stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חצי מדינה
הערות שוליים

↑  חצי מדינה, יוסי חרסונסקי, באתר יוסמיוסיק, ‏אפריל 2019
↑  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2019-03-06), עדן בן זקן - תגיד לי Je t’aime, נבדק ב-2019-03-26
↑  Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון)
↑  עדן בן זקן - שירים
↑  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2019-04-10), עדן בן זקן - חצי מדינה, נבדק ב-2019-04-14
↑  יוסי חרסונסקי, חצי מדינה - ביקורת, באתר יוסמיוסיק, ‏11 באפריל 2019
↑  עדן בן זקן - תגיד לי Je t’aime, באתר Spotify, ‏7 במרץ 2019
1 2 3  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2019-04-10), עדן בן זקן - חצי מדינה, נבדק ב-2019-04-14
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
יאל קסטיו

יאל ארנסטו קסטיו ורטה (בספרדית: Yahel Ernesto Castillo Huerta; נולד ב-6 ביוני 1987 בגוודלחרה) הוא קופץ למים מקסיקני, המתחרה בקפיצות מ-3 מטרים וממטר אחד. בקפיצות הסינכרוניות, בן זוגו של קסטיו הוא חוליאן סאנצ'ס.
קריירה

קסטיו השתתף לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת בייג'ינג (2008), בה סיים במקום השביעי בקפיצה מ-3 מטרים. במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו במאיאגואס שבפוארטו ריקו בשנת 2010, זכה בשתי מדליות זהב בקפיצה מ-3 מטרים (בקפיצה הסינכרונית בן זוגו היה חוליאן סאנצ'ס) ובמדליית כסף בקפיצה ממטר אחד.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 זכו קסטיו וסאנצ'ס במדליית ארד בקפיצות הסינכרוניות מ-3 מטרים, ובמקצה היחידים סיים קסטיו במקום השישי. באותה שנה זכה בשתי מדליות זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בעיר הולדתו, גוודלחרה, בקפיצות מ-3 מטרים.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים קסטיו במקום השישי במקצה היחידים, ויחד עם סאנצ'ס סיים במקום השביעי בקפיצות הסינכרוניות. באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2013 התחרה רק במקצה היחידים, וזכה במדליית הארד.
טום הופר (שחקן)

ערך זה עוסק בשחקן קולנוע וטלוויזיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1985 (בן 39) אנגליה לסטרשייר, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Thomas Edward Hopper 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 מקום לימודים:  רוז ברופורד קולג'  Ashby School  The Newbridge School 
 בן או בת זוג:  Laura Hopper 
 צאצאים:  Truly Rose Hopper 
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס אדוארד "טום" הוֹפר (באנגלית: Thomas Edward "Tom" Hopper; נולד ב-28 בינואר 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי, אשר התפרסם מתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "מרלין", "מפרשים שחורים", "משחקי הכס" ו"אקדמיית המטרייה".
קורות חיים

הופר נולד בשם תומאס אדוארד הופר ב-28 בינואר 1985 בעיירה קולוויל שבלסטרשייר שבממלכה המאוחדת, למשפחה נוצרית-אנגלית. למד בבית הספר לבנים-בלבד "אשבי" שבלסטרשייר. למד משחק ברוז ברופורד קולג'.
קריירה

