stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלום שכנא מפראהביטש
מתולדותיו

נולד במזריטש שבאוקראינה לרבי אברהם המלאך בנו של רבי דב בער המגיד ממזריטש. הוא נקרא על שם אבי סבתו רבי שלום שכנא מטורטשין.
בגיל שמונה נפטר אביו (בי"ב בתשרי ה'תקל"ז). היתום הצעיר ואחיו הגדול ישראל חיים נשלחו על ידי אמם - שבחרה שלא להינשא בשנית - לביתו של ידידו של בעלה ותלמידו של חמיה רבי שלמה מקרלין, על מנת שיגדלם ויחנכם בדרכי התורה והחסידות, בראותה בו המוכשר ביותר מבין ידידי בעלה למלאכה זו.
בגיל צעיר מאוד נישא לחוה, נכדתו של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל בעל ה"מאור עיניים", (שהתגורר באותה תקופה בפראהביטש) בת בתו מלכה, אשת רבי אברהם מקאריסצ'וב, כשחלק גדול מחינוכו ספג בבית סבו.
לאחר שעבר חמיו זקנו - רבי מנחם נחום - לכהן כמגיד בעיר צ'רנוביל, הוענק תפקיד המגיד בעיירה פראהביטש (פוהרבישצ'ה, או פראהבישט בעגה היידישאית) פלך קייב, שבאוקראינה לרבי שלום שכנא. גדלותו העצומה הביאה אליו תלמידים מכל רחבי אוקראינה, ביניהם נמנו רבי נתן מברסלב שאף מציין זאת בכתביו, גיסו (אחי אשתו) רבי ישראל מבאפאליא וגיסו בזיווג ראשון (חתן חמיו) רבי אריה לייב מבענדר (אחיו של רבי משה צבי מסאווראן).
יחס גדולי הדור אליו

גדולי דורו התייחסו אליו בהערכה רבה, הן עקב יחוסו הגדול והן מצד גדלותו בתורה בחסידות ובמידות. ומסופר כי הסבא משפאלי התבטא כלפיו: "אביו היה מלאך (רבי אברהם המלאך) אם כך אמו הייתה מלאכית, לא פלא שנולד להם בן כזה. רבי נחמן מברסלב התבטא לאחר פטירתו: "בפראהבישט היה אור גדול שכבה והותיר אחריו חשכה עצומה".
גיסו רבי ישראל מבאפאליא מחבר הספר "עטרת תפארת ישראל", מצטט רבות את רבי שלום שכנא ומתאר אותו בתארים מופלגים; "צדיק יסוד עולם, אדוני מורי ורבי גיסי" ועוד.
נהוג בקרב חסידי רוז'ין ובחסידויות נוספות, להזכיר את שמו בליל שישי (יום חמישי בערב), באמירה "בזכות רבי שלום הגדול", כסגולה לשבת טובה. המקור לכך הוא אימרתו של רבי שלום שכנא עצמו כי אם מדברים על צדיקים בליל שישי זוהי סגולה לשבת טובה (א גוט שבת) "והסגולה תועיל גם אם ידברו ממני".
צאצאיו

רבי אברהם פרידמן מפראהביטש - הוא אשר קיבל את שרביט ההנהגה עם פטירת אביו והוא רק בן שבע-עשרה. אך הוא לא האריך ימים ונפטר זמן קצר לאחר מכן (י"ז באדר תקע"ג) מבלי להותיר אחריו צאצאים, ואלמנתו (נכדת רבי דוד לייקס) קיבלה "חליצה" מאחיו הצעיר ונישאה בשנית לרבי יוסף דוד מאליק.
רבי ישראל פרידמן מייסד שושלת רוז'ין והאדמו"ר הראשון שלה, ממנה מסתעפות עד ימינו שושלות; חסידות סדיגורא, חסידות בויאן, חסידות בוהוש, חסידות וסלוי וחסידות קופיטשניץ.
חנה איטה אשת רבי יצחק מגארנוב בנו של רבי מרדכי מקרמניץ. על צאצאיהם נמנה רבי אברהם יצחק קאהן, האדמו"ר מתולדות אהרן.
דב בער - נפטר בצעירותו בחיי אביו. היה מאורס לבתו של רבי לוי יצחק מברדיטשוב.
תורתו

רבי שלום שכנא, לא הותיר אחריו דברי תורה בכתובים. גיסו הביא מדבריו בספרו "עטרת תפארת ישראל" וכן הובאו מדבריו בספרים: "משמיע שלום", "דרכי שלום" ו"נר ישראל".
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, "אנציקלופדיה לחסידות- אישים" כרכים א-ג, הוצאת מוסד הרב קוק, 1986, 2000, 2004.
תקרית סאקאי

| --- | --- |

 תאריך:  8 במרץ 1868 
 מקום:  סאקאי 
 קואורדינטות:  34°34′53″N 135°28′54″E﻿ / ﻿34.581388888889°N 135.48166666667°E﻿ / 34.581388888889; 135.48166666667
 הרוגים:  11
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט תקרית סאקאי(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט תקרית סאקאי(למפת מחוז אוסקה רגילה) אוסקה סאקאי היגשיאוסקה הירקאטה טויונאקה קישיוואדה קיוטו נארה וקאיאמה היוגו מפרץ אוסקהתקרית סאקאי(למפת מחוז אוסקה מוגדלת) אוסקה סאקאי היגשיאוסקה הירקאטה טויונאקה קישיוואדה קיוטו נארה וקאיאמה היוגו מפרץ אוסקהתקרית סאקאי
 
"תקרית סאקאי", איור ממגזין האיורים הצרפתי של העיתון לה מונד, 1868
תקרית סאקאי (ביפנית: 堺事件) הייתה אירוע בו נהרגו 11 מלחים צרפתים מהקורבטה "דופלייה" בנמל סאקאי, ליד אוסקה, ב-1868.
ב-8 במרץ 1868, סירה שנשלחה לסאקאי הותקפה בידי סמוראים ממחוז טוסה. 11 מלחים שהיו בסירה, ביניהם קצין בדרגה נמוכה, נהרגו. באותם ימים, נמל סאקאי לא היה פתוח לזרים תחת המדיניות החדשה, ועדיין היה סגור לזרים, ובני ההאן של מחוז טוסה היו אחראים בין היתר לאכיפת מדיניות זו. דופטיט טואר (Dupetit Thouars), קברניט הקורבטה הצרפתית, מחה בחריפות על המעשה, והיפנים הסכימו לשלם פיצויים בשווי 150,000 דולר לצרפתים. 29 סמוראים הודו במעורבותם במעשה, אך רק 20 מהם נשפטו, באופן אקראי, ונגזר עליהם למות בהוצאה להורג היפנית הנודעת, הספוקו. ההוצאה העצמית להורג זעזעה את סגן האדמירל, ולאחר ש-11 סמוראים ביצעו את הספוקו (לא ברור האם ישנה משמעות למספר המוצאים להורג היפניים, הזהה למספר הצרפתים שנהרגו), התחנן סגן האדמירל שיחונו את האחרים, וכך ניצלו תשעה מן הסמוראים. בשל אותה גחמה רגעית של סגן האדמירל, יכלו היפנים והצרפתים להתפייס, בשלב מאוחר יותר.
התקרית הונצחה בסיפור קצר מפורסם, של הסופר והמשורר היפני מורי אוגאי. בעיר קובה ישנה היום מצבת הנצחה לאחד עשר יורדי הים הצרפתים שנהרגו בתקרית.
הערות שוליים

↑  האנדרטה ממוקמת בצד המערבי של הכניסה הדרומית למקדש סננומייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00575337
תזמורת הנשים באושוויץ

תזמורת הנשים באושוויץ הוקמה ביוני 1943 על ידי המורה הפולנייה למוזיקה זופיה צ'ייקובסקה במחנה הריכוז אושוויץ, לפי צו של האס אס.
התזמורת

התזמורת מנתה למעלה מ-40 אסירות, שחברותן בתזמורת הגנה עליהן מפני שליחה לתאי הגזים או העבדתן למוות. קצינת האס אס וחובבת המוזיקה מריה מנדל, תמכה בתזמורת. מנדל, שהייתה המפקדת הלא רשמית של מחנה הנשים באושוויץ-בירקנאו החל מחודש אוקטובר 1942, פעלה גם להקמת צריף מיוחד סמוך למסלול שהוביל לתאי הגזים עבור הנגניות בתזמורת. הצריף, שנשא את המספר 12, ומסתיו 1943 את המספר 7, הכיל מקום רחצה ותנור להגנה על כלי הנגינה מפני לחות.
התזמורת ניגנה בשער המחנה בשעות יציאתם וחזרתם של עובדי המחנה; בקיץ יצאו העובדים בין השעות 6–5 ושבו ב-8 בערב, ובחורף יצאו בין 8 ל-7 וחזרו ב-5. לפי אחת הגרסאות, בשלבים הסופיים של השואה, עם הגירושים ההמוניים של יהודי מזרח אירופה שנשלחו ישירות לתאי הגזים, נועדה נגינת התזמורת להרגיע את הקורבנות. המוזיקה שימרה את האשליה, שהיהודים מובלים "אל המזרח", ואיפשר לאס אס להרוג באופן יעיל יותר. עם זאת, חברת התזמורת פניה פנלון (Fénelon) הכחישה בספרה האוטוביוגרפי שהתזמורת ניגנה במהלך הסלקציות, וכינתה זאת אגדה. הנגניות נאלצו גם להופיע בקונצרטים פרטיים בימי ראשון עבור קציני המחנה, וניגנו לעיתים קרובות עבור יוזף מנגלה, שהיה חובב מוזיקה קלאסית. ביום ראשון אחד הוטל על התזמורת להופיע יחד עם קרקס גמדים; הגמדים נתנו אמון מסוים ברופא האס אס, שהתלוצץ עמם, ולאחר מכן שלח אותם לתא הגזים.
בהמשך הוחלפה צ'ייקובסקה על ידי המנצחת אלמה רוזה (בתם של הכנר ארנולד רוזה ושל יוסטינה רוזה, אחותו של גוסטב מאהלר). רוזה, שמעמדה הרשמי במחנה היה קאפו, הייתה המנצחת של תזמורת הנשים בעיר הולדתה וינה. רוזה נפטרה באפריל 1944 בנסיבות לא ברורות; לפי מקור אחד היא נפטרה כתוצאה ממחלה ללא טיפול, אולם לפי גרסה אחרת נפטרה כתוצאה מהרעלת מזון, ויש הסבורים שהורעלה על ידי אנשי אס אס אחדים שהתנגדו לתזמורת.
לאחר פטירתה של רוזה נוהלה התזמורת על ידי אסירה רוסייה בשם סוניה וינוגרדובנה (Vinogradovna), אולם בנובמבר 1944 פירקו הנאצים את התזמורת, וחברותיה היהודיות נשלחו לברגן-בלזן, שם מתו שתיים מהן, לולה קרונר וג'ולי סטרומזה. היתר ניצלו, אך אווה סטויובסקה הוכתה קשות ופניה פנלון כמעט מתה ממחלת הטיפוס. על פי עדותה של פנלון, נשות התזמורת היו אמורות להירצח ביריות באותו יום שבו שוחרר המחנה בידי החיילים הבריטים. היא רואיינה ביום השחרור על ידי ה-BBC וביצעה את המרסייז ואת "אלוהים, נצור את המלכה".
תיעוד והנצחה

הציבור הרחב התוודע לראשונה לקיומה של התזמורת רק עם צאת ספרה האוטוביוגרפי של פניה פנלון ״תזמורת על תנאי״ (Playing for time) בשנת 1976. על אף שמיומנותה של פנלון כסופרת אינה מוטלת בספק, רבות מפליטות התזמורת הסתייגו מהאופן שבו תיארה פנלון את דמותה של אלמה רוזה, שמצטיירת כאשה מטילת משמעת אכזרית וכיהודייה בעלת שנאה עצמית שהעריצה את הנאצים וחיפשה את טובתם. ריצ'רד ניומן וקארן קירטלי, שהיו ידידי משפחת רוזה, חיברו מאוחר יותר ביוגרפיה בשם "אלמה רוזה: מווינה לאושוויץ", בשאיפה להציג את דמותה של מנהיגת התזמורת באופן שונה. בביוגרפיה זו רוזה מתגלה בין היתר כגיבורה, שהצילה את חייהן של כמעט כל הנשים שהיו תחת השגחתה, בכך שאילצה אותן לעבוד קשה גם אם לא היו מוכשרות דיין.
ספרה של פנלון עובד לסרט הטלוויזיה "תזמורת על תנאי" בשנת 1980. הסרט, שתסריטו נכתב על ידי ארתור מילר, הוחרם בישראל וכן בקרב רבים מיהודי ארצות הברית, לאחר שלתפקיד של פנלון לוהקה השחקנית הפרו-פלסטינית ונסה רדגרייב. סרט הטלוויזיה הוליד גם מספר גרסאות תיאטרליות בארץ ובעולם. תיעוד נוסף הוא סרטו של מישל דארון "באך באושוויץ" (Bach in Auschwitz, במקור בצרפתית: La chaconne d'Auschwitz) משנת 1999.
ב-15 באפריל 2007 קיימה האופרה הישראלית החדשה ערב לזכרה של אלמה רוזה, שבו הופיעה חברת התזמורת הילדה שמחה גרינבאום
.
חברות התזמורת

אלמה רוזה, מנצחת וכנרת, יהודייה, אוסטריה
זופיה צ'ייקובסקה, מנצחת, פולין
אסתר בז'רנו, אקורדיון, יהודייה, גרמניה
פניה פנלון, פסנתר וקול, יהודייה, צרפת
אווה סטויובסקה, פסנתר וקול, פולין
הלנה דוניץ' ניווינסקה, פולין
זופיה צ'ייקוביאק, כינור, פולין
אניטה לסקר-וולפיש, צ'לו, יהודייה, גרמניה
הלן שפס, כינור, יהודייה, בלגיה
ויולט ז'אקט, כינור, יהודייה, צרפת, ילידת רומניה. הפכה לזמרת פופ אחרי המלחמה
פלורה סְכְרֵייוֶר, אקורדיון, יהודייה, הולנד
ג'ולי סטרומזה (גר'), כינור, יהודייה, יוון
פאני בירקנוואלד, מנדולינה, יהודייה, בלגיה
הלן רונדר, כינור, יהודייה, צרפת
לילי מָאטֵה, כינור, יהודייה, הונגריה
אווה שטיינר, קול, יהודייה, הונגריה
לולה קרונר, חליל, יהודייה, גרמניה
אלזה מילר, כינור, יהודייה, גרמניה
סוניה וינוגרדובנה, פסנתר, רוסיה
מרגוט אנסנבכר (וטרובקובה), יהודייה, צ'כיה
לוטה לבדה, קול, יהודייה, צ'כיה
רחלה זלמנוביץ' (אולֶבסקי), מנדולינה, יהודייה, פולין
מאשה פייטרקובסקה, מנדולינה, יהודייה, פולין
הילדה גרינבאום (שמחה), כינור, אחראית על אוסף התווים, יהודייה, גרמניה
רבקה בתיה (רג'ינה קופרברג), עוזרת של אלמה, יהודייה, פולין
הלן שפיצר טיכאואר, מנדולינה, יהודייה, צ'כיה
רות באסין, פיקולו, יהודייה, גרמניה
קלייר מוניס, זמרת יהודייה, צרפת
סילביה ואגנברג (מאוחר יותר שולמית קליף), חלילית, יהודייה, גרמניה
קרלה ואגנברג (מאוחר יותר תמר ברגר), חליל פיקולו, יהודייה, גרמניה
איווט מריה עשהאל (לנון), אקורדיון, פסנתר, קונטרבס, יהודייה, יוון
לילי עשהאל, יהודייה, יוון
ראו גם

נגינה בכפייה בשואה
לקריאה נוספת

אלמה רוזה: מווינה לאושוויץ, ריצ׳רד ניומן, קארן קירטלי, דפנה לוי, כנרת, 2005.
תזמורת על תנאי, פניה פנלון, ידיעות אחרונות: עידנים, 1980.
אסור לבכות כאן!, רחל אולבסקי-זלמנוביץ', הוצאה פרטית, 2009, מסת"ב 978-965-91217-1-7
הכנרת מאושוויץ, אלי מידווד, מטר - הוצאה לאור, 2024.
הערות שוליים

↑  יד ושם: תיק ליצירות תזמורת הנשים באושוויץ שהכינה הילדה גרינבאום מציפית שקיבלה בסתר
חברת התזמורת אניטה לסקר-וולפיש
תקרית טהראן (1976)

מסמך של חיל האוויר האמריקאי העוסק בתקרית
תקרית טהראן בשנת 1976 הייתה אירוע בו נצפו עצמים בלתי מזוהים במערכות מכ"ם ועל ידי אזרחים, בטהראן בירת איראן, בשעות הבוקר המוקדמות, ב־19 בספטמבר 1976. שני מטוסי F-4 פנטום של חיל האוויר האיראני הוזנקו ודיווחו על תקלות במכשירי הניווט והתקשורת עם התקרבותם לעצמים. אחד מן הטייסים סיפר שמערכות הנשק של המטוס חדלו מלתפקד בעודו ניסה להינעל על המטרות.
תיאור וניתוח התקרית

עב"מולוגים טוענים שלאחר שהתושבים חזו ב"אור בהיר בשמיים", הטייסים האיראנים נתקלו בעב"מ שלכאורה יכול לשתק את מערכת הניווט, התקשורת והנשק של המטוסים. קלאס, עיתונאי אמריקאי, כתב שאזרחי טהראן צפו בגוף אסטרונומי, כפי הנראה כוכב הלכת צדק, טענה זו חוזקה על ידי מומחה לחקר החלל. העיתונאי הוסיף שרמת אימונים נחותה ותחזוקה לקויה של המטוסים, היא זו שהובילה לתקלות במטוסיהם ולא השפעה על טבעית או חוצנית.
קלאס חקר והוסיף שרק מטוס אחד מצמד מטוסי הפנטום לקה בתקלת מכשירים, והדבר נבע מכך שלמטוס זה היו תקלות חשמליות לאורך ההיסטוריה המבצעית שלו, ושהתיקון האחרון נעשה בו רק חודש לפני התקרית. קלאס הרחיב את חקירתו ודיבר עם האחראי במקדונל דאגלס (יצרנית המטוסים) על תחזוקת המטוס שהציע שהמכ"ם היה במצב ידני וכך נוצר בלבול שמא מערכות הנשק אינן עובדות.
לגבי תיאוריהם של הטייסים על "עצמים בהירים" שצללו לארץ במהירות והותירו "שובל בוהק", הסופר בריאן דוניניג הצביע על כך שב־19 בספטמבר 1976 טהראן הייתה באזור של מטר מטאורים, כך שדיווחים על עצמים נופלים או אורות בהירים לא אמורים להיות זרים לתופעה.
ראו גם

פרויקט הספר הכחול
גל תצפיות העב"מים בבלגיה
הערות שוליים

↑  SHAUN RAVIV, [https://www.cjr.org/special_report/black-vault-foia-john-greenewald.php Inside the Black Vault
A FOIA obsessive’s UFO-filled empire], Columbia Journalism Review, ‏MAY 6, 2020
↑  Philip J. Klass, UFOs: The Public Deceived, Prometheus Books, 1 January 1983, ISBN [[מיוחד:משאבי ספרות חיצוניים/ISBN 978-0-87975-322-1|ISBN 978-0-87975-322-1]]
| עב"מולוגיה ועב"מים |
| --- | --- | --- |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הראשון | תצפית העב"ם של הטייס קנת' ארנולד (1947) • תקרית מנטל (1948) • תקרית וושינגטון (1952) • תצפית העב"ם של הטייס רולנד יוז (1952) • תקרית קקסבורג (1965) • תקרית טהראן (1976) • היעלמותו של פרדריק ולנטיץ' (1978) • תקרית יער רנדלשם (1980) • התצפית בעב"מים במהלך טיסה 1628 של ג'פאן איירליינס (1986) • גל תצפיות העב"מים בבלגיה (1990) • אורות פיניקס (1997) • סרטוני העב"מים של הפנטגון (2004, 2014, 2015 ו-2019) • התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר (2006) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השני | הבעירות הספונטניות בעיירה קנטו (סיציליה) (2003-2005) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג השלישי | תקרית אורורה (1897) • תקרית רוזוול (1947) |  |
| טענות בולטות למקרים לכאורה של מפגשים מהסוג הרביעי | חטיפתו של אנטוניו וילאס בואס (1957) • חטיפתם של בטי ובארני היל (1961) • חטיפת פסקגאולה (1973) • חטיפתו של טרוויס וולטון (1975) |  |
| גזעי חוצנים | אפורים • רפטיליאנים • אינסקטואידים (איש העש) • פליאדיאניים |  |
| תאוריות קשר בולטות | אזור 51 • גברים בשחור |  |
| שונות | חוצנים • חטיפה בידי חוצנים • נתיחת גופת חוצן (סרטון תרמית) • כדור ברק • בילי מאייר • בוב לזר • דייוויד גראש • הסיווג של היינק • פרויקט הספר הכחול • מעגלי תבואה |  |
שירות האוויר המיוחד של אוסטרליה

| --- | --- |

 "Who Dares Wins" "המעז מנצח"
 פרטים
 כינוי:  SASR
 כינוי עבר:  SAS
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 שיוך:  צבא אוסטרליה
 סוג:  כוחות מיוחדים
 בסיס האם:  Campbell Barracks 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 ביולי 1957 – הווה (67 שנים)
 מלחמות:  מלחמת וייטנאם 
 נתוני היחידה
 ייעוד:  מבצעים מיוחדים
 כוח אדם:  כ-700 איש
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד המבצעים המיוחדים
 עיטורים
 Unit Citation for Gallantry (22 בנובמבר 2006) 
 
רגימנט שירות האוויר המיוחד (באנגלית: Special Air Service Regiment, בקיצור: SASR) הידוע בכינויו SAS, הוא יחידת כוחות מיוחדים של צבא אוסטרליה. היחידה הוקמה בשנת 1957 על פי דגם ה-SAS הבריטי. בסיס הקבע של הרגימנט הוא בסיס קמפבל, בסוואנבורן, במערב אוסטרליה. הרגימנט כפוף לפיקוד המבצעים המיוחדים של אוסטרליה.
תפקידו "לספק יכולות מבצעיות מיוחדות לתמיכה בכוח ההגנה האוסטרלי כולל יכולות ייחודיות לתמיכה בפעולות אסטרטגיות רגישות, פעולות חילוץ מיוחדות, סיוע בייעוץ והדרכה במדינות זרות, סיור מיוחד ופעולה ישירה".
ה-SASR בנוי בעיקר לביצוע סיורים מיוחדים בעומק בצוותים קטנים ואילו יחידות קומנדו של צבא אוסטרליה משמשות לביצוע פשיטות במסגרות גדולות יותר.
היסטוריה

שורשי ה-SASR ביחידות שפעלו נגד היפנים במהלך מלחמת העולם השנייה. יחידות אלו פורקו זמן קצר לאחר המלחמה.
בשנות ה-50 במהלך מצב החירום המלאי, החליט הצבא האוסטרלי להקים יחידת SAS. היחידה הראשונה הוקמה ב-25 ביולי 1957 בסוואנבורן, פרבר של פרת', מערב אוסטרליה וכללה 160 איש.
ב-1960 הפכה היחידה לחלק מהגדוד המלכותי האוסטרלי (RAR) וקיבלה את האחריות על פעולות קומנדו ומבצעים מיוחדים.
ב-1964 קיבל ה-SAS במעמד של רגימנט עצמאי והורחב לשתי פלגות. ב-1965 הוקמה פלגה שלישית כחלק מהרחבה כוללת של צבא אוסטרליה וב-2005 הוקמה פלגה רביעית.
משימות

סיורים מיוחדים (SR) – סיורי מודיעין הפועלים במבצע חשאי ובמסגרות קטנות מאחורי קווי האויב. ה-SASR מאומנים להגיע ליעדם בדרך האוויר (במסוק או בצניחה טקטית), היבשה (ברגל או ברכב) או הים (בצוללת, בכלי שיט, או בצלילה).
פעולה ישירה (DR) – פשיטות קומנדו קצרות ופעולות התקפיות אחרות בחתימה נמוכה של לוחמה זעירה על יעדים בעלי ערך גבוה.
ציון מטרות לנשק מונחה ובקרת אוויר טקטית להכוונת אמנעה וסיוע אווירי קרוב.
מלחמה בטרור – הרגימנט אחראי לענות לאירועים מקומיים בחוף המערבי של אוסטרליה ולמבצעים בינלאומיים, בכלל זה פעולות השתלטות וחילוץ בני ערובה כולל השתלטות על כלי שיט ואסדות נפט.
אבטחת אישים, כוחות, אתרים אסטרטגים ואירועים חשובים.
חיפוש והצלה קרבי.
ארגון

ה-SASR כולל מעל 700 איש. הוא מורכב ממטה גדודי, ארבע פלגות פשיטה, פלגת תמיכה מבצעית, פלגת תמיכה טקטית ופלגת קשר.
מפקדת הרגימנט
פלגת פשיטה 1
פלגת פשיטה 2 – פורקה בנובמבר 2020 בעקבות דו"ח ברטטון
פלגת פשיטה 3
פלגת פשיטה 4
פלגת תמיכה טקטית
פלגת תמיכה מבצעית
פלגת קשר 152
פלגת פשיטה מונה כ-90 איש והיא מחולקת לשלושה צוותים. כל צוות כולל ארבע חוליות בנות חמישה או שישה לוחמים. לכל לוחם בחוליה התמחות אחת לפחות: פרמדיק, קשר, חבלה או דובר שפה מקומית. כל צוות מתמחה בתחום מסוים:
צוות אווירי מתמחה בצניחה טקטית.
צוות סירות מתמחה בצלילה ופעולות אמפיביות.
צוות ניוד מתמחה בנהיגת שטח ולוחמה מדברית.
בנוסף היחידה כוללת כלבנים המפעילים כלבים למשימות ייעודיות. אנשי התמיכה כוללים צוותי קשר, צוותים טכניים, צוותים רפואיים וצוותים לוגיסטים.
מיון והכשרה

המיון לגדוד תובעני ביותר מכל מבחן כניסה בצבא האוסטרלי ופתוח לכל אנשי כוחות ההגנה האוסטרלים. על המועמדים לעבור מבחן כושר גופני במרכז לאימון הכוחות המיוחדים, וראיון אישי. כ-64 אחוז מהמועמדים עוברים את שלב זה. לאחר מכן ממשיכים המועמדים לקורס מיון ל-SAS בן 21 הימים. כ-20% מהמועמדים עוברים את שלב זה. לאחר מכן מועמדים מתקדמים לסדרת קורסים של 16 חודשים הכוללים תפעול כלי נשק, סיור, צניחה, הישרדות קרבית, קשר, חובשים, נשק כבד, חבלה, שיטות חדירה והסתננות, ולחימה עירונית. אימוני לוחמה בטרור כוללים השתלטות וחילוץ בני ערובה במגוון תרחישים מבצעיים פוטנציאליים.
מבצעים > בורניאו

המבצע הראשון היה בשנת 1965 כחלק מכוח חבר העמים הבריטי שהוצב בצפון בורנאו במאבק במורדים קומוניסטים אינדונזיים.
מבצעים > וייטנאם

משנת 1966 ועד 1971 פלגות ה-SASR פעלו בווייטנאם במשימות סיור, תצפית, פשיטות ומארבים.
מבצעים > שמירת שלום

הפריסה הראשונה לאחר מלחמת וייטנאם הייתה במסגרת כוחות שמירת השלום של האו"ם. אנשי SASR פעלו כחובשים בטורקיה ובצפון עיראק וסייעו לפליטים כורדים בין מאי ליוני 1991.
הגדוד גם השתתף בפיקוח של האו"ם על השמדת נשק להשמדה ההמונית בעיראק בין 1991 ל-2000. אנשי SASR צורפו לצוותי פיקוח הנשק כמאבטחים וכחובשים.
באפריל 1994 צורף צוות SASR לכוחות האוסטרלים בסומליה כדי להגן על הכוח האוסטרלי במוגדישו.
באוגוסט 1994 פרסו ה-SASR כוחות רפואה כחלק מכוח הסיוע של האו"ם לרואנדה.
בנוסף, אנשי SASR השתתפו במגוון רחב של כוחות שלום כמשקיפים, כולל בקשמיר, לבנון ובסיני.
מבצעים > קמבודיה ובוגנוויל

ביולי 1997, בעקבות אי שקט ותסיסה בקמבודיה, צוות SASR פרס למלזיה הסמוכה בכוננות לחילוץ צוות השגרירות מקמבודיה ואזרחים אוסטרלים. פעולת הפינוי הושלמה לאחר שפונו 455 אוסטרלים ונתינים אחרים מקמבודיה במסגרת "מבצע ויסטה".
מבצעים > כווית

ב-1998 פרסו ה-SASR לכווית במסגרת מבצע "סופת מדבר" ככוח חיפוש והצלה קרבי (CSAR).
מבצעים > מזרח טימור

בין ספטמבר 1999 לפברואר 2000 פרס ה-SASR למזרח טימור בעת המשבר במדינה ואבטח את שדה התעופה והנמל הימי בדילי.
מבצעים > אפגניסטן

באוקטובר 2001 הודיעה ממשלת אוסטרליה כי היא שולחת כוחות מיוחדים להשתתף במערכה נגד אל-קאעידה והטליבאן באפגניסטן. תפקידו העיקרי של ה-SASR באפגניסטן היה לבצע סיורי מודיעין סביב קנדהאר וליד גבול איראן.
מבצעים > עיראק

ה-SASR סיפק את מרבית מרכיב הכוח הקרקעי האוסטרלי לפלישה לעיראק בשנת 2003.
מבצעים > מזרח טימור, הפיליפינים ופיג'י

כוחות SASR הוצבו במזרח טימור במאי 2006 בעקבות תסיסה מחודשת שם.
ביולי 2006 פורסם כי 20 מפעילי SASR נמצאים בדרום הפיליפינים ותומכים בפעולות הפיליפיניות נגד קבוצות הטרור אבו סיאף ואל-ג'מאעה אל-אסלאמיה בדרום מזרח אסיה, אך משרד הביטחון הכחיש זאת.
בסוף 2006, בעקבות המתיחות בפיג'י בין הצבא לממשלה, שלחה ממשלת אוסטרליה ספינות לקראת פינוי אפשרי של אזרחים אוסטרלים. בעת נחיתה על ספינה מול פיג'י, מסוק בלאק הוק מטייסת 171 ובו ארבעה אנשי צוות ושישה לוחמים מה-SASR התרסק ושקע בים. טייס המסוק ולוחם מ-SASR נהרגו בהתרסקות.
מבצעים > אפריקה

במרץ 2012 דיווח "הסידני מורנינג הראלד" כי פלגת הפשיטה הרביעית הוקמה בשנת 2005 וכי במשך שנים רבות היא מבצעת מבצעים מיוחדים, ואוספת מודיעין באפריקה, במיוחד זימבבואה, ניגריה וקניה, למקרה שיהיה צורך לחלץ אזרחים אוסטרלים.
פשעי מלחמה

במהלך מבצע באפריל 2013, חייל SASR חתך את ידיים מגופותיהם של שלושה מורדים לאחר שנאמר לו על ידי עורך דין צבאי כי זו תהיה דרך מקובלת להשיג טביעות אצבע. לאחר שדווח על אירוע זה לפיקוד האוסטרלי הבכיר הופסקה פעילות היחידה למשך שבוע ונפתחה חקירה.
ב-2018 דווח כי מספר אנשי SASR נחקרו על ביצוע פשעי מלחמה באפגניסטן. ההאשמות כוללות רצח עצור. עוד דווח כי ראש פיקוד המבצעים המיוחדים הביע דאגה מסטנדרטים של מנהיגות ואחריות בתחום הגדוד, והזמין חיילים לכתוב לו על כל החשש.
בנובמבר 2020 חקירה בנוגע להאשמות על פשעי מלחמה מצאה כי חיילי SAS היו מעורבים ברצח 39 אזרחים אפגנים. בעקבות זאת פלגה 2 פורקה.
ראו גם

SAS (קומנדו)
שירות האוויר המיוחד של ניו זילנד
פיקוד המבצעים המיוחדים (אוסטרליה)
הערות שוליים

↑  "Special Air Service Regiment". Australian Army. 14 בדצמבר 2016. אורכב מ-המקור ב-2017-01-01. נבדק ב-6 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בצבא אוסטרליה פועלים נכון ל-2015 שני רגימנטי קומנדו.
↑  Hill, Robert (25 במאי 2004). "Australia's Response to Terrorism". Department of Defence. אורכב מ-המקור ב-15 במרץ 2011. נבדק ב-10 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Media Briefing Australia's Commitment to the International Coalition Against Terrorism (MECC 668/02)" (הודעה לעיתונות). Department of Defence. 21 בנובמבר 2002. אורכב מ-המקור ב-25 ביוני 2015. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  שם המסגרת במקור הוא טייסת (באנגלית: Squadron)
↑  "Entire SAS squadron disbanded over disturbing Afghan claims". 7NEWS.com.au (באנגלית). 2020-11-19. נבדק ב-2020-11-21.
↑  "Jane's Amphibious and Special Forces – Australia Special Forces (Land)". 22 באפריל 2014. נבדק ב-15 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Two brave best friends will be missed". Defence News. 28 August 2012. נבדק ב-18 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "1st Squadron, Special Air Service Regiment". Confrontation, 1963–1966 (Indonesia, Malaysia, Borneo) units. Australian War Memorial. אורכב מ-המקור ב-18 ביולי 2013. נבדק ב-16 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "1st Squadron, Special Air Service Regiment". Vietnam War, 1962–1972 units. Australian War Memorial. אורכב מ-המקור ב-3 בפברואר 2014. נבדק ב-3 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2nd Squadron, Special Air Service Regiment". Vietnam War, 1962–1972 units. Australian War Memorial. אורכב מ-המקור ב-3 במאי 2014. נבדק ב-3 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "3rd Squadron, Special Air Service Regiment". Vietnam War, 1962–1972 units. Australian War Memorial. אורכב מ-המקור ב-3 במאי 2014. נבדק ב-3 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Special Air Service Regiment". Australian Military Units. Australian War Memorial. אורכב מ-המקור ב-23 באוקטובר 2013. נבדק ב-24 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "No ADF Operations in the Philippines" (הודעה לעיתונות). Department of Defence. 14 באוקטובר 2006. אורכב מ-המקור ב-25 ביוני 2015. נבדק ב-11 במאי 2014. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Report of the Board of Inquiry into the Crash of Black Hawk 221 Released" (הודעה לעיתונות). Department of Defence. 15 ביולי 2008. אורכב מ-המקור ב-2 באוגוסט 2008. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Battle casualties in Afghanistan". Global Operations: Afghanistan. Department of Defence. נבדק ב-27 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McKenzie, Nick; Masters, Chris (8 ביוני 2018). "Abdul's brother went out to buy flour. He never came home". The Canberra Times. נבדק ב-9 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  דו"ח פשעי המלחמה: חיילים אוסטרלים רצחו 39 באפגניסטן, באתר ynet, 19 בנובמבר 2020
↑  "Afghanistan war crimes report released by Defence Chief Angus Campbell includes evidence of 39 murders by special forces". ABC News. 19 בנובמבר 2020. נבדק ב-19 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
חברים בסניף קווינסלנד של עמותת ה-SASR במהלך מצעד, 2007
אנדרטת שירות האוויר המיוחד בקנברה מנציחה את אנשי היחידה שנהרגו בלחימה ואימונים
לוחם שירות האוויר המיוחד האוסטרלי במלחמת עיראק
לוחמי ה-SAS האוסטרלי באפגניסטן
תנועה אחורית (אסטרונומיה)

תנועה אחורית (מכונה גם נסיגה) באסטרונומיה מתייחס לתופעה בה כוכבי הלכת נראים כאילו הם מחליפים את כוון תנועתם יחסית לכוכבי השבת באופן זמני ואז חוזרים שוב לכוון תנועתם המקורי (התנועה "הקדומנית" של כוכבי הלכת). התופעה הנובעת מהתנועה היחסית של כדור הארץ וכוכבי הלכת במהלכם סביב השמש. דורות של אסטרונומים קיבלו את ההסבר השגוי של תלמי לתנועה האחורית עד שניקולאוס קופרניקוס הסביר את התופעה כתוצאה של המודל ההליוצנטרי.