stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לשבור את הקרח (מחזמר)
פיתוח

בינואר 2014, בוב אייגר, מנכ"ל אולפני וולט דיסני, הצהיר שדיסני הפקות תיאטרליות החלה בפיתוח מוקדם של עיבוד בימתי עבור הסרט "לשבור את הקרח", מכיוון שהיא מתכננת להביא את הסרט אל ברודוויי. באותה התקופה, לא נקבע תאריך ספציפי לעליית העיבוד הבימתי על במות ברודוויי, ועל כך אייגר הצהיר ש"אנחנו לא דורשים מהירות, אנחנו דורשים מצוינות". אחד ממפיקי הסרט, פיטר דל וצ'ו, חזר והדגיש כי "הדברים האלה לוקחים זמן". בראיון באוקטובר 2014, תומאס שומאכר, נשיא החברה התיאטרלית של דיסני, גילה כי דיונים על מחזמר פוטנציאלי החלו כמעט שנה קודם עוד לפני שהסרט יצא לאקרנים. שומאכר אמר: "אני כבר במשא ומתן מול הבמאים, ויש לי רעיון עיצובי, ואנחנו צריכים להתחיל לעצב את הרעיון הזה, זה לא צריך להיות מהיר, זה צריך להיות נהדר".
העדיפות הראשונה [עבור החברה התיאטרלית של דיסני]... זה שכאשר יש לך נכס שהוא אהוב ומבוסס מוזיקלית כמו 'לשבור את הקרח', זה חייב לקבל כמות עצומה של תשומת הלב שלי. אז אני שואל, "איך אנחנו לוקחים את זה והופכים את זה לאירוע מתוחכם ובוגר של ערב תיאטרון?
בפברואר 2015, שומאכר אישר שכותבי השירים עבדו על המחזמר וש[ג'ניפר] לי תכתוב את התסריט, אבל "עוד לא הוכרז על ליהוק או על תאריך עלייה לבמה". בתחילת שנת 2016 אולפני דיסני הודיעו שהמחזמר אמור להיפתח בברודוויי באביב 2018, עם אלכס טימברס כבמאי, פיטר דרלינג ככוריאוגרף וסטיבן אורמוס כמפקח מוזיקלי. אולפני דיסני גם תיזמנו מראש את ניסיונות ההרצה לברודוויי באוגוסט 2017 במרכז דנוור לאמנויות הבמה. באפריל 2016 נמסר ששחקנית התיאטרון בטסי וולף לוהקה לדמותה של אלזה, אך אולפני דיסני הצהירו כי שום תפקיד לא לוהק באופן רשמי. המלחינה אנדרסון-לופז אמרה בראיון ש"למרות שלסרט יש רק שבעה וחצי שירים... כתבנו 23 [שירים] עבור המחזמר." העיבוד ההתפתחותי הראשוני של המחזמר התקיים במשך שבועיים במאי 2016 בניו יורק, כשבטסי וולף מגלמת את אלזה, פאטי מורין מגלמת את אנה, אוקירייט אונוודואן מגלם את קריסטוף וגרג הילדרת' מגלם את אולף.
בספטמבר 2016, אולפני דיסני הודיעו על שכירת במאי חדש לבימוי המחזמר, מייקל גראנדג'. גראנדג' אישר שהמחזמר ייפתח בברודוויי בתיאטרון סנט ג'יימס באביב 2018. רוב אשפורד הצטרף לצוות היצירתי ככוריאוגרף. הפקת המחזמר "עלתה 30 מיליון דולר עבור תהליך ההפקה [ו]עבר תחת ידיהם של שלושה כוריאוגרפים, שני צוותי עיצוב, שתי אלזות ושני במאים".
הפקה

