אר.אר מדיה
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1981 על ידי היזם דוד ריבל. ריבל מהנדס אלקטרוניקה חובב רדיו, החל לתקשר עם חובבים אחרים בעולם באמצעות לוויינים. ריבל הקים בביתו בעומר תחנת ממסר לתקשורת לוויינים. בשנת 1982 הפך את התחביב לעסק והקים באופן רשמי את חברת "אר.אר. תקשורת לוויינים בע"מ" (" R.R. Satellite Communications Ltd") החברה עסקה תחילה במחקר ותיעוד של תחום תקשורת לוויינים, תחום שנשלט בידי ממשלות וחברות בבעלות ממשלתית. פריצת הדרך של החברה הייתה עם תחילת שידורי הטלוויזיה בכבלים בישראל, בסוף שנות ה-80, כל חמש חברות הכבלים שהוקמו אז, שכרו את שירותי החברה להקמת מרכזי קליטה ושידור באמצעות הלוויין.
בשנת 1993 רכשה חברת ההשקעות אינטרגאמא, תמורת הזרמת הון חוזר לחברה, כ-66% ממניות החברה. בשנת 1998 הועברו החזקות אינטרגאמא לידי חברת הבת שלה "דלתה הנדסה" (שהוחזקה אחר כך בידי חברת בת אחרת של אינטרגאמא רפק תקשורת ותשתיות).
ב-1995 קיבלה החברה רישיון לשידורי לוויין, תחום בו היה מונופול למשרד התקשורת (ואחר כך חברת בזק הממשלתית), באמצעות תחנת הלוויינים עמק האלה (שהוקמה ב-1972 כפרויקט ממשלתי כחלק מרשת עולמית של תקשורת לוויינים – Intelsat). הרישיון היה זמני לשנה, במהלכו הייתה צריכה החברה להדגים יכולת להפעיל ניידת שידור לוויינית ותחנת קרקע. ריבל הקים על נגרר אנטנת לוויין ומשדר, אותו גרר באמצעות רכבו הפרטי. תחילה לא הצליחה החברה לגייס לקוחות. ב-1996 נשכר לשדר את הבחירות לראש הרשות הפלסטינית שנערכו ב־20 בינואר 1996, ממטה הרשות בעזה (לאחר שוועד עובדי בזק סירב לשדר את האירוע). החברה העבירה בהצלחה את השידור לעשרות תחנות טלוויזיה בעולם. אחר כך נשכרה החברה בקביעות לספק שירותי שידור בלוויין בישראל, ותוך שנים ספרות עקפה את בזק והפכה לחברה הגדולה בתחום בישראל. בשלב הבא החלה החברה לספק שידורי תמסורת לוויין עבור שידורי אירועים מחוץ לישראל אל ישראל (בעיקר עבור ערוץ 2 וערוץ 10 בישראל.
בסוף שנת 2000 נכנסו להשקעה באר.אר החברות "קרדן תקשורת" מקבוצת קרדן ישראל ו"גמול-אמגל השקעות" מקבוצת גמול השקעות. קרדן וגמול קיבלו 22% ממניות אר.אר לפי שווי חברה של 4 מיליון דולר, תמורת השקעה של תמורת 900 אלף דולר. חברת גמול מכרה את המניות ב-2005.
בשנת 2001 החלה החברה בהקמת "טלפורט ראם", מתקן להעברת שידורי טלוויזיה ורדיו באמצעות מערך עולמי להפצת וקליטת של שידורים בכל נקודה בעולם, בהתבסס על תקשורת לוויינים, סיבים אופטיים ואינטרנט, סמוך לצומת מסמיה. בגלל מיקומה של ישראל בין אירופה, אסיה ואפריקה, במרחק המאפשר תקשורת לווינית עם צפון אמריקה, יכול היה המתקן לתקשר עם כ-30 לוויינים וסיפק שירותי שידור ל-700 ערוצים שונים ברחבי העולם. החברה נכנסה גם לתחום הטיפול בתוכן השידור, לאחר שאחד מלקוחות החברה, הערוץ הצרפתי "FashionTV" (ערוץ האופנה), נאלץ להפסיק לשדר בהונג קונג, מאחר שזמן השידור של התוכנית MidnightHot בה מוצגים הלבשה תחתונה לנשים הוא שבע בבוקר בהונג קונג, בעוד בצרפת הוא באמצע הלילה. ריבל הציעה למנכ"ל ערוץ האופנה שהחברה תקליט את השידור בישראל, ותשדר אותו באמצע הלילה בהונג קונג ולא בשידור ישיר. אחר כך הציע גם לשדר פרסומות ייעודיות להונג קונג ולייצור מקור הכנסה נוסף לערוץ. כך נכנסה החברה לתחום הטיפול וניהול התוכן עבור ערוצי טלוויזיה ברחבי העולם, כולל התאמה לשידור מקומי בכל מדינה (לוקליזציה). בנוסף נכנסה לתחום שידורי הספורט, לדוגמה ניהול שידור הסופרבול לרחבי העולם.
בנובמבר 2006 הונפקו מניות החברה בבורסת נאסד"ק והיא גייסה 45 מיליון דולר לפי שווי של 208 מיליון דולר. לאחר ההנפקה רכשה החברה תחנות ממסר לתקשורת לוויינים בארצות הברית ואנגליה, שהציעו שירותים דומים למתקן ראם.
בנובמבר 2008, רכשה החברה תמורת 15 מיליון דולר את תחנת הלוויינים עמק האלה מידי חברת בזק. החברה העבירה את כל הפעילות מ"טלפורט ראם" לתחנת הלוויינים עמק האלה, ופיתחה אותו כאתר הגדול בעולם לניהול, בקרה ושליטה על שידורי טלוויזיה. האתר משרת כ-4,000 תחנות טלוויזה ברחבי העולם. והוא משמש גם כתחנת בקרה ושליטה עבור חברת חלל תקשורת, מפעילת סדרת לוויני התקשורת עמוס.
בספטמבר 2013 מכרה חברת קרדן ישראל את החזקתה בחברה לקרן ויולה תמורת 17 מיליון דולר.
בפברואר 2016, נמכרה החברה, תמורת 242 מיליון דולר, לתאגיד SES, במקור Société Européenne des Satellites – "חברת הלוויינים האירופית" המפעילה רשת של 70 לוויני תקשורת.