stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליס קרומבז
ביוגרפיה

קרומבז נולדה בולוניה, היא התגלתה לראשונה ב-1999 והשתתפה בתחרות אופנה, היא הובילה קמפיינים של פראדה, H&M, לקוסט וארמני, היא הופיעה על השער של ווג האיטלקי, הגרמני והמקסיקני ועל השער של הרפרס בזאר האמריקאי, היא הופיעה בתצוגות האופנה של קרל לגרפלד וכריסטיאן דיור ובשנים 2006 ו-2007 כיכבה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט, היא סוקרה ידי עיתון הניו יורק טיימס על כך שמעדה ממסלול שצעדה בו.
אלוהים לא מרשה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  חנוך דאום
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  אוטוביוגרפיה
 נושא:  להט"ב ויהדות, ציונות דתית
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת ידיעות אחרונות
 מקום הוצאה:  ישראל
 תאריך הוצאה:  31 באוגוסט 2007
 מספר עמודים:  2013
 עורך:  יאיר לפיד
 סדרה
 ספר קודם:  מה אתה יותר יהודי או ישראלי (2003)
 הספר הבא:  בשביל הנפש (2010)
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 965-482-424-8
אלוהים לא מרשה הוא ספר אוטוביוגרפיה של הקומיקאי והפובליציסט חנוך דאום. הספר, בעריכתו של יאיר לפיד, יצא לאור ב-31 באוגוסט 2007 על ידי הוצאת ידיעות אחרונות. אורכו של הספר הוא 213 עמודים מודפסים ועם פרסומו גרר ביקורת נוקבת כלפי המחבר בחלקים מהחברה הדתית-לאומית.
הספר בנוי מארבעה מכתבים לנמענים שונים - לאביו, לציונות הדתית, לאלוהים ולרעייתו. בספר מתאר דאום את יחסיו המורכבים עם אביו ועם עצמו; את הסבל הרב שחש בישיבה התיכונית בה למד, ואת היחסים ההומו-ארוטיים עם בן כיתתו; כיצד הפך מבחור דתי בוגר ישיבה למחלל שבת בחדרי חדרים והפער הדתי שנפער בעקבות כך בינו ובין רעייתו; ואת אופן התמודדותו עם הפרעת ה-OCD בה הוא לוקה. דאום יוצא בספרו נגד המשטר הישיבתי הקפדני המטיף נגד מעשי אוננות, ומביע את תמיכתו בשימוש בתרופות פסיכיאטריות, שעזרו לו מאוד בהתמודדות האישית שלו עם המועקות וסערות הנפש המגבילות. התייחסותו כלפי הציונות הדתית ביקורתית ועם זאת אוהבת "אני אוהב אתכם, רעים אהובים, וחש אליכם חיבה עמוקה והכרת הטוב, אף שלעיתים אני כנטע זר בתוככם".
את יאיר לפיד הכיר דאום במהלך עבודתם בערוץ 2. עד מרץ 2008 נמכרו למעלה מעשרים אלף עותקים ודאום בטורו האישי חשף כי על כל עותק שנמכר קיבל רווח של 2.5 שקל.
קבלה

פרסום הספר גרר ביקורת נוקבת בחלקים מהחברה הדתית-לאומית אליה משתייך הסופר, ביניהם רבנים ופוליטיקאים. ואף היו שקראו לו לעזוב את ההתנחלות הדתית אלון שבות בה הוא מתגורר. עם זאת, בטור באתר ynet הזכיר דתל"ש בשם אורי אורבך את ספרו של דאום באמרו "מהספר של ידידי אני מבין שללמוד בפנימיות של הציבור הדתי-לאומי זה סיוט עלי אדמות". אך גם הוא לא חסך בביקורת על עצותיו של דאום למגזר.
דרור אידר מעיתון הארץ כינה את ביקורות הציונות הדתית כילדותיות ופבלוביות של מגזר בתודעתו בהתגוננות מתמדת. על הספר הוא כתב: "הספר הזה ראוי היה שייגנז, ולא בגלל החשיפה הכמו-מרעישה שבו, או תכניו הסמי-פרובוקטיביים, אלא בשל בוסריותו. מי שכן עשוי למצוא בו עניין הם סוציולוגים של התרבות, לאו דווקא בשל תכניו כמו בגלל ההתייחסות הרצינית אליו בבמות ספרותיות שונות, כמו בישר בשורה או פרץ דרך." ואף ביקר את צורת הכתיבה של הספר אותה תיאר כ"דלה ומלאה שגיאות".
עינת ברזילאי ממעריב אונליין תארה את דאום כ"גולה מתגעגע שרוצה להגמיש את הקווים כך שיאפשרו לעוד ועוד אנשים להסתופף בתוכם. גם למי שלא עומדים בתו התקן". חגית מהלא מגלובס פרסמה טור תחת הכותרת "תסמונת דאום" בו ביקרה את הצורה הילדותית של הספר.
הערות שוליים

↑  חני יודל, ספרו של חנוך דאום, ’אלוהים לא מרשה’, יוצא השבוע לאור, באתר ביזפורטל, 28 באוגוסט 2007
↑  אלוהים לא מרשה - חנוך דאום | ידיעות ספרים שאוהבים, באתר www.ybook.co.il
↑  אלוהים לא מרשה - חנוך דאום, באתר www.e-vrit.co.il
↑  לי-אור אברבך, מחזיק לו את הלפיד, באתר nrg‏, 22 באוגוסט 2007
↑  ענת קם‏, חנוך דאום מציג: סערת נפש, באתר וואלה, 14 במרץ 2008
↑  דברים שלא מספרים על שוק הספרים - העוקץ, באתר העוקץ, ‏6 בפברואר 2010
1 2  דרור אידר, שיבתו של "התלוש" מביישת את נעוריו, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2007
↑   פרק מלא: המתנחל פרק 11 - חנוך דאום עם איתמר בן גביר, סרטון בערוץ "חנוך דאום", באתר יוטיוב (אורך: 27:00)
↑  ynet, "דאום, זכותך להיות דתילוני; למה בהתנחלות?", באתר ynet, 2 בספטמבר 2007
↑  אורי אורבך, רכבות מצטלבות, באתר nrg‏, 18 באוקטובר 2007
↑  עינת ברזילי, אלוהים לא מרשה, באתר nrg‏, 30 באוגוסט 2007
↑  חגית מהלא, ‏תסמונת דאום, באתר גלובס, 1 באוקטובר 2007
| חנוך דאום |
| --- | --- | --- |
| ספרים | חגים, חוגגים ומה שביניהם • מה אתה יותר יהודי או ישראלי • אלוהים לא מרשה • בשביל הנפש • רב הנסתר • נפש יהודית • החיים הם תקופה קשה • החיים הם רק תקופה |  |
| תוכניות טלוויזיה | שעת נפש • מחוברים • המתנחל • הקודחים • גרעינים • מחשב מסלול מחדש • יס מן |  |
אלוהים על דוכן הנאשמים

| --- | --- |

 מבוסס על:  "המשפט של אלוהים" מאת אלי ויזל
 בימוי:  אנדי דה אמוני 
 הופק בידי:  מארק רדהד   ג'מה רודג'רס   אן מנסאה
 תסריט:  פרנק קוטרל בויס 
 שחקנים ראשיים:  אנטוני שר רופרט גרייבס ג'ק שפרד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  BBC
 חברה מפיצה:  האט טריק הפקות
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  2008 
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אלוהים על דוכן הנאשמים (באנגלית: God on Trial) הוא סרט של ה-BBC משנת 2008, שכתב פרנק קוטרל בויס (אנ').
הסרט מתרחש במחנה הריכוז אושוויץ במלחמת העולם השנייה. האסירים היהודים מעמידים את אלוהים לדין על נטישתו את העם היהודי, כאשר השאלה הנידונה במהלך המשפט היא האם אלוהים שבר את הברית עם העם היהודי, בכך שאפשר לנאצים לבצע רצח עם.
הסרט מבוסס על חוויה שתוארה על ידי הסופר ניצול השואה אלי ויזל בספרו "המשפט של אלוהים". מפיק הסרט מארק רדהד ניסה לעבד את הספר לסרט במשך 20 שנה, לפני שבויס נענה בשנת 2005 לבקשתו לכתוב את התסריט.
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות. סם וולאסטון מהגרדיאן מצא שהסרט מכיל "חומר עוצמתי ומעורר מחשבה, וכולל הופעות מרשימות של שחקנים טובים - אנטוני שר, רופרט גרייבס ודומיניק קופר".
בויס כתב את היצירה מתוך עמדה של אמון אישי, וג'יימס וולטון מהטלגרף טען כי "בכל זאת, כמה מהדמויות הציגו השקפה שונה של השאלה של אלוהים וסבל, היה ברור שהם מוכנים לחקור את אמונותיהם בעוצמה אמיתית. זו הייתה חתיכת עבודה מורכבת". בסקירה ארוכה של הטיימס, טים טימן שיבח רבות את השחקנים ואמר כי "ההופעות היו חזקות, עד כדי כך שהרגשתי שזוהי זכות לראות את השחקנים, ביניהם אנטוני שר, רופרט גרייבס, סטיבן דילאן וג'ק שפרד". הוא גם שיבח את הבמאי אנדי דה אמוני "מבריק, הסצנה... שבה עורבו האסירים, לצד הסיור בן זמננו בתא הגזים... זו פשוט מלאכת מחשבת".
צוות השחקנים

ג'וזף אלאסי - הקאפו
ג'וזף אלטין - יצחק
אשלי ארתוס - ריכרד
אלכסיי קיי קמפבל - דוקטור
דומיניק קופר - משה
לורצן קראניץ' - בוחן הבלוק
סטיבן דילאן - שמידט
רופרט גרייבס - מרדכי
פרנסואה גרטארי - ז'אק
דייוויד דה קייזר - הוגו
אגנייז'קה ליגט - מדריכת התיירות
לואיז מרדנבורו - אמילי
אדי מארסן - לייבל
אנדרה אומנסקי - יעקב
בלייק ריטסון - אידק
ג'ק שפרד - קוהן
אנטוני שר - עקיבא
סטלאן סקארסגארד - באומגרטן
רנה זאגר - עזרא
דיילי הילייר
ראו גם

תביעות נגד אלוהים
אן בנקרופט (הרפתקנית)

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1955 (בת 68) מנדוטה הייטס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  Scandia 
 השכלה:  אוניברסיטת אורגון  St. Paul Academy and Summit School 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (1995) 
 אתר רשמי
 
אן בנקרופט (באנגלית: Ann Bancroft; נולדה ב-29 בספטמבר 1955) היא סופרת, מורה, והרפתקנית אמריקנית. היא הייתה האישה הראשונה שסיימה בהצלחה מספר משלחות מפרכות לאזור הארקטי והאנטארקטיקה. היא נכנסה להיכל התהילה הלאומי של הנשים בשנת 1995.
ביוגרפיה

אן בנקרופט נולדה במנדוטה הייטס, מינסוטה, וגדלה בסנט פול, מינסוטה. בנקרופט בילתה שנתיים בקניה בכיתות ה'-ו '. בנקרופט החלה להוביל משלחות לאזורי שממה כשהייתה בת 8 כששכנעה את בני דודה להצטרף אליה למסעות בחצר האחורית. היא תיארה את משפחתה כמעודדת לקיחת סיכונים. בנקרופט נאבקה בדיסלקסיה מגיל צעיר, אך בכל זאת סיימה את התיכון והתקבלה לאוניברסיטת אורגון בה סיימה תואר בחינוך גופני בשנת 1981. בנקרופט לימדה גם חינוך גופני וחינוך מיוחד בסנט פול ומיניאפוליס, מינסוטה.
אן בנקרופט הקימה את קרן אן בנקרופט בשנת 1991. קרן אן בנקרופט תומכת בקבוצת לחקר השממה והאזורים הבלתי מיושבים. בנקרופט מלמדת את "לימודי השממה". החברה שלה מאפשרת לאנשים ומשפחות לצאת להרפתקאות בטבע, והן פתוחות לאנשים בכל דרגות היכולת. בנקרופט מחזיקה כיום בבעלותה של חברת חיפוש וסיור.
משלחות

בנקרופט ויתרה על משרות ההוראה בחינוך הגופני ובחינוך המיוחד בשנת 1986 במטרה להשתתף עם "משלחת הקוטב הצפוני הבינלאומית של ויל סטגר". היא הגיעה לקוטב הצפוני יחד עם חמישה אנשי צוות נוספים לאחר 56 יום כשהם משתמשים במזחלות כלבים. מסע זה הפך את בנקרופט לאישה הראשונה שהגיעה לקוטב הצפוני ברגל ובמזחלת.
היא הייתה גם האישה הראשונה שחצתה את שני הקטבים הצפוני והדרומי. בשנים 1992–1993 הובילה בנקרופט משלחת של ארבע נשים לקוטב הדרומי על מגלשיים; משלחת זו הייתה הראשונה של נשים שחצתה את כיפת הקרח לקוטב הדרומי. בשנת 2001 הפכו אן וההרפתקנית הנורווגית ליב ארנסן לנשים הראשונות לגלוש ברחבי אנטארקטיקה.
במרץ 2007, בנקרופט וליב ארנסן השתתפו במסע ברחבי האוקיינוס הארקטי כדי למשוך את תשומת הלב לבעיית ההתחממות הגלובלית. מיליוני ילדי בית הספר עקבו אחרי המסע שלהן. עם זאת, על פי הוושינגטון פוסט, המשלחת הושבתה "לאחר שליב ארנסן סבלה מכוויות קור בשלוש אצבעותיה. הטמפרטורות הקרות הקיצוניות רוקנו את הסוללות בחלק מהציוד האלקטרוני שלהן."
בשנת 2017 הובילה בנקרופט משלחת על נהר הגנגס במסגרת "סדרת יוזמת גישה למים נקיים". מטרת משלחת נהר הגנגס הייתה להעלות את המודעות לחשיבות של מים נקיים ושהפסולת תעבור במורד הזרם. משלחת זו הייתה מסע של 60 יום בנתיב מים 1,500 מייל.
בנקרופט מתכנת לשוט במורד המיסיסיפי עם ארנסן וחוקרות אחרות. משלחות עתידיות יתקיימו בכל יבשת. יוזמה זו נועדה לעודד ילדים להגן על נתיבי המים שלהם, המהווים משאב חיוני. מבצעים עתידיים כוללים את אפריקה בשנת 2019, אוקיאניה ב 2021, דרום אמריקה ב 2023, אירופה בשנת 2025, ואנטארקטיקה בשנת 2027.
פעילות נוספת

