stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יני ויזלי
תפקיד בספרים > הספר הראשון עד הספר החמישי

ג'יני מופיעה לראשונה בספר הראשון, פעם אחת בתחילתו ופעם אחת בסופו. כאשר הארי וארבעת אחיה עוזבים להוגוורטס, היא מתחננת בפני אימה שתיתן לה ללכת איתם גם כן, אף על פי שהיא צעירה מכדי להירשם. לפני שרכבת האקספרס להוגוורס עוזבת את קינגס קרוס מסופר כיצד היא נלהבת לראות את הארי. דבר דומה מתרחש כשהארי וחבריו חוזרים ללונדון בסיום שנת הלימודים.
בספר השני היא כבר תלמידת שנה ראשונה בהוגוורטס, ובמיון לבתים השונים היא שובצה בגריפינדור. בחלק הראשון של הספר יש לה תפקיד מאחורי הקלעים, והיא נראית חולה באופן מסתורי ומאוהבת בהארי, אך בשיא העלילה נחשף כי הזיכרון ביומן של טום רידל השתלט עליה על מנת לפתוח את חדר הסודות ולשחרר את הבסיליסק הכלוא שם. הזיכרון של רידל חוטף את ג'יני לחדר הסודות, שם הוא מתכוון להשיג לעצמו גוף גשמי באמצעות הריגתה של ג'יני. הארי מסכל את התוכנית הזאת באמצעות הריגת הבסיליסק והשמדת היומן, ובכך מציל את חייה של ג'יני. לאחר מכן מתברר כי לוציוס מאלפוי היה אחראי לשתילת היומן בחפצי בית הספר של ג'יני, מתוך תקווה שפעולותיה של ג'יני יכתימו את שמו של ארתור ויזלי, אביה של ג'יני, ויביאו לסילוקו מהוגוורטס של אלבוס דמבלדור.
לג'יני יש תפקיד מינימלי בספר השלישי ובספר הרביעי, בו היא מכבדת את הבטחתה ללכת לנשף חג המולד עם נוויל לונגבוטום אף על פי שאחיה רון מציע לה ללכת עם הארי. בשני הספרים הללו ג'יני ממשיכה להיות ביישנית מאוד בקרבתו של הארי.
בספר החמישי מסופר על ג'יני "... אבל היא נגמלה ממנו כבר לפני חודשים. לא שהיא לא מחבבת אותך כמובן". הארי ורון מגלים לאחר מכן שהיא פגשה את החבר שלה מייקל קורנר בנשף חג המולד, אך לא סיפרה על כך לרון כיוון שידעה שהוא "ייקח את זה קשה". הרמיוני מוסיפה ומספרת שזו הסיבה לכך שג'יני כבר איננה נבוכה בנוכחותו של הארי. לאורך הספר ג'יני היא אחד האנשים היחידים שמצליחים לתקשר עם הארי הנתון ללחץ רב בגלל רדיפותיה של דולורס אמברידג', ובין השאר מצליחה לעודד אותו כשהוא מאמין כי הוא נשלט על ידי וולדמורט, באמצעות וידוי על מה שחוותה בשנתה הראשונה.
כאשר דולורס אמברידג' משעה את הארי לצמיתות מקבוצת הקווידיץ' של גריפינדור היא מחליפה אותו בתפקיד המחפש ומובילה את גריפינדור לזכייה בגביע הקווידיץ' של הוגוורטס; הרמיוני חשפה שג'יני התאמנה בסתר מאז שהייתה בת שש, כיוון שאחיה הגדולים לא אפשרו לה לשחק עמם. היא הצטרפה לצבא דמבלדור והייתה אחת מהחמישה שליוו את הארי בניסיונו לחלץ את סיריוס בלק ממחלקת המסתורין, באותה פעולה היא גם שברה את קרסולה. היא נפרדת מקורנר לאור חוסר שביעות הרצון הקבוע שלו בעקבות ניצחונה של גריפינדור בקווידיץ', ומתחברת עם דין תומאס.
תפקיד בספרים > הספר השישי והשביעי

