stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראג'פוטים
תרבות ואתוס > אורח חיים ראג'פוטי

הראג'פוטים מביהר היו המציאו את אמנות הלחימה המכונה "פארי חאנדה", הכוללת שימוש רב בחרבות ובמגנים. תרגיל זה נכלל מאוחר יותר בריקודי העם של ביהר וג'הרקאנד כמו זה של ריקוד צ'האו (אנ'). באירועים מיוחדים, היה הצ'יף הראשי מסיים פגישה של הצ'יפים הוואסלים שלו עם "חאנדה נריאל", חלוקת פגיונות ואגוזי קוקוס. אישור נוסף של יראת הכבוד של הראג'פוט לחרב שלו היה טקס "קארגה שאפנה" (הערצת החרב), שבוצע במהלך פסטיבל הנווארטרי (אנ') השנתי, שלאחריו נחשב הראג'פוט "חופשי להגשים את תשוקתו לביזה ולנקמה". הראג'פוטים של ראג'סטאן גם מקריבים קורבן של תאו מים או עז לאלת המשפחה שלהם (הקולאדווטה (אנ')) במהלך הנווארטרי. הטקס מחייב להרוג את החיה במכה אחת. בעבר נחשב טקס זה לטקס מעבר לגברים צעירים ראג'פוטיים.
הברכה הכללית בה השתמשו הראג'פוטים במפגשים חברתיים ובאירועים, היא "ג'אי מטאג'י" או הגרסאות האזוריות שלה, פירושה "ניצחון לאלה האם". ביטוי זה פעל גם כסיסמה צבאית או כזעקת קרב, שצוירה לעיתים קרובות על המגנים והכרזה של הג'אגירדרים (אנ').
תרבות ואתוס > הכנסת אורחים

האנתרופולוג הנורווגי הראלד טמס-ליץ' (אנ') קובע כי כמו גזעים לוחמים אחרים בדרום אסיה, יש לראג'פוטים יש מוניטין של מסבירי פנים, כלומר הם מקבלים בברכה וידידות אורחים.
תרבות ואתוס > שונות

בשלהי המאה ה-19, חל שינוי במיקוד בקרב הראג'פוטים מפוליטיקה לדאגה לקרובי משפחה. ראג'פוטים רבים של ראג'סטאן נוסטלגיים לעברם ומודעים היטב לשושלת הגנאלוגיה שלהם, תוך שימת דגש על אתוס ראג'פוטי שהוא לוחמני ברוחו, עם גאווה עזה בשושלת ובמסורת.
תרבות ואתוס > רצח תינוקות בנות

רצח תינוקות בנות בוצע על ידי ראג'פוטים במעמד פולחני נמוך המנסים ניידות כלפי מעלה כמו גם ראג'פוטים במעמד פולחני גבוה. אבל היו מקרים שבהם זה לא התבצע, ומקרים שבהם האם ניסתה להציל את חיי התינוקת. לפי הגורמים הרשמיים בתקופת הראג' המוקדמת, באטאווה (אנ') (באוטר פרדש), הקלאנים גהלוט, במונגור והבאי היו הורגים את בנותיהם אם היו עשירים, אך מרוויחים מהנישואין אם היו עניים.
השיטות ששימשו להריגת התינוקות היו טביעה, חניקה, הרעלה, "חנק על ידי השמה של חבל הטבור על פני התינוקת כדי למנוע נשימה". דרכים אחרות היו להשאיר את התינוקת למות ללא מזון ואם היא שרדה את השעות הראשונות לאחר הלידה, ניתן לה רעל. דרך נפוצה להרעיל את התינוק בזמן הנקה הייתה על ידי מריחת תכשיר של צמחים רעילים כמו דטורה או פרג האופיום על שדי האם.
פעילים חברתיים בתחילת המאה התשע עשרה ניסו לעצור את המנהגים הללו על ידי ציטוט של כתבי קודש הינדואיים (אנ'):
להרוג אישה אחת שווה למאה ברהמינים, להרוג ילד אחד שווה למאה נשים, ואילו להרוג מאה ילדים זו עבירה מתועבת מדי להשוואה".
לרצח תינוקות יש השלכות לא מתוכננות. קלאנים ראג'פוטיים במעמד פולחני נמוך יותר השיאו את בנותיהם לגברים ראג'פוטיים בעלי מעמד פולחני גבוה יותר שאיבדו נשים עקב רצח תינוקות בנות. לפיכך, הראג'פוטים בעלי המעמד הפולחני הנמוך היו צריכים להישאר רווקים או לנקוט בשיטות אחרות כמו נישואים לאלמנות, ייבום (להתחתן עם אלמנת האח) וכן נישואים לנשים ממעמד נמוך כמו ג'אטים וגוג'ארים (אנ') או נוודים. זה הביא להרחבת הפער בין ראג'פוטים בעלי מעמד פולחני נמוך לראג'פוטים בעלי מעמד פולחני גבוה.
בסוף המאה ה-19, כדי לבלום את הנוהג, הוכנס החוק השמיני משנת 1870. שופט הציע:
תנו לכל ראג'פוט להיות משוכנע לחלוטין שהוא ייכנס לכלא לעשר שנים על כל ילדה תינוקת שהוא רוצח, בוודאות רבה כמו שהוא היה מרגיש לגבי תלייה אם הוא היה הורג אותה כשיהיה גדול, והפשע יפסק בצורה יעילה מאוד; אבל כל עוד הממשלה תגלה היסוס כלשהו בטיפול קפדני עם פושעים, כל עוד הראג'פוט יחשוב שיש לו פטור מעונש הוא ימשיך להרוג בנות כמו קודם.
עם זאת, היישום המעשי של החוק ניצב בפני מכשולים. קשה היה להוכיח אשמה שכן במקרים מסוימים ניתן היה להרוג את התינוקות בשיתוף פעולה. ברוב המקרים, הראג'פוטים נכלאו רק לזמן קצר. בין 1888 ל-1889 עלה שיעור הבנות ל-40%. עם זאת, החוק בוטל ב-1912 מכיוון שהעונשים לא הצליחו לעצור את רצח התינוקות. היסטוריון מסכם כי "המעשה, שרק גרד את פני השטח של הבעיה, לא הצליח לתרבת או להביא לשינוי חברתי בעולם תרבותי המזלזל בערכן של ילדות". בנוסף לראג'פוטים, הוכח שגם ג'אטים ואהירים רצחו תינוקות בנות.
תרבות ואתוס > אמנות

המונח ציור ראג'פוטי (אנ') מתייחס ליצירות אמנות שנוצרו בחצרות המלוכה של ראג'סטאן, מרכז הודו וגבעות פנג'אב. המונח משמש גם לתיאור סגנון הציורים הללו, להבדיל מסגנון הציור המוגולי (אנ').
לדברי ההיסטוריון מסרי לנקה אננדה קומאראסוואמי (אנ'), הציור הראג'פוטי סימל את הפער בין מוסלמים להינדים במהלך השלטון המוגולי. סגנונות הציור המוגולי והראג'פוט הם הופכיים באופיים. הוא אפיין את ציור הראג'פוטי כ"פופולרי, אוניברסלי ומיסטי".
ביאורים

↑  אנשים הטוענים למוצאם מאגני, אל האש הוודי.
↑  מלך מהמאה ה-12 מאזור רג'סטן שנלחם והובס על ידי המוסלמים שפלשו להודו
↑  מונח נפוץ בשימוש בהודו של ימי הביניים עבור שכירי חרב ברהמינים וראג'פוטים וחיילים ממזרח מישור הגנגס
↑  חיילים בלתי סדירים שעסקו בשוד ובביזה בתת-היבשת ההודית של המאה ה-17 עד תחילת המאה ה-19, שליוו בתחילה את הצבא המוגולי, מאוחר יותר את צבא האימפריה המראטהית, ולבסוף ככוח עצמאי לפני שחוסלו במלחמת פינדרי 1817–1819.
↑  תשלום שבוצע למשפחות השליטות של הנסיכויות לשעבר כחלק מההסכמים שלהן להשתלב עם הודו ב-1947 לאחר עצמאותה של הודו, ולאחר מכן למזג את מדינותיהן איתה ב-1949, ובכך לסיים את זכויות השלטון שלהן.
↑  מונח קיבוצי המשמש את ממשלת הודו לסיווג קאסטות נחשלות מבחינה חינוכית או חברתית.
↑  כינוי לבעלי קרקעות מהתקופה המוסלמית ואילך
↑  ההרמוון של הקיסרים מהאימפריה המוגולית
מצר קיתרה

| --- | --- |
מבט על מצר קיתרה מדרום הפלופונסוס, יוון
מבט על מצר קיתרה מדרום הפלופונסוס, יוון
 מידע כללי
 מיקום:  יוון יוון
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 אורך:  100 ק"מ
 רוחב ממוצע:  31 ק"מ
 ‏עומק ממוצע:  165 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  יוון 
 איים:  קיתרה, כרתים
 חצי-איים:  הפלופונסוס
 קואורדינטות:  36°00′37″N 23°08′17″E﻿ / ﻿36.01041487782789°N 23.13816808455547°E﻿ / 36.01041487782789; 23.13816808455547
 he
 
מצר קיתרה (באנגלית: Kythira Strait) הוא נתיב ימי בין האי קיתרה ודרום יוון. מצר קיתרה הוא חלק מהקשת ההלנית המערבית. אורכו כ־100 קילומטרים ורוחבו כ־31 קילומטרים. הוא ממוקם בין הפלופונסוס לאי כרתים.
ספינות רבות טבעו במיצר קיתרה, כולל המשחתת של הוד מלכותה HMS גרייהאונד (H05) (אנ'), הסיירת הקלה של הוד מלכותה HMS גלוסטר (62) (אנ'), ואניית הקיטור SS איברניה (אנ') שהוטבעה על ידי צוללת גרמנית במהלך מלחמת העולם הראשונה בשעה שהובילה 2,400 חיילים בריטים לאלכסנדריה.
סכנת ניווט

מצר קיתרה מהווה את אחד מאזורי הניווט המסוכנים ביותר בים התיכון. המצר בין קיתרה לכף מליאס תואר כמסוכן כבר בימים הקדומים על ידי יורדי הים היוונים. רוב התנועה הימית מאתונה, איסטנבול והים השחור למרכז ומערב הים התיכון עוברת דרך המצר ולעיתים קרובות הוא נתון לרוחות חזקות בכף מליאס. כדי לעקוף זאת, הנתיב הקצר והבטוח יותר עובר דרך מצר קורינתוס שהיה בשימוש מאז העת העתיקה הקלאסית, תחילה באמצעות מסלול דיולקוס היבשתי ובעת החדשה, דרך תעלת קורינתוס.
רעידות אדמה וצונאמי

מצר קיתרה ממוקם מבחינה גאולוגית בתוך הקשת ההלנית המערבית. בקשת ההלנית המערבית מתקיימת פעילות סייסמית ברמה גבוהה, כתוצאה מהעתקים פעילים הנובעים ממפגש הלוחות של הלוח האפריקאי הנע צפונה ונוחת מתחת ללוח האירואסייתי. באזור המצר התנועה הסייסמית שנרשמה היא בסדר גודל של 0.3 סנטימטר בשנה. כמו כן, מדווח במצר על רעידות אדמה בעומקים רדודים ובינוניים, בדרגות עוצמה של עד 8.0 בסולם ריכטר.
מערכת אזהרת הצונאמי (TWS) של מצר קיתרה כוללת שני אלמנטים הקשורים זה בזה. האחת מבוססת על התצפיות הסיסמוגרפיות והשנייה קשורה להקלטות של מדי הגאות והשפל.
הערות שוליים

↑  Kíthirai Strait, Mapcarta (באנגלית)
↑  Eleni Kokinou, Evangelos Kamberis, The structure of the Kythira–Antikythira strait, offshore SW Greece (35.7°–36.6°N), 2009-01-01 doi: 10.1144/SP311.14
↑  HMS Greyhound, destroyer, www.naval-history.net
↑  Crew of HMS Gloucester remember her WWII loss, GOV.UK (באנגלית)
↑  James E. Gould, Why Should Captains Go Down With Their Ships?, The Atlantic, ‏2015-05-07 (באנגלית)
↑  John Freely, The Ionian Islands: Corfu, Cephalonia and Beyond, Bloomsbury Academic, 2008-04-30, ISBN 978-1-84511-696-5. (באנגלית)
↑  Joan Cecelia Campbell, Benoît Standaert, Phoebe: Patron and Emissary, Liturgical Press, 2009, ISBN 978-0-8146-5281-7. (באנגלית)
↑  Gerald T. Hebenstreit, Tsunami Research at the End of a Critical Decade, Springer Science & Business Media, 2013-03-14, ISBN 978-94-017-3618-3. (באנגלית)
↑  Sergey L. Soloviev, Olga N. Solovieva, Chan N. Go, Khen S. Kim, Tsunamis in the Mediterranean Sea 2000 B.C.-2000 A.D., Springer Science & Business Media, 2013-03-14, ISBN 978-94-015-9510-0. (באנגלית)
תנועת אניות בין הים האגאי לים היוני נכון לתאריך 5 פברואר 2022 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
משפחת קוק

ערך זה עוסק במשפחת תעשיינים אמריקאים. אם התכוונתם למשפחת רבנים בישראל, ראו .
משפחת קוֹק (Koch, מבוטא koʊk) היא משפחת תעשיינים ואנשי עסקים אמריקאים. בבעלותם חברת האחזקות "קוק תעשיות", החברה בבעלות פרטית השנייה בגודלה בארצות הברית נכון ל-2013 ועם הכנסות שנתיות של כ-100 מיליארד דולר על פי פורבס.
ראשיתם של עסקי המשפחה באבי המשפחה, פרד סי. קוק, אשר פיתח טכנולוגיה חדשה לזיקוק נפט לדלקים. לאחר מותו נכנסו ארבעת בניו לעימות משפטי על השליטה בחברה, עימות שנמשך במהלכן של שנות השמונים ושנות התשעים של המאה ה-20. שני בניו של פרד שעדיין מחזיקים בחברה הם צ'ארלס ודייוויד, (לאחר פטירתו של דייוויד, ירשה אותו אשתו ג'וליה קוק) שהונם מוערך בלמעלה מ-52 מיליארד דולר לכל אחד מהשניים.
המשפחה מחזיקה בקרן הנדבנות "Koch Family Foundations" וידועה בתרומתה למטרות פוליטיות וחברתיות שמרניות וברוח הליברטריאניזם. בין מטרותיהם נמצאים מרכז מרקטוס, מכון הריטג', מכון קאטו ולאמריקאים למען שגשוג. קרן זו תמכה בהקמת Spiked.
לפי סאנדיי טיימס נאמד הונם של צ'ארלס ודייוויד ב-2018 ב-121 מיליארד דולר במשותף, עובדה שהציבה את משפחת קוק במקום השני בין עשירי העולם.
האחים צ'ארלס ודייוויד הופיעו שלוש פעמים ברשימת מאה המשפיעים בעולם של המגזין טיים.
בני המשפחה

