stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'סיקה מדסן
הערות שוליים

↑  "About". Julia Timewell. נבדק ב-22 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NDS Alumnae (31 בדצמבר 2020). "Congratulations to Prep #alumnae Jessica Madsen @Jess_Mads who plays Cressida Cowper in the TV series @bridgerton shown on @netflix". נבדק ב-22 בפברואר 2021 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jessica Madsen". Guildhall School of Music & Drama. אורכב מ-המקור ב-17 באפריל 2021. נבדק ב-22 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sneider, Jeff (27 באפריל 2015). "'Mr. Selfridge' Actress Jessica Madsen Joins Horror Movie 'Leatherface' (Exclusive)". The Wrap. נבדק ב-22 בפברואר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Williams, Owen (27 באפריל 2015). "Jessica Madsen Braves Leatherface". Empire. נבדק ב-22 בפברואר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hough, QV (16 בספטמבר 2019). "Rambo: Last Blood Cast & Character Guide". Screen Rant. נבדק ב-23 בפברואר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Who is in the cast of Tina and Bobby? And where have you seen them before?". Heart. 19 באוגוסט 2020. נבדק ב-23 בפברואר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "'Bridgerton's Jessica Madsen on Cressida, challenges, and favorite lines". New Scene Magazine. 19 בפברואר 2021. נבדק ב-22 בפברואר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Barr, Sabrina (27 במאי 2021). "Bridgerton season 2: Jessica Madsen returns as uppity Cressida Cowper while filming in new set picture". Metro. נבדק ב-14 ביוני 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Swimming". Menagerie Theatre Company. נבדק ב-23 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Bridgerton' rebounds from Golden Globes snub, scoring two SAG Awards nominations". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). 2021-02-04. נבדק ב-2024-03-04.
לאסינה טראורה (כדורגלן בורקינאי)

לאסינה שאמסטה סודין פרנק טראורה (בצרפתית: Lassina Chamste Soudine Franck Traoré; נולד ב-12 בינואר 2001 בבובו-דיאולסו שבבורקינה פאסו) הוא כדורגלן בורקינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית ובנבחרת בורקינה פאסו.
חיים אישיים

אמו של טראורה היא כדורגלנית עבר, והייתה קפטנית נבחרת הנשים של בורקינה פאסו. בן דודו הוא הכדורגלן ברטרנד טראורה.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה

טראורה נולד בבובו-דיאולסו שבבורקינה פאסו והחל לשחק במחלקת הנוער של המועדון המקומי רהימו. לאחר מכן שיחק במחלקת הנוער של אייאקס קייפטאון מדרום אפריקה.
קריירת מועדונים > אייאקס

בחודש ינואר 2019 חתם טראורה על חוזה לשלוש עונות וחצי באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-12 במאי 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את קלאס יאן הונטלאר בניצחון 4-1 על אוטרכט במסגרת המחזור ה-34 בליגה לעונת 2018/2019. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו.
ב-22 בדצמבר 2019 הבקיע טראורה את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 6-1 על דן האג במסגרת המחזור ה-18 בליגה לעונת 2019/2020. בעונה זו ערך טראורה תשע הופעות ליגה והבקיע שני שערים, ובעונת 2020/2021 הוסיף 12 הופעות ליגה ושבעה שערים.
קריירת מועדונים > שחטאר דונצק

ב-18 ביוני 2021 חתם טראורה בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית. ב-24 ביולי ערך טראורה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על אינהולץ פטרובה במסגרת המחזור בליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
קריירה בינלאומית

ב-4 במאי 2017 ערך טראורה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בורקינה פאסו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בנין במשחק ידידות. במשך זה הבקיע טראורה את שער הבכורה שלו בנבחרת.
תארים

אליפות הולנד (2): 2018/2019, 2020/2021
הגביע ההולנדי (2): 2018/2019, 2020/2021
הערות שוליים

1 2  Lassina Traore: From 'too fat' to Ajax's long-awaited Kluivert successor באתר Goal, ‏ 13 בפברואר 2020 (באנגלית)
↑  Lassina Traore: Burkina Faso teenager eyes ‘Champions League’ with Ajax באתר BBC, ‏ 15 בדצמבר 2018 (באנגלית)
↑  Lassina Traoré voor ongeveer tien miljoen euro van Ajax naar Shakhtar באתר The Telegraaf, ‏ 18 ביוני 2021 (בהולנדית)
ריי טורו

