stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
10 בפברואר
נולדו

1118 – טאירה נו קיומורי, מצביא יפני מתקופת הייאן (נפטר ב-1181)
1767 – אמליה (מלכה) בר, אשת סלון יהודיה־גרמנית מברלין. אמו של המלחין ג'אקומו מאיירבר (נפטרה ב-1854)
1785 – קלוד לואי מרי אנרי נאוויה, מתמטיקאי, פיזיקאי ומהנדס צרפתי (נפטר ב-1836)
1888 – זליג ברודצקי, מתמטיקאי, פעיל ציוני ונשיא האוניברסיטה העברית (נפטר ב-1954)
1890 – בוריס פסטרנק, סופר רוסי (נפטר ב-1960)
1890 – פאניה קפלן, ניסתה להתנקש בחייו של ולדימיר לנין (נפטרה ב-1918)
1898 – ברטולט ברכט, מחזאי, משורר וסופר גרמני (נפטר ב-1956)
1910 – שלמה אבן-שושן, מתרגם עברי, עורך וסופר (נפטר ב-2004)
1911 – ישראל גלילי, ראש המפקדה הארצית של "ההגנה" ושר בממשלת ישראל (נפטר ב-1986)
1916 – לואי גוטמן, פרופסור לסטטיסטיקה ומדעי ההתנהגות וחתן פרס ישראל (נפטר ב-1987)
1922 – אליהו בית צורי, רוצחו של הלורד מוין (הוצא להורג ב-1945)
1924 – שמחה רותם, אחד מהלוחמים הבולטים של מרד גטו ורשה (נפטר ב-2018)
1927 – לאונטין פרייס, זמרת אופרה אמריקאית
1930 – רוברט וגנר, שחקן אמריקאי
1932 – יוסף בא-גד, מייסד הישיבה התיכונית "נחל יצחק" בנחלים וחבר בכנסת ה-13
1934 – אילנה רובינא, זמרת ישראלית (נפטרה ב-2020)
1936 – אברהם למפל, מדען מחשב ישראלי, שפיתח יחד עם יעקב זיו את אלגוריתם למפל-זיו לדחיפת נתונים (נפטר ב-2023)
1937 – רוברטה פלאק, זמרת אמריקאית בסוגות מוזיקת נשמה, ג'אז, פולק ורית'ם אנד בלוז (נפטרה ב-2025)
1942 – לורנס ויינר, אמן יהודי אמריקאי (נפטר ב-2021)
1944 – רמי רוזן, מחזאי ועיתונאי ישראלי (נפטר ב-2019)
1944 – אברהם טרכטמן, מתמטיקאי ישראלי ופרופסור במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן (נפטר ב-2024)
1944 – אסעד אסעד, פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת מטעם הליכוד ויועץ ראש הממשלה
1949 – ליאורה חשין, צלמת ועיתונאית ישראלית (נפטרה ב-2023)
1950 – מארק ספיץ, שחיין אמריקאי
1950 – פנינה דמבינסקי, כדורסלנית ישראלית
1952 – לי הסיין לונג, ראש ממשלת סינגפור
1952 – צביקה גרינגולד, קצין שריון שקיבל את עיטור הגבורה על לחימתו במלחמת יום הכיפורים בקרב על נפח ברמת הגולן
1952 – רבקה מרים, משוררת, סופרת וציירת ישראלית
1953 – יוריק בן דוד, זמר ומלחין, יו"ר ומנכ"ל אקו"ם
1953 – חני פרי, דוגמנית ואשת אופנה ישראלית
1957 – דני קורן, שופט כדורגל ישראלי
1957 – זאב סולטנוביץ', רב בישיבת הר ברכה ומחבר ספרים
1959 – אמאדו גון קוליבאלי, פוליטיקאי וכלכלן איווארי, שכיהן כראש ממשלת חוף השנהב (נפטר ב-2020)
1959 – ענת זלצר, עורכת ובמאית של תוכניות וסדרות טלוויזיה תיעודיות עבור הערוץ הראשון, הטלוויזיה החינוכית הישראלית וערוץ 8
1962 – קליף ברטון, בסיסט להקת מטאליקה (נהרג ב-1986)
1963 – אלן מקינלי, כדורגלן סקוטי ששיחק בעמדת החלוץ
1967 – לורה דרן, שחקנית אמריקאית
1968 – לבנה שיפמן, אשת בנקאות ופיננסים ישראלית
1972 – נאור ציון, סטנדאפיסט וקומיקאי ישראלי
1974 – עברי לידר, זמר יוצר מלחין ופזמונאי ישראלי
1974 – אלי גלפרין, שחקן, בדרן, קומיקאי וסטנדאפיסט ישראלי
1974 – אליזבת בנקס, שחקנית וקולנוענית אמריקאית שהתגיירה
1976 – עדן הראל, מנחת טלוויזיה ישראלית
1977 – דודו טסה, זמר ויוצר ישראלי
1977 – דרור נובלמן, תסריטאי ומנחה טלוויזיה ישראלי
1978 – דון עומר, מוזיקאי פוארטו ריקני
1982 – ג'סטין גטלין, אתלט אמריקאי
1984 – זאזה פאצ'וליה, כדורסלן גאורגי, המשחק בליגת ה-NBA
1986 – רדאמל פלקאו, כדורגלן קולומביאני
1991 – אמה רוברטס, שחקנית אמריקאית
1995 – קלווין ג'ונס, זמר-יוצר בריטי-זימבבואי
1997 – רועי הובר, שחקן כדורסל ישראלי
1997 – קלואי גרייס מורץ, שחקנית אמריקאית
2000 – יהונתן מרגי, זמר פופ ישראלי
נפטרו

