stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם ראש-באגוט
היסטוריה

מקורו של הסכם ראש-באגוט בהתכתבות בין מזכיר המדינה של ארצות הברית ריצ'רד ראש לבין שגריר בריטניה בארצות הברית סר צ'ארלס באגוט שנשלחו ב-27 וב-28 באפריל 1817. לאחר שתנאי ההסכם סוכמו במכתבים, ההסכם הוכר באופן לא רשמי על ידי שתי המדינות.
ב-6 באפריל 1818, ההסכם הוגש לסנאט של ארצות הברית ואושרר ב-16 באפריל 1818.
ההסכם הוביל לאמנת וושינגטון ב-1871, אשר השלימה את פירוק הנשק ופירוז הגבול בין ארצות הברית וקנדה לכל אורכו.
בשנת 1946 הסכימו ארצות הברית וקנדה, בחילופי אגרות דיפלומטיות, על שינוי תנאי הסכם ראש-באגוט, ואפשרו הצבת ספינות חיל ים לצורכי אימון באגמים לאורך הגבול, בתנאי שלכל ממשלה תינתן הודעה מראש על כך.
בשנת 2004, החליט משמר החופים של ארצות הברית לחמש את 11 ספינות המשמר שלו המוצבות באגם אירי ובאגם הורון במקלעי 7.62 מ"מ במטרה למנוע הברחות, וכן בשל חשש מטרור לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
ממשלת קנדה החליטה כי חימוש זה לא הפר את ההסכם, מאחר שהרובים נועדו לאכיפת החוק ולא לפעילות צבאית. בהתאם להסכם, לקנדה שמורה הזכות לחמש את זרוע אכיפת החוק שלה בכלי נשק דומים.
תוצאות ההסכם

ההסכם הביא לפירוז אזור האגמים הגדולים ואגם צ'מפליין. כמו כן ארצות הברית ובריטניה הסכימו על שליטה משותפת בטריטוריית אורגון. ההסכם יצר למעשה גבול מפורז שאורכו 5,527 ק"מ, שהיה הגבול המפורז הארוך בעולם.
למרות הקשיים שגרם ההסכם לצי האמריקאי במהלך מלחמת העולם הראשונה, תנאיו לא שונו. קשיים דומים התעוררו לפני מלחמת העולם השנייה, אבל מזכיר המדינה של ארצות הברית קורדל האל לא הסכים להפר את ההסכם בגלל חשיבותו ההיסטורית. בשנים 1939 ו-1940 קנדה וארצות הברית הסכימו לפרש את ההסכם כך שנשק יכול להיות מותקן על ספינות בתוך האגמים הגדולים, אבל לא יכול להפוך פעיל עד שהספינות עזבו את האגמים. ב-1942 ארצות הברית הצטרפה למלחמה (וקנדה כבר השתתפה במלחמה), והן הסכימו כי עד סוף המלחמה נשק יכול להיות מותקן על ספינות באגמים, ואף יכול להיבדק בעת שכלי השייט באגמים.
אנדרטאות

קרן המורשת של אונטריו הציבה שלט זיכרון להסכם בקינגסטון, אונטריו (44°13′48″N 76°27′59″W﻿ / ﻿44.229894°N 76.466292°W﻿ / 44.229894; -76.466292). שלט נוסף עומד באתר בו הייתה שגרירות בריטניה בוושינגטון הבירה (38°54′13.7″N 77°3′8.4″W﻿ / ﻿38.903806°N 77.052333°W﻿ / 38.903806; -77.052333) במקום בו התנהל המשא ומתן לקראת חתימת ההסכם.
אנדרטה נוספת נמצאת במצודת ניאגרה הישנה (43°15′48″N 79°03′49″W﻿ / ﻿43.263347°N 79.063719°W﻿ / 43.263347; -79.063719), והיא מציגה תבליטים של ראש ובאגוט, וכן את מילות האמנה.
לקריאה נוספת

דזיאובן, סטנלי וו. קשרי הצבא בין ארצות הברית וקנדה 1939–1945, המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית, וושינגטון די.סי. 1990
הערות שוליים

