stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוח השנה השומרוני
הערות שוליים

↑  בספר בראשית נמנות שנות חייהם של הקדמונים כך שבהכרח הייתה שיטת תיארוך. בנוסף מוזכרים בשנות המבול שנים וחודשים.
↑  ספר שמות, פרק ל"ד, פסוק י"ח
↑  ספר שמות, פרק י"ג, פסוק ד'
↑  לא ברור מה הרווח בחישוב זה, אין שום התאמה בין שני המחזורים
↑  ספר דברים, פרק ט"ז, פסוקים ט'–י'
↑  ראו ערך מורחב ממחרת השבת
↑  כך הלוח במקורו, עד גיבוש הלוח העברי הקבוע.
↑  כנ"ל
↑  הגאולה השומרונית היא התגלותו של התהב, חזרה בתשובה של כל בני ישראל (ובכלל זה היהודים ושיבת עשרת השבטים) והתגלות המשכן ובניית בית המקדש בהר גריזים. ראו בערך הדת השומרונית פסקה עיקרי האמונה השומרונית העיקרון החמישי
↑  ראו עוד יצחק בן-צבי, ספר השומרונים, בפרק 'הכרונולוגיה השומרונית' יד יצחק בן-צבי, תש"ל.
| לוחות שנה |
| --- | --- | --- |
| מערכות | ירחי • שמשי • ירחי-שמשי |  |
| לוחות בשימוש | עברי • גרגוריאני • מוסלמי • איראני • הינדי • קופטי • אתיופי • סיני • פרסי • בהאי • צפון קוריאני • שומרוני • קראי • הולוקני |  |
| לוחות היסטוריים | בבלי • אטי • ביזנטי • יוליאני • מאיה • מהפכני סובייטי • מהפכני צרפתי • רומי • שוודי • אצטקי • קומראני • ערבי טרום-אסלאמי • מצרי |  |
| השומרונים |
| --- | --- | --- |
| כללי | שומרונים • הדת השומרונית • הר גריזים • היתבין בשמרין |  |
| היסטוריה | מקדש השומרונים בהר גריזים • מרידות השומרונים • מוזיאון השומרונים - גריזים |  |
| לשון | אלפבית שומרוני • עברית שומרונית • ארמית שומרונית • ניקוד שומרוני |  |
| חיבורים | נוסח שומרון (ספר אבישע, התרגום השומרוני) • תיבת מרקה • אסאטיר • ספר יהושע השומרוני • תולידה • קמעות שומרוניים |  |
| דת | הכהן הגדול השומרוני • לוח השנה השומרוני |  |
| דמויות ידועות | בבא רבה • אבו אל-חסן מצור • יוליאנוס בן צבר • אברהם בן יעקב הדנפי • אהרן בן מניר • מלתקי • סנבלט • שמעון הקוסם • אבו אל-פתח |  |
| התייחסות בדתות אחרות | השומרונים בהלכה • השומרוני הטוב |  |
לארה קרופט

| --- | --- |

לארה קרופט, כפי שמופיעה במשחק Shadow of the Tomb Raider
 שם סרט:  טומב ריידר (2001), טומב ריידר 2: סוד החיים (מבוססים על הביוגרפיה הראשונה)   טומב ריידר (2018) (מבוסס על הביוגרפיה השלישית)
 הופעה ראשונה:  טומב ריידר (1996) (ביוגרפיה ראשונה)   טומב ריידר: אגדה (ביוגרפיה שנייה)   טומב ריידר (2013) (ביוגרפיה שלישית)
 הופעה אחרונה:  טומב ריידר: עשור (ביוגרפיה ראשונה)   עולם תחתון (ביוגרפיה שנייה)   Shadow of the Tomb Raider (ביוגרפיה שלישית)
 יוצרים:  טובי גארד
 גילום הדמות:  אנג'לינה ג'ולי (סרטים – טומב ריידר (2001) וטומב ריידר 2: סוד החיים)   אליסיה ויקנדר (הסרט טומב ריידר (2018))
 דיבוב:  שלי בלונד (טומב ריידר (1996), ביוגרפיה ראשונה)   ג'ודית' גיבונס (טומב ריידר 2 ו-3, ביוגרפיה ראשונה)   ג'ונל אליוט (טומב ריידר: המהפכה האחרונה – טומב ריידר: מלאכית האופל, ביוגרפיה ראשונה)   קילי הוז (כל המשחקים בביוגרפיה השנייה)   קאמילה לודינגטון (כל המשחקים בביוגרפיה השלישית)
 מידע
 סטטוס:  פעילה
 גיל:  56 (ביוגרפיה ראשונה)   47 (ביוגרפיה שנייה)   32 (ביוגרפיה שלישית)
 תאריך לידה:  14 בפברואר 1968 (ביוגרפיה ראשונה)   14 בפברואר 1977 (ביוגרפיה שנייה)   14 בפברואר 1992 (ביוגרפיה שלישית)
 מקום לידה:  וימבלדון 
 גזע:  בת אדם
 מין:  אישה
 מקצוע:  ארכאולוגית, הרפתקאנית, שודדת קברים
 כלי נשק:  צמד אקדחים  חץ וקשת רובה
 אזרחות:  בריטית
 דמויות קשורות
 משפחה:  לורד הנשינגלי קרופט (אבא, ביוגרפיה ראשונה)   לורד ריצ'רד קרופט (אבא, ביוגרפיה שנייה ושלישית)   ליידי קרופט (אמא, ביוגרפיה ראשונה)   ליידי אמיליה קרופט (אמא, ביוגרפיה שנייה ושלישית)   קונרד רוט (אפוטרופוס, ביוגרפיה שלישית)
 חברים:  יונה מייבה (ביוגרפיה שלישית)   סמנתה נישימורה (ביוגרפיה שלישית)
 אויבים:  ג'קלין נטלה (ביוגרפיה שנייה)   אמנדה אוורט (לשעבר, ביוגרפיה שנייה)   ארגון "טריניטי" (ביוגרפיה שלישית)
 
