stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עקרון הסופרפוזיציה (גאולוגיה)

שכבות המורבדות זו על-גבי זו
עקרון הסופרפוזיציה הוא אחד מעקרונות היסוד בגאולוגיה המשמשים לקבוע את גילן היחסי של שכבות סלע ואת זמן ואופן היווצרותן. ניסוח "חוק הסופרפוזיציה" המיוחס לניקולאוס סטנו גורס כי ברצף בלתי-מופרע של שכבות סלעי משקע, השכבה העליונה תהיה צעירה משכבת הסלע הנמצאת מתחתיה.
התפתחות > היווצרות הרים

בין הראשונים לחקור שכבות סלע היה אבן סינא (980–1073) – רופא, פילוסוף ומדען פרסי – שהיה מחברם של 450 ספרים במגוון רחב של נושאים. בחיבור האנציקלופדי "כיתאב אל שיפאא'" (ספר הריפוי) הניב אבן סינא תרומה משמעותית למדעי הטבע. בספרו זה, במאמר על מינרלוגיה ומטאורולוגיה, מופיעים הסברים על היווצרותם של הרים:
בזמן הזה, מרבית ההרים נמצאים בשלב של רקבון והתפוררות, מאחר שהם צמחו ונוצרו רק במהלך חשיפה הדרגתית למים. עתה, עם זאת, הם נתונים לאחיזה של התפוררות, לבד מאלה שרצון האל יעצים באמצעות התאבנות של מים עליהם, או באמצעות שטפונות שיביאו אליהם כמות גדולה של חרסית שתתאבן עליהם. ... גם ייתכן והים עשוי היה לזרום טיפין טיפין על האדמה המכילה גם מישור וגם הר, ולאחר-מכן נסוג ממנה. ... ייתכן ובכל פעם שהאדמה נחשפה באמצעות נסיגת הים נותרה שכבה, מאחר שאנו רואים שכמה הרים נראים כאילו נערמו שכבה אחר שכבה, ולכן סביר כי החרסית ממנה נוצרה הייתה בעצמה מסודרת בעת כלשהי בשכבות. שכבה אחת נוצרה ראשונה, ואז, בתקופה שונה, נוצרה אחרת ונערמה (מעל הראשונה, וכן הלאה). מעל כל שכבה נפרש תוכן מחומר שונה, אשר יצר מחיצה בינה לבין השכבה הבאה; אך כאשר חלה הסתלעות התרחש דבר-מה למחיצה שגרם לה להישבר ולהתפורר מבין השכבות (ייתכן והכוונה לאי-התאמה). ... באשר לראשית הים, החרסית שבו היא או שכבתית או בראשיתית, כאשר האחרונה אינה משקעית. סביר להניח כי החרסית המשקעית נוצרה מהתפוררות שכבות של הרים. כזו היא היווצרות הרים.
התפתחות > חוק הסופרפוזיציה

הדרך הנפוצה ביותר בה משתמשים גאולוגים למדוד זמן גאולוגי היא באמצעות רצף של סלעים ומבנים גאולוגיים. אמצעי זה אינו קובע את גילם של הסלעים והמבנים, אלא רק את גילם היחסי. העיקרון עליו הם נשענים במחקרם הוצג על ידי ניקולאוס סטנו, מלומד דני בן המאה ה-17, שחקר את תכונותיהם של סלעים ושכבות סלעים. מחקרו – שפורסם ב-1669 בשם " De solido intra solidum naturaliter contento dissertationis prodromus" – הביא לייחוס כמה מעקרונות היסוד בגאולוגיה הנוגעים לסטרטיגרפיה.
בהניחו כי כל הסלעים והמינרלים היו פעם נוזלים הסיק סטנו כי שכבות סלע נוצרו כאשר חלקיקים – בנוזל כגון מים – שקעו. תהליך זה הותיר שכבות אופקיות, מה שהוביל את סטנו ליסודות עקרון האופקיות המקורית.
לגבי סדר היווצרות השכבות ניסח סטנו את "חוק הסופרפוזיציה" וקבע:
אם גוף מוצק מוכל מכל צדדיו על ידי גוף מוצק אחר, משני הגופים שאחד מהם התקשה ראשון, הוא, במגע ההדדי, מבטא על-פני שטחו את תכונותיו של פני-השטח האחר.
ובמילים פשוטות: גוף מוצק יגרום לכל מוצק שייווצר סביבו בעתיד להתאים לצורתו-הוא.
חוק הסופרפוזיציה של סטנו פשוט, אך מהווה כלי יסודי לצעדים הראשונים בהבנת הגאולוגיה. העיקרון מציין כי שכבה גאולוגית הורבדה מעל שכבה גאולוגית ותיקה ממנה. העיקרון מציין גם כי שכבה שהוטתה או קומטה – טולטלה או הופרעה לאחר ההרבדה. עקרון הסופרפוזיציה של סטנו מתייחס לא רק לשכבות משקע אלא גם לגבישים ולמבנים גאולוגיים אחרים הנוצרים על-פני שטחו של גוף אחר, ותיק מהם. עקרון הסופרפוזיציה הנשען על קביעתו של סטנו גורס כי גביש, שכבת משקע או כל מבנה גאולוגי המקבלים את צורתם מפני השטח של גוף מוצק אחר – צעירים מאותו גוף. באמצעות הגיון זה הצליח סטנו להוכיח כי מאובן או גביש היו חייבים להיות מוצקים בטרם החל הסלע המכיל אותם להתמצק. אותו הגיון הסביר גם את התהוותם של עורקים – סדק בסלע המתמלא בגבישי מינרלים – המקבלים את צורת הסדק בתוך הסלע המוצק. בנוגע לשכבות – שכבות צעירות המורבדות מעל שכבות קיימות – כאשר חלקיקים שוקעים מתוך תרחיף – מתאימות את צורתן לשכבות התחתונות, הוותיקות יותר, ולכן – ככל שהשכבה עמוקה יותר, כך היא עתיקה יותר.
עיקרון זה חל לא רק על סדר ההרבדה של סלעי משקע הנוצרים במים אלא גם על סלעים געשיים הנוצרים מזרמי לבה וסלעים ומחדרים פלוטוניים הנוצרים בשכבות באמצעות פסי זרימה.
התפתחות > עקרונות מורחבים

