stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורן ג'פרי
תפוצה ובית גידול

תחום התפוצה העיקרי של העץ הוא בקליפורניה על המורדות המזרחיים של רכס הרי סיירה נבדה. הקצה הצפוני של תחום התפוצה הוא הרי קלאמת בדרום-מערב אורגון. הקצה הדרומי של תחום התפוצה הוא רכס הרי סיירה סן פדרו מרטיר (Sierra de San Pedro Mártir) בחצי האי באחה קליפורניה במקסיקו. אוכלוסיות מבודדות גדלות במערב נבדה דרומית להרי גלאס (Glass Mountains). בקצה הצפוני של תחום התפוצה הטבעי העץ גדל בגובה בין 1,000 ל-2,130 מטרים מעל גובה פני הים. ברכסי חוף בצפון קליפורניה העץ גדל כמעט בגובה פני הים. במרכז ובדרום סיירה נבדה הוא גדל בגבהים בין 1,830 ל-3,100 מטרים.
במרכז אירופה גדל אורן ג'פרי באוספים בוטניים ובפארק כעץ בודד עמיד. ניסיונות לגדלו לצורכי ייעור נכשלו.
אורן ג'פרי הוא עץ עמיד לכפור. האקלים בתחום תפוצתו הטבעי מאופיין על ידי קיצים חמימים יבשים וחורפים קרים וגשומים. כתלות באזור, הטמפרטורה המינימלית היא בין 2°C לבין 13°C-. הבדלי הטמפרטורות בין היום ללילה יכולות להגיע ל-19°C. במקומות מסוימים במזרח הרי סיירה נבדה נעה כמות הגשמים השנתית בין 200 ל-430 מילימטרים, ובהרי קלאמת ובמערב סיירה נבדה יכולה כמות הכמות לנוע בין 1,270 ל-1,520 מילימטרים. הצורך של העץ במים הוא מינימלי והוא אינו גדל במקומות לחים במיוחד או במקומות בהם נוצרות שלוליות עונתיות. מחקר הראה שבמזרח הרי סיירה נבדה הצחיחים יחסית קולטות המחטים לחות מהאוויר ומעבירים אותה דרך הגזע לאדמה. העץ גדל על קרקעות שמקורן אנדזיטי, גרניטי או סרפנטיני כמו גם על קרקעות שמקורן פרידוטיטי. קרקעות אלו הם בעיקר חוליות או חמרה. העץ סובל מצעים בעלי תכולת סידן נמוכה ותכולת מגנזיום, מוליבדן, ניקל וכרום גבוהים יחסית.
כתלות במקום העץ גדל בחברת אשוח לבן (Abies concolor), אשוח אדום (Abies magnifica), קלוצדרוס מפושק (Calocedrus decurrens), ערער מערבי (Juniperus occidentalis), אורן לבן-קליפה (Pinus albicaulis), אורן מפותל (Pinus contorta), אורן גמיש (Pinus flexilis), אורן הסוכר (Pinus lambertiana), אורן לבן מערבי (Pinus monticola) ואורן הזפת (Pinus ponderosa).
שימושים

החשיבות הכלכלית של העץ היא ביחד השימוש בו כחומר גלם בדומה לאורן הזפת. הוא משמש לבניין בייחוד למסגרות לחלונות, משקופים לדלתות, ציפוי קירות, קורות לשלד הגג ומעקות. הוא משמש גם לבניית ארגזים ופסיסים. העץ כמעט שאינו משמש כלל כעץ נוי בפארקים.
מהשרף של אורן ג'פרי מפיקים הפטאן שהוא בדרגת טוהר יוצאת דופן עד שהוא נבחר כנקודת האפס במדידת מספר אוקטן בבנזין.
מחלות ומזיקים

בין הגורמים החשובים שאינם ביולוגים קיים זיהום פוטוכימי המכונה "הערפיח של לוס אנג'לס", בייחוד באזור הרי סן ברנרדינו בדרום קליפורניה. הזיהום מתבטא אצל כ-90% מהעצים באזור בתופעות כמו הצהבת קצות המחטים, נשירה מוקדמת של מחטים וגידול מואט. עצים שנפגעו כך פגיעים יותר להתקפה של הפטרייה Heterobasidion annosum (המחלה קרויה באנגלית Annosus root rot). במזרח סיירה נבדה, עצים מתייבשים בשל חשיפה לאדמה קפואה. אורני ג'פרי רגישים למלח שמפזרים על הכבישים להפשרה משלגים. נזק לשיפה מתחולל אם הטמפרטורה יורדת ל-43°C-.
בין האיומים הביולוגיים: הפתוגן mistletoe Arceuthobium campylopodium‏ (Arceuthobium americanum), מין דבקון ננסי שחי כטפיל על ענפי העץ. הטפיל מתקיף הן עצים צעירים והן עצים זקנים, בעיקר באזורים יבשים יותר, ומזיק להם באמצעות התנפחות של הענפים ויצירת תופעת מטאטא מכשפה. הידבקות בטפיל זה מחלישה את האורן פוגעת באיכות העצה ומקטינה את אורך חייו. הפטרייה Verticicladiella wagenerii תוקפת את השורשים וצובעת את עצת הירך בכחול כהה, ויכולה לגרום לפגיעה משמעותית. הפטריות Armillaria ostoyae‏, Heterobasidion annosum ו-Phaeolus schweinitzii פולשות לשורשים, אבל אינן מסכנות את העץ. פטריות התוקפות את הקליפה כוללות: Cronartium comandrae‏, Cronartium comptoniae‏, Peridermium harknessii ו-Peridermium stalactiforme‏. Elytroderma deformans היא פטריה התוקפת את המחטים וגורמת למחלה ממושכת מסוכנת. מחלה זו מתחילה בשינוי גוון המחטים והענפים לחום ועלולה להיות קטלנית אם יש הידבקויות חוזרות ונשנות. מרכז הדבקה קיים באגן אגם טאהו בקליפורניה. אורן ג'פרי פגיע פחות להידבקות במין הנמטודות Bursaphelenchus xylophilus. הזחלים של Coloradia pandova אוכלים מחטים ישנות לפני פגיעה בנצרים חדשים. חיפושית הקליפה Dendroctonus brevicomis גרמה נזק גדול, בייחוד בעבר.
טקסונומיה

אורן ג'פרי קרוי על שם האדם שגילה אותו, ג'ון ג'פרי (John Jeffrey‏; 1826–1854), בוטנאי סקוטי שגילה מין עץ זה שעה שהיה במסע מחקר ב-1852 באורגון וקליפורניה. הוא גילה פרט של עץ זה בעמק שסטה בקליפורניה, סמוך להר שסטה. עד תחילת המאה ה-20 נחשב המין כזן של אורן הזפת (Pinus ponderosa). הוא אכן קרוב משפחה של אורן הזפת ושל אורן אנגלמן (Pinus engelmannii‏ באנגלית Apache pine). מספר הכרומוזומים של המין הוא 2n = 24.
טקסונומיה > רביית כלאיים

אורן ג'פרי יוצר בטבע רביית כלאיים באזורים חופפים עם אורן קולטר (Pinus coulteri) ועם אורן הזפת. עם זאת, כלאיים אלו נוצרים בצורה אקראית כיוון שאין חפיפה בתקופת הפריחה של מינים אלו. ניסיונות הפריה מלאכותית מצליחים נעשו גם עם אורן מונטזומה (Pinus montezumae).
ביאורים

↑  הצעת האקדמיה ל-sapwood החלק החיצוני בגזע
↑  הצעת האקדמיה ל-heartwood, הליבה של הגזע
הערות שוליים

↑  אורן ג'פרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Pinus jeffreyi, at Fire Effects Information System (FEIS)
↑  Pinus jeffreyi, at Integrated Taxonomic Information System
↑  Safford, H.D. 2013. Natural Range of Variation (NRV) for yellow pine and mixed conifer forests in the bioregional assessment area, including the Sierra Nevada, southern Cascades, and Modoc and Inyo National Forests. Unpublished report. USDA Forest Service, Pacific Southwest Region, Vallejo, CA,
↑  Horticultural Highlight: Jeffrey pine, Pinus jeffreyi
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph495132
אורי סבג (מפיק)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוקטובר 1962 
 פטירה:  9 בספטמבר 2008 (בגיל 45) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לתגלית השנה באירופה (2010) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אורי סבג (7 באוקטובר 1962 - 9 בספטמבר 2008) היה מפיק קולנוע וטלוויזיה ישראלי שניהל את חברת ההפקות פרלייט יחד עם רעייתו, עינת ביקל.
נולד לטטה ומואיז סבג, אח לשניים. לאחר שירותו הצבאי בחיל השריון, למד סבג בבית צבי ושימש, לפני שהפך למפיק ראשי, כמנהל הפקה של הסרט "שמיכה חשמלית ושמה משה". על סרטו "הדברים שמאחורי השמש" היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר של האקדמיה הישראלית לקולנוע. בספטמבר 2009 הוענק לו פרס אופיר מיוחד על הישגים והצטיינות מקצועית.
פילמוגרפיה

"קלרה הקדושה"
"החברים של יאנה"
"מבצע סבתא"
"בית"ר פרובנס"
"הדברים שמאחורי השמש"
"אין שמות על הדלתות"
"קרקס פלשתינה"
"חלומו של הנרי"
"הקרב על תל-חי"
"מיי פירסט סוני"
"לבנון"
סדרות טלוויזיה בהפקתו:
"המקום"
"תעשה לי ילד"
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', פרס אופיר יוענק למפיק אורי סבג ז"ל, ynet ‏, 08.09.09
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298809905171  GND: 106209736X  ISNI: 0000 0000 7138 7100  VIAF: 100885839   WorldCat (עם VIAF): 100885839 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איגור דניסוב

איגור ולדימירוביץ' דניסוב (ברוסית: Игорь Владимирович Денисов; נולד ב-17 במאי 1984) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת הקשר.
ביוגרפיה

דניסוב נולד בלנינגרד, ובצעירותו למד בבתי הספר לכדורגל "טורבוסטרויטל" (Турбостроитель) ו"סמנה" (Смена). בגיל 16 הוא הצטרף למחלקת הנוער של המועדון המקומי זניט סנקט פטרבורג, ושיחק בה במשך שנתיים. ב-2002, בגיל 18, הוא הצטרף לראשונה לקבוצה הבוגרת של המועדון וערך את הופעת הבכורה שלו במדיה במשחק מול צסק"א מוסקבה.
במהלך השנים הבאות הפך דניסוב לאחד מהשחקנים החשובים בזניט. הוא תפקד בקבוצה בעיקר בתור קשר אחורי, הלוקח חלק מרכזי במשימות ההגנתיות ואף בונה התקפות חדשות. לעיתים שימש גם כקשר התקפי בעל תפקיד יצירתי בהכנת מצבי הבקעה לחלוצים. דניסוב סייע לזניט לזכות באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל ב-2007, ובעונת 2007/2008 היה שותף לזכייה הראשונה בתולדות המועדון בגביע אופ"א לאחר שהבקיע שער במשחק הגמר מול גלאזגו ריינג'רס. ב-2010 הוא זכה עם הקבוצה בדאבל של אליפות והגביע הרוסי. ביולי 2013 חתם דניסוב באנז'י מחצ'קלה הרוסית, אך עזב אותה חודש לאחר מכן בעקבות המשבר הגדול בקבוצה, והוא חתם בדינמו מוסקבה הרוסית. באוגוסט 2016 עבר ללוקומוטיב מוסקבה, עמה זכה באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל בעונת 2017/2018.
במאי 2019 עזב את לוקומטיב בהסכמה הדדית עם הקבוצה. יומיים לאחר מכן הודיע על פרישה ממשחק.
בצעירותו כיהן דניסוב כקפטן נבחרת רוסיה עד גיל 21. ב-2005 הוא התאמן לראשונה עם הנבחרת הבוגרת, אך החל לשחק בה רק שלוש שנים לאחר מכן. הוא זומן על ידי חוס הידינק לסגל הנבחרת לטורניר יורו 2008, אך סירב להשתתף בו. באוקטובר 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, מול נבחרת גרמניה, ומאז הפך לשחקן קבוע בסגלה, אך לא הצליח להעפיל עמה למונדיאל 2010.
תארים

גביע אופ"א: 2007/2008
אליפות רוסיה:2007, 2010, 2011/2012, 2017/2018
גביע רוסיה:2009/2010, 2016/2017
אטה ג'יימס

| --- | --- |

אטה ג'יימס בשנת 2000
 לידה:  25 בינואר 1938 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 פטירה:  20 בינואר 2012 (בגיל 73) ריברסייד, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jamesetta Hawkins 
 שם במה:  Etta James 
 מקום קבורה:  בית הקברות אינגלווד פארק 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1954 
 מקום לימודים:  תיכון ג'פרסון 
 סוגה:  בלוז, ג'אז, גוספל, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה, רוק אנד רול 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  מודרן רקורדס, אלקטרה רקורדס, איילנד רקורדס, צ'ס רקורדס, קאדט רקורדס, RCA רקורדס 
 צאצאים:  Donto James 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (2003)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1993)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
אטה ג'יימס (באנגלית: Etta James; ‏25 בינואר 1938 – 20 בינואר 2012) הייתה זמרת ומחברת שירים אמריקנית. ג'יימס שרה בסגנונות הבלוז, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה גוספל, ג'אז, רוקנרול ופאנק (Funk). זוכת ארבעה פרסי גראמי. עיקר הצלחתה הייתה בשנות ה-50, ה-60 וה-70, ברוב שנים אלה הייתה חתומה בחברת התקליטים "צ'ס רקורדס", אולם היא המשיכה להופיע ולהקליט לאורך שנות ה-90 והעשור הראשון של שנות ה-2000, בעיקר בתחום הג'אז. בשנים אלה זכתה להוקרה ולפרסים. להיטה הידוע והמוכר ביותר הוא השיר "At Last".
שנים ראשונות

ג'יימסטה הוקינס (Jamesetta Hawkins) נולדה בלוס אנג'לס לנערה לא-נשואה בת 14 בשם דורותי הוקינס. בגיל חמש נכללה במקהלת הכנסייה הבפטיסטית במקום מגוריה, בהדרכתו של ארל היינס. ב-1950 עברה לסן פרנסיסקו. בהיותה בת 14, הקימה יחד עם שתי חברות להקת דו-וופ (לה קראה "The Peaches", האפרסקים) שהרשימה את מוביל התזמורת ג'וני אוטיס, שהקליט אותן בלוס אנג'לס.
בשנת 1955 הגיע שירן של "האפרסקים" "The Wallflower" למקום הראשון במצעד ה-R&B (רית'ם אנד בלוז). זמן קצר לאחר מכן עזבה ג'יימס את "האפרסקים". במהלך שנות ה-50 הקליטה והופיעה בין היתר עם אוטיס רדינג והקליטה מספר משירי רוקנרול הראשונים.
1960 - 1978: שנות צ'ס

בשנת 1960 חתמה ג'יימס על חוזה הקלטות בחברת צ'ס. לנרד צ'ס, המפיק הראשי של החברה, ראה בה זמרת שתוכל לבצע מעבר סגנוני (cross over) ולככב לא רק במצעדי ה-R&B אלא גם במצעדי הפופ. לפיכך דאג לה לפיתוח קול וכיוון אותה לשירת בלדות, בעיבוד ותזמור עשיר.
בשנת 1961 יצא !At Last‏, תקליט הבכורה של ג'יימס בחברת הבת של צ'ס, "ארגו". התקליט ניצב במקום ה-116 ברשימת 500 התקליטים הטובים ביותר בעולם של מגזין המוזיקה רולינג סטון. התקליט כלל את הלהיטים "All I Could Do Was Cry" ,"Trust in Me" ,"At Last" ו-"My Dearest Darling", וביצועים לסטנדרטים "Stormy Weather" ,"I Just Want to Make Love to You" ו-"A Sunday Kind of Love". השיר At Last, שהגיע למקום השני במצעד ה-R&B ב-1961, הגיע למקום ה-47 במצעד הפופ של בילבורד באותה השנה, סימן את הצלחת המעבר הסגנוני של ג'יימס והיה מאז לשיר ההיכר שלה.
בסוף 1961 יצא תקליטה The Second Time Around‏, שהושפע ממוזיקת נשמה ובו גרסאות כיסוי בליווי תזמורת כלי קשת. ב-1962 ו-1963 הוציאה מספר להיטים נוספים שהגיעו ל-40 הגדולים במצעדי ה-R&B והפופ כאחד.
ב-1963 יצא תקליטה הראשון בהופעה חיה Etta James Rocks the House, שהוקלט ונערך בנשוויל, טנסי.
יחד עם ההצלחה, החלה ג'יימס להתמכר להרואין. בין 1963 ל-1967 ניסתה מספר פעמים להגמל, אך ללא הצלחה. ב-1967 הקליטה באולפני FAME באלבמה את להיטה הראשון מזה שנים, "Tell Mama", באלבום בשם זה להיט נוסף שלה מאותו אלבום היה גרסת כיסוי לבלוז "I'd Rather Go Blind". במשך עשר השנים הבאות היא המשיכה להופיע ולהקליט בסגנונות מוזיקת נשמה, גוספל, בלוז ורוקנרול.
תקליטה Only a Fool מ-1973 הציג שוב מעבר סגנוני לכיוון רוקנרול, הכותב העיקרי לתקליטה היה רנדי ניומן. התקליט היה מועמד לגראמי.
בשנת 1978 הקליטה ג'יימס את שני תקליטיה האחרונים ב"צ'ס": Etta Is Betta Than Evah ו-Deep in the Night. היא פתחה את סיבוב ההופעות של האבנים המתגלגלות בארצות הברית באותה שנה והופיעה בפסטיבל הג'אז במונטרה.
המשך הקריירה

עד 1988 לא הופיעה ג'יימס כמעט בכלל. בשנות ה-90 הקליטה מספר תקליטים עם מפיק מוזיקת הנשמה ג'רי וקסלר. ב-1994 הוציאה את התקליט Mystery Lady: Songs of Billie Holiday, מחווה לאחת המשפיעות המרכזיות עליה, זמרת הג'אז והבלוז בילי הולידיי, אלבום זה זיכה אותה בפרס גראמי הראשון שלה.
בהמשך שנות ה-90 וה-2000 הקליטה ג'יימס והופיעה במסגרות רבות והפכה למוכרת לדור צעיר כ"מלכה האם" של הבלוז והנשמה. כן זכתה להוקרה ולביצוע שיריה על ידי כוכבות התקופה כביונסה וכריסטינה אגילרה. ביונסה, שאמרה שג'יימס היא אחת ממקורות ההשפעה עליה, גם גילמה את דמותה של ג'יימס בסרט "קאדילק רקורדס" (2008).
במהלך שנות ה-90 וה-2000 זכתה ג'יימס לפרסים וכיבודים, ב-1993 נבחרה להיכל התהילה של הרוק אנד רול, ב-1999 נכנס השיר At Last בביצועה להיכל התהילה של פרסי גראמי, ב-2008 נבחר לאותה קטגוריה השיר "The Wallflower". בין 1989 ו-2009 זכתה 14 פעמים בפרס "זמרת השנה" בתחומי הבלוז והנשמה, בשנת 2001 נבחרה ג'יימס להיכל התהילה של הבלוז, ב-2003 זכתה בפרס מפעל חיים של גראמי ונבחרה להיכל התהילה של הרוקבילי. ב-2004 בחר אותה מגזין המוזיקה רולינג סטון במקום ה-62 בין 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים.
בראשית 2011 נודע כי ג'יימס סובלת מלוקמיה ומחלת אלצהיימר. ב-20 בינואר 2012 נפטרה.
אטה אנג'ל וילר

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1834 
 פטירה:  4 בדצמבר 1921 (בגיל 87) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
אטה אנג'ל וילר (באנגלית: ‏Etta Angell Wheeler‏; 14 ביוני 1834 - 4 בדצמבר 1921) הייתה פעילה למען זכויות ילדים. וילר הצילה את מרי אלן וילסון, הילדה הראשונה שהמקרה שלה הוכרע בבית משפט נגד זכותם של הורים לעשות בילדיהם כרצונם. מקרה זה הוביל להקמת האגודה הניו יורקית למניעת התעללות בילדים. וילר הייתה זו ששכנעה את הנרי ברג, מייסד האגודה למניעת התעללות בבעלי חיים בניו יורק, לקחת על עצמו את הפעילות ואת קידום התיק של וילסון.
רקע

אטה אנג'ל נולדה במדינת ניו יורק. שם חייתה עם אמה ואחותה סאלי, עד שנישאה לצ'ארלס וילר. הזוג התגורר בעיר ניו יורק, שם אטה פעלה כמיסיונרית וסייעה לעניי העיר. צ'ארלס עבד ככתב בעיתון The New York Daily News. השניים החליטו לא להביא ילדים לעולם, כי הם האמינו שישנם כבר יותר מידי ילדים בלתי-נאהבים ונטושים.
קידום זכויות ילדים: הסיפור של מרי אלן וילסון

במהלך אחד מסיורי הסיוע שלה, ניגשה אל וילר אחת מדיירות הבניין שבקרה בו, וסיפרה לה על שכניה, משפחת קונולי, אשר להם ילדה בשם מרי. את הילדה לא ראו השכנים מזה זמן רב, אך את צרחות הכאב שלה ואת ההתעמרות בה מצד אמה, מרי קונולי, שמעו השכנים מדי יום. משפחת קונולי בדיוק עברה לכתובת חדשה, ווילר ביקרה אותם במיקומם החדש באמתלת רצונה לסייע לשכן חולה. כשהיא נכנסה לתוך דירת הסלאם, ראתה שם ילדה מוזנחת בירכתי החדר, שוטפת כלים.
ראיתי ילדה חיוורת, רזה, יחפה, בכותונת דקיקה, וכל כך מרופטת וקרועה שיכלתי לראות שמתחת לשמלה לבשה הילדה רק בגד תחתון אחד. זה היה בדצמבר, בקור המר.... על השולחן היה מונח שוט מעור, ועל זרועותיה ורגליה של הילדה היו ניכרים סימני שימוש רבים בו.
הילדה, כפי שהסתבר, לא הייתה בתה של מרי קונולי, אלא ניתנה לחסותה כאשר אמה התאלמנה ולא יכלה לטפל בה. הילדה הייתה כלואה בבית, ולא ראתה מזה שנים אור יום. היא סבלה מתת תזונה, ונראתה כבת חמש, אף על פי שגילה האמיתי היה כתשע.
לאחר מגעיה הראשונים עם המשפחה, וילר פנתה לכומר פרנק ג'יימסון כדי להתייעץ כיצד ניתן להתערב לטובת הילדה, אך הוא אמר לה שאין עליה להתערב. היא לא הסכימה לוותר, ובמשך חודשים רבים ניסתה למצוא סוכנות או ארגון שיסייעו בהסרת הילדה מבית משפחתה, אך כל אחד מעשרות ארגוני הצדקה שפנתה אליהם טענו שאסור להם להתערב בעניינים משפחתיים. המירב שהציעו לה הצדקות היה תרומות ביגוד. גם המשטרה אמרה לה שיש חוק שאוסר את הסרתם של ילדים מחזקת הוריהם או אפוטרופוסיהם החוקיים.
אחייניתה הציעה לווילר לפנות להנרי ברג, המייסד של האגודה למניעת התעללות בבעלי חיים בניו יורק, ווילר עשתה כן. ברג אישר את דברי המשטרה לגבי החוק, ואמר שאולי יש לה בסיס לתיק משפטי אם תוכל להציג ראיות. וילר ניגשה מיד לכל שכניהם של משפחת קונולי, ואספה עדויות ותיעוד להתעללות במרי. למחרת, היא ניסחה מכתב לברג עם ממצאיה. החקירה הפרטנית והמעמיקה שלה סיפקה ראיות מספקות בעיניו, והוא הגיש תובענה לבית המשפט, וכתוצאה הוסרה מרי מבית מרי קונולי, אשר הורשעה ונגזרו עליה שישה חודשי עבודה בכפייה.
כששוחררה משבייה, מרי - שלעולם לא לקחה יותר מכמה צעדים לכל כיוון, ולעולם לא עלתה או ירדה במדרגות - הייתה צריכה ללמוד כיצד להתנייד במרחב. מרי אומצה על ידי אמה של וילר, וכאשר זאת נפטרה, עברה לחסותה של אחותה סאלי. בבגרותה, מרי נישאה וילדה שתי בנות, וקראה לבוגרת על שמה של אטה. בתורה, גם היא אימצה בת חסות משל עצמה.
מורשת

ב-1873, היו אך מעט חוקים שהגנו על ילדים, וגם הם בעיקרם עסקו בענישה מוגזמת. הגישה המשפטית, כמו החברתית, הייתה שלהורים יש בעלות על ילדיהם, ומותר להם לעשות בם כרצונם. לא היה זה מקרי שווילר התקשתה למצוא סיוע במטרתה, ואף לא שמי שהצליחה לשכנע לעמוד לצידה במקרה היה דווקא פורץ דרך בתחום זכויות בעלי חיים - תחום שאף הוא היה בחיתוליו. הנרי ברג היה אדם בעל השפעה, ואם לאו ספק שהיה מצליח לשכנע את בית המשפט לדון במקרה במהירות גדולה כל כך, ולשכור את שירותיו של אלברידג' ג'רי, אחד מעורכי הדין המובילים, לייצג את עניינה של מרי וילסון. המקרה נחשב בזמנו לכל כך יוצא דופן, שהוא כיכב בכותרות העיתונות והציבור עקב בעניין אחר התפתחויותיו.
בעקבות המקרה של מרי וילסון, ובעידודה של אטה וילר, ברג, ג'רי, והנדבן ג'ון ג. רייט יסדו את האגודה הניו יורקית למניעת התעללות בילדים (באנגלית: New York Society for the Prevention of Cruelty to Children). האגודה קידמה חקיקה היסטורית להגנה על ילדים, בתחומים מגוונים כמו מניעת סחר בגופם, הגבלת תעסוקתם במפעלי יזע, ואיסור מכירת אלכוהול וסמים לקטינים. האגודה צמחה במהרה לארגון ארצי עם כמעט 40 סניפים. בנוסף לעבודת החקיקה, האגודה (אשר קיימת עד היום) מנהלת בתי מחסה לנוער, מעבירה סדנאות הורות, וחוקרת בפועל מקרי התעללות בשיתוף עם הרשויות המקומיות.
ב-1913, כאות הוקרה לעשייתה והשפעתה במאבק נגד התעללות בילדים, הוזמנה וילר להיות הנואמת המרכזית בכנס של האגודה ההומנית האמריקאית, אשר מקדמת זכויות ילדים ובעלי חיים, שם הציגה את סיפורה של מרי אלן וילסון, אשר גם יצא לאור כחוברת באותה שנה.
וילר נפטרה ב-1921.
האגודה הניו יורקית למניעת התעללות בילדים הקימה לזכרה אנדרטה שהוצבה בבניין האגודה, הנמצא במנהטן, בשדירה החמישית.
ראו גם

התעללות בילדים
זכויות בעלי חיים
הערות שוליים

↑  Shelman, Eric A.; Lazoritz, Stephen, M.D. (1998). Out of the Darkness: The story of Mary Ellen Wilson. Lake Forest, California: Dolphin-Moon Press.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Wheeler, Etta Angell. "The Story of Mary Ellen: The Beginnings of a Worldwide Child-Saving Crusade". Albany, New York: American Humane Publisher. אורכב מ-המקור ב-2013-12-18. נבדק ב-2015-12-27.
↑  Mary Ellen Wilson, www.americanhumane.org (ארכיון)
↑  Case Shined First Light on Abuse of Children, New York Times, ‏December 14, 2009
↑  "MRS. E.A. WHEELER, CHILD RESCUER, DIES; Her Interest in Sufferer 47 Years Ago Led to Anti-Cruelty Organizations. A MEMORIAL IS PLANNED Girl Whom She Saved in 1874 From Brutal Parent's Whip Happily Married to Farmer. (Published 1921)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1921-12-12. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-02-03.
↑  "E. A. Wheeler, child rescuer dies". The New York Times. 12 בדצמבר 1921. {{cite web}}:  (עזרה)
פרט ארכיטקטוני מהבניין של האגודה למניעת התעללות בילדים בניו יורק
אוגוצ'וקוו איוו

אוגוצ'וקוו כריסטוס איוו (בארמנית: Ուգոչուկվու Քրիստուս Իվու, באנגלית: Ugochukwu Christus Iwu; נולד ב-28 בנובמבר 1999 בג'וס שבניגריה) הוא כדורגלן ניגרי-ארמני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת רובין קאזאן מליגת העל הרוסית ובנבחרת ארמניה.
קריירת מועדונים

איוו גדל במחלקת הנוער של אל-קאנמי ווריורס. ב-7 בפברואר 2018 חתם בלורי מליגת המשנה הארמנית, ובהמשך העפיל איתה לליגת העל הארמנית. בסך הכל ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-29 באוגוסט 2019 הושאל איוו לפיוניק ירוואן מליגת העל הארמנית. הוא ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-7 באוגוסט 2020 חתם איוו באוררטו מליגת העל הארמנית. הוא ערך 84 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
ב-16 ביולי 2023 חתם איוו על חוזה לשלוש שנים ברובין קאזאן מליגת העל הרוסית. ב-22 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד לוקומוטיב מוסקבה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2023/2024. ב-5 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לספרטק מוסקבה במסגרת המחזור השלישי בליגה.
קריירה בינלאומית

ב-20 במרץ 2023 קיבל איוו אזרחות ארמנית. ב-25 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה, בהפסד 2-1 לנבחרת טורקיה במסגרת מוקדמות יורו 2024.
תארים

ליגת העל הארמנית (1): 2022/2023
הגביע הארמני (1): 2022/2023
הערות שוליים

↑  Ուգոչուկվու Իվուն՝ "Փյունիկի" ֆուտբոլիստ באתר הרשמי של פיוניק ירוואן, 29 באוגוסט 2019 (בארמנית)
↑  OFFICIAL STATEMENT: UGOCHUKWU IWU באתר הרשמי של אוררטו, 7 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  ИВУ УГОЧУКВУ - В РУБИНЕ באתר הרשמי של רובין קאזאן, 16 ביולי 2023 (ברוסית)
↑  GUNKO AND IWU RECEIVED ARMENIAN PASSPORTS באתר הרשמי של אוררטו, 20 במרץ 2023 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוגוצ'וקוו איוו".
אוניות הקו מסדרת קאנופוס

| --- | --- |
אה"מ ונג'נס
אה"מ ונג'נס
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית-קו מדרגה שנייה
 צי:   הצי המלכותי הבריטי
 סדרה קודמת:  אין
 סדרה עוקבת:  אוניות הקו מסדרת ואנגארד
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Pembroke Dockyard 
 הוזמנה:  1815ֿ–1825
 הושקה:  1821–1832
 תקופת הפעילות:  1821–1929 (כ־108 שנים)
 אחריתה:  נגרטו
 מידות
 תפוסה:  2,296 טון לפי מידת התפוסה הבריטית הישנה
 אורך:  "193-10 רגל (59.1 מ')
 רוחב:  "½52-4 רגל (15.7 מ')
 עומק הספנה:  "22-6 רגל (6.9 מ')
 נתונים טכניים
 גודל הצוות:  635 איש
 מספר תרנים:  3
 סוג המעטה:  מעטה רוחבי שלם
 הנעה:  מפרשים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  84 תותחים  • סיפון תותחים תחתון: 28 תותחי 32 ליטראות, 2 קרונדות של 68 ליטראות • סיפון תותחים עליון: 32 תותחי 24 ליטראות • סיפון אחרה: 6 תותחי 24 ליטראות, 10 קרונדות של 32 ליטראות • סיפון הקדמה: 2 תותחי 24 ליטראות, 4 קרונדות של 32 ליטראות
 
אוניות הקו מסדרת קאנופוס היו סדרה של תשע אוניות קו מדרגה שנייה דו-סיפוניות עם 84 תותחים של הצי המלכותי. עיצובם התבסס על גרסה מוגדלת של הקווים של האונייה הצרפתית שנתפסה "פרנקלין", מאז נכנסה לשירות בצי המלכותי כאה"מ קאנופוס, למרות שאונייה זו עצמה לא נכללה כחברה בסדרה. האוניות הראשונות הוזמנו בתחילה כאוניות מדרגה שלישית של 80 תותחים, אך סיווג זה השתנה על ידי שינויים במערכת הדירוג בפברואר 1817. סדרה זו של ספינות מכונה לפעמים סדרת פורמידבל.
אוניות הסדרה

אה"מ פורמידבל
אה"מ גנג'ס
אה"מ אסיה
אה"מ ונג'נס
אה"מ פאוורפול
אה"מ קלארנס
אה"מ בומביי
אה"מ ת'אנדרר
אה"מ מונרך
אויאנטאיטמבו

| --- | --- |

אויאנטאיטמבו, 2017
 מדינה:  פרו פרו
 מחוז:  קוסקו
 גובה:  2,792 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  3,050
 קואורדינטות:  13°15′29″S 72°15′48″W﻿ / ﻿13.258055555556°S 72.263333333333°W﻿ / -13.258055555556; -72.263333333333 
 אזור זמן:  Time in Peru
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פרו מוגדלת) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטאויאנטאיטמבו(למפת פרו רגילה) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטאויאנטאיטמבו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
'אראקהמה וכיכר מניארקי
פתח אינקה טיפוסי שעדיין נעשה בו שימוש בעיירה: משקוף האבן הבודד הוא סימן לחשיבות.
חומת ששת המונוליתים
"מרחץ הנסיכה", מזרקה בבסיס החורבות
"פינקוייונה" (Pinkuylluna), מחסנים של האינקה סמוך לאויאנטאיטמבו
אויאנטאיטמבו (בספרדית: Ollantaytambo, בקצ'ואה: Ullantaytampu) היא עיירה ואתר ארכאולוגי של האינקה בדרום פרו, כ-72 קילומטרים בכביש צפונית-מערבית לעיר קוסקו. היא שוכנת בגובה של 2,792 מטרים מעל גובה פני הים בנפת אויאנטאיטמבו (אנ') שבפרובינציית אורובמבה (אנ'), מחוז קוסקו. בתקופת אימפריית האינקה הייתה אויאנטאיטמבו אחוזתו המלכותית של הקיסר פאצ'אקוטי, שכבש את האזור, ובנה את העיירה ומרכז טקסי. בזמן הכיבוש הספרדי של אימפריית האינקה היא שימשה כמעוז למאנקו אינקה יופאנקי, מנהיג ההתנגדות של האינקה נגד הספרדים. היא שוכנת במה שמכונה העמק הקדוש של האינקה, ובימינו היא אטרקציה תיירותית חשובה בשל חורבות האינקה שבה ומיקומה בדרך לאחת מנקודות המוצא הנפוצות ביותר לטרק הידוע בשם שביל האינקה למאצ'ו פיצ'ו.