stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית ספר יסודי
מוכנות לבית הספר היסודי

כדי לעמוד בציפיות של החינוך המוקדם, על הילדים להפגין רמה נאותה של עוררות רגשית ומוטיבציונית, אשר תסייע ולא תפריע ליישום של תפקודים ניהוליים הנדרשים לצורך ביצוע של מטלות לימודיות.
לצורך כך, תהליך המוכנות מתחיל כבר בגן הילדים, עוד לפני הכניסה לבית הספר.
אחת הדרכים לתרגל את הקואורדינציה ותיאום עין-יד שעליהן מתבססת הכתיבה היא שימוש בספרי צביעה.
בישראל

בשנים הראשונות למדינה, בית הספר היסודי נקרא "בית ספר עממי" והיה שמונה-שנתי, מכיתה א' עד כיתה ח', ואחריו עלו לבית הספר התיכון הארבע-שנתי, מכיתה ט' ועד י"ב. כיום, במרבית[דרוש מקור] מוסדות מערכת החינוך, בית הספר היסודי הוא שש-שנתי (כיתות א'–ו'), ולאחריו חטיבת ביניים תלת-שנתית (ז'–ט'), ולבסוף בית ספר תיכון תלת-שנתי (י'–י"ב).
בכמה בתי ספר בארץ מאורגן החינוך ההתחלתי במסגרת של חטיבה צעירה, הכוללת גן חובה, כיתה א' וכיתה ב'.
בשנת הלימודים תשע"ג רשומים בחינוך היסודי בארץ 942,057 תלמידים(הקישור אינו פעיל), שינוי של 2.09% משנת תשע"ב.
בישראל > זרמים בחינוך היסודי

לפני קום המדינה היו במערכת החינוך שלושה זרמים, מפלגתיים באופיים: הזרם "הכללי", זרם "המזרחי" (הדתי), ו"זרם העובדים" של מפלגת העבודה. לאחר קום המדינה המשיכו זרמים אלה להתקיים, וב-1949 נוסף להם הזרם של אגודת ישראל. משנת 1953, עם חקיקת חוק החינוך הממלכתי, אוחדו שני הזרמים החילוניים, "הכללי" ו"זרם העובדים", לחינוך הממלכתי, ואילו הזרם הדתי נותר עצמאי ונקרא "חינוך ממלכתי דתי". בתי הספר של החרדים ושל אגודת ישראל נותרו מחוץ למסגרת הממלכתית.
ראו גם

בית ספר תיכון
הערות שוליים

↑  Calkins, Susan D. (Ed); Bell, Martha Ann (Ed), (2010). Child development at the intersection of emotion and cognition. Human brain development. Washington, DC, US: American Psychological Association.
↑  באתר משרד החינוך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540852805171  BnF: cb119480327 (data)  GND: 4022349-8  LCCN: sh85042512  NDL: 00572009  NKC: ph116795 
כיתה אלף בבית הספר רעות, מועצה אזורית מנשה
בית הספר היסודי "איילון" בתל אביב
כיתה בבית הספר היסודי של גבעת עדה
קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של צ'ייקובסקי

ניקולאי רובינשטיין
קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 בסול מז'ור מאת המלחין הרוסי פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי אופוס 44, מהיצירות החשובות ברפרטואר הקונצרטנטי לפסנתר. ביצוע הבכורה של יצירה זו ברוסיה, בנגינתו של טאנייב, נערך ב-30 במאי 1882, בניצוחו של ניקולאי רובינשטיין.
כתיבת היצירה

לאחר כישלון נישואיו של צ'ייקובסקי ב-1877 הוא בילה יותר ויותר זמן באחוזת הבית של אחותו אלכסנדרה ובעלה בקמנקה (קמיאנקה של היום) באוקראינה. עוד בראשית דרכו של צ'ייקובסקי כמלחין אמרה לו אלכסנדרה שיראה בביתה כבית שני בעבורו. באוקטובר שנת 1879 התחיל צ'ייקובסקי את כתיבת הקונצ'רטו השני בסול מז'ור לפסנתר ותזמורת אופוס 44. צ'ייקובסקי היה ידוע בכך שכתב הוא את יצירותיו במהירות רבה. ואכן כך היה. במהלך של עשרה ימים צ'ייקובסקי השלים את כתיבת הפרק הראשון בקונצ'רטו כרדוקציה לשני פסנתרים כהכנה לתיזמור. אלא שלאחר מכן כתיבת היצירה התעכבה בכך שצ'ייקובסקי הניח את כתיבת הקונצ'רטו מפעם לפעם. היצירה הושלמה כולל התיזמור במאי- 1880. (זמן כתיבה ארוך במיוחד בעבור צ'ייקובסקי) על אף רצונו של צ'ייקובסקי כי יצירה זו תנוגן בביצוע הבכורה שלה ברוסיה, לא כך היה. כשם שקרה עם הקונצ'רטו הראשון שלו לפסנתר ותזמורת, אף יצירה זו הושמעה בבכורתה בארצות הברית.
ביצוע הבכורה נערך ב-12 בנובמבר 1881 בעיר ניו יורק. על הפסנתר ניגנה הפסנתרנית הבריטית מאדליין שילר ועל התזמורת של ניו יורק ניצח תיאודור תומאס. על אף הניסיון המר שהיה לצ'ייקובסקי עם ניקולאי רובינשטיין כאשר הציג בפניו את הקונצ'רטו הראשון שלו לפסנתר ותזמורת, החליט צ'ייקובסקי להקדיש יצירה זו לפסנתרן ומנצח זה. צ'ייקובסקי אף הגדיל לעשות, ולאחר שסיים לכתוב יצירה זו שלח את הפרטיטורה לבדיקתו ואישורו של ניקולאי רובינשטיין, אשר בזו הפעם אישר את היצירה על אף אי אלו התנגדויות קטנות, בעיקר בשל אורכה של היצירה והכתיבה הפסנתרנית המאסיבית. צ'ייקובסקי ביקש מניקולאי רובינשטיין כי יהיה הוא המבצע של היצירה בביצוע הבכורה שלה, אלא שרובינשטיין נפטר במרץ 1881 כך שלא הצליח הוא להגשים את משאלתו של המלחין. לזכרו של ניקולאי רובינשטיין כתב צ'ייקובסקי לאחר זמן מה את השלישייה בלה מינור אופוס 50 המוקדשת לזכרו של אמן דגול.
ביצוע הבכורה של יצירה זו ברוסיה, בנגינתו של טאנייב, נערך ב-30 במאי 1882, בניצוחו של אנטון רובינשטיין אחיו של ניקולאי.
מבקרי מוזיקה ואף מוזיקאים רבים מיצירים על כך כי יצירה כבירה זו איננה זוכה לביצועים כה רבים ולהצלחה כשם שזוכה לו הקונצ'רטו הראשון לפסנתר ותזמורת. אמנם ניתן לומר כי הנושאים בקונצ'רטו הראשון יותר מאוחדים ואולי אף יותר מרשימים ונוגעים בלב. יחד עם זאת בקונצ'רטו זה, השני במספר, ישנם מספר פסאג'ים אשר יותר מעניינים, יותר מרגשים, יותר פסנתרניים ואף יותר מאוחדים בדרך כתיבתם והצגתם מאשר בקונצ'רטו הראשון לפסנתר ותזמורת. צ'ייקובסקי עצמו לאחר ביצוע הבכורה ברוסיה, שיתף מספר מוזיקאים ברגשותיו על יצירתו החדשה ובעיקר על אורך נגינתה (ביצוע ממוצע של יצירה זו נע בין- 47 דק' ל-49 דק' נגינה) דבר אשר לא עלה יפה אצל מספר פסנתרנים ומוזיקאים ובעיקר אצל אחד מידידיו הקרובים של צ'ייקובסקי אשר גם היה אחד מתלמידיו: אלכסנדר זילוטי. זילוטי לאחר ששמע וקרא את הפרטיטורה הציע לקצץ מספר פאסג'ים בפרק הראשון ובעיקר הציע הוא לקצץ פסאג'ים מהפרק השני. צ'ייקובסקי התנגד לכך בתוקף רב ואכן עם פרסום המהדורה הראשונה, היצירה הודפסה על פי הפרטיטורה האורגינאלית. אך לאחר מותו, כאשר פורסמה המהדורה השנייה של היצירה, היא הודפסה עם הקיצוצים והקיצורים אותם עשה זילוטי. כך אף נוגנה היצירה עד שנות השבעים של המאה ה-20. היום רוב הפסנתרנים מעדיפים לנגן ולהקליט יצירה זו על פי הפרטיטורה האורגינלית שכתב צ'ייקובסקי.
ביצירה זו בחר צ'ייקובסקי לכתוב לתזמורת יותר קלאסית מאשר בקונצ'רטו הראשון לפסנתר ותזמורת. ויחד עם זאת, המצלול של יצירה זו נשמע כמו תזמורת גדולה בשל סגנון כתיבתו של צ'ייקובסקי ובעיקר בשל יכולות התיזמור בהן הצטיין הוא.
אינסטרומנטאציה

שני חלילים
שני אבובים
שני קלרינטים (בסי במול ובלה)
שני בסונים
ארבע קרנות יער (בפה)
שתי חצוצרות (ברה)
טימפני (שלושה דודים)
כינורות ראשונים ושניים
ויולות
צ'לים
קונטרבסים
פסנתר סולו
פרקי היצירה

Allegro brillante e molto vivace
Andante non troppo
Allegro con fuoco
עמית כהן (כדורגלן)

עמית כהן גרטל (נולד ב-21 בנובמבר 1998) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדות המגן והקשר במכבי נתניה מליגת העל.
קריירה

כהן החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל רעננה. ב-9 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 2–4 נגד מכבי נתניה.
בקיץ 2018, הצטרף בספורט להפועל חדרה, העולה החדשה לליגת העל. ב-3 בספטמבר 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 מול בית"ר ירושלים. ב-6 באפריל 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–3 מול מכבי חיפה.
בסיום העונה חזר לרעננה, וב-24 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו, בהפסד 3–4 למכבי חיפה. שבוע לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו, בניצחון 1–2 נגד בית"ר ירושלים.
ב-4 בספטמבר 2020 הושאל לבני יהודה.
ב-22 ביוני 2021 הושאל לבית"ר ירושלים לעונה אחת, עם אופציה לרכישה. בתום העונה שב לבני יהודה, ולאחר העברת הבעלות של בית"ר ירושלים לברק אברמוב, הגיע כהן בהעברה לבית"ר ירושלים, וחתם על חוזה לשנה.
ב-20 בספטמבר 2023 חתם במכבי יפו.
ב-20 ביוני 2024 חזר לקדנציה שנייה בבני יהודה.
ב-2 בפברואר 2025 חתם במכבי נתניה.
לכהן תשע הופעות בנבחרת הצעירה.
תארים

גביע המדינה: 2022/2023
הערות שוליים

↑  מאור רחמני, ‏עמית כהן הושאל לבני יהודה: שמח להיות חלק, באתר ONE‏, 4 בספטמבר 2020
↑  גיא בן זיו, ‏עמית כהן חתם לעונה אחת בבית"ר ירושלים, באתר ONE‏, 22 ביוני 2021
↑  מערכת ONE, ‏רכש חדש ישן: עמית כהן חתם בבני יהודה לעונה, באתר ONE‏, 20 ביוני 2024
↑  ניר לוין פרסם סגל של 24 שחקנים לקראת המשחקים במסגרת מוק' יורו 2021 לנבחרות צעירות, באתר ההתאחדות לכדורגל
WHITENO1SE (מוזיקאי)

| --- | --- |
איתי אליה 2024
 לידה:  10 ביוני 1987 (בן 37)
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 סוגה:  טראנס פסיכדלי, מוזיקה אלקטרונית
 חברת תקליטים:  Seven Harmonies
 שיתופי פעולה בולטים:  ויני ויצ'י  אינפקטד משרום  בלסטויז
 https://www.whiteno1se.com
איתי אליה (נולד ב-1987), הידוע בשם הבמה WHITENO1SE, הוא מפיק פסיטראנס, מוזיקאי ודי ג'יי ישראלי.
ביוגרפיה

אליה החל לתקלט בגיל 11 בעזרת ציוד ביתי בבית הוריו בערד ובגיל 16 בחר בשם הבמה "WHITENO1SE".
את השם WHITENO1SE בחר אליה בהשראת המושג "רעש לבן" היות שרעש לבן מבטא הספק זהה בכל התדרים, ובהקבלה למושגים מעולם המוזיקה, מבטא השם "WHITENO1SE" את החזון האומנותי שלו, לאחד סגנונות מוזיקליים וז'אנרים לכדי חוויה מוזיקלית אחודה ומלוכדת.
WHITENO1SE ממוקם ברשימת 48 האמנים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי עם 421,000 השמעות חודשיות.
השיר שלו ושל ראנג'י "The Moments I'm Missing" הוא אחד השירים המושמעים ביותר של אומן ישראלי בספוטיפיי ונכון לדצמבר 2024, מדורג במקום 16 עם למעלה מ 75 מיליון האזנות ברשימת השירים הישראליים המושמעים ביותר בספוטיפיי.
נכון לינואר 2025, השיר של WHITENO1SE ושל אומיקי " SQUID GAME" מדורג במקום ה16 ברשימת הסרטונים הישראליים הנצפים ביותר ביוטיוב עם 133 מיליון צפיות.
נכון לשנת 2024 WHITENO1SE נחשב לאחד מהתקליטנים הישראלים המצליחים ביותר בעולם וממובילי סגנון הפסיטראנס ברחבי העולם.
הוא מופיע באופן קבוע בפסטיבלי המוזיקה האלקטרונית הגדולים בעולם דוגמת טומורולנד, פסטיבל Dreamstate Festival, וטראנסמישן ומופיע מעת לעת כאורח בתוכנית הרדיו של ארמין ואן ביורן ובפסטיבלי A State of Trance (ASOT) הן באמסטרדם והן במקסיקו.
ב-2020 דורג WHITENO1SE על ידי מגזין ביטפורט בצמרת הדירוג העולמי של מכירות יוצרי הטראנס.
בשנת 2022, השיק WHITENO1SE חברת תקליטים (לייבל) בשם Seven Harmonies.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Music Comes to Life (2013)
דיסקוגרפיה > סינגלים ושיתופי פעולה

"The Moments I'm Missing" (with Ranji and Nina Nesbitt)
"More of Just the Same" (with Infected Mushroom)
"Astro" (with Terra)
"Yanomami" (with Blastoyz)
"Defining Future" (with Omiki)
"Take Me Higher"
"Storm"
"Trampoline" (Remix)
"Upside Down" (Remix featuring Gracie and Rachel)
"Road to Dublin" (with Katri)
"FAYA" (featuring No Comment & Richie Loop)
"Jungle" (with TOX1C featuring Eden)
"Fight" (with Skazi)
Remix of "Seize the Power" by Yonaka
"Anima Mea" (with Sajanka)
"We Are" (with Vegas (Brazil) and Richie Loop)
Remix of "Numb" by Linkin Park
Remix of "Greece 2000" by Three Drives on a Vinyl
Cover of Red Hot Chili Peppers (with Vini Vici)
הערות שוליים

↑   עמוד השיר בספוטיפי, באתר Spotify (באנגלית)
↑   WHITENO1SE, ADE (באנגלית)
↑   Esther Rodrigo, Entrevistamos a WHITENO1SE, WikiEDM, ‏2019-08-20 (בספרדית)
↑  Erik, WHITENO1SE, fourth confirmation of Transmission, Festival Season, ‏2020-04-05 (באנגלית)
↑   DVineInc, WHITENO1SE live A State of Trance 900 (21.09.2019) @ Mexico City, Mexico, TranceAttack, ‏2019-09-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Best Sellers 2020: Psy-Trance Chart by Beatport on Beatport | Music Download & Streaming on Beatport, www.beatport.com (באנגלית)
↑   ComingSoon, Seven Harmonies (באנגלית)
↑  WHITENO1SE, SoundCloud (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: bfbea19b-2029-4f2e-a0ef-5ea8276e58a1
1946 בספרות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1946  בספרות |  |
< · 1944 · 1945 – 1946 – 1947 · 1948 · >
כל ערכי השנים בספרות במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספרות במאה ה-21 · פורטל הספרות
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1946 ונוגעים לתחום הספרות.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים נבחרים חדשים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים נבחרים חדשים > סיפורת

כריסטופר אישרווד – סיפורי ברלין
ניקוס קאזאנצאקיס – זורבה היווני
ספרים נבחרים חדשים > ספרי ילדים ונוער

טובה ינסון – כוכב השביט מגיע לעמק המומינים
אסטריד לינדגרן – אלוף הבלשים בלומקוויסט
ספרים נבחרים חדשים > ספרי עיון

ויקטור פראנקל – האדם מחפש משמעות
אריך אוארבך – מימזיס
ז'אן-פול סארטר – האקזיסטנציאליזם הוא הומניזם
פרמהנסה יוגאננדה – אוטוביוגרפיה של יוגי
נולדו

19 בינואר – ג'וליאן בארנס, סופר אנגלי
25 בפברואר – פרנץ קסוור קרץ, מחזאי, במאי ושחקן גרמני
26 ביולי – יואל מוקיר, היסטוריון כלכלי, יהודי אמריקאי-ישראלי
26 בספטמבר – אנדריאה דבורקין, סופרת ופעילה פמיניסטית רדיקלית יהודיה-אמריקאית (נפטרה ב-2005)
19 באוקטובר – פיליפ פולמן, סופר ילדים בריטי
20 באוקטובר – אלפרידה ילינק, סופרת אוסטרית זוכת פרס נובל
25 בנובמבר – מארק בראון, סופר ומאייר אמריקאי
נפטרו

6 ביוני – גרהרט האופטמן, סופר ומחזאי גרמני, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1912 (נולד ב-1862)
27 ביולי – גרטרוד שטיין, סופרת יהודייה-אמריקאית, שחיה רוב חייה בצרפת (נולדה ב-1874)
13 באוגוסט – הרברט ג'ורג' ולס, סופר אנגלי (נולד ב-1866)
10 בדצמבר – דיימון ראניון, סופר ועיתונאי אמריקאי (נולד ב-1880)
פרסים

פרס נובל לספרות: הרמן הסה
הרברט ג'ורג' ולס
דאגפין אורשקוג

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  10 בדצמבר 1928 אולסון, נורווגיה 
 פטירה:  27 במאי 2014 (בגיל 85) 
 ענף מדעי:  רפואה, גנטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוסלו 
 מוסדות:  בית החולים ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת ברגן 
 פרסים והוקרה:  אביר דרגה ראשונה במסדר אולב הקדוש (1 ביולי 1992) 
 
דאגפין אורשקוג (בנורווגית: Dagfinn Aarskog; ‏10 בדצמבר 1928 - 27 במאי 2014) היה רופא ילדים וגנטיקאי נורווגי.
ביוגרפיה

דאגפין אורשקוג נולד בעיר אולסונד שבנורווגיה. למד רפואה באוניברסיטאות אוסלו וברגן. סיים עם תואר דוקטור ברפואה בשנת 1956. בהמשך התמחה ברפואת ילדים בקליניקה הפדיאטרית ב"האוקלנד סיקהוס" בברגן. בשנת 1965 סיים שם את הדוקטורט במדעי הרפואה. בשנים 1964–1965 השתלם במחקר בבית החולים ג'ונס הופקינס בבולטימור.
בשנת 1964 היה למומחה ברפואת ילדים וב-1974 מומחה בגנטיקה רפואית. החל משנת 1971 התמנה לפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת ברגן. למשך 28 שנה הוא ניהל קליניקה פדיאטרית ואת המכון הפדיאטרי של אוניברסיטת ברגן. מתוקף תפקידיו הוא תרם תרומה חשובה בפיתוחו של בית החולים האוקלנד. בשנים 1985–1988 כיהן כפרו-דקאן ובשנים 1988–1992 כדקאן של הפקולטה.
פעילותו המדעית

אורשקוג פרסם כ-300 מאמרים מדעיים.
תחומי עיניינו של אורשקוג כללו את האנדוקרינולוגיה סב-לידתית (פרינאטאלית), המטבוליזם של הסידן, הגדילה, דיסמורפולויגה וציטוגנטיקה.
בשנת 1970 תיאר אורשקוג לראשונה את התסמונת המולדת הידועה כתסמונת אורשקוג-סקוט.
אורשקוג הלך לעולמו בעיר ברגן בשנת 2014. הוא היה נשוי לאודרון והותיר אחריו ילדים ונכדים.
פרסים ואותות כבוד

היה יושב ראש החברה האירופית לאנדוקרינולוגיה הפדיאטרית
חבר לשם כבוד של איגוד רופאי הילדים בפינלנד
1991 - חבר לשם כבוד של החברה הגרמנית לרפואת ילדים
1992 - קיבל את עיטור המסדר אולב הקדוש בדרגת אביר
ספרים

"Cortisol in the Newborn Infant. Doktorarbeit" (הקורטיזול אצל הילוד) - עבודת דוקטורט, אוניברסיטת ברגון, 1964.
"Clinical and Cytogenic Studies in Hypospadias" (מחקרים קליניים וציטוגנטים בהיפוספדיאס), 1970.
הערות שוליים

↑  2014 Legelivet
↑  2014 Leveliget
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90350165  GND: 1069411124  ISNI: 0000 0000 2719 2939  LCCN: n82141444  NTA: 067592112  VIAF: 55195755   WorldCat (עם VIAF): 55195755
סארמאט

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 קוד נאט"ו:  SS-X-30 Satan 2 
 ייעוד:  טיל בליסטי בין-יבשתי
 ארץ ייצור:  רוסיה רוסיה
 יצרן:  מפעל לבניית מכונות של קרסנויארסק (אנ')
 פיתוח:  משרד התכנון מאקייב
 משתמשים:  חיל הטילים האסטרטגיים של רוסיה 
 מאפיינים כלליים
 משקל:  220 טונה 
 ביצועים
 מהירות:  24,910 קמ"ש 
 טווח:  18,000 ק"מ 
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  10 רש"קים של 750 קילוטון (כל אחד), 8 מגהטון (כולם)
 
RS-28 סארמאט (ברוסית: РС-28 Сармат, מכונה גם SS-X-30) הוא טיל בליסטי בין-יבשתי רוסי מונע בדלק נוזלי, בפיתוח "מרכז הטילים הממלכתי מאקייב" משנת 2009, האמור להחליף את ה-SS-18. הטיל עצום ממדים ומשקלו הכולל אמור לעלות על 100 טון.
כושר הנשיאה הגבוה במיוחד שלו מאפשר לשאת ראש קרב MIRV עם עשרה ראשי קרב גרעיניים כבדים או 16 קלים יותר, או שילוב של מספר רב של אמצעים נגד להתמודדות עם מערכות יירוט טילים בליסטיים. הוא הוכרז רשמית כתגובה לפרויקט תקיפה גלובלית מיידית האמריקאי.
בפברואר 2014 הכריז פקיד רשמי של רוסיה כי סארמאט צפוי להיכנס לשירות צבאי "בסביבות 2020". במאי אותה שנה נרמז על ידי אותו פקיד כי הוחלט להאיץ את מאמצי הפיתוח וכי עד 80% מהארסנל הגרעיני הקרקעי של רוסיה בשנת 2021 יתבסס על טילים אלה.
על פי דווחים מאוחרים יותר מתוכננת כניסה לשירות מבצעי כבר בסוף שנת 2022.
הערות שוליים

↑  http://www.themoscowtimes.com/news/article/russia-fast-tracking-unique-missile/501246.html
↑  https://aif.ru/society/army/polk_raket_sarmat_zastupit_na_boevoe_dezhurstvo_v_konce_2022_goda
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'בון איסט

ג'בון רומאריו איסט (באנגלית: Javon Romario East; נולד ב-22 במרץ 1995 בקינגסטון שבג'מייקה) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל חיפה מליגת העל ובנבחרת ג'מייקה.
קריירת מועדונים

איסט החל את הקריירה המקצוענית שלו בפורטמור יונייטד מליגת העל הג'מייקנית, איתה זכה בשתי אליפויות. ב-1 ביולי 2019 הושאל לסנטוס דה גואפילס מליגת העל של קוסטה ריקה. ב-10 באוגוסט 2020 חתם בסן קרלוס מליגת העל של קוסטה ריקה. ב-31 בדצמבר 2020 חתם בסנטוס דה גואפילס באופן קבוע. ב-30 בינואר 2025 חתם בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית.
קריירה בינלאומית

ב-30 בינואר 2018 ערך איסט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה, בתיקו 2-2 נגד נבחרת קוריאה הדרומית במשחק ידידות. ב-18 בנובמבר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת גיאנה במסגרת ליגת האומות של CONCACAF 2019/2020. הוא היה אמור להשתתף במשחקי גביע הזהב 2021, אך בעקבות פציעה לא היה יכול להתייצב ובמקומו הוצב אנדרה גריי.
תארים

אליפות ג'מייקה (2): 2017/2018, 2018/2019
הערות שוליים

↑  Portmore's marksman Javon East shooting for the stars באתר Jamaica Observer, ‏ 3 בינואר 2018 (באנגלית)
↑  Portmore hitman East makes move to Costa Rica's Santos באתר Jamaica Observer, ‏ 12 ביוני 2019 (באנגלית)
↑  Reggae Boy Javon East signs with another Costa Rican club באתר Loop, ‏ 12 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  מערכת ספורט 5, המחליף של מלמד: איסט סיכם בהפועל חיפה, באתר ספורט 5, ‏30 בינואר 2025
המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878)

המלחמה העות'מאנית-רוסית, שנערכה בשנים 1877–1878 (בטורקית: Harbı ‏93 – "מלחמת התשעים ושלושה" או 1877-1878 Osmanlı-Rus Savaşı; ברוסית: Русско-турецкая война 1877-1878), הייתה מלחמה שעיצבה את פניו המדיניים של הבלקן למסגרת הקיימת עד ימינו. מלחמה זו היוותה ציון דרך לקראת סיום דרכה של האימפריה העות'מאנית כמעצמה.
הרקע למלחמה נעוץ בהתעוררות הלאומית בחבל הבלקן, יחד עם שאיפת הרוסים להחזיר לעצמם שטחים שאיבדו במהלך מלחמת קרים, לשקם את הדומיננטיות שלהם בים השחור ולהשיג שליטה על מצרי הבוספורוס והדרדנלים, המובילים מהים השחור אל הים התיכון. האימפריה הרוסית למודת הניסיון ממלחמת קרים, החליטה עתה להשיג תמיכה במלחמה בדרכים דיפלומטיות על ידי הצגתה כמלחמת שחרור של עמי הבלקן הסלאביים במאבקם נגד האימפריה העות'מאנית, תוך ניצול חולשתו של השלטון העות'מאני המרכזי, שנבעה מהנסיבות שהובילו לעלייתו של עבדול חמיד השני לכס הסולטנות ומחוסר ניסיונו בתפקיד בעת פרוץ המלחמה.
כתוצאה מהמלחמה הכריזו נסיכויות רומניה, סרביה ומונטנגרו על עצמאותן הרשמית והתנתקותן מן האימפריה העות'מאנית, אף על פי שבפועל התנהלו כישויות עצמאיות כבר שנים אחדות. לאחר כמעט 500 שנות שלטון עות'מאני, שנמשך מ-1396 עד 1878, הוקמה מחדש המדינה הבולגרית, בשלב זה כנסיכות אוטונומית במסגרת חוזה סן סטפנו. בהמשך העביר קונגרס ברלין את בוסניה והרצגובינה לשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית, האי קפריסין נמסר לחזקת האימפריה הבריטית ואזור בסרביה והעיר קארס לחזקת האימפריה הרוסית.
רקע גאופוליטי > ה"חולה" של אירופה

העות'מאנים, שפרצו לאירופה מאסיה הקטנה בימי הביניים וכבשו חלקים גדולים מדרום היבשת, ספגו מפלה קשה ב-11 בספטמבר 1683, בעת המצור של הסולטאן מהמט הרביעי על וינה. מפלה זו, הייתה נקודת מפנה בה החלה דעיכתה האיטית של האימפריה. במקביל, התחזקותן המשמעותית של האימפריה הבריטית, צרפת והאימפריה הרוסית, הפכה אותן לפרקים ליריבותיה של האימפריה. בהמשך שימשו העות'מאנים לשון מאזניים במאבקי הכוחות שבין המעצמות, ומן המאה ה-19 גם לכלי משחק במאבקים ביניהם, כאשר ברקע החלה התחזקות הקיסרות הגרמנית. מגרש המשחקים הפוליטי באירופה החל להשתנות כאשר אוטו פון ביסמרק הדומיננטי יצר את ברית שלושת הקיסרים ביחד עם הרוסים והאוסטרו-הונגרים, כמשקל נגד צרפת והאימפריה הבריטית. ברית זו הגיעה אל קיצה בשל תוצאות המלחמה של 1877–1878.
לאורך כל תקופה זו, החלה האימפריה העות'מאנית לאבד מכוחה, ובכלל זה אובדן שטחים רבים באירופה ובאפריקה הצפונית. גם תהליך התיקונים, הטנזימאט, לא הצליח לשקם את העוצמה העות'מאנית, הגם ששיאו וסופו הגיע עם עלייתו של עבדול חמיד השני לשלטון. שנת 1876 הייתה אחת השנים הסוערות בחצר השלטון העות'מאני ואירועיה הבליטו את חולשת הממשל המרכזי.
ב-30 במאי, הודח הסולטאן אבדילאזיז בידי מועצת שריו. יורשו, מורט החמישי, אחז ברסן השלטון שלושה חודשים בלבד, לפני שהודח ב-31 באוגוסט, בטענת אי שפיות. לתוך קלחת זו נכנס עבדולהמיד השני, שהיה חסר ניסיון ולא הוכן כראוי לאתגרים שעמדו מולו, מאחר שאיש לא ציפה שיירש את השלטון. חולשה זו נוצלה עד תום בידי האימפריה הרוסית. בנוסף, משנת 1873 נאלץ הממשל העות'מאני להתמודד עם תקופות ארוכות של בצורת ורעב באנטוליה, שהובילו לאי שקט מבית ולמשבר כלכלי, בשל חוסר התנובה החקלאית. המשבר הכלכלי הוריד בצורה דרמטית את הכנסות האימפריה ממסים והדבר הוליד תגובת שרשרת כלכלית, אשר אילצה את הממשל העות'מאני, להכריז באוקטובר 1875 על פשיטת רגל ולהאמיר את נטל המסים באופן משמעותי, נושא שגרם להתמרמרות אזרחית, במיוחד בבלקנים.
רקע גאופוליטי > היחס לנוצרים בשטחי אימפריה העות'מאנית

במסגרת חוזה פריז משנת 1856, אשר סיים את מלחמת קרים, התחייבה האימפריה העות'מאנית, לתת זכויות שוות לתושבים הנוצרים. אכן, בוצעו מספר רפורמות וביניהן מתן זכות שירות בצבא, גם ללא מוסלמים. עם זאת מאפיינים רבים אשר הגדירו את הנוצרים כד'ימיים, עדיין נותרו בעינם, למשל אי קבילותה של עדות משפטית שנמסרה על ידי נוצרי כנגד מוסלמי. הקיפוח של הנוצרים לעומת המוסלמים, היה בולט בטריטוריות האירופאיות של האימפריה, בהן רוב האוכלוסייה היה נוצרי.
המשבר הכלכלי, שנוצר בעקבות מלחמת קרים, אילץ את הממשל העות'מאני ללוות סכומי כסף נכבדים, בריבית גבוהה מבנקים באירופה, ולמרות הרפורמות הכלכליות שביצע עבדול חמיד השני, התקשה הממשל העות'מאני להחזיר את החובות. בנוסף, כ-600,000 צ'רקסים הוגלו על ידי הרוסים מהקווקז לנמלי הים השחור באנטוליה ובבלקן, ועל השלטון העות'מאני נפל נטל הטיפול ביישובם מחדש והטלת מרותו עליהם.
רקע גאופוליטי > משבר לבנון 1860

בשנת 1858, התמרדו איכרים מרונים בלבנון ויצרו ישות עצמאית בצפונה של המדינה, בעוד שבדרומה פרצה מלחמת אזרחים בינם לבין הדרוזים. כ-10,000 מרונים נהרגו בידי הדרוזים.
באיום המעצמות, התערב הממשל העות'מאני להשלטת סדר במדינה. כשקצב השבת הסדר, לא תאם את רוח דרישת המעצמות, נחתו כוחות צרפתיים בביירות ב-1860 ושמו קץ להרג ההמוני. לאחר מכן האיצו השגת הסדר פוליטי חדש בלבנון (בשיתוף מעצמות אירופיות אחרות), ששיקף הפעם את מעמדם הדומיננטי של המרונים בהר הלבנון, ובכלל זה מינוי מושל נוצרי לאזור, שהיה מקובל על שתי המעצמות.
רקע גאופוליטי > המרד בכרתים, 1866–1869

בשנת 1832 זכתה יוון בעצמאות מהאימפריה העות'מאנית. לאוכלוסיית האי כרתים, שרובה היה ממוצא יווני, הייתה זיקה מובהקת למדינה החדשה ורצון להתאחד עימה ולהתנתק מהעות'מאנים. ב-1866 פרץ מרד שבמסגרתו השתלטו המורדים על האי, להוציא 5 ערים שבהן התבצרו המוסלמים. העות'מאנים דיכאו את המרד עד 1869, אך האי-שקט באי ומלחמת האזרחים בין הנוצרים למוסלמים, נמשכה תוך התערבות יוונית בליבוי הלהבות, נושא שהביא מאוחר יותר למלחמה כוללת עם יוון ואובדן השליטה באי.
המשבר בבלקנים 1875–1876 והתרגיל הרוסי

השינוי במאזן הכוחות האירופאי, השפיע גם על הבלקן. העות'מאנים איבדו שליטה בפועל על הפרובינציות האירופאיות שלהם, כאשר הרפורמות המינימליות שחוללו בכפיית מעצמות אירופה, שינו אך במעט את חיי הנוצרים וגרמו להתמרמרות באוכלוסייה המוסלמית, שהביאה למספר מרידות בבוסניה והרצגובינה עד שנת 1850. הנסיכויות האוטונומיות (ולמעשה עצמאיות), סרביה ומונטנגרו שאפו להרחיב את שטחן לטריטוריות המאוכלסות בסרבים, כגון בוסניה וחבל קוסובו ולהתנתק סופית מהאימפריה העות'מאנית, כל זאת בחסות האימפריה האוסטרו-הונגרית, שלה היה סכסוך רב שנים עם העות'מאנים.
כאשר פרץ מרד נוצרי בהרצגובינה בשנת 1875, הכריזה מונטנגרו מלחמה על האימפריה העות'מאנית באמתלה של סיוע לאחים הנוצרים. המרידה פרצה בקיץ 1875 בשל עול המיסים הכבד שהטילו העות'מאנים על האוכלוסייה. למרות ההקלה בעול המיסים, ההתקוממות נמשכה הרבה מעבר לסוף 1875, ובסופו של דבר התפשטה לשאר חלקי הבלקן כאשר הנסיך הסרבי, מילאן הרביעי, הכריז אף הוא מלחמה על העות'מאנים בשנת 1876 ובבולגריה פרץ מרד אפריל הבולגרי.