stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גולדה (סרט תיעודי)
הפקה

הסרט הופק על ידי שגיא בורנשטיין, אודי ניר, גאורג טשורטשנטהאלר (Georg Tschurtschenthaler) וכריסטיאן ביט (Christian Beetz). הוא הופק בסיועם של ארגונים שונים וביניהם ערוץ Arte והקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.
הערות שוליים

↑  התפקידים הנזכרים הם אלו שבהם שימשו האישים בתקופות הרלוונטיות לסרט.
ג'יימס מקארתי

ג'יימס מקארתי (באנגלית: James McCarthy; נולד ב-12 בנובמבר 1990 בגלאזגו שבסקוטלנד) הוא כדורגלן סקוטי-אירי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סלטיק.
קריירת מועדונים > המילטון אקדמיקל

מקארתי נולד בגלאזגו שבסקוטלנד. בשנת 2006 עלה לקבוצה הבוגרת של המילטון אקדמיקל, וב-30 בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק ליגה נגד קווין אוף דה סאות'. ב-6 בינואר 2007, בגיל 16 ו-55 ימים הבקיע מקארתי את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק במסגרת הגביע הסקוטי נגד ליווינגסטון, והפך לשחקן הצעיר ביותר שמבקיע שער בהיסטוריה של המילטון אקדמיקל.
ב-17 במאי 2008, לאחר עונה בה העפיל המועדון לליגה הראשונה, חתם מקארתי על חוזה ל-3 שנים במועדון. בעונת 2008/2009 זכה בתואר השחקן הצעיר של העונה בליגה.
קריירת מועדונים > ויגאן את'לטיק

ב-16 ביולי 2009 אישרה המילטון אקדמיקל הצעה על מקארתי מויגאן את'לטיק מהפרמייר ליג, ו-5 ימים לאחר מכן הוא השלים את המעבר וחתם על חוזה ל-5 שנים. ב-22 באוגוסט ערך מקארתי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-74 בהפסד 0–5 למנצ'סטר יונייטד במסגרת המחזור השלישי בליגה. ב-2 בינואר 2010 הבקיע מקארתי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-63 בניצחון 1–4 על האל סיטי במסגרת הסיבוב השלישי של הגביע האנגלי. ב-16 בינואר 2010 הבקיע מקארתי את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, שער בדקה ה-60 בניצחון 0–2 על וולברהמפטון וונדררס במסגרת המחזור ה-22.
את עונת 2010/2011 פתח מקארתי באופן מרשים, אך ב-23 באוקטובר 2010 נפצע במשחק ליגה מול בולטון וונדררס והושבת לשלושה חודשים. ב-25 בינואר 2011 חזר מקארתי למגרשים והבקיע שער במשחק ליגה נגד אסטון וילה.
בחודש אוגוסט 2012 חתם מקארתי על חוזה חדש ל-5 שנים במועדון. הוא היה חלק מהקבוצה שזכתה שניצחה את מנצ'סטר סיטי בגמר הגביע האנגלי לעונת 2012/2013.
קריירת מועדונים > אברטון

ב-2 בספטמבר 2013 עבר מקארתי לאברטון מהפרמייר ליג בעקבות מאמנו בויגאן את'לטיק, רוברטו מרטינס, וחתם על חוזה לטווח ארוך בעסקה ששווייה 13 מיליון ליש"ט. ב-14 בספטמבר 2013 ערך מקארתי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-66 בניצחון 0–1 על צ'לסי במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-11 במאי 2014 הבקיע מקארתי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה התשיעית בניצחון 0–2 על האל סיטי במסגרת המחזור ה-38 והאחרון בליגה. בעונתו הראשונה במועדון, בה השיגה אברטון 72 נקודות בליגה, שיא מועדון, היה מקארתי לשחקן מפתח.
בינואר 2018 שבר מקארתי את רגלו כאשר ניסה לחסום את בעיטתו של החלוץ היריב סלומון רונדון. בשל פציעה זו נעדר ממשחק במשך כמעט שנה.
קריירת מועדונים > קריסטל פאלאס

ב-7 באוגוסט 2019 לאחר שש שנים באברטון חתם מקארתי בקריסטל פאלאס.
קריירת מועדונים > סלטיק

ב-3 באוגוסט 2021 חתם לארבע שנים בסלטיק.
קריירה בינלאומית

בגיל 16 נענה מקארתי להזמנה לייצג את אירלנד בזירה הבינלאומית, אפשרות לה זכה בשל קשרים משפחתיים למדינה. הוא שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אירלנד.
בחודש פברואר 2010 זומן מקארתי לראשונה לנבחרת אירלנד הבוגרת למשחק ידידות נגד נבחרת ברזיל. ב-2 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 באותו משחק, בו הפסידה נבחרת אירלנד בתוצאה 0–2. בהמשך, לא נכלל מקארתי בסגל הנבחרת למשחק במסגרת גביע האומות (אנ') 2011 נגד נבחרת ויילס, מה שהוביל לשמועות לפיהן יחליט מקארתי לשחק בנבחרת סקוטלנד, שכן הופעותיו בנבחרות הצעירות של אירלנד או במשחק ידידות בנבחרת הבוגרת אינן מספיקות לכך שיחויב לשחק בנבחרת אירלנד לעד.
בחודש מרץ 2011 נפתרה הבעיה, כאשר נענה מקארתי לזימון למשחקה של נבחרת אירלנד מול נבחרת מקדוניה במסגרת מוקדמות יורו 2012. באותו משחק נכנס כמחליף במקומו של רובי קין וערך את הופעת הבכורה התחרותית שלו.
מקארתי שיחק בתשעה מתוך עשרת המשחקים של נבחרת אירלנד במסגרת מוקדמות יורו 2016, טורניר אליו לא העפילה הנבחרת.
תארים

הגביע האנגלי (1): 2012/2013
ליגת העל הסקוטית (2): 2021/2022, 2022/2023
גביע הליגה הסקוטית (1): 2021/2022
הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית: 2007/2008
ג'ולייט ריילנס

| --- | --- |

ריילנס בטקס פרס פיבודי ה-74
 לידה:  26 ביולי 1979 (בת 45) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Juliet van Kampen 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (2002) 
 בן או בת זוג:  כריסטיאן קמרגו (2008–?) 
 http://www.julietrylance.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ולייט ריילנס (באנגלית: Juliet Rylance; נולדה ב-26 ביולי 1979) היא שחקנית ומפיקה אנגלייה, הידועה מהופעתה בסרט הדרמה "יום וליל".
ביוגרפיה

ריילנס נולדה בשם ג'ולייט ואן קמפן בהמרסמית' שבלונדון, למלחינה קלייר ואן קמפן והאדריכל כריס ואן קמפן. אחותה הצעירה נטשה הייתה יוצרת קולנוע.
הוריה התגרשו כשהייתה בת שבע, ואמה התחתנה אחר כך עם השחקן מארק ריילנס. היא למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
ביוגרפיה > קריירה

תפקידה הגדול הראשון של ריילנס אחרי שסיימה את הלימודים ב-RADA היה בדמות מדיאה במחזה "אמבטיה. מיטה. פארק" מאת ניל לביוט בתיאטרון יוניון בלונדון. בהמשך שיחקה בתפקיד פרדיטה במחזה "אגדת חורף", ובתפקיד קרסידה ב"טרוילוס וקרסידה" בתיאטרון שייקספיר גלוב. היא גילמה את הסופרת מרי סידני במחזה "I Am Shakespeare" שכתב אביה החורג מארק ריילנס וביים מתיו וורקוס בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר ובסיור הופעות. באותה שנה יחד עם דייוויד סטורזקר ותמרה הארווי הקימה חברת הפקה משלה בשם "Theater of Memory". היא כיכבה בהפקות של החברה במחזות "רומיאו ויוליה" ו"אמבטיה. מיטה. פארק" בתפקיד יוליה ומדיאה בהתאמה.
ב-2009 גילמה ריילנס את דזדמונה במחזה "אותלו" בתיאטרון בעיר ניו יורק. על הופעתה הייתה מועמדת לפרס לוסיל לורטל. אחר כך הופיעה בפרויקט של סם מנדס, מיזם משותף של האקדמיה למוזיקה בברוקלין ותיאטרון אולד ויק בלונדון. היא שיחקה בתפקידי רוזלינד ומירנדה לצדו של בעלה שגילם את אולנדו ואריאל בהתאמה. ב-2010 זכתה ריילנס בפרס אובי על הופעתה בתפקיד רוזלינד.
ב-2012 כיכבה ריילנד בסרט האימה "רוח זדונית". ב-2013 שיחקה והפיקה את הסרט "Days and Nights" המבוסס על המחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב. בעלה כתב וביים את הסרט.
מ-2014 עד 2015 שיחקה ריילנס בדרמה הרפואית "הניק" של רשת סינמקס.
ב-2017 הופיעה ריילנס בסדרה "מקמאפיה בתפקיד רבקה, ארוסתו של אלכס גודמן (ג'יימס נורטון).
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2008 התחתנה ריילנד עם השחקן כריסטיאן קמרגו בבניין העירייה של ניו יורק. השניים הכירו כשעבדו עם אביה החורג מארק ריילנס בתיאטרון שייקספיר גלוב.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | רוח זדונית | טרייסי אוזוולט |  |
| 2012 | פרנסיס הא | ג'אנל |  |
| 2013 | יום וליל | אווה | גם מפיקה |
| 2017 | נשמה של כלב | אליזבת' |  |
| 2017 | Love After Love | רבקה |  |
| 2020 | The Artist's Wife | אנג'לה סמיתסון |  |
| 2024 | המרוץ לניצחון של ארתור (אנ') | הלנה לייט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014–2015 | הניק | קורנליה רוברטסון | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
| 2015 | The Mystery of Matter | מארי קירי | פרק: "Unruly Elements" |
| 2016 | אמריקן גותיק | אליסון | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2018 | מקמאפיה | רבקה הרפר | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2020–2023 | פרי מייסון | דלה סמית' | תפקיד ראשי (2 עונות); 16 פרקים |
תפקידים בתיאטרון

| שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| אגדת חורף | The Winter's Tale | פרדיטה | תיאטרון שייקספיר גלוב |
| טרוילוס וקרסידה | Troilus and Cressida | קרסידה | תיאטרון שייקספיר גלוב |
| אמבטיה. מיטה. פארק | Bash: Latter-Day Plays | מדאה | טרפלגר סטודיוס, לונדון |
|  | I Am Shakespeare | מרי סידני | תיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר וסיור הופעות |
| רומיאו ויוליה | Romeo and Juliet | יוליה | מידל טמפל הול, לונדון |
| אותלו | Othello | דזדמונה | מועמדות לפרס לוסיל לורטל לשחקנית הטובה ביותר |
| כטוב בעיניכם | As You Like It | רוזלינד | Bridge Project זכייה בפרס אובי |
| הסערה | The Tempest | מירנדה | Bridge Project |
| שלוש אחיות | Three Sisters | אירינה | Classic Stage Company |
| גן הדובדבנים | The Cherry Orchard | וריה | Classic Stage Company |
| איבאנוב | Ivanov | סשה | Classic Stage Company |
גביע איסטנבול

| --- | --- |

סמליל הטורניר
 מיקום:  טורקיהאיסטנבול, טורקיה
 קטגוריה:  בינלאומית
 משטח:  חימר/ פתוח
 הגרלה:  32M/32Q/16D
 סך פרסים:  $220,000
 האתר הרשמי
גביע איסטנבול הוא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב העולמי לנשים (WTA) הנערך מאז שנת 2005 בעיר איסטנבול שבטורקיה. במסגרת הטורניר מתנהלים המשחקים על מגרשי חימר פתוחים.
בין הזוכות המפורסמות בעבר: ונוס ויליאמס וילנה דמנטייבה.
אלופות עבר > יחידות

| שנה | אלופה | יריבה בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | ארצות הברית ונוס ויליאמס | צ'כיה ניקול ואידישובה | 3-6, 2-6 |
| 2006 | ישראל שחר פאר | רוסיה אנסטסיה מיסקינה | 6-1, 3-6, 6-7(3) |
| 2007 | רוסיה ילנה דמנטייבה | צרפת ארוואן רזאי | 6-7(5), 0-3 - רזאי פרשה. |
| 2008 | פולין אגניישקה רדוונסקה | רוסיה ילנה דמנטייבה | 3-6, 2-6 |
| 2009 | רוסיה ורה דושבינה | צ'כיה לוציה הראדצקה | 0-6, 1-6 |
| 2010 | רוסיה אנסטסיה פבליוצ'נקובה | רוסיה ילנה וסנינה | 7-5, 5-7, 4-6 |
אלופות עבר > זוגות

| שנה | אלופות | יריבות בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | ספרד מרטה מאררו  איטליה אנטונלה סרה זאנטי | אוסטריה דניאלה קלמנשיץ  אוסטריה סנדרה קלמנשיץ | 4-6, 0-6 |
| 2006 | אוקראינה אלונה בונדרנקו  בלארוס אנסטסיה יקימובה | הודו סניה מירזה  אוסטרליה אלישיה מוליק | 2-6, 4-6 |
| 2007 | פולין אגניישקה רדוונסקה  פולין אורשולה רדוונסקה | הרפובליקה הסינית יונג-ג'אן צ'אן  הודו סניה מירזה | 1-6, 3-6 |
| 2008 | ארצות הברית ג'יל קרייבאס  בלארוס אולגה גובורצובה | ניו זילנד מרינה ארקוביץ'  סלובניה פולונה הרצוג | 1-6, 2-6 |
| 2009 | צ'כיה לוציה הראדצקה  צ'כיה רנאטה ווראצ'ובה | גרמניה יוליה גורגס  שווייץ פטי שנידר | 6-2, 3-6, [10-12] |
| 2010 | יוון אלני דנילידו  גרמניה יסמין וור | רוסיה מריה קונדראטייבה  צ'כיה ולדימירה אולירובה | 4-6, 6-1, [9-11] |
גבעול

ערך זה עוסק בחלק בצמח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .

גִבְעוֹל הוא איבר בצמח ממנו צומחים בדרך כלל העלים. בצמחים מסוימים צומח מתחת לכל עלה ניצן, ממנו נוצר פרח קטן שגם הוא גדל על הגבעול, ולאחר מכן פרי. הגבעול הראשי בצמח נקרא גזע, במיוחד בעצים.
בראשו של הגבעול ישנו עלה הגביע שמחזיק את הפרח.
תפקידו העיקרי של הגבעול הוא הובלת חומרי מזון בסיסיים, לאחר ששורש הצמח קלט אותם, והעברתם לצינורות הובלה, ומשם לכל חלקי הצמח. ישנו תפקיד נוסף לגבעול והוא להחזיק עליו את שאר חלקי הצמח.
סוגי גבעולים:
גבעול מעוצה - גבעול קשה שאם יכופף בחוזקה, יישבר.
גבעול עשבוני - גבעול רך וגמיש המסוגל להתכופף בקלות.
גבעולים מסוימים ניתנים לאכילה כגון: בצל ירוק וסלרי.
מבנה הגבעול

הגבעול מורכב ממספר צינוריות דקות להובלת חומרים לתאי הצמח:
צינורות עצה להובלת תמיסות המלחים.
צינורות שיפה להובלת תמיסות הסוכר. חתך רוחב בגבעול של צמח חד שנתי (פשתן), Ep - אפידרמיס, C- קליפה, BF - סיבים, X- עצה, Pi - ליבה, P-שיפה
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
גביע איגוד השופטים בכדוריד

| --- | --- |

 שם מלא:  גביע ווינר-שופטים בכדוריד
 כינוי:  גביע ווינר שופטים בכדוריד
 תחום:  כדוריד
 ארגון:  איגוד הכדוריד בישראל
 מדינות:  ישראל
 אלופה נוכחית:  הפועל אשדוד (2024/2025)
 מפעל גבוה:  גביע המדינה בכדוריד 
 מפעל מקביל:  גביע המדינה בכדוריד
 
גביע איגוד השופטים בכדוריד הוא המפעל השלישי בחשיבותו לכדוריד בישראל, אחרי ליגת העל בכדוריד וגביע המדינה בכדוריד. המפעל הוא תחרות גביע הרשמית של ישראל בענף הכדוריד, בניהול וארגון של איגוד הכדוריד בישראל ובחסות איגוד שופטי הכדוריד. טורניר ההכנה לעונה מוקדש לזכרו של משה מויזס רש.
השיטה

המשחקים משוחקים לפני כל פתיחת עונה בליגת העל כטורניר הכנה לעונה הסדירה.
משחקי המפעל משוחקים בשיטת נוקאאוט, כאשר המנצחת עולה לשלב הבא והמפסידה מודחת מהמפעל. במפעל משתתפות כל קבוצות הכדוריד הרשומות בליגת העל בכדוריד. במפעל 4 סיבובים סה"כ: סיבוב ראשון, רבע גמר, חצי גמר וגמר.
מחזיקות הגביע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| עונה | מחזיקת הגביע | סגנית | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2024/2025 | הפועל אשדוד | א.ס. רמת השרון | 29:32 |
| 2023/2024 | א.ס. רמת השרון | הפועל אשדוד |  |
| 2022/2023 | הפועל אשדוד | מכבי ראשון לציון | 26:33 |
| 2021/2022 | הפועל אשדוד | הפועל קריית אונו | 26:31 |
2020/2021: התקיים רק השלב הראשון
2019/2020: לא התקיים
| 2018/2019 | א.ס. רמת השרון | א.כ. נס ציונה | 25:27 |
| 2017/2018 | מכבי ראשון לציון | הפועל אשדוד | 22:26 |
| 2016/2017 | מכבי ראשון לציון | א.ס. רמת השרון | 21:25 |
| 2015/2016 | הפועל אשדוד | א.ס. רמת השרון | 23:27 |
| 2014/2015 | מכבי תל אביב | הפועל אשדוד | 28:34 |
| 2013/2014 | הפועל ראשון לציון | מכבי תל אביב | 27:28 |
| 2012/2013 | מכבי תל אביב | הפועל ראשון לציון | 26:28 |
| 2011/2012 | מכבי ראשון לציון | א.כ. נס ציונה | 18:23 |
| 2010/2011 | הפועל ראשון לציון | אס"א תל אביב | 23:36 |
| 2009/2010 | אס"א תל אביב | מכבי תל אביב | 22:26 |
| 2008/2009 | מכבי ראשון לציון | אס"א תל אביב | 20:28 |
1 2  הטורניר בוטל עקב התפרצות מגפת הקורונה העולמית ועצירת התחרויות.
ג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד

ג'ון הראשון, דוכס בדפורד (20 ביוני 1389 – 14 בספטמבר 1435) היה אחיו של הנרי החמישי, מלך אנגליה, שעם עלותו על כס המלוכה ב-1414 העניק לו את התארים רוזן קנדאל וריצ'מונד ודוכס בדפורד. אחרי מות הנרי החמישי ב-1422, בדפורד נאבק באחיו המפרי, דוכס גלוסטר על כתר ממלכת אנגליה. בדפורד הוכרז למושל צרפת שהייתה תחת כיבוש אנגלי, ובנו הפעוט בן השנה של הנרי החמישי, הנרי השישי, הוכרז למלך אנגליה וצרפת.
בדפורד היה בן בריתו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה, נגד שארל יורש העצר הצרפתי (שארל השביעי, מלך צרפת לעתיד) ב- 14 ביוני 1423 נשא בדפורד לאישה את אן מבורגון, אחותו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה, בעיר טרואה (כיום בחבל שמפאן-ארדן בצרפת). בתקופה זו צרפת סבלה מחוסר ביטחון בדרכים ומכנופיות שודדים. האיכרים נמלטו אל הערים שלא אבו לפתוח בפניהם את שעריהן, והאיכרים עצמם נאלצו להפוך לשודדים. ההרס היה נורא ומאות אלפים מתו מרעב וממגפה.
בדפורד נחל ניצחונות על הצרפתים, התקדם אל עבר אורליאן, עיר המפתח שעל הנהר לואר, ומשם קיווה לתקוף את העיר בורז' שבמרכז צרפת, שהייתה מקום מושבו של יורש העצר שארל. הוא שם מצור על אורליאן במשך שישה חודשים ב-1429, אולם אז הופיעה ז'אן ד'ארק שבמנהיגותה נחלו הצרפתים ניצחות על האנגלים. ב-1430 ז'אן ד'ארק נתפסה בידי הבורגונדים בעיר קומפיין שמצפון לפריז, ונמכרה לבני בריתם האנגלים. בדפורד גרם להעלאתה על המוקד בעיר רואן שבנורמנדיה ב-30 במאי 1431, ואחרי כן ערך טקס הכתרה להנרי השישי בפריז.
ב-1432 מותה של אן מבורגון, אשתו של בדפורד, שחרר את הבורגונדים מבריתם עם אנגליה, ופיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה רצה בשלום עם הצרפתים. לצורך זה נערכו שיחות ב-1435 בעיר אראס (כיום בחבל נור-פה דה קאלה בצפון צרפת) שהסתיימו ללא תוצאות בגלל התנגדות האנגלים, ופיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה חתם שם על הסכם שלום נפרד עם שארל שבינתיים נמשח והוכתר כשארל השביעי, מלך צרפת. באותה שנה בדפורד נפטר ונקבר בקתדרלה של רואן. מותו סימן את שחרורה של פריז שמרדה באנגלים ב-1436 ונשבעה אמונים למלך שארל השביעי.
הדוכס מבדפורד היה פטרון האמנים והזמין אצלם כתבי יד מאוירים. שמו קשור בכתבי יד חשובים מן המאה החמש עשרה, ובהם "ספר השעות של בדפורד". שמו קשור גם בהקמת האוניברסיטה של העיר קאן שבנורמנדיה ב-1432.
ג'ון בדפורד מופיע במחזהו של שייקספיר "הנרי החמישי".
גבריאל אלמונד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בינואר 1911 רוק איילנד, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בדצמבר 2002 (בגיל 91) פסיפיק גרוב, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדע המדינה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו (1938) 
 מנחה לדוקטורט:  הרולד לאסוול 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון (1951–1959)  אוניברסיטת ייל (1947–1951)  אוניברסיטת ייל (1959–1963)  ברוקלין קולג' (1939–1942)  אוניברסיטת סטנפורד (1963–1993)  אוניברסיטת טוקיו 
 תלמידי דוקטורט:  G. Bingham Powell, Jr., Richard Fagen 
 פרסים והוקרה:  Nevitt Sanford Award for Outstanding Professional Contributions to Political Psychology (1983)  Karl Deutsch Award (1997)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
גבריאל אברהם אלמונד (באנגלית: Gabriel Abraham Almond; ‏12 בינואר 1911 - 25 בדצמבר 2002) היה חוקר מדע המדינה אמריקאי, שנודע בייחוד בשל עבודתו החלוצית בחקר הפוליטיקה ההשוואתית, הפיתוח הפוליטי, והתרבות הפוליטית.
ביוגרפיה

אלמונד נולד ברוק איילנד, אילינוי, והיה בנם של מהגרים מרוסיה ומאוקראינה. הוא עשה את חוק לימודיו האוניברסיטאיים באוניברסיטת שיקגו ועבד בצוותא עם מדען המדינה הרולד לסוול. הוא השלים את הדוקטורט שלו ב-1938, אולם הדיסרטציה שלו "פלוטוקרטיה ופוליטיקה בעיר ניו יורק", פורסמה לראשונה רק ב-1998, מכיוון שהיא כללה אזכורים שלא היו מחמיאים לג'ון ד. רוקפלר, שהיה מיטיבה של שיקגו.
אלמונד לימד בברוקלין קולג' (כיום שייך לאוניברסיטת העיר ניו יורק) משנת 1939 עד 1942. כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם השנייה, הצטרף אלמונד למשרד המידע המלחמתי של ארצות הברית (United States Office of War Information), ניתח את תעמולת האויב, ונעשה אחראי על יחידת שפירשה את מודיעין האויב. לאחר המלחמה, עבד אלמונד בגוף שסקר את מדיניות ההפצצה האמריקאית בגרמניה בתקופת המלחמה (U.S. Strategic Bombing Survey).
אלמונד שב לחיים האקדמיים ב-1947 והורה באוניברסיטת ייל (1951-1947 ו-1963-1959), באוניברסיטת פרינסטון (1959-1951) ובאוניברסיטת סטנפורד (1993-1963). הוא עמד בראש הפקולטה למדע המדינה בסטנפורד מ-1964 עד 1969 ושימש כפרופסור אורח באוניברסיטאות טוקיו, אוניברסיטת בלו הוריזונטה בברזיל וקייב. אלמונד פרש ב-1976 מאוניברסיטת סטנפורד כפרופסור אמריטוס, אולם המשיך לכתוב וללמד עד יום מותו.
אלמונד עמד שנים רבות בראש ועדה לפוליטיקה משווה של 'מועצת המחקר של מדע המדינה' (Social Science Research Council) וכיהן כנשיא 'איגוד מדע המדינה האמריקני' (American Political Science Association) ‏ (APSA) בין השנים 1965–1966. בשנת 1981 העניק לו 'איגוד מדע המדינה האמריקני' את פרס ג'יימס מדיסון, שניתן לחוקרי מדע המדינה אשר הייתה להם "תרומה ייחודית למחקר" במהלך הקריירה שלהם.
עבודתו

אלמונד הרחיב את שדה המחקר של מדע המדינה בשנות החמישים בהכניסו לתוך עבודתו גישות מדיסציפלינות אחרות במדעי החברה, כמו סוציולוגיה, פסיכולוגיה, ואנתרופולוגיה. הוא המיר את תחומי עניינו ממדיניות חוץ למחקר שיטתי בפיתוח ובתרבות של הפוליטיקה המשווה. שדה מחקרו כיסה לבסוף סוגיות רבות, בכללן פוליטיקה של ארצות מתפתחות, קומוניזם ופונדמנטליזם דתי.
אלמונד היה סופר פורה, הוציא לאור 18 ספרים ומאמרים רבים בכתבי עת וכתב ביחד עם מחברים שותפים רבים אחרים. עבודתו המפורסמת ביותר היא ספרו "תרבות אזרחית" (The Civic Culture), שהתפרסם ב-1963, אותו כתב ביחד עם סידני ורבה. הספר הפך לפופולרי את הרעיון של "התרבות הפוליטית" - מושג שנושא אופי לאומי ואף מתאר כיצד אנשים בוחרים מנהיגים - כהיבט יסודי של החברה. אלמונד וורבה ערכו הבחנה בין תרבויות פוליטיות שונות בהתאם לרמת ולסוג ההשתתפות הפוליטית שלהן ולגישת האנשים כלפי הפוליטיקה. "התרבות הפוליטית" היה אחד המחקרים הראשונים שנעשו בהיקף רחב וחוצה לאומים במדע המדינה והיוו תמריץ לעריכתם של מחקרים משווים נוספים אודות הדמוקרטיה.
אלמונד תרם גם במישור התאורטי בעבודתו על הפיתוח הפוליטי. הוא כתב בנושא ספר בשם "פוליטיקות משוות: גישה התפתחותית" (Comparative Politics: A Developmental Approach), ביחד עם ג. בינגהם פאואל, אשר התפרסם ב-1966. בספרם הם הציעו דרכים תרבותיות וישימות מגוונות על מנת לאמוד את ההתפתחות של החברות. בשנות השישים והשבעים, גישתו של אלמונד הגדירה את הפוליטיקה המשווה.
תאוריית שלושת הקהלים של אלמונד

בספרו משנת 1950 "הציבור האמריקני ומדיניות החוץ" (The American People and Foreign Policy), טען אלמונד שקיימות שלוש דעות בציבוריות האמריקנית:
הציבור הכללי שהוא הרוב שעניינו הציבורי הוא מועט והוא דואג בעיקר לענייניו האישיים. לדוגמה, ציבור זה מגלה עניין מועט במדיניות החוץ, אלא אם כן הארץ מצויה במלחמה או במשבר בינלאומי.
הציבור הקשוב, שהוא מיעוט המונה את המשכילים והמתעניינים בנושאים פוליטיים מופשטים יותר, כגון מדיניות החוץ. הם הקהל שאליו פונה האליטה, ובתמורה לכך הציבור הקשוב הזה מנחיל השקפות שמחלחלות לציבור הכללי.
אליטה, המונה מתי מעט של אנשים בעלי השפעה רבה המעורבים בפוליטיקה, לעיתים תכופות באופן מקצועי. אלו הם חברי קונגרס, פקידי ממשלה, ועיתונאים בכירים המגבשים דעות לגבי מדיניות החוץ והפנים ומעבירים אותם לציבור הכללי ולציבור הקשוב.
פרסומים נבחרים

קנאות דתית מודרנית: יהדות, נצרות, אסלאם, הינדואיזם אוסאמה בן לאדן, עמנואל סיון, גבריאל א' אלמונד וסקוט אפלבי. תרגמה מאנגלית: צביה נרדי, עריכה מדעית: שאול משעל. הוצאת מרכז חיים הרצוג לחקר המזרח התיכון והדיפלומטי, 2004.
"Aggressive Behavior by Clients Toward Public Relief Administrators: A Configurative Analysis." 1934. American Political Science Review 28(4): 643-655. (with Harold D. Lasswell).
The American People and Foreign Policy. 1950. Harcourt, Brace.
The Appeals of Communism. 1954. Princeton University Press.
The Politics of the Developing Areas. 1960. Princeton University Press. (edited with James S. Coleman).
The Civic Culture: Political Attitudes and Democracy in Five Nations. 1963. Princeton University Press. (with Sidney Verba).
"Political Theory and Political Science." 1966. American Political Science Review 60(4): 869-879.
Comparative Politics: A Developmental Approach. 1966. Little, Brown. (with G. Bingham Powell, Jr.).
Comparative Politics Today: A World View. 1974. Little, Brown. (editor).
Crisis, Choice, and Change: Historial Studies of Political Development. 1975. Little, Brown. (edited with Scott Flanagan and Robert Mundt).
The Civic Culture Revisited. 1980. Little, Brown. (edited with Sidney Verba.(
"The Return to the State." 1988. American Political Science Review 82(3): 853-874.
A Discipline Divided: Schools and Sects in Political Science. 1990. Sage.
Strong Religion: The Rise of Fundamentalisms Around the World. 2003. University of Chicago Press. (with R. Scott Appleby, and Emmanuel Sivan).
Polling, Policy, and Public Opinion: The Case Against Heeding the "Voice of the People". 2002. Weissberg, Robert. New York, Palgrave.
בריאנה רולינס

בריאנה רולינס-מקניל (באנגלית: Briana Rollins-McNeal; נולדה ב-18 באוגוסט 1991) היא אתלטית אמריקאית. האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), אלופת העולם (מוסקבה 2013) ובעלת התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים בריצת 100 מטר משוכות (12.26 שניות), 6 מאיות השנייה איטי משיא העולם של בת ארצה קנדרה הריסון (12.20 שניות).
ביוגרפיה

רולינס מתאמנת באוניברסיטת קלמנזון שבדרום קרוליינה בהדרכת לורנס ג'ונסון, זכתה 3 פעמים בתואר אליפות NCAA ובגביע באוורמן.
ביוגרפיה > 2012

באליפות ארצות הברית באתלטיקה שהיוותה את המבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון שנערכה ביוג'ין שבאורגון ב-23 ביוני 2012 סיימה רולינס במקום שישי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.94 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה את התוצאה השנייה בטיבה בשיא אישי חדש של 12.70 שניות.
ביוגרפיה > 2013 > אלופה ושיאנית ארצות הברית

באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין שבאורגון ב-8 ביוני 2013 זכתה רולינס במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא מכללות חדש של 12.39 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית באתלטיקה שמהווה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכה בדה מוין שבאיווה ב-22 ביוני היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא אמריקאי חדש של 12.26 שניות, שיפור לשיא של גייל דיברס (12.33 שניות). תוצאה זו היא התוצאה המהירה בעולם ב-21 השנים האחרונות והתוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים. כבר בשלב המוקדמות, היא השוותה את השיא האמריקאי של דיברס (12.33 שניות).
ביוגרפיה > 2013 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה  של 12.44 שניות, לפני סאלי פירסון מאוסטרליה (12.50 שניות) וטיפני פורטר מבריטניה (12.55 שניות).
ביוגרפיה > 2016

באליפות העולם באולם שהתקיימה בפורטלנד, אורגון במרץ 2016 זכתה רולינס במדליית כסף בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.82 שניות, לפני בת ארצה ניה אלי (7.80 שניות) וטיפני פורטר (7.90 שניות).
ביוגרפיה > 2016 > אלופה אולימפית

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 ניצחה רולינס את ריצת ה-100 מטר בתוצאה של 12.34 שניות ונכללה בנבחרת ארצות הברית למשחקים האולימפיים. במשחקים האולימפיים עצמם, היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.48 שניות, לפני בנות ארצה ניה אלי (12.59 שניות) וקריסטי קסטלין (12.61 שניות).
בינואר 2021 הושעתה רולינס על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית בחשד לשיבוש בדיקות סמים. היא הורחקה מתחרויות למשך חמש שנים. רולינס ערערה על ההחלטה. ביוני היא השתתפה במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו ביוג'ין אורגון וסיימה במקום שני בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.51 שניות. השתתפותה באולימפיאדה מותנית בתוצאות ערעורה.
שיאים אישיים

ריצת 60 מטר משוכות: 7.78 שניות (2013)
ריצת 100 מטר משוכות: 12.26 שניות (2013)
ריצת 200 מטר: 23.04 שניות (2013)
בת (אלה)

בת הייתה אלה במיתולוגיה המצרית. מתוארת כבעלת פנים אנושיות עם אוזני פרה וקרניים. בתקופת הממלכה התיכונה, זוהתה האלה עם חתחור אלת היופי האהבה והמוזיקה. הסגידה לבת מתוארכת לזמנים מוקדמים וייתכן כי מקורותיה ברעיית בקר בתקופה הפלאוליתית המאוחרת. בת הייתה נחשבת לפטרונת העיר השש, נום במצרים העליונה הידועה גם בשמות "הו" ו"דיאוספוליס פרבה".
ייתכן שהשם בת נובע מהמילה "בַ" בתוספת הסיומת הנקבית "ת" בדקדוק המצרי העתיק. המילה "בַ" פירושה אישיות האדם ונשמתו, ומקושרת סמנטית למושגים כוח, ואל.
תיאורי בת נדירים יחסית בציורים ופיסולים, אך בכמה חפצים בולטים, כגון חלקה העליון של פלטת נערמר, קיימים תיאורים שלה כצורת בהמה. במקומות אחרים היא מצטיירת כשור שמימי המוקף בכוכבים או כאישה אנושית. על קמעות תוארה בת כבעלת פרצוף אנושי, אך עם תכונות שור, כאוזני פרה וקרניים מתעקלות.
בת מזוהה עם סיסטרום, ומרכז פולחנה היה במקום בשם "אחוזת סיסטרום". סיסטרום הוא כלי נגינה, בצורת ההירוגליף ענח', שהיה אחד מכלי הקודש השימושיים ביותר במקדשים מצריים עתיקים. חלק מכלים כללו תיאורים על ראשה וצווארה של בת.
ראו גם

אלוהויות במצרים העתיקה