stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחנה הריכוז ראב
תולדות המחנה

איטליה הפשיסטית כבשה את האי ראב באפריל 1941 וסיפחה אותו כחלק מהאימפריה האיטלקית.
ב-7 ביולי 1942 הקים השלטון האיטלקי בכפר קמפור (Kampor) מחנה ריכוז לתושבים הסלאבים והיהודים של אזורי הכיבוש בקרואטיה ובסלובניה, שנודע בשם "מחנה ריכוז לאסירי מלחמה אזרחים – ארבה". 
בשיא תפוסתו הוחזקו במחנה למעלה מ-10,000 איש, מהם יותר מאלף יהודים, ונתונים אלה אינם כוללים אסירים שלא שהו במחנה אלה עברו דרכו בדרכם למחנות ריכוז אחרים. סך הכל הוחזקו במחנה כ-15,000 איש וכ-1,500 מהם מצאו בו את מותם כתוצאה מתנאי המחיה הקשים. 
מקורות אחרים מדברים על 20,000 אסירים מהם 2,300 עד 4,000 איש שמצאו בו את מותם. כ-3,500 מהיהודים שהוחזקו במחנה נאסרו בו לאחר שנמלטו מאימת שלטון האוסטאשה בקרואטיה, וכ-750 נוספים הועברו ממחנה הריכוז באי לופוד, בו רוכזו יהודי דוברובניק וסביבתה. 
תנאי המאסר לאסירים היהודים היו טובים יחסית לאלה של הסלובנים והקרואטים, אשר נאסרו בו בשל חשד לפעילות עוינת כנגד שלטונות הכיבוש האיטלקי גם בין היהודים היו כאלו שמתו כתוצאה מהתנאים הקשים במחנה וחלקם, בעלי נתינות זרה, נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
| תקופה | גברים | נשים | ילדים | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 ביולי – 31 ביולי 1942 | 1,061 | 111 | 53 | 1,225 |
| 1 באוגוסט – 15 באוגוסט 1942 | 3,992 | 0 | 1,029 | 5,021 |
| 16 באוגוסט – 31 באוגוסט 1942 | 5,333 | 1,076 | 1,209 | 7,618 |
| 1 בספטמבר – 15 בספטמבר 1942 | 6,787 | 1,563 | 1,296 | 9,646 |
| 16 בספטמבר – 30 בספטמבר 1942 | 7,327 | 1,804 | 1,392 | 10,523 |
| 1 באוקטובר – 15 באוקטובר 1942 | 7,387 | 1,854 | 1,392 | 10,633 |
| 16 באוקטובר – 31 באוקטובר 1942 | 7,206 | 1,991 | 1,422 | 10,619 |
| 1 בנובמבר – 15 בנובמבר 1942 | 7,207 | 2,062 | 1,463 | 10,732 |
| 16 בנובמבר – 27 בנובמבר 1942 | 6,647 | 1,560 | 9,26 | 9,133 |
עם כניעת איטליה במלחמה ב-8 בספטמבר 1943, התמרדו האסירים והוציאו להורג את מפקד המחנה. מפקדיו האחרים הצליחו להימלט והמחנה נסגר. 
באותו יום טס מעל המחנה מטוס קל. הפרטיזנים היוגוסלבים סברו שזה היה מטוס תצפית ובערב יפציצו את המחנה או יפלשו הגרמנים או האוסטשים. על כן, כל האסירים הוצאו כ-2 ק"מ מהמחנה ולנו בשטח פתוח. למחרת היום אכן הגרמנים הפציצו שתי אניות שעגנו ליד האי ומטרתן של האניות הייתה לפנות את האסירים לחוף. באותו לילה, למרות הים הסוער, רוב היהודים פונו לחוף בסירות דיג מסוג "טראבאקולה". סירות אלו הביאו את האסירים לחוף סיין (Senj) וסבטיורי (Sveti Juraj).
לגרמנים ולקרואטים נודע על מנוסת היהודים, על כן חיפשו אותם באזור הנחיתה.
הנמלטים נעו בלילה ועברו את הרי ולביט (Velebit) במשך ארבעה עד שישה לילות. חלקם הגיע לכפר קרסנו (Krasno) ושם אכלו את הארוחה החמה הראשונה מזה זמן רב. 
בגלל הים הסוער היו אסירים שלא רצו להתפנות ונשארו באי. למחרת היום פלשו הגרמנים והאוסטאשים לאי, מצאו את היהודים שנותרו באי ורצחו את כולם. היו כאלו שניסו להסתתר בבית החולים המקומי כחולים. אולם הם נתגלו שם ונרצחו או שנשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
245 מהיהודים הצעירים שניצלו מהמחנה התאגדו במסגרת גדוד הפרטיזנים "שנודע כ"גדוד ראב".
הנאצים שלטו במחנה עד 1945.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה היה האי לחלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה עד שקרואטיה זכתה לעצמאותה ב-1991.
צריפי המחנה ומתקניו נהרסו ולא נותר ממנו זכר במקום בו שכן.
בחיפוש שערך חוקר ישראלי אחר גנזך או תיעוד כל שהוא על המחנה לא נמצא דבר, למעט כתב יד של נזיר במנזר בראב. הנזיר תיאר בפרוטרוט כל אירוע  בראב בין אם קשור למחנה ובין אם לא קשור.
ב-1953 הוקמה אנדרטת זיכרון באתר המחנה.
הערות שוליים

↑  Il campo di concentramento di Arbe
↑  The Rescue of Jews in the Italian Zone of Occupied Croatia
| מחנות ריכוז, עבודה והשמדה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| גרמניה | אוהרדרוף • אורניינבורג • ארבייטסדורף • באד זאולגאו • בוכנוואלד • בורגאו • גרמרינג • דורה-מיטלבאו • דכאו • הינצרט • וובלין • זקסנבורג • זקסנהאוזן • טירקהיים • כלא שפנדאו • ליכטנבורג • מלכוב • קאופרינג • קולדיץ • מילדורף • ברלין-מרצאן • נוינגמה • נידרהאגן • פלוסנבירג • קולומביה האוס • ראוונסבריק • ריימסדורף • מחנות המשנה של זקסנהאוזן • מחנות המשנה של דכאו • אלאך • פורטה וסטפליקה • טאוכה |  |
| פולין | אושוויץ • בלז'ץ • חלמנו • טרבלינקה • מיידנק • סוביבור • אושוויץ מונוביץ • בודזין • בלכהמר • גנשובקה • גרוס-רוזן • זאסלאב • טרווניקי • יאבוז'נו • ינובסקה • אלטהאמר • ורשה • פוסטקוב • סקרז'יסקו-קמיינה • פירסטנגרובה • פלאשוב • קונסקובולה• קיטליץ טרייבן • שטוטהוף |  |
| קרואטיה | ג'קובו • גוספיץ' • דניצה • וילה לובוריץ' • טניה • יאסטרברסקו • יאסנובאץ • ידובנו • לובורגראד • גורניה רייקה • קרסטינץ • מטאינה • סטארה גראדישקה • סלאנה • קרושצ'יצה |  |
| צרפת | בון לה רולנד • גירס • דראנסי • ויטל • מבצר רומנוויל • סטפו • נאצוויילר-שטרוטהוף • סן סיפריאן • ריווזאלט • ורנה • מיל • רסבדו • פיטיבייה • קומפיין |  |
| איטליה | פוסולי • פרמונטי די טרזיה • ריזיירה די סן סאבה • ראב • בולצאנו |  |
| אוסטריה | אבנזה • גוזן • מאוטהאוזן • שטרסהוף • גונסקירכן |  |
| בולגריה | גונדה וודה • סומוביט • צ'כלרה |  |
| הולנד | התיאטרון ההולנדי • וסטרבורק • אמרספורט • פוכט |  |
| סרביה | בור • באנייצה • דולאג 183 • טופובסקה שופה • צרווני קרסט • סיימישטה |  |
| ליטא, לטביה ואסטוניה | יונגפרנהוף • סלספילס • קייזרוואלד • ואיווארה • קלוגה • קובנה • קייליס • HPK |  |
| בלארוס, אוקראינה ורוסיה | אקמצ'טקה • סירץ • מאלי טרוסטינץ |  |
| מחוץ לאירופה | ג'אדו • גריאן (ער') • יפרן (ער') • בוקבוק • סידי עזאז • ספקס) • ביזרטה |  |
| אחר | Ostindustrie • אולדרני • טרזיינשטט • מחנה המשפחות (טרזיינשטט) • טרגו ז'יו • חיידרי • סרד • ג'אדו • מכלן • מונופול • מחנות הריכוז הפיניים במזרח קרליה • קישטרצ'ה  |  |
פורטל השואה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291119005171  GND: 4562572-4  LCCN: n2003045877  VIAF: 263114801   WorldCat (עם VIAF): 263114801
מחלת באטן

| --- | --- |
 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 סיווגים
 ICD-10:  E75.4 
 
מחלת באטן (באנגלית: Batten disease) היא מחלת אגירה ליזוזומלית נדירה וקטלנית הגורמת לניוון תאי עצב, שסימניה הראשונים מתגלים בילדות.
אצל החולים במחלת באטן, מצטבר בתאי העצב במוח פיגמנט צהוב בלתי מסיס אשר גורם לתאים אלה להתנוון, ובהמשך למות. החולים הופכים בהדרגה לנכים, מאבדים את הראייה ואת כושר התנועה, וסובלים מבעיות קוגניטיביות. הם מתים בגיל צעיר, בדרך כלל לא יאוחר משנות העשרים המוקדמות לחייהם. זה זמן רב ידוע כי המחלה נגרמת על ידי מוטציה בגן הקרוי CLN3, אך תפקידו של גן זה בתא לא היה ידוע עד כה. במחקר החדש, גילו מדעני מכון ויצמן את תפקידו של הגן בתא, וכך סיפקו הסבר למהלך המולקולרי של מחלת באטן.
מחקרים

