stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פשתן
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Flaxseed and Flaxseed Oil, NCCIH (באנגלית)
↑  Mihir Parikh, Thane G. Maddaford, J. Alejandro Austria, Michel Aliani, Dietary Flaxseed as a Strategy for Improving Human Health, Nutrients 11, 2019-05-25, עמ' 1171 doi: 10.3390/nu11051171
↑  זהר עמר, מהפכת הטקסטיל בארץ ישראל ובסוריה בימי הביניים, באתר יד בן צבי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535923905171  BNE: XX527508  BnF: cb11959183v (data)  GND: 4154515-1  LCCN: sh85049037  NARA: 10638652  NDL: 00560155 
חולצה דוחובורית מבד פשתן ומסרק פשתן המשמש ליישור הסיבים לצורך טוויתם
זרעי פשתן
שמן פשתן בשימוש עם פיגמנט
שדה פשתן באביב
המשבר בעולמות האינסופיים

ערך זה עוסק באירוע בקומיקס. אם התכוונתם לקרוסאובר הטלוויזיוני, ראו .
| --- | --- |

כריכת הספר המאגד את סיפור Crisis on Infinite Earths. אמנות מאת אלכס רוס
 מידע קומיקס
 יוצר:  מארב וולפמן
 סוגה:  קרוסאובר 
 תקופת פרסום מקורית:  אפריל 1985 – מרץ 1986 (כ־335 ימים)
 סינדיקציה:  DC קומיקס
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית 
 מוציא לאור:  DC קומיקס 
 מספר החוברות:  12
 
המשבר בעולמות האינסופיים (באנגלית: Crisis on Infinite Earths) היא מיני-סדרת קומיקס ואירוע קרוסאובר נרחב שפורסמה על ידי חברת DC קומיקס ב-1985 למשך 12 חוברות. הסדרה נכתבה בידי מארב וולפמן ואוירה על ידי ג'ורג' פרז.
סדרת חוברות זו היוותה נקודת מפנה ביקום DC הבדיוני שתואר בחוברות הקומיקס של חברת DC, אשר עד אז היה סבוך וקווי עלילה רבים סתרו זה את זה. בסיפור זה בוטל רעיון היקומים המקבילים בחוברות הקומיקס של DC, שהיה מקובל עד אותה העת לפישור סתירות בקומיקס, וכל קווי העלילה השונים אוחדו ליקום אחיד אחד. נוסף על כך, מספר גיבורי על מצאו את מותם, כמו סופרגירל ובארי אלן.
"המשבר בעולמות האינסופיים" נחשב אחד האירועים המכוננים המרכזיים בעולם הקומיקס של DC וחובבי קומיקס מחלקים את ההיסטוריה של הקומיקס כ"טרום המשבר" ו"לאחר המשבר". שם הכותר נלקח מאירועי מיני סדרות ישנות יותר כמו "המשבר בארץ-2" ו"המשבר בארץ-3", ובהמשך היווה השראה לאירועי משבר נוספים כ"שעת אפס: משבר בזמן", "המשבר האינסופי", "המשבר האחרון", "פלאשפוינט" ו"התכנסות". הסיפור "המשבר האפל בעולמות האינסופיים" משנת 2022 מהווה המשך ישיר לאירועי המיני-סדרה. האירוע מתפרש על פני מספר כותרים של גיבורי על שונים כמו סופרמן, באטמן, וונדר וומן, פלאש, גרין לנטרן, ליגת הצדק, לגיון גיבורי-העל והטיטאנים הצעירים.
עלילת הסיפור זכתה לעיבוד אנימטיבי בשם "ליגת הצדק: המשבר בעולמות האינסופיים", שיצא בשלושה חלקים - החלק הראשון ב-9 בינואר 2024, החלק השני ב-23 באפריל 2024, והחלק השלישי ב-16 ביולי 2024.
סקירה

לפני המשבר בעולמות האינסופיים, יקום DC היה מלא בטעויות המשכיות. סיפור הרקע של כל דמות ודמות לא היה עקבי ואמין. כך למשל, סופרמן לא יכול היה לעוף אלא רק לקפוץ למרחקים עצומים, מכיוון שהוא נולד על כוכב לכת שכוח הכבידה בו גדול מזה של כדור הארץ. עם הזמן הוא עף, הוסבר כי כוחותיו מגיעים משמש צהובה, והומצא לו סיפור רקע מורכב יותר. מאוחר יותר השתנה הסיפור כדי להסביר את הרפתקאותיו כסופרבוי וכן השתנה כדי להכליל את סופרגירל, את העיר קנדור ואת ניצולי קריפטון, ובכך להשקיט את המחשבה כי סופרמן הוא הניצול היחיד מהשמדת עולמו.
נוסף על כך, הייתה בעיית גילאים. לדוגמה, בשנות ה-80 באטמן (בן אדם ללא כוחות על) נראה טוב לגילו, שכן הוא לחם במלחמת העולם השנייה. אותה בעיה נפוצה גם בעוזרו, רובין, שבמשך שנים רבות שמר על מראה צעיר של מתבגר. בנוסף, נוצרו גרסאות חדשות לגיבורי על מוכרים כפלאש, גרין לנטרן ואטום, כולל סיפורי מקור וכוחות שונים משל אלה שקדמו להם.
הייתה התייחסות לנושאים אלה במיני סדרה "הפלאשים משני העולמות" משנת 1961, אשר בה בארי אלן פגש את ג'יי גאריק, קודמו. הפגישה נוצרה תודות הרעיון של שני יקומים מקבילים: ארץ-1, מקום ההתרחשות המרכזי של גיבורי העל מאז תור הכסף, וארץ-2, יקום מקביל שבו התרחשו הרפתקאות גיבורי תור הזהב, ואשר בו הגיבורים הזדקנו בצורה ריאליסטית מאז זמנם. הרעיון גם הורחב להכליל את ה"מולטי-יקום", בו קיימים בין היתר ארץ-3, שבו הכל מתרחש הפוך: גיבורי-על הם נבלי-על ואירועים היסטוריים התרחשו בסדר הפוך.
אירוע המשבר נוצר כדי לחגוג את חגיגות ה-50 שנה להיווסדות DC קומיקס. אולם, הכותבים מארב וולפמן ולן ויין ראו בכך הזדמנות לנקות את ההיסטוריה המעוותת של החברה (שגרמה בעקיפין לירידה במכירות עקב חוסר ההגיון). עבודת השטח לקראת המשבר נמשכה מעל לשנה, והוצגה דמותו של "מוניטור", אחת מדמויות המפתח, בכותרים השונים של גיבורי העל. בהופעתו המקורית, מוניטור היה דמות הפועלת בצללים ואשר לא הראה את פניו, והואמן כי הוא נבל בהתהוות.
הסדרה הפכה להצלחה מסחרית וחידשה את ההתעניינות בכותרי הדמויות. יחד עם "השומרים" של אלן מור ו"האביר האפל חוזר" של פרנק מילר, היא הפכה להצלחה ותרמה לריענון היצירתי של DC קומיקס, אשר הייתה בפיגור מזה שנים אחר מתחרתה, מארוול קומיקס. המשבר גם עזר להטביע את המושג "קרוסאובר". וכך, מאז 1985 יוצרי שתי החברות מפרסמים אירועי קרוסאובר שנתיים המבקשים לחבר בין עלילות כותרי הקומיקס.
עלילה

הסיפור מציג לקוראים שתי ישויות חוצניות כמעט כל-יכולות: מוניטור הטוב ואנטי-מוניטור הרע. שניהם נוצרו באותו ניסוי אשר יצר את ה"מולטי-יקום". לאחר שפעל מאחורי הקלעים במשך יותר משנה בחוברות הקומיקס של החברה, מוניטור מתגלה כמי שעובד על תוכנית נואשת להציל את ה"מולטי-יקום" מהשמדה של אנטי-מוניטור. סדרת המשבר מביאה את מאמציהם של גיבורי העל לסכל את מזימותיו של אנטי-מוניטור. תחת השגחתו של מוניטור, קבוצה נבחרת של גיבורים שומרת על מכשירים מאסיביים אשר נועדו למזג בין שני כדורי הארץ לאחד, אשר יהיה מוגן מהאנטי-חומר שכבר השמיד עולמות שלמים. עד מהרה גדל הקונפליקט, וכל גיבורי העל נעשים מעורבים בו.
המוניטור נרצח בידי העוזרת שלו, הרבינגר, אשר השתלטו עליה שדי צללים של אנטי-מוניטור. אולם, הוא צפה את ההתקפה ומאפשר לה להתרחש. בכך, מותו ישחרר מספיק אנרגיה שתגן על חמשת העולמות האחרונים מספיק זמן כדי שגיבורי העל יובילו מתקפה נגד אנטי-מוניטור תחת השגחתם של עוזריו - הרבינגר, אלכסנדר לות'ר הבן ומנודה. הנבל אנטי-מוניטור נסוג, במחיר מותה של סופרגירל.
שינוי זה במלחמה מביא למרווח נשימה בקרב הגיבורים, אך לא להרבה זמן. לקס לות'ר וברייניאק מאגדים קבוצת נבלי-על שמתכננים להשתלט על כדורי הארץ בשעה שאנטי-מוניטור מעורר כאוס בהם. הפלאש מארץ-1 מת לאחר שהוא מונע ממנו להשתמש בתוכנית הגיבוי לירות בתותח אנטי-חומר ולחדור את השדה המגן של הכוכב. או אז, הספקטר עוצר את הקונפליקט ומיידע את שאר הגיבורים כי אנטי-מוניטור נוסע בזמן על מנת לעצור את יצירת ה"מולטי-יקום". גיבורים ונבלים מאחדים כוחות, כאשר הגיבורים עורכים את המסע במטרה לעצור את אנטי-מוניטור והנבלים מגיעים לכוכב הלכת "אואה" כדי למנוע מהמדען קרונה לבצע ניסוי היסטורי שיעזור לאנטי-מוניטור במאמציו.
הנבלים נכשלים במשימתם, ואילו הגיבורים עוזרים לספקטר במלחמתו נגד אנטי-מוניטור. סוף הקרב ביניהם יוצר עומס אנרגיה שגורם לקריסת החלל והזמן. יקום אחד נוצר יש מאין וכל הגיבורים חוזרים למציאות הזמן העכשווי שבו אלמנטים מחמשת העולמות מתמזגים לאחד. אף אחד חוץ מאלה אשר נכחו במלחמה הזו אינו זוכר את שאירע. בסוף הסיפור, וולי וסט הופך לפלאש החדש.
הצעה לסוף אלטרנטיבי

