stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארק טיימנוב

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1926 חרקוב, ברה"מ 
 פטירה:  28 בנובמבר 2016 (בגיל 90) סנקט פטרבורג, רוסיה 
 הישג בולט:  היה מס' 5 בעולם במהלך 1957
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 1952
 מד כושר מרבי:  2742 (ינואר 1957)
 מד כושר נוכחי:  2386
 השכלה:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 מקצוע נוסף:  שחמטאי ופסנתרן
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה
 פרסים והוקרה:  מאסטר מוסמך לספורט של ברית המועצות  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית 
 
מארק יבגנביץ' טַיְימָנוב (ברוסית: Марк Евгеньевич Тайманов;‏ 7 בפברואר 1926 – 28 בנובמבר 2016) היה שחמטאי יהודי-אוקראיני בדרגת רב-אמן. פעמיים סיים במקום הראשון באליפות ברית המועצות בשחמט, ופעם אחת הוכתר לאלוף. בפעם השנייה הפסיד בדו-קרב לאלוף העולם מיכאל בוטביניק (+1 -2 =3) (ניצחון, שלוש תוצאות תיקו ושני הפסדים).
קריירה שחמטאית

טיימנוב נולד בחארקוב. זכה באליפות לנינגרד חמש פעמים בשנת 1948, 1950, 1952, 1961 ו-1973.
טיימנוב זכה בתואר רב אמן בינלאומי בשנת 1952 ושיחק בתחרות המועמדים לאליפות העולם בציריך בשנת 1953, שם הוא חלק את המקום השמיני. משנת 1946 ועד שנת 1956, הוא היה בין עשרת השחקנים החזקים בעולם.
בשנת 1956 הוא זכה באליפות ברית המועצות בשחמט.
משנת 1948 עד 1976 השתתף טיימנוב 23 פעמים באליפות ברית המועצות לשחמט (שיא שרק יפים גלר השיג אף הוא), כולל 13 תחרויות רצופות בשנים 1951–1963 וחלק את המקום הראשון פעמיים. בשנת 1952 הוא הפסיד במשחקי הדו-קרב לאלוף העולם מיכאל בוטביניק לאחר שבתחרות עצמה השיג (+11 -3 =5), ואילו בשנת 1956, ניצח את יורי אברבך ואת בוריס ספסקי במאבק על התואר.
בנוסף, שבע פעמים חלק את המקום השני או השלישי: 1949 (3-4), 1954 (2-3), 1962 (2-3), דצמבר 1965 (3), 1966-1967 (3-5), דצמבר 1967 (3-5) ובאוקטובר 1969 (3-5) עם הזכות להשתתף בתחרות הבינאזורית שהתקיימה בפלמה דה מיורקה בשנת 1970.
תוצאתו הידועה ביותר היא הפסדו 0–6 לבובי פישר בשנת 1971 בשלב המוקדמות של ההתמודדות על אליפות העולם. מצד שני לטיימנוב השג נדיר של ניצחונות על שישה אלופי עולם מיכאל בוטביניק, וסילי סמיסלוב, מיכאל טל, טיגראן פטרוסיאן, בוריס ספאסקי, ואנטולי קרפוב.
אחרי ההפסד לפישר, הממשלה הסובייטית נבוכה, וכפי שטיימנוב סיפר מאוחר יותר בראיון משנת 2002, מצאה כ"בלתי נתפס" שטיימנוב יכול היה להפסיד בצורה כה מוחצת לאמריקני ללא "הסבר פוליטי". פקידים סובייטים הפסיקו את משכורתו של טיימנוב ולא הרשו לו לנסוע לחו"ל, כמו כן שללו ממנו את התואר אמן ספורט, תואר שהוחזר לו רק בשנת 1991. תוצאה נוספת לסנקציות שננקטו נגדו היה פירוק הנישואים עם אשתו הפסנתרנית, ופירוק הצמד שהופיע באלפי קונצרטים במשך שנים רבות.
הסיבה הרשמית שניתנה לעונשים על טיימנוב הייתה שהוא הביא ספר מאת אלכסנדר סולז'ניצין למדינה, אך הסבר זה היה משני מטבעו. הפקידים מאוחר יותר מחלו לטיימנוב, וביטלו את הסנקציות נגדו. ניצחון נוסף 0–6 של פישר נגד בנט לארסן מאוחר יותר בשנת 1971 כנראה תרם לשנוי דעתם.
טיימנוב זכה באליפות העולם לסניורים פעמיים, בשנים 1993 ו-1994.
טיימנוב פיתח הסתעפויות פתיחה שקרויות כיום על שמו בהגנה הסיציליאנית, בהגנת בנוני ובהגנה הנימצו-ההודית. הוא כתב ספרים על הסתעפויות פתיחה אלו, כמו גם ספר ובו אוסף המשחקים הטובים ביותר ששיחק.
תחרויות בינאזוריות

טיימנוב שיחק בשלוש תחרויות בינאזוריות. המקום הראשון שלו באליפות ברית המועצות בשנת 1952 זיכה אותו בכניסה לתחרות שהתקיימה בסטוקהולם, שם חלק מקום שני-שלישי בתוצאה (7 = 13), תוצאה שהעלתה אותו לתחרות המועמדים בשנת 1953. בתחרות המועמדים בציריך, סיים במקום השמיני-תשיעי (+7 -7 = 14).
בשנת 1969, המקום שלישי-חמישי באליפות ברית המועצות, זיכה אותו בכרטיס לתחרות הבינאזורית שהתקיימה בפלמה דה מיורקה בשנת 1970. תוצאתו, מקום חמישי-שישי בתוצאה (8 -3 = 12) העלתה אותו לתחרות המועמדים. בשנת 1971, לאחר שינוי התקנון בעליה של המועמדים - פלייאוף במקום טורניר -הוצב טיימנוב בשלב רבע גמר של תחרות המועמדים מול בובי פישר שם הובס 0–6.
בתחרות הבינאזורית של 1973, בלנינגרד, חלק מקום 8–10 (+3 -3 = 11) ולא העפיל הלאה במירוץ לאליפות.
תחרויות קבוצתיות

במסגרת המשחקים האולימפיים טיימנוב נבחר פעם אחת בלבד לנבחרת ברית המועצות שזכתה במדליית הזהב בשנת 1956 במוסקבה, הוא שיחק בלוח המילואים הראשון (6 = 5+) וזכה למדליית ארד אישית.
באליפות אירופה שותף טיימנוב בארבע תחרויות ובכולן ברית המועצות זכתה במדליית זהב:
1957 - וינה: בלוח השביעי (+2 = 3) 

1961 - אוברהאוזן: בלוח השביעי (+6 = 3) 

1965 - המבורג: בלוח השביעי (+3 -1 = 4) 

1970 - קפבנברג: בלוח הששי (4+ = 2)
בתחרות ברית המועצות נגד שאר העולם בשנת 1970, שהתקיימה בבלגרד, בלוח השביעי מול וולפגנג אולמן (+2 -1 = 1).
דוגמאות מתוך משחקיו > לבן: Vasily Panov (אנ')- מארק טיימנוב מוסקבה 1952

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "City Champ."]
[Site "Leningrad URS"]
[Date "1952.??.??"]
[EventDate "1952.05.00"]
[Round "?"]
[Result "1-0"]
[White "Vasily Panov"]
[Black "Mark Taimanov"]
[ECO "A07"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "2590"]
[PlyCount "109"]
1. e4 c5 2. Nc3 Nc6 3. g3 g6 4. Bg2 Bg7 5. d3 d6 6. Nge2 Rb8 {מטרת המסע לא רק לצאת מאיום עתידי של הרץ הלבן, אלא לתמוך בהתקדמות רגלי ב'}
7. O-O b5 8. f4 b4 9. Nd5 {תוכנית הלבן היא לקדם את הרגלי ל-ג3 ולאחר מכן ד4 ולבנות מרכז רגלים חזק ובמקביל להגביל את תנועתו של הרץ ב-ז7}
Nd4 10. Nxd4 Bxd4+ 11. Kh1 e6
12. Ne3 Ne7 {עמדת הלבן לא נוחה - הרץ ב-ג1 לא יכול לזוז, כי השחור יכה ר:ב-2, אין דרך לסלק את הרץ מ-ד4 אבל הלבן מוצא טקטיקה נאה}
13. a3 {הרעיון הוא שאם 13...ב:א3 14. צ:א3 ר:ב2 15. ר:ב2 צ:ב2 16. מהא1 מהב6 17. פג4 וזוכה באחד הצריחים}
O-O 14. axb4 cxb4 15. Qe1 Qc7 {מונע פעם נוספת את תוכנית הלבן לקדם את הרגלי ל-ג3 ולאחר מכן ד4 }
16. Nc4 d5
17. Be3 Bxe3 {אם 17...ד:ג4 18. ר:ד4 מאיים גם לזכות בטיב אחרי רה5 וגם להכות את הרגלי ב-א7 18...פג6 19. רו6. אם 17...רז7 18. צ:א7 אם 17...פג6 18. ה:ד5 ה:ד5 19. ר:ד5}
18. Nxe3 dxe4 19. dxe4 Rd8 20. g4 f5 21. gxf5
exf5 22. Nd5 Nxd5 23. exd5 Rb6 {עדיף היה 23...רד7 והעמדה נשארת שקולה. כעת הלבן מתחיל להגדיל את יתרונו}
24. Qe5 Rbd6 25. c4 bxc3
26. bxc3 Qc5 27. c4 Ba6 28. Rxa6 Rxa6 29. d6 Qxe5 {אם 29... מה:ג4 30. רד5 וזוכה במלכה. אם 29.... מה:ד6 30. רד5 מו8 31. מהח8+ מה7 32. מהז7+ מה8 33. מהו7 מט}
30. fxe5 Ra5
31. Bd5+ Kf8 32. Rb1 Kg7 33. Rb7+ Kh6 34. Kg2 Ra2+ 35. Kf3
Ra3+ 36. Ke2 f4 37. Kd2 Re3 38. Re7 Rb8 39. Bb7 a5 40. d7 Rb3
41. Bc6 Rb2+ 42. Kc3 R8b3+ 43. Kd4 Rd2+ 44. Kc5 f3 45. Rf7 f2
46. Rxf2 Rxf2 47. d8=Q Rf5 48. Kd6 Rd3+ 49. Bd5 a4 50. e6 Re3
51. Qh4+ Kg7 52. Qd4+ Rfe5 53. Qxe5+ Rxe5 54. Kxe5 a3 55. c5
1-0
עיקרו של המשחק נסב על הרגלים החופשיים - יצירת רגלי מעבר, חסימת הרגלי, הסרת החסימה, הכתרת הרגלי
דוגמאות מתוך משחקיו > לבן: מארק טיימנוב שחור: בנט לארסן וינקובצי 1970

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Vinkovci"]
[Site "Vinkovci YUG"]
[Date "1970.10.20"]
[Round "13"]
[White "Mark Taimanov"]
[Black "Bent Larsen"]
[Result "0-1"]
[ECO "E39"]
[PlyCount "68"]
[EventDate "1970.??.??"]
1. d4 Nf6 2. c4 e6 3. Nc3 Bb4 4. Qc2 c5 5. dxc5 O-O 6. Bf4 Bxc5 7. Nf3 Nc6 8.
e3 d5 9. a3 Qa5 10. Rc1 Be7 11. Be2 dxc4 12. Bxc4 Nd5 13. Bxd5 exd5 14. Qb3 g5
15. Bg3 g4 16. Nd4 Nxd4 17. exd4 Bg5 18. O-O Bxc1 19. Rxc1 Be6 20. h3 gxh3 21.
Be5 f6 22. Ne4 fxe5 23. Qg3+ {ללבן התקפה מסוכנת, ורק מסעו המבריק של לארסן שומר על היתרון. כל מסע אחר מפסיד. למשל 23..מח8 24. מה:ה5+ מז8 25. מה:ה6+ מז7 והשחור עומד רע מאוד. או 23...מו7 24. פד6+ מה7 25. מהז7+ צו7 26. פ:ו7 ושוב מצב השחור גרוע מאוד. }
Bg4 24. Qxg4+ Kh8 25. Ng5 Qd2 26. Rc7 Qxf2+ 27.
Kh2 Qxg2+ 28. Qxg2 hxg2 29. dxe5 Rac8 30. Rxb7 Rc2 31. Nf7+ Kg7 32. e6 Kf6 33.
e7 g1=Q+ 34. Kxg1 Rg8+ 0-1
קריירה כפסנתרן

לטיימנוב הייתה קריירה מזהירה כפסנתרן במקביל לקריירה שלו כשחמטאי. לדעת מומחים ייתכן שאחת משתי הקריירות מנעה ממנו להגיע למיצוי כל יכולתו בתחום השני.
עם אשתו הראשונה, ליובוב ברוק, הוא הקים צמד שהוכר כטוב ביותר בעולם, שכמה מהקלטותיו נכללו בסדרה של פיליפס וסטיינוויי "פסנתרנים גדולים של המאה העשרים". מגיל 12 ניגן איתה יצירות לארבע ידיים.
לאור איום של פלישה גרמנית, קונסרבטוריון לנינגרד פונה לטשקנט שם טיימנוב בילה את שנות המלחמה. בשנות ה-50' וה-60', הצמד שהקים עם אשתו ניגן קונצרטים רבים בגוש הסובייטי.
לאחר הגירושים בתחילת שנות ה-70', ביצע טיימנוב קונצרטים כסולן.
חייו האישיים

הוא התחתן בשנית מאוחר בחייו והפך לאב לתאומים בגיל מבוגר.
הערות שוליים

↑  My life with chess and music | Chess News
↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Mark Taimanov
↑  Vasily Panov vs Mark Taimanov (1952), www.chessgames.com
↑  Mark Taimanov vs Bent Larsen (1970) Hell Bent, www.chessgames.com
↑  Chessville.com: The Best Search Links on the Net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274641105171  PLWABN: 9810624444805606  BIBSYS: 90109604  BNE: XX999955  BnF: cb17016666c (data)  CiNii: DA12433468  GND: 1051698235  ISNI: 0000 0004 4457 9480  LCCN: n85178717  MusicBrainz: ad06a983-4bc7-45e2-946b-2bbab1ff8a7f  NKC: pna2005262023  NTA: 071022953  SUDOC: 083830898  VIAF: 85082198   WorldCat (עם VIAF): 85082198
מגדל השעון (שטיפ)

| --- | --- |

מבט על מגדל השעון בין 2 בתי מגורים
 מידע כללי
 סוג:  צריח, מגדל שעון, מגדל שמירה 
 מיקום:  שטיפ 
 מדינה:  מקדוניה הצפונית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1650
 תאריך פתיחה רשמי:  1650 
 קואורדינטות:  41°44′18″N 22°11′34″E﻿ / ﻿41.738444444444°N 22.19275°E﻿ / 41.738444444444; 22.19275
  (למפת מקדוניה הצפונית מוגדלת) סקופיה ביטולה קומאנובו פרילפ טטובו ולס אוחריד גוסטיבר סטרומיצה יוון א ל ב נ י ה  קוסובו סרביה בולגריהמגדל השעון(למפת מקדוניה הצפונית רגילה) סקופיה ביטולה קומאנובו פרילפ טטובו ולס אוחריד גוסטיבר סטרומיצה יוון א ל ב נ י ה  קוסובו סרביה בולגריהמגדל השעון
 
מגדל השעון (במקדונית: Саат-кулата) הוא מגדל שעון ואנדרטה תרבותית שנמצא בשטיפ, מקדוניה הצפונית.
המגדל נבנה כמגדל שמירה, שהותאם מאוחר יותר למגדל שעון.
בקרב אזרחי העיר שטיפ, המגדל ידוע בכינוי בגובה קולה (במקדונית: Бегова кула).‏
היסטוריה

המגדל נבנה ב-1650 כמגדל שמירה על ידי ביי טורקי אנונימי, שהתגורר בעיר שטיפ. מטרת המגדל היה להגן את משפחתו של הביי הטורקי בתקופות לא טובות. במגדל היו מרפסת ומחסן של רובים. מאוחר יותר, הותקן שעון על גבי הבניין.
חלק מהמגדל נהרס ב-1934, אם כי אין סיבה רשמית להרס.
המגדל לא עבר שום שיפוצים או שחזורים, למעט אמצעי הגנה קלים. היו מספר ניסיונות לשפץ את המגדל, והיו גם גיוסי כספים מאזרחי העיר. עם זאת, ניסיונות אלו לא צלחו בשל התנגדות של האזרחים הגרים בבתי המגורים הקרובים למגדל.
נכון ל-2021, מגדל השעון אינו נגיש לאזרחים ואין לו תאורה מתאימה. מנגנון השעון עצמו לא עובד כבר כמה שנים. המגדל זקוק לשחזור באמצעות חיזוק הקמתו.
הפרויקט מ-2007 תכנן התקנת 10 טון פלדה ולהפוך את מגדל השעון לחלל תצוגה, כמו כן פתיחת חנות מזכרות צמוד למגדל. במקביל, תכנן הפרויקט להגדיל את גובה המגדל ב-12 מטר, כלומר לגובה של כ-30 מטר, ותוכנן להתקין שלושה שעונים גדולים. פרויקט זה לא צלח.
הערות שוליים

1 2  Димовска - Чоловиќ, Мирјана (2008). Саат кулите во Република Македонија (PDF). Скопје: Национален конзерваторски центар-скопје; Едиција Културно-историско наследство на Република Македонија. p. 114. ISBN 978-9989-131-08-0. ארכיון (PDF) מ-2020-07-17. נבדק ב-2021-03-28.
1 2 3  "Саат кула" (במקדונית). Штип: Општина Штип. ארכיון מ-2020-01-26. נבדק ב-19 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Бојаџиски, Иван (5 באוגוסט 2012). "Соседите не дозволуваат реновирање на саат-кулата во Штип". Утрински весник (במקדונית). Скопје: МПМ Македонија. נבדק ב-19 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Саат кулата во Штип тоне во заборав" (במקדונית). Скопје: Радио МОФ. 11 ביוני 2013. ארכיון מ-2020-10-24. נבדק ב-19 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Заради спорен објект не може да се реставрира саат кулата во Штип" (במקדונית). Штип: Ирис. נבדק ב-19 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
גלויה ישנה של העיר שטיפ, עליה ניתן לראות את השוק ואת שעון העיר
מגדל התקשורת של מונז'ואיק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל טלוויזיה 
 שימוש:  מגדל תקשורת
 כתובת:  מונז'ואיק, ברצלונה, קטלוניה
 מיקום:  ברצלונה/סאנטס-מונז'ואיק 
 מדינה:  ספרד ספרד
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1989–1992 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1989 
 אדריכל:  סנטיאגו קלטרווה 
 סגנון אדריכלי:  נאו-פוטוריזם 
 מידות
 גובה:  136 מטר
 קואורדינטות:  41°21′51″N 2°09′02″E﻿ / ﻿41.36417°N 2.15056°E﻿ / 41.36417; 2.15056
  (למפת ברצלונה מוגדלת) מגדל התקשורת של מונז'ואיק(למפת ברצלונה רגילה) מגדל התקשורת של מונז'ואיק
 
מגדל התקשורת של מונז'ואיק (בקטלאנית: Torre de Comunicaciones de Montjuïc,‏ IPA:‏ [ˈtorə ðə kumunikesiˈonz ðə muɲʒuˈik]), הידוע בכינויים מגדל קלטרווה (Torre Calatrava) ומגדל טלפוניקה (Torre Telefónica), הוא מגדל תקשורת בשכונת מונז'ואיק שבברצלונה, קטלוניה, ספרד. הוא תוכנן על ידי סנטיאגו קלטרווה, ותקופת בנייתו התרחשה בשנים 1989–1992. המגדל הלבן נבנה עבור טלפוניקה כדי לשדר סיקור טלוויזיה של המשחקים האולימפיים בקיץ 1992 בברצלונה. גובהו של המגדל הוא 136 מטרים והוא ממוקם בפארק האולימפי ומייצג ספורטאי המחזיק בהלפיד האולימפי.
הבסיס מכוסה בטרנקדיס (אנ'), טכניקת הפסיפס של גאודי שנוצרה מרסיסי אריחים שבורים.
שעון שמש

המגדל תוכנן לעמוד בכיוון בו הוא ניצב על מנת לפעול גם כשעון שמש רב-ממדים, המשתמש בכיכר אירופה כדי לציין את השעה.
ראו גם

מגדל קולסרולה
מאיר אור

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1911 רייביני, לטביה 
 פטירה:  5 בנובמבר 1975 (בגיל 64) טירת צבי, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
מַבָּט כְּלָלִי עַל רִיבֶּעני, איור של מאיר אור, 1927
בֵּית א. מוֹאין, ריבּעני, איור של מאיר אור, 1927
מאיר יצחק אור (אורליאן); (ג' בתשרי תרע"ב, 25 בספטמבר 1911 - א' בכסלו תשל"ו, 5 בנובמבר 1975) היה סופר והוגה דעות ציוני דתי, ממייסדי הקיבוץ הדתי טירת צבי.
ביוגרפיה

נולד בעיירה רייביני (ריבינישקי) בחבל לטגליה בלטביה, לראובן לייב ולבילה (חודאק) אורליאן, בן זקונים במשפחה בת שבעה ילדים. למד בישיבתו של הרב מנחם מנדל ז'ק בריגה. הצטרף לתנועת המזרחי בריגה והיה ממקימי תנועת "צעירי המזרחי". היה הראשון מצעירי המזרחי שעלה מלטביה לארץ ישראל בשנת 1932 (חשוון תרצ"ג) והצטרף לקבוצת שח"ל (שמואל חיים לנדאו) שהתמקמה ברחובות. כעבור זמן התגייס ל"הגנה".
בשנת תרצ"ה (1934) נישא לחנה, בתו של הרב יוחנן זרחי-זופוביץ. בשנת תרצ"ו (1936) יצא לשליחות בפולין מטעם תנועת הפועל המזרחי וסייע בארגון קיבוצי עלייה. בתקופה זו כתב יומן שמשמש עד היום לחקר שורשי הציונות הדתית בפולין.
בשנת תרצ"ז (1937) היה ממייסדי קיבוץ טירת צבי בעמק בית שאן וכיהן כמזכיר הקיבוץ. באותה שנה נשלח לקורס מ"מים (מחזור ז') של ההגנה בגבת תחתית (היום בסיס חיל האוויר רמת דוד), כדי להכשירו כמחליף למפקד טירת צבי (המוכתר) מטעם ההגנה. אחרי ההתקפה הראשונה על טירת צבי, בפברואר 1938, החליפו כמפקד האזור והיה אחראי לביטחון היישוב. במקביל שימש כנוטר במשטרת היישובים העבריים. בעיצומה של מלחמת העצמאות שירת במסגרת ההגנה המרחבית של צה"ל. עקב מחלת כליות הפסיק את פעילותו הביטחונית והצבאית.
בתקופה שלפני קום המדינה כיהן כציר באספת הנבחרים הרביעית (1944) של המדינה שבדרך, וכיהן כממלא מקום בוועד הלאומי. לאחר קום המדינה היה פעיל במוסדות הקיבוץ הדתי ובעיצוב תרבותו ומורשתו על בסיס תורה ועבודה, היה בין השותפים ליצירת המתכונת הדתית לציון יום העצמאות, שהפכה להיות דגם של כלל הקיבוץ הדתי וברבות השנים של רבים בציונות הדתית. כיהן כחבר במזכירות הפעילה והמורחבת של הקיבוץ הדתי. היה מהוגי הדעות של תנועת הקיבוץ הדתי. היה עורך ביטאון הקיבוץ הדתי "עלונים" והרבה לכתוב מאמרי הגות בביטאונים שונים, ובהם "עלונים", "עמודים", "נתיבה", "מחניים", הצופה והצופה לילדים וביטאון בני עקיבא "זרעים". פרסם סיפורי ילדים וסיפורים מחיי הקיבוץ.
השתתף בוועידות הפועל המזרחי, היה ממקימי סיעת למפנה ב"פועל המזרחי" והוכתר כ"יקיר התנועה". היה מתנגד חריף ל"חזית הדתית" של המפלגות הדתיות מחשש לטשטוש דמותו המקורית של הפועל המזרחי.
כתב את הספר "הקיבוץ הדתי בהתפתחותו", ערך את הספר "לתקופת השנה" ואת הספר "בטרם קרב" שתורגם גם לאנגלית (The Eve of Battle). קובץ ממאמריו פורסם בספר "אור המאיר" שיצא לאור לאחר מותו ובספר "כפר על הספר".
נפטר בטירת צבי בשנת 1975, בגיל 64.
חיים אישיים

אחיו אברהם עלה לישראל, ואח שלישי (כתריאל) היגר לארצות הברית. אמו, שתי אחיותיו ושניים מאחיו ובני משפחותיהם שנותרו בעיירת הולדתו נרצחו בשואה.
בישראל נישא מאיר אור לחנה, בתו של רבה הראשי האשכנזי של העיר טבריה, יוחנן זרחי. לזוג נולדו חמישה ילדים: רות וקס (הבת הראשונה שנולדה בטירת צבי, היום חברה בקיבוץ עין הנצי"ב), ראובן (בוגר הפקולטה לחקלאות בהגנת הצומח ומוסמך למדעי החיים מאוניברסיטת תל אביב, התמחה בהדברת מזיקים ומכהן כיום כארכיונאי של קיבוץ טירת צבי, שלמה (זולי) ז"ל, שהיה סא"ל במילואים וחבר טירת צבי; יוחנן (אל"ם במילואים ומנהל בכיר בחברת תשתית) ובילי (רואת חשבון). נכדו הוא יאיר אור- אל"ם בצה"ל.
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  פרטים ביבליוגרפים של הספר.
בטרם קרב, The Eve of Battle, מאיר אור, 1948, הוצאת ההסתדרות הציונית, ירושלים
טירת צבי במערכה: פרשת התגוננות טירת צבי, מסופרת מפי בניה, בעריכת מאיר אור, תרצ"ט-1939, הוצאת טירת צבי
הקיבוץ הדתי והתפתחותו, אורליאן מאיר, תש"ו-1946, הוצאת הקיבוץ הדתי
אור המאיר – מבחר כתבי מאיר אור, עורך: ד"ר יצחק אלפסי, תשמ"ז-1987, הוצאת קיבוץ טירת צבי
כפר על הספר – טירת צבי בעבר ובהווה, אור, מאיר ויעיר ,אפרים, (1993), הוצאת קיבוץ טירת צבי
הערות שוליים

↑  שח"ל – חולם ולוחם באתר עמודים - ביטאון הקיבוץ הדתי
↑
↑  ,תחת שמש המזרחי אין חדש / יוחנן בן יעקב- "מקור ראשון" מוסף שבת, מס. 777, תשע"ב,  29.6.2012
↑  יום הזכרון לחללי צה"ל נולד בטירת צבי?!
↑  אורליאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266134405171  ISNI: 0000 0004 0220 0436  LCCN: nr2001033300  VIAF: 297797783   WorldCat (עם VIAF): 297797783
ליובומיר מאריץ'

| --- | --- |

ליובומיר מאריץ'
 לידה:  18 בינואר 1878 גאלוביצ'י, נסיכות סרביה נסיכות סרביה
 פטירה:  11 באוגוסט 1960 (בגיל 82) בלגרד, יוגוסלביה יוגוסלביה
 מקום קבורה:  בית הקברות החדש של בלגרד 
 מדינה:  ממלכת סרביה 
 השתייכות:   הצבא הסרבי המלכותי  הצבא היוגוסלבי המלכותי
 תקופת הפעילות:  1897–1938 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל ארמייה
 תפקידים בשירות
 מפקד המחוז הצבאי ה-4 ראש המטה הכללי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הבלקן הראשונה מלחמת הבלקן השנייה
 תפקידים אזרחיים
 שר הצבא והצי
 
ליובומיר מאריץ' (בסרבית: Љубомир Марић‏; 18 בינואר 1878 – 11 באוגוסט 1960) היה גנרל יוגוסלבי אשר שימש כראש המטה הכללי היוגוסלבי בין השנים 1935–1936, וכשר הצבא והצי של יוגוסלביה בין 1936–1938.
ביוגרפיה

מאריץ' נולד ב-18 בינואר 1878 בכפר גאלוביצ'י שבמחוז זלטיבור. ב-1897 הוא התגייס לצבא סרביה ולמד באקדמיה הצבאית של הצבא הסרבי. הוא לחם במלחמות הבלקן במסגרת דיוויזיית מורביה. בשנים הראשונות של מלחמת העולם הראשונה שימש כראש מטה דיוויזיית ברגלניצה ולאחר מכן שימש כראש מחלקת המבצעים במטה הכללי. בסוף המלחמה שימש כראש מטה דיוויזיית דרינה. לאחר המלחמה מונה למפקד כוחות באזור הגבול עם אוסטריה. לאחר מכן שימש כמפקד המחוז הצבאי ה-4. ב-12 במאי 1935 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-8 במרץ 1936 הוא עזב את התפקיד ומונה לשר הצבא והצי עד 8 במרץ 1938, אז פרש מהצבא. הוא נפטר בבלגרד ב-11 באוגוסט 1960.
לוג'יט

גרף של logit(p) בטווח 0 עד 1, כאשר בסיס הלוגריתם הוא e.
בסטטיסטיקה, לוג'יט או Logit היא פונקציית שברון הקשורה להתפלגות לוגיסטית סטנדרטית. יש לה שימושים רבים בניתוח מידע ולמידת מכונה, ובפרט בטרנספורמציות נתונים.
מבחינה מתמטית, הלוג'יט הוא היפוך של הפונקציה הלוגיסטית הסטנדרטית  \sigma (x)=1/(1+e^{-x}), כך שהלוגיט מוגדר כ
בגלל זה, הלוג'יט נקרא גם הלוג של הסיכויים (log-odds) מכיוון שהוא שווה ללוגריתם של יחס הסיכויים  {\frac {p}{1-p}} כאשר p הוא הסתברות. לפיכך, הלוג'יט הוא סוג של פונקציה שממפה ערכי הסתברות מהמרחב  (0,1) למספרים ממשיים במרחב  (-\infty ,+\infty ), בדומה לפונקציית פרוביט.
הגדרה

אם p הוא הסתברות, אז p/(1 − p) הוא הסיכוי המתאים; לוג'יט של ההסתברות הוא הלוגריתם של הסיכויים, כלומר:
לבסיס של פונקציית הלוגריתם בשימוש חשיבות מועטה במאמר הנוכחי, כל עוד הוא גדול מ-1, אך הלוגריתם הטבעי עם בסיס e הוא הלוגריתם הנפוץ ביותר. בחירת הבסיס מתאימה לבחירת היחידה הלוגריתמית עבור הערך: בסיס 2 מתאים ל"shannon", בסיס e ל"nat", ובסיס 10 לhartley; יחידות אלו משמשות במיוחד בפירושים תאורטיים של מידע. עבור כל בחירה של בסיס, פונקציית לוג'יט לוקחת ערכים בין אינסוף שלילי לחיובי.
הפונקציה ה"לוגיסטית" של כל מספר  \alpha  ניתן על ידי היפוך-לוג'יט:
ההבדל בין לוג'יט של שתי הסתברויות הוא הלוגריתם של יחס הסיכויים (R), ובכך מספק קיצור לכתיבת הקומבינציה הנכונה של יחסי סיכויים רק על ידי חיבור והפחתה:
היסטוריה

היו מספר מאמצים להתאים שיטות רגרסיה ליניאריות לתחום שבו הפלט הוא ערך הסתברות  (0,1), במקום כל מספר ממשי  (-\infty ,+\infty ) . במקרים רבים, מאמצים כאלה התמקדו במודלים של בעיה זו על ידי מיפוי הטווח  (0,1) ל  (-\infty ,+\infty ) ולאחר מכן הפעלת הרגרסיה הליניארית על הערכים שעברו טרנספורמציה אלו. בשנת 1934 השתמש צ'סטר איטנר בליס בפונקציית ההתפלגות הנורמלית המצטברת כדי לבצע מיפוי זה וכינה את המודל שלו probit (קיצור של "probability unit"). עם זאת, זה יקר יותר מבחינה חישובית. ב-1944, ג'וזף ברקסון השתמש ביומן הסיכויים וקרא לפונקציה הזו logit, קיצור של "logistic unit" בעקבות האנלוגיה של probit. צ'ארלס סנדרס פרס (סוף המאה ה-19) השתמש בהרחבה בלוגריתם הסיכויים. GA Barnard בשנת 1949 טבע את המונח הנפוץ "log-odds"; לוגריתם הסיכויים של אירוע הוא הלוג'יט של ההסתברות לאירוע.
השוואה עם פרוביט

קשורים קשר הדוק לפונקציית logit (ולמודל ה-logit) הם פונקציית probit ומודל probit. logit probit הן שתיהן פונקציות סיגמואידיות עם תחום בין 0 ל-1, מה שהופך את שתיהן לפונקציות קוונטיליות - כלומר, הפכים לפונקציית ההתפלגות המצטברת (CDF) של התפלגות הסתברות. למעשה, לוג'יט הוא הפונקציה הקוונטילית של ההתפלגות הלוגיסטית, בעוד probit היא הפונקציה הכמותית של ההתפלגות הנורמלית. הפונקציה probit  \Phi ^{-1}(x), איפה  \Phi (x) היא ה-CDF של ההתפלגות הנורמלית, כאמור:
כפי שמוצג בגרף בצד ימין, הלוג'יט והפרוביט דומות מאוד כאשר פרוביט בקנה מידה, כך שהשיפוע שלה ב- y = 0 תואם את שיפוע ה- logit . כתוצאה מכך, מודלים של פרוביט משמשים לפעמים במקום מודלים של לוגיט, כי עבור יישומים מסוימים (למשל, בסטטיסטיקה בייסיאנית) היישום קל יותר.
לקריאה נוספת

Ashton, Winifred D. (1972). The Logit Transformation: with special reference to its uses in Bioassay. Griffin's Statistical Monographs & Courses. Vol. 32. Charles Griffin. ISBN 978-0-85264-212-2.
הערות שוליים

↑  "LOG ODDS RATIO". nist.gov.
↑  "Logit/Probit" (PDF).
↑  J. S. Cramer (2003). "The origins and development of the logit model" (PDF). Cambridge UP.
↑  Stigler, Stephen M. (1986). The history of statistics : the measurement of uncertainty before 1900. Cambridge, Massachusetts: Belknap Press of Harvard University Press. ISBN 978-0-674-40340-6.
↑  Hilbe, Joseph M. (2009), Logistic Regression Models, CRC Press, p. 3, ISBN 9781420075779.
↑  Cramer, J. S. (2003), Logit Models from Economics and Other Fields, Cambridge University Press, p. 13, ISBN 9781139438193.
השוואה של פונקציית הלוג'יט עם פרוביט בקנה מידה (כלומר ה-CDF ההפוך של ההתפלגות הנורמלית ), השוואה  \operatorname {logit} (x) לעומת.  {\tfrac {\Phi ^{-1}(x)}{\,{\sqrt {\pi /8\,}}\,}}, מה שהופך את השיפועים להיות זהים במקור ה-y
מזרח יורקשייר

| --- | --- |
דגל מזרח יורקשייר

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  יורקשייר והאמבר
 בירת המחוז:  בוורלי 
 תאריך ייסוד:  היסטורי
 שטח:  2,479 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  602,327 (2020)
  ‑ צפיפות:  238 נפש לקמ"ר (2014)
 קואורדינטות:  53°55′00″N 0°30′00″W﻿ / ﻿53.916666666667°N 0.5°W﻿ / 53.916666666667; -0.5 
 אזור זמן:  UTC
 אתר בירת המחוז
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מזרח יורקשייר (באנגלית: East Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת. המחוז ממוקם באזור יורקשייר והאמבר. הוא כולל גם את העיר האל, על אף שהיא מוגדרת כיחידה שלטונית עצמאית.
האזור מאופיין באוכלוסייה כפרית והכלכלה מתבססת בעיקר על חקלאות ותיירות.
היסטוריה

לאחר תום עידן הקרח האחרון, היגרו ציידים-לקטים מן אירופה לבריטניה ובכך יישבו את האזור. סביבה זו נכבשה על ידי הצבא הוויקינגי הגדול בשנת 867. השלטון הסקנדינבי באזור הגיע לסיומו בשנת 954 עם מותו של השליט אריק הראשון, מלך נורווגיה. בשנת 1066 חל הכיבוש הנורמני של אנגליה על ידי ויליאם הראשון, מלך אנגליה.
בשנת 1847 נבנתה מערכת הרכבת האזורית. מערכת רכבות זו שימשה בעיקר את החקלאים עבור הפצת תוצרתם בשווקים.
המחוז עצמו הוקם באופן רשמי בשנת 1996.
פוליטיקה וממשל

מועצת המחוז מורכבת מכ-61 נציגים. נכון למרץ 2018 הרכב המועצה הוא:
המפלגה השמרנית- 51 נציגים
מפלגת הלייבור- 6 נציגים
UKIP- שלושה נציגים
המפלגה הליברל-דמוקרטית- 2 נציגים
עצמאיים- 5 נציגים
המחוז מורכב משבעה מחוזות בחירה לבית הנבחרים הבריטי. בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2010, המפלגה השמרנית נצחה בכארבעה מחוזות וזכתה בכ-37% מכלל הקולות. שלושת המושבים הנותרים אוישו על ידי נבחרי הלייבור, אשר זכתה בכ-29% מכלל הקולות. שאר המפלגות (הליברל דמוקרטית,UKIP, מפלגת הירוקים של אנגליה וויילס והמפלגה הלאומית הבריטית) זכו בכשליש מן הקולות.
דמוגרפיה

עד שנת 2009 היה מזרח יורקשייר המחוז הגדול באנגליה. בעקבות השינויים המבניים שנערכו באותה השנה, מזרח יורקשייר דורג כחמישי בשטחו ושישי בכמות תושביו. במחוז ישנו יש אחוז גדול מהממוצע של תושבים בני 40 ומעלה. שיעור הפשיעה במזרח יורקשייר נמוך מהממוצע.
ההרכב הדתי בשנת 2001 היה:
נוצרים- 79.67%
לא דתיים- 11.90%
מוסלמים- 0.27%
בודהיסטים- 0.13%
הינדים- 0.18%
יהודים- 0.13%
סיקים- 0.06%
אחר- 0.16%
לא ידוע- 7.5%