stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיקה ויילן מאז'ר
עידן בני התמותה

במלחמת הכאוס נהרגו שני בניה הגדולים, תאנין וסער, ובנה השלישי, פאלין נלקח בשבי על ידי אבירי טאקיזיס. היא עזרה להגן על מרגוע מפני אבירי האופל ומפני כוחותיו של האל כאוס.
מספר שנים לאחר המלחמה, נשא בנה פאלין את אושה ולזוג נולדו שני ילדים, אולין ולינשה. טיקה העריצה את נכדיה, אשר קראו לה "סבתו'ש". שנים לאחר מכן, כאשר נקראו טיקה ובעלה לפלנתאס מצד גיבורי הלבב לסייע להם, הייתה זו טיקה ששכנעה את קרמון שלא ישוש אלי קרב, אלא יישאר לצידה בעיר.
טיקה הלכה לעולמה בחורף של שנת 420 אחה"ח, ומספר חודשים לאחר מכן נפטר קרמון, בן זוגה, בליל חילופי העונות. היא נקברה לצד בניה, תאנין וסער, ועל קברה ניטע עץ וואלן.
הערות שוליים

1 2  אחרי החורבן הגדול
↑  מרגרט וייס וטרייסי היקמן, רשומות רומח הדרקון, כרך א', דרקונים של דמדומי הסתיו, חלק 1
↑  מרגרט וייס וטרייסי היקמן, רשומות רומח הדרקון, כרך א', דרקונים של דמדומי הסתיו, חלק 2
↑  מרגרט וייס וטרייסי היקמן, הרשומות האבודות, כרך א', דרקונים של מעמקי הגמדים
↑  מרגרט וייס וטרייסי היקמן, רשומות רומח הדרקון, כרך ב', דרקונים של ליל חורף, חלק 1
↑  מרגרט וייס וטרייסי היקמן, רשומות רומח הדרקון, כרך א', דרקונים של ליל חורף, חלק 3
↑  מרגרט וייס וטרייסי היקמן, רשומות רומח הדרקון, כרך א', דרקונים של שחר האביב, חלק 1
↑  מרגרט וייס וטרייסי היקמן, רשומות רומח הדרקון, כרך א', דרקונים של שחר האביב, חלק 3
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, אגדות רומח הדרקון, כרך א', עת התאומים
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, רומח הדרקון: דור ההמשך, "המורשת"
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, דרקוני להבת קיץ
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, מלחמת הנשמות, כרך א', דרקונים של שמש גוועת
| רומח הדרקון |
| --- | --- | --- |
| ספרים עיקריים | דרקונים של דמדומי הסתיו • דרקונים של ליל החורף • דרקונים של שחר האביב • עת התאומים • מלחמת התאומים • מבחן התאומים • דור ההמשך • דרקוני להבת קיץ • דרקונים של שמש גוועת • דרקונים של כוכב אבוד • דרקונים של ירח נעלם • ענבר ואפר • ענבר וברזל • ענבר ודם • דרקונים של מעמקי הגמדים • דרקונים של שחקי שרת הדרקונים • דרקונים של מג שעון החול • ספרים נוספים |  |
| עולם | קרין  • ההיסטוריה של קרין • דמויות • אלים |  |
| דמויות עיקריות | גדילן קוץ-רגל • חלמיש כור-אש • טיקה ויילן מאז'ר • לאורנה קנן • מי-נהר • סהר-פז • סער בהיר-להב • קיטיארה אות-מאטר • קרמון מאז'ר • רייסטלין מאז'ר • תניס חצי-אלף |  |
| דמויות נוספות | אריאקס • אלהנה צפריר  • דאלאמר ארג'נט • הומא רועץ-דרקון • לורד סות' • פאלין מאז'ר • פיסטנדנטילוס • קריסניה |  |
סרט האנימציה • טרייסי היקמן • מרגרט וייס
חשבשבת

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מוטו:  Simply Smarter
 מייסדים:  ד"ר אברהם מידן ורחל מידן
 משרד ראשי:  בית-הלל 3, תל אביב
 שליטה בחברה:  חילן
 ענפי תעשייה:  תוכנה
 מוצרים עיקריים:  תוכנת חשבשבת ERP
 מנכ"ל:  ד"ר אסף אברהמי
 עובדים:  כ-200
  
 www.h-erp.co.il
 
חשבשבת בע"מ היא חברת תוכנה ישראלית העומדת מאחורי תוכנת "חשבשבת ERP" הכוללת מערכת לניהול העסק, תוכנה לניהול פיננסי, הנהלת חשבונות, ניהול מלאי, מערכת קשרי לקוחות ותכנון משאבי ארגון (ERP). התוכנה נפוצה בקרב בתי עסק בישראל. מייסדי החברה הם ד"ר אברהם מידן ורחל מידן, ומנכ"ל החברה הנוכחי הוא פרופסור אסף אברהמי.
החברה מציעה שירותי תוכנה ותמיכה סביב מערכת "חשבשבת" שאותה פיתחה. היא כוללת מספר סניפים בישראל וסניף אחד בארצות הברית.
היסטוריה

