stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורי מנצור
הערות שוליים

↑  אורי מנצור עשוי להודיע בקרוב על עזיבת הפועל ירושלים, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2009
1 2 3 4   שוקי שדה, מיכאל רוכוורגר, משולה זקן, דרך יצרנית מגבונים - ועד העסקה עם תשובה: איש העסקים אורי מנצור נחשף, באתר TheMarker‏, 30 באוקטובר 2020
↑  א. מנצור ושות' - שמחים להודיע על פתיחת סוכנות ראשית למכונית ציטרואן בירושלים, מעריב, 31 בינואר 1973
↑  מלון חדש בירושלים, למרחב, 7 בינואר 1970
↑  אגד מצטייד באוטובוסים של מאן, באתר גלובס, 2 בפברואר 1999
דובי בן-גדליהו, ‏אגד רוכש 58 אוטובוסים עירוניים נמוכי רצפה של מאן בכ-60 מיליון ש', באתר גלובס, 24 ביולי 2000
↑  מירב ארלוזורוב, ‏האם אפי להב יצליח להכות בפעם השלישית, באתר גלובס, 7 בנובמבר 1996
↑  אורלי פלג-מזרחי, ‏חברת P4P החלה אתמול להפעיל את מפעל טפנוקים, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2003
↑  יורם גביזון, החברות הרב-לאומיות דרסו את טפנוקים, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2003
↑  חגי מטר, את המאבק הזה עובדי ופורג'ט באופקים לא מתכוונים להפסיד, באתר "שיחה מקומית", 25 בינואר 2015
↑  יובל אזולאי, ‏השביתה בופורג'ט הסתיימה; העובדים וההנהלה יחזרו למו"מ, באתר גלובס, 27 בינואר 2015
↑  דובי בן גדליהו, ‏קבוצת "אלייד" נכנסת גם לתחום האוטובוסים, באתר גלובס, 17 ביוני 2014
↑   מיכאל רוכוורגר, לוי ומנצור יציפו ערך בדלק ישראל - וינסו לא להידרס מהמכונית החשמלית, באתר TheMarker‏, 28 בדצמבר 2020
↑  ורד כהן, נשיא הפועל ירושלים, אורי מנצור: "הגיע הזמן שאתפטר, זה הרגע הנכון", באתר הארץ, 18 באוקטובר 2009
↑  יובל יועז, ‏נשיא הפועל ירושלים לשעבר מימן את הגנתה של שולה זקן, באתר גלובס, 12 במאי 2014
אחרי שאהב

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
אחרי שאהב הוא סינגל שני מתוך האלבום רמזים של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור באוקטובר 2007. השיר נכתב על ידי יהונתן גפן, הולחן על ידי רמי קליינשטיין ועובד על ידי עברי לידר, עמיר רוסיאנו, יונתן פריג', גלעד שמואלי, אייל שחר, עדיאל גולדשטיין ועילי בוטנר.
ביקורות

וריטה, צריך להודות, מאפקת מלודרמה, שרה את זה ברגש רב, אהבה שהיא אולי הזיה, נגיעה רכה, זמן שנעצר, ואחרי שאהב – לא איכפת לה למות
רשימת השמעה

| אחרי שאהב> מס' | אחרי שאהב> שם | אחרי שאהב> מילים | אחרי שאהב> לחן | אחרי שאהב> עיבוד | אחרי שאהב> משך | אחרי שאהב>  | אחרי שאהב>  | אחרי שאהב>  | אחרי שאהב>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אחרי שאהב  | יהונתן גפן | רמי קליינשטיין | עברי לידר, עמיר רוסיאנו, יונתן פריג', גלעד שמואלי, אייל שחר, עדיאל גולדשטיין, עילי בוטנר | 4:16 |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 1 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 11 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 19 |  |
|  ישראל | רדיו ירושלים | 18 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 31 |  |
אזניה

אזניה הוא שם ששימש לתיאור חלקים שונים באפריקה שמדרום לסהרה. האזכור המוקדם ביותר של השם היה ההתייחסות לקרן אפריקה וכל חופה של סומליה דהיום כולל אלו של קניה וטנזניה לצד האוקיינוס ההודי. בסוף המאה ה-20 השם שימש את מתנגדי משטר האפרטהייד בדרום אפריקה לתיאור המדינה.
מקור השם

הכתובות המתייחסות לשם זה לא מסבירות מה מקור השם. החוקר ג'ון הילטון המציג אפשרות למקור השם והוא מילה בערבית או בפרסית המתארת את תושביה שחורי העור של אפריקה אך חוקר זה מציג את ההתייחסות הקולוניאלית באותה התקופה כלפי תושבי אפריקה.
החוקר האנטינגפורד לעומת זאת הציג מספר אפשרויות לשם הראשון הוא מהמילה הערבית עז'אם שפירושו לא-ערבי, זר. השני הוא היותר סביר והוא במילה היוונית אזניאין שפירושו מיובש מילה המתאימה לתיאור חופה של סומליה היבשה.
אזניה העתיקה

פליניוס הזקן בספרו היסטוריה טבעית מזכיר את הים האזני שמתחיל באזור אדוליס וממשיך לעבר חופה המזרחי של יבשת אפריקה. הספר השיוט בים האריתריאי מפרט יותר על האזור בפרקים 15,16 ו-18 . על פי החוקר האנטינגפורד פרק 15 בספר השיוט בים האריתריאי מדבר על חופה של סומליה במזרח, גבולה של אזניה הייתה העיר רהפטה שהייתה הדרומית ביותר וממקמת בטנזניה של היום ובכך אפשר לזהות את אזניה עם האזור המכונה בערבית זנג', אזניה מוזכרת גם בכתבים סיניים מהמאה ה-3 בשם זאסאן (澤散). יותר מאוחר אזניה הוזכרה על ידי תלמי וקוסמס אינדיקופלוסטס וקוסמס הזכיר שאזניה הייתה תחת שלטון ממלכת אקסום.
חוקרים מסוימים אומרים שאזניה הייתה מחוז בסומליה, וששמה השתמר היום בשם "זנזיבר".
שימוש מודרני בשם > דרום אפריקה

ב-1958 השם אזניה הופיע שוב כתחליף לשמה של דרום אפריקה בכינוס העממי הכלל-אפריקאי שהתרחש באקרה בירת גאנה על ידי קוואמה נקרומה.
השימוש הראשון שנעשה בהתייחס לדרום אפריקה היה על ידי לאומניים שחורים והחל להיות נפוץ ב-1979, השם אזניה החל להיות חלק משמות ארגוני הגרילה בדרום אפריקה כמו כן לאחר פירוק משטר האפרטהייד מספר אנשים הציעו את השם כתחליף לשם המדינה הנוכחי אך שם זה לא זכה לאהדה ציבורית. ב-1930 התגלה הקשר בין אזניה לדרום אפריקה כאשר נתגלו שרידי אדם שנראה שהגיע מאזור אזניה ובכך מספר ארגונים ראו את מוצאם של תושבי דרום אפריקה מאוכלוסייה שהגיע מאזור סומליה. ההתייחסות הדיפלומטית הרשמית של הרפובליקה הסינית כלפי דרום אפריקה כאשר שתי המדינות היו ידידות היה בשם "אזניה".
הערות שוליים

↑  פליניוס הזקן, היסטוריה טבעית, עמוד 634.
↑  אנשי המערב, תורגם על ידי ג'ון הייל.
↑  "הגאוגרפיה של ארטוסתנס"-דואן ו. רולר, עמ' 243
אזדרכתיים

| אזדרכתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: אזדרכתיים
סוגים
 אזדרכת מצויה  מהגוני  עץ הנים  קדרלה ועוד
שם מדעי
 Meliaceae ‏ז'יסייה, 1789
אִזְדָּרַכְתִּיִּים (שם מדעי: .Meliaceae Juss) היא משפחת צמחים דו-פסיגיים המונה כ-59 סוגים ו-745 מינים. מיני המשפחה מעוצים על פי רוב, העלים מורכבים ומחוסרי עלי לוואי. לצמחים שרף חלבי או מוהל בעל צבע. הפרחים בעלי עטיף כפול (גביע וכותרת) ושחלה עילית. לעיתים קרובות אלקלואידים קיימים ברקמות הצמח. קיימת מחלוקת בין החוקרים בדבר תקופת התפתחותה של המשפחה והערכות נעות בין הקרטיקון תחתון לתקופת האאוקן. תפוצת המשפחה באזורים הטרופיים והסובטרופיים בעולם. בגלל העצה המשובחת יש לכמה ממיני האזדרכת ערך כלכלי מרובה. לבני המשפחה אין נציגים בין צמחי הבר בארץ ישראל. אזדרכת מצויה, שמקורה בדרום אסיה, והייתה מקובלת מאוד ביישובים היהודים בארץ ישראל ואף ביישובים ערביים הפכה למטרד ולצמח פולש. למשפחה זו משתייכים גם מיני עץ המהגוני (תּוֹלַעְנָה).
מאפיינים

עצים או שיחים בעלי עלים מנוצים, לעיתים רחוקות פשוטים. העלים מסורגים, ספירליים לאורך הענף ומחוסרי לוואים.
הפרחים על פי רוב דו-מיניים, נכונים, בעלי עטיף כפול ושחלה עילית וערוכים במכבדים (תפרחות מסועפות).
הגביע בעל 4 או 5 עלים או אונות. עלי הכותרת, קטנים, מספרם 4 או 5 לעיתים רחוקות 3 או 10, מפורדים זה מזה בבסיסיהם או לעיתים רחוקות מאוחים מעל הבסיס. האבקנים 8 עד 12 (כפול ממספר עלי הכותרת או פחות), וזיריהם מאוחים על פי רוב לצינור. עלי הגביע, עלי הכותרת והאבקנים מאוחים מתחת לשחלה כל אחד לחוד.
השחלה עילית, בת 2 עד 5 מגורות, לעיתים רחוקות 8. בכל מגורה 1 עד 2 ביציות. עמוד עלי יחיד. במצעית הפרחים טבעת בולטת, המצעית מפרישה כרגיל צוף מתחת לשחלה או סביבה.
הפרי מסוג הלקט, ענבה או בית גלעין.
הערות שוליים

↑  Meliaceae, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏2022
↑  ד"ר ישעיהו ליבוביץ., האנציקלופדיה העברית, כרך שני., ירושלים: חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשי"א
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 225
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563012105171  NKC: ph297125 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אזדרכת הודית

| אזדרכת הודית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: אזדרכתיים
סוג:: אזדרכת
מין:: אזדרכת הודית
שם מדעי
 Azadirachta indica ‏ז'יסייה
Azadirachta indica
אזדרכת הודית (שם מדעי: Azadirachta indica; ידוע גם כעץ הנים) הוא עץ ממשפחת האזדרכתיים. מוצאו מהודו ובורמה, גדל באזורים טרופיים וטרופיים למחצה.
מאפיינים

זהו עץ מהיר צמיחה, המתנשא לגובה של 15-20 מטר, ולעיתים נדירות אף ל-35-40 מטרים. האזדרכת הוא ירוק עד, אם כי תחת תנאי עקה חמורה של מחסור במזון ומים) העץ עלול להשליך את רוב או כל העלווה. נוף העץ הוא רחב, הצמרת עגולה או סגלגלה, ומגיעה לקוטר של 15-20 מטרים.
גזע העץ הוא נמוך יחסית וישר, ויכול להגיע להיקף של 1.5-3.5 מטרים. קליפת העץ קשה, מחוספסת או סדוקה, צבעו לבן-אפרפר עד לחום-אדמדם. שכבת העץ שמתחת לקליפה היא לבנה-אפרפרה ומרכז העץ הוא אדום, אך כאשר הוא נחשף לאוויר הופך לחום-אדמדם.
העלים מנוצים באורך 20-40 סנטימטר. העלעלים בעלי צבע ירוק-ירוק כהה (שמספרם מגיע עד ל-31), הם באורך 3-8 ס"ב לערך. העלים העונתיים לרוב אינם נמצאים. עוקץ העלה הוא קצר; העלווה היא בצבע אדמדם-סגלגל. צורת העלים בוגרים היא פחות או יותר אסימטרית, ושוליהם משוננים פרט לבסיס אשר יהיה לרוב טריזי.
הפרחים (לבנים וריחניים) מאורגנים בין הענף לגזע בצורת אשכולות, המגיעים לאורך 25 ס"מ. הפריחה המסתעפת עד שלוש דרגות, נושאת 150-250 פרחים. הפרח מגיע לאורך של 5-6 מילימטרים, ו-8-11 מילימטרים ברוחב. העץ מצמיח במקביל פרחים מושלמים (הרמפרודיטים, נושאים איברים זכרים ונקביים) ופרחים זכריים (פריחה אנדרודיואיצית).
הפרי הוא חד גרעיני בצורת זית, אשר צורתו משתנה מסגלגל מוארך עד לעגלגל וכאשר הוא בשל, הוא מגיע ל-1.4-2.8x1.0-1.5 סנטימטרים. קליפת הפרי דקה, והציפה בעלת טעם מתוק-מר בצבע לבן-צהבהב ומרקמה סיבי. הציפה בעובי 0.3-0.5 סנטימטרים. הקליפה הפנימית לבנה וקשה ומכילה לרוב זרע יחיד אם כי לעיתים נדירות עד שלושה זרעים מוארכים בעלי קליפת זרע חומה, מהם ניתן להפיק את שמן הנים.
הערות שוליים

↑  אזדרכת הודית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550978305171  LCCN: sh85081065  NKC: ph297124
אייזול

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  מיזוראם
 שטח:  457 קמ"ר
 גובה:  1,132 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  293,416 (2011)
 קואורדינטות:  23°43′38″N 92°43′04″E﻿ / ﻿23.72722°N 92.71778°E﻿ / 23.72722; 92.71778
 אזור זמן:  UTC+5:30
 http://www.aizawl.nic.in/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיאייזול(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיאייזול  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אייזול (בהינדי: अइज़ोल) היא עיר הבירה של מדינת מיזוראם, שבצפון-מזרח הודו. העיר ממוקמת בקצה המזרחי של הודו בגובה ממוצע של 1,132 מטר מעל פני הים.
היסטוריה

בשנים 72–1871 התנהגותו הבלתי מסודרת של חלקום, ראש מיזו, אילצה את הבריטים להקים מאחז צבאי שהפך לימים לכפר אייזול. המאחז הוקם על ידי סואקופילאלה, ראש רייק, והיא הייתה רק 14 ק"מ מסאיראנג, משם ניתן היה לנסוע בסירה שטוחה. בשנת 1890 הגיעו קצין דלי ממשטרת אסאם ו -400 אנשיו לעיזאוול כדי לתמוך בחייליו של קולונל סקינר במהלך פעולה צבאית בריטית נגד שבטי מיזו. על פי המלצתו של דלי, נבחרה איזוואל כאתר של מוצבה מבוצרת שהוטל על הקולונל סקינר להקים. הכוחות הקימו מחסנים ומבנים באתר. בשנים 95–1892 Aizawl הפכה נגישה מסילצ'ר בדרך מזג אוויר בהירה בפיקוחו של רב-סרן לוך.
חיל האוויר ההודי ביצע תקיפות אוויריות על העיר במהלך מרד החזית הלאומית של מיזו (MNF) במרץ 1966, ובעקבותיו נסוג ה-MNF ללונגלי. עד 1966, אייזוואל היה כפר גדול אך ההתארגנות מחדש של כפרי מיזו לאחר המרד גרמה לו להפוך לעיר גדולה יותר ואז לעיר. Aizawl הפכה לצומת תחבורה חשוב באזור. יותר מ 25% מאוכלוסיית מדינת מיזורם מתגוררים בעיר.
מבט על העיר
אייזו קנמוצו

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1948 (בן 76) קורשיקי, יפן 
 מידע כללי
 מדינה:  יפן 
 השכלה:  אוניברסיטת הספורט של יפן 
 משקל:  57 ק"ג 
 גובה:  1.61 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  התעמלות מכשירים 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  מדליית כבוד עם סרט סגול 
 
אייזו קנמוצו (ביפנית: 監物永三; באנגלית: Kenmotsu Eizō;‏ 13 בפברואר 1948) הוא מתעמל יפני לשעבר, שזכה בשבעה תארים עולמיים ומתוכם שלוש מדליות זהב אולימפיות בין 1968 לבין 1979. לאחר פרישתו, הפך למאמן יפני מוביל. הוא שימש גם כמנהל הספורט של אוניברסיטת ניפון למדעי הספורט וסגן נשיא איגוד ההתעמלות של יפן. בשנת 2006, קנמוצו הוכנס להיכל התהילה הבינלאומי של ההתעמלות.
קורות חיים

קנמוצו היה בן 20 ו-8 חודשים באוקטובר 1968, כאשר הפך למתעמל מכשירים היפני הצעיר ביותר בהיסטוריה שזכה במדליית זהב אולימפית בנבחרת באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) והחזיק בשיא רב השנים של כמעט 48 שנים, כאשר השיא נשבר סופית על ידי קנזו שיראי, שבאוגוסט 2016 רכש את הכבוד הזה כשהיה רק בן 19 ו-11 חודשים, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) - גם בגמר עם הנבחרת. באופן מקרי, שניהם זכו באופן דומה במדליה אולימפית אחת נוספת, כל אחד בארד אישי – קנמוצו על מתח ושירי בקפיצות – במשחקים האולימפיים הראשונים שלהם.
הערות שוליים

↑  Eizo Kenmotsu (אורכב 25.07.2016 בארכיון Wayback Machine). sports-reference.com
↑  Eizo Kenmotsu. International Gymnastics Hall of Fame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA01942153  ISNI: 0000 0003 8037 6712  NDL: 00102144  VIAF: 258963329   WorldCat (עם VIAF): 258963329
אווה שבק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 ביולי 1927 סגד, הונגריה 
 פטירה:  21 בדצמבר 2012 (בגיל 85) 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 צאצאים:  יאנוש שבק 
 פרסים והוקרה:  פרס אטילה יוז'ף (2002) 
 
אווה שבק (בהונגרית: Sebők Éva;‏ 12 ביולי 1927 - 21 בדצמבר 2012) הייתה משוררת וסופרת ילדים יהודייה-הונגרייה זוכת פרס אטילה יוז'ף (הפרס הספרותי הממלכתי הגבוה בהונגריה). הייתה מתרגמת ספרותית תרגומים מהשפות צ'כית, פולנית וסלובקית. שבק הייתה אמו של הסופר יאנוש שבק ואחותו של הפסנתרן ג'רג' שבק.
ביוגרפיה

אווה שבק נולדה למשפחה יהודית כבתם של וילמוש שבק (1887–1943), עורך דין, ושל קלרה קראוס (1896–1978). סבה מצד אמה יוז'ף קראוס (1866–1950) היה רופא ראשי בעיר סגד. לאחר הכיבוש הגרמני היא גורשה למחנות ריכוז (בהיותה בת 17) יחד עם אמה בגלל מוצאן היהודי. היא שרדה ולאחר שחזרה הביתה עבדה כתופרת, אך מילדות כתבה שירים וסיפורי אגדות. ב-1949 זכתה בפרס קריירה על אחד מכתביה. היא התפרנסה מספרות מאז 1950. ב-1951 ביקרה בפולין עם מלגה מאגודת הסופרים ההונגרית. בין השנים 1955–1957 למדה פילולוגיה באוניברסיטת ורשה, וזכתה במלגה נוספת. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 ועד למותה היא הייתה פעילה בעיקר כמשוררת.
כתביה

ברוכים הבאים (שירים, בודפשט, 1951)
פעם היה ילד (אגדה, 1962)
סיפור על ילדי החיות (סיפור בחרוזים, בודפשט, 1963)
ציפור שיר. אוֹ אנדרה באלינטt (שירים, בודפשט, 1968)
מימוזה. אוֹ אדם וירץ (רומן בדיוני, בודפשט, 1970)
בוהוי (רומן בדיוני, בודפשט, 1975)
קובולדוש (1978, שירי ילדים)
תערובת תה פולני (1978, תיאור מסע)
Hiszőke (1980, שירי ילדים)
מלון חיות (1980, ספר תמונות שירה)
Libikoka (1982, ספר תמונות)
ספר העטלף (1982, סיפור)
טאפוקה (1986, אגדה)
תערוכת טיפ-טופ (1988)
שריטת קרח (1989, שירים)
הקו הפנימי (1994, שירים)
עד הכתר (1997, שירים)
התערבות למעלה (2000, שירים)
מילאבלה (2000)
נודד הביתה - אגדות (2001)
ריקוד זרזיר (2005)
ספר כפול - Haikus and Contemplatives (2005)
להיות ממה (2007)
מלון בעלי חיים. שיר מאת אווה שבק ; בהתאמה לאסלו רבר; מורה, בודפשט, 2008
ספרות

אריקה ספש: בסגול ושחור בסוף הגדוד - מיתוסים של אווה שבק (2003, Széphalom Könyvműhely)
פרסים והוקרה

פרס המכון ליחסי תרבות 1951
Odznaka Tysiaclecia (מסדר ההצטיינות של המילניום) 1966 (פרס פולני)
מדליית הצטיינות לתרבות פולנית (1970)
פרס ZAIKS (1970, 1988)
פרס הספרות של קרן האמנויות (1971)
פרס הרמה של משרד התרבות (פעמיים בשנת 1979)
עיטור מסדר הכשרון של העמל דרג כסף (1987)
פרס Fundusz Literatury (1987)
צלב כבוד של הרפובליקה העממית הפולנית דרג זהב (1987)
פרס IRAT (1995)
הצלב הקטן של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1997)
פרס אטילה יוז'ף (2002)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניה במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Új magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6804-7 (לקסיקון ספרותי הונגרי חדש)
זולטאן פושה: נולדה למשוררת. אווה שבק pályaíve Archiválva 2015. június 23-i dátummal a Wayback Machine-ben = Napút 2008. 1. szám
Gyermekirodalom.hu (אתר של ספרות ילדים)
ראו גם

Ki kicsoda a mai magyar gyermekirodalomban? Írta Székelyné Sipos Klára, Botosné Koscsó Ilona. Szerk. Fogarassy Miklós. Budapest-Debrecen, OSZK Könyvtártudományi és Módszertani Központ-Csokonai, 1988. 210 [1] o., ill.; 2. jav. kiad. Debrecen, Csokonai, 1991.
(szerk.) F. Almási Éva: Kortárs magyar írók 1945–1997. Bibliográfia és fotótár I–II., Enciklopédia Kiadó, Budapest, 2000, ISBN 963-8477-38-5.
Kortárs magyar írók kislexikona 1959–1988. Főszerk. Fazakas István. Budapest: Magvető. 1989. ISBN 963-14-1604-6
Magyar költőnők antológiája. Összeáll. S. Sárdi Margit, Tóth László. Budapest, Enciklopédia, 1997.
Magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Benedek Marcell. Budapest: Akadémiai. 1963–1965.
Révai új lexikona XVI. (Rac–Sy). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2005. ISBN 963-955-626-2
Who is Who Magyarországon. Kiegészítő kötet. 2. kiad. 2004. Zug, Hübners blaues Who is Who, 2004.
הערות שוליים

↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a szegedi polgári házassági akv. 647/1921. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-12-03.
↑  Dombi Józsefné (2003). "Az előadói képesség gyökerei Sebők György művészetében". Parlando. 45 (1).
↑  "Gyászhír". Viharsarok. 1950-12-08. p. 6. נבדק ב-2021-12-03.
↑  "Sebők Éva". Holocaust Survivors and Victims Database. נבדק ב-2021-12-03.
↑  Magyar Közlöny, 1987. augusztus 15. (35. szám)
↑  Kulturális Közlöny, 2002. április 19. (46. évfolyam, 7. szám)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810651510705606  ISNI: 0000 0001 1043 9189  LCCN: n96000983  NKC: xx0049072  NTA: 087724847  VIAF: 21397778   WorldCat (עם VIAF): 21397778
אורי מנג'ם

אורי מנג'ם (נולד ב-9 באפריל 1954) הוא איש ציבור וקהילה, שכיהן כראש מועצת פרדס חנה-כרכור בין השנים 2001–2003.
ביוגרפיה

מנג'ם נולד, גדל והתחנך בכרכור. הוריו, יונה (יפת) מנג'ם, שהייתה עקרת בית, ואביו, שלום מנג'ם, חקלאי ובעל אדמות, נולדו בתימן.
שימש כיועץ לנושאי חקלאות, היה קצין ביטחון אזורי מטעם משרד החינוך, ניהל את אזור הצפון של חברת “מהדרין פריאור”, חברה ליצוא ושיווק פרי הדר במשך 22 שנים.
קריירה פוליטית

בשנת 1998 הוצב במקום השישי ברשימת מפלגת העבודה למועצה המקומית פרדס חנה-כרכור. הרשימה זכתה בשישה מנדטים ומנג'ם נבחר לכהן במועצה. בשנת 2001 פרש ראש המועצה חיים געש בטענה כי חברי סיעתו פועלים נגדו על מנת לסחוט ממנו תפקידים בשכר. געש פרש כאשר מצבה הכלכלי של המועצה המקומית היה במשבר קיצוני, ועל סף מינוי של ועדה קרואה על ידי שר הפנים. במקום געש הפורש מונה מנג'ם לראשות המועצה. בתקופת כהונתו ניסה מנג'ם להנהיג תוכנית הבראה לעיר שלא צלחה. בסוף כהונתו נטען כי עובדי העירייה לא קיבלו משכורות כמה חודשים, מצב התברואה בתחומי המועצה אינו טוב ואף מונה לה חשב מלווה ב-2002. בשנת 2003 פרש ממפלגת העבודה והצטרף לחברת המועצה שמרית אור והקים יחד איתה את רשימת "כולנו עם אורי ושמרית". הוא עמד בראשה וגם התמודד מטעמה לראשות המועצה בבחירות של אותה שנה. הסיעה זכתה למנדט אחד ומנג'ם זכה ל-6% מקולות הבוחרים בבחירות לראשות העיר.
לאחר הבחירות פרש מנג'ם מהמועצה ופינה את מקומו לשמרית אור, שהייתה הבאה אחריו ברשימה. מאז לא חזר לפעילות פוליטית וציבורית.
חיים אישיים

נשוי לאורלי ואב ל-3 ילדים.
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים 4705. (עמ' 934-936), באתר נבו, ‏1 בדצמבר 1998
↑  ילקוט הפרסומים 5246 (עמ' 860-865), באתר נבו, ‏23 בנובמבר 2003
אות (תקשורת)

.
אות סינוסי
אות או סיגנל (באנגלית: Signal) הוא תנודה, גודל כלשהו התלוי בזמן או במרחב, או הפרעה, בעלי משמעות כלשהי.
השיטות להעברתם ועיבודם של אותות נחקרות בענפי התקשורת, תורת האינפורמציה, הנדסת חשמל, אלקטרוניקה ומדעי המח/ביולוגיה.
סוגי אותות

קיימים סוגים שונים של אותות.
בעולם הפיזיקלי כל גודל כמותי שניתן למדידה לאורך זמן ומרחב יכול להיקרא אות.
ישנם אותות מסוגים שונים: אותות חשמליים, אותות חזותיים, ודומה.
התנועה של חלקיק במרחב מסוים יכולה להיות אות כפונקציה של הזמן או המרחב או שילוב של שניהם.
כמו כן, מאחר שקול הוא תנודה של תווך מסוים, כגון אוויר, אות קול הוא ערך הלחץ כפונקציה של הזמן והמרחב. מיקרופון מתמיר את אות הקול לאות חשמלי כפונקציה של הזמן בלבד.
בעולם החי, ישנם סוגים שונים של אותות המועברים בגופם של אורגניזמים. אותות אלו יכולים להיות חומרים כימיים שונים, חומצות אמיניות, הורמונים ועוד.
הקולטנים השונים מאפשרים לתאים לזהות אותות מסוגים ספציפיים.
סוגי אותות > אותות זמן-בדיד וזמן-רציף

אם ערכי אות מסוים מוגדרים רק בנקודות זמן בדידות, אזי הוא קרוי "אות זמן בדיד" או "אות דיסקרטי", ונחשב כפונקציה ממספרים שלמים (נקודות זמן) למספרים ממשיים או מרוכבים.
"אות זמן רציף" מוגדר לכל ערך של הזמן והוא פונקציה ממספרים ממשיים או מרוכבים אל ערך ממשי או מרוכב.
העברת אותות

ניתן לשדר אותות ממקום למקום, וכך ליצור תקשורת. בהתאם לכך, מערכת תקשורת עושה שימוש באותות לצורך העברת מידע.
רעש הוא כל הפרעה בערוץ התקשורת, הגורמת לשינוי באות המועבר דרכו, כך שנוצרת שגיאה בפלט הסופי.
קליטה נחשבת מוצלחת רק אם יחס אות לרעש של האות שהתקבל במקלט היה גדול יותר מסף רגישות הקליטה של המקלט.
רעש רקע הוא תנודות אקראיות בסביבה. הוא נחשב לגורם הפוגע ביכולת איתור האותות, בכך שהוא יוצר אפקט ממסך המפריע ליכולת העיבוד של מידע רלוונטי אודות האות.
עם זאת, במערכות לא ליניאריות מסוימות כמו מעגלים חשמליים ומערכות חישה ביולוגיות הנוכחות של רעש יכולה להעצים את היכולת לאתר אותות חלשים. תופעה זו מכונה תהודה אקראית.
עיבוד אותות

עיבוד אותות הוא ניתוח, הצגה, קידוד ופענוח של אותות.
ניתן להמיר אות מסוג מסוים לאות מסוג אחר באמצעות מתמר. למשל, הפיכה של אות חשמלי לאות קולי, באמצעות רמקול.
תהליך הדיגיטציה חיוני לצורך עיבוד אותות ספרתי.
ראו גם

תקשורת אופטית
תקשורת נתונים
שידור
פונקציית דלתא של דיראק
עיבוד תמונה
מסמן
הערות שוליים

1 2 3  רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד.
↑  Denning, P. J., & Bell, T. (2012). The Information Paradox. American Scientist, 100(6), 470-477.
↑  Ward, L. M., Doesburg, S. M., Kitajo, K., MacLean, S. E., & Roggeveen, A. B. (2006). Neural synchrony in stochastic resonance, attention, and consciousness. Canadian Journal of Experimental Psychology/Revue canadienne de psychologie expérimentale, 60(4), 319.
↑  Wiesenfeld, K., & Moss, F. (1995). Stochastic resonance and the benefits of noise: from ice ages to crayfish and SQUIDs. Nature, 373(6509), 33-36.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00571026  NKC: ph125525 
העברה של אותות עצביים במערכת העצבים מתאי העצב לתאי המטרה מתרחשת בסינפסה המשותפת להם.
אות זמן בדיד
אולימפיאדת מונטריאול (1976)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  מונטריאול, קנדה
 מדינות משתתפות:  92
 ספורטאים משתתפים:  6,084 (4,824 גברים, 1,260 נשים)
 תחרויות:  198 תחרויות ב-21 ענפים
 טקס הפתיחה:  17 ביולי 1976
 טקס הנעילה:  1 באוגוסט 1976
 נפתח רשמית על ידי:  אליזבת השנייה, מלכת קנדה
 השביע את המשתתפים:  פייר סינט-ז'ין
 הדליק את הלפיד האולימפי:  סטיב פרפונטיין וסנדרה הנדרסן
 האצטדיון הראשי:  האצטדיון האולימפי, מונטריאול, קנדה
 הערים שהתמודדו על האירוח:  מוסקבה, לוס אנג'לס
 → אולימפיאדת מינכן אולימפיאדת מוסקבה ← 
המגדל באצטדיון האולימפי והוולודרום
הכפר האולימפי
המדינות שהחרימו את אולימפיאדות 1976, 1980, 1984 מסיבות שונות
אולימפיאדת מונטריאול (1976) היא האולימפיאדה ה-21 בעת החדשה. היא נמשכה 16 ימים מ-17 ביולי עד 1 באוגוסט 1976. השתתפו בתחרויות 6,028 ספורטאים מ-92 מדינות. 28 מדינות, רובן באפריקה, החרימו את המשחקים במחאה על השתתפותה של ניו זילנד במשחקים, לאחר שנבחרת הרוגבי שלה שיחקה נגד נבחרתה של דרום אפריקה, בניגוד לחרם הספורטיבי שהוטל על דרום אפריקה עקב מדיניות האפרטהייד.
האולימפיאדה הסתיימה בהפסד כספי גדול של המארגנים. אזרחים רבים רואים באולימפיאדה שנערכה בעיר, אסון פיננסי לעיר שגרם לחובות במשך 30 שנים לאחר סיום המשחקים. הגג הנשלף של האצטדיון האולימפי מעולם לא עבד כראוי ובכמה הזדמנויות הוא אף נקרע, מה שגרם לאצטדיון להיות סגור מספר פעמים לתקופות ממושכות של לתיקונים.
המארחת, קנדה, לא זכתה ולו במדליית זהב אחת. זהו המקרה היחיד בתולדות אולימפיאדת הקיץ (לצד שני מקרים באולימפיאדת החורף) שבו המדינה המארחת לא זכתה במדליית זהב.
אירועים בולטים > אתלטיקה > אתלטיות

ברבל ווקל (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), שזכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר.
טטיאנה קזנקינה (ברית המועצות ברית המועצות), שזכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש ובריצת 1500 מטר.
אנגרט ריכטר (מערב גרמניה מערב גרמניה), שזכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב בריצה היוקרתית ביותר, ל-100 מטר בשיא עולם חדש ובשתי מדליות כסף בריצת 200 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר.
רנטה שטכר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), שזכתה ב-3 מדליות אחת מכל סוג, מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר, מדליית כסף בריצת 100 מטר ומדליית ארד בריצת 200 מטר.
רות פוקס (מזרח גרמניה מזרח גרמניה), שזכתה בפעם השנייה ברציפות בהטלת כידון.
אירנה שווינסקה יהודיה (פולין פולין), שזכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא עולם חדש, 12 שנים לאחר זכייתה ב-3 מדליות אולימפיות (טוקיו 1964) כולל אחת מזהב.
אירועים בולטים > אתלטיקה > אתלטים

ויקטור סנייב (ברית המועצות ברית המועצות), זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בקפיצה משולשת.
האתלט אלברטו חואנטורנה (קובה קובה), היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שזכה במדליות זהב בריצת 400 מטר ובריצת 800 מטר באולימפיאדה אחת.
לאסה וירן (פינלנד פינלנד), זכה בשתי מדליות זהב בריצת 5000 מטר ובריצת 10000 מטר פעם שנייה ברציפות, בנוסף סיים במקום חמישי בריצת מרתון.