פרד סי. קוק (1900–1967), מהנדס כימי בהכשרתו ויזם, מייסד חברה לזיקוק נפט שתהווה את הבסיס ל"תעשיות קוק".
מארי רובינסון קוק, אשתו של פרד. (1907–1990)
פרדריק אר. קוק (1933–2020), אספן אמנות ונדבן
צ'ארלס ג'י. קוק (1935–), יו"ר ומנכ"ל תעשיות קוק
דייוויד ה. קוק (1940–2019), סגן נשיא תעשיות קוק
ויליאם קוק (1940–), איש עסקים, ימאי ואספן
הערות שוליים

↑  America's Largest Private Companies, החברות הפרטיות הגדולות באמריקה, באתר המגזין הכלכלי Forbes
↑  צ'ארלס קוק, פרופיל באתר פורבס, ‏19 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  דייוויד קוק, פרופיל באתר פורבס, ‏4 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  שירות כלכליסט, זו המשפחה העשירה ביותר בעולם והיא משאירה מאחור את בזוס, גייטס ובאפט, באתר כלכליסט, 20 במאי 2018
שלמה לוטן

| --- | --- |

ד"ר שלמה לוטן באירוע שחזור קרב קרני חיטין
 לידה:  1968 (בן 57 בערך) 
 ענף מדעי:  היסטוריה 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 
שלמה לוטן (נולד ב-1968) הוא היסטוריון המתמחה בחקר המסדרים הצבאיים בממלכת הצלבנים. מומחה לתקופה הצלבנית בארץ ישראל, ותולדות המסדר הטבטוני. עמית מחקר במרכז רנרט לחקר ירושלים במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.
מחקריו

מחקריו עוסקים בלימוד התקופה הצלבנית, ובעיקר בהתמקדות ביצירה הייחודית שנוצרה ברחבי ממלכת ירושלים – המסדרים הצבאיים. היו אלה לוחמים – נזירים אשר שימשו כצבא המילואים של הממלכה, בעלי נחלות, מקימי מבצרים ותורמים לרווחתה של הממלכה ולסעד הרפואי שניתן לתושביה ולצליינים שביקרו בה.
מחקריו מתמקדים בעיקר במסדר הגרמנים – מסדר הטבטונים אשר נוסד בשטחה של הממלכה בשנת 1198 ושרד בה עד לנפילתה בשנת 1291. עיקר פעילותם של הטבטונים אירעה בשטחי הגליל העליון בתחום נחלתם באזור מעיליא וג'דין, ובאתר הידוע כמטה מסדרם, מבצר מונפור שעובר מעל נחל כזיב.
בסיסם של הטבטונים היווה מוקד להתפשטותם של הטבטונים אל אתרים רבים ברחבי אירופה ובעיקר אל מרכזם המפורסם בפרוסיה (צפונה של פולין) במקום בו נלחמו מלחמת חורמה בכופרים באמונה הנוצרית בימי הביניים. מחקרים אלה מהווים נדבך נוסף בהבנת תקופה מורכבת זו בתולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל בימי הביניים.
מחקריו > תיאור מחקריו

עבודת הדוקטור שלו נכתבה על תולדות המסדרים הצבאיים בתקופה הצלבנית בארץ ישראל, ובעיקר על תולדות המסדר הטבטוני, המסדר הגרמני אשר נוסד בעיר עכו בשנת 1198. בהמשך התבסס המסדר במאחזים רבים ברחבי אירופה ובעיקר בחלקה הצפוני בגרמניה, פרוסיה ולטביה. הדוקטורט יצא בשנת 2012 כספר.
מחקריו נוגעים לתולדותיה של ממלכת ירושלים, ירושלים בתקופה הצלבנית, ומבצרים צלבניים: מבצר עתלית, מונפור ומבצר יחיעם.
ספרים שכתב

טבטונים בממלכת ירושלים הצלבנית, התפתחות המסדר הצבאי הטבטוני 1309-1190, יחסי גומלין בין המזרח הפרנקי ואירופה, תל אביב, 2012.
התפתחות המסדר הצבאי הטבטוני 1309-1190: יחסי גומלין בין ארץ ישראל ואירופה - עבודת דוקטור, אוניברסיטת בר-אילן, 2008
Jochen Burgtorf, Shlomo Lotan, Enric Mallorquí-Ruscalleda (eds.), The Templars - The Rise, Fall, and Legacy of a Military Religious Order, Routledge, 2021
מאמרים נבחרים > מאמרים במגזינים

ההיסטוריה לכדה את ההיסטוריון, סגולה 137, נובמבר 2021, עמ' 34-37
טמפלרים וקדושים בעתלית, מבצר עולי הרגל בתקופה הצלבנית, עתמול 255, 2018, עמ' 1-4
עכו בתקופה הצלבנית, סגולה 84, יוני 2017.
טבטוני בארץ ישראל, סגולה 78, (2016), עמ' 50-57
אקווה בלה – עין חמד בתקופה הצלבנית, א. ששון ט. קציר (עורכים), אקווה בלה, עין חמד, גן לאומי עין חמד, היסטוריה ומורשת תרבותית, סקר אתר מורשת, ירושלים 2015
לחימה עזה ויריבות בין אחים באשקלון – תיאור אירועי הקרבות בראשית התקופה הצלבנית במאה השתים עשרה, טבע הדברים 240 (2015)
גן לאומי מונפורט - אמיתות חדשות על מבצר מונפור בגליל העליון ועל תולדותיו, חדשות בעתיקות, פברואר 2012, עמ' 3-4
מבצר ג'דין (מבצר יחיעם), טבע הדברים 189, יולי 2011, עמ' 106-113
עתלית - מבצרם הנישא של אבירי המסדר הטמפלרי ומקום משמר שרידי קודש נוצריים, טבע הדברים 180, אוקטובר 2010, עמ' 100-105
משדה קרב לשמורת טבע, בשביל הארץ 37, רשות הטבע והגנים, יוני-יולי 2010, עמ' 32-33
המכבים החדשים ו"ההר החזק": מבצר המונפור והמסדר הטבטוני במאה ה-13, עתמול 206, יד בן צבי, 2009, עמ' 6-9
מונפור - תולדות המסדר הצבאי הטבטוני במונפור נחשפים, טבע הדברים 169, נובמבר 2009, עמ' 36-40
המסדר הטבטוני - האבירים הגרמנים בארץ ישראל, ארץ וטבע 121, 2009, עמ' 32-37
מאמרים נבחרים > ביקורת ספרים

עם הספר: "המסדר הטווטוני בארץ הקודש", קתדרה 144, 2012, עמ' 182-180
Review: "Anat Peled, Sugar in the Kingdom of Jerusalem. A Crusader Technology between East and West, Jerusalem, 2009 (Hebrew)", Ordines Militares. Yearbook for the Study of the Military Orders, Vol. 17, 2012, pp. 213-214
Review: "Adrian J. Boas, Montfort Castle, the Western Wing and the Great Hall, Haifa 2012", Ordines Militares 19 (2014), pp. 270-271.
Book Review: Gil Fishhof. Shaping Identities in the Holy Land Crusader Art in the Latin Kingdom of Jerusalem, Ordines Militares 29, 2024, pp. 394-398
כריכת הספר טבטונים בממלכת ירושלים הצלבנית
מרד הוגן

מרד הוגֶן (Hōgen no ran 保元の乱‏; 28 ביולי-16 באוגוסט 1156) היה מלחמת אזרחים קצרה שמטרתה הייתה לפתור את הסכסוך לגבי ירושת כס הקיסרות היפני. הסכסוך נסב גם על היקף ההשפעה בה החזיק בית פוג'יווארה, אשר היווה שושלת עוצרים
במהלך תקופת הייאן.
מרד הוגן הניב מספר תוצאות בלתי צפויות: הוא יצר בסיס עליו התבססה בהמשך עליונות מעמד הסמוראים. המרד נחשב לתחילת השתלשלות האירועים אשר הניבה בסופה את שלוש הממשלות המונהגות על ידי סמוראים בהיסטוריה של יפן.
רקע

