stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המרכז הבהאי העולמי
המתחם הבהאי על הר הכרמל > "הקשת" > בית הצדק העולמי

מאז הקמתו ב-1963 בית הצדק העולמי משמש כמוסד העליון של הדת הבהאית. בבית הצדק תשעה חברים, הנבחרים אחת לחמש שנים על ידי ועדת בחירה המורכבת מנציגי כל האסיפות הרוחניות הבהאיות. בית הצדק העולמי הוא גוף בעל סמכות חקיקתית ושיפוטית – הוא רשאי לחוקק חוקים ולשנותם, והוא משמש כערכאה השיפוטית הגבוהה ביותר במבנה הארגוני של הדת הבהאית. פרסומיו נחשבים מחייבים, ובהתאם לקביעת בהאא אללה עצמו החלטותיו החקיקתיות נחשבות לחסינות מטעות. עם זאת, רק הבית כגוף זכה להנחיה אלוהית זו, ולא היחידים המרכיבים אותו. לבית הצדק מסורה הסמכות להתאים את הדת הבהאית להתקדמות החברתית, ומכאן נובעת סמכותו החקיקתית לפרש ולהוסיף על כתבי הדת הקדושים, אך הוא אינו רשאי לשנותם או לבטלם.
משרדיו הראשונים של בית הצדק שכנו בבית עולי הרגל המערבי השני ברחוב הפרסים 10 בחיפה, וב-1983 נחנך הבניין ב"קשת". על תפקידיו של בית הצדק נמנים קידום האיכויות הרוחניות של הדת הבהאית, שימור כתבי הדת, הגנת הקהילה הבהאית העולמית, שימור המרכז הבהאי העולמי ופיתוחו הן במישור הרוחני והן במישור האדמיניסטרטיבי, וכן עידוד התרחבותה של הקהילה הבהאית העולמית. בנוסף לכך, על בית הצדק להפעיל את "השפעתו החיובית" על ענייניה הכלליים של האנושות כולה, לקדם את השלום בין העמים ולהגן על המין האנושי ועל כבודו.
המתחם הבהאי על הר הכרמל > "הקשת" > המרכז ליועצים בין-לאומיים

תפקידו של המרכז ליועצים בין-לאומיים הוא ללוות ולתאם את עבודתם של תשעה יועצים הנמצאים בחיפה ו-81 יועצים ברחבי העולם. יועצים אלה ממונים על ידי בית הצדק העולמי במטרה לייעץ ולסייע למועצות המקומיות הבהאיות ולמועצות הלאומיות הבהאיות ברחבי העולם. היועצים נבחרים על ידי בית הצדק העולמי בשל היותם חברים ותיקים בקהילות השונות, והם ממונים לכהונה של חמש שנים. היועצים אינם נחשבים לאנשי דת ואינם יכולים לקבל החלטות דתיות. המרכז נוסד ביולי 1973, ובו תשעה חברים הממונים על ידי בית הצדק העולמי. הוא משתרע על פני תשע קומות בשטח כולל של 19,000 מ"ר. בתחילה שכן בבית עולי הרגל המערביים השני (ראו להלן), והעבודות להקמת המבנה הנוכחי החלו ב-1992 והסתיימו בשנת 2000.
המתחם הבהאי על הר הכרמל > "הקשת" > המרכז ללימודי הכתבים הקדושים

המבנה הוא מקום מושבם של מלומדים בהאים העוסקים בלימוד ובתרגום כתבי הדת הקדושים. המבנה הושלם בשנת 1999, ויחד עם שלוחת הארכיון הבין-לאומי הצמודה לו, הוא משתרע על פני שטח של 16,000 מ"ר. עד שיוקם מבנה הספרייה הבהאית הבינלאומית, מאוכסנים ספריה במבנה זה.
המתחם הבהאי על הר הכרמל > "הקשת" > מבנים מתחת לפני הקרקע

מספר מבנים גדולים שוכנים מתחת לפני הקרקע, ואלה כוללים כלבו המספק מוצרים ללא תמורה אך ורק למתנדבים במקום, חדר אוכל, משרדים, שני מגרשי חנייה, אולם השוכן בעומק של 25 מטרים מתחת לפני האדמה ובו 400 מקומות ישיבה, וכן חמישה מקלטים. סך הכול משתרעים המבנים התת-קרקעיים מתחת לגנים על-פני שטח של מאות מטרים רבועים.
המרכז ליועצים בין-לאומיים
בית הצדק העולמי
המרכז ללימודי הכתבים הקדושים
הארכיון הבין-לאומי
המתחם הבהאי על הר הכרמל > נגישות לנכים

