stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איידן ווייטאק-היסונג
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | The Stanley Dynamic | לארי הצעיר | פרק: "The Stanley Birthday" |
| 2015 | Charming Christmas | טיילר | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2015–2016 | Playdate | ג'ייקוב | דיבוב; 41 פרקים |
| 2016 | סלאשר (אנ') | ג'ייק ווהן | 2 פרקים |
| 2017 | נס רפואי | קולין קילברייד | פרק: "Tested and Tried" |
| 2017 | דינו דנה (אנ') | קנט | פרק: "Face Your Fearosaurus - Herd It Loud and Clear" |
| 2018 | Falling Water | פרנק | 9 פרקים |
| 2018 | כוח פיג'יי | חתול טאבי כחול | דיבוב; פרק: "Robot's Pet Cat/Gekko, Master of the Deep" |
| 2018 | קדימה לונה! (אנ') | ליאו | דיבוב; 8 פרקים |
| 2019 | Corn & Peg | סלייטר | דיבוב; פרק: "Deputy Do Gooders / Horse Play" |
| 2019–2020 | קפה אפונית (אנ') | מרציפן | דיבוב; 3 פרקים |
| 2020 | זה מה שחסר לי עכשיו | ליאם נובאק | 6 פרקים |
| 2021 | צוות צבי (אנ') | בארפ | דיבוב; פרק: "witcheroo/Protect The Egg" |
| 2023 | קיאה וגיבורי קימוג'ה | גלאקטוסלאג | דיבוב; 12 פרקים |
הערות שוליים

↑   Aidan Wojtak-Hissong, ברשת החברתית אינסטגרם
↑  Latasha Ford, ‘Are You There God? It’s Me, Margaret’: Watch our fun red carpet interviews from the Hollywood premiere [VIDEO], GoldDerby, ‏2023-04-17 (באנגלית אמריקאית)
אינדונזיה במשחקים האולימפיים

שחקן הבדמינטון תאופיק הידאיאט, שזכה במדליית זהב באולימפיאדת אתונה
אינדונזיה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת הלסינקי (1952) ונעדרה מאז מהמשחקים רק פעמיים - מאולימפיאדת טוקיו (1964), ומאולימפיאדת מוסקבה (1980), אותה החרימה במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. לאורך השנים זכו הספורטאים האינדונזים ב-37 מדליות במשחקים האולימפיים. 21 מהמדליות הושגו בבדמינטון, ענף בו היא מדורגת במקום השני בכל הזמנים, אחרי סין, והיתר בהרמת משקולות ובקשתות.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת הלסינקי (1952): 0
אולימפיאדת מלבורן (1956): 0
אולימפיאדת רומא (1960): 0
אולימפיאדת טוקיו (1964): לא השתתפה
אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968): 0
אולימפיאדת מינכן (1972): 0
אולימפיאדת מונטריאול (1976): 0
אולימפיאדת מוסקבה (1980): לא השתתפה
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984): 0
| אולימפיאדת סיאול (1988) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת ברצלונה (1992) | 2 | 2 | 1 | 5 |
| אולימפיאדת אטלנטה (1996) | 1 | 1 | 2 | 4 |
| אולימפיאדת סידני (2000) | 1 | 3 | 2 | 6 |
| אולימפיאדת אתונה (2004) | 1 | 1 | 2 | 4 |
| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) | 1 | 1 | 4 | 6 |
| אולימפיאדת לונדון (2012) | 0 | 2 | 1 | 3 |
| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) | 1 | 2 | 0 | 3 |
| אולימפיאדת טוקיו (2020) | 1 | 1 | 3 | 5 |
| סך הכל | 8 | 14 | 15 | 37 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  בדמינטון | 8 | 6 | 7 | 21 |
|  הרמת משקולות | 0 | 7 | 8 | 15 |
|  קשתות | 0 | 1 | 0 | 1 |
| סך הכל | 8 | 14 | 15 | 37 |
ראו גם

אינדונזיה במשחקים הפאראלימפיים
אינדונזיה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
איתן אברהם

