קינות לתשעה באב
סדר הקינות כמנהגי האשכנזים > קינות ליום תשעה באב

בשני המנהגים מתחילים אחר החזרת הספר תורה ובלי קדיש, בקינות הקליר, והרבה מהן מקושרות אחת לחברתה באופן טבעי או שיש קטע המקשר ביניהן שאף הוא יוחס לקליר. אחר כך אומרים מרבית קינות ממחברים שונים ועל אירועים טרגיים שונים, ובסוף אומרים הציונים, וקצת נחמות.
לפי המנהג המזרחי:
שבת סורו מני / רבי אלעזר הקליר; ויש קישור טבעי. קינה על צער האבלות.
איכה אצת באפך / רבי אלעזר הקליר; עם קישור תאננו לשפוך. קינה על שהפסיק ה' לגמול חסד לישראל והענישם באכזריות.
אאדה עד חוג שמים / רבי אלעזר הקליר; עם קישור ישראל מעת. קינה על החורבן.
איכה תפארתי מראשותי / רבי אלעזר הקליר; עם קישור אף אני. ציטוט הברכות והקללות שבפרשת בחוקותי, ואיך נתגשמו בעת החורבן.
איכה ישבה חבצלת השרון / רבי אלעזר הקליר; ואין אחריה קישור, אלא הכותרת ויקונן ירמיהו על יאשיהו (ד"ה ב, לה,כה). פירוט העבירות שגרמו לחורבן, וכל כ"ד משמרות הכהנים שהענישו.
איכה אלי קוננו / רבי אלעזר הקליר; עם קישור אותות קינות. קינה על הריגת יאשיהו המלך על ידי פרעה נכה בעוון דורו.
אהלי אשר תאבת / רבי אלעזר הקליר; עם קישור אחור וקדם. תמיהה כיצד ה' החריב ביתו שהוא עצמו חפץ בהקמתו עוד מאז בריאת העולם.
אי כה אמר / רבי אלעזר הקליר. שאלה איפה (אי) ההבטחות שנאמרו בתנ"ך בלשון כה.
איכה את אשר כבר עשוהו / רבי אלעזר הקליר. קינה על חורבן הבית, כמאורע שהיה מתוכנן מאז ומעולם.
איכה אשפתו פתוח / רבי אלעזר הקליר. המשך ציטוט הקללות שבפרשת בחוקותי, מהמקום שנסתיימה בו קינת 'איכה תפארתי', וצדוק הדין.
זכור את אשר עשה / רבי אלעזר הקליר. קינה על אכזריות וחילול הקודש שביצע טיטוס בעת חורבן הבית השני.
אם תאכלנה נשים / רבי אלעזר הקליר; בתוספת ורוח הקדש. קינה על הצער והסבל שעברו על ישראל בעת החורבן.
ואתה אמרת / רבי אלעזר הקליר; עם קישור אתה צדיק. שאלה למה ה', שהיה כל כך גומל חסדים לישראל, החליט לעונשם באכזריות.
לך ה' הצדקה / רבי אלעזר הקליר; ויש קישור טבעי. הודאה על צדקות ה' בכל זמן שבני ישראל חטאו, עד שבסוף נחרב הבית, ובעניין היא התשובה לשאלות הקינה שלפניה.
הטה א-להי אזנך / רבי אלעזר הקליר. תפילה לה' שישמע בקשות כנסת ישראל ואסירי ציון לגאולה.
ארזי הלבנון / ר' מאיר בן יחיאל. קינה על עשרת הרוגי מלכות
החרישו ממני ואדברה / מחבר לא ידוע. קינה על אחת מהקהילות שנחרבו בגזירות תתנ"ו.
ואת נווי חטאתי / רבינו יחיאל. קינה על בן ובת ר' ישמעאל כהן גדול
תסתר לאלם / רבי אלעזר הקליר. קינה המתארת את חורבן הבית בפרטיו.
מי יתן ראשי מים / רבינו קלונימוס בן יהודה ממגנצא. קינה על חורבן קהילות שו"ם (שפיירא, וורמייזא ומגנצא) בזמן מסעי הצלב בגזירות תתנ"ו.
אז בהלוך ירמיהו / רבי אלעזר הקליר. בקינה זו ירמיהו הנביא פונה לאבות שיבכו ויתפללו עמו על החורבן.
אז במלאת ספק / רבי אלעזר הקליר. בקינה זו ירמיהו הנביא פוגש את כנסת ישראל בדמות אשה יפה אבל מנוולת, שמתארת לו כל צרותיה...
איך תנחמוני הבל / רבי אלעזר הקליר. קינה על ארבע הגלויות.
אמרתי שעו מני / רבינו קלונימוס בן יהודה ממיינץ. קינה על גזירות תתנ"ו.
מעוני שמים / רבינו מנחם בן יעקב מוורמייזא. קינה על חורבן הבית.
אש תוקד בקרבי / מיוחסת לר' יהודה הלוי או לראב"ע. קינה המנגידה את המצב העלוב של חורבן הבית והיציאה לגלות, לשמחה של יציאת מצרים ועבודת המשכן.
אצבעותי שפלו / ר' ברוך בן שמואל ממגנצא. קינה על כל מה שנחסר מעם ישראל בעקבות החורבן.
אבל אעורר / מנחם בן מכיר מרגנסבורג, מניצולי גזירות תתנ"ו. קינה על גזירות תתנ"ו.
יום אכפי הכבדתי / רבי יהודה הלוי. קינה על שחיטת בני ירושלים על ידי נבוזראדן (כמבואר בת"ב גיטין נז:)
שכרת ולא מיין / ר' שלמה בן יצחק גירונדי. קריאה לכנסת ישראל שתצעק אל ה' על צרות החורבן ושתתפלל לנקמה.
ציון הלא תשאלי / רבי יהודה הלוי. שבח ארץ ישראל וגעגועי העם לה.
ציון קחי כל צרי / רבי אברהם החוזה. מעלת ארץ ישראל.
ציון עטרת צבי / אלעזר בן משה הדרשן מווירצבורג. מעלת ארץ ישראל.
ציון תקונני עלי ביתך / אשר הכהן (המאה ה-15). קריאה אל ציון לקונן.
ציון ידידות ידיד / יעקב. מעלת ארץ ישראל.
שאלי שרופה באש / המהר"ם מרוטנברג. קינה על שריפת התלמוד בידי הנוצרים בפריז.
ציון צפירת פאר / מאיר בן אלעזר הלומברדי (1200 לערך). קריאה אל ציון לקונן ולהתפלל.
ציון במשפט לכי לך / יוסף בן (חיים או יעקב) הכהן (המאה ה-16). ציון תחזור למעלתה.
ציון גברת לממלכות / גודל הצער על מצב החורבן.
אלי ציון ועריה / מחבר לא ידוע. קריאה לציון לקונן - נהוג לסיים את הקינות עם קינה זו, שלה לחן מיוחד. ויש קהילות שעוד חוזרות על אחת או על שתי הקינות הבאות.
שומרון קול תתן / ר' שלמה אבן גבירול. דו-שיח בין גלות יהודה וגלות שומרון, על-פי נבואת יחזקאל (פרק כג).
אז בחטאינו חרב מקדש/ יש שייחסוה לר' אלעזר הקליר. קינת האבות והשבטים, השמים והארץ והמזלות.
במקומות רבים נאמר בבוקר תשעה באב סדר מקוצר הכולל רק את המרכזיות שבין הקינות, כדוגמת ארבע הקינות הראשונות, 'לך ה' הצדקה', 'אם תאכלנה', 'ארזי הלבנון', 'ואת נוי', 'אש תוקד בקרבי', 'ציון הלא תשאלי לשלום אסיריך', 'שאלי שרופה באש' ו'אלי ציון'.
לפי המנהג המערבי:
בחלק מהמחזורים של מנהג אשכנז המערבי ממאה ה-16, כגון מחזור מעגלי צדק דפוס סביוניטה, וכן מחזור סלוניקי, מבחר הקינות שונה מדפוסים המאוחרים, כולל דפוסי רעדלהיים. ברשימה כאן, הקינות הכלולות רק בדפוסים של המאה ה-16 רשומים באותיות מוטות, והקינות שלא מופיעות בחלק מדפוסים אלה מסומנים ככך בהערה.
בתוך חזרת הש"ץ, אומרים קרובת י"ד אאביך ביום מבך / רבי אלעזר הקליר
שבת סורו מני / רבי אלעזר הקליר; ויש קישור טבעי. קינה על צער האבלות.
איכה אצת באפך / רבי אלעזר הקליר; ואין אומרים הקישור תאננו לשפוך. קינה על שהפסיק ה' לגמול חסד לישראל והענישם באכזריות.
אאדה עד חוג שמים / רבי אלעזר הקליר; עם קישור ישראל מעת. קינה על החורבן.
איכה תפארתי / רבי אלעזר הקליר; ואין אומרים הקישור אף אני. ציטוט הברכות והקללות שבפרשת בחוקותי, ואיך נתגשמו בעת החורבן.
איכה אשפתו פתוח / רבי אלעזר הקליר. המשך ציטוט הקללות שבפרשת בחוקותי, מהמקום שנסתיימה בו הקינה שלפניה, וצדוק הדין.
