stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צחי נוי
הערות שוליים

↑  רן בוקר,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'צחי נוי נכנס לבית האח הגדול בגרמניה, באתר ynet, 11 באוגוסט 2017
↑  מחזמר לילדים: "היידי בת ההרים", באתר וואלה, 24 באוקטובר 2001 (הקישור אינו פעיל, 19.5.2020)
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"' רז שכניק,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'הזמן הצהוב, באתר "ידיעות אחרונות", 22 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304832805171  PLWABN: 9810554129205606  BNE: XX1514335  GND: 1061875210  ISNI: 0000 0001 1453 1572  LCCN: no2004099617  MusicBrainz: d0452bf1-92f7-4b2a-a7b4-2cfc8340e2e1  VIAF: 98459562   WorldCat (עם VIAF): 98459562
גבריאל (טיל)

| --- | --- |

טיל גבריאל משוגר מספינה מדגם סער 4, 1975.
 מידע בסיסי
 ייעוד:  טיל נגד ספינות (טיל ים-ים)
 ארץ ייצור:  ישראל ישראל
 יצרן:  התעשייה האווירית לישראל
 מלחמות ומבצעים:  כל המלחמות החל ממלחמת יום הכיפורים
 תקופת השירות:  1962–הווה (כ־63 שנים) 
 משתמשים:    משתמשים  משתמשים לשעבר
 מאפיינים כלליים
 משקל:  דור חמישי - 1,250 ק"ג
 ממדים
 אורך:  דור חמישי - 5.5 מטר
 ביצועים
 טווח:  דור ראשון - 22 ק"מ; דור חמישי - 200 ק"מ
 גובה טיסה:  2.5 מטר
מערכת נשק גבריאל בספינת סער
תצוגת הטיל גבריאל בעת ביקור קציני צי קולומביה על סיפון אח"י יפו בנמל קרתגנה במהלך מבצע פעמון החירות, 1976
גבריאל הוא טיל נגד ספינות מתוצרת התעשייה האווירית. הגרסאות הראשונות של הטיל פותחו בשנות השישים על בסיס טיל קרקע-קרקע בשם לוז. במלחמת יום הכיפורים נעשה בגבריאל שימוש קרבי לראשונה ובהצלחה רבה בקרב לטקיה, בקרב טרטוס ובקרב דמיאט. כ-50 טילי גבריאל שוגרו במלחמה זו, קרוב למחציתם פגעו במטרה.
היסטוריית פיתוח

בשנות ה-60 של המאה ה-20 ספינות חיל הים היו מטרות פגיעות לטילי ים-ים מצריים, והוחלט בתעשייה האווירית להיכנס לפיתוח שאפתני של טיל הים-ים הראשון בישראל.
היסטוריית פיתוח > טיל הלוז

מאז שנת 1954 עסק חמ"ד (שהפך לימים לרפא"ל) בפיתוח טיל מונחה נהוג כבל. טיל זה פותח במקור עבור חיל האוויר לשיגור ממטוס דקוטה, אך אומץ לבסוף על ידי חיל התותחנים לשימוש יבשתי.
הטיל סבל מטווח מינימלי בן שישה ק"מ שהיה גדול מדי לכוחות היבשה, ומאי עדיפות על פני סוללות תותחים רגילות. נציגי חיל הים שהשתתפו בניסויים בשנת 1958 החליטו לאמץ אותו כטיל נגד ספינות בכינוי "לוז" וב-18 במאי 1959 נערך ניסוי שיגור מוצלח מהמשחתת אח"י אילת.
בשנת 1962 נעשו ניסויים בדגמים משופרים מעל סיפון המשחתת אח"י יפו. בשנת 1963 נערך ניסוי נוסף של לוז מן היבשה לעבר מטרה ימית בנוכחות הרמטכ"ל צבי צור ומוניה מרדור. על כך קיבלו מדעני רפא"ל את פרס ביטחון ישראל. ההתקדמות המצרית בתחום טילי הקרקע-קרקע הביאה להעתקת משאבי הפיתוח לתחום זה. מאחר שהטיל סבל מבעיות הנחיה הועבר הפיתוח על ידי חיל הים לתעשייה האווירית, שקיבלה מוצר שתכנונו לא הושלם לחלוטין.
היסטוריית פיתוח > פיתוח הגבריאל

ראשוני צוות הפיתוח בתעשייה האווירית היו יורם שפירא, אהרון שפירא ויעקב בקר. אליהם הצטרף המהנדס אורי אבן טוב שפרש מרפא"ל ועבר לתעשייה האווירית בעידודו של אל שווימר, כדי להוביל את פרויקט הגבריאל.
התעשייה האווירית שיפרה את מנגנון הנחיית הטיל שפוצל להיגוי גובה מבוסס מד גובה (אלטימטר) ומכ"ם נעילה והיגוי. מכ"ם הנעילה וההיגוי, שקולט את ההד החוזר ממערכת בקרת האש של הספינה המשגרת, מעביר הנחיה לטיל (שיטה המכונה "הנחיה חצי-אקטיבית"). שיטה זו אפשרה הטבעת ספינות אויב קרובות מאוד לחוף, פגיעה במטרות חוף וכן התגברות על לוחמה אלקטרונית, במחיר אי יכולת שיגור הטיל מעבר ל"אופק" מכ"ם המשגר. השיטה לפיתוח שתי מערכות הייתה פרי מחשבתו של מוביל הפיתוח אבן טוב.
מאפיין נוסף של ה"גבריאל" הוא מעופו הנמוך מעל פני הים, מה שהקשה על יירוטו בתותחי נ"מ.
הפיתוח הושלם ב-7 באפריל 1969 עת הוטבעה המשחתת אח"י חיפה (ק-38) שהוצאה משירות והוטבעה באמצעות טיל, שנורה ממערכת הטילים הראשונה שהותקנה על ספינת הטילים שקיבלה גם את שמה, אח"י חיפה (ס-322).
גבריאל סימן פריצת דרך ביכולות המבצעיות של חיל הים להשמדת ספינות אויב ממרחק של עשרות קילומטרים ובגובה טיסה של מטרים ספורים מעל פני הים, המקשה על גילוי הטיל. בנוסף היווה פריצת דרך טכנולוגית לתעשייה האווירית כולה, והביא לזכייתה בפרס ביטחון ישראל ולעסקאות נוספות ברחבי העולם.
במלחמת יום הכיפורים טיבעו טילי הגבריאל 13 ספינות אויב. טיל הגבריאל שימש כנשק התקיפה העיקרי של חיל הים במשך שלושה עשורים.
פרויקט מרקיז - בזמן מלחמת ההתשה סופקו לחיל האוויר 20 מערכות של טילי גבריאל שהורכבה בראשם עדשת מכ"ם, כפיתיון להסחה של טילי נ"מ. מצריים. טיל קרקעי זה שהורכב על נגמ"ש, היה עולה לגובה של מטוס סקייהוק וצולל לעבר סוללת נ"מ. במלחמת יום כיפור נעשה שימוש בטילים אלו. על פי פיני דגן ממנהלי הפיתוח של טיל הגבריאל, כנגד כל טיל גבריאל שהופעל נורו בממוצע כ-30 טילי נ"מ מצריים.
היסטוריית פיתוח > תפוצה

טילי גבריאל נמכרו למספר ארצות שלישראל היה קשר איתן. בין היתר, טאיוואן, סינגפור, דרום אפריקה והמשטר הצבאי בארגנטינה, שהשתמש בטילים נגד הצי המלכותי הבריטי במלחמת פולקלנד.
גרסאות > טילי הגבריאל הראשנים > גבריאל 1

ב-1969 הושלם פיתוח הגרסה הראשונה של הטיל, והוא הוצג לראשונה לציבור ב-1970. בגרסה זאת נעשה שימוש במלחמת יום הכיפורים. הטיל היה לוחך ים בגובה של כ-2.5 מטר וטווח מקסימלי של 22 ק"מ. 50 טילים מדגם זה הועברו לאבלואציה לחיל הים של טאיוואן.
גרסאות > טילי הגבריאל הראשנים > גבריאל 2

פיתוח של גרסה משופרת, "גבריאל 2" החל בשנת 1972, והיא נכנסה לשירות מבצעי ב-1978. דרום אפריקה קיבלה רישיון לייצר את הדגם הזה.
גרסת ים-קרקע של הטיל כונתה "הילטון" ושימשה במלחמת לבנון הראשונה.
גרסאות > טילי הגבריאל הראשנים > גבריאל 3

גרסה מתקדמת בשם "גבריאל 3" הוצגה בשנת 1978 ונכנסה לשירות מבצעי ב-1982, לצד גרסת אוויר-ים בשם "גבריאל 3‏ A/S". שתי הגרסאות צוידו במנגנון שגר ושכח. גרסת האוויר-קרקע בעלת טווח של 60 ק"מ.
גרסאות > טילי הגבריאל הראשנים > גבריאל 4

בתחילת שנות ה-90 פותחה הגרסה "גבריאל 4". הטיל מבוסס על גבריאל 3, אך גדול ממנו ובעל מנוע טורבו-סילון. לגרסה זו 3 אפשרויות הנחיה: שגר ושכח, שגר ועדכן ושגר ושלוט בעזרת עדכוני מכ"ם.
גרסאות > גבריאל 5

במאה ה-21 פותח טיל ים-ים מתקדם תוצרת התעשייה האווירית אשר נקרא גבריאל 5 (למרות שהוא טיל שונה אשר אינו קשור הנדסית לדגמים הקודמים בסדרה). במהלך העשור השני של המאה ה-21 נחשפה גרסת הייצוא של הטיל תחת השם Advanced Naval Attack Missile.
ביולי 2018 נחתם חוזה בין התעשייה האווירית לפינלנד למכירת מערכות הטיל בשווי של כ-162 מיליון יורו. במסגרת החוזה יסופקו משגרים, טילים, סימולטור, ציוד בדיקה וחלקי חילוף. הטילים הראשונים יימסרו ב-2019 והאספקה תימשך עד שנת 2025.
חיל הים הפיני חשף את הטיל גבריאל-5 לטווח של 200 ק"מ, שכולל מערכות ניווט GPS ו-INS ומסוגל לפגוע גם במטרות בחוף. בטיל ראש ביות מכ"מי ויכולת ל"א. משקלו של הטיל 1,250 ק"ג ואורכו 5.5 מטרים. יש הסוברים שפעולה זו הביאה לידי חשיפת יכולות של חיל הים הישראלי.
בספטמבר 2020, הודיע צה"ל על ניסוי מוצלח, לקראת שילובו בספינות סער 5 וסער 6 ובאוגוסט 2022 הושלם ניסוי מוצלח נוסף במערכת שבוצע מספינת סער 6.
בפברואר 2025 הודיע חיל הים על ניסוי מוצלח נוסף.
בספטמבר 2021 נחשף בעמדה של התעשייה האווירית בתערוכת DSEI 2021 בלונדון כי לטיל יש טווח של כ-290 ק"מ.
באוקטובר 2021 פורסם כי בעקבות פינלנד, גם אסטוניה תרכוש טילי גבריאל בסכום של 30 מיליון דולר.
גרסאות > גרסאות מוצעות

Blue Spear - טיל נגד ספינות דור 5 המוצע לסינגפור כתחליף להרפון. הגרסה המוצעת היא שת"פ בין התעשייה האווירית ל-ST Engineering מסינגפור. באוקטובר 2021 דווח כי אסטוניה תרכוש את טיל ה-Blue Spear.
Sea Serpant - טיל נגד ספינות דור 5 המוצע לחיל הים הבריטי כתחליף להרפון. הגרסה המוצעת היא שת"פ בין התעשייה האווירית לחברת Thales ומיועדת לשימוש פריגטה Type-23 של הצי הבריטי. הטיל הוצג לראשונה בתערוכת DSEI 2021 שנערכה בלונדון.
משתמשים

ישראל ישראל: חיל הים הישראלי, כולל בדגם גבריאל 5.
אזרבייג'ן אזרבייג'ן
אסטוניה אסטוניה: בדגם Blue Spear 5G SSM
אקוודור אקוודור
אריתריאה אריתריאה
מקסיקו מקסיקו
סרי לנקה סרי לנקה
פינלנד פינלנד: גבריאל 5, מ-2019.
צ'ילה צ'ילה
קניה קניה
מפעילות לשעבר:
דרום אפריקה דרום אפריקה
טאיוואן טאיוואן
סינגפור סינגפור
תאילנד תאילנד
הערות שוליים

↑  רונן ברגמן, ואשינגטון,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'"אתם זקוקים לטיל קרקע-קרקע", באתר הארץ, 20 בפברואר 2005
↑  מת המהנדס אורי אבן טוב, חתן פרס ביטחון ישראל, באתר הארץ, 8 במרץ 2003
↑  ראיון של דר מילשטיין, ראיון עם פיני דגן - חלק א (עמ' דקה 35), באתר יוטיוב, ‏23 באוקטובר 2021
↑  שאול צדקה,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'האם יופעל נשק ישראלי במלחמה נגד בריטניה ?, דבר, 21 באפריל 1982
↑  עידו דיסנצ'יק,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'" התעשייה האווירית תתחיל בקרוב בייצור מסוקים", מעריב, 10 באוגוסט 1976
↑  Gabriel III, GlobalSecurity
↑  Gabriel III, GlobalSecurity
1 2   הושלם בהצלחה ניסוי בטיל מסוג ״גבריאל 5״ נגד ספינות. צפו, באתר צה"ל, 21 בספטמבר 2022
↑  Gabriel 5 Anti-Ship Missile System, Defense-Update, April 26, 2008
↑  Advanced Naval Attack Missile, Israel Aerospace Industries
↑  אמיתי גזית,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'התעשייה האווירית תמכור לפינלנד טיל ים-ים ב-162 מיליון יורו, באתר כלכליסט, 6 ביולי 2018
יובל אזולאי,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'‏תע"א תספק טילי גבריאל לפינלנד ב-162 מיליון אירו, באתר גלובס, 6 ביולי 2018
↑  עמי רוחקס דומבה,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'‏נחשף: טיל ים-ים של התעשייה האווירית, באתר "IsraelDefense‏", 18 בדצמבר 2019
↑  טל שניידר,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'‏צה"ל הודיע על ניסוי מוצלח במערכת טילי ים-ים, באתר גלובס, 25 בספטמבר 2020
↑   הושלם בהצלחה ניסוי ירי בטיל ים-ים מסוג "גבריאל 5", באתר צה"ל, 6 בפברואר 2025
↑  DSEI 2021 day 1: Sea Breaker, Sea Serpent, New OPVs and the Cube, נבדק ב-2024-03-19
↑  Israel and Singapore Team up to Market Advanced Anti-Ship Missiles, Defense-Update, July 16, 2020
↑  עמי רוחקס דומבה,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'‏תעשייה אווירית: צבא אסטוניה ירכוש טילי תקיפה חוף-ים תוצרת החברה, באתר "IsraelDefense‏", 6 באוקטובר 2021
↑  IAI, Thales Offer Sea Serpent Missiles to Replace the Harpoon on the Royal Navy Frigates, Defense-Update, April 13, 2021
| כלי טיס מתוצרת התעשייה האווירית לישראל |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב | נשר • כפיר • נמר • אריה • לביא • F/A-259 סטרייקר |  |
| מטוסים צבאיים | ערבה •  סי-סקאן • צוקית |  |
| מטוסים אזרחיים | וסטווינד • גאלפסטרים G100 (אסטרה) • גאלפסטרים G200 (גלקסי) |  |
| כטב"מים | בירד-איי • I-View |  |
| כטב"מים טקטיים | מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • תעתוע • הרון-T |  |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • יסעורון ירוק |  |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק |  |
| טילים | שביט (משגר לוויינים) • יריחו • להט • נמרוד • ברק 8 • ברק MX • גבריאל • לורה • חץ 2 • חץ 3 • חץ 4 • ג'אמפר • SkySniper • (אנ') Wind Demon |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531909105171  LCCN: sh87006004 
ירי טיל גבריאל מעמדה קדמית באח"י חיפה (סער 2) במסגרת ניסויי קבלת המערכת, 1969
בדיקת ארגז שיגור הגבריאל שנורה מאח"י מזנק (סער 2) בלילה הקודם, 7 באוקטובר 1973, במהלך מלחמת יום הכיפורים.
משגר מצטודד לגבריאל בספינות סער 2 וסער 3, 1973
ספינת טילים מדגם "סער 4" של חיל הים משגרת טיל גבריאל
ירי קבוצתי של טילי גבריאל מתקדמים מספינות דגם סער 4.5
יצחק אלחנן ספקטור