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1977 (בן 47) ניוארק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  Kearny High School, אוניברסיטת ויליאם פטרסון 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי 
 כלי נגינה:  גיטרה, כלי הקשה 
 חברת תקליטים:  רפרייז רקורדס 
 www.raytoro.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ריימונד מנואל טורו-אורטיז[דרוש מקור] (אנגלית: Raymond Toro; נולד ב-15 ביולי 1977) הוא גיטריסט שהיה חלק מהרכב להקת הרוק האלטרנטיבי מיי כמיקל רומנס עד התפרקותה ב-2013.
טורו מנגן בגיטרה גיבסון לס פול עם פיקאפים של Seymour Duncan ובמגבר של חברת מרשל.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
טורו נולד בקרני שבניו ג'רזי. החל ללמוד לנגן בגיטרה בשנתו השנייה בתיכון. הוא סיפר שהוריו לא הרשו לו לצאת לשחק בחוץ מפני שסברו שהפארקים המקומיים מסוכנים עבורו - דבר שהביא אותו לבלות את רוב זמנו בנגינה בבית.
שנים אחדות לאחר שסיים את לימודיו פגש טורו את ג'רארד ויי ואת אחיו מייקי ויי בעזרת חבר משותף של ג'רארד מבית הספר לאמנות.
ב-11 בספטמבר 2001, בעקבות הפיגוע בבנייני התאומים, הקימו החברים את "מיי כימיקל רומנס".
פרויקטים צדדיים

לאחר פירוק הלהקה הוציא טורו סינגל בשם "Isn't it someting?" בו הוא שר.
מגדל בריטיש טלקום

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל טלוויזיה, מגדל תצפית 
 כתובת:  לונדון 
 מיקום:  קמדן 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  בריטיש טלקום 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1964
 תאריך פתיחה רשמי:  8 באוקטובר 1965 
 אדריכל:  אריק בדפורד 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות מודרנית 
 מידות
 גובה:  189 מ' 
 קומות:  37 
 קואורדינטות:  51°31′17″N 0°08′20″W﻿ / ﻿51.5215°N 0.1389°W﻿ / 51.5215; -0.1389
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמגדל בריטיש טלקום(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמגדל בריטיש טלקום(למפת קמדן רגילה) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר מגדל בריטיש טלקום(למפת קמדן מוגדלת) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר מגדל בריטיש טלקום
 
מגדל בריטיש טלקום או מגדל BT (באנגלית: BT Tower) הוא מגדל תקשורת בגובה 175 מטרים (קצה תורן המגדל מגיע לגובה 189 מטרים) ברחוב קליבלנד מס' 60 בשכונת פיצרוביה ברובע קמדן של לונדון. בעבר נקרא המגדל "מגדל רשות הדואר" (Post Office Tower).
מגדל רשות הדואר

הקמת המגדל הייתה יוזמה של רשות הדואר המרכזית (General Post Office) של אנגליה. מטרתו הייתה לשמש לתקשורת במיקרוגל.
המגדל תוכנן על ידי אדריכלים ממשרד המבנים והעבודות הציבוריות, בהם אריק בדפורד (Eric Bedford) ו-ג'. ר. ייטס (G. R. Yeats).
המגדל בנוי מבטון מצופה זכוכית. צורתו המעוגלת והמוארכת נבחרה בהתאם לדרישות של מגדלי תקשורת - צורה דקה זו מונעת תנודות בעת רוח חזקה (ברוח של 150 קילומטר לשעה ייטה הבניין לא יותר מ-25 סנטימטר).
במבנה תוכננו 16 קומות לציוד אלקטרוני, מעליהן מקטע של 35 מטרים עבור אנטנות, ובראש המגדל שש קומות של חדרים. בניית המגדל החלה ביוני 1961 והסתיימה ב-15 ביולי 1964. הוא החל לפעול ב-8 באוקטובר 1965. עלות הבנייה הגיעה ל-2.5 מיליון ליש"ט. בעת הקמתו היה המבנה הגבוה ביותר בבריטניה.
בראש המבנה אולמות, שבהם היו חנויות מזכרות, מסעדה מסתובבת וחדרי תצפית. אלה נפתחו לציבור ב-16 במאי 1966. המסעדה השלימה סיבוב כל 22 דקות. מנהג נוסף היה מרוץ שנערך מדי שנה במעלה המדרגות מתחתית המבנה עד ראשו.
ב-31 באוקטובר 1971 בוצע פיגוע של ארגון ה-IRA בשירותים שבראש המבנה, ומרפסות התצפית נסגרו משיקולי בטיחות. המסעדה נסגרה בשנת 1980.
בשנת 1980 נבנה בניין מגדל 42, ומגדל רשות הדואר הפך למגדל השני בגובהו בבריטניה.
מגדל בריטיש טלקום כיום

עם הפרדת השירותים השונים שנותנת רשות הדואר בשנת 1981 כהכנה להפרטתם בשנת 1984 שונה שם המגדל, והוא נקרא "מגדל לונדון טלקום" (London Telecom Tower). לאחר שינוי שם החברה שונה שוב שם המגדל לשמו הנוכחי.
מגדל התקשורת נמצא עדיין בשימוש, אף שמרבית ציוד התקשורת המבוסס על מיקרוגל הוחלף בסיבים אופטיים, והמסעדה משמשת לאירועים של בריטיש טלקום (בהם היא אף מסתובבת).
עד אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 נחשב עצם קיומו של המגדל לסודי, והוא לא הופיע במפות רשמיות של לונדון. צילום המגדל נחשב לעבירה על חוק הסודות הרשמיים. קיום המגדל אושר ב-19 בפברואר 1993 על ידי חברת הפרלמנט קייט הואי בנאום שנשאה בפרלמנט, כדוגמה לאי התאמת חוק הסודות הרשמיים למציאות. חברת הפרלמנט הודיעה כי "אני מקווה שאני מוגנת בחסינות פרלמנטרית (בעוברי על החוק) כשאני מודיעה שמגדל בריטיש טלקום אכן קיים, וכתובתו היא רחוב קליבלנד 60, לונדון".
בשנת 2003 הוכרז הבניין כבעל חשיבות ארכיטקטונית. בשל גובהו נחקק חוק מיוחד בפרלמנט, המתיר שינוי בתקנות הבטיחות באש, ומאפשר פינוי המבנה בעת שרפה באמצעות מעליות. זהו המבנה היחיד באנגליה שבו מותר פינוי באמצעות המעליות.
אזכורים תרבותיים

חלקים ניכרים מהסדרה "מכונות המלחמה" בסדרת הטלוויזיה "דוקטור הו" מתרחשים במגדל.
בסדרת הטלוויה הבריטית "ד'ה גודיז" בפרק "קיטן קונג" נאכל המבנה על ידי חתול ענק.
ברומן ונדטה של אלן מור נהרס המבנה. בסרט שצולם על פי הרומן מופיע המבנה אך אינו נהרס. על פי הרומן, המבנה הוא מפקדת מוסדות הביון של השלטון.
בספר "הארי פוטר וחדר הסודות" עפים הארי פוטר ורון ויזלי מעל המגדל במכונית פורד אנגליה.
בספר מלחמת הרובוטים המבנה משמש את ישות האינטליגנציה המלאכותית "ארקוס", לשלוט ולשבש את תקשורת הלוויינים.
הערות שוליים

↑  House of Commons Hansard Debates for 19 Feb 1993, באתר הפרלמנט של בריטניה
מבט מלמטה
פורטו טורס

| --- | --- |
סמל פורטו טורססמל פורטו טורס

הנמל התעשייתי
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  סרדיניה סרדיניה
 נפה:  נפת סאסארי
 בירת העיר:  פורטו טורס 
 תאריך ייסוד:  1842 
 שטח:  102.62 קמ"ר
 גובה:  17 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  21,029 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  205 נפש לקמ"ר (2006)
 קואורדינטות:  40°50′N 8°24′E﻿ / ﻿40.833°N 8.400°E﻿ / 40.833; 8.400
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.comune.porto-torres.ss.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפורטו טורס(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפורטו טורס(למפת סרדיניה רגילה) קליארי סאסארי קוארטו סנט'אלנה  אולביה אלגרו נואורו אוריסטאנו קורסיקה הים הטירני  הים התיכון פורטו טורס(למפת סרדיניה מוגדלת) קליארי סאסארי קוארטו סנט'אלנה  אולביה אלגרו נואורו אוריסטאנו קורסיקה הים הטירני  הים התיכון פורטו טורס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פורטו טורס (באיטלקית: Porto Torres, בשפת סאסארזה: Pòlthu Tòrra, בשפת סרדו: Pòrtu Tòrres, בלטינית: Porto Torres או Turris Libissonis, או Turris Libisonis, ביוונית: Πύργος Λιβύσσωνος - מבוטא Pyrgos Libyssonos) היא עיר נמל עתיקה, במפרץ דל'אסינרה (Golfo dell'Asinara), בנפת סאסארי שבצפון-מערב סרדיניה. מספר תושביה של העיר עומד בשנת 2024 על 35000 תושבים.
תולדות העיר

בעת העתיקה הוקמה במקום העיר הרומאית Turris Libyssonis. היא הייתה אחת הערים החשובות בסרדיניה באותה עת. היא שכנה בחוף הצפוני, 25 ק"מ מזרחה לכף הצפוני-מזרחי של האי, כף פלקונה (Capo del Falcone) ובתוככי המפרץ המכונה היום מפרץ דל'אסינרה. סבורים שהעיר נוסדה כבר על ידי יוליוס קיסר. היא הוקמה בתור קולוניה ושמה המקורי היה  Colonia Julia. הסופר פליניוס הצעיר מספר לנו כי זו הייתה המושבה הרומאית היחידה באי. ההנחה היא שלא קדם יישוב למושבה, אלה רק הייתה במקום מצודה. היא מוזכרת בכתביו בתור נקודת מוצא לנתיבי דרכים, אך ללא חשיבות מיוחדת כל שהיא. לפי השרידים שנמצאו, של עקבות גלגלי עגלות בדרך, יש להניע כי הייתה עיר מסחר חשובה באימפריה הרומית. לפי אבן מיל שנמצאה יצא ממנה הדרך המרכזית של האי, אשר הובילה ישירות מפורטו טורס לקליארי - או בשמה אז קרליס Caralis. עוד דרך הובילה ממנה לחוף המערבי ולמרכז האי, אל Othoca, היום, Santa Giusta אשר ממנה התחברה גם כן לקליארי. בשנת 1964 נמצאו שני אבני מצבה עם כיתוב בעברית, עדות להימצאות יהודים בעיר. בתקופת ימי הביניים היא הייתה מושב הבישוף.
בעיר יש שרידים מהתקופה הרומאית. מלבד הנמל, גם שרידי מקדש, אשר לפי כתובת שנמצאה בו הוקדש לפורטונה – אלת המזל. הוא שוחזר בימי "פיליפוס הערבי", מרחצאות, בסיליקה, אמת מים וגשר קטן מעל לנהר שכונה: Fiume Turritano. העיר העתיקה התקיימה עד המאה ה-11, כאשר רוב האוכלוסייה עברה לסאסארי מסיבות של ביטחון.
הנמל

מרכזה של העיר הוא הנמל. ממנו יש תנועת אוניות ליעדים באגן הים התיכון כאשר היעדים החשובים הם: מרסיי בצרפת וג'נובה באיטליה. מהעיר יוצאים גם הכבישים הראשיים לקליארי ולסאסארי.
הנמל הקיים הוא מלאכותי. הוא נבנה בחלקו הגדול על יסודות הנמל הרומאי. תעשיות כימיות ממלאות מקום נכבד בכלכלת העיר ובתנועת המטענים של הנמל. זהו הנמל הגדול באי מבחינת היקף שינוע המטענים דרכו, והשני בגודלו במספר הנוסעים שעוברים בו.
כנסית סן גבינו

בעיר מצויה כנסייה בעלת סגנון בנייה מיוחד מהמאה ה-11, כנסיית סן גבינו San Gavino. הכנסייה נבנתה מאבנים חצובות של גרניט, פורפיר. היא הכנסייה הגדולה בסרדיניה הבנויה בסגנון רומנסקית מיוחדת היא צורת הבנייה ומבנה החזית לעומת חזותה העורפי. מצויים בכנסייה סרגופגים רומאיים.
גלריה

בלילה
עקבות המרכבות הרומאיות בדרך
כנסית סן גבינו
הערות שוליים

↑  על שרידים ארכאולוגיים יהודיים באי (בדף המתקבל יש להקליד חיפוש "sardegna" כדי להגיע למאמר)
↑  Porto Torres באתר Autorità Portuale Nord Sardegna.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564509405171  BnF: cb11994832h (data)  GND: 4473598-4  LCCN: n82134305  MusicBrainz: 764735d4-ff93-42b0-bcc6-eed7ddd5216e  NKC: ge1169253  VIAF: 126695400   WorldCat (עם VIAF): 126695400 
מבט על העיר
ניקאנדר צ'יביסוב

| --- | --- |

 לידה:  5 בנובמבר 1892 מחוז רוסטוב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  20 בספטמבר 1959 (בגיל 66) מינסק, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות הצבאי של מינסק 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השכלה:  אקדמיית פרונזה 
 השתייכות:   צבא האימפריה הרוסית הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1913–1918 1918 – 1954
 דרגה:   גנרל-פולקובניק
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס הרביעי מפקד המחוז הצבאי אודסה מפקד ארמיית המילואים החמישית מפקד ארמיית החוף העצמאית מפקד חזית בריאנסק מפקד ארמיית המילואים הרביעית מפקד הארמייה ה-38 מפקד ארמיית ההלם השלישית מפקד ארמיית ההלם הראשונה מפקד האקדמיה הצבאית פרונזה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת האזרחים ברוסיה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
        
 
ניקאנדר צ'יביסוב (ברוסית: Ни́кандр Евла́мпиевич Чи́бисов; 5 בנובמבר 1892 - 20 בספטמבר 1959) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

צ'יביסוב נולד ב-5 בנובמבר 1892 במחוז רוסטוב שבאימפריה הרוסית. ב-1913 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית, והוצב ברגימנט היגרים של המשמר. ב-1915 הוא סיים קורס קצינים והועלה לדרגת קפיטן. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית כמפקד פלוגה. ב-1918 התגייס לצבא האדום ולחם במסגרתו במלחמת האזרחים ברוסיה כמפקד גדוד חי"ר. ב-1920 השתתף בדיכוי מרד טמבוב ומרידות עממיות נוספות כנגד השלטון הקומוניסטי. ב-1935 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית פרונזה. במהלך 1937 פיקד על דיוויזיית חי"ר, ובין מרץ למאי 1938 פיקד על הקורפוס הרביעי. בין 1938-1940 שימש כראש מטה המחוז הצבאי לנינגרד. במהלך מלחמת החורף הוא שימש כראש מטה הארמייה השביעית, וב-4 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ביולי של אותה שנה הוא מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי לנינגרד, ובינואר 1941 הועבר למלא את אותו תפקיד במחוז הצבאי אודסה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ביולי 1941, זמן קצר לאחר פתיחת המתקפה הגרמנית, מונה צ'יביסוב למפקד המחוז הצבאי אודסה. באוגוסט של אותה שנה הוא מונה למפקד ארמיית המילואים החמישית, ובהמשך מונה למפקד ארמיית החוף העצמאית. בספטמבר מונה לסגן מפקד חזית בריאנסק ולחם במסגרתה במבצע טייפון ובקרב על מוסקבה ובמבצע וורונז'-וורושילובגרד. במהלך חודש יולי פיקד במשך שישה ימים על החזית, וב-13 ביולי הוחזר לתפקיד סגן מפקד. בהמשך אותו החודש מונה למפקד ארמיית המילואים הרביעית, וב-3 באוגוסט מונה למפקד הארמייה ה-38 עד 27 באוקטובר 1943, וב-7 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק. על פי עדותו של איוואן בגרמיאן מפקד החזית הבלטית הראשונה, סטלין הציע למנות את צ'יביסוב למפקד ארמיית המשמר ה-11, אולם בגרמיאן חשש מפניו, ולפיכך מינה סטלין את צ'יביסוב למפקד ארמיית ההלם השלישית ב-21 בנובמבר. ב-1 באפריל 1944 הוא מונה למפקד ארמיית ההלם הראשונה, וב-2 ביוני של אותה שנה מונה למפקד האקדמיה הצבאית פרונזה.
ביוגרפיה > אחריתו

צ'יביסוב המשיך לשמש בתפקיד מפקד האקדמיה הצבאית עד 29 בינואר 1948, ולאחר מכן מילא תפקידי ניהול ומטה. באוקטובר 1949 מונה לעוזר מפקד המחוז הצבאי בלארוס, ומילא תפקיד זה עד פרישתו ב-1954. הוא נפטר במינסק ב-20 בספטמבר 1959 בגיל 66.
בית מונמורנסי

שלט האצולה של בית מונמורנסי
טירת אֶקוּאַן
אן דה מונמורנסי, 1530
פרנסואה דה מונמורנסי
אנרי הראשון ממונמורנסי
הנסיכה שרלוט-מרגריט דה מונמורנסי
בית מונמורנסי (בצרפתית: Maison de Montmorency), הוא שם משפחת אצולה קדומה ונכבדה בצרפת הקרוי על שם העיר העתיקה מונמורנסי, הנמצאת 15 ק"מ צפון-מערבית לפריז. בין בני המשפחה היו שנים-עשר מרשלים של צרפת, שישה שלישים למלך (Constable, או שליש-המלך היה הקצין הראשון בצבא צרפת המלכותי ומפקדו בפועל) ומספר אדמירלים וקרדינלים. אנרי הרביעי, מלך צרפת הכריז על בית מונמורנסי כבית האצולה הראשון באירופה, לאחר בית בורבון.
האישים הידועים הראשונים

מייסד השושלת היה בושאר לה בארבי שמת ב- 1020. הצאצא החשוב הבא בשושלת היה מתייה הראשון דה מונמורנסי (Matthieu I de Montmorency; נפטר ב-1160). הוא מונה לשליש של לואי השביעי, מלך צרפת ב-1138, אשתו הראשונה הייתה בתו של הנרי הראשון, מלך אנגליה (בנו של ויליאם הכובש. אשתו השנייה הייתה אדלאיד מסבוי, אלמנתו של לואי השישי, מלך צרפת ואמו של לואי השביעי, מלך צרפת. הוא היה שותף לשלטון עם יועץ המלך וסגנו, סוגריוס, שעה שהמלך נעדר בשל השתתפותו במסע הצלב השני.
נכדו, מתייה השני דה מונמורנסי (1174–1230) מונה לשליש של פיליפ השני, מלך צרפת ב-1218. בתקופת שלטונו של לואי השמיני, מלך צרפת הוא המשיך בתפקידו כשליש המלך. הוא שלט למעשה בדרום צרפת (לה רושל, בורדו) והיה מתומכיה של בלאנש מקסטיליה, אלמנתו של לואי השמיני ואמו של לואי התשיעי, מלך צרפת ששימשה כעוצרת בשם בנה בן ה-12.
עד מלחמת מאה השנה היה מעוז המשפחה בטירה על ראש גבעה שחלשה על העיר מונמורנסי. אולם טירה זו נהרסה על ידי האנגלים במהלך המלחמה ולא שוקמה. רק בשנת 1538 הוקמה טירת אֶקוּאַן (Château d'Écouen) כ-5 ק"מ ממונמורנסי.
בימי מלחמות הדת

בית מונמורנסי נטל חלק במלחמות הדת בצרפת בין הקתולים לפרוטסטנטים, משני צידי המתרס, הן בשל היותם של חלק מבני המשפחה פרוטסטנטים והן בשל יריבותם ארוכת הימים עם בית גיז שבניו היו מבין ראשי הקתולים. עם זאת, גם חלק מבני בית מונמורנסי היו בתחילה בין ראשי הקתולים ורק לאחר מכן עברו לתמיכה בהסדר עם ההוגנוטים (הפרוטסטנטים) וכרתו ברית עם בית בורבון כנגד בית גיז.
אן דה מונמורנסי, (Anne de Montmorency; 1493–1567), היה הראשון מבני מומורנסי שקיבל תואר דוכס. הוא ניהל קריירה צבאית מרשימה כשליש-המלך והמפקד העליון של הצבא תחת שלטונם של פרנסואה הראשון, אנרי השני, פרנסואה השני ושארל התשיעי, מלכי צרפת וזכה לאות "מרשל של צרפת".
בעת מלחמות הדת בצרפת, היה אחד מאנשי "השלישייה הקתולית" שכללה את פרנסואה הדוכס מגיז ואת ז'אק ד'אלבון מרשל סנט אנדרה ( Jacques d'Albon, Marshal Saint-Andre). דה מונמורנסי נלקח בשבי על ידי הפרוטסטנטים בקרב דרה (19 בדצמבר 1562). בהמשך הוביל יחד עם אחיינו (בן אחותו) גאספאר דה קוליני השני, שהיה אחד ממנהיגי הפרוטסטנטים, את השיחות שהובילו להסכם אמבואז בין הצדדים הלוחמים (19 במרץ 1563) שהביא לסיום מלחמת הדת הראשונה. הוא נהרג בקרב סן דני במלחמת הדת השנייה.
ב-18 בפברואר 1563 נרצח פרנסואה הדוכס מגיז בידי מתנקש הוגנוטי (פרוטסטנטי) ומשפחת גיז הטילה את האחריות לרצח על דה קוליני.
ב-22 באוגוסט 1572 נורה גאספאר דה קוליני השני, הפרוטסטנטי בהיותו ברחוב בפריז ונפצע באופן קל. כעבור יומיים הותקף דה קוליני שנית ונרצח במיטתו, בידי עושי דברו של אנרי הראשון הדוכס מגיז, שראה בדה קוליני את האחראי לרצח אביו, פרנסואה הדוכס מגיז. גופתו של דה קוליני הושלכה מן החלון לעבר המון קתולי זועם שהתעלל בה. מאורע זה סימן את תחילת טבח ליל ברתולומאוס הקדוש שבו נרצחו אלפי הוגנוטים (פרוטסטנטים) בפריז ובערי השדה.
פרנסואה דה מונמורנסי (François de Montmorency; 1530–1579) היה בנו של אן דה מונמורנסי. ב-1553 התמנה למושל פריז ואיל-דה-פראנס. בשנת 1565 ניהל קרבות רחוב בפריז כנגד אנשיו של שארל, קרדינל לורן, אחיו של פרנסואה הדוכס מגיז. ב-1572 נשלח בשליחות דיפלומטית לאנגליה וקיבל שם את אות מסדר הבירית. ב-1574 הצטרף לקשר של פרנסואה, דוכס אנז'ו נגד בית המלוכה, שתמך בבית גיז. אולם הקשר התגלה והוא נכלא בבסטיליה. הוא השתחרר מהכלא לאחר שנה ונפטר זמן קצר לאחר מכן.
אנרי הראשון דה מונמורנסי, אחיו הצעיר של פרנסואה (Henri I de Montmorency ;1534–1614), ירש את תואר דוכס מונמורנסי לאחר מותו. משנת 1563 היה מושל חבל לנגדוק ושלט בו כנסיך ריבוני. ב-1593 מינה אותו אנרי הרביעי, מלך צרפת לשליש-המלך כדי להרחיקו מלנגדוק ולצנן את שאיפות השלטון שלו.
לאחר מלחמות הדת

אנרי השני דה מונמורנסי (Henri II de Montmorency ; 1595–1632), בנו של אנרי הראשון היה אדמירל של הצי ועם מות אביו ירש את תאריו. הוא זכה להצלחות צבאיות רבות נגד צבאות הפרוטסטנטים, אך קידומו נבלם בשל קנאתו של הקרדינל רישלייה. ב-1630 ניצח בקרב נגד כוחות פיימונטה וקיבל דרגת מרשל. ב-1632 הצטרף למפלגתו של גאסטון, דוכס אורליאן והפך למפקד צבאו המורד שלחם נגד אחיו המלך לואי השלושה עשר. הוא נפגע בקרב, הוקע כבוגד והוצא להורג בפקודת רישלייה. תאריו עברו לאחותו, הנסיכה שרלוט-מרגריט (Charlotte-Marguerite de Montmorency), אשתו של אנרי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה (Henri II de Bourbon-Condé) שהייתה גם פילגשו של אנרי הרביעי, מלך צרפת. בתה הייתה אן ז'נבייב דה בורבון-קונדה ובנה, לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה היה כבר נסיך לבית בורבון. מאז מסתמנת ירידתו של בית מונמורנסי. דוכסות מונמורנסי נקראה מימי לואי ה-14 ועד המהפכה הצרפתית בשם דוכסות  אנגיאן (Enghien) (כיום, בלגיה).
פלגים נוספים

בנו הצעיר של מתאו השני ממונמורנסי, גִי, הפך במאה ה-13 לראש בית מונמורנסי-לאוול. הנצר המפורסם ביותר של בית זה היה פרנסואה דה לאוול, הבישוף הראשון של צרפת החדשה ושל קוויבק, קנדה. על שמו אוניברסיטת לאוול בקוויבק.
פלג אחר של המשפחה התבסס מאז המאה ה-15 בפייף בדוכסות בראבנט.
לקריאה נוספת

Martin, Georges. Histoire et généalogie de la maison de Montmorency
שגרירות ישראל בקטמנדו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  Chandole-4, P.O. Box 371 
 עיר:  קטמנדו
 קואורדינטות:  27°43′20″N 85°19′18″E﻿ / ﻿27.7221°N 85.3218°E﻿ / 27.7221; 85.3218
 תאריך פתיחה:  מרץ 1961
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ישראל–נפאל
 שגריר:  חנן גודר
 שטח האמנה:  נפאל נפאל
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 embassies.gov.il/kathmandu/
 he
 
שגרירות ישראל בקטמנדו היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל בנפאל. השגריר כיום הוא בני עומר.
היסטוריה

משה שרת, כשגריר של רצון טוב, ערך מסע באסיה ב-1956, במהלכו ביקר גם בקטמנדו, והציע לכונן יחסים דיפלומטיים עם המדינה. ראש ממשלת נפאל השיב כי מדינתו תלך בעקבות הודו, שלא כוננה יחסים עם ישראל באותה התקופה.
לאחר קיום בחירות דמוקרטיות בנפאל ב-1959, בהם נבחר בישוושוואר פרסאד קויראלה לראש ממשלת נפאל, החליט קויראלה לקיים יחסים דיפלומטיים עם ישראל. בעקבות כך פתחה ישראל שגרירות בנפאל במרץ 1961.
ישראל הקימה שגרירות בנפאל לאחר שנמנע ממנה להקים שגרירות בשכנתה הגדולה של נפאל, הודו.
בסוף ינואר 1998 קבע משרד החוץ כי השגרירות תסגר ביולי אותה שנה. ביוני 1998 בוטלה ההחלטה ונקבע כי השגרירות לא תסגר.
ב-2013 נעצר אזרח איראני לאחר שערך תצפיות על השגרירות, בחשד שזמם לבצע פיגוע במבנה.
שגרירים

להלן רשימת השגרירים:
1961–1963 אלישיב בן חורין (לא תושב, נייפיידאו) 1960–1963
1964–1965 משה אראל; משולם ורון
1965–1967 משה אראל
1967–1970 מרדכי אבגר
1970–1975 אבשלורן כספי
1975–1977 יאיר ארן
1977–1981 שממי ז'לאור
1981–1983 שאול קריב
1983–1985 אן מארי פינקלר למברט
1985–1987 ברוך גלעד
1987–1991 שמואל א' מויאל
1991–1993 שלמה דיין
1993–1997 אסתר אפרת-סמילג
1998–1999 בני עומר (אנ')
2000–2003 אברהם ניר
2003–2005 דן בן אליעזר
2005–2010 דן סתיו
2011–2014 חנן גודר-גולדברגר
2014–2017 ירון מאיר
2017–2021 בני עומר (כהונה שנייה)
2021–הווה: חנן גודר-גולדברגר (כהונה שנייה)
הערות שוליים

↑  מ. יגר (2004) המסע הארוך לאסיה: פרק בתולדות הדיפלומטיה של ישראל, הוצאת אוניברסיטת חיפה, פרק תשיעי, נפאל
↑  מבקר המדינה, פתיחה וסגירה של נציגויות, דו"ח שנתי 49 לשנת 1998 ולחשבונות שנת הכספים 1997, עמ' 203–206
↑  מזימת פיגוע: איראני נלכד ליד השגרירות בנאפל, באתר בחדרי חרדים, 22 באפריל 2013
↑  "Nepal". Israel Ministry of Foreign Affairs. נבדק ב-20 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Israel considers recruiting Nepalis". The Himalayan Times. נבדק ב-22 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל