stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yoü and I

"Yoü and I" (בעברית: "אתה ואני") הוא הסינגל הרביעי של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבומה השלישי, Born This Way. השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2011 ונכתב על ידי גאגא והופק על ידה גם כן בשיתוף רוברט ג'ון לאנגה. מסלולו מכיל דגימות מהלהיט "We Will Rock You" מ-1977 של להקת הרוק הבריטית קווין שגם משתתף בו גיטריסט הלהקה בריאן מיי.
"You and I" הוא שיר קצב איטי שמכיל מכשירי גיטרות חשמליות ופסנתר. ביציאתו השיר זכה לשבחים מהמבקרים שציינו שהוא אחד מנקודות השיא של Born This Way. באוסטריה, יפן, ישראל, לבנון, ניו זילנד, וקנדה, הגיע לעשרת הגדולים במצעדים הרשמים ובארצות הברית היה למקום השישי בנוסף לכך שקיבל תואר פלטינה משולשת, בכך הפך לשירה ה-11 ברצף שנכנס לעשרת המובילים במדינה. "You and I" הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר" אך הפסיד לשיר "Someone like You" של הזמרת הבריטית אדל בטקס ה-55, אשר התקיים ב-12 בפברואר 2012.
הקליפ לשיר צולם בספרינגפילד, נברסקה, ושוחרר ב-16 באוגוסט 2011 בערוץ ה-VEVO של גאגא. המסע שלה להיות עם בן זוגה היה הרעיון המרכזי מאחורי הווידאו שהציע סצנות שלה רוקדת עם שיער כחול בבגדים חושפניים בחווה, רוקדת מנגנת על פסנתר במרכז שדה תירס, ומולבשת כבת ים. הקליפ קיבל ביקורות טובות לאחר יציאתו ונצפה עד היום כ-124 מיליון פעמים ב-Vevo. גאגא קידמה את השיר במספר מקומות בהם, טקס פרסי ה-VMA של 2011, בתוכניות האירוח "Jimmy Kimmel Show" ,"Jonathan Ross Show", ובמסע ההופעות The Born This Way Ball ב-2012–2013.
רקע

"Yoü and I" נכתב על ידי גאגא, והופק על ידיה ועל ידי רוברט ג'ון לנג. השיר הוקלט על ידי טום וייר ב"וורהאוס פרודקשן סטודיוז" שבאומהה ועל ידי הוראק וורד באלטרוון היל. הקלטות ועריכות נוספות בוצעו על ידי אול רומו. השיר הוצג לראשונה במופע "White Tie and Tiara Ball" של אלטון ג'ון, ביוני 2010. גאגא אמרה באותה ההזדמנות שהשיר הוא שיר רוק אנד רול, והעריכה שהוא לא יצא כסינגל. לפני שפורסמו הקרדיטים לשיר, פרסמה גאגא ש"מישהו אגדי ישתף עמי פעולה בשיר". מאוחר יותר, סיפרה גאגא כי בכתה כששמעה שהוא מוכן לשתף עמה פעולה. מספר קולות רקע לשיר הוקלטו במהלך סיבוב ההופעות של גאגא, לבקשתו של מפיק השיר, לנג, הקלטות ששולבו בסופו של דבר בשיר. השיר אושר כסינגל הרביעי מהאלבום "Born This Way" ביולי 2011.
עטיפת הסינגל נחשפה ב-5 באוגוסט 2011, דרך שירות ה"טוויט-פיק", מחשבון הטוויטר של גאגא. גאגא כתבה: "אתה לא תמצא לעולם את מה שאתה מחפש באהבה, אם אתה לא אוהב את עצמך." בתמונה נראה דמות האלטר אגו של גאגא, ג'ו קלדרון, בעת עישון סיגריה. דמותו של קלדרון הוצגה קודם לכן בלונדון, בסדרת תמונות שצולמה על ידי ניק נייט ועוצבה על ידי המעצב ניקולא פורמיכטי.
באתר הדיילי טלגרף אוסטרליה נכתב שהתמונה נותנת מראה מצוברח ומוזנח, וש"לגאגא נמאס מלהיות אישה מזעזעת, אז היא החליפה מגדר במקום". באתר ראפ-אפ נכתב שדמותה של גאגא, ג'ו קלדרון, דומה למוזיקאי בוב דילן. סטיב פונד מסוכנות הידיעות רויטרס שיבח את העטיפה, וכתב "גאגא אוהבת את עצמה גם כשהיא לבושה כמו גבר".
סגנון מוזיקלי

"Yoü and I" הוא שיר רוק אנד רול וקאנטרי. בנוסף, השיר מכיל מספר מוטיבים מהשיר "We Will Rock You" של להקת קווין, וגיטריסט הלהקה אף בריאן מיי משתתף בשיר. על פי תווי השיר שפורסמו ב"סוני מיוזיק פאבליקיישן", המשקל של "Yoü and I" הוא ארבעה רבעים, והמפעם שלו הוא 60 ביטים לשנייה.
בריאיון ל-MSNBC, סיפרה גאגא כי השיר נכתב על האדם החשוב ביותר שהיא פגשה. גאגא לא הבהירה במפורש על מי השיר, אך המגזין פיפל גילה כי מדובר בלוק קרל (Lüc Carl), בן זוגה לשעבר. עוד נכתב, כי השיר מדבר על חזרתם כזוג. זמן קצר לאחר צאת הווידאו קליפ לאור, הופצו באתר יוטיוב סרטונים המסבירים את מהלך הקליפ ואת משמעותו; באחד מן הסרטונים נאמר כי האלטר אגו של גאגא, ג'ו קלדרון אמור להוות מילוי לחלל החסר של גאגא, לוק קארל.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר צולם בספרינגפילד, נברסקה, ובוים על ידי הכוריאוגפית של גאגא, לורין ג'יבסון. בקליפ, צועדת גאגא מניו יורק עד לנברסקה כדי להשיג בחזרה את החבר שלה.
הקליפ היה צפוי להשתחרר לצד ההודעה ה-1,000 שתפורסם על ידי גאגא בחשבון שלה בטוויטר.
גאגא אישרה לחדשות MTV כי בכורת הווידאו תהיה ב-18 באוגוסט 2011 ב-MTV. עם זאת, יומיים לפני הבכורה של הקליפ בטלוויזיה, הוא דלף לאינטרנט, וכן דרבן את גאגא "לצייץ" עוד שלוש הודעות בחשבון הטוויטר שלה, אשר ביחד נוצרת ההודעה "FUCK THURS DAY" (בתרגום לעברית: "לך להזדיין, יום חמישי"). הציוצים ביחד הובילו את גאגא להגיע לציוץ ה-1,000, בו כתבה: "אתה צריך לאהוב כול פרט ופרט בי כמו שאני רוצה שהפרט המורכב הזה היה נכון" ובתוך ציוץ זה, הוסיפה גאגא קישור מלא לקליפ בחשבון ה-VEVO שלה, באתר יוטיוב.
הקליפ מתחיל כשגאגא, עטוית בגדים שחורים, משקפי שמש, רגליים מדממות ותכונות ביונית לכאורה, הולכת בשדה בנברסקה; כשהיא חוזרת ברגל לאחר שנים של היעדרות. גאגא הולכת לקנות גלידה מתוך משאית גלידה, אבל הגלידה פתאום מטפטפת בעת שגבר חסר שיניים מחייך אליה עם בובה בידו. היא מתחילה לקבל פלאשבקים לזמן בו היא בילתה בנברסקה כמו בסצנות של גאגא אחרי חתונה, מעונה על ידי אהובה בתוך אסם ולהיות בתוך מכל מים אשר מוצגות ברצף מהיר. ישנה סצנה בה מנגנת גאגא על פסנתר בלב שדה תירס בזמן שעל הפסנתר יושב האלטר אגו הגברי שלה, ג'ו קלדרון, אשר שותה בירה ובהמשך הקליפ מנשק אותה. אלטר אגו נוספת של גאגא מופיעה בקליפ, והיא YÜYI, בת ים כחולת שיער, אשר נמצאת באמבטית מים ומטופלת על ידי האהובה, משום שאינה יכולה ללכת.
וידאו קליפ > קליפים חלופיים

ב-1 בספטמבר 2011, הודיעה גאגא בחשבון הפייסבוק והטוויטר שלה, כי היא צילמה כעוד 5 וידאו קליפים אחרים לשיר:
יש לי הפתעה בשביל המפלצות הקטנות! לא צילמתי רק קליפ אחד לשיר Yoü and I. חמישה קליפים נוספים יבואו מאת אינז ואן למסוורד. הראשון בעוד שלוש שעות.
בכל קליפ אופנה מופיעה דמות אחרת מהקליפ הרשמי והסרטונים פורסמו עם לינק בחשבון הפייסבוק והטוויטר של גאגא אל חשבון היוטיוב הרשמי שלהHAUS OF Ü feat. NYMPH, נבדק ב-2021-04-16HAUS OF Ü ft. BRIDE, נבדק ב-2021-04-16HAUS OF Ü ft. YÜYI, נבדק ב-2021-04-16.
סדר הקליפים של הדמיות לפי סדר כרונולוגי:
הנימפה (1 בספטמבר 2011)
הכלה (13 בספטמבר 2011)
YÜYI (בת-הים) (19 בספטמבר 2011)
ג'ו קלדרון (6 במרץ 2012)
זונת האסם והאמא (16 באוגוסט 2012 - שנה בדיוק אחרי הוצאת הקליפ הרשמי)
ביקורת

לאחר ששמעה את השיר בפעם הראשונה ב-"White Tie and Tiara Ball", החמיאה לי גריבלט מ"אנטרטיינמנט ויקלי" לשיר על היותו "רגוע ואיכותי", ועל היעדר עריכה אלקטרונית וגימיקים. כותב מטעם דיילי טלגרף שהבחין בהבדלים בין גרסת ההופעות של השיר לבין גרסת האולפן, כתב על השנייה שהיא "גדולה יותר, נועזת יותר, פחות משוגעת", ותיאר אותה כבלדת רוק חזקה שמתאימה לרדיו. באתר הרולינג סטון נכתב שמדובר בבלדת רוק חזקה, עם קול "לוהט". דן אקווילנט מנניו יורק פוסט החמיא לשיר לעומת שאר האלבום הודות לאיכות הייחודית שמביא לנג לשיר. קיטי אמפייר מאתר הגארדיאן כתבה שהשיר מהווה הרגע הלבבי הייחודי של גאגא, ואף מעמיד אותה כזמרת בלדות לכל אמריקה. קייט סוליבאן מאתר דה דארטמאוות' כתבה שהשיר הוא ככל הנראה השיר הכנה ביותר של גאגא עד כה.
מסחר

עם יציאת האלבום Born This Way, נכנס השיר אל מצעד הבילבורד הוט 100, היישר אל המקום ה-36. לאחר מספר שבועות חזר אל המצעד, עם יציאת השיר כסינגל, תחילה למקום ה-96, ומאוחר יותר הגיע אל המקום ה-6. בקנדה, נכנס השיר עם יציאת האלבום אל המקום ה-27, כאשר נכנס אל המקום ה-14 במצעד ההורדות. עם יציאתו, נכנס השיר בשנית למצעד במקום 45, ומאוחר יותר הגיע למקום העשירי. באוסטרליה, נכנס השיר למקום ה-54 לפני יציאתו, והגיע מאוחר יותר למקום ה-14. בממלכה המאוחדת (מצעד הסינגלים הבריטי) הגיע השיר למקום ה-23.
הופעות קידום

לאחר הופעתה הראשונה של גאגא עם השיר והופעתה איתו במספר מקומות נוספים, השיר נוסף לרשימת השירים של סיבוב ההופעות שלה, "The Monster Ball Tour". גאגא הופיעה עם השיר בין היתר בתוכנית "אופרה וינפרי" בספיישל ייחודי בערוץ HBO ובאמריקן איידול.
גאגא הופיעה בטקסט פרסי ה-VMA ב-28 באוגוסט 2011 בדמותו של האלטר אגו שלה, ג'ו קלדרון, והופיעה עם השיר כשנמצא עימה על הבמה בריאן מיי, שמשתתף בשיר. בעונה העשירית של "אמריקן איידול" ביצעה היילי ריינהארט, שזכתה במקום השלישי, את השיר, והביצוע שלה קיבל ברובו ביקורות טובות. גרסת האולפן של השיר יצאה כסינגל לתחנות הרדיו ולחנות האייטונס המקוונת ב-5 במאי 2011, ונכללה גם באלבום האוסף "American Idol Top 5 Season 10".
בסוף חודש ספטמבר 2011 ביצע גרייסון צ'אנס גרסת כיסוי לשיר, ואותה פרסמה גאגא עם לינק לאתר יוטיוב מחשבון הטוויטר שלה:
איזה מתוק, גרייסון צ'אנס ביצע גרסת כיסוי יפיפייה לשיר "Yoü and I". זה גרם לי לצמרמורות! צפו כאן מפלצות: Greyson Chance - Yoü and I, נבדק ב-2021-04-16
צ'אנס, החתום בחברת התקליטים של הבדרנית אלן דג'נרס, כבר ביצע גרסת כיסוי לשיר של גאגא, "Paparazzi", בזכותה הובא לתוכניתה של דג'נרס, וכתוצאה מכך הוציא לאור אלבום בשנת 2011.
פרסים ומועמדויות

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | פרסי הווידאו פליי של MTV | וידאו פלטינה | זכייה |  |
| 2011 | פרסי הווידאו קליפים של MTV (יפן) | וידאו השנה | מועמדות |  |
| 2012 | פרסי הגראמי | הופעת סולו הפופ הטובה ביותר | מועמדות |  |
| 2013 | פרסי הפופ של BMI | פרס שיר מנצח הפרסים | זכייה |  |
| 2016 | פרסי ה-Vevo certified | 100 מיליון צפיות ב-Vevo | זכייה |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 8 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 14 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 19 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 33 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס של בילבורד | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הפופ של בילבורד | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי המבוגרים של בילבורד | 6 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 19 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 21 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 83 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 24 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 23 |  |
|  ונצואלה | רקורד ריפורט | 67 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 8 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 5 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 5 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 18 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 23 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 27 |  |
|  צרפת | SNEP | 98 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 66 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 10 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 172 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 32 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 71 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הפופ של בילבורד | 45 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס של בילבורד | 45 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי המבוגרים של בילבורד | 41 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 170 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 65 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 3× | 2,400,000 |
| בריטניה (BPI) | כסף | 200,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 7,500 |
סיכום
| בכל העולם | — | 4,000,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
רפאל טרוחיו

רפאל לֶאוֹנִידָס טְרוּחִיוֹ מולינה (בספרדית: Rafael Leonidas Trujillo Molina; ‏24 באוקטובר 1891 - 30 במאי 1961) היה שליט הרפובליקה הדומיניקנית, שהפך לסמל לדיקטטורה אלימה, הצוברת הון עתק ממשאבי העם והמדינה.
ראשית דרכו

רפאל טרוחיו נולד ב-24 באוקטובר 1891 בעיר סן קריסטובל שברפובליקה הדומיניקנית. בשנת 1918 הצטרף למשמר הלאומי שנוסד על ידי השלטונות האמריקניים (ששלטו ברפובליקה הדומיניקנית בשנים 1916–1924). טרוחיו התקדם במהירות במסגרת זו, ובשנת 1924, כשהאמריקאים עזבו את המדינה, מונה לראש המשמר הלאומי.
עלייתו לשלטון

בשנת 1930 התמודד טרוחיו בבחירות לנשיאות הרפובליקה, ובהשפעת הכוחות שסרו למרותו הטה לטובתו את תוצאות הבחירות ונבחר לנשיא. מיד עם עלותו לשלטון יסד כוח משטרה שעסק בעינויים ורצח של מתנגדיו הפוליטיים. טרוחיו ביסס את שלטון היחיד שלו והיה לעריץ אכזרי ומושחת, ששלט במדינה 31 שנה, ובכוח שלטונו צבר הון עתק. הוא שלט ברפובליקה הדומיניקנית בתפקיד הנשיא בשנים 1930–1938 ו-1942–1952, ובאופן לא פורמלי בין שתי תקופות אלה ולאחריהן, עד למותו.
לאחר שסופת הוריקן הרסה חלק ניכר מהבירה סנטו דומינגו, החל טרוחיו בפעולות שיקום ומודרניזציה של העיר, תוך שהוא מסב את שמה ל-Ciudad Trujillo (קריית טרוחיו). כחלק מפולחן האישיות שהנהיג, שינה את שם ההר הגבוה במדינה ל"פסגת טרוחיו", והציב את פסליו ברחבי המדינה.
לאחר מלחמת העולם השנייה הצליח טרוחיו להשיג את תמיכת ארצות הברית בשלטונו, בהציגו את עצמו ככוח המוביל במאבק נגד הקומוניזם בדרום אמריקה.
ההתנקשות בחייו

בשנת 1959, עם נפילת משטרו של פולחנסיו בטיסטה ועליית פידל קסטרו לשלטון במדינה השוכנת באי הסמוך קובה, החליט נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר כי משטרו של טרוחיו, השנוא על העם ברפובליקה הדומיניקנית, עלול להתמוטט אף הוא ולהיות מוחלף בשלטון מהפכני פרו קומוניסטי. הנשיא הורה לסוכנות הביון המרכזית לפעול להחלפת טרוחיו במנהיג אהוד יותר על העם. הסוכנות החליטה לסלק את טרוחיו באמצעות חיסולו והקימה בוונצואלה מחנה אימונים של גולים מהרפובליקה הדומיניקנית, שנועד לצאת לפעולה כדי לחסל את טרוחיו, אך דווקא אנשיו של טרוחיו הם שביצעו את ההתנקשות על רקע מאבקי כוח פנימיים בשלטון.
ב-30 במאי 1961, בנוסעו במכוניתו בדרך צדדית מחוץ לבירת המדינה, הותקפה המכונית באש מקלעים של קבוצת מתנקשים מאנשי צבאו של טרוחיו, והוא נהרג. בטרם הצליחה סוכנות הביון המרכזית להשליט נשיא חדש שיהיה תחת חסותה, הצליח בנו של הנרצח, רמפיס טרוחיו לתפוס את השלטון במדינה למשך פרק זמן קצר, עד שבנובמבר 1961 נחת כוח של המארינס האמריקאי בחוף המדינה וטרוחיו הבן ותומכיו עזבו את המדינה.
תחילה נקבר טרוחיו בבית הקברות פר לשז בפריז. אולם, לאחר כשש שנים הועבר ארונו לבית הקברות מינגורוביו שמצפון למדריד.
יחסו ליהודים

בוועידת אוויאן, שנתכנסה, ב-1938, לדיון בבעיית הפליטים היהודים שנמלטו משטחי גרמניה הנאצית, הכריז טרוחיו על הסכמתו לקלוט 100,000 פליטים יהודים. טרוחיו, שנודע בשלטון היחיד שלו והיה לעריץ אכזרי ומושחת, רצה לשנות את תדמיתו בעולם. בין מטרותיו בהסכמתו לקבל את היהודים עמד הרצון להתקרב לארצות הברית ולקבל סיוע כלכלי. טרוחיו, שהיה גזען, ביקש להגדיל את האוכלוסייה הלבנה באי על חשבון האוכלוסייה השחורה. לכן הציב תנאי אחד, שבין הפליטים יהיו רק גברים צעירים ורווקים שיוכלו להתחתן עם המולאטיות המקומיות ויבהירו את הגזע הדומיניקני. קרוב ל־100 אלף יהודים קיבלו ויזות, אבל הבירוקרטיה עבדה לאט, ומתוך 100,000 הפליטים, רק 5,000 איש נותרו חופשיים לעשות את המסע הארוך, ורק 2,000 מהם הגיעו בסופו של דבר לרפובליקה הדומיניקנית.
טרוחיו דרש שהיהודים ישלמו עבור הקרקעות שהעמיד לרשותם, שהיו "רכושו הפרטי", ויהדות ארצות הברית נחלצה לעזרה וגייסה את מיליון הדולרים שנדרשו תמורת האדמות באמצעות ארגון הג'וינט. טרוחיו גם מינה את נציג הארגון כחבר פרלמנט. כ-600 פליטים מאוסטריה וגרמניה נשלחו לסוסואה, וייסדו במקום כפר יהודי קטן. החלו לעסוק בחקלאות, כל מתיישב קיבל כ-300 דונם. לשיווק מוצרי החלב והבשר שלהם הקימו קואופרטיב בשם "תוצרת סוסואה" (Productos Sosúa), אך נאלצו לתת לטרוחיו כ-25% ממניותיו. לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו פליטים יהודים נוספים משאנגחאי, בשנים שלאחר מכן עברו רוב בני הקהילה לארצות הברית. בשנת 1956 נותרו בעיירה כ-180 יהודים.
ספרות אודותיו

הסופר הפרואני הנודע מריו ורגס יוסה עסק בדמותו של טרוחיו בספרו "חגיגת התיש" (יצא בעברית בהוצאת כתר, 2004). הספר מציג את טרוחיו כדיקטטור מושחת וצמא דם, ואת המתנקשים בו כפועלים ממניעים נעלים של אהבת החופש.
ב-2009 פרסם הסופר הדומיניקני-אמריקני ג'ונוט דיאס את הספר "חייו הקצרים והמופלאים של אוסקר וואו" (יצא בעברית בהוצאת מחברות לספרות). הספר מתאר בקווים עזים את שלטון העריצות של טרוחיו, המכונה לאורך העלילה בשמות לא מחמיאים כמו 'גנב הבקר הכושל'. דיאס זכה בפרס פוליצר לספרות על יצירתו זו.
גלריה

טרוחיו (בחליפה כהה) מברך את נשיא האיטי החדש פול מגלויר (משמאל), סנטו דומינגו, פברואר 1951 (קצין הצבא במדים הלבנים מאחורי טרוחיו הוא אחיו הקטור. בצד השמאלי הרחוק (מוסתר חלקית) נראה רמפיס, בנו של טרוחיו)
בול של הרפובליקה הדומיניקנית שהונפק ב-1933 לרגל יום ההולדת ה -42 של הנשיא טרוחיו. בול אחר הראה את טרוחיו במדים צבאיים
שלט תעמולה שנתלה על המוני קירות בתים פרטיים, חוגג את יום השנה ה-25 לעידן טרוחיו (תרגום הכיתוב: "בבית זה טרוחיו הוא סמל לאומי"). 1955
בולים לכבוד בני משפחת טרוחיו. למעלה משמאל: בול לזכר פתיחת גשר רמפיס, על שם בנו בן ה-4 של טרוחיו, 1934; למטה משמאל: בול ליום האם, עם אמו של טרוחיו, יוליה מולינה, 1940. במרכז: בול ליום השנה ה-4 למות אביו הרודן, חוסה טרוחיו ולדז, 1939. מימין למעלה: בול המציג את בת הרודן, אנג'ליטה טרוחיו, מלכת יריד השלום והאחווה הבינלאומי, דצמבר 1955, בסנטו דומינגו
הערות שוליים

↑  נרצח טרוהיליו, רודן הרפובליקה הדומיניקנית, הַבֹּקֶר, 1 ביוני 1961
↑  מיכל מירון-שקד, גן עדן לפליטים, כותרת ראשית, 6 בינואר 1988
1 2 3  עמוס אילון, יהודי המלך, הארץ, 10 באפריל 1959
↑  א. לינדנבאום, המושבה היהודית סוסואה הונצחה ברפובליקה הדומניקנית, דבר, 8 באפריל 1960
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296907805171  PLWABN: 9810574640505606  BNE: XX1141557  BnF: cb12105463t (data)  CANTIC: a10361716  CiNii: DA12566701  GND: 118761021  ISNI: 0000 0001 2321 013X  LCCN: n50051801  NARA: 10581662  NDL: 00621576  NKC: ola2006340145  NTA: 071376763  SELIBR: 387355  SNAC: w6bq0rwx  SUDOC: 029424437  Trove: 1186129  VcBA: 495/96611  VIAF: 71420894   WorldCat (עם VIAF): 71420894 
רפאל טרוחיו, עם אשתו, 7 במרץ 1934
חיים קרייסל

| --- | --- |

 לידה:  1951 (בן 74 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 תחומי עניין:  פילוסופיית ימי הביניים, תיקון המידות, מחשבה מדינית, נבואה, פילוסופיה יהודית, ביקורת המקרא 
 עיסוק:  אקדמאי, פילוסוף, מרצה באוניברסיטה 
 מדינה:  ישראל 
 
חיים קרייסל
חיים קרייסל (נולד בשנת 1951) הוא פרופסור אמריטוס לפילוסופיה יהודית של ימי הביניים במחלקה למחשבת ישראל ע"ש גולדשטיין-גורן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומנהל המרכז הבינלאומי למחשבת ישראל ע"ש גולדשטיין-גורן.
קורות חיים

חיים קרייסל נולד בניו יורק בשנת 1951. הוא סיים לימודי תואר ראשון בפילוסופיה (בהצטיינות יתרה) באוניברסיטת ברנדייס ב-1972 והמשיך בלימודים לתואר שני (1976) ודוקטורט (1981) במחלקה ללימודי המזרח הקרוב ומדעי היהדות שם. את הדיסרטציה, "תאוריות על הנבואה בפילוסופיה היהודית של ימי הביניים" הוא כתב בהדרכתו של אלפרד (אברהם) עברי.
הוא לימד לימודי היהדות של ימי הביניים במשך שלוש שנים בבית המדרש לרבנים ליהדות מתחדשת בווינקוט (Wyncote) שבפנסילבניה, לפני שעלה לישראל בשנת 1983. הוא מלמד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב משנת 1983 ועד 2019, והיה בעל הקתדרה למחשבה יהודית ע"ש מרים מרתה הוברט. בשנת הלימודים 1995–1996 הוא כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת קלגרי (קנדה) במחלקות ללימודי הדתות ופילוסופיה. בין תפקידיו הניהוליים, הוא כיהן כראש המחלקה הראשון של המחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2002-1998), לפני שקיבל על עצמו את הניהול של המרכז הבינלאומי למחשבה יהודית על שם גולדשטיין-גורן (2003 עד היום) ועריכת הסדרה שהוא יסד "ספריית גולדשטיין-גורן במחשבת ישראל" (הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב). הוא המייסד ועורך הראשי של כתב העת החדש מטעם המרכז, "מחשבת ישראל" (הכרך הראשון הופיע ב-2019, והשני ב-2020).
מחקר

מחקרו של קרייסל מכסה את מכלול הנושאים של הפילוסופיה היהודית של ימי הביניים. הוא גילה עניין מיוחד בתחומים הבאים: נבואה, פילוסופיה אתית ופוליטית יהודית בימי הביניים, וכן הפרשנות הפילוסופית למקרא. במהלך העשור האחרון הוא הקדיש את עיקר פעילותו המדעית שלו להוצאה לאור של מהדורות ביקורתיות מוערות של חיבורים פילוסופיים עבריים מימי הביניים ששרדו רק בכתבי יד, בעיקר כתביהם של ניסים ממרסיי, משה אבן תיבון, לוי בן אברהם בן חיים (הופיעו ב-4 כרכים כל החלק היהודי של אנציקלופדיה המונומנטלית של האחרון, "לוית חן"), החמישה הביאורים הראשונים על פירוש התורה לר' אברהם אבן עזרא, וגם ביאורו של ר' יהודה משקוני, 'אבן העזר'.
הוא חיבר 11 ספרים ויותר מ-50 מאמרים מדעיים. כמו כן הוא ערך 6 ספרים.
ספריו > ספרים בכתיבתו

Maimonides’ Political Thought: Studies in Ethics, Law and the Human Ideal (New York: SUNY Press, 1999) 360 pages.
Prophecy: The History of an Idea in Medieval Jewish Philosophy (Dordrecht: Kluwer Academic Publishers, 2001). 669 pages.
מעשה ניסים, פירוש לתורה לר' ניסים ממרסיי, ההדיר והוסיף מבוא והערות חיים קרייסל, ירושלים, מקיצי נרדמים, תש"ס, 515 עמודים.
לוית חן: מעשה בראשית מאת ר' לוי בן אברהם, ההדיר והוסיף מבוא והערות חיים קרייסל, ירושלים, האיגוד העולמי למדעי היהדות, 2004, 480 עמודים.
לוית חן: איכות הנבואה וסודות התורה מאת ר' לוי בן אברהם, ההדיר והוסיף מבוא והערות חיים קרייסל, באר-שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2007, 1023 עמודים.
כתבי ר' משה אבן תיבון, ספר פיאה, מאמר התנינים, פירוש האזהרות לר' שלמה אבן גבירול, ההדירו והוסיפו מבואות והערות: חיים קרייסל, קולט סיראט ואברהם ישראל, באר-שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2010, 448 עמודים.
לוית חן: מעשה מרכבה מאת ר' לוי בן אברהם. ההדיר והוסיף מבוא והערות חיים קרייסל, ירושלים, האיגוד העולמי למדעי היהדות, 2013, 330 עמודים.
לוית חן: סתרי האמונה, שער ההגדה מאת ר' לוי בן אברהם, ההדיר והוסיף מבוא והערות חיים קרייסל, באר-שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2014. 544 עמודים.
Judaism as Philosophy: Studies in Maimonides and the Medieval Jewish Philosophers of Provence (Boston: Academic Studies Press, 2015). 473 pages
חמישה קדמוני מפרשי ר' אברהם אבן עזרא: הביאורים בראשונים על פירוש התורה לראב"ע (ביאור ר' אליעזר בן מתתיה, ביאור ר' ישעיה בן מאיר, 'פרשת כסף' לר' יוסף אבן כספי, 'אוות נפש', ביאור ר' משה בן יהודה מן הנערים), ההדיר והוסיף מבואות (יחד עם עפר אליאור, דוד בן-זזון, אליעזר דוידוביץ', אורלי שושן), באר שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2017, 1041 עמודים.
אבן העזר לר' יהודה ליאון בן ר' משה משקוני. ההדיר והוסיף מבוא והערות, באר שבה, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2020, 3 כרכים, 1475 עמודים.
ספריו > ספרים בעריכתו

שפע טל עיונים במחשבת ישראל ותרבות יהודית מוגשים לברכה זק בעריכת זאב גריס, חיים קרייסל ובועז הוס, באר-שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2004, 413 עמודים.
Study and Knowledge in Jewish Thought, edited by Howard Kreisel,Beer-Sheva, Ben-Gurion University of the Negev Press, 2006, 373 pages.
לימוד ודעת במחשבה יהודית, בעריכת חיים קרייסל, באר-שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2006, 316 עמודים.
Tradition, Heterodoxy and Religious Culture: Judaism and Christianity in the Early Modern Period, (together with Chanita Goodblatt), Beer-Sheva, Ben-Gurion University of the Negev Press, 2006, 488 pages.
על פי הבאר מחקרים בהגות יהודית ובמחשבת ההלכה מוגשים ליעקב בלידשטיין, בעריכת אורי ארליך, חיים קרייסל ודניאל י. לסקר, באר-שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2008, 708 עמודים.
סמכות רוחנית, מאבקים על כח תרבותי בהגות היהודית בעריכת חיים קרייסל, בעז הוס ואורי ארליך, באר-שבע, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2010, 422 עמודים.
מגילת רות

| --- | --- |

פגישתם של רות ובעז בשדה. ציור מעשה ידי יוליוס שנור פון-קארולספלד, מוצג בגלריה הלאומית בלונדון. ציור משנת 1828
 
 שפה:  עברית מקראית 
 תקופת התרחשות:  תקופת השופטים
 מספר פרקים:  4
 מספר פסוקים:  85
 סדרת ספרים:  חמש מגילות, כתובים
 הספר הקודם:  שיר השירים
 הספר הבא:  איכה
 דמויות מרכזיות:  רות, נעמי, בעז, ערפה, אלימלך, מחלון וכליון
 יצירות נגזרות:  סיפורה של רות, רות רבה 
 
מְגִלַּת רות היא אחת מחמש המגילות שכלולות בחלק הכתובים של התנ"ך. על פי הנאמר בתחילתה, מתאר הספר מעשה שאירע בתקופת השופטים אולם בקרב חוקרי המקרא חלוקות הדעות באשר לתיארוכו.
המגילה מגוללת את סיפורה של רות הגיורת, המגיעה בעקבות חמותה היהודייה נעמי אל שדות בית לחם, את תהליך התאקלמותה והשתרשותה בחברה היהודית שהוביל ללידתו של נינה, דוד המלך, אבי שושלת מלכות יהודה, ממנה על פי האמונה היהודית יוולד המשיח העתיד לבוא. במסורת היהודית בחלק מהקהילות נהוג לקרוא את המגילה בחג השבועות.
סיפור המגילה

על פי המשפט הפותח את המגילה, מתרחש הסיפור "בִּימֵי שְׁפֹט הַשֹּׁפְטִים", כלומר לפני תקופת המלוכה.
זיהוי התקופה המדויקת בתוך תקופת השופטים שנוי במחלוקת בקרב חז"ל. בגמרא במסכת בבא בתרא תיארכו את המגילה לתקופתו של השופט אבצן מבית לחם, המופיע בספר שופטים, ואף זיהו את בעז, שנשא את רות לאישה, כאבצן, ואילו במדרש רבה מובאות דעות לפיהן אירועי המגילה התרחשו בימי אהוד ושמגר או בימי דבורה וברק.
שושלת היוחסין המפרטת כיצד דוד המלך הוא נינם של רות ובעז חותמת את המגילה.
סיפור המגילה > משפחת אלימלך במואב

המגילה מביאה את סיפורהּ של משפחת אלימלך מבית לחם שבנחלת שבט יהודה, שעקב הרעב עוזבת את מולדתה ועוברת לגור בשדי מואב. כעבור זמן לא רב מת אבי המשפחה, אלימלך, ובניו מחלון וכליון נושאים נשים מואביות – רות וערפה. לאחר כעשר שנים מתים גם שני הבנים מבלי שהביאו לעולם ילדים, ונותרות רק אם המשפחה, נעמי, ושתי כלותיה.
הואיל ולא נותר לנעמי דבר, ולאחר שהיא שומעת כי הרעב ביהודה פסק, היא מחליטה לחזור למולדתה, מרת נפש וענייה, ומפצירה בכלותיה שליוו אותה לשוב למשפחותיהן. נימוקהּ העיקרי של נעמי הוא שאין לה בנים זכרים שיוכלו לייבם את כלותיה האלמנות, וכי אין סיכוי כי ייוולד לה בן זכר (”כִּי זָקַנְתִּי מִהְיוֹת לְאִישׁ”) וכי גם אם במקרה ייוולד לה בן זכר (”גַּם הָיִיתִי הַלַּיְלָה לְאִישׁ, וְגַם יָלַדְתִּי בָנִים”), הרי יחלוף זמן רב מדי עד שיגיע לגיל בו יוכל לייבם. ערפה שומעת בקולה וחוזרת למשפחתה, אך רות מתעקשת לדבוק בה, באומרה "עמך עמי ואלוהיך אלוהי" ואף מצהירה באוזניה כי רק המוות יפריד ביניהן.