stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החשמלית של דובאי
הערות שוליים

↑  "Mohammad to flag off Dubai Tram". Gulf News. Al Nisr Publishing LLC. 10 בנובמבר 2014. נבדק ב-12 בנובמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Al Safouh tram project consortium selected". Railway Gazette International. 29 באפריל 2008. אורכב מ-המקור ב-7 בנובמבר 2009. נבדק ב-3 במאי 2008. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Smooth ride for Jumeirah residents". Gulf News. 30 באפריל 2008. אורכב מ-המקור ב-4 במאי 2008. נבדק ב-3 במאי 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tram will be ride on time". 7Days. 30 באפריל 2008. נבדק ב-3 במאי 2008. {{cite news}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, May 2019)
↑  "H.H Sheikh Mohammed bin Rashid approves the design of the AED 4b Al Safooh Tram project". Dubai & Roads and Transport Authority. 29 באפריל 2008. אורכב מ-המקור ב-26 בפברואר 2009. נבדק ב-3 במאי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ashfaq Ahmed (10 באוקטובר 2010). "RTA says all public transport expansion projects on track". Gulf News. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dubai RTA - Al Sufouh Tram Project". Zawya. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2012. נבדק ב-21 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Elizabeth Broomhall (4 בינואר 2012). "Dubai tram project still strangled by liquidity woes". Arabian Business. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Elizabeth Broomhall (26 בפברואר 2012). "Contractor says Dubai tram will meet 2014 deadline". Construction Week Online. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  samreenh (22 בינואר 2014). "Dubai's Al Sufouh Tram project testing to begin". En-maktoob.news.yahoo.com. נבדק ב-18 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Serco signs Dubai Tram operation contract". Serco.com. נבדק ב-18 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dubai Metro operator to run Al Sufouh tram". GulfNews.com. 15 בספטמבר 2013. נבדק ב-18 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Serco signs Dubai metro contract extension Metro Report International 1 April 2019
↑  Working Hours Dubai Marina
↑  "Revealed: How many passengers used Dubai Metro in 2014". ae.b2.mk. אורכב מ-המקור ב-18 במאי 2015. נבדק ב-13 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wam. "88m use Dubai Metro, 2m use Tram in H1 2015". Khaleej Times. נבדק ב-18 בינואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
תחנת חשמלית ממוזגת אופיינית עם דלתות מסך בטיחות
הולידייס (מחזמר)

| --- | --- |

 כתיבה:  גאטן בורג
 מילות השירים:  פזמונאים שונים
 מבוסס על:  הדיסקוגרפיה של מדונה
 מוזיקה:  אמנים שונים
 הצגת בכורה:  22 בספטמבר 2023: האודיסאה, באלמה
 מספר מערכות:  2023: באלמה (הצגת בכורה) 2023: פריז 2024: הצגה בצרפת
"הולידייס" (באנגלית: Holidays) הוא מחזמר להיטים עם ספר נלווה מאת גאטן בורג המבוסס על השירים שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, בעיקר משנות ה-80 וה-90. שם המחזמר לקוח משירה של הזמרת "Holiday" משנת 1983. המחזמר מתמקד בקבוצה של ארבע חברות ילדות שמתאחדות כמבוגרות בעקבות הזמנתה של אחת מהן.
מטרת ההזמנה היא לכנס את כולן יחדיו לקראת הודעה על דבר חשוב שעומד לקרות. ההפקה הצרפתית המקורית, בבימויו של ניית'ן גישה עם כוריאוגרפיה מאת ססיל שאדוטו, הוצגה בבכורה ארצית ב-22 בספטמבר 2023 במתחם האודיסאה עם שלוש הצגות ראשונות, ונפתחה באופן רשמי בפריז ב-29 בספטמבר 2023 במתחם אלהמברה.
תקציר העלילה

לואיז, בת 30, היא יורשת צרפתייה-אמריקאית ליצרן יין המתגורר במאליבו. יום אחד היא מתקשרת לשלוש חברות הילדות שלה שלא ראתה כבר ארבע-עשרה שנים: ניקול, ידוענית ומשפיענית אינסטגרם; ורוניקה, מעצבת אופנה מניו יורק; וסוזאן. היא נותנת להן שלושה ימים בלבד להצטרף אליה לחדר השינה, שם בילו יחד כל חופשה.
במהלך הערב שלהן ב-"Mad'Room", לואיז מגלה להן שזה הלילה האחרון שלהן ביחד לפני שהיא מפרסמת הודעה מאוד מיוחדת.
הפקות > באלמה ופריז (2023–2024)

המחזמר הוקרן בבכורה ארצית ב-22 בספטמבר 2023 במתחם האודיסאה בדרום-מערב צרפת.
בהמשך לכך, הוא הועבר לאלהמברה בפריז ונפתח באופן רשמי ב-29 בספטמבר 2023 להרצה מוגבלת עד ינואר 2024.
הפקות > הצגה בצרפת

