stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גורן אגמון
ממחזותיה

תיאטרון צוותא: "אישה כמו גירפה" (1978), "שפאר: עלייתו ונפילתו של כלב" (1979), "כבוד השופטת" (1980)
תיאטרון הבימה: "כמו ציפור בודד על גג" (1979), "חתול רחוב" (2004)
תיאטרון חיפה: "ארצה" (1981)
תיאטרון הספרייה: "בתוך בקבוק" (1991)
תיאטרון הקאמרי: "הריון" (1985)
פסטיבל עכו: "התוכים של יחזקאל" 1988)
פסטיבל חיפה להצגות ילדים ונוער: "החבורה" (1987)
תיאטרון בית ליסין: "היורשת" (1996, 2018), "הקונצרט" (1998), "מבזק חדשות" (2000), "מכתב לנועה" (2001), "קיסריה - סוף שבוע" (2004), "קפה ערבה" (2006), "עלמה ורות" (2008), "אמא מאוהבת" (2010), "בית מרקחת שטרן בלום" (2014).
תיאטרון קומיקון: "האי של ליאור" (2007)
תיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער: "אני ואחי הקטן", "הרפתקאה מופלאה", "המעפילים הקטנים", "ארץ הסבאים", "זהירות עם הכדור", "זאב בודד".
תיאטרון פסיק: "מאחורי הגדר" (2014), על פי סיפור בשם זהה מאת חיים נחמן ביאליק.
תיאטרון מדיטק: "סוד הגן הנעלם" (2007).
פרסים

פרס המחזאי המצטיין בפסטיבל חיפה להצגות ילדים לשנת 1993, עבור המחזה "החבורה".
פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2001 בקטגוריית מחזאית השנה ("מכתב לנועה").
פרס ראש הממשלה לסופרים ומחזאים לשנת 2007.
הערות שוליים

↑  המחזה "כמו ציפור בודד על גג" באתר ארכיון הבימה (ארכיון)
↑  ציפי שוחט, מחזה חדש של גורן אגמון עולה בבית לסין, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2001
↑  אביב לביא, חצה את הקו הירוק, באתר הארץ, 16 בפברואר 2004
↑  ציפי שוחט, קפה ערבה, באתר הארץ, 22 בפברואר 2006
↑  על פי ספרו של אלברט שפאר, "בתוככי הרייך השלישי"
↑  מיכאל הנדלזלץ, בסוף זה מסתדר, איכשהו, באתר הארץ, 9 ביוני 2004
ציפי שוחט, חתול רחוב, באתר הארץ, 20 בינואר 2004
↑  שוש אביגל, בתוך בקבוק, חדשות, 7 ביוני 1991
↑  עירית נחמני, ־׳הצורר להתחבר, הפחד להתמסר", חדשות, 6 בנובמבר 1988
תלמה אדמון, ההריון של גורן אגמון, מעריב, 11 בנובמבר 1988
↑  עיבוד מחודש למחזה עלה בתיאטרון בית ליסין בחודש מאי 2018
↑  נילי ברקן, ‏התבגרה, נועה, באתר גלובס, 22 בינואר 2002
↑  ציפי שוחט, קיסריה - סופ"ש, באתר הארץ, 2 במאי 2004
↑  ביקורות:
מיכאל הנדלזלץ, על חברת אנשים וחולשותיהם, באתר הארץ, 16 באפריל 2006
איתן בר-יוסף, עכבר העיר תל אביב, הפסקת קפה, באתר הארץ, 28 במאי 2006
↑  מיכאל הנדלזלץ, ככה הם, באתר הארץ, 26 ביוני 2008
ציפי שוחט, עלמה ורות, באתר הארץ, 28 באפריל 2008
↑  מיכאל הנדלזלץ, "אמא מאוהבת": בזבוז של ערב בתיאטרון, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2010
↑   מיכאל הנדלזלץ, "בית מרקחת שטרן-בלום": מחזה לפי מרשם, באתר הארץ, 18 במאי 2014
↑   מיכאל הנדלזלץ, "מאחורי הגדר": יוסי בכינור ופסי בתוף, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2014
↑  יואב בירנברג, הילדים בחרו במלך היפוטטוס - 130 אלף צפו בחיפה בפסטיבל הצגות הילדים, חדשות, 11 באפריל 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526656105171  BnF: cb150551789 (data)  ISNI: 0000 0000 6663 5202  LCCN: no2001047357  VIAF: 64292696   WorldCat (עם VIAF): 64292696
יהודית אהרון

| --- | --- |

יהודית אהרון
 לידה:  25 ביוני 1970 (בת 54) וילנה, ליטא 
 מדינה:  ישראל
 מקצוע:  מעצבת תפאורה ותלבושות
 
יהודית אהרון (ברוסית: Юдит Аарон, נולדה ב 1970) היא מעצבת תפאורה ותלבושות לתיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

יהודית נולדה וגדלה בווילנה, ליטא. בילדות הושפעה רבות על ידי דודתה סופרת השואה מריה רולניקייטה (רו'). בווילנה יהודית למדה בית הספר לאומניות.
באוגוסט 1990 עלתה לישראל עם משפחתה.
בשנת 2004 סיימה את לימודיה בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
כבר בשנה אחרונה של הלימודים עיצבה תלבושות לתיאטרון הקאמרי ("נתן החכם"). ההפקה השנייה הייתה עבור תיאטרון חיפה, שם הייתה כבר מועמדת לפרס התיאטרון על התלבושות בהצגה "הדוכסית של אמלפי" (בימוי של גדי רול).
מאז מעצבת תפאורה ותלבושות במגוון תיאטראות בישראל: תיאטרון באר-שבע, תיאטרון הגשר, תיאטרון הקאמרי, אנסמבל עיתים בשיתוף תיאטרון הקאמרי, תיאטרון החאן, תיאטרון המדיטק, תיאטרון הבימה, תיאטרון יידישפיל ואחרים.
יהודית מתגוררת במודיעין, נשואה לנחום אהרון ולהם שני בנים.
עבודה בתיאטרון > פרסים והוקרה

במהלך עבודתה בתיאטרון יהודית זכתה במספר פרסים:
פרס לעיצוב התלבושות של פסטיבל חיפה הבין לאומי להצגות ילדים 2018 - עבור עיצוב תלבושות להצגה "דוט והקנגורו" תיאטרון ילדים והנוער באר שבע. בימוי רפי ניב
פרס היוצרת המצטיינת של תיאטרון באר-שבע 2018
פרס התיאטרון הישראלי לעיצוב תלבושות 2017 - עבור עיצוב תלבושות להצגה "נפוליון - חי או מת!" תיאטרון החאן. בימוי אודי בן-משה
פרס לעיצוב תלבושות של תיאטרון ילדים ונוער 2017 - עבור עיצוב תלבושות להצגה "מלכת השלג" תיאטרון ילדים והנוער באר שבע. בימוי רפי ניב
פרס התיאטרון הישראלי לעיצוב תלבושות 2014 - עבור עיצוב תלבושות להצגה "הנשים העליזות מוינדזור" תיאטרון החאן. בימוי אודי בן-משה
פרס על שם ארנון אדר 2007 - מקום ראשון בתחרות מעצבי תיאטרון צעירים 2007
הערות שוליים

↑  ציפי שוחט, פרס בלי חגיגות, באתר הארץ, 6 באפריל 2006
↑  מיה אשרי, טקס פרסי התיאטרון: "סוס אחד נכנס לבר" היא הזוכה הגדולה עם ארבעה פרסים, באתר הארץ, 25 במאי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009156770205171  VIAF: 2740160668446303560002   WorldCat (עם VIAF): 2740160668446303560002 
אנטיגונה - בית ספר למשחק בנגב - גודמן. 2020

תיאטרון ילדים והנוער באר שבע 2018
המלך ליר - תיאטרון הבימה 2018

פרסי תיארון לשנת 2017
דן שפירא

| --- | --- |

דן שפירא, ב-2022
 לידה:  28 בנובמבר 1980 (בן 44) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  2
 http://www.danshapira.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 
דן שפירא (נולד ב-28 בנובמבר 1980) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי וזמר, זוכה "פרס התיאטרון לשחקן המבטיח" על משחקו במחזה "אקווס".
ביוגרפיה

שפירא נולד וגדל בתל אביב, בן יחיד למשפחה ממוצא ליטאי ותימני. בנו של מנהל מחלקת התרבות לשעבר בגלי צה"ל, מולי שפירא. דודו הוא המשפטן עמוס שפירא. למד בגימנסיה הרצליה במגמת כימיה וצרפתית, וכן מוזיקה קלאסית בקונסרבטוריון במשך 12 שנים.
בצה"ל שירת בלהקה הצבאית של חיל האוויר. לאחר מכן פנה ללימודי תיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
קריירה > בטלוויזיה ובקולנוע

בשנת 2002 השתתף בתוכנית המערכונים "עם ישראל לייב", שעלתה בערוץ 10. באותה שנה לקח חלק בפאנל התוכנית "סקר הסקס הגדול" ששודרה ב-yes.
בשנת 2003 שיחק את התפקיד הראשי בסרטו של אייל חלפון "תיאום כוונות" המבוסס על ספרו של חיים סבתו.
בשנת 2004 השתתף בתפקיד אורח בתור סתיו בסדרה "שמש".
בשנת 2005 גילם את יונתן אבשלום (האישה המסתורית) בסדרה "אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית" בערוץ 2 של קשת. בשנת 2007 גילם את שלומי כץ, קצין האבטחה של היישוב בסדרת הנוער "הנפילים" ב-yes, במשך שתי עונות.
בשנת 2009 הצטרף שפירא לעונה השנייה של הסדרה הקומית "מסודרים" בערוץ 2 של קשת בתפקיד סער שקד.
בנוסף, שיחק בתפקיד הראשי במיני-סדרה "מה שנחוץ לרווק" בהוט 3, שהתבססה על ספרהּ של ג'יין אוסטן "גאווה ודעה קדומה" ובוימה על ידי עירית לינור, גילם שפירא את דמותו של מר דארסי.
ב-2010 שיחק בסדרה "עספור" של HOT.
באותה השנה לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "הצרות שלי עם נשים" בערוץ 10, העוסקת בגבר שלא מסתדר עם זוגיות.
ב-2011 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של זכיניית ערוץ 2 "רשת", "סימני שאלה", המספרת על עולמם של יוצאים בשאלה.
בשנת 2012 השתתף בסדרת הדוקו-ריאליטי "גולסטאר" של HOT.
ב-2015 החל לשחק בסדרת המתח "המדרשה" בערוץ 2 של רשת.
בנוסף ב-2015, קריין את סרט הקולנוע הדוקומנטרי "רבין במילותיו שלו".
בשנת 2017 הגיש את תוכנית "הרמב"ם היומי" בערוץ 20.
בשנת 2018 שיחק בסרטו של נדב לפיד "מיומנו של צלם חתונות" לצד אוהד קנולר ונעמה פרייס. הסרט זכה בפסטיבל קורטס לקולנוע בפורטוגל.
בשנת 2018 הנחה את התכנית "סלפי ירושלים" בערוץ 20 - ברחבי העיר העתיקה בירושלים.
ב-2019 התארח בסדרה הקומית "זאת וזאתי" ברשת 13.
ביולי 2020 הנחה את התכנית השבועית "להיות ראשון" לצד יונתן גלעד בערוץ "הידברות" תוכנית העוסקת בהתפתחות תודעתית ומחשבתית.
מ-2021 ועד היום מנחה שפירא תוכנית שבועית בשם "שאלת הרב הראשי", עם הרב הראשי לישראל דוד לאו בעכשיו 14.
בקיץ 2021 שיחק שפירא דמות של חקלאי בעונה 4 של רצים למשנה. בדצמבר 2021 שיחק שפירא את דמות ראש העיר בסדרה "בלאקספייס".
ב-2023 השתתף בסדרה "השגרירות" ברשת 13.
קריירה > בתיאטרון

בשנת 2006 לוהק לתפקיד דקין במחזה "נערי ההיסטוריה" בתיאטרון בית ליסין, בבימויו של מיכה לבינסון.
בשנת 2007 גילם את התפקיד הראשי בהצגה "מייק" - הדרמה המוזיקלית של תיאטרון בית ליסין שגוללה את סיפור חייו של מייק ברנט.
בשנת 2008 לוהק לתפקיד הראשי במחזהו השערורייתי של פיטר שאפר "אקווס", לצדו של השחקן הוותיק דורון תבורי. במרכז המחזה חוקר פסיכיאטר נודע סדרה של פגיעות בסוסי רכיבה בחווה באנגליה. בחקירה מתברר כי הפגיעות בוצעו על ידי נער בן 17, אלן סטראנג, המגולם על ידי שפירא. המחזה מפורסם בשל סצנת העירום שלו ושל השחקנית יובל שרף. על משחקו זכה ב"פרס התיאטרון לשחקן המבטיח".
בשנת 2009 עבר לתיאטרון הקאמרי ושיחק בהצגה "הבדלה" מאת שמואל הספרי ובבימויו.
בשנת 2011 גילם את זוהר ארגוב במחזה על חייו - "זהר", לצד שלמה וישינסקי. באותה שנה גם גילם את דמותו של רומיאו בהצגה "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר לצד השחקנית נלי תגר ובבימוי של נועם שמואל. בעת החזרה הגנרלית נפל מהבמה ושבר את רגלו. הצגת הבכורה בוטלה, אך יומיים לאחר ביטול הצגת הבכורה, חזר לבמה וגילם את רומיאו כאשר רגלו נתונה בגבס. במאי ההצגה, נועם שמואל, שינה את בימוי הסצנות כדי להתאימן למצבו החדש של שפירא וקיים במהלך אותו היום חזרות נוספות.
בשנת 2012 שיחק בתפקיד הראשי ב"קומדיה של טעויות" מאת שייקספיר לצד עידו מוסרי ויניב ביטון ובבימוי של משה קפטן.
בפברואר 2014 שיחק בהצגה "הכיתה שלנו" בבימוי של חנן שניר וגילם את זיגמונט. ההצגה זכתה בפרס הצגת השנה.
בינואר 2015 גילם במחזמר "שיער" את דמותו של קלוד הופר בוקובסקי לצדם של עוז זהבי, חן אמסלם ומירב פלדמן ובבימוי של משה קפטן.
ביוני 2016 החל לגלם את נריק בהצגה "הזאבים" של הלל מיטלפונקט בתיאטרון הקאמרי.
ב-2016 החל לשחק את דמותו של תומאס שטוקמן בהצגה "אויב הציבור" - עיבוד מודרני למחזה אויב העם מאת איבסן אותו כתב יחד עם הבמאי יונתן אסתרקין.
בנובמבר 2017 החל לגלם תפקיד ג׳ון פרוקטור במחזה "ציד המכשפות" של ארתור מילר בתיאטרון הקאמרי.
ב-2018 שיחק את דמותו של הסופר שלום אש במחזה "מעשיה מגונה" בבימוי יאיר שרמן בתיאטרון הקאמרי.
ב-2019 גילם את הפרופסור במחזה "אוליאנה" לצד ג'וי ריגר בתיאטרון הקאמרי בבימויה של שרה פון שוורצה, וכן שימש בתור מנחה במופע תל אביב הקטנה.
באפריל 2020 החל לגלם את תפקיד המנחה בערב השאנסונים "לילה בפריז" בבימוי גלעד קמחי בתיאטרון הקאמרי.
בשנים 2019–2020 הופיע ברחבי הארץ עם מופעו "מסע ישראלי" ועם המופע "לך לך" יחד עם הנגנים ניצן עין הבר, חגי אלקיים, שי חמני, יגאל ברעם.
באוקטובר 2021 שיחק במחזה "אדיפוס המלך" בתפקיד אדיפוס בתיאטרון נוצר.
ב-2022 החל לשחק במחזה "כימים אחדים", שהמחיז וביים חנן שניר על פי מאיר שלו בקאמרי.
ב-2023 החל לשחק בהצגה ״פיקוח נפש״ בתיאטרון הקאמרי, וכן בהצגה ״על הסף״ בתיאטרון יפו, מחזה מאת מוטי לרנר בבימוי הדר גלרון, לצד השחקן יצחק חזקיה. מיוני 2023 משחק בתיאטרון הקאמרי בהצגה המבוססת על הסרט "איש הגשם" לצד דביר בנדק, בבימויה של דפנה זילברג.
חיים אישיים

ב-2014 נישא לתמר ג'רבי. לזוג שני בנים.
ב-2015 סיפר בריאיון לאתר "מאקו" שהוא לומד יהדות והחל לשמור מסורת.
הערות שוליים

↑  קארין הבר, עכבר העיר, סימני שאלה: עד כדי כך קל להתנתק מהיהדות?, באתר הארץ, 1 בפברואר 2011
↑  ציפי שוחט, "נערי ההיסטוריה" יעלה במארס בבית לסין, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2006
↑  מיכאל הנדלזלץ, מייק ברנט מת, כוכב נולד, באתר הארץ, 22 בפברואר 2008איתן בר-יוסף, עכבר העיר ת"א, איי דונט לייק מייק, באתר הארץ, 28 בפברואר 2008
↑  ציפי שוחט, הצגה חדשה: אקווס, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2008
↑  מיכאל הנדלזלץ, אפילו הסוס משחק נהדר, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2008
↑  ציפי שוחט, אני גיליתי אותו, באתר הארץ, 8 ביוני 2008
↑  מיכאל הנדלזלץ, הבדלה: כשר, אבל מסריח, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2009
↑  רון שוורץ, ‏בדד הולך, באתר גלובס, 27 באפריל 2011
↑  טל לוין, עכבר העיר, דן שפירא נפצע במהלך החזרה הגנרלית של "רומיאו ויוליה", באתר הארץ, 3 בינואר 2011
↑  יעל געתון, הבכורה של "רומיאו ויוליה" בקאמרי בוטלה עקב פציעתו של השחקן דן שפירא, באתר הארץ, 4 בינואר 2011
↑  יעל געתון, דן שפירא הופיע בגבס וקביים ב"רומיאו ויוליה" בקאמרי, באתר הארץ, 6 בינואר 2011
↑  יובל בן עמי, עכבר העיר, קומדיה של טעויות: סרט בורקס וולגרי, באתר הארץ, 23 בפברואר 2012
מיכאל הנדלזלץ, "קומדיה של טעויות" בקאמרי: חסרת עידון וטעם טוב, באתר הארץ, 21 בפברואר 2012
↑  רון שוורץ, ‏הסיפור שלנו, באתר גלובס, 20 בפברואר 2014
↑  דניאל בוקס, עכבר העיר | צילום: דין אהרוני, עירום, צבא ואחווה: "שיער" חוזר לבמה, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2014
מרט פרחומובסקי, עכבר העיר, "שיער" בתיאטרון הקאמרי: בין סימפטיה למבוכה, באתר הארץ, 23 בינואר 2015
↑  אמיר סומר, ‏"לפעמים זאת מתנה לשחק את הבן זונה", באתר "Time Out ישראל", 5 ביוני 2016
↑  מיה סלע, ‏משחק מסוכן, באתר גלובס, 6 בדצמבר 2016
↑  דנה שוכמכר, ‏"ציד המכשפות": גם אם כתוב בתוכניה שלא, המחזה אקטואלי מתמיד, באתר מעריב אונליין, 14 בפברואר 2018
↑  ירמי עמיר, "מעשיה מגונה" בקאמרי: רק מירי רגב חסרה כאן, באתר מגפון ניוז, ‏5 באוקטובר 2018
↑  אבישי מילשטיין, ‏משחקים באמת: עם אדיפוס-שמדיפוס ועם מגפה-שמגפה, באתר "Time Out ישראל", 20 באוקטובר 2021
↑  מרב יודילוביץ', בחזרה אל העמק, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2021
אורין ויינברג, העיבוד התיאטרלי של "כימים אחדים" עדין ונוגע ללב בפשטותו, באתר ynet, 31 במרץ 2022
↑  איש הגשם (תוכנייה), באתר התיאטרון הקאמרי
↑  יפעת הללי אברהם, ‏תפקיד חייו: דן שפירא התחתן, באתר ‏מאקו‏, 23 ביוני 2014
↑  יפעת הללי אברהם, ‏דן שפירא בחר לבנו שם בעל אחריות גדולה, באתר ‏מאקו‏, 17 באוקטובר 2019
↑  ארי פינס, ‏מסעותיי עם עצמי, באתר ‏מאקו‏, 11 בפברואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431619005171  GND: 102455659X  ISNI: 0000 0000 3352 9737  LCCN: n2001114471  SUDOC: 086235699  VIAF: 207095157   WorldCat (עם VIAF): 207095157
אלינור אגם בן-דוד

אין תמונה חופשית
אלינור אגם בן דוד (נולדה ב-1 בנובמבר 1982) היא במאית ויוצרת תיאטרון ישראלית ונספחת התרבות בשגרירות ישראל בפריז.
זוכת 100 נשות התרבות של צרפת לשנת 2020 ותואר אבירות מסדר האמנויות מטעם ממשלת צרפת ב-2022.
קורות חיים

בן דוד נולדה בבריסל בשנת 1982, גדלה בצרפת ועלתה לישראל בשנת 2000.
למדה לימודי מכינה במשחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, ובמקביל למדה מוזיקה בבית הספר רימון כסקסופוניסטית והופיעה בהרכבים רבים.
ב-2003 סיימה תואר ראשון במגמת בימוי של אוניברסיטת תל אביב ב-2004.
ב-2008 סיימה לימודי תעודה בניהול מוסדות תרבות בפקולטה לניהול להב.
ב-2012 התמנתה לבמאית הבית של תיאטרון המדיטק בחולון.
אלינור ביימה מעל 35 הפקות בארץ וההצגות שלה הופיעו בעולם. (יפן, טאיוואן, הודו, ניו יורק, אדינבורו, אוזבקיסטן...) . היא לימדה משחק ותרגמה מספר מחזות צרפתיים.
ב–2015, לכבוד שנת התרבות המשותפת של צרפת וישראל, מונתה בן דוד לנספחת התרבות של ישראל בצרפת, ומאז יזמה וניהלה מאות אירועי תרבות ישראלים ברחבי צרפת.
ב-2018 זכתה לציון לשבח על עבודתה מטעם משרד החוץ, וב-2020 נבחרה לאחת מ-100 נשות התרבות של צרפת מטעם משרד התרבות הצרפתי - נספחת התרבות הראשונה שזוכה לכבוד זה.
מאז 2022 עובדת אלינור על הקמת מתחם תרבות חדש בפריז ויזמה את "מיס פריזט" (Miss Parissette) - מיזם לתכנון חופשות תרבות בפריז בהתאמה אישית.
הצגות שביימה

שמחת החיים - הצגה ללא מילים שיצרה בן דוד כשהייתה סטודנטית בשנה ב' במסגרת פסטיבל Smallבמה 2 (2003)
קופצים - מחזה מאת קרן יובל במסגרת פסטיבל Smallבמה 3 (2004)
נומי, נומי - תרגום ועיבוד לבמה ליצירה מאת ז'אן קלוד גרמברג(אנ') בתיאטרון קריאה בקאמרי.
לגעת בכוכבים - מחזה מקורי, זוכה המקום הראשון בפסטיבל תיאטרון קצר. צוותא, 2005
בדידותי היקרה... - מחזה מקורי במסגרת פסטיבל תיאטרונטו (2007)
כולם רוצים לחיות - מחזה של חנוך לוין בכיכובם של בוגרי הסטודיו למשחק בהנהלת ניסן נתיב במסגרת פסטיבל "דור חדש בתיאטרון" (2007)
יהודי זקן בלונדינית - מאת אמנדה סטרס(אנ') (2008)
מוריס שימל - מחזה של חנוך לוין בהשתתפות תלמידי הסטודיו של ניסן נתיב (2008)
הלוויה חורפית - עיבוד לפארסה קלילה של המחזה של חנוך לוין בהשתתפות שחקני הסטודיו למשחק ניסן נתיב (2009)
יותר מדי סושי - מחזה מאת דני רדלר. קריאה מבוימת במסגרת פסטיבל למחזאות ישראלית. בית ליסין, 2010
חורף מתחת לשולחן - עיבוד להצגה זוכת פרסי המולייר לשנת 2004, בסיוע המכון הצרפתי ושגרירות צרפת בישראל. הקאמרי, 2010
עוף על עצמך - הקומדיה הראשונה של המחזאי האמריקני ניל סיימון. בית צבי, 2013
מת על החיים - מאת רוני נוימן במסגרת פסטיבל צו קריאה. צוותא, 2014
סניף אטלנטה - מחזה קצר מאת ורדית שלפי במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר. צוותא, 2014
הצגות שביימה > הצגות ילדים

ילדי האבנים - מחזה מאת אילת מנסיני, זוכה המקום הראשון בפסטיבל ארצי לנוער (2006)
חלום קטן בליל קיץ - הצגה לילדים בתרגומה של בן דוד בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין (2007)
מסע בין הקלעים - מופע נודד בחללי התיאטרון. תיאטרון ירושלים, 2008
האיחור האחרון - עיבוד לספרה של נאוה מקמל-עתיר. תיאטרון לילדים ולנוער, 2010
מהומה על הבמה - מחזה מאת גיל צרנוביץ ומיטל סלקמון-רטן. מדיטק, 2010
בדרך לבמה - הצגה לנוער ולמבוגרים המתרחשת מאחורי הקלעים של בית הספר למשחק בית צבי, 2011
פרפרים בבטן - הצגה לפעוטות. מדיטק, 2012
בייגלה - עיבוד לספר הילדים הקלאסי מאת מרגרט ריי. תיאטרון ארצי לילדים ולנוער, 2014
בלונים - הצגה מקורית של בן דוד ובכיכובה, המיועדת לפעוטות ומוצגת באולמות קטנים. 2015
ספר הג'ונגל - הצגת-מחול על-פי יצירת המופת של רודיארד קיפלינג. מדיטק
חיים אישיים

בן דוד דוברת עברית, אנגלית, צרפתית וספרדית, ומנגנת בסקסופון.
נשואה מאז 2006 ליוצר, תסריטאי ובמאי אלי בן דוד ואמא ל-3.
הערות שוליים

1 2  עדו בן פורת, אלינור אגם בן-דוד נבחרה לאחת מ-100 נשות התרבות של צרפת, באתר ערוץ 7, ‏2020-10-18
↑  MISS PARISETTE / Séjours culturels en famille à Paris dédiés aux enfants !, MISS PARISETTE
1 2  marthayodaat, הפעם הראשונה שלי, באתר מרתה יודעת, ‏2012-10-18
↑  מרב יודילוביץ', מחברי "לגעת בכוכבים" זכו במענק יצירה, באתר ynet, 11 בדצמבר 2005
↑  Elinor Agam - Touching the Stars, נבדק ב-2022-08-29
↑  טל פרי, ‏הון ושלטון, דור שני לשואה והטרדה מינית, באתר גלובס, 26 בפברואר 2007
↑  Elinor Agam- My solitude, נבדק ב-2022-08-29
↑  מיכל בעדני, איזה אסון, כולם רוצים לחיות, באתר הארץ, 15 ביולי 2007
↑  Elinor Agam - Everybody wants to live, נבדק ב-2022-08-29
↑  תיאטרון - יהודי זקן בלונדינית, באתר www.habama.co.il
↑  תיאטרון - מוריס שימל, באתר www.habama.co.il
↑  פרשן - הלוויה חורפית - חנוך לוין / ניסן נתיב, באתר www.parshan.co.il
↑  elybikoret, מחזות בקריאה מבויימת-ביקורת-פותחים במה-בית ליסין-בצא, באתר Elybikoret, ‏2010-09-08
↑  "חורף מתחת לשולחן"-תיאטרון הקאמרי. קומדיה מאת רולנד טופור, באתר ashdodnet.com
↑  עוף על עצמך Come Blow Your Horn, באתר www.beit-zvi.com
↑  מאיה כהן, זו חוויה אחרת: פסטיבל "צו קריאה", באתר www.israelhayom.co.il
↑  פסטיבל תיאטרון קצר 2014, יפתח ביום חמישי ה-27.11.14 – Israeli Dramatists Website, באתר dramaisrael.org
↑  תיאטרון - ילדי האבנים, באתר www.habama.co.il
↑  Elinor Agam - The Stone Children, נבדק ב-2022-08-29
↑  Elinor Agam - Little Midsummer Night Dream, נבדק ב-2022-08-29
↑  מסע בין הקלעים, באתר kinderland.co.il
↑  האיחור האחרון – הצגה לילדים, באתר בית היוצר
↑  מהומה על הבמה, נבדק ב-2022-08-29
↑  לילי שרצקי אלמליח, ‏פרפרים בבטן: הצגה בווליום אחר, באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2012
↑  פרפרים בבטן | טריילר | תיאטרון המדיטק, נבדק ב-2022-08-29
↑  בייגלה - תיאטרון ארצי לילדים ונוער, באתר היכל התרבות פתח תקווה
↑  ספר הג'ונגל, באתר אמאבא - פינה חמה להורים
↑  ערב טוב עם גיא פינס, ‏"אני מת לחזור לקרקס הזה": האם אלי בן דוד יחזיר את בובה של לילה לחיים?, באתר ‏מאקו‏, 12 בדצמבר 2019
↑  טיול בפריז עם הילדים | Paris Chic Family פריזצ'יק פריז בהתאמה אישית | Paris, באתר פריזצ'יק
רחל אשד

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1951 (בת 73) דגניה א, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה", אוניברסיטת תל אביב, בית הספר המרכזי לאמנות ועיצוב 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2017)  פרס ברנשטיין (2001)  פרס אקו"ם (1992) 
 
רחל אשד (נולדה ב-31 במרץ 1951) היא משוררת וציירת ישראלית.
ביוגרפיה

אשד נולדה בדגניה א' להורים ניצולי שואה שעלו לארץ בשנת 1947. כשהייתה בת שנתיים וחצי עברה משפחתה לרמת החייל בתל אביב. למדה בבית הספר היסודי ברמת החייל ולאחר מכן בגימנסיה העברית "הרצליה" במגמה דו-לשונית.
בתקופת מלחמת ההתשה התגייסה אשד לצה"ל ושירתה שירות מלא כחובשת תעופתית בחיל האוויר בבית הספר לטיסה בחצרים.
עם תום שירותה הצבאי למדה תפאורה ותלבושות בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בקיץ 1972 עברה ללמוד ציור באקדמיה לאמנות Central School of Art & Design(אנ') בלונדון.
כשפרצה מלחמת יום הכיפורים חזרה אשד לארץ והתנדבה ככוח עזר סיעודי במחלקת כוויות בבית החולים תל השומר. בעקבות המראות הקשים שראתה בבית החולים חוותה טראומה ונאלצה להפסיק את לימודיה, היא עזבה את תחום הציור והתמקדה בכתיבת שירה. שיריה של אשד התפרסמו בכתבי העת עתון 77, שבו ופסיפס, בעיתונים הארץ, דבר, ידיעות אחרונות וישראל היום, וכן בכתבי עת בארצות הברית.
בשנת 2003 חזרה לצייר, ועד כה הוצגו ציוריה בשתי תערוכות יחיד, בצוותא - בשנת 2008, ובגלריית מחניים - בשנת 2013 ובעוד מספר תערוכות קבוצתיות. ציוריה מעטרים את כריכות מרבית ספריה. בקיץ 2020 השתתפה בתערוכה בינלאומית בקטוביץ שבפולין במסגרת הפסטיבל לאמנות נאיבית.
ספריה

הייתי רק מפרץ, הוצאת עקד, 1988
הבטחות קטנות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1995. תורגם לאנגלית בידי המשורר דויד קופר וראה אור בארצות הברית בהוצאת Mayapple Press, 2006
שקופה בחלון, הוצאת כרמל, 1999
רגש הוא מותרות, הוצאת כרמל, 2007
אין חתול בארנק, הוצאת סטימצקי, 2012
געגוע לזמן שיגעון, הוצאת עתון 77, 2019
שמיכת אהבה ריקה, הוצאת עתון 77, 2023.
פרסים

פרס אקו"ם ליצירות המוגשות בעילום שם, תשנ"ב - על כתב היד של ספרה הבטחות קטנות
פרס ברנשטיין לשירה עברית מקורית, תשס"א - על ספרה שקופה בחלון
פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, תשע"ז
הערות שוליים

↑  הוכרזו הזוכים בפרס ראש הממשלה לסופרים לשנת תשע"ז, באתר וואלה, 7 בדצמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297636205171  BnF: cb15513746w (data)  ISNI: 0000 0000 6664 1805  LCCN: nr88006188  SUDOC: 265224012  VIAF: 74159066   WorldCat (עם VIAF): 74159066
ארתור קוגן

ערך זה עוסק בבמאי התיאטרון. אם התכוונתם לשחמטאי, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1959 (בן 66 בערך) ליטא
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס התיאטרון הישראלי 
 
ארתור קוגן (נולד בליטא, בשנת 1959) הוא במאי ומורה תיאטרון ישראלי, מנהל אמנותי-פדגוגי בבית צבי.
ביוגרפיה

קוגן נולד בליטא ועלה לישראל עם משפחתו ב-1966. הוא בוגר בית הספר לקציני ים עכו במגמת מכונאות ימית. לאחר שירותו הצבאי למד בטכניון הנדסה וניהול, והוכשר כמהנדס. אולם תמיד חלם לעסוק בתיאטרון והחליט ללמוד במגמת בימוי של החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, במקביל לעבודתו  כמהנדס.
קריירה בתיאטרון

עבודתו הראשונה, כסטודנט שנה שלישית בחוג לתיאטרון, הייתה בימוי המחזה "אהבה רוסית" בשנת 1991, בכיכובה של אירינה סלזניובה, ובהפקת תיאטרון הקאמרי.
קוגן מלמד בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" ובחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1994–2004 ניהל את מגמת התיאטרון בבית הספר לאמנויות ע"ש "תלמה ילין".
שתי הצגות של שייקספיר שביים ("ריצ'רד השני" ו"ריצ'רד השלישי") זכו לביקורות נלהבות. וקוגן נבחר לבמאי מצטיין.
ב-2014 נבחר למנהל פדגוגי ואמנותי בבית הספר למשחק ולאמנויות התיאטרון "בית צבי".
קריירה בתיאטרון > מדבריו על תפקיד הבמאי

לדבריו, העיסוק החשוב ביותר של הבמאי הוא חקירת מהות הקיום האנושי ועל כן במאי חייב להיות גם פדגוג, כי ההוראה מזינה אותו כאדם יוצר, מלמדת אותו את מה שהוא עדיין לא יודע או שכבר הספיק לשכוח. את הידע שרכש, הבמאי מיישם בצורת הצגה.
פרסים

פרס ראשון בפסטיבל תיאטרונטו למחזה "אהבה רוסית" 1991.
ב-2013 זכה בפרס הבמאי המצטיין על שם יוסף מילוא
המחזות שביים

אהבה רוסית, האשה בשחור, ריצ'רד השני, ריצ'רד השלישי, איבנוב – תיאטרון הקאמרי.
אכזר ורחום– תיאטרון הבימה.
צל של אשה, פועלת זרה – תיאטרון בית ליסין.
בגידה – תיאטרון החאן.
ביירות, אלזה, אחים בדם, כובע מלא גשם, משחקי פיג'מה, בית ברנרדה אלבה, רשומון, ריצ'רד השני, ליל ירח לממזר, שד היער, ארץ אחרת, קברט, הדה גאבלר, בית הבובות, אאידה, ריצ'רד השלישי – תיאטרון הספרייה.
נערות הגן, שירת הלוויתן, תמונות, גן ריקי, ציד המכשפות, השודדים, הערב מחזמר, מקבת', אופרת הקבצנים, נפש יהודי, הרביעייה, גברתי הנאווה, זעקי, ארץ אהובה, הבחורים מסירקוז, בריטניקוס, ליקוי מאורות, אקווס – תיאטרון בית צבי.
הדה גאבלר, ארקדיה, ציד המכשפות – תיאטרון אוניברסיטת תל אביב.
מברודוויי לירושלים – ערוץ 10.
פרסים

פרס מילוא, 2012.
פרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית בימוי, 2013.
חברות בוועדות

1998–1999 – חבר האקדמיה לפרס התיאטרון הישראלי.
1997–1999, 2004 – חבר בוועדת פרס הדסה ורפאל קלצ'קין.
2003–2004 – חבר בקרן התרבות אמריקה-ישראל.
2007 – חבר בוועדת פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה.
הערות שוליים

↑  תמי לוביץ, הצלחה בניסיון ראשון, חדשות, 30 באפריל 1991
↑  שיר חכם, פרס מילוא לבמאי ארתור קוגן, באתר הארץ, 15 בינואר 2013
↑  תמר רותם, ארתור קוגן ינהל את בית צבי, באתר הארץ, 29 ביולי 2014
↑  שוש אביגל, תיאטרונטו /  בסך הכול – אירוע סימפטי, חדשות, 29 באפריל 1991
↑  ארתור קוגן – חתן פרס מילוא לשנת 2012, באתר ynet, 13 בינואר 2013
↑  ריצ'רד השלישי המנצח הגדול בפרסי התיאטרון, באתר ynet, 10 במאי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303456305171
גילת אנקורי

| --- | --- |

גילת אנקורי, 2022
 לידה:  31 באוקטובר 1955 (בת 69) ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1975
 עיסוק:  שחקנית
 בן זוג:  מייקל גרינספן
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
גילת אנקורי (נולדה ב-31 באוקטובר 1955) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלית.