stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חילול שבת בשוגג
המקורות > מקורות ופרשנויות בתורה שבכתב

רב נחמן מסר בשם רבו רבה בר אבוה כי כאשר אנו מעיינים במקורות התורה שבכתב אנו מוצאים כי ישנם שני פסוקים, סותרים לכאורה: האחד ”וְשָׁמְרוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל אֶת הַשַּׁבָּת לַעֲשׂוֹת אֶת הַשַּׁבָּת לְדֹרֹתָם בְּרִית עוֹלָם”, שבו אנו רואים כי חיוב השמירה הוא אחד, שמירה אחת לכל השבתות, והשני הפסוק ”אִישׁ אִמּוֹ וְאָבִיו תִּירָאוּ וְאֶת שַׁבְּתֹתַי תִּשְׁמֹרוּ” שבו נכתב ציווי שמירת שבת בלשון רבים וממנו אנו מוצאים כי ניתן להחשיב את השבתות כשתי שמירות נפרדות, ומכיוון שמדובר בסתירה לכאורה, יש להניח כי מדובר בחילוק על פי הסברא, שבה מוסברת משנה במסכת שבת: -
כאשר  השגגה היא אחת לכל השבתות, ששכח את עיקר השבת, כלומר - שכח שיש מצווה כזו ששבת שמה שיש לשבות ביום השביעי, אז גם אם מעשי החטא היה מספר שבתות, יש להחשיב את כולם כשגגה אחת שגרמה למעשים רבים אך כולם נחשבים כחילול שבת יחיד וכעבירה אחת מכיוון שגם השגגה היא אחת - ידיעת מצוות שבת, לעומת זאת, אם ידע שיש את מצוות שבת אבל טעותו הייתה בכך שלא ידע ששבת היום, אז יש להחשיב את השבתות כימים נפרדים. אופן שלישי הוא, כאשר ידע האדם שיש מצוות שבת וגם ידע שהיום הוא שבת, אך שכח שמלאכת ספיציפית זו אסורה (או ששכח את כל ל"ט מלאכות שבת), שבו מכיוון שהשגגה אחת - שכחה שמלאכה זו אסורה, הוא מביא קרבן חטאת אחד על כל המלאכות שעבר במשך כל השבתות בהן נתעלמה ממנו הלכה זו.
בכך הוא מסביר את דברי המשנה:
כְּלָל גָּדוֹל אָמְרוּ בַּשַּׁבָּת.
כָּל הַשּׁוֹכֵחַ עִקַּר שַׁבָּת וְעָשָׂה מְלָאכוֹת הַרְבֵּה בְּשַׁבָּתוֹת הַרְבֵּה, אֵינוֹ חַיָּב אֶלָּא חַטָּאת אַחַת.
הַיּוֹדֵעַ עִקַּר שַׁבָּת וְעָשָׂה מְלָאכוֹת הַרְבֵּה בְּשַׁבָּתוֹת הַרְבֵּה, חַיָּב עַל כָּל שַׁבָּת וְשַׁבָּת.
הַיּוֹדֵעַ שֶׁהוּא שַׁבָּת וְעָשָׂה מְלָאכוֹת הַרְבֵּה בְּשַׁבָּתוֹת הַרְבֵּה, חַיָּב עַל כָּל אַב מְלָאכָה וּמְלָאכָה.
הָעוֹשֶׂה מְלָאכוֹת הַרְבֵּה מֵעֵין מְלָאכָה אַחַת, אֵינוֹ חַיָּב אֶלָּא חַטָּאת אֶחָת.
רבה שהשווה בין שתי הסוגיות, קבעו כי משנה זו נאמרה על ידי רבי עקיבא, ולא ייתכן שנאמרה לפי רבי אליעזר הסובר שעל כל מלאכה ומלאכה יש להביא קרבן נפרד, גם אם שניהם מאותו סוג (כמו אב מלאכה ותולדה) ומשנה זו נאמרה על ידי רבי עקיבא הסבור שהשבתות הן כגופין נפרדין, לעניין שאדם שעשה מלאכות שוות בשתי שבתות יהיה חייב שתי חטאות, והשאלה היא רק כאשר אדם שכח שהיום הוא שבת, והשאלה היא האם הימים שבינתיים מפרידים את החטאים לשניים שיחשבו כשתי עבירות, ועל זה השיב לו רבי אליעזר שהם נחשבים לשניים - לעניין מלאכה שנעשתה בשגגת המלאכות - וקיבל את דעתו, או לפי גישה אחרת, שברור היה לרבי עקיבא שהם נחשבים לשניים מפני שימים שבינתיים הם ידיעה לחלק, והשאלה היא האם מלאכות נפרדות שנעשות בשתי שבתות נחשבים לעבירה אחת או לשתיים.
רב חסדא פירש בצורה אחרת, כי ייתכן שרבי עקיבא עצמו, ברור היה לו שהשבתות הן גופים נפרדין לעניין שגגת מלאכות והשאלה הייתה רק לעניין שגגת שבת, שגם בה קיבל את דעתו של רבי אליעזר, והמשנה היא שיטה של תנא אחר.
המקורות > מחלוקת רש"י ותוספות

פרשנות מחודשת של רש"י אומרת, שהחילוק בין השוכח עיקר שבת לזה השוכח שהיום שבת שחייב חטאת על כל מלאכה ומלאכה, אם שכח מספר שבתות רצופות ביום השבת כי אותו יום הוא שבת, הוא שבאופן האחרון יש להניח שבין שבת לשבת ידע שיום השבת שעבר היה יום השבת, אף על פי שלא ידע מעשית שחייב קרבן, כי כאשר נזכר שהיום שבת - שכח שהמלאכות אסורות. פרשנות זו מעלה תמיהה, שכן בתלמוד הובאה דרשה אמוראית לחילוק זה, וייתכן שרש"י מתכווין לפרש את הטעם לחילוק בין שכחת עיקר שבת לשכחת יום השבת.
מעשית, חולקים בעלי התוספות על רש"י, ומוכיחים שלא כדבריו, מדברי התלמוד שקובע, כי אדם שביצע שתי מלאכות שבת באותה שבת, שהראשונה הייתה ב"שגגת שבת" - שכח שהיום שבת ו"זדון מלאכות" ידע שהמלאכה אסורה, ואילו השנייה הייתה הפוכה: "זדון שבת" נזכר שהיום שבת, אך "שגגת מלאכות" שכח שהמלאכה היא אחת מהמלאכות האסורות לעשותן בשבת, וקובע התלמוד כי חייב רק קרבן אחד, כי לא נודע לו באמצע שחטא. ומכאן אנו רואים, שגם אם ידע שהיום בו נעשתה המלאכה היא שבת, אם לא נזכר בנוסף שהמלאכה אסורה, היא זו נחשבת ל"ידיעה" כזו שתחלק בין שתי המלאכות. התוספות קובעים ומסבירים, כי אין מדובר בהנחה או סברא שהימים שבינתיים עשויים לגרום לאדם לידע שהיום שעבר היה שבת, אלא מדובר בכעין גזירת הכתוב שאין טעמה ידוע, האומר כי הימים שבינתיים מחלקים את שתי השבתות לשתי עבירות, לא בגלל שידע אלא הדין שווה כאילו היה יודע בין שתי השבתות שעבר על חילול שבת, והטעם האמיתי הוא מכיוון ש"שבתות גופין הן".
סיכום

אם שכח האדם לגמרי מהמושג "שבת", וכמובן שלא יכול היה לשמור לא את השבת ולא את ל"ט המלאכות ולכן עבר איסורים רבים במשך שבתות רבות, עליו להביא קרבן אחד גדול. דין זה נלמד מהפסוק "ושמרו" שבו אנו רואים ששמירה אחת לכל השבתות.
זכר ממושג ועיקר השבת, אלא ששכח שהיום הוא יום השבת, וכן שכח במשך מספר שבועות, תלויה שאלה זו בשתי חקירות: האם "ימים שבינתיים ידיעה לחלק", האם הימים שבינתיים נחשבים (כאילו - או שיש להניח ש)נודע לו שחטא וממילא החל מעתה והלאה נחשבת זו עבירה חדשה שעליה חיוב קרבן חטאת נפרד, והשנייה האם "שבתות כגופין דמיין". הלכה למעשה פסקו רבי עקיבא ורבי אליעזר שחייב עליה קרבן.
זכר ממושג השבת וגם ידע שהיום הוא יום השבת, אבל לא ידע שאסור לעשות מלאכה מסוימת זו וכך עשה פעמים רבות, תלויה שאלה זו בחקירה האם "שבתות כגופין דמיא", שלפי דעה אחת חייב על כל אב מלאכה קרבן נפרד לכל שבת, כי כל שבת היא גוף נפרד, ולפי דעה שנייה נחשבים שניהם כחטא אחד ודי להביא קרבן אחד על שניהם.
עשה מלאכה אחת, חציה בשבת זו וחציה בשבת אחרת (למשל מלאכת כותב כתב אות אחת בשבת זו ואות שנייה בשבת אחרת) תלויה שאלה זו במחלוקת, אם שבתות נחשבים לגופים נפרדים או שמא נחשבים לגוף אחד וממילא ניתן לצרף את שני החלקים למלאכה אחת המחייבת קרבן חטאת.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת כריתות, פרק ו', משנה ז'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כריתות, דף ט"ז, עמוד א'.
↑  ספר שמות, פרק ל"א, פסוק ט"ז.
↑  ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ג'.
↑  משנה, מסכת שבת, פרק ז', משנה א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ס"ח, עמוד ב'.
↑  אם מפני ש"כגופין דמיין" לפי פירוש התוספות, אם מפני שוודאי נודע לו באמצע כפירוש רש"י.
↑  כלומר - שלא ידע שהמלאכות אסורות.
↑  רש"י שבת סז ב ד"ה חייב על כל שבת ושבת
↑  לפי שיטת התוספות המובאת לעיל
↑  לפי שיטת רש"י המובאת לעיל.
↑  במסכת שבת סז ב, שאותה אמר, לפי פרשנות הגמרא בכריתות טז ב
↑  במשנה בכריתות טז ב
↑  של רבי אליעזר במשנה כריתות פ"ג משנה ז', ורבן גמליאל בברייתא בכריתות טז ב
↑  של המשנה בשבת סז ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת כריתות, דף ט"ז, עמוד ב'.
קברו של רבי עקיבא, שעסק בחקירה ההלכתית "שבתות כגופין דמיין"
זמן (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט בישראל
כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  Sandcastle 
 בימוי:  מ. נייט שאמלאן
 הופק בידי:  מ. נייט שאמלאן
 תסריט:  מ. נייט שאמלאן
 שחקנים ראשיים:  גאל גרסיה ברנאל ויקי קרייפס רופוס סוול קן ליונג ניקי אמוקה-בירד אבי לי ארון פייר אלכס וולף אמבת' דייווידץ אליזה סקנלן אמון אליוט קת'לין שלפנט תומסין מקנזי אלקסה סווינטון קיילי בגלי נולאן ריבר מיקאיה פישר
 מוזיקה:  Trevor Gureckis 
 צילום:  מייק גילאקיס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Blinding Edge Pictures
 חברה מפיצה:  UIP Duna, HBO Max, סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 23 ביולי 2021 ישראל 22 ביולי 2021
 משך הקרנה:  108 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט אימה 
 תקציב:  18 מיליון דולרים
 הכנסות:  84.7 מיליון דולרים
 www.old.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
זמן (באנגלית: Old) הוא סרט מותחן פסיכולוגי אמריקאי שכתב, ביים והפיק מ. נייט שאמלאן, בהשראת הרומן הגרפי "Sandcastle" מאת פייר אוסקר לוי ופרדריק פיטרס שיצא לאור בשנת 2010. בסרט מככבים גאל גרסיה ברנאל, ויקי קרייפס, רופוס סוול, קן ליונג, ניקי אמוקה-בירד, אבי לי, ארון פייר, אלכס וולף, אמבת' דייווידץ, אליזה סקנלן, אמון אליוט, קתלין קלפנט ותומאסין מקנזי. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ובישראל ב-22 ביולי 2021 בהפצת סרטי יוניברסל.
הרומן הגרפי "Sandcastle", מספר כיצד לפנות בוקר ביום קיץ מושלם, אנשים מתחילים לרדת לחוף אידילי ומבודד. ביניהם משפחה, זוג צעיר, פליט וכמה תיירים אמריקאים. החול הלבן העדין משולב בבריכות סלעים מלאות מים צלולים. החוף מוסתר מעיניים סקרניות בצוקים בעלי שוליים ירוקים המרחפים סביב המפרצון. אבל האוטופיה הזו שומרת על סוד אפל. גופת אישה נמצאת צפה במים, מה שמפגיש את שלושה עשר הזרים האלה כדי לנסות ולפרום את חידת החולות ולנסות לברוח מהחוף בחיים.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| גאל גרסיה ברנאל | גאי קאפה | אקטואר, בעלה של פריסקה, אביהם של מדוקס וטרנט. |
| ויקי קרייפס | פריסקה קאפה | אוצרת במוזיאון, חולת סרטן, אשתו של גאי, אמם של מדוקס וטרנט. |
| רופוס סוול | צ'ארלס | רופא סכיזופרן, בעלה של קריסטל, אביה של קארה, בנה של אגנס. |
| אלכס וולף | טרנט קאפה | בנם של גאי ופריקסה, אחיה הצעיר של מדוקס. וולף מגלם את טרנט בגיל 15. |
| אמון אליוט | טרנט קאפה | טרנט המבוגר. |
| נולאן ריבר | טרנט קאפה | טרנט בגיל 6. |
| לוקה פאוסטינו רודריגס | טרנט קאפה | טרנט בגיל 11. |
| תומאסין מקנזי | מדוקס קאפה | בתם של גאי ופריקסה, אחותו הגדולה של טרנט. מקנזי מגלמת את מדוקס בגיל 16. |
| אמבת' דייווידץ | מדוקס קאפה | מדוקס המבוגרת. |
| אלקסה סווינטון | מדוקס קאפה | מדוקס בגיל 11. |
| אבי לי | קריסטל | חולת היפוקלצמיה, אשתו של צ'ארלס, אמה של קארה, כלתה של אגנס. |
| ניקי אמוקה-בירד | פטרישיה קרמייקל | פסיכולוגית חולת אפילפסיה, אשתו של ג'ארין. |
| קן ליונג | ג'ארין קרמייקל | אח מוסמך ובעלה של פטרישיה. |
| אליזה סקנלן | קארה | בתם של צ'ארלס וקריסטל, נכדתה של אגנס. סקנלן מגלמת את קארה בגיל 15. |
| קיילי בגלי | קארה | קארה בגיל 6. |
| מיקאיה פישר | קארה | קארה בגיל 11. |
| ארון פייר | ברנדון | ראפר המכונה "מיד סייז סאדאן". חולה המופיליה. |
| קת'לין שלפנט | אגנס | אמא של צ'ארלס, חותנתה של קריסטל, סבתה של קארה. |
| גוסטף המרסטן |  | מנהל אתר הנופש. |
| פרנצ'סקה איסטווד | מדריד | עובדת באתר הנופש. |
| מת'יו שיר | סידני | עובד באתר הנופש. |
| קיילין ג'וד | אידליב | אחיינו של מנהל אתר הנופש. |
| מ. נייט שאמלאן | ג'אי | עובד באתר הנופש. |
הפקה

באוקטובר 2019 הוכרז כי מ. נייט שאמלאן ישתף פעולה עם אולפני יוניברסל להפקת שני סרטי מותחן חדשים שאותם הוא יכתוב, יפיק ויביים.
במאי 2020, אליזה סקאנלן, תומאסין מקנזי, אהרון פייר, אלכס וולף וויקי קריפס ניהלו משא ומתן להצטרפות לצוות השחקנים. חודש לאחר מכן לוהקו אבי לי, ניקי אמוקה-בירד וקן ליונג. גאל גרסיה ברנאל הצטרף ביולי. באוגוסט 2020 הצטרפו לצוות השחקנים רופוס סוול, אמבת' דייווידץ ואמון אליוט. אלכסה סווינטון הצטרפה לצילומים בספטמבר 2020. בדצמבר 2020 הצטרף נולאן ריבר לצוות השחקנים של הסרט.
הפקה > איפור ואפקטים

מאפרת הקולנוע טיילור הדסון נרתמה לקחת חלק פעיל בסרט ובראיון שהעניקה למגזין ווג טרם יציאת הסרט לאקרנים שיתפה כי במהלך הצילומים על האי הקפידה להשתמש בשכבות איפור כבדות וכהות יותר על פני השחקנים על מנת "להכביד" על העור ובכך ליצור מראה עמום ובוגר יותר. עוד הוסיפה בראיון:"שחקן עייף בזמן הצילומים הוא אידיאלי במקרה הזה. עייפות גורמת לכהות סביב העיניים והעור לא במיטבו אז השימוש בקונסילר נזנח ושכבות של מייקאפ כהה הוכפלו מן הרגיל".
הפקה > צילומים

הצילומים החלו באופן רשמי ב-26 בספטמבר 2020, ברפובליקה הדומיניקנית יחד עם ההכרזה על שם הסרט. זו הפעם הראשונה ששמאלאן מצלם סרט מחוץ לפילדלפיה רבתי. ההפקה הושלמה ב-15 בנובמבר 2020.
הפצה ושיווק

הסרט יצא לאקרנים ב-23 ביולי 2021. תחילה הוא אמור היה לצאת ב-26 בפברואר באותה שנה, אך ההפקה התעכבה בשל מגפת הקורונה.
הצצה בת 30 שניות הוקרנה לראשונה במהלך סופרבול LV ב-7 בפברואר 2021.
הערות שוליים

↑  Rebecca Rubin, Rebecca Rubin, Can ‘Space Jam’ Dunk on M. Night Shyamalan’s ‘Old’ and ‘Snake Eyes’ at the Box Office?, Variety, ‏2021-07-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Old, Box Office Mojo
↑  קדימון הסרט (באנגלית)
↑  "M. Night Shyamalan Has Two More Thrillers In Works At Universal". אורכב מ-המקור ב-4 ביוני 2020. נבדק ב-22 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "M. Night Shyamalan Untitled Universal Movie Sets Cast With Eliza Scanlen, Thomasin McKenzie & More". אורכב מ-המקור ב-24 ביוני 2020. נבדק ב-22 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "M. Night Shyamalan Sets Abbey Lee, Nikki Amuka-Bird & Ken Leung For Universal Thriller". אורכב מ-המקור ב-23 ביוני 2020. נבדק ב-22 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gael García Bernal Joins M. Night Shyamalan's Next Film". אורכב מ-המקור ב-21 ביולי 2020. נבדק ב-21 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (20 באוגוסט 2020). "Rufus Sewell, Embeth Davidtz And Emun Elliot Round Cast of M. Night Shyamalan's Next Film". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. אורכב מ-המקור ב-20 באוגוסט 2020. נבדק ב-20 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (18 בדצמבר 2020). "Cory Hardrict To Star In 'Karen' Drama; Mauricio Hena Joins 'Panama'; Nolan River Cast In 'Old' – Film Casting Briefs". Deadline Hollywood. אורכב מ-המקור ב-19 בדצמבר 2020. נבדק ב-18 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sneider, Jeff (26 בספטמבר 2020). "Exclusive: M. Night Shyamalan's 'Old' Is Inspired by Graphic Novel 'Sandcastle'". Collider (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2020. נבדק ב-26 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Night Shyamalan, M (15 בנובמבר 2020). "Wrapped production on @oldthemovie It was an incredible experience. Beyond grateful to the people of the Dominican Republic who were so caring & welcoming. It is one of the most beautiful countries filled with the sweetest people. Thinking of you as I head back to Philly". Twitter. אורכב מ-המקור ב-8 בפברואר 2021. נבדק ב-15 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Universal Sets M. Night Shyamalan's Next Movie for July 2021". אורכב מ-המקור ב-29 בספטמבר 2020. נבדק ב-23 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McClintock, Pamela (7 באפריל 2020). "Universal Bumps 'Nobody' to Winter, Delays M. Night Shyamalan's Untitled Film". The Hollywood Reporter (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-7 באפריל 2020. נבדק ב-7 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Couch, Aaron (7 בפברואר 2021). "M. Night Shyamalan's 'Old' Trailer Debuts During Super Bowl". The Hollywood Reporter (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-7 בפברואר 2021. נבדק ב-7 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
חניף

ערך זה עוסק במאמינים במונותיאיזם מהתקופה הקדם איסלאמית. אם התכוונתם לאחת מארבע האסכולות הפרשניות של האסלאם הסוני, ראו .
חניף (בערבית: حنيف, רבים: حنفاء, חֻנַפָאאְ') הוא מונח ערבי המתייחס למונותאיסט מן התקופה הקדם-אסלאמית שאינו יהודי או נוצרי.
אטימולוגיה

השורש הערבי חנ"ף מציין "נטייה", ובפרט "נטייה למצב הנכון". לפיכך "חניף" הוא מי שנטה מן הדת הקיימת אל הדת הנכונה – המונותאיסטית.
בקוראן

המילה חניף נזכרת בקוראן 12 פעמים, 8 מתוכן ביחס לאברהם. כך, למשל, בסורה 3, סורת אל עִמְראן / איה (פסוק) 95: "אמור, אמת אמר אלוהים, לכן לכו בעקבות דת אברהם אשר נהג כחניף ולא היה בין עובדי האלילים". על סמך פסוק זה ואחרים התקבעה דמותו של אברהם כמודל המונותאיסטי האולטימטיבי. במסורת המוסלמית "דת אברהם" (בערבית: ملة إبراهيم) מכונה לעיתים "חניפיה". ההבדל בין חניף לבין יהודים ונוצרים משתקף בסורה 3, סורת אל עִמְראן / איה (פסוק) 67: "אברהם לא היה יהודי ולא נוצרי, אלא היה חניף מוסלמי, ולא היה בין עובדי האלילים". המילה "מוסלמי" בפסוק זה (مسلم), פירושה מי שמתמסר לעבודת האל לבדו, ולא בהכרח מי שמשתייך לדת האסלאם של מוחמד, שטרם הופיעה בזמנו של אברהם.
הקוראן מפציר במוחמד לנהוג כחניף, שכן זוהי הצורה הטבעית (בערבית: فطرة, בתעתיק מדויק: פִטְרה) בה ברא אלוהים את האדם (סורה 30, סורת א-רוּם / איה 30). גם שאר בני האדם נקראים לנהוג כחניפים (סורה 22, סורת אל-חג' / איה 31; סורה 98, אלבינה / איה 5).
במסורת המוסלמית

המסורת המוסלמית מזהה דמויות נוספות כחניפים, קרי, מונותאיסטים, מן התקופה הקדם-אסלאמית שנהגו לפי דתו של אברהם (החניפיה). בין השאר נזכרים שמותיהם של ורקה בן נופל (אנ'), עביד אללה בן ג'חש (אנ'), עת'מאן בן חוארת' (אנ') וזיד בן עמר בן נפיל. מסופר כי חלק מעובדי האלילים טענו שהם חניפים, למרות שקיימו רק חלק מהטקסים של דת החניפיה, כמו העלייה לרגל למכה וביצוע ברית מילה.
המילה "חניף" משמשת לעיתים כמקבילה למילה "מסלם" (مسلم, כלומר: "מוסלמי"), והצורה "חניפיה" כמתייחסת לדת האסלאם. משמעויות אלה צמחו על רקע התפיסה שהאסלאם הוא המשכה האמיתי של הדת המונותאיסטית הטהורה של אברהם.
במקורות חוץ-אסלאמיים

בספרות המדרשית השורש חנ"ף מקושר למינים, ובסורית הצורה "חנפא" מציינת עובדי אלילים לא-נוצרים. על רקע זה השתמשו כותבים נוצרים מהתקופה העבאסית במונח "חניף" ככינוי גנאי למוסלמים.
הערות שוליים

↑  ראו מילון ליין, בערך ח.נ.ף.
↑  Rubin, Uri. "Ḥanīf ." Encyclopaedia of the Qurʾān.
↑  Watt, W. Montgomery. "Ḥanīf." Encyclopaedia of Islam.
↑  Rubin, Ibid.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: hanif
חוגלה מדגסקרית

| חוגלה מדגסקרית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
תת־משפחה:: חוגלות
סוג:: Margaroperdix 
מין:: חוגלה מדגסקרית
שם מדעי
 Margaroperdix madagarensis ‏סקופולי, 1786

חוגלה מדגסקרית (שם מדעי: Margaroperdix madagarensis) הוא מין עוף דמוי-חוגלה ממשפחת הפסיוניים המהווה מין יחיד בסוגו. החוגלה אנדמית לאי מדגסקר שבאוקיינוס ההודי.
מאפיינים

אורכה של החוגלה המדגסקרית 24-28 ס"מ ומשקלה 220 גרם. היא בעלת נוצות אדומות עם חזה אפור ומעט מנומר וכנפיים חומות. ראשה שחור מפוספס בפסים לבנים מעל ומתחת לעיניים וצווארה אדום. הרגליים צהובות ובעלות אצבעות ארוכות. הנקבות קטנות מהזכרים.
החוגלה מסתתרת בין סבכים ומעופפת לעיתים רחוקות בצורה מגושמת. היא משמיעה קולות צרודים העוזרים לזהות אותה ביער.
היא חיה בעיקר ביערות הרריים או יערות טרופיים אחרים ולא באזורים פתוחים. היא ניזונה בעיקר ממיני צמחים ופירות קטנים, אך גם מיצורים קטנים כמו חרקים ותולעים.
ראו גם

הפארק הלאומי מרוג'ג'י
הערות שוליים

↑  חוגלה מדגסקרית באתר הרשימה האדומה של IUCN
חוגלה (עוף)

| חָגלה |
| --- | --- |
 חוגלת סלעים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
תת־משפחה:: חוגלות
סוג:: חוגלה
שם מדעי
 Alectoris ‏קאופ, 1829
תחום תפוצה


חוגלה בפסיפס הציפורים בקיסריה
חָגְלָה (שם מדעי: Alectoris) היא סוג של עופות ממשפחת הפסיוניים, בסדרת התרנגולאים.
גובהה כ-30 ס"מ. המקור והרגליים אדומים; כנפיה מפוספסות בצבעי לבן, חום ושחור; הצוואר בהיר ומוקף פס שחור, והחזה בצבע אפור-תכול.
החוגלה היא עוף חברתי החי בלהקות המונות בין 10–20 פרטים, כאשר בעונת הדגירה (לרוב בחודש פברואר) הלהקה נפרדת לזוגות. בעונה זו מתרחשים משחקי חיזור של הזכרים מול הנקבות. לאחר מכן, עם בוא תקופת הדגירה, הנקבה חופרת גומה באדמה, אותה היא מרפדת בעלים, ומטילה בה ביצים. הזכר נשאר עם הנקבה בתקופה זו, ולאחר כחודש, עם בקיעת הביצים, הוא עוזב ומצטרף ללהקת זכרים.
החוגלה מהירה למדי בריצה, אך אינה מסוגלת לעוף למרחק רב בשל כובד משקלה.
החוגלה במקורות ישראל

יש המזהים את ה"קורא" המקראי עם החוגלה. במשנה נזכר "קורא זכר" שלדעת ר' אליעזר חייב במצות שילוח הקן (חולין יב ב). כבר הקדמונים כמו אריסטו ידעו שהזכר של החוגלה דוגר לעיתים על הביצים כמו הנקבה. החוגלה, וגם מיני החוגלית המצויים באירופה, הם עופות כשרים, והייתה להם מסורת כשרות פעילה בקהילות רבות כמו ארץ ישראל, ספרד, מרוקו, אנגליה וגרמניה.
מינים בסוג

החוגלה מצויה כמעט בכל רחבי ארץ ישראל, בעיקר באזורים ההרריים.
בסוג נמנים המינים הבאים:
חוגלה ברברית (Alectoris barbara)
חוגלת סלעים (Alectoris chukar), המין היחיד המצוי בישראל: מין יציב, נפוץ מאוד בצפון הארץ ובמרכזה.  תת-המין A. sinaica נפוץ באזורים המדבריים בדרום הארץ.
חוגלה יוונית (Alectoris graeca)
חוגלת פז'בלסקי (Alectoris magna)
חוגלה ערבית (Alectoris melanocephala)
חוגלת פילבי (Alectoris philbyi)
חוגלה אדמונית (Alectoris rufa)
הערות שוליים

↑  זהר עמר, מסורת העוף, תל אביב תשס"ד, עמ' 239-241
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007403840705171
חוק ועדות הכנסייה הנבחרות

חוק ועדות הכנסייה הנבחרות (באנגלית: Select Vestries Bill) או, בשמו המלא החוק לפיקוח עדיף על ועדות כנסייה נבחרות (A bill for the better regulating of Select Vestries) הוא הצעת חוק המובאת לדיון בפני בית הלורדים במהלך טקס פתיחת הפרלמנט - הטקס הפותח את המושב השנתי של בית הנבחרים.
הצעת החוק עולה לדיון טקסי בלבד, בתום הנאום מן הכס של מלכת בריטניה, משהלורדים מתבקשים לדון בתוכן הנאום. מטרת הדיון היא להראות באופן סמלי כי לפשוטי העם הזכות לקבוע את סדר הדיונים בפרלמנט כרצונם, ואין הם כפופים לכס.
הצעת החוק מובאת לקריאה ראשונה על ידי הלורד יושב הראש, באופן דומה לטיפול בחוק הפעולות הבלתי חוקיות המובא לדיון בפני הבית התחתון.
החוק מתייחס לוועדות כנסייה נבחרות שהוקמו בכל קהילה וקהילה מכוח חוק העניים. ועדות אלו נפגשו בחדר המלתחה של הכנסייה המקומית על מנת לקבוע כיצד יגבו כספים וכיצד יחולקו לעניים - שיטה של מתן סעד חברתי לנזקקים בחברה בה לא היה מקובל שהשלטון מעניק סעד זה. במהלך השנים הפכו גופים אלה לגופים מושחתים ביותר, וחוק הפיקוח על ועדות הכנסייה הועבר לראשונה בשנת 1802 (ותוקן ב-1803).
הערות שוליים

1 2 3 4  ההיסטוריה של נוהג הדיון בחוק לאחר הנאום מן הכס
ערך זה הוא קצרמרבנושא הממלכה המאוחדת ובנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טייפקאסטינג

טייפקאסטינג (באנגלית: Typecasting), הוא הלחם של המילה "טייפ" (טיפוס) עם "קאסטינג" (ליהוק).
בטלוויזיה, קולנוע ותיאטרון, טייפקאסטינג הוא התהליך שבו שחקן מסוים הופך להיות מזוהה עם דמות מסוימת; תפקיד מסוים (אחד או יותר), או, דמויות שיש להן את אותן התכונות או מגיעות מאותה קבוצה חברתית או אתנית. היו מקרים שבהם שחקן הפך לכל כך מזוהה עם תפקיד מסוים, ולפיכך היה לו קשה למצוא עבודת משחק של דמויות אחרות.
לחלופין, במאי יכול לבחור ללהק שחקן בניגוד לטייפקאסט שלו; כלומר, ללהקו לתפקיד שיהיה כל כך יוצא דופן עבור אותו שחקן, על מנת ליצור אפקט דרמטי או קומי.
חצי מרחב

המישור האדום והצירים מגדירים את הקבוצה הכחולה שהיא חיתוך של ארבעה חצאי-מרחבים.
בגאומטריה, חצי מרחב הוא אחד משני החלקים שנוצרים מחלוקת המרחב התלת-ממדי באמצעות מישור. באופן כללי יותר אחד משני החלקים שעל-מישור יוצר במרחב האפיני המתאים לו.
במרחב דו-ממדי (מישור) חצי המרחב הוא חצי מישור (כאשר העל-מישור הוא ישר) ובמרחב חד-ממדי (ישר) חצי המרחב הוא קרן (כאשר העל מישור הוא נקודה).
חצי מרחב נקרא פתוח אם הוא אינו מכיל את העל-המישור המגדיר אותו, ונקרא סגור אם הוא מכיל את העל-מישור שמגדיר אותו. חצאי מרחב פתוחים וסגורים הם קבוצות פתוחות וסגורות בהתאמה, תחת המטריקה האוקלידית.
חצי מרחב הוא תמיד קבוצה קמורה, וכל קבוצה קמורה ניתנת לתיאור כחיתוך (ייתכן אינסופי) של חצאי מרחבים.
ניתן להגדיר חצי מרחב באמצעות אי-שוויון ליניארי הנגזר מהמשוואה הליניארית המגדירה את העל-מישור. אי-שוויון ממש (קטן ממש או גדול ממש):
מגדיר חצי מרחב פתוח בהנחה שלפחות אחד מהמקדמים שונה מאפס, בעוד שאי-שוויון (קטן שווה או גדול שווה):
מגדיר חצי מרחב סגור בהנחה שלפחות אחד מהמקדמים שונה מאפס.
חצר אדר

ערך זה עוסק במושב ישראלי בצפון מזרח סיני. אם התכוונתם לאתר מקראי, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  פתחת רפיח
 נפה:  חבל ימית
 תאריך ייסוד:  1981
 סיבת נטישה:  הסכם השלום בין ישראל למצרים
 תאריך נטישה:  1982
 קואורדינטות:  31°10′05″N 33°57′11″E﻿ / ﻿31.168°N 33.953°E﻿ / 31.168; 33.953 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סיני מוגדלת) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףחצר אדר(למפת סיני רגילה) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףחצר אדר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
חצר אדר היה מאחז בצפון-מזרח סיני, 12 קילומטר מהמושב נאות סיני, צמוד לצומת חרובית. הוא היה אחד מיישובי חבל ימית והוקם בדצמבר 1981, על ידי התנועה לעצירת הנסיגה מסיני כחצי שנה לפני נסיגת צה"ל מסיני. הוא נקרא על שם חצר אדר המקראית.
היסטוריה

המושב הוקם על ידי קבוצה של מתנחלים מיהודה ושומרון וממקומות נוספים, שמחו על כוונת הממשלה למסור את פתחת רפיח ואת סיני לידי מצרים, כפי שהוסכם בחוזה השלום בין המדינות. זה היה היישוב הצעיר ביותר בין יישובי סיני. ב-24 בדצמבר 1981 התקיים במקום הכנסת ספר תורה.
מזכיר המושב היה יגאל קירשנזפט, שהיה קודם לכן תושב העיר ימית ונשלח למשימה על ידי רב ישיבת העיר ישראל אריאל. בין תושבי המושב היה גם ברוך מרזל, שהופקד על קיום קשר אלחוטי עם המתנגדים לפינוי בימית ועל עדכון התושבים על פעולות הצבא. רכז היישוב היה מיכאל בן חורין.
בסוף ינואר 1982 תואר חצר אדר בדבר: "כל החצר היא מאה מטרים מרובעים. במרכזה עומד כיור אחד, לבן. צינור המים מונח על האדמה."
בשבועות הראשונים לקיום המושב חיו תושביו בתורת שומרים בשטחים המעובדים של עצמונה, שהיו שלושה קילומטרים מהמושב עצמונה, צמוד לצומת חרובית. במשך שהות המתנחלים במקום הוקמו בו בית כנסת, מטבח, צריפי מגורים ומקלחת. לצורך גידול הירקות נעזרו אנשי המושב בחממות הנטושות של המושב חרובית הסמוך, אותו עזבו התושבים במהרה תמורת פיצויים.
המושב פונה על ידי צה"ל לראשונה ב-3 במרץ 1982 באחת מפעולות הפינוי הקשות ביותר שידע צה"ל בסיני. ביום הפינוי נכח בחצר אדר חבר הכנסת יובל נאמן מתנועת התחיה, שהתנגדה לנסיגה. בערב אותו יום הזהיר נאמן בשידור במהדורת "מבט" בערוץ הראשון, כי "אם יימשכו הדברים כמו שנראו הבוקר בחצר אדר, אנו קרובים מאוד לשפיכות דמים". הוא תיאר גרירת אנשים לתוך תיל, פציעתם ושימוש בגרזנים, והזהיר את ממשלת בגין שלא תשפוך דם יהודי.
ב-11 במרץ 1982, ב-6:00 בבוקר, הגיעה קבוצה של כ-50 מתנחלים, יחד עם גאולה כהן והרב ישראל אריאל, להקים מחדש את ההתנחלות, בה נותר צריף אחד. בצהריים פינה הצבא את המתנחלים. לאחר הפינוי השני, בהפגנה בירושלים של מתנגדי הנסיגה מסיני ב-16 במרץ 1982, הבטיח הרב איסר קלונסקי, שכונה רב היישוב, שחצר אדר תוקם בשלישית. המתנחלים הקימו את חצר אדר ג', חצר אדר ד', ולבסוף חצר אדר ה'. כולן פונו בזו אחר זו.
חצר אדר הייתה אחת מארבעת היישובים שבהם היה ריכוז של מתנגדי הנסיגה.
לקריאה נוספת

עליזה ויסמן, הפינוי - סיפור עקירת היישובים בחבל ימית, תש"ן, עמודים 214–223.