stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט פיין
חייו

פיין נולד בבוסטון, מסצ'וסטס ובילדותו למד בבית הספר הלטיני של בוסטון. את לימודי המשפטים באוניברסיטת הרווארד השלים בשנת 1749. פיין החל לעסוק במסחר ויצא למסע במושבות הדרומיות, ספרד ולבסוף אנגליה. כשחזר לביתו בשנת 1757 הוסמך על ידי לשכת עורכי הדין של מסצ'וסטס לעסוק במשפטים. פיין החל לעסוק בעריכת דין בפורטלנד (שהייתה באותה תקופה שייכת למדינת מסצ'וסטס, כיום בשטח מדינת מיין) ולאחר מכן העתיק את מגוריו לטאונטון, מסצ'וסטס.
ב-1768 נקרא פיין לאספה הפרובנציאלית שנקראה להתאסף בבוסטון למטרות דיון והעמדה לדין של קצינים וחיילים בריטים שלקחו חלק בטבח בוסטון.
פיין שירת בבית המשפט הכללי של מסצ'וסטס משנת 1773 ועד 1774. בשנת 1774 נבחר לקונגרס הפרובנציאלי ושירת שם עד סוף 1775. בשנת 1776 הוא נבחר לייצג את מסצ'וסטס בקונגרס הקונטיננטלי והיה מן החותמים על הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
ב-1777 התמנה ליושב ראש בית הנבחרים של מסצ'וסטס. ב-1779 הוא התמנה גם כחבר במועצה המבצעת של ארצות הברית. פיין היה חבר בוועדת החוקה שניסחה את חוקת ארצות הברית והיה מן התומכים הנלהבים בה.
משנת 1777 ועד 1790 שירת גם כתובע הכללי של מדינת מסצ'וסטס ומשנת 1790 ועד 1804 היה שופט בבית המשפט העליון של מסצ'וסטס. בשנת 1804 פרש פיין מבית המשפט עקב בריאות ירודה והתמקד במשפחתו. פיין מת בגיל 83 ונקבר בבית הקברות הישן של מסצ'וסטס.
פליזנט מילר

פליזנט מורמן מילר (באנגלית: Pleasant Moorman Miller; לא ידוע – 1849) היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את טנסי בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

מילר היה בנו של בעל בית מרזח בלינצ'בורג, וירג'יניה. הוא למד משפטים תחת השופט ארצ'יבלד סטיוארט מסטונטון לפני שעבר לרוג'רסוויל, טנסי, ב-1796. לאחר מעברו מרוג'רסוויל לנוקסוויל בשנת 1800, שם עסק בעריכת דין עם תומאס אמרסון, מילר התחתן עם מרי לואיזה בלאונט, בתו של המדינאי מטנסי ויליאם בלאונט. הוא נודע כאחד מעורכי הדין הטובים ביותר למשפט פלילי בטנסי בגלל שנינותו וכישורי הנאום שלו.
מילר, שנבחר, כיהן כאחד מהנציבים של מועצת נוקסוויל בשנים 1801 ו-1802. הוא היה מנהיג הפלג הפוליטי בלאונט-ג'קסון, ונבחר כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרס ה-11, שנמשך מ-4 במרץ 1809 עד 3 במרץ 1811.  הוא עבר למערב טנסי בערך ב-1824 והיה קנצלר של מחוז זה ב-1836 וב-1837.
בשנת 1811 נבחר מילר לבית הנבחרים של טנסי ועזר להבטיח את הקמת הבנק של מדינת טנסי. הוא התפטר ב-1812 כדי לשרת במלחמת סמינול הראשונה והתגייס שוב ב-1814 למלחמת האינדיאנים של קריק.
כדי לנהל את אחזקותיו הנרחבות בקרקעות ואת משרד עריכת הדין, עבר מילר לג'קסון; הוא הפך למארגן בלתי נלאה של המפלגה הוויגית, ונבחר על ידי בית המחוקקים כקנצלר הראשון של מערב טנסי ב-1836, הוא כיהן עד שהתפטר ב-1837 על מנת לנהל קמפיין למען מועמדים ויגים.
ב-1847 עבר מילר לטרנטון שבמחוז גיבסון, שם מת ב-1849, ונקבר בטרנטון, טנסי.
הערות שוליים

↑  "Pleasant Moorman Miller". Govtrack US Congress. נבדק ב-8 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pleasant Moorman Miller". Biographical Directory of the United States Congress. נבדק ב-8 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pleasant Moorman Miller". The Political Graveyard. נבדק ב-8 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n98009988  SNAC: w6x950x9  US Congress: M000750  VIAF: 26372814   WorldCat (עם VIAF): 26372814
חבש פאר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הראי"ה קוק
 שפת המקור:  עברית ויידיש
 הוצאה
 הוצאה:  יצחק סובלסקי, הרב יצחק אריאלי ואורי סגל המבורגר, ומוסד הרב קוק
 תאריך הוצאה:  ה'תרנ"א, ה'תרפ"ה וה'תשמ"ה
 מספר עמודים:  47 עמ' (בהוצאה הראשונה)
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  חבש פאר
 היברובוקס:  8830
חֵבֶשׁ פְּאֵר הוא חיבור הלכתי והגותי של הראי"ה קוק, שעוסק בחשיבות מצוות הנחת תפילין, ובעיקר חובת הנחתן במקומן הנכון והמדויק. הספר נדפס לראשונה בעילום שם המחבר בוורשה ה'תרנ"א (1891). זהו הספר הראשון שחיבר והוציא לאור הרב קוק, בהיותו בן 26 ורבה של העיירה זיימל.
הוצאה לאור והפצה > מהדורה ראשונה

ספר "חבש פאר" יצא לאור בידי הראי"ה קוק וחותנו האדר"ת, והיה מוכן לדפוס כבר בשנת תרמ"ח, אולם הדפסתו התעכבה. לקראת הדפסתו בשנת תרמ"ט, ביקש הרב קוק מחותנו ששמו שלו לא ייקרא על החיבור, ויצוין רק שהאדר"ת מימן את הדפסת המהדורה. הספר יצא לאור בוורשה תרנ"א תחת שם העט "כד"י" (ראשי תיבות "כהן דעתו יפה", הרומזות לשם המשפחה של המחבר). עם זאת, האדר"ת ציין בהסכמתו – ההסכמה היחידה על הספר – שחתנו הראי"ה הוא המוציא לאור, ורמז בכך לזהותו. בהמשך שלח האדר"ת את הספר לרבנים, התכתב עמם על תכניו, והציג את עצמו כמדפיס הספר. שמו של המחבר אכן לא היה ידוע לרבים, והתגלה באופן רשמי רק כעבור שנים.
במכתב אל האדר"ת מחודש אדר תרנ"א כותב הראי"ה: "אצלי כמעט תמו הקונטרסים חבש פאר. כולם כרכתי וכה מכרתים". חודש לאחר מכן כתב הראי"ה לחותנו על הפצת הספר בינישוק, שאוויל ובויסק. למהדורה הראשונה של הספר צורפו פתקים נפרדים אשר הזהירו על הדיוק במקום הנחת תפילין של ראש. הספר נשלח למגידים ודרשנים בחינם, תוך בקשה מהם לעורר על התקלה ההלכתית בדרשותיהם בציבור. הראי"ה עצמו סובב תקופה בעיירות שונות, דרש ברבים על תוכני החיבור, מכר אותו לרבים, ומימן את ההפצה מכיסו. במסעותיו הרחיק עד ורשה ווילנה בה פגש בה את רבו הנצי"ב, נפגש לראשונה עם הרב מרדכי רוזנבלט מאושמינה, וכן עם החזון איש הצעיר בקוסובה.
הוצאה לאור והפצה > מהדורה שנייה

לאורך שנים תוכננה הדפסת מהדורה שנייה, לזכר בת-שבע אלטה אשתו הראשונה של הראי"ה (בת האדר"ת, שנפטרה בקיץ תרמ"ט), אולם הדבר לא יצא לפועל, בין השאר בעקבות שריפת ביתו של האדר"ת במיר בשנת תרנ"ח. הקדמת מהדורה זו, כפי הנראה, נדפסה בסוף ספר מאמרי הראיה.
במחצית שנת תרפ"ה (1925) הוציאו לאור הרב יצחק אריאלי, תלמידו של הראי"ה, והמדפיס הירושלמי אורי סגל המבורגר, מהדורה שנייה של הספר. הרב אריאלי היה העורך האקטיבי יותר במהלך העריכה. הקדמת העורכים לספר נכתבה שש שנים קודם לכן, בשנת תרע"ט, והשניים קיבלו מהראי"ה את כתב היד המקורי של הספר. הספר נדפס בירושלים בדפוס "מוריה עץ-הדר (שיינבוים)", והוא רחב פי שלושה מן המהדורה הראשונה.
תוכן הספר

שמו של החיבור מאזכר את לשון הכתוב, הנוגע לאבלות שנצטווה עליה יחזקאל הנביא (יחזקאל כד, יז) "פְאֵרְךָ חֲבוֹשׁ עָלֶיךָ", אשר נדרש בידי חז"ל כנוגע למצוות תפילין. כותרת המשנה של המהדורה הראשונה מבהירה את מטרת הספר ואת קהלי היעד שלו: "להמון עם ד' המניחים התפלה של ראש שלא במקומה בבלי דעת ולהמשכילים בעם המתעלמים מתקנת המעוות, ולעורר האהבה לעמוד בפרץ, להציל ממכשול עוון ולזכות את הרבים".
רובו של החיבור הוא הלכתי. הוא כולל שישה עשר פרקים, ורצוף דברי כיבושין לחיזוק קיום מצוות תפילין כהלכתה. ניכרת בו השפעה קבלית, אולם מרכז הכובד שלו הוא הלכתי. מלבד דיון בגופם של דברים – החובה להניח את התפילין במקום המדויק, ובעיקר תפילין של ראש על שיער הראש – נידונים בו הנוהג להניח את התפילין בזמן קריאת שמע ותפילה, מצוות תוכחה (ואף הפסק בתפילה לצורך תוכחה), מצוות הבן על האב, ועוד. למהדורה הראשונה צורפו "הערות אחדות" מאת האדר"ת, מאמר ביידיש תחת הכותרת "קולי אל בני אדם", ודברי חתימה המיועדים אל מגידי מישרים, מהם מצופה להפיץ את תוכן הספר. בסוף הספר נדפס מפתח פרקים.
למהדורה השנייה של הספר צורפו "הוספות רבות בהלכה ובאגדה": הקדמה חדשה תחת הכותרת "מצווה כמאמרה", הערות רבות מאת העורכים, שבע דרשות שדרש הראי"ה במסעותיו המוקדמים להפצת החיבור ודרוש בשם "רמזים", ופרקים מן החיבורים עין איה ועולת ראיה העוסקים במצוות תפילין (שני הספרים טרם נדפסו אז). כן נוספו דיוני הלכה נרחבים מאת הרב צבי פסח פרנק, הרב יעקב משה חרל"פ והרב יחיאל מיכל טיקוצ'ינסקי עם הערות עליהן מאת המו"ל (הרב יצחק אריאלי), ותשובת הרב קוק למעירים.
לאחר פרסום הספר הדפיס הרב זאב וולף טורבוביץ את הספר "תפארת זיו", ובסימן הראשון שבו חלק על מסקנת הספר. לדבריו, אף שמעיקר הדין יש להניח את התפילין כראוי, ניתן לצאת ידי חובה גם כאשר רק רובן מונח על מקום השיער. הראי"ה השיב לרב טורבוביץ' בקונטרס "כליל תפארת" שנדפס במהדורה השנייה. בספרו "אמר דעת" הציג הרב יהודה יודל רוזנברג סקירה אודות מחלוקת זו, וביסס את עמדתו האישית בסוגיה. הפולמוס נידון בספרי הלכה נוספים.
מתוך הספר

"מי שצריך לתקן נשמה כזאת, נכון לו יחש [=יחס] הנחת תפילין בחול-המועד, ומי שאין צריך לתקן נשמה כזאת אינו נכון ליחש של תפילין בימים אלו. ולפי שאין אתנו יודע עד מה, נתחלקו המנהגים בזה לפי סדר המקומות, והמסבב כל הסבות מסבב כל נשמה לפי צרכה במקומה הראוי לה".
"הלא רבנו משה מקוצי ז"ל, קנא קנאת עטרת-ראשנו, וכתת רגליו בגלות החל להוכיח את ישראל על בטול מצות תפילין, ואנו חייבים להתבונן עד כמה כבדה המלאכה שהיה עליו ז"ל לעשות, ממלאכתנו מלאכת הקודש הקלה".
"מעלת דרך ארץ הטבעית, טהרת המדות, בנטייה נקייה אל הצדק והיושר המוחש והמורגש, ושנאת הרשע והעוול במידה גלויה, זאת היא נחלת כל האדם אשר על פני האדמה, וכלל תורת בני נוח הם הינם יסודי המוסר הטבעי".
מהדורות

חבש פאר – בעילום שם, ורשה תרנ"א (47 עמודים)
חבש פאר – בהוצאת הרבנים יצחק אריאלי ואורי סג"ל המבורגר, ירושלים תרפ"ה (כ-200 עמודים)
חבש פאר – מוסד הרב קוק תשמ"ה (מהדורה חדשה של מהדורת ירושלים תרפ"ה)
לקריאה נוספת

שערי ציון [ה,ו-ז], שבט-ניסן תרפ"ה, דף כא,ב
הרב חיים יהודה ארנרייך, 'ספר חבש פאר על מצוות תפילין', אוצר החיים, ספר ראשון, סאיני תרפ"ה, עמ' צב
הרב משה צבי נריה, טל הראי"ה, עמ' קיב-קיז, עמ' רנד-רנח
הרב משה צבי נריה, שיחות הראי"ה, פרק יז: "אור התפילין", ופרק יח: '"חבש פאר" ומסע-התפילין', תל אביב תשל"ט, עמ' קעז-קצה
הראל כהן, מציאות קטן: פנקס ביכורים, הוצאות מאבני המקום ומגיד 2018, מבוא, עמ' 52–58
ג'ואל פריי

| --- | --- |

פריי, 2017
 לידה:  20 במאי 1984 (בן 40) הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (2005) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ואל פריי (באנגלית: Joel Fry; נולד ב-20 במאי 1984) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי.
ביוגרפיה

פריי נולד בלונדון בשנת 1984. הוא בוגר האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
הוא הופיע במספר סדרות טלוויזיה בממלכה המאוחדת, בעיקר בקומדיות מצבים כגון "White Van Man",‏ "Trollied" ו-"Plebs". פריי גילם את היזדהר זו לוראק בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס", ואת קרל מרקס בסיטקום "W1A".
פריי הוא חבר בלהקה בשם "Animal Circus" שהוציאה מיני-אלבום (EP) בשנת 2012.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | 10,000 לפנה"ס | 10,000 BC | לוקיבו |  |
| 2010 | תמרה דרו | Tamara Drewe | סטיב קאלי |  |
| 2018 | בנימין | Benjamin | סטיבן |  |
| 2019 | יסטרדיי | Yesterday | רוקי |  |
| 2019 | הנסיכה איימי | Princess Emmy | סיזר | דיבוב |
| 2020 | אהבה, חתונה והכל מהתחלה | Love Wedding Repeat | בריאן |  |
| 2021 | קרואלה | Cruella | ג'ספר |  |
| 2021 |  | In the Earth | ד"ר מרטין לורי |  |
| 2021 | ניקולס | A Boy Called Christmas | מאט |  |
| 2023 | הבנק של דייב (אנ') | Bank of Dave | יו |  |
| 2023 |  | Haunting of the Queen Mary | פטריק קולדר |  |
| 2023 |  | The End We Start From | R |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006; 2009 |  | The Bill | דארל קאנינגהם / בקסטר ריאן | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 2008 |  | Massive | סווינג | תפקיד ראשי, 6 פרקים |
| 2009 |  | No Signal! | תפקידים שונים | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 2011–2012 |  | White Van Man | דארן | תפקיד ראשי, 13 פרקים |
| 2011–2013 |  | Trollied | לייטון | תפקיד ראשי, 35 פרקים |
| 2012 | 2012 | Twenty Twelve | קרל מרקס | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2012 | בדלאם | Bedlam | ליאם | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2012 |  | Public Enemies | דארן נאן | מיני-סדרה |
| 2013–2016 | פלבס | Plebs | סטילקס רופוס יוריסאס | תפקיד ראשי, 22 פרקים |
| 2014–2017 | W1A | W1A | קרל מרקס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2014–2015 | משחקי הכס | Game of Thrones | היזדהר זו לוראק | סדרת טלוויזיה (8 פרקים) |
| 2015 |  | Death in Paradise | סטיב טיילור | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2015 | אתה, אני והאפוקליפסה | You, Me and the Apocalypse | דייב בוסלי | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2016 | שקרים פשוטים | Ordinary Lies | בילי "טוק" טוקינגטון | עונה שנייה |
| 2018 | רקוויאם | Requiem | האל | מיני-סדרה |
| 2019 |  | This Time with Alan Partridge | רוד | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2022 - הווה | לו הייתי פיראט | Our Flag Means Death | פרנצ'י | תפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים |
דיסקוגרפיה > Animal Circus

2012 – Snakes and Ladders
הערות שוליים

↑  Joel Fry on IMDb
↑  Hibberd, James (27 בספטמבר 2013). "'Game of Thrones' casts Dany's Meereen contact – EXCLUSIVE". Inside TV: Game of Thrones. Entertainment Weekly. נבדק ב-28 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roots, Kimberly (27 בספטמבר 2013). "Game of Thrones Season 4: Who's the New Guy Hanging Around The Mother of Dragons?". Casting News. TVLine. נבדק ב-28 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Snakes and Ladders EP". bandcamp. 6 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1240428901  ISNI: 0000 0005 0635 4659  LCCN: no2015094814  MusicBrainz: 461cc0c4-3ad5-49a0-a6d8-ca3cc6439c62  NKC: xx0306295  VIAF: 19157882995460442526   WorldCat (עם VIAF): 19157882995460442526
ג'ורג' לאונרד

ג'ורג' לאונרד (באנגלית: George Leonard‏; 4 ביולי 1729 – 26 ביולי 1819) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי מנורטון, מסצ'וסטס. מלבד כהונה בבית המשפט במדינה ובשני בתי בית המחוקקים של המדינה, הוא ייצג את מסצ'וסטס בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

לאונרד נולד בנורטון, מסצ'וסטס ב-4 ביולי 1729, והיה בנם של ג'ורג' לאונרד (1698–1778) ורייצ'ל (קלאפ) לאונרד. הוא התחנך בבית ספר מקומי וסיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1748. לאונרד קיבל את התואר השני שלו באמנויות מהארוורד בשנת 1751. הוא החל את לימודי המשפטים בזמן ששימש כפנקס הצוואה של מחוז בריסטול, תפקיד בו כיהן בין השנים 1749 עד 1783. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1750 ועסק בכך בנורטון. מ-1764 עד 1766, לאונרד כיהן כחבר באספה המחוזית של מסצ'וסטס. מ-1770 עד 1775 הוא היה חבר במועצה המנהלת של מסצ'וסטס.
מ-1784 עד 1790, לאונרד היה שופט בבית המשפט לצוואות במחוז בריסטול. הוא היה שופט של בית הדין לערעורים המשותף בשנים 1785 עד 1798. לאונרד היה השופט הראשי של בית המשפט מ-1798 עד 1804. במהלך הקריירה שלו, לאונרד כיהן בכמה משרדים מקומיים, כולל מנחה מפגש עירוני, בורר עירוני, פקיד עירוני וגזבר, שמאי עיר ומפקד המיליציה באזור נורטון בדרגת קולונל.
בשנת 1788, לאונרד נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית כמועמד פרו-אדמיניסטרטיבי. הוא נבחר מחדש ב-1790 וכיהן בקונגרסים ה-1 וה-2 מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1793.
לאונרד שירת בסנאט של מסצ'וסטס מ-1792 עד 1793. בשנת 1796, הוא נבחר שוב לקונגרס, הפעם כפדרליסט. הוא כיהן בקונגרס הרביעי מ-4 במרץ 1795 עד 3 במרץ 1797. בשנים 1801 ו-1802 שירת לאונרד בבית הנבחרים של מסצ'וסטס.
לאחר פרישתו, לאונרד היה תושב ריינהאם, מסצ'וסטס. הוא מת בריינהאם ב-26 ביולי 1819 ונקבר בבית הקברות נורטון סנטר בנורטון.
משפחתו

בשנת 1759, לאונרד נישא לאקספיריינס וייט (1738–1827). הם היו הורים לשתי בנות, פדי (1761–1850) ופאני (1762–1779). פדי לאונרד הייתה אשתו השנייה של ג'אבז בואן.
ראובן ששון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  רמת השרון
 תחומי עיסוק:  תלמוד, תנ"ך, אמונה, מחשבת ישראל, פנימיות התורה, חסידות
 רבותיו:  הרב מרדכי אליהו, הרב יעקב אריאל, הרב נחום רכל, הרב שבתי סבתו, הרב מרדכי שטרנברג
 
הרב ראובן ששון מרבני הציונות הדתית. עומד בראש מכון 'מלאה הארץ דעה' להפצת דעת ה' ואורו ורב קהילת 'ראשית' ברמת השרון.
בעבר כיהן כראש ישיבת ההסדר ברמת השרון, וכר"מ בישיבת רמת גן. מעביר שיעורים רבים בישיבות ומקומות שונים ומחבר ספרים תורניים. כתב עבור הרב חיים כהן (המכונה "החלבן") את סדרת הספרים "טללי חיים". כתב את סדרת הספרים "באור פניך" של מכון "מלאה הארץ דעה".
ביוגרפיה

גדל בילדותו ביישוב פסגות, למד בישיבה התיכונית ישיבת נתיבות יוסף במצפה יריחו, לאחר מכן המשיך ללמוד מספר שנים בישיבה הגבוהה מאור טוביה במצפה יריחו.
בשנת התשס"ט הקים את ישיבת ההסדר ברמת השרון כשלוחה של ישיבת רמת גן. הישיבה הוקמה כחלק מהגרעין החינוכי המקומי, של בוגרי ישיבת מצפה יריחו. משכנה של הישיבה היה בבית הכנסת "בר יוחאי" שבשכונת מורשה, ועבר לרחוב החלוץ. בשנת התשע"ד נפתח בה כולל דיינות שבראשו עמד הרב אורי גנץ, כיום ראש ישיבת קדומים. בישיבה כ-90 תלמידים, מתוכם כ-25 אברכים. נשיא הישיבה הוא הרב נחום רכל.
בשנת תשע"ח הקים את מכון "ומלאה הארץ דעה" ללימודי פנימיות התורה.
בשנת תשע"ט עזב את ראשות הישיבה ברמת השרון והעביר את התפקיד לרב משה חי בהרב, אך הוא עדיין מתגורר במקום ומעביר שיעורים בישיבה.
משלב את תורת הראי"ה קוק עם החסידות וכתבי האר"י.
החל משנת תש"פ מוציא ספר אחת לחודשיים בסדרת "באור פניך", בנושאים שונים. סביב ספרים אלה התפתחה קהילה של אנשים המנויים לתוכנית זו.
בשנת ה'תשפ"ד החל להוציא ספרון לימוד חודשי מחולק לימי החודש 'והאר עיננו' המופץ בציבור הדתי לאומי בעיקר במדרשות וישיבות תיכוניות. ובשנת ה'תשפ"ה החל להפיץ את ספריו בישיבות הגבוהות וההסדר של הציונות הדתית כחלק מתוכנית לימוד יומי - 'אוצרות האמונה'.
חיים אישיים

נשוי לאלישבע ואב לתאומים ובן. גר ברמת השרון.
מחיבוריו

אורות התשובה – מהדורה מבוארת בידי הרב ששון בהנחייתו של הרב נחום רכל – על פרקים א'–ח', רמת השרון תשס"ה
'אורות התחיה' עם ביאור על פי שיעורים מאת הרב נחום רכל, בעריכת הרב ששון
מבט בהיר בערפל – ספר אמונה המותאם לנוער
אחת שאלתי – תשובות לשאלות של בני נוער
האור כי טוב – שיחות וממדי עומק בפרשיות השבוע, ספר בראשית
טללי אורה מלאכות שבת – בעיון הגמרא הראשונים והפוסקים בענייני מלאכות שבת. עד כה יצאו שני כרכים בנושא מלאכת הפת.
והאר עיננו - ספרון ללימוד יומי באמונה 6 דקות ליום
מחיבוריו > סדרת טללי חיים

טללי חיים  – "מבואות ושערים לפנימיות התורה ולעבודת ה', שיחות וממדי עומק", היא סדרה ובה שישה עשר כרכים. הספרים נכתבו על ידי הרב ששון ונאמרו על ידי הרב חיים כהן ("החלבן") בשיעוריו.
על התורה, חמישה כרכים
על המועדים: אלול–תשרי; חגי תשרי; סוכות; פסח; שבועות; טו בשבט; חנוכה;פורים
אנא בכח
הקיצו ורננו – סביב הגאולה הנוכחית, "להתעורר מתרדמת הגלות לאור הגאולה הזורח בנשמתינו"
ויחד לבבנו – עבודת הכוונה והדבקות הפנימית
מצדיקי הרבים ככוכבים לעולם ועד – "דברי התעוררות שנאמרו בעצרת שנתיים להסתלקותו של מורנו ורבינו הרב מרדכי אליהו זיע"א".
תפילה – מבואות ושערים לעבודת התפילה
לעבדה ושמרה – עבודת האדם לאור שלבי עבודת האדמה ומלאכות הפת, שנים כרכים
מקדש מלך – מבואות ושערים לסוד המקדש ואורו ולעבודת דורנו ולחידושו
מחיבוריו > סדרת באור פניך

האישה ומצוותיה – מעין גנים – מבטי עומק על טהרת המשפחה ומשמעותה
האישה ומצוותיה – אור שבעת הימים – מבט פנימי על האשה בישראל ועל מצוות הפרשת חלה והדלקת הנר
הגדה של פסח באור פניך – ביאורים וממדי עומק בהגדה של פסח ובמצוות החג
מראה כהן – לדמותו ומתורתו של הרב קוק
באור פניך שמות – מאמרי עומק בספר שמות
נר מצווה ותורה אור – התבוננות במהות אור התורה ונרות חנוכה
נר מצווה ותורה אור – מהות התורה וקדושת המצוות
באור פניך – עבודה שבלב (תפילה)
באור פניך – הדור והגאולה
באור פניך – אמונה וביטחון (ב חלקים)
באור פניך – עבודת הנפש והמידות (ב' חלקים)
באור פניך – השיבני ואשובה – מהות התשובה ואורה
באור פניך – חגי תשרי – מאמרי עומק על חודש אלול וחגי תשרי
באור פניך – נעם שבת – על קדושת השבת ועבודת ה' בשבת
באור פניך – ושבתה הארץ – שמיטה ומצוות התלויות בארץ
באור פניך – אייכה – על חיים של עצמיו, משמעות וחירות
הערות שוליים

↑  המלצה של 'חברים מקשיבים' על הספר
↑  ביקורת של הרב יואל קטן על העריכה של הרב ראובן ששון,מתוך כתב העת 'המעין'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298627605171  ISNI: 0000 0000 6695 6495  LCCN: no99043638  VIAF: 7025984   WorldCat (עם VIAF): 7025984
זקן ואן דייק

זקן הואן דייק נקרא על שם אנתוני ואן דייק.
זקן ואן דייק (מאנגלית: Van Dyke; נכתב גם Vandyck או Van Dijk) הוא סגנון של עיצוב שיער הפנים, ונקרא על שמו של הצייר הפלמי מהמאה ה-17 אנתוני ואן דייק. זקן ואן דייק מורכב באופן ספציפי מגידול של שפם ובנוסף זקן תיש, בעוד שיער הלחיים מגולח כולו. אפילו לסגנון זה קיימות מספר וריאציות, ביניהן גידול שפם בעל קצוות מסולסלים, החלפת זקן התייש בשיער מתחת לשפה התחתונה וכו'.
סגנון זקן זה היה נפוץ באירופה של המאה ה-17. הוא נגמר בבריטניה יחד עם הרסטורציה בשנת 1660, כאשר סגנונות ופאות צרפתיות הפכו פופולריים. זמן מה לאחר מכן, לעומת זאת, גברים מסוימים, שנודעו בכינויים "vow-beards" (בתרגום מילולי: "נודרי הזקן") המשיכו להתגלח בסגנון הואן דייק, תוך שבועה כי ימשיכו לעשות כן עד שהמלך יישוב להתגלח באופן זה. הסגנון הפך פופולרי בארצות הברית במאה ה-19. בעיתון Chicago Chronicle גינתה המבקרת אידית' סשנס טאפר את סגנון הואן דייק יחד עם זקן התייש, כשני סממנים של גברים "שהיו אנוכיים, זדוניים, ויהירים כטווס".
הסגנון מכונה לעיתים "זקן צ'ארלי", אשר נקרא אחרי המלך האנגלי צ'ארלס הראשון, שאת דיוקנו צייר האומן ואן דייק, בעת שהיה מגולח בסגנון זה.
זקן ואן דייק בהיסטוריה

הזקן נראה על ואן דייק עצמו, ועל הרבה מהדמויות אותן צייר בדיוקנאותיו, ביניהם המלך צ'ארלס הראשון. מהפכן המרקסיזם הרוסי ולדימיר איליץ' לנין נראה גם הוא מגולח בסגנון הואן דייק.
הזקן ראה תחייה במאה ה-19 ונראה בקרב דמויות ידועות רבות, ביניהן הגנרל קסטר (אשר לבש סגנונות רבים כמו גם) והשחקן מונטי וולי. הקולונל הרלנד סנדרס, המפורסם מלוגו רשת המסעדות KFC, נחשב גם הוא לבעל זקן ואן דייק.
באנגלית pickedevant היא מילה נרדפת לזקן ואן דייק.
דוגמאות

ג'קוב ארמיניוס (1625)
צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה צוייר על ידי ואן דייק (1635-6)
אנטוניו מריה' אסקיבל (1847)
קארל צלר
דיוקן עצמי על ידי הצייר ההולנדי יאן אוגוסטין דייוויל (1801–1850)
ווינפיל סקוט האנקוק (1863)
ג'ורג' ארמסטרונג קסטר (1865)
באפלו ביל (וויליאם קודי) (c. 1875)
אדוארד קרטיס (1899)
וילהלם מייבאך (1900)
אדולף ללייר
הרלנד סנדרס (c. 1974)
פירס ברוסנן (2005)
הנסיך אימון, דוכס אפוליה (2006)
כריסטיאן בייל, שחקן (2009)
ג'וני דפ (2011)
הערות שוליים

1 2 3  Sherrow, Victoria (2001). For Appearance' Sake. Greenwood Publishing Group. pp. 114–115. ISBN 978-1-57356-204-1.
1 2  Peterkin, Allan (2001). One Thousands Beards. Arsenal Pulp Press. pp. 172–173. ISBN 978-1-55152-107-7.
↑  Sherrow, Victoria (2006). Encyclopedia of Hair. Greenwood Publishing Group. p. 59. ISBN 978-0-313-33145-9.
↑  "The Beard". The Westminster Review. Vol. 62. Leonard Scott Publication. ביולי 1854. p. 33. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Shipley, Joseph Twadell (2001). The Origins of English Words. JHU Press. p. 28. ISBN 978-0-8018-6784-2.
↑  "Beard Styles: The Van Dyke". אורכב מ-המקור ב-2015-04-16. נבדק ב-2015-04-16.
ע'נדוריה

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  בינת ג'בייל
 גובה:  430 מטר מטרים
 קואורדינטות:  33°16′22″N 35°25′54″E﻿ / ﻿33.272905°N 35.431624°E﻿ / 33.272905; 35.431624
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןע'נדוריה(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןע'נדוריה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ע'נדוריה (בערבית: الغندورية) הוא כפר בנפת בינת ג'בייל במחוז אל-נבטיה בדרום לבנון.
הלחימה בדרום לבנון

במהלך מבצע מהלך מבריק יצאה פלגה מיחידת אגוז, בפיקודם של משה תמיר ומפקד הפלגה, סרן רון וייזל, ממוצב צד"ל בתנועה רגלית לעבר הכפר. הכוח מיקם עמדת תצפית וכן עמדה ובה כוח רתק, עליה פיקד סגן פיני יוסף, ולאחר מכן התגנב לפאתי הכפר. הכוח זיהה חוליית אבטחה בת שמונה פעילי חזבאללה, והרג את כל חבריה. בתגובה נפתחה לעבר הכוח אש מעמדות חזבאללה בכפר. כוח הרתק בפיקוד יוסף השיב באש למקורות הירי, והכוח נסוג כשהוא נעזר גם במסוקי קרב של חיל האוויר שחיפו עליו בנסיגה. הכוח שב לקו המוצבים של צה"ל וממנו התפנה לישראל.
הלחימה בדרום לבנון > מלחמת לבנון השנייה

במלחמת לבנון השנייה במבצע שינוי כיוון 11 לחמו כוחות של חטיבת הנח"ל וחטיבה 401 באזור הכפר. על-פי התוכנית, כוחות מחטיבת הנח"ל, עליה פיקד אל"ם מיקי אדלשטיין, הוטסו במסוקים לנחל סלוקי במיוחד למשימת אבטחת שיירת טנקי המרכבה 4 מחטיבה 401. גדוד 931, תחת פיקודו של סא"ל אבי דהן, החל בכיבוש הכפר ע'נדוריה ונתקל בהתנגדות חזקה מצד מחבלי החזבאללה. גדוד 932, תחת פיקודו של סא"ל רן כהנא, אשר צעד בעקבו של גדוד 931, נכנס לכפר לחלץ את הפצועים ולאחר מכן עבר לתקוף את הכפר מצדו השני. לקרב בע'נדוריה הייתה חשיבות מרכזית שכן עם פריצת מערך מבוצר זה של המחבלים נפתחה הדרך מערבה עבור כוחות האוגדה. גדוד 931 חיסל מחבלים רבים מארגון החזבאללה וחשף אמצעי לחימה רבים, אך ספג גם אבדות: שני הרוגים ועשרות פצועים. מפקד פלוגת החוד של הגדוד אביב דורות עוטר בצל"ש מפקד חטיבה על לחימתו בקרב. ואילו שניים מחיילי הפלוגה עוטרו לאחר המלחמה, האחד בעיטור העוז והשני בעיטור המופת. לוחמי פלס"ר 401 חילצו פצועים של גדוד 9 מתוך הטנקים וסייעו לחילוץ הנפגעים של חטיבת הנח"ל. לאחר המלחמה קיבלו חמישה מלוחמי היחידה צל"שים על פועלם במהלכה, ובהם סמ"ר איתי שטיינברגר, שנפל בקרב בע'נדוריה בגזרה המזרחית, בעודו רץ לחלץ פצועים תחת אש, ויותם שש, מפקד צוות בסיירת, אשר קיבל את צל"ש הרמטכ"ל.
גלריה

נשק של חזבאללה שנתפס בכפר
הערות שוליים

↑  משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמוד 179, "היינו בטווח של פחות מעשרה מטרים מהמארב כאשר החלה לפתע תכונה לא שגרתית. אחד האנשים, שנראה לי כמפקד הכוח, החל לעבור בין המחבלים ולהצביע לעברנו. סימנתי לרון והתחלתי בספירה לאחור. בסיום הספירה פתחו הכוחות באש מתוזמנת מכמה כיוונים. בתוך מהומת הירי והצעקות יכולתי להבחין במחזה הנורא של שני המחבלים שהיו שקועים בשינה מנסים להיחלץ משקי השינה ללא הועיל. בתום מכת האש השלכנו רימונים למרכז כרם הזיתים והתכוננו לניתוק מגע מהיר. בשלב זה התעורר הכפר כולו ואש לא מכוונת נורתה לכל עבר. על אף שהכרתי היטב את היערכות חזבאללה בכפרים הופתעתי ממהירות התגובה ומעוצמתה. פקדתי על רון, שלא מיהר להפסיק את הירי לעבר המחבלים, לנתק מגע מייד ולנוע לנקודת הכינוס שנקבעה".
↑  ניר נוימן, נח"ל איתן, ריאיון עם מח"ט הנח"ל אל"ם מיקי אדלשטיין באתר "צופים ברשת" של תנועת הנוער הצופים, ‏ 04.01.2008.
↑  אבי דהן, ‏פיקוד מלפנים ופיקוד מוכוון משימה במלחמת לבנון, מערכות 410-409, דצמבר 2006, עמ' 20-25 .
↑  תעודת הערכה מטעם אלוף פיקוד המרכז לסמל ראשון אילן רוטשטיין, מתוך אתר צה"ל.
↑  נועה הורוויץ, במחנה, בעיניים פקוחות, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 15 ביולי 2011.
↑  אהרן לפידות‏, כאוס באימונים, קל בקרב, באתר וואלה, 25 בפברואר 2011
↑  צל"ש מפקד חטיבת הנח"ל לסרן אביב דורות