stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אל-אמירה
היסטוריה > הקמת השכונה

השכונה נבנתה כחלק מתהליך היציאה הנוצרית מהחומות החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19. בני הקהילה הנוצרית, אשר ניצלו את הסכמי הקפיטולציות - היתרים ותנאים מפליגים לבני מיעוטים דתיים - והקימו בתחילה בעיקר מבני ציבור. הבניין הראשון שנבנה באזור היה בית טליתא קומי, בית יתומות לנערות נוצריות, שנחנך ב-1868. את הבית יסד מסדר הדיאקוניסות הגרמני, והוא תוכנן בידי האדריכל קונרד שיק. ברוב התקופה שימש בעיקר כבית ספר לבנות. בימי העלייה החמישית נכנסו ללמוד במוסד גם נערות יהודיות מעולות גרמניה. בצידה השני של השכונה החלה "הנסיכה" ז'אן מרקוס בהקמת מלון הגאולה ב-1875. בטווח ביו שני מבנים אלו הקימו עשירים ערביים נוצריים בתי מגורים גדולים בסגנון דומה, בתי מידות בני שתי קומות מוקפים גינה. המבנה הגדול באזור, מנזר רטיסבון, הוקם בשנות ה-70 של המאה ה-19, המנזר הקתולי רכש מהכנסייה היוונית אורתודוקסית, שטח קרקע גדול ובו הוקם המנזר. שטח שהשתרע, מסביב למבנה, בכל הריבוע שבין הרחובות: אוסישקין — קרן קיימת — המלך ג'ורג' — המעלות — נרקיס.
בשנת 1902 עבר לבית שבנה בקצה הצפוני של השכונה, רולה פלויד, שהיה חבר המושבה האמריקנית ביפו עד פירוקה וממדריכי התיירים הראשונים בארץ ישראל. הבית שימש גם בית הארחה ומסביבו היו אורוות ומחסנים להשכרת ציוד לתיירים.
פלויד מת בירושלים ב-1911. ב-1931 הקים בנו אלברט במקום את קולנוע עדן.
המוסד היהודי הראשון שהוקם באזור היה בצלאל. ב-1908 נרכשו עבורו שני בתיו של הסוחר הערבי אבו שאכיר ברחוב שמואל הנגיד 12. עוד בית ערבי שעבר לידיים יהודיות באותה עת הוא הבית שנמצא מאחורי שני בתי בצלאל והיה לבית המגורים של בוריס שץ. האזור כולו הושפע מנוכחות המוסד. בקרבת המוסד החלו משפחות יהודיות שוכרות מגורים בבתים הערביים מסביב. המחסור בדירות בעיר באותם ימים, לפני תחילת הבנייה של השכונות היהודיות החדשות בה, כמו רחביה, בית הכרם, תלפיות ושכונות אחרות, גרם ליהודים לשכור דירות בבתי הערבים ובעלי הבתים הערבים הצליחו לקבל מהיהודים דמי שכירות גבוהים.
היסטוריה > בתקופת המנדט

לקראת סיום מלחמת העולם הראשונה, בסוף 1917, כבשו הבריטים את ירושלים מידי האימפריה העות'מאנית והקיסרות הגרמנית, ודרשו מהאזרחים הגרמנים לעזוב את העיר. בין היתר, נאלצו לעזוב גם האחיות ממסדר הדיאקוניסות, שעד אז ניהלו את בית הספר לבנות בית טליתא קומי בשכונה.
עם עזיבתן את ירושלים נשארו בבית מוסד זה כמאה נערות פלסטיניות שלמדו בו. "קרן העזרה הבריטית לסוריה וארץ ישראל", שקמה לאחר מלחמת העולם הראשונה, קיבלה את המוסד תחת חסותה, ושינתה את שמו ל"הקולג' הבריטי לנערות". מבל ורבורטון (אנ'), אשת חינוך בריטית, ניהלה את המקום. בשנת 1919 סיימה הקרן את פעולתה, אבל לבקשת הגנרל אדמונד אלנבי המשיכה ורבורטון לנהל את טליתא קומי עוד חמש שנים נוספות. בעזרת "מיסיון ירושלים והמזרח" (Jerusalem and the East Mission) וחברות מיסיון אנגליות אחרות, היא רכשה קרקע בקרבת מנזר רטיסבון, והחלה ב-1920 בבניית מבנה עבור בית הספר במתכונת של קולג' אנגלי.[דרושה הבהרה]
ביולי 1925, הושלם הבניין הראשון של הקולג' והוא עבר למקומו החדש. הבניין של טליתא קומי הוחזר לאחיות הדיאקוניסות הגרמניות שחזרו ארצה. בקולג' למדו נערות נוצריות, מוסלמיות ויהודיות מכל העדות.
בשנת 1924 נחנך רחוב המלך ג'ורג' שחצה את כל האזור ושיפר את הנגישות אליו. הרחוב תוכנן לחבר בין רחוב יפו לתחנת הרכבת, אך תחילה נסלל עד כיכר צרפת בלבד.
בשנת 1928 הקים "הקולג' הבריטי לנערות" גם את בית הספר העממי הבריטי לילדים. בית הספר שכן במתחם של קולג' הנערות, בבניין נפרד עם כניסה נפרדת ומגרש משחקים נפרד שהוקמו עבורו.
בשנת 1922 הוחכרו לחברה הציונית המיישבת הכשרת הישוב אדמות בבעלותה של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית, אשר עלייהם הוקמה השכונה רחביה והאזור התפתח כ"עיר העברית". בתקופת המנדט מכרו גם אנשי מנזר רטיסבון ליזמים יהודים חלק מהקרקע שלהם ועליה נבנו מבנים יהודים כמו ראש רחביה, גן רחביה, בית הכנסת ישרון ועוד. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הייתה כבר האוכלוסייה בשכונה ברובה יהודית, מאחר שבעלי הבתים הנוצרים השכירו או מכרו את הנכסים ועברו לגור בבתי מידות בשכונות הגנים הסמוכות טלביה, קטמון ובקעה.
בשנת 1944 רכשה חברת הכשרת היישוב מגרש בשכונה, בפינת הרחובות המלך ג'ורג וממילא, אך רק ב-1961 הושלמה הקמתו של מרכז אמיר על מגרש זה (השם "אמיר" היה גרסה עברית לשם השכונה המקורי "אל-אמירה").
היסטוריה > לאחר הקמת המדינה

לאחר הקמת מדינת ישראל נתפסו כל הנכסים שהיו בבעלות ערבית נוצרית בשכונה על ידי רשות הפיתוח כנכסי נפקדים. רוב הבתים המקוריים נהרסו במקומם הוקמו: מלון המלכים בשנת 1956, בית סולל בונה ירושלים ב-1957, היכל שלמה ב-1958 ומלון לאונרדו פלאזה ירושלים ב-1974.
המבנים בשכונה

המבנים העיקריים בשכונה מצפון לדרום:
בית טליתא קומי
בית רולה פלויד
בית פארווג'י (היום רחוב מסילת ישרים 11) – ביתה של משפחת אל-פארווג'י, ראש המשפחה עסק במסחר צאן והיו לו 12 בנים ובנות.
בית בטאט – ביתו של ערבי נוצרי בשם בטאט שבשנות ה-20 הושכר להסתדרות "חלוצי המזרח". המקום התפרסם לאחר הרצאה של חיים נחמן ביאליק בה דיבר על "החולשה שתקפה את העדה הספרדית בהווה" שבעקבותיה הואשם ב"עליונות אשכנזית" על הספרדים.
בית צ'רצ'יל
מנזר רטיסבון
הקולג' האנגלי לנערות (רחוב אוסישקין 38) – היום בית הספר אוולינה דה רוטשילד.
בית מכון כרם – בית שהושכר לבית הספר חורב, אחר כך למכון כרם.
מלון הגאולה – המבנה שבנייתו מעולם לא הושלמה נהרס ובמקומו הוקם מרכז אמיר ומלון פלאזה ירושלים.
בית מושבק – בית משפחת מושבק, נהרס ובמקומו הוקם מלון המלכים והיכל שלמה.
קולג' טרה סנטה – גבולה הדרומי של השכונה
לקריאה נוספת

יהושע בן אריה, ירושלים היהודית החדשה בתקופת המנדט : שכונות, בתים, אנשים , ירושלים, יד יצחק בן־צבי, 2011, עמודים: 476–482
הערות שוליים

↑  מהווי ירושלים, הצופה, 14 באוקטובר 1942
↑  ראו: שילה-כהן, נורית (עורכת), "בצלאל של שץ", 1903-1929, מוזיאון ישראל, ירושלים, תשמ"ג, עמ' 235.
↑  פתיחת דרכים הרחבתם, דואר היום, 3 באוגוסט 1923
רחוב המלך ג'ורג', הארץ, 24 בנובמבר 1924
↑  כלומר אזור שפותח בידי המוסדות הציוניים, ראו:ג'נזריה. בתוך: תכניות בניה בשביל ארץ ישראל., ריכרד קאופמן., 1921
↑  מאת שמואל אבנרי, ביאליק ועדות המזרח: אנטומיה של עלילה ועלבון שווא, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2003
עזרני אל חי

