stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עבד א-רחים אל-חאג' מוחמד
ביוגרפיה > לאחר חידוש המרד (1937–1939) > היריבות עם עארף עבּד א-ראזק

במהלך שנת 1938 עוצב מחדש מבנה הפיקוד של המורדים, על בסיס המתכונת של 1936.
על אף היותו המפקד הראשי, שלטונו המעשי של חאג' מוחמד הצטמצם לאזורו, ואף כי חלק מראשי הכנופיות האחרים הכירו בעליונותו, הם לא תמיד נשמעו לו וכמה מהם אף נלחמו בו בפועל. הבולט שבהם היה עארף עבד א-ראזק, שהתחרה בו על הפיקוד העליון.
בסתיו 1938, לאחר ש"הוועדה המרכזית" נכשלה במינוי מפקד ראשי חיצוני למרד, יזמו מפקדי המורדים את הקמת "משרד המרד הערבי בפלסטין", שהורכב ממפקדים אזוריים ובהם חאג' מוחמד, והוסכם שכל אחד מהם יכהן כראש המשרד לפי תור. אלא שהמשרד לא הצליח לפעול כמפקדה צבאית עליונה וחבריו נותרו עצמאיים.
על אף ההסכם להחלפת ראשות המשרד לפי תור, שני מפקדים התחרו על התפקיד: חאג' מוחמד ועבד א-ראזק. לתחרות העזה ביניהם היה רקע משפחתי (שתי המשפחות שהם היו מקורבים אליהן, התחרו זו בזו על המנהיגות בטולכרם), אזורי ופוליטי. חאג' מוחמד התנגד למעשי הרצח הפוליטיים של עבד א-ראזק עבור אמין אל-חוסייני, ל"חיסולם של בוגדים" על ידו ולסחיטת הכספים שביצע ושליחתם לאחיו בביירות. התנגדותו זו הגיעה לשיאה לאחר שעבד א-ראזק ואנשיו רצחו את פריד חמדאללה, בן משפחתו של חאג' מוחמד, בחשד שמסר מידע לשלטונות. קרוביו של הנרצח לחצו על חאג' מוחמד לנקום את דמו ופרצו התנגשויות בין שתי החבורות, אולם חאג' מוחמד שמר על איפוק והסכסוך לא הגיע לידי מלחמת דמים. חאג' מוחמד תמך בהקמת מועצה כללית של המרד, שתורכב ממפקדי החבורות החשובים, משום שרצה שזו תאשר את מעמדו כמפקד הכללי של המרד, אולם עבד א-ראזק התנגד לאישור כזה. ביולי אותה שנה הוא הכיר אמנם במעמדו הנמוך לעומת מעמדו של חאג' מוחמד, אך לאחר מכן טען כי אין צורך במפקד כללי נוסף מלבד המטה בדמשק. התחרות ביניהם הפכה גלויה, כאשר חאג' מוחמד כינה את עצמו "המפקד הכללי של המורדים הערבים בפלסטין" ואילו עבד א-ראזק כינה את עצמו "המפקד הכללי של המורדים בסוריה הדרומית". עבד א-ראזק זכה לתמיכה ממנהיגות המרד בדמשק, שהתבטאה גם בסיוע כספי גדול יותר מזה שקיבל חאג' מוחמד. שני הצדדים ביקשו ממוחמד אל-צאלח לתווך ביניהם וב-13 בספטמבר 1938 הוא ערך פגישה בין ראשי המורדים בדיר ע'סאנה, מצפון-מערב לרמאללה. המפקדים חסרי האמון זה בזה הגיעו לפגישה עם אנשיהם ושומריהם ולא הושג הסכם. לצבא הבריטי נודע על קיומה של הפגישה ומטוסי חיל האוויר הפציצו את המתכנסים. רבים נהרגו ובהם מארגן הפגישה עצמו.
ביוגרפיה > לאחר חידוש המרד (1937–1939) > מאבק עם כנופיות השלום

ביולי 1938 ערך פח'רי נשאשיבי פגישה בירושלים בהשתתפות נכבדי הכפרים בסביבה, בה קרא להם שלא להיכנע למורדים ועודד אותם להקים חבורה מזוינת שתילחם ב"טרוריסטים של המופתי", אמין אל-חוסייני. בסוף ספטמבר אותה שנה, חזר לארץ פח'רי עבד אל-האדי, אולם הפעם בראש חבורה שנלחמה בכנופיות המורדים, וזו הצליחה להסיג את החבורות בפיקודם של חאג' מוחמד ועבד א-ראזק מאזור ג'נין דרומה לאזור שכם–טולכרם. הצלחה זו של עבד אל-האדי הביאה לעריקות מכנופיות המורדים. הייתה זו תחילתן של "כנופיות השלום". פריד ארשייד, שמשפחתו הגדולה מנפת ג'נין נפגעה מידי חאג' מוחמד, ארגן גם הוא "חבורת שלום" שלחמה במורדים בשיטותיהם.
המאבק בין המורדים ל"חבורות השלום" תרם משמעותית להריסת כוחם, אולם שחיקתם של המורדים נבעה גם עקב מחלוקות בין ראשי הכנופיות. כך למשל, באזור טולכרם לא קיבל עבדאללה אסעד מעתיל את מרותו של חאג' מוחמד וניסה להכשילו. מנהיגי המורדים בדמשק עשו מאמץ להכניס סדר בחבורות ובדצמבר 1938 מינתה הוועדה המרכזית מספר משכילים עירוניים שאמורים היו לשמש כמזכירים לצדם של מפקדי החבורות, כדוגמת הפוליטרוקים הסובייטים. לצדו של חאג' מוחמד מונו שני מורים משכם, ואצף כמאל וממדוח אל-סוח'ן. אולם ניסיון הפעלת המזכירים נכשל.
במשך כל המרד קיבלו השלטונות מידע על אנשי הכנופיות, אולם החל בסתיו 1938 הפכה תופעת זו לנפוצה ותוצאתה הייתה הרסנית למרד. הצבא הצליח להנחית מכות קשות על הכנופיות וראשיהן.
בינואר 1939 עבר חאג' מוחמד לדמשק יחד עם המפקדים החשובים האחרים, ובהם עבד א-ראזק ויוסוף אבו דורה. הוועדה המרכזית דרשה מהמפקדים שנמלטו מהצבא הבריטי לחזור לארץ ישראל, ותחת איום בהפסקת שכרם, הם אכן שבו במהלך החודשים הראשונים של 1939. אלא שהמאמצים לחידוש המרד לא הצליחו למנוע את דעיכתו והמפקדים לא הצליחו למנוע את התפוררות החבורות. בפברואר הפצירה הוועדה המרכזית בחאג' מוחמד לשוב למרד בארץ ישראל. הוא התנה זאת בהכרה בו כמפקד הכללי והוועדה קיבלה את התנאי. לדברי יהושע פורת, בתקופה זו הוא היה "המפקד המוכשר ביותר שעמד לרשות המורדים".
ביוגרפיה > לאחר חידוש המרד (1937–1939) > מותו

עבד א-רחים חאג' מוחמד שב לארץ ישראל, אולם כעבור מספר ימים, ב-23 במרץ 1939, הטיל הצבא מצור בכפר סאנור עליו ועל ואנשיו, בעקבות מידע שסיפק פריד ארשייד. בקרב שהתפתח, בו השתתף גם ארשייד עצמו, נהרג חאג' מוחמד על ידי הצבא. הוא נקבר בסאנור, אולם כעבור שבועיים חברים בכנופייתו הוציאו את גופתו והעבירו אותה בסודיות לכפר ד'נאבה, שם נערך לו טקס קבורה. כשנפוצו החדשות על מותו, נערכה ברחבי ארץ ישראל לכבודו שביתה כללית למשך מספר ימים. הידיעות על מותו הופיעו בכותרות של מספר עיתונים בארץ ישראל ובחלקים אחרים של העולם הערבי.
במקום חאג' מוחמד, נתמנה למפקד עליון אחמד מוחמד חסן (אבו בכּר), אולם גם הוא לא הצליח להשתלט על מתחריו ובתקופתו המרד דעך. כעבור זמן קצר הוא עזב את הארץ והוועדה המרכזית לא הצליחה למנות מפקד כללי אחר.
מדי שנה בחודש מרץ, מציינים בכפר ד'נאבה את מותו של חאג' מוחמד, שם נקרא על שמו בית ספר לבנים. במאי 2007 נקרא על שמו רחוב ראשי בשכונה פלסטינית בעיר עמאן, בירת ירדן. בשנת 2009 צוין יום השנה ה-70 למותו על ידי מכון כדורי בטולכרם.
לקריאה נוספת

Mark Andrew LeVine, Struggle and Survival in Palestine/Israel, University of California Press, 2012. Chapter 8: Sonia Nimr, "A Nation in a Hero": Abdul Rahim al-Hajj Mohammad and the Arab Revolt, pp. 141-156
הערות שוליים

↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה: התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1929–1939, עמ' 221, 290.
↑  אולם לפי מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 25, איור 10: נולד בשנת 1898.
1 2  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 293, 308: נהרג על ידי הצבא ב-23 במרץ 1939. בעמ' 305, לעומת זאת, נכתב כי המצור של הצבא הוטל ב-26 במרץ (!) ומשם מצטט גם בני מוריס, קורבנות, עמ' 151.
1 2 3  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 364.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 313. אצל יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 234: נשא בתואר "מפקד עליון של המרד הערבי".
1 2  Nimr, p. 144
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 234.
1 2  Ted Swedenburg, Memories of Revolt: The 1936–1939 Rebellion and the Palestinian National Past, 2003. p. 100
↑  מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 25, איור 10.
1 2 3  Nimr, p. 146
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 217, הערה 149.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 301.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 216–217.
1 2 3 4 5  Nimr, p. 149
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 220–221.
↑  Nimr, p. 146-147
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 226.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 227.
↑  Nimr, p. 147
1 2  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 286.
↑  Nimr, p. 148
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 287.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 288.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 281.
1 2 3 4 5  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 292–293.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 315–316.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 282.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 316–317.
↑  בני מוריס, קורבנות, עמ' 150.
1 2  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 290–291.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 310–311.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 291–292.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 299.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 301–302.
1 2 3  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 304–306.
1 2  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 307–308.
↑  לעומת זאת, לדברי יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 310: "נרצח על ידי מתנגדיו".
↑  Nimr, p. 154
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 312.
↑  Nimr, p. 155
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298448105171  ISNI: 0000 0000 6966 181X  LCCN: n88292941  VIAF: 97030478   WorldCat (עם VIAF): 97030478 
עבּד א-רחים אל-חאג' מוחמד עם בניו, 1937.
עבּד א-רחים חאג' מוחמד מתפלל ולוחמיו מאחוריו, 1936.
עבּד א-רחים חאג' מוחמד (על הסוס השמאלי) בראש קבוצת מורדים מתנדבים.
נאהבים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פיליפ חוזה פארמר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1952
 מספר עמודים:  189
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מודן, הוצאת זמורה ביתן
 תאריך:  1980
 תרגום:  אריאל כהן
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002046910
נאהבים (באנגלית: The Lovers) היא נובלת מדע בדיוני מאת פיליפ חוזה פארמר, שיצאה לאור בשנת 1952. סיפור זה הוא סיפורו הראשון של פארמר שהתפרסם ועליו זכה בפרס הוגו. הספר הוא מסוגת מפגש ראשון המתרחש על כוכב הבית של חוצנים.
עלילה > רקע היסטורי

הרקע ההיסטורי לעלילה הוא מלחמה אפוקליפטית שהתרחשה בעבר בין תושבי כדור הארץ לבין מתיישבים על המאדים. במהלך מלחמה זו הושמדו רוב תושבי כדור הארץ באמצעות נשק ביולוגי, ולאחר מכן רוב תושבי המאדים. על פני כדור הארץ נותרו מספר קטן מאוד של ניצולים, למעט מספר אזורים חריגים שלא נפגעו כלל ומהם התפתחה האנושות מחדש: איי הוואי, איסלנד וישראל. המדינות שלא נפגעו השתלטו על שטחי כדור הארץ ויצרו מערך כוחות חדש, הכולל שני מוקדי כוח ראשיים: ברית הייג'אק והרפובליקות הישראליות.
עלילה > הרקע לעלילה

העלילה מתרחשת בקרב אנשי ברית הייג'אק. מדינת הייג'אק היא מדינה דתית טוטליטרית המפעילה על אזרחיה שיטות של דיכוי ושליטה המוכרות מההיסטוריה של גרמניה הנאצית וברית המועצות, כאשר האידאולוגיה המצדיקה את מערך השלטון היא דת שפותחה על ידי נביא בשם סיגמן, דת שנועדה מלכתחילה להשיג שליטה בתושבי המדינה על ידי הצדקת שלטון טרור והצגת כל מתנגד אפשרי כחוטא. המדינה שולטת לחלוטין בחיי אזרחיה – מחינוכם כילדים והתנייתם לשיטות המדינה, בחירת מקצוע עבורם, בחירת בן/בת זוג וכן הלאה.
עלילת הספר עוסקת בחבר במשלחת לכוכב לכת דמוי ארץ שהתגלה במרחק 40 שנות אור. משימת המשלחת היא מחקר ביולוגי שיאפשר פיתוח נשק להשמדת כל תושבי הכוכב על מנת לאכלסו על ידי אזרחים מברית הייג'אק.

הפלנטה, המכונה כמועוץ, היא פלנטה בה עיקר בעלי החיים התפתחו מחרקים, בהם מספר גזעים תבוניים. יחד עם זאת, התקיימו בעבר הרחוק על הפלנטה יונקים דמויי אדם, ומחקרם מהווה את הכיסוי לפעילות האמיתית של המשלחת.
דמויות > גזעים

בני אדם - במובנו המוכר.
חפשפושים - חייזרים חרקים. זהו גזע תבוני לחלוטין, אך ברמת התפתחות טכנולוגית נמוכה יחסית – רמה המזכירה את סוף המחצית הראשונה של המאה ה-20. החפשפושים עולים על בני אדם ביכולתם לקרוא שפת גוף ואף במידה מסוימת לזהות מצבי רוח וכוונות נסתרות כתוצאה מרגישות רבה לריחות ופרומונים.
לאליתה – חייזרים מפריקי רגל מדומים. זהו מין טפילי לדמויי האדם אשר שרד על הפלנטה על אף שדמויי האדם נכחדו. זהו גזע תבוני בעל אינטליגנציה גבוהה, המורכב מנקבות בלבד. בנות הגזע עשויות בתנאים מסוימים לחיות זמן רב מאוד – מאות ואף אלפי שנים.
בנוסף, מאוכלסת הפלנטה בצורות חיים רבות נוספות, רובן חרקים.
דמויות > דמויות ראשיות

