stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקיטה חרושצ'וב
פעולות חשובות

ב"נאום הסודי", גינה את סטלין, פשעיו ופולחן האישיות שלו באשמת "הפרת נורמות החוק של הלניניזם", סימן את תחילתה של "ההפשרה של חרושצ'וב".
פירק את הקומינפורם והתפייס עם יוסיפ ברוז טיטו.
ייסד את ברית ורשה.
מחץ בכוח צבאי את המרד ההונגרי של 1956.
העביר את קרים מרוסיה לאוקראינה.
הגה את דוקטרינת "דו קיום בשלום" במדיניות החוץ, עם הסיסמה "להשתוות ולהשיג את המערב" במדיניות הפנים.
יצר את התנאים לפילוג עם סין בעקבות השיחות עם ארצות הברית, והסירוב לתמוך בתוכנית הגרעין של סין.
חנך את תוכנית החלל הסובייטית עם שיגורו של הלוויין הראשון "ספוטניק 1" והאדם הראשון בחלל, יורי גגארין, תוך השגת יתרון על המערב. השתתף בשיחות עם הנשיא ג'ון פ. קנדי בדבר תוכנית משותפת להגעה לירח, שלא יצאה אל הפועל עקב רצח קנדי ב-1963.
פוצץ ועידת מעצמות בשל משבר מטוס הריגול U-2 של הטייס גארי פאוארס.
נפגש עם סגן נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון במוסקבה, ובעקבות זאת סייר בארצות הברית בשנת 1959 עם משפחתו, הביקור הממלכתי הראשון של מנהיג ברית המועצות בארצות הברית.
יזם הצבה של טילים גרעיניים בקובה, מה שהביא למשבר הטילים עם ארצות הברית.
חיזק את מסך הברזל בגרמניה המזרחית עם בניית חומת ברלין ב-1961.
תמך במצרים במבצע קדש, 1956.
ישם את הגל השני של תוכנית הקרקעות הבתולות.
הגה ויישם את רעיון הסובנארחוז, ארגון מקומי שנועד לבזר את ניהול הייצור.
ארגון מחדש של החקלאות ומתן עדיפות לסובחוז (חווה ממשלתית) תוך עידוד הפיכת קולחוזים לסובחוזים, עידוד גידול התירס.
התמודדות עם משבר הדיור באמצעות בניית מיליוני יחידות דיור מתועשות ופשוטות (שכונו "חרושצ'ובקה").
שינוי ערכו של הרובל ביחס 1:10, 1961 במהלך הרפורמה המוניטרית.
ראו גם

תקופת חרושצ'וב בברית המועצות
לקריאה נוספת

ניקיטה חרושצ'וב, חרושצ'וב מעלה זכרונות. הוצאת עדי, 1971
נדזיה אסטפצ'וק

נַדְזֵיָה אַסטַפּצ'וּק (בבלארוסית: Надзея Астапчук, נולדה ב-12 באוקטובר 1980) היא אתלטית מבלארוס, סגנית אלופת העולם (פריז 2003)  בהדיפת כדור ברזל.
אוסטפצ'וק הורשעה באימרוץ ומדליית הזהב האולימפית (לונדון 2012) שבה זכתה, מדליית הארד בה זכתה באולימפיאדת בייג'ינג, מדליית הזהב מאליפות העולם (הלסינקי 2005) ומדליית הזהב מאליפות העולם באתלטיקה באולם שבה זכתה נשללו ממנה.
ביוגרפיה

אוסטפצ'וק נולדה בסטולין.
ביוגרפיה > 1999

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 סיימה אסטפצ'וק במקום 19 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.47 מטר.
ביוגרפיה > 2001

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 סיימה אסטפצ'וק במקום שביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.98 מטר.
ביוגרפיה > 2003

