stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נעמי הדס לידור
פעילות בתחום השיקום בבריאות הנפש > קורס קש"ת

בשנת 2002 יזמה פיתחה והקימה פרופ' נעמי הדס לידור את קורס קש"ת, שהיה ראשון בארץ שיועד להורים ובני משפחה שאחד מבניה מתמודד עם מחלה נפשית. קורס קש"ת מבוסס על תורתו של פרופ' ראובן פוירשטיין ועל תפיסת ההחלמה. הקורס הוכר על ידי הביטוח הלאומי ומשרד הבריאות ונמצא כהתערבות מבוססת ראיות (Evidence Based Practice).
היום, קורס קש"ת נלמד עבור משפחות של בריאות הנפש, משפחות שיש בביתם ילד או בן זוג עם מגבלה פיזית, משפחות שיש בביתם ילד המתמודד עם ליקויי למידה או הפרעת קשב ומשפחות שאחד מילדיהם הוא על הספקטרום האוטיסטי.
כ-12 מחקרים נעשו בשנים האחרונות על קורס קש"ת, מתוכם מספר תזות ודוקטורט אחד של ד"ר פנינה וייס שמוכיחות את יעילותו של הקורס: הרחבת התקווה והחוסן במשפחות, הרחבת רפרטואר התשובות והפתרונות שיש למשפחות בסוף הקורס, הקלה בעומס במשפחה ושיפור התקשורת במשפחה הגרעינית עם שירותי החינוך, הרפואה והשיקום בקהילה.
במשך השנים נעמי חקרה וכתבה מאמרים רבים בנושאים שונים של שיקום, שילוב, החלמה ועבודה קוגניטיבית באוכלוסיית בריאות הנפש. נעמי יזמה ביחד עם פרופ' נעמי כץ את הוצאת "כתב העת הישראלי לריפוי בעיסוק" (ה- IJOT) שיוצא משנת 1991 והייתה עורכת עמיתה שלו בשנתיים הראשונות יחד עם פרופ' נעמי כץ. כתב העת מהווה תרומה משמעותית למעמדו של מקצוע הריפוי בעיסוק בארץ.
היום מנהלת פרופ' נעמי הדס לידור את "בית הספר הארצי לשיקום שילוב והחלמה בבריאות הנפש" בקריה האקדמית אונו שבו לומדים כל עובדי השיקום בבריאות הנפש בארץ, כבר למעלה מ-10 שנים, לימודי תעודה והתמחות בתחומי העבודה השונים. בבית הספר לומדים כיום למעלה מ-600 סטודנטים בשנה, ביניהם מתמודדים שהופכים לעובדים בתוך המערכת, משפחות, מדריכים, ואנשי המקצועות המגוונים שעובדים בשיקום.
ספרים

שיקום והחלמה בבריאות הנפש - פרקטיקה מדיניות ומחקר, נעמי הדס לידור ומקס לכמן (עורכים), 2007
השיקום הפסיכו-סוציאלי בישראל, הדס לידור, נ., לכמן, מ., דויטש, ח.,(עורכים), הוצאת מש"פ, תל אביב, 1992.
ספר קטן על שינוי, הדס לידור, נ., הוצאת ליתם ישראל, 2006.
ללמוד מן הכאב/ לצמוח מן האפילה הדס לידור, נ., דהן, א., הוצאת ליתם, ישראל, 2006.
ללמוד לריב נכון הדס לידור, נ., הוצאת אחווה חיפה, 2010.
מאי נראות לשותפות- נתיבי התמודדות והחלמה עם מחלה פסיכיאטרית במשפחה' שליו, ע., הדס לידור, נ., הוצאת הקריה האקדמית אונו, 2017.
נגד כל הסיכויים- משיקום ומהחלמה בבריאותה נפש לשילוב קהילתי, הדס לידור נ. ולכמן מ. (עורכים), הוצאת הקריה האקדמית אונו, 2018
לקריאה נוספת

בי"ס לשיקום בתחום בריאות הנפש בראשות נעמי הדס לידור, בו פועלת התוכנית, באתר הקריה האקדמית אונו
רותי סיני, התפטרה המומחית לשיקום נכי נפש במשרד הבריאות, באתר הארץ, 7 במאי 2007
שיקום שהיה לפני חוק השיקום, נעמי הדס לידור, מתוך כינוס יספר"א 2011, אתר יספר"א
עדי וולפסון

| --- | --- |

עדי וולפסון, 2014
 לידה:  19 באוגוסט 1971 (בן 53) ערד
 ענף מדעי:  הנדסה כימית
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון
 מוסדות:  המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2017)  יקיר באר שבע 
 
עדי וולפסון (נולד ב-19 באוגוסט 1971) הוא משורר, פרופסור להנדסה כימית ופעיל בנושאי איכות הסביבה והקיימות בישראל. בשנת 2017 זכה בתואר יקיר באר שבע ובפרס היצירה מקרן ראש-הממשלה ע"ש לוי אשכול.
ביוגרפיה

וולפסון נולד וגדל בערד. לאחר השירות הצבאי החל בלימודי ההנדסה הכימית באוניברסיטת בן-גוריון וסיים את תואר הדוקטורט במחלקה להנדסה כימית בשנת 2001. כיום הוא משמש כראש היחידה לקשרים אקדמיים בינלאומיים במכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון וכחבר במחלקה להנדסה כימית ובמרכז לתהליכים ירוקים במכללה. הוא עוסק במחקר אקדמי בנושאי כימיה ירוקה וקיימות.
בנוסף לפעילותו האקדמית, פועל וולפסון, בהתנדבות, במגוון מסגרות ופורומים לקידום איכות הסביבה והקיימות בנגב ובישראל. וולפסון מייעץ לעיריית באר שבע בנושאי סביבה וקיימות, ושותף לפרויקטים סביבתיים רבים בעיר באר שבע. הוא מכהן כיו"ר רשות פארק נחל באר שבע, ושימש לאורך שנים כנציג העיר באר שבע במועצה המקומית תעשייתית נאות-חובב, במהלכן היה ממובילי החזון להפיכתה של המועצה לפארק אקו-תעשייתי. וולפסון גם מייעץ ומלווה רשויות מקומיות רבות, ארגוני סביבה ופעילי סביבה בתהליכים ובמאבקים בתחום איכות הסביבה.
וולפסון הוא מוביל דעה בתחום איכות הסביבה והקיימות, ופועל להנגיש את התחום לקהל הרחב, בתקשורת, בפרויקטים חינוכיים ועוד. הוא כותב טור דעה קבוע בנושא קיימות במדור כלכלה וסביבה באתר ynet, ואף מתראיין ומפרסם מאמרים ודעות בתחום באמצעי התקשורת השונים. על פעילותו בתחום הקיימות הוא זכה במקום שני בפרס פראט לתקשורת סביבתית ארצית בשנת 2009 ובאות הגלובוס הירוק למתנדב בשנת 2014.
וולפסון פרסם עד כה שישה ספרי שירה ושירים במגוון כתבי עת ספרותיים כגון עיתון 77, הליקון, שבו ועוד. שיריו תורגמו לשפות רבות, וספרו אֲנִי אַבָּא שלך תורגם במלואו לאנגלית ופורסם בהוצאה אמריקאית. הוא בוגר כיתת השירה של הליקון. נושאי שירתו אופייניים לשירה הלירית: אהבה, ילדות, אבהות, נוף, הגות וארס פואטיקה, לצד עיסוק בסביבה ובהשפעותיה ובנושאי נפש ומגדר. הוא מחלוצי האקו-פואטיקה בארץ, ואף עסק לראשונה בעברית בשירה להט"בית בהיבט ההורי.
עד סוף שנת 2014 כיהן וולפסון כיו"ר הוועד המנהל של עמותת המחול בת-דור באר שבע, ובשנים האחרונות עומד בראש הוועד המנהל של תיאטרון הילדים והנוער באר שבע.
פרסים והוקרה

1999- זכה בפרס הקרן על שם רון אדלר מטעם אוניברסיטת חיפה.
1999- זכה בפרס לפרסום ספר שירה בסדרת "מפתנים" מטעם המחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
2017- זכה בפרס היצירה מקרן ראש-הממשלה ע"ש לוי אשכול.
2017- זכה גם בתואר יקיר באר שבע.
2021- זכה בפרס גרדנר סימון לשירה עברית לזכרה של רעיית הנשיא הגב' נחמה ריבלין.
2023 - נבחר לאחד מאנשי הסביבה של האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה.
חייו האישים

