stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועצות בודהיסטיות
המועצה הבודהיסטית השנייה (383 לפני הספירה)

העדויות ההיסטוריות למה שמכונה "המועצה הבודהיסטית השנייה" נובעות בעיקר מהוינאיה הקוני של זרמים שונים בבודהיזם. ברוב המקרים, הרשומות נמצאות בסוף החלק 'סקאנדהאקא' של הוינאיה. בעוד שאין הסכמה על נקודות שונות, הטקסטים השונים מסכימים באופן כללי על המתואר להלן.
100 (או 110) שנים לאחר הניבאנה של הבודהה, נזיר בשם יאסה, בזמן ביקורו בואסאלי, הבחין בכמה נוהגים נרפים בקרב הנזירים המקומיים. ניתנת רשימה של 10 נקודות. הראשונה שבהן היא שהנזירים בואסלי, המכונים ואג'יפוטטקאים, הסכימו לקבל כסף. כאשר יאסה סירב ללכת בנוהג זה, התפרצה מחלוקת משמעותית. הואג'יפוטטקאים העמידו אותו לדין, והוא הגן על עצמו על ידי ציטוט בפומבי של מספר פסקאות מהקאנון הפאלי המוקיעות את השימוש בכסף בידי נזירים. כדי ליישב את העניין, הוא אסף את תמיכתם של נזירים מאזורים אחרים, בעיקר מהדרום והמערב. קבוצה של נזירים הסכימה ללכת לואסאלי כדי ליישר את ההדורים. לאחר תמרונים רבים, התקיימה פגישה, בה נכחו 700 נזירים. הוקמה ועדה של 8 נזירים, כדי לשקול את הנושא. הוועדה הורכבה מ-4 נזירים מקומיים ו-4 "מערביים"; אבל חלק מהמקומיים שוכנעו מראש ובסתר לצד ה'מערבי'. הוועדה פסקה כנגד נזירי הואג'יפוטטקא. היא הציגה ממצאים אלו לאספה, אשר הסכימה פה אחד. רשומות האספה נגמרות בנקודה זו.
המועצה הבודהיסטית השלישית (בסביבות 250 לפני הספירה)

בניגוד בולט לתעוד האחיד של המועצה השנייה, ישנם תעודים לגבי כמה 'מועצות שלשיות' אפשריות. הגרסאות השונות משתמשות כדי לתת תוקף רשמי יותר לייסוד של זרם זה או אחר.
לפי הפרשנות והכתבים של זרם הטהרוואדה, המועצה הבודהיסטית השלישית כונסה על ידי המלך המאורי אשוקה (260-218 לפני הספירה) בפאטליפוטרה (כיום פטנה) תחת הנהגתו של הנזיר מוגאליפוטה טיסה. מטרתה הייתה לטהר את התנועה הבודהיסטית, במיוחד מפלגים אופרטוניסטים שנמשכו לחסות המלכותית. המלך שאל את הנזירים החשודים מה לימד הבודהה, והם טענו שהוא לימד נקודות השקפה כמו אטרנליזם (העבר, העתיד וההווה אמיתיים באותה המידה), וכו'. נקודות השקפה אלו הוקעו על ידי הטקסט ברהאמגאלה סוטה. המלך שאל את הנזירים ההגונים, והם אמרו שהבודהה היה 'מורה של אנליזה' (ויבהג'אוואדין), תשובה שקיבלה את אישורו של מוגאליפוטה טיסה. המועצה המשיכה לסקור את הטקסטים פעם נוספת, והוסיפה את הספר של מוגאליפוטה טיסה, הקאטהוטהו, דיון בין
כמה נקודות מבט בודהיסטיות מנוגדות שכיום נמצאות באבהידהמה פיטאקה, החלק השלישי של הקאנון הפאלי.
כמו כן, נשלחו שליחים לארצות שונות כדי להפיץ את הבודהיזם. שליחים אלו הגיעו אפילו עד ממלכות יוון במערב (במיוחד הממלכה השכנה היוונית-בקטרינאני, ואולי אפילו רחוק יותר על פי הכיתוב שאשוקה השאיר על עמודי אבן). על פי פראולנר (Frauwallner, 1956) חלק משליחים אלה אחראים לייסודן של אסכולות בכמה חלקים של הודו: מאג'האנטיקה היה המייסד של הסארוואסטיואדינס (Sarvastivādins) הקשמירי; יונאקה דהמאראקהיטה היה אולי המייסד של האסכולת הדהרמהגופטאקה (Dharmaguptaka ); מהאדווה שנשלח לארץ מאהיסה היה אולי המייסד של המהיסאסקאס (Mahisasakas); וכמה מורים אחרים נדדו להימלאיה שם ייסדו את זרם ההימוואטה (Haimavata). שרידים של חלק מהנזירים האלה נחפרו בוודיסה (Willis, 2001). המסיונר המפורסם ביותר ועיקר העניין עבור ההיסטוריונים הטהרוודים האלה הוא מהינדה, שנסע לסרי לנקה שם הוא ייסד את הזרם שמוכר לנו כיום כטהרוואדה.
2 המועצות הבודהיסטית הרביעיות (30 לפני הספירה, ו-100 לספירה)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מועצת הבודהיזם הטהרוואדי ב-1871

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הכינוס הראשון של אחוות הבודהיסטים העולמית 1950

בשנת 1950 היה המפגש הראשון מאז המועצה השלישית של נציגי נזירים ושל מאמינים שאינם נזירים, של כמעט כל זרמי הבודהיזם השייכים למהיינה, לטהרוואדה ולוג'ריאנה. הנציגים, הגיעו מ-27 מדינות מאסיה, אירופה וצפון אמריקה, כדי להקים את "אחוות הבודהיסטים העולמית" (WFB). מטרות האחווה הן:
מועצת הבודהיזם הטהרוואדי ב-1954

המועצה הבודהיסטית השישית התכנסה ביאנגון ב-1954, 83 שנים לאחר המועצות הבודהיסטיות החמישית, שהתקיימה במנדליי. כנס המועצה השישי נפתח ב-17 במאי 1954 ונמשך שנתיים. הכנס נחתם בוסאק, ב-24 במאי 1956. המועצה השישית נתמכה על ידי ממשלת בורמה בראשות ראש הממשלה או נו, בודהיסט אדוק. הוא אישר את בניית פגודת הקאבה איה (Kaba Aye) ואת המהפאסנה גוה (Mahapasana Guha) או "המערה הגדולה" שבה התכנסה המועצה. כנס המועצה הבודהיסטית השישית נועד בין היתר, לזכור ולהזכיר את המערה בה התקיימה, לפי האמונה הרווחת המועצה הבודהיסטית הראשונה, זמן קצר לאחר מותו של הבודהה במאה החמישית לפני הספירה. המערה הגדולה נחצבה בתוך סלע שניבנה באופן מלאכותי. לצורך הבניה השתמשו ב-12,000 טון של מלט וב-380 טון של פלדה. למערה יכלו להיכנס 7,500 צופים, בנוסף על 2,500 נזירים שהגיעו מרחבי העולם הבודהיסטי כדי להשתתף במהלך מושב המועצה ביקר של או נו בישראל, ראש ממשלת החוץ הראשון שעשה זאת, וזכה לביקור של משה דיין. דוד בן-גוריון היה אמור לבקר מאוחר יותר והוא ואו נו פיתחו מערכת יחסים חמה, כאשר בן-גוריון בילה שבוע במדיטציה במקדש בודהיסטי. כמו במועצות הקודמות, מטרתה של המועצה השישית הייתה לאשר ולשמר את הדהאמה והווינאיה האמיתיים. במהלך השנתיים שבהן התכנסה המועצה, נבחנו הטיפיטקה (Tipitaka) והספרות הקשורה אליה בכל השפות בקפידה עם כל חוסר עקביות שצוין ותיקונים. לאחר שהמועצה אישרה רשמית את כתבי הקודש, המכסים 52 חיבורים ב-40 כרכים, הם הוכנו להדפסה בכל שפה בדפוסים מודרניים. עבודתה של מועצה זו הייתה הישג ייחודי בהיסטוריה הבודהיסטית. המועצה הגיעה לסיומה עם עליית הירח המלא בערב ה-24 במאי 1956, יום השנה ה-2500 להשגת ההארה והחופש של הבודהה מהקיום הפיזי ומייסוריו.
לקריאה נוספת

Frauwallner, E. (1956). The Earliest Vinaya and the Beginnings of Buddhist Literature.
Willis, M. (2001). Buddhist Saints in Ancient Vedisa. Journal of the Royal Asiatic Society, 11 (2).
הערות שוליים

↑  Hsu Myat, On This Day | 65 Years Since Thousands of Monks Began Sixth Buddhist Council in Yangon, The Irrawaddy, ‏2019-05-17 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Maha Pasana Guha (Great Cave) – Architectural Guide: Yangon (באנגלית אמריקאית)
↑  אסף פרסיה, סיפורם של יצחק נבון ובן גוריון בבורמה, באתר חדקרן בית השראה, ‏2019-07-16
↑  קריס כלארק (Chris Clark), The Sixth Buddhist Council: Its Purpose, Presentation, and Product, Journal of Burma Studies, יוני 2015
↑  Chaṭṭha Saṅgāyana, Templenews, ‏2011-11-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Chaṭṭha Saṅgāyana Souvenir Album - PDF, store.pariyatti.org
דגל הבודהיזם, עוצב בסרי לנקה בשנות 1880 בסיועו של הנרי סטיל אוקלוט ואומץ מאוחר יותר כסמל על ידי אחוות הבודהיסטים העולמית.
או נו עם משה דיין בביקורו בישראל ב-1955
בית הנבחרים של ארקנסו

