stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועצה אזורית גדרות

.
מוֹעָצָה אֲזוֹרִית גְּדֵרוֹת היא מועצה אזורית השוכנת בין אשדוד, יבנה וגדרה.
גאוגרפיה

שטח השיפוט שלה הוא 13,000 דונם. קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1953. בתחומי המועצה שבעה יישובים מהם שישה מושבים. ממוצע המרחקים בין היישובים הוא 5.9 ק"מ.

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית גדרות 5,209 תושבים (מקום 226 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎-0.1%‏.   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 79.5%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 17,431 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
גבולות שטח השיפוט של המועצה הם:
בצפון: מועצה אזורית ברנר ומועצה אזורית חבל יבנה
במערב: מועצה אזורית באר טוביה
בדרום: גן יבנה ומועצה אזורית באר טוביה
במזרח: גדרה ומועצה אזורית באר טוביה
יישובי המועצה

| מספר | צורת היישוב | ישוב | שנת הקמה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מושב | גן הדרום | 1953 |
| 2 | מושב | כפר אביב | 1951 |
| 3 | מושב | כפר מרדכי | 1950 |
| 4 | מושב | מישר | 1950 |
| 5 | מושב | משגב דב | 1950 |
| 6 | יישוב קהילתי | עשרת | 1954 |
| 7 | מושב | שדמה | 1954 |
ראשי המועצה

נעים נחום מגן הדרום, 1968–1975
יעקב לרנר ממשגב דב, 1975–1991
בני חבוט
יוסי קנדלשיין ממישר, כיהן עד 2024
ערן גלזר ממשגב דב, 2024–
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  לטבלת הדירוג המלא.
↑  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה האזורית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן).
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  פרופיל מועצה אזורית גדרות באתר הלמ"ס
| דגל ישראל מועצות אזוריות בישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הצפון | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף •  מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל |  |
| מחוז חיפה | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה |  |
| מחוז המרכז | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |  |
| מחוז ירושלים | מטה יהודה |  |
| מחוז הדרום | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר |  |
| אזור יהודה והשומרון | גוש עציון • הר חברון • מגילות ים המלח • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון |  |
|  מחוז המרכז |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת השרון • נפת פתח תקווה • נפת רמלה • נפת רחובות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ערים | אלעד • באר יעקב • גבעת שמואל • גני תקווה • הוד השרון • טייבה • טירה • יבנה • יהוד-מונוסון • כפר יונה • כפר סבא • כפר קאסם • לוד • מודיעין-מכבים-רעות • נס ציונה • נתניה • פתח תקווה • קלנסווה • ראש העין • ראשון לציון • רחובות • רמלה • רעננה |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות מקומיות | אבן יהודה • אליכין • בית דגן • בני עי"ש • גדרה • ג'לג'וליה • גן יבנה • זמר • כוכב יאיר צור יגאל • כפר ברא • מזכרת בתיה • סביון • פרדסיה • קדימה-צורן • קריית עקרון • שוהם • תל מונד |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות אזוריות | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון • מכבים-רעות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304131805171  VIAF: 160481538   WorldCat (עם VIAF): 160481538
מדינה-סידוניה

מדינה-סידוניה (בספרדית: Medina-Sidonia) היא עיר במחוז קדיס, הנמצאת בקהילה האוטונומית של אנדלוסיה, דרום ספרד. מדינה-סידוניה הייתה אחת ממושבי הדוכסות החשובים ביותר בספרד של המאה ה-15.
שם העיר

מקור שם העיר בערבית, ופירושו "עיר צידונית", או "עיר של צידון". העיר נקראת על שם הפיניקים שהגיעו למקום בעת העתיקה, ונקראו גם בשם צידונים, כיוון שצידון הייתה אחת מעריהם הראשיות.
היסטוריה