202 – חרלמבוס הקדוש (לפי המסורת הנוצרית אורתודוקסית)
1162 – בלדווין השלישי מלך ירושלים, שליט ממלכת ירושלים מ־1143 (נולד ב-1130)
1280 – מרגריט השנייה, רוזנת פלנדריה (נולדה ב-1202)
1471 – פרידריך השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (נולד ב-1413)
1567 – הנרי סטיוארט, בעלה של מלכת סקוטלנד (נולד ב-1545)
1722 – רוברטס השחור, שודד ים (נולד ב-1682)
1755 – מונטסקייה, פילוסוף צרפתי (נולד ב-1689)
1837 – אלכסנדר פושקין, גדול המשוררים הרוסיים (נולד ב-1799)
1891 – סופיה קובלבסקיה, הייתה מתמטיקאית, סופרת, מחזאית ומשוררת ממוצא רוסי (נולדה ב-1850)
1912 – ג'וזף ליסטר, רופא אנגלי ואבי שיטת החיטוי (נולד ב-1827)
1917 – ג'ון ויליאם ווטרהאוס, צייר אנגלי (נולד ב-1849)
1918 – עבדול חמיד השני, סולטאן טורקי ושליטה של האימפריה העות'מאנית (נולד ב-1842)
1923 – וילהלם רנטגן, פיזיקאי שגילה את קרני ה-X (קרני רנטגן) (נולד ב-1845)
1939 – האפיפיור פיוס האחד עשר (נולד ב-1857)
1950 – מרסל מוס, סוציולוג צרפתי (נולד ב-1872)
1957 – לורה אינגלס וילדר, סופרת ילדים אמריקאית (נולדה ב-1867)
1982 – ניסן יתיר, שחקן תיאטרון ישראלי (נולד ב-1904)
1983 – אמיל גרינצווייג, נרצח בהפגנה של "שלום עכשיו" (נולד ב-1947)
1984 – דייוויד ואן אריק, מתאבק אמריקאי (נולד ב-1958)
1999 – גדעון רפאל, מראשוני משרד החוץ במדינת ישראל ומבכיריו לאורך שלושים שנות שירות ציבורי (נולד ב-1913)
2002 – טראודל יונגה, מזכירתו של אדולף היטלר (נולדה ב-1920)
2005 – ארתור מילר, מחזאי אמריקאי (נולד ב-1915)
2006 – ג'יי דילה, ראפר ומפיק מוזיקלי אמריקאי (נולד ב-1974)
2010 – יוסף עזרן, חבר הכנסת, רב הערים קריית מלאכי וראשון לציון, וכן אב בית הדין בפריז (נולד ב-1941)
2010 – צ'ארלי וילסון, פוליטיקאי אמריקאי הידוע בעקבות מעורבותו במבצע ציקלון (נולד ב-1951)
2014 – שירלי טמפל, שחקנית ופוליטיקאית אמריקאית (נולדה ב-1928)
2017 – משה עמית, פרופסור בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית בירושלים (נולד ב-1919)
2017 – הרולד מור, לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית (נולד ב-1922)
2017 – פיט קייזר, כדורגלן הולנדי (נולד ב-1943)
2018 – אשר עלמני, כדורגלן ישראלי (נולד ב-1935)
2019 – ריקה ברקוביץ, סופרת ומשוררת ישראלית (נולדה ב-1946)
2020 – יוסי גמזו, משורר, מתרגם ופזמונאי ישראלי, פרופסור לספרות עברית (נולד ב-1938)
2020 – צבי כהן, רב חרדי ליטאי בבני ברק ומחבר ספרי הלכה רבים (נולד ב-1944)
2021 – לארי פלינט, מוציא לאור אמריקאי (נולד ב-1942)
2022 – צבי סימן טוב, רבה הראשי של יהדות אפגניסטן, ראש ישיבה וראש כוללים במדינת ישראל (נולד ב-1934)
2022 – נחמן (נמר) וולף, ספורטאי נכה ישראלי (נולד ב-1951)
2023 – שמואל סיראט, הרב הראשי של צרפת (נולד ב-1930)
2024 – אליהו בן זמרה, נשיא בית משפט השלום ושופט בית המשפט המחוזי בירושלים (נולד ב-1932)
2024 – יורם דינשטיין, פרופסור מן המניין למשפטים באוניברסיטת תל אביב (נולד ב-1936)
2025 – מריה טיפו, פסנתרנית איטלקייה (נולדה ב-1931)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום חג סקולסטיקה הקדושה, אחותו התאומה של בנדיקטוס מנורסיה
יום חגו של חרלמבוס הקדוש בנצרות האורתודוקסית
9 בפברואר – 11 בפברואר
פברואר
לוח אירועים שנתי
טאירה נו קיומורי
אמליה בר
ישראל גלילי
עבדול חמיד השני
ארתור מילר
ג'יי דילה
המנהל לאכיפת הסמים

| --- | --- |
 סמל

דגל
  תג היחידה
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תחום שיפוט:  ארצות הברית ארצות הברית
 משרד אחראי:  ממשלת ארצות הברית
 סוכנות אם:  מחלקת המשפטים
 תאריך הקמה:  1 ביולי 1973
 סוכנות קודמת:  הלשכה לסמים מסוכנים משרד אכיפת חוקי הסמים לשכת הסמים הפדרלית
 מנהל:  דרק מאלץ' (בפועל)
 מטה מרכזי:  מחוז ארלינגטון, וירג'יניה, ארצות הברית
 עובדים:  10,784 (2009)
 תקציב:  2 מיליארד דולר (2014)
 DEA.gov
 קואורדינטות:  38°50′32″N 77°03′06″W﻿ / ﻿38.842222°N 77.051667°W﻿ / 38.842222; -77.051667
 he
 
סוכני DEA בפעולה
המנהל לאכיפת הסמים (באנגלית: Drug Enforcement Administration, בראשי תיבות: DEA) היא הרשות האמריקנית לאכיפת חוקי הסמים. היחידה מסונפת למחלקת המשפטים, מרבה לשתף פעולה עם הבולשת הפדרלית (FBI) ועוסקת גם ברישוי סמים אסורים, למטרות רפואיות או מדעיות.
ראש הרשות ממונה על ידי נשיא ארצות הברית, באישור הסנאט. מטה הרשות נמצא בארלינגטון שבוירג'יניה ומכללת הרשות נמצאת בבסיס חיל הנחתים בקוונטיקו, בדומה למכללת ה-FBI. תקציבה השנתי של הרשות הוא כ-2 מיליארד דולר.
היסטוריה

הרשות הוקמה ב-1 ביולי 1973, כאיחוד של מחלקות הסמים במשרד האוצר ובמשרד הבריאות.
מתחילת שנות השבעים מטה DEA שכן ברחוב צפון מערב בוושינגטון די. סי., אך בשל התרחבות סמכויות הרשות בשנות השמונים והגדלת מצבת כוח האדם בארגון חייבה מציאת מטה חדש לארגון. נשקלו מספר מקומות כולל ארקנסו ובסיסי צבא נטושים, אך לבסוף התובע הכללי דאז אדווין מיס תבע שמטה הסוכנות לא יהיה מרוחק ממשרדי התובע הכללי בוושינגטון. לבסוף בשנת 1989 נבחר מבנה בסמוך לפנטגון במחוז ארלינגטון, וירג'יניה.
ב-19 באפריל 1995 טימותי מקווי תקף את בניין הממשל הפדרלי על שם אלפרד פ. מורה שבלב אוקלהומה סיטי, בניין ששיכן את סניפי ה-FBI, ATF וה-DEA, ארגונים שניהלו פשיטות שטימותי ראה בהן פעולות לא מוצדקות כנגד זכויות האדם; המתקפה הביאה למותם של שני עובדי DEA, איש כוחות מיוחדים ושני קבלנים בפיצוץ באוקלהומה סיטי. בתגובה לכך, בוצעו מספר שינויים ביטחוניים במתחם מטה ה-DEA וסניפיו ברחבי ארצות הברית.
בפברואר 2003 DEA הקימה מעבדת ראיות דיגיטלית בתוך משרדי הזיהוי הפלילי שלה.
ארגון ומבנה

DEA מנוהלת על ידי מנהל הרשות, שמתמנה על ידי נשיא ארצות הברית באישור הסנאט. המנהל מדווח לתובע הכללי של ארצות הברית וכפוף ישירות לסגן התובע הכללי. המנהל מסתייע בסגנו ובראש המבצעים, ראש הפיקוח ושלושה עוזרים (האחראים על חטיבות התמיכה המבצעית, המודיעין ומשאבי אנוש). צוות נוסף כולל גם את קצין המימון ויועץ ראשי. המנהל וסגנו הם היחידים שממונים לתפקיד על ידי הנשיא, שאר הצוות הם עובדי ממשלה.
מטה DEA שוכן בארלינגטון, וירג'יניה, לא הרחק מהפנטגון והוא כולל במתחם את מכללת DEA הממוקמת בבסיס חיל הנחתים בקוונטיקו, וירג'יניה בצמוד למכללת ה-FBI. ל-DEA ישנם 21 משרדי שטח, 227 סניפים ו-86 נציגויות זרות ב-62 מדינות. עם תקציב של כמעט 2 מיליארד דולר, הסוכנות מעסיקה 10,800 איש, לרבות יותר מ-5,500 סוכנים מיוחדים ו-800 מנתחי מודיעין.
ארגון ומבנה > מבנה

מנהל
סגן המנהל
חטיבת משאבי אנוש
לשכת הקריירה
לשכת ניהול מקצועי
משרד האימונים
חטיבת המבצעים
חטיבת התעופה
המשרד לניהול מבצעים
חטיבת מבצעים מיוחדים
משרד פיקוח על חבלה
המשרד לאכיפה גלובלית
משרד למבצעים פיננסיים
חטיבת המודיעין
המשרד למודיעין ביטחון לאומי
המשרד למודיעין אסטרטגי
המשרד למודיעין מיוחד
מרכז המודיעין אל פאסו
המרכז לשיתוף מידע של כוח המשימה לאכיפת סמים ופשע מאורגן
חטיבת ניהול פיננסי
משרד רכש וניהול מעבר
משרד המימון
המשרד לניהול משאבים
חטיבת התמיכה המבצעית
משרד הניהול
משרד מערכות מידע
משרד הזיהוי הפלילי
משרד לחקירת טכנולוגיה
חטיבת הפיקוח
משרד המפקחים
המשרד לאחריות מקצועית
המשרד לתוכניות ביטחון
משרדים וחטיבות שדה
אטלנטה
בוסטון
שיקגו
דאלאס
דנבר
דטרויט
אל פאסו
יוסטון
לוס אנג'לס
מיאמי
ניוארק
ניו אורלינס
ניו יורק
פילדלפיה
פיניקס
סן דייגו
סן פרנסיסקו
סיאטל
סיינט לואיס
הקאריביים
וושינגטון הבירה
ראו גם

GUNK - המקבילה הרוסית
GSBNT - המקבילה בטורקמניסטן
FECLN - המקבילה בבוליביה
Sefeconar - המקבילה הארגנטינאית
המשרד הלאומי לבקרת סמים
מפת 21 משרדי DEA‏:
 1. אטלנטה, 2. בוסטון, 3. שיקגו, 4. דאלאס, 5. דנבר, 6. דטרויט, 7. אל פאסו, 8. יוסטון, 9. לוס אנג'לס, 10. מיאמי, 11. ניוארק, 12. ניו אורלינס, 13. ניו יורק, 14. פילדלפיה, 15. פיניקס, 16. סן דייגו, 17. סן פרנסיסקו, 18. סיאטל, 19. סיינט לואיס, 20. הקאריביים, 21. וושינגטון הבירה.
פילזנר אורקוול

| --- | --- |

 סוג:  סימן מסחר 
 יצרן:  Plzeňský Prazdroj 
 מועד הכנה ראשוני:  1842 
 
השער הראשי של פיז'סקי פראזדרוי
פילזנר אורקוול (בצ'כית: Plzeňský prazdroj; בגרמנית: Pilsner Urquell) היא בירה לאגר שנרקחה על ידי מבשלת פילזנר אורקוול בפלזן (בצ'כית: Plzeň בשם גרמני: Pilsen), צ'כיה. פילזנר אורקוול היה הלאגר החיוור הראשון בעולם, ובשל הפופולריות שלה היא הועתקה רבות וניתנו לה שמות רבים כמו פילז, פילזנר או פילזינר (pils, pilsner or pilsener). היא נרקחת עם כשותנית זאץ, זן כשות אצילי המהווה מרכיב מרכזי בפרופיל הטעמים שלו, וכך גם השימוש במים רכים. הבירה זמינה ב-330 מ"ל, 355 מ"ל ו-500 מ"ל פחיות אלומיניום ובקבוקים ירוקים או חומים.
כמעט כל פילזנר אורקוול מהחבית נמכרת מסוננת, אך כמויות קטנות זמינות בכמויות מוגבלות ללא סינון. רוב הבירה נמכרת בצ'כיה, סלובקיה, גרמניה ודרום קוריאה, היא נמכרת גם בסין, יפן, בריטניה, ארצות הברית, שוודיה, הונגריה אוסטריה וגם בישראל. בשנים האחרונות, גרסת ה"מכלית" (tank) הלא מפוסטרת של הבירה הופכת לזמינה יותר ויותר.
היסטוריה

פילזנר אורקוול הייתה בירת הלאגר החיוור הראשון, והשם פילזנר משמש לעיתים קרובות את החיקויים שלה. היא מתאפיינת בצבעה הזהוב ובבהירותה, והצליחה להפליא: תשע מתוך עשר בירות המיוצרות ונצרכות בעולם הן לאגר חיוור על בסיס פילזנר אורקוול. השם שלה הגרמני, שפירושו "מקור מקורי", אומץ כסימן מסחרי בשנת 1898.
עד 1839 רוב הבירה בבוהמיה הייתה כהה ובתסיסה עליונה. עם זאת, לאגרים עם תסיסה תחתונה צברו פופולריות. תושבי פלזן העדיפו בירות מיובאות זולות יותר בתסיסה תחתונה על פני בירות מקומיות מותססות עליון. הבורגרים של פלזן השקיעו במבשלת בירה חדשה ומתקדמת, Měšťanský pivovar (מבשלת הבורגרים), ושכרו את יוזף גרול, מבשל מבוואריה, לבשל בירה עם תסיסה תחתית. ב-5 באוקטובר 1842, גרול הכין מחית חדשה וב-11 בנובמבר 1842, הבירה החדשה הוגשה לראשונה בחגיגה של שוקי סנט מרטין.
המבשלה רשמה את שם (Pilsner Bier (BB (פילזנר ביר) בשנת 1859. ב-1898 הם רשמו גם את השמות המקוריים "פילזנר ביר 1842", וכן את השמות:
Plzeňský pramen
Prapramen
Měšťanské Plzeňské
Pilsner Urquell
Plzeňský Prazdroj
שנמצאים בשימוש כיום.
פילזנר אורקוול נרקחת היום, אך ורק במבשלת פלזן. היא נרקחה בין השנים 2002 לבין 2011 בטיכי, פולין ובין השנים 2004–2017 בקלוגה, רוסיה.
ספל של פילזנר אורקוול
בקבוק 330 מ"ל של פילזנר אורקוול
ראו גם

הבירה בצ'כיה
רשימת החברות הוותיקות ביותר
הערות שוליים

↑  German Beer Institute, PILS (אורכב 19.10.2011 בארכיון Wayback Machine)
↑  University of Economics Prague, Brewery tour of Pilsner Urquell
↑  "Pilsner Urquell". אורכב מ-המקור ב-3 ביולי 2007. נבדק ב-2007-10-16. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-15 ביולי 2011. נבדק ב-2007-10-16. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  "Plzeňský Prazdroj upped its exports again, with Pilsner Urquell surpassing the 1 million HL mark". Prazdroj. 25 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Czech this out". Ben Viveur. 16 במאי 2012. נבדק ב-23 במאי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "98. Pilsner Urquell". threehundredbeers.com. אורכב מ-המקור ב-27 במרץ 2022. נבדק ב-28 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Keepers of the Craft Content". Draft Magazine. נבדק ב-21 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, April 2022)
↑  "Gyllen Prag, the Czech restaurant in Gothenburg: beer". Gyllene Prag. נבדק ב-8 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pils". The German Beer Institute. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2011. נבדק ב-24 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Řezáč, Jiří. "Kdy bývá pivo Pils? (When is Pils beer?)". GastroNews.cz. אורכב מ-המקור ב-18 ביולי 2011. נבדק ב-24 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pilsner Urquell (אורכב 13.06.2008 בארכיון Wayback Machine)
↑  Pilsner Urquell už se v Polsku vyrábět nebude
↑  Plzeň už opravdu jenom z Plzně. Výroba Prazdroje v Rusku skončila
זאב רווח

| --- | --- |

זאב רווח, אוקטובר 2010
 לידה:  15 באוגוסט 1940 י"א באב ה'ת"ש רבאט, מרוקו הצרפתית
 פטירה:  18 בינואר 2025 (בגיל 84) י"ח בטבת ה'תשפ"ה רמת גן, ישראל
 סוגה מועדפת:  קומדיה ודרמה
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1963–2022 (כ־59 שנים)
 עיסוק:  שחקן קולנוע ותיאטרון, במאי קולנוע, תסריטאי, קומיקאי
 מקום לימודים:  בית צבי
 בת זוג:  שולה ירון (1967 – 1982) מלי אנג'לו (1982 – 2025)
 פרסים והוקרה:  3 פרסי אופיר
 פרופיל ב-IMDb
זאב (זאביק) נחום רווח (15 באוגוסט 1940 – 18 בינואר 2025) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, קומיקאי, זמר, מפיק, תסריטאי, במאי קולנוע ותיאטרון וצייר ישראלי.
רווח היה שחקן בולט במיוחד בז'אנר סרטי הבורקס, וחלק מאותם הסרטים, כמו "חגיגה בסנוקר" ו"צ'רלי וחצי", הפכו עם השנים לסרטי פולחן בישראל. בנוסף לקריירת המשחק, רווח גם כתב וביים מעל לתריסר סרטים, בעיקר קומדיות, בהם הוא גם כיכב.
רווח זכה בסך הכול בשלושה פרסי אופיר – שניים כשחקן הראשי הטוב ביותר ואחד על מפעל חיים. רבים רואים ברווח כאחד מהאישים המשפיעים והחשובים בקולנוע הישראלי.
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

רווח נולד בשנת 1940 ברבאט שבמרוקו הצרפתית לחנה ולרב יצחק ריוח והוא היה הבכור מתוך שמונה ילדים. הוא נקרא על שמם של זאב ז'בוטינסקי ונחום סוקולוב. בשנת 1948, בהיותו בן שמונה, עלה יחד עם משפחתו לישראל. בתחילה התגוררה המשפחה במעברה בחיפה. מגיל תשע עד גיל 13 התגורר עם משפחתו בשכונת מוסררה שבירושלים, שם אביו הקים בהמשך בית כנסת. מאוחר יותר עברה המשפחה להתגורר בשכונת קריית היובל בירושלים.
בגיל 13 החל רווח ללמוד בישיבה התיכונית-חקלאית בכפר חסידים. את שירותו בצה"ל עשה בחטיבת הנח"ל.
לאחר שירותו הצבאי למד רווח בבית הספר למשחק "בית צבי".
ביוגרפיה > קריירה בתחום המשחק והבידור > בתיאטרון

בשנים 1963–1966 שיחק בתיאטרון אֹהל, בין היתר במחזות "האידיוטית", "שלושת המלאכים" ו"בלי עין הרע".
בהמשך רווח הצטרף לתיאטרון הקאמרי שם הוא שיחק בין השנים 1966 עד 1973. בתיאטרון הקאמרי רווח שיחק במגוון תפקידים בולטים, בהם דמותו של לאונרדו ב"חתונת הדמים", דמותו של אובו ב"אובו המלך" (לצידה של דבורה קידר), הנסיך האל ב"הנרי הרביעי", סר לאנסלוט ב"הדרקון", פיגארו ב"נישואי פיגארו" והמפקח אזולאי ב"המפקח". כמו כן הוא שיחק גם בהצגה "מדיאה" לצידה של חנה מרון, ובהצגה "הכושי עשה את שלו", פרי עטו של יוסף (טומי) לפיד – הפקה אותה הוא העלה שוב בסוף שנות ה-90 כשחקן וכבמאי.
בשנת 1988 רווח שיחק במחזמר המצליח "סאלח שבתי" בתיאטרון הלאומי הבימה. בהפקה זו, אשר בוימה על ידי אפרים קישון וכללה מוזיקה שהולחנה על ידי נורית הירש, רווח שיחק לצד גאולה נוני וחני נחמיאס. המחזמר כלל את הלהיט "אח יא ראב". המחזמר הוצג 172 פעמים ברחבי ישראל וזכה להצלחה רבה.
בשנת 1995 שיחק בתיאטרון באר שבע בהצגה "אשת האופה" בתפקיד הראשי כאמבלה, לצידה של גליה סודרי.
בשנת 1997 גילם את קפטן הוק במחזמר לילדים "פיטר פן", לצידו של גיל ססובר. בשנת 2003 גילם את מנהיג ארבעים השודדים סבאח אל פול במחזמר "עלי בבא וארבעים השודדים", לצידו של צביקה הדר.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 רווח החל גם לביים הצגות תיאטרון. בשנת 2004 הוא ביים ושיחק בהצגה "בנים גידלתי ורוממתי". בהפקה זו כיכבו גם השחקנים ריטה שוקרון, אריק משעלי, מעיין הרוש וצחי נוי.
בשנת 2010 שיחק בתיאטרון בית ליסין בהצגה "ולנטינו" בה הוא גילם את אלברטו, ובהצגה "סוחרי גומי" של המחזאי חנוך לוין בה הוא גילם את יוחנן.
בשנת 2013 רווח חזר לגלם את דמותו של חנוכה בעיבוד התיאטרלי לסרט "חגיגה בסנוקר". באותה השנה הוא שיחק גם בהצגת הבידור "עוד חבר כזה ואבדנו", לצד יוסי וידר.
בשנת 2014 הוא ביים ושיחק במופע "מומו שיפוצים". בשנת 2019 הופיע בהצגת הבידור "זקנים חסרי מנוח", לצד אריה מוסקונה ועירית ענבי.
ביוגרפיה > קריירה בתחום המשחק והבידור > בטלוויזיה

בשנת 1978 רווח שיחק בסרט הטלוויזיה "חפיף", לצידם של ליאורה טיקוצקי, יצחק חזקיה וז'אק כהן.
בשנת 1994 רווח ביים את סדרת הטלוויזיה "פאפא" ששודרה בערוץ 2, בה הוא גם שיחק בתפקיד הראשי.
בשנים 1999–2000 הנחה את התוכנית "בטברנה" בערוץ הראשון.
בשנת 2002 רווח ביים ושיחק בסרט הטלוויזיה "סוחרי גומי", המבוסס על מחזה בעל אותו השם. התסריט לסרט נכתב בשיתוף פעולה בין אסי דיין וזאב רווח. רווח שיחק בסרט באחד התפקידים הראשיים, לצד יוסף שילוח ועדי לב.
בשנים 2002–2004 גילם את דמותו של אברהם אלגרבלי בסדרת הדרמה "המשאית" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2003, עם השקת "ערוץ הקולנוע הישראלי" ב-yes, הנחה רווח מספר תוכניות ספיישל שעסקו בקולנוע הישראלי לדורותיו.
בשנת 2010 גילם רווח את אלימלך זורקין בסדרה "חסמבה דור 3" ששודרה בערוץ הוט 3 ובערוץ הילדים - דמות אותה הוא גילם במקור בשנת 1971 בסרט "חסמבה ונערי ההפקר". באותה השנה רווח שיחק גם בתפקיד ראשי בדרמת פשע "הכבוד של מרציאנו" אותה יצר חיים בוזגלו.
בשנת 2011 שיחק בתפקיד אורח יחד עם יהודה בארקן בעונה השלישית של הסדרה הקומית "החברים של נאור" ששודרה בערוץ 10.
בשנת 2013 שיחק בסדרה הקומית "מלבי אקספרס" ששודרה בערוץ 10.
בשנת 2016 שיחק בסדרה הקומית לילדים "סופשלי", ששודרה בערוץ הילדים.
בשנת 2017 גילם את בעל אולם האירועים מרדכי בלילי בקומדיית המצבים "שמחות" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2018 גילם את דמותו של מני גרציאנו בסדרת הדרמה "שלטון הצללים" ששודרה ברשת הכבלים "HOT".
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

רווח זוהה פוליטית עם הימין בכלל ועם מפלגת הליכוד בפרט. ב-1992 הופיע בתשדירי הבחירות של המפלגה. ב-2003 התמודד על מושב במועצת עיריית רמת גן מטעם רשימת הליכוד.
חיים אישיים

בשנת 1967 נישא לשחקנית שולה רווח (ירון). לבני הזוג נולדו שתי בנות בשנים 1967 ו-1971. בני הזוג התגרשו בשנת 1982. מאוחר יותר באותה השנה התחתן רווח עם מלי אנג'לו, אותה הכיר רווח על סט הצילומים בסרטו "פצעי בגרות 80", כאשר הייתה מזכירה מטעם חברת ההפקה "סרטי רול", עימה הביא לעולם שלושה ילדים (הגדולים שבהם נולדו בשנים 1982 ו-1984). רווח התגורר עם משפחתו ברמת גן. שתי בנותיו מנישואיו הראשונים חזרו בתשובה ורווח תמך בכך.
ביוני 2019 עבר רווח, מעשן כבד, אירוע מוחי. בשנותיו האחרונות התמודד עם דמנציה. בי"ח בטבת ה'תשפ"ה - 18 בינואר 2025 רווח נפטר בשנתו בביתו ברמת גן בהיותו בן 84. רווח נטמן בבית העלמין קריית שאול, על מצבתו נחרט משפטו המפורסם שאמר בערב ההוקרה להיותו בן 70: ”אם אלוהים נתן לי את הכישרון להשכיח את צרותיהם של אנשים לשעתיים, דייני בעולם הזה”.
פרסים והוקרה

בשנת 2002 הוענק לרווח פרס אופיר בקטגוריית השחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "בית"ר פרובנס".
בשנת 2010 הוענק לרווח פרס אופיר על מפעל חיים בקולנוע מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, כהוקרה על תרומתו המשמעותית לקולנוע הישראלי.
בשנת 2014 הוענק לרווח פרס אופיר בקטגוריית השחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "מיתה טובה".
באפריל 2018 הדליק משואה ביחד עם השחקנית ליא קניג בטקס הדלקת המשואות של חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל.
בינואר 2025 החליטה עיריית פתח תקווה לקרוא על שמו של רווח ספרייה עירונית ברחוב מבצע יפתח.
בפברואר 2025 החליטה עיריית בת ים לקרוא רחוב על שמו של זאב רווח, בשכונת פארק הים.
פילמוגרפיה > סרטים אותם ביים ו/או לקח חלק בכתיבת התסריט

| שנה | שם הסרט | במאי | תסריטאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976 | "רק היום" | כן | כן |  |
| 1977 | "הגונב מגנב פטור" | כן | כן |  |
| 1978 | "שרגא קטן" | כן | כן | על פי מחזה של הלל מיטלפונקט |
| 1979 | "טעות במספר" | כן | כן |  |
| 1979 | "לא לעלות יותר" | כן | כן |  |
| 1980 | "פצעי בגרות 80" | כן | כן | הסרט היחיד שרווח ביים ולא שיחק בו |
| 1982 | "האיש שבא לקחת" | לא | כן |  |
| 1982 | "אדון ליאון" | כן | כן |  |
| 1984 | "ספר נשים" | כן | כן |  |
| 1987 | "המובטל בטיטו" | כן | כן | על פי מחזה של טומי לפיד |
| 1987 | "בובה" | כן | כן | על פי מחזה של הלל מיטלפונקט |
| 1987 | "אם אתה מגיע לריו... אתה מת" | לא | כן | סרט צרפתי שצולם בברזיל |
| 1989 | "תלווה לי את אשתך" | כן | כן |  |
| 1992 | "טיפת מזל" | כן | כן |  |
| 1995 | "קהילת קדושים" | כן | לא | סרט תיעודי שיצא בקלטת וידאו וב-DVD המתאר את החיים במרוקו |
| 1998 | "פעמיים בוסקילה" | כן | כן |  |
| 2002 | "סוחרי גומי" | כן | כן | סרט טלוויזיה |
גבעת חיים מאוחד

| --- | --- |
חדר האוכל ומגדל מים בלב הקיבוץ
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: עמק חפר
גובה ממוצע: ‎20 מטר
תאריך ייסוד: 1932
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,249 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 1,227 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) גבעת חיים מאוחד(למפת נתניה רגילה) גבעת חיים מאוחד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת חיים מאוחד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת חיים מאוחד32°23′29″N 34°55′51″E﻿ / ﻿32.3914268616585°N 34.9307704526928°E﻿ / 32.3914268616585; 34.9307704526928  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק חפר באדום - גבעת חיים מאוחד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

גִּבְעַת חַיִים (מְאֻחָד) הוא קיבוץ ליד חדרה, שנוסד בשנת 1932 ונקרא על שם חיים ארלוזורוב, שנרצח ב־1933. היישוב התפרסם ב-1945 בעת המאבק נגד הבריטים, והוא חלק ממועצה אזורית עמק חפר.
גבעת חיים מאוחד הוא אחד הקיבוצים הגדולים בישראל. שטחו 4,300 דונם.