| --- | --- |
החותם הרשמי של בית הנבחריםהחותם הרשמי של בית הנבחרים
 מדינה:  ארקנסו ארקנסו
 סוג:  בית תחתון
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  12 בספטמבר 1836 – הווה (188 שנים) 
 הרכב
 מספר מושבים:  100
 התפלגות מושבי בית הנבחרים
   המפלגה הדמוקרטית (24)   המפלגה הרפובליקנית (76)
 בחירות
 בחירות קודמות:  בחירות 2022
 בחירות הבאות:  בחירות 2024
 מנהיגים
 יושב ראש:  מת'יו שפרד (מאז 15 ביוני 2018)
 מנהיג הרוב:  אוסטין מקולום (מאז 12 בינואר 2015)
 מנהיגת המיעוט:  טיפי מקאלוג (מאז 11 בינואר 2021)
 משכן
 מליאת בית הנבחרים המדינתי
 קפיטול מדינת ארקנסו, ליטל רוק
 אתר אינטרנט
 www.arkansashouse.org
 
בית הנבחרים של ארקנסו (באנגלית: Arkansas House of Representatives) הוא הבית התחתון של בית המחוקקים במדינת ארקנסו. בבית הנבחרים חברים 100 נציגים, המייצגים כל אחד מחוז בחירה שונה ובו כ-29,159 איש, לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010. בית הנבחרים המדינתי מתכנס בקפיטול מדינת ארקנסו השוכן בבירת המדינה, ליטל רוק.
בתקופת השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, הממשלה הפדרלית של ארצות הברית העבירה את חוקי השיקום ותושבי ארקנסו האפרו-אמריקאים קיבלו זכות הצבעה. אפרו-אמריקאים נבחרו ושירתו בבית הנבחרים של ארקנסו אף על פי שהכמויות שלהם ירדו בסופו של דבר כשהדמוקרטים השתלטו מחדש על הרשות המחוקקת בארקנסו והצליחו להחזיר את העליונות הלבנה לפוליטיקה המדינתית. בראשית המאה העשרים נאסר במידה רבה על אפרו-אמריקאים לשרת בבית הנבחרים המדינתי, כמו גם במדינות אחרות בדרום ארצות הברית.
יושב ראש בית הנבחרים עומד בראשו, ונבחר על ידי חברי בית הנבחרים אחת לשנתיים. תפקידיו כוללים פיקוח וניהול סדר היום השגרתי, מתן רשות דיבור לנואמים, שמירת הסדר והכללים, אישור כל הצעות החוק שהתקבלו, מינוי חברים לתפקידי הנהגה סיעתיים ומינויים לוועדות הקבועות של בית הנבחרים.
בית המחוקקים של אוקלהומה

| --- | --- |
 מדינה:  אוקלהומה
 סוג:  בית מחוקקים דו-ביתי
 בתים:  בית הנבחרים של אוקלהומה • הסנאט של אוקלהומה
 משכן
 Oklahoma State Capitol 
 אתר אינטרנט
 www.oklegislature.gov
 
בית המחוקקים של מדינת אוקלהומה (באנגלית: Oklahoma Legislature) הוא הרשות המחוקקת הדו-ביתי של מדינת אוקלהומה שבארצות הברית. בית המחוקקים מורכב מבית הנבחרים והסנאט. בית הנבחרים מורכב מ-101 נציגים הנבחרים אחת לשנתיים, והסנאט מורכב מ-48 סנאטורים המכהנים בקדנציות של ארבע שנים (כשכל שנתיים יש בחירות בחצי מהמחוזות). המחוקקים נבחרים ישירות במחוזות בעלי אוכלוסייה שווה. בית המחוקקים של אוקלהומה מתכנס מדי שנה בקפיטול מדינת אוקלהומה באוקלהומה סיטי.
חוקת אוקלהומה מעניקה לבית המחוקקים סמכויות רבות ומגדירה מערכת של איזונים ובלמים. הסכמת הסנאט נדרשת למינוי תפקיד המושל ולמינוי חלק מתפקידי הרשות המבצעת. לבית הנבחרים יש כוח רב בנוגע לתקציבים. הצעות חוק שאושרו על ידי בית המחוקקים מועברות למושל אוקלהומה לאישורו.
כמה מחברי בית המחוקקים הגיעו לעמדות כוח משמעותיות לאחר מכן (בתור מושלים, חברי הקונגרס של ארצות הברית) ובהם: המושלים ויליאם מארי (שכיהן גם בבית הנבחרים של ארצות הברית), הנרי ג'ונסטון, ריימונד גארי, ליאון פיליפס, ויליאם הולווי,  פרנק קיטינג, בראד הנרי, ג'ורג' ניי, מרי פאלין, הנרי בלמון ודייוויד בורן (השניים האחרונים שימשו גם כסנאטורים).
היסטוריה

לפני הקמתה של מדינת אוקלוהומה ב-1907, פעל בטריטוריית אוקלהומה בית המחוקקים הטריטוריאלי של אוקלהומה שהתכנס בעיר גות'רי. עם הקמתה של המדינה, חוקת אוקלהומה הקימה גם את בית המחוקקים המקומי. בית המחוקקים הראשון של אוקלהומה התכנס בבניין העירייה של גאת'רי ובחר בוויליאם ה. מארי ליושב ראש בית הנבחרים.
מקום המפגש של בית המחוקקים הועבר לאוקלהומה סיטי ב-1910.  המפלגה הדמוקרטית החזיקה ברוב המושבים בבית המחוקקים עד לבית המחוקקים התשיעי בשנים 1921–1922. בשלב זה המפלגה הרפובליקנית הפכה לדומיננטית.
מושב בית המחוקקים ב-1921 היה בולט לא רק בגלל השינוי הפוליטי, אלא גם משום שהוא כלל את הנשים המחוקקות הראשונות באוקלהומה - בסי מקולגין בבית הנבחרים והסנאטורית למאר לומי. חידוש זה התרחש זמן קצר לאחר שנשים קיבלו את זכות ההצבעה באוקלהומה ב-1918 באמצעות תיקון חוקתי.
באותה העת, המחוקקים הצביעו ב-1923 להדיח את המושל ג'ק וולטון על כך שניסה לחסום את בית המחוקקים מלקיים מושב וחשדות לשחיתות.
ב-1929 המושל הנרי ס. ג'ונסטון הפך למושל השני שהודח על ידי המחוקקים.
בשנות ה-30, מחוזות רפובליקנים מסורתיים עברו לדמוקרטים, מה שהעניק לדמוקרטים רוב גדול בבית המחוקקים.  התנגדות דו-מפלגתית להוצאות הגירעונות בסוף שנות ה-30 הובילה לתיקון חוקתי ב-1941 המחייב את המחוקקים להעביר תקציב מאוזן.
זכויות

המחוקקים באוקלוהומה נהנים מהפריבילגיה להיות חופשיים ממעצר בגין האשמות פליליות, למעט בגידה, פשע והפרת השלום. חסינות פרלמנטרית זו חלה על חברים "במהלך נוכחותם במושב הבתים שלהם, וביציאה אליו ובחזרה ממנו". המונח "מעצר" פורש בהרחבה, וכולל כל מעצר או עיכוב במהלך אכיפת החוק, לרבות זימונים לבית המשפט. חבר בית הנבחרים אינו רשאי לוותר על הפריבילגיה בעצמו, אך חייב לבקש את רשות כל הבית לעשות זאת. חוקי הסנאט, לעומת זאת, פחות נוקשים, ומתירים לסנטורים בודדים לוותר על הפריבילגיה כראות עיניהם.
הערות שוליים

↑  Pappas, Christine. McColgin, Amelia Elizabeth Simison (1875–1972) (אורכב 07.12.2014 בארכיון Wayback Machine), Encyclopedia of Oklahoma History and Culture (accessed May 9, 2013)
↑  Reese, Linda W. Women, Encyclopedia of Oklahoma History and Culture (accessed May 9, 2013)
↑  Brad L. Duren, "'Klanspiracy' or Despotism? The Rise and Fall of Governor Jack Walton, Featuring W. D. McBee," Chronicles of Oklahoma 2002-03 80(4): 468-485
↑  Burke, Bob. Johnston, Henry Simpson (אורכב 05.10.2013 בארכיון Wayback Machine), Encyclopedia of Oklahoma History and Culture (accessed May 9, 2013)
↑  Everett, Dianna. Budget-Balancing Amendment (אורכב 19.11.2012 בארכיון Wayback Machine), Encyclopedia of Oklahoma History and Culture (accessed May 11, 2013)
| בתי מחוקקים בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| הקונגרס | בית הנבחרים של ארצות הברית • הסנאט של ארצות הברית |  |
| מדינות | אוהיו (בית הנבחרים • הסנאט) • אוקלהומה (בית הנבחרים • הסנאט) • אורגון (בית הנבחרים • הסנאט) • איווה (בית הנבחרים • הסנאט) • איידהו (בית הנבחרים • הסנאט) • אילינוי (בית הנבחרים • הסנאט) • אינדיאנה (בית הנבחרים • הסנאט) • אלבמה (בית הנבחרים • הסנאט) • אלסקה (בית הנבחרים • הסנאט) • אריזונה (בית הנבחרים • הסנאט) • ארקנסו (בית הנבחרים • הסנאט) • ג'ורג'יה (בית הנבחרים • הסנאט) • דלאוור (בית הנבחרים • הסנאט) • דקוטה הדרומית (בית הנבחרים • הסנאט) • דקוטה הצפונית (בית הנבחרים • הסנאט) • הוואי (בית הנבחרים • הסנאט) • וושינגטון (בית הנבחרים • הסנאט) • ויומינג (בית הנבחרים • הסנאט) • ויסקונסין (אספת המדינה • הסנאט) • וירג'יניה (בית הנבחרים • הסנאט) • וירג'יניה המערבית (בית הנבחרים • הסנאט) • ורמונט (בית הנבחרים • הסנאט) • טנסי (בית הנבחרים • הסנאט) • טקסס (בית הנבחרים • הסנאט) • יוטה (בית הנבחרים • הסנאט) • לואיזיאנה (בית הנבחרים • הסנאט) • מונטנה (בית הנבחרים • הסנאט) • מיזורי (בית הנבחרים • הסנאט) • מיין (בית הנבחרים • הסנאט) • מינסוטה (בית הנבחרים • הסנאט) • מיסיסיפי (בית הנבחרים • הסנאט) • מישיגן (בית הנבחרים • הסנאט) • מסצ'וסטס (בית הנבחרים • הסנאט) • מרילנד (בית הנבחרים • הסנאט) • נבדה • נברסקה (אספה • הסנאט) • ניו ג'רזי (האספה הכללית • הסנאט) • ניו המפשייר (בית הנבחרים • הסנאט) • ניו יורק (בית הנבחרים • הסנאט) • ניו מקסיקו (בית הנבחרים • הסנאט) • פלורידה (בית הנבחרים • הסנאט) • פנסילבניה (בית הנבחרים • הסנאט) • קולורדו (בית הנבחרים • הסנאט) • קונטיקט (בית הנבחרים • הסנאט) • קליפורניה (אספת המדינה • הסנאט) • קנזס (בית הנבחרים • הסנאט) • קנטקי (בית הנבחרים • הסנאט) • קרוליינה הדרומית (בית הנבחרים • הסנאט) • קרוליינה הצפונית (בית הנבחרים • הסנאט) • רוד איילנד (בית הנבחרים • הסנאט) |  |
| אחרים | מחוז קולומביה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי מריאנה הצפוניים (בית הנבחרים • הסנאט) • גואם • סמואה האמריקנית (בית הנבחרים • הסנאט) • פוארטו ריקו (בית הנבחרים • הסנאט) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n79072883  SNAC: w6vj0r3j  VIAF: 131941851   WorldCat (עם VIAF): 131941851
אימה אמריקאית – דמויות

סמליל הפתיחה של "אימה אמריקאית"
אימה אמריקאית (באנגלית: American Horror Story) היא סדרת אימה שנוצרה והופקה על ידי ראיין מרפי ובראד פלצ'וק. הסדרה היא אנתולוגית וכל עונה נתפסת כמיני-סדרה עצמאית בעקבות קבוצה נבדלת של דמויות ורקעים, ועלילה ייחודית עם התחלה, אמצע וסוף. עם זאת, מרפי הצהיר כי עד סוף הסדרה הצופים יבינו את הקשר שבין העונות השונות.
העונה הראשונה, בשם אימה אמריקאית: בית הרצח מתרחשת בהווה ועוקבת אחר סיפורה של משפחה שעוברת לאחוזה משופצת, לא מודעת לכך שהבית רדוף על ידי רוחות דייריו לשעבר. העונה השנייה, שכותרתה אימה אמריקאית: המוסד הסגור, מתרחשת בשנת 1964 ועוקבת אחר סיפוריהם של פושעים הכלואים במוסד לחולי נפש המנוהל על ידי רופאים ונזירות. העונה השלישית, אימה אמריקאית: הכישוף, מתרחשת בשנת 2013 ובשנת 1830 במקביל ומתמקדת בקווי עלילה אודות ציד המכשפות בסיילם. העונה הרביעית, אימה אמריקאית: פריק שואו, מתרחשת בשנת 1952 ומתמקדת סביב מופעי הפריק שואו האחרונים שעוד נותרו בקרקס. העונה החמישית, אימה אמריקאית: המלון מתרחשת בשנת 2015 עם פלאשבקים לשנים שונות בעברם של דיירי המלון, ומתמקדת בצוות ובדיירים המוזרים ששוכנים ב"מלון קורטז" המסתורי.
אף על פי שכל עונה מוגדרת בתקופת זמן שונה, היו דמויות שהופיעו במספר רב יותר של עונות. הנזירה מרי יוניס מקי (רייב), ד"ר ארתור ארדן/האנס גרופר (ג'יימס קרומוול כמבוגר, ונכדו, ג'ון קרומוול, כצעיר), פפר (גרוסמן), מרסי (אסטברוק), ד"ר צ'ארלס מונטגומרי (רוס), בילי דין הווארד (פולסון) וקוויני (סידני) הן שבע הדמויות היחידות שהופיעו ביותר מעונה אחת בסדרה, שלושת הראשונים מופיעים הן בהמוסד הסגור והן בפריק שואו, שלושת האחרונים מופיעים הן בבית הרצח והן בהמלון, ואילו האחרונה מופיעה הן בהכישוף והן בהמלון. ב-2015, מרפי הצהיר שככל הסדרה תתקדם למספר רב יותר של עונות, יותר ויותר דמויות יחזרו לבצע הופעות אורח בסדרה.
בית משפט קהילתי

בתי המשפט הקהילתיים הוקמו כמודל חלופי לניהול ההליכים הפלילים ובמטרה למנוע רצדיביזם, בשל השפעות שליליות שעשויות להיות לכליאה על העבריין עצמו, מעגלי חייו והחברה כולה. ברחבי העולם פועלים מודלים שונים של בתי משפט קהילתיים, המכונים גם "בתי משפט פותרי בעיות". בישראל החלו לפעול לראשונה במתכונת של פיילוט בשנת 2014 ובשנת 2020 הופץ תזכיר חוק לצורך מיסודם.
בבסיס פעילותם של בתי המשפט הקהילתיים עומדת תפיסה מרכזית של הענקת טיפול ושיקום לעבריינים ושילובם מחדש בחברה שנועד להביא לצמצום תופעת "הדלת המסתובבת" של מבצעי עבירות פליליות על רקע בעיות אישיות, חברתיות וכלכליות, הכוללות התמכרויות, מוגבלויות, חיים בעוני, הדרה חברתית ועוד. מעבר להיבטים האישיים, המתמקדים בבניית תוכנית שיקום אישית, קיימים גם היבטים חברתיים רחבים הנוגעים לחיסכון במשאבים ציבוריים, באמצעות חסכון בעלויות הכליאה והצפיפות בבתי הכלא, וחיזוק תחושת הביטחון האישי והלכידות החברתית.
בתי משפט מקבילים בעולם

בשנות ה-80 הוקמו בתי המשפט הקהילתיים הראשונים בארצות הברית, אשר נקראו "בתי משפט פותרי בעיות" (PSC). הם התבססו על התפיסה הטיפולית-שיקומית, כדרך חלופית לניהול ההליכים הפליליים ומתוך מטרה מרכזית למנוע עבריינות חוזרת. על כן, התנאי הראשון להשתתפות בתוכנית הוא נטילת אחריות מצד הנאשם על העבירה אותה ביצע. המודל התרחב בהדרגה למדינות נוספות ברחבי העולם ובמודלים שונים להפעלה, כולם מתוך אותה נקודת מוצא משותפת.
קיימת שונות באופן שבו פועלים בתי המשפט במדינות השונות. בחלקן פועלים בניהול מקומי ובחלקן כמערכת ארצית, חלק מבתי המשפט ממוקדי תחום ומקומיים וחלקם, כוללניים. עם זאת, לכולם מכנה משותף ברור: עבודה בצוות רב מקצועי ובשיתופי פעולה, לטובת הצלחתו של הליך טיפולי שיוביל לאי חזרתיות על ביצוע העבירה.
מסקירה שנעשתה על מדינות בעולם, ניתן למצוא מודלים מסוגים שונים לבתי משפט פותרי בעיות.
בארצות הברית, אומנם הממשל הפדרלי האמריקני לא הסדיר את פעילותם של בתי משפט הייחודיים הרבים הפועלים בתחומו (בתי משפט לסמים, לעבירות מין, למשפחה וכו), אך הוא הסדיר זאת באמצעות מערך המורכב מגופים שונים. בלואיזיאנה בתי המשפט לסמים נמצאים תחת הנהלת בית המשפט העליון של המדינה. בקולורדו בתי משפט אלו פועלים תחת הנהלת בתי המשפט של המדינה. בקליפורניה פועלת ועדה מייעצת לבתי משפט פותרי בעיות, שסמכויותיה ותפקידיה הוגדרו בחוק. הוועדה אמונה על גיבוש המלצות ודרכי פעולה לבתי המשפט הפועלים בתחומים השונים: סמים, אלימות במשפחה, יוצאי צבא, גיל ההתבגרות ועוד.
בבריטניה הוקמה ועדה הבוחנת מודלים שונים של בתי משפט פותרי בעיות, אשר בין היתר דנה בשינויי החקיקה הנדרשים. באוסטרליה נמצאים בתי המשפט לסמים תחת אחריותו של בית המשפט השלום. לעומת זאת, בקנדה ובאירלנד הם באחריות הנהלת בתי המשפט. בניו זילנד פועלים בתי משפט קהילתיים כחלק ממערכת בתי המשפט המחוזיים.
בישראל

בישראל נמצאים בתי המשפט הקהילתיים תחת בתי משפט השלום, בהם מתנהל ההליך הקהילתי כהליך פלילי לכל דבר, ועם זאת בעל מאפיינים ייחודיים הכוללים בין היתר מתן דגש רב להליכי השיקום של מבצע העבירה. במסגרת התנהלותו של ההליך נבנית תוכנית שיקומית מקיפה, בשיתוף הקהילה, בפיקוח בית משפט וכתחליף לעונש המאסר בפועל.
במדינת ישראל פועלים כיום שישה בתי משפט קהילתיים על פי החלטת ממשלה שהתקבלה בשנת 2019, לאחר שהפיילוט להפעלה ראשונה של המודל הסתיים בהצלחה, כאשר מספר נאשמים סיימו בהצלחה הליך שיקום אינטנסיבי וממושך. בחודש נובמבר 2014 הוקם בית המשפט הקהילתי הראשון בבאר שבע ולאחריו נפתחו בספטמבר 2015 ברמלה, במאי 2017 בתל אביב, בדצמבר 2018 במחוז צפון ובחודש ספטמבר 2019 נפתחו בתי המשפט במחוזות ירושלים וחיפה. סך המשתתפים במודל בתי משפט הקהילתיים עד לחודש פברואר 2020 עמד על 930 משתתפים שמתוכם 454 הם משתתפים פעילים, 236 משתתפים סיימו בהצלחה ו-240 משתתפים נשרו מן התכנית, זאת בין היתר בעקבות חוסר בהשתתפות פעילה בתוכנית השיקום ובהחלטת השופט הקהילתי. במקרים אלו יגזור השופט הקהילתי את דינו של הנאשם במסגרת ההליך הפלילי הרגיל או לחלופין יועבר התיק לדיון בבית המשפט הרגיל וזאת מבלי שפרוטוקול הדיון מההליך הקהילתי מועבר ומשמש כראיה.
ב-11 בנובמבר 2020 פורסם על ידי משרד המשפטים להערות הציבור תזכיר חוק סדר הדין הפלילי להוספת תיקון הנוגע לבתי המשפט הקהילתיים. בתזכיר החוק הוצע לעגן בחוק את פעילותם של בתי המשפט הקהילתיים בישראל. עוד הוצע כי החוק ייקבע כהוראת שעה לחמש שנים עד למיסודה המלא של תוכנית זו. הצעת החוק אושרה בכנסת ב-30 ביוני 2022. לצד עיגון בתי המשפט הקהילתיים (שפעלו עד אז כפיילוט) בחקיקה – הכוונה הייתה לבצע מהלך להרחבתם.
באוגוסט 2022 השופט אביטל חן מונה לנשיא בתי משפט קהילתיים לתקופה של חמש שנים.
בישראל > עקרונות עבודה מנחים

גורמים לפשיעה - בתי המשפט הקהילתיים מתמקדים בגורמים המובילים לביצוע העבירה, שכן מרבית מהעבירות הפליליות מתרחשות על רקע של מצוקה כלכלית, התמכרויות, לקויות למידה, התעללות, הזנחה וקשיי תפקוד שונים . על כן בתי המשפט הקהילתיים מתמקדים בטיפול בגורמים עצמם אשר הביאו לביצוע העבירה ובפיתוח מענים מותאמים מתוך זיהוי כוחות, תמיכה, ליווי והעצמה. ההליך המשפטי מתנהל באווירה תומכת, מציאת פתרונות שיקומיים מוסכמים שיהוו תחליף לעונש המאסר. בהתאם, העונשים הניתנים הם חינוכיים בעיקרם, למשל שילובם בפעילות התנדבותית למען הקהילה (אותה קהילה שנפגעה מביצוע העבירה), שנועדו לעודד ולחזק את מידת אחריותם לנזקים שהסבו לקהילה.
שינוי תפיסתי קהילתי - בתי המשפט הקהילתיים פועלים כדי להביא לשינוי תפיסתי בקרב התושבים עצמם כלפי מבצעי העבירה, על מנת ששילובם מחדש בקהילה יסתיים בהצלחה. שיתוף הקהילה והתושבים, עבודה בשיתופי פעולה עם ארגוני מגזר שלישי, ארגונים קהילתיים מקומיים, לשכות לשירותים חברתיים במקום המגורים ועוד – כל אלו מהווים חלק מהתהליך השיפוטי ומהחזרה לתפקוד נורמטיבי.
צמצום כליאה – עונשי מאסר כרוכים בעלויות גבוהות מאוד וזאת בנוסף לבעיות צפיפות ותת תנאים השוררים במתקני הכליאה, כפי שעלה מעבודתה של הוועדה הציבורית שמונתה לבדיקת הנושא - ועדת דורנר, בראשות השופטת בדימוס דליה דורנר. הוועדה המליצה לאמץ ולהרחיב את פעילותם של בתי המשפט הקהילתיים, שבהם ניתן הדגש על תוכניות שיקום שונות, שהן זולות ויעילות יותר מכליאה.
בישראל > הפרוצדורה

הליכי הדיון בבית המשפט הקהילתי ייחודיים ואינם כוללים ניהול של משפט הוכחות או קיום דיון מקדמי. תנאי הכניסה להליך חלופי זה הוא הודאה של הנאשם בביצוע העבירה המיוחסת לו במסגרת הסדר טיעון ומחויבותו להליך טיפול ושיקום הדורש השקעה רבה מצדו. ההליך אינו מתאים לעבירות קלות במיוחד, הצפויות להסתיים בגזר דין קל, או לעבירות חמורות במיוחד, אשר בדרך כלל מסתיימות בגזר דין הכולל מאסר משמעותי, ועל כן נקבע כי הליך הדיון בבית המשפט הקהילתי מיועד בעיקרו לעבירות מסוג סמים, רכוש, אלימות ואיומים, אשר בהיעדר שיקום וטיפול צפויים הנאשמים לעונשי מאסר בפועל.
הדיונים בבתי המשפט מתקיימים בתדירות גבוהה ובפיקוח הדוק של בית המשפט אחר ההתקדמות בתוכנית השיקום שגובשה ואשר יכולה לכלול מגוון רחב של מענים כגון השלמת השכלה, גמילה מאלכוהול ומסמים, השתלבות בתעסוקה, מיצוי זכויות, התמודדות עם עוני וחובות ועוד. בית המשפט מפקח באופן צמוד על העבריין מתוך מטרה לעקור מן השורש את תופעת העבריינות וכדי להחליף את הענישה בתהליך שיקום משמעותי.
הצוות בבית המשפט הקהילתי מורכב משופט, תובע משטרתי, פרקליט, סניגור, קצין מבחן קהילתי, עובדת סוציאלית קהילתית ורכזת. צוות בית המשפט מורכב מאנשים קבועים, שפיתחו דרכי התנהלות על בסיס הכרות אישית ויצירת יחסי אמון וקשרי עבודה טובים.
ראו גם

שירות המבחן
רצידיביזם
שיקום אסירים בישראל
הערות שוליים

↑  טלי גל והדר דנציג-רוזנברג, מיסוד מדינתי של בתי-משפט פותרי-בעיות: סקירת ספרות., 2019
↑  ייעול מדיניות הענישה ושיקום האסירים בישראל | מספר החלטה 1840, באתר GOV.IL
1 2  ג'וינט ישראל, פינקלשטיין א., ובייניש ד., דו"ח סיכום שנת המשפט תשע"ט, 2019
↑  תזכיר חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס'... והוראת שעה)(בתי משפט קהילתיים), התשפ"א-2020, באתר החקיקה הממשלתי
↑  הכנסת אישרה את הסדרת בתי המשפט הקהילתיים, באתר זמן ישראל, 30 ביוני 2022
↑  חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 92 - הוראת שעה), התשפ"ב-2022, ס"ח 2999 מ-6 ביולי 2022
↑  נתן שבע, אומדן עלות שנתית של החזקת אסיר בבית סוהר בהשוואה להחזקתו בהוסטל שיקומי
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
מדגסקר – דמויות

ערך זה עוסק בהצגת הדמויות של הזיכיון "מדגסקר" של אולפני דרימוורקס.
דמויות ראשיות

| דמות | תיאור |
| --- | --- |
אלכס: אריה המתגורר בגן החיות של סנטרל פארק, ניו יורק. מבדר את מבקרי גן החיות באמצעות קטעי ריקוד ואקרובטיקה. נולד באפריקה, שמו האמיתי הוא אלכיי.
מרטי: זברה המתגורר בגן החיות של סנטרל פארק, ניו יורק. חולם לעזוב את גן החיות ולצאת לטבע.
גלוריה: היפופוטמית שנולדה וגדלה בגן החיות של סנטרל פארק, ניו יורק. חברתו ובשלב מסוים של הסרט תהיה בת זוגו של מלמן הג׳ירף.
מלמן: ג'ירף המתגורר בגן החיות של סנטרל פארק, ניו יורק. מאופיין כהיפוכונדר שמקבל טיפולים רפואיים בלי שום תכלית ברורה. ידידה ובשלב מסוים בסרט יהיה בן זוגה של גלוריה ההיפופוטמית.