stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיל מק'גרו
ביוגרפיה

מק'גרו הוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת MSU טקסס, תואר שני בפסיכולוגיה ניסיונית, ותואר שלישי בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת צפון טקסס.
בשנת 1996 שכרה אופרה וינפרי את שירותיו של מק'גרו על מנת שיסייע לה להתכונן למשפט שהתנהל נגדה מצד יצרנית בשר באמרילו שבטקסס. וינפרי התרשמה ממק'גרו ואף ייחסה לו את זכייתה במשפט שהסתיים ב-1998.
מק'גרו זכה לפרסום רב בשנת 1998 כאשר החל להופיע מדי שבוע בתוכנית האירוח של אופרה ווינפרי כ"מומחה לזוגיות ואסטרטגיות חיים". אופרה ווינפרי סייעה בהמשך למק'גרו להשיק תוכנית יומית משלו שהופקה על ידי חברת ההפקות של אופרה וינפרי, אשר עלתה לראשונה לשידור בספטמבר 2002, בה הוא מתמודד עם נושא אחר בכל תוכנית, ומציע בכל פעם עצות לצרות של אורחיו.
באוקטובר 2003 השיק מק'גרו את קרן ד"ר פיל (אנ'), אשר מוקדשת למאבק בהשמנת יתר בקרב ילדים.
מק'גרו הוא מחברם של שישה ספרי עזרה עצמית, שעוסקים בנושאים שונים כמו ירידה במשקל ומערכות יחסים, אשר כיכבו ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. ספריו יצאו לאור ב-37 שפות.
בעונה ה-35 של התוכנית רחוב סומסום התווספה הדמות "Dr. Feel" אשר מבוססת על מק'גרו.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר ומעשי הזוועות והפשעים נגד האנושות שביצע חמאס נגד ישראלים ובעקבות גל האנטישמיות החדשה בקמפוסים של האוניברסיטאות בארצות הברית, הביע מק'גרו תמיכה בישראל ותבע מנשיאות האוניברסיטאות להתפטר בשל שתיקתן מול האנטישמיות והקריאות להשמדת היהודים מצד מפגינים פרו-פלסטיניים פרוגרסיביים. מק'גרו גם צפה בסרט הזוועות והביע זעזוע ממעשי חמאס.
חיים אישיים

בשנת 1970 התחתן מק'גרו עם אשתו הראשונה, דבי היגינס מק'קול כאשר הוא היה בן 20. לטענתה של מק'קול הנישואים הסתיימו בעקבות בגידה.
לאחר שנפרדו מק'גרו החל לצאת עם רובין ג'ו ג'יימסון, לה הוא נישא ב-1976. לזוג נולדו שני בנים, ג'יי מק'גרו וג'ורדן מק'גרו.
למק'גרו יש רישיון טיס. באוקטובר 2003 מק'גרו ייסד את ארגון הצדקה "The Dr. Phil Foundation"‏.
הערות שוליים

↑   Dr. Phil demands the resignation of Ivy League Presidents for allowing Jewish hate on their campuses, סרטון בערוץ "Dr. Phil", באתר יוטיוב (אורך: 06:53).
↑  Peyser, Marc (2 בספטמבר 2002). "Paging Doctor Phil". Newsweek. 140 (10): 50–6. PMID 12219576. ארכיון מ-23 במאי 2008. נבדק ב-3 במרץ 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dembling, Sophia; Gutierrez, Lisa (14 פבר' 2005). The Making of Dr. Phil: The Straight-Talking True Story of Everyone's Favorite Therapist. Wiley. pp. 48–49. ISBN 0471696595. נבדק ב-17 בפברואר 2021. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Sophia Dembling (2008). "Dr. Phil Divorce?". Sophia Dembling. אורכב מ-המקור ב-23 ביוני 2010. נבדק ב-27 בינואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kate Coyne (2002). "Dr. Phil & Robin's Do-It-Yourself Marriage Makeover". Hearst Communications, Inc. ארכיון מ-16 בינואר 2008. נבדק ב-25 בינואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "FAA Registry - Airmen - AirmenInquiry - Last Resort". ארכיון מ-1 בנובמבר 2020. נבדק ב-17 ביוני 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dr. Phillip C. McGraw Announces the Formation of the Dr. Phil Foundation". www.businesswire.com (באנגלית). 2003-10-30. ארכיון מ-8 בנובמבר 2017. נבדק ב-2020-08-11. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dr. Phil Foundation" (PDF). 2006-04-30. אורכב מ-המקור (PDF) ב-30 באפריל 2006. נבדק ב-2020-08-11. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dr. Phil Foundation. "Dr. Phil McGraw announces the formation of the Dr. Phil Foundation" (PDF). Dr. Phil Foundation. אורכב מ-המקור (PDF) ב-30 באפריל 2006. נבדק ב-19 באוקטובר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312704805171  PLWABN: 9810560848505606  BNE: XX4613474  BnF: cb137746287 (data)  CANTIC: a1090248x  GND: 12247726X  ISNI: 0000 0001 1476 5029  LCCN: n98091209  LNB: 000066759  MusicBrainz: 6677fa6b-75dc-4fd0-9dfc-45f667013e4e  NKC: xx0008988  NLK: KAC200000100  NTA: 183000056  SELIBR: 223871  SUDOC: 067242499  VIAF: 85362141   WorldCat (עם VIAF): 85362141
אח"י יפו (ק-42)

| --- | --- |
סמל אח"י יפו
המשחתת אח"י יפו (ק-42) בהפלגה 1967.
המשחתת אח"י יפו (ק-42) בהפלגה 1967.
 תיאור כללי
 מוטו:  בצי הבריטי HMS ZODIAC היה "Faythe hath no fear" - "בגורל אין פחד"
 סוג אונייה:  משחתת 
 צי:  חיל הים הישראלי  הצי המלכותי הבריטי (HMS Zodiac)
 דגל הצי:  
 סדרה:  Z
 סדרה קודמת:  סדרת Ca
 סדרה עוקבת:  סדרת Ch
 אוניות בסדרה:  אח"י יפו (ק-42), אח"י אילת (ק-40)
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  John I. Thornycroft & Company 
 הוזמנה:  12 פברואר 1942
 הושקה:  11 מרץ 1944
 תקופת הפעילות:  אוקטובר 1944 – 1969 (כ־24 שנים)
 אחריתה:  הוצאה מהשרות בשנת 1969 וטובעה בירי אימון של טיל גבריאל בשנת 1970
 מלחמות וקרבות:    מבצע קדש    מלחמת ששת הימים
 מידות
 הֶדְחֶק:  1,830 טון, מרבי 2,530 טון
 אורך:  110.5 מטר
 רוחב:  10.9 מטר
 שוקע:  3.05 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  32 קשר (מרבית).
 גודל הצוות:  220 בתקן מלא, 180 בתקן ב'.
 טווח שיוט:  2,800 מיל ימי במהירות 20 קשר.
 גובה התרנים:  15 מטר.
 הנעה:  2 דוודים ושתי טורבינות קיטור, הספק 40,000 כוח סוס, שתי טורבינות
 צורת הנעה:  שני מדחפים
 כמות הדלק:  615 טון
 אמצעי לחימה
 חימוש:  ארבעה תותחי 4.5 אינץ', תותח 40 מ"מ דוקני, ו-4 תותחי 40 מ"מ תוצרת בופורס בסוללה המשנית כנגד מטוסים. שני דוכני טורפדו 21 אינץ', בעלי 4 צינורות מטילי טורפדו כל אחד. שתי מסילות פצצות עומק להטלה בירכתיים וארבעה מטילי פצצות עומק שאפשרו מטח של 10 בפצצות בהתקפה על צוללת.
 
המשחתת אח"י יפו, שסימנה הצבאי ק-42, הייתה כלי השיט הראשון בשם זה בחיל הים. היא נרכשה מבריטניה בשנת 1955. לאחר שיפוץ וסדרת אימוני בניית הצוות הגיעה לארץ בחודש יוני 1956 יחד עם אחותה אח"י אילת. המשחתת פעלה בשייטת המשחתות של חיל הים הישראלי משנת 1956 ועד סוף שנות ה-60. לאחר הוצאת המשחתת מהשירות הועבר השם "אח"י יפו" לספינת הטילים מדגם סער 4.
בצי הבריטי

המשחתת נבנתה במהלך מלחמת העולם השנייה, במספנות John I Thornycroft at Woolston, בסאות'המפטון, עבור הצי המלכותי הבריטי, נכנסה לשירות באוקטובר 1944 בשם HMS Zodiac, מס הצי R-54. הצוות עבר איתה אימון היבנות בסקאפה פלו והוצבה לשירות במבואות הצפון מערביים של בריטניה בהם האיום המרכזי היו הצוללות הגרמניות. המשיכה בפעולות ליווי במימי נורווגיה וליוותה שתי שיירות אספקה לרוסיה: שיירה מס' JW66 לקולה ושיירה מס' RA66 בחזרה.
בחודש מאי 1945 ליוותה יחד עם משחתות נוספות וביניהן HMS Zealous את הכוח הימי בשחרורה של דנמרק. בחודש אוגוסט 1945 ליוותה את הסיירת האמריקאית USN Augusta שהביאה את הנשיא הארי טרומן לאנגליה ושימשה כאוניית אבטחה במשך הביקור.
בשנת 1947 עברה למצב עתודה. בשנת 1949 הופעלה מחדש כחלק משייטת האימונים בבסיס פורטלנד. בשנת 1952 הועברה שנית לעתודה. הועברה לרשימת המועמדים למכירה ונמכרה לישראל ב-1955
בשירות חיל הים

לאחר המלחמה העמיד הצי הבריטי כלי שיט רבים למכירה. המשחתת נרכשה על ידי ישראל ב־1955, יחד עם HMS Zealous משחתת נוספת מאותו דגם. למשחתות ניתנו השמות אח"י אילת מספר צי ק-40 ואח"י יפו  מספר צי ק-42. כלי השיט הגיעו לישראל והופעלו במסגרת שייטת המשחתות.
בשירות חיל הים > צוות האונייה

תקן א' של אח"י יפו עמד על כ-125 אנשי צוות.
תקן ב' כלל כמעט 250 אנשי צוות, רובם הגדול למחלקת תותחנות, לרגל הצורך באיוש שתי מערכות העלאת תחמושת,
אחת בחרטום ואחת בירכתיים. דהיינו לאיוש מחסני התחמושת בחרטום ובירכתיים, ולטועני שתי מעליות התחמושת בכל אחד מהמקומות,
פורקי התחמושת מן המעליות על הסיפונים העליונים, העברה ידנית של פגזים לחוד ומטענים הודפים לחוד לכל אחד מארבעת תותחי ה-"4.5.
צוות א' מלא (מן המחסן ועד מגש הטעינה בתותח עצמו) לכל תותח כלל, בקרוב בין 15 ל-20 איש. כך שאיוש מלוא מערכת הנשק, הראשית והמשנית (תותחי בופורס 40/60L, ארבעה חד-קניים ודו-קני אחד עם מערכת מטדיין) הצריך מעל ל-120 לוחמים.
פעילות

בעת אימוני הצוות לקבלת האונייה באנגליה ערכה אח"י יפו תמרונים בנמל ונגרמה תאונת ימאות שבה נספה עובד נמל בריטי.
כמו כן נכנסה האונייה למצב ים קשה בעת סערה בתעלה האנגלית.
פעילות > במלחמת סיני

במהלך מבצע קדש הייתה המשחתת "יפו" אוניית הדגל של מפקד השייטת אל"ם שמואל ינאי. בקרב בו נלכדה המשחתת המצרית איברהים אל אוול שהפגיזה את חיפה וניסתה להימלט.
פעילות > אימוני העברת דלק ואנשים בים

אימון חביב על מפקד השייטת היה העברת אדם, דלק או מטען מאונייה לאונייה בלב ים. האימון חייב שיוט במהירות של כ-15 קשר במקביל בטווח של לא יותר מ-40 מטר בין האוניות. העברת החבלים נעשתה באמצעות רובה יורה חבל, פרישת הציוד ומשיכת גלגלת על ידי אנשי צוות רבים. הביצוע חייב דיוק רב בניהוג האוניות.
פעילות > הצגת דגל ישראל בעולם

בשנות פעילותה ביצעה המשחתת הפלגות רבות בים תיכון וביקרה בנמלים זרים בין היתר בצרפת ובאיטליה. בין השאר ביצעה הפלגות ארוכות עם חניכי קורס חובלים.
בשנת 1960 בעת הסרטת אקסודוס העמיד חיל הים את המשחתות לרשות הבמאי אוטו פרמינגר. המשחתות הפליגו לנמל פמגוסטה בקפריסין. נצבעו בסימונים בריטיים לצורך הצילומים שארכו שם כשבוע ימים.
במהלך פיתוח הטיל "גבריאל" חומשה אח"י יפו במערכת ירי ובוצעו ניסויי שיגור מעל סיפונה. טיל הגבריאל היה אמור להחליף את נשק הטורפדו ולהשיג יתרון על המשחתות מסדרת סקורי שבידי המצרים. במקביל התפתח רעיון ספינות סער כאשר הטיל המתביית הוא הנשק העיקרי.
צוות המגובש של המשחתת הפיק ביטאון צוות אח"י יפו 1964 "משחיתון" העורך: אלכס גלעדי.
פעילות > במלחמת ששת הימים

בתקופת ההמתנה חומשה המשחתת בטילי ים-ים שהיו אז בפיתוח. תחת מעטה אברזין ובסודיות רבה, הוצבו במקומו של דוכן טורפדו הקדמי 3 טילי גבריאל. הטילים היו לטווח קצר וחייבו ניהוג ידני.
במלחמת ששת הימים הייתה המשחתת יפו אוניית הפיקוד של הכוח הימי, בפיקודו של אל"ם בנימין תלם. המשחתת נשאה עליה כוח לוחמים משייטת 13 לפעולה בנמל פורט סעיד. הכוח כלל גם שלוש טרפדות. בשלב התנועה נתקבלה ידיעה שספינות הצי המצרי אינן נמצאות בנמל. ובמקביל הוראת מפקד חיל הים שלמרות זאת יש לתת עדיפות להפעלת כוח שייטת 13 בתוך הנמל. והוראה נוספת להימנע ממגע עם ספינות טילים מצריות.
מפקד הכוח הורה למשחתת להתקרב לנמל בנתיב ובמהירות כמו אוניות הסוחר. מהמשחתת הורדו שני זוגות צוללים שהובלו ב"חזירים" ונגררו עד למבואות הנמל בסירת התובלה של שייטת 13 - בכינוי "ציפור". הצוללים ב"חזירים" שסרקו את הנמל קרוב לשלוש שעות, מצאו אותו ריק ממטרות צבאיות ויצאו מהנמל. כאשר סירת החילוץ התקרבה היא נתגלתה על ידי המכ"ם המצרי בחוף. זוג ספינות אוסה שנמצאו בסיור מזרחית לנמל כוונו לעברה. במשחתת הגיעו למסקנה שהיא מותקפת על ידי ספינות הטילים וירתה מטרות הטעיה.
מפקד הכוח שלח את הטרפדות נגד ספינות האוסה כדי לשבש את פעולתן. במפקדה המצרית נקלט שיש כוח ישראלי גדול באזור. היות שספינות האוסה לא היו חמושות בטילי ים-ים סטיקס היא פקדה עליהן לחזור לנמל.
לאחר זמן המתנה ארוך נפגשו הצוללים ב"חזירים" עם סירת התובלה. מפקד כוח שייטת 13 במקום החליט להטביע את ה"חזירים" כדי שניתן יהיה להתרחק במהירות עם הסירה. הטרפדות המתינו לסירת התובלה כ-15 מייל מזרחה מהנמל עד 15 דקות לאחר הזמן האחרון שנקבע. הסירה המשיכה לנמל אשדוד והיה לה מספיק דלק להגיע אליו אך במחצית הדרך נאספה על ידי המשחתת.
הפעולה בוצעה תוך סיכון רב, אך לא הביאה הישגים. זאת היות שבנמל לא היו באותה עת כלי שיט צבאיים.
פעילות > חיפושי הדקר

בעת שאבד הקשר עם הצוללת דקר הייתה אח"י יפו בהפלגה בדרכה מאיטליה לארץ. מהים הופנתה לחיפושים ועסקה בכך כשבוע ימים בים סוער.
פעילות > אדם בים - אבדן ימאי

ב-21 באוקטובר 1968 נמצאה המשחתת אח"י יפו במרכז הים התיכון, בדרכה לנמל אוגוסטה באיטליה, למפגש עם אח"י חיפה (ס-322) שבאה משרבורג. בקטע הים שבין כרתים לסיציליה, הים היה גבוה והמשחתת רכבה עם כיוון הגלים במהירות 18 קשר. הסיפונים היו יבשים וחלק מצוות המשחתת שלא היו בתפקיד נמצאו על הסיפון מאחורי הארובה. לפתע גל גדול הציף את הסיפון מצד שמאל לצד ימין. החיילים נרטבו ולאחר שעבר הגל הבחינו החיילים כי אחד המכונאים, ג'ורג' גודל, חסר. הכבל במעקה הסיפון במקום בו עמד לאחרונה נמצא קרוע.
מפקד המשחתת, סא"ל פנחסי, הורה מיד להפנות את האונייה בנוהל אדם בים, שינוי כיוון תנועת האוניה ימינה ואחר כך שמאלה ב-180 מעלות בחזרה על אותו הנתיב. המשחתת האטה מהירותה והחלה בחיפושים אך החשיכה הפחיתה את יעילותם. בבוקר הצטרפו לחיפושים מטוסים של חיל האוויר האיטלקי ומטוס נורד של חיל האוויר הישראלי. אף על פי שהנעדר היה חגור בחגורת ההצלה כמו כל אנשי הצוות אך הוא לא נמצא.
תחקיר האירוע, שבוצע מיד עם חזרת האונייה לחיפה, מייחס את המקרה לגל פרא פתאומי ובודד, שהגיע מכיוון החרטום, בעוד שהגלים עד אז וגם לאחר מכן, הגיעו כולם מכיוון הירכתים. הימאי שנעדר
ג'ורג' גודל היה בוגר מחזור י"א של בית הספר לקציני ים עכו ומניצולי צוות אח"י אילת. הוא נלקח על ידי הים בדיוק ביום השנה לטיבוע המשחתת אילת.
פעילות > נזק מסערה

אף כי המשחתת הפליגה רבות בים התיכון ולפני זה בים הצפוני, את הנזק הרב ביותר ספגה אח"י יפו בסערה מרוח דרום מערבית בעודה בתוך נמל חיפה. המשחתת הייתה קשורה בצידו המערבי של הרציף הצבאי במזרח הנמל. במהלך השבת התפתחה סערה רצינית בתוך הנמל שגרמה לחבטות קשות אל הרציף. מגיני הרציף לא עמדו במשימה, מספר צלעות בדופן שמאל נשברו והיה צורך לרתך אותן מחדש.
מנהלות

אח"י יפו היוותה חלק משייטת המשחתות בשמה הרשמי שייטת 1. מקום עגינתה הקבוע היה בנמל חיפה בבסיס חיל הים, בניצב לשובר הגלים, כאשר הירכתיים קרובות לשובר הגלים. חלק מהזמן היו המשחתות קשורות משני צידי הרציף המזרחי בקרבת מספנת חיל הים שנקרא באותם ימים "הרציף הצבאי".
סיום השירות

בחודש מרץ 1969, במהלך קליטת ספינות סער בחיל הים, הוצאה "אח"י יפו" משירות. היא שימשה כספינת מטרה באימוני חיל הים. בשנת 1972 הוטבעה בים התיכון מול חיפה על ידי אח"י חרב (סער 3) (סרן שמואל פרס) ואח"י געש (סער 3) (סרן דוד הרפזי) בירי של טילי גבריאל.
מפקדי המשחתת

המפקדים נבחרו קציני ים מנוסים בדרגת סא"ל.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
המפקדים
| דרגה ושם  | תקופת כהונה כמפקד האונייה | הערות | תמונה |  |  |
| סא"ל יוחאי בן-נון | משלב הבניה ועד נובמבר 1957 | קבלה באנגליה, השטה לארץ וקרב חיפה. |  |  |  |
| סא"ל בנימין תלם | נובמבר 1957 עד אפריל 1959 |  |  |  |  |
| סא"ל אברהם בוצר | אפריל 1959 עד 1961 |  |  |  |  |
| סא"ל נפתלי רוזן | 1961 -1963 |  |  |  |  |
| סא"ל אריה ברק | 1964-1963 |  |  |  |  |
| סא"ל צבי תירוש | 1964 |  |  |  |  |
| סא"ל רפי אטלינגר | עד מאי 1967 |  |  |  |  |
| סא"ל יצחק קט | 1967 | כולל מלחמת ששת הימים |  |  |  |
| סא"ל פנחס פנחסי | 1968 | אובדן חייל בהפלגה לסיציליה. |  |  |  |
אנשי צוות במשחתת יפו

המתופף יוסי פפו בצוות שהביא את המשחתת מאנגליה.
העיתונאי ואיש התקשורת אלכס גלעדי.
גלריה

המשחתת אח"י יפו (ק-42) בים התיכון, יולי 1957.
מוצב תפעול ושליטה על הטורבינות במערכת הנעת הקיטור באח"י יפו (ק-42).
אח"י יפו בדרכה הביתה לאחר הפלגה ביוון, נובמבר 1957.
אימוני טעינה וירי בתותח 4.5 אינץ', 1959.
העברת אדם תוך כדי הפלגה. ברקע המשחתת אח"י יפו (ק-42).
מדמה משחתת בריטית העוצרת מעפילים בסרט "אקסודוס" בנמל פמגוסטה, 1960.
אימוני העברה בין המשחתות בלב הים, 1961.
קציני המשחתת אח"י יפו בתמונה קבוצתית בגשר העליון 1961.
ירי לילה בתותח 40 מ"מ מאח"י יפו.
חובלים מכינים תתמונה מקומית על שולחן המי"ק באח"י יפו (ק-42) 1961.
החובל דוד שגיא, ליד הפלורוס, במרכז סגן מפקד אברהם תבור ומשמאל מפקד בית ספר חובלים רס"ן יעקב מרגלית בגשר אח"י יפו.
צילום מגשר המשחתת אח"י יפו, ינואר 1968 מאפיין את מצב הים בעת העלמות הדקר.
המשחתת ק-42 מסיימת את שירותה כמטרה לירי טילי גבריאל 1972.
מקורות וקריאה נוספת

מאיר שפיר, המשחתת יפו באימונים,	'מערכות ים' 95, ספטמבר 1969, עמ' 20.
אלכס גלעדי,	אח"י יפו באימונים - "הפלג 179" -סיור לאורך חופים,	'מערכות ים' 98, אפריל 1970, עמ'	23.
מידד גיסין, אח"י יפו, בספר בא בימים, הוצאת דוקו, 2021, עמ' 99.
הערות שוליים

↑  המשחתות בנמל הרקליון 1 אוגוסט 1964.
↑  שמואל פרס, טיבוע המשחתת אח"י יפו באתר משמר המורשת הימית.
ממשק משתמש גרפי

ממשק משתמש גרפי (באנגלית: Graphical User Interface – GUI או Man-Machine Interface – MMI) הוא ממשק משתמש לתוכנה או לאתר אינטרנט, המבוסס על עיצוב גרפי (להבדיל מעיצוב טקסטואלי בלבד) של המסך המוצג למשתמש.
בעבר, כאשר מהירות המחשבים הייתה נמוכה, נהגו להשתמש בממשק משתמש טקסטואלי, כזה המבוסס רק על אותיות, ובנוסף להן כפתורי פעולה במקלדת (ראה: מעטפת פקודה). מסוף שנות ה-80 נפוץ ממשק משתמש גרפי, שבו משלבים אלמנטים גרפיים כחלונות, צלמיות, פקדים כדוגמת תפריטים וכפתורים ואמצעי הצבעה (WIMP). הממשקים הגרפיים מאפשרים תצוגה גמישה יותר, במיוחד בצבעים וגופנים, הבהרת כוונת הממשק והשימוש בה, באמצעות סמלים וצלמיות, ואינטראקציה קלה ושימושית יותר במחשב.
ממשק משתמש גרפי העושה שימוש בעכבר, מוטמע ברוב התוכנות שפותחו מאמצע שנות ה-90 ומוכר לכל משתמש במחשב האישי. הטכנולוגיה פותחה ב"זירוקס פארק" – מרכז המחקר של חברת זירוקס, ושולבה במחשבי המקינטוש. תפוצתו הנרחבת של ממשק זה החלה עם מערכת ההפעלה Windows של חברת מיקרוסופט. מאמצי פיתוח רבים לצד סכומי כסף גדולים הושקעו מצד חברות רבות בשיפור ממשקי משתמש גרפיים, כאשר המילה האחרונה כיום היא ממשקים גרפים תלת־ממדיים כדוגמת ה-WPF של חברת מיקרוסופט.
במחשבי לוח ובסמארטפונים נעשה שימוש נרחב בממשק משתמש גרפי, המתאפיין במסך מגע, שבו ההצבעה נעשית באמצעות אצבעות כף היד (ולא באמצעות עכבר). בעשור השני של המאה ה-21 נוספה גם למחשבים אופציה של מסך מגע.
בהנדסת תוכנה עקרונות הנדסה טובה קובעים שיש להפריד בין רכיבי ממשק המשתמש בתוכנה לבין שאר החלקים, ובפרט רכיבי הלוגיקה העסקית. דרך זו מאפשרת להקטין את הצימוד בין חלק התוכנה, ולפיכך להקל על עריכת שינויים בממשק המשתמש.
היסטוריה של ממשקי משתמש גרפיים

אפריל 1973 יצירת ממשק משתמש גרפי למחשב "אלטו" (Alto) במעבדות זירוקס (שימוש בעכבר מחשב בעל שלושה לחצנים, תצוגת מפת סיביות, תמיכה בתקשורת אתרנט)
1980 תחנת עבודה גרפית "פרק" (Perq) של חברת Three Rivers Computer Corporation יוצאת לשוק.
1981 זירוקס סטאר, המחשב המסחרי הראשון עם ממשק גרפי.
1983 מחשב "ליסה" של אפל יוצא לשוק, עם חלונות חופפים וסרגל תפריט ראשי.
1983 חברת ויזי מוציאה את ויזי און (Visi On) סביבת העבודה הגרפית המוכללת הראשונה לסביבת MS-DOS.
1984 המקינטוש הראשון יוצא לדרך.
1985 הגרסה הראשונה של Windows, גרסה 1.0, יצאה לשוק תחת השם "Interface manager", עשתה שימוש בצלמיות וממשק משתמש גרפי. מספר חברות נוספות הציגו ממשק משתמש גרפי ל-DOS, ביניהן IBM עם Topview, וקוורטרדק עם DESQview (האחרונה עם ריבוי משימות וחלונות בלי גרפיקה). בנוסף ל-PC ואפל, הופיעו אטארי ST עם מערכת הפעלה גרפית GEM של דיגיטל ריסרץ', וקומודור אמיגה עם מערכת הפעלה גרפית קניינית.
התאמה אישית של ממשק המשתמש

ממשק המשתמש למוצרי תוכנה מאפשר לעיתים התאמה אישית שלו, לצרכים והעדפות ספציפיים של המשתמש. הדפדפן למשל, מאפשר התאמה אישית של גודל הגופן, אופן הצגת הקישורים ועוד. פרטי ההתאמה האישית נשמרים בדרך כלל תחת פרופיל המשתמש המתאים.
לעיתים מתאפשר תמרון בצבעים ובסימנים הגרפיים של ממשק המשתמש, ובמקרה זה קרויות הווריאציות השונות בשם "מעטפת" (באנגלית: Skin, זהו ה"עור" של התוכנה, להבדיל מהפונקציונליות הנמצאת בתוכה).
דוגמה: שתי מעטפות שונות לתוכנה VLC media player, המשמשת להפעלת קובצי מדיה:
| --- | --- |
 מעטפת ברירת המחדל:  מעטפת מיוחדת
ראו גם

מניפולציה ישירה
מזמינות
פס גלילה
GUI (מסוג KDE) במערכת ההפעלה לינוקס
IMac Pro

| --- | --- |


חזית המחשב iMac Pro
 מידע כללי
 סוג:  הכל-באחד, תחנת עבודה
 מפתח:  אפל
 יצרן:  אפל 
 תאריך הפצה:  14 בדצמבר 2017
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  macOS
 מעבד:  Intel Xeon W
 מאיץ גרפי:  AMD Radeon Pro Vega 56 (ניתן להמרה ל-Vega 64)
 נפח אחסון:  1 טרה-בייט (ניתן להמרה ל-2 או 4 טרה-בייטים)
 זיכרון:  זיכרון גישה אקראית DDR4 המכיל 32 ג'יגה בייטים (ניתן להמרה ל-64, 128 או 256 ג'יגה בייטים)
 מסך:  מסך Retina 5K/‏DCI-P3 בגודל של 27 אינץ' (69 ס"מ) וברזולוציה של 2880 x‏ 5120, עם בהירות של 500 cd/m2
 קול:  זוג רמקולים סטריאופוניים  ארבעה מיקרופונים מובנים  חיבור לאוזניות 3.5 מ"מ
 מצלמה:  1080p FaceTime HD
 קישוריות:  Bluetooth 4.2, אינטרנט אלחוטי Wi-Fi 802.11ac (תומך IEEE 802.11a/b/g/n)
 מידות
 אורך:  51.6 ס"מ
 רוחב:  65 ס"מ
 גובה:  20.3 ס"מ
 משקל:  9.7 קילוגרמים
 האתר הרשמי
 
iMac Pro (איי-מק פרו) הוא מחשב הכל-באחד אישי ותחנת עבודה אשר עוצב, נוצר ונמכר על ידי חברת אפל החל מה-14 בדצמבר 2017. בשונה מה-Mac Pro, אפל הצהירה כי ה-iMac Pro הוא המחשב החזק ביותר ובעל הביצועים הגבוהים ביותר בהשוואה לכלל המחשבים בסדרת המקינטוש. ה-iMac Pro מגיע עם שבב T2 מותאם אישית המאחסן סיסמאות מוצפנות ואף מגיע עם גרסה מותאמת אישית של macOS High Sierra המאפשרת למשתמש לנעול את תהליך האתחול של המחשב (באמצעות הכלי לאבטחת ההפעלה של המחשב).
היסטוריה

ה-iMac Pro הוצג לראשונה בכנס המפתחים העולמי של אפל ב-5 ביוני 2017 ושיווקו החל מדצמבר 2017, עם מחיר התחלתי של 4,999 דולרים אמריקנים (18,014.41 שקלים חדשים). בין הרכיבים שה-iMac Pro כלל בתוכו נכללים מעבד Intel Xeon בעל 8, 10, 14 או 18 ליבות, וידאו ב-5K, גרפיקת AMD Vega, זיכרון ECC וחיבור Ethernet תומך NBASE-T.
ב-19 במרץ 2019, ה-iMac Pro נעשה זמין יחד עם אפשרויות נוספות של 256 ג'יגה-בייטים של זיכרון ומאיץ גרפי AMD Radeon Pro Vega 64X).
מפרט טכני

| המפרט הטכני של ה-iMac Pro> רכיב / דגם מעבד | המפרט הטכני של ה-iMac Pro> Intel Xeon‏ 8, 10, 14, או 18 ליבות |
| --- | --- |
דגם: 2017
תאריך הפצה ראשונית: 14 בדצמבר 2017
מספר דגם שיווקי: MQ2Y2LL/A (תצורה בסיסית)
מספר דגם: A1862
מזהה דגם: iMacPro1,1
מספר Emc: 3144
מעטה: מעטה בצבע "אפור חלל" העשוי מאלומיניום ומזכוכית
מסך: 27", 5120 × 2880, עם קצב רענון של 60 הרץ
מסך: Glossy glass-covered widescreen 16:9, LED backlighting and IPS technology with P3 color gamut 500 nits brightness 1.07 billion colors
מעבד: 8-core (W-2140B), 10-core (W-2150B), 14-core (W-2170B), or 18-core (W-2190B) Intel Xeon processor, up to 4.3 GHz Turbo Boost on the LGA2066 socket
אפיק מערכת: משתנה בין דגמים שונים
זיכרון: 32 GB (configurable to 64 GB, 128 GB or 256 GB) of 2666 MHz DDR4 ECC SDRAM
מאיץ גרפי: AMD Radeon Pro Vega 56, Vega 64, or Vega 64X, up to 16 GB HBM2 video memory
נפח אחסון: 1 TB PCIe מבוסס-NVMe SSD ניתן להמרה ל-2 או 4 טרה-בייטים
קישוריות: Wi-Fi 802.11a/b/g/n/ac NBASE-T Ethernet (תומך 1 Gb,‏ 2.5 Gb,‏ 5 Gb ו-10 Gb) Bluetooth 4.2
מצלמה: מצלמת FaceTime HD‏ 1080p‏ (1920 × 1080; 2 MP)
ציוד היקפי: 4× USB 3.0 חריץ לכרטיסי זיכרון SDXC עם תמיכה ב-UHS-II יציאה לחיבור אוזניות/אודיו דיגיטלי ארבעה חיבורי Thunderbolt 3 ‏(USB-C type)
משקל: 9.7 קילוגרמים
הערות שוליים

↑  Joe Rossignol, iMac Pro Available to Order December 14, Starting at $4,999, www.macrumors.com (באנגלית)
↑  Todd Haselton, Apple unveils iMac Pro with 5K display, the most powerful Mac ever made, www.cnbc.com, ‏2017-06-05
↑  iMac Pro packs new T2 chip for extra security, Cult of Mac, ‏2017-12-14 (באנגלית)
↑  iMac Pro debuts custom Apple T2 chip to handle secure boot, password encryption, more, appleinsider.com
↑  Mikey Campbell Thursday,  December 14,  2017, 02:35 pm PT, Apple details iMac Pro's T2 chip, which handles secure boot, system management, ISP, more, AppleInsider (באנגלית)
↑  Mike Wuerthele Thursday,  December 07,  2017, 07:18 am PT, Apple's iMac Pro model number pegged as 'A1862' ahead of expected Dec. launch, AppleInsider (באנגלית)
↑  Shilov, Anton (13 בדצמבר 2017). "Apple Starts iMac Pro Sales Dec. 14". Anandtech. נבדק ב-13 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "iMac Pro—Technical Specifications". Apple. נבדק ב-24 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
Rebel Heart Tour

Rebel Heart Tour הוא סיבוב ההופעות העשירי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, אליו יצאה על מנת לקדם את אלבומה השלושה-עשר, Rebel Heart. סיבוב ההופעות כלל 82 יעדים באמריקה הצפונית, באסיה, באוקיאניה ובאירופה. הוא התחיל ב-29 בספטמבר 2015 במונטריאול שבקנדה והסתיים ב-20 במרץ 2016 בסידני שבאוסטרליה.
סיבוב ההופעות הובל על ידי חברת לייב ניישן אנטרטיינמנט בהנחיית ארתור פוגל, וזה היה שיתוף הפעולה החמישי של מדונה עם החברה. במהלך סיבוב ההופעות היא ביקרה בערים בהם לא ביקרה בעבר, בין היתר גם באוסטרליה, שם ביקרה בפעם הראשונה מזה 23 שנים.
רקע

סיבוב ההופעות הוכרז ב-1 במרץ 2015 דרך אתר האינטרנט הרשמי של מדונה. החזרות לסיבוב ההופעות התחילו עם ההכרזה עליו ונמשכו בין 10 ל-12 שעות ביום בליווי של מנהלים יצירתיים, מפיקים, מעצבים וכוראוגרפים.
בנוסף לכך, סיבוב ההופעות קיבל השראה מלהקת התיאטרון סירק דו סוליי, ראש השנה הסיני ומסרטים כמו 300 וגריז. ג'יימס קינג היה מנהל הקריאייטיב של סיבוב ההופעות לאחר ששיתף פעולה עם מדונה בסיבובי הופעות קודמים בעוד מייגן לוסון וג'ייסון יונג שימשו ככוריאוגרפים של המופע.
התלבושות למופע עוצבו על ידי חברות שונות ביניהם מוסקינו, פראדה, מיו מיו, גוצ'י וחברת התכשיטים סברובסקי. הקול והאור במופע הופקו על ידי קליי פאקי וחברת דיג'יקו ועל המולטימדיה היו אחראים חברת ההפקה "Moment Factory".
נושא

הנושא המרכזי של המופע היה אהבה ורומנטיקה וכלל 4 קטעים אשר כל אחד מהם קיבל השראה מנושא אחר: החלק הראשון קיבל השראה משיר הנושא של האלבום ומהשיר "Joan of Arc", החלק השני של המופע הושפע מטוקיו ורוק אנד רול, החלק השלישי קיבל השראה לטינית והחלק הרביעי היה תחת הנושא של מסיבה.
רשימת השירים כללה למעלה מ-20 שירים מכל מיני תקופות על מנת "לספק את כל המעריצים" לטענתה של מדונה.
ביקורות

סיבוב ההופעות זכה לביקורות חיוביות אשר שיבחו את הנוכחות הבימתית של מדונה וציינו לטובה את ההתמקדות בדימויים ובהופעות. רשימת השירים ספגה ביקורות מעורבות שהרבה העירו על כך שלמרות השילוב של השירים הישנים שלה יש יותר מדי שירים מהאלבום הנתמך.
די וי די והצלחה

סיבוב ההופעות עורר מספר מחלקות אך זכה להצלחה מסחרית רבה כאשר גרף 169.8 מיליון דולר, וזכה לקהל של 1.05 מיליון אנשים מ-82 יעדים בלבד, מה שהפך את מדונה גם לאמן הנשי המרוויח ביותר מסיבובי הופעות אי פעם והאמן השלישי בסך הכל כאשר הרווח שלה עומד על 1.31 מיליארד דולר.
לסיבוב ההופעות יצא די וי די אשר צולם במהלך ההופעות באוסטרליה ב-19–20 במרץ ופורסם ב-15 בספטמבר 2017. ב-9 בדצמבר 2016 ההופעה שודרה גם בטלוויזיה האמריקאית.