stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולורימטריה
לקריאה נוספת

1. Schanda, János D. (1997). "Colorimetry" (PDF).  In Casimer DeCusatis (ed.). Handbook of Applied Photometry. OSA/AIP. pp. 327–412. ISBN 978-1-56396-416-9.
Bala, Raja (2003). "Device Characterization" (PDF).  In Gaurav Sharma (ed.). Digital Color Imaging Handbook. CRC Press. ISBN 978-0-8493-0900-7.
Gardner, James L. (במאי–ביוני 2007). "Comparison of Calibration Methods for Tristimulus Colorimeters" (PDF). Journal of Research of the National Institute of Standards and Technology. 112 (3): 129–138. doi:10.6028/jres.112.010. PMC 4656001. PMID 27110460. S2CID 1949232. אורכב מ-המקור (PDF) ב-28 במאי 2008. {{cite journal}}:  (עזרה)
MacEvoy, Bruce (8 במאי 2008). "Overview of the development and applications of colorimetry". Handprint.com. נבדק ב-17 ביולי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
Optronik – Photometers An informative brochure with background information and specifications of their equipment.
Konica Minolta Sensing – Precise Color Communication – from perception to instrumentation
HunterLab – FAQ | How to Measure Color of a Sample & Use An Index A guide to measuring color and appearance of objects. The section provides information on numerical scales and indices that are used throughout the world to remove subjective measurements and assumptions.
NIST Publications [https://www.nist.gov/fusion-search?utf8=true&affiliate=nist-search&s=colorimetry&commit=Search related to colorimetry
הערות שוליים

↑  Gaurav Sharma (2002). Digital Color Imaging Handbook. CRC Press. pp. 15–17. ISBN 978-0-8493-0900-7.
↑  Cal Poly Humboldthumboldt.edu (אורכב 08.05.2013 בארכיון Wayback Machine)
↑  Schanda, János (2007). "Tristimulus Color Measurement of Self-Luminous Sources". Colorimetry: Understanding the CIE System. Wiley Interscience. pp. 135–157. doi:10.1002/9780470175637.ch6. ISBN 978-0-470-04904-4.
↑  Andreas Brant, GretagMacbeth Corporate Support (7 בינואר 2005). "Colorimeter vs. Spectro". Colorsync-users Digest. אורכב מ-המקור ב-11 ביולי 2018. נבדק ב-6 במאי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Raymond Cheydleur, X-Rite (8 בינואר 2005). "Colorimeter vs. Spectro". Colorsync-users Digest. אורכב מ-המקור ב-10 ביולי 2018. נבדק ב-6 במאי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Salvaggio, Carl (2007).  Michael R. Peres (ed.). The Focal Encyclopedia of Photography: Digital Imaging, Theory and Application (4E ed.). Focal Press. p. 741. ISBN 978-0-240-80740-9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284736405171  BnF: cb11966542v (data)  GND: 4016462-7  LCCN: sh85028695 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שתי עקומות החזר ספקטרלי. האובייקט המדובר מחזיר אור עם אורכי גל קצרים יותר תוך שהוא סופג את אלה שבאחרים, ומשווה לו מראה כחול.
זרחני CRT
הנורמלים הם קווים בעלי טמפרטורת צבע שווה בקורלציה.
קייס פירו

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1944 
 פטירה:  10 בספטמבר 2019 (בגיל 75 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
קייס מאדי פירו (בערבית: قيس فرو 21 ביוני 1944 – 11 בספטמבר 2019) היה היסטוריון ישראלי ממוצא דרוזי, פרופסור מן המניין בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה. תחומי מחקרו הם העדה הדרוזית, החברה במזרח התיכון במאה ה-19, העלווים והשיעים בסוריה ובלבנון.
קורות חיים