אליסון קרול מגלמת את דמותה של לארה קרופט למשחק הווידאו, 2008
התפתחות דמותה של לארה קרופט בסדרת משחקי "טומב ריידר" מהביוגרפיה הראשונה ועד השנייה.
לארה קרופט (באנגלית: Lara Croft) היא דמות בדיונית. גיבורת סדרת משחקי הווידאו "טומב ריידר" ושני סרטים בשם זה.
ביוגרפיות בדיוניות

ללארה נכתבו שלוש ביוגרפיות שונות. הביוגרפיה הראשונה נכתבה בצאת המשחק הראשון ולפיה לארה נכון לספטמבר 2018 בת 50. הביוגרפיה השנייה נכתבה כדי להתאים את לארה למשחקים חדשים בסדרה, ובכך להפוך אותה לצעירה יותר. הביוגרפיה השלישית נכתבה כדי לתת צד חדש לדמות וכדי להצעיר אותה יותר בשביל המשחקים החדשים בסדרה.
ביוגרפיות בדיוניות > הביוגרפיה הראשונה

לארה קרופט (נולדה ב-14 בפברואר 1968) היא בתו של לורד הנשינגלי קרופט. היא גדלה באחוזה מפוארת השייכת למשפחתה וחונכה במוסדות לבני אצולה במעמדה. החל מגיל שלוש היא התחנכה על ידי מורה פרטית, ובגיל 11 עברה לבית הספר וימבלדון לבנות.
בגיל 16 עברה לפנימיית "גורדונ'סטאון", שם סיימה את לימודיה בגיל 18. לאחר מכן עברה לתיכון בשווייץ, וסיימה בו את לימודיה בגיל 20.
לארה למדה סקי במהלך שהותה בשווייץ; סקי הפך לספורט החביב עליה, והיא נהגה לבלות את חופשותיה בסקי בהרי ההימלאיה. באחת החופשות, מטוסם של לארה וחבריה התרסק על הר מושלג, ולארה הייתה היחידה ששרדה. כתוצאה מההתרסקות איבדה לארה את זיכרונה ונשאר לה חלקיק קטן של זיכרון מחיי האצולה שהיו לה. ההתרסקות והעובדה שהיא שרדה שינו את חייה של לארה, וכך גם ביקור שלה לאחר מכן בכפר מבודד ומרוחק. היא החליטה שנמאס לה מחיי האצולה המשעממים, ובחרה להפוך לשודדת קברים (באנגלית "טומב ריידר", כשם המשחק).
ביוגרפיות בדיוניות > הביוגרפיה השנייה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בביוגרפיה זו, לארה נולדה ב-14 בפברואר 1977.
ביוגרפיות בדיוניות > הביוגרפיה השלישית

לארה קרופט נולדה ב-14 בפברואר 1992 בבריטניה ללורד ריצ'רד קרופט ואמיליה קרופט. הוריה היו רוב הזמן לא איתה. לאחר מות אמה, אביה של לארה התחיל להיות אובססיבי למיתוסים ולאחר מות אביה, לארה הפכה ליתומה. היא נותרה בחסותו של חבר של אביה, קונרד רוט שאימץ אותה כאילו הייתה ביתו. בעקבות עבודתו של רוט, לארה ברוב ילדותה נשארה לבד. בנעוריה, למדה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. לאחר סיום לימודיה היא חוברת לסמנתה נישימורה והופכת לחברתה הטובה ביותר. ההרפתקאה הראשונה של לארה החלה במציאת הממלכה האבודה ימטאי.
לארה קרופט בתרבות

דמותה של לארה קרופט ניצבה במוקד ויכוח ציבורי על חוסר הפרופורציה בין גודל שדיה למותניה הדקיקות וגופה החטוב. נטען כי עיצוב זה הופך את לארה לאובייקט מיני וסמל סקס (ביקורת דומה נמתחה בעבר על בובות ברבי). עיצוב דמותה של לארה קרופט שונה החל מ-2013, כך ששדיה הוקטנו וממדי גופה הפכו למציאותיים יותר.
באפריל 2006 זכתה דמותה של לארה קרופט לתואר "גיבורת משחקי הווידאו המצליחה ביותר בהיסטוריה" בספר השיאים של גינס.
בסרטי הקולנוע גולמה לארה קרופט על ידי השחקנית המפורסמת אנג'לינה ג'ולי, דבר שהקנה לה פופולריות נוספת.
הערות שוליים

↑  Carol Pinchefsky, A Feminist Reviews Tomb Raider's Lara Croft, 2013, Forbes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534923605171  BnF: cb135666672 (data)  GND: 123200253  MusicBrainz: f5a0a468-a2ee-4aaa-88ed-39b5c795e6d6  SUDOC: 052590380  VIAF: 221631701   WorldCat (עם VIAF): 221631701
לוקיוס קוסוניוס גאלוס

לוקיוס קוסוניוס גאלוס (שמו המלא: לוקיוס קוסוניוס גאלוס וקיליוס קריספינוס מנסואניוס מרקלינוס נומיסיוס סבינוס, בלטינית: Lucius Cossonius Gallus Vecilius Crispinus Mansuanius Marcellinus Numisius Sabinus) היה מושל פרובינקיית יהודה בין השנים 120–122 בקירוב.
תולדות חייו

קוסוניוס מתואר בכתובת מאנטיוכיה שבפיסידיה, מתקופתו של טראיאנוס. מהכתובת עולה כי קוסוניוס התחיל את הקריירה שלו כטריבון הצבאי של הלגיון העשרים ואחד רפאקס. כנראה בשנת 92 לספירה, מכיוון שבשנה זו הלגיון הושמד על ידי הסרמטים. לאחר מכן שימש במספר תפקידים, ובהם אחד משלושת הממונים על משפטים הכרוכים בעונש מוות, מפקד של הפרוקונסול של אסיה, קוואיסטור של הפרובינקיה פונטוס-ביתיניה, טריבון של העם, פראיטור, ממונה על ויה קלאודיה קסיה אניה קימיניה טראיאנה נובה, פרפקטוס הממונה על חלוקת התבואה, מפקד של הלגיון הראשון איטלקייה ושל הלגיון השני טראיאנה, מושל-פרוקונסול של הפרובינקיה סרדיניה וכהן הקיסרים הפלאביים. תחת שלטונו של טראיאנוס, שימש קוסוניוס כמושל של הפרובינקיות גלטיה, פיסידיה, ופפלגוניה באסיה הקטנה.
כפי שעולה מדיפלומה צבאית רומית, בשנת 116, קוסוניוס, לפי הנוהג הרווח, התמנה לקונסול ממשיך, כלומר קונסול שאינו פותח את השנה האזרחית. זאת לאחר תום תפקידו בתור מושל בדרגת פראיטור של גלטיה. אם תאם מסלול התפקידים של קוסוניוס את התבנית המקובלת תחת הקיסרים טראיאנוס ואדריאנוס, הוא כיהן כמושל בפרובינקית יהודה אחרי היותו קונסול בשנת 116, לאחר רווח של שנתים או של ארבע שנים. לפיכך קוסוניוס בא ליהודה בתור מושל מטעם אדריאנוס, בין שנת 116 לשנת 120 בקירוב. לפי סדר המושלים בפרובינקית יהודה, הוא התמנה לתפקיד בשנת 120, לאחר מרקוס טיטיוס לוסטריקוס ברוטיאנוס, ומשל כנראה במשך שנתיים.
שמו של קוסוניוס נמצא על גבי שבר שיש אפור-לבן, שנמצא בחפירות שנערכו בקיסריה. קוסוניוס מופיע על גבי כתובת הקדשה שנמצאה בקיסריה וממנה עולה כי הוא היה מושל פרובינקיית יהודה. בכתובת כתוב:
לוקיוס קוסוניוס גאלוס, וקיליוס קריספינוס מנסואניוס, מרקלינוס נומיסיוס סבינוס, קונסול, כהן באחת מארבע אגודות הכהנים המרכזית ברומא, לאגט של אדריאנוס, מושל בדרגת פראייטור של הפרובינקיה יהודה...
כתובת זו עוזרת לענות על השאלה מתי יהודה הפכה מפרובינקיה פרטורינית, קרי פרובינקיה שבראשה מושל בדרגת פראיטור לפרובינקייה קונסולרית, קרי שבראשה מושל בדרגת קונסול, שלרשותו עומדים שני לגיונות. בשנת 117 התמנה לוסיוס קווייטוס, האיש שדיכא את מרד התפוצות, למושל יהודה למשך תקופה קצרה. לפי דברי קסיוס דיו, כיהן קויטוס בתפקיד קונסול זמן לא רב קודם לכן. וכן הוא היה המושל הקונסלרי הראשון ביהודה. אז גם נכנס לגיון שני ליהודה – צעד שמינוי מסוג זה כרוך בו. עד כה נטו לפרש זאת כצעד יוצא דופן שנבע מתסיסה מרדנית טרם מרד בר כוכבא או מעיבוי הכוחות סמוך לגבול המזרחי של האימפריה. כשהועבר קוואיטוס מתפקידו חזרה הפרובינקיה למעמד הפריאטורי שהיה לה לפניו. אולם הכתובת החדשה, שמשתמע ממנה כי לאחר לוסיוס קווייטוס הגיע ליהודה מושל בדרגת קונסול לשעבר, מראה כי השינוי במעמד מבפרובינקיה פראיטורית לפרובינקיה קונסולרית, חל ביהודה כבר תחת שלטונו של טראיאנוס, וכי בשלב זה הובא ליהודה לגיון שני. הלגיון השני טראיאנה, שאין אנו יודעים דבר על מקום הימצאו אחרי תום המלחמות הדאקיות, הגיע ליהודה כבר לפני שנת 120, השנה בה יש עדות ברורה שלגיון זה היה ביהודה לפני שהוצג דרך קבע במצרים.
ראו גם

לוסיוס קווייטוס
הלגיון השני טראיאנה
לקריאה נוספת

כותן חנה מ., והק וורנר, מושלים ופרסונל בכתובות לטיניות מקיסריה מריטימה, קתדרה 122 (תשסז), 2006, עמ' 33–37
W. Eck – H. M. Cotton, Governors and their personnel on Latin Inscriptions from Caesarea maritima, in: Proceedings of the Israel Academy of Sciencies and Humanities, VII: 7 (Jerusalem 2001), pp. 219–223 (220, adn. 14),
Prosopographia Imperii Romani, Berlin, 1933, C1541
M. Roxan, P. Roxan, P. Holder, Roman Military Diplomas IV, London: Institute of Classical Studies, 2003, No. 229
William Mitchell Ramsay, Studies in the Roman Province Galatia. VI.--Some Inscriptions of Colonia Caesarea Antiochea, Journal of Roman Studies, Vol. 14, (1924), pp. 194, n. 16
Robert K. Sherk, A Chronology of the Governors of Galatia: A.D. 112-285, The American Journal of Philology, Vol. 100, No. 1, p. 168, No. 3
W. Eck, Senatoren von Vespasian bis Hadrian, (1970), p. 115
הערות שוליים

↑  CIL III 6813 = ILS 1038
↑  Roman Military Diplomas IV 229
↑  כותן חנה מ., והק וורנר, מושלים ופרסונל בכתובות לטיניות מקיסריה מריטימה, קתדרה 122 (תשסז), 2006, עמ' 33–37
↑  Cassius Dio 68.32.4
| מושלים בפרובינקיית יהודה / סוריה פלשתינה |
| --- | --- | --- |
| מגלות ארכלאוס עד המלך אגריפס (41-6 לספירה) | מגלות ארכלאוס עד המלך אגריפס (41-6 לספירה) |  |
| פראיפקטים | קופוניוס (9-6) • מרקוס אמביבולוס (12-9) • אניוס רופוס (15-12) • ואלריוס גראטוס (26-15) • פונטיוס פילאטוס (36-26) • מארקלוס (37-36) • מארולוס (41-37) |  |
| ממות אגריפס עד פרוץ המרד הגדול (66-44 לספירה) | ממות אגריפס עד פרוץ המרד הגדול (66-44 לספירה) |  |
| פרוקוראטורים | קספיוס פאדוס (46-44) • טיבריוס יוליוס אלכסנדר (48-46) • ונטידיוס קומאנוס (52-48) • אנטוניוס פליקס (60-52) • פורקיוס פסטוס (62-60) • לוקיוס אלבינוס (64-62) • גסיוס פלורוס (66-64) |  |
| בזמן המרד הגדול (70-66 לספירה) | בזמן המרד הגדול (70-66 לספירה) |  |
| מושלים זמניים | אספסיאנוס • טיטוס • מרקוס אנטוניוס יוליאנוס (תאריכים לא ידועים) |  |
| מחורבן בית שני עד דיכוי פולמוס קיטוס (117-70 לספירה) | מחורבן בית שני עד דיכוי פולמוס קיטוס (117-70 לספירה) |  |
| מושלים בדרגת פרו-פראייטורים | סקסטוס וטולנוס קריאליס (71-70) • סקסטוס לוקיליוס באסוס (73-71) • לוקיוס פלביוס סילבה (81-73) • סלווידנוס (אנ') (86-81) • פומפיוס לונגינוס (90-86) • טיטוס פומפוניוס באסוס (93-90) • סקסטוס הרמטידיוס קמפנוס (96-93) • סקסטוס אטיוס סוברנוס (?) • טיבריוס קלודיוס אטיקוס הרודס (אנ') (102-99) • גאיוס יוליוס קוודראטוס באסוס (105-102) • פומפיוס פלקו (108-105) • טיבריאנוס (117-114 לספירה) |  |
| מפולמוס קיטוס עד סוף מרד בר כוכבא (136-117 לספירה) | מפולמוס קיטוס עד סוף מרד בר כוכבא (136-117 לספירה) |  |
| מושלים בדרגת פרו-קונסולים | לוסיוס קווייטוס (118-117) • מרקוס טיטיוס לוסטריקוס ברוטיאנוס (120-118) • לוקיוס קוסוניוס גאלוס (122-120) • פאקיוס גארגיליוס אנטיקואוס (125-122) • קווינטוס טיניאוס רופוס (133-130) • יוליוס סוורוס (136-133) |  |
| סוריה-פלשתינה: מסוף מרד בר כוכבא (234-136 לספירה) | סוריה-פלשתינה: מסוף מרד בר כוכבא (234-136 לספירה) |  |
| מושלים בדרגת פרו-קונסולים | קאלפורניוס אטיליאנוס (סביב 139) • דומיטיוס סנקה (סביב 142) • ד. ואליוס פידוס (סביב 150) • קוינטיאנוס (סביב 152) • דומיטיוס קורבולו (151-154) • דקימוס סיוס סנקה (157-155) • מקסימוס לוקיליאנוס (סביב 160) • יוליוס קומודוס (165-162) • פלויוס בואתוס (עד 170/169) • ארוקיוס קלרוס (שנות ה-70) • יוליוס לפידיאנוס (סביב 186) • מרקוס אולפיוס ערביאנוס (אמצע שנות ה-90) • מרקוס יוניוס מקסימוס (199-198) |  |
מונטוורדי (יצרן רכב)

| --- | --- |


אחד מדגמי מונטוורדי משנת 1971
 נתונים כלליים
 מייסדים:  פיטר מונטוורדי
 תקופת הפעילות:  1967–1984 (כ־17 שנים)
 מיקום המטה:  שווייץ בינינגן, שווייץ
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  מכונית 
  
 http://www.monteverdi.ch
 
מונטוורדי (בגרמנית: Monteverdi) היה מותג מכוניות יוקרה שווייצרי שנוסד ב-1967 על ידי פיטר מונטוורדי בעיר בנינגן ליד בזל.
פיטר מונטוורדי, צאצא של המלחין קלאודיו מונטוורדי, ואביו היה בעל מוסך מיוחד שתיקן את רכבי פרארי, ב.מ.וו ולנצ'יה, לימים גם של המותגים האנגליים ג’נסן, רולס-רויס ובנטלי.
בהתחלה, דגמי מונטוורדי היו מהדורות מוגבלות מאוד שנמכרו תחת השם MBM בנוסף לכמה מכוניות שפותחו עבור פורמולה ג'וניור, הייתה גם פרארי מונזה עם עיצוב מיוחד של מונטוורדי.
ב-1965 הייתה הפרדה בין מונטוורדי לפרארי עם דרישה של אנצו פרארי דרש ממונטוורדי לשלם מראש עבור משלוח של 100 מכוניות, אשר מונטוורדי סירב. לפיכך החליט פיטר מונטוורדי לפתח את הייצור של מכוניות ספורט ומכוניות טיול אקסקלוסיביות ויוקרתיות. בתחילה, המותג עדיין נקרא MBM אך זמן קצר לאחר מכן - כנראה בהצעת העורך הראשי של המגזין השווייצרי Automobil Revue - נבחר השם מונטוורדי כסימן מסחרי.
בין 1967 ל-1984, ייצרה מונטוורדי בסך הכל שמונה סוגים שונים של כלי רכב, בדרך כלל עם וריאנטים שונות, שהוצגו לצד מספר מחקרים ואבות טיפוס.
הייצור של מכוניות מונטוורדי נמשך עד 1984 והמשיך עדיין עוד כמה שנים לאחר מכן עם ייצור של כמה דגמים מיוחדים. משנת 1987 הוסב מתקן הייצור למוזיאון, שנפתח מאז 1985 כ"אוסף מכוניות מונטוורדי" בבינינגן.
פורמולה 1

ב-1961, מונטוורדי שינה את אחת ממכוניות ה-MBM פורמולה ג'וניור שלו כדי להיות זכאיות לפורמולה 1. השלדה חוזקה והתארכה לשימוש במנוע מכוניות ספורט פורשה RSK. פורשה סירבה למכור מנוע למונטוורדי, אז הוא קנה RSK שלם, הוציא את המנוע וכוונן אותו כך שיספק כ-150 כ"ס. ל-MBM הייתה מסגרת חלל קונבנציונלית והשעיה. לאחר שזכה להצלחה בטיפוס על הגבעות בשווייץ, מונטוורדי נכנס ל-MBM בגרנד פרי הבדידות ב-1961. הוא העפיל אחרון על הרשת, ופרש לאחר שתי הקפות עם בעיות מנוע. המכונית נכתבה במירוץ פורמולה ליבר בגרמניה, והשרידים נקברו ביסודות אולם של חדר תצוגה מכונית חדש בנוי על האתר של המוסך הישן של מונטוורדי.
ב-1990, מונטוורדי חזר לפורמולה 1 באמצעות רכישתו של אוניקס פורמולה 1 מז'אן פייר ואן רוסם. הקבוצה הייתה ידועה כ-מאני-טרון אוניקס עד לגראנד פרי הבריטי, כאשר שמה של הקבוצה שונה ל-מונטוורדי אוניקס עבור הגרנד פרי הגרמני.זה היה המרוץ האחרון שלהם, כשהקבוצה התקפלה לפני הגראנד פרי ההונגרי.
דגמים

• מונטוורדי ספיישל (1950-1952)
• מונטוורדי טוריסמו (1956-1960)
• מונטוורדי מהירות גבוהה 375S (1967)
• מונטוורדי מהירות גבוהה 375L (1969)
• מונטוורדי מהירות גבוהה 375C (1970)
• מונטוורדי מהירות גבוהה 375/4 (1970)
• מונטוורדי 2000 GTI (1969)
• מונטוורדי Hai 450 SS (1970)
• מונטברדי פאלם ביץ' (1975)
• מונטוורדי סיירה (1977)
• מונטוורדי ספארי (1976)
• מונטוורדי סהרה (1978)
• מונטוורדי טיארה (1983)
• מונטוורדי Hai 650 (1992)
הערות שוליים

↑  Peter Monteverdi, oldracingcars.com
↑  Peter Monteverdi - Monteverdi, Ferrari, Jensen Triangle, jensenmuseum.org
↑  MBM Tourismo, dbpedia.org
↑  Monteverdi – The Swiss Car Maker You’ve Never Heard Of, carthrottle.com
↑  Monteverdi Reviews, classics.honestjohn.co.uk
↑  CLUB MONTEVERDI, amisdumusee.net
↑  Monteverdi's MBM F1 car, race-cars.com
↑  Fascinating Formula 1 fact, joesaward.wordpress.com
↑  MONTEVERDI F1, statsf1.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1154608999  VIAF: 2283152139978211100004   WorldCat (עם VIAF): 2283152139978211100004
מהדורה מוערת

מהדורה מוערת של ספר היא מהדורה המלווה בדברי פרשנות נרחבים על הטקסט המקורי של הספר, המופיעים בשולי כל דף, בצמוד לטקסט שאותו הם מפרשים.
פרסום מהדורה מוערת אינו נפוץ, ורק ספרים בעלי חשיבות רבה, מבחינה דתית או תרבותית, זוכים לכך.
הצורך במהדורה מוערת גדל כאשר חולפות שנים רבות ממועד צאתו לאור של הספר המקורי, ופער הזמן מרחיק את הקורא משפתו ומעולמו של מחבר הספר.
כתבי קודש

הספרים המוערים הנפוצים ביותר בקרב דוברי עברית הם כתבי הקודש: התנ"ך והתלמוד, שזכו למהדורות מוערות רבות, מהן המלוות בפרשנותו של פרשן יחיד, ומהן המקבצות יחדיו פרשנים אחדים, בני דורות שונים, כל אחד והערותיו. גם למשנה מהדורות מוערות אחדות.
התנ"ך יוצא לאור בתפוצה רחבה במהדורה לא מוערת (למשל תנ"ך קורן), ובמקביל זוכות לתפוצה רחבה מהדורות מוערות שלו. מהדורות מוערות נודעות של התנ"ך הן מקראות גדולות ודעת מקרא.
התלמוד הבבלי יוצא לאור רק בגרסה מוערת, בדרך כלל כזו המתבססת על מהדורת האלמנה והאחים ראם (הנקראת ש"ס וילנא), שבה משני צדי הטקסט מופיעים פירוש רש"י והתוספות ופרשנים נוספים.
תרגום

תרגום מעביר ספר לא רק משפה אחת לאחרת, אלא גם מתרבות אחת לאחרת, ולכן המתרגם חש לעיתים צורך להוסיף הערות לתרגומו, כדי לסייע לקורא.
תרגומו של פרופ' מיכאל שורץ לספרו של הרמב"ם, "מורה נבוכים", מלווה בהערות רבות. מרביתן הערות קצרות, ומחברן מעיד עליהן בהקדמתו: "ההערות שצירפתי בשולי התרגום מטרתן להקל על הקוראים את הבנת הספר. אין כאן יומרה לפרש את מורה הנבוכים".
הערות שוליים

↑  "הרפתקאותיו של האקלברי פין – הספר המוער", בבלוג "עוד דף אחד ודי", 9 במאי 2005
↑  גילי בר-הלל, הכירו: הבייבי החדש, בבלוג "עוד דף אחד ודי", 11 בפברואר 2006
↑  חדש לפסח: פיטר פן – הספר המוער בבלוג "עוד דף אחד ודי", 14 באפריל 2011
↑  חיים נחמן ביאליק, באתר פרויקט בן-יהודה
↑  שירי לב-ארי, מי יהמר על ביאליק, באתר הארץ, 17 בינואר 2005
↑  חֲקוּקוֹת אוֹתִיּוֹתַיִךְ (גרסה מוערת ומבוארת מפי המחבר), באתר פרויקט בן-יהודה
העמוד הראשון בתלמוד הבבלי בש"ס וילנה. הטקסט במרכז הוא התלמוד ומסביב - דברי הפרשנים
לימודי להט"ב

לימודי להט"ב או לימודים קווירים הוא חקר נושאים הקשורים לנטייה מינית ולזהות מגדרית המתמקדים בדרך כלל בתרבות להט"ב, לסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים, דיספוריה מגדרית, א-מיניים, קווירים, Questioning, ואינטרסקסים.
התחום, שמרכזו במקור ההיסטוריה והתיאוריה הספרותית של להט"ב, התרחב וכלל את המחקר האקדמי של סוגיות שהועלו בביולוגיה, סוציולוגיה, מחלות נפש, אנתרופולוגיה, תולדות המדע, פילוסופיה, פסיכולוגיה, סקסולוגיה, מדעי המדינה, אתיקה, ותחומים נוספים על ידי בחינה של זהותם, חייהם, ההיסטוריה והתפיסה של אנשים קווירים. מריאן לה-פרנס, יו"ר לשעבר של יוזמת לארי קרמר ללימודי לסביות והומוסקסואליות באוניברסיטת ייל, אומרת כי: "עכשיו אנחנו שואלים לא רק 'מה גורם להומוסקסואליות?' [אבל גם] 'מה גורם להטרוסקסואליות?' ו-'מדוע מיניות כל כך מרכזית בפרספקטיבה של אנשים מסוימים?'".
לימודי להט"ב אינם זהים לתיאוריה קווירית, שהיא נקודת מבט אנליטית בתוך לימודים קווירים (במרכזם לימודי ביקורת ספרות ופילוסופיה), שמגדירה את הקווירים ל-"מבנה חברתי" של הזהות המינית.
תחום אקדמי של לימודי להט"ב

המושג פרזנטיזם פרוורטי נלמד לעיתים קרובות בשיעורי לימודי להט"ב באוניברסיטאות. מושג זה אומר שלא ניתן ולא צריך לנתח את ההיסטוריה של הלהט"ב באמצעות נקודות מבט עכשוויות ומודרניות.
בעוד שלימודי להט"ב הופיעו תחילה באקדמיות באמריקה הצפונית, ובמידה פחותה גם באירופה, ומתייחסים בעיקר להקשרים מערביים, לאחרונה הם התפתחו גם במקומות אחרים בעולם. לדוגמה, מאז תחילת המאה ה-21, קיים תחום מתפתח של לימודי להט"ב באפריקה.
ראו גם

לימודי מגדר
לימודי נשים
לקריאה נוספת

Dynes, Wayne R. (ed.) Encyclopedia of Homosexuality. New York and London, Garland Publishing, 1990
Halwani, Raja, Carol V. A. Quinn, and Andy Wible (Eds.) Queer Philosophy. Presentations of the Society for Lesbian and Gay Philosophy, 1998-2008. Amsterdam and New York, NY, Rodopi, 2012
McRuer, Robert (2006). "Crip Theory: Cultural Signs of Queerness and Disability", New York University Press.
מוחארק (מחוז)

| --- | --- |
דגל מוחארקדגל מוחארק
 מדינה:  בחריין בחריין
 בירת המחוז:  מוחארק
 שטח:  64.8 קמ"ר
 גובה:  3.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  189,114 (2010)
 קואורדינטות:  26°15′00″N 50°37′00″E﻿ / ﻿26.25°N 50.616666666667°E﻿ / 26.25; 50.616666666667 
 http://www.muharraq.gov.bh/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז מוחארק (בערבית: محافظة المحرق) הוא הקטן שבמחוזות בחריין. שטחו הוא 64.8 קילומטרים רבועים ונכון לשנת 2010 מתגוררים בו 189,114 תושבים.
המחוז מורכב ממספר איים, הגדול שבהם (מהווה כ־77% משטח המחוז) הוא האי מוחארק. בירת המחוז היא העיר מוחארק.
תחבורה

בשטח המחוז נמצא נמל התעופה הבין-לאומי בחריין. האיים במחוז מחוברים זה אל זה באמצעות גשרים.
הערות שוליים

↑  http://www.census2010.gov.bh/results_en.php
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f38bb18d-0dc0-4d0c-8399-f5dee91b6567 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בחריין ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוקיוס פלביוס סילבה

לוקיוס פלביוס סילבה (בלטינית: Lucius Flavius Silva) היה איש צבא רומאי שפיקד על הלגיון העשירי פרטנסיס בעת המצור על מצדה. משנת 73 ועד 81 לספירה שימש כנציב יהודה לאחר מותו של המושל הקודם סקסטוס לוסיוס באסוס. בשנת 81 נתמנה לתפקיד קונסול.
תולדות חייו

סילבה נולד כנראה בתחילת שנות הארבעים של המאה ה-1 לספירה. הוא הגיע מהעיר אורבה סלביה (Urbs Salvia) שבמזרח איטליה, שקיבלה את המעמד של קולוניה בחצי השני של המאה ה-1. חלק מהחוקרים סבורים שהעיר זכתה במעמד בזכות הישגיו של סילבה. סילבה התחיל את הקריירה שלו כטריבון צבאי של הלגיון הרביעי סקיתיקה ולאחר מכן שימש כקווסטור וכטריבון הפלאבים. בזמן מלחמת האזרחים ברומא בשנים 68–69 הוא תמך באספסינוס באיטליה, ולכן קודם במהירות למעמד הפריטורים, ומונה לתפקיד מפקד הלגיון העשרים ואחד רפאקס (אנ') ושרת בתפקיד זה בשנים 71–73. לאחר מותו של המושל הקודם, סקסטוס לוסיוס באסוס, שימש סילבה משנת 73 ועד 78 כנציב יהודה וכבש את מצדה. לאחר מכן מונה לתפקיד פונטיפקס, ובשנת 81  נתמנה לתפקיד של קונסול. ההיסטוריונים חלוקים בדעותיהם לגבי סוף ימיו. נראה כי לאחר מותו של טיטוס נפל סילבה קורבן למשטר הטרור של תקופת דומיטיאנוס, משטר אשר רדף מצביאים פופולריים שנחשבו כמתחרים פוטנציאליים.
תיעוד ארכאולוגי

עמוד נושא כתובת המציינת את שמות הקיסרים אספסיאנוס וטיטוס, וכן את הלגיון העשירי פרטנסיס ומפקדו, נתגלה בשימוש משני בקיר הארמון האומאי II.. עמוד דומה זכה לפרסום בשנת 2003. הכתובת הלטינית החרותה על גבי עמוד בשימוש משני, מוקדשת לאספסיאנוס ולטיטוס ותאריכה נקבע בהתאם לשנים 71-79 לספירת הנוצרים. מציב הכתובת היה מפקד הלגיון העשירי פרטנסיס אשר שמו נמחק במכוון בעבר. מזר ראה בו את סילבה, אף כי חוקרים אחרים העלו אפשרויות חלופיות, דוגמת רונלד סיים שזיהה את מציב הכתובת עם אנטוניוס סאטורנינוס, שהוצא להורג על ידי דומיטיאנוס לאחר המרד שהוביל זה בגרמניה עילית בשנת 89. סיים טען כנגד שחזורו של פלביוס סילבה בכתובת, והראה כי שמו של סילבה לא נמחק מכתובת בעיר הבית של סילבה. בניגוד לכך טען ורנר אק כי בכתובת אין מספיק מקום להשלמת שמו של אנטוניוס סטרניוס וצידד בשמו של פלביוס סילבה.
בשנת 1999 גילה הוואקף באורוות שלמה שבהר הבית, כתובת על לוח אבן בגודל של 97 ס"מ על 75 ס"מ, שהמפרסם משלים בקריאתו את שמו של פלביוס סילבה. הכתובת מציינת קשת שנצבה במקום. לדעת המפרסם לוח אבן זה היה חלק מקשת ניצחון שהקדיש פלביוס לקיסרים אספסינוס וטיטוס. חנה כותן וורנר אק טוענים כי הכתובת אינה קשורה לכובש מצדה, פלביוס סילבה, אלא היא קשת שהוצבה לאחר הקמת העיר הפגנית איליה קפיטולינה.
בסרטים

דמותו של פלביוס סילבה מופיעה בסדרה הטלוויזיונית משנת 1981 "מצדה". את דמותו גילם השחקן פיטר או'טול.