stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות הכלליות בלבנון (2018)
מפלגות עיקריות > אמל

מנהיג תנועת אמל ויו"ר הפרלמנט, נביה ברי, ערך מסיבת עיתונאים ב-19 בפברואר 2018, כדי להציג את מצע הבחירות ואת 16 המועמדים של התנועה. ברי הדגיש את פרויקט חיפושי הנפט המתמשך, וקרא להקים חברת נפט לאומית וקרן נפט ריבונית וכן אישר מחדש את המחויבות של תנועת אמל לסיסמה של אמל מיום היווסדו: "אנשים, צבא, התנגדות".
גוש אמל-חזבאללה הציב רשימות משותפות של "תקווה ונאמנות" במחוזות הבחירות בקעא 3, דרום 2 ודרום 3. דרכיהן של אמל והזרם הפטריוטי החופשי (FPM) נפרדו ברמה הלאומית, אך הן יצרו בריתות בהר לבנון 3 ובביירות 2. בהר לבנון 3 (בעאבדא) רצה הרשימה המשותפת תחת השם "פיוס לאומי". בביירות 2 נוצרה רשימה משותפת של אמל, חזבאללה, FPM ואל-אחבאש (אנ') תחת השם "אחדות ביירות".
בבקאע 2, אמל תמכה ברשימת "המחר הטוב ביותר".
מפלגות עיקריות > הזרם הפטריוטי החופשי

סיסמת הבחירות של הזרם הפטריוטי החופשי הייתה 'FPM חזקה ללבנון חזקה". המפלגה הקימה מספר קואליציות מקומיות עם מערך רחב של שותפים ברחבי לבנון. בצפון 3 הם הקימו את רשימת "הצפון החזק" בראשות ג'בראן בסיל, יחד עם "תנועת העצמאות" (אנ') ו"זרם העתיד". בהר הלבנון 1 הציגה FPM את רשימת "לבנון חזקה" בראשות שאמל רוכוז (ער'). בהר לבנון 2 (נפת אל-מתן), FPM הציגה את רשימת "מתן החזקה", יחד עם הרשימות SSNP ודשנאק.
לאחר הפילוג בין "זרם העתיד" לכוחות הלבנוניים, נוצרה רשימה משותפת לביירות 1 של FPM ודשנאק בתמיכת "זרם העתיד". בבקאע 1, FPM יחד עם "זרם העתיד", דשנאק ורשימה עצמאית הציגו רשימה משותפת. בצפון 1 ובדרום 2 יצרה FPM בריתות עם אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה. בצפון 2 הציגה FPM רשימה יחד עם כמאל ח'יר.
FPM וקואליציית אמל-חזבאללה נפרדו ברמה הלאומית, אך הציגו רשימות משותפות בביירות 2 ובהר לבנון 3.
בבקאע 3 ניסתה FPM להקים רשימה יחד עם יושב ראש הפרלמנט לשעבר חוסיין אל-חוסייני (אנ'), אך הוא פרש מהליך הבחירות ומועמדי התנועה הצטרפו לרשימה מקומית.
בדרום 3 תמכו "זרם העתיד", "הזרם הפטריוטי החופשי" ו"המפלגה הדמוקרטית הלבנונית" ברשימה משותפת בשם "הדרום שווה את זה".
מפלגות עיקריות > זרם העתיד

זרם העתיד בראשות סעד חרירי הציגה ב-11 במרץ 2018 את מצע הבחירות ו-37 מועמדים, מתוכם 21 חדשים.
סיסמת הבחירות של המפלגה הייתה קמע כחול (אנ'). מנהיג המפלגה, סעד חרירי, הסביר כי "זרם העתיד היא קמע (חרוז כחול) שאתה שם בקלפי, כדי להגן על המדינה. מסיבה זו, הסיסמה שלנו היא ההגנה על לבנון והסמל הוא הקמע. אתה תמשוך את הקמע עם הפעילות שלך, עם האנרגיה שלך, עם התרומות היומיות הקטנות והגדולות שלך למכונת הבחירות, בדיאלוג שלך עם אנשים, בעבודה עבור כל מועמד ברשימות העתיד".
זרם העתיד והכוחות הלבנוניים ניהלו במשך שבועות משא ומתן על יצירת ברית, אך המאמץ נכשל כאשר היחסים בין סעד חרירי וסמיר ג'עג'ע הידרדרו בנושאים הקשורים לביקורו של חרירי בסעודיה.
מפלגות עיקריות > חזבאללה

ב-19 בפברואר 2018 הציג חסן נסראללה את שמותיהם של 13 מועמדי חזבאללה וביניהם חמש פנים חדשות.
ב-22 במרץ 2018, פרסם נסראללה את ראש סדר העדיפויות של הגוש הפרלמנטרי של המפלגה "נאמנות להתנגדות" (Loyalty to the Resistance): השרשת השחיתות. את היחסים עם FPM הוא תיאר כנורמליים, וטען כי מתנגדי גוש אמל-חזבאללה בבקאע 3 הם תומכי 'קבוצות טרור'.
סיסמת הבחירות של המפלגה הייתה 'נבנה ונגן'.
בבחירות אלו חזבאללה זכתה לעלייה ניכרת במספר הקולות.
מפלגות עיקריות > מפלגת הפלנגות

הפלנגות הנוצריות ניסו למתג מחדש את המפלגה ככוח פוליטי רפורמי, הרחק מהמורשת השמרנית הימנית שלה. סיסמת הבחירות של המפלגה הייתה "פעימה לשינוי". במצע הבחירות נכללו 131 נקודות, כולל שורה של רפורמות מבוקשות.
המפלגה איבדה בבחירות שניים ממושבי הפרלמנט שלה וזכתה רק בשלושה מושבים, שניים מהם לראשי המפלגה סאמי ג'ומאייל (בנו של אמין ג'ומאייל) ונדים ג'ומאייל (בנו של הנשיא המנוח בשיר גמאייל).
מפלגות עיקריות > הכוחות הלבנוניים

לכוחות הלבנוניים היו 19 מועמדים ובנוסף הם תמכו ב-20 בעלי ברית ברשימות שונות.
ב-14 במרץ 2018 (יום השנה לייסוד תנועת ה-14 במרץ) חזר סמיר ג'עג'ע על מחויבות המפלגה למטרות תנועת ה-14 במרץ.
סיסמת הבחירות של המפלגה הייתה "זה הפך להיות הכרחי".
מפלגות עיקריות > המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית

בטקס לציון 40 שנה להריגתו של מייסד המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית, כמאל ג'ונבלאט, באל-מוח'תארה ב-19 בפברואר 2017, וואליד ג'ונבלאט נתן באופן סמלי את ה-כאפייה שלו לבנו תיימור, ובכך סימן את חילופי הדורות בהנהגת המפלגה.
הגוש הפרלמנטרי של המפלגה נקרא "גוש הכינוס הדמוקרטי" והוא כלל 9 מועמדים ברחבי המדינה. בבחירות הקודמות, ב-2009, זכה הגוש ב-11 מושבים. לראשונה מאז 1992 וליד ג'ונבלאט לא הוצג כמועמד ובנו ירש את מקומו. בהר לבנון 4 המפלגה הציגה מועמדים רק לשלושה מתוך ארבעת המושבים לדרוזים, כשמירת המסורת של השארת מושב לטלאל ארסלאן.
מפלגות עיקריות > המפלגה הדמוקרטית הערבית

ב-29 באפריל 2018 קרא רפעאת עיד (אנ') יושב ראש המפלגה הערבית הדמוקרטית (אנ') לחסידיו, להצביע למועמדים העלאווים חוסיין סאלום בצפון 1 ואחמד עומרן בצפון 2.
מפלגות עיקריות > כולנו פטריוטים

רשימת "כולנו פטריוטים" היא רשימה חילונית שהושקה בבירות ב-9 באפריל. הברית התכנסה עם מפלגה פוליטית חדשה, סבעה (سبعة), ועוד 10 קבוצות שונות, רובן קשורות לתנועות המחאה של 2015 או לבחירות המוניציפליות ב-2016 ועסקו באלטרנטיבה לשחיתות בפוליטיקה הלבנונית.
מפלגות עיקריות > רמגבאר

מועמדי המפלגה הארמנית הדמוקרטית ליברלית (אנ') רמגאבר (Ramgavar) שיתפו פעולה עם רשימת הכוחות הלבנוניים במחוז ביירות 1 וכן במתן.
מפלגות עיקריות > גוש ריפי

אשרף ריפי (אנ'), שהיה בעל ברית של חרירי, נפרד ממנו ב-2016 ובבחירות המוניציפליות בטריפולי 2016 הוא ניצח את מועמדיו של חרירי וזכה ב-22 מתוך 24 מושבים. בבחירות לפרלמנט, הוא הציג מועמדים משלו והציג את עצמו כ"נץ", שלא מוכן להיכנס למגעים עם חזבאללה.
מפלגת ריפי הציגה רשימות בשלושה מחוזות; ביירות 2, צפון 1 וצפון 2.
מפלגות עיקריות > המפלגה הסוציאלית הלאומית הסורית

המפלגה הסוציאליסטית הלאומית הסורית בלבנון (אנ') (SSNP) הציגה 7 מועמדים, ביניהם: בהר לבנון 2 יחד עם רשימת הזרם הפטריוטי החופשי; בהר לבנון 4 יחד עם רשימתו של טלאל ארסלאן; בבקאע 1 יחד עם רשימה מקומית; ובבקאע 3 ובדרום לבנון 3 נכללו מועמדי ה-SSNP ברשימות אמל-חזבאללה.
מפלגות עיקריות > הפדרציה המהפכנית הארמנית (דשנאק)

ב-22 במרץ 2018 הפדרציה המהפכנית הארמנית (דשנאק) הציגה את מועמדיה בביירות 1 (3 מושבים) והר הלבנון 2 (מושב אחד). בשני המחוזות המפלגה יצרה בריתות עם גורמים פוליטיים אחרים.
מועמדים

עם תום המועד האחרון להגשת המועמדות, (26.3.2018) הודיע משרד הפנים שנרשמו 77 רשימות, שבהן היו 583 מועמדים.
בביירות 2 נרשמו תשע רשימות. מספר הרשימות הגבוה ביותר בין המחוזות.
לבחירות 2018 נרשם מספר שיא של נשים לבנוניות המתמודדות על מושב בפרלמנט, 111 מועמדות. בבחירות 2009 התמודדו 12 נשים בלבד.
הצבעות בתפוצות

לקראת הבחירות נרשמו 82,965 אנשים, מחוץ ללבנון, כדי להשתתף בבחירות. בפועל הצביעו 46,799 (56.4% מהנרשמים).
| ארץ> אסיה ואוסטרליה | נרשמים> אסיה ואוסטרליה | הצביעו> אסיה ואוסטרליה |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | 11,825 | 6,307 |
| כווית | 1,878 | 1,299 |
| עומאן | 296 | 221 |
| קטר | 1,832 | 1,385 |
| ערב הסעודית | 3,186 | 1,814 |
| איחוד האמירויות | 5,166 | 3,412 |
אפריקה
| בנין | 217 | 166 |
| קונגו | 341 | 207 |
| מצרים | 257 | 131 |
| גאבון | 251 | 163 |
| גאנה | 375 | 237 |
| גינאה ביסאו | 439 | 265 |
| חוף השנהב | 2,345 | 1,625 |
| ליבריה | 211 | 146 |
| ניגריה | 1,263 | 874 |
| סנגל | 400 | 269 |
| סיירה לאון | 260 | 126 |
| דרום אפריקה | 312 | 125 |
אירופה
| ארמניה | 311 | 140 |
| בלגיה | 1,053 | 772 |
| דנמרק | 250 | 139 |
| צרפת | 8,730 | 5,034 |
| גרמניה | 8,355 | 4,489 |
| יוון | 256 | 145 |
| הולנד | 228 | 119 |
| איטליה | 729 | 389 |
| רומניה | 270 | 191 |
| ספרד | 376 | 113 |
| שוודיה | 1,910 | 1,130 |
| שווייץ | 889 | 434 |
| בריטניה | 1,824 | 5,223 |
צפון אמריקה
| קנדה | 11,443 | 6,664 |
| גוואדלופ | 247 | 181 |
| מקסיקו | 351 | 122 |
| ארצות הברית | 9,999 | 5,223 |
דרום אמריקה
| ארגנטינה | 392 | 64 |
| ברזיל | 2,112 | 287 |
| קולומביה | 325 | 83 |
| פרגוואי | 924 | 582 |
| ונצואלה | 1,497 | 636 |
| סך הכל | 82,965 | 46,799 |
תוצאות הבחירות

בהצהרה שפורסמה בערב ה-7 במאי, הבטיח שר הפניםנהאד משנוק (אנ') לפרסם את תוצאות הבחירות בתוך 36–48 שעות. בתוך כך הוא הכריז על תוצאות רשמיות "סופיות, אך לא שלמות", ופרסם את שמות חברי הפרלמנט הנבחרים ב-14 מתוך 15 מחוזות בחירות. ב-8 במאי הודיע משנוק את שמות המועמדים שנבחרו במחוז הנותר - עכאר.
לאחר ההכרזה על התוצאות, ג'בראן בסיל הצהיר כי FPM יהווה את הגוש הגדול ביותר בפרלמנט (תפקיד שמילאה בעבר זרם העתיד). באסיל הצהיר כי ה-FPM יצליח לחבר לקואליציה עוד 30 חברי פרלמנט.
תוצאות הבחירות > תוצאות הבחירות בתפוצות, לפי מפלגות

הדו"ח מצא שהמדינות שבהן רשומים הכי הרבה מצביעים, אלה בצפון אמריקה, אוסטרליה, צרפת ואיחוד האמירויות הערביות, תמכו בעיקר ברשימות ובמועמדים של הכוחות הלבנוניים, מרדה והזרם הפטריוטי החופשי. מנגד, אמל וחזבאללה קיבלו את מירב הקולות בגרמניה ובאפריקה. הדו"ח מצא גם תמיכה גדולה בזרם העתיד בסעודיה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עצמאי | הכוחות הלבנונים | הזרם הפטריוטי החופשי | אמל | חזבאללה | זרם העתיד |
| 19% | 19% | 16% | 11% | 9% | 7% |
תגובות לתוצאות הבחירות > בלבנון

ראש הממשלה סעד חרירי הודה כי תנועתו איבדה שליש מהמושבים שלה בפרלמנט ואמר: "מי שניצח בבחירות לפרלמנט הם השותפים שלנו לעקרון היציבות" וכי הוא היה מרוצה מהתוצאה.
מזכ"ל חזבאללה, חסן נסראללה אמר שארגונו ובעלי בריתם השיגו "ניצחון" והישגים אלו מבטיחים את ההגנה מפני התוקפנות של ישראל.
תגובות לתוצאות הבחירות > התגובות בעולם

איראן:
יושב ראש הפרלמנט האיראני (עלי לאריג'אני) בירך על תוצאות הבחירות, ציין שהעם הלבנוני דחה את ניסיונות ההשפעה של ארצות הברית וישראל.
יועץ בכיר למנהיג איראן (עלי אכבר ולאיתי): הגדיר את תוצאות הבחירות כ"ניצחון מוחלט של חזבאללה", שיבח את תפקידו של נסראללה וגם הוא ציין לשלילה את הניסיונות של סעודיה וישראל להתערב בבחירות.
נפתלי בנט (שר החינוך, חבר הקבינט הביטחוני) כתב שההישגים של חזבאללה בבחירות בלבנון מלמדים שלא ניתן לעשות הבחנה מדינת לבנון לבין הקבוצה השיעית הנתמכת על ידי איראן וכך צריכה ישראל לנהוג בכל מלחמה עתידית, "לבנון =חזבאללה".
שגריר איחוד האמירויות והממונה על השגרירות הסעודית בביירות פרסמו הודעה משותפת ובה ברכו את סמיר ג'עג'ע על ניצחונו בבחירות.
לאחר הבחירות

היעדר היציבות הפוליטית נמשך בלבנון. להלן רשימת ראשי הממשלה, מאז הבחירות ב-2018:
סעד חרירי המשיך בתפקיד ראש הממשלה, עד 29 באוקטובר 2019 והתפטר בעקבות הפגנות ארוכות ומשבר פוליטי בלבנון.
בין ינואר לאוגוסט 2020 כיהן חסאן דיאב כראש ממשלה. הוא התפטר בעקבות הפיצוץ בנמל ביירות.
את מקומו תפס מוסטפא אדיב שהרכיב ממשלה שכיהנה 27 ימים בלבד.
סעד חרירי מונה שוב למלא את תפקיד ראש הממשלה, אך לא הצליח להרכיב ממשלה ולאחר שלושה חודשים (אוקטובר 2020 עד ינואר 2021), הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים.
חסאן דיאב התמנה שוב, אך לא הצליח להקים ממשלה והתפטר
נג'יב מיקאתי מכהן כראש ממשלה, מאז 10 בספטמבר 2021.
מרכז בית יעקב למורות

| --- | --- |

 סמינר
 תקופת הפעילות:  תשמ"ג, 1986 – הווה
 מייסדים:  הלל ליברמן
 שכבות לימוד:  ט'-י"ד
 מספר כיתות:  48
 בעלי תפקידים
 מנהל:  מנכ"ל- הרב ישעיהו ליברמן  מנהל- הרב ישראל ליברמן
 מנהלת:  תיכון: גב' יוכבד פרצוביץ. סמינר: גב' מינה זלזניק
 תלמידים
 :  2160
 מיקום
 מיקום:  מלכי ישראל 57, ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′23″N 35°12′48″E﻿ / ﻿31.789722222222°N 35.213388888889°E﻿ / 31.789722222222; 35.213388888889
  (למפת ירושלים מוגדלת) מרכז בית יעקב למורות(למפת ירושלים רגילה) מרכז בית יעקב למורות(למפת הרי ירושלים רגילה) מרכז בית יעקב למורות(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מרכז בית יעקב למורות
 
מרכז בית יעקב למורות בא"י (המכונה גם הסמינר החדש) הוא סמינר בית יעקב ליטאי לבנות חרדיות  השוכן ברחוב מלכי ישראל בירושלים. בסמינר מתחנכות כ-2160 בנות המשתייכות בעיקר לזרם הליטאי או החרדי-ספרדי והוא נחשב למוסד מבוקש.
היסטוריה

הסמינר נוסד בשנת תשמ"ג, 1986 על ידי הרב  הלל ליברמן. בנו הרב ישעיהו ליברמן הוא מנהל הסמינר הנוכחי בצוות המנהלה נמצא גם בנו ישראל ליברמן.
את שמו, "סמינר החדש" קיבל משום שהיה הסמינר הראשון שנפתח לאחר הסמינר הוותיק, סמינר הישן.
הסמינר כולל:
תיכון (כיתות ט-יב).
כיתות חינוך מיוחד.
על יסודי (כיתות יג-יד) הכולל לימודי קודש ולימודי מקצוע. לימודי המקצוע בעלי מספר נרחב של מסלולים כגון: הנדסאות מחשבים, אדריכלות ועיצוב פנים, חינוך מיוחד, גרפיקה, ראית חשבון, ייעוץ מס, ייעוץ, מסלולי הוראה שונים ועוד.
מרכז לימודי השתלמות ולימודי המשך נרחבים עבור עובדות הוראה במרכז ניתנות תעודות אקוויוולנטיות לתואר ראשון.
בסמינר לומדות כ-2000 תלמידות[דרוש מקור].
בינואר 2025 הוגשה תובענה ייצוגית נגד עיריית ירושלים בגין אפליה עדתית, הכוללת תביעה לפיצוי כספי למשפחות של נערות ממוצא ספרדי שלא התקבלו לסמינר.
היסטוריה > התיכון העיוני

כמו רוב התלמידות בבית יעקב, בכיתות י"א וי"ב ניגשות התלמידות ל"מבחני סאלד" המאפשרים המשך לימודים במסלולים להוראה בסמינרים של "בית יעקב" ומשנת 2012 מוכרים על ידי משרד החינוך כבחינת בגרות חלקית, הניתנת להשלמה לתעודת בגרות מלאה.
הערות שוליים

↑  אליעזר היון,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'התביעה שרוצה לחסל את האפליה והגזענות במערכת החינוך החרדית, באתר ynet, 16 בינואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306982905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדריאן רולינס

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1958 (בן 66) סטוק-און-טרנט, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדריאן רולינס (באנגלית: Adrian Rawlins; נולד ב-27 במרץ 1958) הוא שחקן אנגלי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ארתור קיד בסרט האימה "האישה בשחור" (1989) ובתפקיד ג'יימס פוטר בסרטי הארי פוטר.
ביוגרפיה

רולינס נולד בעיר סטוק-און-טרנט שבמחוז סטפורדשייר, בנם של מייביס (שם נעורים ליס) ואדוארד רולינס. הוא למד בבית הספר התיכון "Stanfield Technical High School" בסטוק-און-טרנט ובקולג' "Stoke VI Form College". אחר כך למד אמנות ומשחק בקרו ואלסגר קולג', כיום אוניברסיטת מנצ'סטר מטרופוליטן (אנ').
רולינס הופיע בסרטי קולנוע אחדים בהם "הקפיצה לחיים", והיה לו תפקיד קטן בסדרת סרטי הארי פוטר בדמות ג'יימס פוטר אביו של הארי פוטר. על הבמה שיחק רולינס במחזה "Her Naked Skin" בתיאטרון המלכותי הלאומי בשנת 2008. בסדרת הטלוויזיה "The Ginger Tree" משנת 1989 שיחק לצדה של סמנתה בונד בתפקיד ריצ'רד קולינגסוורת'. עוד כיכב בעיבוד הטלוויזיוני ל"האישה בשחור" ששודר לראשונה בחג המולד 1989.
ב-2015 השתתף רולינס בסדרת הדרמה "עלילות דיקנס" בתפקיד אדוארד ברברי.
הערות שוליים

↑  Adrian Rawlins movietome.com
↑  "City actor putting a new twist on Dickens tales", The Sentinel, 27 December 2015. Accessed 27 January 2016
↑  Adrian Rawlins Biography ((?)-)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812033777405606  BIBSYS: 11075452  BnF: cb17835649b (data)  ISNI: 0000 0000 6403 8359  LCCN: no2001056911  NLA: 36287063  SNAC: w6qv4w7c  SUDOC: 095017712  Trove: 621188  VIAF: 61197608   WorldCat (עם VIAF): 61197608
חנוך דאובה

| --- | --- |

אל"ם (מיל') חנוך דאובה, מפקד גדוד 53 (מ"מ) במלחמת חרבות ברזל
 לידה:  עין צורים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
  סגן מפקד גדוד 74   ראש לשכת סגן הרמטכ"ל   מפקד גדוד 82   מפקד גדוד 532   ראש זירת דרום באמ"ץ   מפקד חטיבת קרייתי   מפקד מרכז ניטור במפקדת אלון   מפקד מגמה במרכז להכשרת פיקוד קרבי   מפקד גדוד 53 (מ"מ)
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 עיטורים
   עיטור העוז
 
חנוך דאובה הוא קצין במיל' בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר שימש בתפקידו האחרון מפקד מגמה במרכז להכשרת פיקוד קרבי, קודם לכן שימש מפקד מרכז ניטור במפקדת אלון ומפקד חטיבת קרייתי. בעל עיטור העוז שהוענק לו על מבצע חילוץ בעיירה בינת ג'בייל, במהלך מלחמת לבנון השנייה.
ביולי 2024 השתחרר משרות קבע.
ביוגרפיה

דאובה הוא בן קיבוץ עין צורים. הוא התגייס לחיל השריון, עבר מסלול בתפקיד טען-קשר בטנק מרכבה סימן 3, ולאחר מכן עבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. בפרוץ מלחמת לבנון השנייה שימש דאובה כמפקד פלוגה א' של גדוד 53, בחטיבה 188, בדרגת סרן.
לאחר המלחמה שימש מפקד פלוגה בקורס קציני שריון, וסגן מפקד גדוד 74 בחטיבה 188. ב-2014 מונה למפקד גדוד 82 בחטיבה 7, ב-2016 מונה למפקד גדוד 532 בחטיבה 460 וב-2018 לראש זירת דרום בחטיבת המבצעים באמ"ץ. ב-1 באוגוסט 2019 מונה למפקד חטיבת קרייתי וכיהן בתפקיד עד ספטמבר 2022. בפברואר 2022 מונה למפקד מרכז ניטור במפקדת אלון ולאחר מכן מונה למפקד מגמה במרכז להכשרת פיקוד קרבי במסגרתו פועל קורס מפקדי פלוגות ומגמות נוספות.
במלחמת חרבות ברזל הצטרף לגדוד 53 והחליף את סא"ל סלמאן חבקה מפקד הגדוד שנהרג בקרב.
ביוגרפיה > קרבות בינת ג'בייל

ב-8 באוגוסט 2006, במהלך מבצע "שינוי כיוון 10" (שהיה למעשה הרחבה של מבצע "שינוי כיוון 9", כהכנה למבצע רחב היקף, מבצע שינוי כיוון 11) יצאה פלוגה א' בפיקודו לכיוון הכפר עיינאתה, פרבר מזרחי של העיר בינת ג'בייל. במהלך חילופי האש הודיע מפקד הגדוד לדאובה על חייל גדס"ר צנחנים פצוע באזור ושאל אם הוא מסוגל לעזור לחלץ אותו. דאובה החליט לצאת לחילוץ הפצוע בטנק בודד, כדי שלא ימשוך אש, ויוכל לחמוק בין טילי הנ"ט של חזבאללה. דאובה היה מודע לסיכון הרב שנטל על עצמו אך יצא בכל זאת, ללא מפות של האזור, כשהוא בקשר עם מפעיל כטב"ם שיכוון אותו לפצוע.
הטנק של דאובה התקדם לכיוון הפצוע דרך טרסות בגובה 3 מטרים, שבילים צרים, פרדסים ותנאי שטח קשים. בשלב מסוים נשברו האנטנות של הטנק, ודאובה הגיע לרחוב הראשי של הכפר כשהקשר מתבצע דרך אנטנת חירום עם המג"ד בלבד. במקביל נעשה ניסיון נוסף לחילוץ הפצוע על ידי כוח מפלחה"ן צנחנים וסיירת צנחנים. בשל טעות בזיהוי ירו הכוחות זה על זה, וכתוצאה מכך נהרג סמ"ר אורן ליפשיץ. אירוע זה עיכב את החבירה בין הטנק לכוח הצנחנים בכ-45 דקות. במהלך הזמן המשיך דאובה לנוע עם הטנק ללא הפסקה, כדי להקשות על פגיעה בו. לאחר שזיהה את כוח הצנחנים נסע לכיוונם וחבר אליהם. רופא הסיירת נכנס אל הטנק עם גופתו של ליפשיץ ועם החייל הפצוע סמ"ר מורן כהן, שהיה מונשם. הטנק נע אל מחוץ לכפר כדי להמתין למסוק שיפנה את הפצוע וההרוג, שהגיע לאחר מספר דקות עם חיילי יחידת 669. המסוק פינה את הפצוע, ההרוג והרופא.
לאחר ביצוע המשימה החלו דאובה וצוותו בנסיעה חזרה לכיוון שאר הגדוד בפאתי בינת ג'בייל. לאחר מספר רגעים ספג הטנק פגיעה של טיל נ"ט בחלקו האחורי. הפגיעה שיתקה את המערכות החיצוניות של הטנק, כולל יכולת צידוד הצריח (היכולת לסובב את צריח הטנק) ויכולת הירי של התותח. דאובה פקד על הנהג לנסוע קדימה במהירות, אך מספר שניות לאחר מכן נפגע הטנק מטיל שני. למרות הפגיעה הנוספת המשיך הטנק לנסוע דרך שבילי העפר בפאתי העיר. דקות לאחר מכן נפגע הטנק מטיל שלישי, שחדר את הצריח ופצע את הטען איתי בניאל בצוואר. דאובה החל ללחוץ על צווארו כדי לעצור את הדימום המסיבי. הטנק נפגע פעם רביעית מטיל נ"ט, שהפעם לא גרם לנזק רב, והצוות הפצוע המשיך בנסיעה מהירה. הטנק העלה עשן סמיך, מתוכו ומחלקיו החיצוניים. דאובה נפגע בעיניו, שהיו נפוחות ומפויחות, וכדי לראות את כיוון הנסיעה היה חייב להרים את עפעפיו בעזרת הידיים.
דאובה החליט לעצור את הטנק, והצוות יצא מפתחיו העליונים (הדלת האחורית ניזוקה קשה ולא פעלה). על ארבעת החיילים נפתחה אש ודאובה שהבין כעת איפה הם נמצאים יצר קשר עם המג"ד ששלח טנק נוסף לחלץ אותם. לאחר מספר דקות בהן היה הצוות תחת אש הגיע הטנק של מפקד פלוגה ג', סרן טל דוד (טלדה), אשר חילץ את הצוות למסוק שפינה אותם לבית חולים רמב"ם והפיקוד על הפלוגה עבר לסגנו עמרי גינזבורג. חייו של איתי שנפצע בצווארו ניצלו, אך החייל אותו יצאו לחלץ, סמ"ר מורן כהן, לא שרד ונפטר בבית החולים.
על פעולת החילוץ והקרבות הקשים באזור בינת ג'בייל הוענק לחנוך דאובה עיטור העוז. העיטור ניתן בספטמבר 2007 על ידי הרמטכ"ל גבי אשכנזי.
דאובה נבחר לשאת נאום בטקס קבלת העיטורים הרשמי של מלחמת לבנון השנייה.
ביוגרפיה > במלחמת חרבות ברזל

בשבעה באוקטובר בשעה ששהה בחופשת פרישה הצטרף דאובה לכוחות גדוד 77 אשר לחמו בצפון רצועת עזה ולחם בהשבת המצב לקדמותו במרחב מחסום ארז ונתיב העשרה. במהלך התמרון ברצועת עזה במסגרת מלחמת חרבות ברזל הצטרף דאובה לגדוד 53 בפיקודו של סא״ל סלמאן חבקה. בליל ה-2 בנובמבר 2023 בקרב קשה במרחב נצרים לחילוץ גדוד 13 ממארב אליו נקלע, נהרג מפקד הגדוד חבקה לצידו של דאובה. דאובה לקח את הפיקוד על הגדוד והמשיך להוביל אותו בקרבות במסגרת צוות הקרב של חטיבת גולני בצפון רצועת עזה. דאובה הוביל את הגדוד בקרבות ובמהלכם אף נפצע בראשו והמשיך בהובלת הגדוד. עם סיום לחימת דאובה עם צוות הקרב החטיבתי גולני, יצא לחופשת הפרישה והשתחרר מצה״ל. בדצמבר 2024 הקים דאובה את פורום לוחמות ולוחמי חרבות ברזל והוא פעיל בקריאה לשוויון בנשיאה בנטל ולחיזוק ביטחונה של מדינת ישראל.
משפחתו

גם שלושת אחיו של חנוך משמשים כקצינים בצה"ל:
אל"ם אורי דאובה, שהיה מ"פ בחטיבת הצנחנים, ישב במהלך כל פעולת החילוץ של אחיו בחמ"ל, וצפה דרך צילומי הכטב"מים בכל השתלשלות האירועים. הוא הגיע בהמשך לבית החולים וראה את אחיו פצוע אך הולך בכוחות עצמו, בהמשך אורי שימש כמפקד חטיבה 226 ועוצבת ברעם.
אל"ם ניב דאובה, שירת באותה חטיבה כמפקד טנק, בהמשך שימש מפקד פלוגת קורס קציני שריון, סגן מפקד גדוד 71, מפקד גדוד 198 בחטיבה 460, מפקד גדוד 532 ומפקד גדוד 52 בחטיבה 401 ומפקד חטיבת קרייתי בדומה לאחיו.
רב-סרן עידן דאובה, שימש מפקד פלוגת גולן בחטיבה 188, קצין אג"ם בגדוד 53, קצין הדרכה של חטיבה 188.
ארבעת האחים נלחמו במבצע צוק איתן בחזית הלחימה.
גם אביו של חנוך, אלי דאובה היה קצין בשריון. סבו של חנוך, דוד דאובה היה מפקד קיבוץ עין צורים במלחמת העצמאות, ונפל בשבי הירדני. גם סבתו טובה דאובה נלחמה בקרבות גוש עציון ונפלה בשבי הירדני עם שאר לוחמי גוש עציון בתש"ח.
הערות שוליים

↑  מתוך עיתון במחנה, 21 בדצמבר 2007, 'צומת גיבור': "קיוויתי שחזבאללה כל-כך לא יאמינו שמישהו נכנס לשם עם טנק אחד, שאני אצליח לברוח להם לפני שיספיקו לכוון עלי...לסמל איתי בניאל, הטען שלי ומפקד טנק בהכשרתו, אמרתי כל הזמן להסתכל החוצה וללמוד את הציר, כי יש סבירות שאני לא אחזור מהמשימה הזאת..."
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"' ליאור בן-עמי | צילומים: גיל נחושתן,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'העמיס את כל הטראומות על הטנדר, באתר "ידיעות אחרונות", 9 בדצמבר 2021
↑  דבריו של בננו סרן חנוך דאובה בטקס הענקת העיטורים על ידי הרמטכ"ל, באתר הגבורה
↑  עדות מבפנים: הקצין הבכיר שלחם בעזה ומותח ביקורת על צה"ל, באתר חדשות 13, 25 באוקטובר 2024
העיירה בינת ג'בייל
אמברגו נשק על ישראל במלחמת חרבות ברזל

מאז 7 באוקטובר 2023 ומלחמת חרבות ברזל מספר מדינות כמו איטליה, ספרד, קנדה, הולנד, הממלכה המאוחדת ובלגיה וכן חברות פרטיות הפסיקו או צמצמו את מכירת הנשק שלהן לישראל, בתגובה לביקורת שלהן על התנהלות מדינת ישראל במהלך הלחימה ברצועת עזה. עם זאת, יצואניות הנשק הגדולות ביותר לישראל (כ-95%, לפי הערכות), ארצות הברית וגרמניה, ממשיכות לספק נשק לישראל דה יורה, אך משתמשות בעמדתן להשפיע על פעולותיה של ישראל ברצועה.
אמברגו הנשק במדינות רבות נעשה כתוצאה מבקשותיהם של קבוצות פוליטיות, מפגינים ופולטיקאים מערביים, שמוחים על אובדן החיים האזרחי הגדול, לטענתם, בצד הפלסטיני במהלך המלחמה.
רקע > פתיחת המלחמה

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 329 חיילים, 58 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
למחרת החליט הקבינט המדיני-ביטחוני על "נקיטת פעולות צבאיות משמעותיות" והחלה ההיערכות למלחמת חרבות ברזל. במהלך המלחמה כבש צה"ל חלקים נרחבים מרצועת עזה.
רקע > שימוש ישראלי בנשק מיובא

ישראל היא יצואנית גדולה של נשק, אבל צבא ההגנה לישראל מסתמך במידה רבה על כלי טיס, פצצות מונחות וטילים מיובאים כדי לחמש את חיל האוויר שלה. ארצות הברית וגרמניה הן ספקיות הנשק הגדולות ביותר לישראל, שמספקות יחד כ-95% מהנשק המיובא; במהלך המלחמה הן לא עצרו את משלוחי הנשק באופן מוצהר, אך הן עיכבו משלוחים שונים, לעיתים בשל דרישות שונות מישראל, כמו הגברת הסיוע ההומניטרי, או שימוש זהיר יותר בנשק שלהן.
הלחץ המדיני על ישראל, שמתבטא – בין היתר – באמברגו נשק, הוא כתוצאה מביקורת עולמית חריפה נגד מדיניותה של ישראל במהלך הלחימה ברצועת עזה. מדינות רבות, גופים בינלאומיים, עמותות ועוד האשימו את ישראל במשבר ההומניטרי ברצועת עזה ואף ברצח עם, מה שהוביל לתלונת דרום אפריקה נגד ישראל בגין רצח עם, בה הורה בית הדין הבין-לאומי, בסעד זמני, להגביר את הסיוע ההומניטרי ולעשות כל שנדרש כדי להימנע מהפרת אמנת רצח העם.
הלחץ הבין-לאומי על ישראל גבר בעקבות הריגת 7 עובדי המטבח המרכזי העולמי, כתוצאה מזיהוי שגוי.
אמברגו נשק מצד מדינות שונות > אוסטרליה

אוסטרליה אמרה שהיא לא סיפקה נשק לישראל מאז תחילת המלחמה. באוקטובר 2024, אוסטליה אמרה שהיא תבחן את כל 66 רישיונות הנשק שהיא אישרה לפני המלחמה.
אמברגו נשק מצד מדינות שונות > איטליה

בינואר 2024, שר החוץ של איטליה אמר כי המדינה לא סיפקה נשק לישראל מאז תחילת המלחמה.
אמברגו נשק מצד מדינות שונות > ארצות הברית

במהלך המלחמה היקף אספקת הנשק האמריקאי לישראל קטן, ובמאי–יולי 2024, על רקע תחילת קרב רפיח, השהה ממשל ביידן משלוחי נשק, אך לאחר מכן שחרר אותם. הדבר גרר ביקורת פומבית של ראש הממשלה, בנימין נתניהו, על המדיניות.
באוקטובר 2024, כחודש לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית ובשל הביקורת הפנימית האמריקאית על ממשל ביידן, דווח כי הוא איים באמברגו נשק דה פקטו על ישראל אם המשבר ההומניטרי ברצועה לא יפתר.
אמברגו נשק מצד מדינות שונות > בלגיה

בפברואר 2024 ובעקבות פסיקת בית הדין הבין-לאומי, הרשויות המקומיות בוולוניה, בלגיה דיווחו על השהיית רישיונות לייצוא נשק לישראל.