stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריאן ג'ק
ביוגרפיה

ג'ק נולד באטלנטה שבג'ורג'יה ב-17 בפברואר 1988. בשנת 2006 הוא סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון אקדמיית וודוורד שבקולג' פארק בג'ורג'יה. בשנת 2010 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת פפרדיין השוכנת במאליבו שבקליפורניה. בתחילת דרכו המקצועית עבד בוועדה הרפובליקנית הלאומית ובאיפא"ק, שם היה אנליסט פוליטי שקישר בין מועמדים שונים לקונגרס.
ג'ק עזב את איפא"ק כדי להצטרף למסע הבחירות של בן קרסון לנשיאות ארצות הברית ב-2016, שם ניהל את מאמצי ההתנדבות הלאומיים של מטה הבחירות להבטחת כשירותו של קרסון להופיע בקלפיות הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית של המפלגה הרפובליקנית. מאוחר יותר ריכז גם את הקמפיין של קרסון במדינות דרום-מזרח ארצות הברית. ב-11 במרץ 2016 הצטרף ג'ק למטה הבחירות הנשיאותי של דונלד טראמפ כראש צוות הצירים הלאומי.
בוועידה הלאומית הרפובליקנית של 2016 הוביל ג'ק את המאמצים לסכל את תנועת "רק לא טראמפ" (Never Trump movement). לאחר הוועידה ריכז את מסע הבחירות של טראמפ בג'ורג'יה ובפלורידה. לאחר ניצחונו של טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 עבד ג'ק בצוות המעבר הנשיאותי, שם המליץ על מינויי כוח אדם לממשל הנכנס. ב-20 בינואר 2017 מינה טראמפ את ג'ק לעוזר מיוחד לנשיא ארצות הברית ולסגן המנהל הפוליטי של הבית הלבן.
לאחר בחירות אמצע הכהונה ב-2018 מונה ג'ק למנהל הפוליטי של הבית הלבן, והחל את תפקידו ב-2 בפברואר 2019. ב-13 בספטמבר 2020 קודם ג'ק לתפקיד עוזר נשיא ארצות הברית – הדרג הגבוה ביותר בסגל משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית. זמן קצר אחרי בחירות 2020 נדבק ג'ק במחלת נגיף קורונה 2019 במסגרת התפרצות נגיף הקורונה בבית הלבן (אנ').
עם הכרזתו של טראמפ על התמודדותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024, הצטרף ג'ק לצוות מטה הבחירות כאחד משלושת היועצים המרכזיים. בתפקידו כמתאם בין הנשיא לקונגרס, ניהל ג'ק את המאמצים להשגת תמיכה מצד נבחרי ציבור ומנהיגים במפלגה הרפובליקנית במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית 2024.
בבחירות 2024 הכריז ג'ק על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השלישי של ג'ורג'יה, לאחר שחבר הקונגרס המכהן דרו פרגוסון הודיע על פרישתו. ג'ק ניצח את חבר הסנאט של ג'ורג'יה מייק דוגן בבחירות המקדימות, ובבחירות הכלליות גבר על מועמדת המפלגה הדמוקרטית מורה קלר.
הערות שוליים

↑  Berger attends Israeli conference, באתר The News & Advance‏, 9 במרץ 2014 (באנגלית)
↑  גרג בלוסטיין, White House jobs: Georgians who could get gigs with Donald Trump, באתר The Atlanta Journal-Constitution‏, 27 בינואר 2017 (באנגלית)
↑  דובר הבית הלבן, President Donald J. Trump Announces Appointments for the Executive Office of the President, באתר הבית הלבן, 2 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  מגי האברמן, As U.S. Breaks Hospitalization Records, N.Y. and Other States Add Restrictions, באתר הניו יורק טיימס, 11 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  ג'ונתן סוואן, How Trump Has Used Fear and Favor to Win Republican Endorsements, באתר הניו יורק טיימס, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
↑  רוס ויליאמס, Former Trump advisor poised to become new Georgia congressman representing west Georgia, באתר Georgia Recorder‏, 18 בנובמבר 2024 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 147400112  VIAF: 195196685   WorldCat (עם VIAF): 195196685
ענת ליליאור

| --- | --- |

ליליאור, 2017
 לידה:  29 באפריל 2000 (בת 24) תל אביב-יפו, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  גלישת גלים 
 מועדון:  מכבי תל אביב
 
ענת ליליאור (נולדה ב־29 באפריל 2000) היא גולשת גלים ישראלית שייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020) ובאולימפיאדת פריז (2024).
ביוגרפיה

ליליאור נולדה בתל אביב, לאמה הציירת אתי יעקובי ולאביה יוחאי ליליאור, ולה אח ואחות בשם עידו ונועה. ליליאור החלה לגלוש בגיל 5 כשאביה היה מוציא אותה לים התיכון בחופי תל אביב. אחותה הצעירה נועה ליליאור שגולשת גם כן, ביקשה לקחת את המשפחה לתחרויות גלישה בחו"ל במקום לעשות אירוע לבת המצווה ב-2015, ובזכות זאת דחפה גם את אחותה הגדולה ענת לזירת הגדולים.
שירתה בצה"ל.
ליליאן גולשת מועדון הגלישה "גלים", שבבעלות שלומי עיני וענבר.
ביוגרפיה > 2012

ב-2012 הייתה אלופת ישראל.
ביוגרפיה > 2018

ליליאור הייתה סגנית אלופת אירופה פרו ג'וניור 2018 בליגת הגלישה העולמית (WSL) (אנ').‏
ביוגרפיה > 2019

ליליאור זכתה ב-Deeply Pro Anglet 2019, אירוע 1,500 מסדרת המוקדמות של ה-WSL (QS) בשמברה ד'אמור.
ביוגרפיה > 2020 אולימפיידת טוקיו

ליליאור הבטיחה השתתפותה במשחקים האולימפיים בתחרות הנשים בגלישה בגלשנים קלאסיים, העפילה לגלישה באולימפיאדת טוקיו 2020, לאחר שסיימה כגולשת המדורגת הגבוהה ביותר מאירופה (ישראל נחשבת לחלק מאירופה, על פי פרוטוקול הוועד האולימפי הבינלאומי) ואחת משלושת הגולשים המובילים בחטיבה הפתוחה הכוללת בשנת 2019 במשחקי הגלישה העולמיים של ISA במיאזאקי, יפן. המכסות בענף ניתנות לספורטאים בשמם. זו הופעה ראשונה של ענף גלישת הגלים במשחקים האולימפיים.
ליליאור סיימה במקום ה-17 בתחרות.
בהמשך הייתה פצועה בירך כשנתיים. עברה ניתוח, נפצעה גם בקרסול, והייתה מושבתת לחצי שנה נוספת. לאחר פיזיותרפיה ועבודה מנטלית, החלימה בשנת 2023, וחזרה לפעילות.
ביוגרפיה > 2022

בשנת 2022 השתתפה במכביה ה-21 בענף גלישת גלים, שהתקיים בחוף פולג נתניה וזכתה במקום הראשון. זאת הייתה הפעם הראשונה שגלישת גלים היוותה חלק במשחקי המכביה בשל הוספת הענף לאולימפיאדה.
ביוגרפיה > 2024

סיימה במקום השישי באליפות העולם בפוארטו ריקו, וזכתה בכרטיס לאולימפיאדת פריז 2024. באולימפיאדה הגיעה עד לשלב שמינית הגמר, שבו הודחה - הישג שיא לגולש ישראלי באולימפיאדה.
פרסום והעצמה נשית

ב-2015 השתתפה ביחד עם אחותה נועה ליליאור בסרטון ויראלי בעמוד הפייסבוק העולמי של חברת הגלישה האוסטרלית "Billabong" ובחסותה, שצולם בישראל.
ב-2020 נבחרה כאחת המשתתפות בקמפיין טלוויזיה של חברת "Kotex" בישראל.
חיים אישיים

ליליאור נמצאת בזוגיות עם בת-זוגה, טופז.
אם סיסרא

בְּעַד הַחַלּוֹן נִשְׁקְפָה וַתְּיַבֵּב אֵם סִיסְרָא, בְּעַד הָאֶשְׁנָב: מַדּוּעַ בֹּשֵׁשׁ רִכְבּוֹ לָבוֹא, מַדּוּעַ אֶחֱרוּ פַּעֲמֵי מַרְכְּבוֹתָיו.

— ספר שופטים, פרק ה', פסוקים כ"ח–ל'
"אם סיסרא נשקפה מן החלון". ציור של אלברט ג'וזף מור מהמאה ה-19] . את אם סיסרא מגלמת הדוגמנית האמנותית פאני איטון
אֵם סִיסְרָא היא דמות מקראית המופיעה פעם יחידה בתנ"ך, בשירת דבורה (ספר שופטים, פרק ה', פסוקים כ"ח–ל'). אמו של סיסרא, שר צבא יבין מלך חצור, אשר הוכרע ביד אישה, יעל אשת חבר הקיני, במלחמת סיסרא (ספר שופטים, פרק ד').
דמותה

אם סיסרא היא דמות אנונימית. בעל קדמוניות המקרא (לא' ח-ט) מזהה אותה בשם "תמך".
הסצנה המקדימה את תיאור אם סיסרא בשירה, מסתיימת בכך, שסיסרא נופל שדוד בין רגליה של יעל (פס' כז) ומיד אחר כך בפסוק כ"ח מתוארת האם, שמבין רגליה הגיח סיסרא לחיים.
דבורה הנביאה שרה ומהללת את האל על הניצחון במלחמה נגד הכנענים. דבורה מכונה "אם בישראל" בשירה ודמותה מעומתת עם דמותה של אם סיסרא, אמו של האויב המנוצח.
תיאור הריגת סיסרא בידי יעל אשת חבר הקיני, שמתרחש באוהל, מקביל לתיאור האם המצפה.
בְּעַד הַחַלּוֹן נִשְׁקְפָה וַתְּיַבֵּב אֵם סִיסְרָא, בְּעַד הָאֶשְׁנָב: מַדּוּעַ בֹּשֵׁשׁ רִכְבּוֹ לָבוֹא, מַדּוּעַ אֶחֱרוּ פַּעֲמֵי מַרְכְּבוֹתָיו. חַכְמוֹת שָׂרוֹתֶיהָ תַּעֲנֶינָּה; אַף-הִיא תָּשִׁיב אֲמָרֶיהָ לָהּ. הֲלֹא יִמְצְאוּ יְחַלְּקוּ שָׁלָל, רַחַם רַחֲמָתַיִם לְרֹאשׁ גֶּבֶר, שְׁלַל צְבָעִים לְסִיסְרָא, שְׁלַל צְבָעִים רִקְמָה: צֶבַע רִקְמָתַיִם לְצַוְּארֵי שָׁלָלוֹ.
לאחר תיאור הריגתו של סיסרא בידי יעל אשת חבר הקיני בפרק ד', עוברת ההתרחשות לארמונה של אם סיסרא, הממתינה בקוצר רוח לבוא בנה. במילה "בֹשֵׁשׁ" מהדהד הפסוק בסיפור מעמד הר סיני, בספר שמות פרק לב: ”וַיַּרְא הָעָם כִּי-בֹשֵׁשׁ מֹשֶׁה לָרֶדֶת מִן-הָהָר; וַיִּקָּהֵל הָעָם עַל-אַהֲרֹן, וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו קוּם עֲשֵׂה-לָנוּ אֱלֹהִים אֲשֶׁר יֵלְכוּ לְפָנֵינוּ-כִּי-זֶה מֹשֶׁה הָאִישׁ אֲשֶׁר הֶעֱלָנוּ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם, לֹא יָדַעְנוּ מֶה-הָיָה לוֹ.” משה כמו סיסרא מאחר לרדת מההר. השימוש בפועל זה יוצר ציפייה. אם סיסרא עומדת ומביטה מהחלון, מחכה לבוא בנה ומייבבת (ספר שופטים, פרק ה', פסוק כ"ח). השורש י-ב-ב הוא שורש יחידאי במקרא. בתרגום השבעים מופיע הנוסח, "ותבט אם סיסרא". קבלת נוסח המסורה מבליטה את סערת רגשותיה. עמידתה של אם סיסרא מאחורי החלון המלכותי, המפואר, מהווה ניגוד לאוהל הפשוט של יעל שבו שכב בנה עם המארחת ואחר כך הומת על ידה[דרושה הבהרה]. לפי תרגום אונקלוס, משמעה של "ותיבב" הוא השמעת קול זעקה, אולם על פי הנרדפות עם המילה 'נשקפה', לא מן הנמנע כי המילה 'ותיבב' נגזרה מ'בבת עינו' (ספר זכריה ב' יב) במשמע 'הביטה' (דעת רש"י).
אם סיסרא היא טיפוס מוכר של המלכה-האם, המזוהה בספרות המקרא, אינה נזכרת בפרק ד' אך ממלאת תפקיד מרכזי בפרק ה', כ"ח - ל'. יוסף בן מתתיהו מחבר קדמוניות המקרא עושה שימוש בדברי אם סיסרא: "הלא ימצאו יחלקו שלל רחם רחמתים לראש גבר"...(ה' ל), וזאת כדי למנוע בעיה מקוראי פרק ד'. בפרק זה מותו של סיסרא עלול להתפרש כעונש לברק בן אבינועם אשר העמיד תנאים לדבורה ליציאתו למלחמה:

בפרק ד' ח נאמר:
”וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ בָּרָק, אִם-תֵּלְכִי עִמִּי וְהָלָכְתִּי; וְאִם-לֹא תֵלְכִי עִמִּי, לֹא אֵלֵךְ” בפסוק ט', עונה דבורה: ”וַתֹּאמֶר הָלֹךְ אֵלֵךְ עִמָּךְ, אֶפֶס כִּי לֹא תִהְיֶה תִּפְאַרְתְּךָ עַל-הַדֶּרֶךְ אֲשֶׁר אַתָּה הוֹלֵךְ--כִּי בְיַד-אִשָּׁה, יִמְכֹּר ה' אֶת-סִיסְרָא”,
בכך משלב בעל ספר קדמוניות המקרא, את הרעיון המובא בפרק ה' - ציפיית אם סיסרא לשלל נשים שבויות חרב - כדברי סיסרא עצמו, קודם שהוא תוקף את ישראל. כך הופכת גאוותו לטעם המר בנפילתו בידי יעל: אלך וארד בזרוע גבורתי להילחם בבני ישראל ואת שללם אחלק לנערי ואת הנשים היפות אקח לפילגשים. ולכן אמר עליו ה' כי זרוע חלשה תלחם בו ואת שללו תקחנה נערות והוא יפול ביד אישה (לא' א).
חיים גורי כתב על אם סיסרא את השיר "אמו".
תשובת נערותיה

הנשים החכמות שבשרותיה, בנות לווייתה מרגיעות אותה ואם סיסרא מקבלת את דיבריהן בשוויון נפש. הן מחכות לסיסרא שיגיע עם השלל. כפי הנראה נערותיה היו נשות שרים. השימוש במונח 'שרות' מרמז כי הכתוב דימה את סיסרא למלך.
דברי האם מחדדים את האירוניה הטראגית, האם מתארת את הניצחון של בנה במלחמה ואילו הקוראים כבר מודעים להפסדו. האם ממשיכה בתיאור תמונת הניצחון ולפיה עסוק בנה באיסוף שבויות - רַחַם רַחֲמָתַיִם. משמעות הוראת המילה 'רחם' היא אישה צעירה והוראת המילה 'רחמתים' משמשת כאן כהכפלה.
באוגריתית נרדפות המילים 'בתולה' ו'רחם'. יש המפרשים 'רחם רחמתים' כמובחרת בנשים. הסיומת "תים" משמשת במקרא לא רק לציון הזוגי אלא גם לצורת הכפל "פי". השימוש במילה רחם על ידי השרות, נועד ליצור הבחנה בין הנשים, השרות ככל שתהיינה חשובות והנשים השבויות.
אם סיסרא ותקיעת שופר בראש השנה

בראש השנה נהוג לתקוע בשופר, כמאה תקיעות. מנהג זה מכוון לסיפר בספר שופטים ה, שירת דבורה, בו אם סיסרא מייבבת על בנה שבושש לבוא משדה הקרב. על משמעות ה"תרועה" שבתקיעות השופר מספרת הגמרא במסכת ראש השנה מאם סיסרא:
”שיעור תרועה כג' יבבות : והתניא שיעור תרועה כשלשה שברים. אמר אביי בהא ודאי פליגי דכתיב: יום תרועה יהיה לכם ומתרגמינן יום יבבא יהא לכון וכתיב באימיה דסיסרא: בעד החלון נשקפה ותיבב אם סיסרא. מר סבר גנוחי גנח ומר סבר ילולי יליל.” בהתייחסו למצפון היהודי, הזכיר הרב ד"ר יחיאל יעקב וינברג הנודע בכינויו השרידי אש, את מנהג תקיעת מאה קולות בשופר בראש השנה לזכר יבבותיה של אם סיסרא כששמעה על מות בנה ואמר בדרשת ראש השנה: "מאז חלפו זה מאות בשנים, ואף על פי כן לא הניח המצפון היהודי לשכוח אנחות אם שנגזרה עליה לסבול מבלי כל פשע".
מוטיב האישה הנשקפת בעד החלון

מוטיב האישה הנשקפת בעד החלון, הוא סצנת דפוס מוכרת במקרא. אם סיסרא ניצבת ליד החלון ומביטה בעדו, עד שמגיעה הבשורה המרה על מותו של בנה, שלא נזכרת בפירוש בשירה. מוטיב זה מופיע גם במקומות נוספים במקרא על נשים נוספות: מיכל בת שאול משקיפה מן החלון בתיאור העלאת ארון הברית לירושלים (ספר שמואל ב', פרק ו', פסוקים ט"ז–כ"ג); ואיזבל משקיפה מן החלון כשיהוא בא לרצחה בעת מרד יהוא (ספר מלכים ב', פרק ט', פסוקים ל'–ל"ז).  מוטיב זה מופיע גם בממצאים באתרים ארכאולוגיים, למשל בארמון השן של אחאב בעיר שומרון, בארסלאן טאש שבסוריה, ובכלח שהייתה בירת ממלכת אשור בימי אשורנצירפל השני. המוטיב מיוחס לכהנות האלה עשתרת.
ראו גם

שירת דבורה
לקריאה נוספת

אהובה אשמן, תולדות חוה, אמהות ונשים נוכריות במקרא, תל אביב: ידיעות ספרים, 2008. עמ' 74–83.
לורית רמון, בעד החלון נשקפה: השתקפות המוטיב במקרא ובספרות הבתר מקראית, ספריית הילל בן חיים-הקיבוץ המאוחד, 2012.
זיוה שמיר, "מעשי ידיי טובעים בים": על שירו של חיים גורי "אמו", מאזנים כרך פ״ז, גל׳ 5, אוקטובר 2013
הערות שוליים

↑  ראו גם: פנינה גלפז-פלר, ויולד: יחסי הורים וילדים בסיפור ובחוק המקראי, ירושלים: כרמל, 2006, עמ' 172.
↑  פנינה גלפז-פלר, ויולד: יחסי הורים וילדים בסיפור ובחוק המקראי, ירושלים: כרמל, 2006, עמ' 171.
↑  יאיר זקוביץ, צבת בצבת עשויה: מה בין מדרש פנים מקראי למדרש חוץ מקראי, תל אביב:עם עובד, 2009, עמ' 193.
↑  השיר "אמו", כולל ניתוח באתר מקרא-נט
↑  שמריהו טלמון, שופטים: עולם התנ"ך, תל אביב: דוידזון עתי, 1994. עמ' 60.
↑  להשוואה ראו: בראשית ד', כ"ב, שופטים ט"ו, ט"ז, שמואל ב' י"ב, ו'.
↑  הקרבה וייסורים בהגותו של הרב ויינברג, באתר תורת הר עציון
↑   אדמיאל קוסמן, צער אם סיסרא על מות בנה, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2018
↑  השוכבים על מיטות שן באתר מט"ח
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499240905171 
מיכל צופה מבעד החלון בדוד מפזז בעת העלאת ארון הברית לירושלים. ציור מאת פרנצסקו דה רוסי (אנ')
אישה בחלון בלוחית שנהב מהמאה ה-9 לפנה"ס, בארסלאן טאש
ולדימיר גריבוב

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1930 סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 פטירה:  13 באוגוסט 1997 (בגיל 67) בודפשט, הונגריה 
 ענף מדעי:  פיזיקה תאורטית 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה באוני' סנט פטרבורג  אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 מנחה לדוקטורט:  לב לנדאו 
 מוסדות:  מכון יופה  מכון לנדאו לפיזיקה תיאורטית  מכון לפיזיקה גרעינית של סנקט פטרבורג 
 תלמידי דוקטורט:  לב ליפאטוב, יבגני לוין 
 פרסים והוקרה:  עיטור אות הכבוד  פרס סאקורי (1991, 1991)  מדליית הזהב ע״ש לנדאו (1971) 
 
ולדימיר גריבוב  (ברוסית: Владимир Наумович Грибов‏; 25 במרץ 1930 - 13 באוגוסט 1997) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בפיזיקה גרעינית.
קורות חיים

ולדימיר גריבוב נולד בשנת 1932 בלנינגרד למשפחה יהודית. בשנת 1938 אביו נפטר ממחלה וולדימיר גדל עם אמה שגידלה שני ילדים לבדה. בשנת 1941 עם התקרבות הנאצים לעיר הם הצליחו להימלט לחלקים הפנימיים של ברית המועצות. הם חזרו ללנינגרד בשנת 1945 ובשנת 1946 הוא סיים לימודי בית ספר.
גריבוב גדל בסביבת חובבי תיאטרון ורצה להיות שחקן. אמנם בניסיון להשתתף בצילומי סרט קולנוע התברר שהוא לא מרגיש בנוח מול המצלמה ובעקבות כך החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת לנינגרד. גריבוב סיים את הלימודים בהצטיינות בשנת 1952. זו הייתה תקופה של המאבק נגד קוסמופוליטיות ומשפט הרופאים. למרות הציונים הגבוהים ובגלל מוצאו היהודי גריבוב הצליח להתקבל לעבודה רק בבית ספר ערב בה היה מורה לפיזיקה.
בשנת 1954 גריבוב החל לעבוד במכון לפיזיקה וטכנולוגיה על שם יופה. בשנת 1955 הוא סיים לימודי תואר שלישי, בשנת 1962 עבודת פוסט-דוקטורט ומונה למנהל מחלקה של פיזיקה תאורטית. בשנת 1971 גריבוב עבר לסניף של המכון בעיר גטצ'ינה. סניף זה עסק במחקרים בתחום פיזיקה גרעינית.
החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 גריבוב היה משתתף קבוע בסמינרים שאורגנו על ידי לב לנדאו ואיסאק פומרנצ'וק.
בשנת 1980 גריבוב עבר למוסקבה והתמנה לתפקיד ניהולי במכון לפיזיקה תאורטית על שם לנדאו.
גריבוב עסק בפיזיקת חלקיקים ותורת השדות הקוונטית. על הישגיו בתחום בשנת 1971 הוא קיבל "מדליית זהב על שם לנדאו" של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1972 הוא התקבל כחבר בהתכתבות של אקדמיה למדעים של ברית המועצות ובשנת 1973 לשורות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. כמו כן הוא היה חבר כבוד באקדמיה ההונגרית למדעים. לגריבוב הוענקו פרסים נוספים.
לאחר התפרקות ברית המועצות גריבוד עבר לבודפשט (אשתו הייתה ממוצא הונגרי) והחל לעבוד במכון מחקר בעיר.
גריבוב נפטר בשנת 1997 בבודפשט.
החל משנת 2001 האיגוד האירופי לפיזיקה מעניק "מדליית גריבוב" למדענים צעירים. בשנת 2013 מדליה הוענקה לזוהר קומרגודסקי ובשנת 2023 לנטע אנגלגרדט.
יום המריחואנה הבין-לאומי

ציון יום המריחואנה הבילאומי ברחבי דיסלדורף, גרמניה בשנת 2016
יום הקנאביס הבין-לאומי (GMM) המכונה גם צעדת מיליון המריחואנה (MMM) הוא אירוע שנתי, אותו מציינים ברחבי העולם ביום שבת הראשון בחודש מאי בחסותו של ארגון הגג הבין-לאומי ללגליזציה של סמים קלים אך לעיתים נמשך גם במשך ימי החודש לאחר מכן. מטרת האירוע למחות, באופן חוקי, כנגד החוק האוסר על שימוש במריחואנה, לקרוא להסדרת שוק חוקי של קנאביס ולהוות קול קורא לשינוי התייחסות החוק ודעת הקהל לצמח ולתרופות המופקות ממנו. האירוע מתואר לעיתים כפסטיבל וכולל קונצרטים, עצרות, מפגשים, מוזיקה, חלוקת פרסים, משחקים ונאומים פולטיים.
ציון יום זה נערך לראשונה בניו יורק בשנת 1969 בימי דור ילדי הפרחים. היום הפך לאירוע שנתי שהתפשט בהדרגה ברחבי העולם, ומאז מאות אלפי מפגינים בלמעלה מ-1034 ערים שונות ב-100 מדינות ואזורים תת-לאומיים מציינים את קיומו.
ציון היום ברחבי העולם > ארצות הברית > לוס אנג'לס

החל משנת 2011 מקדש המדע המורי של אמריקה מבצע את צעדת מריחואנה של לוס אנג'לס במשך 13 שנים בפארק ליימרט בלוס אנג'לס, קליפורניה. פארק ליימרט ידוע כזירת חופש ביטוי מופורסם, שקיים גם עצרות של הפנתרים השחורים בשנת 1966 בזמנו. אירוע 2011 הוגדר כהצלחה עם למעלה מ-2,000 איש שהשתתפו במהלך חגיגות היומיים. במהלכו הופיע הראפר דיץ' אשר זכה לכבוד על כך שהיה "מסוגל להביא אחדות לאזור זה בין כל כך הרבה גזעים וסוגים שונים של אנשים". דיץ גם כיבד את לוחם החירות הכלוא אדי לפ באירוע אשר קרא בשידור חי לקהל הצופים מהכלא הפדרלי אשר מרצים 10 שנים בגין טיפוח מריחואנה והייתה לפעם השלישית שאדי לפ מדבר עם קהל בשידורים חיים מהכלא. הראפר RBX הופיע גם כן בצעדת לוס אנג'לס לציון הפעם הראשונה זה שנים שהוא הופיע בדרום מרכז לוס אנג'לס.
ציון היום ברחבי העולם > ארצות הברית > ניו יורק

במאי 1999, קיימה ניו יורק את צעדת המריחואנה השנתית הראשונה שלה. השבועון וילג' ווייס דיווח על הערכות המשטרה והמארגנים לגבי גודל הקהל: "המשטרה טוענת כי היה מדובר ב-4,000 איש ואילו המארגנים הודיעו על 20,000". בשנת 2009 מארגנת האירוע, דנה ביל, יחד עם כריס ראיין וג'יי סטצר בדרכם חזרה מכנס הארגון "NORML" בסן פרנסיסקו, הואשמו בהחזקה בכוונה להפצה של 150 ק"ג של קנאביס.
בשנת 2010, האירוע החל להיות מאורגן על ידי קבוצה חדשה של פעילים. לאחר מכן שונה שם האירוע "מצעד הקנאביס של ניו יורק סיטי" ואורגן על ידי ועדת היגוי של פעילים. האירוע הפך לחגיגה של תרבות הקנאביס בניו יורק עם מצעד של כמעט 20 בלוקים והפגנה בת 4 שעות. במהלך ציונו, לא היה מעצר מוקלט בגין החזקת קנאביס או שימוש בו מעל 4 שנים במדינה. התומכים שיבחו את ההתמודדות הרכה של השוטרים בעניין והודיעו כי זהו הסימן האחרון של ניו יורק לפני העברתה לעבר אי-הפללה. ב-31 במרץ 2021 חתם מושל ניו יורק, אנדרו קואומו על חוק אשר הפך את השימוש לצורכי פנאי בקנאביס לחוקי במדינה. בכך, הפכה למדינה ה-15 בארצות הברית שמאשרת לגליזציה לצורכי פנאי.
ציון היום ברחבי העולם > ברזיל

ב-15 ביוני 2011, שמונת שרי בית המשפט העליון של ברזיל (STF) שהשתתפו במשפט כלפי האיסור על הפגנות לגליזציית קנאביס קבעו פה אחד כי ההפגנות הן מימוש של חופש ביטוי ולא הסתה לפשע, כפי שטענו שופטים שאסרו את הצעדה בעבר. הדיון על צעדת מרצ'ה דה מקונה הגיע לבית המשפט העליון ביוני 2009 כאשר סגנית התובע הכללי של הרפובליקה דבורה דופרת הגישה תלונה בגין הפרה של ההוראות הבסיסיות. בתביעה אמרה עורכת הדין כי האיסור על הפגנות משפטיות בעד קנאביס וסמים אחרים מבוססים על פרשנות שגויה של החוק הפלילי. לדבריה, "לא נכון" לומר כי ביצוע האירועים הללו הוא "תירוץ לפשע".
קנאביס הובא לברזיל על ידי העבדים האפריקאים בשטחיה בזמנו, ועם הסטטוס קוו האינטלקטואלי והפוליטי האווגניסטי הפוזיטיביסטי של הציוויליזציה המערבית בתחילת המאה ה-20, השימוש בו נתפס כאות לדקדנטיות על ידי השימוש בסטיגמה כסם פנאי של עניים, אנשים כפריים ואפרו-ברזילאים. מאז תחילת שנות ה-90. האקדמיה אינה יוצאת דופן בנושא, וכיום מיעוט משמעותי של מורים, סטודנטים וחוקרים ברזילאים מעשנים קנאביס בגלוי.
ציון היום ברחבי העולם > דנמרק

בדנמרק, צעדת מריחואנה שנתית בקופנהגן הייתה מסורת שנתית כבר יותר מ-15 שנה. הצעדה מתקיימת ביום שבת הראשון של חודש מאי ויוצאת משכונת כריסטיאניה (הידועה במכירת קנאביס ושימושו, אף שאינו חוקי, אשר אושרה באופן בלתי רשמי), עוברת במרכז קופנהגן ומסתיימת בכיכר העירייה. עישון קנאביס אינו חוקי כיום בדנמרק, אך במהלך הצעדה המשטרה לא אוכפת תקנה זו ועישון מותר בפועל במהלך ההפגנה.
ציון היום ברחבי העולם > ישראל

בישראל, שבה אסור השימוש במריחואנה על-פי פקודת הסמים המסוכנים, התקיים ב-1998 האירוע הראשון באופן מצומצם על ידי תנועת ליגלייז, וכך גם השני ב-1999, מ־2000 עד 2002 אורגן האירוע על ידי מפלגת עלה ירוק, ששאפה להיכנס לכנסת. בשנים 2002-2001 נרשמה עלייה משמעותית בפרופיל הציבורי של האירוע ובמספר המשתתפים בו, בעת שהאירוע אורגן על ידי פעילים של עלה ירוק. לאחר הכישלון של עלה ירוק בבחירות 2003, הופק יום המריחואנה במשך שנתיים נוספות במתכונת א-פוליטית, על ידי פורשים מעלה ירוק. בשנים אלה הגיע האירוע לשיא, עם קהל של קרוב לעשרת אלפים איש ב-2004, באירוע שפוזר על ידי המשטרה. מאז 2006 מארגנת עלה ירוק את האירוע, ומספר המשתתפים באירועים אלה (בתל אביב, ירושלים ואילת) יחד מגיע לכמאה משתתפים.
בשנת 2009 לא הופק האירוע.
נושא ציונו של האירוע בישראל שנוי במחלוקת. הממסד וארגונים הנלחמים בשימוש בסמים רואים באירוע, שמשתתפים בו נתפסו או הודו בעישון סמים באירועים דומים בעבר, "מסיבת סמים" המונית, המעודדת פעילות בלתי חוקית של צריכת סמים. באירוע בשנת 2005 נתפסו 30 איש מעשנים סמים. אותם ארגונים קוראים לרשויות המקומיות ולרשויות החוק למנוע את קיומו של האירוע; לפני "יום המריחואנה" בשנת 2005 עתרה עמותת אל-סם לבג"ץ בדרישה לבטל את היום הזה, אך עתירתה נדחתה. אכן, היו מקרים בהם התערבה המשטרה לפיזור האירוע ועצרה משתתפים באירוע - בהם כאלה שנמצאו ברשותם סמים.
המארגנים ותומכי הלגליזציה טוענים כי מדובר בפעילות מחאה שלווה וחוקית, ודרך לגיטימית לקריאה לשינוי חקיקה שגויה, לטעמם, המגבילה את זכויות הפרט. להדגשת ההיבט החוקי של האירוע הם מדגישים בהודעות על קיומו כי היות שמטרת הלגליזציה טרם הושגה, הקהל מתבקש שלא להביא עמו ולא לצרוך במהלך האירוע כל חומר בלתי חוקי.
ציון היום ברחבי העולם > ניו זילנד

בניו זילנד ציון היום נחגג במספר הערים הגדולות ברחבי המדינה לאורך שנים.
בדנידין ציון היום נחגג במרכז העיר אוקטגון ביום שבת הראשון בחודש מאי משעות הצהריים עד 16:20. דנידין מוגדרת כעיר הראשונה בעולם שמארחת כל אירוע מריחואנה בין-לאומי. במהלכו, חברי המקום מטפסים ברחוב בולדווין כדי להיפגש בפסגה עד 4:20 בבוקר. באופן מקומי, ציון היום עולה בקנה אחד עם מצעד המכסה של אוניברסיטת אוטגו, בו בוגרים רבים שמשתתפים בטקס הולכים ברחוב הראשי בדרכם לטקס העירייה, כמו גם במצעד היכל האוניברסיטה, בו תלמידים ממעונות מעוטרים במצופים לפי נושאים שונים עוברים ברחוב הראשי, עוצרים באוקטגון, בדרך כלל חמושים בבלונים רבים, וצועקים בקול קורא מהגאווה המיוחדת של האכסניה.
דונדין התפרסמה בזכות ציון יום המריחואנה הבין-לאומי שלה בשנת 2003, כאשר כ-50 פעילים צעדו לתחנת המשטרה המרכזית של דנידין, שם נטעו צמחי קנאביס במחאה ועישנו את פרחיהם בלובי הראשי. האירוע משך תשומת לב תקשורתית לאומית ובין-לאומית ניכרת מכיוון שלא נעשו מעצרים בשל כך. תחנת המשטרה המרכזית של דנידין זכתה למחאה שוב בלהט ציון היום על ידי למעלה מ-100 פעילים בשנת 2004, שוב ללא מעצרים. תקרית שנייה זו סוקרה גם בתקשורת, מה שהוביל את מפקד משטרת מחוז דנידין, דייב קמפבל, להצדיק את היעדר המעצרים על ידי ציטוט "היו לנו דברים טובים יותר לעשות" בראיון לאוטגו דיילי טיימס.
בשנת 2007, בציון היום בדנידין השתתפו דוברים פוליטיים לצד מוזיקה בביצוע תקליטנים מקומיים, ו-170 איש התכנסו בצהריים. בציון היום שנה לאחר מכן, אוטובוס לגליזציית קנאביס של הארגון הבין-לאומי "NORML" נסעה בין 42 ערים בין אוקלנד לדנידין במשך 42 יום להפגנות יומיות לרפורמה להסדרת הקנאביס בחוק. האוטובוס הגיע לדנידין, העיר הכי ידידותית לקנאביס, בניו זילנד, ב-25 באפריל, שבוע השבוע למודעות לקנאביס שתוכנן על ידי "Otago NORML" וכלל סדנאות ציבוריות, הרצאות הסברה באוניברסיטת אוטגו, דיון עם אקדמאים באוניברסיטאות, חברי פרלמנט וחוקרי מדיניות. שבוע המודעות לקנאביס הסתיים ב-3 במאי 2008 בחגיגות יום המריחואנה הבין-לאומי לאותה שנה אשר התקיים למרות מזג אויר אשר כלל שלגים וברד. באירוע השתתפו למעלה מ-500 תומכים וכלל משחקים, חלוקת פרסים, נאומים פוליטיים ומוזיקה.
ציון היום ברחבי העולם > צרפת

בצרפת ציון יום המריחואנה הבין-לאומי נחגג בפריז, ליון, טולוז, מרסיי, רן, ליל, סן-דניס-דה-לה-ראוניון, קוניאק ומספר ערים קטנות נוספות במדינה תחת השם, "Marche Mondiale pour le Cannabis" מדי שנה.
ציון היום ברחבי העולם > קנדה > ונקובר, קולומביה הבריטית

ציון היום נערך בוונקובר, ביום שבת הראשון במאי. במהלכו, מפגינים מתאספים במזרקה בגלריה לאמנות בוונקובר בשעה 14:00 בערב או לפני מצעד לגליזציה של מריחואנה ברחובות מרכז העיר. מסלול המצעד משונה מדי שנה.
ציון היום ברחבי העולם > קנדה > טורונטו, אונטריו

עצרת ציון היום בפארק קווינס בטורונטו, אונטריו, קנדה נערכה מאז 1999. בשנת 2007, נרשמה נוכחות של כ-20,000 איש במהלכה. ו-15,000 ב-2008. לאירוע ב-2 במאי 2009 דיווח עיתון הכוכב של טורונטו כי, "המשטרה מעריכה שכ-12,000 איש מילאו את המדשאות הצפוניות של פארק קווין אתמול אחר הצהריים". בשנת 2011 העיתון דיווח על השתתפות 25,000 בפארק קווינס, ו-20,000 בצעדה דרך מרכז העיר. חדשות CTV דיווחו על "עשרות אלפים צועדים".