stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנג'מין צ'ו הווארד
ביוגרפיה > חיים פוליטיים

כדמוקרט, הוא כיהן במועצת העיר של בולטימור בשנת 1820 ובשני הבתים של בית המחוקקים במרילנד. הוא נבחר לקונגרס העשרים ואחד והעשרים ושניים של ארצות הברית, וכיהן בין ה-4 במרץ 1829 ל-3 במרץ 1833. בשנת 1835, הנשיא אנדרו ג'קסון מינה את ריצ'רד ראש והווארד לבוררות בסכסוך הגבול בין אוהיו למישיגן.
הוא חזר לקונגרס בקונגרס העשרים וארבע ונבחר מחדש לקונגרס העשרים וחמישה, וכיהן מ-4 במרץ 1835 ועד 3 במרץ 1839. במהלך כהונה זו, הוא עמד בראש ועדת יחסי החוץ של בית הנבחרים במשך ארבע שנים.
בשנת 1861, הוא היה אחד השליחים שנשלח על ידי הנשיא היוצא ג'יימס ביוקנן לנסות להשיג שלום עם הקונפדרציה. באותה שנה הוא התמודד ללא הצלחה על תפקיד מושל מרילנד. הוא מת בבולטימור בביתו ב-6 במרץ 1872 ונקבר בבית הקברות גרינמאונט.
ביוגרפיה > דוחות ארצות הברית

החל מהכרך ה-42 של "דוחות ארצות הברית", הווארד היה רשם ההחלטות של בית המשפט העליון של ארצות הברית, וכיהן בתפקיד זה בין השנים 1843 ל-1860. התקופה שלו כיסתה את כרכים 42 עד 65 של "דוחות ארצות הברית", המקבילים לכרכים 1 עד 24 של הדו"חות של הווארד.
הערות שוליים

1 2 3  "Biographical Directory of the United States Congress". נבדק ב-25 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Scharf, John Thomas (1874). "Scharf, John Thomas. The Chronicles of Baltimore: Being a Complete History of "Baltimore Town" and Baltimore City. Baltimore: Turnbull Brothers, 1874". נבדק ב-25 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Litchfield Historical Society. Database of Students of the Litchfield Law School". נבדק ב-25 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Fifty Years in a Maryland Kitchen"...and Belvidere". Researching Food History. 9 ביוני 2014. נבדק ב-25 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007425548005171  BnF: cb122051488 (data)  ISNI: 0000 0000 6305 0188  LCCN: n84177847  NTA: 131074822  SNAC: w68c9v4n  Trove: 1134016  US Congress: H000835  VIAF: 19726383   WorldCat (עם VIAF): 19726383 
ג'יין גילמור הווארד, מחברת "חמישים שנה במטבח של מרילנד".
בנג'מין פפק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביולי 1993 (בן 31) סימי ואלי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 פרופיל ב-IMDb
 
בנג'מין ג'יימס פפק (באנגלית: Benjamin James Papac; נולד ב-6 ביולי 1993) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור מקס מילר בסדרה "אקדמיית החממה" (2017–2020) בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס", שמבוססת על הדרמה הישראלית המצליחה "החממה" שנוצרה ונכתבה על ידי גיורא חמיצר.
ביוגרפיה

פפק נולד בסימי ואלי, קליפורניה, אך גדל עם אחותו בג'ורג'יה. הוא קיבל חינוך ביתי ומאוחר יותר סיים את בית הספר התיכון בגיל 16. בגיל 20 הוא סיים את לימודיו בהצטיינות בתקשורת המונים באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה.
קריירה

בשנת 2010, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בסרט הקצר "Picture Day".
בשנת 2014, שיחק בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים".
בשנת 2015, שיחק בתפקידי משנה בסרטי הקולנוע "מתוייגת", "ארבעת המופלאים" ו"צמרמורת".
פפק הופיע בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "'באטל קריק" ו-NCIS: ניו אורלינס", ובחמישה פרקים בסדרת הטלוויזיה "אדמת הפקר".
מ-2017 עד 2020 גילם את התפקיד של מקס מילר בסדרת הטלוויזיה "אקדמיית החממה".
בשנת 2019, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון "הארי פוטר והילד המקולל" בתור אלבוס פוטר בסן פרנסיסקו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | The Shift | מייקל מייקלס |  |
| 2015 | מתוייגת | ניק |  |
| 2015 | ארבעה מופלאים | בקסטר |  |
| 2015 | צמרמורת | סת' |  |
| 2020 | How to Deter a Robber | ג'ימי קולפפר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | המתים המהלכים | אלברט | 2 פרקים |
| 2015 | NCIS: ניו אורלינס | מקס פינזון | פרק: "Broken Hearted" |
| 2015 | אדמת הפקר | בייל | 5 פרקים |
| 2015 | Stalker | קרייג הייז | פרק: "Secrets and Lies" |
| 2015 | באטל קריק | ג'יי ג'יי | פרק: "Cereal Killer" |
| 2017 | Saving the Human Race | מאט | סדרת רשת; 6 פרקים |
| 2017–2020 | אקדמיית החממה | מקס מילר | תפקיד ראשי (4 עונות); 39 פרקים |
| 2018 | S.W.A.T | ג'וליאן סובאל | פרק: "Armory" |
| 2019 | So Foreign | קולין | סדרת רשת; 4 פרקים גם מפיק ותתסריטאי |
| 2020 | The Blank's YPF | ג'ואי | סדרת רשת; פרק: "Week 2" |
| 2020 | חדר 104 | ג'ק | פרק: "Foam Party" |
| 2021 | אימה אמריקאית 10 | רורי | פרק: "Winter Kills" |
| 2022 | NCIS: לוס אנג'לס | גייב דוסון | פרק: "Murmuration" |
הערות שוליים

1 2 3  IMDb: Biografie Benjamin Papac, abgerufen am 27. November 2020.
1 2  Benjamin Papac auf Famous Birthdays, abgerufen am 27. November 2020.
↑  Cast Bios auf HarryPotterThePlay, abgerufen am 27. November 2020.
בצ'קהאזה

| --- | --- |
סמל בצ'קהאזהסמל בצ'קהאזה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת אדלן
 מושל:  Jenő Székely
 שטח:  5.4 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  42 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°31′46″N 20°50′08″E﻿ / ﻿48.529530555556°N 20.835661111111°E﻿ / 48.529530555556; 20.835661111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.Becskehaza.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בצ'קהאזה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בצ'קהאזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בצ'קהאזה (בהונגרית: Becskeháza) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בצ'קהאזה הוא אחד מכפרים רבים באירופה אשר חל פיחות (לעיתים כבד) באוכלוסייתו. כך, במפקד בשנת 1990 היו בכפר 77 איש ואוכלוסייתו ירדה בהדרגה עד ל-27 תושבים בשנת 2015, נכון לשנת 2021 חיים בכפר 43 תושבים.
יהודי בצ'קהאזה

בבצ'קהאזה חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובמקום היה בית קברות יהודי שם נשארה עדיין מצבה יהודית אחת.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 9 |  |
| 1880 | 7 | 249 |
| 1910 | 5 |  |
| 1920 | 6 |  |
| 1930 | 5 |  |
| 1941 | 5 | 198 |
בין הספירות

נתיבה בן-יהודה בפלמ"ח
נעמי יואלי מגלמת את דמותה של נתיבה בן-יהודה
יוסי מר חיים מלווה את שחקני קבוצת התיאטרון רות קנר
בין הספירות היא הצגתה של נעמי יואלי, בשיתוף קבוצת התיאטרון רות קנר. ההצגה מבוססת על "1948: בין הספירות", ספרה של נתיבה בן-יהודה, הוצאת כתר, 1981
אודות ההצגה

יואלי, שנפגשה עם בן-יהודה פעמים רבות וראיינה אותה, גילמה בהצגה את דמותה של בן-יהודה וזכרונותיה מהפלמ"ח  בחדשים הראשונים של מלחמת העצמאות.
זוהי הצגה רב-תחומית, שמפגישה בין שפות בימתיות, מוזיקליות וחזותיות ומציגה שני קטבים ביניהם נעה החברה הישראלית אז והיום:  הקוטב האידיאליסטי טקסי של קידוש המולדת ומולו הקוטב של הלם הקרב הקיבוצי.
ליאור לרמן עיבדה סרטון ארכיוני של מסכת משנת 1937 שהוסרט בסטודיו של דניה לוין בהשתתפותה ובהשתתפות רקדני הסטודיו.  כן עיבדה תצלום של טקס קבלת שבת שהתקיים בגמנסיה הרצליה בהשראת ברוך בן-יהודה, אביה של נתיבה בן-יהודה, שהיה גם מנהל הגימנסיה הרצליה, מורה ומחנך. המוזיקאי יוסי מר-חיים זיקק זכרונות מלודיים, הדים של התקופה ופסיעות בעקבות הדיבור של נתיבה.  האמן הדס עפרת בנה על הבמה מדורה כבויה מאפר מדורות. בשלב מסוים נכנסים לבמה שחקני קבוצת התיאטרון רות קנר והופיעו כמקהלת שחקנים, שרו משירי התקופה וחילקו לקהל קרטושקעס.
ההצגה הציגה לראשונה בתיאטרון תמונע בכ"ט בנובמבר 2008 והוצגה עד 2010. בהמשך הועלתה גרסה קאמרית של ההצגה בהשתתפות נעמי יואלי ויוסי מר חיים.
פרסים

פרס קיפוד הזהב להצגת השנה לשנת 2009.
פרס קיפוד הזהב לעיבוד המחזה לשנת 2009.
פרס קיפוד הזהב לשחקנית השנה נעמי יואלי, לשנת 2009.
יוצרים

נעמי יואלי – יוצרת ומבצעת.
הדס עפרת – מעצב ואמן מיצג.
אורי רובינשטיין - מעצב תאורה.
יוסי מר-חיים – מוזיקאי-מבצע.
ליאור לרמן, יונתן שוחט ואילת לרמן – יוצרי הווידאו.
מקהלת שחקנים

שחקני קבוצת תיאטרון רות קנר: רונן בבלוקי, שירלי גל-שגב, דפנה הרכבי, עדי מאירוביץ', גיא סלמן וטלי קרק.
הדרכה קולית: ריקי בוגטין.
ויולה – אילת לרמן.
תלבושות: שירלי גל-שגב.
ייעוץ וליווי אמנותי: רות קנר.
ברכיפודוזאורוס

| ברכיפודוזאורוס> תקופה |
| --- | --- |
קרטיקון עליון 66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: תיראופורה
סוג:: Brachypodosaurus
מין:: Brachypodosaurus gravis
שם מדעי
 Brachypodosaurus gravis

ברכיפודוזאורוס (שם מדעי: Brachypodosaurus; מילולית: "לטאה קצרת-פנים") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי-עוף המוטל בספק. הוא התגלה בתצורת למטו (אנ') שבהודו. הוא התקיים בסוף הקרטיקון בתור המאסטריכט לפני 66 מיליון שנה, סמוך להכחדת הקרטיקון הגדולה.
מחקר וטקסונומיה

המאובנים שנמצאו מדינוזאור זה מורכבים מממצא יחיד שאותר ליד ג'אבלפור וב-1934 החוקר ההודי דהירנדרה כישור צ'אקראווארטי (אנ') מאוניברסיטת בנראס ההינדית שבואראנסי, אוטר פרדש העניק לדינוזאור את שמו, בהתבסס על הגולגולת הקטנה שלו. שם המין היחיד בסוג, Brachypodosaurus gravis פירושו בלטינית: "כבד". בכך הפך צ'אקראווארטי למקומי הראשון שנתן שם לדינוזאור.
מהדינוזאור השתמרה רק עצם זרוע באורך מטר, אשר המבנה שלה התאים לצורת המבנה של הסטגוזאורים. עם זאת מאפיינים במבנה שלה שלא התאים למבנה של סטגוזאור וייתכן שהייתה שייכת לסוג הקרוב לאנקילוזאורים, קרוביהם של הסטגוזאורים. בכל מקרה הסוג נחשב לנתון בספק מאחר שהשרידים שלו היו מעטים כל כך מכדי להגדירו. בכך הוא דומה לסוג נוסף של סטגוזאור הודי - הדרוידוזאורוס, שבמקור נחשב בכלל לפליוזאור.
ברוך קימרלינג

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  16 באוקטובר 1939 טורדה, רומניה 
 פטירה:  20 במאי 2007 (בגיל 67) ישראל 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תלמידי דוקטורט:  שרה (שרית) הלמן
 
