stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הצי הראשון לאוסטרליה
מורשת > הנצחה

ריי קולינס, בונה באבן, ביקש אישור מ־9 מועצות להקים גן הנצחה לזכר הצי הראשון, ללא עלות. מועצת הפלך של מישור ליברפול (אנ') הייתה היחידה שהסכימה. האתר שנבחר היה פארק קרוואנים לא פעיל על גדות הנחל קווירינדי (סב'), ליד העיירה וולבאדה (אנ'), בניו סאות' ויילס. בספטמבר 2002 החל קולינס בעבודתו, ובהמשך מועצת הפלך תרמה 28,000 דולר אוסטרלי למיזם. לאורך שבילי הגן, חרט קולינס על לוחות אבן את שמותיהם של כל המתיישבים שהגיעו לאוסטרליה ב-11 האוניות של הצי הראשון. סיפוריהם, חייהם והמפגשים הראשונים עם היבשת מוצגים ברחבי הגן. ב-26 בינואר 2005, נפתח הגן כאנדרטה לזכר מתיישבי הצי הראשון.
לפני כן, אתר ההנצחה היחיד לזכר הצי הראשון היה מונומנט בברייטון-לה-סאנדס (אנ').
ראו גם

היסטוריה של אוסטרליה
יומני הצי הראשון לאוסטרליה (אנ')
לקריאה נוספת

Bladen, F. M., ed. (1968). Historical Records of New South Wales. Vol. 2. Grose and Paterson, 1793–1795. Mona Vale: Lansdown Slattery. ISBN 978-0868330037.
Frost, Alan (2012). The First Fleet: the real story. Collingwood: Black Inc. ISBN 9781863955614.
Gillen, Mollie (1989). The Founders of Australia: a Biographical Dictionary of the First Fleet. Sydney: Library of Australian History. ISBN 978-0908120697.
Hill, David (2008). 1788: the brutal truth of the First Fleet: the biggest single migration the world had ever seen. North Sydney: Heinemann. ISBN 9781741667974.
Lewis, Wendy; Balderstone, Simon; Bowan, John (2011). Events That Shaped Australia (2 ed.). Frenchs Forest: New Holland. ISBN 9781742572246.
Mundle, Rob (2014). The First Fleet. Sydney: Harper Collins. ISBN 9780733332364.
O'Brien, Eris (1970). The Foundation of Australia (1786–1800) (2 ed.). London: Greenwood P. ISBN 9780837129686.
Parker, Derek (2009). Arthur Phillip: Australia's First Governor. Warriewood: Woodslane P. ISBN 9781921203992.
Gillen, Mollie (1985). The Search for John Small, First Fleeter. Sydney: Library of Australian History. ISBN 978-0908120581.
Phillip, Arthur; Currey, John, 1940–; Banks Society (2010), The voyage of Governor Phillip to Botany Bay : compiled from authentic papers, Banks Society, ISBN 978-0-949586-19-3{{citation}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
לקריאה נוספת > בסיפורת

James Talbot, The Thief Fleet, 2012, ISBN 978-1-4699148-2-4
Colleen McCullough, Morgan's Run, ISBN 0-09-928098-1
Timberlake Wertenbaker, Our Country's Good, ISBN 0-413-73740-3
Thomas Keneally, The Playmaker, ISBN 0-340-42263-7
William Stuart Long, The Exiles, ISBN 978-0-8398-2824-2 (hardcover, 1984) ISBN 978-0-440-12369-9 (paperback, 1979) ISBN 978-0-440-12374-3 (mass market paperback, 1981)
William Stuart Long, The Settlers, ISBN 978-0-86824-020-6 (hardcover, 1980) ISBN 978-0-440-15923-0 (paperback, 1980) ISBN 978-0-440-17929-0 (mass market paperback, 1982)
William Stuart Long, The Traitors, ISBN 978-0-8398-2826-6 (hardcover, 1984) ISBN 978-0-440-18131-6 (mass market paperback, 1981)
D. Manning Richards, Destiny in Sydney: An epic novel of convicts, Aborigines, and Chinese embroiled in the birth of Sydney, Australia, ISBN 978-0-9845410-0-3
Marcus Clarke, For the Term of his Natural Life. Melbourne, 1874
מבצע נוף פראי

מבצע נוף פראי היה מבצע צבאי שבוצע על ידי יחידת אגוז ב-12 בספטמבר 1997 בדרום לבנון. במבצע נהרג האדי נסראללה, בנו של מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה, וגופתו שימשה כדי לקבל בחזרה את גופתו של לוחם שייטת 13 איתמר אליה שנפל במבצע שירת הצפצפה.
מהלך המבצע