איכה ישבה חבצלת השרון / רבי אלעזר הקליר. פירוט העבירות שגרמו לחורבן, וכל כ"ד משמרות הכהנים שהענישו.
אם תאכלנה / רבי אלעזר הקליר; עם קישור ורוח הקדש. קינה על הצער והסבל שעברו על ישראל בעת החורבן.
איכה אלי קוננו / רבי אלעזר הקליר; ואין אומרים הכותרת ויקונן ירמיהו ולא הקישור אותות קינות. קינה על הריגת יאשיהו המלך על ידי פרעה נכה בעוון דורו.
אהלי אשר תאבת / רבי אלעזר הקליר; עם קישור אחור וקדם. שאלה למה ה' חרב ביתו שהוא עצמו רצה להקימו.
איכה את אשר כבר / רבי אלעזר הקליר; ויש קישור טבעי. קינה על חורבן הבית.
אי כה אמר / רבי אלעזר הקליר; ויש קישור טבעי. שאלה איפה (אי) ההבטחות שנאמרו בתנ"ך בלשון "כה".
זכור את אשר עשה / רבי אלעזר הקליר. קינה על אכזריות וחילול הקודש שביצע טיטוס בעת חורבן הבית השני.
אתה אמרת / רבי אלעזר הקליר; עם קישור אתה צדיק. שאלה למה ה', שהיה כל כך גומל חסדים לישראל, החליט לעונשם באכזריות.
לך יי הצדקה / רבי אלעזר הקליר; ויש קישור טבעי. הודאה על צדקות ה' בכל זמן שבני ישראל חטאו, עד שבסוף נחרב הבית, ובעניין היא התשובה לשאלות הקינה שלפניה.
הטה א-להי אזנך / רבי אלעזר הקליר. תפילה לה' שישמע בקשות כנסת ישראל ואסירי ציון לגאולה.
אז במלאת ספק / רבי אלעזר הקליר. בקינה זו ירמיהו הנביא פוגש את כנסת ישראל בדמות אשה יפה אבל מנוולת, שמתארת לו כל צרותיה...
אז בהלוך ירמיהו / רבי אלעזר הקליר; בתוספת פסוקים. בקינה זו ירמיהו הנביא פונה לאבות שיבכו ויתפללו עמו על החורבן.
אמרתי שעו מני / רבינו קלונימוס בן יהודה ממיינץ. קינה על גזירות תתנ"ו.
איך תנחמוני הבל / רבי אלעזר הקליר. קינה על ארבע הגלויות.
אזכיר רהב ובבל / יצחק. קינה על ארבע הגלויות.
אשאג מנהמת לבי / רבי אברהם בן מאיר. קינה על הרוגי מיינץ בגזירות תתנ"ו.
אוי לי על שברי
נבוכדנאצר אכלני. קינה המשווה בין אכזריותם של נבוכאדנצר ואדריאנוס.
איך נפלה ממנו. קינה על החורבן.
איכה ישבה בדד עגונה. קינה על כמה צרות, כולל שתי החורבנות, ארבע גלויות, עשרת הרוגי מלכות, וגזירות תתנ"ו.
אשיחה ואהמה
אלכה וירדתי
אמרות ה' נחמות
אש תוקד בקרבי / מיוחסת לר' יהודה הלוי או לראב"ע. קינה המנגידה את המצב העלוב של חורבן הבית ויציאה לגלות, לשמחה של יציאת מצרים ועבודת המשכן.
אצבעותי שפלו / ר' ברוך בן שמואל ממיינץ. קינה על כל מה שנחסר מעם ישראל בעקבות החורבן.
אבל אעורר / מנחם בן מכיר מרגנסבורג. קינה על גזירות תתנ"ו שהמחבר ראה בעצמו.
אמונים שררו / ר' דוד בן שמואל הלוי משפייר. חיקוי של אש תוקד בקרבי, באותו נושא.
שרפו הבירה / שלמה. קינה באותה צורה ועל אותו עניין של 'אצבעותי שפלו', וקשה לדעת איזו מהן קדמה לחברתה.
אזכרה נגינותי / דוד בן אלכסנדרי. חיקוי של אש תוקד בקרבי, באותו נושא.
אסירים בשיר יצאו / יחיאל בן יעקב מאייזנך. חיקוי של אש תוקד בקרבי, באותו נושא.
טמן רשתו. חיקוי של 'אצבעותי שפלו', על גזירה אנונימית.
שכורת ולא מיין / שלמה בן יצחק גירונדי. קריאה לכנסת ישראל שתצעק אל ה' על צרות החורבן ושתתפלל לנקמה.
אבי מלכי וקדושי
תורידי מאין הפוגות
יום אכפי הכבדתי / יהודה הלוי. קינה על שחיטת מבני ירושלים על ידי נבוזראדן (כמבואר בת"ב גיטין נז:)
שומרון קול תתן / ר' שלמה אבן גבירול. דו-שיח בין גלות יהודה וגלות שומרון, על-פי נבואת יחזקאל (פרק כג).
שמש וירח
ואת נווי חטאתי / רבינו יחיאל, קינה על בן ובת ר' ישמעאל כהן גדול.
מעוני שמים / רבינו מנחם בן יעקב מוורמייזא. קינה על חורבן הבית.
מי יתן ראשי מים / רבינו קלונימוס בן יהודה ממיינץ. קינה על חורבן קהילות שו"ם (שפיירא, וורמייזא ומגנצא) בזמן מסעי הצלב בגזירות תתנ"ו.
יבכיון מר / רבינו יואל הלוי מבונא (אבי ראבי"ה). על חורבן קהילת קולוניא במסע הצלב השני בשנת ד'תתק"ז, והיא בנויה כהמשך לקודמתה.
על אלה אני בוכיה. הרחבה והמשך לעניין ולקינות הנ"ל.
ואתאונן / ר' יהודה בן רבינו משה הכהן. על גזירת פרנקפורט בשנת ה'א', ואף היא המשך לנ"ל בצורה.
אבכה לקשי יום
אשא בכי גם היא על גזירת פרנקפורט בשנת ה'א'. קינה זו מסיימת את המשכי 'מי יתן ראשי'.
אמרר בבכי / יוסף בר קלונימוס נקדן. קינה על החורבן.
ארזי הלבנון / ר' מאיר בן יחיאל. קינה על עשרת הרוגי מלכות.
אללי כי באו / ר' מנחם בן יעקב מוורמייזא. קינה על ההרוגים בבופארד בשנת ד'תתקל"ט ועל הטבח ביהודי יורק בשנת ד'תתק"ן.
למי אוי למי אבוי / ר' אפרים מבון. קינה על עלילת הדם בבלואה בשנת ד'תתקל"א.
ארץ לא מטהרה
אלי ציון ועריה / מחבר לא ידוע
ציון הלא תשאלי לשלום עלוביך / אלעזר מווארמס. קריאה לציון לקונן ולהתפלל וצפייה לגאולה.
ציון הלא תשאלי לשלום אסיריך / רבי יהודה הלוי. שבח ארץ ישראל וגעגועי העם לה.
ציון הלא תשאלי שלות שרידיך. געגועים עזים לציון.
ציון קחי כל צרי / רבי אברהם החוזה. מעלת ארץ ישראל.
ציון עטרת צבי / אלעזר בן משה הדרשן מוירצבורג. מעלת ארץ ישראל.
ציון מנת שלום / מיכאל בן פרץ. קינה על מצב ציון.
ציון ידידות ידיד / יעקב. מעלת ארץ ישראל.
ציון הלא תדרשי לשלום ידידיך / יהודה בן שניאור. קינה על צרות החורבן.
ציון קדוש משכני עליון / מיכאל. ציון ירדה ממעלתה.
ציון אשר יאמרו / אברהם בן רבי יעקב. ציון ירדה ממעלתה.
ציון מעון חשקי / מנחם ציון בן רבי מאיר, שיש המזהים אותו עם רבי מנחם ציוני. ציון ירדה ממעלתה.
ציון ה' לכס בחר / יקר בן שמואל הלוי. ציון ירדה ממעלתה.
שאלי שרופה באש / המהר"ם מרוטנברג. קינה על שריפת התלמוד בידי הנוצרים בפריז בשנת ה'ד'.
ציון מעוז קריית מלך / משה ברבי יעקב. נחמת ציון.
אלי ציון ועריה / מחבר לא ידוע. קריאה לציון לקונן.
הילילו הה / יניי (?). קינת משמרות הכהונה.
עד אנה... אז בחטאינו חרב מקדש / יש שייחסוה לר' אלעזר הקליר. קינת האבות והשבטים, השמים והארץ והמזלות.
במנהג אשכנז העתיק היו שנהגו לומר בסוף הקינות את פיוט הנחמה 'תריק חנית ורומח' מרבי אלעזר הקליר, אלא שבגיבוש המנהגים השונים הושמטה, אולי בשל היותה כולה נחמות.
אחרי הקינות ממשיכים 'אשרי' וקדושה דסידרא של בית האבל ו'קדיש תתקבל בלא תתקבל'. אחר התפילה נוהגים בכמה מקומות לקרוא איכה או איוב או קטעים מירמיהו.