stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוסטאבו דודאמל
ביוגרפיה

דודאמל נולד בברקיסימטו, ונצואלה. הוא למד מוזיקה מגיל צעיר והחל לנגן בכינור בגיל 10. כעבור זמן קצר החל ללמוד קומפוזיציה. הוא למד בקונסרבטוריון חסינטו לארה ומורהו לכינור שם היה חוסה לואיס חימנס. משם המשיך ללימודים אצל חוזה פרנסיסקו דל קסטיו באקדמיה הלטינו-אמריקאית לכינור. בגיל 12 החל לנגן ככנר ראשי בתזמורת הנוער של ברקיסימטו ובגיל 13 גם ניצח עליה כמחליף מזדמן למנצח, שחלה.
בצורה מסודרת החל ללמוד ניצוח בשנת 1996, אצל חוסה אנטוניו אבראו, והתמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית ע"ש סימון בוליבר של ונצואלה בשנת 1999. עם התזמורת הוא יצא למסע קונצרטים בינלאומי בסיציליה, רומא, ברלין, מינכן ווינה, ובמקומות נוספים.
אחרי שזכה בתחרות ניצוח על שם גוסטב מאהלר בשנת 2004, השתתף בכיתת אמן של קורט מאזור בלונדון. שמו החל להתפרסם והגיע לידיעתם של מנצחים כמו סר סיימון ראטל וקלאודיו אבאדו, שנענה להזמנות לנצח על תזמורת סימון בוליבר בוונצואלה.
דודאמל ניצח לראשונה על תזמורת פילהרמוניה ועל התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, בין השאר, בשנת 2005, וכן חתם על חוזה עם חברת ההקלטות דויטשה גראמופון. בשנת 2006 הופיע עם עוד תזמורות ברמה בינלאומית, בהן התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן והתזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול. הוא הוזמן לכהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גטבורג משנת 2007 ועד שנת 2012.
ביולי 2006 ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בפסטיבל ספולטו באיטליה. היה זה המפגש השני שלו עם התזמורת, לאחר ששנה קודם לכן החליף את זובין מהטה בניצוח על הסימפוניה החמישית של מאהלר. התזמורת התפעלה מגישתו הרעננה והנלהבת. דודאמל התבקש להחליף את זובין מהטה, ששבר את רגלו, בסדרת קונצרטים מיצירות מאהלר. הוא ניצח על התזמורת גם בחגיגות השבעים להיווסדה, בדצמבר 2006, יחד עם לורין מאזל, קורט מאזור, ואלרי גרגייב וזובין מהטה.
הפילהרמונית של ניו יורק הודיעה כי דודאמל יהיה מנהלה המוזיקלי החדש של התזמורת מהעונה 2026/7. דודאמל יבוא במקומו של המנצח יאפ ואן זביידן שהחל את תפקידו לפני כשש שנים.
במקביל דודאמל יסיים את מינויו כמנהלה המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס. ב-14 השנים האחרונות הפך אותה לאימפריה תרבותית ולאחת התזמורות החדשניות והמצליחות ביותר מבחינה כלכלית בארצות הברית.
ביוגרפיה > חייו האישיים

גוסטאבו דודאמל בא ממשפחה מוזיקלית. אביו היה נגן טרומבון בתזמורת סימפונית ואמו הייתה זמרת סופרן.
הוא נשא לאישה את חברתו משנים, אלואיסה מאטורן, בשנת 2006, בקראקס. תזמורת הנוער הלאומית סימון בוליבר חברה לסקולה קנטורום לשוות לאירוע אופי של חגיגה מוזיקלית מיוחדת במינה. החתונה נערכה בקתדרלה באוניברסיטה הקתולית במונטאלבאן, פרוור של קראקס. מאטורן, ילידת ונצואלה, היא רקדנית בלט ושואפת לקדם את הקריירה שלה כסופרת פוליטית בשנים הבאות.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס גראמי | הביצוע התזמורתי הטוב ביותר | Adès: Dante | זכייה |  |
| 2024 | פרס גראמי | המקבץ הקלאסי הטוב ביותר | Fandango | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | ההלחנה הקלאסית העכשווית הטובה ביותר | Adès: Dante | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי הלטיני | האלבום הקלאסי הטוב ביותר | Fandango | זכייה |  |
| 2024 | פרס גראמי הלטיני | ההלחנה העכשווית הקלאסית הטובה ביותר | "Fandango" | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
↑  2024 Latin GRAMMYs: See The Full Winners & Nominations List | GRAMMY.com, grammy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007351651205171  PLWABN: 9810574903305606  BIBSYS: 6088063  BnF: cb151193874 (data)  CiNii: DA15880087  GND: 133898229  ISNI: 0000 0001 1086 1072  LCCN: no2006093465  MusicBrainz: 4c8702d6-86f9-4ef0-a9ee-08042481c542  NDL: 001091966  NKC: xx0086773  NLK: KAC201401191  SUDOC: 159639670  VIAF: 119576191   WorldCat (עם VIAF): 119576191
הבראבדוס

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של פרנק או'רורקה
 בימוי:  הנרי קינג
 הופק בידי:  הרברט סוופ ג'ונ.
 תסריט:  לאון שמרוי
 עריכה:  פיליפ יורדן
 שחקנים ראשיים:  גרגורי פק ג'ואן קולינס
 מוזיקה:  אלפרד ניומן
 צילום:  לוסיין באלארד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 ביוני 1958
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מערבון, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  מקסיקו 
 הכנסות:  31,100,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
גרגורי פק וג'ואן קולינס בסצנה מהסרט
הבראבדוס (באנגלית: The Bravados) הוא מערבון אמריקאי משנת 1958 בבימויו של הנרי קינג, עם גרגורי פק וג'ואן קולינס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת פרנק או'רורקה (אנ') זה שיתוף הפעולה החמישי והאחרון בין פק לקינג.
תקציר העלילה

ג'ים דאגלס (גרגורי פק) מגיע לעיירה ריו אריבה בניו מקסיקו כדי לצפות בתליית ארבעה פושעים שהוא משוכנע שרצחו את אשתו ושדדו את רכושו. לשאלת השריף המקומי (הרברט רדלי) הוא עונה כי בה לחזות בתליית ארבעה פושעים בעיירה שתיערך מחר. הוא לא מגלה את סיבתו זאת לשריף שמסכים לבקשתו לראות את הפושעים בתא המעצר.
הגרדום כבר מוכן והתליין סימס עומד להגיע. ארבעת הנדונים למוות הם ביל זאקארי (סטפן בויד), אלפונסו פארל (לי ואן קליף), אד טיילור (אלברט סאלמי) ולויאן (הנרי סילבה).
דאגלס פוגש בעיירה את אהובתו מהעבר ג'וספה (ג'ואן קולינס) שעדיין מאוהבת בו ושמחה לדעת שאמנם היה נשוי ויש לו ילדה אבל אשתו הלכה לעולמה וכעת הוא פנוי.
היא לוקחת אותו לכנסייה ומצטרפים אליה בעל בית המסחר הגדול בעיירה גאס שטיינמיץ (ג'ורג' ווסקובץ) בתו אמה (קתלין גלנט) המאורסת לטום (בארי קו).
בינתיים מגיע לעיירה אדם שמתחזה לתליין סימס (ג'ון דריטה) ומבקש מהשריף לראות את הנדונים. בתא המעצר הוא שולף סכין ופוצע את השריף שנופל אך מספיק לירות בו ולהרגו. הנדונים מצליחים לפתוח את דלת הכלא, לגשת לבית המסחר ולשדוד סחורה וסוסים. אמה שנמצאת שם כדי למצוא תרופה לאביה, נתפסת על ידם והם לוקחים אותה כבת ערובה ומסתלקים מהעיירה.
מיד מתנהל מרדף של אנשי העיירה ודאגלס בראשם. פארל מתכנן מארב אך דאגלס מפתיע אותו ומראה לו את תמונת אשתו שנרצחה. פארל מתחנן על חייו ואומר שאינו מכיר אותה אך דאגלס הורג אותו. לאחר מכן פותח אד טיילור ביריות על דאגלס אך זה מתחמק, מסתער עליו לוכד אתו בפלצור ומשאיר אותו תלוי הפוך על עץ עד למותו.
זאקארי ויולאן מגיעים עם אמה לבקתתו של באטלר (ג'ים אוואנס). באטלר מנסה לברוח עם צרור גדול של כסף אך זאקארי הורג אתו. לויאן חוטף את הכסף ובורח לביתו במקסיקו. זאקארי נשאר עם אמה ואונס אותה ונמלט אחר כך משם. דאגלס ואנשי העיירה מוצאים אותה במצב קשה. דאגלס מוצא את זאקארי בבר בעיירה סמוכה והורג אותו.
נשאר רק לויאן שברח למקסיקו. אנשי העיירה לא רוצים לחצות את הריו גראנדה ודאגלס עושה זאת בעצמו. הוא מגיע לבקתתו של לויאן ורוצה לירות בו אך אשתו מכה בראשו והוא מתעלף. כשהוא מתעורר מספר לו לויאן כי אין להם קשר עם הרצח של אשתו. דאגלס רואה שצרור הכסף הוא שלו וכי למעשה באטלר הוא רוצח אשתו ולא הארבעה.
הוא חוזר לריו אריבה ומתקבל בתשואות על ידי התושבים. הוא מתוודה לפני הכומר (אנדרו דאגן) על הריגת שלושה אנשים שלא היו קשורים לרציחת אשתו. ג'וספה נפגשת אתו ומפגישה בינו לבתו הקטנה והם צועדים לקראת עתיד משותף.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גרגורי פק | ג'ים דאגלס | חוואי |
| ג'ואן קולינס | ג'וספה |  |
| סטפן בויד | ביל זאקארי | אקדוחן |
| לי ואן קליף | אלפונסו פארל | אקדוחן |
| אלברט סאלמי | אד טיילור | אקדוחן |
| הנרי סילבה | לויאן | אקדוחן |
| הרברט רדלי |  | שריף |
| קתלין גלנט | אמה שטיינמיץ |  |
| ג'ורג' ווסקובץ | גאס שטיינמיץ | סוחר |
| בארי קו | טום |  |
| ג'ו דריטה | סימס המתחזה | מתחזה לתליין |
| אנדרו דאגן |  | כומר |
| ג'ין אוואנס | באטלר |  |
גרהם הרמן

| --- | --- |

 לידה:  9 במאי 1968 (בן 56) איווה סיטי, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, אוניברסיטת דהפול, סיינט ג'ון קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  William McNeill 
 מוסדות:  האוניברסיטה האמריקאית בקהיר  Southern California Institute of Architecture 
 זרם:  פילוסופיה קונטיננטלית, ריאליזם ספקולטיבי, אונטולוגיה מכוונת אובייקטים
 תחומי עניין:  מטאפיזיקה, ריאליזם, אסתטיקה
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה 
 הושפע מ:  סוקרטס, אריסטו, קאנט, הווארד פיליפס לאבקרפט, אדמונד הוסרל, וייטהד, אי גאסט, מרטין היידגר, ברונו לאטור
 השפיע על:  סטיבן שוירו(אנ'), לוי בריינט(אנ'), טימוטי מורטון, איאן בוגוסט(אנ')
 מדינה:  ארצות הברית 
 
גרהם הרמן (באנגלית Graham Harman; נולד ב-9 במאי 1968) הוא פרופסור באוניברסיטה האמריקאית בקהיר, מצרים. הוא פילוסוף העוסק במטפיזיקה עכשווית, ומנסה לשנות את תוצאותיו של המפנה הלשוני בפילוסופיה המערבית. הוא מכנה את רעיונותיו "אונטולוגיה מוכוונת אובייקטים" ((אנ'); object-oriented ontology, OOO). זרם רחב יותר של פילוסופים, הריאליזם הספקולטיבי, כולל את הרמן ואת הפילוסופים יאן המילטון גראנט, קוונטין מייסו וריי ברסיי.
ביוגרפיה

נולד באיווה-סיטי, וגדל במאונט-ורנון, איווה. הוא למד בסנט-ג'ון קולג' באנאפוליס שבמרילנד, שם קיבל את תואר הבוגר. לאחר מכן המשיך את לימודי הפילוסופיה אצל אלפונסו לינגיס באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, וסיים את תואר המוסמך ב-1991. סיים את הדוקטורט באוניברסיטת דה-פול ב-1999. ניהל טור הספורט בעיתון מקוון תוך כדי כתיבת הדוקטורט, ולדעתו סגנונו בכתיבה הפילוסופית ופוריותה השתפרו בעקבות כך. מאז 2000, הוא חבר במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטה האמריקאית בקהיר.
מחשבה

מתוך פרשנות ל"ניתוח שימושי" (tool-analysis) של היידגר ב"הוויה וזמן", הרמן מתחיל לפתח את מה שהוא קורא לה "אונטולוגיה מוכוונת אובייקטים" (אנ'). מתוך שהוא מגדיר את הניתוח השימושי כשאלה מכריעה בשביל הפילוסופיה של המאה ה-20, הרמן מוצא בהיידגר את שורשיה של המטאפיזיקה של הדברים, המוצאת תיאור והצדקה לקיומם האוטונומי של הדברים. אך גם בהיותו עובד בתוך גבולות הפנומנולוגיה, הוא מוצא כי ההיסטוריה הנרחבת שלה איננה מספקת, מכיוון שהיא מכפיפה את החיים העצמאיים של הדברים למגע האנושי איתם. בניגוד למסורת הקנטיאנית, הגישה מוכוונת-הדברים שלו רואה את החיים האמיתיים המוזנחים של האובייקטים כאדמה פורייה למטאפיזיקה שתקום לתחיה. מתוך הבלטה של המושגים כמו סובסטנציה והסיבה המזדמנת, הוא מצהיר על אוטונומיה מוחלטת של הדברים מדברים אחרים, ומנסה לרמוז לחייהם המחתרתיים האפלים ולהסתיר את תנועותיהם על ידי פעולה מטאפורית.
ג'סיקה לאנג

| --- | --- |

לאנג בשנת 2008
 לידה:  20 באפריל 1949 (בת 75) קלואט, מינסוטה, ארצות הברית
 שם לידה:  Jessica Phyllis Lange 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 מקום לימודים:  Cloquet High School  אוניברסיטת מינסוטה  סטודיו אייץ' בי 
 בן או בת זוג:  Paco Grande (1971–1981)  מיכאיל ברישניקוב (1976–1982)  סם שפרד (1982–2010) 
 צאצאים:  Shura Baryshnikov 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (27 במרץ 1995)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2009)  פרס קריסטל (2000)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2014)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או בסרט טלוויזיה (2012)  פרס לוסי (2012)  CineMerit Award (2024)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (2016)  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (11 באפריל 1983)  פרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה – שחקנית (1976)  פרס עולם התיאטרון (1992)  פרס דרמה דסק לשחקנית הטובה ביותר במחזה  פרסי WIFTI לנשים בקולנוע 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ג'סיקה פיליס לאנג (באנגלית: Jessica Phyllis Lange; נולדה ב-20 באפריל 1949) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בתפקידיה על הבמה והמסך. היא זכתה לשבחים רבים והיא אחת מהבודדות שעוטרו בכתר המשולש. לאנג זכתה בשני פרסי אוסקר, שלושה פרסי אמי בפריים טיים, חמישה פרסי גלובוס הזהב ופרס טוני וכן מועמדויות לפרס באפט"א ופרס אוליבייה.
הופעת הבכורה של לאנג בקולנוע המקצועי אירעה בגרסה המחודשת "קינג קונג" (1976), שעל אף שקיבלה ביקורות מעורבות, זיכתה אותה בפרס גלובוס הזהב לכוכבת החדשה של השנה. לאנג המשיכה וזכתה בשני פרסי אוסקר, הראשון עבור שחקנית המשנה הטובה ביותר באופרת הסבון "טוטסי" (1982) והשני לשחקנית הטובה ביותר בגילומה של עקרת בית דו-קוטבית בסרט "שמיים כחולים" (1994). תפקידיה האחרים עליהם הועמדה לאוסקר היו עבור "פרנסס" (1982), "קאנטרי" (1984), "חלומות מתוקים" (1985) ו"תיבת הנגינה" (1989). היא גם שיחקה בסרטים כמו "כל הג'אז הזה" (1979), "הדוור מצלצל פעמיים" (1981), "פשעים שבלב" (1986), "פסגת הפחד" (1991), "רוב רוי" (1995) ו"סיפורי דגים" (2003).
על תפקידיה בטלוויזיה היא קיבלה את פרס אמי הראשון שלה בפריים טיים על גילומה של אידי הגדולה בסרט של HBO, "זיכרונות מאחוזת הגנים האפורים" (2009). לאנג זכתה להכרה חדשה באמצעות השתתפותה באנתולוגיית האימה של FX, "אימה אמריקאית" (2011–2015, 2018), בזכותה קיבלה שני פרסי פריים טיים נוספים בעונתה הראשונה והשלישית. היא הייתה מועמדת לאמי על גילום הדמויות בלאנש דובואה בסרט של CBS, "חשמלית ושמה תשוקה" (1995), רעיה בסרט הטלוויזיה של HBO, "נורמל" (2003), וג'ואן קרופורד במיני-סדרה של FX, "אויבות" (2017). לאנג שיחקה גם בסרטי הטלוויזיה O Pioneers! (1992), ו"היכל ליליאן הגדול" (2024) וכן בסדרה של נטפליקס, "הפוליטיקאי" (2019).
בקריירה הבימתית שלה, לאנג עשתה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי בתור בלאנש דובואה בגרסה המחודשת של המחזה "חשמלית ושמה תשוקה" (1992). לאנג זכתה בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה על תפקידה כמרי קאבן טיירון בגרסה המחודשת של "מסע ארוך אל תוך הלילה" מאת יוג'ין או'ניל. בהמשך, גילמה את פולה ווגל.
לאנג פרסמה חמישה ספרי צילום בסך הכול. היא הייתה אם אומנה, ונחשבת לשגרירת רצון טוב מטעם UNICEF.
ביוגרפיה > השנים הראשונות

לאנג נולדה בקלואט, מינסוטה, לדורותי ואלברט לאנג ממוצא פיני-פולני. היא למדה אומנות למשך זמן קצר באוניברסיטת מינסוטה, לפני שנסעה לפריז, שם למדה פנטומימה. שבה לניו יורק ב-1973 והחלה לקחת שיעורי משחק, בעת שעבדה כמלצרית וכדוגמנית.
קריירה

ב-1976, המפיק האגדי דינו דה-לורנטיס ליהק אותה לגרסה המחודשת ללהיט "קינג קונג", בו התחילה וכמעט סיימה את הקריירה. הביקורות העוינות והכישלון הקופתי היו הרסניות, אולם היא זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקידה בקטגוריית 'הופעת הבכורה הטובה ביותר'. לאחר מכן כיכבה בסרט המוזיקלי המצליח של בוב פוסי "כל הג'אז הזה", זוכה ארבעה פרסי אוסקר. המבקרים שמו לב אליה כשכיכבה, לצד ג'ק ניקולסון, ב"הדוור מצלצל פעמיים" (1981), גרסה מחודשת נוספת לסרט קלאסי. הופעתה בסרטה הבא, "פרנסס" (1982), בו גילמה את דמותה של השחקנית האמריקנית, פרנסס פארמר, הביאה לה ביקורות מצוינות, ומועמדות ראשונה לפרס אוסקר. באותה שנה הייתה מועמדת גם על תפקיד המשנה שלה בקומדיה המוערכת "טוטסי", ובכך הייתה לאחת השחקניות היחידות בתולדות הפרס שהייתה מועמדת פעמיים באותה שנה, עליו גם זכתה, כשגילמה את הבחורה בה דסטין הופמן מתאהב בעת שהוא מחופש לאישה.
היא המשיכה לתת הופעות מרשימות במהלך שנות ה-80 וה-90 בסרטים כדוגמת "קאנטרי" (1985), "חלומות מתוקים" (1985), בו גילמה את זמרת הקאנטרי, פטסי קליין, "תיבת נגינה" (1989), שביים הבמאי הצרפתי קוסטה גברס, כשעל שלושתם קיבלה מועמדות לפרס אוסקר, ו"שמיים כחולים" (1994), עליו זכתה בפרס האוסקר השני שלה, הפעם כשחקנית ראשית. היא גילמה בסרט אישה מעורערת בנפשה, הנשואה למהנדס גרעין בצבא ארצות הברית, כששלטונות הצבא עושים שימוש באישיותה במהלך ניסיון להסתיר ניסוי גרעיני.
ב-1992 הופיעה לראשונה על במות ברודוויי כשכיכבה במחזהו של טנסי ויליאמס "חשמלית ושמה תשוקה", לצד אלק בולדווין. בשנת 2000 הופיעה על במות הווסט אנד הלונדוני בהצגה "מסע ארוך אל תוך הלילה" מאת יוג'ין או'ניל. באותה שנה, זכתה בפרס קריסטל למצוינות נשים בקולנוע. ב-2005 שבה לבמות ברודוויי כשכיכבה בהעלאה מחודשת נוספת למחזהו של טנסי ויליאמס. היה זה "ביבר הזכוכית", בו שיחקה לצד כריסטיאן סלייטר. ההצגה קיבלה בעיקר ביקורות שליליות.
בשנים 2011–2014 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "אימה אמריקאית" של היוצר ראיין מרפי. על תפקידה בעונה הראשונה של הסדרה, זכתה בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
בשנת 2016 שיחקה בסרט הקומי "לחגוג את החיים" לצידן של שירלי מקליין ודמי מור.
בשנת 2017 משתתפת בסדרת האתנולוגיה "אויבות", שגם נוצרה על ידי ראיין מרפי, לצידה של סוזן סרנדון כבת דמותה של ג'ואן קרופורד.
חייה הפרטיים

לאנג הייתה נשואה לצלם פאקו גרנד בין השנים 1970–1981. מ-1982 עד 2009 חייתה עם המחזאי-שחקן סם שפרד, שאותו הכירה על סט הצילומים של "פרנסס". בתה הבכורה נולדה ב-1981, מיחסיה עם הרקדן-שחקן הרוסי, מיכאיל ברישניקוב, ושני ילדיה הנוספים (בת שנולדה ב-1985 ובן שנולד ב-1987) הם ילדיו של שפרד. היא נפרדה משפרד ב-2009, ומתגוררת כיום בניו יורק.
לאנג היא שגרירה של רצון טוב מטעם קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים (UNICEF).
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | קינג קונג | דואן |  |
| 1979 | כל הג'אז הזה | אנג'ליקה |  |
| 1980 | How to Beat the High Co$t of Living | לואיז טראוויס |  |
| 1981 | הדוור מצלצל פעמיים | קורה סמית' |  |
| 1982 | טוטסי | ג'ולי ניקולס |  |
| 1982 | פרנסס | פרנסס פארמר |  |
| 1984 | Country | ג'ול אייבי |  |
| 1985 | חלומות מתוקים | פטסי קליין |  |
| 1986 | פשעים שבלב | מרגרט מק'גראת |  |
| 1988 | הרחק בצפון | קייט |  |
| 1988 | Everybody's All-American | באבס רוג'רס גריי |  |
| 1989 | תיבת הנגינה | אן טלבוט |  |
| 1990 | גברים אינם עוזבים | בת' מקולי |  |
| 1991 | פסגת הפחד | ליי באודן |  |
| 1992 | לילה ועיר | הלן נאסרוס |  |
| 1994 | שמיים כחולים | קארלי מרשל |  |
| 1995 | לאבד את איזייה | מרגרט לוין |  |
| 1995 | רוב רוי | מרי מקגרגור |  |
| 1997 | רסיסים של חיבה | ג'יני קוק סמית | אפוס מודרני של הסיפור "המלך ליר" של ויליאם שייקספיר |
| 1998 | הַאש | מרתה ברינג |  |
| 1998 | הדודנית בט | הדודנית בט |  |
| 1999 | טיטוס | תאמורה | תפקיד שייקספירי ראשון |
| 2001 | דור הפרוזאק | גברת וורצל |  |
| 2003 | מחופשים ואנונימיים | נינה ורוניקה |  |
| 2003 | סיפורי דגים | סנדרה טמפלטון |  |
| 2005 | פרחים שבורים | כרמן מרקובסקי |  |
| 2005 | אל תבוא להקיש | דורין |  |
| 2005 | מעולם לא | קתרין פירסון |  |
| 2006 | בונוויל | ארבילה הולדן |  |
| 2012 | לא תשכח | ריטה ת'ורנטון |  |
| 2012 | העמק הגדול | ויקטוריה בארקלי |  |
| 2013 | בסתר | מאדאם ראקין | ידועה גם בשם "תרזה" |
| 2014 | המהמר | רוברטה |  |
| 2016 | לחגוג את החיים | מאדי |  |
| 2018 | הבובה הבודדה | אדית סטיבנסון רייט |  |
| 2023 | תעלומת הבלונדינית שחורת העיניים (אנ') | דורות'י קוונדיש |  |
| TBA | Megalopolis |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1984 | חתולה על גג פח לוהט | מגי | סרט טלוויזיה |
| 1992 | O Pioneers!‎ | אלכסנדרה ברגסון | סרט טלוויזיה |
| 1994 | Stick Wife |  | סרט טלוויזיה |
| 1995 | חשמלית ושמה תשוקה | בלאנש דובואה | סרט טלוויזיה |
| 1998 | סיפורים מהילדות שלי | The Swan Princess | בפרק: "The Prince and the Swan" |
| 2003 | נורמל | אירמה אפלווד | סרט טלוויזיה |
| 2007 | סיביל | ד"ר קורנליה וילבור | סרט טלוויזיה |
| 2009 | גנים אפורים | אידי הגדולה | סרט טלוויזיה |
| 2011–2015 | אימה אמריקאית: בית הרצח | קונסטנט לנגדון | 11 פרקים |
| 2011–2015 | אימה אמריקאית: המוסד הסגור | הנזירה ג'וד מרטין | 13 פרקים |
| 2011–2015 | אימה אמריקאית: הכישוף | פיונה גוד | 13 פרקים |
| 2011–2015 | אימה אמריקאית: פריק שואו | אלזה מארס | 13 פרקים |
| 2016 | הוראס ופיט | מרשה | סדרת רשת; 3 פרקים |
| 2017 | אויבות | ג'ואן קרופורד | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2018 | אימה אמריקאית: אפוקליפסה | קונסטנט לנגדון |  |
| 2019 | הפוליטיקאי | דאסטי ג'קסון | 6 פרקים |
| 2023 | אויבות: קפוטה נגד הנשים | לילי מיי פולק | 2 פרקים |
ביאורים

↑  הסרט הוקפא אחרי שנגד הבמאי, דניאל אדמס, הוגש על ידי התובע הכללי של מדינת מסצ'וסטס בדצמבר 2011 כתב אישום בעניין 4.7 מיליון דולר העלמת מס של שני סרטיו הקודמים, "נערי זהב" (2009) ו"שומרי האור" (2009).
הערות שוליים

↑  Today’s famous birthdays list for April 20, 2021 includes celebrities George Takei, Andy Serkis - cleveland.com, web.archive.org, ‏2022-02-04
↑ Multiple sources:
"All Upcoming Jessica Lange TV Shows". TheCinemaholic.com. 11 בספטמבר 2019. ארכיון מ-9 במאי 2021. נבדק ב-24 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
"Forget EGOT – Here's Everything You Need to Know About ESOT Winners". Backstage.com. ארכיון מ-16 במרץ 2021. נבדק ב-24 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
"10 celebrities who are just one award away from an EGOT". Insider.com. ארכיון מ-1 באוגוסט 2023. נבדק ב-24 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
"Only 22 people had ever accomplished this feat. Now, Viola Davis joins the club". Washington Post. ארכיון מ-1 במרץ 2017. נבדק ב-24 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  King Kong - Rotten Tomatoes, web.archive.org, ‏2023-04-09
↑  Scarlett Johansson joins an exclusive club with these Oscar-nominated actors and actresses, EW.com (באנגלית)
↑  Shaw, Gabbi (March 11, 2023). "Then and Now: 25 best actress Oscar winners". Insider.
↑  "Jessica Lange Leads Starry Cast of New Paula Vogel Play on Broadway". The New York Times.
↑  Highway 61 Revisited, With Jessica Lange - The New York Times, web.archive.org, ‏2020-11-16
↑ Multiple sources
Kilkenny, Katie (18 ביולי 2019). "Jessica Lange to Publish Photography Book Chronicling Highway 61". The Hollywood Reporter. The Hollywood Reporter. ארכיון מ-11 באוקטובר 2020. נבדק ב-6 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
Larocca, Amy (16 בנובמבר 2008). "Shooting Star: The Debut Of Jessica Lange, Photographer". New York. nymag.com. ארכיון מ-11 בנובמבר 2018. נבדק ב-11 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lange, Jessica (8 בנובמבר 2022). Dérive: Photographs by Jessica Lange. powerHouse Books. powerHouse Books. www.simonandschuster.com. ISBN 9781648230226. ארכיון מ-13 בספטמבר 2022. נבדק ב-13 בספטמבר 2022. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Film: In Focus: JESSICA LANGE | The Independent, web.archive.org, ‏2018-09-10
↑  Jessica Lange | UNICEF People | UNICEF, web.archive.org, ‏2016-03-10
↑  Goodwill Ambassador Jessica Lange visits a clinic for children living with HIV in Russia | Russian Federation | UNICEF, web.archive.org, ‏2018-09-11
↑  Block, Alex Ben (2011-12-12). "Movie Director Indicted in $4.7 Million Tax Rebate Fraud Case". The Hollywood Reporter. Prometheus Global Media. hollywoodreporter.com. נבדק ב-2012-12-31.
↑  D'Angelo, Alexandria (2012-07-31). "Investors Say They Were Rolled on a Movie". Courthouse News Service. CNS. courthousenews.com. נבדק ב-2012-12-31.
↑  Tony Awards 2024: The complete list of winners, NPR, ‏16 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461218505171  PLWABN: 9810540469505606  BIBSYS: 98042563  BNE: XX1276680  BnF: cb13896319h (data)  CANTIC: a11804427  CiNii: DA13499246  GND: 129952834  ISNI: 0000 0001 1472 8439  LCCN: n85346382  MusicBrainz: 6646d045-78d0-4842-b247-3a539a1c54bb  NKC: xx0041387  NLA: 35622193  NLK: KAC2020K8115  NTA: 071894373  PIC: 387921  RERO: 02-A024256042  SUDOC: 060231831  Trove: 1018107  VIAF: 54332943   WorldCat (עם VIAF): 54332943
פסגת הפחד (סרט, 1962)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של ג'ון מקדונלד
 בימוי:  ג'. לי תומפסון
 הופק בידי:  סי ברטלט
 תסריט:  ג'יימס ווב
 עריכה:  ג'ורג' תומסיני
 שחקנים ראשיים:  גרגורי פק רוברט מיצ'ם טלי סוואלס
 מוזיקה:  ברנרד הרמן
 צילום:  סאם לויט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית בריטניה בריטניה
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 באפריל 1962
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אימה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  קרוליינה הצפונית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פסגת הפחד (באנגלית: Cape Fear) הוא סרט מותחן פסיכולוגי משנת 1962 בבימויו של ג'. לי תומפסון, עם גרגורי פק, רוברט מיצ'ם, מרטין בלסם וטלי סוואלס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "The Executioners" של ג'ון מקדונלד משנת 1957.
ב-1991 הופק רימייק בבימויו של מרטין סקורסזה ובו השתתפו פק, מיצ'ם ובלסם בתפקידים אחרים.
העלילה היא על עורך דין המאויים על ידי אסיר משוחרר המאשים אותו בכליאתו.
שם הספר והסרט נובע מנהר "פסגת הפחד" (Cape Fear River)(אנ') שבו מתרחש העימות הסופי בין המאיים והמאויים.
ב-2001 נבחר הסרט במקום ה-61 ברשימת מאה שנים... מאה מותחנים (אנ') בסדרת 100 שנים... של מכון הסרטים האמריקאי.
ב-2003 נבחרה הדמות "מקס קיידי" במקום ה-28 ברשימת הנבלים ברשימת מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים בסדרת 100 שנים... של מכון הסרטים האמריקאי.
תקציר עלילה

מקס קיידי (רוברט מיצ'ם) משתחרר לאחר מאסר של שמונה שנים באשמת אונס. העד המרכזי במשפטו היה השופט סם בודן (גרגורי פק) שתפס אותו בעת המעשה. כעת רוצה קיידי לנקום בבודן ובמשפחתו על הנזק שגרם לו.
הוא נפגש לראשונה עם בודן בבית המשפט ומזכיר לו את הפרשה ומתחיל לעקב אחריו ואחרי אשתו פגי (פולי ברגן) ובתו ננסי (לורי מרטין) בת ה-12. סם מבקש מידידו קצין המשטרה מארק דאטון (מרטין בלסם) לעצור אותו אבל עורך דינו דייב גראפטון (ג'ק קרושן), מצליח לשחרר אותו ועוד מאיים בתביעה על מעצר אדם שלא עבר כל עבירה.
בשלב מסוים מתכונן סם לירות בקיידי אבל פגי עוצרת אותו ברגע האחרון. סם מציע לקיידי 20,000 דולר בתנאי שייסתלק מהעיר אבל קיידי מסרב באמרו כי משימתו להרוס את סם ומשפחתו לאט לאט כמו שנעשה לו.
סם שוכר חוקר פרטי בשם צ'רלי סיברס (טלי סוואלס) שיעקב אחרי קיידי. הוא עוקב אחריו כשהוא מזמין לחדר במלון נערת ליווי בשם דיאן טיילור (בארי צ'ייס) ומגלה אחר כך שקיידי תקף אותה, אך היא מפחדת מקיידי ומסרבת להגיש תלונה נגדו.
סם חורג ממנהגו ומזמין שלושה בריונים להכות את קיידי אבל הוא מתגבר עליהם. כעת מגיש גראפטון תלונה נגד סם בוועדת האתיקה באטלנטה בתקווה לשלול את רישיונו כעורך דין. סם מתכנן מבצע שיסיים את הסיוט הזה לכאן או לכאן. לפני שהוא טס לאטלנטה הוא מביא את פגי וננסי לבית סירה מבודד ב"נהר פסגת הפחד" בצפון קרולינה. הם מגיעים למקום בסירה ובעזרת דאטון הוא מקבל לעזרה את השוטר קרסק (פייג' סלאטרי).
כעת יש למשוך את קיידי למקום. סם מבקש מסיברס להביא לו כמה חפצים מהבית. קיידי מתצפת עליו ועוקב אחריו עד לבית הסירה.
בלילה מתחיל קיידי את ההתקפה. הוא נתקל בשוטר קרסקי, חונק ומטביע אותו. אחר כך הוא משחרר את בית הסירה מהחוף ומנסה לתקוף את פגי. לבסוף הוא חוזר לחוף ומנסה לתקוף את ננסי שמנסה להזעיק עזרה אבל אז מתנפל עליו סם ומתחיל ביניהם קרב קשה וקיידי מתחיל לחנוק אותו וכמעט מצליח להטביע אותו אבל הוא מצליח לירות בו ולפצוע אותו. קיידי מבקש מסם להרוג אותו אבל סם אומר לו כי הוא מעדיף שיירקב בכלא כל ימי חייו.