במסגרת הקו ההתקפי שהוביל אלוף פיקוד הצפון, עמירם לוין, כנגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון ולאחר שבוטל מבצע מיוחד של יחידת אגוז, יזמו מפקד היחידה, סא"ל משה (צ'יקו) תמיר ומפקד החטיבה המזרחית ביחידת הקישור ללבנון, אל"ם יאיר גולן, מבצע שתכליתו היערכות במארבים בסמוך למוצב צה"ל שבג'בל סוג'וד, ברצועת הביטחון שבדרום לבנון, במורדות המערביים של רכס הרפיע. בספרו כותב תמיר כי שם המבצע נבחר בשל ההרים, ”שמהם נשקף נוף עוצר נשימה, ולכן זכה לשם הקוד 'נוף פראי'.” הכוח, בפיקודו של המ"פ דוד, שכלל שלושה צוותי לוחמים בפיקודם של הקצינים אבנר, ערן וארז, נערך לשהייה של שלושה ימים בשטח הררי סבוך.
ביום השלישי של המבצע, לאחר שלא נוצר מגע עם מחבלי חזבאללה, נערכו הכוחות לנסיגה מהשטח ולחזרה רגלית למוצב ריחן. צוותו של ארז נע לנקודת החבירה עם שאר הכוחות לקראת תנועה מסודרת למוצב, ואז הבחין ארז במחבל במדרון שמעליו ופתח באש. המחבל נפגע ונמלט. הכוח פתח במרדף בסיוע כלב תקיפה. הכלב איתר את המחבל והכוח שב וירה עליו. בהמשך מצא הכוח עמדה של מחבלי חזבאללה, ובה מטענים ואמצעי לחימה. בהמשך הלחימה, הצוות בפיקודו של ערן, שהתמקם רחוק יותר, נכנס ללחימה באיחור כי לא שמע את הדי הקרב, אך הזדרז להתמקם בעמדה שנקבעה מראש למקרה כזה. המקלען של הכוח זיהה שלושה מחבלים בורחים מאזור הלחימה ופתח באש. לוחמים נוספים הצטרפו אליו, והמחבלים נפגעו ונעלמו במדרון הסבוך. במהלך הקרב ירו מחבלי חזבאללה במרחב אש מקלעים, מרגמות, תותחים ללא רתע ואש נ"מ לעבר הכוח מכמה כיוונים. מסוקי קרב של צה"ל שהוזנקו כדי לספק אש לחיפוי לטובת הכוחות פגעו בעמדות המקלעים של חזבאללה. צבא לבנון, בצעד חריג, בחר להתערב בלחימה ולירות על המסוקים. אלה ירו חזרה והשמידו שלושה משוריינים נושאי תותחים נגד מטוסים של צבא לבנון.
האש של חזבאללה שככה מעט, וכוח לוחמי אגוז החל להתכונן לחזור למוצב ריחן עם לילה. צוותו של ערן עבר בתנועתו חזרה דרך מקום ההיתקלות ודיווח כי זיהה שתי גופות של מחבלים. בשל ההתנהגות החריגה של המחבלים בקרב עלתה בפיקוד צפון ההשערה כי בקרב השתתף פעיל בכיר של ארגון החזבאללה. בעקבות זאת, ובשל אסון השייטת שאירע בתחילת החודש, פקד סא"ל תמיר, ששהה בכל העת בעמדת הפיקוד במוצב ריחן, על הכוח להעמיס את הגופות על אלונקות ולשאתן עִמו בחזרה לשטח ישראל, וזאת לצורכי משא-ומתן עם הארגון, על החזרת גופות החללים מאסון השייטת. משתהו מפקדי הכוח בשטח על הפקודה החריגה, ענה להם תמיר בקשר ”יש לנו חוב, מישהו מסתכל עלינו עכשיו מלמעלה.” ההחלטה אושרה על ידי אלוף פיקוד צפון, עמירם לוין. עם עלות השחר שבו לוחמי אגוז בלא פגע למוצב ריחן.
תוצאות המבצע

בדיעבד התברר כי בהיתקלות נהרג האדי נסראללה, בנו של מזכ"ל חזבאללה, חסן נסראללה, שהיה לוחם בכוח המיוחד של החזבאללה. גופתו, ביחד עם גופותיהם של לוחמי חזבאללה אחרים, הוחזרה ללבנון בתמורה לחלקי גופתו של לוחם שייטת 13 איתמר אליה, שנהרג באסון השייטת.
בשנת 2008, לציון עשור לנפילתו של האדי נסראללה, ערכו לוחמי חזבאללה שחזור של הקרב בג'בל רפיע.
לקריאה נוספת

משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמודים 164–172.
הערות שוליים

