stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רעידת האדמה במערב ג'אווה (2022)
נזק

למרות גודלה המתון יחסית של רעידת האדמה, העומק של הרעידה גרם לרעידות חזקות. הסוכנות הלאומית למניעת אסונות (BNPB) מסרה כי היקף הנזק לבתים ולבניינים עדיין מוערך אך תיארה את הנזק כ"מאסיבי". לפחות 22,198 בתים ניזוקו, כולל 6,570 בתים שספגו נזקים קשים. לפחות ל-2,071 נגרם נזק בינוני וכ 12,641 בתים ספגו נזקים קלים. מרכז קניות קרס ובנוסף שני בנייני משרדים ממשלתיים, שלושה בתי ספר, בית חולים, מתקן דתי ופנימייה אסלאמית ניזוקו.
מפולות עפר גרמו לנזקים וחסימות כבישים. גופותיהם של חמישה אנשים נמצאו מתחת למפולות בצ'יאג'ור. מפולת לאורך הדרך הלאומית Puncak-Cipanas-Cianjur אילצה את הסטת התנועה מכביש זה. בנוסף עצים נפלו, עמודי חשמל נעקרו וכבלי חשמל נפלו לאורך הכבישים. לפחות 681 בתים, שישה בתי ספר ו-10 מבני דת ניזוקו באזור סוקמבי. לא נרשמו מקרי מוות באזור זה אך 11 בני אדם נפצעו ו-58 משפחות נעקרו מבתיהם. בנפת קארינגין, באזור לבק, נפגעו שני בתי ספר ו-89 בתים, ואדם אחד נפצע. שבעים ושמונה בתים, ובית ספר ופנימייה אסלאמית ניזוקו באזור בוגור.
על פי הסוכנות הלאומית למניעת אסונות לפחות 268 בני אדם נהרגו ו-122 גופות כבר זוהו. בתחילה דווח בטעות על 162 הרוגים, בדיווח מטעם מושל מערב ג'אווה רידוואן קמיל לאחר ששילב נתונים מדיווחים לא מאומתים שנתקבלו בעל פה על 100 מקרי מוות עם הנתון הרשמי הקודם של 62 הרוגים. רוב מקרי המוות נגרמו כתוצאה מבניינים שקרסו. רובם היו תלמידי בתי ספר שמתו לאחר שנפגעו ממפולות. עוד 1,083 בני אדם נפצעו ועד 151 בני אדם נותרו נעדרים וייתכן שהם לכודים מתחת למבנים שקרסו. עשרות תלמידים נפצעו ממפולות בבתי הספר שלהם. מספר הנפגעים עשוי לעלות מכיוון שהקורבנות עדיין קבורים מתחת לפסולת בניין, ואזור אחד נותר חסום כתוצאה ממפולת. 58,362 בני אדם נוספים נעקרו מבתיהם.
רעידת האדמה הזו הורגשה בעוצמה בג'קרטה, בירת אינדונזיה, מה שגרם לתושבים להתקהל ברחובות. בניינים רבי קומות שהתנדנדו פונו.
לאחר רעידת האדמה

נשיא אינדונזיה ג'וקו וידודו הנחה את שר השיכון והעבודות הציבוריות לבדוק את נזקי רעידת האדמה, ולשם כך הוא הגיע לאזור צ'יאנג'ור ב-21 בנובמבר.
הפצועים פונו לארבעה בתי חולים שונים באזור צ'יאנג'ור. בשל המספר הרב של פצועים שהגיעו לבית החולים צ'יאנג'ור, נבנה בית חולים שדה בחניה של בית החולים.
ראו גם

רעידת האדמה באגאדיר
אברהם יצחק שטרן

אברהם יצחק שטרן (ג' בחשוון תרצ"ו, 30 באוקטובר 1935 – ה' באייר ה'תשנ"ז, 12 במאי 1997) היה חבר הכנסת ה-14 מטעם המפד"ל ומזכ"ל תנועת בני עקיבא.
ביוגרפיה

אברהם יצחק שטרן נולד בחיפה בשנת תרצ"ו (1935), ונקרא על שם הרב אברהם יצחק הכהן קוק, שנפטר חודשיים קודם לכן. למד בבית הספר יבנה בחיפה ולאחר מכן בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. התגייס בשנת 1953 לצה"ל, ושירת בגרעין נח"ל דתי. למד תואר ראשון בחינוך וניהול באוניברסיטת חיפה.
שטרן היה פעיל בתנועת הנוער "בני עקיבא", ומילא בה מספר תפקידים, עד שהגיע לתפקיד המזכיר הכללי (מזכ"ל) של התנועה, בו כיהן מספר שנים. כמו כן כיהן משך שנים רבות כמזכיר המדיני של הקיבוץ הדתי וכממלא מקום יו"ר לשכת המפד"ל.
בשנת 1996 נבחר לכהן כחבר הכנסת הארבע עשרה וייצג את האגף היוני במפד"ל. היה חבר בוועדת הכנסת ובוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, וכן היה נציג הכנסת בוועדה למינוי דיינים. הספיק לכהן כחבר הכנסת רק 11 חודשים עד פטירתו לאחר מחלה קשה, ביום העצמאות ה'תשנ"ז, 12 במאי 1997.
היה חבר קיבוץ עין הנציב, בו נקבר כשנפטר במאי 1997.
קאטס (מחזמר)

| --- | --- |
כרזת המחזמר
כרזת המחזמר
 מילות השירים:  ת"ס אליוט, טרוור נאן 
 מבוסס על:  "ספרו של פוסום הזקן על חתולים שימושיים" מאת ת"ס אליוט
 ליברטיסט:  ת"ס אליוט טרוור נאן ריצ'רד סטילגו
 מוזיקה:  אנדרו לויד ובר
 מקום ההתרחשות:  מגרש גרוטאות
 תקופת ההתרחשות:  לילה אחד
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 סוגה:  מחזמר
 הצגת בכורה:  1980
 מספר מערכות:  2
 שפה:  אנגלית
 פרסים:  2 זכיות בפרס אוליבייה 7 זכיות בפרס טוני ועוד 4 מועמדויות
 www.catsthemusical.com
 
קאטס (באנגלית: Cats, בתרגום מילולי לעברית: חתולים) הוא מחזמר מאת אנדרו לויד ובר, המבוסס על ספר השירה לילדים "ספרו של פוסום הזקן על חתולים שימושיים", מאת ת"ס אליוט. המחזמר מספר את סיפורו של שבט חתולים בשם Jellicles, המתכנס מדי שנה למשך לילה אחד. במהלך הלילה בוחר זקן השבט חתול אחד אשר יזכה לעלות לשמים ולהיוולד מחדש לחיים חדשים. המחזמר כולל את השיר הפופולרי "Memory" ("זיכרון").
המחזמר, בבימויו של טרוור נאן ובכוריאוגרפיה מאת ג'יליאן לין, עלה לראשונה בווסט אנד בשנת 1981. לאחר מכן עלה המחזמר בברודוויי בשנת 1982 עם אותו צוות יוצרים. קאטס זכה בפרסים רבים, לרבות פרס המחזמר הטוב ביותר הן בטקס חלוקת פרסי אוליבייה והן בפרס טוני למחזמר הטוב ביותר. ההפקה הלונדונית רצה במשך 21 שנים וההפקה הניו יורקית רצה במשך 18 שנים ובכך קבעו ההפקות הישגי שיא לתקופתן. השחקניות איליין פייג' ובטי באקלי הפכו למזוהות במיוחד עם מחזמר זה. שחקנית אחרת, מרלן דניאל, לקחה חלק בהפקה בברודוויי במשך כל שנות הרצתה (החל משנת 1982 ועד לשנת 2000).
מחזמר זה הוא השני במספר ההופעות הרבות ביותר בהיסטוריה של ברודוויי (אחרי "פנטום האופרה", גם הוא מאת אנדרו לויד ובר), והרביעי בהיסטוריה של וסט אנד (אחרי "עלובי החיים", "פנטום האופרה" ו"אחים בדם"). המחזמר הועלה ברחבי העולם פעמים רבות ותורגם ליותר מ־20 שפות. בשנת 1998 צולם המחזמר לסרט ווידאו באותו השם והופץ למכירה בקלטות וידאו ובהמשך גם ב־DVD. בשנת 2019 עובד המחזמר לסרט שנחל כישלון בקופות ובביקורות.
עלילה > מערכה ראשונה

לאחר הפתיחה מתאספים החתולים על הבמה, המעוצבת כמגרש גרוטאות, מספרים כי הם משתייכים לשבט חתולים שנקרא Jellicles, מסבירים מהו אותו שבט ומה מטרתם (Jellicle Songs for Jellicle Cats). החתולים (אשר שוברים מדי פעם את הקיר הרביעי) מבחינים באדם בקהל, ומסבירים כיצד מוענקים שמות לחתולים השונים שבשבט (The Naming of Cats). לאחר מכן מתחיל ריקוד סולו המבוצע על ידי ויקטוריה, החתולה הלבנה, אשר מסמל את תחילתו של נשף חתולי ה־Jellicle‏ (השיר The Invitation to the Jellicle Ball). מאנקוסטראפ שמשמש מרגע זה בתור המספר של המחזה, מספר לצופים כי הלילה הוא הלילה שבו זקן השבט, סבא דברימימוס, יבחר בחתול אחד אשר יזכה לעלות לשמים ולהיוולד מחדש לחיים חדשים.
החתולים מתחילים להציג את עצמם או את חבריהם, ומסבירים מדוע מגיע להם להיות החתול הנבחר להיוולד מחדש. מאנקוסטראפ מופיע ראשון בפני השבט ומציג את מועמדותה של ג'ני-אני-דוטס (השיר The Old Gumbie Cat), חתולה גדולה ומנומרת אשר מתבטלת במשך כל היום, אך בלילה היא מעסיקה את העכברים ואת המקקים, ומלמדת אותם פעילויות שונות. ג'ני-אני-דוטס מסיימת ומברכת את החתולים האחרים, אך היא נקטעת. המוזיקה מתחלפת במהירות וראם טאם טאגר נכנס, בכניסה ראוותנית (השיר The Rum Tum Tugger). לחתול הזה רעמה פרועה וכתמי נמר על חזהו. הוא הפכפך מאוד ולא מתרצה.
גריזבלה, חתולה אפורה, זקנה ומרופטת, מדדה אל מרכז הבמה. החתולים האחרים נסוגים ושרים על מצבה העצוב ועל מר גורלה (השיר Grizabella: The Glamour Cat). גריזבלה עוזבת את הבמה ומוזיקת הרקע מתחלפת למנגינה אופטימית ועליזה. באסטופר ג'ונס, חתול שמן ושחור, מופיע (השיר Bustopher Jones: The Cat About Town). באסטופר ג'ונס נמנה עם האליטה של החתולים ונוהג לבקר במועדוני הג'נטלמנים היוקרתיים של לונדון. קול נפץ עז מפתיע ומקפיץ את כל החתולים שבורחים בבהלה אל מחוץ לבמה. צחקוקים מהוסים נשמעים ברקע, מסמנים את הכניסה של החתול מונגוג'רי ושל החתולה ראמפלטיזר. השניים הם זוג חתולים פורצים קטנים, כמעט זהים זה לזה ושובבים מאוד. הם נהנים מגרימת צרות בקרב משפחות אנושיות (השיר Mungojerrie and Rumpleteazer).
סבא דברימימוס, זקן שבט חתולי ה־Jellicle, מופיע (השיר Old Deuteronomy). סבא דברימימוס הוא חתול גדול וזקן שכבר "חי חיים רבים" והיה "נשוי לתשע נשים". הוא זה שיבחר בחתול אחד, אשר יעלה לשמים. בשלב זה, ברוב ההפקות, מבצעים החתולים את השיר The Awful Battle of the Pekes and the Pollicles בפני דברימימוס. שיר זה מתאר את סיפורם של שני שבטי כלבים הנפגשים ומתעמתים זה עם זה בפארק, אך לבסוף מגורשים בפחד משם על ידי חתול גדול עם עיניים אדומות מהבהבות, המכונה ראמפוס הגדול (באנגלית: מהומה). לאחר מספר מילים מצד דברימימוס על אודות גורלם של החתולים והכלבים נשמע שוב קול נפץ עז. החתולים סבורים שזהו מקאוויטי, הנבל של המחזה, נבהלים ומתחילים להתרוצץ עד אשר דברימימוס קורא להם לחזור. הנשף מתחיל בקטע מוזיקלי שבו החתולים שרים, רוקדים ומפגינים את יכולותיהם המיוחדות (השיר The Jellicle Ball).
לאחר תחילת הנשף, מופיעה שוב גריזבלה ומנסה לרקוד ולחקות את תנועות הריקוד של החתולים שקדמו לה אולם בשל גילה המתקדם וגופה החלש היא נכשלת במשימה. שוב היא מנודה על ידי החתולים האחרים. גריזבלה שרה גרסה קצרה של זיכרון (Memory), ועוזבת את הבמה.
עלילה > מערכה שנייה

לאחר הנשף, סבא דברימימוס שר על מהות האושר בהתייחסו לשירה של גריזבלה. החתולים לא מבינים מה הוא מנסה לרמוז להם וג'מימה שרה את זה בשביל שכולם ישמעו ויבינו (השיר The Moments of Happiness). אספרגוס, חתול זקן המוכר בקיצור בשם גאס, מדשדש קדימה (השיר Gus: The Theatre Cat). גאס היה לפני שנים רבות שחקן מפורסם אבל כיום הוא זקן וחולה. הוא מלווה על ידי ג'לילורום, שמספרת על עלילותיו. גאס נזכר איך הוא שיחק פעם אחת דמות של חתול בשם גראולטיגר, הידוע לשמצה כאימת התמזה (Growltiger's Last Stand). הוא מספר אודות הרומן של הפיראט עם גרידלבון, כיצד הוא הובס על ידי חתול סיאמי ונאלץ "לצעוד לקצה הקורה".
לאחר שגאס מסיים להעלות זכרונות ויורד מן הבמה, החתול סקימבלשאנקס נמצא כשהוא ישן בפינה (Skimbleshanks: The Railway Cat). חתול זה אחראי על רכבת הלילה לגלאזגו באופן לא רשמי. הוא חכם מאוד וגם חשוב מאוד: אם הוא נעלם "הרכבת לא יכולה לצאת לדרכה".
לרקע צלילי התרסקות שנשמעים בפעם השלישית, מופיע לבסוף הנבל מקאוויטי בליווי צחוק מרושע. מקאווטי הוא חתול עבריין בעל מראה מחריד. פקודיו של מקאוויטי משליכים רשת על סבא דברימימוס, לוכדים אותו וחוטפים אותו אל מחוץ לבמה. בעוד מספר חתולים מנסים לעקוב אחריהם דמיטר ובאמבלורינה שרות את שידוע להן על מקאוויטי (Macavity: The Mystery Cat). עם סיום השיר חוזר מקאוויטי כשהוא מחופש לסבא דברימימוס. כאשר דימטר חושפת אותו, הוא נלחם עם מאנקוסטראפ ואלונזו. אף על פי שבתחילה הוא מצליח להחזיק מעמד במאבק נגדם, בסופו של דבר מקאוויטי חש מאוים על ידי שני החתולים הצעירים; כאשר שאר שבט החתולים מתחיל להתלכד ולהקיף אותו הוא מקצר את חוטי החשמל של אורות הבמה, מנצל את רגע הבלבול ובורח.
ראם-טאם-טאגר מציע שהחתולים יבקשו את עזרתו של מר מיסטופליס (השיר Mr. Mistoffelees). מר מיסטופליס הוא חתול שחור וקטן, שיכול לבצע מעשי קסם שאף חתול אחר לא יכול לעשות. מר מיסטופליס רוקד את הריקוד שלו שנחשב לאחד מריקודי הסולו המורכבים והמאתגרים ביותר במחזמר. החתול הקסום משיב את החשמל לאורות הבמה, ומחזיר את סבא דברימימוס. הוא זוכה בשל כך לשבחים מכל החתולים. שעת זריחת השמש מתקרבת. כעת, לאחר שחרורו, סבא דברימימוס יכול לנקוב בשם החתול הנבחר.
לאחר שסבא דברימימוס מתיישב ועומד להכריז על בחירתו, גריזבלה חוזרת למגרש הגרוטאות, והוא מאפשר לה לפנות בדברים אל אספת החתולים (בשיר Memory). בברכתן ובעידודן של ויקטוריה וג'מימה פנייתה של גריזבלה נענית בחיוב והיא נבחרת להיות החתולה אשר תזכה לעלות לשמיים ולהיוולד מחדש לחיים חדשים (השיר The Journey to the Heaviside Layer). צמיג גדול עולה מערמות הזבל, ונושא את גריזבלה ואת סבא דברימימוס לעבר השמיים. סבא דברימימוס יורד כדי שהיא תוכל לסיים את המסע בכוחות עצמה. סבא דברימימוס נושא את נאום הסיכום שלו לקהל האנושי The Ad-Dressing of Cats והתוכנית מגיעה לסיומה.
מוזיקה > סדר השירים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  מערכה ראשונה "Overture" – תזמורת  "Prologue: Jellicle Songs for Jellicle Cats" – הלהקה  "The Naming of Cats" – הלהקה  "The Invitation to the Jellicle Ball" – ויקטוריה, קרבוקטי, מאנקוסטראפ  "The Old Gumbie Cat" – ג'ני-אני-דוטס, מאנקוסטראפ, בומבלורינה, ג'לילורום, דמיטר  "The Rum Tum Tugger" – ראם טאם טאגר והלהקה  "Grizabella: The Glamour Cat" – גריזבלה, דמיטר, בומבלורינה  "Bustopher Jones: The Cat About Town" – באסטופר ג'ונס, ג'ני-אני-דוטס, ג'לילורום, בומבלורינה  "Mungojerrie and Rumpleteazer" – מונגוג'רי, ראמפלטיזר  "Old Deuteronomy" – מאנקוסטראפ, ראם טאם טאגר, סבא דברימימוס  "The Awful Battle of The Pekes and the Pollicles" – מאנקוסטראפ, ראמפוס והלהקה  "The Song of the Jellicles" – הלהקה  "The Jellicle Ball" – תזמורת  "Grizabella, The Glamour Cat"‏ (Reprise) – גריזבלה  "Memory" – גריזבלה |  מערכה שנייה "The Moments of Happiness" / "Memory" – סבא דברימימוס, ג'מימה  "Gus: The Theatre Cat" – גאס, ג'לילורום  "Growltiger's Last Stand" - גאס (כגראולטיגר), ג'לילורום (כגרידלבון) והלהקה  "Gus: The Theater Cat"‏ (Reprise) – גאס  "Skimbleshanks: The Railway Cat" – סקימבלשאנקס והלהקה  "Macavity: The Mystery Cat" – דמיטר, בומבלורינה  "Macavity Fight" – מקאוויטי, מאנקוסטראפ, אלונזו  "Mr. Mistoffelees" – קוואקסו/מר מיסטופליס, ראם טאם טאגר  "Jellicle Choice" / "Daylight" – מאנקוסטראפ, ג'מימה  "Memory"‏ (Reprise) – גריזבלה, ג'מימה  "The Journey to the Heaviside Layer" – הלהקה  "Finale: The Ad-Dressing of Cats" – סבא דברימימוס והלהקה |
מוזיקה > הרכב התזמורת

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  כלי נשיפה מעץ I: חליל צד, סקסופון-טנור, סקסופון-סופרן  כלי נשיפה מעץ II: קלרינט בסי במול, סקסופון-בריטון, חליל צד  כלי נשיפה מעץ III: אבוב, קרן אנגלית  קונטרבס |  צ'לו  קרן יער I  קרן יער II  חצוצרה I  חצוצרה II  טרומבון |  כלי הקשה  קלידים I  קלידים II  קלידים III  מערכת תופים  גיטרה חשמלית |  |  |  |  |  |
שחקנים

בין השחקנים הרבים שהשתתפו בהפקות המחזמר השונות, לאורך השנים, ניתן למנות את:
| שם הדמות | השחקן/ית בהפקת לונדון המקורית 1981 | השחקן/ית בהפקת ברודוויי המקורית 1982 | השחקן/ית בסרט משנת 1998 |
| --- | --- | --- | --- |
| אלונזו | רולנד אלכסנדר | הקטור ג'אמי מרקאדו | ג'אסון גראדינר |
| אלקטרה | אניטה פאשלי | קריסטין לאנגר | ליאה סו מורלנד |
| אספרגוס "גאס" | סטיבן טאטה | סטיבן חנן | טוני טימברלייק |
| בומבלורינה | גרלדיאן גרדנר | דונה קינג | רוזמרי פורד |
| ג'מימה/סילאבאב | שרה ברייטמן | ויטני קרשאו | וירלה קאסטליין |
| ג'לילורום | סוזן ג'ין טאנר | בוני סימונס | סוזן ג'ין טאנר |
| גריזבלה | איליין פייג' | בטי באקלי | איליין פייג' |
| סבא דברימימוס | בריאן בלסד | קן פאג' | קן פאג' |
| דמיטר | שרון לי-היל | ונדי אדמיד | אווה מאי |
| מונגוג'רי | ג'ון טרונטון | רנה קלמנטה | דרו וארלי |
| מקאוויטי | ג'ון טרונטון | קנת' ארד | בראיין וולטרס |
| ראמפלטיזר | בוני לנגפורד | קריסטין לאנגר | ג'ו גיב |
| ראם טאם טאגר | פאול ניקולס | טרנס מאן | ג'ון פרטידג' |
פרסים ומועמדויות > הפקת וסט אנד המקורית

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 | פרס אוליבייה | המחזמר החדש הטוב ביותר | המחזמר החדש הטוב ביותר | זכייה |
| 1981 | פרס אוליבייה | הישגים יוצאי דופן במחזמר | ג'יליאן לין | זכייה |
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המקורית

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | פרס טוני | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | זכייה |
| 1983 | פרס טוני | מחזאי הטוב ביותר (מחזמר) | אנדרו לויד ובר, טרוור נאן, ג'יליאן לין | זכייה |
| 1983 | פרס טוני | הלחן הטוב ביותר | אנדרו לויד ובר, ת"ס אליוט, טרוור נאן | זכייה |
| 1983 | פרס טוני | שחקן ראשי הטוב ביותר במחזמר | הארי גרוונר, כמאנקוסטראפ | מועמדות |
| 1983 | פרס טוני | שחקן ראשי הטוב ביותר במחזמר | סטיבן הנאן, כבאסטופר ג'ונס / גאס / גראולטיגר | מועמדות |
| 1983 | פרס טוני | שחקנית ראשית הטובה ביותר במחזמר | בטי באקלי | זכייה |
| 1983 | פרס טוני | הבימוי הטוב ביותר במחזמר | טרוור נאן | זכייה |
| 1983 | פרס טוני | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | ג'יליאן לין | מועמדות |
| 1983 | פרס טוני | עיצוב התפאורה הטוב ביותר | ג'ון נפייר | מועמדות |
| 1983 | פרס טוני | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | ג'ון נפייר | זכייה |
| 1983 | פרס טוני | התאורה הטובה ביותר | דייוויד הרסי | זכייה |
שינויים במחזמר

מאז הצגות הבכורה בלונדון ובברודוויי, המחזמר עבר מספר שינויים. הגרסה העדכנית ביותר, שזכויותיה שמורות לחברת ההפקות של רוג'רס והמרשטיין, מבוססת על הגרסה של סיבוב ההופעות האחרון בבריטניה. בגרסה הושמטו, הועברו והתווספו מספר קטעים מוזיקליים, קטעי שירה שובצו מחדש ומספר נגני התזמורת הופחת.
בגרסה המקורית של לונדון, השיר "Mungojerrie and Rumpelteazer" בוצע במשקל 12/8 בסגנון ג'אזי על ידי מאנגוג'רי וראמפלטיזר אשר שרו על עצמם. בשלב מאוחר יותר, לקראת העלאת המחזה בברודוויי, כתב אנדרו לויד ובר מנגינה חדשה לשיר. בהפקה זו מר מיסטופליס שר על מאנגוג'רי וראמפלטיזר בגוף השלישי, כאשר השניים הם למעשה בובות הנשלטות על ידי קסמיו של מר מיסטופליס. גרסה זו של השיר בוצעה במשקל 4/4 קצבי. חלקו האמצעי בוצע במשקל 7/8, בסגנון הדומה לגרסה המקורית. כל ההפקות הבאות ביצעו את המחזמר בגרסה החדשה של ובר עד העיבוד הקולנועי של המחזה משנת 1998 שבו הדמויות שבו ושרו את שירן בעצמן (כמו כן בגרסת הסרט קוצץ בית מהשיר). כיום מונגוג'רי וראמפלטיזר שרים את השיר שלהם עצמם בכל ההפקות. בגרסה הנוכחית, המבוססת על הגרסה של סיבוב ההופעות האחרון בבריטניה, הקטע שבמשקל 7/8 עובד ל-4/4, תוך שימוש בטריולות המדמות את משקל 12/8 המקורי.
גם הקטע "Growltiger's Last Stand" שונה לקראת ההפקה בברודוויי. בהפקה הלונדונית המקורית "הדואט האחרון" של גראולטיגר וגרידלבון היה מבוסס על שיר של ת"ס אליוט שמעולם לא פורסם: "The Ballad of Billy M'Caw". בהפקה של ברודוויי הבלדה הוחלפה באופרה איטלקית (המזכירה את "מאדאם באטרפליי" של פוצ'יני). גרסה חדשה זו שולבה לאחר מכן ברוב ההפקות ברחבי העולם (החריגה הבולטת הייתה ההפקה ההונגרית). ההפקה הלונדונית המשיכה לבצע את הבלדה המקורית עד ראשית שנות ה־90, כשהוחלפה באריה האיטלקית. "Billy M'Caw" שולבה מחדש במחזה בסיבוב ההופעות בבריטניה, שהחל סמוך למועד ירידת ההצגה מבימות לונדון. ובר אמר כי הוא מרוצה מהחזרה של "The Ballad of Billy M'Caw" שכן הוא לא אהב במיוחד את הגרסה האיטלקית. בגרסת סרט הווידאו, הסצנה הכוללת את דמותו של גראולטיגר נחתכה כולה, בשל גילו המתקדם של השחקן סר ג'ון מילס – גאס – חתול התיאטרון). על פי זכויות היוצרים של המחזמר, שני השירים נכללים בו, וניתנת אפשרות לכל הפקה לבחור איזה מהשניים לכלול.
בהפקות מהשנים האחרונות שונו מילות השיר "Growltiger's Last Stand" כדי להימנע משימוש בביטויי גנאי (המילה "Chinks", המשמשת ככינוי גנאי לסינים, הוחלפה במילה "Siamese"). עם זאת, המילים "Heathen Chinese" שמופיעות בשיר "The Awful Battle of The Pekes and the Pollicles" לא שונו.
בהקלטה של צוות השחקנים המקורי של ההפקה הלונדונית הוקלטו גרסאות ארוכות יותר של השירים "The Old Gumbie Cat",‏ "Old Deuteronomy" ו־"The Ad-Dressing of Cats", עם שורות/בתים שהושמטו בהפקות מאוחרות יותר.
בסיבוב ההופעות בארצות הברית ממשיכים להשתמש במוזיקה של הגרסה המקורית של ברודוויי, לרבות האריה האיטלקית וחומרים אחרים שנחתכו מגרסאות חדשות יותר. רק "The Awful Battle of The Pekes and the Pollicles" ובית אחד מ־"Mungojerrie and Rumpleteazer" נחתכו מהביצוע של הפקה זו.
הפקות בישראל

המחזמר הועלה לראשונה בישראל בשנת 1997 תחת השם "Mיאו" בבימת-הנוער העירונית רחובות. בסיס התפאורה הורכב מ־10 מכוניות שלמות (שהובאו לבמה ממגרש גרוטאות סמוך על ידי גרר של עיריית רחובות) וסט של פיגומים מאתר שיפוצים סמוך.
בשנת 2007 הועלה המחזמר בהפקה משותפת של בית צבי ותיאטרון הספרייה, בתרגומו של דניאל אפרת ובבימויו של הכוריאוגרף עוז מורג. ההפקה זכתה לביקוש רב ובסיבוב הראשון שלה היא הוצגה למעלה ממאה פעמים. בחודש דצמבר 2008, לאור הביקוש הרב, עלתה ההפקה בשנית בחג החנוכה והציגה את ההצגה ה־120 במספר. בהפקה השתתפו בוגרי בית צבי ותלמידי השנה השלישית, ביניהם: יוליה איגלניק (ויקטוריה), אור אילן (ראמפלטיזר), דניאל אפרת (מאנגוג'רי), אברי ארבל (סקימבלשאנקס), אוהד יהודאי/תדהר יששכר (ג'ורג'), הילה זיתון (גריזבלה), רויטל זלצמן (גריזבלה), שחר ישי (מאנקוסטראפ), קרן מרום (בומבאליורינה), רוני מרחבי (ג'ני-אני-דוטס), ברייני פירסטנברג (גריזבלה), שחר פרץ (מיסתופליס), ניר שיבר (גאס), ליז רביאן (בומבאליורינה).
בנובמבר 2014 הגיעה לישראל ההפקה של המחזה מלונדון והופיעה בשפת המקור (עם כתוביות בעברית על מסך).
עיבודים קולנועיים

בשנת 1990 עשה סטיבן ספילברג עסקה עם ובר להפקת סרט הנפשה על ידי Amblimation שיהיה מבוסס על המחזמר, אם כי הפרויקט בוטל עקב סגירת חברת ההפקה בשנת 1997.
בשנת 1998 הפיק ובר סרט וידאו באותו השם המבוסס על ההפקה הבימתית בלונדון, בכיכובם של איליין פייג', שגילמה לראשונה בלונדון את התפקיד של גריזבלה; קן פייג', שגילם לראשונה בברודוויי את התפקיד של סבא דברימימוס; סר ג'ון מילס כגאס; מייקל גרובר כמאנקוסטראפ; ג'ון פרטרידג' כראם טאם טאגר; ג'ו גיב כראמפלטיזר; ובהשתתפות זמרים ורקדנים רבים שלקחו חלק בהפקות הבמה השונות של המחזמר. את הסרט ביים דייוויד מאלט, עם כוריאוגרפיה ובימוי מוזיקלי מאת ג'יליאן לין, היוצרת המקורית והמוערכת של המחזמר. הצילומים נערכו ב־Adelphi Theatre שבלונדון. הסרט הופץ למכירה ב־VHS, ובהמשך ב־DVD, ונמכר לשידור בערוצי טלוויזיה ברחבי העולם (גם בישראל). ובר וצוות ההפקה של הסרט רצו להעביר לצופים בבית את התחושה של צפייה בהופעה החיה, ולכן הציבו את כל המצלמות מול הבמה בזוויות שונות והוסיפו כמה צילומי תקריב.
ב־2019 יצא סרט קולנוע המבוסס על המחזה, בהשתתפותם של טיילור סוויפט, רבל וילסון, ג'ניפר הדסון, ג'יימס קורדן ועוד. הסרט קיבל ביקורות שליליות והכנסותיו לא כיסו את עלות הפקתו.
אלכסנדר צינקר

אלכסנדר צינקר (נולד ב-2 בינואר 1953) הוא איש ציבור שהיה אסיר ציון וחבר הכנסת לשעבר מטעם ישראל בעליה והבחירה הדמוקרטית.
צינקר נולד ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית בשנת 1953. סיים תואר שני במכון הפוליטכני בארמניה בשנת 1975 ובעל דוקטורט מהמרכז למדעי הניהול במוסקבה משנת 1988.
בשנת 1990 עלה לישראל. בשנת 1999 נבחר לכנסת ה-15 מטעם מפלגת ישראל בעליה. במהלך הקדנציה פרש מהסיעה יחד עם רומן ברונפמן ויחד הם יצרו את סיעת הבחירה הדמוקרטית, אולם פרש ממנה לאחר שלא הסכים עם הקו שהנהיג ברונפמן. בבחירות לכנסת ה-16 הקים את מפלגת אזרח ומדינה, אך מפלגתו לא עברה את אחוז החסימה. בבחירות לכנסת ה-17 מפלגתו שימשה כמפלגת מדף למפלגת חץ של אברהם פורז.
אברהם ורדיגר

אברהם ורדיגר (6 במאי 1921, כ"ח בניסן תרפ"א – 27 בנובמבר 2013, כ"ד בכסלו תשע"ד) היה איש ציבור דתי, מראשי פועלי אגודת ישראל. כיהן כסגן שר במשרד לענייני ירושלים, חבר הכנסת מטעם פועלי אגודת ישראל, מורשה, אגודת ישראל ויהדות התורה ויושב ראש דירקטוריון בנק פאג"י.
ביוגרפיה

ורדיגר נולד בעיר לודז' שבפולין ליעקב ורדיגר מצאצאי הרב אברהם מטשכנוב, אבי שושלת חסידות סטריקוב. אביו, נכדו של רבי מנחם מנדל לנדא מזוויירצ'ה, הוציא מספר ספרים של רבי אברהם מטשכנוב.
עלה לארץ ישראל ב-1947. את השכלתו רכש בלימודים בישיבה גבוהה. היה פעיל בתנועת פאג"י בפולין, צרפת וישראל. שירת בצה"ל.
ב-21 בדצמבר 1967 החל לכהן בכנסת השישית, לאחר שחבר הכנסת יעקב כ"ץ נפטר לאחר שנפצע בתאונת דרכים וכיהן עד סיום הכנסת השמינית ב-1977. ב-1984 הקים את מורשה יחד עם הרב חיים דרוקמן, וכיהן מטעמה בכנסת ה-11. בסיום אותה קדנציה השתלב מחדש באגודת ישראל וכיהן מטעמה בכנסת ה-12 (עד 1992). בכנסת ה-13 כיהן מחצית מהקדנציה (מ-28 ביוני 1994) ברוטציה עם חבר הכנסת מנחם פרוש. פרש מהכנסת ב-1996.
כיהן בתפקידים בכירים בתנועת פועלי אגודת ישראל ושנים רבות כמזכיר הכללי עד שנבחר ליו"ר  התנועה. כיהן כחבר הכנסת מטעם אגודת ישראל, חזית דתית תורתית ויהדות התורה. בכנסת ה-12 כיהן כיו"ר ועדת האתיקה של הכנסת וב-27 בנובמבר 1990 נתמנה לסגן שר במשרד לענייני ירושלים, תפקיד שנוצר בשבילו ולא היה קיים עד אז.
ורדיגר התפרסם כשסירב לשתף פעולה עם ניסיונו של שמעון פרס להקים ממשלה צרה בימי "התרגיל המסריח" ב-1990. גורמים באגודת ישראל תבעו ממנו להתפטר, אם אינו מוכן להצביע כהחלטת הסיעה. הלחץ שהופעל עליו הביא אותו לכתוב מכתב התפטרות, אך בעקבות בקשותיהם של רבי מנחם מנדל שניאורסון והרב אלעזר מנחם מן שך, חזר בו מהתפטרותו ותמך בממשלתו החדשה של שמיר.
נפטר בשנת 2013, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
בנו, חנוך ורדיגר, ניסה ללא הצלחה להחיות את תנועת פועלי אגודת ישראל ולהריצה בבחירות לכנסת ובהמשך עמד בראש תנועת 'טוב' שהתמודדה במישור המוניציפלי.
בט' באייר תשפ"ג, 30 באפריל 2023, הנציחה אותו עיריית ירושלים בקריאת מעבר רחוב על שמו בשכונת מקור ברוך סמוך לרחוב רש"י, בטקס שהתקיים במעמד הרב הראשי לישראל הרב דוד לאו, ראש העיר משה ליאון ובני המשפחה בהנחיית משה שטרן.
הערות שוליים

↑
אברהם ורדיגר, באתר הכנסת
אברהם ורדיגר, באתר כנסת פתוחה
↑  פגישת ורדיגר ושך בסוף השבוע עוררה תמיהה ברחוב הליטאי (15/04/1990) - נח זבולוני - רנ"ז - מאמרים, באתר ranaz.co.il; קורנפלד, בחדרי חרדים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 274201  NLI: 987007269295005171  GND: 122363604  ISNI: 0000 0004 4888 2604  LCCN: no2019023272  ULAN: 500478261  VIAF: 79463633   WorldCat (עם VIAF): 79463633
ראשטריה סוויאמסווק סאנג

.
| --- | --- |


 
 מדינה:  הודו 
 מטה הארגון:  נאגפור 
 מייסדים:  קשב בלירם הדג'וואר 
 תקופת הפעילות:  27 בספטמבר 1925 – הווה (99 שנים) 
 rss.org
 
ראשטריה סוויאמסווק סאנג (תרגום: "ארגון פטריוטי לאומי", באנגלית: Rashtriya Swayamsevak Sangh או RSS)
הוא ארגון פוליטי ימני, הינדי לאומני, התנדבותי, המפעיל כוח צבאי למחצה. ה-RSS הוא רשת ארגונים, סנג פריוואר, שרבים שיקבלו בולטות והשפעה רבה בהודו והחשוב מביניהם הוא מפלגת העם ההודית שבראשה עומד היום נרנדרה מודי, ראש ממשלת הודו.
הראשטריה הוקמה ב-1925 כקבוצה חינוכית לאימון גברים הינדים לבניית "משמעת הינדית" על מנת לאחד את הקהילה ההינדית ולהקים מדינה לאומית הינדית המבוססת על רעיון ההינדוטבה. התנועה שאבה השראה מתנועות פשיסטיות אירופאיות. מתנדבי RSS הגבירו את מעורבותם בפוליטיקה בהדרגה והיו לכח לאומי משמעותי בפוליטיקה ההודית.
עד 1990 הקימה הקבוצה רשת בתי ספר, מוסדות צדקה ומועדונים אשר פועלים גם להפצת האידאולוגיה של התנועה. נכון לשנת 2020, חברים בראשטריה סוויאמסווק סאנג, כ-585,000 חברים הפעילים ב-57,000 סניפים. הוא מפעילי איגוד מקצועי, ארגוני נשים, נוער וסטודנטים.
הקמה

ראשטריה סוויאמסווק סאנג נוסדה ב-1925 על ידי קשב בלירם הדג'וואר (אנ'), רופא, מאזור מהראראשטרה, כחלק מהתנועה נגד השלטון הבריטי וכתגובה למתחים בין הינדים למוסלמים. הוא הושפע מהוגה הדעות ההינדי Vinayak Damodar Savarkar (אנ') שקרא להקים אומה הינדית. בשנות הארבעים של המאה הקודמת, נאסר על חברי RSS, לקחת חלק בתנועת צאו מהודו שהנהיג גנדי.
גופים קשורים

הראשטריה הייתה קשורה למספר מפלגות פוליטיות. הראשונה שבהם, הינדו מהסבהה, הוקם ב-1907, והתפצל ב-1950, כאשר סגן נשיא המפלגה סיאמה פרסד מוקהרג'י פרש ממנו והקים את בהרטיה ג'אנה סנג, שהפכה למזוהה עם הארגון. לאחר מצב החירום בהודו התאחדה בהברטיה ג'אנה סנג עם מפלגת ג'נטה וב-1980 התפצלה ממנה והקימה את בהרטיה ג'נטה סנג, שהפכה למפלגה המזוהה עם הארגון.