stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביג רום האוס
הערות שוליים

1 2  "Why Big Room House Is Already Dead". EDM.com (באנגלית אמריקאית). 17 בספטמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2016. נבדק ב-20 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Big Room House – Beat Explorer's Dance Music Guide". thedancemusicguide.com (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-24 בפברואר 2015. נבדק ב-20 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rovito, M. (2014) 'Layering Synths for Big-Room EDM Tracks', Electronic musician, 30(12), pp. 78–79.
↑  "Swedish DJs Daleri Mock EDM Cliche With Hilarious Viral Mini-Mix Epic Mashleg'". 15 ביולי 2013. ארכיון מ-5 באפריל 2018. נבדק ב-5 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tech, Si Truss 2013-07-16T10:47:00 196Z (16 ביולי 2013). "Hear 16 remarkably similar EDM drops edited into a single 60 second track". MusicRadar. ארכיון מ-30 באפריל 2019. נבדק ב-22 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EDM will eat itself: Big room house stars are getting bored". Mixmag. ארכיון מ-23 בפברואר 2017. נבדק ב-20 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Your EDM Staff (8 בינואר 2014). "Wolfgang Gartner's Reddit AMA RECAP, States His Distaste For The Big Room Movement & Claims There Is An "Over saturation" of Festivals". Your EDM. ארכיון מ-16 בינואר 2021. נבדק ב-20 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anthony, Polis (2 במאי 2013). "Wolfgang Gartner Discusses "EDM Apocalypse"". DJ City. אורכב מ-המקור ב-24 בנובמבר 2013. נבדק ב-5 בדצמבר 2013. To be perfectly honest, and I hate to sound negative, cynical or condescending in any way but that's probably how this will come off, I've been really bummed with most of the new music that's been making waves in 2013. I feel like the "big" sound in dance music right now is just this mashup of every single subgenre possible, to try and appeal to the most people possible, with these cheesy played-out trancey pads and vocal hooks, it all sounds exactly the same and it's really bad for the most part, and the scariest thing is that people are reacting to this stuff, crowds at festivals and clubs are wanting more of it. A few of us have deemed it the EDM Apocalypse. Electronic music is in a really weird place right now. I don't know where it's going to go. In some way I'm hoping Daft Punk single-handedly destroys this phenomenon we're experiencing and un-brainwashes everybody into realizing that real music should have some soul and authenticity to it, and not just be a big kick drum and a trance breakdown with a cheesy one-liner and a "big drop." {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Spinnin' the Truth: Copycatism and Martin Garrix's Stuffed "Animals"". Complex (באנגלית). נבדק ב-2022-09-06.
ביאן קבלאן

ביאן קבלאן (בערבית: بيان قبلان; נולד ב-19 באפריל 1961) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית בית ג'ן בשנים 2008–2018.
ביוגרפיה

נולד וגדל בכפר בית ג'ן. למד בבית ספר יסודי ב' בית ג'ן ובבית ספר תיכון חקלאי ראמה.
בשנת 1979 התגייס לצה"ל ושירת בחיל משמר הגבול עד לשנת 1982.
במהלך שרות הקבע כיהן בשורה של תפקידי פיקוד. בין השנים 1982–1985 שימש מדריך ביחידת ח'יר ומדריך לוחמה בטרור. בשנת 1985 עבר קורס קצינים בבה"ד 1.
בין השנים 1985–1999 מילא תפקידים מבצעיים ממפקד מחלקה ועד מפקד יחידה.
בשנת 1999 עבר קורס פו"ם בבית הספר לקצינים בכירים במשטרת ישראל. במהלך שירותו בקבע למד לתואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת דרבי.
בשנת 2002 השתחרר לגמלאות ועבד בעבודות עצמאיות. בתקופה זו כיהן כחבר ועד הורים בבית ספר תיכון מקיף וכיו"ר ועד בשנים 2006–2007.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2008 התמודד לראשות המועצה וניצח עם 49.13% מהקולות.
בשנת 2010 קיבל אות יקיר תנועות הנוער לרשויות מקומיות משר החינוך גדעון סער על פעילותו הייחודית בתחום החינוך והערכים ובכלל זה בתמיכתו הענפה בפעילויות תנועות הנוער.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות המועצה מול סמיר זידאן ראדי נג'ם ונהיה דבור. בסיבוב הראשון זכה לתמיכה של 35.46% ועלה לסיבוב שני מול נזיה דבור וניצח לאחר שזכה ל-57.36% מהקולות לעומת 42.64% לדבור.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 לא התמודד לקדנציה נוספת.
קבלאן התנדב בעמותת חיילים משוחררים ע"ש סאלח פלאח ושימש חבר האגודה למען החייל "הסניף דרוזי" וחבר פורום ראשי רשויות הדרוזים והצ'רקסים.
חיים אישיים

הוא נשוי ואב לשישה. מתגורר בבית ג'ן.
במאי 2016 אחיו, חוסיין קבלאן נרצח.
ביולי 2022 אח נוסף שלו, בסאם קבלאן נרצח.
הערות שוליים

↑  רשימת הנבחרים לראש הרשות המקומית -בחירות 2008, באתר משרד הפנים
↑  ביאן קבלאן יקיר תנועות הנוער, באתר פורטל הכרמל
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 6702, התשע"ד, 24 בנובמבר 2013, עמ' 1655
↑  הפשע במגזר הערבי: אחיו של ראש המועצה נרצח, באתר כיכר השבת, 9 במאי 2016
↑  יאיר קראוס, נעמה אנגל משאלי, "עופרת יצוקה" - מלחמת התיקון של לבנון, באתר nrg‏, 9 במאי 2016
↑  חסן שעלאן, רצח בבית ג'אן: בסאם נורה למוות - שש שנים אחרי אחיו, באתר ynet, 1 ביולי 2022
דימיטרי וגאס ולייק מייק

| --- | --- |

דימיטרי וגאס ולייק מייק בפסטיבל TomorrowWorld‏ 2013
 לידה:  ווילברוק, בלגיה
 שם לידה:  דימיטרי טיביוס ומייקל טיביוס
 מקום הקמה:  וילברק 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 עיסוק:  תקליטנים, מפיקים מוזיקליים
 סוגה:  אלקטרו-האוס, ביג רום האוס, פרוגרסיב האוס
 כלי נגינה:  כלי מקלדת 
 חברת תקליטים:  Smash The House
 שיתופי פעולה בולטים:  אפרוג'ק, מרטין גריקס, סטיב איוקי, דיפלו, פאטבוי סלים, סאנדר ואן דורן, Moguai, דאדה לייף, DVBBS, Borgeous, אומט אוזכן, W&W,‏ Wolfpack, אנגר דימאס, NERVO,‏ Felguk, Tujamo
 dimitrivegaslikemike.com
 חברים
 דימיטרי טיביוס (דימיטרי וגאס) מייקל טיביוס (לייק מייק)
 
דימיטרי טיביוס ומייקל טיביוס, המוכרים בשם הבמה "דימיטרי וגאס ולייק מייק" (באנגלית: Dimitri Vegas & Like Mike), הם צמד תקליטנים בלגים ממוצא יווני ומפיקים מוזיקליים בסגנונות אלקטרו-האוס, ביג רום האוס ופרוגרסיב האוס.
ביוגרפיה

דימיטרי טיביוס נולד ב-17 במאי 1982 ואחיו, מייקל טיביוס נולד ב-2 בדצמבר 1986, להורים בלגים ממוצא יווני. דימיטרי החל את צעדיו הראשונים במוזיקה בגיל 14 ובשנת 1999, עזב את בלגיה לטובת סיבוב הופעות ברחבי אירופה.
בשנת 2003 הפך לרזידנט במועדונים גדולים באיביזה וכך הפך ל-DJ פופולרי בקהילת המוזיקה האלקטרונית. כעבור 3 שנים חבר לאחיו מייקל (לייק מייק) והקימו את הצמד DMN שהפך במהרה ל-"דימיטרי וגאס ולייק מייק".
בשנת 2010 הופיעו לראשונה בפסטיבל Tomorrowland ואף יצרו את המנון הפסטיבל לאותה שנה ביחד עם הצמד דאדה לייף. בשנת 2011 הקימו הצמד את חברת התקליטים "Smash The House". בשנת 2013 דורגו במקום השישי ברשימת 100 ה-DJ הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag", ב-2014 עלו למקום השני וביום שישי ה-16 באוקטובר 2015 זכו במקום הראשון.
ב-14 בינואר בשנת 2014 הקימו צמד האחים דימיטרי וגאס ולייק מייק בשיתוף עם סטיב איוקי את ההרכב "3‏ Are Legend"
הצמד ידוע בעיקר בזכות הרזידנט הקבוע שלהם בפסטיבל Tomorrowland. הצמד מופיע בבמה הראשית מדי שנה ומפיק את ההמנון השנתי לפסטיבל כבר משנת 2010. בנוסף לכך, הצמד עורך את המוזיקה לסרטוני ה-Aftermovie של הפסטיבל. בשנת 2019, השתתפו בשיר "Instagram", של נאטי נטשה, דייוויד גטה, אפרו ברוס ודדי יאנקי.
סינגלים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
"Liquid Skies" (תחת השם DMN; בשיתוף ג'ייד)
"Under The Water"
"(Tomorrow (Give Into The Night" (עם דאדה לייף וטארה מקדונלד)
"The Way We See The World" (עם NERVO ואפרוג'ק)
"Momentum" (עם רג'י)
"Tomorrow Changed Today" (עם The WAV.s ובשיתוף קליס)
"Madness" (עם קון ובשיתוף ליל ג'ון)
"Wakanda"
"Mammoth" (עם Moguai)
"Chattahoochee"
"Project T" (עם סאנדר ואן דורן)
"Ocarina" (עם Wolfpack)
"G.I.P.S.Y" (עם Boostedkids)
"Stampede" (עם DVBBS ו-Borgeous)
"(Find Tomorrow (Ocarina" (עם Wolfpack ובשיתוף Katy B)
"Tremor" (עם מרטין גריקס)
"Eparrei" (עם דיפלו ופאטבוי סלים)
"(Waves (Tomorrowland 2014 Anthem" (עם W&W)
"(Body Talk (Mammoth" (עם Moguai ובשיתוף ג'וליאן פרטה)
"Nova" (עם Tujamo ו-Felguk)
"Tales Of Tomorrow" (עם פדה לה גראנד ובשיתוף ג'וליאן פרטה)
"Louder" (עם VINAI)
"The Hum" (עם אומט אוזכן)
"Higher Place" (עם Ne-Yo)
"Arcade" (עם W&W)
"Melody" (עם סטיב איוקי ואומט אוזכן)
"Stay A While"
"Hands Up" (עם NLW)
Million (עם Brennan Heart)
"The Island"
"Bringing Home The Madness"
"Roads" (עם דניס קויו)
"Meet Her At Tomorrowland"
"Leaves"
"(Roads (Classic Mix"
"Insanity" (עם בלאסטרג'קס)
"Haunted House of Madness" (עם ANGEMI)
"Hey Baby" (עם דיפלו ובשיתוף Deb's Daughter)
בובי מור

רוברט פרדריק צ'לסי "בובי" מור (באנגלית: Robert Frederick Chelsea "Bobby" Moore, ‏12 באפריל 1941 בברקינג (Barking), שבאסקס, אנגליה – 24 בפברואר 1993 בלונדון) היה חבר במסדר האימפריה הבריטית וכדורגלן אנגלי. מור זכה לתהילת עולם בבריטניה כשהניף, כקפטן נבחרת אנגליה בכדורגל, את גביע העולם בעת שאנגליה זכתה בו בטורניר הגביע העולמי ב-1966. מור היה מזוהה עם קבוצת וסטהאם יונייטד, בה שיחק ברוב שנותיו כשחקן פעיל, וענד את סרט הקפטן בקבוצה במשך יותר מעשור.
למור 108 הופעות במדי הנבחרת האנגלית, שהיו בזמן פרישתו מהנבחרת שיא לאומי. נכון לינואר 2016 מקדימים אותו השוער פיטר שילטון (125), דייוויד בקהאם (115) וויין רוני (109).
מור היה בלם קר רוח והצטיין ביכולתו לקרוא את המשחק ולחזות את מהלכי היריבה. בכך נבדל מתדמיתם האופיינית של שחקני ההגנה הבריטיים שנחשבו כשחקנים מהירים ופיזיים בעלי הבנת משחק מוגבלת. יכולתו של מור להרחיק את הכדור בנגיחה או לעמוד בקצב המשחק הייתה ממוצעת, אך ראיית המשחק הרחבה שלו, כושר המנהיגות שלו והתזמון שלו בהגנה, הפכו אותו לכדורגלן מהשורה הראשונה בעולם. פלה גם ציין כי מור היה המגן ההוגן ביותר ששיחק כנגדו אי פעם.
קריירה > תחילת הקריירה

מור הצטרף למחלקת הנוער של וסטהאם יונייטד בשנת 1956, ולאחר כשנתיים בהן שיחק בקבוצות הנוער השונות של המועדון, הופיע לראשונה בקבוצה הבוגרת במשחק כנגד מנצ'סטר יונייטד ב-8 בספטמבר 1958. מור החליף את מלקולם אליסון, שאובחן שנה לפני כן כחולה בשחפת, ולבש את חולצה מספר 6, אותה המשיך ללבוש גם בשנים שלאחר מכן. לאחר שהחלים, לא חזר אליסון לשחק במדי הקבוצה הראשונה של וסטהאם יונייטד, ומור הפך לשחקן קבוע בהרכב הראשון.
קריירה > שחקן נבחרת אנגליה

בשנת 1960, נקרא מור לייצג את נבחרת הנוער של אנגליה (עד גיל 23). יכולתו ותרומתו לקבוצתו זיכו אותו ב-1962 בזימון לנבחרת האנגלית הבוגרת על ידי וולטר וינטרבוטום, מאמן הנבחרת, והתאחדות הכדורגל האנגלית, בעת שנערכו ההכנות האחרונות לגביע העולמי בצ'ילה. הופעת הבכורה שלו בנבחרת נערכה ב-20 במאי, במשחק ההכנה האחרון שלפני הטורניר, ונסתיימה בניצחון 0:4 על נבחרת פרו בלימה. מור ומוריס נורמן, שערך גם הוא את הופעת הבכורה שלו באותו יום, הרשימו מאוד במשחק ונשארו בסגל הנבחרת במשך כל טורניר הגביע העולמי, שנסתיים עבור נבחרת אנגליה בשלב רבע הגמר בהפסד 1:3 לזוכת הטורניר, נבחרת ברזיל.
ב-29 במאי 1963, בגיל 22, בהופעתו ה-12 במדיה, שימש מור לראשונה כקפטן הנבחרת האנגלית. היה זה לאחר פרישתו של הקפטן הוותיק, ג'וני היינס ופציעתו של המחליף הראשון לקפטן, ג'ימי ארמפילד. מור הפך בכך לקפטן הצעיר ביותר שהיה בנבחרת אנגליה.
במשחקו הראשון כקפטן, ניצחה אנגליה את נבחרת צ'כוסלובקיה 2:4. כששב ארמפילד לכשירות הושב לו תפקיד הקפטן, אך המאמן החדש, אלף ראמזי, העניק למור את התפקיד באופן קבוע בזמן סדרת משחקי ידידות בקיץ 1964.
שנה זו הייתה גדושת אירועים למור. בנוסף למינויו כקפטן הנבחרת, הוא הניף את גביע ה-FA לאחר שווסטהאם יונייטד ניצחה את פרסטון נורת' אנד 2:3 בגמר באצטדיון ומבלי, הודות לשער מאוחר של רוני בויס. בפן האישי, הוא החלים מסרטן האשכים, וכן נבחר להיות כדורגלן השנה בליגה האנגלית על פי בחירת העיתונאים. ב-1965 זכה שנית להניף גביע באצטדיון ומבלי. היה זה לאחר ניצחונה של וסטהאם יונייטד על מינכן 1860 2:0 בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. באותה עת, כשלזכותו נרשמו כבר 30 הופעות במדי הנבחרת, היה ברור כי כקפטן הנבחרת, הוא נחשב אחד משחקני המפתח סביבם בנה ראמזי נבחרת שאמורה הייתה להוכיח את טענתו כי אנגליה תזכה בגביע העולמי ב-1966.
בתחילת 1966 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק כנגד נבחרת פולין שנסתיים בשוויון 1-1. כקפטן וסטהאם, נכזבה תקוותו לזכות ולהניף את גביע הליגה, בעונה האחרונה בה נקבעה הזוכה על פי התוצאה המצטברת בשני משחקים. בגמר, וסטהאם הפסידה לווסט ברומיץ' אלביון 5:3 במצטבר לאחר שמור הבקיע שער במשחק הגמר הראשון. מור הבקיע את שערו השני בנבחרת, וגם האחרון, במשחק ידידות כנגד נבחרת נורווגיה, שבועיים לפני תחילת משחקי הגביע העולמי.
קריירה > טורניר הגביע העולמי

בתחילת 1966, לקראת טורניר הגביע העולמי הקרב ובא, ניסה מור לעזוב את וסטהאם במטרה להצטרף לטוטנהאם הוטספר. מור גרם לביטול חוזהו בקבוצה, ורק לאחר התערבותו של אלף ראמזי והבנת מור כי ימנע ממנו להשתתף במסגרות בינלאומיות בגלל סיבות טכניות, חתם מחדש בווסטהאם.
בטורניר הגביע העולמי שיחקה נבחרת אנגליה את כל משחקיה באצטדיון ומבלי. הנבחרת עברה את שלב הבתים, ניצחה ברבע הגמר 1:0 את נבחרת ארגנטינה, במשחק שנכנס להיסטוריה בשל נוקשותו, ולאחר מכן, ניצחה בחצי הגמר 2:1 את נבחרת פורטוגל. נבחרת מערב גרמניה הייתה יריבתה בגמר.
על פי האוטוביוגרפיה של ג'ף הרסט, סיפר המגן האנגלי ג'ורג' כהן כי שמע במקרה את ראמזי מעלה את האפשרות בפני חבר עוזריו, כי מור לא ישותף בגמר ובמקומו ישחק השחקן הקשוח יותר, נורמן הנטר. ניתן לשער כי אף על פי שמור לא שיחק רע עד אותו שלב, ואף לא הותיר את הרושם שהיה מוטרד מהבעיות בחוזהו שקדמו לתחרות, חשש ראמזי מאיטיותו היחסית לעומת החלוצים הגרמנים, או שהעדיף את התיאום בין הנטר לבלם השני בנבחרת, ג'ק צ'רלטון ששיחקו יחדיו בלידס יונייטד.
במשחק הגמר, עלתה גרמניה ליתרון 0:1 הודות לשער של הלמט האלר, אך ערנותו וחשיבתו המהירה של מור סייעו לאנגליה להשוות במהרה. וולפגנג אובראת ביצע עבירה על מור בחצי המגרש הגרמני, ומור, במקום למחות או לחזור להגנה, קם מהר, והגביה במהירות את הכדור לעברו של הרסט, כפי שתרגלו בווסטהאם, והרסט כבש בנגיחה.
שחקני וסטהאם המשיכו להטביע את חותמם על המשחק כשמרטין פיטרס הבקיע והעלה את אנגליה ליתרון 1:2, אך הגרמנים השוו דקה לפני הסיום כשוולפגנג ובר ניצל ערבוביה ברחבת השער האנגלי לאחר בעיטת עונשין. וכך נסתיים הזמן החוקי בתוצאה 2:2 והמשחק נכנס לשלב ההארכה.
בהארכה, ניצלה נבחרת אנגליה את כושרה הגופני העדיף, הבקיעה את השער השנוי במחלוקת של ג'ף הרסט ועלתה ליתרון 3:2. כאשר נותרו שניות ספורות לסיום המשחק, וההתקפה הגרמנית לחצה על הגנת אנגליה, הגיע הכדור לרגליו של מור שעמד בקצה הרחבה האנגלית. חבריו לקבוצה האיצו בו להרחיק את הכדור לחוץ כדי לבזבז זמן, אך הוא מסר את הכדור להרסט, שנמצא במרחק 35 מטר ממנו. הרסט השתלט על הכדור, התקדם לעבר השער הגרמני והבקיע בבעיטה עזה. וכך, נסתיים משחק הגמר בניצחונה של אנגליה 4:2.
קריירה > מור כסמל

בעקבות ההצלחה של הנבחרת, הפך מור לסמל לאומי. מור, הרסט ופיטרס ששיחקו בווסטהאם, לקחו את גביע העולם לכל אצטדיון בו ביקרו בעונה שלאחר הזכייה. ב-1966 הוא נבחר על ידי ה-BBC לספורטאי השנה הבריטי. בכך הפך לכדורגלן הראשון שזכה בתואר זה. כמו כן, הוענק לו תואר חבר מסדר האימפריה הבריטית.
התדמית והפופולריות של מור אפשרה לו להשתתף ביוזמות עסקיות. הוא פתח חנות ספורט ליד האצטדיון של וסטהאם באפטון פארק, והופיע עם אשתו טינה, לצד פיטרס ואשתו, בפרסומת טלוויזיונית לתעשיית המסבאות.
הוא המשיך לשחק בווסטהאם ובנבחרת אנגליה, ובסוף אותה שנה כבר הופיע בפעם ה-50 במדי הנבחרת בניצחונה הביתי על נבחרת ויילס במוקדמות יורו 1968.
כאלופי העולם, לא השתתפה נבחרת אנגליה במוקדמות לטורניר הגביע העולמי העוקב. מור היה עדיין אחד מהשחקנים המובילים בנבחרתו של ראמזי, ושותף במשחקו ה-78 לפני טיסתה של הנבחרת לדרום אמריקה למחנה אימונים שיועד בעיקר להסתגלות לאוויר הדליל השורר בחלק מהערים במקסיקו, לפני טורניר הגביע העולמי במקסיקו.
קריירה > 1970

מקומו של מור כקפטן הנבחרת היה מובטח לפני טורניר הגביע העולמי של 1970, אך מעמדו הועמד בשאלה לאחר ניסיון להאשימו בגנבה של צמיד מתכשיטן קולומביאני בעת שנבחרת אנגליה שהתה בקולומביה במשחקי הכנה לטורניר. הוא נעצר לזמן קצר, אך לאחר שלא הוכחה אשמתו, שוחרר. הוא הצטרף לנבחרתו והשתתף בניצחונה על נבחרת אקוודור במשחק הכנה נוסף. בעת שנבחרת אנגליה עברה שוב בקולומביה בדרכה למקסיקו, נעצר מור שנית במעצר בית. לאחר ארבעה ימים של לחץ דיפלומטי, נסגר התיק סופית עקב חוסר ראיות, ומור הצטרף לנבחרתו במקסיקו בהכנותיהם האחרונות לטורניר.
מור הצליח להתאושש מהבעיות והלחץ שליוו אותו לפני הטורניר, והיה לו חלק מרכזי בהצלחתה של אנגליה לעבור את שלב הבתים. במשחק השני בטורניר, נגד נבחרת ברזיל (שזכתה בגביע העולם באותו טורניר), תיקל מור את כוכב ההתקפה הברזילאית, ז'אירזיניו, בדיוק מרבי ובאופן נקי וזכה לשבחים רבים על התיקול שלעיתים מוקרן, גם כיום, בשידורים חוזרים בטלוויזיה. ברזיל ניצחה במשחק 0–1, ואף על פי כן, עלתה אנגליה לשלב הבא לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם.
משחק רבע הגמר הפגיש את שתי המתמודדות במשחק הגמר בגביע העולמי ב-1966: אנגליה ומערב גרמניה. לאחר משחק מרתק שבו הוליכו האנגלים 2:0, הצליחו הגרמנים להשוות ולנצח בהארכה 3:2 והדיחו את אנגליה מהמשך הטורניר. מאז, במשך 12 שנים, לא הצליחה אנגליה להעפיל לטורניר הגמר של הגביע העולמי.
קריירה > השנים האחרונות

באוגוסט 1970 קיבל מור איום אנונימי שאשתו תחטף ותושב בתמורה לכופר. איום זה גרם לו לפרוש מסדרת משחקי ידידות. בשל התקופה הרעה שעבר ארגנה עבורו וסטהאם משחק הוקרה נגד סלטיק בסוף 1970.
אף על פי שהיווה סמל לספורטיביות והגינות, לא היה מור נטול שגיאות ואירועים שנויים במחלוקת. ב-7 בינואר 1971, נקנסו מור ושלושה שחקנים נוספים מווסטהאם (ג'ימי גריבס ביניהם), על ידי המאמן גרינווד, לאחר שבילו לילה שלם במועדון לילה בשתייה, ערב משחק בגביע ה-FA. וסטהאם הפסידה לבלקפול, יריבתם בגביע, 4-0. בלקפול הייתה באותה עת בתחתית הליגה השלישית, ובסוף העונה אף ירדה ליגה, עובדה שהדגישה את אחריות השחקנים לתבוסה. מור והשחקנים נקנסו במשכורת של שבוע. באופן אירוני, מור הופיע בטלוויזיה בערב לפני כן כמושא תוכנית המסקרת את חייהם של ידוענים נבחרים. יתר על כן, לא היה זה נדיר למצוא את מור מבלה בערבים בעיר, אך לעיתים קרובות התאמן בימי ראשון, היום החופשי של השחקנים, כנראה בשביל להתנער מהמשקה החריף ששתה בלילות לפני כן.
מור שבר את שיא ההופעות במדי וסטהאם ב-1973, כאשר שיחק במדי הקבוצה בפעם ה-509. שלושה ימים לאחר מכן, ביום ולנטיין, הוא הופיע במדי הנבחרת האנגלית בפעם ה-100 בניצחונה 0–5 על נבחרת סקוטלנד בהאמפדן פארק. מור, פיטרס ואלן בול היו השחקנים היחידים ששותפו בטורניר הגביע העולמי של 1966 ועדיין שיחקו בנבחרת.
מאוחר יותר באותה שנה, הגיע רגע השפל של מור בקריירה הבינלאומית שלו, במשחק נגד נבחרת פולין, במוקדמות הגביע העולמי 1974. כדור חופשי של פולין פגע בו ונכנס לרשתו של פיטר שילטון, ומאוחר יותר הוא הפסיד כדור לחלוץ פולני, שהבקיע את השער השני. כושרו הירוד הביא להחלטת ראמזי שלא לשתפו במשחק הגומלין בוומבלי, שבו חייבת הייתה אנגליה לנצח כדי להעפיל לטורניר הגמר. ידוע כי מור שאל את ראמזי אם ישיבתו על הספסל משמעותה שאינו נחוץ יותר ועל כך ראמזי ענה:" ברור שלא. אני צריך אותך כקפטן הנבחרת בטורניר הגביע העולמי בשנה הבאה." אנגליה ופולין נפרדו בתוצאה 1-1 במשחק הגומלין והכישלון הצורב סימן את סוף תקופתו של ראמזי כמאמן הנבחרת והוא פוטר כחצי שנה אחרי המשחק מול פולין.
משחקו ה-108 והאחרון במדי הנבחרת היה במשחק ידידות בו הפסידה אנגליה 0–1 לנבחרת איטליה ב-14 בנובמבר 1973. באותה עת היה מור השחקן בעל מספר ההופעות הרב ביותר בנבחרת, היו לו שתי הופעות יותר מלבובי צ'רלטון. כמו כן, היו לו 90 הופעות כקפטן הנבחרת, שיא משותף לו ולבילי רייט. ב-1989 שבר שילטון את שיא ההופעות, אך מור עדיין מחזיק במקום השני, ומחזיק עדיין (יחד עם רייט) בשיא מספר ההופעות כקפטן הנבחרת.
קריירה > סוף הקריירה כשחקן

מור שיחק את משחקו האחרון בווסטהאם במשחק גביע ה-FA כנגד הרפורד יונייטד בינואר 1974. חודשיים אחר כך, לאחר שבילה בווסטהאם יותר מ-15 שנים והיה בעל שיא ההופעות במועדון ובנבחרת, ניתנה לו הרשות לעזוב את הקבוצה.
הוא הצטרף ליריבה הלונדונית פולהאם שהייתה אז בליגה השנייה, בתמורה ל-25,000 פאונד. בעונתו הראשונה בקבוצה, היא הביסה את וסטהאם בגביע האנגלי, ואף הגיעה לגמר גביע ה-FA, בה פגשה את וסטהאם שוב. הפעם הפסידה פולהאם 0–2, ומור ערך את משחקו האחרון כשחקן באצטדיון ומבלי.
מור שיחק את משחק הכדורגל המקצועי האחרון שלו באנגליה במדי פולהאם ב-14 במאי 1977 במשחק נגד בלקברן רוברס. הוא שיחק בשתי קבוצות בליגה האמריקנית, בסאן אנטוני ת'אנדר, בשנת 1976, ובסיאטל סאונדרס בשנת 1978. הוא סיים את הקריירה שלו כשחקן בסיאטל.
אחרי הכדורגל

מור פרש מכדורגל מקצועני בשנת 1978, ולאחר מכן ניסה את מזלו באימון קבוצות, ביניהן קבוצת מקומית בהונג קונג, אוקספורד סיטי וסאות'אנד יונייטד, אך לא הצליח בהן וזמנו בכל קבוצה היה קצר.
בשנת 1981 השתתף בסרט הבריחה לניצחון המספר על קבוצת שבויי מלחמה מבעלות הברית לבין קצינים נאצים במהלך מלחמת העולם השנייה לצידם של פלה וסילבסטר סטאלון.
חייו לאחר הכדורגל היו גדושי אירועים קשים, שכן עסקיו כשלו ונישואיו הגיעו לסופם. רבים רואים בהסכמתו של מור להיות כותב טור בצהובון כסימן לשפל המדרגה אליו נאלץ להגיע. תומכיו של מור אמרו שהתאחדות הכדורגל האנגלית צריכה למנות אותו לתפקיד כלשהו, מאחר שהיה האנגלי היחיד שזכה בגביע העולמי כקפטן. מור עצמו לא הגיב על הצעות אלו.
ב-1990 הצטרף מור לתחנת רדיו לונדונית כפרשן כדורגל. ב-1991 הוא התחתן עם סטפני פרליין-מור בת ה-42. מנישואיו הקודמים, שנמשכו מ-1962 עד 1986, נולדו לו שני ילדים.
מותו וציון זכרו

באפריל 1991 מור עבר ניתוח חירום בחשד לסרטן המעי הגס, אך באותה עת דווח כי הוא עובר "ניתוח חירום בבטן".
ב-14 בפברואר 1993 הודיע מור לציבור כי הוא סובל מסרטן המעי הגס. שלושה ימים לאחר מכן, שימש כפרשן במשחק נבחרת אנגליה כנגד נבחרת סן מרינו באצטדיון ומבלי, לצד חברו ג'ונת'ן פירס. זו הייתה הופעתו הציבורית האחרונה. שבעה ימים לאחר מכן, בבוקר 24 בפברואר, הוא נפטר בגיל 51.
מור נקבר ב-2 במרץ בבית קברות בפוטני וייל, ליד וונדסוורת'. האיגוד "Cancer Research UK" הקים לזכרו את "קרן בובי מור" שמטרתה לגייס כספים לחקר סרטן המעי הגס. ב-28 ביוני 1993 נערכה אזכרה במנזר וסטמינסטר, בה נכחו כל חברי הקבוצה ממונדיאל 1966.
בשנת 1996, השתמשו הקומיקאים פרנק סקינר ודייוויד בדיאל בשורה "אבל אני עדיין רואה את התיקול הזה של מור" במילות שירם Three Lions, אשר היה השיר הרשמי של הנבחרת האנגלית ביורו 1996, וכן אומץ על ידי האוהדים כשיר הטורניר, במקום השיר הרשמי. השורה מתייחסת לרגע המפורסם ב-1970, בו מור תיקל באופן מושלם את ז'אירזיניו. לצורך הפקת קליפ הווידאו לשיר, שוחזר התיקול על ידי בדיאל, סקינר והמגן האנגלי סטיוארט פירס. השורה נכתבה כחלק מרשימת רגעיה הגדולים של נבחרת אנגליה בעבר.
ב-2002 נכנס מור להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי כהכרה בהשפעתו כשחקן על הכדורגל האנגלי.
זמן קצר לאחר מותו, שונה שמו של היציע הדרומי של אצטדיונה של וסטהאם, אפטון פארק, ל"יציע בובי מור". מחוץ לאצטדיון, נבנה פסל בדמותו המבוסס על תמונה מפורסמת שצולמה באצטדיון ומבלי בחגיגות הזכייה בגביע העולמי, בה מופיע מור במרכז, מחזיק בגביע, לצד חבריו לקבוצה.
בנובמבר 2003, במסגרת חגיגות 50 שנה לאופ"א, נבחר מור להיות שחקן הזהב של אנגליה על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית, כשחקן המשפיע ביותר ב-50 השנים האחרונות.
פסל ברונזה של בובי מור נבנה מחוץ לכניסה הראשית לאצטדיון ומבלי המחודש במאי 2007, לציון השפעתו על המשחק. באוגוסט 2008 הוציאה וסטהאם יונייטד את חולצה מספר 6, אותה לבש מור, משימוש, כציון 15 שנה למותו.
לאחר מותו הספידו אותו חלק מחבריו במילים אלו:
"הוא היה חברי, וגם המגן הטוב ביותר ששיחקתי נגדו אי פעם. העולם איבד את אחד משחקניו הגדולים וג'נטלמן מכובד." פלה
"בובי מור היה ג'נטלמן וחבר אמיתי." פרנץ בקנבאואר
"הקפטן שלי, המנהיג שלי, יד ימיני. הוא היה הנפש והלב של הקבוצה. כדורגלן זהיר וקר רוח שיכולתי לסמוך עליו בחיי. הוא היה מקצוען נעלה, הטוב ביותר עמו עבדתי אי פעם. בלעדיו אנגליה לא הייתה זוכה אף פעם בגביע העולמי." אלף ראמזי
תארים

מונדיאל 1966
גביע אירופה למחזיקות גביע - 1965
הגביע האנגלי - 1964
גמר הגביע האנגלי - 1975
גמר גביע הליגה האנגלית- 1966
כדורגלן השנה בליגה האנגלית לפי התאחדות עיתונאי הכדורגל - 1964
השחקן המצטיין במונדיאל - 1966
שחקן השנה של וסטהאם - 1961, 1963, 1968, 1970
אישיות הספורט של השנה של ה-BBC - ‏1966
דרגת קצין מסדר האימפריה הבריטית - 1967
חבר היכל התהילה של הכדורגל האנגלי - 2002
נבחר כבלם בקבוצת הכדורגל של המאה
בית הספר למשפט צבאי

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא ההגנה לישראל
 בסיס האם:  מחנה גדעונים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:   הפרקליטות הצבאית
 דרגת המפקד:    סגן אלוף
 מפקד נוכחי:  עומר קנובלר
 
בית הספר למשפט צבאי הוא יחידה בפרקליטות הצבאית האחראית על ההכשרות בצה"ל בתחום המשפט הצבאי ועל הפיתוח המקצועי של המשרתים בפרקליטות הצבאית. יחידה זו הוקמה בשנת 1996, בין היתר על רקע סדרת אירועי תאונות האימונים שהתרחשה בצה"ל בראשית שנות ה-90, וכן לאור התחזקות השפעתו של המשפט על פעילותו המבצעית של צה"ל.
מספר שנים לאחר הקמתו, הוטל על בית הספר למשפט צבאי, מעבר למשימת ההכשרה וההסמכה של קציני צה"ל לשפוט בדין משמעתי, גם לפקח על ההליכים המשמעתיים המתנהלים בצה"ל. הוא גם מרכז את הטיפול בגיבוש המלצות צה"ל ביחס לבקשות חנינה המוגשות על ידי חיילים.
בית הספר למשפט צבאי היה המוציא לאור של כתב העת "משפט וצבא", והיה אחראי על הפקת פרסומים, חוברות, לומדות וחומרי הדרכה משפטיים אחרים בעבור צה"ל.
בית הספר ממוקם במחנה גדעונים, סמוך למחנה צריפין. מפקדו הוא קצין בדרגת סגן אלוף, בכפיפות ישירה לסגן הפרקליט הצבאי הראשי.
מדורים > מדור הכשרות הפנים

הכשרת קציני וחיילי הפרקליטות הצבאית ובכלל זה קורסים להכשרת מש"קי משפט (עוזרים משפטיים) ורשמים משפטיים וכן קורס הכשרת קציני המשפטים – ההשלמה החילית של קציני המשפטים בפרקליטות הצבאית, אותה עוברים קציני היחידה לאחר השלמת לימודי המשפטים האקדמיים.
מדורים > מדור הדין המשמעתי והחנינות

הסמכת קציני צה"ל לשמש כקציני שיפוט בהליכים משמעתיים.
פיקוח על הליכים משמעתיים בצה"ל – בית הספר פועל מטעם סגן הפרקליט הצבאי הראשי, כגורם המרכז את הפיקוח על הליכים משמעתיים בצה"ל ובבירור טענות המועלות על ידי חיילים בקשר לתקינות ההליכים המשמעתיים שהתנהלו בעניינם.
טיפול וגיבוש חוות דעת משפטיות בנוגע לבקשות חנינה המוגשות על ידי חיילים לנשיא המדינה.
הוועדה הצבאית לעיון בעונש – ריכוז ועדה בראשות שופט צבאי, המוסמכת להפחית תקופת מאסר שנגזרה על חייל.
הערות שוליים

↑  רשם/ת משפטי/ת, באתר יחידת מיטב
↑   הצצה אל מאחורי הקלעים של הכשרת הפרקליטים הצבאיים, באתר צה"ל, 18 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304552905171  LCCN: no2004009709  VIAF: 128191118   WorldCat (עם VIAF): 128191118