סטנו הבין כי תהליכים גאולוגיים שונים עשויים ליצור מראית הסותרת את עקרונותיו: היווצרות מערות באמצעות הסרה של שכבות תחתונות, וכן התמוטטות תקרתן המפילה שכבות עליונות אל הקרקעית. הוא הכיר בכך שסלעים עשויים להתרומם באמצעות כוחות תת-קרקעיים – כוחות שגאולוגים מודרניים מזהים כטקטוניים, וכי מאגמה עשויה לחדור, להידחק ולהתגבש בין שכבות סלע. חריגים אלה הביאו לניסוח עקרונות נוספים, המשמשים לקביעת סדר התרחשות התהליכים הגאולוגיים באזור הנחקר:
התפתחות > עקרונות מורחבים > עקרון ההמשכיות האופקית

עקרון ההמשכיות האופקית קובע כי שכבות סלעי משקע מרובדות ברצף אופקי – לצדדים ולמרחק משתנה – מכמה מטרים למאות קילומטרים, תלוי בתנאי ההשקעה. סטנו הניח כי שכבה לא יכולה להסתיים בפתאומיות בתוך אגן השקעה, אלא חייבת להמשיך ולהשתרע לרוחב האגן, או להסתיים במפגש עם סלעים ותיקים יותר. הוא טען כי "חומר היוצר כל שכבה היה רציף מעל שטח הארץ אלא אם כן גוף מוצק אחר עמד בדרכו".
עקרון הרציפות האופקית קובע כי שכבות של משקעים מרובדות בפרישה אופקית לכל הכיוונים. כתוצאה מכך, סלעים דומים זה לזה – שכעת מופרדים באמצעות עמק או הר – יכולים להיחשב כחלק מאותה הרבדה.
שכבות סלעי משקע אינן מושקעות עד אין סוף אלא בתחום הנשלט באמצעות כמות וסוג המשקע הזמין וכן סוג וצורת אגן ההשקעה. המשקע יורבד כל עוד המשקע מובל לתוך השטח. עם זאת, ככל שכמות המשקע פוחתת הרחק מן המקור, כך תהיה השכבה דקה יותר. לעיתים קרובות, חומר גס גרגר לא יכול להיות מובל מאחר שאמצעי ההובלה – מים או רוח – חסרים אנרגיה מספקת להובלתו. במקומו יוסעו חלקיקים דקי גרגר וייווצר תחום מעבר בין משקעים גסי גרגר למשקעים דקי גרגר. אם האגן מצוי בתוך מסלע השונה מזה של אותם משקעים – הגבולות האופקיים של השכבה יצוינו בשינוי חד של סביבת ההשקעה.
לעקרון ההמשכיות האופקית שימוש בתיאום שכבות. במקום שההמשכיות האופקית של שכבה חסרה, ניתן להסיק שהתקיימו תהליכי סחיפה או העתקה: "אם גוף או אי התאמה חותכים שכבה, הם חייבים היו לבוא לאחר שכבה זו". קביעה זו – הצופה את עקרון יחסי החיתוך-חצייה – מיוחסת בדרך-כלל לג'יימס האטון, שהדגים מאוחר יותר את השימוש בה.
התפתחות > עקרונות מורחבים > יחסי חיתוך-חצייה

עיקרון זה דן בהיווצרות של העתקים ומגדיר אותם כצעירים מן הסלעים שהם חוצים. כך, למשל, אם נראה שהעתק חוצה רק שכבות סלע תחתונות ולא עליונות, ניתן להסיק מכך כי השכבות התחתונות קדמו להעתק, ואילו העליונות – מאוחרות לו. באופן זה ניתן גם להבדיל בין סוגי העתקים שונים.
באופן דומה, כל מעוות שהתרחש בשכבות – מאוחר להיווצרותן. ניתן לראות זאת בעיוותן של חלק מהוורוות של תצורת הלשון בנחל פרצים, כשבחלק התחתון – שכבות בלתי-מופרעות, במרכז – שכבות מעוותות, ולמעלה – שכבות צעירות, גם הן בלתי-מופרעות.
דוגמאות ליחסי חיתוך-חצייה:
שינוי מבני – העתק חוצה שכבות סלע ותיקות ממנו
שינוי סטרטיגרפי – סחיפה של פני השטח או מישור אי התאמה חוצים שכבות ומבנים קדומים
פעילות בעלי חיים – חפירת מחילות על ידי בעלי חיים המסירה שכבות סלע ומעבירה אותן למיקום חדש
צמחייה – התחפרות של שורשים היוצרת סדקים בשכבות סלע
שינוי גאומורפולוגי – חירוץ שכבות סלע בגלל זרימת נחלים
שינוי סדימנטולוגי – מילוי ערוצי נחלים במשקעים חדשים
התפתחות > עקרונות מורחבים > עקרון היחסים ההופכיים

עיקרון זה מהווה הרחבה ליחסי חיתוך-חצייה, והוא עוסק במחדרים פלוטוניים. העיקרון גורס כי כל מחדר החודר למסלע או מבנה אחר – למשל שכבת סלע או העתק – מאוחר לו. באופן זה, דייק החודר לסלעי סביבה צעיר מן הסלעים שהוא חודר אליהם. בדומה, דייק החוצה מחדר אחר – למשל, סיל – מאוחר לו.
שימושים

לסטנו לא הייתה התנגדות לייחס את היווצרותם של מרבית סלעי המשקע למבול המקראי. עם זאת, הוא הבחין כי מבין שתי שכבות סלע בהרי האפנינים סמוך לפירנצה – השכבות התחתונות לא הכילו מאובנים, בעוד השכבות העליונות היו עשירות בהם. הוא הציע כי השכבות העליונות נוצרו במבול, לאחר בריאת החיים, וכי התחתונות נוצרו לפני שהתקיימו חיים בעולם. היה זה השימוש הגאולוגי הראשון בעקרון הסופרפוזיציה, בו הבחין סטנו בין שתי תקופות היווצרות שונות באותו רצף גאולוגי – גישה שעתידה הייתה להתפתח בעבודתם של חוקרים נוספים.
סטנו ובני-זמנו לא הכירו העתקי דחיקה, אולם עקרונותיו שימשו לפתרון מחלוקת מדעית. בסוף המאה ה-19 התנהל ויכוח סוער על מבנהו וטבעו של נוקאן קראג (Knockan Crag) – צוק בצפון סקוטלנד – בין החוקרים: רודריק מרצ'ינסון וארצ'יבלד גיקי מצד אחד, ומהצד השני: ג'יימס ניקול וצ'ארלס לאופורת. הוויכוח הוכרע ב-1907, עם פרסום עבודתם של בן פיץ' וג'ון הורן על העתק מוין (Moine Thrust Belt) העובר בשטח נוקאן קראג, הקובע כי רצף השכבות נקטע בשל שבירה.
לעקרונותיו של סטנו שימוש נרחב, לא רק בשכבות סלעי משקע אלא גם במקרה של סלעים געשיים:
עקרון הסופרפוזיציה יכול לקבוע את הגיל היחסי של זרמי לבה ואפר געשי במקומות בהם נערמו זה על זה.
עקרון ההמשכיות האופקית מוכל למרחק אליו יכולה הלבה לזרום לפני שהיא פוגשת סלע אחר – וזה למעשה קוטרו של הר הגעש. אפר יכול להתפשט למרחק גדול ככל שהרוח יכולה לשאת אותו.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
לקריאה נוספת

עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
הערות שוליים

↑  אבן סינא על מקור ההרים
↑  חוק הסופרפוזיציה לפי סטנו
↑  Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3, כרך 2, עמ' 226
1 2 3  http://geowords.com/histbookpdf/a19.pdf
↑  סיפור המחלוקת
שכבות סלע נטויות
עורקים בשכבות סלע של תצורת אורה
יחסי חיתוך-חצייה – סדר האירועים: 

A – שכבת סלע נחצתה על ידי העתק דחיקה

B – מחדר גדול, חודר גם ל-A

C – אי התאמה סחיפתית-זוויתית, חותכת את A ו-B

D – דייק, חודר ל-A, B ו-C

E – שכבת סלע צעירה, מורבדת מעל C ו-D

F – העתק נורמלי, חוצה את A, B, C ו-E
המשכיות אופקית
שכבות מעוותות בנחל פרצים
תוואי בהעתק מוין העובר בנוקאן קראג
אברהם דיסקין

| --- | --- |

אברהם דיסקין
 לידה:  1947 (בן 78 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  מדע המדינה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  עמנואל גוטמן 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת רייכמן  המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט  פורום קהלת 
 
אברהם חיים אלברט (ברטי) דיסקין (נולד ב-1947) הוא פרופסור אמריטוס למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, לשעבר מרצה במכללת שערי משפט ובמרכז הבינתחומי הרצליה, עמית בכיר בפורום קהלת ומייעץ לגורמי ממשל שונים, וכן סופר, צייר ופסל. בנעוריו היה שחמטאי בקבוצת אס"א ירושלים.
ביוגרפיה

דיסקין, יליד ירושלים, למד לתואר ראשון במדע המדינה ובסטטיסטיקה, לתואר שני במדע המדינה ולתואר שלישי במדע המדינה – כולם במסגרת האוניברסיטה העברית. את עבודת הדוקטור כתב בהנחייתו של פרופ' עמנואל גוטמן. את השתלמות הפוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת מישיגן. היה ראש המחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית ונשיא האגודה הישראלית למדע המדינה. הוא כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטאות בארצות הברית, קנדה, אירופה ויפן. הוא עמד בראש בית הספר למנהל, ממשל ומשפט במכללת שערי משפט.
פרסם יותר מעשרים ספרים ומונוגרפיות אקדמיים, בעיקר בנושאים הנוגעים לפוליטיקה הישראלית, וכמאתיים מאמרים אקדמיים. ספרו האחרון, "החיים כמשחק – הסיפור הלא מתמטי של תורת המשחקים, גיבוריה משמעותה", ראה אור בהוצאת דביר ב-2021.
מרבה להופיע באמצעי התקשורת בישראל ובעולם. בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים שימש כיו"ר ועדת הצוערים של משרד החוץ. מאז סוף שנות התשעים שימש, בין היתר, גם כסטטיסטיקאי של ועדת הבחירות המרכזית. ב-2013 מונה ליו"ר ועדת המועצה להשכלה גבוהה למנהל ולמדע המדינה.
בתחום הפוליטי היה דיסקין בין מקימי "הדרך השלישית" ב-1996.
ב-2012 וב-2019 נחשב דיסקין למועמד בולט לתפקיד מבקר המדינה.
בפברואר 2020 מונה לחבר בוועדת בדיקה ממשלתית בנושא התנהלות המחלקה לחקירות שוטרים, אך בג"ץ ביטל את הקמת הוועדה.
נשוי לד"ר חנה דיסקין (לבית גרינבאום) ולהם שתי בנות ובן. מתגורר בירושלים.
מחקר פוליטי

בתחום חקר הפוליטיקה הישראלית, כבר בשנות השבעים הצביע דיסקין על חשיבות 'השליטה בנקודת הציר' (המאזן בין גוש הימין וגוש השמאל) ועל חשיבות מעברי הקולות בין גוש השמאל וגוש הימין. בשנות האלפיים התפרסם כמבקר חריף של האקטיביזם השיפוטי של בית המשפט העליון. ככזה היה המחבר העיקרי של הצעת החוקה של המכון לאסטרטגיה ציונית ויועץ לוועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת.
דיסקין, עם כמה משותפיו האקדמיים (ביניהם רעייתו חנה דיסקין, פול אברמסון, ג'ון אולדריץ', אנדרה בליי, דב סאמט, דן פלזנטל, ומשה קופל) היה אחראי לכמה מחקרים אקדמיים שזכו לפרסום רב. בין השאר עסקו מחקריו בנושאים של פוליטיקה השוואתית, חקר הדמוקרטיה, תורת המשחקים, שיטות בחירות והתנהגות בוחרים. בשנות האלפיים פרסם שני פתרונות חדשים לבעיית המיקוח הידועה של ג'ון נאש, פתרון לבעיית עוצמת ההצבעה (Voting Power), הוכחה לקשר בין 'אי הצבעה אסטרטגית' וצמידותן של מערכות בחירות בארצות הברית ובריטניה במהלך המאה ה-20, הוכחה להומוגניות ההצבעה במשאלי העם בשווייץ, ומדד חדש לבדיקת אי-יחסיות (Disproportionality) ותנודתיות (Volatility) בבחירות.
דיסקין זכה בפרס על מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית למדע המדינה ב-2021.
רעייתו של דיסקין, ד"ר חנה דיסקין, הייתה מהחוקרים הבודדים שניבאו את קריסת ברית המועצות. מאז ראשית שנות השבעים היא חקרה את התפתחות האופוזיציה במזרח אירופה.
עמדותיו

דיסקין היה מהתומכים בהסכמי אוסלו וההתנתקות, אולם בדיעבד החשיב את תמיכתו בהם לטעות.
דיסקין, שהיה ממנסחי חוק הלאום (חוק יסוד: ישראל – הבית הלאומי של העם היהודי), הדגיש כמה וכמה פעמים שלדעתו אין סתירה בין אופייה של ישראל כמדינת לאום לבין היותה "מדינת כל אזרחיה". הניגוד הזה הומצא לדבריו כדי לצייר את ישראל כמדינה לא דמוקרטית. משום כך הציע לכלול בחוק הלאום את המשפט "ריבונות המדינה נתונה בידי כל אזרחיה ללא הבדל דת, מין ולאום". ריבונות זו באה לידי ביטוי בזכותם השווה של כל האזרחים לבחור ולהיבחר.
בהתייחס לסוגיית זכות השביתה אמר דיסקין בריאיון עיתונאי: "קל לדבר בנושא הזה בססמאות. אתה יכול לומר 'חופש השביתה הוא דבר קדוש', אבל אני יודע שזה לא כך, כי לא יכול להיות שקבוצה קטנה של 20–30 אנשים, שבמקרה יושבים על השאלטר ויכולים לגרום נזקים של עשרות מיליוני שקלים בקלות, יגזלו אותך. אני בעד חופש השביתה, ומצד שני בעד חופש תגובה מוחלט - שיוכלו לפטר כל מי ששובת ולמרוח אותו בזפת ולגלגל אותו בנוצות."
בהתייחסו לתפקידה וכוחה של מערכת המשפט בישראל הביע דיסקין עמדה המייחסת לה כוח רב, הפוגע ביציבות: "כששרים רוצים להשתעל, היועץ המשפטי אומר להם 'זה לא בגיץ' (לא ניתן להגנה בבג"ץ, ח"ע)". דיסקין גם תקף בראיון את תוקפו של המדד הקובע את קו העוני: "לדוגמה, בישראל מדברים הרבה על מדד העוני. משפחה ענייה מוגדרת כמשפחה שהכנסתה הפנויה היא פחות מחצי ההכנסה החציונית. אבל אין לזה שום קשר לעוני. אם ניקח מדינה שבה כל המשפחות מרוויחות שקל אחד בשנה, נראה שאין במדינה הזו עני אחד. אם ניקח מדינה שבה חצי מהמשפחות מרוויחות 100 אלף שקל בחודש וחצי מהן ועוד משפחה אחת מרוויחות 700 אלף שקל בחודש, כמחצית האזרחים נחשבים עניים."
בראיון אחר שהתפרסם באתר "מידה" ב-2014 אמר דיסקין "המערערים על זכות קיומה של ישראל נמצאים לא רק בטהרן אלא בעולם כולו וגם בתוככי מדינת ישראל. כשלעניין זה מתלוות יכולות של השמדה המונית, כמו במקרה של איראן, ברור שמדובר באתגר ראשון במעלה. לאתגר הקיומי מתלווה שאלת השלום. מה שנאמר בהכרזת העצמאות קדוש בעיני. תמיד עלינו להושיט יד לשלום. תמיד עלינו להיות מוכנים לשלם את מחירו המלא. אבל כניעה לאלו השואפים למחיקת המפעל הציוני אינה סבירה – בוודאי אם היא מסכנת את עצם הקיום." על המצב החברתי אמר דיסקין "במישור החברתי צריך לזכור את הפסיפס האנושי של מדינת ישראל. מדובר בחברה רבת גוונים: יהודים וערבים, וותיקים ועולים, עולים מברית-המועצות לשעבר ועולים מאתיופיה, חילונים ודתיים. מדובר בקבוצות חברתיות שהניגודים ביניהן מאתגרים ומציבים בעיות. אבל בעיני זהו פסיפס נהדר שיכול להניב, ולעיתים מניב בפועל, חיים משותפים נפלאים." על המצב הכלכלי אמר "מדינת ישראל היא נס כלכלי. אם אתה מסתכל על ההישגים של ישראל בצמיחה, ברמת האבטלה וכדומה, במיוחד נוכח המתרחש בעולם ולמרות הנטל הביטחוני, היא מעוררת השתאות. בכל זאת יש בעיות קשות שידועות לכל ובראשן הפער בהכנסה והקושי בהשגת דיור. אני מאמין שדרך המלך לפתרון הבעיות היא של כלכלת שוק ותחרות חופשית. אבל צריך לזכור את מגבלות כלכלת השוק."
במהלך מלחמת חרבות ברזל בשנת 2023, טען כי לו היה בתפקיד היה מוותר על החזרת החטופים מעזה מאחר ששחרורם יצריך, קרוב לוודאי, הסכם שעלול לפגוע בעצם קיום המפעל הציוני, שאת נזקיו יתאפשר לראות רק לאחר המלחמה. הוא גם יצא כנגד מחאת משפחות החטופים שלדעתו "מזיקה מכל בחינה". דיסקין טען שהמחאה כנגד הרפורמה המשפטית היא הגורם לפרוץ המלחמה ושמתנגדי הרפורמה קשרו קשר להפיל את נתניהו ומידרו אותו בכוונה מידיעות על החמאס לפני מתקפת הפתע של החמאס עוד ולדעתו בהתאם לצורך אין לשלול הפעלת נשק גרעיני טקטי כנגד אירן.
כסופר, צייר ופסל

בין כתביו הספרותיים של דיסקין שתי סאטירות ('בספינה הטובעת', 'המסע ללאגאדו') וספר ילדים אותו גם אייר ('העכברים וכדור הקסם'). ב-2008 פרסם ספר פופולרי ('הנשיאים') העוסק בנשיאי ארצות הברית. ב-2011 ערך ספר על תולדות הליכוד ("מאלטלנה עד הנה: גלגולה של תנועה") וכתב ספר לימוד במקצוע האזרחות ("משטר ופוליטיקה במדינת ישראל").
דיסקין ידוע בשם העט בֶּרְטִי, שבו הוא משתמש כסופר, כצייר וכפסל. תמונת נוף של דיסקין ('סתיו') נמכרה ב-2007 בארצות הברית בסכום של שלושים אלף דולר. שלושה מפסליו מוצגים במכללת שערי משפט תחת הכותרת "חורבן, גולה ותקומה". הפסלים מתארים את צדקיהו בנחושתיים, קבצן על פי "בעיר ההריגה" של ביאליק, ואת הרצל בבזל. דיסקין אף אייר כמה ספרי ילדים (שחלקם כתבה בתו הבכורה ענבל), כתב עם בתו רוני את הספר Gorgozula שפורסם בקנדה, וחיבר עם בנו תומר את הספר 'מונדיאל!' על ההיסטוריה של המונדיאל.
ב-2018 יצא לאור ספר סיפורים של דיסקין (ברטי) בהוצאת כנרת-זמורה-ביתן, "חלומות מתיבת הזיכרונות".
מפרסומיו

החיים כמשחק - הסיפור הלא־מתמטי של תורת המשחקים, גיבוריה ומשמעותה, כנרת זמורה דביר, 2021
חלומות מתיבת הזיכרונות, כנרת, זמורה-ביתן, 2018
משטר ופוליטיקה בישראל, ירושלים: הוצאת מגי בע"מ, 2011
מאלטלנה עד הנה: גלגולה של תנועה, מרכז מורשת מנחם בגין, תשס"א 2011.
הנשיאים, ירושלים: הוצאת מגי בע"מ, 2008
בספינה הטובעת, ירושלים: אקדמון, תשנ"ח
המסע ללאגאדו, ירושלים: הוצאת מגי בע"מ, 2003
כיצד בוחרים, חנה דיסקין ואברהם דיסקין, ירושלים: מכון ירושלים לחקר ישראל, 1989
Diskin, A., and Navon, E., Improving the Accountability and Stability of Israel's Political System: A Detailed Proposal for a Feasible Electoral Reform, Jerusalem: Kohelet, 2017 (English and Hebrew versions).
Diskin, A. and E. Podoksik, “Israel”, European Political Data Yearbook (European Journal of Political Research), vol. 55, 140-148, 2016
Rohn, E., Kalech, M., and Diskin, A., "Coalition formation decision support system", Social Science Computer Review, vol. 34, 1-19, 2015
Hazan, R.Y., and Diskin, A., "Plus ça Change, Plus C’est La Même Chose: The 2015 Israeli Elections", Electoral Studies, vol. 40, 411-418, 2015
Diskin, A., and Koppel, M. “The Measurement of Voting Power as a Special Case of the Measurement of Political Power”, Voting Power and Procedures. Essays in Honour of Dan Felsenthal and Moshe Machover, Springer, 2014, pp. 33–40.Diskin, A. and E. Poldoksik, “Israel”, European Political Data Yearbook (European Journal of Political Research), 53, 2014
Diskin A., and Hazan, R. Y., "The parliamentary Election in Israel, January 2011", Electoral Studies, 34: 373-376, 2014
Abramson, P.R., Aldrich, J.H., Diskin, A., Houck, A., Levine, R., Scotto, T.J., "The British General Election of 2010 under Different Voting Rules", Electoral Studies, 30: 134-39, 2013.
Diskin, A., Koppel, M., and Samet, D., “Generalized Raiffa Solutions”, Games and Economic Behavior, 2011
Abramson, P.R., Aldrich, J.H., Blais, A., Diamond, M., Diskin, A., Indridason, I.H., Lee, D.J., and Levine, R., “Comparing Strategic Voting under FPTP and PR”, Comparative Political Studies, 43, 61-90, January 2010.
Israel (annual survey), European Journal of Political Research, 1992-2014 (last three years with Efraim Podoksik)
Diskin A, and Koppel, M "Voting Power: An Information Theory Approach", Social Choice and Welfare, 2009
Paul R. Abramson, Abraham Diskin, and Dan S. Felsenthal, "Nonvoting and the Decisiveness of Electoral Outcomes," Political Research Quarterly 60 (3) (September 2007), 500-515
Diskin, A. and Felsenthal, D.S, “Individual Rationality and Bargaining”, Public Choice, 2007, 133:25-29
Diskin, A., Diskin, H., and Hazan, R.Y., “Why Democracies Collapse: A Study of Reasons for Democratic Failure and Success”, International Political Science Review, Vol. 25, No. 3, July 2005, pp. 291–309
The Last Days in Israel, London: Frank Cass, 2003
הערות שוליים

↑  פרופ' אבי דיסקין: שינוי מערכת המשפט לא יבוא בפשרות. שומר סף #118, ‏21/03/2022
↑  דיסקין אבי, מספר שחקן 18902, באתר האיגוד הישראלי לשחמט
↑  הודעה בדבר מינוי ועדת בדיקה ממשלתית לפי חוק הממשלה, ילקוט הפרסומים 8688, 12 בפברואר 2020
↑  בג"ץ 1182/20 משמר הדמוקרטיה הישראלית נ' שר המשפטים ואחרים, ניתן ב־10 בפברואר 2021
↑  יריב פלג, "להחזיר לנבחרי הציבור את המילה האחרונה", באתר www.israelhayom.co.il, ‏2018-02-15
↑  אמונה פריד, פרופ' אברהם דיסקין: טעיתי לגבי אוסלו וההתנתקות, באתר TOV אקטואליה יהודית, ‏7 בדצמבר 2023
1 2   חגי עמית, הוגה התקציב הדו שנתי: "פוליטיקאים הם דווקא אנשים די הגונים", באתר TheMarker‏, 23 באוגוסט 2013
↑  שלטון האליטות; ראיון עם פרופ' אברהם דיסקין, באתר פורום קהלת (התפרסם לראשונה באתר 'מידה'), 30 במרץ 2014
↑  הצינור, הצינור 17.12.23 - דקה 17:30, באתר חדשות 13, 18 בדצמבר 2023
↑   פרופ' דיסקין: "לגיטימי להשמיד את שדות הנפט של איראן בחוזיסטן ולהשתמש נגדה ונגד גרורותיה בנשק גרעיני", סרטון  באתר יוטיוב
↑  יריב פלג, "להחזיר לנבחרי הציבור את המילה האחרונה", באתר www.israelhayom.co.il, ‏15/2/2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260553305171  BnF: cb123611043 (data)  GND: 13379119X  ISNI: 0000 0001 0803 1782  LCCN: n83073425  NTA: 336254261  SUDOC: 032614918  VIAF: 90721553   WorldCat (עם VIAF): 90721553 
תמונת שמן של דיסקין: "להבות" (2008)
משפט פסקל

משפט פסקל: שלוש הנקודות המסומנות נמצאות על ישר אחד
משפט פסקל הוא משפט בגאומטריה של המישור, העוסק בנקודות המפגש של שתי שלשות של נקודות. את המשפט הוכיח בלז פסקל ב-1639.
תהיינה 1,2,3,4,5,6 נקודות על חתך חרוט (אליפסה, היפרבולה וכדומה). נשרטט את המשושה 123456, שצלעותיו הן הישרים המחברים את הזוגות 12,23,34,45,56,61. משפט פסקל קובע ששלוש נקודות החיתוך של הצלעות הנגדיות, כלומר  \ 12\cdot 45,  \ 23\cdot 56, ו- \ 34\cdot 61, נמצאות על ישר אחד. ישר זה נקרא ישר פסקל של המשושה. הוכחתו המקורית של פסקל לא נשתמרה, ומשערים שהיא מבוססת על משפט מנלאוס ביחס למשולש שצלעותיו הן הישרים 12,34,56.
המשפט ההפוך נכון גם הוא: כל שש נקודות המקיימות את תנאי פסקל נמצאות על חתך חרוט. היפוך המשפט מאפשר לשרטט חתך חרוט באופן מכני: נקבע ישרים  \ \ell ,\ell ' ונקודות  \ a,a',p; אז המקום הגאומטרי של הנקודות  x^{*}=ax\cap a'(\ell '\cap px) כאשר  \ x\in \ell  הוא חתך חרוט, העובר דרך הנקודות  \ a,a',\ell \cap \ell ',\ell \cap pa',\ell '\cap pa.
הוכחות

למשפט פסקל ישנן הוכחות רבות. חלקן מוכיחות את משפט פסקל למקרה בו השניונית היא מעגל, מכיוון שניתן לעשות העתקה פרויקטיבית ולהפוך את המעגל חזרה לשניונית. למקרה של אליפסה ניתן גם פשוט "למתוח" את המעגל באמצעות העתקה אפינית ולקבל שהמשפט נכון גם לאליפסות.
הוכחות > הוכחה חישובית

| --- | --- |
 :  ראו גם – משפט מנלאוס, חזקת נקודה
לא נבצע חישובים בגאומטריה אנליטית, אלא חישוב של אורכי קטעים באמצעות משפט מנלאוס וחזקת נקודה. ניעזר במשפט מנלאוס שלוש פעמים, על משולש  MNK המופיע באדום בתמונה ועל שלושת הישרים הכחולים בתמונה:
{\frac {KB'}{B'M}}{\frac {MC}{CN}}{\frac {ND}{DK}}=-1
{\frac {MA'}{A'N}}{\frac {NB}{BK}}{\frac {KF}{FM}}=-1
{\frac {NC'}{C'K}}{\frac {KA}{AM}}{\frac {ME}{EN}}=-1
כאשר כל אחד מהנוסחאות היא מהצורה של שבר עם אחד מ- A',B',C', שבר עם אחד מ- A,B,C ושבר עם אחד מ- D,E,F. נכפיל אותם זה בזה ונקבל
{\frac {KB'}{B'M}}{\frac {MC}{CN}}{\frac {MA'}{A'N}}{\frac {NB}{BK}}{\frac {NC'}{C'K}}{\frac {KA}{AM}}\cdot {\frac {ND}{DK}}{\frac {KF}{FM}}{\frac {ME}{EN}}=-1
כאשר המטרה הסופית היא להוכיח  {\frac {ND}{DK}}{\frac {KF}{FM}}{\frac {ME}{EN}}=-1. אבל נשים לב שמתקיים  AM\cdot B'M=MA'\cdot MC מחזקת נקודה, ונוסחאות דומות עבור  N,K מראות כי
{\frac {MC\cdot MA'}{AM\cdot B'M}}\cdot {\frac {NB\cdot NC'}{CN\cdot A'N}}\cdot {\frac {KA\cdot KB'}{BK\cdot C'K}}=1
וזה מסיים את ההוכחה.
הוכחות > הוכחה באמצעות הצמדה איזוגונלית

| --- | --- |
 :  ראו גם – הצמדה איזוגונלית
בהינתן משולש ABC ונקודה P, הצמדה איזוגונלית של P ביחס ל-ABC זו נקודה *P המוגדרת כנקודת החיתוך של שיקופי AP,BP,CP ביחס לחוצי הזוויות המתאימים. נרצה להוכיח את הישר המקווקו DEF, ונסתך על העובדה שהמשולש הירוק והמשולש הכחול דומים.
נשים לב כי לא רק ש-A'EA דומה ל-C'EC, אלא גם ש-AF ו-A'F יוצרים אותן זוויות עם צלעות המשולש הכחול כמו הזוויות ש-CD ו-C'D יוצרים עם צלעות המשולש הירוק, אבל בסדר הפוך. נשרטט את נקודה F' במשולש הירוק כך ש-A'FEA דומה ל-C'F'EC. בפרט,  \angle {AEF}=\angle {CEF'}. הדמיון אומר כי  \angle {F'CE}=\angle {FAE}=\angle {C'CD} ואותו הדבר בנוגע לזוויות האחרות: כלומר, D היא הצמודה האיזוגונלית של 'F במשולש הירוק. בפרט,  \angle {CEF'}=\angle {C'ED}. קיבלנו  \angle {AEF}=\angle {C'ED}, וזה מתקיים אם ורק אם DEF ישר.
הוכחות > הוכחה באמצעות דואליות

ניתן לבצע למשפט דואליות (אנ') ביחס לחתך החרוט הנתון. כל הנקודות עליו יהפכו לישרים משיקים, וישרים כמו  12 הופכים לנקודות חיתוך של הישרים המשיקים. הנקודה  16\cap 34 הופכת לישר המחבר בין שתי נקודות החיתוך. צריך להוכיח ש-3 נקודות נמצאות על ישר אחד, או בדואליות, ש-3 שירים נחתכים בנקודה. זה הניסוח המדויק של משפט בריינשון (אנ').