בספר השישי רואה אותה המורה החדש לשיקויים הוראס סלגהורן מבצעת בהצלחה קללה מורכבת, ומזמין אותה להצטרף למועדון ה"סלאג סלבז", שהוא מועדון המיועד לתלמידים בעלי קשרים לאנשים חשובים. ג'יני שוהה יותר זמן עם הארי כשהיא מתקבלת לקבוצת הקווידיץ' של גריפינדור בתפקיד רודפת, ומחליפה אותו פעם נוספת בגמר גביע הקווידיץ' כאשר סוורוס סנייפ מטיל עליו עונש.
לאחר שהוא רואה את ג'יני מתנשקת עם דין תומאס הארי מקבל את העובדה שהוא מאוהב בה, אך נמנע מלאמר לה זאת לאור החשש מתגובתו של רון. מערכת היחסים בין ג'יני לדין מסתיימת באפריל לאחר שהארי דוחף אותה בטעות תחת השפעתו של שיקוי המזל פליקס פליציס, ואילו ג'יני מפרשת זאת בטעות כניסיון של דין לעזור לה להיכנס לחדר המועדון של גריפינדור (אם כי לדברי הרמיוני "כבר כמה חודשים שהיחסים ביניהם לא משהו"). למרות החשש מתגובתו של רון הארי מנצל כל הזדמנות אפשרית להיות במחיצתה כשאף אחד לא לידם. הם חולקים את נשיקתם הראשונה לאחר שגריפינדור מנצחת את הקבוצה של רייבנקלו בגמר גביע הקווידיץ'.
בשיאו של הספר היא מצטרפת לחברי צבא דמבלדור שהיו בקרב במחלקת המסתורין, וחוברת לחברי מסדר עוף החול המנסים להגן על הוגוורטס מפני אוכלי המוות שחדרו לטירה בסיועו של דראקו מאלפוי. במהלך הקרב היא כמעט נהרגת מקללת אבדה קדברה, אך ניצלת בזכות שיקוי המזל שהארי נתן לה, לרון ולהרמיוני. לאחר מותו של דמבלדור מחליט הארי לסיים את מערכת היחסים עמה כיוון שהוא חושש שרגשותיו כלפיה יגבירו את הסכנה שבה היא נתונה; הוא מופתע לגלות שהיא מתמודדת היטב עם ההחלטה הזאת.
ג'יני מוזכרת לראשונה בספר השביעי כאשר הארי מגיע ל"מחילה" (בית משפחת ויזלי) על מנת להתחבא שם עד ליום הולדתו ה-17. היא מגלה את תוכניתו של הארי לצאת עם רון והרמיוני לעזוב את הוגוורטס כדי לרדוף אחרי וולדמורט, ומחליטה לנשק אותו בפעם האחרונה לפני פרידתם כדי שהוא לא ישכח אותה. לאורך רוב הספר חוויותיה מתוארות רק באופן עקיף, כיוון שהיא נמצאת בהוגוורטס בזמן ששלוש הדמויות הראשיות לא נמצאות שם. באמצעות הדיוקן המדבר של פיניאס ניגלוס בלק הם מגלים שהיא, נוויל ולונה לאבגוד הקימו מחדש את צבא דמבלדור, ונטלו חלק במזימה לגנוב את חרבו הקסומה של גודריק גריפינדור ממשרדו של סוורוס סנייפ. לאחר שמתברר כי רון והרמיוני הצטרפו להארי היא מחליטה לעזוב את הלימודים בהוגוורטס וביחד עם משפחתה יורדת למחתרת.
היא נפגשת עם הארי זמן קצר לפני תחילת הקרב הסופי על הוגוורטס מול וולדמורט ואוכלי המוות. אמה פוקדת עליה לעזוב את הוגוורטס, אך לופין מציע שתישאר בחדר הנחיצות ובסוף מצליחה לשכנע את הוריה שיאפשרו לה להישאר רק בתוך חדר הנחיצות שיגן עליה. היא עוזבת את מקום המחבוא שלה כאשר הארי צריך להשתמש בחדר, ומצטרפת לקרב בשמחה. לאחר מותו המזויף של הארי היא מצטרפת להרמיוני ולונה בקרב מול בלטריקס לסטריינג', שכמעט ורוצחת אותה בקללה הממיתה. הארי מחליט להגן עליה ולהילחם בבלטריקס, אך לפני שהוא מספיק לעשות דבר מה אמה של ג'יני מקדימה אותו ולבסוף הורגת את בלטריקס. לאחר חיסולו של וולדמורט הוא רואה אותה ואת אמא שלה מתאבלות על מותו של פרד ויזלי, אך מחליט לא להתערב ולגשת אליה עדיין כיוון ש"יהיה די זמן לדבר אחר-כך, שעות וימים, אולי שנים שלמות רק לדבר".
באפילוג של הסדרה, המתרחש 19 שנים לאחר אירועי "אוצרות המוות", היא והארי נשואים עם שלושה ילדים: ג'יימס סיריוס, אלבוס סוורוס ולילי לונה. רולינג אמרה בראיון כי לאחר שסיימה ללמוד בהוגוורטס ג'יני הצטרפה לקבוצת קווידיץ' מקצוענית, ושיחקה שם במשך שנים אחדות לפני שפרשה על מנת להקים משפחה עם הארי. לפי רולינג היא החלה לעבוד בתפקיד כתבת הקווידיץ' של עיתון הקוסמים "הנביא היומי".
בסרטים