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 זכתה אסטפצ'וק במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בשיאי אישי חדש של 20.12 מטר, אחרי סבטלנה קריבליובה מרוסיה (20.63 מטר) ולפני ויטה פאווליש מאוקראינה (20.08 מטר).
ביוגרפיה > 2004

באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה אסטפצ'וק במקום רביעי בתוצאה של 19.01 מטר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 19.69 מטר שהייתה התוצאה הטובה ביותר בכל התחרות. יומליידי קומבה מקובה קבעה תוצאה של 19.59 מטר כשזכתה במדליית הזהב.
ביוגרפיה > 2005 > אלופת עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה אסטפצ'וק במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.51 מטר, לפני אולגה ריאבינקינה מרוסיה (19.64 מטר) וואלרי אדמס מניו זילנד (19.62 מטר).
ביוגרפיה > 2006

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 זכתה אסטפצ'וק במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.42 מטר.
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה אסטפצ'וק במדליית כסף בתוצאה של 20.48 מטר, אחרי ואלרי אדמס 20.54 מטר ולפני נאדין קליינרט מגרמניה (19.77 מטר) ולא הצליחה להגן על תוארה.
ביוגרפיה > 2008

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בוולנסיה, ספרד במרץ 2008 זכתה אסטפצ'וק במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.74 מטר, אחרי ואלרי אדמס (20.19 מטר).
ביוגרפיה > 2008 > אולימפיאדת בייג'ינג

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שנערכה אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.86 מטר, אחרי ואלרי אדמס שקבעה שיא אישי חדש של 20.56 מטר (בניסיון הראשון) ובת ארצה נטליה חורוננקו-מיכנביץ' (20.28 מטר). מדליה זו נשללה ממנה בינואר 2017 בשל הרשעה באימרוץ.
ביוגרפיה > 2010

בתחרות שנערכה באולם במוגילב, בלארוס ב-12 בפברואר 2010 קבעה אסטפצ'וק בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 21.70 מטר, התוצאה השלישית בטיבה באולם בכל הזמנים. חודש לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ אותה שנה היא זכתה במדליית זהב לאחר שקבעה שיא תחרות חדש של 20.85 מטר, לפני ואלרי אדמס שקבעה שיא אישי חדש של 20.49 מטר. מדליה זו נשללה ממנה לאחר הרשעתה באימרוץ.
ביוגרפיה > 2010 > אלופת אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 20.48 מטר.
ביוגרפיה > 2011 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה אסטפצ'וק במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.05 מטר, אחרי ואלרי אדמס שקבעה שיא אישי ושיא תחרות חדש של 21.24 מטר ולפני ג'יליאן כמרנה-ויליאמס מארצות הברית (20.02 מטר).
ביוגרפיה > 2012 > אולימפיאדת לונדון

בתחרות שנערכה במינסק ב-18 ביולי 2012 קבעה אסטפצ'יוק בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 21.58 מטר. שלושה שבועות לאחר מכן, במשחקים עצמם היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 21.36 מטר, אך המדליה נשללה ממנה לאחר שנכשלה בבדיקות סמים בהם נמצא כי השתמשה בסטרואידים אנאבוליים. מדליית הזהב הוענקה לואלרי אדמס מניו זילנד שקבעה תוצאה של 20.70 מטר.
שיאים אישיים

אצטדיון פתוח
הדיפת כדור ברזל: 21.09 מטר (2005)
אולם
הדיפת כדור ברזל: 20.56 מטר (2003)
סיאט 124 ספורט

| --- | --- |

סיאט 124 ספורט, שנת 1971
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיאט
 שנות ייצור:  1970–1975
 הרכבה:  ספרד ספרד
 אורך:  4,123 מ"מ
 רוחב:  1,670 מ"מ
 גובה:  1,340 מ"מ
 משקל:  1,315 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,420 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,608 סמ"ק המפיק 108 כ"ס  4 צילינדרים, בטור, 1,756 סמ"ק המפיק 116 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  180 קמ"ש (מנוע 1,608 סמ"ק)
 קשר:  פיאט 124 ספורט
סיאט 124 ספורט (בספרדית: SEAT 124 Sport) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, 2 דלתות, אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט (סיאט ב- ספרדית: SEAT- Sociedad Española de Automóviles de Turismo) בין השנים 1970–1975.
סך הכול יוצרו 23,611 יחידות.
סיאט 124 ספורט

דגם "סיאט 124 ספורט" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בברצלונה בשנת 1970.
דגם ה"סיאט 124 ספורט" התבסס על דגם "פיאט 124 ספורט" אשר יוצר על ידי קונצרן הרכב פיאט (Fabbrica Italiana Automobili Torino) האיטלקי בין השנים 1967–1975. הדגם נבנה ברישיון פיאט.
דגמי "סיאט 124 ספורט"

1600 - ספורט קופה
1800 - ספורט קופה
תמונות

סיאט 124 ספורט
סיאט 124 ספורט, שנת 1975
סיאט 124 ספורט
סיאט 124 ספורט
סיאט 124 ספורט, שנת 1975
סיאט 124 ספורט
סיאט 124 ספורט
סיאט 124 ספורט
סיאט 124 ספורט
סיאט 124 ספורט, שנת 1975
ראו גם

סיאט
פיאט
פיאט 124
סיאט 1200/1430 ספורט
סיאט 850
סיאט פורא
סיאט 1430
סיאט 1500
הערות שוליים

↑  סיאט 124 ספורט motorpasion.com/seat
↑  סיאט 124 ספורט VENTA DE COCHES CLASICOS SEAT 124 SPORT
↑  סיאט 124 ספורט 1600documentosdelmotor.com/noticia/60-seat-124-sport-1600
↑  סיאט 124 ספורט 1800 pruebas.pieldetoro
סופרייז

| --- | --- |

עיריית סופרייז
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אריזונה אריזונה
 ראש העיר:  סקיפ הול
 תאריך ייסוד:  1937 
 שטח:  279.628716 קמ"ר
 גובה:  358 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  143,148 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  33°37′45″N 112°22′04″W﻿ / ﻿33.629194444444°N 112.36779722222°W﻿ / 33.629194444444; -112.36779722222 
 אזור זמן:  UTC-7
 http://www.surpriseaz.gov/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סופרייז(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סופרייז(למפת אריזונה רגילה) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוסופרייז(למפת אריזונה מוגדלת) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוסופרייז  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סופרייז (באנגלית: Surprise) היא עיר במדינת אריזונה, בארצות הברית. היא שוכנת כ-32 קילומטרים צפונית מערבית לפיניקס. העיר משתרעת על פני שטח של 180 קילומטר רבוע ומתגוררים בה כ-117,500 תושבים.
העיר נוסדה בשנת 1938 על ידי פלורה מא סטטלר, שקראה לה בשם זה (Surprise משמעו הפתעה) מכיוון ש"היא תהיה מופתעת אם העיירה תהיה חשובה או משמעותית אי פעם". מאז גדלה העיירה והוכרזה כעיר ב-1960. שיעור הגידול של אוכלוסיית העיר בעשורים האחרונים הוא מהגדולים באריזונה.
בעיר קיים בית ספר אזורי ואקדמיה לאומנות. בעיר ממוקמים מגרשי האימונים של קבוצות הבייסבול טקסס ריינג'רס וקנזס סיטי רויאלס.
סופרייז היא העיר בעלת אחוז הפשיעה הנמוך ביותר באזורה.
סולי (בלארוס)

| --- | --- |
כנסייה בסולי
כנסייה בסולי
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  גרודנו (מחוז) גרודנו
 ראיון:  סמרגון
 גובה:  150 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,340 (2019)
 קואורדינטות:  54°30′N 26°11′E﻿ / ﻿54.500°N 26.183°E﻿ / 54.500; 26.183
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהסולי(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהסולי(למפת מחוז גרודנו רגילה) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןסולי(למפת מחוז גרודנו מוגדלת) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןסולי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סולי (בבלארוסית: Солы; בפולנית: Soły) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר מהמאה ה-16 ככפר בבעלות אצולה. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובעקבות הסכם ריגה בשנת 1921 נכלל בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי סולי

בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-130 משפחות יהודיות, כמחצית מתושבי המקום, ופעל בה בית ספר עברי מרשת תרבות. בספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הצבא האדום.
בסוף יוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועל יהודיה הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה וגיוס לעבודות כפייה, בתיווך היודנרט המקומי, בראשו הועמד מיכאל מגיד.
כעבור זמן קצר רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן ומגודר שהוקם בה, ממנו שולחו בקיץ 1942 כמה עשרות צעירים למחנה עבודה. בזמן קיום הגטו פשתה בו מגפת טיפוס הבהרות.
ב-4 באפריל 1943 שולחו בין 900 ל-1,000 היהודים שנותרו בגטו סולי לאתר הרצח בפונאר.
סגולה (בית ספר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר יסודי
 תקופת הפעילות:  העשור של 1960 – הווה 
 מיקום
 מיקום:  מוהליבר 10 בני ברק
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°04′46″N 34°49′40″E﻿ / ﻿32.0795°N 34.827777777778°E﻿ / 32.0795; 34.827777777778
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית הספר סגולה(למפת גוש דן רגילה) בית הספר סגולה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הספר סגולה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הספר סגולה  he בית הספר סגולהhe בית הספר סגולהמפת  __ בני ברק (in English: Bnei Brak) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) מדרום וממערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית הספר סגולה הוא בית ספר ממלכתי דתי-תורני לבנים בבני ברק. במשך שנים שכן ברחוב השומר (כיום רחוב אהרונוביץ). בסוף שנות ה-90 עבר לרחוב מוהליבר בעיר.
רקע

בית הספר נוסד בראשית שנות ה-60 של המאה הקודמת. מייסדו ומנהלו הראשון היה משה רוז'ה. הוא החל את פעילותו בשנת הלימודים תשכ"א ככיתה תורנית בבית ספר "מעלות" בבני ברק וכעבור כשנתיים עבר למבנה חדש בן שתי קומות ברחוב השומר (כיום רחוב אהרונוביץ) בבני ברק, מול מפעל "אסם" לשעבר ובצמוד למגרש הכדורגל "אליצור".
על אף ששכן בבני ברק והיה בפיקוח מחלקת החינוך העירונית, קיבל לשורותיו גם תלמידים מחוץ לבני ברק. הוא היה בית הספר הראשון של הזרם הממלכתי דתי שהיה סלקטיבי בקבלת תלמידים, וקבלת תלמיד כללה ראיון מקדים ולא קבלה אוטומטית. בנוסף, תוכנית הלימודית כללה שעות נוספות כתגבור תורני.
עד שנות השמונים פעלו בבית הספר ארבע כיתות ה'-ח' בלבד. הלימודים נמשכו מעבר לשעות הלימודים המקובלות בבתי ספר ממלכתיים דתיים אחרים ושולבו בהם לימודים תורניים מוגברים.
במחצית שנות ה-80 לקראת שנות ה-90 החלה הגירה של אוכלוסייה דתית לאומית מבני ברק ליישובים עוטפי גוש דן כמו גבעת שמואל, שוהם, יישובי עמק איילון ועוד, והאוכלוסייה הדתית לאומית בעיר הלכה והידלדלה. מספר הנרשמים לבית ספר "סגולה" שהיה מזוהה עם החינוך הממלכתי דתי הלך וקטן. הוא נסגר לקראת סוף שנות ה-90 ובמבנהו הישן ברחוב השומר שעבר שיפוצים והרחבה נפתח בית ספר חרדי לבנות "בית יעקב". בית ספר "סגולה" עבר למבנה ברחוב מוהליבר 10 בבני ברק (בבניין שבו שכן בעבר בית ספר מוהליבר) והוא נקרא כיום בית ספר "סגולה ממלכתי דתי לבנים". סמל בית הספר נשאר כפי שהיה בעת היווסדו.
רקע > מנהלי בית הספר

במהלך שנת הלימודים של שנת 1971 נפטר הרב משה רוז'ה, מייסד בית הספר ומנהלו הראשון. את מקומו מילא עד סוף שנת הלימודים הרב אברהם הרשלר שהיה מחנך אחת הכיתות. המנהלים הבאים של בית ספר "סגולה" היו: הרב משה ברסלויער, הרב גרשום הרפנס, הרב יעקב רוז'ה (בנו של מייסד בית הספר משה רוז'ה), הרב שלמה גרוס (שהיה עד אז מחנך באחת הכיתות) הרב משה לבקוביץ', בין השנים 1995–2001 היה מנהל "סגולה" הרב בני פרל ואחריו הרב דוד וקסלר. משנת 2005 עד סוף שנת הלימודים תשע"ו (2016) ניהל את בית הספר הרב חגי ניצן.
כיום מנהלו הוא הרב עמוס מימון.
רקע > ראו גם

רשימת בוגרי בית הספר
סעיד עזת-אללהי

סעיד עזת-אללהי אפאק (בפרסית: سعید عزت‌اللهی آفاق; נולד ב-1 באוקטובר 1996 בבנדר-אנזלי שבאיראן) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת הקשר המרכזי בויילה בולקלוב מהסופרליגה הדנית ובנבחרת איראן.
קריירת מועדונים

עזת-אללהי התחיל באקדמיה של מלאבאן. ב-26 באוקטובר 2012 הוא ערך הופעת בכורה בסגל הבוגר במשחק ליגה נגד ראה אהאן כאשר היה בן 16 שנים ו-25 ימים בלבד.
באוגוסט 2014 הוא נרכש על ידי אתלטיקו מדריד, שם ערך 5 הופעות במדי אתלטיקו מדריד ג' בטרסרה (הליגה הרביעית בספרד).
ב-21 ביולי 2015 עזת-אללהי חתם ברוסטוב, אך בשל בעיות ויזה הוא לא קיבל אישור לשחק בליגה הרוסית עד החורף. ב-12 במאי 2016 הוא הופיע לראשונה במדי רוסטוב במשחק ליגה מול דינמו מוסקבה. ב-26 ביולי 2016 במשחק שלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות מול אנדרלכט עזת-אללהי הבקיע את שערו הראשון בקבוצה.
נבחרת לאומית

עזת-אללהי שיחק בנבחרות עד גיל 17 ו-20. בנחברת הבוגרת הוא הופיע לראשונה ב-11 ביוני 2015 במשחק ידידות מול נבחרת אוזבקיסטן.
נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

רוסיה רוסטוב
מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16
איראן מלאבאן
השחקן הצעיר של השנה בליגת העל האיראנית: 2012/13
הערות שוליים

↑  معرفی ۲۵ بازیکن تیم ملی برای حضور در جام جهانی באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיראנית, 13 בנובמבר 2022 (בפרסית)
↑  بخش رسانه‌ای تیم ملی فهرست نهایی این تیم برای حضور .در رقابتهای جام ملتهای آسیا را اعلام کرد באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיראנית, 2 בינואר 2024 (בפרסית)
| נבחרת איראן – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 ביירנבאנד •  2 טוראבי •  3 חאג'-ספי •  4 צ'שמי •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 שוג'אעי •  8 פוראליג'אנג'י •  9 אבראהימי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 מזהרי • 13 חנזאדה •  14 קודוס • 15 מונטזרי • 16 קוצ'אן-נז'אד • 17 טארמי • 18 ג'האנבח'ש • 19 חוסייני • 20 אזמון • 21 דז'אגה • 22 עבדזאדה • 23 רזיאן • מאמן: קיירוש |  1 ביירנבאנד •  2 טוראבי •  3 חאג'-ספי •  4 צ'שמי •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 שוג'אעי •  8 פוראליג'אנג'י •  9 אבראהימי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 מזהרי • 13 חנזאדה •  14 קודוס • 15 מונטזרי • 16 קוצ'אן-נז'אד • 17 טארמי • 18 ג'האנבח'ש • 19 חוסייני • 20 אזמון • 21 דז'אגה • 22 עבדזאדה • 23 רזיאן • מאמן: קיירוש | איראן |
| נבחרת איראן – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 פור-עלי-גנג'י •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 כרימי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 נור-אלהי • 22 עאבד-זאדה • 23 רזאיאן • 24 ח. חוסייני • 25 ג'לאלי • מאמן: קיירוש |  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 פור-עלי-גנג'י •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אמירי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 כרימי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 נור-אלהי • 22 עאבד-זאדה • 23 רזאיאן • 24 ח. חוסייני • 25 ג'לאלי • מאמן: קיירוש | איראן |
| נבחרת איראן – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 אבראהימי •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אסדי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 קאידי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 מוחבי • 22 ח. חוסייני • 23 רזאיאן • 24 יוספי • 25 פלאח • 26 מוגאנלו • מאמן: קלעה-נוי |  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 אבראהימי •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אסדי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 קאידי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 מוחבי • 22 ח. חוסייני • 23 רזאיאן • 24 יוספי • 25 פלאח • 26 מוגאנלו • מאמן: קלעה-נוי | איראן |
ספיירנט

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בלונדון 
 תקופת הפעילות:  1936–הווה (כ־88 שנים) 
 מיקום המטה:  קראולי 
 ענפי תעשייה:  טלקומוניקציה 
  
 www.spirent.com
 
ספיירנט תקשורת (באנגלית: Spirent Communications plc) היא חברה בינלאומית לבדיקות טלקומוניקציה הממוקמת בקרואלי, מערב סאסקס, בריטניה. היא רשומה בבורסת לונדון (LSE: SPT,‏ OTC Pink: SPMYY). שווי החברה הוערך בכ-485 מיליון דולר (יולי 2015).
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1936 על ידי ג'ק בואות'ורף בשם "Goodliffe Electric Supplies". בשנת 1949 שינתה את שמה ל"Bowthorpe". בשנת 1989 רכשה את חברת "אופטימה אלקטרוניקס" בשנות ה-90 התפתחה במהירות עם בועת הדוט-קום. עם רכישת חברות נוספות כגון "Adtech" ב 1997, כבר הופיעה מדי פעם במדד FTSE 100.
במהלך ההתפתחות השילה מעצמה את מערך ההגנה והרכב וקנתה  ב-1999 את החברה האמריקאית "Netcom Systems" ואת "DLS" הקנדית. שנה לאחר מכן רכשה את חברות התקשורת "Hekimian", "Zarak Systems" ו "Net-Hopper". במהלך אותה שנה (2000) שינתה את שמה שוב, הפעם ל"Spirent" (השאלה מהמילים inspired innovation).
המשך מסע הרכישות התמקד בחברות בדיקות ביצועים כמו "Avalanche", "Scientific Software Engineering", "Imperfect Networks" ו "Fanfare Software" בשנים 2006-2011.
ב-2004 קבוצת רד-בינת החלה לשווק מוצרי ספיירנט בישראל.
ב-2012, עם התפתחות טכנולוגיות הענן, רכשה את "Mu Dynamics" ו "Metrico Wireless" כדי לחזק את אחיזתה בנושאים רלוונטיים.
ביולי 2014 רכשה מחברת Avaya את חטיבת הטכנולוגיה של Radvision, שהוקמה במקור על ידי קבוצת רד-בינת, היושבת בתל אביב. בשנת 2017 רכשו את היחידה מנהליה והיא הוקמה כחברה חדשה בשם Softil.
הערות שוליים

↑  עופר לוי, ‏בינת אלקטרוניקה תשווק מוצרי ספריינט בישראל, באתר גלובס, 28 ביולי 2004
↑   אמיר טייג, רדוויז'ן נמכרת שוב: ספירנט הבריטית תשלם 25 מ' ד' תמורת פעילות הבדיקות, באתר TheMarker‏, 2 ביולי 2014
↑  Let’s Meet Again
ספייר ריבס

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  בשר חזיר 
 
ספֶּייר ריבְּס (מאנגלית: spare ribs) הן צלעות חזיר מבושלות המוגשות במספר מטבחים בעולם. את הצלעות חותכים מחלקו התחתון של החזיר, במיוחד מאזור הבטן או מעצם החזה שמאחורי הכתף, והן כוללות בין 11 ל-13 צלעות ארוכות.
הכנה > במטבח הסיני

במטבח הסיני, חותכים את צלעות החזיר לחתיכות בגודל של 7 עד 10 ס"מ ולאחר מכן מטגנים, מאדים או צולים.
טרמינולוגיה

מקור המונח הוא מגרמנית תחתית ribbesper - צלע חזיר מוחמצת, צלויה בסגנון רוטיסרי.
ספייר ריבס סיני ברוטב ברביקיו
סגולה (אזור תעשייה)

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  פתח תקווה
 שטח:  3,000 דונם
 קואורדינטות:  32°06′21″N 34°53′39″E﻿ / ﻿32.10591667°N 34.89425278°E﻿ / 32.10591667; 34.89425278
 שכונות נוספות בפתח תקווה
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) סגולה(למפת גוש דן רגילה) סגולה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סגולה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סגולה  he סגולהhe סגולהמפת  __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva)  __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council), __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono) מדרום-מערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ תל אביב (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סגולה הוא אזור תעשייה בצפון מזרח העיר פתח תקווה, מצפון לשכונת כפר אברהם, ממערב לכביש 40 ומדרום לכביש 5 ולמחלף ירקון. הוא מהווה גם את גבולה הצפון-מזרחי של פתח תקווה.
הרחוב הראשי באזור התעשייה סגולה הוא רחוב בן-ציון גליס.
היסטוריה

עד שנות ה-2000 היה המקום אזור התעשייה המרכזי של העיר פתח תקווה, אך עם הקמת פארקי היי-טק באזורי התעשייה האחרים של פתח תקווה, קריית אריה וקריית מטלון, ירד מעמדו.
בעבר נהגתה תוכנית בעיריית פתח תקווה להפוך את אזור התעשייה למרכז הבילוי העיקרי של פתח תקווה, ולהקים בו תיאטרון, בתי קפה ומסעדות, אך זו נגנזה.
מקומות ואתרים

שטח אזור התעשייה הוא כ-3,000 דונם (כשטחה של העיר גבעתיים, לדוגמה), והוא מאכלס כ-900 עסקים. בניגוד לאזורי התעשייה האחרים בעיר, הוא מאופיין בעיקר בתעשייה כבדה. עם זאת, בשנים האחרונות התפתחו בו שניים ממרכזי הקניות הגדולים והמרכזיים בפתח תקווה ובאזור דרום השרון: פאוור סנטר סגולה, מדרום לרחוב גליס, ומתחם ירקונים, שנמצא בצפון אזור התעשייה. שניהם מתאפיינים בחנויות ענק בתחומים שונים: חשמל, תאורה, עשה זאת בעצמך, ביגוד, הנעלה, מזון ועוד.
בשטחו של אזור התעשייה ממוקם בית הקברות סגולה - בית העלמין הראשון של פתח תקווה, שבשטחו נמצא אף בית העלמין הצבאי העירוני.
תחבורה

אזור התעשייה נהנה ממיקום טוב ונגישות ברמה גבוהה, הודות לשני צירי תחבורה עיקריים שעוברים בסמוך לו: כביש 5 וכביש 40. בנוסף, בחלקו הצפוני של אזור התעשייה נמצאת תחנת הרכבת פתח תקווה סגולה, אך זו סובלת מנגישות ברמה נמוכה מאוד עקב ריחוקה מלב אזור התעשייה ועקב כך שקווי האוטובוס הבין עירוניים עוצרים על הגשר של כביש 40 מעל פסי הרכבת. בעתיד, אמורה לעבור באזור התעשייה שלוחה של הקו הסגול של הרכבת הקלה של תל אביב.
|  אזורי תעשייה בישראל |
| --- | --- | --- |
| אזורי תעשייה | מעלות (מעלות-תרשיחא) • מגדל תפן (חבל תפן) • צ.ח.ר (ראש פינה) • צ'ק פוסט (חיפה) • אלון תבור (עמק יזרעאל) • קריית ספיר (נתניה) • הרצליה פיתוח (הרצליה) • כפר סבא • נווה נאמן ׁ(הוד השרון) • פארק שרונים (הוד השרון) • עבר הירקון (תל אביב-יפו) • BBC בני ברק • סגולה (פתח תקווה) • קריית אריה (פתח תקווה) • קריית מטלון (פתח תקווה) • חולון • מתחם האלף (ראשון לציון) • מרכז עינב (מודיעין-מכבים-רעות) • עטרות (ירושלים) • הר חוצבים (ירושלים) • תלפיות (ירושלים) • הר טוב • (מטה יהודה) • עד הלום (אשדוד) • שער הנגב וספירים (מועצה אזורית שער הנגב) • תימורים (קריית מלאכי) • עידן הנגב (רהט) • אופקים • באר שבע • עמק שרה (באר שבע) • קריית יהודית (באר שבע) • אבשלום (חבל שלום) • נאות חובב • דימונה • מישור רותם (מישור ימין) • מצפה רמון |  |
| פארקי תעשייה | רמת דלתון (דלתון) • בר לב (אחיהוד) • משגב • קדמת גליל (טבריה) • ציפורת (נוף הגליל) • שגיא 2000 (מגדל העמק) • מת"ם (חיפה) • צבאים (בית שאן) • יקנעם • מבוא כרמל (רמות מנשה) • קיסריה • עמק חפר • יורופארק (יקום) • לב הארץ (כפר קאסם) • אפק (ראש העין) • עתידים (תל אביב-יפו) • אזורים (פתח תקווה) • חמן (חבל מודיעין) • (נתב"ג) • שורק (ראשון לציון) • פלמחים • קריית ויצמן (נס ציונה) • מודיעין • מלחה (ירושלים) • כנות (גדרה) • ראם (בני עי"ש) • קריית גת • נעם (נתיבות) • גב ים נגב (באר שבע) • עומר  • שחורת (אילת) |  |
| אזורי תעשייה ביהודה ושומרון | שח"ק (גוש שקד) • ניצני שלום (שומרון) • בראון (קדומים) • ברקן • אריאל מערב (אריאל) • שער בנימין (מטה בנימין) • מישור אדומים (מעלה אדומים) |  |
| אזורי ופארקי תעשייה עתידיים | רמת בקע • צומת שוקת • מעבר תרקומיא • עירון • גבעת ברנר • רג"מ • בוסתני חפץ • שער הירדן • שער שומרון |  |
| אזורי תעשייה לשעבר | קריית המלאכה (תל אביב-יפו) • ארז (מעבר ארז) • קרני (מעבר קרני) • נווה דקלים • קטיף • ימית • אופירה |  |
| מרחב עורפי | חוף שמן • איירפורט סיטי |  |