↑  ארצות הברית מחמשת את ספינות משמר החופים שלה באגמים הגדולים, אסוסיאטד פרס
שלט הסכם ראש-באגוט ליד קינגסטון, אונטריו
משחקי הכס - עונה 8

| --- | --- |

 מבוסס על:  "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין
 סוגה:  פנטזיה דרמה
 פסקול:  Game of Thrones – Music From the HBO Series, Season 8 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  6 
 שידור
 רשת שידור:  HBO 
 תקופת שידור מקורית:  14 באפריל 2019 – 19 במאי 2019 
 
 → משחקי הכס - עונה 7
 
העונה השמינית והאחרונה של משחקי הכס שודרה במקור בין ה-14 באפריל 2019 ל-19 במאי 2019. עונה זו כללה שישה פרקים בלבד.
חלקה הראשון של העונה נוגע למלחמה בצבא המתים והתאספות צבאות החיים בווינטרפל להכנה לקרב, חלקה השני של העונה נוגע לקרב האחרון על כס הברזל והנהגת הממלכות לאחר סיום המלחמה.
העונה קיבלה ביקורות מעורבות, בעוד המשחק, הבימוי, האפקטים והמוזיקה זכו לשבחים, עלילת העונה קיבלה ביקורות רבה על חוסר אמינות והחלטות שרירותיות של מפיקי הסדרה שלא עמדו עם קו העלילה הרציף של הסדרה.
תקציר העלילה

במעלה המלך, סרסיי לאניסטר אינה חשה מודאגת מהפרצה בחומה ויורון גרייג'וי חוזר עם פלוגת הזהב והוא משתמש במעשיו על מנת לשכנע אותה לקיים עמו יחסי מין. ברון נשכר כדי להתנקש בג'יימי ובטיריון. במקביל, תיאון גרייג'וי חודר לאיי צי הברזל ומחלץ את יארה שיוצאת לאיי הברזל על מנת לכבוש אותם, בעוד תיאון מחליט לצאת לווינטרפל.
ג'ון שלג, דאינריז טארגאריין וצבאה מגיעים לווינטרפל והם מגלים שההלכים הלבנים פרצו את החומה. בתגובה, שרי הצפון ובעלי בריתם מתרכזים סביב וינטרפל, אף שהם נותרים חשדניים כלפי דאינריז והתגבורות המובטחות מבני לאניסטר. ג'ון פוגש את בראן ואריה בעוד סאנסה סטארק חשה שלא בנוח מהופעתה של דאינריז. דאינריז מספרת לסם שהוציאה להורג את אביו ואת אחיו. בראן (שנהפך ל"עורב בעל שלוש העיניים") אומר לסם שהגיע הזמן לספר לג'ון על זהותו האמיתית כבנם של ליאנה וראיגר טארגאריין. סם מספר לג'ון על מוצאו וששמו הוא אאיגון טארגאריין, "המלך האמיתי". טורמונד ובריק מגלים טירה נטושה ופוגשים את אד וכמה מאנשי משמר הלילה. כובשי הטירה מתגלים כבני בית אומבר, שנראה שנמחו מעל פני האדמה על ידי מלך הלילה שהשאיר מסר לחיים. ג'יימי לאניסטר מגיע לווינטרפל ורואה את בראן בחצר הטירה. ג'יימי מובא בפני משפט הצפון, במהלכו דאינריז וסאנסה שוקלות את גורלו, אך הוא מגן על מעשיו בשירות בית לאניסטר ומגלה כי סרסיי שיקרה באשר לכוונתה לשלוח צבא. בריאן נשבעת לערוב לו, מה שמאפשר לג'יימי להצטרף לשורותיהם. ג'יימי מתנצל בפני בראן על כך שניסה להרוג אותו, ומגלה שבראן אינו נוטר לו כלל. אריה מדברת עם גנדרי בנוגע להלכים הלבנים ותוהה לגבי הלחימה נגדם. במקביל, סאנסה ודאינריז מפשירות את הקרירות ביניהן בשל אהבתן לג'ון שלג, אך דאינריז מסרבת לחשוף מה יהיה על הצפון ברגע שהיא תשב על כס הברזל. שיחתן נקטעת עם חזרתו של תיאון שמצהיר על רצונו להילחם למען בית סטארק.
טורמונד מארת-ענק, בריק ואד מגיעים לווינטרפל ומספרים לג'ון שצבא המתים יגיע בבוקר המחרת. במועצת המלחמה, בראן מפציר בפני המועצה לאפשר לו להיות לפיתיון עבור מלך הלילה, שסימן אותו, ובתגובה תיאון מציע להגן עליו עם ילידי הברזל. מיסנדיי, שחשה שלא בנוח בקרב הצפוניים, מציעה לתולע אפור לשוב למולדת בני הנאאת' לאחר המלחמה יחד עם צבא הבלתי-טמאים, על מנת להגן על בני נאאת'. ג'ון, סם ואד נזכרים בתקופתם בשירות משמר הלילה. אריה סטארק מגלה בשיחתה עם גנדרי כי הלה הוא בנו הממזר של רוברט באראתיאון, והשניים מתנים אהבה לאחר שהיא משוכנעת שהיא תמות בקרב נגד צבא המתים. טיריון, ג'יימי, בריאן, פודריק, דאבוס וטורמונד מתאספים בהיכל הפגישה על מנת להשתכר לפני הקרב הממשמש לבוא, וג'יימי מעניק לבריאן תואר אבירות, בעוד סם מעניק חרב מפלדה ולריאנית לידי ז'ורה מורמונט כהכרת תודה על השפעתו של ג'אור, אביו של ז'ורה, עליו. דאינריז מבקרת עם ג'ון במערת הקבורה של הטירה ובעודם ניצבים בפני פסלה של ליאנה סטארק, ג'ון מספר לה כי הוא היורש החוקי לבית טארגאריין ולכס הברזל. לפני שג'ון ודאינריז מספיקים להרהר במשמעות הדבר, שיחתם נקטעת עם הישמע תרועת קרן מלחמה המסמנת את בואם של המהלכים הלבנים וצבא המתים.
תקציר העלילה > הקרב מול צבא המתים

