stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרפס
הרפס סימפלקס 1 ו-2 > גורמים להתפרצות

באופן כללי, וירוס ההרפס תוקף את הגוף ומתבטא בעיתות בהן מערכת החיסון של הגוף נמצאת במצב מוחלש. לכן ניתן לראות התפרצויות בעיקר במצבים כגון:
בעת מחלה אחרת (בעיקר מחלות חום)
במשך עונות המעבר
במצבים של לחץ נפשי (סטרס)
בתקופות של שינויים משמעותיים בגוף כמו תנודות הורמונליות
הרפס סימפלקס 1 ו-2 > טיפול

הטכנולוגיה הקיימת לא מאפשרת ניקוי החומר התורשתי של הווירוס מה-DNA של תאי העצב ועקירה של גנגיליונים תגרום לתופעות לוואי חריפות בהרבה ממחלת ההרפס (כגון שיתוק השפתיים), לפיכך כיום המחלה חשׂוכת מרפא וכל שניתן הוא לטפל בסימפטומים של ההתפרצויות.
התרופות האנטיוויראליות בהן משתמשים לטיפול בהתפרצויות הן:
אציקלוביר (Acyclovir, שמות מסחריים: זובירקס, ציקלומד ועוד)
ולאציקלוביר (Valacyclovir, שם מסחרי Valtrex)
פמציקלוביר (Famcyclovir, שם מסחרי Famvir)
פנציקלוביר (שם מסחרי בישראל Fenlips)
הרפסין (שם מסחרי בישראל Herpesine)
כדי להקל על הכאבים וזירוז החלמת הפצע משתמשים כטיפול משלים בתרפיה בלייזר רך אשר מגרה את תפקוד התא ומזרז את זרימת הדם לאזור.
הרפס והריון

נשים הרות היודעות שיש להן הרפס גניטאלי, או שחוששות שנדבקו במהלך ההיריון, צריכות לשתף את הרופא המטפל בעובדה זו, כדי שהתינוק יטופל בהתאם.
הרפס והריון > מניעה

נשים בהריון צריכות להימנע מקיום יחסי מין עם בני זוג הסובלים מהרפס גניטאלי פעיל, בייחוד בשלבים המתקדמים של ההיריון, או להשתמש בקונדום בכל קיום של יחסי מין. הידבקות בהרפס גניטאלי במהלך הטרימסטר (השליש) השלישי להריון מעמידה את העובר בסיכון גבוה יותר להדבקה, משום שגוף האם לא הספיק ליצור נוגדנים שיש בכוחם להגן על העובר.
הרפס והריון > העברת הנגיף לעובר

מקרים של העברת הנגיף מהאם לתינוק במהלך הריון הם נדירים. כ-20% מהנשים ההרות נושאות את נגיף ההרפס מסוג 2 אשר גורם להרפס גניטאלי, ויחד עם זאת פחות מ-0.1% מהיילודים נדבקים במהלך ההיריון או הלידה. האם הנגועה מעבירה לתינוק נוגדנים המגנים עליו מפני הנגיף במהלך ההיריון. הסיכון של העברת הנגיף לעובר או לתינוק על ידי נשים שנדבקו בו לפני הכניסה להריון נמוך.
מרבית האמהות הנושאות הרפס גניטאלי יולדות ללא בעיות מיוחדות. לפני הלידה מבצעים בדיקה האם יש סימפטומים וגינאליים להתפרצות הרפס. במידה שקיימים סימנים כאלו נשקל ביצוע ניתוח קיסרי. אישה הרה הסובלת מהתפרצות של הרפס גניטאלי בעת הלידה, עלולה להעביר את הנגיף לתינוק. אם הלידה מתרחשת במהלך ההתפרצות הראשונה של הנגיף עלול התינוק לסבול מנזק חמור, כיוון שבהתפרצות הראשונה עדיין אין לאם נוגדנים נגד הנגיף להעביר לו.
במידה שהוולד נדבק בהרפס במהלך הלידה, הסימפטומים יופיעו אצלו במהלך 2–3 השבועות שלאחריה. הרפס עלול להוות מחלה מסכנת חיים עבור תינוק בשבועות הראשונים לחייו. טיפול תרופתי עשוי לצמצם או למנוע נזק משמעותי לתינוק.
הרפס והריון > תינוקות

תינוקות עלולים להידבק בנגיף ההרפס מסוג 1 במקרה שהאם או אחד מהמטפלים בבית החולים סובל משלפוחיות הרפס בידיים או על השפתיים. תינוקות שעוברים מציצת דם במילה עלולים להידבק בהרפס במידה והמוהל נשא של הרפס השפתיים. מכיוון שכך הרבנות הראשית הכניסה נוהל מיוחד לפיו על המוהל להשתמש בקשית מזכוכית לביצוע המציצה כדי להימנע מאפשרות להדבקת התינוק. אם כי כיום קיימת מודעות רבה לנושא, ורבים מהמוהלים עוברים בדיקות והדרכה מתאימה, לעיתים כחלק מתהליך ההסמכה.
ראו גם

הרפס שפתיים
הרפס גניטלי
הערות שוליים

↑  The Basics of Genital Herpes, WebMD (באנגלית)
↑  הרפס והריון באתר מכבי שרותי בריאות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557899005171  BNE: XX532099  BnF: cb12011516n (data)  GND: 4137123-9  LCCN: sh85060454  NKC: ph317204 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
התרעה

התרעה היא מתן אזהרה מפני סכנה מתקרבת. תיזמון נכון של ההתרעה לפני מימוש הסכנה חיוני ליעילותה, ומאפשר היערכות טובה יותר לקראת הסכנה ולעיתים גם את מניעתה.
תנאי מקדים למתן התרעה הוא ידיעה על עצם קיום הסכנה. ידיעה כזאת חייבת לשלב את ניסיון העבר עם פעולה של חיזוי, המעריכה את ההסתברות להתרחשות הסכנה. לחיזוי מקובלות שתי שיטות:
חיזוי לפי סימנים מעידים. דוגמה: הזזת כוחות צבא לקרבת הגבול מעידה על כוונה לפתוח במלחמה.
חיזוי לפי הערכת כוונות. דוגמה: בתקופה שקדמה למלחמת יום הכיפורים העריך אגף המודיעין של צה"ל שלמצרים וסוריה אין כוונה לצאת למלחמה ("הקונספציה"), ולכן לא ייחס חשיבות לסימנים המעידים.
לשם קבלת התרעה אמינה פותחו כלים שונים - מכשירים, מערכות ושיטות, בהם:
מודיעין צבאי, גוף שאחת ממטרותיו העיקריות היא מתן התרעה על יציאת האויב למלחמה או למתקפה.
מכ"ם, מכשיר שתפקידו לספק התרעה על התקרבות מסכנת דרך האוויר, הים או היבשה.
אזעקת מלחמה, מערכת שמספקת לתושבים התרעה על סכנת הפצצה ומאפשרת להם למצוא מחסה במקלט, ממ"ד, מיגונית וכדומה.
מערכת התרעה על רעידת אדמה מאפשרת לתת התרעה מוקדמת על התרחשות רעידת אדמה, על מנת לפנות מבנים מיושביהם.
מערכת גילוי עשן, שתפקידה לתת התרעה על שרפה.
מבנה מערכות התרעה

מערכות התרעה הן מערכות בקרה, לרוב מסוג חוג פתוח. ככל מערכת בקרה, גם למערכות אלו יחידות מדידה ויחידות עיבוד נתונים. עם זאת, שלא כברוב מערכות הבקרה, לא מתבצע במערכות אלו משוב אוטומטי, אלא אך ורק משוב חזותי או קולי המיועד לאנשים מסוימים שאמורים לפעול או להפעיל מערכות לטיפול בסכנה המתקרבת.
מבנה מערכות התרעה > חיישנים

כחיישנים של מערכות התרעה יכולים לשמש הן מכשירים מכניים והן בני אדם. קיימות מערכות התרעה המשלבות את השניים. החיישנים מזהים תופעות העשויות להעיד על הסכנה הקרבה, ולהעבירם הלאה לעיבוד הנתונים. בעבר, הדרך היחידה לזהות התקרבות של סכנה הייתה באמצעות בני אדם - לרוב תצפיתנים או קשבים.
פריסת החיישנים וסוג החיישנים מותאם לסכנה עליה יש צורך להתריע. כאשר מדובר בהתרעה מאוד נקודתית עם פוטנציאל נזק מוגבל, בדרך כלל יעשה שימוש בחיישן בודד ופשוט (למשל חיישן המפעיל התרעה על עליית חום במנוע כלי רכב). כאשר מדובר בסכנה רחבת היקף, יעשה שימוש במספר גדול מאוד של חיישנים מסוגים שונים, בדרך כלל בשילוב עם בני אדם.
בחלק ממערכות ההתרעה ניתן לווסת את החיישנים ולהתאימם לרמת סיכון משתנה. במערכות הכוללות אנשים ניתן לתגבר את מספרם או להודיע על עלייה ברמת הסיכון (ובכך להגביר את ערנותם). במקרה של חיישנים מכניים קיימים חיישנים אשר מאפשרים כוונון של הרגישות שלהם לאותות. כאשר החיישנים אינם מושלמים, בעת ויסותם יש לבחוג בין חיובי כוזב ושלילי כוזב.
ככלל, אות שהתקבל מחיישן "אנושי" נחשב לאות אמין במיוחד ויקבל משקל גבוה בשיקלולו בין שאר האותות.
מבנה מערכות התרעה > עיבוד הנתונים

לאחר קבלת האיתותים מאמצעי החישה, מתחילה המערכת בעיבוד הנתונים, שנועד לאמת את קיומה של הסכנה, על מנת למנוע התרעת שווא (להלן). במערכות אוטומטיות נעשה עיבוד הנתונים במהירות רבה באמצעות מעבד, והמערכת מסוגלת להוציא התרעה מיידית. מערכות כאלה אפשריות כאשר שאלת התרחשות האיום היא בינארית - למשל: האם התרחשה רעידת אדמה, האם פרצה שרפה, האם מתחולל צונאמי. במקרים אלו, האיתותים נובעים מחיישנים המודדים גדלים פיזיקליים, ולא משאירים מקום להתרעות שווא. המצב היחידי בו תיתכן התרעת שווא במקרים כאלו היא כשל בחיישן בודד, אולם במערכות מספיק גדולות קיימים בדרך כלל חיישנים רבים, ומערכת עיבוד הנתונים מתוכננת כך שלמתן התרעה ידרשו איתותים ממספר חיישנים.
לא כך המצב בהתרעות בגין מתקפת אויב, למשל. סוגי מתקפות שונים דורשים התרעות שונות, ואינם בהכרח מובנים מאליהם. כך, שיגור טילים משטח אויב הוא התקפה ברורה, אך מיקום פגיעת הטילים לא בהכרח ידוע, ולכן על מערכת ההתרעה "לקבל החלטה" למי עליה לשלוח את ההתרעה. המראה של מטוסי אויב וטיסה לכיוון הגבול גם היא עלולה לאותת על מתקפה, ברם זו אינה מחויבת מציאות שכן מטוסים יכולים לשנות את כיוון טיסתם בכל רגע.
בתחום המודיעין הצבאי, חלק ניכר מעיבוד הנתונים מתבצע על ידי מומחים, על סמך אותות שעשויים להיות עמומים. לאורך ההיסטוריה האנושית הוכיח עצמו המודיעין הצבאי פעם אחר פעם כמערכת התרעה מאוד לא יעילה, שסובלת מכשלים ברבים מחלקיה, אך בעיקר בכל האמור בעיבוד הנתונים המתקבלים.
מבנה מערכות התרעה > העברת המידע לנמענים

מערכות התרעה מתוכננות להעברת ההתרעות עצמן באופנים שונים ולנמענים שונים. התרעות יכולות להינתן באמצעים חזותיים (למשל צפירור המתריע על התקרבות רכב חירום), באמצעים קוליים (למשל כריזה), ובשילוב של השניים. התרעות בגין אירועים הצפויים להתרחש אך לא בטווח זמן מיידי עשויות להינתן בכתב.
הבדל נוסף, המכתיב במידה רבה את אופי ההתרעות, הוא במקבלי ההתרעה. כאשר מדובר בהתרעה בפני אסון בעיצומו, אמצעי העברת המידע יאפשרו העברה רחבה ככל האפשר, שתאפשר למרבית האנשים באזור הצפוי להיפגע להיערך לקראת הסכנה. כאשר מדובר באירוע צפוי אך שטרם התרחש (למשל התמוטטות של סכר), על ההתרעה להגיע אל כל מי שנמצא בתחום הסכנה. התרעה כזו אפשרית גם באמצעות שידורי טלוויזיה, רדיו ואף יצירת קשר טלפוני ישירות עם כל אחד מהנמענים.
התרעות מודיעינית מועברות בדרך כלל בכתב או כתדריך למספר מצומצם מאוד של אנשים, האחראים על הפעלת מערכות ההגנה. התרעה כזו נקראת הערכת מודיעין. הערכות מודיעין הן על פי רוב סודיות.
מבנה מערכות התרעה > הכנה מראש

ההכנה מראש של הפעולות המתבקשות במקרה של התרעה נחשבת לחלק מההתרעה, שכן בלעדיה מטרת ההתרעה לא תושג. הכנה זו כוללת:
תכנון הפעולות הנדרשות.
הכנה מראש של כל האמצעים שידרשו לביצוע הפעולות. אמצעים אלו יכולים להיות מופעלים באופן אוטומטי, ידני, או שילוב של השניים.
ברוב המקרים, תרגול של האנשים להם ההתרעה נועדה, למשל תרגול התנהגות בשעת שרפה.
מבנה מערכות התרעה > תחזוקה

ככל מערכת, גם מערכות התרעה הן מוגבלות, והכרת מגבלותיהן, חסרונותיהן ותחזוקתן השוטפת חיוניות לתפקודן היעיל. מערכת התרעה שאינה מופעלת או מתוחזקת כיאות עלולה להוות התרעת שווא שלילית (להלן).
התרעת שווא

מערכות התרעה למיניהן אינן מושלמות, ולכן יש חשש שהתרעה שלהן היא התרעת שווא. התרעות שווא הן משני סוגים:
התרעת שווא חיובית (False positive error או false alarm): מצב שבו מערכת ההתרעה מדווחת על סכנה, כאשר למעשה אין סכנה, וההתרעה נובעת מהפרעות, רעשים או הונאה מכוונת. מצב כזה גורם לטרחה מיותרת של התגוננות מפני הסכנה, ועלול אף להוביל לתסמונת "זאב זאב" - זלזול בהתרעה על סכנה אמיתית.
התרעת שווא שלילית (False negative error או mis detect): מצב שבו מתבקשת התרעה בעקבות סימנים המעידים על סכנה, אך מערכת ההתרעה איננה מדווחת עליו. מצב זה נותן למשתמש אשליה של הגנה, בעוד שבפועל הוא חשוף לסכנה ולא נוקט בפעולה להתגונן מפניה. עם זאת, מערכות המיועדות להתריע על פעילות אנושית (למשל אזעקת פריצה) עלולות שלא לתת את ההתרעה עקב הטעיה מכוונת של המערכת.
התרעה בעייתית נוספת היא התרעה מטרידה שאיננה התרעת שווא שכן מדובר בסימנים אמתיים אך כאלה שאינם רלוונטיים, למשל מכ"ם קרקעי שנועד להתריע על תנועת בני אדם אך מתריע גם על תנועת בעלי חיים.
מערכת שיש בה התרעות שווא שליליות היא מערכת בעייתית שמסכנת את המשתמשים בה, ולכן יש נכונות להעלות את רגישות המערכת ולספוג התרעות שווא חיוביות. כלפי התרעות שווא חיוביות ומטרידות ישנה סלחנות מסוימת, אך כאשר מספר התרעות השווא עובר סף מסוים, המערכת הופכת להיות מערכת טורדנית שגורמת לטרדה ושיבוש אצל המשתמש, ואף יכולה להפריע לטפל בהתרעות אמת.
שיפור מערכות ההתרעה

מערכות התרעה עוברות שיפורים, בעיקר לשם מניעת התרעות שווא והגדלת הזמן שבין ההתרעה למימוש הסכנה. דוגמאות לכך:
מערכת ההתרעה בישראל מפני ירי רקטות וטילים בליסטיים שוכללה כך שתהיה ממוקדת לשטח קטן ככל האפשר, ובכך יצומצם גודל האוכלוסייה המוטרדת מהאזעקה. בזמן מלחמת לבנון השנייה חולקה ישראל ל-25 אזורי צפירה, במבצע צוק איתן (2014) היו 255 אזורי צפירה, ובשנת 2019 היו 1,800 אזורי צפירה.
טווח הגילוי של מכ"ם ושל אמצעי גילוי אופטיים מוגבל עקב עקמומיות כדור הארץ. לשם הגדלת טווח הגילוי מתקינים אמצעים אלה על הרים גבוהים, על תרנים גבוהים, בבלוני תצפית או במערכות מוטסות. במקרים בהם מערכות מוטסות (כגון מטוסי קרב או טילי שיוט) עשויות לטוס מתחת למכ"ם, מתוגברות מערכות ההתרעה בתצפיתנים.
בתקופת המלחמה הקרה בנתה ארצות הברית את קו ההתרעה המוקדמת מרחוק (אנ') - מערכת תחנות מכ"ם שהוצבה קרוב ככל האפשר לגבולה המזרחי של ברית המועצות, כך שתיתן התרעה של שלוש שעות קודם שגיחה של מפציצים תגיע מברית המועצות לאזורים צפופי אוכלוסין בארצות הברית.
ראו גם

חיובי כוזב ושלילי כוזב
אזעקה (בטיחות)
כוננות
לקריאה נוספת

אפרים לפיד, לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2017, פרק ד: "ההתרעה - משימת יסוד במודיעין", עמ' 221–247.
הערות שוליים

↑  התרעה, התראה, הרתעה, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏14 באוקטובר 2010
↑  ראו למשל ספר מלכים ב', פרק ט', פסוק י"ז: וְהַצֹּפֶה עֹמֵד עַל הַמִּגְדָּל בְּיִזְרְעֶאל וַיַּרְא אֶת שִׁפְעַת יֵהוּא בְּבֹאוֹ.
↑  מיטל ר. פישמן, הדור החדש של האזעקות שיצילו חיים, באתר ynet, 16 בינואר 2019
↑  יואב זיתון, 1,800 אזורי התרעה: זו הסיבה שלא שמעתם אזעקה, ואלו ההנחיות לעורף, באתר ynet, 6 באוגוסט 2022
הרכבת התחתית של קאזאן

| --- | --- |
 סמל הרכבת התחתית  סמל חברת MetroElectroTrans

 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה
 עיר:  קאזאן
 מפעיל:  חברת MetroElectroTrans
 מידע על ההקמה
 פתיחת המערכת:  2005
 מידע על המערכת
 אורך המערכת:  15.8 קילומטר
 רוחב המסילה:  1.524 מילימטר
 מספר נוסעים ביום:  80,000
 מספר נוסעים בשנה:  כ-30 מיליון
 מספר הקווים:  1
 מספר התחנות:  10
 www.kazanmetro.ru
 תרשים המערכת
 
 
הרכבת התחתית של קאזאן (ברוסית: Казанский метрополитен; בטטרית: Казан метросы - "קאזאנסקי מטרופוליטן") היא מערכת הסעת המונים הפועלת בעיר קאזאן מאז שנת 2005 והיא הרכבת התחתית הראשונה שהוקמה לאחר התפרקות ברית המועצות.
הרכבת התחתית בקאזאן נחנכה ב-27 באוגוסט 2005 בעת חגיגות 1,000 שנה לעיר קאזאן.
הרכבת הפכה למערכת הרכבת התחתית השביעית במספר בשטח רוסיה וה-15 במספר בשטחי ברית המועצות לשעבר.
היסטוריה

התוכניות הראשונות לבניית רכבת תחתית בקאזאן צצו כבר בשנות ה-30 של המאה ה-20, אך יישומן נדחה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה.
בשנות ה-60 שוב תוכנן לבנות מערכת רכבת תחתית ובשנת 1969 הוצגה תוכנית אב והחלו בחפירות בכמה מרובעי העיר, אך העבודות לא התקדמו מעבר לכך.
בשנת 1983 החלו הכנות מחודשות לבנייה, אך התפרקות ברית המועצות בלמה כל התקדמות בנושא ובשנת 1995 אף לא הופיעה העיר ברשימה הממשלתית של ערי מיליון ברוסיה שמתוכננת בהן בניית רכבת תחתית.
בשנת 1996 אישר נשיא רוסיה בוריס ילצין החלטה לבניית רכבת תחתית בעיר. בנייתה החלה בפועל ב-27 באוגוסט 1997 כשחפירת התעלות החלה במאי 2000. הבנייה התקדמה באופן אינטנסיבי בשנים 2003–2005. על הבנייה שקדה חברת קזמטרוסטרוי (Казметрострой) בסיוע מכון "קזגראז'דאנפרויקט" (Казгражданпроект) ובמימון מכון "לנמטרוגיפרוטרנס" (Ленметрогипротранс).
הרכבת התחתית החלה לעבוד באוגוסט 2005 כשנחנכה בטקס חגיגי בנוכחות נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא קזחסטן נורסולטאן נזרבאייב ונשיא טטרסטן שינטימר שאימייב. הקו נחנך בתחילה באורך 7.1 קילומטר וכלל חמש תחנות. שעתיים לאחר הטקס, החלה הרכבת לעבוד באופן סדיר.
הרכבת מסיעה בממוצע כ-30 מיליון נוסעים בשנה. בשנת 2016 החלה בניית הקו השני של הרכבת בהשקעה של כ־48 מיליארד רובל.
המערכת

אורכו של הקו הראשון של הרכבת ("הקו האדום") הוא 15.8 קילומטר. לאורך הקו פועלות 10 תחנות:
תחנת שדרות הניצחון
תחנת גורקי
תחנת אמטייבו
תחנת כיכר טוקאיה
תחנת חירות הבד
תחנת הקרמלין
תחנת חירות העז
תחנת יאשלק
תחנת צפון
תחנת אביאסטרויטלנאיה
הנסיעה ברכבת מתבצעת בכרטיסי נסיעה חודשיים. עלות נסיעה בודדת מגיעה ל-25 רובלים (כ-1.50 ש"ח). כל שלטי ההכוונה ברכבת התחתית כתובים בשלוש שפות: טטרית, רוסית ואנגלית. מאז 2010 נשמעת הכריזה ברכבת בשלוש שפות אלו.
גלריה

תחנת חירות העז
תחנת הקרמלין
תחנת כיכר טוקאיה
תחנת חירות הבד
גשר מעבר בתחנת אמטייבו
תחנת אמטייבו
תחנת גורקי
תחנת שדרות הניצחון
תחנת יאשלק
תחנת צפון
תחנת אביאסטרויטלנאיה
הרוזנת מאריצה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מלחין:  אמריך קלמן
 לבריתן:  Julius Brammer 
 תאריך יצירה:  1924 
 סוגה:  אופרטה
 שפה:  גרמנית
 מספר מערכות:  3
 זמן התרחשות העלילה:  תחילת המאה העשרים
 מקום התרחשות העלילה:  קולוז'וואר, רומניה
 
הרוזנת מאריצה (בהונגרית: Marica Grófnő; בגרמנית: Gräfin Mariza) היא אחת האופרטות הפופולריות ביותר של המלחין היהודי-הונגרי אמריך קלמן. זו יצירה בת שלוש מערכות.
הדמויות

| שַׂחְקָן | מיקום קול |
| --- | --- |
הרוזנת מאריצה: סוֹפּרָוֹ
הנסיך מוריץ פופולסקו דראגמיר: בָּרִיטוֹן
הברון קלמן ז'ופאן, בעל אחוזה: בריטון, טנור
הרוזן טסילו אנדרדי-ויטנבורג: טנור
ליזה, אחותו: סופרן
קארוי אישטוואן ליבנברג: בס
צציליה גודנשטיין-חלומץ נסיכה: קונטרה אלט
קודלקה (פניצ'ק), המשרת שלה: תפקיד טקסטואלי
מיהאי (צ'קו) המשרת הזקן של מאריצה: תפקיד טקסטואלי
לאיוש (ברקו) נגן צועני: תפקיד שקט
לידי (מארי) צועניה: סוֹפּרן
ילדים, אורחים, רקדנים, צוענים, איכרים, בנות איכרים.
עלילה

המקום; באחוזתה של הרוזנת מאריצה
זמן: תחילת המאה ה-20
עלילה > מערכה ראשונה

מתרחשת על המרפסת של טירה המוקפת בפארק.
האחוזה קרובה לקולוז'וואר ונמצאת בבעלות הרוזנת מאריצה. מנהל האחוזה, בשם הבדוי בלה טרק, הוא הרוזן טסילו המרושש, שאוסף כסף לנדונית אחותו. אחרי אהבה נכזבת, מאריצה מגיעה נסערת לאחוזתה. לרוזנת נמאס כבר מהגברים של החברה הגבוהה, כל מה שהם רוצים הוא את כספה. כדי להרתיע את המחזרים שלה היא מדליפה שיש לו ארוס בשם קלמן ז'ופאן, שבמקרה הוא רוזן. אלא שבאמת יש דמות משעשעת כזו שנקראת כך. הוא גם מופיע כעבור זמן ומבלבל את הכל. בינתיים, נערה צועניה מנבאת למאריצה שבקרוב יהיה לה ארוס אמיד ואציל. מאריצה מעדיפה להישאר אם כך בטירתה, כיוון שאינה נמצאת כך בסכנה.
עלילה > מערכה שנייה

מתרחשת ארבעה שבועות לאחר מכן, בחדר היוקרה של הטירה.
טסילו מתאהב במאריצה וכותב זאת לחבר. בהתבסס על המכתב, מבינה מאריצה שמנהל האחוזה שלה הוא טייקון שהתרושש ולכן היא קוראת לו בחברה "צייד נדוניה". מאוחר יותר היא כבר מבינה שטסילו פועל לטובתה, אך אז נראה שהכל כבר לשווא.
עלילה > מערכה שלישית

מתרחשת באותו החדר.
גם דודתו של טסילו, הנסיכה הזקנה המקסימה, מגלה מה קרה ומתקנת הכל. מאריצה וטסילו הופכים לזוג מאושר, כשגם ליזה וז'ופאן מתאהבים.
להיטי אופרטה

עיר יפה קולוז'וואר (Komm mit nach Varasdin),
היי, צועני (Komm, Zigan, komm, Zigan, spiel mir was vor),
חבקוק הקדוש (Einmal möcht 'ich wieder tanzen),
כינור מצ'נגר בעל כתף שזיף (Braunes Mädel von der Puszta).
סרטים

יש מספר גרסאות סרטים של האופרטה:
A silent version in 1925, directed by Hans Steinhoff with Harry Liedtke as Tassilo, Vivian Gibson as Mariza and Ernő Verebes as Zsupán.
Gräfin Mariza (1932), directed by Richard Oswald with Dorothea Wieck, Hubert Marischka, Charlotte Ander (Lisa), Ferdinand von Alten (Fürst Popoff), Anton Pointner (Baron Liebenberg) and Ernő Verebes (Baron Kolomán Zsupán)
Gräfin Mariza (1958), directed by Rudolf Schündler with Christine Görner and Rudolf Schock, Gunther Philipp, Hans Moser, Lucie Englisch, Renate Ewert and the Kessler Twins
Gräfin Mariza (1974), directed by Eugen York with Ljuba Welitsch and René Kollo.
Maritsa (1985 television film), directed by Alexander Belinsky with Natalya Andrejchenko, Timofey Spivak, Vera Sotnikova and Igor Sklyar.
לקריאה נוספת

מועדון אופרטה
הרכבת התחתית של צ'ליאבינסק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה
 עיר:  צ'ליאבינסק 
 מידע על ההקמה
 עלות:  91 מיליון רובל
 התחלת בנייה:  1992
 מידע על הקו
 אורך הקו:  5.7 קילומטרים
 מספר התחנות:  4
 www.chelmetro.ru
 תרשים הקו
  
 
הרכבת התחתית של צ'ליאבינסק (ברוסית: Челябинский Метрополитен) היא מערכת של רכבת תחתית עתידית בעיר צ'ליאבינסק, הנמצאת ברוסיה. נחזתה בשנות ה-60 של המאה ה-20. בנייתו של הקו הראשון החלה ב-1992. בשנת 2021 הוחלט לבטל את הפרויקט.
אחרי שהפרויקט סבל ממספר בעיות פיננסיות בשנות ה-90 ובתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, שלוש התחנות הראשונות תוכננו להיפתח בשנת 2007. אחר כך, הפתיחה נדחתה ל-2010. ב-2007, הוחלט כי הקו הראשון ייפתח בשנת 2014, וכעת מתוכננות 4 תחנות במקום שלוש. מפני שבעיות המימון התמשכו, תאריך הפתיחה נדחה שוב. נכון ל-2020, תאריך פתיחה מדויק לא ייתכן לפני 2025.
בפברואר 2010, נבנו 3.6 קילומטרים של מנהרות, מתוך תכנון כולל של 5.7 קילומטרים. ב-2017, ראש חברת הבנייה של הפרויקט דיווח כי תחנה אחת, טורוגובי צנטר כ-70% מוכנה ושלוש התחנות האחרות עוד לא נבנו.
קווים ותחנות

התוכניות הנוכחיות כוללות את פתיחתן של ארבע תחנות מטרו ודפו.
רשימת התחנות המתוכננות:
קומסומולסקאיה פלושאד (כיכר קומסומולסקאיה)
פלושאד רבולוציי (כיכר המהפכה)
טורוגובי צנטר (מרכז סחר)
פרוספקט פובדי (שדרות הניצחון)
אורכן הכולל של המנהרות יהיה 5.7 קילומטרים, עם תוספת של מסילה באורך קילומטר לדפו.
בנובמבר 2011 הסתיימה בניית המבנה של התחנה הראשונה (של תחנת כיכר קומסומולסקאיה).
קווים ותחנות > תוכניות עתידיות

התוכניות העתידיות כוללות הרחבת הקו הראשון מזרחה, למפעל הטרקטורים של צ'ליאבינסק (תחנה אחת) והרחבת הקו מערבה (שלוש תחנות).
שני קווים נוספים מתוכננים להיבנות מצפון לכיוון דרום-מזרח ומצפון-מזרח העיר לדרום-מערב. תאריך התחלת הבנייה וההוצאה לפועל של התוכניות הללו לא הוגדר.
מימון הפרויקט

במרץ 1998 לפני משבר הרובל (1998), פיוטר סומין, מושל מחוז צ'ליאבינסק בזמנו, קרא לפרויקט הרכבת התחתית בצ'ליאבינסק כאחד החשובים ביותר במחוז. חברות בנייה לקו בפיגורים בתשלומים וחובות מיסים לממשלה, הציעו לה לבנות את הרכבת התחתית כתחליף לחוב. לכן, הפרויקט בעצם מומן על ידי חובות המיסים של חברות הבנייה לממשלה. כיום, הפרויקט ממומן ביחד על ידי חברות הבנייה והממשלה, ועל ידי עיריית צ'ליאבינסק, העלות המשוערת של הפרויקט היא 40 מיליון דולר לשנה.
ב-2018, הממשלה שיערה שכדי להשלים את הפרויקט יידרש סכום של 80 מיליון רובל, בנוסף על 11 מיליון רובל שהרשויות השקיעו כבר.
גלריה

אתר בנייה של הפרויקט
מפה של הרכבת התחתית המתוכננת, הקו הראשון שנמצא בבנייה מסומל בצבע האדום, שאר הקווים רק נמצאים בתוכניות עתידיות.
הדמיית התחנות
מכונת הכרייה של הקו
ויקטור פרנקה

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1865 Zlaté Hory, צ'כיה 
 פטירה:  7 באוגוסט 1936 (בגיל 71) המבורג, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  גרמניה 
 דרגה:  מייג'ור גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  המערכה באנגולה במלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 פור לה מריט  דרגה 3 במסדר העיט האדום  מסדר אלברט 
 
אריך ויקטור קרל אוגוסט פרנקה (בגרמנית: Erich Victor Carl August Franke; ‏21 ביולי 1866 – 7 בספטמבר 1936) היה איש צבא גרמני אשר שימש כמפקד האחרון של השוצטרופה בדרום-מערב אפריקה הגרמנית.
ביוגרפיה

פרנקה נולד בעיירה Zlaté Hory, באזור צ'כיה של ימינו. התגייס לצבא בשנת 1887, והגיע לדרגת "אובר-לוטננט" (Oberleutnant) בחיל ההנדסה. ב-26 במאי 1896 הוא התגייס לשוצטרופה, כוח גרמני שתפקידו היה להגן על המושבות הקולוניאליות של גרמניה. חודש לאחר מכן הוא כבר הפך למושל העיר אומרורו. הוא לקח חלק בדיכוי מרידות של מקומיים, ובין היתר לקח חלק ברצח העם של ההררו והנאמה. הוא הביס את המורדים ליד אומרורו, בעקבות כך הוא זכה לכינוי "גיבור אומרורו", וב-2 בנובמבר 1905 הוענק לו הפור לה מריט בידי וילהלם השני, קיסר גרמניה.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ארגן פרנקה מתקפת עונשין מוצלחת על כוח פורטוגזי בדרום-מערב אפריקה הגרמנית. בעקבות כך הועלה לדרגת אוברסט-לוטננט (Oberstleutnant), וקיבל את הפיקוד על כל כוח השוצטרופה של דרום-מערב אפריקה הגרמנית. אולם עקב היתרון המספרי של הבריטים הדרום-אפריקנים והפורטוגזים, ב-12 במאי 1915 נפלה בידי הפולשים ווינדהוק הבירה. הכוחות הגרמניים נדחקו צפונה, וב-1 ביולי נוצחו בידי הצבא הפולש באוטווי (Otavi). בעומדו בפני סכנת כיתור, וכאשר כוח פשיטה דרום-אפריקני בעורפו, נכנע פרנקה, ב-9 ביולי 1915, בקהורב (Khorab), עם 2,166 מחייליו. כמה שבועות אחר כך נפלה כל המושבה בידי צבא דרום אפריקה.
עד סיום המלחמה נכלא פרנקה במחנה שבויים דרום-אפריקני מאולתר. לאחר המלחמה שוחרר. הוא פרש משירות צבאי ונישא למריה דיקמן. הוא סבל ממחלות כרוניות שבהן לקה במהלך שירותו, ונפטר בהמבורג בשנת 1936.
ויולונה

ויולונה בציור מאת הצייר ההולנדי-אנגלי פיטר לילי.
ויולונה מאת בונה הכלים עמית טיפנברון
הלחנה של וִיוֹלוֹנֶה על ידי אורלנדו גיבונס מוזיקאי ומלחין אנגלי מתקופת הרנסאנס 1630 הוקלט הלחן מחדש ב-2019
וִיוֹלוֹנֶה הוא כלי קשת גדול ממשפחת הויולים (פירוש השם באיטלקית הוא 'ויול גדול'). ויולונה הוא לרוב כלי ברגיסטר קונטרה-באס, בעל שָׂריגים (frets) ניידים, המכוּוָן בקוורטות. על כל פנים, השם ויולונה שימש בתקופות שונות ובמקומות שונים לתיאור סוגים רבים של כלים, ויש הרואים בו שם כללי לכלי מיתר נמוכים.
שני סוגי הוויולונה העיקריים הם '16 רגל' (כלי המצלצל אוקטבה מתחת לכתוב בתווים, ברגיסטר קונטרה-באס), וכלים המצלצלים בגובה בו הם כתובים (רגיסטר באס). לסוג השני משתייכים כלֵי '12 רגל' וכלֵי '8 רגל' - האחרונים אינם גדולים בהרבה מן הצ'לו, ולרוב המנעד שלהם כמעט זהה לזה של הצ'לו. לרוב הכלים חמישה או שישה מיתרים. לוויולונה צליל בהיר וקל יותר מזה של הקונטרבס, אך מסיבי יותר מזה של הצ'לו.
סוגים שונים של ויולונה שימשו בקביעות כחלק מסקציית הקונטינואו במוזיקת בארוק, ומהם התפתח גם הקונטרבס המודרני. כיום משמש הכלי בהרכבים, תזמורות ואנסמבלים של מוזיקה עתיקה.
וורלד בי. פרי

| --- | --- |

פרי בשנת 2015
 לידה:  9 בדצמבר 1953 (בן 70) אטלנטה שבג'ורג'יה
 עמדה:  קלע, רכז
 גובה:  1.88 מטר
 מכללה:  גילפורד קולג' (1972–1975)
 דראפט:  בחירה מספר 23, 1975 פילדלפיה 76'
 קבוצות כשחקן
 1975–1978 1978–1980 1980–1982 1982–1986 1987 1987 1987–1988 1991:  פילדלפיה 76' סן דייגו קליפרס גולדן סטייט ווריורס קליבלנד קאבלירס פילדלפיה 76' מיאמי טרופיקס (USBL) יוסטון רוקטס אטלנטה איגלס (USBL)
 הישגים כשחקן
 בחירה לחמישיית העונה השנייה (1979) השתתפות במשחק האולסטאר (1980)
וורלד בי. פרי (באנגלית: World B. Free; נולד ב-9 בדצמבר 1953, בשם לויד ברנרד פרי (באנגלית: Lloyd Bernard Free)) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 13 עונות בליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והרכז.
בתקופתו כתלמיד תיכון זכה לכינוי "וורלד", ובשנת 1981, עת היה שחקן גולדן סטייט ווריורס, שינה את שמו הפרטי באופן רשמי. נודע כסקורר מחונן, בעל יכולות אתלטיות מרשימות וסגנון משחק ראוותני ומלהיב. סימן ההיכר שלו כשחקן היה זריקתו הקשתית לסל, בה השתמש כדי שזריקתו לא תיחסם. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA הם 20.3 נקודות, 2.7 ריבאונדים, ו-3.7 אסיסטים למשחק.
נעורים ומכללות

פרי נולד בעיר אטלנטה שבג'ורג'יה, וגדל בברוקלין, ניו יורק. בין השנים 1975-1972 שיחק כדורסל מכללות בגילפורד קולג' שבעיר גרינסבורו, קרוליינה הצפונית. בעונתו הראשונה במכללה הוביל אותה לאליפות טורניר ה-NAIA, וזכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר. ב-3 שנותיו בקבוצה קלע 23.6 נקודות בממוצע למשחק.