המתחם הבהאי על הר הכרמל סובל מנגישות ירודה מאוד עבור משתמשי כיסאות גלגלים ועבור עיוורים עם מקל נחיה. במקום לא מותקנים שירותים נגישים (בחלק מהרחובות הסמוכים, עיריית חיפה התקינה שירותים כאלו בסמיכות למתחם) ולא מותקנים מעלונים ומעליות בין המפלסים השונים בגן ובבניינים. כמעט כל השבילים במתחם מכוסים בחצץ דקורטיבי, שלא מאפשר תנועה עם כיסאות גלגלים ומקלות נחיה לעיוורים.
בתי עולי הרגל ומבנים אחרים בחיפה

העלייה לרגל בדת הבהאית מתבססת על ביקור של המאמינים במקומות הבהאים הקדושים הכלולים במרכז הבהאי העולמי. על מנת לקבל את פניהם של העולים לרגל השוהים בחיפה ולארח אותם, נבנו בעיר מספר בתים לעולי רגל. בעבר הופרדו עולי הרגל שבאו מארצות המזרח מאלה שהגיעו מארצות המערב בשל הבדלים תרבותיים, אך נוהג זה הופסק ב-1951.
בתי עולי הרגל ומבנים אחרים בחיפה > בית עולי הרגל המערביים הראשון

בית עולי הרגל המערביים הראשון שוכן ברחוב הפרסים 4, במושבה הגרמנית, וכיום אינו פעיל. בתחילת המאה ה-20 הוא שימש עולי רגל מארצות המערב. בתחילה נשכר ולאחר מכן נרכש, ולאחר שנבנה בית עולי הרגל המערביים השני, התגורר עבד אל-בהאא' בבניין הישן עם בני משפחתו. לאחר מכן נמסר לבעלים זרים, אך שב ונרכש בידי בית הצדק העולמי לאחר מכן.
בתי עולי הרגל ומבנים אחרים בחיפה > בית עולי הרגל המערביים השני

בית עולי הרגל המערביים השני, ברחוב הפרסים 10, החליף את קודמו ואף הוא אינו פועל כיום למטרה זו. לפי המסורת הוא ניצב באחד המקומות בהם נטה בהאא אללה את אוהלו כאשר ביקר בחיפה. הבית הוקם במימונה של בהאית אמידה מארצות הברית, שחשה כי המבנה הקודם אינו ראוי למטרתו. המבנה חדל מלשמש עולי רגל, ונעשו בו מספר שימושים אחרים. בין היתר היה זה משכנו הראשון של בית הצדק העולמי, מהקמתו ב-1963 ועד לחנוכת המבנה הנוכחי ב"קשת" ב-1983, ומשכנו של מרכז ההוראה הבין-לאומי מ-1983 עד 2000. כיום משמש המבנה את מזכירות הקהילה הבהאית הבין-לאומית.
בתי עולי הרגל ומבנים אחרים בחיפה > בית עולי הרגל המזרחיים

בית אבן זה נבנה על ידי בהאי מאיראן, אשר מימן את הקמתו ופיקח עליה. המבנה אירח משך עשרות שנים את עולי הרגל מאיראן, וב-1951 הפך למשכנם של כל עולי הרגל, הן ממזרח והן ממערב. ב-1969 התקבלה החלטה עקרונית כי עולי הרגל ישהו בבתי מלון, והמבנה מוגדר כיום כ"מרכז לעולי רגל".
בתי עולי הרגל ומבנים אחרים בחיפה > בית הקבלה לעולי רגל

בנין זה הוא החדש שבין המבנים הבהאים לשירות עולי הרגל בחיפה, והוא שוכן סמוך לגנים המונומנטליים. תחילתו כבית חולים של חברת עזרה. הוא מסוגל לאכסן עד 500 איש, ובין היתר הוא משמש את 150 עולי הרגל השוהים באזור בכל פרק זמן נתון במהלך עונת העלייה לרגל. האתר מורכב משני מבנים ששימשו בעבר כמרפאה, וחידושו החל בחודש יולי 1998 והסתיים באוקטובר 2000. שני המבנים חוברו זה לזה במעבר, וכיום משתרע הקומפלקס על פני שטח של 1,069 מ"ר. במקום אודיטוריום ובו 300 מקומות ישיבה.
בתי עולי הרגל ומבנים אחרים בחיפה > שדרות הציונות 75

הבניין בשדרות הציונות 75 בחיפה מהווה חלק מן המרכז הבהאי העולמי. הוא שימש במשך השנים כמוקד ממנו פיקח שוגי אפנדי על התפתחות הגנים, כמשרד לאדריכלים שהופקדו על הקמת ה"קשת", וכחלק מהארכיון הבין-לאומי הבהאי (לפני הקמתו של הארכיון הנוכחי ב-1957). כיום שוכנת במבנה מחלקת המקומות הקדושים הבהאית. הבית נקנה על ידי בתו של בהאא אללה, בהיה ח'אנום, על מנת לשמש בית ספר לבנות אך תוכנית זאת לא יצאה את הפועל. בסמוך לבית נמצא קברה. קבריהם של אשתו הראשונה של בהאא אללה, אסיה ח'אנום, ובנם נמצא בחלקה סמוכה אחרת לבית.
בתי עולי הרגל ומבנים אחרים בחיפה > בית הקברות הבהאי בחיפה

בית הקברות הבהאי בעיר שוכן בקצה המערבי של רחוב אלנבי, בין מוזיאון ההעפלה וחיל הים מצפון למוזיאון הימי הלאומי ממזרח. אורכו כ-110 מטרים ורוחבו המרבי הוא 70 מטרים. בית הקברות מטופח ומתוחזק בהתאם לעקרונות האסתטיים המנחים את האמונה הבהאית, והוא נחצה במרכזו על ידי שדרת עצי דקל.
בתי עולי הרגל ומבנים אחרים בחיפה > חלקת הקבר של רוחיה ח'אנום

בהצטלבות הרחובות הפרסים ואירן שוכנת חלקת הקבר של אַמַת אל-בהאא רוחיה ח'אנום. רוחיה ח'אנום, אמריקאית במקורה (שמה המקורי Mary Sutherland Maxwell), הייתה אשתו של שוגי אפנדי, נכדו של עבד אל-בהאא' (עבאס אפנדי). רוחיה ח'אנום, הנחשבת לבהאית הקדושה האחרונה משושלת המייסדים, התגוררה בבית הסמוך, ביתו של עבד אל-בהאא', ולאחר מותה בשנת 2000 נקברה כאן. המצבה עשויה מפיסת שיש קרארה בעובי של 25 ס"מ והיא מעוטרת בערבסקה החרוטה בלייזר.
מבני המרכז בעכו ובגליל המערבי

לעכו חשיבות רבה בדת ובמסורת הבהאית; בה נכלא בהאא אללה, בה התגורר לאחר ששוחרר בתנאים מגבילים, ובה מת ונקבר. האתר החשוב ביותר בסביבותיה של העיר הוא אל-באהג'ה שבו ניצבים אחוזתו וקברו, אולם מספר מבנים נוספים בעיר ובסביבותיה נקשרו בחייו, והם מתוארים להלן בהתאמה לסדר הכרונולוגי של תולדות חייו:
מבני המרכז בעכו ובגליל המערבי > תא הכלא של בהאא אללה

ב-31 באוגוסט 1868, לאחר שהשלטונות העות'מאניים הגלו את בהאא אללה לארץ ישראל, הוא נכלא יחד עם בני משפחתו בשבעה חדרים בקומה העליונה של האגף הצפון-מערבי בכלא עכו. בחלקים אחרים של המבנה נכלאו חלק ממאמיניו אשר הוגלו עמו. הוא נותר בכלא עכו במשך שנתיים, ובחודש נובמבר 1870 שוחרר בתנאים מגבילים, כאשר השלטונות העות'מאניים החליטו להפוך את הבניין לקסרקטין. שחרורו בא זמן קצר לאחר שאחד מבניו נפל אל מותו דרך צוהר שהיה קבוע בתקרת אחד התאים.
המקום הפך לאחד מיעדיהם של עולי הרגל הבהאים, ולאחר 15 שנות מחקר בעזרת מומחים מהטכניון ומגעים עם ממשלת ישראל, נחתמו הסכמים על שיפוצו. בהסכמים נקבע כי פנים המבנה ישוחזר למצב בו היה לפני שנת 1920, ומעטפתו החיצונית תושב למצבה בעת המאבק במנדט הבריטי ב-1947. שנת 1920 נבחרה כשנה הקובעת ביעד השחזור, שכן עד מועד זה נותר הבניין במצבו עת שהה בו בהאא אללה, ולאחריו ערכו בו הבריטים שינויים רבים. העבודות, במימונו של המרכז הבהאי העולמי, החלו בשנת 2003 והסתיימו ביוני 2004.
מבני המרכז בעכו ובגליל המערבי > בית עבוד

בית עבוד בעיר העתיקה בעכו הוא למעשה שני מבנים נפרדים – הבית המערבי הקרוי על שם בעליו, עבוד, והבית המזרחי שהיה שייך לעודי חאמר, סוחר אמיד מעכו, אשר מסרו מאוחר יותר לבהאא אללה ולבני משפחתו. חאמר גם היה בעליה של אחוזת אל-באהג'ה, שנרכשה מאוחר יותר על ידי משפחתו של בהאא אללה.
בהאא אללה התגורר בחדר בבניין לאחר ששוחרר מכלא עכו, ובו כתב את ספר החוקים אל-כתאב אל-אקדס בשנת 1873 לערך. במקום נערכה חתונת בנו, ובהאא אללה הוכרח להמשיך ולהתגורר במקום במשך שבע שנים עד שנת 1877. בשל כך מקובל לקבוע כי היה נתון במאסר או מעצר במשך תשע שנים בסך הכול.
מבני המרכז בעכו ובגליל המערבי > הבית במזרעה

הבית במזרעה, השוכנת בין עכו מדרום לנהריה מצפון, שימש את בהאא אללה כבית קיץ, עת התגורר בו בשכירות בין השנים 1877–1879, ולפני שעבר לאחוזתו באל-באהג'ה. עבד אל-בהאא', בנו של בהאא אללה, העיד כי:
"יום אחד אמר (בהאא אללה): 'לא שמתי מבטי בירק מזה תשע שנים. השדה הוא עולם הנפש, העיר היא עולם הגוף'. כאשר שמעתי בעקיפין על אמירה זו הבנתי כי הוא משתוקק לשדות הפתוחים... באותה עת היה בעכו איש בשם מוחמד פאשה סאפוואט אשר היה בין מתנגדינו הקשים. היה לו ארמון בשם מזרעה, כשישה קילומטרים צפונית לעיר, מקום מקסים, מוקף גנים, עם ערוץ מים זורמים... השגתי את הבניין במחיר נמוך מאוד, כחמש לירות לשנה, שילמתי לו לחמש שנים וכרתתי עימו חוזה. שלחתי עובדים לשפץ את המקום, לסדר את הגן ולהתקין בו אמבט...".
מבני המרכז בעכו ובגליל המערבי > גן רידוואן

גן רידוואן השוכן בחלקה הדרום-מזרחי של עכו, בין רחוב עליית הנוער לנחל נעמן, היה ידוע בשם "נעמין" כשמו של הנחל בערבית. הוא נשכר על ידי עבד אל-בהאא' עבור אביו, אשר אהב להעביר במקום את זמנו בערוב ימיו. בהאא אללה העניק למקום את השם "רידוואן", היינו גן עדן, ונהג לכנותו גם בשמות "ירושלים החדשה" ו"האי הירוק שלנו".
מבני המרכז בעכו ובגליל המערבי > אל-באהג'ה

אל-באהג'ה ("מחוז ההנאה") שוכן צפונית-מזרחית לעכו, בין בוסתן הגליל ממערב לשמרת ממזרח. באתר שוכנים "אחוזת אל-באהג'ה" בה התגורר בהאא אללה בשנותיו האחרונות החל ב-1879, ובה מת בשנת 1892; ו"מקדש בהאא אללה" בו שמורים שרידיו. שני המבנים מוקפים בגנים מטופחים ורחבי ידיים, והאתר ידוע בשם "המתחם הקדוש". "החצר הקדושה" (חארם-אי אקדס) היא חלקו של "המתחם הקדוש" הכולל את שני המבנים ואת הגנים הצמודים להם. מקדש בהאא אללה הוא המקום הקדוש ביותר לבהאים, והוא מסמן את הקיבלה, אליו הם פונים בעת תפילה. במקום פועל גם מרכז מבקרים.
מבני המרכז בעכו ובגליל המערבי > בית עבדאללה פאשא

בית זה שוכן בפינה הצפון-מערבית של העיר העתיקה בעכו (כיום רחוב ההגנה). הוא היה אחד מנכסיה של משפחת בהאא אללה, ונרכש על ידי עבד אל-בהאא' על מנת לשכן בו את המשפחה המתרחבת וכדי לשמש כמקום לקבל בו את פניהם של עולי הרגל שהגיעו אל העיר. שמו של הבית בא משמו של אחד מבעליו הקודמים, עבדאללה פאשא, מושל עכו בשנות העשרים של המאה ה-19. עבד אל-בהאא' המשיך להתגורר במקום משך 13 שנים עד שעקר לחיפה, ובבנין זה הוחזקו שרידיו של הבאב בהיחבא, עד שהונחו במאוזוליאום שנבנה עבורו בחיפה ב-1909.
כלא עכו – האגף בו הוחזקו בהאא אללה ובני משפחתו מימין
הבית במזרעה
גן רידוואן
בית עבדאללה פאשא, עכו
ראו גם

התיישבות הבהאים במזרח הכנרת ועמק הירדן
הדומה השנייה

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 גוף פרלמנטרי:  הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית
 תקופת כהונה:  17 בדצמבר 1995 – 19 בדצמבר 1999  (4 שנים)
 הנהגה
 יו"ר הדומה:  גנאדי סלזניוב
 הרכב
 
 אתר אינטרנט
 http://www.duma.gov.ru
 
 → הדומה הראשונה הדומה השלישית ← 
הדומה השנייה (ברוסית: Государственная Дума Федерального Собрания Российской Федерации II созыва) היא הכינוס השני של הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, שנקרא בפשטות הדומה הממלכתית והיה הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי. הכינוס התאסף מה-17 בדצמבר 1995 ועד ה-19 בדצמבר 1999.
עד הבחירות לראשות הדומה, על פי המסורת, כיהן בכור חברי הפרלמנט – גריגורי גלאזיי, בן ה-73. ב-17 בינואר 1996, הפרלמנט בחר את גנאדי סלזניוב הקומוניסטי לתפקיד יושב ראש הדומה.
סיעות ומפלגות

| סיעת | סיעת | מושבים | מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
|  | המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית | 139 |  |
|  | רוסיה ביתנו | 65 |  |
|  | המפלגה הליברל-דמוקרטית | 49 |  |
|  | יאבלוקו | 45 |  |
|  | אזורי רוסיה - חברי פרלמנט עצמאיים | 44 |  |
|  | נציגי העם | 41 |  |
|  | המפלגה החקלאית של רוסיה | 35 |  |
|  | חברי פרלמנט עצמאיים | 19 |  |
|  | הבחירה הדמוקרטית של רוסיה | 6 |  |
|  | מושבים ריקים | 7 |  |
חקיקות ופעולות עיקריות

ויקטור צ'רנומירדין
סרגיי קיריינקו
יבגני פרימאקוב
סרגיי סטפאשין
ולדימיר פוטין
חמישה ראשי ממשלה אושרו בתקופת כהונתה של הדומה השנייה:
10 באוגוסט 1996: ויקטור צ'רנומירדין אושר מחדש כראש הממשלה ברוב של 314 קולות לטובתו.
24 באפריל 1998: סרגיי קיריינקו אושר כראש הממשלה של רוסיה ברוב של 251 קולות.
11 בספטמבר 1998: יבגני פרימקוב מונה לתפקיד ראש הממשלה של רוסיה ברוב של 317 קולות.
19 במאי 1999: סרגיי סטפאשין מונה לראש הממשלה ברוב 301 קולות לטובתו.
16 באוגוסט 1999: ולדימיר פוטין אושר כראש ממשלת רוסיה החדש ברוב של 233 קולות לטובתו.
ניסיון ההדחה של בוריס ילצין

הליך ההדחה של בוריס ילצין נערך לראשונה במאי 1999 על בסיס חמישה אישומים שהוטחו נגדו: קריסת ברית המועצות; המשבר חוקתי; פרוץ המלחמה בצ'צ'ניה; היחלשות מערך ההגנה של המדינה וטבח העם הרוסי.
הוקמה ועדה מיוחדת בראשותו של ואדים פילימונוב. ב-15 במאי 1999 נערכה הצבעה פרלמנטרית להדחת ילצין מתפקיד הנשיא, אבל אף אחת מההאשמות שהוטחו במליאה ופורטו לעיל לא קיבלה את הרוב הדרוש של 300 קולות.
ועדות

בדומה השנייה פעלו 27 ועדות:
ועדת חוק ורפורמה משפטית
הוועדה לענייני יוצאי צבא
ועדת העבודה והמדיניות החברתית
ועדת התקציב, מיסים, בנקאות ופיננסים
ועדת המדיניות הכלכלית
ועדת רכוש, הפרטה ופעילות כלכלית
הוועדה למדיניות המידע
ועדת האנרגיה, התחבורה והתקשורת
ועדת התעשייה, הבנייה והיי טק
ועדת חינוך ומדע
ועדת תרבות ותיירות
הוועדה לענייני בריאות
הוועדה לענייני נשים, משפחה ונוער
הוועדה לענייני החקלאות
ועדת ההגנה
ועדת הביטחון
הוועדה לעניינים בינלאומיים
הוועדה לענייני חבר המדינות ולענייני יחסים עם רוסיה בניכר
הוועדה לניסוח כללים וארגון של הדומה
הוועדה לענייני הצפון
הוועדה לגאופוליטיקה
ועדת הפדרציה ומדיניות אזורית
ועדת שלטון מקומי
ועדת הסביבה
ועדת משאבי טבע וסביבה
הוועדה לעמותות ציבורית וארגונים דתיים
ועדת הלאומים
הערות שוליים

↑  The State Duma in Russia's recent history
↑  As claimed by the Russian Prime Ministers
↑  ИМПИЧМЕНТ (Специальные корреспондены “Завтра” ведут репортаж из Государственной думы)
| כינוסי הדומה הממלכתית |
| --- | --- | --- |
| הדומה הקיסרית | כינוס 1906 • כינוס 1907 • כינוס 1907–1912 • כינוס 1912–1917 | רוסיה |
| הדומה הפדרלית | כינוס 1993–1995 • כינוס 1995–1999 • כינוס 1999–2003 • כינוס 2003–2007 • כינוס 2007–2011 • כינוס 2011–2016 • כינוס 2016–2021 • כינוס 2021–2026 | רוסיה |
| יושבי ראש | סרגיי מורומצב • פיודור גולובין • ניקולאי חומיאקוב • אלכסנדר גוצ'קוב • מיכאיל רודזיאנקו • איוואן ריבקין • גנאדי סלזניוב • בוריס גריזלוב • סרגיי נארישקין • ויאצ'סלב וולודין | רוסיה |
הפרלמנט הקרואטי

הפרלמנט הקרואטי (בקרואטית: Hrvatski sabor) הוא הרשות המחוקקת של קרואטיה. הוא מורכב מ-151 נציגים הנבחרים מדי ארבע שנים על בסיס זכות בחירה ישירה, אוניברסלית ושוויונית בהצבעה חשאית. 140 מהנציגים נבחרים במחוזות בחירה, 8 בני מיעוטים (סרבים, בוסניאקים, וכו') וכ-3 נבחרים על ידי קרואטים שאינם גרים במדינה. בניין הפרלמנט שוכן בבירת קרואטיה, זאגרב.
הפרלמנט מתכנס פעמיים בשנה: מ-15 בינואר עד 15 ביולי ומ-15 בספטמבר עד 15 בדצמבר. לרוב, החלטות מתקבלות ברוב רגיל, מלבד בנושאים של מיעוטים אתניים, שינויים בחוקה, שינוי בחוק הבחירות, השיטות התפעוליות של הגופים הממשלתיים והשלטון מקומי, שבהם דרוש רוב של שני שלישים מהפרלמנט.
החוקה קובעת כי מספר החברים בפרלמנט ינוע בין 100 ל-160 חברים. בחירות לפרלמנט מתקיימות בתוך 60 ימים לאחר תום הכהונה או פירוק פרלמנטרי (האחרון מתרחשת עם בהצבעה אי-אמון פרלמנטרי או אם הפרלמנט לא יאשר את תקציב מדינה תוך 120 יום לאחר שהממשלה מגישה אחד לאישור), וכן פרלמנט חדש חייב להתכנס בתוך 20 ימים לאחר הבחירות.
הבחירות האחרונות התקיימו בנובמבר 2015.
סמכויות הפרלמנט

סמכויות הפרלמנט נובעות מהחוקה הקרואטית והן כוללות:
הגדרת יחסים כלכליים, משפטיים ופוליטיים בקרואטיה
שימור, שימוש וכניסה לבריתות
מינוי ראש הממשלה
הוראה על פריסת הכוחות החמושים הקרואטים בחו"ל, הכרזת מלחמה ויכולת להחליט על הפסקת פעולות איבה. קבלה ואימוץ של אסטרטגיות ביטחון לאומיות לטווח ארוך. פיקוח אזרחי על כוחות הביטחון.
הגבלת מספר זכויות חוקתיות וחירויות בזמן מלחמה, סיכון למלחמה או אסונות טבע.
סמכות לשנות את הגבולות של קרואטיה או את החוקה.
חקיקת חוקים ואימוץ החלטות פרלמנטריות וחוקי עזר
פיקוח על שירותים עירוניים
העברת תקציב המדינה
ביצוע משאל עם
מינויים על פי החוקה
הענקת חנינה על עבירות פליליות
הלן מארי פרי

| --- | --- |

הלן מארי פרי (משמאל) עם ברק אובמה
 לידה:  20 בפברואר 1923 פיטסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  1 במאי 2021 (בגיל 98) אלקהארט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כימיה 
 מקום מגורים:  ינגסטאון 
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון סמינר פולנד (1941)  מכללת ווסטר (1944)  אוניברסיטת מרכז מישיגן (1978) 
 מוסדות:  מעבדות מיילס (1944)  אוניברסיטת אינדיאנה סאות' בנד  באייר 
 פרסים והוקרה:  פרס חלוצי הכימיה (2012)  היכל התהילה הלאומי לנשים (2011)  המדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות (2010)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2000)  מדליית גרוון-אולין (1980) 
 בן או בת זוג:  Alfred Free (1947–?) 
 
הלן מארי פרי (באנגלית: Helen Murray Free;‏ 20 בפברואר 1923 – 1 במאי 2021) הייתה כימאית אמריקאית, הידועה בהמצאה של שיטה זולה, זמינה וקלה לבדיקה עצמית של מחלת הסוכרת.
השכלה

הלן מארי פרי נולדה בפיטסבורג, פנסילבניה, התחילה את לימודיה בבית ספר ציבורי בינגסטאון וסיימה את לימודי התיכון בפולנד, אוהיו בשנת 1941 כתלמידה מחוננת. היא החלה את הקריירה שלה כמורה לאנגלית. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, החל מחסור בגברים מדענים, ובעקבות כך נשים עודדו ללמוד תחומים מדעיים. פרי בחרה בתחום הכימיה. היא השלימה תואר ראשון בכימיה במכללת ווסטר (אנ') בשנת 1944, ותואר שני בניהול מאוניברסיטת מרכז מישיגן (אנ') בשנת 1978.
היא התחילה כחוקרת ביעילות ואיכות הוויטמינים במעבדות מיילס (אנ') באלקהארט, אינדיאנה (אנ'). אחר כך החלה לעבוד במעבדה תחת הביוכימאי אלפרד פרי (Alfred free). אחרי שנתיים השניים נישאו, ובהמשך נולדו להם ששה ילדים.
קריירה מדענית

פרי עבדה עם בן זוגה על מגוון פיתוחים רפואיים. אחד הפרויקטים שפיתחה עם בעלה הוא שיפור בדיקת הקליניטסט (Clinitest). זוהי בדיקת זיהוי אישית, הבודקת את כמות הגלוקוז באמצעות איסוף שתן. השיפור שפיתח הזוג אפשר לחולה לבצע את הבדיקה הזאת בביתו. בני הזוג פתחו גם את תרופת האסאסט (Acetest).
בשנת 1981, השניים פיתחו את בדיקת המולטיסטיקס (Multistix) המאפשרת אבחון של 10 מחלות.
בשנת 1982 יצאה פרי לפנסיה. עם זאת, היא לא הפסיקה לעבוד, והמשיכה כיועצת בחברת באייר עד שנת 2007. כמו כן, בתקופת הפנסיה עסקה בהדרכה לצורך העלאת מודעות לבריאות, ובשנת 1995 קיבלה על כך את פרס אאוטריץ' (outreach award) מהאגודה האמריקנית לכימיה.
פרי עמדה בראש האגודה האמריקנית לכימיה בשנים 1993–2002.
פרי יזמה תוכניות דרכן היא עודדה נשים וילדים שמצבם הסוציו-אקונומי ירוד ללמוד תחומים מדעיים, ובהן: התוכניות "ילדים וכימיה" (Kids and Chemistry) ו-"מרחיבים את אופקיך" ("Expanding your Horizons").
בשנת 1996 היא קיבלה את פרס קילבי (אנ') למפעל חיים על עבודתה.
בשנת 2010 היא קיבלה את המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות (אנ') מנשיא ארצות הברית, ברק אובמה.
הערות שוליים

↑  ריאיון עם הלן מארי פרי משנת 2013
↑  מחקר תואר שני
↑  The Frees revolutionized diagnostic urine testing with their invention of a chemically coated paper dipstick.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 97031733  GND: 1232803138  ISNI: 0000 0000 6388 7367  LCCN: n89621045  NLA: 35101587  NTA: 13071982X  SUDOC: 235345067  Trove: 826847  VIAF: 271869515   WorldCat (עם VIAF): 271869515
אלי בן-מאיר

| --- | --- |

 לידה:  1968 (בן 57 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1986–2017 (כ־31 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין מודיעין פיקוד הדרום  סגן ראש חטיבת המחקר  נספח לענייני מודיעין בארצות הברית  קצין מודיעין ראשי  ראש חטיבת המחקר
 פעולות ומבצעים
  מבצע מחוץ לקופסה    מבצע צוק איתן
 
אלי (אליעזר צבי) בן-מאיר (נולד ב-1968) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, ששימש כראש חטיבת המחקר באגף המודיעין וכקצין מודיעין ראשי. מנכ"ל חברת עמידר ואיש עסקים.
ביוגרפיה

בן-מאיר הוא בנם של הרב יהושע בן-מאיר (במקור רוזנברג), מייסד וראש ישיבת ההסדר שבות ישראל, ושל ד"ר רות בן-מאיר, חוקרת ומרצה במחשבת ישראל ופרשנות המקרא. הוא בעל תואר ראשון במשפטים ובלוגיסטיקה וכלכלה, ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה > שירות בצה"ל

שירת בצה"ל באגף המודיעין, עבר קורס קציני מודיעין ומילא מגוון תפקידים בהם מדריך בקורס קציני מודיעין, קמ"ן חטיבה, קמ"ן אוגדה, ותפקידים בזירת טרור ובזירה הטכנית של חטיבת המחקר. בנובמבר 2005 מונה לראש הזירה הטכנולוגית (זי"ט) של חטיבת המחקר. בתקופתו חשפה הזירה את בניית כור גרעיני בסוריה. בעקבות כך מונה בן-מאיר לקצין המודיעין של מבצע מחוץ לקופסה להשמדת הכור, שיצא לפועל ב-2007.
במרץ 2010 מונה לקצין המודיעין של פיקוד הדרום. בשנים 2011–2012 היה נספח אגף המודיעין בארצות הברית. לאחר מכן שימש סגן ראש חטיבת המחקר. במרץ 2013 מונה לקצין מודיעין ראשי. בינואר 2015 מונה לראש חטיבת המחקר באמ"ן. בתפקידו זה טען ש"שיקום הרצועה הוא בסיס לשימור שקט ארוך".
בינואר 2016 ביקש לפרוש מתפקידו עקב חילוקי דעות בנוגע לאופי העבודה באגף וסיים את תפקידו במרץ אותה שנה. במאי 2017 השתחרר מצה"ל.
ביוגרפיה > לאחר שחרורו מצה"ל

לאחר שחרורו מצה"ל הקים את חברת קויוס, והוא משמש כיושב הראש מייסד שלה. הצטרף לסגל המכון למדיניות נגד טרור של המרכז הבינתחומי הרצליה. ב-2016 שימש יועץ לחברת המימד החמישי. כמו כן הקים את חברת CyGov בתחום ביטחון בסייבר. ב-2017 מונה לסמנכ"ל למודיעין וסייבר בקבוצת "שדמה" ושימש בתפקיד עד פברואר 2019.
ביוני 2022 פורסם כי בן מאיר ימונה למנכ"ל חברת עמידר, החברה הלאומית לשיכון בישראל בע"מ.
באפריל 2024 מונה לעמוד בראש צוות התחקירים בנושא המודיעין בפיקוד הדרום, שיחקור את התנהלות מודיעין הפיקוד בזמן שקדם למתקפת הפתע.
הערות שוליים

↑  "מחויבות הקמ"ן להוסיף להצגתו גם הערכה ואפילו המלצות", המודיעין במלחמת יום הכיפורים, תשל"ד — 1973, 1 באוקטובר 2013, המרכז למורשת המודיעין
↑  בן כספית, ‏אל תאמינו למנופחי האגו מהמוסד: הגיבור מאחורי השמדת הכור הוא אלי בן מאיר, באתר מעריב אונליין, 23 במרץ 2018
↑  תא"ל (במיל') אלי בן מאיר, ‏בלעדי למעריב: קצין המודיעין המוביל בתקיפת הכור משחזר, באתר מעריב אונליין, 21 במרץ 2018
1 2  אלי בן-מאיר, באתר המכון למדיניות נגד טרור (באנגלית)
↑  קובי פינקלר, "אנו בלב אחת התקופות הסוערות שידענו", באתר ערוץ 7, 4 בינואר 2015
↑  עמרי נחמיאס, אמיר בוחבוט‏, ראש חטיבת המחקר באמ"ן: "שיקום עזה הוא הבסיס לשימור השקט", באתר וואלה, 10 ביוני 2015
↑  גילי כהן, ראש חטיבת המחקר עוזב את תפקידו בגלל חילוקי דעות עם צמרת אמ"ן, באתר הארץ, 11 בינואר 2016
↑  קובי פינקלר, ראש חטיבת מחקר חדש באגף המודיעין בצה"ל, באתר ערוץ 7, 20 במרץ 2016
↑   יוסי יהושוע, מספר 2 באמ"ן נגד ראש אמ"ן, באתר "ידיעות אחרונות", 3 במאי 2017
↑  Koios Management Team, Koios (ארכיון)
↑  פזית רבינא וישי הולנדר, סיכון ממוחשב: הסייבר הוא שדה הקרב של המאה ה-21, באתר nrg‏, 19 במאי 2017;
תא"ל (מיל') אלי בן מאיר יעמוד בראש תחום המודיעין והסייבר בקבוצת שדמה, "אנשים ומחשבים", 11 ביולי 2017;
General (Res.) Eli Ben Meir, באתר של קבוצת שדמה (באנגלית).
↑   עדי כהן, מהמודיעין לדיור הציבורי: אלי בן מאיר נבחר למנכ"ל עמידר, באתר TheMarker‏, 9 ביוני 2022
↑  חדשות סרוגים, ‏בצה"ל החליטו: זה הקצין שימונה במקום קמ"ן דרום, באתר "סרוגים", 9 באפריל 2024
מועצה אזורית גוש עציון

ערך זה עוסק במועצה אזורית. אם התכוונתם לגוש עציון ההיסטורי, ראו .
בניין המועצה האזורית גוש עציון, בתכנון האדריכל דוד נופר
מועצה אזורית גוש עציון היא מועצה אזורית הנמצאת מדרום מערב לירושלים, והיא המועצה האזורית הראשונה בה הוקמו יישובים, בשטחי יהודה ושומרון, לאחר מלחמת ששת הימים. בתחומי המועצה 22 יישובים, (פרט לאפרת שהיא מועצה מקומית נפרדת). ממוצע המרחקים בין היישובים הוא 11 ק"מ. המועצה קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1980. בתחומי המועצה 25 בתי־ספר (16 בתי ספר יסודיים ו-9 תיכונים)
מאז מרץ 2024 מכהן ירון רוזנטל כראש המועצה.

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית גוש עציון 28,686 תושבים, מתוכם 28,566 תושבי ישראל (מקום 81 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 84.7%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 10,895 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).