stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם זיידה הלר
ביוגרפיה > יציאה נגד ביזת רכושם של תושבי צפת הערבים הנמלטים

בהמשך הלחימה בעיר, במאי 1948, נמלטו תושביה הערבים, כשהם מותירים אחריהם את כל רכושם. עם בריחתם, פשטו רבים מתושבי צפת היהודים על הבתים הנטושים של עשירי צפת הערבית, ובזזו אותם. הביזה לא פסקה גם לאחר כניסת השבת. הפלמ"ח נדרש לעצור את הבוזזים, לעיתים תוך ירי באוויר.
הרב הלר הגיב בחריפות לנוכח מעשי הביזה, ויצא ב-16 במאי 1948 בגילוי-דעת פומבי, עליו החתים גם את עמיתו הרב וינגוט, ובו גינה את חילול השבת ואת מעשי הביזה, וקרא לשמור על "קדושת המוסר היהודי" גם בעת מלחמה, וגם מול האויב. גילוי הדעת בכתב ידו של הרב הלר מוצג כיום במוזיאון "בית המאירי" בצפת.
לאחר מלחמת העצמאות, שימש הרב הלר כראש המועצה הדתית בצפת, והמשיך לנהל את הישיבה ולפרסם מאמרים וספרים, ובמרכזם "הרב המנהיג והרופא", על תולדות חייו ופועלו של רב-סבו רבי שמואל הלר (העליר) (1989).
הלר קיבל בחייו את "אות מגן צפת", אותו ענד לו מפקד הפלמ"ח לשעבר, יגאל אלון. לאחר מותו, בשנת 2003, הוענק עבורו למשפחתו "אות יקיר צפת".
בשנותיו האחרונות התגורר הרב הלר במרכז הארץ, אך ביקש להיטמן בעיר הולדתו, צפת.
הרב הלר נפטר ב-ד' בטבת ה'תשנ"א (22 בדצמבר 1990). מאות מתושבי צפת, ותיקיה, לוחמי ההגנה והאצ"ל, ליוו אותו לקבורה בבית העלמין הישן של צפת, בו נטמן לצד אבותיו. ראש עיריית צפת דאז, זאב פרל, הספיד את הרב הלר ואמר כי היה "מגיבורי העיר ומגניה".
ביוגרפיה > משפחתו וצאצאיו

הרב הלר התאלמן מרעייתו פרידה בשנת 1976. לזוג נולדו חמש בנות, בהן המשוררת ציפורה הלר ופרופסור שרה אורה הלר וילנסקי. נכדו הוא הקולנוען רנן שור, מייסד בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
הנצחתו

בשנת 2005 ביוזמת בית המאירי, העמידה עיריית צפת שלט "כאן גר" ליד ביתו ברחוב ישראל ב"ק פינת שמעון בר יוחאי ברובע היהודי ההיסטורי.
ביתו נכלל במסלולי הסיורים בעיר צפת.
בשנת 2011 החליטה ועדת השמות של עיריית צפת לקרוא על שמו סמטה סמוך לביתו.
בשנת 2023 הוציא לאור רנן שור, נכדו של הלר, את ספרו "גיבור בעל כורחי" בהוצאת שור הלר, הסובב סביב דמותו של סבו. לספר נערכה השקה כפולה: באפריל 2023, בבית המדרש האר"י בצפת, וב-21 בספטמבר 2023 בבית אריאלה.
הלר משמש כדמות מרכזית בסרטו של שור "המעורר" שיצא למסכים במאי 2024, והוקרן לראשונה בפסטיבל דוקאביב.
לקריאה נוספת: מכתביו

הרב אברהם זיידה הלר, הקרב על צפת - אגדה ומציאות, בהוצאת חברי ארגון ההגנה בצפת בסיוע עיריית צפת, דפוס פרידמן, צפת, 1973
הרב אברהם זיידה הלר, הרב המנהיג והרופא - תולדות חייו ופועלו של רבי שמואל העליר, מחשבת הוצאה לאור, 1989
דברי אברהם, חלק א', ירושלים, תשל"ט, באתר היברובוקס
אברהם הלר, ממוארים ואגדות מצפת, באתר הארץ, 30 במרץ 2023, אסף: רנן שור
הרב אברהם זיידה הלר - גיבור בעל כורחי. עורך: רנן שור. הוצ' שור/הלר, מהד' שלישית, ספט' 2023
הערות שוליים

↑  שמעון כהן, זוכרים את נרצחי מונית המוות, באתר ערוץ 7, כ"ד בסיון תש"פ
↑  "גיבור-בעל-כורחי"-אירוע-השקה-לספרו-של/ "גיבור בעל כורחי" - אירוע השקה לספרו של הרב אברהם זיידה הלר בבית אריאלה | הכניסה חופשית, באתר בית אריאלה / תרבות לפי הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310968205171  ISNI: 0000 0004 0264 2197  LCCN: nr90025840  VIAF: 298354022   WorldCat (עם VIAF): 298354022 
הרב אברהם זיידה הלר לצד יגאל אלון ומאיר מיבר בכנס הפלמ"ח בצפת, מאי 1968
הרב אברהם זיידה הלר מלמד חיילים משוחררים בראשית שנות ה-50
דן בן אמוץ מראיין את הרב אברהם זיידה הלר בכנס הפלמ"ח בצפת, מאי 1968
הרב אברהם זיידה הלר, רעייתו פרידה הלר וארבע מבנותיהם לאה, שרה אורה, ציפורה ומרים, 1932
Santa Cruz Operation

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  תוכנה
 תקופת הפעילות:  1978–2012 (כ־34 שנים)
 מיקום המטה:  סנטה קרוס 
 ענפי תעשייה:  תוכנה 
 מוצרים עיקריים:  Xenix, UnixWare, Xinuos OpenServer, תוכנה 
 
Santa Cruz Operation, או בקיצור SCO היא חברת תוכנה אמריקאית. החברה נקראת על שם העיר סנטה קרוז שבה היא נוסדה ופעלה. החל מתחילת שנות ה־90 היה SCO גם השם של המוצר העיקרי של החברה.
החברה המקורית הוקמה בשנת 1978 ומכרה גרסה של UNIX למעבדי 8086 של אינטל ובהמשך לשאר מעבדי x86. בשנת 2000 מכרה החברה את עסקי היוניקס שלה למפיצת לינוקס בשם קלדרה, ושינתה את שמה ל־Tarantella. בשנת 2002 החליטה קלדרה לשנות את שמה ל־SCO Group. שנה לאחר מכן היא החלה לאיים בתביעות (מופרכות בדיעבד) על משתמשי לינוקס, בפרשה שנודעה "משפט SCO".
החברה המקורית

חברת Santa Cruz Operations הייתה החברה המסחרית הראשונה שסיפקה שרותי תוכנה למערכות יוניקס. בשנת 1980 שכרה חברת מיקרוסופט את שרותיהם כדי להסב את גרסה 7 של UNIX למעבדי 8086. ההיסב נקרא XENIX. החברה המשיכה למכור את המוצר ולפתח אותו. בשנת 1987 איבדה מיקרוסופט עניין ב־XENIX ומכרה את הזכויות לו ל־SCO, תמורת בעלות חלקית על החברה.
בשנת 1989 כתבה החברה גרסה חדשה של יוניקס בשם SCO UNIX (יותר מאוחר: SCO Open Server) אשר התבסס על גרסה מאוחרת יותר של יוניקס (System V, גרסה 3.2).
באמצע שנות התשעים קנתה החברה את מוצרי היוניקס מחברת נובל (חברה).
החברה קנתה לעצמה שם כמי שמספקת מערכות יוניקס (ולכן אמינות) אך גם זולות יחסית מכיוון שהן רצו על חומרת x86 רגילה.
בשנת 1998 החלה החברה, בשיתוף עם IBM, בפרויקט להסבת מערכת ההפעלה לארכיטקטורת איטניום שנראתה מבטיחה אז. הפרויקט בוטל על ידי IBM.
חברת Tarantella

טרנטלה (ע"ש ריקוד הטרנטלה) היה שם קוד פנימי לסביבת גישה מרוחקת שפיתחה חברת SCO. בשנת 2001 מכרה החברה את מוצרי היוניקס שלה לקלדרה ושינתה את שמה ל"Tarantella Inc." על מנת להתמקד במוצר זה.
קלדרה

בשנת 1994 החליטה חברת נובל להתמקד בעסקי ניהול רשת ולצאת מתחומים אחרים. מנכ"ל החברה לשעבר, ריי נורדה, הקים חברת החזקות בשם "קבוצת קנופי" (Canopy, חופה). בין השאר הוא מימן חברה חדשה בשם קלדרה. קלדרה התמקדה פיתוח הפצת לינוקס אשר פנתה בעיקר לשוק העסקי.
קלדרה קנתה מנובל את DR-DOS בשנת 1996, ותבעה את מיקרוסופט על תחרות בלתי־הוגנת. התביעה הסתיימה בפשרה בשנת 2000 בסכום שלימים התברר כ־280 מיליון דולר.
בשנת 2000 הונפקה החברה בנאסד"ק. בכסף שהתקבל מההנפקה היא השתמשה, בין השאר, כדי לקנות שנה לאחר מכן את כל עסקי היוניקס של חברת SCO. בעקבות כך, עיקר ההכנסות של החברה כעת הגיעו ממכירות SCO (לרוב: מחוזי תחזוקה קיימים). החברה השתדלה להעביר לקוחות קיימים ללינוקס, מכיוון שהפוטנציאל של שוק הלינוקס נראה מבטיח יותר.
בשנת 2002 התחלפה הנהלת החברה. המנכ"ל החדש, דארל מקברייד, החליט להתמקד בעסקי היוניקס, ובפרט לנסות להעלות את ההכנסות על ידי גביה קפדנית יותר של רישיונות. שמה של החברה שונה ל־SCO Group.
משפט SCO

חברת SCO העלתה טענה שיש לה זכויות שונות בלינוקס ולכן צריכים לשלם לה רישיון שימוש. בפועל הועלו תביעות רק לגבי זכויות יוצרים, כלומר טענה שקוד של יוניקס מצא את דרכו ללינוקס. בהמשך היא העלתה גם את הטענה ש־IBM גרמה בזדון להורדת ערכם של מוצרי היוניקס של SCO ‏(slander of title).
הטענות לגבי מעבר קוד התגלו בדיעבד כחסרות בסיס. אנשי SCO טענו שיש להם מקרים רבים, אולם כאשר הם הדגימו כמה מהם לעיתונאים, התברר עד מהרה שאין להם בסיס: מדובר היה על הצהרה זהה על ממשקים סטנדרטיים, קוד שהגיע מ־BSD, או דברים דומים. בדיעבד התברר שגם שאר הדוגמאות היו חסרות בסיס באותה מידה.
אולם הטענות על זכויות יוצרים לא הספיקו לעמוד מעולם במבחן בית משפט, מכיוון שהתברר של־SCO אין בעצם זכויות יוצרים מלאות לקוד של יוניקס אלא רק רישיון להשתמש בו. זכויות היוצרים נשארו של נובל ולא הועברו בעת מכירת UnixWARE. העובדה המפתיעה הזו התבררה רק במאי 2003. בהמשך אותה שנה רכשה נובל את חברות הלינוקס Ximian ו־סוזה לינוקס והפכה לבעלת עניין כלכלי בתביעה.
נובל ו־SCO נשארו חלוקות על הפירוש המדויק של הסכם המכירה, והנושא הוכרע רק בבית משפט בשנת 2007.
ההליכים המשפטיים המשיכו להסתבך. בתגובה להודעתה של SCO על שלילת רישיונה של IBM למערכת AIX שלה ותביעת ענק בסכום מיליארד, ואחר כך שלושה מיליארד דולרים, תבעה IBM תביעת נגד. IBM העלתה טענות שונות, ובהן גם הפרת שימוש בפטנטים. גם חברת רד האט תבעה את SCO בטענה כי הצהרות השווא של SCO פוגעות בה. במרץ 2004 SCO המשיכה ותבעה שניים מלקוחותיה לשעבר, Autozone ודיימלר-קרייזלר בטענות להפרת זכויות יוצרים.
אחת התוצאות הייתה זינוק במחיר מניות החברה מתוך תקווה שהיא תנצח במשפט. מנהלים שונים בחברה ניצלו את המחיר הגבוה על מנת לממש רווחים, והועלו טענות שהם יודעים שהמשפט חסר סיכוי. בפועל החברה הצליחה לקבל סכומים של כמה עשרות מיליוני דולרים מרישיונות (רובם מ־סאן מיקרוסיסטמס ומיקרוסופט) אולם לא הצליחה למכור כמעט לאף אחד "רישיונות לשימוש בלינוקס". ההליכים המשפטיים הרבים של החברה גרמו להוצאות רבות, ובסופו של דבר, לאחר כישלון ההליכים המשפטיים, החברה הכריזה על פשיטת רגל ונכנסה להליך כינוס נכסים.
בשנת 2011 הודיעה חברת UnXis על רכישת עסקי היוניקס של SCO.
באוגוסט 2012 הגישה החברה בקשה לפשיטת רגל ופירוק.
הערות שוליים

↑  שנת ההקמה ושנת הפירוק מתייחסות לחברות שונות שנשאו את אותו השם. ר' גוף הערך
↑  שמה של החברה המקורית שונה לטרנטלה והיא קיימת עד היום
↑  מתוך אומנות התכנות ביוניקס, מאת אריק ריימונד
↑  כתבה ב־BBC על סיום התביעה
↑  פרסום ב־Groklaw על חשיפת ההסכם
↑  ניתוח ההעתקות לכאורה על ידי ברוס פרנס
↑  דיווח על העדויות שנחשפו ב־2009 מתוך LWN.net
↑  הודעה לעיתונות של נובל על כך שזכויות היוצרים ליוניקס נשארו שלה
↑  הודעה לעיתונות של נובל על רכישת Ximian
↑  הודעה לעיתונות של נובל על רכישת סוזה
↑  דיווח על הכרעת הדין במשפט: זכויות היוצרים שייכות לנובל מאתר Groklaw
↑  דיווח על התביעה הראשונית מתוך CNet
↑  דיווח על העלאת סכום התביעה מתוך CNet
↑  ניתוח כתב התביעה באתר LWN.net
↑  דיווח על התביעה מאתר CNet
↑  ערכי מניית החברה בבורסת נאסד"ק מאתר Yahoo! Finance
↑  כתבה מ־ZDNet
↑  פשיטת רגל לפי chapter 11: סיקור באתר Groklaw
↑  SCO הודיעה על פשיטת רגל (סעיף 11) - כתבה באתר Ars Technica מתאריך 14 בספטמבר 2007
↑  הודעה לעיתונות: UnXis השלימה את רכישת נכסי היוניקס של SCO - מאתר חברת SCO
↑  SCO הגישה בקשה לפשיטת רגל (סעיף 7) - דיווח באתר GrokLaw מתאריך 7 באוגוסט 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1533 9654  LCCN: n95051768  VIAF: 146605381   WorldCat (עם VIAF): 146605381
Santa Claus Lane

Santa Claus Lane (בעברית: ליין סנטה קלאוס) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית הילרי דאף. האלבום יצא לאור ב-15 באוקטובר 2002 על ידי חברת התקליטים בואנה ויסטה.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי קטלוג הפופ.
רשימת רצועות

| Santa Claus Lane> מס' | Santa Claus Lane> שם | Santa Claus Lane> משך | Santa Claus Lane>  | Santa Claus Lane>  | Santa Claus Lane>  | Santa Claus Lane>  | Santa Claus Lane>  | Santa Claus Lane>  | Santa Claus Lane>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Santa Claus Lane  | 2:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Santa Claus Is Coming to Town  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I Heard Santa on the Radio (בשיתוף כריסטינה מילאן)   | 4:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Jingle Bell Rock  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | When the Snow Comes Down in Tinseltown  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Sleigh Ride  | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tell Me a Story (בשיתוף רומיאו מילר)   | 3:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Last Christmas  | 4:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Same Old Christmas (בשיתוף היילי דאף)   | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Wonderful Christmastime  | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 33:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת> מס' | Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת> שם | Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת> משך | Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת>  | Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת>  | Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת>  | Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת>  | Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת>  | Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת>  | Santa Claus Lane — מהדורה מחודשת>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | What Christmas Should Be  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Santa Claus Lane  | 2:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Santa Claus Is Coming to Town  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | I Heard Santa on the Radio (בשיתוף כריסטינה מילאן)   | 4:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Jingle Bell Rock  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | When the Snow Comes Down in Tinseltown  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Sleigh Ride  | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Tell Me a Story (בשיתוף רומיאו מילר)   | 3:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Last Christmas  | 4:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Same Old Christmas (בשיתוף היילי דאף)   | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Wonderful Christmastime  | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 36:42 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-04)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-04)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002-04)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 154 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי קטלוג הפופ | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-Heatseekers | 2 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי החג | 5 |
|  יפן | אוריקון | 134 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 15 באוקטובר 2002 | תקליטור | בואנה ויסטה |  |
| קנדה | 29 באוקטובר 2002 | תקליטור | יוניברסל |  |
| ארצות הברית | 24 באוקטובר 2003 | תקליטור | בואנה ויסטה |  |
| יפן | 17 בנובמבר 2004 | תקליטור | אווקס טראס |  |
הערות שוליים

↑  צ'יקו בנט, צ'ארלי מידנייט, מת'יו ג'רארד
1 2  Santa Claus Lane, Discogs (באנגלית)
↑  Hilary Duff, Billboard
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
↑  CD ALBUM, www.amazon.com
↑  CD ALBUM CANADA, www.amazon.ca
↑  CD ALBUM US, www.amazon.com
↑  サンタクロース・レーン(CCCD), נבדק ב-2020-04-27
| הילרי דאף |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Santa Claus Lane • Metamorphosis • Hilary Duff • Dignity • Breathe In. Breathe Out. |  |
| אלבומי אוסף | Disney Artist Karaoke Series: Hilary Duff • Most Wanted • 4Ever Hilary • Best of Hilary Duff • Metamorphosis / Hilary Duff / Dignity |  |
| אלבומי הופעה | The Girl Can Rock • Live at Gibson Amphitheatre: August 15, 2007 |  |
| מיני-אלבומים | Metamorphosis Remixes • Dignity Remix |  |
| אלבומי וידאו | All Access Pass • The Girl Can Rock • Learning to Fly • 4Ever • Here and Now |  |
| סינגלים | "Why Not" • "So Yesterday" • "Come Clean" • "Little Voice" • "Our Lips Are Sealed" • "Fly" • "Someone's Watching Over Me" • "Wake Up" • "Beat of My Heart" • "Supergirl" • "Play with Fire" • "With Love" • "Stranger" • "Reach Out" • "Chasing the Sun" • "All About You" • "Sparks" • "Little Lies" |  |
| סיבובי הופעות | Metamorphosis Tour • Most Wanted Tour • Still Most Wanted Tour • Dignity Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 5f7dd21e-bce8-3e48-b882-0283a9405d29
The Forgotten Kingdom

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אנדרו מאדג'
 הופק בידי:  טי. אר בויס ג'וניור, פיטר לומבארד, ססיל מטלו, אנדרו מאדג'
 תסריט:  אנדרו מאדג'
 עריכה:  אנדרו מאדג'
 שחקנים ראשיים:  זנזו נגקובה (Zenzo Ngqobe), לבוהאנג נטסאנה (Lebohang Ntsane)
 מוזיקה:  רוברט מילר (מלחין) 
 צילום:  קרלוס דה קרוואליו (Carlos De Carvalho)
 מדינה:  דרום אפריקה, לסוטו, ארצות הברית
 חברה מפיצה:  קינו לורבר (אנ') (ארצות הברית), Indigenous Films (דרום אפריקה), Munro Films (הממלכה המאוחדת)
 הקרנת בכורה:  5 באפריל 2013
 משך הקרנה:  97 דקות
 שפת הסרט:  ססוטו
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  פרס האקדמיה לקולנוע האפריקאית לצילום הטוב ביותר  פרס האקדמיה לקולנוע האפריקאית לפסקול הטוב ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
The Forgotten Kingdom (בעברית: "הממלכה שנשכחה") הוא סרט דרמה שהופק בארצות הברית, דרום אפריקה ולסוטו ב-2013. הסרט, שנכתב ובוים על ידי האמריקאי אנדרו מאדג' ומככב בו זנזו נגקובה מדרום אפריקה, היה מועמד בתשע קטגוריות וזכה בשלושה פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע ב-2014.
עלילה

אטאנג הצעיר הוא בן בסוטו שחי כמובטל חסר מטרה בשכונות העוני של יוהנסבורג בדרום אפריקה. הוא עוזב את העיר וחוזר לארץ מולדתו, לסוטו, לעיירה ההררית והמרוחקת בה נולד. מטרת חזרתו היא לקבור את אביו, שהיה מנוכר אליו, וחי בנפרד בסווטו שביוהנסבורג, לאחר שעזב בעקבות מות אשתו - אמו של אטאנג, כשאטאנג היה ילד. חזרתו של אטאנג מעלה מחדש את זיכרונות ילדותו ובמקביל הוא מתאהב בדינאו - חברת הילדות שלו, שמשמשת כמורה בבית הספר המקומי. דרך הקשר עם דינאו נמשך אטאנג אל יופיו של הנוף ואל חוויית הקושי והמצוקה היומיומיים ונקשר מחדש אל הקהילה ששכח. כשאביה של דינאו מציב אולטימטום לאטאנג - לשלם את המוהר הנדרש עבור דינאו ולשאתה לאישה, מתלבט אטאנג האם לשוב ליוהנסבורג או להישאר בקהילה הכפרית בלסוטו. כל זמן שהותו בלסוטו, מלווה את אטאנג ילד יתום שהתחבר אליו ומדריך אותו במנהגי הארץ ואנשיה ונוהג לתאר את עצמו: "אני העיניים שבעננים השחורים העוקבים אחריך בארץ הזאת".
שחקנים

זנזו נגקובה - אטאנג מוקואניה
נוזיפו נקלמבה - דינאו
ג'רי מופוקנג (אנ') - קטלהו
לבוהנג נטסאנה - ילד יתום.
משאוושאוו צ'אבלי - כומר.
ליליאן דובה - רופאה במרפאה
ג'רי פלה - אביו של אטאנג
רייטומטסה קובי - נקוטי
הפקה

.
הבמאי, אנדרו מאדג', אמריקאי מברוקלין בניו יורק, הגיע לראשונה ללסוטו כדי לבקר את אחיו ששירת במקום במסגרת חיל השלום. לקראת הסרט שהוא סרט הבכורה באורך מלא שלו, שהה הבמאי בלסוטו כמעט שנה לפני תחילת הצילומים, למד להכיר את הווי הארץ, התוודע לאנשי העיירות והכפרים ואסף סיפורים. לדבריו, הוא ניסה ליצור סרט בסגנון לירי-אלגורי כשהסרטים שהשפיעו עליו בכיוון זה הם: "Men with Guns" של ג'ון סיילס (1997), "סיפור פשוט" של דייוויד לינץ' (1999) ו-"Walkabout" של ניקולס רוג (1971). עוד אמר הבמאי כי ניסה ליצור סרט שיהיה בראש וראשונה חזותי ויסופר דרך הצבעים שבנופי הארץ ובפניהם של אנשי הבסוטו.
הסרט צולם בחודשים מרץ-מאי 2011, במשך 54 ימי צילומים. הסרט צולם ביוהנסבורג שבדרום אפריקה ובאתרים רבים בלסוטו, בהם סמונקונג (אנ'), רומה (אנ'), מאלאואננג (אנ'), מוחוטלונג (אנ'), ספיקנג (אנ'), מלאלאה (אנ'), קות'ינג (אנ'), מוהאל'ס הוק (אנ') ומוריג'ה (אנ'). במרץ 2014, לאחר הקרנת הבכורה בלסוטו בפני לטסי השלישי, מלך לסוטו והמלכה, מאסנאטה מוהאטו סיסו, יצא הסרט למסע הקרנות בקהילות בהן הוא צולם.
הפצה וביקורת

הצגת הבכורה של הסרט הייתה ב-5 באפריל 2013 בפסטיבל הקולנוע העצמאי של אשלנד (אנ') המתקיים באשלנד (אנ') שבאורגון. הסרט זכה בפרס הקהל בפסטיבל אשלנד ובפסטיבלים נוספים בהם הציג, כגון פסטיבל הסרטים של סרסוטה (אנ'), פסטיבל הסרטים של פלורידה (אנ') ובפסטיבל הסרטים של קיימברידג' (אנ'). הסרט היה מועמד בתשע קטגוריות (כולל פרס הסרט הטוב, הבמאי הטוב והשחקן הראשי הטוב) וזכה בשלושה פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בטקס העשירי לפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע (אנ'): פרס השחקן הילד הטוב ביותר ללבוהנג נטסאנה, פרס על הישגים בצילום לקרלוס דה קרוואליו ופרס הסאונד.
הסרט זכה לדירוג של 86% באתר Rotten Tomatoes. לזלי פלפרין, מבקר הקולנוע של הגרדיאן, העניק לסרט שלושה כוכבים מתוך חמישה. הוא כותב כי מדובר בסרט המשלב ריאליזם קלאסי עם דמויות צבעוניות, נופים עוצרי נשימה בציפוי קליל של על-טבעי. הוא סובר כי חלק מהצופים עשויים למצוא את הסיום כחיובי באופן מפתיע, אבל עבור אחרים זו תהיה הנקודה המושכת שתסייע לפן המסחרי. דייוויד קלאק, מבקר הקולנוע של Time Out, העניק לסרט אף הוא שלושה כוכבים מתוך חמישה. הוא רואה בסרט כ"סרט מסע" שבו עובר הגיבור, דרך מפגשיו עם הנופים והאנשים אותם הוא פוגש, מסע מהציניות והתועלתנות הקרה של הכרך העירוני אל המנהגים והמסורות, כולל האמונות התפלות של הקהילה הכפרית. טרוור ג'ונסטון מבקר הקולנוע של Radio Times (אנ') נתן לסרט ארבעה כוכבים מתוך חמישה. הוא רואה בהתייחסות הסרט לבעיות החברתיות שיוצרת מחלת האיידס כאחד הנושאים המרכזיים בסרט.
הערות שוליים

↑  לסוטו היא מונרכיה חוקתית ועל כן ממלכה.
↑  Vanessa Martinez, SIFF Review: Painterly, Meditative ‘The Forgotten Kingdom’ Buoyed by Rich Performances, באתר Indiwire.com,‏ 30 במאי 2013
1 2  Trevor Johnston, The Forgotten Kingdom, באתר "רדיו טיימס", 21 באוגוסט 2015
1 2  אודות הסרט, באתר הרשמי של הסרט
↑  The Forgotten Kingdom finally comes home, באתר "סאנדיי אקספרס" של לסוטו, 24 בפברואר 2014 (באנגלית)
1 2  גלריה, באתר הרשמי של הסרט
↑  Screenings, באתר הרשמי של הסרט
↑   "The Forgotten Kingdom", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  Leslie Felperin, The Forgotten Kingdom review – pleasingly cinematic mini epic, באתר הגרדיאן, 20 באוגוסט 2015
↑  David Clack, The Forgotten Kingdom, באתר Time Out,‏ 17 באוגוסט 2015
עמק רומה, אחד מאתרי הצילומים של הסרט
אדנה צ'אפי הבן

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1884 ג'נקשן סיטי, קנזס, ארצות הברית  
 פטירה:  22 באוגוסט 1941 (בגיל 56) בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית  
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  Armoured Cavalry Branch Training School  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1906–1941 (כ־35 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבת הפרשים ה-7 מפקד קורפוס השריון ה-1
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין (2)
 
אדנה רומנסה צ'אפי הבן (באנגלית: Adna Romanza Chaffee Jr.;‏ 23 בספטמבר 1884 – 22 באוגוסט 1941) היה קצין בצבא ארצות הברית, שנקרא "אבי הכוח המשוריין" על תפקידו בפיתוח כוחות הטנקים של צבא ארצות הברית.
ראשית חייו

צ'אפי נולד בג'נקשן סיטי, קנזס, ב-23 בספטמבר 1884, לאביו, לוטננט גנרל אדנה ר. צ'אפי, ולאמו, אנני פרנסיס רוקוול. הוא הוסמך כלוטננט פרשים ב-1906 לאחר סיום לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. הוא היה במקום ה-31 מתוך 78 תלמידים בכיתתו.  צ'אפי למד לרכוב על סוס מגיל צעיר, ולימים יזכה להכרה כ"פרש הטוב ביותר של הצבא".
עם מות אביו ב-1914, הוא ירש את תואר עמית מדרגה ראשונה של המסדר הצבאי של הלגיון הנאמן של ארצות הברית.
קריירה צבאית

מ-1914 עד 1915 הוצב צ'אפי ברגימנט הפרשים ה-7 בפיליפינים, ומ-1916 עד 1917 הוצב צ'אפי לווסט פוינט כמדריך הפרשים הבכיר במחלקה הטקטית. כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917, צ'אפי הועלה באופן זמני לדרגת מייג'ור והוצב כשליש של הדיוויזיה ה-81 כפי שהתארגנה במחנה ג'קסון, קרוליינה הדרומית. במהלך המלחמה שירת צ'אפי כעוזר קצין מבצעים G3 בקורפוס האמריקאי הרביעי, ולאחר מכן חזר לדיוויזיה ה-81 כ-G3 במהלך התקפות סן-מייל ומז-ארגון. הוא הועלה לדרגת קולונל זמנית, הוא הפך ל-G3, הקורפוס השלישי בתום המלחמה, ונשאר בצבא לתפקידי כיבוש ב-1919.
לאחר המלחמה, הוא חזר לדרגה הסדירה שלו של קפטן פרשים והפך למדריך בבית בית הספר למטכ"ל ובבית הספר הצבאי של הקו בפורט לוונוורת'. במהלך שנות ה-20, הוא עזר לפתח את מושגי השריון ותורת העתיד. הוא חזה ב-1927 שצבאות ממוכנים ישלטו במלחמה הבאה ועזר למאמץ הראשון לפתח כוח משוריין של צבא ארצות הברית. בשנת 1931, לוטננט קולונל צ'אפי שהועלה לאחרונה לתפקיד הקצין המבצע של דיוויזיית הפרשים ה-1 העוברית, שם המשיך לפתח ולהתנסות עם כוחות שריון והפך לתומך האמריקאי המוביל של לוחמה ממוכנת. מ-1934 עד 1938, צ'אפי הוצב במחלקת המלחמה כראש ענף התקציב והתכנון החקיקתי. לאחר מכן חזר צ'אפי לדיוויזיית הפרשים הראשונה בפורט נוקס, שם הועלה לדרגת בריגדיר גנרל וקיבל את הפיקוד על הבריגדה הממוכנת ה-7. צ'אפי הוביל את היחידה דרך תמרוני לואיזיאנה ופלטסבורג בשנים 1939–1940, שם עזר בפיתוח דוקטרינת הצבא עבור יחידות משוריינות וממוכנות.
ביוני 1940 מונה צ'אפי למפקד חיל השריון, וקיבל אחריות על שילוב כל זרועות הצבא בלוחמה ממוכנת. הוא מילא תפקיד מרכזי בפיתוח ובייחוד של דיוויזיות חי"ר משוריינות וממוכנות חדשות למלחמת העולם השנייה.  צ'אפי הועלה לדרגת מייג'ור גנרל באוקטובר 1940, וקיבל את הפיקוד על קורפוס השריון הראשון.
כשצ'אפי חלה בסרטן החליף אותו כמפקד הקורפוס צ'ארלס ל. סקוט. צ'אפי מת בבוסטון ב-22 באוגוסט 1941. הוא נקבר ליד אביו בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
הנצחתו

הטנק הקל M24 צ'אפי נקרא על שמו.
פורט צ'אפי, ליד פורט סמית', ארקנסו, נקרא לכבודו.
הערות שוליים

↑  Gillie, M.H. (2006). Forging the Thunderbolt : History of the U.S. Army's Armored Force, 1917–45 (1st ed.). Mechanicsburg, PA: Stackpole Books. p. 25. ISBN 0811733432. OCLC 64065879.
1 2  "Adna Romanza Chaffee, Jr". Arlingtoncemetery.net. נבדק ב-2022-08-01.
↑  Chaffee, Adna (1939). ""The Seventh Cavalry Brigade at the First Army Maneuvers"" (PDF). Cavalry Journal. 48 (6 (September–October 1939)): 451–461. אורכב מ-המקור (PDF) ב-21 בינואר 2022. נבדק ב-23 באוגוסט 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Cameron, Robert (2008). Mobility, shock, and firepower: The emergence of the U.S. Army's armor branch,1917–1945 (PDF). Washington D.C.: U.S. Army Center of Military History. p. 514.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013035154  SNAC: w6w19wcb  VIAF: 299050189   WorldCat (עם VIAF): 299050189
א-סעדי קדאפי

א-סעדי מועמר קדאפי (בערבית: الساعدي معمر القذافي, תעתיק מדויק: אלסאעדי מעמר אלקדאפי ; נולד ב-25 במאי 1973 בטריפולי שבלוב) הוא כדורגלן עבר לובי ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת לוב, וכן במספר קבוצות בלוב ובאיטליה.
קדאפי הוא בנו השלישי של מועמר קדאפי, שליט לוב לשעבר. הוא היה מפקד הכוחות המיוחדים של לוב בעת מלחמת האזרחים בלוב. הוא מבוקש על-ידי האינטרפול החל משנת 2011. ב-5 במרץ 2014 נעצר קדאפי בניז'ר והוסגר ללוב, בה הואשם בעבירות רצח, מהן זוכה בשנת 2018.
קריירת כדורגל

קדאפי ידוע בשל השתתפותו בליגת העל הלובית, שאורגנה כולה לטובתו. אחד מהחוקים אסר קריאה בשמות של שחקנים אחרים כאשר קדאפי נמצא על המגרש, ורק מספרי השחקנים צוינו. שופטי כדורגל שפטו משחקים לטובת קבוצותיו של קדאפי, וכוחות הביטחון מנעו מחאות נגד.
ב-6 ביוני 2000 דווח ב-BBC כי קדאפי חתם בבירקירקארה מליגת העל המלטזית וישחק עבורה בליגת האלופות, אך המעבר לא הבשיל. בשנת 2003 חתם קדאפי בפרוג'ה מהסרייה א', והעסיק את דייגו מראדונה כיועץ הטכני שלו ואת האצן הקנדי בן ג'ונסון כמאמן האישי שלו. הוא ערך הופעה אחת בלבד במועדון, הופעה כמחליף נגד יובנטוס, זאת לפני שנכשל בבדיקת סמים.
לקראת עונת 2005/2006 הצטרף קדאפי לאודינזה מהסרייה א', במדיה ערך הופעה אחת בלבד, כשנכנס כמחליף בדקות האחרונות של משחק הליגה האחרון נגד קליארי. בעונת 2006/2007 הצטרף קדאפי לסמפדוריה, אך לא זכה לדקות משחק במדי המועדון.
קדאפי שימש כקפטן נבחרת לוב, ובהמשך גם כיושב ראש התאחדות הכדורגל הלובית.