פירו נולד בשנת 1944 בכפר עספיא במשפחה דרוזית בימי שלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל. למד בבית ספר יסודי ואחר כך בתיכון הנוצרי האורתודוקסי של חיפה, כיום המכללה האורתודוקסית הערבית בחיפה. שירת בצה"ל בגדוד הדרוזי ובמהלך שירותו סיים קורס מ"כים.
בשנת 1966 נרשם לאוניברסיטת חיפה ובהמשך סיים בה לימודי תואר ראשון בהיסטוריה כללית וספרות ערבית ותואר שני באוניברסיטת חיפה, ואת לימודי הדוקטורט השלים במחלקה למזרח התיכון באוניברסיטת ניס שבצרפת בשנת 1979. נושא עבודתו - "הקשרים בין מרסיי לאימפריה העות'מאנית ולמצרים בין 1860 ל-1914". לימד בבית ספר תיכון ומשנת 1982 לימד באוניברסיטת חיפה. בשנת 1996 יצא לשנת שבתון כחוקר במרכז המזרח התיכון באוניברסיטת אוקספורד.
כסטודנט באוניברסיטת חיפה הציע להקים ארכיון שירכז חומרים כתובים בנושא הדרוזים. נשיא האוניברסיטה אימץ את הרעיון והחליט על הקמת המדור הדרוזי באוניברסיטת חיפה. פירו עמד בהמשך בראש המדור. בשנים 1997–2000 עמד בראש החוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה. הוא היה המנחה של תדי כ"ץ בעבודתו לתואר שני בנושא הקרב בטנטורה במלחמת העצמאות שנפסלה על ידי האוניברסיטה.
התגורר ביישוב הולדתו, מועצה המקומית עספיא, בה נפטר בשנת 2019 בגיל 75. היה נשוי והשאיר שלושה ילדים: שני בנים - גסאן, מרצה במתמטיקה תאורטית, וטארק, מרצה וחוקר בתחום האסלאם, ובת - סאוסן, מורה.
מספריו

קיס פירו, המשי והתמורות החברתיות-כלכליות בלבנון: 1860–1914, חיפה: אוניברסיטת חיפה - המרכז היהודי-הערבי, המכון לחקר המזרח התיכון ע"ש גוסטאב היינמן, 1986 (סדרת מונוגרפיות בחקר המזרח התיכון, 5).
קייס פירו, לבנון – אתגר השונות (ספר 5 בסדרה המזרח התיכון בימינו), האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ג–2013.
Silk and Socio-economic Change in Lebanon (1860 – 1914), Haifa, Haifa University Press, 1986
A History of Druzes, Brill Academic Pub, 1997
The Druzes in the Jewish State: A Brief History ,Brill Academic Pub, 1999
Inventing Lebanon: Nationalism and the State Under the Mandate, I B Tauris & Co Ltd, 2002
Metamorphosis of the Nation (al-Umma): Arabism and Minorities in Syria and Lebanon 1850-1940, 2009
קלוקולאן

| --- | --- |

 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 פרובינציה:  המדינה החופשית המדינה החופשית
 תאריך ייסוד:  1906
 שטח:  19.0 קמ"ר
 גובה:  1,593 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  17,602 [דרוש מקור] (2011)
  ‑ צפיפות:  930 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  28°54′00″S 27°34′00″E﻿ / ﻿28.9°S 27.566666666667°E﻿ / -28.9; 27.566666666667 
 www.clocolan.co.za
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום אפריקה מוגדלת) פרטוריה קייפטאון יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודיקלוקולאן(למפת דרום אפריקה רגילה) פרטוריה קייפטאון יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודיקלוקולאן(למפת המדינה החופשית רגילה) בלומפונטיין הריסמית' ליידיברנד ססולבורג ולקוםקלוקולאן(למפת המדינה החופשית מוגדלת) בלומפונטיין הריסמית' ליידיברנד ססולבורג ולקוםקלוקולאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קלוקולאן (אנגלית: Clocolan, סות'ו: Hlohlolwane משמעות: קום והילחם) היא עיירה קטנה שהוקמה בשנת 1906 בפרובינציית המדינה החופשית שבדרום אפריקה. קלוקולאן שוכנת באזור עשיר במחצבי אבן חול. אזור זה נכבש בראשית המאה ה-19 מידי ממלכת לסוטו. מחוז קלוקלאן הוא המחוז השני בקוטנו בדרום אפריקה, אך עם זאת הוא המחוז הפורה והמפותח חקלאית במדינה, ובו מגדלים חיטה ותירס, עדרי בקר וכבשים, וכן פירות מיוחדים כגון דובדבנים.
הערות שוליים

↑  השם האנגלי הוא שיבוש של השם שנתנו למקום בני סות'ו. כשהגיעו האפריקאנרים הראשונים למקום הם התקשו בהגיית השם ואמרו: קלוקולאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559644805171  LCCN: n80008947  VIAF: 144239870   WorldCat (עם VIAF): 144239870 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קוקנהוף

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1950 
 נתונים ומידות
 שטח:  32 הקטאר
 מיקום
 מדינה:  הולנד הולנד
 מיקום:  Lisse 
 קואורדינטות:  52°16′08″N 4°32′50″E﻿ / ﻿52.268889°N 4.547222°E﻿ / 52.268889; 4.547222
 www.keukenhof.nl
  (למפת הולנד מוגדלת) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפוניקוקנהוף(למפת הולנד רגילה) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפוניקוקנהוף
 
שדות של צבעונים מבויתים בגן
צבעונים בקוקנהוף
חממה בגן
קוקנהוף (בהולנדית: Keukenhof, תרגום מילולי - גינת המטבח) הידוע גם בשם "הגינה של אירופה" היא גינת הפרחים הגדולה בעולם הממוקמת סמוך לעיר ליס שבהולנד. בגני קוקנהוף נשתלים מדי שנה 7 מיליון פקעות פרחים, בעיקר של צבעונים, המתפרסים על שטח של 320,000 מטרים רבועים. הגנים נפתחים לציבור מדי שנה בין אמצע מרץ לאמצע מאי (עונת פריחתם של הצבעונים). הגנים נחשבים לגינת הפרחים הגדולה בעולם כבר למעלה מ-50 שנה[דרוש מקור].
היסטוריה

הגנים נוסדו בשנת 1949 על ידי ראש עיריית ליס. הרעיון היה להציג תערוכת פרחים שבה יוכלו גננים מכל רחבי אירופה, בעיקר מהולנד, להציג את מרכולתם, כלומר את הזנים (שילובי הצבעים) של הפרחים שהם מגדלים, ובכך לעזור לתעשיית ייצוא הפרחים.
אטרקציות בפארק

בנוסף ל-7 מיליון פרחים, ממוקמות בפארק מספר אטרקציות תיירותיות הקשורות להולנד כגון טחנת רוח שעליה ניתן לטפס ולהשקיף על הסביבה, וכן חנויות לממכר נעלי עץ מסורתיות. הפארק כולל גן שעשועים לילדים אשר נבנה במיוחד במטרה למשוך אליו תיירות פנים של משפחות. בגן הוקמו פינות ליטוף והאכלה של חיות כגון חזירים, עיזים וכבשים. הפארק כולל אגם ברבורים גדול שבתוכו הוצבו אבני הליכה אשר מאפשרות התקרבות עד כדי מגע לברבורים. אלו, מוחלפים מדי שנה, על מנת למנוע מהם תחושת בעלות טריטוריאלית במקום, ובכך לדכא את יצר התוקפנות שלהם כלפי המבקרים אשר לא נתפסים בעיניהם כפולשים. בנוסף, הפארק מכיל מוזיאון לתולדות פרח הצבעוני.
ראו גם

הורטוס בוטניקוס
קלאודיה ג'ואן אלכסנדר

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1959 ונקובר, קנדה 
 פטירה:  11 ביולי 2015 (בגיל 56) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעים פלנטריים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 מוסדות:  המעבדה להנעה סילונית (1986)  הסקר הגאולוגי של ארצות הברית  מרכז המחקר איימס 
 
קלאודיה ג'ואן אלכסנדר (באנגלית: Claudia Joan Alexander; ‏30 במאי 1959 – 11 ביולי 2015) הייתה מדענית וחוקרת קנדית-אמריקאית שעסקה בגאופיזיקה ומדע פלנטרי.
אלכסנדר עבדה במכון הגאולוגי של ארצות הברית, במעבדת הסילון של NASA, והייתה מנהלת הפרויקט האחרונה של תוכנית גלילאו. היא עבדה בשיתוף עם ארגון החלל האירופאי על משימת "רוזטה".
בנוסף, אלכסנדר עסקה בחינוך בנושאי המתמטיקה, הנדסה ומדעים, בעיקר עבור נשים צעירות וכהות עור, וכתבה כמה ספרים.
על שמה קרויים מלגה, פרט על אסטרואיד, ופרס המוענק מדי שנה באוניברסיטת מישיגן.
ביוגרפיה

קלאודיה אלכסנדר נולדה ב-30 במאי 1959 בוונקובר שבקנדה, וגדלה בקליפורניה. הוריה היו הרולד אלפרד אלכסנדר וגיינל ג'סטנה וויליאמס אלכסנדר) והיו לה שני אחים, סוזן ודויד. כשהייתה ילדה, רצתה אלכסנדר להיות כתבת. הוריה רצו שהיא תהיה מהנדסת, ולאחר שכנועים רבים, היא הסכימה ללמוד הנדסה.
באחת מתקופות הקיץ בשנותיה בתיכון, אלכסנדר התמחתה בהנדסה במרכז החקר איימס, שם התעניינה במחלקת המדע הפלנטרי ובתחום.
לאחר סיום התיכון, אלכסנדר למדה תואר ראשון בגאופיזיקה באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה (1983), ותואר שני באסטרופיזיקה באוניברסיטת UCLA שבלוס אנג'לס. נושאי הדוקטורט שלה היו מדעי האטמוספירה, אוקיינוסים, וחלל, והיא התמחתה בפלזמת חלל, באוניברסיטת מישיגן, ב־1993.
לאחר שסיימה את לימודיה לתואר שני, אלכסנדר הצטרפה ל-JPL (מעבדת הסילון של נאס"א) ועבדה שם על מכשור הספקטרומטר למיפוי על גלים כמעט בטווח האינפרא-אדום, כחלק ממשימת גלילאו. היא קודמה לתפקיד מנהלת הפרויקט האחרונה של משימת גלילאו, והייתה אחראית על סופה, בה המדענים תכננו את כניסת הכלי לאטמוספירה של צדק. המשימה הניבה תגליות על הרכב האטמוספירה של צדק; גילוי 21 ירחים חדשים של כוכב הלכת הענק; וגילוי אטמוספירה על גנימיד, אחד מירחיו הגדולים של צדק.
ב־1988 אלכסנדר עבדה על מידול תרמו-פיזיקלי של גרעיני מטאוריטים, במסגרת תוכנית הדוקטורנית למדעים ופיזיקה פלנטרית באוניברסיטת מישיגן.
מ־1998 ועד פטירתה, אלכסנדר השתתפה בתוכנית "רוזטה" שהוביל ארגון החלל האירופאי, כמדענית ומנהלת בפרויקט מטעם ארצות הברית ונאס"א. "רוזטה" הייתה גשושית שחקרה את המטאוריט 67P/Churyumov-Gerasimenko.
ביוגרפיה > פעילות מחוץ לעבודתה וחיים אישיים

קלאודיה אלכסנדר הייתה פעילה בקידום החינוך בתחומי המדעים, מתמטיקה, הנדסה וטכנולוגיה, בעיקר בקרב נשים צעירות כהות עור. היא כתבה כמה ספרים לקהל צעיר, בעיקר בנושאי החלל, ובהם "Windows to adventur: Venus", ‏ו"Ventana a la Aventura: Ventana a".
ב־2003 זכתה בפרס האמרלד עבור נשים כהות עור בתחומי המחקר וההנדסה. ב־2007 דודה הקים עם אוניברסיטת מישיגן את "מלגת קלאודיה אלכסנדר", לעזרה כלכלית לסטודנטים לתואר ראשון בעיקר בתחומי חקר החלל, מדע פלנטרי והנדסה. לאחר פטירתה מדענים מארגון החלל האירופאי קראו על שמה פרט באסטרואיד 67P/Churyumov-Gerasimenko.
אלכסנדר הייתה חברה בארגון כותבי הרומנטיקה של ארצות הברית, ותחביביה האישיים כללו גם כתיבה וטניס.
קלאודיה אלכסנדר הלכה לעולמה ב-11 ביולי 2015 לאחר עשור בו חלתה בסרטן השד.
הערות שוליים

1 2  Claudia J. Alexander Prize Will Honor Achievements By Mid-Career Planetary Scientists | Division for Planetary Sciences, dps.aas.org
↑  Remembering Claudia Alexander—Space Scientist, airandspace.si.edu (באנגלית)
1 2  Claudia Alexander (1959-2015) - NASA Science, science.nasa.gov (באנגלית)
1 2  Claudia Alexander (1959–2015), www.esa.int (באנגלית)
↑  Claudia J. Alexander - Windows to the Universe, www.windows2universe.org
↑  In memoriam: Claudia Alexander – The Michigan Engineer News Center, web.archive.org, ‏2019-06-16
↑  https://www.jpl.nasa.gov, Comet Feature Named After Late NASA Scientist Claudia Alexander, NASA Jet Propulsion Laboratory (JPL) (באנגלית אמריקאית)
↑  Claudia Alexander | The Schools' Observatory, www.schoolsobservatory.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1231179945  SUDOC: 133876829  VIAF: 187596928   WorldCat (עם VIAF): 187596928 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלאודיה ג'ואן אלכסנדר".
קרב איפסוס

חלוקת האימפריה של אלכסנדר מוקדון לפני קרב איפסוס (בערך 303 לפנה"ס)
חלוקת האימפריה לאחר קרב איפסוס (300 לפנה"ס)
קרב איפסוס היה קרב שהתרחש בשנת 301 לפנה"ס כחלק ממלחמות הדיאדוכים (מלחמות הירושה על האימפריה של אלכסנדר הגדול), בכפר בשם איפסוס בפריגיה (באסיה הקטנה ובטורקיה של ימינו). אנטיגונוס מונופתלמוס ובנו דמטריוס פוליורקטס עמדו מול קואליציה של שלושה משריו האחרים של אלכסנדר מוקדון: קסנדרוס (שליט מוקדון), ליסימאכוס (שליט תראקיה) וסלאוקוס הראשון, שליט בבל והממלכה האחמנית. במהלך הקרב עשו כל אחד מן הצדדים שימוש בעשרות אלפי לוחמים מכל צד וביניהם גם פילי מלחמה. הקרב מתואר על ידי פלוטרכוס ב"חיי דמטריוס". הקרב נחשב, לצד קרב רפיח, לקרב החשוב ביותר בתקופה ההלניסטית. במהלך הקרב מת אנטיגונוס, שהיה בן 81 ובנו ירש את כסאו, אך הצד שלהם נחל כישלון בקרב.
אנטיגונוס מונופתלמוס היה שליט האזורים שבהם נמצאות כיום סוריה, טורקיה, לבנון וחלק מישראל. עד לקרב איפסוס נחל אנטיגונוס הצלחה יחסית במלחמות הדיאדוכים. המצור על רודוס גרם לתושבי האי להסכים לסייע לאנטיגונוס עם כל אויב למעט תלמי הראשון. קסנדרוס נותר מבודד ותלמי עצמו התאושש מתקיפה של אנשי אנטיגונוס ב-306 לפנה"ס. אנטיגונוס פנה לתקיפת קסנדרוס. סלאוקוס, שרק זמן קצר קודם לכן העניק לצ'נדרגופטה מאוריה חלק מאדמותיו במזרח תמורת 500 פילי מלחמה, החליט לפצל את כוחותיו של אנטיגונוס ולפלוש לאסיה הקטנה. השניים הצליחו להדוף את אנטיגונוס ולכבוש חלקים נרחבים מאסיה הקטנה. ארץ ישראל נפלה בידיו של תלמי הראשון לאחר התמוטטות שלטון אנטיגונוס. אתונה נקלעה לאנרכיה ולשלטון עלה לאכארס (Lachares) שהפך עד מהרה לטירן. דמטריוס נקרא שוב לשקם את הדמוקרטיה.
הקרב מסמל למעשה את כישלון הניסיון האחרון להחזיק את האימפריה של אלכסנדר הגדול כיחידה אחת ואת התפוררותה הסופית.
ראו גם

מלחמות הדיאדוכים
אסיה הקטנה בתקופה ההלניסטית
הערות שוליים

↑  בנימין שמרון, רחל צלניק, תולדות התקופה ההלניסטית, יח'  (האוניברסיטה הפתוחה) 6-5, עמ' 32
↑  "Kingdoms of the Successors of Alexander: After the Battle of Ipsus, B.C. 301". World Digital Library. 1800–1884. נבדק ב-2013-07-27.
קדבורי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  ג'ון קדברי 
 תקופת הפעילות:  1824–הווה (כ־200 שנה) 
 חברת אם:  מונדלז אינטרנשיונל 
 חברות בנות:  Cadbury France 
 מיקום המטה:  דנהאם, אנגליה
 ענפי תעשייה:  manufacture of cocoa, chocolate and sugar confectionery, תעשיית המזון 
 מוצרים עיקריים:  מגדן 
 מנכ"ל:  איירין רוזנפלד 
 עובדים:  71,657 (נכון ל־2008) 
  
 cadbury.co.uk
 
המפעל ההיסטורי של קדבורי בבורנוויל, שבדרום העיר ברמינגהאם, אנגליה (בתמונה משנת 2009)
קדבורי (באנגלית: Cadbury, הגיה מדויקת: קדבֶּרי, פעלה בעבר גם בשמות Cadbury's ,Cadbury-Schweppes), היא חברת ממתקים רב-לאומית בריטית, שמאז 2010 נמצאת בבעלות תאגיד "Mondelez International" (במקור קראפט פודס). היא חברת הממתקים השנייה בגודלה בעולם אחרי תאגיד מרס. מטה החברה ממוקם בלונדון, והיא פועלת ביותר מ-50 מדינות ברחבי העולם. היא ידועה בזכות שוקולד החלב שלה ומוצרי ממתקים רבים אחרים. היא אחד המותגים הבריטיים הידועים ביותר בעולם.
קדבורי נוסדה בשנת 1824 בברמינגהם, אנגליה, על ידי ג'ון קדברי (אנ') (1801–1889), קווייקר שמכר תה, קפה ושוקולטה. קדברי פיתח את העסק יחד עם אחיו בנג'מין, ואחריו בניו ריצ'רד וג'ורג'. ג'ורג' הקים את אחוזת בורנוויל, כפר לדוגמה שנועד להעניק לעובדי החברה תנאי מחיה משופרים. שוקולד החלב שהושק על ידי ג'ורג' הבן בשנת 1905, השתמש בשיעור גבוה יותר של חלב במתכון מאשר במוצרים מתחרים. החל מ-1914, זה היה המוצר הנמכר ביותר של החברה.
קדבורי התמזגה עם חברת "JS Fry & Sons" ב-1919, ועם חברת שוופס ב-1969, ופעלה בשם קדבורי שוופס עד שנת 2008, כאשר עסקי המשקאות בארצות הברית פוצלו כחברת "Dr Pepper Snapple Group"; הבעלות על הזכויות על המותג שוופס כבר הייתה מפוצלת בין מדינות שונות מאז 2006. קדבורי הייתה מרכיב קבוע במדד FTSE 100 בבורסת לונדון מאז השקת המדד ב-1984 ועד שהחברה נקנתה על ידי קראפט פודס ב-2010.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת: 1800–1900

בשנת 1824, ג'ון קדברי, חבר קהילת הקווייקרים, החל למכור תה, קפה ושוקו חם בבירמינגהם, אנגליה. משנת 1831 עבר לייצור מגוון מוצרי שוקולד לשתייה, שיוצרו במפעל קטן ונמכרו בעיקר לעשירים, בגלל עלות הייצור הגבוהה. בשנת 1847, ג'ון קדברי הפך לשותף עם אחיו בנג'מין והחברה נודעה בשם "האחים קדברי". בשנת 1847, המתחרה של קדבורי חברת "פריי'ס" מבריסטול ייצרה את חפיסת השוקולד הראשונה בייצור המוני. קדבורי השיקה את חפיסת השוקולד שלה בשנת 1849 אך החברה הייתה בדעיכה בשנים שאחר כך.
בניו של ג'ון קדברי, ריצ'רד וג'ורג', השתלטו על העסק ב-1861. בזמן ההשתלטות העסק היה בדעיכה מהירה: מספר העובדים הצטמצם מ-20 ל-11, והחברה הפסידה כסף. ב-1866, קדבורי שוב הייתה רווחית. לאחר שהאחים עברו בעיקר מייצור ושיווק של תה וקפה להתמקדות בשוקולד, ועל ידי הגברת איכות המוצרים שלהם.
פריצת הדרך הגדולה הראשונה של החברה התרחשה בשנת 1866, כאשר ריצ'רד וג'ורג' הכניסו קקאו משופר לבריטניה. מכבש קקאו חדש שפותח בהולנד הסיר חלק מחמאת קקאו הלא טעימה מפולי הקקאו.
קדבורי ייצרה את ביצת הפסחא משוקולד הראשונה שלה בשנת 1875, לאחר שפיתחו חמאת קקאו טהורה שניתן ליצוק לתבניות. עד 1893, קדבורי שיווקה 19 סוגים שונים של ביצת פסחא משוקולד.
בשנת 1878, האחים החליטו לבנות מתחם חדש באזור הכפרי שמדרום לעיר ברמינגהם. המעבר לאזור הכפרי היה חסר תקדים בעולם העסקים אז. אך האתר היה בעל גישה נוחה לתחבורה, עבור חלב שנשלח למפעל באמצעות תעלת מים, וקקאו שהובא ברכבת מנמלי לונדון, סאות'המפטון וליברפול. עם התפתחותה של רכבת הפרברים המערבית של בירמינגהם לאורך הנתיב של תעלת ווסטר וברמינגהם, הם רכשו את אחוזת בורנברוק, הם שינו את שמה של האחוזה לבורנוויל ופתחו את המפעל שלהם במקום ב-1879. בשנת 1891, האחים קדבורי רשמו פטנט על ביסקוויט מצופה שוקולד.
בשנת 1893, ג'ורג' קדברי קנה קרקע קרוב למפעל ותכנן, על חשבונו, כפר לדוגמה אשר 'יקל על תנאי המחיה הקשים והצפופים של הפועלים'. עד שנת 1900, הכפר כלל 314 קוטג'ים ובתים. מכיוון שמשפחת קדברי היו קוויקרים, לא היו פאבים בכפר.
ב-22 במרץ 1899 נפטר ריצ'רד קדברי בבית החולים של המיסיון האנגלי בירושלים, לשם נלקח לאחר שחלה בעת סיור במצרים.
היסטוריה > 1900–1969

בשנת 1905 השיקה קדבורי את חטיף שוקלד החלב שלה, מוצר באיכות גבוהה עם אחוז חלב גדול יותר מאשר חטיפי שוקולד קודמים. הוא פותח על ידי בנו של ג'ורג', ג'ורג' קדברי ג'וניור (יחד עם צוות המחקר והפיתוח שלו), זו הייתה הפעם הראשונה שחברה בריטית הצליחה לייצר בהמוני שוקולד חלב. מההתחלה הייתה למוצר עטיפה סגולה ייחודית. החטיף זכה להצלחה והפך למוצר הנמכר ביותר של החברה החל מ-1914.
יותר מ-2,000 מעובדי קדבורי הצטרפו לכוחות המזוינים של בריטניה בזמן מלחמת העולם הראשונה, וכדי לתמוך במאמץ המלחמתי הבריטי, קדבורי סיפק לחיילים שוקולד, ספרים ובגדים. ג'ורג' קדברי מסר שני בניינים בבעלות החברה לשימוש כבתי חולים. עובדות המפעל, שכונו 'מלאכיות קדבורי', התנדבו לכבס את בגדי החיילים הפצועים שהחלימו בבתי החולים. לאחר המלחמה נפתח מחדש מפעל בורנוויל והחל שוב בייצור המוני. בשנת 1918, קדבורי פתחה את המפעל הראשון שלהם מחוץ לבריטניה בהובארט, טסמניה. כמו כן בנתה קו רכבת לגישה קלה יותר להובארט.
בשנת 1919, התמזגה החברה עם "JS Fry & Sons", יצרנית שוקולד בריטית מובילה נוספת. ב-1921 נסגרו מפעלי פריי הקטנים הרבים שהיו ממוקמים סביב העיר בריסטול, והייצור אוחד במפעל חדש, מחוץ לבריסטול.
בשנת 1930, הקימה משפחת קדברי את העיתון "ניוז כרוניקל" (אנ') על ידי רכישת שני עיתונים ואיחודם תחת שם חדש. העיתון היה בעל השקפה ליברלית והגיע בשיאו לתפוצה של 2 מיליון עותקים ביום, אך הוא נסגר בשנת 1960, לאחר שסבל מהפסדים.
באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, קדבורי העריכה ש-90% מהאוכלוסייה הבריטית יכלה להרשות לעצמם לקנות שוקולד מכיוון שהוא כבר לא נחשב לפריט מותרות למעמד הפועלים. החל מ-1936, שוקולד החלב שלה החזיק 60% משוק שוקולד החלב בבריטניה. בין שתי מלחמות העולם שלחה קדבורי מוצרים לתלמידי בתי ספר בריטיים בתמורה לדעותיהם על מוצרים חדשים, אחד מהם, רואלד דאל, יכתוב מאוחר יותר את רומן הילדים "צ'ארלי והשוקולדה".
במהלך מלחמת העולם השנייה, חלקים ממפעל בורנוויל הועברו לעבודות מלחמה, לייצור מכונות כרסום ומושבים למטוסי קרב. עובדים חרשו מגרשי כדורגל כדי לשתול יבולים. מכיוון ששוקולד נחשב למזון חיוני, הוא הושם תחת פיקוח ממשלתי במשך כל המלחמה. הקיצוב בזמן המלחמה של השוקולד הסתיים ב-1950, והייצור הרגיל התחדש. החברה השקיעה לאחר מכן במפעלים חדשים ונהנתה מביקוש הולך וגובר למוצריה.
היסטוריה > המיזוג עם שוופס (1969)

קדבורי התמזגה עם חברת המשקאות שוופס בשנת 1969. יו"ר שוופס, לורד ווטקינסון, הפך ליו"ר, ואדריאן קדברי הפך לסגן יו"ר ומנכ"ל. עם זאת היתרונות הצפויים של המיזוג לא זכו להתמשמש.
המיזוג שם קץ לקשרים ההדוקים של קדבורי למשפחת המייסדים שלה, לקהילת הקוויקר ולאתוס החברתי שלה על ידי הנחלת פילוסופיית סיכון קפיטליסטית בניהול החברה.
בשנת 1978 רכשה החברה את חברת "פיטר פול", יצרנית השוקולד השלישית בגודלה בארצות הברית תמורת 58 מיליון דולר, מה שהעניק לה נתח של 10% משוק הממתקים בעולם. בשנת 1982, בפעם הראשונה הכנסות החברה היו גבוהות יותר מחוץ לבריטניה מאשר בבריטניה.
בשנת 1986, קדבורי שוופס מכרה את חטיבת המשקאות החמים (תה וקפה) והמזון שלה לקבוצת מנהלים תמורת 97 מיליון ליש"ט. באוגוסט 1988 מכרה החברה את פעילות הקונדיטוריה שלה בארצות הברית לחברת הרשי תמורת 284.5 מיליון דולר במזומן בתוספת הנחת חוב של 30 מיליון דולר.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 רכשה קדבורי בעלות חלקית בזכויות לייצור ושיווק בארצות הברית של מותגי המשקאות סבן אפ וד"ר פפר, וב-1995 רכשה את מלוא הבעלות עליהם. בנוסף רכשה את חברת הממתקים הגדולה ביותר בארגנטינה.
בשנת 1998, שוופס העבירה את הברית שלה בבריטניה מפפסי לקוקה קולה, ורכשה 51% מהמניות במיזם המשותף קוקה קולה-שוופס. הרכישה של מותג המשקאות קנדה דריי (Canada Dry) הכפילה את הנתח שלה בשוק המשקאות בעולם, והיא רכשה 30% ממניות מותג המשקות ד"ר פפר. כתוצאה מרכישות אלו, הפכה ליצרנית המשקאות הקלים השלישית בגודלה בעולם.
בשנת 1999, קדבורי שוופס מכרה את עסקי המשקאות שלה ברחבי העולם לחברת קוקה-קולה למעט בצפון אמריקה וביבשת אירופה תמורת 700 מיליון דולר. עם זאת שנה אחר כך רכשה את חברת המשקאות הקלים "סנאפל" המייצרת בין היתר את מותגי RC קולה ומיסטיק תמורת 1.45 מיליארד דולר, וב-2001 רכשה מחברת המשקאות הצרפתית פרנו ריקאר את מותג המשקאות "אורנג'ינה" תמורת 592 מיליון דולר. זאת לאחר שקודם לכן מנע בית משפט בצרפת את רכישת אורנג'ינה בידי חברת קוקה-קולה.
בשנת 2002, רכשה את חברת "דאנדי", אחת יצרניות המסטיקים הגדולות באירופה, תמורת 505 מיליון דולר, ובסוף אותה שנה רכשה את חטיבת הממתקים של חברת פייזר תמורת 4.2 מיליארד דולר.
היסטוריה > המיזוג עם שוופס (1969) > פיצול שוופס

בספטמבר 2005, נחשף כי קדבורי שוופס מתכננת לפצל את עסקיה לשתי ישויות נפרדות: האחת שתתמקד בשוק השוקולד והממתקים העיקרי שלה; השני בעסקי המשקאות. בנובמבר 2005 מכרה החברה את חטיבת המשקאות האירופית שלה תמורת 2.2 מיליארד דולר, ובמהלך 2007 12 גורמים הביעו עניין ברכישת חטיבת המשקאות האמריקנית שלה. אולם בעקבות משבר הסאבפריים הוחלט לפצל את עסקי המשקאות בצפון אמריקה לחברה נפרדת
הפיצול נכנס לתוקף ב-2 במאי 2008, כאשר עסקי המשקאות הפכו לחברת "Dr Pepper Snapple Group" ו-"Cadbury Schweppes plc" הפכה ל-"Cadbury plc".
באמצע 2009, קדבורי החליפה חלק מחמאת הקקאו במוצרי השוקולד שמחוץ לבריטניה בשמן דקלים. למרות ההצהרה שזו תגובה לדרישת הצרכנים לשיפור הטעם והמרקם, לא יזמה שום פרסום על מתכון משופר וחדש. תגובות הצרכנים ושוחרי איכות הסביבה הן באוסטרליה והן בניו זילנד היו שליליות, כאשר הצרכנים התנגדו הן לטעם והן לשימוש בשמן דקלים בהתחשב בתפקידו בהרס יערות הגשם. עד אוגוסט 2009, החברה הודיעה שהיא חוזרת לשימוש בחמאת קקאו בניו זילנד ובאוסטרליה, אף על פי שמן דקלים עדיין מופיע כמרכיב במילויים מבוססי סירופ סוכר בטעמים של Cadbury (שם הוא מכונה "שמן צמחי"). בנוסף, קדבורי הצהירה שהיא תקנה פולי קקאו דרך ערוצי סחר הוגן .