חזקת קרקעות
הערות שוליים

↑  הניסוח כאן נמנע מהסבר המונח "חזקה". הסבר המילה 'חזקה' בהקשר הנוכחי אינו פשוט. יש הקושרים את חזקת ג' שנים לחזקת קניין - קרקע נקנית בחזקה שנמשכת שלוש שנים. כך עולה מכתבי חלק מהגאונים ראו הרב שלמה גינצלר, חזקת ג' שנים בכתבי הגאונים (מכ"י), בתוך: הרב שלמה גאטעסמאן (עורך), ישורון - חלק כ', ניו יורק - ירושלים 2008, עמ' טו - לו, באתר היברובוקס. בתלמודים מוצע הסבר הקושר את החזקה לחזקת שור מועד. כאן מדובר על חזקה במובן של כלל הלכתי שמסייע להגדיר מצבים הלכתיים. ויש מקום להגדיר את החזקה כחזקת ממון. כאשר אדם מחזיק בקרקע שלוש שנים הוא מוגדר המוחזק, והמוציא ממנו עליו הראיה.
↑  משנה, מסכת בבא בתרא, פרק ג', משנה ג'; דף מ"א, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ד, הלכה י"ב; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"ו, סעיף ט'.
↑  משנה, מסכת בבא בתרא, פרק ג',  משניות א'–ב'; תוספתא שם ב, א. לפי התוספתא אורך החזקה לדעת רבי יהודה הוא שנה אחת בלבד. גם אופן החישוב של שלוש שנים נתון במחלוקת תנאים
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"ח, עמוד א'; תלמוד ירושלמי, מסכת בבא בתרא,  פרק ג', הלכה א'.
↑  ללא תיווך פרשני הדבר נשמע משולל הגיון; התוספות, מסכת בבא בתרא, דף כ"ח, עמוד א', ד"ה עד, כינו זאת "מילתא בלא טעמא".
↑  כך עולה מפירוש הרשב"ם בכמה מקומות; וכך מפורש ברא"ש בבא בתרא פרק ג סימן א.
↑  זו שיטת הרמב"ן ובית מדרשו, וראה בהמשך.
↑  רמב"ן, בבא בתרא מב, א ד"ה 'הא'.
↑  רמב"ן, בבא בתרא לו, ב ד"ה 'ואיכא'.
↑  ריטב"א, בבא בתרא כט, א ד"ה 'וכי'.
↑  רשב"א, בבא בתרא כט, א ד"ה 'הא'.
↑  רא"ש, בבא בתרא פרק ג סימן א; נימוקי יוסף, בבא בתרא יד, א בדפי הרי"ף; ראו גם עליות דרבנו יונה, בבא בתרא כט, א ד"ה 'אלא'.
↑  כך לשון רבנו יונה: "פי' כיון דטפי לא מזדהר, הו"ל למחות, ומדלא מיחה אמרינן דודאי זבנה, לפי שהטילו חכמים עליו למחות, כיון דטפי לא מזדהר אינש בשטרי".
↑  קצות החושן קמ, ב: "ולענ"ד עיקר חזקה דשלש שנים אינו אלא תקנת חכמים משום תיקון העולם דלא רגילי להזהר בשטר טפי משלש, דסובר המחזיק כיון דיושב בתוכו משך שלש שנים ואין עורר ערעור, שוב לא יתעורר עוד ערעור ולא מזדהר טפי, וימשך מזה פסידא דלקוחות, לכן ראו חכמים לתקן שיהיה נאמן בחזקת שלש שנים, והמערער שהאמת אתו יעשה מחאה תוך שלש ואחר המחאה גם המחזיק יזדהר בשטרו, ואם אינו מוחה תוך שלש יפסיד המערער"
↑  שער המלך סימן קמ; קהלות יעקב, בבא בתרא סימן יח.
↑  לפי דעת רבי ישמעאל שמונה עשרה חדשים ולפי דעת רבי עקיבא ארבעה עשר חדשים.
↑  משנה, מסכת בבא בתרא, פרק ג', משנה א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ו, עמוד ב'.
↑  כך הפירוש הפשוט יותר אבל יש שפירשו שגם כאן אין חזקה פחותה משלוש שנים מלאות, ראו רשב"ם, מסכת בבא בתרא, דף ל"ו, עמוד ב', ד"ה דקל.
↑  רשב"ם, מסכת בבא בתרא, דף ל"ו, עמוד ב', ד"ה זו; תוספות, מסכת בבא בתרא, דף ל"ו, עמוד ב', ד"ה מאי; רא"ש שם ג, כו. ארבעה טורים, חושן משפט, סימן קמ"א; רמ"א שם, א.
↑  רי"ף יט, א; נמוקי יוסף שם; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ב, הלכה א'; רמב"ן, בבא בתרא לו, ב ד"ה 'מאי'; רשב"א שם ד"ה 'הא'; יד רמ"ה שם אות פא; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"א, סעיף א'.
↑  הראשונים בעלי הגישה השנייה חלוקים ביניהם אם פסיקה זו היא אליבא דשמואל דווקא או שגם רב מסכים להנחת יסוד זו.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ב, הלכות ח'–ט"ז; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן ק"מ, סעיף ז' ואילך.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"ט, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ב, הלכה ד'. הראשונים חלוקים בשאלה אם שנת ההוברה עולה לחשבון שלוש שנים. ראו רשב"ם, מסכת בבא בתרא, דף כ"ט, עמוד א', ד"ה באתרא; יד רמ"ה, שם אות כא; מאירי, שם ד"ה 'שלש'. שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"א, סעיף ג' ששנת ההוברה אינה עולה. המגיד משנה סבור שכך גם עולה מלשון הרמב"ם, אולם מההגהות מיימוניות שם לא משמע כך. וכן נראה מפירוש יד פשוטה. גם בספר המקח שער מ נראה שסבור ששנת ההוברה עולה לחשבון.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מ"א, עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ב, הלכה ו'; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"ד, סעיף ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מ"ב, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ב, הלכה ז'; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"ד, סעיף ג'.
↑  רא"ש בבא בתרא ג, ב; רבנו יונה, בבא בתרא כט, ב ד"ה 'ולעניין'; ריטב"א שם ד"ה 'ומודה'; מאירי בבא בתרא כט, א ד"ה 'אף';שו"ת הרשב"א א, תתקמ"ג; שו"ת הרמ"ה רסג, עמ' 28; ארבעה טורים, חושן משפט, סימן ק"מ; רמ"א בשו"ע שם ח.
↑  זו המשמעות הפשוטה של חזקת ג' שנים וכך גם עולה מדברי רבי יהודה במשנה ב: "ויבא לשנה אחרת".
↑  המחאה אינה מוזכרת במשנה. במשנה ו מוזכר מושג המחאה בהקשר לחזקת תשמישין ובמשמעות של מניעת השכן לעשות פעולה שאין לו זכות לעשות.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ט, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"א, הלכה ח'; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"ו, סעיף ה'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ח, עמוד ב': "היכי דמי מחאה? אמר רב זביד: פלניא גזלנא הוא - לא הויא מחאה, פלניא גזלנא הוא דנקיט לה לארעאי בגזלנותא, ולמחר תבענא ליה בדינא - הויא מחאה". משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"א, הלכה ז'; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"ו, סעיף ד'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ה, עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"א, הלכה ז'; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"ו, סעיף ד'; וכן בסימן קנ, א. במקרים אלו נוסח המחאה יהיה מותנה: "אם הוא יטען שמכרתי אתבע אותו לדין".
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מ', עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"א, הלכה ח'; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"ו, סעיף ה'. הסמ"ע שם סק"ט מסביר, שהכתיבה ללא ציווי מבוססת על דין זכין לאדם. תוספות, מסכת בבא בתרא, דף ל"ט, עמוד א', ד"ה מחאה, מסבירים שהכתיבה שלא מדעת המתחייב מבוססת על תקנת חכמים.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ט, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"א, הלכה ו'; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"ו, סעיף ג'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ט, עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"א, הלכה ו'; שולחן ערוך, חושן משפט, סימן קמ"ו, סעיף ה'.
↑  משנה, מסכת בבא בתרא, פרק ג', משנה ג'; תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מ"ב, עמוד א'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ג, הלכה א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ו, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ג, הלכה י'. גם אדם רגיל אינו נאמן בחזקה מולם, שכן אין הם מוחים וראו רשב"ם, מסכת בבא בתרא, דף ל"ו, עמוד א', ד"ה ולא שמציע שני הסברים לכך.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מ"ז, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ג, הלכה י"א.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ה, עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ד, הלכה ה'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"ט, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ד, הלכה ז'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ח, עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות טוען ונטען, פרק י"ד, הלכה י'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553234805171 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.