ככל הנראה מדינה-סידוניה שוכנת במקום בו הייתה נמצאת ההתיישבות הפיניקית הקדומה "אסידו" (Asido); מטבעות מהמאה ה-2 ומהמאה ה-1 לפנה"ס שנמצאו במקום, נושאות את הכתובת בלטינית: "Asido", אך גם כתובות פיניקיות כגון: "sdn" ו-"b'b'l". במאה ה-3 לפנה"ס, הרומים השתלטו על רובה של דרום ספרד, ושינו את שם המקום ל-"Asido Caesarina".
בשנת 712, מדינה-סידוניה נכבשה על ידי המצביא המוסלמי מוסא בן נציר ונעשתה לעיר הבירה של מחוז סידוניה. העיר הוחזרה לידיים נוצריות על ידי אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה בשנת 1264, ונהייתה למעוז הקדמי בחזית עם המדינה המוסלמית האחרונה שנותרה בחצי האי האיברי - ממלכת גרנדה. מדינה-סידוניה הייתה גם מקום מושבם של מספר מסדרים צבאיים.
אתרים בעיר מדינה-סידוניה

היכל העיר - המבנה המקורי נבנה ב-1673. היכל העיר נמצא בכיכר המשולשת פלאזה דה היספניה (Plaza de España).
הקומפלקס הרומי (המאה ה-1) - קבוצה של למעלה מ-30 אולמות תת-קרקעיים השייכים למערכת המים שנבנתה על ידי מהנדסים רומים. הקומפלקס נתגלה בשנת 1963, אך חפירות במקום התחילו רק בשנת 1991. במקום יש מערכת תעלות רומיות, ואולם מרכזי בו יש קמרון חבית ורצפה המכוסה באריחי טרקוטה, אליו מגיעים מים מאולמות קטנים יותר.
קשת פסטורה (Arco de la Pastora) - אחד משלושה שערים שנותרו מימי הביניים. הקשת נבנתה במאה ה-10, והיא עשויה משתי קשתות פרסה שבורות הנתמכות על ידי שני עמודי שיש.
אלקסר (Alcazar) והעיר העתיקה - באתר נמצא מבצר מוסלמי, שבשנת 1264 הפך למבצר נוצרי עם כיבושה של העיר, ובו נבנה רובע מגורים. בהמשך הוא ננטש ושימש כמחצבה. השטח היה מבוצר על ידי חומה כפולה, ממנה נותרו עד לימינו מספר מגדלים, וכן שער הפתח הייחודי לאל מוואחידון. הכניסה נשמרה על ידי מגדל התצפית דוניה בלנקה (Doña Blanca).
מנזר סאן ג'וזה דל קוארבו (San José del Cuervo).
מנזר לאס דסקלסס (Las Descalzas; המאה ה-17).
המנזר הוויזיגותי סנטוס מרטירס (Ermita de los Santos Mártires Justo y Pastor; המאה ה-7) - נבנה על ידי הבישוף פימניו (Pimenio) בשנת 630, והוא אחד מהמנזרים העתיקים ביותר באנדלוסיה.
כנסיית סנטה מריה לה קורונדה (המאה ה-16) - אחד מהמבנים החשובים ביותר בו ניתן לראות אדריכלות גותית לוהבת בקדיס. נבנתה על חורבות מסגד, וממוקמת בחלקה העליון של העיר.
דוכסות מדינה-סידוניה

הדוכסות של מדינה-סידוניה היא הדוכסות העתיקה ביותר בממלכה. המלך חואן השני העניק את התואר לבני משפחת גוסמאן בשנת 1445. בעבר הם היו משפחת אלי-ההון הגדולה ביותר באנדלוסיה, אך עיקר פרסומם נקנה להם בגלל האדמירל אלונסו פרס דה גוסמאן אי סוטומאיור, הדוכס השביעי ממדינה-סידוניה שהנהיג את הארמדה הספרדית במלחמה נגד אנגליה ב-1588. את עיקר הונם עשו דוכסי מדינה-סידוניה על ידי המונופול על דיג דגי הטונה (בשיטת אלמדרבה) שניתן להם מהמאה ה-12 ועד המאה ה-19.
| משנת | עד לשנת | דוכס של מדינה-סידוניה |
| --- | --- | --- |
| 1445 | 1468 | חואן אלונסו דה גוסמאן, הדוכס הראשון ממדינה-סידוניה |
| 1468 | 1492 | אנריקה דה גוסמאן, הדוכס השני ממדינה-סידוניה |
| 1492 | 1507 | חואן אלונסו פרס דה גוסמאן, הדוכס השלישי ממדינה-סידוניה |
| 1507 | 1512 | אנריקה פרס דה גוסמאן, הדוכס הרביעי ממדינה-סידוניה |
| 1512 | 1549 | אלפונסו פרס דה גוסמאן, הדוכס החמישי ממדינה-סידוניה |
| 1549 | 1559 | חואן אלפונסו פרס דה גוסמאן, הדוכס השישי ממדינה-סידוניה |
| 1559 | 1615 | אלונסו פרס דה גוסמאן אי סוטומאיור, הדוכס השביעי ממדינה-סידוניה |
| 1615 | 1636 | חואן מנואל פרס דה גוסמאן, הדוכס השמיני ממדינה-סידוניה |
| 1636 | 1664 | גשפר אלפונסו פרס דה גוסמאן, הדוכס התשיעי ממדינה-סידוניה |
| 1664 | 1667 | גשפר חואן פרס דה גוסמאן, הדוכס העשירי ממדינה-סידוניה |
| 1667 | 1713 | חואן קלרוס פרס דה גוסמאן, הדוכס האחד עשר ממדינה-סידוניה |
| 1713 | 1721 | מנואל פרס דה גוסמאן, הדוכס השנים עשר ממדינה-סידוניה |
| 1721 | 1739 | דומינגו חוסה קלרוס פרס דה גוסמאן, הדוכס השלושה עשר ממדינה-סידוניה |
| 1739 | 1779 | פדרו דה אלקנטרה אלונסו פרס דה גוסמאן, הדוכס הארבעה עשר ממדינה-סידוניה |
| 1779 | 1796 | חוסה מריה אלברס דה טולדו, הדוכס החמישה עשר ממדינה-סידוניה |
| 1796 | 1821 | פרנסיסקו דה בורג'ה אלברס דה טולדו, הדוכס השישה עשר ממדינה-סידוניה |
| 1821 | 1867 | פדרו דה אלקנטרה אלברס דה טולדו, הדוכס השבעה עשר ממדינה-סידוניה |
| 1867 | 1900 | חוסה חואקין אלברס דה טולדו, הדוכס השמונה עשר ממדינה-סידוניה |
| 1905 | 1915 | חוסה חואקין אלברס דה טולדו, הדוכס התשעה עשר ממדינה-סידוניה |
| 1915 | 1955 | חואקין אלברס דה טולדו, הדוכס העשרים ממדינה-סידוניה |
| 1955 | 2008 | לואיסה איסבל אלברס דה טולדו, הדוכסית העשרים ואחת ממדינה-סידוניה |
| 2008 | כיום | לאונסיו אלונסו גונסלס דה גרגוריו, הדוכס העשרים ושנים ממדינה-סידוניה |
גלריית תמונות

האורוות הדוכסיות
המבצר של מדינה-סידוניה
מבט מבחוץ על כנסיית סנטה מריה לה קורונדה, מדינה-סידוניה
פנים כנסיית סנטה מריה לה קורונדה
דיוקן רשמי של אגריפינה, שנתגלה במדינה-סידוניה
הערות שוליים

↑  ריצ'רד טלברט, "Barrington Atlas of the Greek and Roman World, Princeton University Press", ראו Map 26, E5.
↑  "Archaeological site", אתר travel.michelin.com (באנגלית).
↑  "Arco de la Pastora", אתר travel.michelin.com (באנגלית).
↑  "Alcazar and the old town", אתר travel.michelin.com (באנגלית).
↑  "Ermita de los Santos Mártires Justo y Pastor", אתר travel.michelin.com (באנגלית).
↑  "MEDINA-SIDONIA", אתר spain.info (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552838305171  BNE: XX451898  BnF: cb12672259m (data)  GND: 4443826-6  LCCN: n82087408  SUDOC: 122928881  VIAF: 147769511   WorldCat (עם VIAF): 147769511 
מפה של מדינה-סידוניה מהמאה ה-16, מאת פדרו ברנטס מלדונדו.
חזית הארמון של דוכס מדינה-סידוניה.
מבוא חמה

| --- | --- |
שער הכניסה לקיבוץ
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: גולן
גובה ממוצע: ‎350 מטר
תאריך ייסוד: 1968
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 481 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎4.8% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל העליון מוגדלת) מבוא חמה(למפת הגליל העליון רגילה) מבוא חמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מבוא חמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מבוא חמה32°44′10″N 35°39′18″E﻿ / ﻿32.7361866648565°N 35.654983897296°E﻿ / 32.7361866648565; 35.654983897296  heמפת היישובים של מועצה אזורית גולן (in English: Golan Regional Council) באדום - מבוא חמה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

מְבוֹא חַמָּה הוא קיבוץ של התק"ם הנמצא בדרום רמת הגולן. מבוא חמה הוא היישוב הדרומי ביותר בגולן, והוא שוכן על רמה בחלקה הדרומי של רמת הגולן. הקיבוץ ממוקם בגובה של כ-350 מטרים מעל פני הים (560 מטרים מעל פני הכנרת), בראש מצוקי און היורדים אל הכנרת ובמרחק של כשני קילומטרים ממנה. כשני ק"מ מדרום מזרח לקיבוץ נמצאת שמורת נחל מיצר וכן ח'רבת עיון, בה שכנה העיירה התלמודית עיון הנזכרת בתלמוד ובכתובת רחוב בתחום סוסיתא.
מבוא חמה הוא היישוב השני שהוקם בגולן לאחר מלחמת ששת הימים. היישוב הוקם על חורבותיו של מוצב סורי בשם עמרת עז א-דין, שממנו ירו הסורים על בתי הקיבוצים האון ועין גב שנמצאים לרגלי המצוק. בינואר 1968 התאספו שמונה חברי קיבוצים שונים בעמק הירדן והחליטו להתיישב במיקומו של המוצב שירה עליהם קודם לכיבושו במלחמת ששת הימים. בתחילה הוקם הקיבוץ בתחנת הרכבת אל חמה הסמוכה לחמת גדר, יחד עם חברי גרעין "רם" של תנועת הצופים העבריים. בשנת 1971 הצטרפו ליישוב גרעיני נוער נוספים מישראל, אוסטרליה ואנגליה. השם מבוא חמה ניתן ליישוב על ידי אמיתי שלם, בנו של המשורר מתתיהו שלם, שהיה ממייסדי הקיבוץ, ומשמעותו היא "מערב", תוך רמז לשמה של חמת גדר הסמוכה מדרום. באמצע 1972 היו בקיבוץ 15 משפחות עם 23 ילדים, בנוסף לרווקים וקבוצות נוער.
עיקר כלכלת היישוב מתבסס על תעשייה, כאשר בקיבוץ נמצאים שני מפעלים: "מפל" המייצר את ציוד משרדי תחת המותג flic ומפעל קטן יותר בשם אל-חמה העוסק במכשירי מדידה בעיקר לשימוש מדעי. בנוסף לכך קיימת בקיבוץ חקלאות המבוססת בעיקר על גידולי שדה, בקר, מדגה וכרם. 

במבוא חמה החלו לגדל בקר בשיטת חקלאות מחדשת ומרעה הוליסטי: הפרות מועברות משטח מרעה אחד למשנהו מדי כמה ימים, והצמחייה יכולה להתחדש. העגלים צמודים לאמהות במשך כמה חודשים.
הקיבוץ הוא אחד מארבעת היישובים השותפים בבעלות והפעלת כפר הנופש והתיירות חמת גדר.
חדר האוכל שנבנה במבוא חמה, נבנה לאחר מספר שנים גם בקיבוץ גרופית שבערבה בתיקון קל. בגרופית הוסיפו מכונה לשטיפת כלים בעוד שבמבוא חמה התגאו ששוטפים כלים בידיים.
חדר האוכל בתכנון האדריכלית ארנונה אקסלרוד
חדר האוכל
לקריאה נוספת

מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  עמרת עז א-דין > < האון, מתוך אתר "נעמוש"
↑  במקום מוצב קטלני - קיבוץ משגשג, דבר, 2 ביוני 1972
↑   רונית ורד, האם יש דבר כזה בשר מוסרי? בוקרים בגולן מבקשים לחולל מהפכה, באתר הארץ, 11 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467972505171
מבוא ביתר

| --- | --- |
הכניסה למושב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: ירושלים
מועצה אזורית: מטה יהודה
גובה ממוצע: ‎752 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: חרות בית"ר
סוג יישוב: מושב שיתופי
מוצא המייסדים: בני הארץ ועולים מארגנטינה
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,058 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎4.4% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) מבוא ביתר(למפת הרי ירושלים רגילה) מבוא ביתר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מבוא ביתר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מבוא ביתר31°43′19″N 35°06′21″E﻿ / ﻿31.721826803964°N 35.1058976031625°E﻿ / 31.721826803964; 35.1058976031625  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה יהודה (in English: Mateh Yehuda Regional Council) באדום - מבוא ביתר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

מבוא ביתר הוא מושב שיתופי בפרוזדור ירושלים בהרי יהודה, כ-10 ק"מ דרומית-מערבית לירושלים. המושב נמצא על כביש 375, העובר בין צומת האלה לבין ביתר עילית, כקילומטר ממערב לקו הירוק. גובה המושב הוא כ-750 מ' מעל פני הים והוא שייך למועצה אזורית מטה יהודה.
המושב הוקם ב-24 באפריל 1950 בידי יהודים ילידי הארץ ועולים מארגנטינה, אנשי תנועת בית"ר, במסגרת התנועה המיישבת משקי חרות בית"ר. בתחילה הוא נכלל במועצה אזורית האלה, שהתמזגה בשנת 1964 לתוך מועצת מטה יהודה. עד למלחמת ששת הימים היה זה יישוב ספר הקרוב לגבול עם ירדן. במקום היו תקריות גבול עם מסתננים ובהן שישה מחברי המושב נהרגו. במושב קיימת מצבת זיכרון לנופלים בפעולת התגמול מבצע לולב, נגד מצודת המשטרה הירדנית (בניין מסוג מצודות טגארט שנהרס כליל). בניין המשטרה היה ליד הכפר הערבי הסמוך חוסאן.
מבוא ביתר היה מושב שיתופי עד המשבר הכלכלי שפקד את המגזר החקלאי בשנות ה-80. מאז, מבוא ביתר ארגן מחדש את עצמו באמצעות הרחבה פיזית ושינויי קהילה.
ב-2021 חצה מספר התושבים ביישוב את ה-1,000.
גלריה

בית העם
בית הכנסת אהל השישה
טרקטור ומחרשה ישנים בתצוגה
עין יואל, על-שם יואל בן יהודה פוטפוביץ, חבר בגרעין שעלה למבוא ביתר, ושנרצח במעיין בשנת 1950. המעיין היה עד 1948 המעיין של הכפר ראס אבו עמאר (אנ')
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477220705171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מולדת (מפלגה)

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  רחבעם זאבי, בני אלון, אורי בנק
 תקופת הפעילות:  1988–2013 (כ־25 שנים) 
 אפיון:  מפלגה ימנית הדוגלת בפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני באמצעות טרנספר מרצון
 אידאולוגיות:  ציונות דתית, טרנספר 
 כנסות:  12 - 17
 ממשלות:  24, 29, 30
 אותיות:  ט
 שיא כוחה:  3 מנדטים (כנסות 13, 14*) *נוסף מנדט בעת כהונת הכנסת
 נוצרה מתוך:  נוצרה כמפלגה עצמאית
 התמזגה לתוך:  האיחוד הלאומי ונפרדה, בסוף  תקומה
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין
 www.moledet.org.il
 
פתק בחירה במפלגת מולדת
מולדת (כיום, מולדת – תנועת נאמני ארץ ישראל ויוצאי התחיה) הייתה מפלגה ישראלית שהוקמה בשנת 1988 בידי רחבעם זאבי, מפלגת ימין ציונית המורכבת הן מדתיים והן מחילוניים. עיקר מצעה היה שניתן לפתור את הסכסוך הישראלי-פלסטיני באמצעות טרנספר מרצון (העברה מסודרת של האוכלוסייה ומתן פיצוי כספי) של פלסטינים, כלומר העברתם למדינות אחרות. המפלגה, בגלגוליה השונים, יוצגה בכנסת במשך 21 שנים, למן הכנסת ה-12 ועד ה-17.
נציגי מולדת בכנסת ומועמדיה בבחירות

| כנסת | חברי כנסת | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת ה-12 (1988) | 2 מנדטים: רחבעם זאבי, יאיר שפרינצק |  |
| הכנסת ה-13 (1992) | 3 מנדטים: רחבעם זאבי, שאול גוטמן, יוסף בא-גד |  מועמדים בולטים ברשימה שלא נכנסו לכנסת: מרים לפיד.  ב-24 ביולי 1995 פרש גוטמן ממולדת והקים את סיעת ימין ישראל.  ב-12 במרץ 1996 פרש בא-גד ממולדת והקים סיעת יחיד. |
| הכנסת ה-14 (1996) | 2 מנדטים: רחבעם זאבי, בנימין אלון, משה פלד |  מועמדים בולטים ברשימה שלא נכנסו לכנסת: משולם עמית, רפאלה סגל.  ב-4 במרץ 1999 פרש פלד מצומת והצטרף למולדת. |
| הכנסת ה-15 (1999) במסגרת האיחוד הלאומי | 2 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה): רחבעם זאבי, בנימין אלון |  בהיוודע תוצאות הבחירות פרש מנהיג חרות בני בגין. החליף אותו בני אלון.  ב-1 בפברואר 2001 פרשה חרות מהסיעה המשותפת והצטרפה אליה ישראל ביתנו. בעקבות כך גדל כוחה ל-7 מנדטים.  ב-17 באוקטובר 2001 נרצח רחבעם זאבי. החליף אותו אורי אריאל מתקומה. |
| הכנסת ה-16 (2003) במסגרת האיחוד הלאומי | 2 מנדטים (מתוך 7 לרשימה כולה): בנימין אלון, אריה אלדד |  |
| הכנסת ה-17 (2006) במסגרת האיחוד הלאומי והמפד"ל | 2 מנדטים (מתוך 9 לרשימה כולה): בנימין אלון, אריה אלדד |  |
| הכנסת ה-18 (2009) במסגרת האיחוד הלאומי | אורי בנק | * בנק הוצב במקום ה-5 ברשימה ולא נבחר לכנסת לרשימת מועמדים מלאה, הכוללת את כלל מועמדי האיחוד הלאומי, ראו כאן) |
הערות שוליים

↑  מצע מולדת לכנסת ה-13 http://primage.tau.ac.il/libraries/brender/parties/1273008.pdf
↑  http://web.archive.org/web/20030221035100/http://www.moledet.org.il/mb.htm
↑  ברירת מפד"ל, מקור ראשון, 10 בנובמבר 2008
↑  חזקי עזרא, אריה אלדד מצטרף למפלגת התקווה, באתר ערוץ 7, 4 בנובמבר 2008
↑  "מולדת" ו-"התקווה" יתמודדו ברשימה משותפת, באתר ynet, 18 בדצמבר 2008
| סיעות הכנסת הארבע עשרה |
| --- | --- | --- |
| קואליציה | הליכוד-גשר-צומת (הליכוד, גשר, צומת) • ש"ס • מפד"ל • ישראל בעלייה • יהדות התורה (דגל התורה, אגודת ישראל) • הדרך השלישית |  |
| אופוזיציה | העבודה • מרצ • מולדת • מד"ע-רע"ם (מד"ע, רע"מ) • חד"ש-בל"ד (חד"ש, בל"ד) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311030105171  LCCN: n94077362  VIAF: 168658738   WorldCat (עם VIAF): 168658738
מוצא (גאוגרפיה)

ערך זה עוסק בראשיתו של נהר (מונח גאוגרפי). אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מערת הבניאס מוצאו של נחל חרמון
מוצא (או מקור) של נהר או נחל או קרחון הוא מונח גאוגרפי המתאר את מקום המרוחק ביותר בנהר או בנחל או בקרחון משפך הנהר אל מקווה מים (ים או אגם), או אל נהר או נחל או קרחון אחר.
הגדרה

הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מגדיר "אורכו של נהר" הוא המרחק בין שפכו של מוביל מים (כגון נהר/נחל/ או גוף מים אחר) לבין ראשיתו של הגוף המים. לעיתים מתייחסים למוביל מים יובלי כחלק מאורכו של מוביל המים, ומתייחסים למוצאו של היובל כאל מוצאו של גוף מים (אשר מבנה את שמו במקום בו נשפך מוביל המים אל תוך מוביל המים (ראו יובל).
הגדרה אחרת מזהה את מוצא הנהר במקום המרוחק ביותר מהשפך, באגן ההיקוות שממנו המים זורמים בעת כלשהי במהלך השנה (האופן קבוע), או, לחלופין, כמו הנקודה הרחוקה ביותר בהם המים זורמים (מיד פעם, ולו פעם בשנה) – הגדרה חלופית זו מתחייחסת גם לנקודה הרחוקה ביותר באגן ההיקוות, גם אם מדובר בנחל יבש בו הזרימה היא במועד מסוים בשנה. הגדרה חלופית זו משמשת את מכון הסמית'סוניאן, ואת נשיונל ג'יאוגרפיק.
ראו גם

הידרולוגיה
מעיין
באר מים
לקריאה נוספת

• Mike T. Furse, Daniel Hering, Karel Brabec, Andrea Buffagni, Leonard Sandin, Piet F.M. Verdonschot, Editors, , P 34
הערות שוליים

↑  ההגדרה המשמשת את נשיונל ג'יאוגרפיק באתר הרשמי של נשיונל ג'יאוגרפיק
| גאוגרפיה פיזית |
| --- | --- | --- |
| תחומים | גאוגרפיה סביבתית • גאומורפולוגיה • הידרולוגיה והידרוגרפיה • חקר קרחונים • מדעי האטמוספירה • מטאורולוגיה • קלימטולוגיה • פלאוקלימטולוגיה • אוקיינוגרפיה • אוקיינוגרפיה פיזיקלית • אוקיינוגרפיה כימית • אוקיינוגרפיה ביולוגית • אוקיינוגרפיה מטאורולוגית |  |
| מונחים יבשתיים | קרקע • טקטוניקת הלוחות • יבשת • מצר יבשה • ארכיפלג • אי • חצי אי • אטול • מדבר • נווה מדבר • חולות נודדים • חולית • ערבה • סוואנה |  |
| מונחים ימיים | אוקיינוס • ים • זרם ים • אגם • מעיין • נהר • נחל • דלתה • מפרץ • מפרצון • מצר ים • יובל |  |
ראו גם גאוגרפיה פיזית – מונחים
אבן ליד קריסולו שבאיטליה, עליה כתוב: "כאן נולד נהר פו" (היינו – זה מוצאו של נהר פו)
מבצר החולות הרועדים

| --- | --- |

העמדות של מבצר החולות הרועדים
 מידע על המבנה
 סוג:  עמדות תותחי נ"מ
 מיקום:  שפך התמזה
 תקופת הבנייה:  ?–1943
 בשימוש פעיל:  לא
 מתכנן:  גאי מאונסל (אנ')
 נשלט על ידי:  הצי המלכותי הבריטי
 גובה:  כ-20 מטר מעל פני הים
 פתוח לציבור:  כן
 קרבות:  מלחמת העולם השנייה הקרב על בריטניה
 קואורדינטות:  51°29′57″N 1°04′29″E﻿ / ﻿51.499167°N 1.074667°E﻿ / 51.499167; 1.074667
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מבצר החולות הרועדים(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מבצר החולות הרועדים
אחד המבצרים בשפך התמזה ב-1943. בולטים שני תותחי נ"מ ויקרס "3.7 ותצפיתנים
מבצר החולות הרועדים (באנגלית: Shivering Sands Army Fort) נבנה עבור הצי המלכותי הבריטי בשפך התמזה (אנ') בתקופת מלחמת העולם השנייה כחלק מקו ההגנה האנגלי שפנה מזרחה ונועד למנוע ממטוסים גרמניים, שהגיעו מהיבשת, לחדור לפנים הממלכה. המבצר כלל קבוצה של מגדלים ימיים עליהם הורכבו תותחי נ"מ.
רקע

ב-1940 התחולל הקרב על בריטניה במהלכו ערך חיל האוויר הגרמני מאות תקיפות מהאוויר על ערי בריטניה (במיוחד נמל לונדון) והמחנות הצבאיים שבה.
בעקבות מערכה זו החליט הצי המלכותי הבריטי לחזק את מערך ההגנה האווירית שלו שתפקידו היה מצד אחד למנוע הגעת מטוסי הפצצה גרמנים לפנים המדינה וכן למנוע ממטוסים מניחי מוקשים ימיים להטיל את המוקשים בכניסה לנהר התמזה. לשם כך הוקם מערך עמדות תותחי נ"מ ומקלעי נ"מ לארוך חופה הדרומי והמזרחי של בריטניה. רוב עמדות אלו היו יבשתיות אולם חלקן נבנה על הים ובשפכי נהרות על מנת לשמור על רציפות קוי ההגנה. העמדות הימיות שהוקמו נקראו "מבצרי מאונסל" (אנ') על שם ממציאם "גאי מאונסל" (אנ'). בסה"כ הוקמו 6 מבצרים ימיים (3 במפרץ ליברפול ו-3 בשפך התמזה (אנ')).
ההיסטוריה של המקום > בתקופת מלחמת העולם השנייה

מגדלי מבצר החולות הרועדים נבנו ב-1943 במספנות גרייבסנד (אנ') והושטו משם למקומם הסופי בשפך נהר התמזה כ-15 ק"מ מהחוף הקרוב ביותר והוצבו במקומם בין ספטמבר לדצמבר 1943. תפקיד המבצר היה להגן בעיקר על לונדון.
המבצר כלל 7 מגדלים שסודרו כדלקמן:
4 מגדלים קדמיים שסודרו בחצי עיגול שפנה מזרחה כשכל מגדל צויד בראשו בתותח נגד מטוסים "3.7 מתוצרת ויקרס (אנ')
מגדל אחורי עליו הורכב "תותח נגד מטוסים בופורס 40 מ"מ L/60" (אנ')
מגדל תצפית וזרקורים
מגדל פיקוד
גובה המגדלים היה כ-20 מטר מעל פני הים והם נבנו ממתכת. בראש כל מגדל נבנו חדרים ששימשו את החיילים ששירתו וכן חדרי פיקוד ושליטה, מחסנים ומאגרי תחמושת וחדרי שירות. כל שבעת המגדלים היו מחוברים ביניהם בגשרים עיליים שאיפשרט מעבר מהיר ביניהם. צוות של כ-260 חיילים ומספר קצינים שהו במבצר והוחלפו כל 6 שבועות.
במהלך מלחמת העולם השנייה הפילו תותחי הנ"מ במבצר החולות הרועדים 22 מטוסים גרמניים מסוגים שונים וכ-30 פצצות מעופפות (בעיקר מדגם V-1).
ההיסטוריה של המקום > לאחר המלחמה

המגדלים שימשו את צי בריטניה ותוחזקו עד 1958 אז פורקו התותחים, סולק הציוד הצבאי והמגדלים ננטשו.
ב-1963 סטתה אוניית משא ממסלולה בגלל ערפל, התנגשה באחד משבעת המגדלים והפילה אותו למים.
ב-1964 הציבה רשות הנמלים של לונדון ציוד לניטור רוח וגאות על מגדל הזרקורים. באותה שנה נפתחה במקום תחנת רדיו פירטית שפעלה במקום למשך מספר שנים.
ב-1990 נוסר חלקו העליון של מגדל מגדל הזרקורים כדי לאפשר גישה קלה יותר של הליקופטרים לתחזוקת הציוד האלקטרוני שהותקן בו.
ב-1992 הפסיק מגדל הזרקורים לשמש כפלטפורמה לציוד מעקב לאחר שהוצב בקרבת מקום מצוף שתוכנן למטרה זו.
ב-2005 התיישב במקום, למספר שבועות, אמן כדי לחוות את חויית החיים המבודדים
נכון ל-2023 המגדלים נטושים אך ניתן לבקר בחלקם.
לקריאה נוספת

Turner, Frank R. (1995). The Maunsell Sea Forts. p. 93. ISBN 0-9524303-1-2.
הערות שוליים

↑  תוכנית שהוגשה לאישור הקמת עוד מבצרים ימיים לא אושרה
↑  Alone on the Shivering Sands seafort, באתר inuklocal.co.uk