האל יארו – הפרוטגוניסט. יארו הוא תושב ברית הייג'אק שמקצועו מכיל אלמנט של התמחות כללית. כתוצאה מכך הוא נחשף למידע רב ומגוון – הרבה מעל למה שהמשטר מרשה לאזרחים רגילים. עובדה זו ונטייתו הטבעית גורמות לו למתח פנימי רב ואי יכולת להסתדר עם התכתיבים של המדינה. יארו מצורף למשלחת בשל העובדה כי חברי המשלחת לא ישובו לכדור הארץ, תוצאה של המסע במהירות האור, דבר שהופך אותו כטיפוס "גבולי" לאזרח שהמדינה מעדיפה לוותר עליו.
פורנסן – ה"גאפט" של יארו – משגיח תקינות דתי/פוליטי.
פובו – חפשפוש. במקצועו הוא מעין פסיכולוג, ממונה מטעם החפשפושים על תרגום בין השפות.
ז'אנט - לאליתה הסוחפת את האל יארו לרומן אסור.
תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית על ידי המתרגם אריאל כהן, וראה אור בהוצאת זמורה-ביתן-מודן, תל אביב 1979.
גדודנית פרודניה

| גדודנית פרודניה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: תנשמיתיים
סוג:: גדודנית
מין:: גדודנית פרודניה
שם מדעי
 Spodoptera littoralis ‏בואדובל, 1833
שמות נוספים
 Prodena littoralis Boisduval, 1833

זחל של פרודניה
זחלים וגלמים של פרודניה בשלבי התפתחות שונים
גְּדוּדָנִית פְּרוֹדֶנְיָה (שם מדעי: Spodoptera littoralis) היא מין של עש ממשפחת התנשמיתיים. שמה העברי נגזר משמה המדעי הקודם.
מאפיינים

אורך גופה של הפרודניה הוא 14–18 מ"מ ומוטת כנפיה היא 27–38 מ"מ. הבוגרים פעילים בשעות הדמדומים והלילה, ונמשכים לאור.
המין נפוץ באפריקה ובאזור הים התיכון. תפוצה בישראל: כל הארץ, כל השנה.
הפרודניה נחשבת כמזיק חמור לגידולי השדה, לגינות ולמטעים.
מחזור החיים של הפרודניה

הנקבה מטילה כ-1000 ביצים במספר הטלות. כל הטלה מונה בין שלושים לכמה מאות ביצים. הן מוטלות על כל חלקי הצמח. הביצים מוטלות ב"חבילה" המכוסה בשערות בצבע חום צהבהב הנושרות מקצה גופה של הנקבה. משך התפתחות הביצים משתנה: בקיץ 2–3 ימים מההטלה עד לבקיעה, בסתיו ובאביב 3–6 ימים ובחורף 10–18 ימים. הפרודניה היא מין רב פונדקאי - אין לו צמח מועדף, והוא מטיל את ביציו על מגוון גידולי הגינה: מברוקולי, כרוב וחסה, מיני ירקות, עשבי תיבול ועד לדשא.
הזחלים מופיעים במגוון צורות וצבעים: מאפור, חום ועד ירוק אזמרגדי בהיר. הם יכולים להיות חלקים או שעירים, עם דוגמאות פסים ונקודות או בצבע אחיד. תצורות אלו משמשות אותם בהסוואה על גבי הצמח ממנו הם ניזונים. זחלים צעירים יכרסמו את העלה מצידו התחתון עד האפידרמיס ויותירו אחריהם "חלונות שקופים". הזחלים הבוגרים יכרסמו את כל העלה עד עורקיו. הם מותירים אחריהם את הפרשותיהם בצורת כדוריות זעירות ושחורות. לזחל 6 דרגות התפתחות/התנשלות. עד הדרגה השלישית הזחלים רגישים מאוד לחום ויובש, וחיים בקבוצות. לאחר הנשל השלישי הזחלים חיים ביחידות, לרוב בצד העלה התחתון. תקופת הזחל נמשכת בקיץ 12–18 ימים, בסתיו ובאביב 20–30 ימים ובחורף 70–85 ימים.
הזחלים מתגלמים בתוך האדמה או בחלק התחתון של העלים. צבע הגולם חום אדום ואורכו 18–22 מ"מ. תקופת הגולם נמשכת בקיץ 5–10 ימים, בסתיו ובאביב 14–19 ימים ובחורף 21–31 ימים.
מיד לאחר גיחתם מהגולם, הבוגרים מזדווגים. הנקבה מטילה את הביצים מספר שעות עד יומיים לאחר ההזדווגות. חיי הבוגרים קצרים מאוד - בקיץ יומיים עד שבוע.
מין זה מעמיד, באזור החוף, 7-8 דורות בשנה.
הפרודניה פגיעה מאוד בכל דרגות התפתחותה (ביצה, זחל, גולם ובוגר), ושיעור התמותה אצלה גבוה מאוד, בייחוד בעונות הקרות.
הדברה

בגינה ביתית ההדברה מתאפשרת באופן ידני. ניתן לזהות את הזחלים ולאספם אחד אחד.
בשטחים נרחבים יותר, ניתן להשתמש בסוגי הדברה אחרים כגון: תאורת לכידה אולטרא סגולה ללכידת העש הבוגר (בתנאי שמדובר במבנה סגור אחרת המנורה עלולה למשוך אליה מזיקים חדשים) או חומרי הדברה כימיים\ביולוגיים המתאימים לזחלים אלו (למשל Bt).
הערות שוליים

↑  גְּדוּדָנִית פְּרוֹדֶנְיָה במילון בעלי חיים: עשים (תשפ"ב), 2021, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529443905171
אפולו (חללית)

החללית אפולו (באנגלית: Apollo) הייתה החללית שנבנתה במסגרת תוכנית אפולו ויועדה להביא את האדם הראשון אל הירח ולהחזירו אל כדור הארץ. החללית הייתה מורכבת מחמישה חלקים מרכזיים (מלמעלה למטה): מערכת מילוט, תא הפיקוד, תא השירות ורכב הנחיתה על הירח שהוכנס לתוך מתאם החללית הירחית. החללית שוגרה לחלל על גבי משגר סטורן IB בשמונה משימות סביב כדור הארץ ועל גבי משגר סטורן 5 בשלוש משימות סביב כדור הארץ ושמונה משימות אל הירח.
החללית עוצבה לפי שיטת המפגש במסלול סביב הירח: שתי חלליות (רכב הנחיתה על הירח ותאי הפיקוד והשירות) שמעוגנים אחד אל השני ומוכנסים למסלול סביב הירח. חללית אחת נשארת במסלול סביב הירח (תאי הפיקוד והשירות) וחללית אחת נוחתת על הירח (רכב הנחיתה) ולאחר מכן ממריאה ממנו ומתחברת חזרה אל החללית שבמסלול שמחזירה את האסטרונאוטים אל כדור הארץ.
תאי הפיקוד/שירות > תא הפיקוד (CM)

תא הפיקוד של החללית אפולו היה תא הבקרה של החללית, תא המגורים של שלושת האסטרונאוטים ותא החדירה לכדור הארץ. בתוך התא היה לחץ אוויר שאפשר לאסטרונאוטים לשהות בתוכו ללא חליפות חלל. התא הכיל את כיסאות האסטרונאוטים, פאנל בקרה ושליטה, מערכות הנחיה אופטיות ואלקטרוניות, מערכות קשר, מערכות חשמל וכל מערכת אחרת שנדרשה לקיום חיים. לתא הפיקוד היו חמישה חלונות ושתי כניסות. כניסה אחת בראש התא שאיפשרה מעבר בין התא לבין רכב הנחיתה על הירח ש"עגן" בצמוד לו ופתח צידי שממנו נכנסו ויצאו האסטרונאוטים כשהיו בכדור הארץ. לתא היו גם מגיני חום שהתפוררו בחדירה לאטמוספירה ושלושה מצנחים שהאטו את התא בחזרה לכדור הארץ.
תאי הפיקוד/שירות > תא השירות (SM)

תא השירות היה התא שהכיל את מכלי הדלק, מערכות חשמל, מערכות קשר, מערכות חימום וקירור, מימן, חמצן, ומנוע מרכזי. במשימות אפולו 15, אפולו 16 ואפולו 17, תא השירות הכיל גם חבילת מחקר מדעית, מצלמות מיפוי ולוויין קטן לחקר הירח ששוחרר במהלך המשימה.
המנוע והדלק תפסו חלק גדול מאוד של תא השירות. המנוע, שניתן להדלקה וכיבוי חוזרים, הכניס והוציא את החללית ממסלול סביב הירח ושימש גם לתיקוני מסלול בדרך אל הירח ובחזרה ממנו.
תא השירות נשאר מחובר אל תא הפיקוד במשך כל המשימה. הוא הושלך מתא הפיקוד רק לפני החדירה לאטמוספירה, במהלכה הוא נשרף.
רכב הנחיתה על הירח (LM)

רכב הנחיתה על הירח היה חלק החללית שנחת על הירח כשבתוכו שני אסטרונאוטים. בהמשך הוא גם החזיר אותם אל תא הפיקוד והשירות שנשארו במסלול סביב הירח כשבתוכם האסטרונאוט השלישי. רכב הנחיתה היה למעשה "ספינת החלל" הראשונה מפני שהוא הרכב היחיד שתוכנן לנוע אך ורק בחלל החיצון. הוא היה מורכב משני חלקים מרכזיים, חלק הנחיתה על הירח וחלק ההמראה מן הירח. הרכב סיפק מערכות קיום חיים לשני האסטרונאוטים ששהו בו למשך ארבעה עד חמישה ימים. רכב הנחיתה תוכנן ויוצר על ידי חברת גראמן תחת אחריותו של טום קלי.
חלק הנחיתה על הירח כלל את כני הנחיתה, רדאר נחיתה, מנועים רקטיים לנחיתה ודלק עבור מנועים אלו. היו בו גם מספר מדורי אחסון בהם אוחסנו מכשירים שהוצבו על הירח על ידי האסטרונאוטים כחלק ממשימתם. במדורי אחסון אלו אוחסן גם רכב הירח במשימות אפולו 15, 16 ו-17. על חלק הנחיתה הוצבו גם מצלמות וציוד נוסף ששימש את האסטרונאוטים במשימתם.
חלק ההמראה מן הירח כלל את תא הצוות בו שהו האסטרונאוטים במהלך הנחיתה, ההמראה ובזמן השהיה על הירח, פאנל שליטה ובקרה, פתח עליון (שממנו עברו אל ומתא הפיקוד), פתח צידי (ממנו יצאו ונכנסו מן הירח), מערכות הנחיה אופטיות ואלקטרוניות, מערכות קשר, אספקת חמצן לדרך חזרה מן הירח אל תא הפיקוד, מנועים רקטיים להמראה מן הירח ודלק עבור מנועים אלו.
לאחר החיבור מחדש לתא הפיקוד, האסטרונאוטים היו עוברים לתא הפיקוד ומשליכים את רכב הנחיתה על הירח שלא היה בו עוד צורך.
רכב הנחיתה במשימת אפולו 11 כונה בקשר "עיט" על שם הציפור עיטם לבן-ראש
. שם זה הפך להיות מזוהה בציבור הרחב עם רכבי הנחיתה, למרות שלכל רכב נחיתה ניתן שם שונה.
מערכת המילוט (LES)

מטרת מערכת המילוט היא למשוך את תא הפיקוד בו נמצא הצוות ממשגר הסטורן 5 במקרה ויש צורך לבטל את המשימה. הצורך לבטל את המשימה מגיע כאשר יש מקרה חרום של אש בכן השיגור או שהטיל מתפוצץ או סוטה ממסלולו.
המערכת ניתנה להפעלה אוטומטית או ידנית והייתה מתוכננת להדליק מנוע דלק מוצק שהיה מסיט את תא הפיקוד מדרכו של המשגר. לאחר הפעלת המנוע והרחקת תא הפיקוד מהמשגר, המנוע היה כבה ומצנחי תא הפיקוד נפתחים. במקרה ומערכת המילוט הייתה מופעלת על כן השיגור, המערכת הייתה מביאה את תא הפיקוד לגובה מספק לפתיחת המצנחים.
מתאם החללית הירחית (SLA)

מתאם החללית הירחית היה מבנה חרוטי שהוצב בראש טיל הסטורן. בתוכו הוצב רכב הנחיתה הירחי ומעליו הוצבו תאי השרות והפיקוד. המתאם הגן על רכב
הנחיתה הירחי ועל מנוע תא השרות במהלך השיגור. הוא הורכב מ-4 לוחות נפרדים כך שבעת השלכתו הם נפתחו כפרח.
זמן מה לאחר כיבוי מנוע שלב עזיבת כדור־הארץ (השלב השלישי של טיל השיגור), טייס תא הפיקוד השליך את לוחות המתאם כך שרכב הנחיתה היה חשוף, ומחובר אל שלב העזיבה. לאחר מכן,
הרחיק את תאי השרות והפיקוד מרכב הנחיתה, התהפך באמצעות מנועי התמרון של תא השירות והתחבר בזהירות אל רכב הנחיתה, ושלפו החוצה. לאחר מכן, סולק שלב העזיבה בדרך־כלל אל תוך מסלול שמשי.
ראו גם

תוכנית אפולו
רכב הנדידה הירחי
תוכנית החלל האמריקאית
LK (חללית)
הערות שוליים

↑  צעד קטן להיסטוריה, באתר מכון דודיסון
| חלליות מאוישות |
| --- | --- | --- |
| פעיל | ארצות הברית (דרגון 2 • ניו שפרד • ספייס שיפ 2) • סין (שנג'ואו) • רוסיה (סויוז) |  |
| בפיתוח | ארצות הברית (אוריון • סטארליינר • סטארשיפ) • הודו (גאגאניאן) • סין (הדור הבא) • רוסיה (אוריול) |  |
| הוצא משירות | ארצות הברית (מרקורי • X-15 • ג'מיני • אפולו ((תאי הפיקוד/שירות • רכב הנחיתה הירחי)) • מעבורות החלל • ספייס שיפ 1) • ברית המועצות (ווסטוק • ווסחוד) |  |
איור של תא הפיקוד בחדירה לאטמוספירה
תאי הפיקוד/שירות במסלול סביב הירח
רכב הנחיתה על הירח (אפולו 16)
מערכת המילוט בעת מבחן
תרשים של מתאם החללית כשבתוכו רכב הנחיתה על הירח ומעליו תאי הפיקוד והשרות
יוהאן גאורג אביכט

| --- | --- |

דיוקן תחריט מנחושת מאוסף ספריית הסמינר למטיפים לותרנים של ויטנברג
 לידה:  21 במרץ 1672 קניגזה, רוזנות שוורצבורג-זונדרסהאוזן
 פטירה:  5 ביוני 1740 (בגיל 68) ויטנברג, נסיכות הבוחר מסקסוניה 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת ינה, אוניברסיטת לייפציג
 מקצוע:  תאולוג וכומר
 מעסיק:  אוניברסיטת לייפציג, אוניברסיטת ויטנברג 
 השקפה דתית:  לותרניזם
 
יוֹהַאן גֵאוֹרְג אַבִּיכְט (בגרמנית: Johann Georg Abicht;‏ 21 במרץ 1672–5 ביוני 1740) היה תאולוג לותרני גרמני.
אביכט נולד בקניגזה שברוזנות שוורצבורג-זונדרסהאוזן. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטאות ינה ולייפציג, היה למרצה לשפות מזרחיות באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1707 מונה לרקטור של הגימנסיה האקדמית בדנציג ולכומר בכנסיית השילוש הקדוש. בשנת 1729 מונה למפקח כללי, לפרופסור לתאולוגיה ולכומר בכנסיית העיר ויטנברג.
עבודתו המחקרית עסקה בשפות מזרחיות ובארכאולוגיה עברית. כמו כן, עסק בחקר מדרש ספר הישר, חיבר ספר על טעמי המקרא ותרגם ללטינית מכתבי רש"י, יצחק אברבנאל ואברהם אבן עזרא.
ג'ולאון לסקוט

ג'ולאון פטריק לסקוט (באנגלית: Joleon Patrick Lescott; נולד ב-16 באוגוסט 1982) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הבלם.
לסקוט, בוגר מחלקת הנוער של וולברהמפטון וונדררס, עבר לאורך הקריירה במספר קבוצות בפרמייר ליג ובצ'מפיונשיפ, וכן שיחק תקופה קצרה ביוון. את הישגיו הקבוצתיים גרף במדיה של מנצ'סטר סיטי, עמה זכה פעמיים באליפות ופעם אחת בגביע.
לזכותו של לסקוט 26 הופעות ושער בודד במדי נבחרת אנגליה, אותה ייצג בין היתר בטורניר יורו 2012.
קריירת משחק > וולברהמפטון וונדררס

לסקוט החל את הקריירה בקבוצת הנוער של וולברהמפטון וונדררס, ממנה עלה לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגת המשנה. בעונת 2000/2001, כשהיה בן 17 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, וכבר  באותה העונה תפס את מקומו בהרכב הקבוצה, ואף הוכתר לשחקן הצעיר המצטיין של העונה פעמיים ברציפות. בעונת 2002/2003 היה שותף בכיר להעפלתה של וולברהמפטון לפרמייר ליג, לאחר שהחסיר משחק ליגה אחד בלבד לאורך כל העונה, בדרך לניצחון 3-0 בגמר פלייאוף ההעפלה על שפילד יונייטד.
בעקבות ניתוח שעבר, נאלץ לסקוט להחמיץ את כל עונת 2003/2004 בפרמייר ליג, וראה מהצד את וולבס יורדת בחזרה לליגת המשנה. לסקוט עבר תהליך שיקום ושב למגרשים בעונת 2005/2006, רשם 46 הופעות ליגה ונבחר בקבוצת המצטיינים של העונה בצ'מפיונשיפ.
קריירת משחק > אברטון

לקראת עונת 2006/2007 עבר לסקוט לאברטון תמורת סכום כולל של כ-5 מיליון ליש"ט. לסקוט היה לאחד מהבולטים שבשחקני הקבוצה כבר בעונת הבכורה שלו, ואף נבחר על ידי חבריו לקבוצה לשחקן העונה של המועדון. בפתיחת העונה הבאה כבש לסקוט שלושה שערי ליגה בשמונת המחזורים הראשונים. את העונה סיים עם שיא קריירה של שמונה שערי ליגה ועשרה בכל המסגרות, וכן היה חתום על יחס בעיטות-שערים הגבוה ביותר בפרמייר ליג, עם 42.1 אחוזים. כמו כן, נבחר פעם נוספת לשחקן העונה של המועדון, על ידי השחקנים והאוהדים כאחד.
שיתוף הפעולה המוצלח בין ג'וזף יובו לפיל ג'אגלייקה במרכז ההגנה, הביא את דייוויד מויס, מאמן הקבוצה, להציב את לסקוט פעמים רבות כמגן שמאלי, ולסקוט הצליח לבלוט גם בעמדה זו. הוא העפיל עם אברטון לגמר גביע ה-FA לעונת 2008/2009, שם הפסידה הקבוצה 2-1 לצ'לסי.
קריירת משחק > מנצ'סטר סיטי

לקראת עונת 2009/2010, ביקש לסקוט להציבו ברשימת ההעברות, אך נתקל בסירוב מצד הנהלת המועדון. הוא אף ביקש להוציאו מסגל הקבוצה למחזור הפתיחה מול ארסנל, אך שוב נדחה על ידי המאמן מויס, עלה בהרכב, וספג עם קבוצתו תבוסת 6-1. לבסוף השיג לסקוט את השחרור המבוקש וחתם במנצ'סטר סיטי תמורת סכום של כ-22 מיליון ליש"ט.
במשך כעונה וחצי, התקשה לסקוט להציג את היכולת הגבוהה מתקופתו באברטון. בנוסף, נאלץ להתמודד עם סדרת פציעות, כולל פציעה בברך בה נותח מספר שנים קודם לכן. בעקבות כך, הוא אף היה מועמד לצאת בהשאלה בחזרה לוולברהמפטון במהלך חלון ההעברות בינואר 2011. מאמן הקבוצה, רוברטו מאנצ'יני, סירב לשחררו, וחודש לאחר מכן זכה לסקוט להזדמנות לשוב ולתפוס מקום בהרכב הקבוצה, כאשר קולו טורה נכשל בבדיקת סמים, ולסקוט נבחר להחליפו במרכז ההגנה לצידו של וינסנט קומפאני. לסקוט תפס את מקומו של טורה בהצלחה, ושב להפגין יכולת גבוהה, ובין היתר בלט בניצחונה של הסיטי בדרבי של מנצ'סטר, 1-0 במסגרת חצי גמר הגביע. לסקוט אף פתח בהרכב למשחק הגמר מול סטוק סיטי, שהסתיים בניצחון קבוצתו 1-0 ובזכייה ראשונה של לסקוט בקריירה בתואר. הוא כבש פעמיים בנגיחה בשני מחזורי הסיום, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום השלישי.
לסקוט פתח את עונת 2011/2012 עם שער בהפסד 3-2 למנצ'סטר יונייטד במגן הצדקה, שהיה להפסד האחרון של הסיטי על אדמת אנגליה עד לחודש דצמבר, ארבעה חודשים בסך הכול. לסקוט בלט במרכז ההגנה של הסיטי ותרם שני שערים ב-31 הופעות בזכייתה של הקבוצה באליפות אנגליה בתום העונה. עונה לאחר מכן הגיע עם קבוצתו פעם נוספת לגמר הגביע, אך לא שותף בהפסדה של הסיטי 1-0 מול ויגאן אתלטיק.
במהלכה של עונת 2013/2014 איבד לסקוט את מקומו בהרכב, ובמהלך חלון ההעברות אף קיבל הצעות לעזוב את המועדון, ובין היתר הגיעה הקבוצה לסיכום עם וסטהאם יונייטד שתקלוט את השחקן. עם זאת, לסקוט סירב וביקש להמתין עד לתום העונה, בשל רצונו לזכות בתארים נוספים עם המועדון. עד לתום העונה ערך לסקוט עשר הופעות ליגה בלבד, אך זכה עם הקבוצה באליפות שנייה בקריירה, וכן בגביע הפוטבול ליג. בתום העונה שוחרר לסקוט מהסיטי, לאחר שערך במדיה 107 הופעות ליגה וכבש שבעה שערים.
קריירת משחק > וסט ברומיץ' אלביון

לקראת עונת 2014/2015 בפרמייר ליג חתם לסקוט במדי וסט ברומיץ' אלביון בהעברה חופשית. לסקוט היה להחתמה הראשונה של המועדון תחת המאמן אלן אירווין, שהיה עוזר המאמן בתקופתו של לסקוט באברטון. הגעתו של המאמן טוני פוליס בינואר שיפרה את משחק ההגנה של הקבוצה, ולסקוט זכה לשבחים לאחר שקבוצתו הצליחה לשמור שש פעמים על רשת נקייה בעשרה משחקים. עד לתום העונה כבש לסקוט שער אחד ב-34 הופעות, וזמן קצר לאחר פתיחת עונת 2015/2016, עזב את הקבוצה וחתם במדי אסטון וילה.