אהרן ליש
הערות שוליים

↑  ארכיון אהרן ליש, בספרייה הלאומית
↑ “שריעה ומנהג במשפחה המוסלמית בישראל.” המזרח החדש כ"ה, מס' 4 (1974), עמ' 377 – 409.
Women and Islamic Law in a Non-Muslim State. A Study Based on the Decisions of the Sharī‘a Courts in Israel. New York: John Wiley & Jerusalem: Israeli Universities Press, 1975.
Sharī‘a and Custom in Libyan Tribal Society. An Annotated Translation of Decisions from the Sharī‘a Courts of Ajdābiya and Kufra. With an essay on “Orality, Language, and Culture in Arabic Juridical Discourse” by Alexander Borg. Leiden: Brill, 2005
((with A. Shmueli) “Custom and Sharī‘a in the Bedouin Family according to LegalDocuments from the Judaean Desert,” Bulletin of the School of Oriental and African Studies 42.1 (1979), pp. 29-45.
“The Islamization of the Bedouin Family in the Judaean Desert as Reflected in the Sijills of the Sharī‘a Court,” in The Changing Bedouin, ed. E. Marx andA.Shmueli. Brunswick, N.J.: Transaction Books, 1984, pp. 39-58.
“הפתוא כמכשיר לאסלאמיזציה של חברה שבטית מתנחלת.” המזרח החדש ל"ג (1991), עמ' 120 – 131. המאמר פורסם בשפה האנגלית, בשינויים ידועים: “The Fatwā as an Instrument of Islamization of Tribal Society in Process of Sedentarization,” Bulletin of the School of Oriental and African Studies 54.3 (1991), pp. 449-459.
“The Fatwa as an Instrument of Accommodation,” in Islamic Legal Interpretation. Muftis and Their fatwas, ed. M. Kh. Masud, B. Messick and D.S. Powers. Harvard University Press, Cambridge, Ma., 1996, pp. 270-277
↑
“The Mālikī Family Waqf according to Wills and Waqfiyyāt,” Bulletin of the School of Oriental and African Studies 46.1 (1983), pp. 1-32.
“The Family Waqf and the Shar‘ī Law of Succession in Modern Times,” Islamic Law and Society 4.3 (1997), pp. 352-388.
↑  “Waqf of awlād al-nās in Aleppo at the End of the Mamlūk Periods Reflected in a Family Archive.” Journal of the Economic and Social History of the Orient (forthcoming) 2008.
↑
“הקדש והתנחלות של דרווישים בארץ-ישראל בראשית התקופה העות'מאנית.” קתדרה 35 (1985), עמ' 17 – 52.
גרסה אנגלית של המאמר: Waqfs and Ṣūfī Monasteries in the Ottoman Policy of Colonization: Sulṭān SelīmI’s Waqf in Favour of Dayr al-Asad,” Bulletin of the School of Oriental and African Studies 50.1 (1987), pp. 61-89.
↑
Marriage, Divorce and Succession in the Druze Family. A Study Based on Decisions of Druze Arbitrators and Religious Courts in Israel and the Golan Heights. Leiden: Brill, 1982.
“Taqiyya among the Druzes,” Asian and African Studies, vol. 19.3 (1985), pp. 245-281.
“The Druze Testamentary Waqf,” Studia Islamica 71 (1990), pp. 127-154.
↑ “תרומת המודרניסטים לחילון המשפט המוסלמי.” המזרח החדש 26 (1976), עמ' 1–14.
גרסה מעודכנת באנגלית: “The Contribution of the Modernists to the Secularization of Islamic Law,” Middle Eastern Studies 14.3 (1978), pp. 263-277
↑ “מעבר השריעה ממשפט יוריסטים למשפט סטטוטורי בעולם המוסלמי בן-זמננו,” האסלאם ועולמות השזורים בו. קובץ מאמרים לזכרה של חוה לצרוס-יפה , נחם אילן (עורך). ירושלים: האוניברסיטה העברית, מכון בן-צבי, ומוסד ביאליק, 2002, עמ' 393 – 412.
גרסה מעודכנת של המאמר ב אנגלית : “The Transformation of the Sharī‘a from Jurists’ Law to Statutory Law in the Contemporary Muslim World.” Die Welt des Islams 44.1 (2004), 85-112.
“Reformist Matrimonial Legislation and the Collapse of the Muslim Patrilineal Family.” Awrāq 21 (2000), pp. 57-80
↑ “הרפורמה המשפטית בערב הסעודית כמיכניזם למיתון הווהאביה.” המזרח החדש, גיליון מיוחד על התחדשות (תג'דיד) ורפורמה (אצלאח) באסלאם . ל"א (1986), עמ' 104 – 137.
גרסה מעודכנת של המאמר בשפה האנגלית: “Legal Reform in Saudi Arabia as a Mechanism to Moderate Wahhābī Doctrine, ”Journal of the American Oriental Society 107.2 (1987), pp. 279-292.
↑ “The Legal Methodology of the Mahdi in the Sudan, 1881-85: Issues in Marriage and Divorce,” Sudanic Africa 8 (1997), pp. 37-66.
לגרסה עברית של המאמר, ראו: “המתודולוגיה המשפטית של המהדי בסודאן, 1881 – 1885: סוגיות בגירושים ובריבוי נשים.” אפריקה: אסלאם, נצרות ויהדות. מחקרים לכבוד פרופסור נחמיה לבציון במלאת לו שישים שנה, גיליון מיוחד. המזרח החדש, מ' (תשנ"ט) עמ' 39 – 51.
“The Legal Methodology of the Mahdi in the Sudan as a Mechanism for Adaptingthe Sharī‘a to Political and Social Purposes,” in Mahdisme et millénanrisme en Islam, éd. Mercedes Garcia-Arenal. Revue des Mondes Musulmans et de la Méditerranée. Série Histoire 91-92-93-94 (2000), pp. 221-238.
“המתודולוגיה המשפטית של המהדי הסודאני והשראתה הצופית,” מדרסה: חינוך, דת ומדינה במזרח התיכון. קובץ מחקרים לכבוד מיכאל וינטר. בעריכת עמי אילון ודויד י. וסרשטיין. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, 2004, עמ' 109 – 128.
גרסה אנגלית של המאמר: “The Sudanese Mahdī’s Legal Methodology and Its ÍËfī Inspiration.” Jerusalem Studies in Arabic and Islam. Special issue in Honor of Yohanan Friedmann. 33 (2007), 279-308.
↑ ( with G.R..Warburg) The Reinsatement of Islamic Law in Sudan under Numayri. An Evaluation of a Legal Experiment in the Light of Its Historical Context, Methodology, and Reperussions : Leiden: Brill, 2002
“Hasan al-Turābi's Contribution to the Modernization of Islamic Legal Methodology,” in Islamic Legal Thought: Jurists and Their Works, ed. Susan Spectorsky, David Powers and Oussama Arabi (forthcoming)
↑ מאמר מסכם בסוגיה זו: “סיגולו של משפט הלכתי לזמן המודרני בסביבה זרה: השריעה בישראל.” דברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים 9, חוב' 2 (תשס"ה), עמ' 13 – 51.
גרסה מעודכנת בשפה האנגלית: “Adaptation of a Jurists’ Law to Modern Times in an Alien Environment: The Sharī‘a in Israel.” Die Welt des Islams, 46.2 (2006), pp. 168-222.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264325505171  BnF: cb121006902 (data)  GND: 120068826  ISNI: 0000 0003 7384 7037  LCCN: n82101639  LNB: 000110656  NTA: 068825390  SUDOC: 029364485  VIAF: 40103   WorldCat (עם VIAF): 40103