stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טדאוש בורובסקי
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בורובסקי נולד בז'יטומיר, שהייתה אז עיר בברית המועצות, עם מיעוט פולני גדול. אביו של בורובסקי, שחנות הספרים שלו הולאמה, הוגלה ב-1926 לחבל קרליה. אמו נעצרה באותה שנה והוגלתה לנהר הסיבירי יניסיי. בעקבות פעילות של הצלב האדום בורובסקי עבר בגיל עשר עם אחיו לפולין. אביו שוחרר במסגרת חילופי שבויים בין פולין וברית המועצות, ואמו שוחררה ב-1934. המשפחה התיישבה בוורשה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1940, הוא סיים בהצלחה את לימודיו בגימנסיה מחתרתית שפעלה בוורשה תחת הכיבוש הגרמני. מיד לאחר מכן החל את לימודיו בחשאי בפילולוגיה פולנית באוניברסיטת ורשה, שפעלה במחתרת. שם פגש באשתו לעתיד מריה. במקביל עבד בחברת בנייה פרטית ופרסם שירים וסיפורים קצרים במגזין דרוגה (הדרך).
בורובסקי חי עם ארוסתו מריה במהלך שנות חברותו במחתרת החינוכית בוורשה. לאחר שמריה לא שבה הביתה בליל ה-1 בפברואר 1943, החל לחשוד שנעצרה. במקום להתרחק ממקומות המפגש הרגילים שלהם, הוא פנה היישר לדירת ידיד קרוב שלהם, שם המתינו לו סוכני גסטפו. הוא נעצר והושלך לכלא הידוע לשמצה הפביאק, ולאחר מכן נשלח לאושוויץ.
באושוויץ נכפה עליו לעסוק בעבודת פרך בתנאים קשים ביותר, חוויות שבאו מאוחר יותר לידי ביטוי רב עצמה בכתיבתו. הוא עבד בעיקר על כבש הרכבת באושוויץ-בירקנאו, וראה כיצד אולצו היהודים לנטוש את הרכוש האישי שלהם ליד הרכבת, ולאחר מכן הועברו ישירות לתאי הגזים. בורובסקי לקה בדלקת ריאות, ולאחר תקופה הוצב לעבודה ב"בית חולים" נאצי שערך ניסויים רפואיים. הוא הצליח לשמור על קשר תכתובות עם ארוסתו, שהייתה כלואה גם היא באושוויץ.
בשלהי 1944 הועבר מאושוויץ למחנה משני של דאוטמרגן, נאצווילר-סטורהוף, ולבסוף לדכאו. הוא שוחרר מדכאו על ידי האמריקאים ב-1 במאי 1945, ומשם הגיע למחנה עקורים ליד מינכן.
ביוגרפיה > אחרי המלחמה

לאחר השחרור שהה זמן מה בפריז, ולאחר מכן שב לפולין ב-31 במאי 1946. ארוסתו שרדה את מחנות ההשמדה והיגרה לשוודיה. היא חזרה לפולין בסוף שנת 1946, ובדצמבר 1946 השניים נישאו.
לאחר המלחמה החל בורובסקי לכתוב פרוזה, מתוך אמונה בוערת בפולין שלאחר המלחמה ומתוך שכנוע כי הדברים שברצונו להביע, "למסור עדות לאנשים החיים ולהגן על המתים", אינם יכולים לבוא לידי ביטוי בשירה. סדרת הסיפורים הקצרים שלו אודות הווי החיים באושוויץ, יצאה לאור תחת הכותרת "פרידה ממריה". הסיפורים המביאים לידי ביטוי את גישתו החושפנית כתובים ברובם בגוף ראשון מנקודת המבט של אסיר אושוויץ, ומתארים את האפקט הנפשי והמוסרי המשתק של הטרור יומיומי, עם אסירים המנסים לשרוד, אסירים המתייחסים לעיתים קרובות באדישות או ברשעות אחד כלפי השני, אסירים לא יהודים עם פריבילגיות מיוחדות (כמו בורובסקי), והיעדרה של גבורה כלשהי בכל ההווי הזה. בורובסקי, שאימי המחנות לא משו ממנו עד קץ ימיו, ראה בכל מי שהיה אסיר במחנה ריכוז, ואף כל אדם שחי בתקופה זו, כיצור נגוע בטומאה, ואת תופעת המחנות כיסודות ל"ציוויליזציה מבעיתה חדשה". עם פרסום הסדרה בפולין, היו שטענו כלפי היצירה שהיא ניהיליסטית, לא מוסרית ודקדנטית עקב הערפול בין טוב לרע.
קובץ הסיפורים הקצרים שלו "עולם האבן" מתאר את תקופת שהותו במחנות העקורים בגרמניה.
בורובסקי עבד כעיתונאי, הצטרף למפלגה הקומוניסטית הפולנית בשנת 1948 וכתב מאמרים פוליטיים. בתחילה האמין שהקומוניזם הוא הכוח הפוליטי היחיד שמסוגל למנוע אושוויץ עתידי. אולם לאחר שבשנות ה-50 נכלא ידידו הקרוב ועונה על ידי הקומוניסטים, אותו חבר שבדירתו נעצר על ידי הגסטפו, בורובסקי ניסה להתערב לטובתו ונכשל, והתאכזב לחלוטין מהמשטר הקומוניסטי.
בקיץ 1949 נשלח לעבוד בסניף העיתונות של המשלחת הצבאית הפולנית בברלין. הוא שב לוורשה כעבור שנה, והחל ברומן מחוץ לנישואים עם נערה צעירה. בשנת 1950 זכה בפרס הספרות הלאומי.
בורובסקי התאבד בוורשה בגיל 28 בשאיפת גז מתנור ב-1 ביולי 1951, שלושה ימים אחרי לידת בתו.
מורשת

ספריו של בורובסקי מוכרים כקלאסיקה של הספרות הפולנית שלאחר המלחמה והשפיעו רבות על החברה המרכז אירופית.
ספריו של בורובסקי מוזכרים ברומן עטור הפרסים "נער קריאה" ("Der Vorleser") משנת 1995 מאת הסופר הגרמני ברנהרד שלינק, שבו שומרת לשעבר במחנה ריכוז מתאבדת לאחר קריאת זיכרונותיו של בורובסקי ושל ניצולים אחרים.
בשנת 2002 אמר אימרה קרטס בעת שקיבל פרס נובל כי כל יצירותיו נכתבו בגלל הקסם שמצא בפרוזה של בורובסקי.
בורובסקי הוא הנושא בפרק "בטא" בספרו של צ'סלב מילוש, המוח השבוי.
הסרט הפולני משנת 1970 "הנוף שאחרי המלחמה" (Krajobraz po bitwie), מבוסס על כתביו של בורובסקי.
מספריו

פרידה ממריה, תרגמה מפולנית והוסיפה אחרית-דבר עדה פגיס, עם עובד, 1996.
רבותי, בבקשה לגז, תרגום מפולנית: הלינה בירנבאום
הערות שוליים

↑  Borowski, Tadeusz (1976) [1948].  Vedder, Barbara (ed.). This Way for the Gas, Ladies and Gentlemen. Introduction by Jan Kott. Penguin Classics. ISBN 9780140186246. נבדק ב-28 באוגוסט 2009. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  שם הספר מוזכר לעיתים כ-גבירותי ורבותי, בבקשה לתאי הגזים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258938405171  PLWABN: 9810635886105606  BIBSYS: 90600637  BnF: cb12029694v (data)  CiNii: DA02730525  GND: 121079708  ISNI: 0000 0001 2129 6937  LCCN: nr88000575  NKC: jo20010091861  NLA: 36113706  NLG: 86432  NLK: KAC201003352  NSK: 000195801  NTA: 06970371X  RERO: 02-A003027196  SNAC: w61w3c0s  SUDOC: 032222955  Trove: 1214535  VIAF: 41855122   WorldCat (עם VIAF): 41855122
חנית שוורץ

חנית שוורץ (נולדה ב-23 באוקטובר 1987) היא כדורגלנית עבר ישראלית ששיחקה בתפקיד השוערת בקבוצת מ.כ רמת השרון בליגת העל ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה

שוורץ נולדה בבאר שבע, למדה בבית ספר היסודי 'מענית' ובתיכון מקיף א' בעיר. החלה לשחק כדורגל בגיל 9 עם הבנים בבית הספר ובגיל 12 הצטרפה לקבוצת הנערות של הפועל באר שבע. בגיל 15 עברה לקבוצה הבוגרת ושיחקה בה עד גיוסה לצבא. שירתה ביחידת קישור במשטרה צבאית.
שוורץ בעלת תואר ראשון בפיזיולוגיה ובעלת תעודת מקצוע בספורטתרפיה. כמו כן מחזיקה בתעודת מאמנת כדורגל C.
משנת 2013 עובדת במשמר בתי המשפט כאחראית משמרת.
כדורגל בארצות הברית

בשנת 2008, לאחר שחרורה מהצבא, עברה שוורץ לארצות הברית לשחק בליגת המכללות National Association of Intercollegiate Athletics (NAIA) במחוז The TranSouth Athletic Conference (TSAC). במהלך שנים אלו במכללת מרטין מתודיסט קולג' (Martin Methodist College) זכתה עם הקבוצה ב-4 אליפויות מחוז בנוסף לתארים אישיים רבים.
עם סיום הקולג' במאי 2012 שיחקה בקבוצת Maryland Capitols בעונת קיץ בליגה החצי מקצוענית Women's Premier Soccer League (WPSL).
בליגת העל

עוד במהלך שנתה האחרונה בקולג' שיחקה במכבי חולון את עונת 2012/2013. עם חזרתה ארצה הצטרפה למכבי באר שבע לעונה אחת ומאז משחקת במ.כ רמת השרון שם זכתה באליפות הראשונה של הקבוצה בעונת  2015/2016 ואחר כך גם בגביע היסטורי בעונת 2017/2018. בעונת 2019/2020 הוסיפה לרשימה אליפות נוספת.
במהלך התקופה ברמת השרון הושאלה לאס"א תל אביב ולמ.ס קריית גת לתקופות קצרות לטובת השתתפות במוקדמות ליגת האלופות.
בנבחרת ישראל

החל מגיל 16 שיחקה בנבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19 ורשמה 12 הופעות בשלושה קמפיינים במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19.
כבר בגיל 18, באוגוסט 2005, רשמה את משחק הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת מול נבחרת אסטוניה. מאז רשמה 28 הופעות במדי הנבחרת הלאומית.
תארים > מרטין מתודיסט קולג'

אליפות מחוז: 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012
תארים > מ.כ רמת השרון

אליפות המדינה:  2015/2016, 2019/2020
גביע המדינה: 2017/2018
תארים > תארים אישיים

שחקנית הנבחרת השנייה של NAIA All-American (הכדורגלניות הטובות בליגת המכללות): 2008
הערות שוליים

↑  MWSJA Players of the Week – Week 10, באתר All White Kit (אנגלית)
↑  רמת השרון זכתה בגביע המדינה לנשים, באתר ynet, 23 במאי 2018
טרוטנית

| טרוטנית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: סמלטאים
משפחה:: סמלטים
סוג:: Mallotus 
מין:: טרוטנית
שם מדעי
 Mallotus villosus ‏מילר, 1776

טרוטנית (שם מדעי: Mallotus villosus) הוא מין יחיד בסוגו של דג מאכל מסדרת הסמלטאים.
מאפיינים

דגי הטרוטנית, המזכירים במראם טרוטה קטנה, מצויים באזור צפון האוקיינוס השקט וצפון האוקיינוס האטלנטי ובאוקיינוס באזור הארקטי.
דגים אלה מגיעים באורך 20 ס"מ לזכרים ו-25 ס"מ לנקבות. לגופם צבע זית עם כשצדדיהם כסופים וראשם כהה. הגחון של הזכרים מעט אדמדם.
הם ניזונים מפלנקטון ומנחילי קריל וסרטנים נוספים השורצים במים. הוא מתקהל בלהקות בעיקר בקיץ כדי להיזון מהפלנקטון המוך למדף הקרח. בתורו הוא מושך שרשרת ציידי אוקיינוס שונים: דיונונים, קולייסיים, בקלאים ובעיקר בקלה אטלנטית, כלבי ים, עופות ים שונות כמו תוכי ים ואפילו לווייתן גדול-סנפיר, כל אלה ניזונים מלהקות הטרוטניות. הטרוטניות גם נידוגות על ידי אנשים למאכל או לשימוש בשמן דגים.
אלו דגים מיוחדים מאוד - הם מתרבים ביבשה וקופצים מהמים לעבר החוף. רובם מתים לאחר שהם עושים את זה, מהחנק או מטריפה על ידי טורפי יבשה רעבים, אך מעניקים לדור הבא התחלה נקייה יחסית מטורפים. זהו אחד משני דגים המשתמש בצורת רבייה זו, בנוסף על גרוניון קליפורני (Leuresthes tenuis).
טקס חניכה

ערך זה עוסק בטקס מעבר. אם התכוונתם לסיפור קצר מאת אייזק אסימוב, ראו .
טקס חניכה במלאוי
טקס חניכה (איניציאציה בלע"ז) הוא טקס מעבר הנערך למצטרפים חדשים לקבוצה או לחברה כלשהי.
במסורות ובתרבויות שונות נערכים טקסי חניכה שונים, המיועדים להכניס את החניך למסגרת החדשה או לסמן כי עבר שלב בחיים. מרבית הטקסים מכבדים את החניך, אך יש כאלה, כדוגמת הזובור, שבאים גם להשפילו.
בארגוני פשיעה נפוץ מנהג של טקס חניכה כתנאי להצטרפות לארגון. טקסים אלו כוללים במקרים רבים ביצוע פשע או התמודדות עם אלימות מצד חברי הארגון, במטרה לבחון את יכולתו של המועמד להתמודד עם נסיבות קיצוניות שיידרש אליהן בתפקידו בארגון.
בין כמה משבטי האינדיאנים בארצות הברית היה מקובל טקס חניכה הקרוי מסע חזון.
טקס חניכה בכנופיות

טקס החניכה בכנופיה הוא לרוב מעשה האלימות הראשון שיעשו החברים הפוטנציאליים כדי להתקבל לכנופיה. בכנופיות שיתוף החברים בטקס קולקטיבי מגביר את הלכידות ורמת הסולידריות של הכנופיה. החניכה מזכירה לחברים הפעילים את מעמדם הקודם, ונותנת לחבר החדש משהו משותף עם חברי כנופיה אחרים. כנופיות משתמשות בטקס החניכה כאמצעי לקבוע אם החניך חזק מספיק מבחינה נפשית ופיזית, כדי להיות ראוי לחברות. במילים אחרות הטקס מבקש לאתר חברים שיש להם אומץ ושלא יברחו כאשר הצרות יגיעו.
חברים פוטנציאליים חייבים להוכיח את עצמם על ידי סבל של מכות קשות ממספר חברים נוכחיים בכנופיה למשך מספר דקות. לעיתים חניכים יכולים לבחור לבצע משימה. המשימה כרוכה במעשה אלימות, בדרך כלל נגד חברי כנופיות יריבות בשטח יריבה. לעיתים מבקשים מחברי הכנופיה לבצע שוד מזוין, ירי בנסיעה, תקיפה, אונס, רצח, העברת סמים, או כתיבת גרפיטי של כנופיות בשטח האויב.
ראו גם

זובור
הערות שוליים

↑  מערכת ערוץ הגברים, ‏חטיפה, אונס ורצח: טקסי החניכה האכזריים ביותר בעולם הפשע, באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2020
1 2  Karine Descormiers & Raymond R. Corrado, The Right to Belong: Individual Motives and Youth Gang Initiation Rites, Deviant Behavior, 2016, עמ' 1341-1359
1 2  Scott H. Decker, Collective and normative features of gang violence, Justice Quarterly, 1997, עמ' 243-264
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550708405171  BnF: cb119579064 (data)  GND: 4027012-9  LCCN: sh85066418  NARA: 10639503  NKC: ph221300 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טפולצה

טפולצה (בהונגרית: Tapolca) היא עיר על גדות אגם בלטון הנמצאת במחוז וספרם, שבצפון-מערב הונגריה. עד שנת 1950 הייתה העיר תחת מחוז זאלה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בטפולצה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בעיר 18,265 תושבים, ובשנת 2023 רק 14,206 תושבים.
קהילה יהודית

