stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איריס ברנע

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באפריל 1952  (בת 72)
 מדינה:  ישראל 
 צאצאים:  עומר ברנע, איתי ברנע, רום ברנע 
 פרופיל ב-IMDb
 
איריס ברנע (נולדה ב-10 באפריל 1952) היא שחקנית ישראלית בעבר, וכיום עוסקת בטיפולי גוף ונפש. היא המייסדת והבעלים של האתר "טיפטיפול", שעוסק במטפלים בישראל.
ביוגרפיה

ברנע הופיעה בשנות השמונים בשעשועון הטלוויזיוני "שניים בראש אחד" ששודר בערוץ הראשון.
ב-1999 שיחקה בסדרה "מנדל וגורנשטיין חקירות בע"מ".
בסדרה "חלומות נעורים", היא שיחקה את דליה נשר, אמה של רונה (הילה פלדמן). בטלנובלה "לגעת באושר", גילמה את נעמי סופר.
בקולנוע שיחקה בסרטים "להיות כוכב", "הפרויקט של פיטר שמייכל" (בתפקיד מנהלת בית ספר) ורגליים קרות (בתפקיד אם החתן).
בנוסף, הופיעה בתפקידי אורח בסדרות "שמש" ו"החיים זה לא הכל".
היא נשואה לעודד ברנע. בניהם הם השחקנים איתי ברנע, עומר ברנע ורום ברנע. מתגוררת עם משפחתה במושב בן שמן ובעלת מתחם אירועים בשם "הבית של איריס".
אליסה ברטולי

אליסה ברטולי (באיטלקית: Elisa Bartoli; נולדה ב-7 במאי 1991) היא כדורגלנית איטלקייה, המשחקת בעמדת המגן ברומא ובנבחרת איטליה.
קריירת מועדונים

ברטולי שיחקה שלוש עונות בקבוצה מעיר הולדתה, עד שבשנת 2012 הצטרפה למועדון הכדורגל טורס. בשנת 2015 היא חתמה במועדון הכדורגל מוזניקה, ולאחר עונה אחת בלבד בשורותיה חתמה בפיורנטינה. בשנת 2018 היא חתמה במועדון הכדורגל מרומא, אשר הוקם בחודש יולי של אותה השנה, ומיד הפכה לקפטנית הקבוצה.
קריירה בינלאומית

היא זומנה לראשונה לנבחרת הבוגרת כחלק מהסגל האיטלקי ליורו 2013, היא וחברותיה לנבחרת הגיעו עד לרבע הגמר בטורניר. לטורניר היורו של 2017 העפילה ברטולי עם נבחרתה, אך בטורניר עצמו הן כשלו ולא הצליחו לעבור את שלב הבתים. בגביע העולם בכדורגל נשים 2019 לעומת זאת, הגיעה ברטולי עם נבחרתה עד לשלב רבע הגמר בטורניר.
תארים

טורס
אליפות איטליה (2): 2012/13, 2022/23
הסופר קאפ האיטלקי (1): 2013
איקיקה

שדרת בקדאנו, איקיקה
התיאטרון העירוני של איקיקה בלילה
איקיקה (בספרדית: Iquique) היא עיר נמל ובירת מחוז טרפקה (Tarapacá) בצפון צ'ילה. היא שוכנת לחוף האוקיינוס השקט, בשולי מדבר אטקמה. על פי מפקד אוכלוסין מ-2002, אוכלוסייתה מנתה 226,419 נפשות. שמה של איקיקה נגזר מהביטוי Ique-Ique, שמשמעותו בשפת איימרה "שלווה" או "מנוחה".
היסטוריה

איקיקה נוסדה במאה ה-16 ונקראה תחילה Nuestra Señora de la Concepción de Ique-que. בתקופה הקולוניאלית הייתה חלק ממלכות המשנה של פרו, ולאחר מלחמות העצמאות של אמריקה הלטינית נותרה בשטח פרו. גילוי מרבצי המלחת במדבר אטקמה הביא לצמיחתה המהירה מאמצע המאה ה-19, עת שימשה נמל ראשי לייצוא המלחת ותוצריה לאירופה.
ההכרה בערכה הכלכלי הרב של המלחת גרמה לסכסוכי גבול בין צ'ילה, פרו ובוליביה, ולפרוץ מלחמת האוקיינוס השקט (1879-1883). במהלך המלחמה התחולל מול חופי איקיקה קרב ימי (ב-21 במאי 1879) בין חילות הים של צ'ילה ופרו. אף כי לא הושגה בו הכרעה, עורר הקרב אלפי צעירים צ'יליאניים להתגייס לצבא, והוא נחשב בהיסטוריה של צ'ילה לאחד הגורמים העיקריים שהביאו לניצחונה במלחמה.
בסיום המלחמה סיפחה צ'ילה את מחוזות טקנה (Tacna), אריקה (Arica) וטרפקה, ובהם מרבית אזורי הכרייה של המלחת. בעקבות זאת קיבלה איקיקה תנופה נוספת לגידולה והפכה לעיר קוסמופוליטית, מרכז לחברות הכרייה, שרובן היו בבעלות בריטית ואמריקנית.
תנאי ההעסקה הירודים של פועלי מכרות המלחת גרמו לתסיסה בקרב הפועלים, שהגיעה לשיאה בשביתה כללית, בדצמבר 1907. אלפי פועלים שובתים ובני משפחותיהם צעדו מהמכרות והתקבצו באיקיקה, שם התכנסו בחצר בית הספר "דומינגו סנטה מריה", ופנו לממשל לתווך ביניהם לבין המעסיקים במשא ומתן על דרישותיהם. ארגוני הפועלים של איקיקה תמכו במאבק פועלי המכרות והצטרפו לשביתתם עד שהעיר הושבתה לחלוטין. השביתה הסתיימה ב-21 בדצמבר לאחר שכוחות צבא פתחו באש לעבר השובתים והרגו כמה מאות מהם, בטבח סנטה מריה דה איקיקה, שהיה לאירוע מכונן בתולדות תנועת הפועלים בצ'ילה.
ירידת מחיר המלחת לאחר שפותחה שיטה להפקת אשלגן חנקתי באופן מלאכותי, ובמקביל השפל הגדול שהחל ב-1929, פגעו קשות בכלכלת איקיקה, שהתבססה כולה על יצוא המלחת. המוני פועלים עזבו את המכרות והיגרו אליה, אך נותרו ללא תעסוקה. בעשורים הבאים התפתח בה בהדרגה ענף הדיג ותעשיות הנלוות אליו, עד שאיקיקה הפכה מנמל מלחת לנמל של קמח דגים. ב-1975 היא הוכרזה כנמל חופשי (Zona Franca) על מנת למשוך אליה השקעות זרות.
ב-2001 הוכרזה איקיקה "בירת התרבות של אמריקה" לשנה זו, מעמד שהביא לגידול ופיתוח התיירות בעיר.
ערים תאומות

בוליביה אורורו, בוליביה
איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות
ארצות הברית מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
ישראל אשקלון, ישראל
איטליה אופידו לוקאנו, איטליה
פרגוואי אסונסיון, פרגוואי
פרו ארקיפה, פרו
פרו טאקנה, פרו
הרפובליקה העממית של סין טאיז'ו, הרפובליקה העממית של סין
בוליביה אורורו, בוליביה
אליה מורפורגו

| --- | --- |

נאום מאת אליה מורפורגו לכבוד כתב הסובלנות של יוזף השני, 1782
 לידה:  1740? ~ה'ת"ק גראדיסקה ד'אונזו, איטליה 
 פטירה:  1830 (בגיל 90 בערך) ה'תק"ץ גראדיסקה ד'אונזו, איטליה 
 תקופת הפעילות:  ?–1830 
 השתייכות:  הקהילה היהודית בגראדיסקה ד'אונזו 
 תחומי עיסוק:  עסקן, מחנך, מתרגם
 תפקידים נוספים:  רב ראשי 
 רבותיו:  ישראל בנימין באסאן, אברהם יצחק קאשטילו 
 בני דורו:  נפתלי הרץ וייזל, משה מנדלסון
 חיבוריו:  אגרת אוגרת, דבש וחלב, מכתב מאליהו
 בת זוג:  ויטוריה פינצי
 שם השושלת:  משפחת מורפורגו 
 אב:  גבריאל חיים מורפורגו
 צאצאים:  פיליפ סרצ'י 
 מספר צאצאים:  5
 חתימה:   
 
שער תרגומו של מורפורגו לדברי שלום ואמת. גוריציה 1783
אליה מורפורגו (באיטלקית: Elia Morpurgo, גם: שרקי (Sarchi) או שרקר (sarker) ‏; ~1740–1830) היה רב, שתדלן, מתרגם ומחנך יהודי־איטלקי מגרדיסקה (אנ') שכיהן כראש הקהילה היהודית בעיר (איט'). פעיל במאבקה של תנועת ההשכלה היהודית למען חינוך יהודי־מודרני.
ביוגרפיה

נולד בגרדיסקה בסביבות 1740. אביו, גבריאל יצחק, היה סוחר עשיר בן למשפחת מורפורגו (צר') – משפחה יהודית־איטלקית מפורסמת.
עסק במסחר בעיקר במשי. בשנת 1771 נחשף לספרו של נפתלי הרץ וייזל "גן נעול" ומאז היה לתומך נלהב בווייזל ובהשקפותיו. לאחר הוראת השלטונות ב-1787 על חובת שמות משפחה, החליף את שם משפחתו לשרקי (Sarchi) או שרקיר. החלפת שם המשפחה גרמה להיסטוריון משה שטיינשניידר לחשוב בטעות שמורפורגו המיר את דתו.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

במשך קרוב לעשרים שנה (1769–1787) שימש מורפורגו כראש הקהילה היהודית בגראדיסקה ד'אונזו, פעילותו הציבורית חרגה מתחומי קהילתו הקטנה והוא פעל לטובת כל יהדות האימפריה הרומית הקדושה. לצורך כך נפגש ארבע פעמים עם הקיסר יוזף השני: בשנת 1770 וב-1771 בווינה, וב-1776 בטריאסטה ובוונציה. הוא תכנן להקים ארגון גג שיאגד את כל קהילות היהודים שבאימפריה הרומית הקדושה. בנוסף התעסק בחקר ההיסטוריה היהודית ושירת ימי הביניים של יהדות ספרד. לפי המלצת הקיסר יוזף לאחיו לאופולד דוכס טוסקנה הותר לו להעתיק מהספרייה הלורנציאנית שבפירנצה מספר כתבי יד שאותם תכנן לפרסם.
בשנת 1782 הוציא יוזף השני את כתב הסובלנות שבו ציווה על היהודים שתחת שלטונו לפתוח בתי ספר מודרניים שבהם ילמדו בשפת המדינה. נפתלי הרץ וייזל שקרא במכתבו דברי שלום ואמת לאמץ את הרפורמה עורר נגדו פולמוס של רבנים שמרנים, ומורפורגו שתמך בווייזל ואף תרגם את "דברי שלום ואמת" לאיטלקית, החליט לפעול בנושא לטובת וייזל "כאשר עשה רד"ק לזכות את הרמב"ם". הוא שלח מכתבים לכמה מרבני הקהילות באיטליה וביקש מהם לחוות דעה על מכתבו של וייזל. בתוך מספר חודשים השיג חמישה פסקים משבעה רבנים שתמכו, בכפוף להסתייגויות מסוימות, בשיטת החינוך שהציע וייזל. וייזל פרסם את חמשת הפסקים באגרתו "עין משפט".
מורפורגו פרסם בהמאסף תוכנית חינוכית משלו בשם "מכתב מאליהו".
כתביו

מלבד תרגום "דברי שלום ואמת" תרגם מורפורגו גם את בחינת עולם של ידעיה הפניני וכן כמה מהספרים החיצוניים. ב-1781 פרסם קינה על מותה של הקיסרית מריה תרזה, וב-1782 פרסם מסה לכבוד כתב הסובלנות של יוזף השני. ב-1788 פרסם חוברת שבה הסביר ששירות בצבא אינו סותר את הדת היהודית. חלק מחיבוריו מאוגדים בכתב יד בשם "דבש וחלב". החלק הרביעי של "דבש וחלב" המכיל מכתבים שונים וכמה מחיבוריו, נשמר בספריית בית המדרש לרבנים באמריקה.
אליה מורפורגו, Orazione funebre in occasione della morte di Maria Teresa, imperatrice, קינה על מותה של מריה תרזה, גוריציה 1781
אליה מורפורגו, Discorso pronunziato da E. Morpurgo, Capo della Nazione Ebrea di Gradisca נאום לכבוד כתב הסובלנות, גוריציה 1781 (באיטלקית)
אליה מורפורגו, Schreiben eines Rabbi aus Gradiska zur Entscheidung, dass die jüdische Religion dem Kriegsdienste nicht חוברת הסבר על כך ששירות בצבא אינו סותר את הדת היהודית, 1788
אליה מורפורגו, דבש וחלב, כולל את החיבורים "אגרת אוגרת", "מכתב מאליהו", "דברי חכמה ומוסר" ומכתבים שונים, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית
אליה מורפורגו (מתרגם), Traduzione di Elia Morpurgo de' Discorsi ebraici di tolleranza e felicità תרגום לאיטלקית של האיגרת דברי שלום ואמת, גוריציה 1783
אליה מורפורגו (מתרגם), מעשה החשמונאים, תרגום לעברית של ספר חשמונאים א', בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית
אליה מורפורגו (מתרגם), ספר חכמת שלמה, תרגום לעברית של חכמת שלמה, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית
אליה מורפורגו (מתרגם), ספרים חיצוניים, כולל תרגום לעברית של ספר טוביה, עזרא השלישי, ספר ברוך, תוספות למגילת אסתר, שיר אשר שרו חנניה מישאל ועזריה בתוך כבשן האש (אנ'), מעשה שושנה, תפילת מנשה, בל והתנין וספר יהודית, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית
אליה מורפורגו (מתרגם) Esame del mondo תרגום ספר בחינת עולם של ידעיה הפניני לאיטלקית, טריאסטה 1796
צאצאיו

בנו פיליפ סרצ'י (אנ') – עורך דין ובלשן (1764–1830).
צ'ארלס סרצ'י (צר') – בנו של פיליפ סרצ'י, פילוסוף ומסאי (1803–1879).
פול ון טיגהם (גר') – בן בתו של צ'ארלס סרצ'י, חוקר ספרות (1871–1948)
פיליפ אדריאן ון טיגהם (גר') – בנו של פול ון טיגהם, חוקר ספרות (1898–1969)
הפילוסוף קרלו מיכלשטדר (אנ') היה נכד של בתו אנה.
לקריאה נוספת

יצחק ריבקינד "אליה מורפורגו מסייעו של ויזל במלחמת ההשכלה לאור תעודות חדשות", בתוך יד ושם לזכר אברהם זלמן פריידוס, ניו יורק, ה'תר"ץ 1929, עמודים קמה–קנט
אשר סלה (אנ') שבט סופרים: תולדות חכמי איטליה (ת"ס - תק"ס) עמודים 441–445
PAOLO S. COLBI, Elia Morpurgo capo della nazione ebraica di Gradisca, La Rassegna Mensile di Israel, Unione delle Comunitá Ebraiche Italiane, 1980, עמ' 178–188 (באיטלקית)‏, JSTOR 41284762
Tamani, Giuliano, L'emancipazione ebraica secondo Elia Morpurgo da Gradisca, Annali di Ca' Foscari 27,3 (1988), עמ' 5–20 (מידע בקטלוג רמב"י) (באיטלקית)
Vielmetti, Nikolaus, Elia Morpurgo di Gradisca; protagonista dell'illuminismo ebraico, Gli ebrei a Gorizia e a Trieste tra "ancien régime" ed emancipazione, 1984, עמ' 41–46 (מידע בקטלוג רמב"י) (באיטלקית)
הערות שוליים

↑  ראו כאן בספרו של שטיינשניידר
↑  נפתלי הרץ וייזל, עין משפט, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523035305171  ICCU: TSAV646994  VIAF: 299451112   WorldCat (עם VIAF): 299451112
אליזבת ג'יין גרדנר

| --- | --- |

 לידה:  4 באוקטובר 1837 אקסטר, ארצות הברית 
 פטירה:  28 בינואר 1922 (בגיל 84) סן-קלו, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 לאום:  אמריקאים לבנים 
 מקום לימודים:  Lasell University  אקדמיה ז'וליאן 
 זרם באמנות:  האומנות האקדמית 
 הושפעה על ידי:  Ange Tissier, ויליאם אדולף בוגרו, Jules Lefebvre, Hugues Merle 
 בן או בת זוג:  ויליאם אדולף בוגרו (1896–19 באוגוסט 1905) 
 
אליזבת ג'יין גרדנר בוגרו (באנגלית: Elizabeth Jane Gardner Bouguereau‏;  4 באוקטובר 1837 – 28 בינואר 1922) הייתה ציירת אמריקאית, שגרה בפריז רוב חייה. היא למדה בפריז אצל הצייר הפיגורטיבי הוגו מרל (1823–1881), ז'ול ג'וזף לפבר (1836–1911), ולבסוף אצל ויליאם אדולף בוגרו (1825–1905). היא אימצה את נושאיו, יצירותיו וסגנונו בהצלחה כל כך גדולה, עד שחלק מעבודתה עלולה להראות כעבודתו.
חינוך ואמנות

גרדנר למדה תחילה באקדמיה לנשים צעירות באקסטר ואז עברה לסמינר הנשים באוברנדייל, מסצ'וסטס, שם למדה אמנות ושפות. היא למדה אנגלית, צרפתית, איטלקית וגרמנית. היא סיימה את לימודיה בשנת 1856 ובילתה את השנים הבאות בהוראת צרפתית בבית ספר שנפתח בוורסטר, מסצ'וסטס.
בשנת 1864, לאחר שלמדו אמנות, היא ואימוג'ן רובינסון מורל עזבו לצרפת. כדי לשלם את שכר הדירה שלה, היא בילתה את זמנה בהעתקת ציורים של אמנים בני זמנה וציירים מפורסמים בגלריות יוקרתיות. מאוחר יותר, בסתיו אותה שנה, החליטה גרדנר להגיש מועמדות לאקול דה בו-ארט, שהיה ידוע כאקדמיה לאמנות היוקרתית ביותר בפריז. בקשתה נדחתה. כמו רוב בתי הספר לאומנות באותה תקופה בית הספר קיבל גברים בלבד. האיסור על בקשות נשים לא הוסר עד 1897, שלושים וחמש שנים לאחר הגשת גרדנר. עם זאת, גרדנר לא ויתרה. היא המשיכה להירשם לחוגים פרטיים ולבנות תיק עבודות מצטיין.
קריירה

