stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרמר החתול ישן כל הזמן

| --- | --- |

 
 ספרי הסדרה
 "קרמר החתול יוצא אל היער", "קרמר החתול לומד לשחות"
 מידע כללי
 מאת:  מאיר שלו
 איורים:  יוסי אבולעפיה
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  אוגוסט 2010
 תאריך הופעה ראשונה:  אוגוסט 2010
 מספר עמודים:  24
קרמר החתול ישן כל הזמן הוא סיפור ערש שמיועד לפעוטות, אך מכוון לקהל בוגר יותר. הספר נכתב על־ידי מאיר שלו, אויר על־ידי יוסי אבולעפיה ויצא לאור על־ידי הוצאת "עם עובד" באוגוסט 2010. הספר הופיע לראשונה במצעד הספרים תשע"ב של משרד החינוך. ספר זה הוא הספר הראשון בסדרה המדברת על עלילותיו של החתול קרמר. בסדרת ספרים זו יש שלושה ספרים פופולריים שנכתבו על־ידי מאיר שלו. ("קרמר החתול יוצא אל היער", "קרמר החתול לומד לשחות").
תקציר העלילה

קרמר החתול הוא חתול ישנוני שישן בכל מקום ובכל זמן, עד שיום אחד משפחתו מאיימת להחליף אותו בחתול אחר. על מנת למנוע את החלפתו, קרמר מזמין את משפחתו להצטרף למסע חלומותיו.
ביקורות

הביקורות משבחות את הספר ומוסיפות כי הוא מרתק ונוגע ללב. כמו כן האיורים של יוסי אבולעפיה תורמים לחוויית הקריאה של הקורא בכך שהם עוזרים לו לשקוע עמוק בתוך הסיפור. מאיר שלו, הסופר פונה לקהל ילדים בוגר ולפעוטות, אך גם לקהל של מבוגרים שמצליח להבין את הרבדים הנוספים של הסיפור. ההגדרה "סיפור ערש", כפי שהיא כתובה על כריכת הספר, היא המצאה חדשה של הסופר – ז'אנר שבו מספרים סיפור לפני השינה ולא שרים שירי ערש.
הערות שוליים

1 2 3  רותה קופפר, קרמר החתול ישן כל הזמן מאת מאיר שלו | הייתי ער ונמר, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2010
1 2 3 4  נירה לוין, קרמר החתול ישן כל הזמן, באתר דףדף
1 2 3  הקונסוליה הישראלית באמריקה, ספר החודש ”קרמר החתול ישן כל הזמן“, באתר israeliamerican
1 2 3 4  קרמר החתול ישן כל הזמן | מאיר שלו - עם עובד, באתר www.am-oved.co.il
1 2 3  קרמר החתול - ישן כל הזמן (מאיר שלו) | KidsBest - ספרים לילדים, באתר KidsBest
קרמר (אי)

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  77°14′00″S 147°10′01″W﻿ / ﻿77.2333°S 147.167°W﻿ / -77.2333; -147.167
 אורך:  3.0 קילומטר
 נתונים מדיניים
 אוכלוסייה:  0
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרמר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרמר
 
האי קרמר או האי קריימר (באנגלית: Kramer Island) הוא אי מכוסה קרח, בארכיפלג מרשל, הממוקם בתוך מדף הקרח סולזברגר מול חופי ארץ מארי בירד, שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 4 קילומטרים.
האי ממוקם בין האי נולן ורכס קורט.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האי

האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1965.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
האי נקרא על שמו של מייקל ס. קרמר (Michael S. Kramer), שהיה מטאורולוגי בתחנת בירד, בשנת 1968.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג מרשל |
| --- | --- | --- |
| איים | אור • בנטון • גריינדר • האנה • האצ'ינסון • וולמר • מאדן • פשבישבסקי • קרוננווט • קרמר • ת'ואוד |  |
קושטיניה

פרנסישקו ז'וזה רודריגש דה קושטה ג'וניור (פורטוגזית: Francisco José Rodrigues da Costa Júnior; נולד ב-1 בדצמבר 1974 בליסבון) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי, וכיום מאמן כדורגל.
קריירת מועדונים

אחרי שנים ששיחק בליגות הנמוכות בפורטוגל, קושטיניה הובא לתשומת לבו של המועדון הצרפתי מונקו, כאשר שיחק בקבוצת נסיונל, אז בליגה השנייה. אחרי עונה ראשונה בינונית בצרפת, הפך קושטיניה להיות שחקן הרכב קבוע, כאשר תרם שער אחד למועדון במהלך 28 המשחקים בהם שותף במסגרת ליגת העל הצרפתית בעונת 1999/2000.
רק כאשר היה כמעט בן 27, קושטיניה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, אחרי שחתם בקבוצת פורטו בעונת 2001/2002. הוא היה חלק בלתי נפרד מחוליית הקישור של הקבוצה, כאשר פורטו זכתה פעמיים ברצף באליפות פורטוגל. אחד מרגעי השיא של קושטיניה הגיע ב-9 במרץ 2004, כאשר כבש שער נגד מנצ'סטר יונייטד, במשחק חוץ במסגרת הסיבוב הראשון של שלב הנוק-אאוט בליגת האלופות, בעונת 2003/2004, שער שהעלה את פורטו שלב על חשבונה של מנצ'סטר. בסיום העונה, פורטו אף זכתה בליגת האלופות, לאחר שגברה בגמר 0–3 על קבוצתו הקודמת של קושטיניה, מונקו.
לאחר 10 מחזורים בעונת 2004/2005, קושטיניה הועבר למועדון הרוסי דינמו מוסקבה, יחד עם חבריו לפורטו מאניש, גיורקאס סייטרידיס ודרליי. לאחר שלא הצליח להתאקלם ברוסיה, הוא חתם במועדון הספרדי אתלטיקו מדריד, בו שיחק בעונת 2006/2007.
אתלטיקו מדריד שחררה את קושטיניה באוגוסט 2007. הוא חתם באטלנטה, אך כמעט ולא זוכה לדקות משחק.
נבחרת פורטוגל

קושטיניה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל ב-14 באוגוסט 1998, במשחק מוקדמות יורו 2000, בו ניצחה פורטוגל 0–1 בבית את נבחרת סלובקיה. משם העפילה פורטוגל לטורניר הגמר של היורו, בו כבש קושטיניה שער ניצחון בתוספת הזמן, נגד נבחרת רומניה, וקבע את תוצאת המשחק 0–1.
קושטיניה שיחק גם בטורנירי הגמר של יורו 2004 ומונדיאל 2006. הוא סיים את הקריירה הבינלאומית שלו לאחר 53 משחקים עבור פורטוגל, בהם כבש שני שערים. הוא החליט לפרוש מהנבחרת, לאחר שנקרא לעיתים נדירות לסגל פורטוגל במהלך מוקדמות יורו 2008.
בשנת 2013 אימן את הקבוצות ביירה מאר ופאסוס די פריירה.
קרב מצר מסינה

קרב מצר מסינה נערך בשנת 276 לפני הספירה כאשר צי קרתגי תקף את הצי של פירוס מאפירוס, שחצה את המצר לאיטליה. פירוס עזב את איטליה לסיציליה בסתיו של שנת 278 לפני הספירה והשיג מספר ניצחונות גדולים נגד צבאות קרתגו, אך ההצלחות הרומיות נגד בעלי בריתו האיטליים של פירוס שכנעו אותו לחזור לאיטליה.
בזמן שפירוס העביר את חייליו לרגיום, הצי שלו של 110 ספינות מלחמה מקושטות ומאות ספינות תובלה הותקף על ידי הקרתגים. הצי הקרתגי הטביע 70 מהספינות היווניות ופגע ב-28. ספינותיו של פירוס ששרדו, בהיקף של 12 ספינות מלחמה בתוספת ספינות התובלה, עגנו בלוקרי, שם השאיר את בנו, אלכסנדר, כשפתח את המערכה שלו בסיציליה.
הערות שוליים

↑  Mommsen's History of Rome. Wildside Press LLC. 2008. p. 107. ISBN 978-1-4344-6232-9.
↑  Venning, Timothy; Drinkwater, John (2011). Chronology of the Roman Empire. Continuum International Publishing Group. p. 80. ISBN 978-1-4411-5478-1.
קושחה

באלקטרוניקה, קושחה (קָשְׁחָה, באנגלית: Firmware) היא תוכנה המשובצת בהתקן חומרה, ומטפלת בתפקוד הרכיב. מבחינת גמישותה לשינויים, קושחה היא מצב ביניים בין תוכנה (שקל מאוד לשנותה) ובין חומרה, שלא ניתן לשנותה. קושחה היא תוכנה שצרובה פיזית על רכיב חומרה והיא לא תמיד ניתנת לשינוי.
ברוב המקרים הקושחה של רכיב אלקטרוני שמורה בזיכרון ROM. לעיתים הקושחה שמורה בזיכרון הבזק ואז היא ניתנת לעדכון על ידי משתמש הקצה. סיבות נפוצות לעדכון קושחה הן תיקון באגים או הוספת תכונות לרכיב.
בהתקנים אלקטרוניים רבים כגון טלפונים סלולריים, נגני מוזיקה ודומיהם, קיימת קושחה המטפלת בפעילות ההתקן. רכיב ה־BIOS הנמצא במחשבים אישיים הוא התקן קושחה. מחשבי מקינטוש של חברת אפל משתמשים בקושחה פתוחה.
החלפת קושחה

לעיתים, בניגוד לכוונת היצרן, כדי לשנות את פעולת ההתקן מצליחים הלקוחות להתקין קושחה חלופית, ואף מערכת הפעלה אחרת שפותחה על ידי הקהילה, באמצעות טכניקות כהיסב והנדסה הפוכה. ההתקנה מבוצעת על ידי כלי ייעודי או תוכנת שירות שדלפה מהיצרן.
כדי למנוע שינויים כאלו, במקרים רבים נועל היצרן את מנהל האתחול של ההתקן. לעיתים פתיחתו מתאפשרת על ידי תהליך רשמי הכולל הסרת אחריות היצרן מהמוצר, או על ידי פריצה. עם השנים ניכרת מגמה של נעילת מנהל האתחול ללא אפשרות פתיחה, באמצעים כגון הצפנה, מטעמי אבטחת מידע וסיבות מסחריות.
ראו גם

זיכרון לקריאה בלבד
זיכרון הבזק (flash memory)
FOTA
UEFI
מנהל התקן
מנהל אתחול
הערות שוליים

↑  כגון LineageOS או Rockbox.
↑  כגון אודין עבור  מכשירי סמסונג, נוקיה פניקס ועוד.
↑  בדומה לפתיחת נעילת מכשיר סלולרי לרשת סלולר מסוימת.
↑  Android Pay no longer works if you unlock your bootloader, and that's a good thing, Android Central, ‏2016-10-21 (באנגלית)
↑  C. SCOTT BROWN, Huawei will no longer allow bootloader unlocking, androidauthority.com, ‏MAY 25, 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546347105171  GND: 4284706-0  LCCN: sh88000353
רולנד יעקובי

רולנד יעקובי (בהונגרית: Jacobi Roland;‏ 9 במרץ 1893 – 22 במאי 1951) היה שחקן טניס שולחן יהודי-הונגרי, אלוף העולם הראשון ביחידים (לונדון 1926), בעל 6 מדליות מאליפויות העולם, מהן 4 זהב, ביחידים, בזוגות, בזוגות מעורבים וקבוצתי. היה בין מייסדי הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן.
ביוגרפיה

יעקובי נולד בבאנסקה ביסטריצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית. עורך דין במקצועו.
ביוגרפיה > אלוף העולם הראשון בטניס שולחן ביחידים

במסגרת אליפות הבינלאומית השנייה בטניס שולחן שנערכה בברלין, גרמניה ב-16 בינואר 1926 היה בין מייסדי הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן, שארגנה בשלב הראשון את הקונגרס הראשון בטניס שולחן שבו דנו בנושא הציוד, עקרונות וחוקי המשחק ואת אליפות העולם הראשונה שנערכה בלונדון, אנגליה בתחילת דצמבר אותה שנה. באליפות הוא זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בטורניר ליחידים לאחר שניצח במשחק הגמר את חברו לנבחרת זולטאן מצ'לוביץ' 0-3 במערכות (12-21, 22-24, 19-21), בטורניר בזוגות ביחד עם דניאל פצ'י לאחר שניצח במשחק הגמר את זולטאן מצ'לוביץ' ובלה וון קרלינג 1-3 במערכות (15-21, 11-21, 21-19, 11-21) ובטורניר הקבוצתי ביחד עם, זולטאן מצ'לוביץ', בלה וון קרלינג ודניאל פצ'י לפני אוסטריה שזכתה בכסף ואנגליה והודו שזכו בארד. מדליית כסף, בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם לינדה גליסון מבריטניה לאחר שהפסידו במשחק הגמר לזולטאן מצ'לוביץ' ומריה מדניאנסקי 2-0 במערכות (21-14, 21-8).
באליפות העולם השנייה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה בסוף ינואר 1928 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בטורניר הקבוצתי ביחד עם שנדור גלנץ, לאסלו בלאק, זולטאן מצ'לוביץ' ודניאל פצ'י לפני אוסטריה ובריטניה ומדליית ארד בטורניר לזוגות ביחד עם זולטאן מצ'לוביץ'. בטורניר ביחידים הוא הפסיד בשלב שמנית הגמר ולא הצליח להגן על תוארו.
ראיין פיני

ראיין פיני (באנגלית: Ryan Pini; נולד ב-10 בדצמבר 1981), הוא שחיין מפפואה גינאה החדשה ואלוף משחקי חבר העמים (מלבורן 2006).
ביוגרפיה

פיני נולד וגדל בפורט מורסבי, אך התאמן בבריזביין שבאוסטרליה.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיים פיני במקום 18 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.26 שניות, במקום 20 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.97 שניות ובמקום 39 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.11 שניות.
במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן, באוסטרליה בשנת 2006 זכה פיני במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.64 שניות, לפני מייקל קלים מאוסטרליה (52.70 שניות) ובכך היה לשחיין הראשון ממדינתו שזכה במדליה במשחקים אלו וכן במשך ארבעה חודשים לאחר מכן הוא דורג במקום הראשון בעולם במשחה זה. נוסף לכך הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.01 שניות ובמקום תשיעי בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.60 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיים פיני בשלב חצי הגמר במקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בצוותא עם ג'ייסון דנפורד מקניה בתוצאה של 52.26 שניות, לכן נערך לשניים משחה, swim-off, כשהמהיר מביניהם יעלה לשלב הגמר, פיני סיים שני בתוצאה של 52.10 שניות, בתוצאה שהייתה מספיקה למקום חמישי בשלב הגמר, אחרי דנפורד (51.85 שניות) וסיים במקום תשיעי כללי. נוסף לכך הוא סיים במקום 11 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.10 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 24.02 שניות ובמקום 52 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.72 שניות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) נשא פיני את דגל מדינתו בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.86 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 51.62 שניות ובכך היה לספורטאי הראשון ממדינתו שמגיע לשלב הגמר במשחקים האולימפיים. נוסף לכך הוא סיים במקום 32 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:49.04 דקות ובמקום 39 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.72 שניות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי, בהודו בשנת 2010 זכה פיני במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.50 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיים פיני במקום 20 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.69 שניות, במקום 25 במשחה ל-25 מטר פרפר בתוצאה של 24.26 שניות, במקום 38 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:52.23 דקות ובמקום 41 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.34 שניות.
קוונטום

ערך זה עוסק ביחידת אנרגיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בפיזיקה, קוונטום (ברבים: קוונטה) הוא הכמות המינימלית של ישות פיזיקלית כלשהי באינטראקציה. ביסודו של המונח עומד הרעיון שגודל פיזיקלי (לדוגמה אנרגיה, תנע, וכו') עשוי לקבל את ערכו רק מתוך קבוצה בת מנייה של ערכים. הנחה זו נקראת "הנחת הקוונטיזציה", ואומרים אז שהגודל מקוונטט.
לדוגמה, פוטון הוא קוונטום בודד של אור, ומתייחסים אליו כמנת אור בדידה. כמו כן, האנרגיה של אלקטרון שקשור לאטום היא מקוונטטת, מה שגורם ליציבות האטום.
רעיון הקווינטוט מהווה אחד הבסיסים של מכניקת הקוונטים הנקראת על שמו, ונדרשת על מנת לתאר את העולם בקני מידה קטנים מאוד (קנה מידה של חלקיקים).
גילוי

רעיון הקוונטיזציה של קרינה הוצע על ידי מקס פלאנק בשנת 1900. פלאנק חקר את קרינתם של גופים שחורים. באמצעות ההנחה שהאנרגיה יכולה להיבלע או להיפלט רק כמנות קטנות ובדידות (שלהן קרא "אלמנטי אנרגיה") מצא פלאנק הסבר שלם לפליטת האנרגיה (ושינוי הצבע) של גופים כאשר מחממים אותם. ממצאיו של פלאנק נקראו חוק פלאנק על שמו, ובפרט, נקרא על שמו קבוע פלאנק, שפלאנק חזה את קיומו, ואף מדד את ערכו. על תאוריה זו קיבל פלאנק פרס נובל בשנת 1918.
במאמרו משנת 1902, חקר פיליפ לנארד את תכונותיהן של הקרניים הקתודיות, והסביר כמה מהתופעות שהקרניים מפגינות בעזרת הטענה שהן מורכבות מ"קוונטה של חשמל" (שייקראו לימים אלקטרונים).
בשנת 1905, בתגובה לעבודתם של פלאנק ושל לנארד, הציע אלברט איינשטיין שקרינה מורכבת מסכום של מנות בדידות, שלהן הוא קרא "קוונטה של אור" (בגרמנית, "Lichtquant").
אטימולוגיה ושימוש

המילה קוונטום מגיעה מהמילה הלטינית quantus, שמשמעה היא "כמה". במאמרו של לנארד, הוא השתמש במילה קוונטה (כקיצור של "קוונטה של חשמל"), ונתן קרדיט להרמן פון הלמהולץ על השימוש במילה בתחום החשמל. עם זאת, השימוש במילה קדם לכך, למשל בביטוי "Quantum Satis" (הכמות הדרושה).. כמו כן, יוליוס פון מאייר השתמש במילה "קוונטום" במכתב שכתב ב-1841, אגב ניסוח של החוק הראשון של התרמודינמיקה. בעבודותיו, השתמש מקס פלאנק במילה קוונטה כדי לתאר קוונטה של חומר וחשמל, גז וחום.
ראו גם

אטום
חלקיק יסודי
גרביטון
פוטון
פונון
מכניקת הקוונטים
הערות שוליים

↑  Wiener, N. (1966). Differential Space, Quantum Systems, and Prediction. Cambridge: The Massachusetts Institute of Technology Press
↑  Max Planck (1901). "Ueber das Gesetz der Energieverteilung im Normalspectrum ("על חוק חלוקת האנרגיה בספקטרום הנורמלי")
↑  E. Cobham Brewer 1810–1897. Dictionary of Phrase and Fable. 1898.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4176603-9  NDL: 00569863
קדרות ביתא ישראל

כלי קדרות בכפר הפלשמורה בגונדר
קדרות ביתא ישראל היא מלאכת הקדרות ועבודת הקרמיקה המתקיימת בקהילה היהודית הנמצאת באזור חבש ההיסטורי - מחוזות אמהרה ותיגראי באתיופיה של ימינו,
רקע היסטורי

מהמאה ה-15 ואילך, התקיים תהליך הדרגתי בו נושלו בני קהילת ביתא ישראל מאדמותיהם. תהליך זה עורר את הצורך במציאת אסטרטגיות ופתרונות שונים כדי להבטיח את קיומם הכלכלי של בני הקהילה. בשל כך, חלקם היגרו לאזורים בהם האדמות שניתנו להם בירושה נותרו בתוקף. אולם אחרים קיבלו את הנסיבות והחליטו להמיר את נכסיהם הגשמיים בנכסים שיאפשרו להם יכולת השתכרות בביצוע עבודות קדרות, נפחות, ואריגה.
במאה ה-16 הפורטוגזים הגיעו לאתיופיה, בזמן שחברי קהילת ביתא ישראל כבר רכשו לעצמם שם כנפחים וכמרכיבי כלים. הם זוהו בלעדית עם מלאכה – הנשים זוהו עם מלאכת הקדרות, והגברים עם מלאכת הנפחות.
בתחילת שנות ה-60, עבודות היצירה של ביתא ישראל היו בעיקר אמנות שימושית. הקדרות שימשה ליצירת כלי קיבול, כלים לקפה ולשימוש יומיומי, והחפצים שיוצרו היו נפוצים בבתיהם של אנשי ביתא ישראל עצמם.
יוצאים מן הכלל היו הכלים המזוהים עם דת, שכללו מחזיקי קטורת, לוחות הברית וארון הברית, צלבים שהוכנו עבור פטרוניהם הנוצרים וכתר לבתי התפילה (שלימים הוחלף בסמל מגן דוד).
בראשית שנות ה-70 כ-75% מבתי האב של ביתא ישראל באזור גונדר ייצרו הכנסה בנוסף לחקלאות, בעזרת קדרות ונפחות. חשיבותם הייתה כיצרנים של כלים שונים, כלי נשק ממתכת וכלי קיבול מחימר.
תיירות כמקור מחייה

הקשר של הנשים לקדרות, הוא שהוביל להתפתחות בתחילת 1960 של נשות הכפר ולקה, הנמצא מספר קילומטרים מגונדר בירת האזור, להכין יצירות אומנות חדשה.
באמצעות עידוד שהגיע מאנשי העולם המערבי, כדוגמת, אשתו של רופא אמריקאי ומתנדבי חיל השלום. יהודים אתיופים בעלי כישורי קדרות מתקדמים, החלו לייצר כמות קטנה של בובות חימר כדי למכור לתיירים.
בתחילה הם יוצרו על בסיס תמונות פרהיסטוריות שהראו להם או בהתבוננות על פעולות שגרתיות שביומיום. כגון, אישה אוחזת בתינוק או מכינה אוכל. לאחר מכן, ככלי המושך תיירות יהודית, אך בעיקר המצביע על התפתחות האוריינטציה הדתית של נשות ביתא ישראל, הם החלו ליצור דמויות רבנים עם ספר תורה, המלך שלמה ומלכת שבא, אריות מעוטרים במגן דוד ומאפיינים יהודיים אחרים.
נשות ביתא ישראל נעזרו בפיתוחים טכנולוגיים אליהם נחשפו על ידי אנשי העולם. כדוגמת, תנור אפייה ואובניים שהוכנסו לביתא ישראל בצירוף הפעלתו של קואופרטיב קדרות שהוקם בעזרתם של ארגוני תיירות אתיופית. כך, עם הזמן, ביקור בוולקה כדי לראות את "היהודים השחורים של אתיופיה" ולרכוש את הדמויות שהם מייצרים הפך לחלק בלתי נפרד מהתיירות האתיופית.
הדמויות הפכו במהרה לאלמנט המוכר ביותר של היהודים האתיופים ונמכרו על ידי מספר ארגונים פרו פלאשמורים כחלק ממסע ההתרמות שלהם.
כמעט מתחילה היו הדמויות בסיס למחלוקת.
מאוחר יותר הקואופרטיב נסגר תחת השלטון הקומוניסטי והנשים חזרו למכור את יצירותיהן באופן עצמאי.
תיירות כמקור מחייה > מחלוקת פסלוני הדמויות

פסלוני הדמויות עוררו מחלוקת, שכן הם הושפעו על ידי מקורות חיצוניים, ולכן אותנטיותם הועמדה בספק. 
חלק מהשיח סביב הנושא התייחס לכך שיצירת הפסלונים אינה חלק מהעבר האותנטי והמסורתי של יהודי אתיופיה, אולם בו בזמן מצאו בפיסלונים רמז חשוב לגבי יהדותם של ביתא ישראל. אל מולם היו מי שפָּסְלוּ את נושא הדמויות לגמרי והתעלמו ממצאי פסלים דומים שנתגלו בחפירות ארכאולוגיות בישראל.
עובדה אחת, שהייתה מוסכמת על כולם, היא כי גורמים חיצוניים עודדו את תחילת יצירת הפסלים ושיווקם, בעוד האומנים נותרו אלמוניים, כך היצירות נמכרו כחלק מקולקטיב אתני ולא כאומנים יוצרים אינדיבידואליים.
ניתן לייחס השפעת שוק צרכנים מובהקת ביצירת הקדרות של ביתא ישראל, אולם השפעה שכזו נחשבת לטבעית ומתקיימת בכל חברה הנחשפת לפטרונים חדשים. במקרה הנדון מדובר בתיירים שמוצאם באמריקה או אירופה, המובילים את הקהילה היהודית באתיופיה לטכניקות ושיטות עבודה חדשות, ועם החדשנות נוסף הביקוש הצרכני למוצר מקומי "ייחודי" כפי שקיים בעולם העירוני- המערבי.
תהליך היצירה

יצירת עבודות הקדרות ופיסלוני הדמויות (בובות), כפי שהיא מתוארת על ידי קדרית ביתא ישראל, נעשית על ידי עיבוד שני סוגי אדמה, גוש אדום חום ורך וגוש שחור וקשה. משרים את הגוש השחור במים עד לריכוך, אליהם מוסיפים מעט גללי בקר יבשים, מכיוון שצואת הבקר בשילוב העשן שעולה מהמדורה הם שילוב 'מצוין' להשחרת הבובות. יוצרים את הצורה וכשהיא מוכנה מניחים אותה לייבוש למשך מספר ימים. לאחר שהתייבשה, מחליקים ומלטשים אותה במחרוזת חרוזי זכוכית כחולים. לאחר מכן שורפים במדורה עד להשחרתה. מוכנותה של היצירה נבדקת לפי הצליל שהיא משמיעה כשנוקשים עליה בעדינות. כמו כן, ניתן להוסיף צבע לפסלונים בעזרת צבע המופק מאבקות של צמחים.
מכינים בשיטה זו בובות אשה, דמות כוהן, גור אריה יהודה, מיטת אוהבים, אשה הנושאת תינוק על גבה, עז, שור, נחש, צפרדע ועוד. מספר הצורות שהשתמשו בהן הוא מוגבל וחוזר על עצמו. הראש דו־ממדי עגול ושטוח. העיניים הם חורים עמוקים והשפתיים והאף מודבקים על צלחת פנים, והגוף הגלילי קטן ביחס לראש. גודלה של הבובה מגיע עד לכ-10 ס"מ.
הזהות היהודית

במהלך שנות ה-50 וולקה, וכמה כפרים בסביבתו, הושפעו רבות בעקבות ביקורים של משלחות ישראליות ויהודיות
שהובילו רבים מביתא ישראל להזדהות עם יהדות העולם. ובפועל אימוץ האמונה והסמלים. כך מעשיה של טקאי אליאס שטוענת כי היא זו שלראשונה עברה מיצירת דמויות לדמויות עם מוטיבים יהודיים (רבניים) יכולים להתפרש כלא רק כאלה המושפעים מידע, אלא כמייצגי שינוי פנימי בדימוי העצמי שלה.
תרבות ביתא ישראל הייתה, ברובה, תרבות שבעל פה. בתרבות כזו הדרך לשמר ידע נעשה על ידי מספר מדיות. ביניהם שימוש בגוף האדם עצמו בעזרת קיעקוע, יצירת מוזיקה על זמנית וחפצי אומנות המהווים מזכרת חיה למנהגי עבר. כך גם הדמויות הופכות להיות חלק מתרבות שימור זו.
קדרות ביתא ישראל בישראל

בשנת 1993, הציג מוזיאון הנגב לאמנות תערוכה של אומני קרמיקה וקדרות אתיופיים מסורתיים, לצד פסלונים שנתגלו בחפירות ארכאולוגיות. התערוכה הייתה חלק ממספר פרויקטים שמטרתם החיפוש אחר אומנים אתיופיים לאחר מבצע משה ומבצע שלמה. נעשו ניסיונות לעודד את המהגרים מאתיופיה לישראל ליצור כפר אתיופי כמוקד תיירותי בו חפצים מסורתיים ימכרו, ובכללם הפסלונים שייוצרו על ידי נשים בעיקר וכן גם גברים.
כלי הקדרות והקרמיקה של ביתא ישראל שימשו בידי ממשלת ישראל וממשלת אתיופיה, גם יחד, ככלי דימוי לאומי בעל ערך תיירותי. באתיופיה הם שימשו חלק מגרעין תיירותי ומהפסיפס האנושי המורכב של המדינה. ובישראל ככלי ציוני אשר מצביע על שיבת ציון לישראל, שיבה המכלילה בתוכה כל גזע. דרך שיבה זו ניתן יהיה לטעון שהציונות אינה גזענית.
הקדרות בקהילת ביתא ישראל יוחסה בעבר למלאכת נשים בלבד, אומנם לאחרונה, בשל אובדן הכנסות בתחומים אחרים, מספר גברים החלו להיכנס לתחום הקדרות.
גלריית תמונות

בית בכפר בגונדר
יצירה של בית עם מגן דוד
פסלי אישה וגבר
כלי קיבול וחפצי קדרות
עבודת יד של נשים מקאופרטיב אהטה, מוצגות בחנות 'אחותי סחר-הוגן'
עבודת יד של נשים מקאופרטיב אהטה, מוצגות בחנות 'אחותי סחר-הוגן
עבודות יד במתנ"ס טבג'ה ברמלה
לקריאה נוספת

Rebecca A. Klein, We do not eat meat with the Christians: interaction and integration between the Beta Israel and Amhara Christians of Gonder, Ethiopia, A Dissertation Presented to the Graduate School of the University of Florida in Partial fulfillment of the Requirements for the Degree of Doctor of Fhilosophy, University of Florida, 2007
הערות שוליים

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
↑  1992 QUIRIN, J. A The Evolution of the Ethiopian Jews Philadephia: University of Pennsylvania
1 2  1972 KREMPEL V,Die soziale und wirtschaftliche Stellung der Falascha in der christlich-amharischen
Gesellschaft von Nordwest-Athiopien Berlin: Freie Universitat, Ph. D.
thesis
↑  MESSING, S., The Story of the Falashas: 'Black Jews' of Ethiopia Brooklyn: Balshon Printing
and Offset 1982
1 2 3 4  נוצרו בצלמם: תגובה לפסלוני ביתא ישראל. סטיבן קפלן וחיים רוזן (1996)
↑  יעל כהנא, אחים שחורים: חיים בקרב הפלשים, 1977, הוצאת עם עובד
↑  דניאלה ספיר (עורכת), אתיופיה ויהודי אתיופיה - אז, היום ומחר, הוצאת האגודה למען עידוד יצירה, תרגום ותרבות של העדה האתיופית, 2002
↑  WESTHEIMER R,& KAPLAN,S Surviving Salvation: The Ethiopian Jewish Family in Transition New York :New York University Press 1992
↑  "SCHOENBERGER M, "The Falasha of Ethiopia: An Ethnographic Study" Cambridge: Cambridge 1975
↑  "ANTEBY, L. "Preserving Accounting and Transmitting Knowledge in an Oral Culture: The Ethiopian Jews" (Jerusalem: Magnes Press), Vol. II: 167-174. 1994
הכפר וולקה - מרכז פעילות הקדרות האתיופית
פסלוני הדמויות מעוררי המחלוקת
תהליך היצירה של הפסלונים
רבי אלעזר בן עזריה

רבי אלעזר בן עזריה (ראב"ע) היה תנא בן הדור השלישי לתנאים. כיהן תקופה מסוימת כנשיא הסנהדרין במקום רבן גמליאל דיבנה ולאחר מכן יחד עימו. ידוע בעושרו ובייחוסו ככהן, בהיותו דור עשירי לעזרא הסופר. דודו הוא התנא שמעון אחי עזריה, ובין צאצאיו נמנו רבי עזריה בן בנו של רבי אבטולס, ושלשלת ראשי ישיבת גאון יעקב (הישיבה הארץ-ישראלית בימי הגאונים) לדורותם. היה בר פלוגתא של רבי עקיבא.
מינויו לנשיא

כאשר חכמי יבנה החליטו להדיח את רבן גמליאל דיבנה מהנשיאות ולמנות במקומו חכם אחר, הם בחרו ברבי אלעזר בן עזריה בשל חכמתו, ייחוסו ועושרו.
על פי התלמוד הבבלי, רבי אלעזר בן עזריה היה אז כבן שמונה עשרה. כאשר הציעו לו להיות הנשיא, הוא התייעץ עם אשתו האם להיענות בחיוב, והיא ענתה לו שאין לו שערות לבנות של זקנה, כפי שראוי שיהיה לדרשן. נעשה לרבי אלעזר בן עזריה נס, וגדלו לו כשמונה עשרה שורות של שערות לבנות. תחת הנהגתו, ועל פי גישתו החינוכית, סילקו את שומר פתח בית המדרש ופתחו את שערי בית המדרש, כך שכל תלמיד שירצה לבוא יוכל. בו ביום נוספו לבית המדרש ארבע מאות ספסלים לתלמידים החדשים, ולפי דעה אחרת שבע מאות ספסלים. בנוסף, באותו יום נשנתה כל מסכת עדיות. מאוחר יותר החכמים התפייסו עם רבן גמליאל והוא הוחזר לתפקידו כנשיא, אך רבי אלעזר המשיך לשמש עמו כנשיא ברוטציה של שבוע אחד מכל ארבעה (ולפי חלק מהגרסאות שבוע אחד מכל שלושה).
בתלמוד הירושלמי מופיע הסיפור בשינויים: רבי אלעזר בן עזריה היה אז בן שש עשרה שנה "ונמלא כל ראשו שיבות", לבית המדרש נוספו שמונים או שלוש מאות ספסלים, ולאחר שרבן גמליאל חזר לתפקידו כנשיא התמנה רבי אלעזר בן עזריה לאב בית הדין.
אחד ממאמריו של רבי אלעזר בן עזריה במשנה פותח במילים: "הרי אני כבן שבעים שנה". על פי התלמוד הבבלי, את המשפט הזה אמר רבי אלעזר בן עזריה בצעירותו, וכוונתו היא "הרי אני נראה כמו בן שבעים שנה" בשל השערות הלבנות שנוספו לשיערו. הרמב"ם הסביר שהשיבה זרקה בשיערו של רבי אלעזר בן עזריה בשל שקידתו והתמדתו בתורה. מהתלמוד הירושלמי משמע שהמשפט המוזכר נאמר על ידי רבי אלעזר בן עזריה בזקנותו, בהיותו אכן כבן שבעים.
תורתו

רבי אלעזר בן עזריה נהג לפסוק הלכה לפי הפשט של התורה, ועל כך מיוחסת לו האמירה "דיברה תורה כלשון בני אדם". כמו כן מיוחסות לו מספר אמירות ידועות העוסקות ביחס בין ההלכה לבין המוסר האנושי וערך חיי האדם: "סנהדרין ההורגת אחד בשבוע נקראת חבלנית; רבי אלעזר בן עזריה אומר: אחד לשבעים שנה", "פיקוח נפש שדוחה את השבת" ואחרות.
שלושה דברים היה רבי אלעזר בן עזריה מתיר וחכמים אוסרים: הוא התיר להוציא בשבת פרה לרשות הרבים כשרצועה קשורה בין קרניה, כיוון שלדעתו הרצועה נחשבת כתכשיט ולא כמשא; התיר לקרד את הבהמה ביום טוב במסרק עבה, אף על פי שהדבר עשוי לגרום לעשיית חבורה והוצאת דם האסורה ביום טוב, מכיוון שסבר שדבר שאינו מתכוון מותר; והתיר לשחוק פלפלים בריחיים ביום טוב. במחלוקת הראשונה והשלישית נפסקה ההלכה כנגד דעתו, אמנם במחלוקת השנייה דעתו נפסקה להלכה.
עושרו

אודות עושרו האגדי מסופר, כי מעשר הבהמה שהפריש מבעלי החיים שבעדריו הגיע לסכום של שנים עשר או שלושה עשר אלף עגלים מדי שנה. יש שכתבו שזו לשון גוזמא, ומדובר במספר טיפולוגי.
באחרית ימיו גר כנראה בציפורי שבגליל. מקום קבורתו זוהה בימי הביניים על ידי עולי רגל ליד המושב עלמה, לצד אביו רבי עזריה ועוד תנאים.