stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זרעית קטנה
טקסונומיה ואטמולוגיה

זרעית קטנה תוארה על ידי החייל וחוקר הטבע האנגלי ג'יימס פרנקלין בשנת 1831 וקיבלה את השם המדעי Alauda gulgula. שם הסוג הוא מהמילה הלטינית Alauda, "עפרוני". משמעות שם המין הספציפי gulgula אינה ברורה, אך היא אולי התייחסות לשירתה שכן gula היא לטינית ל"גרון", או שהיא עשויה להיות צבע ה"גולגולה", או ממתק שנראה כמו סופגנייה שנעשה בחלקים רבים של מרכז הודו.
טקסונומיה ואטמולוגיה > תת-מינים

ישנם 13 תת-מינים מוכרים:
זרעית קשמירית A.g. Lhamarum או זרעית קטנה קשמירית - (ריצ'רד מיינרצהגן ואנני מיינרצהגן 1926): נמצאת בהרי פמיר ובמערב ההימלאיה
A.g. inopinata - (ביאנצ'י, 1905): נמצאת במישור הטיבטי ובצפון מערב סין
A.g. vernayi - (מאייר, 1941): נמצאת במזרח ההימלאיה ובדרום מערב סין
זרעית קטנה מערבית A. g. inconspicua או זרעית קטנה טורקסטנית - (סברצוב, 1873): תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת מדרום קזחסטן למזרח איראן, פקיסטן וצפון מערב הודו
A.g. gulgula - (פרנקלין, 1831): נמצאת מצפון מרכז הודו לסרי לנקה וממזרח לצפון הודו.
A.g. dharmakumarsinhjii - (אבדוללי, 1976): נמצאת במערב-מרכז הודו
A.g. australis - (וויליאם אדווין ברוקס, 1873): תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת בדרום מערב הודו
A.g. weigoldi - (ארנסט הארטרט, 1922): נמצאת במרכז ובמזרח סין
A.g. coelivox - (רוברט סווינהו, 1859): תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת בדרום ובדרום מזרח סין, ובצפון וייטנאם
A.g. sala - (רוברט סווינהו, 1870) : תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת באי היינאן (ליד דרום מזרח סין)
A.g. herberti - (ארנסט הארטרט, 1923): נמצאת ממרכז ומזרח תאילנד ועד לדרום וייטנאם
A.g. wattersi - (רוברט סווינהו, 1871): תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת בטייוואן
A.g. wolfei - (הצ'יסוקה, 1930): נמצאת בלוזון (צפון הפיליפינים)
תיאור

אורכה של זרעית קטנה הוא 14–16 ס"מ, ומשקלה 24–30 גרם. הניצוי בחלקים העליונים מפוספס בצבע צהוב-חום, ובשונה מזרעית השדה הדומה לה, שפת הזרימה בכנף והנוצות החיצוניות בזנב בגוון חולי, ולא לבן. בנוסף, היא בעלת ציצה, זנב, וכנפיים קצרות ומעוגלות יותר. הזוויגים דומים.
סימן ההיכר העיקרי המבדיל אותה מזרעית השדה הוא קריאות המעוף שלה, שנשמעות כמעין "בזזז!" מתפרץ, בניגוד לקריאות הרכות יותר של זרעית השדה.
התנהגות ואקולוגיה

זרעיות אלו ממריאות לעיתים קרובות לשמיים, מרפרפות ושרות לפני שהן יורדות ארצה. זכרים עשויים גם לרחף באוויר ולשיר כדי למשוך בת זוג.
הערות שוליים

↑  זרעית קטנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  ד"ר יואב פרלמן, זרעית קטנה, באתר הצפרות הישראלי
↑  Franklin, James (1831). "Catalogue of birds (systematically arranged) which were collected on the Ganges between Calcutta and Benares, and in the Vindhyian hills between the latter place and Gurrah Mundela, on the Nerbudda". Proceedings of the Committee of Science and Correspondence of the Zoological Society of London (באנגלית and לטינית). Part 1 (10): 114–125 [119].
↑  Jobling, J.A. (2018).  del Hoyo, J.; Elliott, A.; Sargatal, J.; Christie, D.A.; de Juana, E. (eds.). "Key to Scientific Names in Ornithology". Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions. נבדק ב-5 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "IOC World Bird List 6.4". IOC World Bird List Datasets. doi:10.14344/ioc.ml.6.4.
בבנגלדש
מושל נבדה

מושל נבדה (באנגלית: Governor of Nevada) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת נבדה שבארצות הברית, והמפקד העליון של כוחותיה הצבאיים. המושל אחראי על אכיפת חוקי המדינה ובידיו הסמכות לאשר הצעות חוק שעברו בבית המחוקקים של המדינה או להטיל עליהן וטו, לכנס את בית המחוקקים בכל עת, ולהעניק חנינות, למעט במקרים של בגידה או הדחה.
מושל נבדה הנוכחי הוא הרפובליקני ג'ו לומברדו, שהושבע לתפקידו ב-2 בינואר 2023.
בחירת המושל

מושל נבדה מכהן בתקופת כהונה של ארבע שנים. הוא מוגבל לשתי תקופות כהונה, גם אם הן לא רצופות. במקרה שסגן מושל נבדה מושבע לתפקידו במקומו של המושל שכהונתו הסתיימה טרם זמנה, והוא מכהן יותר משנתיים משארית תקופת הכהונה של המושל הקודם, הוא רשאי להיבחר רק לתקופת כהונה מלאה אחת נוספת. המועמד לכהונה כמושל חייב להיות בן 25 לכל הפחות, וחייב להיות תושב נבדה במשך השנתיים שקדמו למועד הבחירות. המושל וסגנו לא מתמודדים בבחירות באותו פתק הצבעה, ולפיכך יכולים בהחלט להיות חברים במפלגות שונות. אחרי סגן המושל ניצבים בסדר הירושה הנשיא הזמני של הסנאט של נבדה, יושב ראש בית הנבחרים, ומזכיר המדינה.
היסטוריה

טרם הקמתה של טריטוריית נבדה, היה שטחה חלק מטריטוריית יוטה וחלק מטריטוריית ניו מקסיקו. המושל הזמני הראשון של טריטוריית נבדה המוצעת היה הוויגי אייזק רופ, שנבחר לתפקידו בספטמבר 1859 ונכנס לתפקידו ב-15 בדצמבר אותה שנה. כאשר התאגדה הטריטוריה ב-2 במרץ 1861, מונה הרפובליקני ג'יימס ניי כמושל הטריטוריה על ידי נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן, והוא כיהן בתפקידו עד קבלתה של נבדה כמדינה בארצות הברית. נבדה הייתה למדינה ב-31 באוקטובר 1864, וניי נשאר בתפקידו כמושל בפועל עד אשר המושל הראשון של המדינה, הנרי בלסדל, הושבע לתפקידו ב-5 בדצמבר 1864.
30 מושלים, כולם גברים, כיהנו כמושלי נבדה מאז כינונה כמדינה ועד היום. שמונה מהם נולדו בשטחה של המדינה. המושל שמשך כהונתו היה הארוך ביותר הוא בוב מילר, שכסגן מושל כיהן בדיוק שנתיים במקום המושל שתחתיו כיהן כסגן, ריצ'רד בריאן, שהתפטר כדי לכהן בסנאט של ארצות הברית, ולאחר מכן נבחר בזכות עצמו לשתי תקופות כהונה, ובסך הכל כיהן עשר שנים כמושל. הכהונה הקצרה ביותר הייתה זו של פרנק בל, שכיהן בשארית תקופת כהונתו של צ'ארלס סטיבנסון שנפטר ארבעה חודשים טרם שהסתיימה כהונתו כמושל.
ביאורים

↑  סגן המושל הוא ממפלגתו של המושל, אלא אם כן צוין אחרת.
1 2  התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית.
| מושלי מדינות ארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מושלי מדינות ארצות הברית | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • וושינגטון • ויומינג •  ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| ראו גם | נשיא ארצות הברית • זכויות המדינות בארצות הברית |  |
זוגו הראשון, מלך אלבניה

זוגו הראשון
זוגו הראשון, מלך אלבניה (באלבנית: Zogu I, כתיב פונטי [ˈzɔɡu]; נולד בשם אהמט מוהטאר ביי זוגולי (Ahmet Muhtar Bej Zogolli) ובהמשך נקרא גם אהמט זוגו (Ahmet Zogu);‏ 8 באוקטובר 1895 - 9 באפריל 1961) היה פוליטיקאי אלבני שכיהן כראש ממשלת אלבניה, כנשיא אלבניה, ולבסוף כמלכהּ היחיד של המדינה.
חייו > ראשית הקריירה הפוליטית

אהמט מוהטאר ביי זוגולי נולד בטירת בורגאייט בסמוך לעיירה בורל ב-1895. הוא היה בנו השני של מושל מחוז מאט, ג'מאל פאשה זוגולי. משפחתה של אמו, סאדייה טופטאני, טענה כי היא נצר לאחותו של סקנדרבג, הגיבור הלאומי האלבני בן המאה ה-15. הוא למד בבית ספר גלאטסראיי באיסטנבול. עם מות אביו ב-1911, ירש אותו כמושל המחוז, אף שלא היה בנו הבכור, והוא בן 16 בלבד.
במהלך מלחמת העולם הראשונה התנדב לצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1917 עבר להתגורר בווינה, ב-1918 עקר לרומא, ושב לאלבניה בשנה שלאחר מכן. עם שובו, החל לגלות מעורבות בפוליטיקה המקומית. הוא זכה לתמיכתן של משפחות האצולה מקומיות ושל הביים שחלשו על קרקעות רבות במהלך השלטון העות'מאני, לצד סוחרים, תעשיינים ואינטלקטואלים. מאז 1920 כיהן בשורה של תפקידים ציבוריים בכירים בהם מושל שקודרה (1921-1920), שר הפנים (1924-1921) ומפקד הצבא (1922-1921). ב-1922 שינה את שמו הטורקי זוגולי לזוגו (Zogu), שפירושו באלבנית "ציפור". ב-1923 נפצע במהלך ניסיון התנקשות בחייו בפרלמנט האלבני. זוגו עצמו היה מעורב בהתנקשות באחד מיריביו הפוליטיים, אבני רוסטמי, ב-1924. בלחץ מפגינים מהשמאל עזב את המדינה, אך שב אליה בגיבוי כוחות יוגוסלביים ואנשי הצבא הלבן. לאחר שובו, מונה לראש הממשלה.
חייו > כנשיא אלבניה

ב-21 בינואר 1925 בחרה האספה המכוננת של אלבניה בזוגו לנשיאה הראשון של המדינה, וב-1 בפברואר הוא נכנס לתפקידו. באותה העת היה המבנה הכלכלי-חברתי במדינה דומה למצב הנוהג בעת שהייתה חלק מהאימפריה העות'מאנית, כאשר הביים במדינה פועלים כפיאודלים. זוגו שאף להפוך את המדינה למודרנית יותר, בדומה למדינות אירופה. איטליה הייתה לבת בריתו העיקרית, ובתמורה נהנתה זו מהשפעה הולכת וגוברת על כלכלת המדינה. בנוסף, אסר על לבישת רעלות ויזם חוקים נגד התעללות בבעלי חיים.
חייו > כמלך אלבניה

ב-1 בספטמבר 1928 הכריז על עצמו זוגו כמלך האלבנים (Mbret i Shqiptarëve) וכפילדמרשל בצבא אלבניה. במקביל, הכריז על כינונה של מונרכיה חוקתית במבנה דומה למבנה הנהוג באיטליה באותה העת. אמו הוכתרה כ"מלכה האם" של אלבניה, וגם אחיו קיבלו תוארי אצולה. כן ניצל את ייחוסו המשפחתי כדי להכריז על עצמו כממשיכו של סקנדרבג.
כמלך, פעל זוגו הראשון לקידום מערכת החינוך ולבנייתו של צבא מודרני. ב-1929 ביטל חוקים אסלאמיים שהיו נהוגים במדינה והנהיג קודקס אזרחי דומה לזה של שווייץ. במהלך כהונתו ניצל מלא פחות מ-55 ניסיונות התנקשות בחייו. באחד המקרים, שאירע בסמוך לבית האופרה של וינה ב-21 בפברואר 1931, ירה בעצמו לעבר המתנקשים מאקדח שנשא עמו. מחשש להרעלות, מינה את אמו לעמוד בראש צוות הטבחים.
משטרו של מוסוליני תמך בתחילה בזוגו הראשון, והיחסים בין המדינות היו הדוקים. המשבר הכלכלי הגדול בשנות ה-30 פגע קשות בכלכלת אלבניה, והיא הפכה תלויה במידה רבה באיטליה. אלבנים רבים עזבו את המדינה, ובמקביל הותר לאיטלקים רבים להתיישב במדינה. המלך פנה ליהודי העולם והזמין אותם להגר לארצו ולפתח אותה. ב-1932, כשאלבניה לא הייתה מסוגלת לשלם את הריבית על הלוואות שנטלה, ניצלה זאת איטליה כדי להגביר את מעורבותה במדינה. היא דרשה לשלב איטלקים בפיקוד על הז'נדרמריה, לאחד מכסים בין המדינות, להעניק לאיטליה את כל הזכויות על הסוכר הגדל באלבניה ועל שירותי הטלגרף והחשמל, ולחייב לימוד איטלקית בבתי הספר. זוגו הראשון התנגד נחרצות לדרישותיה של איטליה, ובתגובה גירש מהמדינה את היועצים הצבאיים האיטלקיים והלאים בתי ספר קתוליים בניהול איטלקי. כדי להתמודד עם הקשיים הכלכליים, קיצץ 30% מתקציב המדינה. כתחליף לקשר עם איטליה ניסה לחזק את קשריו עם צרפת, גרמניה ומדינות הבלקן, אך ללא הצלחה.
ב-7 באפריל 1939 פלשה איטליה לאלבניה, וכבשה אותה כמעט ללא התנגדות מצד הצבא האלבני החלש. זוגו הראשון ובני משפחתו נמלטו מהמדינה עוד בטרם הספיקו החיילים האיטלקים להגיע לארמונו, ובכך הגיע שלטונו לקצו. מוסוליני הכריז על אלבניה כמדינת חסות איטלקית (מדינה שנקראה אף היא "ממלכת אלבניה") ששליטהּ הוא המלך ויטוריו אמנואלה השלישי.
חייו > הגלות

משפחת המלוכה מצאה מקלט באנגליה. בתחילה התגוררה במלון ריץ בלונדון, וב-1941 עקרה לפרמור בבקינגהאמשייר. גם לאחר תום השלטון האיטלקי באלבניה, במהלך מלחמת העולם השנייה, לא שב זוגו הראשון לארצו, שכן הקומוניסטים בהנהגתו של אנוור הוג'ה, שתפסו את השלטון במדינה, התנגדו לכך. ב-1946 עזבו זוגו הראשון ומשפחתו את אנגליה, ועברו להתגורר במצרים, בהזמנתו של המלך פארוק הראשון. ב-1955, שלוש שנים לאחר הדחתו של פארוק הראשון במהפכת הקצינים החופשיים, עזבה המשפחה לצרפת. ב-1961 מת זוגו הראשון בבית חולים בפריז.
משפחתו

זוגו הראשון התארס ב-1922 עם בתו של שפצ'ט ביי ורלאצי, שכיהן כראש ממשלת אלבניה לפניו, אך הוא ביטל את האירוסין זמן קצר לאחר שהכתיר עצמו למלך. לפי המסורת המקובלת באלבניה באותה העת, ביטול האירוסין הקנה לורלאצי את הזכות להורגו כנקמת דם. ב-1938 נישא לג'ראלדין אפוני דה נג'אפוני, בת אצולה הונגרית-אמריקאית. שנה אחר כך נולד בנם היחיד, לקה.
המלכה ג'ראלדין שבה לאלבניה רק ב-2002, ומתה בטירנה חודשים ספורים אחר כך. לקה, שנולד יומיים לפני הפלישה האיטלקית לאלבניה, שב לביקור במולדתו ב-1993, זמן קצר לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי. הוא נשא עמו דרכון שהנפיק בעצמו כ"שליט בגלות", ובו נכתב כי מקצועו הוא "מלך". ב-1997 שב בשנית, לקראת משאל עם שנערך סביב השאלה האם להחזיר את המשטר המלוכני למדינה. ההצעה נדחתה ברוב של שני שלישים מהבוחרים, ולקה טען כי התוצאות זויפו. בעקבות עימותים אלימים שהתקיימו במדינה ונסובו סביב האשמותיו, הוא עזב אותה, ונדון שלא בפניו ל-3 שנות מאסר באשמת הסתה. ב-2002 קיבל חנינה ושב לאלבניה. ב-2006 הכריז כי אין לו עוד שאיפות פוליטיות. הוא נפטר בשנת 2011 בטירנה.
שירו שיר לפיהרר

| --- | --- |

 בימוי:  רוג'ר דה ברי
 הפקה:  מקס ביאליסטוק ליאו בלום
 כתיבה:  פרנץ ליבקינד
 מבוסס על:  אדולף היטלר
 דמויות:  אדולף היטלר אווה בראון
 מקום ההתרחשות:  גרמניה
 תקופת ההתרחשות:  מלחמת העולם השנייה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוגה:  מחזמר
 מספר מערכות:  2
 שפה:  אנגלית
שירו שיר לפיהרר או זמן אביב להיטלר: בילוי עליז עם אדולף ואווה בברכסטגאדן (באנגלית: Springtime for Hitler: A Gay Romp With Eva and Adolf at Berchtesgaden) הוא מחזמר פיקטיבי בסרטו של מל ברוקס משנת 1967 "המפיקים", כמו גם בעיבודו התיאטרלי של הסרט למחזמר, ובעיבוד הקולנועי של המחזמר לסרט. זהו מחזמר על אדולף היטלר, שנכתב על ידי פרנץ ליבקינד, נאצי בעבר ומחזאי בהווה, תפקיד אותו גילם במקור קנת' מארס (ובהמשך בראד אוסקר וויל פארל בגרסה הבימתית המקורית ובסרט הקולנוע משנת 2005 בהתאמה).
בסרט, המפיק מקס ביאליסטוק ורואה החשבון שלו ליאו בלום זוממים להוציא לפועל תוכנית הונאה: לצורך העלאת הפקה חדשה בברודוויי הם יגייסו מימון משמעותי על ידי מכירת 25,000% של המחזה, ואז יגרמו לו להיכשל, ולבסוף ישמרו את כל הכסף הנותר לעצמם. כדי לוודא שהמחזה יהיה כישלון טוטאלי, מקס בוחר ב-"שירו שיר לפיהרר" - מחזה חסר הטעם (שאותו הוא מתאר כ"מכתב אהבה לאדולף היטלר"), שוכר את הבמאי הגרוע ביותר שהוא יכול למצוא (רוג'ר דה-ברי, קריקטורה סטריאוטיפית של הומוסקסואל טרנסווסטיט), ולתפקיד הראשי של היטלר מלהק היפי חסר-אחריות בשם לורנצו סנט דובואה (הידוע גם בראשי התיבות של שמו - LSD) שבכלל הגיע בטעות לאודישן, לאחר שנכנס לתיאטרון הלא נכון.
סינופסיס

המחזמר מתחיל בקטע מוזיקלי, ששמו כשם המחזמר - "להיות או לא להיות" בשלב מסוים, הקטע המוזיקלי, המלווה ברקדנים במדי האס אה, יוצרים מבנה של צלב קרס בסגנונו של באזבי ברקלי. המחזה מזעזע מיד את כל הנוכחים בקהל למעט המחבר, וכאשר צופה אחד ויחיד פורץ במחיאות כפיים - הוא מיד ננזף ומושתק על ידי צופים אחרים שמסביבו. בעוד ההצגה ממשיכה הקהל מתחיל לצאת מאולם התיאטרון בהפגנתיות, ואז תחילה הסצנה הראשונה של המחזה, עם לורנצו סנט דובואה לבוש במדים נאצים מלאים ומדבר כמו ביטניק. הקהל הנותר מתחיל לצחוק בקול רם, בחושבו שמדובר בסאטירה, ולמשמע הצחוקים - הצופים שיצאו מהאולם חוזרים למקומותיהם.
המחזאי פרנץ ליבקינד חש סלידה מתגובת הקהל, נעמד מאחורי הבמה ומתיר את הכבל המחזיק את הווילון שנסגר. הוא ממהר לצאת אל הבמה, מתעמת עם הקהל ומתרעם על הטיפול במחזהו האהוב. במהלך העימות הזה שלו, פרנץ מקבל מכה בראשו ונופל. ההצגה נמשכת, והקהל מניח שההופעה שלו הייתה חלק מהמחזה.
המחזה מקבל ביקורות נלהבות, המבטיחות את הצלחתו הכלכלית (ואת הרשעתם של שני המפיקים, כאשר מעשה ההונאה שלהם יתגלה).
גרסאות שונות

בגרסת המחזמר ובסרט המוזיקלי המבוסס עליו, תפקידו של לורנצו סנט דובואה לא נכלל, ואת היטלר מגלם הבמאי דה-ברי, שמבצע שיר סולו "הייל לעצמי", בהופעה המזכירה את ג'ודי גרלנד. פרנץ ליבקינד היה בחירתו המקורית של מקס ביאליסטוק לגלם את היטלר, אבל בשל תאונה מצערת, הוא שובר את רגלו (באופן אירוני, שכן המונח "לשבור רגל" משמעותו "בהצלחה" בעולם התיאטרון) ומקס מבקש מדה-ברי לגלם את היטלר. במהלך ההצגה, מוצג לקהל צלב קרס באמצעות מראה גדולה, בדומה ל-"שורת המקהלה".
ב-2022 הוציאו בתוכנית הסאטירית ארץ נהדרת גרסה לשיר הנקראת ״זמן הבן-גביר״ הכולל את דמותו של יו"ר עוצמה יהודית, חבר הכנסת, איתמר בן גביר.
ראו גם

Hitler Has Only Got One Ball
פני הפיהרר
הערות שוליים

↑  Wise, Damon (15 באוגוסט 2008). "The making of The Producers". The Guardian. נבדק ב-12 בדצמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Friedman, Roger (20 באפריל 2001). "Springtime for Hitler and Boom Time for Broadway as Mel Brooks Musical Opens". Fox News. נבדק ב-12 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kashner, Sam (בינואר 2004). "The Making of The Producers". Vanity Fair. נבדק ב-12 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Crossland, David (9 באפריל 2009). "'The Producers' Debuts in Germany: It's Springtime for Hitler in Berlin". SPIEGEL ONLINE (באנגלית). Hamburg: Der Spiegel. נבדק ב-12 בדצמבר 2016. Heil to me I'm the Kraut who's out to change our history {{cite news}}:  (עזרה)
| המפיקים |
| --- | --- | --- |
| יוצרים ושחקנים | ג'ין ויילדר • זירו מוסטל • מל ברוקס • מתיו ברודריק • נייתן ליין |  |
| קולנוע | המפיקים (1967) • המפיקים (2005) |  |
| תיאטרון | המפיקים |  |
| שונות | שירו שיר לפיהרר • To Be or Not to Be (The Hitler Rap) |  |
| סרטי מל ברוקס |
| --- | --- | --- |
| סרטים | המפיקים (1967) • שנים עשר הכיסאות (1970) • אוכפים לוהטים (1974) • פרנקנשטיין הצעיר (1974) • סרט אילם (1976) • מתח גבוה (1977) • ההיסטוריה המטורפת של העולם (1981) • שיגעון בחלל (1987) • החיים בזבל (1991) • רובין הוד: גברים בגטקעס (1993) • דרקולה מת ואוהב את זה (1995) |  |
| ראו גם | שירו שיר לפיהרר (1967) • להיות או לא להיות (1983) • המפיקים (מחזמר, 2001) • המפיקים (סרט מוזיקלי, 2005) • פרנקנשטיין הצעיר (מחזמר, 2007) |  |
חנוך בר-שלום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1959
 פטירה:  1 במאי 2012 (בגיל 53 בערך)
 סגנון בישול:  מעורב, ים תיכוני
 השכלה:  קורס בישול ברשת מלונות דן
 ספרים:  "טיפים שמנים שאסור להחמיץ: שמן זית, חומץ בן-יין" "טעם של מקום" "עשבי תיבול: מתכונים לכשרון חושים"
 
חנוך בר-שלום (1959 - 1 במאי 2012) היה שף ועיתונאי ישראלי.
ביוגרפיה

בר-שלום, בנם של שלום ומלכה סעידי, נולד בשכונת כפר שלם בתל אביב וגדל ברמת גן. עם סיום שירותו הצבאי בנח"ל למד במכינה באוניברסיטה העברית בירושלים ועבד באחת מיחידות אכיפת הגבייה של מס הכנסה במשך שש שנים.
בגיל 29 נתקל בכתבה בעיתון על פתיחת קורס בישול של רשת מלונות דן. הבישול המשותף עם חבריו ללימודים והקניות בשוק מחנה יהודה היו תחילת החיבור שלו לבישול, והוא עזב את עבודתו והצטרף לקורס ומאז עסק בתחום.
בסיום הקורס החל לעבוד במספר מסעדות, בהן מסעדת "בוגרשוב 39", וכשבאחד הימים השף לא הגיע לעבודה הוא קיבל על עצמו להכין את ארוחת הצהריים ומאז הפך לשף של המסעדה. באחד הימים ראתה אותו עיתונאית האוכל אלינוער רבין, שהייתה סועדת קבועה במסעדה, בזמן שהוא מגיש מנה מסוגננת לאחת המלצריות, ולקחה אותו לערוך סטיילינג ל"ספר העוף", ומשם החל לעבוד בתחום הסטיילינג של צילומי האוכל.
בשנת 1992 הקים בר-שלום את הקייטרינג שלו, שאף נשא את שמו. לאחר שנה החל לפרסם טור בידיעות אחרונות, ובהמשך לייעץ קולינרית למספר חברות מזון ובתי מלון, בהם: "אל על", "מלון מצפה הימים", "המלון הסקוטי" ו"שטראוס-עלית".
מטבחו של בר-שלום התאפיין באוכל פשוט, איכותי וים תיכוני.
בשנת 2008 הוציא את ספר הבישול הראשון שלו, "טעם של מקום", בהוצאת מודן.
בר-שלום נפטר ב-1 במאי 2012, בגיל 52 כתוצאה מדום לב. נקבר בבית העלמין צוחר במועצה אזורית אשכול.
פרסומיו

טיפים שמנים שאסור להחמיץ :שמן זית, חומץ בן-יין - כרמל מזרחי, 2000
טעם של מקום - מודן, 2008.
עשבי תיבול: מתכונים לכשרון חושים - מועצת הירקות
יוסי מדר

יוסי מדר (נולד ב-7 בספטמבר 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

מדר גדל בשכונת כפר שלם בתל אביב ושיחק במחלקת הנוער של קבוצת בני יהודה תל אביב. בשנת 1987 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון, ולאחר מכן שיחק בקבוצות רבות, ביניהן שמשון תל אביב, הפועל רמת גן ובית"ר תל אביב.
לקראת עונת 1993/1994 הצטרף מדר להפועל תל אביב. כבר במחזור הראשון כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, שער ניצחון מול מכבי פתח תקווה באצטדיון רמת גן. בעונה זו כבש 11 שערים במדי הקבוצה, וכיכב במדיה לצידם של חיים רביבו וחזי שירזי. מדר כבש גם ברבע גמר גביע המדינה מול הפועל חיפה, וכן בחצי הגמר מול מכבי פתח תקווה, וסייע להפועל תל אביב להעפיל למשחק הגמר באותה עונה, אך בסיומה עבר לשחק בהפועל באר שבע.
מדר שהתחיל את העונה בבאר שבע והמשיך במכבי הרצליה, חזר להפועל תל אביב בקיץ 1995, והיה שותף להופעותיה הראשונות אי פעם בגביע אופ"א. יחד עם קז'ימיש מוסקאל, הוביל מדר את קישור הקבוצה לאחר עזיבתו של רביבו. גם בעונה זו כבש את שער הבכורה שלו במשחק מול מכבי פתח תקווה בגביע הטוטו, וכן כבש במחזור הראשון של הליגה, בניצחון 2-3 על הפועל באר שבע. ב-4 במאי 1996 כבש רביעייה בניצחון 0-5 על הפועל כפר סבא, ובסך הכל כבש 9 שערי ליגה בעונה זו. בעונת עונת 1996/1997 נקלעה הפועל תל אביב לתחתית הטבלה, ובמחזור ה-25 כבש מדר בדקה ה-85 את שער השוויון במשחק התחתית שנערך בהרצליה מול מכבי הרצליה, שהבטיח כמעט סופית את הישארותה של קבוצתו בליגה. בעונה זו הבקיע מדר 8 שערי ליגה במדי הפועל תל אביב, ובסיומה עזב את הקבוצה לאחר שהבקיע במדיה 28 שערי ליגה, ובסך הכל 34 שערים בכל המסגרות.
בקיץ 1997 עבר מדר לשחק במכבי עירוני אשדוד, ולאחר עונה אחת חזר לבני יהודה ושיחק במדיה שנתיים נוספות. לקראת עונת 2000/2001 חתם מדר במכבי נתניה, אך במחנה אימון שקיימה הקבוצה לפני פתיחת העונה נכנס מנג'ר הקבוצה, אורי מלמיליאן, לאחד החדרים של השחקנים, ושם מצא את מדר ושחקנים אחרים (משה גלאם, רונן בדש, ועקיבא מגרלשוילי) במהלך משחק קלפים. מדר, ששוחרר בעקבות האירוע מהקבוצה וחתם בהפועל כפר סבא, פנה למוסד לבוררות ושם נפסק כי נתניה תשלם לו כ-655 אלף שקל כפיצויים. מדר שיחק כשנה וחצי בכפר סבא, ולאחר שהסתיים הליך הבוררות הוחתם בנתניה ושם שיחק עד תום העונה.
בשנת 2002 עבר מדר לקבוצת הפועל רעננה, ולאחר ששיחק שנתיים במדי הקבוצה עבר למכבי רמת עמידר. בשנת 2005 עבר לקבוצת עירוני אור יהודה מליגה ב' ובקיץ 2006 פרש ממשחק פעיל. בסך הכל הופיע מדר ב-271 משחקים בליגה הבכירה בישראל, וכבש 68 שערים.
לאחר פרישתו ממשחק, שימש מדר כמאמן קבוצת הנוער של הפועל כפר שלם.
מדר נשוי ואב לשלושה ילדים, והוא עובד במחלקת התברואה בעיריית תל אביב-יפו.
הערות שוליים

↑  מדר חתם בהפועל כפר סבא, באתר וואלה, 1 בספטמבר 2000
↑  בורר ההתאחדות: יוסי מדר יפוצה על ידי מכבי נתניה ב-650 אלף שקלים, באתר ynet, 9 בדצמבר 2001
↑  גור מוטולה, יוסי מדר סיכם במכבי נתניה עד תום העונה, באתר ynet, 7 בינואר 2002
לראות את האור

"לראות את האור" הוא שיר שנכתב על ידי ברק פלדמן, הולחן על ידי אסף אמדורסקי, והוקלט על ידי הזמרת הישראלית אפרת גוש. הוא יצא לאור ביוני 2007 כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השני של גוש, הסליחה ואני (2007). במרוצת השנים הוקלט בידי עשרות אמנים כדוגמת עומר אדם, נינט טייב, דוד בן ארזה ואליאנה תדהר.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי השבועי של רשת ג' והראשון במצעד הרשמי של גלגלצ.
רקע ומשמעות

"לראות את האור" עוסק במפלתה של הדוברת, תוך שימוש במטפורה של "יער סבוך". לאורך השיר עוברת הדוברת תהליך, בתחילה נראה שהיא הגיעה למצב החדש ביד המקרה, ולאט לאט מסתגלת למצב החדש ואף נהנית ממצבו. השיר מסתיים בנימה אופטימית עם המסר העיקרי שהדוברת מצליחה להגשים את תקוותיה בכך שהיא "רואה את האור".
הדוברת מבינה שהדבר שבו עסקה היה לא רלוונטי ומשלימה עם ההווה שלה. בגלל עיבוד השיר ומילותיו העוסקות בתחייה מחדש, השיר מושמע בימי זיכרון ובעיקר ביום הזיכרון לשואה ולגבורה וביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. יום השידורים לזכרו של שדרן הרדיו עדי טלמור, אשר תוכנן על ידיו לפני ששם קץ לחייו, נפתח בקריינות מפי השדרנית יעל דן אשר לאחריו הושמע השיר בביצועה של אפרת גוש. בשנת 2017 ביצעה אליאנה תדהר את "לראות את האור" במסגרת פרויקט "שירים בכיכר 2017". לאחר השביעי באוקטובר 2023, הפך השיר למזוהה עם הטבח בפסטיבל נובה
גרסאות כיסוי

במרוצת השנים, הוקלט השיר עשרות פעמים בידי אמנים שונים כדוגמת:
בשנת 2011, בה ביצעו הזמרים עומר אדם ואפרת גוש את השיר במסגרת ספיישל טלוויזיוני של "צחוק מעבודה" שאורגן בחסות ארגון לתת.
בשנת 2017, בה ביצעה השחקנית והזמרת אליאנה תדהר את השיר במסגרת פרויקט "שירים בכיכר 2017".
בשנת 2017, בה ביצעה הזמרת רוני דלומי את השיר בטקס יום הזיכרון לשואה ולגבורה.
בשנת 2021, בה הקליט הזמר דודי בוזגלו את השיר לזכר רב-טוראי מידן ביטון שנפל במבצע צוק איתן.
בשנת 2022, בה ביצעה הזמרת טליה סול אזרזר את השיר במסגרת "הכוכב הבא 2022".
בשנת 2022, בה ביצע הזמר עדן חסון את השיר בטקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שאירע בהיכל התרבות מאיר ניצן ראשון לציון.
בשנת 2022, בה ביצעה הזמרת שירי מימון את השיר בטקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שאירע בבאר שבע.
בשנת 2023, בה ביצעו הזמרות אפרת גוש ונינט טייב את השיר במועדון הבארבי בתל אביב-יפו.
בשנת 2023, בה ביצעה השחקנית והזמרת אליאנה תדהר את השיר במשדר "זיכרון בסלון" עם פרויקט פסקול שלישי.
בשנת 2023, בה פורסם ביצוע של הזמר דוד בן ארזה שהופק במהלך מלחמת חרבות ברזל עבור ניצולי המסיבה ברעים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 19 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השנתי של רשת ג' | 13 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 13 |  |
|  ישראל | המצעד השנתי של ynet ורדיו תל אביב | 15 |  |
|  ישראל | רדיו חיפה | 15 |  |
|  ישראל | רדיו דרום | 15 |  |