stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin
גרסאות האמנים > קייט בוש

גרסתה המושפעת רגאיי של בוש ל־"Rocket Man" יצאה כסינגל והגיעה למקום ה־12 בבריטניה ולמקום השני באוסטרליה (שם עברה את גרסת המקור).
ב־2007 בחרו קוראי "Observer Music Monthly" (של "האובזרבר") בגרסתה של בוש לגרסת הכיסוי הטובה בכל הזמנים. ב־2013, נכללה הגרסה ברשימת 50 גרסאות הכיסוי הטובות בכל הזמנים במשאל קוראי "NME"‏, וב־2015 מנו מבקרי "דיילי טלגרף" הבריטי את גרסתה בין חמישים גרסאות הכיסוי הטובות בכל הזמנים.
בוש מצוטטת על גבי עטיפת הסינגל:
מגיל 11, אלטון ג'ון היה הגיבור הגדול שלי. אהבתי את המוזיקה שלו, היו לי את כל האלבומים שלו, וקיוויתי שיום אחד אוכל לנגן בפסנתר כמוהו (אני עדיין מקווה). כשנתבקשתי להשתתף בפרויקט הזה וניתנה לי אפשרות הבחירה בשיר זה היה כמו להישאל: 'האם את רוצה להגשים חלום? האם את רוצה להיות Rocket Man?'... כן, אני רוצה.
באתר האינטרנט שלה סיפרה:
אני זוכרת שקניתי את זה כשזה יצא כסינגל מאת אלטון ג'ון. לא יכולתי להפסיק לשמוע את זה – אהבתי את זה כל כך. רוב האומנים באמצע שנות ה־70 ניגנו גיטרה אבל אלטון ניגן פסנתר, וחלמתי להיות מסוגלת לנגן כמוהו [...] לשמחתי [אלטון וברני] ביקשו ממני להיות מעורבת [באלבום] ובחרתי ב־'Rocket Man'. הם נתנו לי חופש אמנותי מוחלט [...] וחשבתי שזה יכול להיות כיף להפוך את זה לגרסת רגאיי.
בוש סיפרה שביימה גם את הווידאו קליפ לשיר. היא ציינה שאלן מרפי, הגיטריסט שניגן בשיר, נפטר לפני עשיית הקליפ, ושלזכרו צולם כיסא ריק שעליו הוצבה הגיטרה שלו, כפי שנראה בסוף הקליפ.
צד ב' של הסינגל של בוש היה פרשנותה ל־"Candle in the Wind". בגרסת התקליטור של הסינגל נוספה גם גרסה כלית לאותו שיר.
גרסאות האמנים > ג'ו קוקר

בגרסתו מלאת הרגש של קוקר ל־"Sorry Seems to Be the Hardest Word" בולט השימוש בכלי נשיפה.
בהערות האלבום קוקר מצוטט:
מזמן ב־'68 פגשתי באלטון במשרד של המוציא לאור המוזיקלי דיק ג'יימס. ניתן לי טייפ של "Border Song", שמאיזו סיבה נעלמה דחיתי. אני מקווה שפיציתי על כך בביצוע הזה של 'Sorry Seems to Be the Hardest Word', שמגלה את הצד העמוק יותר בכתיבתם של רג' וברני.
גרסאות האמנים > ברוס הורנסבי (אנ')

פרשנותו של הורנסבי ל־"Madman Across the Water" (שיר הנושא של אלבום הנושא את אותו שם) משנה באופן ניכר את אווירת השיר המקורי. גרסת המקור היא שיר כבד ועצוב הנכתב מנקודת מבטו של אדם בעל מחלת נפש (והוא כולל שורות כמו: ”האם הסיוט שחור או שהחלונות צבועים?”). כפי שעשה גם אריק קלפטון, הורנסבי שינה גם הוא את אופי השיר, ובפרשנותו נעקר במידה רבה יסוד הדיכאון. הורנסבי מצוטט בהערות האלבום:
אלטון נתן לי את ההשראה ללמוד לנגן בפסנתר. אני זוכר באופן מפורש את הזמן והמקום ששמעתי את המוזיקה של אלטון לראשונה, היא ריגשה אותי בכזאת עוצמה. בחרתי ב־"Madman Across the Water" כי תמיד אהבתי את השיר, והוא במצב רוח קודר – ורציתי לנסות לקחת אותו למקום אחר מוזיקלית.
גרסאות האמנים > שינייד או'קונור