| --- | --- |

 לידה:  1817 ה'תקע"ז האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית קובנא האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  1896  (בגיל 79 בערך) כ"א באדר ה'תרנ"ו האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית קובנה, האימפריה הרוסית 
 כינוי:  רשכבה"ג (=רבן של כל בני הגולה), רבי יצחק אלחנן קובנר
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום פעילות:  רוסיה, ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – 6 במרץ 1896 
 השתייכות:  יהדות חרדית
 תחומי עיסוק:  רב ראשי קובנה וממנהיגי יהדות רוסיה
 רבותיו:  הרבנים: אביו ישראל איסר ספקטור אליהו שיק בנימין דיסקין
 תלמידיו:  שלמה זלמן קלוניצקי (קליין) 
 חיבוריו:  החיבורים: שו"ת באר יצחק שו"ת נחל יצחק שו"ת עין יצחק עץ פרי מעין יצחק
 בת זוג:  שרה רייזל (בזיווג ראשון), רחל מיזליש-דוידזון (בזיווג שני)
 אב:  ישראל איסר
 אם:  רחל
 צאצאים:  רבי צבי הירש רבינוביץ'
 
 תפקידים נוספים:  רב, מנהיג, פוסק
 
רבי יצחק אלחנן ספקטור (מתוך ערכו ב"מילון האנציקלופדי ברוקהאוס ואפרון")
הרב יצחק אלחנן ספֶּקטוֹר (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: ספעקטאָר, בניו נקראו בשם רבינוביץ' - ראַבינאָוויץ), (ה'תקע"ז, ראש - כ"א באדר ה'תרנ"ו, קובנה), היה רבה הראשי של קובנה. היה מגדולי הפוסקים בדורו וכונה "רשכבה"ג" (ראשי תיבות: רבן של כל בני הגולה). נחשב לאוטוריטה בתחום התרת עגונות.
קברם של הרב ספקטור ובנו
ביוגרפיה

נולד בעיירה ראש (רוס) שבמחוז גרודנו ברוסיה (כיום בלרוס), לרחל ולרב ישראל איסר, רב ומו"ץ בעיר, שהיה גם מורו הראשון. שמו הראשון יצחק נקרא על שם אבי אמו. בגיל בר מצווה נשא לאישה את שרה רייזל מהעיר וולקוביסק, שם גם למד אצל רב העיר, רבי בנימין דיסקין, ואצל רבי אליהו שיק, והתיידד עם בנו, רבי יהושע לייב דיסקין. הוסמך לרבנות מרבי בנימין דיסקין ומרבי יצחק אייזיק חבר מטיקטין. בשנת תקצ"ז, בטרם מלאו לו עשרים, התמנה כרב בזעבלין. בשנת תקצ"ט התמנה לרבנות ברזה (כיום ברזה קרטוסקה), ב-תר"ו בנישוויז וב-תרי"א בנובוגרודק. כבר בתקופה זו הורצו אליו שאלות בהלכה מכל רחבי רוסיה ומחוצה לה, והם היו הבסיס לספרו "שו"ת באר יצחק".
בשנת תרכ"ד התמנה לכהונת הרב של קובנה ושימש בתפקיד זה במשך 36 שנה, עד מותו. בשנת תרמ"ב נפטרה זוגתו שרה רייזל, ובשנת תרמ"ג נשא בזיווג שני את חנה לבית מייזלש, שהייתה בזיווג ראשון כלתו של רבי חיים דוידזון אב"ד וורשא. נפטר בקובנה בכ"א באדר ה'תרנ"ו - ונקבר בבית החיים בקובנה. בנו, רבי צבי הירש רבינוביץ (הקבור בסמוך אליו), היה מגדולי המתנגדים לתנועת המוסר, והתמנה לאב"ד קובנה אחריו.
פעילות ציבורית

הרב ספקטור היה פעיל מרכזי בהנהגה התורנית, הציבורית והמדינית של העולם היהודי בדורו. עודד את הקמת כולל קובנה על ידי ראש הקהל ר' אברהם יצחק נבייזר-נביאסקי בראשות הרב ישראל מסלנט. נאבק נגד מספר חוקים של הממשלה הרוסית כלפי יהודים, בהם בחינה בשפה הרוסית למורים יהודיים ואיסור שחיטה כשרה.
נוסף על פעילותו לביצור החיים הדתיים, ועבודתו הספרותית העשירה, עסק רבות בעניינים ציבוריים ומדיניים. בעיתות רעב ארגן ועד לגיוס תרומות נרחב לאנשי קובנה, כמו גם בשריפות שפקדו את קובנה ווילקומיר. לרגל פעולותיו בא במגע עם רבנים עסקנים ואילי הון ברוסיה ובמערב אירופה. בין הרבנים, עמד בקשר עם הרש"ר הירש, רבי עזריאל הילדסהיימר בברלין, רבי צדוק כהן בפריס ועוד. עם מוקיריו נמנו עתירי הון כרוטשילד, הירש וגינזבורג.
הרב ספקטור פעל רבות למען יהודי רוסיה, שהיו נתונים אז לפרעות מחד, ולגזירות מהממשלה מאידך. היה הרב היחיד שהוזמן לוועידת המנהיגים היהודים ב-תרמ"ב בסנקט פטרבורג שניסתה לטכס עצה להקלת הרדיפות. בתחילה חשב הרב ספקטור כי מצב יהדות רוסיה ישתפר על ידי לחץ מצד דעת הקהל בעולם הנאור, ועל כן כתב קונטרסים שהופצו בעילום שם, בהם כתב בפרוטרוט על מצבם העגום של יהודי רוסיה ושלחם למזכיר הקהילה היהודית בלונדון. הקונטרסים תורגמו לשפות רבות והופצו באנגליה, צרפת, איטליה וארצות הברית, ובעקבותיהם כונסו הפגנות ואסיפות מחאה נגד רדיפת יהודי רוסיה בהשתתפות מדינאים ואנשי רוח בארצות רבות.
תמיכתו בתנועת "חובבי ציון"

ברבות הימים, נוכח הרב ספקטור לדעת כי הלחץ המדיני, אשר באמצעותו ניסה לפעול לרווחת יהודי רוסיה, אינו מועיל, מצב יהודי רוסיה אינו משתפר, וכי התנאים מחייבים פתרון מהפכני יותר, כהגירה. הרב ספקטור החל פועל לעידוד הגירה מרוסיה לארץ ישראל, ותמך בתנועת "חובבי ציון" ובתרומות ליישוב ארץ ישראל. קיבל בהתלהבות את ועידת קטוביץ של חובבי ציון בשנת תרמ"ה, ותיאר אותה כ"כינוס לצדיקים שכמותם נאה להם ולעולם". באספת נכבדים בביתו הוחלט על שליחת שני שליחים מקובנה לוועידה, שקיבלו את ייפוי כוחו. בתקופה שלאחר הוועידה, שבה היו ניגודים וחילוקי דעות בין האגודות הציוניות השונות, יצא בקריאה לראשי העסקנים להשכין שלום ביניהם ולא להפקיר את המתיישבים, ואמר:
"ובזכות ההשתדלות הקדושה להגדיל ולהאדיר את הישוב החדש ע"י עבודת האדמה ומלאכה, בידי הצעירים החפצים ליהנות מיגיע כפם, תחזינה עינינו בהרמת קרן עמנו ממושך וממורט, ובשיבתנו אל אדמת קודשנו אשר לוקחנו ממנה זה כאלפים שנה, יהיה ראשיתנו מצער ואחריתנו ישגא מאוד."
באספה השנייה של "חובבי ציון" בוועידת דרוסקניק, נבחר הרב ספקטור פה אחד ל"גבאי נכבד", אך הוא לא קיבל את המינוי בטענת חולשה וזקנה.
עם זאת, עד שנת תר"ן נמנע הרב ספקטור מהזדהות רשמית עם חובבי ציון, בשל היותה תנועה בלתי חוקית. לאחר שאושרה התנועה רשמית מטעם הממשלה, החל לחתום על כרוזים רשמיים של התנועה, ואף פרסם בגלוי את דעתו בעניין יישוב ארץ ישראל:
"כבר ידועה דעתי והסכמתי כי גדולה מאד מצוות ישוב ארץ ישראל כמו שאמר הרמב"ן... וברוך ה' שהחיינו לזה כי נתעוררה התנועה בכל עמנו להשתדל בענין קדוש של ישוב א"י ארץ אבות אבותינו הקדושה ולבנין חורבותיה, ורוב טובות לה' על מה שזכינו בדורנו לראות זה בעינינו. ואין קץ וקצב לשכר העוסקים והמסייעים בעניין הגדול והקדוש הזה... וה' יהיה בעזרנו, אשר כל הבאים שם ישתדלו לשמור מצוות התלויות בארץ הקודש כדת וכדין..."
הרב ספקטור תמך בפסק הרבנים ישראל יהושע מקוטנא, שמואל מוהליבר ושמואל זנויל קלפפיש, שהתירו היתר מכירה לגוי בשנת השמיטה במושבות החדשות בארץ ישראל, אך התנו זאת "באופן שיסכים עמנו הרב הגאון יצחק אלחנן".
כתביו

גדולתו הייתה בעיקר כמשיב וכפוסק הלכה. כתביו מאופיינים בבקיאותו המרשימה, סברתו הישרה, יכולת הניתוח שלו וכישרונו הסדרני. תשובותיו סדורות לכללים ופרטים, סימנים וענפים. במרוצת השנים הפך לגדול המשיבים והפוסקים בכל תפוצות ישראל. נודע במיוחד בעסק התרת העגונות, הידוע כמסובך וקשה, ואת העיסוק בו ראה כמצווה גדולה. דרכו הייתה להקל, והוא דגל בכלל "כוח דהיתרא עדיף"[דרוש מקור].
כתב בעיקר ספרי שו"ת:
שו"ת באר יצחק, באתר היברובוקס (קניגסברג, תרי"ח)
שו"ת נחל יצחק
שו"ת עין יצחק
עץ פרי - מאמר לחיזוק לומדי תורה (ב' חלקים, וילנא תרמ"א, ירושלים תשנ"ט)
מעין יצחק (ירושלם תשנ"ט)
הנצחה

על שמו של הרב ספקטור נקראו:
בית היתומים היהודי בקובנה ע"ש רבי יצחק אלחנן ספקטור, הוקם על ידי ד"ר אבא לפין ופילנתרופים נוספים. פעל בשנים 1905-1941
הישיבה שבתוך ישיבה יוניברסיטי בניו יורק: "ישיבת רבי יצחק אלחנן" (באנגלית: Rabbi Isaac Elchanan Theological Seminary ,RIETS) במימון הגביר והנדבן האמריקני יעקב שיף
ישיבת כנסת בית יצחק נקראת גם ישיבת קמניץ או ישיבת כנסת בית יצחק קמניץ
שכונת נחלת יצחק בתל אביב ובית הקברות שלידה
ישיבת המקובלים נחלת יצחק ירושלים על שמו ועל שם זקן המקובלים הרב יצחק כדורי
רחובות בירושלים, חיפה, רמת השרון ועוד
לקריאה נוספת

יעקב הלוי ליפשיץ, תולדות יצחק, ורסא תרנ"ו
יעקב הלוי ליפשיץ, גאון יצחק, ווילנא תער"ב
יהודה ליב הכהן מימון, שרי המאה, חלק ששי, פרק ה, ע' 78-63, מוסד הרב קוק: ירושלים תשנ"ט.
יעקב קוסובסקי שחור, אגרות רבי יצחק אלחנן הגותו ומשנתו ומכתביו, תשס"ד
מנחם מנדל פלאטו, ר' יצחק אלחנן ספקטור, תשע"ב
אליעזר שטרן, לתולדות רבנו הגאון רבי יצחק אלחנן ספקטור בראש תשובות רבינו יצחק אלחנן, ירושלים: מכון ירושלים וישיבת רבינו יצחק אלחנן, תש"ע
סופר, אברהם אליעזר, ספר מליצי יושר - בשם אומרו מעמ' 306 ואילך סופר, אברהם אליעזר (טבריה-ירושלים), מליצי יושר, ירושלים תשס"ג, באתר אוצר החכמה, ירושלים, מנחם אב-אלול תשס"ג.
סופר, עמנואל, ספר מעין יצחק המנוקד (בהקדמת הספר) סופר, עמנואל (ירושלים-טבריה), מעין יצחק, ירושלים תשנ"ט, באתר אוצר החכמה, ירושלים, מהדו"ב אדר ב' תש"ס במבוא.
הערות שוליים

↑  "כתבים לתולדות חיבת ציון, אלתר דרויאנוב, כרך א', עמ' 262
| אחרונים |
| --- | --- | --- |
| חכמי יהדות אשכנז | רבי משה איסרליש (הרמ"א) • רבי שלמה לוריא (המהרש"ל) • רבי יהודה ליווא בן בצלאל (המהר"ל מפראג) • רבי מרדכי יפה (ה"לבוש") • רבי יהושע פלק כץ (הסמ"ע) • רבי שמואל אליעזר הלוי איידלס (המהרש"א) • רבי יואל סירקיש (הב"ח) • רבי שבתי הכהן (הש"ך) • רבי העשיל מקראקא • רבי דוד הלוי סגל (הט"ז) • רבי אברהם אבלי הלוי גומבינר (ה"מגן אברהם") • רבי יאיר חיים בכרך (ה"חות יאיר") • רבי יעקב יהושע פלק (ה"פני יהושע") • רבי אריה לייב גינצבורג (ה"שאגת אריה") • רבי נתנאל וייל (בעל "קרבן נתנאל") • רבי יוסף תאומים (ה"פרי מגדים") • רבי יחזקאל לנדא (ה"נודע ביהודה") • הגאון מווילנה • רבי שניאור זלמן מלאדי (בעל "שולחן ערוך הרב") • רבי יהודה לייב מינוביץ' (בעל "שארית יהודה") • רבי אריה לייב הלר (ה"קצות") • רבי יהודה כהנא הלר •רבי אברהם דנציג (ה"חיי אדם") • רבי יעקב לורברבוים (ה"נתיבות המשפט") • רבי עקיבא איגר • רבי משה סופר (ה"חתם סופר") • רבי מנחם מנדל שניאורסון (ה"צמח צדק") • רבי שלמה קלוגר • רבי שלמה גאנצפריד (בעל ה"קיצור שולחן ערוך") • רבי יצחק אלחנן ספקטור • רבי יחיאל מיכל אפשטיין (בעל "ערוך השולחן") • רבי שלום מרדכי שבדרון (המהרש"ם) • רבי ישראל מאיר הכהן (ה"חפץ חיים") • רבי חיים עוזר גרודזנסקי • רבי חיים מבריסק • רבי שמעון שקופ • רבי ברוך בער ליבוביץ • רבי אברהם ישעיהו קרליץ (ה"חזון איש") • רבי משה פיינשטיין • רבי מנחם מנדל שניאורסון ("הרבי מליובאוויטש") |  |
| חכמי יהדות ארצות האסלאם ומגורשי ספרד | רבי שמואל די מדינה (מהרשד"ם) • רבי אברהם די בוטון (בעל "לחם משנה") • רבי יוסף קורקוס • רבי חיים בנבנישתי (בעל "כנסת הגדולה") • רבי יהודה רוזאניס (בעל "משנה למלך") • רבי אפרים נבון (המחנה אפרים) • רבי שלום שרעבי (הרש"ש) • רבי יחיא צאלח (מהרי"צ) • רבי חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) • רבי מרדכי כרמי (ה"מאמר מרדכי") • רבי יום-טוב אלגאזי (המהרי"ט אלגאזי) • רבי חיים פלאג'י • רבי עבדאללה סומך • רבי יוסף חיים מבגדאד (ה"בן איש חי") |  |
| חכמי ארץ ישראל | רבי דוד בן זמרא (הרדב"ז) • רבי יוסף קארו (הבית יוסף) • רבי משה מטראני (המבי"ט) • רבי בצלאל אשכנזי (ה"שיטה מקובצת") • רבי יוסף מטראני (המהרי"ט) • רבי לוי בן חביב (המהרלב"ח) • רבי אברהם יצחק הכהן קוק • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יהודה לייב הלוי אשלג (בעל הסולם) • הרב יצחק אייזיק הרצוג • הרב צבי פסח פרנק • רבי שלמה זלמן אוירבך • רבי שאול ישראלי • רבי אליעזר יהודה וולדנברג • רבי בן ציון אבא שאול • רבי אברהם אלקנה כהנא שפירא • רבי מרדכי אליהו • רבי יוסף שלום אלישיב • הרב עובדיה יוסף • רבי שמואל הלוי ואזנר • רבי זלמן נחמיה גולדברג |  |
תנאים •  אמוראים  •  סבוראים  •  גאונים  •  ראשונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268358405171  GND: 119256363  ISNI: 0000 0000 6677 427X  LCCN: n85045482  NTA: 298754312  VIAF: 50031673   WorldCat (עם VIAF): 50031673
שחור הזקן

| --- | --- |

 לידה:  1680 בריסטול, ממלכת אנגליה 
 נהרג:  22 בנובמבר 1718 (בגיל 38 בערך) Ocracoke, פרובינציית צפון קרוליינה, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 תקופת הפעילות:  1716–1718 (כשנתיים) 
 בן או בת זוג:  מרי אורמונד 
 
אדוארד טיץ' (באנגלית: Edward Teach ;‏ 1680 לערך – 22 בנובמבר 1718), המוכר בכינויו שְׁחוֹר־הַזָּקָן (Blackbeard), היה שודד ים ידוע במאה ה-18. הוא פיקד על יותר מ-300 פיראטים שהפליגו בארבע ספינות, הכניע יותר מ-40 אוניות, והרג מאות בני אדם. תקופת הפירטיות שלו הייתה קצרה אך מוצלחת.
לפני הפיראטיות

לא ידועים פרטים רבים על ראשית חייו של טיץ', אך על פי ההשערות, הוא מת בסביבות גיל 40, כך שהוא נולד בסביבות 1680. שם משפחתו, טיץ', לא ברור כל כך; שם המשפחה יכול להיות דומה, אך אחר, למשל טאק, ט'אק, ט'יץ' ועוד. הוא ככל הנראה הגיע ממשפחה עשירה ומכובדת, שכן ידע קרוא וכתוב.
פיראטיות והשפעה היסטורית

שחור הזקן הופיע לראשונה בתעודות היסטוריות משנת 1717 כמפקד של ספינה חד-תורנית בבהאמה, ויחד איתו בצוות היו גם סמואל בלמי ובנג׳מין הרוניגולד. ב-28 בספטמבר 1717 הוא התקיף את הספינה הצרפתית הגדולה "פאפואז", שהייתה בעלת עשרים תותחים וצוות גדול, בקרבת האי סנט וינסנט.
טקטיקת ההפחדה היא זו שהקנתה לו את הצלחתו הגדולה. כדי להפחיד אנשים ששטו בספינות אחרות, הוא הניף דגל שחור ועליו שדון אוחז קלשון שגופו שלד, ואנשיו היו פורצים בצעקות ובאיומים כלפי השטים בספינות שתקפו. הוא עצמו הסתיר מתחת לכובעו שורת גפרורים ופתילי השהיה. אלו העלו עשן סמיך סביב ראשו וזקנו העבות. גם חזותו הייתה מאיימת: הוא התנשא לגובה 1.99 מטרים ונהג להחזיק שני אקדחים בשתי ידיו, בנוסף לחרבות שעל מותניו. בספינתו של שחור הזקן היו תותחים קטנים יותר שכן מטרתם לא הייתה להטביע ספינות אלא להכניען לצורכי שוד.
שחור הזקן הנהיג על ספינותיו דמוקרטיה מלאה. מנהיגות הספינה, כולל הוא עצמו, נבחרו בהצבעה, ונערכה הצבעה על כל נושא בספינה.
כאשר נכנעה לו הספינה "קונקורד", הוא שדד את תכולתה אך גם גזל את הספינה עצמה. לראשונה הייתה ספינה כה גדולה ובעלת עוצמה בשירות שודדי ים. שחור הזקן אף הגדיל את חימושה ל-40 תותחים, ושינה את שמה ל"נקמת המלכה אן", זכר למלחמת המלכה אן, ששמה קץ ללגיטימיות של העיסוק בשוד ימי בקריביים מצד הכתר האנגלי. מיד לאחר סיפוח הספינה "קונקורד" תקף שחור הזקן את הספינה הבריטית "אלן הגדולה". הוא השתלט על הספינה ושילח את צוותה בסירות ההצלה. כך זכה להפיץ את שמו כדמות מעוררת אימה באיים הסמוכים.
בין נובמבר 1716 למאי 1718 לכד שחור הזקן בין 18 ל-20 ספינות. הצי שלו מנה כעת 4 ספינות ו-700 אנשי צוות. במאי 1718 עשה שחור הזקן צעד שטרם נראה מצד כנופיות שודדי הים: הוא הטיל מצור על נמל צ'ארלסטון בדרום קרוליינה ולכד כל ספינה שיצאה ממנו. כמו כן לקח בני ערובה ודרש כופר עבור שחרורם. אחד מבני הערובה היה סמואל ראג, מבכירי העיר.
לאחר מכן המשיך עם צוותו לצפון קרוליינה, אך ב"מפרץ המפרש" באזור העיר בופרט עלתה הספינה "נקמת המלכה אן" על שרטון ועמדה לטבוע. שחור הזקן ואנשיו המקורבים ביותר עברו לספינת הצלה ועמם רוב אוצר הספינה, תוך שהם נעזרים באנשי הצוות האחרים, שסמכו על יושרו ונאמנותו של שחור הזקן. שחור הזקן ברח עם מקורביו לאי אוקרקוק, תוך שהוא נוטש את אנשי צוותו למוות. באי הקים מושבה קטנה עם צוותי ספינותיו האחרות. ישנם היסטוריונים הטוענים כי שחור הזקן העלה את ספינתו בכוונה על השרטון, ותכנן את הכול מראש כדי לצמצם את צוותו באופן משמעותי כך שרק קרוביו והאנשים שעליהם הוא סומך יישארו איתו.
מותו

בנובמבר 1718 שלח אלכסנדר ספוטסווד, מושל וירג'יניה, צי קטן ומצויד בראשות קפטן מיינארד כדי ללכוד את שחור הזקן. מטרת המבצע הייתה נקמה בו, כמו גם רצון להחרים את השלל הגדול שצבר.
למיינארד היה יתרון מספרי: הוא פיקד על 60 אנשים, לעומת שחור הזקן שפיקד על 19. שחור הזקן ביצע הטעיה ומשך את שתי ספינותיו של מיינארד אל עבר שרטון של קרקע רדודה. מיינארד עצמו עלה על שרטון בעוד ספינתו השנייה נמלטה לים. אנשי מיינארד השליכו את כל ציודה הבלתי הכרחי של הספינה לים וכך שחררו אותה מן השרטון, ואז ביצעו תכסיס מחוכם. שתי ספינותיו של שחור הזקן נערכו מולם וירו אש כבדה על הספינה. כאשר חדלו לירות, ראו על הסיפון למשך מספר דקות רק את מיינארד ועוד אדם אחד נוסף. הם התחברו באנקולים לספינה וטיפסו עליה, אך אז רקע מיינארד ברגלו ואנשי צוותו עלו לסיפון מפנים הספינה ותקפו את שחור הזקן ואנשיו. בקרב פנים אל פנים ירה מיינארד בשחור הזקן, ואחד מאנשי צוותו פגע בחרב בעורפו. מילותיו האחרונות של שחור הזקן היו: "לא אחוס על איש ולא אבקש שיחוסו עלי!".
שחור הזקן מת בסביבות גיל 40. מיינארד ערף את ראשו וחזר עטור ניצחון כשראשו של שחור הזקן תלוי על חרטום ספינתו, וצוותו שבוי בידיו. מותו של שחור הזקן היה צעד חשוב למיגור השוד הימי בקריביים.