stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיורא וולפרט
קורות חיים

וולפרט נולד בשם וורנר וולפרט בגלייביץ (שהייתה אז חלק מרפובליקת ויימר) לפול וולפרט ולרוז לבית שייפר. אח לפיטר (אנ') ואירווינג (גר'). האב, שהיה שופט במקצועו, קיבל לאחר מספר שנים מינוי כשופט בברסלאו (שגם היא הייתה אז חלק מרפובליקת ויימר) והמשפחה עברה לעיר זו ווולפרט נשלח ללמוד בבית ספר יסודי שם.
בתחילת 1939, עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, נאסר האב עקב יהדותו ונשלח למחנה בוכנוואלד. עם שחרורו משם החליטו ההורים לצאת מגרמניה. וורנר ואחיו הגדול פיטר נשלחו לאנגליה במסגרת הקינדר-טרנספורט כשביולי אותה שנה הגיעו גם ההורים לאנגליה. תחילה ישבה המשפחה בקרבת לונדון אולם האב, שהיה בעל אזרחות גרמנית, נחשד כסוכן אויב ונשלח למחנה מעצר. ב-1940 אפשרו הרשויות למשפחה להתאחד בתנאי שיתרחקו מלונדון. על פי תנאי זה שוחרר האב והמשפחה עברה לעיירה בינגליי (אנ') שבמערב יורקשייר.
ב-1940 החל וולפרט ללמוד בבית ספר תיכון בבינגליי אותו סיים ב-1946. לאחר סיום לימודיו זכה במלגה שאפשרה לו להתחיל ללמוד ב-1947 באוניברסיטת ברמינגהאם. וולפרט למד באוניברסיטה ביולוגיה וגנטיקה והוסמך כבוגר אוניברסיטה ב-1951.
ב-1952 עלה וולפרט ארצה לאחר שאנשי הסוכנות היהודית הבטיחו לדאוג לו לעבודה בארץ. בהגיעו שינה את שמו מוורנר לגיורא ולאחר מספר חודשים באולפן בקיבוץ עין דור החל לעבוד כעוזר מחקר במחלקה לגנטיקה במכון ויצמן שברחובות שם עסק במחקר על קיקיון מצוי. מאחר שהיה צריך להתגייס לצבא הגיע מכון ויצמן להסכם עם צה"ל שוולפרט יוכל להמשיך במחקריו בתקופת שירותו. ברוב תקופה זו (1953-1955) שהה וולפרט בהיאחזות נחל עוז שם עסק בשמירה ובמחקר על מטע שיחי קיקיון שניטע בסמוך לקיבוץ. בתקופת השירות בקיבוץ נישא וולפרט ונולדה בתו הבכורה.
ב-1956 עזבה המשפחה את נחל עוז והתיישבה ברחובות שם החל וולפרט לעבוד כעוזר מחקר במחלקה לגידולי שדה שבמינהל המחקר החקלאי (מכון וולקני) ובמקביל השלים לימודי תואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך ב-1959.
לאחר סיום לימודי התואר השני החל וולפרט לעבוד במחקר בתחום הדגה ולשם כך עבר לגור בפרדס חנה והחל לעבוד בתחנת הניסיונות החקלאית בדור. במקביל המשיך את לימודיו וב-1971 הוסמך כדוקטור מטעם האוניברסיטה העברית.
וולפרט המשיך את מחקריו בתחום הדגה ואף מונה למנהל תחנת הניסיונות בדור. ב-1987 הועלה וולפרט לדירוג חוקר בכיר A1 (המקביל לפרופסור). המשיך לעבוד במחקר עד פרישתו לגמלאות ב-1992. גם לאחר פרישתו המשיך לפקוד את תחנת המחקר הניסיונות וסייע במחקר. ב-23 באוגוסט 1994, בשעה שנסע, כהרגלו, לתחנת הניסיונות נהרג בתאונת דרכים. הובא למנוחות בבית הקברות בפרדס חנה.
קריירה אקדמית

1951 – תואר ראשון מטעם אוניברסיטת ברמינגהאם
1959 – תואר שני מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים
1971 – תואר שלישי מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים
1989 – דוקטור למדעים (אנ') מטעם אוניברסיטת ברמינגהאם
קריירה מחקרית > במסגרת מכון וויצמן

1952–1956 – מחקר על הקיקיון
קריירה מחקרית > במסגרת "מכון וולקני"

1956–1959 – מחקר על חצילים בהנחיית פרופ' נחום קידר
1959–1994 – מחקר בתחום המדגה בשיתוף פרופ' רם מואב וגדעון חולתא. תחומי המחקר כללו:
טיפוח והכלאות של דג הקרפיון כדי להגיע לגידול אופטימלי מבחינת גודל הדגים מול השקעה במזון ובמים. הזנים שטופחו על ידי חוקרים אלו זוכים להצלחה מסחרית בארץ.
שימוש בזבלים אורגנים ובפסולת חקלאיות אחרת לגידול דגים בבריכות וזאת כתחליף זול וזמין למזון התעשייתי.
טיפוח הצבעים בדגי ה"קוי" המשמשים כדגי נוי ונפוצים במיוחד במזרח הרחוק.
ספריו

גיורא וולפרט, גדעון חולתא הקרפיון, הוצאת ארגון מגדלי הדגים, 1995
שמואל רוטברד, שוורץ של הדגים, הוצאת "מערכת", 2014 (סיפור חייו של מרדכי שוורץ – וולפרט השתתף בראיונות עם מרדכי)
גיורא וולפרט, הרברט אקסלרוד(אנ'), יוג'ין בלון (אנ'), ריצ'רד הופמן, שמואל רוטברד המדריך המאוייר המלא לגידול דגי קוי, הוצאת אמאזון, 1996
משפחתו

בתקופת שירותו בנחל עוז נישא וולפרט לחווה לבית שווגר (ילידת רגנסבורג, גרמניה 1930) אותה הכיר בתקופה בה עבד במכון ויצמן. לזוג נולדו 2 בנות (תמר ודליה).
הנצחה

מנהל המחקר קבע פינת הנצחה לוולפרט בספריה של תחנת הניסיונות בדור.
הערות שוליים

↑  האח הצעיר אירווינג נולד כבר באנגליה
↑  התחנה היחידה בארץ שעוסקת בחקר המדגה
↑  עבודת המחקר של וולפרט, בפיקוחו של פרופ' רם מואב, עסקה בהבדלים של גידול דגים בבריכות ובכלובים
↑  יצא לאור לאחר פטירתו של גיורא
↑  היו אלו הנישואין הראשונים בנחל עוז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270029705171  ISNI: 0000 0004 0243 6342  LCCN: n82224436  VIAF: 6293455   WorldCat (עם VIAF): 6293455
נאסר בוהאני

| --- | --- |

בוהאני, 2015
 לידה:  25 ביולי 1990 (בן 34) אפינאל, ווז
 גובה:  175 ס״מ 
 תחום:  כביש
 התמחות:  ספרינטר
 קבוצות עבר:  FDJ (2011–2014)   קופידיס (2015–2019)   ארקאה–סאמסיק (2023-2020)
 הישגי שיא:   קטגוריית הנקודות בג'ירו ד'איטליה ו-3 קטעים במרוץ (2014)   3 קטעים בוואלטה אספנייה (2014, 2018)    אליפות צרפת (2012)
 
נאסר בוהאני (בצרפתית: Nacer Bouhanni; נולד ב-25 ביולי 1990) הוא רוכב אופני כביש צרפתי מקצועי לשעבר. בוהאני ניצח בקטגוריית הנקודות בג'ירו ד'איטליה 2014 ושלושה קטעים במרוץ. נוסף על כך, ניצח שלושה קטעים בוואלטה אספנייה במהדורות המרוץ ב-2014 ו-2018 והוא אלוף צרפת לשנת 2012.
ביוגרפיה > FDJ (2011–2014)

ב-2011 הצטרף בוהאני לקבוצת FDJ הצרפתית שהייתה אז בדרג הפרו קונטיננטל, השני בחשיבותו לקבוצות. כבר במרוץ הראשון שלו במדי הקבוצה, הטור של גבון, ניצח בקטע השלישי והשיג את הניצחון הראשון שלו כמקצוען.
ביוגרפיה > FDJ (2011–2014) > אלוף צרפת

