stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרהם גרין
ספריו > ספרי מסעות

Journey Without Maps 1936
The Lawless Roads 1939
In Search of a Character: Two African Journals 1961
ספריו > אוטוביוגרפיה ועוד

A Sort of Life 1971
Ways of Escape 1980
A World of My Own 1992: יומן חלומות, יצא לאור לאחר מותו
Yours Etc, Letters to the Press 1945-1989
The Graham Greene Film Reader: Reviews, Essays, Interviews & Film Stories
לקריאה נוספת

Neil Sinyard, Graham Greene: a Literary Life, Palgrave Macmillan, 2003 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  גרהם גרין ברח למקסיקו בגלל תביעת הדיבה של שירלי טמפל, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2007
↑  הגרדיאן, אדם בגלי, מסעותי עם גרהם גרין, באתר הארץ, 28 ביוני 2007
↑  האיש שלהם בהוואנה, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2002
↑  הגרדיאן, האקדמיה השוודית חשפה: גרהם גרין ובורחס הובילו במועמדות לנובל בספרות ב–1967, באתר הארץ, 18 בינואר 2018
↑  שרה ליאל, האיש של גרהם גרין בג'ורג'טאון, באתר הארץ, 24 במרץ 2002
↑  קירק האניקט, האזרח ולס, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2006
↑  גרהם גרין, פרק מהספר "סוף הרומן", באתר הארץ, 9 באוקטובר 2022
↑   רונן טל, "סוף הרומן": גרהם גרין מציג שאלות גדולות על אמונה והתמסרות, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2022
↑  מרטין פ' נולאן, בשדות האורז עדיין חובשים כובעים מחודדים, באתר הארץ, 4 בפברואר 2003
↑  אורי קליין, המלצת השבוע, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2005
↑   משה גלעד, הדודה של חיי: ספר המסע האולטימטיבי חוגג 50, ורלוונטי מתמיד, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262184305171  PLWABN: 9810546335205606  BIBSYS: 90062258  BNC: 000034458  BNE: XX841297  BnF: cb11905807p (data)  CANTIC: a10459145  CiNii: DA00045574  GND: 11854179X  ICCU: CFIV000343  ISNI: 0000 0001 2101 6384  LCCN: n79021903  LNB: 000027475  MusicBrainz: 50c2d07b-13ca-41e3-b857-bfd1aef56857  NDL: 00441621  NKC: jn19990002859  NLA: 35148227  NLG: 108111  NLK: KAC199610762  NSK: 000044143  NTA: 068683669  RERO: 02-A003317475  SELIBR: 188647  SNAC: w6wm1bjs  SUDOC: 026901927  Trove: 842335  ULAN: 500224991  VcBA: 495/111090  VIAF: 59083415   WorldCat (עם VIAF): 59083415
ניו ג'רזי

ערך זה עוסק באחת ממדינות ארצות הברית. אם התכוונתם לאוניית מערכה, ראו .
ניו ג'רזי (באנגלית: New Jersey) היא מדינה בארצות הברית. המדינה, השוכנת בחוף המזרחי, היא אחת המדינות הקטנות בשטחן באיחוד והצפופה במדינות ארצות הברית. היא קרויה על שם האי ג'רזי שבאיי התעלה. ניו ג'רזי היא אחת משלוש עשרה המושבות המקוריות, אשר מרדו בשלטון הבריטי במהפכה האמריקנית, והקימו את ארצות הברית.
היסטוריה > עד המהפכה האמריקאית

המתיישבים הראשונים שהתיישבו באזור ניו ג'רזי עשו זאת, ככל הנראה, בתום עידן הקרח, בסביבות שנת 10,500 לפנה"ס. מתיישבים אלה היו ככל הנראה תרבות של ציידים נוודים. ההתיישבות הראשונה המתועדת בכתב היא התיישבות של מתיישבים אירופאים. בשנת 1497 ראה המגלה האיטלקי ג'ון קבוט את חופי ניו ג'רזי. ג'ובאני דה וראצאנו עבר לאורך החוף בשנת 1524 אולם לא נחת על החוף.
המגלה אשר מיפה את החופים של המדינה היה הנרי הדסון בשנת 1609. ב-4 בספטמבר 1609 נחת הדסון בכף מיי והיה האירופאי הראשון שדרך על חופי המדינה. הדסון חקר את מפרץ דלאוור, ומיפה את חופי המפרץ כאזור נוח להתיישבות. באותה עת התגוררו בשטח המדינה בני שבט הלנאפי.
ההתיישבות האירופאית הראשונה במדינה הייתה התיישבות של מתיישבים פינים ושוודים, אשר בשנת 1638 הקימו את פורט אלפסבורג ששימשה מרכז מסחרי אזורי באותה עת. בהמשך, ניו ג'רזי הפכה למושבה הולנדית, כחלק ממושבת הולנד החדשה שכללה את "אמסטרדם החדשה" (Nieuw Amsterdam) - כיום ניו יורק. אף שההולנדים לא הכירו בבעלות האינדיאנים על השטחים, הם רכשו את האדמות עליהם הם התיישבו (בין היתר את האי מנהטן). בשנת 1664 הפכה ניו ג'רזי לשטח אנגלי עם כניסת צי אנגלי בפיקודו של הקולונל ריצ'רד ניקולס למפרץ ניו יורק וכיבוש המושבה ההולנדית כמעט ללא התנגדות.
לאחר מלחמת האזרחים האנגלית חולקו המושבות של אנגליה באמריקה בין המלך צ'ארלס הראשון לאחיו, לימים המלך ג'יימס השני; ניו אינגלנד נותרה בידי צ'ארלס, ואילו אזור מרילנד וניו ג'רזי הועברו לג'יימס. ג'יימס העניק את שטח מדינת ניו ג'רזי לשני אצילים שהיו נאמנים לבית המלוכה במהלך מלחמת האזרחים: סר ג'ורג' קרטרט והלורד ג'ון ברקלי.
ברקלי מכר מחצית מהמושבה שלו ב-18 במרץ 1673 לקבוצה של קווקרים, בראשות ויליאם פן שביקשו להתיישב באזור. ניו ג'רזי חולקה לשתי מושבות - ג'רזי המערבית וג'רזי המזרחית. חלוקה זו הייתה בתוקף בין 1674–1702, עת אוחדו המושבות ומונה מושל מטעם בית המלוכה לשלוט עליהן.
היסטוריה > המהפכה האמריקאית

ניו ג'רזי הייתה אחת מ-13 המושבות שמרדו נגד השלטון הבריטי במהלך המהפכה האמריקאית.
ב-2 ביולי 1776, יומיים לפני שהקונגרס הקונטיננטלי השני הכריז על עצמאות ארצות הברית משלטון בריטניה, הכריז קונגרס המושבה על עצמו כבית המחוקקים של המדינה, וקיבל את חוקת המדינה. אולם על מנת למנוע מתחים פנימיים בין תומכי ההישארות תחת שלטון בריטניה לבין תומכי העצמאות הכריז הקונגרס כי אם ניו ג'רזי תגיע להסכמה עם בריטניה, החוקה לא תהיה בת תוקף.
נציגי ניו ג'רזי בקונגרס: ריצ'רד סטוקטון, ג'ון וית'רספון, פרנסיס הופקינסון, ג'ון הארט ואברהם קלרק חתמו על הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית נערכו מספר קרבות במדינה, והיא עברה מידי המורדים לצבא הבריטי ושוב לידי המורדים מספר פעמים. בשל קרבות חשובים אלה מכונה המדינה "צומת הדרכים של המהפכה" ("The Crossroads of the Revolution"). ב-25 בדצמבר 1776 חצה ג'ורג' וושינגטון עם הצבא הקונטיננטלי את נהר הדלאוור ותקף את הכוחות ההסיאנים הבלתי מוכנים שהיו בטרנטון (קרב זה מכונה כיום "קרב טרנטון"). ב-3 בינואר 1777 זכו כוחות האמריקאים בניצחון נוסף בקרב טרנטון השני, והביסו את הפרשים של קורנוואליס. זמן קצר לאחר מכן הפתיע וושינגטון את הכוחות הבריטיים בפרינסטון וכבש את העיר. בקרב מונמאות' לא הצליחו כוחותיו של וושינגטון להביס את כוחותיו של הנרי קלינטון.
בשנת 1783 התכנס הקונגרס הקונטיננטלי באולם נאסאו שבאוניברסיטת פרינסטון ובכך הפכה פרינסטון לבירת ארצות הברית למשך ארבעה חודשים.
ניו ג'רזי הייתה המדינה השלישית שאשררה את חוקת ארצות הברית, שהייתה מאוד פופולרית בניו ג'רזי מכיוון שאסרה על מדינות ניו יורק ופנסילבניה להטיל מכסים על סחורות מניו ג'רזי, אבל התירה לניו ג'רזי להטיל מכסים על סחורות שיובאו למדינה מאירופה. ב-20 בנובמבר 1789 הייתה ניו ג'רזי המדינה הראשונה שאשררה את מגילת הזכויות של ארצות הברית.
חוקת המדינה משנת 1776 נתנה זכות הצבעה לכל אזרחי המדינה שהיו להם נכסים מעל סכום מסוים. בפועל, החוקה נתנה זכות הצבעה לנשים ושחורים, אך לא לנשים נשואות שבאותה עת לא יכלו להיות בעלים על נכסים היות שכל נכסי המשפחה נרשמו על שם הבעל. בשנת 1807 העביר הקונגרס המדינתי חוק שפירש את החוקה כך שזכות ההצבעה תחול רק על גברים לבנים.
היסטוריה > המאה ה-19

ב-15 בפברואר 1804 הייתה ניו ג'רזי האחרונה ממדינות הצפון שהחליטה על ביטול העבדות. ביטול זה לא היה מיידי, והחוק קבע תקופת זמן וביטול חלקי של העבדות. עם תום מלחמת האזרחים האמריקנית נותרו בניו ג'רזי כתריסר עבדים. עם זאת, ניו ג'רזי סרבה בתחילה לאשרר את התיקונים לחוקה האוסרים על עבדות בכל שטחי ארצות הברית.
במהלך מלחמת האזרחים לא נערכו קרבות בשטח המדינה, אולם כ-80,000 מתושבי המדינה נלחמו עם כוחות הצפון.
בשנת 1844 נחקקה חוקת המדינה השנייה, והמחוזות של המדינה הפכו אזורי בחירה עבור סנאט המדינה.
במהלך המהפכה התעשייתית הפכה העיר פאטרסון למרכז תעשייתי. כלכלת המדינה עברה מבסיס חקלאי לבסיס תעשייתי, בעיקר ייצור טקסטיל, והתחבורה במדינה השתפרה עם הנחת מסילות ברזל וייסוד קווי ספינות קיטור.
היסטוריה > המאה ה-20

במהלך שנות ה-20 צמחה כלכלת המדינה, אולם הכלכלה נפגעה בצורה קשה בשפל הכלכלי הגדול.
בשנות ה-30 איפשרה המדינה לקבצנים לקבץ נדבות ברחובות במקום להשתמש בתקציב המדינה לשפר את המצב הקשה.
במהלך שתי מלחמות העולם הפכה ניו ג'רזי למרכז תעשייתי, ולמרכז לבניית ספינות מלחמה. סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה עלה הצפלין הינדנבורג באש ליד לייקהרסט.
בשנות ה-60 אירעו במדינה מספר מהומות על רקע גזעי, הראשונה שבהם ב-2 באוגוסט 1964, ומספר מהומות נוספות בשנת 1967 ו-1971.
בשנת 2012 בין התאריכים 23/10/12-25/10/12 פגעה סופת ההוריקן סנדי במדינת ניו ג'רזי, בסופה נספו עשרות בני אדם ונגרם נזק לרכוש במיליארדי דולרים.
גאוגרפיה

ניו ג'רזי גובלת בצפונה במדינת ניו יורק, במזרחה באוקיינוס האטלנטי, בדרומה בדלאוור ובמערבה בפנסילבניה.
ניו ג'רזי מחולקת לשלושה אזורים גאוגרפיים: ניו ג'רזי הצפונית, המרכזית והדרומית. ניו ג'רזי הצפונית מהווה חלק ממטרופולין העיר ניו יורק, ותושבי האזור מיוממים לניו יורק (עובדים במהלך היום בניו יורק ושבים בלילה לבתיהם). מרכז ניו ג'רזי הוא אזור פרוורי ברובו, בעוד שדרום ניו ג'רזי מהווה חלק ממטרופולין פילדלפיה שבפנסילבניה.
ממשל ופוליטיקה

בירת מדינת ניו ג'רזי היא העיר טרנטון. מושל המדינה הנוכחי הוא פיל מרפי מהמפלגה הדמוקרטית.
מושל ניו ג'רזי נחשב למושל בעל הסמכויות הרבות ביותר מכל מושלי מדינות ארצות הברית. המושל נבחר בבחירות כלל מדינתיות ובסמכותו למנות בעלי תפקידים רבים. עד שנת 2006 כיהן המושל גם כיו"ר סנאט המדינה, ובכך שלט למעשה גם על סדר היום של הרשות המחוקקת. תיקון לחוקת המדינה משנת 2005 שינה מצב זה.
בניו ג'רזי יש כיום 566 ערים ועיריות. כל שטחי המדינה שייכים לערים ועיריות אלה ואין שטחים שאינם שטח עירוני מסוג זה. ישנם חמישה סוגי שלטון מקומי בניו ג'רזי. מרבית ההבדלים הם היסטוריים וכיום ההבדלים המהותיים העיקריים הם בין רבעים, ערים ועיירות.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית נוטה המדינה להצביע עבור המפלגה הדמוקרטית. הסנאטורים המייצגים את ניו ג'רזי בסנאט הם בוב מננדז וקורי בוקר, חברי המפלגה הדמוקרטית. רוב המושבים בקונגרס המדינתי של ניו ג'רזי מוחזקים בידי המפלגה הדמוקרטית.
ממשל ופוליטיקה > מחוזות המדינה

ניו ג'רזי מחולקת מבחינה אדמיניסטרטיבית ל-21 מחוזות. חלוקה זו קיימת החל מראשית המאה ה-19, והיא מתבססת על חלוקה הקיימת מהתקופה הקולוניאלית.
תשעה הנבחרים של כל מחוז ומחוז נקראים "אנשים חופשיים" (Freeholder) ומכהנים יחד במועצת נבחרי האנשים החופשיים (Board of Chosen Freeholders) המנהלים כל מחוז.
בחלק מהחוזות המועצה משמשת הן כגוף מחוקק (חקיקה מקומית) ומפקח והן כגוף מבצע. בחלק מהמחוזות המועצה היא גוף מחוקק ומפקח בלבד, ואדם נוסף "פקיד המחוז" (County Executive) הנבחר בבחירות ישירות מכהן כגוף מבצע.
ממשל ופוליטיקה > חוקת מדינת ניו ג'רזי

חוקת המדינה אומצה בשנת 1947. החוקה קובעת כי במדינה יהיו שני בתי מחוקקים - סנאט בן 40 חברים, ואספה מכוננת של 80 חברים. כל אחד מ-40 מחוזות הבחירה בוחר סנאטור אחד ושני חברי בית נבחרים. בכל מחוז נבחר כל שנה המסתיימת בספרה זוגית שני חברי בית הנבחרים לתקופה של שנתיים. הסנטורים נבחרים כל שנה המסתיימת בספרה 1, 3 ו-7, ומכהנים בהתאמה שנתיים או ארבע שנים.
ממשל ופוליטיקה > בית המשפט העליון של ניו ג'רזי

בית המשפט העליון של ניו ג'רזי מורכב מנשיא בית המשפט העליון ומששה שופטים. כל השופטים ממונים על ידי מושל ניו ג'רזי בעצת ובהסכמת רוב חברי סנאט המדינה. השופטים מכהנים תקופה של שבע שנים, לאחריה הם יכולים להיות ממונים לתקופות נוספות של שבע שנים עד הגיעם לגיל 70.
כלכלה

המחלקה לאנליזה כלכלית של ניו ג'רזי העריכה את התוצר הכולל של המדינה בשנת 2018 ב-640 מיליארד דולרים. ההכנסה הממוצעת לתושב בניו ג'רזי, $51,358, היא השלישית בגובהה בארצות הברית. התקציב החציוני של משק בית הוא $55,146 - הגבוה מבין מדינות ארצות הברית. שניים ממחוזות המדינה כלולים ברשימת 100 המחוזות העשירים בארצות הברית. לנשים במדינה הכנסה ממוצעת לנפש הגבוהה ביותר מבין מדינות ארצות הברית.
התוצרת החקלאית של המדינה כוללת בקר, סוסים, ירקות, פירות, אגוזים, מאכלי ים ומוצרי חלב. המדינה מייצאת בעיקר חמוציות וחצילים. העיר האמונטון בדרום המדינה ידועה בייצור האוכמניות שלה, ונחשבת "בירת האוכמניות העולמית".
עיקר התוצרים התעשייתיים של המדינה כוללים מוצרים כימיים ותרופות, וכן מוצרי חשמל ודפוס. תיירות מהווה מרכיב חשוב בכלכלת המדינה - נכון לשנת 2001 המדינה מרוויחה למעלה מ-30 מיליארד דולר מדי שנה מתיירות.
בניו ג'רזי מצוי מתקן אחסון הנפט הגדול ביותר מחוץ לאסיה (רק במזרח התיכון מצויים מתקני אחסון גדולים יותר).
ניו ג'רזי מובילה בין מדינות ארצות הברית במספר החברות שהנהלתן נמצאת במדינה. 100 מתוך 500 החברות הגדולות בארצות הברית ממוקמות בניו ג'רזי.
נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי, המצוי במדינה, הוא השביעי מבין נמלי התעופה של ארצות הברית במספר העוברים בו. נמל ניוארק - אליזבת הוא נמל המכליות הגדול ביותר בעולם.
דמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דמוגרפיה > הערים הגדולות

ניוארק
ג'רזי סיטי
פטרסון
אליזבת
אטלנטיק סיטי
תרבות > מוזיקה

ניו ג'רזי מהווה מרכז עיקרי של מוזיקת הרוק ומוזיקת ראפ. מוזיקאים ידועים שהחלו את דרכם המוזיקלית בניו ג'רזי או נולדו במדינה הם ג'ון בון ג'ובי, ברוס ספרינגסטין, פרנק סינטרה, ויטני יוסטון, זמר הג'אז קאונט בייסי, להקת ולווט אנדרגראונד, קווין לטיפה, My Chemical Romance, האחים ג'ונאס, בנג'מין ברנלי (סולן וגיטריסט להקת ברייקינג בנג'מין) ועוד רבים. בתחום המוזיקה הקלאסית מייצגת התזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי.
תרבות > טלוויזיה וסרטים

סדרות טלוויזיה רבות וסרטי קולנוע רבים צולמו או מתרחשים בניו ג'רזי.
דרמת הטלוויזיה הסופרנוס מתארת את חייה של משפחת פשע מאורגן בניו ג'רזי, מצולמת ברחבי המדינה.
סצנות רבות מהסרט הסנדק משנת 1972 צולמו בניו ג'רזי, שהידועה שבהן - הסצנה בה אומרים "עזוב את האקדח, קח את הקנולי" צולמה על גדת נהר ההדסון.
הסרט ביג בכיכובו של טום הנקס משנת 1988 צולם במדינה וכן הסרט "מלחמת העולמות" משנת 2005, וזאת מאחר שתשדיר הרדיו המקורי של אורסון ולס מתרחש בעיירה גרוברז מיל במדינה. רבים מסרטיו של הבמאי קווין סמית' מתרחשים בניו ג'רזי.
תרבות > ספורט

לניו ג'רזי שלוש קבוצות בליגה העליונה, אולם שתיים מהן - החברות בליגת הפוטבול הלאומית (NFL) - משייכות עצמן לעיר ניו יורק.
| --- | --- |
 ניו ג'רזי דווילס, ליגת ההוקי הלאומית (NHL)  ליגת הפוטבול הלאומית (NFL): ניו יורק ג'איינטס  ניו יורק ג'טס  רד בול ניו יורק, ליגת הכדורגל העליונה (MLS)  גאוות ניו ג'רזי, ליגת הלאקרוס העליונה:  ליגות הבייסבול הנמוכות: אטלנטיק סיטי סרף  קמדן ריברסשארק  ניו ג'רזי קרדינלס  ניו ג'רזי ג'אקלס  ניוארק ברס  ג'רזי שור בלוקלואס  סומרסט פטריוטס  טרנטון ת'אנדר
תחבורה

הכביש הראשי העובר במדינה - הניו ג'רזי טרנפייק הוא אחד הכבישים הידועים והעמוסים ביותר בארצות הברית. כביש אגרה זה מקשר בין מדינת דלאוור לבין העיר ניו יורק, ומכונה בקיצור
"הטרנפייק" ("the Turnpike" ) היינו "כביש האגרה המהיר".
הכביש ידוע ביציאותיו המכונות על שם אנשים ידועים שמוצאם מניו ג'רזי כגון הממציא תומאס אדיסון, מזכיר המדינה והאוצר של ארצות הברית אלכסנדר המילטון, נשיאי ארצות הברית וודרו וילסון וגרובר קליבלנד, והסופרים ג'יימס פנימור קופר, ג'ויס קילמר ווולט ויטמן.
כביש עיקרי נוסף הוא גארדן סטייט פארקווי (Garden State Parkway) העובר לאורך הגבול של המדינה עם מדינת ניו יורק ומקשר את מטרופולין ניו יורק עם אטלנטיק סיטי.
נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי הוא אחד משדות התעופה העיקריים של ארצות הברית, ואחד משלושת שדות התעופה המשמשים את מטרופולין העיר ניו יורק.
גשר ג'ורג' וושינגטון, היוצא מן העיר פורט לי שבמחוז ברג'ן בצפון ניו ג'רזי, מחבר בינה ובין הרובע מנהטן שבניו יורק, מעל נהר ההדסון. זהו הגשר העמוס ביותר בעולם המשמש כלי רכב מוטוריים.
השכלה

מערכת ההשכלה הציבורית של ניו ג'רזי נחשבת לאחת הטובות ביותר בארצות הברית. בעיר פרינסטון מצויים שניים ממוסדות ההשכלה הגבוהה המובילים בעולם, אוניברסיטת פרינסטון והמכון למחקר מתקדם.
54% מבוגרי בתי הספר התיכונים ממשיכים ללמוד באוניברסיטאות ובמכללות (המדינה השנייה בהישג זה אחרי דקוטה הצפונית בה מספר מסיימי התיכון הממשיכים ללמוד במוסדות השכלה גבוהה הוא 59%). במסצ'וסטס אחוז זהה (54%) של בוגרים הממשיכים למוסדות השכלה גבוהה. בניו ג'רזי מתגוררים יותר מהנדסים ומדענים מבכל מדינה אחרת של ארצות הברית.
השכלה > מכללות ואוניברסיטאות

| --- | --- |
 אוניברסיטת פרינסטון  המכון למחקר מתקדם  אוניברסיטת דרו  אוניברסיטת ויליאם פטרסון  אוניברסיטת מונמאות'  אוניברסיטת ניו ג'רזי סיטי  אוניברסיטת סיטון הול  אוניברסיטת פיירלי דיקנסון  אוניברסיטת קין  אוניברסיטת ריידר  אוניברסיטת רוון  האוניברסיטה המדינתית מונטקלייר  אוניברסיטת ראטגרס, האוניברסיטה המדינתית של ניו ג'רזי  האוניברסיטה לרפואה ורפואת שיניים של ניו ג'רזי  המכון לטכנולוגיה של ניו ג'רזי  המכון לטכנולוגיה סטיוונס:  המכללה המדינתית תומאס אדיסון  מכללת בלומפילד  מכללת ברקלי,  מכללת ג'ורג'יאן קורט  מכללת ניו ג'רזי  מכללת סנטנרי  מכללת סנט אליזבט  מכללת סנט פיטרס  מכללת פליסיאן  מכללת קלדוול  מכללת ריצ'רד סטוקטון  מכללת רמפו
השכלה > מכללות קהילתיות

בניו ג'רזי 19 מכללות קהילתיות:
המכללה הקהילתית אטלנטיק קייפ שבמייז לנדינג
המכללה הקהילתית ברגן שבפרמוס
המכללה הקהילתית ברוקדייל שבלינקרופט - המכללה הקהילתית של מחוז מונמאות'
המכללה הקהילתית בורלינגטון שבפמברטון
המכללה הקהילתית קמדן שבבלקווד, קמדן וצ'רי היל
המכללה המחוזית של מוריס, רנדולף
מכללת מחוז קמברלנד, ויינלנד
מכללת מחוז אסקס, קמפוסים בניוארק ובווסט קאלדוול
מכללת מחוז גלאוצ'סטר, סיוול
המכללה הקהילתית של מחוז הדסון, ג'רזי סיטי
המכללה הקהליתית של מחוז מרסר, טרנטון
מכללת מחוז מידלסקס, אדיסון
מכללת מחוז אושן, טומס ריבר
המכללה הקהילתית מחוז פאסאייק, שבפטרסון, בואנאקי, ובויין
המכללה הקהילתית עמק רריטן, נורת' ברנץ'
המכללה הקהילתית סיילם, קרניז פויינט
המכללה הקהילתית מחוז ססקס, ניוטון
מכללת מחוז יוניון שבקנפורד, אליזבת, ובפליינפילד
המכללה הקהילתית מחוז וורן, וושינגטון
סמלי המדינה

| סמלי מדינת ניו ג'רזי> דגל.דגל ניו ג'רזי Flag of New Jersey | סמלי מדינת ניו ג'רזי> סמל.סמל ניו ג'רזי Seal of New Jersey | סמלי מדינת ניו ג'רזי> מוטו. | סמלי מדינת ניו ג'רזי> כינוי. |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | "חירות ושגשוג" "Liberty and prosperity" | "מדינת הגן" "Garden State" |
| עץ | פרח | ציפור | חיה |
| אלון אדום צפוני Northern Red Oak | סיגלית Viola | חוחית אמריקאית American goldfinch | סוס Horse |
ראו גם

מחוזות ניו ג'רזי
הערות שוליים

↑  NEW JERSEY STATE CONSTITUTION 1947(הקישור אינו פעיל, 10.1.2024)
↑  Bureau of Economic Analysis
↑  תוצר כולל
↑  "New Jersey", Religious Landscape Study, Pew Research Center
↑  "U.S. Census Bureau Data". U.S. Census Bureau. 2010. Retrieved 2011-07-13.
1 2  American FactFinder - Results
↑  "Annual Estimates of the Resident Population for Incorporated Places: April 1, 2010 to July 1, 2013"(הקישור אינו פעיל, 10.1.2024). census.gov. May 2014. Retrieved June 3, 2014.
↑  "Table 1. Annual Estimates of the Population of Metropolitan and Micropolitan Statistical Areas: April 1, 2010 to July 1, 2014" (CSV). 2014 Population Estimates. United States Census Bureau, Population Division. March 2015. Retrieved March 26, 2015.
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564324705171  BIBSYS: 14012449  BNE: XX458495  BnF: cb11941594g (data)  CiNii: DA04856003  GND: 4042004-8  ISNI: 0000 0004 0424 706X  LCCN: n80046086  MusicBrainz: a36544c1-cb40-4f44-9e0e-7a5a69e403a8  NARA: 10045265  NKC: ge291850  NLA: 35680168  NSK: 000568356  RERO: 02-A005238048  SUDOC: 027356132  Trove: 1039477  VIAF: 157102040   WorldCat (עם VIAF): 157102040 
אוניברסיטת ראטגרס שנוסדה בשנת 1766 כ"מכללת המלכה".
וודרו וילסון, מושל ניו ג'רזי והנשיא ה-28 של ארצות הברית
אטלנטיק סיטי, במבט דרומה, היא עיר נופש השוכנת לאוקיינוס האטלנטי, המהווה את מרכז תעשיית ההימורים של ניו ג'רזי
מפת צפיפות האוכלוסין של מדינת ניו ג'רזי
גשר ג'ורג' וושינגטון, המחבר בין ניו ג'רזי לניו יורק
מגדל קליבלנד שבאוניברסיטת פרינסטון
מלחמת העצמאות של קרואטיה

מלחמת העצמאות של קרואטיה הייתה מלחמה שהתחוללה בקרואטיה בין השנים 1991 ל-1995. המלחמה נערכה בין הממשלה הקרואטית, שעל בסיס הזכות להגדרה עצמית הכריזה על עצמאות ארצה מיוגוסלביה, לבין הצבא העממי היוגוסלבי והסרבים המקומיים, שהקימו את הרפובליקה הסרבית של קראינה (אנ').
בתחילתה המלחמה התנהלה בין כוחות המשטרה הקרואטים לבין הסרבים תושבי קרואטיה. עם התחזקות השליטה הסרבית בצבא העממי היוגוסלבי, החלו יחידות הצבא הזה, בשיתוף עם כוחות סרבים מבוסניה וצבא מונטנגרו לסייע לסרבים הנלחמים בקרואטיה. הקרואטים שאפו להקים מדינה ריבונית נפרדת מיוגוסלביה, והסרבים המקומיים, בתמיכת סרביה ובהמשך גם בתמיכת רפובליקה סרפסקה מבוסניה ומונטנגרו, התנגדו לפרישה ורצו להמשיך באיחוד עם סרביה כחלק מיוגוסלביה או מסרביה רבתי. הם חששו מפני מעמדם כמיעוט אתני בקרואטיה העצמאית וביקשו כי שטחים שבהם היוו רוב בתוך קרואטיה ובבוסניה השכנה, יסופחו לסרביה, או יתאגדו למדינה סרבית חדשה בעלת זיקה לסרביה. על מנת להגשים את שאיפותיהם להגדרה עצמית הסרבים החלו לנהל מאבק מזוין. התנגדותם לעצמאות פורשה על ידי הקרואטים כרצון להקים את "סרביה הגדולה" בשם אידאולוגיה לאומנית "וליקוסרבית". בתחילת המלחמה ניסה הצבא העממי היוגוסלבי לכבוש את קרואטיה ולהכריחה בכוח להישאר חלק מיוגוסלביה.
בקרואטיה, המלחמה מכונה מלחמת המולדת (Domovinski rat), או לפעמים התקיפה הווליקוסרבית (Velikosrpska agresija). בסרביה, הכינוי הנפוץ הוא המלחמה בקרואטיה (Рат у Хрватској) או נדיר יותר, "המלחמה בקראינה".
הצדדים הלוחמים > הכוח היוגוסלבי (סרבי)

הצבא העממי היוגוסלבי (JNA) נוסד במהלך מלחמת העולם השנייה כדי לבצע לוחמת גרילה נגד כוחות הציר. ההצלחה של הפרטיזנים גרמה ל-JNA לבסס חלק ניכר מתורת הלחימה שלו על לוחמת גרילה. לאור מעמדה המיוחד של יוגוסלביה באירופה, ציפו יוצרי התוכניות האסטרטגיות להגנת יוגוסלביה להתקפה מצד נאט"ו או מצד ברית ורשה. מתוך הבנה שכל הנראה יוגוסלביה לא תעמוד בהתקפה עתידית, החליט ה-JNA להתבסס על אסטרטגיית גרילה, דבר שעמד לרעתו במלחמת העצמאות, מאחר שבה ה-JNA היה הצד התוקף ולא נהנה מתמיכת העמים ששאפו לפרק את יוגוסלביה ולזכות בעצמאות מלאה.
על פניו נראה ה-JNA ככוח חזק, עם כ-2,000 טנקים ו-300 מטוסי סילון (כולם מתוצרת מקומית או סובייטית). עם זאת, בשנת 1991 היה רוב הציוד כבר בן למעלה משלושים שנה: טנקי T-54 ומטוסי מיג 21 60% ו-40% מכוחות השריון והאוויר בהתאמה. מספר החיילים בצבא עמד על כ-170,000 לוחמים, כאשר מתוכם קרוב ל-70,000 היו קצינים מוסמכים. רוב החיילים בצבא היו סרבים.
הצדדים הלוחמים > הכוח הקרואטי

בתחילה הכוח הקרואטי היה קטן וחסרו לו יחידות רבות. את מקומן של יחידות אלו תפסו כוחות המשטרה הקרואטית אשר נלחמו ברוב הקרבות שנערכו בשלבי המלחמה המוקדמים. ב-11 באפריל 1991 הוקם "כוח המגן הקרואטי", שב-1993 הפך לצבא קרואטיה. לצבא החדש היה מחסור רב בציוד. רבות מיחידותיו היו מצוידות למחצה או מצוידות בציוד ישן מימי מלחמת העולם הראשונה. בנוסף, היה לצבא מספר זעום של טנקים ומספר זעום של מטוסים אזרחיים אשר עברו הסבה למטוסי הפצצה.
בתחילת אוגוסט 1991 מנו הכוחות הקרואטים פחות מ-20 חטיבות. לאחר גיוס שהחל באוקטובר, גדל הצבא לכדי 60 חטיבות ועוד 37 גדודים עצמאיים. במהלך 1991–1992 התגייסו לצבא קרואטיה כ-450 זרים, בעיקר מבריטניה (140), צרפת (70) וגרמניה (55). בסוף 1991, לאחר מספר ניצחונות בקרבות שנערכו על בסיסים יוגוסלבים בקרואטיה, נתפס ציוד צבאי רב, שעזר לצייד את הצבא הקרואטי בצורה טובה יותר. עד לסוף המלחמה השתנה מאזן הכוחות הלוחמים, והצבא הקרואטי הפך לעדיף (בעיקר בעזרת צבא בוסניה והרצוגבינה).
מהלך המלחמה > 1991 - פרוץ המלחמה

בתחילת 1991 שני הצדדים נקטו בפעולות תעמולה, על מנת לעודד שנאה אתנית כנגד הצד השני .
בתחילת חודש מרץ, בעקבות התקפה של לוחמים סרבים על כוחות משטרה באזור פקרק, החריף העימות לכדי קרבות של ממש באזורים קרואטיים בעלי רוב סרבי. ההרוג הראשון במלחמה היה יוסיפ יוביץ', איש משטרה קרואטי שנהרג בסוף מרץ במהלך תקרית באגמי פליטביצה.
במרץ ובאפריל 1991 החלו הסרבים בקרואטיה לבצע מהלכים להתנתקות מקרואטיה. ישנו ויכוח על מידת המעורבות של הממשלה הסרבית בהנהגת מילושביץ' במהלכים אלה. לאחר מכן הוכרזה האוטונומיה הסרבית של קראינה (אנ') שהכילה למעשה את כל השטחים הקרואטיים בהם היה רוב סרבי. ממשלת קרואטיה ראתה במהלך זה פתיחת מרד נגד שלטונה.
מראשית המרד ועד לסוף אפריל 1991 נרשמו כ-200 תקריות אש וכ-89 התקפות של כוחות סרבים על המשטרה הקרואטית. בעקבות כך הורה השר לביטחון הפנים הקרואטי על גיוס והכשרה של יחידות משטרה מיוחדות רבות. ב-9 באפריל 1991, הורה נשיא קרואטיה טוג'מן לשנות את שמם של כוחות המשטרה המיוחדים ל-Zbor Narodne Garde ("המשמר הלאומי"), אירוע שסימן את הקמתו של צבא קרואטי עצמאי.
עימותים משמעותיים בתקופה זו כללו את המצור על קיג'ו, בו למעלה מאלף בני אדם היו נצורים בכפר הדלמטי קיג'ו, ואת "רציחות בורובו סלו", יישוב בו התחוללו קרבות בין המשטרה הקרואטית למילציות סרביות שבמהלכם נהרגו 12 שוטרים קרואטים. האלימות גברה בכפרים באזור סלאבוניה המזרחית והתחוללו קרבות בין המשטרה למיליציות סרביות, כדוגמת קרבות דוברניק וסוטין.
ב-15 במאי היה אמור לעלות סטפן מסיץ' לראשות שלטון יוגוסלביה במסגרת הסכם השלטון המשותף הדיפלומט הקרואטי. הסרבים סיכלו את מינויו בעזרת השגת רוב נגד בהצבעה (בעזרת קוסבו, מקדוניה וויבודניה), ולמעשה נוצר מצב בו ליוגוסלביה לא היה ראש מדינה (אשר משמש גם כמפקד העליון של הצבא). לאחר יומיים נעשה ניסיון להצבעה חוזרת על מנת לאשר את המינוי אך גם הצבעה זו נכשלה. אנטה מרקוביץ, ראש ממשלת יוגוסלביה באותו זמן, הציע למנות ועדה בת מספר משתתפים אשר תחזיק בסמכויות הנשיא, אולם מהלך זה סוכל בידי קרואטיה. לבסוף, לאחר 6 שבועות נפתר המשבר ומסיץ' עלה לנשיאות, והיה לנשיא הלא קומוניסטי הראשון במדינה מזה חמישה עשורים.
מהלך המלחמה > 1991 - פרוץ המלחמה > הכרזת העצמאות הקרואטית

ב-19 במאי 1991 קיימו שלטונות קרואטיה משאל עם על עצמאות, עם אפשרות להישאר ביוגוסלביה כאיחוד משוחרר. הרשויות המקומיות הסרביות פרסמו קריאות לחרם על המשאל, שלהם נענו סרבים רבים בקרואטיה. משאל העם עבר עם 94% בעד היפרדות מיוגוסלביה.
לאחר מכן, ב-28 במאי קיים הצבא הקרואטי החדש מצעד צבאי ברחובות העיר זאגרב.
הפרלמנט של קרואטיה הכריז על עצמאות קרואטיה ופיזר את הקשר עם יוגוסלביה ב-25 ביוני 1991. החלטת הפרלמנט הקרואטי הוחרמה חלקית על ידי סגני הפרלמנט השמאליים. הקהילה האירופית והוועידה לביטחון ושיתוף פעולה באירופה דחקו ברשויות הקרואטיות לעכב את ההכרזה בשלושה חודשים.
ממשלת יוגוסלביה הגיבה להכרזות העצמאות של קרואטיה וסלובניה (אשר בוצעה זמן מה קודם) כאשר ראש ממשלת יוגוסלביה אנטה מרקוביץ' הכריז על ההחלטות כלא חוקיות ובניגוד לחוקה של יוגוסלביה, ותמך ב-JNA שיפעל להבטחת האחדות המלאה של יוגוסלביה.
קרואטיה הסכימה ל"הסכם בריוני" שכלל את הקפאת הכרזת העצמאות שלה למשך שלושה חודשים, מה שהקל מעט על המתחים.