stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כביש 225
צמתים לאורך הכביש

| ק"מ | שם | צומת | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 225 ממערב למזרח
| 0 | צומת ירוחם |  | ירוחם |  כביש 204, כניסה לפארק ירוחם |
| 0.1 | צומת ללא שם |  | ירוחם, קריית אגיס | כניסה למפעלי קבוצת אגיס |
| 0.3 | צומת ללא שם |  | ירוחם, קריית אגיס, יפה נוף | כניסה למפעלי קבוצת אגיס, רח' האופק |
| 0.8 | צומת ללא שם |  | ירוחם, נווה עמק | רח' הדקל |
| 1.2 | צומת ללא שם |  | ירוחם, נווה עמק | רח' הרצל |
| 1.3 | צומת ללא שם |  | ירוחם, בנה ביתך | רח' נחל צין |
| 1.4 | צומת ללא שם |  | ירוחם | רח' אשר סנקר |
| 1.5 | צומת ללא שם |  | ירוחם, המועצה | כניסה למועצה, רח' אליהו הנביא |
| 1.6 | צומת ללא שם |  | ירוחם | כניסה למרכז מסחרי |
| 1.9 | צומת ללא שם |  | ירוחם | רח' החשמונאים, רח' גוש עציון |
| 2 | צומת ללא שם |  | ירוחם, שכונת בן-גוריון | רח' הרמב"ם |
| 2.1 | צומת ללא שם |  | ירוחם, שכונת בן-גוריון | רח' הפלמ"ח |
| 2.3 | צומת ללא שם |  | ירוחם | שד' ורדימון |
| 2.5 | צומת ללא שם |  | ירוחם, שכונת שקד, אזור תעשייה | רח' רש"י, כניסה לאזור התעשייה המזרחי ירוחם |
| 2.9 | צומת ללא שם |  | אזור תעשייה זעירה ירוחם | כניסה למפעלי טמפו |
| 3 | צומת ללא שם |  | אזור תעשייה מזרחי ירוחם | כניסה לאזור התעשייה המזרחי ירוחם |
| 3.1 | צומת ללא שם |  | אזור תעשייה מזרחי ירוחם | כניסה לאזור התעשייה המזרחי בירוחם |
| 3.3 | צומת ללא שם |  | בית הקברות החדש ירוחם | כניסה לבית הקברות החדש |
| 3.7 | צומת ללא שם |  | אזור תעשייה מזרחי ירוחם | כביש מזרחי באזור התעשייה המזרחי ירוחם |
| 14.6 | צומת יורקעם (שם לא רשמי) |  | עין יורקעם, מצד יורקעם |  כביש 206 |
ראו גם

כבישי ישראל
הערות שוליים

↑  נסלל כביש-גישה למכתש הגדול, דבר, 30 בדצמבר 1959
לאו הבא מכלל עשה

לאו הבא מכלל עשה הוא איסור שאינו מפורש בתורה, אלא מדויק מההיתר הכתוב בתורה. החובה להימנע מהמעשה מוגדרת כמצוות עשה שקיומה מתבצע בשב ואל תעשה, כלומר באי-עשיית פעולה. מכיוון שאיסור זה הוא כמצוות עשה ולא כלאו, אדם העובר עליו אינו מתחייב במלקות.
הגדרתו

הגדרת איסור זה מורכבת מכיוון שמדובר באיסור הנלמד מכך שהתורה התירה או ציוותה לעשות מעשה מסוים, ולכן ישנה מחלוקת האם להתייחס אליו כאל מצוות עשה או מצוות לא תעשה. בתלמוד הבבלי נכתב מספר פעמים: "לאו הבא מכלל עשה – עשה", אך נחלקו הראשונים כיצד להבין מימרא זו. יש הסוברים שאכן מדובר במצוות עשה. מנגד יש האומרים שמדובר במצוות לא תעשה והמימרא של הגמרא באה ללמד שלא לוקים על לאו זה, כמו כל מצוות עשה.
דיניו

פרטיו של איסור זה נלמדים גם הם ממצוות העשה אליה הוא שייך. למשל, מהפסוק "ואכלו את הבשר בלילה הזה" למדים שאכילת קרבן הפסח מבעוד יום הוא לאו הבא מכלל עשה. ולכן יש צורך שאכילת הבשר תהיה זהה לאכילת הבשר בזמנו, כדי להתחייב בלאו זה, ועל כן הוא מתחייב רק אם אכל אותו צלוי ולא נא וכן שאר דיני אכילת קרבן פסח.
כתבו הראשונים שהמבטל מצוות עשה אינו נחשב לעובר על לאו הבא מכלל עשה, מכיוון שרק היפוך בעשיית המצווה נחשבת ללאו הבא מכלל עשה[דרושה הבהרה], ולא לאי עשייתו. למשל, יש מצווה לאכול בכור בהמה טהורה בשנה הראשונה לחייו, אך האוכלו לאחר שנה זו אינו עובר על לאו הבא מכלל עשה אלא רק הפסיד את קיום המצווה.
דוגמאות

בפרשת כי תצא יש פסוק הכתוב בלשון עשה, ומתייחס למצרי ואדומי: "בנים אשר ייוולדו להם דור שלישי יבוא להם בקהל ה'". אך בפועל קיום המצווה נעשה בשב ואל תעשה, כלומר באי-החתונה עימם עד דור שלישי.
בפרשת אמור מופיע ציווי לכהן גדול: "כי אם בתולה מעמיו ייקח אשה". כלומר שאסור לו לישא בעולה, בין אם גרושה או אלמנה.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף מ"א, עמוד ב'; מסכת יבמות, דף נ"ד, עמוד ב'; מסכת מכות, דף י"ח, עמוד ב'; מסכת זבחים, דף ל"ד, עמוד א'; מסכת חולין, דף פ"א, עמוד א'.
↑  רמב"ן, רשב"א וריטב"א על קידושין ס"ח ע"א.
↑  רמב"ם, פירוש המשניות, מסכת מכות, פרק ג', משנה א'.
↑  שמות, פרק י"ב, פסוק ח'.
↑  רשב"א וריטב"א, מסכת ראש השנה, ו' ע"ב.
↑  דברים, פרק כ"ג, פסוק ט'.
↑  ויקרא, פרק כ"א, פסוק י"ד.
ערך זה הוא קצרמרבנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
יפה לנצח

| --- | --- |

 מבוסס על:  Everybody’s Right 
 בימוי:  פאולו סורנטינו 
 תסריט:  Umberto Contarello, פאולו סורנטינו 
 שחקנים ראשיים:  טוני סרווילו Pasquale Petrolo Claudio Gregori ג'וליו ברוגי Roberto Herlitzka איזבלה פרארי Massimo De Francovich פאני ארדן Stefania Barca איבן פרנק Lorenzo Gioielli Paolo Mazzarelli Giusi Merli Anita Kravos ורנון דובטשף Iaia Forte Pamela Villoresi Carlo Buccirosso Carlo Verdone Sabrina Ferilli Dario Cantarelli Galatea Ranzi ג'ורג'ו פזוטי Serena Grandi פרנקו גרציוסי לוקה מרינלי Massimo Popolizio Giulia Di Quilio בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צילום:  לוקה ביגאצי 
 מדינה:  איטליה, צרפת 
 חברת הפקה:  Medusa Film, France 2, פאתה, Indigo Film 
 חברה מפיצה:  Medusa Film 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 במאי 2013 
 משך הקרנה:  142 דק' 
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  דרמה קומית 
 הכנסות באתר מוג'ו:   greatbeauty
 פרסים:  פרס אמנדה לסרט הזר הטוב ביותר  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לבמאי הטוב ביותר (פאולו סורנטינו)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (טוני סרווילו)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לעריכה (Cristiano Travaglioli)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לסרט הטוב ביותר (פאולו סורנטינו, Umberto Contarello, Nicola Giuliano, Francesca Cima)  פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר  פרס באפט"א לסרט הזר הטוב ביותר (Nicola Giuliano)  פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר  פרס דוד דה דונטלו לבמאי הטוב ביותר (פאולו סורנטינו) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
יפה לנצח (באנגלית: The Great Beauty) הוא סרט דרמה איטלקי משנת 2013 בבימויו של פאולו סורנטינו, בכיכובו של טוני סרבילו. הסרט מתאר את חייו של ג'פ גאמברדלה, עיתונאי וסופר איטלקי שמצליח למצוא את עצמו בזרם האמנותי והחברתי של רומא המודרנית, תוך שהוא מתמודד עם חרטות ואכזבות מהעבר. הסרט זכה לשבחים רבים על הסגנון הוויזואלי המרהיב שלו והשאלות הפילוסופיות שהוא מעלה על חיים, אהבה ומשמעות.
הוא הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2013, שם הוא הוקרן בתחרות על דקל הזהב.  הוא הוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2013, בפסטיבל הסרטים השחורים של טאלין 2013, ובפסטיבל הקולנוע האירופי של רייקיאוויק 2013.
הסרט זכה בסרט הזר הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-86 וכן בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א באותה קטגוריה. עם תקציב הפקה של 9.2 מיליון אירו, הסרט הכניס למעלה מ-24 מיליון דולר ברחבי העולם.
עלילה

ג'פ גאמברדלה (טוני סרבילו), גבר כריזמטי בשנות ה-60 לחייו, חי ברומא ונהנה מחיי החברה הגבוהה של העיר, כשהוא מוקף באמנים, סופרים ומקורבים לעולם האמנות והתרבות. לאחר הצלחת הרומן הראשון שלו בצעירותו, ג'פ לא כתב ספר נוסף, ובמקום זאת הפך לעיתונאי שמתמחה במאמרים נוקבים. במקביל לחיי הלילה המפוארים שהוא מנהל, הוא מתחיל להתמודד עם הריקנות שהוא מרגיש ועם משבר קיומי בעקבות זכרונות מהעבר ואובדן אנשים קרובים. הסרט חוקר את חייו דרך מסע פנימי שבו ג'פ מחפש את "היופי הנצחי" שבחיים, ובו הוא פוגש דמויות שונות המייצגות צדדים שונים של החיים ברומא.
צוות השחקנים

טוני סרבילו בתפקיד ג'פ גאמברדלה
קרלו ורדונה בתפקיד רומנו
סברינה פרלי בתפקיד ראמונה
גלוריה סרנה בתפקיד אליסיה דה סנטיס
ביקורות

"יפה לנצח" זכה לשבחים רבים בזכות הוויזואליות המרשימה, הבימוי המעודן, והאופן שבו הוא משלב בין ביקורת חברתית לבין התבוננות קיומית עמוקה. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2014, ובנוסף בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר ופרס באפט"א לסרט הזר הטוב ביותר. רבים מהמבקרים השוו את הסרט לסרטיו הקלאסיים של פדריקו פליני, במיוחד ל"לה דולצ'ה ויטה".
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 91% על סמך 164 ביקורות. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון של 86 מתוך 100, שמעיד על ביקורות חיוביות מאוד.
הערות שוליים

↑  "Festival de Cannes. Official Selection 2013: In Competition". Cannes. נבדק ב-2 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Toronto film festival 2013: the full line-up". The Guardian. London. 23 ביולי 2013. נבדק ב-24 ביולי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Oscars 2014: Full list of winners". BBC News. 3 במרץ 2014. נבדק ב-2014-03-03. {{cite news}}:  (עזרה)
| פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1947‏-1955 (לשם כבוד) | מצחצחי הנעליים (1947) • מר וינסנט (1948) • גונבי האופניים (1949) • מעבר לחומות (1950) • רשומון (1951) • משחקים אסורים (1952) • (לא הוענק פרס) (1953) • השער לגיהנום (1954) • מיאמוטו מוסאשי (1955) |  |
| 1956‏-1960 | לה סטרדה (1956) • לילות כביריה (1957) • זה הדוד שלי (1958) • אורפאו נגרו (1959) • מעיין הבתולים (1960) |  |
| 1961‏-1980 | מבעד לזכוכית האפלה (1961) • רק בימי ראשון (1962) • שמונה וחצי (1963) • אתמול היום ומחר (1964) • החנות ברחוב הראשי (1965) • גבר ואישה (1966) • רכבות נשמרות היטב (1967) • מלחמה ושלום (1968) • Z‏ (1969) • חקירתו של אזרח העומד מעל לכל חשד (1970) • הגן של פינצי קונטיני (1971) • סוד הקסם הבורגני (1972) • לילה אמריקאי (1973) • זיכרונות (1974) • שומר היערות (1975) • שחור ולבן בצבעים (1976) • כל החיים לפניו (1977) • הכינו את הממחטות (1978) • תוף הפח (1979) • מוסקבה אינה מאמינה בדמעות (1980) |  |
| 1981‏-2000 | מפיסטו (1981) • לאהוב מחדש (1982) • פאני ואלכסנדר (1983) • מהלכים מסוכנים (1984) • הסיפור האמיתי (1985) • התנקשות (1986) • החגיגה של באבט (1987) • פלה הכובש (1988) • סינמה פרדיסו (1989) • מסע של תקווה (1990) • מדיטראנו (1991) • הודו-סין (1992) • הפיתוי היפה ביותר של חיי (1993) • שמש בוגדנית (1994) • שושלת אנטוניה (1995) • קוליה (1996) • שאלה של אופי (1997) • החיים יפים (1998) • הכל אודות אמא (1999) • נמר, דרקון (2000) |  |
| 2001‏-2020 | שטח הפקר (2001) • אי שם באפריקה (2002) • שיחות נפש (2003) • הים שבפנים (2004) • צוצי (2005) • חיים של אחרים (2006) • הזייפנים (2007) • פרידות (2008) • הסוד בעיניהם (2009) • בעולם טוב יותר (2010) • פרידה (2011) • אהבה (2012) • יפה לנצח (2013) • אידה (2014) • הבן של שאול (2015) • הסוכן (2016) • אישה פנטסטית (2017) • רומא (2018) • פרזיטים (2019) • עוד סיבוב (2020) |  |
| 2021-היום | הנהגת של מר יוסוקה (2021) • במערב אין כל חדש (2022) • אזור העניין (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010857741605171
כביש 234

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  23.5 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  מחוז הדרום 
 נקודת התחלה:  צומת צאלים
 נקודת סיום:  צומת רעים
 קואורדינטות:  31°18′31″N 34°31′48″E﻿ / ﻿31.308584475899°N 34.530016703394°E﻿ / 31.308584475899; 34.530016703394
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מערב הנגב מוגדלת) כביש 234(למפת מערב הנגב רגילה) כביש 234(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 234(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 234  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חציית גשר צאלים בעת שיטפון
כביש 234 הוא כביש אורך אזורי במערב הנגב הצפוני המוביל מצומת צאלים לצומת רעים שבעוטף עזה. אורכו כ-23.5 ק"מ.
היסטוריה

הקטע שבין צומת צאלים ובין אורים נסלל בסוף שנות ה-50. הגשר האירי שנסלל בערוץ נחל הבשור, בסמוך לצומת צאלים, הוצף תדיר בשיטפונות בחורף וחסימת הכביש על ידי ההצפה הביאה לניתוק צאלים.
הקטע הקצר, כקילומטר אורכו, בין אורים ובין צומת אורים, נסלל רק לקראת סוף שנות ה-90.
הקטע שבין צומת אורים ובין צומת רעים נסלל בשנות ה-70 ומכונה לעיתים "כביש טל אור" בשל החווה החקלאית "טל אור" הנמצאת במחצית הדרך בקטע כביש זה. כביש זה נסלל כדי לאפשר לישובי חבל אשכול תנועה לכיוון באר שבע בזמן שנחל הבשור הציף את כביש הרעב בסמוך לגן לאומי אשכול. אמנם ב-1962 הוקם במקום גשר ביילי שכונה "גשר אברהם", אך גם גשר זה נהרס מספר פעמים בשיטפונות עזים ועל כן נסלל כביש 234 ככביש עוקף.
צמתים לאורך הכביש

| ק"מ | שם | סוג | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 234 מדרום לצפון
| 0 | צומת צאלים |  | צאלים |  כביש 222 |
| 11.5 | צומת ללא שם |  | אורים |   כביש 2333כביש 2341 |
| 13 | צומת אורים |  | אורים |  כביש 241 |
| 23.5 | צומת רעים |  | רעים |  כביש 232 |
ראו גם

כבישי ישראל
הערות שוליים

↑  מנחם תלמי, צאלים מנותקת - לא רק בשטפון..., מעריב, 20 בפברואר 1961
↑  עד סלילת קטע זה עברה הדרך מכביש הרעב אל אורים ואל צאלים מצומת הנמצא כ-2 ק"מ מזרחית לצומת אורים הנוכחי. כיום, סגור צומת זה לתנועה
לורד קיצ'נר רוצה אותך

"בריטי: לורד קיצ'נר רוצה אותך. הצטרף לצבא מולדתך! אלוהים, נצור את המלך"
"לורד קיצ'נר רוצה אותך" (באנגלית: "Lord Kitchener Wants You") הוא כינויה של כרזת גיוס מ-1914, שבה נראה שר המלחמה הבריטי, הוריישו קיצ'נר, מצביע על הצופה, ומתחתיו הכיתוב "רוצה אותך" (WANTS YOU). הכרזה עוצבה על ידי אלפרד ליט (Leete) והופיעה לראשונה על שער המגזין השבועי "London Opinion". בווריאציה אחרת של הכרזה הופיע הכיתוב "מולדתך צריכה אותך" (YOUR COUNTRY NEEDS YOU). זהו הדימוי המפורסם ביותר ששימש בקמפיין הגיוס לצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מינה ראש ממשלת בריטניה הרברט אסקווית' את קיצ'נר לשר המלחמה. על קיצ'נר, יוצא הצבא הראשון שהתמנה למשרה זו, הוטלה המשימה של גיוס כוחות גדולים למלחמה בגרמניה. בניגוד לצבאות אחרים במלחמה בהם הונהג גיוס חובה, הצבא הבריטי נסמך עם פרוץ המלחמה (ועד 1916) על התנדבות לצבא. במסגרת קמפיין הגיוס שעשה שימוש בכרזה שבה נראו פניו המשופמים של קיצ'נר, אצבעו המורה והכיתוב "הצטרף לצבא מולדתך", התגייסו למעלה מ-2 מיליון בני אדם בשנתיים הראשונות למלחמה.
ברבות השנים זכה דימוי זה של לורד קיצ'נר מצביע ישירות אל הצופה לחיקויים רבים; המפורסם שבהם ככל הנראה הוא בכרזה אמריקאית מ-1917, שבה הופיעה דמותו של "הדוד סם" בתנוחה זהה לזו של קיצ'נר בכרזה המקורית.
הערות שוליים

↑  ראו הכרזה גם באתר סטרלינגטיימס.
↑  Robinson, Bruce. BBC - History - British History in depth: The Pals Battalions in World War One
לאו דזה

| --- | --- |

 לידה:  601 לפנה"ס צ'ו, Western Zhou 
 פטירה:  531 לפנה"ס (בגיל 70 בערך)
 השקפה דתית:  דאואיזם 
 זרם:  דאואיזם
 תחומי עניין:  אתיקה, מדע המדינה, מטאפיזיקה
 עיסוק:  פילוסוף, סופר, ארכיונאי, Taoist 
 השפיע על:  יין שי, ג'ואנג דזה, מו דזה, קרל יונג, אריך פרום, יוליוס אבולה
 מדינה:  שושלת ג'ואו 
 יצירות ידועות:  דאו דה ג'ינג 
 צאצאים:  Li Zong 
 
לָאוֹ דְזה (בסינית: 老子, מילולית: מאסטר זקן), לעיתים לאו צוּ, לאו טְצֵה או לאוזי, אבי תורת הדאואיזם ומגדולי הפילוסופים הסינים. על פי המסורת הסינית חי במאה השישית לפנה"ס.  מיוחסת לו כתיבת הדאו דה ג'ינג, החיבור הראשון של התנועה הדאואיסטית, שהיא אחת משלוש מערכות האמונה הגדולות בסין.
תורתו של לאו דזה תרמה רבות לעיצוב התרבויות הסיניות הקדומות בפרט, ותרבויות המזרח הרחוק בכלל.
חייו

לא ידוע כמעט דבר על חייו של לאו דזה, ועצם קיומו ההיסטורי מוטל בספק. על-פי המסורת המקובלת, הוא נולד בכפר קו במחוז חנאן של ימינו, שהיה שייך לממלכת צ'ו, בשלהי תקופת האביב והסתיו (בין 722 ל-481 לפנה"ס). שמו המקורי היה לי אר (בפיניין: Lǐ Ěr, ובכתב סיני: 李耳), והוא גם זוהה עם הדמות לאו-דן (老聃, Lǎo Dān). 
הוא שימש כספרן בספרייה הקיסרית של שושלת ג'ואו, היה מנהל הגנזך ויועצו של הקיסר. האגדה מספרת על פגישה שהתקיימה בינו לבין קונפוציוס, בשעה שזה בא ללמוד את כתבי הספרייה, שבסופה ציין קונפוציוס שלמד יותר משיחתו עם לאו דזה מאשר מהמגילות אותן בא לקרוא.
כאשר הקיסר בחר בקונפוציוס להיות מחוקק האומה החליט לאו דזה לפרוש ולצאת למסע אל הרי ההימלאיה. מששמע הקיסר על עזיבתו העביר הוראה לשומרי הגבולות לעצור אותו ולא לאפשר לו לעבור עד שיכתוב את עיקרי תורתו וכך, בגבול טיבט, עצר אותו השומר, יִין שִׂי, ובמשך שלושה חודשים כתב לאו דזה במחברת כמעט חמשת אלפים סימנים סיניים בעלי משמעויות רבות.
לפי המסורות הדאואיסטיות רצה יִין שִׂי ללמוד מלאו דזה את תורתו, ולכן ביקש ממנו לכתוב את פרטיה. כך כתב ומסר לו לאו דזה את ספר הדרך וספר הסגולה, אשר ידועים כיום כספר אחד: הדאו דה ג'ינג. אותו יִין שִׂי למד את הכתבים ונעשה מאוחר יותר לאבי האסכולות הדאואיסטיות המסורתיות.
על אחרית ימיו של לאו דזה מסופר כי רכב על-גבי תאו מים אל-עבר המערב, ומאז לא נודעו עקבותיו. הוא מוצג באומנות לעיתים קרובות כאשר הוא רוכב על תאו.
דאו דה צ'ינג

חיבורו היחיד של לאו דזה, הדאו דה צ'ינג, הוא אוסף של 81 שירים קצרים, המציגים את יסודות התפיסה הדאואיסטית, ועוסקים בהתנהגות ראויה, בצורת הממשל הרצויה ובאיזון בין יסודות שונים. הם קוראים לחיי פשטות, מתינות, והרמוניה עם הסביבה, ומשבחים את דרכו של החכם, הפועל על ידי התערבות מזערית ככל הניתן על-מנת להשפיע על סביבתו. משמעותם של חלק מהשירים סתומה ונתונה לפרשנויות שונות.
משפט מרכזי מתוך הספר: "עשה באפס מעשה והכל מעצמו ייעשה" (ע"פ הגרסה המקובלת).
ראו גם

ג'ואנג דזה
לקריאה נוספת

"ספר הדאו", תרגום מסינית דן דאור ויואב אריאל, חרגול/עם עובד 2007
דאו דה צ'ינג, הוצאת מוסד ביאליק
ספר הדאו, הוצאת חושן
ספר הדרך והסגולה, מסינית קלאסית: אורי קפלן, פרפנצ'ה הוצאה לאור, 2024.
לאו דזה רוכב על תאו
כ"ג באדר

כ"ג באדר הוא היום העשרים ושלושה בחודש השישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושלושה בחודש השנים עשר 
למניין החודשים מניסן.
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ג אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הילד נולד בשנה פשוטה או מעוברת. על פי הלוח העברי הקבוע, עבור ילד שנולד באדר א' ובר המצוה היא בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה היא לרוב פרשת ויקהל, אך היא פרשת פקודי אם בר המצווה בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג). אם בר המצווה חלה בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא, ברוב השנים, פרשת ויקהל-פקודי. אבל אם בר המצוה חלה בשנה פשוטה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השא), פרשת בר המצוה היא פרשת פקודי. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה, ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת שמיני. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי פרשת בר המצווה היא פרשת תזריע.
אירועים היסטוריים

הוקם המשכן על ידי משה רבנו במדבר והחלו שבעת ימי המילואים
ד'תרפ"ב (אדר ב') – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
ה'ת"ז (אדר א') – בקראקא נדפס לראשונה הספר שפתי כהן על שולחן ערוך יורה דעה מאת רבי שבתי הכהן.
ה'תרע"ח – ייסוד מפלגת הפועלים הגרמנית, שממנה תצמח מאוחר יותר המפלגה הנאצית
ה'תש"ב – תענית ציבור ביהדות סלובקיה בשל התחלת הגיורשים למחנות ההשמדה כחלק משואת יהודי סלובקיה
ה'תש"ח (אדר ב') – החל מבצע נחשון, הנחשב לנקודת מפנה במלחמת העצמאות
ה'תשי"ט (אדר ב') – ליל הברווזים – תרגיל לגיוס מילואים מושמע ברדיו במפתיע וגורם למתיחות רבה בין ישראל ושכנותיה
ה'תשל"ה – הפיגוע במלון סבוי בתל אביב
ה'תשל"ט – הכנסת מאשרת את הסכם השלום בין ישראל למצרים
ה'תשפ"ב (אדר א') – תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה
נולדו

ה'תקפ"ט (אדר א') – לוי שטראוס, ממציא מכנסי הג'ינס (נפטר ה'תרס"ב)
ה'תרצ"ח (אדר ב') – הרב יצחק חיים פרץ, פוליטיקאי ישראלי ורבה הראשי של רעננה
ה'תש"ד – אמנון ליפקין-שחק, רמטכ"ל שר וחבר כנסת לשעבר (נפטר בה'תשע"ג)
ה'תשי"ד (אדר א') – יולי תמיר, שרה וחברת הכנסת מטעם העבודה
נפטרו

ה'תרכ"ו – רבי יצחק מאיר אלתר, האדמו"ר הראשון של חסידות גור (נולד ב-ה'תקנ"ט) מכונה החידושי הרי"ם על שם ספרו
ה'תרנ"א (אדר ב') – רבי יעקב רקח, רב בטריפולי, מחבר ספר שלחן לחם הפנים (נולד ב-ה'תק"ס)
ה'תרס"ה (אדר ב') – רבי יצחק יעקב רבינוביץ, בעל דברי בינה, האדמו"ר הראשון של חסידות ביאלא (נולד ב-ה'תר"ז)
ה'תרפ"א – רבי רפאל שפירא, רב העיירה וראש ישיבת וולוז'ין
ה'תשכ"ה (אדר א') – אליה שמואל הרטום, מנהל בית המדרש לרבנים ברומא ומחבר "תנ"ך קאסוטו" (נולד ב-ה'תרמ"ז)
ה'תשל"ג (אדר א') – רבי יהודה משה דנציגר האדמו"ר החמישי בשושלת אלכסנדר מכונה האמונת משה על שם ספרו
ה'תשל"ד – לואי קאהן, אדריכל יהודי ממוצא אמריקאי (נולד ב-ה'תרס"א)
ה'תשס"ז – הרב ישראל גרוסמן, ראש ישיבת פינסק קרלין (נולד ב-ה'תרפ"ג)
ה'תשע"ג – הרב מנחם פרומן, רב ההתנחלות תקוע, פעיל שלום ומשורר (נולד ב-ה'תש"ה)
התשע"ד (אדר א') – מנשה הראל, פרופסור לגאוגרפיה וחתן פרס ישראל לחקר ידע ארץ ישראל (נולד ב-ה'תרע"ז)
כ"ב באדר – כ"ד באדר
אדר
ירושלים (שיר)

השיר כחלק מההקדמה לשירה האפית "מילטון" - בגרסה מיוחדת של ויליאם בלייק
"ירושלים" (באנגלית: "Jerusalem"; נקרא במקור על פי השורה הראשונה "And did those feet in ancient time" "והאם אותן רגליים בזמן קדום") הוא שיר פופולרי אנגלי, שהיה לשיר פטריוטי בריטי במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא ההמנון הלאומי הלא רשמי של אנגליה.
השיר

מילות השיר נכתבו על ידי המשורר האנגלי ויליאם בלייק, כשיר קצר שהיה הקדמה לשירה האפית "מילטון" (Milton), ויצא לאור לראשונה בשנת 1808.
ההשראה לשיר לקוחה ממיתוסים נוצריים שרווחו בבריטניה, ולפיהם ביקר ישו בצעירותו באי הבריטי יחד עם דודו יוסף הרמתי ומהאמונה לפי חזון יוחנן על הקמה עתידית של ירושלים החדשה. הנצרות בכלל, והכנסייה האנגליקנית בפרט, משתמשות במונח "ירושלים" לתיאור העולם האלוהי האידאי.
לפי הגישה המקובלת, השיר "ירושלים" מתאר את ביאתו השנייה של ישו והקמת ירושלים החדשה באנגליה, השיר נפתח בהתייחסות לביקורו האגדי של ישו על אדמת אנגליה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  התרגום לעברית ושמא בימי קדם, הילכו אותן רגליים באנגליה, ביָרָק ההרים  ולו נראה שה האלוהים הקדוש בכרי אנגליה הנעימים ועל גבעותינו הערפיליות ההאירו פני האלוהים  ושמא נבנתה ירושלים כאן בין טחנות קודרות, מעשה שדים הבו לי קשתי, תוקד זהב  הבו לי, עוטי תשוקה, חֵצַי  היפתחו שמים, חניתי הב  הבו לי רכב אש עם סוּסַי איאבק ברוחי מבלי חדל  ולא תדע חרבי בידיי תנומה עד אשר נבנה ירושלים באדמת אנגליה הירוקה והנעימה |   המקור באנגלית And did those feet in ancient time Walk upon Englands mountains green And was the holy Lamb of God on Englands pleasant pastures seen       And did the Countenance Divine Shine forth upon our clouded hills And was Jerusalem builded here Among these dark Satanic Mills       Bring me my Bow of burning gold Bring me my Arrows of desire Bring me my Spear:  O clouds unfold Bring me my Chariot of fire  I will not cease from Mental Fight  Nor shall my Sword sleep in my hand Till we have built Jerusalem  In Englands green & pleasant Land |  |  |  |  |  |  |
מתחת לשיר המקורי רשם המשורר את הפסוק ”וּמִי יִתֵּן כָּל-עַם ה', נְבִיאִים” (ספר במדבר, פרק י"א, פסוק כ"ט).
הפופולריות של השיר

במאה השנים הראשונות לאחר כתיבתו לא עורר השיר תשומת לב מיוחדת בציבור הרחב. ב-1916 כלל אותו המשורר רוברט ברידג'ס באנתולוגיה של שירים פטריוטיים, "רוח האדם" (The Spirit of Man), שיצאה לאור כדי לעודד את רוחו של העם הבריטי בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה. ברידג'ס ביקש מהמלחין יוברט פארי להתאים לשיר לחן פשוט, עבור קונצרט פומבי במסגרת מסע ציבורי לעידוד המורל. מאז הלחנתו הפך השיר לפופולרי. כנסיות וקתדרלות רבות באנגליה, וגם כנסיות אפיסקופליות בארצות הברית, אמצו אותו כמזמור, אף-על-פי שמילותיו אינן מילות תפילה במובן זה שאין בהן פנייה לאלוהים. השיר צבר אהדה גם מחוץ לכנסיות, ושרים אותו גם בבתי ספר, באירועי ספורט ובאירועים שונים בבריטניה וביתר המדינות שדוברות אנגלית. השיר רווח גם בעצרות פוליטיות, בעיקר של מפלגת הלייבור הבריטית.
מסופר על המלך ג'ורג' החמישי, שכאשר שמע את הגרסה התזמורתית בפעם הראשונה, אמר שהוא מעדיף את "ירושלים" על פני "אלוהים נצור את המלך" - שלמעשה איננו מוגדר כהמנון לאומי רשמי של הממלכה המאוחדת.
השיר הוקלט לאורך השנים במגוון סגנונות מוזיקליים. שלישיית אמרסון, לייק ופאלמר הקליטה עיבוד רוק מתקדם לשיר באלבומהּ Brain Salad Surgery. בשנת 1998 הוציא סולנה של איירון מיידן, ברוס דיקינסון, את השיר בעיבוד הבי מטאל הנמשך 6 דקות באלבום The Chemical Wedding. השיר הפך לחלק בלתי-נפרד מהרפרטואר של הזמר האפרו-אמריקני פול רובסון.
"ירושלים" היה אחד המזמורים המרכזיים ששר הקהל בחתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון בשנת 2011.
השיר מושר גם בסרטים רבים כמו מרכבות האש ובדידותו של הרץ למרחקים ארוכים.
ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון הציע בשנת 2012, ש"ירושלים" תשמש כהמנון של נבחרת אנגליה בכדורגל ובענפי ספורט אחרים, מכיוון שלאנגליה (בניגוד לממלכה המאוחדת) אין המנון משלה, ונדרש המנון שיבדיל אותה מיתר האומות המרכיבות את הממלכה המאוחדת.
לקריאה נוספת

ג'ון קיטס וויליאם בלייק, עוד משירי בליק וקיטס, מאנגלית יהושע כוכב, תל אביב: הוצאת אופיר, 1980
הערות שוליים

↑  ר"מ בריטניה: בעד ש"ירושלים" יהיה המנון אנגליה, באתר ynet, 15 ביולי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 1dd56ba3-d115-37a6-8e3d-30cf77361834  VIAF: 180874963   WorldCat (עם VIAF): 180874963
יפה לך שמח

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"יפה לך שמח" הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עילי בוטנר בשיתוף הזמרת והשחקנית הישראלית מגי אזרזר. השיר יצא לאור ב-17 ביוני 2020, על ידי חברת התקליטים אן אם סי יונייטד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי עילי בוטנר ואבי אוחיון והופק על ידי פטריק סבג. כתיבת השיר במשותף עם אוחיון היא בשונה מהעבודה הרגילה של בוטנר, שנוהג לכתוב ולהלחין את שיריו לבדו.
בוטנר ואזרזר הכירו לראשונה בהצגה "אפס ביחסי אנוש" בה אזרזר שיחקה. זו הפעם השנייה בה אזרזר משתתפת בסינגל, לאחר ששרה לצד הזמר רותם כהן בשיר "אקוט שרי". בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
השיר משתייך לסוגת המוזיקה הים-תיכונית, ונפתח בנגינת סאז.
וידאו קליפ

טרם צאת הווידאו קליפ המלא של השיר, הועלה לערוץ היוטיוב של עילי בוטנר ב-17 ביוני 2020, אודיו קליפ המראה את עטיפת הסינגל והקלטת אודיו השיר. נכון ל-5 בפברואר האודיו קליפ צבר מיליון ו-900 אלף צפיות ביוטיוב.
ביקורת

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר והעניק לו חמישה כוכבים מלאים מתוך חמישה. הוא ציין כי אזרזר "ממלאת את התפקיד כשחקנית מיומנת בעלת כישורי שירה בלתי מבוטלים". בביקורת במאקו נכתב עליו כי זהו "שיר אישי יותר העושה צעד קטן מעבר לתכנים אותם הכתיבה ההצגה אשר הפגישה ביניהם" (כלומר, בין בוטנר לאזרזר).
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
הערות שוליים

1 2 3  מערכת mako מוזיקה, ‏עילי בוטנר ומגי אזרזר - יפה לך שמח, באתר ‏מאקו‏, 17 ביוני 2020
1 2  עילי בוטנר עם מגי אזרזר – יפה לך שמח, באתר של יוסי חרסונסקי
↑  השיר באתר יוטיוב
↑  המצעד השבועי, שבוע 26, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל