stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלארקסון סטנפילד
הערות שוליים

↑  "Clarkson Stanfield, artist, 1793-1867". www.rideau-info.com.
1 2  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Stanfield, William Clarkson". Encyclopædia Britannica. Vol. 25 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 773.
↑  Lambourne, Lionel (1999). Victorian Painting. London: Phaidon Press.P159
↑  Lambourne, Lionel (1999). Victorian Painting. London: Phaidon Press. P.156
↑  Lambourne, Lionel (1999). Victorian Painting. London: Phaidon Press.P. 157-159
↑  Williamson, George Charles (1912). "William Clarkson Stanfield". In Herbermann, Charles (ed.). Catholic Encyclopedia. Vol. 14. New York: Robert Appleton Company.
↑  Burnand, F.C., ed. (1908). The Catholic Who's Who. London: Burns & Oats
↑  van der Merwe, Pieter. "Stanfield, Clarkson (1793–1867)". Oxford Dictionary of National Biography
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007376353305171  PLWABN: 9810644671305606  AGSA: 3829  BNE: XX5527038  BnF: cb14953086k (data)  CiNii: DA1271325X  GND: 118616722  ISNI: 0000 0001 1471 5101  LCCN: n50023998  NDL: 00475495  NGV: 1249  NKC: xx0132503  NLA: 36558207  NTA: 068901097  RERO: 02-A003857753  RKD: 74646  SNAC: w6nk3rps  SUDOC: 086200151  Trove: 1291561  ULAN: 500012527  VcBA: 495/72451  VIAF: 44523948   WorldCat (עם VIAF): 44523948 
מונט סנט מישל, קורנוול
קרב טרפלגר
ראובן ירדור

| --- | --- |

 לידה:  1938 (בן 86 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה, האוניברסיטה העברית בירושלים
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1956–1986 (כ־30 שנה)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידה 8200  סגן ראש אגף התכנון
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 
ראובן ירדור (נולד ב-1938) קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בשנים 1980–1984 פיקד על יחידת ההאזנה המרכזית – יחידה 8200, לאחר ששירת בה בתפקידים שונים מאז שנות השישים ונחשב לאחד ממפענחי הצפנים המבריקים ביותר שהיו במודיעין הישראלי, לצד קודמו שאול שמאי.
ביוגרפיה

נולד בשם ראובן לדרמן. בילדותו היה פעיל בתנועת הנוער של הלח"י, ובין היתר הדביק כרוזים על קירות שכונתו, יד אליהו. בגיל 15 הצטרף למחזור הראשון של הפנימייה הצבאית שליד בית הספר הריאלי בחיפה. כבוגר הפנימייה הצבאית התגייס תחילה לחיל הרגלים ואחר כך עבר לשריון, מתוך שאיפה לקריירה צבאית כקצין שדה. כשיצא מטעם הצבא ללימודים באוניברסיטה העברית פגש בשיעוריו של פרופסור מאיר יעקב קיסטר את יואל בן-פורת, ששירת אז ביחידה 515, גלגולה המוקדם של יחידה 8200. בן פורת, שהתפעל מיכולותיו, התעקש לשלב את ירדור ביחידה, ונלחם על הבאתו אליה מול מפקד השריון דוד אלעזר. רק יורשו של אלעזר, האלוף ישראל טל, ניאות לבסוף להשאיל את ירדור ליחידה "לשנה-שנתיים", השאלה שהפכה להצבה קבועה לאחר מלחמת ששת הימים. בעשר שנותיו הראשונות ביחידה עסק ירדור בפענוח צפנים תחת פיקודו של שאול שמאי, ולאחר מותו של שמאי הוא מונה לראש ענף פענוח הצפנים, שם זכה לכינויים "הטנקיסט" ו"אבו זקן", על שם הזקן העבות שעיטר שנים רבות את פניו.
בספרו "נעילה" מספר בן פורת על מברק מוצפן שפענח ירדור, הדובר שבע שפות, ב-5 באוקטובר 1973 סמוך לשעה 5 בערב (21 שעות לפני פרוץ קרבות מלחמת יום הכיפורים), שהבהיר מעל לכל ספק כי המלחמה עומדת לפרוץ. במברק נאמר כי פינוי נתיני ברית המועצות מסוריה וממצרים בא בעקבות כוונת הסורים והמצרים לפתוח בכל רגע בהתקפה על ישראל. ההתרעה עוכבה באגף המודיעין ולא הגיעה בזמן לרמטכ"ל דוד אלעזר.
לאחר סיום תפקידו האמור, ב-1976, מונה ירדור לסגן מפקד יחידה 8200, תחת פיקודו של תא"ל אריה בנטוב, וב-1980 הוא קיבל את הפיקוד על היחידה.
במלחמת ששת הימים השתתף ירדור כמפקד יחידת האזנה ניידת שסופחה לאוגדת הפלדה שבפיקוד האלוף ישראל טל (כשהגיע ירדור בראש יחידתו הניידת לשטח הכינוס של האוגדה ערב המלחמה, אמר האלוף טל בשמחה: ״אני השאלתי אותך ועכשיו אני אקבל בונוס!״). ערב מלחמת יום הכיפורים ובמלחמה עצמה פיקד ירדור על ענף פענוח הצפנים ביחידה, ובמלחמת לבנון הראשונה הוא היה מפקד יחידה 8200.
שמו של ירדור נחשף לראשונה כמפקד היחידה הסודית בספרו של ארי בן מנשה ששירת תחתיו לאחר מלחמת יום הכיפורים, על אף שלארגוני הביון השונים בעולם היה שמו ידוע מאז אותה מלחמה עצמה, מכיוון שנמסר על ידי עמוס לוינברג לשוביו הסורים, וממנו הועבר לידיעת הסובייטים ובעלי בריתם.
ערב פרישתו מצה"ל שירת בתפקיד סגן ראש אגף התכנון במטכ"ל, תחת פיקודם של האלופים מנחם עינן ואביהו בן-נון.
עם סיום שירותו בצה"ל ב-1986 מונה לעמוד בראש מינהלת פרויקט "תומר", להקמת תחנת ממסר עבור שידורי קול אמריקה בערבה. הקמת הפרויקט התעכבה מסיבות שונות, אך הוא המשיך לעמוד בראש המינהלת עד לביטלו ב-1993.
בעשור השמיני לחייו עדיין שירת ירדור בשירות מילואים פעיל באגף המודיעין של צה"ל.
הערות שוליים

↑  ראובן ירדור, באתר "בהשקט ובבטחה"
↑  אמיר אורן, אוקטובר 1973 כדוגמה לחשיבות המופרזת של המודיעין, באתר הארץ, 6 באפריל 2013
↑  עמוס גלבוע, "ידיעת הזהב" - סיפור פרשייה מודיעינית נשכחת, חמישה באוקטובר 1973, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, 10 ביולי 2015
↑  שלמה נקדימון, "נאר דאס פעלט מיר (רק זה חסר לי)", ידיעות אחרונות, 8.10.2010
↑  אלעזר לוין, המלחמה על קול אמריקה, חדשות, 3 באוגוסט 1986
↑  תקציבה של תחנת "קול אמריקה" (voa) בערבה בוטל סופית, חדשות, 28 במאי 1993
מפגש פרידה ביחידה 8200 מראש אמ"ן היוצא – שלמה גזית, 1979. מימין לשמאל: אל"ם ראובן ירדור – סגן מפקד היחידה, אלוף שלמה גזית, תא"ל אריה בנטוב – מפקד היחידה, אל"ם אפרים לפיד – מפקד מרכז הקומינט.
קרב ג'יוליאנצ'נג

קרב ג'יוליאנצ'נג (ביפנית: 鴨緑江作戦) היה קרב במלחמת סין–יפן הראשונה שנערך ב-24 באוקטובר 1894 בין כוחות האימפריה היפנית לבין כוחות האימפריה הסינית. קרב פיונגיאנג סיים את הלחימה בקוריאה, והחיילים הסינים נסוגו לתוך סין, תוך שהיפנים בעקבותיהם. הקרב נערך בנהר יאלו, המהווה גבול טבעי בין קוריאה לסין.
רקע

לאחר תבוסתו בקרב פיונגיאנג נסוג צבא בייאנג מקוריאה, חצה את נהר יאלו לתוך מנצ'וריה, והקים שם את מפקדתו בעיר ג'יוליאנצ'נג. בנוסף, הורה מפקד הצבא, סונג צ'ינג, לבצר קטע באורך 16 קילומטרים על גדת הנהר, באזור המתאים לחצייה, כהכנה להגעת היפנים.
הארמייה היפנית הראשונה, תחת גנרל ימגטה אריטומו, הגיעה לאזור ב-23 באוקטובר.
הקרב

בשעות הבוקר המוקדמות של ה-24 באוקטובר חצה כוח יפני שמנה שבע פלוגות מרגימנט חיל הרגלים ה-18 את נהר היאלו. בתגובה, פתח עליהם המוצב הסיני באזור באש, ויחידה שמנתה 300 חיילים ו-60 פרשים נשלחה אחריהם, אך נהדפה. הכוח היפני הצליח להשתלט על המוצב הסיני ולקח שלל שני תותחים, תחמושת וציוד חורף. לאחר שקיבל את הידיעה על כיבוש המוצב, החליט אריטומו לפתוח במתקפה כללית ביום המחרת, ה-25 באוקטובר.
במהלך הלילה בנה חיל ההנדסה היפני בחשאי גשר מפרקים מעל הנהר, מול הביצורים הסיניים בהושאן, ובשעה 04:30 ב-25 באוקטובר, חצתה אותו הדיוויזיה השלישית. בשעה 06:15 התפתח קרב בין הצדדים, ולאחר שעה וחצי של לחימה נסוגו הסינים מהביצורים, ונסו לכיוון ג'יוליאנצ'נג. כשהבין המפקד הסיני שחייליו נטשו את עמדותיהם והותירו ליפנים לחצות את נהר היאלו, שלח לקראתם חיילים רעננים. אך גם התקפה זו נהדפה על ידי היפנים, ובשעה 10:30 תם הקרב עם ניצחון יפני.
אריטומו תכנן לתקוף את ג'יוליאנצ'נג ב-26 באוקטובר, אך משהגיעו אליה גילו שהיא ננטשה במהלך הלילה.
תוצאות הקרב

הארמייה היפנית הראשונה רדפה אחרי הסינים הנסוגים, והתפצלה לשתי קבוצות בעושתה כן: קבוצה אחת דלקה אחרי חיל המצב של אנטונג צפונה ומערבה, ובדרכה כבשה את הערים פנגהְואנגצ'נג ושיויאן, דבר שתרם לבידודה של פורט ארתור. הקבוצה השנייה צעדה אף היא צפונה, אך לכיוון מוקדן, בירת מנצ'וריה. הכוחות הנותרים של גנרל סונג התמקמו בעיר ליאויאנג, בדרך למוקדן, על מנת לחסום את התקדמות היפנים.
בנוסף, מאחר שיפן כבשה שטחים בהם התגוררה אוכלוסייה אזרחית סינית, הוקם מנגנון הנהגה אזרחי זמני באזורים שנכבשו במנצ'וריה.
לקריאה נוספת

שילוני, בן-עמי. יפן המודרנית: תרבות והיסטוריה. הוצאת שוקן, 1997 (מהדורה מתוקנת ומורחבת 2002).
Paine, S.C.M. The Sino-Japanese War of 1894-1895: Perception, Power, and Primacy. Cambridge University Press, 2003. ISBN 052161745-1
קונרד לאטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1922 ברסלאו, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  2005 (בגיל 83 בערך) ברלין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
קונרד לאטה (בגרמנית: Konrad Latte;‏ 5 במאי 1922, ברסלאו - 21 במאי 2005, ברלין  ) היה מוזיקאי גרמני וניצול השואה.
חייו

לאטה גדל במשפחה מתבוללת. הוא היה תלמידם של אדווין פישר ולאו בורכארד. לפי חוקי נירנברג הוא נחשב יהודי והיה נתון לרדיפות. הוא עבד כנגן עוגב בכנסיית סנט אן בדאהלם. בשנת 1943 הסתתר בברלין עם הוריו.  אחותו גבי מתה ממחלת השנית והוריו מרגרט ומנפרד לאטה נרצחו באושוויץ. לאטה שרד את שנות המלחמה במחתרת. בין עוזריו היו המלחין גוטפריד פון איינם, הכומר הרלד פלכאו, הפסנתרן אדווין פישר, המנצח ליאו בורכארד, העיתונאית רות אנדריאס-פרידריך, השחקנית אורסולה מייסנר וכן אן-ליס האריך, שאיתה גר, לפי מחברי הספר הכחול על אריך קסטנר, שגם תמך בו. בתקופתו עם אן-ליס האריך בצלנדורף הוא השתמש בשם הקוד באואר. הוא ענד תג חזית העבודה הגרמנית כהסוואה.
לאחר המלחמה עבד לאטה כקורפטיטור בתפקידי ניצוח בקוטבוס (1949–1952) וכמנהל מוזיקלי בבאוצן (1952-1953). ב-1953 ייסד את תזמורת הבארוק של ברלין, אותה ניהל עד 1997. עד פטירתו התגורר עם אשתו אלן בפרבר ואנזה של ברלין .
ספרות