אן בנקרופט היא בעד הכרה ההומוסקסואליות. בשנת 2006 היא התנגדה בפומבי נגד תיקון מוצע לחוקת מינסוטה לאסור כל הכרה חוקית בנישואין בין בני אותו המין.
בנקרופט תומכת גם במודעות למערכות נגישות, אתגר החימום בחורף והתחממות כדור הארץ.
רשימת הישגיה

האישה הראשונה שהגיעה לקוטב הצפוני בשנת 1986.
נבחרה לאשת השנה על ידי מגזין נשים אמריקני בשנת 1987.
הפכה לאישה הראשונה שהגיעה לשני הקטבים בשנת 1992.
ראש המשלחת הראשונה של הנשים לקוטב הדרומי בשנים 1992–1993.
נכלל ברשימת הנשים מדהימות של המאה העשרים בשנת 1998.
אחת משתי הנשים הראשונות (עם ליב ארנסן) שחצתה את אנטארקטיקה ברגל בשנת 2001.
נבחרה לאשת השנה על ידי מגזין גלאמור בשנת 2001.
רשומה בהיכל התהילה הלאומי של הנשים עבור ארצות הברית בשנת 2005.
נקראה אחד מגולשי הקוטב הגדולים בהיסטוריה בשנת 2011.
סיימה את משלחת הגישה לים בנהר הגנגס עם שבע נשים נוספות בשנת 2015, על פני 1,500 מיילים תוך 60 יום.
ספרים

Bancroft, Ann & Nancy Loewen (2001). Four to the Pole! The American Women's Expedition to Antarctica, 1992–1993. Linnet Books.
Arnesen, Liv & Ann Bancroft with Cheryl Dahle (2003). No Horizon Is So Far: Two Women and Their Extraordinary Journey Across Antarctica. De Capo Press. ISBN 0-7382-0794-2.[24] No Horizon Is So Far describes Ann Bancroft's and Lis Arnesen's 1,700 mile trek across Antarctica in 2000–2001.[24] The nonfiction book won an Amelia Bloomer award in 2005.[25]
Bancroft, Ann & Liv Arnesen (2003). Ann and Liz Cross Antarctica. De Capo Press. ISBN 0-7382-0934-1.
הערות שוליים

↑  Women of the Hall. "Ann Bancroft - National Women's Hall of Fame". Greatwomen.org. Archived from the original on October 4, 2013. Retrieved 2015-01-15.
↑  "Ann Bancroft Foundation :: About Ann". www.annbancroftfoundation.org. Retrieved 2018-05-16.
↑  "Explorer Ann Bancroft Plays 'Not My Job'". NPR. June 26, 2010
↑  "Ann Bancroft, Polar Explorer - Yale Dyslexia". Yale Dyslexia. Retrieved 2018-05-16.
↑  Bancroft Arnesen Explore
↑  "Remembering the North Pole trek of 1986 -- and looking forward to the anniversary celebration". MinnPost. Retrieved 2018-05-16.
↑  "Ann Bancroft - Speaker Profile". Keynotespeakers.com. Retrieved 2012-07-21.
↑  "The Bancroft Arnesen Expedition: Two Teachers Take to the Ice to Expand Classroom Walls | Education World". www.educationworld.com. Retrieved 2018-05-16.
↑  Condon, Patrick (2007-03-12), "Frostbite Ends Bancroft-Arnesen Trek", The Washington Post, retrieved 2007-09-04
↑  "Ann Bancroft's latest adventure: Finding, and preserving, fresh water". Splendid Table. Retrieved 2018-05-16.
↑  "Why is Polar Explorer Ann Bancroft Paddling the Ganges?". Off The Beaten Page Travel. 2015-11-06. Retrieved 2018-05-16.
↑  "Join Explorer Ann Bancroft in the Great River Race - Wilderness Inquiry". Wilderness Inquiry. Retrieved 2018-05-16.
↑  "To the ends of the earth and back: Minnesota native Ann Bancroft..." DL-online. Retrieved 2018-05-16.
↑  Zimmerman, Bonnie (2000), "Lesbian histories and cultures", Encyclopedia of lesbian and gay histories and cultures, Taylor & Francis, 1, p. 253, ISBN 0-8153-1920-7
↑  McCallum, Laura (25 March 2004), "Opponents rally against gay marriage ban", Minnesota Public Radio, retrieved 24 December 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 4067095  GND: 129323888  ISNI: 0000 0000 7265 9403  LCCN: n88253097  SNAC: w66g1g9q  SUDOC: 087824434  VIAF: 100389422   WorldCat (עם VIAF): 100389422
אפרודיטה (שדה גז)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  קפריסין קפריסין
 יבשתי/ימי:  ימי
 קואורדינטות:  33°05′40″N 32°59′00″E﻿ / ﻿33.09444444°N 32.98333333°E﻿ / 33.09444444; 32.98333333
 מפעיל:  שברון
 שותפים:  נובל אנרג'י (35%) BG גרופ (35%) דלק קידוחים (15%) אבנר חיפושי נפט (15%)
 תאריך הגילוי:  2011
  (למפת מזרח הים התיכון מוגדלת) טורקיה סוריה לב. עיראק ערב הסעודית  ירדן י ש ר א ל  סיני (מצרים)  מצרים קפריסיןשדה הגז אפרודיטה(למפת מזרח הים התיכון רגילה) טורקיה סוריה לב. עיראק ערב הסעודית  ירדן י ש ר א ל  סיני (מצרים)  מצרים קפריסיןשדה הגז אפרודיטה
 
אפרודיטה הוא שדה גז טבעי השוכן במים הכלכליים של קפריסין, בצמוד לשדה הגז ישי השוכן במים הכלכליים של ישראל.
הזיכיון לחיפושי גז באזור ניתן באוקטובר 2008 לחברת נובל אנרג'י. החיפושים נערכו בשנת 2011 והסתיימו במציאת גז טבעי שרובו במים הכלכליים של קפריסין ומיעוטו (כ-10%) במים הכלכליים של ישראל. ב-2015 הודיעו השותפות לקידוח, נובל אנרג'י, דלק קידוחים ואבנר חיפושי נפט שהשדה מסחרי ובכוונתן לפתח אותו. בנובמבר 2015 רכשה BG גרופ (אנ') מנובל אנרג'י 35% מהזכויות בבלוק 12, שאפרודיטה הוא חלק ממנו, תמורת 165 מיליון דולר.
פיתוח שדה הגז מתעכב עקב מחלוקת בין ישראל לקפריסין על חלוקת ההכנסות משדה הגז.
הערות שוליים

↑  Kennedy, Charles (24 ביוני 2011). "U.S. Company to Begin Drilling in Cyprus Offshore Waters by Year End". OilPrice.com. נבדק ב-7 בספטמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  נובל אנרג’י מוכרת ל-BG מחצית מאחזקותיה בבלוק 12 ב-165 מיליון דולר, באתר "ספונסר", 23 בנובמבר 2015
↑  [משה טרדימן https://www.regthink.org/שדה-הגז-אפרודיטה-פוטנציאל-בלתי-ממומש/ שדה הגז אפרודיטה: פוטנציאל בלתי ממומש], הפורום לחשיבה אזורית, 6 ביולי 2018
אי-סבילות עצמית בצמחים

אי-סבילות עצמית (מכונה גם אי-התאם עצמי, באנגלית: self-incompatibility או בקיצור SI) היא שם כולל למספר מנגנונים פיזיולוגיים הקיימים במכוסי הזרע, שתפקידם למנוע רבייה שמקורה בהפריה עצמית ורביית קרובים, ולעודד רבייה בין צמחים בעלי מטענים גנטיים שונים זה מזה. בצמחים בעלי אי-סבילות עצמית, כאשר גרגר אבקה שנוצר בצמח מסוים, נוחת על צלקת של אותו צמח, או של צמח אחר בעל מטען גנטי דומה, התהליך של נביטת גרגר האבקה על הצלקת, צמיחת נחשון הנביטה דרך עמוד העלי, הפריית הביצית, והתפתחות והעובר, נעצר באחד משלביו, ובסופו של דבר לא נוצרים זרעים. אי-סבילות עצמית היא אחד האמצעים החשובים ביותר למניעת הפריה עצמית וליצירת גנוטיפים חדשים בצמחים, והיא נחשבת לאחד הגורמים שהביאו לשגשוגם של צמחי הפרחים על כדור-הארץ.
כללי

המנגנונים הנפוצים והנחקרים ביותר של אי-סבילות עצמית, פועלים על ידי עצירת הנביטה או הצמיחה של נחשון הנביטה בגרגר האבקה. מנגנונים אלה מבוססים על אינטראקציות חלבון-חלבון, כאשר כל מנגנון נשלט על ידי לוקוס בודד המכונה S, שבו קיים מגוון גדול של אללים בין פרטים שונים באוכלוסיית המין. למרות הדמיון שקיים בדפוסים המורפולוגיים והגנטיים שלהם, מנגנונים אלה התפתחו באופן עצמאי מספר פעמים במהלך האבולוציה, והם מבוססים על מרכיבים תאיים שונים (Charlesworth et al. 2005); בהתאם לכך, לכל מנגנון ישנו לוקוס S ייחודי משלו.
לוקוס S מכיל שני גנים בסיסיים של אי-סבילות עצמית – אחד המבוטא בעלי, ושני המבוטא במאבק או בגרגר האבקה. גנים אלו מכונים הדטרמיננטה הנקבית והדטרמיננטה הזכרית, בהתאמה. בגלל הקרבה הפיזית ביניהם, שני הגנים נמצאים בתאחיזה, ומתייחסים אליהם כאל אלל אחד. תוצרי התרגום של שני הגנים מאותו האלל, הם שני חלבונים שאינטראקציה ביניהם תביא לעצירת הצמיחה של נחשון הנביטה בגרגר האבקה, וכך לאי-סבילות עצמית ולמניעת ההפריה. אולם כאשר דטרמיננטה נקבית פוגשת דטרמיננטה זכרית שאינה מאותו אלל, אין אי-סבילות עצמית, ותתרחש הפריה. זהו תיאור פשטני של מנגנון אי-הסבילות העצמית, ובדרך-כלל תלוי בנוכחותם של מספר אללים, ולא אלל בודד.
להלן פירוט של המנגנונים השונים של אי-סבילות עצמית בצמחים.
אי-סבילות עצמית גמטופיטית (GSI)

באי-סבילות עצמית גמטופיטית (gametophytic self-incompatibility, GSI), פנוטיפ אי-הסבילות העצמית של גרגר האבקה נקבע על ידי גנוטיפ ה-S ההפלואידי של גרגר האבקה עצמו, הוא הגמטופיט. צורה זו של אי-סבילות עצמית היא הנפוצה יותר בקרב מכוסי הזרע, והיא קיימת במשפחות: סולניים, ורדיים, קטניות, פעמוניתיים, פרגיים, לועניתיים, נר-הלילה, ומשפחות נוספות (Franklin et al. 1995). שני מנגנונים שונים ועצמאיים של אי-סבילות-עצמית גמטופיטית תוארו באופן מפורט ברמה המולקולרית, והם יתוארו להלן.
אי-סבילות עצמית גמטופיטית (GSI) > מנגנון ה-S-RNase בסולניים

מנגנון זה תואר במשפחת הסולניים, אולם התגלה אחר-כך גם בוורדיים ובלועניתיים. במנגנון זה, צמיחת נחשון הנביטה נעצרת כאשר הספיק להתקדם כשליש מהדרך לאורך עמוד העלי (Franklin-Tong and Franklin 2003).
הדטרמיננטה הנקבית של מנגנון זה היא ריבונוקלאז (McClure et al. 1989) המכונה S-RNase. אנזים זה גורם ככל הנראה לפירוק של ה-RNA הריבוזומלי (rRNA) בתוך גרגר האבקה, במקרה של התאמה בין אללי ה-S בעלי ובאבקה, וכך לעצירת הצמיחה של גרגר האבקה, ולמותו (Franklin-Tong and Franklin 2003).
הדטרמיננטה הזכרית נתגלתה רק לאחרונה (Sijacic et al. 2004), והיא החלבון PiSLF, מקבוצת חלבוני ה-F-box. החלבונים בקבוצה זו מתפקדים על-פי רוב כיוביקויטין-ליגאזות (ubiquitin ligases); לפיכך, ייתכן ש-PiSLF פועל על ידי הכוונת מולקולות S-RNase הטרואלליות, לפירוק בפרוטאזום.
אי-סבילות עצמית גמטופיטית (GSI) > מנגנון אי-הסבילות העצמית בסוג פרג

המנגנון שלהלן תואר באופן מפורט במין Papaver rhoeas. במנגנון זה, התפתחות גרגר האבקה נעצרת תוך דקות ספורות מרגע נחיתתו על הצלקת (Franklin-Tong and Franklin 2003).
הדטרמיננטה הנקבית היא מולקולה חוץ-תאית קטנה, המבוטאת בצלקת; הדטרמיננטה הזכרית עדיין לא זוהתה, ומעריכים שמדובר בקולטן קרומי (Franklin-Tong and Franklin 2003). האינטראקציה בין הדטרמיננטות הנקבית והזכרית, מעבירה ככל הנראה סיגנל תאי אל תוך גרגר האבקה, שבעקבותיו חלה עלייה בריכוז יוני הסידן בגוף נחשון הנביטה, המבטלת את הגרדיאנט התוך-תאי של ריכוז יוני הסידן הקיים לאורך נחשון הנביטה, שנחוץ לצורך התארכותו (Franklin-Tong et al. 1993, 1997, 2002). השינוי בריכוז יוני הסידן גורם לעצירת צמיחת נחשון הנביטה תוך 1–2 דקות. בשלב זה, עיכוב הצמיחה הוא עדיין הפיך, וניתן בעזרת מניפולציות מסוימות להסיר את העיכוב, ולהביא בסופו של דבר להפריה של הביצית (Franklin-Tong and Franklin 2003).
בהמשך, החלבון הציטוזולי p26, שהוא אנזים מסוג פירופוספאטאז (pyrophosphatase), מעוכב על ידי זירחון (Rudd et al. 1996), אירוע שכנראה מוביל להפסקת הסינתיזה של אבני בניין הדרושות להתארכות נחשון הנביטה. סיבי האקטין בשלד התא של גרגר האבקה עוברים דה-פולימריזציה וארגון מחדש (Geitmann et al. 2000; Snowman et al. 2002). כעבור 10 דקות מהמפגש עם הצלקת, גרגר האבקה כבר נמצא בתהליך בלתי-הפיך שיביא לבסוף למותו. בשלב מאוחר יותר (כעבור 3–4 שעות), ה-DNA של גרגר האבקה מתחיל לעבור קיטוע (Jordan et al. 2000) (fragmentation), ולבסוף (כעבור 10–14 שעות) התא מת במנגנון אפופטוטי (Franklin-Tong and Franklin 2003; Thomas and Franklin-Tong 2004).
אי-סבילות עצמית ספורופיטית (SSI)

באי-סבילות עצמית ספורופיטית (sporophytic self-incompatibility, SSI), פנוטיפ אי-הסבילות העצמית של גרגר האבקה נקבע על ידי גנוטיפ ה-S הדיפלואידי של המאבק (הספורופיט) בו נוצר גרגר האבקה. צורה זו של אי-סבילות עצמית זוהתה במשפחות (Goodwillie 1997): מצליבים, מורכבים, חבלבליים, ציפורניים, סטרקוליים, שדריים, ופולמוניים (Polemoniaceae). עד היום, רק מנגנון אחד תואר בפירוט ברמה המולקולרית, בצמח הכרוב (משפחת המצליבים).
מכיוון שאי-הסבילות נקבעת על ידי גנוטיפ דיפלואידי, גרגר האבקה והצלקת מבטאים כל אחד את תוצרי התרגום של שני אללי S שונים, כלומר שתי דטרמיננטות זכריות ושתיים נקביות. בין תוצרים אלה ייתכנו יחסי דומיננטיות-רצסיביות, המכתיבים לעיתים דפוסים מורכבים ביותר של יחסי סבילות ואי-סבילות עצמית בין אללי S שונים. יחסי הדומיננטיות מאפשרים גם יצירה של צאצאים הומוזיגוטיים לאלל S רצסיבי (Hiscock and Tabah 2003).
בהשוואה לאוכלוסייה שבה כל אללי ה-S הם קו-דומיננטיים, נוכחותם באוכלוסייה של יחסי דומיננטיות-רצסיביות בין אללי S שונים, מגדילה את אחוז ההפריות ה"סבילות", כלומר את אפשרויות ההכלאה, בין פרטים שונים (Hiscock and Tabah 2003). על-פי אוקנדון (Ockendon 1974), יחס השכיחויות בין אללי ה-S הרצסיביים לבין אלו הדומיננטיים, משקפים מאזן דינמי בין הצורך בהבטחת רבייה מוצלחת (לה תורמים האללים הרצסיביים), לבין התועלת שבהימנעות מהפריה עצמית (לה תורמים האללים הדומיננטיים).
אי-סבילות עצמית ספורופיטית (SSI) > מנגנון אי-הסבילות העצמית בסוג כרוב

כאמור, פנוטיפ ה-S של גרגר האבקה נקבע על ידי הגנוטיפ הדיפלואידי של המאבק. בסוג כרוב, דופן גרגר האבקה, שמקורה ברקמת הטפטום (tapetum) של המאבק, נושאת את תוצרי התרגום של שני אללי ה-S. אלו הם חלבונים קטנים, העשירים בחומצה האמינית ציסטאין. הגן המקודד לחלבונים הללו מכונה SCR או SP11, והוא מבוטא ברקמת הטפטום של המאבק (היינו, בספורופיט), וכן במיקרוספורה ובגרגר האבקה (היינו, בגמטופיט) (Schopfer et al. 1999; Takayama
et al. 2000).
הדטרמיננטה הנקבית של תגובת אי-הסבילות העצמית בצמח הכרוב, היא חלבון עבר-קרומי המכונה SRK, שחלקו התוך-תאי בעל פעילות של קינאז, וחלקו החוץ-תאי משתנה בין אללים שונים (Stein et al. 1991; Nasrallah and Nasrallah 1993). חלבון ה-SRK מבוטא בצלקת, ומתפקד ככל הנראה כקולטן (רצפטור) לחלבון ה-SCR/SP11 שבדופן גרגר האבקה. לחלבון נוסף המבוטא על-גבי הצלקת, המכונה SLG, רצף חומצות אמינו הדומה מאוד ל-SRK, ומתפקד ככל הנראה כקו-רצפטור לחלבון ה-S שבאבקה, המגביר את תגובת אי-הסבילות העצמית (Takasaki et al. 2000).
האינטראקציה בין החלבונים SRK ו-SCR/SP11 גורמת לזירחון עצמי של החלק התוך-תאי בחלבון הצלקתי (Schopfer and Nasrallah 2000; Takayama
et al. 2001), וסיגנל מועבר אל תוך תא הצלקת. חלבון נוסף החיוני לאינטראקציה הוא MLPK, אנזים מסוג serine-threonine kinase, המעוגן אל קרום התא מצדו התוך-תאי (Murase et al. 2004). טרם פוענחו האירועים המולקולריים והתאיים המתרחשים בהמשך ומביאים בסופו של דבר לעצירת ההתפתחות של גרגר האבקה.
מנגנונים אחרים של אי-סבילות עצמית

המנגנונים שלהלן נפוצים ומוכרים פחות מאשר המנגנונים ה'קלאסיים', והידע המחקרי שהצטבר אודותיהם מוגבל.
מנגנונים אחרים של אי-סבילות עצמית > אי-סבילות עצמית הטרומורפית

בצמחים בעלי פרחים הטרוסטיליים (heterostylous), קיים מנגנון ייחודי של אי-סבילות עצמית, המכונה אי-סבילות עצמית הטרומורפית (heteromorphic self-incompatibility). ככל הנראה, מנגנון זה אינו קשור מבחינה אבולוציונית, למנגנונים הנפוצים והמוכרים יותר (Ganders 1979), שמבדילים אותם בכינוי אי-סבילות הומומורפית (homomorphic self-incompatibility).
כמעט בכל הטקסונים ההטרוסטיליים קיימת אי-סבילות עצמית במידה כלשהי. הלוקוסים הקובעים את אי-הסבילות העצמית בצמחים הטרוסטיליים, נמצאים בתאחיזה חזקה עם הלוקוסים הקובעים את הפולימורפיזם בפרחים, ותכונות אלה עוברות יחדיו בתורשה, באלל אחד. הדיסטיליות נקבעת על ידי לוקוס יחיד, שלו שני אללים; הטריסטיליות נקבעת על ידי שני לוקוסים, שלכל אחד מהם שני אללים. אי-הסבילות העצמית ההטרומורפית היא ספורופיטית, כלומר שני האללים של צמח האם של גרגר האבקה, קובעים את תגובת הסבילות/אי-הסבילות שלו. הלוקוסים הקובעים את אי-הסבילות העצמית תמיד מכילים רק 2 אללים שונים באוכלוסיית המין, כאשר אחד מהם דומיננטי על השני, גם בצלקת וגם בגרגר האבקה. השונות בין האללים מקבילה לשונות בין צורות הפרחים, ולכן אבקה מפרח בעל צורה מסוימת תוכל להפרות רק פרח מצורה אחרת. בפרחים טריסטיליים, כל פרח מכיל 2 סוגים של אבקנים; כל אבקן מייצר אבקה שיכולה להפרות רק צורה אחת של פרח, מתוך השלוש הקיימות (Ganders 1979).
אוכלוסייה של צמח דיסטילי מכילה 2 גנוטיפים שונים של אי-סבילות עצמית: ss ו-Ss. הפריה תיתכן רק בין שני הגנוטיפים; כל גנוטיפ לא יכול להפרות את עצמו (Ganders 1979). הגבלה זו יוצרת מצב של שיווי-משקל קבוע בין שני הגנוטיפים באוכלוסייה, וקיים ביניהם יחס של 1:1; מבחינה מרחבית, שני הגנוטיפים על-פי רוב מפוזרים בצורה אקראית (Ornduff and Weller 1975; Ganders 1976). צמחים טריסטיליים מכילים, בנוסף ללוקוס S, את הלוקוס M, שגם לו שני אללים (Ganders 1979). מספר הגנוטיפים האפשריים כאן גדול בהרבה, אך גם כאן דפוסי הסבילות/אי-סבילות מכתיבים יחס שווה של צאצאים, מכל אחד מטיפוסי אי-הסבילות (Spieth 1971).