stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי לבנון–סין

| יחסי לבנון–סין |
| --- | --- |
לבנון: הרפובליקה העממית של סין


לבנון: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
10,400: 9,596,967.75
אוכלוסייה
5,816,885: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,937: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,084: 12,545
משטר
רפובליקה: רפובליקה עממית

שגרירות לבנון בבייג'ינג
יחסי לבנון–סין הם יחסי החוץ בין הרפובליקה העממית של סין לבין הרפובליקה של לבנון.
היסטוריה

האמריקאי הלבנוני מא היידה היה הזר הראשון שלחם לצד הקומוניסטים הסינים במהלך מלחמת האזרחים הסינית ומלחמת סין–יפן השנייה. לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין הוא התמסר לבריאות הציבור, ולאחר מותו הוא נקבר בבייג'ינג.
לבנון ורפובליקת סין כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1954. לבנון יישמה מדיניות פרו-מערבית, אך בשנת 1955 ראש הממשלה ראשיד כרמי בהנהגת הקבינט הלבנוני הציע לחתום על הסכם עם הרפובליקה העממית של סין. במחצית השנייה של 1956, ממשלת הרפובליקה העממית של סין הקימה נציגות מסחרית בלבנון. בשנה שלאחר מכן, לבנון בהצעת ארצות הברית באו"ם בסוגיית הייצוג הסיני.
לאחר מכן, מכיוון שעמדת הרפובליקה העממית של סין בנושא המזרח התיכון העדיפה את מדינות ערב והתנגדה לישראל, כמה מחברי הפרלמנט הלבנוני באגף השמאלי דחקו בממשלה להכיר ברפובליקה העממית של סין. באמצע יולי 1958, ארצות הברית שלחה חיילים ללבנון ובתגובה, קבוצות תרבותיות, מפעלים, בתי ספר, וליגת הנוער הקומוניסטית של הרפובליקה העממית של סין ערכו עצרות מחאה על המהלך האמריקני.
הרפובליקה העממית של סין ורפובליקת לבנון כוננו יחסים דיפלומטיים בנובמבר 1971; לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים, היחסים הדו צדדיים בין שתי המדינות התפתחו בהתמדה.
ב-4 באוגוסט 2020 אירע פיצוץ בבירת לבנון. סין היא אחת המדינות המספקות תמיכה ללבנון. הנשיא שי ג'ינפינג שלח מסר תנחומים לנשיא לבנון מישל עאון.
יחסי כלכלה וסחר

נכון לשנת 2013, הרפובליקה העממית של סין היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של לבנון ומקור הייבוא שלה. באותה שנה, הסחר הבילטרלי הכולל בין סין לבין לבנון היה 2.312 מיליארד דולר, גידול של כ-30% לעומת השנה שקדמה לה; הייצוא של סין ללבנון היה 2.283 מיליארד דולר, והיצוא של לבנון לסין היה כ-29 מיליון דולר. הסחורות שמייצאת סין ללבנון כוללות מכונות ומכשירים, ציוד חשמלי, מתכות, פלסטיק, טקסטיל וכו', ואילו לבנון מייצאת בעיקר מתכות ומוצריהן לסין.
יחסי תרבות

סין ולבנון חתמו על הסכם תרבות בשנת 1992, אך לבנון לא הצליחה להשלים הליכים משפטיים עקב מלחמת האזרחים, וההסכם לא נכנס לתוקף; בשנת 2002 חתמו הרפובליקה העממית של סין ולבנון על הסכם רשמי בנושא חילופי תרבות, מאז הוא גדל בהדרגה. קבוצת הספורט הסינית ביקרה בלבנון בשנות השבעים, וגם פקידי תרבות לבנוניים ביקרו בסין.
השחקן הלבנוני וקפטן נבחרת לבנון בכדורגל לשעבר אנטאר משחק בליגת העל הסינית בכדורגל מאז 2009 וכיום משחק במועדון הכדורגל של האנגג'ואו גרינטאון.
יחסים צבאיים

בשנת 1978 הקים האו"ם כוח ביניים שהוצב בלבנון; תקופת המשימה של הכוח הזמני הייתה במקור חצי שנה, אך הסכסוך בלבנון לא פסק, ולכן תקופת המשימה של הכוח הוארכה שוב ושוב. במחצית הראשונה של 2006, הרפובליקה העממית של סין שיגרה כוחות שאינם קרביים של צבא השחרור העממי כדי להשתתף בכוח האו"ם בלבנון; החל מאפריל 2008, סין שלחה כ-390 חיילים שהיו מוצבים בלבנון. משימות הכוחות הסיניים בלבנון כוללות פינוי מוקשים, סלילת כבישים ועוד.
בנובמבר 2014 הוענקו לקצינים ולחיילים הסיניים שהוצבו בלבנון אות השלום של האו"ם.
יחסי פלאו–שווייץ

| יחסי פלאו–שווייץ |
| --- | --- |
פלאו: שווייץ


פלאו: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
459: 41,277
אוכלוסייה
17,688: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
263: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,870: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי פלאו–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של פלאו לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין הרפובליקה של פלאו כוננו ב-2001 לאחר שהנהיגה שווייץ מדיניות חדשה השואפת לקשרי חוץ עם כמה שיותר מדינות ברחבי העולם. שיתופי פעולה העיקריים שבין שתי המדינות מתבצעים בפורומים בינלאומיים שונים דוגמת האומות המאוחדות.
פלאו מרוויחה מהתרומה השווייצרית לפרויקטים למען אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת פלאו, בעיקר בתחום השמירה על האקלים.
חוקרים ואמנים בתחומים שונים מפלאו יכולים להגיש בקשה למזכירות המדינה למחקר וחדשנות בחינוך השווייצרית ולקבל את מלגת ההצטיינות הממשלתית ללימודים גבוהים בשווייץ.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת בפלאו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ האמינה את שגרירותה שבמנילה, בירת הפיליפינים, על פלאו.
פלאו אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. פלאו מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בז'נבה.
יחסי פלאו–רוסיה

| יחסי פלאו–רוסיה |
| --- | --- |
פלאו: רוסיה


פלאו: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
459: 17,098,242
אוכלוסייה
17,688: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
263: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,870: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי פלאו–רוסיה הם היחסים בין פלאו לבין רוסיה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-28 בנובמבר 2006[דרוש מקור], ובשנת 2016 החליפו שרי החוץ אגרות ברכה לרגל עשור לכינון היחסים, אשר אישרו את האינטרס ההדדי שלהם בקידום שיתוף פעולה פוליטי, סחר-כלכלי והומניטרי, וכן שיתוף פעולה בזירה הבין־לאומית. שתי המדינות חברות מלאות באו"ם, ומקיימות שיתוף פעולה דיפלומטי מועט.
נציגויות דיפלומטיות

רוסיה מחזיקה בפלאו קונסוליה בקורור.
פלאו אינה מיוצגת ברוסיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי פולין–קפריסין

| יחסי פולין–קפריסין |
| --- | --- |
פולין: קפריסין


פולין: קפריסין
שטח (בקילומטר רבוע)
312,685: 9,251
אוכלוסייה
38,438,419: 1,361,415
תמ"ג (במיליוני דולרים)
811,229: 32,230
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,105: 23,674
משטר
רפובליקה

יחסי פולין–קפריסין הם יחסי החוץ בין קפריסין לפולין. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוצרו במהלך שנות השישים. לקפריסין יש שגרירות בוורשה ו-2 קונסוליות של כבוד (בגדיניה ושצ'צ'ין). לפולין יש שגרירות בניקוסיה וקונסוליית כבוד בלימסול. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי.
היסטוריה

אחד המגעים הראשונים שנרשמו בין פולין לקפריסין היה בשנת 1364, במהלך פגישת מלכים, נסיכים ואצילים בקונגרס המפורסם של קרקוב. אחד המשתתפים בה היה המלך פטר הראשון מלך קפריסין, שניסה לגייס תמיכה במסע צלב לשחרור קדושת ארץ ישראל. במהלך ימי הביניים, נוסעים פולנים שהיו בדרך לירושלים דרך נתיב הים התיכון נעצרו לעיתים קרובות בקפריסין, וחלקם התיישבו שם לצמיתות. מבקר בולט היה בוגוסלב הגדול, שליט מערב פומרניה, באפריל 1497. עם זאת, עם כיבוש קפריסין על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1570, פסק הקשר בין שתי המדינות כמעט 300 שנה. במאה ה-19 נוסעים פולנים שוב החלו לבקר בקפריסין, עם מספר הולך וגדל לאחר שהבריטים השתלטו על האי לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). במהלך מלחמת העולם השנייה 500 נכבדים פולנים ופליטים ומשפחותיהם הגיעו לקפריסין בספטמבר 1940. ביניהם היה הסופר מלכיאור וונקוביץ'.
קשרי תרבות

העם הפולני הוא בעיקר רומאי קתולי, אך לכנסייה האורתודוקסית הפולנית יש מעקב משמעותי במזרח פולין והיא נמצאת בקהילה מלאה עם הכנסייה האורתודוקסית הקפריסאית. שתי הכנסיות סבלו מדיכוי במדינותיהן. בשנת 2009 הציע הארכיבישוף ליאון ממקרליה וכל פינלנד לקפריסין, פולין והכנסייה האורתודוקסית הפינית לתבוע את החזרת המורשת התרבותית שלהם מהאיחוד האירופי.
אנשי קשר רשמיים

בין השנים 1971–2000 סיכמו פולין וקפריסין 15 הסכמים בנושאים כמו הובלה אווירית, סחר, אשרות, שילוח ומיסוי. לדוגמה, בספטמבר 1998 חתמו המדינות על הסכם בניקוסיה המגדיר חילופי דברים בתחומי המדע, החינוך, התרבות, האמנות, הארכאולוגיה, הספורט והתקשורת. באוגוסט 2008 אמר שגריר פולין בניקוסיה זביגניב שימנסקי כי מאז הצטרפותם לאיחוד האירופי שתי המדינות מצאו אזורים נוספים לשיתוף פעולה הדוק יותר, והדגישו את המגעים ההדוקים בין מנהיגי פולין וקפריסין. הוא התייחס גם לתכנון הנשיאות המשותפת של האיחוד האירופי על ידי קפריסין, פולין ודנמרק. פולין תשתלט על נשיאות האיחוד האירופי במחצית השנייה של 2011, ואחריה דנמרק וקפריסין. מנהיגי שלוש המדינות מחויבים לפעולה משותפת בנושא המשבר הכלכלי ותקציב האיחוד האירופי לשנת 2014–2020.
פולנים בקפריסין

מאז שגם קפריסין וגם פולין היו חברות באיחוד האירופי במאי 2004, כ-350 פולנים הקימו מגורים קבועים בקפריסין, ו-2,500 עובדים פולנים הם תושבים זמניים באי. בית ספר פולני שהוקם בשנת 1999 מסייע לילדים להורים פולנים לשמור על כישורי שפה וידע על פולין.
קשרים כלכליים

איגוד העסקים הקפריסאי-פולני, בחסות רשמית על ידי ממשלות פולין וקפריסין ועם חברות קפריסאיות/פולניות רבות כחברים, פועל להביא אנשים משתי המדינות לקשר הדוק יותר ולפתח את קשריהם ברמות רבות ושונות. מיסי העסקים היעילים והנמוכים בקפריסין יצרו אמנה למניעת כפל מס בין קפריסין לפולין מעדיפים יזמים שמחליטים לבסס את החברה שלהם בקפריסין, למרות שהם עושים עסקים בפולין. מספר חברות ניצלו את ההזדמנות הזו.
יחסי פולין–רומניה

| יחסי פולין–רומניה |
| --- | --- |
פולין: רומניה


פולין: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
312,685: 238,391
אוכלוסייה
38,438,419: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
811,229: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,105: 18,485
משטר
רפובליקה

יחסי פולין–רומניה הם יחסי חוץ בין פולין לרומניה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-9 בפברואר 1919, כאשר פולין הייתה האומה הראשונה שהכירה בתביעותיה של רומניה לטרנסילבניה.
בשנים האחרונות נציגי ממשלה של פולין ורומניה מחליפים בקביעות ביקורים רמי דרג, מה שמשקף את האינטרס ההדדי בשיתוף פעולה דו-צדדי בין שתי המדינות.
שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי והן שתי המדינות המאוכלסות ביותר שהצטרפו לשני הגושים מאז תום המלחמה הקרה. שתיהן גם חברות בבוקרשט תשע, באו"ס ובמועצת אירופה.
מכון ורשה, צוות חשיבה פולני, מקיים מוניטור ברומניה כדי להסביר את המסלול העיקרי של ההתפתחויות הפוליטיות, הכלכליות והחברתיות ברומניה ומולדובה.
היסטוריה > ראשית היחסים

ראשית ההשפעה הפולנית ברומניה ניתן לייחס למאה ה-14 עם הקמת נסיכות מולדובה. סחר בין הים הבלטי לים השחור בין שתי המדינות השכנות הקל על הקשר ההולך וגדל שלהן. בתקופה זו מולדביה הייתה מדינה ווסאלית של ממלכת פולין ובהמשך של חבר העמים הפולני-ליטאי מספר פעמים.
היסטוריה > ברית פולנית – רומנית

החל משנת 1921 נחתמה סדרת אמנות בתקופת בין המלחמות על ידי הרפובליקה הפולנית השנייה וממלכת רומניה אשר יצרו את ברית ההגנה הפולנית-רומנית. האמנות היוו בסיס ליחסי חוץ טובים בין שתי המדינות שנמשכו עד תחילת מלחמת העולם השנייה בשנת 1939. שתי המדינות חלקו גבול משותף בין שתי מלחמות העולם, לפני שברית המועצות פלשה ובסופו של דבר סיפחה את מזרח פולין וצפון מזרח רומניה בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב.
היסטוריה > ראש גשר רומני

לאחר הפלישה לפולין שהחלה את מלחמת העולם השנייה, עד 120,000 חיילים פולנים נסוגו דרך אזור ראש הגשר הרומני לרומניה והונגריה הנייטרליות. רוב הכוחות הללו הצטרפו לכוחות הצבא הפולניים שזה עתה הוקמו במערב בצרפת ובבריטניה ב-1939 וב-1940. בגלל בריחתם דרך רומניה, הצבא הפולני היה אחד הכוחות הגדולים ביותר של בעלות הברית לפני כניסת ארצות הברית למלחמה והתקפת גרמניה על ברית המועצות (מבצע ברברוסה).
היסטוריה > המלחמה הקרה ולאחריה

לאחר מלחמת העולם השנייה הוקמו בשתי המדינות משטרים קומוניסטיים, והם היו חלק מברית ורשה עד לפירוק ברית המועצות בשנת 1989 בשנים לאחר מכן הצטרפו שתי המדינות לנאט"ו ולאיחוד האירופי.
קשרים מסחריים

הסחר בין רומניה לפולין בשנת 2016 הגיע לשווי שיא של 4.86 מיליארד אירו על פי נתונים סטטיסטיים שהוציא משרד הפיתוח הכלכלי הפולני.
פורום מנהיגות נשים 2020 (WLF) נערך בוורשה בתאריכים 4–5 במרץ 2020 במטרה לחזק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי בין פולין לרומניה, תוך שימת דגש על תפקידה של נשים בפוליטיקה, כלכלה וחינוך. האירוע נערך על ידי שגרירות רומניה בפולין, לשכת המסחר והתעשייה הפולנית – רומנית והמכון לתרבות הרומני. הוא נערך בחסות הכבוד של הוד מעלתה מרגרטה, נסיכת הכתר של רומניה, אשר הוזמנה בידי שגרירות רומניה והגיעה לוורשה לאירוע עם בעלה - הוד מלכותו ראדו, נסיך רומניה.
נציגויות דיפלומטיות

פולין מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט.
רומניה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
שגרירות פולין בבוקרשט
שגרירות רומניה בוורשה
יטי איירליינס

יטי איירליינס (בנפאלית: यति एयरलाईन्स) היא חברת תעופה נפאלית המתפעלת טיסות פנים ארציות בין מגוון ערים וכפרים בנפאל. החברה נוסדה בשנת 1998 ומשרדיה הראשיים ממוקמים בעיר הבירה קטמנדו.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בריטיש אירוספייס ג'טסטרים 41 | 6 | — | 29 | 29 |  |  |
| ATR 72-500 | 5 | 1 | 72 | 72 |  |  |
| סה"כ | 11 | 1 |  |  |  |  |
תאונות ותקריות

ב-8 באוקטובר 2008 התרסק מטוס טווין אוטר בטיסה 103 כשניסה לנחות בנמל התעופה לוקלה בערפל. כל 18 הנוסעים ואנשי הצוות, מלבד הטייס, נהרגו.
ב-15 בינואר 2023 התרסק מטוס ATR 72-500 בטיסה 691 כשניסה לנחות בפוקהרה. כל 72 האנשים במטוס נהרגו.
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של יטי איירליינס, באתר planespotters.net (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות תעופה ובנושא נפאל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כנס כיסופים

כנס כיסופים (The Jerusalem Conference for Jewish Writers and Poets - Kisufim) הוא פסטיבל בין-לאומי לסופרים ומשוררים יהודים המתקיים במשכנות שאננים, מכון ון ליר בירושלים ובבית אבי חי בירושלים במתכונת דו-שנתית מאז שנת 2007, ביוזמתה ובניהולה של המשוררת חוה פנחס-כהן.
אודות הכנס

בכל שנה מתרכז הכנס בנושא-על אחר, כשמטרתו היא לחבר בין סופרים יהודים הכותבים בחו"ל, ישראלים הכותבים בשפות זרות וישראלים הכותבים בעברית. בוועדת ההיגוי האמנותית חברים בין היתר מירון ח. איזקסון, פרופ' מנחם לורברבוים, פרופ' חביבה פדיה, עמיחי חסון, פרופ' מייקל קרמר, ד"ר דיתי רונן ופרופ' רומן כצמן.
לקראת הכנס מתפרסם ספר הכנס הכולל סיפורים קצרים, מאמרים ושירים של משתתפי פסטיבל בשפת המקור של הכותב ובתרגום לעברית. בנוסף במהלך הכנס מחולק פרס מתנאל לסופר ומשורר מבטיח, האחד ישראלי הכותב עברית והשני סופר או משורר יהודי הכותב באחת השפות הזרות. בין המשתתפים בכנס: רוברט פינסקי (ארצות הברית), ברנאר-אנרי לוי (צרפת), לודמילה אוליצקיה (רוסיה), ז'אק אטלי (צרפת), דוד אלבחרי (סרביה-קנדה), סינתיה אוזיק (ארצות הברית), דלפין הורווילר (צרפת) ונתן אנגלנדר (ארצות הברית).
הערות שוליים

↑  בקרוב: כנס סופרים יהודים במשכנות שאננים, באתר ynet, 30 בנובמבר 2009
יחסי איראן–קוסובו

| יחסי איראן–קוסובו |
| --- | --- |
איראן: קוסובו


איראן: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 10,887
אוכלוסייה
91,781,231: 1,682,095
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 6,206
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה

יחסי איראן–קוסובו הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן לבין רפובליקת קוסובו. כיום בין שתי המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים ואיראן אינה מכירה בקוסובו כמדינה עצמאית ורואה בה כחלק משטחה של סרביה.
היסטוריה

ב-13 במרץ 2008 הודיע נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד, כי איראן, לאחר שבחנה את הנושאים והתנאים של האזור, החליטה שלא להכיר בעצמאותה של קוסובו.
בתחילת מרץ 2008 אמר גולאמרסה אנסארי, שגריר איראן ברוסיה, כי "לשאלה זו יש היבטים חשובים מאוד. בכנות, האו"ם חילק את אחד מחבריו לשני חלקים, אם כי סעיף 1244 מאשר את שלמותה הטריטוריאלית של סרביה. זהו אירוע מוזר מאוד. אנו חושבים שמדינות מסוימות מנסות להחליש ארגונים בינלאומיים. כיום איראן בוחנת את שאלת עתידה של קוסובו. איראן... מביעה את דאגתה מהיחלשות הארגונים הבינלאומיים".
בספטמבר 2011 ביקר סגן שר החוץ של איראן, מוחמד אקונדזאדה, בסרביה במהלך פגישת מועצת ה-NAM השנתית שהתקיימה בבלגרד באותה שנה, והצהיר כי איראן אינה מכירה בקוסובו כמדינה ריבונית.
באפריל 2012, במהלך ביקור בבלגרד, אמר סגן שר החוץ האיראני, ראמין מהמנפרסט, כי איראן תדבק בהחלטתה לא להכיר בעצמאותה של קוסובו.
ראו גם

יחסי החוץ של איראן
יחסי איראן–סרביה
יחסי פינלנד–תאילנד

| יחסי פינלנד–תאילנד |
| --- | --- |
פינלנד: תאילנד


פינלנד: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
338,145: 513,120
אוכלוסייה
5,618,827: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
300,187: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,425: 7,186
משטר
רפובליקה: מונרכיה (בפועל משטר צבאי)

יחסי פינלנד–תאילנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת פינלנד לבין ממלכת תאילנד.
היסטוריה

ממלכת סיאם הכירה בעצמאות פינלנד ב-9 באוקטובר 1919, והועברה לשלטונות פינלנד באמצעות שגריר סיאם בפריז.
מר גוסטף ג'ון רמסטדט היה בדרכו ליפן על סיפונה של ספינה בשם איג'ו-מארו, כאשר קיבל מברק משר החוץ הפיני רודולף הולסט וביקש ממנו לקיים ביקור נימוסין בסיאם בגלל ההכרה בעצמאות פינלנד. רמסטדט החליף אוניות בסינגפור והמשיך בנסיעתו על סיפונה של קואלה לאורך החוף המזרחי של חצי האי המלאי לעבר בנגקוק.
בבנגקוק התארח רמסטדט בפנסיון שנקרא מלון אוריינטל. ראשית, הוא הכין אגרת בו הודיע למשרד החוץ הסיאמי על הגעתו וביקש להתקבל אצל שר החוץ. הנסיך דבונגס קיבל אותו באופן ידידותי.
תאילנד ופינלנד ייסדו את היחסים הדיפלומטיים שלהם ב-17 ביוני 1954 בלונדון בחילופי אגרות רשמיים. ב-21 ביוני 1954 מונה מר הוגו ואלוואן, השגריר הפיני לניו דלהי, הודו, כשגריר שאינו תושב בבנגקוק. ההסמכה המשיכה מ-1974 מג'קרטה, אינדונזיה, ובין השנים 1983–1986 ממנילה, הפיליפינים.
הסחר בין פינלנד לתאילנד הצטבר בצורה ניכרת בסוף שנות השישים, כאשר מדי פעם הועבר לבנגקוק מזכיר לקידום סחר חוץ. בשנות השבעים החלה התיירות מפינלנד לתאילנד להתגבר. נציגות קבועה הוקמה בשנת 1980. האינטרס העיקרי של פינלנד בדרום מזרח אסיה היה קידום היחסים המסחריים והכלכליים, אך המיקום הגאוגרפי של תאילנד הפך את בנגקוק גם למקום מעניין להתבונן בהתפתחויות הפוליטיות. בשל תחום התפקיד המורחב, שודרגה המשלחת לשמש כשגרירות החל מה-1 בינואר 1986.
כיום תאילנד היא לא רק היעד השלישי בגודלה של פינלנד של מוצרי יצוא באסיה, אלא גם שותפה מצוינת לשיתוף פעולה עבור האיחוד האירופי במספר נושאים אזוריים ועולמיים. הודות לתיירות הגוברת והטיסות הרגילות של פינאייר, כ-150,000 פינים מבקרים בתאילנד מדי שנה. ביקור רשמי של נשיאת פינלנד, טריה הלונן, בתאילנד בדרכה לישיבת האו"ם בדצמבר 2002 סימן את תחילתה של מסורת של חילופי ביקורים פעילים בין המדינות.
יחסי סחר

תאילנד היא הכלכלה השנייה בגודלה בדרום מזרח אסיה, לאחר אינדונזיה, והיא שותפת הסחר השנייה של פינלנד באזור אחרי מלזיה. במהלך השנים האחרונות הסתכם הסחר הישיר בין פינלנד לתאילנד בכ-400 מיליון אירו בשנה ונותר בגירעון מעט עבור פינלנד.
קיימות כחמישים חברות פיניות שהוקמו בתאילנד, ועוד כ-200 נוכחות בשוק התאילנדי באמצעות סוכניהן המקומיות. חברות פיניות פעילות בתאילנד בתחומים כמו הנדסת מכונות, הנדסת תקשורת, אנרגיות מתחדשות ותחום השירותים. הם מאוגדים על ידי לשכת המסחר התאילנדית-פינית, המספקת גם שירותי ייעוץ.
נציגויות דיפלומטיות

פינלנד מחזיקה בתאילנד שגרירות בבנגקוק וקונסוליות כבוד בפוקט וצ'יאנג מאי.
תאילנד מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי.
יחסי איראן–צ'ילה

| יחסי איראן–צ'ילה |
| --- | --- |
איראן: צ'ילה


איראן: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 756,102
אוכלוסייה
91,781,231: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 16,956
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה נשיאותית

יחסי איראן–צ'ילה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה של צ'ילה .
היסטוריה

יחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה של צ'ילה לבין המדינה הנשגבת של פרס כוננו ב-30 במרץ 1903. יחסים אלו נותקו ב-16 באוגוסט 1980, בעקבות המהפכה האיראנית, אך חודשו בדצמבר 2015. השגריר הצ'יליאני הראשון בטהראן היה ארתורו יובאן, שאחרי ההפיכה ב-11 בספטמבר 1973 מילא את תפקיד שר הכרייה. ב-2 בנובמבר 1974 הוא הציג את מסמכי האמנה שלו לשאה מוחמד רזא פהלווי. בשנת 1976 הוא הוחלף על ידי פליפה גייגר שטהר. עד ניתוק היחסים הדיפלומטיים בידי איראן, רוב המאמצים לחזק את הקשרים הדיפלומטיים נעשו על ידי צ'ילה. במהלך השנים הללו שגריר איראן בבואנוס איירס היה מוסמך גם עבור צ'ילה. במהלך מלחמת איראן–עיראק הציע המשטר הצבאי נשק לרפובליקה האסלאמית, אך בשל מספר מקרים כמו גם סירוב ארצות הברית זה לא התממש.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן.
איראן הקימה מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה.
כנסיות איבאנובו

הנאוס
הכנסיות החצובות בסלע של איבאנובו (בבולגרית: Ивановски скални църкви) הוא מתחם הכולל כנסיות, קפלות ומנזרים החצובים בסלע. המתחם שוכן בסמוך לכפר איבאנובו, במרחק 20 קילומטרים דרומית לעיר רוסה, ובגובה 32 מטרים על הגדות הסלעיות שמעל הנהר רוסנסקי לום הזורם בבולגריה.
היסטוריה

הנזירים הראשונים התיישבו במערות שבאזור החל מהעשור השני של המאה ה-13, שחצבו את המבנים ישירות מתוך הסלע. מנזר מיכאל הקדוש נחצב לתוך אבן הגיר הסלעים בין 1218 ל-1235 לכבוד יואכים, שמאוחר יותר הפך לפטריארך של בולגריה. כנסיית ההשתנות נחצבה עוד לפני מנזר מיכאל, לאחר שיואכים חזר מהר אתוס והתיישב על גדות הרוסנסקי לום, אחד מיובליו של הדנובה.
הצארים הבולגרים איבן אלכסנדר ואיוון אסן השני העניקו למתחם המנזרים מספר מתנות מזהב, וכתודה על כך הוכנו פרסקאות על חלק מקירות הכנסיות שבהם מתוארים שני השליטים.
במשך ארבע מאות שנים נחצבו עבור מנזר מיכאל מספר קפלות, כנסיות ותאי מגורים עבור הנזירים. בשיא פריחתו של המתחם היו בו כ-40 כנסיות וכ-300 מבנים אחרים, אך רובם לא השתמרו. בשלהי ימי הביניים כנסיית יואכים הקדוש נהפכה על ידי הפטריארכיה הבולגרית למרכז של מסורת ההזיקאזמו הבולגרית. המשמעות העיקרית של דוקטרינה דתית זו היא השחרור של כל תשוקות האדם על מנת להתאחד עם האל באופן מלא. למתחם המנזרים היו קשרים הדוקים עם וליקו טרנובו, שהייתה עיר הבירה של בולגריה. לאחר שבולגריה נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית מעמדו של המתחם נשמר לתקופה מסוימת, אך לאורך השנים החלה מגמה של דעיכה בחשיבותו.
הנזירים אכלסו את המערות עד המאה ה-17. החל מאותה תקופה חלק מהפרסקאות שכיסו את הקירות נהרסו כתוצאה מבליה, אך גם כתוצאה מפלישות הטורקים לאזור.
ב-22 באוקטובר 1979 הכריז אונסק"ו על מתחם הכנסיות כאתר מורשת עולמית, וציין במיוחד את הפרסקאות בכנסיית מרים. אולם, עד לאותה תקופה הפרסקאות היו אתר תיירות מבוקש ונחשפו לתנאים לא טובים של אור, לחות וטמפרטורה, ובשנות ה-80 נאסר על הציבור לגשת אליהם. בתחילת שנות ה-2000 אונסק"ו סייע בשיקום המתחם, והוא נפתח לציבור מחדש.
תיאור

מתחם המנזרים ידוע בשל הפרסקאות המפורסמים הנמצאים בו ומתוארכים למאה ה-13 ולמאה ה-14. הפרסקאות מפוזרים בחמש כנסיות, והם מהווים דוגמה טובה לאמנות ימי הביניים בבולגריה. האתרים שנחצבו בסלע על ידי הנזירים כוללים את קפלת מיכאל (הכנסייה הקבורה), הבפטיסטריום, קפלת גוספודב דול, כנסיית תאודור הקדוש (הכנסייה ההרוסה) וכנסיית אם האלוהים הקדושה, המכילה ציורי קיר מהמאה ה-14. באזורי המגורים של המנזרים התגלו גם כתובות רבות, כולל הכתובת המוזחת של הנזיר איבו גרמטיק המתוארכת לשנת 1308 או 1309.
המערות העתיקות ביותר שוכנות בגדה הימנית של הנהר, ועיקרן הן שבע המערות שנחצבו עבור מנזר מיכאל. במרכז המערכת נמצאת כנסיית זאסיפנה שקירותיה חלקים. על אחד מהקירות מתואר הצאר איבן אסן השני. אחת הכנסיות שהשתמרו בצורה הטובה ביותר היא כנסיית צ'רקוויה שבעבר הייתה בפטיסטריום. הקירות והתקרה של הכנסייה היו מקושטים בתיאורים של הפסיון של ישו, והם נחשבים כמייצגים של שיא היצירה האמנותית בתקופה הפלאיאולוגית (השושלת האחרונה ששלטה באימפריה הביזנטית.
הכנסייה המרכזית והחשובה ביותר היא כנסיית אם האלוהים הקדושה. הכנסייה שוכנת בגובה 38 מטרים מעל הנהר, והיא מורכבת מנאוס, נרתקס וקפלה. אורך הכנסייה הוא 16 מטרים, רוחבה 4 מטרים וגובהה 2.15 מטרים. הפרסקאות בכנסייה מחולקים לקבוצות ריבועיות, ומתוארים בהם אירועים מהשבוע האחרון בחייו של ישו ומחייו של יוחנן המטביל. בנרתקס נמצאים ציורים של הצאר איבן אלכסנדר, הקיסרית תאודורה ומספר קדושים. בפרסקאות שבקפלה מתוארים מוטיבים מחייהם של הנזירים הסורים ההרמיטיים.
יחסי איראן–קובה

| יחסי איראן–קובה |
| --- | --- |
איראן: קובה


איראן: קובה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 110,860
אוכלוסייה
91,781,231: 10,969,035
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 107,352
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 9,787
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה סוציאליסטית

יחסי איראן–קובה, המאופיינים בשיתוף פעולה כלכלי ודיפלומטי, הם יחסים בילטרליים ידידותיים למדי. לאיראן ישנו מאזן מסחרי פרודוקטיבי עם קובה. שתי הממשלות חתמו על מסמך לחיזוק שיתוף הפעולה בהוואנה, בירת קובה, בינואר 2006. נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד כינה את היחסים "איתנים ומתקדמים" בשלושת העשורים האחרונים.
נשיא איראן עלי ח'אמנאי (משמאל) בפסגה השמינית של המדינות הבלתי-מזדהות בהארארה, זימבבואה, עם נשיא קובה פידל קסטרו.
פידל קסטרו (מימין) וחסן רוחאני ב-2016
על פי ה-Christian Science Monitor, היחסים בין המדינות החלו להתהדק "כבר כמה שנים לפני עלייתו של אחמדינז'אד לנשיאות".
מסחר

במסמך שנחתם בין המדינות בינואר 2006 הרחיבו איראן וקובה את שיתוף הפעולה ביניהן בתחומי המסחר, בנקאות, חקלאות, בריאות ותרבות. שתי המדינות אף הצהירו כי ירחיבו את שיתוף הפעולה בתחומי תעשיית הסוכר, דיג, ביוטכנולוגיה, ספורט, תחבורה, פרויקטי פיתוח, השקעות, תיירות, טכנולוגיית מידע, תקשורת ומשאבי מים.
המסמך מצהיר שאיראן וקובה יספקו יותר מתקנים בשיתוף פעולה בנקאי במטרה לקדם קשרים כלכליים ומסחריים ולעשות שימוש ביכולות מדעיות, מחקריות ותעשייתיות הדדיות. בשנת 2006 הגיע המסחר בין שתי המדינות להיקף של 5 מיליון דולר.
בשנת 2008 העניקה איראן לקובה מסגרת אשראי של 200 מיליון אירו לביצוע מספר פרויקטים שונים; חלק גדול מהכסף מימן ייבוא קובני של קרונות רכבת, הן למשא והן לנוסעים.
אנרגיה גרעינית

קובה תומכת בתוכנית האיראנית לפיתוח טכנולוגיה גרעינית למטרות שלום, אם כי המדינות הסכימו לעצור את הפצת הנשק הגרעיני. נשיא קובה לשעבר פידל קסטרו דיבר בהערצה על כך שאיראן "מגדילה את יכולתה להילחם במעצמות גדולות מדי יום".
ראו גם

יחסי החוץ של איראן
יחסי החוץ של קובה
יסעור קורי

| יסעור קורי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יסעוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יסעוריים
סוג:: יסעור קורי
מין:: יסעור קורי
שם מדעי
 Calonectris borealis ‏Cory, 1881
תחום תפוצה


יסעורים בים
יסעור קורי (שם מדעי: Calonectris borealis) הוא מין של עוף ימי ממשפחת היסעוריים.