בשנת 1155 התמקדו מאבקי הכוחות בחצר הקיסרות בשלוש דמויות. לאחר שהקיסר לשעבר טוֹבָּה והקיסר לשעבר סוטוקו ויתרו על כסם, התכוון כל אחד מהם לשמור על השפעה כלשהי בחצר במהלך שלטונו של הקיסר קונואה. אולם, כאשר נפטר קונואה הצעיר, הדינמיקה של הכוחות המתמודדים השתנתה.
23 באוגוסט 1155 (קיוג'ו 2, היום ה-24 בחודש השביעי): בשנה ה-14 לשלטונו של קונואה, הקיסר נפטר, ועל אף הסכסוך שבא בעקבות זאת סביב זהות מחליפו כשליט, מלומדי התקופה הכריזו כי תואר הקיסרות עובר לאחיו הצעיר, הבן ה-14 של הקיסר לשעבר טובה. זמן קצר לאחר מכן, הקיסר גו-שירקאווה קיבל על עצמו את התואר.
20 ביולי 1156 (הוגן 1, היום השני בחודש השביעי): הקיסר לשעבר טובה נפטר בגיל 54. לאחר מותו של טובה, כוחות הנאמנים לקיסר גו-שירקאווה וכוחות התומכים בקיסר לשעבר סוטוקו התעמתו בנוגע לעלייתו של גו-שירקאווה לשלטון והמשך שלטונו. הצדדים הניצים התעמתו אף סביב המשך קיומה של המסורת לפיה הקיסר הפורש ממשיך להחזיק בהשפעה בחצר הקיסרית.
קרב

פוג'יווארה נו טָדַמיצ'י, בנו של העוצר פוג'יווארה נו טדזאנה, צידד בגו-שירקאווה, בעוד אחיו הצעיר, פוג'יווארה נו יורינאגה, צידד בסוטוקו. כל צד בעימות זכה לתמיכת שבטי הסמוראים הגדולים מינאמוטו וטאירה. מינאמוטו נו טָמֵיושי, מנהיג שבט מינאמוטו, וטאירה נו טדמאסה צידדו בסוטוקו וביורינאגה, בעוד מינאמוטו נו יושיטומו, בנו הבכור של טמיושי, וטאירה נו קיוֹמוֹרי, מנהיג שבט טאירה, תמכו בגו-שירקאווה ובטדמיצ'י.
28 ביולי 1156 (הוגן 1, היום העשירי בחודש השביעי): הצדדים הלוחמים התעמתו בבירה בקיוטו. בצידו של סוטוקו, הציע מינאמוטו נו טָמֵטוֹמו (בנו של טמיושי) מתקפה לילית על ארמון האויב, אך יורינאגה דחה רעיון זה. בד בבד, מן העבר השני, הציע יושיטומו הצעה דומה, שהתקבלה ואף יצאה לפועל.
29 ביולי 1156 (הוגן 1, היום ה-11 בחודש השביעי): בשעת לילה, קיומורי ויושימוטו הובילו 600 פרשים ותקפו את אחד מארמונותיו של סוטוקו. קיומורי תקף את השער המערבי, אך נהדף בשל עליונות קשתיו של טמטומו. מאוחר יותר יושיטומו נהדף גם הוא בידי כוחותיו של טמטומו.
יושיטומו הציע להעלות את הארמון באש, וכך היה. כעת היה על לוחמיו של סוטוקו להאבק בלהבות תוך הגנה מפני כוחותיו של גו-שירקאווה, ולבסוף נאלצו לסגת בהשאירם את כוחותיו של האחרון כמנצחים בשדה הקרב.
תוצאות הקרב

כוחותיו של הקיסר גו-שירקאווה הביסו לבסוף את כוחותיו של סוטוקו, ובכך למעשה איפשרו לו לרדת מכס הקיסר תוך שמירה על כוח רב בחצר. הוא המשיך לשמור על כוחו במהלך כהונתם של חמישה קיסרים (ניג'וּ, רוֹקוּג'וֹ, טָקַקוּרה, אָנטוֹקוּ וגו-טוֹבָּה) עד מותו בשנת 1192. סוטוקו הוגלה לפרובינציית סָנוּקי (כיום מחוז קאגווה באי שיקוקו), יורינאגה נהרג בקרב, וטמיושי וטדמאסה הוצאו להורג. טמטומו שרד את הקרב אך נאלץ לנוס. יושיטומו הפך לראש שבט מינאמוטו בעקבות מות אביו, ויחד עם קיומורי, הצליח לבסס את מעמדם של שני שבטי הסמוראים ככוח הפוליטי החדש בבירה.
תוצאות הקרב > מורשת

תוצאות מרד הוגן והיריבות שנוצרה בעקבותיו בין שבט מינאמוטו לשבט טאירה הובילו למרד הייג'י בשנת 1159.
האפוס מתקופת קמקורה עלילות הוגן מתאר את קורות הסמוראים שלקחו חלק במרד. יחד עם עלילות הייג'י ועלילות הֶייקֵה הם מתארים את עלייתם ונפילתם של שבטי מינאמוטו וטאירה.
לקריאה נוספת

Brown, Delmer M. and Ichirō Ishida, eds. (1979). Gukanshō: The Future and the Past. Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-03460-0; ISBN 978-0-520-03460-0; OCLC 251325323
Keene, Donald. (1999). Seeds in the Heart: Japanese Literature from Earliest Times to the Late Sixteenth Century. New York: Columbia University Press. ISBN 0231114419/ISBN 9780231114417; OCLC 246429887
Kitagawa, Hiroshi and Bruce T. Tsuchida. (1975). The Tale of the Heike. Tokyo: University of Tokyo Press. OCLC 262297615
Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959). The Imperial House of Japan. Kyoto: Ponsonby Memorial Society. OCLC 194887
Titsingh, Isaac. (1834). Nihon Odai Ichiran; ou, Annales des empereurs du Japon. Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
Varley, H. Paul.(1980). Jinnō Shōtōki: A Chronicle of Gods and Sovereigns. New York: Columbia University Press. ISBN 0-231-04940-4; ISBN 978-0-231-04940-5; OCLC 59145842
מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת

| --- | --- |

מספר חולים מאומתים ל-100000
 תקופת המגפה:  ינואר 2020 – הווה (כ-4.5 שנים)
 במדינות או באזורים:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקרי מוות:  225,324‏
 מקרי הדבקה:  24,603,076‏   • 23,191 מהם חולים פעילים
 הבריאו:  24,354,561‏ רענון נתונים
 קואורדינטות:  54°36′N 2°00′W﻿ / ﻿54.6°N 2°W﻿ / 54.6; -2
  
 מחוזות עם חולים מאומתים, נכון ל-11 במרץ 2020
 
מגפת הקורונה, בה חלו המונים במחלת נגיף קורונה, התפשטה לממלכה המאוחדת בסוף ינואר 2020.
סגר במנצ'סטר
שינוי גישת הממשלה הבריטית: מרעיון "חסינות העדר" לצעדים חריפים

כאשר התחיל משבר הקורונה, הרעיון המרכזי שעמד בתוכנית של הממשלה הבריטית למיגור המגפה היה "חסינות העדר": הממשלה הבריטית שקלה, מתוך הבנה שאי אפשר יהיה למגר את הנגיף בקרוב, לאפשר לרוב האוכלוסייה להידבק בנגיף הקורונה, וכך לפתח חסינות לו לקראת התפרצויות נוספות שלו שצפויות בעתיד. במסגרת התוכנית הזו, הכוונה היא להשקיע מאמץ מיוחד בהגנה על האוכלוסיות הפגיעות ביותר לנגיף, כגון קשישים ובעלי מחלות רקע, אבל להשאיר לגופם של שאר הבריטים, הצעירים יותר והבריאים, לנצח את הנגיף בעצמו.
עם זאת, חוקרים מאימפריאל קולג' בלונדון העריכו מה יהיה שיעור החולים המאושפזים שיצטרכו טיפול נמרץ והנתונים לא בישרו טובות: 70.9% בגיל 80 ומעלה, 43.2% בגילים 70–79, 27.4% בגילים 60–69, 12.2% בגילים 50–59, 6.3% בגילים 40–49.
בנוסף, הנתונים בבריטניה צפו כי אם הממשל הבריטי ימשיך במדיניות הנוכחית, עד 80 אחוזים מהאוכלוסייה צפויים להידבק בנגיף במהלך 12 החודשים הקרובים, ועד 15 אחוזים (7.9 מיליון איש) עשויים להזדקק לאשפוז. הנתונים שמגיעים מסין דווחו כי בקרב בני 70 עד 79, שיעור המתים מהנגיף עומד על 8 אחוזים, ועולה ל-14.8 אחוזים בקרב בני 80 ומעלה. הערכות אלו גרסו כי בקצב ההתפשטות הנוכחי, מספר מקרי המוות במדינה היה יכול לנוע בין 80 אלף לחצי מיליון.
בעקבות הערכות אלה, ובעקבות הביקורת שנמתחה על מדיניות זו, החליטה בריטניה לאמץ את אותן מגבלות שאומצו על ידי רוב מדינות העולם, בניסיון למגר את ההתפשטות חסרת התקדים של הנגיף.
צעדים כלכליים

ב-11 במרץ 2020 הודיע בנק אוף אינגלנד, הבנק המרכזי של בריטניה, על הורדת ריבית הבסיס ב-0.5% - מרמה של 0.75% ל-0.25%.
בנוסף על כך, הכריז שר האוצר הבריטי, רישי סונאק, על חבילת תמריצים כלכליים בשווי 30 מיליארד יורו (39 מיליארד דולר) להתמודדות עם משבר הקורונה- החבילה כוללת הורדות מיסים ממוקדות ומתן הלוואות לעסקים קטנים.
ב-17 במרץ הודיעו ראש ממשלת בריטניה, בוריס ג'ונסון ושר האוצר סאנוק על חבילת סיוע בשווי 330 מיליון ליש"ט למגזר העסקי, ובמרכזו: קרן הלוואות לכל העסקים, בריבית נמוכה.
ב-19 במרץ הודיע בנק אוף אינגלנד על הפחתת הריבית שוב פעם, מ-0.25% ל-0.1%, ועל הגדלת תוכנית רכישות האג"ח של הבנק המרכזי ב-200 מיליארד ליש"ט נוספים להיקף כולל של 645 מיליארד ליש"ט (755 מיליארד דולר).
בסוף יוני, הציג ראש הממשלה ג'ונסון תוכנית כלכלית שתכלול הוצאת מיליארדי דולרים על תשתיות כדי להחזיר את השגשוג לכלכלה.
באוקטובר, הודיע ג'ונסון שתוארך את תוקפה של תוכנית הסובסידיות שגובשה לתקופת הקורונה, ושבמסגרתה מוודאת הממשלה שעובדים המוּצאים לחל"ת בשל ההגבלות מקבלים 80% משכרם. היא החלה במרץ ובשיא המשבר ניתן במסגרת התוכנית סיוע ל-8.9 מיליון איש שאיבדו את עבודתם.
בספטמבר 2021, הממשלה הכריזה על העלאת מיסים לצורך כיסוי הוצאות הקורונה.
ביטול אירועים

בין האירועים שבוטלו:
ב-18 במרץ 2020 הודיעה הפקת פסטיבל גלסטונברי, אחד הפסטיבלים הגדולים ביותר בעולם והגדול ביותר בבריטניה, על ביטולו של הפסטיבל.
ב-27 במרץ 2020 הודיע ארמון בקינגאהם על ביטול המצעד המסורתי לרגל יום הולדת של המלכה אליזבת השנייה שהיה אמור להתקיים ב-13 ביוני.
ב-1 באפריל 2020 דווח בבריטניה כי מארגני אליפות ווימלבדון בטניס הודיעו על ביטולה, לראשונה תחרות זו מתבטלת מאז מלחמת העולם השנייה, לאור התפשטות נגיף הקורונה ותדחה ליוני 2021.
אירועי יום הניצחון ה-75 בוטלו.
חיסון

ביולי 2020 אוניברסיטת אוקספורד וחברת אסטרהזניקה הודיעו כי הגיעו לשלב השלישי בפיתוח חיסון לנגיף. החיסון שפותח לא רק מעלה את הנוגדנים בגוף שאמורים לנטרל את נגיף הקורונה במקרה הדבקה, אלא גם מעודד יצירת תאי T, שפועלים ישירות נגד הנגיף שחדר לגוף. החיסון שקרוי AZD1222, מבוסס על גרסה מוחלשת של נגיפים הגורמים לתסמיני הצטננות בשימפנזים, יחד עם החומר הגנטי של אחד מחלבוני נגיף ה-COVID-19 והוא נחשב לאחד החיסונים היעילים שנמצאים בפיתוח. החברה הודיעה בנובמבר על תוצאות הניסוי של החיסון. היעילות הרבה ביותר (90%) נמצאה כשהחיסון ניתן בחצי מנה ולאחר כחודש במנה מלאה, ובסך הכול היעילות הממוצעת הייתה של 70%. בהמשך הודיעו על ביצוע מחדש של הניסוי. ב-30 בדצמבר אושר החיסון. בסוף מאי 2021, אישרה שימוש של החיסון של ג'ונסון אנד ג'ונסון.
ב-2 בדצמבר בריטניה הפכה למדינה המערבית הראשונה שאישרה חיסון, של חברת פייזר. פורסם סדר המתחסנים. כעבור שבוע, החלו לחסן. הוזמנו חיסונים מעוד 5 חברות (אנ') שהיו בשלבים של ניסוי קליני.
כעבור חודש, במהלך שנוי במחלוקת, החליטה ממשלת בריטניה להגביר מראש את הפצת החיסונים שלה, ולתת לכמה שיותר אנשים מנות ראשונות של החיסון - מהלך שעלול לעכב את החיסון השני עד 12 שבועות, במקום 3 שבועות - ההתוויה המקורית של החיסונים.
עד 23 בינואר 2021, כמעט שישה מיליון בני אדם קיבלו את אחת משתי המנות הראשונות. שר הבריאות מט הנקוק אמר כי שלושה רבעים מבני ה-80 ומעלה במדינה קיבלו את החיסון, וכך גם שלושה רבעים מדיירי בתי האבות, ובסך הכול ניתנו 5.9 מיליון מנות. ב-28 בפברואר 2021 דווח על 20 מיליון מחוסנים.
עד 2 באוגוסט 2021 ניתנו במדינה 85 מיליון מנות חיסון – כאשר 88% מהמבוגרים קיבלו את מנת החיסון הראשונה, ו-72% את השנייה. הוחלט לספק מנת חיסון שלישית למבוגרים ולמדוכאי חיסון בספטמבר 2021.
משפחת נוישלוס

משפחת נוישלוס (בהונגרית: Neuschloss család) הייתה משפחה הונגרית-יהודית, שעסקה בפשט ובבודפשט לאחר מכן במסחר סיטונאי ובתעשייה מסוף המאה ה-18. המשפחה על צאצאיה מילאה תפקיד חשוב בהתפתחות המשק והכלכלה של הונגריה.