stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקלאסיקו של אבז'אנדה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  דרבי 
 מדינה:  ארגנטינה 
 מיקום:  אצטדיון חואן דומינגו פרון, אצטדיון ליברטדורס דה אמריקה 
 מספר משתתפים:  2 
 משתתפים:  ראסינג קלוב, אינדפנדיינטה 
 תאריך:  יוני 1907 – הווה (כ־117 שנים) 
 
הקלאסיקו של אבז'אנדה (בספרדית: Clásico de Avellaneda) הוא הכינוי המתאר את משחק הדרבי בין אינדפנדיינטה לבין ראסינג קלוב, שתי קבוצות הכדורגל מאבז'אנדה שבפרובנציית בואנוס איירס בארגנטינה. המשחקים בין שתי הקבוצות, שנמנות בין חמש הגדולות של הכדורגל הארגנטינאי, נחשב לאחד ממשחקי הדרבי החמים והחשובים בדרום אמריקה ובארגנטינה בפרט, אחרי משחק הסופר קלאסיקו בין ריבר פלייט לבוקה ג'וניורס.
משחק הדרבי הראשון נערך ב-12 בדצמבר 1915, ובו ניצחה אינדפנדיינטה 2–1, אך תוצאת המשחק בוטלה וראסינג זכתה בניצחון שגם הקנה לה את תואר האליפות.
סטטיסטיקות

נכון ל-1 בדצמבר 2015
| טורניר | משחקים | ניצחונות לאינדפנדיינטה | ניצחונות לראסינג | תיקו | שערים לאינדפנדיינטה | שערים לראסינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ליגה | 203 | 80 | 58 | 65 | 317 | 264 |
| תחרויות בינלאומיות | 2 | - | 1 | 1 | 1 | 2 |
| משחקי ידידות ואחרים | 13 | 3 | 4 | 6 | 14 | 17 |
| סך הכול | 218 | 83 | 63 | 72 | 332 | 283 |
סטטיסטיקות > השוואה בין הקבוצות

| השוואה | אינדפנדיינטה | ראסינג |
| --- | --- | --- |
| אליפויות | 16 | 17 |
| עונות בליגה הראשונה | 104 | 103 |
| עונות בליגות אחרות | 6 | 8 |
| מלכי שערים בליגה הראשונה | 15 | 17 |
| גביעים מקומיים | 9 | 12 |
| גביעים בינלאומיים קונמבול / פיפ"א | 16 | 3 |
| תארים - עידן חובבני | 8 | 21 |
| תארים - עידן מקצועני | 35 | 14 |
| תארים | 43 | 35 |
שחקנים ששיחקו בשני המועדונים

על אף היריבות בין שני המועדונים, מספר שחקנים עברו בין שניהם או שיחקו בשניהם:
ארגנטינה רוקה אבאליי
ארגנטינה אגוסטין באלבואנה
ארגנטינה גבריאל קלדרון
ארגנטינה נסטור קלאוסן
ארגנטינה לואיס אלברטו קראנסה
ארגנטינה אמנואל קוליו
ארגנטינה אוסבלדו אסקודרו
ארגנטינה קרלוס פרן
ארגנטינה אסטבן פוארטס
ארגנטינה קלאודיו גראף
ארגנטינה מיגל אנחל לודואניה
ארגנטינה אוסבלדו מירנדה
ארגנטינה הילריו נבארו
ארגנטינה חוסה פסטוריסה
ארגנטינה הוגו פרס
ארגנטינה נורברטו ראפו
אורוגוואי מרסלו סרלגי
ארגנטינה חוסה סריסואלה
ראו גם

הסופר קלאסיקו הארגנטינאי
הקלאסיקו הספרדי
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות באתר RSSSF
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ארגנטינאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מנגו (אופנה)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  אייזק ונחמן אנדיק
 תקופת הפעילות:  1984, ספרד ספרד – הווה
 מיקום המטה:  Palau-solità i Plegamans 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הביגוד, קמעונאות 
 מוצרים עיקריים:  ביגוד, אביזר אופנה, אביזרי עיניים, שעון יד, הנעלה, בושם, Baby Clothes 
 הכנסות:  2,234,000,000 אירו (נכון ל־2021) 
 רווח:  67,000,000 אירו (נכון ל־2021) 
 מנכ"ל:  אייזק אנדיק
 עובדים:  16,000 (נכון ל־2020) 
  
 www.mango.com
 
חנות מנגו
.Punto Fa, S.L הנסחרת בשם מנגו (בספרדית: Mango), היא חברה ספרדית לעיצוב וייצור ביגוד. נוסדה בברצלונה על ידי האחים היהודים-ספרדיים, אייזק ונחמן אנדיק.
החברה מעסיקה למעלה מ-16,000 עובדים, מהם 1,850 עובדים במרכז העיצוב האנגר ובמטה שלה ב-Palau Solità i Plegamans (ברצלונה).
היסטוריה

ב-1969 היגרו אייזק אנדיק, אחיו נחמן, ומשפחתם היהודית-ספרדית מאיסטנבול לברצלונה. אחרי מספר ניסיונות בענף הביגוד, הקימו שני האחים חברה עם עוד צמד שותפים ב-1984. איזק אנדיק בחר למתג את החנויות מחדש בשם "מנגו", כיוון שכשהיה בטיול לפיליפינים וטעם מנגו, גילה ששם הפרי נשאר זהה בשפות רבות.
אתר האינטרנט הראשון של מנגו הוקם בשנת 1995 ובשנת 2000 היא פתחה את החנות המקוונת הראשונה שלה. HE by Mango הוא קו גברים שנוצר בשנת 2008, ושנה את שמו למנגו מן (Mango Man) בשנת 2014. כדורגלן העבר הצרפתי זינדין זידאן הפך לפרזנטור של קמפיין Mango Man.
החל מסתיו 2011 החלה דוגמנית העל האנגלייה קייט מוס לשתף פעולה עם מנגו. היא הופיעה לראשונה בסרטון בהשתתפות הצלם האמריקאי טרי ריצ'רדסון שצילם את הקמפיין וביים את הפרסומת. מוס הוחלפה על ידי הדוגמנית האוסטרלית מירנדה קר.
בשנת 2015 צברה מנגו הכנסות של 2.327 מיליארד אירו ורווח לפני ריבית של 170 מיליון אירו.
רשת חנויות

רשת החנויות של מנגו משווקת אופנה לנשים, לגברים ולילדים. חנויות הרשת פרושות ברחבי העולם: 76 באפריקה, 163 באמריקה, 391 באסיה ואוקיאניה, ו-1,254 באירופה. בישראל 49 חנויות, וברשות הפלסטינית 2 (נתונים ממרץ 2020).
המדינה בה המספר הגדול ביותר של חנויות הרשת היא ספרד עם 315 סניפים, והעיר בה המספר הגדול ביותר של חנויות היא איסטנבול.
מחלוקות > קריסת הבניין בבנגלדש

ב-24 באפריל 2013, בניין המסחרי רנה פלאזה בן שמונה הקומות התמוטט בסאבאר, נפה הסמוכה לדאקה, בירת בנגלדש. לפחות 1,127 בני אדם מתו ומעל ל-2,438 נפצעו. המפעל אכלס מספר מפעלי בגדים נפרדים שהעסיקו כ-5,000 עובדים, מספר חנויות ובנק, שייצרו ביגוד למותגים, ביניהם, בנטון גרופ, ג'וי פרש The Children's Place, פריימרק, מונסון ו-DressBarn. מבין 29 המותגים שזוהו כמי שמוצאו ממוצרי רנה פלאזה, רק 9 השתתפו בישיבות שהתקיימו בנובמבר 2013 כדי להסכים על הצעה לפיצוי לקורבנות. מספר חברות סירבו לחתום, ובהן וולמארט, קרפור, מנגו, אאוצ'ן וקיק. ההסכם נחתם על ידי פריימרק, לובלאו, בונמרשה ואל קורטה אינגלס.
מחלוקות > תביעה על תיק יד מקטיפה

בשנת 2010, האגף הצרפתי של מנגו נתבע על ידי אן-ססיל קוטיל, יוצרת המותג Velvetine, שטענה כי מנגו העתיקה שני דגמים של תיקים שלה. למרות הדמיון בין מוצריה לאלה של מנגו, היוצרת הפסידה בתביעה, והוטל עליה לשלם 6,000 אירו למנגו. בבלוג שלה, קוטיל טענה שהיא מעוניינת להגיש ערעור. מספר בלוגרים אחרים הופתעו מההחלטה השיפוטית וטענו שהיא לא הוגנת. דף המותג מנגו הגיב בפייסבוק דרך עמוד האוהדים הרשמי שלו וענה גם בבלוג של היוצרת.
הערות שוליים

↑  The world's 50 Richest Jews: 31-40: Isak Andic Jerusalem Post, 7 September 2010
↑  "2015 Annual Results". אורכב מ-המקור ב-2019-03-27.
↑  Football Player Gerard Pique Being Model HE by Mango, SoStyles.com, 25 February 2011
↑  HE by Mango becomes Mango Man, Yahoo! News, 12 November 2014
↑  "Zinedine Zidane becomes Mango's latest ambassador". Yahoo News. Yahoo. נבדק ב-20 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tina Isaac. "Fresh Mango". First Style. נבדק ב-1 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2015 Annual Results Press Release". אורכב מ-המקור ב-2019-03-27.
↑  Official website, Mango.com, 20. April 2017
↑  Shops Mango.com
↑  Ahmed, Saeed; Lakhani, Leone (14 ביוני 2013), "Bangladesh building collapse: An end to recovery efforts, a promise of a new start", CNN, נבדק ב-16 בדצמבר 2013 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Zain Al-Mahmood, Syed (24 באפריל 2013). "Matalan supplier among manufacturers in Bangladesh building collapse". TheGuardian.com. Guardian News and Media. נבדק ב-21 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  'Extreme Pricing' At What Cost? Retailer Joe Fresh Sends Reps To Bangladesh As Death Toll Rises Forbes, 30 April 2013
↑    Dean Nelson, ‏Bangladesh building collapse kills at least 82 in Dhaka, The Telegraph, 23 April 2013
↑  Alam, Julhas (24 באפריל 2013). "At least 87 dead in Bangladesh building collapse". USA Today. נבדק ב-24 באפריל 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ovi, Ibrahim Hossain (2013), Buyers' compensation for Rana Plaza victims far from reality, אורכב מ-המקור ב-2016-03-25, נבדק ב-16 בדצמבר 2013 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Mango accused of copying Velvetine (אורכב 23.06.2011 בארכיון Wayback Machine), Elise Hameau, 16 June 2011
↑  « Mango accusé de contrefaçon », Katrin Acou-Bouaziz, L'Express Styles, 15 June 2011.
↑  « L'affaire Mango vs Velvetine (אורכב 11.07.2012 ב Archive.today) », CD, Elle Belgique, 17 June 2011
↑  « Mango accusé de contrefaçon : (in)justice et mauvaise foi », Hélène Decommer, Le Plus (Nouvel Observateur), 17 June 2011
1 2  spontaneous message « Le concept de Justice, VELVETINE vs MANGO » 9 June 2011, on the weblog of the brand Velvetine
↑  QUAND LES GRANDES MARQUES PILLENT LES CRÉATEURS… Deedee, 14 June 2011
↑  Mango vs Velvetine : retour sur un BAD BUZZ MadmoiZelle.com, 17 June 2011
ז'ול ז'אנן

| --- | --- |
צילום מאת נאדאר בסביבות 1856. פורסם ב-1900
 לידה:  16 בפברואר 1804 סנט אטיין, צרפת 
 פטירה:  19 ביוני 1874 (בגיל 70) rue de la Pompe, הרובע השישה-עשר של פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Cimetière Saint-Louis d'Évreux 
 מקום מגורים:  רון-אלפ 
 שם עט:  Éraste 
 מקום לימודים:  תיכון לואי הגדול 
 שפות היצירה:  צרפתית, אנגלית, לטינית 
 בן או בת זוג:  Mme Adèle Huet Janin (14 באוקטובר 1841–?)   Anaïs Bosio (1835–1840) 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 חתימה:   
 
ז'ול גבריאל ז'אנן (בצרפתית:Jules Gabriel Janin;‏ 16 בפברואר 1804
 – 19 ביוני 1874) היה סופר ומבקר ספרות,תיאטרון ובלט צרפתי. מכונה "נסיך המבקרים"..
קורות חייו > ילדות וצעירות

ז'ול ז'אנן נולד ב-1804בסנט אטיין במשפחתו של רופא. בזכות כישוריו וצמאונו לידע נחשב בילדותו ל"ילד פלא" של המשפחה.
הוא זכה לחינוך טוב, כולל תיכון בליון, ואחר כך בזכות אחת מדודותיו שמימנה לו את הלימודים, במכללת לואי הגדול בפריז שם אכזב וציוניו היו נמוכים 
בצעירותו שימש ז'אנן כפקיד זוטר במשרד העורך דין גיונה-מרוויל, בו זמנית עם אונורה דה בלזק. החל מ-1825 פרסם מאמרי בקורת בעיתונים המשניים "Le Courrier des théâtres" ואחר כך "La Lorgnette"
מ-1826 כתב גם מאמרים פוליטיים, בין השאר, בעיתון "לה פיגרו", 
כמו כן ב""רווי דה פארי", רווי דה דה מונד ,"La quotidienne"' 
Le Messager des Chambres . הוא נמנה עם מייסדי העיתונים La 
Lorgnette  ו "ז'ורנל דז אנפאן". אמנם השלב המכריע בקריירה שלו כעיתונאי ומבקר היה כניסתו בנובמבר 1829 כחבר מערכת בעיתון Journal des Débats (ז'ורנל דה דבא)
קורות חייו > חייו הפרטיים

ז'אנן היה נשוי החל מ-1841. בתחילת הקריירה שלו נגרר למריבות רבות, אחת יותר מפורסמת - עם פליקס פיא (Felix Pyat) (1889-1810) שאותו תבע בהצלחה למשפטו עבור הוצאת דיבה.
באחד ממסעותיו באיטליה זכה בהימורים בבית בעיר לוקה.
ז'אנן מת ב-1874 בווילה שלו ברחוב דה לה פומפ 11 ברובע השישה עשר של פריז. הוא הובא לקבורה בבית הקברות סן-לואי ד'אוורה בקבר המשפחתי המפואר של בני הואה (Huet) שעוצב על ידי אלמנתו, אדלאיד ז'אנן
פרסים ואותות הוקרה

7 באפריל 1870 - נבחר לחבר באקדמיה הצרפתית
הנצחה

שדרת ז'ול זאנן בפריז ניקראה לזיכרו
ספרים

1826 :  Talma et Lekain  (טלמה ולקן)
1829 : L'Âne mort et la femme guillotinée
1829 : Tableaux anecdotiques de la littérature française depuis François Ier (תמונות אנקדוטיות של הספרות הצרפתית החל מפרנסואה הראשון)
1830 : La Confession (הווידוי)
1831 : Barnave
1832 : Contes fantastiques (סיפורים פנטסטיים)
- Histoire du théâtre à quatre sous - (תולדות התיאטרון בארבע גרושים)
1833 : Contes nouveaux (סיפורים חדשים)
1834 : Voyage de Victor Ogier en Orient - Cours sur l’histoire du journal en France
1836 : Le Chemin de traverse
1837 : Fontainebleau, Versailles, Paris - Un cœur pour deux amours - Histoire de France (texte explicatif des galeries de Versailles) (1837-1843)
1839 : Les Catacombes - Versailles et son musée historique - Voyage en Italie
1841 - 1842 : Le Premier feuilleton de Pistolet, dans le recueil collectif Scènes de la vie privée et publique des animaux
1842 : La Normandie historique, pittoresque et monumentale - Le prince royal - Une heure à Paris
1843 : Un hiver à Paris -  Un été à Paris
1844 : Les Beautés de l’Opéra - La Bretagne historique
1846 : Le Feuilletoniste, Répertoire de Lecture du soir
1847 : Suite de l’histoire du chevalier Desgrieux et de Manon Lescaut - Voyage de Paris à la mer - Le gâteau des rois
[1850 : La Religieuse de Toulouse (הנזירה מטולוז)
1851: Les Gaîtés champêtres - Le mois de mai à Londres
1853 :
(Histoire de la littérature dramatique (6 vol. 1853-1858) - Almanach de la littérature, du théâtre et des beaux-arts (1853-1865)
(,"תולדות הספרות הדרמטית" למעשה ששה כרכים של מאמרי בקורת שפרסם ז'אנן ב"ז'ורנל דה דבא" 1858)
1855 : La Comtesse d’Egmont (הרוזנת אגמונט)
1856 : Les Petits Bonheurs
1857 : Les Symphonies de l’hiver
1858 : Rachel et la tragédie - Ovide, ou le poète en exil
1859 : Critique, portraits et caractères contemporains - Variétés littéraires
1860 : Les Contes du chalet
1861 : La Fin d'un monde et du neveu de Rameau - La Semaine des trois jeudis
1862 : Contes non estampillés
1864 : Les Oiseaux bleus - La poésie et l’éloquence à Rome, au temps des Césars - La Révolution française
1866 : L’Amour des livres - Béranger et son temps - Le Talisman. Seconde édition de l'Amour des livres par les Bibliolâtres de France en 1937
1867 : Les Amours du chevalier de Fosseuses - La Sorbonne et les gazeliers - Circé
1868 : Le Bréviaire du roi de Prusse
1869: L’Interné - Lamartine - Petits romans d’hier et d’aujourd’hui - Les révolutions du pays des Gagas
1870: Le Crucifix d’argent - Le livre
1871 :  Alexandre Dumas  - La Muette
1872 : François Ponsard
1874 : La Femme à l’œillet rouge - Paris et Versailles il y a cent ans
1876 : Œuvres diverses - Œuvres de jeunesse
1881 : Debureau, histoire du théâtre a quatre sous
1884 : Causeries littéraires et historiques - Contes, nouvelles et récits
1922 : Victor Hugo en exil : d'après sa correspondance avec Jules Janin, et d'autres documents inédits réunis par Noël Clément-Janin
לקריאה נוספת

Françoise Joukovsky, Jules Janin et son temps, Publications de l'Université de Rouen, 1974.
Alexandre Piédagnel - Jules Janin. 1804-1874 Librairie des bibliophiles,Paris,1874. (ביוגרפיה של ז'ול ז'אנן מאת מזכירו, אלכסנדר פיידאנייל)
הערות שוליים

↑  בתעודת הלידה באתר הארכיון המחוזי לואר צוין שז'אנן נולד ב 28 פלוביוז בשנת XII של הרפובליקה, כלומר ב-16 בפברואר 1804. מקורות אחרים מצביעים על תאריכים שונים:באתר האקדמיה הצרפתית צוין שנולד ב-4 בדצמבר 1804, ובביוגרפיה מאת אז'ן דה מריקור מופיע 11 בדצמבר 1804
1 2 3 4  E.de Mirecourt
1 2 3 4 5  Claude Burgelin Enc.Universalis 2024
↑  Enc lit Larousse
↑  על ז'ול זאנן באתר המוזיאון מטרופוליטן בניו יורק
↑  Georg Brandes The French Romantics, Russel and Russel New York 1966 p.195
↑  Herbert James Hurt - La Balzac's Comedie Humaine, London University Athlone Press 1964 p.213
↑  J.Chapman Janin and the Ballet 21 january 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272214605171  PLWABN: 9810673075005606  BNE: XX1323378  BnF: cb124014563 (data)  GND: 118775944  ICCU: PUVV168474  ISNI: 0000 0001 2101 3191  LCCN: n50036707  LNB: 000236023  Léonore: 193364  MusicBrainz: 43f77974-6ff5-4eb7-84db-d1c211a4f93e  NKC: jn20000603191  NLA: 35242480  NLG: 226717  NTA: 07058706X  RKD: 441497  SELIBR: 402085  SNAC: w6t72kw4  SUDOC: 02727473X  Trove: 879002  ULAN: 500320074  VcBA: 495/117707  VIAF: 51774748   WorldCat (עם VIAF): 51774748 
מדליון דיוקן של ז'ול ז'אנן בגיל 18 מאת דוד ד'אנז'ר
עטיפת הספר "החמור המת והאישה שגמרה בגיליוטינה"
אנכסנדרידס השני

| --- | --- |
 לידה:  שנות ה־60 של המאה ה־6 לפנה״ס ספרטה, יוון 
 פטירה:  520 לפנה״ס 
 תפקיד:  מלכי ספרטה 
 השקפה דתית:  דת יוון העתיקה 
 
אנכסנדרידס השני (ביוונית: Ἀναξανδρίδας) היה מלך ספרטה משנת 560 לפנה"ס עד שנת 520 לפנה"ס. אביהם של קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון.
ביוגרפיה

אנכסנדרידס היה בנו של לאון, מהשושלת האגידית שהתייחסה עד הרקולס. הוא הוכתר כמלך בשנת 520 לפנה"ס לאחר מות אביו. יחד עמו מלך אריסטון. מעט מאוד ידוע על חייו, הרודוטוס מספר שהוא יצא למלחמה על טיגיאה, אולם נכשל. על כן פנה אל האורקל מדלפי, בבקשה לדעת מה עליו לעשות כדי לנצח. האורקל השיבה לו שעליו להביא לקבורה את עצמות אורסטס, ולאחר שהובאו העצמות לקבורה ניצח במלחמה. על פי ההשערות המלחמה היא היסטורית, אולם שאר הפרטים הם כמובן אגדה.
הרודוטוס מוסר סיפור נוסף אודות אנכסנדרידס. לפי טענת הרודוטוס, אשתו האהובה של אנכסנדרידס לא ילדה לו ילדים, והאפורים דרשו ממנו להיפטר ממנה ולשאת אחרת. אולם הוא סרב, על כן הרשו לו האפורים לשאת אשה נוספת, מנהג שחרג מהכללים המקובלים. האישה החדשה ילדה לו את קלאומנס. אולם לפתע ילדה הקודמת את דוריאיוס, ואחר כך את לאונידס, ואת קלאומברוטוס, אולם החדשה לא ילדה עוד.
על כל פנים ברור שהיו לו ארבעה ילדים. קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון, שהפכו למלכי ספרטה. ושני המצביאים דוריאיוס וקלאומברוטוס. בין נכדיו הבולטים ניתן למנות את גורגו, פליסטרכוס ופאוסניאס.
בחיבורו "ספרטה - אמרות ומנהגים" מוסר פלוטרכוס מספר ציטוטים מפי אנכסנדרידס.
הערות שוליים

↑  .W. W. How, J. Wells, A Commentary on Herodotus, book 1, chapter 65
↑  הרודוטוס, ספר ראשון, 67-68.
↑  .W. W. How, J. Wells, A Commentary on Herodotus, book 1, chapter 67
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 39.
↑  גרסה דיגיטלית בפרויקט פרסאוס
פיית השיניים (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  מייקל לאמבק 
 הופק בידי:  ג'ים פידוק ג'ייסון בלום מארק קיארדי גורדון גריי
 תסריט:  לוול גנץ באבאלו מנדל רנדי מיים סינגר ג'ושוע סטרנין ג'פרי ונטימילייה
 עריכה:  דייוויד פינפר 
 שחקנים ראשיים:  דוויין ג'ונסון ג'ולי אנדרוז אשלי ג'אד בילי קריסטל ברנדון ט. ג'קסון רייאן שקלר סטיבן מרצ'נט
 מוזיקה:  ג'ורג' סטנלי קלינטון 
 צילום:  דיוויד טטרסול 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 22 בינואר 2010
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט פנטזיה 
 תקציב:  48 מיליון דולר
 הכנסות:  112,220,550 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   toothfairy
 סרט הבא:  Tooth Fairy 2 
 www.toothfairy-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
פיית השיניים (באנגלית: Tooth Fairy) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה והפנטזיה, שבוים על ידי מייקל לאמבק והופץ על ידי פוקס המאה ה-20.
עלילה

דרק תומפסון (דוויין ג'ונסון) הוא שחקן הוקי קרח מפורסם שמכונה "פיית השיניים", עקב אלימותו הרבה שגורמת ליריביו לאבד שיניים. לאחד מילדיה של חברתו, נופלת שן, שהיא שמה מתחת לכרית, ומקבלת עבורה דולר. דרק מוצא את הדולר וגונב אותו, ובבוקר מוצא מתחת לכריתו זימון מפיות השיניים. הוא מצמיח כנפיים ומועבר לעולם הפיות, ונגזר עליו לשמש כפיית שיניים למשך שבועיים, כדי לכפר על מה שעשה. דרק בהתחלה חושב שהכול היה חלום, כשמתעורר ללא כנפיים ובגודל טבעי, אך מגלה שהכול היה אמת.
דרק מנסה את מיטבו להיות פיית שיניים טובה, אך נכשל ואף גורם לנזק. לבסוף דרק לומד איך להיות פיית שיניים ואדם טוב, והוא משוחרר מעבודתו כפיית שיניים, והפיות מפזרות עליו אבק שכחה, כדי שלא יזכור את תקופתו כפיית שיניים. דרק מציע לחברתו נישואים, וחברתו, שראתה שהוא נהפך לאדם טוב יותר, מסכימה.
סיווג לנספילד

החיידק Streptococcus pyogenes, המסווג בקבוצה A, יוצר המוליזה מלאה וחזקה של אגר דם
סיווג לנספילד (באנגלית: Lancefield grouping, או Lancefield classification) היא שיטה סרולוגית שמיושמת במיקרוביולוגיה קלינית על מנת למיין חיידקים במשפחת Streptococcaceae על סמך השוני בהרכב האנטיגנים הסוכריים על גבי הדופן הפפטידוגליקנית של המינים השונים במשפחה.
היסטוריה

השיטה פותחה בשנת 1933 על ידי המיקרוביולוגית האמריקאית רבקה לנספילד (Rebecca Lancefield) אשר עסקה רבות, במהלך הקריירה שלה, במחקר אודות חיידקים ממשפחת ה-Streptococcaceae - חיידקים גראם-חיוביים שמצויים בבני אדם ובבעלי חיים כחלק מהפלורה הטבעית, אולם שעלולים במקרים מסוימים לגרום לזיהומים ולמחלות. שיטה זאת, אשר אינה לוקחת בחשבון את המאפיינים הביוכימיים הייחודיים ואת סוג ועוצמת ההמוליזה של כל מין חיידק במשפחה, הייתה לאחד ההישגים הידועים ביותר של לנספילד.
פיתוח שיטת לנספילד לסיווג כללה את הזרקתם של מיני חיידקים שונים במשפחת ה-Streptococcaceae, שעברו אינאקטיבציה (נטרול) בפורמלין לתוך ארנבות. בתגובה לכך החלה מערכת החיסון שלהן לייצר נוגדנים ייחודיים כנגד המרכיב הסוכרי שהתבטא על גבי הדופן הפפטידוגליקנית של כל מין של חיידק בו השתמשו להזרקה. בשלב הבא הפיקה לנספילד את הנסיוב מתוך הארנבות (שהכיל את אותם הנוגדנים הייחודיים) והגיבה אותו ישירות עם חיידקים מהמשפחה המדוברת שגדלו על מצעי אגר. ערבוב במבחנה של החיידקים עם נסיוב ארנבות, הוביל לייצור תצמידי אנטיגן-נוגדן ולאגרגציה שנראתה לעין, אשר העידה על תגובה חיובית. באופן זה סווגו חיידקי משפחת ה-Streptococcaceae ל-20 קבוצות המסומנות באותיות הלועזיות A-H, ו-K-V.
כאשר מתבוננים כיום בסיווג זה ניתן מיד להבחין כי חיידקים אשר משויכים לקבוצות D ו-Q אינם נמנים כלל במשפחה הטקסונומית Streptococcaceae. זאת משום שבשנת 1984 הועברו חיידקי הסוג ‏Enterococcus למשפחה נפרדת בשם Enterococcaceae. ברם מטעמים היסטוריים הוחלט להשאירם תחת סיווג לנספילד.
שימוש במעבדה המיקרוביולוגית

השימוש בסיווג לנספילד נהוג כיום בהרבה מעבדות מיקרוביולוגיות בעולם על מנת לזהות את חיידקי ה-Streptococcaceae, שצמחו על גבי מצעי האגר מתוך דגימות קליניות, באמצעות ערכות אגלוטינציה מסחריות. בערכות מסוג זה מצופים חרוזי לטקס בנוגדנים ייחודיים כנגד הקבוצות הפתוגניות השכיחות בקליניקה (לרוב קבוצות A, B, C, D, F, G), שהופקו מתוך חיות מעבדה, ואלה מעורבבים עם חיידקים חשודים בתרבית עד להופעת אגרגציה שמעידה על זיהוי חיובי.
שימוש במעבדה המיקרוביולוגית > אופן ביצוע המבחן בשיטת חרוזי הלטקס באמצעות אנזים הפקה

להלן השיטה הנפוצה לביצוע סיווג לנספילד בשיטת חרוזי הלטקס ובאמצעות אנזים הפקה:
באמצעות כלי מתאים (פיפטה, טפי וכדומה) יש למקם מספר טיפות של אנזים הפקה בתוך מבחנה נקייה.
באמצעות מחט בקטריולוגית יש להרים מספר מושבות של חיידקים חשודים, מבודדים, נקיים וטריים מעל צלחת פטרי (24 שעות לאחר זריעה על מצע אגר) ולערבב אותם בעדינות בתוך אנזים ההפקה עד ליצירת תערובת הומוגנית.
את המבחנה יש להדגיר במשך 10–15 דקות באינקובטור 37 מעלות צלזיוס (בפרק זמן זה מזרז אנזים ההפקה את חשיפתם של האנטיגנים הסוכריים על פני הדופן הפפטידוגליקנית, על מנת שיהיו זמינים יותר לחרוזי הלטקס).
באמצעות כלי מתאים (פיפטה, טפי וכדומה) יש לערבב בעדינות את התערובת מבלי להקציפהּ ולמקם טיפה אחת על גבי זכוכית נושאת, או מכסה צלחת פטרי.
יש למקם טיפה מתוך כל בקבוקון שמסופק בערכה המסחרית, ושמכיל את חרוזי הלטקס המצופים באנטיגנים ייחודיים, ובאמצעות מחט בקטריולוגית, או קיסם עץ נקי, יש לערבב בעדינות את שתי הטיפות.
אם כעבור מספר שניות ניתן להבחין בהיווצרות אגלוטינציה כנגד קבוצת לנספילד אחת ספציפית, אזי התרחש זיהוי מדויק של אותה הקבוצה.
אם כעבור למעלה מדקה לא ניתן להבחין בהיווצרות אגלוטינציה כנגד קבוצת לנספילד ספציפית, אזי לא מדובר בחיידק אשר שייך לאחת הקבוצות שנבדקו.
יש לציין כי קיימות ערכות מסחריות בהן מחליפים ריאגנטים כימיים את אנזים ההפקה. שימוש בריאגנטים אלה חוסך את זמן ההדגרה של התערובת באינקובטור.
שימוש במעבדה המיקרוביולוגית > הערות לביצוע המבחן

להלן ההערות לביצוע סיווג לנספילד בשיטת חרוזי הלטקס:
הופעת אגלוטינציה כנגד קבוצת לנספילד אחת ספציפית מעידה על זיהוי מדויק, אולם קבלת אגלוטינציה כנגד מספר קבוצות לנספילד במקביל אינה מעידה על זיהוי מדויק, אלא על תגובה בלתי ספציפית אשר יכולה לנבוע מגורמים שונים, כאשר השכיחים ביותר הם: גיל המושבות הנבדקות ו/או איסוף של מספר מיני חיידקים למבחן באמצעות המחט הבקטריולוגית. לפיכך לא מומלץ להשתמש במושבות חיידקים מעבר ל-24 שעות אחרי הזריעה על מצעי האגר, שכן תהליכי ההזדקנות במושבה עלולים להוביל לקבלת תוצאות שגויות חיוביות (False positive). שימוש במושבות מעבר ל-24 שעות מעלה גם את הסבירות לקבלת תוצאות שגויות שליליות (False negative).
אין לחכות להתייבשות הטיפות בעת ביצוע המבחן, שכן התייבשות הטיפות תגרום להופעת משקעים שעלולים להוביל לפענוח שגוי של המבחן כחיובי.
ייתכן מצב שבו לא ניתן יהיה לראות בבירור את תוצאות האגלוטינציה. הסיבה לכך נובעת, על פי רוב, מלקיחה דלה מדי של המושבות החשודות מהאגר. במצב זה יש להיעזר בזכוכית מגדלת.
מינים שונים של חיידקים, שאינם שייכים למשפחת ה-Streptococcaceae, עלולים לתת תוצאת אגלוטינציה בלתי ספציפית שתתפרש כחיובית שגויה במידה ויבדקו בשיטת לנספילד. מבין חיידקים אלה ניתן למנות את הבאים: Escherichia coli, מיני Klebsiella ו-Pseudomonas וכן החיידק Listeria monocytogenes (שעלול לתת תגובה חיובית עם נוגדנים כנגד קבוצה B ו/או G). לפיכך אין להשתמש בסיווג זה מחוץ למשפחת Streptococcaceae (למעט חיידקי Enterococcaceae) ובמידת הצורך יש לשלול חיידקים אשר דומים ל-Streptococcaceae בתרבית, טרם ביצוע מבחן הסיווג, באמצעות שיטות ביוכימיות (דוגמת מבחן קטלאז), ו/או צביעת גראם.
חסרונות הסיווג

לסיווג לנספילד מספר חסרונות בולטים.
העדר רזולוציה מספקת - את מרבית החיידקים ששייכים למשפחת ה-Streptococcaceae לא ניתן לאפיין לרמת המין על ידי ביצוע סיווג לנספילד, היות שקיימים מספר מינים שחולקים אנטיגנים סוכריים זהים. כך למשל החיידק Streptococcus dysgalactiae עלול להכיל אנטיגנים סוכריים מקבוצה A, C, G ו-L ואילו החיידק Streptococcus anginosus עלול להכיל אנטיגנים סוכריים מקבוצה A, C, G ו-F.
סטרפטוקוקים מחוץ לסיווג לנספילד - החיידקים Streptococcus pneumoniae, ‏Streptococcus mitis ו-Streptococcus mutans אינם מכילים אנטיגנים סוכריים ייחודיים על גבי הדופן שלהם ולפיכך אינם ניתנים לסיווג בשיטת לנספילד כלל.
על מנת להתגבר על החסרונות הללו יש צורך לבצע מבחנים ביוכימיים נוספים, או מולקולריים על מנת לזהות את המין הספציפי של החיידק.
ראו גם

Streptococcus
מבחן CAMP
סיידנאיא

| --- | --- |
מבט על סיידנאיא
מבט על סיידנאיא
 מדינה:  סוריה סוריה
 שפה רשמית:  ערבית 
 גובה:  1,500 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  25,194 (2004)
 קואורדינטות:  33°41′45″N 36°22′39″E﻿ / ﻿33.695833333333°N 36.3775°E﻿ / 33.695833333333; 36.3775 
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהסיידנאיא(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהסיידנאיא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סֵידְנָ֫איָא (בערבית: صيدنايا; בתעתיק מדויק: צידנאיא) היא עיירה השוכנת כ-30 קילומטר צפונית לדמשק, על מורדות הרי קלמון, בגובה כ-1,400 מטר מעל פני הים. יש בה יותר מארבעים כנסיות, קפלות ומנזרים שנמצאים בה והחשוב ביניהם הוא "מנזר גבירתנו מסיידנאיא" שבו איקונין קדוש של מריה. זהו אחד המקומות הקדושים ביותר בפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של אנטיוכיה ויש שמחשיבים אותו כשני בקדושתו לירושלים.
בין באי המקום גם מוסלמים רבים, המאמינים בסגולות המקום למרפא ולהגנה מפני סכנות שונות.