stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי מלבורן

נמל התעופה של מלבורן (באנגלית: Melbourne Airport, מכונה גם מלבורן טולהמרין) הוא נמל התעופה המרכזי המשרת את העיר מלבורן, והוא נמל התעופה השני העמוס ביותר באוסטרליה. נמל התעופה מלבורן הוא נמל התעופה הבינלאומי היחיד מבין ארבעת נמלי התעופה שמשרתים את מטרופולין מלבורן.
מטוס מדגם איירבוס A380 של קוואנטס נוחת בנמל התעופה של מלבורן
הנמל ממוקם 23 קילומטרים ממרכז העיר, ונמצא בסמוך לפרבר של טולהמרין. ניתן לטוס מהנמל אל 33 יעדים בטיסות ישירות אל כל מדינות אוסטרליה, ואל יעדים רבים באוקיאניה, אסיה, אפריקה, צפון אמריקה ואירופה. חברת אל על הודיעה כי תחל להפעיל מחודש אפריל 2020 טיסות ליעד זה מנמל התעופה בן-גוריון.
טרמינלים

בנמל התעופה של מלבורן יש ארבעה טרמינלים, 56 שערי עלייה למטוס: 40 שערים בקווי טיסה פנימיים ו־16 שערים בקווי טיסה בינלאומיים.
טרמינלים > טרמינל 1

טרמינל 1 משמש לנתיבי טיסה פנימיים בתוך אוסטרליה, בעיקר לקבוצת חברת התעופה האוסטרלית קוואנטס. אולם ההמראות בטרמינל נמצא בקומה העליונה, בעוד שהנחיתות נמצאות בקומה התחתונה.
הטרמינל נפתח בשנת 1970 ביחד עם השקתו של נמל התעופה בשביל חברת התעופה "Trans Australia Airline", הטרמינל הועבר לשליטת קוואנטס בשנת 1992 כשזו רכשה את החברה. עבודות לשיפוץ הטרמינל החלו בשנת 1997 והושלמו בשנת 1999 בעלות של 50 מיליון דולר, שכללו רציף נוסף, 9 מקומות נוספים לחניית מטוסים, כביש גישה משופר והרחבת הטרמינל.
כיום, יש מגוון רחב של חנויות אאוטלט ואוכל בסוף הטרמינל, קרוב לכניסה לטרמינל 2.
טרמינלים > טרמינל 2

מטרמינל 2 ממריאות מספר טיסות פנימיות וכל הטיסות הבינלאומית משדה התעופה, והוא נפתח בשנת 1970. בטרמינל יש 20 שערי עלייה למטוס.
תוכנית להרחבת הטרמינל בעלות של 330 מיליון דולר הוכרזה בשנת 2007 והושלמה בשנת 2012. הפרויקט כלל הקמת טרקלינים חדשים וחנויות קמעוניות.
טרמינלים > טרמינל 3

טרמינל 3 נפתח ביחד עם השדה כדי לשרת את חברת התעופה "Ansett Australia", אך כיום הוא בבעלות שדה התעופה עצמו. טרמינל 3 משמש את וירג'ין אוסטרליה. בטרמינל יש 11 חניות למטוסים בשימוש ועוד 8 חניות שאינן בשימוש.
הרחבת הטרמינל אושרה בשנת 1989 והושלמה בשנת 1991. הטרמינל שימש באופן בלעדי על ידי קבוצת "Ansett Australia" לכל הקווים הפנים ארציים שלה באוסטרליה עד לסגירתה בשנת 2001. לאחר ניסיון כושל לקנות את החברה בשנת 2002, הטרמינל נמכר בחזרה לנמל התעופה מלבורן. כתוצאה מכך, נמל התעופה של מלבורן התחייב לבצע שיפוץ ומתיחת פנים לטרמינל, לאחר מכן וירג'ין אוסטרליה עברה להשתמש בטרמינל ממה שנקרא אז "Domestic Express", (כיום טרמינל 4).
טרמינלים > טרמינל 4