יהודי אחד התיישב בטפולצה בשנת 1703 והיה חוכר משק ובית מרזח וכמה משפחות יהודיות הורשו להתיישב במקום באמצע המאה ה-18, אך בתנאי שלא יולידו בנים.
היישוב היהודי החל לגדול עם הסרת ההגבלות על התיישבות יהודים בערי הונגריה באמצע המאה ה-19, אז התארגנה במקום קהילה יהודית.
רוב היהודים התפרנסו מסחר יינות ומהתעשייה הנלווית ובידי היהודים היו גם רוב החנויות ומפעלי התעשייה במקום. לקהילה היו חברה קדישא, מוסדות צדקה, בית כנסת ובית ספר. בשנת 1869 הצטרפה הקהילה לזרם הנאולוגי.
בשנים 1919–1921, תקופת "הטרור הלבן" נכלאו כמה יהודים במחנה זאלאגרסג, ויהודים נוספים נרצחו בידי כנופיית פורעים ובית הכנסת נרגם באבנים.
בשנת 1939 הופקעו רישיונותיהם של סוחרי היין היהודים בטפולצה. ורק בזכות נוצרים, שהסכימו לתת את שמם לעסקי היהודים, לא איבדו יהודי טפולצה את כל מקורות פרנסתם. בשנת 1940 הובאו לטפולצה פלוגות עבודה של יהודים שעבדו בשדה התעופה המקומי.
ב-17 במאי 1944, רוכזו יהודי טפולצה בגטו באזור בית הכנסת. וב-18 ביוני 1944 הועברו לגטו זאלאגרסג ולמחרת שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לטפולצה 60 ניצולים ובעזרת ארגון הג'וינט ארגנו את הקהילה מחדש. הם שיפצו את בניין בית הכנסת ואת בית העלמין והקימו אנדרטה לזכר הנספים בשואה. אחר כך עזבו רוב היהודים את העיירה, מקצתם עלו לארץ ישראל, מקצתם עברו לבודפשט או היגרו לארצות אחרות.
| שנה | מספר היהודים בעיר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 37 |  |
| 1880 | 582 | 4,913 |
| 1910 | 923 |  |
| 1920 | 813 |  |
| 1930 | 706 |  |
| 1941 | 508 | 7,534 |
ילידי המקום

שאנדור דישקאי (במקור: קליין 1883 – 1953) היה צלם וצייר מקצועי יהודי-הונגרי.
יוז'ף גרוף (1892 – מאוטהאוזן, 1944) היה מעצב גרפי יהודי-הונגרי, מעצב פנים, מעצב בולים, מעצב רהיטים.
מנו לסנר (1884 – 1944) היה מהנדס אזרחי ואדריכל יהודי-הונגרי שנספה בשואה.
ערים תאומות

איטליה אסטה (אנ'), איטליה
פינלנד למפאלה (אנ'), פינלנד
סלובקיה ברטיסלבה, סלובקיה
גרמניה סטדטהאגן (אנ'), גרמניה
הונגריה שימג, הונגריה
רומניה זבולה (אנ'), רומניה
טורקיה צ'נקלה, טורקיה
הערות שוליים

↑  נתוני היישוב באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הכנסת הגדול בטפולצה
↑  אנדרטה לזכר קורבנות השואה בטפולצה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. XIV. ker. állami halotti akv. 102/1950. folyószáma alatt.
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת טפולצה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | טפולצה • אברהאמהג' • בדצ'ונטומאי • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש  • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מינדסנטקאלה • מונושטורפאטי • נמשגולאץ' • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555200005171  GND: 4277913-3  LCCN: n84009143  MusicBrainz: 7057faac-93ee-4717-8b9e-5e6a2bcb060c  NKC: ge390949  VIAF: 155984267   WorldCat (עם VIAF): 155984267
חורבת מצד

חורבת מצד
תצפית מערבה מחורבת מצד (בתחתית התמונה) לכיוון נחל יתלה
חורבת מצד (בערבית נקראת "חירבת אל-קצר", 'המצודה') שוכנת בהרי ירושלים על גבעה שלטת המתנשאת לגובה 530 מ' מעל פני הים, במרכז קו הרכס בו עוברת הדרך מאמאוס לכיוון ירושלים. בחפירות שנערכו באתר בין השנים 1980–1977 נחשף רצף התיישבותי ארוך החל מתקופת הברונזה המאוחרת ועד לתקופה הממלוכית והעות'מאנית.
היסטוריה

ייסוד המצד מיוחס לתקופת שלטונו של אלכסנדר ינאי כשבמקום הוקם מתחם בנוי על שטח של 2000 מ"ר שכלל מגדל עם ארבעה חדרים וחצר. לאחר מותו האתר ניטש ואוכלס מחדש כנראה בימי שלטונו של המלך הורדוס. בתקופה זו הפך המקום לחווה חשמונאית מבוצרת והתקנו בה מתקנים חקלאיים שכללו מאגרי מים מטויחים ותנורי אפייה. מקווה הטהרה, כלי האבן וחוסר בעצמות חזיר מעידים על אופייה היהודי של האוכלוסייה במקום שהגיעה לשיאה במאה הראשונה לספירה, עד לפרוץ המרד הגדול.
באביב של שנת 68 לספירה, השתלטו חיילי הלגיון החמישי על אמאוס הסמוכה. על פי הקירות המעובים במקום פישר מניח שתושבי המקום התכוננו להגעת החיילים הרומיים. הוא משער שבשלב זה ניטש המצד לאור עליית הלגיון החמישי לכיוון ירושלים וכיבושה בהמשך. לאחר שהאתר ניטש לא חודשה בו ההתיישבות. באתר נמצאו ממצאים קרמיים ונומיסמטיים מהתקופה הרומית התיכונה שכנראה ניתן לקשרם לפעילות צבאית רומית במקום.
ארכאולוגיה

הממצא הארכאולוגי באתר מעיד על התיישבות רציפה מתקופת הברונזה המאוחרת ועד לתקופה הממלוכית והעות'מאנית. הממצאים הראשונים מיוחסים לתקופת שלטונו של אלכסדר ינאי, כאשר עיקר הממצאים, הם מטבעות, חומת סוגרים, חללים חצובים ומטויחים, תנורי אפייה, קירות מבוצרים ושרידי מבנים מיוחסים לתקופה החשמונאית. בתקופה זו נחצב גם מקווה טהרה וכלי האבן במקום והיעדר עצמות חזיר, מעידים על כך שהאתר היה מיושב ביהודים. מהתקופה הרומית נתגלו שרידי חומות מבוצרים, שבר אבן מיל המתוארכת לשנת 162 לספירה, שמעידה על הסדרה של הדרך במהלך ימיו של מרקוס אוריליוס, כמו כן נתגלה במקום מטבע עם טביעת רכב של הלגיון העשירי פרטנסיס.
מהתקופה הצלבנית, ישנם ממצאים קרמיים מעטים, מה שמוכיח שוב, שהצלבנים העדיפו להגיע לירושלים בדרכים אחרות ולא דרך אמאוס. מהתקופה הממלוכית כמו גם מהתקופה העות'מאנית נמצאו ממצאים קרמיים המעידים על שימוש באתר כתחנת דרכים.
לחורבה מוליכה דרך עפר מסומנת באדום מיער המכללות בתוך יער נווה אילן.
לקריאה נוספת

משה פישר, "הדרך ירושלים-אמאוס לאור החפירות בחורבת מצד", יוון ורומא בארץ-ישראל, 1989, עמ' 185–206.
משה פישר, "סוגיית הביטחון לאורך הדרך מאמאוס לירושלים לפני מלחמת החורבן ואחריה: חורבת מצד כמקרה מבחן", ישראל בארצו - קובץ מאמרים ליובלו של ישראל שצמן, עורכים: יוסף גיגר, חנה מ' כותן, גיא ד' שטיבל, ירושלים, 2010.
M. Fischer, "Horvat Mazad", in: E. Stern (ed.), The Supplementary Volume of the New Encyclopedia of Archaeological Excavations in the Holy Land, Vol. 5, Jerusalem: Israel Exploration Society; Washington, 2008, pp. 1940-1942.
M. Fischer and Z. Gur, "The Coin Finds from Horbat Mazad", INR 3, 2009, pp. 95-111.
הערות שוליים

1 2 3 4  רינה טלגם, R. Talgam, רצפות פסיפס קדומות בארץ-ישראל, Qadmoniot: A Journal for the Antiquities of Eretz-Israel and Bible Lands / קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא מ"ז, 2014, עמ' 48–51
1 2 3  אפרים שטרן, חורבת מצד, The new encyclopedia of archeological excavations in the hoyland 5, 2008, עמ' 1940- 1942
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467854105171 
מאגר מים מטויח בחורבת מצד
ידידי ישראל באירופה

| --- | --- |
 מדינה:  האיחוד האירופי 
 מטה הארגון:  בריסל 
 תקופת הפעילות:  2006–2015 (כ־9 שנים) 
 efi-policy-conference.org
 
ידידי ישראל באירופה (באנגלית: European Friends of Israel (EFI)) הוא ארגון עבר אשר פעל בבריסל עד 2015 והיה מורכב מחברים בפרלמנט האירופי ובפרלמנטים של המדינות החברות באיחוד. מטרת הארגון הייתה "יצירת יחסים מדיניים חזקים יותר והבנה עמוקה יותר בין אירופה וישראל".
הארגון נוסד בספטמבר 2006 על ידי 300 חברים, בהם חברי הפרלמנט האירופי וחברי פרלמנטים לאומיים של מדינות האיחוד, מתוך כוונה לאגד תחת קורת גג אחת את כל קבוצות הידידות עם ישראל הפועלות במדינות האיחוד האירופי ובפרלמנט האירופי.
הארגון הפעיל שדולה בת עשרות חברים הפועלת בפרלמנט האירופי, בהם גונר הומארק משוודיה אשר כיהן כיושב ראש ועדת החוץ של האיחוד האירופי. הארגון פעל לסיכול יוזמות חקיקה אנטי ישראליות, ארגן כנסי תמיכה בישראל ופרש חסות על אירועים יהודים שנערכים בפרלמנט של האיחוד האירופי.
בשנת 2015 נסגר הארגון ופעולתו נפסקה.
ראו גם

ידידי ישראל במפלגה השמרנית
נוצרים ידידי ישראל
יוזמת ידידי ישראל
הערות שוליים

↑  'לא חייבים להסביר התמיכה בישראל', באתר ערוץ 7, 14 בספטמבר 2006
↑  על טיולים, פוליטיקה ודמוקרטיה
↑  אור יקרות בפרלמנט האירופאי
טמבוב (הוקי קרח)

| --- | --- |

 מידע כללי
 אולם ביתי
 
 היכל הקרח קריסטל
 (1,250 מושבים)
 רוסיה טמבוב, רוסיה
 מדינה:  רוסיה 
 תאריך ייסוד:  2000 
 ליגה:  VHL 
 חטיבה:  B
 http://hc-tambov.ru
 
מועדון ההוקי טמבוב הוא מועדון הוקי קרח מקצועני מהעיר טמבוב, רוסיה שנוסד בשנת 2000 ומתמודד בליגת ההוקי העליונה, הליגה השנייה בחשיבותה בהוקי קרח ברוסיה.
היסטוריה

משנת 1981 התקיים מועדון הוקי קרח בשם אוונגרד טמבוב, אך מועדון זה לא זכה להצלחה רבה בזירה הלאומית. בשנת 2000 הוקם מועדון ההוקי טמבוב. המועדון התמודד בליגה השלישית בחשיבותה במדינה בעונות 2015–2018. בעונת 2018/2019 החלה להתמודד בליגת VHL, השנייה בחשיבותה ברוסיה אחרי KHL. באותה עונה נערך שינוי בסגל אך הקבוצה התקשתה ולא הצליחה להעפיל לפלייאוף הליגה.
היכל הבית

מאז שופץ היכל הקרח קריסטל בטמבוב בשנת 2015, הקבוצה מארחת בו את משחקי הבית שלה. מכיל 1,250 מושבים.
הישגים לפי עונה

| עונה | מ | נצ' | נצה | נצפ | הפה | הפפ | ה | נק' | ש | יחס | טורניר | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/20 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | VHL |  |
| 2018/19 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | VHL |  |
| 2017/18 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | VHL-B |  |
| 2016/17 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | VHL-B |  |
| 2015/16 | 48 | 26 | 1 | 5 | 0 | 0 | 16 | 90 | 166-118 | 3 | VHL-B | אלופת הליגה |
| 2014/15 | 48 | 17 | 2 | 2 | 3 | 4 | 20 | 66 | 159-155 | 6 | ליגת ההוקי הרוסית | העפילה לרבע גמר הפלייאוף |
| 2013/14 | 48 | 13 | 1 | 0 | 0 | 5 | 29 | 46 | 126-192 | 7 | ליגת ההוקי הרוסית | העפילה לרבע גמר הפלייאוף |
| 2012/13 | 48 | 10 | 3 |  | 8 |  | 27 | 44 | 114-178 | 8 | ליגת ההוקי הרוסית | העפילה לרבע גמר הפלייאוף |
| 2011/12 | 52 | 16 | 4 |  | 3 |  | 29 | 59 | 167-191 | 10 | ליגת ההוקי הרוסית | לא העפילה לפלייאוף |
| 2012 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | גביע ליגת ההוקי הרוסית | מחזיקת הגביע |
| 2010/11 | 44 | 9 | 3 |  | 5 |  | 27 | 38 | 106-192 | 11 |  | לא העפילה לפלייאוף |
| 2009/10 | 40 | 13 | 1 |  | 4 |  | 22 | 45 | 110-144 | 7 | ליגה 1 | לא העפילה לפלייאוף |
| 2008/09 | 76 | 42 | 7 |  | 3 |  | 24 | 143 | 296-235 | 5 | ליגה 1 | העפילה לרבע גמר הפלייאוף |
| 2007/08 | 44 | 21 | 5 |  | 3 |  | 15 | 76 | 152-140 | 5 | ליגה 1) | העפילה לשמינית גמר הפלייאוף |
| 2006/07 | 72 | 28 | 2 |  | 0 |  | 34 | 96 | 189-235 | 12 | ליגה 1 | לא העפילה לפלייאוף |
| 2005/06 | 64 | 33 | 1 |  | 3 |  | 21 | 110 | 174-161 | 4 | ליגה 1 | סיימה במקום השלישי |
| 2004/05 | 60 | 14 | 1 |  | 1 |  | 39 | 50 | 123-201 | 14 | ליגה 1 | לא העפילה לפלייאוף |
| 2003/04 | 60 | 22 | 13 |  | 3 |  | 22 | 95 | 205-180 | 8 | ליגה 1 | העפילה לרבע גמר הפלייאוף |
| 2002/03 | 36 | 11 | 1 |  | 2 |  | 22 | 37 | 107 — 159 | 9 | ליגה 1 | לא העפילה לפלייאוף |
| 2001/02 | 36 | 16 | 4 |  | 2 |  | 14 | 58 | 112 — 107 | 5 | ליגה 1 |  |
| 2000/01 | 24 | 17 |  |  |  |  | 4 | 37 | 116 — 37 | 2 | ליגה 2 |  |
תארים

גביע הפדרציה / אלופת VHL-B
זכייה: 2016, 2018
גביע ליגת ההוקי הרוסית
זכייה: 2012
טדאוש בור-קומורובסקי

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1895 חורובריב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  24 באוגוסט 1966 (בגיל 71) Buckley, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות הצבאי פובונזקי 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, הרפובליקה הפולנית השנייה, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  הפוליטכני של לבוב  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 השתייכות:  cavalry of Second Polish Republic 
 תקופת הפעילות:  מ-1910 
 דרגה:  קולונל, בריגדיר גנרל, גנרל דיוויזיה 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה  המלחמה הפולנית-סובייטית  מלחמת פולין-אוקראינה  מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 עיטור מסדר העיט הלבן של פולין (1995)  קצין במסדר פולוניה רסטיטוטה (11 בנובמבר 1936)  צלב הכסף של ההצטיינות (1925)  צלב ארמייה קריובה (1 באוגוסט 1966)  מפקד בלגיון ההצטיינות (1984)  צלב הכסף של וירטוטי מיליטארי (1921)  צלב ההצטיינות המוזהב (16 במרץ 1934)  צלב הזהב של וירטוטי מיליטארי (1944)  מפקד הצלב בווירטוטי מיליטארי (1947)  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה  Army Medal for War 1939-45  הצלב הגדול של מסדר פולוניה רסטיטוטה  צלב הגבורה  מדליית המלחמה 1918–1921  צלב האבירים של וירטוטי מיליטארי  עשור להשבת עצמאות פולין  Gold Cross of Merit with Swords  מדליית הכסף של ההצטיינות הצבאית  מדליית הברונזה של ההצטיינות הצבאית 
 
גנרל הרוזן טדאוש קומורובסקי (בפולנית: Tadeusz Komorowski;‏ 1 ביוני 1895 – 24 באוגוסט 1966), ידוע אף בכינויו המלחמתי "בוּר-קומורובסקי". מנהיג צבאי פולני, מפקדו של "צבא המולדת" (ארמייה קריובה) במהלך מרד ורשה, בשנת 1944. נולד בכפר חורובריב (פו'), שהיה אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית.