stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק שיפר
ספריו

Dzieje handlu żydowskiego na ziemiach polskich/ Ignacy Schipper. Warszawa: Nakładem Centrali Związku Kupców w Warszawie, 1937
Żydzi w Polsce odrodzonej: działalność społeczna, gospodarcza, oświatowa i kulturalna/ pod redakcją Ignacego Schipera, A. Tartakowera i Aleksandra Hafftki. Warszawa: Nakł. Wydawn. "Żydzi w Polsce odrodzonej", 1932
Żydzi Królestwa Polskiego w dobie powstania listopadowego. Warszawa: F. Hoesick, 1932
Samorząd żydowski w Polsce na przełomie wieku 18 i 19-ego (1764-1831). Warszawa, 1931
יידישע געשיכטע. באנד 1–4. ורשה: פארלאג "אחיספר", 1930.
געשיכטע פון יידישער טעאטער=קונסט און דראמע: פון די עלטסטע צייטן ביז 1750/ יצחק שיפער. ווארשע: קולטור-ליגע, 1923-1928.
די קולטור-געשיכטע פון די יידן אין פוילן בעתן מיטלאלטער/ יצחק שיפער. ווארשע: פארלאג ח. בזשאזא, 1926.
תולדות הכלכלה היהודית/ יצחק שיפר. תל אביב: א.י. שטיבל, תרצ"ה-תרצ"ו.
Der Anteil der Juden am europaeischen Grosshandel mit dem Orient: (bis zur Begruendung der modernen Kolonialwirtschaft/ Ignaz Schipper. Czernowitz: Buchdruckerei "Gutenberg". 1912
Studya nad stosunkami gospodarczymi Żydów w Polsce podczas średniowiecza: praca nagrodzona pierwszą Nagrodą'/ Dr. Ignacy Shipper. Lwów: Nakładem Funduszu Konkursowego im. Wawelberga, 1911
Anfaenge des Kapitalismus bei den abendlaendischen Juden im frueheren Mittelalter: (bis zum Ausgang des XII. Jahrhunderts)/ von Ignaz Shipper. Wien: W. Baumueller K.u.K., Hof- und Universitats-Buchhandler, 1907
יצחק שיפר: כתבים נבחרים ודברי הערכה / ערך: שלמה אידלברג, ניו-יורק – ירושלים: עוגן (דפוס התחיה), תשכ"ז.
לקריאה נוספת

יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 360, 387.
ח. דן, "ד"ר יצחק שיפר, חייו ופעלו", הפועל הצעיר לט, 22 (תשכ"ח-1968), 22–24; לט, 23: 22–23.
אריה טרטקובר, "חברי ההיסטוריוגרפיה היהודית הכללית (לזכרם של יעקב לשצינסקי ושל יצחק שיפר)", ברקאי לט, ריח (תשל"א-1971), 4–6.
דוד רוזנטל, "דער מארטירער דר’ יצחק שיפער (1884–1943)", צוזאמען (תשל"ד-1974), 405–414.
חנא שמרוק, "ספרו של יצחק שיפר על החסידות בפולין", צדיקים ואנשי מעשה (תשנ"ד), 13–21.
י. ליכטרמאן, די לעצטע טעג פון ד"ר יצחק שיפער (ביידיש: "ימיו האחרונים של ד"ר יצחק שיפר"), "טארנע" בעריכת אברהם חומט, תל אביב תשי"ד עמ' 876-879.
כריסטיאן רוזיירה

כריסטיאן רוזיירה דה סוזה סילבה (בפורטוגזית: Cristiane Rozeira de Souza Silva; נולדה ב-15 במאי 1985) היא כדורגלנית ברזילאית המשחקת כחלוצה. כריסטיאן מחזיקה בתואר מלכת השערים של המשחקים האולימפיים בכל הזמנים עם 14 כיבושים.
יעקב פליישמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1921 סקשפהרוואר, הונגריה 
 פטירה:  1990 (בגיל 69 בערך) פריז, צרפת 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אקול פראטיק דה אוטז אטיד 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תחומי עניין:  פילוסופיה יהודית 
 עיסוק:  פילוסוף, חוקר 
 השפיע על:  ירמיהו יובל
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  מדליית כסף של CNRS (1979) 
 
יעקב פליישמן (Jacob (Eugene) Fleischmann;‏ 1921 – 1990) היה פילוסוף ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

פליישמן נולד בעיר סקשפהרוואר שבהונגריה.
בשנת 1940 עלה לארץ ישראל. מעת עלייתו ועד 1950 למד פילוסופיה, פילוסופיה יהודית והיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית בירושלים; בין מוריו היו מרטין בובר, יוליוס גוטמן, הוגו ברגמן וחיים יהודה רות. בשנת 1946 קיבל תואר מוסמך, וב-1951 תואר דוקטור; הדיסרטציה הייתה בנושא "בעיית הנצרות בפילוסופיה היהודית של המאה התשע-עשרה".
בשנים 1952–1954 למד באקול פראטיק דה אוטז אטיד (EPHE) בפריז, בעיקר אצל אלכסנדר קורא (אנ') ואריק וייל (צר').
בשובו כיהן כמרצה (ולאחר מכן כמרצה בכיר) לפילוסופיה באוניברסיטה העברית. בשנת 1958 היה גם לעמית מחקר במרכז הלאומי למחקר מדעי (CNRS) בפריז. משנת 1967 כיהן כפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב (בשנים 1971–1973 עמד בראש החוג), וחילק את זמנו בין תל אביב ופריז. בשנותיו האחרונות התגורר בפריז.
כתביו

