stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרדכי אקלר
תולדות חייו

מרדכי אקאלר נולד במשהד בשנת 1850 (ה'תר"י) לרפאל, עשרים שנה לאחר שבני הקהילה נאנסו להתאסלם. למד מאביו תנ"ך בגיל צעיר והמשיך בכוחות עצמו בלימוד המשנה והגמרא. את אשר למד, תרגם לשפת העדה ודרש בפני הקהל. הרב היה עובר בלילות מבית לבית ללמד את הילדים האנוסים במשהד תורה ולחנכם במצוות.
בדור הראשון לאניסות הקימו הרב יוסף כהן ומולא כודאדאד בתי כנסת, כל אחד במרתפו. הרב מרדכי שהיה רב הקהילה בדור השני לאניסות פתח בביתו בית כנסת נוסף וכך עשה גם רבי בנימין אמינוף. בבית הכנסת שניהל במרתפו, לימד הרב מרדכי את הנערים המצטיינים דינים והלכות, תלמידים אלו הפיצו את מה שלמדו במרתפים ובבתי כנסת אחרים. לבית הכנסת הקטן הגיע הציבור מדי שבת לשמוע את דרשת פרשת השבוע מפי הרב.
מונה על ידי הקהילה לרבם בשנת 1883. כרב העדה פסק עבור בני עדתו, סידר קידושין בסתר, מל את בני הקהילה ובהיותו שוחט ובודק גם הבטיח שחיטה כשרה, הרב לא לקח כסף מהקהילה על פעלותיו אלא התקיים מחנות פרוות ובדים שהקים.
פעילותו של הרב מרדכי יחד עם יתר רבני הקהילה והמלמדים שבה, עזרו לשימור היהדות במשהד. רק יהודים בודדים קיבלו עליהם את האסלאם מרצון.
הרב התכתב עם רבני ירושלים ושלח להם עזרה כספית, וכך כתב לו הרב יעקב שאול אלישר:
למעלת כבוד הרב העצום היקר והנכבד כמוהר"ר מרדכי אקאלר יצ"ו ראש קהילת ישראל בעי"ת משהד העי"א... מה מאד שמח ליבנו בשמענו מפי השד"ר בנימין הכהן את החלק הגדול אשר לוקחים אחינו היקרים שבחו"ל בחיבת ציון עיר האלהים ונגע צרת הבת ירושלים בלבבם ובמלוא חפניים בלב שלם הניפו והרימו נדבתם לה' להחיות לב נדכאים שבהר ציון... והיינו מצפים כי ישא רגליו גם למחוז תהילה משהד כאשר חייבנו אותו אך הגיע בקשתכם ע"י טלגרף וגם במכתב לשם הגבאי... כי יחדל מבוא עדיכם פן יזיק לכם בואו שם והבטחתם כי בעזרת ה' תשתדלו לאסוף כסף הקודשים איש איש אשר ידבנו ליבו כברכת ה' עליו
בשנת ה'תרפ"ז (1927) עלה רבי מרדכי לארץ ישראל. במסלול עבר במומבאי ובקראצ'י שם נפגש עם בני קהילתו. רבי מרדכי נפטר בירושלים בה' בתמוז התרצ"ו ונטמן בהר הזיתים.
בנו הרב רפאל אקאלר הנהיג את קהילת משהד לאחר עליית אביו ארצה. הרב רפאל שמש כרב, שוחט, דרשן ומוהל. בהנהגתו סייעו בני העדה לפליטי יהדות בוכארה שברחו מברית המועצות בראשית שנות השלושים לעלות ארצה. הרב עלה לארץ ישראל בשנת 1949 (התש"ט), ובכ"ט בניסן תש"י נפטר.
בנו משה פרסם בשמו את הסיבה להתאסלמות הקהילה: ” אבא היה אומר: בספרד אילצו את האנוסים לעבור טקס התנצרות וזה הביא רבים למסור נפשם על קידוש השם, ואילו אצל אנוסי משהד הסתפקו המוסלמים במסירת הצהרה 'אני מוסלמי', חכמי העדה התירו בשעת צרה ומצוקה למסור הצהרה זאת שלא בתום לבב אלא אנו אנוסים, כלפי חוץ השכנים הנכריים היו האנוסים כג'דיד אל אסלם ולמעשה ביצרו את האמונה היהודית וחישלוה בלב האנוסים בתקוות בטחון כי הגזירה תחלוף - נצח ישראל לא ישקר והאנוסים ישובו בגלוי לעם ישראל”
ספריו

"עבודת התמיד" – סידור תפילה לימי החול כמנהג הספרדים ומתורגם בלשון הפרסית. יצא לאור בשנת 1908 (התרס"ח).
"עולת שבת" – סידור תפילה לימי השבת, כמנהג הספרדים ומתורגם בלשון הפרסית, הסדורים יצאו לאור בהסכמת המרפ"א. ובמהדורה שנייה - ה'תשל"ו בהסכמת הרב עובדיה יוסף.
"סדר סליחות" – סליחות לימי הרחמים וימים נוראים עם התרגום בלשון פרס.
מחזור ראש השנה ויום הכיפורים.
הגדה של פסח עם תפס'יר לפרסית.
רבי מרדכי כתב גם ביאור לכמה מספרי התנ"ך, ביאור המצוי בכתבי יד, ועוד כמה חיבורים שלא זכו לראות אור, ביאורו על התורה יצא לאור בתמוז תשפ"ד על ידי נינו מנשה ורדי (בן דוד) תחת השם מאמר מרדכי.
לקריאה נוספת

מנשה ורדי (עורך), מאמר מרדכי, הוצאת יפה נוף, ירושלים תשפ"ד.
אמנון נצר, על שלושה רבנים מפרס, יהודי איראן עמ' 64 – 65.
נכדו דוד מוראדי, "הרב מרדכי אקלר זצ"ל, רבם של האנוסים במחתרת", בתוך קול סיני, תמוז תשכ"ב, גיליון ח, עמוד 174, וכן בהשמטות בסוף הספר.
בן ציון יהושע, יהדות משהד מאניסות ליהדות שלמה – דיוקנה של קהילת האנוסים שבמשהד עמ' 124 – 125.
הערות שוליים

↑  פירוש השם אקלאר: "אגא" – אדון ו"לאר" – לשון רבים בשפה הפרסית.משה דוד גאון, "מרדכי בן רפאל אקלר", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 116–117, באתר היברובוקס
1 2 3 4 5  מאור אקלר, "תולדות רבי מרדכי אקאלר", האוצר נ' (אדר ה'תשפ"א), עמ' תקמה–תקנ (נדפס גם בראש ספר פירושיו לתורה "מאמר מרדכי")
↑  אורח, דואר היום, 25 במאי 1927
↑  ב. בן-ניסן, הרב מרדכי אקלר ז"ל, הארץ, 29 ביוני 1936
↑  ראובן נסימי זיכרון ימי קדם בערכו
↑  פורסם בעיתון 'הצופה' 8.3.63
↑  ואלו דבריו 'אשרי עין ראתה אלה איך אחינו הרצוצים והסחופים גם בארצות פזוריהם מרחוק, יזכרו את ה' דבוקים באהבתם ונשענים על חמלתו... ומה מאד נאוה תהלה לישר לב, רב פעלים, הרב המופלא כמוה"ר מרדכי אקלאר יצ"ו אשר השתדל לתרגם סדר התפילה גם לפרסית בעד אחינו האובדים והנדחים בארץ פרס
↑  דוד מורדי, "הרב מרדכי אקלר זצ"ל, רבם של האנוסים במחתרת", בתוך קול סיני, תמוז תשכ"ב, גיליון ח, עמוד 174
↑  על הספר ראו: הרב יואל קטן, נתקבלו במערכת, המעין, גיליון 251, תשרי תשפ"ה, עמ' 146
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408169405171  ISNI: 0000 0000 5455 1466  LCCN: nr92031468  VIAF: 7256312   WorldCat (עם VIAF): 7256312 
קבר הרב מרדכי אקלר ורעייתו יוכבד בבית הקברות בהר הזיתים, חלקת המשהדים
MDNA

MDNA (משחק מילים שרומז לראשי התיבות MDMA – בעברית: אקסטזי) הוא אלבום האולפן ה-12 של הזמרת מדונה, אשר יצא ב-26 במרץ 2012. אלבום זה הוא האלבום הראשון של מדונה שלא יצא על ידי וורנר מיוזיק גרופ, חברת התקליטים בה הייתה חתומה מאז 1982.
רקע והפקה

בדצמבר 2010 פרסמה מדונה הודעה בעמוד הפייסבוק הרשמי שלה, בה כתבה: ”זה רשמי! אני צריכה לזוז. אני צריכה להזיע. אני צריכה ליצור מוזיקה חדשה! מוזיקה שאוכל לרקוד איתה. אני בחיפוש אחרי האנשים הכי משוגעים, חולניים ורעים, כדי שאוכל לעבוד איתם. רק אומרת...”. ב-4 ביולי, מנהלה האישי של מדונה, גיא עוזרי, הודיע כי מדונה התחילה לעבוד באולפן על הקלטות אלבום האולפן ה-12 שלה. ב-15 בדצמבר 2011 הודיעה מדונה שהאלבום החדש יצא לאור באביב 2012, ושיהיה זה האלבום הראשון אותו היא מוציאה במסגרת חוזה התקליטים החדש שלה, עליו חתמה ב-2007. בחוזה מוסכם כי מדונה וחברת לייב ניישן יצרו שלושה אלבומים תחת אינטרסקופ רקורדס, אשר תשווק ותפיץ את האלבום. זמר קצר לאחר מכן נטען ב-NME שהסינגל הראשון מהאלבום יקרא "Give Me All Your Luvin'" והוא יצא לאור בינואר 2012, מה שהתגלה כקרוב מאוד לאמת (הסינגל יצא בתחילת פברואר ונקרא "Give Me All Your Luvin'"). בסקר סוף 2011 של בילבורד, קבעו קוראי המגזין כי האלבום החדש של מדונה הוא המצופה ביותר מבין האלבומים שיצאו ב-2012.
הערכה ביקורתית

עטיפת האלבום דורגה במקום ה-11 ברשימת "50 עטיפות האלבומי הפופ הטובים ביותר ב-5 השנים האחרונות" שנערך על ידי מגזין Complex.
סינגלים

"Give Me All Your Luvin'" - הסינגל הראשון מהאלבום, יצא ב-3 בפברואר 2012. בשיר מתארחות הזמרות ניקי מינאז' ומיה. הקליפ לסינגל יצא באותו היום, לאחר שיום לפני כן הוצגה דקה מתוכו במהלך פרק של אמריקן איידול. ב-8 בנובמבר 2011 דלפו שתי גרסאות דמו חלקיות לרשת.
"Masterpiece" - הסינגל השלישי מהאלבום, יצא ב-2 באפריל 2012. השיר הגיע למקום הראשון ברוסיה, וזכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר".
"Girl Gone Wild" - הסינגל השני שוחרר מהאלבום, ב-2 במרץ 2012. במצעד המועדונים של בילבורד השיר הגיע למקום הראשון, והקליפ שלו קיבל כ-38 מיליון צפיות באתר YouTube.
"Turn Up the Radio" - יצא לאור ב-5 באוגוסט 2012 כסינגל השלישי והאחרון מהאלבום. קליפ השיר צולם ב-18–19 ביוני 2012. השיר הפך לשיר ה-3 מהאלבום לכבוש את מצעד המועדונים.
קידום > הסופרבול

במשחק הסופרבול 2012, הופיעה מדונה עם מחרוזת מלהיטיה והסינגל הראשון שלה מהאלבום, הנקרא: "Give Me All Your Luvin'". במהלך ההופעה השתתפו הצמד למפאו, הזמר סי-לו גרין והזמרות מיה וניקי מינאז', שמשתתפות גם בקליפ של "Give Me All Your Luvin'", במהלך ההופעה נרשמה שערורייה, כשהראפרית מיה הפנתה אצבע משולשת למצלמה. הרשת המשדרת הביעה התנצלות וייתכן כי הזמרת תיקנס כעונש.
The MDNA Tour

ב-7 בפברואר, יומיים לאחר הופעתה הראשונה של מדונה באירוע הסופרבול, הודיע המפיק שוקי וייס באופן רשמי על הופעה של מדונה בישראל, כשנתיים וחצי לאחר שהופיעה בגני התערוכה. ההופעה התרחשה ב-31 במאי 2012, באצטדיון רמת גן. ההופעה בישראל פתחה את סיבוב ההופעות הבינלאומי של הזמרת. תאריך ההופעה המקורי תוכנן להיות יום שלישי ה-29 במאי, ואילו תוכננה הופעה נוספת גם ב-31 במאי, למרות זאת, כחודש לפני המופע בוטלה ההופעה המתוכננת הראשונה בשל לחצים. סיבוב ההופעות נחל הצלחה עצומה בכך שהפך לסיבוב ההופעות השני המרוויח ביותר בהיסטוריה של אמן סולו ושל זמרת עם כ-305 מיליון הכנסות ו-2.2 מיליון צופים, כאשר הראשון הוא סיבובה הקודם "Sticky & Sweet Tour" עם 408 מיליון הכנסות ו-3.5 מיליון צופים.
מיקומי שיא

האלבום זכה להצלחה חסרת תקדים במצעדים, והיה למקום הראשון ב-20 מצעדים. נכון לשנת 2012 האלבום מכר ברחבי העולם כיותר מ-1.8 מיליון עותקים. האלבום קיבל ביקורות טובות מהמעריצים ומהמבקרים כאשר קיבל 4.5 כוכבים באתר "AllMusic", ו-4 כוכבים במגזין המוזיקה, "Q". במצעד הבילבורד בארצות הברית היה למקום הראשון לאחר שמכר כ-359,000 בשבוע לצאתו, והפך לאלבומה עם המכירות הגבוהות ביותר בשבועו לצאתו מאז האלבום Music, שמכר כ-420,000 עותקים בשבוע לצאתו.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 3 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 1 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |
|  דנמרק | היטליסטן | 2 |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 17 |
|  הונגריה | Mahasz | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  יוון | IFPI Greece | 1 |
|  יפן | אוריקון | 4 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 2 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 1 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פולין | ZPAV | 1 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 2 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 1 |
|  צרפת | SNEP | 2 |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 2 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  רוסיה | טופ-היט | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
| אוסטריה (IFPI Austria) | זהב | 10,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה 2× | 80,000 |
| קולומביה (ASINCOL) | פלטינה 2× | 20,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | זהב | 10,000 |
| פינלנד (Musiikkituottajat) | זהב | 10,908 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה | 100,000 |
| הונגריה (MAHASZ) | פלטינה | 6,000 |
| הודו (IMI) | זהב | 4,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 60,000 |
| יפן (RIAJ) | זהב | 100,000 |
| מקסיקו (AMPROFON) | זהב | 30,000 |
| פולין (ZPAV) | פלטינה | 20,000 |
| פורטוגל (AFP) | זהב | 10,000 |
| רוסיה (NFPF) | פלטינה 7× | 70,000 |
| דרום קוריאה (Gaon) | — | 2,770 |
| ספרד (PROMUSICAE) | זהב | 20,000 |
| שוודיה (GLF) | זהב | 20,000 |
| טורקיה (Mü-Yap) | — | 30,000 |
| בריטניה (BPI) | זהב | 134,803 |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 539,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,000,000 |
טיגיסט אספה

טיגיסט אספה טסמה (באמהרית: ትእግስት አሰፋ נולדה ב-3 בדצמבר 1996) היא רצה אתיופית שיאנית העולם בעבר בריצת מרתון ופעמיים ברציפות אלופת מרתון ברלין (2022 ו-2023). ב-2023 נבחרה לאתלטית השנה בעולם.
ביוגרפיה

אספה נולדה באדיס אבבה, אתיופיה. היא מרבה להתאמן בקניה ובאיטליה.
ביוגרפיה > 2014

באליפות אפריקה שנערכה במרקש, מרוקו באוגוסט 2014 היא סיימה במקום רביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:00.43 דקות.
ביוגרפיה > 2016

באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון ב-19 במרץ 2016 סיימה במקום 12 בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:04.55 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה ב-17 באוגוסט היא סיימה במקום 20 בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:00.21 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת מרתון ברלין

במרתון ברלין שנערך ב-25 בספטמבר 2022 זכתה במדליית זהב בשיא תחרות חדש ובתוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים של 2:15:37 שעות, לפני רוזמרי ואנג'ירו מקניה (2:18:00 שעות) ובת ארצה טיגיסט אבאייצ'ו (2:18:03 שעות).
ביוגרפיה > 2023 > שיאנית עולם

במרתון ברלין שנערך ב-24 בספטמבר 2023 זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב וקבעה שיא עולם חדש של 2:11:53 שעות, שיפור של יותר מ-2 דקות לשיא העולם בן 4 השנים של	בריג'יד קוסגיי מקניה (2:14:04 שעות), לפני שילה צ'פקירוי מקניה (2:17:49 שעות) ומגדלנה שאורי מטנזניה (2:18:41 שעות).
ביוגרפיה > 2024

בתחרות המרתון שנערכה באולימיפיאדת פריז 2024 זכתה במדליית הכסף לאחר שסיימה שנייה אחרי סיפאן חסן בהפרש של 3 שניות.
שיאים אישיים

ריצת 800 מטר: 1:59.24 דקות (2014)
ריצת מרתון: 2:11:53 שעות (2023), שיא עולם בעבר
הערות שוליים

↑  BMW Berlin Marathon - Women Results (באנגלית)
↑   עידו רקובסקי, לונה צ'מטאי-סלפטר סיימה במקום ה-9 במרתון אולימפיאדת פריז 2024, סיפאן חסן סיימה קבעה שיא אולימפי, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1303842955  World Athletics: 14388506  VIAF: 30169628664082861494   WorldCat (עם VIAF): 30169628664082861494
אמילי גרין באלץ'

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1867 בוסטון/ג'מייקה פליין, ארצות הברית 
 פטירה:  9 בינואר 1961 (בגיל 94) קיימברידג', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Forest Hills Cemetery 
 פעילות בולטת:  מייסדת ליגת נשים בינלאומית לשלום וחירות
 השכלה:  מכללת ברין מאר (1889)  אוניברסיטת שיקגו  מכללת ולסלי 
 מקצוע:  כלכלנית
 מעסיק:  מכללת ולסלי 
 השקפה דתית:  קוויקריזם
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לשלום
 חתימה:   
 
אמילי גרין באלץ' (באנגלית: Emily Greene Balch;‏ 8 בינואר 1867, בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית – 9 בינואר 1961, קיימברידג', מסצ'וסטס, ארצות הברית) הייתה כלכלנית אמריקאית אשר זכתה בפרס נובל לשלום בשנת 1946.
ביוגרפיה

באלץ' נולדה לפראנסיס ו' באלץ' ולאלן באלץ' לבית נויס. הוריה היו אמידים, והיא התחנכה בבתי ספר פרטיים. היא סיימה תואר ראשון במכללת ברין מאר בשנת 1889, חלק ממחזור הבוגרות הראשון של המכללה. לאחר הלימודים, קיבלה מלגה מן המכללה ללמוד כלכלה בפריז, וחיברה חיבור עיוני בשם "Public Assistance of the Poor in France" ("סעד ציבורי לעניים בצרפת"), שפורסם בשנת 1893. היא המשיכה בלימודיה בנוטלה קורסים בודדים באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת שיקגו, ושנת לימודים מלאה בברלין.
בשנת 1896 הצטרפה לסגל האקדמי של מכללת וולסלי והורתה כלכלה, והגיעה לדרגת פרופסור בכלכלה ובסוציולוגיה בשנת 1913. היא הייתה מורה אהודה בשל בהירות מחשבתה והרצאותיה, ובשל התעקשותה על עידוד מחשבה עצמאית בקרב הסטודנטים. במקביל להוראה, הייתה באלץ' מעורבת בשתי ועדות עירוניות (אחת בנושא ילדים והשנייה בנושא תכנון עירוני), בשתי ועדות של מדינת מסצ'וסטס (אחת על חינוך מקצועי, ואחת על הגירה), בתנועת הסופרג'יזם למען זכות בחירה לנשים, ובמאבקים להסדרת עבודת ילדים, ולמען הטבת תנאי שכר ותנאי עבודה. בשנת 1910 פרסמה מחקר על ריכוזי המהגרים הסלאביים בארצות הברית, תחת הכותרת "Our Slavic Fellow-Citizens".
ביוגרפיה > פעילות למען שלום עולמי

באלץ' התעניינה בפוליטיקה בינלאומית, ועקבה אחר ועידות השלום בהאג ב-1899 וב-1907. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, החליטה להקדיש את חייה לביעור מלחמות מן העולם. היא שיתפה פעולה עם ג'יין אדמס מאוניברסיטת שיקגו. היא הייתה ציר הקונגרס הבינלאומי של נשים בהאג בשנת 1915, ויסדה את ליגת נשים בינלאומית לשלום וחירות. באלץ' אף ניסחה הצעות שלום עבור המדינות הלוחמות, ביקרה בסקנדינביה וברוסיה כדי לעודד את ממשלות המדינות הללו לתווך במאמצי שלום, וחיברה, עם ג'יין אדמס, דין וחשבון על הכינוס בהאג. באותה שנה גם השתתפה ב"כנס הנייטרלי לתיווך רצוף" של הנרי פורד בסטוקהולם, במסגרתו חיברה נייר עמדה בשם "International Colonial Administration" ובו הצעות דומות לשיטת מנדט חבר הלאומים שאומצה לימים.
משחזרה לארצות הברית, נאבקה נגד כניסת ארצה למלחמה. בין היתר, כתבה לנשיא מכללת וולזלי, שעל האמריקאים ללכת "בדרכו של ישו". עם כניסת ארצות הברית למלחמה בשנת 1917, סירבה לתמוך במאמץ המלחמתי, וביקשה להאריך את החופשה ללא תשלום שנטלה מן המכללה; במקום להיענות לבקשתה, החליטה הנהלת המכללה לפטר אותה.
באלץ' הצטרפה לצוות העורכים של השבועון הליברלי The Nation. בשנת 1919 מילאה תפקיד מרכזי בקונגרס הנשים בציריך, וביצירת ה-WILPF (ליגת הנשים הבינלאומית לשלום ולחירות), עם משרד ראשי בז'נבה, ואף שימשה מזכירת הארגון עד 1922. במסגרת הארגון סייעה ביצירת קורסי קיץ לחינוך לשלום, וטיפחה סניפים בלמעלה מ-50 מדינות. היא שיתפה פעולה עם חבר הלאומים הטרי בנושאי תעופה, פליטים, חקיקה נגד סמים, ופירוק נשק.
בשנת 1921 המירה את דתה מאוניטריאניזם לקוויקריזם. היא כתבה: "הדת נראית לי אחד הדברים המעניינים ביותר בחיים, ואחד התחומים העשירים, המתמיהים, והמלהיבים שבמחשבה ובדמיון האנושי. [...] הדת זקוקה גם לאור [...] ולשיתוף אוהד עם הזולת, אך דומני שיש מעט מדי מזה [...] לדעתי מציע הפולחן הקווייקרי במיטבו דרך להשגת שיתוף כזה ללא חילול השם."
בשנת 1926 נסעה להאיטי ופעלה לסיום הכיבוש האמריקאי שם. במסעותיה ביקרה גם במצרים ובפלשתינה-א"י. הכיבוש היפני במנצ'וריה גרם לה לצאת נגד תורת הבידוד במדיניות החוץ האמריקאית, ובכך גם לחלוק על רוב עמיתותיה בסניף האמריקאי של ליגת הנשים.
בראש ליגת הנשים, פעלה באלץ' נגד פאשיזם ודחקה בראשי המעצמות לפעול נגד מוסוליני והיטלר. מלחמת העולם השנייה הניעה את באלץ' לוותר על הפאציפיזם הגמור שלה, והיא החלה לדגול ב"הגנה על זכויות האדם בכוח החרב".
פרס נובל לשלום

בשנת 1946, בהיותה בת 79, הוענק לבאלץ' פרס נובל לשלום. שגריר ארצות הברית בשוודיה קיבל את הפרס בשמה, היות שמצבה הבריאותי לא איפשר לה להגיע. בנאום הענקת הפרס סקר גונר יאן, יושב ראש ועדת הפרס, את פעילותה הענפה של באלץ' ברחבי העולם.
באלץ' הייתה רווקה. לצד פעילותה הבינלאומית אהבה לצייר ולחבר שירה. היא פרסמה קובץ שירים אחד, בשם The Miracle of Living, בהוצאת Island Press, בשנת 1941. היא הלכה לעולמה יום לאחר יום הולדתה ה-94.
פיליס ויטלי

| --- | --- |

איור של פיליס ויטלי
 לידה:  1753? Senegambia, סנגל 
 פטירה:  5 בדצמבר 1784 (בגיל 31 בערך) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Copp's Hill Burying Ground 
 מקום מגורים:  בוסטון 
 תקופת הפעילות:  מ-1767 
 השקפה דתית:  קונגרגציונליזם 
 חתימה:   
 
פיליס ויטלי (באנגלית: Phillis Wheatley‏; 1753 – 5 בדצמבר 1784) הייתה המשוררת האפרו-אמריקאית הראשונה ששיריה פורסמו.
קורות חיים

פיליס ויטלי נולדה במערב אפריקה, ובגיל שבע או שמונה נמכרה על ידי ראש שבט מקומי כשפחה לסוחר עבדים זר, שלקח אותה ב-11 ביולי 1761 לבוסטון שבמושבה הבריטית מסצ'וסטס בצפון אמריקה על ספינה בשם "הפיליס" (The Phillis). בהגיעה לאמריקה היא נמכרה שוב, לג'ון ויטלי, סוחר וחייט עשיר מבוסטון, שקנה אותה כמשרתת לאשתו, סוזאנה. הזוג ויטלי קראו לנערה "פיליס", כשם הספינה שהביאה אותה לאמריקה. היא קבלה את שם משפחתם "ויטלי", כפי שהיה נהוג אם שמות משפחה שימשו עבדים.
בתם של בני הזוג ויטלי, מרי בת ה-18, לימדה את פיליס לראשונה קרוא וכתוב, גם בעזרתו של אחיה, נתנאל. משפחת ויטלי העניקה לפיליס חינוך חסר תקדים בכל הנוגע לעבדים. בהיותה בת 12, קראה קלאסיקות ביוונית ובלטינית ופרקים קשים מהתנ"ך. בגיל 14 כתבה את שירה הראשון. משראתה המשפחה את כשרונה הספרותי, תמכה בחינוכה והותירה את עבודות הבית למשרתי משק הבית האחרים. לעיתים קרובות הייתה המשפחה גם מציגה לראווה את יכולותיה של פיליס בפני חברים ומשפחה. תחת השפעה חזקה של לימודיה את יצירותיהם של אלכסנדר פופ, ג'ון מילטון, הומרוס, הורטיוס וורגיליוס, החלה פיליס ויטלי לכתוב שירה.
בשנת 1773, בהיותה בת 20, התלוותה פיליס לנתנאל ויטלי ונסעה עמו ללונדון, בשל מצבה הבריאותי, אך גם משום שסוזאנה האמינה שיהיה לה סיכוי טוב יותר לפרסם שם את ספר שיריה. בקיץ אותה שנה פורסמו שיריה בקובץ "שירה בנושאים מגוונים, דתיים ומוסריים" (Poems on Various Subjects, Religious and Moral), שפרסם אותה גם באנגליה וגם במושבות באמריקה. בזמן כלשהו בין יולי לאוקטובר 1773, זמן קצר לאחר פרסום ספרה בלונדון, שוחררה ויטלי מעבדות על ידי משפחת ויטלי. באביב 1774 נפטרה סוזאנה ויטלי.
ב-1775 שלחה ויטלי לג'ורג' וושינגטון שיר שכתבה לכבודו ("To His Excellency, George Washington"), כאשר פיקד על הצבא הקונטיננטלי במרד המושבות נגד הבריטים:
וושינגטון הודה לה וכתב במו ידיו: "אף שאיני ראוי לשירי הלל ולתשבחות שכאלה, הרי שהסגנון והאופן מהווים ראיה מרשימה לכישרונות השירה הגדולים שלך". לכך הוסיף שאם תבקר פעם בקיימברידג', הוא "ישמח לראות אדם שהמוזות נטו אליו כך את חסדן".
במרץ 1776 ביקרה אותו ויטלי במפקדתו בקיימברידג', מסצ'וסטס.
ב-1778 נפטר ג'ון ויטלי וזמן קצר לאחר מכן נישאה פיליס ויטלי לג'ון פיטרס, זבן שחור חופשי (אנ') (אנשים ממוצא מעורב אפריקאי ואירופי, שאינם עבדים). הם חיו בתנאי עוני ושכלו שניים מילדיהם, שמתו בינקותם.
ב-1779 הגישה ויטלי הצעה להוצאת כרך שני של שיריה, אולם לא הצליחה לפרסם אותו בשל נסיבות מצבה הכלכלי, אובדן פטרונים לאחר שחרורה מעבדות (לעיתים קרובות הוצאה לאור של ספרים הייתה תלויה בהשגת רישומן של מכירות שהובטחו לפני ההוצאה), ומלחמת המהפכה של אמריקה. עם זאת, כמה משיריה שהיו אמורים להתפרסם בכרך הזה, פורסמו לאחר מכן בחוברות ועיתונים.
ב-1784 נכלא בעלה בעוון חוב, והותיר אותה מרוששת עם בן פעוט חולה. כדי לפרנס אותם, החלה ויטלי לעבוד כמשרתת בדרגה נמוכה (Scullery maid) באכסניה - עבודה שלא הייתה מורגלת אליה, גם לפני ששוחררה מעבדות. ויטלי הידרדרה לחיי עוני, חלתה ומתה בדצמבר אותה שנה. מיד אחריה, מת גם בנה הפעוט.
יצירתה

ויטלי כתבה שירים שבהם הפגינה מודעות פוליטית ודתית. בין היתר כתבה שיר תודה למלך ג'ורג' השלישי על ביטול חוק הבולים. עם התקדמות המהפכה האמריקאית החלו שיריה של ויטלי לבטא את רעיונות החירות והמרד שרווחו בשלוש עשרה המושבות. בשנת 1770 כתבה ויטלי שיר מחווה למטיף ג'ורג' וייטפילד (אנ'), שיר שזכה לתפוצה רבה ולביקורות אוהדות.
רבים משיריה כוללים מחוות לאישים ידועים, ולמעלה משליש מהם הם אלגיות. יתר שיריה עוסקים בדת - ביצירתה דגש נוצרי בולט - וכן בנושאים קלאסיים ובנושאים מופשטים כגון רגש ואמנות. חלק מיצירתה מוקדש למבט אוטוביוגרפי על שעבודה, שחרורה וחוויותיה ככותבת. לדוגמה, שירה "על היותי מובאת מאפריקה לאמריקה" (טקסט חלקי):
| תרגום חפשי לעברית | אנגלית |
| --- | --- |
חסד האל ורחמיו הביאוני  לארץ שאין בה לא צער, לא עוני  ארץ שבה טל-שמיים ועשב  ארץ שלא תחסר אי-פעם חסד: Twas mercy brought me from my Pagan land,  Taught my benighted soul to understand  That there's a God, that there's a Saviour too:  Once I redemption neither sought nor knew.
ביקורת

עם פרסום קובץ שיריה לא האמינו מתיישבים לבנים רבים ששפחה שחורה אכן כתבה שירים אלה. ויטלי נאלצה להגן על שמה ועל זכאותה לשיריה בבית משפט, בשנת 1772. שורת אישי ציבור ואינטלקטואלים בחנו אותה, בהם ג'ון הנקוק, וכן מושל מסצ'וסטס תומאס הצ'ינסון (Thomas Hutchinson) וסגנו. קבוצת אישים זו חתמה על אישור לפיו ויטלי היא אכן המחברת של השירים שראו אור בקובץ "שירה בנושאים מגוונים, דתיים ומוסריים".
שמה של ויטלי יצא לתהילה בבריטניה ובארצות הברית כאחד. אישים ובהם ג'ורג' וושינגטון שיבחו את שיריה. המשורר האפריקאי-אמריקאי יופיטר האמון (אנ') שיבח את יצירתה באחד משיריו. וולטר כתב לאחד מידידיו כי שירתה של ויטלי היא הוכחה לכך שגם שחורים יכולים לכתוב שירה.
היסטוריונים ציינו את הרתעותה מלכתוב על העבדות ואת התייחסותה למצב השעבוד כמצב רצוי על ידי האל. היו שנימקו את יחסה החיובי לעבדות בכך שעקב שעבודה הפכה לנוצרית. לגביה של ויטלי, הנצרות היא השער לגאולה, ועל כן השעבוד אינו רק מצב שכולו רע. עם זאת, בשירתה קיימת התייחסות לעבדות גם כאל רוע אכזרי.
הנצחה

בשנת 2002 הונצחה ויטלי בספרו של מולפי קטה אסאנטה (אנ'), "מאה האפריקאים אמריקאים הגדולים ביותר" (אנ').
שמה ודמותה של ויטלי הונצחו בשנת 2003 באנדרטה לנשות בוסטון, לצד אביגייל אדמס ומתנגדת העבדות לוסי סטון.
בשנת 2012 נקרא בניין באוניברסיטת רוברט מוריס (אנ') שליד פיטסבורג על שמה של ויטלי.
ראו גם

ספרות אפרו-אמריקאית
הערות שוליים

1 2  דייוויד מקאלו (אנ')‏, 1776 - המלחמה ששינתה את ההיסטוריה של העולם המערבי, הוצאת אריה ניר, 2006, עמ' 88.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597036405171  BIBSYS: 90152598  BnF: cb12053139h (data)  CiNii: DA02225624  GND: 118767593  ISNI: 0000 0001 2124 4897  LCCN: n50016726  MusicBrainz: 37e5bb92-ed05-43c2-a02b-e415c9e4f352  NKC: mub20231206280  NTA: 071455930  RERO: 02-A003970928  SELIBR: 350280  SNAC: w6998x2t  SUDOC: 028762177  VIAF: 24620908   WorldCat (עם VIAF): 24620908
שיפטי שלשוק

| --- | --- |

שיפטי שלשוק, 2009
 לידה:  23 באוגוסט 1974 ארצות הברית בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  24 ביוני 2024 (בגיל 49) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם במה:  Shifty Shellshock 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1992–2024 (כ־32 שנים) 
 סוגה:  ראפ רוק, נו-מטאל, ראפ מטאל, רוק אלטרנטיבי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
סת' ברוקס בינזר (באנגלית: Seth Brooks Binzer; 23 באוגוסט 1974 – 24 ביוני 2024), הידוע בשם הבמה שלו שיפטי שלשוק (באנגלית: Shifty Shellshock), היה ראפר ופזמונאי אמריקאי, הידוע בעיקר כמייסד משותף וסולן להקת הראפ רוק, קרייזי טאון (Crazy Town), הידועה בזכות הלהיט "Butterfly" (אנ'). בהמשך הקריירה שלו יצא גם לקריירת סולו. בינזר נאבק בהתמכרויות לאורך כל הקריירה שלו, והופיע בתוכניות הריאליטי "Celebrity Rehab" ו-"Sober House".
קריירת מוזיקה

בינזר פגש את ברט מזור, חברו ללהקת Crazy Town, בשנת 1992. הם התחילו לשתף פעולה תחת השם The Brimstone Sluggers. בתחילת 1999 הם הקימו את הלהקה Crazy Town. בשנת 2000 הוזמנה הלהקה להופיע בסיבוב ההופעות Ozzfest. לאחר שבועיים בלבד הם סולקו מהסיבוב, לאחר שבינזר נעצר על השלכת כיסא דרך חלון בעודו שיכור.
הסינגל של הלהקה, "Butterfly", היה להיט עולמי. הוא הגיע למקום הראשון במצעד ה-בילבורד הוט 100, ובמספר מדינות נוספות כולל אוסטריה, דנמרק ונורווגיה. הצלחת הסינגל הביאה למכירות אלבום הבכורה שלהם, The Gift of Game, מעל 1.5 מיליון עותקים.
אלבום ההמשך משנת 2002, Darkhorse, נחל כישלון מסחרי בהשוואה, והלהקה התפרקה זמן קצר לאחר יציאתה.
בשנת 2007 הכריזו Crazy Town על איחודם מחדש, והופיעו בהופעה חיה לראשונה מזה חמש שנים באוגוסט 2009. בשנת 2015 הוציאו את אלבומם השלישי, The Brimstone Sluggers.