stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ירי המוני בארצות הברית
הערות שוליים

↑  Borchers, Callum (4 באוקטובר 2017). "The squishy definition of 'mass shooting' complicates media coverage". Washington Post (באנגלית). נבדק ב-26 באוגוסט 2018. ...'mass shooting' is a term without a universally-accepted definition. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bjelopera, Jerome (18 במרץ 2013). "Public Mass Shootings in the United States" (PDF). Congressional Research Service. אורכב מ-המקור (PDF) ב-9 בספטמבר 2013. נבדק ב-26 באוגוסט 2018. There is no broadly agreed-to, specific conceptualization of this issue, so this report uses its own definition for public mass shootings. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lankford, Adam (2016). "Public Mass Shooters and Firearms: A Cross-National Study of 171 Countries". Violence and Victims. 31 (2): 187–99. doi:10.1891/0886-6708.VV-D-15-00093. PMID 26822013.
↑  Active Shooter Incidents in the United States in 2021 (Report). Washington, D.C.: Federal Bureau of Investigation/U.S. Department of Justice/Advanced Law Enforcement Rapid Response Training at Texas State University. 2022. נבדק ב-8 בינואר 2023. {{cite report}}:  (עזרה)
↑  Palazzolo, Joe; Flynn, Alexis (3 באוקטובר 2015). "U.S. Leads World in Mass Shootings". The Wall Street Journal. נבדק ב-2 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Healy, Melissa (24 באוגוסט 2015). "Why the U.S. is No. 1 – in mass shootings". Los Angeles Times. נבדק ב-2 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Michaels, Samantha (23 באוגוסט 2015). "The United States Has Had More Mass Shootings Than Any Other Country". Mother Jones. נבדק ב-2 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fox, Kara (9 במרץ 2018). "How US gun culture compares with the world in five charts". CNN. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wallace, Lacey (2021-03-30). "Mass shootings are rare – firearm suicides are much more common, and kill more Americans". PBS NewsHour (באנגלית אמריקאית). WETA. נבדק ב-2022-03-20.
↑  Smart, Rosanna; Schell, Terry L. (15 באפריל 2021). "1. Mass Shootings in the United States".  In Ramchand, Rajeev; Saunders, Jessica (eds.). Contemporary Issues in Gun Policy: Essays from the RAND Gun Policy in America Project (PDF) (Report). Santa Monica, CA: RAND Corporation. pp. 1–25. נבדק ב-27 במרץ 2023. {{cite report}}:  (עזרה)
↑  Mark Follman, Gavin Aronsen, Deanna Pan, US mass shootings, 1982–2023: Data from Mother Jones’ investigation, Mother Jones (באנגלית אמריקאית)
יסעורון גלאפגוס

להקת יסעורוני גלאפגוס
יסעורון גלאפגוס (שם מדעי: Oceanites gracilis) הוא מין של עוף ים קטן מהמשפחה יסעורונים דרומיים ולשעבר במשפחת היסעורוניים שבסדרת היסעוראים. יסעורון זה נמצא בימים של מערב האוקיינוס השקט בסמוך לחופי דרום אמריקה. יש לו 2 תת-מינים שהם גם שני סוגי אוכלוסיות:
O. g. gracilis - הנפוץ בחופי פרו וצ'ילה באזור זרם הומבולדט.
O. g. galapagoensis - המצוי באיי גלאפגוס ומכאן שמו.
יסעורים אלה שחורים וקטנים עם אזור שת לבן, מקור היסעורון מעוגל מעט והוא בעל חוש ריח. הם מתקבצים בלהקות באוקיינוס או באיי גלאפגוס ליד החופים וניזונים מיצורי פלנקטון קטנים. הם מעופפים ממש מעל המים עם רגליים מושטות קדימה, ומריחים את היצורים הקטנים שמרכיבים את הפלנקטון וחוטפים אותם מן המים. הם יכולים לעופף גם בשעות החשיכה ולא נרתעים גם ממים סוערים. הם יודעים גם לצלול אבל משיגים את המזון בדרך כלל מפני המים, לעיתים נדירות גם יצללו כדי לתפוס דג קטן או רכיכה.
הם מעופפים טובים אך בחוזרם ליבשה הם מגושמים מאוד בהליכה. הם נחים בנקרות צוקים במושבות או בחפירות של ארנבונים. בשל גודלם הקטן הם עלולים להיטרף על ידי עופות ים טורפי כמו שחפים, פריגטות, עקבי גלאפגוס, חמסנים וינשופים.
הם נצפים לעיתים קרובות אך לא ברור מה מצב הרבייה שלהם. נמצא רק קן אחד ששייך ליסעורון זה.
הערות שוליים

↑  יסעורון גלאפגוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי אוזבקיסטן – איחוד האמירויות הערביות

| יחסי אוזבקיסטן – איחוד האמירויות הערביות |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: איחוד האמירויות הערביות


אוזבקיסטן: איחוד האמירויות הערביות
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 83,600
אוכלוסייה
36,534,946: 11,106,647
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 504,173
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 45,394
משטר
דיקטטורה נשיאותית: מונרכיה פדרלית, מונרכיה נבחרת, מונרכיה חוקתית

שגרירות אוזבקיסטן באבו דאבי
יחסי אוזבקיסטן–איחוד האמירויות הערביות (באוזבקית: Birlashgan Arab Amirliklari munosabatlari, בערבית: العلاقات الأوزبكستانية الإماراتية) הם יחסי החוץ בין רפובליקת אוזבקיסטן ובין איחוד האמירויות הערביות.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-25 באוקטובר 1992. לאחר שאוזבקיסטן הכריזה על עצמאותה, ראשי איחוד האמירויות הערביות ערכו מספר ביקורים מדרג גבוה רשמיים באוקטובר 2017. כמו כן, שרי החוץ, האוצר, האנרגיה, הסחר, החוץ והכלכלה האוזבקים ערכו מספר ביקורים רשמיים באיחוד האמירויות הערביות. נשיא אוזבקיסטן ביקר באיחוד האמירויות הערביות ב-17 עד 18 במרץ 2008, במהלך הביקור נחתמו 28 מזכרי הבנות ואמנות ממשלתיים ומחלקתיים. ביקור זה תרם לפיתוח היחסים הדו-צדדיים בין המדינות.
בשנת 1992, נפתחה הקונסוליה הכללית של אוזבקיסטן בדובאי, ובשנת 2007 נפתחה השגרירות האוזבקית באבו דאבי. איחוד האמירויות הערביות מחזיקה שגרירות בטשקנט. בחודש יוני 2004, ממשלת איחוד האמירויות הערביות החליטה לפתוח קונסוליה כללית באוזבקיסטן, ביוני 2010, הקונסוליה הכללית בטשקנט הוסבה לשגרירות של איחוד האמירויות הערביות באוזבקיסטן.
ב-7 במאי 2018, שבקט מירזייאיב קיבל בברכה את סגן ראש הממשלה של איחוד האמירויות הערביות, מנסור בן זאיד אל נעיין. מיריזייאיב ציין כי היחסים בין המדינות לבביים, והיחסים "עולים" לשלב חדש ואיכותי. במהלך המפדש נדונו הכיוונים העיקריים של שיתוף הפעולה הדו-צדדי בין המדינות, וכן פיתוח היחסים במגזרי האנרגיה, הבנייה, התעשייה, התיירות והחקלאות.
יחסים כלכליים

בשנת 2014, היקף מחזור הסחר בין אוזבקיסטן לבין איחוד האמירויות הערביות הסתכם ב-120.2 מיליון דולר אמריקאי (72.4 מיליון דולר אמריקאי ייצוא אוזבקי ו-47.8 מיליון דולר אמריקאי יצוא מאיחוד האמירויות הערביות). היצוא העיקרי של אוזבקיסטן מורכב מסיבי כותנה גולמית, משי, מוצרים חקלאיים ושירותים. היצוא העיקרי של איחוד האמירויות הערביות מורכב ממכונות חשמל, מזון, ריהוט, כלי רכב, ביגוד וספורט.
מעל 80 חברות שמקורן באיחוד האמירויות הערביות פועלות ברחבי אוזבקיסטן, שמתוכם 35 חברות בבעלות מלאה של מדינת האמירויות. בחודש מאי 2008, השר לשיתוף פעולה ופיתוח הבינלאומי של איחוד האמירויות הערביות ביקר בטשקנט, במהלכו התקיימה הוועדה הראשונה הבין-ממשלתית האוזבקית-האמירויות.
יחסי אוגנדה–שווייץ

| יחסי אוגנדה–שווייץ |
| --- | --- |
אוגנדה: שווייץ


אוגנדה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
241,038: 41,277
אוכלוסייה
50,356,876: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
49,273: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
978: 99,060
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי אוגנדה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים שבין אוגנדה לשווייץ הם יחסים דיפלומטיים מוגבלים יחסית מכיוון שאוגנדה אינה מדינה מתפתחת המושקעים בה משאבים שווייצרים. עקב העובדה הזאת, גם היחסים הכלכליים והתרבותיים שבין שתי המדינות מוגבלים בהתאם.
שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של אוגנדה בשנת 1962, מיד לאחר זכייתה בעצמאות מהממלכה המאוחדת, ובשנת 1966 היא כוננה עם המדינה המזרח אפריקנית יחסים דיפלומטיים. בשנת 1972 שווייץ פתחה קונסוליה בקמפלה. שנה לפני כן, ב-1971 חתמו שתי המדינות על הסכם הגנה על השקעות.
תחת הדיקטטורה של אידי אמין (1971–1979), קבוצות רבות במדינה סבלו מאפליה ומדיכוי. ב-1972 שווייץ קיבלה אליה מאתיים פליטים של אוגנדים ממוצא אסייתי כחלק מתוכנית מולטילטרלית. שווייץ סיפקה לאזרחי אוגנדה באותה התקופה גם סיוע הומניטרי - הן אם באופן פרטני והן אם דרך ארגונים בינלאומיים שונים. ב-1988, שווייץ יצרה תוכנית יחד עם אוגנדה על מנת לצמצם את ההפסדים האוגנדיים בתעשיית הקפה, כתוצאה משפל במחירי הקפה.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2015 התגוררו באוגנדה 114 אנשים בעלי אזרחות שווייצרית.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת באוגנדה בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת באוגנדה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקמפלה, בירת המדינה. שווייץ האמינה את השגרירות שהיא מחזיקה בניירובי, בירת קניה הסמוכה, על אוגנדה.
אוגנדה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. אוגנדה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר ז'נבה.
כתב מחובר

דוגמה לכתב מחובר (המכונה "עגול" / "cursive"), שפותח באנגליה באמצע המאה ה-17, והתקבל כסטנדרט לכתב מחובר באנגלית
כתב מחובר הוא סגנון כתיבה בו סמלי השפה נכתבים במחובר ובשטף, לרוב, על מנת לאפשר כתיבה מהירה יותר. בכתיבה שגרתית בכתב יד, הכתב המחובר הוא שילוב של חיבורים והנפות-עט, זאת גם אם פורמלית כל האותיות אמורות להיות מחוברות: באלפבית הלטיני, הקירילי, הבנגלי והערבי מרבית או כל האותיות במילה מחוברות, כך שלעיתים, מילה נכתבת ב"משיכת קולמוס אחת".
באלפבית הערבי, הכתב המחובר משמש הן לכתב יד והן לדפוס, בעוד שבאלפבית אחרים בהם מתקיים כתב מחובר, קיימת הבחנה בינו לבין כתב-דפוס. באלפבית העברי, משמש הכתב העברי הרהוט ככתב יד, ואינו מחובר. גם כתב היד ששימש ברומא העתיקה לא היה מחובר.
מקור הכתב המחובר הוא ביתרונות המעשיים של כתיבה מהירה ומיעוט הנפות עט, אשר התחייבו בשל חסרונותיו של הקולמוס כמכשיר כתיבה. קולמוסים הם שבירים, ובשימוש לא נכון – הדיו מותז מהם ומכתים את המצע. כך גם עטי ציפורן היציבים יותר אך עדיין מגבילים.
ראו גם

קצרנות
לוגוגרמה
ישמעאל הכהן ממודנה

רבי ישמעאל הכהן ממודינא (ה'תפ"ד, 1723 - י' בסיון ה'תקע"א, 2 ביוני 1811) רבה של מודנה ומגדולי רבני איטליה במאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19. נודע בספרו - שו"ת זרע אמת.
ביוגרפיה

ישמעאל הכהן נולד במודנה לרבי אברהם יצחק הכהן בשנת ה'תפ"ד (1723). אחיו המבוגר רבי דוד הכהן, היה רבה של מודנה וכבר בחיי אחיו היה דורש בישיבה הגדולה ובישיבות הקטנות בעיר. ואחותו נישאה לרבי יצחק נוניס ואיס, מרבני ליבורנו.
לאחר פטירת אחיו ביום ט' באלול ה'תקמ"ב מינתה הקהילה את רבי ישמעאל כממלא מקומו. הוא שימש כרב במשך כשלושים שנה עד לפטירתו. כמו כן עמד בראש הישיבה הגדולה והישיבות הקטנות בעיר.
היה בידידות עם הרב החיד"א והתכתב איתו בהלכה.
בתגובה לחיבור "דברי שלום ואמת" מאת נפתלי הרץ ויזל הוא כתב "סדרי הלימודים לילדי בית ישראל".
הקיסר נפוליאון שלח אליו את 12 השאלות ששאל את חכמי ישראל והזמין אותו לאספת הנכבדים היהודים ולאספת הסנהדרין של פריז. מפאת גילו הוא לא יכול לנסוע אך הוא השיב עליהן את תשובותיו, כדי שתהיינה לעזר לחברי האספה ולרב יוסף דוד זינצהיים, נשיא ה"סנהדרין של פריס" בחיבור תקנות הסנהדרין. בניגוד לתשובות שנתנה האספה, שנאלצו להתנסח באופן שינעם לאוזני הקיסר, רבי ישמאל הכהן ניסח את תשובותיו בהתאם לדעתו ההלכתית, וללא התחשבות בלחץ חיצוני.
חלק קטן מדרשותיו השבועיות ותשובותיו בהלכה נדפס. תשובות רבות, ספרי דרשות ושירים שכתב נשתמרו בכתב ידו בעברית ובאיטלקית ומפוזרים בספריות בעולם.
ב-2022 נתגלה במפתיע ספרו שו'''ת זרע אמת ח''ב (ליוורנו תקנ''ו) שגיליונותיו עמוסים בהגהותיו. מעותק זה נדפס ספרו שו''ת זרע אמת ח''ג (ריג'ייו תקפ''ג).
מפסיקותיו הנודעות

הגדרת גרמא בשבת - הוא מחלק בין גרמא בנזיקין לבין גרמא בשבת. לדבריו בשבת הגדרת הגרמא תלויה בשהות הזמן שבין הפעולה של האדם לבין התבצעות המלאכה בפועל.
אפילו מי שחוזר בתשובה מעבירות חמורות, אינו צריך לעשות תעניות כדי לכפר על מעשיו במידה והתעניות תגרומנה לו לביטול תורה.
ספריו שנדפסו

זרע אמת, שו"ת ג' חלקים, ליוורנו; ריגייו, ה'תקמ"ו - אחרי ה'תקע"א
זרע אמת, חידושים, ליוורנו ה'תקמ"ו
שבח פסח, פירוש להגדה של פסח, ליוורנו ה'תק"נ
שפת אמת, דרושים על פרשת השבוע, ליוורנו ה'תקצ"ב
לקריאה נוספת

א. ישראל, תולדות המחבר, בתוך "הגדה של פסח שבח פסח", מכון אהבת שלום, ירושלים ה'תשנ"ז
הערות שוליים

↑  תלמידו בהספד עליו מציין את תאריך הפטירה ושהוא נפטר בגיל פ"ז.
↑  "תולדות הגאון המחבר", שלל דוד, מכון ירושלים תשס"ד, עמ' 33–34, באתר אוצר החכמה.
↑  בידספיריט ישראל - מכירות פומביות: תכשיטים, אמנות, עתיקות ועוד, באתר Bidspirit
↑  זרע אמת חלק א סימן מד. מובא למשל ביביע אומר חלק א אורח חיים סימן יט
↑  ראו "זרע אמת" חלק אורח חיים סימן פט. מובא למשל ביביע אומר חלק א יורה דעה סימן יד ס"ק יד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502666305171  ISNI: 0000 0000 6692 5605  LCCN: n97066145  NTA: 398227020  VIAF: 28815335   WorldCat (עם VIAF): 28815335
יחסי אוגנדה–צרפת

| יחסי אוגנדה–צרפת |
| --- | --- |
אוגנדה: צרפת


אוגנדה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
241,038: 643,801
אוכלוסייה
50,356,876: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
49,273: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
978: 45,527
משטר
רפובליקה נשיאותית: דמוקרטיה נשיאותית למחצה (או פרלמנטרית למחצה)

שגרירות אוגנדה בפריז
יחסי אוגנדה–צרפת הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין אוגנדה וצרפת.
יחסים פוליטיים

היחסים בין צרפת לאוגנדה הושפעו זמן רב ממדיניות החוץ של קמפלה (כולל התערבותה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו), אך שוב הפכו לחיוביים. אוגנדה התקרבה יותר ויותר כלפי צרפת מאז סוף 2013, כאשר הנשיא מוסבני השתתף בפסגת אליזה לשלום וביטחון באפריקה ושר החוץ של אוגנדה ביקר בפריז במאי 2014. הנשיא מוסבני העריך מאוד את ביקורו בפריז בספטמבר 2016, שפתח אפשרויות חדשות לשותפויות (בהשקיה, תחבורה, מים, החייאת חברת התעופה הלאומית וכו').
שיתוף הפעולה הצבאי הצרפתי באוגנדה נמצא בצמיחה משמעותית. בשנת 2015 ביקשה קמפלה מומחיות צרפתית בהכשרת חטיבה אלפינית, וכיום קצין שיתוף פעולה נמצא בצוות כוח ההגנה העממי של אוגנדה (UPDF). יוזמות שיתוף פעולה חדשות נשקלות במטרה להגן על אגם אלברט.
יחסים כלכליים

מאזן הסחר הדו-צדדי הוא לטובת צרפת, בעוד שעודף הסחר בצרפת הגיע ל-45 מיליון אירו בשנת 2017 (הרמה הגבוהה ביותר מאז 2013). בשנת 2017 צרפת הייתה הספקית העשירית בגודלה של אוגנדה (עם נתח שוק של 2%), בעיקר ייצוא מוצרי תרופות (30% מהיצוא הצרפתי), ציוד טלקומוניקציה (14% מהיצוא הצרפתי) וציוד בנייה וכרייה. מוצרי מזון מהווים 94% מהיבוא של צרפת מאוגנדה (87% קפה).
כיום פועלות באוגנדה כ-30 חברות צרפתיות, במגוון רחב של מגזרים: פחמימנים (סך ההפצה, סך הכל E&P, פרידלנדר-אורטק), טלקומוניקציה (אורנג', אלקטל-לוסנט, קאמוסאט), תחבורה, לוגיסטיקה והפצה (אייר פראנס / KLM‏, SDV טרנסמי, AGS), תעשייה (הימה מלט-לאפרג', סוגיה-סאטום, ווליאנה ווטר, רנו משאיות), ושירותים (לשכת וריטאס, קייטרינג חבר העמים, ניוארסט, גראס סבוי, IGN, מונייה דה פריז).
מלאי ההשקעות הצרפתיות הישירות באוגנדה עמד על 58.3 מיליון אירו בשנת 2016, בעיקר בענף הייצור.
עם זאת, ה-FDI הצרפתי אמור לצמוח במידה ניכרת מהמחצית השנייה של 2018 ואילך, בשל ההחלטה הסופית של טוטאל להשקיע ברזרבות נפט מתחת לאגם אלברט. צינור הנפט יכול להכיל יותר מ-200,000 חביות ביום, ולהניב הכנסות משוערות של 2 מיליארד אירו בשנה למשך 25 שנה לאחר תחילת הניצול (זה מסתכם בשליש מהתקציב הלאומי).
נציגויות דיפלומטיות

אוגנדה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
צרפת מחזיקה באוגנדה שגרירות בקמפלה.
ירי בצנחן באוויר

ירי בצנחן באוויר היא פעולה מלחמתית ששאלת חוקיותה זכתה להתייחסות באמנות בינלאומיות.
ירי בצנחן באוויר מותר על פי אמנת ז'נבה, כאשר הצנחן צונח בדרכו לפעילות מבצעית. עם זאת, חל איסור לירות באנשי צוות של מטוס שצנחו ממנו לאחר שכלי הטיס שלהם נקלע לבעיה. האיסור האחרון היה נהוג במשפט הבינלאומי, ושאב השראה מנוהגים של אבירות וכן מהדינים שנהגו לגבי יורד ים שספינתו נטרפה, אך ניתן לו תוקף רשמי בהשלמות לאמנת ז'נבה רק ב-1977. ישראל הייתה גורם פעיל ומרכזי בהכנת השלמות אלו.
הקו המנחה בחקיקת חוקים אלו גורס כי צנחן בעודו באוויר שייך למעגל הלחימה, ומנצל יתרון טקטי על מנת לשפר את מצבו בלחימה. איש צוות אוויר שמטוסו נפגע יצא ממעגל הלחימה, ואינו מהווה סיכון.
ההגנה על הצונח ממטוס במצוקה

אף שהוסכם שראוי שתהיה הגנה על איש צוות מטוס הנחלץ ממנו וצונח לשטח עוין, היה ויכוח סוער בין ישראל ומדינות המערב לבין מדינות ערב בשאלה האם ראוי שתהיה הגנה גם על איש צוות מטוס הנוטשו וצונח בשטח שנשלט בידי כוחות ידידותיים לו. מדינות המערב טענו שלא ניתן לסבול פגיעה בחייל המצוי במצב חסר ישע, ואינו צונח לקראת פעילות עוינת. הערבים טענו שחייל זה צפוי לשוב לבסיסו ולהשתתף לאחר מכן שנית בפעולות טיס מלחמתיות, ולכן אין סיבה להגן עליו. לבסוף, בלחץ המערב, לא נקבעה הבחנה בין צניחה לשטח ידידותי לבין צניחה לשטח עוין.
אף שחיילים הצונחים ממטוס כחלק מפעילות מבצעית בבירור אינם זוכים להגנת האמנה במהלך צניחתם, עלתה השאלה האם יש מקום להגן על חיילים מוטסים אשר צונחים ממטוס שנקלע במצוקה, כשם שנקבעה הגנה על אנשי הצוות של המטוס הצונחים ממנו. לבסוף הוחלט שהאמנה תקבע במפורש שהיא אינה מגנה על גייסות מוטסים.
הסעיפים שנקבעו בסופו של דבר בפרוטוקולים המשלימים לאמנת ז'נבה הם:
1) אף אדם הצונח מכלי טיס במצוקה לא יהיה מושא לתקיפה במהלך צניחתו ( No person parachuting from an aircraft in distress shall be made the object of attack during his descent.)
2) אחר שהגיע לקרקע, בשטח הנשלט בידי האויב, לאדם אשר צנח מכלי טיס במצוקה תינתן האפשרות להיכנע לפני שיהפוך מושא לתקיפה, אלא אם ניכר שהוא עוסק בפעילות עוינת. (Upon reaching the ground in territory controlled by an adverse Party, a person who has parachuted from an aircraft in distress shall be given an opportunity to surrender before being made the object of attack, unless it is apparent that he is engaging in a hostile act.)
3) גייסות מוטסים אינם מוגנים על פי פרק זה (Airborne troops are not protected by this Article)
ראו גם

שבתאי בן-אהרון
הערות שוליים

↑  אמנת ז'נבה, ראו למשל סעיף 42 Occupants of aircraft
כלום לא עובר על ידי

כלום לא עובר על ידי הוא אלבום הבכורה של המוזיקאית דניאל רובין, שיצא בשנת 2017.
רקע

האלבום, שיצא בהוצאה עצמאית, כולל 11 שירים שרובין כתבה והלחינה, מלבד השיר "אהבתי אותה פעם" שכתב יהונתן גפן. השיר כבר יצא בשנת 1994 בלחן אחר, של דויד ברוזה, באלבומו "החומרים שמהם עשויה האהבה". השיר "הרגשתי יפה" נכתב על ידי רובין יחד עם דן תורן, שגם ייעץ לה בכתיבת השירים "ריקה" ו"כלום לא עובר על ידי". השיר "היא בורחת", הסוגר את האלבום, הוא למעשה גרסה ארוכה יותר של השיר "תתעורר", הפותח את האלבום. שם השיר "מים מלוחים" הוא הומאז' לשירו של מאיר אריאל, "מים מתוקים", והשורה "הוא משקר אפילו בשתיקה" היא הצורה ההפכית של מילותיו של אריאל, "היא אומרת שאני משקר אפילו בשתיקה". השירים "הרגשתי יפה", "שלושה רבעים", "בדמיון שלי" וכן שיר הנושא של האלבום, "כלום לא עובר על ידי", יצאו כסינגלים והועלו כקליפים ליוטיוב.
האלבום הופק על ידי עמרי אמדו, שהפיק גם את האלבום השני של רובין, הסיפור בגדול.
רשימת השירים

| כלום לא עובר על ידי> מס' | כלום לא עובר על ידי> שם | כלום לא עובר על ידי> מילים | כלום לא עובר על ידי> לחן | כלום לא עובר על ידי> משך | כלום לא עובר על ידי>  | כלום לא עובר על ידי>  | כלום לא עובר על ידי>  | כלום לא עובר על ידי>  | כלום לא עובר על ידי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | תתעורר  | דניאל רובין | דניאל רובין | 0:34 |  |  |  |  |  |
| 2. | הרגשתי יפה  | דניאל רובין | דניאל רובין | 2:43 |  |  |  |  |  |
| 3. | כלום לא עובר על ידי  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:44 |  |  |  |  |  |
| 4. | שלושה רבעים  | דניאל רובין ודן תורן | דניאל רובין | 3:17 |  |  |  |  |  |
| 5. | ריקה  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:38 |  |  |  |  |  |
| 6. | ערומים  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:31 |  |  |  |  |  |
| 7. | אהבתי אותה פעם  | יהונתן גפן | דניאל רובין | 4:47 |  |  |  |  |  |
| 8. | בדמיון שלי  | דניאל רובין | דניאל רובין | 2:55 |  |  |  |  |  |
| 9. | לך  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:25 |  |  |  |  |  |
| 10. | מים מלוחים  | דניאל רובין | דניאל רובין | 2:39 |  |  |  |  |  |
| 11. | היא בורחת  | דניאל רובין | דניאל רובין | 1:29 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 32:42 |  |  |  |  |  |
כותרת (בית ספר)

| --- | --- |


 בית ספר לעיתונות
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים) 
 מייסדים:  דב יודקובסקי 
 מיקום
 מיקום:  קמפוס אוניברסיטת תל אביב
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°06′41″N 34°48′23″E﻿ / ﻿32.111304438173°N 34.806362066277°E﻿ / 32.111304438173; 34.806362066277
 he
 
כותרת היה בית-הספר לעיתונאות ולתקשורת שהוקם באוניברסיטת תל אביב בשנת 1990, והתמזג לתוך החוג לתקשורת בשנת 2015.
היסטוריה

בית הספר הוקם בשנת 1990 על ידי דב יודקובסקי, לשעבר העורך הראשי של "ידיעות אחרונות" ו"מעריב", בשיתוף קרן ברטלסמן הגרמנית. תחילה שכן בית הספר בבניין ברחוב ברודצקי ברמת אביב, עד שעבר בשנת 2006 למתכונת חדשה כחלק מאוניברסיטת תל אביב.
מ-1991 ועד 2007 ניהל את בית הספר העיתונאי רומן פריסטר.
יודקובסקי שימש כיו"ר מועצת המנהלים של "כותרת", עד מותו ב-2010.
בשנת 2015, לאחר ירידה במספר הסטודנטים ולאחר שבית הספר נקלע לקשיים כלכליים, הוחלט על מיזוגו של בית הספר לתוך מסגרת החוג לתקשורת באוניברסיטת תל אביב, וזאת במסגרת רפורמה בתוכנית הלימודים לתואר ראשון בחוג.
בשנת 2016 החל החוג לתקשורת "פיילוט" להקמת מגזין מקוון, ובשנת 2017 הושק באופן רשמי מגזין "כותרת" של החוג לתקשורת, אליו יוצרים סטודנטים תכנים עיתונאיים באופן שבועי ושוטף.
תוכנית לימודים

בית הספר מציע שתי תוכניות לימודים:
לימודי עיתונאות, המשלבים סדנאות רדיו, טלוויזיה וכתיבה עיתונאית, וכוללים שיעורים עיוניים לצד תרגול מעשי. הלימודים מתבצעים בשני מסלולים: מסלול דו שנתי, לסטודנטים הלומדים לתואר ראשון בכל מוסד אקדמי מוכר, ומסלול חד-שנתי לבוגרי תארים.
לימודי ייעוץ תקשורת, דוברות ויחסי ציבור, המשלבים סדנאות מעשיות לצד שיעורים עיוניים. הלימודים מתקיימים במסלול חד שנתי, לבעלי תואר ראשון ומעלה.
מורי בית הספר הם אנשי תקשורת מוכרים, וכיום מלמדים שם, בין היתר, העיתונאי הוותיק זאב פרי, איש הרדיו קובי מידן, עיתונאי "מעריב" לשעבר ד"ר רפי מן, כתבי "חדשות 10" צבי יחזקאלי וברוך קרא, ויו"ר מועצת הרשות השנייה לשעבר נורית דאבוש. את בית הספר מנהל כיום העיתונאי ואיש התקשורת הוותיק דוד גלבוע.
בית הספר נחשב לגוף המוביל בארץ בהכשרת עיתונאים: כ-84 אחוז מהבוגרים מועסקים כיום בכלי התקשורת.
הערות שוליים

↑  סטודנטים ילמדו עיתונות במקביל ללימודי תואר ראשון, מעריב, 2 באוגוסט 1990
↑  ענת באלינט, ביה"ס לעיתונות "כותרת" יאומץ  בידי אוניברסיטת תל אביב, באתר הארץ, 8 ביוני 2006
↑  עופר אדרת, העיתונאי שניהל יחסים מלאי תשוקה עם ישראל, פולין ואינספור נשים, באתר הארץ, 9 בפברואר 2015
↑  ביה"ס "כותרת" ניצל: יתמזג עם אוניברסיטת תל אביב, באתר וואלה, 28 בינואר 2015
יובל הזהב למלכות ויקטוריה

יובל הזהב של ויקטוריה פלורין כפול מכסף, שהוטבע בשנת 1887
יובל הזהב של המלכה ויקטוריה נחגג ב-20 וב-21 ביוני 1887 לציון יום השנה ה-50 להכתרת המלכה ויקטוריה ב-20 ביוני 1837. הוא נחגג בטקס חג ההודיה במנזר וסטמינסטר, ובמשתה אליו הוזמנו 50 מלכים ונסיכים אירופיים.
הודעת המלכה לכבוד היובל

לרגל יובל הזהב שלה, המלכה ויקטוריה כתבה הודעת תודה לאנשיה, שהתפרסמה אז בלונדון גאזט ובעיתונים לאומיים:
אני להוטה להביע לעמי את תודתי החמה על קבלת הפנים האדיבה והיותר מהחביבה שפגשתי כשחזרתי ממנזר ווסטמינסטר, עם כל הילדים והילדים הגדולים שלי. קבלת הפנים הנלהבת שפגשתי אז כמו גם בכל הימים מלאי האירועים האלה בלונדון כמו גם בווינדזור לרגל היובל שלי, ריגשה אותי מאוד. זה הראה שהעבודה והחרדה של 50 שנים ארוכות - 22 מהן ביליתי באושר ללא עננה, חלקתי ושמחתי על ידי בעלי האהוב, בעוד השנים האחרות היו מלאי צער וניסיונות, נישאו ללא זרועו המחסה ועזרתו החכמה, מוערכת על ידי האנשים שלי. ההרגשה הזו וסיבת החובה כלפי ארצי והנתינים היקרים שלי, הקשורים כל כך באופן בלתי נפרד לחיי, יעודדו אותי במשימה שלי, לעיתים קשה ומפרכת מאוד, במהלך שארית חיי. הסדר הנפלא שנשמר בהזדמנות זו וההתנהגויות הטובות של ההמונים העצומים שנאספו זוכים להערצתי הגבוהה ביותר. שאלוהים יוכל להגן ולברך בשפע את ארצי היא תפילתי הנלהבת
החגיגות > 20 ביוני

ב-20 ביוני 1887, המלכה אכלה ארוחת בוקר בחוץ מתחת לעצים בפרוגמור, שם נקבר הנסיך אלברט. היא כתבה ביומנה:
היום הגיע, ואני לבד, אם כי מוקפת בילדים יקרים רבים. אני כותבת אחרי יום מייגע מאוד, בגן בארמון בקינגהאם, שבו נהגתי לשבת לעתים קרובות כל כך בימים מאושרים לשעבר. היום לפני 50 שנה מאז עליתי לכס המלכות. אלוהים, רחמנא ליצלן, חיזק אותי בהרבה נסיונות וצער...
לאחר מכן היא נסעה ברכבת מתחנת ווינדזור לפדינגטון ואז לארמון בקינגהאם לארוחת צהריים. בערב התקיים משתה, שבו השתתפו חמישים מלכים ונסיכים זרים, יחד עם ראשי המושבות והשליטה של בריטניה מעבר לים. היא כתבה ביומנה:
אכלנו ארוחת ערב משפחתית גדולה. כל בני המלוכה התאספו בחדר הקשת, וסעדנו בחדר הסעודה, שנראה נהדר עם המזנון מכוסה בצלחת הזהב. השולחן היה ערוך בצורת פרסה גדולה, עם הרבה אורות עליו. מלך דנמרק לקח אותי, ווילי מיוון ישב בצד השני שלי. הנסיכים כולם היו במדים, והנסיכות כולן היו לבושות יפה. אחר כך נכנסנו לאולם הנשפים, שם ניגנה הלהקה שלי.