עָזְרֵנִי אֵל חַי הוא פיוט אשר חובר על ידי הרב רפאל ענתבי, מגדולי משוררי יהדות חלב.
ניתוח

שם הפיוט מתייחס לעשרת ימי תשובה. הפיוט עוסק אודות התמודדות עם יצר הרע ובבקשתו של האדם היהודי מהקדוש ברוך הוא להתרחק מהיצר הרע ולהתקרב אל היצר הטוב ואל הדברים הקשורים ביראת האל.
נהוג לשיר את הפיוט בעתות שמחה ובייחוד בליל שבת כזמר שמח בשל פזמונו של הפיוט. יש הסוברים שהסיבה לכך היא כי האדם הופך שמח לאחר שהתוודה בפני השם וביקש סליחה על עונותיו.
ניתוח > לחן

הלחן של הפיוט לקוח מהשיר הערבי העתיק "יא פריד אלחוסני עשק ג'מאלק" שבוצע במקור על ידי הזמרת מונירה אלמהדיה.
הפיוט כניגון חב"ד

למרות היותו פיוט המושר בקרב יהדות ארצות המזרח, הפיוט התקבל גם בקרב חסידי חב"ד, לאחר שבשנת 1953 ביקש הרבי מנחם מנדל שניאורסון מהרב ניסן פינסון, ששימש בשנות החמישים שליח חב"ד במרוקו, לשיר משירי יהודי מרוקו במהלך התוועדות, והרב פינסון שר פיוט זה. מאז שרים את פיוט זה כניגון בחסידות חב"ד רבות, אצל הרבי מלובביץ' שרו זאת רבות בהתוועדות. בשנת 1980, במהלך ההוצאה לאור של הכרך השלישי של ספר ניגוני חב"ד הורה הרבי לעורך להוסיף גם את פיוט זה לספר הניגונים חב"ד שם זה מופיע כמספר רס"ה (265).
בשנות השבעים הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 11" של ניח"ח. בארכיון הספרייה הלאומית מופיע הקלטה של שמואל זלמנוב מנהל מקהלת ניח"ח והרב יוסף כהן שרים את הניגון, ההקלטה מופיעה באתר הזמנה לפיוט. במהלך השנים הניגון בוצע על ידי אברהם פריד במופעי צמאה. הניגון הופיע בגרסת כיסוי אלבום צמאה 4 בביצוע עידן רפאל חביב בשינוי השיר ובסגנון שונה ממה שנהוג בחב"ד.
הערות שוליים

↑  המקור באתר יוטיוב
↑  לדוגמה: עזרני קל חי בהתוועדות אצל הרבי מליובאוויטש, י"ח תשרי תשכ"ג
↑  עמוד 251 ועמוד 252 עזרני א-ל חי, בספר הניגונים
↑  ביצוע עוזרני קל חי באתר חב"ד אורג
↑  שמואל זלמנוב עוזרני קל חי
↑  עזרני קל חי // מתוך מופע צמאה תש"פ
↑  קישור לרשימת השמעה של צמאה 4: השיר השלישי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7c61fb4a-da52-4827-a31c-b6d98ebe61e7
דריל מק'קורמק

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1993 (בן 32) ננה, אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 פרסים והוקרה:  גביע שופאר (2022) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דריל מק'קורמק (באנגלית: Daryl McCormack; נולד ב-22 בינואר 1993) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אירי.
ביוגרפיה

מק'קורמק נולד ב-22 בינואר 1993. הוא בנם של אם אירית, תרזה מק'קורמק, ואב אפרו-אמריקאי, אלפרד תומאס, מבולטימור. הוריו נפגשו בקיץ אחד בקליפורניה. אמו חזרה לאירלנד כשהיא בהריון וגידלה את דריל בעיירה ננה (אנ'), שבמחוז טיפררי. הוא שומר על מערכת יחסים טובה עם אביו.
מק'קורמק למד בסנט ג'וזף. הוא שיחק כדורסל והשתתף במקהלה הבית ספרית. הוא המשיך ללמוד בקונסרבטוריון של המכון הטכנולוגי של דבלין (אנ') ולקח קורסים בבית הספר למשחק "Gaiety" באזור טמפל בר, וסיים את לימודיו עם תואר ראשון בדרמה 2014.
קריירה

מק'קורמק ערך את הופעת הבכורה שלו בווסט אנד ב-2018 בתור ברנדן במחזה "הסגן מאינישמור" (אנ') מאת מרטין מקדונה. הוא גילם את רומיאו במחזה "רומיאו ויוליה" ואת התפקיד הראשי ב"אותלו". בתחילת הקריירה שלו, הוא כמעט לוהק לתפקיד בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר".
בשנת 2019, הוא לוהק לתפקיד איזאייה ג'יזוס בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "כנופיית ברמינגהאם".
בשנת 2022 הוא גילם את התפקיד של עובד מין רגיש, לצד אמה תומפסון, בסרטה של סופי הייד, "אף פעם לא מאוחר" (אנ'). באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הקומדיה השחורה "אחיות רעות" (אנ') שיצרה שרון הורגן עבור רשת אפל TV פלוס .
בשנת 2023 שיחק במותחן הבריטי "The Lesson" בתור ליאם סומרס, לצדו של ריצ'רד אי. גרנט.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | The Randomer | ריי |  |
| 2019 | How to Fake a War | מאט |  |
| 2019 | A Good Woman Is Hard to Find | ריבס |  |
| 2020 | פיקסי (אנ') | הרלנד מק'קנה |  |
| 2022 | אף פעם לא מאוחר (אנ') | ליאו גרנדה | מועמד פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2022) מועמד פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (2023) |
| 2023 | The Lesson | ליאם סומרס |  |
| 2024 | טוויסטרס | ג'ב |  |
| 2025 | Rogue Trooper | האלם | דיבוב |
| 2025 | רצח כתוב היטב 3 |  |  |
| TBA | Anniversary | רוב |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015–2016 | Fair City | פירס דוולין | 36 פרקים |
| 2016 | Dawn | אוקנאאק | סרט טלוויזיה של הולו |
| 2017 | ויקינגים | בחור ערבי צעיר | פרק: "The Prisoner" |
| 2018 | שערורייה אנגלית למדי | לוק מקנזי | פרק: "#1.1" |
| 2019 | Cleaning Up | ריאן | פרק: "#1.5" |
| 2019–2022 | כנופיית ברמינגהאם | אייזיה ג'יזוס | 11 פרקים |
| 2021 | I Am... | דייוויד | פרק: "I Am Maria" |
| 2021 | מחזור כישור הזמן | ארם | 3 פרקים |
| 2022 | אחיות רעות (אנ') | מתיו קלפלין | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2023 | The Woman in the Wall | הבלש קולמן אקנדה | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | ענבי זעם (אנ') | קייסי | Project Arts Center, דבלין |
| 2015 | רומיאו ויוליה | רומיאו (אנ') | תיאטרון גייט, דבלין |
| 2015 | אותלו | אותלו (אנ') | תיאטרון רויאל ווטרפורד |
| 2015 | Enjoy |  | מרכז לאמנויות פרויקט, דבלין |
| 2017 | A Whisper Anywhere Else | גארדה | תיאטרון אבי, דבלין |
| 2017 | The Mouth of a Shark |  | המתחם, דבלין |
| 2018 | הסגן מאינישמור (אנ') | ברנדן | תיאטרון נואל קאוורד (אנ'), וסט אנד |
| 2019 | Citysong |  | תיאטרון אבי, דבלין |
הערות שוליים