זמן קצר לאחר שהגיעה גרדנר לפריז והחלה להעתיק תמונות במוזיאון לוקסמבורג, הסטודיו של גרדנר הפך למקום בו האמריקאים ביקשו להזמין עותקים של הציורים האירופיים האהובים עליהם. במכתב לאחיה, ציינה גרדנר, "האמריקאים קונים תמונות רבות. תמיד היה לי הסיפוק לרצות את מי שציירתי עבורו. ג'נטלמן אחד היה כל כך מרוצה מהעתק שעשיתי עבורו שהוא שילם לי יותר מששאלתי." בשנת 1865 הצטרפה לסטודיו עצמאי לנשים.
בשנת 1868 הייתה גרדנר האישה האמריקאית הראשונה שהציגה בסלון פריז. היא זכתה במדליית זהב בסלון 1872, והפכה לאישה הראשונה אי פעם שזכתה לכבוד כזה. עבודותיה של גרדנר התקבלו לסלון יותר מכל אשה אחרת שציירה בהיסטוריה ויותר מרוב הציירים הגברים.
האתגר הגדול ביותר בהכשרתה היה ההגבלה על נשים ללמוד אנטומיה מדוגמנים בעירום. היא עקפה את המגבלה הזו כשהתחפשה לגבר כדי להיכנס לבית הספר לציור. בשנת 1873 התקבלה סוף סוף גרדנר באקדמיה ז'וליאן שקיבל גברים בלבד, שם למדה אצל ז'ול ג'וזף לפבר ובוגרו.
גרדנר הציגה את עבודותיה בארמון לאמנויות יפות ובניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
עבודתה הידועה ביותר של גרדנר היא "דייוויד הרועה" (1895), המציג את רועה צעיר עם כבש שהציל. בין שאר עבודותיה היו סינדרלה, קורנליה ותכשיטיה, קורין, מגדת העתידות, מוד מולר, דפנה וקלואי, רות ונעמי, בת האיכר, החתונה הברטונית, וכמה דיוקנאות.
מערכת יחסים עם בוגרו

יחסיה של גרדנר עם ויליאם אדולף בוגרו היו ידועים בקהילה האמנותית בפריז. הם לא הסתירו את הקשר ביניהם, במהלך אירוסין שנמשך שבע עשרה שנה. בני הזוג התעכבו שנים רבות, בגלל ההתנגדותה של אמו לקשריהם. כשמתה בשנת 1896 בגיל 91, הזוג לא בזבז זמן והתחתן.
גרדנר הייתה מאוד עצמאי, כמו האמנית רוזה בונר. היא הייתה אשת עסקים נבונה ובלשנית מצוינת, ועברה בקלות מאנגלית שפת אמה, לצרפתית, איטלקית או גרמנית כדי לגרום לאורחיה ולקוחותיה הפוטנציאליים להרגיש בנוח. היא הצטיינה בקישורים החברתיים וידעה לנהל פרסום ולטפח מערכות יחסים שעזרו לקידום הקריירה שלה. היכולת שלה לעבוד בדרכה ברשתות החברתיות בפריז זיכתה אותה במכירת עבודותיה.
גלריה

בגן
הסוד
דוד הרועה
נערה
המשפט של פריס
קורנליה ותכשיטיה
קן הציפור
הערות שוליים

↑  Elizabeth Jane Gardner Bouguereau | Artist Profile, NMWA (באנגלית אמריקאית)
↑  Gardner, Elizabeth Jane (January 28, 1867). Letter to John Gardner. Elizabeth Jane Gardner's Papers, Smithsonian Institution, Washington D.C.
↑  Manoguerra, Paul (2011). One Hundred American Paintings. Athens, GA: Georgia Museum of Art.
↑  United States Women Painters: 1893 Exposition--page 5, arcadiasystems.org
↑  Gaze, Delia (1997). Dictionary of Women Artists. Chicago: Fitzroy Dearborn Publishers. p. 568.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 122980018  ISNI: 0000 0000 6680 2410  LCCN: nr2003012767  RKD: 11383  SNAC: w6sz06v9  ULAN: 500017372  VIAF: 10741836   WorldCat (עם VIAF): 10741836
אינפיניטי QX55

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אינפיניטי
 שנות ייצור:  2021-הווה
 הרכבה:  מקסיקו מקסיקו
 חברת אם:  ניסאן
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר קופה בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  ניסאן FM
 אורך:  4732 מ"מ
 רוחב:  1902 מ"מ
 גובה:  1621 מ"מ
 משקל:  1821-1844 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2799 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-271 כ"ס ב-5,600 סל"ד ומומנט מרבי של 38.7 קג"מ בין 1,600 ל-4,800 סל"ד
 הילוכים:  תיבת הילוכים רציפה
 מהירות מרבית:  225 קמ"ש
 תאוצה:  7.1 שניות
 צריכת דלק:  צריכה משולבת של 9.4 ליטר לכל 100 ק"מ
 קיבולת מכל דלק:  60 ליטר
 קשר:  אינפיניטי QX50
אינפיניטי QX55 (באנגלית: Infiniti QX55) היא מכונית קומפקטית במרכב קורסאובר קופה, שמיוצרת על ידי אינפיניטי משנת 2021. היא הוצגה בנובמבר 2020 והגיעה לישראל ב-13 ביולי 2022. היא המתחרה של אאודי Q5 ספורטבק, ב.מ.וו X4, מרצדס-בנץ GLC-קלאס קופה.
עיצוב

