stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל וארנאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בנובמבר 1881 מישקולץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1 באפריל 1962 (בגיל 80) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Weisz Dezső 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 תפקיד:  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (1922–1930) 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית 
 
דניאל וארנאי (במקור דז'ה וייס - Dezső Weisz, בהונגרית: Várnai Dániel; מישקולץ, 7 בנובמבר 1881 – בודפשט, 1 באפריל 1962) היה פוליטיקאי, סופר, עיתונאי, מתרגם ספרותי יהודי-הונגרי. חבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט) במשך שתי קדנציות (1922-1930). הוא אביו של היסטוריון המוזיקה והמנצח פטר וארנאי.
קורות חיים

דז'ה וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של מור וייס ושל תרז קצנדר. הוא החל את דרכו כעובד דפוס ובשנת 1907 הפך לחבר מערכת של היומון נפסבה, יומון המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית ונשאר חבר מערכת העיתון עד 1948. הוא בילה ארבע שנים כשבוי מלחמה בשבי הרוסי במהלך מלחמת העולם הראשונה. בין השנים 1922 לבין 1924 ערך את כתב העת "סוציאליסמוס" (Szocializmus). מ-1922 עד 1930 היה חבר בפרלמנט מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כניסת הוורמכט לממלכת הונגריה ב-19 במרץ 1944 (מבצע מרגרטה) הוא גורש למחנה הריכוז מאוטהאוזן והצליח לשרוד את שואת יהודי הונגריה. משם חזר הביתה ב-1945. כתביו התפרסמו בעיקר בנפסבה, והוא גם פרסם אותם בכרכים אחדים. וארנאי תרגם את יצירותיהם של כמה סופרים רוסים להונגרית, כולל יצירותיהם של טולסטוי, טורגנייב, גוגול ואנדריייב.
רעייתו הייתה ארז'בט ואש, בתם של שומה וייס ושל קטלין וייסקופף, לה נישא ב-7 בנובמבר 1909 בבודפשט.
וארנאי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
עבודותיו העיקריות

שירי בוקר (סיפורים, בודפשט, 1902)
גורלנו, חיינו (סיפורים, בודפשט, 1919)
מלחמה (סיפורים, בודפשט, 1922)
אתמול ושלשום (הערות, בודפשט, 1948)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
Magyar politikai lexikon. Szerk. T. Boros László. Budapest, Európa Irodalmi és Nyomdai Rt., 1929. (לקסיקון פוליטי הונגרי)
Révai új lexikona XVIII. (Tob–Z). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2006. ISBN 963-955-641-6, ISBN 978-963-955-641-6 (הלקסיקון החדש של רוואי)
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 109681/1910 Forrás: MNL-OL 30808. mikrofilm 354. kép 1. karton Névváltoztatási kimutatások 1911. év 68. oldal 25. sor
↑  "Születési bejegyzése a miskolci izraelita hitközség születési akv. 207/1881. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-03-10.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 573/1962. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-03-10.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1602/1909. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-03-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7949 519X  VIAF: 121499930   WorldCat (עם VIAF): 121499930
בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת

| --- | --- |


 מאפיינים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 ערכאה מעל:  המלך על הספסל (אנ')
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 2009 – הווה (15 שנים) 
 רשות קודמת:  בית הלורדים
 שופטים
 נשיא:  רוברט ריד
 מספר שופטים:  12
 גאוגרפיה
 קואורדינטות:  51°30′01″N 0°07′41″W﻿ / ﻿51.500277777778°N 0.12805555555556°W﻿ / 51.500277777778; -0.12805555555556
 supremecourt.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסבית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסבית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת
 
סמל בית המשפט
בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת (באנגלית: Supreme Court of the United Kingdom) הוא הערכאה השיפוטית העליונה ובית משפט עליון לערעורים בכל הנוגע למשפט האנגלי, למשפט הוולשי (ככל שאספה הלאומית הוולשית מחוקקת חוקים לוויילס השונים מאלה שבאנגליה), למשפט האזרחי הסקוטי ולמשפט בצפון אירלנד. לבית המשפט העליון אף סמכות הכרעה בסכסוכים הנוגעים להאצלת סמכויות: מקרים שבהם קיימת מחלוקת באשר לסמכויותיהם של הממשלים העצמאיים בסקוטלנד, צפון אירלנד וויילס, או חילוקי דעות המתעוררים ביחס לחוקים שחוקקו שלטונותיהם.
בית המשפט נוסד מתוקף החלק השלישי של חוק הרפורמה החוקתית משנת 2005, והחל לפעול באחד באוקטובר 2009. בית המשפט העליון קנה את סמכויותיו השיפוטיות של בית הלורדים אשר מומשו על ידי ועדת הערעורים של בית הלורדים שהורכבה משנים עשר שופטים מקצועיים אשר מונו כחברים לבית הלורדים כדי לבצע את פעולותיו השיפוטיות. את סמכויותיו להכריע בסכסוכי האצלת סמכויות קנה בית המשפט מסמכויותיה של הוועדה השיפוטית של מועצת המלכה.
בשל עקרון העליונות הפרלמנטרית הבריטי, שלפיו לרשות המחוקקת מעמד עליון על פני הרשויות האחרות, בית המשפט העליון הבריטי מוגבל ביותר ביכולתו לבצע ביקורת שיפוטית על חקיקה בהשוואה למדינות דמוקרטיות אחרות כגון ישראל וארצות הברית, ואינו רשאי לבטל חקיקה ראשית, אלא רק להמליץ על ביטולה בשל פגיעה בזכות המוגנת על ידי האמנה האירופית לזכויות אדם.
נכון לשנת 2020, נשיא בית המשפט העליון הוא רוברט ריד.
סמכות שיפוט

תפקידו העיקרי של בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת הוא לדון בערעורים על החלטות של בתי משפט של המדינות המרכיבות את הממלכה המאוחדת, אשר לכל אחת מהן מערכת משפט עצמאית במידה חלקית: אנגליה, ויילס, צפון אירלנד וסקוטלנד (למעט ויילס ואנגליה, שלהן מערכת משפט משותפת אולם חוק שונה במקרים שבהם האספה הלאומית הוולשית מחוקקת חוקים לוויילס השונים מאלה שבאנגליה). בית המשפט מתמקד בנושאים בעלי חשיבות ציבורית, ויש לו סמכות רחבה לדון בערעורים במגוון רחב של נושאים: כולל משפט מסחרי, דיני משפחה, משפט מינהלי ועניינים מכוח חוק זכויות האדם משנת 1998. לבית המשפט אף הסמכות לשמוע ערעורים בעניינים פליליים, למעט אלו שנדונו בסקוטלנד.
עד ספטמבר 2015 ניתן היה לערער לבית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת על החלטות בנושאים אזרחיים של בית המשפט העליון של סקוטלנד ללא בקשת רשות ערעור, אך מצב זה השתנה עקב כניסתו לתוקף של חוק הרפורמה בבתי המשפט (סקוטלנד) 2014, וכיום ערעורים על כל ההחלטות של כל מערכות המשפט של הממלכה הם ברשות בלבד.
בית המשפט העליון דן אף בסכסוכים הנוגעים ל"האצלת סמכויות" (כפי שהוגדרו בחוק סקוטלנד משנת 1998, חוק צפון אירלנד משנת 1998, וחוק ממשלת ויילס משנת 2006). אלה הם הליכים משפטיים הנוגעים לסמכויות שניתנו לשלוש הממשלות: הממשל הצפון אירי והאסיפה הצפון אירית, ממשלת סקוטלנד והפרלמנט הסקוטי, ממשלת האספה של ויילס והאסיפה הלאומית של ויילס. עד ליסודו של בית המשפט העליון טופלו נושאי האצלת הסמכויות בידי הוועדה השיפוטית של מועצת המלכה. רוב המקרים הנידונים בנושאי האצלת סמכויות הם באשר ליחס שבין חוקים מקומיים לזכויות הניתנות מתוקף האמנה האירופית לזכויות אדם, אשר לה תוקף מכוח חוק זכויות האדם הבריטי משנת 1998.
לרוב, יושב על המדוכה בכל עניין מוֹתב של חמישה שופטים, אם כי מספר חברי ההרכב יכול לנוע בין שלושה לתשעה, מתוך כלל שנים עשר שופטי בית המשפט העליון. בכך הוא שונה מבית המשפט העליון האמריקאי הפוסק רק בהרכב הכולל את כל שופטיו, ודומה לבית המשפט העליון הישראלי.
היסטוריה

על הקמת בית המשפט הומלץ לראשונה בנייר עמדה של המחלקה לעניינים חוקתיים של הממלכה המאוחדת שפורסם ביולי 2003. ההמלצה נומקה בכך שהעובדה כי לבית הלורדים סמכויות בתחום החקיקה וגם בתחום השפיטה (באמצעות הוועדה השיפוטית של בית הלורדים) סותרת את עקרון הפרדת הרשויות, ושההפרדה בין הסמכויות עדיף שהתא ברורה ומפורשת. עם זאת, חוות הדעת לא כללה ביקורת נגד לורדי המשפט, ולא מצאה כל ראיות למשוא פנים מצדם. חוות הדעת דנה בסוגיות הבאות:
אם נדרש ביטוי מובהק יותר של עצמאות השופטים מהרשויות המבצעת והמחוקקת כדי לוודא שהשיפוט הוא אכן בלתי תלוי.
הצורך במראית עיין של נייטרליות ועצמאות שיפוטית הגביל את יכולתם של לורדי המשפט ליטול חלק בעבודתו של בית הלורדים, מה שפגע ביעילות עבודתו של הבית.
נוצר בלבול בקרב הציבור הבריטי, שלא תמיד הבין כי החלטותיו השיפוטיות של "בית הלורדים" נתקבלו למעשה על ידי הוועדה השיפוטית שלו, וכי לחברי הבית האחרים לא הייתה כל השפעה עליהן. יתר על כן, הובעה במסמך תחושה שמידת הריחוק שגזרו על עצמם לורדי המשפט ממעורבות בעניינים פוליטיים לא זכתה להערכת הציבור. לורד פיליפס, נשיאו הראשון של בית המשפט, טען כי הקמתו תיצור, לראשונה באנגליה, הפרדת רשויות ברורה.
החלל הפיזי של בית הלורדים נדרש לשימושים אחרים, והקמת מבנה נפרד לבית משפט נפרד יש בה כדי להקל את הדרישה לחלל פנוי בארמון ווסטמינסטר.
הטיעון העיקרי נגד הקמת בית משפט חדש היה שהמערכת הקודמת הייתה חסכנית ותפקדה היטב. אולם תומכי השינוי הביעו חשש שמא הפגיעה בהפרדת הרשויות שהייתה מנת חלקה של המערכת הקודמת עומדת בסתירה להכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם. למשרתי הציבור המחוקקים או מוציאים לפועל חקיקה יש עניין במשפטים שבהם נבחנים חוקים אלה. לפיכך, כאשר ניתנת למשרתי ציבור אלה או אף לעמיתיהם המקצועיים גם הסמכות השיפוטית, עלול להיווצר ניגוד עניינים המעמיד בסכנה את עצמאותם ואת הנייטרליות שלהם, באופן העלול לפגוע, בתנאים מסוימים, במימוש הזכות להליך הוגן.
לורד דוד ניוברגר, לימים נשיא בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת, הביע חשש שבית המשפט החדש יוכל להפוך את עצמו ליותר חזק מהוועדה של בית הלורדים באומרו כי יש סיכון ממשי מפני "שופטים שירחיבו את הסמכויות של עצמם שלא בצדק בהשוואה לסמכויותיהם טרם התיקון". מנגד, טען לורד פיליפס, מי שהיה לנשיאו הראשון של בית המשפט החדש, כי מצב כזה "אפשרי" אך "אינו סביר".
בית המשפט העליון עצמו הוקם על ידי חלק 3 של חוק הרפורמה החוקתית 2005, והחל בעבודתו באחד באוקטובר 2009. הוא קיבל את סמכויותיו השיפוטיות של בית הלורדים שבוצעו בפועל על ידי לורדי המשפט. את סמכותו לדון בסכסוכים משפטיים בין ממשל הממלכה המאוחדת לממשלים האוטונומיים למחצה של צפון אירלנד וסקוטלנד ירש מהוועדה המשפטית של מועצת המלכה.
התיק הראשון שבו דן בית המשפט היה משרד האוצר נ' אחמד.
שופטי בית המשפט

סגל בית המשפט כולל את הנשיא, את סגנו ועשרה שופטים נוספים. כהונותיהם אינן מוגבלות בזמן, אך הפרלמנט רשאי להעבירם מתפקידם, ובדומה לשאר שופטי הממלכה, הם מחויבים לצאת לגמלאות בהגיעם לגיל שבעים וחמש אם מונו לראשונה למשרה שיפוטית לפני סוף מרץ 1995, או שבעים אם מונו לאחר מכן. הנשיא וסגנו ממונים בנפרד, ולא נבחרים לפי ותק.
עשרת לורדי המשפט של בית הלורדים שהיו בתפקיד זה באחד באוקטובר 2009 היו לשופטיו הראשונים של בית המשפט העליון. שופטו האחד עשר היה לורד אנטוני פיטר קלארק (Anthony Peter Clarke), וסר ג'ון דייסון (John Dyson) מונהיה השופט השנים עשר.
זקן לורדי המשפט באחד באוקטובר 2009, לורד פיליפס, היה לנשיאו הראשון של בית המשפט העליון, וסגנו בוועדת המשפט של בית הלורדים, ארתור דוד הופ (Arthur David Hope) היה לסגנו בבית המשפט העליון.
שופטי בית המשפט > שופטים במינוי זמני

נוסף על תריסר שופטיו הקבועים של בית המשפט, רשאי נשיאו לבקש משופטים בכירים להתמנות לבית המשפט במינוי זמני. שופטים אלה מגיעים משתי קבוצות:
שופטים המכהנים במשרת "שופט טריטוריאלי בכיר" - שופטים המכהנים בערכאות המשפטיות הגבוהות של ויילס ואנגליה, צפון אירלנד או סקוטלנד
שופטים בכירים שפרשו זה מכבר מכס השיפוט וטרם מלאו להם שבעים וחמש.
שופטי בית המשפט > הליך המינוי של שופטים קבועים

הליך המינוי של שופט בבית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת מעוגן בחוק הרפורמה החוקתית 2005: כאשר מתפנה משרת שופט, מוקמת ועדה הכוללת את נשיא בית המשפט ואת סגנו וכן חבר מוועדת המינויים לתפקידים שיפוטיים של ויילס ואנגליה, חבר מוועדת המינויים לתפקידים שיפוטיים של סקוטלנד, וחבר מוועדת המינויים לתפקידים שיפוטיים של צפון אירלנד.
הוועדה בוחרת אדם אחד למילוי המשרה, ומודיעה על בחירתה ללורד צ'נסלור. הלורד צ'נסלור רשאי:
לאשר את המינוי
לדחותו, או לבקש מהוועדה לשקול אותו בשנית
אם דחה הלורד צ'נסלור את מועמדהּ של הוועדה, היא תגיש מועמד שני, ואם גם זה יידחה יוגש שמו של מועמד שלישי. במקרה כזה יחויב הלורד צ'נסלור לאשר את המועמד השני או את השלישי.
לאחר שאושר המינוי על ידי הלורד צ'נסלור, ראש הממשלה חייב להמליץ על מינויו למלך, והוא ממנה אותו באופן פורמלי.
שופטים חדשים הממונים לבית המשפט לאחר הקמתו לא בהכרח מקבלים בעקבות המינוי תואר אצולה, אולם הם כן מקבלים courtesy title של לורד או של ליידי. בשונה מהנהוג בישראל, נשיא בית המשפט וסגנו ממונים אף הם, ולא נבחרים על פי ותק.
מבנה בית המשפט

מבנה בית המשפט העליון ממוקם בבית הגילדות של מידלסקס שאותו הוא חולק עם הוועדה המשפטית של מועצת המלכה. הבניין נמצא בסיטי של ווסטמינסטר, לונדון.
חוק הרפורמה החוקתית 2005 הקצה זמן למציאת בניין מתאים לבית המשפט טרם עברו לורדי המשפט מבניין הפרלמנט שבו הם השתמשו במספר חדרים בארמון ווסטמינסטר.
לאחר שבדקה מספר אתרים אפשריים, הודיעה הממשלה הבריטית כי בחרה בבית הגילדות של מידלסקס ברובע הפרלמנט בווסטמינסטר. ארגון בריטי שמרני בשם "הצילו את מורשת בריטניה" ערער על ההחלטה אך הערעור נדחה.
ראו גם

בית המשפט העליון הישראלי
אקטיביזם שיפוטי
בית המשפט העליון האמריקאי
המשפט המקובל
האמנה האירופית לזכויות אדם
עקרון הפרדת הרשויות
הערות שוליים

↑  "Part 3, Constitutional Reform Act 2005". Acts of the Parliament of the United Kingdom. Vol. 4. 24 במרץ 2005. p. 3. נבדק ב-2 בספטמבר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Statutory Instrument 2009 No. 1604 The Constitutional Reform Act 2005 (Commencement No. 11) Order 2009 (Coming into force 2009-10-01)
↑  שי-ניצן כהן, שמעון נטף ואביעד בקשי, בחירת שופטים לבתי משפט חוקתיים - מחקר השוואתי, פורום קהלת, נובמבר 2019. עמ' 56
| חוק ומשפט |
| --- | --- | --- |
| ענפים עיקריים | משפט ציבורי • משפט חוקתי • משפט מנהלי • משפט פלילי • דיני חיובים • דיני חוזים • דיני נזיקין • דיני עשיית עושר ולא במשפט • דיני קניין • דיון אזרחי • דיון פלילי • משפט בין-לאומי פומבי • דיני היושר |  |
| תחומים נוספים | משפט ימי • דיני חדלות פירעון • דיני תאגידים •  דיני הגבלים עסקיים • משפט בין-לאומי פרטי • דיני הגנת הצרכן • דיני משפחה • דיני ירושה • קניין רוחני • דיני עבודה • משפט צבאי • דיני מיסים • דיני נאמנות |  |
| מקורות המשפט | חוקה • חוק • תקנות • צו • תקדים • קודקס • מנהג • פקודה • אסדרה |  |
| שיטות משפט | משפט קאנוני • המשפט המקובל • המשפט הקונטיננטלי • המשפט הרומי • משפט עברי • שריעה • יאסה • השיטה האינקוויזיטורית • השיטה האדברסרית |  |
| תורת המשפט | פוזיטיביזם משפטי • פורמליזם משפטי • ריאליזם משפטי • הגישה הביקורתית למשפט • משפט הטבע • משפט השוואתי • הגישה הפמיניסטית למשפט • ניתוח כלכלי של המשפט • מחשבה מדינית |  |
| מוסדות ובעלי תפקידים | רשות מחוקקת • הרשות השופטת • רשות מבצעת • שופט • עורך דין • בוררות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389416705171  BnF: cb150459471 (data)  LCCN: n2011017414  NLA: 35490943  SUDOC: 146491793  VIAF: 264130505   WorldCat (עם VIAF): 264130505 
אולם מספר אחת בבניין בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת
גט על תנאי

גט על תנאי הוא גט שכותב הבעל, ובו תנאי שרק עם קיומו נכנס הגט לתוקף. שימוש עיקרי בגט על תנאי הוא בידי אדם היוצא למסע מסוכן, ובפרט חייל היוצא למלחמה, והתנאי להפעלת הגט הוא שהאדם יהפוך לנעדר. שיטה זו מונעת את הפיכתה של האישה לעגונה.
מקור הנוהג

מקובל לשייך את הנוהג לתקופת דוד המלך. אחת הפרשנויות בתלמוד למעשה דוד ובת שבע אומרת שדוד לא חטא בלקיחת אשת איש כיוון שחיילי דוד המלך נהגו לתת גט לנשותיהם טרם צאתם לקרב: "דאמר רבי שמואל בר נחמני אמר רבי יונתן: כל היוצא למלחמת בית דוד כותב גט כריתות לאשתו" (בבלי, מסכת שבת, דף נ"ו, עמוד א).
עיון בגמרא מראה כי הנוהג התחיל כבר קודם לכן, בתקופת שאול המלך.
זאת למדה הגמרא מהפסוק: "ואת אחיך תפקוד לשלום ואת ערובתם תיקח" (ספר שמואל א', פרק י"ז, פסוק י"ח), בו צווה דוד על ידי אביו ישי ללכת לבקר את אחיו המגויסים לצבא שאול המלך ללחימה בפלשתים. דרשו חז"ל על פסוק זה: "מאי ערובתם? תני רב יוסף: דברים המעורבים בינו לבינה" (תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ"ו, עמוד א'). ביאר שם רש"י: (ד"ה דברים) "היינו קדושין - תיקח - תבטל על ידי גט שתביא להם מן המלחמה". כלומר, דוד נדרש להביא מאחיו הלוחמים גיטין לנשותיהם. מכאן, שהנוהג התחיל כבר קודם לתקופת מלוכת המלך דוד.
לפי בעל הטורים, הנוהג הונהג אף קודם לכן, על ידי משה רבנו, אך במתכונת אחרת שנועדה להתמודד עם הצורך ב"ייבום" ו"חליצה" אם החייל הנופל היה נשוי אך ללא ילדים. תקנתו של דוד, כאמור, הופנתה לכל חייל ולא רק למי שאין לו ילדים, במטרה למנוע עגינות.
השימוש ב"גט על תנאי" בדורות האחרונים

במלחמת העולם השנייה הנהיגה הרבנות בארץ ישראל שחיילים יהודים הנשלחים לחזית, חותמים על גט על תנאי. הרב הצבאי הראשי לצבא הבריטי במזרח התיכון, פרופ' לוי יצחק רבינוביץ, קיבל בשביעי של פסח תש"ג מברק מהרב הראשי לארץ ישראל, הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, בו הוא מודיע לו כי פלוגת ההובלה 462 עזבה את ארץ ישראל בטרם ניתן לחייליה האפשרות לחתום על גט על תנאי. הרב הצבאי קבל הודעה "סודית בהחלט" שדווקא יחידה זו עומדת להפליג לאי מלטה. כאשר הדרך למלטה מסוכנת שכן הגרמנים זרעו פצצות בים התיכון, בין החוף הצפון-אפריקאי לבין האי, וכמעט שלא היה יום שלא הודיעו על טביעת אונייה במסלול זה. באסרו חג של חג הפסח, נאספו הפרטים האישיים של החיילים. הרב כינס חיילים דתיים (כדי שיוכלו להיות נאמנים - במקרה של מימוש הגט) והחיילים הנשואים חתמו על הגט על תנאי בשעות הבוקר. ימים אחדים לאחר מכן טבעה האונייה שבה הפליגה פלוגת ההובלה 462, ו-140 מחייליה נספו.
השימוש ב"גט על תנאי" בדורות האחרונים > יישום הנוהג בצה"ל

בישראל הועלתה הצעה לפיה כל חייל קרבי נשוי יפקיד בידי הרבנות גט על תנאי, והרבנות תפעיל גט זה אך ורק אם החייל הפך לנעדר והותיר את אשתו עגונה.
הצעה זו נדחתה על ידי הרב שלמה גורן הן בשל חששות הלכתיים ל"גט מעושה" אך בעיקר עקב החשש מהשפעתה השלילית על מורל החיילים.
כפי שנימק הרב גורן: "בהתחשב עם כל הקשיים ההלכתיים והמעשיים הכרוכים בהיתר זה, ונוכח התנגדות המפקדים לעצם הפניה לחייל לפני צאתו לקרב על מנת להחתימו על טופס המזכיר לו באופן מוחשי ביותר את מאורעות המלחמה, ואשר עלול להביא לידי הרס המשפחה, הגורם לירידת המורל של החיילים, הגענו למסקנה שאין פתרון זה הולם תנאי הלחימה והחיים שלנו כיום" .
ההצעה לאפשר בצה"ל החתמת חיילים נשואים על "הרשאות גט" בטרם יציאה למבצעים ממשיכה לעלות בשיח ההלכתי גם לאחר פסיקה היסטורית זו.
דוגמה לכך ניתן לראותו בתמיכתו של הרב יעקב אריאל בהחלת אופציה זו במלחמות ישראל כיום.
גיטין על תנאי כמענה לעגינות וסרבנות גט

בשנים האחרונות[דרושה הבהרה] ניסחו מספר רבנים הצעות לכתיבת גיטין על תנאי שיוכלו למנוע מקרים שבהם הגבר יסרב או שלא יוכל לתת גט לאשתו ויותיר אותה עגונה, וביניהם -
הרב הרצוג – שו"ת היכל-יצחק אה"ע ב סי' מ.
הרב וולדנברג – שו"ת ציץ-אליעזר יא,צ
הרב יוסף שלום אלישיב – "מינוי סופר ועדים על כתיבת גט" ישורון יא.
הרב יצחק שילת – "לתקנת עגונות", אישות הלכה וכוונות התורה.
הרב יואל בן נון – "גט משעה אחרונה' למניעת עיגון", תחומין לז.
הרב שלמה פינק, "גיטי מלחמה" ארח-משפט
שו"ת במראה-הבזק ד, קלג.
ראו גם

שיור בקידושין וגירושין
לקריאה נוספת

דב קנוהל, עורך ראשי, בהתנדב עם, מתנדבים דתיים במלחמת העולם השנייה, "מורשת" - הוצאת ספרים, תל אביב 1989. מאמרו של הרב פרופ' לוי יצחק רבינוביץ "שחרור נשי החיילים מיחידה 462 מכבלי העיגון".
הרב יעקב אפשטיין, שו"ת חבל נחלתו, חלק ט' סימן כד: בעניין גיטי מלחמה, כולל הערה של הרב יעקב אריאל, באתר ספריית אסיף. (בויקיטקסט)
ניצן כספי שילוני, חיסון מונע לבעיית העגונות, מוסף שבת מקור ראשון, 22 באוקטובר 2017.
הערות שוליים

1 2  דרור פיקסלר ועמיחי רדזינר, "נתינת גט קודם יציאה למלחמה", תחומין כז (תשס"ז), עמ' 409–410.
↑  הרב שלמה גורן, שו"ת משיב מלחמה, עמ' יד
↑  קובי נחשוני, בעקבות עסקת השבויים: "לתת גט על תנאי לפני גיוס", באתר ynet, 5 באוגוסט 2008.
ג'וזף ולץ'

| --- | --- |
 לידה:  22 באוקטובר 1890 פרימגאר, ארצות הברית 
 פטירה:  6 באוקטובר 1960 (בגיל 69) בית חולים קייפ קוד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר למשפטים בהרווארד  קולג' גרינל  Walpole High School 
 תקופת כהונה:  ? – 6 באוקטובר 1960 
 תקופת הפעילות:  ? – 6 באוקטובר 1960 
 
ג'וזף ניי ולץ' (Joseph Nye Welch;‏ 22 באוקטובר 1890 – 6 באוקטובר 1960) היה משפטן אמריקאי, שכיהן כיועץ המשפטי הראשי של צבא ארצות הברית, כאשר הצבא היה תחת חקירה בנוגע לפעילויות קומוניסטיות על ידי תת-הוועדה הקבועה לחקירות ביטחון לאומי של הסנאט של ארצות הברית (United States Senate Homeland Security Permanent Subcommittee on Investigations) של הסנאטור ג'וזף מקארתי, חקירה הידועה בשם הליכי השימוע הצבא-מקארתי (Army–McCarthy hearings). העימות שלו עם מקארתי במהלך הליכי השימוע, בו הוא שאל את מקארתי את שאלתו המפורסמת, "האם לא נותרה בך תחושת הגינות?" (?Have you left no sense of decency), נראית כנקודת מפנה בתולדות המקארתיזם.
קורות חייו

ולץ' נולד בפרימגאר (אנ'), איווה ב-22 באוקטובר 1890, הילד השביעי והצעיר ביותר של מארת'ה (ת'ייר) וויליאם ולץ', מגרים מאנגליה שהגיעו לאיווה בכרכרה בשנת 1879. הוא למד בגרינל קולג' (אנ'), היה חבר באחוות פי בטא קפא וסיים את לימודיו ביוני 1914.
באותה שנה הלך ללמוד בבית הספר למשפטים בהרווארד וסיים את לימודיו ב-1917 "בכבוד רב" (magna cum laude), עם ממוצע הציונים השני בגובהו בכיתתו.
ולץ' נשא לאשה את ג'ודית' לינדון ב-20 בספטמבר 1917. נולדו להם שני בנים, ג'ו ולינדון. ב-22 באוגוסט 1918 הוא התגייס לצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה. במהלך שירותו יצא לקורס קצינים והוכשר כקצין ארטילריה במחנה זאכרי טיילור (אנ') בקנטקי כאשר שביתת הנשק של 11 בנובמבר 1918 נכנסה לתוקפה. מכיוון ששירותיו כבר לא היו דרושים, שוחרר ולץ' מהצבא ב-27 בנובמבר 1918.
קריירה

ב-1919 הצטרף ולץ' למשרד עורכי הדין "הייל ודור" (Wilmer Cutler Pickering Hale and Dorr) בבוסטון, והוא התגורר סמוך אליה, בוולפול (אנ'), מסצ'וסטס.
ב-1923 הפך שותף בחברה וב-1936 הפך שותף בכיר.
קריירה > הליכי השימוע הצבא-מקארתי

ב-9 ביוני 1954, היום ה-30 של הליכי השימוע הצבא-מקארתי, ולץ' קרא לרוי כהן לספק לתובע הכללי של ארצות הברית, הרברט בראונל ג'וניור (אנ'), את הרשימה של מקארתי של 130 קומוניסטים או חתרנים במפעלי הגנה "לפני השקיעה". מקארתי התערב ואמר שאם ולץ' כל כך מודאג מאנשים המסייעים למפלגה הקומוניסטית, עליו לבדוק אדם במשרד עורכי הדין שלו בבוסטון בשם פרד פישר (אנ'), שהשתייך בעבר לגילדת עורכי הדין (אנ'), שבראונל כינה אותה "הביטאון המשפטי של המפלגה הקומוניסטית". ולץ' דיבר על הנושא בפרטיות עם פישר לפני כן והשניים הסכימו שפרד אינו צריך לקחת חלק בהליכי השימוע. ולץ' ביטל את קישורו של פישר לגילדה כחוסר שיקול דעת של אדם צעיר ותקף את מקארתי על שנקב בשמו של הצעיר אל מול קהל צופי טלוויזיה מכל רחבי ארצות הברית ללא התרעה מוקדמת או הסכם מוקדם לעשות זאת:
כאשר מקארתי ניסה לחדש את התקפתו, ולץ' קטע אותו:
מקארתי ניסה לשאול את ולץ' שאלה נוספת על פישר ולץ' קטע אותו:
בשלב זה, הצופים בישיבה פרצו במחיאות כפיים.
קריירה > משחק

ולץ' שיחק שופט במישיגן (השופט וויבר) בסרטו של אוטו פרמינגר, אנטומיה של רצח (1959). הוא אמר שלקח את התפקיד מכיוון ש"נראה היה שזו הדרך היחידה שבה אוכל אי פעם להיות שופט". ולץ' לקח את התפקיד בתנאי שאשתו, אגנס, תשתתף בסרט. היא לוהקה כמושבעת.
הוא היה מועמד על תפקידו לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע ולפרס באפט"א לקולנוע הבריטי לתגלית השנה.
הוא גם קריין בסדרות הטלוויזיה אומניבוס (אנ') ו"שעת דואו של תעלומות גדולות" (אנ').
לצד הסדרה "אומניבוס", שעסקה בהיסטוריה החוקתית של ארצות הברית, הוא גם כתב ספר בשם "החוקה" (The Constitution), שליווה את הסדרה.
חיים אישיים

אשתו הראשונה, ג'ודית' לינדון, נפטרה ב-21 בדצמבר 1956, והוא נישא לאגנס רודג'רס בראון ב-1957. לאחר שנישא מחדש, הוא עבר להרוויצ'פורט, מסצ'וסטס (אנ'), על קייפ קוד, שם חי עד מותו.
הוא קיבל התקף לב ומת ב-6 באוקטובר 1960 בבית חולים קייפ קוד (אנ') בהייניס, מסצ'וסטס (אנ'), 15 חודשים לאחר יציאת הסרט אנטומיה של רצח.
אזכורים מאוחרים יותר בסרטים

בסרט "תותחן אחורי ג'ו" (Tail Gunner Joe)‏ (1977), את דמותו של ולץ' גילם ברג'ס מרדית'.
בסרט "האזרח קון" (Citizen Cohn)‏ (1992), את דמותו של ולץ' גילם אד פלאנדרס (אנ').
בסרט "לילה טוב ובהצלחה" (2005) מופיע הקטע המצולם של ולץ' מתריס כנגד מקארתי.
הערות שוליים

1 2 3 4  Joseph Welch, באתר Des Moines Register
1 2 3 4 5 6  Joseph Nye Welch, באתר http://law.jrank.org
↑  Welch, Joseph Nye, בספר Harvard's Military Record in the World War
↑  Mrs. Joseph Welch, באתר IMDb
↑  Anatomy of a Murder - Awards, באתר IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451369705171  ISNI: 0000 0000 2870 2216  LCCN: n85183856  NTA: 152626700  SNAC: w628353r  VIAF: 33436992   WorldCat (עם VIAF): 33436992 
ולץ' (משמאל) מתושאל על ידי סנאטור ג'וזף מקארתי (מימין) בהליכי השימוע הצבא-מקארתי, 9 ביוני 1954.
דריסת ילד בנסיעה לאחור

דריסת ילד בנסיעה לאחור היא תאונת דרכים המתרחשת כאשר כלי רכב, לרוב מכונית, נוסע לאחור, לרוב כאשר הוא חונה או כאשר הוא יוצא מחניה, ודורס פעוט או ילד קטן מבלי לשים לב. לעיתים מסתיימת התאונה במות הילד הנדרס. תאונות מסוג זה נקראות גם "תאונות חצר".
שכיחות

באוסטרליה, בשנים 2001-2010, נהרגו 44 ילדים בתאונות בקרבת הבית בנסיעה לאחור, מתוך 270 ילדים שנהרגו כהולכי רגל, שיעור של מעל 16%.
רוב הנפגעים הם בגילאי 1–4 שנים. התאונות מתרחשות בעיקר באוכלוסיות עניות, ובמרבית המקרים הנהג הפוגע הוא קרוב משפחה של הנפגע, לרוב ההורה.
התמודדות

הרשות האמריקאית לבטיחות בדרכים (NHTSA) ומשרד התחבורה האמריקאי, הגיעו להסכמה על חוק שיחייב התקנת מצלמה לנסיעה לאחור בכל מכונית חדשה החל מ-1 במאי 2018.
בישראל

בישראל התופעה של דריסת ילדים בנסיעה לאחור שכיחה יותר במגזר הערבי. לפי נתוני הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, במחצית הראשונה של 2007 נהרגו חמישה ילדים במגזר בתאונה מסוג זה. בשנת 2014 נהרגו 12 ילדים ערבים בתאונות אלו. הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יחד עם ארגון "בטרם" לבטיחות ילדים החלה להפעיל בשנת 2012 תוכנית למניעת תאונות חצר במגזר הערבי. בשנים 2008 ו-2009 הפעילה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים את תוכנית ההתערבות הראשונה בנושא, במסגרתה ניתנו הדרכות ב-17,800 בתי אב במגזר הבדואי בדרום, שודרו תשדירים ברדיו בנושא והתקיימה פעילות הסברה בבתי ספר ובמוסדות קהילתיים.
ראו גם

שכחת ילד ברכב