חברת חשבשבת נוסדה בדצמבר 1985. תוכנת "חשבשבת" של החברה פותחה תחילה כמערכת להנהלת חשבונות, במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר גרסאות ראשונות שלה התאימו למחשבים אישיים מבוססי מערכת ההפעלה DOS שהייתה נפוצה באותה תקופה. התוכנה זכתה להצלחה רבה בזכות הממשק העברי הפשוט שלה שאיפשר ניהול חשבונות תקין של עסק בצורה מתקדמת יחסית לתקופה, ומאז מעמדה בקרב בתי העסק הישראליים התקבע.
בשנת 1998 הוציאה חברת חשבשבת גרסה למערכת ההפעלה חלונות של התוכנה, אך מנהלי חשבונות רבים המשיכו להשתמש בגרסת ה-DOS. החברה הפסיקה לתת תמיכה בתוכנת ה-DOS בשנת 2010 ובשנת 2019 יצאה גרסת WEB של המערכת.
בשנת 2020 חשבשבת עברה תהליך של מיתוג מחדש והוספת שירותים חדשים. במסגרת המיתוג נוצרה שפה גרפית מעודכנת עבור החברה, עודכן הסמליל הוותיק של החברה והוכנס הסלוגן - H -ERP - Simply Smarter, הוסרו סימני החילוק והכפל המוכרים שהיו ונוסף חיבור גרפי של האות H באנגלית עם האות ח' בעברית. השפה הגרפית החדשה הוחלה גם על אתר הבית שעבר שינוי עיצובי ופונקציונלי אך גם תחומי התוכן התרחבו ונוספו שירותים חדשניים, שמטרתם להגדיל ולשפר את יכולות הניהול של העסק.
כיום המערכת כוללת מספר רב של יכולות ושירותים עבור בתי עסק וארגונים המתבססים על רכיבים אופציונליים בהם ניהול מלאי, ניהול יצור, ניהול שרשרת אספקה, הנהלת חשבונות, ניהול לקוחות וניהול קופות ומכירה באינטרנט. המערכת החדשה נועדה לעזור לבעל העסק לנהל אותו בצורה מערכתית, רחבה ופשוטה יחסית תוך הצגה ברורה וניתוח של הנתונים העסקיים.
במכללות המקצועיות בישראל נלמד התפעול של תוכנה זו כחלק מתוכנית הלימודים, והחברה מציעה ללקוחותיה קורסים והשתלמויות על מנת שיוכלו להפיק מהתוכנה את המירב.
בשיתוף הפקולטה להנדסת תעשייה וניהול ומערכות מידע בטכניון, חשבשבת מפעילה תוכנית חדשנות לסטארט-אפים בתחילת דרכם (אקסלרטור), הכוללת מנטורינג אישי, השקעה בחברות מתאימות וחיבור למשקיעים רלוונטיים בתחום, הכשרה לחיזוק התכנים המקצועיים הקשורים בפיתוח, ממשק משתמש, מכירות ועוד, וכן מציעה מרחב עבודה ייעודי משותף לצוותים, במשרדי חשבשבת בתל אביב.
באוקטובר 2021 נמכרה החברה לחברת "חילן" תמורת 210 מיליון ש"ח. לדברי אבי באום, בעל השליטה ב"חילן", חשבשבת "תמשיך לפעול כחברה עצמאית".
ראו גם

ביקורת חשבונות
מערכת לתכנון משאבי ארגון (ERP)
הערות שוליים

↑  מתוך פרופ' אסף אברהמי, אתר הטכניון
↑  אודות מערכת חשבשבת, אתר Financial Plan
1 2  אסף אברהמי מונה למנכ"ל חברת חשבשבת, באתר כלכליסט, 6 באוקטובר 2019
↑  וואלה! כסף‏, יושב ראש חדש לוועד המנהל של המרכז להעצמת האזרח: פרופ' אסף אברהמי, באתר וואלה, 15 ביוני 2023
↑  גולן חזני, חילן רוכשת את חשבשבת ב-210 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 31 באוקטובר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007387721605171 
סמלילה הקודם של החברה
חשד (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Before the Fact 
 בימוי:  אלפרד היצ'קוק 
 הופק בידי:  אלפרד היצ'קוק   הארי אדינגטון
 תסריט:  סמסון רפלסון   ג'ואן הריסון   עלמה רוויל   אנתוני ברקלי קוקס
 עריכה:  ויליאם המילטון 
 שחקנים ראשיים:  ג'ואן פונטיין   קרי גרנט
 מוזיקה:  פרנץ וקסמן 
 צילום:  הארי סטרדלינג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  RKO 
 חברה מפיצה:  RKO
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 בנובמבר 1941
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט בלשי, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 תקציב:  1.8 מיליון דולר
 הכנסות:  4.5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   suspicion
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (ג'ואן פונטיין) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חשד (באנגלית: Suspicion) הוא סרט קולנוע מסוגת מותחן רומנטי בבימויו של אלפרד היצ'קוק. בסרט משחקים ג'ואן פונטיין וקרי גרנט.
פונטיין זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור משחקה בסרט. בנוסף הסרט היה מועמד גם לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ולפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר. תסריט הסרט נכתב על ידי סמסון רפלסון, ג'ואן הריסון ועלמה רוויל. התסריט מבוסס על ספרו של אנתוני ברקלי קוקס, "Before the Fact", משנת 1932.
עלילה

הסרט מגולל את סיפורה של לינה מקליידלו (ג'ואן פונטיין) המתאהבת בג'וני אייסגרת' (קרי גרנט) במהלך פגישה אקראית ברכבת. למרות התנגדותו של אביה לינה מחליטה להתחתן עם ג'וני. לאחר ירח דבש לינה מגלה שג'וני מרושש והיא מכריחה אותו לצאת לעבוד אצל קרוב משפחתו, קפטן ג'ורג' מלבק (לאו ג. קרול).
ג'וני ממשיך לשקר ללינה והוא לא מגלה לה אודות ההימורים אליהם הוא מכור, מעילה בכספים מחברת קרוב משפחתו ומכירת הכיסאות היקרים של אביה המנוח של לינה. למרות כעסה הרב על ג'וני לינה מחליטה להישאר עמו בעצת חברו הטוב, ביקי טאוויט (נייג'ל ברוס).
בהמשך ביקי וג'וני מנסים להקים עסק למורת רוחה של לינה. ג'וני מחליט לבטל את העסק ונוסע בנפרד עם ביקי לפריז. במהלך שהייתו של ביקי הוא נפטר מהרעלה וכך לינה מתחילה לחשוד שג'וני אחראי למותו של ביקי.
לינה מתחילה לחשוד שג'וני גם מנסה להרוג אותה. אך לבסוף מתברר שהוא מנסה להתאבד עקב המעילה בחברת קרוב משפחתו והוא בכלל לא היה אחראי למותו של ביקי.
צוות שחקנים

ג'ואן פונטיין - לינה מקליידלו
קרי גרנט - ג'וני אייסגרת'
סדריק הארדוויק - אדון מקליידלו
נייג'ל ברוס - ביקי טאוויט
מיי ויטי - גברת מקליידלו
איזבל ג'ינס - גברת ניוסשאם
הת'ר אנג'ל - אתל
ארוייל לי - איזבל סדבאק
לאו ג. קרול - קפטן ג'ורג' מלבק
אלפרד היצ'קוק - (הופעת קמע)
קבלה

הסרט הרוויח 440,000 דולר. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר; הסרט הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר. ג'ואן פונטיין זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, וכך הפכה פונטיין לשחקנית היחידה שהופעתה בבימויו של אלפרד היצ'קוק זיכתה אותה באוסקר. פונטיין גם זכתה בפרס מבקרי הסרטים של ניו יורק לשחקנית הטובה ביותר. בנוסף הסרט זכה בפרס סינמה ג'אנפו לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 1948.
יחידות מידה למהירות

מהירות היא גודל יחסי של גוף בתנועה. המהירות מודדת את המרחק (אורך) שעובר הגוף בזמן מסוים.
אלה הן יחידות המידה הנפוצות למדידת מהירות:
מטר לשנייה (יחידות MKS) - זו יחידת SI למהירות
סנטימטר לשנייה (יחידות cgs)
מייל לשעה (מהירות של כלי רכב, בארצות הברית)
קילומטר לשעה (מהירות של כלי רכב, בישראל ואירופה)
קילומטר לשנייה (מהירות של חלליות וגרמי שמים)
קשר (מהירות כלי שיט)
מאך (מהירות כלי טיס)
מהירות האור (בפיזיקה, למשל: אם מהירות של אלקטרון היא 0.997c אזי הוא נע במהירות של 299,099 ק"מ לשנייה)
ראו גם

מהירות האור
מהירות הקול
מספר מאך
יחידות מידה לאנרגיה

למדידתה של אנרגיה משמשות יחידות מידה אחדות:
ג'ול (סימנה J): יחידת מידה לאנרגיה ולעבודה במערכת SI. ג'ול אחד שווה ערך לעבודה הנדרשת להפעלת כוח של ניוטון למרחק של מטר. ניתן אפוא לכנותה גם ניוטון מטר.
ארג (סימנה erg): יחידה מידה לאנרגיה ולעבודה במערכת היחידות של "סנטימטר-גרם-שנייה" (CGS).
קלוריה (קטנה): יחידת מידה לחום ואנרגיה, והיא שווה לכמות החום הדרושה כדי לחמם גרם אחד של מים במעלת צלזיוס אחת ובלחץ של אטמוספירה אחת. בלשון הדיבור המילה קלוריה מתייחסת לקילו־קלוריה (קלוריה גדולה, פי אלף מקלוריה קטנה).
אלקטרון וולט (סימנה eV): יחידת מידה לאנרגיה השווה לאנרגיה שבה זוכה אלקטרון חופשי בעוברו בשדה מתח אלקטרוסטטי של וולט אחד מרחק של מטר אחד. זוהי מידה זעירה ביותר:1eV ≈ 1.602 × 10-19 J.
קילוואט שעה: יחידת מידה לאנרגיה השווה לאנרגיה המתפתחת עם הספק של קילוואט אחד במשך שעה.  \ 1Kwh=1\cdot 10^{3}\cdot 3600J=3.6\cdot 10^{6}J
טון TNT: יחידת מידה, המשמשת (בעיקר כפולותיה, קילוטון TNT ומגהטון TNT) בעיקר למדידת עוצמתה של פצצה גרעינית.
המרה בין יחידות

ג'אול אחד שווה ערך ל:
1 ניוטון מטר
10,000,000 ארגים
0.239 קלוריות קטנה
חמשת הכללים

חמשת הכללים, או חמשת הצווים (בפאלי: פאנצ'אסילה), הם חמישה חוקים המהווים את קוד ההתנהגות הבסיסי בבודהיזם. בודהיסטים מכל הזרמים הבודהיסטים שאינם נזירים, מקבלים על עצמם צווים אלה.
חמשת הצווים הם:
הימנעות מלקיחת חיים של כל יצור (פנאטיפטה).
הימנעות מלקיחת דבר שלא ניתן ביודעין, לרבות דברים שנמצאו.
הימנעות ממיניות לא נאותה. כלל זה לפעמים מתורגם גם הימנעות ממיניות מזיקה או לא אחראית.
הימנעות מאמירת שקר.
הימנעות מנטילת חומרים משכרים המובילים לחוסר אחריות או פוגעים בתודעה.
האנשים הרגילים מבטיחים ללכת על פי צווים אלה בזמן שהם הופכים לבודהיסטים, כאשר הם "לוקחים מחסה" בשלוש אבני החן: בבודהה (מורה), בדהרמה (לימוד), ובסנגהה (קהילת הנזירים והנזירות). מתרגל שאינו נזיר הלוקח על עצמו את הצווים נקרא אופאסקה (חסיד בעל בית).
נאמר שהבודהה חשב על חמשת הכללים מתוך חמלה, ולא מתוך רצון לשלוט בהולכים אחריו, ולכן יש לקחת אותם מתוך רצון חופשי ולא בתור צווים שמקורם בישות אלוהית. יש לראות בהם קווים מנחים לעבר חיים של הארה, ולא סתם כחוקי מוסר שנכפים מבחוץ ושיש לציית להם בכל זמן. החוקים נועדו לאפשר חיים בצוותא שתומכים בתרגול הדרך הבודהיסטית וכן לתת איזון פסיכולוגי ומניעה של קונפליקטים.
הבודהה אמר שציות לכללים הוא מתנה של אדם לעצמו ולאחרים. הוא גם תיאר את התגמולים של הליכה אחר הכללים, ואת ההשלכות הרעות של שבירתם.
מלבד חמשת הכללים, כל אדם יכול לקבל על עצמו דרגות גבוהות יותר של תרגול: שמונה, עשרה – או נזירות מלאה, שבה מעל מאתיים כללים.
ראו גם

ארבע האמיתות הנאצלות
שלוש אבני החן
הדרך המתומנת הנאצלת
הערות שוליים

↑  Anguttara Nikaya 8.39
↑  Anguttara Nikaya 8.39
↑  Anguttara Nikaya 8.40
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000343165
יוסף אלדר

| --- | --- |

יוס אלדר נואם בטקס סיום מחזור במכינה הקדם צבאית, "מגדלור", הרצליה, יוני 2019
 לידה:  1944 (בן 80 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  יוס
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1962–1985 (כ־23 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 75  סגן מפקד חטיבה 7  מפקד חטיבה 14  קצין חינוך ראשי
 פעולות ומבצעים
 פעולת סמוע     מלחמת ששת הימים     מלחמת יום הכיפורים     מלחמת לבנון הראשונה
 עיטורים
   עיטור המופת
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל האגודה למען החייל
 
יוסף (יוס) אלדר (נולד בשנת 1944) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, מפקד גדוד 75 בחטיבה 7 בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים. כיהן כקצין חינוך ראשי בשנים 1982–1985.
קורות חייו

אלדר גדל בתל אביב ולמד בגימנסיה גאולה. הוא התגייס לנח"ל במאי 1962. לאחר שעשה קורס מ"כים עבר הסבה לחרמ"ש שפעל אז על זחל"מים. הוא היה מפקד פלוגה בגדוד 9 של חטיבה 7 והשתתף בפעולת סמוע כמפקד מחלקת חרמ"ש שאבטחה באזור חירבת מרכז. ב-14 ביולי 1967 נפצע מפגז.
ערב מלחמת יום הכיפורים היה מפקד גדוד 75, גדוד החרמ"ש של חטיבה 7, תפקיד אליו נכנס ביוני 1973. בגדוד הייתה פלוגת טירונים שטרם הייתה כשירה ללחימה ופלוגת סיור שלא הייתה תחת פיקודו. בערב יום כיפור החטיבה עלתה לרמת הגולן ועם פרוץ הקרבות נסע אלדר עם הזחל"ם שלו לציר הנפט וחיכה לפקודות. מפקד החטיבה יאנוש בן גל החליט לחלק את שני הגדודים שלו לארבעה כוחות משנה שיכסו את גזרת צפון רמת הגולן והעביר לפיקודו של אלדר את אחת הפלוגות של קהלני, פלוגתו של אמי פלנט. אלדר הוצב בין תל ג'ית להר חרמונית. אחר הצהריים השמיד הכח בפיקודו כ-40 טנקים סוריים ממרחק של כ-3 קילומטר. בלילה מנע הכח חדירה של טנקים סוריים לעמק הבכא בקרבות מטווח קרוב. אלדר שהיה איש חיל רגלים ולא הבין בטנקים עסק בעיקר בתיאום בין מפקד הפלוגה פלנט לבין מפקד החטיבה, בן גל. בלילה שבין ה-6 וה-7 באוקטובר הוא נפצע ופונה לבית החולים, והפלוגה של פלנט הועברה חזרה לפיקודו של קהלני. יממה וחצי לאחר שנפצע, ביום שני ב-6:00 בבוקר, הוא ברח מבית החולים יחד עם רס"ן שמואל אסקרוב וחזר עם נהגו לגדוד שלו. הוא ארגן כח של עשרה טנקים והחליף את גדוד 77 של אביגדור קהלני בעמדות עד יום שלישי בבוקר כדי שהטנקים של קהלני יוכלו להתחמש. לקראת השלב המכריע של קרב עמק הבכא הועברו הטנקים של אלדר לפיקודו של קהלני. לטענתו של אורי מילשטיין, אלדר היה האחראי לכך שהסורים הצליחו לפרוץ לתוך עמק הבכא ביום שלישי בבוקר, מכיוון שהוא לא השאיר תצפית בעת הרעשה כבדה שניחתה עליהם.
בהמשך השתתף אלדר בקרבות לכיבוש המובלעת הסורית עד לתל א-שמס. ב-16 באוקטובר נפצע שוב בהפגזה ארטילרית ופונה לבית החולים רמב"ם. לאחר שבועיים שב לחזית והחליף את קהלני, שאחיו נהרג במלחמה, כמפקד גדוד 77. על לחימתו במלחמת יום כיפור הוא קיבל את עיטור המופת. בפברואר 1974 התמנה אלדר לסגן מפקד חטיבה 7, תפקיד בו השתתף בפינוי החטיבה מהמובלעת הסורית והתמקמותה מחדש ברמת הגולן. בסוף שנות ה-70 היה מפקד חטיבה 14 בעת שזו מוקמה ממזרח למעבר הגידי שבסיני.
באוקטובר 1982 התמנה אלדר לקצין חינוך ראשי, תפקיד בו כיהן עד 1985. הוא הביע את עמדתו שעבודת החינוך צריכה להעשות כמו חרגול של באר נפט, המכה ללא הרף, ולא כמו תותח וולקן המרביץ פעם ונח לזמן ממושך. בתקופתו צומצם מערך החינוך בצה"ל לאחר השיא אליו הגיע בתקופה של רפאל איתן ששם דגש חזק על מערך החינוך. בינואר 1984 הוא הורה להקפיא את השימוש במערכי השיעור על כוח צביקה לצורך בדיקה בעקבות ערעור על אמיתות העובדות במהלך שספג ביקורת רבה. אלדר גם התנגד להזמנתו של אורי מילשטיין להרצאות בצבא משום שלטענתו מילשטיין משמיץ את צה"ל.
לאחר שחררו מצה"ל סיים תואר ראשון בחינוך, כיהן כמנכ"ל האגודה למען החייל, מנהל אגף תרבות נוער וספורט בעיריית בת ים, עיריית רעננה ומועצה מקומית סביון.
בשנים 2005–2011 היה אחראי על המכינות הקדם-צבאיות במשרד הביטחון ולאחר מכן כיהן כמנכ"ל מועצת המכינות הקדם צבאיות.
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט, צה"ל נפרד מהזחל"ד, באתר nrg‏, 15 בפברואר 2005
↑  משה גבעתי, בדרך המדבר והאש, עמ' 349
↑  אורי מילשטיין, קריסה ולקחה, מהדורה שלישית, 1999, עמ' 214-215
↑  אורי מילשטיין, קריסה ולקחה, מהדורה שלישית, 1999, עמ' 224
↑  סא"ל אלדר יוסף, אתר בעוז רוחם
↑  יעקב העליון, דיילת של קצין חינוך, מעריב, 30 במאי 1983
↑  דובר צה"ל: צביקה גרינגולד ראוי לענוד את עיטור הגבורה, מעריב, 24 בינואר 1984
↑  פרוטוקול מס' 48 מישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, 1 באוגוסט 2006
ילקוט הפרסומים 6372, עמ' 2409
↑  הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון) (סעיף תקציב משרד החינוך), התשע"ב-2011 של חבר הכנסת  זבולון אורלב. (פ/2653), ישיבה של ועדת החינוך של הכנסת, 2 בינואר 2012
הודעה על מינוי ועדה מייעצת, ילקוט הפרסומים 6032, עמ' 934
טריגאנה אייר

ATR-72 של החברה
טריגאנה אייר (באנגלית: Trigana Air, בעבר: טריגאנה אייר סרוויס) היא חברת תעופה אינדונזית שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה בעיר הבירה ג'קרטה.
החברה החלה את פעילותה בשנת 1991 עם שני מטוסים קלים ובהמשך הרחיבה את פעילותה.
ב-16 באוגוסט 2015 התרסקה טיסה 267 של טריגאנה אייר סרוויס בהרים שלי אוקסיביל.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2020:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> סה"כ | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ATR 42-300 | 3 | — | 50 |  |  |
| ATR 42-500 | 1 | — | לא ידוע |  |  |
| ATR 72-200 | 1 | — | לא ידוע |  |  |
| ATR 72-500 | 2 | — | לא ידוע |  |  |
| בואינג 737-300 | 2 | — | 148 |  |  |
| בואינג 737-400 | 1 | — | 168 |  |  |
| בואינג 737-500 | 1 | — | לא ידוע |  |  |
| דה הבילנד קנדה דאש 6 טווין אוטר | 3 | — | לא ידוע |  |  |
מטוסי מטען
| בואינג 737-300F | 3 | — | מטען |  |  |
| סה"כ | 17 | — |  |  |  |
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של טריגאנה אייר סרוויס, באתר planespotters.net (באנגלית)
חיים קיוה

| --- | --- |

חיים קיוה, 1975 (צילם: רן ארדה)
 לידה:  8 באוקטובר 1912 דלוטובן, רפובליקת פולין 
 פטירה:  12 במאי 1983 (בגיל 70) בת ים, ישראל 
 מקום לימודים:  אקדמיה גראנד שומיאר 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אופקים חדשים 
 
חיים קִיוֶה (8 באוקטובר 1912 – 12 במאי 1983) היה צייר ישראלי.
ביוגרפיה

חיים קיוה נולד בכפר דלוטובן שבגרמניה (פרוסיה המזרחית), ללואיס קיוה וליוהנה לבית טולר, במשפחה יהודית מתבוללת בעלת פונדק וחוות סוסים. בנעוריו עבר לגור בברלין, וסיים שם את בית הספר הריאלי. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל עם "עליית הנוער". משנה זו היה חבר קיבוץ נען, והחל לצייר כאוטודידקט. נושאי ציוריו: דיוקנאות חברי הקיבוץ, נופי הקיבוץ וכדומה. בשנות ה-40 היה חבר ב"הגנה", ובשנת 1947 נאסר על ידי הבריטים בעקבות "השבת השחורה" ברפיח, ושם רשם את סדרת רישומי הפחם שלו מהווי חיי אסירי המחנה. בשנת 1948, במלחמת העצמאות, היה מפקד פלוגה בחטיבת גבעתי. בשלהי שנות ה-40 עיצב תפאורות ותלבושות להצגות תיאטרון. בשנת 1950 הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריה לאמנות כ"ץ בתל אביב.
בשנת 1951 נסע לפריז לצייר באקדמיה גראנד שומייר, והציג ב"לה גאלרי" ברח' הסיין. בשנת 1953 הדריך קיוה בסמינרים לרישום וציור של ההתיישבות העובדת בקיבוץ נען ביחד עם יוסף זריצקי ואביגדור סטימצקי, ולאחר מכן ניהל את הקורסים לבדו. בשנים 1953-59 השתייך לקבוצת "אופקים חדשים", והציג בתערוכות של הקבוצה. בשנים 1959–1969 התגורר לסירוגין בפריז ובבת ים. בתקופה זו ניהל את מוזיאון בת ים, השתתף בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות: באנטוורפן, בפריז (סלון לאמנות חדישה), בשטוטגרט (גרמניה), בסטראסבורג (צרפת), בבריסל (מוזיאון לאמנות חדשה), בניו יורק (המוזיאון היהודי), בברמן (גלריה וידמן), בלוקסמבורג (גלריה הורן) ובדיסלדורף (גלריה די בריקה). בשנת 1969 השתתף ב"סאלון ראליטה נובל" בפריז ובפסטיבל לציור בקאן-סיר-מר, זכה בפרס ראשון באגף של הציירים הישראליים). בשנים אלה המשיך להשתתף גם בתערוכות של "אופקים חדשים" בישראל.
בשנת 1969 השתקע קיוה בבת ים, והפך למורה בכיר ומוערך במחלקה לאמנות ב"בצלאל" בירושלים, במכון לאמנות על שם אבני בתל אביב ובמכון לאמנות פלסטית בבת ים.
בשנת 1974 זכה לתערוכה רטרוספקטיבית במוזיאון תל אביב ע"ש הלנה רובינשטיין.
בשנת 1982 הציג תערוכת יחיד במוזיאון ישראל בירושלים.
חיים קיוה נפטר בשנת 1983 בבת ים.
בין תלמידיו: אורי ליפשיץ, שמעון אבני, אריה אזן, דניאל פרלטה ורבים אחרים.
היה נשוי לתרצה, ולזוג שלושה ילדים: מונה, יואב ואמיר.
עבודותיו נמצאות באוספים פרטיים וציבוריים בישראל ומחוצה לה.
על חיים קיוה מעיד גדעון עפרת:
אמן מפתיע חיים קיוה, אמן שחש בחוש נדיר את הדופק האמנותי המתהווה וידע לנוע עם תנודותיו, אך אמן שגיבש ובנה בעקביות את עצמיותו מתוך התנודות, כמו יצירה מוזיקלית. אמן מפתיע חיים קיוה. אמן שידע להשתלב בסביבה אמנותית קרוב לראש המחנה, אך גם אמן שמרד ללא הרף במסגרותיו המושגות. הוא הרים דגלים, אך גם ידע שלא להשתעבד לדגל ולמרוד בו. לכן, סיפורו של קיוה הוא סיפור על כיבושי אוונגרדים שונים ורבים, אך גם סיפור של אמן מבודד ואמיץ שלא הקים לו חצר, גם אם הירבה ללמד, לא הייתה בו שמרנותו של זה (אפילו הוא אוונגרדיסט) היושב על זרי הדפנה וצובר עוצמה חברתית.
קיוה יצר אחדויות ודחה אותן בהעלם אחד.... קיוה נמשך אל קו, רק כדי לשבור אותו ולאחדו עם קוויו האחרים. כמו ציוריו – הפורצים, שוברים, מפתיעים, אך בונים אחדות והרמוניה בהשטחה הגדולה והמחייבת. תיזה-אנטיתזה-סינתיזה הוא עיקרון הוא הבונה את קיוה האמן...
פרסים

פרס ראשון בסלון לאמנות חדישה בפריז ב-1962
פרס ראשון (באגף הציירים הישראלים) "האסכולה הפריזאית" בגלריה שרפאנטייה פריז ב-1963
פרס ראשון בפסטיבל לציור בינלאומי בצרפת (באגף הציירים הישראלים) בקאן-סיר-מר ב-1969
גלריה

דיוקן עצמי
"פֶּטְרוּשְׁקָה", שמן על בד
שמן על בד
קומפוזיציה שמן על בד
לקריאה נוספת

גדעון עפרת, חיים קיוה, הוצאת קורן ירושלים, 1989.
גדעון עפרת, "מכחולים וטוריות: ראשיתה של אמנות הקיבוץ 1935–1960", עמ' 201–206; "האינפנטיליסטים", עמ' 256, בתוך ביקורי אמנות, ירושלים: הוצאת הספרייה הציונית, תשס"ה.
הערות שוליים

↑  גדעון עפרת, חיים קיוה, הוצאת קורן ירושלים, 1989, עמ' 21.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276914  NLI: 987007293102705171  GND: 123013836  ISNI: 0000 0000 5296 2579  LCCN: nr2004037151  VIAF: 32893087   WorldCat (עם VIAF): 32893087
טיקטוק בילבורד טופ 50

לוגו מגזין הבילבורד
טיקטוק בילבורד טופ 50 הוא מצעד המתפרסם מדי שבוע על ידי בילבורד בארצות הברית. הוא מדרג את השירים הפופולריים ביותר בפלטפורמת המדיה החברתית טיקטוק בארצות הברית בהתבסס על שילוב של סך כל היצירות, צפיות בסרטונים ומעורבות משתמשים בפלטפורמה. המצעד פורסם לראשונה ב-14 בספטמבר 2023, עם השיר "SkeeYee" של הראפרית האמריקאית סקסי רד במקום הראשון. התואר של השיר שבילה את הזמן הארוך ביותר במקום הראשון במצעד מוחזק כעת על ידי "Million Dollar Baby" מאת טומי ריצ'מן, שנשאר בראש המצעד במשך עשרה שבועות רצופים.
רקע

פלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק זכתה לפופולריות עולמית בשנת 2019, ועברה 2 מיליארד הורדות ברחבי העולם באוקטובר 2020. טיקטוק אפשרה לאמני מוזיקה רבים לצבור קהל רחב יותר, והולידה כמה להיטים ויראליים. מאז מגפת קורונה, הפלטפורמה גם השיקה שירים רבים שלא הצליחו לצבור הצלחה מסחרית ראשונית ללהיטים רדומים. אחת הדוגמאות הראשונות לתופעה זו היא השיר "Old Town Road" של ליל נאז X, שהתחיל כתופעת אינטרנט בטיקטוק, והפך לאחד השירים הגדולים של שנת 2019 ולשיר שבילה את מספר השבועות הגבוה ביותר בהיסטוריה של מצעד הבילבורד הוט 100. מחקר של MRC Data מצא ביולי 2021 כי 67% ממשתמשי טיקטוק מוערכים בסבירות גבוהה יותר לחפש שירים בפלטפורמות סטרימינג דיגיטליות לאחר ששמעו אותם בטיקטוק. בזמן השקת המצעד, בילבורד תיאר את טיקטוק כ"פלטפורמה החזקה ביותר בעולם לגילוי וקידום מוזיקה".
שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד > 2023

| # | תאריך | שיר | אמן (ים) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 14 בספטמבר | "SkeeYee" | סקסי רד |
| 2 | 23 בספטמבר | "Wassup Gwayy" | FamousSally & YB |
| 2 | 30 בספטמבר | "Wassup Gwayy" | FamousSally & YB |
| 3 | 7 באוקטובר | "Sky" | פלייבוי קרטי |
| 4 | 14 באוקטובר | "My Love Mine All Mine" | מיצקי |
| 4 | 21 באוקטובר | "My Love Mine All Mine" | מיצקי |
| 4 | 28 באוקטובר | "My Love Mine All Mine" | מיצקי |
| 5 | 4 בנובמבר | "Mr. Take Ya Bitch" | ליל מאבו וכריסאן רוק |
| 5 | 11 בנובמבר | "Mr. Take Ya Bitch" | ליל מאבו וכריסאן רוק |
| re | 18 בנובמבר | "My Love Mine All Mine" | מיצקי |
| re | 25 בנובמבר | "My Love Mine All Mine" | מיצקי |
| re | 2 בדצמבר | "My Love Mine All Mine" | מיצקי |
| re | 9 בדצמבר | "Sky" | פלייבוי קרטי |
| 6 | 16 בדצמבר | "Surround Sound" | JID ‏,21 סבאג' ובייבי טייט |
| 6 | 23 בדצמבר | "Surround Sound" | JID ‏,21 סבאג' ובייבי טייט |
| 7 | 30 בדצמבר | "All I Want for Christmas Is You" | מריה קארי |