stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דארן כריס

| --- | --- |

כריס בפריימירה של סדרת הטלוויזיה "מלכות הצעקה" ב-2015
 לידה:  5 בפברואר 1987 (בן 37) סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  דארן אוורט כריס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן, תיכון סנט איגניישוס 
 עיסוק:  שחקן, זמר, משורר, מוזיקאי, מלחין
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 סוג קול:  בריטון
 שפה מועדפת:  ספרדית, אנגלית 
 כלי נגינה:  ויולה, פסנתר, צ'לו, מנדולינה, מפוחית, תופים, גיטרה
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק 
 שיתופי פעולה בולטים:  Team StarKid
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי (2018)   פרס גלובוס הזהב (2018)   פרס גילדת שחקני המסך (2018)
 darrencriss.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דארן אוורט כריס (באנגלית: Darren Everett Criss; נולד ב-5 בפברואר 1987) הוא שחקן, מדבב, זמר, משורר, מוזיקאי ומלחין אמריקאי, ואחד ממייסדי "סטארקיד הפקות", זוכה פרס גלובוס הזהב. הוא שיחק את הארי פוטר במחזמר המוזיקלי "מחזמר מאוד פוטרי" ו"המשך מאוד פוטרי", ואת בליין אנדרסון, נער הומוסקסואל שהצטרף בעונה השנייה לתוכנית הטלוויזיה "glee". בינואר 2012 כריס שיחק במשך שלושה שבועות בתפקיד הראשי של ג'יי פיירפונט פינץ' בהפקה מחודשת של המחזמר הוותיק "איך להצליח בעסקים מבלי להתאמץ" בברודוויי. באפריל עד מאי 2015 שיחק תפקיד ראשי במחזמר "הדוויג והשארית העצבנית" בברודוויי. ב-2018 כיכב כריס בסדרה "הרצח של ורסצ'ה: סיפור פשע אמריקאי", העונה השנייה של הסדרה "סיפור פשע אמריקאי". כריס גילם את דמותו של הרוצח אנדרו קונאנן. תפקיד זה זיכה אותו בשלושה פרסים נחשבים; פרס אמי, פרס גלובוס הזהב ופרס גילדת שחקני המסך.
ביוגרפיה

כריס נולד בסן פרנסיסקו לאם ממוצא פיליפיני ואב ממוצא אירי. הוא למד בבית הספר "סטיוארט" לבנים ובבית הספר התיכון "סיינט איגניישס". ב-2009 סיים את לימודיו לתואר באומנויות הבמה באוניברסיטת מישיגן.
כריס הוא כנר בעל הכשרה קלאסית אשר החל לנגן בגיל חמש. כריס הוא אוטודידקט ולמד לבדו לנגן על גיטרה, פסנתר, צ'לו, מנדולינה, מפוחית ותופים. הוא ניגן בתופים בלהקה של אחיו, צ'אק, עד שצ'אק עבר לגור בעיר ניו יורק כדי לפתח את הקריירה המוזיקלית שלו ולהקים להקת אינדי עצמאית.
קריירה > תיאטרון

כריס הופיע על הבמה בצורה מקצועית לראשונה בגיל 10, בהפקה של "הירח של רחוב 42" מ-1997, שבה הופיע בתפקיד קסיארו. בשנה לאחר מכן, שיחק כריס את מורו באותה חברת הפקות של ריצ'רד רודגארס וסטפן סומפאן במחזמר "האם אני שומע ולס?", ולאחר מכן שיחק את בורגרד קלהון ב"מוקף בנערות" 1999.
כריס הוא חבר פעיל ובעלים של חלק מקבוצת סטארקיד, חברת תיאטרון שהוקמה על ידי סטודנטים מאוניברסיטת מישיגן. תפקידיו בהפקות של החברה כללו את "הארי פוטר" במחזמר המפורסם ביוטיוב "מחזמר מאוד פוטרי", "המשךמאוד פוטרי" ו"שנת סיום פוטרית מאוד" (אשר מבוססים על סדרת הספרים המפורסמת של ג'יי קיי רולינג).
בינואר 2011 שיחק כריס במשך שלושה שבועות בתפקיד הראשי של ג'יי פיירפונט פינץ' במחזמר "איך להצליח בעסקים מבלי להתאמץ" בברודוויי. זה היה התפקיד הראשון של כריס על במות ברודוויי ובמסגרת העבודה עליו הוא גם פגש לראשונה את קודמו בתפקיד הראשי, דניאל רדקליף, ששיחק את הארי פוטר בסדרת הסרטים עליה נכתבו הפארודיות המוזיקליות שבזכותן התפרסם כריס.
ב-2015 גילם דארן את הדוויג בהצגה "הדוויג והשארית העצבנית" שעלתה בברודוויי.
עוד ב-2015, ייסד את "פסטיבל אלסי", פסטיבל מוזיקת תיאטרון הכולל להיטי ברודוויי. הפסטיבל נערך בסנטרל פארק, ניו יורק, מדי שנה.
באפריל 2020 היה אמור להופיע בברודוויי עם המחזה "אמריקן באפלו" פרי עטו של דייוויד מאמט, אך ההפקה נדחתה בשל מגפת הקורונה. עם זאת, ההפקה עלתה לבסוף ב-22 במרץ 2022 ורצה עד 10 ביולי 2022.
בנובמבר 2024, עלה בברודוויי המחזמר Maybe Happy Ending המציג את סיפורם של שני רובוטים מסוג "עוזרי-בית" ישנים שמגלים אהבה ורגשות בסביבה עתידית מחוץ לסיאול. השחקנים הראשיים הם כריס והלן ג'יי שן, רובוטים "פורשי-שירות" שמתגוררים במרכז רובוטי מתוחזק.
קריירה > טלוויזיה

קריירת הטלוויזיה המוקדמת שלו התחילה בתפקיד בסדרות הטלוויזיה "איסטוויק" ו"מקרה קר".
ב-9 בנובמבר 2010, הצטרף כריס לעונה השנייה של הסדרה "Glee" בתור בליין אנדרסון, תלמיד הומוסקסואל מבית הספר היריב, אקדמיית דלטון וזמר ראשי של מועדון הזמר של דלטון "הוורבלרז". בעונה השלישית הוא קודם לשחקן ראשי. כריס משחק את החבר של הדמות הראשית קורט האמל, המגולמת על ידי כריס קולפר. היוצר של "גלי" ראיין מרפי אמר,
"לדארן יש השפעה עצומה... הוא בערך הפך להיות המדריך הרוחני של קורט החתיך ההורס ואז אולי הפך למושא אהבתו - מכיוון שקורט היה צריך לעזוב את בית ספרו הישן בגלל בריונות ועבר לאקדמיה לבנים בלבד וסוף סוף מתקבל בחברה משום שבבית הספר הזה יש מדיניות של אפס סובלנות לבריונות. אז קורט ממש מעריץ אותו ומכבד אותו. הוא משחק מישהו שהוא גדול בשנה מהדמות של כריס, קורט, אז הוא המקצוען המבוגר".
דארן השתתף כאורח במספר פרקים בסדרת הריאליטי פרויקט גלי. ב-2013, השתתף במספר פרקים בסדרה "טיפול אונליין" ("Web Therapy") לצידם של ליסה קודרו, מיי ויטמן ועוד שחקנים רבים אחרים; וכן בסרט תיעודי מוזיקלי אודות סטיבן סונדהיים, "Six by Sondheim", לצידם של אמריקה פררה, ג'רמי ג'ורדן, כוכב הסדרה סמאש, לורה אוסנס וסונדהיים עצמו. בנוסף, דובב דמות בפרק אחד בסדרה "המופע של קליבלנד". כיום, דארן מדבב את סיידסווייפ בגרסה האנגלית של הסדרה "רובוטריקים בהסוואה".
ב-5 באוגוסט 2015, פורסם שדארן ישתתף בתפקיד חוזר בדמותו של ג'סטין היפסטר, גבר שמתארח בבית המלון עם בת זוגו, ועושה למנהלת בית המלון, דמותה של בייטס את המוות; בעונה החמישית של "אימה אמריקאית": בית המלון.
ב-7 בדצמבר 2016, כריס הינחה שידור חי ברשת NBC שליווה את המחזמר היירספריי לייב!.
בשנת 2018 הופיע בתפקיד אנדרו קונאנן ב-"הרצח של ורסצ'ה" - העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "סיפור פשע אמריקאי", ועל תפקידו בסדרה זכה באותה שנה בפרס אמי, בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך.
בשנת 2020 כיכב כריס במיני-סדרה "הוליווד "של היוצר ראיין מרפי שעלתה בנטפליקס. כמו כן, הוא מתפקד כמפיק בפועל לצדו של מרפי.
קריירה > אינטרנט

כריס התחיל כמנחה של "מופע המדיה ההוא", הפקה בסן פרנסיסקו שדנה בהוליווד, יצירת סרטים ואפקטים וויזואלים.
כריס שיחק את התפקיד של טובי פיליפס בסדרת האינטרנט שקר לבן קטן (2007), אשר הופקה על ידי חבריו לאוניברסיטה, מרביתם שייכים לקבוצת סטארקיד. הוא השתתף בתפקיד אורח בסדרת הרשת "קבוצה" ("Group") ("2011") אשר צולמה כשעוד היה סטודנט באוניברסיטת מישיגן וכן דיבב את הדמות "ליאופלד בונאר" מסדרת האינטרנט "חייו של ליאופלד" של האתר "מצחיק או למות". בנוסף, לפני שהסדרה "טיפול אונליין" נהפכה לסדרת טלוויזיה, היא הייתה סדרת אינטרנט, ובה שיחק כריס את אותו התפקיד שאותו הוא משחק בסדרה עצמה.
קריירה > מוזיקה

כריס מוכר בתור אחד הכותבים והמלחינים העיקריים, יחד עם איי-ג'י הולמס וקרלוס ואלדס, עבור קבוצת סטארקיד הפקות מוזיקליות. הוא כתב והלחין שירים ל"מחזמר מאוד פוטרי" (2009) שבו גם שיחק תפקיד ראשי בתור הארי פוטר, "אני והשמוק שלי" (2009), סדרת האינטרנט "שקר קטן ולבן" (2007), והלחין את כל השירים והמוזיקה עבור "המשך מאוד פוטרי" (2010), ולמחזמר נוסף שהציגה הקבוצה, "סטארשיפ" (2011). אלבום "סטארשיפ" יצא לאור ב-29 באפריל 2011, והגיע למקום ראשון בבילבורד בתור אלבום צוות, מקום שני בתור אלבום פסקול, מקום רביעי בטבלת אייטונז ומקום 134 ב-"בילבורד 200". במסגרת היותו חבר בקבוצת סטארקיד, יצא כריס לשני סיבובי הופעות בצפון אמריקה, בהם ביצע שירים אשר כתב.
כריס הוציא לאור מיני-אלבום בכורה הנקרא Human ביולי 2010. האלבום הגיע למקום ה-30 במצעד האלבומים החמים של בילבורד והגיע למצעד 20 אלבומים האלטרנטיביים. לעיתים קרובות משתף כריס פעולה עם חברתו מאוניברסיטת משיגן, שרלין קיי, איתה הוא ביצע את השירים "Skin and Bones" ו"Dress and Tie", והשתתף בקליפים שלה לשירים אלו. בנוסף, השתתף כריס בקליפים שבהם לא שר, ובהם, "Roll with Me" של מונטגומרי גנטרי, "Last Friday Night" של קייטי פרי, בקליפים לשירים רבים של "Capital Cities" ובקליפ לשיר "Already Home" של "A Great Big World". בנוסף, ביצע כריס קאבר לשיר "Dress You Up" של מדונה עבור ערב אירועי האופנה העולמי, Fashion's Night Out.
כריס תרם לפסקול "גלי" בתור הזמר הראשי של ה"וורבלרז", להקת אקפלה המורכבת רק מזכרים (כל קולות הרקע נעשים על ידי להקת אוניברסיטת "טופטס", בילזבאבס). השיר הראשון שלו ב"גלי", "Teenage Dream" של קייטי פרי, הגיע למקום שמיני בבילבורד, עם מכירת 214,000 יחידות של השיר בשבוע הראשון. הוא גם השיר שנמכר במהירות הגבוהה ביותר של "גלי" עד אז. הוא המשיך עם עוד שירים שהוא שר בפרקים מאוחרים יותר, שחלקם הגיעו למקומות גבוהים באייטונז ובמצעדי בילבורד. במסגרת הסדרה השתתף ב-2011 בסיבוב ההופעות Glee Live, ובו ביצע כמה מן השירים המזוהים עם הסדרה. דמותו של כריס, בליין אנדרסון, היא הדמות השנייה בעלת מספר הסולואים הכי גדול בסדרה (כשהראשונה היא רייצ'ל ברי שאותה שיחקה ליאה מישל).
כריס חתום בחברת "סוני מוזיקה ובידור". בקיץ 2013 יצא למסע הופעות עצמאי בארצות הברית, קנדה וצרפת, "Listen Up Tour", במטרה לקדם את האלבום עליו עבד. באותה שנה השתתף גם בסרט תיעודי אודות סטיבן סונדהיים, "Six by Sondheim", בו ביצע שירים מוכרים מבין שיריו של סונדהיים. כריס נוהג להופיע במסגרת אירועים רבים, ביניהם טקסים אותם הוא מנחה, אירועי מחווה לאמנים ואירועים של ארגוני צדקה בהם הוא תומך. הוא הופיע מספר פעמים בפני נשיא ארצות הברית ברק אובמה, בו הוא תומך באופן פומבי.
דארן השתתף בכתיבת השירים "Rise" לפרק "עלייתה ונפילתה של סו סילבסטר" ו"This Time" לפרק האחרון של הסדרה Glee.
קריירה > קולנוע

בשנות הקריירה המוקדמת שלו השתתף כריס במספר סרטים בתפקידים משניים. ב-2012 השתתף בסרט הראשון בכיכובו, "רוב הסיכויים ש...", בו שיחק את אחד התפקידים הראשיים. כמו כן, השתתף כריס ב-2011 בסרט "גלי: סרט המופע בתלת מימד" ("Glee: The 3D Concert Movie") עם שאר שחקני הסדרה. הוא דיבב את קאטאיאמה בגרסה האנגלית של סרט האנימה היפני "הרוח העולה" של סטודיו ג'יבלי וכן את סוטמארו בסרט "סיפורה של הנסיכה קאגויה" לצדה של קלואי גרייס מורץ ודיבב את מיקרו בסרט הטלוויזיה המונפש "שביעיית המופלאים של סטן לי" (Stan Lee's Mighty 7).
בשנת 2019 גילם את יוג'ין לינדזי בסרט המלחמה של רולנד אמריך "הקרב על מידוויי" אודות קרב מידוויי.
קריירה > מיזמי צדקה ופעילות חברתית

כריס הוא תומך נלהב של זכויות להט"ב, ומשתתף מדי שנה באירוע גיוס כספים של "טרוור פרוג'קט". בנוסף, הוא תומך באופן פומבי במפלגה הדמוקרטית ובברק אובמה. כריס תומך בארגוני צדקה רבים - חולי איידס, חולי סרטן, ילדים למשפחות עניות, וארגוני חינוך לאמנות. בנוסף, עזר כריס בגיוס כספים למען הפיליפינים, משם מגיעה משפחתו, לאחר פגיעת הסופה הטרופית וואשי ב-2011 ולאחר טייפון האיאן ב-2013.
כריס כיכב על גבי שערי מגזינים רבים - בילבורד, Out, פלייביל, TV Guide, GT, Essential Homme, ו-Entertainment Weekly. הוא נבחר על ידי המגזין פיפל לאחד מ"האנשים הסקסיים ביותר" של שנת 2011.
חיים אישיים

בינואר 2018 הודיע כריס כי התארס למיה סוויר בת זוגו בשבע וחצי השנים האחרונות. השניים התחתנו ב-16 בפברואר 2019, במהלך סוף שבוע בניו אורלינס. באפריל 2022, נולד לזוג בת.
פילמוגרפיה > תיאטרון

דארן כריס במחזמר הדוויג והשארית העצבנית
למעלה: בשיר "Wig In a Box"
למטה: בשיר "Wicked Little Town"
| שנה | מחזה | תפקיד | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | פאני | קסיארו | הפקות של החברה "הירח של הרחוב 42" |
| 1998 | האם אני שומע ולס? | מורו | הפקות של החברה "הירח של הרחוב 42" |
| 1999 | מוקף בנערות | בורגרד קלהון | הפקות של החברה "הירח של הרחוב 42" |
| 2006 | סירות נייר | סלמון |  |
| 2009 | אני והזין שלי | בעל מסעדה איטלקי | תפקיד אורח |
| 2009 | מחזמר מאוד פוטרי | הארי פוטר | תפקיד ראשי |
| 2010 | המשך מאוד פוטרי | הארי פוטר | תפקיד ראשי |
| 2012 | שנת סיום מאוד פוטרית | הארי פוטר | תפקיד ראשי |
| 2012 | איך להצליח בעסקים מבלי להתאמץ | ג'יי פיירפונט פינץ' | תפקיד ראשי |
| 2015 | הדוויג והשארית העצבנית | הדוויג | תפקיד ראשי |
| 2022 | אמריקן באפלו | בובי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | איסטוויק | ג'וש ברטון | תפקיד חוזר (5 פרקים) |
| 2010 | מקרה קר | רובן האריס | פרק אחד |
| 2010–2015 | Glee | בליין אנדרסון | תפקיד משני (עונה 2) |
| 2010–2015 | Glee | בליין אנדרסון | תפקיד ראשי (עונות 3–6) |
| 2011–2012 | פרוג'קט גלי | את עצמו | 4 פרקים |
| 2012 | המופע של קליבלנד | האנטר | פרק אחד |
| 2013 | Six by Sondheim | פרנקלין שפרד |  |
| 2013 | טיפול אונליין | אוגי סיילס |  |
| 2015 | רובוטריקים בהסוואה | סיידסוויפ | דיבוב |
| 2015 | אימה אמריקאית | ג'סטין | תפקיד אורח בעונה החמישית: המלון |
| 2017 | סופרגירל | מיוזיק מאסטר | אורח |
| 2017 | הפלאש | מיוזיק מאסטר | אורח |
| 2018 | הרצח של ורסצ'ה: סיפור פשע אמריקאי | אנדרו קונאנן |  |
| 2020 | הוליווד | ריימונד איינסלי | מיני-סדרה; תפקיד ראשי |
| 2020 | Royalties | פירס | תפקיד ראשי; 10 פרקים גם יוצר ומפיק |
| 2021 | טרסה: בין שני עולמות (אנ') | מרקו גוררו | דיבוב; 4 פרקים |
| 2022 | לא רעב ולא אוהב | לוקה | דיבוב; 6 פרקים |
| 2023 | מלון הזבין | פטרוס | דיבוב; פרק: "Welcome to Heaven" |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | שיקגו 8 | וויפי אדם |  |
| 2012 | רוב הסיכויים ש... | לי | תפקיד ראשי |
| 2013 | הרוח העולה | קאטאיאמה | דיבוב |
| 2013 | סיפורה של הנסיכה קאגויה | סוטמארו | דיבוב |
| 2014 | שביעיית המופלאים של סטן לי | מיקרו | דיבוב |
| 2017 | דיבור ודיון | בתפקיד עצמו |  |
| 2019 | הקרב על מידוויי | יוג'ין לינדזי |  |
| 2020 | סופרמן: איש המחר | קלארק קנט | דיבוב |
| 2021 | ליגת הצדק: מלחמת העולם השנייה | קלארק קנט | דיבוב |
| 2021 | החבובות: האחוזה הרדופה | קברן |  |
חליפין (חברה)

מסמך היסוד של חברת חליפין
חליפין הייתה חברה שהוקמה להצלת רכוש יהודי מפולין.
לאחר הצלחת "הסכמי ההעברה" מגרמניה, החליטו המוסדות על פעולה דומה בפולין. ההסכם נחתם בתחילת 1937 ונכנס לתוקף החל ב-1 במאי 1937.
עיקרי ההסכם

כספים שיפיקידו יהודי פולין בחשבון חברת "חליפין" בפולין יוכלו לשמש לפעולות: תשלומים עבור חשבונות לסחורות שנשלחו לפולין על ידי סוחרים יהודים בארץ ישראל. העברה לזכות חשבון בבנק בארץ ישראל של: כספי עולים יהודים, סכומים המיועדים לקניית קרקעות בארץ ישראל או בעד תשלום חלקי, כספי מחיה לסטודנטים, כספי סיוע, כספים לטובת תיירים יהודים בארץ ישראל.
כספים שנועדו לפעולות הבאות יועברו מארץ ישראל לפולין או שיתבצע חליפין בין זלוטי ללא"י: תמורת חשבונות עבור סחורות שנשלחו מפולין לסוחרים יהודים בארץ ישראל, סכומים של נוסעים ותיירים מהארץ לפולין שתמורתם בזלוטי תעמוד שם לרשותם.
תהליך ההעברה של הכסף

סכומים בזלוטי הופקדו לחשבון בשם "ארץ ישראל", שהתנהל בחברת Polski Instytut Rozrachunkowy” - בוורשה.
המפקיד בפולין חתם על תנאי ההעברה של חברת חליפין ושילם מס (7% מסכום התשלום) לקרן המיוחדת לשם עידוד החליפין של החברה. בסיום התהליך קיבל המפקיד תעודת תשלום.
חברת "חליפין" החליפה את הזלוטי ללא"י על ידי יבוא סחורות מפולין.
תשלומים בלא"י בארץ ישראל הוכנסו לחשבון בשם "פולין" בבנק פ.ק.או. בתל אביב.
סוחרים שייבאו סחורות הפקידו את הסכומים עבור הסחורות בלא"י לחשבון "פולין" וסכומים אלו הועמדו לזכות המפקידים. הסוחרים הפולנים קיבלו את תמורת הסחורות שלהם בזלוטי מחשבון "ארץ ישראל" בפולין.
כאשר היהודי מפולין הגיע לארץ, הוא קיבל את הסכומים ששילם בפולין בניכוי עמלות בנק ועמלות אחרות.
מאחר שבפולין הצטברו סכומים בזלוטי ואילו החשבון בתל אביב היה ריק רוב הזמן, נכנסו המפקידים לתור, וקיבלו את הכספים על פי התור אלא אם ועדה מיוחדת שפעלה בוורשה החליטה אחרת.
על מנת לעודד סוחרים לייבא סחורות מפולין, ועל מנת שיהיה כסף בחשבון בתל אביב, נתנה להם חברת "חליפין" הטבה (על חשבון המפקידים), כך שאחרי כל הקיזוזים הסכום שקיבלו המפקידים בפועל היה בשווי כ-70 אחוז מהפקדתם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007387843605171
2002 בספרות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2002  בספרות |  |
< · 2000 · 2001 — 2002 — 2003 · 2004 · >
כל ערכי השנים בספרות במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספרות במאה ה-21 · פורטל הספרות
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2002 ונוגעים לתחום הספרות.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים חדשים נבחרים > סיפורת

"מתוך הביואיק" מאת סטיבן קינג
"האיש ללא עצמות" מאת אמנון דנקנר
"האישה שאהבה חביתות" מאת יהודה אטלס
"כבודו במקומו" מאת יהודה אטלס
"מעשה באדם שהיה עולה בהר" מאת יהודה אטלס
"קרוב רחוק - ניתוק ושיקום יחסים בין הורים לילדיהם הבוגרים" מאת ורדה רזיאל ז'קונט
"בגוף אני מבינה" מאת דויד גרוסמן
ספרים חדשים נבחרים > סיפורת > ספרות בלשית

"עיר העצמות" (מסדרת "הארי בוש"), מאת מייקל קונלי
ספרים חדשים נבחרים > ספרי ילדים ונוער

"קורליין" מאת ניל גיימן
נפטרו

17 בינואר – קמילו חוזה סלה, סופר ספרדי
28 בינואר – אסטריד לינדגרן, סופרת
פרסים

פרס נובל לספרות מוענק לאימרה קרטס
ראו גם

2001 בספרות
2002
2003 בספרות
שנים בספרות
ספרות
שורדים אהבה

שורדים אהבה הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר הישראלי איתי לוי. האלבום יצא לאור ב-26 ביולי 2017, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.
רשימת רצועות

| שורדים אהבה> מס' | שורדים אהבה> שם | שורדים אהבה> משך | שורדים אהבה>  | שורדים אהבה>  | שורדים אהבה>  | שורדים אהבה>  | שורדים אהבה>  | שורדים אהבה>  | שורדים אהבה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שורדים אהבה  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | מקסיקו  | 3:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | חתונת השנה (עם אייל גולן)   | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | הפוך  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | רציתי  | 4:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | יחצן של המדינה (עם Vivo)   | 4:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ג'סטה (עם פלד והנרי)   | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | היי את  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ידידים  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | תגידי לאן  | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | פרח בשממה  | 4:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | אמא  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | מסדרונות ליבך  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | טעיתי  | 5:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | אהבה מהתיכון  | 3:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | מסיבה בחיפה (עם האולטראס, אילון מתנה ודי ג'יי אונלי)   | 3:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 60:00 |  |  |  |  |  |  |  |
ג'וניוס מריון פוטרל

ג'וניוס מריון פוטרל (באנגלית: Junius Marion Futrell;‏ 14 באוגוסט 1870 –  20 ביוני 1955) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ארקנסו ה-30 בשנים 1933–1937, וכמושל בפועל במשך ארבעה חודשים בשנת 1913. הוא גם כיהן כחבר בית הנבחרים של ארקנסו וכחבר הסנאט שלה, כולל כנשיא הסנאט.
ראשית חייו

ג'וניוס מריון פוטרל נולד במחוז גרין שבארקנסו כשני מבין שלושת ילדיהם של ג'פטרה וארמינה לבוניקה פוטרל. אביו, שהיה ותיק צבא הקונפדרציה, היגר לארקנסו מקנטקי ב-1843. אמו הייתה ילידת ג'ורג'יה. לאחר שהתחנך בבתי ספר ציבוריים למד פוטרל באוניברסיטה התעשייתית של ארקנסו, כיום בית הספר למשפטים של אוניברסיטת ארקנסו, בשנים 1892–1893. לאחר סיום לימודיו הוא לימד בבתי ספר בכמה ממחוזות ארקנסו עד 1896. ב-1893 נשא פוטרל לאישה את טרה א. סמית'. הוא גם עבד בחקלאות ובתעשיית העץ לפני כניסתו לפוליטיקה.
קריירה פוליטית

בשנים 1896–1904 כיהן פוטרל כחבר בית הנבחרים של ארקנסו. בשנים 1906–1910 הוא כיהן כפקיד בבית משפט. ב-1912 נבחר פוטרל לסנאט של ארקנסו מטעם מחוז הבחירה שכלל את מחוזות גרין, קליי וקרייגהד. עמיתיו בחרו בו כנשיא הזמני של הסנאט, אך התפטרותו של המושל ג'וזף טיילור רובינסון העלתה את השאלה אם כמושל בפועל אמור היה לכהן הנשיא הזמני הקודם של הסנאט, ויליאם קוואנו אולדהם, או הנשיא הזמני הנכנס, פוטרל (באותה תקופה לא היה קיים בארקנסו תפקיד סגן המושל). רובינסון הגיש את התפטרותו לאולדהם, אך התובע הכללי של ארקנסו, האל ל. נורווד פסק שפוטרל הוא שיחזיק במשרה, בתלות בבחירות מיוחדות. עד להחלטת בית המשפט העליון של ארקנסו בעניין, החזיקו שני המושלים בשתי לשכות, פוטרל באגף הדרומי של בניין הקפיטול המדינתי, ואולדהם באגף הצפוני. בפסיקת בית המשפט העליון של ארקנסו נקבע שכהונתו של אולדהם כמושל בפועל תמה עם תום תקופת כהונתו כנשיא הסנאט, ולפיכך עבר אז התפקיד לפוטרל. בבחירות המיוחדות שנערכו ב-23 ביולי אותה שנה, ניצח ג'ורג' וושינגטון הייז והיה למושל ה-24 של ארקנסו.
פוטרל המשיך לכהן בסנאט עד 1917. הוא היה פעיל במועצת ההגנה של ארקנסו, גוף שעליו הוטלה האחריות על ידי הממשלה הפדרלית לתמיכה במאמץ המלחמתי במלחמת העולם הראשונה. ב-1918 הוא היה נציג בוועידת החוקה שניסחה לארקנסו חוקה חדשה. כל צירי הוועידה חתמו על נוסח החוקה, אך היא לא אושרה במשאל העם, בין השאר בשל מגפת השפעת הספרדית שצמצמה את אחוזי ההצבעה.
ב-1913 התקבל פוטרל ללשכת עורכי הדין ובמקביל לכהונתו בסנאט ניהל משרד עורכי דין בעיר פרגולד, עד שב-1922 מונה כשופט בבית המשפט של הסבב השני של ארקנסו. ב-1923 הוא עבר לבית המשפט בסבב ה-12, בו הוא כיהן עד שנבחר כמושל. ב-1926 הוא ניסה ללא הצלחה להתמודד על תפקיד נשיא בית המשפט העליון של ארקנסו, אך נוצח על ידי ג'סי קליבלנד הארט. ב-1940, לאחר תום כהונתו כמושל, ניסה פוטרל להתמודד על תפקיד זה פעם נוספת.
שנותיו האחרונות

פוטרל סיים את כהונתו כמושל ארקנסו ב-1937. לאחר פרישתו הוא שב לעסוק בעריכת דין. ב-1940 הוא ניסה שוב להיבחר כנשיא בית המשפט העליון של המדינה, אך ללא הצלחה. ב-1948 הוא לקה בשבץ מוחי חמור. ג'וניוס מריון פוטרל נפטר בליטל רוק ב-20 ביוני 1955. הוא נטמן בבית הקברות לינווד שבפרגולד.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 85.
בג"ץ ברמן נגד שר הפנים

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  3 באוקטובר 1958
 החלטה
 קבלת העתירה - החזרת נחלת יצחק לראשות תל אביב.
 חברי המותב
 חברי המותב:  משה זילברג, יואל זוסמן ואלפרד ויתקון
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  ועדת החקירה של שר הפנים לא קיבלה את המתנגדים לניתוק גם כאשר הידפקו על דלתיהם, יש לקבל את טענת העותרים.
 דעות נוספות:  ועדת החקירה של שר הפנים ביצעה את עבודתה נאמנה, ובכל מקרה שר הפנים לא חייב להתאים את החלטתו בעניין עם החלטת הוועדה.
 
בג"ץ 3/58 – יונה ברמן ואחרים נגד שר הפנים, שנידון בבית המשפט העליון בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק בפני השופטים משה זילברג, יואל זוסמן ואלפרד ויתקון, הוא החלטה שניתנה ב-1958 בעתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי יונה ברמן בשאלת ניתוקה של נחלת יצחק מעיריית תל אביב כדי להסתופף בצלה של המועצה המקומית גבעתיים.
רקע

נחלת יצחק היא שכונה במזרח תל אביב שהוקמה בשנת 1925 מזרחית לנחל איילון, על ידי קבוצת יהודים שבאו מקובנה (העיר השנייה בגודלה בליטא). השכונה סמוכה לשכונות ביצרון ורמת ישראל.
שאלת ניתוקה של שכונת נחלת יצחק מעיריית תל אביב יפו הייתה שנויה במחלוקת במשך שנים רבות. בשנת 1956 כתבו חברי ועד השכונה מכתב לשר הפנים בצירוף עצומה חתומה על ידי 491 איש, ובה הדרישה להתנתק מעיריית תל אביב ולהסתופף בצילה של המועצה המקומית גבעתיים. בעקבות עצומה זו החליט השר ישראל בר יהודה למנות ועדה לבדיקת הנושא בהתאם לפקודת העיריות.
לאחר קיום דיונים שונים בוועדה זכתה ההצעה "לנתק שכונת נחלת יצחק מתל אביב לאלתר" ובנוסח זה התקבלה המלצת הוועדה שחתמו עליה כגוף אחד, כל החברים הקיימים של אותה הוועדה (שספק יצגה נכונה את קהילת נחלת יצחק).
ב-2 באוקטובר 1957 הודיע משרד הפנים לעיתונות על החלטת השר לספח את השכונה לגבעתיים. כתוצאה מכך החלו להתארגן מתנגדי הניתוק, פעיליהם התחילו לאסוף חתימות. ב-18 בנובמבר 1957 נשלחה למשרד הפנים עצומה חתומה על ידי 182 איש. הסתבר כי בפרק הזמן שבין יוני 1956 ודצמבר 1957 החלה "עריקה" ניכרת ממחנה חסידי הניתוק למחנה מתנגדיו, וכי מספר מתנגדי הניתוק עמד על כמעט שני שלישים מכלל השכונה. למרות זאת, הוציא השר חתימה רשמית סופית להחלטתו לניתוק השכונה.
לאחר הניתוק עלתה השאלה אם נהג השר בדרך הנכונה, הרי הוא ידע קיומם של מתנגדים. לא רק שהוא לא הזמין אותם להשמיע את דבריהם אלא בפירוש התנגד לשמיעתם לאחר שהתדפקו על דלתי משרדו. כתוצאה מכך, הוגשה עתירה לבג"ץ כדי לחבר את השכונה חזרה לעיריית תל אביב.
הדיון > טענות העותרים

ככתוב בחוק בסעיף 5(1) של פקודת העיריות, לא יוכל שר הפנים להחליט על הצרה בשטחה של עירייה בלי לכנס ועדה שתדון ותברר בנוגע לחלקי העירייה שהושמטו ממנה. לאחר ששר הפנים מכנס את הוועדה וזאת דנה בעניין יכול השר להחליט בעניין כרצונו אף בלי התייחסות להחלטת הוועדה בעניין ולמרות זאת החוק מציין במפורש שהשר לא יכול לתת החלטה בעניין כזה עד שלא הוקמה ועדה שבחנה את היישובים הננטשים באופן מקיף. לפי טענות העותרים, הוועדה שכינס השר לא עשתה את עבודתה נאמנה והוועד שכונס שמטרתו הייתה לייצג את עמדת תושבי היישוב היה מטעה. השר פעל לא כחוק ולכן החלטותיו צריכות להתבטל ונחלת יצחק צריכה לחזור להיות תחת בעלותה של תל אביב. בנוסף אחד מחברי הוועדה נפטר במהלך קיומה. חבר זה היה אחד משני הנציגים שאינם פקידים ממשלתיים שחובה לכלול על פי חוק בוועדה מסוג זה.
הדיון > טענות המשיבים

אין במטרתה של הוועדה שמונתה בידי השר וקל וחומר שאין בחובותיה לשמוע לקולם של תושבי היישובים שהוצאו מתחום העירייה, תפקידה הוא לשקול אינטרסים שונים של גורמים מעורבים ולהחליט בעניין. בנוסף, באותו זמן נחתמה עצומה בידי 491 תושבים (שמהווים כמחצית מהתושבים ורוב מן התושבים בעלי היכולת לחתום על עצומות), כלומר באותו זמן היישוב היה בעד התנתקות מרשות תל אביב. לשינוי הדעה של תושבי היישוב אין קשר להחלטותיו ותפקודו של השר ושל הוועדה.
פסק הדין

בעניין דנו שופטי בג"ץ במספר שאלות, מבניהן השאלה החוקית של הלגיטימציה של שר הפנים להחליט בעניין שאלת ניתוק שכונה מעירייה מבלי לתת למתנגדי ההחלטה לעתור לוועדה שתייעץ לו. במילותיו של השופט זילברג: "השאלה היא, איפוא, אם אמנם נהג השר כדרך שחייבים לנהוג אלה העומדים לפגוע במעמדו של האזרח? סבורני, שלא! כי לאחר שהוא ידע יפה יפה על קיום המתנגדים, הנפגעים העתידים – היינו לפחות מן ה־18.10.57 והלאה – לא זו בלבד שלא הזמין אותם להשמיע את דברם (מה שהוא, אולי, פטור היה לעשות), אלא אף בפירוש התנגד לשמיעתם, לאחר שהללו ממש התדפקו על דלתות משרדו (ראה העובדות המוזכרות בפסקה 8 (ב)־(ה) לעיל). התנגדות פעילה זו עולה במיוחד מתוך המכתב שהובא בפסקא 8 (ג) לעיל, הוא המכתב מיום 22.11.57, בו כתב השר לעורך־הדין מויאל, שביקש להת­ראות אתו בעניין החלטת הניתוק."