stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2022/2023 בליגה הבלקנית בכדורסל

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  27 באוקטובר 2022
 תאריך סיום:  אפריל 2023
 זוכה:  הפועל באר שבע דימונה
 סגנית:  קייבי פיה
 www.balkanleague.net
 → 2021/20222023/2024 ←
 
עונת 2022/2023 בליגה הבלקנית בכדורסל (BIBL) הייתה העונה ה-15 של תחרות אירופית זו לקבוצות כדורסל.
המשחק הראשון במסגרת שלב הבתים התקיים ב-27 באוקטובר 2022 בדימונה במשחק בו אירחה הפועל באר שבע-דימונה את לבסקי סופיה. בתחרות זו משתתפות קבוצות מישראל, בולגריה, מונטנגרו, קוסובו, ואוקראינה.
בתאריך ה-5 באפריל 2023 הוחלט שהפיינל פור יערך בעיר סטארה זאגורה שבבולגריה. הפועל באר שבע-דימונה זכתה בטורניר לאחר ניצחון בגמר על קייבי פיה.
מתכונת התחרות

בתחילה תוכננה העונה שוחקה במתכונת של ליגה בעלת 7 קבוצות ששיחקו ביניהן צמד משחקים כגד כל יריבה בשיטת בית וחוץ, 12 משחקים בסך הכל אשר בסיומם הקבוצות במקומות 1–2 יעפילו לפיינל פור והקבוצות במקומות 3–6 יתמודדו ברבע הגמר.
אך לאחר שינוי המבנה בעקבות הדחה ופרישה של קבוצות, נותרו 4 קבוצות בלבד והן שיחקו את שלבי הגמר בשיטת פיינל פור.
הקבוצות

7 קבוצות נרשמו לעונת זו, הפועל באר שבע מליגת העל, בודיוולניק קייב האוקראינית, ק.ק מילניום המונטנגרית, לבסקי סופיה וברואה הבולגרית, קייבי פיה ובשקימי פריזרן מקוסובו..
אליצור נתניה נרשמה בתחילה, אך בספטמבר החליטה לוותר על השתתפותה במפעל. גם מכבי חיפה נרשמה ואף שובצה לשלב הבתים אך באוקטובר החליטה לוותר על השתתפותה בעונה זו.
| שלב הבתים |
| --- | --- | --- | --- |
| ישראל הפועל באר שבע/דימונה | אוקראינהבודיוולניק קייב | קוסובובשקימי פריזרן | מונטנגרו ק.ק מילניום |
| קוסובוקייבי פיה | בולגריהלבסקי סופיה | בולגריהברואה |  |
שלב הבתים

| מקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ישראל הפועל באר שבע/דימונה  | 12 | 11 | 1 | 900 | 726 | 174+ | 23 | העפלה לפיינל פור |
| 2. | קוסובו קייבי פיה | 12 | 10 | 2 | 953 | 811 | 142+ | 22 | העפלה לפיינל פור |
| 3. | בולגריה ברואה | 12 | 5 | 7 | 815 | 933 | 118- | 17 | העפלה לפיינל פור |
| 4. | מונטנגרו ק.ק מילניום | 12 | 4 | 8 | 775 | 877 | 192- | 16 | העפלה לפיינל פור |
| 5. | אוקראינה בודיוולניק קייב | 12 | 6 | 6 | 628 | 512 | 116+ | 13 | פרשה מהליגה |
| 6. | קוסובו בשקימי פריזרן | 12 | 2 | 10 | 533 | 611 | 98- | 10 | הודחו מהליגה |
| 7. | בולגריה לבסקי סופיה | 12 | 1 | 11 | 602 | 696 | 94- | 9 | הודחו מהליגה |
בשקימי פריזרן לא הופיעה למשחק החוץ נגד ק.ק מילניום עקב חוסר בשחקנים כשירים, עקב כך נפסק כי הקבוצה תפסיד 20 - 0 ללא הפסד טכני ותקבל נקודה, מאוחר יותר לא הופיעה הקבוצה פעם נוספת ועקב כך הודחה מהמפעל.
לבסקי סופיה הודיעה שלא תוכל להגיע לשני משחקים, עקב כך הקבוצה הודחה מהמפעל.
בודיוולניק קייב הודיעה כי אינה מסוגלת לעמוד בהתחיבויות הכספיות ופרשה מהמפעל.
לאחר הדחת הקבוצות נקבע כי המשחקים הנותרים של אותן הקבוצות יסתיימו בהפסד טכני בתוצאה 20 - 0.
רבע הגמר

שלב רבע הגמר בוטל לאחר צמצום הליגה.
פיינל פור

הקבוצות שסיימו במקומות 1–4 יפגשו בשלב הפיינל פור כאשר הקבוצה במקום ה-1 תפגוש את ה-4 והקבוצה במקום ה-2 את ה-3.
כל המשחקים יתקיימו בסטארה זאגורה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |  |

|  | 28 באפריל | 28 באפריל |  |  |  |  |  |
|  |  ישראל הפועל באר שבע/דימונה |  123 |   |  |  |  |  |
|  |  מונטנגרו ק.ק מילניום |  72 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 30 באפריל | 30 באפריל |  |
|  |   |   |   |   |  ישראל הפועל באר שבע/דימונה |  99 |  |
|  |   |   |   |   |  קוסובוקייבי פיה |  95 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | מקום שלישי | מקום שלישי |  |
|  | 28 באפריל | 28 באפריל |   |  | 30 באפריל | 30 באפריל |  |
|  |  קוסובוקייבי פיה |  124 |   |  |  מונטנגרו ק.ק מילניום |  87 |  |
|  |  בולגריהברואה |  82 |   |  |  בולגריהברואה |  107 |  |
הערות שוליים

↑  בודיוולניק קייב תשחק בליגה הבלקנית ותארח ברומא
↑  אליצור נתניה מצטרפת לליגה הבלקנית
↑  נתניה לא תשחק בליגה הבלקנית; באר שבע/דימונה ומכבי חיפה ישתתפו
↑  מכבי חיפה תשחק עונה שלישית ברציפות בליגה הבלקנית
פורד מודל F

| --- | --- |

Ford Model F, שנת 1905
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד
 שנות ייצור:  1905–1906
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  פורד מודל C (יוצר בין השנים 1904-1905)
 מודל אחריו:  פורד מודל N (יוצר בין השנים 1906-1908)
 סיווג:  Touring car
 משקל:  635 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,337 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2 צילינדרים 2.1 ליטר המפיק 12 כ"ס, מנוע קירור מים
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 2 מהירויות מסוג "Epicyclic gearing" (אנ')
 מהירות מרבית:  35 מייל (56.32 ק"מ)
 מעצב:  הנרי פורד
פורד מודל F (באנגלית: Ford Model F) היא מכונית פתוחה בסגנון מכונית עידן פליז בתצורת "Touring car" (אנ') מתוצרת יצרנית הרכב פורד האמריקאית אשר יוצרה בין השנים 1905–1906.
נתונים

4 נוסעים
מנוע קדמי
מכל דלק - 9 גלון (34.06 ליטר)
מחיר היחידה בשנת 1905 בארצות הברית - 1,000-1,200 דולר
יוצרו כ-1,000 יחידות
תמונות

"פורד מודל F", שנת 1906
"פורד מודל F"
"פורד מודל F", שנת 1905
"פורד מודל F", שנת 1905  - מבא לתא הנהג
"פורד מודל F", שנת 1905
"פורד מודל F", שנת 1905
פרסומת של היצרן פורד ל-"פורד מודל F", שנת 1906
פרסומת של היצרן פורד ל-"פורד מודל F"  (מימין למעלה), ולפורד - "מכונית הדוקטורים" (משמאל למטה)
פרסומת של היצרן ל- 4 דגמי פורד משנת המודל 1905, "פורד מודל F"  (מימין למעלה)
פרסומת של היצרן ל-דגמי פורד משנת המודל 1905, "פורד מודל F"  (מימין למעלה), מחיר היחידה 1,200 דולר
ראו גם

פורד
הנרי פורד
פורד מודל B
פורד מודל K
ABC (מכונית)
לקריאה נוספת

דגמי פורד שנת 1906: "פורד מודל K" "פורד מודל F" "פורד מודל N" - פרסומת היצרן
הערות שוליים

↑  Kimes, Beverly (1996). standard catalog of American Cars 1805-1942. Krause publications. ISBN 0-87341-428-4.
↑  דגמי "פורד" המוקדמים - בין השנים 1903-1908 ritzsite.nl/FORD_1/02_eford
↑  "פורד מודל F" conceptcarz.com/vehicle/z17236/ford-model-f
↑  "פורד מודל F" american-automobiles.com/Ford/1905-Ford
תנכיז

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־13 
 פטירה:  מאי 1340 אלכסנדריה, מצרים 
 מקום קבורה:  דמשק 
 
הכוס, סמלו של תנכיז. על גבי הכניסה לח'אן בשוק הכתנים.
סיף א-דין תנכִּז א-נאסרי (בערבית: سيف الدين ﺗﻧﻜﺰ ﺍﻟناصري; 1279? – 1340) היה אמיר ממלוכי, מושל סוריה וארץ ישראל בין השנים 1312–1340. ידידו ובן חסותו של הסולטאן מוחמד בן קלאוון, שבזמנו הגיעה האימפריה הממלוכית לשיאה. תנכיז הוא גדול בוני ירושלים בתקופה הממלוכית.
[תנכיז] הוא שהחזיר את ירושלים למדרגת עיר תחת אשר הייתה לפנים מקום מוזנח ונשכח.
בתקופה הממלוכית, עקב תחלופה מהירה יחסית בשלטון המרכזי, לא היה נהוג שמינוי בכיר יאריך ימים. אך צירוף הנסיבות של שלטונו הארוך של הסולטאן, קרבתו הרבה של תנכיז לחברתו של הסולטאן, נאמנותו ויכולות הביצוע שלו, הותירו אותו בתפקיד מושל דמשק (למעשה מושל בילאד א-שאם, כלומר כל סוריה, ארץ ישראל ועבר הירדן) במשך עשרים ושמונה שנים רצופות. במהלך תקופה ארוכה זו צבר תנכיז נכסים רבים והקדיש חלק ניכר מהכנסותיו לבנייה. הן בנייה למטרות דת, כנהוג בקרב שליטים ממלוכיים והן בנייה אזרחית, לשירות התושבים ועולי הרגל, דבר נדיר הרבה יותר באותה תקופה. עיקר בנייתו של תנכיז הייתה בירושלים ובדמשק. מחוץ לירושלים מיוחסת לו הקמת הח'אנים בג'לג'וליה ובנבי ימין (ליד כפר סבא).
בנייתו בירושלים

בשנות שלטונו, שינה תנכיז את פניה של ירושלים באמצעות פרויקטי בנייה גדולים וחשובים. "הכתובות המנציחות את מפעליו בירושלים מרובות מבכל עיר אחרת עליה משל". אחד העיקריים הוא הקמת שוק הכָּתָנִים (שוק מוכרי הכותנה, ערבית: סוק אל-קטאנין, سوق القطانين) בין השנים 1336–1337. על גבי מבנים שונים ופסולת שמילאו את ערוץ הגיא נסללה סוללה רחבה ועל גביה נבנה מכלול מסחרי מפואר. מכלול זה, שוק מקורה באורך מאה מטרים, מוביל אל שער שנפרץ בחומת הר הבית (באב אל-קטאנין, باب القطانين) בדיוק מול כיפת הסלע והיה שער הכניסה המרכזי והעיקרי להר. בשוק הוקמו גם שני בתי-מרחץ (חמאם אל-עין וחמאם א-שיפא) וח'אן (בשטחו נמצא כיום המכון ללימודי ירושלים של אוניברסיטת אל-קודס). כלומר, הדרך אל השער הראשי של המתחם המקודש עוברת דרך מתחם מסחרי חילוני. הדבר מעיד על כוחו הרב של תנכיז את מול הממסד הדתי. חלק מהכנסות השוק ובתי המרחץ הוקדשו להקמה ומימון של המבנה הממלוכי המפואר ביותר בירושלים, מדרסת תנכזיה, המוכרת כיום כ"מחכמה". התנכיזיה נבנתה בשנת 1329 והיא המפוארת ביותר בירושלים, פרט למדרסת אשרפיה שעל הר הבית, שנבנתה מאה וחמישים שנים מאוחר יותר. מוג'יר א-דין מכנה אותה "זו שאין מושלמת ממנה בין המדרסות". במדרסה ארבעה אולמות צדדיים (איוָואנים) התוחמים אולם הוראה מרכזי, מקורה בכיפה. לתנכיזיה 22 חדרים: 11 למורי האסכולה החניפית ו-11 (המשקיפים אל הר הבית) לצופים.
התנכיזיה שימשה מאז ועד היום כמוקד שלטוני. בימי הממלוכים היה במבנה בית דין להתדיינות בין מוסלמים לשאינם מוסלמים בימי העות'מאנים שכן במבנה בית המשפט העליון. היה זה מעון רשמי לאירוח אורחים נכבדים וכן מעונו הרשמי של המופתי של ירושלים. כיום נמצא במקום בסיס של משמר הגבול.
סמוך לתנכיזיה התקין את צריח שער השלשלת, שקריאה ממנו לתפילה הייתה משאת נפשם של כרוזי ירושלים, ואת אכסניית הנשים (רבאט א-נסאא).
ב-1327 שיקם תנכיז את אמת המים התחתונה ששימשה עוד מימי הרומאים להובלת מים ממעיינות אל-ערוב ובריכות שלמה. הוא העמיד את תעלות הסביל של בריכת הסולטאן והעביר אמה לאורך רחוב השלשלת להובלת מים אל ה"כוס" (אל-כאס), מבנה הטהרה שבנה על הר הבית. מפעל מים זה סיפק גם את המים הדרושים לבתי המרחץ בשוק הכתנים.
תנכיז שיקם ושיפץ את המצודה (מגדל דוד). זאת ככל הנראה בניגוד למדיניות הרשמית של הממשל בקהיר שציוותה להשאיר את ירושלים עיר חלשה, בלתי-מוגנת וללא תשתית ביצורים. פעולה זו, יחד עם פעולות השיקום האזרחי והעירוני, הפכו את תנכיז למושל המסור היותר שהיה לירושלים בתקופה הממלוכית.
ייתכן שניתן לזקוף לזכותו גם את הזהבת הכיפות של מסגד אל-אקצא וכיפת הסלע, פעולה המיוחסת לסולטאנו א-נאצר מוחמד בן-קלאון.
הכוס – סמלו המשפחתי

הרנכ (הסמל המשפחתי) של תנכיז הוא הגביע או הכוס, המוזכרת בסורת האדם (מס' 76) בקוראן, המדברת על הצדיקים בגן העדן:
ברי הלבב ישתו מכוס שנמהלה בכאפור (קמפור, ויש אומרים שמו של נהר בעדן), ממעיין אשר ממנו ישתו עבדי אלוהים, ואת אפיקו יטו כרצונם... (הצדיקים) יושקו שם (בגן העדן) כוס שנמהלה בזנגוויל, ממעיין הזורם שם ושמו סלסביל (מעיין הצדיקים).
אימוץ סמל זה וההקשר שלו אינם מקריים. תנכיז עשה בירושלים כמה מפעלים הקשורים לאספקת מים והטיית מי מעיין. הוא הקים את בתי המרחץ (או שיפץ בתי מרחץ שהיו קיימים כבר בתקופה הרומית) ליד הר הבית: חמאם אל-עין וחמם א-שיפא. לצורך אספקת מים לבתי מרחץ אלה הוא שיפץ את אמת המים שהובילה מים לירושלים מעין ערוב ובריכות שלמה.
על הר הבית הקים תנכיז מבנה טהרה בין מסגד אל-אקצא וכיפת הסלע, מבנה זה נקרא "הכוס" (אל-כאס), לכבודו של תנכיז.
כותב מוג'יר א-דין:
"לו (לתנכיז) יש להודות על בניין האמה שהובילה מים לירושלים. המבצע החל ב-20 באוגוסט 1327, מים הגיעו העירה ונכנסו עד לאמצע החראם (הר הבית) ב-13 במרץ 1328. באותו הזמן נעשה גם אגן משיש בין מסגד אל-אקצא ובין כפת הסלע. כמו כן אנו חייבים לאותו אמיר את המרחץ בשער עושי הכותנה."
ראו גם

ממלוכים
ירושלים בתקופה הממלוכית
מבני הר הבית
מדרסת תנכזיה
שוק הכתנים
לקריאה נוספת

יוסף דרורי, ירושלים בתקופה הממלוכית ו-אדריכלות ממלוכית בירושלים, בתוך: אלי שילר (עורך), תולדות ירושלים מחורבן בית שני ועד לתקופה התעות'מאנית, אריאל 83-84, 1992. עמ' 169-206
עפרה רגב, ממלוכ כי ימלוך, בתוך אייל מירון (עורך), ירושלים וכל נתיבותיה, יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשנ"ז (1996) עמ' 142-153
יוסף דרורי, האמיר הבנאי – לקורותיו של סיף א-דין תנכז, בתוך: אלי שילר (עורך), ספר זאב וילנאי, חלק ב', 1987, הוצאת אריאל
הערות שוליים

↑  ההערכה מבוססת על שתי עדויות. האחת ששמו מוזכר כמי שלחם בקרב שהתחולל בשנת 1299 והשנייה שמוג'יר א-דין כתב שהיה בן "קצת למעלה משישים" במותו. מובא אצל יוסף דרורי, האמיר הבנאי, ראו במקורות לקריאה נוספת.
↑  מובא אצל יוסף דרורי, ירושלים בתקופה הממלוכית, אריאל 83–84, עמ' 181
↑  הפרק מבוסס על יוסף דרורי, האמיר הבנאי, ראו במקורות לקריאה נוספת.
↑  אדר ארנון, ירושלים בתיאורו של מוג'יר א-דין, קרדום 21-23, יולי 1982. עמ' 239
↑  יוסף דרורי, האמיר הבנאי, עמוד 198
מדרסת תנכזיה
הכוס, מזרקת הטהרה על הר הבית
עונת 2022/2023 בליג 1

| --- | --- |

 מארחת:  צרפת צרפת
 תקופת התחרות:  5 באוגוסט 2022 – 4 ביוני 2023 (304 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  פריז סן ז'רמן
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1067 (2.81 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  8,997,104 (23,677 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפת קיליאן אמבפה   (29 שערים)
 → 2021/20222023/2024 ←
עונת 2022/2023 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא Championnat de France de football; מוצגת גם בשם ליג 1 אובר איטס בשל חסויות מסחריות, בצרפתית: Ligue 1 Uber Eats) הייתה העונה ה-85 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור LFP). העונה החלה ב-5 באוגוסט 2022 והסתיימה ב-3 ביוני 2023. במהלך העונה יצאה הליגה לפגרה בין ה-13 בנובמבר 2022 ל-28 בדצמבר 2022 בעקבות מונדיאל 2022 שנערך בקטר.
פריז סן-ז'רמן זכתה באליפות שנייה ברציפות והאחת עשרה בתולדותיה ובכך הפכה לשיאנית הזכיות בצרפת.
בעונה זו ירדו בסיום העונה 4 קבוצות לליגה השנייה, אנז'ה, טרואה, אז'אקסיו ואוסר בעקבות החלטה להפחית את מספר הקבוצות בליגה מ-20 ל-18 קבוצות החל מעונת 2023/2024.
שחקנה הצרפתי של פריז סן ז'רמן קיליאן אמבפה זכה בתואר מלך השערים עם 29 כיבושים.בתואר מלך הבישולים זכה ליונל מסי הארגנטינאי גם הוא מפריס סן ז'רמן עם 16 בישולים.
קבוצות

בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת.
הקבוצות אז'אקסיו, טולוז ואוסר הן הקבוצות שעלו מהליג 2, הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל.
| קבוצה | עיר | חבל | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוסר | אוסר | בורגון־פראנש־קונטה | סטאד דשאו אוסר | 24,493 |
| אז'אקסיו | אז'אקסיו | קורסיקה | אצטדיון פרנסואה קוטי | 10,446 |
| אנז'ה | אנז'ה | פיי דה לה לואר | אצטדיון רמון קופה | 18,752 |
| ברסט | ברסט | ברטאן | אצטדיון פראנסיס לה בלה | 15,931 |
| טולוז | טולוז | אוקסיטניה | האצטדיון העירוני טולוז | 33,150 |
| טרואה | טרואה | גראנד אסט | סטאד דה ל'אוב | 20,400 |
| לאנס | לאנס | או-דה-פראנס | אצטדיון בולארט-דלליס | 37,705 |
| לוריאן | לוריאן | ברטאן | אצטדיון דה מוסטוואר | 18,890 |
| ליון | ליון | אוברן-רון-אלפ | פארק אולימפיק ליון | 59,186 |
| ליל | וילנב-ד'אסק | או-דה-פראנס | אצטדיון פייר מורואה | 50,186 |
| מונפלייה | מונפלייה | אוקסיטניה | אצטדיון דה לה מוסו | 32,900 |
| מונקו | מונקו | מונקו | אצטדיון לואי השני | 18,523 |
| מרסיי | מרסיי | פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור | סטאד ולודרום | 67,394 |
| נאנט | נאנט | פיי דה לה לואר | אצטדיון דה לה בוז'ואר | 35,322 |
| ניס | ניס | פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור | אליאנץ ריביירה | 35,624 |
| פריז סן-ז'רמן | פריז | איל-דה-פראנס | פארק דה פראנס | 48,583 |
| קלרמון פוט | קלרמון-פראן | אוברן-רון-אלפ | אצטדיון גבריאל מונפייה | 11,980 |
| ריימס | ריימס | גראנד אסט | אצטדיון אגוסט דלאון | 21,684 |
| רן | רן | ברטאן | רוז'ון פארק | 29,778 |
| שטרסבורג | שטרסבורג | גראנד אסט | אצטדיון דה לה מיניו | 29,230 |
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פריז סן-ז'רמן | 38 | 27 | 4 | 7 | 89 | 40 | 49+ | 85 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 2 | לאנס | 38 | 25 | 9 | 4 | 68 | 29 | 39+ | 84 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 3 | מרסיי | 38 | 22 | 7 | 9 | 67 | 40 | 27+ | 73 | העפלה לשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות |
| 4 | רן | 38 | 21 | 5 | 12 | 69 | 39 | 30+ | 68 | העפלה לשלב הבתים בליגה האירופית |
| 5 | ליל | 38 | 19 | 10 | 9 | 65 | 44 | 21+ | 67 | העפלה לשלב הפלייאוף בקונפרנס ליג |
| 6 | מונקו | 38 | 19 | 8 | 11 | 70 | 58 | 12+ | 65 |  |
| 7 | ליון | 38 | 18 | 8 | 12 | 65 | 47 | 18+ | 62 |  |
| 8 | קלרמון פוט | 38 | 17 | 8 | 13 | 45 | 49 | 4− | 59 |  |
| 9 | ניס | 38 | 15 | 13 | 10 | 48 | 37 | 11+ | 58 |  |
| 10 | לוריאן | 38 | 15 | 10 | 13 | 52 | 53 | 1− | 55 |  |
| 11 | ריימס | 38 | 12 | 15 | 11 | 45 | 45 | 0 | 51 |  |
| 12 | מונפלייה | 38 | 15 | 5 | 18 | 65 | 62 | 3+ | 50 |  |
| 13 | טולוז | 38 | 13 | 9 | 16 | 51 | 57 | 6− | 48 | העפלה לשלב הבתים בליגה האירופית |
| 14 | ברסט | 38 | 11 | 11 | 16 | 44 | 54 | 10− | 44 |  |
| 15 | שטרסבורג | 38 | 9 | 13 | 16 | 51 | 59 | 8− | 40 |  |
| 16 | נאנט | 38 | 7 | 15 | 16 | 37 | 55 | 18− | 36 |  |
| 17 | אוסר | 38 | 8 | 11 | 19 | 35 | 63 | 28− | 35 | ירידה לליג 2 |
| 18 | אז'אקסיו | 38 | 7 | 5 | 26 | 23 | 74 | 51− | 26 | ירידה לליג 2 |
| 19 | טרואה | 38 | 4 | 12 | 22 | 45 | 81 | 36− | 24 | ירידה לליג 2 |
| 20 | אנז'ה | 38 | 4 | 6 | 28 | 33 | 81 | 48− | 18 | ירידה לליג 2 |
↑  טולוז העפילה לליגה האירופית בעקבות זכייתה בגביע הצרפתי
סטטיסטיקות > מלכי השערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | צרפת קיליאן אמבפה | פריז סן ז'רמן | 29 |
| 2 | צרפת אלכסנדר לאקזט | ליון | 27 |
| 3 | קנדה ג'ונתן דייוויד | ליל | 24 |
| 4 | בלגיה לואיס אופנדה | לאנס | 21 |
| 4 | אנגליה פולארין באלוגן | ריימס | 21 |
| 6 | סנגל חביב דיאלו | שטרסבורג | 20 |
| 7 | צרפת אליה ואהי | מונפלייה | 19 |
| 7 | צרפת ויסאם בן ידר | מונקו | 19 |
| 9 | ניגריה טרם מופי | ניס/לוריאן | 17 |
| 10 | ארגנטינה ליונל מסי | פריז סן ז'רמן | 16 |
סטטיסטיקות > מלכי הבישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה ליונל מסי | פריז סן ז'רמן | 16 |
| 2 | ברזיל ניימאר | פריז סן ז'רמן | 11 |
| 3 | צרפת רמי קבאלה | ליל | 10 |
| 3 | צרפת בנז'מן בוריז'ו | רן | 10 |
| 5 | צרפת פלוריאן סוטוקה | לאנס | 9 |
| 5 | ברזיל קאיו אנריקה | מונקו | 9 |
| 5 | צרפת ז'ונתן קלאוס | מרסיי | 9 |
| 8 | הולנד ברנקו ואן דן בומן | טולוז | 8 |
| 8 | צרפת בראדלי ברקולה | ליון | 8 |
| 10 | צרפת אדריאן תומאסון | לאנס/ שטרסבורג | 7 |
| 10 | צרפת מקסנס קאקרה | ליון | 7 |
| 10 | צרפת ז'ונתן במבה | ליל | 7 |
| 10 | רוסיה אלכסנדר גולובין | מונקו | 7 |
הערות שוליים

↑  French Ligue 1 Top Scorers, BBC Sport (באנגלית)
↑  Classement buteurs - {0}, Ligue1 (בצרפתית)
↑  French Ligue 1 Top Assists, BBC Sport (באנגלית)
| עונות בליגה הלאומית של צרפת ובליג 1 |
| --- | --- | --- |
| ליגה לאומית | 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1936/1937 • 1937/1938 • 1938/1939 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 |  |
| Division 1 | 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 |  |
| ליג 1 | 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
קיליאן אמבפה,  מלך השערים עם 29 שערים
ליונל מסי, מלך הבישולים עם 16 בישולים.
פורד מודל A (1931-1927)

ערך זה עוסק בדגם כלי רכב. אם התכוונתם ל"פורד מודל A (1904-1903)", ראו .
| --- | --- |

Ford Model A, שנת 1928
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד  גא"ז (יצרנית רכב) בשותפות Joint venture (אנ') עם "פורד" (רוסיה, בין השנים 1932–1936)  פורד קנדה (קנדה)  פורד אוסטרליה "Ford Motor Company of Australia Limited") (אוסטרליה)  Ford Motor Argentina (ארגנטינה)  Ford of Britain (אנ') (פורד בריטניה) (שם רשמי: Ford Motor Company Limited) (בריטניה)  פורד בשותפות איש העסקים הטורקי "Vehbi Koç" (אנ') (טורקיה)  Ford-Werke GmbH (אנ') (גרמניה)
 שנות ייצור:  1931–1927
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה (1921-1957) קנדה  ארגנטינה ארגנטינה  צ'ילה צ'ילה  גרמניה גרמניה  דנמרק דנמרק  בריטניה בריטניה  אוסטרליה אוסטרליה  יפן יפן  טורקיה טורקיה  אירלנד אירלנד  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת  איטליה איטליה  טורקיה טורקיה  רוסיה רוסיה (יוצר בין השנים 1932–1936)
 מודל קודם:  פורד מודל T
 מודל אחריו:  פורד 1932
 חברת אם:  פורד
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,191 מ"מ (סדאן)
 רוחב:  1,702 מ"מ (סדאן)
 משקל:  1,027 ק"ג (סדאן)
 בסיס גלגלים:  2,629 מ"מ (סדאן)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 3.3 ליטר המפיק 41 כ"ס  4 צילינדרים, בטור, 2,043 סמ"ק המפיק 28 כ"ס (בבריטניה, יוצר על ידי "פורד בריטניה")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  105 קמ"ש (סדאן)
פורד מודל A‏ (1931-1927) (באנגלית: Ford Model A (1927–1931) היא מכונית משפחתית אשר בנוסף יוצרה במגוון תצורות בין השנים 1931–1927 על ידי קונצרן הרכב פורד וחברות הבת
דגמי "פורד מודל A (1931-1927)" יוצרו ב-8 מפעלים בארצות הברית, מפעל בקנדה, 5 מפעלים באירופה (בריטניה, אירלנד, איטליה, גרמניה, ודנמרק), בארגנטינה, צ'ילה, רוסיה, יפן, טורקיה ואוסטרליה.
תצורות "פורד מודל A‏ (1931-1927)"

2 דלתות - סדאן
4 דלתות - סדאן
2 דלתות - קבריולה
4 דלתות - קבריולה
4 דלתות - לנדולט
2 דלתות - קופה
2 דלתות, 3 מושבים - רודסטר - קבריולה
2 דלתות - טנדר
2 דלתות + דלת אחורית עליונה - מסחרית
2 דלתות - משאית קלה
כבאית
"פורד מודל A‏ (1931-1927)"

יוצרו 4,320,446 יחידות.
עד ה-4 בפברואר 1929 נמכרו מיליון יחידות מדגמי "פורד מודל A", ועד- 24 ביולי נמכרו שני מיליון יחידות. מגוון סגנונות המרכב נע בין סדאן במחיר של 500 דולר ארצות הברית (בצבע אפור, ירוק או שחור) למכונית העירונית עם מכסה כפול במחיר של 1,200 דולר. במרץ 1930, מכירות "פורד מודל A" הגיעו לשלושה מיליון יחידות, והיו זמינים תשעה סגנונות גוף.
מנוע קדמי, מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מספר נוסעים: 5-2.
דגמי "פורד מודל A" צולמו במספר רב של סרטים.
"פורד מודל A‏ (1931-1927)" > רמות גימור

standard
deluxe
תמונות

"פורד מודל A", שנת 1928
"פורד מודל A", שנת 1931
"פורד מודל A", שנת 1928, סדאן (צולם ברומניה)
"פורד מודל A", שנת 1928 - סדאן
"פורד מודל A", דגם "35A", שנת 1928 - קבריולה
"פורד מודל A", שנת 1928 - רודסטר
"פורד מודל A", שנת 1929 - רודסטר
"פורד מודל A", שנת 1929 - סטיישן
"פורד מודל A", שנת 1931 - קופה
"פורד מודל A (1931-1927)" - לנדולט
"פורד מודל A (1931-1927)" - מסחרית
"פורד מודל A", שנת 1930 - משאית קלה 1.5 טון
"פורד מודל A", שנת 1929 - משאית קלה
"פורד מודל A", שנת 1928 - טנדר
"פורד מודל A", שנת 1930 - טנדר
"פורד מודל A", שנת 1928 - כבאית
"פורד מודל A" - כבאית
הערות שוליים

↑  "פורד מודל A" ritzsite.nl/FORD_1/02_eford
↑  פורד מודל A היא הדגם הראשון שבנה הנרי פורד עבור פורד, אשר יוצרה בארצות הברית בין השנים 1903–1904. בין השנים 1927–1931 יוצר דגם פורד מודל A (1931-1927) (אין קשר בין הדגמים מלבד לשם הדגם).
↑  "פורד מודל A" books.google.co.il/books
↑  מפעל פורד מקנדה - קרונות רכבת הביאו את החלקים שהורכבו לכלי רכב שלמים winnipegrealestatenews.com/publications/real-estate-news
↑  Burness, Tad: American Car Spotter’s Guide, 1920–39; Motorbooks International, ISBN 0-87938-026-8
↑  Henry, Leslie R. (2013). How to Restore the Model A Ford. Vermont: Echo Point Books & Media, LLC. ISBN 978-1626549418.
↑  "פורד מודל A" haikudeck.com/ford-model-a-1927-31-education-presentation
↑  "פורד מודל A" eastbaytimes.com/2015/03/15/fords-model-a-sport-coupe-caused-hysteria-throughout-the-country-when-it-first-came-out
↑  "פורד מודל A" שנת 1930, ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/Ford/1930
↑  דגמי "פורד מודל A" בסרטים imcdb.org/vehicles
עוצבת אתגר

ערך זה עוסק באוגדה 78/אוגדה 90. אם התכוונתם לאוגדה 611/143/560, ראו .
| --- | --- |

תג היחידה של עוצבת אתגר
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1974–2004 (כ־30 שנה)
 מלחמות:    מלחמת לבנון הראשונה
 פיקוד
 יחידת אם:   פיקוד הצפון
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקדים:  מפקדי האוגדה
עוצבת אתגר (אוגדה 90, אוגדה 78) הייתה אוגדת מילואים משוריינת של צה"ל בגזרת פיקוד הצפון.
היסטוריה

האוגדה הוקמה לאחר מלחמת יום הכיפורים בפיקודו של דני מט. במלחמת לבנון הראשונה לחמה האוגדה בפיקודו של גיורא לב בגזרה המזרחית והשתתפה בקרב סולטאן יעקוב. היא הפעילה שלוש חטיבות שריון: חטיבה 399 בפיקוד מיקי שחר, חטיבה 14 בפיקוד דוד שובל, חטיבה 943 בפיקוד נחמן ריבקין, וכוחות מחטיבת צנחנים 623 בפיקוד נחמיה תמרי.
לאחר פירוק עוצבת עמוד האש ב-2004, הועברו תג היחידה ושמה של עוצבת עמוד האש לעוצבת אתגר.
בין יחידות האוגדה בשנות השמונים והתשעים: חטיבות השריון: עוצבת חץ, עוצבת הצבאים, עוצבת השחר. חטיבת חי"ר: חטיבת כרמלי, אגד ארטילרי: עוצבת תבור ואגד לוגיסטי.
מפקדי האוגדה

בין מפקדי האוגדה נמנים:
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| דני מט | 1974 - 1977 |  |
| יעקב שטרן | 1977 - 1979 |  |
| ששון שילה | 1979 - 1980 |  |
| גיורא לב | 1980 - 1982 |  |
| יהודה פלד | 1982 - 1984 |  |
| אילן בירן | 1984 - 1985 |  |
| איתן קינן | 1985 - 1987 |  |
| יצחק בריק | 1988 - 1990 |  |
| בני לידור | 1990 - 1994 |  |
| אפי איתם | 1994 - 1996 |  |
| גיורא ענבר | 1996 - 1998 |  |
| בני גנץ | 1998 - 1999 |  |
| דן ביטון | 1999 - 2002 |  |
| אריה טסלר | 2002 - 2005 |  |
ראו גם

קרב סולטאן יעקוב