ברוך קימרלינג (16 באוקטובר 1939 – 20 במאי 2007) היה פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, מאבות המחשבה הביקורתית במדעי החברה בישראל; עסק בסוציולוגיה של החברה בישראל, החברה הפלסטינית והסכסוך הישראלי-ערבי.
תולדות חייו

קימרלינג נולד ב-1939 ברומניה, בעיר טורדה שבטרנסילבניה. בלידתו נפגע משיתוק מוחין, וכתוצאה מכך סבל מליקויים רבים, ביניהם קושי בדיבור שלא מנע ממנו להיבחר במשך שנים למרצה הטוב ביותר על ידי הסטודנטים. במהלך השנים סבל מקשיי הליכה, אשר התדרדרו עד כדי שימוש בכיסא גלגלים.
בינואר 1952 עלה עם הוריו לישראל, והמשפחה עברה להתגורר במעברת גן יבנה. ב-1954 עברה המשפחה לשכונת דורה בנתניה.
בנעוריו היה קימרלינג פעיל בארגון "שתל"ם" של המשפחות של ילדים שלקו בשיתוק מוחין וכתב יחד עם שני חברים עיתון בשם "נתגבר".
למד בבית הספר התיכון "אהל שם" ברמת-גן אותו סיים ב-1961. בשנת 1969 קיבל תואר שני בסוציולוגיה מהאוניברסיטה העברית, ובשנת 1974 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית, על עבודה שכותרתה "השפעת הגורמים הקרקעיים והטריטוריאליים בסכסוך היהודי-ערבי על בינוי החברה היהודית בארץ-ישראל מראשית ההתיישבות ועד לאחר מלחמת 1967". על-פי עבודה זו פרסם את הספר "ציונות וטריטוריה".
באוגוסט 1975 נישא לדיאנה איידן, נוירופיזיולוגית ודוקטורנטית לפילוסופיה של המדע. לזוג נולדו שלושה ילדים. על חייו איתה אמר: ”אני חב לדיאנה הכל, ואיני יכול לפצותה בדבר. כי אוטוביוגרפיה לא יכולה לתקן או לשנות דבר. אך אולי זה מעין פורקן, וגם מגיע לה שידעו שוויתרה על דוקטורט בהדרכת ליבוביץ הגדול למען המשפחה” (בריאיון לדליה קרפל). קימרלינג כתב תשעה ספרים ומאות מסות ומאמרים.
קימרלינג מת בירושלים, לאחר שחלה בסרטן. הוא נקבר בקבורה חילונית בקיבוץ משמרות.
מורו בראשית דרכו באוניברסיטה העברית, הסוציולוג שמואל נח אייזנשטדט, סקר את פועלו באומרו כי ”יש לי רק הערצה כלפי כוח הרצון שלו, שלמרות מגבלותיו לא ויתר על העבודה. היו בו אלמנטים של מרדנות והוא היה תמיד שנוי במחלוקת. הוא העלה הרבה בעיות חשובות, אך התשובות שלו לא תמיד היו מקובלות”.
משנתו הסוציולוגית

קימרלינג היה מראשוני הסוציולוגים הישראלים (יחד עם גרשון שפיר) שניתחו את החברה בישראל באמצעות התובנות של גישת הפוסט-קולוניאליזם, עוד בשנות ה-70. קימרלינג תיאר את הגעתם של יהודי מזרח אירופה לארץ ישראל כמתיישבים שבאו לקולוניה מערבית רחוקה. אותם מתיישבים החלו, באמצעות אמצעים שונים, להדיר את הילידים – קרי, הערבים שגרו בארץ ישראל – מהשטחים שבהם גרו ושאותם עיבדו. לגבי סוגיית לאומיותם של אותם ערבים, הוא מציין תיארוך אפשרי נוסף לניצנים של היווצרות עם פלסטיני – המרד נגד השלטון המצרי ב-1834, מרד המכונה גם "מרד האיכרים בסוריה".
בעבודת הדוקטורט שפרסם בשנת 1974, תיאר וניתח קימרלינג את המאבק סביב הקרקעות שבין קבוצת המהגרים וקבוצת הילידים. הוא ערך טיפולוגיה של סוגי התייחסות אל הקרקע:
כלכלי – כאמצעי ייצור ונכס כלכלי, שמחירו נקבע בהתאם לחוקי ההיצע והביקוש.
פוליטי – כנכס כלכלי בעל משמעות פוליטית. סחורה שניתנת להיסחר בהתאם לתנאים הפוליטיים.
פרימורדיאלי (ראשוני) – הקרקע היא תשתית לעצם קיומו הסימבולי והפיזי של הקולקטיב.
כמו כן הציג טיפולוגיה של הקולקטיב המשמעותי הרחב ביותר, שהקרקע נתפסת כשייכת ל:
א. משפחה, מצומצמת או מורחבת.
ב. כפר כולו.
ג. אזור או מחוז.
ד. לאום, אומה, דת.
מתוך טיפולוגיה זו יוצא כי קרקעות מסוג 1א הן הנזילות ביותר, בעוד שקרקעות מסוג 3ד הן המוקפאות ביותר, כאלה שאינן ניתנות להחלפה. לטענתו, המהגרים רכשו קרקעות 1ב ו-1ג והפכו אותן מיד ל-3ד. עדות לחשיבותה הפרימורדיאלית של הקרקע ניתן למצוא בדבריו של צבי שפירא, בקונגרס הציוני הראשון, כי "את האדמה הנרכשת אין להוציא בשום זמן מבעלות הקרן ואסור למכור אותה ליהודים יחידים. מותר להחכירה לזמן קצוב של 49 שנים". בעקבות התמרמרותם של הערבים, החלו הקרקעות להיות פוליטיות, 2ב ו-2ג.
החל מתקופת היישוב, וביתר-שאת מִקוּם המדינה, קבוצת המייסדים, כקבוצה הגמונית, ביקשה לשמר את כוחה אל מול גלי העלייה מארצות האסלאם. (קימרלינג כינה את חברי קבוצת המייסדים אחוס"לים, ראשי תיבות של אשכנזים, חילונים, ותיקים, סוציאליסטים, לאומיים. זאת על בסיס המונח WASP באנגלית אמריקאית, שמשמעותו לבן, אנגלו-סקסי, פרוטסטנטי). לטענת קימרלינג, היא עשתה זאת בעזרת אידאולוגיה דורסנית של כור היתוך, במסגרתה לא הייתה חשיבות לזכויות הפרט ולתרבויות של קבוצת המהגרים (עולי ארצות האסלאם). לטענתו, ההגמוניה איבדה את הדומיננטיות שלה בשנות ה-70, בעקבות אירועים כמו מלחמת יום הכיפורים ועלייתו של מנחם בגין לשלטון. אידאולוגיית כור ההיתוך לא קנתה אחיזה, והחברה בישראל ניצבה בפני מציאות שבה יש ריבוי תרבויות אך ללא אידאולוגיה של רב-תרבותיות.
קימרלינג זיהה שבע קבוצות אוכלוסייה (שבע תרבויות) הקיימות בחברה הישראלית המודרנית: המעמד הבינוני-חילוני, הדתיים-לאומיים, החרדים, הקבוצה המזרחית-מסורתית, ערביי ישראל, העולים מברית המועצות לשעבר והעולים מאתיופיה. הקבוצות השונות נבדלות זו מזו בנישואין, במקום המגורים, בדפוסי צריכה, באופני דיבור, במערכות חינוך, באמצעי התקשורת ועוד. הקבוצה הראשונה, המורכבת כיום מקבוצת הוותיקים, כולל מזרחים ואף ערבים, מייצגת בעיני עצמה את ה"ישראליות". היא איבדה את הכוח ההגמוני שלה עם השנים, אך עדיין יש לה השפעה במוקדי הכוח השונים, למשל בבית המשפט העליון ובתקשורת.
מספריו

Kimmerling, Baruch. 1983. Zionism and Territory: the Socio-Territorial dimensions of Zionist Politics. Berkley: University of California Press
Kimmerling, Baruch. 1983. Zionism and Economy. Cambridge, MA.: Schenkman Publishing Company.
בין מדינה לחברה: סוציולוגיה של הפוליטיקה, האוניברסיטה הפתוחה, 1995.
פלסטינים: עם בהיווצרותו (יחד עם יואל שמואל מגדל), הוצאת כתר, 1999.
קץ שלטון האחוסלים, ירושלים: הוצאת כתר, 2001.
Kimmerling, Baruch and Joel S. Migdal. 2003. The Palestinian People: a History. Harvard University Press.
מהגרים, מתיישבים, ילידים: המדינה והחברה בישראל – בין ריבוי תרבויות למלחמות תרבות, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2004.
שולי במרכז: סיפור חיים של סוציולוג ציבורי, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
Kimmerling, Baruch. 2012. Marginal at the Center: The Life Story of a Public Sociologist. Berghahn Books.
לקריאה נוספת

קרן אור שלזינגר, גדי אלגזי וירון אזרחי (עורכים), ישראל/פלסטין, מחקרים בעקבות מסעו המדעי של ברוך קימרלינג, הוצאת מאגנס, 2017.
הערות שוליים

↑  יעל פרידסון ועומרי אפרים, נפטר מתנדב בן 102 שסייע לנכים: "דוגמה ומופת", באתר ynet, 7 בספטמבר 2016
↑  רשימת מקבלי תארים באוניברסיטה העברית בירושלים, דבר, 23 ביוני 1969
↑  (הקישור אינו פעיל, 28.5.2020)
↑  קימרלינג ברוך, קץ שלטון האחוסלים, ירושלים: כתר, 2001, עמ' 32
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263690605171  BIBSYS: 90377208  BNE: XX1649990  BnF: cb12560144f (data)  CiNii: DA0111235X  GND: 124517234  ISNI: 0000 0001 1511 1692  LCCN: n82010544  NDL: 00997048  NKC: jn20020717218  NLA: 36529123  NSK: 000320679  NTA: 074128817  RERO: 02-A003454275  SUDOC: 034897690  Trove: 1274761  VIAF: 24717921   WorldCat (עם VIAF): 24717921
בלסטוציסט

| --- | --- |

 שיוך:  conceptus, מבנה עוברי 
 מזהים
 טרמינולוגיה אמבריולוגיקה:  E2.0.1.2.0.0.12 
 FMA:  83041 
 קוד MeSH:  A16.254.500 
 מזהה MeSH:  D001755 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C1281743 
 
בלסטוציסט (או כִּיסְתָה רִאשׁוֹנִית) הוא המבנה שנוצר בשלבי ההתפתחות הראשוניים של היונקים.
המבנה מורכב משני חלקים: מסת התאים הפנימית (ICM, או אמבריובלסט), שמאוחר יותר תהפוך לעובר. חלק זה נוצר עוד קודם להשתרשות ברירית הרחם. החלק החיצוני מכונה טְרוֹפוֹבְּלַסְט והוא מורכב מחלל הנבט (Blastocoel) ומשכבת התאים החיצונית המקיפה את כלל הבלסטוציסט. הטרופובלסט תהפוך בהמשך לשליית העובר.
בבני אדם, הבלסטוציסט נוצרת כ-5 ימים לאחר ההפריה, כאשר חלל נוצר במורולה, השלב הראשוני ביצירת העובר, המורכב מ-16 תאים. לבלסטוציסט קוטר של כ-0.1–0.2 מילימטר, והיא מורכבת מכ-200–300 תאים, ולאחר מכן עוברים התאים תהליך התחלקות מהיר. כשבעה ימים מאוחר יותר עוברת הבלסטוציסט השרשה, כאשר היא משתרשת אל דופן הרחם, ממשיכה בהתפתחותה, כולל תהליך הגסטרולציה.
מבחר תמונות

בלסטוציסט אנושית (מסת התאים הפנימית למעלה)
השלבים הראשונים של התפתחות העובר – בלסטולציה: (1) מורולה; (2) בלסטולה
הערות שוליים

↑  כִּיסְתָה רִאשׁוֹנִית במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00562770  TE: E2.0.1.2.0.0.12
ברכילופוזאורוס

| ברכילופוזאורוס |
| --- | --- |
  איור אפשרי והשוואה לאדם
תקופה
קרטיקון עליון, 78 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: ברכילופוזאורוס
שם מדעי
 Brachylophosaurus ‏שטרנברג, 1953

ברכילופוזאורוס (שם מדעי: Brachylophosaurus; מילולית: "לטאה קצרת-כרבולת") הוא סוג של דינוזאור בעל "מקור-ברווז" ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי באמריקה הצפונית לפני 78 מיליון שנה בסוף הקרטיקון.
מאפיינים

המאובנים שלו התגלו ב- בתצורת נהר ג'ודית במונטנה ובתצורות אולדמן שבאלברטה. סוג זה הוגדר ב-1953 בידי החוקר האמריקאי-קנדי היהודי צ'ארלס מורטרם שטרנברג והוא השתייך למין Brachylophosaurus canadensis. החוקר ג'ק הורנר גילה מין שני, Brachylophosaurus goodwini ב-1988 אך חלק מהחוקרים סוברים שמדובר על אותו המין.
הברכילופוזאורוס היה בעל בליטה נמוכה על הגולגולת שהזכירה מבנה של צלחת ואולי נועדה להגן על הגולגולת. חלק מהחוקרים סברו שהוא שימש להתגוששות בין הזכרים כמו זכרי יעלים אך מבנה הראש היה חלש מדי לצורך זה. בדומה להדרוזאורים אחרים הוא היה בעל סוללת שיניים טוחנות בפיו שנועדו ללחך צמחייה קרקעית והוא היה בעל חלל אף גבוה וגדול, כמו אצל קרוביו הקריטוזאורוס והגריפוזאורוס. החוקר גרגורי ס. פאול העריך את גודלו ב-11 מטרים ומשקל של 7 טונות. הוא היה בעל רגליים ארוכות וזנב ארוך וגבוה.
ממצאי הדינוזאור, שחלקם גילו מומיות בעלות איברים משומרים ואפילו תיעוד אפשרי של טפילים מציגים דינוזאורים חולים שלקו בגידולים בגופם ובסרטן.
דינוזאור זה רעה בעדרים גדולים סביב נהר ג'ודית, אולי לצידם של אוכלי עשב נוספים כמו האלברטצרטופס, הג'ודיצרטופס והפרזאורולופוס. אויבו העיקרי היה הדספלטוזאורוס.
בין האולם ולמזבח

בין האולם ולמזבח (נקרא גם: בין האולם למזבח ובין האולם והמזבח) הוא אזור בעזרה שבבית המקדש, שהיה בין האולם למזבח העולה.
שטח ומבנה

רחבו (ממזרח למערב):
בבית ראשון: 26 אמות
בבית שני: 22 אמות
ארכו היה 135 אמות.
בחלק הדרומי של האזור, היה הכיור.
בחלקו המערבי היו שתים עשרה מדרגות, שהובילו אל האולם וההיכל.
בחלקו המזרחי של האזור, היו שני שולחנות: אחד מכסף ואחד משיש.
על שולחן הכסף שמו את כלי השרת, ועל שולחן השיש שמו את האיברים של הקרבן.
קדושתו

שטח זה התייחד בקדושה נוספת שהייתה בו יותר מהשטח המזרחי לו, שגם לכהנים בעלי מום, או בעלי שיער ארוך, או קרועי בגדים, אסור להיכנס משם והלאה. אחד הראשונים כתב שלבעלי המומים היה אסור להיכנס למקום רק בעת העבודה.
הכניסה של בעלי המומים למקום בהקפת המזבח בסוכות נשנתה במחלוקת.
ריש לקיש סבר שבעלי מומים יכולים לעבור דרך המקום בהקפת המזבח. ואילו רבי יוחנן אוסר.
השימוש בו

ביום יום זרקו מהמזבח על המקום מגרפה. גם על מעלות האולם שבמקום עלו הכהנים לנשיאת כפיים ולברכת כהנים.
ביום הכיפורים, הכהן הגדול סמך ידיו על הפר, והתוודה על חטאיו ועל חטאי ביתו במקום זה.
בסוכות, כחלק מהקפת המזבח, עברו דרך מקום זה.
בספר יואל מובא: "בין האולם ולמזבח יבכו הכהנים משרתי ה'" (יואל, ב', י"ז). הסבר אפשרי למיקום זה של בכי הכהנים, הוא מיקומו הנסתר מעיני העם שהיה נגיש לכהנים.
ראו גם

העזרה
הערות שוליים

↑  בבית ראשון המזבח היה קטן בארבע אמות מהדרום ומהמערב (לפי מידות ג', א'), ולפיכך, בבית ראשון בין האולם ולמזבח היה 26 אמות
1 2  מידות ה, א' - ב'; ג', ו'
↑  ספר "דרשות בית ישי" של הרב שלמה פישר.
| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
בנימין פרידנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במרץ 1980 (בן 44) 
 מקום לימודים:  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
בנימין פרידנברג (נולד ב-12 במרץ 1980) הוא תסריטאי, במאי, מרצה וחוקר קולנוע.
קריירה

פרידנברג הוא בוגר בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה בהצטיינות יתרה (2008-2003). סרטיו הוקרנו במוזיאונים ופסטיבלים רבים, ביניהם פסטיבל לוקרנו, מוזיאון MoMA, פסטיבל הקולנוע ירושלים ועוד.
משנת 2020, הוא מנהל את תוכניות הלימוד של בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה במזרח ירושלים ובחברה הערבית.


פרידנברג ייסד את פורום יוצרי הקולנוע בירושלים (ע"ר) ב-2017, וניהל את הארגון עד שנת 2021. משנת 2016, הוא מנהל התוכן והשימור של אוסף מיכה שגריר – ארכיון הסרטים של המפיק מיכה שגריר בסינמטק ירושלים.
בין השנים 2010–2016, כיהן כעמית מחקר באוסף הצילום של ספריית היודאיקה באוניברסיטת הארוורד הכולל כמיליון תמונות מראשית הצילום באמצע המאה ה-19 ועד סוף המאה ה-20.
פרידנברג הוא בוגר החוג לבלשנות לתואר ראשון ושני (2010–2018) מהאוניברסיטה העברית ודוקטורנט בחוג ללימודי איטליה וצרפת באוניברסיטה. המחקר שלו עוסק בשפה קולנועית דרך יישום רעיונות מבלשנות היסטורית על תחביר ופרגמטיקה של צילום ועריכה. הדוקטורט שלו מתמקד במכון לפילמולוגיה שבסורבון לאחר מלחמת העולם השנייה שפעל ליישום של מדעי הטבע, הרוח והחברה על חקר הקולנוע והאומנויות.
החל משנת 2019, הוא מרצה במחלקה לאומנויות המסך בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים.
פרידנברג, אצר תוכניות קולנוע בסינמטק ירושלים בנושאים מגוונים ושימש שם כמרצה, וכן בסינמטק תל אביב ובמוזיאון תל אביב לאמנות. כתב מאמרים וערך גיליון לכתב העת לקולנוע 'תקריב', וכן תרגם מאיטלקית את מאמרו של הבמאי פייר פאולו פזוליני 'מחשבות על השוט הארוך' משנת 1967 על רצח הנשיא קנדי.
החל משנת 2022, פרידנברג כותב ביקורות קולנוע, וידאו ארט ואנימציה במגזין הדיגיטלי 'Culture Treasures' המתפרסם בעברית ובאנגלית.
פילמוגרפיה > כבמאי

קרל מרקס. האקטיביסט (סרט דוקומנטרי באורך מלא, שודר בכאן 11 במאי 2023)
רחוב אתיופיה (סרט דוקומנטרי קצר, בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה, 2013)
סיור מודרך (סרט עלילתי קצר, בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה, 2009)
חדר חזרות (וידאו-דאנס בשיתוף עם הכוריאוגרפית איריס ארז, בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה, 2007
קיצור אירועי היום (סרט עלילתי קצר, בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה,2007)
רחוב שקט (סרט דוקומנטרי קצר, בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה, 2006)
פילמוגרפיה > כמלהק

'הבן של שאול' (הונגריה, 2015 זוכה פרס האוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר)
פילמוגרפיה > כתסריטאי

'וופא'- סדרת טלוויזיה (בהפקה) בשיתוף עם התסריטאי והבמאי איהאב ג'דאללה
קרל מרקס. האקטיביסט (סרט דוקומנטרי באורך מלא, שודר בכאן 11 במאי 2023)
רחוב אתיופיה (סרט דוקומנטרי קצר, 2013)
סיור מודרך (סרט עלילתי קצר, 2009)
קיצור אירועי היום (סרט עלילתי קצר, בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה,2007)
רחוב שקט (סרט דוקומנטרי קצר, בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה, 2006)