stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליאור סושרד
קריירה > הצלחה בינלאומית > ארצות הברית

במהלך השנים הרבה סושרד להופיע בתוכניות אירוח ביניהן ניתן למנות את תוכניתו של לארי קינג, "The Tonight Show" של ג'יי לנו, תוכנית הלייט נייט של ג'יימס קורדן, תוכניתה של ברברה וולטרס ב"דה וויו" ותוכניתה של אלן דג'נרס.
ב-2016 הופיע לצד ברברה סטרייסנד במסגרת מופע משותף, במהלכו התקיימו 12 מופעים.במופע הראשון צפו כ-7000 חברים ומקורבים של הזמרת, בהם כוכבי בידור, ומופעים אחרים שהתקיימו היו בפני קהל צופים של 20,000 איש
בנוסף להופעותיו הציבוריות מרבה סושרד להופיע באירועים פרטיים של בכירים בצמרת השלטון, הכלכלה והבידור
בשנת 2010 נכנס למקום ה-28 ברשימת "הגברים הנחשקים" העולמית של מגזין "פיפל". שש שנים לאחר מכן, בגיל 34 הוכרז שוב סושרד כאחד מ"הגברים הנחשקים ביותר" באותו המגזין.
בשנת 2020 כיכב סושרד כמנחה אורח בתוכנית "בריין גיימס" בערוץ National Geographic לצד המנחה קיגן מייקל קיי ומפורסמים נוספים כמו ג'ק בלאק, קריסטין בל, טד דנסון, מייגן טריינור ועוד.
בתחילת אפריל, 2020 עלתה לאוויר תוכניתו החדשה "Gone Mental with Lior" בפלטפורמת סרטונים חדשה Quibi. ליאור הפיק וכיכב בתוכנית כשהוא מדגים את היכולות שלו עם מפורסמים ואושיות אינטרנט כמו בן סטילר, דוויד דובריק, וקייט הדסון.
קריירה > הצלחה בינלאומית > אוסטרליה

בפברואר 2016 יצא למסע של 18 הופעות באוסטרליה. מסע ההופעות זכה להצלחה רבה ודווח כי על מנת לענות על הביקוש לכרטיסים מסע ההופעות הוארך. בין הערים בהן הופיע סידני, מלבורן, בריסביין ופרת', ומופעו עלה בבית האופרה של סידני מעל ל-7 פעמים. כמו כן, ביקורו זכה לכיסוי נרחב בתקשורת האוסטרלית וברשתות הטלוויזיה הגדולות ביבשת, בהן הוא מכונה ה"מאסטר מנטליסט".[דרוש מקור]
סושרד עורר עניין במגוון ערוצי התקשורת המקוונת, כמו באתר BuzzFeed‏, קרוב ל-4 מיליון צפיות ביוטיוב נכון לפברואר 2017 בתחנת הרדיו Gold 104.3‏.
בינואר 2016, כ-10 שעות לפני פתיחת משחק ה-20/20 קריקט בין אוסטרליה להודו, הופיע סושרד בטלוויזיה האוסטרלית ו'ניבא', שאוסטרליה תפסיד להודו בקריקט בתוצאה 197–200, לאחר ההצלחה בניבוי, הביקוש לכרטיסים למופעו גבר על ההיצע, והוזמנו מופעים נוספים. עלייה גדולה בביקוש למופעיו הייתה אף בעקבות סרטון קצר שהעלה ברשתות החברתיות הטניסאי נובאק ג'וקוביץ' לאחר שהיה במופע של סושרד והגדיר אותו כ"מדהים" ומומלץ לצופים. אירועי "הניחוש" של סושרד עוררו עניין ואהדה מצד התקשורת המקומית והמדיה החברתית. מופעו של סושרד הוגדר כ"מפתיע" ומומלץ. העיתון ה"סידני מורנינג הארלד" הכריז כי סושרד במופעו כובש את הקהל בשילוב היפנוזה, תרגילי זיכרון וטכניקות מתמטיות המועברות לצופה עם הומור וחן. על הצלחתו דווח במגוון כלי תקשורת‏‏ ‏.
קריירה > הצלחה בינלאומית > הודו

המופע שלו זכה להצלחה בהודו, ועל כך קיבל את פרס המופע החדשני ביותר לשנת 2014 בקטגוריית הופעות חיות בהודו. כמו כן, כלי התקשורת בהודו סיקרו בהרחבה את הצלחתו בקרב הקהל המקומי, ואת ניחושו המדויק של תוצאות משחק הקריקט בין נבחרות אוסטרליה והודו בה ניצחה האחרונה 197–200.‏
קריירה > הצלחה בינלאומית > רוסיה

