stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיפון תצפית
ציר הזמן של סיפוני התצפית הגבוהים בעולם

זהו ציר זמן של התפתחות סיפוני התצפית הגבוהים בעולם מאז חנוכת אנדרטת וושינגטון בשנת 1885.
| שיא מוחזק> מ | שיא מוחזק> ל | שם ומיקום | נבנה | גובה מרפסת התצפית הגבוהה ביותר | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1885 | 1889 | אנדרטת וושינגטון, וושינגטון די.סי., ארצות הברית | 1889 | 152.3 מטרים (500 רגל) | היה המבנה הגבוה בעולם בסיומו. |
| 1889 | 1931 | מגדל אייפל, פריז, צרפת | 1889 | 275 מטרים (902 רגל) | שני סיפוני תצפית נוספים 57 ו-115 מ '. |
| 1931 | 1973 | בניין אמפייר סטייט, ניו יורק, ארצות הברית | 1931 | 369 מטרים (1,211 רגל) | מרפסת תצפית שנייה נמצאת בקומה 86 בגובה 320 מטר מעל פני האדמה. |
| 1973 | 1974 | מרכז הסחר העולמי, ניו יורק, ארצות הברית (מאמר) | 1973 | 399.4 מטרים (1,310 רגל) | נמדד מגובה פני הים, מפלס הרחוב היה 10 מטרים מעל פני הים. מצפה כוכבים מקורה בקומה 107 של מגדל דרום נפתח ב-4 באפריל 1973. נהרס במהלך פיגועי 11 בספטמבר. |
| 1974 | 1975 | מגדל סירס (מאז שינה את שמו למגדל וויליס), שיקגו, ארצות הברית | 1974 | 412.4 מטרים (1,353 רגל) | נמדד מכניסה לרחוב פרנקלין, נפתחה מרפסת התצפית בקומה 103 ב־22 ביוני 1974 |
| 1975 | 1976 | מרכז הסחר העולמי, ניו יורק, ארצות הברית (מאמר) | 1973 | 419.7 מטרים (1,377 רגל) | נמדד מגובה פני הים, מפלס הרחוב היה 10 מטרים מעל פני הים. מצפה כוכבים חיצוני על גג המגדל הדרומי נפתח ב־15 בדצמבר 1975. נהרס במהלך פיגועי 11 בספטמבר. |
| 1976 | 2004 | מגדל CN, טורונטו, אונטריו, קנדה | 1976 | 446.5 מטרים (1,465 רגל) | שני סיפוני תצפית נוספים 342 ו-346 מטרים מעל פני האדמה. |
| 2004 | 2008 | טאיפיי 101, טאיפיי, הרפובליקה של סין (טייוואן) | 2004 | 449.2 מטרים (1,474 רגל) | שני סיפוני תצפית נוספים נמצאים ב 392 מטרים (1,286 רגל) (מצפה כוכבים חיצוני בקומה 91) ו - 383 מטרים (1,257 רגל) (מצפה כוכבים מקורה 89). |
| 2008 | 2011 | המרכז הפיננסי העולמי בשנגחאי, שנחאי, הרפובליקה העממית של סין | 2008 | 474 מטרים (1,555 רגל) | סיפוני תצפית אחרים נמצאים ב 423 מטרים (1,388 רגל) ו - 439 מטרים (1,440 רגל). |
| 2011 | 2014 | מגדל קנטון, גואנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין | 2011 | 488 מטרים (1,601 רגל) | מרפסת התצפית החיצונית על הגג נפתחה בדצמבר 2011. במגדל ישנם כמה סיפוני תצפית פנימיים נוספים, הגבוהים ביותר ב 433.2 מטרים (1,421 רגל). |
| 2014 | 2016 | בורג 'חליפה, דובאי, איחוד האמירויות | 2010 | 555.7 מ '(1,821 ft) | נפתח ב־15 באוקטובר 2014 בקומה 148. יש מרפסת תצפית נוספת ב - 452.1 מטרים (1,483 רגל) בקומה 124 שנפתחה מאז שנפתח הבניין לקהל. |
| 2016 | מתנה | מגדל שנחאי, שנחאי, סין | 2015 | 562.1 מ '(1,844 ft) | נפתח ב-1 ביולי 2016. ישנם גם שני סיפוני תצפית נוספים בקומה 118 ו-119, בגובה 546 ו-552 מטר בהתאמה. |
ציר הזמן של סיפוני התצפית הגבוהים בעולם > בתהליך בנייה

2022 (הערכה) מגדל ג'דה, ג'דה, ערב הסעודית. 637 מטר, קומה 157
2020 (הערכה) גולדין פיננסים 117, טיאנג'ין, סין. 578.7 מ', קומה 116
2021 (הערכה) PNB 118, קואלה לומפור, מלזיה. 489.58 מ', קומה 117
ציר הזמן של סיפוני התצפית הגבוהים בעולם > בניינים שבנייתם אושרה

2021 (הערכה) מגדל דובאי אחד, דובאי, איחוד האמירויות. 655 מ', קומה <161 (מסעדה בגובה 675 מ', מפלס 161).
2025 (הערכה) מגדל Signature ג'קרטה, ג'קרטה, אינדונזיה. 515.8 מ ', מפלס 111
2024 (est) Hermitage Plaza (המגדל הדרומי), פריז, צרפת. 323 מ ', מפלס 85
ראו גם רשימת הבניינים והמבנים הגבוהים בעולם # מרפסת התצפית הגבוהה ביותר בעולם
גלריית סיפוני תצפית

מרפסת התצפית המתנשאת לגובה 10 מטרשל רונדה, ספרד, משקיפה על שפלת מישור רונדה המצויה כ-100 מ' מתחת.
בית עץ רב מפלסי בקייפטאון בדרום אפריקה, עם מרפסת תצפית למעלה
מקום מרפסת תצפית במרפסת גן הרוקו, הר רוקō, קובה, יפן
מרפסת התצפית במערב ברלין עם נוף לפוטסדאמר פלאץ מצדו השני של חומת ברלין, 1977. בתחתית המדרגות לוח מראה כיצד נראה הכיכר בשנת 1929.
גשר ברוקלין נצפה מהמצפה הכוכב העולמי בעיר ניו יורק
נוף לילה של נמל ויקטוריה, הונג קונג n sky100
ראו גם

גלגל תצפית
הערות שוליים

↑  "The Empire State Building". Wired New York. אורכב מ-המקור ב-2012-08-22. נבדק ב-2007-12-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1078330778
יוסף גולדברג

יוסף (יוסי) גולדברג (8 באפריל 1942 – 8 ביוני 2002) היה איש ציבור ישראלי. כיהן כראש המועצה המקומית מטולה (1978–1998) וכחבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד (1988–1992).
קורות חיים

נולד בשנת 1942 במטולה. סבו, יעקב גולדברג, היה ממייסדי המושבה ומוכתר – תפקיד שבו שימש לאחר מכן גם אביו.
לאחר לימודיו התיכוניים בבית הספר החקלאי מקוה ישראל החל בשירותו הצבאי, שאותו סיים כקצין בנח"ל בדרגת רב-סרן.
בשנים 1978–1998 כיהן גולדברג כראש המועצה המקומית מטולה מטעם הליכוד, לאורך ארבע כהונות רצופות. במהלך תקופה זו היה שותף לתשתית הביטחונית של המועצה ואצבע הגליל, כיהן כחבר מזכירות ערי הפיתוח וכיו"ר איגוד מושבות הגליל, וכן ייסד את פורום יישובי קו העימות בצפון. בתקופתו וביוזמתו הובא לארץ ענף ההחלקה על הקרח וקבע את מקום מושבו ב"מרכז קנדה" שבמועצה.
במקביל לכהונתו כראש המועצה נבחר בשנת 1988 לכנסת ה-12 מטעם מפלגת הליכוד. בינואר 1990, פרש גולדברג מהליכוד עם ארבעת חבריו – יצחק מודעי, פסח גרופר, פנחס גולדשטיין ואברהם שריר, והקים איתם את המפלגה לקידום הרעיון הציוני. מאוחר יותר חזר לליכוד אך לא נבחר לכנסת השלוש עשרה.
הערות שוליים

↑  מנחם רהט, חוב של 2.3 מליון לירות משתק את מועצת מטולה, מעריב, 14 בינואר 1979
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דורטה דורה

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1992 (בת 32) נירנברג, גרמניה גרמניה 
 שם לידה:  דורטה מורוטורי
 שם במה:  דורטה דורה
 מוקד פעילות:  קוסובו קוסובו  אלבניה אלבניה
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 עיסוק:  זמרת, כותבת שירים
 סוגה:  פופ • רגאיי
 שפה מועדפת:  אלבנית, גרמנית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  Max Production
 פרופיל ב-IMDb
 
דורטה מורטורי (באלבנית: Dhurata Murturi; נולדה ב-24 בדצמבר 1992) היא זמרת וכותבת שירים אלבנית-קוסובורית-גרמנייה.
ביוגרפיה > תחילת הדרך (1992–2019)

דורטה מורטורי נולדה למשפחה אלבנית-קוסובורית בנירנברג שבגרמניה. מילדותה הושפעה דורטה ממוצאה האלבני ופעלה בתחום המוזיקה האלבנית, היא מופיעה עוד מימי בית הספר היסודי (למדה בעיר פירט) שלה תחת השם דורטה דורה. את פריצת הדרך שלה עשתה בקוסובו בשנת 2011, שם היא הוציאה את שירה הראשון "Vete kërkove".
בשנת 2016 הופיעה לראשונה בראש המצעד האלבני עם שירה "Ayo" והתפרסמה במדינה כשהיא הופכת לאחת הזמרות הפופ בצמרת המוזיקה האלבנית. במסגרת עבודתה מופיעה דורטה עם אמנים אלבנים רבים. בשנת 2018 החליטה להוציא יחד עם האמן האלבני פלורי מומייסי שזכה בפסטיבל הבינלאומי "Kenga Magjik" את השיר "Trendafil" (ורד), השיר כבש גם הוא את פסגת המצעד האלבני והיה להיט במדינה.
ביוגרפיה > פריצה בינלאומית (2019–הווה)

באפריל 2019 פרצה מורוטורי בינלאומית עם שירה "Zemer" (לב) שנוצר בשיתוף פעולה עם הראפר האלג'יראי סולקינג. השיר זכה למעלה מ-300 מיליון צפיות ברשת היוטיוב ונכנס לפסגת המצעד האלבני. בנוסף לכך השיר זכה למיקום במצעדי המדינות: בלגיה, צרפת ושווייץ.
בחודש פברואר 2020 הוציאה דורטה שיר בשפה הגרמנית יחד עם הראפר האלבני-גרמני אזט, שזכה לשם "Lass Los". הסינגל הגיע למצעדים בשווייץ, גרמניה, אוסטריה ואלבניה עצמה.
הערות שוליים

↑  “Zemër”, kënga e re nga Dhurata Dora e Soolking, קוחה, 19 באפריל 2019
↑  dueti i shumëpritur i Azet dhe Dhurata Dorës, טלגרפי, 28 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb179673202 (data)  GND: 1297296990  ISNI: 0000 0004 7841 4078  MusicBrainz: c0879598-c3be-4fce-93cd-1d2b44f08a40  VIAF: 19163408431200090402   WorldCat (עם VIAF): 19163408431200090402 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דורטה דורה".
אלסנדרו לונגו

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1864 Amantea, איטליה 
 פטירה:  3 בנובמבר 1945 (בגיל 80) נאפולי, איטליה 
 מוקד פעילות:  ממלכת איטליה 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
אלסנדרו לונגו (באיטלקית: Alessandro Longo;‏ 31 בדצמבר 1864 - 3 בנובמבר 1945) היה מלחין, פסנתרן ומוזיקולוג איטלקי.
חייו

לונגו נולד באמנטיאה. הוא החל לנגן בהדרכת אביו, הפסנתרן והמלחין אכילה לונגו ומשנת 1878 עד 1885 למד בקונסרבטוריון של נאפולי, פסנתר אצל בנימינו צ'זי, הלחנה אצל פאולו סראו ועוגב. בשנת 1887 התחיל ללמד פסנתר באלמה מאטר שלו, כעוזרו של צ'זי ותפס את מקומו כפרופסור לפסנתר בשנת 1897. בשנת 1934 פרש מעבודתו בקונסרבטוריון אך חזר ב-1944 כמנהל לתקופת ביניים. כפסנתרן, הרבה לונגו לנגן בהרכב קאמרי עם רביעיית פרני ועם רביעיית נפוליאון. הוא ייסד מוסדות מוזיקה שונים בנאפולי וקנה לו מוניטין נכבדים כפסנתרן קונצרטים. ב-1914 החל לערוך את כתב העת L'Arte Pianistica ("אמנות הפסנתרנות"), שנקרא בהמשך Vita musicale italiana ("חיי המוזיקה באיטליה"). כתב העת פעל עד שנת 1926.
לונגו ודומניקו סקרלטי

כיום לונגו זכור בעיקר כמי שהתקין וערך קטלוג כמעט מלא של יצירות המקלדת של דומניקו סקרלטי. במשך שנים רבות היה מקובל לזהות את הסונאטות לכלי מקלדת של סקרלטי באמצעות מספרי לונגו, אך במשך הזמן תפסו את מקומם מספרי הקטלוג של ראלף קירקפטריק. מקור הקטלוג של לונגו בפרסום המלא של יצירות סקרלטי ב-11 כרכים, ציון דרך חשוב, שבו אורגנו הסונאטות בהקבצות שרירותיות על פי סולמות. עבודתו זו, Domenico Scarlatti: Opere complete per clavicembalo, (מילאנו, 1906-10) הכילה 544 סונאטות ויצירות מקלדת אחרות של סקרלטי ובמשך זמן רב הייתה המקיפה ביותר בנושא ועוררה עניין מחודש במלחין. המחקר קירקפטריק לסקרלטי משנת 1953 ארגן וערך מחדש הקבצות אלה באופן שונה לחלוטין. נוסף לקטלוג יצירותיו של סקרלטי, נתן לונגו ביטוי לעניינו במלחין בייסוד "אגודת דומניקו סקרלטי" בנאפולי בסביבות 1893. כן חיבר את Domenico Scarlatti e la sua figura nella storia della musica (נאפולי,1913). 
לונגו ערך גם יצירות משל דומניקו גאלו.
כתביו

"מכלול יצירות סקרלטי לצ'מבלו" (מילאנו, 1906-13)
"סקרלטי וטביעת חותמו בתולדות המוזיקה" (נאפולי,1913).
כתבים לימודיים, בהם שיטות הוראה ואנתולוגיות לפסנתר, שזיכו אותו במדליית זהב בכנס לתולדות המוזיקה בתערוכה של פריז
המוזיקה שלו

יצירותיו של לונגו כוללות, בין השאר, שתי יצירות לפסנתר בארבע ידיים, סרנדה וסוויטה; סוויטות לפסנתר ובסון, פסנתר ואבוב, פסנתר וחליל ופסנתר וקלרינט. סגנונן האינסטרומנטלי מתואר כגרמני עם מאפיינים ווקאליים איטלקיים.
לונגו היה חבר ב"אקדמיה פונטאניאנה" וב"אגודה לארכאולוגיה, ספרות ואמנויות יפות". הוא מת בנאפולי.
הערות שוליים

↑  קרולין ג'אנטורקו, "אלסנדרו לונגו" בגרוב אונליין
1 2  ג'אנטורקו, גרוב אונליין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286694305171  PLWABN: 9810553511505606  BIBSYS: 4049651  BNE: XX5622987  BnF: cb148244864 (data)  CiNii: DA07106804  GND: 128959088  ICCU: SBLV261648  ISNI: 0000 0001 1046 7657  LCCN: no88001573  LNB: 000131907  MusicBrainz: 987607b1-9631-49c5-8325-ab55cc8d21c4  NKC: mzk2011621930  NLA: 35631602  NSK: 000403110  NTA: 101937938  RERO: 02-A003530075  SUDOC: 07982773X  Trove: 1021951  VcBA: 495/213890  VIAF: 24867266   WorldCat (עם VIAF): 24867266
חור בראש

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  פרנק קפרה
 הופק בידי:  פרנק קפרה, פרנק סינטרה
 תסריט:  ארנולד שולמן
 עריכה:  ויליאם הורנבק
 שחקנים ראשיים:  פרנק סינטרה, אדוארד רובינסון, אלינור פארקר, קרולין ג'ונס
 מוזיקה:  נלסון רידל
 צילום:  ויליאם דניאלס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 ביולי 1959
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט מוזיקלי 
 מקום התרחשות:  דרום פלורידה, מיאמי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   holeinthehead
 דף הסרט ב־IMDb
 
חור בראש (A Hole in the Head) הוא סרט קומדיה משנת 1959 שהופק באולפני יונייטד ארטיסטס. את הסרט ביים פרנק קפרה והפיקו פרנק קפרה ופרנק סינטרה.
הסרט מציג את שירו של סינטרה, "High Hopes" שזכה בפרס האוסקר בעבור השיר הטוב ביותר. שנה לאחר מכן שימש השיר כשיר מסע הבחירות של ג'ון קנדי לנשיאות ארצות הברית.
שחקנים

פרנק סינטרה - טוני מנטה
אדוארד רובינסון - מריו מנטה
אלנור פארקר - גב' רוג'רס
קרולין ג'ונס - שירל
תלמה ריטר - סופי מנטה
לוגול

טיפות יוד של לוגול
לוגול (Lugol) הוא שְׁמָן של טבליות שנועדו לצמצם את הנזק הבריאותי הנובע מדליפה של קרינה רדיואקטיבית מכור גרעיני. טבלית לוגול מכילה תערובת של  אשלגן יודי (Potassium Iodide - KI) בשילוב עם היסוד יוד ביחס משקלי של 2 ל-1. הטבליות קרויות על-שמו של הרופא הצרפתי ז'אן גיום אוגיסט לוגול (1786–1851) אשר גילה כי תערובת כזו יוצרת תרכובת של אשלגן תלת-יודי (KI3) מסיסה במים.
אחד מהחומרים הרדיואקטיביים העלולים להיפלט מכור גרעיני בעת פגיעה חמורה בכור הוא איזוטופ רדיואקטיבי של יוד (יוד 131). היוד הרדיואקטיבי נכנס למחזור הדם ועלול להגיע לבלוטת המגן (בלוטת התריס), ולפגוע בה וברקמות הסובבות אותה. נטילת טבליות המכילות יוד תביא לכך שהיוד שבטבלייה ייקלט בבלוטת המגן, יביא אותה לרוויה מבחינת כמות היוד שהיא מסוגלת לספוג, ובכך תימנע קליטת היוד הרדיואקטיבי והנזק הכרוך בכך.
בעקבות התקלה בכור בצ'רנוביל, בשנת 1986, נפגעו אלפי אנשים מסרטן בבלוטת המגן. הלוגול מספק הגנה מפני סיכון זה, אך אינו מספק כל הגנה בפני סיכוני קרינה אחרים, כגון הסיכון לחלות בסרטן באיברים אחרים. בעקבות אסון צ'רנוביל ניתנו בפולין טבליות לוגול ל-10.5 מיליון ילדים ול-7 מיליון מבוגרים.
על פי המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן, בדרך כלל ההוראה של הרשויות במקרה של סכנה מקרינה היא לקחת מנה אחת של 130 מ"ג של אשלגן יודי למבוגרים, ו-65 מ"ג לילדים. כמות זו מספקת הגנה לכ-24 שעות ואחריה הרשויות מורות אם יש לקחת פעמים נוספות.
השימוש בישראל

בישראל מיוצרות טבליות לוגול על ידי חברת טבע תעשיות פרמצבטיות.
כיוון שההתראה במקרה של פגיעה בכור גרעיני קצרה ביותר, המליצה מערכת הביטחון בשנת 2002 לחלק לוגול לתושבי היישובים הסמוכים לכורים הגרעיניים בדימונה (קמ"ג) ובנחל שורק (ממ"ג), כך שהטבליות יהיו זמינות באופן מיידי בשעת חירום.
בהתאם לעוצמתו של כל כור, הוחלט לספק לוגול למתגוררים ברדיוס של 30 ק"מ מהקמ"ג וברדיוס של 3.5 ק"מ מהממ"ג. ממשלת ישראל אישרה את החלוקה ב־27 ביולי 2004 והחלוקה החלה ב-8 באוגוסט.
פיקוד העורף הוציא הנחיה חד-משמעית: "אין כל תועלת בנטילת הטבליות מראש ללא הודעה מפורשת, ולכן אין לקחת לוגול על דעת עצמכם אלא לאחר הודעה של פיקוד העורף באמצעי התקשורת".
תושבי היישובים שבהם מחולק לוגול חוששים מפגיעה תדמיתית ביישובם ובפגיעה בערך הדירות, משום שחלוקה זו מדגישה את הסכנה המיוחדת שמרחפת, אמנם בסבירות נמוכה, על יישובים אלה.
הערות שוליים

↑  אשלגן יודי באתר המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מקס אבגלן

מקס אבגלן (בצרפתית: Max "Xam" Abegglen;‏ 11 באפריל 1902 – 25 באוגוסט 1970) היה כדורגלן שווייצרי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה

אבגלן נולד בשנת 1902 בנשאטל שבשווייץ ואחיו אנדרה וז'אן היו גם כן כדורגלנים. לזכותו 68 הופעות ו-34 שערים במדי נבחרת שווייץ ולמעשה היה לכובש הגדול ביותר שלה בכל הזמנים, עד שקובילאי טורקילמייז השווה את שיאו במשחק הבינלאומי האחרון שלו בשנת 2001. שיאם נשבר ב-30 במאי 2008 על ידי אלכסנדר פריי שכבש את ה-35 שלו.
כבר בהופעת הבכורה כבש שלושער נגד הולנד ב-19 בנובמבר 1922. שלושער נוסף והאחרון שלו היה ב-24 במאי 1924 במסגרת אולימפיאדת 1924 בניצחון 0–9 על ליטא. בתום הטורניר אבגלן זכה עימה במדליית כסף לאחר הפסד 3–0 בגמר לאורוגוואי. בניגוד לאחיו אנדרה, הוא החמיץ את מונדיאל 1934 ומשחקו האחרון במדים הלאומיים היה ב-2 במאי 1937 בהפסד 1–0 לגרמניה הנאצית, משחק בו ענד את סרט הקפטן.
במהלך הקריירה הקבוצתית שלו זכה עם גראסהופרס ציריך ב-4 תוארי אליפות ובחמישה גביעי שווייץ.
אבגלן נפטר בשנת 1970 בעיירת הנופש צרמט בגיל 68. הוא היה אחד ממייסדיה של המועדון נשאטל גזמאקס, שקרוי על שמו.
תארים

אליפות שווייץ (4): 1927, 1928, 1931, 1937
הגביע השווייצרי (5): 1926, 1927, 1932, 1937, 1940
מדליית כסף אולימפית: 1924
בנג'מין האריס ברוסטר

בנג'מין האריס ברוסטר (באנגלית: Benjamin Harris Brewster;‏ 13 באוקטובר 1816 –  4 באפריל 1888) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מניו ג'רזי, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בשנים 1881–1885 בממשלו של הנשיא צ'סטר ארתור.
ראשית חייו > רקע משפחתי

בנג'מין ברוסטר נולד בסילם, ניו ג'רזי וגדל בפילדלפיה, פנסילבניה. הוא היה בנה של מריה האמפטון, בתו של דר' ג'ון תומאס האמפטון, שלחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית, וידיד קרוב של תומאס ג'פרסון. סבתו, מרסי האריס-האמפטון, הייתה בתו של בנג'מין האריס, שכונה "הקווייקר הלוחם" והשתתף גם הוא במלחמת העצמאות. בנג'מין האריס ברוסטר נקרא על שמו.
אביו של ברוסטר היה פרנסיס אנוך ברוסטר, צאצא של ויליאם ברוסטר, שהיה אחד מנוסעי המייפלאואר. הוא היה עורך דין נודע ומצליח מפילדלפיה שנטש את אמו של בנג'מין ברוסטר, מריה האמפטון, לטובת איזבלה אנדרסון, שאיתה הוא הביא לעולם שני ילדים מחוץ לנישואין. אחיו החורגים הללו של בנג'מין ברוסטר היו פרדריק קרול ברוסטר, לימים התובע הכללי של פנסילבניה, ואנוך קרול ברוסטר.
אחותו של בנג'מין ברוסטר, אן האמפטון ברוסטר (אנ'), הייתה אחת מעיתונאיות החוץ הראשונות בארצות הברית, שפרסמה בעיקר בעיתוני פילדפיה, ניו יורק ובוסטון. היא הייתה "פורעת חוק חברתית" (כפי שאחד מידידיה תיאר אותה), שסירבה להינשא, המירה את דתה לקתוליות, עזבה את ביתו של אחיה הגדול בנג'מין כדי לחיות בגפה, עברה להתגורר ברומא, ומעל הכל כתבה על כל אלו, בתחילה כחובבנית, ולאחר מכן כאשת מקצוע עצמאית.
בצוואתו כתב אביהם את שמותיהם של שני בניו, פרדריק ואנוך קרול כנהנים היחידים. בנג'מין נאבק בשם אחותו על חלקה באחוזה המשפחתית ועל שינוי הצוואה בכלל, ובסופו של דבר הצליח בכך.
ב-1834 סיים ברוסטר את לימודיו בקולג' פרינסטון, שם הוא קיבל את התארים בוגר אוניברסיטה, מוסמך אוניברסיטה ודוקטור למשפטים. הוא למד משפטים במשרדו של אלי קירק פרייס, עורך דין נודע מפילדלפיה ורפורמטור משפטי שעמד בראש לשכת עורכי הדין של העיר. ב-5 בינואר 1838 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין.
ראשית חייו > נישואים

ב-1857 נשא ברוסטר לאישה את אליזבת פון פיירבאך דה ריינפלדטס, אלמנתו של דר' שולטה מפריז. היא נפטרה ב-1868, אך ברוסטר המשיך לבלות את רוב חופשותיו עם הוריה של רעייתו המנוחה בגרמניה, בביתם שליד קלן. מנישואים אלו לא נולדו לו ילדים.
ב-12 ביולי 1870 נישא ברוסטר בשנית למרי ווקר, ילידת מיסיסיפי. היא הייתה בתם של רוברט ג'ון ווקר, מזכיר האוצר של ארצות הברית בממשלו של ג'יימס פולק, ושל מרי בלצ'נדן בצ'י. מרי בצ'י הייתה בתם של סופיה דארל דאלס ושל ריצ'רד בצ'י הבן, ששירת בצי של רפובליקת טקסס ונבחר לבית המחוקקים של טקסס ב-1847. סופיה הייתה בתם של ארבלה מריה סמית' ואלכסנדר ג'יימס דאלאס, שכיהן כמזכיר האוצר בממשלו של ג'יימס מדיסון. היא הייתה נינתם של שרה פרנקלין בצ'י וריצ'רד בצ'י, שהיה המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, וצאצאית של בנג'מין פרנקלין. היא גם הייתה אחייניתו של ג'ורג' דאלאס, סגן הנשיא בממשלו של ג'יימס פולק.
טרם נישואיה לברוסטר הייתה מרי ווקר נשואה לאדריאן דסלונד, בנו של אנדרה דנסלוד, שבבעלותו היו מטעי סוכר בלואיזיאנה. אחותו, קרוליין דנסלוד, נישאה לפ.ג.ט. בורגארד, שהיה סופר, איש ציבור, יזם והגנרל הבולט הראשון של צבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים. דרך אחותו, מטילדה, הוא היה גיסו של ג'ון סלידל, סנאטור מטעם לואיזיאנה ובהמשך דיפלומט מטעם הקונפדרציה. אחותו של ג'ון, הייתה נשואה לקומודור מת'יו פרי, קצין בצי ארצות הברית שפתח את שעריה של יפן למערב בהסכם קנגאווה ב-1854.
לבנג'מין ולמרי היה בן אחד, בנג'מין האריס ברוסטר הבן, שנולד בפילדלפיה. נכדו של בנג'מין ברוסטר האב, דניאל באו ברוסטר, היה סנאטור מטעם המפלגה הדמוקרטית שייצג את מרילנד בשנים 1963–1969. הוא גם היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית וחבר בית המחוקקים של מרילנד.
קריירה

ב-1846 מונה ברוסטר על ידי הנשיא ג'יימס פולק כחבר בוועדת הבוררות לטענות שבטי הצ'רוקי. ב-1867 הוא מונה על ידי מושל פנסילבניה ג'ון גירי כתובע הכללי של המדינה.
ב-1881 מונה ברוסטר על ידי הנשיא צ'סטר ארתור כתובע הכללי של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד לתום נשיאותו של ארתור. במהלך כהונתו בתפקיד זה הוא היה התובע הראשי בתיק של מעשי הונאה במחלקת הדואר של ארצות הברית. הוא גם היה מעורב בהעמדתם לדין של מרשלים ותובעים מחוזיים במעשי שחיתות.
בנג'מין האריס ברוסטר נפטר בפילדלפיה ב-4 באפריל 1888 ונטמן בבית הקברות וודלנדס שבעיר.
הערות שוליים

↑  In Memoriam: F. Carroll Brewster. Philadelphia: Allen, Lane & Scott. 1899, p. 7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007354730805171  ISNI: 0000 0000 2822 7283  LCCN: n85221123  NARA: 10569197  SNAC: w6dj5gb7  VIAF: 13755103   WorldCat (עם VIAF): 13755103
דניאל ג'יי. טראוואנטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במרץ 1940 (בן 84) קנושה, ויסקונסין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1958 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  Mary D. Bradford High School 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (1981)  פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (1982) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאלו ג'ובאני דניאל ג'וניור טראוואנטי  (אנגלית:  Danielo Giovanni "Daniel J." Travanti; נולד ב-7 במרץ 1940) הוא שחקן אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב ושני פרסי אמי על תפקידו בסדרת הדרמה "בלוז לכחולי המדים".
ביוגרפיה

טראוואנטי נולד בעיר קנושה שבויסקונסין. היה לתלמיד מצטיין ולאתלט ב"אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון".
טראוואנטי החל את דרכו כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה ופרץ לתודעה בשנת 1981 בזכות תפקיד ראשי אותו קיבל בסדרת המשטרה "בלוז לכחולי המדים". טראוואנטי הופיע בתפקיד קפטן פרנק פורילו במשך כ-6 עוונות שבמהלכן זכה זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה ובשני פרסי אמי.
לאחר שסיים את תפקידו בסדרה שיחק טראוואנטי בתפקיד המנחה ג'ון וולש בדרמה הטלוויזיונית "אדם" והופיע בסרטים זניחים כמו "מילניום" של מייקל ג'וזף אנדרסון בתפקיד הפיזיקאי ד"ר ארנולד מאייר ו"מכשול קטן בדרך לחתונה".
בשנת 2011 השתתף טראוואנטי בסדרת הדרמה "בוס" בתפקיד הנדבן ג'רלד "בייב" מק'נטרי התומך בראש העיר טום קיין (קלסי גראמר).
פילמוגרפיה נבחרת

אדם (1983)
מפגש חצות (1988)
מילניום (1989)
מגוויל (1990)
קוראים לי קייט (1994) - סרט טלוויזיה
יופי אסור (1995)
מכשול קטן בדרך לחתונה (2013)
טלוויזיה

בלוז לכחולי המדים (1981–1987)
נעדרים (1994-1993)
פולטרגיסט: המורשת (1997)
בוס (2011–2012)
You.com

| --- | --- |

 סוג:  מנוע חיפוש
 תקופת הפעילות:  9 בנובמבר 2021 (לפני 3  שנים, 3  חודשים ו־10  ימים) – הווה
 מייסדים:  ריצ'רד סוכר
 בעלות:  SuSea, Inc. 
 שירותים עיקריים:  חיפוש ממצאים באתרי אינטרנט ומענה לשאלות באמצעות בינה מלאכותית
 you.com
 
You.com הוא מנוע חיפוש המשלב תוצאות חיפוש באינטרנט באמצעות קטגוריות של אתרים ובינה מלאכותית, זאת בניגוד למנוע חיפוש מסורתי שמציג רק רשימה של קישורים.
מנוע החיפוש הוקם על ידי עובדי סיילספורס לשעבר ופתח את גרסת הבטא הפומבית שלו ב-9 בנובמבר 2021.
אחד ממייסדיו, ריצ'רד סוכר, הצהיר שהוא רוצה מנוע חיפוש עם איזון של פרטיות והתאמה אישית.
היסטוריה

האתר נוסד בשנת 2020 על ידי שני עובדים לשעבר של חברת סיילספורס, בריאן מקאן וריצ'רד סוכר. לאחר ההכרזה על פתיחת הבטא הציבורית ב-2021, הוא גייס עוד 20 מיליון דולר ממרק בניוף, מייסד סיילספורס.
במרץ 2022 השיקה החברה את YouWrite, מחולל טקסט על בסיס GPT-3 לכתיבת הודעות דואר אלקטרוני ומסמכים נוספים.
תוצאות חיפוש

מנוע החיפוש מציג תוצאות חיפוש ממוינות לפי אתרים ספציפיים, למשל, Reddit . ניתן למיין את הקטגוריות הללו לפי המשתמש. עבור תוצאות כלליות באינטרנט, הוא משתמש בתוצאות של Microsoft Bing.
You.com מציעה שני מצבים: מצב אישי ומצב פרטי שנועד להיות יותר חסוי. בניגוד למצב האישי, במצב פרטי You.com לא מאחסנת חיפושים של משתמשים, לא חולקת כתובות IP עם שותפי You.com, או אוספת כל מידע על החיפוש.
ביקורות

You.com בעת השקתו קיבל ביקורות חיוביות, כאשר הנקודה המרכזית בביקורות החיוביות הוא האופן שבו המנוע מארגן את המידע, שתואר כ"מכריע" על ידי The Verge.
הערות שוליים

↑  Sam Rutherford, You.com Launches in Beta As a Privacy-Focused Search Alternative to Google, Gizmodo, ‏2 באוקטובר 2021
1 2  Adi Robertson, You.com wants to remake the search engine, The Verge, ‏2 באוקטובר 2021
↑  Search Engine You.com Launches Public Beta, Looks to Take on Google, Cheddar, ‏4 באוקטובר 2021
↑  Miller, Ron (2020-12-08). "Former Salesforce chief scientist announces new search engine to take on Google". TechCrunch (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-04-19.
↑  Kyle Wiggers, AI-driven search engine You.com takes on Google with $20M, VentureBeat, ‏2 באוקטובר 2021
↑  Jain, Osheen (2022-03-17). "You.com launches YouWrite, an AI-powered writing tool powered by OpenAI". Analytics Drift. נבדק ב-2022-04-13.
↑  Wiggers, Kyle (2022-03-15). "You.com launches an AI-powered writing tool powered by OpenAI". VentureBeat. נבדק ב-2022-04-13.
↑  Kelly, Heather (2021-11-09). "You, another new search engine, hopes privacy can help it take on Google". The Washington Post. ISSN 0190-8286. נבדק ב-2022-03-21.
↑  Shankland, Stephen. "You.com search challenges Google with a new look and private mode". CNET. נבדק ב-2022-04-13.
↑  Smith, Autumn (2021-12-01). "What Is You.com and How Is It Different to Other Search Engines?". MUO (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-04-11.
↑  "How does You.com compare to other search engines?". You.com.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
על אמת ושקר במובן החוץ מוסרי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פרידריך ניטשה
 שפת המקור:  גרמנית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1898 
 
על אמת ושקר במובן החוץ מוסרי (בגרמנית: Über Wahrheit und Lüge im außermoralischen Sinne) הוא שמו של מאמר פילוסופי אשר נכתב על ידי הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה. החיבור נכתב בשנת 1873, שנה לאחר הוצאת ספרו הראשון הולדת הטרגדיה, אך פורסם לראשונה רק בשנת 1896 על ידי אחותו, אליזבת פורסטר-ניטשה, לאחר שניטשה איבד את שפיותו.
תרגום לעברית של המאמר נדפס בתוך הספר דיוניסוס ואפולו, בתרגומו ובעריכתו של יעקב גולומב.