↑  Good Luck To You, Leo Grande Interview: Daryl McCormack | Searchlight Pictures (video). Hollywood Critics Association. 29 ביולי 2022.  Event occurs at 0:40. אורכב מ-המקור ב-14 באוגוסט 2022. נבדק ב-14 באוגוסט 2022. The film released on my birthday. I turned 29 on the 22nd of January, and that was the date of our Sundance premier, so it was all a bit surreal. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  Milton, Stephen (29 בנובמבר 2020). "Pixie offers Daryl McCormack a fairy tale beginning". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Harrington, Patrice (6 ביוני 2021). ""We are very close now" – Tipperary's Daryl McCormack on getting intimate with Emma Thompson for a new film role". נבדק ב-21 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Big part for Nenagh actor Daryl". 5 במרץ 2021. נבדק ב-5 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Past pupil Daryl Mc Cormack stars in Season 5 of Peaky Blinders". St. Joseph’s C.B.S. Nenagh. 26 באוגוסט 2019. נבדק ב-5 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dillon, Niamh (22 באוגוסט 2019). "First glimpse of Tipperary actor Daryl McCormack in new season of Peaky Blinders". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dillon, Niamh (9 בנובמבר 2018). "Tipperary actor Daryl McCormack added to cast of Bafta-winning Peaky Blinders". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Daryl McCormack". Spotlight.
↑  "Daryl McCormack". The Lisa Richards Agency.
↑  "'If I got that role I don't think I'd be the person I am now' - Daryl McCormack talks Star Wars, Peaky Blinders and The Abbey". 25 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Butler, Laura (24 בפברואר 2014). "Irish actor Daryl McCormack has Star Wars hopes dashed...but JJ Abrams tips him as one to watch". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wells, Jonathan. "The young Peaky Blinders want a word".
↑  "Emma Thompson stars in stripped back film Good Luck to you, Leo Grande" (Audio). ABC Radio National. 11 באוגוסט 2022. נבדק ב-15 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Emma Thompson Wants Women Of All Ages To Enjoy Sexual Pleasure In 'Good Luck To You, Leo Grande". Marie Claire. 20 ביוני 2022. נבדק ב-15 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kathryn Shattuck, Daryl McCormack Has More Than Luck on His Side, ‏5 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812629500405606  BIBSYS: 1630366669579  GND: 1284520706  VIAF: 2163156031201312543   WorldCat (עם VIAF): 2163156031201312543
מלון ענבל

| --- | --- |

החצר הפנימית של המלון
 מיקום:  טלביה, ירושלים
 דירוג:  5+ כוכבים
 סוג המלון:  מלון יוקרה
 חדרים:  335
 מעליות:  6
 ניהול:  לרום
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1983
 אדריכל:  יעקב רכטר
 קואורדינטות:  31°46′14.27″N 35°13′19.02″E﻿ / ﻿31.7706306°N 35.2219500°E﻿ / 31.7706306; 35.2219500
 https://inbalhotel.co.il
  (למפת ירושלים מוגדלת) מלון ענבל(למפת ירושלים רגילה) מלון ענבל(למפת הרי ירושלים רגילה) מלון ענבל(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מלון ענבל
 
מלון ענבל (נקרא בעבר מלון לרום) הוא בית מלון יוקרתי בשכונת טלביה בירושלים, בעל דירוג "5+ כוכבים". בשנת 2011 דורג כמלון הטוב ביותר בישראל.
היסטוריה

המלון הוקם על ידי חברת לרום שהייתה שותפות של אל על וחברת סנשיין אינטרנשנל הוטלס. לצורך בניית המלון הוקצה לחברה מגרש במתחם עמרייה עליו הייתה חורשת זיתים. המלון תוכנן על ידי האדריכל, חתן פרס ישראל, יעקב רכטר. הבנייה במתחם, שתוכנן במקור לכלול שמונה מגדלי מגורים ושני בתי מלון רבי-קומות, זכה להתנגדות רבה, ובעקבות זאת נבנה במקום רק מגדל אחד, מגדל משהב. בעקבות הביקורת, קבעה ועדת הבנייה המחוזית שהמלון יכלול רק 7 קומות, בהן 350 חדרים, במקום 11 קומות עם 500 חדרים. כמו כן המלון תוכנן סביב חצר פנימית. שינויים אלו לא ספקו את המתנגדים, בהם דמויות ידועות כמו פרופ' מיכאל ברונו, דן פטינקין, יהודה האזרחי, אשר דרשו לבטל את בניית המלון, אך עמדתם נדחתה על ידי הוועדה בספטמבר 1973, בלחץ הדרג הפוליטי. במהלך הבנייה, עלתה טענה שהמלון הוסיף על 40,000 המטרים הרבועים שהותרו לבנייה עוד 4000 מ"ר בעצה אחת עם גורמים בעיריית ירושלים ומשרד הפנים, בטענה שמדובר בשטחי שירות ולא חדרי מלון. מהלך זה נדון בדו"ח ביקורת של יורם בר סלע, היועץ המשפטי של עיריית ירושלים. בניית המלון החלה בסוף שנות ה-70 והוא נפתח בסוף 1982, ללא רישיון עסק מהעירייה בגלל סכסוך על בריכת השחייה. ממזרח למלון הוקם גן הפעמון.
בשנת 2000 הופסקה ההתקשרות בין המלון לרשת והמלון שינה את שמו ל"מלון ענבל" על שם העתק פעמון הדרור שמוצב בגן הפעמון הסמוך. היום המלון מנוהל על ידי לרום אך עדיין נקרא "ענבל".
המלון נבחר על ידי מגזין התיירות קונדה נסט למלון הישראלי הטוב ביותר בישראל והרביעי במזרח התיכון לשנת 2011 ובאותה השנה היה המלון הישראלי היחיד ברשימת מלונות היוקרה של קבוצת Preferred Hotel.
בחודש יוני 2016 הותקנה על גג המלון מצלמה פנורמית המצלמת ב-360 מעלות את נופי העיר הנשקפים מהמלון ומשדרת אותם באתר האינטרנט של המלון.
בחודש נובמבר 2016 החלו במלון עבודות להרחבתו, בעלות משוערת של כ-90 מיליון ש"ח הכוללות שיפוץ השטחים הציבוריים והחדרים, הגבהת האגף המזרחי של מבנה המלון בשתי קומות נוספות כך שיתווספו לו 52 חדרים וסוויטות והקמת בריכת שחייה חדשה. את השיפוץ תכנן האדריכל מייקל שוורץ והוא הסתיים בנובמבר 2018.
הערות שוליים

↑  אתר משרד התיירות
1 2  מלון ענבל נבחר כמלון הטוב ביותר בישראל, באתר ערוץ 7, 6 בדצמבר 2011
↑  אל על וחברה מארה"ב יקימו בתי מלון בישראל ובחו"ל, דבר, 20 במאי 1971
↑  טוביה מנדלסון, מלון אל על בשטח עמריה יהיה קטן מהתיכנון המקורי, דבר, 30 במאי 1972
↑  טוענים נגד בניית מלון אל על במתחם עומריה, דבר, 20 באוגוסט 1973
אבישי אמיר, קולק: משרד הדתות מעודד עבודות בלתי חוקיות, מעריב, 2 באוקטובר 1973
↑  אושרה הקמת המלון בעומרייה, דבר, 26 בספטמבר 1973
↑  טוביה מנדלסון, המאבק על המלון בעומריה, דבר, 7 באוקטובר 1973
↑  טוביה מנדלסון, תכנון עיר - תהליך דינאמי, דבר, 29 בינואר 1975
↑  טובה צימוקי, חקירה גילתה שאין חריגות בנייה, דבר, 16 בינואר 1981
↑  יד לכיס, אחוזים, דבר, 13 בפברואר 1981
יצחק טישלר, געוואלד, דבר, 20 במרץ 1981
↑  עשבים שוטים בחורשת עומריה, דבר, 11 באפריל 1980
↑  הכינוס הארצי השלישי של האחים והאחיות, מעריב, 12 באוקטובר 1982
↑  חורף ירושלמי חם בלרום ירושלים, מעריב, 14 בדצמבר 1982
↑  כל מלון והכוכבים שלו, מעריב, 11 במאי 1983
↑  לרום בירושלים יעתור, דבר, 13 בינואר 1983
יד לכיס, דבר, 21 בינואר 1983
↑  דרור מרום, ‏אל-על תפסיק ההתקשרות עם מלון לרום ירושלים - המלון יחדל לשאת את המותג "לרום", באתר גלובס, 4 בספטמבר 2000
↑  ריאיון עם מנכ"ל המלון באתר passport news
↑  ידיעה על צירוף המלון לרשימה באתר new-horizons
↑  מיכאל יעקבסון, מלון ענבל (לרום) בירושלים מחדש את פניו במאבק על תיירי היוקרה, באתר Xnet‏
↑  "קלסיקה מודרנית - מלון ענבל סיים שיפוץ והרחבה בכ-90 מיליון שקלים | IAS". IAS. 2018-11-11. נבדק ב-2018-11-18.
מלון ענבל על רקע העיר העתיקה של ירושלים, 2023
תוספת שתי קומות לחזית הדרום-מזרחית של מלון ענבל, 2019
מורן (קיבוץ)

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎326 מטר
תאריך ייסוד: 1977
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 431 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 427 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל העליון מוגדלת) מורן(למפת הגליל העליון רגילה) מורן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מורן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מורן32°55′15″N 35°23′39″E﻿ / ﻿32.9207983756953°N 35.39420559933°E﻿ / 32.9207983756953; 35.39420559933  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב באדום - מורן בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

מוֹרָן הוא קיבוץ בבקעת בית הכרם, על הגבול בין הגליל העליון לגליל התחתון, בקצה המזרחי של תחום השיפוט של המועצה האזורית משגב. מיקומו על גבעה כ־13.3 קילומטרים מזרחית לכרמיאל, סמוך לכביש 85.
הקמת הקיבוץ

