stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטר סימפסון (כדורגלן אנגלי)
קריירה

סימפסון הצטרף לסגל המקצועי של ארסנל ב-1960, וחתם על חוזה של שחקן מתלמד באוקטובר 1961. הוא חתם על חוזה של מקצוען במאי 1962. בתחילת הקריירה שלו ככדורגלן הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק הליגה נגד צ'לסי ב-14 במרץ 1964, שהסתיים בהפסד 2 - 4 של ארסנל.
בשלוש עונותיו הראשונות בסגל הבוגר הוא השתתף ב-22 משחקים בלבד. אולם, עם מינויו של ברטי מיי לתפקיד המאמן לפני תחילת עונת 1966/1967 הוא קודם להרכב הראשון, ונשאר בו עד סוף העשור. הוא החל את הקריירה כשהוא משחק בכל עמדה במגרש, אך כאשר הפך לשחקן הרכב קבוע הוא עבר לשחק בעמדת הקשר המרכזי, בדרך כלל לצידו של פרנק מקלינטוק.
סימפסון היה שחקן מפתח בתקופת ההצלחה הקצרה של ארסנל בתחילת שנות ה-70. לאחר ההפסדים במשחקי גמר גביע הליגה של 1968 ו-1969 הוא היה שחקן מפתח בסגל שזכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970, שבה השתתף ב-57 משחקים. סימפסון נפגע בסחוס והחמיץ את שלושת החודשים הראשונים של עונת הדאבל 1970/1971, הוא הצליח להחלים מפציעתו ולהשתתף במשחקי גביע ה-FA, כולל הניצחון 2 - 1 על ליברפול במשחק הגמר.
למרות הקריירה הארוכה שלו בצמרת הליגה הוא מעולם לא שיחק במדי הנבחרת, למרות שבעונת 1969/1970 הוא זומן מספר פעמים על ידי סר אלף ראמזי. הוא המשיך לשחק בארסנל בשנים חסרות התואר שלאחר הדאבל, ובכל עונה השתתף ביותר מ-35 משחקים. בעונת 1975/1976 הוא כבר היה בן 30, ושיחק רק תשעה משחקים. בעונה שלאחר מכן הוא שיחק ב-25 משחקים, אך בעונה שלאחריה שוב מיעט לשחק. הוא עזב את ארסנל ב-1978 לאחר ששיחק ב-468 משחקים, בהם הבקיע 15 שערים.
הוא שיחק תקופה קצרה בארצות הברית, ולאחר מכן חזר לאנגליה ושיחק במועדון החובבני הנדון, לפני שפרש.
לקריאה נוספת

Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4
פיליפ טאן

| --- | --- |

 לידה:  1978 (בן 46 בערך) מנילה, הפיליפינים
 מדינה:  הפיליפינים 
 עיסוק:  קומיקסאי, מאייר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סנטו תומאס 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  קומיקס 
 
פיליפ טאן (באנגלית: Philip Tan; נולד ב-1978) הוא סופר וקומיקסאי הידוע בעיקר בזכות עבודתו על ספון, אקס-מן ואיירון מן.
ביוגרפיה

טאן סיים את לימודי התואר הראשון באדריכלות באוניברסיטת סנטו תומאס.
טאן אייר קלפים למשחק הקלפים Magic: The Gathering.
בשנת 2011 טאן היה האמן בהוקמן, שהיה חלק מההשקה המחודשת של חברת DC קומיקס, 52 החדשים.
בשנת 2016 פיליפ טאן עבד על הסדרה החדשה של יחידת המתאבדים יחד עם ג'ים לי.
ביבליוגרפיה

Batman and Robin #4-6 (עם גרנט מוריסון, DC Comics, 2009)
ביבליוגרפיה > עטיפות

(Uncanny X-Men #422-434 (2003–2004
(Spawn #150-162 (2005–2007
Green Lantern (Vol.4) #39C/0913 & #40-42
Outsiders (2010) #26-29
הערות שוליים

↑  Philip Tan: The Spawning Ground(הקישור אינו פעיל), Comics Bulletin, November 21, 2005
↑  Spawn(הקישור אינו פעיל), Spawn Milestones
↑  Philip Tan, DC Database (באנגלית)
↑  Artist Philip Tan on the Changes to the DCnU HawkmanNewsarama, 26 October 2011
↑  http://www.hollywoodreporter.com/heat-vision/suicide-squad-rebirth-creators-new-916202
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810679990705606  BNE: XX1735938  BnF: cb14628363t (data)  GND: 1241485895  ISNI: 0000 0000 8161 8320  LCCN: nb2010026064  NKC: xx0174418  NLK: KAC2018O3651  SUDOC: 08744934X  VIAF: 87514032   WorldCat (עם VIAF): 87514032
פיטר סטרה

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1944 (בן 80) שיקגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  פיטר פול סטרה
 מוקד פעילות:  שיקגו, אילינוי
 תקופת הפעילות:  מ-1966
 עיסוק:  מוזיקאי, זמר, כותב שירים, מורה בבית ספר תיכון
 סוגה:  רוק Adult contemporary רוק קל
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  זמרה גיטרה בס גיטרה
 חברת תקליטים:  Warner Bros. Records  River North Records
 בן או בת זוג:  Diane Nini (1982–העשור של 1990) 
 צאצאים:  Senna Cetera 
 www.petercetera.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר סטרה (אנגלית: Peter Cetera; נולד ב-13 בספטמבר 1944) הוא זמר, מלחין, נגן בס, ומפיק מוזיקלי אמריקאי אשר נודע בעיקר כסולן בהרכב המקורי של להקת הרוק שיקגו בה היה חבר בטרם עזב את הלהקה בשנת 1985 לטובת קריירת סולו מצליחה. כאמן סולו, סטרה הצליח להפיק 6 סינגלים אשר הגיעו למקום הראשון במצעד ה-Top 40 האמריקני, כולל שני סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 – הסינגלים "The Glory of Love" ‏(1986), והסינגל "The Next Time I Fall" ‏(1988).
קורות חייו

פיטר סטרה נולד בדרום שיקגו, אילינוי ב-13 בספטמבר 1944 למשפחה אמריקנית ממוצא פולני והונגרי. הוא היה הבן השני מבין שישה ילדים. סטרה החל להתעניין במוזיקה בגיל 11 כאשר הוריו קנו עבורו אקורדיון במקום הגיטרה שהוא רצה. בגיל 15 סטרה רכש את הגיטרה הראשונה שלו.
סטרה החל לנגן בגיטרה בס, וביחד עם כמה חברים מהתיכון, החבורה החלה לנגן באירועים מקומיים שונים, כאשר סטרה ניגן בגיטרה ושר. בשנים הבאות סטרה ניגן במספר להקות שונות באזור שיקגו. בסוף שנת 1967 סטרה הצטרף ללהקה בשם "The Big Thing", אשר שינתה את שמה זמן קצר לאחר מכן ל-"Chicago". הלהקה פרסמה בהמשך מספר שירים שזכו לפופולריות רבה בהם "You're the Inspiration", "Hard to Say I'm Sorry", "Wishing You Were Here" ו-"If You Leave Me Now". על אף שסטרה פרסם את אלבום הסולו הראשון שלו במהלך 1981, הוא המשיך לפעול בהרכב עד שנת 1985 אשר במהלכה החליט לעזוב את הלהקה על מנת להתמקד בקריירת הסולו, ולעבוד על אלבום הסולו השני שלו.
בשנת 1986 יצא לשווקים אלבום הסולו השני של סטרה שהכיל בין היתר את הלהיטים "The Glory of Love", אשר נכתב ביחד עם דייוויד פוסטר עבור הפסקול של הסרט קראטה קיד 2, ואת הדואט עם איימי גרנט "The Next Time I Fall". שני הסינגלים הללו הגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני.
בשנת 1988 יצא לשווקים אלבום הסולו השלישי של סטרה, "One More Story", שהופק בשיתוף עם המפיק המוזיקלי פטריק לאונרד. האלבום הכיל בין היתר את השיר "Save Me" שהיה בהמשך לשיר הפתיחה המקורי של תוכנית הטלוויזיה המצליחה "משמר המפרץ". לאונרד היה שותף בכתיבת 8 מתוך 10 השירים שבאלבום. האלבום כלל גם את הדואט עם מדונה, בשיר "Sheherazade".
בשנת 1989 סטרה הקליט את הדואט "After All" בשיתוף עם הזמרת שר, אשר נכלל בפסקול הסרט "Chances Are" והגיע למקום השישי במצעד הבילבורד האמריקני.
בשנת 1992 יצא לשווקים אלבום הסולו הרביעי של סטרה, "World Falling Down". האלבום הכיל מספר סינגלים שזכו להצלחה רבה, בהם הסינגלים "Restless Heart", ‏"Even a Fool Can See", והדואט עם צ'אקה קאן, "Feels Like Heaven".
בשנת 1995 יצא לשווקים אלבום הסולו החמישי של סטרה, "One Clear Voice". האלבום הכיל מספר סינגלים שזכו להצלחה רבה, בהם הדואט "(I Wanna Take) Forever Tonight" אותו ביצע סטרה עם השחקנית קריסטל ברנרד (אנ').
בשנת 2001 יצא לשווקים אלבום הסולו השישי של סטרה "Another Perfect World" אשר הכיל בין היתר גרסה מחודשת לשיר של הביטלס "It's Only Love".
בשנת 2004 הוציא סטרה לשווקים אלבום שירי חג המולד בשם "You Just Gotta Love Christmas" אשר הכיל דואט עם בתו הבכורה קלייר.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 אלבומי אולפן 1981 – Peter Cetera  1986 – Solitude/Solitaire  1988 – One More Story  1992 – World Falling Down  1995 – One Clear Voice  2001 – Another Perfect World  2004 – You Just Gotta Love Christmas:  סינגלים נבחרים 1982 – Livin’ In The Limelight  1986 – Glory Of Love (הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני)  1986 – The Next Time I Fall (דואט עם איימי גרנט, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני)  1987 – Big Mistake  1988 – One Good Woman  1988 – Best Of Times  1989 – After All (דואט עם שר)  1992 – Restless Heart  1993 – Even A Fool Can See  1993 – Feels Like Heaven  1994 – (I Wanna Take) Forever  1997 – You're The Inspiration
פיליפ ורדלו

| --- | --- |

 לידה:  1485 או 1480
 פטירה:  1532 או 1530 פירנצה, דוכסות פירנצה 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 זרם:  מוזיקת רנסאנס 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, מוזיקה ליטורגית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 
פיליפ ורדלו (בצרפתית: Philippe Verdelot;‏ 1485 או 1480 – 1532 או 1530?) היה מלחין צרפתי בתקופת הרנסאנס, שרוב חייו עברו עליו באיטליה. מקובל לראות בו את אבי המדריגל האיטלקי והיה בין מלחיניו המוקדמים והפורים ביותר; נוסף לכך, התבלט בעולם המוזיקה של פירנצה אחרי שבני מדיצ'י כבשו אותה מחדש מחסידי ג'ירולמו סבונרולה.
ביוגרפיה

ורדלו נולד בלה לוז', סן-א-מארן שבצרפת. אין פרטים על ראשית חייו. נראה שהגיע לאיטליה בגיל צעיר ובעשור או שניים הראשונים של המאה ה-16 חי בכמה ערים בצפון איטליה, ביניהן, סביר להניח, ונציה. ג'ורג'ו ואזארי תיאר ציור משנת 1511 שבו מופיעים, כנראה, ורדלוט וזמר איטלקי בוונציה, אך אין הסכמה בקרב מוזיקולוגים באיזה ציור מדובר.
ידוע שוורדלו היה "מאסטרו די קאפלה" בבית הטבילה סאן ג'ובאני בפירנצה מ-1523 עד 1525, ונראה שעבד גם בקתדרלה של פירנצה משנת 1523 עד 1527. ב-1526 עבד עם ניקולו מקיאוולי על הפקת הקומדיה הצינית המפורסמת של מקיאוולי, "לה מנדראגולה". המחזה נכתב אמנם ב-1518, אך ההצגה בשנת 1526 בפירנצה הוקדשה לאפיפיור מבית מדיצ'י, קלמנס השביעי. הן מקיאוולי, שמדיצ'י גירש מפירנצה, והן ורדלו צידדו שניהם ברפובליקה הפלורנטינית נגד משפחת מדיצ'י, אבל ניסו לרצות את שני הצדדים כחלק מן המשחק הפוליטי העדין. הקטעים האחרים שוורדלו כתב למחזה של מקיאוולי, אם כי נקראו "קנצונות", נחשבים למדריגלים הראשונים.
נוסף לתמיכתו ברפובליקה הפלורנטינית, צידד ורדלו, קרוב לוודאי, בנזיר מתקן הדת, הקנאי המעונה, ג'ירולמו סבונרולה. על כך אפשר ללמוד מכמה מיצירותיו: במוזיקה שכתב ל-In te domine speravi המבוסס על מזמור התהילים, שהיה נושא הדברים האחרונים שאיש זה כתב לפני שהועלה על המוקד; והשימוש בנעימה שנקשרה יותר מכל עם הנזיר, Ecce quam bonum, השיר שאיחד את חסידיו בהתנגשות האחרונה ומופיע בקולות הפנימיים במוטט של ורדלו,Letamini in domino.
ייתכן שוורדלו נהרג במצור על פירנצה (1529 - 1530) או נספה במגפת הדבר, שעשתה שמות אותו זמן בעיר הנצורה, כיון שאין שום ראיה חותכת להיותו בחיים אחרי 1530. ההנחה, שנמצא בפירנצה בזמן המצור נראית סבירה בהסתמך על אחד המוטטים שלו, שחובר בזמן זה בערך, Congregati sunt inimici nostri. ביצירה זו נשזרים יחדיו טקסטים מספר קהלת עם האנטיפון לשלום,Da pacem Domine, המשמש כקנטוס פירמוס.
יש חוקרים המסיקים שוורדלו חי עד סביבות 1540 ומבססים הנחה זו על אי-אילו התייחסויות מעורפלות לאירועים מאותו זמן ביצירותיו, שיצאו לאור במשך שנות ה-30 של המאה ה-16. כמה ספרי מדריגלים שיצאו לאור בוונציה בסוף שנות ה-30 של המאה כוללים את יצירותיו; אחד הספרים האלה מוקדש לו כל-כולו. ייתכן שעבר לוונציה אחרי המצור, כדי להימלט מעונשם של בני מדיצ'י חוגגי הניצחון, שנודעו לשמצה בנקמנותם. ידוע בוודאות שהיה בין המתים בשנת 1552, כשהסופר אורטנזו לאנדי הזכיר אותו כמי שעבר מן העולם.
מוזיקה והשפעה

ורדלו נחשב, לצידו של קוסטאנצו פסטה, לאבי המדריגל, צורה ווקאלית ללא ליווי שהגיחה בסוף שנות ה-20 של המאה ה-16 מתוך תלכיד של כמה זרמים מוזיקליים קודמים (ביניהם ה"פרוטולה", ה"קנצונה", ה"לאודה" וגם השפעה מסוימת מן הסגנון הרציני יותר של המוטט).
סגנונו של ורדלו מאזן בין הומופוניה לבין מרקמים חיקויים וכמעט אינו משתמש בציורי מילים, שהיו ברובם התפתחות מאוחרת (אף כי אפשר לגלות כמה מבשרים להם). רוב המדריגלים שלו כתובים לחמישה או שישה קולות.
המדריגלים של ורדלו נהנו מפופולריות רבה, כפי שאפשר להקיש מתדירות ההדפסות החוזרות ומתפוצתם ברחבי אירופה במשך המאה ה-16. ורדלו חיבר גם מוטטים ומיסות.
מראי מקום וקריאה נוספת

Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4
The Concise Edition of Baker's Biographical Dictionary of Musicians, 8th ed. Revised by Nicolas Slonimsky. New York, Schirmer Books, 1993. ISBN 0-02-872416-X
H. Colin Slim/Stefano La Via: "Philippe Verdelot", Grove Music Online, ed. L. Macy (Accessed July 28, 2006), (subscription access)
Susan McClary, Modal Subjectivities: Self-Fashioning in the Italian Madrigal, p. 38-56. Berkeley, University of California Press. 2004. ISBN 0-520-23493-6
גוסטב ריז, "מוזיקה ברנסאנס", ניו יורק, ו. ו. נורטון ושות', 1954, ISBN 0-393-09530-4
"מילון בייקר המרוכז לביוגרפיות של מוזיקאים", מהדורה 8, מתוקנת בידי ניקולאס סלוניצמסקי, ניו יורק, הוצאת שירמר, 1993. ISBN 0-02-872416-X
י. קולין סלים/סטפאנו לה ויה: "פיליפ ורדלו", מילון גרוב הממוחשב בעריכת ל. מייסי (נגיש מאז 28 ביולי 2006), (גישה למנויים)
סוזן מקלארי, "סובייקטיביות מודאלית: עיצוב עצמי במדריגל האיטלקי" עמ' 38-56. הוצאת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. 2004. ISBN 0-520-23493-6
הערות שוליים

↑  McClary, 38-56.
↑  Macey, 23.
↑  Gangwere, p. 250.
↑  Gangwere, p. 250.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272424405171  PLWABN: 9810685376805606  BIBSYS: 98000882  BNE: XX1758299  BnF: cb13925937k (data)  CiNii: DA07573093  GND: 119503670  ICCU: SBLV163219  ISNI: 0000 0001 2374 9207  LCCN: n81140242  LNB: 000109422  MusicBrainz: c69f16d7-64cc-423e-98d6-33529f6074c1  NKC: jcu2011672451  NTA: 070162492  SELIBR: 200501  SUDOC: 081554885  VcBA: 495/108162  VIAF: 122374708   WorldCat (עם VIAF): 122374708
פיטר סטורי

פיטר אדווין סטורי (אנגלית: Peter Edwin Storey; נולד ב-7 בספטמבר 1945 בפרנהאם, סארי) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
סטורי הצטרף לארסנל כשחקן מתלמד ב-1961, חתם על חוזה מקצוען בשנה שלאחר מכן, ולאורך רוב הקריירה שלו שיחק במועדון. הוא החל את הקריירה שלו בעמדת הבלם הימני, ובשלוש עונותיו הראשונות בארסנל הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים, כאשר הוא מתבלט בסגנון משחקו הקשוח ובשליטה בכדור בשתי הרגליים. משחקו הראשון במדי הסגל הבוגר היה נגד לסטר סיטי ב-30 באוקטובר 1965. הוא הפך מיד לשחקן הרכב קבוע, ושמר על מעמדו במשך עשר השנים הבאות.
סטורי שינה את העמדה שבה שיחק בהמשך הקריירה שלו, ועבר "קדימה" במגרש לעמדת הקשר ההגנתי. הוא היה בהרכב של ארסנל שהפסיד במשחקי גמר גביע הליגה ב-1968 ו-1969, אך מנגד זכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970. הוא המשיך להתבלט בתיקוליו הקשוחים ובסגנון משחקו הקשוח, והוא היה חלק חשוב בסגל של ארסנל שהצליח לזכות בדאבל בעונה שלאחר מכן. אחת מנקודות השיא בקריירה שלו בתקופה זו היה הצמד שהבקיע נגד סטוק סיטי בחצי גמר גביע ה-FA, שכפה משחק חוזר שהסתיים בניצחון ארסנל. המועדון העפיל לגמר, שם גבר על ליברפול.
משחקו הראשון של סטורי בנבחרת אנגליה היה ב-1971 נגד נבחרת יוון, כאשר הוא חוזר לעמדת הבלם הימני. בסך הכל הוא השתתף ב-19 משחקים במדי הנבחרת בתחילת שנות ה-70, ושימש בהם כמחליפו של הקשר נובי סטיילס שפרש. הקריירה הבינלאומית של סטורי הייתה הארוכה ביותר בהשוואה לשחקני ארסנל האחרים בעונת הדאבל, אך כיוון שהנבחרת האנגלית לא שיחקה היטב באותה תקופה סטורי לא השתתף בטורניר משמעותי כלשהו.
לאחר שבעונת 1976/1977 הוא איבד את מקומו בהרכב לאחר הגעתו של המאמן החדש טרי ניל, הוא עבר לפולהאם תמורת 10,000£. הוא שיחק במדי ארסנל ב-501 משחקים, והוא השחקן השמיני בדירוג מספר המשחקים של שחקני ארסנל. הוא שיחק בפולהאם במשך עונה אחת, ופרש מכדורגל ב-1978.
לאחר פרישתו מכדורגל הוא הקים דוכן שוק ולאחר מכן ניהל פאב. אולם, הוא היה בתודעה הציבורית בעיקר בשל היתקלויותיו עם החוק. ב-1979 הוא ספג קנס על כך שניהל בית בושת, ומאוחר יותר הוא ריצה עונש מאסר בגין מספר עבירות; העבירות הללו כללו חברות ברשת לזיוף מטבעות, גנבת רכב, וייבוא לא חוקי של סרטי פורנוגרפיה.
לקריאה נוספת

Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4
הערות שוליים

↑  בשנת 2007 הוא דורג במקום ה-26 מתוך 50 של רשימת "50 האנשים הקשוחים ביותר" של הטיימס (כתבה ב"הטיימס")
↑  כתבה באובזרבר, כתבה בסטאנטה ספורטס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2011018049  VIAF: 172433128   WorldCat (עם VIAF): 172433128
פיטר מאנדי

| --- | --- |
 לידה:  1596 פנרין (אנ'), קורנוול, ממלכת אנגליה ממלכת אנגליה
 פטירה:  1667 (בגיל 71 בערך) פאלמות' (אנ') קורנוול, ממלכת אנגליה ממלכת אנגליה
 מדינה:  ממלכת אנגליה
 מקצוע:  סוחר, נוסע, אתנוגרף, צייר
 
איור של פיטר מאנדי מ-1618, ובו יהודי בן קהילת קונסטנטינופול
פיטר מאנדי (באנגלית: Peter Mundy;‏ 1596, פנרין, קורנוול, ממלכת אנגליה - 1667, פאלמות', ממלכת אנגליה) היה סוחר, אתנוגרף, וצייר אשר נודע במסעותיו בשטחי האימפריה העות'מאנית, רוסיה הצארית, האימפריה המוגולית, וסין בתקופת שושלת מינג המאוחרת. מאנדי תיעד ואייר את מסעותיו הרבים ובין השאר גם את יהודי האימפריה העות'מאנית, אורחות חייהם ולבושם.
ביוגרפיה

