stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אידין גרין בלייק קולין
הערות שוליים

↑  אידין גרין eadongreen.com/zeclat
↑  אידין גרין eadongreen.com
↑  "אידין גרין בלייק קולין" - מנוע V12 צילינדרים autocar.co.uk/car-news/motor-shows-geneva-motor-show/eadon-green-black-cuillin-v12-sports-car-revealed
↑  "אידין גרין בלייק קולין" eadongreen.com/black-cuillin
↑  "אידין גרין בלייק קולין" roadandtrack.com/car-shows/geneva-auto-show/interviews/a33056/the-eadon-green-black-cuillin-is-an-admirable-dream-project
אולפנא ע"ש הרב שאולי אשדוד

| --- | --- |

 אולפנה
 על שם:  הרב משה כהן שאולי
 השתייכות:  הציונות הדתית
 תקופת הפעילות:  תשמ"ב – 1981 – הווה
 שכבות לימוד:  ז'–י"ב
 מספר כיתות:  24
 בעלי תפקידים
 מנהלת:  שלומית אשואל
 באחריות:  עיריית אשדוד
 סגל:  כ-60
 תלמידים
 :  כ-650
 מיקום
 מיקום:  רחוב פתח תקווה 14, רובע ט',  אשדוד
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31.78433, 34.66173
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) אולפנא ע"ש הרב שאולי אשדוד(למפת אשדוד רגילה) אולפנא ע"ש הרב שאולי אשדוד(למפת השפלה רגילה) אולפנא ע"ש הרב שאולי אשדוד(למפת השפלה מוגדלת) אולפנא ע"ש הרב שאולי אשדוד  he אולפנא ע"ש הרב שאולי אשדודhe אולפנא ע"ש הרב שאולי אשדודמפת  __ אשדוד (in English: Ashdod)  __ גן יבנה (in English: Gan Yavne) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה (in English: Hevel Yavne Regional Council) ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה (in English: Be'er Tuvia Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האולפנא על שם הרב משה כהן שאולי (נקראת גם: אולפנת ״עלמא״ אשדוד) באשדוד היא אולפנא תורנית מדעית.
רקע

האולפנא הוקמה בשנת 1981 ושוכנה תחילה ברחוב רמב"ם 6 ברובע ב', בשנת 1993 החלה בניית המתחם החדש ברחוב פתח תקווה ברובע ט' והאולפנא עברה זמנית למשך שנה לרחוב העצמאות 60 במתחם תיכון הקריה. החל משנת 1994 שוכנת האולפנא במשכנה הנוכחי, הכולל מבנה מרכזי גדול ובו משרדי ההנהלה, חצר פנימית רחבה וכיתות לימוד ובצמוד לו מבנה חדש שהתווסף עם השנים ובו כיתות לימוד נוספות.
חזון ומטרות

האולפנא שמה לה למטרה להכשיר את התלמידות להיות לומדות עצמאיות תוך מתן דגש על פיתוח חשיבה לוגית. כבית חינוך לתלמידות, האולפנא מתאפיינת בחינוך הערכי-רוחני בכל תחומי הלימוד והעשייה; חינוך לאהבת ישראל, ארץ ישראל ותורת ישראל מתוך מעורבות ותרומה לחברה ועשיית חסד.
בשנת תשע"ו זכתה האולפנא באות הצטיינות חסד וחמ"ד של משרד החינוך.
מגמות הלימוד

מחשבים
מדע וטכנולוגיה
ביולוגיה
ביוטכנולוגיה
פיזיקה
תקשורת
ספרות
יוזמות חינוכיות וערכיות

התנדבות בקהילה – תלמידות האולפנא מתנדבות במסגרות שונות כגון: בתי אבות, בתי ספר לילדים מיוחדים ועוד.
"אולפניגון" – ערב שירה וזימרה של בנות האולפנא מפרי עטן ומרצן.
ימי שיא – יום בו מתקיימים באולפנא פעילות לימודית וחווייתית סביב נושא מוגדר מראש, בו נחשפות התלמידות לנושאים שאינם בתוכנית הלימודים.
הערות שוליים

↑  עופר אשטוקר, אחרי פרישתו של שלמה רביב - נבחרה מנהלת חדשה לאולפנא לבנות, אשדוד נט, 25 ביולי 2019
אלי שוראקי

| --- | --- |

 לידה:  3 ביולי 1950 (בן 74) הרובע התשעה-עשר של פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלי שוראקי (בצרפתית: Élie Chouraqui; נולד ב-3 ביולי 1950) הוא במאי ותסריטאי צרפתי-יהודי.
קורות חיים

נולד ברובע ה-19 בפריז למשפחה יהודית ממוצא צפון אפריקאי. הוא התגייס לצבא והפך לכוכב של נבחרת הכדורעף של צרפת. הוא החל את הקריירה שלו בקולנוע בתור עוזר לבמאי קלוד ללוש. סרטו הראשון באורך מלא, "האהבה הראשונה שלי" יצא בשנת 1978.
ב-2006 יצא הסרט ירושלים, ירושלים בבימויו של שוראקי, המבוסס על ספר באותו השם.
אל-קאא'ם השני

| --- | --- |
 לידה:  1406 
 פטירה:  1459 (בגיל 53 בערך) 
 
אל-קאא'ם באמר אללה השני (מילולית: המחייה במצוות האל), אבו אל-בקאא חמזה בן  אל-מתוכל עלא אללה (בערבית: القائم بامر الله, ابو البقاء حمزة بن المتوكل على الله الثاني) היה הח'ליף העבאסי הסמלי שמשל בקהיר תחת הממלוכים בין השנים 1450 ל-1455. הוא ירש את אחיו אל-מסתכפי באללה השלישי וכיהן בזמנם של הסולטאנים הממלוכיים ג'קמאק ואל-מנצור פח'ר אל-דין עת'מאן.
| בית עבאס  ★  العبّاسيّون |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | אל-עבאס • אבן אל-עבאס •  ההאשמיה והמהפכה העבאסית • בית עבאס •  רשימת הח'ליפים |  |
| הח'ליפים המוקדמים בבגדאד (750–833) | א-ספאח • אל-מנסור • אל-מהדי • אל-האדי • הארון א-רשיד • אל-אמין • אל-מאמון |  |
| הח'ליפים בסאמרא   (833–892) | אל-מעתצם • אל-ואת'ק I • מתוכל  I • אל-מנתצר •  אל-מסתעין I • אל-מעתז • אל-מהתדי • אל-מעתמד •  מופק (בפועל) |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הטורקים (892–946) | אל-מעתדד I • אל-מכתפי • אל-מקתדר • אל-קאהר • א-ראדי • אל-מתקי • אל-מסתכפי I |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הבויהים (946–1065) | אל-מטיע • א-טאאע • אל-קאדר • אל-קאאם I |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הסלג'וקים ויורשיהם (1065–1258) | אל-מקתדי • אל-מוסתזהר • אל-מסתרשד • א-ראשד • אל-מקתפי • אל-מסתנג'ד I • אל-מסתדא • א-נאצר • א-זאהר • אל-מסתנצר I • אל-מסתעצם I |  |
| הח'ליפים הסמליים בקהיר תחת הממלוכים   (1261–1517) | אל-מסתנצר II • אל-חאכם I  • אל-מסתכפי II • אל-ואת'ק II • אל-חאכם II • אל-מעתדד II • אל-מתוכל II • אל-ואת'ק III • אל-מסתעצם II • אל-מסתעין II • אל-מעתדד III • אל-מסתכפי III • אל-קאאם II • אל-מסתנג'ד II • אל-מתוכל III • אל-מסתמסכ • אל-מתוכל IV |  |
| בירות הח'ליפות העבאסית | בגדאד • סאמרא • א-רקה • קהיר |  |
| אחרים | קרב הזב (750) • ח'יזוראן • אל-מאייד • ברמכים • נפילת בגדאד (1258) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אל-מסתכפי השלישי | הח'ליפים לבית עבאס  1450–1455 | הבא: אל-מסתנג'ד השני |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורלוק

אורלוק היה, בתקופת האימפריה המונגולית, תוארו של נסיך או מפקד בכיר בצבא המונגולי (מפקדים של כוח צבא, שכלל שלושה טומנים או יותר).
אורלוק נשא פאיצה מזהב עם אריה מתחת לשמש וירח. לנסיכים הייתה פאיצה עם בז. פאיצה של אורלוק שקלה כ-1,500 גרם.
הערות שוליים

↑  The Mongol military might  (באנגלית)
אונית מסב המרכז

| --- | --- |

באנימציה רואים באדום את אונית מסב המרכז על הדופן המדיאלי של ההמיספרה
 שיוך:  lobule of cerebral hemisphere 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (822) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  lobulus paracentralis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.09.209 
 TA2 (2019):  5466 
 מזהה נרוניימס:  1341 
 FMA:  77534 
 
אונית מסב המרכז (באנגלית: Paracentral lobule) היא קפל רקמת מוח, הכולל את תאי בץ הגדולים ביותר בגוף האדם, המחבר בין הפיתול הקדם-מרכזי לבין הפיתול הבתר-מרכזי. קפל זה נמצא בחלקה החיצוני של קליפת המוח, על הקצה המדאילי של ההמיספרות. ככזו האונית מהווה דופן של החריץ הארוך, ומכילה הן חלקים מתוך האונה הקודקודית והן חלקים מתוך האונה המצחית. קדימה לאונית נמצא האזור המוטורי המשלים, אחורית לה נמצא הנתיב הגבי של הראיה ומתחתיה נמצא פיתול החגורה. מבחינה תפקודית אונית זו היא האחראית על התקשורת הישירה בין אברי החישה בחלקו התחתון של הגוף לבין המוח, כך שהיא מקבלת מהם את המידע הסנסורי הראשוני, ומנגד מעבירה אליהם את הפקודות הישירות. בתוך כך אחראית אונית מסב המרכז גם על פקודות המוח למתן שתן וצואה.
אספקת הדם

אספקת הדם לאונית מתבצעת על ידי עורק המוח הקדמי (אנ'), בשל כך פגיעה בעורק תגרום לבעיות חישה, לשיתוק חלקי המערכת המוטורית ולפגיעה ביכולת השליטה על הסוגרים.
ראו גם

מערכת העצבים המרכזית
תא עצב
דחף עצבי
הערות שוליים

↑  Neuroscience in medicine. Totowa, NJ: Humana Press. 2003. p. 348. ISBN 1-58829-016-6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A14.1.09.209
אורלוצ'קה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1966
 uralochka-vc.com/
אורלוצ'קה (ברוסית: Уралочка) הוא מועדון כדורעף נשים המייצג את מחוז סברדלובסק. הוקם בשנת 1966 והתמודד באליפות ברית המועצות מאז עונת 1967/1968. עד 2001 נקרא אורלוצ'קה והוא הטוב ביותר ברוסיה כשלרשותו זכייה ב־25 אליפויות לאומיות (14 מהן מאז 1991).
המועדון מארח את משחקיו בהיכל הספורט "מטאלורג-פורום" בניז'ני טגיל, אך גם מארח כמה משחקים בהיכל לסוגי ספורט קבוצתי ביקטרינבורג. מאמן הקבוצה משנת 1969 ועד היום הוא ניקולאי וסילביץ' קרפול.
בעונת 2021/2022 העפילה לרבע גמר גביע CEV.
תארים

זכייה (11): 1978-1982, 1986-1991
סגנות (2): 1984, 1985
מקום שלישי (2): 1977, 1983.
זכייה (3): 1986, 1987, 1989
גמר (1): 1976;
זכייה (14) : 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005
סגנות (1): 2016
מקום שלישי (6): 2008, 2009, 2012, 2015, 2018, 2019.
זכייה (8) 1981, 1982, 1983, 1987, 1989, 1990, 1994, 1995
גמר (6): 1988, 1991, 1996, 1997, 2000, 2003
זכייה (1): 1986
גמר (1): 1985
זכייה (2): 2009, 2014
זכייה (1): 2015
מקום שלישי (1): 1992
זכייה (1): 2003
אידיל

| --- | --- |

 מדינה:  טורקיה טורקיה
 שפה רשמית:  טורקית 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  76,523 (2018)
 קואורדינטות:  37°20′05″N 41°53′22″E﻿ / ﻿37.334722222222°N 41.889444444444°E﻿ / 37.334722222222; 41.889444444444 
 אזור זמן:  UTC+3
 he
 
אידיל היא עיר מחוז במחוז צירנק בטורקיה. היא ממוקמת באזור ההיסטורי של טור עבדין.
העיר מנתה 30,271 תושבים בשנת 2021 והיא מורכבת מכורדים מהשבטים דומנאן, דוריקאן, הארונאן, ממאן ועומרקן. קיים בעיר מיעוט אשורי קטן.
היסטוריה

אידיל מזוהה כעיירה "אשיחו" בתקופת שלטונו של אדד-ניררי השלישי, מלך אשור.
היסטוריה > באימפריה העות'מאנית

מוחמד פאסה ניצל את ההפרעה שנגרמה לאימפריה העות'מאנית כתוצאה מהפלישה המצרית לסוריה בשנים 1831–1832 כדי להרחיב את ממלכתו, וצר על אידיל ב-1834. עם הגעתו של צבא עות'מאני גדול בהנהגתו של רשיד מחמד פאשה הוא נכנע. הכפר הותקף שוב מאוחר יותר על ידי בדיר חאן בג, אמיר בוהטן, בשנת 1847.

בתחילת המאה ה-20 מנה הכפר 1,000 תושבים, והוא היה מיושב על ידי סורים אורתודוקסים ואשורים קתולים דוברי ערבית שחלקם היגרו לברזיל בשנת 1914. במאה ה-20, ברצח העם האשורי ביולי 1915, פליטים מהכפרים אספס, קפשן, קופח, בבקה וחדל ברחו לאידל. הכפר הותקף לאחר מכן על ידי בני שבטים כורדים מאמצע אוגוסט ועד נסיגתם ב-9 בספטמבר. לאחר התקפות, והתקפת נגד אשורית ב-14 בנובמבר, נסוג הצבא הטורקי ב-21 בנובמבר.
היסטוריה > הרפובליקה של טורקיה

הכפר הפך למחוז משנה של ג'יזרה בשנת 1924. בשנה שלאחר מכן היגרו מספר כפריים לברזיל וגורשו 100 אשורים מאידיל. בעקבות כישלון מרד סעיד הכורדי, נקטה ממשלת טורקיה צעדי דיכוי ובשנת 1926 הואשמו תושבי אידיל בשותפות למרד ובהחזקת נשק בריטי. השלטונות הטורקיים טענו שאנשי הכפר שירתו בהמגויסים האשורים על סמך גילוי רובים בריטיים והיתרים לשאת נשק באנגלית ובערבית. האוכלוסייה פורקה מנשקה לאחר הגעתם של 1,500 חיילים טורקים, ו-257 או 357 גברים מכפרים באידיל ומכפרים שכנים, כולל בולטים ושלושה כמרים, הואשמו בבגידה, נעצרו ונכלאו בג'יזרה. האשורים באידיל נחשבו כבלתי מתאימים לטורקיציה (אנ') על ידי ממשלת טורקיה, וכתוצאה מכך שאפו להשמיד את אלה ששרדו את רצח העם, ואלה שנעצרו הוכו ונמנע מהם מזון. מאוחר יותר הם הועברו למידיאט, שם שוחררו רובם באוגוסט 1926.
אשורים מאידיל היגרו לעין דיוואר ואל-מאלכיה שבצפון מזרח סוריה בתחילת שנות ה-30 לאחר בניית בסיסים צבאיים צרפתיים. הכפר היה מיושב על ידי 3500 אשורים בשנת 1964. כתוצאה מהמשבר הקפריסאי של 1963-1964 (אנ'), אשורים מאידיל היו קורבן להתפרעויות אנטי-נוצריות. הכפר היה מאוכלס אך ורק על ידי אשורים נוצרים עד אמצע שנות ה-70. הדבר נבע בחלקו מאיסור מכירת רכוש לכורדים מוסלמים על ידי ראש העיר. מאמצי הפגיעה באוכלוסייה האשורית הביאו לבניית דיור סוציאלי לכורדים בכפר, שעלו עקב כך ל-10% מהאוכלוסייה, ולבחירתו של אבדורחמן אביי, ראש שבט הקקאן הכורדי, לראשות העיר ב-1979 בסיוע שלטונות טורקיה. אביי טען כי קיבל ברכות באמצעות מברק מאנואר סאדאת, נשיא מצרים, על "הכיבוש המוסלמי של עידיל". זה הוביל לירידה באוכלוסייה האשורית בשנות ה-70 וה-80.
לאחר גירושם הכפוי על ידי הצבא הטורקי ב-20 בנובמבר 1993, נמלטו מספר פליטים אשורים מחסנה לאידיל. ב-9 בינואר 1994, מלקה טוק, הכומר של מידן, נחטף בזמן שהיה בדרך מאידיל לבסורינו. הכומר שוחרר מאוחר יותר לאחר משא ומתן והעיד כי בעודו בשבי, הוא נקבר בחיים והופעל עליו לחץ להתאסלם. הרצח של ראש העיר לשעבר שוקרי טוטוס ב-17 ביוני 1994 הוביל את האוכלוסייה הנוצרית הנותרת של כמה מאות בני אדם לבקש מקלט במערב אירופה, ואחריו אכלוסו הכורדים מחדש את הכפר. האשורים חזרו מאוחר יותר, אך עד 2015 רק 50 אשורים חזרו לעיר.
התפרצות של אלימות בתחילת 2016 הביאה את כל האשורים מלבד שניים לברוח מאידיל, ועוצר הוטל בעיר ב-16 בפברואר. הצבא הטורקי החל בפעילות בעיר ב-18 בפברואר וטען כי הרג לפחות 47 חמושים של מפלגת הפועלים של כורדיסטן עד 25 בפברואר. העוצר הוסר חלקית ב-31 במרץ והפליטים חזרו לאידיל, כולל לפחות ארבע משפחות אשוריות. בסוף יולי 2019, נכסים אשוריים במחוז נפגעו בפיגועי הצתה. נכון לספטמבר 2020, רק 23 אשורים גרים באידיל.
ממשל > ראשי ערים

| בְּחִירָה | ראש העיר | מפלגה |
| --- | --- | --- |
| 2019 | סונגול ארדם | מפלגת העמים הדמוקרטית (טורקיה) |
| 2014 | מהמט מוהדי ארסלן | BDP |
| 2009 | רסול סדאק | מפלגת החברה הדמוקרטית |
| 2004 | רסול סדאק | SHP |
| 1994 | מוראט דלמיש | מפלגת הדרך הנכונה |
| 1979 | עבדורהמן אבי | מפלגת המולדת |
| 1966 | שוקרי טוטוס | מפלגת המולדת |
ראש העיר מחמט מוהדי ארסלאן וסגן ראש העיר נווין ג'ירסון הושעו ב-20 בספטמבר 2016 בעקבות מעצרם באוגוסט בחשד לסיוע ל-PKK, וקיימקאם (מושל המחוז) ארסין טפלי מונה ל"נאמן העיר" למחרת.
הערות שוליים

↑  "السريان يشاركون في مؤتمر بازبدي (آزخ) الدولي في تركيا". Ishtar TV (בערבית). נבדק ב-18 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Türkiye Mülki İdare Bölümleri Envanteri". T.C. İçişleri Bakanlığı (בטורקית). נבדק ב-19 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "31 ARALIK 2021 TARİHLİ ADRESE DAYALI NÜFUS KAYIT SİSTEMİ (ADNKS) SONUÇLARI" (XLS). TÜİK (בטורקית). נבדק ב-16 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Ozbek, Aysegul (1 בספטמבר 2020). ""Çocukluğumu, anadilimi, arkadaşlarımı bıraktım İdil'de"". Bianet (בטורקית). נבדק ב-12 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Azakh". Foundation for Conservation and Promotion of the Aramaic Cultural Heritage (בגרמנית). נבדק ב-11 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "İdil". Şırnak Valiliği (בטורקית). נבדק ב-11 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Susanne Güsten (22 בינואר 2015). "Robert Tutus ist der letzte Christ im anatolischen Idil". Der Tagesspiegel (בגרמנית). נבדק ב-28 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Susanne Güsten (4 באפריל 2012). "Hopes to Revive the Christian Area of Turkey". New York Times. נבדק ב-8 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UA 03/94 - TURKEY: ABDUCTION / FEAR OF EXTRAJUDICIAL KILLING: MELKE TOK". Amnesty International. 10 בינואר 1994. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pacal, Jan (29 באוגוסט 1996). "What happened to the Turkish Assyrians?". Assyrian International News Agency. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Fresh curfew declared amid exodus from İdil". Hürriyet Daily News. 16 בפברואר 2016. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Turkish army kills 47 PKK militants in İdil in week". Hürriyet Daily News. 25 בפברואר 2016. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Thousands return to ruined İdil after 43-day curfew". Hürriyet Daily News. 31 במרץ 2016. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Fires on Assyrian land raise arson alarm". Ahval News. 6 באוגוסט 2019. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "İdil Belediyesi'ne Kayyum, Eş Başkanı Gözaltında". Bianet (בטורקית). 21 בספטמבר 2016. נבדק ב-12 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007489395005171  LCCN: n2003065355  VIAF: 168401101   WorldCat (עם VIAF): 168401101
אלי שטיין

| --- | --- |
אלי שטיין בכנס ISO, ‏2015
אלי שטיין בכנס ISO, ‏2015
 לידה:  4 באוקטובר 1947 (בן 77)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1965–1993 (כ־28 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 ראש מחלקת פיתוח מערכות נשק
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברת יהודה פלדות בע"מ  מנכ"ל מכון התקנים הישראלי
 
אלי שטיין אבן (נולד ב-4 באוקטובר 1947) הוא קצין בחיל החימוש בדימוס שהשתחרר בדרגת אלוף-משנה. כיהן כשנה כמנכ"ל מכון התקנים הישראלי.
ביוגרפיה

שטיין אבן הוא בוגר בהצטיינות בהנדסת חשמל של הטכניון.
התגייס לצה"ל לפני מלחמת ששת הימים, סיים קורס קצינים בהצטיינות, ולאחר 28 שנים בשירות, השתחרר בדרגת אלוף-משנה. בין תפקידיו, כיהן כקצין פרויקטים במשלחת בניו-יורק, ובתפקידו האחרון, כראש מחלקת פיתוח מערכות נשק.
לאחר שחרורו מצה"ל, התמנה לסמנכ"ל חברת יהודה רשתות בע"מ.
בשנת 2008 מונה למנכ"ל יהודה פלדות בע"מ, חברה מובילה ליצור פלדה. לאחר פרישתו מהתפקיד בשנת 2015, מונה למנכ"ל מכון התקנים הישראלי. זמן קצר לאחר מכן, נפסל מינויו, אך הוא מונה-מחדש לאחר מכן.
שטיין חבר נשיאות בהתאחדות התעשיינים במשך שתי קדנציות בין השנים 2008–2014. כמו כן, הוא חבר הנהלת אגף המתכת משנת 2008.
הערות שוליים

↑   אורה קורן, אלי שטיין נבחר לתפקיד מנכ"ל מכון התקנים, באתר TheMarker‏, 24 ביוני 2015
↑  הדס גליקו, בוטל מינויו של אלי שטיין למנכ"ל מכון התקנים, באתר כלכליסט, 19 ביולי 2015
אילווה

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  23 ביולי 1947 – הווה (77 שנים) 
 מיקום המטה:  סרונו 
 ענפי תעשייה:  תעשיית המשקאות 
 מוצרים עיקריים:  משקה חריף 
  
 www.illva.com
 
אילווה (באיטלקית: ILLVA Saronno) היא חברת משקאות איטלקית שהוקמה בשנת 1986, הנמצאת בסרונו שבאיטליה. החברה מייצרת ומשווקת מותגים מפורסמים כמו אמרטו די-סרונו, וודקה ארטיק וטיה מריה. החברה משווקת את מוצריה ל-160 מדינות ברחבי העולם. היא מייצרת גם מספר יינות סיציליאניים, כגון מרסלה פלוריו ויינות קורבו. לחברה יש גם מוצרים מוגמרים למחצה עבור גלידות ומאפים. כמו כן, היא עוסקת בתחום הנדל"ן ומחזיקה בקרקעות ובניינים רבים ברחבי העולם.
אל-קאא'ם הראשון

אַל-קַאאִם בִּאַמְר אללה (מילולית: המחייה במצוות האל), אבו ג'עפר עבדאללה בן אחמד אל-קאדר באמר אללה (בערבית: القائم بامر الله, ابو جعفر عبد الله بن احمد القادر بامر الله), היה הח'ליף העבאסי שמשל בבגדאד בין שנת 1031 ל-1075. מחציתה הראשונה של מלכותו עמדה בסימן היחלשותה של השושלת הבויהית אשר שלטה בבגדאד. לעיתים קרובות נותרה העיר ללא מושל ומהומות פרצו בעיר. ב-1055 נפלה העיר לידי השושלת הסלג'וקית אשר עתידה הייתה לשלוט בה ובח'ליפות במשך מאתיים השנים הבאות.
בשנת 1055 עלה על בגדאד טוגרול, השליט הסלג'וקי אשר כבש את סוריה וארמניה, בחיל גדול במסווה של עלייה לרגל. טוגרול ביקש רשות לבקר בעיר מהשליט הבויהי מליכ רחים, אך הלה סירב. לאחר הפצרות רבות, נעתר מליכ רחים ופתח בפני הסלג'וקים את שערי העיר, הללו ניצלו את המצב והשתלטו על בגדאד. הח'ליף הכיר בטוגרול כסולטאן החדש, ושמו הוזכר מעתה ואילך בתפילות יום השישי במקום שם השליט הבויהי. חילופי השלטון הביאו לסוף תקופת האנרכיה שפקדה את העיר למעלה משני עשורים.
בשלהי ימי השושלת הבויהית הייתה התרחשה בבגדאד פריחה של התרבות הפרסית. בשנת 1037 נפטר בעיר המלומד הגדול אבן סינא. בשנת 1058 פרץ מרד כנגד השלטון השיעי הקרמטי בבחריין בראשות אבו אל-בחלול אל-עואם. המרד הסתיים בהצלחה וריבונות הח'ליף הוכרה על האי. המדינה הקרמטית קרסה לחלוטין עם נפילת מאחזה האחרון בנווה המדבר אל-חאסה בשנת 1067.
אל-קאא'ם גם הורה על הוצאתו להורג של חזקיה בן דוד שהיה ראש הגולה של יהדות בבל בסוף תקופת הגאונים וראש ישיבת פומבדיתא האחרון. מסופר כי לאחר שהלשינו על חזקיה בן דוד שונאיו הלשנת שקר לח'ליפה המוסלמי אל-קאא'ם הראשון באמר אללה, הח'ליפה אסר את מר חזקיה, ושם עינוהו והוא הוצא להורג.
| בית עבאס  ★  العبّاسيّون |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | אל-עבאס • אבן אל-עבאס •  ההאשמיה והמהפכה העבאסית • בית עבאס •  רשימת הח'ליפים |  |
| הח'ליפים המוקדמים בבגדאד (750–833) | א-ספאח • אל-מנסור • אל-מהדי • אל-האדי • הארון א-רשיד • אל-אמין • אל-מאמון |  |
| הח'ליפים בסאמרא   (833–892) | אל-מעתצם • אל-ואת'ק I • מתוכל  I • אל-מנתצר •  אל-מסתעין I • אל-מעתז • אל-מהתדי • אל-מעתמד •  מופק (בפועל) |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הטורקים (892–946) | אל-מעתדד I • אל-מכתפי • אל-מקתדר • אל-קאהר • א-ראדי • אל-מתקי • אל-מסתכפי I |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הבויהים (946–1065) | אל-מטיע • א-טאאע • אל-קאדר • אל-קאאם I |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הסלג'וקים ויורשיהם (1065–1258) | אל-מקתדי • אל-מוסתזהר • אל-מסתרשד • א-ראשד • אל-מקתפי • אל-מסתנג'ד I • אל-מסתדא • א-נאצר • א-זאהר • אל-מסתנצר I • אל-מסתעצם I |  |
| הח'ליפים הסמליים בקהיר תחת הממלוכים   (1261–1517) | אל-מסתנצר II • אל-חאכם I  • אל-מסתכפי II • אל-ואת'ק II • אל-חאכם II • אל-מעתדד II • אל-מתוכל II • אל-ואת'ק III • אל-מסתעצם II • אל-מסתעין II • אל-מעתדד III • אל-מסתכפי III • אל-קאאם II • אל-מסתנג'ד II • אל-מתוכל III • אל-מסתמסכ • אל-מתוכל IV |  |
| בירות הח'ליפות העבאסית | בגדאד • סאמרא • א-רקה • קהיר |  |
| אחרים | קרב הזב (750) • ח'יזוראן • אל-מאייד • ברמכים • נפילת בגדאד (1258) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אל-קאדר | הח'ליפים לבית עבאס  1031–1075 | הבא: אל-מקתדי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 9535 9210  NTA: 170123421  TDVİA: kaim-biemrillah  VIAF: 290065609   WorldCat (עם VIAF): 290065609 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורלוגין

ערך זה עוסק בכתב עת לספרות. אם התכוונתם לשעון מטוטלת, ראו .
אורלוגין הוא כתב עת ספרותי עברי שראה אור בשנות החמישים. מייסדו, עורכו והכותב העיקרי בו היה אברהם שלונסקי. גיליון ראשון של "אורלוגין" יצא לאור בדצמבר 1950. גיליון אחרון נדפס בפברואר 1957. במהלך שנים אלה יצאו לאור 13 חוברות.
השם "אורלוגין", שעון, בא להעיד על כוונותיו של שלונסקי: שכתב העת יהיה מעין שעון מעורר לסופרים ולקוראים, וכן שיעיד על ממד הזמן, כלומר שיהיה שופר למודרניזם בספרות העברית והעולמית[דרוש מקור]. "אורלוגין" היה בעל זיקה חזקה לשמאל הישראלי של אז, ובעיקר למפלגת הפועלים המאוחדת ולמועדוני "התרבות המתקדמת" שלה. וכך כתב שלונסקי במכתב לנתן שחם:
אם "עתים" הוא הזמן במרוצו הקל, המהיר, השוטף מיום ליום, בחינת לפ"ק; הרי אורלוגין הוא הזמן בהילוכו הגדול, באורך-רוח, - בחינת לפ"ג.
כתב העת היה בעל זיקה חזקה לזרם הספרותי המכונה "ריאליזם סוציאליסטי", ובעיקר לספרות הסובייטית והמזרח אירופית[דרוש מקור].
ב"אורלוגין" השתתפו סופרים ומשוררים שמאליים מדורו של שלונסקי אבל גם יוצרים צעירים רבים מדור הפלמ"ח וגם דליה רביקוביץ, וכן השתתפו סופרים משוררים ומבקרים שלא השתייכו למחנה הפוליטי המוגדר שהוציא את כתב העת. "אורלוגין" יצא לאור בהוצאת הספרים של מפ"ם, "ספרית פועלים", שגם עסקה בהפצתו.
תרומתו העיקרית של "אורלוגין"[דרוש מקור] הייתה בהבאת תרגומי מופת מספרות העולם, שתורגמו בידי שלונסקי, לאה גולדברג, רפאל אליעז ויצחק שנהר.
כתב העת מופתח במלואו על ידי אוניברסיטת בר-אילן במסגרת המפתח למאמרים בעברית.
הערות שוליים

↑  נמצא בארכיון גנזים של אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל, אוסף 403 סימול 4364.
אירית איזקסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 ביולי 1951 (בת 73) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 
אירית איזקסון (נולדה ב-22 ביולי 1951) היא אשת עסקים ומנהל ישראלית שכיהנה כיו"ר הבנק הבינלאומי, לשעבר יו"ר חברת האשראי ישראכרט.
ביוגרפיה

איזקסון נולדה בתל אביב בשם אירית פלאטו. את שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר. היא בעלת תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בחקר ביצועים אותו למדה בבית ספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. בתחילת שנות ה-90 החלה לעבוד בבנק לאומי, תחילה ככלכלנית בחטיבה הפיננסית ובהמשך בחטיבה העסקית. בתפקידה האחרון שימשה כמנהלת מגזר התעשייה בחטיבה העסקית, ובין השאר הייתה אחראית לחברות הגדולות במשק בתחומי ההיי-טק, התעשיות הביטחוניות והפטרוכימיות.
ב-1999 הכירה את שרי אריסון, בטקס השקת מוזיאון העלייה בזכרון יעקב, שהוקם על ידי תד אריסון ואליהו איזקסון, חותנה של אירית איזקסון. מאז נחשבת איזקסון ידידה קרובה של שרי אריסון.
בשנת 1999 התמנתה איזקסון כחברת דירקטוריון בנק הפועלים. בהמשך התמנתה כחברה בדירקטוריונים נוספים ובהם החברה לישראל, כי"ל ואיי די בי, ברום ים המלח ותרכובות ברום. בשנת 2009 התפטרה מחברותה בדירקטוריון החברה לישראל ובשנת 2012 התפטרה מדירקטוריון איי די בי.
ב-2007 הודיעה אריסון על מועמדותה של איזקסון לסגנית יו"ר בנק הפועלים, אולם המפקח על הבנקים פסל את המינוי בנימוק שהליך המינוי היה לא תקין. ב-2008 מונתה ליו"ר חברת ישראכרט. בדצמבר 2013, בעקבות הנחיית בנק ישראל האוסרת על דירקטור בחברה-אם לשמש בו זמנית גם כדירקטור של חברה-בת, פרשה מתפקידה כיו"ר חברת ישראכרט ונשארה חברת דירקטוריון בנק הפועלים.
בשנת 2017 מונתה איזקסון כיו"ר הבנק הבינלאומי, ממנו פרשה בראשית 2020.
איזקסון חברת חבר הנאמנים של מכון ון ליר.
בשנות 2011 ו-2017 נבחרה על ידי גלובס לאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר בישראל.
חיים אישיים

אחיה היה הפרופסור משה פלאטו.
איזקסון נשואה לעורך הדין ואיש העסקים אורני איזקסון, המשמש קונסול כבוד של נורווגיה בישראל. הם הורים לשלושה ילדים, ומתגוררים בתל אביב. בני הזוג איזקסון פעילים בהתנדבות בארגון אלו"ט והיו ממקימי כפר עופרים לילדים אוטיסטים.
הערות שוליים

↑  רם דגן, אירית איזקסון לא תמונה לסגן יו"ר הפועלים בגלל כשלים בהליך המינוי, באתר TheMarker‏, 8 במאי 2007
↑  אירית איזקסון מסיימת את תפקידה כיו"ר ישראכרט, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2013
↑  "ליידי גלובס", 2 באוקטובר 2011
↑  50 המשפיעות לשנת 2017
↑  Conférence Moshé Flato 1999
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388192505171  VIAF: 48152501065310680221   WorldCat (עם VIAF): 48152501065310680221
אונאה

ערך זה עוסק בהטעייה במסחר במשפט העברי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 מקרא:  ויקרא, כ"ה, י"ד
 משנה:  משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ד'
 משנה תורה:  ספר קנין, הלכות מכירה, פרק י"ב
 שולחן ערוך:  חושן משפט, סימן רכ"ז
 ספרי מניין המצוות:  ספר החינוך, מצווה של"ז
 
בהלכה ובמשפט העברי, אונאה (או אונאת ממון) היא עסקה שבה קיים פער בין מחיר העסקה למחיר השוק, ושבוצעה תוך כדי ניצול חוסר הידיעה של המפסיד. איסור אונאת ממון הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות. בנוסף ישנו דין המסדיר את הסעדים במקרה של אונאת ממון.