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד בא"ח נח"ל  מפקד גדוד 50  מפקד חטיבת אפרים  קצין אג"ם של פיקוד הדרום  מפקד יחידת הקישור לרשויות בפיקוד העורף
 פעולות ומבצעים
 הלחימה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה הראשונה   האינתיפאדה השנייה     מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה
 
איתן אברהם הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שימש מפקד חטיבת אפרים.
שירות צבאי

אברהם התגייס לצה"ל בפברואר 1983, ושובץ בחטיבת הנח"ל. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 50. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד בא"ח נח"ל בין השנים 1993–1995. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 50 בין השנים 1995–1996, והוביל אותו בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון. לאחר שהועלה לדרגת אל"ם מונה למפקד חטיבת אפרים בין השנים 1999–2001. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של פיקוד הדרום, במהלך האינתיפאדה השנייה ובמהלך תוכנית ההינתקות. כיום משרת בשירות מילואים פעיל כמפקד יקל״ר העיר מודיעין, ואחראי על הכנתה לחירום מטעם פיקוד העורף.
לאחר שחרורו פנה אברהם לתחום החינוך, וכיום משמש כמורה ומחנך בבית הספר עירוני א׳ במודיעין.
הערות שוליים

↑  שלושת המח"טים: הטרור הוא על בסיס התארגנויות מקומיות, באתר ערוץ 7, 1 במרץ 2001.
↑  החמאס לקח אחריות על פיצוץ המטען ברצועה, באתר וואלה, 18 באוקטובר 2002.
↑  אלוף פיקוד העורף ביקר בעיר, אתר מודיעין-מכבים-רעות, ‏ 03.08.2009.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אווטאר: כשף האוויר האחרון (לגו)

| --- | --- |

ערכת הלוגו "ספינת אומת האש" (באנגלית: "Fire Nation Ship")
 כללי
 תאריך הוצאה:  יוני 2006
 סוגה:  לגו
 מספר שחקנים:  רב משתתפים
 פיתוח:  ניקלודיאון
 הוצאה לאור:  ניקלודיאון, לגו
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 הפצה:  ניקלודיאון, לגו
 עיצוב:  הנריק רובין
 סדרה:  אווטאר: כשף האוויר האחרון (זיכיון)
 עשוי מ:  פלסטיק
 דרישות תוכנה
 מדיה:  משחק קופסה
לגו אווטאר: כשף האוויר האחרון (באנגלית: Lego Avatar: The Last Airbender) הייתה סדרת משחקי לגו המבוססים על סדרת הטלוויזיה "אווטאר: כשף האוויר האחרון", ואחת משתי סדרות הלגו היחידות שהוציאה חברת ניקלודיאון.
רקע

ביוני 2006 החלה חברת ניקלודיאון לשווק לראשונה שני סטים של לגו המבוססים על הסדרה ששודרה בערוץ ניקלודיאון באותן שנים, "אווטאר: כשף האוויר האחרון", יחד עם עוד שלושה סטים של לגו המבוססים על הסדרה "בובספוג מכנסמרובע" ששודרה בחסותה גם היא. השניים היו למוצרי הדגל פרי השותפות בין ניקלודיאון לחברת לגו. הערכות עוצבו על ידי הנריק רובין, והופצו עד לדצמבר 2007.
רקע עלילתי

הערכות מבוססות על העונה הראשונה של אווטאר: כשף האוויר האחרון, במהלכה, הילד אנג, בן השתים עשרה, יוצא יחד עם חבריו על מנת לסיים את המתקפה של אומת האש על ארבעת האומות האחרות, ולהביא לסיומה של מלחמת מאה השנים.
רקע עלילתי > הדמויות

אנג - נזיר ממקדש האוויר הצפוני וכשף האוויר האחרון שנותר בעולם.
מומו - למור מעופף וחיית המחמד של אנג.
סוקה - חברו של אנג, אסקימואי משבט המים הדרומי.
צוקו - נסיך אומת האש אשר גורש מביתו, יצא למרדף אחר האווטאר על מנת להשיב את כבודו.
ערכות הלגו > מקדש האוויר

Air Temple (מספר סט: 3828) התבסס על מקדש האוויר הצפוני כפי שהוא מתואר בפרק 17 בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה. הערכה הכילה 400 חלקי לגו, מבנה לגו המתאר את מקדש האוויר הצפוני יחד עם 5 אנשי לגו בדמויות של אנג, סוקה, מומו, ושני חיילים מצבא אומת האש.
ערכות הלגו > ספינת אומת האש