את 2012 פתח בוהאני במרוץ אטואל דה בסאז', וניצח בקטע הראשון במרוץ, כשהוא גובר על מרסל קיטל ובובי טראקסל בספרינט רב משתתפים. בהמשך העונה תוצאותיו הבולטות היו בשני המרוצים החד יומיים "Cholet-Pays de Loire" (מקום תשיעי) ו"Flèche d'Emeraude - Saint Malo" (מקום שני). בוהאני גם בלט במרוץ Circuit de Lorraine Professionnel, כשניצח בקטע הראשון והמשיך גם לניצחון כללי, כשגם את קטגוריית הנקודות ניצח במרוץ. לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במרוץ וורלד טור, כשנבחר לקריטריום דו דופינה, בקטע הראשון של המרוץ סיים רביעי, כשהוא מוביל את הפלוטון, 4 שניות מקאדל אוונס המנצח, אך נטש את המרוץ במהלך הקטע הרביעי. לאחר מכן בוהאני ניצח במרוץ "האלה–אינגויחם" בבלגיה, כשהוא מנצח בספרינט רב משתתפים. ארבעה ימים לאחר מכן השיג בוהאני את הישגו הגדול בעונה, כשניצח באליפות צרפת, מקדים את בן קבוצתו ארנו דמאר ואת אדריאן פטי מקופידיס. לאחר אליפות צרפת המשיך בוהאני ברצף הניצחונות, כשניצח בקטע הראשון בטור דה וואלני. יכולתו של בוהאני הביאה אותו להיבחר לוואלטה אספנייה כמה שבועות מאוחר יותר כשהוא משמש כספרינטר של קבוצתו, בקטע ה-5 סיים בוהאני רביעי, כשג'ון דגנקולב מנצח. גם בקטע השביעי בוהאני סיים רביעי וגם הפעם המנצח היה דגנקולב. בקטע ה-9 שגם היה מישורי ומתאים לספרינטרים סיים שביעי, לאחר שבקטע ה-8 סיים אחרון, במקום ה-194. בקטע ה-10 בוהאני השיג את התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ, כשסיים שני לאחר דגנקולב שהמשיך לנצח. במהלך הקטע ה-13 פרש בוהאני מן המרוץ. לאחר מכן סיים תשיעי בגרנד פרי וואלני ולאחר מכן ניצח בקטע הרביעי והאחרון בטור יורומטרופול, כשהוא מסיים שישי כללי את המרוץ ושני בקטגוריית הנקודות. לאחר מכן סיים שני במרוץ החד יומי פריז–בורז'.
ב-2013 ניצח בוהאני בקטע השישי בטור של עומאן. לאחר מכן השיג את הניצחון הגדול בקריירה שלו במרוץ קטעים עד כה, כשניצח בקטע הראשון בפריז–ניס, מקדים את אלסנדרו פטאקי ואת אליה ויוויאני בספרינט רב משתתפים. בהמשך ניצח בוהאני את מרוץ Val d'Ille Classic - Souvenir Julien Ditlecadet 7 וסיים שלישי בגרנד פרי דניין, שני מרוצים חד יומיים. לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בג'ירו ד'איטליה, בקטע הראשון במרוץ סיים שלישי, לאחר מרק קוונדיש המנצח. בקטע ה-6 סיים בוהאני רביעי, גם בקטע הזה קוונדיש ניצח. בקטע ה-12 סיים במקום השני אחרי קוונדיש, התוצאה הטובה של בוהאני במרוץ. הוא פרש מהמרוץ לאחר שלא זינק לקטע ה-13. לאחר מכן סיים שלישי בהאלה–אינגויחם ואיבד את תוארו כאלוף צרפת, כשסיים במקום ה-33, 1:45 דקות מארתור וישו המנצח. לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס, אבל נטש את המרוץ במהלך הקטע החמישי בשל מחלה. לאחר הטור ניצח בוהאני בשלושת הקטעים הראשונים בטור דו פויטו–שארן וסיים שמיני כללי את המרוץ, כשהוא מנצח את קטגוריית הנקודות. לאחר מכן התבלט במרוצים חד יומיים, כשסיים שלישי בקלאסיקת בריסל, ראשון בגרנד פרי דה פורמייה, שני באומלופ ואן הט האוטלנד וראשון בטור דה ונדי. בוהאני סיים את עונת 2013 בטור של בייג'ינג, כשניצח בקטעים 2 ו-3 ואת בטגוריית הנקודות.
ביוגרפיה > FDJ (2011–2014) > ניצחון בקטגוריית הנקודות בג'ירו ד'איטליה

ב-2014 פתח בוהאני את העונה עם ניצחון בקטע השני של אטואל דה בסאז'. הוא סיים שלישי במרוץ החד יומי, לה סמין, אחרי מקסים ונטומה המנצח ואלכסיי טסטאביץ'. לאחר מכן ניצח בקטע הראשון בפריז - ניס, כשהוא מקדים את ג'ון דגנקולב וג'יאני מירסמן בספרינט רב משתתפים. בהמשך העונה סיים שלישי בנוקר–קורס וניצח בקטע הראשון בקריטריום אינטרנשיונל ואת מרוץ גרנד פרי דה דניין. לאחר מכן התחרה בפעם השנייה בג'ירו ד'איטליה. בקטע ה-2 הוא גם שני, אחרי מרסל קיטל המנצח. למחרת בקטע ה-3 סיים חמישי, כשקיטל מנצח. בקטע ה-4 השיג בוהאני את הניצחון הראשון שלו בגרנד טור, כשהקדים את ג'אקומו ניצולו ואת תום וילרס בספרינט רב משתתפים, בעקבות כך עבר בוהאני להוביל את קטגוריית הנקודות במרוץ. בהמשך המרוץ ניצח בוהאני בקטע ה-7, כשהוא מקדים את ניצולו ואת לוקה מזגץ וגם את הקטע ה-10, מקדים את ניצולו ואת מייקל מת'יוס. המקומות ה-4 של בוהאני בקטע ה-13 וה-21 הבטיחו לו את הניצחון בקטגוריית הנקודות עם 291 כאלו. בוהאני גם היה הרוכב ההישגי ביותר במרוץ מבחינת ניצחונות, כשניצח כאמור בשלושה קטעים. באליפות צרפת סיים שני, אחרי בן קבוצתו ארנו דמאר. לאחר מכן ניצח בקטע הרביעי באנקו טור. בוהאני נבחר גם לוואלטה אספנייה, בקטע ה-2, שהיה קטע הכביש הראשון במרוץ לאחר נגד השעון הקבוצתי בקטע הראשון, ניצח בוהאני בקטע, מקדים את דגנקולב ואת רוברטו פרארי, למחרת, בקטע ה-3 סיים שמיני, כשמייקל מת'יוס מנצח, ובקטע ה-5 סיים שני אחרי דגנקולב. בקטע ה-10 השיג בוהאני את הניצחון השני שלו במרוץ, מקדים את מת'יוס ואת פטר סאגאן, במהלך הקטע ה-10 פרש בוהאני מהמרוץ. באליפות העולם, סיים בוהאני עשירי, כשהוא חלק מדבוקת רוכבים שלישית שהגיעה 7 שניות אחרי מיכל קוויאטקובסקי המנצח, וסיימה במקומות 8–28.
ביוגרפיה > ארקאה–סאמסיק (2020–2023)

בוהאני עזב את קופידיס לאחר חמש שנים לטובת ארקאה–סאמסיק. הוא סיים שני בטור של סעודיה אחרי פיל באוהאוס הגרמני, וניצח בקטע הרביעי במרוץ. לאחר מכן ניצח בקטע הראשון בטור דה לה פרובאנס.
בשנת 2022 עבר תאונה קשה בטור של טורקיה שהשביתה אותו למשך העונה. באוקטובר 2023 הודיע בואהני שהוא יפרוש מרכיבה תחרותית בסוף העונה ויסיים את הקריירה שלו, עקב חוסר היכולת שלו לשחזר את הצלחותיו בעקבות התאונות שעבר.
סגנון

יחסית לספרינטרים אחרים, בוהאני הוא קטן מידות. בוהאני נודע גם בשל סגנונו האגרסיבי בספרינטים ובשל מקרי אלימות שהיה מעורב בהם במהלך השנים במהלך מרוצים.
הערות שוליים

↑  NC France | 2012, procyclingstats.com
↑  התוצאה נשללה מפטאקי בהמשך
↑  Madiot says there was no room to keep Bouhanni and Démare on same team, באתר cyclingnews.com, ‏ 2 בינואר 2015
↑  Arkéa–Samsic to create ‘sprinter unit’ around new signing Bouhanni, VeloNews.com
פברזיים

פברזיים
פברזיים (Fabrazyme®), שם גנרי: agalsidase beta, הוא גרסה רקומביננטית של האנזים Aα-galactosidase (אלפא-גלקטוזידאז A), הנמצא בחסר בחולים במחלת פברי. האנזים הרקומביננטי פותח על ידי חברת ג'נזיים והוא ניתן לחולים כתחליף לאנזים החסר. התרופה משווקת כאבקה ולאחר מיהולה היא ניתנת באמצעות עירוי לווריד. פברזיים הוא טיפול אנזימי חליפי המיועד לטיפול ארוך טווח בחולי פברי. אבחון המחלה מתבצע על ידי בדיקת דם, בה נבדקת הפעילות האנזימטית של α-galactosidas A של החולה. ניתן גם לבצע בדיקה גנטית לאישור האבחנה. התרופה כלולה בסל הבריאות של מדינת ישראל.
דרך הפעולה של פברזיים

חולים במחלת פברי סובלים מאגירה של החומר גלובוטריאוזילצרמיד (GL-3, globotriaosylceramide) בתאים שונים בגוף ובעיקר בתאים המצפים את כלי הדם (תאי אנדותל). ה־GL-3 נאגר בשלב ראשון בתוך אברונים תוך תאיים הקרויים ליזוזומים ועל כן פברי מסווגת כמחלת אגירה ליזוזומלית. בשלב מתקדם של המחלה חומר האגירה ממלא את כל התא, ומפריע לפעולתו התקינה.
פברזיים הוא אנזים רקומביננטי אשר רצף חומצות האמינו שלו זהה לרצף חומצות האמינו באנזים האנושי. פברזיים ניתן בעירוי דרך הוריד, וכך מגיע באמצעות זרם הדם לתאים הפגועים. הוא נכנס לתא באמצעות קשירה לרצפטור ספציפי על גבי שטח הפנים החיצוני של התא, מובל לתוך הליזוזום, ושם הוא פועל לפירוק הגלובוטריאוזילצרמיד שנאגר, כמו שהיה פועל האנזים המקורי לו לא היה חסר בחולים. מחלת פברי היא מחלה פרוגרסיבית (בה הנזק מתקדם) ומסכנת חיים; הנזק המתמשך לרקמות ולדפנות כלי הדם יהיה בלתי הפיך בשלבים מתקדמים של המחלה. על כן ישנה חשיבות לאבחון מוקדם וטיפול משמר ומונע.
היסטוריה

באוגוסט 2001 קיבלה ג'נזיים מרשות התרופות האירופאית ה־EMEA את הרשות לשווק את פברזיים באירופה ואילו בארצות הברית אושרה תרופה זו באפריל 2003 על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA)
 . בארץ נרשמה התרופה בפנקס התרופות של מדינת ישראל בשנת 2002 והוכנסה לסל הבריאות בשנת 2004
יעילות התרופה

יעילות פברזיים הוכחה בסדרה של מחקרים קליניים אשר אפשרו את אישורה על ידי רשויות הבריאות השונות בעולם, ביניהן הרשויות בארצות הברית ואירופה. בניסויי מעבדה נמצא נראה כי יכולת חדירת האנזים הרקומביננטי לרקמות ויכולתו לפנות את חומר האגירה GL-3 הן תלויות מינון. ניסויים אלה היוו את הבסיס לניסויים בחולים. בניסוי Phase 1/2 נבחר מינון של 1 מג' לקג' פעם בשבועיים כיעיל ובטיחותי בהורדת רמות GL-3 בדם ופינוי GL-3 שהצטבר ברקמות הלב, הכבד והכליות. ניסוי ראשוני זה קיבל ביסוס רחב יותר בניסוי Phase-3 וניסויי ההמשך שלו. מעבר ליכולת פינוי GL-3 מהרקמות, הראו מחקרים אלה כי ב-94% מהחולים נעצרה הידרדרות מצב הכליות ובחלק מהחולים נראה אף שיפור בתפקודי כליות, הכאב פחת ועלתה איכות חיי המטופלים. מחקר Phase 4 שפורסם ב-2007 הראה ירידה משמעותית של 61% בסיכון למאורע קליני המאפיין את המחלה (מאורע לבבי, כלייתי או מוחי). במחקר אחר שפורסם ב-2008 הוכחה יעילותו ובטיחותו של התכשיר במתן לילדים. בנוסף למחקרים שבוצעו עד כה, מנהלת חברת ג'נזיים מאגר נתונים (the Fabry registry) אשר משמש למעקב ארוך טווח אחר יעילותה ובטיחותה של התרופה.
אזהרות והתוויות נגד

התווית נגד: רגישות יתר (תגובה אנפילקטית) מסכנת חיים לאחד מהמרכיבים הפעילים בתרופה. רוב תופעות הלוואי כתוצאה מהטיפול בפברזיים הופיעו בזמן העירוי או זמן קצר לאחריו. הן יכולות להשתנות במידת החומרה שלהן. שכיחות תופעות לוואי אלה ברוב המקרים יורדת עם הזמן בשימוש חוזר בפברזיים. כמעט כל החולים מפתחים נוגדנים כנגד פברזיים בשלושת החודשים הראשונים לטיפול. בדרך כלל, ברוב החולים כמות הנוגדנים יורדת עם הזמן. לא מומלץ לתת את פברזיים בשילוב עם התרופות הבאות: Chloroquine, Amiodaron, Benoquin או Gentamycin השימוש בפברזיים מצריך מעקב של רופא מומחה.
דרכי מתן

התרופה משווקת בבקבוקונים של 5 מ"ג או 35 מ"ג. המינון המומלץ לחולה מבוגר (מעל גיל 16) הוא 1 מ"ג לק"ג פעם בשבועיים. התרופה ניתנת בעירוי לווריד. התרופה ניתנת במרכז הרפואי המטפל, במרפאות קופות החולים או באמצעות מערך טיפולי בית.
לקריאה נוספת

Am. J. Hum. Genet. 68:711–722, 2001
הערות שוליים

↑  העלון לרופא כפי שמופיע באתר משרד הבריאות- אגף הרוקחות
http://www.health.gov.il/units/pharmacy/trufot/PerutTrufa.asp?Reg_Number=124%2094%2030313%2000&safa=h
↑  אתר התרופות האנגלי: http://emc.medicines.org.uk/emc/industry/default.asp?page=displaydoc.asp&documentid=18404
↑  אתר ה- FDA : http://www.accessdata.fda.gov/scripts/cder/drugsatfda/index.cfm?fuseaction=Search.DrugDetails
↑  Ann Intern Med. 2007 Jan 16;146(2):77-86
↑  J Pediatr. 2008 Apr;152(4):563-70, 570.e1
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לוי (דמות מקראית)

| --- | --- |

"לוי" ציור מאת ג'ייקוב דה גיין השני
 לידה:  פדן ארם
 גיל פטירה:  137
 אב:  יעקב 
 אם:  לאה 
 בן או בת זוג:  מלכה 
 צאצאים:  גרשון, מררי, קהת, יוכבד 
 
סרטוט פורטוגזי
לֵוִי הוא בנם השלישי של יעקב ולאה, והוא אבי שבט לוי, אליו משתייכים הכהנים והלויים.
מקור השם

על פי ספר בראשית, לאה אמו של לוי, קיוותה כי בעלה יעקב יעדיף אותה בעקבות הולדת בנה השלישי, ומכאן מקור השם 'לוי': "וַתַּהַר עוֹד, וַתֵּלֶד בֵּן, וַתֹּאמֶר עַתָּה הַפַּעַם יִלָּוֶה אִישִׁי אֵלַי, כִּי-יָלַדְתִּי לוֹ שְׁלֹשָׁה בָנִים; עַל-כֵּן קָרָא-שְׁמוֹ, לֵוִי"
לוי בסיפורי התנ"ך

בסיפורי התנ"ך מוזכר לוי בשני סיפורים מרכזיים: בסיפור על אונס דינה אחותו, וברצף הסיפורים על מכירת יוסף.
כפי שמסופר בבראשית, כאשר ישבה משפחת יעקב ליד שכם, דינה בתו נאנסה ונחטפה בידי שכם בן חמור, אחד מנכבדי העיר. ההצעה הערמומית של בני יעקב הייתה לאפשר לשכם לשאת את דינה לאישה, ובתנאי שימול את כל זכרי העיר. לאחר שהסכימו אנשי שכם למול את עצמם, נכנסו לעיר לוי יחד עם שמעון אחיו, ועל אף הסתייגותו של אביהם - הרגו את כל יושביה. אירוע זה הטביע את חותם חום-המזג על דמותו של לוי. חותם זה משתקף באמירה הנוקבת שלה זכו שמעון ולוי מאביהם לפני מותו:
שִׁמְעוֹן וְלֵוִי אַחִים 