או'קונור, מבצעת "Sacrifice", הייתה המבצעת היחידה באלבום שבחרה שיר שאינו מן השנים 1970–1976 (הכמעט חופפות לשנות השיא של ג'ון), אלא מן האלבום "Sleeping with the Past", שיצא ב־1989. בריאיון סיפרה:
חשבתי שאני מעין אקלף את זה קצת, ואגרום לזה להישמע מעט יותר ריק, האופן שבו הבנתי את מה שהמילים [המספרות על גירושין] אומרות.
כן אמרה:
אני חושבת שזה שיר שכזמרת, הוא מאוד מהנה לשיר [...] אז אני משערת שזה שיר שנכתב לזמרים [...]
גרסאות האמנים > ג'ורג' מייקל

מייקל ביצע את "Tonight". בהערות האלבום הוא מצוטט:
אני עדיין יכול לזכור את הפעם הראשונה ששמעתי את השיר. כרגיל, רכשתי את האלבום האחרון של ג'ון (במקרה הזה, "Blue Moves") ביום היציאה לאור, והאזנתי לו כל אותו הערב. אף על פי שהייתי רק בן 13, ‏
Tonight היה אולי השיר המרגש ביותר ששמעתי מעודי. לשיר את השיר הזה 15 שנים מאוחר יותר, עם הבנה בוגרת של המילים שלו, וכחבר של שני האנשים שכתבו אותו, זו זכות גדולה.
רשימת השירים

מילות השירים נכתבו על ידי ברני טופין, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אלטון ג'ון.
| Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin> מס' | Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin> שם | Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin> ביצוע | Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin> משך | Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin>  | Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin>  | Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin>  | Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin>  | Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin>  | Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Border Song  | אריק קלפטון | 4:21 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Rocket Man  | קייט בוש | 4:57 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Come Down in Time  | סטינג | 3:38 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Saturday Night's Alright for Fighting  | The Who | 4:32 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Crocodile Rock  | הביץ' בויז | 4:21 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Daniel  | וילסון פיליפס (אנ') | 4:03 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Sorry Seems to Be the Hardest Word  | ג'ו קוקר | 3:57 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Levon  | ג'ון בון ג'ובי | 5:27 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Bitch Is Back  | טינה טרנר | 3:38 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Philadelphia Freedom  | Hall & Oates | 5:12 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Your Song  | רוד סטיוארט | 4:49 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Don't Let the Sun Go Down on Me  | אולטה אדמס (אנ') | 6:02 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Madman Across the Water  | ברוס הורנסבי (אנ') | 6:10 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Sacrifice  | שינייד או'קונור | 5:12 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Burn Down the Mission  | פיל קולינס | 6:11 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Tonight  | ג'ורג' מייקל | 7:23 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 79:21 |  |  |  |  |  |  |
מצעדים > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1991–1992)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1991–1992)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1991–1992)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 5 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 15 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 18 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 13 |
|  צרפת | SNEP | 18 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 31 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |
מצעדים > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (1992)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (1992)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (1992)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 49 |
נתוני מכירות

| מדינה | מעמד | יחידות מאושרות / מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה(ARIA) | פלטינה | 70,000^ |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,300,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 300,000^ |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 15,000^ |
| ספרד (PROMUSICAE) | זהב | 50,000^ |
| צרפת (SNEP) | זהב | 157,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 100,000^ |
^אומדן היחידות המופצות מבוסס על מעמד האלבום בלבד
ביאורים

↑  מאלבומו "21 at 33" שמ־1980.
↑  בקטגוריית הביצוע הקולי הנשי הטוב ביותר לשיר רוק.
↑  שנכלל אחר כך באלבום "Elton John".
↑  כאן משתמש קוקר בשם הלידה של ג'ון, רג'ינלד.
אזורים גאוגרפיים של יוון

האזורים הגאוגרפיים של יוון (ביוונית: γεωγραφικά διαμερίσματα, בתרגום מילולי: המחלקות הגאוגרפיות) הם כינוי לתשעה חבלי הארץ הגאוגרפיים וההיסטוריים העיקריים של יוון.
עד שנת 1987 הם שימשו בתור הבסיס לחלוקה המנהלית הרשמית של יוון. כיום עדיין החלוקה הגאוגרפית הזאת נפוצה בשימושים לא רשמיים ובשיח היומיומי.
תשעת האזורים