טרמינל 4 נקרא במקור "Domestic Express" או "הטרמינל הדרומי", מוקדש לחברות תעופה במחיר נמוך, והוא הראשון מסוגו בשדה תעופה באוסטרליה. במקור הטרמינל נבנה עבור וירג'ין אוסטרליה ו"Impulse Airlines". וירג'ין אוסטרליה עברה לטרמינל 3 לאחר סגירתה של "Ansett Australia". שיפוץ בעלות של 5 מיליון דולר החל בשנת 2007 בסגנון טרמינל המוקדש לחברות תעופה במחיר נמוך בנמל התעופה צ'נגי בסינגפור ובנמל התעופה הבינלאומי של קואלה לומפור. מחברות התעופה הפועלות בטרמינל נגבים אגרות נחיתה וטיפול בעלות נמוכה בשל המתקנים הבסיסיים, חוסר גשרי עלייה למטוס, ופחות נוחות וחנויות בהשוואה לטרמינל רגיל. עם זאת, המסוף ממוקם בסמוך לבניין הטרמינל הראשי, שלא כמו בסינגפור וקואלה לומפור. הטרמינל נבנה מחדש על ידי "טייגר איירווייז אוסטרליה", שהשתמשה בו כבסיס המרכזי שלה מאז הפעלת טיסות פנימיות בשנת 2007. ג'טסטאר איירווייז אישרה את מעורבותה בדיונים עם נמל התעופה מלבורן לגבי הרחבת מתקני הטרמינל כדי להתאים לצמיחה של החברות התעופה במחיר נמוך הפועלות בנתיבים פנימיים. הרחבת טרמינל 4 כוללת תשתית שתתאים לטיסות של טייגר איירווייז אוסטרליה וג'טסטאר איירווייז. הפיתוח עלה מאות מיליוני דולרים. במרץ 2012 הוכרז כי בחודש אוקטובר באותה שנה טרמינל 4 יבנה מחדש ויושלם בשנת 2014 . עיכובים גרמו לכך שהטרמינל נפתח ב-18 באוגוסט 2015. הטרמינל צמוד ונמצא "תחת קורת גג אחת" עם טרמינל 3. כיום טרמינל 4 משמש את "טייגר איירווייז אוסטרליה", "ריג'יונל אקספרס איירליינס" ו"ג'טסטאר".
הערות שוליים

↑  איתי בלומנטל, לראשונה בהיסטוריה: טיסות מסחריות ישירות מישראל לאוסטרליה, באתר ynet, 10 בדצמבר 2019
הכניסה לטרמינל 1
אולם היוצאים בטרמינל 2
טרמינל 3
סטיוארט יוסטון

סטיוארט מאקי יוסטון (אנגלית: Stewart Mackie Houston;‏ נולד ב-20 באוגוסט 1949 בדאנון, סקוטלנד) הוא שחקן ומאמן כדורגל לשעבר.
קריירה

יוסטון שיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצות צ'לסי, ברנטפורד, מנצ'סטר יונייטד, שפילד יונייטד וקולצ'סטר יונייטד. הוא השתתף בכ-250 משחקים במדי מנצ'סטר יונייטד, והבקיע בהם 16 שערים. יוסטון שיחק גם במדי נבחרת סקוטלנד פעם אחת. בזמן ששיחק באולד טראפורד הוא סייע למועדון לזכות באליפות הליגה השנייה בעונת 1974/1975, ובגביע ה-FA ב-1977.
החל מ-1990 יוסטון היה עוזרו של מאמן ארסנל ג'ורג' גרהאם, ופעמיים שימש בתפקיד ממלא מקום המאמן: הפעם הראשונה הייתה במשך שלושה חודשים ב-1995 לאחר פיטוריו של גרהאם בפברואר. יוסטון הוביל את המועדון לגמר גביע המחזיקות, אך המשחק הסתיים לבסוף בהפסד של ארסנל לריאל סרגוסה.
ברוס ריוק התמנה למאמן ארסנל ב-1995, כאשר יוסטון ממשיך לעבוד גם תחתיו. ריוק פוטר לאחר כשנה בתפקיד, ויוסטון התמנה פעם נוספת למאמן הזמני עד שהמחליף הקבוע ארסן ונגר סיים את חוזהו עם נאגויה גרמפוס. אולם, יוסטון לא המתין להגעתו של ונגר והתפטר מתפקידו באמצע ספטמבר על מנת שיוכל להתחיל לעבוד בתפקיד המאמן הראשי של קווינס פארק ריינג'רס, כאשר ריוק משמש כעוזרו.
הריינג'רס, שירדו לליגה השנייה עונה אחת קודם לכן, שאפו לחזור אל הליגה העליונה. אולם, התקופה של יוסטון במועדון לא הייתה מוצלחת והוא פוטר בדצמבר 1997 כשהמועדון היה על סף ירידת ליגה נוספת. יוסטון וגרהאם חזרו לשתף פעולה כשהאחרון התמנה למאמן של טוטנהאם הוטספר ב-1998, אך יוסטון עזב את טוטנהאם לאחר שגרהאם פוטר במרץ 2001. לאחר מכן הוא עבד בוולסול במשך תקופה קצרה.
באוגוסט 2008 דווח באמצעי התקשורת כי יוסטון חזר לעבוד עבור ארסנל לאחר 12 שנים, ונטען כי הוא משמש כמגלה כישרונות עבור המועדון.
נלי

