stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סבסטיאן אבראו
קריירה

את קריירת הכדורגל שלו החל אבראו בקבוצת הנוער של דפנסור ספורטינג ממונטווידאו. בשנת 1996 שיחק לראשונה במדי קבוצת הבוגרים. בעונה זו שותף ב-24 משחקים שבהם הבקיע 13 שערים. בעונה שלאחריה עבר לשחק במועדון הארגנטינאי סן לורנסו, בו שותף ב-43 משחקים והבקיע 26 שערים. עונה לאחר מכן, עבר לקבוצת דפורטיבו לה קורוניה הספרדית תמורת 10.5 מיליון אירו, והושאל במשך שש עונות לשש קבוצות שונות. בשנת 2004 חזר לאורוגוואי לקבוצת נסיונל ושיחק בה עונה אחת (24 שערים ב-38 משחקים). בהמשך שיחק במספר קבוצות בליגת העל המקסיקנית, בה הרבה לכבוש שערים, ובשנת 2008 הושאל לריבר פלייט הארגנטינאית.
בחודש אוגוסט 2008 הגיע אבראו לישראל, והצטרף לדאבליסטית בית"ר ירושלים לקראת השתתפותה במוקדמות ליגת האלופות. אבראו שותף בשלושה משחקים במסגרת גביע הטוטו, ובצמד המשחקים נגד ויסלה קראקוב הפולנית במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, אך שוחרר לאחר הדחתה של בית"ר מהמפעל, מבלי ששיחק בליגה הישראלית, וחזר לריבר פלייט.
בשנת 2009 הושאל לקבוצת ריאל סוסיאדד הספרדית, ולאחר מכן עבר לאריס סלוניקי היוונית. בשנת 2010 חתם אבראו במועדון הברזילאי בוטפוגו, ובינואר 2013 חזר לאורוגוואי, וחתם לקדנציה נוספת בקבוצת נסיונל. באוגוסט 2013 חזר לארגנטינה, והושאל לקבוצת רוסאריו סנטראל, בדצמבר 2014 סיים את תקופת ההשאלה. במרץ 2015 הושאל לסוסיאדד דפורטיבו אוקאס מליגת העל האורוגוואית עד לסוף העונה. ב-6 בינואר 2016 חתם בסול דה אמריקה הפגרוואית. לאחר מכן שיחק חצי עונה בסנטה טסלה האל-סלבדורית.
ב-12 בנובמבר 2016 הצטרף למועדון הכדורגל הברזילאי בנגו שם שיחק במדיה עשר הופעות. ב-4 באפריל 2017 חתם אבראו בסנטרל אספניול מהליגה השנייה באורוגוואי שם הופיע שבע פעמים בלבד לפני שחתם ב-14 ביוני 2017 במונט פוארטו הצ'יליאנית, לאחר מכן עבר לקבוצת אאודקס איטליאנו והשלים את המעבר ה-31 בקריירה ואת הקבוצה ה-26 ובזאת רשם שיא גינס גם במספר הקבוצות שעבר וגם במספר העברות לכדורגלן מקצועני. באותה השנה עבר פעם נוספת למועדון צ'יליאני אחר - דפורטיבו מגלאנס, שם שיחק תשעה משחקים והבקיע שלושה שערים.
בדצמבר 2018 סיכם על מעבר בתחילת השנה הבאה ובפעם ה-33 למועדון ה-28 בקריירה שלו, קבוצת ריו בראנקו מהליגה הברזילאית הרביעית.
ב-11 ביולי 2019 עבר בפעם ה-34 למועדון ה-29, בוסטון ריבר מליגת העל האורוגוואית. ב-8 בפברואר 2021 חתם באתלטיק קלוב מינאס ז'יראס הברזילאית שמהווה את המעבר ה-35 בקריירה שלו לקבוצה ה-30 של אבראו. ב-24 במרץ 2021 לאחר ארבע הופעות בלבד באתלטיק קלוב, ומכיוון שברזיל סוגרת את הגבולות עקב התפרצות נגיף הקורונה במדינה, התיר אבראו את חוזהו וביצע את המעבר ה-36 בקריירה שלו לקבוצה ה-31 והמשיך לשבור את שיא הגינס הקודם של עצמו. אבראו חזר למדינתו כשחתם בקבוצת סוד אמריקה האורוגוואית, בגיל 44. ב-10 ביוני 2021 פרש אבראו ממשחק פעיל. ב-1 בספטמבר 2021 חזר אבראו לשחק כחודשיים בלבד לאחר שהודיע על פרישה, חתם בקבוצתו ה-32 בקריירה וביצע את המעבר ה-37, כשחתם בקבוצת אולימפיה דה מינאס המשחקת בליגה המחוזית (ליגה נמוכה) במולדתו אורוגוואי.
קריירה > נבחרת אורוגוואי

אבראו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אורוגוואי ב-17 ביולי 1996 במשחק מול נבחרת סין שהסתיים בתיקו 1:1, וחודש לאחר מכן כבש את שערו הראשון בנבחרת, במשחק מול נבחרת יפן. לאחר מכן שיחק במדי הנבחרת בקופה אמריקה בשנת 1997.
אבראו השתתף במונדיאל 2002 (שני משחקים), ובשנת 2007 כבש שני שערים בקופה אמריקה. במונדיאל 2010 בדרום אפריקה נכנס אבראו כמחליף במהלך משחק רבע הגמר מול נבחרת גאנה, ונבחר לבעוט את הבעיטה האחרונה בקרב הפנדלים (1:1 לאחר 120 דקות). הוא בעט בצורה הקשתית האופיינית לו ושלח את נבחרתו לשלב חצי הגמר בפעם הראשונה מאז מונדיאל 1970.
בסך הכל כבש אבראו 26 שערים ב-70 הופעות בנבחרת אורוגוואי, והוא מדורג במקום השביעי בטבלת מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים.
וורדפרס

ערך זה עוסק בתוכנה לניהול אתרים. אם התכוונתם לאתר לאחסון בלוגים, ראו .
| --- | --- |
לוגו וורדפרס
לוח הבקרה של וורדפרס
לוח הבקרה של וורדפרס
 מפתח:  קוד פתוח
 מחזור חיים:  27 במאי 2003 – הווה (21 שנים) 
 גרסה אחרונה:  6.7.1 (21 בנובמבר 2024) 
 מערכת הפעלה:  חוצה פלטפורמות
 נכתבה בשפות:  PHP
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי הכללי של גנו (GPL), גרסה 2.
 קוד מקור:  https://core.trac.wordpress.org/browser 
 קטגוריה:  מערכת ניהול תוכן
 WordPress.org
 
וורדפרס (באנגלית: WordPress, פירוש מילולי: "מכבש דפוס") היא מערכת ניהול תוכן (CMS) המופצת באופן חופשי תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו. המערכת כתובה בשפת PHP על בסיס מסד נתונים MySQL, וממאפייניה הבולטים מערכת תוספים וארכיטקטורה של תבניות.
וורדפרס יצאה לאור לראשונה ב־27 במאי 2003 על ידי מאט מולנווג ומייק ליטל, כממשיכה הרשמית של b2/cafelog. נכון ל-14 בנובמבר 2022 היא מערכת ניהול התוכן (CMS) הפופולרית ביותר באינטרנט – 43.1% מהאתרים בעולם פועלים על גבי וורדפרס. המערכת מתאימה להפעלת בלוגים קטנים ואתרי ענק כאחד. מתוך 100,000 האתרים הגדולים בעולם, מעל 35% מופעלים על גבי וורדפרס, ומתוך מיליון האתרים הגדולים בעולם כ־35% עושים שימוש במערכת זו. במערכות החינמיות הנפוצות הנוספות לניהול תוכן, ג'ומלה ודרופל, משתמשים כ־3% ו־2% מהאתרים, בהתאמה.
על בסיס וורדפרס, הקים מאט מולנווג, את חברת אוטומטיק (Automattic) שמפעילה את פלטפורמת אחסון האתרים WordPress.com.
מאפיינים

פלטפורמת וורדפרס כוללת מאפיינים כלליים, התואמים לכלל מערכות הבלוגים, ומאפיינים מתקדמים, התואמים למערכות ניהול תוכן מתקדמות. וורדפרס עומדת בתקני רשת מקובלים, ידידותית למנועי חיפוש, בעלת קישורים נקיים, מאפשרת מעקב אחרי שינויי עריכה, מכילה מערכת תגובות מובנית, מערכת לניהול קובצי מדיה ועוד.
המאפיין הבסיסי של פרסום פוסטים ועמודים סטטיים שוכלל וכיום ניתן להגדיר סוגי תכנים מותאמים אישית. מאפייני קטלוג ותיוג שוכללו אף הם, כך שניתן להוסיף טקסונומיה מותאמת אישית מעבר לקטגוריות והתגיות המוצעות כברירת מחדל.
וורדפרס כוללת מערכת מובנית של תבניות הניתנות להתקנה מהירה ומאפשרת החלפת תבנית בלחיצת כפתור. בתוך מערכת התבניות משולבת מערכת וידג'טים מתקדמת המאפשרת להתקין, לשנות, להזיז ולסדר רכיבים שונים ללא כל ידע ב־PHP או ב־HTML על ידי גרירת הווידג'טים מתפריט לתפריט. מערכת תפריטים מותאמת אישית מאפשרת ליצור תפריטי ניווט מתוך לוח הבקרה, ללא צורך בידע מוקדם ב־JavaScript או ב־CSS. מעבר לכך, המערכת מאפשרת למפתחים לבצע התאמות מתקדמות בעזרת מערכת מובנית לעריכת קובצי HTML ו־PHP של התבנית.
לוורדפרס ארכיטקטורת תוספים עשירה, המאפשרת למשתמשים ולמפתחים להרחיב את היכולות שלה מעבר ליכולות הבסיסיות. מערכת המסננים מאפשרת לבצע שינויים והתאמה תוך מזעור שורות הקוד הדרושות בפיתוח תוספים.
וורדפרס היא פלטפורמה מתקדמת לניהול אתר או רשת אתרים. אפשרות ה"רשת אתרים" (שנקראה בעבר "מולטי יוזר" או ה־"WordPress MU") מאפשרת ליצור מספר אתרים על אותה פלטפורמה, ללא צורך בביצוע התקנות מרובות. בעבר פותחה מערכת נפרדת לתמיכה בריבוי אתרים, אך שתי המערכות הנפרדות מוזגו להתקנה סטנדרטית אחת, החל מגרסה 3.0 של וורדפרס שיצאה לאור ב־17 ביוני 2010.
וורדפרס בעברית

