זכויות להט"ב בפנמה
הכרה במערכות יחסים חד מיניות

פנמה אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור). הצעת חוק שהייתה מאפשרת הכרה משפטית באיחודים אזרחיים בקרב זוגות חד מיניים נדחתה בשנת 2004, בעיקר בשל לחץ של מאמינים קתולים.
ב-8 במאי 2014 אושר קוד המשפט הבינלאומי הפרטי האוסר על נישואים חד מיניים בפנמה. סעיף 40 של הקוד מציין באומרו כי "נישואים חד מיניים אסורים בהחלט במדינה". הקוד הבהיר בנוסף כי המדינה לא תכיר בנישואים חד מיניים אשר נערכו במדינות אחרות.
ב-17 באוקטובר 2016, זוג נשוי חד מיני הגיש תביעה המבקשת להכיר בנישואיהם שנערכו מחוץ למדינה בפנמה. השופט לואיס רמון פברגה הוצב בתיק כדי לקבוע אם להפנות את התיק לבית המשפט העליון לצדק. בתחילת נובמבר התקבל התיק לבית המשפט העליון. ב-24 במרץ 2017 הוגשה תביעה נוספת נגד סעיף 26 של הקוד האזרחי לבית המשפט העליון המציין כי נישואים הם איחוד בין גבר ואישה בלבד. בית המשפט הסכים לדון בתיק. ביוני 2017 איחד בית המשפט העליון את שתי התביעות.
ב-14 באפריל 2017, סגנית הנשיא איזבל סן מאלו הודיעה על תמיכתה בשוויון זכויות נישואים עבור זוגות חד מיניים. באמצע חודש מאי, התובע הכללי ריגוברטו גונזלס פרסם הצהרה לבית המשפט העליון, וביקש ממנו להכשיר נישואים חד מיניים. בעודו מודה שנישואים חד מיניים הם "נושא שנוי במחלוקת בחברה הפנמית", גונזלס טען שעמדתו עולה בקנה אחד עם "ערך הכבוד לכל בני האדם וכן לחוקת פנמה". באוקטובר 2017, שופט בבית המשפט העליון פרסם טיוטת פסק דין הדוחה את התיק. ב-21 בדצמבר 2017, קבוצת זכויות להט"ב הפנמית "Fundación Iguales Panama" הגישה בקשת פסלות שופט בפני בית המשפט העליון נגד השופט ססיליו צ'דליזה, אשר התבטא נגד נישואים חד מיניים בשנת 2015. תיק הנישואים הושהה, עד לתוצאות בקשת הפסילה.
ב-9 בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי מדינות החתומות על האמנה האמריקאית לזכויות אדם מחויבות לאפשר לזוגות חד מיניים להינשא. הפסיקה, שקבעה תקדים מחייב למדינות רבות באמריקה הלטינית, קובעת כי,
"המדינה חייבת להכיר ולהבטיח את כל הזכויות הנגזרות מקשר משפחתי בין בני אותו המין בהתאם להוראות הסעיפים 11.2 ו-17.1 של האמנה האמריקאית. (...) בהתאם לסעיפים 1.1, 2, 11.2, 17 ו-24 של האמנה האמריקאית, יש צורך להבטיח גישה לכל הדמויות הקיימות במערכות המשפט המקומיות, לרבות הזכות להינשא. (...) להבטיח את ההגנה על כל הזכויות של משפחות שנוצרו על ידי זוגות חד מיניים, ללא אפליה ביחס לאלו המורכבות על ידי זוגות הטרוסקסואלים".
ב-16 בינואר הודיעה סגנית הנשיא איזבל סן מאלו כי המדינה "תציית במלואה לפסיקה". הודעות רשמיות המחייבות ציות לפסיקה נשלחו למחלקות ממשלתיות שונות באותו יום.
פסיקת בית הדין גונתה על ידי הכנסייה הקתולית וקבוצות דתיות אחרות. מספר צירים הביעו באופן דומה את התנגדותם לפסק הדין, כאשר ציר אחד תייג את הפסיקה כ-"סכנה למין האנושי". בתחילת חודש פברואר, אזרחית הגישה בקשה לפרלמנט לחקור את סגנית הנשיא על חריגה לכאורה מתפקידה וניצול לרעה את סמכותה כסגנית הנשיא כשהודיעה על ציות ממשלתי לפסיקה.
ב-2 בפברואר, הודיע היועץ המשפטי לממשלה כי המדינה אינה יכולה להתעלם מפסיקת בית הדין, וחזר והדגיש כי הפסיקה "מחייבת לחלוטין את פנמה".
ב-15 בפברואר 2018 בוטלה טיוטת פסק הדין של שופט בית המשפט העליון מאוקטובר 2017, בעוד בית המשפט הודיע כי יכבד את פסיקתו של בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם בהחלטתו. פסק דין בנושא היה צפוי להתרחש ב-20 בדצמבר 2018, אך נדחה.
במאי 2018 דווח כי גם זוג לסביות פנמיות הגיש תביעה לבית המשפט העליון על מנת לקבל הכרה בנישואיהם.
תחת כהונת הנשיא לאורנטינו קורטיסו, אושר תיקון חוקתי על ידי האספה הלאומית ב-29 באוקטובר 2019, כדי להגדיר נישואים בחוקה כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד ובכך, לאסור באופן חוקתי על הכרה בנישואים חד מיניים. כדי להיכנס לתוקף, התיקון היה צריך להיות מועבר שוב בהצבעה בשנת 2020 ולאחר מכן היה מוגש למשאל עם. עם זאת, מחאות נגד תיקון זה ואחרים אשר נכללו בחקיקתו, הובילו את הנשיא קורטיסו למתוח ביקורת על המחוקקים בנושא, ולהקמת ועדה לבדיקת התיקונים בהצעה. התיקון הוסר לבסוף עקב התנגדות ציבורית משמעותית.