צבא החיים פוגש את צבא המתים בשדה הקרב, שם הוא מופתע מגודל הצבא האדיר של המתים. במהלך הקרב, שבט הדותראקי מושמד כמעט לחלוטין ואד נהרג בעודו מציל את סם. החיים נסוגים אל תוך טירת וינטרפל כאשר מליסנדרה (כהנת אל האור) מבעירה אש סביב חומות הטירה כדי לדחות את כניסתם של המתים. ג'ון ודאינריז חותרים למגע עם מלך הלילה (הרכוב על ויסריון הדרקון) בעזרת הדרקונים, בעוד המתים מצליחים לפרוץ את החומה, החיים לא מצליחים לצאת למתקפת נגד ומתרחש טבח נורא, כאשר ליאנה מורמונט נהרגת במאבקה בענק מת ובריק מקריב את עצמו כדי לאפשר ל"כלב הציד" קלגיין ולאריה שהות להימלט. ג'ון מצליח להפיל את מלך הלילה מהדרקון לקרקע ודאינריז שורפת אותו, אך מתברר שהוא חסין לאש הדרקון והוא הופך את חללי הקרב לחלק מצבא המתים, בכדי שילחמו עבורו. המתים בתוך הטירה קמים ותוקפים את שאר המסתתרים בטירה. דאינריז מותקפת אך ז'ורה נלחם בגבורה, מציל אותה ומת מפצעיו. מלך הלילה מתקדם אל העץ הקדוש שבמתחם הטירה, שם ממתינים לו תיאון ובראן. תיאון משמיד מספר זומבים ותוקף את מלך הלילה כדי להגן על בראן, אך נהרג על ידיו. לפתע, אריה תוקפת את מלך הלילה עם הפגיון הוולריאני שלה ומשמידה אותו, ובכך גורמת לשאר צבאו להתפרק. מליסנדרה, שמשימתה הושלמה, נעלמת אל תוך השלג ומסירה את השרשרת שלה, דבר הגורם למותה בשל גילה המופלג.
לאחר הקרב הקשה, אנשי הצפון שורפים את המתים בטקס הלוויה ומתאבלים עליהם. ג'ון נואם על חשיבות זיכרון המתים, ומאוחר יותר באולם האוכל דאינריז מזכירה כי גנדרי הוא בנו האמיתי של רוברט באראתיאון וממנה אותו ללורד של קץ-סופה. במקביל, בראן מספר לטיריון שהוא אינו רוצה להיות לורד וינטרפל. ג'יימי, בריאן, טיריון, פודריק וטורמונד משחקים במשחק שתייה מה שגורם לבריאן לעזוב לאחר שטיריון שואל אותה האם היא בתולה, ולאחר מכן היא מקיימת יחסי מין עם ג'יימי. כשהם לבד, גנדרי מציע לאריה נישואין אך אריה מסרבת. דאינריז מתעמתת עם ג'ון ודורשת ממנו לא לספר על הוריו, אך הוא אומר לה שהוא מוכרח לספר לאריה וסאנסה. דאינריז מבקשת להסתער על מעלה המלך אך סאנסה לא מסכימה לכך. לבסוף מוחלט שג'ון וסר דאבוס יכבשו את מעלה המלך בעוד שדאינריז והצי שלה יצאו לדרגונסטון עם ג'יימי ושאר הלוחמים שנותרו.
אריה וסאנסה מספרות לג'ון על אי הנעימות שנוצרה מול דאינריז, ובתגובה הלה מספר להן על היותו אאיגון טרגאריין. ברון מגיע בשליחותה של סרסיי ומאיים להרוג את ג'יימי וטיריון, אך השניים מציעים לו נחלה ברמות גנים בתמורה לכך שיחוס על חייהם. אריה מצטרפת לקלגיין בדרכו למעלה המלך, וסאנסה מביעה את דאגתה בפני טיריון מכך שג'ון יוצא למעלה המלך. בריאן מספרת מאוחר יותר לג'יימי מה סרסיי עשתה ובלילה הוא מתגנב לבדו למעלה המלך, אף על פי שבריאן מתחננת בפניו להישאר.
תקציר העלילה > הקרב על מעלה מלך