כְּלֵי חָמָס מְכֵרֹתֵיהֶם

בְּסֹדָם אַל תָּבֹא נַפְשִׁי 

בִּקְהָלָם אַל תֵּחַד כְּבֹדִי 

כִּי בְאַפָּם הָרְגוּ אִישׁ 

וּבִרְצֹנָם עִקְּרוּ שׁוֹר

אָרוּר אַפָּם כִּי עָז 

וְעֶבְרָתָם כִּי קָשָׁתָה 

אֲחַלְּקֵם בְּיַעֲקֹב

וַאֲפִיצֵם בְּיִשְׂרָאֵל.
לוי השתתף גם בסיפורי שנאת האחים ליוסף; כל אחיו של יוסף (למעט בנימין, אחיו מאמו) חברו כדי להתנכל ליוסף, אך התבדו כאשר גילו לאחר עשרות שנים שיוסף נמלט ממעלליהם והפך לשליט במצרים.
מורשתו של לוי

שלושת בניו של לוי, גרשון, קהת ומררי, ירדו איתו מצרימה. בתו יוכבד נולדה במצרים, אך רש"י כותב שהיא נולדה בין החומות, בכניסה למצרים. מזרעה של משפחה זו צמחו מנהיגי ישראל הגדולים של אותה תקופה: משה ואהרן.
בספר מלאכי פרק ב נאמר: ”וִידַעְתֶּם כִּי שִׁלַּחְתִּי אֲלֵיכֶם אֵת הַמִּצְוָה הַזֹּאת, לִהְיוֹת בְּרִיתִי אֶת לֵוִי אָמַר ה' צְבָאוֹת. בְּרִיתִי הָיְתָה אִתּוֹ הַחַיִּים וְהַשָּׁלוֹם וָאֶתְּנֵם לוֹ מוֹרָא וַיִּירָאֵנִי, וּמִפְּנֵי שְׁמִי נִחַת הוּא”. כלומר: לוי היה נאמן לה' ועשה את דברו.
לוי נפטר מן העולם בגיל 137 שנה, ולאותן שנות חיים בדיוק זכה גם צאצאו עמרם, אבי משה.
לוי במגילות מדבר יהודה

במגילות מדבר יהודה, וכן בספרות החיצונית שמקורה בהן, כגון צוואות השבטים וספר היובלים, זכה לוי למעמד מרכזי. על פי המתואר במקורות אלו נישא לוי לאישה בשם מלכה וממנה נולדו לו גרשון קהת ומררי, זכה לרשת את כל ספרי אבותיו ולהנחיל ידע רב לבניו, ללמוד את מסורת הכהונה מיצחק סבו ולקבל ממנו את ברכת הכהונה: "ועתה בני שמע דברי והאזן למצוותי ולא יסורו דברי אלה מלבך כל ימיך כי כהן קדוש לה' אתה. וכוהנים יהיו כל זרעך ואת בניך צוה כי יעשו לפי משפט זה כאשר הגדתי לך". כן מתואר לוי ככוהן בבית אל, בעת שיעקב מילא את נדרו לאחר שחזר מארם, ואחיו מביעים את כפיפותם לו. על פי ספר היובלים, נולד לוי באחד בחודש הראשון, היום שבו התחילה השנה בתקופת המקרא ובו נחנך המשכן, והוא ראש השנה למלכים ולרגלים שחל בלוח העברי בא' בניסן, ובלוח השנה במגילות קומראן אמור לחול ביום השוויון. לפי צוואת לוי בארמית, היה לוי בן 48 בירידת יעקב למצרים וחי במצרים 89 שנה.
במדרשי חז"ל

מדרש תדשא (פרק ח') וילקוט שמעוני על פרשת שמות מייחסים את יום לידתו של לוי לט"ז בניסן. על פי פרקי דרבי אליעזר, לוי היה בן ארבעים וחמש ברדת בני יעקב למצרים והוא חי במצרים 92 שנים. על פי סדר עולם רבה פרק ג', לוי היה אחרון האחים שנותר בחיים. לפי סדר הדורות, לוי מת בשנת ב'של"א או בשנת ב'של"ב.
קברו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפי ספרות חז"ל העלו בני ישראל את כל בני יעקב לארץ להיקבר שם.
ובספר הישר מסופר: ”ויקברו את ארונות מטות אבותיהם... איש בנחלת בניו... ואת שמעון ולוי קברו בעיר מנדא אשר נתנה לבני שמעון ויהי מגרש העיר לבני לוי.”
מסורת שומרונית שתועדה החל במאה ה-19 קובעת את קברו של לוי בנבי לוין, בסמוך לכפר סילת א-ד'האר שבצפון השומרון.
עץ משפחה

עץ משפחה המציג את הדורות הקודמים:
ראו גם

עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה
לקריאה נוספת

מרדכי ברויאר, פרקי בראשית, הוצאת תבונות, תשנ"ט, הפרק "נקמת שמעון ולוי באנשי שכם", עמ' 571–581.
לרוויק (נורווגיה)

בלרוויק נמצאים שניים מהאגמים הגדולים ביותר בווסטפול, גוסקו ופריס
יער עצי האשור האירופי הצפוני בעולם
באיסטרהגן יש פטרוגליפים המתוארכים לשנים 500–1500 לפני הספירה.
פריצוהוס, בית האחוזה הפרטי הגדול בנורווגיה
הבית שבו גדל תור היירדאל
לרוויק (בנורווגית: Larvik ‏האזנהקובץ:Larvik.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר ורשות מקומית במחוז לשעבר של וסטפול, כיום במחוז וסטפול וטלמרק בנורווגיה. המרכז האדמיניסטרטיבי של הרשות המקומית הוא העיר לרוויק. נכון לרבעון השלישי של 2020 היו ברשות המקומית לרוויק 47,421 תושבים. לרשות המקומית יש קו חוף של 110 קילומטרים, קצר יותר מזה של העיירה סנדפיוד (אנ') השכנה.
העיר קיבלה מעמד של עיירת שוק בשנת 1671. לרוויק הוקמה כרשות מקומית ב-1 בינואר 1838. העיר סטוון (Stavern), והיישובים הכפריים ברונלאנס (Brunlanes), הדרום (Hedrum) וטילינג (Tjølling) מוזגו בצו עם הרשות המקומית של לרוויק ב-1 בינואר 1988. ב-1 בינואר 2018 אוחדה לרדאל (Lardal) הסמוכה עם הרשות המקומית כחלק מרפורמה עירונית ארצית. לאחר המיזוג, הפכה לרוויק לרשות המקומית הגדולה ביותר בווסטפול בשטחה, והשלישית בגודלה במספר התושבים.
לרוויק ידועה כעיר הולדתו של ההרפתקן והאנתרופולוג תור היירדאל, יוזם משלחת קון-טיקי. בשטח הרשות שוכן יער עצי האשור הצפוני ביותר בעולם הקרוי בנורווגית Bøkeskogen (מילולית: "יער עץ האשור"). אתרים נוספים כוללים את מעיין המים המינרליים הטבעיים היחידים של נורווגיה, פריסקילדן (Farriskilden) ואת פריס באד (Farris Bad) שתואר כאחד מאתרי הספא הטובים באירופה, והספא הגדול ביותר בסקנדינביה.
בין לרוויק להירטסלס (אנ') בדנמרק יש קו מעבורת יומי.
גאוגרפיה

הרשות המקומית לרוויק משתרעת על הפינה הדרומית-מערבית של מחוז וסטפול, בין העיירה סנדפיורד במזרח לפיורד לנגסונדספיוד (אנ') במערב. החוף משתרע בין הכניסות לפיורדים סנדפיוד ולנגסונדספיוד. קו החוף כולל חופים שונים, מפרצים, איונים ואיי סלע (skerries). האדמה מישורית יחסית לאורך החוף וכוללת מפרצים רבים, ואילו החלקים הפנימיים הם בעיקר גבעות המיוערות בחורשות גדולות. הרים גדולים יותר נמצאים לאורך הגבול למחוז טלמרק במערב. הנקודה הגבוהה ביותר ברשות היא וינדפייל (Vindfjell) בגובה 622 מטרים על הגבול עם מחוז טלמרק במערב. ברגאָנוודן (Berganvarden) בגובה 456 מטר היא פסגה נוספת פופולרית להליכה. היא שוכנת בצפון-מערב לרוויק, בצד המערבי של נהר לוֹגן (Lågen), בגבול עם לרדאל (Lardal) וסיליאן (Siljan).
הרשות המקומית של לרוויק שוכנת כ-105 קילומטרים דרומית-מערבית לאוסלו. היא משתרעת על שטח של 530 קילומטרים רבועים, הרשות המקומית הגדולה ביותר במחוז וסטפול. אוכלוסייתה מונה47,421 תושבים (בעיר לרוויק גופא התגוררו ב-2019 24,647), הרשות השלישית בגודל אוכלוסייתה, קטנה יותר מטונסברג וסנדפיורד השכנות. ללרוויק יש פיורד משלה המתחבר לנהר לאגן.
לרוויק גובלת בקונגסברג (Kongsberg) בצפון, בסנדפיוד במזרח ובפושגרוּן (Porsgrunn) ובסיליאן (מחוז טלמרק) במערב. הנקודה הדרומית ביותר ברשות המקומית היא מגדלור טוויסטיין (Tvistein fyr) שבים מדרום להומרבקן (Hummerbakken) בברונלאנס (Brunlanes). ביבשת, הנקודה הדרומית ביותר נמצאת באודנה (Oddane), בין מֱלן (Mølen) לנבלונגהָּוּן (Nevlunghavn). הנקודה המערבית ביותר היא האי גייטרִיָיה (Geiterøya) שבפיורד לנגסונדספיורד, והנקודה המזרחית ביותר היא אחד מהאיונים של ראואר (Rauer). הנקודה הגבוהה ביותר היא וינדפייל (Vindfjell) בגובה 622 מטרים על הגבול עם מחוז טלמרק במערב.
מאפיינים גאוגרפיים בולטים כוללים את אגם פריס (Farris) ואת הנהר נומדלסלוגן (Numedalslågen), הקרוי מקומית לוֹגן (Lågen), אשר מסתיים בלרוויק, מזרחית לעיר. גופי מים אחרים כוללים את האגמים גוקחוּ (Goksjø) והָּלֶוָוטן (Hallevatnet).
לרוויק ידועה גם במעיינות הטבעיים של מים מינרליים, פריסקילדן (Farriskilden), אשר נוצלו מסחרית תחת שם המותג פריס (Farris). בקאופנג (Kaupang, שוק בנורדית עתיקה, ראו בפסקת ההיסטוריה) בטילינג (Tjølling) שוכנים שרידי תחנת המסחר מימי הביניים של שירינגסאל (Skiringssal). לרוויק הוא המקום הצפוני ביותר בעולם שבו גדלים אופן טבעי יערות של האשור האירופי (Fagus sylvatica), המכונים מקומית בוקסקוגן (Bøkeskogen, "יער עץ האשור").
היסטוריה

בלרוויק התגלו שרידים שונים מתקופת האבן, למשל ליד טורפוונט (Torpevannet) על ידי הכפר Helgeroa. ראט (אנ'), מורנת הקצה הגדולה ביותר בסקנדינביה עוברת בכל מחוז וסטפול לפני שהיא מגיעה לשיאה באוקיינוס במולן (אנ'). תושבים קדומים נשאו סלעים מראט ובנו מספר רב של תלוליות קבורה במולן. בתקופת הברזל הרומית, הקימו התושבים הקדומים אנדרטת אבן הדומה לספינה באיסטרהוגן (אנ'), אחד השרידים הגדולים ביותר של נורווגיה ("אולדטיסמין") מהתקופה הפרהיסטורית. מיד מעבר לגבול סנדפיורד ליד איסטרהוגן נמצאת חוות האוגן, שהיא אתר הפטרוגליפים הגדול ביותר במחוז וסטפול.
הקאופנג (Kaupang, שוק בנורדית עתיקה) באתר הוויקינגי של סקירינגסאל (Skiringssal) הוא אתר ארכאולוגי בו גילו ארכאולוגים לראשונה תלוליות קבורה, ומאוחר יותר חשפו את שרידי העיר העתיקה. כיום היא ידועה כעיר המסחר העתיקה ביותר הידועה בנורווגיה. היה סחר בינלאומי ממפרץ בוויקספיורד (Viksfjord), כמה קילומטרים ממזרח ללרוויק, לפני למעלה מ-1,200 שנה. בסקירינגסאל התגלו שרידים מהעיר העתיקה ביותר שהתגלתה במדינות הנורדיות, והיא הייתה אחד האתרים העירוניים הקדומים ביותר בסקנדינביה.
העיר לרוויק הייתה קהילת ספא מהמאה ה-19, משכנן של מרחצאות לרוויק. הספא קידם בברכה כמה חברי ממשלה וגם אוליגרכים רוסים. משפחת המלוכה, הוקון השביעי, מלך נורווגיה והמלכה מוד, נפשו במרחצאות לרוויק בשנת 1906. הספא אירח את ביירנסטרנה ביירנסון ב-1909, שכתב כמה משיריו האחרונים בלרוויק, ואת קנוט האמסון בשנת 1917. האמסון כתב את הרומן שלו ברכת האדמה בלרוויק, שזיכה אותו מאוחר יותר בפרס נובל לספרות ב-1920.
לרוויק קיבלה מעמד של עיירת שוק בשנת 1671. העיר לרוויק (בכתיב דני עכשווי: לורביג (Laurvig)) נוסדה בשנת 1671 על ידי אולריק פרדריק גילדנלובה (אנ'), שהפך לרוזן הראשון של לורביג. עדיין ניתן לבקר היום ב-"Herregården", מעון הרוזן. בלרוויק שוכן "פריצוהאוס" (Fritzøehus), אחוזת משפחת טרשוב (Treschow), שנמצאת כיום בבעלות יורשי מילה-מארי טרשוב, שהייתה "האישה העשירה ביותר בנורווגיה". אחוזת טרשוב נבנתה בשנת 1835 כאשר וילום פרדריק טרשוב (Willum Frederik Treschow) רכש את המחוז מהכתר הדני, אשר בתורו קנה את המחוז מהקונסורציום המקומי "גרבלינגנה" (grevlingene), ארבעה יזמים מקומיים שהוכיחו כי אינם מסוגלים לנהל כלכלית את הבעלות (הקונסורציום קנה את המחוז מהכתר הדני בשנת 1817 במקור, הכתר השתלט מחדש על המחוז כאשר אחרון הרוזנים נאלץ למכור אותו בגלל חוב).
לרוויק, יחד עם סנדפיורד וטונסברג השכנות, היו שלוש הערים הדומיננטיות לציד לווייתנים של נורווגיה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.