stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עצבות בהנקה
טיפול

העלאת רמת הדופמין במוח ושימורה הוכחה יעילה למיגור D-MER. ישנם מגוון מאכלים, תרופות צמחיות ותרופות מרשם העושות זאת, אך לא כולן מתאימות לתקופת ההנקה. נכון להיום, אין מוצר שמאפשר טיפול ב-D-MER בעת שההנקה נמשכת.
טיפול > תמיכה קלינית

לא קיים מחקר מוסדר בנושא טיפול תרופתי בתופעה, אלא רק ניסיון מועט בטיפול תרופתי על ידי (Bupropion (Wellbutrin, תרופה המשפיעה על רמות הדופמין, ומצטיירת כיעילה לעיתים. בנוסף, מומלץ להימנע מצריכת קפאין ופרמין (משמש להגברת יצור החלב), אשר עלולים להחמיר את התופעה. מנוחה, שתייה מרובה ופעילות גופנית עשויים להקל על התסמינים.
טיפול > תמיכה רגשית

הטיפולים הידועים היעילים ביותר ל־D-MER הם מודעות, הבנה וחינוך. אמהות רבות עם D-MER תופשות את מצבן כגרוע בהרבה ממה שהוא באמת. כשהאם מבינה שמדובר במצב פיזיולוגי מוכר ושכיח, שאיננו מעיד על פגם כלשהו בתפקודה, יכולת ההתמודדות שלה עולה משמעותית. מכיוון שלמודעות ולקשר עם אמהות נוספות שמתמודדות עם התופעה יש השפעה חיובית מובהקת, אנרגיה רבה מושקעת לחינוך אמהות ואנשי מקצוע בתחום ההנקה. D-MER הוא נושא נפוץ יותר ויותר עבור מצגות בימי עיון לאימהות לקראת ההנקה במדינות כארצות הברית, אירופה ואוסטרליה.
טיפול > מידע נגיש ברשת

האתר D-MER.org מרכז חלק ניכר מהמידע אודות D-MER. האתר משתף מצגות מדיה מקוונות ביוטיוב, מנהל קבוצת פייסבוק, ומתפעל דף פייסבוק, השולח לעוקביו קישורים למידע העדכני ביותר בנושא.
הערות שוליים

↑  "For Moms Who Feel Bad Before Breastfeeding, This May Be Why". Postpartum Progress. 17 June 2009. Retrieved 5 July 2019.
↑  [ Lawrence and Lawrence. Breastfeeding: A Guide for the Medical Professional, 2010
 ]
↑  [ Before The Letdown: Dysphoric Milk Ejection Reflex and the Breastfeeding Mother by Alia Macrina Heise 2017
 ]
↑  [ Heise, Alia Macrina (2017). Before the letdown: dysphoric milk ejection reflex and the breastfeeding mother. ISBN 978-1973480990.
 ]
↑  "Is it Psychological?". www.D-MER.org. Retrieved 5 July 2019..
↑  Bonyata, Kelly (1 July 2011). "Nausea when breastfeeding". Kelly Mom. Retrieved 5 July 2019..
↑  "For Moms Who Feel Bad Before Breastfeeding, This May Be Why". Postpartum Progress. 17 June 2009. Retrieved 5 July 2019..
↑  Watkinson, Marcelina; Murray, Craig; Simpson, Jane (2016). "Maternal experiences of embodied emotional sensations during breastfeeding: An Interpretative Phenomenological Analysis". Midwifery. 36: 53–60. doi:10.1016/j.midw.2016.02.019. PMID 27106944..
↑  Wiessinger, Diane. D-MER, What Is It?, Breastfeeding Today 2010.
↑  Baruch, ד. ל. ב. | D. L. רפלקס עצב בהנקה: הסוד השמור של המניקות. לבריאותה(2018)(הקישור אינו פעיל).
↑  "Specifics of D-MER". Archived from the original on 2013-09-03. Retrieved 2010-12-07..
↑  "List of D-MER presentations and conferences"..
↑  Odowd, Yvette (10 December 2008). "Keeping Abreast in Victoria: Breastfeeding Seminar Series"..
פול פורמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במרץ 1994 (בן 30) סאת'ק, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Paul-Emile Forman 
 בן או בת זוג:  אשלי פארק (ינואר 2023–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פול פורמן (באנגלית: Paul Forman; נולד: 16 במרץ 1994) הוא שחקן ודוגמן צרפתי-בריטי.
קריירה > דוגמנות

כדוגמן בינלאומי עבד פורמן בבריטניה, צרפת, גרמניה, איטליה ואוסטרליה. הוא הופיע על שערי מגזיני האופנה 'Attitude' ו-'Desnudo', תוך כדי עבודה עבור מותגים בהם "שוורצקופף", "נקסט", "קלווין קליין", "קלארינס" ו"קרטייה".
משחק

בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסרט האימה הבלשי "נוורלנד". באותה שנה שיחק בסרט האימה "השחף". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הנסיכה הספרדייה. בסדרה גילם פורמן את פרנסואה השני, מלך צרפת. בשנת 2021 שיחק בסדרה הקומית "פרנק מאירלנד"
בשנת 2022 הופיע בסדרת הטלוויזיה '"Riches". באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה אמילי בפריז. בנובמבר 2023 לוהק פורמן לתפקיד בסדרה הדרמה העתידית Stags.
חיים אישיים

מאז 2023, פורמן נמצא במערכת יחסים עם השחקנית האמריקאית אשלי פארק. השניים נפגשו לראשונה על הסט בעונה השלישית של אמילי בפריז ב-2022.
הערות שוליים

↑  Paul Forman — Chromatica Magazine, Chromatica Magazine, ‏24 במאי 2021
↑  Lia Beck, Who Is Paul Forman? Everything You Need to Know About the ‘Emily in Paris’ Newcomer, Cosmopolitan
↑  Mads Lennon, Who plays Nicolas de Léon in Emily in Paris season 3?, Netflix Life, ‏20 בדצמבר 2022
↑  Stella Akinwumi, Emily in Paris: Everything you need to know about Paul Forman, Metro.co.uk, ‏21 בדצמבר 2022
↑  Sullivan, Marissa (20 בדצמבר 2022). "Everything to Know About Paul Forman from 'Emily in Paris' Season 3". People (באנגלית). נבדק ב-26 באוקטובר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Marain, Alexandre (28 באוקטובר 2022). "Who is Paul Forman, the new actor joining the cast of Emily in Paris?". Vogue France (בצרפתית). Conde Nast. נבדק ב-26 באוקטובר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Beck, Lia (21 בדצמבר 2022). "Get to Know 'Emily in Paris' Newbie Paul Forman, Who Plays Mindy's New Love Interest". Yahoo Life. Cosmopolitan. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Paramount+ Sets Bachelor Party Gone Wrong Series From 'Sex Education' Producer Eleven". נבדק ב-15 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aizin, Rebecca (22 בינואר 2024). "Ashley Park and Paul Forman: All About the Emily in Paris Costars' Relationship". People Magazine. נבדק ב-24 בינואר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1204975884  SUDOC: 257360131  VIAF: 10158259207602300631   WorldCat (עם VIAF): 10158259207602300631
פולמוס וארוס

פולמוס וארוס (מיוונית: מלחמת וארוס) הוא הכינוי של מספר מרידות שפרצו ביהודה עם מותו של המלך הורדוס, בתקופת הנציב הרומי בסוריה, פובליוס קווינקטיליוס וארוס.
רקע היסטורי

ההתנגדות היהודית לרומאים התחילה בראשית הנוכחות הרומאית ביהודה בשנת 63 לפנה"ס, את ההתנגדות הוביל המלך החשמונאי אריסטובולוס השני ושני בניו, אלכסנדר השני ומתתיהו אנטיגונוס השני. תחילה הם הובסו על ידי הכוחות הרומאים עד שפלישה פרתית לסוריה בשנת 40 לפנה"ס זימנה הזדמנות לשחרורה של יהודה ותודות לסיוע צבאי פרתי מתתיהו אנטיגונוס הצליח לכבוש את ירושלים ולהחיות את הממלכה החשמונאית.
אולם ניצחון זה לא נמשך לאורך זמן, הרומאים הצליחו לגרש את הפרתים מסוריה בשנת 37 לפנה"ס ובעזרת הלגיונות כבשו את יהודה ושמו את הורדוס כמלך מטעמם על הארץ. למרות שהורדוס התגלה כמנהלתן ומלך מוכשר ופעלתן, הוא נכשל בניסיונותיו להתחבב על נתיניו היהודים, ששנאו את משטר הדיכוי הקשה שהונהג תחת שלטונו, ואת יחסיו הידידותיים עם הרומאים.
מותו של הורדוס בשנת 4 לפנה"ס נתן את האות להתפרצות הזעם שהיה עצור בעם כל ימי מלכותו.
המרידות

בצוואתו הורדוס הניח את בנו ארכלאוס כיורשו העיקרי, אולם כל עת שהצוואה לא קיבלה את אישור הקיסר אוגוסטוס, לא היה לה תוקף חוקי. כמו כן הורדוס אנטיפס התכוון לערער על הצוואה, בטענה שהוא צריך להיות היורש הראשי של הורדוס. העם הבין שארכלאוס זקוק לשקט תעשייתי ביהודה, כדי להבטיח את אישור מלכותו, ולכן החל לבוא אליו בדרישות שונות, כגון הקלה במיסוי ושחרור אסירים פוליטיים שנאסרו בימי הורדוס, אולם לצד דרישות אלו שהיו דרישות רגילות בזמן עליית שליט חדש, היו גם דרישות להדיח את הכהן הגדול יועזר בן ביתוס, ושפיטת האנשים שהיו מעורבים בהוצאת להורג של מתנגדי המלכות בזמנו של הורדוס.
תגובתו של ארכלאוס הייתה מהוססת. הוא נמנע מלדחות את דרישות העם ולהפעיל יד קשה כנגדם, אולם הוא גם לא קיבל אותם. הססנותו התפרשה כעמדה שלילית כנגד הדרישות. עם התקרבות מועד הפסח ארכלאוס החל לחשוש, שכתוצאה מעליית הרגל של המוני העם בחג ייווצרו מהומות בעיר, ולכן החנה פלוגה של חיילים בעיר, שבזמן החג נקלע לקרבות עם החוגגים, ושפיכות הדמים הגבירה את הזעם כלפי ארכלאוס, שעדיין לא קיבל את הלגיטימציה לשלטונו מן הקיסר. לאחר מכן ארכלאוס יצא לרומא כדי לאשר את שלטונו מידי הקיסר. מרירות העם גברה עם הופעתו בירושלים של סבינוס, שהיה הממונה מטעם הקיסר על רכוש הורדוס, ודרישתו לרשומה מלאה של נכסי המלך המת.
בינתיים פשטו המהומות ברחבי הממלכה: באדום התקוממו אלפיים מחייליו לשעבר של הורדוס. בציפורי התקומם יהודה בן חזקיה והצליח לבצע פשיטה מוצלחת על מחסני הנשק של הצבא, ולחמש את לוחמיו. בפראיה התקומם שמעון, שהיה פקיד ממונה מטעם המלכות, והחל לשדוד את הארץ. אתרונגאיוס ואחיו עסקו בפשיטות ברחבי הארץ.
המרד באדום הכריח את דודנו של הורדוס אחיאב למצוא מקלט במבצרים שבחבל. גרטוס שהיה מפקד חיל הפרשים בצבא הורדוס, גייס את אנשי טרכון וסבסטי, פלש לפראיה והנחיל תבוסה לשמעון, בקרב שבמהלכו הוא אף הרגו.
נציב סוריה, פובליוס קווינקטיליוס וארוס, שלח לגיון שחנה בירושלים, כדי לחזק את כוחות הצבא של הממלכה. במהלך שבועות תושבי ירושלים ביחד עם עולי הרגל מכל הארץ, הרימו את נס המרד והתבצרו מצפון להר הבית, בהיפודרום שבדרום העיר וליד ארמון המלכות במערב. סבינוס התבצר במגדל פצאל ושלח בקשה לווארוס לבוא לעזרתו, במקביל ציווה על הלגיונרים לתקוף את המורדים אשר חנו בהר הבית, ולאחר קרב שהסתיים בטבח, הם בזזו את אוצרות בית המקדש. בינתיים המורדים הטילו מצור, על הכוחות הרומאים שישבו בארמון המלך.
וארוס ירד מסוריה ליהודה, במטרה להחזיר את הסדר והשקט לממלכה ועמו שני לגיונות. תחילה החל אוסף את חילות העזר בארץ לפיקודו, ובנוסף קרא לעזרתו את חרתת הרביעי מלך הנבטים. וארוס שלח אחד מפקודיו לגליל, וזה הביס את יהודה בן חזקיה והחריב את ציפורי. וארוס עצמו עבר בשומרון ונתן לנוכרים רשות לבזוז מספר כפרים, והוא עצמו החריב את העיר אמאוס.
יעדו הבא של וארוס היה ירושלים. המורדים הבינו שלא יוכלו לעמוד מול צבאו העצום של וארוס, והעיר נכנעה בפניו. לאחר שדוכא המרד, וארוס שלח צבאו למבצעים לניקוי שאריות המרד, שבמהלכם נצלבו כאלפיים מורדים. יתר המורדים באדום נכנעו לפני הצבא הרומאי.
סנוטה

הקיר בסנוטה הראשית של יוקדזונוט (Yokdzonot), הקנוקנות בתמונה הן של עצי פיקוס הגדלים על שפת הסנוטה
שחיינים בסנוטה בקינטנה רו
סֵנוֹטֶה (מספרדית: Cenote‏; במקור משפת מאיה יוקטק "דזונוט" שפירושו "באר") היא בולען שנפער בסלע, המוצף בחלקו במי תהום. מרבית הסנוטות מצויות בחצי האי יוקטן שבמקסיקו, ובחלק מהאיים הקריביים הסמוכים. מקור המונח בלשונם של התושבים בני המאיה של חצי האי יוקטן – ומשמעותו: מקום בו ניתן להשיג מים. חלק מהסנוטות, דוגמת "הסנוטה הקדושה" ("cenote sagrado") בצ'יצ'ן איצה, היוו אתר חשוב בפולחן הדתי של המאיה. הסנוטות מהוות לעיתים כניסה למערכת מערות תת-קרקעיות מוצפות, ומשום כך הן מהוות כיום אתרים פופולריים ביותר לצלילת מערות.
הגדרה ותיאור

סנוטות הן פתחים בפני השטח למאגרי מים תת-קרקעיים. אף שהסנוטות הידועות ביותר הן בריכות מים גדולות שקוטרן כמה עשרות מטרים, כדוגמת אלו בצ'יצ'ן איצה, מרבית הסנוטות קטנות בהרבה וחבויות בין עצי היער הגשם הטרופי, ולא בהכרח יש בהן מים. אף שמקור המונח במקסיקו נעשה שימוש במונח סנוטה על-מנת לתאר תופעות קרסטיות דומות בארצות אחרות דוגמת קובה ואוסטרליה, בנוסף למונח הכללי יותר: בולענים.
המים בסנוטות הם בדרך-כלל צלולים מאוד, שכן מקורם הוא מי גשם שחלחלו באיטיות דרך שכבות הסלע למאגר מי התהום, תהליך שסינן מהמים את מרבית הרחופת. מהירות זרימת המים בסנוטות משתנה: בחלק מהסנוטות הקצב איטי מאוד, בין מטר ל-1,000 מטרים לשנה, ובחלקן זרימת המים מהירה - עד 10 ק"מ ביום.
גאולוגיה והידרולוגיה > היווצרות

תהליך היווצרות הסנוטות כולל שני שלבים עיקריים. בשלב הראשון נוצר חלל תת-קרקעי כאשר המסלע שמתחת לפני השטח, הבנוי אבן גיר, מתמוסס בהשפעת המים החומציים. חלל תת-קרקעי זה עשוי להיות מחובר למערכת פעילה של מערות. בשלב השני מתמוטטת התקרה הסלעית שמעל לחלל התת-קרקעי כאשר אינה מסוגלת עוד לתמוך במשקלה, ונוצר פתח בפני השטח אל החלל התת-קרקעי. גושי הסלע שנפלו לתוך המים יתמוססו גם הם, ויפנו בכך מקום לגושי סלע נוספים. קצב התמוטטות התקרה גדל בתקופות שבהם גובה פני מי התהום יורד והתקרה אינה נתמכת יותר על ידי כוח הציפה שמעניקים המים. תקרת הסנוטות יכולה להתמוטט לחלוטין וליצור בכך בריכת מים גלויים, או להתמוטט חלקית כשחלק מהסלע תלוי עדיין מעל המים. הסנוטות הידועות ביותר דומות לבריכת מים עגולה שקוטרה כמה עשרות מטרים ודופנותיה אנכיים, אבל במרבית הסנוטות יש צורך להתכופף ואפילו לזחול על-מנת להגיע אל המים. סנוטות עתיקות עשויות להתמלא בשפוכת, בדרדרת ובחומרים אורגניים, ובסופו-של-דבר הגישה למים נחסמת ונותר אגן שעל מדרונותיו התלולים גדלה צמחייה. שלב זה קרוי סנוטה יבשה.
גאולוגיה והידרולוגיה > ממדי מערך הסנוטות

בצפון ובצפון-מערב חצי האי יוקטן שוכנות הסנוטות מעל חללים שעומקם נע בין 50 ל-100 מטרים מתחת לגובה מי התהום של ימינו. עם זאת, נראה כי סנוטות מעטות בלבד מחוברות למערכת נרחבת של נהרות תת-קרקעיים, ומרביתן ניזונות ממי אקוויפר המפעפעים דרך הקירות או דרך סדקים. לעומת זאת, הסנוטות המצויות לאורך החוף הקריבי של חצי האי יוקטן (כחלק ממדינת קינטנה רואו (Quintana Roo)) מאפשרות גישה למערכות נרחבות מאוד של מערות. נכון ל-2003 נתגלו 91 מערכות כאלו שאורכן הכולל מעל ל-500 קילומטרים, בהן שלוש מערכות המערות המוצפות הגדולות בעולם:
"אוקס בל הא" (Ox Bel Ha בשפת המאיה – "שלושה נתיבי מים") שאורכה 107 ק"מ, עומקה המקסימלי 33 מטרים והכוללת 60 סנוטות.
נוהוך נא צ'יצ'ה (Nohoch Nah Chich, בשפת המאיה – "כלוב ציפורים ענק") שאורכה 71 ק"מ.
סיסטמה דוס אוחוס (Dos Ojos, בספרדית – "זוג עיניים" בשל זוג סנוטות צמודות המהוות את הכניסה העיקרית למערכת) שאורכה 57 ק"מ, עומקה המקסימלי 119 מטרים והיא כוללת 24 סנוטות.
גאולוגיה והידרולוגיה > ממשק מים מתוקים/מי ים

