stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבעתיים
שכונות בעיר > שכונת בורוכוב

ב-2 באפריל 1922 הונחה אבן הפינה לשכונת בורוכוב. אם השכונות והשכונה הוותיקה בגבעתיים. השכונה נוסדה בשנת 1922, ביוזמתו של דוד שניידרמן, איש העלייה השנייה, ונקראת על שמו של דב בורוכוב, ממנהיגי תנועת הפועלים ומייסד תנועת "פועלי ציון". שכונת בורוכוב הייתה שכונת הפועלים הראשונה בארץ, וקנתה לה שם כחלוצה ופורצת דרך בהתיישבות. כך למשל, הוקמו בה הצרכניה השיתופית הראשונה בארץ, בית-ספר של "זרם העובדים" וסניף "הנוער העובד" הגדול ביותר בארץ, שבוגריו הקימו קיבוצים רבים ושירתו בארגון ההגנה ובפלמ"ח. על הקמת השכונה כתב שמעון בן-צבי:
דרכה של השכונה לא הייתה סוגה בשושנים. מתחילת בריאתה לא שיחק לה המזל. היא נחשבה כבת חורגת בעיני כל. אם כי הוגיה ומייסדיה היו חברי "פועלי ציון" נאמנים, בכל זאת לא נמצאה השכונה תחת חסותה. המפלגה לא הכריזה בשום אופן רשמי על הקמת שכונה כזו.
שכונות בעיר > שכונת שינקין

נוסדה בשנת 1925, נקראת ע"ש מנחם שינקין, מנהיג ציוני, ממנהיגי "חובבי ציון" וממייסדי תל אביב. רוב תושביה היו בעלי מלאכה וסוחרים זעירים. אחד מתושביה הראשונים כתב אודותיה: "שכונת שינקין גדולה ומבודדת, קטנה ודלילה, ללא סימן של דרך, פרט לשני רחובות ארוכים ומפותלים, ששני ואדיות עמוקים מפסיקים אותה...".
שכונות בעיר > שכונת פועלי הרכבת

נוסדה בשנת 1931, ונבנתה עבור פועלי הרכבת. היה זה ניסיון מיוחד ומעניין לפתרון מצוקת השיכון של פועלים חסרי אמצעים. בשלב הראשון נבנו 15 בתים בעזרת בנק הפועלים. הצלחת הניסיון גררה קבוצה שנייה מבין פועלי הרכבת, אף היא בת 15 חברים.
שכונות בעיר > גבעת קוזלובסקי

גבעת קוזלובסקי מתנשאת 87 מטר מעל פני הים. במקום התיישב בשנת 1933 מאיר קוזלובסקי (נכדתו היא הזמרת מירי אלוני) עם משפחתו ושנים רבות היה ביתם בודד על הגבעה. פסגת הגבעה מגודרת ובתוכה מאגר מים גדול המשרת בעיקר את תושבי תל אביב. לאורך הגבעה סלול רחוב "המרי" ובנקודה הגבוהה ביותר תצפית לתל אביב ולים הנקראת מצפור שלום על שם שלום קופטש, מראשוני המתיישבים בגבעתיים. על חלק אחר של הגבעה נטוע גן העלייה השנייה ובמרכזו מצפה הכוכבים.
שכונות בעיר > שכונת קריית יוסף

נוסדה בשנת 1934 בגבול שכונת בורוכוב. שמה של השכונה הנקראת ע"ש יוסף בן-יעקב אבינו, מצביע על זיקה לבעלי הקרקע, יהודים אזרחי מצרים, שקנו אותה בשנת 1921 ונשארו לגור במצרים.
לימים, כשפשטה השמועה כאילו מדובר בשטחי הפקר, פשטו על שטחים אלה יהודים, שהשתלטו תוך לילה על המקום, חטפו לעצמם פיסות קרקע והקימו עליהם צריפים ובקתות למגורים. לכן הוצמד לשכונה השם "חאפ" (לחטוף, ביידיש). רק לאחר שהבעלים החוקיים לחצו על ממשלת המנדט שתגן עליהם מפני נישולם מרכושם, החלו הניסיונות להסדיר את בעיית הקרקעות, אולם ניסיונות אלה לא צלחו. לאחר שנים, המועצה המקומית גבעתיים פתרה את הבעיה, בכך שהקימה את "החברה לפיתוח קריית יוסף בע"מ", שבמסגרת הסדרת חילופי קרקע, איפשרה את רכישת הקרקעות ופיתוח השכונה.
שכונות בעיר > שכונת ארלוזורוב

נוסדה בשנת 1936, נקראת ע"ש חיים ארלוזורוב, ממנהיגי תנועת העבודה ומעצבי המדיניות הציונית. מיום עלייתם לקרקע, סבלו תושביה מהיות השכונה אדמת "מושע" כלומר, חלקת אדמה אחת גדולה ובלתי מחולקת (ללא פרצלציה). כאשר לכל אחד מבעליה יש חלק יחסי לגודל שקנה, מבלי לדעת היכן היא ומהם גבולותיה. מצב זה הביא לכך שבתי התושבים לא נבנו על חלקות מסודרות, המותירות מקום לסלילת דרכים וכבישים ולהקמת מוסדות ציבור. סיבלם של תושבי השכונה, נמשך שנים רבות, והיה רצוף מאבקים שעיכבו את איחודה במסגרת גבעתיים רבתי.
שכונות בעיר > שיכון המורים

נוסד בשנות ה-50 למען מורים. נמצא בתוך משולש הרחובות עמישב, הנדיב והידיד. מאופיין בבתים דו-קומתיים כשמדרגות חיצוניות מובילות לקומה העליונה. במרכז השיכון - גן גדול המטופח על ידי אחד מתושבי המקום.
גלריה

מהבתים הבודדים בגבעתיים שנשארו במצבם הראשוני, עומד לפני הריסה
מגדל המים בפסגת גבעת רמב"ם
אנדרטה לבני שכונת קריית יוסף שנפלו במערכות ישראל
בית מנדלבלט, הבית ההיסטורי של מפלגת העבודה בגבעתיים. נהרס בשנת 2017 לטובת בניית בניין מגורים במסגרת התחדשות עירונית
גגות הרעפים של גבעתיים - בניין ישן ברחוב ויצמן עם ציור קיר של רמי מאירי ליובל ה-80 לגבעתיים. נהרס, והיום עומד במקומו בניין מגורים.
אנדרטה ללוחם שון מונדשיין שנפל במבצע צוק איתן
ציור קיר ענק של אלעד גרינברג בבית הספר לאמנוית ע"ש תלמה ילין
שעון שמש בגן העלייה השנייה
גלריה > הקמת גבעתיים

בסוף מאי 1942 פורסמה הודעה בריטית רשמית על הקמת יישוב עירוני חדש בארץ - ישראל, שינוהל על ידי מועצה מקומית ממונה בת 13 חברים. וכך נאמר בה:
דבר המלך במועצה, על פלשתינה (א"י) 1922-193, פקודת המועצות המקומיות 1941. צו מספר 54 לשנת 1942, מאת הנציב העליון, על פי סעיף 2
בתוקף הסמכויות המסורות לי בסעיף 2 מפקודת המועצות המקומיות 1941, הואיל הנציב העליון, לפי הצעת מושל מחוז לוד, לצוות, ובזה
מצווים לאמור:

1) צו זה ייקרא צו המועצות המקומיות (גבעתיים), 1942
בפקודת הוד מעלתו

ג'. ס. מקפרסון,
המזכיר הראשי
ביולי 1947 רכשה לעצמה מועצת גבעתיים 5 דונם אדמה והחלה בבניית בניין המועצה. עם סיום מלחמת העולם השנייה וראשית העלייה הגדולה לארץ, הוקמו בגבעתיים שכונות נוספות של ארגון עולי רומניה, הונגריה תימן ופולין. חברי "ההגנה" הקימו את שכונת רוזנשטיין. בשנת 1949 נבנה שיכון "נוה חייל" עבור חיילים משוחררים. כמו כן הוקמו שיכונים לעובדי חברת החשמל, עובדי קופ"ח, המרכז החקלאי ושיכון המורים.
מספר מאבקים עמדו בפני המועצה המקומית:
הראשון, הקמת ועידת בניין עצמאית. התביעה מומשה ב-1950.
השני, סיפוח קרקעות הגובלות בגבעתיים. המחלוקת בעניין הובילה להתערבות ראש הממשלה, ובעקבותיה צורפו לגבעתיים 900 דונם.
השלישי, סיפוח נחלת יצחק לגבעתיים. הפרשה שעוררה פולמוס ציבורי, הועברה לערכאות משפטיות שפסקו לטובת תל אביב באוקטובר 1958.
יוזמה שעלתה, לאחד את גבעתיים עם רמת גן ותל אביב לגוש מוניציפלי אחד, לא התקבלה. זאת בין השאר בשל התנגדותו של שמעון בן צבי. כמו כן התקיים משא ומתן לאיחוד גבעתיים עם רמת גן מספר פעמים. לראשונה בשנת 1949, ביקשה גבעתיים להתאחד עם רמת גן מאחר שלא הושלמו עבודות הפיתוח ביישוב ולא היה לו תקציב מספק למוסדות ציבור. רמת גן התנגדה לאיחוד. ב-1966 שוב החלו דיונים על איחוד רמת גן עם גבעתיים, עקב משבר כספי בגבעתיים, אך הדבר לא יצא לפועל.
ב-1947 התחנכו בגבעתיים 1,300 תלמידים בשלושה בתי ספר - של הזרם הכללי, של זרם העובדים וזה של "המזרחי". חינוך חינם הוענק לכל תושב המשלם מיסים. ב-1951 כמעט והוכפל מספר התלמידים והגיע ל-2550. רוב מוסדות החינוך השתייכו לזרם העובדים. ב-1957 חוסלה המשמרת השנייה, שהתקיימה בחלק מכיתות בתי הספר היסודיים בגבעתיים, ונבעה ממחסור בכיתות לימוד.
תקציבה של גבעתיים עמד ב-1951 על 720,000 ל"י והוא נבנה ברובו ממיסי התושבים. אורך הכבישים הגיע ל-20 ק"מ. "גדוד כבאי גבעתיים", שהחל לפעול כבר ב-1939, מנה ב-1952 כ-50 איש, רובם מתנדבים.
ב-10 בדצמבר 1959 הוכרזה גבעתיים כעיר בישראל. במועד הכרזתה מנתה העיר 38,000 תושבים ושטחה עמד על 3,600 דונם.
גלריה > לאחר ההכרזה כעיר

ב-1961 הייתה עיריית גבעתיים מעורבת בשתי פרשיות: סכסוך שהתגלע בין ראש עיריית גבעתיים, שמעון בן צבי, לסגנו, יעקב (קובא) קרייזמן, שלימים החליפו בתפקיד, הוביל לדרישת התפטרות מהסגן. בתגובה הודיעה מזכירות מועצת מפא"י על התפטרותה. הסכסוך הסתיים ביולי 1961, בהענקת סמכויות לסגן.
בדצמבר 1961 ספגה עיריית גבעתיים ביקורת בדו"ח מבקר המדינה על מתן הלוואות בסכומים גדולים לחברת "סולל בונה" ללא אישור מועצת העירייה ומשרד הפנים.
בשנת 1962 הונחה אבן הפינה לאזור התעשייה של גבעתיים "כורזין" המשתרע על פני שטח של שמונה דונם, 10,000 מ"ר בנוי בשלוש קומות. המרכז נועד לרכז בעלי מלאכה שפעלו במקומות שונים בעיר ובעלי מלאכה מחוץ לעיר ואכלס 174 יחידות. המרכז הוקם על ידי החברה לפיתוח המלאכה בשיתוף עיריית גבעתיים וגורמים נוספים, ובמימון חלקי של משרד המסחר והתעשייה. המתחם נחנך בשנת 1964 י"ח בטבת תשכ"ה.
בשנת 1968 נחנך מצפה הכוכבים בנקודה הגבוהה ביותר בעיר.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בגבעתיים 58,467 תושבים, מתוכם 57,264 תושבי ישראל (מקום 35 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎-0.2% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 94.8%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 17,843 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
גבעתיים היא עיר קטנה-יחסית בשטחה, ומספר התושבים בה ממצב אותה כעיר השלישית בצפיפותה בישראל (אחרי בני ברק ומודיעין עילית) וברשימת 50 הערים הצפופות ביותר בעולם.
העיר, אשר נחשבה משך שנים ארוכות לעיר בעלת אחוז גבוה של תושבים בני האוכלוסייה המבוגרת, עוברת בעשור השני של המאה ה-21 תהליך של "הצערה". להלן גרף המציג את התפתחות האוכלוסייה בעיר:
חינוך

בגבעתיים פועלים חמישה בתי ספר תיכוניים: קלעי, אורט טכניקום גבעתיים, תיכון שמעון בן צבי, תלמה ילין (בית ספר ארצי לאומנויות) ובית אקשטיין (בית ספר שש שנתי לתלמידים עם לקויות למידה). בעיר ישנם גם תשעה בתי ספר יסודיים (המשמשים גם כחטיבות ביניים עד כיתה ח', אין חטיבות בגבעתיים): דוד שמעוני, יגאל אלון, א.ד גורדון, ברל כצנלסון, בורוכוב, אמונים (דתי), י.ח ברנר, ד. בן-גוריון, ולאה גולדברג (אנתרופוסופי). בשנת 2007 החלה עיריית גבעתיים ביוזמה לפתיחת מסלולי לימוד ייחודיים בבתי הספר היסודיים אשר יתמקדו בתחומי הטבע, הסביבה, אומנויות ומדעים. בנוסף לכך ישנם 62 גני ילדים בעיר. בעיר נמצא קונסרבטוריון עירוני ותיק שפועל ופורח עד היום.
בשנת 2009 גבעתיים דורגה שנייה במחוז ת"א באחוז הזכאות לבגרות (71.4%) וחמישית מבין הערים הבינוניות במדינה, כאשר בגרויות החורף מעלות את ממוצע הזכאות ל-74.3%.
בשנים 2020–2021 גבעתיים דורגה ראשונה מבין הערים בישראל באחוז הזכאות לבגרות עם 97.9% זכאות לבגרות.
בעיר שלוש ספריות ציבוריות: ספריית יד-לבנים (הספרייה המרכזית) אשר בשכונת בורוכוב, ספריית בית אלון, אשר בגבעת רמב"ם וספריית שז"ר, אשר בדרום גבעתיים. חדר העיון של הספרייה העירונית בגבעתיים נמצא בספריית בית אלון.
תנועות הנוער הפועלות בעיר הן הצופים (בשני שבטים שונים), בני עקיבא, הנוער העובד והלומד, כנפיים של קרמבו וכן תנועת גב"ע - תנועת מד"צים (מדריכים צעירים) עירונית אשר פועלת במסגרת המרכזים הקהילתיים הפזורים ברחבי העיר: "מרכז שדה בוקר", "מרכז בית שזר" ו"מרכז בית ראשונים".
איכות הסביבה

נכון לשנת 2008, מובילה גבעתיים במחוז תל אביב בכמות הנייר הנאסף למיחזור ביחס לאוכלוסיית העיר, והיא בין המובילות בישראל בתחום המיחזור הכולל. בשנת 2008 החלה העירייה להשתמש במכלי אשפה טמוני קרקע הנחשבים לידידותיים יותר לסביבה, ולחלק לתושבים שקיות בד לעריכת קניות, כתחליף לשקיות פלסטיק. בשנת 2013 הציבה העירייה פחים סגולים למיחזור זכוכית ברחבי העיר.
גבעתיים נבחרה על-ידי תאגיד תמי"ר כעיר המצטיינת במחזור מבין הערים הגדולות בישראל. בשנת 2020 מחזרו תושבי גבעתיים 21.5 ק"ג אריזות לכל משק בית. נתון זה הוא הגבוה ביותר בערים שמונות מעל 20,000 איש. לשם השוואה: בעיר השנייה בדירוג המחזור נאספו רק 16.6 ק"ג אריזות למשק בית בשנת 2020.
בעיר גנים רבים, הגדולים בהם נמצאים בדרום העיר:
"גן חיל האוויר", ובו מוצב מטוס ישן של חיל האוויר הישראלי מסוג פוגה מגיסטר.
"גן רבקה" ("גן הדרום"), על-שם רבקה שטרום, שהייתה מנהלת בית הספר "מצדה" במשך 12 שנה (בית הספר שינה את שמו לאחר מכן ל"יגאל אלון"). בגן אנדרטה לזכר בני ובנות גבעתיים שנפלו במערכות ישראל ובה פסל שיש לזכר בני העיר שנפלו במערכות ישראל. הפסל נוצר בשנת 1988 על ידי הפסל מרדכי כפרי.
"פארק גבעתיים", בסמוך לקניון גבעתיים. הפארק, שנחנך ביום העצמאות תשס"ח - 2008, משתרע על 35 דונם ובו משטחי דשא, במת הופעות, מזרקות ומגרש משחקים לילדים.
"גן העלייה השנייה", בגבעת קוזלובסקי. הגן כולל אגמון קטן אשר מלא בימי החורף, תצפית על תל אביב ואת מצפה הכוכבים של גבעתיים, בנקודה הגבוהה ביותר בגוש דן.
"מצפור שלום", אשר ממוקם ברחוב המרי בגבעתיים. מהמצפור יש תצפית על גבעתיים ותל אביב.
אתרים חשובים בעיר

בריכת רמב"ם - בריכת שחייה ציבורית שנפתחה ב-1945 אך נסגרה בהוראת משרד הבריאות ב-2018.
סליק אלדמע - הסליק הראשון של ההגנה בארץ ישראל.
בית ט"ל בקרבת בניין העירייה
"מצפור שלום", אשר ממוקם ברחוב המרי בגבעתיים. מצפור שלום בגבעתיים מהווה נקודת תצפית פופולרית ביותר לתושבי גבעתיים ושימש כעמדת תצפית לכוחות הביטחון בעת מלחמת המפרץ הראשונה.
קן בורוכוב - הקן הראשון של תנועת הנוער העובד והלומד. שוכן ברחוב בלוך, שופץ והוכר כמבנה היסטורי.
מתחם לביא - מתחם מעונות פועלים שהוקם בין השנים 1935–1937
תיאטרון גבעתיים - הוקם ב-1996
מצפה הכוכבים בגבעתיים בגן העלייה השנייה - מצפה הכוכבים הציבורי הגדול בישראל, המצפה הראשי המשמש את האגודה הישראלית לאסטרונומיה. מקיים אירועים לקהל הרחב, ימי עיון וקורסים.
אצטדיון המכתש - אצטדיון הכדורגל ששימש את הפועל רמת גן גבעתיים. האצטדיון נהרס בשלהי שנת 2011 ובשטחו הוקמו שני מגדלי מגורים וגינה ציבורית.
קניון גבעתיים, מבין הקניונים הגדולים בארץ, הוקם ב-2005.
היכל יהדות ווהלין (בית ווהלין) - שלוחה של יד ושם בגבעתיים. במקום מתקיימות פעילויות להנחלת זיכרון השואה לחיילים, תלמידים ואנשי חנוך והוראה מישראל ומחוצה לה.
מעון לחולי סרטן על שם צ'ארלס קלור המיועד לחולים המקבלים טיפולים אונקולוגיים בבתי החולים הגדולים במרכז ולצידו הסניף הראשי של האגודה למלחמה בסרטן (בית מטי).
כבאות והצלה תחנת גבעתיים הנמצאת ברחוב המעיין בעיר.
סליק ועדי - ברח' ז'בוטינסקי 48 בניין היסטורי הן בשל ארכיון צה"ל בבניין רב קומות והן בשל הסליק המפורסם, יוסב לפרויקט מגורים עם שימור 200 מ"ר כמוזיאון.
ראשי העירייה

שמעון בן צבי: 1941–1965
יעקב (קובא) קרייזמן: 1965–1978
יצחק ירון: 1978–1993
אפרים (אפי) שטנצלר: 1993–2006
איריס אברהם: 2006–2007 (בפועל)
ראובן בן שחר: 2007–2013
רן קוניק: מאז 2013
ערים תאומות

ארצות הברית צ'טנוגה, טנסי, ארצות הברית
ארצות הברית קומפטון, קליפורניה, ארצות הברית
רומניה ארד, רומניה
רומניה אוראדיה, רומניה
רומניה ספנטו גאורגה, רומניה
הונגריה ואץ, הונגריה
הרפובליקה העממית של סין חרבין, הרפובליקה העממית של סין
גרמניה אסלינגן, גרמניה (מ־1983)
צרפת מילוז, צרפת (מ־1991)
מקדוניה הצפונית אוחריד, מקדוניה הצפונית (מ־2019)
איה: אוטוביוגרפיה דמיונית

| --- | --- |

 בימוי:  מיכל בת-אדם
 הופק בידי:  מרק רוזנבאום
 תסריט:  מיכל בת-אדם 
 מוזיקה:  עמוס עבר-הדני
 צילום:  יואב קוש
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  המרכז הלאומי לקולנוע יהודי 
 הקרנת בכורה:  1994 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ישראל 
 דף הסרט ב־IMDb
 
איה: אוטוביוגרפיה דמיונית הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1994.
בסרט שיחקו מיכל בת-אדם שגם ביימה וכתבה את התסריט, מיכל זוארץ, שירה לו-מונק, גדליה בסר, ליאת גורן ולבנה פינקלשטיין.
עלילה

איה היא במאית קולנוע נשואה ואם לבן המביימת סרט ביוגרפי על עצמה, במהלך עשיית הסרט נחשפות מערכות היחסים שלה עם אמה הלוקה בנפשה ועם אביה.
עשיית הסרט מלווה גם בחלומות והזיות שלה, החיים שלה איה מתבססים על מאבק שלה לעשות משהו חשוב ומוערך במהלכם, תוך כדי יצירת הסרט היא מבינה כי אין לה טעם להילחם בעצמה ופשוט צריך לחיות את הרגע.
אולריקה ג'ונסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באוגוסט 1967 (בת 57) סולנטונה, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 השכלה:  Burnham Grammar School 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 
אולריקה ג'ונסון
אולריקה ג'ונסון (בשוודית: Ulrika Jonsson; נולדה ב-16 באוגוסט 1967) היא מנחת טלוויזיה ועיתונאית שוודית, המתגוררת בבריטניה.
ביוגרפיה

ג'ונסון נולדה בשוודיה ולאחר מכן עברה לממלכה המאוחדת, היא עבדה תחילה כמזכירה ולאחר מכן שימשה כמגישת מזג האוויר בשני ערוצי טלוויזיה בבריטניה ושוודיה.
ב-1991 היא החלה להנחות תוכנית של חידות טריוויה ולאחר מכן הנחתה את תוכנית הגרלת הלוטו הלאומית, בין עבודותיה כעיתונאית היא ראיינה את ראש ממשלת בריטניה ג'ון מייג'ור וגורדון בראון.
ב-1991 שיחקה בסרט "The Annunciation of Marie".
היא הנחתה את אירוויזיון 1998, מיס עולם 1999 ומיס שוודיה 2002.
ב-2002 יצאה האוטוביוגרפיה שלה "Honest".
ב-2007 השתתפה בתוכנית "רוקדים על הקרח".
בשנת 2009 השתתפה בעונת הVIP השישית של תוכנית המציאות הבריטית "האח הגדול", בה ניצחה ולקחה מקום ראשון, כאשר קיבלה 57% מהקולות במהלך הגמר שהתרחש ב-23 בינואר.
בשנת 2019 השתתפה בתוכנית המציאות הבריטית "דייט ראשון", שם החלה לצאת עם בן זוגה ששודך לה, פול.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ג'ונסון נישאה לראשונה ב-1990 לצלם ג'ון טארנבל, להם בן אחד, שנולד ב-1995. הזוג התגרש לאחר שנה, ב-1995.
ג'ונסון הייתה נשואה שלוש פעמים, והיא אם לארבעה ילדים מארבע בעלים שונים.
היא מתגוררת בדרום מורטון, אוקספורדשייר.
יחסי אלבניה–אסטוניה

| יחסי אלבניה–אסטוניה |
| --- | --- |
אלבניה: אסטוניה


אלבניה: אסטוניה
שטח (בקילומטר רבוע)
28,748: 45,228
אוכלוסייה
2,779,814: 1,350,913
תמ"ג (במיליוני דולרים)
22,978: 40,745
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,266: 30,161
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה פרלמנטרית

שר החוץ האסטוני סוון מיקסר (מימין) נפגש עם מקבילו האלבני דיטמיר בושטי בעת ביקור האחרון באסטוניה, 2018
יחסי אלבניה-אסטוניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אלבניה לבין רפובליקת אסטוניה. היחסים בין המדינות כוננו רשמית ב-1 בינואר 1992.
ביקורים מדרג גבוה > ביקורים באלבניה

שר הביטחון האסטוני, ג'אק אוויקסו, ביקר באלבניה בנובמבר 2007.
ראש ממשלת אסטוניה, אנדרוס אנסיפ, ביקר באלבניה באפריל 2010
סגן השר לענייני האיחוד האירופי, מתי מאסיקאס, ביקר באלבניה במרץ 2017
ביקורים מדרג גבוה > ביקורים באסטוניה

ראש ממשלת אלבניה, סאלי ברישה, ביקר באסטוניה באפריל 2008
שר החדשנות האלבני, גנק פולו, ביקר באסטוניה בנובמבר 2011
שרת החדשות האלבנית, מילנה הריטו, ביקרה באסטוניה בפברואר 2014
שר החוץ האלבני, דיטמיר בושטי, ביקר באסטוניה בפברואר 2018
יחסים כלכליים

בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאלבניה לאסטוניה הגיעה לסך 516 אלף דולר אמריקאי והיא כללה נעלי עור, נעלי גומי, נעליים חסינות למים, חליפות לנשים ולגברים, חולצות, מעילים, בגדי עור, כרובים, מלונים, בגדי פרווה, סרטנים מעובדים, מכונות חפירה ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מאסטוניה לאלבניה הגיעה לסך 673 אלף דולר אמריקאי והיא כללה כבול, מקרנים, מוצרי פלסטיק, מכסי פלסטיק, רטבים ותבלינים, שנאים, מכונות בעלות פונקציה אחת ועוד.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מאלבניה לאסטוניה הגיעה לסך 616 אלף דולר אמריקאי והיא כללה נעלי עור, בגדי עור ובגדים. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מאסטוניה לאלבניה הגיעה לסך מכונות לעיבוד גומי, טלפונים, צינורות אלומיניום, כבול, נייר קראפט לא מצופה, מוצרי פלסטיק ועוד.
נציגויות

אסטוניה מיוצגת באלבניה על ידי קונסוליה שהיא מחזיקה בטירנה, בירת המדינה.
אלבניה אינה מיוצגת באסטוניה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את אלבניה נמצאת בורשה, בירת פולין.
יחסי אלבניה–קרואטיה

| יחסי אלבניה–קרואטיה |
| --- | --- |
אלבניה: קרואטיה


אלבניה: קרואטיה
שטח (בקילומטר רבוע)
28,748: 56,594
אוכלוסייה
2,779,814: 3,859,301
תמ"ג (במיליוני דולרים)
22,978: 82,689
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,266: 21,426
משטר
רפובליקה

יחסי אלבניה–קרואטיה מתייחסים ליחסים הדו-צדדיים בין אלבניה לקרואטיה. יחסים דיפלומטיים בין שתי מדינות כוננו ב-25 באוגוסט 1992.
שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, איחוד הים התיכון ונאט"ו. בנוסף, אלבניה היא מועמדת רשמית להצטרפות לאיחוד האירופי, שקרואטיה היא חברה מלאה בו. קרואטיה תומכת בתוקף באלבניה בדרכה לשילוב בגוש האירו.
אלבניה הפכה לאחת המדינות הראשונות שהכריזו על ההכרה במדינה הריבונית של קרואטיה ב-21 בינואר 1992. מתנדבים אתניים-אלבניים רבים נלחמו לצד הקרואטים במלחמת העצמאות של קרואטיה, והבולטים שבהם היו אגים צ'קו ורחים אדמי.
האלבנים בקרואטיה מוכרים רשמית כמיעוט על ידי החוקה הקרואטית ולכן יש להם מושב קבוע משלהם בפרלמנט הקרואטי. על פי מפקד האוכלוסין ב-2011, 17,513 אנשים ממוצא אלבני התגוררו בקרואטיה.
יחסים פוליטיים

באפריל 2009 שתי המדינות הפכו לחברות מלאות בנאט"ו באירוע בו השתתפו גם ראש ממשלת אלבניה סאלי ברישה וגם ראש ממשלת קרואטיה איבו סאנאדר. באותה שנה החליטו שתי המדינות להקים תחנת כוח גרעינית משותפת בגבול אלבניה עם מונטנגרו. החלטה זו התקבלה בברכה על ידי ממשלת מונטנגרו, המודאגת מההשפעה הסביבתית על הצומח. לשתיים יש היסטוריה של הסכמי הגנה, ובסך הכל יש להם מערכת יחסים טובה.
הדגל האלבני הוחזק והונף במלאת 20 שנה למבצע סערה המכונה גם יום הניצחון של קרואטיה, כדי להכיר בתמיכתם של האלבנים במלחמת העצמאות של קרואטיה. קרואטיה בירכה את אלבניה על בריתה הקרובה באמצעות פעולה זו.
גורם מרכזי נוסף במערכת היחסים הוא הגירה אלבנית היסטורית ועכשווית לקרואטיה, כולל קהילת ארבנאסי בת מאות השנים. ביולי 2016 נחנך בזאדאר בית ספר אלבני לאנשי ארבנאסי שגרים בו, וספרים באלבנית נמסרו משגרירות אלבניה בזאגרב. למעלה מ-50 תלמידים החלו את לימודיהם בבית הספר האלבני לשנת הלימודים 2016–2017.
שלושה נשיאי אלבניה (רחספ מיידני, אלפרד מויסיו ובאמיר תופי) זכו לכבוד הגבוה ביותר של הרפובליקה של קרואטיה, המסדר הגדול של המלך טומיסלב.
כלכלה

אלבניה וקרואטיה דנו באפשרות לבנות במשותף תחנת כוח גרעינית באגם שקודרה, סמוך לגבול עם מונטנגרו, תוכנית שגבתה ביקורת מצד מונטנגרו בגלל הפגיעה בסביבה באזור.
קיים שיתוף פעולה כלכלי הדוק של אלבניה וקרואטיה. בשנת 2014 היקף המסחר היה 46.330 מיליון יורו. מספר הולך וגדל של חברות קרואטיות משקיעות באלבניה. בשנת 2013, 13.870 מיליון יורו של השקעות ישירות הגיעו מקרואטיה לאלבניה. בנוסף, חברות אלבניות מרכזיות מתרחבות לקרואטיה.
נציגויות דיפלומטיות

אלבניה מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב ו-3 קונסוליות בדוברובניק, אוסייק וואראז'דין. מאידך, קרואטיה מחזיקה באלבניה שגרירות בטירנה בלבד.
טריודה

טריודה
טרִיוֹדָה היא שפופרת ריק בעלת שלוש אלקטרודות. אופן פעולת הטריודה מבוסס על תופעת הפליטה התרמיונית. הטריודה הראשונה נבנתה על ידי לי דה-פורסט בשנת 1907. המצאת הטריודה היוותה את הבסיס ליצירת תחום הנדסי חדש, שלאחר מכן כונה בשם "אלקטרוניקה". בשנות ה-50 של המאה ה-20 החל הטרנזיסטור, שהומצא ב-1948, להחליף את הטריודה ביישומים ומעגלים אלקטרוניים שונים. ביחד עם זאת, מרבית המעגלים והיישומים האלקטרוניים הקיימים היום, החל ממגברים ומשדרים, וכלה במחשבים אלקטרוניים, יושמו לראשונה באמצעות טריודות.
אחת החסרונות של הטריודה היא חוסר יכולתה לפעול בתדרים גבוהים, עקב הקיבול הגבוה יחסית בין האנודה לסריג. הטטרודה והפנטודה שהומצאו בעקבות הטריודה פתרו בעיה זו.
היסטוריה

ההתקן החשמלי הראשון שנבנה משפופרת ריק היה הדיודה. הדיודה יכולה לשמש ליישור זרם, מאחר שהיא מעבירה זרם רק בכיוון אחד. ג'ון פלמינג היה הראשון שעשה שימוש מעשי בדיודה, להמרת אות רדיו לזרם ישר במקלט טלגרף אלחוטי.
בשנת 1906 עבד לי דה פורסט על שיפורים אפשריים לדיודה של פלמינג על ידי הוספת אלקטרודה חיצונית. לקראת סוף השנה הגיע לשיפור משמעותי על ידי הכנסת האלקטרודה לתוך השפופרת. האלקטרודה הפנימית הנוספת נקראה "סריג". הסריג, שמוקם קרוב מאוד לקתודה, שימש כאנודה משנית והשפעת הפוטנציאל החשמלי שלו על זרימת הזרם הייתה גדולה בהרבה מהשפעת מתח האנודה, על אף שהזרם זרם ברובו אל האנודה. דה פורסט ראה את ההתקן החדש כגלאי משופר לעומת הדיודה, אך החידוש בהתקן זה היה שהוא יכול לשמש כמגבר: שינוי המתח על הסריג תורגם לזרם חזק יותר או חלש יותר בין הקתודה לאנודה. אופן הפעולה של הטריודה דומה לאופן פעולת טרנסיזטור מסוג FET, שכן בשניהם מתח אלקטרודת הבקרה משפיע על עוצמת הזרם בין שתי האלקטרודות האחרות.
להתקן שנוצר היו שלוש אלקטרודות: קתודה, אנודה וסריג, ומשום כך הוא נקרא כיום "טריודה". אך השם המקורי של דה פורסט היה אודיון, כיוון שהוא ייעד אותו לשימוש במקלטי רדיו. דה פורסט הוציא פטנט על האודיון בתחילת 1907, וכתוצאה מדיון משפטי הגיע להסכם עם גוליילמו מרקוני, שהיה בעל הפטנט על הדיודה, כך ששניהם יוכלו לייצר את ההתקן המשופר.
ההסבר לאפקט ההגברה הוא שההשדה החשמלי שנוצר בין שתי אלקטרודות תלוי לא רק במתח ביניהן, אלא גם במרחק ביניהן (ביחס הפוך). עבור מתח נתון, קיצור המרחק לחצי יגדיל את עוצמת השדה החשמלי פי שניים. כתוצאה מכך, שינוי מתח האנודה (המרוחקת מהקתודה) גורם לשינוי קטן יחסית בשדה החשמלי ולכן בזרם, אבל שינוי זהה במתח הסריג (הקרוב לקתודה) גורם לשינוי גדול יותר בשדה החשמלי ובזרם. בנוסף, הסריג יכול גם לעצור כמעט לגמרי את הזרם אם המתח עליו גבוה מזה של הקתודה, ובכך לשמש כמפסק. תכונות אלה מהוות בסיס לא רק למעגלי הגברה ומיתוג, אלא גם ליצירת מתנדים שמהווים את הבסיס ליצירת גלי רדיו, ולבניית מעגלים אלקטרוניים מורכבים יותר, עד כדי בניית מחשב אלקטרוני.
בשנים הסמוכות לזמן המצאת הטריודה שוכללו הטריודות ופותחו נגזרות של טריודות: אלקטרודות נוספות הוכנסו לשפופרת (הטטרודה והפנטודה, שפופרות בעלות ארבע וחמש אלקטרודות), וכן נבנו שפופרות המכילות כמה טריודות בשפופרת אחת, ומחוממות על ידי חוט להט יחידי. במלחמת העולם השנייה השתמשה חברת מוטורולה, שהייתה הספקית העיקרית של מכשירי קשר נישאים לצבאות בעלות הברית בטריודות ופנטודות קטנות הפועלות בטמפרטורה נמוכה, כדי לחסוך את ההספק החשמלי שהתבזבז על חימום ולאפשר סוללות קטנות וקלות יותר. באותה תקופה נבנתה על ידי אלן טיורינג מכונה לפיענוח מכונת ההצפנה של גרמניה הנאצית - האניגמה. מכונה זו הייתה למעשה המחשב האלקטרוני הראשון והיא מומשה באמצעות טריודות ונגזרותיהן.
כיום משמשות הטריודות ונגזרותיהן במגברי שמע, בהם יש שמבחינים בצליל שונה מאילו המבוססים על מוליכים למחצה, ובמקומות בהם שוררים תנאי עבודה קיצוניים, כגון אזורי קרינה רדיואקטיבית שמוליכים למחצה רגישים לה, הספק ותדר גבוהים, או תנאי טמפרטורה קיצוניים.
שימושים בהגברה

הפונקציה הבסיסית והחשובה ביותר של הטריודה היא ההגברה. הטריודה מסוגלת להגביר אותות חשמליים חלשים, לדוגמה אותות רדיו הנקלטים על ידי אנטנה מתחנת שידור רחוקה. כפי שהוסבר למעלה, שינוי קטן במתח הסריג מחולל שינוי גדול מאוד בזרם האנודה. במעגל חשמלי הכולל נגד בטור לאנודה, המתח על הנגד יהווה העתק מדויק אבל מוגבר מאוד של המתח בין הסריג לקתודה. למעשה, ניתן לשלוט על מידת ההגברה בשתי צורות: האחת באמצעות מאפייני הטריודה, והשנייה באמצעות מאפייני המעגל האלקטרוני שבו היא מחוברת.
בתוך הטריודה, התכונה החשובה ביותר השולטת על ההגברה היא מרחק אלקטרודת הסריג מהקתודה. ככל שהסריג קרוב יותר, גדולה יותר ההגברה כי די בשינוי מתח קטן יותר בסריג על מנת  להשיג שינוי זרם גדול יותר בין הקתודה לאנודה. ביחד עם זאת, כשהסריג קרוב לקתודה, הטריודה רועשת יותר כי הסריג מתחמם בעצמו ופולט פליטה תרמיונית משנית, הגורמת רעש.
בגרסה הבסיסית ביותר של מעגל ההגברה האלקטרוני, הנגד המצוי בטור לאנודה הוא בעל השפעה מכרעת על ההגברה, שכן ערכו קובע איך מתורגם שינוי הזרם שגורמת הטריודה למתח לפי חוק אוהם. ככל שהתנגדות הנגד גבוהה יותר, כן גדול יותר השינוי במתח שמתפתח על הנגד כתוצאה משינוי נתון בזרם. המתח על הנגד קרוי מתח המוצא של מעגל ההגברה.
מעגל ההגברה הבסיסי הנ"ל סובל ממספר חסרונות, החמור שבהם הוא חוסר יציבות כתוצאה מכך שמאפייני הטריודה משתנים עם הזמן, וכן היכולת לשלוט עליהם בתהליך הייצור מוגבלת. אי לכך, פותחו מעגלי הגברה מורכבים יותר המתגברים על חסרונות אלה. אולם עקרון ההגברה דומה בכולם ומתבסס על תכונת ההגבר של הטריודה.