stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יקיר ירושלים
רשימת הזוכים > תשס"ו (2006)

אתיה שמחה, בתיה שנקולבסקי, נחה מלכוב, נחמה בן-אליהו, עבריה לוין, אפרים שך, רחמים מלמד-כהן, יוסף רז, מרדכי לרזה, מרדכי ריבק, נפתלי איתן, עמנואל זיסמן, ישראל אומן, מאיר רגבי.
רשימת הזוכים > תשס"ז (2007)

גאולה כהן, גדליהו שקדי, דוד בן נאה,  הרב יהודה קופרמן, דוד פרנקל, יחיאל (פישקה) קירשנבום, יצחק יעקובי, ישראל ברגיל, מינה כהן, מלי ירוס, מרדכי מזרחי, משה פלד, יהושע ויסמן, מאיר גוטסמן, מרקו קן, שלום דרור.
רשימת הזוכים > תשס"ח (2008)

אברהם טובול, מתי עצמון, יוסי לוי, יצחק זקס, נחמה בן-אליהו, דוד צוקר, יעקב הלוי פילבר, חיים מזרחי, יעל בן-דב, יצחק תורג'מן, לאה אברמוביץ, לאה ברוכין, מאיר ישעיהו סילברסטון, מרדכי לוי, מרדכי פרימן, מרים להמן ימיני, יהודה באואר, יהודה לפידות, יעקב מנצ'ל, משה יהודה זוננפלד, שלמה מרגלית, שוקי הופמן.
רשימת הזוכים > תשס"ט (2009)

אסתר פינק, הנרי השקס, שמואל קנלר, חנה דיבון, יהודה ניר, יוסף פישר, מאיר חובב, מרים וינר, נחמה חסון, עזרא ברנע, אליהו שמיר, אליעזר גולדברג.
רשימת הזוכים > תש"ע (2010)

דוד קרויאנקר, אשר דוד, אשר אוחיון, בת-שבע ינובסקי, ישראל קמחי, נח פלוג, ארנולד רוזין, נחום רקובר, רבקה סנה, רמי בר גיורא, רפי דברה, שולמית קישיק-כהן.
רשימת הזוכים > תשע"א (2011)

אבנר שלו, אורה אחימאיר, אורי אורלב, אליעזר בר-יוסף, בן-ציון יהושע-רז, ברברה לוין, גדעון לנגמן, יהודה זיו, יצחק שמעוני, עדין טלבר, פנינה רווזנבליט, אדית קויומג’יסקי-קיי,
רשימת הזוכים > תשע"ב (2012)

שלמה אהרונסון, מירון בנבנשתי, אליהו אביחיל, רבקה אביחיל, יהודית שטיינר פרויד, מלכה בריק, מרים גריבר, עוזיאל וכסלר, יגאל גינת, שלמה הלל בלונדהיים, קורט רוטשילד.
רשימת הזוכים > תשע"ג (2013)

מרדכי פירון, מרים שושנה, דוד קאסוטו, שמחה (סימה) זיני, אלי עמיר, נחום הכהן, דב גנחובסקי, חיים רשלבך, יצחק קלמן, דורית ביניש, רות קרק.
רשימת הזוכים > תשע"ד (2014)

איטה בוימל, אמונה ירון, אשר אוד, גבריאל חיים כהן, דוד מאירי, דב ביגון, ישעיהו הדרי, משה ארד, מרדכי (מוטקה) בלום, משה חן, מתתיהו (מתי) ליפשיץ, חגי סיטון, רחל שלקובסקי (במבי).
רשימת הזוכים > תשע"ה (2015)

יעקב הדני, מרטין וייל, סיסי שילקובסקי, יהושע מאמאן, ישעיהו ליברמן, עזרא קמא, איתן אביצור, אליעזר שביד, אריה דורסט, דבורה הכהן, נאוה בן-צבי, תמר רוס.
רשימת הזוכים > תשע"ו (2016)

סוזן הוכשטיין, רות חשין, איתן איזמן, מנזה אייכלר, אהרן אפלפלד, יהושע מצא, יצחק קופ, עאדל דאהר מוחמד שרבאתי, אפרים חזן, מרדכי אליאב, רות גביזון, רפאל קטן.
רשימת הזוכים > תשע"ז (2017)

אליהו גבאי, איתי זמרן, דוד בלומברג, יחזקאל פוגל, הרב עדין אבן-ישראל (שטיינזלץ), חנה הנקין, מרדכי עדיקה, נחום ויסמן, עליזה ששון, איה אברהמוב, חליל אבו דאלו, מנחם רון וכסלר, שלום רוזנברג, שלמה קוטלר.
רשימת הזוכים > תשע"ח (2018)

רות אלון, יוסף הטב, פנינה עין מור, משה שלזינגר, חיים פרקל, שלום קדוש, ציפורה רון, אבי ריבקינד, גבריאל ברקאי, אסתר קליין, ישראל מימרן, דניאל טרופר.
רשימת הזוכים > תשע"ט (2019)

יצחק ביר, ציון ברוך, מנחם הכהן, מרים אינדיג, מאיר בקשי, יעל להמן, פנחס אמיתי, אהרון הכהן, ישראל קצובר, יוסף בודנהיימר, משה יהודה קרפפן, יגאל שפרן, שפרה ספרא, מרדכי יונה.
רשימת הזוכים > תש"פ (2020)

יהורם גאון, יעקב זרם, יוסי שכטר, תמר פרץ, קלמן סמואלס, שמואל גוטליב, חיים כהן, מלכה ירום, יאיר גרין, הרב אליהו שלזינגר, איריין חנה פולק, אברהם שטיינברג, סולי אלישר, עליזה טובול.
רשימת הזוכים > תשפ"א (2021)

יונתן הלוי, שלמה מור יוסף, שמאי קינן, גאלב אבו נג'מה, נחמה פרושאור, דבורה שטיינברג, מאיר בן חמו, אליהו מזרחי, עזרא יכין, מלכה בינה, נתן גרינברג, שמחה רז, גילה פוס ואברהם לוי.
רשימת הזוכים > תשפ"ב (2022)

מרים בן דוד, משה בר-אשר, דניאלה גולן, אריה ויסמן, חיים זקן, ישראל גליס, יצחק ליפשיץ, הרב אליהו מדינה, מרים נאור, יהושע קרמר, גלילה רון־פדר-עמית ונדים שיבאן.
רשימת הזוכים > תשפ"ג (2023)

אברהם דורון, אריה כהן, בנימין דוד ליבסקינד, יהודה זרצקי, מחמוד חליחל, מרים פריאר, ברכה סליי, משה דדש, משה ויגדור, שלמה קול, תמי פרידמן בן שלום.
רשימת הזוכים > תשפ"ד (2024)

אסתר בלומברג, אסתר גיטל יעקובוביץ, דב קולני, השופטת דליה דורנר, זבולון אורלב, הרב יונה פודור, מבקר המדינה יוסף שפירא, יעקב (כושי) בראשי, מיה הלוי, נורית פריד, ד"ר שמואל לוינגר, שפיק רבעיא
רשימת הזוכים > תשפ"ה (2025)

הרב אברהם גרשון בינט, אילה טל-אל, איציק קלה, השופט (בדימוס) אליקים רובינשטיין, דבורה מנדלוביץ', יהודה רחמים, ד"ר מאיר ארנפרויד, רו"ח מיכאל ברזילאי, ד"ר סאלח ג'אבר, עו"ד סטיוארט הרשקוביץ, רחל דביר ופרופ' שלוה וייל.
ראו גם

יקיר העיר תל אביב-יפו
יקיר חיפה
יקיר באר שבע
לקריאה נוספת

מנחם ברש רועי, בסודם של יקירי ירושלים, הוצאת ראובן מס
הערות שוליים

↑  יקירי ירושלים לשנת תשס"ח
↑  הרב ישראל גליס, גלילה רון פדר ומרים נאור: אלו 12 יקיר העיר ירושלים, באתר ערוץ 7, 19 בינואר 2022
וילהלם שטייניץ

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1836 פראג 
 פטירה:  12 באוגוסט 1900 (בגיל 64) ניו יורק, ארצות הברית 
 הישג בולט:  אלוף העולם הראשון בשחמט
 השכלה:  האוניברסיטה הטכנית של וינה 
 מקצוע נוסף:  פרובלמאי, תאורטיקן של השחמט 
 מדינה:  האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית
 פרסים והוקרה:  אלוף העולם בשחמט 
 
וילהלם שטייניץ (בגרמנית: Wilhelm Steinitz‏; 17 במאי 1836 – 12 באוגוסט 1900) היה שחמטאי יהודי-אוסטרי, ראשון אלופי העולם בשחמט באופן רשמי, לאחר שזכה באליפות העולם בשחמט 1886. ידוע במיוחד בזכות תרומותיו המקוריות לאסטרטגיה השחמטאית, וכן על רעיונותיו לגבי המשחק העמדתי. שטייניץ נחשב על ידי פרשני שחמט רבים כאחד משני מייסדי השחמט המודרני, לצד פול מורפי. שטייניץ חבר בהיכל התהילה העולמי של השחמט (אנ').
תרומותיו לשחמט

שטייניץ החל לשחק שחמט מקצועני בגיל 26 באנגליה. סגנון משחקו באותן השנים לא היה שונה מזה של בני זמנו: חריף, אגרסיבי ומלא הקרבות כלים. זה היה הסגנון שבו הפך לשחמטאי המוביל בעולם בשנת 1866 בנצחו את אנדרסן, ולאחר מכן אישר את מקומו בניצחון משכנע מול יוהנס צוקרטורט בשנת 1872 ועל ידי זכייה בתחרות הבינלאומית בלונדון ב-1872.
בשנת 1873 חל שינוי במשחקו. הוא הקדיש תשומת לב רבה למה שמכונה בימינו "סגנון עמדתי": מבנה הרגלים, המרחב, מאחזים לפרשים וכדומה. גישה חדשה זו נשאה פירות מידיים כאשר סייעה לשטייניץ לנצח בתחרות על בווינה בשנת 1873, עם רצף של 16 ניצחונות. שטייניץ נכנס במתכוון לעמדות קשות להגנה כדי להדגים את עליונות התאוריות שלו; כמו כן הראה ששיטותיו עשויות להיות בסיס להתקפות מוחצות.
ב-1886 שיחק שטייניץ מול צוקרטורט בהתמודדות הראשונה על אליפות העולם, והיה ברור ששטייניץ משחק ברמה אחרת. הגם שצוקרטורט היה לפחות שקול לשטייניץ בכח ההתקפי, שטייניץ סיכל את תמרוניו בקלות יחסית. התוצאות של שטייניץ במחצית הראשונה של הדו-קרב היו חלשות כי לעיתים לא השכיל לממש את היתרונות העמדתיים כהלכה (למשל במשחק השלישי) אך בהדרגה התגבר על טעויותיו וסיים בניצחון משכנע (+10 -5 =5).
אף על פי ששינה את סגנון משחקו כדי לפתח ולהדגים את גישתו החדשה לאסטרטגיה של השחמט, שטייניץ שימר את יכולתו להתקפות מבריקות עד לסיום הקריירה שלו. בשנת 1895 לדוגמה, בתחרות הייסטינגס (כאשר היה בן 59) הוא זכה בפרס היופי עבור משחקו מול ברדלבן כאשר בשלב מסוים במשחק הפקיר שטייניץ במתכוון את כל הכלים שלו לצורך ההתקפה הסימולטנית על מלך היריב.
שטייניץ כתב בצורה נרחבת על המשחק ובשנת 1885 יסד בניו יורק את הביטאון הבינלאומי לשחמט "International Chess Magazine" שם שימש כעורך הראשי. בשנת 1889 הוא ערך את הספר שתיעד את התחרות הבינלאומית בניו יורק שם לא השתתף.
שטייניץ אימץ גישה מדעית למחקר השחמט, וניסח את התאוריות שלו במונחים מדעיים בעזרת חוקים. אלוף העולם מקס אויבה כתב: "שטייניץ הוא אבי הדרך העמדתית השיטתית של המשחק. נקודת המוצא של התאוריה של שטייניץ היא: הכן תוכנית פעולה בהתאם למאפייני העמדה. כתוצאה מכך שאף שטייניץ להגיע לעמדות עם מאפיינים ברורים, שם היה ניתן ליישם את התאוריה שלו בצורה הטובה ביותר." אלוף העולם ולדימיר קראמניק הדגיש את חשיבותו של שטייניץ כחלוץ בתחום השחמט ואמר: "שטייניץ היה הראשון שהבין ששחמט, חרף היותו משחק מסובך, מציית למספר כללים. אינני יכול להגיד שהוא מייסד התאוריה השחמטאית. הוא היה נַסְיָן והצביע על כך שהשחמט מציית לחוקים שיש להתחשב בהם".
משחקים ראויים לציון

צוקרטורט מול שטייניץ, המשחק התשיעי בדו-קרב על אליפות העולם משנת 1886. גמביט המלכה נדחה., הדגמה טובה של העקרונות העמדתיים של שטייניץ. השחור ממיר את המרכז החזק עבור שני רגלים תלויים בצד הלבן ויוצר לחץ חזק נגדם.
שטייניץ מול צ'יגורין, האוונה 1892, המשחק הרביעי בדו-קרב, ספרדית, האסטרטגיה הכינה התקפה תחבולנית
שטייניץ זכה בפרס היופי על משחקו זה מול קורט פון ברדלבן , תחבולה התקפתית מרשימה. לאחר המסע ה-22 של הלבן, כל כלי הלבן תלויים אך השחור אבוד.
משחקים ראויים לציון > לבן: שמואל רוזנטל שחור: וילהלם שטייניץ וינה 1873

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Vienna"]
[Site "Vienna AUH"]
[Date "1873.08.04"]
[EventDate "1873.07.21"]
[Round "5.1"]
[Result "0-1"]
[White "Samuel Rosenthal"]
[Black "Wilhelm Steinitz"]
[ECO "C46"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "76"]
1. e4 e5 2. Nc3 Nc6 3. Nf3 g6 4. d4 exd4 5. Nxd4 Bg7 6. Be3
Nge7 7. Bc4 d6 8. O-O O-O 9. f4 Na5 10. Bd3 d5 {מסע זה שובר את מרכז הרגלים של הלבן ומתחיל התקפה בטור ד'}
11. exd5 Nxd5
12. Nxd5 Qxd5 13. c3 Rd8 14. Qc2 Nc4 15. Bxc4 {עדיף היה רו2 ,ולהישאר עם זוג הרצים.}
Qxc4 16. Qf2 c5
17. Nf3 b6 18. Ne5 Qe6 19. Qf3 Ba6 20. Rfe1 f6 21. Ng4 h5
22. Nf2 Qf7 23. f5 g5 24. Rad1 Bb7 25. Qg3 Rd5 26. Rxd5 Qxd5
27. Rd1 Qxf5 28. Qc7 Bd5 29. b3 Re8 30. c4 Bf7 31. Bc1 Re2
32. Rf1 Qc2 33. Qg3 Qxa2 34. Qb8+ Kh7 35. Qg3 Bg6 36. h4 g4
37. Nd3 Qxb3 38. Qc7 Qxd3 0-1
זו אחת הדוגמאות הראשונות שממחישה את יתרון זוג הרצים על פני זוג הפרשים, או יתרון הרץ על הפרש. הרצים של שטייניץ נמצאים ברקע אבל נוכחותם מורגשת. יש להם השפעה בכל רחבי הלוח והרץ היריב המוגבל לערוגות מצבע אחד בלבד נרדף יחד עם הפרש על ידי הרגלים השחורים, עד שמסולק לשולי הלוח.
משחקים ראויים לציון > לבן: וילהלם שטייניץ שחור: אלכסנדר סלמן (רו') בלטימור 1885

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Baltimore"]
[Site "Baltimore, MD USA"]
[Date "1885.02.09"]
[EventDate "?"]
[Round "1"]
[Result "1-0"]
[White "Wilhelm Steinitz"]
[Black "Alexander G Sellman"]
[ECO "C11"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "69"]
1. e4 e6 2. d4 d5 3. Nc3 Nf6 4. e5 Nfd7 5. f4 c5 6. dxc5 Bxc5
7. Nf3 a6 8. Bd3 Nc6 9. Qe2 Nb4 {עדיף היה 9...ב5 או 9...מהג7 או 9...רא7}
10. Bd2 b5 11. Nd1 Nxd3+
12. cxd3 Qb6 13. b4 Be7 14. a3 f5 { 14...ו5 היא טעות אסטרטגית. נדרש 14...ד415. צג1 רב7 והעמדה שקולה}
15. Rc1 Bb7 16. Be3 Qd8
17. Nd4 Nf8 18. O-O h5 19. Nc3 {היעד הסופי של הפרש הוא א5, ומשם ינסה הלבן להחליף את הרץ ב-ה7}
Kf7 20. Nb1 g6 21. Nd2 Nd7
22. N2b3 Rc8 23. Na5 {הפרש הגיע ליעדו, וכעת מוכן לעבור ל-ג6 על מנת להחליף את הרץ השחור ב-ה7}
Ba8 24. Rxc8 Qxc8 25. Rc1 Qb8 26. Qc2 Bd8
27. Nac6 Qb7 {אם 27...ר:ג6 28. מה:ג6 פו8 29. פ:ה6 פ:ה6 30. מהד7+ רה7 31. צג6 פו8 32. צו6+ מז7 33. מה:ה7+ מח6 34. צו7 פח7 35. מהז5+ פ:ז5 36. ו:ז5 מט}
28. Nxd8+ Rxd8 29. Qc7 Qb8 30. Bf2 Qb6 31. Nf3
Qxc7 32. Rxc7 {הצריח הלבן שולט בשורה השביעית, הפרש עומד לנחות ב-ז5 והרץ ב-ו2 שולט על כל הערוגות השחורות, שכן הרגלים השחורים מוצבים כולם על ערוגות לבנות. השחור לא יכול להזיז את הפרש שמרותק על ידי הצריח, הצריח ב-ד8 לא יכול לזוז כי הוא מרותק להגנת הפרש ב-ד7, הרץ ב-א8 לא יכול לזוז כי הצריח יכה אותו. על השחור להתמודד עם האיום רח4}
Ke8 33. Ng5 Nf8 34. Bc5 Nd7 35. Bd6 1-0
משחק זה ממחיש את הפער בהבנה העמדתית בין שטייניץ לבין יריבו. שטייניץ משחק בזהירות, ומבצע תמרון ארוך ומסובך עם הפרש כדי להציבו בסופו של דבר ב-א5, וזאת בתקופה שבה ההתקפה מעל לכל הייתה עקרון, והמסעים המוזרים בהם בחר לא נחשבו לראויים, ורק לאחר רצף הצלחות בשיטת המשחק המוזרה שפיתח, החלו שחמטאים לגלות עניין בעקרונות החדשים שתוארו על ידו.
משחקים ראויים לציון > לבן: יוהנס צוקרטורט שחור: וילהלם שטייניץ סנט לואיס   1886

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Steinitz - Zukertort World Championship "]
[Site "St. Louis, MO USA"]
[Date "1886.02.10"]
[Round "9"]
[White "Johannes Zukertort"]
[Black "Wilhelm Steinitz"]
[Result "0-1"]
[ECO "D44"]
[PlyCount "76"]
[EventDate "1886.??.??"]
1. d4 d5 2. c4 e6 3. Nc3 Nf6 4. Nf3 dxc4 5. e3 {המסע 5. ה3 הוא תקין, אך כיום מעדיפים לשחק 5. ה4}
c5 6. Bxc4 cxd4 {סטוקפיש ממליצה על 6...א6 אך ברור שההגיון האנושי הוא בעד הכאת הרגלי}
7. exd4 Be7 8.
O-O O-O 9. Qe2 Nbd7 {כאן מעריכה התוכנה שרק 9...א6 הוא נכון, ו-9...פבד7 הוא אי דיוק}
10. Bb3 {מסע טוב, שההערכה של סטוקפיש היא שהוא כמעט זהה ל-צד1 והלבן עומד טוב משמעותית מהשחור}
Nb6 11. Bf4 {הלבן זיהה שהשחור שולט על הערוגה ד5 ומונע את התקדמות הרגלי. זו ההזדמנות של הלבן לפתח תוכנית התקפה, למשל על ידי 11. צד1 עם הרעיון של צד3, משם ל-ז3 או ח3. המסע רו4 משמיט את כל היתרון שהלבן צבר}
Nbd5 12. Bg3 Qa5 {כאן לשחור הזדמנות להגדיל את יתרונו על ידי 12...ב6 עם הרעיון רב7}
13. Rac1 Bd7 14. Ne5
Rfd8 15. Qf3 {עדיף היה 15. ו4 וללבן יתרון לא קטן}
Be8 16. Rfe1 Rac8 17. Bh4 Nxc3 {העמדה שקולה אך מאוד דינמית. המסע של השחור משנה לגמרי את מבנה הרגלים. לאחר החילופים הרגלי ב-ד4 נתמך על ידי הרגלי ב-ג3 אל מנגד הרגלי ב-ג3 הוא יעד להתקפה של השחור}
18. bxc3 Qc7 19. Qd3 {עדיף 19. רז3 וללבן יתרון קטן}
Nd5 {ההגיון של המסע הוא שככל שיוחלפו יותר כלים הרגלים הלבנים יהפכו לחלשים יותר, אך התוכנה מציעה את המסע 19...ב5 שחוסם את הרגלי ג3}
20. Bxe7
Qxe7 21. Bxd5 Rxd5 22. c4 Rdd8 23. Re3 Qd6 24. Rd1 f6 25. Rh3 h6 26. Ng4 Qf4
27. Ne3 Ba4 28. Rf3 {עדיף 28. צד2}
Qd6 29. Rd2 Bc6 {השחור היה צריך לשחק 29...ו5  ולהכין בכך את הפריצה ב5}
30. Rg3 {המסע 30. ד5 היה משאיר את העמדה שקולה. זו הייתה ההזדמנות האחרונה של הלבן להישאר בעמדה קרובה לשקולה}
f5 31. Rg6 Be4 32. Qb3 Kh7 33. c5
Rxc5 34. Rxe6 Rc1+ 35. Nd1 Qf4 36. Qb2 Rb1 37. Qc3 Rc8 38. Rxe4 Qxe4 0-1
משחקים ראויים לציון > לבן: וילהלם שטייניץ שחור: עמנואל לסקר ניו יורק 1894

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Steinitz - Lasker World Championship Match"]
[Site "Montreal CAN"]
[Date "1894.03.24"]
[EventDate "?"]
[Round "4"]
[Result "1-0"]
[White "Wilhelm Steinitz"]
[Black "Emanuel Lasker"]
[ECO "C53"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "119"]
1. e4 e5 2. Nf3 Nc6 3. Bc4 Bc5 4. c3 Nf6 5. d4 exd4 6. e5 d5
7. Bb5 Ne4 8. cxd4 Be7 9. Nc3 O-O 10. Bd3 f5 11. exf6 Nxf6
12. Be3 Nb4 13. Bb1 Ng4 14. a3 Nxe3 15. fxe3 Bh4+ 16. g3 Bg4
17. O-O Qe8 18. axb4 Qh5 19. Nxd5 Rxf3 20. Nf4 Rxf4 21. Qb3+
Rf7 22. Rxf7 Qxf7 23. Ba2 Qxb3 24. Bxb3+ Kf8 25. gxh4 Ke7
26. Bd5 c6 27. Be4 a6 28. Ra5 h6 29. b5 cxb5 30. Bxb7 Ra7
31. Bc6 Bd7 32. Bxd7 Kxd7 33. Kf2 Kc6 34. Ke2 Kb6 35. Ra1 a5
36. Kd3 a4 37. e4 Rf7 38. e5 Rf3+ 39. Ke4 Rf2 40. Rb1 Kc6
41. d5+ Kd7 42. Kd4 Rd2+ 43. Kc5 Rc2+ 44. Kxb5 Re2 45. e6+ Kd6
46. Rd1 Rxb2+ 47. Kxa4 Rxh2 48. Re1 Ra2+ 49. Kb5 Ra8 50. Kc4
g5 51. hxg5 hxg5 52. Kd4 Ra4+ 53. Kd3 Ra3+ 54. Ke4 g4 55.Kf5
Ra8 56.e7 Re8 57.Kf6 g3 58.Kf7 Kd7 59.d6 g2 60.Rg1 1-0
דו-קרבות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1862 | לונדון | סרפינו דובוא | 5.5 מ-9 | ניצחון |
| 1862 | לונדון | ג'וזף הנרי בלקברן | 8 מ-10 | ניצחון |
| 1863 | לונדון | פרדריק דיאקון | 5.5 מ-7 | ניצחון |
| 1863 | לונדון | אוגוסטוס מונגרדיין | 7 מ-7 | ניצחון |
| 1864 | לונדון | וולנטין גרין | 8 מ-9 | ניצחון |
| 1865 |  | ג'יימס רובי | 4 מ-5 | ניצחון |
| 1866 | לונדון | אדולף אנדרסן | 8 מ-14 | ניצחון |
| 1866 | לונדון | הנרי בירד | 9.5 מ-17 | ניצחון |
| 1867 | דנדי | ג'ורג' פרייזר | 4 מ-6 | ניצחון |
| 1870 | לונדון | ג'וזף הנרי בלקברן | 5.5 מ-6 | ניצחון |
| 1872 | לונדון | יוהנס צוקרטורט | 9 מ-12 | ניצחון |
| 1876 | לונדון | ג'וזף הנרי בלקברן | 7 מ-7 | ניצחון |
| 1882 | ניו יורק | דיון מרטינס | 7 מ-7 | ניצחון |
| 1882 | בולטימור | אלכסנדר זלמן | 4 מ-5 | ניצחון |
| 1886 | ארצות הברית | יוהנס צוקרטורט | 12.5 מ-20 | ניצחון, אלוף העולם |
| 1888 | הוואנה | א. פונסה | 4 מ-5 | ניצחון |
| 1888 | הוואנה | אנדרס ווסקס | 5 מ-5 | ניצחון |
| 1888 | הוואנה | צ'לסו גולמייו | 5 מ-5 | ניצחון |
| 1889 | הוואנה | מיכאל צ'יגורין | 10.5 מ-17 | ניצחון, המשך כהונת אלוף העולם |
| 1889 | הוואנה | ויסנטה קרוויאל | 4 מ-5 | ניצחון |
| 1890 | ניו יורק | איזידור גונסברג | 10.5 מ-19 | ניצחון, המשך כהונת אלוף העולם |
| 1890 | הוואנה | מיכאל צ'יגורין | 12.5 מ-23 | ניצחון, המשך כהונת אלוף העולם |
| 1894 | ארצות הברית | עמנואל לסקר | 7 מ-19 | הפסד תואר אלוף העולם |
| 1896 | רוסטוב על הדון | עמנואל שיפרס | 6.5 מ-11 | ניצחון |
| 1896 | מוסקבה | עמנואל לסקר | 12.5 מ-17 | הפסד |
שונות

שטייניץ הביע את דעתו כי הסיבה שהיהודים כה מוצלחים בשחמט נובעת מהסבלנות שלהם, מהמוצא הטהור שלהם ומאופיים הנוח.
שטייניץ מונצח על בולים.
על שמו קרוי גמביט שטייניץ, וריאנט בפתיחה וינאית.
חיים אישיים

זוגתו הראשונה הייתה קרוליין גולדר (1846–1892), בתם היחידה פלורה נולדה בשנת 1866 אך נפטרה בגיל 21 בלבד בשנת 1888. לאחר פטירת זוגתו הראשונה נישא בשנית ונולדו לו שני ילדים נוספים.
פרסומים

עורך International Chess Magazine בין השנים 1885–1890
חיבר את A Literary Steinitz Gambit. ספר שניתן לקריאה במלואו בקישור הזה
חיבר את The Modern Chess Instructor, בספר זה הפרק השביעי דן בערכם היחסי של הכלים ובעקרונות המשחק.
משחקי וילהלם שטייניץ: אוסף של 1022 משחקים עם הערות.
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1866

Hewitt מול  וילהלם שטייניץ, 1866,Steinitz Killed Romantic Chess! Did he now?
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1883

ג'וזף הנרי בלקברן מול וילהלם שטייניץ, 11.5.1883, They called him "The Black Death"
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1895

וילהלם שטייניץ מול קורט פון ברדלבן, 17.8.1895, Bravest Rook in chess history - Steinitz's Immortal (Battle of Hastings)
וילהלם שטייניץ מול קורט פון ברדלבן, 17.8.1895, Bravest Rook in chess history - Steinitz's Immortal (Battle of Hastings) (גרסה נוספת על אותו משחק)
הערות שוליים

↑  International Chess Tournament Vienna 1882
↑  Samuel Rosenthal vs Wilhelm Steinitz (1873) Withered Rose, www.chessgames.com
↑  Wilhelm Steinitz vs Alexander Sellman (1885), www.chessgames.com
↑  Johannes Zukertort vs Wilhelm Steinitz (1886), www.chessgames.com
↑  Wilhelm Steinitz vs Emanuel Lasker (1894), www.chessgames.com
↑  Steinitz v von Bardeleben by Edward Winter, www.chesshistory.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268588705171  PLWABN: 9810565732205606  BIBSYS: 90121057  BnF: cb170076594 (data)  GND: 118617532  ISNI: 0000 0000 6676 037X  LCCN: n50054096  LNB: 000310774  NKC: jn20040329001  NLA: 35838642  NSK: 000093564  NTA: 068608535  SELIBR: 271921  SNAC: w67947xm  Trove: 1110220  VIAF: 27864330   WorldCat (עם VIAF): 27864330 
וילהלם שטייניץ בשנת 1866
שטייניץ - צוקרטורט, אליפות העולם 1886
שטייניץ - צ'יגורין, אליפות העולם 1889
שטייניץ - גונסברג, אליפות העולם 1890
שטייניץ - צ'יגורין, אליפות העולם 1892
שטייניץ - לסקר, אליפות העולם 1894
שטייניץ - לסקר, אליפות העולם 1896
הפאזה הכחולה

הפאזה הכחולה (באנגלית: Blue Phase) היא מצב צבירה של גביש נוזלי. פאזה זו יכולה להופיע בין הפאזה הכולסטרית לבין הפאזה האיזוטרופית (נוזל) בגבישים נוזליים בעלי כיראליות גבוהה (כלומר, כאשר לא קיימת סימטריית שיקוף). טווח הטמפרטורות בו הפאזה הכחולה מופיעה הוא לרוב קטן ונע בין C°‏ 0.5 ל-C°‏ 2.

ב-1888, רייניצר, בעת עיסוקו עם חומרים מבוססי כולסטרול, תיעד בכתביו כי צפה במעבר פאזה בין נוזל לנוזל גבישי אשר לווה בשינוי רגעי של צבע החומר לכחול. הסבר לתופעה זו הגיעה רק כ-80 שנה מאוחר יותר, בסוף שנות השישים של המאה ה-20, כאשר התגלה כי המקור לצבע הכחול הוא במעבר של החומר למצב צבירה חדש, שונה במבנהו ותכונותיו מהמצבים המוכרים, מעבר לפאזה הכחולה. מקור השם "הפאזה הכחולה" היסטורי, בשל האור הכחול אשר נפלט בתיעוד הראשון של מצב צבירה זה. כיום ידועים חומרים בפאזה הכחולה אשר פולטים קרינה על פני כל הספקטרום הנראה ואף מגיעים עד לקרינה תת-אדומה. קיימים שלושה סוגים של הפאזה הכחולה, 2,1 ו-3, הממוספרים לפי סדר הופעתם בעת חימום אל המצב האיזוטרופי (הנוזל). הפאזה הכחולה מציגה תכונות ייחודיות אשר מעודדות מציאת שימושים טכנולוגיים עבורה. בשנת 2008 הוצג מסך LCD המבוסס על הפאזה הכחולה, עם קצב רענון חסר תקדים (נכון לאותה תקופה) של 240 הרץ.
היסטוריה

הפאזה הכחולה נצפתה לראשונה באוניברסיטת פראג בשנת 1888 על ידי הכימאי האוסטרי פרידריך רייניצר, בעת שעסק בחקר חומרים רווי כולסטרול ואפיין לראשונה תופעות של גבישים נוזליים. רייניצר תיאר תופעה בצבע כחול-סגול שהופיעה בעת קירור הנוזל האיזוטרופי ונעלמה במהירות כאשר הנוזל התחלף בחומר עכור. חקר התופעה הזו החל מחדש בשנת 1956 על ידי גראיי אשר טבע את המונח "פאזה כחולה". מאמרים אשר עסקו במעבר הפאזה של גבישים נוזליים, של באראל בשנת 1967 ושל ארנולד ורודריגר בשנת 1968, עדיין לא הצליחו לאפיין בצורה ברורה מעבר של חומר לפאזה הכחולה. באמצעות הקלורימטר הסורק הדיפרנציאלי (Differential scanning calorimetry) הצליחו ארמיטאג' ופרייס בשנת 1975 להראות באופן ברור כי קיימת פאזה יציבה בין הפאזה הכולסטרית לבין הפאזה האיזוטרופית. בשנים שבאו לאחר מכן התעניינות רחבה בתחום קידמה את המחקר של הפאזה הכחולה הן בניסוי והן בתאוריה. המחקר הניסויי התמקד במציאת שיטות לשיפור רגישות המדידה, למשל של השדה החשמלי, בעוד בתחום התאורטי הוצעו מספר תאוריות, כאשר הבולטת שבהן הייתה מודל המתבסס על תאוריית לנדאו.
בשנת 2005 דיווחו חוקרים מקיימברידג' על מציאת גבישים נוזליים עם פאזה כחולה הקיימת בטווח טמפרטורות רחב של בין 16 ל-60 מעלת צלזיוס. בשנת 2007 הוצע לראשונה להשתמש בתצוגת גבישים נוזליים (LCD) מבוססי פאזה כחולה על מנת להציג קצב רענון של 100-120 הרץ. במאי 2008 הציגה חברת סמסונג בכנס הבין-לאומי של ה-SID בלוס אנג'לס אב טיפוס של מסך LCD מבוסס פאזה כחולה, בגודל 15 אינץ', עם קצב רענון של 240 הרץ, הקצב הגבוה ביותר נכון לאותה תקופה. ביוני 2014 הציגו חוקרים מקיימברידג' ומאוקספורד במאמר משותף, על אף היריבות ההיסטורית, ג'ל גביש נוזלי בפאזה הכחולה אשר הוא מתיח וניתן לשלוט בתכונות האופטיות שלו על ידי מאמץ ומעוות.
מבנה

הפאזה הכחולה נוצרת כיוון שיש לה אנרגיה נמוכה יותר מהפאזה הכולסטרית עבור המולקולות הכיראליות. בפאזה הכולסטרית המולקולות מסודרות באופן קוואזי-נמטי, כלומר הכיוון אליו מצביעות המולקולות משתנה משכבה לשכבה לאורך ציר אחד. למעשה, עד מרחק מסוים מהציר הראשי של הצורה הגלילית (כבאיור 2), מתקבל כי האנרגיה החופשית נמוכה יותר עבור שינוי סימולטני של כיווני המולקולות בשני ממדים. כך נוצר הסליל הדו סיבובי בו המולקולות כולן סבות סביב ציר ראשי אחד, כשם שניתן לראות באיורים 3,2 ו-4. הסליל הדו סיבובי משמש כאבן הבניין של מבנים בפאזה הכחולה. בהיעדר שדה חשמלי ישנן 3 פאזות כחולות. פאזות כחולות 1 ו-2 בעלות סימטריה קובית, ופאזה כחולה 3 בעלת אותה סימטריה של המצב האיזוטרופי. קיומן של הפאזות הכחולות תלויה במידת הכיראליות של המולקולות, כך שעבור כיראליות גבוהה ייתכן ויתקיימו שלוש הפאזות. לפאזה כחולה 1 מבנה של סריג קובי ממורכז גוף (bcc) ולפאזה כחולה 2 מבנה של סריג קובי פשוט (sc).
בניית מבניים קובים כאשר אבני הבניין הם הסלילים הדו סיבוביים אינה מאפשרת לשמור על שינוי רציף של שדה הווקטור המכוון. נקודות החוסר רציפות (Disclination) מופיעות במפגשי הסלילים, כשם שניתן לראות באיור 6. על כן, מבנה מחזורי הבנוי מהסלילים הדו סיבוביים הוא מבנה יציב בעל מחזוריות קבועה בנקודות חוסר הרציפות. המרחק בין נקודות חוסר הרציפות, הוא שמכתיב את אורך הגל של שיאי בראג שיתקבלו בעת החזרת אור מהגביש. בפעם הראשונה שפאזה זו נצפתה מרחק זה תאם את אורך הגל של האור הכחול, ומכאן שמה.
ראו גם

גביש נוזלי
מעבר פאזה