stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
CentOS
גרסאות

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| מקרא |
| --- | --- | --- | --- |
| לא נתמך יותר | עדיין נתמך | נוכחי | עומד לצאת |
| מספר גרסה | תאריך שחרור | תאריך מקסימלי של עדכונים מלאים | תאריך מקסימלי של עדכוני תחזוקה |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 | 19 במרץ 2004 | תוכנן כי תימשך עד ה-31 באוקטובר 2006 | תוכננה עד ה-31 באוקטובר 2010, בפועל נראה שנגמרה ב-30 באוקטובר של אותה שנה |
| 4 | 9 במרץ 2005 | 31 במרץ 2009 | 29 בפברואר 2012 |
| 5 | 12 באפריל 2007 | 31 בינואר 2014 | 31 במרץ 2017 |
| 6 | 10 ביולי 2010 | 10 במאי 2017 | 30 בנובמבר 2020 |
| 7 | 7 ביולי 2014 | ברבעון הרביעי של 2020 (כנראה 30 בנובמבר 2020) | 30 ביוני 2024 |
| 8 | 4 בספטמבר 2019 | מאי 2024 (לא מצוין תאריך מפורש) | 31 במאי 2029 |
בשל הקשר הקרוב בין centOS לרד האט, תקופת התמיכה בגרסאות ההפצה דומה לזו של הפצות Red Hat Enterprise Linux. על כן, תקופת התמיכה מבוססת גם על זו של רד האט להפצותיה.
תמיכה בחומרה > תמיכה בארכיטקטורות השונות

גרסה 8 תומכת בעיקר בארכיטקטורות X86-64, POWER8 וב-ARM בתצורת 64 סיביות.
עד גרסה 7 (כולל) הייתה תמיכה גם בארכיטקטורת 32 ביט, אך גרסאות 6 ו-7 לא תמכו בארכיטקטורה זו כל עוד למעבד הייתה תמיכה ב־Physical Address Extension .
בגרסאות קודמות הייתה תמיכה גם בארכטקטורות שונות ישנות יותר, דוגמת איטניום, POWER7 ו־SPARC.
הערות שוליים

↑  שמה המלא של ההפצה, מתוך אתר רד האט
↑  מהדף לגבי ההפצה באתר שלה
↑  The most popular Linux for Web servers is ..., מתוך אתר computerworld.com
↑  מתוך wiki.centos.org, על מערכת ניהול החבילות של ההפצה
↑  מתוך wiki.centos.org, דף שאלות ותשובות על ההפצה
↑  רשימת גרסאות של ההפצה, מתוך אתר DistroWatch
↑  הודעת פרישה של דייוויד
↑  CentOS Admin Mysteriously Missing, מתוך אתר linuxpromagazine.com
↑  Lance Davis Returns- Reorganization at CentOS, מתוך אתר linux-magazine.com
↑  The most popular Linux for Web servers is ..., מתוך אתר computerworld.com
↑  Debian is now the most popular Linux distribution on web servers, מתוך אתר w3techs.com
↑  [CentOS-announce CentOS Project joins forces with Red Hat, מתוך אתר lists.centos.org]
↑  Red Hat and the CentOS Project Join Forces to Speed Open Source Innovation, מתוך אתר רד האט
↑  RedHat, מתוך wiki.centos.org
↑  Red Hat + CentOS, מתוך אתר רד האט
↑  [CentOS-announce CentOS Project joins forces with Red Hat, מתוך אתר lists.centos.org]
↑  אתר ההפצה
↑  Red Hat Enterprise Linux Life Cycle, מתוך אתר רד האט
↑  Overview of the Support Lifecycle for a few selected Enterprise Linux Distributions מתוך אתר solaris-cookbook.eu
↑  CentOS Product Specifications, מתוך אתר wiki.centos.org
↑  Frequently Asked Questions about CentOS 3, מתוך אתר wiki.centos.org
↑  Frequently Asked Questions about CentOS 3, מתוך אתר wiki.centos.org
↑  HowTos/EOL, מתוך wiki.centos.org
↑  הודעה לגבי סיום התמיכה בגרסה 4, מתוך lists.centos.org
↑  כמצוין בדף הראשי של wiki.centos.org
↑  Red Hat Enterprise Linux Life Cycle, מתוך אתר רד האט
↑  https://wiki.centos.org/About/Building_8 מתוך wiki.centos. org, ארכיטקטורות נתמכות]
↑  קובץ ההתקנה של הפצה זו בגרסה 7 (תת הפצה 1908, האחרונה נכון לפברואר 2020) לארכיטקטורה זו, מתוך שרתי ההפצה
↑  מדריך התקנה לגרסה 6 של ההפצה ל-32 ביט
↑  מדריך התקנה לגרסה 7 של ההפצה ל-32 ביט
↑  קישור לגרסאות של ההפצה בגרסה 7 (תת-גרסה 1511) של כמה מהארכיטקטורות האלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7715884-2
היינריך פוגר

