stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יליזבטה סקובצובה
קורות חיים

נולדה בשם יליזבטה פילנקו ב-21 בדצמבר 1891 בעיר ריגה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בלטביה) למשפחת אצולה. למדה בגימנסיה בסנקט פטרבורג והשתייכה לחוג המשוררים מהזרם האקמיסטי. כבר בגיל 15 החלה לכתוב שירים, אשר פורסמו בכתבי עת ספרותיים. בשנת 1910 התחתנה ועברה עם בעלה להתגורר בחצי האי קרים. הוציאה שלושה ספרי שירה.
לאחר המהפכה הבולשביקית הפכה לתומכת של הצבא הלבן האנטי-קומוניסטי. בשנת 1920, לאחר תבוסת הצבא הלבן במלחמת האזרחים, היגרה עם בעלה השני, דניאל סקובצוב, ושני ילדיה לטורקיה. לאחר שהות קצרה עברה לסרביה ומשם לצרפת. הייתה פעילה חברתית בארגונים שונים של הגולים הרוסים.
בשנת 1932 התגרשה מבעלה השני והפכה לנזירה. עם קבלת שבועת הנזירות שינתה את שמה למריה. היא ניהלה בית תמחוי לפליטים רוסים בפריז.
לאחר כיבוש פריז על ידי הנאצים בשנת 1940, נרתמה מריה לעזרת היהודים בעיר. ביחד עם הכומר דמיטרי קלפינין, שותפה בניהול בית התמחוי, ארגנה מקומות מסתור ליהודים ודאגה להם לתעודות זהות מזויפות, שבעזרתן התחזו היהודים, בעיקר הפליטים מפולין שביניהם, לגולים רוסים.
בתחילת 1942 עמדו האם מריה והאב דימיטרי בפני זרם של יהודים שהתדפקו על דלתם וביקשו תעודות המרה לנצרות. השניים סיפקו תעודות טבילה, מזון, מקלט והברחה אל מחוץ לצרפת או לדרום צרפת, אזור שבתחילת 1942 היה עדיין תחת שלטון משטר וישי ולא תחת שלטון נאצי.
ביולי 1942 הוציא הגסטפו הוראה האוסרת על יהודים להימצא כמעט בכל המקומות הציבוריים. במטה הגסטפו בפריז התקיימו דיונים כיצד לנהל את המצוד אחרי היהודים בעיר. המשטרה הצרפתית קיבלה אחריות על המבצע, המכונה "מצוד ולודרום ד'איבר" (Vélodrome d'hiver), והחליטה לגרש גם ילדים, אף על פי שלא התבקשה לעשות זאת על ידי השלטון הנאצי. אלפי יהודים פריזאים נעצרו על ידי הנאצים והמשטרה הצרפתית ונכלאו באצטדיון ישן למרוצי אופניים.
כששמעה על המעצר החליטה מריה לנצל את גלימת הנזירה שלה ויחד עם בנה יורי והכומר קלפינין סעדו במשך שלושה ימים את האנשים. הם הבריחו למקום מים ומזון עד כמה שהיה ניתן, ובעזרת עובדים לפינוי אשפה שגייסה לעזרתה הצליחה להבריח כמה עשרות ילדים יהודים בתוך פחי זבל גדולים. הילדים הוצאו מן האצטדיון והובאו לבתי מסתור.
ב-8 בפברואר 1943 נעצרה האם מריה, יחד עם בנה והכומר קלפינין, על ידי הגסטפו. הבן והכומר נשלחו למחנה הריכוז דורה-מיטלבאו, ממנו לא שבו. האם מריה נשלחה למחנה הריכוז רבנסברוק. היא נרצחה בתאי הגזים ב-31 במרץ 1945.
בשנת 1985 הוכרו יליזבטה סקובצובה ודמיטרי קלפינין כחסידי אומות העולם על ידי יד ושם. בשנת 2004 הכריזה ההכנסייה הנוצרית אורתודוקסית על מריה כקדושה.
בשנת 1982 הופק בברית המועצות סרט עלילתי על חייה, אשר נקרא "האם מריה".
ראו גם

הצלת יהודים במהלך השואה
הערות שוליים

↑  יליזבטה סקובצובה, באתר יד ושם (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527260805171  PLWABN: 9810536342905606  BNE: XX1678450  BnF: cb12288293r (data)  GND: 119211408  ICCU: TO0V429932  ISNI: 0000 0004 1739 3760  LCCN: n81142469  MusicBrainz: 55380cdf-1991-47c1-a0f5-5ba4d3b49085  NKC: jo20010084238  NLG: 279863  SELIBR: 286148  SUDOC: 031719058  Trove: 1506905  VIAF: 95316454   WorldCat (עם VIAF): 95316454
יובל הפלטינה למלכות אליזבת השנייה

המלכה אליזבת השנייה בשנת 2018
יובל הפלטינה למלכות אליזבת השנייה נחגג ביוני 2022 בממלכה המאוחדת לציון 70 שנה למעבר הכתר אל אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ב־6 בפברואר 1952. יום חג צוין בממלכה המאוחדת ויום החג המסורתי במאי הועבר לתחילת יוני, כדי ליצור סוף שבוע באורך ארבעה ימים לציון יובל הפלטינה. מדליה תינתן לאנשי הכוחות המזוינים של בריטניה ולמשרתי ציבור אחרים וממשלת הוד מלכותה הבטיחה "מופע של פעם בדור שיערב את המנהגים הטקסיים הבריטיים יחד עם תצוגות טכנולוגיות ואמנותיות פורצות דרך". זו הפעם הראשונה בה חוגג מונרך בריטי יובל פלטינה.
החופה הירוקה של המלכה

קמפיין, המכונה 'החופה הירוקה של המלכה', הושק במאי 2021, לקראת היובל בשנת 2022. אנשים ברחבי בריטניה 'שתלו עץ ליובל' כדי לסמן את אבן הדרך. כדי לעזור לאיכות הסביבה ולהפוך את האזורים המקומיים לירוקים יותר, תושבי הממלכה המאוחדת התבקשו ליצור את 'המתנה המיוחדת' הזו עבור המלכה, בשנת יובל הפלטינה שלה. בהצהרה אמר ראש הממשלה בוריס ג'ונסון, "כשאנחנו חוגגים 70 שנות שירות מדהימות של הוד מלכותה, אני ממליץ לכולם לעמוד מאחורי התוכנית הזו וללכת 'לשתול עץ ליובל'."
הערות שוליים

↑  "Platinum Jubilee: MPs and peers search for gift fit for the Queen". BBC News (באנגלית בריטית). 2020-11-12. נבדק ב-2020-11-16.
↑  "Extra bank holiday to be created for the Queen's Platinum Jubilee celebrations in 2022". The Telegraph. 12 בנובמבר 2020. נבדק ב-19 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Murphy, Simon (2020-11-12). "Extra bank holiday announced for Queen's 2022 platinum jubilee". The Guardian (באנגלית). נבדק ב-2020-11-12.
↑  "Extra Bank Holiday to mark The Queen's Platinum Jubilee in 2022". GOV.UK (באנגלית). נבדק ב-2020-11-12.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Queen's Platinum Jubilee: Public urged to plant a tree to help mark monarch's 70-year reign". ITV. 29 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Queen's Green Canopy". Cool Earth (באנגלית).
| המלכה אליזבת השנייה |
| --- | --- | --- |
| כתרים של ממלכות חבר העמים |  מלכת אנטיגואה וברבודה • מלכת אוסטרליה • מלכת איי שלמה • מלכת איי בהאמה • מלכת בליז • מלכת ג'מייקה • מלכת גרנדה • מלכת הממלכה המאוחדת • מלכת טובלו • מלכת ניו זילנד (מלכת איי קוק) • מלכת סנט וינסנט והגרנדינים • מלכת סנט לוסיה • מלכת סנט קיטס ונוויס • מלכת פפואה גינאה החדשה • מלכת קנדה  |  |
| כתרים לשעבר | מלכת פקיסטן • מלכת דרום אפריקה • מלכת סרי לנקה • מלכת גאנה • מלכת ניגריה • מלכת טנזניה • מלכת סיירה לאון • מלכת אוגנדה • מלכת קניה • מלכת מלטה • מלכת גמביה • מלכת גינאה • מלכת מאוריציוס • מלכת פיג'י • מלכת ברבדוס  |  |
| תארים | ראש חבר העמים הבריטי • הצ'יף הגדול של פיג'י |  |
| אירועים רשמיים |  הכתרתה • יובל הכסף • יובל האודם • יובל הזהב • יובל היהלום • יובל הספיר • יובל הפלטינה • יום הולדתה הרשמי של המלכה • יום ויקטוריה • מותה של אליזבת השנייה • הלוויית המלכה אליזבת השנייה  |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יישום אינטרנט מתקדם

יישום אינטרנט מתקדם (באנגלית: Progressive Web Application או PWA) הוא סוג של יישום מחשב שעובד כאתר אינטרנט עם חווית אפליקציית Native ללא תלות בדפדפן. יישומי אינטרנט מתקדמים נכתבים באמצעות HTML, JavaScript, CSS, ו-WebAssembly. היישומים פועלים בכל פלטפורמה שבה יש דפדפן שתומך בתקנים הנדרשים, ביניהם מחשבים שולחניים וטלפונים ניידים.
מכיוון שיישום אינטרנט מתקדם הוא סוג של דף אינטרנט הוא לא דורש כלי הפצה נפרד. המפתחים יכולים לפרסם את היישום באופן מקוון, לוודא שהוא עומד בכל הדרישות הבסיסיות, והמשתמשים יוכלו להוריד את היישום למסך הבית שלהם. ניתן גם לפרסם יישומי אינטרנט דרך App Store ו-Google Play.
היסטוריה > חלופות קודמות

במעמד השקת האייפון ב-2007, הכריז סטיב ג'ובס שיישומי אינטרנט (שפותחו באמצעות HTML 5 בארכיטקטורת AJAX) יהיו הפורמט הסטנדרטי לפיתוח אפליקציות באייפון. לא נדרשה ערכת פיתוח תוכנה (SDK), והאפליקציות שולבו באייפון באמצעות הדפדפן ספארי. באוקטובר 2007 הודיע סטיב ג'ובס כי בכוונת החברה להשיק SDK במועד מאוחר יותר, מה שהקל על אפל לעבור להשתמש ב-App Store, כדי להקשות על פריצת מערכת ההפעלה ולאור דרישות המפתחים.
החל מ-2010 ואילך, דפי אינטרנט דינמיים אפשרו ליצור יישומי אינטרנט אינטראקטיביים. עיצוב אתרים רספונסיבי והגמישות בגודל המסך הפכו את הפיתוח לנגיש יותר. שיפורים בשפות כמו HTML וג'אווה סקריפט הביאו יכולות חדשות ליישומי האינטרנט והפכו את חוויית השימוש בהם לדומה יותר לאתר.
בשנת 2013 הוציאה מוזילה את Firefox OS, מערכת הפעלה בקוד פתוח להפעלת יישומי אינטרנט כיישומי ברירת מחדל בטלפונים ניידים. הפיתוח של המערכת הסתיים ב-2016, וב-2017 היא נזנחה לחלוטין. עם זאת, חלקים קטנים מהמערכת משמשים ב-KaiOS.
היסטוריה > הצגת הכלי

ב-2015, המעצב פרנסיס ברימן ומהנדס גוגל כרום אלכס ראסל המציאו את הביטוי "יישום אינטרנט מתקדם" כדי לתאר יישומים שעושים שימוש בדפדפנים כדי לאפשר למשתמשים לשדרג את יישומי האינטרנט שלהם ליישומים מתקדמים במסגרת מערכת ההפעלה. לאחר מכן, גוגל החלה לשים דגש על קידום PWA באנדרואיד. דפדפן פיירפוקס החל לתמוך ביישומים אלה ב-2016, ומיקרוסופט אדג' וספארי של אפל החלו לתמוך ב-2018.
בדצמבר 2020, דפדפן פיירפוקס בגרסת הדסקטופ זנח את התמיכה ב-PWA.
חנויות

מכיוון שיישומי אינטרנט הם בעצם דפי אינטרנט, אין להם צורך בחנויות אפליקציות או בכל אמצעי הפצה אחר. כמו כן, אין דרישה מהמפתחים להשתמש בחנויות האפליקציות של אפל, גוגל, מיקרוסופט וכדומה כדי להתקין יישומים כאלה. עם זאת, חנויות יישומים מסוימות תומכות בהורדת יישומי אינטרנט בדרגות משתנות. בחנות היישומים של מיקרוסופט היא אף מפרסמת אוטומטית, ללא אישור המפתחים, יישומי אינטרנט שהתגלו באינדקס האתרים של בינג.
מאפיינים

יישומי אינטרנט מתקדמים מיועדים לעבוד על כל דפדפן שתומך בתקן. בדומה לפתרונות חוצי–פלטפורמות אחרים, המטרה היא לאפשר למפתחים לפתח יישומים בקלות רבה יותר לעומת אפליקציות נייטיב.
יישומי אינטרנט מסוימים בארכיטקטורה המכונית App Shell Model. במודל זה, מתאפשר ל-PWA לפעול גם ללא חיבור לאינטרנט. עובדה זו יכולה לשפר את זמן הטעינה, על ידי טעינת מסגרת ראשונית ולאחר מכן להוריד תוכן נוסף בצורה דינמית.
לעומת אפליקציות Native

בשנת 2017 השיקה טוויטר את טוויטר לייט, גרסת PWA של אפליקציית הנייטיב באנדרואיד וב-iOS. לפי טוויטר, הגרסה הקלה צרכה רק 1%–3% מגודל האפליקציה הרגילה. סטארבקס גם היא מספקת אפליקציית PWA, שקטנה ב-99.84% מהמקבילה שלה ל-iOS.
ביקורת שפורסמה בפורבס בשנת 2018 מצאה שמשתמשים ב-PWA של פינטרסט השתמשו בו 40% יותר לעומת המשתמשים באתר הרגיל לנייד. בנוסף, שיעורי ההכנסות ממודעות גדלו ב-44% והמעורבות עלתה ב-60%.
טכנולוגיות

ישנן טכנולוגיות רבות המשמשות ליצירת יישומי אינטרנט מתקדמים. יישום נחשב ל-PWA אם הוא עומד בקריטריונים שונים ויכול לפעול במצב לא מקוון, וכן במידה וניתן להוסיף אותו לדף הבית של המכשיר.
טכנולוגיות > WebAssembly

WebAssembly מאפשרת הרצת קוד מראש בדפדפן האינטרנט במהירות דומה למהירות המקורית. ספריות שכתובות בשפות כמו שפת C יכולות להתווסף ליישומי אינטרנט.
טכנולוגיות > אחסון נתונים

Web Storage הוא API סטנדרטי של W3C המאפשר אחסון ערכי מפתח בדפדפנים מודרניים. ה-API מורכב משני אובייקטים: sessionStorage שמאפשר אחסון שנמחק עם סגירת הדפדפן, ו-localStorage שנשמר לאורך ההפעלות.
טכנולוגיות > אחסון נתונים > Indexed Database API

Indexed Database API הוא מסד נתונים בסיסי של W3C שזמין בכל הדפדפנים בעולם. הוא מאפשר אחסון של אובייקטי JSON וכל המבנים שניתן להציג כמחרוזת.
הערות שוליים

↑  יישומי אינטרנט פרוגרסיביים, באתר SGO
↑  "Progressive Web Apps | Software AG". techradar.softwareag.com. נבדק ב-29 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ritchie, Rene (5 במרץ 2018). "App Store Year Zero: Unsweet web apps drove iPhone to an SDK". iMore (באנגלית). נבדק ב-29 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jobs' original vision for the iPhone: No third-party native apps". 9to5Mac. 21 באוקטובר 2011. נבדק ב-29 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marcotte, Ethan (25 במאי 2010). "Responsive Web Design". A List Apart. נבדק ב-29 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mozilla ends commercial Firefox OS development - gHacks Tech News". gHacks Technology News (באנגלית אמריקאית). 2016-09-27. נבדק ב-29 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hoffman, Chris; PCWorld (2016-09-28). "Mozilla is stopping all commercial development on Firefox OS". PCWorld (באנגלית). נבדק ב-29 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "KaiOS, a feature phone platform built on the ashes of Firefox OS, adds Facebook, Twitter and Google apps". TechCrunch (באנגלית אמריקאית). 26 בפברואר 2018. נבדק ב-29 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Russell, Alex. "Progressive Web Apps: Escaping Tabs Without Losing Our Soul". נבדק ב-30 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ladage, Aaron (17 באפריל 2018). "Progressive Web Apps Are Here and They're Changing Everything". DEG. נבדק ב-30 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Can I use... Support tables for HTML5, CSS3, etc". caniuse.com. נבדק ב-30 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Newman, Jared (2021-01-26). "Firefox just walked away from a key piece of the open web". Fast Company. נבדק ב-30 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The first batch of Windows 10 Progressive Web Apps is here". Windows Central. 2018-04-07. נבדק ב-29 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The App Shell Model".
↑  Osmani, Addi. "The App Shell Model Web Fundamentals". Google Developers (באנגלית). נבדק ב-23 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shankland, Stephen (30 ביולי 2020). "Twitter's app is helping stop phones from strangling the web". CNET. נבדק ב-30 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "12 Best Examples of Progressive Web Apps (PWAs) in 2021". SimiCart. 2021-02-22. נבדק ב-30 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Osmani, Addy (30 בנובמבר 2017). "A Pinterest Progressive Web App Performance Case Study". ChromiumDev team. נבדק ב-30 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "WebAssembly Concepts". MDN. נבדק ב-30 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
יעקב ישראל כרמי

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1767 רג'ו אמיליה, איטליה 
 פטירה:  12 באוגוסט 1849 (בגיל 81) כ"ד באב ה'תר"ט רג'ו אמיליה, איטליה 
 תקופת הפעילות:  ? – 12 באוגוסט 1849 
 השתייכות:  יהדות איטליה
 תחומי עיסוק:  רבה של רג'ו אמיליה
 תפקידים נוספים:  חבר הסנהדרין של פריז
 רבותיו:  רבי יעקב משה עייאש
 
ערך זה עוסק ברב איטלקי וחבר בסנהדרין של פריז. אם התכוונתם לאיש צבא ישראלי, ראו .
מצבתו של הרב יעקב ישראל כרמי בבית הקברות היהודי ברג'ו אמיליה
הרב ד"ר יעקב ישראל כרמי (או: קרמי; 2 בספטמבר 1767 – 12 באוגוסט 1849, כ"ד באב ה'תר"ט, רג'ו אמיליה) היה רבה של יהדות רג'ו אמיליה שבאיטליה ונציג מחוז קרוסטלו באספת נכבדי היהודים שכינס נפוליאון בפריז. מכתביו לקהילה היהודית בעירו היוו מקור חשוב לידיעות ההיסטוריות על חלקם של יהודי איטליה באספה.
ביוגרפיה

נולד -2 בספטמבר 1767 ברג'ו לידידיה. למד במודנה ובפרארה אצל הרב יעקב משה עייאש, ושם הכיר גם את חננאל (Graziadio) ניפי, שהיה לחברו הקרוב. בשנת 1799 נלקח כבן ערובה בידי האוסטרים בשל אהדתו לצרפתים. ב-1801 נישא לאסתר מינרבי; לשניים נולדו שני בנים: ידידיה ויהודה. ב-1812 הציע להקים תיכון יהודי. נבחר לכהן כרבה של רג'ו, וכיהן בתפקיד עד יום מותו, בשנים עשר באוגוסט 1849.
בשנת 1806 נשלח על ידי ראשי הקהילה בעירו, במקום משה דה פואה, לייצג את מחוז קרוסטלו בסנהדרין של פריז. כרמי שלח דוחות לקהילה ששלחה אותו על קורותיו באספה בפריז. הקהילה היהודית ברג'ו אמיליה יחד עם אנדרה בלטי (Andrea Balletti) פעלו להוצאת מכתביו לאור. המכתבים מכילים סקירה וביקורות של כרמי על המתרחש באספה ועל פעולות הצירים והממשלה ועל כוונותיהם. בדבריו הוא מביע לא אחת ביקורת על החלטותיהם של מנהיגי האספה. בפריז קיבל גם את התואר דוקטור.
לקריאה נוספת

ברוך מבורך, היהודים תחת שלטון נפוליאון, ירושלים: האוניברסיטה העברית, תשל"א, עמ' 122-119.
Lettere del rabbino maggiore Jacob Israele Carmi : edite dal Consiglio amministrativo dell'Università israelitica di Reggio dell'Emilia, רג'יו, 1905. (באיטלקית)
Salah, Asher. La République des Lettres. Leiden, The Netherlands: Brill, 30 Apr. 2007, pp. 129-131 (בצרפתית)
הערות שוליים

1 2  ריקרדו בנימין בקי, אוסף חדש של תעודות על יהודי איטליה בימי נפוליאון, ציון ז, 1942, עמ' 51–54
1 2 3  Salah, Asher. La République des Lettres. Leiden, The Netherlands: Brill, 30 Apr. 2007, pp. 129-131.
↑  KARMI, האנציקלופדיה היהודית
↑  ברוך מבורך, נפוליאון ותקופתו : רשומות ועדויות עבריות של בני הדור, מוסד ביאליק, תשכ"ח, עמ' 82
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012364052405171  VIAF: 43168589682018220380   WorldCat (עם VIAF): 43168589682018220380
יואניס קולטיס

יואניס קולטיס (Ιωάννης Κωλέττης נכתב גם כקולתיס, 1773 לערך – 31 באוגוסט 1847) היה פוליטיקאי יווני ששיחק תפקיד מכריע במלחמת העצמאות היוונית, מלא תפקיד מרכזי בחיים הפוליטיים של המדינה היוונית כראש המפלגה הפרו-צרפתית וכיהן פעמיים כראש ממשלת יוון.
ביוגרפיה

קולטיס נולד בכפר סיראקו (Συρράκο ) במחוז משנה יואנינה שבמחוז אפירוס למשפחה ממוצא וולאכי. סיים את בית הספר המקומי ובעידוד ותמיכה של דודו, גיאורגיוס טורטוריס (Γεώργιος Τουρτούρης) נסע ללמוד רפואה בפיזה, הושפע מאגודת הקרבונארי והתחיל לתכנן את חזרתו לאפירוס על מנת להשתתף במאבק העצמאות של יוון.
בשנת 1810 לערך חזר ליוון, השתקע בעיר יואנינה, שם שמש כרופא ולאחר שצבר מוניטין גויס כרופאו האישי של מוכתאר, בנו של עלי פאשא. ב-1819 הצטרף לפיליקי אטריה. הוא נשאר ביואנינה עד מרץ 1821 וחזר לכפר הולדתו במטרה להפיץ את בשורת המהפיכה לרומליה אך מאמציו נכשלו בגלל התגובה המהירה של הצבא העותמאני ולכן נמלט לפלופנסוס.
קריירה פוליטית מוקדמת

שלוש המעצמות האירופאיות של אותה תקופה (רוסיה, בריטניה וצרפת) תמכו בעצמאות יוון מהאימפריה העות'מאנית והיו מעוניינות, כל אחת בנפרד, בהשפעה על המדינה המתהווה. המפלגות ביוון נבדלו אחת מהשנייה בעיקר במעצמה אליה נקשרו וממנה שאפו לקבל תמיכה. מנהיגי פיליקי אטריה היו מזוהים עם רוסיה, מפלגתו של אלכסנדרוס מוורוקורדטוס (Αλέξανδρος Μαυροκορδάτος) זוהתה עם בריטניה (ונתמכה על ידי לורד פלמרסטון) וקולטיס שיצר קשרים עם הצרפתים בתקופה בה היה בחצרו של עלי פאשה היה מנהיג המפלגה הפרו-צרפתית. קולטיס ביסס את כוחו על יחסיו עם מנהיגי רומליה כמו גם על יכולתו לחסל את יריביו באמצעות פעולה מאחורי הקלעים.
באספה הלאומית היוונית הראשונה באפידאורוס ב-20 בדצמבר 1821 הוא היה נציג אפירוס והתמנה לחבר בוועדה לניסוח "משטר ביניים", שנחקק ב -1 בינואר 1822. ב-1822 מונה לשר הפנים. לאחר האספה הלאומית היוונית השנייה באסטרוס ב-1823 הוא מונה למושל האי אוויה והצליח לסלק כוחות עות'מאניים מהאי. במקביל, הוא המשיך בפעילותו הפוליטית, שהביאה לבחירתו כחבר בגוף המחוקק, תפקיד שבו החזיק עד 1826.
בסוף 1824, במהלך מלחמת האזרחים בין הפלגים המורדים ביוון עמד בראש מפלגת הרומליוטים (אנשי מרכז יוון) והביס את מפלגת המוריאוטים (אנשי הפלופונס) שהתנגדו למנהיגותו של גאורגיוס קונדוריוטיס (Γεώργιος Κουντουριώτης) שהיה נשיא הוועד הפועל השלישי של המנהל הזמני של יוון. אולם באספה הלאומית היוונית השלישית, שינה את דעתו ותמך במפלגה הפלופונסית. בתמורה תמכה המפלגה הפלופונסית במינויו לאמן חיילים מתסליה ומקדוניה, במטרה לפגוע במשאבים העות'מאנים באטלנדי (Αταλάντη) לחוף הים האיגאי במרכז יוון. המבצע נכשל בגלל חוסר ניסיונו הצבאי, וזה פגע במוניטין שלו.
פעילות בתקופת הרפובליקה ההלנית הראשונה

כאשר יואניס קפודיסטריאס נכנס לתפקיד ב-24 בינואר 1828 מונה קולטיס כמושל האי סאמוס וביולי 1829 כשר ההגנה.
ב-9 באוקטובר 1831 נרצח קפודיסטריאס. במאבקים הפנימיים שנמשכו עד 1832, קולטיס הנהיג פעם נוספת את מפלגת הרומליוטים. הוא היה חבר בשלוש הוועדות המושלות השונות שהנהיגו את יוון בין 9 באפריל 1832 - 6 בפברואר 1833.
הוא נעזר בחיילים הצרפתים שנותרו מחיל המשלוח שנשלח למאבק בצבא העות'מאני.
תיאודורוס קולוקטרוניס (Θεόδωρος Κολοκοτρώνης), אבגוסטינוס קפודיסטריאס וקולטיס ניסו להקים ממשלה אך הניסיון התמוסס עקב חילוקי דעות קשים בין השותפים לקואליציה.
קולטיס נחשב כאחראי לכליאתו ורציחתו של גיבור מלחמת העצמאות היוונית אודיסיאס אנדרוצוס (Οδυσσέας Ανδρούτσος) וכן להיפרדותם של דימיטריוס איפסילנטי ומנטו מברוגנוס ולהגלייתה של האחרונה מנאפפליו למיקונוס.
פעילות פוליטית בתקופת המלוכה

קולטיס השתתף בממשלותיהם של ספירידון טריקופיס ואלכסנדרוס מברוקורדטוס וכיהן פעם ראשונה כראש ממשלה בין 31 במאי (12 ביוני)‏ 1834 ועד 20 במאי (1 ביוני) 1835.
עם הגעתו של המלך אותון, מונה הרוזן יוזף לודוויג פון ארמנספרג הבווארי להיות ראש ממשלת יוון, העביר את הממשל מנאפפליו לאתונה וקולטיס מונה להיות שר הימייה ושר הביטחון. ב-1835, הוא נשלח לצרפת כשגריר, שם הוא יצר קשרים עם פוליטיקאים ואינטלקטואלים צרפתים.
לאחר ההפיכה שפרצה באתונה ב-3 בספטמבר 1843, שאילצה את המלך אותון להעניק חוקה. קולטיס חזר ליוון מתוך מטרה להתמודד בבחירות והשיב לחיים את המפלגה הצרפתית. מ-3 באוקטובר 1843 כיהן כשר בלי תיק בממשלתו של אנדריאס מטאקסס (Ανδρέας Μεταξάς), ב-8 בנובמבר 1843 נבחר כנציג לאספה הלאומית, ב -19 בנובמבר הוא נבחר כחבר הנשיאות של האספה הלאומית וב -21 בנובמבר מונה לחבר בוועדה לניסוח חוקה. במהלך הדיונים על החוקה ב-11 בינואר 1844 נשא נאום רב-רושם על כך שכל היוונים נולדו חופשיים ושווים בין אם הם חיים בטריטוריה שבשליטת יוון ובין אם מחוץ לה, בכך היה קולטיס אחד ההוגים ומראשי התומכים של "רעיון יוון הגדולה" (Μεγάλη Ιδέα, "מגאלי אידאה"), על פיו יש להקים מחדש את האימפריה הביזנטית שתכלול בתחומה את ארץ יוון והפזורות היווניות, מאנטוליה ועד הדנובה, אימפריה שבירתה היא קונסטנטינופול – מושב הפטריארכים האורתודוקסים. הנוסח הסופי של החוקה אושר באספה הלאומית ב-4 במרץ 1844.
מטאקסס כיהן כראש הממשלה בין 15 בספטמבר 1843 ל-28 בפברואר 1844, החליף אותו למשך חודש אחד האדמירל קונסטנטין קנריס כנציג המפלגה הרוסית ואחריו אלכסנדרוס מברוקורדטוס כנציג המפלגה הבריטית.
בד בבד עם אשרור החוקה הוחלט לקיים בחירות. בבחירות שהחלו ב-6 ביוני זכתה המפלגה הרוסית בראשות מטאקסס ל-55 מושבים, המפלגה הבריטית ב-28 והמפלגה הצרפתית של קולטיס ב-20. קולטיס כראש המפלגה הצרפתית הקים ב-6 באוגוסט קואליציה עם המפלגה הרוסית. מאבקים פנימיים בתוך הקואליציה דחפו את מטאקסס להתפטר מהקואליציה וקולטיס נבחר ב-18 באוגוסט בפעם השנייה בחייו לראש הממשלה וכהן עד מותו ב-1847 כלומר יציבות יחסית של הממשלה אחרי חילופי שלטון תכופים קודם לכן. שלטונו היה מאוד ריכוזי, עד כדי האשמתו בדיקטטורה, הוא פעל לשיקום הכלכלה היוונית וניסה להגיע להסכמה בינלאומית להרחבת גבולות המדינה. יחסי יוון עם האימפריה העות'מאנית התדרדרו בתקופתו עד כדי תקרית דיפלומטית בתחילת 1847 שהובילה לניתוק היחסים בין יוון לאימפריה העות'מאנית.
בסוף 1846 החלה בריאותו להתדרדר. עריקת מספר חברי קואליציה לאופוזיציה גרמה לקולטיס לבקש מהמלך לפזר את הפרלמנט ב-14 באפריל 1847 ולהכריז על בחירות חדשות ביולי. בבחירות אלו זכתה מפלגתו ברוב, הוא נפטר מדלקת ריאות ב-31 באוגוסט 1847
יורשו של קולטיס כראש ממשלה היה שר המלחמה קיצוס טזוולס מהמפלגה הרוסית.
בנו של קולטיס היה אנטישמי והיה מעורב בהתקפה על ביתו של השגריר הבריטי היהודי דוד פסיפיקו באתונה.
הערות שוליים

↑  תאריך יוליאני/גרגוריאני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15525607d (data)  GND: 119379406  ISNI: 0000 0000 0522 7598  NLG: 22195  SUDOC: 15825922X  VIAF: 37225435   WorldCat (עם VIAF): 37225435
יורגוס באטיס

| --- | --- |

 לידה:  1885 קאטו מוסקה, על יד מתאנה, פלופונסוס, יוון 
 פטירה:  10 במרץ 1967 (בגיל 82 בערך) פיראוס, יוון 
 שם לידה:  יורגוס צורוס  Γιώργος Τσώρος
 מוקד פעילות:  יוון 
 סוגה:  לאיקו, רמבטיקו 
 שפה מועדפת:  יוונית מודרנית 
 כלי נגינה:  בגלמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
יורגוס באטיס, בשמו האמיתי יורגוס צורוס (ביוונית: Γιώργος Τσώρος), נודע גם כיורגוס אמבטיס (ביוונית: Γιώργος Μπάτης, בסביבות 1885 מתאנה - 10 במרץ 1967 פיראוס) היה זמר, מלחין ונגן יווני בבוזוקי ובגלמה, אחד מחלוצי מוזיקת הרבטיקו, נציג סגנון הרבטיקו מפיראוס ואחד ה"מאנגס" הידועים של העיר.
ביוגרפיה

יורגוס באטיס נולד בשם יורגוס צורוס בסביבות שנת 1885 בכפר קאטו מוסקה על העיירה מתאנה שבפלופונסוס. בשנת 1902 עבר לגור בפיראוס. עד שנת 1908 עבד בנמל. בשנים 1912–1918 שירת באטיס בצבא היווני והשתתף במלחמות הבלקן.
באמצע שנות ה-1920 הוא פתח בפיראוס בית ספר לריקודים בשם "כרמן"
התפרנס גם כמרפא שיניים נודד, כמוכר מרקחות לכאבי שיניים, סוחר ומשכונאי.
בשנת 1931 בעיצומו של השפל הכלכלי העולמי, פתח באטיס בית קפה מפורסם בשם "ז'ורז' באטה", ברובע קאראיסקאקי של פיראוס כדבריו היה זה "בית קפה של אדם בודד" ששכן "ברחוב הייאוש". בית הקפה של באטיס הפך לנקודה מרכזית בזירת הרבטיקו והמוזיקה (ה"פיאצה") של פיראוס. אחד מאורחיה הקבועים של בית הקפה היה המשורר נפוליאון לפתיאוטיס. באטיס הצטיין כווירטואוז של הבוזוקי ובייחוד של הבגלמה ונודע בכינוי "המלך של פיראוס" או אפילו "מלך החשישניקים של פיראס". ברשותו היה אוסף של כלי נגינה:
חמשה כלי בוזוקי, שתי בגלמות, כלי הנקרא "חצי-בוזוקי", גיטרה ו"לטרנה " אחת או "רוביה", המבשר היווני של ה"פיאנולה.
בשנות ה-1930 הוא ניגן יחד אם מרקוס ומוואקאריס, אנסטיס דליאס וסטרטוס פאיומדזיס ב"רביעייה של פיראוס" ("טטראס").
מילות שיריו צונזרו בימי המשטר מטקסס. בדומה לעוד כמה רבטים כמו ונגליס פפזולו, אנסטיס דליאס ויובאן צאוס, בשנת 1937 נדר באטיס נדר שלא יקליט יותר לעולם. הוא השאיר 17 יצירות מוקלטות. אחת המפורסמות שבהן הייתה "גיפטוטולה סטו חמאם"("הצועניה שבחמאם") שקיבל השראה מעולם הצועניות ונודע לימים בביצועה של הזמרת גליקריה. בשנת 1937 בית הקפה שלו נהרס בדליקה. הועלה חשד שזו הייתה הצתה מיוזמת השלטון.
באטיס הופיע בסרטו של אלכסוס סאקלריו "Οι παπατζήδες" (אי פאפאדזידס).
הוא נפטר בפיראוס בשנת 1967 בגיל 82 והובא לקבורה יחד עם הבגלמה שלו.
ים בלינגסהאוזן

מפת חצי האי האנטארקטי מציגה את ים בלינגסהאוזן בתחתית המפה משמאל)
ים בלינגסהאוזן הוא ים שולי של האוקיינוס הדרומי, המשתרע לאורך הצד המערבי של חצי האי האנטארקטי, מערבית לארץ אלכסנדר, מזרחית לכף פלאיינג פיש שעל האי ת'רסטון, ודרומית לאי פיוטר הראשון (שם ה"ווסטוקיסטן" הדרומי). בדרום, ממערב למזרח, נמצאים "חוף אייטס", "חוף בריאן" ו"החוף האנגלי" (החלק המערבי של אנטארקטיקה המערבית. ממערב לכף פלאיינג פיש הוא מצטרף לים אמונדסן.
שטחו של ים בלינגסהאוזן 487,000 קמ"ר ועומקו המקסימלי 4,470 מטרים.
הים נקרא על שמו של אדמירל פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן, שחקר את האזור בשנת 1821.
בשלהי תקופת הפלאוקן, לפני כ-2.15 מיליון שנים, נפל לים האסטרואיד אלטאנין. מכתש הפגיעה שיצר הוא המכתש היחיד הידוע בעולם באגן אוקייני עמוק.
יחסי דנמרק–שוודיה

| יחסי דנמרק–שוודיה |
| --- | --- |
דנמרק: שוודיה


דנמרק: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 450,295
אוכלוסייה
5,983,727: 10,619,488
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 55,866
משטר
מונרכיה חוקתית

בין ממלכת דנמרק לבין ממלכת שוודיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי המועצה הנורדית, מועצת הים הבלטי, ומועצת אירופה.