חצי האי יוקטן מכיל מערכת אקוויפר חופית נרחבת, בה ערוכים המים בכמה שכבות השונות בצפיפותן. שכבה דקה של מים מתוקים הניזונה ממי גשמים מצויה מעל, כשהיא צפה על-פני שכבת מים מלוחים הכבדה ממנה. שכבת המים המלוחים נעה כלפי החוף, הן משום שמים מתוקים מתערבים בה או בשל תנועת שכבת המים המתוקים המושכת אחריה את שכבת המים המלוחים העליונה. כפיצוי יש תנועה של מים מלוחים יותר בשכבה העמוקה ביותר כלפי היבשה. האקוויפר הוא לכן מערכת אנכיאלינית (מיוונית "קרוב לים" מערכת הקשורה לים). כאשר הסנוטה שהיא מערה מוצפת מאפשרת גישה עמוקה לתוך האקוויפר, ניתן להגיע לממשק שבין המים המתוקים והמים המלוחים. ממשק זה המכונה הלוקלינה (מיוונית "מצע המלח") ומתרחש בו שינוי חד בריכוז המלח בשכבה שאורכה קצר יחסית. העומק בו מצויה ההלוקלינה נגזר מצירוף של כמה גורמים: האקלים – ובמיוחד כמות מי הגשמים היורדים באזור והמחדשים את מי האקוויפר, מידת החלחול של הסלע, פיזור המערות, הקשרים ביניהן ועד כמה הן מנקזות ביעילות את המים לחוף, וכן המרחק מהחוף. ככלל, ההלוקלינה עמוקה יותר ככל שהמרחק מהחוף גדל, וביוקטן עומק זה הוא בין 10 ל-20 מטרים מתחת לגובה פני מי התהום בחוף ו-50 ועד 100 מטרים מתחת לפני מי התהום במרכז חצי האי. מים מלוחים מצויים מתחת לכל חצי האי.
גאולוגיה והידרולוגיה > סוגים של סנוטות

ב-1936 הוצעה שיטת מיון של סנוטות המבוססת על צורתן:
סנוטות דמויות כד (Cenotes-cántaro) – סנוטות שהפתח שלהם צר מקוטר גוף המים שמתחתיהן.
סנוטות צילינדריות (Cenotes-cilíndricos) – סנוטות שקירותיהן אנכיים.
סנוטות אגניות (Cenotes-aguadas) – סנוטות של אגן מים רדודים.
מערות (grutas) – סנוטות שהכניסה אליהן אופקית והן מכילות חלקים יבשים.
שיטת מיון זו התבססה על תצפיות מעל מי התהום, ולכן משקפת בצורה חלקית את התהליכים שיצרו את הסנוטות ואת הקשרים ההידרוגאוכימיים עם מערכת המערות המוצפת שמתחת לסנוטות. אלו החלו להתגלות רק בשנות ה-80 של המאה ה-20 ואילך כאשר החל מחקר באמצעות צלילת מערות.
גאולוגיה והידרולוגיה > הקשר בין סנוטות לבין מכתש צ'יקשולוב

סנוטות מצויות בשפע בכל רחבי חצי האי יוקטן, ועם זאת קיים ריכוז גדול במיוחד של סנוטות לאורך קשת המקבילה לשולי מכתש צ'יקשולוב, מכתש פגיעה הקבור מתחת לקרקע. מכתש זה אותר תחילה בשל צורת הקשת בה התהוו הסנוטות, אבל זוהה אחר-כך באמצעים גאופיזיים (כולל מיפוי כבידה), ונבחן באמצעות קידוחים עמוקים. המכתש מתוארך לתקופה שבין הקרטיקון לשלישון, כלומר לפני כ-65 מיליון שנים. פגיעת המטאוריט באתר זה מזוהה עם התקופה שבה נכחדו יצורים רבים, בין השאר כל סוגי הדינוזאורים, אירוע המכונה הכחדת קרטיקון-שלישון.
הסנוטות והמאיה

בחצי האי יוקטן אין נהרות אלא מספר קטן של אגמים, וגם אלה הם בדרך-כלל יותר ביצות מאשר אגמים. הסנוטות, שתפוצתן נרחבת, הן מקור מי השתייה הקבועים העיקריים במרבית חצי האי יוקטן. ליישובים העיקריים של המאיה נדרשה גישה לאספקת מים נאותה, ולכן הערים – ובכלל זה העיר הידועה צ'יצ'ן איצה – נבנו סביב בארות טבעיות אלה. חלק מהסנוטות, דוגמת "הסנוטה הקדושה" (cenote sagrado) המכונה גם סנוטת הקורבנות (Cenote de los Sacrificios) ומהווה חלק מאתר המורשת העולמית של צ'יצ'ן איצה, היוו אתר חשוב בפולחן הדתי. בהאמינם כי בריכות אלו הן פתחים לעולם הבא, נהגו תושבי המקום להשליך לעיתים חפצים יקרים לתוכן.
שמועות בדבר מנהג זה ואף בדבר קורבנות אדם שהושלכו לסנוטות התפשטו בקרב הספרדים עוד מכיבוש מקסיקו במאה ה-16. בישוף ספרדי כתב: ”לתוך הבאר הזאת הם נהגו... להשליך בני אדם חיים קורבן לאלים, בעתות בצורת...הם השליכו לתוכה גם... אבנים יקרות ודברים שהיו רבי-ערך בעיניהם” (ארכאולוגיה כהרפתקה, תרגם עמוס כרמל).
אדוארד הרברט תומפסון (Edward Herbert Thompson‏; 1935-1857), חוקר חובב של המאיה שכיהן כקונסול ארצות הברית ביוקטן ובקמפצ'אה, רכש ב-1894 את החווה והמטעים שבתחומיהם שכנה עיר המאיה צ'יצ'ן איצה והתגורר שם עם משפחתו. בהתבססו על הסיפורים החליט תומפסון לחקור את הסנוטה הקדושה – בריכה שקוטרה 60 מטרים ועומקה כ-15 מטרים עד קו המים. ב-1904 הציב תומפסון עגורן ומחפר פרימיטיביים ובעזרתם שלה ממעמקי הבאר כדורים של קטורת ריחנית, פכים לנסך ונטיפות זהב. כאשר המחפר לא שלה דברים נוספים לבש תומפסון בגדי אמודאים של אותה תקופה וירד אל הסנוטה שוב ושוב. עד 1911 העלה תומפסון כ-30,000 פריטים שונים מהסנוטה, שכללו תכשיטים מזהב, ירקן וטורקיז, אבל גם עצמות אדם – בוגרים וילדים – שהוכיחו כי האגדה בדבר הקרבת קורבנות אדם לאל הגשם היו נכונות. ב-1961 חזרו הארכאולוגים לסנוטה הקדושה ובאמצעים מודרניים מצאו עוד כ-4,000 פריטים וגולגולת של אישה צעירה.
סנוטות וצלילת מערות

בחלק מהמקרים (בייחוד קרוב לחוף) מהוות הסנוטות פתח למערכת מערות תת-קרקעיות מוצפות. משום כך הן מושכות אליהם צוללני מערות. הצלילה משמשת לעיתים למחקר. צוללים מיפו ועדיין ממפים את מערכות המערות הנרחבות, שחלקן משתרעות לאורך של כמה עשרות קילומטרים (מעל 100 קילומטרים במקרה של מערכת "אוקס בל הא" –"Ox Bel Ha"), אבל מרבית הצלילות הן של חובבים המחויבים על-פי חוק להיעזר במדריכים מקומיים. גם כך לא מעט צוללים, כולל מנוסים, קיפחו את חייהם בסנוטות.
סנוטות ראויות לציון > מקסיקו

סיסטמה דוס אוחוס (Dos Ojos), סמוך לטולום
הסנוטה הקדושה (Cenote Sagrado), סמוך לצ'יצ'ן איצה
דזיבילצ'לטון (Dzibilchaltun)
גראן סנוטה (Gran Cenote)
טאג' מאהל (Taj Mahal)
קלאברה / טמפל אוף דום (Calavera / Temple of Doom)
רחיצת רכבים / אקטון הא (Aktun Ha / Car Wash)
קסטקונבילקסונן (Xtacunbilxunan) בסמוך לעיירה בולונצ'ן (Bolonchén)
אנחליטה (Angelita)
הפיט - (The Pit)
בית קברות לחיות - (Pet Cemetery)
קסה - (Casa)
סקטון (Zacatón) במדינת טמאוליפס
סנוטות ראויות לציון > קובה

מערת הדגים - (Cueva De Los Peces) במחוז מטנסאס (Matanzas Province)
חוף מקאו (Playa Maceo) במחוז מטנסאס (Matanzas Province)
סנוטות ראויות לציון > קנדה

דווילס באת' (Devil's Bath – "מרחץ השטן") בצפון האי ונקובר
סנוטות ראויות לציון > ארצות הברית

פארק המדינה בוטומלס לייקס (Bottomless Lakes State Park, מילולית: אגמים בלא קרקעית) בסמוך לרוזוול בניו מקסיקו
באר מונטזומה (Montezuma's Well) עמק ורדה (Verde) באריזונה
סנוטות ראויות לציון > אוסטרליה

אגמי אואנס (Ewens Ponds) בסמוך להר גמבייה (Mount Gambier), אוסטרליה הדרומית
הערות שוליים

1 2 3 4  Beddows, PA (2003). "Yucatan Phreas, Mexico".  In Gunn, John (ed.). Encyclopaedia of Cave and Karst Science. New York, USA: Routledge Taylor & Francis Group. pp. 794–796. ISBN 978-1579583996.
↑  Stages in the Formation of a Cenote
↑  המידע בפרק זה מבוסס על עמ' 193-195 בספר ארכאולוגיה כהרפתקה
↑  בכתבה בטבע הדברים נטען כי כ-300 צוללים קיפחו את חייהם בצלילה בסנוטות.
טופוגרפיה בעזרת מכ"ם מגלה טבעת מכתש פגיעה בקוטר של 180 קילומטרים; מקובצים סביב המחפורת של שולי המכתש יש מספר רב של בולענים, המעידים על אגן אוקייני פרהיסטורי בשקע שנוצר בעקבות הפגיעה (השרטוט באדיבות NASA/JPL-Caltech).
הסנוטה הקדושה של צ'יצ'ן איצה
צוללים בסנוטה
פבריס אנסאקלה

פבריס אנסאקלה (נולד ב-21 ביולי 1990 במחוז סן-סן-דני, צרפת) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת המגן השמאלי בנשאטל גזמאקס מהליגה השווייצרית השנייה ובנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. כמו כן הוא יכול לתפקד גם בתפקיד הקשר והבלם.
קריירת מועדונים

אנסאקלה החל את הקריירה שלו בנוער של AS בונדי, שם שיחק ארבע שנים לפני שהוא עזב לקבוצת טרואה. לאחר שהצטיין באקדמיית הנוער ושיחק משחקים בינלאומיים בנוער של הנבחרת, הוא זומן לקבוצה הבוגרת על ידי מאמן הקבוצה לודוביק בטאלי. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך ב-9 בספטמבר 2008 כאשר הוא נכנס כמחליף במסגרת גביע הליגה הצרפתית נגד אנז'ה, משחק שהסתיים בניצחון 1–2. שלושה ימים מאוחר יותר אנסאקלה ערך את הופעת הבכורה בליגה כמחליף בהפסד 1–2 לקלרמונט. ב-19 בספטמבר פתח בהרכב ושותף ל-62 דקות בהפסד הקבוצה ללאנס. במשך שאר העונה היה בסגל אך היה שותף במשחקים כאשר עלה לעיתים כמחליף. ב-7 במרץ 2009 חתם על הארכת חוזה לשלוש שנים עד יוני 2012.
בסוף אוגוסט 2013, אנסאקלה חתם על חוזה לשלוש שנים באנדרלכט הבלגית ובעונת 2016/17 הושאל לאלניהספור הטורקית.
תארים > אנדרלכט

ליגת העל הבלגית (1): 2013/14
הסופר קאפ הבלגי (1): 2014
תארים > בשיקטש

אליפות טורקיה: 2020/2021
פורמט מכל

פורמט מכל (באנגלית: Container format) הוא פורמט (בעברית: תסדיר) של קובץ מולטימדיה. הוא מכיל מידע (Metadata) על הקובץ, וכן הגדרות של המידע עצמו - לדוגמה, רצועה אחת או יותר של קול, וידאו וכתוביות לווידאו. פורמט מכל משמש הן לשמירה של המידע כקובץ, והן לשידור.
דוגמאות:
WAV - פורמט מכל לאודיו – מכיל רצועת קול אחת באחד ממספר קטן של קידודים.
AVI - פורמט מכל לווידאו.
Ogg
מטרוסקה - פורמט מכל מודרני ומתוחכם יותר. היה אמור להיקרא "מטריושקה" על שם הבובה שנמצאת בתוך בובה כדי לבטא את יכולת ההכלה.
WebM
הערות שוליים

↑  "תסדיר", מתוך מאגר המונחים של האקדמיה ללשון העברית.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאבל דרביאנקו

| --- | --- |

דרביאנקו בשנת 2017
 לידה:  2 ביולי 1976 (בן 48) טאגאנרוג, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 מקום לימודים:  האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון 
 http://www.depablo.ru
 פרופיל ב-IMDb
 
פאבל יורייביץ' דרביאנקו (ברוסית: Па́вел Ю́рьевич Деревя́нко; נולד ב-2 ביולי 1976) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי.
ביוגרפיה

פאבל דרביאנקו נולד בעיר טגאנרוג, מחוז רוסטוב, רוסיה הסובייטית, שבברית המועצות. הוריו, יורי פאבלוביץ' וטטיאנה וסילייבנה דרביאנקו, עבדו כל חייהם במפעל בטגאנרוג.
הוא למד בקייב, שבאוקראינה הסובייטית. לאחר מכן עבר פאבל למוסקבה שם נכנס לאקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון. הוא למד שם משנת 1996 עד 2000. במהלך לימודיו הבחין בו הבמאי אלכסנדר קוט (כשפאבל למד בקורס של לאוניד חייפץ), כאשר פאבל עם סטודנטים אחרים העלה את ההצגה "חביות אריזה". כאשר החל אלכסנדר קוט לצלם את סרטו "שני נהגים נהגו", הוא מצא את דרבינקו. באותה תקופה פאבל ערך חזרות להצגה של אולג מנשיקוב "המטבח", אך הוא לא רצה לסרב להצעתו של אלכסנדר קוט לככב בסרט. הסרט "שני נהגים נהגו" התקבל בחום על ידי הקהל, ותפקידו כקולקה סנגירב הביא לשחקן המתחיל את תהילתו הראשונה. השחקן הצעיר הופיע אז בסרטים הבאים - "תשע נשמותיו של נסטור מחנו" (2006), אנטיקילר 2" וסדרת הטלוויזיה "שטראפבט".
דרביאנקו ידוע גם על משחקו בקומדיות "היטלר קאפוט!" (2008) ורז'בסקי נגד נפוליאון (2012). הוא גילם את נסטור מאכנו בסדרת הטלוויזיה "תשע נשמותיו של נסטור מאכנו" ואת אלכסנדר פושקין בסרטים "גוגול: ההתחלה" ו"גוגול: נקמה נוראית".
בשנת 2013, השחקן היה מועמד לפרס נשר הזהב לשחקן הטוב ביותר בטלוויזיה על תפקידו כמיכאיל סולוביוב בסדרת הטלוויזיה "הצד האפל של הירח". באביב 2015 הוא השתתף בסרטון המוזיקה של וסיל אובלומוב לשיר "Mnogochodovochka". בסתיו 2015 יצא קליפ של להקת Uma2rman "רעלים" עם פאבל.
הוא כיכב בתפקיד ראשי (כפיוטר השלישי) בסדרת הטלוויזיה "יקטרינה הגדולה" (2015), יחד עם יוליה סניגיר.
בינואר 2020 קיבל את פרס נשר הזהב הרוסי בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בטלוויזיה על תפקידו בסדרה "מעצר בית".
קריירה > תפקידי תיאטרון

«Затоваренная бочкотара» - וולודיה טלסקופוב
רוברטו זוקו (הצגה מאת ברנרד-מארי קולטס) - רוברטו זוקו
המעיל - אקקי אקקביץ' בשמשקין
«Герой» - קריסטוף מחואון
«Имаго pigmalionum» - אלוף-משנה פיקרינג
האמן ומרגריטה - חתול בהמות
«Би-фем» - אמא
ויי - חומה ברוט
קריירה > פילמוגרפיה נבחרת

2001 שני נהגים נהגו
2001 Ростов-Папа / אבא רוסטוב (סדרת טלוויזיה)
2001 Смеситель / המערבב
2002 По ту сторону волков / בצד של וולקוב (סדרת טלוויזיה)
2002 Ледниковый период / עידן הקרח (סדרת טלוויזיה)
2003 Участок / השטח (סדרת טלוויזיה)
2003 Стилет / Stiletto (סדרת טלוויזיה)
2003 Родина ждёт / המולדת מחכה
2004 Штрафбат / שטראפבט (סדרת טלוויזיה)
2005 Анна / אנה
2005 יסנין
2005 אגרוף הצללים, פרק ראשון בטרילוגיית אגרוף הצללים
2006 Девять жизней Нестора Махно / תשע נשמותיו של נסטור מאכנו
2007 אגרוף הצללים 2: נקמה
2007 ההתקפה על לנינגרד
2008 Братья Карамазовы / האחים קרמזוב (סדרת טלוויזיה
2008 Плюс один / ועוד אחד
2008 היטלר קאפוט
2009 На море! / לים!
2009 Кошечка / חתלתול
2010 Счастливый конец / סוף שמח
2010 אהבה בעיר הגדולה 2
2010 Любовь под прикрытием
2010 מבצר ברסט
2010 Утомлённые солнцем 2 / שמש בוגדנית 2
2012 רז'בסקי נגד נפוליאון
2012 הצד האפל של הירח
2015 Кровавая леди Батори / גבירת צ'אכטיצה
2015 יקטרינה הגדולה
2017 סאליוט 7
2018 גוגול: ההתחלה
2018 גוגול: נקמה נוראית
2018 משמרת לילה
2018 מעצר בית
2020 מרתון התשוקה
2020 פרויקט אנה ניקולאייבנה
2020 חסרי מצפון
2020 משפחה מושלמת
2021 סוסון גבנונון
2022 שותפים
2023 סמסרה
הערות שוליים

↑  "Павел Деревянко". VokrugTV.
↑  "Павел Деревянко". Russia-1.
↑  "Биография". depablo.ru.
↑  Olga Gopalo. "Актер из Таганрога Павел Деревянко играет Петра III в сериале «Великая» на Первом канале". Komsomolskaya Pravda.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007355274605171  GND: 141872780  ISNI: 0000 0001 2225 4405  LCCN: no2011114774  SUDOC: 154975990  VIAF: 146171606   WorldCat (עם VIAF): 146171606