הוא נשוי, אב לשלושה בנים ומתגורר בבאר שבע.
ספרים

שירים בארבעה ממדים (תל אביב : גוונים, תשנ"ז 1997)
בגוף אחד (תל אביב : ספרית פועלים, תש"ס 2000)
אני שלישי (רעננה : אבן חושן, תשע"ג 2013)
הוצאת שפרינגר-(Sustainability through Service (Heidelberg: Springer, 2015
מטמון - שירים ומסלולי טיול בבאר שבע (באר שבע, תשע"ה 2015)
(Sustainable Services (New York: Business Expert Press, 2016
צריך לקיים - אדם, חברה וסביבה: לקחי העבר ואחריות לעתיד (חיפה: פרדס, תשע"ו, 2016)
(Sustainability and the City (New York: Business Expert Press, 2017
אויקוס (חיפה: פרדס, תשע"ח, 2018).
(Humankind, Society, and the Environment: Lessons of the Past and Responsibility to the Future (Washington: Academica Press, 2018
אֲנִי אַבָּא שלך (חיפה: פרדס, תשע"ט, 2019).
בגוף ולא רק בו (חיפה: פרדס, תשפ"א, 2021).
כמו שהיורֶה (חיפה: פרדס, תשפ"ב, 2022).
כל החוקים נשמעים לו : מדע ומיתוס בשירת דן פגיס. וולפסון, עדי; טוהר, ורד.הוצ' פרדס. 2023.
המשבר הגדול: עידן האדם: בין מבט מקרוסקופי למבט מיקרוסקופי. וולפסון עדי, בעריכת ורד זינגר. הוצ' פרדס. 2023.
הערות שוליים

↑  עדי וולפסון, טרנסג'נדר: איך אומרים את זה בעברית?, באתר ynet, 14 באוגוסט 2019
↑  רומי בן צבי, זווית, 22 הנבחרים: אלו אנשי הסביבה של ישראל השנה, באתר ynet, 6 באוקטובר 2023
↑  אויקוס, באתר פרדס הוצאה לאור
↑  אני אבא שלך, באתר פרדס הוצאה לאור
↑   ורד לי, "הטרנסג'נדריות של בני הביאה אותי למקום מדויק כמשורר", באתר הארץ, 22 באפריל 2021
↑  בת-חן אפשטיין אליאס, "הדרך להתמודד עם הקושי היא לשים אותו על הדף", באתר ישראל היום, 27 באוקטובר 2022
↑  כל החוקים נשמעים לו, באתר פרדס הוצאה לאור
↑  אורי שיינס, כולנו חיים על אותו כדור שחרב, באתר ynet, 29 בפברואר 2024
↑  המשבר הגדול, באתר סיפור פשוט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603913105171  BnF: cb173005799 (data)  GND: 1071511955  ISNI: 0000 0000 4302 9234  LCCN: n97096924  VIAF: 18970565   WorldCat (עם VIAF): 18970565
מינמטה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  Andrew Levitas 
 הופק בידי:  ג'וני דפ 
 תסריט:  דייוויד קסלר
 עריכה:  נייתן נוגנט 
 שחקנים ראשיים:  ג'וני דפ (יוג'ין סמית') הירויוקי סנאדה Minami Jun Kunimura קתרין ג'נקינס ביל ניי טדאנובו אסאנו Ryō Kase 
 מוזיקה:  ריושי סקאמוטו 
 צילום:  בנויט דלום 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Infinitum Nihil Metalwork Pictures HanWay Films
 חברה מפיצה:  American International Pictures, סרטי ורטיגו 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2020 
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית, אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מינמטה (באנגלית: Minamata) הוא סרט דרמה משנת 2020, בבימויו של אנדרו לוויטאס, המבוסס על ספר באותו שם מאת איילין מיוקו סמית' ויוג'ין סמית'. בסרט מככב ג'וני דפ (שגם הפיק) בתפקיד סמית', צלם אמריקאי שתיעד את השפעות הרעלת הכספית על אזרחי מינמטה, קומאמוטו, שביפן.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-21 בפברואר 2020. הוא היה אמור לצאת לאקרנים בבתי הקולנוע בארצות הברית ב-5 בפברואר 2021 בהפצת American International Pictures (סרטה הראשון של החברה מאז 1980) ובבריטניה ב-12 בפברואר 2021, על ידי סרטי ורטיגו. עם זאת יציאתו לאקרנים התעכבה בשל ההשפעה של מגפת הקורונה על הקולנוע והוא מתוכנן לצאת לאקרנים ב-6 באוגוסט 2021.
עלילה

בשנת 1971, הצלם אמריקאי יוג'ין סמית' שהתפרסם ב"מסות הצילום" הרבות שלו שפרסם במגזין לייף, אך הוא נעשה מתבודד. בתחילה הוא מסרב להצעת עורך מגזין Life רוברט הייז לחזור ליפן ולחקור הרעלה של תושבי מינמטה. מתורגמנית יפנית נלהב, איילין, קוראת לו לקבל את ההצעה. כשלבסוף סמית' משתכנע לעשות כמיטב יכולתו לחשוף את ההשפעות ההרסניות של חמדנות תאגידית, ששותפים לה המשטרה והממשלה המקומית.
הוא נוסע למינמטה ביפן כדי לתעד את ההשפעה ההרסנית של הרעלת כספית ומחלת מינמטה בקהילות החוף שם. מחלה זו נגרמת מזיהום תעשייתי הקשור לפעילות חברת הכימיקלים צ'יסו. חמוש במצלמת המינולטה שלו בלבד מול חברה חזקה, על סמית' לזכות באמון הקהילה השבורה ולמצוא את התמונות שיביאו את הסיפור הזה לעולם. בעודו שם, סמית/ הופך לקורבן של מעשי נקמה חמורים. הוא חוזר בדחיפות לארצות הברית. עם זאת, דו"ח זה יהפוך אותו לסמל לעיתונות צילום.
שחקנים ודמויות

ג'וני דפ - יוג'ין סמית'
הירויוקי סנאדה - מיצואו יאמאזאקי
מינאמי הינזה - איילין
ביל ניי - רוברט הייז
ג'ון קונימורה - ג'וניצ'י נוג'ימה
טדאנובו אסאנו - טטסו מאטסומורה
ריו קייס - קיושי
קתרין ג'נקינס - מילי
מסאיושי האנדה
אקיקו איוואז - מסאקו מצומורה
הפקה

ב-23 באוקטובר 2018 הוכרז כי ג'וני דפ יככב בסרט הדרמה בתפקיד הצלם יוג'ין סמית' והסרט ייכתב ויבויים על ידי אנדרו לוויטאס.
הצילומים החלו בינואר 2019, כאשר הצטרפו לצוות השחקנים ביל ניי, מינאמי הינאסה, הירויוקי סנאדה, טדנובו אסאנו, ריו קייס וג'ון קונימורה. הצילומים התקיימו ביפן, סרביה ומונטנגרו.
הפצה

הופעת הבכורה העולמית שלו הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-21 בפברואר 2020. באוקטובר 2020 רכשה MGM את זכויות ההפצה האמריקאיות יחד עם חברת סרטי ורטיגו שרכשה את זכויות ההפצה בבריטניה לסרט, שהיה אמור לצאת לאקרנים ב-5 בפברואר 2021 וב-12 בפברואר 2021, בהתאמה. עם זאת השחרור התעכב בגלל ההשפעה של הקורונה על הקולנוע.
הערות שוליים

↑  Wiseman, Andreas (23 באוקטובר 2018). "Johnny Depp To Star As Photojournalist W. Eugene Smith In Thriller 'Minamata', HanWay To Launch Sales — AFM". Deadline. נבדק ב-23 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  First Look At Johnny Depp As Photographer W. Eugene Smith In ‘Minamata’; Bill Nighy Joins Cast
↑  Wiseman, Andreas (14 בינואר 2020). "Berlin Film Festival Adds Johnny Depp, Tilda Swinton, Jia Zhangke, Agnieszka Holland Movies & Hillary Clinton Docuseries". Deadline Hollywood. נבדק ב-11 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roxborough, Scott (8 באוקטובר 2020). "Johnny Depp Film 'Minamata' Sells Wide". The Hollywood Reporter. נבדק ב-8 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming Jr, Mike (30 באוקטובר 2020). "Johnny Depp Drama 'Minimata' Acquired By MGM; February 5 Release Set Through American International Pictures Label For Japan-Set Mercury Poisoning Scandal". Deadline Hollywood. נבדק ב-30 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
עדי גיגי

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1984 (בת 40) נְתַנְיָה, ישראל 
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת הרווארד
 עיסוק:  אשת עסקים ויזמית
 
עדי גיגי (נולדה ב-11 באפריל 1984) היא אשת עסקים ויזמית ישראלית. היא המייסדת של טסלה בישראל וכיהנה כמנכ"לית בין השנים 2019 ל-2023. גיגי היא בוגרת קורס החובלים של חיל הים הישראלי. היא החובלת הראשונה שהוסמכה כקצינת אלקטרוניקה, וכן החובלת הראשונה בחיל הים שקודמה לדרגת סא"ל במילואים.
ביוגרפיה

גיגי נולדה וגדלה בנתניה והיא בוגרת תיכון טשרניחובסקי בעיר. היא נבחרה בתיכון כיו"ר מועצת התלמידים ולמדה במגמה טכנולוגית הכוללת פיזיקה ומחשבים.
בשנת 2002 החלה את שירותה הצבאי בקורס תכנות של ממר"ם, בית הספר למקצועות המחשב של צה״ל (האקדמיה למחשוב ולהגנה בסייבר). לאחר מכן התנדבה לקורס החובלים של צה״ל, ובגיל 21 סיימה קורס חובלים והייתה החובלת הראשונה שהוסמכה כקצינת אלקטרוניקה בחיל הים הישראלי. השירות הימי שלה נמשך 6 שנים, שם התמחתה בביטחון אנרגטי, והוא כלל תפקידים של קצינת אלקטרוניקה בסטי״ל ומנהלת מוצר, בנוסף פיקדה על צוות של 20 חיילים והשתחררה בדרגת רב-סרן.
לאחר שירותה הצבאי, בשנת 2010, היא הצטרפה לאגף לתכנון מדיניות במשרד ראש הממשלה ושימשה שם כמנתחת מדיניות. בתקופתה במשרד ראש הממשלה הייתה חלק מצוות שהיה אחראי על הובלת המשא ומתן לכניסת ישראל למדינות ה-OECD. בעקבות גילוי שדה הגז תמר מול חופי ישראל, הפכה גיגי לחברה בצוות המייסד של אסדת תמר מתוך מטרה לסייע למעבר של משק החשמל הישראלי מפחם לגז טבעי, והשגת עצמאות אנרגטית של ישראל לראשונה מאז הקמתה.
גיגי סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת בר-אילן, והתמחתה במשרד עורכי דין מיתר. בעקבות זכייתה במלגת אייזנהאור היא עברה לארצות הברית והחלה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד, בבית הספר לעסקים. בזמן לימודיה היא הקימה חברת סטארטאפ שפיתחה מוצר לשמירת מידע במערכות מבוססות בינה מלאכותית במקרים של השבתה לא צפויה (Predictive Maintenance).
בשנת 2017 הצטרפה גיגי לחברת טסלה, ארצות הברית, עבדה בצוותי ההנדסה של החברה והובילה את פיתוחו של אחד ממוצרי החברה המותקן כיום בכל מודל של טסלה בעולם. ב-2019 מונתה כמיסדת ומנכ"לית טסלה ישראל והחלה לבסס את פעילותה של החברה בישראל במודל שכלל פעילות ישירה ללא יבואן מקומי, לראשונה בשוק הישראלי. בתקופתה כמנכ"לית הקימה טסלה ישראל רשת של עמדות טעינה מהירה והציגה לשוק הישראלי מתקנים לאגירת אנרגיה, וכן סללה את הדרך לשימוש ב״שירות נייד״ לתיקון תקלות בבית הלקוחות לראשונה בישראל. באותה תקופה טסלה מודל 3 הפכה למכונית הנמכרת ביותר בישראל לשוק הפרטי וכן למכונית החשמלית הנפוצה ביותר בישראל. בתקופתה הפכה את ישראל לשוק המהיר ביותר של טסלה בעולם למכור ולמסור 10,000 רכבים חשמליים. בתקופת כהונתה הוצגו שינויים רגולטורים רבים לאימוץ טכנולוגיה מתקדמת ברכבים, כדוגמת ביצוע ריקול באמצעות טכנולוגית Over-The-Air ולא במוסך נייח. היא הייתה האישה הראשונה והיחידה שבנתה והובילה חברת רכב בישראל והחדירה לשוק הישראלי נחשבת לאחת מחדירות השוק המוצלחות ביותר בישראל.
בתחילת 2023 פרשה מניהול טסלה ישראל והחלה ללמוד באוניברסיטת הרווארד.
באוקטובר 2023, עם פרוץ מלחמת ״חרבות ברזל״, נקראה לשירות מילואים בחיל הים. לאחר מספר חודשי שירות בצו 8, קודמה לדרגת סגן אלוף ובכך הייתה לחובלת הראשונה בחיל שמגיעה לדרגה זו במילואים.
פעילות ציבורית

בשנים 2000 עד 2002, טרם גיוסה, הקימה גיגי את מעון היום "שמש", ובשנים 2001 עד 2004 יזמה את פרויקט ״ניצנים נראו בארץ", מאמץ משותף עם הפרויקט לילדים מחוננים של אריקה לנדאו, לאיתור וטיפוח ילדים מחוננים מקרב העדה האתיופית בישראל.
בשנת 2013 הפכה לחברה בפורום הצעירים, שהקים נשיא המדינה, שמעון פרס.
גיגי חברה ב״פורום האקלים הישראלי״ שהוקם על ידי נשיא המדינה, יצחק הרצוג.
היא חברת הוועד המנהל של עמותת מגדלור, עמותה לבוגרי ובוגרות קורס החובלים של חיל הים.
באפריל 2024 מונתה לדירקטורית בשותפות המחקר והפיתוח איי ארנטו, המשקיעה בחברות טכנולוגיה.
הוקרה

2006 - נבחרה כקצינה מצטיינת של "שייטת 3". האות הוענק לה על ידי מפקד השייטת דני מעוז. בכך הפכה לחובלת הראשונה שקיבלה אות הצטיינות על תפקודה המקצועי בשייטת.
2016 - הוענקה לה מלגת אייזנהאור על מנהיגות יוצאת דופן על ידי מזכיר המדינה של ארצות הברית, הגנרל קולין פאוול
2021 - נבחרה כאחת מ-100 האנשים המשפיעים ביותר בישראל על ידי עיתון כלכליסט
2021 - נבחרה כאחת מאנשי השנה של מגזין גלובס
2021 - נבחרה כאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל על ידי גלובס
2022 - הוכרה כאשת השיווק של ינואר על ידי איגוד השיווק הישראלי
2022 - נבחרה כאחת מ-40 הצעירים המבטיחים בישראל על ידי דה מרקר
2023 - קיבלה מלגת מנהיגות ויזמות מאוניברסיטת הרווארד במסגרת תוכנית מעוז להכשרת מנהיגות ציבורית
2024 - קודמה לדרגת סגן אלוף במילואים לאחר שירות בחרבות ברזל, ובכך הפכה לחובלת הראשונה שמקודמת לדרגה זו במילואים
הערות שוליים

↑  "כל מה שרציתם לדעת על טסלה ישראל ולא ידעתם את מי לשאול - אוטו". www.auto.co.il. נבדק ב-2023-09-14.
1 2 3  נינה פוקס, לראשונה בחיל הים: חובלת במילואים עלתה לדרגת סא"ל, באתר ynet, 21 בפברואר 2024
1 2 3  אגם תותחני, פורצות גבולות, באתר חיל הים
1 2  רותי ברמן, בחורה מחשמלת. עדי גיגי מנתניה היא מנכ"לית "טסלה ישראל", באתר בלינקר, ‏2021-02-14
↑   ישראל פישר, טסלה מחשמלת את הבתים: נחנך מתקן האגירה הראשון של החברה עם נופר אנרגיה, באתר TheMarker‏, 9 בנובמבר 2021
↑  דובי בן גדליהו, ‏בגיל 36 בלבד, עדי גיגי רוצה להביא את המהפכה של טסלה לישראל, באתר גלובס, 12 בפברואר 2021
↑  "Tamar partners in talks to amend Israel Electric gas deal". Reuters (באנגלית). 2019-09-24. נבדק ב-2023-09-09.
1 2 3 4  "עדי גיגי". Maoz. נבדק ב-2023-09-09.
↑  "כל מה שרציתם לדעת על טסלה ישראל ולא ידעתם את מי לשאול - אוטו". www.auto.co.il. נבדק ב-2023-09-09.
↑  Constantinoiu, Marina (2020-01-07). "Tesla sales and R&D coming to Israel this month". ISRAEL21c (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-09-09.
↑  "Tesla is working to open R&D office in Israel, report says | Electrek".
1 2  50 הנשים המשפיעות של ישראל 2021: עדי גיגי, באתר גלובס, 1 במרץ 2021
↑  וינדזברג, מיכל (2022-02-08). "עדי גיגי, מנכ"ל טסלה ישראל, היא אשת השיווק של ינואר 2022". איגוד השיווק הישראלי. נבדק ב-2023-09-09.
↑  קינן כהן‏, מיוחד! ניתוח וואלה!רכב: טסלה היא רבת המכר החדשה של ישראל, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2021
↑  קינן כהן‏, המכונית הלאומית: מי האחת שהישראלים באמת התנפלו עליה ב-2021?, באתר וואלה, 12 בינואר 2022
↑   הכי מהר בעולם: טסלה מסרה בישראל את המכונית ה-10,000, באתר TheMarker‏, 16 בנובמבר 2022
↑  עדי גיגי, האישה הראשונה המנהלת יבואנית רכב בישראל, אוטוניוז, 14 בפברואר 2021
↑  גדליהו, דובי בן (2021-12-19). "עדי גיגי ברשימת אנשי השנה 2021". Globes. נבדק ב-2023-09-09.
↑  "אוטו השנה של ישראל 2022 – טסלה מודל 3! - אוטו". www.auto.co.il. נבדק ב-2023-09-09.
1 2   דניאל שמיל, עדי גיגי | מהפכנית בשוק תחרותי, באתר TheMarker‏, 6 בדצמבר 2022
↑  "Tesla Turns To Israel For Cutting-Edge Tech". CarBuzz (באנגלית אמריקאית). 2020-01-05. נבדק ב-2023-09-09.
↑   דניאל שמיל, אחרי שלוש שנים: מנכ"לית טסלה ישראל עדי גיגי עוזבת את החברה, באתר TheMarker‏, 22 בדצמבר 2022
1 2  סא״ל ע׳ עושה שוב היסטוריה – והפעם במילואים, באתר צה"ל
↑  ועד מנהל, באתר עמותת מגדלור
↑  איי ארגנטו נכסים טכנולוגיים,שותפות מוגבלת, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב
↑  "מאה המשפיעים של כלכליסט 2021". נבדק ב-2023-09-14.
↑  גדליהו, דובי בן (2021-12-19). "עדי גיגי ברשימת אנשי השנה 2021". Globes. נבדק ב-2024-03-14.
↑  מיכל וינדזברג, עדי גיגי, מנכ"ל טסלה ישראל, היא אשת השיווק של ינואר 2022, באתר איגוד השיווק הישראלי, ‏2022-02-08
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011549350405171  VIAF: 13166475147107400211   WorldCat (עם VIAF): 13166475147107400211
לוח השנה הרומי

לוח השנה הרומי היה לוח השנה ששימש את רומא העתיקה עד הרפורמה שנעשתה, בשנת 47 לפני הספירה, על ידי יוליוס קיסר. בלוח זה השנה הייתה בת 355 ימים המחולקים לשנים עשר חודשים. לוח השנה כלל אפשרות לעיבור השנה כדי להתאים את הלוח לעונות השנה. החודש הראשון של השנה הרומית היה מרץ.
מבנה הלוח

כאמור, בלוח הרומי השנה הייתה 355 ימים וחולקה ל-12 חודשים על פי המקובל בשנה המבוססת על חודשי ירח. החודשים: מרץ, מאי, קווינטיליס (יולי) ואוקטובר היו בני 31 ימים, פברואר היה בן 28 ימים ושאר חודשי השנה היו בני 29 ימים. אף על פי שבלוח ירחי מקובל שמחצית מהחודשים הם בני 30 ימים, הרומאים שהאמינו שמספרים זוגיים מביאים מזל רע, ניסו להימנע ככל האפשר מחודשים בעלי מספר זוגי של ימים. פברואר בן 28 הימים חולק לשתי יחידות אי-זוגיות, כאשר החלק הראשון מסתײם ב-23 בפברואר, ואחריו החלק הנוסף בן 5 ימים.
על-מנת שהלוח, שבו אורך השנה קצר בעשרה ימים משנת החמה, יתאים לעונות השנה, נוספה לו שנה מעוברת. בערך פעם בשנתײם, נוסף חודש בשם מרקדינוס בן 22 או 23 יום, אחרי 23 או 24 בפברואר, כאשר ימי פברואר הנותרים הוצבו לאחר מרקדינוס. אורך שנה מעוברת היה 377 או 378 יום. ההחלטה על עיבור שנה נתונה הייתה בידי הכהן הראשי.
מספור ימי החודש

בכל חודש היו שלושה ימים בעלי שם:
הקלנדה (Kalenda), היום הראשון של החודש.
הנונה (Nona), היום החמישי או השביעי של החודש (על פי אורך החודש).
האידוס (Idus), היום ה-13 או ה-15 של החודש (על פי אורך החודש).
הרומים נקטו לרוב לשון רבים: Kalendae, Nonae, Idus. מקור המלים 'קלנדה' ו'אידוס' באטרוסקית.
ימים אלה נתנו את שמם לשאר ימות החודש:
יום שלפני אחד הימים בעלי השם נקרא על שם היום שאחריו. למשל, 31 במרץ הוא "היום הקודם לקלנדת אפריל" ("PRIDIE KAL APR").
שאר הימים נקראו לפי ספירה אל היום בעל השם הבא (כלומר, ספירה לאחור), בספירה הכוללת את אותו יום בעל השם. למשל, 30 במרץ הוא "היום ה-3 לפני הקלנדה של אפריל" ("AD III KAL APR").
"שבוע" בן שמונה ימים

בלוח השנה הרומי לא היה שבוע בן שבעה ימים,
השבוע הרומי היה בן שמונה ימים: יום שוק חל פעם ב-8 ימים,
ונקרא "nundinum" מהמספר 9
(כי הספירה הרומית כוללת את שני הקצוות).
התפתחות הלוח הרומי

על פי האגדה רומולוס, מייסד רומא, נחשב ליוצר לוח השנה הרומי. כאשר בימיו, השנה הרומית הייתה מורכבת מעשרה חודשי ירח, ובהם ארבעה חודשים בעלי 31 יום וששה חודשים בעלי 30 יום. מספר הימים הקלנדריים בשנה היה 304, אולם בפועל אורך שנת עשרה חודשי ירח עומד על כ-295 יום. הסיבה לכך היא, מכיוון שיום מולד הירח נספר פעמיים, הן כיום האחרון בחודש והן כיום הראשון בחודש הבא.
השנה הרומית החלה במולד הירח הראשון שאחרי יום השוויון האביבי, והסתיימה בחורף. השנה לא כללה את חודשי החורף מכיוון שלא התבצעה בהם כל פעילות חקלאית. זכר למספור הקדום של החודשים, המתאים לשנה של עשרה חודשים, ניתן למצוא בשמותיהם של ספטמבר, אוקטובר, נובמבר ודצמבר המכילים את מספרם הסידורי של חודשים אלה בשנה המתחילה במרץ.
ההיסטוריון הרומאי טיטוס ליוויוס מיחס את המעבר ללוח בן שנים עשר חודשים והוספת החודשים ינואר ופברואר למלך נומה בנו של רומולוס.
הלוח היוליאני

יוליוס קיסר מונה בשנת 63 לפנה"ס לפונטיפקס מקסימוס. קיסר, שהיה עסוק בקרבות רבים, לא היה נוכח ברומא בחודש פברואר במרבית השנים לאחר מינויו, כדי להכריז על שנה מעוברת. עד שנת 46 לפנה"ס נוצר הפרש של שלושה חודשים בין הלוח הרומי לעונות השנה.
כדי לפתור את הבעיה, הוסיף קיסר שלושה חודשים לשנת 46 לפנה"ס והנהיג לוח שנה חדש החל משנת 45 לפנה"ס. מכיוון שהלוח היוליאני הוא שמשי אין צורך להתאימו לעונות השנה. אורך השנה היוליאנית הוא 365.25 יום, לחודשים שאורכם היה 29 יום התװספו יום או יומײם, פרט לפברואר לו התװסף יום אחת לארבע שנים. היום שנוסף לחודש פברואר היה חזרה שנייה של 24 בפברואר.
לאחר ההתנקשות בחיי יוליוס קיסר, שונה שמו של חודש קווינטיליס, בו נולד קיסר, ליוליוס (יולי).
הערות שוליים

↑  Roscoe Lamont, The Roman Calendar and its Reformation by Julius Caesar, 1919
↑  מתוך encyclopaedia romana
| לוחות שנה |
| --- | --- | --- |
| מערכות | ירחי • שמשי • ירחי-שמשי |  |
| לוחות בשימוש | עברי • גרגוריאני • מוסלמי • איראני • הינדי • קופטי • אתיופי • סיני • פרסי • בהאי • צפון קוריאני • שומרוני • קראי • הולוקני |  |
| לוחות היסטוריים | בבלי • אטי • ביזנטי • יוליאני • מאיה • מהפכני סובייטי • מהפכני צרפתי • רומי • שוודי • אצטקי • קומראני • ערבי טרום-אסלאמי • מצרי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293778005171  BNE: XX532466  BnF: cb11952377s (data)  GND: 7504515-1  LCCN: sh85018844
עודד בלילטי

| --- | --- |

 לידה:  30 במרץ 1979 (בן 45) ירושלים, ישראל
 לאום:  ישראל ישראל
 תחום יצירה:  צילום
 פרסים והוקרה:  פרס פוליצר לצילום חדשותי (2007) 
 www.odedbalilty.com
 
תמונתו זוכת הפוליצר של עודד בלילטי
עודד בלילטי (נולד ב-30 במרץ 1979) הוא צלם סוכנות הידיעות AP, זוכה פרס פוליצר לצילום חדשותי לשנת 2007.
קורות חיים

בלילטי נולד וגדל בירושלים. שירת כצלם בעיתון "במחנה", ולאחר שחרורו עבד בסוכנות הצילום זום 77 ובעיתון "ידיעות אחרונות". בשנת 2002 החל לעבוד בסוכנות AP.
ב-17 באפריל 2007 זכה בלילטי בפרס פוליצר על תצלום מפינוי מאחז עמונה מה-1 בפברואר 2006, בו נראית נערה, העומדת לבדה מול שוטרים שבאו לפנות את היישוב.
בשנים 2007–2008 התגורר וצילם בבייג'ינג וברחבי סין עבור AP.
כיום מתגורר בתל אביב ועובד בעיקר על סיפורים דוקומנטריים וצילום חדשותי בארץ ובעולם עבור סוכנות הידיעות AP.
ביולי 2020 תיעד בלילטי את המחאות נגד ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בירושלים. בזמן פיזורה של ההפגנה על ידי המשטרה באמצעות מכת"זית, צילם בלילטי את נמרוד גרוס, מפגין אשר הגן על עצמו מסילון המים, בעודו מניף את דגל ישראל. התמונה זכתה לפרסום רב ברשתות החברתיות ובתקשורת, ובהשראתה יצר איתי זלאיט את הפסל גיבור ישראל. בסוף דצמבר אותה שנה זכתה התמונה ביחד עם תמונה נוספת בתואר תמונת השנה, במסגרת התחרות ״עדות מקומית״. הצילום גם זכה בפרס הדמוקרטיה מטעם "שומרים", המרכז לתקשורת ודמוקרטיה.