הקיבוץ נוסד בשנת 1977, על ידי הקיבוץ המאוחד. בספטמבר 1977 הגיעה יחידת חלוץ לקיבוץ להשלים את הכנת הבתים לשאר המייסדים. מייסדיו היו קבוצה של כ-40 צעירים, מרביתם עירוניים, שהוכשרו בחבורות בקיבוץ גינוסר, ואליהם הצטרפו בשנים שלאחר מכן כמה גרעיני נח"ל.
בעת הקמתו התבסס הקיבוץ על שלושה ענפים: קבוצת בניין שקיבלה הכשרה בגינוסר, מפעל יציקה בשיתוף מפעל כבירן של קיבוץ כברי וחקלאות של אבוקדו ורעיית בקר.
מקור השם

הקיבוץ קרוי על שם השיח מורן שגדל בגליל. בסמוך ליישוב זורם נחל מורן.
הקיבוץ כיום

בשנת 2000 הוחלט להקים בקיבוץ שכונת הרחבה ובמסגרתה נוספו ליישוב 74 משפחות. היישוב מתנהל כאגודה שיתופית קהילתית שחברים בה כל תושבי הקבע. כיום גרות במורן כ-125 משפחות אשר מאוגדות ביחד באגודה. בשנת 2004 הפך הקיבוץ להיות חלק ממשגב ולא מרום גליל השיתופית.
ענפי הקיבוץ

חקלאות – מטעי מנגו וליצ'י, בקר לחליבה ובשר ולולים
אירוח כפרי – יש בקיבוץ מאפייה, בית קפה, מבשלת בירה ופאב, ואף מפעל שוקולד
מוסך מורשה
מסגרייה
מרפאה וטרינרית – ניתן לקבל בקיבוץ שירותי רפואה וטרינריים
שירותים בקיבוץ

בקיבוץ בריכת שחייה, מרפאה, פעוטונים, ספרייה, גן ילדים, מועדון נוער, חנות לבגדים יד שנייה, גלריית תכשיטים, גלריית אומנות ובית כנסת.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יואל דר, 24 יישובים חדשים בשנים הקרובות, דבר, 8 באוגוסט 1977
↑  מסע בהרי הגליל עם קניג הנוראי, מעריב, 12 בספטמבר 1977
1 2  יואל דר, משה ברקן בחר במורן, דבר, 9 בדצמבר 1977
↑  החבורות תגבורת לקיבוץ המאוחד, דבר, 4 ביוני 1980
↑  גוגה קוגן, הקרב על אדמות הגליל, על המשמר, 8 בספטמבר 1977
↑  קיבוץ מורן, משגב, באתר www.homee.co.il
↑  Technologies, Meydata Advanced Internet. "אודות היישוב מורן". מורן ישוב במואז במשגב. נבדק ב-2018-04-22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467973205171  VIAF: 316601678   WorldCat (עם VIAF): 316601678 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חגורת הבורשט

חגורת הבּוֹרְשְׁט (באנגלית: Borscht Belt) הוא כינוי לאזור באפסטייט ניו יורק (האזור במדינת ניו יורק שמצפון לעיר ניו יורק) בארצות הברית, הכולל בדרך כלל את אתרי הנופש בהרי קטסקיל, ובמחוזות סליבן ואלסטר, שהיו מאוד אהודים בקרב יהודי ניו יורק. באתרי הנופש באזור יכלו הנופשים ליהנות מבידור ביידיש ומופעי "מוזיקה יהודית".
"חגורת הבורשט" הייתה בשיאה כאזור תיירות ליהודים בין שנות ה-40 לשנות ה-60 של המאה ה-20. לפיכך כונה האזור לעיתים גם "האלפים היהודיים" או "מחוז סלומון" (משחק מילים על שם יהודי נפוץ ושמו של מחוז סליבן).
התרבות שהתפתחה באזור היא מוקד לחוקרי התרבות של יהדות ארצות הברית. בדרנים יהודיים רבים החלו את דרכם באתרי הנופש היהודיים שבאזור זה, בהם דני קיי, מל ברוקס ועוד.
חגורת הבורשט הונצחה בתרבות הפופולרית בסרט "ריקוד מושחת", שעלילתו מתרחשת באתר נופש באזור.
אוניברסיטת בראון מקיימת כל שנה סמינרי מחקר בנושא "חגורת הבורשט" בשיתוף עם מכון קטסקילס.
הערות שוליים

↑  בורשט (או בעברית: חמיצה) הוא מאכל פופולרי בקרב יהודים ממוצא מזרח-אירופי.
↑  אתר Catskills Institute.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שפת אמת (ספר)

ערך זה עוסק בספרו של רבי יהודה אריה ליב אלתר מגור. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  יהודה אריה ליב אלתר
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספרות תורנית - חסידות
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  ה'תרס"ה - ה'תרס"ח. 1905–1908
שפת אמת היא סדרת ספרים המכילה חידושים על התורה, חגי ישראל והתלמוד הבבלי, מאת האדמו"ר רבי יהודה אריה ליב אלתר מגור. הספר נחשב לאחד מספרי החסידות הנפוצים ביותר.
הספר הודפס מיד לאחר פטירת המחבר.
תוכן הספר > על התורה והמועדים

הספר הודפס בחמישה חלקים, הכוללים את החידושים על התורה והמועדים. החידושים על המועדים שובצו בין הדרשות על הפרשיות, במקום המתאים לפי זמני השנה. במהדורת "אור עציון" החדשה הודפסו בנפרד דרשות התורה ודרשות המועדים, בסדרה בת שבעה כרכים. כמו כן, דברי תורה שכתב המחבר לפני שהתמנה לאדמו"ר סודרו ותוקנו בהתאם להסכמת האמרי אמת על ידי רבי אברהם ישכר בנימין אליהו בן רבי מנחם מנדל אלתר מפאביניץ ונקרא "שפת אמת-ליקוטים". בהקדמת הספר כתב ה"אמרי אמת": "ולא היינו מדפסים זאת יען הרבה מהם ביער מן העולם, אולם נתגלגלו הכתבים בין החסידים ויש בהם טעותים הרבה, לזאת הסכמנו כי נכון שיהיה בדפוס". ניתן למצוא בו את בסיס לרעיונות שאמר בשנים מאוחרות יותר.
את הדרשות הכתובות בספר היה אומר הרבי בשבתות ובמועדים ב"טיש", חידושיו על התורה כתב בדרך כלל ביום ראשון בבוקר בעודו עטור בתפילין דרבנו תם. לכן ניתן למצוא לעיתים בכותרת הדרשה ביטויים כמו "בקיצור", "ערבובי דברים" וכדומה. דרשות רבות מאוד מכילות משפט קצר שאמר רבי יצחק מאיר אלתר, סבו של ה"שפת אמת", וביאור של משפט זה. בדרשות אחרות הוא מבאר את דברי המדרש על הפרשה. לשונו של השפת אמת קצרה ותמציתית. את הסיבה לכך הוא מסביר בעצמו: ”ולאשר גדול הקושי לבצע עומק המכוון על הכתב, לזאת טוב הקיצור במילות קצרות”.
בדרשות משולבים רעיונות מן התלמוד, המדרשים ותורת הקבלה. כדרכן של תורות חסידיות, נקודת המוצא של הדברים הם פסוקי התורה ומדרשי חז"ל. דרשות השפת אמת אינן פרשנות, אלא בירור עקרונות וערכים על פי משנתו החינוכית של הרבי שנשען על הנאמר בפסוקים ובמדרשים כנקודות מוצא מילוליות (לדוגמה מילים כ"ויעל" או "וירד" משמשות כנקודת מוצא לעיון בתופעה הרוחנית של "עלייה" או "ירידה"). דמויות בתנ"ך, סיפורים, ומושגים המופיעים בסיפורי התורה וחז"ל מהווים בשבילו סמלים למושגים קבליים או חסידיים, שבהם הוא משתמש בתורתו.
תוכן הספר > כתב יד של הספר וחשיבותו

בשנת תש"פ פרסמו החוקרים דניאל רייזר ואריאל אבן-מעשה כתב יד ביידיש ותרגמו אותו לעברית. כתב היד הוא מאת תלמיד שכתב את הדרשות של הרבי כפי ששמען ביידיש, השפה המקורית שבה נאמרו הדרשות. יש הבדלים לא מעטים בין התמצית של המחבר ובין רשימותיו של התלמיד. התלמיד רשם את הדברים כפי שנאמרו ועל פי כח זכרונו ואילו המחבר שעה שהעלה את הדברים על הכתב ניסחם בסגנון שונה, סגנון שהולם דברים שבכתב. דוגמאות לא מעטות להבדלים אלה ניתן לראות בפרסום של החוקרים-המהדירים הנ"ל.