stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליסון הניגן
חיים אישיים

ב-11 באוקטובר 2003, נישאה הניגן לשחקן אלכסיס דניסוף, שהופיע עמה גם הוא ב"באפי ציידת הערפדים", בסדרת-הבת "אנג'ל" וגם בסדרה "איך פגשתי את אמא". לזוג שתי בנות, סטיאנה מארי - נולדה ב-24 במרץ 2009, והשנייה, קיווה ג'יין - נולדה ב-23 במאי 2012. המשפחה מתגוררת בשכונת אנסינו, לוס אנג'לס; ביתם שימש בעבר סט התפאורה של הסדרה "החיים עצמם".
היא ובעלה הם סנדקי בנו של הבמאי ג'וס וידון, ארדן.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Impure Thoughts | פאטי סטאבס |  |
| 1988 | כלה מכוכב אחר | ג'סיקה מילס |  |
| 1998 | מת על הקמפוס | לוסי |  |
| 1999 | אמריקן פאי | מישל פלאהרטי |  |
| 2000 | על בנים ועל בנות | בטי |  |
| 2001 | אמריקן פאי 2 | מישל פלאהרטי |  |
| 2001 | Beyond the City Limits | לקסי |  |
| 2003 | אמריקן פאי: החתונה | מישל פלאהרטי |  |
| 2006 | מת לדייט | ג'וליה ג'ונס |  |
| 2006 | הצד הגס של הפינגווינים | פינגווינית | דיבוב |
| 2011 | אהבה, חתונה, נישואין | קורטני |  |
| 2012 | אמריקן פאי: האיחוד | מישל פלאהרטי-לוינשטיין |  |
| 2017 | Do You Take This Man | רייצ'ל |  |
| 2018 | You Might Be the Killer | צ'אק |  |
| 2019 | קים פוסיבול | ד"ר אן פוסיבול |  |
| 2021 | פלורה ויוליסס | פיליס באקמן |  |
| TBA | Dodie & Cheryl Get Hitched | שריל קראם |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 - 1990 | Free Spirit | ג'סי הארפר | תפקיד ראשי; 14 פרקים |
| 1990 | רוזאן | ג'ן | פרק: "Like, a New Job" |
| 1991 | Switched at Birth | ג'ינה טוויג הצעירה | סרט טלוויזיה של NBC |
| 1993 | The Torkelsons | סמנת'ה | 2 פרקים |
| 1994 | מגע של מלאכים | קאסי פיטרס | פרק: "Cassie's Choice" |
| 1995 | The Stranger Beside Me | דיינה | סרט טלוויזיה של ABC |
| 1996 | For My Daughter's Honor | קלי | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1996 | סודות העיר | פגי פטרסון | פרק: "To Forgive Is Divine" |
| 1997 - 2003 | באפי ציידת הערפדים | ווילו רוזנברג | תפקיד ראשי (7 עונות); 144 פרקים |
| 1999 - 2000 | אדי מקדאוד | ג'יג'י | 3 פרקים |
| 2000 | משפחת תורנברי | גרדה | דיבוב; פרק: "Every Little Bit Alps" |
| 2001 - 2003 | אנג'ל | ווילו רוזנברג | 3 פרקים |
| 2002 - 2003 | ראגרטס | סינת'יה / סטארלט הצעירה | דיבוב; 2 פרקים |
| 2004 | מופע שנות ה-70 | סוזי סימפסון | 2 פרקים |
| 2004 | המלך היל | סטייסי גיבסון | דיבוב; פרק: "Talking Shop" |
| 2005 | ורוניקה מארס | טרינה אקולס | 3 פרקים |
| 2005 - 2014 | איך פגשתי את אמא | לילי אולדרין | תפקיד ראשי (9 עונות); 208 פרקים |
| 2009 | The Goode Family | מישל | דיבוב; פרק: "Graffiti in Greenville" |
| 2011 | משפחת סימפסון | מלודי | דיבוב; פרק: "Flaming Moe" |
| 2011, 2018 | רובוט צ'יקן | דמויות שונות | דיבוב; 2 פרקים |
| 2011, 2013 | אבא אמריקאי | צ'לסי / ילדה | דיבוב; 2 פרקים |
| 2014 | הנסיכה סופיה הראשונה | ווינטר | דיבוב; פרק: "Winter's Gift" |
| 2014 | The McCarthys | פאן | "Red Sox Swap" |
| 2016 - הווה | Penn & Teller: Fool Us | מנחה | תוכנית קסמים של רשת The CW מנחה החל מהעונה השלישית |
| 2018 - הווה | ננסי קלנסי - גברת מגונדרת | קלייר קלנסי | דיבוב; 57 פרקים |
| 2019 | Pure‏ | אסתר דאנקל | 2 פרקים |
| 2019 | Abducted: The Mary Stauffer Story | מרי שטאפר | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2020 | Girl Scout Cookie Championship | מנחה | תוכנית אוכל של Food Network |
| 2020 | Outmatched | אנבת' | פרק: "Couple's Friends" |
| 2021 | Adorableness | חברת פאנל | תוכנית קטעי וידאו; שודר בערוץ MTV |
| 2023 | רוקדים עם כוכבים | — | מתחרה; עונה 32 |
| 2023 | Office Race | פאט | סרט טלוויזיה של קומדי סנטרל |
| 2023 | דוקטור דוגי קאמלואה (אנ') | דון | פרק: "Message from the Chief" |
הערות שוליים

