stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרודים
דמויות > דמויות משניות

רונה (אפרת בוימולד) - פרודתו של נדב, בגד בה והעיפה אותו מהבית.
הילה (שירי גדני) - פרודתו של רני, בגדה בו עם שטרוזמן.
נינה (שירה קצנלנבוגן) - המאהבת של נדב.
אסנת (איילת רובינסון) - פרודתו של אריאל, רוצה לשמור איתו על קשר ולרוב מתנהגת כאילו הם עדיין ביחד.
גלי וינר (רוני הדר) - הייתה חברה טובה של אחות של אריאל בתיכון, נדלקה על אריאל.
טוסטוס הג'ינג'י (עדי אייזנמן) - יריב של החבורה מהבית ספר שמוליק פוגש אותו כשקנה שווארמה. כשהיו בבית ספר הם שיחקו נגדו משחק כדורסל והפסידו. כששמוליק פגש אותו הוא קבע איתו משחק חוזר.
דובק (מוני מושונוב) - המורה לספורט בנערותם של החברים, מחפשים אותו כדי שיאמן אותם שינצחו את המשחק החוזר. מנקה יאכטות במרינה, הם פוגשים אותו שם כשהוא פוגש אותם הוא אומר להם שהוא עשיר ושאחד יאכטות היא שלו לבסוף הם מגלים את האמת. ביום של המשחק הימר על הקבוצה השנייה שתנצח והחברה התלבטו אם להפסיד את המשחק ולתת לו להרוויח את הכסף שהימר או לנצח את המשחק.
ג'יטה (מיקי קם) - אמו של שמוליק, גרושה, שמוליק גר אצלה. מדברת עם שמוליק בעברית וברומנית. הייתה המורה של רני לכימיה בתיכון, היא ורני כל הזמן רבים והיא יורדת עליו ומעירה לו הערות מעליבות כבר מאז התיכון. רני רצה לבוא ללמוד אצלה כימיה כי החלום שלו היה להיות כימאי והוא רצה להתקבל לתוכנית מחוננים. בסוף לא התקבל כי לא עבר את המבחן בגלל הערות המעליבות שלה. מכנה את רני ״טרול״ כי בתיכון הוא היה שעיר והיה לו אוזניים גדולות ואף גדול. אמרה לרני בתיכון שהוא טיפש, ושלא יצא ממנו כלום. שמוליק נועל אותם בחדר כי הוא מנסה להצליח במבחן של קורס קואוצ׳ינג, להצגת מקרה ומנסה לפתור את הסכסוך של רני ואמא שלו בזה שהוא נועל אותם והם ינסו לפתור את כל הבעיות בניהם. לבסוף היא מגלה לרני שהיא כל הזמן רבה איתו כי חיבבה אותו כבר אז מהתיכון והיא אומרת לו גם שהיא התאהבה בו כבר אז. היא ניסתה לנשק אותו אז הוא ברח ממנה ושבר את הדלת.
חיימוביץ (רוברט הניג) - ועד הבית של הבניין של אריאל. אריאל, נדב, שמוליק, ורני לא אוהבים לפתוח לו את הדלת. סנילי ותתרן .
סמי (רובי מוסקוביץ') - מוכר סנווצים שנקרא ״סמי סנוויץ׳ בר״ מסרב למכור לאריאל סנוויץ׳ מכיוון שאריאל לא הזמין סנוויץ׳ מראש ויש לו הזמנות שהוא צריך להכין אריאל מזמין סנוויץ׳ בכמה דרכים והוא מסרב למכור לו עד שייסיים להכין את הזמנות האחרות.
אלי שטרוזמן (יניב ביטון) - הלקוח של רני, שתופס אותו עם אשתו, מה שמוביל לפרידה שלהם, רני שונא אותו.
שופט בית המשפט (אריה צ'רנר) - שופט במשפט של רני ושטרוזמן. חושב ששטרוזמן מטומטם. אוהב שווארמה, עצלן, חושב שכולם עובדים אצלו, לא אוהב לשפוט כי זה גוזל ממנו זמן. באחד הפרקים שפט גם את נדב ואריאל כי חשב שעשו נזק לבלוני גז של הבניין של אריאל. לבסוף הם יצאו זכאיים.
שירי (נינה קוטלר) - גרושתו של שמוליק, בפרק האחרון חוזרת אליו אחרי שחשב שבאה להזמין אותו לחתונה שלה.
שידור הסדרה

הסדרה החלה את שידוריה ב-17 באוקטובר 2015 בערוץ 2, ושודרה בימי רביעי ושבת לאחר "מהפכה במטבח". פרק הבכורה הניב רייטינג של 22% אחוזים. ב-1 בנובמבר הזכייניות, קשת ורשת החליפו ימי שידור, והסדרה עברה לשדר בימי שני לאחר מהפכה במטבח, ולאחר מכן גם אחרי "אבודים".
פרד מור

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1911 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  23 בנובמבר 1952 (בגיל 41) ברבנק, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  רוברט פרד מור
 לאום:  אמריקאי
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות שונארד 
 תקופת הפעילות:  1930–1952 (כ־22 שנים)
 תחום יצירה:  אמן ואנימטור
 הושפע על ידי:  לס קלארק 
 מעסיק:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני וולטר לאנץ הפקות
 פרסים והוקרה:  אגדות דיסני (1995)  פרס וינזור מקיי (1983) 
 
רוברט פרד מור (באנגלית: Robert Fred Moore; 7 בספטמבר 1911 – 23 בנובמבר 1952), היה אמן ואנימטור אמריקאי שעבד באולפני ההנפשה של וולט דיסני. לעיתים קרובות נקרא "פרדי" (Freddie), הוא נולד וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה. למרות שהכשרתו באמנות הייתה מוגבלת, הוא עלה לגדולה מהר מאוד בדיסני בתחילת שנות ה-30, בשל כישרונו הטבעי הרב והקסם העצום בציוריו. הציורים שלו עדיין זוכים להערצה רבה על ידי אנימטורים וחובבי הנפשה.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות ותחילת הקריירה

מור נולד בלוס אנג'לס וידוע בעיקר בהיותו תושב העיר המומחה בהנפשתו של מיקי מאוס, בעיקר בזכות העיצוב החדש של הדמות בתפקיד אבן הדרך שלה במקטע "שוליית הקוסם" בסרט "פנטסיה" (1938). הוא הפך את המראה של מיקי מאוס מההנפשה המסורתית של "צינור גומי ועיגולים מעגליים", שהשתמשה בטכניקת "מעיכה ומתיחה" שגרמה לדמות להראות גמישה יותר, לדמות האהובה שעדיין באותו עיצוב כיום. ההנפשה שלו בעיצוב הקודם של מיקי מאוס הייתה גם בלתי נשכחת, במיוחד בסרט הקצר "חייט קטן ואמיץ" (שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר), הופעתו המשמעותית האחרונה של מיקי עם "עיני-פאי".
את עבודתו בחברת וולט דיסני מור קיבל בהיותו בן 19 כאשר ניגש לריאיון עם וולט דיסני במקום חברו שלא יכל עקב כאב שיניים. הוא תרם לכמעט 35 סרטי הנפשה קצרים, ביניהם "שלושה חזירים קטנים", שם הוא שימש בתור האנימטור הראשי ואף זכה גם באחד משבחיו הגבוהים של וולט דיסני ש"סוף סוף השגנו אישיות אמיתית בסרט שלם". עבודות משמעותיות נוספות של מור באולפני דיסני כללו את פיקוח ההנפשה של הגמדים ב"שלגיה ושבעת הגמדים", רוב הופעותיו של למפוויק בסרט "פינוקיו" (כל סצנת חדר הסנוקר ועד חצי הדרך בהפיכתו לחמור) וטימותי העכבר ב"דמבו". למפוויק, אשר בעל שיער אדום ושיניים בולטות, היה נחשב במידה רבה כקריקטוריזציה-עצמית של פרד מור עצמו, שכן הוא היה אחראי לחלק גדול מהעיצובים והסצנות של הדמות. מור הנפיש כמה סצנות של העכברים מהסרט "סינדרלה", כמה סצנות של הצדפות וכמה מהסצנות המאוחרות של הארנב הלבן בסרט "עליסה בארץ הפלאות" וגם עשה את בנות הים עבור "פיטר פן".
מור היה ידוע ברחבי הסטודיו בזכות ציוריו של נשים סקסיות תמימות, לעיתים קרובות אף עירומות, המכונות "נערות פרדי מור". כמה מעיצובי הנשים שלו מצאו את דרכם לסרטי דיסני: למשל, הקנטאוריות ב"פנטסיה" והנערות המתבגרות במקטע "All the Cats Join In" מתוך "הבה לי מוזיקה". ניתן לראות את השפעתו המתמדת של מור גם בעיצובן של בנותיה של קייסי בסרט הקצר "Casey Bats Again" משנת 1954. מודל סקיצות של אריאל מ"בת הים הקטנה" (1989) עשה הבחנות ספציפיות בין העיצוב של אותה דמות לבין "נערת פרדי מור".
הציורים וסגנון העיצוב של מור הגיעו להתגלמות בשנים המעצבות של האולפנים, בין עזיבתו של אב אייוורקס בשנת 1930 לבין עלייתם של "תשעת הזקנים", שלאחר מכן סטודיו העיצוב נשלט על ידי האנימטור מילט קאהל, יחד עם אמן הסטוריבורד ביל פיט, ומאוחר יותר מעצב ההפקה קן אנדרסון. במהלך שנות ה-30, מור, ארט באביט, נורם פרגוסון, ביל טייטלה והמילטון לוסק היו האנימטורים הדומיננטיים של דיסני שעבודתם החלוצית הגיעה לשיאה בשנת 1937 עם הסרט פורץ הדרך "שלגיה ושבעת הגמדים". האנימטור לארי קלמונס אמר כי מור "היה עזרה כל כך גדולה לחבר'ה האחרים. חבר'ה היו מגיעים לחדרו ושואלים, 'פרד, איך היית עושה את זה?' פרד היה אומר 'ובכן, ככה!' – והוא היה מראה להם – הוא לא הרצה, הוא פשוט עשה את זה".
מור היה חבר קרוב של עמיתיו האנימטורים וורד קימבל ווולט קלי, אם כי כנראה היה לו אופי שקט ומאופק יותר משניהם. ציורי צחקיקים רבים ששרדו מאת קלי מתקופת "פינוקיו" מציגים את קימבל בתור למפוויק המושחת ומור במראה נערי בתור פינוקיו. מור וקימבל אוירו גם כצמד רקדנים בסרט הקצר של מיקי מאוס "השנים הטובות" (1941). מור מופיע בהופעת לייב אקשן קצרה (וללא קול) בסרט "הדרקון העקש" משנת 1941, יחד עם קימבל והאנימטור נורם פרגוסון במהלך אחד מקטעי הסיור באולפן. קימבל אף עבד בחשאיות על השלמתם של חלק מיצירותיו של מור כאשר האחרון היה שיכור מכדי לסיים אותם.
ביוגרפיה > פיטורים וחזרה לדיסני

פרד מור פוטר לזמן קצר מאולפני דיסני בשנת 1946 בגלל האלכוהוליזם שלו, ובמקום זאת עבד אצל וולטר לאנץ הפקות, שם הוא עיצב מחדש את דמויותיהם של וודי הנקר ואנדי פנדה במהלך תקופת עבודה של שנתיים שהסתיימו עם חזרתו לדיסני בשנת 1948.
ביוגרפיה > חייו האישיים

מור מיעט לדבר על משפחתו. בנותיו היו סו ומלינדה. מאוחר יותר, בתו סו התחתנה ונולדה לה בת בשם קלי הול, שמתגוררת כעת בטקומה, וושינגטון, עם שני ילדיה. מלינדה נישאה וילדה שני ילדים; בנה כריסטיאן מתגורר באזור המפרץ ובתה טימותיה מתגוררת בלוס אנג'לס.
ביוגרפיה > תאונה ומוות

מור כבר היה בעבודה על הנפשת בנות הים והבנים האבודים עבור "פיטר פן" כאשר הוא וגם אשתו השנייה, וירג'יניה, נפצעו בתאונת דרכים מוקדם בערב של יום שבת, 22 בנובמבר 1952, כאשר מכוניתם נפגעה חזיתית בזמן פניית פרסה בכביש כפרי. על פי הדיווחים, הזוג חזר מיום בילוי בצפייה במשחק כדורגל עם אמן דיסני ג'ק קיני. מור נפטר למחרת בבית החולים סנט ג'וזף בברבנק, קליפורניה, הממוקם ברחוב הנגדי לאולפני דיסני, מתוך דימום מוחי הנבע מזעזוע מוח. היה בן 41 במותו. מור נקבר בפארק זיכרון פורסט לון בחלקה המשקיפה על אולפני דיסני.
פרד מור קיבל לאחר מותו את התואר אגדת דיסני על ידי האולפנים בשנת 1995, כמו כן בשנת 1983 קיבל לאחר מותו את פרס וינזור מקיי של תעשיית ההנפשה.
פילמוגרפיה

1937
היאוואטה הקטן (אנימטור)
שלגיה ושבעת הגמדים (אנימטור מפקח)
1939
תערוכת הכלבים (אנימטור)
1940
פינוקיו (במאי הנפשה)
פנטסיה – מקטעים "שוליית הקוסם" ו"הסימפוניה הפסטורלית" (מפקח הנפשה)
1941
הדרקון העקש (אנימטור)
דמבו הפיל המעופף (במאי הנפשה)
השנים הטובות (אנימטור)
הסופה הקטנה (אנימטור)
1943
סלודוס אמיגוס (אנימטור)
1945
שלושת הקבלרוס (אנימטור)
1946
הבה לי מוזיקה (אנימטור)
1947
חופשי ומאושר (אנימטור בימוי)
1948
The Mad Hatter (אנימטור)
Wacky-Bye Baby (אנימטור)
Playful Pelican (אנימטור)
Pixie Picnic (אנימטור)
Wet Blanket Policy (אנימטור)
!Wild and Woody (אנימטור)
1949
הרפתקאות איכבוד ומר טוד
1950
סינדרלה (אנימטור דמויות)
The Brave Engineer (אנימטור)
1951
עליסה בארץ הפלאות (אנימטור דמויות)
פלוטופיה (אנימטור)
R'coon Dawg (אנימטור)
Fathers Are People (אנימטור)
1952
המסיבה של פלוטו (אנימטור)
עץ חג המולד של פלוטו (אנימטור)
1953
פיטר פן (אנימטור דמויות)
הדברים הפשוטים (אנימטור)
Football Now and Then (אנימטור)
1954
Casey Bats Again (אנימטור)
1957–1979
עולמו המופלא של דיסני (אנימטור – 6 פרקים)
1980
Mickey Mouse Disco (אנימטור)
ביאורים

↑  pie-eyed, אופן בו העיניים מצוריות כמעין אליפסות שלמות למעט "חתיכה" משולשת המשווה לעיניים מראה כמו של פאי או עוגה
הערות שוליים

↑  "Ward Kimball's Final Farewell, Hogan's Alley #11". אורכב מ-המקור ב-2016-03-06. נבדק ב-2016-03-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009706257105171  LCCN: no2008134962  ULAN: 500486597  VIAF: 31819093   WorldCat (עם VIAF): 31819093
סרטי האימה המכניסים ביותר בכל הזמנים

פניוויז הליצן המרקד מ"זה" (2017), סרט האימה המכניס ביותר.
רשימות סרטי האימה המכניסים ביותר בכל הזמנים כוללות את 50 סרטי האימה המכניסים בכל הזמנים ואת סרטי האימה המכניסים ביותר בכל שנה מהעשור השני של המאה ה-21 ללא התאמה לאינפלציה. היקום הקולנועי של לזמן את הרוע הוא זיכיון האימה המכניס ביותר.
סרטי האימה המכניסים ביותר > ציר-הזמן

בשנת 2017 פורסם מאמר בו גרסו שסרטי אימה נחשבים לרווחיים בשל תקציבם הנמוך שמוביל להכנסות גבוהות. עם זאת, טרם הצליח סרט אימה כלשהו לחצות את רף ההכנסות של 800 מיליון הדולרים ומעלה; אחת הסיבות היא הגבלת הגילים שחלה עליהם. נכון לשנת 2023, סרט האימה המכניס ביותר הוא "זה" (2017), שהכניס למעלה מ-700 מיליון דולרים. עד יציאתו, החזיק בתואר "החוש השישי" (1999) במשך 17 שנים, עם הכנסות של למעלה מ-672 מיליון דולרים. בין 1975–1999 החזיק בתואר הסרט "מלתעות" (1978) שנחשב לקלאסיקה בסוגת האימה ולאחת מאבני הדרך החשובות בפרסומו ובהצלחתו של סטיבן ספילברג, שביים אותו. הסרט קבע שיא גינס בתור "שובר קופות הקיץ הראשון".
סרט האימה "הנזירה" (2018) הכניס למעלה מ-115 מיליון דולרים בשבוע יציאתו לאקרנים, מה שהופך את פתיחתו לאחת מהגדולות בהיסטוריית הסוגה. בשנת צאתו היה לסרט האימה המכניס ביותר והיה לסרט השלישי מהיקום הקולנועי של לזמן את הרוע שעשה זאת. הסרט "מגרש השדים" (1973) היה למכניס ביותר בין 1973–1975. לסרט הייתה השפעה משמעותית על התרבות הפופולרית, כמו גם היותו ה"סרט המפחיד ביותר" נכון לשנת 2008 ברשימה שפורסמה על ידי אנטרטיינמנט ויקלי. סרט נוסף שאינו נכלל ברשימה, אך הצליח לקבוע הישג חסר תקדים היה "פעילות על-טבעית" (2007) שהכניס 193.4 מיליון דולרים, מתקציב זעום של 15,000 דולרים בלבד. בעקבות כך, כונה על ידי גורמים כמו הוליווד ריפורטר, כדוגמה אפשרית ל"סרט המשתלם ביותר בכל הזמנים". סרט שזכה להצלחה דומה היה "פרויקט המכשפה מבלייר" (1999) שמתקציב של 200,000–500,000 דולרים בקירוב, הכניס למעלה מ-248.6 מיליון דולרים. בסוף העשור השני של המאה ה-21, פורסם כי "זה" (2017) הוא סרט האימה המכניס ביותר לאותו העשור, כמו גם היותו סרט האימה המכניס ביותר בכל הזמנים באופן כללי.
2020 היא השנה הראשונה מזה 26 שנים בה לא יצא סרט אימה שהכניס למעלה מ-150 מיליון דולרים וזאת, בעקבות מגפת הקורונה שהובילה לסגירת בתי הקולנוע ברחבי העולם ולכישלונם של עשרות סרטי אימה וסרטים כלליים נוספים. הסרט "בלתי נראה" שעלה לאקרנים בבתי הקולנוע בפברואר 2020, לפני ההסגרים העולמיים שהחלו במרץ 2020, הכניס בשלושה שבועות 143.1 מיליון דולרים, אך ירד מבתי הקולנוע בדומה לשאר הסרטים כבר ב-19 במרץ באותה השנה. בשנת 2021, כאשר נפתחו חלק מבתי הקולנוע, הסרט "מקום שקט 2" (2020–2021) הכניס למעלה מ-290 מיליון דולרים והפך לאחד מ-20 סרטי האימה המכניסים ביותר. עם זאת, הוקרן הסרט כבר במרץ 2020 בבכורה בניו יורק סיטי ועל כן, הוא קוטלג כסרט משנת 2020, אף על פי שהוא עלה לאקרנים ברחבי העולם בשנת 2021. בעקבות כך, הרווחים שהכניס בשנת 2021 (295 מיליון דולרים) שויכו לשנת 2020 ועל כן, הוא סרט האימה הרווחי ביותר לאותה השנה.
סרטי האימה המכניסים ביותר > ציר-הזמן > הרשימה

| מקום | סרט | הכנסות בעולם | שנה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | "זה" | $702,781,748 | 2017 |  |
| 2. | "החוש השישי" | $672,806,292 | 1999 |  |
| 3. | "אני האגדה" | $585,410,052 | 2007 |  |
| 4. | "מלחמת העולם Z" | $540,007,876 | 2013 |  |
| 5. | "מלתעות" | $476,512,065 | 1975 |  |
| 6. | "זה: חלק 2" | $473,093,228 | 2019 |  |
| 7. | "מגרש השדים" | $441,306,145 | 1973 |  |
| 8. | "סיינס" | $408,247,917 | 2002 |  |
| 9. | "פרומתאוס" | $403,354,469 | 2012 |  |
| 10. | "הנזירה" | $366,050,119 | 2018 |  |
| 11. | "חניבעל" | $351,692,268 | 2001 |  |
| 12. | "מקום שקט" | $340,939,361 | 2018 |  |
| 13. | "לזמן את הרוע 2" | $322,811,541 | 2016 |  |
| 14. | "לזמן את הרוע" | $319,494,638 | 2013 |  |
| 15. | "האויב שבפנים: פרק הסיום" | $312,242,626 | 2017 |  |
| 16. | "אנאבל: הבריאה" | $306,592,201 | 2017 |  |
| 17. | "ואן הלסינג" | $300,157,638 | 2004 |  |
| 18. | "האויב שבפנים: החיים שאחרי" | $300,228,084 | 2010 |  |
| 19. | "מקום שקט 2" | $297,372,261 | 2020 |  |
| 20. | "ספליט" | $278,454,358 | 2017 |  |
| 21. | "מת לצעוק" | $278,019,771 | 2000 |  |
| 22. | "שתיקת הכבשים" | $272,742,922 | 1991 |  |
| 23. | "אנאבל" | $257,589,721 | 2014 |  |
| 24. | "הכפר" | $256,697,520 | 2004 |  |
| 25. | "אנחנו" | $256,022,707 | 2019 |  |
| 26. | "האלווין" | $255,485,178 | 2018 |  |
| 27. | "תברח" | $255,407,969 | 2017 |  |
| 28. | "הצלצול" | $249,348,933 | 2002 |  |
| 29. | "פרויקט המכשפה מבלייר" | $248,639,099 | 1999 |  |
| 30. | "בלתי שביר" | $248,118,121 | 2000 |  |
| 31. | "מיסטר גלאס" | $246,999,039 | 2019 |  |
| 32. | "צללים אפלים" | $245,527,149 | 2012 |  |
| 33. | "הנוסע השמיני: קובננט" | $240,891,763 | 2017 |  |
| 34. | "האויב שבפנים: הגמול" | $240,159,255 | 2012 |  |
| 35. | "הנזירה 2" | $232,683,406 | 2023 |  |
| 36. | "אנאבל חוזרת הביתה" | $231,252,591 | 2019 |  |
| 37. | "קונסטנטין" | $230,884,728 | 2005 |  |
| 38. | "ראיון עם הערפד" | $223,664,608 | 1994 |  |
| 39. | "מת לצעוק 3" | $220,673,217 | 2003 |  |
| 40. | "סמייל" | $217,408,513 | 2022 |  |
| 41. | "דרקולה: ההתחלה" | $217,124,280 | 2014 |  |
| 42. | "דרקולה" | $215,862,692 | 1992 |  |
| 43. | "סוף העולם" | $211,989,043 | 1999 |  |
| 44. | "האחרים" | $209,960,527 | 2001 |  |
| 45. | "דרקון אדום" | $209,196,298 | 2002 |  |
| 46. | "מלתעות 2" | $208,900,376 | 1978 |  |
| 47. | "סליפי הולו" | $207,068,340 | 1999 |  |
| 48. | "פעילות על-טבעית 3" | $207,039,844 | 2011 |  |
| 49. | "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן" | $206,431,050 | 2021 |  |
| 50. | "פעילות על-טבעית" | $193,355,800 | 2009 |  |
סרטי האימה המכניסים ביותר > המחזיקים בשיא

החל משנת 1953 בה "בית השעווה" הפך לשובר קופות, היו שמונה סרטים שהחזיקו בתואר "סרט האימה המכניס ביותר בכל הזמנים". אותו הסרט הכניס למעלה מ-23 מיליון דולרים. לאחר שבע שנים בהן החזיק בשיא, הצליח "פסיכו" להעפיל עליו, כאשר הכניס למעלה מ-32 מיליון דולרים. בשנת 1968, שמונה שנים מאז שנקבע את השיא, הצליח הסרט "תינוקה של רוזמרי" להעפיל על "פסיכו" כאשר הכניס למעלה מ-33 מיליון דולרים.
בשנת 1973 ו-1975 חל מהפך בסצנת האימה כאשר יצאו שני הסרטים "מגרש השדים" ו"מלתעות". הראשון מביניהם, הכניס למעלה מ-440 מיליון דולרים והיה לסרט האימה הראשון בכל הזמנים שעבר את רף 100–400 מיליון הדולרים; הוא החזיק בשיא במשך שנתיים, עד שהשני מביניהם הכניס למעלה מ-470 מיליון דולרים; שיא של כל הזמנים לסרט אימה. "מלתעות" החזיק בשיא במשך עשרים-וארבע שנים, הישג שלא נרשם מעולם בשנית עבור סרט אימה. בשנת 1999, עלה לאקרנים הסרט "החוש השישי" שהכניס למעלה מ-670 מיליון דולרים והעפיל על השיא של קודמו; הוא היה לסרט האימה הראשון בכל הזמנים שעבר את רף 500–600 מיליון הדולרים.
הסרט "זה" משנת 2017, חולל מהפך נוסף בסצנת האימה, כאשר הכניס למעלה מ-700 מיליון דולרים; סרט האימה הראשון בכל הזמנים שעבר את הרף הזה. נכון לשנת 2023, הוא סרט האימה המכניס בכל הזמנים. לפי האינפלציה המוערכת בשנת 2023, נחשב "מגרש השדים" לסרט האימה המכניס בהיסטוריה עם למעלה מ-3,038,362,990 מיליון דולרים (441,306,145 דולרים של 1973).
סרטי האימה המכניסים ביותר > המחזיקים בשיא > הרשימה

| שנה | סרט | משך הזמן | הכנסות | הכנסות (אינפלציה) | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1953 | "בית השעווה" | שבע שנים | $23,750,000 | $271,916,151 |  |
| 1960 | "פסיכו" | שמונה שנים | $32,052,925 | $331,023,334 |  |
| 1968 | "תינוקה של רוזמרי" | חמש שנים | $33,396,740 | $293,364,449 |  |
| 1973 | "מגרש השדים" | שנתיים | $441,306,145 | $3,038,362,990 |  |
| 1975 | "מלתעות" | עשרים-וארבע שנים | $470,653,000 | $2,674,245,097 |  |
| 1999 | "החוש השישי" | שמונה-עשרה שנים | $672,806,292 | $1,234,518,776 |  |
| 2017 | "זה" | שש שנים | $700,381,748 | $873,451,358 |  |
זיכיוני האימה המכניסים ביותר

זיכיון האימה המכניס ביותר הוא היקום הקולנועי של לזמן את הרוע, הכולל כשמונה סרטים בסך הכול. משנת 2013 ועד 2023 הכנסותיהם של תשעת הסרטים עומדות על למעלה מ-2,363,804,206 מיליארד דולרים. הסרט המכניס ביותר ביקום הקולנועי הוא "הנזירה" (2018), שהכניס למעלה מ-365.6 מיליון דולרים.
זיכיון "הנוסע השמיני" היה למכניס ביותר לפרק זמן מסוים, אם כי סדרת סרטי "המסור" זכתה בשנת 2010 להיכנס לספר השיאים של גינס בקטגוריית "סדרת סרטי האימה המכניסה ביותר בכל הזמנים", עקב הכנסות קופתיות של $953,421,276 – יותר מכל סדרת סרטי אימה אחרת באותה העת. הזיכיון "זה" הוא היחיד ברשימה הכולל שני סרטים בלבד.
זיכיוני האימה המכניסים ביותר > הרשימה

| מקום | זיכיון | הכנסות בעולם | מספר סרטים | ממוצע הסרטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | היקום הקולנועי של לזמן את הרוע | $2,363,804,206 | 9 | $265,581,566 |  |
| 2. | "הנוסע השמיני" | $1,653,812,293 | 8 | $206,726,537 |  |
| 3. | "האויב שבפנים" | $1,237,686,980 | 10 | $125,207,813 |  |
| 4. | "זה" | $1,173,474,976 | 2 | $586,737,488 |  |
| 5. | "המסור" | $1,012,620,413 | 10 | $112,513,379 |  |
| 6. | "חניבעל לקטר" | $924,422,301 | 5 | $184,884,460 |  |
| 7. | "דרקולה" | $913,563,073 | 15 | $59,464,918 |  |
| 8. | "צעקה" | $913,385,720 | 6 | $148,884,866 |  |
| 9. | "מת לצעוק" | $896,555,030 | 5 | $179,311,006 |  |
| 10. | "פעילות על-טבעית" | $890,533,646 | 6 | $148,422,274 |  |
| 11. | "ליל המסכות" | $877,128,953 | 13 | $67,471,458 |  |
| 12. | "מלתעות" | $819,421,444 | 4 | $204,855,361 |  |
| 13. | "הרוע שבפנים" | $730,858,131 | 5 | $145,675,101 |  |
| 14. | "יעד סופי" | $665,080,639 | 5 | $133,016,128 |  |
| 15. | "הצלצול" | $654,610,579 | 11 | $59,510,053 |  |
קקאו

ערך זה עוסק באבקת קקאו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פרי עץ הקקאו, חוף השנהב
חתך בפרי עץ הקקאו – פולי הקקאו צנופים בתוך הפרי
פולי קקאו הם זרעי הפרי של עץ הקקאו. פרי הקקאו גדל על גבי גזע העץ. פולי הקקאו משתחררים מהפרי על ידי תהליך של תסיסה טבעית על ידי החיידקים המצויים על פני פרי הקקאו. פולי הקקאו עוברים תהליך של טחינה על מנת להפיק את אבקת קקאו (בספרדית: Cacao, בנאוואטל: Cacahuatl) היא אבקה כהה המופקת מייבוש וטחינת פולי עץ הקקאו (Theobroma cacao). אבקת הקקאו משמשת כאחד ממרכיבי השוקולד
וכן ממתקים נוספים. בתחום המגדנאות היא משמשת להכנת מוצרי מאפשה שונים, כמו עוגת שוקולד, לעיטור, כמו עוגת הטירמיסו, ולהכנת משקאות שונים, שהנפוץ שבהם הוא משקה הקקאו,השוקו. בתהליך ייצור האבקה יש צורך להפריד את אבקת הקקאו מחמאת הקקאו המשמשת, בין השאר, לייצור השוקולד.
קטיף

תרמילי הקקאו הם בערך בגודל מלון, בעלי קליפה מחוספסת, דמוית עור, בעובי כ-3 ס"מ. הם מלאים בציפה ורדרדה, רירית, מתוקה ובלתי אכילה, שמכילה 30-50 זרעים דמויי שקד הנקראים פּוֹלִ֫ים. הפולים רכים למדי וורדרדים או סגלגלים. לאחר הבשלתם, מוסרים התרמילים באמצעות סכין מעוקלת על ראש מוט ארוך, נפתחים עם מצ'טה ומונחים לייבוש עד שהם נלקחים לתסיסה. בתהליך תסיסת הציפה במשך כמה ימים היא נהיית דקה ומתפרקת מהזרעים. הזרעים מוסרים, מקולפים ונערמים יחד. איכות הפולים, שהם בעלי טעם מריר חזק, תלויה באורך התהליך. אם הוא ארוך מדי, עלולים הפולים להיהרס; אם הוא קצר מדי, טעמם יהיה כשל תפוחי אדמה לא בשלים ועלולים להעלות עובש. לאחר מכן, מונחים הזרעים במרווחים, מטולטלים ומונחים לייבוש שוב ושוב. במטעים גדולים מבוצע הייבוש על מגשי ענק. מקור החום מהשמש או ממנורות חימום. כאשר מעבדים כמויות קטנות יותר, משתמשים במגשים קטנים יותר או בעורות של פרה. בסוף התהליך, הזרעים נרמסים ומעורבבים ולפעמים גם מרוססים בחימר אדום, ומעורבב במים על מנת להעניק לזרעים צבע נאה, ברק והגנה מפני ריקבון בתהליך השינוע למפעלים בארצות הברית, הולנד, בריטניה, בלגיה, ועוד. הולנד היא המדינה שמייצרת הכי הרבה קקאו, ואחריה ארצות הברית. בכל שנה מיוצרים כשלושה מיליון טונות של קקאו.
ערך תזונתי של קקאו

ב-100 גרם אבקת קקאו יש:
13.7 גרם שומן
19.6 גרם חלבון
13.8 מ"ג ברזל (107% מהצריכה היומית המומלצת)
499 מ"ג מגנזיום (141% מהצריכה היומית המומלצת)
3,837 מ"ג מנגן (183% מהצריכה היומית המומלצת)
734 מ"ג זרחן (105% מהצריכה היומית המומלצת)
6.8 מ"ג אבץ (72% מהצריכה היומית המומלצת)
230 מ"ג קפאין
2060 מ"ג תיאוברומין.
אבקת קקאו יכולה להיות עשירה בפוליפנולים. בעיבוד בשיטה "ההולנדית" תכולת הפוליפנולים נפגעת.
בטיחות

אבקת קקאו מפולים שגדלו באזורים מסוימים מכילה רמות גבוהות של קדמיום. ישנן מדינות המנטרות את רמות הקדמיום על ידי בדיקות מעבדיות..
ייצור שוקולד

בין 300 ל-500 פולים משמשים לייצור קילוגרם אחד של שוקולד. במפעל, הזרעים נשטפים ונקלים. לאחר מכן מוסרת מהם קליפתם על ידי מכונה, שמוציאה מהם גם את הנבט, והם נטחנים בין שלושה צמדי אבנים עד שהם מתקבלים כמשחה קרמית סמיכה. אבקת הקקאו מיוצרת מנוזל זה על ידי ניקוז חלק מהשמנים מהם מכינים את חמאת הקקאו המשמשת להכנת ממתקים, שוקולד, סבון ותכשירי קוסמטיקה, סחיטה הידראולית או שיטת ברומה. בתוספת עמילן וסוכר, הנוזל מועבר למכונות ענק שחובצות ומערבלות אותו עד ליצירת שוקולד מתוק.
בשל חומציות אבקת הקקאו הרגילה, השימוש במתכון עם אבקת אפייה, שהיא בסיסית, גורם ליצירת תגובה כימית המותירה אחריה משקעים. באבקת קקאו הנוצרת ב"תהליך הולנדי" שהומצא על ידי הכימאי ההולנדי קונרד ון האוטן בשנת 1828, מוסיפים לשוקולד אלקלי הסותר את החומציות, ולכן היא פחות חומצית. אבקה זו היא כהה יותר ובעלת טעם עמום יותר מאבקת קקאו רגילה. ניתן להשיג אבקת קקאו "הולנדית" כמעט בכל מקום בעולם, למעט[דרושה הבהרה] בארצות הברית.
שימושים

באירופה נצרך יחסית הרבה קקאו.
קקאו משמש להכנת משקאות, מאפים, תבשילים, מוצרי טיפוח העור ועוד.
בקקאו כמות כמעט כפולה של חומרים נוגדי-חמצון מאשר ביין אדום, ופי שלושה יותר מאשר בתה ירוק.
בעיות

חקלאי קקאו רבים מקבלים מחיר נמוך על התוצרת שלהם. לכן, במספר מדינות, קקאו ושוקולד קיימים גם כמוצרי סחר הוגן, אך זהו חלק קטן ביותר מהמסחר הכולל.
בתהליך הכנת הקקאו נעשה לעיתים שימוש בעבדות ילדים, ובשנת 2001 הוערך כי למעלה מ-15,000 ילדים מועסקים בחוף השנהב בתעשיית מטעי הקקאו. לשם צמצום ממדי וחומרת התופעה, נוסד פרוטוקול הקקאו, שחייב את הארגונים שקיבלו אותו על עצמם לנקוט סדרה של צעדים מוגדרים. עם זאת, חברות השוקולד טוענות שאינן יכולות לנטר זאת ולשלוט בכך.
האבקת צמח הקקאו נעשית רק על ידי ברחשים שעלולים להיפגע עקב הדברה.
שימוש בטקסים

קיימים טקסים בהם שותים המשתתפים קקאו חזק במיוחד, הגורם להתרוממות רוח. ייתכן שבעבר במרכז אמריקה שימש משקה קקאו להרגעת קורבנות אדם.
ראו גם

קפה
קפאין
שוקולד
תאוברומין
שוקו
חמאת קקאו