stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Little Earthquakes
משתתפים

טורי איימוס – פסנתר אקוסטי וחשמלי ושירת סולו (כל הרצועות), קולות רקע (רצועות: 2, 3, 4, 6, 10, 12), סימפול מיתרים (רצועות: 2, 8)
סטיב קייטון – גיטרה (רצועות: 2, 4, 10, 12), בס (רצועה 2), קולות רקע (רצועות: 4, 12)
ג'ון צ'מברלין – מנדולינה (רצועה 1)
פאוליניו דה קוסטה – כלי הקשה (רצועות: 1, 6)
ג'ייק פריז – rat pedal (רצועה 4), saw (רצועה 12)
סטוארט גורדון – כינור (רצועה 7)
אד גרין – תופים (רצועה 1)
ויל גרגורי – אבוב (רצועה 7)
טינה גוליקסון – קולות רקע (רצועה 1)
כריס היוז – תופים (רצועה 7)
דייוויד לורד – עיבוד מיתרים (רצועה 7)
ויל מקרגור – בס (רצועות: 4, 10, 12)
קארל נוצ'יו– תופים רצועות: 4, 10)
פילי – צמבל אצבע (רצועה 3)
דייוויד רודס – גיטרה (רצועה 7)
אריק רוס – תיכנות קלידים ותופים (רצועות: 2, 4, 12), קולות רקע (רצועות: 4, 12), תוף מלחמה אירי (רצועה 5)
ג'ף סקוט – בס (רצועות: 1, 8)
מתיו סליגמן – bass (רצועה 7)
ננסי שנקס – קוות רקע (רצועות: 1, 12)
פיל שנאל – תיכנות קלידים (רצועה 6)
אריק ויליאמס – יוקללה (רצועה 1), dulcimer (רצועה 6)
ניצוח ועיבוד תזמורת – ניק דה קארו (רצועות: 3, 5)
במצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 14 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 54 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 65 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 85 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 14 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 18 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 49 |  |
| סינגלים | US | US Hot 100 Airplay | US Hot Modern Rock Tracks | US Hot Adult Top 40 | קנדה Hot 100 | UK | UK Airplay | אירלנד | צרפת | גרמניה | הולנד | שוודיה | אוסטרליה | ניו זילנד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Silent All These Years" (1991) | – | – | 27 | – | – | 51 | 35 | – | – | – | – | – | – | – |
| "Silent All These Years" (re-release, 1992) | – | – | – | – | – | 26 | 50 | – | – | – | – | – | – | – |
| "China" (1992) | – | – | – | – | – | 51 | – | – | – | – | – | – | – | – |
| "Winter" (1992) | – | – | – | – | – | 25 | – | – | – | – | – | – | 49 | – |
| "Crucify" (1992) | – | – | 22 | – | 73 | 15 | 23 | 25 | 17 | 84 | 79 | 16 | 83 | 17 |
| "Silent All These Years" (US only re-release, 1997) | 65 | 66 | – | 26 | – | – | – | – | – | – | – | – | – | – |
הסמכות

| אזור | הסמכה | יחידות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000^ |
| בלגיה (BEA) | זהב | 25,000* |
| קנדה (Music Canada) | זהב | 50,000^ |
| הולנד (NVPI) | זהב | 50,000^ |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 100,000^ |
| ארצות הברית (RIAA) | 2× פלטינה | 2,000,000^ |
 ^יחידות על בסיס הסמכה בלבד
ויל פורטה

| --- | --- |
פורטה, 2023
פורטה, 2023
 לידה:  17 ביוני 1970 (בן 54) אלמדה, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  Acalanes High School 
 בן או בת זוג:  ג'נוארי ג'ונס (2015–2016) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פורטה, 2011
אורוויל ויליס "ויל" פורטה הרביעי (באנגלית: Orville Willis "Will" Forte IV; ‏נולד ב-17 ביוני 1970) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי אמריקאי. מוכר בזכות היותו שחקן לשעבר בתוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב", כיכב בסרטים "מק'גרובר" ו"נברסקה", ובסדרה הקומית "האיש האחרון בעולם".
ביוגרפיה

פורטה נולד באלמדה, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. בנם של פטרישיה, אמנית ואורוויל ויליס פורטה השלישי, ברוקר. הוא גדל בקליפורניה בעיירה מורגה ובעיר לפאייט. פורטה הוא בוגר אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס עם תואר בהיסטוריה. לפני שפנה לקריירה קומית פורטה רצה להיות ברוקר כמו אביו. לאחר שסיים את לימודיו התפרנס מהוראה פרטית לילדים.
קריירה

פורטה החל את דרכו בתעשיית הטלוויזיה בשנת 1997 ככותב בתוכנית הלייט נייט של דייוויד לטרמן, שם התנסה לראשונה גם במשחק מול מצלמה. הוא התגלה כקומיקאי בשנת 2002 כאשר התברג לצוות תוכנית המערכונים המצליחה "סאטרדיי נייט לייב", פורטה הופיע בתוכנית במשך כ-8 שנים ואף כתב מספר מערכונים משלו לתוכנית. באותה עת, פורטה שיחק בקומדיות "פסטיבל הבירה", "בייבי מאמא" ו"האחים סולומון", הקומדיה של בוב אודנקירק אותה כתב פורטה.
בשנים 2010–2008 שיחק בשני פרקים בסיטקום "איך פגשתי את אמא".
בשנת 2010 כיכב פורטה בתפקיד הראשי לצידם של קריסטן ויג וראיין פיליפה בקומדיית האקשן "מק'גרובר" המבוססת על המערכון הפופולרי שלו ב"סאטרדיי נייט לייב", את הסרט כתב ביחד עם השחקן והבמאי ג'ורמה טקון. ב-2012 הופיע פורטה בקומדיה "שומרים על השכונה" בתפקיד סמל כרסמן ובקומדיה המוזיקלית "רוק לנצח" בתפקיד מיץ' מיילי.
שנת 2013 הייתה למוצלחת בקריירה של פורטה, הוא הועמד לפרס אמי להופעת האורח הטובה ביותר על תפקידו בסדרה "רוק 30" בתור פול לאסנמה בעלה של ג'נה מרוני אותה מגלמת ג'יין קרקובסקי, ולפרס אינדפנדנט ספיריט להופעת המשנה הטובה ביותר על הופעתו בתפקיד דייוויד גרנט בדרמה העצמאית של אלכסנדר פיין "נברסקה". בשנה זו גם דיבב פורטה בסרט האנימציה "גשם של פלאפל 2" את דמותו של צ'סטר החמישי.
בשנת 2014 שיחק בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ'.
בשנים 2015-2018 כיכב בסדרה הקומית "האיש האחרון בעולם" ברשת FOX.
בשנת 2021 שיחק בסדרה מבוססת על קומיקס המשודרת בנטפליקס הנקראת "סוויט טות': נער עם קרניים", בתפקיד אבא של גאס. בהמשך השנה, כיכב פורטה בסדרה "מק'גרובר" של שירות הסטרימינג Peacock; הסדרה היא עיבוד למערכון בכיכובו של פורטה מתוך הסדרה סאטרדיי נייט לייב ומהווה פארודיה לסדרה "מקגייוור" וספין-אוף לסרט באותו שם משנת 2010.
פילמוגרפיה

מסביב לעולם בשמונים יום (2004)
פסטיבל הבירה (2006)
האחים סולומון (2007)
בייבי מאמא (2008)
סלמון החובט (2009)
גשם של פלאפל (2009)
ראיונות קצרים עם גברים נתעבים (2009)
מק'גרובר (2010)
A Good Old Fashioned Orgy‏ (2011)
רוק לנצח (2012)
שומרים על השכונה (2012)
זה הבן שלי (2012)
סרט מיליון הדולר של טים ואריק (2012)
רוץ וקפוץ (2013)
גשם של פלאפל 2 (2013)
נברסקה (2013)
מצחיקה שכזאת (2014)
חיי פשע (2015)
תפוס ת'אגוז (2015) - דיבוב
השישה המגוחכים (2015)
שבעה ימים בגיהנום (2015)
קיץ בסטטן איילנד (2015)
קיאנו (2016)
פופסטאר (2016)
חיי כקישוא (2016) - דיבוב
מחווה טיפשית וחסרת טעם (2018)
חורשות את הלילה (2019)
ילדים טובים (2019)
המכבסה (2019)
סקובי דו! (2020) - דיבוב
משפחת וילובי (2020) - דיבוב
אמריקה: הסרט (2021) - דיבוב
סטודיו 666‏ (2022)
וירד: סיפורו של אל ינקוביק (2022)
Coyote vs. Acme‏ (2023)
דוגי סטייל (2023)
רובי נגד הזרם (2023) - דיבוב
סוג של בהיריון (2025)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

סאטרדיי נייט לייב (2002–2010)
נשות הקמפוס (2006)
רוק 30 (2007–2012)
איך פגשתי את אמא (2008, 2010)
אלן גרגורי (2011) - דיבוב
מון-בים סיטי (2015) - דיבוב
האיש האחרון בעולם (2015–הווה)
HouseBroken ‏(2021) - דיבוב
סוויט טות': נער עם קרניים (2021-הווה)
The Great North‏ (2021-הווה; דיבוב)
מק'גרובר (2021)
The Kids in the Hall ‏ (2022)
קראפופוליס (אנ') (2023) - דיבוב
סקוט פילגרים הולך על זה (2023) - דיבוב
בודקין (2024)
מסיבת נקניקיות: פודטופיה (אנ') (2024) - דיבוב
גרמלינס: הסודות של המוגוואי (2024) - דיבוב
ניצחון או הפסד (2025) - דיבוב
תסריטים שכתב

המופע של דייוויד לטרמן (1997–1998)
קלון היי (2003-2002) - דיבוב
האחים סולומון (2007)
צעירים באקסטרים (2008)
מקגרובר (2010)
נבחרת מדגסקר בכדורסל

| --- | --- |
מדגסקר
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של מדגסקר
 הצטרפות:  1963
 השתייכות:  פיב"א אפריקה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  111       ‎+2‏
  - ניקוד פיב"א:  76.4
 
 אליפות אפריקה בכדורסל
 הופעות:  3 (הראשונה ב-1972)
 ההישג הטוב:  מקום תשיעי (1972)
 
נבחרת מדגסקר בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מדגסקר. הדירוג הנוכחי של נבחרת מדגסקר ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-111 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, עלייה של 2 מקומות לעומת דירוג קודם.
נבחרת מדגסקר השתתפה שלוש פעמים באליפות אפריקה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום התשיעי בשנת 1972.

נבחרת מדגסקר מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
כל אליפויות אפריקה

| אליפות אפריקה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
מרוקו 1964: לא השתתפה
תוניסיה 1965: לא השתתפה
מרוקו 1968: לא השתתפה
מצרים 1970: לא השתתפה
| סנגל 1972 | מקום תשיעי | 6 | 2 | 4 |
הרפובליקה המרכז אפריקאית 1974: לא השתתפה
מצרים 1975: לא השתתפה
סנגל 1978: לא השתתפה
מרוקו 1980: לא השתתפה
סומליה 1981: לא השתתפה
מצרים 1983: לא השתתפה
חוף השנהב 1985: לא השתתפה
תוניסיה 1987: לא השתתפה
אנגולה 1989: לא השתתפה
מצרים 1992: לא השתתפה
קניה 1993: לא השתתפה
אלג'יריה 1995: לא השתתפה
סנגל 1997: לא השתתפה
אנגולה 1999: לא השתתפה
מרוקו 2001: לא השתתפה
| מצרים 2003 | מקום 12 | 6 | 0 | 6 |
אלג'יריה 2005: לא השתתפה
אנגולה 2007: לא השתתפה
לוב 2009: לא השתתפה
| מדגסקר 2011 | מקום 13 | 5 | 1 | 4 |
חוף השנהב 2013: לא השתתפה
תוניסיה 2015: לא השתתפה
תוניסיה סנגל 2017: לא השתתפה
רואנדה 2021: לא העפילה
| אנגולה 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | 3 הופעות | 17 | 3 | 14 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
תבור (רובה)

| --- | --- |
 
 מידע כללי
 סוג:  רובה סער בּוּלְפַּאפּ
 נגזרות:  תבור קלעים, תבור קומנדו, מיקרו-תבור, תבור 7
 תכנון:  תע"ש, 1998
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 יצרן:  תעשיות נשק לישראל 
 מעצב:  תעש מערכות 
 תקופת השימוש:  2001–הווה (כ־24 שנים) 
 מלחמות:  מבצע גשמי קיץ, מבצע עופרת יצוקה, הסכסוך התאי-קמבודי, המלחמה בדרום אוסטיה, מלחמת לבנון השנייה, מלחמת חרבות ברזל 
 מחיר ליחידה:  1,000 דולר (ללא אופטיקה)   1,400 דולר (צה"לי)
 מידע טכני
 קליבר:  5.56x45 מ"מ נאט"ו
 פעולה:  נצרה בוררת, גז, תצורת bullpup
 חירוק קנה:  6 מסילות, במעלה סלילים ימני 1:7
 הזנה:  מחסנית של 30 כדורים
 כוונות:  כוונת השלכה MARS "נקודה אדומה" של ITL, כוונות ברזל לגיבוי
 אורך כולל:  725 מ"מ (רגיל)   640 מ"מ (מפקדים)   590 מ"מ (מיקרו)
 אורך קנה:  460 מ"מ (רגיל)   380 מ"מ (מפקדים)   330 מ"מ (מיקרו)
 משקל ריק:  כ-2.8 ק"ג
 משקל מלא:  3.27 ק"ג (רגיל)   3.18 ק"ג (מפקדים)   2.95 ק"ג (מיקרו)
 קצב אש:  750–900 כדורים לדקה
 מהירות לוע:  910 מטר לשנייה (רגיל)   890 מטר לשנייה (מפקדים)
 טווח אפקטיבי:  550 מטרים (הערכה, תלוי בדגם)
 דיוק:  כ-2 דקות קשת (2 MOA)
 
לוחמי חיל הרגלים בכותל המערבי 2012. חלקם חמושים בתבור, דגם בסיסי או מטול רימונים.
קצין אגוז עם מיקרו-תבור
לוחמי פלס"ר נח"ל חמושים במיקרו-תבור (מבצע שובו אחים).
תבור TAR-21 הוא רובה סער בּוּלְפַּאפּ מודרני מתוצרת ישראל. פירוש השם TAR-21 הוא Tavor Assault Rifle, 21st Century (רובה סער תבור, המאה העשרים ואחת). הרובה פותח במפעל הנשק הקל, "מגן", של התעשייה הצבאית. בשנת 2005 נמכרה פעילותו של מפעל "מגן" לחברת "תעשיות נשק לישראל" (IWI) ובה נמשך פיתוחו וייצורו של הרובה. ב-2006 החלה הצטיידות של צה"ל ברובה ובמקביל הוא נמכר גם לצבאות אחרים וכן נמכר בגרסה חצי-אוטומטית בשוק האזרחי בארצות הברית. ב-2009 החליט צה"ל להחליף את ה"תבור" CTAR-21 במיקרו-תבור X95 של IWI וכיום המיקרו-תבור נמצא בשימוש של 3 חטיבות חי"ר מספר יחידות מובחרות בצה"ל, וכן בחלק מגדודי המילואים.
היסטוריה

צה"ל היה שותף בתכנון הרובה במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, ואף הגדיר את הדרישות המבצעיות והטכניות. מטרת המתכננים הייתה לייצר נשק עבור החייל הרגלי. בהמשך פיתוח הרובה נערכו ניסויים השוואתיים בינו לבין רובה הסער M-16 וכן ל-M4 קרבין המתקדם, כולל כיבוש יעד מבוצר ולוחמה בשטח בנוי. תוצאות הניסויים הראו שה"תבור" עולה על ה-M-16 בדיוקו ובנוחות תפעולו וכן שהתבור אמין יותר ועמיד יותר מרובה ה-M4 קרבין האמריקני.
רובי התבור נכנסו לשירות ניסיון במהלך מבצע חומת מגן ובעקבות הביקורות החיוביות הוחלט בצה"ל על הצטיידות ברובה. ברם, בגלל בעיות תקציב רכש צה"ל כמויות המספיקות רק לחלק מחטיבות החי"ר (נכון לנובמבר 2006 נרכשו כ-16 אלף יחידות). צה"ל רכש את דגם "תבור מפקדים/קומנדו" (CTAR), בעל הקנה הקצר, ככל הנראה על מנת להקל על שימוש בנשק בלוחמה בשטח בנוי. בחודש אוגוסט 2006, צוידו כלל טירוני חטיבת גבעתי בנשק. באוגוסט 2008, צוידו טירוני חטיבת גולני, החל מ-2009 גם גדוד קרקל והחל ממרץ 2011, גם טירוני חטיבת הנח"ל צוידו בנשק.
למרות זאת, לא נרשמה הצטיידות מלאה בתבור בקרב כוחות מיוחדים של צה"ל. ב-2007, דווח על הקפאת ההצטיידות בנשק עקב "מחלות ילדות" שנתגלו ברובים ובהן מעצורים רבים. לאחר שטופלו המעצורים ושופרו מכלולי הנשק הוחזר הרובה לשימוש והוחלט להמשיך את ההצטיידות בו (בגרסתו החדשה TAR-21 סימן 81). בדצמבר 2008, נכנס ה"מיקרו-תבור" לפיילוט בסיירת גבעתי. רובה ה-CTAR היה בשימוש במבצע עופרת יצוקה (דצמבר 2008 – ינואר 2009) ולפי החיילים שהשתמשו בו "התבור עבד בלחימה ללא דופי עם כמעט אפס תקלות".
בסוף שנת 2009 החליטה זרוע היבשה על ציוד כלל לוחמי חיל הרגלים במיקרו-תבור במקום ברובי תבור קומנדו CTAR-21 ו-M4 הנמצאים כרגע בשירות חטיבות החי"ר. ב-2010 הוחלט לצייד את כל לוחמי גדוד הסיור של חטיבת גבעתי במיקרו-תבור, שנחשב (לפי הידיעה) לנשק הנחשק ביותר בצה"ל ושלמרות ממדיו הקומפקטיים הוא מדויק לטווחים של עד 500 מטר.
ביולי 2011, זרוע היבשה החלה לצייד את גדודי חטיבת גולני וגדודי חטיבת גבעתי. בספטמבר 2011, גם גדודי חטיבת הנח"ל צוידו במיקרו-תבור בנוסף לגדס"ר גבעתי וגדס"ר גולני אשר כבר משתמשים בו. בחודש אוקטובר 2011 גם סיירת יעל, פלגה השייכת ליחידת יהל"ם של חיל ההנדסה הקרבית, הצטיידה במיקרו-תבור. הסיבה לכך היא היתרונות שיש לנשק קצר בעת פינוי שדות מוקשים, אחד מייעודיה של היחידה. גם גדוד חרב הדרוזי, גדוד הסיור המדברי (הגדס"ר הבדואי) וגדוד קרקל חמושים בתבור ובמיקרו-תבור כנשק אישי של הלוחמים.
ב-2012 הוצג מטול רימונים GL40, שמתאים למיקרו-התבור. ב-2014 נקלט בצה"ל מיקרו-תבור משופר, שאחד השינויים המרכזיים בו הוא הארכת הקנה לאורך 38 ס"מ כדי לשפר את הטווח והדיוק.
ב-2021 פורסם בתקשורת כי צה"ל החליט להפסיק להשתמש ב"תבור" בחטיבות החי"ר, ולהחליפו ברובה M4, אך צעד זה הוכחש על ידי דובר צה"ל ואף בוצע רכש משמעותי של תבור X-95 פלאט-טופ באותה השנה.
ב-2024 הוחלט במנהל הרכש, בעקבות התנגדות של הממשל הדמוקרטי בארצות הברית לחלוקת נשקים לכיתות כוננות בשומרון וביהודה, כי משק נשקי התבור יישמר וימשיך לשמש את צה"ל. במקביל, יימשך גם רכש נשקים אמריקניים וכן יירכשו רובים ישראליים בסגנון AR15.
התבור נרכש בידי מספר כוחות מיוחדים של צבאות זרים, ביניהם הודו וגאורגיה. הוא נבחן על ידי קרואטיה, סרביה ורומניה. בנוסף, הוא הוכנס לשימוש בארץ כאשר הוקמה יחידת מצדה של שירות בתי הסוהר למספר שנים ומשמר הכנסת. IWI משווקת גרסה אזרחית חצי-אוטומטית של התבור לשוק האזרחי ובעיקר לשוק הנשק בארצות הברית, שם זכה התבור לפופולריות גדולה. ה"תבור" זכה בתואר "רובה השנה 2014" של איגוד הרובאים הלאומי של ארצות הברית (NRA).
תכונות

התבור בנוי בתצורת הבולפאפ (Bullpup) – ידית האחיזה וההדק ממוקמים אחרי המכלול (מנגנון הירי שכולל את הבריח, הנוקר והמחסנית), שממוקמים בתוך הקת. תצורה זו מאפשרת לקצר את האורך הכללי של הרובה, מבלי להתפשר על אורך הקנה (ככל שהקנה ארוך יותר הביצועים הבליסטיים של הרובה – טווח ודיוק – טובים יותר). הפחתה במשקל הושגה באמצעות חומרים מרוכבים, קלים אך חזקים מאוד, שהחליפו חלקי מתכת ופלסטיק רבים. חומרים אלה קלים לתחזוקה, ואינם נתקפים על ידי חומרי ניקוי סטנדרטיים (כמו תערובת ניקוי שעשויה 90% ספירט לבן ו-10% שמן למשל), שבהם משתמש החייל בשדה.
ה"תבור" משמש את החייל בכל מצבי הלחימה. הוא מדויק לטווחים ארוכים, יכולת מעבר לחימה מיום ללילה מושגת באמצעות האפשרות להכללת אופטיקה מאחורי הכוונות הקיימות תוך שמירת תיאום הכוונות הקיים. בכל מצבי הלחימה ניתן להרכיב על התבור ררנ"ט, כולל מטול רימונים 40 מ"מ מכל סוג (תלוי במתאם), ורובה כדורי גומי לשימוש בהפגנות.
ל"תבור" יש נצרה בוררת בת 3 מצבים: נצור (safe), ירי חצי-אוטומטי (semi-auto) וירי אוטומטי מלא (full-auto).
מאפיינים נוספים:
גוף ומשען לחי ארגונומיים, שמביאים את כוונת הרובה באופן אוטומטי לשדה ראייתו של היורה, ומגדילים בכך את סיכויי הפגיעה כבר בירי הכדור הראשון.
התאמה קלה של הרובה ליורה ביד ימין ולזה היורה ביד שמאל.
הכוונת מורכבת על הקנה במקום על גוף הרובה. בכך משיגים דיוק גבוה שכן הכוונת לא יוצאת מאיפוס עם הקנה.
הכוונת האינטגרלית של התבור היא כוונת השלכה MARS (ראשי תיבות של Multi-Purpose Aiming Reflex Sight). כדי לכוון באמצעות כוונת זאת, על החייל להביא את הנקודה האדומה שמופיעה על הכוונת על המטרה. כוונת זאת מופעלת באמצעות סוללות ובנויה לחסוך באנרגיה על מנת לשמור על אורך החיים של הסוללות.
כדי לא לבלבל את החייל בפתיחת הכוונת ובסגירתה, תו האיכון (הנקודה האדומה) מופעל אוטומטית בעת פתיחת הניצרה, ונסגר בעת נצירת הנשק. הכוונת (MARS) כוללת גם ציין לייזר, המאפשר כיוון גם בלילה וירי מדויק מגובה המותן (לחצן הלזירה הוא מובנה וממוקם במתפסים, להפעלה בעזרת היד המייצבת).
כוונת ברזל לגיבוי.
דגמים

ה"תבור" מיוצר בתשעה דגמים:
TAR-21 תבור רובה סער עם קנה ארוך (46 ס"מ).
CTAR-21 תבור קומנדו/מפקדים עם קנה קצר (38 ס"מ).
STAR-21 תבור קלעים עם כוונת טלסקופית ודורגלים (קנה ארוך, 46 ס"מ).
GTAR-21 תבור מטול עם מטול רימונים (לרוב M203) וקנה ארוך (46 ס"מ).
MTAR-21 מיקרו-תבור עם קנה מקוצר עוד יותר מהקנה של התבור קומנדו (33 ס"מ)
IWI X-95 מיקרו-תבור, ולו 3 גרסאות: X95L (קנה באורך 38 ס"מ), X95 קרבין (אורך 33 ס"מ) שמשמשים כרובי סער בתחמושת 5.56 ו-X95 SMG תת-מקלע בקליבר 9 מ"מ לוגר עם אורך כמו הקרבין.
TC-21 תבור קרבין (אזרחי) עם קנה בינוני (42 ס"מ).
Tavor 7 תבור בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו.
Tavor ts 12 בעל תחמושת של שוטגאן.
בתכנון: תבור בקליבר 0.30 קרבין, 0.45 אינץ', 0.40 אינץ', ו-10 מ"מ – ליצוא לשוק העולמי. כמו כן פותח מטול רימונים חדש GL40 שמיועד להתקנה גם על המיקרו-תבור.
נתונים טכניים > תבור TAR-21

משקל כולל מחסנית: 3.5 ק"ג
אורך: 72 ס"מ
אורך קנה: 46 ס"מ
קצב אש: 900 כדורים בדקה
כוונות: כוונת בסיסית היא כוונת השלכה MARS "נקודה אדומה" עם ציין לייזר, כוונות ברזל לגיבוי, אפשרות להתקנת כוונות אופטיות מתקדמות ואמצעי ראיית לילה.
מחסניות: M16 דגם נאט"ו ומחסנית ייעודית.
נתונים טכניים > תבור מפקדים/קומנדו CTAR-21

משקל כולל מחסנית: 3.2 ק"ג.
אורך: 64 ס"מ.
אורך קנה: 38 ס"מ.
קצב אש, כוונות ומחסנית: זהה לדגם הרגיל.
הרובה הנ"ל ידוע בתור "תבור מקוצר" ולעיתים נקרא בטעות רק כ"תבור". נמצא בשימוש אצל כל לוחמי היחידות שמשתמשות בתבור החל מ-2011 כאשר המגמה היא להחליפו במיקרו-תבור.
נתונים טכניים > מיקרו-תבור MTAR-21

גרסה המיועדת ליחידות מיוחדות
משקל (ערוך לקרב): 3 ק"ג.
אורך: 59 ס"מ.
אורך קנה: 33 ס"מ.
תחמושת: 5.56 מ"מ נאט"ו או 9 מ"מ פרבלום.
קצב אש: 700–1,000 כדורים לדקה.
מהירות לוע: 840 מטר לשנייה.
תוספות: מתאם למחסניות, ידית הסתערות, מתפס למשתיק קול (ישנו עמעם ייחודי לגרסת המיקרו), כוונת מפרו21 (מתוצרת מפרולייט).
נתונים טכניים > מיקרו-תבור משופר/קלעים

גרסה המיועדת ללוחמי צה"ל ובפרט לקלעי סער:
משקל (ערוך לקרב): 3 ק"ג.
אורך: 64 ס"מ.
אורך קנה: 38 ס"מ.
תחמושת: 5.56 מ"מ נאט"ו או 9 מ"מ פרבלום או 300. בלקאאוט.
קצב אש: 700–1,000 כדורים לדקה.
מהירות לוע: 840 מטר לשנייה.
תוספות: מתאם למחסניות, תפס מחסנית דו-צדדי, מסילת פיקטיני, ידית הסתערות, מתפס למשתיק קול (ישנו עמעם ייחודי לגרסת המיקרו), כוונת מפרו21 (מתוצרת מפרולייט).
הבחירה בכוונת 'מפרו' עבור המיקרו-תבור, במקום בכוונת ה'מארס' שהייתה בשימוש ברובי התבור הרגילים, נבעה בעיקר משיקולי עלות כיוון שה'מפרו' זולה יותר מה'מארס' ובניגוד לה אינה זקוקה לסוללות.
נתונים טכניים > תבור מטול GTAR-21

משקל כולל מחסנית: 5 ק"ג.
אורך: 80 ס"מ.
אורך קנה: 46 ס"מ.
קצב אש, כוונות ומחסנית – זהה לדגם הרגיל.
תוספות: מטול רימונים מדגם M203PI (קנה ארוך יותר ומבנה סלילים משופר מהדגם הרגיל).
נתונים טכניים > תבור קרבין TC-21

תבור TC-21, שנקרא גם Tavor SAR, הוא גרסת קרבין חצי-אוטומטית שמיועדת לשוק האזרחי, ותוכננה לעמוד בתקנות ובהגבלות של שוק הנשק האזרחי בארצות הברית. גרסה זו של התבור זכתה בתואר רובה השנה של איגוד הרובאים הלאומי של ארצות הברית.
נתונים טכניים > תבור 7

רובה תבור בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו, מוצע למדינות נאט"ו.
קליבר: 7.62x51 מ"מ נאט"ו
משקל כולל מחסנית: 4.1 ק"ג
אורך: 730 מילימטר (73 ס"מ)
אורך קנה: 17 אינץ' (432 מ"מ) או 20 אינץ' (508 מ"מ)
קצב אש: 600–900 כדורים בדקה
כוונות: כוונת בסיסית היא כוונת השלכה MARS "נקודה אדומה" עם ציין לייזר, כוונות ברזל לגיבוי, אפשרות להתקנת כוונות אופטיות מתקדמות
נתונים טכניים > תבור 12

קליבר: תחמושת של שוטגאן בקליבר 12 gauge.
בעל שלושה צינורות מסתובבים שמכילים את הכדורים במקום צינור אחד וכך מאפשר לקצר את הנשק ובכל זאת לשאת יותר כדורים מבצינור ארוך אחד.
כוונות: כוונת בסיסית היא כוונת השלכה MARS "נקודה אדומה" עם ציין לייזר, כוונת ברזל לגיבוי ואפשרות להתקנת כוונות אופטיות מתקדמות.
משתמשים

ישראל ישראל: היה בשימוש צה"ל והוחלף במיקרו-תבור שהוחלף בתבור X-95 פלאט-טופ.
בנוסף לישראל, בכ-28 מדינות בעולם משתמשים בתבור. בין המדינות ניתן  לציין את המדינות הבאות:
אוקראינה אוקראינה: חברת RPC Fort תייצר במשותף עם IWI את הרובה, שיסופק ליחידות המיוחדות של הצבא והמשטרה.
אזרבייג'ן אזרבייג'ן: רכשה את הרובה עבור הכוחות המיוחדים, מתכננת לאמץ אותו כנשק חי"ר שיחליף את ה-AK-47.
אנגולה אנגולה: רכשה את הרובה עבור הכוחות המיוחדים.
אתיופיה אתיופיה: בשימוש שומרי הראש של ראש ממשלת אתיופיה.
ברזיל ברזיל: מיוצר ברישיון עבור הצבא הברזילאי.
גאורגיה גאורגיה: צבא גאורגיה רכש 7,000 רובים במחיר 65 מיליון דולר אמריקני במטרה להחליף את רובי ה-AK-47 בקרב הכוחות המיוחדים.
גואטמלה גואטמלה: בשימוש המשטרה PNC למשימות בט"ש ופעולות מיוחדות.
הודו הודו: רכשה 3,070 רובי תבור בעלות 20 מיליון דולר לשימוש הכוחות המיוחדים. הרובה נרכש בשל הארגונומיה שלו, עמידותו לחום וחול, תכנון הכוונות שלו המאפשר ירי מהיר וממדיו הקומפקטיים ההופכים אותו לנוח ללוחמה בשטח בנוי ושימוש מתוך כלי רכב. בהתחלה, דווח על חוסר שביעות רצון מהרובים עקב מעצורים ובעיות בקת המתקפלת אך בהמשך נפתרה בעיה זו. לרובי התבור החדשים שנמכרו להודו יש קת חדשה בעלת חלק אחד, כוונות חדשות ומטול רימונים MKEK T-40 תוצרת טורקיה. את התחמושת (5.56 מ"מ) תספק חברה סינגפורית. בנוסף רכשה הודו רובי מיקרו-תבור תחת השם זיטארה. כיום התבור הוא הנשק הסטנדרטי של הכוחות המיוחדים של צבא הודו.
הונדורס הונדורס: דגם ה"מיקרו-תבור" נמצא בשימוש הכוחות המיוחדים.
הפיליפינים הפיליפינים: בשימוש עבור הכוחות המיוחדים של הצבא ומספר כוחות משטרה.
וייטנאם וייטנאם: בשימוש מ-2012 עבור יחידות של חיל הים.
מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית: בשימוש יחידות עילית של המשטרה.
ניגריה ניגריה: בשימוש סוכנות הביון של ניגריה כתחליף לעוזי.
פורטוגל פורטוגל: מספר קטן של רובי תבור נמצאים בשימוש היחידות המיוחדות של משטרת פורטוגל. התבור התמודד גם במכרז לנשק של צבא פורטוגל אך הפסיד לרובה הסער הקלר וקוך G36.
פרו פרו: בשימוש כמה מיחידות חי"ר וכוחות מיוחדים.
קולומביה קולומביה: בשימוש הכוחות המיוחדים של צבא קולומביה, הנחתים הקולומביאנים ויחידות המשטרה המיוחד של משטרת קולומביה.
קוסטה ריקה קוסטה ריקה: בשימוש כוחות המשטרה ואכיפת החוק.
תאילנד תאילנד: רכשה נכון ל-2009 בסביבות 58,000 רובים עבור הצבא המלכותי, במטרה להחליף את הרובה M16A1 המיושן.
צרפת צרפת: בשימוש הכוחות המיוחדים.
קמרון קמרון: בשימוש הכוחות המיוחדים של צבא קמרון.
צ'ילה צ'ילה: בשימוש המשטרה הלאומית של צ'ילה.
חוף השנהב חוף השנהב: בשימוש הכוחות המיוחדים של צבא חוף השנהב.
נפאל נפאל: מעט רובי תבור נמצאים בשימוש בני הגורקה והסיירים בצבא נפאל.
רואנדה רואנדה
טורקמניסטן טורקמניסטן
מונגוליה מונגוליה: בעיקר ביחידות מיוחדות.
גלריה

לוחם גדס"ר נח"ל יורה בתבור קומנדו במטווח
רובה תבור-קומנדו CTAR על חייל צה"ל
שוטר קולומביאני עם רובה תבור-קומנדו
חיילי הכוחות המיוחדים של אזרבייג'ן חמושים בתבור
חיילי המשמר הלאומי של אוקראינה חמושים בתבור
ראו גם

מיקרו-תבור X-95
תבור X-95 פלאט-טופ
רובה סער בולפאפ
M4 קרבין (רובה סער מקוצר בשירות צה"ל, הכוחות המזוינים של ארצות הברית ורבות ממדינות ברית נאט"ו)
נשק קל של צה"ל
הערות שוליים

↑  אורה קורן, ה"תבור" של סמי קצב יורה בלבנון, באתר הארץ, 26 ביולי 2006
↑  אמנון ברזילי, מאבק צמוד: מי יחליף את האם-16, הארץ, 21.2.2002 (באתר וואלה)
↑  אמיר בוחבוט, צה"ל מציג: הרובה החדש של הסיירות, nrg, ‏ 3.12.2008
↑  לאור תפקודו במבצע: אין עוד צורך בשיפור התבור, דובר צה"ל, 25.3.2009
↑  ניר קוסטי, מיקרו–תבור לכל לוחם חי"ר, במחנה (אתר דובר צה"ל), 18.11.2009.
↑  אמיר בוחבוט, בקו האש: המיקרו תבור מגיע לשורות צה"ל, nrg מעריב, 29.6.2010.
↑  מטול חדש ל-IWI כפי שהוצג בתערוכה בהודו, פורום צבא וביטחון, פרש, 2012.
1 2  ישראל דיפנס, הכתבה הופיעה במלואה במקור במגזין "במחנה" גיליון 47, 12 דצמבר 2013.
↑  חנן גרינווד, אחרי עשור: "חטיבות החי"ר הסדירות ייפרדו מרובה התבור", באתר ישראל היום
↑  משרד הביטחון וצה"ל החליטו: עשרות אלפי נשקים ללוחמים - מתוצרת ישראל, באתר ערוץ 7, 19 בפברואר 2024.
↑  גאיה סגל, ‏רובה התבור כובש את אמריקה, באתר ‏מאקו‏, 11 בדצמבר 2013
1 2  הישג ישראלי: ה"תבור" - רובה השנה בארצות הברית, nrg מעריב, 6 בינואר 2014.
2014 GOLDEN BULLSEYE AWARD WINNERS, אתר כתב עת American Rifleman של ה-NRA,‏ 2013.
↑  כאשר מסתכלים מכיוון הקת.
↑  About Tavor 7. Israel Weapon Industries
↑  Oryx, Replicating Success: Turkmenistan’s Arsenal Of Israeli SkyStriker Loitering Munitions, Oryx
|  נשק קל עכשווי של צה"ל |
| --- | --- | --- |
| נשק אישי/רובה סער | רובה M16 • רובה M16A1 מקוצר • CAR-15‏ • רובה M4A1 • מיקרו-תבור X-95 ו-X-95L • תבור X-95 פלאט-טופ • IWI ערד |      |
| מקלעים | נגב 5.56 מ"מ • נגב קומנדו • נגב NG7‏ • מאג 7.62 מ"מ • בראונינג 0.3 • M2 בראונינג (מק"כ 0.5) |      |
| רובי צלפים | חיל הרגלים: רמינגטון M24‏ • SR-25 Mk 11 • ברק (H-S Precision HTR 2000)‏ • בארט M82A1   יחידות מיוחדות: רמינגטון M24 • מאוזר 86SR‏ • בארט MRAD‏ • בארט REC10‏ • SR-25 Mk 11‏ • רובה צלפים דרגונוב • מקמילן TAC-338 • מקמילן TAC-50 |      |
| רימונים | רימון יד מדגם רימון רסס 26 • מטול רימונים M203 • מטול רימונים M320 |      |
| רקטות כתף | M72 לאו "זרזיר מתכלה" • RPG-7‏ • מטאדור "מפצח האגוזים" ו"מפצח קל משקל" |      |
| כלי נשק נוספים | תת-מקלע מיקרו-עוזי • קלשניקוב AK-47 • רוגר SR-22 • אקדחי גלוק 17 וגלוק 19 • אקדח זיג זאואר SIG P228 |      |
| ראו גם | נשק קל של צה"ל • אמצעי הלחימה של צה"ל • נשק קל • חיל הרגלים • צבא הגנה לישראל |      |
לוחמי גדוד הסיור המדברי עם תבור TAR-21
תבור קומנדו CTAR-21
מיקרו-תבור MTAR-21, ידוע בחו"ל גם כ-X-95
תבור מטול, GTAR-21, עם מטול רימונים M-203PI
מיקרו-תבור קלעים
מפעילות של התבור