לאחר סיום ההרצה בפריז, המחזמר יוצג ברחבי צרפת. ערב הבכורה תוארך ל-5 באפריל 2024.
שחקנים ודמויות

| דמות | באלמה> 2023 | פריז> 2023 | הצגה בצרפת> 2024 |
| --- | --- | --- | --- |
לואיז: ג'ולייט באהר
ורוניקה: פאני דליג
ניקי: נבדיה
סוזאן: אנה קא
לואיז בת ה-16: נאימי גישה
ורוניקה בת ה-16: ג'וזפין אוזאת
ניקי בת ה-16: אילונה סמסי
סוזאן בת ה-16: שרה וינום בודראן
לואיז בת ה-10: לילה קורטי
ורוניקה בת ה-10: לילה ווטסון
ניקי בת ה-10: מלינה מסונגי
סוזאן בת ה-10: מרילו אלכסיס
הסוציאל-דמוקרטים (דנמרק)

| --- | --- |

 מדינה:  דנמרק 
 מנהיגים:  מדה פרדריקסן 
 תקופת הפעילות:  15 באוקטובר 1871 – הווה (153 שנים) 
 אידאולוגיות:  סוציאל-דמוקרטיה 
 מטה:  פרדריקסברג, דנמרק
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל-מרכז 
 ארגונים בינלאומיים:  הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים
 צבעים רשמיים:  אדום
 נציגויות בפרלמנטים
 פולקטינג:  48 / 179
 הפרלמנט האירופי:  3 / 75114 מושבים מוקצים לדנמרק
 www.socialdemokratiet.dk
 
מפלגת הסוציאל-דמוקרטים הדנית (בדנית: Socialdemokraterne או  Socialdemokratiet) נוסדה משילוב של כמה גופים הקשורים באיגודי העובדים הדנים ב-1878, ועלתה לראשונה לשלטון בראשות תורוואלד סטאונינג ב-1924. לאחר מלחמת העולם השנייה שימשה המפלגה כמפלגת השלטון כמעט באופן רציף בין 1945 ל-1982. בתקופה זו ביססה המפלגה בדנמרק מדינת רווחה. המפלגה שבה לשלטון בראשות פול נירופ ראסמוסן ב-1992, אך שבה ואיבדה את השלטון ב-2001 ומאז ועד 2019 היא היוותה את מפלגת האופוזיציה הגדולה ביותר. בשנת 2019 המפלגה הובילה את גוש המרכז-שמאל לניצחון בבחירות. מנהיגת המפלגה מאז 2015 היא מדה פרדריקסן. המפלגה חברה באינטרנציונל הסוציאליסטי ובמפלגת הסוציאליסטים האירופאים, ארגון הגג של הסוציאליסטים באירופה.
מראשיתה היו למפלגה קשרים חזקים עם איגודי העובדים, אך בעשורים האחרונים מערכת היחסים הזו נחלשה. כיום מדגישים הסוציאל-דמוקרטים את חשיבות השמירה על יסודות הליבה של מדינת הרווחה שהמפלגה סייעה לבנות, ואת תפקידה החשוב של המדינה בהשגת צמיחה.
הערות שוליים

↑  SOCIALDEMOKRATERNE, DIPD
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 217248-3  NKC: kn20030604005  VIAF: 145410560   WorldCat (עם VIAF): 145410560 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מפלגות ובנושא דנמרק. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הומוסקדסטיות

גרף עם מידע רנדומלי המדגים הומוסקדסטית
בסטטיסטיקה, סדרה של משתנים מקריים היא סדרה הומוסקדסטית, אם למשתנים המעורבים יש אותה שונות. במקרה ההפוך, הסדרה היא הטרוסקדסטית (סקדסטיות - שונות, ביוונית).
הומוסקדסטיות של המשתנים המעורבים היא הנחה מקובלת בטכניקות אמידה שונוֹת, כדוגמת חישוב קו רגרסיה. הנחה זו מסתברת אם השגיאות במודל, העשויות להיות מושפעות ממשתנים שלא נלקחו בחשבון במודל, הן בעלות אותה התפלגות. הנחה זו אינה תמיד נכונה. סטיית התקן עצמה עשויה להיות תלויה במשתנים המסבירים; לדוגמה, לא רק שההוצאה על מזון נוטה להיות גבוהה יותר בקרב בעלי הכנסה גבוהה - גם השונות של ההוצאה גדלה עם ההכנסה.
חוקר האקונומטריקה רוברט זנגל זכה ב-2003 בפרס נובל לכלכלה על מחקרו את ניתוח הרגרסיה בנוכחות הטרוסקדסטיות, מה שהוביל לניסוח מודל ה-"ARCH" (רגרסיה אוטומטית בהטרוסקדסטיות מותנית).
איתור הטרוסקדסטיות

בין השיטות לבדיקת הטרוסקדסטיות במאגר נתונים: מבחן וויט, מבחן בראוץ'-פגן ומבחן גולדפלד-קוואנדט.
השפעת הטרוסקדסטיות על קווי רגרסיה

הטרוסקדסטיות אינה גורמת לאומדי מקדמי הרגרסיה להיות מוטים, אם כי השונות (ולכן גם סטיית התקן) של המקדמים עלולה להיות בלתי ניתנת לאמידה מדויקת, ובכך להגדיל את ערכי ה-t של המבחנים המתאימים, ובכך להציג בטעות תוצאות בלתי מובהקות כאילו היו מובהקות.
התמודדות עם הטרוסקדסטיות

קיימות שתי דרכי פעולה עיקריות:
שינוי הגדרות המודל: למשל שינוי משתני ה-X (המשתנים המסבירים) או טרנספורמציה לא ליניארית של משתני ה-X.
יישום מודל האמידה ריבועים פחותים משוקללים כאשר המשקל הניתן לתצפיות משתנה ביחס הפוך עם סטיית התקן של הטעות.
הולידיי האוס

| --- | --- |
הולידיי האוס
הולידיי האוס
 מידע כללי
 סוג:  בית
 כתובת:  שדרת בלוף 10, ווץ' היל,  רוד איילנד 02891
 מיקום:  רוד איילנד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  טיילור סוויפט
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1930–הווה (כ־94 שנים)
 סגנון אדריכלי:  קולוניאלי
 מידות
 שטח:  11,000 מ"ר
 קואורדינטות:  41°18′29″N 71°51′19″W﻿ / ﻿41.308°N 71.8553°W﻿ / 41.308; -71.8553
  (למפת רוד איילנד מוגדלת) פרובידנס ווריק קרנסטון פוטאקט וונסוקט סאות' קינגסטאון מסצ'וסטס קונטיקט האוקיינוס האטלנטיהולידיי האוס(למפת רוד איילנד רגילה) פרובידנס ווריק קרנסטון פוטאקט וונסוקט סאות' קינגסטאון מסצ'וסטס קונטיקט האוקיינוס האטלנטיהולידיי האוסhe
 
הולידיי האוס (באנגלית: Holiday House) הוא בית ששטחו הבנוי עומד על 11,000 מ"ר, המאכלס שטח של חמישה דונם ושוכן בשכונת ווץ' היל בווסטרלי, רוד איילנד. הוא נבנה בשנת 1930 עבור משפחת הרקנס, היורשת של סטנדרד אויל. בשנת 2013 הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט רכשה את הבית. בהמשך, כתבה את השיר "The Last Great American Dynasty" בהשראתו. השיר נכלל באלבום האולפן השמיני שלה Folklore, שיצא לאור בשנת 2020.
עיצוב הבית

הולידיי האוס נבנה בשנת 1930 והוא שוכן על קו חוף באורך של 210 מטרים, ומכיל עשרה וחצי חדרי רחצה, שמונה חדרי שינה ושמונה קמינים. אורכו של הסלון הוא 36 מטרים והוא מכיל גם חדר שמש באורך של 45 מטרים, וחדר אוכל בצורת מתומן עם ארונות חרסינה מובנים. על פי הדיווחים, המטבח מכיל מגירת חימום ומקרר יין, כאשר הסלון צמוד למטבח. בקומה השנייה ישנם ארבעה חדרי שינה עם חדרי רחצה צמודים, וסוויטת הורים רחבת ידיים עם שני חדרי אמבטיה. הסוויטה כוללת סלון עם בר רטוב ולידה מרפסת עליונה. המפלסים התחתונים כוללים חדר בילוי, מטבח שירות, מוסך עם קיבולת של חמש מכוניות ובית מלאכה מחומם. האחוזה כוללת גם בריכת שחייה ובית קיץ.
היסטוריה > משפחת הרקנס

סטפן ונדרבורג הרקנס היה בן המשפחה של משפחת הרקנס המורחבת. הוא ואחיו החורג, הנרי פלגלר, וג'ון ד. רוקפלר השקיעו בחברת הנפט שהקימו Rockefeller, Andrews & Flagler, ביחד עם סמואל אנדרוז כאשר היו בעלים של חלק גדול מהמניות שלה ובעקבות הצלחת החברה הם הפכו לעשירים והמניות שלהם צמחו. סטפן לא לקח חלק פעיל בניהול החברה אך הוא השקיע את מרבית המניות בחברה אחרי ג'ון. חברה זו הייתה חברת הבת של החברה המשפחתית סטנדרד אויל.
אחיו למחצה של סטפן דניאל מ. הרקנס החזיק בנאמנות של חברת "Standard Oil" וכתוצאה מכך היה איש עשיר (הונו ב-2013 הוערך בכמיליארד דולר). לאחר מותו, הוא הוריש לבנו ויליאם הרקנס 53 מיליון דולרים שהם בעצם היו באותה תקופה כ-70 אחוז מרווחי סטנדרד אויל. בשנת 2020 הונו של ויליאם נאמד בכ-800 מיליון דולר.
היסטוריה > ויליאם ורבקה הרקנס