מאנדי נולד בפנרין שבממלכת אנגליה וב-1609 נלווה לאביו ריצ'רד שהיה סוחר דגים במסע עסקים לרואן. בהמשך למד צרפתית וב-1611 עבד כנער סיפון בספינת סוחר ובהמשך התגורר לתקופה מסוימת בעיר סביליה. ב-1617 תועד כספן מן המניין בספינת סוחר מלכותית ושנה מאוחר יותר הגיע לקונסטנטינופול ועסק במסחר. בהמשך שב לאנגליה ובראשית מאי 1620 יצא שוב לרגל עסקיו לשטחים העות'מאניים. הוא הגיע לבלגרד, ביקר בשכ' יאלייה של יהודי בלגרד וציין ביומן מסעו, כי בעיר יש בין 60 ל-70 בתים של יהודים. מאנדי אייר ותיעד גם את הקהילות היהודיות בערים אליהן הגיע, והיו אלו מן האיורים המוקדמים שנותרו מאותן קהילות. מבלגרד המשיך לסרייבו וממנה לספליט. בהמשך הגיע לוונציה ולטורינו, משם נסע לפריז ובספטמבר 1620 שב לאנגליה.
ב-1628 עבד עבור חברת הודו המזרחית הבריטית ויצא בשליחותה לסוראט אשר בשטחי האימפריה המוגולית (בשטחי הודו המודרנית) וממנה המשיך לאגרה והגיע עד לגבול בנגל. ב-1634 שב לאנגליה. ב-1636 הפליג מהדאונס בראש שתי ספינות סוחר לכיוון סין. מאוחר יותר הגיע לרוסיה הצארית ונותר בממלכה עד 1648. כתבי היד והאיורים הרבים ממסעותיו מצויים בבספרייה הבודליינית. ב-1663 פרש מחיי המסעות והתגורר בפאלמות' אשר בקורנוול. ב-1667 פסק התיעוד לגביו ומניחים שנפטר בשנה זו או בסמוך אליה.
הערות שוליים

↑  פיטר מאנדי, באתר אוניברסיטת שיקגו (באנגלית).
↑  הקהילה היהודית בבלגרד, יהודים בבלגרד, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 57-55.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007329724805171  PLWABN: 9810696920205606  BIBSYS: 90635984  BnF: cb13484308g (data)  CANTIC: a12344254  ICCU: SBLV131691  ISNI: 0000 0004 4774 2992  LCCN: n85382451  NTA: 071317066  SELIBR: 381357  SUDOC: 131263781  VIAF: 61697576   WorldCat (עם VIAF): 61697576
פיונה ברוס

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1964 (בת 60) סינגפור 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  קולג' הרטפורד  Haberdashers' Hatcham College 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 מעסיק:  BBC 
 
פיונה אליזבת ברוס (נולדה ב-25 באפריל 1964) היא מגישה בריטית, עיתונאית וקריינית טלוויזיה.
חייה הפרטיים

פיונה נולדה בסינגפור, היא בת למשפחה בריטית אשר התגוררה באופן זמני ברפובליקת סינגפור, אביה הוא עובד סקוטי שעלה מתפקיד של נער שליחויות לתפקיד מנכ"ל החטיבה של "יוניליוור", אמה רוזמרי היא בת מאומצת.
היא התחנכה בבית הספר היסודי גייטון הייזוול, ובקולג' ניו קרוס לונדון, בתקופה זו היא דגמנה במגזין הנערות המתבגרות "ג'קי".
פיונה למדה צרפתית ואיטלקית בהרטפורד קולג', אוקספורד, ובתקופה זו היא אימצה לעצמה את מראה הפאנק לזמן קצר.
קריירה

לאחר שסיימה את לימודי האוניברסיטה, הצטרפה פיונה לחברת ייעוץ וניהול במשך שנה, אך מצאה את העבודה כחוויה משעממת להחריד, על פי עדותה. לאחר מכן, עבדה במשרד פרסום במשך כמה שנים, לפני שפגשה את העורך דאז טים גרדאן, ולפי דבריה היא פנתה אליו רבות עד שנתן לה עבודה כחוקרת ב-BBC בשנת 1989.
מאז הצטרפותה ל-BBC בשנת 1989, היא עברה להציג את תוכניות הדגל הרבות עבור התאגיד הכולל של חדשות ה-BBC בשש, וחדשות BBC בעשר, "יריד עתיקות בדרך" ועוד תוכניות רבות. משנת 2003 ועד 2007, היא הייתה בעלת סדרה תיעודית משלה, "הסיפור האמיתי".
פעילויות

פיונה היא פעילה פמיניסטית בעלת הצהרות בוטות בתקשורת, לנוכח סקר בשנת 2006 היא תקפה את שנאת הנשים אשר קיימת בלבנון.
פיונה היא סגנית נשיא כבוד של ארגון "סיוע צדקה אל מעבר לים".
משפחתה

פיונה פגשה את נייג'ל שארוקס כשהיה מנהל משרד הפרסום שבו עבדה, הם נישאו ביולי 1994 באיזלינגטון. לבני הזוג יש שני ילדים, הבן סם (יליד ינואר 1998) והבת מיה (ילידת נובמבר 2001).
היא ומשפחתה מתגוררים במחוז הרטפורדשייר שבאנגליה.
פיטר לורימר

פיטר לורימר (באנגלית: Peter Lorimer;‏ 14 בדצמבר 1946 – 20 במרץ 2021) היה כדורגלן סקוטי, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי והיה ידוע בבעיטותיו החזקות. לורימר היה אחד משחקניה הבולטים של קבוצת לידס יונייטד בשנות ה-60 וה-70, והיה מאמן הפועל חיפה בשנות ה-80.
ביוגרפיה

הופעת הבכורה של לורימר בלידס יונייטד הייתה כבר בגיל 15, ארבעה חודשים לאחר שהגיע לקבוצה. אולם הייתה זו הופעה חד פעמית והוא חזר לקבוצת הנוער של המועדון. לורימר הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת בעונת 1966 בה הופיע ב-34 משחקים, הבקיע 19 שערים והפך למלך השערים של לידס באותה עונה. לאחר מכן לבש את החולצה מספר 7 לתקופה של למעלה מעשור. הוא היה שחקן מוכשר ויצירתי שהיה במיטבו עת שיחק באגפים, אף על פי שלא היה קיצוני קלאסי. הוא הרבה לשחק בכיוון מרכז המגרש ולבעוט לשער. בדרך כלל שיחק כמחליף של שני חלוצים (לרוב, אלן קלארק ומיק ג'ונס). כך זכה לכינויים: "הצלף" ו"נעלי הרעם".
בעונת 1968, בה הבקיע 30 שערים, זכתה לידס בגביע הליגה ובגביע ערי הירידים. ללורימר היה חלק נכבד בזכייתה של לידס באליפות אנגליה, לראשונה בתולדותיה, ב-1969. בשנת 1970 ניסה לורימר, יחד עם קבוצתו, לזכות בתואר המשולש של אליפות אנגליה, הגביע האנגלי וגביע אירופה לאלופות. לורימר הבקיע באותה עונה 19 שערים, אך לידס לא זכתה לבסוף באף לא אחד מהתארים.
לידס שבה וזכתה בגביע ערי הירידים ב-1971 ואף זכתה בגביע האנגלי בשנת 1972. לורימר היה שותף לזכיות אלה והבקיע 29 שערים בעונת הזכייה בגביע, לרבות שיא עונתי אישי של 23 שערים בליגה. שחקני לידס חזרו לאצטדיון ומבלי כשנה לאחר מכן, כדי להגן על הגביע מול סנדרלנד, אך כשלו בכך, בין היתר בעקבות החמצה מפורסמת של לורימר.
לורימר שיחק 21 משחקים בשורות נבחרת סקוטלנד בין השנים 1969 ו-1975. הוא אף כבש שער נגד נבחרת זאיר במונדיאל 1974.
לאחר שסיים ב-1979 את הקריירה שלו בלידס יונייטד, עבר לורימר לשחק בקבוצת יורק סיטי, ולאחר מכן עבר לשחק בליגת הNASL בצפון אמריקה.
בגיל 39, בעונת 1985/1986, הגיע לורימר לישראל וחתם בקבוצת הפועל חיפה מהליגה הבכירה. בשל בעיות שהתעוררו עקב גיורו שנעשה בארצות הברית לא זכה לורימר לשחק במדי הפועל חיפה. במהלך העונה הוא מונה למאמן הקבוצה למרות חוסר ניסיונו בתפקיד זה. בסיום העונה נשרה הקבוצה לליגת המשנה ולורימר עזב את ישראל.
לורימר התגורר בלידס והיה בעליו ומנהלו של פאב בעיר. בשנותיו האחרונות נשאר מזוהה עם קבוצת לידס יונייטד ורואיין תכופות באמצעי התקשורת כאשר הקבוצה הגיעה לכותרות החדשות. הוא אף ישב במועצת המנהלים של הקבוצה כנציג אוהדי הקבוצה.
לורימר נפטר ב-20 במרץ 2021 עקב מחלה ממושכת.
הערות שוליים

↑  פיטר לורימר הסקוטי שהיה חלק מלידס יונייטד הגדולה מת בגיל 74, באתר וואלה, 20 במרץ 2021
| נבחרת סקוטלנד – מונדיאל 1974 |
| --- | --- | --- |
|  1 הרבי •  2 ג'רדין •  3 מקגריין •  4 ברמנר •  5 הולטון •  6 בלקלי •  7 ג'ונסטון •  8 דלגליש •  9 ג'ורדן •  10 היי •   11 לורימר •  12 אלן • 13 סטיוארט •  14 באקן • 15 קורמק • 16 דונצ'י • 17 פורד • 18 הטצ'יסון • 19 לאו • 20 מורגן • 21 מקווין • 22 שדלר • מאמן: אורמונד |  1 הרבי •  2 ג'רדין •  3 מקגריין •  4 ברמנר •  5 הולטון •  6 בלקלי •  7 ג'ונסטון •  8 דלגליש •  9 ג'ורדן •  10 היי •   11 לורימר •  12 אלן • 13 סטיוארט •  14 באקן • 15 קורמק • 16 דונצ'י • 17 פורד • 18 הטצ'יסון • 19 לאו • 20 מורגן • 21 מקווין • 22 שדלר • מאמן: אורמונד | סקוטלנד |
פצצת עשן

אדם מחזיק בפצצת עשן דולקת.
שוטר בועט בפצצת עשן במאלמה, שוודיה ב-1985.
פצצת עשן פירוטכנית
פצצת עשן היא סוג של זיקוקין די-נור ופירוטכניקה שנועד לייצר כמות גדולה של עשן בעת הצתתו.
פצצות עשן מכילות תערובת של חומרים מחמצנים (בדרך כלל אשלגן חנקתי), דלק (בדרך כלל סוכר), סודה לשתייה (כדי למנוע מהתחממות יתר) ואבקת פיגמנטי צביעה (במידה שפצצת העשן היא פירוטכנית). שריפת התערובת הזו גורמת להרתחה של הצבע ומאלצת אותו לצאת מהמכשיר, שם הוא מתעבה באטמוספירה ויוצר עשן.
פצצות עשן היו חלק מההיסטוריה היפנית המוקדמת. ניתן לראות בכך בעת שימושם כחומר נפץ במהלך הפלישות המונגוליות ליפן של המאה ה-13, וכן בתכנון פצצות עשן ידניות מברזל וחרס שהוציאו עשן עם גז רעיל.
הערות שוליים

↑  Ninja Exploding Smoke Bomb (Make Ninja Impact Smoke Bombs): Disappear Like a NINJA! by Kageboushi Clan, ASIN: B073TF95R1
↑  Turnbull, Stephen (2004). Ninja AD 1460 - 1650 ([3. Dr.] ed.). Oxford: Osprey. ISBN 978-1-84176-525-9.
פיונה דולמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בינואר 1970 (בת 54) פינדהורן, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיונה דולמן (באנגלית: Fiona Dolman; נולדה ב-30 בינואר 1970) היא שחקנית סקוטית.
ביוגרפיה

דולמן נולדה בכפר פינדהורן במארי שבסקוטלנד. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מיס פמלה אנדרוז בסדרת הדרמה "The Royal" של רשת ITV, ובסדרת הספין אוף "The Royal Today". עוד היא מוכרת מהופעתה בתפקיד ג'קי רוזמרי למברט ברדלי בסדרה "בקצב הלב". עוד השתתפה במיני-סדרה "Ultraviolet" של ערוץ 4.
ב-2009 שיחקה דולמן בסדרה "פרדוקס" של ה-BBC. ב-2010 הופיעה בסדרה "דרך ווטרלו" בתפקיד סמלת משטרה.
באפריל 2011 החלה דולמן להופיע בתפקיד שרה ברנבי, אשתו של פקד בילוש ג'ון ברנבי ומנהלת בית הספר בקוסטון, בסדרה הבלשית הוותיקה "רציחות במידסומר". היא השתתפה בשעשועון הטלוויזיה "Lily Savage's Blankety Blank".
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 2000 התחתנה דולמן עם מרטין קארי. השניים התגרשו ב-2012. באוגוסט 2013 נולדה בתה מדלן שארלוט.
ב-2019 השלימה דולמן בהצלחה את מרתון לונדון, בו רצה לזכרו של אביה. היא גייסה סכום נכבד עבור Hospice UK שהיא שגרירה שלו.