stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עוטה עור הנמר

| --- | --- |

עטיפת המהדורה העברית של עוטה עור הנמר משנת 1969
 מידע כללי
 מאת:  שותא רוסתוולי 
 שפת המקור:  גאורגית 
 סוגה:  שירה אפית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1180 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  004098864, 001971723, 001208348
 
מהדורת כתב יד
עוטה עור הנמר (בגאורגית: ვეფხისტყაოსანი; הגייה: ווֶפּכיס טקַאוֹסַני; בתרגום מילולי: עוטה עור הטיגריס) היא פואמה אפית לאומית גאורגית שנכתבה על ידי שותא רוסתוולי במאה ה-12.
הפואמה היא השריד היחיד לעבודתו הספרותית של רוסתוולי. היא נכתבה בעת שגלה מארצו למנזר המצלבה בירושלים. על פי דעה אחת היא נכתבה בשנים 1180–1190, ולפי אחרת – בשנים 1205–1207.
כתבי היד המעוטרים של הפואמה הם מחשובי יצירות האמנות החילוניות הגאורגיות של ימי הביניים. במכון כתבי היד של האקדמיה הגאורגית למדעים בטביליסי שמורים שני דפים מן המהדורה מן המאה ה-16, וכמה שורות מהפואמה, השייכות למהדורה מהמאה ה-14. כל יתר כתבי היד של הפואמה הם מהמאה ה-17 ואילך (הקדום שבהם מ-1653). הפואמה הודפסה לראשונה בטביליסי בשנת 1712.
עלילה

מלך ערב, רוֹסְטְוָן, היה חָשׂוך בנים. בתו היפהפייה טִינָטִין, אהבה את שַׂר הצבא אַבְתַּנְדִּיל וזה השיב לה אהבה. יום אחד, בצאתם לציד, רואים המלך ושַׂר צבאו אביר זר עוטה עור נמר, מתבודד על גדת הנהר. המלך שולח את עבדיו ללכוד אותו, אך האיש מגיב באלימות וחומק מהם. אַבְתַּנְדִּיל יוצא לחַפשׂו, ובתום שלוש שנים הוא מוצא את האביר טָרִיאֵל. הלה מספר לו כי בהיותו שַׂר הצי בממלכת הודו יצאה נפשו אל בת המלך נֶסְטָן-דָּרֶגָ'אן, שהשיבה לו אהבה, אך אביה הועיד אותה לאחר. בַּצָר ליבו הוא רצח את הנסיך שנועד לאהובתו. בת המלך הוברחה לטירה מכושפת והאביר נטש את הממלכה. בעקבות הווידוי נקשרת נפשו של האביר טָרִיאֵל בנפשו של שַׂר צבא ערב אַבְתַּנְדִּיל. בכוחות משותפים הם מוצאים את בת מלך הודו ומשחררים אותה מכלאה. אביה מִתְּרָצֶה, ולשמחת הכול האביר עוטה עור הנמר, נושא לאישה את אהובתו.
סגנון

הפואמה כתובה בלשון הגאורגית הספרותית החדשה. לשון הפואמה רחוקה מהמבנה הלשוני הארכאי של הכתיבה הכנסייתית הקדומה שהייתה נפוצה בתקופה שקדמה לה. השימוש בהיפרבולה מאפיין את לשונו של רוסתוולי כאשר הוא מתאר את כוחם הפיזי והמוסרי של גיבוריו ואת יופיים החיצוני. לאותה מטרה המשורר לעיתים קרובות משתמש בשפה מקושטת במטפורות ומשווה את יופיו של הגיבור עם השמש הזוהרת או את כוחו הרב עם כוחו של אריה. ככל שמעמדו של גיבור מרכזי יותר, כך גם השפה שבה הוא מתואר מקושטת יותר. יחד עם זאת השפה של רוסתוולי חדה ומדויקת. האפוריזמים הרבים והמגוונים שלו מתאפיינים בחדות ובלקוניות. זהו העיקרון היסודי של המשורר עצמו, שבו הוא דוגל לגבי השפה בכלל, ושפת השירה בפרט. על כך הוא מודיע כבר בתחילת הפואמה כאשר הוא אומר:
"אֲרִיכוּת עִנְיָן בְּקֹצֶר הַשִּׁירָה מְמַלְּלָה"
בתרגומו של גפונוב (בית 12, עמ' 3).
מאפיין נוסף של סגנונו של רוסתוולי הוא קצב מהיר של העלילה. המשורר אינו סוטה
הרחק מהקו הראשי, אף על פי שהעלילה מועשרת בסיפורי אגב ואפיזודות רבות. הן אינן
מפריעות לדינאמיות הסיפור אלא להפך – מסייעות להתפתחות העלילה.
הפואמה כולה כתובה במקור הגאורגי בתבנית הידועה בשם "שאירי" (אנ'), שהיא בת 16
הברות:

რო–მელ–მან შექმ–ნა სამ–ყა–რო ძა–ლი–თა მით ძლი–ე–რი–თა

ה- מ-צִיב ת- בֵל ב-ח ו-זֶק י-מִי- נוֹ עַל מ-כ ו- נֶי- ה.
המשורר מעדיף את שתי צורותיו העיקריות של ה"שאירי":
ה"שאירי" הגבוה (4+4+4+4), המנוצל לרוב לקצב מהיר של הסיפור,
ה"שאירי" הנמוך (5+3+5+3), המתאים יותר לקצב איטי.
הבתים בשני הדגמים בנויים מארבע שורות מחורזות. לכל בית חריזה משלו. כל שורות
הבית חורזות זו בזו. רוסתוולי חוזר לפחות על שלוש אותיות אחרונות בסוף כל שורה.
לפעמים החזרה יכולה להגיע לשש אותיות זהות בסוף כל שורה. לדוגמה:
"ჰე, ღმერთ-ო ერ-თო,
შენ შეჰქ-მენ სა-ხე ყოვ-ლი-სა ტა-ნი-სა"
"შენ და-მი-ფა-რე, ძლე-ვა მეც
 დათრ-გუნ-ვად მე სა-ტა-ნი-სა"
"მო-მეც მიჯ-ნურ-თა სურ-ვი-ლი,
სიკვ-დიდმ-დე გა-სა-ტა-ნი-სა"
"ცოდ-ვა-თა შე-სუ-ბუ-ქე-ბა,
მუნ თა-ნა წა-სა-ტა-ნი-სა"
(המקור, עמוד 9, בית 2).
הֶה גְמֶרְתוֹ אֶרְתו, שֶן שֶהְכְּמֵן סַחֶה קוֹבְלִיסַה טָ-נִי- סָה (תעתיק).
אֵל יָחִיד, אַתָּה יצַרְתָּ כָּל-צוּרָה הַמִּצְטַיֶרֶת (התרגום, עמוד 1, בית 2).
הפואמה בנויה מבתים בני 4 שורות מחורזות. לכל בית חריזה משלו בתבנית א-א- א-א. כל
שורה מתחלקת ל-16- הברות על פי התבנית הידועה בשם "שאירי" הייחודית לשפה
הגאורגית ומאפשרת למשורר להתגמש מבחינת הקצב. יש קשר הדוק בין החריזה
ל"שאירי" – כאשר ה"שאירי" גבוה, כלומר הקצב הוא מהיר, החריזה בסוף השורה
תמיד בעלת שתי הברות. לעומת זאת, כאשר ה"שאירי" נמוך, כלומר הקצב הוא איטי,
החריזה תמיד בעלת שלוש הברות (באראמידזה 367:1969).
הקבלה לתנ"ך

על פי ספרות המחקר הגאורגית, ישנה הקבלה לשונית מצד אחד והקבלה רעיונית מצד שני. על פי גפונוב, אמרות, אילוזיות, דמויות ועלילות תנ"כיות משוחזרות ומובלעות באופן טבעי ביצירה. לדוגמה תפילתו של אַבְתַּנְדִּיל (בית 811):
[...] רַק-בְּךָ נַפְשִׁי חָסָיָה בְּדַרְכָּהּ וּמִשְׁעוֹלָהּ

[...] אִם-אֶחְיֶה – וַעֲבַדְתִּיךָ בְּמִנְחָה וּבְעוֹלָה".
גפונוב משווה את התפילה לנדר שנדר יעקב כאשר ברח מאחיו (בראשית, כ"ח, כ'–כ"ב):
" (כ) וַיִּדַּר יַעֲקֹב, נֶדֶר לֵאמֹר: אִם-יִהְיֶה אֱלֹהִים עִמָּדִי, וּשְׁמָרַנִי בַּדֶּרֶךְ הַזֶּה אֲשֶׁר אָנֹכִי הוֹלֵךְ, וְנָתַן-לִי לֶחֶם לֶאֱכֹל, וּבֶגֶד לִלְבֹּשׁ.‏

(כא) וְשַׁבְתִּי בְשָׁלוֹם, אֶל-בֵּית אָבִי; וְהָיָה ה' לִי, לֵאלֹהִים.

(כב) וְהָאֶבֶן הַזֹּאת, אֲשֶׁר-שַׂמְתִּי מַצֵּבָה--יִהְיֶה, בֵּית אֱלֹהִים; וְכֹל אֲשֶׁר תִּתֶּן-לִי, עַשֵּׂר אֲעַשְּׂרֶנּוּ לָךְ."
בפואמה ניתן לראות גם קווי עלילה תנ"כיים שחלחלו לתוך היצירה. הסיפור על המלך פַּרְסַדָּן שקירב אליו את טָרִיאֵל ועשה אותו שר-צי (פרק ט'), ועל בת המלך נֶסְטָן- דָרֶגָ'אן ששלחה את טָרִיאֵל להילחם נגד הסינים והבטיחה להינשא לו, מזכיר את הסיפור על המלך שאול שקירב אליו את דוד והבטיח לו את בתו אם ינצח מאה פלשתים (שמואל א', י"ז).
בפואמה מוזכרים משה אבן עזרא ומספר משוררים יהודים נוספים מתקופת הראשונים.
תרגומים לעברית

הפואמה תורגמה ל-55 שפות כולל עברית. שאול טשרניחובסקי ביקש לתרגם את הפואמה ואף החל במלאכה בשנת 1939. הוא תרגם 36 בתים מתוך כ-1700 שבמקור (מופיעים בקובץ שיריו "ראי אדמה"). הפואמה תורגמה לראשונה בשלמותה על ידי דב גפונוב תוך הקפדה על החריזה והמצלול העתיק. גפונוב, שעלה מגאורגיה בשנת 1971, תרגם לראשונה את הפואמה בזמן שהותו בגאורגיה ואחרי שלימד את עצמו עברית. הספר יצא לאור ב-1969 בישראל בסיועו ובתמיכתו של אברהם שלונסקי, בהוצאת ספרית פועלים. גפונוב זכה על עבודתו בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת. התרגום זכה להערכה ומחקר בגאורגיה.
בַּעֲרָב הִמְלִיך אֱלֹהַּ רוֹסְטְוָן נְשִׂיא הַשֵּבֶט,

מְיֻחָשׂ, נַדִיב, צָנוּעַ, רַב-צָבָא, שִפְחָה וָעֶבֶד,

אִישׁ-רַחוּם, וּבַעַל צֶדֶק, שַאֲנַן, חֲכַם מַחְשֶבֶת,

אִישׁ-קְרָב מֵאֵין כָּמוֹהו, טַל לָאֹזֶן הַקַשֶׁבֶת.
התרגום השני של הפואמה לעברית, נעשה על ידי שלום בראל ביוני 2017.
לקריאה נוספת

שותא רוסתוולי, עוטה עור הנמר, תרגום: דב גפונוב, עריכה: אברהם שלונסקי וצבי זהר, ספרית פועלים, 1969
באראמידזה אלכסנדר, על שותא רוסתוילי ויצירתו, תרגם: בוריס (דב) גפונוב, ספרית פועלים, 1969
הערות שוליים

↑  גרשון בן־אורן,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'דב גפונוב ויהודי גרוזיה, פעמים: רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח, כרך 24, 1985. עמ' 148-153. על קובץ מכתבים שכתב דב גפונוב, עורך הקובץ - שלמה אבן-שושן, באתר JSTOR
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305242505171  BnF: cb161901996 (data)  GND: 4458642-5  LCCN: n85249026  NLP: a0000003234429  VIAF: 204611710   WorldCat (עם VIAF): 204611710 
טריאל מחפש את אבתנדיל. מיניאטורה של ממוקה תָּאווָאכָּאלַאשווִילי. המאה ה-17
פסל דב גפונוב,מתרגם עוטה עור הנמר בחזית בית הכנסת בכותאיסי.
רשפון

ערך זה עוסק במושב בדרום השרון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: חוף השרון
גובה ממוצע: ‎25 מטר
תאריך ייסוד: 1936
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,315 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 1,253 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) רשפון(למפת נתניה רגילה) רשפון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רשפון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רשפון32°12′02″N 34°49′28″E﻿ / ﻿32.2006086734607°N 34.8244373434714°E﻿ / 32.2006086734607; 34.8244373434714  heמפת היישובים של מועצה אזורית חוף השרון באדום - רשפון בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10
rishpon.org.il
רִשְׁפּוֹן הוא מושב עובדים באזור השרון, המשתייך למועצה אזורית חוף השרון. היישוב גובל בכפר שמריהו בדרום, ברעננה במזרח, בשפיים בצפון ובהרצליה במערב.
היסטוריה

המושב הוקם בשנת 1936 בימי העלייה החמישית. ועדת השמות קראה ליישוב תחילה "רשפונה", על שם עיר נמל עתיקה שהייתה באזור בסוף ימי ממלכת ישראל, ושהיא עצמה נקראה על שמו של האל רשף מהמיתולוגיה הכנענית, שנתן גם את שמו ליישוב 'ארסוף'. התושבים בחרו לבסוף את השם "רשפון".
בשלהי מלחמת העצמאות המושב היה קרבן להתקפות מסתננים פלסטינים. ב-4 בנובמבר 1948 חדרו מסתננים לביתה של משפחת וייס, רצחו את הבעל אליעזר וייס וחטפו את אשתו אסתר (אטקה). לאחר חטיפתה היא הועברה לירדן והייתה מספר שבועות במחנה השבויים אום אל ג'מאל. ב-25 בדצמבר 1948 חדרו שוב מסתננים לרשפון ורצחו את אלימלך זלצהנדלר. שניהם היו הראשונים שנקברו בבית הקברות ברשפון.
ילדי המושב לומדים בבית הספר היסודי גש"ר בכפר שמריהו, המשותף לתלמידים מכפר שמריהו, גליל ים ורשפון.
ראו גם

הסליק ברשפון
רצח אליעזר וייס
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יוסף ברסלבסקי, העם העברי והים, באתר מערכות
↑  התקפות מרצחים ברשפון, 1948
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467842405171  VIAF: 316601773   WorldCat (עם VIAF): 316601773
אח (מתקן בערה)

אח עם כלי בישול
אח היא מתקן בערה, בדרך כלל מלבנים או אבן, שנמצא בבית, בו שומרים אש לחימום הבית ולבישול מזון. מתקן בערה זה בדרך כלל מורכב מאבן אח אופקית ולעיתים קרובות משולבת עם קיר נמוך וחלקי מאחורי האח, קמין, תנור אפייה, קולט אדים או ארובה. למשך מאות שנים, האח נחשבה כמאפיין המרכזי, האינטגרלי והחשוב ביותר של הבית. בעידן המודרני, מאז הופעת ההסקה המרכזית, ברוב הבתים, האח הוחלפה בתנורי החימום, כיריים, תנורי אפייה וכן מכשירי חשמל ביתיים אחרים.
לפני המהפכה התעשייתית, תכנון מקובל של אח היה להציב אותה באמצע החדר כמוקד פתוח, כאשר העשן היה יוצר דרך פתח עשן בגג. בעיצובים שלאחר המהפכה התעשייתית, הגג היה מוצק ורציף יותר, ואילו האח הוצבה בצד החדר וצוידה בדרך כלל בארובה.
מס על אחים הונהג באימפריה הביזנטית (בתקופת שלטונו של ניקפורוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית ב-802–811, אם כי ייתכן שהמס הונהג אפילו לפני שלטונו של ניקפורוס הראשון במהלך המאה ה-7), אנגליה (19 במאי 1662 – 1689) וסקוטלנד (19 במאי 1662 – 1690).
דת ופולקלור

בתנ"ך מוזכרת האח שבערה בחודש כסלו ב"בית החורף" של יהויקים מלך יהודה:
וְהַמֶּלֶךְ יוֹשֵׁב בֵּית הַחֹרֶף בַּחֹדֶשׁ הַתְּשִׁיעִי וְאֶת הָאָח לְפָנָיו מְבֹעָרֶת.
על פי התלמוד הבבלי, המילה אח בעברית מקורה ב"אחוות" העצים המבעירים ותורמים יחד זה לבערתו של זה.
במיתולוגיה היוונית האלה הסטיה הייתה אלת אש האח, בעוד שבמיתולוגיה הרומית האלה וסטה הייתה אלת אש האח.
בפרס העתיקה, על פי המסורות הזורואסטריות, לכל בית הייתה אח ששימשה להקרבת קורבנות ותפילות.
באמונות עממיות אלבניות מסורתיות, הואטר (אנ') נחשב כאח ביתית שמהווה קישור רוחני בין דורות העבר (האבות הקדמונים), ההווה והעתיד (צאצאי המחר) של השבט.
בזרם הנאו-פגאניזם גרמאני, האח נחשבת ככינוי לתא משפחתי או קבוצת פולחן מקומית.
ראו גם

קמין
הערות שוליים

↑  Haldon, John F. (1997). Byzantium in the Seventh Century: the Transformation of a Culture. Cambridge University Press.
↑  Gibson, Jeremy. The Hearth Tax, other later Stuart Tax Lists, and the Association Oath Rolls. Federation of Family History Societies.
↑   ערך מילוני בנושא אח,  בוויקימילון
↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'מסכת שבת,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'דף כ', עמוד א' "והאח לפניו מבערת", מאי אח?... ושמואל אמר עצים שנדלקו באחוונא - ובפירוש רש"י "באחוה - כל העצים נדלקין זה מזה הקטן מדליק הגדול"
↑  Hansen, William F.. Handbook of classical mythology. Santa Barbara, Calif.: ABC-CLIO, 2004. 202. מסת"ב 1576072266
↑  Boyce, Mary. A history of Zoroastrianism. 2nd impression with corrections. ed. Leiden: E.J. Brill, 1989. 154. מסת"ב 9004088474
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534661005171  LCCN: sh91004510  NDL: 00564794
דבר (מחלה)

| --- | --- |

צילום (פי 200) של חיידק Yersinia pestis בצביעה זרחנית
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  Yersinia pestis 
 תסמינים:  גודש, גניחת דם, שיעול, פריחה, דליריום, חום, הרעלה, bubo, כאב ראש, הלם, הקאה, כאבי שרירים, דימום 
 טיפול:  סטרפטומיצין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/235627 
 MeSH:  D010930
 MedlinePlus:  000596
 סיווגים
 ICD-10:  A20
 ICD-11:  1B93 
 
