stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אילדבראנדו פיצטי
ביוגרפיה

אילדבראנדו פיצטי נולד בפארמה, בנו של אודוארדו פיצטי, פסנתרן ומורה לפסנתר שהיה מורו הראשון של אילדבראנדו. תחילה נראה, שדרכו של פיצטי הצעיר מובילה לקריירה של מחזאי - הוא כתב מחזות אחדים, ששניים מהם הגיעו לכלל הפקה - לפני שהחליט בשנת 1895 על קריירה מוזיקלית ונרשם לקונסרבטוריון של פארמה.
בקונסרבטוריון למד, החל בשנת 1897, אצל ג'ובאני טבאלדיני ורכש את ניצני ההתעניינות, שלא פגה עד יומו האחרון, במוזיקה העתיקה של איטליה ומצאה ביטוי במוזיקה שלו עצמו ובכתביו.
פיצטי לימד בקונסרבטוריון בפירנצה, שאותו ניהל משנת 1917 עד 1923. משנה זו ואילך היה מנהל הקונסרבטוריון של מילאנו. עם תלמידיו נמנו מריו קסטלנואובו, אולגה רודג' ופרנקו דונאטוני. בתפקידו האחר כמבקר מוזיקה כתב ספרים אחדים על המוזיקה של איטליה ושל יוון והיה בין מייסדיו של כתב-עת למוזיקה.
פיצטי, תלמיד של המשורר, המחזאי והמהפכן גבריאלה ד'אנונציו, כתב מוזיקה נלווית למחזותיו והושפע מאוד מן הנושאים הנאו-קלאסיים האפלים של ד'אנונציו. אחת האופרות המאוחרות של פיצטי נכתבה ל-La Figlia Di Jorio של ד'אנונציו.
כפי שמוזכר במאמר המופיע ב"קישורים חיצוניים", יחסיו עם הממשלה הפשיסטית של שנות ה-40 של המאה ה-20 היו במקרים רבים חיוביים, לעיתים מעורבים; בנקודה מסוימת קיבל פרסים רמים והסימפוניה היחידה שכתב בשנות בגרותו הייתה תוצר של הזמנה מבני בריתם היפנים של הפשיסטים האיטלקים ל"חגיגות המאה ה-26 לייסוד הקיסרות היפנית" ("סימפוניית רקוויאם" של בנג'מין בריטן הוזמנה גם היא לאירוע זה, אך נדחתה בגלל הפינאלה שלה; הפינאלה המקורי התגלה מחדש לאחר מות בריטן ובוצע רק אז בביצוע בכורה. ה"סינפוניה ב-לה" של פיצטי נוגנה בביצוע בכורה, כאמור במאמר, והוקלטה - ההקלטה היחידה שלה, נכון ל-2005 - ב-7 בדצמבר 1940.) בנוסף לכך, פיצטי היה אחד מהאינטלקטואלים שחתמו על מניפסט האינטלקטואלים הפשיסטים.
יצירותיו אינן מבוצעות לעיתים קרובות; בגלל איכותן נטולת הרגש, כמעט מינימליסטית, הן קשות להערכה.
פיצטי מת ברומא.
יצירות נבחרות > יצירות תזמורתיות

סימפוניה ב-לה מז'ור לחגיגות המאה ה-26 לייסוד האימפריה היפנית, נכתבה ויצאה לאור בסביבות 1940
מוזיקה נלווית, בעיקר למחזות של ד'אנונציו
קונצ'רטו לנבל ב-מי במול מז'ור (יצא לאור 1960)
שלוש סונטות של פרנצ'סקו פטררקה
שלושה חיבורים כוראליים
עוד יצירות ווקאליות, ביניהן "אפיתאלאמיום" (1939?, 1940, נוגנה בקונצרט בספריית הקונגרס באפריל 1940 ושוב ב-1977)
קונצ'רטו לצ'לו ב-דו מז'ור, יצא לאור 1935
קונצ'רטו לכינור ב-לה מז'ור, יצא לאור ב-1946
Canti della stagione alta: קונצ'רטו לפסנתר ותזמורת
Sinfonia del fuoco (מתוך מוזיקה לסרט האילם "קאביריה")
רונדו ונציאנו (1929)
קונצ'רטו דל אסטאטה
יצירות נבחרות > אופרות

"סבינה" (1897)
"איל סיד" (1903)
"אניאס" (1903)
"מזפה" (1905, לא גמורה)
"גיליולה" (1914, לא גמורה)
"פדרה" (1915)
"דבורה ויעל" (1922)
"האח גרארדו" (1928)
"לו סטראניירו" (1930)
"אורסיאולו" (1935)
"הזהב" (1947)
"ואנה לופה" (1949)
"קליוסטרו" (1953)
"בתו של ג'וריו" (1954)
"אנשים מסכנים" (1956, לא גמורה)
"רצח בקתדרלה" (1958) (עם ניקולא רוסי-למני וליילה ג'נסר בצוות הראשון, בניצוח ג'אנאנדריאה גאוואצאני, בימוי מרגריטה וולמן, לה סקאלה
Il calzare d'argento (1961)
"קליטמנסטרה" (1965)
יצירות נבחרות > מוזיקה קאמרית

סונאטה לכינור ב-דו מינור (1900)
רביעיית מיתרים מס' 1 ב-לה מז'ור (1906)
סונאטה לכינור בלה מז'ור (בעידוד יהודי מנוחין), נכתבה ב-1918-19, יצאה לאור ב-1920
סונאטה לצ'לו ב-פה מז'ור 1921, יצאה לאור 1922
שלושה שירים לצ'לו ופסנתר
סונאטה לפסנתר, יצאה לאור 1942
שלישיית פסנתר ב-סול מינור (1900)
שלישיית פסנתר ב-לה מז'ור (מ-1925)
רביעיית מיתרים מס' 2 ב-רה מז'ור (נכתבה ב-1932-33, יצאה לאור 1934)
יצירות נבחרות > מוזיקת קודש

רקוויאם
פרשת הירי בג'ייקוב בלייק

ג'ייקוב ס. בלייק הוא גבר אפרו-אמריקאי, שב-23 באוגוסט 2020 נורה על ידי השוטר רוסטן שסקי בעיר קנושה שבוויסקונסין, ארצות הברית, ונפצע קשה.
האירוע

ב-23 באוגוסט 2020, משטרת קנושה הגיבה לשיחת חירום בערך בשעה 17:11. לפי מספר מקורות רשמיים, המתקשרת התייחסה לבלייק כ"חבר" שלה, אמרה שאסור לו להיות במקום, וכי הוא לקח את מפתחות המכונית שלה ומסרב להחזיר אותם. השוטרים גם קיבלו התראה כי במקום מתגורר מבוקש בשם ג'ייקוב בלייק, מולו עומד צו מעצר פעיל מיולי 2020 בהתבסס על אישומים של תקיפה מינית מדרגה שלישית, הסגת גבול והתנהגות של הפרת סדר. על פי דיווחי המשטרה, האישה שהתקשרה להתלונן כי בלייק גנב את המפתחות שלה הייתה אותה אישה שהתלוננה כי בלייק תקף אותה מינית.
כשהשוטרים הגיעו למקום, בלייק החל להגיב להם באלימות פיזית, ואף לפת את גרונו של אחד השוטרים, שניסו לנטרל אותו באמצעות אקדחי טייזר, אך ללא הצלחה. כשהוא מחזיק סכין בידו, פנה בלייק לכיוון רכבה של חברתו. מאיגוד השוטרים טענו לאחר האירוע כי "בהתבסס על חוסר יכולת השוטרים להשיג מצד בלייק ציות לאחר שימוש באמצעים מילוליים, פיזיים ולא-קטלניים, שלפו השוטרים את כלי הנשק שלהם".
בלייק הלך לצד הנהג ברכב השכור של חברתו, ואחריו השוטר רוסטן שסקי ושוטר נוסף עם אקדחים שלופים. שסקי ניסה לתפוס את בלייק, וכאשר בלייק פתח את דלת הנהג ורכן פנימה, שסקי תפס אותו וירה שבע יריות לעבר גבו של בלייק. לדברי עורך דינו של שסקי, שסקי ראה את בלייק מכניס ילד לרכב כשהגיע, ושמע אישה אומרת: "יש לו את הילד שלי. יש לו את המפתחות שלי"; שסקי ירה בבלייק מפני שהאמין כי הוא ניסה לחטוף את הילד במושב האחורי של הרכב אליו נכנס, ומכיוון שלבלייק היה סכין בידו והוא סובב את גופו לכיוון שסקי. התובע שפיקח על החקירה אמר כי בלייק הודה בהחזקת סכין וכי השוטרים והעדים ציינו כי בלייק פנה לעבר השוטר שסקי עם הסכין לפני הירי. מאוחר יותר הודה בלייק שהוא "לא חשב בבהירות" והרים סכין במהלך המריבה, אם כי הכחיש שהתכוון להשתמש בה.
הפציעה

ב-25 באוגוסט הודיע אביו של בלייק כי הוא משותק מהמותניים ומטה וכי הרופאים עדיין לא יודעים אם הנזק יהיה קבוע. הוא גם סבל מפצע ירי בזרוע אחת ונזק לקיבה, לכליה ולכבד, והרופאים נאלצו להסיר את רוב המעי הדק והמעי הגס שלו.
חקירה והליכים משפטיים

ב-25 באוגוסט 2020 הודיע משרד המשפטים של ארצות הברית על חקירת הירי, במטרה לבדוק האם זכויות האזרח של בלייק הופרו. באוקטובר 2021 הודיע משרד המשפטים כי לא יגיש כתב אישום פדרלי נגד השוטר, משום שלא הובאו ראיות מספקות לכך שהקצין הפר בכוונה את חוקי זכויות האזרח הפדרליים.
ב-4 בספטמבר 2020, בלייק הודה באשמת התקיפה המינית בחודש יולי, בהודעה דרך אפליקציית זום ממיטת בית החולים שלו. בנובמבר 2020 בלייק הגיע לעסקה עם התביעה לפיה האישומים בתקיפה מינית בוטלו בתמורה להודאתו בעבירה של התנהגות של הפרת סדר. הוא נידון לשנתיים מאסר על תנאי.
ב-5 בינואר 2021 הודיע התובע המחוזי של קנושה, מייקל גרבלי, כי לא יגיש כתב אישום נגד השוטר רוסטן שסקי. הוא אמר כי החוקרים בחנו 40 שעות של וידאו ומאות עמודים של דוחות משטרתיים לפני שקיבלו את ההחלטה.
באפריל 2021 שב שסקי לתפקידו.
תגובות ומהומות

ב-24 באוגוסט פרצו בעיר קנושה מהומות נרחבות, כשפורעים הציתו שרפות, בזזו עסקים, הזיקו לכלי רכב משטרתיים, משאית זבל הוצתה ובית המשפט המקומי הושחת. ההפגנות ומעשי הוונדליזם המשיכו גם ב-25 באוגוסט, ובאותו יום אירע הירי בקנושה, במהלכו ירה נער בן 17, קייל ריטנהאוס, בשלושה מתפרעים בטענת הגנה עצמית, כאשר בהמשך הוא זוכה במשפטו.
מחאות ציבוריות בשל הירי בבלייק נערכו במספר ערים נוספות, כולל ניו יורק, מיניאפוליס, לוס אנג'לס ואטלנטה.
תגובות ומהומות > שביתת הספורטאים

ב-26 באוגוסט החרימו שחקני מילווקי באקס ואורלנדו מג'יק את משחק הפלייאוף בין הקבוצות, כמחאה על הירי בבלייק, ובעקבותם הוחרמו באותו הלילה גם המשחקים בין יוסטון רוקטס לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, ובין לוס אנג'לס לייקרס לפורטלנד טרייל בלייזרס. המשחקים ביום העוקב נדחו אף הם, אולם לאחר דיון בין שחקני קבוצות הפלייאוף, הוחלט להמשיך את משחקי הפלייאוף. גם בענפים אחרים שבתו הספורטאים.
מיכאיל צבט

| --- | --- |

 לידה:  1872 אסטי, איטליה 
 פטירה:  1919  (בגיל 47 בערך) וורונז', רוסיה 
 ענף מדעי:  בוטניקה
 מקום מגורים:  רוסיה
 מקום קבורה:  Alexeevo-Akatov Monastery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ז'נבה (1893) 
 מוסדות:  האוניברסיטה האימפריאלית של דרפט  Warsaw Polytechnic Institute (1902–1915)  אוניברסיטת ורשה (1902–1915)  Institute of Natural Sciences named after P.F. Lesgaft 
 תרומות עיקריות
 המציא את תחום הכרומטוגרפיה
 
מיכאיל סמיונוביץ צבט (צוויט) - (Mikhail Semyonovich Tsvet (Михаи́л Семёнович Цветь, מאוית גם כ-Tsvett, Tswett, Tswet, Zwet או Cvet 1872-‏1919) היה פרופסור לבוטניקה שהמציא את התחום כרומטוגרפיה.
ביוגרפיה

מיכאיל צבט נולד באיטליה, לאם איטלקית ולאב רוסי. אמו נפטרה בהיותו צעיר מאוד. ב-1893 הוא סיים לימודי תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה בז'נבה, שווייץ. אחר כך החליט להתרכז בבוטניקה, וסיים בשנת 1896,תואר דוקטור בנושא פיזיולוגיה של הצמח. בשל המעבר עם משפחתו לרוסיה נאלץ לחזור על כל לימודיו, כי התארים משווייץ לא הוכרו שם. הוא עבד במספר אוניברסיטאות, תחילה כמורה, כמרצה וכחוקר. בשנת 1902 החל את עבודתו כמרצה באוניברסיטת ורשה, בפולין. עקב ההתרחשויות ברוסיה במלחמת העולם הראשונה, האוניברסיטה פונתה. הוא הפך לפרופסור לבוטניקה באסטוניה. עם התקדמות הכיבוש הגרמני, הגיע לאוניברסיטת וורונז' במרכז רוסיה, ושם נפטר בהיותו בן 47 בלבד.
עבודה מדעית

צבט המציא ברוסיה את הליך הכרומטוגרפיה בשנת 1900 בזמן מחקריו על פיגמנטים של הצמח. הוא הגיע למסקנה שבצמח נמצאים מספר פיגמנטים, וחקר את תפקידיהם ואת התאים בהם הם מאוחסנים. לאחר שנכשל בהפרדתם בשיטות הכימיות והפיזיקליות הקיימות, הוא הצליח להפריד בין כלורופיל לפיגמנטים אחרים שנמצאים בתאי העלה על ידי פיתוח שיטה חדשנית אותה כינה כרומטוגרפיה. השיטה כללה עמודה שלתוכה דחס קלציום קרבונט, והפריד את הכלורופיל בעזרת נוזל שהכיל בנזין, אתר ואתנול. התיאור המודפס הראשון של השיטה הופיע בשנת 1905 בעיתון מדענים פולני Proceedings of the Warsaw Society of Naturalists, biology section. את המושג כרומטוגרפיה הוא פרסם בשנת 1906 בשני מאמרים שפרסם בעיתון החברה הבוטנית הגרמנית Berichte der Deutschen botanischen Gesellschaft. הוא הגדיר את החוקים הפיזיקליים והכימיים המשתתפים בכרומטוגרפיה, ובעקר בהפרדת הכלורופיל. בהמשך מחקריו הוא גילה את מרכיבי הפיגמנטים השונים הנוספים בצמח והציע לקרוא להם בשם כללי קרוטנואיד, מושג מקובל עד היום. ב-1907 הוא הדגים את השיטה בכנס של החברה הבוטנית הגרמנית.
עבודותיו לא היו ידועות במערב מכמה סבות: הוא פרסם את עבודותיו ברוסית, והן לא הגיעו גם בגלל התהפוכות הטרגיות הרבות בתחילת המאה העשרים ברוסיה ובאוניברסיטאות בהן עבד. מדענים גרמנים, ובעקר פרופ' וילשטטר פסל את השיטה, אך התברר אחר כך שלא עבד בהתאם להוראות של צבט. רק עשר שנים יותר מאוחר הוא הוכר כממציא השיטה, בעיקר הודות לעבודותיו של הביוכימאי האוסטרי ריכרד קון.
בשנת 1942,חוקרים אנגליים חקרו את חוקי המתמטיקה מאחורי כרומטוגרפיה שבה מפרידים מרכיבים של תערובת חומרים כימיים על ידי תכונות התמוססות שונות של כמויות יחסיות של החומרים המומסים בנוזל הנע כלפי מעלה, לבין חומר נייח. מאוחר יותר הם קיבלו פרס נובל בכימיה על עבודתם.
AJP Martin A.J.P. Martin | British biochemist | Britannica, www.britannica.com (באנגלית) שיתף פעולה עם AT James בשנת 1952 וגילה שניתן להחליף את הנוזל בשלב הנייד בגז. גילוי כרומטוגרפיה של גז-נוזל היה צעד ענק קדימה.
לכרומטוגרפיה יתרונות רבים, כיוון שניתן להשתמש בה להפרדת תערובת רבת-רכיבים מבלי לדעת מראש את הכמויות והאופי של הכימיקלים הקיימים. השיטה פשוטה יחסית, מהירה וניתנת לביצוע גם מחוץ למעבדה.
כיום נעשה שימוש נרחב בכרומטוגרפיה במחקר ביוכימי לאיתור חומרי הדברה עם כלור בחומרים ביולוגיים, במדעי המשפט, בגילוי תרופות טיפוליות ובתעשיית הנפט לניתוח תערובות מורכבות של פחמימנים.
הערות שוליים

↑  קלנג, uses of chromatography in forensics - חיפוש ב-Google, באתר www.google.com
↑  Harald Sack, Mikhail Tsvet – the Father of Chromatography, SciHi Blog, ‏2016-06-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Henry M. Leicester, Mikhail Tswett (1872-1919) Physical chemical studies on chlorophyll adsorptions, 1900-1950 (Cambridge, MA: Harvard, 1968)] Source Book in chemistry
↑  Mikhail Tswett, web.lemoyne.edu
↑  Archer J.P. Martin and Richard L.M. Synge - חיפוש ב-Google, באתר www.google.com
↑  uses of chromatography in forensics - חיפוש ב-Google, באתר www.google.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276824505171  PLWABN: 9810624034005606  BnF: cb12393458z (data)  Botanist: Tswett  CiNii: DA10496219  GND: 118666282  ISNI: 0000 0001 2128 9622  LCCN: n85303079  LNB: 000220916  NDL: 00895609  NKC: nlk20000083920  NTA: 158242785  SELIBR: 182657  SUDOC: 085492418  VIAF: 39461976   WorldCat (עם VIAF): 39461976
מתיאס קראנביטר

קלאודיו מתיאס קראנביטר (בספרדית: Claudio Matías Kranevitter; נולד ב-21 במאי 1993 בטוקומאן) הוא כדורגלן ארגנטינאי שמשחק בעמדת הקשר במועדון ריבר פלייט.
קריירת מועדונים > ריבר פלייט

יליד סן מיגל דה טוקומאן, קראנביטר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער סן מרטין דה טוקומאן, אך עזב את המועדון בגיל 12 עקב מצבה הכלכלי הקשה של משפחתו. בשנת 2007, בגיל 14, הוא הצטרף לריבר פלייט.
במשך זמן רב שיחק כמחליף ולא עלה כחלק מהרכב קבוע עד לבואו של רמון דיאס. בתחילה היווה כגיבוי ללאונרדו פונסיו וכריסטיאן לדסמה והופיע ב-30 משחקים במהלך עונת 2013/14, 16 מהן בהרכב הפותח.
בספטמבר 2014, כבר כחלק מהרכב פותח, קראנביטר סבל מפציעה בעצמות המסרק ולא יכול היה לשחק במשך שנה. בחודש אוקטובר, עם זאת, חזר להתאמן עם קביים ועד סוף נובמבר השתקם ואף נטל חלק במשחקי הגמר בגביע סודאמריקנה 2014.
עם ריבר זכה באליפות אחת (פינאל 2014), בקופה קמפאונאטו, בגביע סודאמריקנה (2014), בגביע רקופה סודאמריקנה (2015), בגביע ליברטדורס (2015) ובגביע סורוגה בנק (2015).
קריירת מועדונים > אתלטיקו מדריד

ב-25 באוגוסט 2015, קבוצת הלה ליגה אתלטיקו מדריד הגיעה להסכם עם ריבר למכירת של קראנביטר, על פי השמועות, תמורת סכום של 8 מיליון €. הוא הודיע על כך באופן רשמי שלושה ימים מאוחר יותר, לאחר שמיד הושאל חזרה לריבר עד דצמבר.
בינואר 2016, קראנביטר החל ללבוש את מספר 8 בקבוצה וערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב ב-14 בפברואר, כשהחליף את החלוץ פרננדו טורס בניצחון 0–1 נגד חטאפה.
קריירת מועדונים > אתלטיקו מדריד > סביליה (השאלה)

ב-7 ביולי 2016, הוא הושאל למשך עונה אחת למועדון סביליה.
קריירת מועדונים > זניט

ב-8 באוגוסט 2017, הוא עזב לליגת העל הרוסית בכדורגל וחתם במועדון זניט סנקט פטרבורג, על חוזה ל-4 שנים, תמורת 8 מיליון יורו. בכך, הוא הצטרף לחבריו שעברו לזניט מקבוצתו הקודמת, ריבר פלייט: סבסטיאן דריוסי ועמנואל ממאנה. ברם לא הצליח להתבלט בהרכב והופיע מעט מאוד במדי הקבוצה ומצא עצמו פעמים רבות יושב בספסל. מאז פתיחת עונת 2019/2020 לא נכלל ברשימת ההרכב של זניט.
קריירת מועדונים > מונטריי

בינואר 2020 נודע שעבר למונטריי מליגת העל המקסיקנית תמורת 7 מיליון יורו.
קריירה בינלאומית

קראנביטר ייצג את ארגנטינה בנבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 20 במסגרת אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל לנוער 2013. הוא הופיע בשלושה משחקים.
ב-24 באוגוסט 2015 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת, לקראת שני משחקי ידידות נגד בוליביה ומקסיקו, כמחליפו של לוקאס ביגליה הפצוע. הוא עשה את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו ב-4 בספטמבר.
קראנביטר זומן גם לסגל הנבחרת במשחקי הקופה אמריקה 2016 שהצליחה להעפיל לגמר, והשתתף בשלושה משחקים כמחליף. הוא עלה מהספסל בדקה ה-57' במשחק הגמר, שנערך נגד צ'ילה, כשצ'ילה ניצחה לבסוף בבעיטות עונשין, בתוצאה 2–4.
סגנון משחק

כקשר הגנתי קראנביטר מצטיין במשחק ייחודי, הגנתי וקצבי. הוא אמנם לא נחשב לשחקן מאוד פיזי, וידוע בדרך כלל כשחקן בעל תיקולים מתוזמנים היטב ונקיים ועם יכולות הגנתיות טובות.
קראנביטר מושווה לעיתים קרובות לחאבייר מסצ'ראנו, בשל היות שניהם בוגרי קבוצת הנוער של ריבר פלייט ויש להם את אותו סגנון המשחק.
חייו האישיים

קראנביטר גם שיחק גולף במהלך נעוריו, נאמר כי הוא יכול היה להיות שחקן גולף, אם לא היה בוחר בכדורגל.
בינואר 2019, לו ולאשתו נולד בן בשם תומאס.
סטטיסטיקות > מועדונים

| מועדון | אליפות | עונה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | בינלאומי> הופעות | בינלאומי> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ריבר פלייט | ליגת העל הארגנטינאית | 2012/13 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 0 |
| ריבר פלייט | ליגת העל הארגנטינאית | 2013/14 | 29 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 | 35 | 0 |
| ריבר פלייט | ליגת העל הארגנטינאית | 2014/15 | 6 | 0 | 0 | 0 | 18 | 0 | 24 | 0 |
| ריבר פלייט | ליגת העל הארגנטינאית | 2015 | 17 | 0 | 0 | 0 | 8 | 0 | 25 | 0 |
| אתלטיקו מדריד | ליגת העל הספרדית | 2015/16 | 8 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | 11 | 0 |
| סביליה (השאלה) | ליגת העל הספרדית | 2016/17 | 14 | 0 | 2 | 0 | 2 | 0 | 18 | 0 |
| זניט | ליגת העל הרוסית | 2017/18 | 21 | 0 | 0 | 0 | 12 | 0 | 33 | 0 |
| זניט | ליגת העל הרוסית | 2018/19 | 6 | 0 | 2 | 0 | 7 | 0 | 15 | 0 |
| זניט | ליגת העל הרוסית | 2019/20 | 2 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 4 | 0 |
| מונטריי | ליגת העל המקסיקנית | 2019/2020 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
סטטיסטיקות > נבחרת

| נבחרת ארגנטינה בכדורגל> שנה | נבחרת ארגנטינה בכדורגל> הופעות | נבחרת ארגנטינה בכדורגל> שערים | נבחרת ארגנטינה בכדורגל>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | 3 | 0 |  |
| 2016 | 5 | 0 |  |
| 2017 | 1 | 0 |  |
| סה"כ | 9 | 0 |  |
תארים > קבוצתיים

גביע ליברטדורס עד גיל 20 2012
ליגת העל הארגנטינאית (2): פינאל 2014, 2023
קופה קמפאונאטו: 2013/14
גביע סודאמריקנה: 2014
גביע רקופה סודאמריקנה: 2015
גביע ליברטדורס: 2015
גביע סורוגה בנק: 2015
טרופאו דה קמפאונס: 2023
הסופר קאפ הארגנטינאי: 2023
אליפות רוסיה: 2018/2019
אופרטורה: 2019/2020
קופה אמריקה: גמר 2016
תארים > אישיים

שחקן השנה בגביע ליברטדורס: 2015
הערות שוליים

↑  У «Зенита» все-таки будут зимние трансферы! Семь миллионов евро за Краневиттера – большой успех для петербургского клуба
| נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 2016 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 רומרו •  2 מאידנה •  3 רונקגליה •  4 מרקאדו •  5 קראנביטר •  6 ביגליה •  7 די מריה •  8 פרננדס •  9 היגוואין •  10 מסי •   11 אגוארו •  12 גוסמאן • 13 פונס מורי •  14 מסצ'ראנו • 15 קואסטה • 16 רוחו • 17 אוטמנדי • 18 לאמלה • 19 באנגה • 20 גייטן • 21 פסטורה • 22 לאבסי • 23 אנדוחר • מאמן: מרטינו |  1 רומרו •  2 מאידנה •  3 רונקגליה •  4 מרקאדו •  5 קראנביטר •  6 ביגליה •  7 די מריה •  8 פרננדס •  9 היגוואין •  10 מסי •   11 אגוארו •  12 גוסמאן • 13 פונס מורי •  14 מסצ'ראנו • 15 קואסטה • 16 רוחו • 17 אוטמנדי • 18 לאמלה • 19 באנגה • 20 גייטן • 21 פסטורה • 22 לאבסי • 23 אנדוחר • מאמן: מרטינו | ארגנטינה |
קראנביטר במדי ארגנטינה במשחק נגד רוסיה ב-2017
פטר קורנליוס

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1824 מיינץ, הדוכסות הגדולה של הסן 
 פטירה:  26 באוקטובר 1874 (בגיל 49) מיינץ, הקיסרות הגרמנית 
 מוקד פעילות:  הדוכסות הגדולה של הסן 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 
קרל אוגוסט פטר קורנליוס (בגרמנית: Carl August Peter Cornelius; ‏24 בדצמבר 1824 – 26 באוקטובר 1874) היה מלחין, חוקר מוזיקה, משורר ומתרגם גרמני. הוא נולד ומת במיינץ.
ביוגרפיה

קורנליוס ניגן בכינור וחיבר לידר מגיל צעיר. בשנת 1841 החל ללמוד הלחנה אצל היינריך אסר. בין השנים 1844 ל-1852 התגורר בברלין, אצל דודו, הצייר פטר פון קורנליוס ובתקופה זו פגש דמויות ידועות-שם כמו אלכסנדר פון הומבולדט, האחים גרים, פרידריך ריקרט ופליקס מנדלסון. במהלך שנותיו האחרונות בברלין, כתב קורנליוס ביקורת מוזיקה לכמה כתבי עת ברלינאים חשובים וקשר ידידות עם יוזף פון אייכנדורף, פאול הייזה והנס פון בילו.
יצירותיו הראשונות הבשלות של קורנליוס (כולל האופרה "הספר מבגדד") חוברו בעת שהייתו הקצרה בויימאר (1852-1858). מקום מגוריו הבא היה בווינה, שם נשאר חמש שנים. בווינה החלו קשרי הידידות של קורנליוס עם ריכרד וגנר. לבקשת וגנר עבר קורנליוס למינכן בשנת 1864 ושם נשא לבסוף אישה והוליד ארבעה ילדים.
על אף ידידותו עם וגנר ועם פרנץ ליסט, קשריו עם אסכולת ההלחנה הגרמנית החדשה, כפי שכונתה, לא התנהלו על מי מנוחות. הוא לא נוכח בהצגת הבכורה של טריסטן ואיזולדה עם פון בילוב ווגנר, וכתירוץ להיעדרו השתמש בבכורה של האופרה שלו עצמו, "אל סיד". המיזם האופראי השלישי והאחרון שלו, "גונלד", המבוסס על האדות (קובצי שירים ואגדות איסלנדיים) הנורדיות, נשאר לא גמור בגלל מותו (מסוכרת).
יצירות

מכלול יצירותיו של קורנליוס קטן יחסית ומקיף בעיקר לידר (בסביבות 100), דואטים (23) ויצירות כוראליות (רבות, למקהלת גברים). רבות מן היצירות הווקאליות הללו (וכל שלוש האופרות שלו) נכתבו לטקסטים של קורנליוס עצמו. כמו כן כתב מספר קטן של יצירות לפסנתר סולו, ביניהן סונאטה לפסנתר (1848).
יצירות > אופרות

"הספר מבגדד" - אופרה קומית בשתי מערכות, שחוברה בשנים 1855-1858 (בכורה בוויימאר, 15 בדצמבר 1858)
"אל סיד" (Der Cid) דרמה לירית בשלוש מערכות, חוברה ב-1860-1865 (בכורה בוויימאר, 21 במאי 1865)
"גונלד" (Gunlöd) אופרה בשלוש מערכות, חוברה בשנים 1866-1874, לא הושלמה
יצירות > מוזיקה קאמרית

מבוא, אנדנטה ופולונז אופוס 1 (אבוב ופסנתר, 1840)
3 סונאטות לכינור אופוס 2:
4 רביעיות מיתרים:
יצירות > יצירות כוראליות חשובות

מיסה נסיונית על קנטוס פירמוס במודוס דורי - ארבעה קולות (סופרן, אלט, טנור, בס) ועוגב (1852)
3 שירים למקהלה, אופוס 11 (1871, לטקסטים של היינריך היינה ופרידריך ריקרט)
3 מקהלות גברים, אופוס 12 (1872-73):
מישל פרודום

מישל ז'ורז' ז'אן גיסליין פרודום (בצרפתית: Michel Georges Jean Ghislain Preud’Homme; נולד ב-24 בינואר 1959 באוגרי) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת השוער וכיום מאמן.
פרודום היה מטובי השוערים בעולם בתקופתו. הוא ייצג את בלגיה בשני טורנירי מונדיאל, והיה הזוכה הראשון בתואר כפפת הזהב, על הופעותיו במונדיאל 1994.
כמאמן הוביל פרודום מספר קבוצות בבלגיה, ביניהן סטנדרד לייז' (שלוש קדנציות), קבוצת נעוריו, וקלאב ברוז' אותן הוביל לזכייה באליפות בלגיה, וכן אימן בהולנד ובערב הסעודית, שם זכה באליפות ערב הסעודית עם קבוצת אל-שבאב.
קריירת משחק > סטנדרד לייז'

פרודום, שנולד בעיר הסמוכה לליאז', גדל ושיחק בגילאי הנוער בקבוצת סטנדרד לייז', אליה הצטרף בגיל 10. כשהיה בן 18, צורף לסגל הקבוצה הבוגרת, תחילה על תקן השוער השלישי של המועדון. אמנם, עם פתיחת העונה בליגת העל הבלגית, סבלו שני השוערים הבכירים של הקבוצה מפציעה, וכבר בגיל 18 פרודום קיבל את ההזדמנות להיות השוער הראשון של קבוצתו, עמדה אותה לא עזב במשך מספר שנים.
פרודום זכה עם קבוצתו בגביע בעונת 1980/1981, מה שהוביל את הקבוצה להשתתפות בגביע אירופה למחזיקות גביע עונה לאחר מכן. במפעל זה הקבוצה הגיעה עד לגמר, אך נוצחה בתוצאה 1–2 על ידי ברצלונה אף על פי שהובילה בשלב מוקדם במשחק. בנוסף זכתה סטנדרד עם פרודום בשתי אליפויות רצופות, בעונות 1981/1982 ו-1982/1983, אמנם האליפות הראשונה שלו הייתה נגועה בפרשת שחיתות, לאחר שכשנה וחצי לאחר משחק סיום אותה העונה, בין סטנדרד לווטרסחיי ת'ור, התגלה כי המשחק היה מכור. פרודום, יחד עם מספר שחקנים ואנשי צוות נוספים בסטנדרד, הורחק באפריל 1984 לתקופה של שנה מהמגרשים, עונש שהצטמצם לאחר ערעור לחצי שנה, וגרם לשוער להפסיד את סיום עונת 1983/1984 וחלק משמעותי מעונת 1984/1985. עונה לאחר מכן נאלץ פרודום להתחלק בדקות עם השוער השני של הקבוצה, מה שהוביל אותו לעזוב את הקבוצה. פרודום שיחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במשך תשע עונות, בהן רשם 240 הופעות ליגה.
קריירת משחק > מכלן

לקראת עונת 1986/1987 הצטרף פרודום לקבוצת מכלן. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכו מכלן ופרודום בגביע הבלגי, מה שהוביל את הקבוצה להשתתף בגביע אירופה למחזיקות בעונה שלאחר מכן. מכלן הדהימה וזכתה בטורניר, התואר האירופי הראשון בתולדותיה, לאחר ניצחון 0–1 בגמר מול אייאקס אמסטרדם. פרודום שיתף פעולה באותה עונה, בין היתר, עם החלוץ הישראלי אלי אוחנה. עם תחילת עונת 1988/1989, מכלן זכתה בתואר השני והאחרון עד כה בתולדותיה, לאחר שזכתה בסופר קאפ האירופי. בסיום אותה עונה חגג פרודום זכייה שלישית בקריירה, ואחרונה עד כה של מכלן, באליפות בלגיה. פרודום המשיך כשוער המוביל של קבוצת מכלן עד לסיום עונת 1993/1994, אמנם הקבוצה לא זכתה עוד בתארים. פרודום שיחק בסך הכל שמונה עונות במדי מכלן, בהן רשם 263 הופעות ליגה, יותר מבכל קבוצה אחרת בקריירה שלו.
קריירת משחק > בנפיקה

עם סיום מונדיאל 1994 בו הצטיין, עזב פרודום לראשונה בקריירה את הליגה הבלגית והצטרף לבנפיקה ליסבון מפורטוגל, ובכך הפך לשוער הזר הראשון אי פעם שמשחק בקבוצה. הוא זכה עם הקבוצה בגביע הפורטוגזי בעונת 1995/1996, לאחר ניצחון בגמר על היריבה הגדולה של בנפיקה, ספורטינג ליסבון. הוא שימש כשוער ראשון בבנפיקה במשך חמש עונות, בהן זכה מהאוהדים לכינוי סיינט מישל (מישל הקדוש), בעקבות יכולותיו הגבוהות. הוא רשם במדי הקבוצה 147 ליגה, ו-199 הופעות בסך הכל. הוא פרש ממשחק בגיל 40, לאחר משחק ידידות מול באיירן מינכן ב-10 באוגוסט 1999, כשהיה בן 40. עם פרישתו ממשחק פעיל מונה למנהל הקשרים הבינלאומיים של בנפיקה.
קריירת משחק > נבחרת בלגיה

פרודום החל את הקריירה הבינלאומית כבר בגיל 20, כשהיה שחקן סטנדרד לייז'. היה זה ב-2 במאי 1979, במסגרת מוקדמות יורו 1980, והוא השכיל לשמור על רשת נקייה במשחק מול אוסטריה. לטורניר היורו פרודום זומן כשוער שלישי, כשמי שעמד אז בשער הנבחרת היה ז'אן-מרי פפאף. עם פרודום בסגל, בלגיה נוצחה בגמר על ידי גרמניה.
פרודום היה השוער הראשון של נבחרתו במשך שני מונדיאלים רצופים. במונדיאל 1990 בלגיה הודחה בשמינית הגמר מול אנגליה לאחר הפסד בהארכה, ופרודום ספג בסך הכל ארבעה שערים בארבעת משחקי נבחרתו. במונדיאל 1994 שוב הודחה בלגיה בשמינית הגמר, הפעם לאחר הפסד לגרמניה בתוצאה 2–3. במשחק זה ספג פרודום שלושה מתוך ארבעת השערים שספג בכל הטורניר. הוא שמר פעמיים על רשת נקייה, והצטיין במשחק מול הולנד בשלב הבתים, בו ניצחה נבחרתו בתוצאה 0–1. בטורניר זה חולק לראשונה תואר כפפת הזהב, על שם השוער הרוסי לב יאשין, ופרודום נבחר לשוער הראשון שזוכה בתואר.
מספר חודשים לאחר ההדחה מהמונדיאל, ב-17 בדצמבר 1994, ערך פרודום את משחקו האחרון בנבחרת. היה זה בהפסד הנבחרת 1–4 לספרד במסגרת מוקדמות יורו 1996. פרודום ערך בסך הכל 58 הופעות במדים הלאומיים של בלגיה.