Fire Nation Ship (מספר סט: 3829) התבסס על ספינת המלחמה של נסיך האש צוקו, כפי שהיא נראתה בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה. הערכה הכילה 722 חלקי לגו, ספינת לגו בעיצוב כפי שנראה בסדרה, יחד עם 5 אנשי לגו בדמויות של אנג, קטרה, צוקו ושני חיילים מצבא אומת האש.
הוצאה מחודשת

בשנת 2020, בעקבות התחדשות העניין בזיכיון האווטאר בעקבות הפרסומים על פיתוח מדיות אנימציה חדשות במסדרת הזיכיון, פותח סט לגו חדש בשם "Avatar: The Last Airbender – The Avatar Returns" ("אווטאר: כשף האוויר האחרון – האווטאר חוזר") על ידי StudioTRico, וגרף מעל לעשרת אלפים הצבעות במסגרת פרויקט "Lego Ideas" (אנ'), פרויקט המאפשר למשתמשים להציע רעיונות לערכות לגו אשר ישווקו באופן מסחרי, לאחר שצברו מעל לעשרת אלפים הצבעות. בערכה היו אמורים להיכלל הדמויות של אנג, אפה, קטרה, סוקי, צוקו, טוף, סוקה, אירו ומומו, אך היא לא אושרה לבסוף להמשך שלב הפיתוח.
הערות שוליים

↑  LEGO Group Builds Licensed Portfolio Success with New Deals;, Bloomberg, ‏3 בספטמבר 2005
↑  Gregory Schmidt, Lego’s Success Leads to Competitors and Spinoffs, The New York Times, ‏6 באוקטובר 2015
1 2 3  Avatar The Last Airbender, Brickset.com (באנגלית)
↑  Brick Fanatics, Six licensed LEGO themes that ended way too soon, Brick Fanatics, ‏NaN בundefined NaN
↑  Mark J. P. Wolf, LEGO Studies: Examining the Building Blocks of a Transmedial Phenomenon, Routledge, 2014-11-13, ISBN 978-1-317-93545-2. (באנגלית)
1 2  BrickLink Reference Catalog - Sets - Category Avatar The Last Airbender, www.bricklink.com
↑  Brick Fanatics, Avatar: The Last Airbender reaches 10,000 votes on LEGO Ideas, Brick Fanatics, ‏NaN בundefined NaN
↑  Brick Fanatics, Avatar: The Last Airbender project makes it to LEGO Ideas review, Brick Fanatics, ‏NaN בundefined NaN
↑  ky-e, Avatar: The Last Airbender - The Avatar Returns, ideas.lego.com, ‏2020-06-03 (באנגלית)
↑  Minibrick Productions, Avatar: The Last Airbender, ideas.lego.com, ‏2020-06-03 (באנגלית)
↑  Stan Hogeweg, Avatar: The Last Airbender Would Make a Great LEGO Game After Skywalker Saga, GameRant, ‏3 בינואר 2022
ערכת הלוגו "מקדש האוויר" (באנגלית: "Air Temple")
אינפיניטי אסנס

| --- | --- |

Infiniti Essence
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אינפיניטי
 שנות ייצור:  2009 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  יפן יפן
 חברת אם:  ניסאן
 אורך:  4,720 מ"מ
 רוחב:  1,960 מ"מ
 גובה:  1,310 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,800
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 6 צילינדרים, 24 שסתומים, 3.7 ליטר המפיק 440 כ"ס (מגדש טורבו כפול)  מנוע חשמלי (מנוע תלת מימד) המפיק 160 כ"ס מופעל על ידי סוללת ליתיום-יון
 הילוכים:  (CVT) תיבת הילוכים רציפה - 6 מהירויות
 מעצב:  Takashi Nakajima
אינפיניטי אסנס (באנגלית: Infiniti Essence) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט קופה המוגדרת כמכונית בעלת הנעה היברידית, אשר הוצגה על ידי חטיבת הרכב אינפיניטי, חטיבה של יצרנית הרכב ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) היפנית בשנת 2009.
פירוש שמו של הדגם "Essence" מאנגלית לעברית: "מַהוּת".
"אינפיניטי אסנס"

אינפיניטי אסנס" הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה בשנת 2009.
מנוע היברידי משולב: מנוע בעירה פנימית מסוג מנוע בנזין ומנוע חשמלי.
2 דלתות.
2 נוסעים.
מיקום סוללת-ליתיום-יון באזור תא המטען התחתון.
תא המטען: סט מזוודות של בית האופנה הצרפתי לואי ויטון בן שלושה חלקים נכנס לתא המטען, והרצפה מחליקה החוצה כאשר תא המטען פתוח לגישה למטען (ראו תמונה).
דגם "אינפיניטי אסנס" מכיל גם תכונות בטיחות למניעת התנגשויות בגב ובצד. חיישנים בצדדים ובגב מזהירים את הנהג כאשר הוא חש ברכב, ובלמים מופעלים אם מתעלמים מההתראה.
גלריה

"אינפיניטי אסנס"
"אינפיניטי אסנס"
"אינפיניטי אסנס"
ראו גם

מכונית קונספט
הנעה היברידית
מכונית ירוקה
הערות שוליים

↑  "אינפיניטי אסנס" Jewett, Dale (3 March 2009). "Geneva motor show: Infiniti Essence joins luxury-coupe scene - Autoweek". www.autoweek.com. Archived from the original on 24 February 2012. Retrieved 4 April 2012.
↑  ז'נבה 2009: "אינפיניטי אסנס" Paukert, Chris (3 March 2009). "Geneva 2009: Consider The Show Stopped - Infiniti rolls out its Essence on a grand scale". www.autoblog.com. Retrieved 4 April 2012
↑  "אינפיניטי אסנס" Infiniti Essence Concept". www.rsportscars.com. Archived from the original on 2 April 2012. Retrieved 4 April 2012.
↑  "אינפיניטי אסנס" carscoops.com/2014/03/infiniti-essence-could-gain-two-doors
איטל שפושניקוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בספטמבר 2001 (בת 23)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון פרפר, סגנון חופשי
 מועדון:  הפועל ערד   הפועל ירושלים
 מאמן:  ירון אילתי
 
איטל שפושניקוב (נולדה ב-17 בספטמבר 2001) היא אלופת ישראל בשחייה (2018) במשחים ל-50 מטר פרפר ול-100 מטר פרפר.
ביוגרפיה

שפושניקוב גדלה בערד. היא התאמנה בקבוצת הפועל ערד בהדרכתו של ירון אילתי ונכון לשנת 2019 שוחה בקבוצת הפועל ירושלים.
ביוגרפיה > 2017

בתחרויות השחייה לנוער של המכביה העשרים שנערכו ביולי 2017 זכתה שפושניקוב במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.56 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.61 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 1:03.27 דקות, במקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.83 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 28.78 שניות, במקום עשירי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.99 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 27.96 שניות ובמקום 11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.40 שניות.
ביוגרפיה > 2018 > אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2018 זכתה שפושניקוב ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.18 שניות, לפני ג'סיקה שפילקו מהפועל פליפר חדרה (28.27 שניות) וקטרין שפיר ממכבי נהריה (28.72 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של (1:02.79 דקות), לפני מאי לווי ממכבי קריית אונו (1:02.93 דקות) וקטרין שפיר (1:03.07 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 1:02.75 דקות. מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.52 שניות, אחרי זוהר שיקלר מהפועל דולפין נתניה (25.83 שניות) וג'סיקה שפילקו (26.06 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.33 שניות, אחרי זוהר שיקלר (57.63 שניות) ועדן פסקרה ממכבי פארק מים רעות (58.13 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה במשחה ל-100 מטרה חופשי שיא אישי חדש של 58.27 שניות.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) זכתה שפושניקוב ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 27.53 שניות, אחרי ג'סיקה שפילקו (27.41 שניות) ולפני מרטה קלנקוביצקי מהפועל דולפין נתניה (27.96 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:00.80 דקות, אחרי לאה פולונסקי ממכבי חיפה (59.37 שניות) ולפני מאי לווי (1:01.19 דקות). מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 56.67 שניות, אחרי אנדראה מורז מהפועל ירושלים (53.61 שניות) וזוהר שיקלר (55.65 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.23 שניות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות נתניה הבינלאומית שנערכה בפברואר 2019 זכתה שפושניקוב ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר פרפר (28.18 שניות) ול-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:02.59 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי (26.83 שניות) ול-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 58.22 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:02.40 דקות, אחרי לאה פולונסקי (1:00.48 דקות) ושרון שטיימן מהפועל פליפר חדרה (1:02.36 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 27.90 שניות, 2 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.03 שניות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.76 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 58.21 שניות.
אורן צור

