stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוזי והבנשיז
התפתחות הצליל הייחודי, 1980–1982

ההרכב עם באדג'י וסמית' הקליט אלבום שלישי, "Kaleidoscope", שראה אור ב-1980. בזמן הקלטת האלבום החליטו חברי הלהקה להתנסות בסגנונות מוזיקליים חדשים תוך שימוש בכלי נגינה כמו סינתיסייזר, סיטאר ומכונת תופים, ללא מחשבה על ביצוע השירים בהופעות. אחד המבקרים תיאר את התוצאה כ"קליידוסקופ של קולות ודימויים, צורות חדשות ותוכן המהבהבים מול עינינו." באותה שנה הלהקה הופיעה עם שירי האלבום בסיבוב הופעות ראשון בארצות הברית.
בנובמבר 1980 הוציא הלהקה לאור כסינגל את השיר "ישראל" (אנ'). השיר לא נכלל באף אלבום אבל מאוחר יותר הוא נכנס לאלבום האוסף "The best of Siouxsie and the Banshees" בשנת 2002.
בהקלטת האלבום "Juju", בשנת 1981, נקטה הלהקה בגישה שונה: קודם הם ניסו לנגן את השירים החדשים בהופעה, ורק לאחר מכן הקליטו אותם באולפן. שירי האלבום תוארו על ידי המבקרים כ"כבדים" או "אפלים".
במקביל לפעילות הלהקה הקימו סוזי ובאדג'י הרכב בשם "The Creatures" שהוציא מיני-אלבום ב-1981 ואלבום ב-1983. גם סמית' וסברין הקימו הרכב בשם "The Glove".
בשנת 1982 יצא האלבום "A Kiss in the Dreamhouse" שהתאפיין באווירה רומנטית וצלילי מיתר. אחד ממבקרי המוזיקה כתב עליו: "אני מבטיח לכם שהמוזיקה באלבום תעצור את נשימתכם."
ב-1983 הוציאה הלהקה תקליטון ובו גרסת כיסוי לשיר "Dear Prudence" של הביטלס, שהפך ללהיט הגדול ביותר של הלהקה. בספטמבר אותה שנה הלהקה ביקרה בישראל, והופיעה שלוש לילות רצופים בקולנוע דן בתל אביב.
במאי 1984, לאחר שהאלבום השישי של הלהקה, "Hyæna", ראה אור, עזב סמית' את הלהקה.
ההצלחה בארצות הברית, 1984–1990

בשנים 1984–1990 הוציאה הלהקה מספר אלבומים, ביניהם "Through the Looking Glass" ‏(1987) שהכיל גרסאות כיסוי לשירים שנבחרו על ידי סוזי סו.
בשנת 1988 הוציא הלקה את האלבום "Peepshow" בו הרכב הלהקה כלל לראשונה שישה נגנים בהפקה מוזיקלית מתוחכמת וסאונד מעוצב. האלבום היווה פריצת דרך בהצלחתו המסחרית הרבה בארצות הברית, ובאותה שנה יצאו סוזי והבנשיז לסיבוב הופעות ברחבי העולם, לרבות בישראל. לאחר סיבוב ההופעות לקחו חברי הלהקה פסק זמן עד 1991.
שנותיה האחרונות, 1991–1999

בשנת 1991 סוזי והבנשיז חזרו עם השיר "Kiss Them for me" והאלבום "Superstition", שזכו לשבחי המבקרים. לאחר מכן הקליטו את שיר הנושא "Face to Face" לסרט "באטמן חוזר", ויצאו שוב לסיבוב הופעות נרחב בארצות הברית, בין השאר כלהקה המובילה במופע הראשי של פסטיבל הרוק Lollapalooza.
בשנת 1995 יצא אלבומם האחרון, "The Rapture", ובאפריל 1996 הודיעו על פירוק הלהקה, לאחר 20 שנה ביחד. סוזי ובאדג'י המשיכו להופיע ולהוציא אלבומים תחת השם "The Creatures" עד שנת 1999.
לאחר הפירוק

בשנת 2002 חברת "יוניברסל מיוזיק גרופ" הוציאה לאור מחדש את כל אלבומיהם, וכן אלבומים עם חומר נדיר וקטעים שלא יצאו לאור לפני כן. בנוסף התאחדה הלקה לסיבוב הופעות קצר. שכלל הקלטת אלבום הופעה חיה. על אחד האוספים כתב מבקר המוזיקה של הטיימס: "יש לנו כאן להקה שאף פעם לא שמה בבי סייד שירים נחותים, אלא ראתה בהם הזדמנות לשמר את העבודות הכי קיצוניות ומאתגרות שהם יצרו."
החברה הוציאה לאור גם הקלטות מוקדמות של הלהקה, DVD עם הופעות וקליפים, ומארזי תקליטורים של הלהקה.
סוזי סו הוציאה אלבום סולו בשנת 2007 שלא זכה להצלחה מסחרית. היא שיתפה פעולה עם מספר מוזיקאים, ועדיין מופיעה עם שירי סוזי והבנשיז.
מורשת והשפעה

סוזי והבנשיז היוו השראה למוזיקאים רבים במגוון סגנונות. בין המוזיקאים שציינו את השפעתם נמנים הקיור, מוריסי, בונו, דייב גהאן, קורטני לאב, גוסיפ, Garbage, שינייד או'קונור, רד הוט צ'ילי פפרז ופי ג'יי הארווי.
שירי הלהקה זכו לגרסאות כיסוי רבות, ובין היתר בוצעו על ידי LCD Soundsystem, Massive Attack, טריקי וג'ף באקלי.
דיסקוגרפיה

אלבומי אולפן:
The Scream ‏(1978)
Join Hands ‏(1979)
Kaleidoscope‏ (1980)
Juju ‏(1981)
A Kiss in the Dreamhouse ‏(1982)
Hyæna ‏(1984)
Tinderbox ‏(1986)
Through the Looking Glass ‏(1987)
Peepshow ‏(1988)
Superstition ‏(1991)
The Rapture ‏(1995)
בנוסף לאלבומים אלה ראו אור אוספים רבים והקלטות של הופעות חיות.
הערות שוליים

1 2 3  משה קוטנר, הפריחה המפתיעה של "סוזי והבנשיז", באתר הארץ, 13 בספטמבר 2013
1 2  שרון רודיך, המוהיקנית האחרונה, מעריב, 30 בספטמבר 1988
1 2  עכבר העיר, ה"פט שופ בויז" מוציאים מהארון, "סוזי והבנשיז" מתאחדים, באתר הארץ, 23 באפריל 2002
↑  ענת רונקו, עכבר העיר, 5 הקאברים הכי טובים לפול מקרטני, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2008
↑  שרון מולדבי, איזו נפילה - סוזי והבנשיז - "מבעד למראה" יבוא, בית התקליט, חדשות, 25 במרץ 1987
↑  אהד פישוף, תקליטים - זקנה חביבה - סוזי־והבנשיז, "פיפ שאו" -פולידור, כל העיר, 16 בספטמבר 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 5088527  BnF: cb13906526n (data)  GND: 5505520-5  ISNI: 0000 0001 2284 590X  LCCN: n91120888  MusicBrainz: 78ea5ea1-3c4d-4b7e-ac5d-68900319ebe2  NKC: xx0026085  SUDOC: 078077249  VIAF: 121316014   WorldCat (עם VIAF): 121316014 
סוזי סו באוקלנד (קליפורניה), 1986.
לשכת בית אבטינס

לשכת בית אבטינס הייתה לשכה בעזרה בבית המקדש השני. לשכה זו שימשה את משפחת בית אבטינס, משפחה שתפקידה היה להכין את הקטורת שהוקטרה על המזבח הפנימי וביום הכיפורים.
תפקידיה

בלשכת בית אבטינס היו מאחסנים את אחד עשר סממני הקטורת ואת הסממנים הנלווים, ושם היו בני משפחת בית אבטינס כותשים את סממני הקטורת, ומערבבים אותם זה בזה, כדי ליצור את הקטורת. הכנת הקטורת לכל השנה הייתה נעשית בפעם אחת, ולאחר מכן הייתה הקטורת נשמרת בלשכה, ובכל יום היו לוקחים את הכמות הדרושה להקטרה של אותו יום.
בערב יום הכיפורים, היו זקני הכהונה מעלים את הכהן הגדול ללשכת בית אבטינס, ומשביעים אותו שלא ישנה בעבודת הקטורת, ולא יניח את הקטורת על הגחלים בהיכל, כדעת הצדוקים, אלא בקודש הקודשים, כדעת חכמי ישראל, הפרושים.
לפי דברי רב פפא בגמרא, שתי לשכות היו לו לכהן הגדול בשבעת ימי הפרישה שלפני יום הכיפורים, ימים בהם שהה במקדש. האחת – לשכת פרהדרין, שם היה ישן, והשנייה – לשכת בית אבטינס, שם היה מתאמן בביצוע נכון של חפינת הקטורת. מדברים אלו עולה שהכהן הגדול הקדיש חלק ניכר מזמנו בימים אלה לאימונים בלשכת בית אבטינס.
לשכת בית אבטינס היא אחד מהמקומות בהם שמרו הכהנים בבית המקדש.
מקומה

לשכת בית אבטינס נזכרת במסכת מדות (א,א) ומסכת תמיד (א, א) כמקום בו שמרו הכהנים בבית המקדש. ונאמר כך: ”בית אבטינס ובית הניצוץ היו עליות, והרובים שומרים שם”.
בגמרא נאמר, שאחת משתי הלשכות של הכהן הגדול הייתה בצפון העזרה, והאחרת בדרום, אך לא ידוע איזו משתי הלשכות הייתה בצפון, ואיזו בדרום. הראשונים נחלקו בהכרעת הספק: יש הסוברים שהספק נותר בעינו, יש הסוברים שההכרעה היא שלשכת בית אבטינס הייתה בדרום, וכן עולה מהירושלמי, ויש הסוברים שההכרעה היא שלשכת בית אבטינס הייתה בצפון.
לקריאה נוספת

'שערי היכל' למסכת יומא, הוצאת מכון המקדש, ירושלים תשס"ו, מערכה כ"ט.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת יומא, פרק א', משנה ה'.
1 2  מסכת יומא, דף י"ט, עמוד א'.
↑  משנה מסכת תמיד, פרק א', משנה א'; מסכת מידות, פרק א', משנה א'.
↑  רבינו חננאל, יומא שם.
↑  רמב"ם, פירוש המשנה, מסכת מידות, פרק ה', משנה א'; הלכות בית הבחירה ה,יז.
↑  מסכת יומא, פרק א', הלכה ה'.
↑  ר"י מלוניל.
| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
JSD Band

| --- | --- |
 מקום הקמה:  סקוטלנד 
 מוקד פעילות:  גלאזגו, סקוטלנד
 תקופת הפעילות:  1970–1974; 1997 – 1998
 סוגה:  פולק רוק מוזיקה קלטית
 כלי נגינה:  קולות, גיטרה, כינור, צ'לו, מנדולינה, קלידים, תופים
 חברת תקליטים:  Regal Zonophone Cube Records KRL Records
 שיתופי פעולה בולטים:  בילי קונולי, ג'רי ראפרטי, דייוויד בואי
 חברים
 ג'ים דייבי, שון או'רורק, דס קופילד, צ'אק פלמינג, קולין פין; מאוחר יותר - לינדזי סקוט, יאין לייון
 
JSD Band הייתה להקה סקוטית של מוזיקת  פולק-רוק קלטית שפעלה בעיקר בבריטניה בשנים 1974-1969 ושוב לזמן קצר בשנים 1998-1997. הלהקה הוציאה לאור חמישה אלבומים, וסינגלים רבים ומהדורות מיוחדות. כמו אצל להקות דומות בתקופתם, במוזיקה שלהם בלט היסוד הסקוטי בשימוש בחומר המוזיקלי המסורתי ובסגנון הנגינה ובכלים.
הרכב הלהקה היה:
ג'ים דייברס - שירה, גיטרה באס, צ'לו
שון או'רורק - שירה, גיטרה, כינור ("פידל"), חליל, סקסופון
דס קופילד - שירה, גיטרה, קלידים, מנדולינה
צ'אק פלמינג - כינור, מנדולינה
קולין פין - תופים
מאוחר יותר:
לינדזי סקוט - קול, כינור
יאין לייון - כינור
רב מרס - דוברו, בנג'ו
הלהקה

להקת JSD Band הוקמה בגלאזגו שנת 1969 ושמה בה מראשי התיבות של שמות שלושת חבריה המייסדים: Jim  Divers (ג'ים דייברס), Sean O'Rourke (שון או'רורק)  ו-Des Coffield (דס קופילד). 
הצטרפותם של צ'אק פלמינג וקולין פין העלתה עת מספרם לחמישה. ב-1972 הוחלף צ'אק פלמינג זמנית על ידי לינדזי סקוט.
תחילה הופיעה הלהקה במועדוני פולק יחד עם אמנים כמו בילי קונולי וג'רי ראפרטי מלהקת ""The Humblebums"" ועם ברברה דיקסון. עם גישת הרוק-אלקטריק למוזיקה העממית הסקוטית זכתה JSD Band ב"אליפות הרכבי הפולק הסקוטיים" ב"אשר הול" באדינבורו והתחילה להופיע בערוץ BBC Radio 1 עם הדי ג'יי ג'ון פיל ובתוכנית של בוב הריס Old Grey Whistle Test ברדיו BBC Two.  
בשנת 1972 הוזמנו כדי לשמש להקת גיבוי לדייוויד בואי בעת "סיור זיגי סטארדסט" שלו בארצות הברית.
ב-1971 הקליטה JSD Band את האלבום הראשון שלה, Country of the Blind, בחברת Regal Zonophone. שני האלבומים הבאים של הלהקה Black Album ‏(1972) ו-Travelling (1973) Days - הוקלטו בחברת Cube records של דייוויד פלאץ.
אחרי האלבום האחרון, הקליטו שלושה סינגלים: "(1973), "Sunshine Life For Sarah Jane/Paddy Stacks" Me (Sail Away Raymond)/Reel Call" (1974) ו-"Hayes and Harlington Blues/Cuckoo" (1974).
אף על פי שהצטיינה ודורגה באותה רמה עם להקות כמו Fairport Convention,‏ Pentangle ו־Steeleye,
ביולי 1974 התפרקה הלהקה מסיבות מרובות: לחצים מסחריים, הבדלי גישה מוזיקלית, התחייבויות משפחתיות ושחיקה.
היא התאחדה שוב לזמן קצר בשנים 1998-1997 והוציאה שני אלבומים נוספים ב-KRL Records, חברה מגלזגו, שהתמחתה במוזיקה מסורתית סקוטית. הראשון - For the Record‏ (1997), שכלל גרסאות אקוסטיות של חומר מוקלט קודם, ו- Pastures of Plenty‏ (1998) שכללה חומר חדש, שבו הופיע גם ידיד ותיק של הלהקה, האמן רוב מרס (Rob Mairs) שניגן על בנג'ו עם חמישה מיתרים.
בשנת 2013 קויים מפגש מחודש של כל חברי הלהקה שהופיעו יחד עם רוב מרס.
מבחר דיסקוגרפיה

Country of the Blind (1971) - Regal Zonophone
"Country of the Blind"
"Cooleys"
"Childhood Memories"
"Sara Jane"
"Old Time Heartaches"
"Nancy" / "Jenny Picking Cockles"
"Wonders of Nature"
"Don't Think Twice, It's All Right" (מאת בוב דילן)
"Darling Corey"
"Morning Dew"
"Cousin Caterpillar"
"Over and Over" / "Hope"
JSD Band (1972) - Cube
"Open Road"
"As I Roved Out"
"Betsy (The Serving Maid)"
"Barney Brallaghan"
"Johnny O'Braidislea"
"Going Down The Road"
"Sylvie"
"Irish Girl"
"Honey Babe"
"Groundhog"
Travelling Days (1973) - Cube
"Galway Races"
"Fishin' Blues"
"Sarah Jane"
"Travelling Days"
"King's Favourite"
"The Cuckoo"
"The Dowie Dens O' Yarrow"
"Down the Road"
"Young Waters"
"The Green Fields of America"
For the Record (1997) - KRL
"Sarah Jane"
"As I Roved Out"
"The Cuckoo"
""The Irish Girl" / "The Musical Priest"
"Groundhog; Johnny O' Breadislea"
"The Sunshine Hornpipe" / "The Mountain Road"
"Darlin' Corey"
"The Galway Races"
"Going Down the Road"
"Don't Think Twice It's Alright"
"Down the Road"
"Morrison's Jig" / "Cooley's Reel"
"Over and Over"
Pastures of Plenty (1998) - KRL
"The Bonnie Lass of Albany"
"Unknown Polka" / "The Dancing Master's Reel" / "As I Went Out Upon the Ice"
"Pastures of Plenty"
"The Downfall of Paris" / "The Chanter's Tune"
"Shake Loose the Border"
"Seamus's Jig" / "The Monaghan Jig"
"Patrick's Island"
"The Gypsy Laddie"
"The Sligo Maid" / "The Humours of Tulla" / "St Anne's Reel" / "The Green Fields of Rossbeigh" / "O'Rourke's Reel"
"Shady Cove"
"Rodney's Glory" / "An Spalpeen Fanach"
"The Spanish Lady"
לקריאה נוספת

Colin Irwin  -  The Curse of the White Heather Club: Scottish music has survived Andy Stewart in 1994 The Rough Guide of World Music
הערות שוליים

↑  Colin Irwin עמ' 21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 2cf570db-b874-4c8e-916b-4d0132b754f8
מערת חילזון תחתית

| --- | --- |

מבט מתוך מערת חילזון תחתית לעבר הנחל
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הנאטופית 
 אתר ארכאולוגי
 חפירות:  1997, 2001, 2005–2006, 2008
 ארכאולוגים:  ליאור גרוסמן 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°52′09″N 35°18′31″E﻿ / ﻿32.86920833°N 35.30868611°E﻿ / 32.86920833; 35.30868611
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מערת חילזון תחתית(למפת הגליל המערבי רגילה) מערת חילזון תחתית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת חילזון תחתית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת חילזון תחתית
 
מערת חילזון תחתית היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי בנחל חילזון, שבגליל התחתון. במערה נחשף בית קברות מהתרבות הנאטופית המאוחרת, כ-12,000 שנים לפני זמננו, ובו עדויות למנהגי קבורה מורכבים. זהו אחד האתרים הנטופיים הבודדים שהיו בשימוש רק כבית קברות ומרכז לפעילות פולחנית. העדויות שנמצאו במערה לפעילויות 'יום-יומיות' כמו ציד, עיבוד מזון ושימוש בכלי צור וכלי אבן, היו גם הן מרוכזות לגמרי סביב הקברים ומעידות על הכנות בעבור טקסי הקבורה. המערה נהייתה מפורסמת ועוררה עניין רב, עקב פרשנות החוקרים כי הקבר המרכזי הוא של האישה השאמאנית וסעודת לוויה גדולה ליוותה את קבורתה.
החפירות ותוצאותיהן

סקר ארכאולוגי שבוצע באזור ב-1995 העיד כי ישנם ממצאים מהתרבות הנאטופית במערה, מה שהביא לתחילת החפירות ב־1997. בחפירות במערה שנוהלו על ידי ליאור גרוסמן, מהמכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית, התגלה בית הקברות הנאטופי בן 12,000 שנה. בית הקברות שנחשף לימד שאנשי התרבות הנאטופית השקיעו מאמצים רבים בבית קברות ובקבורה. הם הקימו בשקע שבמערה שני מבנים ושלושה בורות שאותם חפרו ברצפת המערה. בתוך המבנים התגלו שלוש קבורות ראשוניות כאשר בבורות התגלו שרידי קבורה של 25 אנשים נוספים. הממצאים הראו שהם נהגו לעשות קבורה ראשונית ולאחר מכן הם פתחו את הקברים ומתוכם הוצאו הגולגולות והעצמות הארוכות.
ממצאים ארכאולוגיים

לפי תוצאות הסקר והחפירות, הממצא החומרי המשמעותי היחיד בנמצא שייך לנטופית המאוחרת. המערה הייתה מלאה בשכבות עבות של גללי עזים, כיוון ששימשה כמכלאת חורף מהתקופה הביזנטית ועד זמנים מודרניים. החפירות (1997, 2001, 2005–2006, 2008) הראו כי רק הנאטופית המאוחרת מיוצגת באתר ונמצאת ישירות מתחת לשכבות הגללים.
השכבה הנאטופית מרוכזת בשקע בגודל כ-30 מ"ר בסלע האם במרכז המערה. המערה שמשה כבית קברות בעבור לפחות 28 פרטים. רוב הקבורות נמצאו בתוך שלושה בורות ששימשו כבורות קבורה שיתופיים. הנפטרים הונחו בשלמותם בבורות, אך לאחר תקופה, הקברים נפתחו מחדש והוצאו מהם העצמות הארוכות והגולגולות. שתי קבורות במנח אנטומי שלם נמצאו במבני הקבורה שנחפרו אל סלע-האם. קבורה נוספת במנח אנטומי מלא נמצאה על הסלע הגבוה שבין שני המבנים והיא אירוע הקבורה האחרון שהתקיים באתר. רוב הממצאים הארכאולוגיים באתר נמצאו בהקשר ישיר עם הקבורות.
ממצאים ארכאולוגיים > עצמות בעלי-חיים

מכלול עצמות בעלי החיים שנמצאו במערת חילזון תחתית מורכב משלוש קבוצות מרכזיות: פרסתנים, טורפים, ובעלי-חיים קטנים. המינים המרכזיים שנמצאים באתר הם צבים וצבאים. מכלול בעלי-החיים באתר דומה לאתרים אחרים מהנאטופית המאוחרת באזור הים-תיכוני, אך יש לו מאפיינים ייחודיים. המכלול מראה עדויות ללפחות סעודה טקסית אחת גדולה, שנמצאה בשני המבנים, ובמהלכה נאכלו לפחות 90 צבים ו-3 פרי בר.
ממצאים ארכאולוגיים > קונכיות

הצדפים השכיחים ביותר שנמצאו באתר הם קונכיית שן הים (דֶנְטַלִיוּם בלעז). פסולות ייצור שנמצאו באתר מעידים כי לפחות חלק מהחרוזים שנמצאו באתר יוצרו במקום.
ממצאים ארכאולוגיים > כלי עצם

כ-50 כלי עצם שלמים ושבורים נמצאו באתר, כולל פסולות ייצור. רוב כלי-העצם נמצאו בהקשר של הקבורות באתר.
ממצאים ארכאולוגיים > כלי אבן

כמעט 100 כלי אבן נמצאו באתר וכוללים חלוקי-אבן חלקים, פסולות וכלי שחיקה וכתישה. אחוז גדול של כלי האבן נמצאו בקברים.2 ראויים לציון הכלי שנמצא בשימוש משני בקיר של מבנה ב' וכלי הבזלת השבור שנמצא בקבר השמאנית.
סעודות טקסיות וקבורת השמאנית

חוקרי האתר מפרשים את הממצאים הייחודיים במערה כעדויות לסעודות קבורה ולקבורה של האישה השמאנית. עדויות מובהקות לסעודה טקסית גדולה נמצאו באתר, והם כנראה העדויות הקדומות ביותר להתנהגות/לאירועים מסוג זה. כמויות לא-רגילות של עצמות צבים ופרים נמצאו בשני המבנים באתר, ומעידים על אכילה של כמויות בשר עצומות בטווח זמן קצר. אחד המבנים כנראה נבנה במיוחד עבור אשפת הסעודה. מילוי עשיר בפסולות הסעודה נמצא גם במבנה קבורתה של השמאנית.
קבורת השמאנית היא כנראה התגלית המפורסמת ביותר ממערת חילזון תחתית. הקבורה נמצאה במבנה א', מבנה אובאלי שחפור אל תוך סלע האם, המחופה בטיח-בוץ ומרוצף בלוחות אבן-גיר. הקבורה היא קבורתה של אישה מבוגרת, בעלת עיוותים גופניים מולדים ועדויות למחלות הקשורות בגילה. סביב גופתה הונחו כ-90 שריונות צבים, עצמות חזיר בר, דלק הסלעים, עיט, בקר הבר, נמר, שברים של כלי בזלת וכן כף רגל אנושית מאסיבית שאיננה שייכת לנקברת (כף רגל שלישית). מעל הקבורה ישנה פסולת מרובה המעידה על סעודת קבורה גדולה שנערכה בעת הטמנתה. המבנה חתום באמצעות לוח אבן גדול. מבנה הקבורה נבנה בייחוד עבור קבורתה, והושקעה בו עבודה מרובה שבוודאי דרשה עבודה משותפת של קבוצה. הטיפול המיוחד במבנה הקבורה ובנקברת מעיד על ייחודה, והביא להשערה כי האישה הייתה שמאנית - מנהיגה רוחנית. ניתוח של פסולות זעירות במערה מראה כי קבורתה של השמאנית הייתה הפעילות הראשונה במערה, וכי למעשה, המקום יוסד כמקום חשוב ואף קדוש בעקבות קבורתה שם.
ראו גם

האישה השאמאנית
מערת רקפת
לקריאה נוספת

איל חלפון, רן ברקאי, היו פה לפנינו, ארץ ישראל. מיליון השנים הראשונות, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021. פרק שביעי: אכול ושתה כי מחר נמות.
הערות שוליים

1 2  Grosman, L., Munro, N. D. and Belfer-Cohen, A. 2008. A 12,000-year-old Shaman burial from the southern Levant, PNAS, 105(46), pp. 17665–17669.
1 2 3  Munro, N. D. and Grosman, L. 2010. Early evidence (ca. 12,000 B.P.) for feasting at a burial cave in Israel. Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, 107(35), pp. 15362–15366.
↑  Grosman, L. and Munro, N. D. 2007. The sacred and the mundane: domestic activities at a Late Natufian burial site in the Levant, Before Farming, 4(4), pp. 1–14.
↑  Dubreuil, L., Ovadia, A. and Grosman, L. 2019. Evidence of ritual breakage of a ground stone tool at the Late Natufian site of Hilazon Tachtit cave (12,000 years ago). PloS one, 14(10), p. e0223370.
↑  Klein, N., Belfer-Cohen, A. and Grosman, L. 2016. Bone Tools as the Paraphernalia of ritual Activities: A Case Study from Hilazon Tachtit Cave, Eurasian Prehistory, 13(1–2), pp. 91–104.
↑  Dubreuil, L. and Grosman, L. 2013. The life history of macrolithic tools at Hilazon Tachtit Cave. In Natufian Foragers in the Levant: Terminal Pleistocene social changes in Western Asia. Edited by Bar-Yosef, O., & Valla, F. R. pp. 527-543.
↑  Grosman, L. and Munro, N. D. 2016. A Natufian Ritual Event, Current Anthropology, 57(3), pp. 311–331.
↑  Goldgeier, H., Munro, N. D. and Grosman, L. 2019. Remembering a sacred place – The depositional history of Hilazon Tachtit, a Natufian burial cave’, Journal of Anthropological Archaeology. 56, p. 101111.
| אתרי התרבות הנאטופית בישראל |
| --- | --- | --- |
| אתרים בכרמל | מערת הנחל • מערת כבארה • מערת רקפת • נחל אורן |  |
| אתרים בגליל | מערת היונים • מערת חילזון תחתית • עינן |  |
| אתרים בבקע הירדן | נחל עין גב II • חוף שחף |  |
| אתרים ביהודה | מערת שוקבא • חתולה |  |
| אתרים בנגב | ראש חורשה • ראש צין |  |
| אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| אתרים מהתקופה הפלאוליתית התחתונה | ביצת רוחמה • בריכת רם • ג'לג'וליה • גשר בנות יעקב • מחצבת עברון • מחצבת רבדים • מערת גמל • מערת היונים • מערת זוטייה • מערת מיסליה • מערת קסם • מערת תנור • עובדייה |  |
| אתרים מהתקופה הפלאוליתית התיכונה | האתר המוסטרי בשפך נחל מחניים • הר כרכום • מערת הגדי • מערת היונים • מערת זוטייה • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת מנות • מערת עמוד • מערת רקפת • מערת שוקבא • מערת תנור • נשר רמלה |  |
| אתרים מהתקופה הפלאוליתית העליונה | אוהלו II • הר כרכום • מערת היונים • מערת הנחל • מערת כבארה • מערת מנות • מערת ספונים • מערת קפזה • מערת רקפת • נחל אורן • נחל עין גב I • ערק אל-אחמר • תל רקית |  |
| אתרים מהתקופה האפיפלאוליתית | מדרגות הירדן • מערת היונים • מערת הנחל • מערת חילזון תחתית • מערת כבארה • מערת ספונים • מערת רקפת • מערת שוקבא • נווה דוד • נחל אורן • חתולה • נחל עין גב II • עין גב I • עינן • תל יריחו • תל רקית |  |
בית הקברות הנאטופי במערת חילזון תחתית
גלעד שרון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  נובמבר 1966 (בן 58) צהלה, תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מפלגה:  הליכוד 
 
גלעד שרון (נולד בנובמבר 1966) הוא איש עסקים ישראלי. בנם הצעיר של ראש ממשלת ישראל לשעבר אריאל שרון ושל לילי שרון, ואחיו של עמרי שרון.
ביוגרפיה

גלעד שרון נולד וגדל בשכונת צהלה. לאחר מכן עברה המשפחה בעקבות תפקידיו של אביו בצבא לבאר שבע ולרחובות ולבסוף לחוות השקמים. למד בתיכון האזורי שער הנגב. בשנת 1984 התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת מטכ"ל. בצנחנים עבר שרון טירונות והכשרה כלוחם. כעבור כחצי שנה מיום גיוסו הודח שרון מן המסלול ביחידה ושב לצנחנים כמש"ק מודיעין. הוא השלים קורס קצינים והיה למדריך בבה"ד 1. במילואים היה שרון קצין מודיעין ומפקד צוות ההדרכה ביחידת מילואים מובחרת בעוצבת האש והגיע לדרגת רב-סרן.
לגלעד שרון תואר שני בחקלאות. בין היתר, שרון מנהל את חוות השקמים שבבעלות משפחתו ועסקים נוספים. שמו נקשר למספר פרשיות: פרשת האי היווני, פרשת סיריל קרן ופרשת כספי איש העסקים אריה גנגר. עם זאת, מעולם לא הוגש נגדו כתב אישום. כיום משמש שרון כפובליציסט בעיתון "ידיעות אחרונות". ב-2011 יצא לאור ספרו, שרון: חייו של מנהיג, בהוצאת מטר, שהוא ביוגרפיה של אביו.
בחודש מאי 2016 הודיע שרון על כוונתו לחזור לפעילות פוליטית במסגרת מפלגת הליכוד ובהמשך השנה התפקד למפלגה. שרון ביקש להתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה לקראת הבחירות לכנסת ה-21, אך חסרו לו מאה ימים לוותק הנדרש במפלגה, ומזכירות המפלגה ויושב ראשה בנימין נתניהו לא אישרו לו את קיצור הפז"מ.
בחודש יולי 2022 הודיע על התמודדות בבחירות המקדימות בליכוד לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, ועורר התנגדות בקרב תא של מפוני גוש קטיף בליכוד. לאחר הפריימריז הוא שובץ במקום ה-49 ברשימת המפלגה לכנסת.
במלחמת חרבות ברזל התנדב למילואים, והשתתף בין היתר בפשיטת שייטת 13 על מעגנה של חמאס, ששימשה כבסיס ימי לביצוע התקפות על ישראל. שלושת בניו הבוגרים השתתפו גם הם במלחמה, הבכור שבהם כטייס קרב.
שרון הוא אב לארבעה. מתגורר עם משפחתו בחוות השיקמים.
פרשיות שנכרכו בשמו > פרשת האי היווני

גלעד שרון הצטרף לצוות פרויקט "האי היווני" במחצית מרץ 1999 בעקבות הצעה שקיבל מאיש העסקים דוד אפל, ועבד בפרויקט עד יוני 2001. לפי החוזה, שנחתם בין אפל לבין חברת חוות שקמים, שכרו של גלעד שרון יהיה 20 אלף דולר לחודש, ובנוסף – מיליון וחצי דולר עם השלמת הפרויקט, או 300 אלף דולר אם הפרויקט לא יצא אל הפועל. במאי 2000 חתמו אפל וגלעד שרון על חוזה מעודכן, שהבטיח לשרון סכומים גבוהים יותר רטרואקטיבית. על פי סיכום הראיות, קבע היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז, שסך הכל השתכר גלעד שרון סכום של כ-640,000 דולר, ובנוסף הובטח לו בונוס של 3,000,000 דולר (בניכוי התשלומים הנ"ל), אשר הותנה במימוש הפרויקט.
המשטרה חשדה כי שכרו הגבוה של גלעד שרון היה דרך מוסווית למתן שוחד לאביו, אריאל שרון. גלעד שרון ניצל את זכות השתיקה בחקירותיו בפרשה זו, ובסופו של דבר לא מצא היועץ המשפטי לממשלה ראיות מספיקות כדי להעמיד לדין – לא אותו ולא את אביו.
פרשיות שנכרכו בשמו > פרשת סיריל קרן

הפרשה נסובה סביב חשדות לפיהן הועברו מיליוני דולרים בשנת 2002 לבניו של שרון.
החשד המרכזי שנבדק בפרשה היה שאריאל שרון, ראש הממשלה לשעבר, קיבל הלוואה בגובה 1.5 מיליון דולרים מאיש העסקים הדרום אפריקאי, כדי להחזיר לכאורה תרומות לא חוקיות שקיבל במהלך הבחירות הפנימיות על ראשות הליכוד. על פי הנטען, קרן היה בעצם איש קש להעברת הכסף מידיו של איל ההון האוסטרי מרטין שלאף, שלו היו אינטרסים כלכלים בישראל. עוד נטען כי שלושה מיליון דולר נוספים הועברו משלאף לחשבונות של משפחת שרון, ומחציתם הוחזרו מחשבון הבנק של גלעד שרון – לקרן.
בחודש נובמבר 2012 עתר שרון לבג"ץ בבקשה להורות למדינה לנמק מדוע עדיין לא התקבלה החלטה בתיק החקירה נגדו.
ב-3 בינואר 2013 נסגר התיק בפרשה זו.
פרשיות שנכרכו בשמו > פרשת גלעד שרון-נמרודי

פרשה זו היא חקירת משטרה שנערכה בשנים 2004–2006, בחשד להעברת כספים אסורה מיעקב נמרודי לגלעד שרון, במסווה של עסקה, בה רכשה חברת הכשרת היישוב (שבבעלות משפחת נמרודי) אופציה למניות בחברת ש.פ. הנגב שבבעלות חברת חוות שקמים. פרקליטות המדינה החליטה ב-2006 לסגור את התיק מחוסר ראיות.