stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lighting Up the Sky
רצועות

| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | You and I  | סולי ארנה | 5:17 |
| 2. | Red White & Blue  |   | 4:04 |
| 3. | Surrender  | ארנה, אריק רון | 3:40 |
| 4. | What About Me  |   | 3:55 |
| 5. | Truth  |   | 4:33 |
| 6. | Hell's Not Dead  |   | 4:50 |
| 7. | Soul on Fire  |   | 4:05 |
| 8. | Let's Go  |   | 5:40 |
| 9. | Best of Times  |   | 3:36 |
| 10. | Growing Old  |   | 5:01 |
| 11. | Lighting Up the Sky  |   | 4:46 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 49:31 |
אפשרות לאלבום נוסף

למרות האמירה של ארנה לפיה Lighting Up the Sky יהיה האלבום האחרון של הלהקה, הוא לא שלל לחלוטין אפשרות שהלהקה תוציא מוזיקה נוספת בעתיד, וציין:
אנחנו סבורים שכיבדנו את הקריירה שלנו, את היחסים שלנו עם המעריצים, ותמיד נהיה שם בשבילם; נמשיך להופיע. אבל לגבי להמשיך עם זה, אחרי האלבום הזה, אלא אם יום אחד נחליט, 'יאללה, עוד אחד לדרך', נראה לי שבזאת סיימנו עם מוזיקה חדשה.
בתגובה לדבריו של ארנה ציין כתב הפורבס קוונטין סינגר שהודעות על "הופעות פרידה" ו"אלבומים אחרונים" הן נפוצות למדי בסצנת הרוק, ולהקות נוטות לשחרר הודעות כאלה על מנת להתאחד בהמשך ולהוציא מוזיקה חדשה במשך שנים רבות לאחר מכן.
משתתפים

| --- | --- |
גודסמאק סולי ארנה – שירה, גיטרת קצב, פסנתר, הפקה  טוני רומבולה – גיטרה מובילה, קולות רקע  רובי מריל – בס, קולות רקע  שאנון לארקין – תופים: צוות נוסף אנדרו מרדוק – הפקה
Mrs. Potato Head

| --- | --- |

 שיר בביצוע מלאני מרטינז
 מתוך האלבום Cry Baby
 יצא לאור:  14 באוגוסט 2015
 פורמט:  הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
 תאריך הקלטה:  2013-15
 סוגה:  גל אפל
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:37
 חברת תקליטים:  אטלנטיק • וורנר שאפל
 כתיבה:  מרטינז, ג'רמי דוסוליאט, טים סומרס
 הפקה:  וואן לאב
Mrs. Potato Head הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום הבכורה שלה, Cry Baby. השיר יצא לאור ב-14 באוגוסט 2015, ביחד עם שאר שירי האלבום, על ידי חברות התקליטים וורנר שאפל מיוזיק ואטלנטיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום החמישי במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, ג'רמי דוסוליאט וטים סומרס והופק על ידי וואן לאב, אשר הפיק לה את "Dollhouse", ו-"Carousel". השיר מכיל בתוכו את סגנון הגל האפל, אשר אפיין כמה שירים נוספים של מרטינז במהלך הקריירה שלה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-115 מיליון השמעות.
הצלחה

למרות שלא יצא כסינגל, זכה השיר להצלחה רבה, כאשר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה. איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-2 בדצמבר 2016, תוך שצבר למעלה מ-100 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 5 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
| קנדה (Music Canada) | זהב | 40,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
הערות שוליים

1 2  Cry Baby (Deluxe Edition), נבדק ב-2020-05-01
1 2  Melanie Martinez (2) - Cry Baby, Discogs (באנגלית)
1 2  Cry Baby by Melanie Martinez, Genius (באנגלית)
↑  Melanie Martinez, Billboard
1 2  Melanie Martinez – Mrs. Potato Head (באנגלית), נבדק ב-2020-05-01
↑  Melanie Martinez – Dollhouse (באנגלית), אורכב מ-המקור ב-2016-07-09, נבדק ב-2020-05-01
↑  Melanie Martinez – Carousel (באנגלית), נבדק ב-2020-05-01
↑  Mrs. Potato Head, נבדק ב-2020-05-01
1 2  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
1 2  Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית)
↑  Melanie Martinez - Mrs. Potato Head (Official Music Video)
| מלאני מרטינז |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים | דיסקוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | Cry Baby • K-12 • Portals |  |
| מיני-אלבומים | Dollhouse • Pity Party EP • Cry Baby's Extra Clutter EP • After School |  |
| סיבובי הופעות | Dollhouse Tour • Cry Baby Tour • K-12 Tour |  |
| מלאני מרטינז – שירים |
| --- | --- | --- |
| Dollhouse | "Dollhouse" • "Carousel" • "Dead to Me" • "Bittersweet Tragedy" |  |
| Cry Baby | "Cry Baby" • "Dollhouse" • "Sippy Cup" • "Carousel" • "Alphabet Boy" • "Soap" • "Training Wheels" • "Pity Party" • "Tag, You're It" • "Milk and Cookies" • "Pacify Her" • "Mrs. Potato Head" • "Mad Hatter" |  |
| Cry Baby's Extra Clutter | "Play Date" • "Teddy Bear" • "Cake" • "Gingerbread Man" |  |
| K-12 | "Wheels on the Bus" • "Class Fight" • "The Principal" • "Show & Tell" • "Nurse's Office" • "Drama Club" • "Strawberry Shortcake" • "Lunchbox Friends" • "Orange Juice" • "Detention" • "Teacher's Pet" • "High School Sweethearts" • "Recess" |  |
| After School | "Notebook" • "Test Me" • "Brain & Heart" • "Numbers" • "Glued" • "Field Trip" • "The Bakery" |  |
| Portals | "Death" |  |
| סינגלים אחרים | "Piggyback" • "Copy Cat" • "Fire Drill" |  |
Ms. (כתב עת)

שער הגיליון הראשון שיצא לאור ב-1972
Ms.‎ ("מיז", בתעתיק לעברית) הוא כתב עת פמיניסטי ליברלי אשר החל לצאת לאור בשנת 1972. דורותי פיטמן יוז וגלוריה סטיינם ייסדו את המגזין. מיז התחיל כמהדורה מיוחדת של מגזין ניו יורק, וקליי פלקר, העורך ועיתונאי של המגזין מימן את הגיליון הראשון. מהדורת הניסיון הראשונה, שכללה 300,000 עותקים נמכרה בתוך שמונה ימים. צוות העריכה המייסד כלל נשים המזוהות עם הגל השני של הפמיניזם: לטי קוטין פוגרבין (אנ'), מרי טום (אנ'), פטרישיה קרביין, ג'ואן אדגר, נינה פינקלשטיין ומרי פיקוק. מטרתן המוצהרת הייתה ליצור כתב עת לכל הנשים, אשר יהווה במה לשיח פוליטי פמיניסטי. בפועל, שימש המגזין כאמצעי להפצת בשורת הפמיניזם בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 לכלל האוכלוסייה וכלל הנשים.
בעקבות פרסום כתב העת, נשים נחשפו לראשונה למאמרים אשר הביעו עמדה נוקבת ובוטה בנוגע לסוגיות מרכזיות כגון: הטרדה מינית, אלימות נגד נשים, דימוי גוף ועוד. זאת לאחר שבמשך עשרות שנים, עניינם של המגזינים הפופולריים לנשים תאם את  תפקידי המגדר המקובלים אשר כללו מתן עצות בכל הקשור למטלות הבית, מתכונים, טיפוח הגוף וכדומה.
כמו כן, המאמרים נכתבו בשפה קולחת ונהירה והיו יוצאי דופן מול הכתיבה הפמיניסטית הרווחת שהייתה תאורטית ברובה ובלשון אקדמית.
הכותבות היו ברובן עיתונאיות, נשות ציבור ואקדמיה אשר יצאו כנגד המדיה התקשורתית וכנגד האופן הסטריאוטיפי בו מוצגות נשים כאמהות, עקרות בית וצרכניות שמטרתן היחידה היא לרצות את הגברים בחייהן. גם בשנת 2015, המגזין נתפס כשלוחה של התנועה לשחרור הנשים ושם נרדף לפמיניזם.
אבני דרך

בשנות ה-70 של המאה ה-20 היה כתב העת בשיא הפופולריות שלו, ובעשור הראשון לקיומו הוא נהנה מתפוצה מרשימה הדומה למגזין מסחרי. המייסדות ביקשו להביא לתודעת הציבור הנשי סוגיות "מושתקות" במטרה לעורר דיון ענייני וחשיבה מקורית. הגיליון הראשון עסק בהפלה מלאכותית וזכות הנשים על גופן. נשים אמריקאיות בולטות ומוכרות הצהירו מעל דפי המגזין שהן ביצעו הפלה, על אף היות המעשה בלתי חוקי באותה התקופה. שנה לאחר מכן, בשנת 1973 הפך בית המשפט העליון של ארצות הברית את הפסיקה וקבע בפסק דין רו נגד וייד שהפלה בשליש הראשון של ההיריון היא לגיטימית וחוק האוסר הפלה פוגע בערך דמוקרטי בסיסי - הזכות לפרטיות. התנועה הפמיניסטית זקפה את המהלך הזה לזכות ההד הציבורי הרחב שנוצר בעקבות חשיפת סיפורן של הנשים ב"מיז". במהלך שנות השבעים "מיז" היה למגזין האמריקני הראשון שדן בסוגיות טעונות כדוגמת אלימות במשפחה, דימוי גוף של נשים, שכר נשים ואונס. חלק מהמאמרים המפורסמים ביותר משמשים כחומר לימוד במחלקות ללימודי נשים וכאמצעי רב ערך לפעילות של פמיניסטיות, מנהיגים פוליטיים ומורים.
את שער המגזין הראשון ציירה האמנית היהודייה מרים ווסק (Miriam Wosk). על השער הוצגה האלה ההינדית קאלי, המאופיינת בדרך כלל באנרגיה אינסופית כאישה אומללה, העוסקת בשלל משימות ביתיות, הרבה מעבר ליכולותיה הפיזיות ובנוסף, עובר גדל ברחמה. האיור על רקע אדום בולט היה פורץ דרך. על שערי העיתונים לנשים שהופיעו עד אותה עת, הוצגו בדרך כלל פנים של אשה לבנה, סקסית, יפה ומסופקת. הגיליון עורר עניין רב מאוד ו-300,000 עותקים נמכרו תוך שמונה ימים.
".Ms", שמו של המגזין, היה בעל מטרה סמלית חינוכית. בעוד שלגברים פנו רק בתואר ".Mr"‏ (קיצור של "Mister" - "מיסטר") לנשים היו שני תארים: הבחינו בין אשה נשואה (".Mrs", קיצור של "Misses"‏ - "מיסיז") לאשה רווקה ("Miss" - "מיס"). הבחנה זו גרמה לאי נוחות רבה בקרב נשים רבות שלא רצו להיות מוגדרות על פי הסטטוס האישי שלהן. השימוש בשם Ms באמצעות המגזין היה למעשה פניה לכל הנשים ללא קשר לסטטוס האישי שלהן, כבן אנוש נקבי, ושימת דגש על המחלוקת בעניין.
מדיניות הפרסום בכתב העת

כך התבטאה גלוריה סטיינם כשנשאלה על כוחן של פרסומות בכתבי עת לנשים: ”כאשר המגזין יצא לאור רצינו שתהיינה בו מודעות פרסומת, על מנת שנשים תוכלנה לרכוש אותו במחיר סביר. אך בעיקר קיווינו ליצור פורום שנוכל להתדיין בו עם יצרנים ומשווקים על שיפור תעשיית הפרסום לנשים, כי אחרי הכול, הפרסומות הן כמו חדשות, טלוויזיה וסרטי קולנוע, הן מקור מידע עוצמתי”.
למעשה, במשך כל שנות פעילותו, המגזין ניצב בפני אי יציבות פיננסית כתוצאה מהחלטתן העקרונית של העורכות למנוע פרסום מִינָנִי ופרסום של מוצרים "מזיקים" או מעליבים, כדוגמת דיאודורנטים לנשים. המדיניות הייתה להתיר רק פרסום של מוצרים שאינם נתפסים כנשיים באופן בוטה, כגון: מכוניות, סיגריות, פוליסות ביטוח וכרטיסי אשראי. בשנת 1989 המגזין נסגר משום שחברות הפרסום סירבו לפרסם בו מכיוון שהוא נתפס כ"פוליטי" ומסובך מדי. כאשר חזר לפעול שוב לאחר שנה לא היו בו פרסומות וקוראים רבים הפסיקו את המנוי משום שהמראה והכיוון של המגזין השתנו מאוד. עד שנת 2000 המגזין היה בבעלויות שונות וללא פרסומות. בשנת 2001 המגזין נרכש על ידי The Feminist Majority Foundation והוא יוצא לאור בדפוס כרבעון. למגזין אתר אינטרנט ובלוג.
קשר לישראל

בשנת 2008 ביקש ארגון הקונגרס היהודי האמריקאי לפרסם מודעת פרסומת ב"מיז". במודעה נראו דורית ביניש, נשיאת בית המשפט העליון, ציפי לבני, שרת החוץ של ישראל ודליה איציק, יושבת ראש הכנסת, ומעל מופיע הטקסט "זוהי ישראל". עורכת המגזין, קאתי ספילר (Kathy Spillar) דחתה את הבקשה בתואנה שהמודעה "תצית סופת אש" בקרב הקוראים. הסירוב עורר ויכוח עז בין הארגון לעורכי המגזין. הארגון הדגיש שמטרת המודעה הייתה להבליט את העובדה שבישראל של שנת 2008 נשים מכהנות בתפקידים בכירים מאוד בשלוש הרשויות המרכזיות של המדינה, ואילו העורכת הראשית של המגזין הודיעה כי כתב העת אינו מעוניין להיות מעורב פוליטית בעוד שבמודעה מוצגות לפחות שתי נשים שההשתייכותן המפלגתית היא כזו. הקונגרס היהודי האמריקאי כינס מסיבת עיתונאים בהשתתפות פמיניסטיות יהודיות מובילות, כגון: בלו גרינברג (Blu Greenberg) ופיליס צ'סלר (Phyllis Chesler) אשר ביקרו בחריפות את ההחלטה. הן ראו במעשה הדחייה אקט נבזי של מגזין המחשיב את עצמו כעומד בחזית תנועת הנשים. לדעתן המגזין איבד את עצמאותו כאשר בחר לנקוט בעמדה שמאלנית ובכך לאפשר דה-לגיטימציה של ישראל.
לקריאה נוספת

Alperin, M. (2008). An image of Israel : Jewish feminists discuss Ms. magazine vs. American Jewish Congress. Bridges, (2), 4.
Farrell, A. E (2008). Attentive to Difference: Ms. Magazine, Coalition Building, and Sisterhood. In Gilmore, S (Ed.), Feminist Coalitions: Historical Perspectives on Second- Wave Feminism in the U.S. (pp. 48- 62). Urbana: U of Illinois
Tyner, K., & Ogle, J. P. (2007). Feminist Perspectives on Dress and the Body An Analysis of Ms. Magazine, 1972 to 2002. Clothing and Textiles Research Journal, 25(1), 74-105.
הערות שוליים

↑  Joyce Appleby, Eileen Chang, Neva Goodwin, Ms. Magazine, Encyclopedia of women in American history., Armonk, N.Y.: Sharpe Reference, 2002
↑  Farrell, A. E. (1994). A social experiment in publishing: Ms. magazine, 1972-1989. Human Relations, 47(6), 707-730.
↑  Pogrebin Abigail How Do You Spell Ms   New York Magazine, Oct 30, 2011
↑  Ms. Magazine - about
↑  We Look at ‘Ms’'  The feminist eZine
1 2 3  Farrell, A. E. (1998). Yours in sisterhood: Ms. magazine and the promise of popular feminism. Univ of North Carolina Press
↑  Remembering Miriam Wosk, First Ms. Cover Artist  MS Magazine, December 22, 2010
↑  Gloria Steinem Sex, Lies & Advertising MS Magazine, July/August 1990
↑  Ferguson, J. H., Kreshel, P. J., & Tinkham, S. F. (1990). In the pages of Ms.: Sex role portrayals of women in advertising. Journal of Advertising, 19(1), 40-51
↑  Anthony Weiss, Pro-Israel Ad Rejected by Feminist Magazine, Forward, January 16, 2008
Mrs. Robinson

| --- | --- |

 סינגל בביצוע סיימון וגרפונקל
 מתוך האלבום Bookends
 יצא לאור:  אפריל 1968 
 תאריך הקלטה:  2 בפברואר 1968
 סוגה:  פולק רוק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  4:02
 חברת תקליטים:  Columbia
 כתיבה:  פול סיימון
 לחן:  פול סיימון 
 
Mrs. Robinson (מילולית: גברת רובינסון) הוא שיר של צמד המוזיקאים האמריקאי סיימון וגרפונקל, שנכתב על ידי פול סיימון. גרסה מוקדמת של השיר הופיעה בסרט "הבוגר" משנת 1967, וכן מופיע השיר באלבום האולפן הרביעי של הצמד Bookends מ-1968.
בשנת 1968 הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והיה לשירם השני של הצמד שמגיע לראש הטבלה לאחר The Sound of Silence. ב-1969 זכה בפרס גראמי עבור ההקלטה הטובה ביותר של השנה.
מספר זמרים ידועים ביצעו גרסאות כיסוי לשיר במהלך השנים, ביניהם פרנק סינטרה, למונהדס ובון ג'ובי.
רקע

בעת שעבד הבמאי מייק ניקולס על סרטו "הבוגר" הוא נשבה בקסמם של שירי סיימון וגרפונקל, להם נהג להאזין באותה התקופה , ונפגש עם יו"ר חברת ההקלטות של סיימון וגרפונקל – קולומביה רקורדס – כדי לחתום על חוזה מולם לכתיבת מוזיקה עבור הסרט. פול סיימון לא קיבל בברכה את הרעיון וחשש מהתמסחרות של הצמד באם ימכרו שירים לסרט, אך הסכים לכתוב שיר או שניים עבור הסרט לאחר שהתרשם מהתסריט שכתב מייק ניקולס.
מספר שבועות לאחר מכן, סיימון הציע לניקולס שני שירים חדשים שכתב - "Punky's Dilemma" ו-"Overs". ניקולס התרשם שהשירים אינם מתאימים לסרט ושאל את סיימון אם כתב שירים נוספים לצמד, וסיימון השמיע לו גרסה מוקדמת של שיר שכתב והלחין בשם "Mrs. Roosevelt" - גברת רוזוולט - על שם אלינור רוזוולט, אשתו של נשיא ארצות הברית לשעבר פרנקלין רוזוולט. ניקולס התלהב מאוד מהשיר וביקש לשנות את שמו לגברת רובינסון, על שם אחת הדמויות הראשיות בסרטו, וכך הופיע השיר בסרט ובאלבום, ומוכר כיום.
ביקורות > רשימות כל הזמנים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 500 שירי הפופ של כל הזמנים | 270 |  |
פרסים ומועמדויות

בשנת 1969 זכה השיר בשני פרסי גראמי בטקס גראמי ה-11, כולל לתקליט השנה של השנה.
למרות שהסרט "הבוגר", שבו הופיע השיר, היה מועמד לכמה פרסי אוסקר וזכה בפרס על הבימוי, השיר לא היה רשאי להיות מועמד לאוסקר על פי חוקי הפרס, משום שלא נכתב במיוחד עבור הסרט.
Irgendwoher

"Irgendwoher" (בעברית: "אי שם") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הגרמנייה כריסטה ויליאמס. השיר נכתב והולחן על ידי לותר לופלר. השיר יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים "דקה".
רקע

ויליאמס ביצעה את השיר לראשונה ב-22 בפברואר 1959, בגמר הקדם השווייצרי לאירוויזיון 1959. בתום הערב, חבר השופטים הכריז כי ויליאמס נבחרה לייצג את שווייץ באירוויזיון. במרכז מילות השיר, ויליאמס שרה לאהוב ליבה וקוראת לו לחזור לזרועותיה, כיוון שהיא לא רוצה למות ערירית.
באירוויזיון

ב-11 במרץ 1959, השיר בוצע על ידי ויליאמס באירוויזיון. ויליאמס שובצה שמינית בסדר ההופעות, לפני אוסטריה ואחרי שוודיה. השיר זכה במקום הרביעי עם 14 נקודות.
הערות שוליים

↑  Finale suisse 1959
↑  1959 - Switzerland
↑  EUROVISION SONG CONTEST
↑  Eurovision 1959 Results: Voting & Points
Haggard

ערך זה עוסק בלהקת מטאל. אם התכוונתם לסופר בריטי נודע, ראו .
| --- | --- |

 מקום הקמה:  גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה גרמניה
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 זרם:  מטאל
 סוגה:  מטאל סימפוני, פרוגרסיב דת' מטאל, דת' מטאל מלודי, דת'-דום
 חברת תקליטים:  Drakkar Entertainment
 אתר רשמי
 
האגארד בהופעה ב-2010
סולנית הלהקה בהופעה
האגארד (בגרמנית: Haggard) היא להקת מטאל סימפוני מגרמניה. הלהקה ידועה בשילוב פרוגרסיבי ולא נפוץ של דת' מטאל ודת'-דום עם מוזיקה מימי הביניים והרנסאנס. האגארד מאופיינת במספר רב של נגנים, המנגנים בכלי נגינה קלאסיים לצד תופים, גיטרות וקלידים.
היסטוריה

האגארד נוסדה ב-1989, ובתחילת דרכה ניגנה דת' מטאל טכני. בהמשך, הלהקה החלה לשלב מוזיקה מימי הביניים והרנסאנס עם הדת' מטאל. אלבומם הראשון And Thou Shalt Trust... the Seer, שיצא ב-1997, היה פריצת הדרך שלהם. אחרי אלבומם השני Awaking the Centuries הם ערכו שני סיבובי הופעות במקסיקו. שני אלבומיהם הראשונים הוקדשו לנביא המסתורי נוסטרדמוס ופועלו במהלך המגפה השחורה. ב-2004 יצא אלבומם השלישי Eppur Si Muove שעסק במלומד האיטלקי גלילאו גליליי, שנשפט למעצר בית בעוון כפירה בעקבות קבלתו את טענת קופרניקוס שכדור הארץ סובב את השמש.
הרכב הלהקה שעבד על האלבום Awaking The Centuries היה הגדול ביותר בזמנם (והגדול ביותר שלהם אי פעם) ומנה 21 מוזיקאים. כל השירים הולחנו ונכתבו בידי הזמר והגיסטריסט עסיס נאסרי.
ביולי 2008 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי, Tales of Ithiria, המבוסס על סיפור פנטזיה.
חברי הלהקה > חברים נוכחיים

Asis Nasseri –שירה גברית, גרולינג, גיטרות (1991-היום)
Susanne Ehlers – שירה נשית, סופרן
Veronika Kramheller – שירה נשית, סופרן
Fiffi Fuhrmann – שירת טנור ובס
Andreas Peschke – חליל
Florian Bartl – אבוב, קרן אנגלית
Steffi Hertz – ויולה
Johannes Schleiermacher – צ'לו
Claudio Quarta – גיטרה
Hans Wolf – פסנתר, קלידים
Luz Marsen – תופים, כלי הקשה (1991-היום)
Ally - כינור
Schummi- כלי הקשה
חברי הלהקה > חברים לשעבר

Ivica Kramheller‏ (née Percinlic) – קונטרבס
Michael Stapf – כינור
Judith Marschall – כינור
Doro – כינור
Michael Schumm – תופי טימפני, כלי הקשה
Mark Pendry – קלרינט
Sasema – שירה
Robert von Greding – קלרינט
Christoph von Zastrow – חליל
Danny Klupp – גיטרה
Kathrin Pechlof – נבל
Karin Bodemüller – שירה נשית
Florian Schnellinger – גיטרה בס, שירה
Andi Nad – גיטרה בס
Gaby Koss – שירה
Robin Fischer – גיטרה בס
Andi Hemberger – שירה
Kathrin Hertz – צ'לו
Andreas Peschke – חליל
דיסקוגרפיה > דמואים

Introduction (1992)
Progressive (1994)
Once... Upon A December´s Dawn (1995)
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

And Thou Shalt Trust... the Seer (1997)
Awaking the Centuries (2000)
Eppur Si Muove (2004)
Tales of Ithiria (2008)
דיסקוגרפיה > אלבומים חיים

Awaking the Gods: Live In Mexico (2001)
דיסקוגרפיה > וידאו ו-DVD

In A Pale Moon's Shadow (VHS) (1998)
Awaking the Gods: Live In Mexico (DVD/VHS) (2001)
הערות שוליים

↑  Progressive by Haggard - RYM/Sonemic (באנגלית), נבדק ב-2023-05-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb140314507 (data)  GND: 10329308-5  ISNI: 0000 0001 0669 761X  MusicBrainz: 4ea2fd64-834c-4d78-8f4c-2a900c439031  NKC: xx0166328  VIAF: 145635485   WorldCat (עם VIAF): 145635485
Lemonade (שיר של אינטרנט מאני)

Lemonade הוא סינגל של קולקטיב וחברת תקליטי ההיפ הופ האמריקאית אינטרנט מאני, בשיתוף הראפר האמריקאי גאנה, הראפר האמריקאי דון טוליבר והראפר הקנדי נאב. השיר יצא לאור ב-14 באוגוסט 2020, כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של אינטרנט מאני, B4 the Storm, על ידי חברות התקליטים אינטרנט מאני ו-TenThousand.
רקע

השיר הוכרז לראשונה על ידי מייסד הלייבל אינטרנט מאני טאז טיילור (אנ'), במהלך שידור חי בעמוד האינסטגרם שלו ביוני 2020. באותו החודש, אישר המפיק ניק מירה שיתוף פעולה בין שלושת האמנים בצויץ טוויטר, בעוד שגאנה הציג תצוגה מקדימה של השיר באינסטגם שלו. השיר הוכרז רשמית על ידי המפיקים בראיון ביולי עם Lyrical Lemonade (אנ'), שהפיקו את הווידאו קליפ הרשמי של השיר.
את השיר יזמו בשנת 2017 טיילור והמפיקים ג'וזי וג'וני יוקון. טוליבר הגיע לסיים את השיר, לאחר שהלייבל של טוליבר, APG, הציג בפני טיילור תקליטים ישנים של טוליבר. הוא קיבל קטע א-קפלה של טוליבר ללא ידיעתו. המפיק והכותב אלק ויגדאהל הוסיף אז את הגיטרה לשיר. במקור, תכנן טיילור לתת לראפר האמריקאי טראוויס סקוט להשתתף בשיר, מכיוון שמנגינת הגיטרה הזכירה לו את שירו של סקוט, "Yosemite" משנת 2018, בו השתתפו גם גאנה ונאב. שיתוף הפעולה הגיע לסיומו כאשר נוסף גאנה לשיר, מה שהוביל להשתתפות נוספת של נאב, בשל מערכת היחסים ההדוקה של גאנה עם נאב וחברת התקליטים שלו, XO. בסופו של דבר, טוליבר אישר לטיילור להשתמש בקטע הא-קפלה שלו בשיר. העבודה על השיר הסתיימה במלואה באמצע שנת 2020, יחד עם שאר אלבום הבכורה של הלייבל אינטרנט מאני, B4 the Storm. בטרם צאתו הרשמית, השיר הודלף לאינטרנט מספר פעמים.
השיר הוא שיתוף הפעולה התשיעי של גאנה ונאב, לאחר שירים כגון "Yosemite" ו-"Turks", שניהם בהשתתפות טראוויס סקוט, ושיתופי פעולה נוספים, בהם "Codeine" של נאב ו-"Nothing 4 Free" של גאנה.
הרכב

השיר מורכב ממקצב "קופצני" המלווה בגיטרה. בשיר, גאנה ונאב מעבירים את "שיחת הרוקסטאר הרגילה" שלהם, כאשר טוליבר מבצע את קדם הפזמון והפזמון. וונגו אוקון מ-Uproxx ציין כיצד האמנים "מוקסמים מהברק והמטבע הקפוא של היהלומים הצהובים שלהם", כשהם "מתענגים על הקריירה המוצלחת שלהם".
ביקורת

ג'ון פאוול מ-Revolt כינה את השיר "מדבק". אריקה מארי מ-HotNewHipHop העניקה לשיר דירוג של "VERY HOTTTTT", וטענה כי עם "טריפקטה של יצירת להיטים" בשיר, "הוא בטח יהיה ב-'heavy rotation' בקרב מעריצי הראפ". ג'סיקה מקקיני מ-Complex תיארה את השיר כ"בין ההוצאות הטובות ביותר של השבוע", וציינה לשבח את גאנה ונאב על היותם "אמוציונליים כשהם מבצעים בתים משכרים על סיפורי הסמרטוטים שלהם ועשיית השימוש הכבד בסמים". ריאן שפרד מ-Def Pen קרא לשיר "באנגר קיץ", והתייחס למגפת הקורונה, המתמשכת בזמן צאת השיר, באומרו כי "אתה רק תצטרך להנות מזה מהחצר האחורית והפטיו שלך".
הצלחה

השיר זכה להצלחה רבה בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק, תוך שפורסמו מיליוני סרטונים המשתמשים בשיר. נוסף על כך, זכה השיר להצלחה מסחרית רבה והגיע בשיאו למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100, ולצמרת מצעד הסינגלים הבריטי, ומצעדי המוזיקה של אוסטרליה, קנדה, דנמרק, גרמניה, ניו זילנד, אירלנד ושוודיה. במצעד הישראלי של מדיה פורסט, הגיע השיר בשיאו למקום ה-17.
השיר זכה להצלחה גם במצעדי הסטרימינג והגיע בשיאו למקום השני במצעד השבועי הגלובלי של ספוטיפיי, למקום הרביעי במצעד הישראלי ובמצעד האמריקאי של הפלטפורמה.
רמיקס

ב-30 בספטמבר 2020 יצא לאור הרמיקס הרשמי של השיר, יחד עם הראפר האמריקאי רודי ריץ'. הרמיקס מכיל בית של טוליבר שנועד להיות בגרסה המקורית, אך הושמט מסיבות לא ידועות. הרמיקס פורסם ללא הבתים של גאנה ונאב, ובמקום זאת מכיל את הבית של טוליבר, ואת הבית החדש של ריץ'.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר פורסם בסמוך לצאת השיר. את הקליפ ביים קול בנט והוא פורסם בערוץ היוטיוב Lyrical Lemonade. בנט האזין לאלבום לפני הצילומים והביע את אהבתו לשיר. הוויזואליה של הקליפ מזכירה את תוכנית הטלוויזיה "בובספוג מכנסמרובע", ומציגה את האמנים חיים אורח חיים "מפואר" מתחת למים, תוך שהם שוחים בתוך קערת דג של לימונדה. גאנה יושב מעל בסירה ומדגה, בעוד שדון טוליבר ונאב נראים סביב בתולות ים ויצורי ים אחרים.
הקליפ הנלווה לרמיקס של השיר פורסם ב-27 באוקטובר 2020 בערוץ היוטיוב של אינטרנט מאני. בקליפ, מייסדי אינטרנט מאני טאז טיילור וניק מירה, שהם גם השתתפו בהפקת השיר, משייטים בעיר במשאית לימונדה, ומעניקים לימונדה לאנשים. המשאית מכילה לוגו של Lyrical Lemonade, שהפיקו את הקליפ המקורי. בנוסף, הוא מציג כרזה המקדמת את אלבום הבכורה של אינטרנט מאני, B4 the Storm, בו נכלל השיר. בקליפ משתתף הראפר והזמר האמריקאי ליל נאס X.[דרוש מקור]
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 4 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 5 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 49 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 3 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 34 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 3 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 2 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 2 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 14 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 29 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 2 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 17 |  |
|  ליטא | AGATA | 4 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 2 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 2 |  |
|  סינגפור | RIAS | 21 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 6 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 87 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 45 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 1 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 6 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 13 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 11 |  |
|  צרפת | SNEP | 15 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 3 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 3 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 3 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברות תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 14 באוגוסט 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אינטרנט מאני • TenThousand |  |
| בריטניה | 2 באוקטובר 2020 | רדיו להיטים עכשוויים | אינטרנט מאני • TenThousand |  |