפירו   ארצות הברית ארצות הברית | 16.04 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | לא נערך |  |  |  |  |  |
| ריצת שליחות 4x100 | ישראל ישראל | 47.02 שניות |  |  |  |  |
| ריצת שליחות 4x400 | ישראל ישראל | 3:54.79 דקות | ארצות הברית ארצות הברית | 4:13.93 דקות | קבוצה מעורבת | 4:27.90 דקות |
המתחרים והזוכים > אתלטיקה > אתלטיות > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| קפיצה לגובה | נועה קינו   אוסטרליה אוסטרליה | 1.64 מטר | שובל שר   ישראל ישראל | 1.60 מטר | קלסי שפירו   ארצות הברית ארצות הברית | 1.55 מטר |
| קפיצה במוט | נעמה ברנשטיין   ישראל ישראל | 4.00 מטר | אליזבת ברל   אוסטרליה אוסטרליה | 3.80 מטר | אלה רובינשטיין   ישראל ישראל | 3.80 מטר |
| קפיצה לרוחק | נועה לוי   ישראל ישראל | 5.91 מטר | רומי טמיר   ישראל ישראל | 5.56 מטר | אנג'ליקה מיטין   ישראל ישראל | 5.54 מטר |
| קפיצה משולשת | לא נערך |  |  |  |  |  |
| זריקת דיסקוס | אסטל ולאנו   ישראל ישראל | 51.43 מטר | לייה גיא   ישראל ישראל | 43.22 מטר | אווה גולדשטיין   ארצות הברית ארצות הברית | 40.99 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | אווה גולדשטיין   ארצות הברית ארצות הברית | 13.80 מטר | אסטל ולאנו   ישראל ישראל | 12.85 מטר | עדי אונייליסי   ישראל ישראל | 12.26 מטר |
| הטלת כידון | כריסטין דוסו   ישראל ישראל | 42.25 מטר | בלטו בלאו   ישראל ישראל | 40.28 מטר | עדי אונייליסי   ישראל ישראל | 35.59 מטר |
| יידוי פטיש | לא נערך |  |  |  |  |  |
המתחרים והזוכים > אתלטיקה > אתלטים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| ריצת 100 מטר | בלסינג אפריפה   ישראל ישראל | 10.38 שניות | אביב קופלר   ישראל ישראל | 10.64 דקות | עמית רוטמן   ישראל ישראל | 10.68 שניות |
| ריצת 200 מטר | בלסינג אפריפה   ישראל ישראל | 21.06 שניות | אביב קופלר   ישראל ישראל | 21.46 שניות | אהרון מילר   ארצות הברית ארצות הברית | 21.68 שניות |
| ריצת 400 מטר | נועם ממו   ישראל ישראל | 47.72 שניות | ערן סיבוני   ישראל ישראל | 48.19 שניות | אהרון מילר   ארצות הברית ארצות הברית | 48.32 שניות |
| ריצת 800 מטר | שיין כהן   ארצות הברית ארצות הברית | 1:54.64 דקות | ג'ק בליק   ארצות הברית ארצות הברית | 1:54.97 דקות | אלעד ממן   ישראל ישראל | 1:58.37 דקות |
| ריצת 1500 מטר | יובל דניאלי   ישראל ישראל | 4:10.41 דקות | שיין כהן   ארצות הברית ארצות הברית | 4:11.39 דקות | אלעד ממן   ישראל ישראל | 4:11.96 דקות |
| ריצת 5000 מטר | זמנו מוצ'ה   ישראל ישראל | 14:43.83 דקות | דניאל מנלובג   ארצות הברית ארצות הברית | 15:12.12 דקות | בן שור   קנדה קנדה | 15:37.70 דקות |
| ריצת 110 מטר משוכות | דור חיון   ישראל ישראל | 14.04 שניות | פריאל רדה   ישראל ישראל | 14.64 שניות | שגיא למדיאל   ישראל ישראל | 14.64 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | לא נערך |  |  |  |  |  |
| ריצת שליחים 4x100 | ישראל ישראל | 40.06 שניות |  |  |  |  |
| ריצת שליחים 4x400 | ישראל ישראל | 3:19.24 דקות | ארצות הברית ארצות הברית | 3:31.51 דקות | קבוצה מעורבת | 3:49.45 דקות |
המתחרים והזוכים > אתלטיקה > אתלטים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| קפיצה לגובה | דמיטרי קרויטר   ישראל ישראל | 2.11 מטר | עידו דוידיאן   ישראל ישראל | 1.90 מטר |  |  |
| קפיצה במוט | מקסים אפשטיין   ישראל ישראל | 4.80 מטר | דוד צחניסקי   ישראל ישראל | 4.60 מטר |  |  |
| קפיצה לרוחק | אבירם שוורצברד   ישראל ישראל | 7.60 מטר | ישי איפראימוב   ישראל ישראל | 7.45 מטר | טל וייזבורד   ישראל ישראל | 6.96 מטר |
| קפיצה משולשת | לא נערך |  |  |  |  |  |
| הדיפת כדור ברזל | איתמר לוי   ישראל ישראל | 16.33 מטר | מנחם חן   ישראל ישראל | 15.11 מטר | אריאל אטיאס   ישראל ישראל | 13.66 מטר |
| הטלת כידון | אריאל אטיאס   ישראל ישראל | 63.75 מטר | אריאל ממן   ישראל ישראל | 59.15 מטר | הריס הלברג   ארצות הברית ארצות הברית | 35.45 מטר |
| יידוי פטיש | ויקטור זגינאיקו   ישראל ישראל | 51.50 מטר | יהב אדיר   ישראל ישראל | 50.24 מטר | איגור קניאזב   ישראל ישראל | 49.05 מטר |
המתחרים והזוכים > ג'ודו > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
עד 63 ק"ג:
המתחרים והזוכים > ג'ודו > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
עד 90 ק"ג:
המתחרים והזוכים > התעמלות מכשירים > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| קבוצתי | ישראל ישראל |  | ארצות הברית ארצות הברית |  | ארגנטינה ארגנטינה |  |
| קרב רב אישי | ליהיא רז   ישראל ישראל | 51.1 נקודות | חנה שטראוס   ארצות הברית ארצות הברית | 46.350 נקודות | יולי גולן ארנון   ישראל ישראל | 44.8 נקודות |
המתחרים והזוכים > התעמלות מכשירים > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| קבוצתי | ישראל ישראל |  | ארצות הברית ארצות הברית |  | אוקראינה אוקראינה |  |
| קרב רב אישי | אייל אינדיג   ישראל ישראל | 79.133 נקודות | פאבל גולידוב   ישראל ישראל | 78.867 נקודות | אבן סמואל היימנסון   ארצות הברית ארצות הברית | 77.801 נקודות |
המתחרים והזוכים > כדורגל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| נשים | ישראל ישראל | ארצות הברית ארצות הברית | ברזיל ברזיל |
| גברים | אורוגוואי אורוגוואי | ארצות הברית ארצות הברית | ארגנטינה ארגנטינה |
המתחרים והזוכים > שחייה > משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| 4x50 מטר חופשי | ישראל ישראל   זיו קלונטרוב   מירון חרותי   ג'סיקה שפילקו   לוריין קליבלנד לונגו | 1:38.13 דקות | ארצות הברית ארצות הברית   ג'ייקוב רובין   גרג ליצ'ינסקי   לורן לוי   סמנתה קרו | 1:39.74 דקות | דרום אפריקה דרום אפריקה   צ'ד מאייר   מתיו קרול   אשלי הנגן   חנה רוברטסון | 1:45.93 דקות |
| 4x100 מטר חופשי | ישראל ישראל   דניאל נמיר   אור טל   נגה זילברברג   נטע אוסישקין | 3:39.60 דקות | ארצות הברית ארצות הברית   ג'ייקוב רובין   גרג ליצ'ינסקי   אריקה שרייבר   סמנתה קרו | 3:42.39 דקות | דרום אפריקה דרום אפריקה   צ'ד מאייר   מתיו קרול   אשלי הנגן   חנה רוברטסון | 3:55.54 דקות |
| 4x50 מטר מעורב | ישראל ישראל   אדם מראענה   יהונתן יצחקי   נועה יעיש   נטע אוסישקין | 1:50.83 דקות | דרום אפריקה דרום אפריקה   קלואי גרשוני   זאק ווטרס   צ'ד מאייר   חנה רוברטסון | 2:08.82 דקות | קנדה קנדה   סיידי גולדין   אוון קליין   סמנתה ניימרק   זאכרי בורדן | 1:58.11 דקות |
| 4x100 מטר מעורב | ישראל ישראל   אדם מראענה   אלון בר   מאי לווי   נגה זילברברג | 4:01.92 דקות | ארצות הברית ארצות הברית   ריצ'רד ניקול   טובי ברנט   לורן לוי   סמנתה קרו | 4:08.81 דקות | דרום אפריקה דרום אפריקה   קלואי גרשוני   זאק ווטרס   צ'ד מאייר   חנה רוברטסון | 4:22.82 דקות |
הערות שוליים

↑  Super User, משלחות - מכביה 21, באתר www.maccabiah.com
↑  ישראל חוגגת ספורט: המדריך המלא לאירועי המכביה ה-21, באתר ynet, 8 ביוני 2022
↑  קובי ליברמן, מביידן ועד הדלקת הלפיד: המכביה יצאה לדרך, באתר ynet, 15 ביולי 2022
↑  מכביה - מכביה 21, באתר www.maccabiah.com
| משחקי המכביה |
| --- | --- | --- |
| אירופה | המכביה האירופית הראשונה (אוסטרבה 1929) • המכביה האירופית השנייה (אנטוורפן 1930) |  |
| המנדט הבריטי | הראשונה (1932) • השנייה (1935) |  |
| מדינת ישראל | השלישית (1950) • הרביעית (1953) • החמישית (1957) • השישית (1961) • השביעית (1965) • השמינית (1969) • התשיעית (1973) •  העשירית (1977) • ה-11 (1981) • ה-12 (1985) • ה-13 (1989) • ה-14 (1993) • ה-15 (1997) • ה-16 (2001) • ה-17 (2005) • ה-18 (2009) • ה-19 (2013) • ה-20 (2017) • ה-21 (2022) |  |
| מכביות החורף | הראשונה (זאקופנה 1933) • השנייה (באנסקה ביסטריצה 1936) • השלישית (רופולדינג 2023) |  |
| משחקי יהדות התפוצות | משחקי מכבי אירופה • משחקי מכבי פאן אמריקה • משחקי המכביה האוסטרלית • משחקי המכביה האפריקאית •  משחקי מכבי JCC (צפון אמריקה) |  |
תזמורת הגדנ"ע

| --- | --- |
תזמורת הגדנ"ע מנגנת בבלגיה ב-1958 בניצוחו של שלום רונלי-ריקליס
תזמורת הגדנ"ע מנגנת בבלגיה ב-1958 בניצוחו של שלום רונלי-ריקליס
 תאריך ייסוד:  1953
 מייסד:  אלוף-משנה עקיבא עצמון
 תאריך פירוק:  סוף שנות ה-70
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  גדנ"ע, ישראל
 מנצח:  שלום רונלי-ריקליס, עמי מעייני
 
תזמורת הגדנ"ע הייתה תזמורת סימפונית ישראלית של נערים ונערות בגילאי 12–18 שהוקמה בשנת 1953 במסגרת הגדנ"ע והופיעה בארץ וכן בחוץ-לארץ, שם זכתה להצלחה ותהילה וגם זכתה ארבע פעמים במקום הראשון בתחרויות בינלאומיות. התזמורת הייתה הבסיס וקרש הקפיצה לנגניה הצעירים להשתלב מאוחר יותר בתזמורות הסימפוניות המקצועיות המובילות ובחיי המוזיקה הקלאסית בישראל.
בשנת 1957 קיבלה התזמורת תגבורת של נגנים מתזמורת צה"ל ושינתה את שמה ל"תזמורת גדנ"ע-צה"ל" או "תזמורת הנוער הישראלית" (באנגלית: Israeli National Youth Orchestra).
ייסוד התזמורת

רעיון הקמת התזמורת נהגה בשנת 1953 על ידי אלוף-משנה עקיבא עצמון, המפקד (השני) של פיקוד הגדנ"ע, שבנעוריו ניגן מוזיקה קלאסית בכינור. הוא ניסח את חזונו במנשר מיוחד שכתב לקראת הקונצרט הראשון של התזמורת:
"עם הקמת תזמורת סימפונית גדנ"ע מתכוונים אנו להמשיך וללכת בקו בו הלכנו עד היום. הפעם, החזית היא שיתוף הנוער בחזית התרבות [ההדגשה במקור]. התזמורת הסימפונית שלנו תהפך במשך הזמן לכלי תרבותי רציני להפצת תרבות מוזיקלית בשכבות הרחבות של הנוער ושל היישוב וביחוד בקרב הנוער של היישוב החדש אשר רק למעטים נִתנת כיום האפשרות להאזין ליצירות תזמורתיות בעלות רמה תרבותית."
עצמון גייס תקציבים והתמסר להיבטים הלוגיסטיים והמִנהליים, ונעזר בהיבטים המקצועיים-מוזיקליים של הקמת התזמורת בעמנואל עמירן-פוגצ'וב, מפקח מרכז במחלקת הפיקוח על החינוך המוזיקלי שליד משרד החינוך והתרבות, ובעוזרו בן-ציון אורגד, שניהם מלחינים בעצמם. כמנצחים של התזמורת וכמדריכיהם של 71 הנערים והנערות שנקבצו ובאו להשתתף בתזמורת, נבחרו המוזיקאים ארטור גלברון מירושלים ואיתן לוסטיג מתל אביב. לימוד נגינת היצירות והחזרות לקונצרט הבכורה נמשכו כחמישה חודשים, בסופי-שבוע במחנה הגדנ"ע בגבעת אולגה, שהוכשר והותאם לקליטת הנגנים. שני המנצחים-מדריכים היו צריכים להתגבר על קשיים רבים, בהם חוסר בנגנים של ויולות (נגני כינור היו בשפע), חוסר בנגנים בכלי נשיפה למיניהם והיעדר ניסיון של רוב הנגנים בנגינה משותפת בצוותים תזמורתיים. בחופשת הפסח של שנת 1953 נקראו הנגנים הצעירים לכנס של חמישה ימים מרוכזים ומפרכים של הכנות לקונצרט ובתוספת של אימוני גדנ"ע רגילים כמו תרגילי סדר, מסעות לילה ואימון גופני. המאמצים נשאו פרי. בתום הכנס התקיימה מעין חזרה גנרלית, שאליה הוזמנו בני המשפחות ומורי הנגינה של הנגנים, לקראת קונצרט הבכורה הפומבי, שנערך בחודש אוגוסט בבית ציוני אמריקה בתל אביב. התזמורת ניגנה יצירות של יוהאן סבסטיאן באך, אנטוניו ויוואלדי, וולפגנג אמדאוס מוצרט, פרנץ שוברט ובלה בארטוק, וכן שתי יצירות של מלחינים ישראלים: קראל שלמון וחנוך יעקבי, וזכתה לתשואות הקהל.
המנצח והפסנתרן אריה ורדי שימש בעבר כמפקד התזמורת.
מאפייני התזמורת

התזמורת לא הייתה תזמורת צועדת של בני-נוער שמנגנת בעיקר בכלי נשיפה, תופים ומצלתיים, אלא תזמורת סימפונית, שהקנתה לנגניה ערכים חינוכיים ותרבותיים של למידה ונגינה בצוותא של מוזיקה קלאסית והופעות בפני חיילים וקהל מאזינים צעירים, שבחלקם לא נחשפו קודם לכן למוזיקה קלאסית. זו הייתה תזמורת נוער של חובבים שלא קיבלו שכר בעד נגינתם, שהקדישו את זמן הפנאי שלהם לתזמורת בהתנדבות. מספר נגנים היו מבאר שבע, שנחשבה אז לפריפריה, והגיעו לחזרות חרף הקשיים. המועמדים נדרשו לעמוד במבחני כניסה קפדניים. הנגנים קיבלו מהגדנ"ע מזון ולינה בכנסים השנתיים כשם שקיבלו גדנ"עים אחרים בפעילויות אחרות. ההוצאות השוטפות של התזמורת כוסו על ידי פיקוד הגדנ"ע, וכאשר יצאה התזמורת למסעות בחוץ-לארץ גויסו תרומות מגופים לא-מסחריים.
בקונצרטים הראשונים של התזמורת הופיעו הנגנים בחאקי וחולצות צהובות, ואילו הסולן בן ה-10 דניאל בארנבוים (לימים פסנתרן ומנצח נודע) הופיע ליד הפסנתר במכנסיים קצרים לבנים.
לימים לבשו כל הנגנים חולצות לבנות. להופעות בחוץ-לארץ לבשו ביגוד יצוגי עם סמל הגדנ"ע.
מדי שנה, בחופשות מבית הספר, התקיימו כנסים שאליהם זומנו נגני התזמורת לחזרות ואימונים אישיים לנגינה של יצירות חדשות. בכנסים התגבשה חברות בין הנגנים, שהולידו גם מספר זוגות נשואים. עם זאת, נשמרה המסגרת הטרום-צבאית של הגדנ"ע (משמעת, מסדרי בוקר, תרגילי סדר, שמירות) והתקיימה פעילות ספורט. נבחרות של כדורסל ושל כדורגל ייצגו את התזמורת בתחרויות עם קבוצות אחרות. כנסים כאלה התקיימו בגבעת אולגה, בעין זיתים (ליד צפת), ברמת אביב (שייח' מוניס), בגלילות, בכפר הנוער הדסים ובבן שמן.
פעילויות התזמורת > הופעות בארץ

בשנת 1953/54, לאחר קונצרט הבכורה, הופיעה התזמורת בניצוחם של גלברון ולוסטיג ברחבי הארץ, במחנות צה"ל, ובערים תל אביב, ירושלים, חדרה, נתניה, רמת גן, באר שבע ועוד.
את המנצחים גלברון ולוסטיג החליף המנצח הצעיר עמי מעייני, שהיה הכנר הראשון בראשיתה של התזמורת, ולאחר מכן למד ניצוח אצל לוסטיג. מעייני, שגם ניהל את התזמורת בשנים 1954–1957, הכניס שינויים בדרך עבודתה של התזמורת עם דגש על ההיבט החינוכי-מוזיקלי, כמו למשל ניגון יצירות המאפשרות הופעות רבות של סולנים מקרב חברי התזמורת, לימוד נגינה של יצירות לאו דווקא לצורך הופעות, וניגון יצירות שחיברו חברי התזמורת.
בשנת 1957 קיבל מנצח תזמורת צה"ל, שלום רונלי-ריקליס, גם את תפקיד מנהל ומנצח של תזמורת הגדנ"ע. ריקליס הביא עמו מתזמורת צה"ל כמה נגני נשיפה ונגנים אחרים ובכך שדרג את התזמורת ואת הרפרטואר שלה והכין אותה להופיע בקונצרטים בחוץ-לארץ ולהשתתף בתחרויות בינלאומיות.
בסוף שנות ה-70 הפסיקה התזמורת את פעילותה בגלל מפקדים בצמרת הגדנ"ע שלא הכירו בערכה הרב של התזמורת לצה"ל, וסברו שאין הצדקה שהצבא יחזיק ויממן תזמורת סימפונית בנוסף ובמקביל לתזמורת צה"ל.
כך, לאחר מלחמת ששת הימים עברה התזמורת לחסותה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
בשנת 1970 פעלו מעייני ומוזיקאים אחרים לחדש את פעילותה של התזמורת. מעייני שב לנהל את התזמורת[דרושה הבהרה] וניצח עליה עד שנת 1973.
בשנת 1975, במלאת 80 שנה למרדכי גולינקין, מייסד ומנהל האופרה הארצישראלית (בית האופרה הראשון בארץ ישראל), הזמינה אותו התזמורת לנצח עליה בקונצרט מיוחד לכבודו, והוא קיבל על עצמו את המשימה.
באמצע שנות ה-80 הייתה תזמורת הגדנ"ע תזמורת הנוער המהוללת ביותר בארץ ובעולם. היא ניגנה בחנוכת מוזיאון ישראל ובחנוכת הכנסת.
באוגוסט 1985 חזרה התזמורת להופיע בארץ, לאחר 12 שנים, תחת שרביטו של יצחק שטיינר, מנצח צעיר ש-17 שנים קודם לכן היה נגן בתזמורת. היוזמה להחיות מחדש את התזמורת באה מחבורה של בוגרי התזמורת שהשתתפו באירוע במלאת 30 שנה לייסודה (ראו להלן). שטיינר בנה את התזמורת מחדש: הוא משך נגנים צעירים מתזמורות אחרות, בהן תזמורת בני הקיבוצים ותזמורת מתא"ן וממרכז למוזיקה במשכנות שאננים. בתזמורת המחודשת היו 77 נגנים בגילאי 12–18, בהם 19 נגניות.
על פירוקה של התזמורת כתב העיתונאי מיכאל אוהד:
"היה בידינו כלי מוזיקלי יחיד במינו [...] ואנחנו נטשנו אותו בגלל חוסר תקציב ומקום שלא לדבר על קנאתן של תזמורות נוער אחרות. בין הסיבות לגסיסתה ולפירוקה אפשר לקבוע שעקיבא עצמון לא הוריש את התלהבותו למפקדי הגדנ"ע שקמו אחריו."
פעילויות התזמורת > מסעות קונצרטים בחוץ-לארץ

בשנת 1958 יצאה התזמורת בניצוחו של שלום רונלי-ריקליס בפעם הראשונה לחוץ-לארץ, וזכתה לראשונה בהכרה בינלאומית כאשר הופיעה כמה פעמים בביתן הישראלי בתערוכה העולמית בבריסל לפני אולמות מלאים בקהל מאזינים. המסע מומן מתרומה שהתקבלה מקרן התרבות אמריקה-ישראל.
בסתיו 1964 יצאה התזמורת למסע של 56 יום בארצות הברית וניגנה בערים ניו יורק, פילדלפיה, פיטסבורג, מילווקי, וושינגטון, סינסינטי ועוד בחסות שרת החוץ גולדה מאיר ושגריר ישראל בארצות הברית אברהם הרמן. על מרבית הקונצרטים ניצח רונלי-ריקליס ועל אחדים משה עצמון, לשעבר נגן בתזמורת צה"ל. המוזיקאי ונגן הקרן יעקב מישורי, שהשתתף במסע, תיאר מסע זה כ"גולת הכותרת בתולדותיה של התזמורת".[דרוש מקור] אחד משיאי המסע הייתה הופעת התזמורת באולם הקונצרטים "קרנגי הול" בניו יורק עם הסולן הכנר יצחק פרלמן. בניו יורק הכריז ראש העיר רוברט ווגנר הבן על "שבוע הצדעה לגדנ"ע" לכבוד ביקור התזמורת. בתוך שבוע זה, ב-23 בנובמבר 1964, התקיים אירוע "הצדעה לגדנ"ע" חגיגי מפואר במלון וולדורף אסטוריה, שכלל ארוחת ערב למוזמנים, קונצרט של התזמורת עם הסולן יצחק פרלמן וריקודים. את האירוע יזמה וארגנה קרן התרבות אמריקה-ישראל, הברית המוזיקלית, גוף פילנתרופי לחילופי מוזיקה ומוזיקאים בין אמריקה וישראל. בין המברכים את האירוע היו יוברט האמפרי, עדלי סטיבנסון, נלסון רוקפלר, בובי קנדי, הארי בלפונטה, ג'ון מקורמיק, ריצ'רד רוג'רס ולוסי ג'ונסון (בתו של הנשיא לינדון ג'ונסון).
ב-29 באוקטובר 1967, יצאה התזמורת בהרכב של 90 נגנים צעירים, אליה הצטרפו עשרה מלווים והקומיקאי היהודי הנודע דני קיי, למסע עולמי של הופעות ב-7 ערים באירופה המערבית, 3 ערים בקנדה וב- 9 ערים באמריקה הלטינית. ביוזמתו של אריה פינקוס שהיה אז יושב-ראש הסוכנות היהודית נטלה על עצמה קרן היסוד את הטיפול בארגון ההופעות באמצעות סניפיה בארצות השונות. המסע המוזיקלי נמשך 40 יום וזכה להצלחה גדולה, לה תרם במידה גדולה דני קיי בהופעותיו המשעשעות והווירטואזיות בפני הקהל בתור מנצח-אורח על התזמורת (וזאת, מבלי לדעת לקרוא תווים). בראש המשלחת עמד משה (מוסה) זוהר, מפקד הגדנ"ע, בעוד המנצח של התזמורת היה שלום רונלי- ריקליס. בין המלווים של התזמורת היה העיתונאי מרדכי נאור בתוקף תפקידו כעורך העיתון במחנה גדנ"ע, שתיאר את המסע בכתבות בישראל, ובראיונות בשידורי רדיו בחוץ-לארץ בערים בהן הופיעה התזמורת, ולימים בספרו האוטוביוגרפי "כאלה היינו".
פעילויות התזמורת > השתתפות בתחרויות בינלאומיות

עם גמר הופעותיה בביתן הישראלי בתערוכה העולמית בבריסל בסוף שנת 1958, השתתפה התזמורת בפעם הראשונה בתחרות בינלאומית של תזמורות נוער, שנערכה במסגרת התערוכה העולמית. בתחרות השתתפו 12 תזמורות נוער מובחרות, בהן תזמורת הנוער של בית הספר ג'וליארד (ארצות הברית) תזמורת הנוער של אנגליה ותזמורת הנוער של גרמניה. התזמורת זכתה בתהילה בינלאומית כשזכתה במקום הראשון בתחרות.
לאחר התחרות בבריסל נסעה התזמורת לתחרות בינלאומית של תזמורות חובבים לנוער שהתקיימה בעיר קרקראדה שבדרום-מזרח הולנד בחסות יוליאנה מלכת הולנד, עם צוות שופטים בינלאומי. תחרות יוקרתית זו, שהתקיימה בעיר אחת לארבע שנים, משכה תזמורות נוער מכל רחבי העולם. התזמורת זכתה שוב במקום הראשון, וקיבלה מהמלכה יוליאנה את פרס "נבל הכסף". בשנים 1962 ו-1966 חזרה התזמורת להשתתף בשתי התחרויות הבינלאומיות הבאות בעיר קרקראדה והצליחה לזכות פעם אחר פעם במקום הראשון ובפרס "נבל הכסף" של יוליאנה מלכת הולנד (בתחרות ב-1966 השתתפו 240 תזמורות מ-21 מדינות וכ-1,000 מוזיקאים). לפי תקנון התחרות, פרס "נבל הכסף" הוענק לתזמורת לצמיתות כי זכתה בו שלוש פעמים. הפרס שמור בארכיון צה"ל ומערכת הביטחון.
בנוסף, זכתה התזמורת בפרסים ובתעודות הצטיינות הבאות:
אות הצטיינות מיוליאנה מלכת הולנד;
פרס מצוינות (Award for Excellence) מבודואן מלך בלגיה;
תעודת הצטיינות בעד שירות יוצא-דופן מנשיא מדינת ישראל יצחק בן-צבי.
פעילויות התזמורת > קונצרט חגיגי למלאות 30 שנה לייסוד התזמורת

ב-13 בדצמבר 1983, 19 שנים לאחר שהתזמורת הפסיקה את פעילותה ו-30 שנה מיום היווסדה, התקיים קונצרט חגיגי, נוסטלגי במהותו, שבו אירחה התזמורת הפילהרמונית הישראלית על בימתה בהיכל התרבות בתל אביב את בוגרי תזמורת סימפונית גדנ"ע. האירוע היה בחסותם המשותפת של שר החינוך והתרבות זבולון המר והרמטכ"ל משה לוי. בהזמנה לקונצרט שפרסמה התזמורת הפילהרמונית הופיעה רשימה שמית של כל בוגרי התזמורת לדורותיהם, לפי כלי הנגינה שלהם בתזמורת. הרשימה כללה 140 נגני כינור, 33 נגני ויולה, 44 נגני צ'לו, 15 נגני קונטרבס, 17 נגני חליל ופיקולו, 10 נגני אבוב, 16 נגני קלרינט, 12 נגני בסון, 18 נגני קרן יער, 24 נגני חצוצרה, 18 נגני טרומבון, 3 נגני טובה, 9 נגני תופים וכלי הקשה ו-2 נגני נבל, ובסך-הכול 261 נגנים. הנגנים באו משורות התזמורות המקצועיות הישראליות הבאות: התזמורת הפילהרמונית הישראלית, ש-35 מנגניה ב-1983 החלו דרכם בתזמורת; התזמורת הסימפונית ירושלים; התזמורת הקאמרית הישראלית; התזמורת הסימפונית חיפה; הסינפונייטה הישראלית באר שבע; והתזמורת הקאמרית הקיבוצית. כמו כן, הרשימה כללה מורים לנגינה וחובבי מוזיקה שהמשיכו לנגן בהרכבים קאמריים להנאתם. בקונצרט בניצוחו של ריקליס נוגנו היצירות "תרועה לישראל" של פאול בן-חיים; פרקים מהסימפוניה החמישית של לודוויג ואן בטהובן; פרקים מסימפוניה מס' 88 של יוזף היידן; ופרלודים של פרנץ ליסט.
הסופר והמשורר יורם טהרלב כתב לכבוד האירוע החגיגי שיר שכותרתו "מוכרחים להמשיך לנגן" הוא פתח את השיר במילים: ”גם אם עברו שלושים שנה איש לא שכח אתכם, אנשי תזמורת הגדנ"ע, אתם מזכירים לנו עדיין תקופה אחרת וצלילים אחרים, תקופה שהסיפא והספרא הלכו כמו שני חברים”, וסיימו כך: ”בקיצור, למה נלך סחור סחור, אתם הרי יודעים למה אנו מתכוונים: מדינת ישראל לא הייתה מגיעה למה שהגיעה אלמלא אתם, הנגנים, וגם היום היו שונים פני המדינה אילו לא סגרו את תזמורת הגדנ"ע; כן, גם היום כמו בכל דור, אם רוצים לשוב וליצור, ללחום ולהגן מוכרחים להמשיך לנגן.”
לקריאה נוספת

עמנואל עמירן-פוגצ'וב, "תזמורת סימפונית גדנ"ע: הקמתה, ראשיתה ואחריתה", מתוך התוכנייה של הקונצרט החגיגי של חברי תזמורת סימפונית גדנ"ע" בהיכל התרבות בתל אביב בחסות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, 13 בדצמבר 1983
ברוך דגון, "חזרת התזמורת", ידיעות אחרונות, 9 באוגוסט 1985.
יעקב מישורי:השקר הכפול, הוצאת שבא, 1991.
הערות שוליים

↑  עקיבא עצמון, דבר קצין גדנע ראשי, הוצאת משרד הבטחון אגף הנוער והנח"ל – מפקדת קצין גדנע ראשי, 1953 (מתוך התוכנייה של קונצרט הבכורה של התזמורת, עמ' 2).
↑  יפעת נבו, תזמורת הגדנ"ע מנגנת שוב, מעריב, 17 באוגוסט 1972.
1 2  אוליה זילברמן, רשימות מוזיקליות | פעולה מוזיקלית למען הדור הצעיר: תזמורת סימפונית של הגדנ"ע, על המשמר, 31 ביולי 1953.
↑  דוד רוזוליו, "על תזמורת הגדנ"ע", הארץ, 7 באוגוסט 1953.
↑  התזמורת של הגדנ"ע במסעה הראשון, דבר, "דבר השבוע", 28 באוגוסט 1953.
↑  מ. דביר, הגדנ"ע מגדל דור מוזיקאים, ידיעות אחרונות, 19.8.1953, גיליון 4998
↑  יעקב מישורי, הבט אחורה בנוסטאלגיה. המאמר פורסם בתוכנייה של הקונצרט החגיגי של ותיקי תזמורת הגדנ"ע במלאת 30 שנה להיווסדה, 13.12.1983
↑  צפנת ירון-לוי, גאלה, תזמורת הגדנ"ע. בסיס צבאי אי שם, חדשות, 25 באוגוסט 1985
↑  מיכאל אוהד, "נבלים של כסף", הארץ, 2.1983 12.
↑  לפי התוכניה של האירוע "הצדעה לגדנ"ע" (Salute to Gadna)  שפורסמה באנגלית על ידי המארגנים
↑  מרדכי נאור, כאלה היינו - נעורים והתבגרות בישראל של העשור הראשון - סיפור אישי, פרק 12, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017
↑  "רשימה שמית של "חברי תזמורת סימפונית גדנ"ע", מתוך התוכנייה של הקונצרט החגיגי של חברי תזמורת סימפונית גדנ"ע" בהיכל התרבות בתל אביב בחסות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, 13 בדצמבר 1983.
↑  יורם טהרלב, מוכרחים להמשיך לנגן, מתוך התוכנייה של הקונצרט החגיגי של חברי תזמורת סימפונית גדנ"ע" בהיכל התרבות בתל אביב בחסות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, 13 בדצמבר 1983.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300925405171  VIAF: 154148282   WorldCat (עם VIAF): 154148282
ג'רמיה קלארק

| --- | --- |
 לידה:  1674? לונדון, ממלכת אנגליה 
 התאבד:  1 בדצמבר 1707 (בגיל 33 בערך) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  קתדרלת סנט פול בלונדון 
 מוקד פעילות:  ממלכת אנגליה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 פרופיל ב-IMDb
 
תווים של היצירה ג'רמיה קלארק - בוא, בוא
ג'רמיה קלארק (באנגלית: Jeremiah Clarke; ‏1674 - 1 בדצמבר 1707) היה מלחין אנגלי.
ג'רמיה קלארק נולד ב-1674, ככל הנראה בלונדון. הוא היה תלמידו של ג'ון בלואו, בקתדרלת סיינט פול. אחרי סיום לימודיו היה לנגן עוגב ב"קאפלה המלכותית".
שיגעון שאחז בו מחמת אהבה נכזבת גרם לקלארק להתאבד ביריה. החליף אותו בתפקידו ויליאם קרופט.
כיום זכור קלארק בעיקר בזכות יצירה פופולרית לכלי מקלדת המיוחסת לו, "שיר הלכת של נסיך דנמרק". יצירה זו נודעה יותר בשם "סולו לחצוצרה" ובמשך שנים רבות יוחסה להנרי פרסל. מקורה הוא למעשה באופרה למחצה "נסיכת האי", הפקה מוזיקלית משותפת של קלארק ודניאל פרסל, אחיו הצעיר של הנרי פרסל, ומכאן כנראה הטעות.
יצירות

מוזיקה לצ'מבלו ועוגב
מיסות ושאר יצירות דתיות (ביניהן 20 מזמורים וכמה אודות)
"שיר הלכת של נסיך דנמרק" מתוך "נסיכת האי", הנודע ברבים בשם "סולו חצוצרה", משנת 1699 בערך.