stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איבאדיה
אמונתם הדתית

מבחינה תאולוגית, האיבאדים דומים לזרם מועתזילה, והם אימצו את רוב עמדות הזרם בנוגע למהות האלוהים ובכל הקשור לעולם הבא, תוך פירוש סוגיות אלו באופן רציונלי וחריגה מן הטקסטים הדתיים של הסונים ושל השיעים. כמו כן, הם מאמינים שהקוראן נברא ואינו נצחי כמו האל, אלא תוצר חומרי שנוצר בתקופה מסוימת על ידי האל. זאת בניגוד לתפיסת הסונים והשיעים, הרואים את הקוראן כדברי אלוהים חיים, שאינם מוגבלים בזמן ובמקום.
בניגוד לתפיסתם הרציונלית למהות האלוהית ולקוראן, אימצו האיבאדים עמדה נוקשה כלפי המוסלמים אשר לא יישמו את השריעה. בעוד הסונים והשיעים רואים במוסלמים אלו כחלק מהקהילה המוסלמית, האיבאדים מאמינים כי מוסלמים אלו הם כופרים כל עוד אינם מיישמים אותה. להגדרתם, מוסלמי הוא אדם המיישם את השריעה.
האיבאדים בעת החדשה

המדינה האיבאדית היחידה בעולם היא עומאן. האיבאדים נפוצים היום במדינות לוב (הרי נפוסה (אנ')), תוניסיה (האי ג'רבה) ואלג'יריה (עמק מזאב)  שבצפון אפריקה ובאיי זנזיבר השייכים לטנזניה שבמזרח אפריקה. עומאן מקפידה היום מטעמים פוליטיים וכלכליים לפרסם את המורשת האיבאדית ברחבי העולם האסלאמי כמורשת מתונה, במטרה לקרב את הדת האיבאדית לשאר המוסלמים.
Wow (שיר של פוסט מאלון)

Wow הוא סינגל של הראפר והזמר האמריקאי פוסט מאלון, שיצא לאור ב-24 בדצמבר 2018, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Hollywood's Bleeding, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
קידום

פוסט מאלון הצהיר מוקדם יותר בדצמבר כי ברצונו להוציא "גוף עבודה" נוסף לפני שהשנה תסתיים; הסינגל הקודם שלו היה "Sunflower" עם סוואה לי, הסינגל הראשי מתוך פסקול הסרט ספיידרמן: ממד העכביש, שיצא לאור בדצמבר 2018.
קבלה ביקורתית

מגזין HipHop-N-More הצהיר כי השיר מרגיש כמו "יותר מסתם זריקה", וטען כי הוא "יכול להיות עוד רגע גדול עבור פוסט במצעדים וברדיו". מגזין NME תיאר אותו כ"אחד השירים הפשוטים ביותר של פוסט מאלון עד כה", ואמר שהראפ שלו על הביט הוא "ניגוד מוחלט" לקולו הקודם בעל האוטו-טיון ולמוזיקה "בהפקה כבדה". מגזין בילבורד אמר כי השיר "קופץ על מקצב טיק-טוק ותוף בס עמוק", ותיאר עוד את השיר ככרוניקה של עלייתו של פוסט לתהילה.
קבלה ביקורתית > פרסים ומועמדויות

| שנה | טקס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פרסי המוזיקה האמריקאית | שיר הראפ/היפ-הופ האהוב ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | Rockbjörnen | שיר השנה הזר | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי בחירת הנוער | השיר הנבחר: R&B/היפ-הופ | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי בחירת הנוער | השיר הנבחר מתוך סרט | מועמדות |  |
הצלחה מסחרית

השיר הגיע לראשונה למקום ה-47 במצעד הבילבורד הוט 100. בשבוע השלישי, הוא עלה למקום ה-11, ובשבוע שלאחר מכן הגיע בשיאו למקום השני, כש-"7 Rings" של אריאנה גרנדה מנע ממנו להגיע למקום הראשון. הוא ירד למקום הרביעי בשבוע שלאחר מכן, וכעבור שבועיים הוא עלה שוב למקום השני, והפעם נחסם על ידי הרמיקס של "Old Town Road" של ליל נאז X ובילי ריי סיירוס, ונשאר שם שבוע נוסף. הוא נותר בעשירייה הפותחת במשך 24 שבועות רצופים.
רמיקס

הרמיקס הרשמי של השיר, בהשתתפות הראפרים האמריקאים רודי ריץ' וטייגה, יצא לאור ב-15 במרץ 2019. לרמיקס שתי גרסאות אודיו. האחת היא הגרסה הגסה והשנייה היא הגרסה הנקייה, המופיעה באלבום האוסף Now That's What I Call Music! 71, משנת 2019. הווידאו קליפ לרמיקס פורסם ב-25 במרץ 2019 בערוץ היוטיוב של מאלון. הרמיקס מופיע גם בפסקול של משחק הווידאו NBA 2K20 (אנ').
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר פורסם ב-19 במרץ 2019 בערוץ היוטיוב של מאלון. ביום צאתו של השיר, פורסם קליפ אנימציה בסגנון חג המולד. הווידאו קליפ כולל צילומים של מאלון עם רד הוט צ'ילי פפרז, די ג'יי חאלד ומייק אלנקורט. את הקליפ ביים ג'יימס דפינה. הקליפ לרמיקס לשיר בהשתתפות רודי ריץ' וטייגה פורסם שישה ימים לאחר מכן ב-25 במרץ 2019, בערוץ היוטיוב של מאלון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 13 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 2 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 15 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 2 |  |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 2 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 42 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 16 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 2 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 21 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 2 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 3 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי ה-R&B | 1 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 46 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 2 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 11 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 1 |  |
|  ליטא | AGATA | 1 |  |
|  מלזיה | RIM | 8 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 32 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |  |
|  סינגפור | RIAS | 12 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 2 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 48 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 20 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 4 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 1 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 20 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 6 |  |
|  צרפת | SNEP | 75 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 3 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 68 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 2 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 11 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 44 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 7 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 72 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 14 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 10 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 9 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 1 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 3 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 39 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 10 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 80 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 17 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 4 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 17 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 58 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 9 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 19 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 34 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 64 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה ×6 | 420,000 |
| בלגיה (BEA) | זהב | 20,000 |
| קנדה (Music Canada) | יהלום | 800,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | פלטינה | 90,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 100,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 200,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 50,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה ×2 | 60,000 |
| פולין (ZPAV) | פלטינה | 20,000 |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה | 10,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | זהב | 20,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה ×2 | 1,200,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | יהלום | 10,000,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 8 בינואר 2019 | רדיו להיטים עכשוויים | ריפבליק |  |
| ארצות הברית | 8 בינואר 2019 | רדיו קצבי עכשווי | ריפבליק |  |
| עולם | 24 במאי 2019 | סינגל 7-אינץ' | ריפבליק |  |
אולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  גרמיש-פרטנקירכן, גרמניה
 מדינות משתתפות:  28
 ספורטאים משתתפים:  646
 תחרויות:  17 תחרויות ב-4 ענפים
 טקס הפתיחה:  6 בפברואר 1936
 טקס הנעילה:  16 בפברואר 1936
 נפתח רשמית על ידי:  אדולף היטלר
 השביע את המשתתפים:  וילהלם בוגנר
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון אולימפי, גרמיש-פרטנקירכן
 → אולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) אולימפיאדת סנט מוריץ (1948) ← 
אולימפיאדת החורף ה-4 נערכה מ-6 בפברואר עד 16 בפברואר 1936 בעיר גרמיש-פרטנקירכן שבגרמניה.
באולימפיאדה זו השתתפו ספורטאים מ-17 מדינות.
מדליות

| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נורווגיה נורווגיה | 7 | 5 | 3 | 15 |
| 2 | גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (מארחת) | 3 | 3 | 0 | 6 |
| 3 | שוודיה שוודיה | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 4 | פינלנד פינלנד | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 5 | שווייץ שווייץ | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 6 | אוסטריה אוסטריה | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 7 | בריטניה בריטניה | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 8 | ארצות הברית ארצות הברית | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 9 | קנדה קנדה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 | צרפת צרפת | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 10 | הונגריה הונגריה | 0 | 0 | 1 | 1 |


| סך הכל | סך הכל | 17 | 17 | 17 | 51 |
ראו גם

יהודים באולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן
אחר הצהריים של פאון

הפאון (ניז'ינסקי) בציור של באקסט.
"אחר הצהריים של פאון" (בצרפתית: L'après-midi d'un faune) הוא יצירת מחול במערכה אחת מאת הכוריאוגרף והרקדן ואצלב ניז'ינסקי. המחול נוצר בהשראת פואמה של המשורר הצרפתי סטפאן מלארמה (Stéphane Mallarmé), לפי מוזיקה שחיבר המלחין קלוד דביסי, עבור להקת בלט רוס של סרגיי דיאגילב. הבלט הועלה לראשונה ב־29 במאי 1912 בתיאטרון השאטלה (Théâtre du Châtelet) בפריז, בעיצובו של ליאון באקסט. ואצלב ניז'ינסקי עצמו הופיע בתפקיד הפאון.
המחול והתלבושות מעוצבים כחלק אינטגרלי מתוך תמונה המזכירה ציור על גבי כד יווני עתיק. הכוריאוגרפיה שוברת את חוקי הבלט הקלאסי. פאון (סאטיר, פאן), אל–אדם–חיה, מתעורר מיוזע במקומו המוגבה בשעת אחר צהריים קרירה. הוא מנגן בחליל, אוכל ענבים, ומתענג ללא עכבות; קשוב לתחושותיו ושלם עמן. כאשר הוא מבחין בנימפות הוא נותן ביטוי ישיר לתחושותיו ויורד למטה לקראתן. אלה משתהות לרגע ובורחות מבוהלות. כאשר הן חוזרות – פאון שוב נותן דרור לתחושותיו והן עוזבות בשנית, פרט לאחת. פאון מנסה לחבקה והיא בורחת. במהלך מנוסתה הצעיף שלה נופל ונותר מאחור. פאון נוטל אותו, עולה למקומו, ומדמיין את הנימפה עד הגיעו לסיפוק. ניז'ינסקי, בכוח ההבעה שלו, ובפשטות הגאונית של תנועותיו, מצליח לגרום לקהל להתרכז במה שהוא מתכוון אליו. התוצאה הייתה סקנדל. אוגוסט רודן נקט עמדה לא פופולרית והגן על היצירה. כך הוא סייע למעשה להתפתחות המחול במאה העשרים. הבלט הזה מופיע בסרט "ניז'ינסקי" (1980).
ג'רום רובינס חיבר בשנת 1953 לאותה מוזיקה ולאותו נושא בלט משלו, אשר בוצע גם בישראל על ידי להקת בת שבע.
אוסאמה אל-באז

| --- | --- |

 לידה:  6 ביולי 1931 בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, מצרים 
 פטירה:  14 בספטמבר 2013 (בגיל 82) 
 מדינה:  מצרים 
 השכלה:  אוניברסיטת קהיר  בית הספר למשפטים בהרווארד 
 
אוסאמה אל-באז (בערבית: أسامة الباز; 6 ביולי 1931 – 14 בספטמבר 2013) היה דיפלומט מצרי ויועץ בכיר לנשיא מצרים חוסני מובארכ.
חייו

אל-באז למד משפטים באוניברסיטת קהיר, ולאחר מכן למד מספר שנים בארצות הברית והוא בעל תואר שלישי מבית הספר למשפטים בהרווארד. לאחר מכן הצטרף לשירות החוץ המצרי, כשבין היתר היה יועץ של שר החוץ המצרי איסמעיל פהמי ובשנת 1977 קיבל דרגת שגריר. הוא התפרסם לאחר ששר החוץ פהמי התפטר במחאה על כוונתו של אנואר סאדאת לבקר בירושלים, אז מונה אל באז ליועצו של הנשיא לעניין המשא ומתן עם ישראל והיה (יחד עם בוטרוס בוטרוס ראלי, דיפלומט ומזכ"ל האו"ם בין השנים 1992-1996) ממכיני הביקור של סאדאת בישראל. כמו כן היה שותף פעיל בדיוני המשא ומתן וממנסחי הסכם השלום שנחתם בין המדינות.
לאחר עלותו לשלטון מינה חוסני מובארכ את אל-באז ליועצו הבכיר והיה מקורב אליו במשך עשרות שנים. בין היתר היה אחראי מטעם השלטון המצרי על הנושא הפלסטיני והיה בקשר רצוף עם גורמים בישראל.
חיים אישיים

אחיו הצעיר, פארוק אל-באז, הוא גאולוג מצרי-אמריקאי שהתפרסם כמי שחקר את קרקע הירח והיה שותף בתוכנית אפולו ובהנחתת אדם על הירח.
אוגוסט רולינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בפברואר 1839 נוינקירכן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  23 בינואר 1931 (בגיל 91) זלצבורג, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת מינסטר 
 מעסיק:  אוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, אוניברסיטת קארל בפראג, אוניברסיטת מינסטר 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
אוגוסט רולינג (בגרמנית: August Rohling; ‏15 בפברואר 1839, נויינקירכן (אנ') – 23 בינואר 1931, זלצבורג) היה כומר בפראג ופרופסור לתאולוגיה קתולית, וסופר פולמוסן שהיה לאנטישמי ידוע, בראש ובראשונה בשל כתב הפלסתר שלו, "היהודי התלמודי" ("Der Talmudjude"), שיצא ב-1871.
השכלה אקדמית וחייו

אחרי סיום לימודי בית הספר התיכון ב-1858 התחיל רולינג ללמוד תאולוגיה באקדמיה במינסטר. אחרי לימודים בפריז ב-1863 חזר למינסטר כדי ללמוד לימודי הסמכה לכמורה אצל הבישוף יוהאן גאורג מילר. לאחר מכן עבד כמורה פרטי בבריסל ופריז. ב-1871 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד ופרופסור לפרשנות המקרא באוניברסיטת מינסטר. ב-1874 היה רולינג פרופסור באוניברסיטת מילווקי ויסקונסין בארצות הברית. הוא חזר לאירופה ב-1875 והתגורר באיטליה, אנגליה ופראג. ב-1892 הוא היה כומר בכנסייה הראשית של פראג. ב-1897 פרסם רולינג את ספרו "מדינת העתיד" (Der Zukunftsstaat). ב-1899 הוא פרש ממשרת ההוראה שלו, עבר לגוריציה ואחרי כן לפריישטט (באוסטריה עלית) ולבסוף עבר לזלצבורג.
נגד התלמוד ואנטישמיות

רולינג התפרסם, בראש ובראשונה כמחבר אנטישמי, במיוחד בספרו "היהודי התלמודי" שהפך להיות ספר יסוד עבור מחברים אנטישמים ועיתונאים. את המבוא לחיבור כתב העיתונאי הצרפתי האנטישמי אדואר דרימון. בחיבור זה הוא יצר קשרים בין ציטוטים מנותקים מהקשרם מן התלמוד ופירש אותם בצורה שלילית. בכך הוא חיפש אחר דרך תאולוגית לפעול נגד מה שמכונה "הגזע היהודי" (jüdische Rasse). הוא הסתמך בזה בעיקר על חיבורו של יוהאן אנדריאס אייזנמנגר משנת 1710, "היהדות שנחשפה, או, דין וחשבון יסודי ואמיתי על האופן המבעית שבו מכפישים היהודים העיקשים את השילוש הקדוש וממיטים עליו חרפה" (Entdecktes Judenthum Oder Gründlicher und Wahrhaffter Bericht, welchergestalt die verstockten Juden die Hochheilige Drey-Einigkeit lästern und verunehren“). מקור אחר של רולינג היה המומר אהרן ישראל ברימן (Aron Israel Brimann) (ד"ר יוסטוס), שהצטיין בכתבי פלסתר אנטישמיים.
הקונטרס של רולינג הופיע במהדורות רבות. מן המהדורה השישית חולקו חינם על ידי אגודת בוניפציוס מפאדרבורן 38,000 עותקים.
נואמים אנטישמיים החלו לסמוך על כך שיזוכו בבית המשפט על בסיס ציטוט מכתביו של רולינג, אז הפכו הקונטרסים נגד התלמוד נושא לשערורייה ציבורית.
לספרו של רולינג על התלמוד הייתה השפעה גדולה ואפילו יוליוס שטרייכר הסתמך על טיעוניו של רולינג בעיתונו דר שטירמר. רולינג טען שעל פי הדת היהודית ומאמיניה יש לפגוע בכל אפשרות בנוצרים ולהרגם. בכך הגן רולינג על עלילות הדם בימי הביניים.
משפטי עלילות דם

אוגוסט רולינג הופיע במשפטי עלילות דם רבות כמומחה. במשפט עלילת טיסאסלר הונגריה הוא הודיע שהוא מוכן לבוא ולהעיד שהיהודים עוסקים בפולחן דם לחג הפסח. התאולוג הפרוטסטנטי פרנץ דליטש הוכיח את הזיופים והסילופים בגישתו של רולינג לתלמוד. אחרי שהרב יוסף שמואל בלוך האשים את רולינג בזיופים ושבועת שקר תבע אותו האחרון על הוצאת דיבה. בית המשפט אפשר את הופעתו של דליטש כמומחה נגדי. אחרי שהוא חשף שרולינג לא מסוגל לקרוא את התלמוד במקור משך רולינג את התביעה. אף על פי שרולינג איבד את רישיון ההוראה שלו והותיקן הציב את כתביו ברשימת הספרים האסורים הם היו בשימוש נרחב בקרב קתולים במרכז ומזרח אירופה.
רולינג קיבל תמיכה משני צירי הרייכסטג האוסטרים גאורג פון שנרר (אנ') (Georg von Schönerer) ‏1841‏-1921 וקרל לואגר (1841-1910), שהיו גם אנטישמים. בגרמניה הופצו רעיונותיו בעיקר על ידי אגודת בוניפציוס.
כתביו

Der Talmudjude. Zur Beherzigung für Juden und Christen aller Stände, Münster 1871
Meine Antworten an die Rabbiner oder fünf Briefe über den Talmudismus und das Ritualmord|Blutritual der Juden, Prag 1883
"Katechismus des 19. Jahrhunderts für Juden und Protestanten," Mayence, 1878
"Franz Delitzsch und die Judenfrage," Prague, 1881
"Fünf Briefe über den Talmudismus und das Blutritual der Juden," ib. 1881
"Die Polemik und das Menschenopfer des Rabbinismus," Paderborn, 1883;
"Die Ehre Israels: Neue Briefe an die Juden," Prague, 1889
"Auf nach Zion," ib. 1901
"Das Judenthum nach Neurabbinischer Darstellung der Hochfinanz Israels," Munich, 1903.
לקריאה נוספת

חיים בלוך, הרב ד"ר יוסף שמואל בלוך. בתוך: חכמת ישראל במערב אירופה, ערך שמעון פדרבוש, עמ' 85–91. ירושלים: עוגן שליד ההסתדרות העברית באמריקה, תשי"ט 1958.
Theodor Kroner: Entstelltes, Unwahres und Erfundenes in dem „Talmudjuden“ Professor Dr. August Rohling's. 2 Bände. Obertüschen, Münster 1871.
הערות שוליים

↑  מיכאל מאיר (עורך), תולדות יהודי גרמניה בעת החדשה, כרך ג, פרק 7 (כתב: פטר פולצר), מרכז זלמן שזר, ירושלים, עמ' 191.
↑  מיכאל מאיר (עורך), תולדות יהודי גרמניה בעת החדשה, כרך ג, פרק 7 (כתב: פטר פולצר), מרכז זלמן שזר, ירושלים, עמ' 192.
↑  חיים בלוך, עמ' 88
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267140605171  PLWABN: 9810545340505606  BnF: cb103724310 (data)  CiNii: DA11917538  GND: 118749471  ICCU: CUBV135949  ISNI: 0000 0001 0895 4173  LCCN: nr92005114  LNB: 000018825  NKC: skuk0001177  NLG: 170168  NTA: 074212303  RERO: 02-A011786419  SUDOC: 08600171X  VIAF: 46750339   WorldCat (עם VIAF): 46750339
אור הירח

ערך זה עוסק בקרינת השמש המוחזרת מהירח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אור ירח מאיר מועדון סירות בהולמה, שוודיה
אור הירח מורכב בעיקר מקרינת השמש (עם מעט אור ארץ) המוחזר מחלקים בפני הירח שבהם אור השמש פוגע.
הארה

עוצמת אור הירח משתנה מאוד בהתאם למופע הירח, אבל אפילו בעת ירח מלא (אנ') עוצמת האור מגיעה רק לכ-0.05–0.1 לוקס. כאשר ירח מלא קרוב לאפסיד (ירח-על) נצפה סביב קולימינציה (אנ') עליונה מהאזורים הטרופיים, עוצמת ההארה יכולה להגיע עד ל-0.32 לוקס. מכדור הארץ, הבהירות הנראית של הירח המלא היא רק כ-1⁄400,000 השמש.
צבעו של אור הירח, במיוחד סביב מופע הירח המלא, נראה כחלחל לעין האנושית בהשוואה למקורות אור אחרים בהירים יותר, זאת בשל אפקט פורקינייה (אנ'). המראה הכחול או הכסוף של האור הוא אשליה.
קשר האלבדו (אנ') של הירח הוא 0.12, כלומר רק 12% מאור השמש הפוגע בירח מוחזר משטח הירח. לאור הירח לוקח בערך 1.26 שניות להגיע לפני השטח של כדור הארץ. מפוזר באטמוספירה של כדור הארץ, אור הירח בדרך כלל מגביר את בהירות שמי הלילה, ומפחית את הניגודיות בין כוכבים עמומים והרקע. מסיבה זו, אסטרונומים רבים נמנעים בדרך כלל מתצפיות בסביבות ירח מלא.
גלריה

אור ירח כפי שנראה מהחלל על רקע העננים של כדור הארץ
אור ירח מאיר על הטלסקופ הגדול מאוד
אור ירח מאיר על האגם והסביבה
במהלך ליקוי ירח, הירח נצבע באדום על ידי אור שמש עקיף, שאטמוספירת כדור הארץ פיזרה שברה
אור ארץ (אור שמש עקיף המוחזר מכדור הארץ) מאיר את הצד האפלולי של הירח, בעוד שאור שמש ישיר את הצד הבהיר
עם הגדרות חשיפה ידניות, תמונות שצולמו באור ירח לא נראות שונות בהרבה מאלה שצולמו באור יום
פולקלור

בפולקלור, לאור הירח יש לפעמים השפעה מזיקה. לדוגמה, נאמר כי שינה באור של ירח מלא בלילות מסוימים עשויה להפוך אדם לאדם זאב. סברו שאור הירח מחמיר את התסמינים של אלו הלוקים בנפשם ושינה לאור ירח עלולה לגרום לעיוורון או שיגעון. הכינוי באנגלית "לונטיק" (Lunatic; מלטינית: luna - ירח), לאנשים הלוקים בנפשם נגזר מסיבה זו. עיוורון לילה (עיוורון לילה הנגרם ממחסור בוויטמין A) נחשבה כהפרעה הנגרמת משינה באור ירח באזורים הטרופיים.
"עיוורון ירח" הוא שם לדלקת ענביה חוזרת בסוסים שקיבל את שמו כי בעבר האמינו שאור הירח הוא הגורם למחלה.
במאה ה-16, סברו כי חלב ירח (אנ'), משקע לבן מאבן גיר רך שנמצא במערות, נוצר על ידי קרני הירח.
אומנות

נמל ימי לאור ירח (1771) מאת קלוד ז'וזף ורנה
דוודייל לאור ירח (1784) מאת ג'וזף רייט מדרבי
פילוסוף בחצר כנסייה לאור ירח (1790) מאת פיליפ ג'יימס דה לאותרבורג
נמל בולון לאור ירח (1869) מאת אדואר מאנה
ליל כוכבים (1889) מאת וינסנט ואן גוך
הלני (1895) מאת סטניסלב ויטקביץ'
בשנת 2008 קייטי פטרסון הפיקה יצירת אמנות בשם Light bulb to Simulate Light Moon (נורה לדימוי אור ירח). היצירה מורכבת מ-289 נורות מצופות בכדי לייצר ספקטרום אור דומה לאור ירח מלא.
ראו גם

יום
החזרה דיפוזית
אור ארץ
הערות שוליים

↑  Toomer, G. J. (בדצמבר 1964). "Review: Ibn al-Haythams Weg ur Physik by Matthias Schramm". Isis. 55 (4): 463–465 [463–4]. doi:10.1086/349914. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Kyba, Christopher C M; Mohar, Andrej; Posch, Thomas (1 בפברואר 2017). "How bright is moonlight?". Astronomy & Geophysics. 58 (1): 1.31–32. doi:10.1093/astrogeo/atx025. נבדק ב-14 בפברואר 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "How Bright is the Moon... Exactly?". Sky & Telescope (באנגלית אמריקאית). 2017-10-26. נבדק ב-2023-02-17.
↑  Matthews, Grant (2008). "Celestial body irradiance determination from an underfilled satellite radiometer: application to albedo and thermal emission measurements of the Moon using CERES". Applied Optics. 47 (27): 4981–93. Bibcode:2008ApOpt..47.4981M. doi:10.1364/AO.47.004981. PMID 18806861.
↑  A Dictionary of English Folklore, Oxford University Press, 2000
↑  Gessner, Conrad (1555). Descriptio Montis Fracti sive Montis Pilati [Description of Mount Fractus, or Mount Pilatus] (בלטינית). p. 54. נבדק ב-12 במרץ 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  "Katie Paterson Light bulb to Simulate Moonlight". guggenheim.org. Solomon R. Guggenheim Foundation. נבדק ב-29 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
אי פוליפל

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הדסון 
 קואורדינטות:  41°27′19″N 73°59′19″W﻿ / ﻿41.4553716°N 73.9884729°W﻿ / 41.4553716; -73.9884729
 שטח:  13.4 אקר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית 
 אוכלוסייה:  0
  (למפת ניו יורק מוגדלת) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהאי פוליפל(למפת ניו יורק רגילה) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהאי פוליפל
 
האי פוליפל על נהר ההדסון
פוליפל (באנגלית: Pollepel Island) הוא אי הנמצא על נהר ההדסון. ידוע גם בתור אי פולופל והאי של בנרמן (Bannerman's Island) או המבצר של בנרמן.
האי פוליפל נמצא כ-80 ק"מ צפונית לעיר ניו יורק, כ-300 מטרים מהגדה המזרחית של ההדסון. שטחו של האי הוא כ-53 דונם (13.4 אקר).
התכונה העיקרית ומרכז העניין באי הוא המבצר של בנרמן, מחסן נשק צבאי. על צידו האחד של המבצר כתוב "ארסנל האי בנרמן". הוא נבנה בסגנון העידן המוזהב על ידי איש העסקים פרנסיס בנרמן הרביעי (1851-1918), אשר קנה את האי בשנת 1901.
משמעות השם פוליפל (Pollepel) היא "מצקת מעץ" בשפה ההולנדית בגלל צורתו של האי אשר דומה לכף של מצקת. אך הארגון המתחזק את האי כיום סובר שהשם הוא על שמה של בחורה בשם פולי פל אשר נהגה לטייל באי לעיתים תכופות.
היסטוריה

האי פוליפל התגלה בזמן הניווטים הראשונים בנהר ההדסון עוד בתקופה ההתיישבות המוקדמת של ניו יורק בידי ההולנדים באזור הנקרא "השער הצפוני" של רמת הדסון. בתקופת מלחמת העצמאות האמריקנית, נבנו באי עוגנים למתיחת שרשרת ברזל דרך הנהר שאמורה הייתה לפגוע בספינות המלחמה הבריטיות שעלו בנהר אל תוך מדינת ניו יורק. השרשראות על נהר האי נכשלו במשימתן. מאוחר יותר הגנרל ג'ורג' וושינגטון תכנן להקים באי כלא צבאי לשבויי המלחמה הבריטיים, אך תוכניתו לא יצאה לפועל.
מבצר בנרמן > פרנסיס בנרמן הרביעי

פרנסיס בנרמן נולד ב-24 במרץ 1851 בדנדי, סקוטלנד. הוא היגר לארצות הברית עם הוריו בשנת 1854. המשפחה השתכנה בברוקלין בשנת 1858. המשפחה החלה לעסוק בסחר-מכר של נשקים וציוד צבאי לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית ב-1865. עסקי המשפחה הצליחו מאוד ובתקופה שלאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד, החברה קנתה 90% מהציוד הצבאי הספרדי, הכוללים נשקים, אמצעי לחימה וציוד שנתפס שלל על ידי האמריקאים.
בנרמן קנה את האי בשנת 1901 על מנת לנצלו כמחסן עבור כל הציוד שהמשפחה צברה עם השנים. נכללו בו כ-30 מיליון כדורי רובה ופגזי תותחים. במקביל לבניין המבצר, בנרמן בנה עוד בניין באותו הסגנון אך קטן בהרבה על הגבעה באי כדי שישמש כמעונו האישי בזמן שהותו באי. המבצר שימש פרסום לעסקיו של בנרמן מכיוון שהוא נראה היטב משתי גדות הנהר.
הבנייה לא הושלמה עד הסוף, אם כי רוב ציודו של בנרמן כבר שהה במקום. הבנייה הופסקה עם מותו בשנת 1918. באוגוסט 1920, 200 טונות של חומרי נפץ, פגזים ואבק שרפה התפוצצו בתוך מבנה המבצר. פיצוץ זה השמיד את רוב המבנה והותיר אחריו רק צד אחד של המבצר המרשים.
עסקי משפחת בנרמן הלכו והתמעטו עקב הקשחת חוקי מסחר בנשק והחזקת חומרי נפץ בארצות הברית בתחילת המאה ה-20. לאחר טביעת המעבורת Pollepel בשנת 1950, האי נותר שומם. בשנת 1967 מדינת ניו יורק קנתה את האי לאחר הוצאת כל הסחורה הצבאית ממנו וסיורי תיירים החלו להיערך בו משנת 1968. בשנת 1969 שרפה פרצה בארסנל והרסה את רצפות העץ ומה שנותר מהגג שלו. לאחר השרפה, הרשויות סגרו את האי לסיורים והגישה אליו נאסרה לציבור.
מבצר בנרמן > המבצר היום

כיום המבצר והאי הם בבעלות מדינת ניו יורק ומתוחזק על ידי משרד הפארקים והגנים של המדינה. המבצר הרוס כמעט כליל פרט לחומה חיצונית אחת שנותרה יחסית בשלמותה ועבודות לחיזוקה בוצעו על ידי המדינה בשנים האחרונות. בשנות ה-70 וה-80 האי היה נתון למעשי ונדליזם רבים של אנשים שהיו מגיעים אליו עצמאית ובניגוד לחוק.
ניתן להגיע לאי לסיורים במעבורת היוצאת מרציף מעבורות שליד תחנת הרכבת של ביקון (Beacon), משך השייט הוא כחצי שעה והסיור הוא כשעתיים על האי עם מדריך.