ארכיטקטורת וורדפרס תומכת בריבוי שפות, דבר שבא לידי ביטוי במספר היבטים כגון תרגום מחרוזות לשפות מקומיות, תמיכה בשפות הנכתבות משמאל־לימין ומימין־לשמאל, התאמות עיצוב פרטניות לשפות מסוימות, והתאמות בקוד שנדרשות בשפות מסוימות.
ברמת תרגום המחרוזות לשפות השונות, בעבר התהליך בוצע על ידי מתנדבים בודדים ממדינות שונות, אך כיום הדבר מתבצע באופן שיתופי על ידי הקהילה בעזרת מערכת אינטרנטית לתרגום מחרוזות. התמיכה בשפות הנכתבות מימין־לשמאל שולבה באופן מובנה במערכת, בתוספים ותבניות כך שתשפיע רק על השפות שנכתבות מימין־לשמאל. בחלק מהשפות ישנם כללי דקדוק או דרישות אחרות, בעבר ההתאמות בוצעו על ידי המתרגמים אך כיום וורדפרס מציע פתרונות מובנים למרבית הסוגיות הללו ברמת הליבה של המערכת.
התמיכה המובנית בשפות בינלאומיות משתכללת מגרסה לגרסה, אולם מפתחי הליבה אינם אחראים לשחרור הגרסאות המקומיות. בכל שפה ישנם משתמשים מוגדרים שקיבלו הרשאות מיוחדות לביצוע התאמות לשפה מסוימת, והם אלה שמבצעים את ההתאמות לשפתם ומשחררים גרסאות מקומיות. בשפה העברית, החל משנת 2004 רן יניב הרטשטיין ביצע את ההתאמות ושחרר את הגרסה העברית של וורדפרס. במהלך 2011, רמי יושובייב ירש את תפקידו, והחל מגרסה 3.3 אחראי לשחרור גרסאות וורדפרס בעברית.
רישיון

וורדפרס היא תוכנה חופשית. היא משתמשת ברישיון GPL (גרסה 2). אין דרישה להשמת זכויות יוצרים כדי לתרום לה קוד. יש לתוכנה מגוון תוספים. לפי תנאי הרישיון, תוספים שנחשבים לעבודה נורשת מוורדפרס (כלומר: מבוססים על תוכן או תוכנה מתוך וורדפרס שמופץ ברישיון GPL) חייבים להיות מופצים גם הם באותם תנאים. רוב התוספים (כולל רוב התבניות) הם אכן עבודה נורשת.
וורדפרס בישראל

בישראל קיימות חברות רבות המספקות שרותי בנייה והתאמה של אתרי וורדפרס. חברות אלו מתהדרות בעובדה כי לעומת בניית אתרים בקוד סגור, וורדפרס אינה מחייבת בתשלום חודשי ובעל האתר רשאי לעבור מחברה לחברה ולקחת עמו את האתר.
ניתן לסווג את הפיתוח בעזרת וורדפרס לשני סוגים:
פיתוח מבוסס תבנית – הורדה של תבנית עיצוב חינמית/בתשלום והתאמתה לצורכי האתר בעזרת ממשק הניהול שמציעה התבנית + תוספים. יתרונות השיטה: לא נדרש רקע תכנותי, עלות נמוכה יותר. חסרונות: ממשק הניהול אינו תמיד ידידותי, אין גמישות מספקת, לעיתים נוצרת ״העמסת תוספים״.
פיתוח מותאם אישית – תהליך בו חברת בניית האתרים יוצרת עבור הלקוח תבנית עיצוב ומפתחת את השדות ואת אופן הניהול (הממשק) לדפי האתר. יתרונות גישה זו הם שהמערכת שהיא בגדר ״חליפה התפורה לצורכי הלקוח״, אין העמסת תוספים וקבצים שלא לצורך, מערכת ניהול מותאמת לבקשות הלקוח, עיצוב על פי דרישה מדויקת. לגישה זו חסרונות של עלות גבוהה, זמן פיתוח ארוך יותר ונדרש ידע תכנותי.
ראו גם

WordPress.com
Elementor
הערות שוליים

↑  דורה קישינבסקי ועידו קינן, האיש שהביא לכם את וורדפרס, באתר כלכליסט, 24 ביוני 2008
↑  סטטיסטיקות ונתח השוק של מערכות ניהול תוכן, באתר w3techs
↑  סטטיסטיקת השימוש בוורדפרס, באתר BuiltWith
↑  Trademark Policy, WordPress Foundation, ‏2010-09-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  האתר של WordPressMU נסגר, אתר wp-tricks, ‏ 28 ביולי 2010
↑  מאט מולנווג, הודעת שחרור וורדפרס 3.0, 17 ביוני 2010
↑  תרגום וורדפרס באתר וורדפרס בעברית
↑  דף הרישיון מתוך דף הבית של וורדפרס
↑  וורדפרס, ערכות נושא, ועבודה נורשת מאמר מתוך LWN (אנגלית)
↑  גרסת וורדפרס, וורדפרס קודקס
↑  סרטונים המציגים את מאפייני וורדפרס לפי גרסאות, באתר wp-tricks
↑  מפתחי וורדפרס מרבים לקרוא לגרסאות על שם מוזיקאים ובפרט בסגנון הג'אז.
↑  WordPress.org, WordPress Blog: WordPress 0.7, ‏2003-05-27 (באנגלית)
↑  WordPress.org, WordPress Blog: WordPress 1.0, ‏2004-01-03 (באנגלית)
↑  WordPress.org, WordPress Blog: WordPress 1.2, ‏2004-05-22
↑  WordPress.org, WordPress Blog: WordPress 1.5, ‏2005-02-17
↑  Template Files
↑  Say Hello to the New Editor, wordpress.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528347505171  GND: 4841028-7  LCCN: no2008101152  NKC: ph536722  VIAF: 182949223   WorldCat (עם VIAF): 182949223
סטפנוס הקדוש

| --- | --- |

סטפנוס הקדוש מוצא להורג בסקילה, תבליט בלגי משנת 1100 בערך
 לידה:  5 יוון 
 הוצאה להורג:  34  (בגיל 29 בערך) ירושלים, האימפריה הרומית
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית  הכנסייה האורתודוקסית  הכנסייה הלותרנית כנסיות קתוליות מזרחיות
 חג:  26 בדצמבר (כנסיות מערביות) 27 בדצמבר (כנסיות מזרחיות)
 פטרון של:  צ'טונה (אנ'); קסל (אנ'); פסאו (אנ'); דיאקונים; בנאים; בוני ארונות קבורה; נגד כאבי ראש; סוסים
 
פסל סטפנוס הקדוש במנזר סנט אטיין
סטפנוס הקדוש (ביוונית: Άγιος Στέφανος) היה דיאקון ואחד מראשיה הראשונים של הקהילה הנוצרית בכלל, ובירושלים בפרט. הוא הוצא להורג על ידי הסנהדרין בשנת 34 לספירה לערך ונחשב למרטיר הנוצרי הראשון. חייו, הגותו ומותו מתוארים בברית החדשה.
גילוי שרידיו של סטפנוס

לפי ספר מעשי השליחים, נסקל סטפנוס מחוץ לשערי העיר ירושלים (ז, 58), מקום אשר זוהה בתקופה הביזנטית מול שער שכם, בו עומדת כנסיית סטפנוס הקדוש. שער שכם נקרא במשך מאות שנים על שמו של סטפנוס. גם שער האריות נקרא בעבר על שמו.
על פי המסורת הנוצרית המובאת בספרו של אנדרי סטרוס מאוניברסיטת רומא, ישנן מסורות שונות לגבי מקום קבורתו של סטפנוס הקדוש. המסורת המסתמנת כאמינה ביותר סוברת כי רבן גמליאל היה הדמות המכריעה בנוגע למקום הקבורה של הקדוש. לפי מסורת זו, רבן גמליאל, אשר גילה אהדה רבה לתלמידי ישו והאמין בחפותו של סטפנוס, הורה למשרתיו לקחת את גופת הקדוש ולהביאה לאחוזתו השוכנת בכפר גמלא,[דרושה הבהרה] שם נקבר לאחר טקס מכובד ואמירת הספד באתר הקבורה של רבן גמליאל.
בשנת 415, לוקיאנוס, כומר הכפר גמלא שביהודה (בית ג'מאל, בשיפולי הרי יהודה, סמוך לבית שמש), כתב איגרת[דרושה הבהרה] בה סיפר כי חלם חלום ועל פיו מצא את עצמות סטפנוס. במקום בו נמצאו עצמות אלו נבנתה כנסיית סטפנוס הקדוש.
התגלות זו הובאה לידיעתו של בישוף ירושלים, יוחנן השני (אנ'), בעת שהתכנסה ועידת כנסייה בלוד. יוחנן הורה להתחיל מיד בחפירה באותו המקום, וכאשר נתגלו העצמות, עזבו יוחנן והבישופים של יריחו וסבסטיה את הוועידה, כדי לראות בעצמם את חשיפת השרידים. לאחר מכן העביר יוחנן את העצמות בתהלוכה חגיגית לכנסייה שעל הר ציון.
לגילוי השרידים היו השלכות פוליטיות-כנסייתיות חשובות, ביניהן תרומה למעמדה המתחזק של הכנסייה בירושלים ולחיזוק הקשר בינה לבין המרכז הכנסייתי בקיסריה.
גילוי שרידיו של סטפנוס > תוכן איגרת לוקיאנוס

הטקסט נכתב במקור ביוונית, ולאחר מכן תורגם בשתי גרסאות ללטינית, כנראה לשם הפצת האיגרת ברחבי הים התיכון. במהלך השנים נוספו תרגומים לשפות שונות.
חלקה הראשון של האיגרת הוא מכתבו של הכומר אוויטוס, מספרד, בו הוא מבקש מלוקיאנוס, מגלה שרידיו של סטפנוס הקדוש, למסור לו את סיפורו המלא של מסעו כדי שיוכל לפרסם את סיפור הנס.
חלקה השני של האיגרת מתאר את מסע הגילוי, כמענה לבקשתו של אוויטוס. הסיפור התחיל ביום ששי בשלושה בדצמבר, שנת 415, כאשר התגלה אל לוקיאנוס איש זקן, שהזדהה כגמליאל, ואמר לו ללכת לירושלים ולומר לבישוף העיר, יוחנן, שיפתח את מבנה הקבר כדי שהאל, משיחו ורוח הקודש (נצרות) יפתחו את שער הרחמים בעולם הזה. עוד אמר לו גמליאל כי מי שקבור על ידו בנוסף לבנו, אביבאס, הוא סטפנוס הקדוש, אשר נסקל בירושלים בגלל אמונתו במשיח.
לוקיאנוס קיבל מגמליאל הנחיות בדבר מיקומו המדויק של הקבר המשותף לו, לבנו ולסטפנוס, ויצא למסע גילוי השרידים. כשם שתיאר זאת גמליאל בנבואה, מצא לוקיאנוס את קברו של סטפנוס, אשר סומן בשושנים אדומות ומוקם מזרחית לפתח הקבר, ועליו נכתב 'כליאל', בתרגומו Stephanus Dei – כתר האל. את חשיפת הקבר ליוו מעשי ניסים של ריפוי פלאי וגשם בעיצומה של בצורת.
גילוי שרידיו של סטפנוס > פיזור שרידי הקדוש

בסיומה של האיגרת מסופר כי שרידיו של סטפנוס הועלו לירושלים, והונחו זמנית בכנסיית ציון. על שמו של סטפנוס נבנה במאה החמישית מנזר סנט אטיין במקום בו על פי המסורת נסקל, במרחק של כמה עשרות מטרים משער שכם. באותה מאה בנה יוחנן בישוף ירושלים, כנסייה נוספת על שמו בבית ג'מאל.
בנוסף לקבורתו של הקדוש בירושלים, שרידים ואפר מעצמותיו החלו להתפזר ברחבי העולם, והופקדו בידיהן של כנסיות שונות שזכו ליוקרה וכבוד בשל נוכחות שרידיו של הקדוש במשכנן. על פי המסורת הנוצרית, לאחר מספר שנים מגילוי שרידי הקדוש נשלחו חלקים מהם לקונסטנטינופול, רומא, אפריקה, ספרד ובריטניה. ברחבי העולם ישנן עשרות כנסיות המנציחות את זכרו, בהן, כנסיית סטפנוס הקדוש בבית ג'מאל וקתדרלת סטפנוס הקדוש (סן סטפן) בווינה.
מקומו במסורת הנוצרית

על פי המסורת הנוצרית, בעקבות סקילתו של סטפנוס על ידי הקהילה היהודית בשל נאמנותו למשיח, הוא הוכר כקדוש נוצרי ואף כ'קדוש מושלם', כפי שמכנהו אוסביוס בישוף קיסריה, ונחשב לראשון המרטירים הנוצרים (פרוטומרטיר, Πρωτομάρτυρας). מותו היווה את יריית הפתיחה לרדיפת הנוצרים הראשונה והגדולה ביותר של הכנסייה הירושלמית. דמותו של סטפנוס הקדוש שימשה יסוד לסיפורם של מאמינים נוספים שהגיעו אחריו, אשר מתו אף הם על קידוש אמונתם במשיח האל. סיפורו היווה אף ציון דרך בתנועת המיסיון ובהתפתחותה. מרגע מותו של המרטיר הראשון יצאו יתר השליחים מירושלים והתפזרו על פני הארץ ומחוצה לה, ובכך החלה פעולת המיסיון לצאת מחומותיה של העיר ומגדרותיה של היהדות.
סטפנוס הוכר כקדוש לאחר מותו לא רק בשל נאמנותו למשיח, אלא אף בשל הדמיון הרב הנמצא בינו לבין ישו. התגלות האל אל ישו לאחר דבריו על חורבן הבית (מרקוס יד:62, מתי כו:64) זהה להתגלותו אל סטפנוס עם סיום נאומו (מעשי השליחים ז: 55-56). לאחר השמע גזר הדין במשפטו של ישו, הוא מבקש מהאל שיסלח להורגיו (לוקס כג:34,46), ובאופן זהה, סטפנוס בעת סקילתו מבקש מהאל כי ימחל לסוקליו (מעשי השליחים ז:59-60). גם באופן הבאתם לקבורה של השניים קיים דמיון, כאשר אופן הקבורה, מקום הקבר וזהות הקוברים אינם מצוינים בכתבי הקודש. מכאן, שסטפנוס נתפס כדגם המופתי של הוכחת הנאמנות לישו ולאמונה הנוצרית, וסחף אחריו מרטירים ומאמינים רבים. סיפורו של הקדוש תרם להתפתחות פולחן הקדושים בעולם הנוצרי ולעלייה לרגל של צליינים לארץ הקודש, וכתוצאה מכך נחשפו קברי גיבורים מהעבר הנוצרי, מהמקרא ומברית החדשה.
משכנם הזמני של השרידים בכנסיית ציון עשוי להיות הסיבה לקביעת מקום אזכרתו של הקדוש ביום העשרים ושישה בדצמבר, תאריך העלאת השרידים לירושלים, דווקא בכנסייה זו. על פי תיאורי צליינים בתקופה הערבית נראה כי עם השנים התגבשה מסורת לפיה עדיין קבור סטפנוס הקדוש בהר ציון, וכי שם נמצאים שרידיו והאבנים ששימשו לסקילתו.
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה העברית, כרך 25, עמ' 722, 'סטפנוס הקדוש'. חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, ירושלים תשל"ד, תל אביב.
יעקב אשכנזי, "סטפנוס, שבעת הדיאקונים וראשיתה של הכנסייה האוניברסלית", זמנים, רבעון להיסטוריה, סתיו 2012, גיליון מספר 120, עמ' 67.
אריה קופסקי ואמיתי שפיצר, "גילוי קבר סטפנוס", בתוך: יצחק חן ואיריס שגריר (עורכים), לראות ולגעת: עלייה לרגל ומקומות קדושים ביהדות, בנצרות ובאסלאם, מחקרים לכבוד אורה לימור, בית ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה, רעננה תשע"א 2011, עמ' 29–48. תרגומה לעברית של איגרת לוקיאנוס מופיע במאמר בעמ' 42–48.
עודד עיר-שי, "סטפנוס ורבן גמליאל, שרידי קדושים, פוליטיקה ופולמוס בראשית המאה החמישית בארץ ישראל", בתוך: לראות ולגעת: עלייה לרגל ומקומות קדושים ביהדות, בנצרות ובאסלאם, עמ' 58–59.
אורה לימור, "קבר דוד בהר ציון: למקורותיה של מסורת", בתוך: דוד יעקבי ויורם צפריר (עורכים), יהודים שומרונים נוצרים בארץ ישראל הביזנטית, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשמ"ח, עמ' 21.
אורה לימור, "קדושה נוצרית - סמכות יהודית", קתדרה 80 (תשנ"ז), עמ' 47-43.
אנדרי סטרוס, בית ג'מאל: נתיב למסורת הקדושים סטפן וגמליאל, האוניברסיטה הסלזיאנית פונטיפיקה, רומא 2000, עמ' 15.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: סט֫פנוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה הראשונה).
↑  הבשורה על פי יוחנן ב' 19
↑  הבשורה על פי יוחנן ב' 20
↑  הבשורה על פי מתי כ"ו 61
↑  ספר ישעיהו, פרק ס"ו, פסוק א'.
1 2  Ora, Limor (1988). "The Origins of a Tradition: King David's Tomb on Mount Zion". Traditio. 44: 453–462. JSTOR 27831230.
↑  ירושלים לדורותיה, יחידה 4 (כתבו: זאב רובין, פנינה ארד), האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ו – 2016, עמ' 67.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461318805171  BnF: cb12251678n (data)  GND: 118617826  ISNI: 0000 0003 5733 5517  LCCN: n82233888  NLA: 56642406  SUDOC: 03126915X  VIAF: 196955513   WorldCat (עם VIAF): 196955513 
המחלוקת של סטפנוס בציור של ויטורה קרפצ'ו בפינקוטקה בררה במילאנו
שמעון חיררי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 ביוני 1926 י' בתמוז ה'תרפ"ו גאבס, תוניסיה 
 פטירה:  10 במרץ 2015 (בגיל 88) י"ט באדר, ה'תשע"ה בית העלמין הישן בבאר שבע, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בבאר שבע 
 תאריך עלייה:  ה'תשי"ז
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  גאבס, תמזרט, תוניס. תל אביב, באר שבע, ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – 10 במרץ 2015 
 תחומי עיסוק:  ראש מוסדות פיתוחי חותם, בית כנסת אלגריבה
 רבותיו:  חכן יוסף סוסו הכהן, חכם חיים חורי
 בני דורו:  הרב עובדיה יוסף
 חיבוריו:  שו"ת שער שמעון אחד, ישמח ליבו, ישמח ליבנו, ישמח אב, ושמח לבו, מחת לבי, ישמחו בך, שמחים בצאתם, שמחה בליבי
 אב:  אברהם
 אם:  בחריה
 
רבי שמעון (יהושע) חיררי (י' בתמוז ה'תרפ"ו, יוני 1926 – י"ט באדר, ה'תשע"ה, מרץ 2015) היה רב תוניסאי, מחבר ספרים, רב בית כנסת אלגריבה של יוצאי ג'רבא בכפר שלם בדרום תל אביב מייסד מוסדות פיתוחי חותם וראש כולל שער שמעון בתל אביב.
תולדות חייו

נולד בי' בתמוז ה'תרפ"ו (1926) בעיר גאבס שבתוניס לאביו רבי אברהם ולאמו בחריה. למד בתוניס אצל הרבנים רבי יוסף סוסו הכהן, רבי חיים חורי, רבי מכלוף עידאן ורבי סעיד חדאד. בשנת ה'תש"ח (1948), מונה על ידי רבי חיים חורי לרב העיר תמזרט.
בשנת ה'תשי"ז, עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. מונה לשמש כרב בית כנסת אלגריבה של יוצאי ג'רבא בכפר שלם בדרום תל אביב. ייסד את מוסדות פיתוחי חותם הכוללים תלמוד תורה, בית ספר, גנים ובית מדרש עם למעלה מ-700 תלמידים. היה ראש כולל שער שמעון.
עסק בתורת הנסתר ויזם את מפעל לימוד הזוהר היומי. מדי שנה היה עורך אירוע גדול לסיום הזוהר בהשתתפות זמרים, רבנים ואישי ציבור ביניהם הרב שלום ארוש ועוד.
היה חברו של הראשון לציון הרב עובדיה יוסף ומתומכיה הגדולים של מפלגת ש"ס. הרב עובדיה יוסף כינה אותו "צדיק יסוד עולם".
חיבר ספרים רבים בעיקר ספרי שו"ת ופרשנות על התנ"ך. הסכמות לספריו קיבל מהרב עובדיה יוסף, הרב מרדכי אליהו, רבו יוסף סוסו הכהן, הרב שלום משאש הרב יעקב בצלאל ז'ולטי, הרב חיים דוד הלוי והרב רפאל כדיר צבאן. הדפיס את כתבי רבו רבי סעיד חדאד בספר סיחה נאה.
ציווה לכתוב על מצבתו את התואר "הזקן הפשוט" בלבד ללא כל תואר רבני כל שהוא, נפטר ביום י"ט אדר ה'תשע"ה (2015), ונטמן בבית העלמין הישן בבאר שבע על יד רבו יוסף סוסו הכהן.
משפחתו

בנו, ר' דוד חיררי - יו"ר סיעת ש"ס בעיריית תל אביב
בנו, יוסף חיררי - מנהל מוסדות "פיתוחי חותם" לאחר פטירת אביו
בנו ר' אריה חיררי - גבאי בית כנסת אלגריבה
חיבוריו