תפקידו הראשון של הופר היה בהפקה מקומית של המחזה "כטוב בעיניכם" מאת ויליאם שייקספיר. לאחר מכן הופיע בתפקיד אורח במספר סדרות טלוויזיה ביניהם "נפגעים", רופאים", "דוקטור הו" של רשת BBC One, ו-"קינגדום", של רשת ITV. בשנת 2009 גילם את מרקוס בסרט האימה-קומי "Tormented", המספר על נער שחווה בריונות וחוזר מן המתים כדי לנקום בחבריו לכיתה.
בשנת 2010, הוא הצטרף כדמות אורחת בעונה השלישית של הסדרה המבוססת על אגדות המלך ארתור ומתמקדת בקוסם מרלין, "מרלין" ברשת BBC, בדמותו של סר פרסיבל. לאחר מכן תפקידו גדל והיה לדמות קבועה בשתי העונות הבאות. לאחר שמרלין הסתיים ב-2012, הוא הופיע באותה שנה בסדרת המשטרה של BBC One‏, "Good Cop".
בשנת 2013, הופר כיכב בסרט "Cold" לצד השחקן האירי ג'ק ריינור. מאוחר יותר הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית בשם "Leopard" ב-2014, הופר גם כיכב בתפקיד רסביורן בסרט ההיסטורי "Northmen: A Viking Saga".
בשנת 2014, הופר היה לשחקן הראשון שלוהק לסדרת ההרפתקאות "מפרשים שחורים" מבית ערוץ Starz, בה גילם את ויליאם "בילי בונז" מנדרלי, למשך כל ארבעת עונות הסדרה עד לסיומה ב-2017. דרמת הטלוויזיה משמשת כפריקוול לאירועי הספר "אי המטמון" מאת רוברט לואיס סטיבנסון.
בשנת 2016 הופיע הופר בתפקיד ראשי במותחן "Kill Ratio" ובפרק של המיני-סדרה "עליית הברברים" מבית ערוץ ההיסטוריה. בשנה שלאחר מכן, הוא הצטרף לצוות השחקנים של סדרת הפנטזיה המבוססת על סדרת הספרים "שיר של אש ושל קרח" מאת הסופר ג'ורג' ר. ר. מרטין, "משחקי הכס" בעונה השביעית בתור דיקון טארלי, והחליף את פרדי סטרומה שהופיע בעבר בתפקיד זה בעונה 6.
בשנת 2018 הופיע הופר לצד איימי שומר בסרט הקומדיה "מרגישה פצצה". בשנת 2019,  הופר החל לגלם את לותר הארגריווס בסדרה "אקדמיית המטרייה" המבוססת על הסדרת הקומיקס באותו שם. עבור תפקידו כלותר, הוא לבש חליפת שרירים כדי להשיג את המראה הנכון ועבר סדרת אימונים של אמנויות לחימה.
בשנת 2021 הוא שיחק במותחן הפעולה "SAS: Red Notice" שביים הבמאי הנורווגי מגנוס מרטנס על פי ספרו באותו שם של אנדי מקנב. באותה שנה שיחק בקומדיית הפעולה ההוליוודית "שומר הראש ואשתו של המתנקש" את דמותו של מגנוסון; זהו סרט המשך ל"שומר הראש והמתנקש" מ-2017. בהמשך שיחק בדמות של אלברט וסקר בסרט האימה "האויב שבפנים: ברוכים הבאים לראקון סיטי", אשר משמש אתחול מחדש של סדרת סרטי האויב שבפנים.
בשנת 2021 לוהק לשחק בסרט העתידי של נטפליקס "Love in the Villa"; קומדיה רומנטית בה יככב לצדה של קתרינה גרהאם. הופר יגלם את מטפס ההרים גארי המינג בסרט הביוגרפי "Climber".
ב-23 באוגוסט 2024 יצא לאור הסרט "Place of Bones" בו הופר מגלם את בר ג'ון.
חיים אישיים

הופר נישא לשחקנית לורה היגינס ב-7 ביוני 2014. לבני הזוג נולדו בן ובת.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Saxon | מוכר דגים |  |
| 2009 | מעונה | מרקוס |  |
| 2013 | Cold | טום |  |
| 2014 | Northmen: A Viking Saga | אסביורן |  |
| 2016 | Kill Ratio | ג'יימס הנדרסון |  |
| 2018 | מרגישה פצצה | גרנט לקלייר |  |
| 2019 | שליחות קטלנית: גורל אפל | וויליאם האדרל |  |
| 2021 | SAS: Red Notice | דאקלן |  |
| 2021 | שומר הראש ואשתו של המתנקש | מגנוסון |  |
| 2021 | האויב שבפנים: ברוכים הבאים לראקון סיטי | אלברט וסקר |  |
| 2024 | אסטרונאוטית (אנ') | לוגן אולרי |  |
| 2024 | Place of Bones | בר ג'ון |  |
| TBA | Love in the Villa |  |  |
| TBA | Climber | גארי המינג |  |
| TBA | Branded |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | נפגעים | יו מולאן | פרק: "Stitch" |
| 2008 | רופאים | ג'וש מולאן | פרק: "Don't Try This at Home" |
| 2008 | קינגדום | חייל | פרק: "#2.3" |
| 2010 | דוקטור הו | ג'ף | פרק: "The Eleventh Hour" |
| 2010-12 | מרלין | סר פרסיבל | תפקיד אורח (עונה 3) תפקיד משני (עונות 5-4); 26 פרקים |
| 2012 | Good Cop | אנדי סטוקוול | מיני-סדרה |
| 2014-17 | מפרשים שחורים | ויליאם "בילי בונז" מנדרלי | תפקיד ראשי (4 עונות); 34 פרקים |
| 2016 | עליית הברברים | ארמיניוס | פרק: "Rebellion" |
| 2017 | משחקי הכס | דיקון טארלי | 4 פרקים |
| 2019-הווה | אקדמיית המטרייה | לותר הארגריווס | תפקיד ראשי (3 עונות); 30 פרקים |
| 2020 | רובוט צ'יקן | ג'ון רולף / סוליד סנייק | דיבוב; פרק: "Gracie Purgatory in: That's How You Get Hemorrhoids" |
הערות שוליים

↑  כתבה במגזין people על משפחתו של הופר
↑  אתר הסדרה "אחוזי הריגה"
↑  הסרט "מרגישה פצצה" באתר סינמטק חיפה
↑  תיאור הסדרה "מפרשים שחורים"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17023800g (data)  GND: 1062059751  ISNI: 0000 0004 4408 1033  LCCN: no2016152456  NKC: xx0221841  VIAF: 312620487   WorldCat (עם VIAF): 312620487
זקסנהאוזן

| --- | --- |

אסירי המחנה במסדר ספירה, 1936
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה
 מחוז:  אורניינבורג 
 תאריכים
 תאריך הקמה:  12 ביולי 1936
 תאריך שחרור:  2 במאי 1945
 אוכלוסייה
 צבא משחרר:  הצבא האדום
 מספר אסירים בשיא:  200,000
 השתייכות האסירים:  יהודים, גרמנים מתנגדי המשטר והומוסקסואלים, פולנים, שבויי מלחמה רוסים
 נתונים
 מספר הנספים:  כ-100,000
 מספר תאי גזים:  לפחות 1
 קואורדינטות:  52°45′58″N 13°15′45″E﻿ / ﻿52.7662°N 13.2624°E﻿ / 52.7662; 13.2624
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניזקסנהאוזן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניזקסנהאוזן(למפת ברנדנבורג רגילה) פוטסדאם קוטבוס פרנקפורט אברסוולדה פאלקנזה ברנאו שליד ברלין  שוודט קניגס ווסטרהאוזן פולין סקסוניה סקסוניה-אנהלט סק. הת.  מקלנבורג-מערב פומרניה ברליןזקסנהאוזן(למפת ברנדנבורג מוגדלת) פוטסדאם קוטבוס פרנקפורט אברסוולדה פאלקנזה ברנאו שליד ברלין  שוודט קניגס ווסטרהאוזן פולין סקסוניה סקסוניה-אנהלט סק. הת.  מקלנבורג-מערב פומרניה ברליןזקסנהאוזן
 www.sachsenhausen-sbg.de
 
מפת מחנות ריכוז והשמדה באירופה (לחצו להגדלה)
מחנה הריכוז זקסנהאוזן (בגרמנית: KZ Sachsenhausen) היה מחנה הריכוז הראשי לאזור ברלין בתקופת המשטר הנאצי. הוא הוקם ברובע זקסנהאוזן של העיר אורניינבורג, פרבר צפוני של ברלין, כאחד משלושה מחנות ריכוז שהוקמו באותה עת בגרמניה למתנגדי המשטר הנאצי (לצד דכאו ובוכנוואלד). המחנה פעל כמחנה ריכוז נאצי בין השנים 1936–1945, ועל פי הערכות הומתו במחנה קרוב למאה אלף איש מתוך כמאתיים אלף אסירים שנכלאו בו.
לאחר המלחמה שימש זקסנהאוזן במשך שנים אחדות כמחנה מעצר סובייטי.
הקמת המחנה ושנים ראשונות: 1936–1939

במרץ 1933, שבועות אחדים לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, הוקם מחנה ריכוז מאולתר בעיר אורניינבורג, לאחר שכוחות אס אה השתלטו על מפעל נטוש בעיר והשתמשו בו לכליאת מתנגדים פוליטיים. מחנה זה מילא תפקיד חשוב בתקופה הראשונה של התבססות המשטר הנאצי בברלין באמצעים של טרור, רדיפת האופוזיציה והעלמתה. מתנגדים פוליטיים שהצליחו להימלט מגרמניה לגלות הפיצו ידיעות על הזוועות המתחוללות במחנה אורניינבורג, ומכונת התעמולה הנאצית גויסה להזמתם.
לאחר חיסולו המעשי של האס אה בליל הסכינים הארוכות עבר מחנה אורניינבורג לידי האס אס, שהחליט על סגירתו ב-13 ביולי 1934. כעבור שנתיים, ב-1936, הקים האס אס תחתיו מחנה חדש, מודרני, מתוכנן בקפידה, שמוקם ברובע זקסנהאוזן שבפאתי העיר ולא במרכזה, ונודע בשם "מחנה ריכוז זקסנהאוזן" (KZ Sachsenhausen). העיר אורניינבורג עצמה נודעה כ"עיר האס אס", בה התגוררו רבים מבכירי הארגון עם משפחותיהם, ובה מוקמו חלק ממתקניהם ומטותיהם, בצד מחנה זקסנהאוזן.
זקסנהאוזן היה המחנה הראשון להיבנות לאחר הכפפת כוחות המשטרה של הרייך לפיקודו של היינריך הימלר. המחנה תוכנן בידי אדריכלי האס אס כ"מחנה ריכוז אידיאלי", כך שמבנהו יבטא את השקפת העולם האידאולוגית של האס אס, ובמקביל יכפיף את אסיריו אל עוצמתו הבלתי ניתנת לערעור של האס אס. הימלר הגדיר את המחנה "אבטיפוס של מחנה ריכוז מודרני, עדכני, אידיאלי וניתן להרחבה". לזקסנהאוזן היה מעמד מיוחד ומוביל בין מחנות הריכוז הנאציים, שנבע מבכורתו ומקרבתו לבירת הרייך, עובדה שהועצמה כאשר הוחלט ב-1938 למקם בצידו את מנהלת הפיקוח של כלל מחנות הריכוז ברחבי הרייך.
מחנה זקסנהאוזן נפתח רשמית ב-12 ביולי 1936, עם העברתה של קבוצה בת 50 אסירים ממחנה אסטרווגן לבניית המחנה. המחנה נבנה בצורת משולש שווה-שוקיים, כאשר מבניו מקובצים באופן סימטרי סביב ציר התיכון של המשולש. מבנה מנהלת המחנה ממוקם בבסיס המשולש, כאשר בחזיתו מגרש מסדרים בצורת חצי-עיגול. סביב מגרש המסדרים נבנו בחצי גורן ביתני האסירים, ובהמשך ציר התיכון לקראת קודקוד המשולש מוקמו מגורי האס אס. שער המחנה, בבסיס המשולש וכחלק ממתחם ההנהלה, נשא את הכיתוב המפורסם "העבודה משחררת" (Arbeit Macht Frei).
בתקופת פעילותו הראשונה של מחנה זקסנהאוזן נכלאו בו בעיקר אסירים פוליטיים. לאחר פוגרום ליל הבדולח בליל ה-9 בנובמבר 1938, נכלאו בזקסנהאוזן כ-6,000 יהודים מתוך 30,000 יהודי גרמניה שנעצרו על פי הוראתו של ראש האס אס, היינריך הימלר. גם מחנות דכאו ובוכנוואלד אוכלסו באסירי מבצע זה. מרביתם של אסירים אלה שוחררו מקץ שבועות אחדים, לאחר שחויבו לשלם קנס גבוה לשלטונות הרייך ולחתום על התחייבות לעזוב את גרמניה.
במלחמת העולם השנייה