דֶּבֶר היא מחלה מידבקת הנגרמת על ידי חיידק ופוגעת במכרסמים ובאדם. למחלת הדבר שלוש צורות ולהן סימפטומים שונים. בתנאים מסוימים הדבר עלול להתפרץ כמגפה המונית עם שיעור תמותה גבוה.
הפצת המחלה

המחלה נגרמת על ידי חיידק מקבוצת החיידקים הארגמניים בשם Yersinia Pestis (חיידק גראם שלילי, פליאומורפי, אירובי פקולטטיבי, תוך תאי) שנתגלה ב-1894 על ידי הצרפתי אלכסנדר ירסין (Alexandre Emile Jean Yersin), ובנפרד, באופן בלתי תלוי גם על ידי היפני קיטסאטו שיבסבורו (Kitasato Shibasaburō). החיידק מתקיים בטבע בחולדות-בית, בנברני בר וכן במכרסמים אחרים. הדבר מועבר ממכרסם אחד לשני, וממכרסמים לבני אדם, דרך עקיצת פרעושים. עובדה זו נתגלתה על ידי מסאנורי אוגאטה ב-1897 והוכחה על ידי הצרפתי פ.ל. סימון (Simond) שנה לאחר מכן, אף שתושבים בסין ידעו זה מכבר על הקשר הזה, כשהבחינו בתמותה רבה של חולדות – לפני התפרצות מגפת דבר בין בני אדם.
ב-2023 נמצאה עדות קדומה ביותר למחלה, העדות נמצאה בבריטניה בשרידי אדם בן 4,000 שנים.
התפרצותה של מגפת הדבר דורשת מעורבותם של שלושה "נשאים", בעלי חיים המעבירים את החיידק מאחד למשנהו – ולאדם:
מכרסמי בר
חולדות בית
פרעושים
מכרסמי הבר הם המאגר הטבעי של חיידק הדבר, והוא מסוגל להתקיים בהם מבלי לעורר בהם מחלה כלל, או שהוא גורם להם למחלה קלה בלבד (sylvatic plague), אשר מחסנת אותם כנגד החיידק הממשיך לשכון בקרבם. מכרסמי בר מתערבבים לעיתים עם אוכלוסיות של חולדות המצויות במשכנות האדם ומעבירים אליהם את מחלת הדבר. חולדות הבית אינן מחוסנות ואצלן פורצת המחלה במלוא חריפותה. הפרעושים העוקצים את היונקים כדי להיזון מדמם הם נושאי המחלה ממכרסמי הבר לחולדות – ומהן אל האדם, לאחר שהם עוקצים גם אותו.
באירופה מעביר את המחלה "פרעוש החולדה" (Nosopsyllus fasciatus), ובאסיה "פרעוש הדבר" (Xenopsylla cheopis). החיידקים מתפתחים יפה בטמפרטורה של 20 מעלות צלזיוס, ולפיכך מגיעות המגפות לשיאן בארצות טרופיות, כמו הודו, בחודשי החורף ואילו בארצות קרות באירופה הדבר מתפשט בחודשי הקיץ.
פרעושים נדבקים בחיידקי הדבר כשהם עוקצים את המכרסמים ומוצצים כמחצית מ"מ מעוקב מדמם, כמות שיש בה ריכוז מספיק של חיידקי דבר להיווצרות המחלה. באדם חולה אין בכמות כזו ריכוז מספיק של חיידקים כדי לעורר מחלה, לכן אין הפרעוש יכול להעביר את המחלה מאדם לאדם.
החיידקים הנבלעים על ידי הפרעוש מגיעים עם הדם לקיבתו ונעצרים על ידי זיפי שסתום הקיבה (proventriculus). החיידקים מתרבים בקיבתו עד שהם ממלאים את כל חללה, מתפשטים ממנה אל תוך הקיבה הפנימית וממנה אל הוושט, ועלולים לגרום לסתימת דרכי העיכול. פרעוש שכזה מכונה "פרעוש חסום" (blocked flea). כשפרעוש כזה מנסה למצוץ דם, הדם מגיע לקיבתו הסתומה בחיידקים, הוא לא יכול לזרום ומוחזר לנעקץ – אך הפעם עם חיידקים. בשעת הנשיכה אף נדחפים החיידקים שבוושט ובקיבה הקדמית לתוך הפצע שנגרם על ידי חלקי הפה של הפרעוש.
בדרך כלל מעדיפים הפרעושים דם חולדות על פני בעלי חיים אחרים. אולם, כשהחולדות מתות בהמוניהן מן הדבר, עוזבים הפרעושים בעל כורחם את פגרי המאכסנים ונטפלים ליונקים אחרים, ביניהם האדם – המאכסן הזמין ביותר בקרבת חולדות הבית. "הפרעושים החסומים" רעבים כל הזמן ולכן מרבים בניסיונות עקיצה ומגבירים מאוד את תפוצת המחלה.
סימני המחלה ומניעתה

שלוש צורות המחלה שלהן החיידק גורם הן:
דבר ריאתי (Pneumonic plague);
דבר הדם (Septicemic plague);
דבר הבלוטות או דבר המפשעה (Bubonic plague).
לאחר כניסתו למערכת הדם, יש שהחיידק מתיישב בקשרי הלימפה (Lymph nodes), ובהם הקשרים באזור המפשעה (bubones – ומכאן שם אחת מצורות המחלה) וגורם בהם לדלקות וכאבים חזקים מאוד. קשרי הלימפה מאדימים ומתנפחים. אם הוא מתיישב בריאות – גורם החיידק לדלקת ריאות ומופץ מהן באמצעות דרכי הנשימה, וזו למעשה דרך ההדבקה לאחר שהמגפה פורצת.
תקופת הדגירה 2 עד 6 ימים. הסימנים הראשונים הם צמרמורות, חום וכאבי ראש. בהמשך גורם החיידק להקאות בלתי פוסקות עם דם ולזיהום מערכת הדם. אז מתחיל דימום תת-עורי שגורם לכתמים אדומים, שמאוחר יותר הופכים לשחורים שמופיעים על פני העור – ומכאן השם המוות השחור. בהיעדר טיפול, נע שיעור התמותה של חולי דבר קשרי הלימפה בין 60% ל-90%. כשמתפתחת כבר דלקת ריאות, שיעור התמותה הוא 100%. סוגי הדבר מטופלים היטב באנטיביוטיקה, אף שעקב מוטציה מתגלים זני חיידקים העמידים לרוב סוגי האנטיביוטיקה, ולאחרונה אותר במדגסקר זן של חיידק הדבר שעמיד בפני כל סוגי האנטיביוטיקה הידועים.
כדי למנוע את התפרצות המחלה יש להטיל הסגר באוניות ובנמלים על מטען העלול להכיל חולדות נגועות. במקומות החשודים שמתקיים בהם נגע הדבר יש לבצע ריסוס כנגד חרקים, על מנת להשמיד את הפרעושים. קיים חיסון חלקי כנגד דבר באמצעות תרכיב, ובמקרה של חשד להתפרצות יש להשתמש בו וכן לעשות שימוש בטיפול מונע בתרופות.
ראו גם

מגפות הדבר בהיסטוריה
רשף (אל הקשור בדֶבֶר)
לקריאה נוספת

ברברה טוכמן, ראי רחוק. הספר עוסק במאורעות ההיסטוריים של אירופה במאה ה-14 ובו תופס המוות השחור מקום מרכזי.
Shrewsbury, J. F. D. A History of Bubonic Plague in the British Isles. Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521022477
לקריאה נוספת > סיפורת העוסקת בדבר

ג'רלדין ברוקס, שנת הפלאות – רומן היסטורי המבוסס על המקרה בכפר אים
יומן שנת המגיפה / דניאל דפו, באתר ynet, 6 בינואר 2003
קוני ויליס, ספר יום הדין – מדע בדיוני; היסטוריונים באוניברסיטת אוקספורד משגרים חוקרת באמצעות מכונת זמן אל שנת 1320; עקב טעות, היא משוגרת 28 שנה קדימה, אל שנת 1348, השנה שבה פרץ הדבר באוקספורד וסביבותיה
פול דוהרטי, "קיסר המגפה" – פנטסיה; מרקו פולו מתמודד עם כוחות השאול במאמץ למנוע את התפשטות הדבר לסין ולאירופה, ערב לידתה של המגפה השחורה
קן פולט, "עולם ללא קץ" – רומן העוסק בתקופת ימי הביניים באנגליה (1327–1350)
בנימין גלאי, "דברי ימי גמיני" – רומן על אבירים יהודיים וגורל יהודי בימי הדבר באירופה
סינקלר לואיס, "ארוסמית" – רומן על רופא אמריקני
ביארנה רויטר, "השקרן מאומבריה" – רומן המתרחש באיטליה של ימי הביניים על רקע המגפה השחורה
אלבר קאמי, הדבר – רומן המספר על אוראן, עיר מסחר סתמית באלג׳יר בה פורצת מגפת הדבר וקוטלת בייסורים רבים המונים מתושביה, תחילה העניים בפרוורים אך לאט לאט המגפה משמידה זקנים כצעירים, עניים כעשירים, ואיננה חסה על איש
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'גרדיאן,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'העדות הקדומה ביותר למחלת הדבר בבריטניה נמצאה בשרידי אדם בני 4,000 שנה, באתר הארץ, 6 ביוני 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550799105171  BnF: cb11933083q (data)  GND: 4045326-1  HDS: 007980  LCCN: sh85102591  NDL: 00569104  NKC: ph122976  TDVİA: taun 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
החיידק Yersinia pestis בהגדלה של פי 20.000, הגורם לכל סוגי מחלות הדבר
רסלמניה באקלאש (2022)

| רסלמניה באקלאש (2022)>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של אדג'.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג (ים): Raw סמאקדאון
תאריך: 8 במאי 2022
עיר: פרובידנס, רוד איילנד
אולם: דאנקן דונאטס סנטר
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| רסלמניה 38 | רסלמניה באקלאש (2022) | גיהנום בכלוב |
סדרת אירועי רסלמניה באקלאש
| 2021 | רסלמניה באקלאש (2022) | — |
רסלמניה באקלאש (2022) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network באופן בינלאומי ובשירות הזרמת המדיה Peacock ברחבי ארצות הברית. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-8 במאי 2022 באולם הדאנקן דונאטס סנטר שבפרובידנס, רוד איילנד. האירוע היה האירוע השני בסדרת אירועי באקלאש.
שישה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, הבלודליין (רומן ריינס והאוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו)) ניצחו את דרו מקינטייר ו-RK-Bro (רנדי אורטון ורידל) בקרב שלושה נגד שלושה. עוד ברשימת הקרבות, רונדה ראוזי ניצחה את שארלוט פלייר בקרב "אני נכנע" וזכתה באליפות הנשים של סמאקדאון, אדג' ניצח את AJ סטיילס בהכנעה טכנית, וקודי רודס ניצח את סת' "פריקין" רולינס. זאת הייתה הפעם הראשונה שאירוע שלם וצפה לא כלל בתוכו קרב על אליפות ה-WWE או על האליפות האוניברסלית מאז תא ההדחות במרץ 2020.
הפקה > רקע

באקלאש הוא אירוע שהתקיים לראשונה על ידי ה-WWE בשנת 1999. אירוע זה התקיים באופן שנתי עד לשנת 2009, שהיה האירוע האחרון בסדרה עד שחזר בשנת 2016 והתקיים מדי שנה מלבד שנת 2019. הרעיון המקורי של האירוע התבסס בעיקר על האירוע העוקב של אירוע הדגל של הארגון, רסלמניה. האירוע בין השנים 2016 ל-2018 ו-2020 לא נשאו את רעיון זה; לעומת זאת, האירוע של שנת 2021 חזר לרעיון זה, כשנקרא בשם "רסלמניה באקלאש". האירוע של שנת 2022 אושר כאחד שייערך תחת שם זה, כך שסדרת אירועי באקלאש שונתה לרסלמניה באקלאש. אירוע זה יהיה האירוע ה-17 בסדרת אירועי באקלאש.
אירוע

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
צוות השידור באנגלית: מייקל קול (סמאקדאון/קרב מרכזי)
צוות השידור באנגלית: פאט מקאפי (סמאקדאון/קרב מרכזי)
צוות השידור באנגלית: ג'ימי סמית' (Raw)
צוות השידור באנגלית: קורי גרייבס (Raw/קרב מרכזי)
צוות השידור באנגלית: ביירון סקסטון (Raw)
צוות השידור בספרדית: מרסלו רודריגז
צוות השידור בספרדית: ג'רי סוטו
כרוזים: מייק רום (Raw)
כרוזים: סמנת'ה אירוין (סמאקדאון)
שופטים: דנילו אנפיביו
שופטים: ג'ייסון איירס
שופטים: ג'סיקה קאר
שופטים: דן אנגלר
שופטים: אדי אורנגו
שופטים: צ'אד פאטון
מראיינת: שרה שרייבר
פאנל לפני האירוע: קיילה ברקסטון
פאנל לפני האירוע: קווין פטריק
פאנל לפני האירוע: ג'ון "בראדשו" לייפילד
פאנל לפני האירוע: פיטר רוזנברג
פאנל לפני האירוע: בוקר טי
אירוע > קרבות מקדימים

האירוע עצמו נפתח בקרב בין קודי רודס לסת' "פריקין" רולינס. במהלך הקרב, רולינס ניסה לבצע על רודס את מהלך הפיניקס ספלאש, האך האחרון מנע זאת. רולינס נחת על רגליו ובמקום זאת רודס ביצע עליו את מהלך הסופרקיק. רולינס ניסה לבצע את מהלך הפלקון ארו, אך רודס ניטרל את מהלך זה והפך זאת למהלך הקרוס רודס. רודס הצמיד את רולינס, אך האחרון הניח את רגלו על החבל התחתון, דבר שהוביל לעצירת ניסיון ההצמדה. בסיום, רודס ניסה לבצע על רולינס את מהלך ה-Vertebreaker; לעומת זאת, רולינס חמק מכך וניסה לבצע מהלך הצמדה פשוט תוך כדי שאחז במכנסיו של רודס, אך רודס הפך זאת לניסיון הצמדה דומה משלו, שהסתיים באופן מוצלח, כך שהוא ניצח בקרב.
אז, התקיים קרב יחידים בין בובי לאשלי לאומוס (שלווה לקרב על ידי MVP). במהלך הקרב, לאשלי ניסה לבצע על אומוס את מהלך ההכנעה שלו, ה-Hurt Lock, אך האחרון הצליח לחמוק מכך. ברגעי הסיום של הקרב, לאשלי ניסה לבצע את מהלך הספיר, אך אומוס הרים את ברכיו בזמן ושלח את לאשלי אל עמוד הזירה. בזמן שדעתו של השופט הוסחה, MVP תקף את לאשלי בפניו בעזרת מקל, דבר שאיפשר לאומוס לבצע על לאשלי את מהלך הצ'וק בומב אשר הספיק לו כדי לנצח.
בקרב שבא לאחר מכן, AJ סטיילס התמודד מול אדג', כשההתניה שנקבעה מראש היא שדמיאן פריסט מורחק ממתחם הזירה. כשסטיילס עשה את דרכו אל מעלה החבל העליון, דמיאן פריסט צעד אל הזירה. פריסט שהורחק ממתחם הזירה, נשאר לעמוד על רמפת הכניסה. פין באלור הגיע והחל להכות את פריסט, עד שהשניים נעלמו ממתחם הזירה. ברגעי הסיום של הקרב, דמות בעלת מסכה דחפה את סטיילס מהחבל העליון, דבר שאיפשר לאדג' לבצע על האחרון את מהלך הקרוספייס אשר גרם לסטיילס להתעלף ובעקבות מהלך זה, אדג' ניצח. לאחר הקרב, הדמות הצטרפה לאדג', כאשר היא נחשפה כלא אחרת מאשר ריאה ריפלי. עזרה זו סימלה את הצטרפותה של ריפלי לקבוצתו של אדג', ה-Judgment Day (שפירושה: "יום הדין"). אדג' וריפלי הניפו את ידיהם באוויר וחגגו את הניצחון.
בקרב הרביעי, שארלוט פלייר הגנה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד רונדה ראוזי בקרב "אני נכנע". בתחילת הקרב, פלייר ניסתה לבצע על ראוזי את מהלך הג'רמן סופלקס. במתחם הזירה, פלייר שמה את ידה על מקל במבוק שהיה נמצא מתחת לזירה. ראוזי הצליחה לתפוס את מקל זה ורדפה אחר פלייר, שרצה אל האזור שמאחורי הקלעים. פלייר חזרה עם שני מקלות במבוק והחלה להכות את הטוענת לכתר בעזרתם. פלייר השליכה על ראוזי מצלמה, שבתגובה קפצה מעבר למעקה הבטיחות והשתיים נאבקו זו בזו באזור המיועד לקהל. בחזרה בזירה, פלייר ביצעה על ראוזי את מהלך "הברירה הטבעית" על כיסא. פלייר המשיכה במומנטום וביצעה על ראוזי את מהלך ההכנעה שלה, הפיגר אייט לג לוק, אך האחרונה השתמשה בכיסא על מנת לפלס את דרכה מניסיון ההכנעה. מנגד, ראוזי הצליחה לבצע על האלופה את נעילת הבריח. פלייר שסירבה בכל תוקף להיכנע, גרמה לראוזי לסובב את ידה של פלייר, דבר שהוביל לאמירת המילים "אני נכנעת" מצידה של אלופת הנשים. בכך, ראוזי הפכה לאלופת הנשים החדשה של סמאקדאון.
בקרב הלפני אחרון, האפי קורבין התמודד מול מאדקאפ מוס. במהלך הקרב, קורבין ביצע על מוס את מהלך הסנטון בומב, שלא הספיק לו כדי להכריע את הקרב. מנגד, מוס ביצע על קורבין את מהלך הפולוואי סלאם, שגם הוא לא הספיק בהשגת הניצחון. בסיום, מוס רץ אל החבלים וביצע על יריבו את מהלך הסאנסט פליפ כדי להשיג את הניצחון בקרב.