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1751 היילברון, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  5 בנובמבר 1818 (בגיל 66) וינה, האימפריה האוסטרית 
 מקום לימודים:  האקדמיה הממלכתית לאמנויות היפות שטוטגארט 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית 
 הושפע על ידי:  Nicolas Guibal, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 יצירות ידועות:  Josefsplatz 
 
היינריך פרידריך פיגר (בגרמנית: Heinrich Friedrich Füger‏; 8 בדצמבר 1751 – 5 בנובמבר 1818) היה אחד הציירים הגרמניים הקלאסיים הידועים והמשפיעים ביותר.
ביוגרפיה

היינריך פרידריך פיגר היה בנו של כומר ומאוחר יותר בכיר הכמורה של היילברון, ג'וזף גבריאל פיגר. היינריך פיגר החל את הכשרתו כצייר בשנת 1764 אצל צייר החצר ניקולא גויבל באקדמיה לאמנות בלודוויגסבורג. משנת 1769 המשיך את לימודיו בלייפציג אצל המורה לציור של יוהאן וולפגנג גתה, אדם פרידריך אוזר. לאחר מכן יצא למסע לימוד באיטליה וצייר את ציורי הקיר בארמון קסרטה בנאפולי. בשנת 1774 עבר לווינה.
שגריר אנגליה בחצר הווינאית, סר רוברט קית', הפך לפטרונו. דרכו הוא בא במגע עם המשפחה הקיסרית. מכאן והלאה השכלתו והקריירה שלו קודמו על ידי הרשויות הפוליטיות הגבוהות ביותר.
בסתיו 1776 הוא קיבל מלגה ללמוד ברומא במשך מספר שנים. התפתחותו האמנותית הנוספת הושפעה מאוד מאנטון רפאל מנגס. משנת 1781 עד 1783 עבד עבור המשפחה הקיסרית באזור נאפולי.
בשנת 1783 מינה אותו קנצלר המדינה לסגן מנהל האקדמיה בווינה, באותה תקופה אחת האקדמיות לאמנות המובילות באירופה. בשנת 1795 הוא הפך למנהל האקדמיה שפרחה בהנהגתו. בשנת 1806 הוא הפך למנהל גלריית התמונות האימפריאלית.
משנת 1791 ועד מותה בשנת 1807, היה היינריך פיגר נשוי לשחקנית אנה חוספה הורטנסיה מולר, בתו של יוהאן היינריך פרידריך מולר.
בשנת 1780 פיגר היה חבר בקבוצת הבונים החופשיים "Zum Palmbaum" בווינה.
הוא נקבר בבית העלמין הקתולי בווינה מטצלינסדורף.
קריירה

היינריך פיגר חייב את המוניטין שלו לחוגים החברתיים הגבוהים ביותר באותה עת, עבורם צייר מיניאטורות ודיוקנאות. בהמשך פנה לציורי היסטוריה בפורמט גדול ודרכם הפך לאחד הציירים החשובים ביותר של הקלאסיציזם. לאמנותו היה תפקיד פוליטי מובהק, שבא לידי ביטוי בהאדרת אנשים מסוימים ממשפחת הקיסרות, דוגמת הארכידוכס קרל. הוא צייר את "הארכידוכס קארל כגואל גרמניה". למשרדו של הארכידוכס כשר המלחמה וחיל הים (1801–1809) בווינה, תכנן היינריך פוגר ציורים לחיפויי הקירות, המתארים בצורה אלגורית את מעשי הגבורה של המשפחה הקיסרית, אך מעל לכל את גבורתו של הארכידוכס קארל. בשנת 1813 תכנן פוגר מדליה לקרב לייפציג, שהסתיים בתבוסה מכרעת של הצרפתים במלחמות השחרור.
מורשת עידן הבארוק עדיין ניכרת ביצירתו של פיגר, והשאיפה לאלגנטיות ניכרת היטב. מבקרים מאוחרים יותר תיארו את סגנון הציור שלו כאקלקטי והעניקו לסגנון שהוא ייצג את השם הקלאסיציזם של הבארוק הווינאי.
קריירה > הוראה

פיגר היה גם מורה. בהכשרתו האמנותית את תלמידיו, התמקד בעיקר במתאר החד והברור של הדמות - בהתאם לאידיאלים של הקלאסיציזם. בתוספת עקרונות של מודלים מהעת העתיקה, בשילוב שיעורי היסטוריה אינטנסיביים. אלה היו נושאי הוראה מרכזיים. גם לימוד אנטומיה שימש חומר לימוד חשוב.
היינריך פיגר חיקה את ההוראה האקדמית של אותם ימים, והתלמידים הצעירים נאלצו קודם כל להעתיק את ציורי המאסטרים הוותיקים - לאחר שהכינו חריטות - משש בבוקר ועד מאוחר בערב.
מורשת

