stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס סטיוארט, הנסיך השחור מלורן
משפחתו

הוא התחתן, לפני 21 בספטמבר 1439, עם ג'ואן בופורט, מלכת הסקוטים, אלמנתו של ג'יימס הראשון, מלך סקוטלנד. הייתה להם רשות אפיפיורית הן לקרבה והן לזיקה. היא הייתה בתו של ג'ון בופורט, הרוזן הראשון מסומרסט (בנם של קתרין סווינפורד וג'ון מגונט, ונכדו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה) מאשתו ליידי מרגרט הולנד, בתם של תומאס הולנד, הרוזן השני מקנט ואליס פיצאלן.
לג'יימס סטיוארט וג'ואן בופורט היו שלושה ילדים:
ג'ון סטיוארט, רוזן את'ול (1440 לערך - 12 בספטמבר 1512)
ג'יימס סטיוארט, רוזן ביוקן (1442–1499) - מונה בשנת 1471 לצ'מברלין העליון של סקוטלנד, ובשנת 1473 לשגריר סקוטלנד לצרפת.
אנדרו סטיוארט (נפטר בשנת 1501), הגמון מוריי.
הערות שוליים

↑  The Politics of Fifteenth Century England,M.L. Kekewich et al. (1995) pp. 183–85
ג'ון ניקולסון

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1956 (בן 68) ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 כינוי:  ניק
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הגדוד ה-1 ברגימנט ה-23  מפקד חטיבה  מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 מפקד כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן
 פעולות ומבצעים
 מבצע זעם דחוף  מלחמת אפגניסטן
 עיטורים
  מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה  מדליית השירות המצוין  כוכב הארד   לגיון ההצטיינות
 
ג'ון ויליאם ניקולסון הבן (באנגלית: John William Nicholson, Jr.;‏ נולד ב-8 בפברואר 1956[דרוש מקור]) הוא גנרל בדימוס בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון פיקד על כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן.
קריירה צבאית

ניקולסון החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1982, והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים והסמכה כצנחן. ניקולסון התנדב לכוחות המוטסים של צבא ארצות הברית ובתפקידו הראשון שימש כמפקד מחלקת צנחנים בהדיוויזיה המוטסת ה-82 לחם במבצע זעם דחוף, ועוטר על גבורתו בכוכב הארד. בהמשך שימש כעוזר ראש מטה צבא ארצות הברית, אריק שינסקי, לתכנון אסטרטגי. בהמשך שימש כמפקד הגדוד ה-1 ברגימנט החי"ר ה-23 וכמפקד חטיבה. בשנת 2012 מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 ושנתיים לאחר מכן מונה למפקד כוחות היבשה של נאט"ו בטורקיה. בשנת 2016 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה להוביל את הפיקוד על כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן.. בספטמבר 2018 סיים את שירותו בצבא.
הערות שוליים

↑  ג'יימס מקנזי, רויטרס, טליבאן: נפתחה "מתקפת האביב" באפגניסטן, באתר nrg‏, 12 באפריל 2016.
↑  Wesley Morgan, Meet the next commander in Afghanistan, who has deeper experience there than almost any U.S. general, The Washington Post, January 28, 2016.
↑  אביתר בן-צדף, גנרל ג'ון ניקולסון יפקד על זירת אפגניסטן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 28 בינואר 2016.
↑  אפגניסטן נופלת בידי טליבאן - וצבא ארצות הברית דורש עוד חיילים מטראמפ, באתר וואלה, 9 בפברואר 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1261667298  VIAF: 4532165750891054220002   WorldCat (עם VIAF): 4532165750891054220002
ג'ון ויטאקר

ג'ון ויטאקר (באנגלית: John Whiteaker;‏ 4 במאי 1820 –  2 באוקטובר 1902) היה פוליטיקאי, איש צבא ושופט אמריקאי. הוא נולד באינדיאנה, התגייס לצבא ארצות הברית במלחמת ארצות הברית-מקסיקו, ולאחר מכן עסק בחיפוש זהב במהלך הבהלה לזהב בקליפורניה. לאחר שעבר לטריטוריית אורגון, הוא כיהן שם כשופט וכחבר בית המחוקקים של הטריטוריה. כאיש המפלגה הדמוקרטית, כיהן ויטאקר כמושל אורגון הראשון בשנים 1858–1862, ובהמשך כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1879–1881. הוא גם היה חבר הסנאט של אורגון ונשיאו, וחבר בית הנבחרים של אורגון ויושב הראש שלו.
ראשית חייו

הנרי ויטאקר נולד במחוז דירבורן שבדרום-מזרח אינדיאנה למשפחת חקלאים. הוריו היו ג'ון וננסי (לבית סמאלס) ויטאקר והיו לו ארבעה אחים ואחיות. עד לבגרותו הוא למד באופן פורמלי שישה חודשים בלבד, וכתוצאה מכך הוא היה אוטודידקט כמעט לחלוטין. לפני שעבר מערבה, הוא עסק בעבודות שונות, כולל בנגרות, והתנדב לשירות צבאי במהלך מלחמת ארצות הברית-מקסיקו, אף על פי שיחידתו מעולם לא השתתפה בקרבות.
ב-1847 נשא ויטאקר לאישה את ננסי ג'יין הרגרייב, ולזוג נולדו שישה ילדים.
הבהלה לזהב

ב-1849 הגיע ויטאקר לקליפורניה במסגרת הבהלה לזהב, שם הוא הרוויח מספיק כסף כדי להעביר את משפחתו לטריטוריית אורגון. לאחר הגיעו לשם ב-1852, הוא התיישב עם משפחתו בחווה בחלק הדרומי של עמק וילאמט שבמחוז ליין. שם הוא היה פעיל במסגרת המפלגה הדמוקרטית, ונבחר ב-1856 למשרתו הציבורית הראשונה כשופט בבית משפט השלום של מחוז ליין. ב-1857 נבחר ויטאקר לבית המחוקקים של הטריטוריה וייצג בו את מחוז ליין.
מושל אורגון

ב-1857 החלה אורגון בהכנות להפיכתה למדינה בארצות הברית, וציבור הבוחרים אישר במשאל עם את חוקת המדינה. ויטאקר נבחר על ידי הדמוקרטים במדינה כמועמדם בבחירות הראשונות למשרת מושל אורגון, שנערכו ביוני 1858. בבחירות הוא ניצח בהפרש של 1,138 קולות, וב-8 ביולי הושבע לתפקידו. הוא לא החל לכהן בתפקידו עד אשר ב-14 בפברואר 1859 אישר הקונגרס של ארצות הברית את קבלתה של אורגון כמדינה. למעשה, בתקופת מעבר זו כיהנו באורגון שני מושלים, ומושל הטריטוריה האחרון, ג'ורג' לאו קרי, היה אחראי מבחינה חוקית עד שממשלת המדינה החדשה לקחה על עצמה את השליטה בה.
משעה שהחל לכהן כמושל, אישר ויטאקר את רוב תביעות הקרקע. הוא גם קידם את המדיניות הכלכלית שהעדיפה תעשיות ביתיות, שבהן ייצרו תושבי אורגון את צורכיהם. אף על פי שהוא זכה לכינוי "ג'ון הישר", זה לא שיקף את עמדותיו השנויות במחלוקת בסוגיות בעלות חשיבות לאומית. ויאטאקר תמך בעבדות, שהייתה מנוגדת לעמדותיהם של רוב תושבי המדינה. מתנגדיו עשו בכך שימוש תכוף כדי לתקוף אותו כאשר ארצות הברית שקעה במלחמת האזרחים האמריקנית.
עד 1864 יכלו מדינות ארצות הברית השונות לבחור בתאריך לציון חג ההודיה. ב-1859 הכריז ויטאקר על יום חמישי הרביעי של חודש דצמבר כמועד חג ההודיה באורגון.
ב-1861, במהלך שנתו האחרונה של ויטאקר כמושל, נהרג הסנאטור הרפובליקני אדוארד דיקינסון בייקר בקרב בולס בלאף, וויטאקר מנה במקומו את הדמוקרט בנג'מין סטרק.
בבחירות למשרת המושל של 1862 לא היה ויטאקר מועמד הדמוקרטים, ולפיכך סיים את כהונתו. הוא נותר פעיל בפוליטיקה המקומית, נבחר שלוש פעמים כחבר בית הנבחרים המדינתי וכיהן בו בשנים 1866–1870, וב-1876 נבחר לסנאט המדינתי. במהלך המושל של 1868 כיהן ויטאקר כיושב ראש בית הנבחרים ובמושבים של 1876 ו-1878 כנשיא הסנאט.
חבר בית הנבחרים של ארצות הברית

ב-1878 נבחר ויטאקר לבית הנבחרים של ארצות הברית. כוחם של הדמוקרטים נחלש בבית הנבחרים, והם היו זקוקים לקול אחד נוסף כדי שהמועמד שלהם לתפקיד יושב ראש הבית ייבחר. ההצבעה הייתה אמורה להתקיים עד 18 במרץ 1879. ויטאקר, שעשה אז את דרכו לוושינגטון, קיבל הודעה על דחיפות הגעתו בשעה שהיה על סיפונה של אוניית קיטור בדרך בין פורטלנד לסן פרנסיסקו. עם הגעתו ב-12 במרץ לסן פרנסיסקו, הוא חבר לסוכן חברת הרכבות ומיהר לרכבת מיוחדת מהירה של חברת סנטרל פסיפיק שיצאה מאוקלנד. הרכבת הטרנס-יבשתית הסדירה יצאה מאוקלנד 25 שעות קודם לכן, אך הרכבת עליה עלה ויטאקר הצליחה להשיג אותה. הוא הגיע לוושינגטון בבוקר 18 במרץ, הושבע כחבר בית הנבחרים והשתתף בהצבעה. עלות נסיעה זו הגיעה ל-1,500 דולר, סכום שהוביל לביקורת מצד יריביו הפוליטיים.
ב-1880 התמודד ויטאקר על תקופת כהונה נוספות בבית הנבחרים, אך נוצח על ידי הרפובליקני מלווין קלארק ג'ורג' בהפרש של 1,379 קולות. לאחר מכן הוא פרש לחוותו שליד העיר יוג'ין.
שנותיו האחרונות

ויטאקר נקרא לפוליטיקה פעם אחת נוספת. ב-1885 הוא מונה על ידי הנשיא גרובר קליבלנד כגובה המס בבית המכס של ארצות הברית בפורטלנד. ב-1890 הוא שב ליוג'ין, רכש שם שטח אדמה שהשתרע על פני עשרה מבננים, שכיום ידוע בשם שכונת ויטאקר.
ג'ון ויטאקר נפטר ביוג'ין ב-2 באוקטובר 1902 . הוא נטמן בבית הקברות של הבונים החופשיים ביוג'ין. בנוסף לשכונה במרכז העיר שנבנתה בשטח שהוא רכש, קרוי על שמו גם בית ספר יסודי בעיר.
הערות שוליים

↑  Our Campaigns - OR - Governor
↑  "Whiteaker's Ride". The New York Times. March 24, 1879.
↑  Our Campaigns - OR - District 01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193952727  LCCN: no94008185  US Congress: W000399  VIAF: 53725581   WorldCat (עם VIAF): 53725581
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 1993

| --- | --- |
 מארחת:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת התחרות:  4 באוגוסט 1993 – 8 באוגוסט 1993 (5 ימים) 
 מספר משתתפות:  4
 הזוכה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מספר משחקים:  6
 מספר שערים:  24 (4 בממוצע למשחק)
 → 19911994 ←
 
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 1993, הוא גביע הזהב לנשים השני שארגנה CONCACAF. הטורניר נערך בלונג איילנד, ניו יורק והתקיים מ-4 ביולי עד ה-8 ביולי 1993. גביע זה הוא אחד משני גביעי הזהב היחידים (ביחד עם 2000), שלא שימשו כטורניר מוקדמות לגביע העולם. במקום זה, זומנה לטורניר נבחרת אורחת - ניו זילנד, שהצטרפה לשלוש נבחרות נוספות מ-CONCACAF.
בטורניר זה לא נערכו משחקי גמר וחצי גמר. הוחלט שארבע הנבחרות ישחקו במתכונת של בית אחד, והנבחרת שתסיים את הבית עם המאזן הטוב ביותר תזכה בגביע. המארחת ארצות הברית, שניצחה בכל שלושת משחקיה ולא ספגה אפילו שער אחד, זכתה במקום הראשון. הייתה זו הזכייה השנייה ברציפות של ארצות הברית בטורניר, לאחר שזכתה בו גם ב-1991.
בית הגמר

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 13 | 0 | 13 |
|  ניו זילנד | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 7 | 3 | 4 |
|  קנדה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 1 | 3 |
|  טרינידד וטובגו | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 20 | -20 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קנדה | 4 – 0 | טרינידד וטובגו   |
|  ארצות הברית | 3 – 0 | ניו זילנד   |
|  קנדה | 0 – 0 | ניו זילנד   |
|  ארצות הברית | 9 – 0 | טרינידד וטובגו   |
|  ניו זילנד | 7 – 0 | טרינידד וטובגו   |
|  ארצות הברית | 1 – 0 | קנדה   |
בלוסטאקס

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מוטו:  Play Bigger
 מייסדים:  רוזן שארמה, ג'יי וויישנאב, סוּמָן שַׂרף.
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים)
 מיקום המטה:  ארצות הברית קליפורניה, ארצות הברית, קאמפבל.
 ענפי תעשייה:  וירטואליזציה, תוכנה למכשירים ניידים.
 מוצרים עיקריים:  מריץ יישומי האנדרואיד (App Player), GamePop.
 אנשי מפתח:  רוזן שארמה  סוּמָן שַׂרף  הוּ הארגינדגואי  ג'יי וויישנאב  יורי יארובוי  בן ארמסטרונג
  
 www.bluestacks.com
 
| --- | --- |

 מפתח:  BlueStacks Inc.
 מחזור חיים:  2011–הווה (כ־13 שנים) 
 מערכת הפעלה:  Windows 7 ומעלה macOS Sierra ומעלה
 סוג רישיון:  קוד פתוח
 קטגוריה:  מכונות וירטואליות
 https://www.bluestacks.com
 
בלוסטאקס (באנגלית: BlueStacks) היא חברת טכנולוגיה אמריקאית העוסקת בפיתוח היישום BlueStacks App Player ובמוצרים מבוססי ענן חוצי פלטפורמות. מוצרה העיקרי של החברה - BlueStacks App Player - הוא אמולטור של מערכת ההפעלה אנדרואיד שבמקור מיועדת לטלפונים ניידים ומחשבי לוח. היישום של החברה מאפשר הרצת מערכת הפעלה זו במחשבים שולחניים וניידים על ידי התקנתו במערכות ההפעלה Windows ו-macOS. החברה נוסדה בשנת 2009 על ידי ג'יי וויישנאב, סוּמָן שַׂרף ורוזן שארמה, סמנכ"ל טכנולוגיה לשעבר ב-McAfee וחבר מועצת המנהלים של חברת Cloud.com.
פיתוח היישום נעשה בשיתוף חברות מצליחות בעולם וביניהן: אנדריזן הורוויטז, רדפוינט, סמסונג, אינטל, קוואלקום, סיטריקס, ראדאר פארטנרס, איגנישן פארטנרס, AMD ועוד.
ב-25 במאי 2011, בכנס סיטריקס סינרג'י בסן פרנסיסקו, מנכ"ל סיטריקס, מארק טמפלטון, הדגים גרסה מוקדמת של בלוסטאקס על הבמה והודיע שהחברות יצרו שותפות. גרסת האלפא הציבורית של מריץ היישומים הושקה ב-11 באוקטובר 2011. מריץ היישומים יצא לגרסת הבטא ב-7 ביוני 2014.
מריץ היישומים

המוצר המרכזי של חברת בלוסטאקס, מריץ יישומי האנדרואיד, זמין להורדה עבור מערכות ההפעלה Windows ו-macOS. התכונות הבסיסיות של התוכנה זמינות להורדה בחינם. תכונותיה המתקדמות יותר כרוכות בתשלום דמי מנוי חודשי. החברה מצהירה כי מריץ היישומים מאפשר להריץ כ-96% מתוך 1.4 מיליון היישומים מתוך החנות Google Play נכון ל-24 באפריל 2015. בדצמבר 2015, החברה הודיעה כי כמות ההורדות של המוצר הגיע ל-109 מיליון הורדות מאז הפצתו. מריץ היישומים מאפשר אינטגרציה עם עכבר, מקלדת ולוח מגע.
BlueStacks for Mac

ב-27 ביוני 2012, החברה שחררה גרסת אלפא-1 של מריץ היישומים שלה עבור מחשבי Mac, הזמין להורדה עבור מערכת ההפעלה macOS. גרסת הבטא שוחררה ב-27 בדצמבר 2012. באפריל 2015, בלוסטאקס הודיעה כי הגרסה החדשה והרשמית של היישום עבור macOS בפיתוח.
ביולי 2015, בלוסטאקס שחררה את הגרסה החדשה ל-macOS. הפיתוח והתמיכה של בלוסטאקס עבור macOS הופסקו בנובמבר 2017. מאוחר יותר הפיתוח עבור מחשבי Mac התחדש ובמרץ 2018 גרסה חדשה של היישום עבור macOS הייתה זמינה דרך האתר של בלוסטאקס. החל משחרור גרסת 10.14 (Mojave) של macOS,‏ BlueStacks for Mac אינו תואם למערכת.
גרסאות

BlueStacks 2 - בדצמבר 2015, בלוסטאקס שחררה את הגרסה החדשה BlueStacks 2.0. התכונה העיקרית החדשה בגרסה זו היא האפשרות לעבור בין האפליקציות המסודרות בכרטיסיות הממוקמות בראש היישום. כמו כן, נוסף סרגל כלים צידי המאפשר גישה אליהם באופן נוח יותר והוא כולל כלים שימושיים, מביניהם: לחצן לכידת מסך, לחצן שינוי כיוון הצפייה באפליקציה הפועלת על-גבי המסך לאורך/לרוחב, לחצן פעולה המדמה ניעור טלפון נייד ועוד.
BlueStacks TV - ב-7 באפריל 2016, בלוסטאקס הכריזה על שירות חדש בשם BlueStacks TV (המוכר גם כ-BTV) הפועל כחלק מהאתר Twitch.tv. השירות הוטמע כחלק מהיישום BlueStacks App Player 2.0. התכונה החדשה מאפשרת למשתמשים בתוכנה להסריט בשידור חי את האפליקציה המופיעה על-גבי המסך ללא צורך בחומרה חיצונית, דבר המקל עליהם בשימוש בשירות זה.
בספטמבר 2016, בלוסטאקס הוסיפה ל-BlueStacks TV אפשרות לשדר גם דרך פייסבוק, דבר המאפשר למשתמשים לעשות כן גם דרך פרופיל הפייסבוק האישי שלהם, דרך דף פייסבוק אותו הם מנהלים או דרך קבוצות פייסבוק אליהן הם משויכים.
BlueStacks 3 - ביולי 2017, חברת בלוסטאקס שחררה את הגרסה החדשה BlueStacks 3.0 ובה בולט המנוע החדש המריץ את מערכת אנדרואיד ומראה מחודש. הגרסה הזו הוסיפה חנות בשם "App Center" המציעה משחקים על-פי העדפות המשתמש, וכמו כן נוספו מערכת ניהול חשבון משתמש, צ'אט, כלי חדש למיפוי מקשי המקלדת, וריבוי-משימות. ריבוי-משימות מאפשר למשתמשים להריץ מספר חלונות של היישום BlueStacks App Player, תוך שימוש באותו חשבון Google או בחשבון אחר.
BlueStacks 3N - ב-19 בינואר 2018, בלוסטאקס הודיעה על שחרורה של גרסת הבטא BlueStacks 3 + N אשר מריצה את אנדרואיד 7.0 (Nougat) וטענה שהיא החברה הראשונה והיחידה שמאפשרת משחקי אנדרואיד דרך פלטפורמת אנדרואיד 7.0, בעוד ששאר הסימולטורים של המערכת אנדרואיד מריצים את גרסה 4.4 (KitKat). גרסה זו, למרות היותה גרסת בטא, מופעלת על ידי מנוע הגרפיקה HyperG המאפשר ל-BlueStacks לנצל את מערך ה-API המלא של אנדרואיד 7.0.
BlueStacks 4 - בספטמבר 2018, חברת בלוסטאקס הודיעה על שחרורה של גרסת הדגל האחרונה שלה, BlueStacks 4.0. בגרסה זו חלו שינויים מאסיביים בביצועי התוכנה, שכן היא מהירה פי 6–8 מכל טלפון נייד על-פי המדד של Antutu. הגרסה הזו כוללת גם כלי ניהול משאבים דינמיים אשר מאתחל רק את ספריית האנדרואיד הנחוצה ובכך לשחרר משאבים שאינם בשימוש.
BlueStacks 5 בפברואר 2021 חברת בלוסטאקס הודיעה על "בלוסטאקס 5 - העתיד המהיר" כיום הוא מורץ בגרסת בטא.
דרישות מינימום

| תבחין | Windows | macOS |
| --- | --- | --- |
| גרסה | Windows XP Service Pack 3 ומעלה | macOS Sierra‏ (10.12) ומעלה |
| זיכרון Random Access Memory ‏(RAM) | 2 ג'יגה בייטים ומעלה | 4 ג'יגה בייטים ומעלה |
נפח אחסון: 4 ג'יגה בייטים ומעלה
| כרטיס מסך | תומך DirectX 9 ומעלה |  |
עבור מערכת Windows על המשתמש להיות מנהל המערכת שברשותו כדי להתקין את היישום. ביצוע עדכון לכרטיס המסך של המחשב ולמאיץ הגרפיקה המותקנים בו מומלץ לפני התקנת היישום. גרסאות חדשות יותר של היישום ידרשו חומרה מעודכנת בהתאם אך מכילות ביצועים מוגברים יותר בהשוואה לגרסאותיו הקודמות.
GamePop

ב-9 במאי 2013, חברת בלוסטאקס הודיעה על שירות חדש בשם GamePop. השירות מאפשר למשתמשים לשחק בכ-500 משחקי מובייל מהחנות Google Play על גבי מסך הטלוויזיה. GamePop זמין כקונסולת משחקים המתחברת אל חיבור ה-HDMI של מסך הטלוויזיה, ומאפשר שליטה במשחקי האנדרואיד באמצעות שלט משחק הנמכר בנפרד או באמצעות קישור הטלפון הנייד ושימוש במסך הטלפון כשלט המשחק. ב-23 ביולי 2014, חברת סמסונג הודיעה כי השקיעה בגיבוי השירות GamePop, דבר שהוביל לסך ההשקעות מחוץ לבלוסטאקס לכ-26 מיליון דולר.
ראו גם

אנדרואיד (מערכת הפעלה)
VirtualBox
וירטואליזציה
הערות שוליים

↑  System requirements for BlueStacks 4, BlueStacks Support (באנגלית אמריקאית)
↑  https://support.bluestacks.com/hc/en-us/articles/360000736632-How-can-I-Install-and-launch-BlueStacks-on-Mac-OS-
1 2  "After 10M Downloads, Samsung Backs GamePop As BlueStacks Adds $13M In New Funding". TechCrunch. בדיקה אחרונה ב-23 ביולי 2014.
↑  "BlueStacks Releases App Player And Cloud Connect Service To Let You Run Android Apps On Your PC". TechCrunch. בדיקה אחרונה ב-4 בדצמבר 2011.
↑  "Android apps can now run on your PC via BlueStacks". CNET. בדיקה אחרונה ב-4 בדצמבר 2011.
↑  "BlueStacks Features and Comparison". בדיקה אחרונה ב-23 באפריל 2015.
↑  "About BlueStacks".
↑  "BlueStacks ports Android apps to Mac". CNET. בדיקה אחרונה ב-28 ביולי 2012.
↑  "New Mac Version Waitlist Signup". בדיקה אחרונה ב-10 באפריל 2015.
↑  r/BlueStacks - Bluestacks, Mojave support, reddit (באנגלית אמריקאית)
↑  "Bluestacks 2 Review in Windows 7, 8.1". Technolliyas.
↑  BlueStacks 2.0 Launched, Lets You Run Multiple Apps Simultaneously, NDTV Gadgets 360 (באנגלית)
↑  "Twitch users can now live stream Android games from their PC". techcrunch.com. בדיקה אחרונה ב-7 באפריל 2016.
↑  "Stream Android apps on Facebook Live with Bluestacks". engadget.com. בדיקה אחרונה ב-22 בספטמבר 2016.
↑  "Android N Comes to PC; BlueStacks Releases the First Android Gaming Platform Ever to Run Android N". gamasutra.com. בדיקה אחרונה ב-19 בינואר 2018.
↑  "BlueStacks, an Android emulator for PC, gets an update with major performance upgrade". gamasutra.com. בדיקה אחרונה ב-19 בינואר 2018.
↑  "After 10M Downloads, BlueStacks Takes On OUYA With Game Console And $6.99 All-You-Can-Play Service". TechCrunch. בדיקה אחרונה ב-11 ביוני 2013.
↑  "Samsung invests $13M in Android microgaming console GamePop". CNET. בדיקה אחרונה ב-13 ביוני 2017.
בטי בופ

בטי בופ
בטי בופ (באנגלית: Betty Boop) היא דמות מצוירת שהופיעה בסדרת סרטים שהופקו על ידי מקס פליישר והופצו על ידי סרטי פרמאונט.
בשל מיניותה המוחצנת הייתה בטי בופ להיט בשנות ה-30 של המאה ה-20 ונותרה סמל מין עד ימינו.
היסטוריה > שנים מוקדמות

בטי בופ הופיעה לראשונה על האקרנים ב-9 באוגוסט 1930 בסרט ההנפשה "הכלים המסוחררים" (Dizzy Dishes), השישי בסדרת "סרטי ההנפשה המדובבים" (Talkartoon) של פליישר.
דמותה נוצרה על ידי האנימטור גרים נטוויק (שעבד גם עבור אולפני וולט דיסני ואולפני אב אייוורקס), והייתה מבוססת על דמותה של הזמרת והשחקנית הלן קיין. אם כי יש המייחסים את ההשראה לדמותה לשחקנית קלרה בואו.
במקור הייתה הדמות כלב פודל, דמות שדובבה על ידי שחקניות רבות עד שבשנת 1931 מיי קווסטל קיבלה את התפקיד והמשיכה לדבב את הדמות במשך כל הסדרה.
בשנת 1932 השתנתה הדמות והפכה לאנושית בסרט ההנפשה "רותי סמרטוטי" (Any Rags), בהמרת אוזני הפודל בעגילים ארוכים, והפרווה בתסרוקת מתולתלת.
בסרטים היא נקראה "ננסי לי" (Nancy Lee) או נן מקגרו (Nan McGrew) – בתפקידי חברתו של גיבור הסרטים בימבו.
משנת 1931 הופיעה לראשונה בשם "בטי" בסרט "Betty Coed", אולם בשנת 1932 הופיע לראשונה השם המלא "בטי בופ" בסרט "Stopping the Show".
היסטוריה > בטי כסמל מין

אחיו של מקס פליישר, דייב, המשיך לפתח את דמותה של בטי, אשר הגיעה לשיא פיתוחה בסרט "מיני דה מוצ'ר" משנת 1932.
דמותה של בטי הייתה חלוצית בהיותה דמות ההנפשה הראשונה המייצגת אישה מינית. דמויות נשים אחרות היו קיימות באותה תקופה, אולם לא ייצגו נשים כאובייקט כזה (ולרוב הופיעו כבעלי חיים, לדוגמה: מיני מאוס).
בטי בופ התגאתה במיניותה – בלובשה שמלה וביריות. החזה שלה היה מודגש, ולרוב הוצגה עם מחשוף עמוק. במהלך רבים מסרטיה ישנן סצנות בהן דמויות אחרות מנסות "להציץ לה" בעת שהחליפה בגדים. סרט ידוע אחר הוא "אי הבמבוק של בטי בופ" ("Betty Boop's Bamboo Isle") בו רוקדת בטי את ריקוד ההולה בלבוש ליי עשוי עשב.
יחד עם זאת, דאגו המנפישים לשמור על "תמימותה" בשל היות הדמות בת 16 בלבד, רשמית.
הסרטים היו ייחודיים בשל הפסקול שלהם שכלל מוזיקת ג'אז אשר נוגנה על ידי תזמורות, לואי ארמסטרונג, רודי ואלי ודון רדמן.
בשל ייחודה של הדמות הפכו הסרטים פופולריים ביותר. הזמרת הלן קיין, אשר היוותה השראה לדמות, תבעה את האולפנים בשל גנבת "דמותה", אולם הפסידה במשפט לאחר שפליישר הוכיח שהביטוי "בופ אופ או דופ" נאמר על ידי זמרות גם לפני הופעותיה של קיין.
היסטוריה > אילופה של בטי הסוררת

מיניותה המודגשת של בטי היא שהביאה לנפילתה. הצנזורה העצמית שהפעילו אולפני השידור הפכו את שמלתה לארוכה והעלימו את מחשופה של בטי בשנת 1934. בסרטים המאוחרים הפכה בטי לעקרת בית עם כלב קטן בשם פאדג'י.
האנימטורים ניסו ליצור עניין בסדרה עקב הירידה בפופולריות שלה על ידי ציוות דמויות הנפשה נוספות לבטי. אחת מאותן דמויות, פופאי, זכתה בהמשך לסדרה משלה ולהצלחה רבה.
בשנת 1939 הופסקה סדרת הסרטים של בטי.
היסטוריה > בטי בופ – החל מאמצע המאה ה-20

עם תחילת שידורי הטלוויזיה בארצות הברית בשנות ה-50, שידורים חוזרים של סרטי בטי בופ הביאו לפופולריות חוזרת של הסדרה.
הסרטים הוצגו שוב בשנות ה-60 וזכו לפופולריות מטעמי נוסטלגיה. ניסיונות להוסיף צבע לסדרה (ששודרה במקור בשחור-לבן) זכו לביקורות רבות.
בשנת 1974 יצא לאקרנים סרט המקבץ את הידועים מבין סרטי הדמות ונקרא "The Betty Boop Scandals of 1974". אוסף נוסף יצא לאקרנים בשנת 1980 בשם "Hurray for Betty Boop", כשבאוסף זה הושם דגש על הסרטים המוקדמים של בטי, בצורתה המינית יותר.
בשנת 1988 הופיעה לראשונה הדמות בסרט חדש, "מי הפליל את רוג'ר רביט". שמועות רמזו על כך שבאחת הסצנות ישנה תמונה של בטי בעירום, אולם אין לשמועה ראיות, ובדיקה של גרסת הווידאו לא מצאה תמונה כזו.
בשנת 1994 נבחר הסרט משנת 1933, "שלגיה" (להבדיל מהסרט של אולפני וולט דיסני משנת 1937 שנקרא "שלגיה ושבעת הגמדים"), שבו כיכבה בטי בופ, להיכלל באוסף הסרטים השמור בספריית הקונגרס.
דמותה של בטי בופ משמשת השראה לדמות תות בראונסטיין מסדרת האנימציה דירת המצוירים. בראונסטיין היא גרסה מעוותת של בטי בופ, אשר סובלת מבעיות של עודף משקל, אלכוהוליזם ונטיות אובדניות.
דמותה של אליס אנג'ל ממשחק האימה "בנדי ומכונת הדיו" מבוססת באופן ישיר על בטי בופ ויחד איתה יתר הדמויות מהמשחק מבוססות על דמויות מהסרטים של מקס פליישר
ראו גם

פלאפר
הערות שוליים

↑  האם בטי בופ תהיה להיט כמו "It", באתר שיקגו טריביון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541528205171  GND: 1211037010  ISNI: 0000 0004 9678 7871  LCCN: n2017036433  VIAF: 18149912318706210350   WorldCat (עם VIAF): 18149912318706210350 
בטי בופ לאחר עיבוד בהתאם לקוד הייז, יחד עם הדמות הנרי בסרטי "Betty Boop with Henry, the Funiest Living American" משנת 1935.
ג'ון ניל דלטון

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1839 מארגט, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 ביולי 1931 (בגיל 91) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  קלייר קולג'  Blackheath Proprietary School 
 השקפה דתית:  אנגליקניזם 
 בן או בת זוג:  Catherine Alicia Evan-Thomas (1886–ערך בלתי־ידוע) 
 פרסים והוקרה:  אביר מפקד  במסדר הוויקטוריאני המלכותי  עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 
ג'ון ניל דלטון (באנגלית: John Neale Dalton; ‏24 בספטמבר 1839 – 28 ביולי 1931) היה איש כמורה של הכנסייה האנגליקנית וסופר. הוא היה הכומר של המלכה ויקטוריה, הכומר של טירת וינדזור והמורה של מי שלימים יהיה המלך ג'ורג' החמישי ושל אחיו, הנסיך אלברט ויקטור.
הערות שוליים

↑  "Dalton, John Neale (DLTN858JN)". A Cambridge Alumni Database. University of Cambridge.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311181305171  BIBSYS: 12039590  BnF: cb134786725 (data)  GND: 1055381856  ISNI: 0000 0000 8388 8818  LCCN: no99028290  NTA: 075186616  SNAC: w63g4qb8  SUDOC: 085903310  Trove: 1141959  VcBA: 495/376964  VIAF: 64154982   WorldCat (עם VIAF): 64154982
ג'ון וורנר

ג'ון ויליאם וורנר (באנגלית: John William Warner;‏ 18 בפברואר 1927 – 25 במאי 2021) היה משפטן ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קהיליית וירג'יניה בשנים 1979–2009. טרם היבחרו לסנאט, היה וורנר — חבר המפלגה הרפובליקנית — מזכיר הצי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ריצ'רד ניקסון.
וורנר היה בעלה השישי של שחקנית הקולנוע הידועה אליזבת טיילור, אליה נישא לפני שנבחר לקונגרס האמריקאי. הוא יוצא מלחמת העולם השנייה ומלחמת קוריאה, והיה אחד מחמשת החיילים המשוחררים שלחמו במלחמת העולם השנייה שכיהנו בסנאט בעת פרישתו. ב-2008 הודיע על כוונתו שלא להתמודד לכהונה שישית בסנאט, ומאז נותר הרפובליקני האחרון שייצג את וירג'יניה בסנאט.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

ג'ון ויליאם וורנר השלישי נולד בפברואר 1927 בוושינגטון הבירה למרתה באד וג'ון ו. וורנר. הוא גדל בעיר הבירה, שם למד בבית הספר סנט אלבנס האליטיסטי זאת בטרם סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון ע"ש וודרו וילסון בפברואר 1945. בינואר אותה השנה, מעט לפני יום הולדתו השמונה עשרה, התגייס וורנר לצי ארצות הברית בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. הוא שירת בצי עד לשנה העוקבת, והשתחרר בדרגת נגד שלישי. ב-1949 סיים את לימודיו באוניברסיטת וושינגטון ולי, ואחר כך החל ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה.
באוקטובר 1950 התגייס בשנית לחיל הנחתים של ארצות הברית לאחר פרוץ מלחמת קוריאה, ובקוריאה שירת כקצין אחזקת מטוסים בכנף הנחתים הראשונה (1st Marine Aircraft Wing). הוא המשיך לשרת בכוחות המילואים של חיל הנחתים אחרי המלחמה, ובסופו של דבר הגיע לדרגת קפטן. לאחר מכן חידש את לימודיו האקדמיים: וורנר למד קורסים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, בטרם קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת וירג'יניה ב-1953. באותה שנה היה עוזר משפטי של אלייז'ה בארט פריטמן, שופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה. ב-1956 התמנה לעוזר תובע פדרלי, וב-1960 החל לעבוד כעורך דין פרטי והצטרף למשרד עורכי הדין "הוגן והרטסון" (כיום נקרא "הוגן לובלס"). במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1960 היה עוזר בצוות מסע הבחירות של סגן הנשיא ריצ'רד ניקסון.