ליונל מסי
פרופיל שחקן > הערכה

עם כישרון מדהים כנער, מסי ביסס את עצמו כאחד השחקנים הטובים בעולם עוד בטרם מלאו לו 20. דייגו מראדונה החשיב את מסי בן ה־18 כשחקן הטוב בעולם לצד חברו לקבוצה רונאלדיניו, בעוד הברזילאי עצמו הגיב כי "אני אפילו לא הכי טוב בברצלונה", כשהוא רומז לבן חסותו הצעיר. ארבע שנים לאחר מכן, כשמסי זכה בכדור הזהב בפער הקולות הגבוה בתולדות הפרס עד אז, לאחר עונה מדהימה בה הוביל את ברצלונה לזכייה בטרבל, הדיון הציבורי עבר ממעמדו בכדורגל הנוכחי למעמדו בקרב הכדורגלנים הגדולים בהיסטוריה. מאמנו דאז בברצלונה, ז'וזפ גוארדיולה, לא המתין זמן רב מדי וכבר באוגוסט 2009 הכריז על מסי כשחקן הטוב ביותר שאי פעם ראה. בשנים שלאחר מכן, דעה זו זכתה להכרה גוברת והולכת בקרב שחקנים, מאמנים ופרשני כדורגל. בקיץ 2011, לאחר שהוביל את ברצלונה לזכייה נוספת בליגה ובליגת האלופות, הפכה עליונותו של מסי כלפי מראדונה ופלה, להשקפה נפוצה בקרב אוהדי ופרשני הכדורגל. במשך שנים רבות דעה זו זכתה לביקורת ולהסתייגויות, משום שמסי לא זכה במשך שנים ארוכות בתואר בינלאומי עם נבחרת ארגנטינה, דבר שהשתנה עם זכייתו בקופה אמריקה 2021 ובמונדיאל 2022.
אוהדים ארגנטינאים עם שלטים של מסי ומראדונה, במהלך מונדיאל 2018 ברוסיה.
ציור  (מסי משמאל, מראדונה מימין) על תקרת מועדון ספורט בבואנוס איירס. הומאז' לציור בריאת האדם של מיכאלאנג'לו.
לאורך כל הקריירה שלו, הושווה מסי לבן ארצו מראדונה, שניהם מכדררים מעולים, נמוכים, ובעלי רגל שמאל דומיננטית. בתחילה, מסי היה אחד משחקנים ארגנטינאים צעירים רבים שזכו לכינוי "מראדונה החדש", כולל אלילו של מסי פאבלו איימר, דבר שנבע מגדולתו ההיסטורית של מראדונה והשפעתו חסרת התקדים במולדתו, דבר שהביא לחיפוש בלתי פוסק אחר "היורש". בשנת 2005, הוביל מסי ארגנטינה לזכייה בגביע העולם עד גיל 20, דבר שמראדונה עשה גם הוא ב־1979, ולאחר מכן הכריז מראדונה עצמו על מסי כיורשו. ככל שחלפו השנים מסי הוכיח את דמיונו למראדונה מעבר לכל שחקן אחר, וביסס את עצמו ללא עוררין ככדורגלן הארגנטינאי הטוב ביותר מאז מראדונה. חורחה ולדאנו, שזכה בגביע העולם ב־1986 לצד מראדונה, אמר באוקטובר 2013: "מסי הוא מראדונה בכל יום. כבר חמש שנים הוא משחק ברמה של מראדונה במקסיקו 1986". ססאר לואיס מנוטי, שהוביל כמאמן את ארגנטינה לזכייה במונדיאל 1978, אמר כי מסי משחק באופן קבוע "ברמה של מראדונה בגרסתו הטובה ביותר". שחקני עבר ארגנטינאים נוספים הביעו את דעתם כי מסי גדול ממראדונה, ביניהם אוסבלדו ארדילס, חבייר זאנטי ודייגו סימאונה.
בקרב הציבור הארגנטינאי, זכה מסי בדרך כלל להערכה פחותה ממראדונה, תוצאה של הופעותיו העקביות פחות בנבחרת הלאומית, אך גם תוצאה של הבדלי מעמד, אישיות ורקע. במידה רבה מסי הוא ההפך המוחלט מקודמו: מראדונה היה דמות מוחצנת, פופולרית, שערורייתית ושנויה במחלוקת, עלה לגדולה משכונות העוני, ונשאר כל חייו סמל תרבותי מהפכני. מסי נולד למשפחה ממעמד הביניים, היה ונותר טיפוס שמרן, צנוע ומסתגר, וחסר כל ייחודיות מחוץ לעולם הכדורגל. כמו כן עמדה לו לרועץ העובדה שהוא מעולם לא שיחק בליגת העל הארגנטינאית. מסי זוכה לביקורת קבועה על היעדר תשוקה לחולצת הנבחרת: הוא אינו נוטה להחצין את רגשותיו וגם נמנע מלשיר את ההמנון הלאומי בפתיחת המשחקים, דבר שהוביל לתפיסה שגויה בקרב רבים בארגנטינה כי מסי הוא יותר קטלוני מארגנטינאי. ב־2015, לאחר תקופה של ביקורת קשה כלפיו בארגנטינה אמר מסי כי לא ישיר מעתה את ההמנון בכוונה. בקופה אמריקה 2019, מסי תועד שר במפתיע את ההמנון, דבר שגרר תגובות מעורבות ברחבי ארגנטינה. אף על פי שחי בספרד מאז גיל 13, מסי דחה על הסף את האפשרות לייצג את ספרד בזירה הבינלאומית, למרות פנייה רשמית של ההתאחדות הספרדית. ביקורת נוספת שהופנתה כלפיו פעמים רבות, כולל ממראדונה עצמו, הייתה הטענה כי הוא אינו מנהיג וכי הוא אינו קשוח מספיק על מנת להוביל את הנבחרת להישגים.