בעיית הנצרות במחשבה היהודית: ממנדלסון עד רוזנצוויג, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ד.
כתביו > רשימות לפי הרצאותיו

תולדות הפילוסופיה העתיקה מתאלס ועד אריסטו: רשימות לפי הרצאותיו של י. פלישמן; בעריכת איתן ישראלי, 3 כרכים, ירושלים: מפעל השכפול, תשט"ו. ("פנימי")
הפילוסופיה במאה העשרים: רשימות לפי הרצאותיו של י’ פליישמן; בעריכת עדי צמח, ירושלים: מפעל השכפול – הסתדרות הסטודנטים של האוניברסיטה העברית, תשי"ח.
היסודות האונטולוגיים של ההכרה: רשימות לפי הרצאותיו של יעקב פליישמן; ערך: אהוד בן עזר (ראב), 2 כרכים, ירושלים: מפעל השכפול של הסתדרות הסטודנטים, תש"ך.
הפילוסופיה של ספינוזה: רשימות לפי הרצאות; ערך: ישראל איגרא, ירושלים: מפעל השכפול, תשכ"ד.
כתביו > בעריכתו

גאורג ו"פ היגל, מבוא לתולדות הפילוסופיה; תרגם: מרדכי בן אשר; ערך: יעקב פליישמן, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס ('ספרי מופת פילוסופיים'), תשכ"ג.
כתביו > כתביו בצרפתית

La philosophie politique de Hegel : sous forme d'un commentaire des "Fondements de la philosophie du droit" / Eugène Fleischmann. Paris : Plon, 1964 (Recherches en sciences humaines ; 18).
La science universelle ou la logique de Hegel / Eugène Fleischmann. Paris : Plon, 1968. (Recherches en sciences humaines ; 25).
Le christianisme mis à nu : la critique juive du christianisme / Eugène Fleischmann. Paris : Plon, 1970. (Recherches en sciences humaines ; 30).
La philosophie politique de Hegel : sous forme d'un commentaire des "Fondements de la philosophie du droit" / Eugène Fleischmann. Paris : Gallimard, 1992 (Collection Tel ; 198).
לקריאה נוספת

'זיכרון לראשונים: יעקב פליישמן', קתרסיס 2 (סתיו תשס"ה, 2004), 149 ואילך.
הערות שוליים

↑  216 תעודות גמר חלקה השנה האוניברסיטה העברית, חרות, 21 בדצמבר 1952
↑  ביקורת: מ. אג"ף, בעיית הנצרות במחשבה היהודית ממנדלסון עד רוזנצווייג, מאת יעקב פליישמן, חרות, 10 באפריל 1964.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289452405171  BnF: cb121929651 (data)  CiNii: DA10857521  GND: 120044633X  ISNI: 0000 0001 1062 2450  LCCN: no2008106110  NTA: 072640332  RERO: 02-A003247677  SUDOC: 030533538  VIAF: 51735215   WorldCat (עם VIAF): 51735215 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יצחק בולסלבסקי

| --- | --- |

בולסלבסקי בשנת 1960
 לידה:  9 ביוני 1919 זולוטונושה, אוקראינה 
 פטירה:  15 בפברואר 1977 (בגיל 57) מינסק, ברה"מ 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן (משנת 1950)
 מד כושר מרבי:  2560
 מקצוע נוסף:  כותב ספרי עיון, מאמן 
 מדינה:  ברית המועצות
 פרסים והוקרה:  מקום שלישי באליפות הנוער של ברית המועצות אליפות אוקראינה מקום שני באליפות ברית המועצות
 
יצחק בולסלבסקי (באנגלית Isaac Boleslavsky; באוקראינית: Исаак Ефремович Болеславский;‏ 9 ביוני 1919 – 15 בפברואר 1977) היה רב-אמן שחמט יהודי-אוקראיני. בשיאו היה בעל מד כושר של 2560. ב-1936 זכה בולסלבסקי במקום השלישי באליפות הנוער של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד. ב-1938, בגיל 19, זכה באליפות אוקראינה. ב-1945 הוא השתתף באליפות ברית המועצות וזכה במקום השני.
יחד עם עמיתים בשנות השלושים הוא פיתח טכניקות בהגנה הודית של המלך. קיים נוסח של ההגנה הסיציליאנית על שמו, "הנוסח הבולסלבסקי".
שיא הקריירה שלו היה בשנת 1950 כאשר הוא הגיע לגמר תחרות המועמדים להתמודדות מול מיכאל בוטביניק על תואר אלוף העולם. בשנת 1952 הוא היה חבר נבחרת ברית המועצות שזכתה באולימפיאדת השחמט בשנת 1952.
ב-1946 נולדה לו בת, טטיאנה, שיותר מאוחר נישאה לדוד ברונשטיין.
דוגמאות מתוך משחקיו > לבן: מיכאל בוטביניק - יצחק בולסלבסקי מוסקבה 1941

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "USSR Absolute Championship"]
[Site "Leningrad - Moscow URS"]
[Date "1941.04.11"]
[EventDate "1941.03.23"]
[Round "11"]
[Result "1-0"]
[White "Mikhail Botvinnik"]
[Black "Isaac Boleslavsky"]
[ECO "C07"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "129"]
1.e4 e6 2.d4 d5 3.Nd2 c5 4.exd5 exd5 5.Bb5+ Nc6 6.Ngf3 Bd6
7.O-O Nge7 8.dxc5 Bxc5 9.Nb3 Bb6 10.Be3 Bxe3 11.Bxc6+ bxc6
12.fxe3 {הרגלי לא נראה טוב אך הוא מפעיל לחץ על ד4 ובנוסף מופעל לחץ על ג5, שתי ערוגות שחשיבותן תובהר בהמשך}
O-O 13.Qd2 Qb6 14.Qc3 {מטרת המסע 14. מהג3 למנוע את התקדמות הרגלי ל-ג5, מסע שמשחרר את עמדת השחור. הלבן גם עשוי לשתול את הפרשים ב-ד4 וב-ג5 משם אי אפשר יהיה להסיטם בקלות}
Rb8 15.Rab1 Re8 16.Rfe1 Ng6
17.Nc5 Bg4 18.Nd4 Ne5 19.b4 {המסע 19. ב-4 מייצב את הכלים על הערוגות השחורות. עכשיו מטרתו של הלבן היא למצוא דרך לפתוח את הטורים עבור הצריחים שלו, בלי לאפשר ליריבו חופש רב מדי}
Rbd8 20.e4 dxe4 21.Rxe4 a5 22.a3
axb4 23.axb4 f6 24.Rbe1 Kh8 25.Kh1 Bd7 {השחור היה צריך לשחק 25..רח5. עכשיו הלבן פותח בסדרת חילופי כלים ומגיע לסיום עדיף}
26.Nxd7 Rxd7 27.Qxc6 {מסע זה זוכה ברגלי לאור חולשת השורה השמינית}
Qd8 28.Nf3 Rc7 29.Nxe5 fxe5 {אם 29..צ:ג6 30. פו7+ מז8 31. פ:ד8 צ:ד8 32. ג4 ו-5. 33. צו4 או 29...צ:ה5 30. צ:ה5 ו:ה5 31. מהה4 ואם 30...צ:ג6 31. צה8+ ומט במסע הבא}
30.Qxe8+ Qxe8 31.Rxe5 Qg8 32.Re8
Rxc2 33.Rxg8+ Kxg8 34.Rb1 {מקומו של הצריח הוא מאחורי הרגלי החופשי. שם הוא תומך ומגן עליו}
Kf7 35.b5 Ke6 36.b6 Rc8 {רגלי ב' ימשיך להעסיק את המלך השחור ואת הצריח, ובזמן זה יכול המלך הלבן לאיים על הרגלים השחורים באגף המלך}
37.h3 Rb8
38.Kh2 Kd5 39.Kg3 Kc6 40.Kg4 Kb7 41.Re1 {הצריח מועבר לאגף המלך שם יהיה לו תפקיד פעיל יותר ועדיין יוכל לשמור על רגלי ב'}
Rg8 42.Re6 Ka6 43.Kg5
Kb7 44.h4 Ka6 45.h5 Kb7 46.g4 Ka6 47.Kh4 Kb7 48.h6 gxh6
49.Rxh6 Rg7 50.Kh5 Ka6 51.Rc6 Re7 52.Rc7 Re5+ 53.g5 Kxb6
54.Rxh7 Kc6 55.Kh6 Kd6 56.g6 Re1 57.Rf7 Ke6 58.Rf2 Ra1 59.g7
Rh1+ 60.Kg6 Rg1+ 61.Kh7 Rh1+ 62.Kg8 Ke7 63.Re2+ Kd7 64.Re4 Rh2
65.Kf7 1-0
בוטביניק מפגין מקוריות בפתיחה, אך החלק המרשים ביותר במשחק הוא האלגנטיות בה הוא מנהל את סיום הצריחים. יתרון של רגלי מספיק לו כדי לנצח בדרך שנראית בהירה לכל.
דוגמאות מתוך משחקיו > לבן: יצחק בולסלבסקי שחור: גיאורגי ליסיצין (אנ') מוסקבה 1956

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "USSR Championship"]
[Site "Leningrad URS "]
[Date "1956.02.01"]
[EventDate "1956.??.??"]
[Round "13"]
[Result "1-0"]
[White "Isaac Boleslavsky"]
[Black "Georgy Lisitsin"]
[ECO "B76"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "59"]
[FirstMove "14d"]
1.e4 c5 2.Nf3 d6 3.d4 cxd4 4.Nxd4 Nf6 5.Nc3 g6 6.Be3 Bg7 7.f3
O-O 8.Qd2 Nc6 9.O-O-O Nxd4 10.Bxd4 Qa5 11.Kb1 e5 12.Be3 Be6
13.a3 Rfd8 14.Nb5 Qa4 15.c4 Bxc4 16.Nc3 Qb3 17.Bxc4 Qxc4
18.Bg5 Qe6 19.Bxf6 Qxf6 20.Nd5 Qh4 21.Qe2 Bf8 22.Qf1 Rac8
23.g3 Qg5 24.h4 Qh6 25.g4 g5 26.hxg5 Qxg5 27.Rh5 Qg6 28.g5 h6
29.Rxh6 Qxg5 30.Rh5 1-0
בולסלבסקי יודע שאחיזה חזקה במרכז הלוח כמעט תמיד מבטיחה התקפה מוצלחת באגף המלך. הוא מתכנן לנעוץ פרש ב-ד5, כך שלא תהיה לשחור לסלקו משם. כדי להצליח לעשות זאת הלבן צריך להיפטר משני כלים ששומרים על ערוגה זו, רץ ופרש. את הרץ הוא מפתה על ידי הקרבת רגלי ואת הפרש על ידי ריתוק זמני ולאחר מכן החלפתו. מרגע שהפרש הלבן הגיע ל-ד5 מגיעות הזדמנויות טקטיות ונראה כי ההתקפה באגף המלך מתנהלת מאליה.
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1953

שמואל רשבסקי מול יצחק בולסלבסקי, 10.10.1953,Always Be Ready When Luck Shows Up
הערות שוליים

↑  Mikhail Botvinnik vs Isaac Boleslavsky (1941), www.chessgames.com
יצחק בולסלבסקי, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90197630  BnF: cb16826617m (data)  GND: 107618265  ISNI: 0000 0000 6319 7614  LCCN: n81150246  NKC: mzk2003215275  NLA: 36054828  NTA: 071565388  Trove: 1203263  VIAF: 66987142   WorldCat (עם VIAF): 66987142 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יצחק בחמן

| --- | --- |

יצחק בחמן, 2016
 לידה:  1957 (בן 67 בערך) גבעת אולגה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר הולץ  אוניברסיטת תל אביב 
 תפקיד:  שגריר 
 
יצחק בחמן (נולד ב-1957) הוא דיפלומט ישראלי ושגריר ותיק המכהן כיועץ מדיני בכיר לכנסת. קודם לכן כיהן כשליח מיוחד לענייני דיפלומטיה דיגיטלית במשרד החוץ, כראש המטה המדיני של שר החוץ, כשגריר ישראל בשוודיה, בבוליביה, גואטמלה ושגריר לא תושב בהונדורס.
ביוגרפיה

בחמן נולד בגבעת אולגה. הוא בוגר בית הספר הולץ בתל אביב בו למד טכנאות אלקטרוניקה ואווירונאוטיקה. לאחר סיום לימודיו בעתודה הטכנולוגית, התגייס לחיל האוויר ושימש לאורך שירות החובה ולאחר מכן לאורך שנה וחצי של שירות קבע, כראש צוות טכנאי מכ"ם של מטוסי פנטום. סיים לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב ב-1985, עבד כעורך דין המתמחה בתחום המסחרי-עסקי ומקרקעין.
קריירה

ב-1987 הצטרף למשרד החוץ ועבד בלשכת שר החוץ שמעון פרס. ב-1989 מונה לסגן שגריר ישראל בבורמה (מיאנמר). ב-1992 מונה לסגן השגריר באורוגוואי. בשובו משליחות זאת ב-1994 עבד במחלקה לזכויות אדם במשרד ובשנים 1995 עד 1998 שימש סגן שגריר ישראל בברזיל. ב-1998 מונה לשגריר ישראל בבוליביה וכיהן בתפקיד עד 2001. בשובו כיהן כראש המחלקה לביקורים רשמיים במשרד החוץ, כשבמסגרת תפקידו זה ניהל את ביקוריהם של נשיאים, שרי חוץ ואנשי ממשל ומשלחות רבות שהגיעו לישראל כאורחים רשמיים. ב-2004 מונה למנהל מחלקת דרום אמריקה.
ביולי 2006 מונה בחמן לשגריר ישראל בגואטמלה ושגריר לא תושב בהונדורס, הוא כיהן בתפקיד בזמן ההפיכה בהונדורס ביוני 2009. לאחר מכן כיהן כראש המטה המדיני של שר החוץ אביגדור ליברמן, כשבמסגרת תפקידו זה ארגן, היתלווה, והשתתף בכל נסיעותיו של השר לחו"ל ובפגישותיו השונות בנסיעות אלה, וכן בפגישותיו בישראל של שר החוץ, עם אורחים רשמיים ממדינות שונות.
ב-2012 מונה לשגריר ישראל בשוודיה. בתקופת כהונתו התמודד עם המשבר ביחסי ישראל–שוודיה על רקע הסנקציות על איראן והכרת ממשלת שוודיה במדינה פלסטינית, בעקבותיה הוחזר להתייעצות בישראל. באוגוסט 2017 סיים את כהונתו בשוודיה. במהלך חמש שנות כהונתו כשגריר, היה פעיל מאוד ברשתות החברתיות והצליח להוביל להפצת מענים לביקורת נמשכת על ישראל בהקשרי הסכסוך ובעקבות זאת גם לנכונות בתקשורת הכתובה לפרסם ממאמריו ולתת פומבי לגרסת ישראל הרשמית לביקורת הנמתחת עליה, בטרם או לאחר שפורסמה.
בתפקידו הבא מונה לשגריר, שליח מיוחד לענייני דיפלומטיה דיגיטלית במשרד החוץ. בחמן ניהל במשרד החוץ את הצבעת כל שליחי מדינת ישראל בחו"ל, מכל משרדי הממשלה והגופים זכאי ההצבעה האחרים, בארבע מערכות הבחירות, מהכנסת ה-21 ועד הכנסת ה-24.
בנובמבר 2021 מונה ליועץ מדיני בכיר לכנסת העשרים וארבע, היועץ מסייע לכנסת וליו"ר הכנסת לקראת מפגשים עם ראשי מדינות, מנהיגים פרלמנטריים ומשלחות בינלאומיות.
חיים אישיים

בחמן נשוי לאסנת שהיתלוותה אליו בכל שליחויותיו בחו"ל ועבדה בשגרירויות השונות, כולל כנספחת תרבות במהלך חמש שנות כהונתו בשוודיה. הוא אב לשלושה וסב לנכדים.
הערות שוליים

↑  דניאל אדלסון, הפיכה? הישראלים בהונדורס רגועים: "יהיה טוב", באתר ynet, 28 ביוני 2009
↑  ברק רביד, השגריר הישראלי בשוודיה זומן לשיחת נזיפה בעקבות "השמצות בתקשורת", באתר הארץ, 15 באוקטובר 2012
↑  דן לביא, שוודיה הכירה בפלשתין, ישראל החזירה השגריר, באתר ישראל היום, 31 באוקטובר 2014
↑  איתמר אייכנר, שבדיה חסמה את הטוויטר של משרד החוץ הישראלי: "קורא להסתה", באתר ynet, 17 במאי 2017
↑  אתר חדשות ערוץ 2, ‏"שרת החוץ השבדית מציעה שאזרחי ישראל יגישו צוואר למרצחים", באתר גלובס, 5 בדצמבר 2015
↑  חרם על חרם: שגריר ישראל בשוודיה יצא למלחמה ברשת מזון שהחרימה את ישראל וניצח, 103fm
↑  אריק בנדר, ‏שבועיים לפני כולם: הישראלים בניו זילנד יצביעו כבר מחר, באתר מעריב אונליין, 17 בפברואר 2020
יצחק פלר (מחנך)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בפברואר 1889 י"ג באדר ה'תרמ"ט
 פטירה:  6 בדצמבר 1967 (בגיל 78) ד' בכסלו ה'תשכ"ח
 מדינה:  ישראל 
 
יצחק פֶלֶר (8 בפברואר 1889, י"ג באדר ה'תרמ"ט – 6 בדצמבר 1967, ד' בכסלו ה'תשכ"ח) היה מחנך ישראלי, איש העלייה השנייה, מנהלם של מספר בתי ספר יסודיים ובהם בפרט בית הספר "תל נורדאו" בתל אביב (1929–1956), מחברן של מקראות, ספרים ללימוד עברית ספרי לימוד רבים במתמטיקה.
ביוגרפיה

יצחק פלר נולד בעיירה זוַוניץ (אנ') שבפלך פודוליה, רוסיה (כיום בדרום-מערב אוקראינה) בשנת 1889, ערב פורים תרמ"ט, בנם של שרה ואברהם פלר, במשפחה יהודית. אביו היה סוחר וכן נגן חובב. המשפחה הייתה דתית אך ילדיה גדלו באווירה ליברלית. עקב מוצאו היהודי, לא התקבל לבית ספר רוסי ממשלתי, על אף כישרונותיו, בייחוד במתמטיקה. למד בבית הספר העברי בעיירתו, שהיה מראשוני בתי הספר שלימדו בשיטת "עברית בעברית". בגיל צעיר החל לעסוק בהוראה. בשנת 1911, בגיל 22, עלה לארץ ישראל. השתלם בקורסים עונתיים להוראה. משרתו הראשונה בארץ הייתה בעתלית, שם שימש מורה ומנהל בשנות המלחמה (1914-17). היו אלה ימי התחנה לניסיונות חקלאיים בעתלית שבהנהלת אהרן אהרנסון, ופלר השתלם אצלו בידיעות הטבע והארץ. מעתלית עבר ב-1918 לצפת, שם ניהל בית ספר, ומצפת, לאחר הכיבוש הבריטי, לירושלים, שם שימש כמפקח על שיעורי ערב בעיר העתיקה (21-25). בשנת 1925 היה חבר הנהלת בית משפט השלום העברי בירושלים, ובשנת 1926 היה מזכיר הסתדרות המורים וחבר מרכז ההסתדרות. כמו כן, היה חבר פעיל במפא"י. מירושלים עבר לתל אביב, ומשנת 1929 ובמשך רוב שנותיו בה – יותר מ-25 שנה – היה מנהל בית הספר "תל נורדאו" שבצפון העיר, עד פרישתו לגמלאות ב-1956.
פלר פרסם עשרות ספרי לימוד לקריאה ולחשבון, שזכו לתפוצה גדולה. ביניהם: "החשבון המעשי", "מתמטיקה שימושית", "הנדסה מעשית", "נתיבות", "חברי", "מקראות", "זאת מולדתנו", וחוברות רבות לחופשת הקיץ.
נפטר בתל אביב בדצמבר 1967 לאחר מחלה, כבן 79 במותו. נטמן בבית הקברות קריית שאול.
ביוגרפיה > משפחה

בראשית שנת תרע"ג (סוף 1912) נישא פלר לתמר (1888–1937), ילידת הארץ, בתו של בנימין פוקס (מראשוני הביל"ויים וממייסדי גדרה) ונכדתו של מרדכי ניימן (איש העלייה הראשונה, מחלוצי החקלאות בארץ ישראל ומייסדי מזכרת בתיה). ממנה היה אב לבת, זיוה ספקטור, וסב לארבעה: תמי (תמר), יחיאל, דוד ואבנר.
לאחר שהתאלמן, נישא בנישואים שניים לדבורה לבית לוזוביק (נפטרה ב-1988).
אחיו הצעיר, זאב פלר, שעלה ארצה אחריו, ב-1914, היה עורך-דין.
מפרסומיו

החשבון המעשי, תל אביב: קריית ספר, תר"ץ–תרצ"א. (חוברות לכיתות הלימוד השונות. הופיע עוד במהדורות רבות בשם זה ויחד עם "הנדסה מעשית" בשם החשבון המעשי; בצירוף הנדסה מעשית.)
נתיבות: ספר ללִמוד הלשון; הציורים מאת נ. גוטמן, תל אביב: השכלה לעם, תרצ"ד 1934. (חוברות לכיתות הלימוד השונות. הופיע עוד במהדורות רבות, וכן תחת השמות נתיבות חדשות ונתיבות ישראל.)
הנדסה מעשית, תל אביב: השכלה לעם, תרצ"ה.
א' אשמן, י' פלר, חֲבֵרִי: ספר לִמוד הקריאה והכתיבה; הציורים מאת איזה הרשקוביץ, תל אביב: השכלה לעם, תרצ"ו (1935). (הופיע עוד במהדורות רבות.)
מבחנים בחשבון, תל אביב: השכלה לעם, 1938–1953. (חלק מהחוברות נקראו מבחנים בחשבון ובהנדסה. חוברות לכיתות הלימוד השונות.)
ל' חזן, י' פלר, דברי ימי הציונות מראשיתה ועד ימינו: הרעיון והמפעל, ירושלים: קריית ספר, תש"ה. (הופיע עוד במהדורות רבות.)
מתמטיקה שִמושית, ירושלים: קריית ספר, תש"ו. (מהדורה ב': שם, תשכ"ג 1963)
עמי: ספר ללמוד הלשון למבֻגרים, ירושלים: קריית ספר, תשי"ב–תשי"ג. (הופיע במהדורות נוספות.)
נלמד חשבון: ... לשנת הלמודים, ירושלים: קריית ספר, תשי"ג–תשי"ד. (הופיע במהדורות נוספות.)
חוברות עבודה חדשות: לימי החֹפש, לעבודה עצמית ולחזרה, תל אביב: השכלה לעם, תש"ך.
זאת מולדתנו: ספר ללִמוד ידיעת המולדת בכִתות ד–ה של בתי הספר היסודיים, תל אביב: מסדה, תשכ"א 1960–1961.
הערות שוליים

1 2  רם גופנא, רם גופנא, בית הספר תל-נורדאו, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה".
1 2  דוד תדהר (עורך), "זאב פלר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טז (1967), עמ' 4995.
1 2 3  ד. זכאי, לזכר נעדרים | יצחק פלר, דבר, 23 בינואר 1968.
↑  דוד תדהר (עורך), "תמר פלר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ט (1958), עמ' 3381.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307117005171  ISNI: 0000 0000 6997 6942  SUDOC: 241769396  VIAF: 97522442   WorldCat (עם VIAF): 97522442 
תמר פלר בתו של בנימין פוקס
כריסטיאן ראול לדסמה

כריסטיאן ראול לדסמה (בספרדית: Cristian Raúl Ledesma; נולד ב-29 בדצמבר 1978 בסן איסידרו שבפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) המכונה "הזאב" (Lobo), הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה

לדסמה החל את הקריירה מקצוענית שלו בארחנטינוס ג'וניורס, בה ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים בשנת 1997. במשך שנתיים שיחק בקבוצה בהצלחה רבה ולאחריהם עבר לריבר פלייט, אחת מקבוצות הצמרת של הליגה הארגנטינאית. בריבר הפך לשחקן מרכזי וזכה עימה בשלוש אליפויות (אפרטורה 99, קלאוסורה 2000, קלאוסורה 2002). עקב הצלחתו הרבה במדי ריבר פלייט נרכש בשנת 2002 על ידי המועדון הגרמני, המבורג.
המעבר לאירופה לא היה מוצלח מבחינתו של לדסמה. הוא שותף ב-16 משחקים בלבד במהלך העונה ומילא תפקיד שולי בזכייתה של הקבוצה בגביע הליגה הגרמני. לאחר עונה מאכזבת באירופה, חזר ליבשת אמריקה וחתם במונטריי המקסיקנית בה שיחק עד סיום שנת 2003. ב-2004 שב לארגנטינה וחתם בקולון סנטה פה, בה שיחק במהלך עונת הקלאוסורה של 2004. בסיום העונה, חזר לשחק בריבר פלייט. לאחר עונה אחת בריבר עבר לראסינג קלוב, ממנה שוחרר לאחר חמישה משחקים בלבד.
לאחר מספר שנים לא מוצלחות במיוחד, חזר לדסמה לקבוצתו בה החל את הקריירה ארחנטינוס ג'וניורס. לאחר שנה מצוינת בארחנטינוס, בה גם הבקיע את שעריו הראשונים בקריירה, עבר לסן לורנסו. גם בסן לורנסו המשיך ביכולת הטובה ומילא תפקיד מרכזי בזכייתה של הקבוצה באליפות. בסיום העונה ניסה את מזלו שוב באירופה, הפעם בקבוצת הליגה היוונית, אולימפיאקוס. על אף שזכה עם אולימפיאקוס בטרבל (אליפות, גביע וסופר קאפ), התקשה לדסמה להשתלב בהרכב הקבוצה ובסיום העונה הושאל בחזרה לסן לורנסו. בסן לורנסו שוב הציג יכולת פנטסטית וב-34 משחקים במדי הקבוצה כבש שני שערים שהיו הרביעי והחמישי שלו בקריירה. לאחר מכן שב לאולימפיאקוס לקראת עונת 2009/2010.
ב-2011 שב לריבר פלייט, וזכה איתה בשנת 2014 באליפות נוספת (פינאל 2014) ובגביע לאומי (קופה קמפאונאטו - סופר פינאל 2013/14), כשהוא שוב מהווה שחקן מרכזי בהרכב למרות גילו.
ב-18 באפריל 2007 ערך לדסמה את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה במשחק נגד צ'ילה כחלק מטורניר הקופה אמריקה, בו סיימה ארגנטינה במקום השני אחרי ברזיל. מאז זומן מספר פעמים וערך ארבע הופעות נוספות.
יצחק אלבוים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ה'תרס"ח
 פטירה:  1986 (בגיל 78 בערך) ג' בחשוון ה'תשמ"ז 
 תקופת הפעילות:  ?–1986 
 רבותיו:  הרב יוסף נחמיה קורניצר, הרב משה טננבוים הרב שאול בראך
 חיבוריו:  שו"ת שאילת יצחק (ג' חלקים), עזר ליצחק, אוצר הגיוני יצחק
 
הרב יצחק אלבוים (אהלבוים, עהלבוים) (תרס"ח – ג' חשוון תשמ"ז, 1986) היה רב ודיין בסלובקיה פולין וקנדה. מחבר שו"ת שאילת יצחק.
שנותיו המוקדמות באירופה

נולד בבכפר זלוזשה (הונ'), בנפת מונקאץ' לרב זאב משה (תרכ"ט-תש"ד), מתלמידי תלמידי החתם סופר. למד אצל הרב יוסף נחמיה קורניצר בינוהרדיב (סעליש), הרב יחיאל מיכל טויבר בדונאיסקה-סטרדה, הרב משה טננבוים במילדוי-ספשי, הרב אברהם שטרן בנובה-זמקי (נייהייזל), והרב שאול בראך בקושיצה (קאשוי), שהסמיכו לרבנות.
שימש ברבנות ודיינות באלטנדורף ופעלסוסזלי (הונ'). ניצל מהשואה, ובה נרצחו אביו, חמותו, חלק מאחיו ואחיותיו, אשתו ריזל (בתו של ר' משה לעווי אב"ד פלשיווץ) וחמש בנותיהם. לאחר השואה שימש כרב בליפטוסקי-מיקולש, ובצ'שין (טעשין) שבמדינת פולין.
נישא בשנית לחיה ברכה, בתו של הרב אלטר יצחק אייזיק פרידריך, ששימש כאב"ד וראש ישיבה בערים טורץ והומנה (היה חתנו של הרב דוד ליב זלצר, מחבר "שירי מנחה" – גיסו של הרב יוסף חיים זוננפלד).
באותה תקופה הוציא לאור לאור את שו"ת "שאילת יצחק", מהדו"ק גלנטה תש"ט, עליו הסכמות מר' יוסף יונה צבי הלוי הורוביץ רב אונסדורף ופרנקפורט, ר' יצחק מאיר הכהן רפפורט, ר' שמואל אברהם זלטנרייך רב טשאקווא, בית הדין של ר' ישראל ולץ, ועוד.
כמו כן הוציא לאור את הספר "עזר ליצחק" (נחלת שבעה החדש), בודפשט תש"ט, ובו סידור דיני קידושין בקצרה לרבנים.
בצפון אמריקה

לאחר המלחמה היגר לצפון אמריקה, ומונה לרב קהילת "אהבת אחים נחלת ישראל" בטורונטו. הגעתו לעיר הייתה ביוזמת האחים הנגידים אלבוים, ובסיוע הרב אברהם אהרן פרייס.
בהיותו באמריקה הוציא לאור את ספרו "אוצר הגיוני יצחק" על חינוך לבר מצווה, ניו יורק תשכ"ז, עליו הסכמות מר' דוד יונגרייז אב"ד העדה החרדית, ר' משה פיינשטיין, ור' פנחס עפשטיין אב"ד העדה החרדית.
כן הוציא לאור את שו"ת "שאילת יצחק" מהדורה תנינא, ניו יורק תשל"ח, עליו הסכמות מר' משה פיינשטיין, ר' יצחק יעקב וייס ה'מנחת יצחק', ר' משה שטרן ה'באר משה', שמואל הלוי וזנר ה'שבט הלוי' ועוד. וכן שו"ת "שאילת יצחק" תליתאי, ברוקלין תשמ"ב.
הרבה לכתוב בנושאים הלכתיים, כך השתתף בכתבי עת תורניים דוגמת 'הנשר', 'שערי אורה', 'בית ועד לחכמים', ו'המאור'. לפי דבריו, בכתב יד נותרו "אוצר הגיוני יצחק" חלק ב, ו"כללי שמות" על הלכות גיטין.
צאצאיו

בנו הוא הרב נח אייזיק, רב קהילת "נחלת יצחק" בקיו-גארדן-הילס, מחבר סדרת "מנחת חן", "הלכה ורפואה בפוריות". בתו מרים קילא נישא לרב יצחק יהודה בלום, רב קהילת "בית עמרם" בקליבלנד, אוהיו.
ספריו

שאילת יצחק חלק א, בודפשט תש"ט.
עזר ליצחק, דיני סידור קידושין, בודפשט תש"ט.
אוצר הגיוני יצחק, ניו יורק תשכ"ז.
שאילת יצחק חלק ב, ניו יורק תשל"ח.
שאילת יצחק חלק ג, ברוקלין תשמ"ב.
הערות שוליים

↑  'ספר אוצר הגיוני יצחק', המאור קצח [כג, ו], תמוז תשל"א, עמ' 30–31
↑  'שו"ת שאילת יצחק ח"ב', המאור רלו [כט, ג], שבט-אדר תשל"ז, עמ' 46
↑  'ספר שאילת יצחק', המאור רמו [לא, א], תשרי-חשון תשל"ט, עמ' 38–40
↑  מאיר ונדר, אהל שמעון השלם, ירושלים תשנ"ג, עמ' פח-צ (ירושלים תשס"א, עמ' פד-פו)
יהלום

ערך זה עוסק במינרל עשוי פחמן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  פחמן, C
 מערך קריסטלוגרפי:  איזומטרי
 צורת הגביש:  צורות איזומטריות קוביות ואוקטהדרונים, קיימים גבישים תאומים
 צבע:  צבעים רבים: צהוב, חום או אפור חיוורים, וכן לבן, כחול, שחור, אדמדם, ירקרק, ורוד וחסר צבע.
 ברק:  קריסטלי
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה בגבישים טבעיים
 פצילות:  מושלמת בארבעה כיוונים, תוך כדי יצירת אוקטהדרון
 שבירה:  דמוי קונכייה
 קשיות:  10 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.516–3.525 ג'/סמ"ק
 מקדם שבירה:  2.418
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  נקודת התכה: 3700 מעלות צלזיוס
 מינרלים נלווים:  מינרלים הנוצרים בסלע הקימברליט שהוא אולטרה מפי (ברזל ומגנזיום), בעיקר אוליבין
יהלום הוא מינרל קשה העשוי מפחמן נקי. גביש היהלום שייך למערכת הקובייתית והוא מופיע בטבע כתמניון או כקובייה. היהלום הוא אחד האלוטרופים של פחמן. אלוטרופ ידוע אחר הוא גרפיט.
היהלום הוא הקשה והמבריק שבמינרלים: דרגת הקושי שלו היא 10 בסולם מוס – דרגת הקושי הגבוהה ביותר של חומרים בטבע. יהלומים משמשים לנוי (בייצור תכשיטים) ולתעשייה. יהלומים נוצרו בטבע, ובמחצית המאה העשרים החל ייצור מלאכותי שלהם.