| האזורים הגאוגרפיים של יוון>  | האזורים הגאוגרפיים של יוון> אזור | האזורים הגאוגרפיים של יוון> בירה | האזורים הגאוגרפיים של יוון> מחוז מודרני | האזורים הגאוגרפיים של יוון> מפה | האזורים הגאוגרפיים של יוון>  | האזורים הגאוגרפיים של יוון>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|    | אפירוס Ήπειρος | יואנינה | אפירוס |   |  |  |
|    | תסליה Θεσσαλία | לאריסה | תסליה |   |  |  |
|    | תראקיה Θράκη | קומוטיני | מזרח מקדוניה ותראקיה |   |  |  |
|    | כרתים Κρήτη | הרקליון | כרתים |   |  |  |
|    | מקדוניה Μακεδονία | סלוניקי | מרכז מקדוניה מזרח מקדוניה ותראקיה מערב מקדוניה |   |  |  |
|    | איי הים האגאי Νήσοι Αιγαίου Πελάγους | מיטילנה | צפון הים האגאי דרום הים האגאי |   |  |  |
|    | איי הים היוני Νήσοι Ιονίου Πελάγους | קורפו | האיים היוניים |   |  |  |
|    | פלופונסוס Πελοπόννησος | פטרס | פלופונסוס מערב יוון |   |  |  |
|    | מרכז יוון Στερεά Ελλάδα | אתונה | מרכז יוון אטיקה מערב יוון |   |  |  |
ראו גם

מחוזות יוון
הערות שוליים

↑  לדוגמה "אזורים גאוגרפיים של יוון" באתר Hello Greece
אטיין ריינן

אטיין ריינן (בהולנדית: Etiënne Reijnen; נולד ב-5 באפריל 1987) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הבלם בזוולה מליגת העל ההולנדית.
קריירה

ריינן התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל חובבניות עד שהגיע למחלקת הנוער של ויטסה ארנהם.
בקיץ 2005/2006 הצטרף לזוולה בה שיחק 5 וחצי עונות.
בינואר 2011 חתם באלקמאר מליגת העל ההולנדית. ב-13 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 2-0 לטוונטה. ב-2 בדצמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה ההולנדית בהפסד 2-1 לאוטרכט.
ב-23 במאי 2014 חתם בקמבור.
ב-13 באוגוסט 2015 חתם בחרונינגן.
ב-31 בינואר 2018 חתם במכבי חיפה מליגת העל, שהיא גם קבוצתו הראשונה מחוץ להולנד. ב-17 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי חיפה בניצחון 4-0 על הפועל עכו באצטדיון סמי עופר. ב-27 במאי 2019 שוחרר מהקבוצה.
ב-21 ביוני 2019 הודיע על חזרתו לזוולה מליגת העל ההולנדית, בה שיחק בשנים 2005–2011.
ב-20 במאי 2020 הודיע על פרישתו ממשחק פעיל ומונה לסקאוט בזוולה.
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, ‏הרכש של אלאך: אטיין ריינן חתם במכבי חיפה, באתר ONE‏, 31 בינואר 2018
↑  שלמה וייס‏, מכבי חיפה הודיעה על שחרורו של אטיין ריינן, באתר וואלה, 27 במאי 2019
↑  שמעון אלבז, ריינן: "ההחלטה לשחרר אותי משונה, לא מקצועית", באתר ynet, 28 במאי 2019
↑  אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
אה"מ סנטוריון (1892)

| --- | --- |

אה"מ סנטוריון במעגן
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:  הצי המלכותי הבריטי הצי המלכותי הבריטי
 סדרה:  אוניות המערכה מסדרת סנטוריון
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  בסיס הצי המלכותי בפורטסמות' 
 תחילת הבנייה:  30 במרץ 1890
 הושקה:  3 באוגוסט 1892
 תקופת הפעילות:  14 בפברואר 1894 – 1 באפריל 1909 (15 שנים)
 אחריתה:  נמכרה לגריטה ב-12 ביולי 1910
 מידות
 הֶדְחֶק:  10,805 טון
 אורך:  119.1 מטר
 רוחב:  21.3 מטר
 שוקע:  7.82 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  17 קשרים
 גודל הצוות:  606–620 איש
 טווח שיוט:  9,690 ק"מ במהירות 10 קשר
 הנעה:  8 דוודים המזינים 2 מנועי קיטור בהספק 9,000 כוחות סוס
 צורת הנעה:  2 מדחפים
 אמצעי לחימה
 שריון:  שריון עיקרי – 229–305 מ"מ, שריון סיפון – 51–64 מ"מ, מחיצות – 203 מ"מ, ברבטות – 127–229 מ"מ, צריחי תותחים – 152 מ"מ, קזמטים – 51–102 מ"מ, מגדל הניווט – 305 מ"מ
 חימוש:  4 תותחים 10 אינץ' (254 מ"מ), 10 תותחים 4.7 אינץ' (120 מ"מ), 8 תותחים 6 ליטראות (2.2 אינץ', 57 מ"מ), 12 תותחים 3 פאונד (1.9 אינץ' (47 מ"מ)), 7 צינורות טורפדו 18 אינץ' (450 מ"מ)
 
אה"מ סנטוריון הייתה אוניית מערכה פרה-דרדנוט, האונייה הראשונה בסדרת האוניות מדגם "סנטוריון" של הצי המלכותי הבריטי שנבנתה בשנות ה-90 של המאה ה-19. האוניות נועדו לשירות בחו"ל, והחליפו שריון כבד וחימוש רב עוצמה במהירות גבוהה וטווח ארוך כדי להתמודד עם הסיירות המשוריינות הזרות שנבנו אז כפושטות סחר ודורגו כאוניות מערכה מדרג ב'.
סנטוריון הושלמה בשנת 1894, והוקצתה לתחנת סין כאוניית הדגל שלה. יחד עם אוניית האחות שלה, בארפלור, היא תמכה בפעולות בעלות הברית במהלך מרד הבוקסרים של 1899–1901 ותרמה פלוגות נחיתה כדי להשתתף בקרבות מבצרי טאקו ושל טיינטסין. האונייה חזרה הביתה ב-1901 כדי להיבנות מחדש עם חימוש משני חזק יותר. סנטוריון הצטרפה מחדש לתחנת סין כעבור שנתיים ונשארה שם עד 1905 כשחזרה לבריטניה. היא הייתה כבר מיושנת בגלל המהירויות הגוברות של הסיירות שהאונייה תוכננה להתגונן מפניהן, והיא הוצבה במילואים עד 1909. סנטוריון הוצאה משירות באותה שנה ונמכרה לגרוטאות ב-1910.
תכנון ותיאור

סדרת סנטוריון תוכננה לעמוד בדרישת האדמירליות עבור אוניות המתאימות לשימוש כאוניות דגל בתחנות סין והפסיפיק, המסוגלות להביס את האוניות הזרות החזקות ביותר שצפויות להיתקל בהן. היה להן אורך כולל של 390 רגל 9 אינץ' (119.1 מטר) ואורך בין הניצבים של 360 רגל (109.7 מטר), ורוחב של 70 רגל (21.3 מטר). השוקע שלהן בתפוסה סטנדרטית היה 25 רגל 8 אינץ' (7.82 מטר) ו-26 רגל 9 אינץ' (8.2 מטר) במעמס מלא. הדחק האוניות היה 10,634 טונות ארוכות (10,805 טונות) בתפוסה סטנדרטית ו-11,200 טונות ארוכות (11,400 טונות) במעמס מלא. גופי הפלדה שלהם נעטפו בעץ ובנחושת כדי להפחית את הזיהום הביולוגי. הצוותים שלהם מנו 620 קצינים ומלחים ב-1895 ו-600 לאחר שנבנו מחדש בשנים הראשונות של המאה ה-20.
אוניות הסדרה הונעו על ידי זוג מנועי קיטור תלת דרגתיים בעלי שלושה צילינדרים, שכל אחד מהם הניע מדחף בודד, תוך שימוש בקיטור שסופק על ידי שמונה דוודים גליליים פחמיים. המנועים תוכננו להפיק סך של 9,000 כוחות סוס (6,700 קילוואט) שנועדו להעניק לאוניות מהירות של 17 קשרים (31 קמ"ש) בעת הפלגה עם שוקע סטנדרטי. המנועים התגלו כחזקים מעט מהצפוי וסנטוריון הגיעה ל-17.05 קשרים (31.6 קמ"ש) מ-9,703 כוחות סוס (7,236 קילוואט) במהלך ניסויי הים שלה. בעת הפלגה עם שוקע מאולץ, היא הגיעה ל-18.51 קשרים (34.3 קמ"ש) מ-13,214 כוחות סוס (9,854 קילוואט) אם כי זה גרם לעיתים קרובות נזק לדוודים ונאסר רשמית. לאוניות הסדרה היה טווח של 5,230 מיילים ימיים (9,690 ק"מ) במהירות של 10 קשרים (19 קמ"ש).
תכנון ותיאור > חימוש ושריון

אוניות הסדרה נשאו ארבעה תותחי 10 אינץ' (254 מ"מ)/32 קליבר Mk III של הסוללה הראשית שהורכבו בשני צריחים תאומים על גבי ברבטות עגולות, אחד מקדימה ואחד מאחור. החימוש המשני שלהם כלל עשרה תותחי ירי מהיר (QF‏) 4.7 אינץ' (120 מ"מ)/ 40 קליבר בצריחים בודדים. חצי תריסר מתותחים אלו היו מותקנים על הסיפון העליון, מוגנים במגני תותחים, ושאר התותחים הותקנו בקזמטים בצידי גוף האונייה. הגנה מפני סירות טורפדו ניתנה על ידי שמונה תותחי QF‏ 6 פאונד (57 מילימטרים (2.2 אינץ')) ותריסר תותחי הוצ'קיס QF‏ 3 פאונד (1.9 אינץ' (47 מ"מ)). האוניות היו חמושות גם בשבעה צינורות טורפדו בקוטר 18 אינץ' (450 מ"מ), שניים בכל צד רוחב ואחד בירכתיים מעל המים ואחד בכל צד רוחב מתחת למים.
אוניות הסדרה היו מצוידות ברובן בשריון מורכב אם כי חלקים מסוימים יוצרו משריון הארווי משופר. חגורת השריון בקו המים הראשית שלהם נעה בעובי בין 9 ל-12 אינץ' (229 עד 305 מ"מ). הסיפון המשוריין מונח על החלק העליון של חגורת קו המים והורכב מ-2 אינץ' (51 מ"מ) של פלדה עדינה. מתחת לקו המים, הסיפון התחתון בגודל 2.5 אינץ' (64 מ"מ) השתרע מבסיסי ה-5 אינץ' (127 מ"מ) של הברבטים אל החרטום והירכתיים. עובי הברבטים היה 8 או 9 אינץ' (203 או 229 מ"מ) וצוותי התותחים היו מוגנים על ידי מכסה מנוע משוריין או בית תותח שהורכב מ-6 אינץ' מפלדת ניקל.
שינויים

צמרות לחימה נוספו לסנטוריון בשנים 1896–1897 ומגני תותחים הוסרו מאותם תותחים שהותקנו בצמרות הלחימה בין 1897 ל-1899. כמה תותחי 3 פאונד הוסרו מצמרות הלחימה של סנטוריון כשנתיים לאחר מכן. בספטמבר 1901 החלה האונייה בשיפוץ שהחליף את תותחי ה-4.7 אינץ' שלה בתותחי 6 אינץ' ושדרג את ההגנה שלהם. כדי לסייע בפיצוי על המשקל הנוסף, כל צינורות הטורפדו מעל המים שלה הוסרו וכך גם הגשר האחורי. שלושת תותחי ה-3 פאונד הנותרים בצמרות הלחימה הוצבו מחדש במבנה העילי ומעל הברבטות והתורן הקדמי הוחלף בתורן איתותים. למרות האמצעים הללו חלה עלייה קלה במשקל שהפחיתה את מהירות האונייה בכ-0.25 קשר (0.5 קמ"ש). בשנת 1906 הוסרו כל שלושת תותחי ה-3 הפאונד הנותרים שלה והחלק העליון של התורן המרכזי שונה כעמדת בקרת אש.
בנייה וקריירה

סנטוריון נקראה על שם דרגת הצבא הרומי והייתה הספינה השישית בשם זה ששירתה בצי המלכותי. האונייה הונחה במספנת פורטסמות' ב-30 במרץ 1890 והושקה ב-3 באוגוסט 1892. היא הושלמה בפברואר 1894 בעלות של 540,090 ליש"ט. סנטוריון נכנסה לשירות ב-14 בפברואר לשירות בתחנת סין בפיקודו של קפטן אדמונד פו. היא הפליגה למזרח הרחוק ב-2 במרץ, ועם הגעתה לסינגפור ב-11 באפריל, הפכה לאוניית הדגל של תחנת סין כאשר תת-אדמירל סר אדמונד פרמנטל, המפקד העליון של תחנת סין, הניף את דגלו. עליה. קפטן ג'ון מקואה הקל על פו שלושה ימים לאחר מכן. בתורו, מקואה הוחלף על ידי קפטן ספנסר לוגין ב-21 במרץ 1895. תת-אדמירל סר אלכסנדר בולר החליף את פרמנטל ב-28 במאי.
סנטוריון עלתה על שרטון על גדת חול בשימונוסקי, יפן ביוני 1896, אך לא ניזוקה. קפטן ג'ון ג'ליקו (לורד הים הראשון לעתיד) קיבל את הפיקוד על האונייה ב-12 בפברואר 1898. שבוע לאחר מכן, תת-אדמירל סר אדוארד סימור הניף את דגלו על סיפונה. במהלך מרד הבוקסרים, היא תרמה אנשי צוות למשלחתו של סימור שניסתה ולא הצליחה להקל על הנציגויות הבינלאומיות הנצורות בפקינג, בירת סין, בין 10 ל-28 ביוני 1900. ג'ליקו שימש כקפטן הדגל של סימור במהלך המשלחת ונפצע קשה ב-21 ביוני. בנוסף, האונייה הורידה לחוף פלוגות נחיתה אשר חברו לכוחות אחרים בהסתערות על מבצרי טאקו ב-16–17 ביוני ובעזרת הקלות על המשלחות הזרות בטינטסין ב-13–14 ביולי.
בזמן שעגנה בווסונג, סין, ליד שאנגחאי, היא פירקה את כבלי העגינה שלה במהלך סערה ב-17 באפריל 1901 ונסחפה על פני חרטום אוניית המערכה גלורי. החרטום של גלורי חורר חור בגוף של סנטוריון מתחת לקו המים, אך הנזק לא היה רציני ותוקן בהונג קונג. גלורי החליפה את סנטוריון כאוניית הדגל ב-10 ביוני ותת אדמירל סר סייפריאן ברידג' החליף את סימור ב-26. סנטוריון, עם סימור על סיפונה, הגיעה לפורטסמות' ב-19 באוגוסט, שם התקבלה בברכה על ידי המפקד העליון המקומי ואלפי אנשים על החוף והמזח. אדמירל סימור הוריד את דגלו ב-21 באוגוסט, ולאחר חודש, סנטוריון הושבתה והוצבה שם למילואים ב-19 בספטמבר.
האונייה החלה בשיפוץ בפורטסמות' באותו החודש, כולל חימוש חלקי, שנמשך עד ל-3 בנובמבר 1903, כאשר היא הוזמנה מחדש לתקופת שירות נוספת בתחנת סין. סנטוריון עזבה את פורטסמות' ב-10 בנובמבר והגיעה להונג קונג ב-31 בדצמבר 1903. כאשר בריטניה ויפן אשררו הסכם ברית ב-1905, הצי המלכותי צמצם את נוכחותו בתחנת סין והחזיר את כל אוניות המערכה מהתחנה. כתוצאה מכך, סנטוריון ואוניית המערכה אושן עזבו את הונג קונג ביחד ב-7 ביוני 1905 והפליגו לסינגפור, שם הם נפגשו עם האוניות האחיות של אושן אלביון וונג'נס. ארבע אוניות המערכה יצאו מסינגפור ב-20 ביוני 1905 ויצאו יחד הביתה, והגיעו לפלימות' ב-2 באוגוסט 1905.
סנטוריון הושבתה בפורטסמות' ב-25 באוגוסט. היא הופעלה למחרת עם צוות שלדי כחלק מפלגת פורטסמות' של צי המילואים מכיוון שהיא כבר הייתה מיושנת. האונייה השתתפה בתרגילים משולבים של צי המילואים, צי האטלנטי וצי התעלה ביוני 1906. ב-24 במאי 1907 העבירה סנטוריון את צוותה לאוניית המערכה אה"מ אקסמות' ולמחרת הופעלה מחדש עם צוות שלדי חדש כספינת שירות מיוחדת עם פלגת פורטסמות' של צי הבית, שצי המילואים נקלט בינתיים על ידי צי הבית. במרץ 1909 הועברו ספינות השירות המיוחדות לפלגה הרביעית, צי הבית.
זה לא נמשך זמן רב שכן סנטוריון הושבתה בפעם האחרונה ב-1 באפריל ונרשמה למכירה. עד סוף יוני היא עגנה בשרטון האם והמתינה לסילוק. האונייה נמכרה לגרוטאות ב-12 ביולי 1910 במחיר של 26,300 פאונד, והגיעה ל-Thos. W. Ward, מורקאמב להתחיל בגריטה ב-4 בספטמבר.
הנצחה

באוגוסט 1902 הוקם אובליסק בפארק ויקטוריה, פורטסמות', לזכרם של הקצינים ואנשי הסנטוריון שמתו בסין.
ג'ליקו מתואר על כרטיס סיגריה מאותה תקופה
אה"מ סנטוריון, 1904
אום ליסון

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ירושלים
 קואורדינטות:  31°44′22″N 35°14′37″E﻿ / ﻿31.739569149587°N 35.243605962849°E﻿ / 31.739569149587; 35.243605962849
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) אום ליסון(למפת ירושלים רגילה) אום ליסון(למפת הרי ירושלים רגילה) אום ליסון(למפת הרי ירושלים מוגדלת) אום ליסון
 
פנים בית הספר אל-גזאלי, אום-ליסון. תכנון: אדר' אבישי בן-אבא
אום ליסון (בערבית: أم ليسون) היא שכונה ערבית במזרח ירושלים, המהווה שלוחה של שכונת צור באהר הסמוכה. הכניסה המרכזית לשכונה היא מכיוון שכונת תלפיות מזרח.
במהלך גל הטרור הפלסטיני של שנת 2016 גורמים בעיריית ירושלים תכננו להעניק לשכונה תקציבים נוספים לאחר שהשכונה נחשבה ללא-אלימה. היה בכך המשך מגמה שהתחילה בסביבות שנת 2004. בשכונה נבנו מספר מוסדות חינוך חדשים, ובהם בית הספר ע"ש אבו חאמד אלגזאלי (נפתח 2008). בספטמבר 2019 נפתח בית ספר יסודי חדש בשכונה – אלביאן, שפועל תחת משרד החינוך הישראלי. בבית הספר לומדים בנים ובנות בכיתות א'-ט'. במספר תוכניות מדיניות (הכוללות את תוכנית המאה ויוזמת ז׳נבה) השכונה אמורה להיכלל בשטח המדינה הפלסטינית.
לשכונה שני נציגים במועצת המנהל הקהילתי המשותף לה, לאום טובא ולצור בהאר.
הכתובת של אום ליסון (Umm Leisun inscription) היא כתובת גיאורגית עתיקה שנמצאה בשנת 2002 במהלך חפירה ארכאולוגית במנזר גאורגי מהתקופה הביזנטית בשכונת אום ליסון.
הערות שוליים

↑  תכנית אב לצור באהר, באתר עיריית ירושלים
↑   שקט ייענה בכסף: שכונות אלימות במזרח ירושלים לא יזכו לתקציבי פעולות נוער, באתר וואלה, 16 במרץ 2016
↑  בית ספר אבו חאמד אל גזאלי, באתר Allschool
↑  אדווה חולי, נעים להכיר: אלה בתי הספר החדשים של ירושלים, באתר mynet‏ ירושלים, 31 באוגוסט 2019
↑  בית ספר אום ליסון ירושלים, באתר "אולסקול"
↑  נדב שרגאי, ירושלים בתוכנית המאה, באתר ישראל היום, 7 במרץ 2019
↑  מפות, באתר "יוזמת ז'נבה"
↑  יצחק רייטר, מוחמד נכאל, ישראל קמחי, ליאור להרס, צור-בהאר ואום-טובא, באתר "דין ומידע", ‏2014
↑  Jon Seligman, A Georgian Monastery from the Byzantine Period at Khirbat Umm Leisun, Jerusalem, 'Atiqot, 2015-01-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511340405171
אובליסק הלטראנו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אובליסק 
 על שם:  לטראנו 
 כתובת:  Piazza di San Giovanni in Laterano 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 מייסדים:  תחותמס הרביעי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה-15 לפנה"ס
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־14 לפנה״ס 
 חומרי בנייה:  rose granite 
 מידות
 גובה:  32.18 מ' 
 קואורדינטות:  41°53′13″N 12°30′17″E﻿ / ﻿41.886833°N 12.504778°E﻿ / 41.886833; 12.504778
  (למפת רומא מוגדלת) אובליסק הלטראנו(למפת רומא רגילה) אובליסק הלטראנו
 
תקריב
אובליסק הלטראנו (איטלקית Obelisco Lateranense) הוא אובליסק מצרי הניצב בכיכר סן ג'ובאני אין לטראנו ברובע לטראנו ברומא. האובליסק מתוארך למאה ה-15 לפנה"ס, לתקופתו של תחותמס השלישי, ובמקור הוא ניצב במקדש אמון בכרנך שבמצרים. זהו האובליסק המצרי הגדול ביותר הניצב כיום, גובהו 32.18 מטרים, ומשקלו כ-455 טונות.
תולדות האובליסק

לפי כתובת ההירוגליפים הרשומה על האובליסק, חציבתו החלה בימיו של תחותמס השלישי ופסקה עם מותו. היא חודשה והושלמה מקץ 35 שנים בידי נכדו תחותמס הרביעי, אשר שימר את הכיתוב המקורי של סבו והוסיף עליו. אובליסקים הוקמו במצרים העתיקה בזוגות, אך לאובליסק הלטראנו לא היה בן זוג, אם כי נמצא אובליסק סדוק ובלתי גמור במחצבה באסוואן ויכול שזה יועד לתפקיד.
אמיאנוס מארקלינוס ציין כי אוגוסטוס ביקש להעביר את האובליסק לרומא אך ויתר על המשימה בשל הקשיים בהוצאתה לפועל. תחת זאת הסתפק אוגוסטוס באובליסק מצרי צנוע ממנו שהוצב בקירקוס מקסימוס. הקיסר קונסטנטינוס העביר את האובליסק מתבאי לאלכסנדריה בשנת 337, במטרה להביאו בסופו של דבר לקונסטנטינופול, אולם באותה שנה הוא מת ולא הספיק להשלים את המשימה. בנו, קונסטנטיוס השני ששלט בין השנים 337–361, העדיף לשלוח את האובליסק לרומא, ובשנת 357 הוא הוצב בספינה (Spina), המחיצה במוארכת במרכזו של הקירקוס מקסימוס, לצידו של האובליסק הקטן יותר שהביא אוגוסטוס למקום (אובליסק זה ניצב כיום בפיאצה דל פופולו ברומא). במועד בלתי ידוע, ככל הנראה בשל רעידת אדמה, האובליסק התמוטט, נקבר בקרקע ואבד.
בשנת 1587 נמצא האובליסק בקירקוס מקסימוס כשהוא קבור בעומק של שבעה מטרים בקרקע ושבור לשלושה חלקים. האפיפיור סיקסטוס החמישי שכר את שירותיו של האדריכל דומניקו פונטנה כדי שישפץ את האובליסק, ובקצהו העליון נקבע צלב. האובליסק הועמד על פדסטל במקומו הנוכחי ברובע לטראנו ביום 3 באוגוסט 1588. בראשית המאה ה-21 שופץ האובליסק פעם נוספת.
באוקטובר 2014 יצא המגזין Dabiq עם עמוד שער שעליו תמונה של כיבוש אסלאמי של הוותיקן, עם דגל המדינה האסלאמית המונף מעל האובליסק בכיכר פטרוס.
האובליסק

האובליסק עשוי גרניט אדומה, ככל הנראה מהמחצבה הצפונית באסוואן. גובהו המקורי מוערך ב-36 מטרים, אך במהלך שיפוצו בשנת 1588 נחתך ממנו חלקו התחתון באורך של כארבעה מטרים. גובהו של המונומנט יחד עם הפדסטל שעליו הוא ניצב מגיע ל-42 מטרים. אורך כל אחת מצלעות האובליסק הוא כ-2.70 מטרים בבסיסו וכ-1.90 מטרים בבסיס הפירמידה שבראשו. משקלו של האובליסק מוערך ב-455 טון, ולפי הערכות, נדרשו 5,000 עד 10,000 פועלים, כדי להזיזו ממקומו.
הערות שוליים

↑  Nova
↑  The Lateran Obelisk
אטיין קמארה

אטיין אמארה קמארה (בצרפתית: Etienne Amara Camara; נולד ב-30 במרץ 2003 בנואזי-לה-גראן שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אודינזה מהסרייה א'.
קריירת מועדונים

קמארה גדל במחלקות הנוער של US טורסי, אנז'ה והאדרספילד טאון. ב-9 בינואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בהאדרספילד טאון, בהפסד 3-2 לפלימות' ארגייל במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA לעונת 2020/2021. ב-13 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בניצחון 3-1 על סטוק סיטי במסגרת המחזור השלישי לעונת 2022/2023.
ב-14 ביולי 2023 חתם קמארה על חוזה לארבע שנים באודינזה מהסרייה א'.
קריירה בינלאומית

קמארה היה חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 לעונת 2023.
הערות שוליים

↑  Benvenuto Camara באתר הרשמי של אודינזה, 14 ביולי 2023 (באיטלקית)
↑  Le groupe pour la Coupe du monde באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצרפתית, 10 במאי 2023 (בצרפתית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אטיין קמארה".