מיד לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 עצרה המשטרה הגרמנית 900 מיהודי ברלין, שנכלאו בזקסנהאוזן. כמו כן נכלאו בזקסנהאוזן יהודים חסרי אזרחות גרמנית שברחו ממזרח אירופה ("אוסט יודן").
עם כיבוש פולין הגיעו כעצירים לזקסנהאוזן חלק מאלפי פולנים מבין האליטות – אישי ממשל, אינטלקטואלים, כמרים, מורים וכדומה – שנעצרו בידי הגרמנים כדי לנטרל כל מנהיגות פולנית. התנאים במחנה הורעו עם התגברות הצפיפות, ובהיעדר תנאים סניטריים ראויים ומנות מזון מספיקות נפטרו רבים מהאסירים מרעב, מחלות ותשישות.
מאפריל עד יוני 1941 ערך רופא האס אס ד"ר פרידריך מנקה סלקציה בין אסירי המחנה, כשהוא ממיין למוות אסירים תשושים וחולים במסגרת מבצע להרחבת תוכנית T4 - אותנסיה והחלתה על אסירי מחנות שהיו חלשים מכדי לעבוד. האסירים הממוינים למוות הועברו לזוננשטיין, מרכז שבו נכים פיזית ונפשית הומתו באופן שיטתי בגז בידי רופאי אס אס.
במהלך המחצית השנייה של 1941 נכלאו בזקסנהאוזן כ-18,000 שבויי מלחמה סובייטים. כ-13,000 מהם הוצאו להורג במחנה.
בסוף מאי 1942 הומתו כ-96 יהודים בירי.
במרץ 1943 הוקם במחנה תא גזים מוסווה כחדר מקלחת, אשר שימש בעיקר להמתת שבויי מלחמה סובייטים.
לאורך כל התקופה המשיכו להישלח למחנה יהודים, קומוניסטים, הומוסקסואלים, צוענים ומתנגדי משטר מכל רחבי הרייך. כן נכלאו במקום, בתקופות מסוימות, כמה מהמנהיגים הפוליטיים של מדינות אירופה הכבושות. באוגוסט 1944 נשלחו למחנה 3,500 פולנים ממגורשי ורשה, במהלך הניסיונות לדיכוי מרד ורשה.
בתחילת 1945 מנתה אוכלוסיית המחנה כ-65,000 אסירים, מתוכם כ-13,000 נשים. המחנה גדל והתרחב עד שכלל למעלה מ-60 מחנות משנה, שסיפקו כוח עבודה למפעלי תעשיית החימוש הגרמנית בסביבות ברלין – תעשייה שנשענה על עבודת כפייה. מגפת טיפוס שהשתוללה במחנה, כבמחנות ריכוז אחרים, הפילה חללים רבים.
עם התקדמות בעלות הברית לכיוון ברלין החלו שומרי האס אס בפינוי כפוי של אסירי המחנה. 30,000 אסירים הוצעדו במצעד מוות לכיוון צפון-מזרח, כשרבים מהם מתים בדרך מתשישות ורעב או נורים בידי אנשי האס אס.
ב-2 במאי 1945 שחרר הצבא האדום את שארית הפליטה של צועדי מצעד המוות, ליד העיר שוורין בגרמניה. מחנה זקסנהאוזן עצמו שוחרר בידי הכוחות הסובייטיים ב-22 באפריל 1945. במקום נמצאו בזמן השחרור רק כ-3,000 אסירים תשושים, חולים ומזי רעב.
על פי רישומי הגרמנים היו בזקסנהאוזן בסך הכול 140,000 אסירים רשומים, מהם 30,000 נפטרו במהלך שהותם במחנה. נתונים אלה אינם כוללים עוד עשרות אלפי עצירים שלא נרשמו, ובכלל זה למעלה מ-18,000 שבויי מלחמה סובייטים שמרביתם הומתו במחנה זמן קצר לאחר הגעתם. מקורות אחדים אומדים את מספר הנספים במחנה בכ-100,000.
במלחמת העולם השנייה > מבצע ברנהרד

בזקסנהאוזן הפעיל האס אס את מבצע ברנהרד (בגרמנית: Aktion Bernhard). היה זה מבצע שיזמו הנאצים בימי מלחמת העולם השנייה לשם ערעור כלכלת בריטניה על ידי הצפת בריטניה בשטרות כסף מזויפים בסכום כולל של מיליוני לירות שטרלינג.
תוכנית המבצע הייתה פרי יוזמת האס אס, וקיבלה את אישורו של היינריך הימלר. ביצוע המבצע הוטל על מיור האס אס ברנהרד קריגר, והמבצע נשא את שמו.
שטרי הכסף המזויפים הודפסו בזקסנהאוזן. קריגר הרכיב צוות של 142 אנשים, חלקם מבין אסירי המחנה, שהיה להם ידע וניסיון בדפוס, ובאמצעותם זייף לירות שטרלינג. אנשי הצוות זכו ליחס מאוד מועדף משאר האסירים שכלל: מזון רב, טיפול רפואי, ומגורים נאים. המבצע היה כל כך סודי שאפילו השומרים ששמרו סביב המבנים שבו התבצע המבצע, לא ידעו על מה הם שומרים.
עד לסיום המלחמה הצליחו הנאצים לזייף קרוב לתשעה מיליון שטרי כסף בריטי בסכום שהתקרב ל-135 מיליון לירות שטרלינג. השטרות זויפו בצורה כמעט מושלמת שהקשתה להבחין בינם לבין שטרות בריטיים מקוריים.
הנאצים התכוונו לפזר את השטרות מעל האי הבריטי, מתוך אמונה כי פרט לכמה אנשים ישרים, רוב מוצאי השטרות ישמרו אותם לעצמם וישתמשו בהם. כוונה זו לא התממשה מאחר שעם התהפכות גלגל המלחמה בשנת 1943 נזקקו הנאצים לשטרות המזויפים למטרות חיוניות יותר, כייבוא חומרי גלם אסטרטגיים ותשלום לסוכני הביון הנאצי, כדוגמת ציצרו, המרגל שהמציא לנאצים מסמכים בעלי חשיבות אסטרטגית עליונה שצולמו מכספתו של השגריר הבריטי בטורקיה יו נצ'בול-האג'יסן. יש סברה כי חלק משטרות אלה גם מימנו את מבצע החילוץ של הרודן המודח בניטו מוסוליני בספטמבר 1943 ממקום מאסרו בפסגת הר מהרי האפנינים.
כשכוחות בעלות הברית התקרבו למחנה זקסנהאוזן, הועבר צוות הזייפנים למחנה הריכוז מטהאוזן באוסטריה. לקראת התבוסה הסופית במאי 1945, תכננו הנאצים לרצוח את אנשי הצוות באבנזה (Ebensee), תת-מחנה של מטהאוזן. אך כאשר כוחות צבא ארצות הברית התקרבו למקום, נסו השומרים, וכל אנשי הצוות התפזרו בין 16,000 האסירים באבנזה, וחייהם ניצלו. האנשים שוחררו ב-5 במאי על ידי הצבא האמריקאי.
במחנה זקסנהאוזן שירת רודולף פרנץ הס, קודם למינויו כמפקד מחנה ההשמדה אושוויץ, וזיכרונותיו של הס מוסרים מידע רב על שיטות פעולתו של המחנה. מקור מידע חשוב נוסף הוא עדויותיהם של העדים והנאשמים במשפט ברלין.
במלחמת העולם השנייה > ההתקוממות

ב-23 באוקטובר 1942 הורה ראש האס אס היינריך הימלר על גירושם לאושוויץ של כל היהודים הנמצאים במחנות ריכוז הממוקמים בגבולות 'הרייך הישן'. הדבר הוביל לאקט התנגדות בזקסנהאוזן, כאשר נוכח מוות מיידי צפוי, שמונה-עשר צעירים יהודים התמרדו במסדר, רצו לעבר אזור המפקדה ונאבקו באנשי האס אס. משום מה לא הורה מפקד המחנה על הוצאתם המיידית להורג וב-23 באוקטובר 1942 יצאה שיירה מזקסנהאוזן לאושוויץ עם 454 אסירים יהודים, בהם 18 המורדים.
במלחמת העולם השנייה > אסירים מפורסמים בזקסנהאוזן

פול ריינו, ראש ממשלת צרפת
ז'ורז' מנדל, שר הפנים של צרפת
הרשל גרינשפן, שהתנקשותו בדיפלומט גרמני בפריז היוותה עילה לליל הבדולח
מרטין נימלר, כומר פרוטסטנטי ממתנגדי המשטר הנאצי
מרטין לותר (Martin Luther), תת-מזכיר מדינה במשרד החוץ הגרמני בתקופת הרייך השלישי, ממשתתפי ועידת ואנזה
קורט שושניג, קנצלר אוסטריה טרם האנשלוס
גאורג אלזר, מתנגד לנאציזם שניסה להתנקש בחיי היטלר
ג'ק צ'רצ'יל, גיבור מלחמה בריטי אשר הצליח להימלט מהמחנה
סטפן רובצקי, מפקד מחתרת פולני
יאקוב ג'וגאשווילי, בנו של סטלין
פרץ גולדשטיין, מצנחני היישוב אשר הוצנח ביוגוסלביה, נכנס להונגריה, והסגיר עצמו לגרמנים.
אימרה קינסקי היה צלם יהודי-הונגרי. הוא היה אדם משכיל מאוד ורב-גוני ומלבד העיסוק שלו בצילום גם עבודתו הפילוסופית, המדעית, הספרותית והחינוכית משמעותית.
לאחר המלחמה

ועדת חקירה סובייטית ביקרה במחנה לאחר המלחמה, במטרה לאסוף ראיות לפשעי הנאצים שבוצעו במקום. בעקבות עבודת הוועדה הועמדו לדין 16 אנשי אס אס מבין שומרי המחנה בפני בית דין צבאי סובייטי בברלין בסוף 1947. 14 מתוכם נידונו למאסר עולם עם עבודת פרך, ושניים נוספים ל-15 שנות מאסר. הם נשלחו לרצות את עונשם בעבודה במכרות הפחם של הים הצפוני. שישה מתוכם מתו בתוך חמשת החודשים הראשונים לריצוי עונשם. הנותרים שוחררו ב-1956 ונשלחו לגרמניה המזרחית, שם הועמדו למשפט מחדש וחלקם נידונו לתקופות מאסר נוספות.
לאחר המלחמה > מחנה מעצר סובייטי

החל מאוגוסט 1945 שימש המקום כמחנה מעצר סובייטי, שהיה לגדול מבין המחנות הסובייטיים בשטחי הכיבוש שלהם. המחנה נקרא "מחנה מיוחד מס' 1" ונכלאו בו גרמנים נאצים, פעילים אנטי-קומוניסטים ומשתפי פעולה סובייטים עם המשטר הנאצי. ב-1950 פינו הסובייטים את המחנה ופירקו את מרבית מתקניו. על פני 5 שנות פעילותו כמחנה סובייטי נכלאו בו כ-60,000 אסירים, ומעריכים שלפחות 12,000 מהם מצאו בו את מותם כתוצאה מרעב וממחלות. אף שהשאלה אם הסובייטים פגעו פיזית באסירים במטרה להביא למותם בצורה שיטתית שנויה במחלוקת, חוקרים מערביים קובעים בוודאות כי נערכו במחנה הוצאות להורג והלקאות.
לאחר המלחמה > אתר הנצחה

מאז 1961 משמש המקום אתר הנצחה. פיתוחו הראשוני כאתר הנצחה כלל את הריסת מרבית מבניו ומתקניו והקמת אנדרטאות, שהנציחו בהבלטה יתרה את המתנגדים הפוליטיים למשטר הנאצי על פני קורבנות אחרים של המחנה, ברוח המשטר המזרח-גרמני. לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי ואיחוד גרמניה הוקמה קרן ציבורית המפעילה את האתר ואחראית על תצוגות ההנצחה שבו.
בתחילת המאה ה-21, פועלים באתר מוזיאונים אחדים, אחד מהם מנציח את שנותיו של המתקן כמחנה סובייטי. כמה ממבני המחנה שוקמו או שוחזרו, ביניהם מבנה הכניסה, מגדלי שמירה, תנורי הקרמטוריום וביתני כליאה.
הערות שוליים

↑  מאוזכר בקצרה בדף Sachsenhausen Concentration Camp Timeline באתר World War II Database. ראו גם רישום בדף השיחה.
↑  תהילה עופר, צנחני הישוב היהודי: פרץ גולדשטיין, באתר www.202.org.il, ‏2004
הצנחנים, באתר "דעת"
↑  ראו: פרדריק טיילור, חומת ברלין. מאנגלית: עדי גינצבורג-הירש, תל אביב: מטר, 2006. עמ' 65.
| מחנות ריכוז, עבודה והשמדה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| גרמניה | אוהרדרוף • אורניינבורג • ארבייטסדורף • באד זאולגאו • בוכנוואלד • בורגאו • גרמרינג • דורה-מיטלבאו • דכאו • הינצרט • וובלין • זקסנבורג • זקסנהאוזן • טירקהיים • כלא שפנדאו • ליכטנבורג • מלכוב • קאופרינג • קולדיץ • מילדורף • ברלין-מרצאן • נוינגמה • נידרהאגן • פלוסנבירג • קולומביה האוס • ראוונסבריק • ריימסדורף • מחנות המשנה של זקסנהאוזן • מחנות המשנה של דכאו • אלאך • פורטה וסטפליקה • טאוכה |  |
| פולין | אושוויץ • בלז'ץ • חלמנו • טרבלינקה • מיידנק • סוביבור • אושוויץ מונוביץ • בודזין • בלכהמר • גנשובקה • גרוס-רוזן • זאסלאב • טרווניקי • יאבוז'נו • ינובסקה • אלטהאמר • ורשה • פוסטקוב • סקרז'יסקו-קמיינה • פירסטנגרובה • פלאשוב • קונסקובולה• קיטליץ טרייבן • שטוטהוף |  |
| קרואטיה | ג'קובו • גוספיץ' • דניצה • וילה לובוריץ' • טניה • יאסטרברסקו • יאסנובאץ • ידובנו • לובורגראד • גורניה רייקה • קרסטינץ • מטאינה • סטארה גראדישקה • סלאנה • קרושצ'יצה |  |
| צרפת | בון לה רולנד • גירס • דראנסי • ויטל • מבצר רומנוויל • סטפו • נאצוויילר-שטרוטהוף • סן סיפריאן • ריווזאלט • ורנה • מיל • רסבדו • פיטיבייה • קומפיין |  |
| איטליה | פוסולי • פרמונטי די טרזיה • ריזיירה די סן סאבה • ראב • בולצאנו |  |
| אוסטריה | אבנזה • גוזן • מאוטהאוזן • שטרסהוף • גונסקירכן |  |
| בולגריה | גונדה וודה • סומוביט • צ'כלרה |  |
| הולנד | התיאטרון ההולנדי • וסטרבורק • אמרספורט • פוכט |  |
| סרביה | בור • באנייצה • דולאג 183 • טופובסקה שופה • צרווני קרסט • סיימישטה |  |
| ליטא, לטביה ואסטוניה | יונגפרנהוף • סלספילס • קייזרוואלד • ואיווארה • קלוגה • קובנה • קייליס • HPK |  |
| בלארוס, אוקראינה ורוסיה | אקמצ'טקה • סירץ • מאלי טרוסטינץ |  |
| מחוץ לאירופה | ג'אדו • גריאן (ער') • יפרן (ער') • בוקבוק • סידי עזאז • ספקס) • ביזרטה |  |
| אחר | Ostindustrie • אולדרני • טרזיינשטט • מחנה המשפחות (טרזיינשטט) • טרגו ז'יו • חיידרי • סרד • ג'אדו • מכלן • מונופול • מחנות הריכוז הפיניים במזרח קרליה • קישטרצ'ה  |  |
פורטל השואה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304017305171  BNE: XX457577  CANTIC: a19285723  GND: 4226047-4  LCCN: no97029142  NKC: kn20030402003  NLA: 49287916  VIAF: 143374923   WorldCat (עם VIAF): 143374923 
שער המחנה הנושא את הכיתוב "העבודה משחררת"
אסירים במחנה זקסנהאוזן, נושאים "משולש ורוד" על בגדיהם, דצמבר 1938
אסירי המחנה בעבודות עפר, 1936
תעודת פטירה שהוצאה על ידי שלטונות המחנה, של האסיר פריץ פוגלהוט, מיום 27 במרץ 1940
הכניסה למחנה בתחילת המאה ה-21
טוד בימר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בנובמבר 1968 פלינט, ארצות הברית 
 נרצח:  11 בספטמבר 2001 (בגיל 32) שנקסוויל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת דהפול  אקדמיית ויטון  אוניברסיטת המדינה של קליפורניה, פרזנו  קולג' וייטון  תיכון לוס גטוס 
 פרסים והוקרה:  עיטור האומץ ע״ש ארתור אש 
 
טוד מורגן בימר (באנגלית: Todd Morgan Beamer;‏ 24 בנובמבר 1968 - 11 בספטמבר 2001) היה נוסע אמריקאי על טיסה 93 של יונייטד איירליינס, שנחטפה והתרסקה במהלך מתקפות 11 בספטמבר ב-2001. הוא היה אחד מהנוסעים שניסו לקחת את השליטה על המטוס מידי החוטפים. במהלך המאבק, מטוס הבואינג 757 איבד שליטה והתרסק לתוך שדה בעיירה סטוניקריק ליד שאנקסוויל, פנסילבניה וכל מי שהיה על המטוס נהרג, אך בימר הציל קורבנות נוספים פוטנציאליים אם החוטפים היו משיגים את מטרתם.