לפי ראיון שנערך עם ג'ורג' פרז ב-1994, כריס קלרמונט הציע כי סופרמן מארץ-1 ימות בקרב נגד אנטי-מוניטור בחוברת 12. לאחר שהנבל הושמד, קאל-אל מארץ-2 מבין שהוא כעת לבד, ללא עולם משלו, ללא אהובתו לויס ליין, וכי עכשיו הארץ היחידה ללא סופרמן. או אז, להפתעת הגיבורים, הוא מבריש מעליו את קצוות השיבה משיערו ומסיר איפור שכביכול הקנה לו מראה מבוגר יותר. הוא מסביר שהוא הפסיק להתבגר כאשר הגיע לשיא כוחותיו. הוא חוזר עם האחרים לארץ של אחרי המשבר ולוקח את מקומו של סופרמן מארץ-1.
אם הצעה זו הייתה מתממשת, אזי הכותר Man of Steel יסמן את חזרתו של סופרמן המקורי, אשר מתחיל את חייו בארץ שלאחר המשבר בצורה דומה לחייו הישנים, אם כי בהבדלים שונים. למרות ההלם התרבותי, קאל-אל משתלב ומקבל הזדמנות שנייה לחיים בעידן המודרני שבארץ שלאחר המשבר.
לאחר המשבר

דמויות ואלמנטים שנקבעו לפני אירועי המשבר בעולמות אינסופיים נחשבים "לפני-משבר" ("Pre-Crisis"), ואלה ששוחזרו נחשבים "לאחר-משבר" ("Post-Crisis"). אולם, עם הוספתה של המיני סדרה המשבר האינסופי משנים 2005–2006 - סיפור משנה המשכיות נוסף - "לפני" ו"אחרי" כבר אינם גורם מכריע, וכעת יש צורך לקבוע לאיזה משבר מתייחסים. המושג שנקבע בעקבות הבעיה נקרא "עידן-המשבר", שמתייחס לכל האירועים שהתרחשו בין המשברים.
המשבר נוצר כהזדמנות של חברת DC קומיקס להתחיל דף חדש ככל שניתן ולעשות שינויים מהותיים לכמה מהכותרים המרכזיים שלה. בעקבות המשבר בעולמות האינסופיים, מספר אלמנטים מהותיים שונו בסיפורי המקור של כמה מהחוברות, כדוגמת "באטמן: שנה ראשונה" של פרנק מילר, "אלים ובני תמותה" - ההרצה המחודשת של ג'ורג' פרז לוונדר וומן, האתחול מחדש של ג'ון ביירן ל"סופרמן: איש הברזל" ושינוי הכותר Green Lantern ל-Green Lantern Corps.
לאחר המשבר > שינויים ודמויות חדשות

כותרים אחרים שלא הומצאו מחדש פנו לכיוונים שונים לגמרי לאחר המשבר בעולמות האינסופיים, אם כי נדחו כשנה כדי לגשר בין המשבר הקודם לבא, במיני סדרה Legends. הכותר Justice League of America בוטל ובמקומו החלה הסדרה Justice League, שכללה מגוון רחב יותר של דמויות, וקפטן מארוול קיבל מיני סדרה משלו שנועדה לספר את סיפור מקורו מחדש.
כמו כן, מספר דמויות חדשות הוצגו במשבר. עוזרתו של מוניטור - הרבינגר, המדען מנודה, ליידי קווארק (ניצולת אחד העולמות המושמדים), דוקטור לייט חדשה הוצגה, וכן דמויות קומיקס מחברת צ'רלטון קומיקס - בעיקר החיפושית הכחולה השנייה. לאחר המשבר, קיד-פלאש לשעבר וולי וסט החליף את קודמו, בארי אלן, בתפקיד הפלאש החדש. ג'ונה הקס הועבר לעתיד פוסט-אפוקליפטי, אולם מעבר זה לא צלח והוא חזר למערב הפרוע. הדמות ויילדקאט מחברת הצדק של אמריקה הוחלפה באופן זמני על ידי בתו, יולנדה מונטז. שומרי היקום עזבו לממד אינו ידוע וחיל הפקחים הירוקים אורגנו מחדש, כאשר האל ג'ורדן החל להוביל קבוצה של פקחים ירוקים מכדור הארץ.
בעיות בהמשכיות בעקבות המשבר

השינויים שנעשו לאחר המשבר לא נקלטו בצורה עקבית. המיני סדרה פורסמה למשך שנה, כאשר מספר סדרות המשיכו בסדר רץ במקביל. בנוסף, מספר סיפורים שהתבססו על ההמשכיות הקודמת פורסמו לאחר הגיליון האחרון של המשבר הנוכחי. במקור, דמויות אשר נכחו בקרב האחרון בשחר הזמן זכרו את ההיסטוריה המקורית שלהם בנוסף להיסטוריה שלאחר המשבר. זאת ועוד, גרסאות חדשות או מומצאות מחדש של כותרים החלו בזמנים שונים, כאשר DC המשיכו להציג את הגרסאות הישנות של הגיבורים עד אשר החדשות פורסמו, לעיתים כשנה לאחר מכן. כתוצאה מכך, סדרה אשר ניסתה לפשט את רצף הזמן של יקום DC רק הציגה יותר סיבוכים.
הדוגמה השנויה במחלוקת הנפוצה ביותר לכך היא ההתעסקות עם הוקמן מתור הכסף, במיני סדרה Hawkworld, שהתרחשה שנה לאחר מכן. DC החליטה להעתיק את האתחול המחודש שנעשה לוונדר וומן לדמותו של הוקמן, בשעה שהמיני סדרה הובילה ליציאת סדרה נפרדת. דבר זה יצר בעיה לכותבי החברה, כשבינתיים הוקמן המשיך להופיע ללא הרף. בכך הדמות הפכה לא שמישה בעיני רבים מהכותבים, ולמשך שארית שנות ה-90 די נשכחה עד אשר "יצאה לגמלאות" ופינתה את מקומה להוקמן מתור הזהב, הגרסה האולטימטיבית של הדמות. בעיות דומות צצו גם בלגיון גיבורי העל, אשר הושפעו מהסרתו של סופרבוי מההמשכיות.
המיני סדרה "שעת אפס: משבר בזמן" משנת 1994 ניסתה לפתור את הסוגיות האלו בכך שאתחלה שוב את יקום DC, הפעם ללא הרבה הוצאות מחודשות.
סוגיית מחיקתה של סופרגירל מההמשכיות טופלה אט אט בשנים שלאחר המשבר: מספר דמויות בשם סופרגירל הוצגו. לא היה זה אלא ב-2004, שהוצגה סופרגירל קריפטונית חדשה באופן רשמי.
ביבליוגרפיה

All-Star Squadron #50-56
Amethyst Vol. 2 #13
Batman #389-391
Blue Devil #17-19
DC Comics Presents #78,86-88,94,95
Detective Comics #558
The Fury of Firestorm #41,42
Green Lantern Vol. 2 #194-196,198
Infinity, Inc. #18-25 & Annual #1
Justice League of America #244,245 & Annual #3
Legion of Super-Heroes Vol. 3 #16-18 & Annual #1
Losers Special #1
The New Teen Titans Vol. 2 #13,14
The Omega Men #31,33
Superman #413,414,415
Swamp Thing Vol. 2 #44,46
Wonder Woman #327-329
הערות שוליים

↑  KISTLER PRESENTS: Alternate CRISIS ending?, Alan Kistler, July 20th 2006
כלכלת ישראל
היסטוריה כלכלית

כאשר קמה מדינת ישראל, היו נושאי התפקידים הבכירים בכירי ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל שגישתם הייתה כמותית בנוסח "עוד דונם ועוד עז" ובנוסף גישה ריכוזית סוציאליסטית. מכאן החשיבות שניתנה באותה תקופה (על ידי לוי אשכול ופנחס ספיר) להקמת תעשיות עתירות עבודה תוך חיזוק האיגוד המקצועי שהיה רתום אף הוא לאידאולוגיה התעשייתית. ניסיונות ניצול משאבי טבע והגדלת השטח החקלאי המעובד, הן על ידי ייבוש החולה, הקמת מושבים ופיתוח חבלי ארץ (כמו חבל לכיש והתענכים), ניצול המוביל הארצי ומפעלי מים אחרים, והן על ידי עבודות ציבוריות רחבות היקף ובניית מבנים לשימוש פרטי ולשימוש ציבורי בכל הארץ. גישה זו, המזוהה עם גישת המהפכה התעשייתית, עזרה לפתח את ישראל ולייצר מקורות תעסוקה, אך יש פולמוס האם התאימה מדיניות זאת למדינת ישראל; הן בשל אופיים היזמי של תושביה, הן עקב גודלה הקטן שלא אפשר ניצול יתרונות לגודל, והן בשל העיור שהתרחש. למרות הביקורת הרבה המשק הסוציאליסטי צמח במהירות בשנות ה-60 וה-70.
במחצית הראשונה של שנות השישים הסתיימו כמה פרויקטים שמומנו בכספי ציבור ובמלוות וביניהם השלמת המוביל הארצי, השלמת השלב הראשון של נמל אשדוד ורגיעה בתחום הבנייה למגורים. התוצאה הייתה מיתון. לאחר מלחמת ששת הימים היו שוב ביקושים בתחום הבנייה, שעזרו להוציא את ישראל מהמיתון, אולם זו הייתה גם תקופת תחילת "הגל השלישי", שלפי אלווין טופלר הוא מעבר מכלכלת התעשייה הכבדה לכלכלה המבוססת על ידע ותחכום. עידן הגל השלישי דרש יזמים בעלי קשרים כלל-עולמיים, חריגה מהמוכר והמקובל וכושר אלתור. בזכות יכולות אלו וכן עקב צרכים צבאיים התפתחה בישראל תעשייה עתירת ידע, תעשייה מתוחכמת וכן יוזמות קטנות שהניבו חברות הזנק שחלקן נמכרו בסכומים גבוהים לחברות גלובליות בין-לאומיות. מסיבות אלו משברים בענף התקשוב באו לביטוי חד בכלכלת ישראל וחברות שהתבססו הן על ידע והן על תיעוש וייצור המוצרים הפסיקו פעולתם וביניהן אלסינט, פיברוניקס, סאיטקס.
היסטוריה כלכלית > קום המדינה

עם קום המדינה, התבססה כלכלת ישראל על יסודות שהונחו בתקופת המנדט הבריטי והפכו את כלכלת ארץ ישראל למודרנית יחסית למרחב המזרח התיכון. שנות מלחמת העולם השנייה, שהביאו חורבן באירופה ובחלקים אחרים של העולם, דווקא היטיבו עם כלכלת ארץ-ישראל. זוועות המלחמה פסחו על האזור, וחלקים ביישוב היהודי התבססו כספקים חשובים לצבא הבריטי, הן זה שחנה בישראל והן כוחות מחוץ לו. כושר הייצור של היישוב היהודי הקטן בארץ גדל עם הקמת מדינת ישראל על בסיס כוח האדם שהביאו העליות ליישוב ובשל תשתיות ומערכות מינהל יעילות שהניחו הן הבריטים והן מוסדות היישוב.
נתוני פתיחה אלו סייעו למשק הישראלי לעבור את תקופת מלחמת העצמאות, מסוף 1947 ועד מחצית 1949.
במהלך שלוש שנותיה הראשונות של המדינה הוכפלה אוכלוסייתה כתוצאה מגל עלייה המונית, שהיה מורכב בכמחציתו מפליטים מאירופה, ובכמחציתו מעולים מארצות ערב. רובם הגיעו בחוסר כל, וקליטתם וקיומם בארץ היו תלויים לחלוטין ביכולתו של המשק הצעיר לקיימם. העלייה ההמונית היוותה אתגר עצום לכלכלה הישראלית, שהונחתה על ידי עקרונות סוציאליסטיים והייתה מחויבת להקמת מדינת רווחה. על רקע נתונים אלה הונהגה מדיניות הקיצוב ("הצנע") – משטר כלכלי של מעורבות ממשלתית קיצונית בוויסות הפעילות הכלכלית במשק. הציבור הכיר בעיקר את המגבלות וההקצבות בתחום הצריכה הפרטית, אך למעשה כיוונה הממשלה את מכלול הפעילות הכלכלית ובכלל זה הקצבת היבוא, מטבע החוץ, חמרי הגלם והאשראי הבנקאי.
למשטר הצנע הייתה הצלחה בהבטחת קיום בסיסי למאות אלפי העולים חסרי האמצעים, להתנפחות הביורוקרטיה הממשלתית לניהול הפיקוח והצווים, ובטווח הארוך להתמרמרות ציבורית ולהתפתחותו של שוק שחור מקביל, בו התנהל חלק גדל והולך של הפעילות הכלכלית במשק.
היסטוריה כלכלית > שנות ה-50 של המאה ה-20

במהלך שנת 1951 פקד את המשק משבר חריף במאזן התשלומים, שהתבטא בהחרפה קיצונית של הגירעון המסחרי ובהידלדלות מסוכנת של יתרות מט"ח. היצוא המסחרי הגיע לכדי שליש מהיבוא, כאשר יתרת הוצאת היבוא במט"ח נאלצה להיות ממומנת, בחלקה הקטן, ממגביות שונות של יהדות התפוצות, ובחלקה הגדול – מאשראי לטווח קצר מבנקים זרים ומחברות הדלק העולמיות. לקראת סוף 1951 סירבו אלה להמשיך במתן אשראי מתוך חשש אמיתי לחוסר יכולת פירעון של המדינה, והמשק ניצב בפני סכנה מוחשית להמשך קיומו הכלכלי.
במקביל, גדל הגירעון בתקציב המדינה, אותו מימנה הממשלה בהדפסת כסף, פעולה שיצרה לחצים אינפלציוניים שחיבלו במאמצי הממשלה להנהיג יציבות מחירים באמצעות פיקוח מחירים. מדיניות הקיצוב הלכה והתמוטטה עקב התמרמרות גוברת של הציבור, ויצאה מכלל שליטה ופיקוח. משרד האספקה והקיצוב בוטל, והחל בפברואר 1952 הונהגה המדיניות הכלכלית החדשה של שר האוצר אליעזר קפלן. לצמצום הגירעון במאזן התשלומים פנתה הממשלה למספר מקורות: הקמת מפעל מלווה העצמאות ("הבונדס"), שהנפיק איגרות חוב ממשלתיות למשקיעים זרים; ניהול משא ומתן עם ממשלת גרמניה המערבית לגיבוש הסכם השילומים; וסיוע כספי מממשלת ארצות הברית. כמו כן גיבשה התוכנית מכלול צעדים כלכליים, ובכלל זה: הפסקת מימון הוצאות הממשלה באמצעות הדפסת כסף והחלפתו במימון החותר לאיזון תקציבי – באמצעות מיסים; פיחות משמעותי בשער הלירה הישראלית כדי להעמידה על ערך ריאלי שיעודד את היצוא וימתן את היבוא; ביטול חלק גדול מן הפיקוח והקיצוב; צמצום האשראי הבנקאי; ומלווה מיוחד של 10% על המזומנים והפיקדונות בבנקים.
תוכנית ההבראה התבססה בין היתר על העיקרון הכמותי: השאיפה הייתה להקים הרבה מפעלים, שייצרו הרבה מוצרים, יינצלו את אוצרות הטבע ככל האפשר.
התוכנית, שהובילה את המשק למיתון הראשון שלו, הצליחה במרבית יעדיה: היצוא גדל, ובמקביל זרם מט"ח מסיוע אמריקני, שילומים גרמניים ורכישת בונדס, כך שהגירעון במאזן התשלומים קטן. הצטמצמו גם ההוצאה הציבורית והגירעון הממשלתי. מאידך – גדלה האבטלה, נפגעה הצמיחה של המשק, ונמשכה המעורבות של הממשלה בניהול המשק.
החל ב-1954 יצא המשק מן המיתון והחלה תקופה של צמיחה מהירה ומרשימה, שהתבטא בגידול של כ-10% לשנה בתוצר, וכ-5% בתוצר לנפש (בהתחשב בעובדה שגם אוכלוסיית המדינה גדלה בשיעורים ניכרים על פני התקופה). להתפתחות זו סייעה הזרמת הון מסיבית מחוץ לישראל, שהושקעה בצורה מוצלחת ונשאה פירות כלכליים. האבטלה קטנה, ובסוף שנות ה-50 הגיע המשק למצב של תעסוקה מלאה, עם שיעורי אינפלציה נמוכים וסבירים. רמת החיים במשק עלתה, בעידודה הנמרץ של הממשלה שראתה בכך אמצעי לעידוד עלייה מארצות הרווחה ומניעת ירידה.
היסטוריה כלכלית > שנות ה-90 של המאה ה-20

שנות התשעים החלו בסימן העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים. במשך העשור גדלה אוכלוסיית ישראל מכ-4.6 מיליון תושבים לכ-6 מיליון נפש (יהודים: מכ-3.7 מיליון לכ-4.9 מיליון). גידול זה נובע בעיקר מעלייתם של כ-822 אלף איש במשך העשור מחבר המדינות (בנוסף לריבוי הטבעי), כך שמספר העולים במשך העשור הגיע לכ-17% ממספר התושבים הכולל בתחילתו. רבים מהעולים השתלבו היטב בשוק העבודה הישראלי הודות לרמת השכלתם ובשל הסכמתם לעבוד בכל עבודה, גם כזו אשר ישראלים ותיקים העדיפו לא לעבוד בה. העלייה הביאה לגידול מהיר בביקוש המצרפי (בתחום הצריכה הפרטית ובהשקעות לבנייה) ובהיצע כוח העבודה במשק. במקביל, דרשה העלייה משאבים רבים לצורך חינוך, בריאות, הסבה מקצועית ושירותי רווחה. לדעת מומחים, כמו יעקב שיינין, קליטת העלייה אינה נטל על המשק אלא נכס. הכסף לשכן את העולים יילקח מהלוואות מתושבי מדינות זרות. העולים יחזירו הכול בעבודה קשה. כמו כן, "הנטל על האזרחים יפחת". ומוסיף שיינין: "הנטל הכבד של צבא למשל, שהוא 50 אחוז מהוצאות הממשלה, יתחלק על יותר אנשים...גם הוצאות קבועות נוספות על בתי-חולים, למשל, או מועצות מוניציפליות, יפלו על קבוצה גדולה יותר של אנשים. ככל שיותר אנשים מנצלים תשתית קיימת, כך ההוצאה פר-אדם, פוחתת".
מגמת הכניסה של חברות בין-לאומיות לישראל שהחלה בשנות השמונים המאוחרות גברה, וההשקעות הזרות בישראל גדלו במידה ניכרת. במקביל נחלש מאוד החרם הערבי. חתימת הסכמי אוסלו עם הפלסטינים בשנת 1993, ולאחר מכן חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן באוקטובר 1994, הביאו לשיפור תדמיתה של ישראל בקהילה הבין-לאומית. ישראל נהנתה בשנים אלו מצמיחה גבוהה ואבטלה נמוכה יחסית, אף על פי שפריון העבודה דשדש ואף ירד. יש המייחסים את הצמיחה בשנים אלו להסכמי השלום.
לצד אירועים אלה, נמשכה מגמות ותהליכים שהחלו בעשור הקודם. נמשכה הורדת האינפלציה שהחלה עם תוכנית הייצוב של שנות ה-80, לעבר אינפלציה שנתית חד-ספרתית. בנוסף נמשכה מגמת הורדת החסמים על שוק ההון, ביטול רצועת הניוד ומעבר למסחר חופשי במטבע חוץ. ועדת ברודט שהוקמה בשנת 1995 לטיפול ב"ריכוזיות הגבוהה, היחסית והמוחלטת" המליצה להפחית משמעותית את שליטתם של הבנקים בתאגידים ריאלים במטרה לאפשר תחרות ביותר ענפים, וגרמה לתחילתו של שינוי בהקשר זה. כמו כן החלה צמיחה מטאורית של ענף ההיי-טק, בעיקר תעשיות האינטרנט והטלקומוניקציה שישראל הפכה מרכז עולמי בולט לפיתוחם. אלה אמנם לא בשלו, ברובם, לכדי רווחים כלכליים משמעותיים, אך במשך שנים אחדות תרמו להזרמת הון זר לישראל שהפיח רוח חיים במגזרים מסוימים של המשק.
החל משנת 1995 שחררה ממשלת ישראל ה-25 את הרסן התקציבי והגדילה מאוד את הגירעון בתקציב המדינה, דבר שהביא בשנת 1997 לצורך לקצץ באופן דרסטי בתקציב.
על פני מחצית השנייה של שנות ה-90 החלו להתרבות סימני האטה. פיגועי ההתאבדות ובמקביל האטה כלכלית עולמית, הקרינו על כלכלת ישראל. קצב גידול התוצר הואט, האבטלה גדלה והתרבו סימני המיתון.
היסטוריה כלכלית > העשור השני של המאה ה-21 > פרויקט לוויתן

בשלהי 2010, התגלה מאגר גז טבעי בתחומי המים הכלכליים של ישראל אשר מכונה "לוויתן". על אף המחאה הציבורית שהייתה כנגד הפרויקט, בעקבות כך שאסדות הגז הוקמו בקרבת יישובים ישראלים, החלה הפקת הגז מהמאגר ב-2019. מאז תחילת ההפקה, ישראל החלה לייצא גז טבעי ולמכור אותו, בעיקר לירדן, מצרים וללקוחות פרטיים. ישראל השקיעה בפרויקט למעלה מ-3.6 מיליארד דולר והגז הטבעי הפך לאחד ממקורות האנרגיה המרכזיים של ישראל[דרוש מקור].
נתונים עיקריים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא יש לייבא מהערך האנגלי את טבלת אינדיקטורים כלכליים שכוללת נתונים של עשרות שנים.
להלן טבלת נתונים הכוללת נתונים שבראש הערך ומוסיפה נתונים נוספים:
| תוצר |
| --- | --- |
תמ"ג: 1,729 מיליארד ש"ח (שנת 2020)
תמ"ג לנפש במחירים שוטפים: 163,900 ש"ח
השקעה גולמית: 309.951 מיליארד ש"ח (16.8%)
משקל תקציב המדינה בתוצר: 41.7%
חוב
חוב פנימי: 76% תוצר, 414.87 מיליארד ש"ח 
חוב חיצוני: 25.5% תוצר, 141.171 מיליארד ש"ח
חוב ציבורי כולל: 73.2% תוצר, 666.8 מיליארד ש"ח
מחירים
אינפלציה, מדד המחירים לצרכן (2011): 3.5%
אינפלציה, מדד מחירי התוצר (2011): 2.17%
אינפלציה (מדד מחירי התוצר) בממוצע מאז 1999: 1.2%
צמיחה
כלכלת ישראל צומחת בממוצע בכ-5% בשנה (2007)
תמ"ג: 4.2%
תמ"ג לנפש, שער חליפין (2010): 2.7%
תמ"ג לנפש, כוח קנייה (2010): 2.4%
הסקטור העסקי: 6%
תעשייה (ללא יהלומים): 7%
אי שוויון כלכלי
בתי אב מתחת לקו העוני: 18.6%
מדד ג'יני: 0.379
אחוז הוצאות הממשלה לתקציבי הרווחה: 56% (2001)
סחר חוץ:
חשבון שוטף: 0.5 מיליארד דולר (עודף)
רזרבות מט"ח: 90 מיליארד דולר
ייצוא: 33.7 מיליארד דולר
יבוא: 40.5 מיליארד דולר
ענפי ייצוא: תעשייה 69.7%, יהלומים 27.5%, חקלאות 2.7%
ענפי יבוא: חומרי גלם – 40%, יהלומים – 21.5%, מכונות וציוד להשקעה – 15%, מוצרי צריכה – 12%, אנרגיה – 11%
שותפות סחר (יצוא): ארצות הברית – 37%, האיחוד האירופי – 28%, מדינות אסיה – 18.4%
שותפות סחר (יבוא): האיחוד האירופי – 41%, מדינות אסיה – 17.4%, ארצות הברית – 15%
מטבע
מטבע: שקל חדש (סימון בין-לאומי ILS)
בנק מרכזי: בנק ישראל
עבודה
כח העבודה: 4.350 מיליון (2022)
עובדים זרים: 249,900
התפלגות כח העבודה: תעשייה – 15.9%, מסחר – 13.5%, שירותים עסקיים – 13.2%, חינוך – 12.6%, בריאות וסעד – 10.8%, תחבורה – 6.5%, בינוי – 5%
אחוז האבטלה: 3.4% (2024)
שיעור ההשתתפות: 63% (2012)
שכר מינימום במשק: 5,300 ש"ח (2018)
השכר הממוצע במשק: 14,108 ש"ח (מאי 2024)
נתוני קרן המטבע הבין-לאומית, 2004
נתוני בנק ישראל, סוף 2005
דפוסי צריכה ופריון עבודה

במדינת ישראל קיים פער גדול בין פריון העבודה של עסקים קטנים ובינוניים לאלו הגדולים וכן פער בין פריון העבודה לזה של ממוצע ה-OECD. בין הגורמים לפער זה נמנים השעות הרבות של עובד ישראלי ממוצע (תפוקה שולית פוחתת) ומחסור בהון לעובד בנוסף לגורמים נוספים.
| שנה | תמ"ג כוח קנייה במליונים | אוכלוסייה באלפים | תמ"ג לנפש | כוח עבודה באלפים | תמ"ג לעובד | שעות עבודה שנתיות לעובד | תמ"ג לשעת עבודה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | 513,610 | 9,756 | 52,642 |  |  |  |  |
| 2018 | 375,150 | 8,882 | 42,233 |  |  |  |  |
| 2013 | 313,622 | 8,134 | 38,557 | 3,495 | 80,070 | 1,867 | 42.9 |
| 2012 | 280,494 | 7,984 | 35,132 | 3,395 | 76,768 | 1,910 | 40.2 |

| סוג תעשייה | אחוז מועסקים | אחוז מהתמ"ג | תמ"ג כוח קנייה באלפים | כוח עבודה באלפים | תמ"ג לעובד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| כללי | 100% | 100% | 280,583 | 3,485 | 80,496 |

| חקלאות | 1.60% | 2.4% | 6,413 | 55 | 116,606 |

| תעשייה | 18.1% | 31.2% | 83,414 | 630 | 132,403 |

| שירותים | 80.3% | 66.4% | 190,756 | 2,798 | 68,176 |
ייבוא וייצוא בכלכלת ישראל

הסכם הסחר הראשון של ישראל נחתם בשנת 1975, עם השוק האירופי המשותף. הסכמי סחר נוספים נחתמו עם ארצות הברית בשנת 1985, עם קנדה ועם טורקיה בשנת 1997 ועם מקסיקו בשנת 1999. בשנת 2019 מתקיים משא ומתן עם הודו ועם סין לחתימה עם הסכמי סחר.
בשנת 2019 כלל הייבוא והייצוא 58.4% מהתמ"ג בישראל כאשר היבוא עומד על סך 76.6 מיליארד דולר, ושיעור המכס הממוצע בישראל עמד על 2.8%.
לפי נתוני מינהל סחר חוץ של משרד הכלכלה והתעשייה, היצוא מישראל צמח מ-67.7 מיליארד דולר ב-2009 ל-143 מיליארד דולר ב-2021.
היצוא מישראל צמח מ-28.5 מיליון דולר ב-1949 ל-102.5 מיליארד דולר ב-2017. בשנותיה הראשונות של המדינה עיקר היה תוצרת חקלאית. בהמשך גדל היצוא התעשייתי, ובעשור השני של המאה ה-21 גדל יצוא השירותים, ותוצרת חקלאית מהווה רק 5% מהיצוא.
בישראל קיימות הגבלות משמעותיות על ייבוא מוצרי מזון וחקלאות, בעיקרן מכסים, מכסות יבוא ודרישות תקינה ייחודיות ומחמירות ביחס למקובל במערב. על פי ארגון ה-OECD, חסמים אלו הם מהגורמים הבולטים למחירי המזון הגבוהים בישראל, ובארגון קראו לממשלות ישראל לאמץ מדיניות ייבוא מקלה במקביל לתמיכה תקציבית ישירה בחקלאות המקומית.
ראו גם

כלכלת הרשות הפלסטינית
מדדי איכות חיים, קיימות וחוסן לאומי
הסכמי סחר חופשי של ישראל