שו"ת שער שמעון אחד
שו"ת ישמח ליבו
שו"ת ישמח לבב
שו"ת ישמח לבנו
שו"ת לב שמחה
שו"ת שערי צדק
שמח ליבי
ישמח אב - חידושים על התורה
ושמח לבו על ספר בראשית
שמחת לבי - על ספר משלי
ישמחו בך - על פרקי אבות
שמחים בצאתם - על הגדה של פסח
שמחה בליבי על ספר תהילים, חודש טבת, ה'תשמ"ח
אורה ושמחה - חידושים על מגילת אסתר
שיר שמחה על שיר השירים
בית אבי
היינו שמחים
אשמח בהשם
בהשם שמחה
ישמח בו
ישמח האדם
בו ישמח
בקול שמחה
ברכת שמחה
בשמחה תצאו
בשמחת לבו
דברי שמחה
דרך שמחה
תלמידיו

הרב אברהם שושן, ראש כולל "היכל הקודש" בבני ברק.
הרב חיים פוקס, ראש מכון סגולת אמת בבני ברק
הרב שמעון יוסף חיים חירארי, מחבר ספר אור שמח על מסכת פסחים
לקריאה נוספת

תור הזהב התוספת התורנית של עיתון הדרך, גיליון 28
הערות שוליים

↑  הרב שמעון חירארי באתר 'ברסלב סיטי'.
↑  משה כהן, סיום ספר הזוהר עם זקן המקובלים הרב שמעון חירארי, באתר בחדרי חרדים, 7 באוגוסט 2013
↑  משה ויסברג, המקובל מסיים הזוהר: רבי שמעון חיררי זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 10 במרץ 2015
שלמה זינגר, ‏ברוך דיין האמת • המקובל הרב שמעון חיררי זצ"ל, באתר JDN‏, 10 במרץ 2015
הרב שמעון יהושע חירארי זצוק"ל, באתר עיר ברסלב, ‏22 בינואר 2023
↑  חכם סעיד חדאד באתר החכם היומי.
↑  תמונת המצבה באתר mytzadik
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306158205171  ISNI: 0000 0000 6876 6230  LCCN: nr00035295  VIAF: 97591349   WorldCat (עם VIAF): 97591349
שלמה בר-שביט

| --- | --- |

 לידה:  7 בדצמבר 1928 כ"ד בכסלו ה'תרפ"ט ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  8 בספטמבר 2019 (בגיל 90) ח' באלול ה'תשע"ט תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  שלמה פרידמן 
 סוגה מועדפת:  תיאטרון
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1946–2019 (כ־73 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס התיאטרון הישראלי על מפעל חיים (1999) יקיר העיר תל אביב-יפו (2002)
 פרופיל ב-IMDb
 
שלמה בר-שביט משמאל ומישא אשרוב מימין בהצגה "הבט אחורה בזעם", 1959
שלמה בר-שביט, 1965
בר-שביט עם תקוה מור בהצגה בלוז למיסטר צ'ארלי, הבימה, 1965
שלמה (שלוימל'ה) בר-שביט (במקור: פרידמן; 7 בדצמבר 1928, כ"ד בכסלו ה'תרפ"ט – 8 בספטמבר 2019, ח' באלול ה'תשע"ט) היה שחקן תיאטרון וקולנוע, מדבב, במאי ומנהל ישראלי, מגדולי השחקנים של תיאטרון הבימה, זוכה פרס התיאטרון הישראלי על מפעל חיים.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

נולד בשם שלמה פרידמן בשכונת שערי צדק בירושלים. אביו אהרון היה פועל בניין, ואמו שולמית (בת דודו של הרב יוסף שלום אלישיב; אביה יצחק היה בנו של הרב שלמה אלישיב) הייתה אחות בבית החולים שערי צדק.
כשהיה בן 4 הוריו התגרשו והחליטו שהילד לא יגדל אצל אף אחד מהם. בתור ילד בודד הוא עבר בין 13 מוסדות וקיבוצים בישראל (בהם משמר העמק, גבעת ברנר ועוד) עד שבגר. בנערותו הגיע למוסד החינוכי "השומריה" במשמר העמק, שם הצטיין בריצה למרחקים קצרים. הסרט התיעודי "יתום עם הורים" שהופק בשנת 2004 מביא את סיפור ילדותו הקשה.
בגיל תשע הזדמן במקרה להשתתפות בהצגה במוסד הנוער בו למד, ובפעם הראשונה חווה את החוויה והחליט כי הוא רוצה להיות שחקן.
בקיץ 1946 נסע לתל אביב על מנת להשתתף באודישנים למחזור השני בבית הספר הדרמטי של הבימה. לאודישנים היה עליו להכין קטע קומי וקטע דרמטי. בין השופטים באודישן ישבו בכירי תיאטרון הבימה, שהחליטו פה אחד לקבלו. בר-שביט הצטרף לסטודיו הדרמטי של הבימה בהדרכת צבי פרידלנד ושיחק לצד צעירי התיאטרון.