סושרד זכה להצלחה ברחבי רוסיה. בתוך שבועות ספורים הפך שמו של סושרד לידוע ודמותו עוררה עניין מצד כלי התקשורת המקומיים. כמו כן, סושרד היה לאורח מבוקש בקרב האלפיון העליון של רוסיה. בחדשות 2 בישראל דווח כי סושרד מוזמן לעיתים קרובות לאירועים פרטיים של בכירי הצמרת הכלכלית הרוסית וכי האוליגרכים הרוסיים מציעים סכומי כסף גבוהים למפגש עמו. בין עשרות הופעותיו הטלוויזיוניות ברשתות של דוברי רוסית, ניתן לציין:
באפריל 2014 סושרד הוזמן להופיע בתוכנית הפריים טיים הידועה ביותר של הרשת הממלכתית של רוסיה, אותה מגיש מדי ערב אנדרי מלחוב "שידברו". היה זהו ספיישל של שעה שיועד עבורו.
הוא הוזמן לתוכנית הפריים טיים של הערוץ הראשון "היום בערב" של שעה וחצי שהוקדשה עבורו.
פעילותו תועדה בסרט תיעודי של מגזין כלכלה רוסי.
הוזמן לתוכנית הבידור הלייט נייט הפופולרית של איבן אורגנט של הערוץ הממלכתי.
הוא רואיין לערוץ הכלכלי RT, Russia Today Channel.‏
הופיע בתוכנית הבידור "הקומדי קלאב".
הופיע בראיון של שעה אחד על אחד בתוכנית "האולפן הלבן" של ערוץ RTR Planeta.‏
הוא השתתף בתוכניות רבות נוספות וכן סוקר רבות בערוצי התקשורת המקוונת והמודפסת.
קריירה > אירוויזיון 2019

באירוויזיון 2019, שנערך בתל אביב, לראשונה בתולדות התחרות נבחר מנטליסט בתפקיד מפתח ככוכב אורח. סושרד הופיע במופע המרכזי בחצי הגמר, ובערב הגמר הגדול של האירוויזיון. נוסף על כך סושרד כיכב בגרין רום, שם הציג את מיומנויותיו בפני המתמודדים ומיליוני הצופים.
פעילות נוספת

מלבד הופעותיו ברחבי העולם, סושרד פעיל בתחומים נוספים.
פעילות נוספת > מתחם Escape City

בנובמבר 2016 נכנס סושרד באופן רשמי לתחום העסקים כשחבר לרון פדרמן (ממשפחת הבעלים של מלונות "דן") ולאיש העסקים דן דואניאס, ופתח עמם את מתחם "Escape city", מתחם חדרי בריחה הגדול בישראל, בבית אל על שברחוב בן-יהודה בתל אביב. המתחם הושק בהשקעה של מיליוני דולרים על שטח של 1,100 מ"ר, והוקמו בו עשרה חדרי בריחה בעלי נושאים שונים, כולל נושאי פנטזיה. סושרד הצהיר כי החזון מאחוריו הוא להקים מקום על־חושי שמאפשר התנתקות מלאה מהעולם האמיתי, בעידן של הטלפונים והרשתות החברתיות, והתמסרות לחוויה של פנטזיה. המתחם כולל בר שמעוצב בסגנון של לאונרדו דה וינצ'י, חדרי קריוקי וחדרי גיימינג של סוני ומיועד להכיל ממשפחות וחברים ועד קבוצות מנהלים או עובדים ביום גיבוש.
לפתיחה החגיגית הגיעו ראש עיריית תל אביב וסלבריטאים ישראלים.
פעילות נוספת > ToDay אקסלורייטור

בשלהי 2015 דווח כי סושרד היה לשותף בתוכנית האצה חדשה בשם toDay, שהיא חממה במסגרתה עובדים המנטורים בצמוד ליזמים ולא רק מנחים אותם. הקונספט שעומד מאחוריה מושתת על פיתוח היזם במקביל לפיתוח המוצר. תפקידו של סושרד בתוכנית הוא להיות מנטור לפיתוח החשיבה היצירתית של היזמים ולשיפור היכולות שלהם בהצגת המוצר מול קהל.
ספרו Mind Reader

ב-2012 פרסם ספר בשם Mind Reader תחת הוצאת הספרים Harper Collins אשר נכתב במקור באנגלית ותורגם לאחר מכן לאיטלקית, קרואטית, סינית, רוסית ואסטונית. על פי חדשות 2, הספר זכה להצלחה בינלאומית. בהגדרת הספר צוין כי הוא עוסק בפיתוח המיומנויות הנדרשות למנטליסט ואמן חושים מצליח. בספרו סושרד משתף את הקורא בחוויות ולקחים שלמד במהלך הקריירה בהופעותיו ובניסיונו מחייו האישיים והוא מתרכז בהדרכה כיצד לשפר מיומנויות מחשבה ולפתח את הפוטנציאל המנטלי של הקוראים.
כפרזנטור

2021, סושרד שימש כשגריר של מותג שעוני היוקרה HUBLOT.
בספטמבר 2017 הוכרז כי סושרד נבחר לככב במרכז מסע קמפיין של חברת אל על, במסגרת "החוזה השמן" יהיה "הפנים החדשות של חברת אל על".
ב-2017 סושרד נבחר לככב במסע ההסברה של משרד העלייה והקליטה. במסגרת הקמפיין פורסמו סרטונים בהם נפגש סושרד עם עולים חדשים ומציג את כישוריו המנטליסטיים..
החל משנת משנת 2020 פרסם את סוכנות הרכב היפנית "מאזדה" בישראל.
טכניקה

סושרד אינו-טוען כי הוא בעל כוחות על טבעיים. את היכולות אותן הוא מציג הוא מסביר בשילוב גורמים, ביניהם שימוש באלמנטים פסיכולוגיים ומיומנות לקריאת שפת גוף, מניפולציה מחשבתית וכישרון "לקרוא אנשים" בזכות אינטואיציה שהייתה חבויה בו מילדותו ואשר פיתח בזכות שנים רבות של אימונים והתמדה. אלו שיטות מעולם הפסיכולוגיה, השפעה, תקשורת בלתי מילולית, ואינטואיציה בהן, הוא לדבריו, משתמש בחמשת החושים שלו על מנת ליצור חוויה של חוש שישי.
בתוכנית של גיא פינס אשר שודרה ב-7 בינואר 2007, נטען כי אין שום קשר בין פסיכולוגיה, שפת גוף, סוגסטיה וכו' לבין מה שסושרד עושה אלא מדובר בטריקים פשוטים (אתר יוטיוב, "כל האמת על אורי גלר מתוך גיא פינס").
חיים אישיים

ב-2012 נישא לבת-זוגו, טל שכטר, ולהם שלושה ילדים.
איבן מרקאנו

איבן מרקאנו סיירה (נולד ב-23 ביוני 1987) הוא כדורגלן ספרדי המשחק כבלם בפורטו מליגת העל הפורטוגלית.
קריירה

מרקאנו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ראסינג סנטאנדר וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-2007.
ב-2009 חתם בויאריאל והושאל לקבוצות חטאפה ואולימפיאקוס. ב-2012 חתם ברובין קאזאן וב-2014 חזר בהשאלה לאולימפיאקוס.
ב-2014 חתם בפורטו. ב-6 בנובמבר 2016, לאחר מספר הזדמנויות שבהן ענד את סרט הקפטן כמחליף, מרקאנו שימש כקפטן לראשונה כשחקן הרכב פותח, בתיקו 1–1 ביתי מול בנפיקה. הוא הבקיע את שערו הראשון בליגת האלופות ב-17 באוקטובר 2017, בהפסד 3-2 בחוץ מול ר.ב. לייפציג. ב-2018 חתם ברומא לעונה אחת לפני שחזר לפורטו.
נבחרת לאומית

מרקאנו שיחק בנבחרת הצעירה של ספרד והשתתף עמה באליפות אירופה עד גיל 21 ב-2009.
הערות שוליים

↑  Wieder Spektakel, spiegel
↑  Too little too late for Spain, uefa
ליאת גורן

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1952 (בת 72) גבעתיים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 בן או בת זוג:  רוני תורן 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליאת גורן (נולדה ב-4 באפריל 1952) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

ילידת גבעתיים. בתם של זהבה לבית קורין (ילידת 1913) שעסקה בהוראה ובצלאל גורן-גורנדר (יליד 1911) שהיה ממקימי חיל האוויר הישראלי ואיש התעשייה האווירית. שניהם ילידי העיירה שומסק שהיום באוקראינה.
בשנת 1981 סיימה 3 שנות לימודי משחק בבית הספר למשחק "בית צבי" לצד אוהד שחר, אריה צ'רנר, יונתן צ'רצ'י ויעל עמית.
ליאת גורן מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה, מעצב התפאורה, רוני תורן ועם בנם המשותף איתמר. לליאת שתי בנות מנישואים ראשונים, שירי וקורין וולך.
ביוגרפיה > תיאטרון

בתיאטרון הספרייה השתתפה בשנת 1992 בהצגה "בשפל" שכתב מקסים גורקי וביימה אופירה הניג.
בתיאטרון החאן בשנת 1997 גילמה את נעמי בהצגה "הבתולה מלודמיר" שכתבה יוספה אבן-שושן וביימה אופירה הניג. כמו כן השתתפה בהצגה "השחף" מאת צ'כוב שביימה הניג. ב-2000 שיחקה בהצגה "השיבה למדבר" שכתב ברנאר-מארי קולטס וביימה אופירה הניג.
בתיאטרון הקאמרי השתתפה ב-1997 בהצגה "הפלגות" שכתבה שולמית לפיד וביים עמית גזית.
בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער שיחקה בין השנים 1999–2004 בהצגה "רכבת ההצלה" שכתב דיאן סמואל וביים רמי דנון.
בתיאטרון בית ליסין: השתתפה בהצגה "פשעי הלב". ב-2007 השתתפה בהצגה "דולפינים" שכתבה מאיה שעיה וביים דדי ברון. ב-2010 השתתפה בהצגה "שיינדלה" שכתבו רמי דנון ואמנון לוי וביים רמי דנון. ב-2012 גילמה את יהודית בהצגה "סוסים על כביש גהה" שכתבה סביון ליברכט וביימה ציפי פינס. ב-2015 היא גילמה את האם במחזה "חתולה על גג פח לוהט". ב-2017 גילמה את מנהלת המדרשה דבורי בהצגה "הסודות" שכתבה הדר גלרון (על פי התסריט של הדר גלרון ואבי נשר) וביים כפיר אזולאי. החל מחודש יולי 2021, מגלמת גורן את חווה, כוהנת שירה בתיבור במחזה הדרמה ״אינטימיות״ שכתב רוני קובן.
בתיאטרון אנסמבל הרצליה גילמה את אנפיסה בהצגה "שלוש אחיות" מאת צ'כוב שביימה אופירה הניג.
ביוגרפיה > תיאטרון > בתיאטרון הבימה

ב-1986 גילמה את סוניה לצד טטיאנה קנליס אולייר בהצגה "הדוד וניה" מאת צ'כוב שביים חנן שניר. ב-1987 גילמה את אגריפינה, חברתה הטובה של בבתא (יונה אליאן) בהצגה "בבתא" שכתבה מרים קייני וביים תום לוי; וגילמה את אנייס בהצגה "בית ספר לנשים" שכתב מולייר וביים לסלאו מרטון. ב-1988 גילמה את פאני וילטון בהצגה "ג'ון גבריאל בורקמן" שכתב הנריק איבסן וביים ג'ק מסינג'ר; את ואריה בהצגה "גן הדובדבנים" מאת צ'כוב שביים עמרי ניצן, וגילמה את שן טה שוי טה בהצגה "הנפש הטובה מסצ'ואן" (הפקה בשיתוף תיאטרון באר שבע) שכתב ברטולט ברכט וביים יורי ליובימוב. ב-1989 גילמה את ליז דריל בהצגה "סוף ההתחלה" שכתב שון או'קייסי וביים עמרי ניצן.
ב-1992 גילמה את וסיליסה בהצגה "בשפל" שכתב מקסים גורקי וביימה אופירה הניג; גילמה את מיי בהצגה "חתולה על גג פח לוהט" שכתב טנסי ויליאמס וביים אורי פסטר; וגילמה תפקיד כפול (מילי ברוקר האריס ועדנה סלבי) בהצגה "משחק כפול" שכתב טרנס רטיגן וביים יורם פאלק. ב-1993 גילמה את פיידרה בהצגה "היפוליטוס" מאת אוריפידס שביימה אופירה הניג. ב-1994 גילמה את פפני רוזנצוויג בהצגה "האחיות רוזנצוויג" שכתבה וונדי וסרשטיין וביים עמית גזית; גילמה את גרייס קומאלו במחזמר "זעקי ארץ אהובה" שכתב מקסוול אנדרסון וביים אורי פסטר, וגילמה את קלרה דניסון בהצגה "קערת העץ" שכתב אדמונד מוריס וביים יורם פאלק. ב-1995 גילמה לצד רוזינה קמבוס את גברת וורן בהצגה "הבחורים בדלת ממול" שכתב טום גריפין וביים גדי ענבר; וגילמה את קייט בהצגה "מארחים את מר סלואן" שכתב המחזאי הבריטי ג'ון אורטון וביים בן לוין.
ב-2001 השתתפה לצד חיים חובה ב"דוממים" - אירוע תיאטרוני שכתב חנוך רעים לציון יום השואה; וגילמה את מרת ואן-דן בהצגה "יומנה של אנה פרנק" שכתבו אלברט הקט ופרנסס גודריץ' וביים רוני פינקוביץ'. ב-2002 גילמה את גולדי שיינהוף בהצגה "מניין נשים" שכתבה נעמי רגן וביימה נויה לנצט. באותה שנה גילמה את ח'דיג'ה בהצגה "פרגודים" שכתב ז'אן ז'נה וביימה אופירה הניג. ב-2004 גילמה את אלקה קוזניצר, אשתו של יודל (אלכס פלג) בהצגה "הנאהבים והנעימים" שכתבו מוטי לרנר וישראל זמיר (ע"פ הסיפור "השניים" מאת יצחק בשביס-זינגר) וביים חנן שניר; וגילמה את גבי בהצגה "שמונה נשים" שכתב רובר תומא וביימה נויה לנצט. ב-2006 גילמה את שושנה בהצגה "נמר חברבורות" שכתב יעקב שבתאי וביים חנן שניר.
ביוגרפיה > תיאטרון > תיאטרון באר שבע

ב-1990 גילמה את ביאטריצ'ה בהצגה "מהומה רבה על לא דבר" שכתב שייקספיר וביים מיכאל גורביץ'. גילמה את קורדליה בהצגה "ליר", גילמה את מאשה בהצגה "השחף", והשתתפה בהצגות "המיזנתרופ", "השטן ממוסקבה", "דון ז'ואן חוזר מהמלחמה", "המתאבד", "אותו ואת בנו", "גיסתו של גולדין", "חלום ליל קיץ" וכן ב"הרולד ומוד", בבימויו של רפי ניב. ב-2016 החלה לשחק בהצגה "אבודים ביונקרס" מאת ניל סיימון וב-2017 החלה לשחק בהצגה "פרפרים הם חופשיים".
ביוגרפיה > טלוויזיה וקולנוע

ב-1989 גילמה את רעיה לצד יגאל נאור וענת עצמון בסרט "משולש וכל היתר" שכתב צביקה קרצנר וביימו ניצה גונן ומיקו גרוניק. ב-1991 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "חמישייה על הגג" ששודרה בערוץ 1, והשתתפה בסדרת הטלוויזיה שכתבו טומי ויאיר לפיד "שבט כהן" ששודרה בערוץ 1. ב-1994 גילמה את אמה של איה (מיכל בת-אדם) בסרטה של מיכל בת-אדם "איה: אוטוביוגרפיה דמיונית". ב-1996 השתתפה בסרטו של יגאל בורשטיין "אושר ללא גבול". ב-1997 גילמה את ציפי בסרטה של ניצה גונן "סודות משפחה". בין השנים 1998–2001 גילמה את ענת בסדרת הטלוויזיה "טירונות" שיצרו אורי ובני ברבש. ב-1999 גילמה את רחל אנקרי בסרטו של ערן ריקליס "צומת וולקן", והשתתפה בסרט הטלוויזיה "כפות רגליה" שכתב דני הורוביץ וביים חורחה גורביץ'. ב-2001 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "המכון" שכתב מוטי לרנר וביים אורי ברבש ובסרט הטלוויזיה "שרמן בחורף" בבימויו של אורי ענבר, לפי ספר של אמנון דנקנר.. ב-2005 גילמה את פולה בן-גוריון בסרט "עכשיו או לעולם לא" שביים איתן לונדנר. ב-2008 גילמה את אחות של ראובן (מוני מושונוב) בסרטה של קרן ידעיה "כלת הים"; גילמה את ירדנה בסרטה של מיכל בת-אדם "מאיה", וגילמה את אמו של רועי (יונתן רוזן) בסרט הטלוויזיה של אורן גוילי "מרחב מוגן". ב-2009 גילמה את רחל בסרטו של יגאל בורשטיין "אצבע אלוהים". ב-2010 גילמה את רחל בסדרת הטלוויזיה "טקסי דרייבר" שכתב יובל סגל וביים איתן ענר.
בשנת 2014 שיחקה בסרט "יונה" המבוסס על חיה של יונה וולך, בבימויו של ניר ברגמן. באותה שנה שיחקה בסרט "מנפאואר" בתפקיד רוזי.
בשנת 2015 שיחקה בסרט "את לי לילה" בכיכובן של דאנה איבגי ולירון בן-שלוש, ובבימויו של אסף קורמן.
בשנת 2017 שיחקה בדרמה התקופתית "הדרך לאן" בבימויה של מיכל בת-אדם.
בשנת 2024 גילמה בסדרה "חולי אהבה" את אביבה, אמה של ד"ר עמליה לוי.
הערות שוליים

↑  מיכאל הנדלזלץ, "הרולד ומוד": יחידה ומיוחדת, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012805360705171
ג'יימס פורסט

ג'יימס פורסט (באנגלית: James Forrest; נולד ב-7 ביולי 1991) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת החלוץ בסלטיק.
קריירת מועדונים

פורסט התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של סלטיק. שיחק בצעירותו גם טניס, אך לבסוף החליט להמשיך כשחקן כדורגל. עד מהרה התבלט וסומן ככישרון גדול. ב-30 באוגוסט 2009 חתם לארבע שנים בקבוצה הבוגרת. ב-1 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד מאת'רוול בה גם כבש את שער הבכורה שלו.
ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית במסגרת מוקדמות ליגת האלופות במשחק נגד ספורטינג בראגה. בינואר 2011 הורחק לראשונה בקריירה במשחק הליגה נגד המילטון אקדמיקל. ב-28 בינואר 2011 חתם על חוזה חדש לחמש שנים במועדון.
באוגוסט 2016 חתם לשלוש שנים נוספות בסלטיק. בעונת 2016/2017 הפך לשחקן הרכב פותח של סליטיק ורשם בעונה זו 46 הופעות וכבש 8 שערים, בעונה שהייתה אחת מעונות השיא של סלטיק שסיימה עונה ללא הפסד בליגה. בעונת 2018/2019 רשם את עונת השיא שלו עם 11 שערים ב-33 משחקי ליגה.
קריירה בינלאומית

פורסט שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של סקוטלנד. ב-29 במאי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 1-0 לאירלנד. פורסט זומן לסגל הרחב של נבחרת בריטניה לקראת אולימפיאדת לונדון (2012), אך לא נכלל בסגל הסופי.
ב-17 בנובמבר 2018 הבקיע את שני השערים הראשונים שלו עבור הנבחרת בניצחון החוץ שלה 4-0 נגד אלבניה במסגרת ליגת האומות.  3 ימים לאחר מכן הבקיע שלושער בניצחון 2-3 נגד ישראל. בכך הפך לשחקן הראשון של סלטיק שמבקיע שער במדי הנבחרת מאז ג'ימי קווין שעשה זאת בשנת 1908 ולשחקן הראשון שכובש במדי הנבחרת יותר משער אחד בשני משחקים ברציפות מאז 1963 אז עשה זאת דניס לאו.
השתתף עם הנבחרת ביורו 2020 ויורו 2024.
תארים

ליגת העל הסקוטית: 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024
הגביע הסקוטי: 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2022/2023, 2023/2024
גביע הליגה הסקוטי: 2014/2015, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
SOS

ערך זה עוסק באות מצוקה בינלאומי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אלחוטאי משדר במפתח מורס
שלט עם הכיתוב S.O.S בהפגנה למען השבת החטופים מול שגרירות ארצות הברית במהלך מלחמת חרבות ברזל
SOS (אס-או-אס) הוא אות המצוקה הבין-לאומי הימי בקוד מורס המורכב משלוש נקודות, שלושה קווים ושלוש נקודות (· · · – – – · · · ) (‏האזנהקובץ:SOS morse code.ogg‏Ⓘ‏). האיתות זהה לזה של האותיות O, S ו-S, פרט לכך שהוא נשלח כאות בודדת. משמעות הקריאה - סכנת חיים מיידית לנמצאים על כלי שיט או כלי טיס, וכל השומע את הקריאה נדרש להגיע מיד ולסייע בפעולות החילוץ.
מקור הקיצור וההיסטוריה שלו

למרות שמקובל לחשוב כי משמעות האות Save Our Souls (הצילו את נפשותינו) או Save Our Ship (הצילו את ספינתנו) או Survivors On Shore (ניצולים על החוף), למעשה הוסכם על הסימן רק משום שהוא קל לשימוש או לזיהוי גם לחובבן וגם בליווי הפרעות. בנוסף, העובדה כי האיתות משודר כאות בודדת ולא כשלושה אותות נפרדים מורה כי אין מדובר בקיצורה של מילה.
אות המצוקה המקורי ברדיו היה CQD. הוא הוצע בידי חברת מרקוני תקשורת ימית בינלאומית ואומץ ב-1904. CQ היה הערה כללית לתשומת לב שנועדה להורות לצד השני לחדול מלשדר ולהקשיב, ו-D עבור distress (מצוקה). פרשנות עממית למשמעות הקוד הייתה כי הוא ייצג "Come Quick, Distress" (באנגלית: "בואו מהר, מצוקה"), או לחלופין "Come Quick, Danger" (באנגלית: "בואו מהר, סכנה"). קריאות דחופות שאינן קריאות חירום השתמשו בתחילית XXX. הודעות הנוגעות לבטיחות בים השתמשו בתחילית TTT. אות ה-CQD לא היה תקף לזמן רב. בכינוס הבינלאומי בברלין ב-1906 התקן הגרמני של SOS אומץ, ואושר ב-1908. אות ה-CQD היה בשימוש לעוד מספר שנים, במיוחד בידי מפעילים בריטיים אשר היו אלה שהציעו אותו לראשונה.
ההצלה המשמעותית הראשונה אשר הגיעה בעקבות אות מצוקה התרחשה בינואר 1909 כאשר 1500 איש ניצלו מהתנגשויות הספינות ריפבליק ו-פלורידה בידי ה-באלטיק לאחר ששמעה את איתות ה-CQD. השימוש המפורסם ב-SOS היה בטביעת האונייה טיטניק ב-15 באפריל 1912, כאשר מפעילי רדיו על סיפון הספינה השתמשו בו בנוסף לאיתותי מצוקה ישנים.
באוויר קוד החירום הוא "מיידיי" (Mayday).
בישראל נעשה שימוש במושג בשני ארגונים מרכזיים: האחד SOS חיות - ארגון להגנת בעלי חיים והשני SOS אלימות המתמקד בהתמודדות ובמניעת אלימות בית-ספרית.
ראו גם

מיידיי
פאן-פאן
דרקולה (קומיקס)

| --- | --- |

דרקולה, כפי שהופיע על עטיפת החוברת X-Men Vol.3 #1 מספטמבר 2010. אמנות מאת מרקו ג'ורג'ביק.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Tomb of Dracula #1 (אפריל 1972)
 יוצרים:  ג'רי קונוויי וג'ין קולן מבוסס על דמותו של דרקולה מאת ברם סטוקר
 גילום הדמות:  דומיניק פרסל ("בלייד: טריניטי")
 מידע
 שם אמיתי:  ולאד דרקולה
 כינויים:  הרוזן דרקולה, השטן, דוקטור ולאד, ג'סטין דרייק, האב מוות, הנסיך המשפד, נסיך האופל, ולאד המשפד, ולדימיר צפש, לורד הארורים, לורד האל-מתים, לורד הערפדים
 סטטוס:  פעיל
 תאריך לידה:  1430 
 מקום לידה:  סיגישוארה 
 גזע:  ערפד
 מין:  זכר
 מקצוע:  מלך הערפדים
 כוחות:  כוח, סיבולת, רפלקסים, עמידות, מהירות וזמישות על-אנושיים, ריפוי עצמי, שליטה במזג האוויר, שינוי צורה, היפנוזה, שליטה מוחית, טלפתיה, תעופה, חיי נצח, שליטה בגרביטציה, אינטלקט ברמה גאונית, סייף ולוחם קרב פנים אל פנים מיומן
 חבר לשעבר בקבוצה:  אומת הערפדים, לגיון האל-מתים, כנסיית השטן. מעסיק השייכות, כלותיו של דרקולה, ילדיו של יהודה, ילדי הלילה, הלגיון האבוד, לגיון האבדון, מסדר הדרקון, כת הדארקהולדס
 אזרחות:  נסיכות טרנסילבניה (1570–1711), ולאכיה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  באסאראב (אב קדמון, מת) ולאד צפש (אב, מת) מירצ'ה וראדו (אחים, מתים) סטיבן באטורי (בן דוד) זופיה, מריה ודומיני (נשים, מתות) לילית דרייק (בת) ולאד טפולוס וקסארוס (בנים, מתים) יאנוס (בן) בלודסטורם-1 (שיבוט) פרנק דרייק (צאצא) שיקלאה (אשה)
 אויבים:  בלייד, Topaz, אפוקליפס 
 
דרקולה (באנגלית: Dracula) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Tomb of Dracula #1 מאפריל 1972 בכתיבתו של ג'רי קונוויי ובאיורו של ג'ין קולן. הדמות מבוססת על דמותו של דרקולה מספרו של ברם סטוקר.
גרסה זו מבוססת על דמות הערפד דרקולה, וחולקת עמו את היסטוריית הדמות בנוסף לאירועים אחרים שהתווספו בידי כותבי הקומיקס. דרקולה זכה לפופולריות בתחילת שנות ה-70, וגם לאחריהן הופיע בפרסומי מארוול. מבין אויביו נמנים ציידי-הערפדים בלייד, חניבעל קינג ופרנק דרייק, אך גם דוקטור סטריינג', אפוקליפס, קבוצת האקס-מן וסוכנות MI-13.
את דמותו בסרט הלייב אקשן "בלייד: טריניטי" גילם השחקן דומיניק פרסל. דרקולה הופיע בכמה וכמה סדרות אנימציה, ובכל הסדרות ביקום האנימציה החדש של מארוול - "אולטימייט ספיידרמן", "האוונג'רס התאספו!" ו"האלק וצוות הריסוק".
ביוגרפיה בדיונית > קברו של דרקולה, פלישה לבריטניה

לאחר הפיכתו לערפד במאה ה-15 ואירועי הספר, דרקולה הוקם לתחייה במאה ה-20 והתעמת עם צייד-הערפדים פרנק דרייק. הוא נתקל בצאצאיתו של אברהם ואן הלסינג, רייצ'ל, ובבנו של ג'ונתן הארקר קווינסי. הוא נאבק בבלייד ובאיש הזאב,
 פגש את בתו לילית ונלחם בשדי הנ'גראי.
דרקולה נלחם ביריבים רבים במאה ה-20, ביניהם ספיידרמן, חניבעל קינג, דוקטור סטריינג', דוקטור שמש, מפיסטו והאקס-מן. התגלה כי לפני מלחמת העולם הראשונה דרקולה הפך את ג'ון פלאשוורת' לערפד, ובעידן המודרני נחשב למת לאחר קרב נגד האקס-מן. הוא הופיע שוב ונלחם בדוקטור סטריינג', שהשתמש בכישוף מתוך ספר ה"דארקהולד" על מנת להשמיד את דרקולה ושאר הערפדים.
הוא חזר במאה ה-21, והקים בסיס על הירח על מנת לכבוש את בריטניה יחד עם לילית, קפטן פיית וברון בלוד. לאחר שחתם על הסכם אי-תקיפה עם הקאבאל של נורמן אוסבורן באמצעות דוקטור דום, הוא החל במתקפה על גיבורי-העל שבסוכנות MI-13. הוא נראה בעל בוז כלפי מוסלמים, ותכנן להשמידם כשיסיים את כיבוש בריטניה. הוא תקף את ביתה של סוכנת MI-13 פאיזה חוסיין, וחטף את הוריה בנוסף לסוכן נוסף שנשלח להגן עליהם. הוא שיעבד את הגיבורה הבריטית-ערפדית ספיטפייר, אך נמנע מלהיכנס לבריטניה. לבסוף כוח התקיפה הגדול שלו הובס בידי ה-MI-13, והוא נהרג לכאורה בידי פאיזה חוסיין עם חרב האקסקליבר.
ביוגרפיה בדיונית > קללת המוטאנטים, הפחד עצמו

במהלך כנס פלגי הערפדים בכדור הארץ, מנהיגי פלגי המתבודדים וערפדי אטלנטיס הביעו את חששם מהתרחבות המין האנושי והשתלטותם על טריטוריית הערפדים. מנהיג פלג ערפדי אטלנטיס האשים את מנהיגותו של דרקולה, ובנו הבוגדני קסארוס תמך בדיון. דרקולה אמר כי עולמם של בני-האדם צריך להישאר כמו שהוא, אך קסארוס דחה את דבריו ותקף אותו. הוא הדף את בנו אך הובס בידי כמה וכמה פלגים, ולבסוף נהרג בעריפת ראש בידי קסארוס. קסארוס ציווה להפריד את שרידיו של אביו והשתלט על כל הערפדים, ופקד להביא את בנו הנוסף של דרקולה - יאנוס - על מנת שיוכל להורגו ולהפוך ללורד הערפדים באופן רשמי. יאנוס ניצל בידי אויביו של קסארוס, וקיבל תליון מיוחד המאפשר לו להלך באור השמש לפני שנמלט.
קסארוס החל במתקפה נגד האנושות, ודרקולה הוקם לתחייה בידי האקס-מן על מנת שיעזור להם. הוא סירב, ועזב. דרקולה חשף את עצמו בפני אוכלוסיית הערפדים, הציע חנינה לתומכיו של קסארוס, וכאשר קסארוס תקף אותו ערף את ראשו והרג אותו. כאשר שקל לתקוף את האקס-מן, הוא אוים בידי סייקלופס. דרקולה החמיא לסייקלופס, החזיר לאקס-מן את ג'ובילי הערפדית ועזב את המקום.
במהלך אירועי "הפחד עצמו", הענק הירוק שהפך לנול שובר העולמות בידי אחד מפטישי "הראויים" של "הנחש" הועף בידי תור למקום אחר. דרקולה קיבל הודעה משליח כי נול התרסק ברומניה, והחל להילחם בכמה ערפדים. הוא גילה בדבר קבוצת "הנסלחים" שנכלאה בצינוקו, ושלח אותם נגד נול על מנת להכין את צבאותיו. לפני שיצאו למתקפה גדולה נגדו, נול שמט את פטישו וחזר להיות ברוס באנר/הענק הירוק.
הערות שוליים

↑  Tomb of Dracula #1
↑  Tomb of Dracula #3
↑  Tomb of Dracula #7
↑  Tomb of Dracula #10
↑  Tomb of Dracula #18 and Werewolf by Night #15
↑  Giant-Size Chillers #1
↑  Giant-Size Dracula #2
↑  Tomb of Dracula #19-30
↑  Invaders #7
↑  Uncanny X-Men Annual #6
↑  Doctor Strange Vol.2 #62
↑  Captain Britain and MI-13 #9-15
↑  Death of Dracula #1
↑  X-Men Vol.3 #1
↑  X-Men Vol.3 #3
↑  X-Men Vol.3 #5-6
↑  Fear Itself #5
↑  Fear Itself: Hulk Vs. Dracula #1-3
סיני ועוקר הרים

סִינַי ועוֹקֵר הָרִים הם שני סוגים של תלמידי חכמים. סיני הוא כינוי לתלמיד חכם המצטיין בבקיאות, ואילו עוקר הרים הוא כינוי לתלמיד חכם המחודד שכלית. התלמוד עוסק בשאלה מי משני הטיפוסים עדיף על פני האחר.
סיני הוא כינוי לאדם הבקיא במקורות הלכתיים, כדוגמת המשנה והברייתא, כפי שניתנו במעמד הר סיני: "שמשנה וברייתא סדורין לו מפי השמועה כנתינתן מהר סיני", ואילו עוקר הרים הוא כינוי לאדם חריף-שכל ובעל יכולת פלפול גבוהה בתורה: "דחריף ומפולפל בתורה, אף על פי שאין משנה וברייתא סדורין לו כל כך". המקורות עוסקים במחלוקת על חשיבותם היחסית.
חשיבות בקיאות וחריפות נרמזו בספר משלי (ה, טו): שְׁתֵה מַיִם מִבּוֹרֶךָ, וְנֹזְלִים מִתּוֹךְ בְּאֵרֶךָ. ביאר המאירי: הזהיר להקדים יראתו לחכמתו, שלא יבלבלהו עומק החכמה, והמשיל האמונות המקובלות לבור שמימיו מכונסין, ושאחר התיסדו והשתקע לבבו באמונתו ירבה בלימוד המחקר כפי רצונו ויוסף לקח והתבוננות.