stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבעת האנון
היסטוריה > מקור השם

שמה של הגבעה ניתן לה בשנת 1993, על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הגבעה נקראת על שמו של טימותי ג'יי. האנון (Timothy J. Hannon), שהיה קרטוגרף עובד הסקר הגאולוגי של ארצות הברית. האנון הנהיג צוות של אנשי הסקר הגאולוגי, אשר יחד עם צוות ניו זילנדי, יצאו מתחנת ואנדה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1988–1989, כדי להקים בקרות גיאודזיות חדשות ולצפות בתחנות הישנות בעמקים היבשים מקמרדו.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ממשלת ניו זילנד
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
גן פסלים

גן פסלים הוא גן אשר ייעודו העיקרי הוא הצגת פסלים. זאת להבדיל מגן אשר ייעודו העיקרי שעשוע או ריאה ירוקה, ואשר עשוי להכיל גם יצירה פיסולית דקורטיבית או אנדרטה. בגן פסלים היצירות צפופות יחסית.
גני פסלים נמצאים לעיתים קרובות במוזיאונים, ומשמשים להצגת הפסלים הגדולים יותר, או אלו אשר הצגתם דורשת אינטראקציה מיוחדת עם הטבע (למשל אינטראקציה עם בריכת מים). בנוסף נמצאים גם גני פסלים כמתחם עצמאי. גני פסלים נמצאים לעיתים גם בגנים ציבוריים, שם הם נגישים יותר לציבור, אך חשופים יותר לסכנה של ונדליזם וגנבה.
גני פסלים בישראל

מוזיאון תל אביב
מוזיאון ישראל בירושלים
גן הפסלים התת-ימי באילת
גן הפסלים בחיפה (פסלי אורסולה מלבין)
גן הפסלים בגן הטכנולוגי מלחה
גן הפסלים של משה ציפר בצפת
גן הפסלים של יחיאל שמי בקיבוץ כברי
גן הפסלים של יגאל תומרקין במושב בורגתא
גן פסלים בית החולים בילינסון
גן הפסלים ע"ש טופור, במרכז הרפואי שיבא
גן הפסלים של יגאל תומרקין בגן לאומי כוכב הירדן וליד סביל אבו נבוט
גן פסלים ע"ש יואב דגון ברמת השרון
גן פסלים בגליל בכפר כאוכב אבו אל-היג'א
גן פסלים במושבה יקנעם
גן פסלים בקיבוץ כפר סאלד
גן פסלים של הפסל יומה שגב בגדרה
גן הפסלים בבסיס חיל האוויר תל נוף
גן פסלים בשכונת גבעת נשר בעיר נשר
גן פסלים של קטה אפרים מרכוס בכפר שמריהו
גן פסלים של ברנרד רדר באוניברסיטת רייכמן
אם וילד מס' 2, 1941-45, ברונזה. מוצג בגן הפסלים במוזיאון ישראל
"רוכב אופניים", יצירתו של דוד גרשטיין, בגן הפסלים ע"ש טופור, במרכז הרפואי שיבא
"אישה עם שלבי סולם", יצירתה של עפרה צימבליסטה, גן הפסלים ברמת השרון
גני פסלים בעולם

המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, ארצות הברית
מוזיאון הירשהורן, וושינגטון די. סי., ארצות הברית
גן הפסלים סוקרטס בקווינס, ניו יורק, ארצות הברית
גן מוזיאון רודן, פריז, צרפת
מוזיאון קרולר-מילר, הולנד
גן הפסלים, מוסקבה
המוזיאון הפתוח בהאקונה, יפן
גביע דייוויס 1931

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  19 באפריל 1931 – 26 ביולי 1931 (99 ימים) 
 מספר תחרות:  26 
 מדינות משתתפות:  29
 עיר מארחת:  פריז (משחק על התואר)
 זוכה:  צרפת (5)
 → גביע דייוויס 1930 גביע דייוויס 1932 ← 
 
אתגר הטניס הבינלאומי 1931 (באנגלית: 1931 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-26 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי צרפת ומשחק הגמר נערך בפריז. לתחרות נרשמו 29 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת בריטניה.
המשחק על התואר נערך ב-24-26 ביולי 1931 בפריז, צרפת. נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת בריטניה וניצחה עם תוצאה 2:3. בכך היא זכתה בתואר בשנה החמישית ברציפות.
משחקי פלייאוף > בית אמריקה

בית זה כלל 8 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.
לראש תת-הבית הצפוני הגיעה נבחרת ארצות הברית וזאת לאחר ניצחון על קנדה ומקסיקו. לראש תת-הבית הדרומי הגיעה נבחרת ארגנטינה לאחר ניצחונות על פרגוואי, אורוגוואי וצ'ילה.
במשחק לראשות הבית ארצות הברית ניצחה את ארגנטינה עם תוצאה 5:0.
משחקי פלייאוף > בית אירופה

הבית כלל 22 קבוצות, כולל מצרים, יפן ודרום אפריקה. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 20 במאי-6 ביוני | רבע הגמר 20 במאי-6 ביוני | רבע הגמר 20 במאי-6 ביוני |  |  | חצי הגמר 12-18 ביוני | חצי הגמר 12-18 ביוני | חצי הגמר 12-18 ביוני |  |  | משחק הגמר 9-11 ביולי | משחק הגמר 9-11 ביולי | משחק הגמר 9-11 ביולי |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  מצרים (1922-1952) מצרים | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יפן יפן | 5 |   |   | איסטבורן, בריטניה, דשא | איסטבורן, בריטניה, דשא | איסטבורן, בריטניה, דשא | איסטבורן, בריטניה, דשא | איסטבורן, בריטניה, דשא |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  יפן יפן | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
| איסטבורן, בריטניה, דשא | איסטבורן, בריטניה, דשא | איסטבורן, בריטניה, דשא | איסטבורן, בריטניה, דשא |   |   |  |  בריטניה בריטניה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בריטניה בריטניה | 5 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 0 |   |   |   |   |   |   |   | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  בריטניה בריטניה | 4 |  |  |
|   | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר |   |   |   |   |   |  |  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 1 |  |  |
|   |  |  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  איטליה (1861–1946) איטליה | 2 |   |   | קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
| קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר |   |   |  |  דנמרק דנמרק | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פולין פולין | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דנמרק דנמרק | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > משחק בין מנצחי הבתים

המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפריז, צרפת במהלך 19-17 ביולי 1931. נבחרת ארצות הברית הפסידה לבריטניה עם התוצאה 3:2.
משחק על התואר

| צרפת   צרפת   3 | צרפת   צרפת   3 | פריז, צרפת   26-24 ביולי 1931  חימר | פריז, צרפת   26-24 ביולי 1931  חימר | ארצות הברית   בריטניה   2 | ארצות הברית   בריטניה   2 | ארצות הברית   בריטניה   2 | ארצות הברית   בריטניה   2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | צרפת | אנרי קושה | 3 | 11 | 6 | 6 |  |
| 1 | בריטניה | באני אוסטין | 6 | 9 | 2 | 4 |  |
| 2 | צרפת | ז'אן בורוטרה | 6 | 8 | 0 | 6 | 4 |
| 2 | בריטניה | פרד פרי | 4 | 10 | 6 | 4 | 6 |
| 3 | צרפת | ז'אק בריניון/אנרי קושה | 6 | 5 | 6 | 8 |  |
| 3 | בריטניה | פאטריק יוז/צ'ארלס קינגסלי | 1 | 7 | 3 | 6 |  |
| 4 | צרפת | ז'אן בורוטרה | 5 | 3 | 6 | 5 |  |
| 4 | בריטניה | באני אוסטין | 7 | 6 | 3 | 7 |  |
| 5 | צרפת | אנרי קושה | 6 | 1 | 9 | 6 |  |
| 5 | בריטניה | פרד פרי | 4 | 6 | 7 | 3 |  |
גלגל (בודהיזם)

גלגל טיבטי בלהסה
גלגל, גלגל החיים או גלגל הקיום (בהוואצ'אקרה) הוא ייצוג סמלי מורכב לסמסרה בצורה של גלגל (מנדלה), בה משתמשים בעיקר בבודהיזם הטיביטי. סמסרה היא המחזור האינסופי של לידה ולידה-מחדש, אשר אדם יכול לברוח ממנו רק על ידי השגת הארה.
הגלגולים השונים בתוך ה'גלגל' נתפסים כסבל. המטרה העיקרית של הבודהיזם היא להגיע ל'נירוואנה' על פי זרם ה'מאהיאנה' או 'הארה' על פי זרם ה'האינהיאנה', דהיינו לכיבוי ההשתוקקות (yearning) ותחושת הסלידה, ובכך לכיבוי הסבל. הגלגל הוא למעשה שרשרת של אירועים הקשורים זה בזה. התרת החוליה הראשונה בשרשרת תשחרר מן הגלגול כולו.
החוליה הראשונה היא חוליית הבערות. הבערות הבסיסית ביותר, היא האמונה כי יש 'אני'. בשל צורת החוויה ובשל השתוקקות לעצמיות, אנו משיגים 'אני'. למעשה אין 'אני' קבוע מאחורי כל התופעות המשתנות. דוגמה ידועה היא משל המרכבה – אם מתירים את הסוסים ומפרקים את הגלגלים ואת גוף המרכבה, מה נותר ממנה? דוגמה נוספת היא ערימת האורז – אם מוציאים את כל הגרגרים מן הערמה, היכן היא?
משמעות הגלגל

משמעות הגלגל לבודהיסט דומה למשמעות של הצלב בעיני נוצרי או חצי סהר למוסלמי, למרות שהוא אינו סמל של אלוהות. ה"מנדלה" (גלגל בהינדו) הוא ייצוג נפוץ המבוסס על דמות הגלגל.
בודהיסטים רואים בגלגל החיים מפה רוחנית בה ניתן למקם אדם בעולם הזה ולראות את תהליך השינוי שחל בו.
חלקי הגלגל

במרכז הגלגל מוצגות שלוש חיות אוחזות זו בזנבה של זו, המייצגות את גורמי הסבל על פי הבודהיזם. החזיר מייצג את הבערות, התרנגול מייצג את ההשתוקקות (או החמדנות), הנחש מייצג את השנאה או תחושת הסלידה. העיגול שסביב החיות מייצג את ה'בארדו' (השלב שבין המוות ללידה מחדש).
בעיגול הבא מצוירים ששת עולמות הקיום, כאשר בכל אחד מהם מופיעה דמותו של הבודהה אמיטאבהה או של אוולוקיטשוורה, ייצוג החמלה במהיינה. עולם האלים מוצג כעולם של תענוגות והנאה, העשויים להוביל לגאווה. דמות הבודהה, המצויר אוחז בכלי נגינה מזכירה כי גם חיים אלו הם בני חלוף כמו הצלילים שמפיק הכלי. עולם האלים למחצה מציג את הקנאה: כל הדמויות רבות על פירותיו של עץ המאווים. הבודהה המוצג בעולם זה זועם ואוחז בחרב, וקורא לריסון מוסרי.
עולם האדם שקוע בסבל הנגרם על ידי הִתאוות ותשוקה, שבסופם ההזדקנות והמוות. חשיבותו של עולם זה היא ביכולת הבחירה לנצל את כוח הרצון בהשקעה לקראת ההארה. עולם החיות מראה חיים של בורות וחוסר הבנה של חוקי העולם. דמות בודהה מלמדת כיצד להתגבר על הבורות על ידי השאיפה התמידית לחוכמה. עולם הפְרֵיטות (רוחות רעבות) מסמל את הסבל מתוך חמדנות ותאוות בצע. דמותו של בודהה מופיעה נושאת מתת, מייצגת התגברות על החמדנות על ידי נדיבות ונכונות להקריב.
בעולם השאול לפעמים מופיע יאמה, שר המוות, מאזן אבנים לבנות ביד אחת לעומת שחורות (מעשים טהורים לעומת מעשים בלתי טהורים), והוא אוחז במראה המשקפת את התודעה. הסבל בעולם הזה, בסמסרה, נגרם על ידי כעס ושנאה, ודמותו של אמיטאבהה האוחז מים ואש, מלמדת סבלנות והיטהרות. בכל אחד מן העולמות תהיה אחת מתוך שש ההברות של המנטרה אום מאני פדמה הום. בהיקף מצוירים תריסר החוליות, כלומר 12 הצעדים לנירוואנה. ברקע הגלגל מצויר יאמה, שר המוות, המחזיק את הגלגל בפיו.
ראו גם

סמדהי
ארבע האמיתות האצילות
גט מעושה

| --- | --- |
 משנה:  מסכת גיטין, פרק ט', משנה ח'
 תלמוד בבלי:  מסכת גיטין, דף פ"ח, עמוד ב', מסכת בבא בתרא, דף מ"ח, עמוד א'
 משנה תורה:  ספר נשים, הלכות גירושין, פרק ב', הלכה כ'
 שולחן ערוך:  אבן העזר, סימן קל"ד, אבן העזר, סימן קנ"ד, סעיף כ"א
 
בהלכה היהודית, גט מעושה הוא גט שניתן על ידי הבעל שלא מרצונו החופשי לגרש את אשתו, אלא כדי להסיר מעליו אמצעי לחץ וענישה שונים שהופעלו עליו, כגון נידוי, חרם או שהכו אותו בשוט (ישנן סוגיות רחבות לגבי מאסר או הטלת קנסות כספיים).
רקע הלכתי

תוקפו ההלכתי של הגט להפקיע את האישות בין האיש לאשתו, מותנה בכך שניתן על ידי הבעל מרצונו החופשי. לפיכך אין לגט שניתן בגלל כורח חיצוני כל משמעות הלכתית, והאישה היא אשת איש לכל דבר.
גם עונשים כספיים שחייבו את הבעל כל עוד לא יגרש את אשתו, כמו דמי מזונות, נחשבים ככפייה ואונס במקרה בו על פי ההלכה אין עליו חובה לשלם כספים אלו, ולכן אם חייבו את הבעל כסף עד שיגרש את אשתו ורק בגלל זה הוא גירש, הגט לא תקף.
קיימת תקנת חכמים הקובעת שגם אם התבצע גט מעושה שאינו תקף, ומאוחר יותר קרה שהבעל מת, האישה פסולה להתחתן עם כהן, כמו גרושה. הסיבה לתקנה זו היא החשש שיטעו ויחשבו שגרושה מותרת לכהן. כך גם הדין בגט שנכפה שלא על ידי בית דין, במקרה שמצד ההלכה יש לכפותו.
מקרים בהם כפיית גט מותרת

כל זה אמור במקרה בו אכן לא היה הבעל חייב לגרש את אשתו מבחינה הלכתית, והוא מגרש אותה רק בגלל שכפו אותו. אולם במקרה בו על פי ההלכה הוא חייב לגרש אותה (כגון בעל מכה או שהוא עקר או כשאינו מוכן לקיים יחסי אישות) והוא אינו מסכים למלא את חובתו, מותר לבית דין הדן על פי חוקי התורה לכפות ולהכריח אותו לגרש, והגט תקף, על פי הכלל "כופין אותו עד שיאמר רוצה אני". ההצדקה לכך שגט זה תקף, נובעת מכך שכאשר הכפייה נעשית מסיבות מוצדקות הלכתית הבעל משלים עם הסיבה, ובדיעבד הוא נותן את הגט מסיבות תכליתיות ולא חיצוניות. הרמב"ם מוסיף שכל יהודי רוצה לקיים את מצוות התורה, ואם התנגד למלא את חובתו ולגרש את אשתו יש לראות זאת כהחלטה שהבעל מקבל באונס בגלל יצרו הרע. לכן כאשר כופים אותו לגרש אין מכריחים אותו לעשות נגד רצונו, אלא גורמים לו לממש את רצונו האמיתי.
גט מעושה כשר במקרה כזה רק אם הכפייה לגרש נפסקה בידי בית דין הדן על פי ההלכה, אולם אם הכפייה וההכרח לגרש נעשתה שלא בהוראת בית דין הדן לפי ההלכה, הגט בטל גם אם במקרה כזה בית דין רבני היה מחייב אותה לגרש אותה לו הובא מקרה זה לפניו. הסיבה לכך היא שכפייה על ידי ערכאות אסורה על פי ההלכה ובמילא זה נחשב לאונס.
קיימת מחלוקת בין הפוסקים האם ניתן לקבוע סיבות נוספות לכפיית גט מעבר לאלו שמופיעות בגמרא. הרמ"א פסק להלכה כי הדבר מותר, ועל-סמך פסק זה נקבע תיקון לחוק בתי הדין הרבניים המאפשר לבתי דין רבניים בישראל להפעיל עונשים על סרבני גט.
מבחינה הלכתית לא ניתן לקבוע באופן חד-משמעי אלו עונשים הופכים את הגט לגט מעושה. כך למשל בהלכה מוכרים שורה של עונשים המכונים "הרחקות דרבנו תם", שמותר להפעיל על בעל סרבן גט, ושאינם הופכים את הגט לגט מעושה. גישה נוספת בקרב הפוסקים קובעת כי רק עונשים גופניים או כספיים שממוטטים את הבעל לחלוטין הופכים את הגט לגט מעושה. לפי גישה זו עונש כלכלי מתון אינו פוסל את הגט. באופן דומה, קבע הרב משה פיינשטיין שעונש כלכלי שנקבע בהסכם קדם נישואים אינו הופך את הגט למעושה. דוגמה מפורסמת נוספת עניינה פיצויים נזיקיים על סרבנות גט, שלא הביאו את בתי הדין הרבניים לעשות את הגט. עם זאת, מדובר בפיצויים הניתנים במנעד מקרים יחסית מצומצם.
ראו גם

אין אדם דר עם נחש בכפיפה
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף קי"ב, עמוד ב'
1 2 3  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף פ"ח, עמוד ב'
1 2 3  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות גירושין, פרק ב', הלכה כ'
1 2 3  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן קל"ד, סעיף ז'
↑  שו"ת הרשב"א, חלק ד' סימן מ'; פירוש המאירי למסכת גיטין, דף פ"ח עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ', עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מ"ח, עמוד א'
↑  תוספות בבא בתרא דף מ"ח עמוד א', דיבור המתחיל "אילימא"
↑  במקרה בו הפסק המחייב לגרש ניתן על ידי בית דין רבני, אין הבדל אם הכפייה בפועל מבוצעת על ידי בית הדין או על ידי גורמים אחרים הפועלים לאור פסיקת בית הדין.
↑  תוספות בבא בתרא מח א, ד"ה דבר תורה.
↑  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן קנ"ד, סעיף א'.
↑  חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) תיקון - הפעלת צו הגבלה.
↑  תורת גיטין, קלד, ד.
↑  שו"ת אגרות משה, חלק אבן העזר ד', סימן ק"ו.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
גן עדן עכשיו

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  האני אבו אסעד
 הופק בידי:  ברו באייר אמיר הראל
 תסריט:  האני אבו אסעד וברו באייר
 עריכה:  סנדר ווס 
 שחקנים ראשיים:  קאיס נאשף, עלי סלימאן ולובנה אזאבל
 מוזיקה:  ג'ינה סומדי
 צילום:  אנטואן הברלה 
 מדינה:  השטחים הפלסטיניים, גרמניה, צרפת, ישראל, הולנד, מדינה פלסטינית 
 חברת הפקה:  Augustus Film, Lumen Films, HazazaH, Razor Film, למה הפקות, Arte France Cinéma 
 חברה מפיצה:  Warner Independent Pictures 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 14 בפברואר 2005   ישראל 10 בנובמבר 2005
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  ערבית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מתח, סרט פשע 
 תקציב:  2,000,000‏$
 הכנסות:  3,579,902‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   paradisenow
 פרסים:  גלובוס הזהב לסרט הזר
 דף הסרט ב־IMDb
 
גן עדן עכשיו (בערבית: الجنّة الآن, Paradise Now) הוא סרט קולנוע של הבמאי הפלסטיני-ישראלי-הולנדי, האני אבו אסעד, שיצא לאקרנים בשנת 2005.
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לשנת 2006 כסרט הזר הטוב ביותר, בפרס אמנסטי אינטרנשיונל בפסטיבל ברלין, בפרס "עגל הזהב" בפסטיבל הסרטים של הולנד, ובפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לתסריט הטוב ביותר. כמו כן, היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
הסרט מגולל את סיפורם של שני חברים משכם, חאלד וסעיד המתכוננים לביצוע פיגוע התאבדות בתל אביב כתגובה למותם של שני פלסטינים. במהלך הסרט משמשת דמותה של סוהא, בחורה ערביה צעירה ונאה שנולדה בצרפת והתחנכה במרוקו, על מנת לעמת את הקול הפלסטיני המתון עם המחויבות וההקרבה העצמית של סעיד, צעיר שגדל במחנה פליטים ומחליט להיות שהיד על מנת לכפר על החטא שעשה אביו שהיה משתף פעולה עם השלטונות הישראלים והוצא להורג בשל כך. בסוף הסרט חאלד מתחרט וחוזר לביתו ואילו סעיד ממשיך בתוכנית. מעשה ההתאבדות עצמו אינו מתואר בסרט.
הסרט צולם בשכם, נצרת ותל אביב.
עצם נושאו של הסרט עורר את זעמם של גורמים רבים, במיוחד בישראל, ולכן הופץ להקרנה רק בסינמטק תל אביב באופן קבוע ולעיתים רחוקות בסינמטקים בערים אחרות בישראל. בינואר 2010 הודיעה חברת yes הטלוויזיה בלוויין כי היא חוזרת בה מהחלטתה לשדר את הסרט. זאת, לאחר שרכשה את הזכויות להקרנתו ואף פרסמה אותו כחלק מלוח המשדרים החודשי שלה.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
לובנה אזאבל: סוהא
קאיס נאשף: סעיד
מוחמד בוסטמי: אבו סאלים
עלי סלימאן: חאלד
עמאר חלאל: ג'מאל
היאם עבאס: אמו של סעיד
הערות שוליים

↑  דוד שליט, ‏קאן הפקתי, באתר גלובס, 28 ביוני 2007
↑  גואל פינטו, אם לא הייתי קולנוען, הייתי מחבל-מתאבד, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2005
↑  סוכנויות הידיעות, הסרט הפלשתיני "גן עדן עכשיו" זכה בגלובוס הזהב, באתר הארץ, 17 בינואר 2006
↑  אבנר שפירא, שני פרסים בפסטיבל ברלין לסרט הפלשתיני "גן עדן עכשיו", באתר הארץ, 21 בפברואר 2005
↑  שירות גלובס, ‏עגל הזהב לגן עדן, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2005
↑  גואל פינטו, "גן עדן עכשיו" מועמד לפרס אוסקר על הסרט הזר, באתר הארץ, 30 בינואר 2006
↑  מתן אברמוביץ', עכבר העיר, "גן עדן עכשיו" יורד מלוח השידורים של yes, באתר הארץ, 31 בינואר 2010
| פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1965‏-1980 | ג'ולייטה של הרוחות (1965) • גבר ואישה (1966) • לחיות בשביל לחיות (1967) • מלחמה ושלום (1968) • Z‏ (1969) • נוסע עובר בגשם (1970) • השוטר אזולאי (1971) • המהגרים, העולם החדש (1972) • הולכי הרגל (1973) • תמונות מחיי נישואין (1974) • שקרים שסיפר לי אבי (1975) • פנים מול פנים (1976) • יום מיוחד (1977) • סונטת סתיו (1978) • כלוב העליזים (1979) • טס (1980) |  |
| 1981‏-2000 | מרכבות האש (1981) • גנדי (1982) • פאני ואלכסנדר (1983) • המעבר להודו (1984) • הסיפור הרשמי (1985) • התקיפה (1986) • סיפורים שסיפרתי לאמא (1987) • פלה הכובש (1988) • סינמה פרדיסו (1989) • סיראנו דה ברז'רק (1990) • אירופה אירופה (1991) • הודו סין (1992) • שלום לפילגש (1993) • פארינלי (1994) • עלובי החיים (1995) • קוליה (1996) • החיים שלי בוורוד (1997) • תחנה מרכזית (1998) • הכל אודות אמא (1999) • נמר, דרקון (2000) |  |
| 2001‏-היום | שטח הפקר (2001) • דבר אליה (2002) • אוסמה (2003) • הים שבפנים (2004) • גן עדן עכשיו (2005) • מכתבים מאיוו ג'ימה (2006) • הפרפר ופעמון הצלילה (2007) • ואלס עם באשיר (2008) • סרט לבן (2009) • בעולם טוב יותר (2010) • פרידה (2011) • אהבה (2012) • יפה לנצח (2013) • לוויתן (2014) • הבן של שאול (2015) • היא (2016) • משום מקום (2017) • רומא (2018) • פרזיטים (2019) • מינארי (2020) • הנהגת של מר יוסוקה (2021) • ארגנטינה, 1985 (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011196581305171  BNE: XX4197014  GND: 7690566-4  VIAF: 220029076   WorldCat (עם VIAF): 220029076
גבעת הגברים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה של ריי ריגבי
 בימוי:  סידני לומט 
 הופק בידי:  קנת' היימן 
 תסריט:  ריי ריגבי
 עריכה:  תלמה קונל 
 שחקנים ראשיים:  שון קונרי הנרי אנדרוז איאן הנדרי
 צילום:  אוסוואלד מוריס 
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר, Seven Arts Productions 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  מאי 1965
 משך הקרנה:  123 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט כלא 
 תקציב:  2,500,000 ‏$
 הכנסות:  4,300,000‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
גבעת הגברים (באנגלית: The Hill) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1965 בבימויו של סידני לומט, עם שון קונרי, הנרי אנדרוז ואיאן הנדרי בתפקידים הראשיים.
העלילה מתרחשת בבית סוהר צבאי בריטי במדבר לוב בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה בו כלואים חיילים מרדניים למיניהם, המנוהל תוך שימוש באמצעים סדיסטיים במיוחד. המתקן ידוע לשמצה בעיקר בגלל גבעה מלאכותית באמצע המחנה עליה צריכים לטפס האסירים ולרדת שוב ושוב עד שהם נשברים.
הצילומים נערכו במשך 78 ימים בתנאים קשים באזור מדברי בדרום ספרד ליד העיר אלמיירה.
הסרט זכה בפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר (אוסוולד מוריס) והיה מועמד לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר, לפרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר, לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (הארי אנדרוז), לפרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר ולפרס באפט"א לעיצוב ההפקה הטוב ביותר.
ריי ריגבי זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן.
הארי אנדרוז זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר ב-National Board of Review.
תקציר העלילה

בית סוהר צבאי בריטי נמצא במדבר לוב בפיקודו של מייג'ור (נורמן בירד). המפקד אינו מתערב כמעט בנעשה שם ובלילות הוא מבלה בעיר הסמוכה במיטתה של יצאנית. את בית הסוהר מנהל למעשה הרס"ג (רב-סמל גדודי) הקשוח ברט וילסון (הארי אנדרוז). הוא מתהלך במקום עם מקל ומדבר רק בצעקות. לסמלי המטה שלו הוא מסביר את דרכו:"אף אחד לא יעניק לנו מדליה, עלינו לשבור את החיילים שכשלו ולבנות מהם אנשים חדשים".
חמישה אסירים מגיעים למתקן בגלל עבירות שונות ומתקבלים על ידי וילסון והסמל הסדיסט ויליאמס (איאן הנדרי). החמישה הם:
טוראי ג'ו רוברטס (שון קונרי) רב-סמל פלוגתי לשעבר ברגימנט הטנקים המלכותי שנשפט ונדון למאסר והורדה בדרגה מפני שתקף את מפקדו שפקד לצאת לפעולה שגבלה בהתאבדות ממנה לא חזרו רבים.
טוראי ג'ורג' סטיבנס (אלפרד לינץ'), חלשלוש ונאיבי שנשפט על יציאה ללא אישור.
טוראי מונטי בארטלט (רוי קיניר), נשפט על מכירת צמיגים לערבים.
טוראי ג'אקו קינג (אוסי דייוויס), שחור עור מהודו המערבית, נשפט על גניבת שלושה בקבוקי וויסקי, שיכרות והתפרעות.
טוראי ג'וק מקגארט (ג'ק ווטסון), נשפט על שכרות ותקיפת שוטרים צבאיים.
החמישה מתקבלים על ידי הסמל הסדיסט ויליאמס (איאן הנרי) שרוצה להתקדם בתפקידו ולהרשים את וילסון. הם נאלצים לעלות על גבעה מלאכותית בצורת משולש עם כל הציוד עליהם, להגיע לפסגה, לרדת בצד שני ולחזור שוב באותה דרך. הם עושים זאת בקושי עד שנשברים ואסירים שופכים עליהם מים. הם יוצאים לקבל אוכל בריצה ורק רוברטס נשאר לעלות ולרדת על הגבעה ולא מקבל אוכל.
קצין הרפואה (מייקל רדגרייב) יודע מכל הטרטורים האלה אבל הוא חלש אופי וממלא את רצונו של וילסון הדומיננטי. מפקד הכלא לא משתתף בכל הפעילויות האלה ומגיע רק למסדרים.
ויליאמס נטפל דווקא לסטיבנס החלש ולקינג השחור. סטיבן אינו עומד בטרטורים על הגבעה, לוקה במכת חום ומת בתא. האסירים מארגנים מרד וצועקים בקול כי ויליאמס רצח את סטיבנס. וילסון לוחץ על הרופא לקבוע שזה היה מוות מתאונה והרופא מסכים לאחר שהוא מאויים כי אישר בתחילה שמצבו הרפואי של סטיבנס הוא תקין.
וילסון מצליח להשקיט את האסירים ורק רוברטס טוען כי ויליאמס אשם במות סטיבנס. לאחר מכן מכה ויליאמס את רוברטס בעזרת שני שומרים. רוברטס נפגע ורגלו נשברת. הרופא מתעשת סוף סוף ומורה להעבירו לבית חולים וכאן בפעם הראשונה הוא מתווכח בקולניות עם וילסון שמתנגד לכך.
קינג המיואש מודיע על התפטרותו מהצבא, מסיר את בגדיו ונכנס בתחתוניו לחדרו של המפקד.
מכל סמלי הסגל רק סרג'נט צ'רלי האריס (איאן באנן) מגלה יחס אנושי ויוצא נגד וילסון וויליאמס.
רוברטס דורש בירור אצל המפקד ויודע כי בכך יביא לשינוי המצב בבית הסוהר. הוא שוכב בתא וויליאמס נכנס לחסל אותו במכות אך קינג ומקגארט נכנסים ומתחילים להכות את ויליאמס למרות בקשותיו של רוברטס שיודע כי בכך הם מחסלים את הסיכוי לשינוי המצב בכלא הזה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| שון קונרי | ג'ו רוברטס | אסיר |
| הארי אנדרוז | ברט וילסון | רס"ר הכלא |
| איאן באנן | סרג'נט צ'רלי האריס |  |
| איאן הנדרי | סרג'נט ויליאמס |  |
| אלפרד לינץ' | ג'ורג' סטיבנס | אסיר |
| אוסי דייוויס | ג'אקו קינג | אסיר |
| רוי קיניר | מונטי בארטלט | אסיר |
| ג'ק וואטסון | ג'ק מקגארט | אסיר |
| מייקל רדגרייב | קצין רפואה |  |
| נורמן בירד |  | מפקד הכלא |
גביע דייוויס 1928

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  7 באפריל 1928 – 29 ביולי 1928 (114 ימים) 
 מספר תחרות:  23 
 מדינות משתתפות:  32
 עיר מארחת:  פריז (משחק על התואר)
 זוכה:  צרפת (2)
 → גביע דייוויס 1927 גביע דייוויס 1929 ← 
 
אתגר הטניס הבינלאומי 1928 (באנגלית: 1928 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-23 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי צרפת ומשחק הגמר נערך בפריז. לתחרות נרשמו 32 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת איטליה.
המשחק על התואר נערך ב-27-29 ביולי 1928 בפריז, צרפת. נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 1:4. בכך היא זכתה בתואר בשנה השנייה ברציפות.