ויליאם ואשתו הראשונה אדית' הביאו לעולם שני ילדים: לואיז ובן נוסף שהיה קרוי על שמו. לואיז התחתנה עם דייוויד סינטון אינגלס אשר היה להאס הראשון בתולדות חיל הים האמריקאי, בעוד שוויליאם השני התחתן עם רבקה סמפל ווסט, מוזיקאית ורקדנית שהייתה נשואה בעברה לדיקינסון פירס, צאצא של פרנקלין פירס, הנשיא ה-14 של ארצות הברית. לאחר מותו של ויליאם הייל הרקנס בשנת 1954, רבקה נישאה פעמיים נוספות: תחילה לד"ר בנג'מין הריסון קין, אחר כך לנילס ה. לורסן.
רבקה התגוררה בהולידיי האוס לאחר הקמתו בשנת 1930. ככל הנראה, היא לא אהבה את שכנותיה ועשתה דברים יוצאי דופן כמו ניקוי הבריכה שלה עם שמפניה. רבקה השתמשה בהונו של בעלה המנוח כדי לתמוך במטרות צדקה, כגון תמיכה בג'ופרי בולט. אם כי היא ביטלה את תרומתה לבולט לאחר שסירב לשנות את שמו כאות מחווה אליה, והשתמשה בכסף בשביל ליצור להקת מחול משלה: הרקנס בלט, והיא שכרה את מרבית רקדני הבלט של ג'ופרי. הרקנס בלט בסופו של דבר נסגר ב-1975. רבקה מימנה גם מחקר רפואי.
היסטוריה > טיילור סוויפט

בשנת 2013 הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט רכשה את הבית. במהלך 2013–2017 קיימה בו מסיבות יום העצמאות בנוכחות של ידוענים רבים. ב-2014 היא התמודדה עם מחלוקת מול תושבי ווץ' היל, על הצעה לבנות מחדש את קו החוף עליו יושב הבית, מה שעל פי הדיווחים היה פוגע בגישה הציבורית לחוף. סוויפט הגיבה כי היא מבקשת לתקן נזקים שנגרמו כתוצאה מסחף ועל כן, יש לבנות אותו מחדש. בשנת 2015 הציעה המושלת ג'ינה ריימונדו, חוק הנקרא "מס טיילור סוויפט" ובו נקבע כי על בתים במדינה בשווי של יותר ממיליון דולרים יילקח מס; חוק עליו ספגה ביקורת ובסופו של דבר בוטלה ההצבעה. במהלך השנים סוויפט השתמשה בבית בשביל לערוך בו מסיבות השמעה סודיות של אלבומיה, תוך שערכה בו אירועים עם ידוענים שונים. בשנת 2020 הוציאה את אלבומה Folklore אשר כלל את "The Last Great American Dynasty" שנכתב בהשראת הבית.
הומוס

ההומוס מעניק לאדמה צבע חום כהה
הוּמוּס, או רַקְבּוּבִית בעברית, (מלטינית: Humus, הוּמוּס, אדמה), הוא סך החומרים האורגניים המצויים בקרקע אשר הגיעו לנקודה יציבה ממנה לא ימשיכו להתפרק. הומוס ממוצע מכיל מינרלים חיוניים לצמחים, כגון: ברזל, אשלגן, חנקן, זרחן ומנגן, בעל חומציות נייטרלית, מכיל אנזימים ובקטריות המועילים לצמחים ומכיל ריכוז גבוה של חומצות הומיות ופולביות. חומרים אלה הכרחיים לקיומה של אדמה פורייה ממנה יכולים צמחים וגידולים חקלאיים לשאוב את המרכיבים הנחוצים לשגשוגם. הומוס יכול להישאר בקרקע במשך מאות ואלפי שנים.
בלשון הדיבור, קיים לפעמים בלבול בין מונח זה לבין המונח "קומפוסט" (בעברית: דְּשונֶת), המתייחס לתרכובת של חומרים אורגניים שעברו תהליך של פירוק ביולוגי, שבסופו המוצר המוגמר הוא הומוס המשמש כדשן.
הכנת הומוס לשימוש

הומוס נוצר באופן טבעי בעשיית קומפוסט (דשונת) ומשמש כתוסף לקרקע בעלת איכות חומר אורגני ירודה, פוריות נמוכה ומבנה חסר. יתרונות הוספת הומוס הם בין היתר: שיפור המבנה הפיזיקלי של הקרקע, שיפור יכולת ספיחת המים, אוורור טוב יותר, גיבוש תלכידים באדמות חוליות, עידוד התפתחות מהירה של מיקרואורגניזמים המועילים לצמחים, זירוז צימוח וגטטיבי (vegetative) בשלבי החיים הראשונים של הצמח.
בגלל תהליך הכנתו הארוך, הקומפוסט נקי מחיידקים מחוללי מחלות, נקי מזרעים של עשבים, פריך וחסר ריח ונוח מאוד לפיזור. הקומפוסט לא צורך חנקן בעת פירוקו ולכן אין לו תחרות עם הצמחים. בדרך-כלל רוב תהליכי הפירוק בקומפוסט מסתיימים תוך מספר חודשים ונותר בו רק הומוס יציב.
חוסר בהומוס

קבוצות למען איכות הסביבה מוחות במרץ נגד ההשפעה ההרסנית של תעשיית החקלאות המודרנית על רמות ההומוס באדמה, שנעשית באמצעות שימוש בדשנים כימיים וחומרים מזיקים אחרים שמובילים לטענתם למעגל קסמים בו נראה כי רק עזרה כימית יכולה לכאורה לאפשר גידולים חקלאיים מוצלחים.
שיטות חקלאיות אלטרנטיביות רבות מנסות לרפא את האדמה באמצעות הוספה של הומוס. שיטות שהונהגו במשך דורות במקומות מסוימים בעולם למטרה זו הביאו ללא ידיעת החקלאים לאסון. למשל, במדינות מתפתחות במזרח אסיה, נהוג להוסיף צואת אדם ישירות על אדמות הגידול כדי להעלות בהן את רמת ההומוס, דבר שמסייע לעיתים קרובות בהפצת מחלות. החקלאות האלטרנטיבית המערבית מעודדת שימוש בקומפוסט כדי להוכיח שהוספת זבל אורגני לאדמה בצורה מדעית יכולה לשקם את האדמה ולהשיב לה את רמות ההומוס המקוריות, זאת בנוסף לרצון לצמצם את כמות האשפה הנשלחת למטמנות.
הערות שוליים

↑  מילון למונחי הביולוגיה הכללית (תשס"ט), אושר במליאת האקדמיה ללשון העברית ביום 29 ביוני 2009; רשימת מונחי איכות הסביבה (תשע"א), אושרה במליאת האקדמיה ללשון העברית ביום 6 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531293805171  BnF: cb12647963c (data)  GND: 4160800-8  LCCN: sh85062985  NKC: ph114731
הלן דייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במאי 1895 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 פטירה:  20 בספטמבר 1998  (בגיל 103) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון (1935)  מכללת גאוצ'ר 
 מוסדות:  מכללת מאונט הוליוק 
 פרסים והוקרה:  מדליית גרוון-אולין (1962) 
 
הלן מארי דייר (באנגלית: Helen Marie Dyer; ‏26 במאי 1895 – 20 בספטמבר 1998) הייתה חוקרת אמריקאית חלוצה בתחומי הסרטן וביוכימיה. מחקריה התמקדו בעיקר בתהליך היווצרות גידולים, אך כללו גם מחקרים בנושא תזונה וחילוף חומרים. תוצרי מחקרה כללו, בין השאר, מדריך לטיפולים כימותרפיים שהיווה מדריך בסיסי ונרחב בכל רחבי אמריקה וכלל יותר מ-5,000 טיפולים שונים. מחקריה זיכו אותה, בין השאר, במדליית גרבן (מדליה אשר ניתנת פעם בשנה לחוקרים משמעותיים בכימיה מטעם האגודה הלאומית האמריקאית לכימיה ב-1962.
קורות חיים

הלן דייר נולדה ב-1895 בוושינגטון די. סי., לפלורנס רוברטסון דייר ויוסף דייר. היא הצעירה מבין 4 אחים ואחיות. בעת לימודיה בתיכון ווסטרן, היא הצטיינה במדעים ובספורט. דייר לא רצתה להיות מדענית, אך בעקבות המלצה של שניים ממוריה היא הלכה למכללת גאוצ'ר. היא תכננה ללמד ביולוגיה בסין אך עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה היא שירתה בנציבות השירות של ארצות הברית והצלב האדום. דייר מעולם לא התחתנה ולא נולדו לה ילדים. לאחר פרישתה לגמלאות, היא נשארה בקשר עם הכנסייה שלה ועם מכללת גאוצ'ר. הלן נפטרה ב-20 בספטמבר 1998 בביתה בוושינגטון די. סי. בגיל 103.
קורות חיים > השכלה

בשנת 1913 דייר החלה את לימודיה לתואר ראשון בפיזיולוגיה וביולוגיה במכללת גאוצ'ר בעיר בולטימור. את התואר השלימה בשנת 1917. לאחר מכן, עקב רצונה ללמד, היא הלכה למכללת הוליוק, לימדה שם, ובמקביל, למדה קורסי כימיה. היא קיבלה תואר שני בביוכימיה ב-1929 מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בוושינגטון די. סי. ודוקטורט מאותה אוניברסיטה ב-1935.
פעילות מחקרית

מ-1920 עד 1928, עבדה דייר כעוזרת מחקר במעבדת ההיגיינה הרפואית בוושינגטון די. סי. וחקרה תרכובות תיול ואת השפעתם על גידולים, סרטן ועגבת, בנוסף להשפעת תרופות כימותרפיות על חיות. בין השנים 1930 עד 1935, דייר הדריכה יחד עם זוכה פרס נובל העתידי ווינסנט דה וויגנאוד בבית הספר הרפואי ג'ורג' וושינגטון. באותו הזמן היא חקרה איתו תרכובות גופרית כחלק מעבודת הדוקטורט שלה. לאחר מכן, כשקיבלה את הדוקטורט שלה, לימדה ביוכימיה וכימיה של תזונה במשך 12 שנים באותה אוניברסיטה. היה לה מוניטין טוב מאוד בקרב תלמידיה, שהעריכו את הידע הנרחב שלה.
ב-1942 היא הצטרפה למכון הלאומי האמריקאי לחקר הסרטן ועבדה בו כ-22 שנים. שם היא המשיכה את ניסויה על סרטן המעי בכלבים. הלן דייר גם גילתה שלמולקולה N-2-fluorenylacetamide שהיא מולקולה הידועה כמסרטנת בכבד, נדרשו כמויות יותר גדולות של ויטמין B6 כדי למנוע הפרשה גבוהה מהרגיל של מטבולים כמו xanthurenic ואחרים של tryptophan שהיא חומצת אמינו גבישית. תגלית זה הובילה למחקרים רבים על השפעת ויטמין B6 על היווצרות ומניעה ממולקולה N-2-fluorenylacetamide ביצירת גידולים.
ב-1949, כתבה ופרסמה מדריך כולל לטיפולים כימותרפיים. המדריך זכה לפרסום נרחב בכל רחבי ארצות הברית וכלל תיעוד היסטורי של טיפולים כימותרפיים, בנוסף לתיאור מדיוק של יותר מ-5,000 טיפולים שונים, בנוסף לתיאור פשוט של ספרות קודמת בנושא. המכון הלאומי האמריקאי לסרטן החשיב את המדריך לאחד מעמודי התווך הבסיסיים והטובים ביותר לפיתוח התוכנית לטיפולים הכימותרפיים האמריקאית. בשנים 1949 ו-1950 פורסמו לפחות 13 גרסאות שונות של המדריך בכל רחבי ארצות הברית באנגלית.
לאחר פרסום המדריך, בין השנים 1949 ל-1965, דייר המשיכה לעבוד ולחקור יחד עם מדענים נוספים את ההשפעות של חומרים אחרים על היווצרות סרטן. מחקרים אלו הובילו להרחבה משמעותית על הקשר בין תזונה לבין התפתחות גידולים וסרטן. דייר הייתה שותפה לכתיבה של יותר מ-60 מאמרים מדעיים. דייר פרשה מהמכון הלאומי האמריקאי לסרטן ב-1965, אך המשיכה לשרת כחוקרת ביוכימית בארגון החברתי-אמריקאי לביולוגיה ניסיונית עד ל-1967. במסגרת זו, היא אספה מידע לשירות סוכנות הגנת הסביבה האמריקאית.
פעילות מחקרית > פעילות פוליטית

דייר הייתה פעילה בחברה לכימיקלים של וושינגטון וב-1962 נבחרה כנציגה בכנס הבינלאומי לסרטן במוסקבה מטעמם עקב המוניטין הבינלאומי שלה.
פרסים

הלן דייר קיבלה הרבה פרסים במהלך עבודתה:
ב-1954 היא קיבלה את פרס ההישגים והשירות על הוראתה ומחקרה מטעם מכללת גאוצ'ר.
ב-1958 היא קיבלה את פרס אלומני על מחקר ביוכימי ומחקר על סרטן מטעם אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
ב-1961 היא קיבלה תואר דוקטור של כבוד מטעם מכללת גאוצ'ר על עבודתה בכימיה.
ב-1962 היא קיבלה את מדליית גרבן מטעם החברה הכימית האמריקאית.
אתגרים שחוותה

כמו רוב הנשים אשר עבדו בשנים אלו כמדעניות, הלן דייר הופלתה לרעה עקב היותה אישה במרחב האקדמי והמדעי, במיוחד מכיוון שלא הייתה נשואה ולא היו לה ילדים. לדוגמה, אפילו אחרי תגליותיה ומחקריה, היא נשארה עוזרת פרופסור בגיל 46. בנוסף, המשכורת שלה הייתה נמוכה יותר והיא קיבלה פחות יחס בכנסים מדעיים.
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי של מדליית גרבן, מטעם האגודה הלאומית האמריקאית לכימיה
1 2 3  נשים מדעניות בולטות, עמוד 138–139 נכתב ע"י קבוצת גייל, פורסם ב1999 והוצא לאור ע"י קבוצת גייל, דטרויט
1 2 3  נשים ברפואה, אנציקלופדיה, עמוד 68 נכתב ע"י לאורה לין ווינדסור, פורסם ב2002 והוצא לאור ע"י ABC-CLIO
1 2 3 4 5  נשים בעלות השפעה ברפואה, אנציקלופדית ביוגרפיות,  עמוד 77 נכתב ע"י שירר, בנג'מין פ. וברברה סמית'. הספר פורסם ב1997 והוצא לאור ע"י [Westport, Conn. : Greenwood Press
1 2  worldcat אתר אשר מכיל רשימה של מחקריה, בין השאר אלו שמדובר עליהם פה, מתוחזק ונכתב ע"י Online Computer Library Center
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016020547  VIAF: 757145857934123020686   WorldCat (עם VIAF): 757145857934123020686
המטבח: הקרב האחרון

| --- | --- |
 הופק בידי:  ויטאלי שליאפו, אלכסיי טרוציוק, אלכסנדר קושאייב 
 תסריט:  ויטאלי שליאפו 
 שחקנים ראשיים:  דמיטרי נזארוב מיכאיל בשקטוב סרגיי לאביגין מרינה מוגילבסקאיה סרגיי ייפישב אולג טבקוב אנפיסה צ'רניך דמיטרי נאגייב אולגה קוזמינה 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  קרן הקולנוע הרוסי, Yellow, Black and White Group, CTC 
 הקרנת בכורה:  27 באפריל 2017 
 משך הקרנה:  110 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 סרט קודם:  המטבח בפריז 
 סרט הבא:  מלון בלגרד 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המטבח: הקרב האחרון (ברוסית: Кухня. Последняя битва) הוא סרט עלילתי קומי רוסי בבימויו של אנטון פדוטוב, המהווה המשך העונה השישית של סדרת הטלוויזיה המצליחה "המטבח".
בכורת הסרט ברוסיה התקיימה ב-20 באפריל 2017 בבתי הקולנוע. הסרט שודר בטלוויזיה ב-28 באוגוסט 2017 בערוץ STS. הסרט היה הפרויקט הקולנועי האחרון בו השתתף אולג טבקוב.
עלילה

לאחר שקיבל את כוכב המישלן, ויקטור בארינוב פורש, עוסק בגידול דבורים ומחנך את נכדתו, אך לא משאיר שום תקווה להשוויץ שוב בתחום הקולינרי עם צוות מקצוענים המתואם היטב והגורל נותן לו סיכוי שכזה - הגיבורים מקבלים את הזכות לייצג את רוסיה באליפות הקולינריה הבינלאומית בסוצ'י, אותה מממן דמיטרי נאגייב עצמו.
בנוסף, ויקטור מגלה על קיומו של בן מחוץ לנישואין - בחור נקמני, בשם איוואן, שנפגע על ידי אביו ונתפס על ידי המשטרה לאחר מתקפת האקרים על הטלוויזיה. חופש הבן ותוצאת המשא ומתן בין רוסיה לסין תלויים כעת בביצועיהם של ויקטור וצוותו. במהלך טיול בסוצ'י, איוון פוגש את אהבתו - אנה, חברת הצוות הקולינרי בצרפת ודמיטרי נגאייב נקלע לסיטואציה קשה בהרי אבחזיה.
שחקנים ודמויות

דמיטרי נזארוב - השף ויקטור בארינוב, נבחרת רוסיה
דמיטרי נאגייב - בתפקיד עצמו כבעלי מסעדת Claude Monet ומנחה אליפות העולם בקולינריה
סרגיי לבגין - שף מסעדת Victor
אולג טבקוב - פיוטר בארינוב, אביו של ויקטור
אנפיסה צ'רניך - אנה סירינה, שפית בנבחרת צרפת
קיריל קובבאס - איוואן נאבוקוב
סרגיי יפישב - ליובה, סו-שף
מיכאיל טראבוקין - פדיה, שף מומחה בדגים
ניקיטה טראסוב - לואי בנואה, קונדיטור
ולריה פיודורוביץ' - סו-שף, קטיה
מיכאיל בשקאטוב - דניס, בעלה של קטיה
מרינה מוגילבסקאיה - ילנה סוקולובה, רעייתו של ויקטור
אולגה קוזמינה - אנסטסיה פומינה, ארט-דירקטור במסעדת Victor
דיאנה פוז'ארסקאיה - דריה, מארחת מלון הבוטיק Eleon
וסיליסה נמצובה - סתם של דניס וקטיה
אנטולי גורבונוב - נשיא רוסיה
איגור איוואנוב - ראש מחלקת הפרוטוקול בלשכת נשיא רוסיה
הפקה

הצילומים תוכננו במקור להתרחש בסין (ושם הסרט הראשוני היה "המטבח בשנגחאי"). עם זאת, בסופו של דבר הוחלט לצלם את הסרט ברוסיה (בסוצ'י ובמוסקבה) ובאבחזיה ובשם אחר - "המטבח: הקרב האחרון". הצילומים עצמם התרחשו מספטמבר 2016 עד פברואר 2017.
הערות שוליים

↑  Впервые на ТВ: Дмитрий Нагиев в фильме «Кухня. Последняя битва» сегодня на СТС // Tricolor TV Magazine, 28 августа 2017
↑  Съёмки фильма «Кухня» подходят к концу
↑  От кухни до отеля // радиостанция «הד מוסקבה», 27 ноября 2016
↑  Дмитрий Назаров и Дмитрий Нагиев сразятся в последней битве Вечерняя Москва, 16 апреля 2017
הסוציאל-דמוקרטים (סלובניה)

| --- | --- |

הלוגו של הסוציאל-דמוקרטים
 מדינה:  סלובניה
 מייסד:  בורוט פאחור
 מנהיגים:  בורוט פאחור
 תקופת הפעילות:  29 במאי 1993 – הווה (31 שנים)
 אידאולוגיות:  סוציאל-דמוקרטיה
 מטה:  ליובליאנה
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-שמאל
 ארגונים בינלאומיים:  מפלגת הסוציאליסטים האירופאים
 http://www.socialnidemokrati.si
הסוציאל-דמוקרטים (בסלובנית: Socialni demokrati) היא מפלגת מרכז-שמאל בסלובניה, כיום בראשות איגור לוקסיץ'. מ-1993 עד 2005, המפלגה הייתה ידועה בשם "הרשימה המאוחדת של הסוציאל-דמוקרטים" (בסלובנית: Združena lista socialnih demokratov) מאז ספטמבר 2014, הסוציאל-דמוקרטים מהווים מרכיב בקואליציה שותף בממשלתו של מירו סראר.
הנהגה > נשיאים

קיריל ריביצ'יץ', 1990-1993
פיטר בקש, 1993
ינז קוסיג'נצ'יץ', 1993-1997
בורוט פאחור, 1997-2012
איגור לוקצ'יץ', 2012-2014
דז'אן זידאן , 2014-
הנהגה > סגני נשיא

בורוט פאחור, 1993-1997
אאורליו יורי, 1997-2001
ברדה פקן ו מילוס פלויקה, 2001-2005
אנדרג'ה ריטר ואיגור לוקצ'יץ', 2005-2009
אלנקה קובצ'ה, מאג'דה פוטרטה, מירן פוטרץ' ואת פטריק ולאצ'יץ', 2009 עד 2012
טניה פאג'ון, מונקה קלווה, בויאן קונטיץ' ודז'אן זידאן, 2012-הווה
ההתקפה על בתי המלאכה של הרכבת

אנדרטת לח"י בקריית אתא
קטע מאנדרטת לח"י בקריית אתא
ההתקפה על בתי המלאכה של הרכבת במפרץ חיפה בוצעה ביום שלישי, י"ט בסיוון תש"ו (17 ביוני 1946) על ידי אנשי ארגון לח"י במסגרת תנועת המרי העברי נגד השלטון הבריטי בארץ ישראל. ההתקפה הסבה נזק כבד לבתי המלאכה של הרכבת. 11 מלוחמי הלח"י נהרגו בפעולה.
רקע היסטורי

ביוני 1946 חידשה תנועת המרי העברי את פעולותיה בעקבות סירובם של ארנסט בווין וקלמנט אטלי לקבל את המלצת ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל לתת אישורי עלייה ל-100,000 עקורים יהודים. ההתקפות הגיעו לשיאן בליל הגשרים שבוצע ב-16 ביוני 1946 על ידי "ההגנה", ובהתקפה על בתי המלאכה של הרכבת שבוצעה ב-17 ביוני 1946 על ידי לח"י. שתיהן היו התקפות בקנה מידה גדול שהצליחו מבצעית אך הסתיימו במספר נפגעים גדול. בתגובה לפעולות אלה הוציאו הבריטים ב-29 ביוני 1946 לפועל את תוכניתם לחיסול כוח המגן העברי, מה שנודע ביישוב היהודי בשם "השבת השחורה".
לגבי לח"י הייתה התקפה זו שיא הפעולות מבחינת היקפה ומספר המשתתפים הרב שדרש את ביצועה. לראשונה יצא לח"י לא בחוליות מצומצמות אלא ביחידה צבאית גדולה של 44 לוחמים.