העיצוב החיצוני של ה-QX55 דומה ממש ל-QX50 אך נותן מראה ספורטיבי יותר עם גריל כרום עצום בחזית, חישוקי הגלגלים בקוטר 20 אינץ', עיצוב ספורטיבי יותר לפגושים מלפנים ומאחור, עיצוב חדש ומודרני יותר לפנסים מאחור עם חתימת תאורה ייחודית המורכבת מ-45 נורות LED, גג המשתפל לאחור בחדות יחסית המעניק לדגם את מראה הקופה. בפנים אין כמעט שום שינוי מה-QX50 והפנים כולל שני מסכי מגע מרכזיים בקוטר 7 ו-8 אינצ'ים.
מפרט טכני

ה-QX55 כוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-271 כ"ס ב-5,600 סל"ד ומומנט מרבי של 38.7 קג"מ בין 1,600 ל-4,800 סל"ד. תיבת הילוכים רציפה. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 7.1 שניות ומהירות מרבית של 225 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 9.4 ליטר לכל 100 ק"מ. למנוע יחס דחיסה משתנה בין 8:1 כאשר הטורבו בגדישה מלאה ועד ל-14:1 לטובת נסיעה חסכונית יותר.
גלריה

מבט לפגוש הקדמי
מבט לפגוש האחורי
מבט לצד
הערות שוליים

↑  אינפיניטי QX55 החדש נחשף - קרוסאובר קופה, באתר קארטיוב, ‏18 בנובמבר 2020
↑  אלדד מנורי, נחשף אינפיניטי QX55 החדש 2021, באתר פורטל הרכב גיר, ‏18 בנובמבר 2020
↑  cartube, אינפיניטי QX55 קופה 2022 בישראל - מחיר החל מ-349,990 שקל, באתר cartube
↑  אינפיניטי QX55 - מפרט טכני מלא, באתר קארטיוב
אושנגי מרגיאני

אוּשַׁנגִי מַרגִיאנִי (בגאורגית: უშანგი მარგიანი; נולד ב-28 בינואר 1994) הוא ג'ודוקא גאורגי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, מחזיק במדליית ארד מאליפות העולם משנת 2017 אותה זכה תוך ניצחון על אלכסנדר קוקול.
פרסים

אליפות העולם:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
הערות שוליים

↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
אייפון 13

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  דגם של טלפון חכם 
 מפתח:  אפל
 יצרן:  אפל 
 תאריך הפצה:  24 בספטמבר 2021
 סדרה:  אייפון 
 הקודם בסדרה:  אייפון 12 
 הבא בסדרה:  אייפון 14 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  iOS 15
 מעבד:  Apple A15 Bionic
 נפח אחסון:  128GB/256GB/512GB
 זיכרון:  6GB
 מסך:  13: 6.1 אינץ׳ (150 מ״מ), תצוגת רטינה, מסך OLED ברזולוציה של 2532×1170 ו-460 PPI 13 מיני: 5.4 אינץ׳ (150 מ״מ), תצוגת רטינה, מסך OLED ברזולוציה של 2340×1080 ו-476 PPI
 מצלמה:  רזולוציה של 12 מגה פיקסל מצלמה קדמית, מצלמות אחוריות אולטרה רחבות, ושתיהן ברזולוציה של 12 מגה פיקסל.
 סוללה:  3,165mAh
 מידות
 רוחב:  71.5 מ"מ 
 גובה:  146.7 מ"מ 
 עובי:  7.6 מ"מ 
 משקל:  13: 174 גרם 13 מיני: 141 גרם
 צורה:  מלבן עם פינות מעוגלות
 אתר רשמי
 
אייפון 13 ואייפון 13 מיני הם סמארטפונים אשר תוכננו, פותחו ושווקו על ידי חברת אפל. הם הדור ה-15 בסדרת מכשירי האייפון, ממשיכים את האייפון 12.
הסמארטפון נחשף ב-14 בספטמבר 2021 לצד האייפון 13 פרו ואייפון 13 פרו מקס באירוע מיוחד של אפל שנערך באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה.
מכשירי האייפון 13 ואייפון 13 מיני זמינים לרכישה מוקדמת בארצות הברית החל מ-17 בספטמבר 2021 ולרכישה מלאה החל מ-24 בספטמבר 2021.
עיצוב

האייפון 13 ו-13 מיני זמינים לרכישה בחמישה צבעים: שחור, לבן, כחול, ורוד ואדום. מבחינה חיצונית המכשירים כמעט זהים לקודמיהם בסדרה, אלא שהמצלמות האחוריות מסודרות באלכסון במקום אחת מעל השנייה. בנוסף, המגרעת בחלק העליון של המכשיר, שכוללת חיישן זיהוי פנים, קטנה ב-20% ביחס לאייפון 12.
מפרט > חומרה

האייפון 13 ו-13 מיני, בדומה לאייפון 13 פרו, מכיל בתוכו את המעבד A15 Bionic של אפל. דגמי המכשיר מגיעים עם שלוש אפשרויות לאחסון פנימי: 128, 256 או 512 ג'יגה, וסך זיכרון RAM של 4GB. כמו כן, בדומה לדורות הקודמים, במכשיר אין שקע חיבור לאוזניות.
מפרט > חומרה > מסך

האייפון 13 מגיע עם מסך 6.1 אינץ' (15 ס״מ) בטכנולוגיית סופר רטינה XDR OLED. רזולוציית המסך היא 2532x1170 פיקסלים, עם צפיפות פיקסלים של 460 PPI וקצב רענון של עד 60 הרץ. האייפון 13 מיני מגיע עם מסך 5.4 אינץ' (14 ס"מ), ברזולוציה של 2340x1080 פיקסלים ועם צפיפות פיקסלים של 461 PPI.
מפרט > חומרה > מצלמה

האייפון 13 ו-13 מיני מגיעים עם מערך של שלוש מצלמות: מצלמה קדמית אחת ושתי מצלמות אחוריות, אחת רחבה והשנייה אולטרה-רחבה. המצלמות האחוריות כוללות חיישנים גדולים יותר שמאפשרים ליותר אור להיכנס פנימה, מה שתורם לצילומים בתנאי תאורה נמוכים. מערך המצלמות בגב המכשיר מסודר בצורה אלכסונית במקום אופקית בשביל להתאים לחיישנים הגדולים יותר.
לאחת המצלמות האחוריות מפתח צמצם f/1.6 ועדשה רחבה והיא כוללת ייצוב אופטי מובנה, ולמצלמה האחורית השנייה מפתח צמצם f/2.4 וכן עדשה אולטרה-רחבה המאפשרת צילום תמונות בזווית רחבה של 120 מעלות.
אפליקציית המצלמה כוללת מצב הסרטה קולנועי חדש המכונה "Cinematic Mode", המאפשר לבחור באיזו דמות למקד את הפוקוס כאשר מספר דמויות מופיעות בפריים בעת צילום הווידאו. המצב נתמך במצלמה הרחבה הקדמית ברזולוציית צילום של 1080p במהירות 30 פריימים לשנייה.
מפרט > תוכנה

אייפון 13 ואייפון 13 מיני מגיעים עם מערכת ההפעלה של אפל, iOS 15.
ראו גם

אייפון 13 פרו
אייפון 12
הערות שוליים

↑  יובל מן, טל שחף, בלי חידושים דרמטיים: אפל הציגה את סדרת אייפון 13, באתר ynet, 14 בספטמבר 2021
↑  "iPhone 13 and iPhone 13 mini". Apple.com (באנגלית). נבדק ב-14 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מנדזיצקי, רונן (2021-09-28). "גאדג'טי מסקר: iPhone 13 – עדכון ביניים גדול". gadgety. נבדק ב-2021-09-28.
אינפיניט F

| --- | --- |
 מקום הקמה:  סיאול 
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומיתסיאול, קוריאה הדרומית
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 סוגה:  קיי-פופ, ג'יי-פופ, דאנס
 חברת תקליטים:  וולים אנטרטיינמנט
 שיתופי פעולה בולטים:  אינפיניט
 http://ifnt7.com/#1
 חברים
 סונג-יאול אל סונג-ג'ונג
 
אינפיניט F (בקוריאנית: 인피니트 F, באנגלית: Infinite F) היא תת-הלהקה הרשמית השנייה של להקת הבנים הדרום קוריאנית, אינפיניט ,אשר הורכבה תחת וולים אנטרטיינמנט ב-2014. הקבוצה מורכבת מהחברים, סונג-יאול, אל וסונג-ג'ונג. הקבוצה לעיתים מכונה על ידי המעריצים "Maknae Line" שמציינת כי הם שלושת חברי הלהקה הצעירים ביותר לעומת האחרים. תת-הלהקה הופיעה בהופעת בכורה בו זמנית גם ביפן וגם בקוריאה הדרומית עם אלבומי הסינגל, Koi no Sign ו-Azure.
היסטוריה > 2011: לפני הופעת הבכורה וההופעה הראשונה

אינפיניט F הופיעו לראשונה כתת-להקה לא רשמית במופע מיוחד לכבוד קביעת השם של קהל המעריצים שלהם, Inspirit ב-17 באוגוסט. שלושת החברים ביצעו גרסת כיסוי לשיר "Bangkok City" של הלהקה Orange Caramel שהתקבל יפה מאוד על ידי המעריצים שלהם.
היסטוריה > 2014: One Great Step Returns, האלבום Season 2 והופעת בכורה ביפן ובקוריאה

במהלך המופע One Great Step Returns, הלהקה הכריזה רשמית על הרכבת תת-הלהקה אינפיניט אף אשר נערך ב-28 בפברואר וב-1 במרץ. במהלך המופע, תת-הלהקה ביצעה את השיר "My Heart is Beating" בפעם הראשונה. השיר התגלה בסופו של דבר כשיר הנושא של הפסקול של הדרמה Hi! School: Love On. בדרמה זו כיכבו המנהיג של התת-להקה סונ-יאול והקולגה שלו מאינפיניט וו-יון.
תת-הלהקה הוציאה לאור באופן רשמי את הסינגל הראשון שלה באמצעות אלבום האולפן השני של אינפיניט, Season 2. שמו של השיר הוא "Going Crazy" אשר הולחן על ידי קונאן מלהקת הרוק ההינדית Rocoberry.
ב-14 באוקטובר, חברת התקליטים הודיעה כי תת-הלהקה תעשה את הופעת הבכורה שלה ביפן ב-19 בנובמבר עם אלבום סינגל הכולל שלושה שירים בשם, Koi no Sign. 
הקיקו היגשימורה, היוצר של סדרת המנגה היפנית, Princess Jellyfish, סיפק את תוכני האילוסטרציה לצילומים של תמונת הרקע של האלבום. עם הוצאתו לאור האלבום דורג במצעד אוריקן היפני במקום ה-6, עם מכירות של 31,287 עותקים.
כחלק מפעולות הקידום של האלבום ביפן, חנות זמנית הוקמה בהראג'וקו מ-17 בנובמבר עד ה-30, כשהיא מציעה למכירה סחורות מגוונות ובגדים של אינפיניט F. בנוסף לכך הקבוצה ערכה סיבוב הופעות קצר של חמישה מופעים בערים אוסקה, טוקיו ונגויה.
ב-25 בנובמבר, פורסמה תמונת הרקע הרשמית של האלבום Azur, וזמן קצר לאחר מכן התפרסמה ההודעה כי אינפיניט אף יעשו את הופעת הבכורה שלהם בקוריאה בשבוע שלאחר מכן. הקליפ וידאו עבור שיר הנושא של האלבום "My Heart is Beating" והאלבום עצמו יצאו לאור ב-2 בדצמבר. אינפיניט אף ערכו את הופעת הבכורה שלהם בתוכנית המוזיקה מיוזיק בנק ב-5 בדצמבר. ב-12 בדצמבר, אינפיניט F הפכו להיות תת-הלהקה או אמן הסולו הראשונה של אינפיניט אשר מועמדת לפרס המקום הראשון בתוכנית מוזיקה, אך הם הפסידו לקבוצה A-Pink ששרו את השיר Luv.
דיסקוגרפיה > בשפה הקוריאנית > אלבומי סינגל

2014: Azure
יצא לאור: ב-2 בדצמבר 2014
ז'אנר: פופ
מכירות: 52,914+
רשימת שירים:
My Heart is Beating
It's You
My Girl
דיסקוגרפיה > בשפה היפנית > אלבומי סינגל

2014: Koi no Sign
יצא לאור: ב-19 בנובמבר
ז'אנר: פופ
מכירות: 32,866+
הערות שוליים

↑  cloud. "Infinite F to make official debut in Japan this November". Daily K-pop News.
↑  "Oricon Top 10 Singles and Albums, Week 48, December 1, 2014". Jmanmoonwalk.48.
↑  "Japanese Side Project INFINITE F To Release Debut Korean Single 'Blue' December 2". KpopStarz.
↑  "INFINITE F makes Korean debut, making your "Heartbeat" in new MV". Koreaboo.
↑  "A Pink win #1 + Performances from December 12th 'Music Bank'!". allkpop.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6010 1137  MusicBrainz: f612d61f-0c62-4e8f-bdf2-47b6dd57237c  VIAF: 901150470085104330008   WorldCat (עם VIAF): 901150470085104330008
אושן טאוורס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 מיקום:  קראצ'י
 מדינה:  פקיסטן פקיסטן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2007–2013 (כ־6 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2013 
 מידות
 גובה:  120 מטר
 קומות:  30
 קואורדינטות:  24°49′46″N 67°02′08″E﻿ / ﻿24.829444444444°N 67.035555555556°E﻿ / 24.829444444444; 67.035555555556
 www.oceantower.com.pk
  (למפת קראצ'י מוגדלת) אושן טאוורס(למפת קראצ'י רגילה) אושן טאוורס
 
אושן טאוורס (באורדו: اوشین ٹاورز), ידוע בעבר כ"סופטיל הוטל פלאזה" או כ"הקניון (דה מול)". הוא מתחם בקראצ'י, העיר הגדולה בפקיסטן, הכולל קניון וגורד שחקים.