stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
22 (שיר של טיילור סוויפט)
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 2× | 140,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 3× | 3,000,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 600,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | זהב | 45,000 |
| ונצואלה (APFV) | זהב | 15,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 7,500 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
סטרימינג
| דנמרק (IFPI Denmark) | זהב | 900,000† |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד † הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 12 במרץ 2013 | רדיו להיטים עכשוויים | ביג משין |  |
| ארצות הברית | 13 במרץ 2013 | תקליטור | ביג משין |  |
| הממלכה המאוחדת | 31 במרץ 2013 | רדיו להיטים עכשוויים | ביג משין |  |
22 (Taylor's Version)

| --- | --- |
 שיר בביצוע טיילור סוויפט
 מתוך האלבום Red (Taylor's Version)
 יצא לאור:  12 בנובמבר 2021
 סוגה:  פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:50
 חברת תקליטים:  ריפבליק
 כתיבה:  טיילור סוויפט, מקס מרטין, שלבאק
 הפקה:  כריסטופר רו, טיילור סוויפט, שלבאק
22 (Taylor's Version) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. ההקלטה החוזרת של סוויפט לשירה "22" משנת 2012, היא הרצועה השישית מאלבום ההקלטה החוזרת השני שלה, Red (Taylor's Version); הקלטה חוזרת של אלבומה Red, משנת 2012. Red (Taylor's Version) יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. סוויפט כתבה את השיר ביחד עם מקס מרטין ושלבאק. "22 (Taylor's Version)" כולל את אותן המילים, ההפקה והמכשור של "22" המקורי.
22 (Taylor's Version) > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 30 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 57 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 27 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 52 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 23 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | – |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי הסטרימינג | 49 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 36 |  |
|  סינגפור | RIAS | 17 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 151 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 33 |  |
שינגו קוניאדה

שִׁינְגוֹ קוּנִיאֶדָה (ביפנית: 国枝 慎吾; נולד ב-21 בפברואר 1984) הוא טניסאי יפני. קוניאדה בעל נכות ומתחרה בטניס בכיסאות גלגלים. לאורך הקריירה זכה קוניאדה ב-24 תוארי גראנד סלאם, וכיום הוא מדורג במקום הראשון בעולם.
הוא זכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות: בשנת 2004 בתחרות זוגות, ובשנים 2008 ו-לונדון 2012 בתחרות יחידים.
בתחרויות רבות הוא שיחק לצד סטפן אודה וביחד הם זכו בפרסי גראנד סלאם לזוגות.
קוניאדה איבד את השליטה בפלג גופו התחתון כשהיה בן 9, בעקבות גידול בעמוד השדרה.
ג'ק ניטשה

| --- | --- |

ג'ק ניטשה
 לידה:  22 באפריל 1937 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  25 באוגוסט 2000 (בגיל 63) הוליווד, ארצות הברית 
 שם לידה:  Bernard Alfred Nitzsche 
 שם במה:  Jack Nitzsche 
 מקום קבורה:  בית הקברות הוליווד פוראבר 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1955–1998 (כ־43 שנים) 
 סוגה:  רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, סקסופון 
 בן או בת זוג:  באפי סיינט-מארי (19 במרץ 1982–25 באוגוסט 2000) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ק ניטשה (נולד כברנרד אלפרד ניטשה, באנגלית: Bernard Alfred "Jack" Nitzsche; ‏22 באפריל 1937, שיקגו – 25 באוגוסט 2000, הוליווד) היה מוזיקאי וזוכה פרס אוסקר.
חייו

ניטשה החל את דרכו כנגן סקסופון והיה פעיל בסצנת הג'אז בלוס אנג'לס. בשנת 1955 בעקבות הכרותו עם הזמר סוני בונו, החל לכתוב שירי פופ ואחד מהם אף זכה להצלחה.
בהמשך התפתח ניטשה לכיוון של תיזמור שאפתני, וזאת תחת חסותו של מפיק העל המצליח ביותר באותה העת פיל ספקטור. בתפקיד זה יצר את התיזמור המצליח לשירם של טינה טרנר ואייק טרנר "River Deep Mountain High". במקביל לעבודתו עם ספקטור, עבד ניטשה עם מוזיקאים מהחוף המערבי כדוגמת ליאון ראסל וטים באקלי.
בשנת 1964 חבר ללהקת הרולינג סטונז, להם תרם כישרונו בנגינה בקלידים ללהיטים רבים: "Paint It Black" ו-"Ruby Tuesday". כמו כן, עיבד בשנת 1969 את הביצוע למקהלה הנשמעת ברקע השיר "You Can't Always Get What You Want".
את פרסומו כמעבד, קיבל ניטשה בעת עבודתו עם המוזיקאי ניל יאנג במחצית השנייה של שנות ה-60. ניטשה הפיק את אלבום הבכורה של יאנג והמשיך לעבוד עמו גם כנגן ליווי (בעיקר בקלידים).
ניטשה גם ידוע כיוצר פסקולים לסרטים. בשנת 1982 אף זכה בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב על שיר הנושא מהסרט "קצין וג'נטלמן", השיר 'Up Where We Belong' בוצע על ידי הזמר ג'ו קוקר. ב-1986 חיבר את הפסקול לסרט תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים.
בהמשך העשור וכן עד מותו, המעיט ניטשה לעבוד ולמעט שערוריית מאסר שתועדה לתוכנית טלוויזיה, לא זכה לכל פרסום. בשנת 2000 נפטר בעקבות סיבוך שנבע מזיהום.
בשנת 2007 זכה ניטשה למחווה מבמאי הסרטים קוונטין טרנטינו כשזה פתח את סרטו "חסין מוות" ביצירה אינסטרומנטלית שהולחנה על ידי ג'ק ניטשה בשנות ה-60 המוקדמות.
אלבומים

1972 : St. Giles Cripplegate
1978 : Blue Collar
1991 : The Indian Runner
2007 : Quentin Tarantino's Death Proof (Reuses "The Last Race" as opening theme.)
אבלות על החורבן

| --- | --- |

מנהג שבירת הכוס תחת החופה, אחד ממנהגי האבלות הידועים
 מקרא:  ספר תהילים, פרק קל"ז
 תלמוד בבלי:  מסכת בבא בתרא, דף ס', עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק ה', הלכה י"ג
 שולחן ערוך:  אורח חיים, סימן תק"ס
 
אבלות על החורבן היא אוסף של הלכות ומנהגים, שמטרתם שימור זיכרון חורבן בית המקדש הראשון ובית המקדש השני, והציפייה לבניין בית המקדש השלישי.
רקע

בט' אב ג'תת"ל, לאחר המרד הגדול שנמשך כשלוש וחצי שנים בהם מרדו יהודי ארץ ישראל בשלטון הרומאי, הביס הצבא הרומאי בפיקודו של טיטוס את המורדים היהודים בירושלים והחריב את בית המקדש השני.
חורבן המקדש מהווה נקודת מפנה מרכזית בהיסטוריה היהודית בשל איבוד המרכז הרוחני הלאומי לעם ישראל ואיבוד מרכז השלטון העצמאי וביטול הישות המדינית של העם היהודי.
בעקבות החורבן

חורבן המקדש יחד עם ההרס והקטל העצום שחווה העם היהודי יחד עימו, הביאו את חכמי ישראל לקבוע מנהגים רבים שמטרתם היא לזכור את בית המקדש והעיר ירושלים ולעורר את העם להתפלל ולצפות לבניינם.
בתלמוד מסופר כי בעקבות הטראומה הלאומית היו אנשים שרצו להימנע מאכילת בשר ושתיית יין בשל הצער על החורבן:
כשחרב הבית בשניה, רבו פרושין בישראל שלא לאכול בשר ושלא לשתות יין. נטפל להן ר' יהושע. אמר להן: בני, מפני מה אי אתם אוכלין בשר ואין אתם שותין יין? אמרו לו: נאכל בשר שממנו מקריבין על גבי מזבח ועכשיו בטל?! נשתה יין שמנסכין על גבי המזבח ועכשיו בטל?! אמר להם: אם כן, לחם לא נאכל, שכבר בטלו מנחות. אפשר בפירות? פירות לא נאכל, שכבר בטלו בכורים. אפשר בפירות אחרים? מים לא נשתה, שכבר בטל ניסוך המים. שתקו. אמר להן: בני, בואו ואומר לכם. שלא להתאבל כל עיקר אי אפשר, שכבר נגזרה גזרה. ולהתאבל יותר מדאי אי אפשר, שאין גוזרין גזירה על הצבור אלא אם כן רוב צבור יכולין לעמוד בה.
בדברים אלו מונח הבסיס ההלכתי למנהגי האבלות על החורבן המאזנים בין החיים הממשיכים למרות הצער והאבלות, ובין מאבק בשכחת החורבן הנובעת מריחוק הזמן והמקום מהמקדש וירושלים.
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד

בתלמוד מוזכרים מנהגי אבלות מוקדמים מאוד שככל הנראה נהגו בעם ישראל סמוך מאוד לחורבן בית המקדש ואשר חלקם נמשכים עד היום:
כך אמרו חכמים: סד אדם את ביתו בסיד ומשייר בו דבר מועט. וכמה? אמר רב יוסף: אמה על אמה.

עושה אדם כל צורכי סעודה ומשייר דבר מועט. מאי היא? אמר רב פפא: כסא דהרסנא.

עושה אשה כל תכשיטיה ומשיירת דבר מועט.
"אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני תדבק לשוני לחכי" וגו'. מאי "על ראש שמחתי"? אמר רב יצחק: זה אפר מקלה שבראש חתנים. א"ל רב פפא לאביי: היכא מנח לה? במקום תפילין.
מטרתם של מנהגים אלו, לדעת הרמב"ם: "כדי לזכור ירושלים שנאמר אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני תדבק לשוני לחכי אם לא אזכרכי אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי".
המנהגים המוזכרים בתלמוד הם:
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד > ארבע תעניות

חכמים קבעו ארבע תעניות על חורבן בית המקדש והיציאה לגלות (חלק מהצומות מציינים אירועים היסטוריים טראגיים נוספים בתולדות עם ישראל) ואלו הם:
צום גדליה - גדליהו בן אחיקם היה מנהיג יהודי בירושלים שלאחר חורבן בית המקדש הראשון. על פי המסופר בספר ירמיהו מונה גדליהו על ידי נבוכדנצר למנהיג שארית הפליטה בירושלים אולם נרצח זמן קצר לאחר מינויו על ידי ישמעאל בן נתניה. הריגתו של גדליהו גרמה לבריחתם של יהודים רבים מארץ ישראל למצרים והדבר הביא לנטישה כמעט מוחלטת של יהודים את ארץ ישראל בתקופה שבין חורבן בית המקדש הראשון להקמת בית המקדש השני. על אף שנרצח ביום א בתשרי צום גדליה חל בתאריך ג' בתשרי זאת מפני שאין לצום בשני ימי החג של ראש השנה החלים בא' ו-ב' תשרי.
צום עשרה בטבת - מציין את יום הטלת המצור על ירושלים על ידי טיטוס, מצור אשר בסופו חרבה ירושלים.
צום יז בתמוז - מציין את היום בו הובקעה חומת ירושלים בעקבות המצור הממושך שהטיל טיטוס על ירושלים ופלישת הרומאים אל תוך העיר.
צום ט' באב - מציין את היום בו חרבו בית המקדש הראשון ובית המקדש השני.
שלוש הצומות הראשונים כוללים איסור אכילה ושתייה בלבד מעלות השחר ועד צאת הכוכבים של יום הצום. בצום ט' באב אסורים בנוסף לאכילה ושתייה גם סיכת הגוף בשמן, נעילת מנעלי עור, רחיצה במים ותשמיש המיטה. איסורים אלו חלים מהשקיעה של ח' אב ועד צאת הכוכבים של ט' אב.
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד > שיור אמה על אמה בבית חדש

בעת בניית בית חדש חובה להשאיר כנגד פתח הבית, שטח של אמה על אמה (כ-45 ס"מ על 45 ס"מ) שאינו מסויד בסיד.
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד > שיור מאכלים בסעודה

בסעודה לאורחים בה ישנם מאכלים רבים, נמנעים מהגשת מאכל אחד וזאת כדי להדגיש את החסרון שעדיין קיים בהיעדר קיומו של המקדש.
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד > שיור בתכשיטי נשים

בעת שאישה מתקשטת בתכשיטים היא נמנעת משימוש באחד מתכשיטיה וזאת מאותה סיבה.
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד > אפר מקלה

בעת קיום חתונה מניחים אפר בראשו של החתן, במקום הנחת תפילין של ראש.
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד > איסור עטרות חתנים וכלות

נאסרה ההתעטרות לחתנים וכלות בעטרות בראשם (מעין תכשיט). לחתן היא נאסרה כליל ולכלה היא מותרת אם העטרה אינה מזהב או כסף.
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד > איסור נגינה בכלי זמר

מאז החורבן נאסרה הנגינה בכלי זמר וזאת כדי שהשמחה לא תגרום לשכחת הצער והאבלות.
מנהגי אבלות המוזכרים בתלמוד > קריעת הבגד בעת ראיית מקום המקדש

על מי שרואה את מקום בית המקדש, או את ירושלים וערי יהודה בחורבנם, לקרוע את בגדו ולומר: "בֵּית קָדְשֵׁנוּ וְתִפְאַרְתֵּנוּ אֲשֶׁר הִלְלוּךָ אֲבֹתֵינוּ הָיָה לִשְׂרֵפַת אֵשׁ וְכָל מַחֲמַדֵּינוּ הָיָה לְחָרְבָּה".
מנהגי אבלות לאחר תקופת התלמוד > שבירת הכוס בעת החופה

מנהג שבירת הכוס בעת החופה נפסק להלכה על ידי הרמ"א וכיום הוא נפוץ ברוב תפוצות ישראל, למעט יהדות תימן ששימרה את מנהג נתינת האפר התלמודי (כיום חלק מצאצאי הקהילה שוברים כוס כמו המנהג המאוחר).
שבירת הכוס נועדה להזכיר כי גם בעת שמחת הנישואים לא יישכח הצער על החורבן. לפני שבירת הכוס אומר החתן את הפסוקים: "אִם אֶשְׁכָּחֵךְ יְרוּשָׁלָ‍ִם תִּשְׁכַּח יְמִינִי. תִּדְבַּק לְשׁוֹנִי לְחִכִּי אִם לֹא אֶזְכְּרֵכִי אִם לֹא אַעֲלֶה אֶת יְרוּשָׁלַ‍ִם עַל רֹאשׁ שִׂמְחָתִי".
הקישור שבין חתונה וזיכרון ירושלים מופיע פעמים רבות גם בהזמנות לחתונה המעוטרות בפסוק זה או בפרפרזות שלו.
מנהגי אבלות לאחר תקופת התלמוד > מנהגי אבלות בימי "בין המצרים"

ברבות מקהילות ישראל נוהגים מנהגי אבלות שונים בימים שבין י"ז בתמוז ל-ט' באב מדי שנה, ימים אלו מכונים "בין המצרים" (ביטוי הלקוח ממגילת איכה). בין השאר יש הנוהגים שלא להסתפר ולא להתגלח ואף לא לקיים חתונות במשך שלושה שבועות. מנהגים נוספים אוסרים להתקלח מראש חודש אב או בשבוע שחל בו ט' באב. גם רכישת בגדים חדשים או קניה אחרת בעלת אופי חגיגי אסורה בימים אלו לחלק מהמנהגים.
מנהגי אבלות לאחר תקופת התלמוד > קריאת מגילת איכה ואמירת קינות בט' באב

ביום ט' באב נוהגים לקרוא את מגילת איכה תוך כדי ישיבה על הקרקע. במהלך השנים חוברו קינות רבות על חורבן ירושלים ובית המקדש, ועל עוד צרות שפקדו את עם ישראל במהלך הדורות.
מנהגי אבלות לאחר תקופת התלמוד > ניחום אבלים

זיכרון ירושלים הוטבע גם בעת האבלות הפרטית של אדם על קרובו שמת. כאשר בחלק מהמנהגים אומרים המנחמים לאבל בעת ניחום אבלים: "המקום ינחם אתכם בתוך שאר אבלי ציון וירושלים ולא תוסיפו לדאבה עוד". למנהגים אחרים אומרים המנחמים "בירושלים תנוחמו".
בנוסף בברכת המזון המברכים האבלים יש הנוהגים להוסיף תוספת מיוחדת בברכת בונה ירושלים ובה אומרים: "נַחֵם ה' אֱלֹהֵינוּ אֶת אֲבֵלֵי יְרוּשָׁלַיִם וְאֶת הָאֲבֵלִים הַמִתְאַבְּלִים בָּאֵבֶל הַזֶּה, נַחֲמֵם מֵאֶבְלָם וְשַׂמְּחֵם מִיגוֹנָם, כָּאָמוּר: כְּאִישׁ אֲשֶׁר אִמּוֹ תְּנַחֲמֶנּוּ וכו' בא"י מְנַחֵם צִיּוֹן בְּבִנְיַן יְרוּשָׁלַיִם"
מנהגי אבלות לאחר תקופת התלמוד > תיקון חצות

תיקון חצות הוא תפילה הנאמרת בחצות הלילה וכוללת פרקי תהילים, פיוטים ותפילות המבטאים את הצער על החורבן והכמיהה לבניין ירושלים והמקדש. התיקון נאמר ביחידות ונוהגים לחלוץ נעליים ולשבת על הקרקע בשעה שאומרים אותו (בדומה למנהגי האבלים לשבת על קרקע וללכת יחפים).
הזיכרון והתפילה לבניין ירושלים

חכמים הדגישו את הזיקה שבין זיכרון החורבן לבניית הציפייה לבניין בית המקדש השלישי. דרישת ציון אף נלמדה על ידי ר' יוחנן מהפסוק "...כִּי נִדָּחָה קָרְאוּ לָךְ צִיּוֹן הִיא דֹּרֵשׁ אֵין לָהּ" ממנו משתמעת החובה לעורר את הלב בתפילה, ציפייה ודרישה לבניין ירושלים והמקדש.
דרישת ציון באה לידי ביטוי גם בהלכות הנובעות מתוך הנחת המוצא ש"מהרה ייבנה המקדש" והצורך בשימור המוכנות הלאומית והאישית לגאולה גם בעת הגלות.
הערות שוליים

↑  הרב אליעזר מלמד, ט, פניני הלכה, כרך העם והארץ, ישיבת הר ברכה
1 2  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק ה', הלכה י"ג
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק ה'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק ה', הלכה י"ב
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק ה', הלכה ט"ו
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ח, עמוד א'
↑  ספר ישעיהו, פרק ס"ד, פסוק י'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ו, עמוד א'
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"ס, סעיף ב'
↑  ספר תהילים, פרק קל"ז, פסוק ה'
↑  מגילת איכה, פרק א', פסוק ג'
↑  הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה, ישיבת הר ברכה, זמנים
↑  ר' יוסף קארו, שעט, שולחן ערוך
↑  ארבעה טורים, אורח חיים, סימן א'
↑  ספר ירמיהו, פרק ל', פסוק י"ז
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"א, עמוד א'
↑  מהרה ייבנה המקדש, באתר מכון המקדש
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אמה על אמה שאיננה מסוידת בבית - "זכר לחורבן"
צלחת אירוסין עם ציור של בית המקדש
פיליפ אינגבריגטסן

פיליפ אינגבריגטסן (בנורווגית: Filip Ingebrigtsen; נולד ב-20 באפריל 1993) הוא אתלט נורווגי, אלוף אירופה (אמסטרדם 2016), בעל מדליית ארד מאליפות העולם (לונדון 2017) ושיאן נורווגיה בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה

אינגבריגטסן נולד וגדל בסנדנס. הוא האח השלישי במשפחת אתלטים מצטיינת. אחיו הנריק (יליד 1991) הוא אלוף אירופה מהלסינקי 2012 בריצת 1500 מטר. אחיו יקוב (יליד 2000) הוא אלוף עולם ואלוף אולימפי בריצות 5000 ו-1500 מטר. שלושתם התאמנו בהדרכתו של אביהם, ירט אינגבריגטסן, עד שנת 2022.
ביוגרפיה > 2016 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם בתחילת יולי 2016 זכה אינגבריגטסן במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:46.65 דקות, לפני דוד בוסטוס מספרד (3:46.90 דקות) ואחיו הגדול הנריק אינגבריגטסן (3:47.18 דקות). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא פסל בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 2017 זכה אינגבריגטסן במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:34.53 דקות, אחרי אלייז'ה מנאנגוי (3:33.61 דקות) וטימותי צ'ריוט (3:33.99 דקות) שניהם מקניה.
ביוגרפיה > 2018

בתחרות שנערכה באצטדיון לואי השני, שבמונקו ב-20 ביולי 2018 קבע אינגבריגטסן שיא נורווגי חדש בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:30.01 דקות. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט אותה שנה הוא סיים רק במקום 12 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.66 דקות ולא הצליח להגן על תוארו. את התואר לקח אחיו הצעיר יקוב אינגבריגטסן ורביעי סיים אחיו הגדול הנריק אינגבריגטסן.
שיאים אישיים

ריצת 1500 מטר: 3:30.01 דקות (2018), שיא נורווגיה
ריצת מייל: 3:53.23 דקות (2017)
המשאלה של וואקו

| --- | --- |

כרזת הסרט ב-VHS
 מבוסס על:  אנימניאקס
 בימוי:  טום רוגר, Liz Holzman, Rusty Mills 
 הופק בידי:  Liz Holzman, Rusty Mills, טום רוגר 
 שחקנים ראשיים:  רוב פאולסן ברנדט פיטרס John Mariano פקסטון וייטהד ג'ף בנט בן שטיין Paul Rugg פרנק ולקר Nate Ruegger ג'ס הרנל ננסי קארטרייט טרס מקנייל שרי סטונר מוריס לאמרץ' ג'ולי בראון 
 מדבבים:  ג'ס הרנל פרנק ולקר שרי סטונר Chick Vennera ננסי קארטרייט טרס מקנייל מוריס לאמרץ' רוב פאולסן John Mariano 
 מוזיקה:  ריצ'רד סטון, Gordon Goodwin, Tim Kelly 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר אמבלין אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  Warner Bros. Home Entertainment, נטפליקס, הולו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 1999
 משך הקרנה:  80 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה קומית, סרט מוזיקלי, סאטירה, סרט קומדיה, סרט פנטזיה, סרט ילדים, סלפסטיק 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המשאלה של וואקו (באנגלית: Wakko Wish) הוא סרט קומדיה, פנטזיה והרפתקאות מונפש מוזיקלי אמריקאי, אשר יצא ישירות לווידאו ומבוסס על סדרת ההנפשה "אנימניאקס" ששודרה בשנים 1993–1998. הסרט הופץ לראשונה ב-VHS ב-21 בדצמבר 1999 על ידי Warner Home Video.
במהלך הסרט כל דמויות הסדרה מעוברת לעולם אגדות מעין מהמאה ה-19 ומתאר את המירוץ שלהם למצוא את כוכב המשאלות שיעניק להם משאלה. הסרט מכיל 10 שירים מקוריים ורוב המדבבים מהסדרה דיבבו בו את דמויותיהם. אורך הסרט כ-80 דקות.
הסרט שימש כסיום הסדרה, עד לאתחולה מחדש בשנת 2020.
עלילה

בעיירה מפלי אקמי בתוך ממלכת וורנרסטוק, כל האנשים (כולל הפנטומימאי) חיים יחד באושר. עם זאת, עם מותו של המלך האהוב שלהם, סר ויליאם הטוב, וורנרסטוק נכנס למצב של מלחמת אזרחים. תוך ניצול המצב, ממלכת טיקטוקיה השכנה (פארודיה על Time Inc. בזמן מיזוגה עם Warner Communications), בראשות המלך סלאזאר השתלטן (קריקטורה של בזיל רת'בון), משתלטת על וורנרסטוק, והופכת את כל אנשיה לעניים ואומללים עקב מיסוי יתר (גם פרודיה על הקמת טיים וורנר ב-1990). שלושה אחים, יאקו, וואקו ודוט וורנר, שבורים במיוחד, מכיוון שדוט זקוקה לניתוח. וואקו מוצא עבודה בעיירה אחרת כדי לשלם על כך, אבל פלוץ לוקח ממנו את שכרו - אגורה - עבור "מיסים".
וואקו, עצוב על מחלתה של דוט ולא מצא ברירה אחרת, מביע משאלה לכוכב. פיה (שקורא לעצמו "מנחה הגשמת רצונות" או "פיפ") נופלת מהכוכב ומסבירה שוואקו בחר זה עתה בכוכב המשאלות היחיד בשמיים. הכוכב עצמו נופל זמן קצר לאחר מכן בהרים והפיה אומרת לוואקו שמי שנוגע ראשון בכוכב מקבל משאלה אחת. למחרת בבוקר, האחים מספרים לכל העיר בשירה על הכוכב בהתרגשותם, וכולם ממהרים לעבר הזוהר שבהרים. המלך סלאזאר מגלה על הכוכב, מצווה למטיל המיסים פלוץ וראלף לעצור את הוורנרים מלהגיע לכוכב בחיים, ומצווה על חייליו, בראשות קפטן המשמר (קריקטורה של דניס הופר) לאבטח אותו.
פלוץ לא מונע מהוורנרים להגיע לכוכב במקביל לכל שאר תושבי העיר. עם זאת, צבא המלך כבר בנה בסיס צבאי סביב הכוכב, וארמון קרח לצידו, ותושבי העיר כולם נלכדים ונעולים כדי שהמלך ימלא את רצונו. הוורנרים רומזים שתהליך המשאלות אינו פשוט כפי שהמלך חושב בבלוף נואש. המלך לוכד את הוורנרים ומענה אותם בדרכים מוזרות, משירתו הנוראה של מר הבמאי (מר הבמאי הוא קריקטורה של ג'רי לואיס), אחר כך חדר שירותים מטונף, ולבסוף בלוני הדינוזאור (פארודיה על ברני הדינוזאור).
לאחר שעברו טראומה, הוורנרים אומרים למלך שלכל משאלה שהוא מביע עשויה להיות טוויסט אירוני ולהדגים זאת לעצבנותו. הוא מצווה להוציא להורג את הוורנרים, אבל דוט משתמשת ב"חמודות" שלה כדי להציל אותם. הוורנרים בורחים.
כשהמלך עומד להגשים את רצונו (שהוורנרים ישאירו אותו בשקט), הוורנרים מופיעים, והוא מנסה לירות בהם בעצמו עם תותח. כדור התותח מתפוצץ לאחר נחיתה ממש לפני לפגוע בוורנרים, כביכול הורג את דוט. זה גורם ליאקו ולאנשי מפלי אקמי לבכות בצער, יחד עם חלק מהצבא המלכותי. קפטן המשמר כועס על המלך סלזאר ונותן לו נאום זועם הקורא לו על אופיו האכזרי.
כשכולם פונים אל המלך (שנראה כאילו קצת מתחרט), וואקו מנצל את ההזדמנות שלו להגיע לכוכב, ומגיע אליו בזמן. דוט מגלה שהיא שיחקה ולמעשה לא מתה; השניים קנו זמן לוואקו, שמייחלת שתי אגורות, לשמחתם של יאקו ודוט ושאר צוות השחקנים. לאחר מכן הוורנרים מובילים את תושבי העיר חזרה לעיר כדי לעזור להם להגשים את משאלותיהם.
וואקו משתמש בשני שבהם כדי לקנות מזון ו"כרטיסי עונה ללייקרס". הראשון משלם עבור הניתוח של דוט, שמתגלה כניתוח פלסטי כדי לתת לה נקודת חן. לעומת זאת, האגורה הראשונה של וואקו מחזירה שגשוג לעיירה כאשר הקצב, האופה והחנווני מוציאים את הכסף שהרוויחו, והאנשים שמהם הם רוכשים בתורם עושים את אותו הדבר .
בית החולים מוצא את תעודות הלידה של יאקו, וואקו ודוט, ומגלה שהם היורשים לכס המלכות של וורנרסטוק. הם (תרתי משמע) מסלקים את סלאזאר מהארמון שלהם, והוא מותקף על ידי הכלבים שלו. הוורנרים משתמשים ברשויות המלכותיות החדשות שלהם כדי להעניק לאזרחי מפלי אקמי את רצונותיהם - מלבד הפנטומימאי (שהיה משאלתו של יאקו).
לוקחים את אחיו ביד, יאקו, וואקו ודוט סובבים את גלגל המוסר בפעם האחרונה, מה שמציין את מוסר ההשכל של הסיפור הוא "פשוט תתעודד ולעולם אל תוותר על התקווה".
מדבבים

ג'ס הרנל - וואקו וורנר
טרס מקנייל - דוט וורנר, מריתה היפו, שלום אחות ואמא של מינדי
רוב פולסן - יאקו וורנר, פינקי ודוקטור אוטו חיטט קישקש
שרי סטונר - סלאפי הסנאית
נתן רוגר - סקיפי הסנאי
מוריס למארש - המוח, סקוויט, הגיהוקים של וואקו
פרנק ולקר - ראלף, תאודור פלוץ, ראנט, באטנס, התרנגול בו ופלביו היפו
ננסי קרטרייט - מינדי
צ'יק ונרה - פסטו
ג'ון מאריאנו -בובי
ברנדט פיטרס - ריטה
פקסטון וייטהד - המלך סלאזאר
בן שטיין - "מנחה הגשמת רצונות" או "פיפ"
ג'ף בנט - בלוני הדינוזאור ומפקד המשמר
פול ראג - מר במאי
ג'ולי בראון - מינרווה החורפנית
סטיבן ברנסטיין - עצמו
הפקה והפצה

אף על פי שהסרט דורג גבוה בקרב ילדים ומבוגרים בהקרנות מבחן, האחים וורנר החליטו להוציא אותו ישירות בווידאו במקום להוציא כסף על שיווק מהדורה רחבה. הסרט תוכנן במקור לצאת ל-VHS בנובמבר 1998, אך נדחק קדימה ל-21 בדצמבר 1999, והוצא מחדש ב-25 בינואר 2000, כחלק מה- Warner Bros. "אוסף המאה 2000".  זוהי ההפקה הראשונה של אנימנאקס שהשתמשה בדיו ובצבע דיגיטליים, והסרט הראשון ישירות לווידאו של האחים וורנר. הנפשה לעשות זאת. ב-25 באוגוסט 2008, יצא הסרט להשכרה או לרכישה ב־iTunes. הסרט שודר גם ברשתות כבלים כמו Cartoon Network, Cinemax, Boomerang ולאחרונה ב־The Hub (כיום Discovery Family ). זה זמין להורדה גם מ־PlayStation Store. הסרט יצא לאקרנים ב-DVD ב-7 באוקטובר 2014, זמן קצר לאחר מותם של ליז הולצמן ב-2014 ורסטי מילס ב-2012, שניים מהבמאים הראשיים של הסרט.  זה היה גם ההופעה האחרונה של צ'יק ונרה בתור פסטו לפני מותו ב-2021
שירים

הסרט כולל 11 שירים מקוריים, שהולחנו על ידי ג'ולי ברנשטיין ורנדי רוגל, עם מילים שנכתבו על ידי טום רוגר ורוגל. הקטע הולחן על ידי המלחינים של אנימניאקס ריצ'רד סטון, סטיב וג'ולי ברנשטיין, גורדון גודווין וטים קלי. היצירות שכתב סטון לסרט היו מהאחרונות שכתב עבור האחים וורנר. אנימציה לפני מותו ב-9 במרץ 2001. צוות השחקנים של הסרט משמש גם כמקהלה לרבים מהקטעים המוזיקליים.
קבלת הסרט

הקרנות מבחן של הסרט "משאלה של וואקו" על ילדים והורים חשפו תגובות חיוביות מאוד לסרט. בפברואר 1999, ToonZone דיווחה כי "97% מהילדים וההורים נתנו לו ביקורת על 'מאוד חיובית'", וכי "98% מהילדים שהוקרנו נתנו לסרט דירוג של טוב, טוב מאוד או מצוין".
הסרט קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל. מבקרים רבים שיבחו את ההנפשה, הופעות הדמויות והמוזיקה. הערות רבות של הסרט התמקדו בהחדרת נימה רצינית לסדרה הידועה בהומור שלה מחוץ לקיר. ברט רוג'רס מ-AOL Hometown נתן לסרט ביקורת חיובית, ואמר כי "[יש] הרבה על הסרט הזה שישמח את מעריצי אנימניאקס מושבעים", וציין את ההופעות של כמעט כל הדמויות הראשיות והאנטגוניסטים של הסדרה המקורית. רוג'רס הצביע על כך שהפאתוס שלא נראה בדרך כלל בסדרה עשוי להשאיר כמה מעריצי "אנימניאקס" מרוחקים מהסרט, אבל הטון הרציני "מגובה בקול מעולה", על ידי פולסן והרנל. ביקורות אחרות לא היו כל כך חיוביות. מרי אן ג'והנסון מ-FlickFilosopher כתבה כי "[אני] להציב את סוג הסיפור והדמויות הנחוצים כדי למלא סרט בן 90 דקות על 'האנימניאקס' מגביל את הטירוף שלהם", ושכך השאיר את הדמויות משעממות, עד כדי כך ש"ילדים גדולים יותר ומבוגרים מעריצי הוורנרים וחב' עשויים להיות מאוכזבים מאוד". מייקל סטיוארט מ- Entertainment Weekly מצא כי היעדר ההומור הטיפוסי של Animaniacs היה חיובי, ואמר כי הסרט "נמנע מהטירוף הכפוי שפוקד את סדרת הטלוויזיה", בעוד "מספק צחוקים לילדים ולמבוגרים כאחד". עם זאת, הוא ציין ביקורת דומה על ג'והנסון, ואמר שהצבת כל צוות ה- Animaniacs לסרט הרגיש לא נוח, וכי "רגשות הזרוע" של הסרט אינם "המומחיות" של Animaniacs . הוא דירג את הסרט ב-"C+" בסך הכל. מייקל דקווינה מ-TheMovieReport.com נתן את אחת הביקורות החיוביות ביותר על הסרט. דקינה שיבחה את "הבדיחות החכמות והסאטיריות של הסרט למבוגרים וסלפסטיק רחב יותר לצעירים", אמרה דקווינה כי הסרט הוא "דוגמה אחת מפוארת" לסרט משפחתי שיפנה לכל המשפחה, ודירג את הסרט עם שלושה וחצי מתוך ארבעה כוכבים.
קבלת הסרט > פרסים

בשנת 2000, הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אנני: אחד עבור "הישג יוצא מן הכלל בהפקת וידאו ביתי הנפשה", אחד עבור "הישג אינדיבידואלי יוצא מן הכלל למוזיקה בהפקת הנפשה עלילתי" (ריצ'רד סטון, סטיבן ברנשטיין, ג'ולי ברנשטיין, גורדון גודווין וטימותי קלי), אחד עבור "הישג אינדיבידואלי יוצא מן הכלל עבור משחק קול מאת שחקן בהפקת סרט אנימציה" (טרס מקנייל), ואחד עבור "הישג אינדיבידואלי יוצא דופן עבור משחק קול מאת גבר בהפקה עלילתי אנימציה" (מוריס למארש). מאז יציאתו לאקרנים, הסרט דורג כאחד מ"60 סרטי ההנפשה המובילים שמעולם לא יצאו בקולנוע בארצות הברית" על ידי מדריך הסרטים המונפשים.