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1973 (בן 50) גינוסר 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  כינור, מנדולינה, ויולה, גיטרה
 שיתופי פעולה בולטים:  הוציא שני אלבומים יחד עם נדב בכר
 מספר צאצאים:  4 
 
אורן צוֹר (נולד ב-כ"ה בתשרי תשל"ד, 21 באוקטובר 1973 בגינוסר) הוא כנר, מוזיקאי, מפיק ומעבד מוזיקלי ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בקיבוץ גינוסר וגדל שם ובדימונה. דודו הוא יעקב ז'אק אמיר שהיה ראש עיריית דימונה. בגיל 6 החל ללמוד נגינה על כינור, והתמקד בעיקר במוזיקה קלאסית. בתיכון למד בבית הספר תלמה ילין. בצה"ל שירת בגדנ"ע.
בשנה האחרונה של שירותו הצבאי הקים עם חברים את להקת "עשב בר" שיצרה מוזיקה אתנית ומוזיקת עולם רכה. רק אז זנח צור את המוזיקה הקלאסית והחל לאלתר ולנגן גם ללא תווים כתובים. הלהקה הצליחה, הופיעה והוציאה אלבומים במשך כ-12 שנים, וכשהיא התפרקה זמנית טס לבוסטון ובין השנים 1999–2001 שהה בארצות הברית ולמד במכללת ברקלי למוזיקה במשך שני סמסטרים. לאחר מכן חזר לישראל, ניגן עם "עשב בר" וניגן מוזיקה אירית וקלטית עם הלהקה "קטיפה שחורה", גר בפרדס חנה, התחתן והחל תהליך של חזרה בתשובה בעקבות לימודי שיטת ימימה אצל איתמר פרלמן.
היה חבר בלהקת "א גרוייסע מציאה". מ-2009 שותף בהרכב המחדש ניגונים חסידיים "הלב והמעיין" ככנר ומעבד מוזיקלי. הוא מופיע על במות ובהקלטות לצד זמרים רבים ומגוונים. כמו כן צור משמש מעבד מוזיקלי של כלי מיתר.
בט"ו באב התשע"ה יצא אלבום הבכורה שלו, "מקום אישי", ממנו יצאו 4 סינגלים: "אור חוזר", "דברים שלא רואים", "ירדה השבת" ו"קדוש".
נשוי ואב לארבעה ילדים, מתגורר בחריש.
אלבומים בהם השתתף ככנר

ב-1999 ניגן באלבום "נפלי" של ניצה טרמין. ב-2006 ניגן באלבום "כמו הרוח" של דוד ד'אור. ב-2003 ניגן באלבום "מבריח מכס" של דן תורן. ב-2004 ניגן באלבום "זהבה בן" של זהבה בן. ב-2005 ניגן באלבום "הראל מויאל" של הראל מויאל. ב-2006: ניגן באלבום "גג" של ג'ירפות; באלבום "האלבום" של הגיים בויז; באלבום "magma" של אמיר יעקובי; באלבום "1440" של אורן שפר ובאלבום "המכנה המשותף" של גלעד ויטל. ב-2007 ניגן באלבום "חמארה" של יובל לוי, באלבום "שמחת הפרטים הקטנים" של ארז לב ארי. ב-2008 ניגן באלבום הבכורה של נעמה פנחסוב; ניגן ועיבד באלבום הבכורה של אברהם טל; ניגן באלבום "יאיא" של יאיא כהן אהרונוב וניגן באלבום "שבת" של משפחת ואך. ב-2009 ניגן באלבום "מה אעשה עכשיו?" של קרולינה, ובאלבום "ראשון ואחרון" של גילי שושן. ב-2010 ניגן בסינגל "חזון יחזקאל" מתוך האלבום "לדעת הכל" של עמיר בניון. ב-2011 ניגן ועשה קולות בשיר "צמאה לך נפשי" באלבום "אתה נמצא כאן" של ברי סחרוף. ב-2012 ניגן באלבום "הניגון שלך" של אתי אנקרי, וניגן בכינור וויולה באלבום "שמע" של קובי אפללו. ב-2014 ניגן בכינור, מנדולינה וויולה בסינגל "תודה על החיים" של גד אלבז ועובדיה חממה.
הרכבים שהשתתף בהם

להקת "עשב בר" (1994–1997, 2002–2003) להקת פולק גלילי
להקתו "קטיפה שחורה" (בין השנים 2003–2004) מוזיקה אירית וקלטית
להקת "אור ירוק" (בין השנים 2003–2005) - ביצעה צ'יל אאוט אתני ו-Fאנק. בלהקה היו חברים גם עופר אשד, אייל ניסנבוים ונדב בכר
להקת "א גרוייסע מציאה" (2006–2012) להקת גרוב ופאנק
אנסמבל שירה חדשה לירושלים (2004–2008)
הרכב "פשיטא" לצד נדב בכר
להקת החתונות "פשיטא"
להקת החתונות "אזמרה" של חיליק פרנק (2005–2011)
"הלב והמעיין" (2009–2014) - הרכב המבצע ניגונים חסידיים בעיבודים חדשים
הרכבים שהשתתף בהם > נדב בכר ואורן צור

אורן צור הוציא לצד נדב בכר את האלבום "יישוב הדעת" המאגד ניגוני חב"ד, ואת האלבום "דלתי תשובה" מתוכו יצא הסינגל "קול ביער" המבוסס על ניגון חסידי עתיק ונכנס לפלייליסט של גלגלצ.
משמש גם כמפיק מוזיקלי, לצד נדב בכר. ב-2013 הפיקו השניים את האלבום "שמחת עולם" - המאגד מניגוני הרב יצחק גינזבורג. ב-2014 הפיקו את האלבום "צל האור" של רן שריד.
הערות שוליים

↑   גד אלבז ועובדיה חממה - תודה על החיים, סרטון  באתר יוטיוב
↑  להקת אור ירוק באתר "במה חדשה"
↑  אתר להקת פשיטא
↑   אזמרה - חיליק פרנק, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 0fe20892-c60a-470d-8895-8eb12b0c44e1  VIAF: 298662169   WorldCat (עם VIAF): 298662169
אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  אינסברוק, אוסטריה
 מדינות משתתפות:  69
 ספורטאים משתתפים:  1,059
 תחרויות:  63 ב-7 ענפי ספורט
 טקס הפתיחה:  13 בינואר 2012
 טקס הנעילה:  22 בינואר 2012
 נפתח רשמית על ידי:  הנשיא היינץ פישר
 השביע את המשתתפים:  כריסטינה אגר
 השביע את השופטים:  פטר צנץ
 הדליק את הלפיד האולימפי:  אגון צימרמן • פרנץ קלאמר
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון ברגיזל
 הערים שהתמודדו על האירוח:  פינלנד קואופיו הרפובליקה העממית של סין חרבין נורווגיה לילהאמר
 →  אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016) ← 
אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012) היא אולימפיאדת הנוער השנייה והראשונה במתכונת של משחקי החורף האולימפיים לנוער. האולימפיאדה היא אירוע ספורט רב-ענפי לנוער בגילאים 15-18 ברוח המשחקים האולימפיים. המשחקים נפתחו רשמית ב-13 בינואר 2012 וננעלו ב-22 בינואר. באולימפיאדה השתתפו 1,059 ספורטאים מ-69 מדינות שהתחרו ב-63 אירועים ב-7 ענפי ספורט שונים.
אינסברוק נבחרה כעיר המארחת לאחר שהביסה את קואופיו ב-12 בדצמבר 2008. אינסברוק היא העיר הראשונה המארחת שלוש פעמים את משחקי החורף האולימפיים, לאחר שאירחה את אולימפיאדת אינסברוק (1964) ואולימפיאדת אינסברוק (1976). הוועדה המארגנת של אולימפיאדת הנוער באינסברוק (IYOGOC) הכינה 6 מתקני תחרות ו-3 מתקני אימונים. אצטדיון ברגיזל אירח את טקס הפתיחה וכיכר המדליות אירחה את טקס הנעילה. קמע המשחקים היה צפיר אלפיני בשם יוגל (מבוטא: יוג), ומוטו המשחקים היה "להיות חלק מזה".
המכרז

שמונה ערים הביעו עניין באירוח המשחקים, כאשר רק ארבעה מהן הגישו לבסוף הצעה. כל ארבע ההצעות התקבלו על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי באוגוסט 2008 והוכרזו כמועמדות: קואופיו (פינלנד), חרבין (הרפובליקה העממית של סין), אינסברוק (אוסטריה) ולילהאמר (נורווגיה). בספטמבר 2008 מינה הוועד האולימפי הבינלאומי את פרנילה ויברי, לשעבר גולשת אלפיני שוודית, ליושבת ראש ועדת הערכה של הצעות הערים המועמדות. בנובמבר 2008, הרשימה קוצרה לשני מועמדות סופיות, אינסברוק וקואופיו. ב-12 בדצמבר 2008, הוכרזה אינסברוק כעיר המארחת לאחר שזכתה בהצבעה שבוצעה בדואר 84-15.
| תוצאות המכרז לאירוח משחקי החורף האולימפיים לנוער 2012> עיר | תוצאות המכרז לאירוח משחקי החורף האולימפיים לנוער 2012> ארץ | תוצאות המכרז לאירוח משחקי החורף האולימפיים לנוער 2012> הצבעות |
| --- | --- | --- |
| אינסברוק | אוסטריה אוסטריה | 84 |
| קואופיו | פינלנד פינלנד | 15 |
ארגון > תשתיות ותקציב

כל המתקנים, מלבד הכפר האולימפי, אשר נעשה בהם שימוש בזמן המשחקים היו קיימים כאשר אינסברוק נבחרה לארח את המשחקים בשנת 2008. לפיכך, הצעת התקציב של אינסברוק למשחקים עמדה על 22.5 מיליון דולר אמריקאי. עלות בניית הכפר האולימפי, המכיל מעל 2,000 מיטות הייתה בסביבות 121 מיליון דולר אמריקאי.
ארגון > שיווק ונותני חסות

שיווק המשחקים בוצע בעזרת הסכם חסות עם חברת BMW באמצעות מכונית צבועה בלוגו המשחקים והפצת מודעות להעלאת המודעות לקיום המשחקים ברחבי אוסטריה. ישנן 12 נתוני חסות עולמיים רשמיים הנמצאים בשותפות עם הוועד האולימפי הבינלאומי כמו מקדונלד'ס וקוקה-קולה שהוגדרו באופן ייעודי על ידי הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער באינסברוק (IYOGOC) לתת חסות לאירוע. הוועדה המארגנת גם חתמה הסכם ייעודי עם 15 חברות מקומיות למתן חסות והספקת מוצרים כמו BMW והבנק המרכזי ראיפפיזן. כ-60 אחוז מהעלויות של המשחקים עתידים להיות מכוסים על ידי מתן החסות מהחברות השונות.
ארגון > הקמע

הקמע הרשמי של אולימפיאדת הנוער אינסברוק 2012 הוא צפיר אלפיני בשם יוגל (מבוטא יוג). השם מורכב משילוב של המילה "יוגל", הכינוי הטירולי לשם יעקב, וראשי התיבות באנגלית של המשחקים האולימפיים לנוער (YOG). הקמע מייצג כבוד לטבע, את סגנון החיים והגאוגרפיה של המדינה המארחת: מודרני, צעיר, ואתלטיות. הקמע עוצב על ידי פלורנסיה דמריה ולואיס אנדרס אביאטי מארגנטינה.
ארגון > מתקנים

כל המתקנים נמצאים בשני אשכולות באזורים מרכזיים באינסברוק וזפלד. כל המתקנים היו קיימים למעט המתקנים לתחרויות קרלינג וביאתלון, אשר הוקמו באופן זמני.
| שם המתקן | עיר | ספורט | קיבולת משתתפים |
| --- | --- | --- | --- |
| אצטדיון ברגיזל | אינסברוק | טקס הפתיחה | 28,000 |
| מרכז ההחלקה האולימפי באינסברוק | אינסברוק | בובסלי   סקלטון   לוז' | 1,500 |
| אצטדיון זפלד | זפלד | ביאתלון   סקי למרחקים   סקי נורדי משולב   קפיצות סקי | 2,500 |
| איסכנלאטפבאהן | אינסברוק | החלקה מהירה | 2,900 |
| קהטאי | אינסברוק | סקי בסגנון חופשי   גלישת שלג | 1,000 |
| זירת הקרח טירולאן | אינסברוק | הוקי קרח | 3,130 |
| העולם האולימפי באינסברוק | אינסברוק | החלקה אמנותית   החלקה מהירה במסלול קצר | 10,000 |
| פאטסכרקופל | אינסברוק | סקי אלפיני | N/A |
| מרכז הירידים של אינסברוק | אינסברוק | קרלינג | 1,000 |
| כיכר המדליות | אינסברוק | טקס הנעילה | N/A |
מרוץ הלפיד

ההכרזה על מרוץ הלפיד התקיימה ב-9 באוקטובר 2011. המרוץ שארך 18 יום כלל 2,012 נושאי לפיד שעברו בין 65 אתרים. הלפיד הודלק ב-17 בדצמבר 2011 באתונה, יוון על ידי נושא הלפיד הראשון, קרלוס פצ'אררומאן מספרד. הלפיד החל את מסעו מאינסברוק ב-27 בדצמבר 2001 והסתיים באצטדיון ברגיזל בטקס הפתיחה ב-13 בינואר 2012. זוהי הפעם הראשונה בה הלהבה האולימפית הגיעה לאותה עיר שלוש פעמים.
רשימת האתרים בהם הלפיד עבר:
27 בדצמבר: אינסברוק, נוישטיפט אים שטובאיטאל, זולדן, אישגל
28 בדצמבר: ירצנס, ברגנץ, לוסטנאו, קלאוס, בלודנץ
29 בדצמבר: סן אנטון, מאטראי, ליינץ, דללאך
30 בדצמבר: מיללשטאטט, קלגנפורט, וולפסברג, מוראו
31 בדצמבר: קפנברג, זממרינג, ויינר נוידורף
1 בינואר: וינה, מניכקירכן
2 בינואר: באד ואלטירסדורף, פרשטנפלד
3 בינואר: גראץ, גלייסדורף, אוברפוללנדורף
4 בינואר: אייזנשטט, סכוכאט, פזנדרוף, סנקט פלטן
5 בינואר: ויידהופן אן דר איבס, פורגסטאלל, לינץ, ולס
6 בינואר: הינטרשטודר, גמונדן, מונדז, נוימארקט אם ואללרז, זאלצבורג, האליין
7 בינואר: ואלס-זיצנהיים, שטרובל, גוזאו, פילצמווס
8 בינואר: ראמזאו, נידרבלארן, האוס
9 בינואר: סכלאדצינג, סנקט יוהאן אים פונגאו, מריה אלם
10 בינואר: קירכברג, באד גאסטיין, צלל אם זה
11 בינואר: זפלד, קהטאי, פגן
12 בינואר: זאנקט אולריך אם פיללרזה, אהרואלד, טלפס, צירל
13 בינואר: קופשטיין, אקסאמס, מוטרס, פולפמס, לאנס
טקס הפתיחה

טקס פתיחת המשחקים התקיים ב-13 בינואר 2012, בשעה 18:30 (זמן מרכז אירופה) באצטדיון ברגיזל. בסביבות 15,000 צופים גדשו את האצטדיון מלא השלג על מנת לצפות בטקס. בטקס הודלקו לראשונה בתולדות המשחקים האולימפיים שלוש להבות אולימפיות שציינו את אולימפיאדות החורף הקודמות שאירחה אינסברוק בשנים 1964 ו-1976. היינץ פישר, נשיא אוסטריה, הכריז על פתיחת המשחקים.