בכל שמונת הסרטים של הארי פוטר שהוקרנו גולמה דמותה של ג'יני על ידי השחקנית הבריטית בוני רייט. רייט תיארה את דמותה של ג'יני כ"חברותית, ידידותית ובטוחה". בריאיון לדיילי טלגרף לפני יציאתו לאקרנים של הסרט החמישי אמרה רייט שהיא קיבלה את התפקיד של ג'יני כיוון שאחיה קרא את הספרים ואמר לה כי היא דומה לג'יני, והמליץ לה לבצע את מבחן הבד.
השחקניות שירלי וורטהיימר ולני כהן דיבבה את ג'יני לעברית.
בספטמבר 2024, בוני רייט, שגילמה את ג'יני וויזלי בסדרת סרטי "הארי פוטר", אמרה כי היא מקווה שהסדרה החדשה של HBO תכלול רגעים משמעותיים מהספרים שלא נכנסו לסרטים המקוריים, במיוחד רגעים שמתארים את התפתחות הקשר בין ג'יני להארי פוטר. רייט ציינה שהייתה רוצה לראות את ההתפתחות של הדמות של ג'יני בסדרה החדשה, במיוחד כשותפה נאמנה להארי וכדמות שמבינה אותו בצורה עמוקה.
תכונות > מראה חיצוני

ג'יני מתוארת בספרים כנמוכת קומה, בעלת שיער ג'ינג'י ארוך ועיניים חומות. בספר השישי אומרת פנסי פרקינסון מבית סלית'רין שתלמידים רבים מחשיבים את ג'יני לתלמידה יפה ובעלת מחזרים רבים.
תכונות > אישיות

רולינג אפיינה את ג'יני כ"מצחיקה, חמה מאוד ובעלת תשוקה", ו"קשוחה, לא בדרך בלתי נעימה, אך... נועזת". בספרים הראשונים היא מפגינה ביישנות רבה בקרבתו של הארי, אף על פי שלפי רון היא מדברת הרבה. ככל שתפקידה בספרים הופך למשמעותי יותר היא מפגינה יותר ביטחון עצמי, בעיקר לאחר שהרמיוני מייעצת לה להפסיק לקוות שהיא והארי יתחברו, ולצאת לפגישות עם בנים אחרים. לאורך הסדרה מתוארות פעמים אחדות שבהן היא מתנהגת באסרטיביות, ברוגז ושלא בסימפתיות, אך היא יודעת גם להתנהג בצורה מחושבת ולנחם אחרים כשהם זקוקים לכך.
ג'יני היא אחת הדמויות היחידות בספרים שאומרת את שמו של וולדמורט ללא פחד, כמו גם אחת הדמויות היחידות שפונות להארי בשלווה כשהוא זועם. רולינג השוותה בין ג'יני ללילי אוואנס (אמו של הארי), ואמרה ששתי הדמויות היו פופולריות מבחינה חברתית באותה מידה. רולינג הוסיפה ואמרה שג'יני והארי הם "נפשות תואמות" וכי "הם מאוד חזקים ובעלי תשוקה. זה החיבור ביניהם, והם מדהימים ביחד".
תכונות > יכולות קסם

לא ידוע רבות על יכולות הקסם של ג'יני בספרים הראשונים של הסדרה, אך כאשר היא מצטרפת לצבא דמבלדור היא מפגינה כוח רב. לפי רולינג ג'יני היא מכשפה מוכשרת מאוד, ואחיה ג'ורג' טוען שקללת עטלפי הנזלת שלה היא אחת המרשימות שראה אי פעם. פרופסור סלגהורן הזמין אותה למועדון התלמידים המיוחסים שלו, והיא הפגינה כישרון רב בקרב על הוגוורטס אף על פי שהייתה רק בת 16 לפי הספרים.
תחת השפעתו של היומן המכושף של טום רידל (שמו האמיתי של לורד וולדמורט) היא מצליחה לדבר לחשננית (שפת הנחשים) על מנת לפתוח את חדר הסודות. לאחר השמדת היומן של וולדמורט היא מאבדת את היכולת הזאת ולא נשלטת על ידו יותר.
בספר החמישי היא אחת מהתלמידים שמצליחים להפיק פטרונוס בסצנות המתארות את מפגשי צבא דמבלדור, וצורתו היא סוס.
הערות שוליים

↑  מידע באתר הרשמי של רולינג
↑  ראיון משותף עם מליסה אנלי ואמרסון ספרץ, 16 ביולי 2005
↑  שאלות ותשובות על הארי פוטר באתר של דיילי טלגרף
↑  Jennifer Maas, ‘Harry Potter’ Star Bonnie Wright Wants Ginny’s ‘Nuanced Moments’ From Books Added in HBO TV Series, Variety, ‏2024-09-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  ראיון עם בוני רייט
↑  מידע באתר הקלחת הרותחת
↑  צ'אט עם רולינג באתר הקלחת הרותחת
ג'יני כותבת ביומן של טום רידל (הסרט השני)
ג'יני במדי הקווידיץ' של גריפינדור (הסרט השישי)
אורן אהרוני (עיתונאי)

ערך זה עוסק בכתב מגזין ועיתונאי חוקר. אם התכוונתם לכתב ספורט וצלם, ראו .
| --- | --- |

אורן אהרוני (מימין) מקבל את פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה לשנת 2022 מגור מגידו
 לידה:  20 באפריל 1976 (בן 48) ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  בית הספר כותרת לעיתונאות ולתקשורת 
 עיסוק:  ראש דסק התחקירים בחטיבת החדשות של תאגיד השידור הישראלי
 מעסיק:  כאן חדשות
 תחקירים בולטים:  ארץ עיר, מדינת כיל
 סוג כתב:  כתב מגזין ועיתונאי חוקר
 פרסים והוקרה:  הצטיינות עיתונאית ע״ש אילן רועה לשנת 2020 פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה לשנת 2022
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  orenaharoni1
 
אורן אהרוני (נולד ב־20 באפריל 1976) הוא כתב מגזין ועיתונאי חוקר ישראלי.
ב־2001–2012 היה כתב, עורך ובמאי בחברת החדשות וקשת 12. עם הקמת תאגיד השידור הישראלי ב־2017 הוא הצטרף לחטיבת החדשות, ומשלהי 2021 הוא ראש דסק התחקירים בה. סדרת כתבות תחקיר מתמשכת שלו, "ארץ עיר", מתמקדת בשלטון המקומי בישראל.
ביוגרפיה > ילדותו ונעוריו, שירות צבאי ולימודים

אהרוני נולד בישראל ב־20 באפריל 1976, בן בכור, ולו אחות ואח. אמו הייתה מורה בתיכון, ואביו איש ציבור.
סבו מצד אביו היה פרופסור יוחנן אהרוני, שלאחר גילוי מגילות קומראן הוביל משלחות ארכאולוגים במדבר יהודה, לחיפושים אחר אתרים חדשים. שמו המקורי היה אהרונהיים, והוא עיברת אותו כשעלה מגרמניה בראשית שנות ה־30. אחיו של יוחנן, אחי סבו של אורן, הוא צבי אהרוני, שהיה ראש אגף החקירות בשב"כ, ראש יחידת קיסריה במוסד ושנטל חלק בלכידת אדולף אייכמן.
שנות ילדותו הראשונות של אורן אהרוני עברו עליו בכפר ויתקין, בסמוך למשפחת אמו. סבו מצד אמו היה עמוס דגני שבשנות ה־50 וה־60 היה חבר כנסת מטעם מפא"י ורפ"י, ומאוחר יותר ראש המועצה האזורית עמק חפר. אהרוני העיד על עצמו שהשקפתו הושפעה רבות ממנו.
בנעוריו, יצאה משפחתו לשליחות בגרמניה. הוא למד בתיכון אמריקאי בעיירה באד גוטסברג שבבון.
מאוחר יותר חזר לישראל, התגייס לצה"ל, ואת שירותו סיים בדרגת סרן. לאחר מכן, למד באוניברסיטת תל אביב וקיבל תואר ראשון במדעי המדינה. כחלק מלימודיו לתואר, למד גם לימודי תעודה בבית הספר כותרת לעיתונאות ולתקשורת.
ביוגרפיה > חברת החדשות, עזיבתו ושיבתו לעיתונאות, תחקיריו הסביבתיים

ב־2001 החל אורן אהרוני לעבוד כתחקירן בחברת החדשות ב"שש עם" ובתוכנית "פגוש את העיתונות", אותה גם ערך מאוחר יותר למשך שנתיים. מ־2005 היה כתב לענייני תחבורה ותעופה במהדורה המרכזית. לקראת ביצוע תוכנית ההתנתקות עבר לגור בגוש קטיף, שם יצר כתבות ושידר מהשטח. ב־2008 ביים את הסרט "שבויים" שהופק בקסטינה תקשורת ושודר בקשת 12. באוקטובר 2009 הפך לכתב הכלכלי בחדשות 12.
ב־2012 עזב את עבודתו כעיתונאי, ובמרץ 2015 פתח במשותף עם אלעד סאסי, שהיה דובר העמותה אור ירוק, את משרד יחסי הציבור "סאסי אהרוני ייעוץ ואסטרטגיה תקשורתית". כעבור שנתיים, במרץ 2017, החליט לחזור לפעילותו העיתונאית, וחתם על הצטרפות ככתב מגזין לתאגיד השידור הישראלי כאן 11, שבאותה העת היה בשלבי הקמה.
בינואר 2020 אורן אהרוני פרסם את דבר קיומו של נהר המצוי בתוואי קניון בעומק של כ־20 מטרים באזור מסוכן הכולל מוקשים שנסחפו בנחל הערבה מדרום ים המלח. הנהר נוצר מנביעות של מים מאקוויפר ההר, וכן בשל מי דליפה מבריכות ים המלח. במקום התפתחו תופעות טבע ייחודיות לאזור זה, כגון שוניות, נטיפים, פטריות וקירות עשויי מלח. מפעלי ים המלח שהיו מעוניינים לבצע עבודות במקום, קיבלו את האישורים הדרושים מהמועצה האזורית תמר והוועדה לתשתיות לאומיות ללא התנגדות מצד המשרד להגנת הסביבה, וזאת בעוד שנמנעו מלהזכיר את דבר קיום הנהר בתסקיר הסביבתי שהוגש מטעמם. העבודות פגמו באותן תופעות טבע.
ביוני 2020 הוא פרסם את סדרת הכתבות "מדינת כיל", על פעילותה של חברת כימיקלים לישראל, ועל האופן שבו האינטרסים שלה מתנגשים לעיתים עם האינטרס הציבורי.
בדצמבר 2020 אהרוני זכה מטעם כאן חדשות בפרס הצטיינות עיתונאית ע"ש אילן רועה, יחד עם מיכאל שמש, ובדצמבר 2021 מונה לראש דסק התחקירים.
ביוגרפיה > כראש דסק התחקירים בכאן חדשות

עם מינויו לראש דסק התחקירים בשלהי 2021, ולאחר שכבר עסק בנושאים דומים בעבר ברשת ב' במסגרת "סיפור מקומי קצר", אהרוני החל בפרסומו של פרויקט "ארץ עיר"; הוא יצר סדרת כתבות שמציגות את כשלי המנהל התקין ברבות מרשויות השלטון המקומי בישראל, ואת מיעוט־עד־היעדר הפיקוח מצד משרד הפנים ושאר משרדי הממשלה.
בעקבות אחת הכתבות שעסקה בהתנהלותו של גזבר עיריית חיפה ג'אקי ואקים, הוא תבע דיבה את כאן ואהרוני.
על פעילותו זו, זכה אהרוני בפרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה לשנת 2022.
בהמשך, תביעת דיבה הוגשה גם מצד חבר מועצת עיריית חדרה שלומי ימין, תביעה שנסתכמה בהסכמה עם תוקף של פסק דין – לעדכן על גורם שלישי שחזר בו מטענותיו, ולהבהיר שהתאגיד „לא חטא למלאכתו העיתונאית”. גם תביעתו של ואקים סוכמה בהסכם פשרה.
במרץ 2022 יצא לגבול אוקראינה–פולין, וסיקר את משבר הפליטים שנוצר עקב מלחמת רוסיה–אוקראינה.
אהרוני המשיך את פרסומיו במסגרת "ארץ עיר", וכתבותיו עסקו בחקירות שחיתות; תקצוב רשויות ערביות, ומימוש מטרותיו, לעיתים תחת איומי הפשיעה; וכן ביקורת על מכרזים, היתרי בנייה, פרוטוקולים ופרסום הסכמים קואליציוניים. לאחר הבחירות לרשויות המקומיות ב־2024, התמקד בחפיפות התפקיד של ראשי רשויות שלא נבחרו לכהונה נוספת.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אהרוני היה נשוי ליעל עד לפטירתה ב-2024.  לשניים – שלושה ילדים.
בין תחביביו, הוא אוהד את קבוצת הכדורגל מכבי נתניה ומגדל עצי בונסאי.
ביאורים

↑  ששינתה את שמה לאיי.סי.אל גרופ
↑  שנקרא על שם המשחק ארץ עיר
רנדי לינדן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בינואר 1970 (בן 55) טורונטו, אונטריו, קנדה
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 עיסוק:  תוכניתן
 
רנדל (רנדי) נ. לינדן (באנגלית: Randal (Randy) N. Linden; נולד ב-6 בינואר 1970) הוא תוכניתן קנדי הידוע בעבודתו במימוש מחדש של משחקי וידאו ובפיתוח אמולטורים. עבודותיו של לינדן כוללות שורה של מימושים מחדש ידועים של משחקי וידאו, גישות לאמולציה, טכניקות ריקומפילציה ואופטימיזציה של קוד, וטכניקות תכנות.
לינדן החל לתכנת בשנות השמונים המוקדמות, כתחביב אשר בהמשך התפתח למקצוע. עבודותיו הראשונות כללו פיתוח של משחקי וידאו ויישומי מחשב מסחריים עבור מחשבי Commodore 128, Commodore 64 ו-Amiga. בשנת 1989, שש שנים לאחר שהחל את דרכו כתוכניתן, יצר לינדן גרסה של משחק הווידאו Dragon's Lair (עב' "מאורת הדרקון") למחשבי Amiga, אשר התפרסמה בהיותה משחק הווידאו הראשון שבו הודגמה הזרמת צליל ואנימציה במסך מלא מתקליטונים על גבי מחשב ביתי. בהמשך, התמקד לינדן בפיתוח משחקי וידאו לקונסולות משחקים, וזכה להכרה רחבה בגין עבודתו על גרסת ה-Super NES (סופר נינטנדו) של משחק הווידאו Doom, אז עלה בידו לגשר על הפער המשמעותי בכוח המחשוב שבין ה-Super NES לבין דרישות המערכת המומלצות של משחק הווידאו עבור המחשב האישי.
כמן כן, ידוע לינדן בכך שיצר את !bleem, אמולטור של קונסולת ה-PlayStation ל-Microsoft Windows, וכן גרסה שלו ל-Dreamcast, הידועה בשם !bleemcast, אשר נכתבה במשותף עם רודריק מאהר. מעבר לכך, כולל הפורטפוליו המקצועי של לינדן את Cyboid, משחק ירי בגוף ראשון בהשראת Quake II, אשר ראה אור למכשירי Android, Amazon Fire ו-Symbian. פעילותו של לינדן אינה מתמצה בפיתוח משחקי וידאו; הוא מילא גם שורה של תפקידים בחברת Microsoft, שבמהלכם עבד על מוצרים כגון Kinect, Xbox 360 ו-Microsoft Band. כיום מועסק לינדן בחברת Limited Run Games.
ראשית חייו ונעוריו

לינדן נחשף לראשונה למחשבים בסוף שנות השבעים, שעה שרכש בית הספר שבו למד מחשב מסוג Commodore PET 4032 ואפשר לתלמידים לשריין עליו זמן לשם לימוד תכנות. לינדן החל לתכנת בשנת 1981 ובגיל 11 כתב, בשפת BASIC, את תוכניתו הראשונה. כעבור כשנתיים, בשנת 1983, קיבל לינדן מאמו במתנה ליום הולדתו ערכת מחשב Commodore 64, אשר כללה צג ושולחן עבודה. היה זה באותה תקופה שלינדן כתב את תוכניתו הראשונה בשפת אסמבלי של 6502. אותה שנה סימנה גם את תחילת דרכו של לינדן בפיתוח משחקי וידאו, עת שיצר משחק וידאו בשם "Barriers" עבור Commodore PET, שלא ראה אור. בתקופה זו, הבחין לינדן בכך שמשחק הווידאו דמוי ה-"Space Invaders" (עב' "פולשים מהחלל") שבו שיחק נוצר על ידי התכניתן ג'ים באטרפילד, אף הוא תושב טורונטו. לינדן עיין בספר הטלפונים, איתר את פרטי ההתקשרות של באטרפילד והתקשר אליו. שיחת הטלפון שהתפתחה, שבמהלכה השיב באטרפילד באדיבות על שאלותיו של לינדן הצעיר, השפיעה עמוקות על גישתו העתידית של לינדן ועל מסלולו המקצועי.
קריירה > תחילת דרכו

משחק הווידאו הראשון מעשה ידיו של לינדן אשר ראה אור היה "Bubbles", משחק וידאו דמוי "Centipede" עבור Commodore 64. משחק הווידאו שוחרר כשהיה לינדן בן 13. את המשחק הוציאה לאור Syntax Software, חברת הזנק מטורונטו בבעלותו של רנדי ליונס. לאחר שפנה לליונס בנוגע להוצאתו לאור של Bubbles, ולאחר שבמשך זמן מה לאחר מכן הועסק ב-Syntax Software כתוכניתן במשרה חלקית, הסכימה החברה להוציא לאור את משחק הווידאו.
קריירה > יישומי מחשב

מלבד עיסוקו בפיתוח משחקי וידאו, פיתח לינדן גם יישומי מחשב, לרבות מסד נתונים עבור מחשבי Commodore 64 ו-128. היישום, שראה אור בהוצאת Digital Solutions, היה קרוי תחילה "Paperback Filer", אולם בהמשך שונה שמו ל-"Pocket Filer".
קריירה > יישומי מחשב > The 64 Emulator

בשנת 1988, פיתח לינדן אמולטור ל-Commodore 64 עבור מחשבי Amiga, הידוע בשם "The 64 Emulator". האמולטור, שנכתב בשיתוף עם דייוויד פוסטר וראה אור בהוצאת ReadySoft, ייתכן שהיה הראשון מסוגו שהופץ באופן מסחרי. תחת מיקוד במהירות, עשה האמולטור שימוש בטכניקות אמולציה אינטרפרטטיביות. האמולטור, אשר כלל תמיכה בחיבור של כונן תקליטונים מדגמי Commodore 1571, Commodore 1541 ו-Commodore 1581 למחשבי Amiga באמצעות כבל מקבילי (פרללי) ייעודי, שחזר באופן מהימן של סביבת המערכת של מחשב ה-Commodore 64, ובכך אפשר את הפעלתם המדויקת של יישומים המיועדים למחשבי Commodore 64 על גבי מחשבי Amiga. יצוין כי יחידותיו הקמעונאיות של הכבל הפרללי הנזכר לעיל הורכבו באופן ידני בידי חובבים במרתף בטורונטו. עם הזמן ראתה אור גרסת המשך של האמולטור תחת השם "The 64 Emulator 2".
קריירה > Visionary Design Technologies

בשנת 1988 יסד לינדן במרתף בית אמו את חברת Visionary Design Technologies. מוצר הבכורה של החברה היה גרסה של משחק הווידאו "Dragon’s Lair" למחשבי Amiga. גרסה זו של משחק הווידאו הכתה גלים באשר הודגמה בה, לראשונה, הזרמת צליל ואנימציה במסך מלא מתקליטונים על גבי מחשב ביתי.
קריירה > Visionary Design Technologies > Dragon's Lair למחשבי Amiga

Dragon's Lair הוא משחק וידאו מסוגת הפנטזיה והמופע הראשון בסדרת משחקי הווידאו הנושאת שם זהה, אשר נוצרה בידי הכותב ומעצב משחקי הווידאו ריק דאייר. הכותר, שהושק לראשונה בשנת 1983 כמשחק ארקייד, ראה אור בהוצאת Cinematronics והופץ על גבי תקליטורי LaserDisc. המשחק הרשים את לינדן, והוא שאף להביאו למחשבי Amiga. נאמן לגישתו הטיפוסית, תכנת לינדן מחדש את כלל לוגיקת המשחק, לרבות לוגיקת האינטראקטיביות, האנימציה והסאונד. גישה זו הפכה את גרסתו של לינדן למשחק הווידאו למעשה תכנותי מקורי ולא להיסב (Port). במהלך מאמצי הפיתוח נדרש לינדן ללכוד את כלל סצנות האנימציה של המשחק, אשר היו מצויות במקור בתקליטור ה-LaserDisc של גרסת הארקייד, ולבצע בהן דיגיטציה. לשם כך עשה לינדן שימוש בדיגיטייזר מתוצרת חברת SunRize Industries. לאחר שפנה אל החברה כדי לדון עמה בפרויקט שלו, קיבל לינדן לידיו מ-SunRize Industries אב טיפוס של גרסה מתקדמת של הדיגיטייזר שחסכה ממנו את הצורך לבצע סריקה רב מחזורית באמצעות מסנני צבע. SunRize Industries נוסדה בידי אנתוני ווד, שייסד לימים את חברת Roku, Inc.
בנוסף הודגמה בגרסתו של לינדן למשחק הווידאו טכניקה חדשנית שאפשרה לו לפעול על גבי מחשבי Amiga 1000, הגם שהם הכילו 512K של זיכרון RAM בלבד – בעוד שלשם הפעלת משחק הווידאו נדרשו 768K. נוסף על ה-512K הראשיים, נעשה במחשבי Amiga 1000 גם שימוש במנהל אתחול צנוע, אשר נטען באמצעות תקליטון המכונה "Kickstart". מנהל האתחול, בגודל של 256K, נטען אפוא לתוך זיכרון ה-RAM ואוחסן באזור המכונה "Writable Control Store" או "WCS". לאחר השלמת טעינתו של ה-Kickstart ב-WCS, הוגדר רגיסטר חומרה אשר נעל את זיכרון ה-WCS לקריאה בלבד עד להפעלתו מחדש של המחשב. כדי להשתמש בזיכרון ה-WCS כ-RAM, נדרש היה אפוא לבצע אתחול. לינדן מימש מעין "אתחול רך", המפעיל מחדש את תהליך ה-Bootstrap, אולם תוך הבדל אחד משמעותי: בשיטתו של לינדן נעשה דילוג על לוגיקת אתחול המחשב הרגילה, כך שהשליטה תועבר ישירות לרכיב הטעינה (Loader) של משחק הווידאו. גישה חדשנית זו אפשרה את הפעלתו של Dragon’s Lair על גבי מחשבי Amiga 1000 סטנדרטיים, באמצעות שילוב של זיכרון ה-RAM, בגודל 512K, עם זיכרון ה-WCS, בגודל 256K (ובסך הכול 768K). לעומת זאת לא כך היה בכל הקשור במחשבי Amiga 500, אשר הצריכו שדרוג זיכרון כדי להפעיל את Dragon’s Lair. הדבר נבע מן העובדה שמחשבים אלה יוצרו עם 512K של זיכרון RAM ולא כללו את ה-WCS.
Dragon’s Lair למחשבי Amiga ראה אור בהוצאת ReadySoft, ושוחרר בשנת 1989.
בראיונות שהעניק לימים, ציין מעצב משחקי הווידאו והתכניתן אריק צ'אהי את עבודתו של לינדן על Dragon's Lair ל-Amiga כמקור השראה ביישום הגרפיקה במשחק הווידאו Another World (עב' "עולם אחר").
קריירה > Visionary Design Technologies > משחקי וידאו אחרים

חברת Visionary Design Technologies הוציאה גם לאור משחקי וידאו שפותחו בידי מפתחים אחרים. משחק הווידאו "Vortex" למחשבי Amiga (אין לבלבל עם הכותר מאת חברת Argonaut Games הנושא את אותו שם) פותח בידי אנסלם "אנדי" הוק, וראה אור בהוצאת החברה בשנת 1989. באותה שנה, הוציאה החברה לאור גם את משחק הווידאו "Datastorm", גם כן למחשבי Amiga. הכותר פותח בידי סרן גרנבך, ואת המוזיקה עבורו הלחין טים אנגלס.
קריירה > עבודותיו שלאחר מכן

לאחר השקת Dragon’s Lair למחשבי Amiga, פנה לינדן לפתח את גרסת ה-Amiga של משחק הווידאו "Dragon’s Lair: Escape from Singe's Castle", והיא ראתה אור בשנת 1990, בהוצאת Bethesda Softworks. משחק וידאו זה כלל שלבים שלא הופיעו ב-Dragon’s Lair המקורי למחשבי Amiga וכן תוכן חדש. יתרה מזו, ניתן היה לחבר את משחק הווידאו ל-Dragon's Lair ל-Amiga המקורי, דבר שאפשר את העברת תוכנו לדיסק הקשיח לשם השגת שיפור בזמני הטעינה ולשם הסרת הצורך בהחלפת תקליטונים תוך כדי הפעלה.
במהלך עבודתו בחברת Bethesda Softworks, עבד לינדן גם על היסב של משחק הווידאו למחשב האישי "Wayne Gretzky Hockey" ל-NES. היסב זה ראה אור בינואר 1991. לאחר מכן, שיתף לינדן פעולה עם התכניתן פול קולטה בפיתוח משחקי הווידאו "Home Alone" (עב' "שכחו אותי בבית") ו-"?Where's Waldo" ל-NES, שעה שג'וליאן לפיי הלחין את המוזיקה עבור האחרון. שני משחקי הווידאו, שראו אור בהוצאת THQ ו-Bethesda Softworks בהתאמה, זכו לביקורות צוננות.
קריירה > עבודתו בחברת Sculptured Software

לינדן הצטרף לחברת Sculptured Software בשנת 1994. בתחילת דרכו בחברה עסק בפיתוח משחקי וידאו ל-Super NES ובהמשך עבר להתמקד בעבודה על כלי פיתוח. במהלך תקופה זו, השתתף לינדן בכנס שנערך עבור מפתחי נינטנדו, שבו הוצג שבב ה-"Super FX" של חברת Argonaut Games. באי הכנס יכלו להתרשם מהפוטנציאל הטמון בשבב באמצעות הדגמה של "Star Fox", כותר שעשה בו שימוש. מעסיקתו של לינדן דאז, חברת Sculptured Software, התרשמה אף היא מיכולותיו של השבב והחליטה לפתח משחק וידאו מבוסס Super FX. הכותר קיבל את השם "Dirt Trax FX", ומפתחו היה ג'ון מורגן.
בריאיון ל-Software Engineering Daily ציין לינדן כי בזמן שבו החל צוותו בעבודות הפיתוח של Dirt Trax FX, לא היו בידיהם כלי פיתוח זמינים לשבב ה-Super FX. כדי להתגבר על משוכה זו, הוטל על לינדן לפתח מערכת פיתוח ייחודית מאפס. מערכת הפיתוח כללה מהדר (Assembler), מקשר (Linker) ומנפה שגיאות (Debugger) – כולם רכיבים, אשר היו הכרחיים לשם תכנות על השבב. גישה זו אפשרה לחברת Sculptured Software להתחיל בהמשך בפיתוח המשחק.