stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'רום איגינלה

ג'רום ארתור-ליי אדקונלה טיג ג'וניור אלביס איגינלה (באנגלית: Jarome Arthur-Leigh Adekunle Tig Junior Elvis Iginla; נולד ב-1 ביולי 1977 באדמונטון) הוא שחקן הוקי קרח קנדי מקצועני לשעבר בעמדת חלוץ אגף שמאלי.
איגינלה נבחר בדראפט ליגת ה-NHL בשנת 1995 על ידי דאלאס סטארס, אך השחקן הועבר לקלגרי פליימס. איגינלה שימש כקפטן הקבוצה 9 שנים. בעונת 2001/02 היה מלך השערים והנקודות של ה-NHL, וזכה בפרס טד לינדזי של אותה עונה. איגינלה הוא מלך השערים, הנקודות, וההופעות של קלגרי פליימס בכל הזמנים.
בנוסף לקריירת הקבוצות, משחק איגינלה במדי נבחרת קנדה. איגינלה החל את קריירת הנבחרות בגביע האומות במדי נבחרת קנדה עד גיל 18, בשנת 1994. באותו טורניר הוביל איגינלה את נבחרתו לזכייה במדליית הזהב לאחר שכבש 5 שערים ו9 נקודות. ב-1996 היה שותף איגינלה לזכייה של נבחרת קנדה לנוער באליפות העולם לנוער. הוא הוביל את כובשי הטורניר עם 5 שערים ו-12 נקודות, והוביל את נבחרת קנדה לזכייה רביעית ברציפות במדליית זהב. בשנת 2002 זומן לראשונה לנבחרת קנדה לקראת אולימפיאדת סולט לייק סיטי, בה הצטיין והוביל את הנבחרת למדליית זהב. מאז ועד פרישתו שיחק בנבחרת באופן קבוע והיה לקפטן משנה מספר פעמים.
ב-2020 נבחר כחבר בהיכל התהילה של ההוקי קרח.
ביוגרפיה

איגינלה נולד באדמונטון שבאלברטה לאב ממוצא ניגרי ואם מאורגון. אביו, עורך דין במקצועו, נולד בניגריה וכשהיגר לקנדה שינה את שם משפחתו לאלביס, שם המשפחה השני של איגינלה. איגינלה גדל עם אמו, סבו וסבתו בעיר סט. אלברט לאחר שהוריו התגרשו כשהיה בן שנה. אף על פי שאמו מגדירה את עצמה בודהיסטית, איגינלה מאמין בנצרות, הדת של אביו. איגינלה החל לשחק הוקי קרח בעידוד סבו, אותו מגדיר איגינלה כמי שבלעדיו לא היה מגיע לרמות הגבוהות. איגינלה החל את הקריירה דווקא כשוער לפני שעבר לעמדת החלוץ אגף שמאלי. כבר בגיל 15 הוביל איגינלה את הליגה המקומית של אלברטה כשכבש 87 נקודות בעונת 1992/93.
קריירת NHL > השנים הראשונות

איגינלה נבחר במקום ה-11 בדראפט בשנת 1995 על ידי דאלאס סטארס, אך זכויות השחקן הועברו לקלגרי פליימס, שם הוא הוחתם ב-1996. איגינלה חתם בקלגרי פליימס במהלך הפלייאוף של 1996, מיד לאחר סיום עונתו בליגת ההוקי המערבית. איגינלה היה השחקן הראשון שמשחק בקלגרי פליימס מתחת לגיל 18. איגינלה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-21 באפריל 1996 נגד שיקגו בלאקהוקס במהלך הפלייאוף של שנת 1996. כבר בהופעת הבכורה שלו, בישל איגינלה שער לתיאורן פלרי. הוא כבש את שער ה-NHL כעבור יומיים נגד שיקגו בלאקהוקס.
בעונתו השנייה בליגה, 1996/97, נבחר איגינלה להרכב הרוקיז של השנה ב-NHL, ונבחר גם במקום ה-2 בגביע קאלדר, כסגן לבראיין ברארד. באותה עונה היה איגינלה השחקן הראשון שכובש מעל 50 נקודות בעונתו הראשונה בליגה. הוא סיים את העונה עם 21 שערים, 29 בישולים ו50 נקודות אך יכולתו לא הספיקה והפליימס סיימו את העונה במקום ה-10 במערב, ולא העפילו לפלייאוף. בסיום אותה עונה החליט איגינלה להאריך את חוזהו בפליימס ולהמשיך לשחק בקבוצה עוד שנה.
בעונתו 1998/99 היה איגינלה הכובש המצטיין של קלגרי פליימס, עם 28 כיבושים במהלך העונה הסדירה. יכולתו של איגינלה שוב לא עזרה לפליימס כדי לעלות לפלייאוף. בסיום העונה הסתיים שוב חוזהו בפליימס, אך היכולת הטובה מהעונה הקודמת עזרה לו להשיג משא ומתן עם הפליימס על חוזה חדש. המשא ומתן נמשך אל תוך תחילת העונה. איגינלה התחיל את עונת 1999/00 ללא חוזה למרות שהשתתף במחנה האימונים של הקבוצה. הוא נעדר משלושת המשחקים הראשונים של העונה, אך לאחר מכן חתם על חוזה חדש של 4.9 מיליון דולר. את אותה עונה סיים עם שיאים אישיים. הוא כבש 29 שערים ו63 נקודות, ועונה לאחר מכן שיפר שוב את שיאיו עם 31 שערים ו71 נקודות.
לאחר שהשתתף במחנה האימונים של נבחרת קנדה, שוב קבע איגינלה שיאים חדשים בעונת 2001/02, כשכבש 52 שערים ו96 נקודות. בתום אותה עונה הפך איגינלה לשחקן מוביל בליגה וזכה בגביע ארט רוס ובגביע מוריס רישאר, פרסים המוענקים לכובש השערים ולכובש הנקודות המצטיין בעונה הסדירה. הוא גם זכה בפרס טד לינדזי, וגם זכה בפרס המלך קלנסי, לאחר שתרם 1,000 דולר לקהילה על כל שער שכבש בעונה הסדירה. איגינלה גם זומן לנבחרת קנדה בסיום אותה עונה, והיה שותף לזכייה במדליית הזהב באולימפיאדת סולט לייק. לאחר שחוזהו הסתיים בסיום העונה, הוא חתם על חוזה חדש עם קלגרי פליימס לשנתיים, והרוויח 13 מיליון דולר לעונה אחת. בעונת 2002/03, ירד איגינלה ל-67 נקודות, ו35 שערים בעונה בה נפצע לרוב.
קריירת NHL > כקפטן הפליימס

בתחילת עונת 2003/04 הכריזה קלגרי פליימס כי איגינלה ישמש כקפטן ה-18 בתולדות המועדון. בעקבות הכרזתו כקפטן, הפך איגינלה לקפטן כהה העור הראשון בהיסטוריית ה-NHL. בעונתו הראשונה כקפטן קלגרי פליימס, זכה איגינלה בגביע מוריס רישאר השני שלו, לאחר שכבש 41 שערים, וזכה בגביע במשותף עם ריק נאש ואיליה קובלצ'וק. בסיום העונה העפילו הפליימס לראשונה זה 8 שנים לפלייאוף גביע סטנלי, והוביל אותה לגמר גביע סטנלי עם 13 כיבושים במסגרת הפלייאוף, לראשונה זה 15 שנים. הפליימס נוצחו במשחק השביעי בסדרת הגמר נגד טמפה ביי לייטנינג, אך למרות זאת הפך איגינלה למושא הערצה בקנדה לאחר הגמר. באותו זמן נחשב איגינלה לאחד משחקני ההוקי קרח הטובים בעולם, ובמהלך השביתה בעונת 2004/05, התעסק בלשפר את סגנון המשחק שלו. במהלך השביתה מונה איגינלה ביחד עם עוד 6 שחקנים בליגה, לוועדה מקצועית על ידי ה-NHL שנועדה כדי לשפר את המשחק. איגינלה החזיק בתפקיד זה עד תחילת 2008.
ב-7 בדצמבר 2006, כבש איגינלה את שערו ה-300 בליגה ואת הנקודה ה-600 שלו נגד מינסוטה ויילד. איגינלה נבחר למשחק האולסטאר של ה-NHL ב-2007, אך החמיץ את המשחק בעקבות פציעה. הפציעה השביתה אותו ל-12 משחקים, אך למרות זאת סיים את העונה עם 94 נקודות ושיא של 55 בישולים. בעונה שלאחר מכן שוב שבר את שיאו עם 50 שערים, 48 בישולים ו98 נקודות, והיה השחקן השלישי בליגה עם מספר הנקודות הגבוה ביותר. איגינלה נבחר למשחק האולסטאר של ה-NHL ב-2008, ואף נבחר להיות הקפטן של קבוצת המערב. איגינלה שבר את שיא ההופעות של הקלגרי פליימס, כרשם את משחקו ה-804 בקבוצה נגד אנהיים דאקס. איגינלה גם שבר את שיא השערים של תיאורן פלרי, כשכבש את שערו ה-365 ב-10 במרץ. בסיום העונה חתם שוב על הארכת חוזה ל-5 שנים בפליימס.
איגינלה המשיך לשבור שיאים בעונת 2008/09, כשרשם 830 נקודות, ושבר את שיא הפליימס של תיאורן פלרי. איגינלה סיים את שנת 2008, כשניפץ שיא קריירה לאחר שרשם 5 נקודות במשחק ערב השנה החדשה נגד אדמונטון אוילרס. בינואר, נבחר איגינלה בפעם ה-6 בקריירה למשחק האולסטאר. איגינלה כבש את שערו הראשון בקריירה במשחק אולסטאר, בהפסד 12-11 בפנדלים לקבוצת המזרח. איגינלה סיים את העונה עם 35 שערים ו-89 נקודות, אך קבוצתו הודחה בפלייאוף.
עונת 2009/10 הסתיימה כאשר איגינלה כבש 32 שערים ו-69 נקודות, מה שלא עזר לקלגרי פליימס כדי להעפיל לפלייאוף. איגינלה רשם את משחקו ה-1,000 בקריירה ב-4 בפברואר 2010 נגד פלורידה פנתרס. הפליימס לא העפילו לפלייאוף בסיום אותה עונה לראשונה משנת 2003, והפליימס רצו להעביר את איגינלה בטרייד, אך בסופו של דבר הוא נשאר בקבוצה לאחר שכנועים מצד הגנרל מנג'ר של המועדון, קרייג בוטון.
איגינלה רשם את האסיסט ה-500 שלו בקריירה ב-11 בינואר 2011, ונבחר למשחק האולסטאר של אותה עונה. למרות שנבחר למשחק האולסטאר, הוא הודיע כי אינו מעוניין להשתתף במשחק וכי הוא רוצה לבלות את הזמן בפגרה עם סבתו החולה. ב-6 במרץ כבש את שערו ה-30 בעונה נגד נאשוויל פרדטורס, והפך לשחקן ה-10 בתולדות ה-NHL שכובש מעל 30 שערים במשך 10 עונות ברציפות. חודש לאחר מכן, רשם איגינלה את הנקודה ה-1,000 בקריירה. איגינלה נבחר בעונת 2011/12 למשחק האולסטאר השביעי בקריירה. ב-13 במרץ 2012 כבש שוב איגינלה 30 שערי ליגה והפך לשחקן השביעי שכובש מעל 30 שערים ב-11 עונות ברציפות.
קריירת NHL > המעבר לפיטסבורג ולבוסטון

בעונת 2012/13 עמד איגינלה לסיים את חוזהו בקלגרי פליימס. באותו זמן, לקראת סיום מועד ההעברות ב-NHL, נפלה קלגרי פליימס במקומות האחרונים של הליגה. ב-27 במרץ ערך איגינלה את משחק הפרידה שלו מהפליימס לאחר 16 שנה בקבוצה, והועבר בטרייד לפיטסבורג פינגווינס. איגינלה שיחק 13 משחקים בפינגווינס בהם כבש 5 פעמים, בישל 6 פעמים ורשם 11 נקודות. בפלייאוף, כבש איגינלה 4 פעמים, בישל 8 פעמים ורשם 12 נקודות, והוביל את הפינגווינס לגמר המזרח, שם הפסידה 4-0 לבוסטון ברואינס. לאחר סיום העונה סיים את חוזהו בפינגווינס והפך לשחקן חופשי.
ב-5 ביולי 2013 חתם איגינלה בבוסטון ברואינס לשנה אחת על סך 6 מיליון דולר. איגינלה כבש את שערו הראשון בברואינס לאחר 9 משחקים, בניצחון 2-1 על סן חוזה. ב-10 בדצמבר שיחק לראשונה נגד קלגרי פליימס, ובסיום המשחק הקיף פעמיים את המגרש, והתקבל במחיאות כפיים מצד אוהדי קלגרי. ב-4 בפברואר 2014 מסר את הבישול ה-600 שלו בקריירה.
קריירת נבחרות

איגינלה החל לשחק בנבחרות הצעירות של קנדה בשנת 1994, כששיחק במדי הנבחרת הצעירה (עד גיל 18) בטורניר האומות. באותו טורניר הוביל איגינלה את נבחרתו לזכייה במדליית הזהב לאחר שכבש 5 שערים ו9 נקודות. ב-1996 היה שותף איגינלה לזכייה של נבחרת קנדה לנוער באליפות העולם לנוער. הוא הוביל את כובשי הטורניר עם 5 שערים ו-12 נקודות, והוביל את נבחרת קנדה לזכייה רביעית ברציפות במדליית זהב. ב-1997, בגיל 19, קיבל איגינלה את זימונו הראשון לנבחרת קנדה הבוגרת, לקמפיין אליפות העולם. איגינלה רשם 2 שערים ו-3 בישולים ב-11 משחקים, והיה השחקן הצעיר ביותר בקנדה באותו טורניר.
ב-2002, קיבל איגינלה זימון לשחק במדי נבחרת קנדה באולימפיאדת סולט לייק סיטי. איגינלה כבש 2 שערים במשחק הגמר נגד נבחרת ארצות הברית, והפך לגיבור לאומי לאחר שהיה אחד השחקנים הבולטים שעזרו לקנדה להשיג מדליית זהב ראשונה בענף ההוקי קרח מזה 50 שנה, כולל שני שערים ואסיסט במשחק הגמר בו ניצחה קנדה את ארצות הברית 5:2. איגינלה הפך לאדם כהה העור הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליית זהב באולימפיאדת החורף. ב-2004 שימש איגינלה כקפטן המחליף של קנדה בקמפיין גביע העולם, ועזר לה שוב לזכות במדליית הזהב. איגינלה זומן בפעם ה-2 לאולימפיאדת החורף, כשהשתתף באולימפיאדת טורינו ב-2006. איגינלה רשם רק 2 נקודות במהלך הטורניר, ונבחרת קנדה לא הצליחה להגן על מדליית הזהב והודחה ברבע הגמר נגד נבחרת רוסיה. איגינלה שימש שוב כקפטן מחליף באולימפיאדת ונקובר, ופתח את הטורניר בשלושער נגד נבחרת נורווגיה. איגינלה היה הכובש המצטיין באולימפיאדה עם 5 כיבושים, ונבחרת קנדה שוב זכתה במדליית הזהב. איגינלה פרש מקריירת נבחרות ב-2010, לאחר אולימפיאדת ונקובר, ולא השתתף עם נבחרת קנדה באליפות העולם ב-2012 ובאולימפיאדת סוצ'י ב-2014.
באולימפיאדה האחרונה של איגינלה, אולימפיאדת ונקובר, שיחק 7 משחקים, כבש 5 שערים ומסר 2 אסיסטים.
חיים אישיים

איגינלה נשוי לחברתו מכיתה ח', קארה, ולהם 3 ילדים: ג'ייד, טיג' וג'ו. אחותו של איגינלה, תרסה, שיחקה בקבוצת ההוקי של אוניברסיטת ססקצ'ואן עד 2005. בשנת 2002 פתח איגינלה את בית הספר להוקי על שמו בקלגרי כארגון ללא מטרות רווח, והודיע כי יתרום את כל הכסף של בית הספר לעמותה למחקר הסכרת. ב-2004 זכה איגינלה ב-2 תוארי NHL על תרומתו לקהילה. משנת 2005 תורם איגינלה 2,000 דולר עבור כל שער. משנת 2000 ועד 2013, תרם יותר מ-700 אלף דולר. איגינלה מחזיק בחצי מזכויות הבעלות על קמלופס בלייזרס מליגת ההוקי המערבית, קבוצת הנוער בה שיחק לפני הדראפט.
בנו, טיג', נבחר בדראפט ה-NHL ב-2024 במקום השישי הכללי על ידי מועדון הוקי יוטה וצפוי להגיע לקבוצה בעונות הקרובות. בינתיים נכון ל-2024 ממשיך טיג' לשחק בליגות הצעירים בקנדה.
איגינלה במדי קלגרי פליימס, 2004.
ג'רום איגינלה ותאורן פלרי, 2008.
ג'רום איגינלה במדי נבחרת קנדה.
נאדי בארץ הצעצועים (סדרת טלוויזיה, 1998)

| --- | --- |

 סוגה:  פנטזיה בטלוויזיה, סדרת אנתולוגיה, סדרת טלוויזיה קומית 
 יוצרים:  ריק סיגלקוב
 בימוי:  וויין מוס, סטיב רייט
 שחקנים:  שון מקק'אן 
 מדבבים בעברית:  עדי לב, דורון בן עמי, בני נדלר, חן ליאוני, עמי מנדלמן
 ארץ מקור:  קנדה קנדה
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  66
 תוכנית המשך:  נאדי בארץ הצעצועים
 הפקה
 הפצה:  BBC Worldwide 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  TVOntario
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  7 בספטמבר 1998 – 8 באוקטובר 1999
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
נאדי בארץ הצעצועים (באנגלית: The Noddy Shop) היא סדרת סטופ מושן קנדית לילדים ששודרה במקור בין השנים 1998 ל-1999 בערוץ הקנדי TVOntario. הסדרה, המיועדת לילדים בגילאי הגן, מבוססת על סדרת ספרי נדי מאת הסופרת הבריטית איניד בלייטון. הסדרה שילבה קטעי לייב אקשן עם אנימציית סטופ מושן.
בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 2002 בערוץ הופ!.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתרחשת בחנות צעצועים קסומה בה הצעצועים מתעוררים לחיים כאשר בני האדם אינם בסביבה. הדמות המרכזית בסדרה היא בובת העץ נאדי אשר גרה בחנות הצעצועים. הצעצועים נוהגים לתקשר זה עם זה, לספר סיפורים זה לזה, ולשיר, ולעיתיים משוחחים עם הילד רובי.
הסדרה עוסקת לעיתים רבות בפתרון בעיות, עבודת צוות והבנת רגשות הם מרכזיים בנרטיב של התוכנית.
דמויות

נאדי - הדמות המרכזית בסדרה. נאדי הוא בובת צעצוע מעץ. נאדי הוא טוב לב, שמח, ומנסה תמיד לסייע לחבריו. הוא נוסע במכונית אדומה קטנה ובכל פרק הוא יוצא להרפתקאות שונות יחד עם חבריו בארץ הצעצועים.
אוזניון - בובת גמד ידידותית וחבר טוב של נאדי.
רובי - ילד צעיר שמבקר לעיתים קרובות בחנות הצעצועים ולפעמים מסוגל לשוחח עם הצעצועים.
מדבבים

עדי לב
דורון בן עמי
בני נדלר - כלבומט
חן ליאוני
עמי מנדלמן - שרמן
שידור הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 40 | 40 | 7 בספטמבר 1998 | 30 באוקטובר 1998 |
|  | 2 | 25 | 25 | 6 בספטמבר 1999 | 8 באוקטובר 1999 |
הערות שוליים

↑  נאדי בארץ הצעצועים - שיר פתיחה, באתר ערוץ הופ!
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 12753799-3018-4677-a0c0-1e39a93f9973
אלמנטלים

"בתולת ים העולה מן המים", עבודתו של הפסל צ'ונסי בראדלי אייבס
אלמנטל (באנגלית: Elemental) הוא כינוי לישות מיתולוגית המהווה מעין התגלמות של אחד מארבעת היסודות של העולם העתיק. כינוי זה הופיע לראשונה בכתביו של פאראצלסוס בנושא האלכימיה.
פאראצלסוס מנה ארבעה סוגים של אלמנטלים: גנומים - אלמנטל האדמה; נימפות - אלמנטל המים; הסילפות - אלמנטל האוויר; וסלמנדרות - אלמנטל האש. רוב הישויות האלה מצויות בפולקלור בנוסף לאלכימיה, כאשר משתמשים בשמן בחפיפה ליצורים אחרים בפולקלור. עם זאת, לסילפות אין כמעט כל אזכור מחוץ לאלכימיה.
הבסיס לכתבים אלו של פאראצלסוס היא תאוריית היסודות של הפילוסוף היווני אמפדוקלס, לפיה העולם מורכב מארבעה יסודות: אש, אדמה, אוויר ומים. פרדיגמה זו השפיעה מאוד על הפילוסופיה של ימי הביניים, ופאראצלסוס רצה להגדיר קבוצה של ישויות מיתולוגיות אל תוך הפרדיגמה בכך ששייך אותם לתוך ארבעת היסודות.
האלמנטלים של ארבעת היסודות

במיסטיקה, בכישוף ובאלכימיה, האלמנטלים הם מפלצות וחיות אגדיות (שלעיתים מופיעות בצורת רוח) המותאמות/מורכבות מאחד מארבעת היסודות: אש, אדמה, אוויר ומים. היסודות עצמם מאזנים אחד את השני באמצעות ההפכים המשלימים: מים מכבים אש, אש מרתיחה מים, אדמה מכילה וחונקת אוויר, אוויר שוחק האדמה. נהוג ליחס לפאראצלסוס את המצאת האלמנטלים, זאת על אף שפאראצלסוס עצמו, בן המאה ה-16, לא השתמש במונח זה או באף מונח מקביל אחר בגרמנית, שפת כתביו. בכל מקרה, נראה כי פאראצלסוס היה הראשון לתת לאמנטליים שמות, כמו גם שמות שמות חלופיים, אותם ככל הנראה חשב לרשמיים יותר.
האלמנטלים לפי פאראצלסוס הם:
| שם נפוץ | שם "רשמי" | אלמנטל |
| --- | --- | --- |
| סילפה | Sylvestris | אוויר |
| גנום | Gnomus | אדמה |
| סלמנדרה | Vulcanus | אש |
| נימפה | Undina | מים |
פאראצלסוס התייחס לאלמנטלים גם במונחים גרמניים המקבילים ל"אנשי המים", "אנשי ההרים" וכיוצא בזה.
שלושה מתוך שמות אלו, Undina, Gnomus ו-Sylvestris, הופיעו לראשונה בכתביו של פאראצלסוס, אם כי יש לציין כי ש-Undina נגזרת מהלטינית. שמן של הנימפות שאוב עוד מהמיתולוגיה היוונית, שם היו הנימפות לעיתים רוחות או ישויות על טבעיות המקושרות לאתר מסוים, לרוב אתר טבעי, כמו עץ או נהר. פאראצלסוס משתמש במידה מסוימת במיתוס זה של הנימפות, ואף מתארן כדומות לבני אנוש בדומה לתיאור במיתולוגיה היוונית. לעומתן, פאראצלסוס תיאר את הסילפות גדולות יותר, ארוכות יותר וחזקות יותר מבני אדם. לדידו, הגנומים הם נמוכים, והסלמנדרות הן ארוכות, צרות וכחושות.
עקרונות כלליים אלו של רוחות האלמנטל מופיעים גם בספרו של היינריך קורנליוס אגריפה מאותה תקופה, De Occulta Philosophia, שם כתב אגריפה על ארבעה סוגים של רוחות המתאימים לארבעת היסודות, אם כי לא כינה אותם בשמות. עם זאת, אגריפה כן נתן רשימה מפורטת של ישויות מיתולוגיות מסוגים אלו, אך לא ציין מי מהם שייך למי. כמו פאראצלסוס, הוא לא השתמש במונח "רוח אלמנטלית".
אלמנטלים מוזכרים לעיתים קרובות בספרי קוסמוּת הדנים באלכימיה ובכישוף, והם לעיתים "מזומנים" על ידי לחש. בתרבות המודרנית הם מופיעים לעיתים ביצירת ספרותיות העוסקות בפנטזיה. משחקי תפקידים רבים, ובראשם מבוכים ודרקונים, משלבים בתוכם קסמים בהם יכול השחקן לזמן אליו רוח אלמנטל (תורגמה בעברית ל"יסודן" ובחלק מהגרסאות פשוט ל"יסוד") אשר תעזור לו בהרפתקאתו.
ראו גם

ארבעת היסודות
מיתולוגיה יוונית
אלכימיה
לקריאה נוספת

Dennison, Christina Pollock (1911). The Paracelsus of Robert Browning. New York: The Baker and Taylor Company.
הערות שוליים

↑  קרול ב. סילבר, Strange and Secret People: Fairies and Victorian Conciousness, עמוד 38, ISBN 0-19-512199-6
↑  ק.ס. לואיס, The Discarded Image, עמוד 135, ISBN 0-521-47735-2
↑  פאראצלסוס, Liber de nymphis, sylphis, pygmaeis et salamandris et de caeteris spiritibus, בספר Philosophia magna, de divinis operibus et seretis naturae.
↑  De Occulta Philosophia Book 3, Ch. 16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4123824-2  NKC: ph138795 
גנומים
ישות שזוהתה כסלמנדרה על ידי מנלי פאלמר הול
תאודור פוקס

| --- | --- |

צילום האמן משנת 1891 עם הקדשה לג'ורג'ה אנסקו תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  4 בפברואר 1873 ששטין, סלובקיה, אז ממלכת הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  9 במאי 1953 (בגיל 80) בוקרשט, הרפובליקה העממית הרומנית 
 מוקד פעילות:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1892
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הלאומית למוזיקה בבוקרשט 
 עיסוק:  פסנתרן, מלחין, מורה,מבקר מוזיקה, מלווה בפסנתר
 שפה מועדפת:  גרמנית, רומנית
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
תאודור פוקס (ברומנית: Theodor Fuchs;‏ 4 בפברואר 1873 – 9 במאי 1953) היה פסנתרן, מלחין, מורה ומבקר מוזיקה רומני ממוצא יהודי, יליד סלובקיה. הושפע על ידי הרומנטיציזם המוזיקלי הגרמני. הצטיין גם כמלווה בפסנתר של סולנים רומנים (ביניהם ג'ורג'ה אנסקו וזרים.
ביוגרפיה

תאודור פוקס נולד בששטין (סאסין), בסלובקיה אז חלק מממלכת הונגריה - באימפריה האוסטרו-הונגרית במשפחת מוזיקאים ממוצא יהודי.
אביו קיבל משרת זמר ברומניה והתיישב בה עם משפחתו. הילד הצטיין בכישוריו המוזיקליים וכבר בגיל 7 התקבל בקונסרבטוריון למוזיקה של בוקרשט, בו היה בשנים 1880–1884 תלמידם של אדוארד ואכמן ושל מ. איליאסקו.
בהמשך למד בשנים 1884–1893 באקדמיה למוזיקה של וינה.בווינה היה תלמידו של אלפרד גרינפלד וסיים בהצטיינות את כיתת הפסנתר כמו כן לימודי הרמוניה, קונטרפונקט והלחנה.
בתום לימודיו בשנים 1892–1893 היה פוקס מנצח בבתי התיאטרון והאופרה בעיירות לאובן וברוק באוסטריה.
בשובו לרומניה בשנים 1893–1901 לימד מוזיקה ופיתוח קול בעיר גאלאץ,. הוא לימד כמורה לפנסתר, תיאוריה וסולפג' והרמוניה בבית הספר התיכון על שם וסילה אלכסנדרי.
עם תלמידיו נמנה המלחין יונל פרניק. פוקס היה למשך תקופה פסנתר החצר של המלכה אליסבטה של רומניה וחבר ברביעיית "כרמן סילבה" של המלכה.

בשנים 1903-1901 היה פוקס מנהל מייסד של אגודת חובבי המוזיקה הקלאסית בבוקרשט. בשנים 1909–1911 הוא לימד נגינת פסנתר באקדמיה למוזיקה ולאמנות הבמה על שם תאודור סטוינסקו בבוקרשט.
כפסנתר היה פוקס הפסנתר המלווה המועדף של ג'ורג'ה אנסקו שניגן איתו מוזיקה קאמרית. כמו כן ליווה פוקס את דימיטריה דיניקו וגם כן סולנים זרים רבים שהופיעו ברומניה, ביניהם פריץ קרייזלר, ז'אק טיבו, ברוניסלב הוברמן, קרל פלש, מישה אלמן, פרנטישק אלואיס דרדלה פלוריצל פון רויטר, סוקרטה בארוצי ואחרים.
פוקס פרסם כרוניקות מוזיקליות, מאמרי רוויו, ומאמרי עיון בכתבי העת " „Arta muzicală” (האמנות המוזיקלית) שהוא ערך בשנים 1912-1911,ב - Tribuna muzicală (ב־1909), בעיתון Bukarester Tagblatt הקרוי ברומנית Gazeta Bucureștilor„ ‏ (1918-1916) ב,Tribuna Muzicală ב-Rumänischer Lloyd ( ו-1907–1916, 1918).
תאודור פוקס חיבר גם ספרי לימוד. בשנת 1913 היה בחבר השופטים של העונה הראשונה של התחרות הלאומית להחלנה על שמו של ג'ורג'ה אנסקו. עוד בשנת 1900 תאודור פוקס ניגן את בכורת הפנטזיה לפסנתר ותזמורת מאת אנסקו שהוקדשה לו על ידי המלחין.
קיים מידע לפיו בימי הדיקטטורה בצבאית-פשיסטית של יון אנטונסקו (1944-1940) ג'ורג'ה אנסקו פנה לגנרל אנטונסקו ולוועדה להתבוללות היהודים, על מנת להגן על ידידו, תאודור פוקס, מפני ההשלכות של החוקים והאמצעים שאימצו השלטונות נגד היהודים ברומניה.
תאודור פוקס נפטר בשנת 1953. הוא הובא לקבורה בבית הקברות בלו בבוקרשט.
ביוגרפיה > יצירותיו

2 אופרטותMoscoso (1890)
6 אופרות
אופרה קומית, : Bobrica (1908)
4 בלטים
מקהלות לשלוש-ארבעה קולות
לידר
שתי מחברות לידר על מלים מאת כרמן סילבה
Canțoneta napolitană - על שירים מאת וסילה אלכסנדרי
Floarea oceanului - על שירים מאת ואסילה אלכסנדרי
Serenadă - מאת וסילה אלכסנדרי
2 סימפוניות
3 קונצ'רטי לפסנתר ולתזמורת
3 רפסודיות רומניות לתזמורת
4 רפסודיות רומניות לפסנתר
קטעים לפסנתר (1920-1900)
Valse brillante
Romance
24 אטיודים מלודיים
אימפרומפטו לפסנתר
מנואט לפסנתר
טרנטלה לפסנתר
4 סונאטות לפסנתר
רומאנס לכינור ופסנתר
קוורטטים:
הקוורטט "23 באוגוסט"
ביוגרפיה > ספרי לימוד

Solfegii - (סולפג'ים) יחד עם אברהם לוי איוולה
Metodă de pian (ספר לימוד לפסנתר)
לקריאה נוספת

Academia Republicii Populare Române, Dicţionar Enciclopedic Român, Editura Politică, Bucureşti, 1962 - 1964
Zeno Vancea Creația muzicală românească sec.XIX-XX,  Editura muzicală a Uniunii Compozitorilor ,București 1968
Viorel Cosma,. Muzicieni din România. Lexicon, vol. 3. Editura Muzicală Bucureşti. p. 98-102
Tom Sandqvist, Dada East. The Romanians of Cabaret Voltaire, MIT Press, Cambridge, Massachusetts & London, 2006. ISBN 0-262-19507-0
Zeno Vancea Creația muzicală românească sec.XIX-XX,  Editura muzicală a Uniunii Compozitorilor ,București 1968
הערות שוליים

1 2  E.Ciurtin 2022
1 2 3 4 5 6  Vancea 1968 עמ' 402
↑  Hildegard Emille Schmidt Elisabeth, Königin von Rumänien, Prinzessin zu Wied, "Carmen Sylva Ihr Beitrag zur rumänischen Musikkultur von 1880 bis 1916 im Kulturaustausch zwischen Rumänien und Westeuropa Universität Bonn, 1991 p.338 Note 10"
↑  Cristina Șuteu
1 2 3  A.L.Ivela
1 2 3 4  C.Șuteu
↑  התחרות על שם אנסקו התקיימה בבוקרשט בין השנים 1913–1946 ושוב החל מ-1991
↑  איוולה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1221302000  NKC: mzk2013786788  VIAF: 59145856974522920774   WorldCat (עם VIAF): 59145856974522920774 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תאודור פוקס".
הטיית תגובה אופטימית

הטיית תגובה אופטימית (באנגלית: Optimistic Bias) היא הטיה קוגניטיבית שגורמת לפרט להאמין כי הסבירות לתוצאות שליליות היא נמוכה יותר מסבירותה הסטטיסטית בפועל. ההטיה ידועה גם בתור אופטימיות לא מציאותית או אופטימיות השוואתית. למשל, קוגניציות בשירות העצמי שגורמות לאדם להסתכל על עצמו באור חיובי; הערכת הסיכוי שלו לתוצאות חיוביות כיותר גדול משל אנשים אחרים, ולתוצאות שליליות כיותר קטן משל אנשים אחרים, או האמונה כי האדם פחות חשוף לדברים רעים ופחות פגיע מאנשים אחרים. לדוגמה, אדם שמזניח אינפורמציה המכילה חדשות בלתי רצויות (כמו למשל, הסתברות גבוהה ולא צפויה שאירוע שלילי עלול להתרחש), או מעשן שמאמין שיש לו סיכוי נמוך יותר לחלות בסרטן מאשר מעשנים אחרים.
הטיית תגובה אופטימית היא נפוצה והיא חוצה מגדר, מוצא אתני, לאום וגיל. הטיית אופטימיות אפילו מדווחת בבעלי חיים כמו חולדות וציפורים. עם זאת, מחקרים מלמדים כי אנשים עם אוטיזם בתפקוד גבוה פחות רגישים להטיית תגובה אופטימית.
ארבעה גורמים יכולים לאדם לחוש אופטימיות לא מציאותית: התוצאות הרצויות שלו, המנגנונים הקוגניטיביים שלו, המידע שיש לו על עצמו לעומת אחרים ומצב רוח כללי.
למרות שהטיית אופטימיות מתרחשת הן עבור אירועים חיוביים (אדם המאמין שהוא מצליח כלכלית יותר מאחרים) והן עבור אירועים שליליים (סיכון נמוך יותר לחלות בסרטן), יש יותר מחקרים וראיות המצביעות על כך שההטיה עוצמתית יותר עבור אירועים שליליים (valence effect; אפקט הערכיות). כאשר הטיה זאת מתרחשת עבור אירועים חיוביים התוצאה היא לרוב תחושה מוגברת של רווחה נפשית והערכה עצמית, בעוד שאירועים שליליים מובילים להשלכות הכרוכות בסיכון רב יותר, כגון נטילת סיכונים ואי נקיטת אמצעי זהירות. אנשים נוטים ללקות בהטיה אופטימית כאשר הם מאמינים שהם שולטים בהתרחשויות יותר מאנשים אחרים. למשל, אם האדם מאמין שיש לו שליטה רבה על הסיכוי לחלות בסרטן, הוא ייטה לתפוס את הסיכון כנמוך. מחקרים מלמדים כי קשה מאוד לטפל בהטיה האופטימית. חלק מהחוקרים מאמינים שניסיון לצמצם את ההטיה עשוי לעודד אנשים לאמץ התנהגות בריאה יותר. מנגד, מחקרים הראו שלא ניתן לצמצם את ההטיה, וכי מאמצים לצמצם אותה מובילות לתוצאות מוטות יותר. בספרות הקרימינולוגית מוכרת הטיה זו כ"סופר-אופטימיות" (Super-optimism) – אמונה כי האדם יכול להתחמק מהתוצאות השליליות של כל התנהגות אנטי-חברתית באשר היא.
הטיית תגובה אופטימית היא אחת מני אשליות חיוביות רבות. בספרות המקצועית קיימת מחלוקת בין גישות הרואות אשליות חיוביות כתופעה שכיחה ונורמלית ומדגישות את החלק החיובי וההסתגלותי שבה, לבין גישות המדגישות כי באשליות חיוביות קיים אספקט שלילי של עיוות מציאות, הנתפס כפוגע בהסתגלות.
כשל התכנון

ביטוי מעשי שלה הטיית תגובה אופטימית הוא כשל התכנון. כשל התכנון הוא הערבה חיובית בלתי סבירה ביחס למידת ההצלחה, למועד הסיום ולעלויות ולמשאבים שנדרשים לביצוע פרויקטים שמבצע אדם או משתתף בביצועם. 
להטיית האופטימיות יש במקרים רבים תפקיד דומיננטי בהערכת סיכונים לא נכונה ולהתעלמות מסיכונים, שאנשים או ארגונים לוקחים על עצמם.


בספרו "לחשוב מהר לחשוב לאט" כותב דניאל כהנמן שייתכן מאוד שהטיית האופטימיות היא המשמעותית ביותר מבין ההטיות הקוגניטיביות.
ראו גם

בשם המשאלה – ניסיון לגרוף הסכמה לטיעון תוך ניצול הנחה לא-רציונלית כי העובדות עשויות להשתנות משום שהטוען מביע משאלה שהן תשתנינה.
האדרה עצמית – המוטיבציה לשמור על דימוי עצמי גבוה ככל האפשר.
חשיבה מייחלת – חשיבה מייחלת היא הקשר בין העדפות/משאלות לבין ציפיות.
חיפוש אחר ריגושים - תכונת אישיות המאופיינת בהטיית תגובה אופטימית
לקריאה נוספת

דניאל כהנמן, לחשוב מהר לחשוב לאט, מטר הוצאה לאור בעם והוצאת כנרת, זמורה-ביתן, דביר, תרגום: יעל סלע שפירו ועידית נבו, 2021.