stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רכבות שמורות היטב
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
העלילה מתרחשת בתחנת רכבת קטנה בזמן מלחמת העולם השנייה. גיבור הסרט, מילוש הרמה, גבר צעיר, מוטרד מהעובדה שהוא אינו מצליח ליצור קשר עם נשים.
שחקנים

ואצלב נצקאז' - מילוש הרמה
ולסטימיל ברודסקי - חבר המועצה זדניצ'ק
ייטקה בנדובה - מאשה
יוסף סומר - הוביצ'קה
ליבושה הוולקובה - אשת מנהל התחנה
ולדימיר ולנטה - מנהל התחנה
ייטקה זלנוהורסקה - הטלגרפיסט זדניצ'קה
נאדיה אורבאנקובה - ויקטוריה פרייה
ייז'י מנצל - דוקטור בראבץ
ראו גם

הגל החדש הצ'כוסלובקי
לקריאה נוספת

דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "רכבות שמורות היטב", עמ' 181–183
הערות שוליים

↑  "The 40th Academy Awards (1968) Nominees and Winners". oscars.org. נבדק ב-2011-11-12.
| סרטים שהפיק קרלו פונטי |
| --- | --- | --- |
| סרטים | פיקולו מונדו אנטיקו (1940) • ג'אקומו האידיאליסט (1943) • יאנק ברומא (1946) • הזרע הלבן (1947) • היי בוי (1948) • פעמוני אזעקה (1949) • הקו הלבן (1950) •בעלה האהוב (1950) • פיגארו כאן, פיגארו שם (1950) • חיי כלב (1950) • טוטו האיש השלישי (1951) • אמן הקיטור (1951) • אירופה 51' (1952) • טיונר הפסנתר הגיע (1952) • טוטו בצבע (1952) • שנים קלות (1953) • הכופרים (1953) • קרוסלו נפולטנו (1954) • לה סטרדה (1954) • דוקטור המשוגע (1954) • ממבו (1954) • אמריקאי לרומא (1954) • לורו די נאפולי (1954) •  אטילה (1954) • אשתו היפה של מילר (1955) • מלחמה ושלום (1956) • Il עובד רכבת (1956) • גוונדלינה (1957) • הסחלב השחור (1958) • סוג כזה של אישה (1959) • הלר בגרביונים ורודים (1960) • ניחוח של סקנדל (1960) • שתי נשים (1960) • לולה (1961) • אישה היא אישה (1961) • ליאון מורין, מגדל (1961) • קליאו 5 עד 7 (1962) • בוקאצ'יו 70' (1962) • הדולוס (1962) • ליסולה די ארטורו (1962) • ג'ינג'י (1962) • הגוף והלב (1963) • לנדרו (1963) • הקאראביניירי (1963) • זלזול (1963) • אתמול, היום ומחר (1963) • נישואים נוסח איטליה (1964) • להתפרק (1965) •מבצע חץ מקשת (1965) • הקורבן העשירי (1965) • דוקטור ז'יוואגו (1965) • רכבות שמורות היטב (1965) • יצרים (1966) • כדור הכבאים (1967) • זמן ריסוק (1967) • הנערה והגנרל (1967) • רוחות רפאים - סגנון איטלקי (1968) • יהלומים לארוחת הבוקר (1968) • נקודת זבריצקי (1970) • אשת הכהן (1971) • מה? (1972) • טורסו (1973) • סוף שבוע מלוכלך (1973) • מר הרקולס נגד קראטה (1973) • בשר לפרנקנשטיין (1973) • המסע (1974) • זהות גנובה (1974) • סיר המין (1975) • האחות (1975) • משפחת המלוכלכים (1976) • מפגש קסנדרה (1976) • יום מיוחד (1977) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012466672705171  BnF: cb16457472c (data)  LCCN: n82152554  NKC: unn2014832509  VIAF: 305892902   WorldCat (עם VIAF): 305892902
שווה כסף

ערך זה עוסק במוצר או שירות בעלי ערך כספי. אם התכוונתם לתוכנית טלוויזיה כלכלית, ראו .
רכב צמוד הוא הטבה נפוצה בשווה כסף. בדרך כלל מופיע זיהוי המעסיק בחלקו האחורי של הרכב, אך בדוגמה זו הזיהוי בולט יותר
שווה כסף הוא מוצר או שירות בעלי ערך כספי. בהקשרים שונים היחס למתן וקבלה של שווה כסף זהים למתן וקבלה של כסף, אם כי כאשר מדובר בשווה כסף נדרש אומדן של ערכו הכספי.
בחוקי מדינת ישראל

בקביעת ההכנסה החייבת במס הכנסה קובע סעיף 2 לפקודת מס הכנסה שההכנסה כוללת תשלומים מסוגים אחדים, "בין שניתנו בכסף ובין בשווה כסף". תקנה 8 לתקנות מס הכנסה (ניכוי ממשכורת ומשכר עבודה) מנחה את המעסיק כיצד לחשב את ערכה הכספי של הטבה בשווה כסף: "היה התשלום ... כולו או חלקו בשווה כסף, יקבע המעביד לצורך הניכוי את סכום התשלום כפי שעלה לו או לפי מחיר השוק, הכל לפי הגבוה." עם זאת, במקרים חריגים אחדים, ובפרט שווי השימוש ברכב צמוד ושווי השימוש בטלפון סלולרי שהעמיד המעסיק לשימוש עובדו, נקבעו כללים אחדים לקביעת ערך ההטבה, עקב הקושי הנובע מהשימוש המעורב (טובת המעביד והנאת העובד) בהטבות אלה.
בחוק העונשין מוגדרות עבירות אחדות שבהן יחס שווה לכסף ולשווה כסף. דוגמה לכך היא סעיף 293 לחוק העונשין, העוסק בעבירת שוחד ומציין: "אין נפקא מינה בשוחד – אם היה כסף, שווה כסף, שירות או טובת הנאה אחרת". גישה דומה קיימת בעוד עשרות מחוקי מדינת ישראל.
חוק הגנת השכר קובע הגבלות על תשלום שכר בשווה כסף: "מותר בהסכמת העובד לשלם חלק משכר עבודה באוכל ובמשקאות המיועדים לצריכה במקום העבודה, להוציא משקאות משכרים, או בדיור, אם דרך תשלום זאת נקבעה בהסכם קיבוצי או בחוזה עבודה או שהיא נוהג מקובל בתנאי עבודה, ובלבד שהשווי המיוחס לכל אלה לא יעלה על המקובל בשוק."
בתלמוד ובהלכה

הגישה ששווה כסף כמוהו ככסף מופיעה כבר בתלמוד. בדיון על המשנה ”האשה נקנית בשלוש דרכים, וקונה את עצמה בשתי דרכים. נקנית בכסף, בשטר ובביאה” מביאה הגמרא ברייתא האומרת: ”כיצד בכסף? נתן לה כסף או שוה כסף ואמר לה "הרי את מקודשת לי", "הרי את מאורסת לי", "הרי את לי לאינתו" - הרי זו מקודשת”. גם את הפסוק מספר שמות, ”בַּעַל הַבּוֹר יְשַׁלֵּם כֶּסֶף יָשִׁיב לִבְעָלָיו, וְהַמֵּת יִהְיֶה לּוֹ” מפרשת הגמרא: ”'ישיב' - לרבות שוה כסף”
הרב זלמן נחמיה גולדברג ציין כי "מהותו של כסף היא היותו אמצעי תשלום - על ידי כסף ניתן לרכוש חפצים שנזקקים להם או שרוצים בהם. מבחינה זו, מעלתו של כסף גדולה משל שווה כסף, שהרי עם הכסף ניתן לקנות, ואילו שווה כסף צריך המרה לכסף, ורק אז ניתן לקנות." הוא מוסיף כי "בהלוואה הדין שונה - אם יש ללווה כסף הוא חייב לשלם באמצעותו, ולא על ידי שווה כסף. ... גדר החיוב של פרעון הלוואה הוא להשיב את מה שלווה. לווה כסף - חייב להשיב כסף. לווה יין - חייב להשיב יין."
ראו גם

הכנסה רעיונית
הערות שוליים

↑  נוסח זה נקבע בשנת 1974, אך עיקרון זה מופיע כבר בסעיף 5 של הנוסח של פקודת מס הכנסה משנת 1947, אם כי ללא שימוש במושג "שווה כסף".
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ב', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ה', עמוד ב'
↑  ספר שמות, פרק כ"א, פסוק ל"ד
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ט', עמוד א'
↑  זלמן נחמיה גולדברג, שווה כסף, באתר "ישיבה", תשס"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4055856-3
רכב אספנות

לוחית רישוי ישראלית של רכב אספנות
פורד מודל T
רפליקה של דוזנברג מודל J‏ 1930 (יוצרה בשנות ה-70) של משה לוי
חיפושית - רכב האספנות הנפוץ בישראל
רכב אספנות בחיפה
רכב אספנות הוא כלי רכב שגילו עולה על הגיל שבו בדרך כלל מופסק השימוש של כלי רכב מסוגו, ונשמר למטרות אספנות. במדינות שונות ישנן הגדרות שונות לפרטים המדויקים המגדירים רכב כ"רכב אספנות". כמו כן קיימת רגולציה המגבילה רכבי אספנות שעדיין משמשים לנסיעה בכבישים רגילים כדי לשמור על בטיחות נוסעי הרכב ושאר משתמשי הדרך.
מכוניות אספנות נרכשות, מתוקנות ומתוחזקות על ידי חובבים ואספנים למטרות תחביב ולא על מנת להגיע ממקום למקום. רבים מהחובבים משקיעים מאמץ וכסף רב ברכישת וייצור חלקי החילוף. פעמים רבות למכוניות אלו יש ערך היסטורי, תרבותי ואסתטי.
מוזיאון הרכב בפארק התעשייה תפן בגליל, שהכיל מכוניות אספנות רבות, נסגר ב-2020 ואוסף המכוניות נתרם למוזיאון שאמור לקום באילת.
בישראל

בישראל מוגדר רכב אספנות ככלי רכב שחלפו למעלה מ-30 שנים משנת ייצורו, כפי שנרשם במשרד התחבורה, והוא אופנוע, מכונית, אוטובוס או משאית שמשקלם אינו עולה על 12 טון. מסוף שנת 2010 הותר רישום רכב אספנות גם לכלי רכב המוגדר כ"רכב ביטחון" כגון אמבולנסים וכבאיות.
בישראל זוכה רכב אספנות למספר הטבות המקלות על שימור הרכב כפריט אספני: העברת בעלות גם ללא רישיון רכב תקף, הנחה בסך 75% בביטוח החובה, ביצוע מבחן רישוי שנתי (טסט) אחד בהשוואה לשני מבחנים לרכב מיושן, ופטור מבדיקת מעבדה מוסמכת אם רישיונו אינו תקף בתקופה העולה על 24 חודשים. כמו כן יכול רכב אספנות הרשום על שמו של נכה להשתמש בהטבותיו של הנכה, גם אם אדם אחר משתמש ברכב. מנגד, רכב אספנות אינו רשאי לנוע בדרכים בין השעות 7 עד 9 בבוקר בימי חול. בשנת 2018 שונו תקנות התעבורה והוסרו שתי מגבלות נוספות מרכבי אספנות, האחת היא איסור שימוש ברכב לצורך עיסוקו של בעליו, וההגבלה השנייה שהוסרה היא איסור הובלת מטען ברכב אספנות מסחרי.
על פי נתוני "מועדון ה-5", מועדון חברים בעלי רכב אספנות, בישראל רשומים אלפי כלי רכב בקטגוריית "רכב אספנות". חלקם מיובאים כרכבי אספנות וחלקם השתמרו לאחר שימוש בישראל. כמו כן בישראל מספר מועדוני אספנות רכב כאשר המוביל והגדול הוא "מועדון החמש" המאוגד במסגרת עמותה רשומה ובו יותר מ-900 חברים. כמו כן מפרסם המועדון את "האבטומוביל" – ביטאון העוסק ברכבי אספנות.
ראו גם

צולם בישראל                    1930 Buick Series 60 Sedanרכב מיושן
הערות שוליים

↑  טל שביט, "דוזנברג - כמעט...", מגזין אוטו, 9 ביולי 2008
↑  תומר הדר, איתן ורטהיימר יתרום את האוסף: מוזיאון הרכב הגדול בישראל סוגר את שעריו, באתר כלכליסט, 7 ביוני 2020
↑  הגדרת רכב אספנות אתר משרד התחבורה
↑  רכב חילוץ ורכב עבודה בקטגוריית רכב אספנות 13 בספטמבר 2010, אספני כלי הרכב הארצישראליים
↑  חידוש רישיון רכב מיושן, אתר משרד התחבורה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546303005171  GND: 4138307-2  LCCN: sh89002541  LNB: 000055601
שדה קלט

אשליית סורגים - נקודות שחורות מופיעות בשדה הראייה הפריפראלי, בנקודות הצומת של הסורגים. אשליה זו נובעת מתכונת ה-ON OFF CENTER של שדות הקלט ברשתית העין.
תיאור סכמטי של ההומונקולוס בקליפת המוח הסנסורית. באזור זה נמצאים שדות הקלט של מערכת החישה הגופנית.
שדה קלט (receptive field) של תא עצב חישתי הוא חלק של המרחב שתא העצב מגיב אליו. זהו האזור שנוכחותו של גירוי בו משנה את פעילות תא העצב, כלומר את קצב הירי (firing rate) שלו. שדות קלט זוהו עבור תאי עצב במערכת השמיעה, במערכת החישה הגופנית (למשל תחושות מגע, טמפרטורה, כאב ועוד) ובמערכת הראייה.
ניתן להרחיב את מושג שדה הקלט הלאה במעלה מערכת העצבים, לרוב במוח עצמו. מספר תאי עצב חישתיים שיוצרים סינפסות עם תא יחיד במעלה המערכת, מהווים את שדה הקלט שלו. למשל, שדה הקלט של תא גנגליון ברשתית העין מורכב מהמבואות מכל המדוכים שיוצרים סינפסות איתו, וקבוצת תאי גנגליון יוצרת בעצמה שדה קלט עבור תא במוח. תהליך זה מכונה התכנסות.
שדות קלט במערכת השמע

במערכת השמע, שדות קלט יכולים להיות חלקי אזורים במרחב השמע או תחומים של תדירויות שמע. חוקרים בתחום זה כמעט ואינם משייכים שדות קלט של שמע לאזורים מוגדרים של רקמת האפיתל החישתי כמו, במקרה של יונקים, תאי שיער בשבלול האוזן (cochlea).
שדות קלט במערכת החישה הגופנית

במערכת זו, שדות הקלט הם אזורים בעור או באיברים פנימיים. לסוגים מסוימים של תאי חישה-מכנית (mechanoreceptors) (למשל טמפרטורה או לחץ) יש שדות קלט גדולים, בעוד שלאחרים יש שדות קלט קטנים יותר.
שדות קלט גדולים מאפשרים לתא לגלות שינויים על-פני שטח נרחב יותר, כלומר מקנים לו רגישות גבוהה יותר. בהקשר זה, "רגישות" היא מידת היכולת לחוש במגע כלשהו, אבל במחיר של חישה מדויקת פחות וחדה פחות, כאן "חדות" היא היכולת לקבל יותר פרטים של העצם שאיתו נוצר מגע. למשל, אצבעות, שדרושה להן יכולת לגלות פרטים עדינים בעצם, מאוכלסות בצפיפות על ידי מספר רב של תאי חישה מכנית, בעלי שדות קלט קטנים, בעוד שבגב וברגליים, למשל, יש מספר קטן יותר של תאי חישה, שלהם יש שדות קלט גדולים. לתאי חישה בעלי שדות קלט גדולים יש בדרך-כלל "נקודה חמה" (hot spot), שהיא מקום בשדה הקלט (על פי רוב - במרכז, ישירות מעל תא חישה נתון) שבו הפעלת גירוי מייצרת את התגובה החזקה ביותר.
שדות קלט במערכת הראייה

במערכת הראייה, שדות קלט הם אזורים במרחב הראייה. לדוגמה, שדה הקלט של תא קולט אור יחיד הוא נפח בצורת חרוט, שכולל את כל כיווני הראייה שבהם מגיע אור שמשנה את קצב הירי של התא, כלומר את קצב היצירה
של פוטנציאלי פעולה שלו. קודקוד החרוט נמצא במרכז העדשה ובסיסו נמצא באינסוף במרחב הראייה (למעשה - במרחק גדול מאוד מהעין). מקובל לתאר שדות קלט ראייתיים בשני ממדים (למשל, בתור מעגלים, ריבועים או מלבנים), אבל אלה מתארים רק פרוסות מישוריות שמופיעות על המסך שעליו מציג החוקר את הגירוי, לא מרחב שדה הקלט כולו. במקרה של נוירונים דו-עיניים (binocular neurons) בקליפה הראייתית (visual cortex), שדות קלט אינם משתרעים עד לאינסוף (מבחינה אופטית, הכוונה היא בקירוב למרחק גדול מאוד מהעין). במקום זאת, הם מוגבלים להיות בתוך מרחק מסוים מבעל החיים, או מהנקודה שבה מקובעות העיניים (ראו שטח פאנום, Panum's area).
שדה הקלט מזוהה לעיתים קרובות כאזור הרשתית שבו פעולת האור משנה את קצב הירי של הנוירון. בתאי גנגליון ברשתית העין (ראו להלן), שטח זה ברשתית כולל את כל התאים קולטי האור מעין אחת, הקשורים לתא גנגליון מסוים דרך תאים דו-קוטביים, תאים אופקיים ותאי אמקרין. בנוירונים דו-עיניים בקליפה הראייתית, יש להגדיר את השטח המתאים בשתי הרשתיות (אחת בכל עין). על אף ששטחים אלה ניתנים למיפוי בכל עין בנפרד, על ידי סגירתה של האחת או האחרת, ההשפעה הכוללת על קצב הירי מתגלה רק כששתי העיניים פקוחות (ההשפעה הכוללת איננה סכום ההשפעות הבודדות).
הובל וויזל (Hubel & Wiesel) קידמו את התאוריה שלפיה שדות קלט ברמה אחת של מערכת הראייה נוצרים על ידי הקלט המגיע מתאים ברמה נמוכה יותר במערכת. בדרך זו, שדות קלט קטנים ופשוטים יכולים להצטרף וליצור שדות קלט גדולים ומורכבים יותר. תאורטיקנים מאוחרים יותר הרחיבו ארגון היררכי פשוט זה, בכך שאפשרו לתאים ברמה אחת של מערכת הראייה להיות מושפעים מתאים ברמות גבוהות יותר באמצעות מעגל משוב.
מופו שדות קלט לכל הרמות של מערכת הראייה, מתאים קולטי-אור, לתאי גנגליון ברשתית, לתאים בגרעין הברך הצידי (גב"ץ, lateral geniculate nucleus), לתאים בקליפת המוח הראייתית ולתאים באזורי הראייה האקסטרסטרייטיים (extrastriate visual areas).
שדות קלט במערכת הראייה > ארגון שדות הקלט בתאי הגנגליון ברשתית העין

ארגון שדות הקלט של תאי גנגליון המורכבים מהקלט המתקבל מתאי קנה ותאי מדוך רבים, מספק דרך לגילוי ניגוד (contrast) בעצם, ובכך לגילוי גבולות הקצה של עצמים, שהוא השלב הראשון בראיית עצמים בסדרה של שלבי עיבוד שהמשכם במרכזי ראייה שונים במוח. כל אחד משדות הקלט מאורגן בצורה של דסקה מרכזית, הקרויה "מרכז", וסביבה טבעת משותפת-מרכז, הקרויה "היקף". כל אחד מאזורים אלה מגיב בצורה הפוכה לאור. לדוגמה, אור ב"מרכז" עשוי להגדיל את קצב הירי של תא גנגליון מסוים, בעוד שאור ב"היקף" יקטין אותו. הסיבה לכך היא שאזור ה"היקף" פועל בצורה אנטגוניסטית לאזור ה"מרכז".
הדוגמה הבאה ממחישה פעולה אנטגוניסטית זו של ה"היקף". כאשר אור פוגע בתא קנה שנמצא באזור מרכז שדה הקלט של תא הגנגליון, תא הגנגליון מעורר, כתוצאה מהשלבים הבאים:
נתייחס עתה למצב בו אור פוגע, לדוגמה, בתא קנה שנמצא באזור היקף שדה הקלט של תא הגנגליון. במקרה כזה תא הגנגליון מעוכב, כתוצאה מהשלבים הבאים:
ישנם שני סוגים של תאים דו-קוטביים ושל תאי גנגליון: מרכז-'דולק' (ON-center) ומרכז-'כבוי' (OFF-center). ההבדל הבסיסי בין שניהם נעוץ בעובדה שכל סוג מצויד בקולטן שונה לגלוטמט, שהוא הנוירוטרנסימטור היחיד שתאים קולטי-אור משחררים, כשתוצאת קישורו לקולטן תלויה בסוג תעלות היונים שהוא פותח. גלוטמט פועל כנוירוטרנסמיטר מעכב, כשהוא גורם לפתיחת תעלות שמביאות להיפרפולריזציה של התא. הפסקת שחרור גלוטמט מעכבת את ההשפעה המעכבת של הנוירוטרנסמיטור על התא הדו-קוטבי, מה שגורם לעירורו. תוצאה הפוכה מתקבלת כאשר מגורים תאים קולטי-אור שנמצאים בהיקפו של תא גנגליון מסוג מרכז-'דולק'. על אף שהם מגיבים בהפחתת השחרור של גלוטמט, הרי שכאן הוא פועל כנוירוטרנסמיטור מעורר, שפותח תעלות יונים שמביאות לדפולריזציה של התא, וכתוצאה – לעיכובו של התא הדו-קוטבי.
כשתאים קולטי-אור במרכזו של שדה הקלט של תא גנגליון מסוג מרכז-'דולק' (דרך תא דו-קוטבי מאותו סוג) מגורים על ידי אור, הם מפסיקים לשחרר גלוטמט לסינפסה, הדבר גורם לדפולריזציה של התא ולעירור שלו, ולבסוף - להגברת קצב הירי של תא הגנגליון שלו. לעומת זאת, עירור של תאים קולטי-אור באזור ההיקפי של שדה הקלט גורם לעיכוב התא הדו-קוטבי עקב היפרפולריזציה, וכתוצאה מכך להקטנת קצב הירי בתא הגנגליון שלו. לתא מסוג מרכז-'כבוי' יש בדיוק את התגובה ההפוכה (ראו איור). עירור של שני האזורים, בשני סוגי התאים, גורם לתגובה קלה (בשל אנטגוניזם, כלומר עיכוב השפעות הדדי של 'מרכז' ו'היקף' על תא הגנגליון אליו הם קשורים).
תא קולט-אור יכול ליצור סינפסות עם שני סוגי התאים הדו-קוטביים, וכך יש לו סינפסות בהן גלוטמט פועל בצורה מעוררת וגם סינפסות בהן הוא פועל בצורה מעכבת. בסיכומו של דבר, תאים קולטי-אור שהם חלק משדות הקלט של תאי גנגליון משני הסוגים, דרך תאים דו-קוטביים שמקשרים ביניהם, יכולים לעורר או לעכב נוירונים בתר-סינפטיים (postsynaptic) משום שהנוירוטרנסמיטור שהם משחררים לסינפסות שלהם, גלוטמט, יכול לפעול ליצירת דפולריזציה או היפרפולריזציה בהתאם לסוג התא.
ארגון של שדה קלט בצורה של מרכז-היקף מאפשר לתאי גנגליון להעביר מידע שאינו מתייחס רק לעצם עירורם של תאים קולטי-אור, אלא גם לשינויים באותות המגיעים למרכז ולהיקף של שדה הקלט שלו, מה שמאפשר להם להעביר מידע על ניגוד. גודלו של שדה הקלט קובע את התדירות המרחבית של המידע: שדות קלט קטנים מגורים על ידי תדירויות מרחביות גבוהות, כלומר כאלה שכוללות מידע חזותי של פרטים עדינים בעצם; שדות קלט גדולים מגורים על ידי תדירויות מרחביות נמוכות, כלומר אלה שכוללות פרטים גסים בעצם.
שדות קלט במערכת הראייה > ארגון שדות הקלט בגרעין הברך הצידי (גב"ץ)

בהמשך מערכת הראייה, קבוצות של תאי גנגליון יוצרות את שדות הקלט של תאים בגרעין הברך הצידי. שדות הקלט של תאים אלה דומים לאלה של תאי גנגליון, עם מערכת מרכז-היקף אנטגוניסטית ותאים שהם מסוג מרכז-'דולק' או מרכז-'כבוי'.
שדות קלט במערכת הראייה > ארגון שדות הקלט בקליפת הראייה

שדות הקלט של התאים בקליפת הראייה גדולים יותר וגם הדרישות שלהם מאות הגירוי מורכבות יותר בהשוואה לתאי גרעין הברך הצידי, כפי שיובהר להלן. הובל ווויזל [למשל, הובל, 1963] סיווגו את שדות הקלט של תאים בקליפה הראייתית לתאים פשוטים, תאים מורכבים ותאים מורכבים-ביותר (hyper-complex cells). לשדות הקלט של תא פשוט צורה מוארכת, לדוגמה, עם אזור אובלי מרכזי מעורר וסביבו אזור מעכב, או שהיא בקירוב מלבנית, עם צלע אחת ארוכה מעוררת ושנייה - מעכבת. דמויות העצם עבור שדות קלט אלה צריכות להיות בכיוון מוגדר על-מנת לעורר את התא (כלומר ממדים שונים בעצם מעוררים במידה שונה). עבור שדות הקלט של תא מורכב, ייתכן ויהיה צורך בהזזתו בכיוון מסוים של העצם (או פס אור) המכוון נכון על-מנת לעורר את התא. עבור שדות הקלט של תאים מורכבים-ביותר, ייתכן גם שיידרש שפס האור יהיה באורך מסוים. בסיכום, ברמת התא המורכב ביותר, ישנם שלושה פרמטרים כנראה, שמשפיעים על עירור התא: מימד, תנועה וגודל (אורך לגבי גוף צר כמו פס אור).
שדות קלט במערכת הראייה > ארגון שדות הקלט באזורי הראייה האקסטרסטרייטיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

קלט (קוגניציה)
רענן חרל"פ

| --- | --- |

דיוקן של האמן רענן חרל"פ. צילום: גליה גור זאב
 לידה:  1957 (בן 67 בערך) ירושלים 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים  מכון כרם 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 
רענן חרל"פ (נולד ב-1957) הוא אמן ישראלי, פסל וצייר.
ביוגרפיה

חרל"פ נולד בירושלים. בוגר המחלקה לאמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב "בצלאל" (1981 -1986) ובעל תעודת הוראה של מכון כרם בירושלים. מרצה בשנקר במחלקה לעיצוב פנים, מבנה וסביבה.
תערוכות נבחרות, פרסים ואוספים

תערוכות יחיד נבחרות:
2017, הגלריה העירונית כפר-סבא, דַּבֵּר אֶל הָעֵץ, אוצרת: מאירה פרי־להמן
2014, מנשר לאמנות, תל אביב, אוצר: עודד ידעיה
2012, מוזיאון פתח-תקווה לאמנות, מיצב, אוצרת: עירית כרמון
2011 סדנאות האמנים תל אביב, אוצרת : ורד גני
2007 מוזיאון הרצליה לאמנות, אוצר: יהושע סיימון
תערוכות קבוצתיות נבחרות:
2019, אוסף קופפרמן, קיבוץ לוחמי הגטאות, קרטונאז', אוצרת: טלי תמיר
2017, מִנֶּגֶד, האוניברסיטה המורמונית בהר הצופים, אוצרות: רינת אדלשטיין, לי היא שולוב ותמר מנור פרידמן
2016, הילדים רוצים קומוניזם: סבב ראשון, מוזיאון בת ים, אוצר: יהושע סיימון
2014 ביאנלה לרישום, ירושלים. אוצרת: טל יחס
2013 מוזיאון אשדוד. אוצרים: יובל ביטון ורוני כהן בנימיני.
2013 מוזיאון ישראל, אוצרת: דניאלה שלו
2012 מוזיאון בת-ים לאמנות, אוצרת: טלי תמיר
פרסים
2012 פרס שר התרבות, תמיכה ספר אמן מפעל הפיס
2006,7 מלגת אמן מורה משרד החינוך.
עבודותיו של חרל"פ מצויות באוספים פרטיים וציבוריים, בהם: הכנסת, האוניברסיטה העברית בירושלים, מוזיאון אשדוד ואוספים פרטיים.
רמת גולדה (חיפה)

.
| --- | --- |

רחוב גולדה מאיר
 מידע
 עיר:  חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 אוכלוסייה:  לפחות 2,700
 קואורדינטות:  32°46′23″N 35°00′10″E﻿ / ﻿32.77302222°N 35.00287222°E﻿ / 32.77302222; 35.00287222
 שכונות נוספות בחיפה
 he
 
רמת גולדה ורמת אלמוגי הן צמד שכונות קטנות לאורך שדרות אבא חושי בחיפה, משני עברי השדרה. השכונות בעלות מאפיינים כמעט זהים. רמת גולדה, המערבית, יושבת על אדמות "המנחיל" ו"מנורה" שנרכשו מדרום לאחוזה בשנות ה-20. תוכנית המתאר לשכונה הוכנה רק ב-1981, והיא נבנתה במהלך אותו עשור, לצד הכביש הראשי, כשבתחילת שנות ה-90 אוכלסו הבתים הראשונים. השכונה קרויה על שם ראש הממשלה גולדה מאיר, ונחשבת יוקרתית יותר משכנתה ממזרח, רמת אלמוגי, בשל כיוון הנוף הפתוח והבלתי-מופרע לים. אוכלוסייתה מונה כ-2,300 תושבים ממעמד גבוה ובינוני-גבוה, האדריכלות בה היא פרטית, נמוכה ברובה ומאופיינת בקובייתיות פונקציונליסטית עם שימוש רב במוטיבים קלאסיים. שטח השכונה כ-120 דונם, ממערב לה גאיות ושדות פתוחים, שחלקם מיועדים לבנייה עתידית.
בין רמת גולדה לרמת אלמוגי בנוי מחלף קטן המאפשר מעבר בין שתיהן ללא מפגש עם הכביש הראשי.
הערות שוליים

↑  מפת חיפה, 1954, בהוצאת מחלקת המדידות, עם סימון אדמות 'המנחיל' ו'מנורה', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מפת הסביבה (תל אהרון), שנות השלושים של המאה ה-20, עם סימון האזור 'מנורה', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שארקרסטור

שארקרסטור (בהונגרית: Sárkeresztúr) הוא כפר במחוז פייר, בנפת שארבוגארד.
מיקום

גבול הכפר הוא החלק של מזפלד במחוז פייר, לאורך נחל השארביז. מבחינת הטופוגרפיה, האזור מתנשא מעט ממזרח לעמק הנחל. העלייה דמוית המדרון נמשכת עד לגבול שארושד. כאן שוכנת הגבעה המפרידה בין גבול הכפר לבין שארושד. גובהה של גבעה זו נע בין 130–140 מטר. הנקודה הנמוכה ביותר של הגבול היא 95 מטר. החלק הסמוך לתעלת נאדור הוא ביצתי למדי, כך שהאדמות כאן עקרות בשנים גשומות. האזורים הפנימיים בכפר גם הם נמוכים יחסית, עם גבהים של 97–102 מטרים בלבד מעל פני הים.
מיקום > נגישות

בכביש מסקשפהרוואר, שארבוגארד וסקסארד ניתן להגיע ליישוב על הכביש הראשי 63 ומכיוון אדוני פוסטהסבולץ' ומקאלוז בכביש 6209.
ניתן להגיע אליו ברכבת בקו הרכבת MÁV סקשפהרוואר-שארבוגארד. לכפר תחנת רכבת משלו (תחנת שארקרסטור)
היסטוריה

אחד הכבישים הרומים הראשיים ההובילו מגורסיום (Gorsium) כיום הכפר טאץ ליישוב סופיאנה (Sopianae) כיום העיר הגדולה פץ' עבר דרך הכפר. קטע ממנו נראה במבט מהאוויר בגבול הכפר. באזור הכפר, בסביבת גבעת בית הקברות וברחוב אורג, נמצאו כלים אופייניים לאוכלוסיית הילידים הקלטית המקומית, ובגבעת בית העלמין נמצאו גם קברים. בשארקרסטור התמזגו הדרך הצבאית של פהרוואר ומה שכונה ה"דרך הגדולה". בתקופת שלטונו של לסלו הרביעי, מלך הונגריה, סייסי המלך של שארושד התדיינו עם סייסי ואשארד בענייני קרקעות. לבסוף אזרחי סקשפהרוואר השיגו קרקעות אלה לעצמם. שמו של הכפר מופיע בגרסאות הבאות: בשנת 1405 Kerezthwr, ואחר כך לאורך המאה ה-15 ובתחילת המאה ה-16 יש כמה גרסאות: Kereztur, Kerezthur, Keresthur, Kerezthwr.השם מופיע לראשונה במקורות בשנת 1351 בין הבעלים מימי הביניים היו גם אלה ששמם היה קרסטורי.
אתרים בעלי חשיבות

אופייני לכפר שילוב גדרות המורכבות מאריות מאבן מלאכותית ומעמודי אבן מלאכותית עם ברזל יצוק.
אגם הדרקון ,
ילידי המקום

דיולה פישר (1861 – 1944) היה הרב הראשי של העיר גיור, לימים רב בפראג ובבודפשט, פרופסור באוניברסיטה.
שווה לכל נפש

שווה לכל נפש הוא כלל הלכתי המובא בתלמוד, העוסק בהלכות יום טוב.
משמעות הכלל היא צמצום ההיתר לבצע מלאכת אוכל נפש ביום טוב למלאכות שמטרתן להביא לעונג גופני המשותף לכלל בני האדם או לפחות לרובם, ולא למפונקים או לחולים בלבד. הרמב"ם בהלכותיו לא הביא כלל זה.
מקור הכלל וגדריו

ביום טוב הותרה עשיית מלאכת אוכל נפש, וגם מלאכות נוספות שהן לצורך יום טוב. אמנם מהפסוק:”אך אשר יאכל לכל נפש הוא לבדו ייעשה לכם”, למדו חכמים שמלאכות אלו הותרו רק אם רוב האנשים נהנים מהן. אולם אין צורך שבפועל רוב האנשים יהיו רגילים בכך, אלא די שאם היה דבר זה ביכולתם, היו שמחים ונהנים ממנו. ולכן מלאכות שרק מפונקים נהנים מהן, אסורות ביום טוב מהתורה כך היא דעת רוב הפוסקים.
לדוגמה חכמים אסרו הנחת בשמים על גחלים בשביל לבשם את הבית או את הבגדים. חלק מהראשונים כתבו שהטעם הוא, שכיוון שאף אם הייתה אפשרות לרוב האנשים לבשם כך את ביתם לא היו עושים את המלאכה הזו, הרי שהיא מלאכה שאינה שווה לכל נפש..
אמנם לדעת הרי"ף, רש"י ורמב"ם ועוד, הסוברים שהכלל מתוך שהותרה לצורך - הותרה שלא לצורך קיים אפילו שלא לצורך כלל. אין איסור לעשות מלאכות המיוחדות למפונקים. ומה שאסרו בתלמוד הבבלי הנחת בשמים על גבי גחלים הוא משום מלאכת מכבה שלא הותרה אף לצורך, משום שהגדרת מלאכת מכבה נחשבת למכשירי אוכל נפש מכיוון שהפעולה של מכבה אינה אוכל נפש באופן ישיר,כמו כן מה שבית הלל סוברים במשנה לאסור לחמם מים לרחיצת כל הגוף, על אף שיש בו צורך, משום גזירת הבלנים.
דוגמאות למלאכות השוות לכל נפש

בתלמוד מובאת מלאכת שחיטה בצבי כדוגמה למלאכה שרוב האנשים אינם עושים אותה, כי אינם מצליחים לצוד צבי, אך היו עושים אותה לו היה ביכולתם. וכיון שהיו שמחים לשחוט את הצבי ולאכול מבשרו לו יכלו - הרי שהוא דבר השווה לכל נפש, ולכן ליחידים שיש באפשרותם לשחוט צבי - מותר לשוחטו.
דוגמה נוספת למלאכה כזו היא תיבול מאכלים שונים בתבלינים יקרים, תוך בישולם, שאע"פ שרוב האנשים לא משתמשים בהם, לו יכלו היו שמחים מאוד באכילתם, ולכן תיבולם נחשב שווה לכל נפש ומותר.
יש אומרים שכאשר יש צורך של רוב האנשים, כגון הדלקת תנור בשעת הקור, מותר להגביר את האש גם לחום שרק מפונקים נצרכים לו, מפני שכלל מלאכת החימום בשעת הקור היא צורך של רוב האנשים. וכן מותר להוסיף תבלינים לתבשיל מעבר לטעם המקובל על רוב האנשים.