תפקידו של פיגר בחברה ובאמנות באותה תקופה היה מרכזי. הוא בלט מאוד וזכה בכינוי "האפיפיור של האמנות" בווינה.
היינריך פיגר היה חבר כבוד באקדמיה במינכן ובאקדמיה לאמנות במילאנו וכן אביר של מסדר כתר וירטמברג.
בשנת 1819 נוסד פרס פיגר על ידי קבוצת אמנים.
מדליית פיגר מזהב, פרס מטעם האקדמיה לאמנויות יפות בווינה, נקראת על שמו.
בשנת 1876 נקרא רחוב בווינה (רובע 6) על שמו.
גלריה

הוצאה הלורג של הבתולה
דיוקן ניקוליי יוספוב
פרומתאוס מביא את האש
הארכידוכס של טיסן
דיוקן מריה תרזה
בת שבע מתרחצת
מות וירג'יניה
מות גרמניקוס
אדם וחווה
הערות שוליים

↑  Gilman, D. C.; Peck, H. T.; Colby, F. M., eds. (1906). "Füger, Heinrich" . New International Encyclopedia (1st ed.).
↑  BLKÖ:Füger, Friedrich Heinrich – Wikisource, de.wikisource.org
↑  Kunstpreise – Wien Geschichte Wiki, www.geschichtewiki.wien.gv.at
↑  Fügermeaille, www.fantastic-art.at
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810543042605606  BnF: cb14955649h (data)  BPN: 45786613  GND: 118968696  ISNI: 0000 0000 6656 4539  KulturNav: 5a47bd0a-fb63-45a1-b6b1-643fd38309f8  LCCN: nr00022521  MusicBrainz: 8a2696d2-1522-4366-9b23-b5608efb65db  NKC: jo2005273724  NTA: 185315771  RERO: 02-A016616943  RKD: 29712  SNAC: w6t52hfs  SUDOC: 086303031  ULAN: 500025520  VIAF: 7656391   WorldCat (עם VIAF): 7656391
לינוקס מינט

| --- | --- |


שולחן העבודה של לינוקס מינט (גרסה 21- "ונסה") עם סביבת שולחן העבודה Cinnamon
 מפתח:  פרויקט לינוקס מינט
 משפחה:  גנו/לינוקס
 מודל קוד:  תוכנה חופשית
 מחזור חיים:  27 באוגוסט 2006 – הווה (18 שנים) 
 גרסה אחרונה:  22 ("Wilma") / LMDE 6 ("Faye") ב־25 ביולי 2024 (לפני 6  חודשים ו־24  ימים)
 סוג גרעין:  מונוליטי
 סוג רישיון:  חופשי
 מצב עבודה:  עדכני
 מנהל חבילות:  Dpkg 
 סביבת שולחן עבודה:  Cinnamon 
 מבוססת על:  קובונטו 
 פלטפורמות:  x86-64, x86, IA-32 
 אתר אינטרנט:  https://linuxmint.com 
 
לינוקס מינט (מאנגלית: Linux Mint) היא הפצת לינוקס המבוססת על ההפצה אובונטו (עם מספר חבילות שנלקחות ישירות מדביאן). ישנה גם גרסה בשם לינוקס מינט מהדורת דביאן (באנגלית: Linux Mint Debian Edition, בראשי תיבות: LMDE) אשר מבוססת ישירות על דביאן.
לינוקס מינט היא בין הפצות לינוקס השולחניות הפופולריות.
לינוקס מינט תומכת במספר ממשקים של שולחנות עבודה, בהם Cinnamon ,MATE ו־Xfce. גרסה חדשה של ההפצה יוצאת מידי שישה חודשים.
לינוקס מינט שוחררה לראשונה בשנת 2006 וניהול המיזם מתבצע על ידי קלמנט פרבר.
דרישות מערכת

על פי אתר ההפצה, נכון לגרסה 19.2, ששוחררה באוגוסט 2019, דרישות המערכת להפצה הן:
1 GB זיכרון RAM (כשמומלץ להשתמש ב-2 GB).
15 GB של מקום פנוי בדיסק הקשיח (כשמומלץ שיהיו 20 GB).
רזולוציית מסך של 1024x768 (ניתן להשתמש גם ברזולוציות נמוכות יותר, אך ייתכן שחלונות לא יוצגו במלואם).
גרסאות > צילומי מסך של הגרסאות השונות

לינוקס מינט 1.0 (עדה)
לינוקס מינט 2.2 (ביאנקה)
לינוקס מינט 3.1 (סלינה)
לינוקס מינט 4.0 (דריאנה)
לינוקס מינט 5.0 (אליסה) עם סביבת שולחן העבודה KDE 3
לינוקס מינט 6 (פליציה) עם סביבת שולחן העבודה GNOME 2
לינוקס מינט 7 (גלוריה)
לינוקס מינט 8.0 (הלנה)
לינוקס מינט 9.0 (איזדורה)
לינוקס מינט 10 (ג׳וליה) עם סביבת שולחן העבודה GNOME
לינוקס מינט 10 (ג׳וליה) עם סביבת שולחן העבודה של KDE 4
לינוקס מינט 10 (ג׳וליה) עם סביבת שולחן העבודה LXDE
לינוקס מינט 11 (קטיה) עם סביבת שולחן העבודה LXDE
לינוקס מינט 11 (קטיה) עם סביבת שולחן העבודה GNOME 3
לינוקס מינט 12 (ליסה) עם סביבת שולחן העבודה GNOME 3
לינוקס מינט 12 (ליסה) עם סביבת שולחן העבודה Xfce
לינוקס מינט 12 (ליסה) עם סביבת שולחן העבודה MATE, כשפתוחים מנהל הקבצים Caja ותפריט היישומים MintMenu
לינוקס מינט 13 (מאיה) עם סביבת שולחן העבודה MATE
לינוקס מינט 13 (מאיה) עם סביבת שולחן העבודה Cinnamon
לינוקס מינט 14 (נדיה) עם סביבת שולחן העבודה Cinnamon
לינוקס מינט 14 (נדיה) עם סביבת שולחן העבודה KDE
לינוקס מינט 19 (טארה) עם סביבת שולחן העבודה Cinnamon
לינוקס מינט 19.1 (טֶסה) עם סביבת שולחן העבודה Cinnamon
לינוקס מינט 19.2 (טינה) עם סביבת שולחן העבודה Cinnamon
לינוקס מינט 20 (אוליאנה) עם סביבת שולחן העבודה Cinnamon
לינוקס מינט 20.3 (אונה) עם סביבת שולחן העבודה Cinnamon
תכונות

לינוקס מינט משתמשת בעיקר בתוכנה חופשית ובקוד פתוח. עד גרסה 17.3, הותקנו יחד עם לינוקס מינט גם תוכניות קנייניות, כגון תוספים ומקודדי מדיה לתמיכה ב־Adobe Flash, MP3, ובניגון מתקליטורי DVD.
לינוקס מינט מגיעה עם מבחר רחב של תוכניות מותקנות מראש, לרבות LibreOffice, פיירפוקס, Thunderbird, HexChat, Pidgin, Transmission ונגן המדיה VLC. אפשר להוריד תוכניות נוספות שאינן מותקנות מראש בעזרת מנהל החבילות. לינוקס מינט מאפשרת לחסום כתובות רשת בעזרת חומת האש שלה, כאשר ניתן לבחור מתוך רשימת כתובות מותאמת אישית. סביבות שולחן העבודה שמגיעות עם לינוקס מינט כברירת מחדל, Cinnamon ו־MATE, תומכות בשפות רבות.
הערות שוליים

↑  Steven J. Vaughan-Nichols, What's the most popular Linux of them all?, ZDNet (באנגלית)
↑  Linux Mint 19.2 “Tina” Xfce released!, מתוך אתר ההפצה
↑  Linux Mint 19.2 “Tina” MATE released!, מתוך אתר ההפצה
↑  Linux Mint 19.2 “Tina” Cinnamon released!, מתוך אתר ההפצה
↑  Frequently Asked Questions - Linux Mint, linuxmint.com
↑  Steven J. Vaughan-Nichols, Fedora, Mint, openSUSE, Ubuntu: Which Linux desktop is for you?, Computerworld, ‏2012-01-06 (באנגלית)
↑  The MATE Desktop Environment translation project on Transifex, www.transifex.com
↑  Cinnamon 1.4 released, Cinnamon
לובונטו

| --- | --- |


צילום מסך של ההפצה בגרסה 19.10
 מפתח:  קהילת לובונטו
 משפחה:  אובונטו לינוקס 
 מודל קוד:  קוד פתוח
 מחזור חיים:  30 באוקטובר 2008 – הווה (16 שנים) 
 גרסה אחרונה:  19.10 ב־17 באוקטובר 2019 (לפני 5  שנים, 4  חודשים ויום)
 סוג גרעין:  לינוקס
 סוג רישיון:  בעיקר הרישיון הציבורי הכללי של גנו, לצד רישיונות נוספים
 מצב עבודה:  עדכני
 מנהל חבילות:  dpkg
 סביבת שולחן עבודה:  LXQt 
 מבוססת על:  אובונטו לינוקס 
 פלטפורמות:  x86-64, x86 
 אתר אינטרנט:  lubuntu.me//
 
לובונטו (באנגלית: Lubuntu) היא הפצת לינוקס מנגזרותיה הרשמיות של אובונטו. ההפצה, העושה שימוש בסביבות שולחן העבודה LXDE ו־LXQt (עד גרסה 18.10 השתמשה ב־LXDE, החל מגרסה זו משתמשת ב־LXQt), נוצרה במטרה ליצור גרסה קלת־משקל של אובונטו, ומכוונת למחשבים חלשים וישנים.
היסטוריה

שולחן העבודה LXDE, שהיה זמין לאובונטו החל מגרסה 8.10 (יצאה באוקטובר 2008) היה בתחילה זמין באובונטו רק בתור חבילות הניתנות להתקנה על התקנת קיימת של אובונטו בלבד.
בפברואר 2009 הזמין מרק שאטלוורת' את הפרויקט המתהווה להצטרף לקהילת אובונטו בתור פרויקט עצמאי, במטרה להפוך אותו לנגזרת של אובונטו בשם לובונטו. ואכן כך קרה, כשאת המיזם ניהל מריו בהלינג (Mario Behling). למיזם אף נוצר לוגו משלו.
ב־31 באוגוסט של אותה שנה שוחרר לראשונה תמונת ISO להפצה, אך לא ניתן היה להתקין את ההפצה למחשב מהגרסה הראשונה (מדובר בגרסה חיה בלבד, ללא התקנה), שכן גרסה זו הייתה "למטרות בדיקה" בלבד, ולהראות את סביבת שולחן העבודה ואיך לובונטו תיראה.
ללובונטו יש קמע הקרוי לני.
החל מגרסה 18.10 עברה ההפצה סופית לסביבת שולחן העבודה LXQt במקום LXDE, זאת לאחר שניסיונות להעביר את LXDE ל־GTK 3 (במקום GTK 2) נתקלו בבעיות.
בינואר 2019 הוקמה "מועצת לובונטו", גוף שהוקם במטרה לסדר את פעילות המיזם ולהבטיח את פעילותו לפרק זמן ארוך, יחד עם חוקה שנכתבה.
גרסה 20.10 של ההפצה עתידה לעבור להתבסס על ממשק המשתמש הגרפי Wayland (אנ') במקום מערכת החלונות X.
יישומים עיקריים > בגרסאות בהן השתמשה ההפצה ב־LXDE

מנהל חלונות: Openbox.
מנהל קבצים: PCManFM.
מנהל קבצים דחוסים: File-Roller.
דפדפן: כרומיום.
תוכנות טיפול בחבילות תוכנה: Synaptic ומרכז התוכנה של לובונטו (Lubuntu Software Center).
נגן מדיה: Audacious לשמע וGnome-mplayer לוידאו.
תוכנות משרדיות: Abiword, Gnumeric.
תוכנת דואר אלקטרוני: Sylpheed.
תוכנת לקוח של ביטורנט: Transmission.
תוכנת מסרים מיידיים: Pidgin.
מחשבון: Galculator.
מציג מסמכים: Evince.
עורך טקסט בסיסי: Leafpad.
מציג תמונות: GPicView.
תוכנת צריבה: Xfburn.
יישומים עיקריים > בגרסאות בהן משתמשת ההפצה ב־LXQt

מנהל קבצים: PCManFM-Qt.
תוכנת טיפול בחבילות תוכנה: Discover (בשם מלא: מרכז התוכנה Discover).
דפדפן: פיירפוקס.
נגן מדיה: VLC.
תוכנות משרדיות: LibreOffice.
תוכנת דואר אלקטרוני: Trojitá.
תוכנת לקוח של ביטורנט: Transmission.
מחשבון: KCalc.
מציג מסמכים: qpdfview.
עורך טקסט וקוד: FeatherPad.
מציג תמונות: LXImage.
תוכנת צריבה: K3b.
דרישות מערכת

צוות ההפצה טוען כי באופן כללי, ההפצה תפעל על מחשבים שעברו פחות מעשר שנים מאז ייצורם.
באשר לדרישות מפורטות יותר, צוין עם שחרור גרסת 18.04 כי המחשב צריך להכיל:
RAM: דרושים 512MB לשם שימוש ביישומים בסיסיים על המחשב עצמו וגלישה בסיסית באינטרנט, 1GB כדי שניתן יהיה להשתמש בשירותי אינטרנט נוספים.
מעבד: פנטיום 4, פנטיום M או AMD K8 לכל הפחות.
הערות שוליים

↑  Ubuntu flavors, מתוך אתר הפצת הלינוקס אובונטו
↑  דף ההפצה באתר DistroWatch
↑  The miracle of Lubuntu for older computers, מתוך אתר infoworld.com
↑  First Lubuntu Test ISOs Available, מתוך אתר news.softpedia.com
↑  First lubuntu Test ISO Available, מתוך אתר blog.lxde.org
↑  DistroWatch Weekly, Issue 319, 7 September 2009, מתוך אתר DistroWatch
↑  https://wiki.ubuntu.com/Lubuntu/Marketing/Lenny Lenny, מתוך אתר wiki.ubuntu.com]
↑  Lubuntu Is Finally Moving to LXQt by Default with the Lubuntu 18.10 Release, מתוך אתר news.softpedia.com
↑  Lubuntu 18.10 Officially Switching From LXDE To LXQt
↑  Introducing the Lubuntu Council, מתוך אתר lubuntu.me
↑  Lubuntu Development Newsletter #9, מתוך אתר lubuntu.me
↑  רשימת יישומים ברירת מחדל של לובונטו בעבר, מתוך wiki.ubuntu.com. מאורכב באמצעות Wayback Machine
↑  רשימת יישומים, מתוך אתר manual.lubuntu.me
↑  רשימת יישומים בגרסה 18.10, מתוך אתר ההפצה
↑  lubuntu 18.04 Bionic Beaver released, מתוך אתר ההפצה
הלוגו הראשון של ההפצה
הילד הרע

| --- | --- |

עטיפת הספר "הילד הרע" עם איוריו של דני קרמן (2005)
 שיר
 יצא לאור:  1959
 שפה:  עברית
 כתיבה:  לאה גולדברג
 לחן:  טל פדר
היֶלֶד הרַע הוא שיר ילדים מאת לאה גולדברג שהתפרסם בשנת 1959.
מבנה השיר ותכניו

השיר בנוי מחמישה בתים ומשולב בחריזה (בעיקר באמצעות מילים המסתיימות בצליל רָx).
מסופר בו על גד, ילד האומר על עצמו שהוא משתדל להיות מנומס ונעים, אך "לפתע נכנס בי הילד הרע" וגורם לו להתנהג בצורה אלימה ומעליבה. המסר של השיר מדבר על הרצון להתגבר על "הילד הרע [...] תמיד הוא נכנס בי בלי שום אזהרה".
חיבור השיר

ההשראה לחיבור השיר הייתה גד צ'רני, בנם הפעוט של זוג חבריה של גולדברג, ט. כרמי (כרמי טשרני) ושושנה היימן. כך סיפר ט. כרמי שלושה עשורים מאוחר יותר:
פרסום

השיר התפרסם לראשונה ב-1959 בספרה של גולדברג "צריף קטן", עם איור אחד מאת אריה נבון.
בשנת 2005 פורסם השיר בספר הילד הרע, עם איוריו של דני קרמן, בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
הקלטות

קריאה אמנותית:
טמירה ירדני / "שירי לאה גולדברג לילדים" (הד ארצי, 1970)
"דירה להשכיר" / משתתפים: מיקי קם, חנה לסלאו, ראובן שפר, חיים יבין, חנה בן-ארי (סי בי אס, 1977)
לחן

השיר הולחן על ידי טל פדר.
ראו גם

"יהושע הפרוע" מאת היינריך הופמן (1845)
"מקס ומוריץ" מאת וילהלם בוש (1865)
הערות שוליים

↑  נרי ליבנה, שמוליקיפוד מדבר, כותרת ראשית, 22 ביולי 1987
↑  יעל דר, ספרות לילדים שהתבגרו מזמן, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2005
Elementary OS

| --- | --- |


שולחן העבודה של Elementary OS Horus (7.0)
 משפחה:  לינוקס
 מודל קוד:  תוכנה חופשית
 מחזור חיים:  31 במרץ 2011 – הווה (13 שנים) 
 גרסה אחרונה:  elementary OS Horus (7.0) ב־23 בינואר 2023, לפני שנתיים ו־18  ימים
 סוג גרעין:  מונוליטי
 סוג רישיון:  חופשי
 מצב עבודה:  עדכני
 מנהל חבילות:  Dpkg 
 סביבת שולחן עבודה:  GTK 
 מבוססת על:  אובונטו לינוקס 
 פלטפורמות:  x86-64, אינטל 80386 
 אתר אינטרנט:  https://elementary.io/ 
 
Elementary OS (יסודי) היא הפצת לינוקס המבוססת על אובונטו. למערכת זו יוצאת גרסה חדשה כמדי שנתיים, כאשר אובונטו משחררת גרסת תל"א (תמיכה לטווח ארוך). פרט לגרסה הראשונה, שהתבססה על גרסה שאינה כוללת תמיכה לטווח ארוך, כל גרסאות הפצה זו מתבססות על גרסאות תל״א.
ההפצה החלה את חייה כסט של ערכות נושא להפצת אובונטו (Ubuntu) אך הפכה עם הזמן להפצת לינוקס העומדת בפני עצמה.
עיצוב

פרויקט אלמנטרי (יסודי) בא לפתור כמה תפיסות לקויות של הציבור הרחב בהפצות לינוקס:
אסתטיקה טובה יותר על ידי ייעול ממשק המשתמש (UI).
הפחתת התלות של יישומים על ידי שימוש ביישומי ליבה הנכתבות בשפת C או Vala.
צמצום הצורך בגישה לתוכנת מסוף.
בחירות עיצוב אלה גרמו להפצה לבצע בחירות אחרות ממה שרוב הפצות הגנו/לינוקס (GNU/Linux) בחרו: החופש להגדיר ולהתאים אישית את סביבת שולחן העבודה של המשתמש עצמו. הנחיות ממשק המשתמש של פרויקט אלמנטרי מתמקדות בשימושיות מיידית עם עקומת למידה עדינה, על חשבון היכולת להתאמה אישית.
מאז הקמתה, מערכת ההפעלה קיבלה שבחים מצד אחד וביקורות מצד שני על היותה דומה מאוד באופן חזותי למערכת ההפעלה macOS.
התקנה

מערכת ההפעלה מופצת בחינם (עם אופציה לתרומה כספית חד פעמית לצוות הפיתוח בעת ההורדה), בתצורת דיסק חי (Live CD) ו דיסק און קי חי (Live USB), מה שמאפשר למשתמשים לבחור לנסות את המערכת ללא הצורך בהתקנתה.
התקנה > דרישות מערכת

על פי אתר ההפצה, דרישות המערכת המומלצות הן:
מעבד Intel Core i3 כפול ליבות או מעבד הדומה לו בביצועיו.
זיכרון RAM בנפח 4 GB.
כונן SSD עם מקום פנוי של 15 GB לפחות.
גישה לאינטרנט.
מסך ברזולוציה של 1024x768 לפחות.
גרסאות

| הגרסה | תאריך השחרור | גרסת אובונטו שעליה היא מבוססת |
| --- | --- | --- |
| 0.1 (Jupiter) | מרץ 2011 | 10.10 (גרסת האובונטו של אוקטובר 2010) |
| 0.2 (Luna) | בטא ראשונה בנובמבר 2012, בטא שנייה ב-6 במאי 2013, והגרסה הסופית ב-10 באוגוסט 2013 | 12.04 (גרסת האובונטו של אפריל 2012) |
| 0.3 (Freya, נקראה בתחילה Isis) | בטא ראשונה ב-11 באוגוסט 2014,ובטא שנייה ב-8 בפברואר 2015 | 14.04 (גרסת האובונטו של אפריל 2014) |
| 0.4 (Loki) | בטא ראשונה ב-14 ביוני 2016, בטא שנייה ב-16 ביולי 2016, והגרסה הסופית ב-9 בספטמבר 2016. | 16.04 (גרסת האובונטו ששוחררה ב-21 באפריל 2016) |
| 0.4.1 (Loki) | שוחררה ב-17 במאי 2017 | 16.04.2 (עדכון של גרסת האובונטו של אפריל 2016) |
| 5.0 (Juno) | שוחררה ב-16 באוקטובר 2018 | 18.04 (גרסת האובונטו ששוחררה באפריל 2018) |
| 5.1 (Hera) | שוחררה ב-3 בדצמבר 2019 | 18.04 (גרסת האובונטו ששוחררה באפריל 2018) |
הערות שוליים

↑  הוראות התקנה, מתוך אתר ההפצה
ארץ אוז

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  סדרת ספרי עוץ 
 בימוי:  סם ריימי
 הופק בידי:  ג'ו רות סוזן טוד ג'ניפר טוד
 תסריט:  לינדה וולוורטון
 עריכה:  רוברט מוראווסקי
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס פרנקו מילה קוניס רייצ'ל וייס מישל ויליאמס זאק בראף ביל קובס ג'ואי קינג טוני קוקס
 מוזיקה:  דני אלפמן
 צילום:  פיטר דמינג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני, Roth Films, Curtis-Donen Productions 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית8 במרץ 2013 ישראל7 במרץ 2013
 משך הקרנה:  130 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט לכל המשפחה 
 מקום התרחשות:  קנזס 
 תקציב:  215 מיליון דולר
 הכנסות:  $493,311,825
 הכנסות באתר מוג'ו:   oz
 פרסים:  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (מילה קוניס) 
 disney.go.com/thewizard/
 דף הסרט ב־IMDb
 
ארץ אוז (באנגלית: Oz: The Great and Powerful, בתרגום חופשי: "עוץ: הגדול והחזק") הוא סרט פנטזיה והרפתקאות בבימויו של סם ריימי וכתיבתם של דייוויד-לינסדי אבייר ומיטשל קפנר. בסרט מככבים ג'יימס פרנקו, מילה קוניס, רייצ'ל וייס, מישל ויליאמס וזאק בראף. הסרט נעשה בהשראת ספרו משנת 1900 של ליימן פרנק באום, "הקוסם מארץ עוץ", ומהווה פריקוול לאירועי הספר שמתרחשים במאה ה-19.
עלילת הסרט

בשנת 1905, בקנזס, אמן מתוסכל בשם אוסקר דיגס (ג'יימס פרנקו), עובד בקרקס נודד. כשסערה מתקרבת לקרקס, האיש הגדול (טים הולמס) מגלה שאוסקר פלרטט עם אשתו ותוקף אותו. אוסקר בורח בכדור פורח, אבל הוא נשאב לתוך טורנדו. הטורנדו מביא אותו לארץ אוז, שם הוא פוגש במכשפה בשם תיאודורה (מילה קוניס). תיאודורה מאמינה שהוא הקוסם שמנובא שיביס את המכשפה הרעה שהרגה את מלך אוז ותפסה את מקומו כשליטה. בדרך לעיר הבירה של אוז, עיר הברקת, תיאודורה מתאהבת באוסקר, שדוחה את ההתחייבות אליה. הם גם נתקלים בקוף מעופף בשם פינלי (זאק בראף), שמבטיח את חייו לאוסקר, כשזה האחרון מציל אותו מאריה.
אוסקר מגיע לעיר הברקת, שם הוא פוגש באוואנורה (רייצ'ל וייס), אחותה של תיאודורה. אוואנורה ספקנית בנוגע לאוסקר, להיותו הקוסם הידוע, אבל טוענת שהוא יכול לקבל את כל הכח והעושר של המלך, אם הוא ילך ליער האפל ויהרוג את המכשפה הרעה על ידי השמדת השרביט, מקור כוחה. אוסקר ופינלי יוצאים לדרך. בדרך הם מצרפים אליהם את נערת החרסינה (ג'ואי קינג), בובה צעירה המתגוררת בעיר החרסינה שנותרת מיותמת לאחר שהמכשפה הרעה הרסה את ביתה. השלישייה מגיעים ליער האפל לגלות את "המכשפה הרעה" שמתבררת כגלינדה (מישל ויליאמס), שאומרת להם שאוואנורה היא המכשפה הרעה האמיתית. אוואנורה רואה את זה אצלה בכדור הבדולח ומשכנעת את תיאודורה שאוסקר מנסה לחזר אחר שלוש המכשפות בכך שמראה לה תמונה שלו יחד עם גלינדה. היא מציעה לתיאודורה שבורת הלב תפוח קסום ומבטיחה לה שהתפוח יסיר את כאב ליבה. כשתיאודורה אוכלת, היא נהפכת למכשפה חסרת לב ונשמה וירוקת עור.
גלינדה מביאה את אוסקר ושותפיו לתחומה של אוז כשהם נמלטים מהצבא של אוואנורה שמורכב מבבונים מעופפים. גלינדה מגלה לאוסקר שהיא יודעת שהוא לא באמת קוסם, אבל מאמינה שהוא עדיין יכול לעזור להם לנצח את אוואנורה, ומספקת לו "צבא" של מנצ'קינים ופחחים להכין כלי נשק. תיאודורה נכנסת לתחום של גלינדה בכעס ומגלה את מראה החדש שלה, שמחריד את אוסקר לפני שהיא מאיימת להרוג אותו ואת בני בריתו על ידי הצבא של העיר הברקת. אוסקר מיואש וחושב שהצבא שלו לא יכול להביס את המכשפות המרושעות, אך לאחר שמספר לנערת החרסינה על עלילותיו, הוא מבין שהם יכולים להילחם באמצעות להטוטנות.
גלינדה ונתיניה משתמשים בצבא של דחלילים מכוסים בערפל סמיך על מנת להערים על המכשפות המרושעות ולשלוח את הבבונים המעופפים שלהן דרך שדה הפרג, שמרדים את הבבונים. עם זאת, שני בבונים מצליחים לתפוס את גלינדה, ומביאים אותה לכיכר העיר להוצאה להורג. בינתיים, אוסקר מתגנב לעיר הברקת עם בעלי בריתו, רק כדי לנטוש אותם לכאורה בכדור פורח עמוס בזהב של המלך המת. תיאודורה הורגת את אוסקר עם כדור אש. אך מתברר שאוסקר זייף את מותו. אוסקר משתמש במכונת עשן נסתרת ובמקרן על מנת להציג תמונה הולוגרפית ענקית של פניו. בנוסף, אוסקר מכין מופע זיקוקים על מנת לתקוף ולהפחיד את אוואנורה ותיאודורה. אוואנורה המפוחדת מסתתרת בטירתה בעוד תיאודורה עפה על המטאטא שלה במטרה לפגוע באוסקר, אך ללא הצלחה. נערת החרסינה משחררת את גלינדה; שמביסה ומגרשת את אוואנורה. במהלך הקרב, גלינדה הורסת את השרשרת של אוואנורה, מה שחושף תחת דמות האישה היפה, אישה מכוערת ומגעילה; אוואנורה נמלטת בעזרת בבוניה המעופפים.
הסרט מסתיים כשאוסקר גורם לתושבי אוז להאמין שהוא מכשף רב עוצמה, וגורם להם להתאחד נגד תיאודורה ואוואנורה. אוסקר נותן מתנות לידידיו; מאסטר טינקאקר מקבל אולר שווייצרי, נאק הממורמר מקבל מסכה של פרצוף שמח, פינלי מקבל את ידידותו עם אוסקר ונערת החרסינה מקבלת את חבריה כבני משפחתה. לבסוף, אוסקר לוקח את גלינדה לאחורי הווילון של המקרן ומנשק אותה שם.