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1974 (בן 49) אוסטין, טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  קורנל ולרי היינס קוט ג'וניור
 שם במה:  Nelly 
 מקום הקמה:  סנט לואיס 
 מוקד פעילות:  סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  ארצות הברית, תיכון יוניברסיטי סיטי 
 עיסוק:  ראפר, זמר-יוצר, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  היפ הופ, R&B, פופ ראפ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מפוחית
 חברת תקליטים:  יוניברסל רקורדס, דרטי אנטרטיינמנט, יוניברסל מוטאון
 בן או בת זוג:  אשנטי (2004, 2023–2014) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר (2003) 
 Nelly.net
 פרופיל ב-IMDb
 
קורנל היינס ג'וניור (באנגלית: Cornell Haynes, Jr; נולד ב-2 בנובמבר 1974) הידוע בשם הבמה שלו נלי פלסטר  (Nelly) הוא ראפר, זמר-יוצר, מפיק מוזיקלי, שחקן ויזם אמריקאי.
ביוגרפיה > ילדותו וראשית הקריירה

קורנל היינס ג'וניור נולד באוסטין טקסס, שם שירת אביו בצבא, וכאשר היה בן 7 התגרשו הוריו. כשהיה נער עבר עם אמו ליוניברסיטי סיטי בסמוך לסנט לואיס שבמיזורי. עוד בהיותו בתיכון, בשנת 1993, הקים עם חבריו הרכב היפ הופ בשם סנט לונטיקס שנהנה מפופולריות מקומית.
בשנת 1999 הוצע לנלי חוזה הקלטות בחברת יוניברסל רקורדס השייכת ליוניברסל מיוזיק גרופ, נלי חתם ופתח בקריירת סולו, אך המשיך לפעול בסנט לונטיקס.
ביוגרפיה > Country Grammar

נלי החל לעבוד על אלבום הבכורה שלו, "Country Grammar", בסוף שנת 1999, והאלבום יצא ב-27 ביוני 2000. האלבום הצליח והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של הבילבורד - בילבורד 200. בסך הכל נמכר האלבום בארצות הברית בלמעלה מתשעה מיליון עותקים (פלטינה 9×).
מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים כשהמצליח מביניהם "(Hot Shit) ‏Country Grammar", הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד שירי הראפ של הבילבורד.
לאחר הצלחת אלבום הבכורה של נלי הוציאו גם חברי סנט לונטיקס את אלבום הבכורה של ההרכב: "Free City". האלבום הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200.
סינגל נוסף "#1" השתתף בסרט יום אימונים מסוכן שיצא בשנת 2001.
ביוגרפיה > Nellyville

האלבום הבא אותו הוציא נלי היה "Nellyville". האלבום יצא ב-25 ביוני 2002, וכבר בשבוע הראשון ליציאתו הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. "Nellyville" נמכר בלמעלה משישה מיליון עותקים בארצות הברית (פלטינה 6×), ובלמעלה מ-400,000 עותקים בקנדה (פלטינה 4×).
מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים, השני מתוכם "Hot in Herre" הצליח ברחבי העולם והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל השלישי מהאלבום, "Dilemma", אשר משתתפת בו גם הזמרת קלי רולנד, הצליח אף יותר מקודמו והגיע למקום הראשון במצעדי פזמונים בארצות הברית, אוסטרליה, בלגיה, הולנד, גרמניה, אירלנד, שווייץ ושוודיה.
ב-2003 יצא דיסק הכולל גרסאות רמיקס לשירים שהוציא נלי עד כה בשם "Da Derrty Versions: The Reinvention". ובאותה שנה השתתף נלי בשיר "Shake Ya Tailfeather" מהסרט [בחורים רעים 2] יחד עם שון קומבס ומרפי לי.
ביוגרפיה > Sweat ו-Suit

ביום ה-14 בספטמבר 2004 הוציא נלי שני אלבומים: "Sweat" ו-"Suit".
האלבום "Sweat" שויך יותר לסוגת הראפ וההיפ הופ והוא הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200. מהאלבום יצאו שלושה סינגלים באחד מהם, "Tilt Ya Head Back", משתתפת הזמרת כריסטינה אגילרה.
"Suit" נחשב יותר למשתייך לז'אנר ה-R&B והוא הצליח יותר מ-"Sweat". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, וגם מתוכו יצאו שלושה סינגלים: "My Place",‏ "Over and Over" ו-"'N' Dey Say". ב-"Over and Over" מתארח זמר הקאנטרי טים מקגרואו, והוא הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-2005 יצא אלבום בשם "Sweatsuit" שהכיל שירים משני האלבומים Sweat ו-Suit. עם יציאת האלבום יצאו סינגלים נוספים ביניהם "Grillz", בו משתף נלי פעולה עם פול וול ואלי & גיפ, שהגיע למקום הראשון במצעד ההוט 100.
ב-2006 יצא אלבום האוסף "Who's the Boss" של הסנט לונטיקס עם נלי.
ביוגרפיה > Brass Knuckles

ב-16 בספטמבר 2008 הוציא נלי את אלבומו הרביעי "Brass Knuckles", האלבום הגיע למקום השלישי בבילבורד 200 ולמקום הראשון במצעד אלבומי הראפ של הבילבורד. מהאלבום יצאו שלושה סינגלים: "Party People",‏ ו-"Stepped on My J'z", ב-"Body on Me" משתתפים אייקון ואשנטי .
ביוגרפיה > 5.0

ב-12 בנובמבר 2010 הוציא נלי את אלבומו החמישי "5.0". האלבום הגיע רק למקום העשירי במצעד הבילבורד 200. עד כה יצאו ממנו שלושה סינגלים, בתוכם "Just a Dream" שהגיע למקום השלישי במצעד ההוט 100, ולראשון בישראל במצעד גלגלצ.
ביוגרפיה > טלוויזיה וקולנוע

הקריירה של נלי כשחקן החלה בשנת 2001 כששיחק בסרט האינדי סניפס, בסרט שיחק את דמותו של ראפר מפורסם. הסרט הגדול ביותר בו שיחק הייתה הקומדיה משחק מכור. בסרט כיכבו אדם סנדלר וכריס רוק, בפסקול הסרט נכלל שיר של נלי בשם "Boom".
בשנים 2008 ו-2009 שיחק נלי במספר פרקים בסדרת הטלוויזיה CSI: ניו יורק.
בשנת 2011 נלי הופיע בתור תפקיד אורח בתוכנית 90210. ב-2014 שיחק בסרט "השפעה" בכיכובו של סילבסטר סטאלון.
פרסים

מאז שנת 2001 נלי זכה והיה מועמד למספר פרסים:
פרסי גראמי - היה מועמד 12 פעמים מתוכן זכה 3 פעמים.
פרסי המוזיקה האמריקאית - היה מועמד 6 פעמים מתוכן זכה 3 פעמים.
פרסי ה-BET - היה מועמד 5 פעמים מתוכן זכה פעמיים.
פרסי המיוזיק וידאו של ה-MTV - היה מועמד 7 פעמים מתוכן זכה פעמיים.
| רשימת פרסים ומועמדויות> שנה | רשימת פרסים ומועמדויות> פרס | רשימת פרסים ומועמדויות> קטגוריה | רשימת פרסים ומועמדויות> תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | פרסי הגראמי | ביצוע סולו הראפ הטוב ביותר — "Country Grammar" | מועמדות |
| 2001 | פרסי הגראמי | אלבום הראפ הטוב ביותר — "Country Grammar" | מועמדות |
| 2001 | פרסי ה-MTV | הווידאו הגברי הטוב ביותר — "Ride Wit Me" | מועמדות |
| 2001 | פרסי ה-MTV | וידאו הראפ הטוב ביותר — "Ride Wit Me" | זכייה |
| 2001 | פרסי ה-MTV | בחירת הקהל | מועמדות |
| 2001 | פרסי ה-BET | האומן החדש הטוב ביותר | זכייה |
| 2001 | פרסי ה-BET | זמר ההיפ הופ הטוב ביותר | זכייה |
| 2002 | פרסי הגראמי | ביצוע סולו הראפ הטוב ביותר — "Ride Wit Me" | מועמדות |
| 2002 | פרסי הגראמי | שיתוף הפעולה ראפ/שירה הטוב ביותר (יחד עם ג'אגד אדג') — "Where the Party At" | מועמדות |
| 2002 | פרסי המוזיקה האמריקאית | אומן הראפ/היפ הופ המועדף | זכייה |
| 2002 | פרסי ה-MTV | הווידאו הגברי הטוב ביותר — "#1" | מועמדות |
| 2002 | פרסי ה-Black Reel | השיר הטוב ביותר — "#1" | מועמדות |
| 2003 | פרסי הגראמי | שיתוף פעולה ראפ/שירה הטוב ביותר — "Dilemma" | זכייה |
| 2003 | פרסי הגראמי | אלבום הראפ הטוב ביותר — "Nellyville" | זכייה |
| 2003 | פרסי הגראמי | ביצוע סולו הראפ הטוב ביותר — "Hot in Herre" | מועמדות |
| 2003 | פרסי הגראמי | סינגל השנה — "Dilemma" | מועמדות |
| 2003 | פרסי הגראמי | אלבום השנה — "Nellyville" | מועמדות |
| 2003 | פרסי המוזיקה האמריקאית | אומן הראפ/היפ הופ המועדף | מועמדות |
| 2003 | פרסי המוזיקה האמריקאית | אלבום הפופ/רוק המועדף — "Nellyville" | מועמדות |
| 2003 | פרסי המוזיקה האמריקאית | אומן הפופ/רוק הופ המועדף | מועמדות |
| 2003 | פרסי המוזיקה האמריקאית | אלבום ה-R&B/היפ הופ המועדף — "Nellyville" | זכייה |
| 2003 | פרסי המוזיקה האמריקאית | פרס בחירת המעריצים | זכייה |
| 2003 | פרסי ה-MTV | וידאו קליפ ה-R&B הטוב ביותר — "Dilemma" | מועמדות |
| 2003 | פרסי ה-MTV | וידאו קליפ ההיפ הופ הטוב ביותר — "Hot in Herre" | מועמדות |
| 2003 | פרסי ה-BET | אומן ההיפ הופ הטוב ביותר | מועמדות |
| 2003 | פרסי ה-BET | וידאו השנה — "Hot in Herre" | מועמדות |
| 2003 | פרסי ה-BET | שיתוף הפעולה הטוב ביותר — "Dilemma" | מועמדות |
| 2004 | פרסי גראמי | ביצוע הראפ הטוב ביותר להרכב או לצמד — "Shake Ya Tailfeather" | זכייה |
| 2004 | פרסי ה-MTV | וידאו ההיפ הופ הטוב ביותר — "Shake Ya Tailfeather" | זכייה |
| 2005 | פרסי גראמי | אלבום הראפ הטוב ביותר — "Suit" | מועמדות |
| 2007 | פרסי גראמי | ביצוע הראפ הטוב ביותר לצמד/הרכב — "Grillz" | מועמדות |
נלי עם אלן אייברסון
נפאל במשחקים האולימפיים

נפאל השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת טוקיו (1964). היא נעדרה מאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) ומאז אולימפיאדת מינכן (1972) היא משתתפת במשחקים ברציפות. הישגים של הספורטאים הנפאלים במשחקים היו סמליים בלבד. לוחם הטאקוונדו בידאן לאמה זכה אמנם במדליית ארד באולימפיאדת סיאול (1988), אך באותם משחקים תחרויות הטאקוונדו היו לראווה בלבד, ולא היו חלק מהמשחקים הרשמיים.
מאז אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) משתתפת נפאל גם באולימפיאדות החורף. גם במשחקים אלה היו הישגי הספורטאים הנפאלים צנועים.
ראו גם

נפאל במשחקים הפאראלימפיים
נפאל במשחקים האולימפיים לנוער
השחיינית הנפאלית שריה דיטאל, שהשתתפה באולימפיאדת לונדון
סיירה לאון במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
סיירה לאון
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  SLE
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
סיירה לאון משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מסיירה לאון לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מסיירה לאון היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של סיירה לאון למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים וסיימו במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שישה ספורטאים שהיו עתידים להתחרות בשלושה ענפי ספורט: הרמת משקולות, כדורעף חופים ושחייה. אולם ב-13 באוגוסט 2014 המשלחת פרשה מהמשחקים לאור לחץ שהופעל עליה מהרשויות ברפובליקה העממית של סין במטרה למנוע מהגעת נגיף האבולה למדינתם בעקבות התפרצות האבולה במערב אפריקה.
ראו גם

סיירה לאון במשחקים האולימפיים
סיירה לאון במשחקים הפאראלימפיים
הערות שוליים

↑  "Ebola crisis forces Nigeria and Sierra Leone out of Nanjing 2014". insidethegames.biz. 13 באוגוסט 2014. נבדק ב-21 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
סטודיו קולורידו

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  22 באוגוסט 2011 – הווה (13 שנים)
 חברת אם:  TWIN ENGINE Inc
 מיקום המטה:  רובע, סטגיאה, טוקיו, יפן
 קואורדינטות:  35°39′31″N 139°38′55″E﻿ / ﻿35.658529841041°N 139.64850116875°E﻿ / 35.658529841041; 139.64850116875 
 ענפי תעשייה:  אולפן הנפשה
 מוצרים עיקריים:  אנימה
  
 colorido.co.jp
  (למפת טוקיו מוגדלת) סטודיו קולורידו(למפת טוקיו רגילה) סטודיו קולורידו
 
סטודיו קולורידו (ביפנית: 株式会社スタジオコロリド) הוא אולפן הנפשה יפני הממוקם ברובע סטגיאה אשר בעיר טוקיו שביפן. האולפן הוא חברת בת של החברה Twin Engine(אנ'). החברה נוסדה באפריל 2011. הסרט העלילתי הראשון באורך מלא שלא האולפן היה הסרט "כביש הפינגווינים" אשר הקרנת הבכורה שלו התקיימה ביפן ב-2018 ביפן.
מקור השם

משמעות השם "קולורידו" בפורטוגזית ובספרדית הוא "עשיר בצבע" או "צבעוני".
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2011 על ידי המפיק הידאו אודה. מספר שנים לאחר מכן החברה נכנסה לשותפות עסקית עם חברת Twin Engine והפכה בעקבות כך לחברה בת שלהם.
באפריל 2022 החבר חתמה על הסכם רב שנתי להפקה של תכנים בשיתוף פעולה עם נטפליקס.
פילמוגרפיה > סרטים באורך מלא

| שנה | שם הסרט | במאי | משך הסרט | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | כביש הפינגווינים | הירויאסו אישידה | 118 דקות | עיבוד לרומן מאת  טומיהיקו מורימי |
| 2020 | במרחק לטיפה | יוניצ'י סאטו, טומוטאקה שיביאמה | 104 דקות | סיפור מקורי |
| 2020 | Burn the Witch | טאטסורו קאוואנה | 63 דקות | עיבוד לסדרת מאנגה מאת טייט קובו |
| 2022 | בית בלב האוקיינוס | הירויאסו אישידה | 120 דקות | סיפור מקורי |
| 2024 | נערת האוני שלי | טומוטאקה שיביאמה | 110 דקות | סיפור מקורי |
פילמוגרפיה > סרטים קצרים

| שנה | שם הסרט | במאי | משך הסרט | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Shashinkan | טאקאשי נאקאמורה | 16 דקות | סיפור מקורי |
| 2013 | Hinata no Aoshigure | הירויאסו אישידה | 16 דקות | סיפור מקורי |
| 2013 | גן הפלאות | יוג'ירו אראי |  | סיפור מקורי |
| 2014 | Paulette's Chair | הירויאסו אישידה |  | סיפור מקורי |
| 2015 | טייפון נורודה | יוג'ירו אראי | 26 דקות | סיפור מקורי |
| 2021 | מלחמת הכוכבים: חזיונות - רפסודיה טטואינית (2021) | טאקו קימורה |  | פרק באנתולוגיה המבוססת על מלחמת הכוכבים |
| 2023 | Burn the Witch #0.8 | טאטסורו קאוואנה | 28 דקות | עיבוד לסדרת מאנגה מאת טייט קובו |
הערות שוליים

↑  "アニメーションスタジオ スタジオコロリド". アニメーションスタジオ スタジオコロリド.
↑  Ressler, Karen (9 באפריל 2015). "Studio Colorido Unveils Typhoon Noruda Anime Film". Anime News Network. נבדק ב-17 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "STUDIO". 株式会社ツインエンジンホームページ.
↑  Pineda, Rafael Antonio (26 באפריל 2022). "Studio Colorido Signs Multi-Year Deal With Netflix for 3 Anime Films". Anime News Network. נבדק ב-28 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Loo, Egan (3 ביולי 2021). "Star Wars: Visions Anime Shorts Reveal Studios, September 22 Disney+ Launch". Anime News Network. נבדק ב-3 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
סילביה ביירק

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1923 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  4 ביוני 1948 (בגיל 24) ירושלים 
 
סילביה בֵיירַק (גם: סילויה בירק; באנגלית: Sylvia Beyrack‏; 9 באוקטובר 1923 – 4 ביוני 1948) הייתה חיילת ארץ-ישראלית ממוצא יהודי-פולני ביחידת ההאזנה של שירותי המודיעין של "ההגנה", לימים יחידה 8200, והנופלת הראשונה של יחידה זו.
ביוגרפיה

ביירק נולדה בלונדון לפרניה ושלמה (סולומון) ביירק, שהגיעו לאנגליה מפולין, הצעירה מבין ארבע אחיות. היא למדה בבית ספר עממי ותיכון ונתחנכה ברוח של יהדות לאומית. בגיל תשע הצטרפה לתנועת הנוער "הבונים". בפרוץ מלחמת העולם השנייה עמדה בראש גדוד צעירים גדול במזרח לונדון והצטיינה בטיפול בילדים בעת ההפצצות הגדולות. מאוחר יותר הייתה מדריכה במעון לילדים מפונים מלונדון שאורגן על-ידי "הבונים". היא עברה הכשרה חלוצית בחווה של התנועה ואחר כך הופקדה על פעולות השכבה הצעירה בכל בריטניה והצטיינה בעבודתה. היא כתבה, ערכה והוציאה לאור את העיתון "הבונה" לשכבה הצעירה.
בתקופה מאוחרת יותר עבדה כמארגנת מחלקת החינוך והנוער מטעם הקרן הקיימת לישראל באנגליה, ופעולתה הקיפה כאלף מורים, 500 מדריכי נוער וכ-35 אלף תלמידים וחניכים במוסדות חינוך יהודיים. היא הוציאה חומרי הסברה וספרי עזר למורים וסיפורים ותמונות ומשחקים לילדים על ארץ ישראל.
ביולי 1946 עלתה לישראל ועברה קורס מרוכז בעברית. בני המשפחה איתרו מחברת, שבה תרגמה שירי משוררים מאנגלית לעברית ולהפך, ככל הנראה כדי לשפר את ידיעתה בשפה. מאוחר יותר התקבלה לעבודה בשירותי הנוער של "הדסה". ביירק הצטרפה ל"ההגנה" והתגוררה בירושלים. בתקופת מלחמת העצמאות השתייכה לשירות הידיעות, ליחידת ההאזנה שפ"ן (שירות פענוח נסתרות) שפעלה במחנה שנלר.
ב-4 ביוני 1948 נפגעה ונהרגה בעת הפגזה של כוחות הלגיון הערבי על רחוב הנביאים בירושלים, ככל הנראה בדרכה אל המחנה או ממנו.
לאחר קבורה זמנית בבית העלמין שייח' באדר, גופתה נטמנה מחדש בבית הקברות הצבאי בהר הרצל ב־10 בספטמבר 1950, לאחר שזה הוקם.
איתורה וזיהויה

שירותה של ביירק ביחידת שפ"ן לא היה מוכר בחיל המודיעין. בזמן שצוות המורשת של חיל המודיעין חיפש מידע על ציונה חיון,[דרושה הבהרה] חיילת אחרת של היחידה, התגלה שביחידה שירתה חיילת בשם סילביה ביירק, שנהרגה בהפגזה ביוני 1948. יהושע לביא, ארכאולוג וחוקר בתי עלמין, גילה מכתב בארכיון עיריית ירושלים בפנקסים של "נצח" (היחידה לפינוי חללים שפעלה אז בעיר). נושאו של המכתב היה סילביה ביירק, "חיילת בפלוגת שפ"ן במחנה קבע מס' 1" (מחנה שנלר). המחקר המשיך בשיתוף צוות המורשת של חיל המודיעין.
באוקטובר 2020 אותר בעיתון "ג'ואיש כרוניקל" מכתב למערכת, שבו הכותב ציין כי קרובתו סילביה ביירק נהרגה גם היא בירושלים ביוני 1948, וציין שידיעה זאת הופיעה בעיתונים במדינות שונות. על פי השם באנגלית, התברר כי ביירק מוכרת כחיילת מח"ל (מתנדבי חוץ לארץ) ומונצחת באנדרטת חיילי מח"ל בשער הגיא בשם העברי "בירך".
בנובמבר 2020 הצליח צוות המורשת לאתר בארכיון חברה קדישא "קהילת ירושלים" מסמכים הכוללים מידע על אודות נסיבות ומקום נפילתה, כתובתה בירושלים, קרובי משפחתה בארץ, פרטי קבורתה ועוד. פנייה לארכיון צה"ל העלתה מידע נוסף שאימת שוב את השתייכותה ל"שפ"ן", ובדצמבר 2020 נמצא תיקה בארכיון "ההגנה" ובו מידע שאימת את שיוכה לארגון. במרץ 2021 התגלה בארכיון "נצח" מכתב המכיל את רשימת החפצים שנמצאו על ביירק, בין היתר תעודת חופשה מ"מחנה קבע מס' 1".
בעקבות הממצאים הוכרה כחללה של חיל המודיעין.
ראו גם

יחידה 8200
אסתר ציילנגולד
הערות שוליים

↑  שרון גבע, הלוחמת שחיל המודיעין הישראלי לא הכיר, באתר אל מדף ספרי ההיסטוריה, ‏13 באפריל 2021
↑  משרד הביטחון, המחלקה להנצחת החייל, ⁨Page 1 Advertisements Column 1⁩ | ⁨על המשמר⁩ | 7 ספטמבר 1950 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il, ‏7 ספטמבר 1950
↑  The Sydney Jewish News, London Girls Fought for Israel, הספריה הלאומית של ישראל, ‏10 בספטמבר 1948
↑  The Australian Jewish News (Melbourne), LONDON GIRLS FOUGHT FOR ISRAEL, הספריה הלאומית, ‏3 בספטמבר 1948
↑  סיפור איתורה וזיהויה של סילביה בירק ז"ל, באתר פרש, ‏3 במאי 2021
אנדרטת מח"ל בה מוזכרת ביירק בשם "סילויה בירך"
סילביה ביץ'

| --- | --- |

 לידה:  14 במרץ 1887 בולטימור, ארצות הברית 
 פטירה:  6 באוקטובר 1962 (בגיל 75) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Sylvia Nancy Woodbridge Beach 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרינסטון 
 שפות היצירה:  אנגלית, צרפתית 
 בן או בת זוג:  Adrienne Monnier 
 
סילביה ביץ' (באנגלית: Sylvia Beach;‏ 14 במרץ 1887 - 5 באוקטובר 1962) הייתה מוציאה לאור ואשת חברה פריזאית, שעיקר פרסומה נבע מהיותה המוציאה לאור של הרומן יוליסס בשפה האנגלית, בשנת 1922.