Peter Schneider: Und wenn wir nur eine Stunde gewinnen. Wie ein jüdischer Musiker die Nazi-Jahre überlebte. Rowohlt, Berlin, [[:de:Special:BookSources/9783871344312|ISBN 978-3-87134-431-2]]
Konrad Latte – Überleben unterm Hakenkreuz (1999), Dokumentarfilm, Regie: Irmgard von zur Mühlen
Anat Feinberg: Nachklänge – Jüdische Musiker in Deutschland nach 1945. Philo Verlag, Berlin / Wien 2005, [[:de:Special:BookSources/9783865725035|ISBN 978-3-86572-503-5]]
Anita Lasker-Wallfisch: Ihr sollt die Wahrheit erben: Die Cellistin von Auschwitz. Erinnerungen. Reinbek bei Hamburg: Rowohlt, 2000, [[:de:Special:BookSources/9783499226700|ISBN 978-3499226700]]
הערות שוליים

↑  Willy Cohn: Kein Recht, nirgends. Tagebuch vom Untergang des Breslauer Judentums 1933–1941. Herausgegeben von Norbert Conrads. 2 Bände, 2. Auflage Böhlau, Köln / Weimar / Wien 2007, S. 761, ISBN 3-412-32905-3 (= Neue Forschungen zur schlesischen Geschichte. Band 13, 1–2).
↑  Webseite des Landes Berlin, Bezirkslexikon
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288582505171  PLWABN: 9810555652505606  BnF: cb14403689c (data)  GND: 122790782  ISNI: 0000 0003 8595 0656  NKC: jo20221159341  SUDOC: 059367156  VIAF: 197781918   WorldCat (עם VIAF): 197781918 
לוח זיכרון באולפן האלקטרוני ביט (Beat) ברובע וילמרסדורף בברלין
קייפופ (מחזמר)

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 בימוי:  טדי ברגמן
 מילות השירים:  הלן פארק ומקס ורנון
 מוזיקה:  הלן פארק ומקס ורנון
 הצגת בכורה:  5 בספטמבר 2017
 שפה:  אנגלית, קוראנית
 פרסים:  פרס לוסיל לורטל
 https://www.kpopbroadway.com/
קייפופ (באנגלית: KPOP) הוא מחזמר עם תסריט מאת ג'ייסון קים, מילים ולחן מאת הלן פארק ומקס ורנון. המחזמר הועלה לראשונה ב-5 בספטמבר 2017 בתיאטרון ארס נובה (אנ').
הפקות

הופעת הבכורה העולמית של המחזמר "קייפופ" התקיימה ב-5 בספטמבר 2017 בתיאטרון ארס נובה, אוף ברודוויי, ניו יורק. בהפקה כיכבו אשלי פארק, ג'ייסון טאם ואבוני ויליאמס.
תסריט המחזמר נכתב על ידי ג'ייסון קים, מילים ולחן מאת הלן פארק ומקס ורנון, בימוי מאת טדי ברגמן, כוראוגרפיה מאת ג'ניפר וובר ועיצוב מאת Woodshed Collective. המחזמר הופק בשיתוף פעולה עם להקת התיאטרון מא-יי (אנ') ו-Woodshed Collective.
לאחר עיכובים רבים שנגרמו בשל בעיות בליהוק ומגפת הקורונה, כולל מופע קדם-ברודוויי שהיה אמור להתקיים בתיאטרון סיגנטור (אנ') ונסגר, נקבע שמחזמר יתחיל להופיע בברודוויי בסתיו 2022 בתיאטרון Circle in the Square (אנ').
ההצגה המוקדמת הראשונה של המחזמר התקיימה ב-13 באוקטובר 2022 בתיאטרון Circle in the Square (אנ'). המופע היה אמור להיפתח רשמית ב-22 בנובמבר 2022, אבל תאריך הפתיחה נדחה ל-27 בנובמבר בשל תחלואת קורונה בצוות השחקנים. ההפקה כוללת את לונה (אנ') בתפקיד הראשי, לצד כוכבי הקיי-פופ קווין וו (אנ'), מין יונג-לי (אנ') ובוהיונג קים (אנ'). ההפקה תאחד את צוות היוצרים של ההפקה בתיאטרון ארס נובה, הכולל כוראוגרפיה מאת ג'ניפר וובר, בימוי מוזיקלי מאת סוג'ין קים-רמזי, עיצוב במה מאת גבריאל היינר אוונסון, עיצוב תלבושות מאת ג'נט אוי-סוק יו, עיצוב סאונד מאת פטר הילנסקי, עיצוב תאורה מאת פטר ניגריני, עיצוב שיער ופאות מאת מיה מ. ניל ואיפור מאת ג'ו דולוד השני.
ההפקה נסגרה ב-11 בדצמבר 2022, לאחר 44 הצגות מקדימות ו-17 הופעות רגילות.
תיאור

קייפופ היא חווית מולטימדיה שחוקרת את המשמעת הבלתי פוסקת, הכישרון המולד והשאיפה המסחרית מאחורי סנסצית הקיי-פופ העולמית.
המחזמר הוא על חברת תקליטים בדיונית בשם: RBY Entertainment, והאומנים שמיוצגים על ידה: להקת הבנים F8, להקת הבנות RTMIS וזמרת הסולו MwE.
תקציר

כשהכוכבים הבינלאומיים נותנים את כל כולם להופעה מיוחדת שתתקיים לילה אחד בלבד, הם ניצבים מול מאבקים תרבותיים ואישיים כאחד שמאיימים לפרק את אחת מחברות התקליטים הטובות בתעשייה.
צוות שחקנים > ההפקה המקורית בתיאטרון ארס נובה (2017)

| דמות |  |
| --- | --- |
סונומה: ג'וליה אבואווה
ג'ין הי: קאת'י אנג
טייני די: קייטי לי היל
טימי X: ג'ומין הוואנג
אורקל: ג'ינוו ג'אנג
רובי: ונסה קאי
לקס: ג'יהו קאנג
XO: דבורה קים
מינה: סוזנה קים
יסמין: אמנדה מורטון
MwE: אשלי פארק
קאלי: סאן היי פארק
מון: ג'יימס סייטו
ג'רי: ג'יימס סאול
ד"ר פארק: דייוויד שי
אפיק (Epic): ג'ייסון טאם
ג'ן: אבוני ויליאמס
בובו: ג'ון יי
צוות שחקנים > הפקה מקורית בברודוויי (2022)

| דמות |  |
| --- | --- |
MwE: לונה
סונומה: ג'וליה אבואווה
טייני: בוהיונג
מפעיל מצלמה: מייג'ור קורדה
ג'וני: ג'ינוו ג'אנג
לקס: ג'יהו קאנג
אייבי: איימי קאום
ווייון (Wooyeon): ג'יימס קו
סקיי: אדי לי
טימי X: ג'ושוע לי
רובי: ג'ולי לי
ג'יי אייק (Jae Ik): אברהם לים
מייאון (Miyeon): קייט מינה לי
הארי: אובי מריליס
רייה: מין יונג-לי
בראד: זאכרי נואה פיסר
ג'ון היוק: קווין וו
דני: ג'ון יי
1 2 3 4  גילמו את התפקיד במקור בהפקה בתיאטרון ארס נובה
פרסים ומועמדויות > ההפקה המקורית באוף-ברודוויי (2017)

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Awards) | מחזמר יוצא מהכלל | מחזמר יוצא מהכלל | מועמדות |
| 2018 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Awards) | במאי יוצא מהכלל | טדי ברגמן | מועמדות |
| 2018 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Awards) | מוזיקה יוצאת מהכלל | הלן פארק, מקס ורנון | מועמדות |
| 2018 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Awards) | מילים יוצאות מהכלל | הלן פארק, מקס ורנון | מועמדות |
| 2018 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Awards) | שחקנית יוצאת מהכלל במחזמר | אשלי פארק | מועמדות |
| 2018 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Awards) | עיצוב תאורה יוצא מהכלל במחזמר | ג'נט אוי-סוק יו | מועמדות |
| 2018 | פרס דרמה דסק (Drama Desk Awards) | עיצוב סאונד יוצא מהכלל במחזמר | וויל פיקנס | מועמדות |
| 2018 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Awards) | מחזמר יוצא מהכלל | מחזמר יוצא מהכלל | זכייה |
| 2018 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Awards) | כוראוגרף יוצא מהכלל | ג'ניפר וובר | מועמדות |
| 2018 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Awards) | שחקן ראשי יוצא מהכלל במחזמר | ג'יימס סאול | מועמדות |
| 2018 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Awards) | שחקנית ראשית יוצאת מהכלל במחזמר | אשלי פארק | זכייה |
| 2018 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Awards) | שחקן משנה יוצא מהכלל במחזמר | ג'ייסון טאם | זכייה |
| 2018 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Awards) | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | ונסה קאי | מועמדות |
| 2018 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Awards) | עיצוב במה יוצא מהכלל | גבריאל היינר אוונסון | מועמדות |
| 2018 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Awards) | עיצוב תלבושות יוצא מהכלל | טרישיה ברסמיאן | מועמדות |
| 2018 | פרס לוסיל לורטל (Lucille Lortel Awards) | עיצוב תאורה יוצא מהכלל | ג'נט אוי-סוק יו | מועמדות |
| 2018 | פרס ליגת הדרמה (Drama League Award) | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל של ברודוויי או אוף-ברודוויי | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל של ברודוויי או אוף-ברודוויי | מועמדות |
| 2018 | פרס ליגת הדרמה (Drama League Award) | ביצוע נכבד | אשלי פארק (גם בעבור ילדות רעות) | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > ברודוויי (2022)

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרס דרמה דסק | עיצוב תלבושות יוצא מהכלל במחזמר | קלינוט ראמוס, סופיה צ'וי | מועמדות |
| 2023 | פרס דרמה דסק | כוראוגרפיה יוצאת מהכלל | ג'ניפר וובר | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | המוזיקה המקורית הטובה ביותר | הלן פארק, מקס ורנון | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | עיצוב התלבושות הטוב ביותר במחזמר | קלינוט ראמוס, סופיה צ'וי | מועמדות |
| 2023 | פרס טוני | הכוראוגרפיה הטובה ביותר | ג'ניפר וובר | מועמדות |
ראו גם

קיי פופ
קייפופ המחזמר (אנגלית)
הערות שוליים

1 2 3  Olivia Clement, Ars Nova’s KPOP to Include Ashley Park, Jason Tam, and Beyoncé Back-Up Dancer Ebony Williams, ‏July 12, 2017
1 2  Nicole Rosky, KPOP Leads the Pack in 33rd Annual Lucille Lortel Award Nominations - The Full List!, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Pre-Broadway Run of KPOP Musical Canceled at D.C.'s Signature Theatre, Broadway.com (באנגלית)
↑  Lortel-Winning Immersive Musical KPOP Eyes Broadway Run; Talent Search Launched, Broadway.com (באנגלית)
↑  Leah Putnam, Broadway's KPOP Moves Opening Night, Playbill, ‏November 17, 2022
1 2  Kevin Woo, Min Young Lee & More to Join Luna in KPOP on Broadway, Broadway.com (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  KPOP, Playbill (באנגלית)
1 2  KPOP, Broadway.com (באנגלית)
↑  Watch a Sneak Peek of Broadway’s KPOP, נבדק ב-2022-11-09
↑  Leah Putnam, Why KPOP's Playbill Is Unlike Any Other Playbill, Playbill, ‏November 11, 2022
↑  KPOP | ARS NOVA, archivalars.wpengine.com
↑  צוות ההפקה באתר Playbill
↑  Ryan McPhee, Carousel, SpongeBob SquarePants, Mean Girls Lead 2018 Drama Desk Award Nominations, Playbill, ‏April 26, 2018
↑  Playbill Staff, SpongeBob SquarePants Leads 2018 Drama Desk Awards, Playbill, ‏June 03, 2018
↑  Nicole Rosky, Breaking: THE BAND'S VISIT, ANGELS IN AMERICA, MEAN GIRLS, FROZEN, And More Earn Drama League Nominations; See The Full List!, BroadwayWorld.com (באנגלית)
רד בויז דיפרדנג'

רד בויז דיפרדנג' (באנגלית: Football Association Red Boys Differdange, בתרגום: התאחדות הספורט רד בויז דיפרדנג'; בקיצור כונה רד בויז) היה מועדון כדורגל לוקסמבורגי מהעיר דיפרדנג' שבדרום-מערב לוקסמבורג. צבעי הקבוצה היו אדום ולבן, ואצטדיון הבית של המועדון היה סטאד דו ת'ילנברג. הקבוצה נחשבה לאחת הקבוצות הוותיקות ביותר בכדורגל הלוקסמבורגי, כאשר היא זכתה בעברה ב-6 אליפויות הליגה, וב-15 גביעי מדינה לוקסמבורגים. בשנת 2003 הקבוצה התמזגה עם יריבתה העירונית AS דיפרדנג', וביחד הן יצרו מועדון חדש ששמו דיפרדנג' 03.
היסטוריה

קבוצת רד בויז דיפרדנג' נוסדה בשם "SC Differdange" בשנת 1907, שנה לאחר הקמת מועדון הכדורגל הראשון בלוקסמבורג, פולה אש. למרות מוצא המועדונים, ההופעה הראשונה שלו בליגה של לוקסמבורג כרד בויז דיפרדנג' הגיעה רק ב-1919 (ולאחר מכן, רק בליגת המשנה).
במהלך שנות ה-20 וה-30, רד בויז התחרו עם ספורה לוקסמבורג על הדומיננטיות של הכדורגל הלוקסמבורגי. רד בויז היה דווקא המצליח יותר מבין השניים, וזכה בשלושה עשר גביעים בין השנים 1923 ל-1936. למרות התחרות האיתנה (ספורה זכתה ב-8 גביעים באותה תקופה), שיא זה מעולם לא הושווה. למרות דעיכתו לאחר מלחמת העולם השנייה, רד בויז נותרה אחת הקבוצות הגדולות והמצליחות ביותר בכדורגל הלוקסומבגי. השיא של דיפרדנג' היה המרשים ביותר בגביע לוקסמבורג, בו זכה המועדון יותר מכל קבוצה אחרת (15). בשנת 2003, המועדון התמזג עם היריבה העירונית AS Differdange והפך ל- FC Differdange 03 (דיפרדנג' 03).
תארים

אליפות (8): 1922/1923, 1925/1926, 1930/1931, 1931/1932, 1932/1933, 1978/1979
סגנית אלופה (10): 1926/1927, 1933/1934, 1934/1935, 1957/1958, 1973/1974, 1975/1976, 1979/1980, 1980/1981, 1983/1984, 1984/1985
זכייה (15) - שיא מקומי: 1924/1925, 1925/1926, 1926/1927, 1928/1929, 1929/1930, 1930/1931, 1933/1934, 1935/1936, 1951/1952, 1952/1953, 1957/1958, 1971/1972, 1978/1979, 1981/1982, 1984/1985
סגנית מחזיקת הגביע (9): 1923/1924, 1931/1932, 1934/1935, 1947/1948, 1949/1950, 1954/1955, 1969/1970, 1976/1977, 1985/1986
קרינולינה

שלד של קרינולינה, שנת 1868 לערך, מוזיאון ויקטוריה ואלברט
תרשים של קרינולינה, מגזין פאנץ' אוגוסט 1856
קרינולינה היא חצאית תפוחה אשר החל מ-1850 לערך הפכה לחצאית תחתית  פופולרית באירופה. על מנת ליצור את מבנה החצאית התחתית הקשיח נעשה שימוש בבד קשה או בשלד עשוי פלדה.
מקור השם

מקור שמה של השמלה בשם הבד הקשיח. שמו של הבד מבוסס על המילה הלטינית crinis שמשמעה "שיער" והמילה lin שמשמעה פשתן. ישנה פרשנות לפיה מקור השם במילה הצרפתית: crin שמשמעה שיער סוס ו-lin שפירושו בד לינן.  השתמשו בשם לשמלת תחתית, דהיינו שמלה מתחת לשמלה החיצונית שמוחזקת בברזל.
היסטוריה

חצאיות רחבות היו פופולריות בספרד החל מהמאה ה-15. הן הפכו לפופולריות ונלבשו על ידי נשות  האצולה והחברה הגבוהה.
חצאיות אלו הוכנסו לאנגליה על ידי קתרין מארגון כשנישאה לארתור הנסיך מוולש.
בעקבות המהפיכה הצרפתית ירדה השמלה המנופחת מגדולתה, ורק בשנות ה-50 של המאה ה-19 שבו נשות האצולה והחברה הגבוהה ללבוש חצאיות מנופחות כאשר הראשונות בסגנון זה היו מבד קשיח. בהמשך עם גדילת היקף השמלות וגודלן לא יכל הבד הקשיח לשאת את משקלן ונדרש שלד מתכת על מנת לשמור על צורתה של השמלה. שלדים אלה היו בתחילת הדרך עשויים חישוק עץ או עצמות לוויתן גמישות. חצאית החישוק הראשונה נרשמה כפטנט בארצות הברית בשנת 1846. בשנת 1858 נרשם פטנט על שמלה ששלדה היה עשוי רשת של קפיצים וחישוקים.
שלד הפלדה הראשון הומצא עם ידי ו.ס. תומסון ונרשם כפטנט בשנת 1858; תומסון רשם פטנט גם בצרפת ובבריטניה.
תפוצת העיתונים והמגזינים ומדורי האופנה הביאו לכך שקרינולינות הפכו פופולריות לא רק בקרב החברה הגדולה, אלא גם בקרב מעמדות הביניים, ובעקבות ייצור תעשייתי, גם בקרב מעמדות נמוכים.
גודלן של הקרינוליות הגיע לשיאו בשנות ה-60 של המאה ה-19, וצורתן התפתחה בשנים שלאחר מכן כאשר במקום חישוק עגול נוצרה שמלת הקרינולט לה חלק מנופח רק בחלקה האחורי של השמלה.
כיום קרינולינות נלבשות לעיתים נדירות ביותר, לפעמים כחלק משמלת כלה.
ביקורות

שמלת הקרינולינה ספגה ביקורת כבר בשנות ה-50 של המאה ה-19. הקושי ללבוש את השמלה והקושי להתנייד עימה (לעבור מבעד לדלתות או להיכנס ולצאת מכירכרות) והקושי לשבת עימה היוו מקור לביקורת ולעג. הפוריטנים באנגליה מתחו ביקורת על השמלה הכולאת את האישה מחד, והבלתי צנועה מאידך (כאשר האישה ישבה או נפלה השמלה המנופחת הראתה את תחתוניותיה).
נאמר על המלכה ויקטוריה שהיא תיעבה קרינולינות.
עשרות נשים מתו כתוצאה משריפה בחצאית התחתית שלהן
ראו גם

פנייר
הערות שוליים

↑  היסטוריה של אופנה: מילון, באתר http://www.fashion-era.com/crinolines.htm
1 2 3  סיכוני הקרינולינה
↑  פטנט מספר 4,584 שנרשם על ידי דייוויד יו הבן (David Hough, Jr)
↑  פטנט מספר 20,681 שנרדם על ידי IRJ Mann
↑  פטנט מספר 21,581
↑  פטנט מספר 41,193
↑  פטנט מספר 1204/1859
קרינולט אנגלי, 1872 – 1875, המוזיאון לאמנות של מחוז לוס אנג'לס.
איור של אישה המנסה לשבת כשהיא לובשת קרינולינה
רבי ישבב הסופר

| --- | --- |
 לידה:  שנות ה־40 של המאה ה־1 ארץ ישראל, ישראל 
 הוצאה להורג:  שנות ה־30 של המאה ה־2 
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  דור שלישי לתנאים
 השתייכות:  עשרת הרוגי מלכות 
 רבותיו:  רבי יהושע בן חנניה
 בני דורו:  רבי עקיבא
 
רבי יְשֵבָב הסופר היה סופר ותנא בדור השלישי (תחילת המאה השנייה לספירה). תלמידו של רבי יהושע וחברו של רבי עקיבא.
רבי ישבב הסופר היה נדיב, ואת כל נכסיו חילק לעניים, דבר שלא כל חבריו ראו בעין יפה. פעם אחת רצה לחלק חמישית מנכסיו לעניים, ורבי עקיבא לא הניח לו לעשות זאת.
רבי ישבב הסופר נמנה בין עשרת הרוגי מלכות. במדרש אלה אזכרה מסופר, שביום שהוציאוהו להורג היה בן תשעים שנה וביקש מתלמידיו להחזיק איש ברעהו ולאהוב שלום ומשפט. לפני מיתתו הוא ניהל עם הקיסר דו-שיח בנושא העולם הבא, שהכעיס את הקיסר וגרם לו לצוות על הריגתו, וזה לשון המדרש:
אמר לו קיסר, זקן! בכמה שנים אתה?

אמר לו: היום בן תשעים שנה אנכי, ועד לא יצאתי ממעי אמי הייתה גזירה מאת הקב"ה למסור אותי ואת חבירי בידך כדי לתבוע דמינו מידך.

א"ל וכי יש עולם שני?

א"ל הן, ואתה אוי לך ואוי לבשתך כשיפרע דם חסידיו מידך.

אמר הקיסר מהרו להרוג גם זה ואראה כחו וגבורתו של אלהי זה, ומה יעשה לי בעולם שני, ויצו עליו לשרפו.
במדרש שיר השירים[דרושה הבהרה] נאמר שהיה משארית החסידים, וכשהיה רבי יהודה הנשיא רואה אותו היה קורא עליו את הפסוק: ”הושיעה ה' כי גמר חסיד”. הוא נהרג על מטתו, ועליו נאמר הפסוק בתהלים: ”יַעְלְזוּ חֲסִידִים בְּכָבוֹד יְרַנְּנוּ עַל מִשְׁכְּבוֹתָם”.[דרוש מקור]
על פי המסורת רבי ישבב לא זכה לקבורה, שכן גופתו הושלכה לכלבים.
ראובן טאקר

| --- | --- |
גנרל ראובן טאקר
גנרל ראובן טאקר
 לידה:  29 בינואר 1911 אנסוניה, קונטיקט
 פטירה:  6 בינואר 1970 (בגיל 58) צ'ארלסטון (קרוליינה הדרומית), דרום קרוליינה
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1935–1963 (כ־28 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הרגימנט ה-504   הדיוויזיה המוטסת ה-82
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה: פלישת בעלות הברית לסיציליה  פלישת בעלות הברית לאיטליה  מבצע מרקט גארדן  המערכה בארדנים
 עיטורים
   צלב השירות המצוין(2)   כוכב הכסף   כוכב הארד(2)  לגיון ההצטיינות (2)   לב הארגמן
 
ראובן הנרי טאקר ה-3 (באנגלית: Reuben Henry Tucker III; ‏ 29 בינואר 1911 – 6 בינואר 1970)  היה מייג'ור גנרל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד הרגימנט ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 במלחמת העולם השנייה.