stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העזרה (סרט)
ביקורות והכנסות

הסרט קיבל ביקורות טובות מהמבקרים. האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 76% המבוסס על 196 ביקורות ומצד הצופים ציון של 91%. המבקרים שיבחו את השחקניות בסרט, בעיקר את ויולה דייוויס ואוקטביה ספנסר.
בסוף השבוע הראשון ליציאתו הכניס הסרט 26 מיליון דולר. הסרט הכניס 169 מיליון דולר בצפון אמריקה ובסך הכול 205 מיליון דולר ברחבי העולם, סכום הנחשב מפתיע אם מחשיבים את סוגתו ואת תאריך הפצתו - סוף אוגוסט נחשב לתקופה חלשה בקופות.
פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד למספר רב של פרסים, בהם:
מועמדות לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (ויולה דייוויס)
זכייה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (אוקטביה ספנסר)
מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ג'סיקה צ'סטיין)
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט דרמטי (ויולה דייוויס)
זכייה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (אוקטביה ספנסר)
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ג'סיקה צ'סטיין)
זכייה בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע
זכייה בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע (ויולה דייוויס)
זכייה בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנוע (אוקטביה ספנסר)
מועמדות לפרס סטלייט לסרט הטוב ביותר
מועמדות לפרס סטלייט לבמאי הטוב ביותר (טייט טיילור)
זכייה בפרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר (ויולה דייוויס)
מועמדות לפרס סטלייט לשחקנית המשנה הטובה ביותר (אוקטביה ספנסר)
ראו גם

העזרה (ספר)
הוגו (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "התגלית של הוגו קברה" מאת בריאן סלזניק
 בימוי:  מרטין סקורסזה
 הופק בידי:  ג'וני דפ, גרהאם קינג, מרטין סקורסזה, טימותי הדינגטון
 תסריט:  ג'ון לוגן
 עריכה:  תלמה סקונמייקר
 שחקנים ראשיים:  אייסה באטרפילד, בן קינגסלי, קלואי גרייס מורץ, סשה ברון כהן, ריצ'רד גריפית'ס, פרנסס דה לה טור, ריי וינסטון, אמילי מורטימר, ג'וד לאו, כריסטופר לי
 מוזיקה:  הווארד שור
 צילום:  רוברט ריצ'רדסון
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  GK films,‏ Infinitum Nihil
 חברה מפיצה:  UIP Duna, פרמאונט, Xfinity Streampix, נטפליקס, Ivi.ru 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 בנובמבר 2011
 משך הקרנה:  128 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט הרפתקאות, סרט בלשי 
 מקום התרחשות:  פריז 
 תקציב:  150 - 170 מיליון דולר
 הכנסות:  $185,770,160
 הכנסות באתר מוג'ו:   hugocabret
 פרסים:  5 פרסי אוסקר ו-11 מועמדויות לפרס אוסקר, 3 מועמדויות לגלובוס הזהב וזכייה אחת
 דף הסרט ב־IMDb
 
הוגו (באנגלית: Hugo) הוא סרט הרפתקאות ודרמה בתלת-ממד שהופק בשנת 2011, ומבוסס על הרומן "התגלית של הוגו קברה" מאת בריאן סלזניק. עלילת הסרט מתמקדת בילד יתום, החי לבדו במגדל השעון של תחנת הרכבת מונפרנאס בפריז ועל מנהל מסתורי של חנות צעצועים בתחנה. הסרט הופק ובוים על ידי מרטין סקורסזה לתסריט שכתב ג'ון לוגן. בסרט משתתפים, בין השאר, השחקנים בן קינגסלי, סשה ברון כהן, אייסה באטרפילד וקלואי גרייס מורץ.
זהו סרטו הראשון של סקורסזה שצולם בתלת-ממד. לאחר צאת הסרט לאקרנים, אמר הבמאי על הטכנולוגיה כי היא מעניינת מאוד, "משום שהפן הרגשי של השחקנים היה בולט יותר. התזוזה הקטנה ביותר שלהם, הכוונה הקטנה ביותר, נתפסו בצורה טובה יותר ומדויקת".
הסרט היה מועמד ל-11 פרסי אוסקר, כאשר הוא זכה בחמישה מתוכם בקטגוריות הצילום הטוב ביותר, עיצוב ההפקה הטוב ביותר, עריכת הקול הטובה ביותר, מיקס הסאונד הטוב ביותר והאפקטים הטובים ביותר. בנוסף, הוא זיכה את סקורסזה בפרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר, והיה מועמד לשני פרסים נוספים בטקס.
השיר "Coeur Volant" מפסקול הסרט בוצע על ידי זאז והווארד שור.
הדמויות הראשיות