↑  עוז בן­ יצחק, החיסול שלא היה, באתר nrg‏, 11 בינואר 2001
↑  אמיר בוחבוט‏, לוחמים ללא תחליף: האם יחידת הגרילה ששינתה את צה"ל תתגבר על האסון?, באתר וואלה, 21 בינואר 2022
↑  משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמודים 164-165.
↑   גל פרל, "תוצאות המפגש עם האויב הן הקובעות", באתר צה"ל, 13 בינואר 2022
↑  משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמוד 168.
↑  רביב שכטר, לבנון של צ'יקו תמיר, באתר ישראל היום, 14 במאי 2010.
↑  משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמוד 169.
↑  אבי צור, "אנחנו מ-67' צבא כובש", ביטאון "הלוחם", גיליון 224, ספטמבר 2010, עמוד 34.
↑  רועי מנדל, על חלקי גופתם המתה: כשהאויב נקבר אצלך, באתר ynet, 8 ביולי 2011
↑  עמוס הראל, לחנך את צ'יקו, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2003
↑  Hizbullah honors Hadi Nasrallah by staging a panorama, Al Ahed News
ה'תש"א

ה'תש"א (5,701) ובקיצור תש"א – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-3 באוקטובר 1940, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 1941.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 2 שעות ו-504 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 1 במחזור העיבור ה-301. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 17 (סימנה יזלגא) במחזור השמש ה-204.
שנה זו היא שנת 1,872 לחורבן הבית, ושנת 2,252 לשטרות.
אירועים

א' בתשרי - צרפת של וישי מקבלת את חוק מעמד היהודים האנטישמי
ה' בתשרי - גרמניה פולשת לרומניה
י' בתשרי - ניתנה הפקודה להקמת גטו ורשה בפולין
י"ד בחשוון - גטו ורשה נסגר מאחורי חומות ושערים – אין יוצא ואין בא
כ"ד בחשוון - אוניית המעפילים "פאטריה" מוטבעת על ידי ההגנה
כ"ב בטבת - פרוץ מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט
כ"ו בשבט - ייצור ראשון של פלוטוניום
כ"ח בשבט - "שביתת פברואר" - שביתה כללית בהולנד במחאה על צעדי הנאצים נגד היהודים
ד' באדר - מוצא הצו המורה על הקמת גטו קרקוב
י"ח באייר - המפקדה הארצית של ההגנה מחליטה להקים את הפלמ"ח
כ"א באייר - הסירה ארי הים נעלמת מול חופי טריפולי בלבנון ובה כ"ג יורדי הסירה, יום זה הוכרז כיום מותם
ו' בסיוון - הפרהוד - פרעות ביהודי בגדאד, 179 יהודים נרצחו
י"ג בסיוון - מלחמת העולם השנייה: בריטניה פולשת לסוריה וללבנון. כוחות פלמ"ח משתתפים בפלישה
י"ט בסיוון - עשרות אלפי יהודים מהמדינות הבלטיות מגורשים לסיביר
כ"ח בסיוון - רבי מנחם מנדל שניאורסון הגיע מרוסיה לארצות הברית. יום זה נחגג על ידי חסידי חב"ד כיום שמחה בהתוועדות ובשירה
ג' בתמוז - תחילת פרעות יאשי שנמשכו כשלושה ימים
י"ט בתמוז - חתימת הסכם כניעה של כוחות וישי בסוריה ולבנון לבריטים בעכו
י"ד באלול - החובה לשאת את הטלאי הצהוב מוטלת על כל היהודים שבשטחי הכיבוש הגרמני
נולדו

הרב שלמה מחפוד - חבר מועצת חכמי התורה, מקים וראש מערכת הכשרות של בד"ץ יורה דעה ורב השכונות נוה אחיעזר ושיכון ו' בבני ברק.
א' בתשרי - תמר גוז'נסקי, פוליטיקאית ישראלית.
כ"ב בתשרי - יוסי שריד, פוליטיקאי ישראלי.
ג' בחשוון - דניאל שפרבר, רב, חוקר יהדות ותלמוד פרופסור באוניברסיטת בר-אילן.
כ"ד בכסלו - הרב מאיר האיתן, רב השומרון, וממקימי היישוב קרני שומרון.
כ"ח בטבת - תרצה אתר, משוררת, סופרת ומתרגמת ישראלית (נפטרה ב-ה'תשל"ז)
י"ד בשבט - אברהם הירשזון, שר האוצר לשעבר וחבר הכנסת מטעם קדימה
כ"ח בשבט - יונה טפר, סופרת ישראלית
א' באדר - רענן כהן, שר וחבר הכנסת מטעם העבודה.
י"ג באדר - מרדכי שטיין, האדמו"ר מפאלטישאן.
כ"ז באייר - בוב דילן, זמר אמריקאי ממוצא יהודי
ט' בתמוז -  פרופ' אוריאל רייכמן, משפטן ישראלי, מייסד המרכז הבינתחומי הרצליה
י"ח בתמוז - אהוד מנור, פזמונאי ומתרגם זוכה פרס ישראל (נפטר ב-ה'תשס"ה)
ה' באלול - הרב גדליהו אקסלרוד, אב"ד חיפה ומחבר שו"ת "מגדל צופים"
נפטרו

כ"ט בכסלו - דב הוז, ממפקדי "ההגנה" ומחלוצי התעופה העברית, נהרג בתאונת דרכים בצומת השרון. שדה דוב נקרא על-שמו
כ"ט בכסלו - יצחק בן-יעקב, מראשי העלייה השנייה (נולד ב-ה'תרמ"א)
ט' בטבת - רוברט באדן פאוול, מייסד תנועת הצופים העולמית (נולד ב-ה'תרי"ז)
י"א בטבת - ישי שור, מתמטיקאי יהודי (נולד ב-ה'תרל"ה)
כ"ג באייר - דוד רזיאל, מפקד האצ"ל וממייסדיו, נהרג בעת פעולת קומנדו בעיראק בשירות הבריטים (נולד ב-ה'תרע"א)
י"א בתמוז - הרב אלחנן וסרמן, מגדולי הרבנים החרדים באירופה בין מלחמות העולם וממנהיגי אגודת ישראל, מחבר "קובץ שיעורים" על התלמוד - נרצח בשואה
ד' באב - רבי בן ציון הלברשטאם  האדמו"ר מבאבוב (נרצח בשואה)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
טלאי צהוב מתקופת השואה.
מצבה לזכרם של הרוגי פרעות יאשי.
היסטוריה של עם ישראל
קהילת יהודי קמפנו

חורבות בית הכנסת בקמפנו
בעיר קמפנו (בפולנית: Kępno. בגרמנית: Kempen. ביידיש: קעמפנא) שבפרובינציית פולין גדול במערב פולין, התקיימה קהילה יהודית גדולה מהמאה ה-17 ועד שואת יהודי פולין.
תולדות הקהילה

יהודים ראשונים הגיעו לקמפנו במהלך המאה ה-17, בעיקר משלזיה ומוורשה. בשנת 1674 הוענקה להם פריווילגיה, והם הקימו את הרובע היהודי, הכולל בית כנסת, חדר, מקווה טהרה, בית קברות ובתים לרב ולחזן.
במאות ה-17 וה-18 נשלחו נציגים מטעם יהודי קמפנו לוועידות ועד ארבע ארצות, ובאותה התקופה עלה מספרם של יהודי העיר על מספרם של הנוצרים.
מבחינה כלכלית מצבה של הקהילה היה טוב: אחוז גבוה מבעלי המלאכה בעיר היו יהודים, וכן פעלו בעיר מפעל לייצור סבון ופונדק אירוח לסוחרים בבעלות יהודית. מעמדם הכלכלי של היהודים נשאר יציב למרות חילופי השלטון שעברה העיר תכופות.
ב-1765 מנתה הקהילה 727 חברים, ובשנת 1794 כבר מנתה הקהילה 1141 יהודים, שהיו כ-51% מכלל האוכלוסייה.
בשנת 1816 הוחלף בית הכנסת הישן העשוי מעץ, שעבר כמה שרפות, בבית כנסת חדש ומפואר מאבן.
במהלך המאה ה-19 החלה הגירה של יהודים מקמפנו, בעיקר לארצות הברית ואמריקה הלטינית (גואטמלה ואל סלוודור), וכן לאנגליה וגרמניה. ההגירה התעצמה לאחר עצמאות פולין, שכן היהודים שחיו שנים רבות תחת שלטון פרוסי, התרגלו ונטמעו בתרבות הגרמנית ובחרו להגר לתוככי גרמניה. על פי הרישומים משנת 1921, בעיר היו כ-150 יהודים, שהיוו 2.5% מתושבי העיר. עם זאת, בין מלחמות העולם התקיימה בעיר מפלגה יהודית בשם Jidisze Socjalistisze Demokratisze Arbeter Partej Poalej Syjon in Pojlen (פועלי ציון: מפלגת הפועלים היהודית הסוציאל-דמוקרטית בפולין). בראשות עורך הדין ד"ר יוסף טרצ'בסקי.
בין ילידי העיר היה שמואל הולדהיים.
תולדות הקהילה > בשואה ולאחריה

בשל קרבתה לגבול הגרמני, נכבשה קמפנו ביום פלישת גרמניה הנאצית לפולין, 1 בספטמבר 1939. הנאצים הרסו את בית הקברות היהודי, ובמצבותיו נעשה שימוש משני לריצוף. בית הכנסת נשרף ביום הכיבוש. בהמשך שימש כמחסן, עד ששריפות שפרצו בו הוציאו אותו מכל שימוש, אך לא פגעו בו מבחוץ, והוא עומד כיום על עומדו, חרב ונטוש.
היהודים הועברו תחילה לוויירושוב הסמוכה, שהייתה תחת הגנרלגוברנמן ומשם לגטו לודז', ורובם נשלחו להשמדה במחנה חלמנו. לאחר המלחמה שבו לקמפנו 8 יהודים בלבד, אך הם נפוצו מהרה וכיום לא נותרו יהודים בעיירה.
בנובמבר 2007 נערכו שיפוצים בכיכר, ושרידי המצבות הועברו במרוכז לכיכר שעל יד בית הכנסת.
רבני העיר

רבי משה דרשן אשכנזי, בנו ועורך ספרו של רבי הלל בן נפתלי הירץ ותלמידו של רבי אברהם אבלי הלוי גומבינר. בסביבות שנת ה'ת"ן נבחר לכהן כרבה של קמפנו, עד שנת ה'ת"ף לערך. לאחר מכן אב בית דין בוילנא, ולאחר מכן באלטונא, בה נפטר בה'תפ"ו.
רבי חיים, כיהן סביב שנת ה'תק"ה. לאחר מכן מו"צ בוונדסבק.
הרב יאקב - (הסכמה לברכת אברהם זולקווא תקי"א) תקכ"ג (מוזכר בספר "אמרי בינה" פרשת שמיני).
הרב ישראל יונה לנדא - בעל "מעון הברכות" ועוד, כיהן בין השנים ה'תקמ"ח - ה'תקפ"ד.
ר' משה מאניס כיהן סביב שנת ה'תק"ס (1800).
הרב אברהם יוסף שמואל לנדא בעל "גרן האטד" ו"כור הבחינה". כיהן בין השנים ה'תקפ"ד - ה'תקצ"ז. מחותנו של החתם סופר. חלק מעסקני הקהילה לא רצו שיירש את כיסא אביו, ורק לאחר שרבי עקיבא איגר התערב לטובתו, והושגה פשרה לפיה הוא יכהן כרב וראש ישיבה והדיין הרב דוד מוגדן יכהן כאב בית דין. אולי אחרי פטירתו כתב רעק"א את האגרת בסימן נ.
הרב דוד מוגדן - (בעל מגן דוד בתוך לקט מנחם) היה דיין ומורה צדק בקמפנו, התמנה לאב בית דין לאחר פטירת ר' ישראל יונה לנדא, כפשרה במחלוקת בינו לבין הרב יוסף שמואל לנדא (תקל"ח-תקפ"ח?).
הרב יעקב שמחה רפיש- תלמיד רבי עקיבא איגר, מחבר שו"ת "שערי שמחה", ודרוש. כיהן עד 1807.
הרב מרדכי זאב אשכנזי, בנו של הרב משולם זלמן אשכנזי מלובלין וחתנו של הרב ישראל יונה לנדא, כיהן סביב שנת ה'ת"ר.
המלבי"ם כיהן כרב בעיר משנת ה'תר"א או ה'תר"ה ועד שנת ה'תרי"ז. בקמפנו הוא כתב את רוב פירושו למקרא.
הרב אליעזר מינץ בעל "גט מסודר" כיהן משנת ה'תרל"ח (או ה'תר"ל) עד שנת ה'תרס"ח בערך.
עד שנת 1920 הרב ד"ר יהודה (לואיס) לוין לאחר מכן כיהן כרב בקטוביץ, ובסוף חייו חי בבני ברק. פרסם מאמרים העוסקים בתולדות היהודים באזור פולין גדול ושלזיה.
הרב מרדכי הלברשטאם (מצאצאי רבי חיים הלברשטאם) כיהן כרב העיר עד השואה. במלחמת העולם השיניה לחם בצבא אנדרס. לאחר השואה עבר לניו יורק.
הרב משולם זלמן הכהן (מהרז"ך) בעל "בגדי כהונה" כיהן כאב בית דין וראש ישיבה.
לקריאה נוספת

שירים ורננות: לחנכת בית הכנסת החדשה אשר בנו עדת ישורון פה ק"ק קעמפנא, ברסלאו ה'תקע"ו.
דניאל לוין, Rabbi Jacob Simchah Rehfisch and the Jewish  community of Kempen (Posen),מונטריאול, 1962.
ספר וירושוב - ספר קהילה
הערות שוליים

↑  ראו ספר "שירות ותשבחות" ה'תקע"ו.
↑  עמנואל רינגלבלום, כתבים פון געטא חלק א עמ' 34.
↑  אוצר הרבנים 5835.
↑  הרב נתן צבי פרידמן, אוצר הרבנים 15555.
↑  אגרות רבי עקיבא איגר סימן לו
↑  הרב נתן צבי פרידמן, אוצר הרבנים 14120.
↑
↑  רשימת  מאמריו, גיליון קרית ספר
לירון שמם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במאי 1980 (בת 44) ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  חדשות 13 בעבר: ערוץ עשר
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  לירון-שמם-100063789726653
 
לירון שמם (נולדה ב-26 במאי 1980) היא עיתונאית ישראלית בחדשות 13.
ביוגרפיה

שמם היא נכדתו של יוסף גוטפרוינד, שהיה אחד הנרצחים בטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.
שמם החלה את עבודתה העיתונאית כתלמידת תיכון בשנת 1996 בעיתון "כל העיר" בירושלים. בהמשך, שימשה ככתבת במספר עיתונים נוספים. ביניהם, "רייטינג", "העיר" ו"את", והייתה כתבת תרבות ומגזין בחדשות ערוץ עשר.
בשנת 2011 הצטרפה ל"מאקו" והייתה לכתבת מגזין בתוכניות שונות בקשת 12. ביניהן "אנשים" ו"ערב טוב עם גיא פינס" וכן, בחדשות סוף השבוע של חדשות 12.
בפברואר 2023 הצטרפה לחדשות 13 ככתבת מגזין במהדורת השבת.
שמם מתגוררת בתל אביב. היא נשואה לנמרוד קליין, ולזוג שני ילדים.
הערות שוליים

↑  לירון שמם, באתר רשת 13
↑  לירון שמם, ‏סבא נסע לייצג את המדינה וחזר בארון, באתר ‏מאקו‏, 26 ביולי 2012
PULS

| --- | --- |

משאית LYNX חמושה ברקטות LAR-160 של התעשייה הצבאית
 מידע כללי
 סוג:  משגר רקטות רב-קני
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 יצרן:  אלביט מערכות (תעש מערכות)
שיגור רקטת כידון קסום ממשגר LYNX
LYNX של צבא אזרבייג'ן נושא רקטות LAR-160
LYNX של צבא אזרבייג'ן נושא רקטות אקסטרא
PULS, ראשי תיבות של Precise & Universal Launching System, הוא משגר רקטות רב-קני ישראלי תוצרת אלביט מערכות יבשה, שנועד לשגר את הרקטות הארטילריות שפיתחה תעש מערכות ומייצרת החברה, ומורכב (כברירת מחדל) על גבי משאית. המערכת כוללת מרכב משאית, מערכות C4ISTAR ומערכת בקרת אש, מערכת ניווט אינרציאלית ואת המשגר עצמו. המשגר מורכב מצריח הניתן לצידוד, עריסה הניתנת להגבהה, 4 מייצבים וסגרי מסע (לנסיעה מנהלתית). על העריסה ניתן להרכיב שני מארזי רקטות ("פודים") הניתנים להחלפה מהירה (בתוך פחות מ-10 דקות). הרקטות עצמן מאוחסנות בזבילים אטומים על מנת לשמור על הרקטות מפני פגעי הסביבה.
ה-PULS נועד לשגר את הרקטות הבאות, רובן תוצרת תעש מערכות:
40 x גראד 122 מ"מ - אפשרות שנועדה עבור לקוחות בחו"ל, שכן רקטות הגראד נפוצות מאוד במדינות ברית המועצות לשעבר וצבאות מזרח אירופה.
26 x רקטות LAR-160 - הרקטה הקלה הבסיסית של תעש מערכות.
20 x רקטות ACCULAR - רקטות מדויקות על בסיס ה-LAR.
20 x רקטות כידון קסום - רקטה מדויקת של תעש מערכות לטווח 30–40 ק"מ.
36 x רקטות רומח (AccuLAR 122) - רקטה מדויקת של תעש מערכות לטווח 35 ק"מ.
8 x אקסטרא 306 מ"מ - רקטה מדויקת תוצרת תעש מערכות לטווח 150 ק"מ.
4 x נץ דורס 370 מ"מ - רקטה מדויקת תוצרת תעש מערכות לטווח 300 ק"מ.
עם זאת, ניתן להתאים את המשגר לשיגור רקטות מדגמים נוספים לפי דרישת הלקוח, כאשר קוטר הרקטות נע מ-122 מ"מ עד ל-370 מ"מ.
בנוסף ניתן לשגר על גבי המערכת את החימוש המשוטט sky striker של אלביט.
כברירת מחדל, המשגר מותקן על גבי משאית בעלת יכולות שטח, לשם עלות נמוכה וחיסכון בעלויות תחזוקה. עם זאת, ניתן להתקין את המשגר על פלטפורמות שונות (כגון על רכב קרבי משוריין זחלי) לפי דרישת הלקוח.
המשגר פותח במקור על ידי תעש מערכות ונקרא LYNX. בעברית הוא כונה לפעמים בשם "כותש". עם מכירת תעש מערכות לאלביט מערכות, שודרג המשגר ושמו שונה ל-PULS, ראשי תיבות של Precise & Universal Launching System.
ה-PULS משרת בחיל התותחנים של צה"ל בו הוא מותקן על משאית אושקוש HEMTT 8×8 ונקרא משגר רקטות "להב".
משתמשים

ישראל ישראל: בשירות חיל התותחנים של צה"ל בשם משגר רקטות "להב". המשגר עבר טבילת אש מבצעית במלחמת חרבות ברזל, בה שיגר למעלה מ-100 רקטות "רומח".
אזרבייג'ן אזרבייג'ן
דנמרק דנמרק: ב-2024 רכשה דנמרק מישראל 8 מערכות PULS לצד אמצעי ארטילריה אחרים, לאחר שתרמה חלק גדול ממערכותיה לאוקראינה על רקע מלחמת אוקראינה רוסיה.
הולנד הולנד: במאי 2023 הצטיידה בכ-20 משגרים ורקטות בעסקה של למעלה ממיליארד ש"ח.
ספרד ספרד: בדצמבר 2023 רכשה ספרד 12 משגרי "Silam" (בספרדית) - גרסה מקומית של משגר ה-PULS. המשגרים מיוצרים על ידי חברות ספרדיות בשיתוף עם אלביט ומורכבים על גבי משאיות איווקו.
סרביה סרביה
גרמניה גרמניה: בפברואר 2025 דיווחה אלביט כי תספק את המערכות לצבא גרמניה בשיתוף עם חברת KNDS Deutschland.
הערות שוליים

↑  יובל אזולאי, יוצאת מהבונקר: אירופה כבר לא מתביישת להתחמש בנשק ישראלי, באתר כלכליסט, 15 בפברואר 2023.
↑  עוצמת האש החדשה של דנמרק: מערכת ה-PULS הישראלית הוכיחה את עצמה בניסוי ראשון, באתר "IsraelDefense‏".
↑  יובל אזולאי, עסקת ענק לאלביט מערכות בהולנד - תספק משגרי רקטות ב-1.1 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 18 במאי 2023.
↑   יוסי מלמן, אלביט הודיעה על עסקת ענק עם "מדינה אירופית". נשיאה חשף את רכש הנשק "הכי חזק בעולם", באתר הארץ, 1 בינואר 2025
↑  רוי שיינמן, גרמניה רוכשת מערכות ארטילריה מאלביט ב-57 מיליון דולר, באתר ביזפורטל, 6 בפברואר 2025
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Boe-CFT

Boe-CFT ‏(Boeing Crewed Flight Test) היא טיסת הניסוי המאוישת הראשונה של חללית הסטארליינר של בואינג כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א. הטיסה שוגרה ב-5 ביוני 2024 בשעה 14:52 על פי זמן אוניברסלי מתואם (UTC).
הטיסה המאוישת הראשונה של הסטארליינר תוכננה במקור להמריא עוד בשנת 2017. לאחר דחיות חוזרות ונשנות הוחלט על 21 ביולי 2023 כאל תאריך היעד, אך באוגוסט 2023 הודיעה בואינג כי טיסת הניסוי תידחה לכל הפחות עד מרץ 2024 עקב בעיות עם מערכת המצנחים.
המשימה כללה במקור שיגור של שני אסטרונאוטים של נאס"א אל תחנת החלל הבינלאומית למשימה בת שמונה ימים, והחזרתם אל הארץ בנחיתה על אדמת ארצות הברית. עם הגעת החללית אל תחנת החלל הבינלאומית, הופיעה תקלה במדחפים כאשר חלקם לא פעלו בעקבות דליפת הליום. לאחר כחודשיים של חקירה מצד נאס"א, נקבע שבעקבות הסיכון תנחת חללית הסטארליינר בלי האסטרונאוטים, כאשר הוחלט שצמד האסטרונאוטים יחזרו במרץ 2025 יחד עם צוות משימת SpaceX Crew-9. ב-7 בספטמבר 2024 נחתה החללית בהצלחה באדמת דרום-מערב ארצות הברית ללא האסטרונאוטים.
צוות

לאור העיכובים בפיתוח והכשרת החללית, הוחלפו צוותי המשימה המתוכננים מספר פעמים. לבסוף, באוקטובר 2020 נבחר בארי וילמור כמפקד המשימה. ביוני 2022 נבחרה גם סוניטה ויליאמס.
| תפקיד | אסטרונאוט |
| --- | --- |
מפקד החללית: ארצות הברית בארי וילמור, נאס"א   טיסת חלל שלישית
טייסת: ארצות הברית סוניטה ויליאמס, נאס"א   טיסת חלל שלישית
משימה > שיגור

חללית הסטארליינר "קליפסו" שוגרה למסלול על גבי משגר האטלס 5 ב-5 ביוני 2024 בשעה 14:52 על פי זמן אוניברסלי מתואם (UTC) מכן השיגור LC-41, שבנמל החלל קייפ קנוורל. היה זה השיגור ה-100 של משגר האטלס 5. מטרת המשימה המוצהרת של נאס"א ובואינג הייתה הוכחת יכולת של הסטארליינר להטיס בבטחה משימות מבצעיות מאוישות אל ומתחנת החלל הבינלאומית. המשימה כללה במקור שיגור של שני אסטרונאוטים של נאס"א אל תחנת החלל הבינלאומית למשימה בת שמונה ימים, והחזרתם אל הארץ בנחיתה על אדמת ארצות הברית.
החללית שמשמשת עבור משימה זו היא סטארליינר "קליפסו" (או Spacecraft 3), אשר שימשה בעבר עבור טיסת הניסוי הלא מאוישת Boe-OFT. משימה זו היא הפעם הראשונה שמשגר מסוג אטלס 5 משגר חללית מאוישת. כמו כן, זאת הייתה הפעם הראשונה ששוגרה משימה מאוישת מנמל החלל קייפ קנוורל מאז משימת אפולו 7 בשנת 1968.
משימה > עגינה בתחנת החלל

אף על פי שחללית הסטארליינר מיועדת לתמרן ולעגון בתחנת החלל הבינלאומית באופן אוטונומי ואוטומטי, ערכו צמד האסטרונאוטים בשעות שלאחר השיגור מספר תמרונים באופן ידני על מנת לבחון את תפקודם של מערכות החללית שמיועדות לשימוש עבור אסטרונאוטים בעת הצורך בלבד. בדרכה לתחנת החלל הבינלאומית, זיהה צוות הבקרה שעל הקרקע שתי דליפות של הליום במערכת ההנעה של החללית. צוות הבקרה השבית את שני מקורות הדליפה אשר גרמו להשבתה של 6 מתוך 28 המדחפים של מערכת ההנעה. עם זאת, הדליפות הוגדרו כמינוריות ולא השפיעו על המשך המשימה.
בהתקרבותה של הסטארליינר אל תחנת החלל הבינלאומית, אירעה תקלה נוספת כאשר חמישה מדחפים של מערכת ההנעה הושבתו. האסטרונאוטים בלמו באופן ידני את התקרבותה של החללית לתחנה עד אשר צוות הבקרה הצליח להחזיר ארבעה מהמדחפים לפעילות. לבסוף, ב-6 ביוני בשעה 5:34 על פי זמן אוניברסלי מתואם (UTC), עגנה החללית במודול הרמוני שבתחנת החלל הבינלאומית 27 שעות לאחר השיגור ובאיחור של שעה מהתכנון המקורי עקב התקלות.
משימה > שהייה בתחנת החלל

ביומם הראשון בתחנת החלל, התמקדו האסטרונאוטים בארי וסוניטה בהעברת ציוד ומטען מחללית הסטארליינר אל תוך התחנה. בין הציוד שהועבר הייתה משאבה חדשה עבור המתקן לעיבוד שתן, אשר ממיר שתן למי שתייה. המשאבה החדשה הותקנה וכבר למחרת פעלה כהלכה. ביומם השני ערכו האסטרונאוטים בדיקות שגרתיות שנדרשות מכל חללית שעוגנת בתחנת החלל ובמהלכן בחנו את יכולתה של חללית הסטארליינר לשמש כמקלט בטוח בעת מקרה חירום בתחנת החלל; בין אם כמחסה לשהייה ארוכה או ככלי מילוט מתחנת החלל ונחיתה אל כדור הארץ.
בימים שלאחר מכן, עם השלמת בדיקות חללית הסטאליינר, החלו צמד האסטרונאוטים לעבוד על משימות תחזוקה ומחקר שגרתיות בתחנת החלל הבינלאומית. ב-14 ביוני היו אמורים האסטרונאוטים לחזור לכדור הארץ בחללית הסטארליינר שאיתה הגיעו, אך תאריך חזרתם נדחה ל-22 ביוני. בארי וסוניטה המשיכו בימים הבאים לבצע משימות בתחנה כאשר סוניטה עבדה על מערכת Advanced Plant Habitat והכינה אותה לניסויים הבאים. באותו הזמן בארי עבד על מחקר שבחן את התנהגותם של נוזלים הזורמים בחוסר כבידה.
בעוד חללית הסטארליינר נשארה מעוגנת אל תחנת החלל, המשיכו צוותי הקרקע של נאס"א ובואינג לבחון ולהעריך את ביצועיה, לרבות פעילות המדחפים. נאס"א המשיכה לדחות את תאריך החזרה של האסטרונאוטים תוך שהיא מבצעת בדיקות נוספות. ב-15 ביוני הופעלה החללית עבור בדיקות מדחפים. במהלך הבדיקה, שבעה מתוך שמונת המדחפים האחוריים פעלו כהלכה, כולל ארבעה מתוך חמשת המדחפים שלא תפקדו בעת העגינה לתחנה. הגורם לדליפת ההליום ולתקלה במדחפים לא התגלה.
בחודש יולי ערכו נאס"א ובואינג במטווח הטילים וייט סנדס בדיקות וסימולציות אשר דימו את התנאים שחוותה חללית הסטארליינר בשלב השיגור, בשלב העגינה בתחנת החלל, ואשר עתידה לחוות בעת חזרתה. הבדיקות לא הביאו לממצאים חד-משמעיים ובנאס"א הוחלט שלא להחזיר את צמד האסטרונאוטים עם חללית הסטארליינר. בואינג מצדה הביעה ביטחון בחללית ובחזרתם הבטוחה של האסטרונאוטים בסטארליינר.