stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעשה הדודאים
הסיפור

ראובן, בנם הבכור של יעקב ולאה, הולך אל השדה בימי קציר החיטים מוצא דודאים ומביא אותם ללאה אמו. רחל, אחותה הצעירה של לאה ואשתו המועדפת של יעקב, שטרם זכתה לפרי בטן, מבקשת מלאה 'תני נא לי מדודאי בנך' לאה בתגובה אומרת לרחל 'המעט קחתך את אישי ולקחת גם את דודאי בני' זאת לאור העובדה שעל דרך קבע מיטתו של יעקב הייתה נתונה אצל רחל ולא אצל לאה, רחל ולאה מגיעות להסכם שיעקב ישכב עם לאה באותו הלילה ובתמורה תקבל רחל את הדודאים, בערב כאשר הגיע יעקב מהשדה לאה יוצאת לקראתו ומספרת לו על דבר ההסכם שנערך בינה לבין רחל ובשל כך אומרת לו שיבוא אליה באותו הלילה, מה שאכן קרה בסופו של דבר.
המקרא סומך לסיפור זה את הפסוקים המספרים על לידת יששכר בנם החמישי של יעקב ולאה, בשל כך נכתב בתלמוד בבלי, מסכת נידה, דף ל"א, עמוד א', שאותו המעשה הוא שגרם ללידת יששכר, משום שבאותו הלילה נתעברה לאה מיעקב.
התקופה

התורה מציינת כי התקופה בה אירע המעשה הייתה 'בימי קציר חיטים' הגמרא במסכת סנהדרין כותבת שהפסוק בא לדרוש בשבחו של ראובן שעל אף שהיה שעת הקציר לא גזל והביא חיטים ושעורים, אלא לקח את הדודאים שהיו דבר הפקר.
הדודאים

סביב הצמח מהלכות אגדות רבות מימי קדם. הזיהוי של הדודאים עם הדודא הרפואי מקובל כוודאי. בספרות היוונית והרומית מוזכר הצמח פעמים רבות; השתמשו בו לרפואה, לטיפול בבעיות פריון, כשיקוי אהבה, כסם הרדמה, לכישוף, ולטיפול בשדים ורוחות. המחזה "מנדרגולה" של ניקולו מקיאוולי מבוסס על האמונה בסגולותיו המיתיות של צמח הדודא. הצמח מוזכר גם בספר השני בסדרת "הארי פוטר" כמרפא את אלה שנפגעו ממבט הבסיליסק.
על היותו סגולה לפריון מובא גם בספר הזוהר.
תרגומים רבים תרגמו את ה'דודאים' כ-Mandragora autumnalis, הקרוי בימינו דודא רפואי. אסף הרופא כתב: "דודאים, נקראים בלשון ארם יברוחין, וכל לשון מנדרגורא". בספרות חז"ל מובא עוד מגוון זיהויים: "מאי דודאים? אמר רב: יברוחי. לוי אמר: סיגלי. (בפירוש רש"י לתורה כתב שבלשון ישמעאל יסמין) ר' יונתן אמר סביסקי" (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ט, עמוד ב'). במדרש מובא: "ר' חייא בר אבא אמר יברוחין. (כמו כן תרגם בתרגום אונקלוס) ר' יצחק אמר סעדין. ר' יהודה בר' סימון אמר מיישין".
פרשני המקרא נחלקו בשל מה חפצה רחל בדודאים האם בשל הכוח שהיה מיוחס לו כצמח המסוגל לפריון או סתם מפני שרצתה להשתעשע בריחו, על היותו צמח המפיץ ריח נעים מובא בשיר השירים "הַדּוּדָאִים נָתְנוּ רֵיחַ".
הדודא הרפואי היה בשימוש במצרים העתיקה כפי שעולה מהמקורות הכתובים, מציורי קיר ומן הממצא הבוטני-ארכאולוגי.
עונשה של רחל

מדרש רבה כותב שהסיבה שלא זכתה רחל להיקבר עם יעקב במערת המכפלה, כמתואר בהמשכו של ספר בראשית פרק ל"ה פסוק י"ט 'ותמת רחל ותקבר בדרך אפרתה הוא בית לחם', לפי שזלזלה במשכב הצדיק.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ"ט, פסוק ל'. רש"י, ספר בראשית, פרק ל"ה, פסוק כ"ב.
↑  בראשית רבה, פרשה צ"ח, פסקה ד'.
↑  ספר הזוהר, חלק א', דף קל"ד, עמוד ב'; ספר הזוהר, חלק א', דף קנ"ז, עמוד ב'
↑  בראשית רבה, פרשה ע"ב, פסקה ב'
↑  ספורנו, ספר בראשית, פרק ל', פסוק י"ד
↑  רמב"ן, ספר בראשית, פרק ל', פסוק י"ד
↑  מגילת שיר השירים, פרק ז', פסוק י"ד
↑  זהר עמר, צמחי המקרא, ירושלים תשע"ב, עמ' 93-91
↑  בראשית רבה, פרשה ע"ב, פסקה ג'
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
דודא רפואי
מנליק השני, קיסר אתיופיה

מֶנֵלִיק הַשֵּׁנִי (נולד בשם סהלה מריים, בגעז: ዳግማዊ ምኒልክ, ‏17 באוגוסט 1844 – 12 בדצמבר 1913), נגוס נגסת (מלך המלכים), היה קיסר אתיופיה בשנים 1889–1913. מנליק השני היה בנו של מלך שאווה, היילה מלאכות, ועלה לכס הקיסרות לאחר מות יוהנס הרביעי. במהלך שלטונו הכפיל את שטחה של אתיופיה במסעי הכיבוש שלו בדרום, הביס את האיטלקים במלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה ובכך הבטיח את עצמאות ארצו מפני הקולוניאליזם האירופי. הוא ביצר את השלטון המרכזי על חשבון שליטי המחוזות, הקים וביסס את אדיס אבבה כבירת אתיופיה והתחיל לסלול את מסילת הברזל אדיס-אבבה ג'יבוטי. הוא נחשב לאחד הקיסרים הגדולים בהיסטוריה האתיופית.
שנות ילדות ומוצא

סהלה מריים היה בנו של הנגוס (מלך) של שאווה, היילה מלאכות. הוא נולד באנק'ובר, שאווה. בשנת 1855 נפטר אביו וסהלה מריים הוכרז כיורש הכתר, אבל נלקח מיידית בשבי על ידי הקיסר תוודרוס השני, שהיה לפני הכתרתו אציל מדרג נמוך – הקאסה של קווארה – שהדיח את הענף הגונדרי הוותיק של השושלת הסולומונית והכתיר עצמו בשם הקיסר. סהלה מריים היה כלוא במעוזו של תאודרוס במקדלה אך זכה ליחס טוב, ואף נשא לאישה את אליטש, בתו של הקיסר תוודרוס. לאחר מאסרו של סהלה מריים, נעשה דודו היילה מיכאל לשליט שאווה עם התואר מירד אזמאץ'.
מירד אזמאץ' היילה מיכאל מרד בתוודרוס ולכן הוחלף כשליט שאווה באטו בזבך, שלא השתייך למשפחת המלוכה. אטו בזבך מרד גם הוא בתוודרוס ודרש לעצמו את התואר נגוס שאווה. דבר זה גרם לבני משפחתו של סהלה מריים להבריח אותו מהכלא. סהלה מריים נטש את אשתו אליטש וחזר לשאווה. עם חזרתו של סהלה מריים לשאווה ניסה אטו בזבך לגייס צבא נגדו אולם ניסיון זה כשל וחייליו ערקו לצד הנסיך סהלה מריים. סהלה מריים נכנס לאנקובר ונטל את התואר נגוס עם שם המלכות מנליק השני. מנליק השני תבע לעצמו לא רק את כס אבותיו כמלך שאווה, אלא גם את כס הקיסרות (עם התמוטטות הענף הגונדרי הבכיר של השושלת הסלומונית) כצאצא ישיר לקיסר לבנה דנגל. הוא התקיף מספר פעמים את הקיסר תוודרוס השני אולם התקפות אלו לא צלחו ולכן היפנה את צבאו למערב למזרח ולדרום וכבש שטחים רבים לממלכתו.
שנות ילדות ומוצא > עלייתו לכס הקיסרות

בשנת 1883 נגוס מנליק נשא לאישה את טאיתו בטול, אצילה ממוצא קיסרי ובת אחת המשפחות המובילות במחוזות סמאיין, ייג'ו ובגמדיר (אזור גונדר). דודה של טאיתו, דג'אזמאץ' וובה היילה מריים מסמאיין היה שליט תיגראי ורוב צפון אתיופיה. למנליק וטאיתו לא נולדו ילדים, אולם היו למנליק, מנישואים קודמים, שתי בנות - זאודיתו (לאחר מכן קיסרית אתיופיה) ושוארגה (שנישאה לראס מיכאל מוולוו), ובן, הנסיך ווסן סגד שנפטר בצעירותו.
לאחר תבוסתו של תוודרוס במלחמה נגד הבריטים והתאבדותו (כדי לא ליפול בשבי) בשנת 1868 מנליק המשיך להיאבק עם טוענים אחרים לכתר הקיסרות. לבסוף ירש יוהנס הרביעי את כס הקיסרות מאחר שהיה מצויד בנשק רב שהשאירו לו הבריטים, להם סייע יוהנס במלחמתם בתאודרוס. מנליק בחר לקבל את עליונותו של יוהנס וחיכה להזדמנות המתאימה. ב-1886 מנליק השיא את ביתו זאודיתו לבנו של הקיסר, ראס אראייה סלאסי. ראס אראייה סלאסי נפטר במאי 1888 בלי ילדים, והקיסר יוהנס הרביעי מת בקרב נגד המהדיסטים הסודנים בקרב מטמה ב-10 במאי 1889. לאחר מות יוהנס ניטשה מחלוקת על ירושת כס הקיסרות בין בנו של יוהנס, ראס מנגשה, ומנליק מלך שווה, האחרון השיג את תמיכת רוב האצילים והוכתר בשם מנליק השני. מנליק טען שמשפחת יוהנס הרביעי משתייכת לשושלת הסלומונית דרך קו נשי, בזמן שהוא צאצא של השושלת בקו גברי ישיר ולכן הוא רואה את עצמו כשווה אפילו לענף הגונדרי הוותיק של השושלת הסלומונית.
תקופת מלכותו > מלחמה באיטליה

בשנת 1889 בתקופת מאבקו של מנליק עם ראס מנגשה יוהנס על כתר הקיסרות, חתם מנליק הסכם עם האיטלקים והכיר באריתריאה כקולוניה איטלקית בהסכם אוצ'ילי. קולוניה זו הייתה חלק מצפון תיגראי ואוכלסה ברובה על ידי תיגראים (טיגרינים) והיוותה מוקד תמיכה ועידוד לראס מנגשה יוהנס (בנו של יוהנס הרביעי) במאבקו על כתר הקיסרות. היווצרות הקולוניה החלישה את מנגשה יוהנס במאבקו על הכתר. לאחר זמן מה הובהר למנליק שבגרסה האיטלקית של ההסכם נאמר שאתיופיה מסכימה להיות ארץ חסות של איטליה, בניגוד לגרסה האמהרית של ההסכם. מנליק דחה את הגרסה האיטלקית ודרש לשנות את ההסכם. איטליה סירבה ומנליק הכריז על ביטול ההסכם. איטליה הכריזה מלחמה על אתיופיה והחלה לפלוש מאריתריאה לתוך השטח האתיופי, לאחר הפסד האיטלקים באמבה אלגי ובמקלה הנחיל להם מנליק תבוסה בקרב עדווה ב-1 במרץ 1896. בעקבות התבוסה במלחמה נחתם הסכם באדיס אבבה ואיטליה הכירה בעצמאותה המוחלטת של אתיופיה.
תקופת מלכותו > רפורמות במדינה

מלבד הישגיו של מנליק מבחינה צבאית (לשמור על אתיופיה כמדינה היחידה שנשארה עצמאית ביבשת על אף המרוץ לאפריקה), הקיסר פעל להסכמים צבאיים עם מעצמות כבריטניה למען נשק חם והסדרים דיפלומטים עם המעצמות שסבבו את אתיופיה. לבריטים במיוחד היה קשר מיוחד עם אתיופיה, בעוד האחרונה שלטה במקור הנילוס הלבן שסיפק כ-80% מכלל מי נהר הנילוס וקבע את גורלן של מצרים וסודאן, מושבות בריטיות.
מנליק היה רפורמר ובעת שלטונו הכריז על אדיס אבבה להיות לבירת אתיופיה. בשונה מקודמיו אשר נטלו לעצמם שטח ממשל ריכוזי וסביבו מדינות חסות, מנליק נהג בשיטת ממשל ריכוזית ושילש לערך את שטחה של האימפריה האתיופית. מאוחר יותר פעל בניסיון לתעש את אתיופיה עם תשתיות כגון כאמור מסילת הרכבת אדיס אבבה-ג'יבוטי וסחר אירופאי סדיר. על אף פועלו בנושא, מנליק לא צלח בקידום רחב של איכות החיים לאתיופי הממוצע ורוב האוכלוסייה נותרה חקלאית וחסרת השכלה סדירה. מנליק כן הצליח לשמר את האחדות המדינית בצורה יוצאת דופן על אף הריבוי הדתי באומתו (אתיופיה הייתה המדינה הראשונה בהיסטוריה לקבל לתוכה את שלוש הדתות האברהמיות – יהדות, נצרות ואסלאם).
לאחר שבץ מוחי קשה שעבר מנליק השני בשנת 1889, מונתה אשתו, הקיסרית טאיתו בטול, לראשות מועצת עוצרים אשר הוכרזה כסמכות השלטון הראשית בתחילת 1890. בשעות הבוקר המוקדמות של 2 בדצמבר 1913, מנליק בן ה-69 נפטר. הוא נקבר במהרה והוכרז על טקס לזכרו. על אף כי נקבע שבנה הבכור של בתו הבכורה של מנליק, ליג' ייאסו ירש את סבו, מועצת העוצרים המשיכה לשלוט במדינה עד לשנת 1916 כאשר במסגרת מלחמת העולם הראשונה, תמיכתו של ייאסו (אשר היה מוסלמי) באימפריה העות'מאנית הביאה לשבר מדיני שבסופו מועצת העוצרים הכתירה את זאודיתו לקיסרית אתיופיה.
יחסיו עם היהודים

מנליק הוא הקיסר היחיד שהיהודים אהבו וכינו 'מלך טוב' באיגרת חכמי ביתא ישראל (תרס"ט).
מנליק נתן חופש דת וגם תקף את המסיונרים שהתרו בו להמשיך את מסורת קודמיו.
ראו גם

תאודרוס השני, קיסר אתיופיה
יוהנס הרביעי, קיסר אתיופיה
זאודיתו, קיסרית אתיופיה
הערות שוליים

↑  the evolotion of ethiopian jews p.178
| השושלת השאוונית |
| --- | --- | --- |
ממלכת שאווה
| בית אב | השושלת הסולומונית |  |
| שליטים | נאגסי קראסטוס • סבסטינוס • קאדמי קאל • אמחה ייאסוס • אספה וואסן • וואסן סגד • סהלה סלאסי • היילה מאלכות • מנליק השני • ייאסו החמישי • זאודיתו • היילה סלאסי • אמחה סלאסי • זרע יעקב אמחה סלאסי |  |
ממלכות האימפריה האתיופית
| הקיסרות האתיופית והכנסייה האורתודוקסית האתיופית בירושלים |
| --- | --- | --- |
| מוסדות דת | קִידָאנֵה מִהְרַת - הכנסייה האתיופית • דיר א-סולטאן |  |
| בניינים נוספים | ארמון המלכה החבשית • בית הקיסרית טאיתו • בניין הקונסוליה האתיופית • בית הקיסר מנליק השני |  |
| בני מלוכה אתיופיים שבנו בירושלים | מנליק השני, קיסר אתיופיה • טאיתו בטול • זאודיתו, קיסרית אתיופיה • היילה סלאסי, קיסר אתיופיה |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: היילה מאלכות | מלך שוואה  1865–1889 | הבא: - |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: יוהנס הרביעי | קיסר אתיופיה  1889–1913 | הבא: ייאסו החמישי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265374905171  PLWABN: 9810559316805606  BIBSYS: 90191084  BnF: cb119921296 (data)  GND: 118783246  ISNI: 0000 0000 6634 9943  LCCN: n50053660  NTA: 074672800  SELIBR: 254100  SUDOC: 027996700  Trove: 1491143  VcBA: 495/246080  VIAF: 62344773   WorldCat (עם VIAF): 62344773
מיצובישי טרדיה

| --- | --- |

מיצובישי טרדיה, 4 דלתות, שנת 1983
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מיצובישי מוטורס
 שנות ייצור:  1982–1990
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל אחריו:  Mitsubishi Lancer
 חברת אם:  Mitsubishi Heavy Industries, Ltd
 סיווג:  מכונית סדאן
 מרכב:  4 דלתות
 אורך:  4,280 מ"מ, 4,380 מ"מ (בארצות הברית)
 רוחב:  1,660 מ"מ
 גובה:  1,310-1,370 מ"מ
 משקל:  950-1,086 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,445 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, מנוע הנעה קדמית:  מנוע 1,400 סמ"ק המפיק 68 כ"ס מנוע 1,600 סמ"ק המפיק 74 כ"ס מנוע 1,600 מגדש טורבו המפיק 114 כ"ס מנוע 1,800 סמ"ק המפיק 100 כ"ס מנוע 1,800 סמ"ק מגדש טורבו המפיק 135 כ"ס  מנוע 2,000 סמ"ק המפיק 88 כ"ס מנוע 2,000 סמ"ק מגדש טורבו המפיק 135 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות, תמסורת ידנית - 4x2 Super Shift transmission מהירויות, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 קשר:  מיצובישי קורדיה
מיצובישי טרדיה
מיצובישי טרדיה (באנגלית: Mitsubishi Tredia) היא מכונית משפחתית קומפקטית, 4 דלתות, אשר יוצרה על ידי חברת מיצובישי מוטורס היפנית בין השנים 1982–1990.
שם הדגם "מיצובישי טרדיה" נגזר מהלוגו של חברת מיצובישי מוטורס - שלושת היהלומים.
הדגם יוצא לארצות הברית ופנמה והיה לדגם הראשון שנמכר באצרות הברית תחת המותג מיצובישי.
דגם הקופה של חברת מיצובישי: מיצובישי קורדיה יוצר באותן שנים (1982–1990) והיה כמעט זהה לדגם הסדאן "מיצובישי טרדיה" בתכונות של המנוע ושל הגיר, (כולל תמסורת ידנית - 4x2 Super Shift transmission מהירויות).
בסיס הגלגלים של ה"מיצובישי טרדיה" הוא 2,445 מ"מ, זהה לבסיס הגלגלים של המיצובישי קורדיה.
מנועי מיצובישי קורדיה

1,410 סמ"ק
1,595 סמ"ק
1,595 סמ"ק (מגדש טורבו)
1,795 סמ"ק
1,795 סמ"ק (מגדש טורבו)
1,997 סמ"ק
1,997 סמ"ק (מגדש טורבו)
תמונות

מיצובישי טרדיה, דגם GLS, שנת 1983
מיצובישי טרדיה, שנת 1983
מיצובישי טרדיה, שנת 1982
מיצובישי טרדיה - 2 דגמים
לוגו חברת מיצובישי מוטורס - שמו של הדגם "טרדיה" נגזר מהלוגו (3 יהלומים)
הערות שוליים

↑  בשנים הראשונות נמכרו רכבי החברה תחת המותגים קרייזלר ודודג'
מסדר האימפריה ההודית

| --- | --- |

 
 מוטו: Imperatricis auspiciis תחת חסות הקיסרית
 פרטים
 מדינה:  בריטניה הממלכה המאוחדת
 סוג:  מסדר אבירות
 המעניק:  המונרך הבריטי
 זכאות:  לפי ראות עיניו של המלך
 סטטוס:  לא הוענק לאחר שנת 1947.
 דרגות וסוגים:  אביר מפקד גבוה (GCIE) אביר מפקד (KCIE) עמית (CIE)
 נוסד:  1878
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש
 עיטור נמוך יותר:  המסדר הוויקטוריאני המלכותי
המסדר הנעלה ביותר של האימפריה ההודית (באנגלית: The Most Eminent Order of the Indian Empire) הוא מסדר אבירות של הממלכה המאוחדת. המסדר נוסד בשנת 1878 על ידי המלכה ויקטוריה, באופן רשמי הוא קיים גם כיום אך לא צורפו אליו עמיתים חדשים מאז קבלת הודו את עצמאותה בשנת 1947. המוטו של המסדר הוא "Imperatricis auspiciis" (בלטינית: "תחת חסות הקיסרית"), כאשר בתקופת הקמתו הייתה המלכה ויקטוריה קיסרית הודו.
המסדר שימש בתקופת הראג' הבריטי בהודו המסדר הנמוך בדרגתו וניתן לבריטים ולמקומיים עבור שירות ותרומה לשלטון הבריטי בהודו. המסדר מעולם לא בוטל באופן רשמי למרות שכאמור לא צורפו אליו עמיתים נוספים לאחר שנת 1947 והעמית האחרון (בדרגת 'אביר מפקד גדול') מגהרג'י השלישי, המהראג'ה של דרנגדהרה, נפטר בשנת 2010. כיום המלך צ'ארלס השלישי עדיין עומד באופן רשמי בראש המסדר למרות שאין בו עמיתים.
דרגות

אביר מפקד גבוה
Knight Grand Commander
אביר מפקד
Knight Commander
עמית
Companion
מנדלה קייטה

מנדלה קייטה (בצרפתית: Mandela Keita; נולד ב-10 במאי 2002 בלוון שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת רויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית, בהשאלה מלוון.
קריירת מועדונים

קייטה גדל במחלקות הנוער של לוון וראסינג גנק. ב-21 במרץ 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של לוון, בתיקו 2-2 נגד מכלן במסגרת המחזור ה-31 בליגת העל הבלגית לעונת 2020/2021.
ב-31 בינואר 2023 הושאל קייטה עד לתום עונת 2022/2023 לרויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית. ב-5 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד קלאב ברוז' במסגרת המחזור ה-24 בליגה. ב-3 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על רויאל אוניון סן-ז'ילואז במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד, וזכה עם המועדון באליפות בלגיה ובגביע הבלגי. ב-10 באוגוסט הושאל פעם נוספת למועדון.
קריירה בינלאומית

קייטה הוא חלק מסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21.
תארים

אליפות בלגיה (1): 2022/2023
הגביע הבלגי (1): 2022/2023
הערות שוליים

↑  MANDELA KEITA NAAR ANTWERP באתר הרשמי של לוון, 10 באוגוסט 2023 (בהולנדית)
מריה לאנץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1911 
 פטירה:  15 בנובמבר 1995 (בגיל 84 בערך) 
 מדינה:  אוסטריה 
 מקצוע:  הומניטרית 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (19 ביוני 1986) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  מריה לאנץ
 
מריה לאנץ (בגרמנית: Maria Lanc; נולדה בשם מריה ינוויין, בגרמנית: Maria Jenewein‏ ; 1911 – 15 בנובמבר 1995) הייתה פעילה הומניטרית אוסטרית שהצילה יחד עם בעלה יהודים בזמן השואה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה היא התגוררה בגמינד (אנ') שבאוסטריה תחתית עם בעלה ארתור לאנץ, קצין רפואה.
בתחילת קיץ 1944 הגיעו לגמינד 1,700 יהודים הונגרים שהיו מוגנים בממגורת תבואה. ארתור ומריה לאנץ החליטו לעזור לאסירי המחנה בכל האמצעים הזמינים כדי להקל על סבלם. הם אספו בגדים, מזון, תרופות ומצעים לתינוקות.
בשלהי הסתיו של 1944 ניתנה הוראה שבמקרה שהקו החזית יתקרב יש להעביר את היהודים למחנה ריכוז למטרת השמדה. מועד פינוי היהודים נקבע לסוף מרץ. ארתור לאנץ מיהר למחנה והחליט להציל שלוש משפחות יהודיות - משפחת פיש עם שלושה ילדים בני חמש, ארבע ושנה, האחות היוגוסלבית פירוסקה בלאו וגאורג אוהלי, עורך דין משופרון שבהונגריה.
בלילה ברחו שלוש המשפחות הללו דרך דלת אחורית קטנה של ממגורת התבואה. בתחילה הוסתרו ביער, לאחר מכן שוכנו והוסתרו בביתם של ארתור ומריה לאנץ - שהיו מודעים לכך שמעשה כזה נתון לאיום בעונש מוות.
ב-16 בדצמבר 1986 הוענק למריה ולבעלה ארתור אות חסידי אומות העולם על ידי יד ושם בטקס חגיגי בווינה.
לקריאה נוספת

Israel Gutman; Daniel Fraenkel; Jacob Borut (2005). Lexikon der Gerechten unter den Völkern: Deutsche und Österreicher. Wallstein Verlag. p. 324. ISBN 978-3-89244-900-3.
הערות שוליים

↑  "The Righteous Among The Nations". db.yadvashem.org. yadvashem. נבדק ב-12 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מריה לאנץ".
מנדריל (סוג)

| מנדריל |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: מנדריל
מינים
 Mandrillus sphinx  Mandrillus leucophaeus
שם מדעי
 Mandrillus ‏ריטגן, 1824

מנדריל (שם מדעי: Mandrillus) הוא סוג בן שני מינים של פרימטים גדולים ולמעשה המינים הגדולים ביותר במשפחה קופים בעלי זנב.
מאפיינים

לזכרים פנים גדולות ומקושטות בכחול מסביב העיניים. הפנים עצמם שחורות ומסביבם רעמה עבה והאחוריים של הזכרים מקושטים בכחול ואדום. לנקבות הקטנות לעומת זו, אין כמעט אזורים מקושטים, למעט החזה והאחוריים הקטנים בהרבה, וגם אין להן רעמה גדולה.
קופים אלה הם קרוביהם של הבבונים וכמותם יש להם לסת רחבה ובעלת שיניים חדות, המשמשות בעיקר להגנה ופחות לציד. הם מעדיפים תזונה צמחונית, אם כי לא יהססו לטרוף יצורים קטנים.
שני המינים בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד ופגיעה ביערות הגשם.
מינים

בסוג שני מינים, שניהם קופים גדולים החיים רק במרכז אפריקה:
מנדריל (Mandrillus sphinx)
דריל (Mandrillus leucophaeus )
תת-מין דריל השפלה (Mandrillus leucophaeus leucophaeus)
תת-מין דריל ביוקו (Mandrillus leucophaeus poensis)
מריה לאינה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 פטרס, יוון 
 פטירה:  27 בדצמבר 2023 (בגיל 76 בערך) אתונה, יוון 
 מדינה:  יוון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אתונה 
 שפות היצירה:  יוונית 
 סוגה:  שירה 
 פרסים והוקרה:  Greek State Award of Poetry (1993) 
 
מריה לאינה (ביוונית: Μαρία Λαϊνά;‏ 1947 – 27 בדצמבר 2023) הייתה משוררת יוונייה.
ביוגרפיה

לאינה נולדה בעיר פטרס, ובהמשך עברה לאתונה ועבדה כמורה לספרות יוונית. לאינה שייכת ביחד עם ג'ני מסטוראקי ויָאנִיס קוֹנְדּוֹס ל"דור השִּׁבעים" בשירה היוונית החדשה. היא פרסמה שישה ספרי שירה, ספר מסות ושני מחזות. בין ספריה הנודעים ביותר: התבגרות (1968), מעבר (1970), שינוי נוף (1972), סימני פיסוק (1979), שלה (1985), המוקיון (1985), המציאות תמיד כאן (1990) ופחד כעין הוורד (1992).
רגישות כלפי הזולת, דיוק מרבי בניסוח וצלילות ההבעה הם המאפיינים העיקריים של שירת לאינה. בשירה זו בולטים גם יסודות שמקורם בטבע, בתיאטרון ובמוזיקה, וכן השפעות של שירת המזרח הרחוק.
מריה לאינה הייתה אורחת פסטיבל המשוררים של משכנות שאננים במרץ 1995. תרגומי שיריה לעברית התפרסמו באנתולוגיה של אותו פסטיבל וכן במוסף הספרותי של עיתון הארץ ובכתבי-העת רחוב, הליקון ודימוי.
נפטרה ב-27 בדצמבר 2023.
הערות שוליים

↑  Esteemed Greek poet Maria Laina dies at 76, Philenews, December 28, 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811538723005606  BIBSYS: 97040140  BnF: cb12700102m (data)  GND: 103164294  ISNI: 0000 0001 1055 1672  LCCN: nr88003018  NLG: 22524  NTA: 133102688  RERO: 02-A013513790  SUDOC: 151813086  VIAF: 37040293   WorldCat (עם VIAF): 37040293 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים ובנושא יוונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מעט מן האור

העיצוב החדש של העלון
לוגו ישן של מעט מן האור
מעט מן האור הוא עלון פרשת שבוע בהוצאת תנועת אורות. העלון החל להופיע בתחילת שנת ה'תש"ס (2000) והפסיק בשנת ה'תשע"ד (2013). המאמר הראשי בעלון הוא מאמר מתחלף המתחיל בעמוד הראשי וממשיך בעמודים הפנימיים. בצד המאמר הראשי, יש תמונה הקשורה באופן רעיוני למאמר. עד לפטירתו של חנן פורת, צורף גם שיר עברי (לאו דווקא דתי, לעיתים שירים של חיים נחמן ביאליק או נתן אלתרמן) עם הסבר רעיוני (תחת הכותרת "מדרשיר") בדרך כלל מלווה בהסבר של פורת.
העלון כולל גם פינת הלכה מאת הרב אליעזר מלמד, רשימת אירועים שהמערכת רוצה לקדם. מדי פעם יש כותבים נוספים ומדורים משתנים העוסקים בדמות מסוימת או ספר חדש. העלון ייחודי בכך שהוא משלב מצד אחד עמדה דתית חזקה המתבטאת בעיסוק נרחב בנושא יישוב ארץ ישראל, בית המקדש ועלייה להר הבית, ומצד שני מבטא פתיחות רבה, למשל בכך שמשולבים מקורות חילוניים בתוך המאמרים התורניים. בין היתר כותב בעלון הרב מנחם פליקס. העלון לקח על עצמו לקדם את המודעות לבטיחות בדרכים והכניסו את הפינה, אורות שבדרך של הרב אלישיב קנוהל. בנוסף קיימת הפינה לאור הדף היומי העוסק בפנינים מתוך הלימוד בדף היומי שנלמד באותו שבוע וכן פינה העוסקת בזוגיות של עמותת ישפה.
הגליונות מהשנים הראשונות של העלון יצאו גם בצורת ספר. בראשית שנת ה'תשס"ח יצא ספר שמלקט את דברי התורה של חנן פורת מהגיליון על ספר בראשית כחלק מסדרה שלמה על כל התורה. בחודש שבט ה'תש"ע יצא כרך שמאגד את מאמריו של פורת על ספר שמות.
ב-2013, החל מגיליון מס' 700, עבר העלון מיתוג ועיצוב מחדש. שיינה בוצר, לשעבר עיתונאית ועורכת ב"מקור ראשון", מונתה לעורכת העלון. העלון כולל כתבות מגזין ותחקיר, כותבים ומדורים חדשים. בתחילת שנת ה'תשע"ד מפיקי העלון פרסמו הודעה שהעלון "יוצא לאתנחתא".
מנדף כימי

מנדף כימי טיפוסי
מִנְדָּף כימי הוא מתקן אוורור המגן על העובדים בסביבתו מחשיפה לחומרים מסוכנים בעיקר כאלו הנדיפים מביניהם. ישנם מנדפים כימיים עם זכוכיות מיוחדות המגנים גם מפני חומרים ותוצרי תגובות נפיצים. מנדפים נפוצים מאוד במעבדות כימיות ובמקומות עבודה בהם יש שימוש בחומרים מסוכנים.
היסטוריה

המנדף הופיע לראשונה בתקופה הוויקטוריאנית, כנראה במעבדתו של תומאס אדיסון שלא יכול היה להשתמש בארובה לפליטת תוצרי הניסויים הכימיים שביצע בקיץ. הוא גם הראשון שהשתמש בשימשה העולה אנכית כלפי שטח העבודה.
עם הכניסה לעידן הגרעין, ב-1943 ג'ון ובר הוסיף למנדף שאיבה אחידה בפתח כניסת אוויר ובקרת שינוי זרם פליטה. עם הזמן התפתחו סוגים נוספים של מנדפים.
מבנה

קיימות שתי תצורות למנדפים הכימיים: בעלי צינור סילוק וללא צינור. העיקרון זהה לשתיהן: האוויר נשאב מהפתח הקדמי ויוצא עם פליטות המבנה (במקרה בו קיים צינור סילוק) או מנוטרל ומוחזר חזרה לחדר בו נמצא המנדף.
על מנת ששום חומר מסוכן לא ייפלט החוצה ברבים מן המנדפים קיימות הגנות נוספות מפני התפוצצות וחיבור פנימי ישיר למכל שפכים. כמו כן ישנם מנדפים המיועדים להגן על חומרים איתם עובדים במנדף.
במקור המנדפים נבנו מעץ עם צינורות פליטה מאסבסט שהוחלפו בפלדה פחמנית עטופה באפוקסי עם צינורות פליטה מפוליוויניל כלוריד או פוליפרופילן.
רוב המנדפים הנייחים קיימים ב 5 רחבים: 1000, 1200, 1500, 1800 ו-2000 מילימטרים. העומק נע בין 700 ל-900 מילימטרים וגובה בין 1900 ל 2700 מילימטרים. הם יכולים לאפשר עבודה לאחד עד שלושה עובדים. בפנים קיימת תאורה מוגנת אדים. מנדפי לימוד שקופים לא רק מפתח קדמי אלא גם בצדדים על מנת לאפשר תצפית רחבה על המתרחש בפנים.
השקעות תפעול

מנדף כימי אחד באורך 1800 מילימטרים העובד 24/7/365 עלה בסוף המאה ה-20 ‏5,000 דולרים (כ-20 אלף שקלים).
הערות שוליים

↑  http://www.saai-svc.com/files/Fumehood%20Evolution.pdf
↑  T. Smith, S. Crooks. "Implementing a laboratory ventilation management program," Chemical Health and Safety, Vol. 3, No. 2, (1996) pp.12-16
↑  Laboratory control and safety solutions applications guide. Siemens Building Technologies, Inc., Landis Div., Buffalo Park, IL (1999)