סוויצ'בלייד
היסטוריה

הסוויצ'בלייד פותח על ידי פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר האמריקאי, הוא נועד לסייע לכוחות אמריקאים להגיב למארבים של האויב באפגניסטן בסטואציות בהן לא כדאי להשתמש בסיוע אווירי קרוב מכיוון שהטיסה של מטוסים ומסוקים מאוד יקרה ולא תמיד זמינה ועלולה לגרום לנזקים נלווים וחשיפת הכוח באזורים עירוניים. טילים צבאיים אחרים כמו ג'אוולין הם גם הרבה יותר גדולים מהסוויצ'בלייד, כבדים ויקרים יותר, ובדרך כלל אינם זמינים.
בניגוד לכלי טיס בלתי מאוישים טקטיים אשר יכולים לזהות איומים אך ללא יכולת תקיפה. הסוויצ'בלייד נישא על גב הלוחם, זול יחסית, יש לו חיישנים שיכולים לזהות לוחמי אויב וראש נפץ שמאפשר לתקוף אותם מלמעלה.
ב-29 ביולי 2011, צבא ארצות הברית העניק לאירו-וירונמנט חוזה של 4.9 מיליון דולר עבור פריסה מהירה של מספר לא ידוע של סויוטצ'בלידים לכוחות באפגניסטן. ב-20 במרץ 2012, הצבא הוסיף 5.1 מיליון דולר, בסך 10 מיליון דולר.
במאי 2012, אישר חיל הנחתים של ארצות הברית לחיילים לפגוע עם סויוטצ'בלידים בצוותי מחבלים בעת הנחת מטעני חבלה ובמטרות דומות. בדרך כלל מטרות אלו גם כאשר סיוע אווירי זמין התוקפים מצליחים לחמוק לפני שמצליחים לתקוף אותם. הנחתים לפעמים לא יכלו לקבל תמיכה בגלל שיחידות אחרות קיבלו עדיפות. הסוויצ'בלייד קטן מספיק כדי להתאים לתיקים של נחתים וננעל על מטרה ועוקבת אחריה לאחר שנבחרה.
בסוף 2012, 75 סויוטצ'בלידים סופקו לחיילים אמריקאים באפגניסטן. מספר הפעלות מוצלחות התרחשו עד ינואר 2013. למרות שהצבא לא אישר פרטים לגבי פריסתו והאפקטיביות, מפקדים דיווחו שהכלי "יעיל מאוד".
חיילים אימצו אותו ככלי מיוחד בלחימה בשטח בנוי בגלל היכולת לפגיעה כרורגית ולמנוע נזקים נלווים. כי בניגוד לרוב כלי הנשק האחרים, הסוויצ'בלייד יכול להפסיק משימה אם המצב משתנה לאחר השיגור, מה שמאפשר לו להתחבר למטרה משנית או להרוס את עצמו מבלי לגרום לנפגעים או לנזק לרכוש.
באפריל 2015, הנחתים ביצעו ניסוי בו יריו סוויצ'בלייד מתוך חלקו האחורי של MV-22. המל"ט לא היה מצויד בראש נפץ, אך שוחרר בהצלחה ונווט במדויק לעבר מטרה. הבדיקה הוכיחה שניתן לשגר את הסוויצ'בלייד באוויר מהמטוס ולהוסיף כלי מעקב נשלט מרחוק למטוס. מאז הצגתו ועד לסיום מבצע חירות מתמשכת, למעלה מ-4,000 סוויצ'בליידים נפרסו באפגניסטן. באמצע 2017, 350 סויוטצ'בלידים נמסרו לפיקוד המבצעים המיוחדים לשימוש נגד המדינה האסלאמית.
באוקטובר 2020, אירו-וירונמנט הכריזה על פרויקט לפיתוח "כלי טיס קרבי בלתי מאויש מהיר וארוך טווח" המשמש כספינת אם לסוויצ'בלייד 300 שתוקפים בשיתוף פעולה ועוקפים את הגנות האויב.
ב-31 במרץ 2021, אירו-וירונמנט זכתה בחוזה של 26.1 מיליון דולר עבור הסוויצ'בלייד 600. המערכת נותנת מענה לדרישת פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי של ארצות הברית לפעול באיומים א-סימטריים עם סירות קטנות.
בראשית מרץ 2022 דווח כי ארצות הברית שוקלת לספק מל"טים מסוג סוויצ'בלייד לכוחות המזוינים האוקראינים בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. ב-16 במרץ הודיע הנשיא כי "100 מערכות אוויריות בלתי מאוישות טקטיות" יסופקו לאוקראינה כחלק מחבילת סיוע צבאי של 800 מיליון דולר. כל אחת מהמערכות הללו מהווה ערכה שלמה של מערכות שיגור ובקרה קרקעיות, ויכולת להפעיל מספר כלים במקביל. כל אחת מהמערכות הללו נושאת עשרה מל"טים מסוג סויוטצ'בליד, מה שמגיע בסך הכל ל-1,000. החבילה כוללת גם סוויצ'בלייד 300 (נגד אדם) וגם סוויצ'בלייד 600 (נגד שריון).
אוקראינה דיווחה על שימוש בסוויצ'בלייד על מטרה רוסית במחוז חרקוב. באחת הפעמים נעשה שימוש בסוויצ'בלייד 300 נגד בונקר; לא ברור אם הוא הופל או השלים את משימתו אך הכוחות רוסים מצאו את השרידים של המל"ט. למרות קבלת מאות מל"טים מסוג סויוטצ'בליד, חלק מהיחידות האוקראיניות מעדיפות להשתמש במזל"טים מסחריים המצוידים בחומרי נפץ קלים יותר לשימוש.