stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרברט פונטינג
הערות שוליים

↑  אפסלי צ'רי-גארארד, "המסע הגרוע ביותר בעולם", עמ' 91-92
↑  צ'רי-גארארד, עמ' 218
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277022105171  BIBSYS: 90989134  BNE: XX4424628  BnF: cb12811289d (data)  CANTIC: a1047318x  CiNii: DA02108416  GND: 12056856X  ICCU: CFIV095709  ISNI: 0000 0000 8098 9568  LCCN: n79138917  MusicBrainz: 596ac50b-6b11-4d94-b31b-3a35842eec2e  NDL: 00473201  NLA: 36068701  NLK: KAC2018P3617  NSK: 000343700  NTA: 071220704  PIC: 1658  RERO: 02-A024184978  RKD: 383377  SNAC: w6t15g9b  SUDOC: 066924561  TePapa: 6500  Trove: 1206095  ULAN: 500001808  VIAF: 19805684   WorldCat (עם VIAF): 19805684 
החומה הסינית הגדולה, צילום של הרברט פונטינג מ-1907.
השמאל בפרלמנט האירופי

| --- | --- |

 מדינה:  האיחוד האירופי
 שם רשמי:  Confederal Group of the European United Left/Nordic Green Left 
 מנהיגים:  מאנון אוברי ומרטין שירדוואן
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים)
 אידאולוגיות:  סוציאליזם דמוקרטי   אירוסקפטיזם רך  מרקסיזם-לניניזם   אירוקומוניזם
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל רדיקלי
 נציגויות בפרלמנטים
 הפרלמנט האירופי:  46 / 720
 guengl.eu
 
השמאל בפרלמנט האירופי - השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק (GUE/NGL) היא מפלגת שמאל רדיקלי בתוך האיחוד האירופי שהוקמה ב-1995, קרי קבוצה פוליטית שפועלת בפרלמנט האירופי ומאחדת מפלגות שמאל סוציאליסטיות, מרקסיסטיות, סביבתניות, נאו-קומוניסטיות ועוד ממדינות האיחוד.
המפלגה הגדולה ביותר בקבוצה היא צרפת הבלתי-כנועה (La France Insoumise), שמחזיקה ב-9 חברי פרלמנט אירופאים (MEP), בעוד המספר הרב ביותר של MEP מגיע מאיטליה, שם יש 10 חברי פרלמנט שמתחלקים בין 2 מפלגות. לקבוצה יש שני יו"רים שותפים - מאנון אוברי ומרטין שירדוואן, ומי שהיה המועמד מטעמה לנשיאות הפרלמנט האירופי בבחירות ב-2024 הוא וולטר באייר, נשיא המפלגה הקומוניסטית האוסטרית לשעבר.
בבחירות לפרלמנט האירופי שהתקיימו במאי 2014 הגיע המפלגה להישג הטוב ביותר בתולדותיה, וזכתה ל-52 חברי פרלמנט מ-14 מדינות שונות, וכיום היא הקבוצה השביעית בגודלה בפרלמנט.
מבנה ארגוני

הקבוצה פועלת באופן פדרטיבי, כאיחוד של חברי פרלמנט אירופאים מ-14 מדינות ו-23 מפלגות לאומיות שונות. כלומר, על המפלגות להחזיק בעמדות דומות בנוגע לנושאי הליבה (שמאל כלכלי, סביבתנות, שמאל חברתי) אך כל מפלגה אחראית וריבונית בפני עצמה וכך יש פלורליזם של עמדות בתוך הקבוצה.
בנוסף, מעבר למפלגות החברות, מפלגות שלא נבחרו לאיחוד האירופי (או שאינן משתתפות בבחירות) יכולות לקבל מעמד של מפלגות שותפות ולהשפיע על הדיונים בתוך הקבוצה. הקבוצה פועלת בשיתוף פעולה יחד עם מפלגות-העל האירופיות, מפלגת השמאל האירופי (PEL), השמאל האנטי-קפיטליסטי האירופי (EACL) וברית השמאל הירוק הנורדי (NGLA); בהן חברות מפלגות ממדינות שאינן חברות באיחוד האירופי.
מפלגות חברות

| מדינה | רשימה לפרלמנט האירופי | מפלגה מקומית | ארגון בינלאומי (מפלגת-על אירופית) | MEPs |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קפריסין קפריסין | המפלגה הפרוגרסיבית של העם העובד | המפלגה הפרוגרסיבית של העם העובד | PEL (משקיפה) | 2 |
| צ'כיה צ'כיה | המפלגה הקומוניסטית של בוהמיה ומוראביה | המפלגה הקומוניסטית של בוהמיה ומוראביה | PEL (משקיפה) | 1 |
| דנמרק דנמרק | התנועה העממית נגד האיחוד האירופי | התנועה העממית נגד האיחוד האירופי | EUD | 1 |
| פינלנד פינלנד | ברית השמאל | ברית השמאל | PEL | 1 |
| צרפת צרפת | חזית השמאל | המפלגה הקומוניסטית הצרפתית | PEL | 2 |
| צרפת צרפת | חזית השמאל | מפלגת השמאל | PEL | 1 |
| צרפת צרפת | חזית השמאל | המפלגה הקומוניסטית של ראוניון |  | 1 |
| גרמניה גרמניה | די לינקה | די לינקה | PEL | 7 |
| גרמניה גרמניה | סטפן אק (עצמאי) | סטפן אק (עצמאי) |  | 1 |
| יוון יוון | סיריזה | סיריזה | PEL | 4 |
| יוון יוון | Popular Unity | Popular Unity |  | 1 |
| יוון יוון | סופיה סאקורפה (עצמאית) | סופיה סאקורפה (עצמאית) |  | 1 |
| אירלנד אירלנד | שין פיין | שין פיין |  | 3 |
| אירלנד אירלנד | לוק פלאנאגן (עצמאי) | לוק פלאנאגן (עצמאי) |  | 1 |
| איטליה איטליה | אירופה האחרת | מועמדים עצמאיים |  | 2 |
| איטליה איטליה | אירופה האחרת | Communist Refoundation Party | PEL | 1 |
| הולנד הולנד | המפלגה הסוציאליסטית | המפלגה הסוציאליסטית |  | 2 |
| הולנד הולנד | המפלגה לחיות (Partij voor de Dieren) | המפלגה לחיות (Partij voor de Dieren) |  | 1 |
| פורטוגל פורטוגל | בלוק השמאל | בלוק השמאל | PEL | 1 |
| פורטוגל פורטוגל | הקואליציה המאוחדת הדמוקרטית | המפלגה הקומוניסטית הפורטוגזית |  | 3 |
| ספרד ספרד | השמאל המאוחד | השמאל המאוחד | PEL | 5 |
| ספרד ספרד | פודמוס | פודמוס |  | 5 |
| ספרד ספרד | העם יחליט (Los Pueblos Deciden) | העם יחליט (Los Pueblos Deciden) |  | 1 |
| שוודיה שוודיה | Vänsterpartiet | Vänsterpartiet | NGLA | 2 |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | שין פיין (משתתפת בבחירות בצפון אירלנד בלבד) | שין פיין (משתתפת בבחירות בצפון אירלנד בלבד) |  | 1 |
| מדינה | שם המפלגה |  |
| --- | --- | --- |
| צרפת צרפת | הליגה הקומוניסטית המהפכנית |  |
| צרפת צרפת | מאבק הפועלים |  |
| אירלנד אירלנד | המפלגה הסוציאליסטית |  |
| יוון יוון | המפלגה הקומוניסטית היוונית |  |
| לטביה לטביה | המפלגה הסוציאליסטית של לטביה |  |
| קרואטיה קרואטיה | מפלגת העבודה הקרואטית |  |
| איטליה איטליה | מפלגת הקומוניסטים האיטלקים |  |
↓ מפלגות שהתפרקו ↓
| גרמניה גרמניה | מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי |  |
| יוון יוון | סינאספיסמוס |  |
| יוון יוון | דיקי- התנועה הסוציאל-דמוקרטית |  |
תוצאות לאורך השנים

| שנת בחירות | סה"כ מושבים בפרלמנט | +/– |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 34 / 567 |  |
| 1999 | 42 / 626 | 8 |
| 2004 | 41 / 732 | 1 |
| 2009 | 35 / 766 | 6 |
| 2014 | 52 / 751 | 17 |
| 2019 | 41 / 751 | 11 |
| 2024 | 47 / 720 | 6 |
הרמן פון גוטשאל

| --- | --- |

 לידה:  16 באוקטובר 1862 פוזנן, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  8 במרץ 1933  (בגיל 70) גרליץ, גרמניה הנאצית 
 הישג בולט:  היה מס' 15 בעולם בשנת 1894
 מד כושר מרבי:  2652 (באוקטובר 1894)
 מקצוע נוסף:  עורך עיתון ומחבר ספרים בשחמט
 מדינה:  גרמניה
 
הרמן פון גוטשאל  (בגרמנית: Hermann von Gottschall;‏ 16 באוקטובר 1862, פוזן – 8 במרץ 1933, גרליץ) היה שחמטאי גרמני ומחבר אטיודים שחמטאיים.
פון גוטשאל הגיע למקום השלישי בתחרות נירנברג 1883, ניצח בתחרות ברלין 1883, חלק מקום 13-14 בתחרות המבורג 1885 (ניצח: איזידור גונסברג), חלק מקום 17-18 בתחרות פרנקפורט 1887 (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי), חלק מקום שני עם ז'ק מיזס אחרי זיגברט טאראש בתחרות נירנברג 1888 וחלק מקום 5-8 בתחרות ברלין 1890 (ניצחו: עמנואל לסקר ואחיו ברטולד לסקר).
פון גוטשאל קיים שני דו-קרבות מול קורט פון ברדלבן. בשנת 1890 הפסיד 1-5 ובשנת 1895 הפסיד 1-4.
דר' פון גוטשאל ניצח בתחרות האלה 1892,  חלק מקום 8-9 בתחרות דרזדן 1892 (ניצח: זיגברט טאראש), חלק מקום 4-6 בתחרות קיל 1893 (ניצחו: קורט פון ברדלבן  וקארל אוגוסט ואלברודט), הגיע למקום ה-12 בתחרות קלן 1898 (ניצח: עמוס ברן), חלק מקום 11-12 בתחרות מינכן 1900 (ניצחו: גזה מארוצי, הרי נלסון פילסבורי וקרל שלכטר), חלק מקום 11-12 בתחרות הנובר 1902 (ניצח: דוד ינובסקי), הגיע למקום ה-13 בתחרות קובורג 1904 (ניצחו: קורט פון ברדלבן, קרל שלכטר ורודולף סוידרסקי), חלק מקום 15-16 בתחרות ברמן 1905 (ניצחו:  דוד ינובסקי וגזה מארוצי) וחלק מקום 14-15 בתחרות דיסלדורף 1908 (ניצח: פרנק מרשל).
פון גוטשאל הגיע למקום השלישי בתחרות ברסלב 1918, הגיע למקום התשיעי בתחרות ברסלב 1925 (ניצח: יפים בוגוליובוב), חלק מקום 7-8 בתחרות הנובר 1926 (ניצח: אהרון נימצוביץ') וחלק מקום 14-16 בתחרות באוטצן 1925.
פון גוטשאל היה העורך הראשי של העיתון Deutsche Schachzeitung והמחבר של הספרים:
Kleine Problem-Schule (Leipzig 1885), Der sechste Kongress des Deutschen Schachbundes. Breslau 1889 (Leipzig 1890)

Sammlung von Schachaufgaben (Leipzig 1898–1908)

Adolf Anderssen, Altmeister deutscher Schachspielkunst (Leipzig 1912) 

Streifzüge durch das Gebiet des Schachproblems (Berlin/Leipzig 1926)]
כמחבר סיומים ערך את הכרכים 4-5 בסדרת ספרי הסיומים, פרויקט אותו התחיל ז'אן דיפרן.
הערות שוליים

↑  Berliner Schachverband :: Turnier der Vereinigung Deutscher Schachmeister im Juli 1890
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462619905171  BIBSYS: 90152208  BnF: cb11254812v (data)  CANTIC: a11814718  GND: 10261685X  ISNI: 0000 0001 2102 7710  NKC: mzk2009492194  NTA: 071542477  VIAF: 84775610   WorldCat (עם VIAF): 84775610
ויקטור מדינה

אין תמונה חופשית
ויקטור מדינה (נולד ב-22 במרץ 1939) הוא כלכלן ישראלי, כיהן כמנכ"ל משרד האוצר, מנכ"ל בנק מזרחי, יו"ר כי"ל ומנהל המחלקה המוניטרית בבנק ישראל.
ביוגרפיה

מדינה נולד באלכסנדריה שבמצרים, למד בבית הספר הצרפתי בעיר. ב-1957 עלה לישראל עם הוריו ושלוש אחיותיו, נקלט בקיבוץ גניגר ועבד כפועל בניין. שירת בצה"ל בחיל התותחנים. סיים תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1972 סיים תואר שני בכלכלה מהאוניברסיטה העברית.
במקביל ללימודי תואר ראשון עבד כפקיד בבנק לאומי. ב-1967 החל את עבודתו בבנק ישראל במחלקת המחקר והתקדם עד לסגן מנהל המחלקה, ב-1979 מונה למשנה למנהל מחלקת מטבע חוץ. ב-1982 מונה למנהל המחלקה המוניטרית שהוקמה בבנק במסגרת מימוש התוכנית לארגונו מחדש. במהלך כהונתו הכניס לשימוש כלים חדשים ששימשו את בנק ישראל למימוש המדיניות המוניטרית, בהן הנפקת מלווה קצר מועד והקצאת הלוואות לבנקים המסחריים. ב-1986 מונה לחבר הנהלה בכיר בבנק וקיבל אחריות גם על מחלקת האשראי ומחלקת מטבע חוץ. ב-1987 פרש מהבנק לאור "חילוקי דעות מקצועיים" עם הנגיד מיכאל ברונו. בהמשך השנה מונה על ידי שר האוצר משה ניסים למנכ"ל משרד האוצר וכיהן בתפקיד במשך כשנתיים. הוא התפטר מספר חודשים לאחר כניסתו של שמעון פרס לתפקיד שר האוצר. לאחר פרישתו מונה למנהל חברת בת של הבנק הבינלאומי אך התפטר לאחר מספר שבועות.
בשנת 1990 מונה על ידי משה ניסים, שר התעשייה והמסחר, ליו"ר דירקטוריון כימיקלים לישראל וכיהן בתפקיד במשך כחמש שנים, במהלכן עברה החברה הפרטה. במאי 1995 מונה ליו"ר בנק מזרחי ובאוגוסט 1995 מונה למנכ"ל הבנק, הוא כיהן בתפקיד עד מאי 2004, במהלך כהונתו הוביל מדיניות שמרנית שהביאה להגדלה משמעותית ברווחיות ובתשואה על ההון של הבנק. סביב פרישתו התנהל דיון ציבורי באשר למענק פרישה שאושר לו בסך של 13.5 מיליון ש"ח, מבלי שדווח על כך בדו"חות הבנק, עד התערבות המפקח על הבנקים והרשות לניירות ערך. בספטמבר 2006 מונה לדירקטור בחברת כימיקלים בישראל ומכהן גם כדירקטור בחברות הבת רותם אמפרט נגב וכיל דשנים. במהלך 2007 כיהן כדירקטור חיצוני במגדל אחזקות ביטוח ופיננסים.
ביולי 2009 מונה לחבר בוועדה המייעצת למועצה הלאומית לכלכלה. באוגוסט 2009 מונה ליו"ר מגדל שוקי הון, הוא כיהן בתפקיד עד התפטרותו במאי 2011.
היה מועמד לנגיד בנק ישראל.
הערות שוליים

↑  מוסמכים ודוקטורים של האוניברסיטה בירושלים, דבר, 19 ביוני 1972
↑  ניסן לויתן, חיים ברקאי, בנק ישראל: חמישים שנות חתירה לשליטה מוניטרית, כרך 2, 2004, עמ' 187
↑  שלומי גולובינסקי ושלומי כץ, צמרת "מועדון המיליון" : השכירים המתוגמלים במשק, באתר ynet, 6 באפריל 2003
↑  תמר ברזילי, מענק הפרישה של ויקטור מדינה: 13.5 מיליון שקל, באתר ynet, 26 באוגוסט 2004
↑  יואב יצחק, ‏היועץ המשפטי של בנק המזרחי: פרי, מדינה ויונס לחצו עלי שאשנה את חוות דעתי, באתר גלובס, 27 בדצמבר 2004
↑  לילך ויסמן, ‏ויגודמן והמבורגר בוועדה המייעצת למועצה הלאומית לכלכלה, באתר גלובס, 5 ביולי 2009
↑  יוסי ניסן, ‏רשמית: ויקטור מדינה מונה ליו"ר מגדל שוקי הון, באתר גלובס, 17 באוגוסט 2009
ואראפ

| --- | --- |
דגל ואראפדגל ואראפ
 מדינה:  דרום סודאן דרום סודאן
 חבל ארץ:  בחר אל-ע'זאל
 בירת המדינה:  קוג'וק
 תאריך ייסוד:  2011 
 שטח:  31,027 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במדינה:  972,928 (2008)
  ‑ צפיפות:  31 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  8°10′0″N 28°4′0″E﻿ / ﻿8.16667°N 28.06667°E﻿ / 8.16667; 28.06667
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ואראפ (בערבית: واراب) הייתה אחת מעשר "המדינות", כלומר היחידות הפדרליות שהמרכיבו את דרום סודאן בין השנים 2011 ל-2015. שטח ואראפ הוא 31,027 קמ"ר ונכון ל-2008 עמדה אוכלוסייתו על 920,045 נפש. בירתה היא העיר קוג'וק.
הפרעת ילדות דיסאינטגרטיבית

הפרעת ילדות דיסאינטגרטיבית או Childhood disintegrative disorder, בראשי תיבות: CDD (מילולית: תסמונת פיצול/פירוד של ילדות) היא תופעה רפואית נדירה, הדומה לתסמונות הקשת האוטיסטית, שנכון לשנת 2013, לא נחקרה היטב. מעט המחקר שנעשה על התופעה, עוסק כמעט כולו בתיאורי מקרה. ככל הנראה, תופעה זו היא אותה תופעה, שהחוקר תיאודור הלר כינה בשם "שיטיון של גיל הילדות" (Dementia Infantilis), במאמרו משנת 1908.
פולמוס הגדרת התופעה, אפיונה ותפוצתה

תיאודור הלר היה בנו של מנהל בית ספר לעיוורים. בשנת 1904, כשהשלים תואר בפסיכולוגיה, הוא פתח בווינה מוסד חינוך מיוחד פנימייתי, לעשרים ילדים פגועים קוגניטיבית מכל העולם. הוא הוציא מאמרים אחדים על התופעות להן היה עד במטופליו ועל ריפוי בחינוך בכלל.
בשנת 1908 הלר תיאר במאמרו הראשון על "שיטיון הילדות", את סיפוריהם של שישה ממטופליו, שעד שנת חייהם השלישית או הרביעית, התפתחו באופן נורמלי לחלוטין ואז התחילה אצלם נסיגה תפקודית דרמטית ביותר, שכללה אובדן רוב או כל כושר הגיית והבנת השפה ואימוץ התנהגויות לא נורמליות. הלר תיאר את "שיטיון הילדות", כשלושים וחמש שנים לפני שהחוקר ליו קנר תיאר את האוטיזם הקלאסי ועשרות שנים לפני שהנס אספרגר תיאר את תסמונת אספרגר. לכן, הלר לא יכול היה לדון בקשת אוטיסטית ולא יכול היה לדעת כי בעיות תקשורת שמטופליו פיתחו דומות לאוטיזם (תחת זו הוא השתמש בתיאורים כמו "נראה כי הילד חדל לזהות את הוריו"). עבודתו של הלר לא זכתה לתשומת הלב לה זכו עבודותיהם של קנר ואספרגר במשך כמעט מאה שנה.
בין 2000–2013, הופיעה הגדרה לתסמונת זו ב-DSM-IV, המהדורה הרביעית של מדריך האבחנות של האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה. התסמונת הוכרה שם כחלק מהקשת האוטיסטית. על פי אותה הגדרה, ניתן היה לאבחן ב-CDD אנשים שעד גיל כלשהו, בין שנתיים ל-10, התפתחותם הייתה תקינה, אך מאותו גיל חלה אצלם נסיגה תפקודית דרמטית וברורה, שאחריה נותרה לו לקות תפקודית, שמתבטאת בשפה, בתקשורת בלתי-מילולית ובדפוסי התנהגות חזרתיים. כלומר, על פי הגדרה זו, CDD הוא אוטיזם הנרכש בשל גורם לא ידוע.
על פי אותו מדריך אבחון, PDD-NOS, שהוא תת-סוג של אוטיזם, מחייב הופעת תסמינים ראשונים לפני גיל שלוש; לכן, מי שחווה נסיגה תפקודית מהסוג המתואר בהגדרת ה-CDD בין גיל שנתיים לשלוש, יכול היה לקבל אבחון כ-PDD-NOS או כ-CDD באותה הצדקה. בסופו של דבר, ב-DSM-V (המהדורה החמישית של מדריך האבחון), שיצא במאי 2013, לא הופיעה כלל הגדרה ל-CDD. הטיעון המרכזי לכך היה מספר קטן מאוד של מאובחנים, שאינו מאפשר מחקר מסודר של התופעה; טיעון מרכזי שני היה הטלת ספק בשוני שבין המאובחנים כ-CDD לבין המאובחנים כאוטיסטים מכל סוג אחר, משום שאצל כשליש מהאוטיסטים, חלק מהאוטיזם הוא נרכש וחלק מולד.
נגד מחיקת ההגדרה נטען, כי למאובחנים כ-CDD יש מאפיינים ייחודיים, שאינם משותפים לשאר הקשת האוטיסטית, לא רק בתחום ההתפתחותי אלא גם בצורת התסמינים. למשל, הם מאבדים שליטה על הסוגרים ונוטים לאלימות. קיימים מאפיינים ייחודיים גם בתגובתם לטיפולים. מתנגדי מחיקת ההגדרה טוענים בנוסף לכך, שמכיוון שהטיפולים (התרופתיים והלא-תרופתיים) המקובלים לאוטיזם אינם יעילים דיים עבורם, מחיקת ההגדרה תהווה סתימת הגולל על חיפוש מזור עבורם.
הבדל תסמינים בולט בין CDD לבין סוגי אוטיזם אחרים הוא הבדל כמותי. אצל ה-CDD, הסימפטומים הקשורים בשפה חמורים מאוד ביחס למקובל בשאר הספקטרום ואילו הסימפטומים של התקשורת הלא מילולית, עשויים להיות פחות חמורים מן המקובל. ישנה סברה כי הסימפטומים השפתיים אינם מחלימים לעולם אצל ה-CDD, אולם, דווח בשני מחקרים כי בקבוצת מיעוט גדולה מקרבם נוצר במשך השנים שיקום ספונטני של יכולת הבנת הדיבור והם יכולים אפילו ללמוד להבין שפה שנייה.
הקשר לתסמונת לנדאו-קלפנר

תסמונת לנדאו-קלפנר היא סוג של אפילפסיה שגורם לאפזיה - איבוד איכות ההיגוי והבנת הדיבור, לעיתים עד איבוד מוחלט של מיומנות זו. תסמונת זו דומה ל-CDD הרבה יותר ממה שהיא דומה לסוגי אוטיזם אחרים, משום ששתי התופעות כוללות נסיגה תפקודית בתחום הדיבור; בחלק נכבד מתיאורי המקרה של CDD מזוהים התקפים שמזכירים במידה מסוימת התקפים אפילפטיים, ובחלק גדול מתיאורי המקרה הללו מתואר אובדן מוחלט של יכולת ההיגוי והבנת הדיבור.
עם זאת, יש גם הבדלים גדולים בין תסמונת לנדאו-קלפנר לבין CDD. בלנדאו-קלפנר, הנזק הוא ליכולת השפתית בלבד, בעוד שב-CDD יש נזקים גם ליכולות תקשורת לא-מילוליות ואימוץ התנהגויות לקויות, שחלקן משותפות לסוגי אוטיזם נוספים.
הערות שוליים

↑  Pediatr Res. 2009 Jun;65(6):591-8. Epidemiology of pervasive developmental disorders. Fombonne E.
↑  J Child Psychol Psychiatry. 1989 Sep;30(5):717-24. Disintegrative disorder or "late onset" autism. Volkmar FR, Cohen DJ.
↑  Journal of Research in Special Educational Needs • Volume 7 • Number 3 • 2007 137–141, Analysis of behavioural responding across multiple instructional conditions for a child with childhood disintegrative disorder, Stacy L. Carter and John J. Wheeler
↑  Eur Child Adolesc Psychiatry. 2002 Jun;11(3):108-14. Childhood disintegrative disorder. Re-examination of the current concept. Malhotra S, Gupta N.
1 2  J Autism Dev Disord. 2013 Feb;43(2):265-71. Revisiting Regression in Autism: Heller's Dementia Infantilis : Includes A Translation of Über Dementia Infantilis. Westphal A, Schelinski S, Volkmar F, Pelphrey K.
↑  J Autism Dev Disord. 2005 Dec;35(6):873-4. Childhood Disintegrative Disorder, an atypical presentation: a case report. Agarwal V, Sitholey P, Mohan I.
↑  J Child Neurol. 2013 Jan 22. Childhood Disintegrative Disorder: Distinction from Autistic Disorder and Predictors of Outcome. Rosman NP, Bergia BM.
↑  In defense of childhood disintegrative disorder. Kevin Pelphrey, Alexander Westphal, SAFARI, 2012
1 2  J Autism Dev Disord. 2011 Apr;41(4):497-504. Brief report: childhood disintegrative disorder: a brief examination of eight case studies. Homan KJ, Mellon MW, Houlihan D, Katusic MZ.
↑  Eur J Paediatr Neurol. 2009 Jul;13(4):367-9. Epub 2008 Jul 14. Corticosteroid treatment of behaviour, language and motor regression in childhood disintegrative disorder. Mordekar SR, Prendergast M, Chattopadhyay AK, Baxter PS.
↑  Expert Rev Neurother. 2009 Jun;9(6):825-33. Epilepsy-aphasia syndromes. Steinlein OK.
התיאטרון הרומי בתדמור

התיאטרון הרומי בתדמור הוא תיאטרון רומי השוכן בתדמור העתיקה במדבר הסורי. התיאטרון מתוארך למאה השנייה לספירה. שרידי התיאטרון שוחזרו ושוקמו, והוא שימש לפסטיבל השנתי של תדמור שהתקיים במבנה.
המבנה

התיאטרון מהמאה השנייה נבנה במרכזה של כיכר עירונית מוקפת באכסדרה בצורת חצי עיגול הנפתחת לכיוון השער הדרומי של תדמור. גודלה של הכיכר הוא 82 על 104 מטר ומקומה היה בצידה הדרומי-מערבי של הרחוב המרכזי שהיה בעל שורת עמודים. אזור הישיבה של התיאטרון.
האודיטוריום, אזור הישיבה של התיאטרון הוא בקוטר של 92 מטר. החלק התחתון של אזור הישיבה המיועד למעמד העליון, מקיף את האורכסטרה, והוא כולל 12 שורות המחולקות באמצעות מדרגות ל-11 אזורי ישיבה נפרדים. כיוונו הכללי של אזור הישיבה מופנה לכיוון צפון-צפון מזרח לכיוון הקארדו של העיר. הכניסה הראשית לאזור האורכסטרה היא ברוחב 3.5 מטרים, רחבת האורכסטרה מרוצפת באבן, קוטרה הוא 23.5 מטרים והיא מוקפת בקיר עגול בקוטר של 20.3 מטרים.
קיר קדמת הבמה הפרוסניום מעוטר בבליטות מלבניות המופרדות לסירוגין על ידי נישות. גודלה של הבמה הוא 45.5 מטר אורך ועומקה הוא 10.5 מטר. העלייה לבמה נעשית באמצעות שני גרמי מדרגות. הקיר מאחורי הבמה כולל 5 דלתות. דלת הכניסה הראשית במרכז הבמה מוקפת עמודים, כשמכל צד של הכניסה הראשית 2 פתחים נוספים. העמודים על הבמה מעוטרים בעיטור מהסדר הקורינתי.
בשנת 1950 פונה החול שכיסה את מבנה תיאטרון, והחלה פעולת השיקום של המבנה.
בחודש מאי 2015 נכבשה תדמור על ידי ארגון המדינה האסלאמית. מאז שימש מבנה התיאטרון כאתר בו בוצעו הוצאות להורג על ידי הארגון. במרץ 2016 צבא סוריה כבש מחדש את האתר, בגיבוי חיל האוויר הרוסי וחיילי ספצנאז. במאי 2016 בצעד סמלי התקיים מופע מוזיקלי על ידי התזמורת הסימפונית של מרינסקי בניצוחו של המלחין הרוסי ואלרי גרגייב. ברם, בדצמבר 2016 העיר נכבשה שוב על ידי דאעש ובינואר 2017 דווח שאנשי ארגון "המדינה האיסלאמית" החריבו את חזית התיאטרון הרומי בעיר.
הערות שוליים

↑  סוריה: דאעש הרס חלקים מהאמפיתיאטרון המפורסם בתדמור, באתר וואלה, 20 בינואר 2017
במת התיאטרון
אזור המושבים מכיוון הבמה
הנסיך הפרסי: שני כיסאות המלכות (משחק וידאו)

| --- | --- |

כרזת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  Playstation 2 NA: December 1, 2005 EU: December 2, 2005 GameCube, Microsoft Windows, Xbox NA: December 1, 2005 EU: December 9, 2005 Mobile NA: December 2, 2005 PlayStation Portable, Wii NA: April 3, 2007 EU: April 5, 2007 Mac OS X  NA: October 6, 2008
 סוגה:  הרפתקאות אקשן  פלטפורמה
 פיתוח:  Ubisoft Montreal  Ubisoft Casablanca
 הוצאה לאור:  Ubisoft
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית, איטלקית, ספרדית, גרמנית, צרפתית, רוסית 
 עיצוב:  קווין גולימאט
 סדרה:  The Prince of Persia
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Jade
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  PlayStation 2, GameCube, Microsoft Windows, Xbox, Mobile, PlayStation Portable, PlayStation 3, Wii, Mac OS X
 המשחק הקודם:  הנסיך הפרסי: הלוחם שבפנים
 www.princeofpersiagame.com
 
הנסיך הפרסי: שני כיסאות המלכות (באנגלית: Prince of Persia: The Two Thrones) הוא משחק מסוגת הרפתקאות ואקשן והמשחק השלישי בסדרת משחקי "הנסיך הפרסי" של חברת Ubisoft. המשחק שוחרר לקונסולות ה-Gamecube, Sony Playstation 2, Xbox ולמחשב האישי. בנוסף, המשחק עבר המרה לקונסולות ה-PSP וה-Wii תחת השם "הנסיך הפרסי: חרבות יריבות". גרסת ה-Wii עושה שימוש רחב בחיישני התנועה של שלט הקונסולה ובגרסת ה-PSP נוסף תוכן חדש ואפשרות למשחק מרובה משתתפים.
"שני כיסאות המלכות" הוא הפרק האחרון בסדרת "חולות הזמן", אבל לא האחרון שיצא לסדרה. המשחקים "הנסיך הפרסי: חולות נשכחים" והמשחק "קרבות הנסיך הפרסי" יצאו לאחריו, אך מבחינה עלילתית מתרחשים לפני אירועי "שני כיסאות המלכות".
משחקיות

המשחק משלב אלמנטים של קרב וחקירת אזורים ובשני האלמנטים ישנו שימוש רחב ביכולותיו האקרובטיות של הנסיך. לאורך רוב המשחק, הנסיך חוקר את ארמון המלוכה תוך שימוש ביכולות פארקור וריצה חופשית שבאות לידי ביטוי בריצה על קירות ובריחה ממלכודות. בחלק מהמשחק, הנסיך עושה שימוש בכרכרות ונאלץ להתחמק ממכשולים ומיריבים.
במהלך הקרבות, הנסיך יכול לעשות שימוש במהלכים אקרובטיים כמו לקפוץ לקיר ו"לשגר" את עצמו כלפי אויבים. הנסיך תוקף וחוסם מתקפות נגד בעזרת פגיון הזמן ויכול לעשות שימוש בכוחות הזמן שלו כמו לחזור אחורה בזמן לרגעים קצרים וכך להינצל ממוות או להאט את הזמן במהלך הקרב. הפגיון יכול להשתדרג בעזרת נעיצתו בסוג מיוחד של שערי זמן שהשחקן חושף ומנטרל במהלך הסיפור. שדרוג הפגיון מעניק לשחקן אפשרות לאגור בו יותר חול וכן מהלך חדש שהוא גל החול מהמשחק הקודם.
כמו במשחק הקודם, הנסיך מסוגל לקחת נשק ששייך לאויב שהוא הרג וכך להשתמש בו בתור נשק משני וליצור רצפי מתקפות ("קומבואים") ייחודיים. גם במשחק זה, אורך החיים של הנשק המשני הוא זמני ולבסוף הוא יכול להישבר. השחקן יכול גם להשליך את הנשק המשני על האויבים שמולו.
גרסת ה-Wii עושה שימוש בחיישני התנועה של שלט הקונסולה ומאפשרת לנסיך לתקוף בזמן נענוע השלט ולהחליף לנשק המשני.
מערכת ההתגנבות במשחק שופרה לעומת המשחק הקודם. הפעם, תקיפה חשאית לא רק עושה יותר נזק, אלא ישנה אפשרות לבצע "הריגה מהירה" בעזרת לחיצה על מקשים במהירות ובסדר ספציפי. אם השחקן פספס או לא לחץ בזמן, הנסיך מועף על ידי האויב ומתחיל קרב רגיל. הריגה מהירה קיימת גם בקרבות בוס והשחקן נאלץ ללחוץ במהירות על כפתור התקיפה בסדר ספציפי במטרה להרוג את הבוס. הקרבות כוללים מראות גרפיים של דם וגור, ולכן ניתן לכבות אותם בתפריט הראשי (בגרסת "חרבות יריבות" המיועדת לקונסולת ה-PSP המראות הגרפיים הוסרו מהמשחק).
בתחילת המשחק, הנסיך מפתח מעין "פיצול אישיות" בעקבות חשיפה לחולות הזמן בשם "הנסיך האפל". במהלך המשחק, הנסיך האפל (השוכן בראשו של הנסיך) מנהל איתו דיאלוג פנימי בקשר למטרת הנסיך וכן מעיר הערות עוקצניות לאחר הקרבות. בחלקים מסוימים, הנסיך משתנה לנסיך האפל ובמצב זה הנסיך לא יכול להשתמש בנשק משני ובמקום זאת משתמש בשרשרת פלדה שנעוצה בזרועו. בעזרת השרשרת ניתן לתקוף אויבים ולבצע מהלכים אקרובטיים כדי לעבור מכשולים שונים. בזמן השינוי, הנסיך מאבד נקודות חיים באטיות עד למצב של מוות. ניתן להחזיר נקודות חיים בעזרת שאיבת חול מאויבים או חפצים. ההריגה המהירה גם כן שונה ובניגוד למצב הרגיל, על השחקן לחנוק את אויביו במהירות בעזרת השרשרת או לערוף את ראשם תוך שימוש בלחיצה על מקש התקיפה כמה פעמים במהירות. השינוי יסתיים והנסיך יחזור לגופו הרגיל במגע עם מים.
כמו במשחק הקודם, גם פה ישנם אזורים סודיים שהשחקן יכול לחשוף המגדילים את מד החיים של הנסיך. האזורים הסודיים מעניקים לשחקן "קרדיטים" שדרכם הוא מסוגל לפתוח עבודות אמנות וצילומי מאחורי הקלעים שקשורים ליצירת המשחק.
הנסיך יכול לחדש את נקודות החיים שלו בעזרת שתייה ממזרקה ובאמצעותה גם לשמור את המשחק.
בקונסולת ה-PSP קיים מצב מרובה משתתפים שבו שני שחקנים יכולים להתחרות אחד בשני במרוצי רגליים תוך מעבר מכשולים שונים. בנוסף, גרסת המשחק מכילה קטעים נוספים שלא הופיעו במשחק המקורי כגון אזורים נוספים שבהם נעזרים בכרכרות ואתגרים נוספים במטרה לנטרל שערי זמן.
דמויות > הנסיך הפרסי

מדובב על ידי יורי לוונטל.
הפרוטגוניסט הראשי בטרילוגיית המשחקים. לאחר חזרתו מאי הזמן יחד עם קיילינה, הוא מבין שקו הזמן השתנה והיועץ המלכותי לא מת ופארה אינה מזהה אותו. בתחילת המשחק קיילינה נרצחת על ידי היועץ המלכותי וחולות הזמן משתחררים מגופה. החולות חודרים לגופו של הנסיך דרך פצע פתוח והנסיך, חמוש בפגיון הזמן שם פעמיו לארמון המלכות במטרה להרוג את היועץ המלכותי ולהשיב את השלום על כנו בממלכה. בעקבות נגע החולות, הנסיך מפתח אישיות שנייה בשם "הנסיך האפל" שמנסה לדרבן אותו לנקמה ביועץ המלכותי והפקרת תושבי בבל. הנסיך במסעו פוגש את פארה והשניים מתאהבים ובסוף המשחק נעשים זוג.
דמויות > הנסיך האפל

מדובב על ידי ריק מילר.
אלטר אגו של הנסיך שנוצר בעקבות חשיפה לחולות הזמן. הנסיך האפל משמש כמעין קול פנימי בראשו של הנסיך ומייצג את הצדדים האלימים והאנוכיים באישיותו. הנסיך האפל הוא קר, אכזרי וציני ומטרתו היא לדרבן את הנסיך לנקמה ביועץ המלכותי ובסופו של דבר לקחת שליטה על גופו. במהלך המשחק, הנסיך האפל משתלט על גופו של הנסיך ומשנה אותו למפלצת חול. בסוף המשחק, הנסיך מצליח להשתיק את הנסיך האפל אחת ולתמיד ומקבל שליטה מלאה על גופו.