↑  "Interview: Alyson Hannigan on American Pie" (באנגלית). נבדק ב-2018-06-05.
↑  Former Atlantan Alyson Hannigan interview for ‘How I Met Your Mother’ | Radio & TV Talk, ‏2014-02-22
↑  Natalie Abrams, Alyson Hannigan to host Penn & Teller: Fool Us in season 3, Entertainment Weekly, ‏31 במרץ 2016
↑  PENN & TELLER: FOOL US, on-camera-audiences.com
| איך פגשתי את אמא |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | קרטר בייס • קרייג תומאס |  |
| שחקנים | ג'וש רדנור • ג'ייסון סיגל • קובי סמולדרס • ניל פטריק האריס • אליסון הניגן • כריסטין מיליאוטי • בוב סאגט |  |
| דמויות | טד מוסבי • מרשל אריקסון • רובין שרבטסקי • ברני סטינסון • לילי אולדרין • טרייסי מקונל |  |
| עונות | עונה 1 • עונה 2 • עונה 3 • עונה 4 • עונה 5 • עונה 6 • עונה 7 • עונה 8 • עונה 9 |  |
| ראו גם | תקרית האננס • לעולמים • איך פגשתי את אבא • אפקט המעודדת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810661382105606  BNE: XX1608152  BnF: cb14032435k (data)  GND: 103376759X  ISNI: 0000 0001 1475 2623  LCCN: no00079350  MusicBrainz: df09624b-16c6-4147-9e6f-5a244e0c3975  SUDOC: 12603902X  Trove: 1441773  VIAF: 75865733   WorldCat (עם VIAF): 75865733
אן בטלר ייטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 במאי 1919 דבלין, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  4 ביולי 2001 (בגיל 82) דבלין, אירלנד 
 תחום יצירה:  ציור, עיצוב במה 
 
אן בטלר ייטס (באנגלית: Anne Butler Yeats; ‏9 במאי 1919 - 4 ביולי 2001), הייתה ציירת ומעצבת במה אירית. היא הייתה בתו של המשורר ויליאם בטלר ייטס ואחייניתם של הצייר והמחזאי ג'ק בטלר ייטס ושל הרוקמת לילי ייטס, שהייתה קשורה מבחינת פעילותה האמנותית לתחייה הקלטית ושל האמנית הבוטנית אליזבת ייטס. היא הייתה אחותו של הפוליטיקאי האירי מייקל בטלר ייטס.
ביוגרפיה

אן ייטס, ילידת דבלין, אירלנד, קיבלה את הכשרתה כאמנית וכמעצבת במה באקדמיה המלכותית ההיברנית, בין השנים 1933 - 1936 ועבדה כמעצבת במה עבור תיאטרון אבי, לפני שהיא פונה לעבודה כציירת באופן מלא ב-1941; סגנון ציורה היה אקספרסיוניסטי, עם נגיעות נאיביות ועיקר התעניינותה היצירתית התמקד בבני האדם המקומיים שחיו באירלנד. היא עיצבה רבות מהעטיפות לספרים שפרסם בשפה האירית המקומית, המוציא לאור סאסיל אגוס דל, במהלך תקופה שנמשכה עשרים שנה, החל מ-1958.
האקדמיה המלכותית ההיברנית והגלריה הלאומית האירית קיימו תערוכות רטרוספקטיביות לכבודה, ב-1995 וב-2002, בהתאמה. היא תרמה את אוסף הספרים המאוירים של דודה, ג'ק בטלר ייטס, לגלריה הלאומית האירית, דבר שהוביל לפתיחת מוזיאון ייטס במתחם הגלריה. אחיה, מייקל, בתורו, תרם את הספרים המאוירים אותם ציירה, למוזיאון.
ייטס לא נישאה מעולם.
יצירותיה במסגרת האוספים השונים

The National Gallery of Ireland, Dublin
The Hugh Lane Municipal Gallery, Dublin
The Ulster Museum, Belfast
Trinity College, Dublin
Model Arts and Niland Gallery, Sligo
The Arts Council of Ireland
הפניות

Aosdána biographical note (אורכב 14.12.2005 בארכיון Wayback Machine)
David Scott (1989), The modern art collection, Trinity College, Dublin. Dublin: Trinity College Dublin Press, ISBN 1-871408-01-6
Martyn Anglesea (2002), Yeats, Anne in Brian Lalor (Ed.), The Encyclopedia of Ireland. Dublin: Gill and Macmillan. ISBN 0-7171-3000-2
איי ליין

| --- | --- |

לאגונה באטול פנינג
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  1°42′N 157°12′W﻿ / ﻿1.7°N 157.2°W﻿ / 1.7; -157.2
 שטח:  510.16 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  קיריבטי, ארצות הברית 
 אזור זמן:  UTC +14
  (למפת קיריבטי מוגדלת) דרום טאראווה קיריטימטי קנטון האוקיינוס השקטאיי ליין(למפת קיריבטי רגילה) דרום טאראווה קיריטימטי קנטון האוקיינוס השקטאיי ליין
 
איי ליין (באנגלית: Line Islands) היא קבוצת אטולים ואיי אלמוגים המצוייה באוקיינוס השקט, דרומית להוואי.
האיים מהווים חלק מקיריבטי ומארצות הברית (8 שייכים לקיריבטי; 3 – לארצות הברית), ומצויים באותו אזור זמן כמו הוואי: UTC + 14, אולם למעשה יום אחד לפני הוואי, ו-25 שעות לפני יתר איי אוקיאניה, בשל היותם מעבר לקו התאריך הבינלאומי.
שטחם הכולל של איי ליין 514.74 קמ"ר. השטח הכולל של הלאגונות 538 קמ"ר.
איי ליין הצפוניים

איי ליין הצפוניים מצויים בין קו המשווה לבין קו רוחב 6° צפון, בקרבת קו אורך 160° מערב. חלק מהאיים בשליטת קיריבטי וחלק בשליטת ארצות הברית.
| אטול, אי, איון | שטח (קמ"ר) | שטח הלגונה (קמ"ר) | מיקום | מצב מדיני (מדינה שלטת) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שונית קינגמן | 0.03 | 60 | 6°24′ צפון  162°24′ מערב | בשליטת ארצות הברית |
| אטול פלמירה | 6.56 | 15 | 5°52′ צפון 162°6′ מערב | בשליטת ארצות הברית |
| טריינה (האי וושינגטון) | 14.2 | 2 | 4°43′ צפון 160°24′ מערב | קיריבטי |
| טבואאראן (האי פאנינג) | 33.7 | 110 | 3°52′ צפון 159°22′ מערב | קיריבטי |
| קיריטימטי (האי כריסטמס) | 388.5 | 324 | 1°53′ צפון 157°24′ מערב | קיריבטי |
קיריטימטי (האי כריסטמס) הוא הגדול באיי ליין מבחינת שטחו והאטול הגדול בעולם. מרבית הלגונה של האטול יבשה. האי התגלה על ידי מגלה הארצות האירופי ג'יימס קוק ביום חג המולד בשנת 1777.
מספר התושבים באיים עלה בהדרגה מ-300 תושבים בשנת 1900 לכ-5,300 תושבים בשנת 2000 ולכ-8,800 תושבים בשנת 2005, מהם 5,100 חיים על קיריטימטי, 2,500 על טבואאראן, ו-1,150 על טריינה.
איי ליין המרכזיים

כל איי ליין המרכזיים אינם מיושבים.
| אטול, אי, איון | שטח (קמ"ר) | שטח הלגונה (קמ"ר) | מיקום | מצב מדיני (מדינה שלטת) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ג'רוויס | 4.45 | - | 0°22′ דרום 160°03′ מערב | בשליטת ארצות הברית |
| מולדן | 39.3 | 13 | 4°01′ דרום  154°59′ מערב | קיריבטי |
| שונית פיליפו | - | 1.5 | 5°30′ דרום  151°50′ מערב | מחוץ לאזור כלכלי בלעדי |
| סטארבק | 21 | 25 | 5°37′ דרום 155°56′ מערב | קיריבטי |
איי ליין הדרומיים

כל איי ליין הדרומיים אינם מיושבים.
| אטול, אי, איון | שטח (קמ"ר) | שטח הלגונה (קמ"ר) | מיקום | מצב מדיני (מדינה שלטת) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אטול קרוליין | 3.76 | 2.5 | 9°57′ דרום 150°13′ מערב | קיריבטי |
| פלינט | 3 | - | 11°26′ דרום 151°48′ מערב | קיריבטי |
| ווסטוק | 0.24 | - | 10°06′ דרום 152°25′ מערב | קיריבטי |
הערות שוליים

1 2  הלאגונה מצויה במרכז האי ומוקפת יבשה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10036846  VIAF: 83148570459024310197   WorldCat (עם VIAF): 83148570459024310197
אן ברון

| --- | --- |

אן ברון
 לידה:  10 במרץ 1976 (בת 48) מולד, נורווגיה
 שם לידה:  Ane Brunvoll 
 שם במה:  Ane Brun 
 מוקד פעילות:  סטוקהולם 
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 עיסוק:  זמרת וזמר-יוצר
 סוגה:  Adult contemporary music
 שפה מועדפת:  נורווגית ספרותית, אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  DetErMine, Balloon Ranger Recordings
 שיתופי פעולה בולטים:  פיטר גבריאל
 פרסים והוקרה:  פרס שפלמן לזמרת השנה (2005)  פרס שפלמן לזמרת השנה (2011)  פרס שפלמן  ללהיט השנה (2005)  פרס התרבות של הנסיך אויגן (2009)  Alarmprisen in pop (2006) 
 www.anebrun.com
 פרופיל ב-IMDb
 
Ane Brun, Hamburg 2008.
אן ברון (באנגלית: Ane Brun; נולדה בשם Ane Brunvoll ב-10 במרץ 1976) היא יוצרת ומלחינה נורווגית. עד כה הקליטה שבעה אלבומי סטודיו ושתי הופעות חיות ברחבי אירופה.
ביוגרפיה

ב-1995 עזבה אן את נורווגיה ללימודי משפטים בספרד, אך עברה במהלכם ללימודי מוזיקה ומשם עזבה לאוסלו. ב-2001 עברה לשוודיה, סטוקהולם ושם החלה להקליט מוזיקה באולפן אישי. אלבומה הראשון Spending Time with Morgan יצא ב-2002. זמן קצר לאחר צאתו, החלה אן להופיע ברחבי אירופה במשך כשנתיים. אלבומה התפרסם בגרסה מצומצמת ב11 מדינות אירופאיות. אלבומה השני A Temporary Dive התקבל בהצלחה ברחבי העולם. בסמוך לצאתו יצאה אן לסיבוב הופעות עולמי. הופעותיה משולבות נגני תזמורת וכלי מיתר ואף הלחינה וביצעה בלונדון, גרסה משל עצמה לDido's Lament מתוך דידו ואניאס. נושא אלבומה השלישי, Changing of the Seasons נוגע בשינוי האקלים וכך גם נושא מסע ההופעות הנלווה לאלבום אותו הקליטה באולם הקונצרטים השוודי בסטוקהולם. במסגרת הקונצרט הופיעו גם יוצאי להקת אבבא. את אחד משירי האלבום [Gillian] כתבה והקדישה לגיליאן ולץ'.
דיסקוגרפיה

Spending Time with Morgan 2003
A Temporary Dive 2005
Duets 2005
Live in Scandinavia 2007
Changing of the Seasons 2008
Sketches 2008
Live at Stockholm Concert Hall 2009
It All Starts with One 2011
2015 When I'm Free
2017 Leave Me Breathless
2020 After The Great Storm
2020 How Beauty Holds The Hand of Sorrow
סינגלס

Are They Saying Goodbye 2003
Humming One of Your Songs 2003
I Shot My Heart 2004
Song No. 6 2005
Lift Me - Madrugada feat. Ane Brun 2005
Rubber & Soul feat. Teitur Lassen 2006
Balloon Ranger 2006
Headphone Silence - Henrik Schwarz/DF Remix 2008
Big in Japan 2008
True Colors 2008
To Let Myself Go - Malkyl Remix 2009
Do You Remember 2011
אני אצבע את השלכת בירוק

| --- | --- |

 סינגל בביצוע יורם ארבל בהשתתפות אלכסנדרה
 מתוך האלבום "טוב שאת כאן..."
 יצא לאור:  1969
 שפה:  עברית 
 בי-סייד:  "את, אשר אמרת לי 'לך'"
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  זמירה חן
 לחן:  יורם ארבל
 עיבוד:  אלכס וייס
 
אני אצבע את השלכת בירוק הוא פזמון שכתבה זמירה חן והלחין וביצע יורם ארבל, בליוויה של אלכסנדרה.
השיר יצא לאור בשנת 1969, ונחשב לאחד השירים הישראלים הפופולארים ביותר בשנות השישים.
רקע

בשנת 1969 היה יורם ארבל שדרן רדיו בקול ישראל. לאחר ששב לישראל משהות מחוצה לה הקליט כמה שירים. הוא התערב עם עורך מצעד הפזמונים שיוכל להוציא שיר שיהיה להיט גדול, ולכן הוציא את השיר.
"אני אצבע את השלכת בירוק" זכה להצלחה. במצעד הפזמונים הישראלי השנתי של קול ישראל לשנת תשכ"ט (1969) דורג השיר במקום ה־16. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי של גלי צה"ל ושם שהה ארבעה שבועות בראש.
ארבל הוציא בשנת 1972 את האלבום "טוב שאת כאן...", ובו נכלל השיר. היה זה אלבומו היחיד של ארבל, שנחשב לזמר של להיט אחד, שכן לאחר מכן הוא זנח את קריירת השירה, והחל בקריירת שדרנות ספורט.
באוסף הראשון בפרויקט "עבודה עברית", שראה אור בשנת 1998, ביצעה להקת פורטרט חידוש לשיר.
הערות שוליים

↑  טלי מורנו ודן שילון, ‏יורם ארבל שוב בגרוב, באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2011
↑  מיקום שיא לשיר במצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל (1), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־9 במאי 2023
אנג'לין סטיקני

| --- | --- |

 לידה:  1 בנובמבר 1830 
 פטירה:  3 ביולי 1892 (בגיל 61) נורת' אנדובר, ארצות הברית 
 שם לידה:  Chloe Angeline Stickney 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום לימודים:  סנטרל קולג' במק'גרו, ניו-יורק 
 פרסים והוקרה:  מכתש סטיקני על ירח מאדים פובוס
 בן או בת זוג:  אסף הול (31 במרץ 1856–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  פרסיבל הול, אסף הול הבן 
 
קלואי אנג'לין סטיקני הול (באנגלית: Chloe Angeline Stickney Hall; 1 בנובמבר 1830 – 3 ביולי 1892) הייתה מתמטיקאית אמריקאית, סופרג'יסטית, ותומכת בתנועה לביטול העבדות. היא אשתו ועוזרתו של האסטרונום אסף הול. הייתה ידועה בתור אנג'לין סטיקני הול. סייעה בגילוי פובוס, ירח מאדים ומכתש פגיעה סטיקני שקרוי על שמה.
ביוגרפיה

אנג'לין סטיקני נולדה ביום כל הקדושים (1 בנובמבר) 1830, לתיאופילוס סטיקני ואלקטרה קוק. בשנת 1847 קיבלה מימון מבת דודתה, הארייט דאונס, ללמוד בסמינר רודמן יוניון (Rodman Union). בסיוע מאחותה ובמימון עבודתה כמורה, סטיקני הייתה מסוגלת ללמוד בסנטרל קולג' במק'גרו, ניו-יורק (New-York Central College, McGrawville). היא התמחתה במדע ומתמטיקה, ולמדה קורסים באסטרונומיה ובמתמטיקה. הסנטרל קולג' היה בית ספר שקיבל תלמידים מרקע כלכלי צנוע, נשים ואפרו-אמריקאים. במהלך לימודיה הפכה להיות תומכת נלהבת של זכות בחירה לנשים, ושל ביטול העבדות בארצות הברית.
אנג'לין סטיקני ואסף הול נפגשו בסנטרל קולג'. סטיקני למדה שנתיים מעליו והיא לימדה באותו הקולג' במהלך שנת הלימודים האחרונה שלה, וקודמה לדרגת Newcomb, המקבילה לפרופסור במתמטיקה. היא הייתה המורה של אסף הול בגאומטריה ובגרמנית. במהלך התקופה שלימדה אותו, הול וחבריו לכיתה ניסו להמציא שאלות ובעיות שהם היו משוכנעים שסטיקני לא תוכל לפתור, אך היא תמיד הצליחה לפתור אותן.
סטיקני והול התחתנו באלקורן, ויסקונסין ב-31 במרץ 1856. באותה תקופה היה נהוג כי האישה הייתה צריכה לוותר על הקריירה האקדמית שלה עם נישואיה ולהשקיע בבית. על כן, היא התפטרה מעבודתה לאחר החתונה. מיד לאחר החתונה, הזוג עבר לאן ארבור כדי שהול יכול להמשיך את לימודיו. שלושה חודשים לאחר מכן, הם עברו לשאלרסוויל, אוהיו, ולקחו משרות הוראה כדי לצבור כסף להמשך לימודיו.משם עברו לקיימברידג' שם זכה במשרה במצפה הכוכבים של מכללת הרווארד בשכר נמוך. במהרה התגלה הול כחשב מסלולים מעולה. הוא החל לפרסם חישובי מסלולים בעיתונים מדעיים והרוויח על ידי פרסום תצפיותיו על הירח (דולר לכל תצפית). לאחר שנה פורסמה משרה לפרופסור למתמטיקה במצפה הצי האמריקאי. בעוד שהול חיכה שישימו לב ויפנו אליו בשביל המשרה, סטיקני היא זו שהצליחה לשכנע את המעסיקים של בעלה כדי שהוא יוכל להתמנות כפרופסור.
היא עודדה אותו להמשיך את חיפושיו אחר הירחים של מאדים כאשר הוא היה מוכן לוותר, והוא בסופו של דבר הצליח לגלות את פובוס ודימוס. אולם כשטענה שזמנה שווה ערך לזמנו של גבר, ומגיע לה שכר השווה לשכר גבר עבור עבודתה וחישוביה, הוא לא הסכים. כתוצאה ממריבה זו היא הפסיקה לעבוד ולעזור לו בחישובים האסטרונומים.
המכתש הגדול על פובוס, מכתש סטיקני, קרוי על שמה.
סטיקני לימדה בבית את כל ארבעת הילדים, וכולם התקבלו ולמדו לאחר מכן לאוניברסיטת הרווארד. בנה השלישי, אנג'לו הול, כתב את הביוגרפיה שלה. בנה הבכור, אסף הול ג'וניור, (נולד ב-6 באוקטובר 1859) היה מנהל מצפה הכוכבים בדטרויט בין השנים 1892 עד 1905. בנה הרביעי, פרסיבל הול (1872–1953) היה הנשיא השני של אוניברסיטת גאלדט לחירשים, בין השנים 1910 עד 1946 (למרות שהוא עצמו לא היה חירש).
אנג'לין סטיקני הול נפטרה מהתקף לב בצפון אנדובר, מסצ'וסטס בגיל 61.
לקריאה נוספת

אנג'לו הול, אשתו של אסטרונום: הביוגרפיה אודות אנג'לין הול, בלטימור: Nunn & Company, 1908
הערות שוליים

1 2 3  תיעוד גינאולוגי של משפחת הול
↑  "אשתו של אסטרונום:הביוגרפיה אודות אנג'לינה הול", נכתב על ידי בנה, אנג'לו הול, Baltimore : Nunn & Company, 1908. עמ' 28
1 2  S. J. DICK; Steven J. Dick (2003). Sky and Ocean Joined: The US Naval Observatory 1830-2000. Cambridge University Press. p. 219. ISBN 978-0-521-81599-4.
1 2 3 4  אסף הול באתר encylopedia.com
↑  Whitesell, Patricia S. "Detroit Observatory: nineteenth-century training ground for astronomers" (PDF). Journal of Astronomical History and Heritage. 6 (2): 69–106. אורכב מ-המקור (PDF) ב-16 בדצמבר 2005. נבדק ב-10 בספטמבר 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3  "Famous wife Hall". maia.usno.navy.mil. אורכב מ-המקור ב-2012-08-26. נבדק ב-2016-11-12.
↑  Rothery, David A. (2015-11-26). Moons: A Very Short Introduction (באנגלית). Oxford University Press. ISBN 9780191054211.
↑  An Astronomer's Wife, פרק 12, אנג'לו הול
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n97085201  VIAF: 28818014   WorldCat (עם VIAF): 28818014
אולף השני, מלך נורווגיה

אולף השני האראלדסון (בנורווגית: Olav II Haraldsson, נודע מאוחר יותר כאולף הקדוש, בנורווגית: Olav den hellige;‏ 995 – 29 ביולי 1030) היה מלך נורווגיה מ-1015 ועד 1028. לאחר מותו ניתן לו התואר "המלך הנצחי של נורווגיה" (בלטינית: Rex Perpetuus Norvegiae) והוא הוקדש בטרונדהיים על ידי הבישוף גרימקל, שנה אחת לאחר מותו בקרב סטיקלסטאד ב-29 ביולי 1030. שרידי גופתו נשמרו בקדושה בקתדרלת נידארוס, שנבנתה על אתר קבורתו.
ההקדשה המקומית של אולף אושרה ב-1164 על ידי האפיפיור אלכסנדר השלישי, ובכך ניתנה לו הכרה עולמית כקדוש של הכנסייה הקתולית. אולף הוכר גם כקדוש של הכנסייה האותודוקסית, שם הוא אחד הקדושים האחרונים המפורסמים ממערב אירופה לפני פילוג הכנסייה הנוצרית. מיקומו המדויק של קברו של אולף הקדוש בנידרארוס היה ידוע מאז שנת 1568, עקב איקונוקלאזם לותרני שהתרחש בשנים 1536 – 1537. את אולף הקדוש מסמל הגרזן שמופיע על סמל נורווגיה ועד היום ה-29 ביולי הוא יום חג בארצות צפון אירופה. מסדר אולף הקדוש קרוי על שמו.
היסטוריונים מודרניים נוטים להסכים בדרך כלל שאולף נטה לאלימות ולברוטליות והם מאשימים חוקרים קודמים על הזנחת צד זה באישיותו. בעיקר במהלך תקופת "הלאומיות הרומנטית הנורווגית" (Nasjonalromantikken, באמצע המאה ה-19), היה אולף סמל לעצמאות ולגאווה לאומית.
שמו

שמו של אולף השני בנורדית עתיקה היה Ólafr Haraldsson. במשך חייו הוא היה ידוע כ"אולף השמן" או כ"אולף הגדול" (בנורדית עתיקה Ólafr digri ובנורווגית מודרנית Olaf digre). בנורווגיה של ימינו הוא נקרא בפשטות "אולף הקדוש" (בנורווגית ספרותית: Olav den hellige, בנורווגית חדשה: Heilage-Olav).
שמו הפרטי של אולף בנורדית עתיקה היה "אולפר" (Anu – אב קדמון, Leifr - יורש). השם אולף (Olav) הוא המקבילה בשפה המודרנית לשם זה ובעבר הוא נכתב Olaf. שמו באיסלנדית הוא Ólafur, בפארואזית Ólavur, בדנית Oluf ובשוודית Olof. באנגליה נכתב שמו באופן מסורתי Olave ואיות זה השתמר בכנסיות מימי הביניים שהוקדשו לו. בגרסאות נוספות של שמו, כמו Oláfr hinn helgi, Olavus rex ו-Olaf, נעשה שימוש לסירוגין (במחזור העולם של סנורי סטורלוסון). לעיתים הוא מוזכר כ"מלך הנצחי של נורווגיה" (בלטינית: Rex Perpetuus Norvegiae, תואר שנעשה בו שימוש החל מהמאה ה-13. המונח המקובל להאנשתה של נורווגיה, Ola Nordmann, מקורו ככל הנראה במסורת זו, שכן השם אולף היה במשך מאות שנים השם הפרטי השכיח ביותר לזכרים.
המידע בסאגות

מידע כתוב אודות אולף מצוי בשפע. המקור הקדום ביותר שמצוי בידינו הוא היצירה Glælognskviða ("פואמת הים הרגוע") שחוברה על ידי המשורר האיסלנדי בן המאה ה-11, תוררין לופטנגה. היצירה מהללת את אולף ומזכירה כמה מעשי ניסים מפורסמים המיוחסים לו. אולף גם מוזכר במקורות היסטוריים נורווגיים. אלה כוללים את "ההיסטוריה של המלכים" (Ágrip af Nóregskonungasögum, 1190 לערך) את "ההיסטוריה הנורווגית" (Historia Norwegiæ, 1160 – 1175 לערך) ואת הטקסט הלטיני "היסטוריה של הממלכה העתיקה הנורווגית" (Historia de Antiquitate Regum Norwagiensium, 1177 – 1188 לערך) מאת הנזיר תאודוריק.
גם בספרות האיסלנדית נכתב רבות אודות אולף וקיימות כמה סאגות איסלנדיות אודותיו. אלה כוללים את "מגילת הקלף" (Fagrskinna, 1220 לערך) ואת "הקלף העבש" (Morkinskinna, 1225 – 1235 לערך). מחזור העולם המפורסם (1225 לערך), שנכתב על ידי סנורי סטורלוסון, מסתמך בדיווחים שלו על אולף בעיקר על "מגילת הקלף" שקדמה לו. כמו כן קיימת גם "הסאגה הראשונה על אולף הקדוש" (1200 לערך), שהיא מקור חשוב לחוקרים בשל שירת ההלל שמוקדשת ברובה לאולף.
לבסוף, קיימים גם מקורות הגיוגרפיים רבים המתארים את אולף הקדוש, אך אלו מתמקדים בעיקר במעשי ניסים שמיוחסים לו ולא ניתן לעשות בהם שימוש לתיאור מדויק של מהלך חייו. מבין אלה בולט "הסבל והניסים של אולף המבורך".
ראשית חייו

אולף נולד במחוז רינגריקה. מצד אביו, הראלד גרנסקה, הוא היה בן-נינו של האראלד הראשון, מלך נורווגיה ואמו הייתה אוסטה גודבראנדסטאר. אביו של אולף מת עוד לפני לידתו. אמו נישאה לזיגרוד סיר, שאתו היא הביאה לעולם ילדים נוספים, כולל האראלד הארדרדה, לימים האראלד השלישי, מלך נורווגיה.
מלכותו

בערך בשנת 1008 נחת אולף באי האסטוני סארמאה. תושבי האי, שהופתעו על ידו, הסכימו בתחילה לשלם את דרישותיו הכספיות של אולף, אך לאחר מכן הם קיבצו צבא שהתארגן במהלך המשא ומתן ותקף את הנורווגים. עם זאת, אולף ניצח בקרב.
עוד כנער צעיר יצא אולף לארצות הבלטיות, לאחר מכן לדנמרק ומאוחר יותר לאנגליה. על פי משוררי החצר שלו, התקפותיו הימיות היו מוצלחות ובמסגרתן נהרס גשר לונדון, אף על פי שאין לכך כל אישור במקורות האנגלו-סקסיים. ב-1014 שוקמה לונדון והכתר האנגלי הושב לאתלרד השני במקום קנוט.
אולף ראה את יעודו כמאחד של נורווגיה כממלכה אחת, כפי שעשה זאת סב-סבו, האראלד הראשון. בדרכו הבייתה הוא בילה את החורף עם רישאר השני, דוכס נורמנדיה. אזור זה נכבש על ידי הנורמנים בשנת 881. רישאר היה בעצמו נוצרי אדוק והנורמנים המירו את דתם לנצרות עוד קודם לכן. לפני שהמשיך בדרכו, הוטבל אולף בעצמו ברואן.
ב-1015 שב אולף לנורווגיה והכריז על עצמו כמלך, כשהוא משיג את תמיכתם של חמש ממלכות המשנה של האזורים ההרריים של ממלכתו. ב-1016, בקרב נסייר, הוא הביס את סוון הוקונסון, אחד מרוזני לאדה ועד אז השליט למעשה של נורווגיה. הוא ייסד את העיר בורג, שמאוחר יותר נודעה בשם סרפסבורג, ליד מפל סרפספוסן שבמחוז אסטפולד. תוך כמה שנים הוא צבר יותר כוח בהשוואה לקודמיו לכס המלכות.
הוא חיסל את מלכי המשנה בדרום, הכניע את האצולה, תבע את הסוזרניות באיי אורקני וניהל פלישה מוצלחת לדנמרק. הוא כרת על חוזה שלום עם אולוף סקטקונונג, מלך שוודיה ולזמן מה הוא היה מאורס לבתו של אולוף, הנסיכה אינגגרד, ללא אישורה של אביה.
ב-1019 נשא אולף לאישה את אסטריד, בתו הבלתי חוקית של אולוף, ואחותה-למחצה של ארוסתו לשעבר. בתם, ולפהילד, נישאה ב-1042 לאורדולף, דוכס סקסוניה. מצאצאיהם יצאו מספר רב של בני שושלות מלוכה, ושושלות דוכסים, כולל בית סקסה-קובורג-גותה. הנסיכה מוד מוויילס, בתו של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת, הייתה אמו של אולף החמישי, מלך נורווגיה, והוא ובנו, האראלד החמישי, מלך נורווגיה הנוכחי, הם לפיכך צאצאיו של אולף השני.
אך הצלחתו של אולף הייתה קצרת ימים. ב-1026 הוא נוצח בקרב הלגה וב-1029, תמכו האצילים הנורווגים, שהיו בלתי שבעי רצון לחלוטין משלטונו, בפלישתו של קנוט הגדול מלך דנמרק. אולף נאלץ לצאת לגלות לרוס של קייב. הוא נשאר זמן מה בשוודיה, במחוז נרקה, שם, על פי האגדה המקומית, הוא הטביל לנצרות רבים מתושבי המקום. ב-1029, טבע הוקון אריקסון, מושל נורווגיה מטעמו של קנוט. אולף ניצל את ההזדמנות כדי לקבל בחזרה את כס המלכות, אך ב-1030 הוא נהרג בקרב סטיקלסטאד, בו הפנו נגדו כמה מנתיניו ממרכז נורווגיה את נשקם.
אף על פי שדעתו של קנוט הייתה מוסחת עקב משימת השליטה על אנגליה, הוא הצליח למשול על נורווגיה במשך חמש שנים לאחר קרב סטיקלסטאד, כשבנו, סוון קנוטסון ואמו של סוון, אלגיפו, שמשו כעוצרי הממלכה. עם זאת, תקופת עוצרותם הייתה בלתי-פופולרית וכאשר בנו הבלתי-חוקי של אולף, מגנוס הראשון, תבע את זכותו על הכתר הנורווגי, אולצו סוון ואלגיפו להימלט מנורווגיה.