קבוצת המחקר בראשותו של פרופ' ג'פרי גרסט מהמחלקה לגנטיקה מולקולרית במכון ויצמן חקרה את גן ה-CLN3 בשמרים. הגן המצוי בשמרים דומה כל כך לזה של היונקים, עד שהחדרת עותק תקין של CLN3 שמקורו ביונקים לשמרים בהם הגן חסר, גרמה לכך שתא השמר חזר לפעילות תקינה.
החוקרים הראו שגן השמרים המקביל ל-CLN3 מעורב בהובלת החלבונים בתא. הגן מפעיל אנזים מסוים ממשפחת הקינאזות, ואנזים זה, בתורו, גורם לסדרה של תמורות מולקולריות השולטות בשינוע החלבונים, אך כאשר מתחוללת מוטציה בגן CLN3 של השמרים משתבש השינוע. כתוצאה מכך, במקום להגיע ליעדם מצטברים חלבונים מסוימים בליזוזום, המשמש כמערכת מיחזור הפסולת של התא. כאשר מתמלא הליזוזום בפסולת וגולש על גדותיו, מופרעת העברת האותות ותהליכים חיוניים אחרים בתוך תא העצב - דבר שגורם למוות איטי של תא העצב.
באפריל 2017 אושרה על ידי מינהל המזון והתרופות האמריקאי התרופה ברינוירה, על בסיס סרליפונאז אלפא, לטיפול במחלה. הטיפול מיועד לצורה ספציפית של המחלה ומסייע בהאטת איבוד היכולת ללכת.
מישל מק'קול

| --- | --- |

מישל, אפריל 2016
 לידה:  25 בינואר 1980 (בת 44) פלטקה, פלורידה, ארצות הברית
 שם במה:  מישל מק'קול
 משקל:  58 ק"ג
 גובה:  1.78 מטר
 מקום מגורים:  אוסטין, טקסס, ארצות הברית
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  18 בנובמבר 2004 – 1 במאי 2011 (6 שנים)
 מאמנים:  Deep South Wrestling Ohio Valley Wrestling
 מידע אישי
 בן או בת זוג:  מארק קאלאווי (26 ביוני 2010–?) 
 
מישל לי קאלאווי (באנגלית: Michelle Leigh Calaway; שמה לפני הנישואים מק'קול; נולדה ב-25 בינואר 1980) היא מתאבקת עבר אמריקאית. היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment‏ (WWE), שבו הייתה פעמיים אלופת הדיוות ופעמיים אלופת הנשים של ה-WWE.
מק'קול במקור עבדה כמורה בחטיבת ביניים של בית ספר מקומי בפלטקה, פלורידה. היא הצטרפה ל-WWE בשנת 2004 לאחר שהשתתפה בתחרות חיפוש הדיווה של ה-WWE. במהלך הופעותיה הראשונות על המרקע, היא ביססה את דמותה כמאמנת כושר, עד ששינתה אותה לדמות של מורה. באירוע המסיבה האמריקאית הגדולה בשנת 2008, מק'קול הפכה לאלופת הדיוות הראשונה בתולדות הארגון. שנה לאחר מכן, היא זכתה באליפות הנשים של ה-WWE במסגרת האירוע העוקב בסדרה; זכייה זו הפכה אותה למתאבקת הראשונה שמחזיקה בשתי האליפויות האלו. באירוע לילה של אלופים 2010, היא איחדה את שתי האליפויות והפכה לאלופת הדיוות המאוחדת של ה-WWE. מק'קול החזיקה באליפויות אלה פעם נוספת, כשהיא בסך הכל זכתה פעמיים בכל תואר. בנובמבר 2010, מגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated‏ PWI דירג אותה כמתאבקת הטובה בעולם. שנה לאחר מכן, היא פרשה מפעילות.
ביוגרפיה

מישל נולדה ב-25 בינואר 1980 בפלטקה, פלורידה. הוריה עוסקים בחינוך. אמא, ג'ני, עובדת כמורה ואביה, טרי, עובד כמפקח. יש לה אח אחד בוגר ממנה, ששיחק פוטבול באוניברסיטת סינסינטי. ההערצה לענף ההיאבקות הגיע כבר במהלך ילדותה. לפני ובמהלך תקופתה בתיכון, היא שיחקה סופטבול, כדורסל וכדורעף. היא סיימה תואר בחינוך מטעם אוניברסיטת המדינה של פלורידה ולאחר מכן הייתה מורה של כיתות ז' במשך ארבע שנים.
חיים אישיים

מישל הייתה נשואה לג'רמי לואיס אלכסנדר, עימו החלה לצאת במהלך התיכון. השניים התגרשו בשנת 2006. היא נישאה בשנית ב-26 ביוני 2010 ביוסטון, טקסס למתאבק מארק קאלאווי, המוכר בשם הבמה, אנדרטייקר.
היא עברה מספר פציעות שנגרמו מהיאבקות הכוללות שבר באף במהלך מסע ההופעות של ה-WWE מחוץ למדינה לאחר מהלך קלוזליין של ויקטוריה. היא אושפזה פעמיים, סבלה פעמיים משבר בצלעות ומשבר בעצם החזה. לאחר שפרשה מהענף באופן רשמי, היא ציינה שהיא התאבקה במשך חודשיים עם פציעה בכף הרגל וקרע ברצועה הצידית. בשנת 2016, היא אובחנה כחולה בסרטן העור ולאחר מכן עברה הליכי טיפול מוצלחים. באפריל 2019, היא פרסמה באופן פומבי שהיא נאבקה עם אי-פוריות ואף חוותה מספר הפלות.
אליפויות והישגים

הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
אשת השנה (2010)
PWI דירג אותה במקום ה-1 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2010
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
אליפות הנשים של ה-WWE (פעמיים)
אליפות הדיוות (פעמיים)
דורגה במקום ה-36 ברשימת "50 הצמדים הטובים ביותר בהיסטוריה של ה-WWE" מטעם האתר הרשמי של ה-WWE.com  - עם ליילה
פרס הסלאמי (פעמיים)
דיוות השנה (2010)
הרגע הטיפשי של השנה (2010)  - ההפסד למאי יאנג בפרק הספיישל של התוכנית Old School Raw - עם ליילה
הערות שוליים

↑  מק'קול אומרת להתראות
↑  כוכבת ה-WWE לשעבר, מישל מק'קול, עוברת הליכי טיפול בסרטן העור
↑  מישל מק'קול מתמודדת עם בעיות פוריות והפלות באינסטגרם
| אלופות הנשים של ה-WWE‏ (1956–2010) |
| --- | --- | --- |
| 1950 | הפביולס מולה |  |
| 1980 | וונדי ריכטר • ליילאני קאי • ולווט מקינטייר • סנסיישונאל שרי • רוקין רובין |  |
| 1990 | אלנדרה בלייז • בול נקאנו • ברטה פיי • ג'קלין • סייבל • דברה • אייבורי • דה קאט |  |
| 2000 | הרווינה • סטפני מקמהן-הלמסלי • ליטה • צ'יינה • טריש סטרטוס • ג'אז • מולי הולי • ויקטוריה • גייל קים • מיקי ג'יימס • מלינה • קנדיס מישל • בת' פיניקס • מישל מק'קול |  |
| 2010 | ליילה |  |
מק'קול היא פעמיים אלופת הנשים של ה-WWE
מנחם מנדל גלוכובסקי

| --- | --- |

הרב מנחם מנדל גלוכובסקי, מרץ 2017
 לידה:  10 במאי 1956 (בן 68) כ"ט באייר ה'תשט"ז דטרויט, מישיגן, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ישראל
 השתייכות:  חסידות חב"ד
 תחומי עיסוק:  רב
 בת זוג:  רחל גלוכובסקי
הרב מנחם מנדל גלוכובסקי (נולד בכ"ט באייר ה'תשט"ז, 10 במאי 1956) הוא סגן מזכיר בית דין רבני חב"ד ורב שכונת דניה וקהילת חב"ד ברחובות.
ביוגרפיה

נולד בדטרויט, לרב אברהם יעקב ולפרידה גלוכובסקי, בגיל שלוש עבר עם משפחתו לטורונטו, למד בישיבת תומכי תמימים בברינוא שבצרפת, בישיבת אהלי תורה ובישיבת תומכי תמימים המרכזית - 770.
בשנת תשל"ח נשלח על ידי רבי מנחם מנדל שניאורסון לארץ ישראל ביחד עם עוד 11 שלוחים, ולמד כשלוש שנים בכולל צמח צדק בירושלים.
התחתן עם רחל ביילא, בתו של הרב חיים אליהו מישולובין, ולמד כשנה בכולל אברכים בכפר חב"ד ועשה "שימוש" לרבנות אצל הרב מאיר ברנדסדורפר.
הוסמך לרבנות על ידי הראשון לציון הרב מרדכי אליהו. בשלהי שנת תשמ"א מונה לרב קהילת חב"ד ברחובות. בשנת ה'תשמ"ח צורף לבית דין רבני חב"ד, ובסוף שנות ה־90 מונה לסגן מזכיר וחבר הנהלת בית הדין.
בה'תשנ"ב אמר לו הרבי מלובביץ': "יאריך ימים על ממלכתו, אתה הרי ממנהיגי ועד הרבנים שם, שיהיה בהצלחה".
מתוקף תפקידו הרשמי כסגן, משרד בית הדין נמצא ברחובות, והרב גלוכובסקי מנהלו בפועל ואחראי על קבלת בקשות לדיונים, קביעת הרכבים, ניסוח פסקי דין ועוד.
חבר בהנהלת רשת אהלי יוסף יצחק - גוף החינוך החבד"י ובמספר ארגונים נוספים בחסידות. מתמחה בחינוך ובזוגיות ומשמש כמרצה בתחומים אלו.
מתוקף תפקידו הוא מעורב גם בנעשה בקהילות חב"ד השונות, בשנת תשס"ז פיקח על הבחירות למשרת רב קהילת חב"ד באלעד, קידם את הליך הבחירות בשכונת קראון הייטס בניו יורק ומעורב בפרויקטים שונים בהנהגת חסידות חב"ד בישראל ומחוצה לה.
במקביל משמש כרב שכונת דניה ברחובות, ועומד בראש מוסדות שבהם למעלה מ-1,200 תלמידים ותלמידות, מוסדות צדקה וחסד, גני חינוך מיוחד, רווחה ועוד.
בשנת תשע"ו הקים את מרכז "אור הבית" ברחובות, על מנת לתת מענה לקהילה החב"דית בנושאי זוגיות וחינוך בצורה מקצועית על ידי אנשי מקצוע שומרי תורה ומצוות.
משפחתו

בנו הרב חיים אליהו (חתן הרב מנדל ווכטר) - רב קהילת חב"ד ברמת בית שמש ג' ומנהל מרכז מקוואות חב"ד
בנו, הרב יוסף יצחק, שליח חב"ד בקלסטר ניו ג'רזי
בנו, הרב שניאור זלמן, שליח חב"ד בשכונת קריית הלאום בראשון לציון
בנו, הרב יחיאל, שליח חב"ד בפארק המדע רחובות-נס ציונה, ורב קהילת בית מנחם הצעירים ברחובות
בנו, הרב אליעזר, משפיע בישיבת תומכי תמימים בבני ברק ומשליחי חב"ד בעיר
בנו, הרב שמואל, רב קהילת ובית הכנסת צעירי אנ"ש ברחובות
בתו ברכה ובעלה, הרב שלמה שטרנברג - מנהל רוחני בישיבת חובבי תורה, קראון הייטס
בת אסתר נשואה לרב גרשון הכהן בורנשטיין - ר"מ בישיבת תומכי תמימים בניו הייבן, קונטיקט ומשלוחי חב"ד בעיר
בתו חנה נשואה לרב לוי מטוסוב - משפיע בישיבת אהלי תורה
בתו בתי'ה נשואה לרב משה זאב ירוסלבסקי (נכד הרב יצחק יהודא ירוסלבסקי) משמש כר"מ בישיבת תומכי תמימים ברחובות.
הערות שוליים

↑  ברכה והדרכה, תשפ"ד, עמ' 24.
↑  דברי משיח תשנ"ב עמ' 333
↑  מכון "אור הבית" לטיפול מקצועי לקהילה חב"ד, באתר אור הבית
↑  הרב גלוכובסקי נבחר לרב קהילת חב"ד ברמת בית שמש ג`, באתר חב״ד און ליין
↑  אודות, באתר מרכז מקוואות חב״ד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411647305171  VIAF: 90156675126133581029   WorldCat (עם VIAF): 90156675126133581029
מנסור (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  28 ביולי 1971 (בן 53) טהראן, איראן 
 מוקד פעילות:  איראן 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 סוגה:  פופ, דאנס, רוק, דיסקו
 שפה מועדפת:  פרסית, סוראנית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 http://www.mansourmusic.com
 
מנסור (בפרסית: منصور, נולד ב-28 ביולי 1971) הוא אמן מוזיקה פרסית מודרני מדור חדש של זמרים, של הקהילה האיראנית הגולה, המבוססת בדרום קליפורניה. כיום מנסור מדורג כאחד הזמרים הגדולים של המוזיקה האיראנית, עם קהל מעריצים באפגניסטן, עיראק, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן ורוסיה.
למרות ההגבלות של ממשלת איראן על מוזיקת פופ, הוא בכל זאת הצליח להעפיל על זמרים אחרים באיראן והצליח להגיע להכרה רחבה בכל רחבי המדינה בקרב גברים ונשים כאחד. השירים שלו מודרניים ומושמעים באירועים וטקסים שונים, כגון משחקי כדורגל, חתונות פרטית ועוד, וזאת בעיקר בזכות האופי התוסס של המוזיקה שלו.
בין שיריו המפורסמים:
Azadi
Farari
Divooneh
Ghararemoon Yadet Nare
מיניאפוליס

מיניאפוליס (באנגלית: ‏Minneapolisקובץ:MplsAmEng.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר במדינת מינסוטה שבארצות הברית. העיר שוכנת בשטחו של מחוז הנפין ומשמשת בו כמושב המחוז. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך בשנת 2020 אוכלוסיית העיר מונה 429,954 תושבים, מה שהופך אותה לעיר המאוכלסת ביותר במינסוטה ולעיר ה-46 בגודל אוכלוסייתה בארצות הברית כולה.
ממזרח לעיר נמצאת בירת מינסוטה, סיינט פול. שתי הערים, יחד עם פרבריהן, מהוות את המטרופולין מיניאפוליס–סנט פול המכונה "הערים התאומות" המאכלס (נכון ליולי 2021) מעל 3.69 מיליון אנשים.
העיר מיניאפוליס שופעת מים, ומלבד נהר המיסיסיפי החוצה אותה מצויים בה 13 אגמים, וכן נחלים ומפלים. עובדה זאת העניקה לעיר את הכינוי "עיר האגמים".
השם מיניאפוליס מורכב מהמילה "מינא" שפירושה "מים" בניב אינדיאני ומהמילה היוונית פוליס שמשמעותה "עיר".
העיר הוקמה במחציתה הראשונה של המאה ה־19 ליד מפלי סנט אנתוני שחסמו בעבר את הנהר ושימשו כמקור כוח להפעלת מנסרות עצים, טחנות קמח ותעשיות אחרות. כיום משמשת העיר כמרכז מסחרי ותעשייתי לאזור חקלאי נרחב ומרכז לטחינה ושיווק קמח מהחשובים בארצות הברית. כמו כן ישנה בעיר בורסת סחורות לתבואה מן הגדולות בעולם.
בעיר נמצאת אוניברסיטת מינסוטה, שנוסדה ב־1851, והיא אחת ממוסדות ההשכלה הגדולים בארצות הברית. העיר מרובת אגמים ופארקים שהידועים שבהם הם פארק מיניהאהא והמפל שבו.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בתקופה שלפני ההתיישבות האירופאית באזור גרו באזור מיניאפוליס של ימינו בני שבט הדקוטה (תת-שבט של הסו). בשפת הדקוטה, שם העיר היה Bde Óta Othúŋwe ("עיר עם הרבה אגמים"). הצרפתים חקרו את האזור בשנת 1680. בהדרגה, הגיעו לאזור עוד מתיישבים אירופאים-אמריקאים שהתחרו עם הדקוטה על ציד ועל משאבי טבע נוספים. לאחר המהפכה האמריקאית, נחתם חוזה פריז שהעניק לארצות הברית את השטח שממזרח לנהר המיסיסיפי. ב-1803 רכשה ארצות הברית שטח ממערב למיסיסיפי במסגרת רכישת לואיזיאנה.
במאי 2020 פרצו מספר מהומות והפגנות בעיר בעקבות רצח ג'ורג' פלויד ב-25 במאי.
באפריל 2021 פרצו מספר מהומות והפגנות בעיר בעקבות פרשת מותו של דונטה רייט ב-11 באפריל.
יהדות מיניאפוליס

יהודים התיישבו במיניאפוליס סמוך להקמתה. ב־1878 התארגנה שם קהילה רפורמית בשם "שערי טוב", שמאוחר יותר שינתה את שמה ל"היכל ישראל". מוצא רוב המשפחות היהודיות הראשונות שהתיישבו בעיר היה מגרמניה. משנות ה־80 החלה הגירה של יהודים ממזרח אירופה לעיר. אלו בנו בתי כנסת רבים והתארגנו בקהילות אורתודוקסיות. בשנת 1900 מנו יהודי מיניאפוליס כ־6000 איש, שרובם עסקו בענף המסחר. ב־1912 יצא לאור לראשונה שבועון יהודי בקהילה המקומית, "העולם של היהודים האמריקנים". בשנות ה-40 גל של אנטישמיות פרץ בעיר והעיר אף נקראה "בירת האנטישמיות של ארצות הברית". ב־1961 נבחר היהודי ארתור נפתלין לראש העירייה. כמו כן בשנה זו נוסד בית חולים יהודי בעיר, "הר סיני". ב־1967 מספר היהודים הגיע ל־20,500 איש.
הקהילה האורתודוקסית גרה ברובה בפרבר סנט לואיס פארק.
ערים תאומות

לעיר מיניאפוליס 12 ערים תאומות:
קנדה ויניפג, קנדה
מקסיקו קוארנבקה, מקסיקו
פינלנד קואופיו, פינלנד
יפן איבראקי, יפן
הרפובליקה העממית של סין חרבין, הרפובליקה העממית של סין
רוסיה נובוסיבירסק, רוסיה
שוודיה אופסלה, שוודיה
צ'ילה סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה
עיראק נג'ף, עיראק
קניה אלדורט, קניה
צרפת טור, צרפת
סומליה בוסאסו, סומליה
ראו גם

תזמורת מינסוטה
הערות שוליים

↑  לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, פרופיל מיניאפוליס, מינסוטה ב-2020 (באנגלית)
↑  לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, Annual Estimates of the Resident Population in the United States and Puerto Rico, ‏1 ביולי 2021
↑  Anti-semitism in Minneapolis history, ‏18 באוקטובר 2017 (באנגלית)
↑  About Sister Cities, באתר מיניאפוליס
| דגל מינסוטה מדינת מינסוטה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סיינט פול |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק הנהר האדום • מטרופולין מיניאפוליס–סנט פול |  |
| היישובים הגדולים ביותר | מיניאפוליס • סיינט פול • רוצ'סטר • בלומינגטון • דולות • ברוקלין פארק • פלימות' • סנט קלאוד • וודברי • איגן • מייפל גרוב • אידן פריירי • קון רפידס • בורנסוויל • בליין • לייקוויל • מינטונקה • אפל וואלי • אדינה • סנט לואיס פארק |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות מינסוטה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552653505171  BNE: XX456959  BnF: cb11949402n (data)  GND: 4039497-9  LCCN: n79003965  MusicBrainz: 3e80aaa7-9b71-450f-8147-0ecf101d8f1a  NARA: 10045983  NKC: ge424437  SUDOC: 077216830  VIAF: 141350341   WorldCat (עם VIAF): 141350341
מינידיסק

מכשיר מינידיסק לצד תקליטור מינידיסק
לוגו של תקן המיני-דיסק
מינידיסק (באנגלית: MiniDisc) הוא אמצעי לאחסון נתונים המבוסס על טכנולוגיה מגנטו-אופטית.
המינידיסק נועד לאחסון אודיו דיגיטלי (עד 80 דקות) ומידע דיגיטלי. יש הבדלים בין המדיות המשמשות לאחסון מידע ולאחסון אודיו. למשל, בגרסת האודיו, מאוחסן המידע באופן דחוס ביחס טיפוסי של 1:4.
הטכנולוגיה של המינידיסק פותחה בחברת סוני ויצאה לשוק בתאריך 12 בינואר 1992.
כמה מאות אלבומים בפורמט זה, רובם בהוצאת סוני מיוזיק, יצאו למכירה, אך לא צלחו את מבחן הזמן, ובמדינת ישראל אף נכשלו כליל. כתוצאה מכך, מכשירי מינידיסק משמשים בעיקר להקלטה על ידי המשתמש ממקורות חיצוניים כמו מיקרופון או נגן תקליטורים. זהו אחד הפורמטים הראשונים לאודיו דיגיטלי שזכו להצלחה משמעותית בשוק הפרטי.
האלגוריתם לקידוד והדחיסה מאבדת הנתונים שבו נעשה שימוש במינידיסק נקרא ATRAC/ATRAC3 והוא פורמט קנייני של סוני.
הצלחת המינידיסק הייתה מוגבלת מאוד. המגוון המצומצם של המכשירים, והעלות הגבוהה של המדיה יחסית לתקליטורים גרמה לכך שהמינידיסק נשאר בשימושם של אנשי מקצוע בתחום המוזיקה כגון מרקידים. בתחום שמירת המידע, לא הצליח המינידיסק להתחרות בתקנים מקבילים מוצלחים וזולים ממנו, כגון כונני ZIP.
תיאור כללי > מדיה

הדיסק נתון במעטפת פלסטיק קשיחה (ממדים: 68x72x5 מ"מ) בעלת מכסה המחליק כנגד קפיץ. משטח הדיסק נחשף עם הזזת המכסה, בדומה לתקליטון. מינידיסקים מחולקים לשני סוגים: מוקלטים מראש וניתנים להקלטה.
תיאור כללי > הקלטה

מידע נכתב על המדיה הריקה באמצעות לייזר אשר מחמם צד אחד של משטח הדיסק לנקודת קירי. בטמפרטורה זו ניתן לשנות את התכונות המגנטיות של החומר על ידי הראש המגנטי שנמצא מהצד השני של המשטח ומשנה את הקוטביות של האזור המחומם, ובכך כותב את המידע הדיגיטלי על הדיסק.
ניתן להקליט על אותו דיסק מספר רב של פעמים - לטענת סוני, מספר זה יכול להגיע עד מיליון הקלטות. בצורתם הרגילה, קיימים דיסקים באורך 74 דקות, 80 דקות, ובעבר גם 60 דקות. ההקלטה על המדיה מבוצעת בקידוד הנקרא ATRAC זהו שמם של האלגוריתמים לדחיסת אודיו בדחיסה מאבדת נתונים המקבילה ל - MP3 שפותחו בחברת סוני במיוחד למכשירי המינידיסק .
תיאור כללי > קריאה

נגינה מתבצעת באמצעות הלייזר, ובזכות אפקט פאראדיי, הנגן מזהה את הקיטוב של האור המוחזר ממשטח הדיסק ובכך מפענח אותה כ-1 או 0.
למינידיסק התכונה Anti-skip, אשר מונעת "קפיצות" בהשמעת המוזיקה שעל הדיסק. נגני CD ישנים היו רגישים לרעידות ומכות וגרמו להשמעה לא סדירה של המוזיקה. פורמט המינידיסק פתר בעיה זו על ידי קריאת נתונים מהירה בהרבה מהקצב המינימלי הדרוש, לתוך חוצץ זיכרון, לפני המרת המידע הדיגיטלי לאנלוגי והשמעתו למאזין. אם וכאשר הנגן היה מזדעזע ולא הצליח לשמור על קריאה רציפה של המידע באמצעות הלייזר,
המידע היה נקרא מהחוצץ, בעוד עינית הלייזר הייתה ממקמת את עצמה להמשך קריאת נתונים מהדיסק, וכך ההאזנה לא מופרעת. כאשר הזיכרון היה מלא בצורה מספקת, הנגן איפשר למנוע החשמלי שאחראי לסיבוב הדיסק להאט או להפסיק את פעולתו, ובכך לחסוך בצורה משמעותית בצריכת החשמל ולהאריך את חיי הסוללה.
עיקרון חוצץ הזיכרון הוכנס לאחר זמן קצר לנגני CD באופן דומה.
כל נגן, בין אם הוא נייד או לא, כולל חוצץ זיכרון של 10 שניות לפחות.
שיפורים > MDLP

בשנת 2000, סוני הציגה את MDLP, שפירושה MiniDisc Long Play, אשר בעזרת הקודק ATRAC3 ובשיטות הקלטה חדשות (בנוסף להקלטה באיכות גבוהה - SP): הקלטה באיכות טובה - LP2 - שמאפשרת זמן הקלטה גדול פי 2 (160 דקות על דיסק של 80 דקות) והקלטה באיכות בינונית - LP4 - שמאפשרת זמן הקלטה גדול פי 4 (320 דקות על דיסק של 80 דקות).
אודיו שמוקלט ב-LP2 או LP4 לא ניתן להשמעה בנגנים ישנים יותר שלא תומכים ב-MDLP.
קצב הסיביות (bitrate):
SP - הקלטה באיכות גבוהה: 292 קילוביטים לשנייה (kbit/s).
LP2 - הקלטה באיכות טובה: 132 קילוביטים לשנייה (kbit/s).
LP4 - הקלטה באיכות בינונית: 66 קילוביטים לשנייה (kbit/s).
שיפורים > NetMD

NetMD מאפשר להעביר קובצי מוזיקה ממחשב לנגן נייד (אך לא בכיוון ההפוך) במהירות גבוהה בעזרת חיבור USB - עד פי 32 מזמן אמת (לדוגמה, שיר של 16 דקות, יועבר תוך כחצי דקה, במקום 16 דקות בנגנים ללא NetMD). ישנם נגנים אשר מאפשרים מהירות של עד פי 64 מזמן אמת.
כל הנגנים אשר תומכים ב-NetMD תומכים ב-MDLP.
שיפורים > HiMD

השיפור האחרון למינידיסק הוא HiMD. על ידי שימוש בקודק חדש, ATRAC3plus, ניתן כעת לשמור קבצים על הדיסקים, שעד כה איפשרו לאחסן מוזיקה בלבד. נגני HiMD נועדו לשימוש עם שלושה סוגים של דיסקים:
דיסקים סטנדרטיים: כל נגני HiMD הם בעלי תאימות לאחור וכוללים את כל התכונות של נגני NetMD ו-MDLP.
דיסקים סטנדרטיים שהומרו ל-HiMD: בעלי קיבול של 305MB לעומת 160MB שקולים בדיסקים סטנדרטיים.
HiMD: למדיות חדשות אלה יכולת קיבול מידע של 1GB. באשר למוזיקה, מדיות אלו יכולות להכיל בין 48 דקות של מוזיקה באיכות מרבית (PCM) ועד 96 שעות של מוזיקה באיכות נמוכה (48 קילוביטים לשנייה בעזרת ATRAC3plus - שווה לאיכות של שידורי רדיו FM).
מנסור הקמט

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1951 טהראן, איראן 
 פטירה:  4 ביולי 2002 (בגיל 51) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  איראן 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייגייט 
 השכלה:  אוניברסיטת באת'  אוניברסיטת שיראז 
 מפלגה:  Union of Communist Militants, Communist Party of Iran, מפלגת הפועלים הקומוניסטית של איראן 
 בן או בת זוג:  אזאר מאג'די 
 
מנסור הקמט (בפרסית: منصور حکمت; 4 ביוני 1951 - 4 ביולי 2002) היה פעיל קומוניסטי איראני. אזאר מאג'די הייתה אשתו.
מנסור הקמט נולד בטהראן והתגורר בה עד לסיום בית הספר. הוא התקבל לאוניברסיטת שיראז והחל לימודי כלכלה. בשנת 1973, לאחר סיום הלימודים, הוא עבר ללונדון ללימודי המשך. בהיותו באנגליה הוא התקרב לרעיונות של קרל מרקס אך הייתה לו ביקורת נוקבת על שלטונות ברית המועצות, הרפובליקה העממית של סין, תנועות גרילה קומוניסטיות ותומכי לב טרוצקי. הוא היה בדעה שמשטרים קומוניסטים לא הולכים בדרכו של מרקס ויש לשנות זאת. מנסור הקמט הקים ברית קומוניסטית בשנת 1978 ולקח חלק פעיל במהפכה באירן בשנת 1979. בעקבות המהפכה הוקמו מועצות פועלים. בניגוד לרוב פעילי שמאל אירנים, הוא סירב לתמוך ברעיונות של רוחאללה ח'ומייני. תחת לחץ השלטונות, הוא נמלט לקורדיסטן ובשנת 1981 ביחד עם קבוצת תומכי טרוצקי ממוצא כורדי מנסור הקמט הקים המפלגה הקומוניסטית האיראנית ובשנת 1991 הקים מפלגת הפועלים הקומוניסטית של איראן. בשנת 1991 הוקמה מפלגה על בסיס אותם הרעיונות גם בעיראק.
מנסור הקמט נפטר בלונדון במחלת הסרטן ונטמן בבית הקברות הייגייט בסמוך לקברו של קרל מרקס.