כאשר דאינריז, דרקוניה והצי מגיעים לדרגונסטון הם מותקפים על ידי ספינותיו של יורון, שהורגים את ראיגל הדרקון ולוקחים בשבי את מיסנדיי. ואריז אומר לדאינריז לא למהר לשרוף את מעלה מלך וטיריון משכנע אותה קודם לנהל משא ומתן עם סרסיי. ואריז מתוודה בפני טיריון שהוא חושב שג'ון יהיה שליט טוב יותר, אך טיריון מחליט להישאר נאמן לדאינריז.
יורון חוזר למעלה המלך לדווח על מותו של הדרקון ועל לקיחתה של מיסנדיי בשבי, וסרסיי פוקדת להשאיר את שערי המבצר האדום פתוחים, כדי להשתמש בתושבים כבני ערובה שימנעו את תקיפת העיר. דאינריז, תולע אפור וטיריון מגיעים לשערי העיר ותובעים את כניעתה של סרסיי, אך זו מאיימת להרוג את מיסנדיי. טיריון מנסה לעורר את חמלתה בכך של סרסיי בכך שמזכיר את בנה, אך היא מסרבת ומצווה על גרגור קלגאן לערוף את ראשה של מיסנדיי לעיניהם של דאינריז ותולע אפור.
דאינריז, המדוכאת לאחר שרבים מצבאה ואוהביה נהרגו, מאבדת אט אט את שפיותה ואת רחמיה. בבואם לתקוף את מעלה המלך היא משמידה באמצעות הדרקון את מערכי ההגנה של העיר (כולל בליסטות הענק) והקרב מוכרע מהר מאוד וצבא לאניסטר נכנע, אך דאינריז לא עוצרת ושורפת עד אפר ועפר את העיר על כל תושביה. היא הורסת גם את המבצר האדום, בו מתבצרים סרסיי ונאמניה. ג'ון מנסה לגרום לחיילים לסגת, הן כדי לא לטבוח חפים מפשע והן כדי לא להיפגע מאש הדרקון. סנדור קלגיין נלחם באחיו "ההר" גרגור קלגיין בקרב שמוביל למותם של שניהם. ג'יימי, שהוברח באמצעות טיריון אל תוך העיר על מנת לשכנע את סרסיי לוותר על כס הברזל, לברוח יחד עם ג'יימי ובכך לחסוך שפיכות דמים, נאבק ביורון גרייג'וי ומוביל למותו, אך לא לפני שיורון פוצע אותו קשה. ג'יימי הולך עם סרסיי אל המקום בו הייתה אמורה לחכות להם סירה, אך הבניין קרס והיציאה נחסמה. השניים מבינים כי סופם הגיע והמבצר האדום קורס עליהם כשהם מחובקים. סנדור קלגיין שכנע את אריה שלא לרדוף אחרי סרסיי במבצר המתמוטט ובכך מציל את חייה, ולאחר שהיא מנסה להימלט ולהציל את התושבים, היא נפצעת ולבסוף מוצאת סוס אשר לוקח אותה אל מחוץ לעיר.
תקציר העלילה > אפילוג

באפילוג בראן וטיריון משקמים את מעלה מלך וטיריון מנהל את המועצה הקטנה בה חברים בין השאר סאמוול טארלי (המלומד העליון), בריאן מטארת' (מפקדת המשמר), סר דאבוס סיוורת' (שר הימיה) וסר ברון (שר האוצר), שהפך לאדון רמות גנים העשירה. סאם מגיש לטיריון ספר בשם "שיר של אש וקרח" שכתב המלומד העליון אברוז על המלחמות מאז מותו של רוברט באראתיאון וטיריון תוהה האם הוא מוזכר שם לטובה או לרעה וסאם משיב לו שהוא לא מצוין שם כלל. בריאן משלימה את קורות חייו של ג'יימי בנימה חיובית. תולע אפור והבלתי-טמאים מפליגים לנאאת', ביתה של מיסנדיי על מנת לשחרר אותה ולהגן עליה, כפי שהבטיח תולע אפור למיסנדיי אהובתו. אריה סטארק מפליגה מערבה אל עבר ים השקיעה כדי לגלות ארצות חדשות וסאנסה סטארק מוכתרת למלכת הצפון. ג'ון שלג מגיע אל טירת שחור, שם הוא נפגש עם טורמונד ומתאחד עם זאב הבלהות שלו. בסוף הוא יוצא ביחד עם טורמונד והאנשים החופשיים אל ארצות השלג שמצפון לחומה למסע לא ידוע.
ביקורות על עונה 8

בניגוד לעונות קודמות, אשר קיבלו ביקורות חיוביות באופן כמעט אוניברסלי ממבקרי ומעריצי הסדרה, עונה 8 נחשבה לעונה המאכזבת ביותר מבין עונות הסדרה ואף כונתה "אחת האכזבות הגדולות ביותר בתולדות הטלוויזיה", מרבית חיציי הביקורות כוונו כלפי צמד מפיקי בסדרה דייוויד בניוף וד.ב. וייס, אשר בחיפזון לסיים את הסדרה דחסו את סיום העלילה המורכבת של העונות הקודמות ל-6 פרקים בלבד אשר רובם לקו בחוסר אמינות והחלטות שרירותיות של מפיקי הסדרה שלא עמדו עם קו העלילה הרציף של הסדרה.
הביקורות השליליות מצד מעריצי הסדרה כונו "חסרות תקדים" ורבים מהמעריצים חשו כי הוליכו אותם שולל וגזלו מהם את ההזדמנות לסיום ראוי לסדרה, בשל כך מפיקי הסדרה סירבו לראיונות בחודשים הראשונים לאחר צאת הסדרה ואף ביטלו את השתתפותם בכנס קומיק-קון בסן דייגו, לאחר מכן הודו כי שגו בצורת ההפקה ואף אמרו ש"אין לנו מושג למה מרטין (יוצר סדרת הספרים המקבילה) בחר בנו עם מפעל חייו".
הנריק לנקאי

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1863 פץ', הונגריה 
 פטירה:  5 ביולי 1943 (בגיל 80) הג'ווידק, הונגריה 
 שם לידה:  Gutmann Henrik 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1887)  Gymnasium of Cistercian Order of the Louis the Great (1880) 
 
הנריק לנקאי (במקור גוטמן, בהונגרית: Lenkei Henrik; פץ', 26 ביוני 1863 – בודפשט, 5 ביולי 1943) היה מורה בבית ספר ריאלי ראשי יהודי-הונגרי, סופר, מתרגם, אחיהם של לאיוש לנקאי (עיתונאי) ושל ז'יגמונד לנקאי.
ביוגרפיה

הנריק לנקאי נולד במשפחה יהודית. אביו היה יואכים גוטמן (1831–1886) מורה בבית ספר יסודי שמוצאו ממוראביה, לימים הפך לעורך של Fünfkirchner Zeitung, ואמו הייתה רגינה פוקס (1839–1903) הוא סיים את הגימנסיה הראשית בעיר הולדתו, ואחר כך בשנת 1880 נרשם לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (שמו כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), אך כעבור שנה עבר לפקולטה למדעי הרוח. בשנת 1887 ניגש למבחן של תעודת הוראה כמורה לגרמנית, להונגרית ופילוסופיה. בשנים 1886–1887 עבד שנה באקדמיה למסחר בברטיסלאבה כמורה מחליף. בשנת 1887 הפך למורה מחליף בגימנסיה הריאלית הראשית של רובע 5 בבודפשט, בשנת 1893 החל מ-31 בדצמבר הפך שם למורה קבוע. גוטמן שינה את שם משפחתו בשנת 1881 ללנקאי. הוא היה המזכיר ואחד המייסדים של "בית הספר התיכון החופשי" הוא היה גם המזכיר של האגודה הספרותית היהודית-הונגרית. לנקאי תייר ברחבי גרמניה ובילה זמן רב בפריז, קופנהגן, ונציה, מילאנו, סטוקהולם. הוא זכה בפרס טלקי ב-1911 וב-1918 עבור הדרמות שלו.
אשתו הייתה טרזיה אאויר (1881–1962), אותה נשא לאישה ב־26 בדצמבר 1915 בבודפשט. הם התגרשו בשנת 1920 ונישאו שוב כעבור שנה.
שיריו, רישומיו ומאמרי הפורטפוליו פורסמו בכתבי העת לספרות יפה של בודפשט ומחוצה לה, כמו:
"דפי הבירה" (Fővárosi Lapok) (שירו הראשון ב-1881)
"דפי המשפחה בתמונות" Képes Családi Lapok (1888, 1894)
"החיים" (Élet 1891) (הטבע בשירה ההונגרית).
בשנת 1889 "שיר פרידת האמן" שלו זכה לשבחים אקדמיים,
בשנת 1890 הקומדיה הפיוטית שלו "התכתשות" (Csetepaték) זכתה במקום השני בתחרות חג המולד.
המגזין Magazin für die Literatur des In- und Auslandesben תיאר את הסיפורת ההונגרית הנוכחית בסדרת מאמרים וכתב על יצירותיו
בעבודתו Franz Joseph I. und seine Zeit וינה, 1899 כתב על המצב של הספרות והשירה ההונגרית.
יצירותיו

Költemények. Budapest, 1886. (Ism. Főv. Lapok 274. sz.)
Gábor mester. Budapest, 1888. (Monologok 16.)
Petőfi és a természet. Budapest, 1892. (Ism. Budapesti Szemle XCII. Egylet. Philolog. Közlöny, Badics Ferencz, Főv. Lapok 28. szl., Irodalomtört. Közlemények, Nemzet 93. sz., Orsz. Tanáregylet Közlönye, Élet 303. 1.)
Mák Jakab. U. ott, 1893. (Költemény. «A Hét» kiadása.)
Ujabb költemények 1886-1894. U. ott, 1895. (Hét 1894. 47., Vasárnapi Ujság 48., Élet 7., Jókai 48. sz., Hazánk 1895. 38. sz., Nemzet 55., Főv. Lapok 16., M. Salon XXII. k., M. Géniusz 5., Egyetértés 169.)
Lenkei Henrik–Velszi Bárd [Wallesz Jenő]: A mulató Budapest; Singer-Wolfner, Budapest, 1896 (franciául, németül is)
Kain halála. Drámai költemény. U. ott, 1899. (Ism. Vasárnapi Ujság 8., Nemzet 164., M. Kritika 13. sz.)
A közelgő nyár. Egy papucshős panaszai; Singer és Wolfner, Budapest, 1900 (Monológok Víg és komoly magánjelenetek)
Dal a "más"-ról. Monolog. U. ott, 1900.
Verses felköszöntő, gyermekek részére. U. ott, 1900.
Válogatott költemények. U. ott, 1900.
Petőfi románczai, magyarázatokkal. U. ott, 1900.
Lessing's Laookoon, magyarázatokkal. U. ott, 1900. (Német-franczia Könyvtár. A 7-11. sz. sajtó alatt.)
Lenkei Henrik–Roboz Andor: Köszöntőkönyv; Athenaeum, Budapest, 1901
Csetepaté. Vígjáték; Singer-Wolfner, Budapest, 1904 (Műkedvelők színháza)
Új versek. 1894-1904; Pallas, Budapest, 1904
Heinrich Lenkei: Meister Caron. Komödie; Akademischer, Wien–Leipzig, 1907
Az én hőseim; Franklin, Budapest, 1910
Lenkei Henrik–Szilágyi Géza: Májusi fagy. Színmű; Politzer, Budapest, 1911 (Modern könyvtár)
Évgyűrűk. Versek. Budapest, 1914. (Ism. Sebestyén Károly. Hét 11. sz.) Online
A nagy előjáték. Drámai költemény; Pfeifer, Budapest, 1927
Goethe szelleme. Ünnepi költemény; Magyar Goethe-Társaság, Budapest, 1929
Isten tábora; IMIT, Budapest, 1931 (Izraelita Magyar Irodalmi Társulat kiadványai)
A szépség temploma. Regény; Légrády, Budapest, 1931 (Pesti Hírlap könyvek 180.)
A "Könyves Kálmán" "az előítéletek legyőzéséhez" címzett szabadkőműves páholy története 1872-1932; szerzői, Budapest, 1932
Utolsó roham. Lenkei Henrik újabb művei, 1-2.; Szőllősi Zsigmond, Budapest, 1933
Az élet ormán. Derengések; Hungária, Budapest, 1938
הוא ערך את ה-Fünfkirchner Zeitung והיה העורך המשותף של הירחון "חיים" (Élet), בשנים 1892–1995.
יצירותיו > דרמות

התכתשות (1904); Csetepaté
מייסטר קרון (1907); Meister Caron
הנריק לנקאי– גזה סילאדי (זילברמן): כפור מאי (Májusi fagy). מחזה. 1911 (הספרייה המודרנית) באינטרנט
הקרבה (1911); Leáldozás
הנקמה של קאטו (1918). Kató bosszúja
לקריאה נוספת

Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. I–IV. kötet. Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. 1929–1931. (לקסיקון לאמנות הבמה 1931-1929)
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I–XIV. Budapest: Hornyánszky. 1891–1914. (חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. הנריק לנקאי
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 1449/1943. folyószáma alatt".
↑  "Gutmann Joákim gyászjelentése (1886)".
↑  "Fuchs Regina gyászjelentése (1903)".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1585/1915. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése (2) Auer Teréziával a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 302/1921. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303190005171  GND: 1203593384  ISNI: 0000 0001 1052 7760  LCCN: nr96030550  VIAF: 34357114   WorldCat (עם VIAF): 34357114
עונת 2010/2011 בליג 1

| --- | --- |
 מארחת:  צרפת צרפת
 תקופת התחרות:  7 באוגוסט 2010 – 29 במאי 2011 (296 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  ליל
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  890 (2.34 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  7,505,420 (19,751 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  סנגל מוסה סואו (25 שערים)
 → 2009/20102011/2012 ←
 
עונת 2010/2011 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא: Championnat de France de football) הייתה העונה ה-73 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור: LFP). העונה החלה ב-7 באוגוסט 2010 והסתיימה ב־29 במאי 2011.
ליל זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדותיה. בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות ארל-אבניון, לאנס ומונקו.
שחקנה הסנגלי של ליל מוסה סואו זכה בתואר מלך השערים עם 25 כיבושים.
קבוצות

בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת.
הקבוצות קן, ברסט וארל-אביניון הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל, כשהחליפו את הקבוצות לה מאן, בולון וגרנובל שירדו לליגת המשנה בסיום עונת 2009/2010.
| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| ארל-אבניון | ארל | פארק דס ספורט | 17,518 |
| אוסר | אוסר | אצטדיון אב-דשאן | 24,493 |
| בורדו | בורדו | אצטדיון שאבאן-דלמאס | 34,327 |
| ברסט | ברסט | אצטדיון פראנסיס לה בלה | 16,000 |
| ואלנסיין | ואלנסיין | סטאד נונגסה | 16,547 |
| טולוז | טולוז | האצטדיון העירוני (טולוז) | 35,470 |
| לאנס | לאנס | אצטדיון בולארט-דלליס | 41,233 |
| לוריאן | לוריאן | אצטדיון דה מוסטוואר | 18,890 |
| ליון | ליון | סטאד דה ז'רלן | 41,842 |
| ליל | וילנב-ד'אסק | אצטדיון ליל-מטרופול | 18,185 |
| מונקו | מונקו | אצטדיון לואי השני | 18,500 |
| מונפלייה | מונפלייה | אצטדיון דה לה מוסו | 32,900 |
| מרסיי | מרסיי | סטאד ולודרום | 67,394 |
| נאנסי | נאנסי | אצטדיון מרסל פיקו | 20,085 |
| ניס | ניס | אצטדיון המלך | 17,415 |
| סושו | מונבליאר | אצטדיון אוגוסט בונאל | 20,005 |
| סנט אטיין | סנט אטיין | סטאד ז'ופרואה-גישאר | 35,616 |
| פריז סן ז'רמן | פריז | פארק דה פראנס | 48,583 |
| קן | קן | אצטדיון מישל דורנאנו | 21,500 |
| רן | רן | סטאד דה לה רוט דה לוריאן | 31,127 |
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ליל | 38 | 21 | 13 | 4 | 68 | 36 | 32+ | 76 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 2 | מרסיי | 38 | 18 | 14 | 6 | 62 | 39 | 23+ | 68 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 3 | ליון | 38 | 17 | 13 | 8 | 61 | 40 | 21+ | 64 | העפלה לשלב הפלייאוף בליגת האלופות |
| 4 | פריז סן ז'רמן | 38 | 15 | 15 | 8 | 56 | 41 | 15+ | 60 | העפלה לשלב הפלייאוף בליגה האירופית |
| 5 | סושו | 38 | 17 | 7 | 14 | 60 | 43 | 17+ | 58 | העפלה לשלב הפלייאוף בליגה האירופית |
| 6 | רן | 38 | 15 | 11 | 12 | 38 | 35 | 3+ | 56 | העפלה לשלב המוקדמות השלישי בליגה האירופית |
| 7 | בורדו | 38 | 12 | 15 | 11 | 43 | 42 | 1+ | 51 |  |
| 8 | טולוז | 38 | 14 | 8 | 16 | 38 | 36 | 2+ | 50 |  |
| 9 | אוסר | 38 | 10 | 19 | 9 | 45 | 41 | 4+ | 49 |  |
| 10 | מונפלייה | 38 | 12 | 13 | 13 | 46 | 47 | 1− | 49 |  |
| 11 | סנט אטיין | 38 | 12 | 13 | 13 | 46 | 48 | 2− | 49 |  |
| 12 | לוריאן | 38 | 10 | 18 | 10 | 45 | 41 | 4+ | 48 |  |
| 13 | ואלנסיין | 38 | 13 | 9 | 16 | 43 | 48 | 5− | 48 |  |
| 14 | נאנסי | 38 | 12 | 11 | 15 | 32 | 43 | 11− | 47 |  |
| 15 | קן | 38 | 11 | 13 | 14 | 46 | 51 | 15− | 46 |  |
| 16 | ברסט | 38 | 11 | 13 | 14 | 36 | 43 | 7− | 46 |  |
| 17 | ניס | 38 | 11 | 13 | 14 | 33 | 48 | 15− | 46 |  |
| 18 | מונקו | 38 | 9 | 17 | 12 | 36 | 40 | 4− | 44 | ירידה לליג 2 |
| 19 | לאנס | 38 | 7 | 14 | 17 | 35 | 58 | 23− | 35 | ירידה לליג 2 |
| 20 | ארל-אבניון | 38 | 3 | 11 | 24 | 21 | 70 | 49− | 20 | ירידה לליג 2 |
סטטיסטיקות > מלכי השערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | סנגל מוסה סואו | ליל | 25 |
| 2 | צרפת קווין גאמיירו | לוריאן | 22 |
| 3 | צרפת גרגורי פוז'ול | ואלנסיין | 17 |
| 3 | מרוקו יוסף אל-ערבי | קן | 17 |
| 3 | ארגנטינה ליסנדרו לופס | ליון | 17 |
| 6 | צרפת לואיק רמי | מרסיי | 16 |
| 7 | חוף השנהב ז'רביניו | ליל | 15 |
| 7 | ניגריה בראון אידייה | סושו | 15 |
| 7 | מאלי מודיבו מאיגה | סושו | 15 |
| 10 | ברזיל ננה | פריז סן ז'רמן | 14 |
הערות שוליים

↑  Ligue 1 2010/2011 - 38. Round, worldfootball.net, ‏2025-01-17 (באנגלית)
↑  Ligue 1 2010/2011 - Top Scorer, worldfootball.net, ‏2025-01-17 (באנגלית)
| עונות בליגה הלאומית של צרפת ובליג 1 |
| --- | --- | --- |
| ליגה לאומית | 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1936/1937 • 1937/1938 • 1938/1939 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 |  |
| Division 1 | 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 |  |
| ליג 1 | 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |