stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסטוניה באירוויזיון 2022
לפני האירוויזיון > רבע גמר 4

רבע הגמר הרביעי התקיים באולפני ERR ב-11 בדצמבר 2021, בהנחיית גטר יאני ויורי פוטסמן. עשרה שירים, שנחשפו ב-6 בדצמבר, התחרו על שלושת המקומות הראשונים בחצי הגמר, כשהתוצאה נקבעה על ידי הצבעות הקהל גרידא. שני המקומות שנותרו יקבעו על ידי חבר השיפוט של רשות השידור.
העפילו בהצבעת השופטים
העפילו בהצבעות הקהל
| סדר | אומן | שיר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |

| 1 | פור מוד ושירה | "Golden Shores" | העפילו |

| 2 | אליסה | "Fire" | העפילה |

| 3 | מינימאל וינד ואליזבת' טיפאני | "What to Make of This" | העפילו |
| 4 | דרמאנדה | "Tule minu sisse" | הודחה |
| 5 | אמילי ג'יי | "Quicksilver" | הודחה |

| 6 | אוט לפלנד | "Aovalguses" | העפיל |
| 7 | אלרין טיט | "Tunnete keel" | הודחה |
| 8 | ג'סיקה | "My Mom" | הודחה |
| 9 | אריאדנה | "Shouldn't Be Friends" | הודחה |

| 10 | בלאק ולווט | "Sandra" | העפילו |
לפני האירוויזיון > חצי גמר 1

חצי הגמר הראשון התקיים באולם "Saku Suurhall" ב-3 בפברואר 2022, והורכב משני סיבובים. מתוך עשרה שירים שיתחרו בשלב זה, רק חמישה העפילו לגמר. ארבעת השירים הראשונים נקבעו על ידי שילוב של הצבעות השופטים והקהל, בעוד שהשיר החמישי והאחרון העפיל לשלב הגמר באמצעות הצבעת הקהל בלבד. ב-2 בפברואר המתמודדות אליסה ומרילין מאלק נמצאו חיוביות לנגיף הקורונה. הופעתן הוקלטה מראש והוקרנה בערב חצי הגמר. חבר השופטים בשלב זה היו אלאר קוטקס, אינגר, רולף רוסלאו, טניה מיכאילובה-סאר, קאדרי טלי, וילמדרילם, מרגוס קמלאט, מרי-ליס מאניק, אלינה בורן, מייקל מטיסן ומריס ירווה.
העפיל/ה לגמר בסיבוב הראשון (שופטים וקהל)
העפיל/ה לגמר בסיבוב השני (קהל בלבד)
| סדר | אומן | שיר | שופטים | קהל | סך הכל | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אליסה | "Fire" | 6 | 12 | 18 | 1 | העפילה לגמר |
| 2 | הלן | "Vaata minu poole" | 1 | 7 | 8 | 8 | סיבוב שני |
| 3 | אנדריי זבקין וגרטה פאיה | "Mis nüüd saab" | 5 | 10 | 15 | 2 | העפילו לגמר |
| 4 | Alabama Watchdog | "Move On" | 4 | 1 | 5 | 10 | סיבוב שני |
| 5 | מרילין מלק | "Little Girl" | 7 | 2 | 9 | 7 | סיבוב שני |
| 6 | סטיג רסטה | "Interstellar" | 12 | 3 | 15 | 3 | העפיל לגמר |
| 7 | טרין ניטויה ופרנץ טיקרפו | "Laululind" | 2 | 5 | 7 | 9 | סיבוב שני |
| 8 | קאיה-ליסה קסלר | "Vaikus" | 10 | 4 | 14 | 5 | סיבוב שני |
| 9 | אלינה נצ'אייבה | "Remedy" | 3 | 8 | 11 | 6 | סיבוב שני |
| 10 | אוט לפלנד | "Aovalguses" | 8 | 6 | 14 | 4 | העפיל לגמר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| אמן | שיר | קהל | מקום | תוצאה |
| אלינה נצ'אייבה | "Remedy" | 2,091 | 1 | העפילה לגמר |
| הלן | "Vaata minu poole" | 375 | 5 | הודחה |
| טרין ניטויה ופרנץ טיקרפו | "Laululind" | 360 | 6 | הודחו |
| מרילין מלק | "Little Girl" | 1,772 | 2 | הודחה |
| קאיה-ליסה קסלר | "Vaikus" | 1,212 | 3 | הודחה |
| Alabama Watchdog | "Move On" | 395 | 4 | הודחו |
לפני האירוויזיון > חצי גמר 2

חצי הגמר השני התקיים באולם "Saku Suurhall" ב-5 בפברואר 2022, והורכב משני סיבובים. מתוך עשרה שירים שיתחרו בשלב זה, רק חמישה העפילו לגמר. ארבעת השירים הראשונים נקבעו על ידי שילוב של הצבעות השופטים והקהל, בעוד שהשיר החמישי והאחרון העפיל לשלב הגמר באמצעות הצבעת הקהל בלבד. ב-4 בפברואר המתמודדות מינימל וינד ואליזבת טיפאני נמצאו חיוביות לנגיף הקורונה. הופעתן הוקלטה מראש והוקרנה בערב חצי הגמר.
העפיל/ה לגמר בסיבוב הראשון (שופטים וקהל)
העפיל/ה לגמר בסיבוב השני (קהל בלבד)
| סדר | אומן | שיר | שופטים | קהל | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ייריסה | "Plaksuta" | 2 | 1 | 10 | סיבוב שני |
| 2 | מאיאן | "Meeletu" | 7 | 3 | 6 | סיבוב שני |
| 3 | בואמאדו | "Mitte kauaks" | 3 | 6 | 7 | סיבוב שני |
| 4 | אוולין סמואל | "Waterfall" | 1 | 4 | 9 | סיבוב שני |
| 5 | בלאק ולווט | "Sandra" | 6 | 8 | 3 | העפילו לגמר |
| 6 | פור מוד ושירה | "Golden Shores" | 4 | 2 | 8 | סיבוב שני |
| 7 | יאגופ טויסק | "Kui vaid" | 8 | 5 | 4 | העפיל לגמר |
| 8 | מינימאל וינד ואליזבת' טיפאני | "What To Make of This" | 5 | 7 | 5 | סיבוב שני |
| 9 | סטפן | "Hope" | 12 | 12 | 1 | העפיל לגמר |
| 10 | אנה סהלין | "Champion" | 10 | 10 | 2 | העפילה לגמר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| אמן | שיר | קהל | מקום | תוצאה |
| אוולין סמואל | "Waterfall" | 1,245 | 2 | הודחה |
| בואמאדו | "Mitte kauaks" | 887 | 4 | הודחו |
| ייריסה | "Plaksuta" | 585 | 6 | הודח |
| מאיאן | "Meeletu" | 1,153 | 3 | הודחה |
| מינימאל וינד ואליזבת' טיפאני | "What To Make of This" | 1,357 | 1 | העפילו לגמר |
| פור מוד ושירה | "Golden Shores" | 839 | 5 | הודחו |
לפני האירוויזיון > הגמר

הגמר התקיים באולם "Saku Suurhall" ב-12 בפברואר 2022, והורכב משני סבבים. מתוך עשרת השירים המשתתפים, שלושה עלו לתלת-קרב שהתקיים בהמשך הערב. שלושת העולים נקבעו באמצעות שילוב של הצבעות השופטים והקהל, ואילו הזוכה בקדם הוכרע בהצבעת הקהל בלבד. חבר השופטים בשלב זה היו ג'ונתן פרקינס (ארצות הברית), מר לורדי (סולן להקת לורדי, הזוכה הפינית באירוויזיון 2006), אודריוס גירז'אדאס (ליטא), פר סונדינג (שוודיה), אמילי גריגס (אוסטרליה), נטלי הורלר (חברה בלהקת קסקדה, נציגי גרמניה באירוויזיון 2013), לורינץ בובנו (הונגריה), מרטין סאטון (הממלכה המאוחדת), רטה קגנולה (איטליה), סקרלט קיז (ארצות הברית) ולוטה פיורבאק (שוודיה, הכוריאוגרף הראשי של מלודיפסטיבלן).
| סדר | אמן | שיר | שופטים> הצבעות | שופטים> נקודות | קהל> הצבעות | קהל> נקודות | סך הכל | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אלינה נצ'אייבה | "Remedy" | 43 | 1 | 2,862 | 4 | 5 | 8 |
| 2 | אנדריי זבקין וגרטה פאיה | "Mis nüüd saab" | 55 | 4 | 5,147 | 5 | 9 | 6 |
| 3 | יאגופ טויסק | "Kui vaid" | 48 | 2 | 1,577 | 1 | 3 | 10 |
| 4 | אליסה | "Fire" | 66 | 7 | 14,747 | 10 | 17 | 3 |
| 5 | אוט לפלנד | "Aovalguses" | 62 | 6 | 2,426 | 3 | 9 | 7 |
| 6 | סטיג רסטה | "Interstellar" | 53 | 3 | 2,284 | 2 | 5 | 9 |
| 7 | מינימאל וינד ואליזבת' טיפאני | "What To Make of This" | 101 | 12 | 7,699 | 8 | 20 | 2 |
| 8 | סטפן | "Hope" | 85 | 10 | 19,641 | 12 | 22 | 1 |
| 9 | אנה סהלין | "Champion" | 69 | 8 | 5,668 | 6 | 14 | 4 |
| 10 | בלאק ולווט | "Sandra" | 56 | 5 | 7,463 | 7 | 12 | 5 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| סדר | שיר | מר לורדי פינלנד | מ. סאטון בריטניה | מ. קאגנולה איטליה | א. גירז'אדאס ליטא | פ. סאנדינג שוודיה | נ. הורלר גרמניה | ס. קיס ארצות הברית | ל. פיורבאק שוודיה | א. גריגס אוסטרליה | ל. בובנו הונגריה | ג'. פרקינס ארצות הברית | סך הכל | נקודות |
| 1 | "Remedy" | 4 | 3 | 4 | 7 | 1 | 6 | 2 | 3 | 4 | 4 | 5 | 43 | 1 |
| 2 | "Mis nüüd saab" | 1 | 7 | 10 | 3 | 12 | 4 | 4 | 2 | 2 | 3 | 7 | 55 | 4 |
| 3 | "Kui vaid" | 3 | 2 | 2 | 10 | 3 | 5 | 7 | 1 | 3 | 10 | 2 | 48 | 2 |
| 4 | "Fire" | 5 | 10 | 1 | 6 | 4 | 8 | 8 | 6 | 5 | 7 | 6 | 66 | 7 |
| 5 | "Aovalguses" | 7 | 6 | 6 | 4 | 5 | 7 | 6 | 10 | 7 | 1 | 3 | 62 | 6 |
| 6 | "Interstellar" | 10 | 8 | 12 | 2 | 7 | 2 | 3 | 5 | 1 | 2 | 1 | 53 | 3 |
| 7 | "What to Make of This" | 6 | 12 | 7 | 5 | 6 | 10 | 12 | 7 | 12 | 12 | 12 | 101 | 12 |
| 8 | "Hope" | 2 | 5 | 5 | 12 | 10 | 3 | 10 | 12 | 10 | 8 | 8 | 85 | 10 |
| 9 | "Champion" | 12 | 4 | 3 | 8 | 2 | 12 | 5 | 8 | 6 | 5 | 4 | 69 | 8 |
| 10 | "Sandra" | 8 | 1 | 8 | 1 | 8 | 1 | 1 | 4 | 8 | 6 | 10 | 56 | 5 |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| אמן | שיר | קהל | מקום |
| אליסה | "Fire" | 3,929 | 3 |
| מינימאל וינד ואליזבת' טיפאני | "What to Make of This" | 17,862 | 2 |
| סטפן | "Hope" | 35,681 | 1 |
באירוויזיון

המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-26 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי אסטוניה תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אסטוניה הופיעה כמדינה ה-12, אחרי מקדוניה הצפונית ולפני רומניה. ב-12 במאי 2022 ביצע סטפן את "Hope" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. אסטוניה הופיעה אחרונה, 
אחרי סרביה. ב-14 במאי הופיע סטפן בגמר התחרות. עם תום הקראת התוצאות הוא דורג במקום ה-13 עם 141 נקודות (43 מהשופטים ו-98 מהקהל).
בנק סין לחקלאות

| --- | --- |
לוגו הבנק

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בהונג קונג (16 ביולי 2010–1288)  הבורסה לניירות ערך בשאנגחאי (601288) 
 תקופת הפעילות:  1951–הווה (כ־73 שנים)
 חברת אם:  שייך לממשלת סין
 מיקום המטה:  בייג'ינג 
 משרד ראשי:  בייג'ינג, סין
 ענפי תעשייה:  מימון, economics of banking 
 מוצרים עיקריים:  שירותי בנקאות
 הכנסות:  377.73 מיליארד ¥ (יואן), (נכון ל-2011)
 רווח:  180,774,000,000 רנמינבי (נכון ל־2015) 
 נשיא:  זאנג יוּן
 יו"ר:  Jiang Chaoliang 
 מנכ"ל:  ג'יאנג צ'אוליאנג
 עובדים:  444,238 (2012)
  
 www.abchina.com
 
בנק סין לחקלאות (באנגלית: ABC - Agricultural Bank of China, בסינית: 中國農業銀, בסינית מפושטת: 中国农业银行),
נקרא גם AgBank (או 农行) הוא אחד מארבעת הבנקים הגדולים בסין (אנ'). הבנק נוסד בשנת 1951, והמטה הכללי שלו נמצא במחוז דונגצ'אנג שבבייג'ינג. יש לבנק סניפים ברחבי סין, בהונג קונג, בלונדון, בטוקיו, בפרנקפורט, בסידני ובסינגפור.
לבנק סין לחקלאות קרוב ל-24,000 סניפים (לבנק לחיסכון בדואר של סין יש כ-40 אלף סניפים), כ-320 מיליון לקוחות ו-2.7 מיליון לקוחות תאגידיים; הבנק הוא השלישי בגודלו בסין בתחום הלוואות; בשנת 2011 הוא דורג על ידי ה"דה בנקר" במקום ה-8 מבין 1,000 הבנקים המובילים בעולם; בדירוג פורבס של אותה שנה, הבנק הוצב במקום ה-25 בדירוג החברות הציבוריות בעולם; בשנת 2014 פורבס הכיר בבנק כחברה הציבורית השלישית בגודלה ובחשיבותה בעולם.
בנק סין לחקלאות פיטר בשנת 2006 64 עובדים ונקט בצעדים משמעתיים נגד כ-1,300 עובדים נוספים לאחר שביקורת חשבונות מצאה אי סדרים בהיקף של 6.45 מיליארד דולר. 21 מהעובדים שעומדים בפני צעדים משמעתיים הועברו לידי רשויות המשפט. על כך דיווח העיתון "בייג'ינג טיימס". לפי הדיווח, 64 עובדים פוטרו ו-60 נוספים הועברו מתפקידם, ביניהם 3 מנהלים מחוזיים. 14 עובדים נוספים הורדו בדרגה, ושינויים התבצעו בהנהלות הבכירות של 7 סניפים מחוזיים. לפי דיווחים נוספים, 926 אנשים נקנסו או קיבלו עונשים אחרים.
הצעדים ננקטו לאחר שביקורת חשבונות שבדקה את פעילות הבנק בשנת 2004 מצאה אי סדרים בהיקף של 51.6 מיליארד יואן (6.45 מיליארד דולר). תוצאות החקירה, שפורסמו על ידי משרד ביקורת החשבונות הלאומי, הראו אי סדרים בהלוואות בהיקף של כ-3.5 מיליארד דולר, אי סדרים בהפקדות בהיקף של כ-1.8 מיליארד דולר והנפקת שטרות "ברמייה" בהיקף של 1.2 מיליארד דולר.
הבנק ידוע בתור החברה עם ההנפקה הראשונה הגדולה ביותר בהיסטוריה (הונפק ב-2010), עם גיוס של 22.1 מיליארד דולר.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מאז הקמת הרפובליקה העממית של סין ב-1949, בנק סין לחקלאות נפתח ונסגר מספר פעמים, וגם מוזג עם בנק אחר והופרד ממנו לסירוגין.
ראו גם

חקלאות בסין
הבנק לפיתוח סין
מגדל הבנק של סין
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, YNET כלכלה, באתר ynet, 26 ביוני 2006
↑  השנייה ברשימה גם היא בנק סיני (בנק סין לתעשייה ומסחר) והחמישית היא Facebook
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA08057952  GND: 6507868-8  ISNI: 0000 0001 0153 7289  LCCN: n81080721  NLA: 36605809  VIAF: 151280770   WorldCat (עם VIAF): 151280770 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברוך ממן

ברוך ממן (נולד ב-23 בנובמבר 1955) הוא כדורגלן עבר ישראלי, וכיום מאמן כדורגל. ממן שיחק בעמדת הקשר ההתקפי והיה משחקניה הבולטים של מכבי חיפה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
ביוגרפיה

ממן נולד בצפת להורים יוצאי תוניסיה וגדל מגיל שלוש בחיפה. שיחק במחלקת הנוער של מכבי חיפה, בתפקיד הקשר ההתקפי בצד שמאל. החל את הקריירה במחלקת הבוגרים באמצע שנות ה-70 לאחר שהצטיין בקבוצת הנוער, שזכתה פעמיים באליפות המדינה. במקביל זכה להצלחה בנבחרת חיל האוויר במהלך שירותו בצה"ל.
במהלך תקופתו במכבי חיפה שיתף פעולה עם יצחק אנגלנדר ויוחנן וולך, ולאחר מכן עם רוני רוזנטל וזאהי ארמלי, כמו גם חבריו לקבוצת הנוער, ירון פרסלני, יוסי קרמר ואברהם אבוקרט, ויחד זכו באליפות ישראל פעמיים ברציפות (1984 ו-1985). בתקופה זו הוביל ממן את התקפת הקבוצה, והפך ממן לאחד מסמלי הקבוצה בשנות השמונים. במדי מכבי חיפה הופיע 345 פעמים במשחקי הליגה והגביע, והבקיע 50 שערים בסך הכול.
בשנת 1987 עזב את מכבי חיפה ועבר לשחק בבני יהודה תל אביב, אך כבר במחזור השני של הליגה, במשחק מול קבוצתו לשעבר מכבי חיפה, שבר ממן את רגלו ונעדר בהמשך העונה. בעונה שלאחר מכן עבר לשחק בהפועל טבריה, העולה החדשה, אך לא הצליח לסייע לה להישאר בליגה, ובשנת 1989 פרש ממשחק פעיל.
ממן זומן לראשונה לנבחרת ישראל על ידי המאמן יוסף מרימוביץ' בשנת 1984, והופיע בשלושה משחקי ידידות רשמיים. ממן לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הנבחרת מכיוון שבתקופה זו שיחקו בעמדה שלו הכוכבים משה סיני ואורי מלמיליאן, ובהמשך פרש מהנבחרת משום שמיעט לשחק.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל, החל ממן בקריירת אימון, ובין היתר אימן בקבוצת הפועל חיפה בשנת 2004.
בנו, חנן ממן, הוא כדורגלן עבר בליגת העל.
בגסס

ערך זה עוסק בעיירה בקוסטה ריקה. אם התכוונתם לנהר, ראו .
| --- | --- |
 מדינה:  קוסטה ריקה קוסטה ריקה
 מחוז:  גואנאקאסטה
 קנטון:  בגסס
 שטח:  889.07 קמ"ר
 גובה:  80 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  15,858 (2022)
 קואורדינטות:  10°26′53″N 85°17′35″W﻿ / ﻿10.4481144°N 85.2931365°W﻿ / 10.4481144; -85.2931365 
 אזור זמן:  UTC -6
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קוסטה ריקה מוגדלת) סן חוסה אלחואלה קרטגו לימון פונטרנס פנמה ניקרגואה הים הקריבי האוקיינוס השקטבגסס(למפת קוסטה ריקה רגילה) סן חוסה אלחואלה קרטגו לימון פונטרנס פנמה ניקרגואה הים הקריבי האוקיינוס השקטבגסס(למפת גואנאקאסטה רגילה) ליבריה ניקויה טילראן האוקיינוס השקט ניקרגואה פונט. פונט. אלחואלה מפ. ניק. בגסס(למפת גואנאקאסטה מוגדלת) ליבריה ניקויה טילראן האוקיינוס השקט ניקרגואה פונטרנס פונטרנס אלחואלה מפרץ ניקויה בגסס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בגסס (בספרדית: Bagaces) היא עיירה שנמצאת בקנטון בגסס (אנ') שבמחוז גואנאקאסטה שבקוסטה ריקה.
גאוגרפיה

העיירה ממוקמת כ-131 ק"מ מבירת המדינה סן חוסה וכ-20 ק"מ מבירת המחוז ליבריה. בנוסף, העיירה נמצאת ליד הנהר בגסס.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (30 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ספטמבר (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,445 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (385 מ"מ גשם), וחודש דצמבר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (59 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

העיירה ממוקמת ליד הכבישים 1‏, 164 ו-922.
לקריאה נוספת

Ana María Botey, Costa Rica: estado, economía, sociedad y cultura desde las sociedades autóctonas hasta 1914, Editorial Universidad de Costa Rica, 1999. (בספרדית)
Luis Ferrero, Mil y tantos tiquismos: costarricensismos, EUNED, 2002. (בספרדית)
הערות שוליים

↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באמריקה המרכזית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בנק ערבי ישראלי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  הבנק לסחר חוץ
 תקופת הפעילות:  1959 – 31 בדצמבר 2015 (כ־57 שנים)
 חברת אם:  בנק לאומי לישראל 
 ענפי תעשייה:  בנק 
  
 arabic.leumi.co.il
 
הלוגו הישן של הבנק
בנק ערבי-ישראלי בע"מ היה בנק ישראלי שפעל כחלק מקבוצת בנק לאומי. בינואר 2016 הבנק מוזג לתוך בנק לאומי, וסניפיו הפכו לסניפי בנק לאומי.
לפני המיזוג היו לבנק 37 סניפים הפזורים ביישובים ערביים בצפון ישראל ובאזור המשולש, ועבדו בו 400 עובדים. כל סניפי הבנק היו סגורים בשבתות, ובהתאם לאמונתם הדתית של מרבית עובדי הבנק ולקוחותיו הפוטנציאליים, חלק מסניפי הבנק היו סגורים בימי ראשון (באזורים בעלי רוב נוצרי) או שישי (באזורים בעלי רוב מוסלמי) כך שהסניפים פעלו 5 ימים בשבוע (א'-ה' או ב'-ו').
היסטוריה

בנק ערבי-ישראלי הוקם בסוף 1959 במטרה לפנות לקהל ערביי ישראל. מקימי הבנק היו הבנק לסחר חוץ ומספר אנשי עסקים. המשרד הראשי של הבנק שכן בחיפה. תוך שנה הוקמו לבנק שני מרכזים, בחיפה ובנצרת, ועוד תשעה סניפים, בעכו, שפרעם, טייבה, באקה אל-גרבייה, קלנסווה, אום אל-פחם, תרשיחא וראמה. בשנת 1967 היו לבנק 25 סניפים. מיד לאחר מלחמת ששת הימים החליט הבנק לפתוח סניפים ברחבי יהודה ושומרון וחבל עזה וביולי 1967 נפתחו סניפים בעיר העתיקה של ירושלים ובג'נין. לאחר מספר שנים של הפסדים מונה יוסף נחמיאס למנהל הבנק והוא צמצם את מספר הסניפים. בשנת 1971 נמכר בנק ערבי ישראלי לבנק לאומי.
בשנת 1975 נפתחו סניפים חדשים רבים, בין השאר בדבורייה, כפר מנדא, גוש חלב, אעבלין וירכא ומספר הסניפים עלה מ-15 ל-23. בשנים שלאחר מכן המשיך הבנק במגמת התרחבות.
בפברואר 2008 מיצב עצמו מחדש והשיק "זהות תאגידית" כ-"ai Bank"‏.
בסוף 2010 התגלה שהבנק עבר על חוק איסור הלבנת הון. "ועדת העיצומים לתאגידים בנקאיים לעניין איסור הלבנת הון ומימון טרור" הטילה על הבנק קנס של 850 אלף ש"ח.
במאי 2015 פורסמה הודעה לתקשורת על כך שדירקטוריון לאומי ודירקטוריון בנק ערבי ישראלי אישרו את מיזוג בנק ערבי-ישראלי לתוך בנק לאומי. המיזוג בפועל התרחש ביום 31 בדצמבר 2015.
הערות שוליים

↑  ק. מנחם, נחנך הבאנק הערבי הראשון, דבר, 8 בדצמבר 1959
↑  נפתח המשרד הראשי של בנק ערבי ישראלי בחיפה, חרות, 30 בנובמבר 1960
↑  בנק ערבי ישראלי נחנך בנצרת, דבר, 21 בספטמבר 1961
↑  גדעון ויגרט, הבנק הערבי מתבסס, דבר, 13 ביוני 1962
↑  בנק ערבי ישראלי רוצה לפעול בשטחים הכבושים, דבר, 13 ביוני 1967
↑  נחנך סניף בנק ערבי ישראלי בעיר העתיקה בירושלים, דבר, 12 ביולי 1967
↑  סלים מועלם ביום פתיחת הסניף בג'נין (תמונה), דבר, 24 ביולי 1967
↑  י. נחמיאס פורש מכור ינהל בנק ערבי ישראלי, דבר, 7 ביוני 1970
↑  בנק לאומי רוכש הבנק הערבי ישראלי, דבר, 10 ביוני 1971
בנק לאומי רכש השליטה על הבנק הערבי ישראלי, דבר, 26 באוגוסט 1971
↑  שני סניפים חדשים לבנק ערבי ישראלי, דבר, 16 בינואר 1975
↑  במעמד חגיגי נפתח סניף של בנק ערבי ישראלי (תמונה), דבר, 26 בדצמבר 1975
↑  רווחי הבנק הערבי ישראלי גדלו ב-10%, דבר, 29 בינואר 1979
↑  בנק ערבי ישראלי פתח סניף בפקיעין, מעריב, 4 ביולי 1979
ראובן בן צבי, גידול של 113% במאזן בנק ערבי ישראלי, מעריב, 27 בינואר 1980
↑  אורלי פלג-מזרחי, ‏בנק ערבי ישראלי משיק זהות תאגידית חדשה: ייקרא מעתה ai bank, באתר גלובס, 12 במרץ 2008
↑  עופר וולפסון, בנק ערבי-ישראלי הפר את חוק איסור הלבנת הון ונקנס, באתר News1 מחלקה ראשונה, 8 בדצמבר 2010
↑  מיזוג פעילות/חברה ביום 31.12.15, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  דירקטוריון לאומי החליט למזג את בנק ערבי ישראלי עם בנק לאומי
| בנק לאומי לישראל |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה ופעילות | אוצר התיישבות היהודים • בנק אנגלו-פלשתינה • משבר מניות הבנקים • Pepper (אפליקציה) |  |
| מיזוגים | בנק אלרן • בנק קרדיט • בנק אגודת ישראל • הלוואה וחיסכון • בנק קופת עם • בנק אוניקו • בנק ערבי ישראלי |  |
| יושבי ראש | הופיין • פורדר • להמן • זקס • יפת • הורביץ • חת • זנבר • רף • ברודט • חאג' יחיא |  |
| מנהלים | ליבונטין • הופיין • ברט • להמן • יפת • בינו • ד. פרידמן • מאור • רוסק עמינח • ח. פרידמן |  |
ביל פורסטר

ויליאם רונלד "ביל" פורסטר, ג'וניור (באנגלית: .William Ronald "Bill" Forrester, Jr; נולד ב-18 בדצמבר 1957) הוא שחיין עבר אמריקאי, הוא אלוף עולם, במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה ל-200 מטר חופשי (קאלי 1975 וברלין 1978 בהתאמה), בעל מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976) ושיאן עולם במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה

פורסטר נולד בדרבי, פנסילבניה. התאמן בהדרכתו של רנדי ריס. הוא בוגר אוניברסיטת אובורן משנת 1980.
ביוגרפיה > אלוף עולם ב-200 פרפר

באליפות העולם שנערכה בברלין, קולומביה בשנת 1975 זכה פורסטר בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 2:01.95 דקות, לפני רוגר פיטל ממזרח גרמניה (2:02.22 דקות) ובריאן בריקלי מבריטניה (2:02.47 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.07 שניות, אחרי בן ארצו גרגורי ג'אגנבורג שקבע שיא אליפות חדש של (55.63 שניות) ורוגר פיטל (56.04 שניות).
ביוגרפיה > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה פורסטר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:59.96 דקות, אחרי חבריו לנבחרת, מייק ברונר שקבע שיא עולם חדש של 1:59.23 דקות וסטיבן גרג (1:59.54 דקות).
ביוגרפיה > אלוף עולם ב-200 חופשי

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 1978 זכה פורסטר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 1:51.02 דקות, לפני בן ארצו ראודי גיינס (1:51.10 דקות) וסרגיי קופליאקוב מברית המועצות שקבע שיא אירופה חדש של 1:51.33 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 7:20.82 דקות, לפני ברית המועצות (7:28.41 דקות) ומערב גרמניה (7:33.29 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:53.97 דקות, אחרי ולדימיר סלניקוב מברית המועצות שקבע שיא אליפות חדש של 3:51.94 דקות, ובן ארצו ג'ף פלוט (3:53.42 דקות).
פורסטר נבחר לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת מוסקבה (1980), אך הוא לא השתתף בה בגלל החרם האמריקאי.
בואינג X-20 דיינה-סור

הX-20 דיינה־סור (קיצור באנגלית של Dynamic Soarer, מבוטא כמו "דינוזאור") היה מיזם של חיל האוויר האמריקני לבניית מטוס חלל שיוכל לבצע טיסות למסלול נמוך סביב כדור הארץ, עם אסטרונאוט יחיד. בין המטרות של הפרויקט - השמדת לוויינים של ברית המועצות. בנוסף, תוכנן מטוס חלל זה לבצע גם משימות ביון מהחלל, תחזוקת לוויינים, חילוץ אסטרונאוטים במצוקה והפצצה. תוכנית X-20 התבצעה בין 24 באוקטובר 1957 עד ביטולה הרשמי ב־10 בדצמבר 1963, בטרם נערך ניסיון שיגור לחלל. מטוס החלל אמור היה להיבנות בחברת בואינג ולהיות משוגר לחלל באמצעות המשגר טיטן.
תצורה, מבנה ונתונים טכניים

מטוס החלל X-20 הוא בעל כנף דלתא, וגוף המספק חלק מהעילוי בעת הכניסה לאטמוספירה ותהליך הנחיתה. בעת הנחיתה מטוס החלל מתפקד כדאון, והוא נעדר מנוע.
תוכנית הפיתוח

ב־24 באוקטובר 1957, עשרים יום בלבד לאחר שיגורו של הלוויין הראשון בעולם על ידי ברית המועצות (ספוטניק 1), פורסמה על ידי חיל האוויר האמריקני הצעה לפיתוח מערכת נשק דואה היפר־קולית (Hypersonic Glide Rocket Weapon System) שכונתה בקיצור "דיינה־סור". חיל האוויר האמריקני היה סבור כי ניתן לפתח כלי יחיד רב משימתי, שיוכל להתבסס על עבודות מחקר קודמות שנעשו עבור מטוס הניסוי X-15 (שטס לראשונה בשנת 1959), וישמש להפצצה דרך החלל, למשימות ביון ומחקר.
תוכנית דיינה־סור אמורה הייתה להתבצע בשלושה שלבים:
מטוס חלל למחקר והדגמה טכנולוגית
מטוס חלל מבצעי למטרות ביון
מטוס חלל מבצעי למטרות הפצצה אסטרטגית, שיועד להיות בעל טווח טיסה שיאפשר תקיפת כל מטרה על פני כדור הארץ
טיסות ניסוי ראשונות תוכננו להתבצע בתחילה ללא מנוע, בשנת 1963. לאחר מכן תוכננו טיסות ניסוי ממונעות, שיביאו את מטוס החלל למהירות של 28 מאך, שיועדו להתבצע בשנת 1964. טיסות ניסוי בלתי מאוישות שיבחנו את יכולת ההפצצה הגלובלית של מטוס החלל תוכננו לשנת 1968, ופריסה מבצעית של מטוסי חלל תוקפים ומאוישים תוכננה לשנת 1974.
בעיות בתוכנית הפיתוח

הבעיה שליוותה את פרויקט X-20 מראשיתו הייתה בעיית מימון - חיל האוויר האמריקני לא היה מסוגל להעמיד את התקציבים הנדרשים לשם פיתוח מטוס החלל, שלשם הפיכתו מרעיון לכלי מבצעי היה צורך בשורה של פריצות דרך טכנולוגיות. נוסף על בעיות המימון לפרויקט, התוכנית סבלה משתי בעיות עיקריות:
חוסר בהירות באשר למאיץ הרקטי שישא את מטוס החלל אל החלל
העדר מיקוד למיזם כולו (כאמור לעיל - היו מספר יישומים אפשריים למטוס החלל)
בעיות בתוכנית הפיתוח > חוסר בהירות באשר למאיץ הרקטי שישא את מטוס החלל אל החלל

הצעות רבות הוצעו באשר למאיץ הרקטי שישא את מטוס החלל דיינה־סור אל החלל. ההצעה המקורית של חיל האוויר האמריקני דיברה על מספר סוגים של הנעה רקטית, שיעשו שימוש במבחר שילובים של דלקים רקטיים ומחמצנים נוזליים. ההצעות המקוריות כללו שימוש בתערובת של חמצן נוזלי ודלק סילונים JP-4, תערובת של פלואור־אמוניה, או שימוש במנוע הרקטי שכבר פותח עבור מטוס החלל X-15. הקבלן הראשי של הפרויקט, חברת בואינג, העדיפה לשגר את מטוס החלל על גבי טיל מסוג אטלס־קנטאור, אך בלחץ חיל האוויר האמריקאי הועדף משגר החלל טיטן, שהוצע על ידי חברת מארטין, שהפסידה לבואינג במכרז על פיתוח מטוס החלל X-20. למרות ההעדפה של המשגר טיטן, לא היה בכוחו של הדגם הראשוני שלו לשאת לחלל את הדיינה־סור.
בשלב מסוים נבחנו דגמים מתקדמים יותר של המשגר טיטן, הטיטן 2 והטיטן 3, ואף דגם מוקדם של טיל השיגור סאטורן, בגרסת סטורן 1. לבסוף הוחלט על שימוש במשגר טיטן 3, אך עד שהוחלט על כך בוזבז זמן רב שעיכב את הפרויקט במשך שנים.
בעיות בתוכנית הפיתוח > העדר מיקוד למיזם כולו

שלל המשימות שיועדו למטוס החלל גרמו - מלבד החריגה מהתקציב - לעיכובים ארוכים בלוח הזמנים, שכן הדרישות הטכניות ממטוס החלל היו שונות למדי בהתאם למשימות שיועדו לו. קיימים הבדלים ניכרים בתכנון ובדרישות הטכנולוגיות ממטוס חלל תת־מסלולי וכזה המסוגל להגיע למסלול. הסתירות בדרישות המבצעיות הביאו לא רק לעיכוב בתוכנית כולה אלא גם לחוסר בהירות מבחינת התפיסה המבצעית של חיל האוויר האמריקאי, שנועד להפעיל את הדיינה־סור. כתוצאה מכך התעכבה גם תוכנית ההכשרה של אסטרונאוטים צבאיים שנועדו להטיס את מטוס החלל.