הוגו קברט (אייסה באטרפילד) - יתום בן 12 שגר בין קירות תחנת רכבת ופריז ומתחזק את השעונים.
איזבל (קלואי גרייס מורץ) - יתומה בת גילו של הוגו, מאומצת על ידי הזוג מלייס, אוהבת לקרוא ומחפשת אחר הרפתקאות.
ז'ורז' מלייס (בן קינגסלי) - בעל חנות צעצועים בתחנת הרכבת. בעברו היה איש קולנוע חשוב וקוסם.
מאמא ז'אן (הלן מק'קורי) - אשתו של מלייס. בעברה הייתה כוכבת קולנוע בסרטיו של מלייס.
גוסטב (סשה ברון כהן) - מפקח תחנת הרכבת. מחפש אחר הוגו על מנת לשלוח אותו לבית יתומים. יש ברשותו כלב בשם מקסימיליאן שמסייע לו בתפיסת הגנבים בתחנה. הוא מתאהב במוכרת פרחים בתחנה ושומר על הסדר בתחנה.
ג'קי בראון

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל, 1997
 מבוסס על:  ספר של אלמור לנארד
 בימוי:  קוונטין טרנטינו 
 הופק בידי:  לורנס בנדר, אלמור לנארד ועוד
 תסריט:  קוונטין טרנטינו 
 עריכה:  סאלי מנק
 שחקנים ראשיים:  פאם גריר סמואל ל. ג'קסון רוברט פורסטר רוברט דה נירו ברידג'ט פונדה מייקל קיטון
 מוזיקה:  בובי וומאק 
 צילום:  גיירמו נבארו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  A Band Apart Films LLC 
 חברה מפיצה:  מירמקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 1997
 משך הקרנה:  154 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט שוד, סרט דרמה, סרט פשע, Blaxploitation, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 תקציב:  12 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   jackiebrown
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'קי בראון (באנגלית: Jackie Brown) הוא סרט שוד מסוגת מותחן פשע של הבמאי קוונטין טרנטינו, שיצא לאקרנים בשנת 1997. התסריט לסרט נכתב על ידי טרנטינו לפי ספר מאת אלמור לנארד. הסרט מהווה מחווה של טרנטינו לסרטי בלקספלויטיישן, ז'אנר משנות השבעים של סרטי פשע בכיכוב שחקנים שחורים לרקע מוזיקת דיסקו-מוטאון.
אבינדב בן שאול

| --- | --- |
 לידה:  ממלכת ישראל המאוחדת
 אב:  שאול 
 אם:  אחינועם בת אחימעץ 
 
אֲבִינָדָב בֶּן שָׁאוּל הוא דמות מקראית. הוריו הם שאול המלך ואחינועם בת אחימעץ, אשתו.
בספר שמואל מסופר שהוא נהרג בגלבוע, בקרב נגד הפלשתים. בקרב זה נהרגו גם שניים מאחיו, יהונתן ומלכישוע. אביו, שאול.
בני שאול מתו (על ידי מורים - נושאי חץ וקשת). שאול עצמו ניסה למנוע מפלשתים שישתמשו בו בגוססתו כחלק ממעשה עבודה זרה לכן חיפש את מיתתו כדי להמעיט כמה שביכולתו מביזיונו הצפוי.
גופתו המתה שימשה לעבודה זרה (נפילת ראש הפסל דגון) זו. עבודה זרה שנוצרה כפרשנות שגויה לדין ועונש שנוצר עם נפלת ארון הברית בידם. זו כחלק מהטיפול השגוי בארון הברית שנפל.
אנשי יבש גלעד סכנו עצמם לממש רצון שאול ולבטל את הביזיון זה שנעשה לו עם גופתו המתה כחלק מהכרת הטוב שהושיע אותם מנחש העמוני.
בספר שמואל א' מסופר על עוד שני אנשים בשם אבינדב:
אבינדב (קריית יערים)
אבינדב, בנו השני של ישי ואח של דוד. נכח בקרב נגד גוליית.
הערות שוליים

↑  ספר שמואל א', פרק ל"א, פסוק ב'
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מדע הנתונים

