stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ימי גומז
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  כריסטין מאי-דוק, Assemblyman Jimmy Gomez racks up endorsements from Latino elected officials in fight for Becerra’s congressional seat, באתר לוס אנג'לס טיימס, 15 בדצמבר 2016 (באנגלית)
↑  כריסטין מאי-דוק, Jimmy Gomez wins Los Angeles congressional election to replace Xavier Becerra, באתר לוס אנג'לס טיימס, 7 ביוני 2017 (באנגלית)
↑  אנדרה מוצ'ארד, Elections 2018: Congressman Jimmy Gomez wins first full term in California’s 34th District against Kenneth Mejia, באתר לוס אנג'לס דיילי ניוז, 6 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  שון או'קיי וזכארי ב. וולף, How each member of the House voted on impeachment, באתר CNN‏, 18 בדצמבר 2019 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6mq5txk  US Congress: G000585
ג'י-פאנק

| --- | --- |

ד"ר דרה, אחד מממציאי הסגנון
 מקורות סגנוניים:  פאנק (Funk), גאנגסטה ראפ, פי פאנק, R&B, היפ הופ של החופ המערבי
 מקורות תרבותיים:  סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 בלוס אנג'לס שבקליפורניה
 מוצא:  ארצות הברית 
 כלים:  תקליטנות, סינתיסייזר, קלידים, כלי נשיפה מעץ, מכונת תופים, כלי מיתר, ראפ, קולות רקע, טוקבוקס (אנ')
 
ג'י-פאנק (באנגלית: G-funk) או גנגסטה פאנק (Gangsta funk) או פאנק ראפ (Funk rap) הוא תת-סגנון מוזיקלי של מוזיקת היפ הופ שנוצר מהיפ הופ של החוף המערבי בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
מאפיינים

ג'י-פאנק (שהוא פאנק (Funk) במפעם מלאכותי משתנה) משלב סינתיסייזרים רב-שכבתיים ומלודיים, גרוב איטי ומהפנט, בס עמוק, קולות רקע נשיים, סימפול נרחב של צלילי פי פאנק ופורטמנטו של סינתיסייזר. תוכן השירים תלוי באמן המבצע ויכול להיות, למשל, סקס, סמים, אלימות, ונדליזם ונשים, אך גם תוכני אהבה לעיר או לחבר, או טקסטים מרגיעים שונים. הסגנון מקושר גם לדרך "עצלה" או "חלקלקה" של ראפינג שמטרתה להדגיש מילים מסוימות או להישאר בקדנצה.
בשונה מסגנונות ולהקות ראפ מוקדמים יותר שהשתמשו גם הם בסימפולים של קטעי פאנק, בג'י-פאנק ישנו שימוש מועט יותר בסימפולים. חוקר המוזיקה אדם קרימז תיארו כ"סגנון של ראפ חוף-מערבי ששיריו כוללים לרוב מכשור חי, שימוש רב בקלידים ובבס, עם סימפול מועט (לעיתים אינו קיים), ולרוב התקדמות הרמונית הדרגתית". ד"ר דרה, אחד ממייסדי הז'אנר, משתמש לרוב במוזיקאים בהופעותיו החיות כדי לחזור על המוזיקה המקורית של ההקלטות המסומפלות. דבר זה מונע ממנו את השימוש בצליליו שלו בהופעות, ויותר מכך, גם את השימוש בעותקים המקוריים של שיריו.
מקורותיו

השם "ג'י-פאנק", שניתן לסגנון על ידי Laylaw מהפקות לווהאוס (Lawhouse Production), הפך סגנון היפ הופ פופולרי בשנת ה-90. אף על פי שהוא הומצא בלוס אנג'לס, סגנון הג'י-פאנק הושפע רבות מהסגנון המוזיקלי "מוזיקת מוב" מאזור מפרץ סן פרנסיסקו, שמייסדיו היו ראפרים מאוקלנד, דוגמת טו שורט ואי-40 . טו שורט התנסה רבות בשימוש בסימפולים של פי פאנק ובס כבד בהקלטותיו מאמצע עד סוף שנות ה-80. עם זאת, בשונה ממוזיקת המוב ממפרץ סן פרנסיסקו, בז'אנר הג'י-פאנק, מדרום קליפורניה, ישנו שימוש רב יותר בפורטמנטו של סינתיסייזרים ופחות מכשור חי. סגנון ההגשה האיטי והעצל של טו שורט השפיע גם הוא על מוזיקאי ג'י-פאנק מאוחרים, כמו סנופ דוג.
ישנה מחלוקת על זהות "אבי הג'י-פאנק". ד"ר דרה בדרך כלל מזוהה כממציא הז'אנר, אך Cold187um וחבריו לקבוצת Above the Law טוענים להמצאת הז'אנר גם הם. Cold187um טוען שד"ר דרה לא הודה להם על תרומתם להתפתחות הז'אנר כשהוציא את אלבומו הראשון בדת' רואו רקורדס, The Chronic. שניהם הוציאו אלבומים ברות'לס רקורדס קודם לכן. וורן ג'י וסנופ דוג עבדו עם Cold187um לפני שהחלו לעבוד עם ד"ר דרה.
השימוש המקודם ביותר בסינתיסייזרים בסגנון ג'י-פאנק ובגרובים בסגנון פרלמנט-פאנקדליק (אנ') בעבודתו של ד"ר דרה הוא ב-Alwayz into Somethin', סינגל של N.W.A מהאלבום Niggaz4Life‏ (1991). כשב-1992 יצא האלבום The Chronic, הוא הפך במהירות לפופולרי והפך את סגנון הג'י-פאנק לסגנון היפ הופ פופולרי.
מייסד נוסף לז'אנר הוא DJ Quik, שהשתמש בצלילי פי פאנק כבר ב-1991, באלבומו Quik Is the Name, אך סגנון הג'י-פאנק בולט במיוחד באלבומו מ-1995, Safe + Sound.
זמרים ואמנים נוספים שמזוהים עם הז'אנר הם Bone Thugs-n-Harmony, טופאק שאקור, נייט דוג, מאק דרה, גטו בויז, ספייס 1, B.G. Knocc Out, דרסטה, Rappin' 4-Tay, 3X Krazy ווורן ג'י. אלבום הבכורה של וורן ג'י אף נקרא Regulate...G Funk Era, ואירח את נייט דוג, שקרא לעצמו "מלך הג'י-פאנק".
הערות שוליים

↑  Brown, Ethan (22 בנובמבר 2005). "Straight Outta Hollis". Queens Reigns Supreme: Fat Cat, 50 Cent, and the Rise of the Hip Hop Hustler. Anchor. ISBN 1-4000-9523-9. [Unlike] popular hip-hop producers like the Bomb Squad, Dre instead utilized a single sample to drive a song. {{cite book}}:  (עזרה)Brown, Ethan (22 בנובמבר 2005). "Straight Outta Hollis". Queens Reigns Supreme: Fat Cat, 50 Cent, and the Rise of the Hip Hop Hustler. Anchor. ISBN 1-4000-9523-9. [Unlike] popular hip-hop producers like the Bomb Squad, Dre instead utilized a single sample to drive a song. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Krims, Adam (2000). Rap Music and the Poetics of Identity. Cambridge: Cambridge University Press. p. 74. ISBN 0-521-63447-4. נבדק ב-2008-08-02.
↑  Robert Hilburn, "The Dr.'s Always In", September 23, 2007, Los Angeles Times
↑  Brown, Jake (2006). "Chapter 8. 1997–1999". Dr. Dre in the Studio (באנגלית). Amber Books Publishing. p. 64. ISBN 9780976773559.
↑  Jake Rohn, "HipHopDX- https://hiphopdx.com, Big Hutch Appreciates Warren G Acknowledging Him As G-Funk Creator, HipHopDX, ‏2013-09-23 (באנגלית)", HipHopDX, September 23, 2013
↑  The Friday Night Live Show (Conspiracy Worldwide Radio) January 23, 2010
↑  Carmichael, Emma (31 בדצמבר 2011). "This Guy Died This Year: Nate Dogg, The King Of G-Funk". Deadspin. {{cite web}}:  (עזרה)
בג"ץ האגודה לזכויות האזרח נגד השר לביטחון פנים (זכות היוועצות של אסירים)

בג"ץ 1437/02 האגודה לזכויות האזרח בישראל נגד השר לביטחון פנים ושירות בתי הסוהר, הוא פסק דין שניתן בשנת 2004 בעתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי האגודה לזכויות האזרח בייצוגו של עורך הדין דן יקיר ובסיוע המוקד להגנת הפרט והוועד הציבורי נגד עינויים בישראל. בית המשפט העליון קבע ברוב דעות, שזכותו של אסיר להיוועץ בעורך דין היא זכות יסוד.
רקע > ההבחנה בין אסיר לעציר וזכותם השווה להיוועץ בעורך דין

הזכות להיוועץ בעורך דין היא זכות יסוד גם לאדם הנמצא במעצר וגם לאסיר.
עציר או עצור הוא אדם שמתנהל נגדו הליך בבית משפט וטרם נגזר דינו. אדם נחשב לעציר כאשר בית המשפט הורה על מעצרו עד לתום ההליכים בעניינו, בין אם בבית המעצר או באמצעות חלופת מעצר. מעצר הוא כליאה בידי הרשות המבצעת שאינו נחשב עונש. במדינות רבות נקבע שיש לאדם זכות להיוועץ בעורך דין לפני חקירה, וכי על החוקר להבהיר לנחקר זכות זו. זכות זו עוגנה וקיבלה תוקף בארצות הברית ב"פרשת מירנדה", שבעקבותיה נקבעה אזהרת מירנדה.
חשיבותה של זכותו של הנחקר להיוועץ בעורך דין כבר בשלב זה מכרעת להמשך ההליך המשפטי נגדו, כי רק כך עורך הדין של החשוד או העצור יכול לוודא כי זכויותיו של הנחקר אינן נפגעות.
קבלת ייעוץ ראשוני מעורך דין יכולה להיטיב את מצבו של הנחקר, לשפר את האפשרות שלו להתמודד עם האישומים נגדו ואף להציל אותו מגזר דין חמור. זכות זו היא זכות יסוד חוקתית והיא מעוגנת בחוק סדר הדין הפלילי.
זכות זו היא בעלת אופי חוקתי ולכן כאשר מעוניינים להגבילה עולה ונבחנת השאלה אם ההגבלה מידתית. בין היתר יש לבחון אם מדובר בעברה המסכנת את שלומו של אדם או את ביטחונו, או את שלום הציבור, או את ביטחון המדינה.
בעבר, אם אדם ביקש להיוועץ בעורך דין, ולא אפשרו לו להיפגש איתו, ההשלכות מבחינת רשויות המדינה היו מעטות מאוד. כיום, לאחר כתיבת פסק-הדין בעניין יששכרוב חל שינוי דרסטי ביחסו של בית המשפט לפגיעה בזכויות של חשודים ועצורים.
אסיר הוא אדם שמוצו ההליכים המשפטיים נגדו, ונגזר דינו למאסר בפועל. לאסיר יש זכות להיפגש עם עורך דין לקבלת שירות מקצועי. זכותם של אסירים ועצורים להיפגש עם עורכי דינם בתנאים סבירים מעוגנת באמנות ובהכרזות בין-לאומיות רבות.
עם זאת, בהתאם לסעיף 45(ב) שתוקן בתשע"א (תיקון מס׳ 40) בתקנות בתי הסוהר, יש סמכות לנציב או למנהל בית הסוהר לשלול זכות זו כאשר יש חשש ממשי לשלומו של הציבור או לביטחון המדינה. כמו בכל החלטה של רשויות בתי הסוהר, הפוסק האחרון איננו הנציב או מנהל בית הסוהר אלא בית במשפט, כיוון שזכותו של האסיר להביא את ההחלטה לביקורת שיפוטית.
על הזכות של האדם או האסיר להיות מיוצג בידי עורך דין, ולשם כך להיוועץ בו במסגרת חיסיון עורך דין-לקוח עמד בית המשפט עוד לפני חקיקת חוק יסוד כבוד האדם וחירותו,
בית המשפט חזר והדגיש את חשיבותה של הזכות האמורה גם אחרי "המהפכה החוקתית".
על הדרישה לעיגון הפגיעה בזכות יסוד אך ורק בחקיקה ראשית או בחקיקת משנה, מכוח הסמכה מפורשת בחקיקה ראשית, נקבעה במשפט הישראלי עוד קודם לחקיקת חוקי היסוד בדבר זכויות האדם. זכותו של אסיר להיפגש עם עורך דין הוכרה כזכות יסוד.
העתירה

הדיון הוא שתי עתירות שהדיון בהן אוחד
.
| --- | --- |
העותרים בבג"ץ 1437/02:: 1. האגודה לזכויות האזרח בישראל
: 2. המוקד להגנת הפרט מיסודה של דר' לוטה זלצברגר
: 3. הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל
| --- | --- |
העותרת בבג"ץ 3168/02:: לשכת עורכי הדין בישראל
| --- | --- |
: נ ג ד
 המשיבים בבג"ץ 1437/02 ובבג"ץ 3168/02::  1. השר לביטחון פנים
: 2. שירות בתי הסוהר
העתירה > העובדות

כל הדיון והטיעונים התמקדו בתקנה 29(ב) לתקנות בתי הסוהר, תשל״ח–1978. הקובעת שאם ״התעורר חשד ממשי כי פגישת אסיר עם עורך דין תאפשר ביצוע עבירה המסכנת את שלומו של אדם או את ביטחונו או את שלום הציבור או את ביטחון המדינה, רשאי הנציב או מנהל בית סוהר להורות על מניעת הפגישה או הפסקתה.״
העתירה > טענות העותרים

העותרים טענו כי התקנה האמורה בנוסחה הנוכחי פוגעת באופן בלתי ראוי בזכות היסוד של אסיר להיוועץ עם עורך-דינו והפגיעה היא אינה מידתית, ומכך, לגישתם, זוהי הפרה של זכות יסוד מכח חוק יסוד:כבוד האדם וחירותו, וכי ממבחן ה"חשד הממשי״ שעולה מלשון התקנה איננו המבחן הראוי. ובנוסף, לטענתם, התקנה האמורה הותקנה בחוסר סמכות, משום שהתקנה אינה באה לטפל בבעיה הקשורה לביטחון בתי הסוהר, אלא בבעיה הכרוכה בביטחון המדינה ובשלום הציבור, וסעיף 132 לפקודת בתי הסוהר אינו מסמיך את השר להתקין תקנות בעניינים אלה.
העתירה > טענות המשיבים

המשיבים טוענים כי התקנה בנוסחה החדש איננה פוגעת בחסיון עורך דין-לקוח, ובכך פוסלים את הטענה שנפגעת זכות יסוד מוגנת בחוק יסוד.
לטענתם התקנה הותקנה בסמכות, שלשון סעיף 132(17) לפקודה כן מסמיך את השר להתקין תקנות. בנוסף המשיבים מפנים גם לאותו נוהל שנקבע על ידי שירות בת הסוהר בו מצוין כי הוא בא לקבוע כללים חדשים שיבטיחו את חסיון הפגישה בין עורך דין לאסיר. הנוהל מוסיף וקובע כי החלטה תתקבל לאחר התייעצות עם ראש מערך מודיעין בשב"ס והיועץ המשפטי של השב"ס, ולאחר שמנהל בית הסוהר נתן לעורך הדין הזדמנות לטעון טענותיו. על ההחלטה יודיע מנהל בית הסוהר לעורך הדין ולאסיר, ולאסיר יודיע על זכותו להגיש עתירת אסיר נגד ההחלטה. לגישתם נוהל זה נותן מענה ראוי לסוגיות שמעלים העותרים.
הכרעה ומסקנות בית המשפט

השופטת א׳ חיות (דעת רוב)
לדעתה, משום מהות הפגיעה ישנו צורך בהסכמת המחוקק הראשי בצורה מפורשת ומפורטת בחקיקה הראשית, ואין די בהסכמה כללית מכח מחוקק משני שבסעיף 132(17) לפקודת בתי הסוהר (נוסח חדש) תשל״ב–1971. אומנם בתקנה זו אין כוונה לפגיעה חזיתית וישירה בזכות יסוד זו,
שכן עוצמתה של הזכות העלולה להיפגע מן ההגבלות שנקבעו בתקנה 29(ב) אינה מידתית, ובכך נבדלת מהסמכה כללית וחקיקת משנה לעומת חקיקה ראשית, לגישה זו יש עיגון בפסיקתו של בית המשפט העליון לאורך שנים. בחיזוק נוסף לגישה זו, ניתן למצוא בכך שהגבלות אחרות שעניינן פגיעה בזכות לקבלת שירותים משפטיים בדרך של צמצום חירותו של אדם לבחור לעצמו עורך דין כרצונו, מוסדרות כולן בחקיקה ראשית. החלטתה היא שתקנה 29(ב) בטלה בנימוק שזכות ההיוועצות עם עורך דין היא זכות יסוד במשפט הישראלי ולכן הפגיעה אינה מידתית. לטענה הנוספת קבעה שהתקנה הותקנה בחוסר סמכות. לבסוף החלטתה לתת פרק זמן של תעשה חודשים למחוקק הראשי להסדיר ולתקן את התקנה.
השופט א׳ ריבלין (דעת רוב)
מצטרף למסקנתה של השופטת חיות כי תקנה 29(ב) בטלה בנימוק שזכות זו היא זכות יסוד מוכרת במשפט הישראלי ודורשת חקיקה ראשית וכן לגישה זו יש עיגון בפסיקה ובספרות של המשפט הישראלי לאורך שנים, גם לעניין השאלה האם סעיף 132(17) לפקודת ביתי הסוהר (נוסח חדש) תשל״ב–1971 מסמיך את השר לביטחון פנים, סבור בדעתו כמו השופטת חיות, שהיא כאמור בשלילה, ושאינה מידתית. בשל כל אלה מצטרף לפסק דינה של השופטת חיות וקובע שראוי להשהות תקופה של החלטת הביטול הזו למשך תשעה חודשים למען אפשר למחוקק ליתן דעתו על הצורך בהסדרה ראשית של הנושא.
השופטת מ׳ נאור (דעת מיעוט)
לדעתה, לשון התקנה היא רק בעבירה המסכנת את שלומו של אדם או את ביטחונו או את שלום הציבור או את ביטחון המדינה, ולכן במובן הזה הגבלות התקנה מידתיות, שהרי התקנה לא הסמיכה את הנציב או את המנהל לאסור פגישה עם עורך דין בשל חשד ממשי שהפגישה תאפשר ביצועה של כל עבירה. בנוסף לדבריה, ההבחנה בין הסדר ראשוני למשני אינה חדה, שהמקרה שלפנינו אינו דומה להסדרים קיצוניים אחרים המחייבים הכרעה של המחוקק הראשי כגון בפרשת בני הישיבות, או כמו ביצוע חוקן באסיר לשם גילוי סמים. לטעמה לשון סעיף 132(17) לפקודת בתי הסוהר (נוסח חדש), תשל״ב–1971 מסמיך את השר להתקין תקנות ולכן הציעה לדחות את העתירה ולא לבטל את תקנה 29(ב) לתקנות בתי סוהר בנוסחה הנוכחי.




החלטה ברוב דעות לבטל את תקנה 29(ב)בנוסחה הקיים בעת פסק הדין, ולהקציב תשעה חודשים למחוקק על מנת להסדיר ולתקן את התקנה.
בעקבות פסק הדין

בעקבות פסק הדין, תקנה 29(ב) לתקנות בתי הסוהר תשל״ח–1978, תוקנה. כאשר תקנה 45(ב) החדשה, החופפת לתקנה 29(ב) הדנה על סמכות הנציב ומנהל בתי הסוהר, ושבה עסקו בעיקר פסק הדין, תוקנה לאחרונה בתיקון מספר 40, תשע״א–2011. לאחר קריאת התקנות החדשות ניתן לראות אומנם את אותן הגבלות. התוספות העיקריות בלשון התקנה שהותקנה הן: שהנציב או מנהל בית הסוהר יכולים למנוע מפגש עם עורך דין אם יש חשש מששי ל״שיבוש חמוש בסדרי בית הסוהר וניהולו, או כי פגישה כאמור תאפשר העברת מידע בין אסירים או בינם לבין גורמים מחוץ לבית הסוהר וקיים חשש כי העברת המידע כאמור קשורה לקידום פעילותו של ארגון טרור או שהיא נעשית בהכוונתו...״ התחביר ״שימוש חמוש בסדרי בית הסוהר וניהולו״ ו״ארגון טרור״ הם המושגים החדשים הבולטים בתקנה שתוקנה.
אמנם ההבחנה בין אסיר ביטחוני לפלילי אינה מעוגנת בשום חקיקה או תקנה אך מפסיקת בית המשפט ישנו הבחנה ברורה בין אופיו של האסיר, ובהבחנה זו זכויותיו של אסיר ביטחוני עלולות להפגע יותר מאסיר פלילי.
בעתירת אסיר ביטחוני, המרצה מאסר של 15 שנים בגין עבירות של ניסיון לרצח, הנחת מטען חבלה וחברות בארגון עוין, הוגשה עתירת אסיר להתיר לעותר לקיים באופן קבוע שיחות טלפון עם עורכי דינו בכל עת שיחפוץ. ביהמ"ש המחוזי דחה את העתירה בקובעו שפקודת הנציבות מבחינה בין אסירים פליליים ואסירים ביטחוניים, כאשר השיקול המרכזי להצדקת ההבחנה בין אסיר פלילי לביטחוני נעוץ בסכנה הרבה יותר הנשקפת מן האסיר הביטחוני לביטחון הציבור, לשלומו ולניהולו התקין של בית הכלא. הפקודה קובעת כי הסיכון הביטחוני הצפוי מהם מחייב כליאתם בנפרד מאסירים פליליים והטלת מגבלות מיוחדות עליהם. אך הזכות להיוועצות עם עורך דין הוכרה כזכות יסוד ללא הבחנה בין אופיו של האסיר כפי שנידון בהרחבה ברקע.
בעתירת אסיר אחרת בשנת מתן פסק הדין, הושג הסדר שבו המגבלה המותרת בתקנה בגרסתה האחרונה והמתוקנת לא מוצתה כיוון שהאסיר עיסא ויתר על זכות הפרטיות. בעתירה עלתה הסוגיה בפני בית המשפט המחוזי אם יוצמד סוהר דובר ערבית בהסכמת וברצון של האסיר עיסא שעבר עבירה ביטחונית ובכך לא יהיה חשד ממשי שמא יעברו על עבירות מסוג ביטחון המדינה, וזאת על מנת לממש את זכותו החוקתית למפגש ראוי עם עורך-דין.
בית המשפט המחוזי קיבל את העתירה ואפשר הצמדת סוהר דובר ערבית לאסיר עיסא. הסדר זה ממחיש את עוצמת זכות ההיוועצות עם עורך דין ושהגבלת זכות זאת לא נעשית בצורה סלקטיבית כלפי אופיו של האסיר.
ראו גם

החקיקה בישראל
המהפכה החוקתית
שירות בתי הסוהר
עורך דין
אסיר ביטחוני
לקריאה נוספת

גליה ניצני, על מימושה של זכות ההיוועצות בסניגור ועל מערך הסניגוריה הציבורית לייצוג "סביב השעון" של עצורים לפני תחילת חקירתם, הסניגור 215 (פברואר 2015)
שלומי נרקיס, זכויות אסיר - דין והלכה, פרק 2 (אוקטובר 2008)
בעקבות ספרו של אהרן ברק, מידתיות במשפט – ״הפגיעה בזכות החוקתית והגבלותיה״ (2010).
אורן גזל, פגיעה בזכויות יסוד בחוק או לפי חוק, משפט וממשל כרך ד(2) תשנ"ח 381.(הקישור אינו פעיל)
הערות שוליים

↑  בג"ץ 1437/02 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ׳ השר לביטחון פנים, פ"ד נח(2) 746.
↑  סמכויות המעצר בישראל מעוגנות בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה מעצרים); התשנ"ו–1996, פרק ג'.
↑  ע"פ 5121/98 רפאל יששכרוב נגד התובע הצבאי, פד סא(1) 461
↑  סעיף 14 לאמנת ה-ICCPR וכן ראו את סעיף 18.2 ל-Body of Principles for the Protection of All Persons under Any Form of Detention or Imprisonment
↑  בג"ץ 1437 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ׳ השר לביטחון פנים, פ"ד נח(2) 756
↑  כנגזרת של סעיף 22 לחוק לשכת עורכי הדין, תשכ״א–1961. רא׳ למשל בג"ץ 193/67 קהווג'י נ׳ נציב בתי הסוהר, פ"ד כא(2) 183. וכן בג"ץ 515/74 פלוני נ׳ מפקד משטרה צבאית חוקרת, צה״ל, פ"ד כט(2) 169.
↑  בג"ץ 3239/02 מרעב נ׳ מפקד כוחות צה"ל באזור יהודה ושומרון, פ"ד נז(2) 349. וכן בג"ץ 4330/93 גאנם נ׳ ועד מחוז תל אביב של לשכת עורכי הדין, פ"ד נ(4) 221.
↑  בג"ץ 337/81 מיטרני נ׳ שר התחבורה, פ"ד לז(3) 337.
↑  בג"ץ 3412 סופיאן נ׳ מפקד כוחות צה"ל באזור חבל עזה, פ"ד מז(2) 843.
↑  בג"ץ 3168/02 לשכת עורכי הדין בישראל נ׳ השר לביטחון פנים ושירות בתי הסוהר, פ"ד נח(2) 746. ובג"ץ 1437/02 האגודה לזכויות האזרח ואח׳ נ׳ השר לביטחון פנים ושירות בתי הסוהר, פ"ד נח (2) 746, הם אותה עתירה.
↑  בג"ץ 1237/02 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ׳ השר לביטחון פנים, פ"ד נח (2), עמ׳ 753
↑  בג"ץ 1437/02 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ׳ השר לביטחון פנים פ"ד נח(2) 753-754
↑  בג"ץ 3267/97 רובינשטיין נ׳ שר הביטחון, פ"ד נב(5) 520-521.
↑  סע׳ 14 לחוק סד״פ.סע׳ 6(ב) לחוק סמכויות שעת-חירום-מעצרים.
↑  א ברק, פרשנות במשפט, כרך ג׳,פרשנות חוקתית, עמ׳653
↑  בג"ץ 1437/02 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ׳ השר לביטחון פנים, פ"ד נח(2) 768
↑  בג"ץ 3276/97 רובינשטיין נ׳ שר הביטחון, פ"ד נב(5) 481.
↑  בג"ץ 355/79 קטלן נ׳ שירות בתי הסוהר, פ"ד לד(3) 294.
↑  בג"ץ 1437/02 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ׳ השר לביטחון פנים פ"ד נח(2) 757-760.
↑  עע"א 1076/95 מדינת ישראל נגד קונטאר, פד"י נ(4)492 (פסקה 8).
↑  עע"א (ב"ש) 2661/04 מחמוד עיסא נ' שירות בתי הסוהר
ג'ימי ג'קסון (כדורגלן)

ג'יימס "ג'ימי" ג'קסון (אנגלית: James "Jimmy" Jackson;‏ 15 בספטמבר 1875 - ?) היה כדורגלן סקוטי-אוסטרלי.
חייו

ג'קסון נולד בעיירה קמבוסלנג שבסקוטלנד, וכשהיה בן שנתיים היגרה משפחתו לאוסטרליה. ג'קסון גדל באוסטרליה והחל את קריירת הנוער שלו שם, וב-1893 חזר לסקוטלנד. המועדון הראשון שבו שיחק היה ניוטון ת'יסל, וב-1894 הוא חתם בגלאזגו ריינג'רס. ג'קסון לא היה שחקן מרכזי בריינג'רס.
הוא הועבר לניוקאסל יונייטד באוגוסט 1897, ושיחק במגפייז במשך שתי עונות שבמהלכן סייע למועדון להעפיל לליגה הראשונה בעונתו הראשונה. ב-1899 הוא הצטרף לוולוויץ' ארסנל. הופעת הבכורה שלו הייתה במשחק נגד לסטר פוסה ב-2 בספטמבר, ובמשך שש העונות הבאות הוא היה שחקן הרכב קבוע בעמדת המגן השמאלי או הקיצוני. ג'קסון היה שחקן הרכב קבוע גם בעונת 1903/1904 שבה העפילו התותחנים לליגה הראשונה, ובעונה הראשונה בליגה זו הוא זכה לענוד את סרט הקפטן. לאורך שש השנים שלו בארסנל הוא השתתף ב-204 משחקים שבהם הבקיע שער אחד.
ג'קסון עזב את ארסנל ב-1905 על מנת להתמנות לתפקיד שחקן-מאמן במועדון הכדורגל לייטון שזה עתה קודם לליגה הדרומית, אך הוא לא שהה שם זמן רב ומאוחר יותר באותה שנה חתם בווסטהאם יונייטד, לפני שהצטרף בחזרה לריינג'רס ב-1906. ג'קסון פרש על מנת לעבוד כנפח, אם כי ב-1911 הוא חזר למשך תקופה קצרה למועדון גרינוק מורטון.
ג'ימי ג'קסון לא היה הכדורגלן היחיד במשפחתו, ושניים מבניו שיחקו גם כן. ג'יימס, בנו הבכור, שיחק בליברפול ביותר מ-200 משחקים, ולאחר פרישתו כיהן ככומר; ארצ'י, בנו הצעיר, שיחק עבור סנדרלנד וטרנמיר רוברס. אחיינו, שנקרא גם כן ארצ'י, היה שחקן קריקט אוסטרלי.
לקריאה נוספת

ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
ג'יין קלייר רידלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1925 
 פטירה:  2007 (בגיל 82 בערך) 
 פרסים והוקרה:  עמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה (1976) 
 
ג'יין קלייר רידלי (באנגלית: Jeanne Clare Ridley;‏ 28 באוגוסט 1925, סקרנטון – 17 ביולי 2007) הייתה סטטיסטיקאית, סוציולוגית ודמוגרפית אמריקנית. היא ידוע בעיקר על עבודותיה בהקשר לגידול אוכלוסין.
ביוגרפיה

ג'יין רידלי נולדה בסקרנטון וסיימה אוניברסיטת מישיגן בשנת 1947 עם תואר בכלכלה. היא המשיכה ללימודי סוציולוגיה באוניברסיטת קולומביה בה סיימה תואר שני בשנת 1951. בהמשך היא חזרה למישיגן וקיבלה תואר שלישי בשנת 1958.
בשנים 1957–1963 ג'יין רידלי עבדה באוניברסיטת ואנדרבילט ועסקה באנתרופולוגיה וסוציולוגיה. בשנת 1963 היא עברה לאוניברסיטת פיטסבורג בה קיבלה מינוי של פרופסור חבר בסוציולוגיה ודמוגרפיה. בשנים 1967–1972 היא עבדה באוניברסיטת קולומביה בה ניהלה מחלקה לדמוגרפיה.
בשנת 1972 רידלי קיבלה המינוי של פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת פיטסבורג ועבדה בה עד שיצאה לגמלאות בשנת 1990.
רידלי נפטרה בשנת 2017 בביתה במרילנד.
ג'יין רידלי פרסמה מספר עבודות בתחום ילודה והייתה עורכת של ספר Public Health and Population Change: Current Research Issues בשנת 1965.
היא קיבלה תואר עמיתה באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה ב-1976 (באותה שנה עם קימיקו באומן).
ג'יין פירס

ג'יין מין אפילטון פירס
ג'יין מין אפילטון פירס (באנגלית: Jane Means Appleton Pierce‏; 12 במרץ 1806 – 2 בדצמבר 1863), אשתו של נשיא ארצות הברית פרנקלין פירס, הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1853–1857.
ביוגרפיה

ג'יין הייתה בתו של הכומר ג'סי אפלטון (Jesse Appleton), נשיא מכללת באודואין. לאחר מותו של אביה, עברה אמה עם המשפחה לאמהרסט שבניו המפשייר, שם פגשה ג'יין את פרנקלין פירס, שהיה אז עורך דין צעיר. אף שבני הזוג התאהבו ממבט ראשון, הם המתינו ולא נישאו עד היותה של ג'יין בת 28 (דבר נדיר באותה עת, בה גיל הנשואים הממוצע היה נמוך מ-20). 
ג'יין התנגדה לשאיפות הפוליטיות של בעלה, ושנאה את מגוריה בוושינגטון בזמן שבעלה היה סנטור. בנה הראשון נפטר בגיל שלוש, ובנה השני, פרנק רוברט נפטר בגיל שנתיים מטיפוס. ג'יין האשימה את העיר וושינגטון במותם של ילדיה, ולחצה על בעלה לעזוב את הפוליטיקה. בעקבות לחץ זה התפטר פירס מתפקידו כסנטור.
לאחר מלחמת ארצות הברית–מקסיקו בה הוענקה לפירס דרגת גנרל והוא הפך לגיבור לאומי התגוררו בני הזוג בקונקורד שבניו המפשייר, וג'יין גידלה את בנם בנג'מין, ותיארה תקופה זו של ארבע שנים בלא פוליטיקה כשנים המאושרות בחייה.
בשנת 1852 נבחר פירס כמועמד המפלגה הדמוקרטית האמריקאית לנשיאות ארצות הברית. אשתו התעלפה כששמעה את החדשות, וניסתה לשכנעו לוותר על המועמדות אולם בעלה שכנע אותה כי הדבר יוכל להועיל לבנם בהמשך חייו.
בעת מסע הבחירות, כאשר נסעו בני הזוג עם בנם ברכבת מאנדובר ללורנס שבמסצ'וסטס ב-6 בינואר 1853, התהפכה הרכבת. בני הזוג פירס יצאו בלא פגע אולם בנם נהרג.
זמן קצר לאחר מכן הושבע פירס לנשיא ארצות הברית (ב-4 במרץ). בשל אבל בני הזוג לא נערך נשף רשמי, וג'יין סירבה להשתתף בטקס ההשבעה.
לאחר מות בנה ג'יין הפכה דתית יותר והשקיעה כל זמנה בתפילות, ומיעטה למלא את תפקידיה כגברת ראשונה.
עם פרישתו של פירס נסעו בני הזוג לסיור מחוץ לארצות הברית. עם תום הסיור שבו לניו המפשייר שם נפטרה ג'יין בשנת 1863 ונקברה סמוך לקבר בנם.
ג'ריל סאסר

| --- | --- |
 לידה:  13 בפברואר 1979 (בן 45) דאלאס, טקסס, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.98 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת סאות'רן מתודיסט
 דראפט:  בחירה מספר 22, 2001 אורלנדו מג'יק
 קבוצות כשחקן
 2001–2003 2003–2004 2005 2005–2006 2007–2009:  אורלנדו מג'יק פו אורטז יאקימה סנקינגס בני הרצליה אל-ערבי
ג'ריל ססאר (באנגלית: Jeryl Henry Braxton Sasser; נולד ב-13 בפברואר 1979 בדאלאס, טקסס) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. הוא גם אחיו הצעיר של שחקן ה-NBA לשעבר, ג'ייסון ססאר.
ג'ריל ססאר שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית, הוא נרשם לדראפט ה-NBA של 2001 בסיום לימודיו, ונבחר במקום ה-22 על ידי האורלנדו מג'יק. הוא הוחתם לשנתיים לפי חוקת הדראפט שמחייבת שחקן שנבחר בסיבוב הראשון לקבל חוזה לשנתיים, ושוחרר בתום חוזהו מהקבוצה.
הוא חתם בפו אורטז בעונת 2003-2004 והוביל אותה לאליפות צרפת, בעונה שלאחר מכן חתם ביאקימה סאן קינגס מה-CBA ושנה לאחר מכן חתם בבני השרון על חוזה לעונת 2005/06 אך נופה מהקבוצה לאחר שאחרי מספר חודשים בלבד נפצע באימון בעצם השוקית והושבת להמשך העונה.
החל משנת 2007 עד שנת 2009 שיחק ססאר בליגה הכוויתית בקבוצת אל-ערבי המקומית, איתה זכה באליפות המדינה הזו לשנת 2008.
ג'י-מיוזיק

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  יוני 2002 – הווה (כ־22 שנים) 
 מיקום המטה:  טאיוואן 
  
 www.g-music.com.tw
 
ג'י-מיוזיק היא רשת חנויות תקליטים טאיוואנית שהוקמה ב-2002 על ידי חברות התקליטים הטאיוואניות, רוז רקורדס וטאשנג רקורדס. הרשת, שמונה 60 חנויות, אחראית על פרסום מצעדי המוזיקה בטאיוואן.
מצעדי מוזיקה

מצעד המוזיקה של ג'י-מיוזיק פורסם לראשונה ב-7 ביולי 2005. המצעד מציג את 20 השירים והאלבומים הנמכרים ביותר בטאיוואן, ללא קשר ללאום, שפה או ז'אנר. מעצד מוזיקה זה כולל את אחוז המכירות של הסינגל/אלבום הספציפי מתוך כלל השירים והאלבומים שנמכרו באותו שבוע.