ניסיון טרום ברודוויי עלה לראשונה בתיאטרון ביואל שבדנוור, קולורדו, מ-17 באוגוסט עד ל-1 באוקטובר 2017, והוא בוים על ידי גראנדג' והכוריאוגרפיה שלו נוצרה על ידי אשפורד. קייסי לוי ופטי מורין כיכבו כאלזה ואנה. שאר צוות השחקנים כללו את ג'לאני אלאדין כקריסטוף, את גרג הילדרת' כאולף ואת ג'ון רידל כהנס. צוות העיצוב וההפקה כלל את כריסטופר אורם (מעצב סטים ותלבושות), נטשה כץ (אחראית תאורה) ומייקל קארי (מעצב בובות). סטיבן אורמוס שימש כמנחה מוזיקלי.
תצוגות מקדימות בברודוויי בתיאטרון סנט ג'יימס החלו ב-22 בפברואר 2018, עם פתיחה רשמית ב-22 במרץ 2018. דווח על שכתוב של כ-30% מהמחזמר שנכתבה מחדש בין ניסיון ההרצה לבין הפתיחה הרשמית בברודוויי, כשהמחזמר "צולל עמוק יותר אל תוך הפסיכולוגיה של הנסיכות" ומכוון לקהל בוגר יותר; מחקר שנעשה באולפני דיסני הראה כי 70% מהקהל שמגיע לעיבודי מחזות הזמר שלו הם מבוגרים ללא ילדים. אנדרסון-לופז ציינה כי "בחינת הדרך בה... הצלקות הפסיכולוגיות של הנסיכות מניעות אותן לעשות החלטות מסוימות הייתה השלב ההגיוני המתבקש לעלילה". הטכנולוגיה שעל הבמה כללה אפקטי תאורה רבים על מנת להמחיש את כוחותיה של אלזה, תחפושת גוף מלאה ובובתית עבור האייל סוון, שהולבש על רקדן בלט שהחזיק קביים בידיו (על מנת לדמות את הרגליים הקדמיות) והלך על קצות האצבעות (רגליים אחוריות); גילומו של סוון האייל היה כל כך קשה וכלל הופעה פיזית גבוהה עד כדי כך שנשכר רקדן בלט שני להחליף את הרקדן הראשון כל מספר הופעות ולאפשר לו לקבל מספר ימי מנוחה.
הסיור הלאומי בארצות הברית מתוכנן להתחיל בסתיו 2019, החל בעיר סנקטדי, ניו יורק.
במאי 2020 הודיעה חברת וולט דיסני כי המחזמר לא יפתח מחדש בתיאטראות ברודוויי בשל מגפת הקורונה.
עלילת המחזמר > מערכה שנייה

אוקן, סוחר בעל תחנת מסחר וסאונה, מברך את הצופים בשובם מן ההפסקה ("Hygge"). אנה, קריסטוף ואולף מגיעים אל תחנת המסחר של אוקן, שם אנה נהנית מהסאונה. עם זאת, קריסטוף משכנע את אוקן ואת הפטרונים שלו לסייע במסעם, ואוקן מספק להם אספקה לדרך ולאנה הוא נותן את שמלת החורף שלה.
בהגיעם לארמון הקרח, אנה פוגשת את אלזה ומספרת לה שארנדל שקעה אל חורף נצחי ("For the First Time in Forever (Reprise)"). אלזה ההמומה מתעקשת שהיא אינה יכולה לתקן את המצב, מאבדת את השליטה על כוחותיה ושולחת חזיז קרח בשוגג אל ליבה של אנה. אלזה מגרשת את אנה, קריסטוף ואלוף מהארמון בזמן שהיא תוהה מה עליה לעשות הלאה ("Dangerous to Dream (Reprise)"). כשקריסטוף רואה ששערה של אנה מלבין במהירות, הוא מחיש אותה אל העדר הנסתר, משפחתו המאמצת, שמזהה את אנה כנסיכת ארנדל ומשוכנעים שהיא כעת ארוסתו של קריסטוף ("Fixer Upper"). גארנד פאבי חושף בפני הקבוצה שאנה תקפא לחלוטין, אלא אם כן מעשה של אהבת אמת יפשיר את ליבה הקפוא. או אז, קריסטוף מחיש את אנה בחזרה אל ארנדל על מנת שהנס יוכל לנשק אותה נשיקה של אהבת אמת, ובמעשה זה הוא מקריב את אהבתו החשאית אליה ("Kristoff Lullaby").
בארמון הקרח, אלזה מתחבטת בשאלה האם היא מפלצת ובשאלה האם ביכולתה לסיים את החורף הנצחי ששורה על ארנדל, ואפילו תוהה האם החורף בארנדל יסתיים עם מותה או שמא רק יחמיר ("Monster"). אלזה מסיקה שעליה להישאר בחיים על מנת לסיים את הסופה, אך בינתיים הנס ואנשיו מגיעים אל הארמון, לוכדים אותה ומחזירים אותה לארנדל. בארנדל, קריסטוף מוסר את אנה לידיו של הנס, שבמקום לנשק אותה, הוא מגלה לה שהוא זומם לכבוש את כס המלכות בארנדל על ידי סילוק שתי האחיות מדרכו ("Hans of the Southern Isles (Reprise 2)"). הנס משאיר את אנה למות בחדר ונועל אחריו את הדלת, ובעוד אנה ממשיכה להיאחז ברעיון של אהבת אמת, היא מבקרת את עצמה על הטעויות שעשתה ("True Love"). אולף, שנקלע למקום, משחרר את אנה מהחדר, והשניים ממהרים החוצה אל סופת השלגים לאחר שאולף מגלה לאנה שקריסטוף מאוהב בה.
מחוץ לטירה, הנס מאשים את אלזה בפומבי בבגידה בארנדל וחורץ את דינה למוות. אלזה שוברת את השלשלאות שלה ובורחת החוצה בזמן שסופת השלגים גוברת ("Colder by the Minute"). אנה וקריסטוף נאבקים למצוא אחד את השנייה בתוך סופת השלגים כשבמקביל, הנס מתעמת עם אלזה, בטענה כי היא גרמה למותה של אנה, וגורם לה להישבר. אנה מצליחה למצוא את דרכה אל קריסטוף, אך כשהיא חוזה בהנס שעומד להרוג את אלזה; היא מזנקת למולו בעודה מקפיאה ומונעת ממנו להרוג את אלזה. אלזה ההמומה מתאבלת על אחותה, שמפשירה בזרועותיה. אנה מבינה שהקרבן שלה היווה "מעשה של אהבת אמת". בהבינה כי כוחותיה נשלטים על ידי אהבה, אלזה מסיימת את החורף. אלזה מגרשת את הנס מארנדל, ואנה וקריסטוף מתנשקים ונהיים לזוג. אלזה ואנה מתאחדות ללא חשש בפעם הראשונה, בזמן שהמלך והמלכה המנוחים ואלזה ואנה הצעירות מופיעים ברקע, ומסכמים את תהליך ריפוי העבר הכואב של האחיות ("Finale"/"Let It Go").
צוות הדמויות והשחקנים

| הדמות | ההפקה המקורית בברודוויי |
| --- | --- |
אנה: פאטי מורין
אנה (בצעירותה): אודרי בנט מתאה קונפורטי
אלזה: קייסי לוי
אלזה (בצעירותה): ברוקלין נלסון איילה שוורץ
קריסטוף: ג'אלני אלאדין
הנס: ג'ון רידל
אולף: גרג הילדרת'
גראנד פאבי: טימותי האגס
הדוכס מווסלטון: רוברט קרייטון
אוקן: קווין דה אגילה
סוון האייל: אנדרו פירוזי
המלכה אידונה: אן סאנדרס
המלך אגנאר: ג'יימס בראון ה-III
בולדה: אוליבייה פיליפ
רשימת השירים > מערכה ראשונה

| מס' | שם השיר | ביצוע |
| --- | --- | --- |
| 1 | Vuelie | תזמורת |
| 2 | Let the Sun Shine On | אנה ואלזה הצעירות, מלך ומלכת ארנדל ואנשי העיר |
| 3 | A Little Bit of You | אנה ואלזה הצעירות |
| 4 | Hidden Folk | מלך ומלכת ארנדל, גראנד פאבי, אלזה הצעירה והתזמורת |
| 5 | Do You Want to Build a Snowman? | אנה הצעירה והמבוגרת ואלזה |
| 6 | For the First Time in Forever | אנה, אלזה ואנשי העיר |
| 7 | Hans of the Southern Isles | הנס |
| 8 | Dangerous to Dream | אלזה ואנשי העיר |
| 9 | Love Is an Open Door | אנה והנס |
| 10 | Reindeer(s) Are Better Than People | קריסטוף |
| 11 | What Do You Know About Love? | אנה וקריסטוף |
| 12 | In Summer | אולף |
| 13 | Hans of the Southern Isles (Reprise) | הנס, הדוכס מווסלטון ואנשי העיר |
| 14 | ‏Let It Go | אלזה |
רשימת השירים > מערכה שנייה

| מס' | שם השיר | ביצוע |
| --- | --- | --- |
| 1 | Hygge | אוקן, קריסטוף, אנה, משפחה וחברים |
| 2 | For the First Time in Forever (Reprise) | אנה ואלזה |
| 3 | Dangerous to Dream (Reprise) | אלזה |
| 4 | Fixer Upper | בולדה, פאבי, אולף והעדר הנסתר |
| 5 | Kristoff Lullaby | קריסטוף |
| 6 | Monster | אלזה, הנס והחיילים |
| 7 | True Love | אנה |
| 8 | Colder by the Minute | אלזה, אנה, קריסטוף, הנס ואנשי העיר |
| 9 | Finale/Let It Go | תזמורת |
הקלטות

לפני הפתיחה הרשמית של המחזמר בברודוויי, ארבעה סינגלים הופצו דיגיטלית - הסינגל הראשון, "Monster", הופץ ב-23 בפברואר 2018. הסינגל השני, "?What Do You Know About Love", הופץ ב-2 במרץ 2018. הסינגל השלישי, "Dangerous to Dream", הופץ ב-9 במרץ 2018, והסינגל הרביעי והאחרון, "True Love", הופץ ב-16 במרץ 2018.
ההקלטות של אלבום קאסט הברודוויי המקורי החלו ב-9 באפריל 2018. האלבום הופץ באופן דיגיטלי ב-11 במאי 2018, וכמו כן זכה גם להפצה פיזית (תקליטורים) ב-8 ביוני 2018. עבור ההקלטה, מספר חברי התזמורת הורחב מ-21 חברים ל-44 חברים, כולל קטע מחרוזת של 22 אנשים. האלבום כולל את השיר "When Everything Falls Apart", שלא זכה להיות מוצג בהפקה המקורית בברודוויי כרצועת בונוס.
ביקורות ותגובות

ביקורות על ניסיון הרצת המחזמר בדנוור היו מעורבות לרוב, אך רובן מצאו את המופע מבטיח; העיתון היומי "The Denver Post" אמר על המחזמר כי הוא "כיפי אבל לא מציף את הרגשות". העיתונאי מארק שנטון כתב ב"The Stage": "קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז הרחיבו את הפסקול שלהם לסרט המקורי - שהיו בו שמונה שירים - ל-20 שירים בסך הכל כעת... יש רגעים מזדמנים שמרגישים משעממים... אבל בלדות הכוח שמשאירות את חותמן על הפסקול מועברות בצורה מדהימה על ידי [לוי ומורין]."
הפקת המקור בברודוויי קיבלה ביקורות מעורבות. הכתב ג'סי גרין מ"הניו יורק טיימס" קרא למחזמר "מלהיב, לעיתים משעמם, ומטופש לסירוגין". גרין שיבח את הופעותיהן של לוי ומורין, כמו גם את עיצוב הסטים והתאורה, אך מתח ביקורת על הנאמברים המוזיקליים החדשים.
פרסים ומועמדויות > ההפקה המקורית בברודוויי

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פרס דרמה דסק | השחקן הטוב יותר במחזמר | ג'לאני אלאדין | מועמדות |
| 2018 | פרס דרמה דסק | עיצוב הבובות הטוב ביותר | מייקל קארי | זכייה |
| 2018 | פרס טוני | המחזמר הטוב ביותר | דיסני הפקות תיאטרליות | מועמדות |
| 2018 | פרס טוני | התסריט הטוב ביותר למחזמר | ג'ניפר לי | מועמדות |
| 2018 | פרס טוני | הפסקול המקורי (מוזיקה ו/או מילים) הטוב ביותר שנכתב למחזמר | רוברט לופז וקריסטן אנדרסון-לופז | מועמדות |
מחוז קאסטיון

| --- | --- |
סמל מחוז קאסטיוןסמל מחוז קאסטיון

 מדינה:  ספרד ספרד
 קהילה אוטונומית:  ולנסיה ולנסיה
 בירת המחוז:  קאסטיון דה לה פלאנה
 שטח:  6,632 קמ"ר
  ‑ הנקודה הגבוהה:  Penyagolosa 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  587,064 (2021)
  ‑ צפיפות:  91.12 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  40°10′0″N 0°10′0″W﻿ / ﻿40.16667°N 0.16667°W﻿ / 40.16667; -0.16667
 אזור זמן:  UTC+1
 www.dipcas.es
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       ערים בנות מעל ל-7000 תושבים במחוז קאסטיון (2005) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז קאסטיון (בספרדית: Provincia de Castellón; בוולנסית: Castelló) הוא מחוז בחלקה הצפוני של הקהילה האוטונומית ולנסיה, ספרד.
גאוגרפיה

מחוז קאסטיון גובלת במחוזות ולנסיה בדרום, טרואל שבאראגון במערב, טרגונה שבקטלוניה בצפון, ובים התיכון במזרח.
בירת המחוז היא קאסטיון דה לה פלאנה. אוכלוסייתו מונה 587,064 בני אדם (2021), מתוכם 30% מתגוררים בעיר הבירה, 60% במטרופולין שלה ו-85% ברצועת החוף.
אזור זה הוא דו לשוני, כאשר כמעט כל התושבים דוברית את השפה הספרדית, בזמן שרבים גם דוברים את הניב הנפוץ באזור, ולנסית, המשמש כשפה רשמית נוספת.
ערים מרכזיות נוספות במחוז הן ויאריאל, בוריאנה ווינארוס. במחוז קאסטיון ישנן 135 רשויות מקומיות.
המחוז מחולק מבחינה היסטורית לקומרקס (Comarcas):
ל'אלקלטן (L'Alcalatén)
ל'אלט מאסטראט (L'Alt Maestrat)
ל'אלט מילארס / אלטו מיחארס (L'Alt Millars)/ Alto Mijares
ל'אלט פלאנסיה (L'Alt Palància)
אל באיש מאסטראט (El Baix Maestrat)
לה פלאנה אלטה (La Plana Alta)
לה פלאנה באישה (La Plana Baixa)
אלס פורטס (Els Ports)
מוקדמות מונדיאל 1974 - אירופה

99 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1974, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר. גרמניה המערבית, המארחת, וברזיל, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 14 מקומות לשאר הנבחרות.
לאירופה (אופ"א) הוקצו  9.5 מקומות, מתוכם אחד למארחת גרמניה המערבית, ועל 8.5 המקומות האחרים התמודדו 32 נבחרות נבחרות. מנצחת המקום ה-0.5 העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד נציגת דרום אמריקה.
מהלך המוקדמות

32 הנבחרות האירופיות חולקו לארבעה בתים בני 3 נבחרות ולחמישה בתים בני 4 נבחרות, ובסך הכל לתשעה בתים. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה ישירות למונדיאל, למעט הנבחרת הראשונה בבית 9, שהעפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה.
מהלך המוקדמות > בית 2

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | 10 | 6 | 4 | 2 | 0 | 12 | 0 | 12 |
|  טורקיה | 6 | 6 | 2 | 2 | 2 | 5 | 3 | 2 |
|  שווייץ | 6 | 6 | 2 | 2 | 2 | 2 | 4 | -2 |
|  לוקסמבורג | 2 | 6 | 1 | 0 | 5 | 2 | 14 | -12 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  לוקסמבורג | 0 – 4 | איטליה   |
|  שווייץ | 0 – 0 | איטליה   |
|  לוקסמבורג | 2 – 0 | טורקיה   |
|  טורקיה | 3 – 0 | לוקסמבורג   |
|  איטליה | 0 – 0 | טורקיה   |
|  טורקיה | 0 – 1 | איטליה   |
|  איטליה | 5 – 0 | לוקסמבורג   |
|  לוקסמבורג | 0 – 1 | שווייץ   |
|  שווייץ | 0 – 0 | טורקיה   |
|  שווייץ | 1 – 0 | לוקסמבורג   |
|  איטליה | 2 – 0 | שווייץ   |
|  טורקיה | 2 – 0 | שווייץ   |
איטליה העפילה.
מהלך המוקדמות > בית 8

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סקוטלנד | 6 | 4 | 3 | 0 | 1 | 8 | 3 | 5 |
|  צ'כוסלובקיה | 5 | 4 | 2 | 1 | 1 | 9 | 3 | 6 |
|  דנמרק | 1 | 4 | 0 | 1 | 3 | 2 | 13 | -11 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  דנמרק | 1 – 4 | סקוטלנד   |
|  סקוטלנד | 2 – 0 | דנמרק   |
|  דנמרק | 1 – 1 | צ'כוסלובקיה   |
|  צ'כוסלובקיה | 6 – 0 | דנמרק   |
|  סקוטלנד | 2 – 1 | צ'כוסלובקיה   |
|  צ'כוסלובקיה | 1 – 0 | סקוטלנד   |
מורגנשטרן (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1998 (בן 26) אופה, רוסיה 
 שם לידה:  אלישר טאגירוביץ' מורגנשטרן
 שם במה:  Моргенштерн 
 מוקד פעילות:  רוסיה, ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 סוגה:  Russian hip hop 
 שפה מועדפת:  רוסית, ספרדית, אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, כלי מקלדת 
 חברת תקליטים:  Yoola, Bugatti Music, Atlantic Records Russia, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, S&P Digital 
 בן או בת זוג:  Dilara Zinatullina (2021–אפריל 2022) 
 פרסים והוקרה:  לחצן הפעלה מיהלום 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלישר טאגירוביץ' מורגנשטרן (ברוסית: 'Алишер Тагирович Моргенштерн; בבשקירית: Алишер Таһир улы Моргенштерн; שמו המלא אלישר טאגירוביץ' ואלייב; נולד ב-17 בפברואר 1998), הוא ראפר, פזמונאי, מפיק מוזיקלי ויוטיובר רוסי.
ביוגרפיה

אלישר נולד ב-17 בפברואר 1998 בבירת בשקורטוסטן, אופה. כנער הוא שינה את שם משפחתו למורגנשטרן, שם משפחתה של אימו (ברוסית ובבשקירית: Моргенштерн) ובהמשך הפך שם המשפחה לשם הבמה בו התפרסם. סבו יהודי. מאז ילדותו התעניין במוזיקה. כנער הוא אהב לגלוש בסקייטבורד. הוא הוציא את הקליפ הראשון שלו בשנת 2010. במשך זמן מה למד באוניברסיטה הפדגוגית, גורש בעקבות פעילות גלויה מדי ביוטיוב, על פי הרקטור שלו. כמו כן הוא היה מוזיקאי רחוב, סולן להקת הרוק MMD Crew. הוא שיתף פעולה עם הראפר הרוסי פייס.
הוא ידוע בעיקר בתוכנית היוטיוב שלו "#EasyRap". מאז 2018 הוציא מספר אלבומים ("До того как стал известен" משנת 2018, "Улыбнись, дурак!" משנת 2019). בינואר 2020 יצא אלבומו "Легендарная пыль" שהוקלט במשך שבוע בשידור חי והפך לאלבום המצליח ביותר בקריירה שלו כשצפו בהקלטה למעלה מחמישה מיליון פעמים ויותר מ-500 מיליון השמעות בסך הכל שהעניקו לו את תואר זמר השנה ברוסיה לשנת 2020. אף שאינו יהודי על פי ההלכה בשנים האחרונות התקרב ליהדות ולתנועת חב"ד.
בנובמבר 2021 עזב מורגנשטרן את רוסיה אחרי שנקלע להתנגשות עם השלטונות בשל אמירה על פולחן יום הניצחון על הנאצים, בראיון לעיתונאית קסניה סובצ'ק. מאז הוא חי בדובאי, על פי אתרים זרים.
ב-6 במאי 2022 פורסם שמשרד המשפטים של רוסיה הכניס את מורגנשטרן לרשימה של "סוכנים זרים".
עסקיו

בשנת 2020 הודיע מורגנשטרן על תוכניתו לפתוח מסעדה במוסקבה. ב-25 ביוני 2020, אלישר מורגנשטרן ואדוארד פופוב, הידוע יותר בשם הבלוגר האוטומטי "ג'ניס גרק" ואחד מחברי ערוץ היוטיוב "צוות A", רשמו את החברה המוגבלת הפרטית "KAIF". ב-26 באוקטובר, בבניין המשרדים בקומת הקרקע בבולשאיה דמיטרובקה, נפתחה מסעדת קייף פרובנאנס.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: До того как стал известен
2019: !Улыбнись, дурак
2020: Легендарная пыль
2021: Million Dollar: Happiness
2021: Million Dollar: Business
2022: Last One
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2018: 'Hate Me
פרסים וכבוד

|  | פרס | מועמדות | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Topical Style Awards 2020 | אשת השנה |  |
| 2020 | GQ Person of the Year 2020 | מוזיקת השנה |  |
הערות שוליים

↑  ""Изи фейм": Кто такой Моргенштерн и почему он уже едет в тур по стране". Афиша (ברוסית). נבדק ב-2018-11-25.
↑  "Самый свежий на YouTube: биография Моргенштерна" [Newest on YouTube: Morgenshtern's biography]. VSRAP (ברוסית). 2018-02-06. נבדק ב-2020-09-05.
↑  Алишер Моргенштерн: биография музыканта. nur.kz
↑  MORGENSHTERN. "КАК Я ПЫТАЛСЯ ЗАРАБОТАТЬ НА ЖИЗНЬ / СКОЛЬКО СЕЙЧАС ПРИНОСИТ КАНАЛ?". נבדק ב-2018-12-08.
↑  "12 фактов про Morgenshtern — видеоблогера, пародирующего русский рэп". The-Flow.ru (ברוסית). נבדק ב-2018-11-25.
↑  «Изи фейм»: кто такой Моргенштерн и почему он уже едет в тур по стране, Афиша
↑   ליזה רוזובסקי, העיתונאית והפוליטיקאית הרוסייה קסניה סובצ'ק קיבלה אזרחות ישראלית, באתר הארץ, 9 באפריל 2022
↑  https://www.bbc.com/russian/news-61357999
↑  https://daily.afisha.ru/news/40996-morgenshtern-zaregistriroval-firmu-obschepit/
↑  https://style.rbc.ru/impressions/5fa025ed9a79478588929659
↑  https://www.gazeta.ru/culture/2020/09/09/a_13244780.shtml
↑  https://www.gq.ru/success/moty-2020-winners
↑  https://ria.ru/20201113/chelovek-goda-1584461297.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7610 9942  MusicBrainz: ae97ba5f-e7ed-4ed5-9a53-eba415fc49d4
מוות על הנילוס

ערך זה עוסק בספר מאת אגאתה כריסטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אגאתה כריסטי 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  מועדון הפשע של קולינס 
 תאריך הוצאה:  1 בנובמבר 1937 
 סדרה
 ספר קודם:  העד האילם 
 הספר הבא:  פגישה עם המוות 
 
מוות על הנילוס (באנגלית: Death on the Nile) היא יצירת ספרות בלשית מאת הסופרת הבריטית אגתה כריסטי, שפורסמה בבריטניה על ידי מועדון הפשע של קולינס ב-1 בנובמבר 1937 ובארצות הברית על ידי Dodd, Mead and Company בשנה שלאחר מכן.
בספר מופיע הבלש הבלגי הרקול פוארו. העלילה מתרחשת במצרים, בעיקר על נהר הנילוס. הרומן אינו קשור לסיפור הקצר המוקדם יותר של כריסטי באותו השם, בו הופיעו פרקר פיין כבלש.
עלילה

בזמן חופשה באסואן, לפני עלייה על אניית הקיטור "כרנך" (הקרויה על שם העיר המצרית העתיקה כרנך), להפלגה לאורך נהר הנילוס משלאל לואדי חלפא, אל הבלש הרקול פוארו פונה לינט דויל (לינט רידג'ווי טרם נישואיה). היא מבקשת ממנו שינסה לשכנע את חברתה לשעבר ג'קלין דה בלפור מלרדוף אותה: לינט התחתנה לאחרונה עם ארוסה של ג'קלין, סיימון דויל. פוארו מנסה להניא ללא הצלחה את ג'קלין מלממש את תוכניותיה. נוסעי האנייה האחרים הם: המשרתת של לינט, לואיז בורז'ה; נציג חברת הנאמנות המטפלת בנכסיה של לינט, אנדרו פנינגטון; הסופרת הרומנטית סלום אוטרבורן ובתה רוזלי; טים אלרטון ואמו; מארי ואן שיילר; קורנליה רובסון; מיס באוורס; הקומוניסט הבוטה מר פרגוסון; הארכאולוג האיטלקי גידו ריצ'טי; עורך הדין ג'ים פנת'ורפ; והרופא האוסטרי דוקטור בסנר.
בזמן ביקור באבו סימבל כשהאנייה עוצרת שם, לינט ניצלת ממוות כאשר סלע גדול נופל מצוק כמעט עליה. באופן טבעי, ג'קלין חשודה כמי שדחפה את הסלע מהצוק, אך נמצא שהיא הייתה על סיפון ספינת הקיטור בזמן התקרית. בוואדי חלפא, חברו של פוארו, קולונל רייס, עולה על ספינת הקיטור לנסיעה חזרה. רייס אומר לפוארו שהוא מחפש רוצח בין הנוסעים. בלילה הבא בטרקלין ספינת הקיטור, ג'קלין מתעמתת עם סיימון. היא יורה בו ברגלו באקדח אך מיד נשברת בחרטה עמוקה ובועטת באקדחה. היא נלקחת לחדרה על ידי שני האנשים האחרים הנוכחים, פנת'ורפ וקורנליה. סימון מובא תוך זמן קצר לבקתה של דוקטור בסנר לטיפול בפציעתו. פנת'ורפ מחפש את האקדח של ג'קלין אבל מדווח שהוא נעלם. למחרת בבוקר, לינט נמצאה מתה, ירויה בראשה, בעוד שרשרת הפנינים היקרה שלה נעלמה. האקדח של ג'קלין נמשה מהנילוס; הוא היה עטוף ברדיד קטיפה השייך למיס ואן שיילר, שלדבריה נגנב ביום הקודם. מהאקדח נורו שתי יריות.
מיס באוורס מוסרת לפוארו את שרשרת הפנינים הגנובה של לינט; ומסבירה שהיא נגנבה על ידי מיס ואן שיילר, הסובלת מקלפטומניה. עם זאת, פוארו מבין שזה רק חיקוי של השרשרת האמיתית של לינט.
המשרתת לואיז מתגלה בתאה, דקורה למוות. גברת אוטרבורן נפגשת מאוחר יותר עם פוארו ורייס בתאו של סיימון, בטענה שראתה מי הרג את המשרתת. לפני שחושפת במי מדובר, היא נורת למוות מחוץ לתאה. פוארו מתעמת עד מהרה עם פנינגטון על ניסיון הרצח של לינט על ידי דחיפת הסלע מהצוק. עם זאת, הוא טוען שלא רצח אף אחד, אף על פי שהאקדח שלו שימש ברצח של אוטרבורן. פוארו מוצא את הפנינים האמתיות של לינט בתאו של טים, שהחליף מחרוזת חיקוי של פנינים בשרשרת המקורית. רייס מבין שריצ'טי הוא האיש שהוא מחפש.
עלילה > פתרון התעלומה

פוארו מגלה לרייס, בסנר וקורנליה שסיימון הרג את לינט. הרצח תוכנן על ידי ג'קלין; הזוג עדיין מאוהב. סיימון התחתן עם לינט כחלק מתוכניתם להשיג את הכסף של לינט. בליל הרצח, ג'קלין החמיצה בכוונה את סיימון, שזייף את פציעתו ברגלו בדיו אדומה. בעוד שדעתו של פנת'ורפ וקורנליה הוסחה על ידי ג'קלין, סיימון לקח את האקדח שלה שהיא השליכה בכוונה, ניגש לתא של לינט וירה בה. הוא הניח את בקבוק הלק, שהכיל את הדיו האדום על מעמד הכביסה של לינט, ואז חזר לטרקלין וירה ברגלו. סיימון השתמש בגנבה כדי להשתיק את האקדח, טען מחסנית רזרבית כדי להראות שרק שתי יריות נורו והשליך את האקדח מעל הסיפון. לואיז וגברת אוטרבורן נרצחו על ידי ג'קלין, שהוזהרה על ידי סיימון כשהתוכנית השתבשה – לואיז ראתה את סיימון נכנס לתאה של לינט באותו לילה ורמזה על כך לסיימון; גברת אוטרבורן ראתה את ג'קלין נכנסת לתא של לואיז לפני שדקרה אותה. פוארו מתעמת עם סיימון, שמתוודה. הוא נעצר, וכך גם ג'קלין וריצ'טי. כאשר ספינת הקיטור חוזרת לשלאל והנוסעים יורדים, ג'קלין יורה בסיימון ובעצמה באקדח נוסף שברשותה כדי שיוכלו להימלט מהגרדום. כשלוחצים עליו, פוארו מגלה שהוא ידע שיש לה אקדח שני אבל בחר לאפשר לה לקחת את חייה בעצמה מתוך אהדה אליה.
עיבודים לקולנוע, טלוויזיה ותיאטרון > רצח על הנילוס

אגתה כריסטי עיבדה את הרומן למחזה במה שהוצג בתיאטרון הרפרטוארי של דנדי ב-17 בינואר 1944 תחת השם "אופק נסתר". הוא הוצג בבכורה בווסט אנד ב-19 במרץ 1946 בשם רצח על הנילוס ובברודוויי ב-19 בספטמבר 1946 באותו שם.
עיבודים לקולנוע, טלוויזיה ותיאטרון > תיאטרון הטלוויזיה של קראפט

גרסת טלוויזיה של הרומן הוצגה ב-12 ביולי 1950 בארצות הברית בהצגה בת שעה כחלק מהסדרה Kraft Television Theatre. כיכבו בה גאי ספול ופטרישיה ויל.
עיבודים לקולנוע, טלוויזיה ותיאטרון > מוות על הנילוס (סרט, 1978)

הרומן עובד לסרט עלילתי, שיצא לאקרנים ב-1978 ובכיכובו של פיטר יוסטינוב הראשונה מבין שש הופעותיו כפוארו. בסרט כיכבו גם בטי דייוויס (מיס ואן סקיילר), מיה פארו (ז'קלין דה בלפורט), מגי סמית' (מיס באוורס), לואיס צ'ילס (לינט דויל), סיימון מק'קורקינדייל (סיימון דויל), ג'ון פינץ' (מר. פרגוסון), אוליביה האסי (רוזלי אוטרבורן), אנג'לה לאנסברי (גברת אוטרבורן), ג'יין בירקין (לואיז), ג'ורג' קנדי (מר פנינגטון), ג'ק וורדן (ד"ר בסנר), ג'והר (מר צ'ודהורי) ודייוויד ניבן (כקולונל רייס). התסריט שונה במקצת מהספר ונמחקו מספר דמויות, ביניהן קורנליה רובסון, סינור ריצ'טי, ג'ואנה סאות'ווד, משפחת אלרטון ומר פנת'ורפ. טים אלרטון הוחלף בתור מושא האהבה של רוזלי על ידי פרגוסון.
עיבודים לקולנוע, טלוויזיה ותיאטרון > עיבוד של BBC Radio 4

הרומן עובד כסדרה בת חמישה חלקים עבור BBC Radio 4 ב-1997. ג'ון מופט גילם את פוארו. הסדרה שודרה מדי שבוע מיום חמישי, 2 בינואר ועד יום חמישי, 30 בינואר בין השעות 10:00–22:30. כל חמשת הפרקים הוקלטו ביום שישי, 12 ביולי 1996, בבית השידור. הוא עובד על ידי מייקל בייוול וביים אניד ויליאמס.