מדע הנתונים (באנגלית: Data Science; לעיתים נהגה גם בתעתיק מלועזית כ"דאטה סיינס" ושאר נגזרותיו למקצועות ולתחומים שונים), הידוע גם כ"מדע מבוסס נתונים", הוא תחום בינתחומי של שיטות מדעיות, תהליכים, אלגוריתמים ומערכות לחלוקת ידע או הפקת תובנות מנתונים בצורות שונות, מובנות או בלתי מובנות, בדומה לכריית נתונים וללמידת מכונה.
מדע הנתונים הוא "הרעיון לאחד נתונים סטטיסטיים, ניתוח נתונים, למידת מכונה ושיטות נוספות הקשורות לתחום זה" כדי "להבין ולנתח תופעות בפועל" עם נתונים. מדע זה משתמש בטכניקות ובתאוריות הנמשכות מתחומים רבים בתחומי המתמטיקה, הסטטיסטיקה, מדעי המידע ומדעי המחשב, במיוחד מתת-התחומים של כריית נתונים, למידת מכונה, מאגרי מידע וויזואליזציה של מידע או אף של נתונים.
הזוכה בפרס טיורינג, ג'ים גריי, תיאר את מדע הנתונים כ"פרדיגמה רביעית של המדע" (אמפירי, תאורטי, חישובי, וכעת גם: מוּנע-נתונים) וטען כי "כל מה שקשור למדע משתנה עכשיו בזכות השפעת טכנולוגיית המידע".
לאחר שהמגזין "הרווארד ביזנס רוויו" (Harvard Business Review) כינה את מדע הנתונים כ"עבודה הסקסית ביותר של המאה ה-21", הפך המונח "מדע נתונים" מילת מפתח ומאז, הוא מוחל לעיתים קרובות על ניתוח עסקי, על שימוש שרירותי בנתונים, או משמש כמונח המציג באור חיובי את עבודת הניתוח הסטטיסטי.
בעוד שתוכניות אוניברסיטאיות רבות מציעות כיום תואר במדעי הנתונים, אין הסכמה על הגדרה או תוכני לימודים אחידים.
בזכות הפופולריות הרבה שקנה לעצמו מונח זה בימינו אלה, מושקעים מאמצי הסברה רבים כדי לקדמו וכדי לקדם את מקצוע מדען הנתונים (Data Scientist).
היסטוריה

במאמר שפורסם ב-2012, "מדעני נתונים: העבודה הסקסית ביותר של המאה ה-21", דיג'יי פאטיל (DJ Patil) טוען כי טבע את המונח הזה ב-2008, בצוותא עם ג'ף המרבאכר (Jeff Hammerbacher), כדי להגדיר את עבודתם בלינקדין ובפייסבוק, בהתאמה. במאמר זה טען פאטיל, כי מדען הנתונים הוא "זן חדש", וכי "מחסור של מדעני נתונים הופך מגבלה רצינית בחלק מהמגזרים".
מדען נתונים

מדען נתונים (באנגלית: Data scientist), הוא אדם העוסק במשרה הקשורה לתחומי מדעי הנתונים (Data Science), ופעמים רבות זוהי גם הכשרתו האקדמית.
לרוב מדובר בתפקיד הדורש ידע והבנה בתחומים הבאים: מתמטיקה, ניתוחים סטטיסטים, שפות פיתוח, מסדי נתונים רלציונים, טכנולוגיות ומערכות מחשוב, כריית מידע, הדמיית נתונים. התפקיד מצריך יצירתיות וחדשנות, הבנה עסקית והשכלה אקדמאית.
תורת המידע אינה תחום חדש, אך עם עידן ה-Big Data החלה התעוררות ודרישה לתפקיד מדען נתונים. הסיבה היא שלמרות הטכנולוגיות המתקדמות והמידע הזמין ישנו קושי ליישם Big Data, הן בגלל מורכבות הפתרון והן בגלל מציאת השאלות הנכונות. האתגר האמיתי הוא לא איסוף המידע אלא ניתוחו בזמן מהיר שיאפשר לחברות להיות פרואקטיביות, יעילות ורווחיות. מכאן נולד הביקוש לתפקיד מדען נתונים: מישהו עם כישורים מיוחדים בסטטיסטיקה ותכנות כדי שיוכל לשאול את השאלות הנכונות על מנת להפיק תועלת מהמידע.
תחומי ידע נחוצים לצורך התמקצעות במדע הנתונים

ב-2010, הציע מדען הנתונים דרו קונוויי (אנ') דיאגרמת ון, המתארת את תחומי הידע והכישורים, הנחוצים לשם התמקצעות במדע הנתונים.
מנקודת מבטו של קונוויי, על מדען נתונים להיות בעל הכישורים ותחומי הידע הבאים:
מיומנויות תכנותיות בכלל וידע בהאקינג בפרט.
דוגמה: ידע טכני ספציפי ב-Apache Mahout, ידע באלגוריתמים הקשורים ללמידת מכונה ועוד.
ידע במתמטיקה ובסטטיסטיקה.
ידע זה נחוץ לצורך ניתוח יכולות חישוביות.
מומחיות מעמיקה בתחום.
מומחיות זו כוללת: הכרת התמונה הכוללת של תחום המומחיות, אינטואיציה; ידע בתחום דעת ספציפי (אנ'); ניסיון פרקטי; מיומנויות אנליטיות (אנ'), הדרושות לשם ניתוח (מלועזית: "אנליזה") של עובדות, כמו גם יכולת השלכה מפתרון בעיה אחת - לצורך פתרון בעיה אחרת.
הקשר לסטטיסטיקה

הפופולריות של המונח "מדע נתונים" התפוצצה בסביבות עסקיות ובאקדמיה, כפי שצוין על ידי קפיצה בפתיחת מקומות עבודה. עם זאת, אקדמאים רבים ועיתונאים לא רואים שום הבחנה בין מדע הנתונים לבין תחום הסטטיסטיקה. בכתבה במגזין "פורבס", נכתב כי מדע הנתונים הוא מילה ללא הגדרה ברורה והיא פשוט החליפה את המונח "ניתוח עסקי" בהקשרים כגון תוכניות תואר שני. בחלק השאלות והתשובות של הנאום המרכזי שלו במפגשים הסטטיסטיים המשותפים של האגודה האמריקנית לסטטיסטיקה, אמר הסטטיסטיקאי נייט סילבר: ”אני חושב שמדען-נתונים הוא רק מונח מסוגנן לסטטיסטיקאי”. כמו כן, במגזר העסקי, חוקרים ואנליסטים רבים קובעים כי מדעני נתונים לבדם רחוקים מלספק יתרון תחרותי אמיתי, וגורסים כי יש לשקול לסווג את מדעני הנתונים תחת אחת מארבע המשרות (אנליסטים עסקיים, מדעני נתונים, מפתחי Big data גדולים,  ומהנדסי Big data) הדרושות למנף ביעילות ארגון או חברה עסקית כלשהי לעבר שימוש ב-"Big data".
ראו גם

מדעי המידע וטכנולוגיות אינטרנט
טכנולוגיות מידע ותקשורת
הנדסת ידע (אנ') - Knowledge engineering
מערכות מבוססות-ידע (אנ') - Knowledge-based systems
כריית מידע
ניתוח מידע
ביג דאטה
בינה מלאכותית
בינה עסקית
מידענות סייבר
מקצועות אבטחת מידע
הערות שוליים

↑  Nicole Lazar, Data, Data, Everywhere…, Harvard Data Science Review, 2020-04-30 doi: 10.1162/99608f92.a6e7a24e
↑  המאמר המלא, מתוך הרווארד ביזנס רוויו.
↑  דיאגרמת דרו קונוויי, הסבר אודות הדיאגרמה (ההסבר אודות הדיאגרמה נמצא באמצע העמוד, לא בתחילתו; יש לגלול את הדף כדי לראותו): פרק מספר 1 מתוך הספר: "Learning to Love Data Science" (בעברית: "ללמוד לאהוב את מדע הנתונים"). מחבר: Mike Barlow, הוצאה: O'Reilly Media, תאריך הוצאה: נובמבר 2015. מידע אודות הספר: .
↑  באנגלית: "Computational Abilities".
↑  באנגלית: "Substantive Expertise".
↑  בניגוד לידע כללי.
↑  באנגלית: "Hands-on Experience".
↑  "מדע נתונים: מילת באזוורד?", במגזין פורבס, אוגוסט 2013 (באנגלית)
↑  Nate Silver addresses assembled statisticians at this year's JSM, Revolutions
דן שולמן

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1958 (בן 67) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מידלברי קולג'  בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק  בית הספר התיכון פרינסטון 
 בן או בת זוג:  Jennie Kassanoff (3 באוגוסט 1991–?) 
 
דניאל "דן" שולמן (באנגלית: Daniel H. Schulman, נולד-19 בינואר 1958) הוא מנהל עסקים יהודי-אמריקאי. הוא נשיא ומנכ"ל PayPal ויו"ר של סימנטק, לשעבר נשיא קבוצת צמיחה תאגידית (Enterprise Growth) באמריקן אקספרס. הנשיא לשעבר של Sprint Nextel ומנכ"ל בעת הייסוד של וירג'ין מובייל.
קורות חיים

שולמן נולד בניוארק, ניו ג'רזי, אבל גדל בפרינסטון. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ממידלברי קולג', ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ניו-יורק.
אמו, רות שולמן, הייתה משנה לדיקן של בית הספר של ראטגרס למוסמכים בפסיכולוגיה יישומית ומקצועית (GSAPP) מ-1974 ל-1999. אביו, מל שולמן, היה מהנדס כימי.
שולמן ואשתו יהודים.
פרסים

שולמן נבחר על ידי ביזנסוויק לרשימת "20 האנשים לעקוב אחריהם בתקשורת", וכן ל"יזם השנה" של שנת 2009 של ארנסט אנד יאנג. ב-2009 הוא צוין ברשימת 25 האנשים החזקים בעולם, בתעשיית הסלולר.
הערות שוליים

↑  American Express News Release July 21, 2010
↑  "Executive Profile Daniel H. Schulman". Bloomberg Businessweek. 23 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rutgers Board of Governors Announcement, July 9, 2009
↑  Announcement of Ruth and Mel Schulman Endowed Fellowship, February 24, 2009
↑  Business Week Award
↑  Ernst & Young Entrepreneur Of The Year, 2009
↑  25 Most Powerful People In U.S. Wireless 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810805824005606  VIAF: 4695156374134507710007   WorldCat (עם VIAF): 4695156374134507710007
במחנה נח"ל

| --- | --- |


היאחזות הנח"ל גרופית בציור של נחום גוטמן, שער של במחנה נח"ל, 1964
 מו"ל:  משרד הביטחון 
 תאריכי הופעה:  1949–1991 (כ־42 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 
במחנה נח"ל היה ירחון לחיילים, אנשי ההתיישבות העובדת וחברי תנועות הנוער, שהופיע בשנים 1991-1949 מטעם פיקוד הנח"ל ואגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון.
היסטוריה

הגיליון הראשון ראה אור ב-1949. מ-1951 הופיעו הגיליונות באופן סדיר עד 1991. הירחון חדל להופיע בהוראת הרמטכ"ל אהוד ברק, כחלק ממדיניותו לצמצום מספרם של הביטאונים הצבאיים.
העיתון הִרבה לעסוק בנח"ל, בהתיישבות ובביטחון המדינה והקדיש מקום גם לתולדות ארץ ישראל ולראיונות עם אנשי צבא בכירים, מדינאים, סופרים ואמנים.
עורכי העיתון: אורי סלע, יצחק וייט, שמעון רכבי, רפאל ספורטה, יצחק לבני, מרדכי נאור, זאב ענר, יורם טהרלב, יוסף ארגמן, דני בירן, מיכאל (מייקל) שיר.
תפקיד מרכזי במערכת, במשך עשרות שנים, היה לצלם אלכס גל (גוטליב).
במחנה נח"ל אימץ את הרעיון של מדור הכזבים שהיה ב"במחנה" וזכה להצלחה ולפופולריות, ובעמוד האחרון שלו בתקופה ארוכה הופיעו כזבים [בדיחות] פרי עטם של קוראיו ובלטו בהם אותם כוכבים שבלטו ב"תחרות כזבים" ב"במחנה" - אברהם בן-עזרא, אלי אייל, ראובן גרינברג ואחרים.
תפוצת העיתון הגיעה בשיאה (בשנות ה-60 וה-70) ל-15 אלף עותקים.
במחנה נח"ל כלל במשך תקופה ארוכה תיאורים בלתי-שגרתיים של חיי הנח"ל וצה"ל, כתבות דיוקן, שיתוף אנשי רוח וגם מתיחות.
חיילת בהיאחזות נח"ל גולן אוחזת בעיתון, 1969
השעות

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  The Hours 
 בימוי:  סטיבן דלדרי 
 הופק בידי:  רוברט פוקס, סקוט רודין 
 תסריט:  דייוויד הר   לפי ספרו של:   מייקל קנינגהם
 עריכה:  פיטר בויל 
 שחקנים ראשיים:  ניקול קידמן   מריל סטריפ   ג'וליאן מור
 מוזיקה:  פיליפ גלאס 
 צילום:  סימוס מק'גרבי 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מירמקס, פרמאונט, סקוט רודין הפקות 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בדצמבר 2002 ארצות הברית
 משך הקרנה:  144 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  לונדון, קליפורניה, ארצות הברית, ניו יורק, ניו יורק, אנגליה 
 תקציב:  25 מיליון דולר
 הכנסות:  מעל 108 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   hours
 פרסים:  פרס אוסקר   פרס באפט"א   שני פרסי גלובוס הזהב
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
השעות (באנגלית: The Hours) הוא סרט דרמה עטור פרסים משנת 2002 בבימויו של סטיבן דלדרי. תסריטאי הסרט הוא דייוויד הר שהתבסס על ספרו זוכה פרס הפוליצר בעל אותו שם של מייקל קנינגהם. בסרט מככבות ניקול קידמן שזכתה על תפקידה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, מריל סטריפ, ג'וליאן מור ואד האריס. את המוזיקה המקורית, שהועמדה לפרס אוסקר ולפרס גלובוס הזהב, הלחין המלחין האמריקאי-יהודי, פיליפ גלאס.
העלילה מדלגת על פני שלוש תקופות ועוסקת בשלוש נשים שחייהן כרוכים זה בזה על ידי הרומן "מרת דאלוויי" מאת וירג'יניה וולף. ב-2001, קלריסה ווהן, לסבית מניו יורק (מריל סטריפ), מכינה מסיבה לכבוד חברהּ הסופר שזכה בפרס יוקרתי לספרות. בשנת 1951, לורה בראון (ג'וליאן מור), עקרת בית הרה מלוס אנג'לס, מכינה עם בנה עוגת יום הולדת לבעלה. ב-1923 באנגליה, וירג'יניה וולף (ניקול קידמן) נאבקת עם מחלת נפש בזמן כתיבת הרומן.
עלילה

למעט סצנות הפתיחה והסוף, אשר מתארות את התאבדותה בטביעה בנהר של וירג'יניה וולף, העלילה מתרחשת במהלך יום אחד בשלוש תקופות שונות. בשנת 1923 הסופרת הידועה וולף החלה לכתוב את הספר "מרת דאלוויי" בביתהּ בעיר ריצ'מונד שבפרברי לונדון. בשנת 1951 עקרת הבית, לורה בראון, מנסה למצוא מפלט מחייהּ העצובים על ידי קריאת אותו ספר. ובשנת 2001 קלריסה ווהן היא התגלמות הדמות הראשית של ספרהּ של וולף כשהיא מבלה יום שלם בהכנות למסיבה לכבוד בן זוגה לשעבר, ריצ'רד, משורר שזוכה לקבל פרס למפעל חיים בספרות בעודו חולה באיידס.
וירג'יניה שחוותה התמוטטות עצבים מרגישה לכודה ומאוימת בתוך ביתה. לאחר שאחותה ונסה ביקרה אותה היא מחליטה לברוח ללונדון ברכבת. כאשר בעלהּ ליאונרד מוצא אותה בתחנת הרכבת, הוא מביע את חששו שתתאבד. היא עונה שגם היא פוחדת ממחלת הנפש, אך היא מעדיפה למות ולא לחיות בפרבר.
בהריון עם ילדהּ השני לורה מבלה את ימיה בביתה עם בנהּ. היא התחתנה עם בעלה דן זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה, אך היא מרגישה אומללה. היא ובנהּ ריצ'י מכינים עוגת יום הולדת לכבוד יום הולדתו של דן, אבל הניסיון הראשון נכשל. לאחר ביקור שכנתהּ קייטי, במהלכו הן מתנשקות, היא לוקחת את ריצ'י להישאר עם גברת בריץ בזמן שהיא כביכול הולכת לכמה סידורים לפני ארוחת הערב. אך במקום היא הולכת למלון יוקרתי שבו היא מתכוונת להתאבד. אך לבסוף היא מתחרטת והיא חוזרת לחגוג לבעלהּ יום הולדת.
קלריסה ווהן מארגנת מסיבה לכבוד ריצ'רד שזכה בפרס יוקרתי, אך לאחר ביקור בדירתו נראה שהוא בכלל לא מעוניין במסיבה. קלריסה נשברת אך מחליטה להמשיך בהכנות למסיבה. כאשר היא באה לקחת אותו לטקס הוא מתאבד לנגד עיניה. מתברר שריצ'רד הוא ריצ'י, בנה של לורה. קלריסה מזמינה את לורה הקשישה שמגיעה בטיסה מטורונטו, ומספרת כיצד יום בהיר אחד, 50 שנה קודם לכן, עזבה את בעלה ושני ילדיה הקטנים ועלתה על אוטובוס לקנדה.
צוות שחקנים

1923
ניקול קידמן - וירג'יניה וולף
סטיבן דיליין - לאונרד וולף
מירנדה ריצ'רדסון - ונסה בל
לינדזי מרשל - לוטי הופ
לינדה באסט - נלי בוקסאול
1951
ג'וליאן מור - לורה בראון
ג'ון ס. ריילי - דן בראון
ג'ק רובלו - ריצ'י בראון
טוני קולט - קייטי
מרגו מרטינדייל - גברת בריץ
2001
מריל סטריפ - קלריסה ווהן
אד האריס - ריצ'רד בראון
אליסון ג'ני - סאלי לסטר
קלייר דיינס - ג'וליה ווהן
ג'ף דניאלס - לואיס ווטרס
הערות שוליים

↑  אורי קליין, הגברות דאלאוויי, באתר הארץ, 5 במרץ 2003
| פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה |
| --- | --- | --- |
| 1951‏-1960 | מקום תחת השמש (1951) • ההצגה הגדולה בתבל (1952) • חופי הכרך (1954) • קדמת עדן (1955) • מסביב לעולם בשמונים יום (1956) • הגשר על הנהר קוואי (1957) • הנועזים (1958) • בן חור (1959) • ספרטקוס (1960) |  |
| 1961‏-1980 | תותחי נברון (1961) • לורנס איש ערב (1962) • הקרדינל (1963) • בקט (1964) • דוקטור ז'יוואגו (1965) • אדם לכל עת (1966) • כחום הלילה (1967) • אריה בחורף (1968) • אן של אלף הימים (1969) • סיפור אהבה (1970) • הקשר הצרפתי (1971) • הסנדק (1972) • מגרש השדים (1973) • צ'יינהטאון (1974) • קן הקוקייה (1975) • רוקי (1976) • נקודת מפנה (1977) • אקספרס של חצות (1978) • קרמר נגד קרמר (1979) • אנשים פשוטים (1980) |  |
| 1981‏-2000 | האגם המוזהב (1981) • אי.טי. - חבר מכוכב אחר (1982) • תנאים של חיבה (1983) • אמדאוס (1984) • זיכרונות מאפריקה (1985) • פלאטון (1986) • הקיסר האחרון (1987) • איש הגשם (1988) • נולד בארבעה ביולי (1989) • רוקד עם זאבים (1990) • באגסי (1991) • ניחוח אישה (1992) • רשימת שינדלר (1993) • פורסט גאמפ (1994) • על תבונה ורגישות (1995) • הפצוע האנגלי (1996) • טיטניק (1997) • להציל את טוראי ריאן (1998) • אמריקן ביוטי (1999) • גלדיאטור (2000) |  |
| 2001‏-2020 | נפלאות התבונה (2001) • השעות (2002) • שר הטבעות: שיבת המלך (2003) • הטייס (2004) • הר ברוקבק (2005) בבל (2006) • כפרה (2007) • נער החידות ממומביי (2008) • אווטאר (2009) • הרשת החברתית (2010) • היורשים (2011) • ארגו (2012) • 12 שנים של עבדות (2013) • התבגרות (2014) • האיש שנולד מחדש (2015) • אור ירח (2016) • שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי (2017) • רפסודיה בוהמית (2018) • 1917 (2019) • ארץ נוודים (2020) |  |
| 2021-היום | כוחו של הכלב (2021) • הפייבלמנים (2022) • אופנהיימר (2023) • הברוטליסט (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007372050605171  BnF: cb16689033t (data)  GND: 4794345-2  LCCN: no2002112749  SUDOC: 161920608  VIAF: 316752089   WorldCat (עם VIAF): 316752089
קשר מוחי

| --- | --- |

 בימוי:  ניל ג'ורדן 
 הופק בידי:  Redmond Morris, 4th Baron Killanin, סטפן וולי 
 תסריט:  ברוס רובינסון, ניל ג'ורדן 
 עריכה:  טוני לווסון 
 שחקנים ראשיים:  אנט בנינג סטיבן ריאה ג'ון פיורה מרגו מרטינדייל ג'פרי וידגור פול גילפויל איידן קווין רוברט דאוני ג'וניור Katie Sagona בריאן גודמן 
 מוזיקה:  אליוט גולדנטל 
 צילום:  דריוש ח'ונג'י 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אמבלין אנטרטיינמנט, משרד זכויות היוצרים של ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  דרימוורקס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1999 
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה 
 מקום התרחשות:  מסצ'וסטס 
 הכנסות באתר מוג'ו:   indreams
 דף הסרט ב־IMDb
 
קשר מוחי (באנגלית: In Dreams) הוא סרט מותחן פסיכולוגי משנת 1999 בבימויו של ניל ג'ורדן, בכיכובם של אנט בנינג ורוברט דאוני ג'וניור וסטיבן ריאה. הסרט עוקב אחר קלייר קופר (בנינג), אישה שמתחילה לחוות חזיונות מטרידים על חטיפת ילדים שנעשית על ידי רוצח סדרתי. עם הזמן, קלייר מגלה כי יש לה קשר מנטלי לרוצח (דאוני ג'וניור), והחזיונות שלה הופכים למציאותיים יותר ויותר. היא נאלצת לצאת למאבק אישי כדי לעצור אותו ולהציל את משפחתה.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-15 בינואר 1999, על ידי דרימוורקס והכניס רק 17 מיליון דולר בקופות מה שהפך אותו לכישלון קופתי. הוא קיבל ביקורות מגוונות מהמבקרים, כשכמה שיבחו את הוויזואליה שלו ואת הביצועים של בנינג, בעוד שאחרים מתחו ביקורת על חוסר הקוהרנטיות הנרטיבית שלו.
עלילה

קלייר קופר היא אישה רגילה שמתחילה לחוות חזיונות מטרידים הקשורים לרצח ילדים בעיירה שבה היא מתגוררת. כשהיא מגלה שהחזיונות קשורים לרוצח סדרתי בשם ויויאן תומפסון (רוברט דאוני ג'וניור), היא נקרעת בין החזיונות למציאות ומנסה למנוע אסון נוסף. ככל שהסרט מתקדם, הקשר המנטלי בין קלייר לבין הרוצח מתחזק והיא מוצאת עצמה נשאבת למערבולת של טרור וניסיון להציל את חייה וחיי משפחתה.
צוות השחקנים

אנט בנינג בתפקיד קלייר קופר
רוברט דאוני ג'וניור בתפקיד ויויאן תומפסון
סטיבן ריאה בתפקיד ד"ר סילברמן
איידן קווין בתפקיד פול קופר
ביקורות

קשר מוחי קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים, כאשר חלקם שיבחו את ההופעות של השחקנים, במיוחד של בנינג ודאוני ג'וניור, אך הביעו ביקורת על העלילה המורכבת והקצב האיטי. הסרט הצטיין ביצירת מתח פסיכולוגי אך התקשה לשמור על זרימת הסיפור. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 25%, וב-Metacritic, ציון של 45 מתוך 100.
דילן ספראוס

| --- | --- |

 לידה:  4 באוגוסט 1992 (בן 32) ארצו, טוסקנה, איטליה 
 שם לידה:  Dylan Thomas Sprouse 
 מדינה:  ארצות הברית, איטליה 
 תקופת הפעילות:  1993–2012  2017
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק  בית הספר לורל ספרינגס  בית ספר גאלאטין  אוניברסיטת ניו יורק 
 בן או בת זוג:  ברברה פלווין (15 ביולי 2023–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס בחירת הנוער 2017
 https://www.allwisemeadery.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
דילן תומאס ספראוּס (באנגלית: Dylan Thomas Sprouse; נולד ב-4 באוגוסט 1992) הוא שחקן אמריקאי, אחיו התאום של קול ספראוס. מוכר בזכות הופעתו בתור זאק מרטין לצד אחיו בסדרות הטלוויזיה "החיים היפים של זאק וקודי" ו"החיים היפים על הסיפון" בערוץ דיסני.
ביוגרפיה

דילן תומאס ספראוס נולד בעיר ארֶצו, איטליה, להורים אמריקאים, מת'יו ספראוס ומלאני רייט, בזמן שלימדו אנגלית בבית ספר בטוסקנה. דילן נולד 15 דקות לפני אחיו התאום הצעיר קול; ארבעה חודשים לאחר לידתם, דילן וקול ספראוס עברו עם משפחתם להתגורר בלונג ביץ', קליפורניה; הוא נקרא על שמו של המשורר הוולשי דילן תומאס. בצעירותו, התגרשו הוריו, והוא ואחיו קול ספראוס עברו לגור עם אביהם.
לאחר שהסדרה "החיים היפים על הסיפון" הסתיימה בשנת 2011, הוא החל ללמוד לתואר ראשון בעיצוב משחקי וידאו באוניברסיטת ניו יורק, וסיים את לימודיו ב-2015. לאחר מכן פתח את העסק האישי שלו, "All Wise Meadery" בברוקלין, ניו יורק.
קריירה

ספראוס התחיל את הקריירה שלו בשנת 1993 בטלוויזיה, ביחד עם אחיו התאום קול ספראוס, כשהם את חולקים את התפקיד של התינוק פטריק קלי בסדרה "גרייס על הכוונת" עד 1998. בשנים שלאחר מכן, הוא המשיך להופיע במספר סרטים ותוכניות טלוויזיות עם אחיו.
ב-2017, הוא לוהק למותחן בשם "משוחרר" בתור התפקיד הראשי של לוקאס וורד. באותה השנה, הוא השתתף בסרט הקצר "קארט בלאנש" (ייפוי כוח מלא) ולוהק לקומדיה "בננה ספליט" בתור ניק. בשנה שלאחר מכן הוא הצטרף לסרט הקצר "דדי" בתור פול ולסרט סיני "טורנדוט" עם גואן אקסיאטונג בתור הדמות קלף.
בשנת 2019 לוהק לסרט "אחרי שהתנגשנו" בתפקיד טרבור.
חיים אישיים

החל מיוני 2018, ספראוס נמצא במערכת יחסים עם הדוגמנית ההונגרייה ברברה פלווין. הם התגוררו במשך שנתיים בברוקלין, עד שעברו ללוס אנג'לס ב-2021. ביולי 2023 השניים התחתנו.