stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חרתוויסי
האגדה

האגדה מספרת על המלכה תמרה, שהכריזה על תחרות מי יבנה את המגדל המפואר ביותר בחרתוויסי. בנאי מומחה והשוליה שלו היו בין המתחרים, ולמרבה הבושה עלה השוליה על מורו, והאחרון קפץ מהמגדל אל מותו.
גלריית תמונות

חרתוויסי ברוחב מלא. בצד ימין כנסייה עתיקה (עם גג אדום).
מצודת חרתוויסי, גדולה ושולטת על הדרך.
המצודה מכיוון הכביש לורדזיה. בולטים לעין התלילות והקושי להגיע אליה.
טיילור הינדס

טיילור ג'סמין הינדס (באנגלית: Taylor Jasmine Hinds; נולדה ב-25 באפריל 1999) היא כדורגלנית אנגליה המשחקת בעמדת מגנה או כקשרית במועדון הסופר ליג האנגלית לנשים ליברפול, שם היא סגנית קפטן. היא ייצגה את אנגליה ברמות עד גיל 17(אנ'), עד גיל 19(אנ') ועד גיל 23(אנ').
קריירת משחק

הינדס החלה לשחק כדורגל בגיל עשר עם צוות הפיתוח של נורת'המפטון טאון(אנ'). היא נבדקה על ידי איש צוות ארסנל והחלה לשחק עם הקבוצה הצעירה זמן קצר לאחר מכן.
קריירת משחק > ארסנל

הינדס ערכה את הופעת הבכורה שלה בארסנל במהלך ניצחון 0–7 על "לונדון ביז"(אנ') במהלך גביע ה-FA WSL 2017(אנ'). היא הכניעה את אמה מיטשל(אנ') בדקה ה-46 של המשחק. את הופעתה הראשונה בקבוצה הבוגרת קיימה בגיל 18.
קריירת משחק > אברטון

בינואר 2018, הינדס חתמה באברטון עד קיץ 2019 לצד חברתה לקבוצה קלואי קלי, שכבר הייתה מושאלת עם "הכחולים".
קריירת משחק > ליברפול

הינדס חתמה בליברפול ביולי 2020; היא חתמה על חוזה ארוך טווח חדש בינואר 2022, וזכתה באליפות ה-FA לנשים(אנ') עם "האדומים" באותה עונה. באביב 2023, היא זכתה בתואר סגן קפטן ליברפול, וניהלהמאז את ליברפול במספר הזדמנויות בהיעדרה של קפטן המועדון ניאם פאהי(אנ').
קריירה בינלאומית

הינדס ייצגה את אנגליה בנבחרות עד גיל 17, עד גיל 19 ועד גיל 23. היא הייתה חלק מסגל אנגליה שזכתה במדליית הארד בגביע העולם לנשים 2018 של פיפ"א עד גיל 20(אנ') בצרפת. היא התחרתה עם הנבחרת עד גיל 17 בגביע העולם של פיפ"א עד גיל 17 לנשים 2016 בירדן.
הערות שוליים

↑  From One Taylor to Another: England's European Goal Hero Inspiration for football Starlet, EalingTimes, 10th October 2017
↑  Rising Star Taylor Hinds has Big Plans for Club and Country on the football Pitch, Ealing Times, 10th May 2017
↑  Arsenal in seventh heaven with win over London Bees. FA WSL. The FA Women's Leagues and Competition, 12 October 2017
↑  T. Hinds - Summary Matchs, SoccerWay
1 2  Taylor Hinds - Defender, Liverpool Women's Team
↑  Ladies Land Hinds From Arsenal, Everton, 25 January 2018 by WayBack Machine
↑  England Win Bronze Medal at FIFA U20  Women's World Cup, The FA Youth Teams, 24 Aug, 2018
↑  Hinds Says Lionesses' Strong Bond Will Help in Jordan, The FA England, 29 September, 2016
↑  No Barriers for England's TV Star, FIFA U-17 Women's World Cup Jordan, 2016, by WayBack Machine, 06 Oct, 2016
חרשניצה

| --- | --- |
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פולין קטן (פרובינציה) פולין קטן
 מחוז:  מייחוב
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,625 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°23′46″N 19°57′01″E﻿ / ﻿50.39599°N 19.95031°E﻿ / 50.39599; 19.95031 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.charsznica.com.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיחרשניצה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיחרשניצה(למפת פרובינציית פולין קטן רגילה) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהחרשניצה(למפת פרובינציית פולין קטן מוגדלת) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהחרשניצה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חרשניצה (בפולנית: Charsznica) הוא כפר במחוז מייחוב שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-15 ככפר בבעלות אצולה. עם חיבור עיר הנפה מייחוב למסילת הברזל בסוף המאה ה-19, והקמת תחנת רכבת ביישוב, התפתחה כלכלת הכפר.
יהודי חרשניצה

יהודים התיישבו בכפר עם בניית תחנת הרכבת בו, ועסקו בעיקר במסחר. במהלך מלחמת העולם הראשונה התעללו ביהודי היישוב חיילי הצבא הרוסי, ועם נסיגתם, התעללו ביהודי הכפר חיילי הצבא הכחול. ב-3 במאי 1919 נערך בכפר פוגרום בידי פועלי רכבת ואיכרים מהסביבה, אשר בעקבותיו, עזבו את היישוב חלק מיהודיו.
בין מלחמות העולם חיו בכפר כ-120 משפחות יהודיות, שהחזיקו במקום מספר מפעלי תעשייה. בכפר פעל בית מדרש, והתקיימה בו פעילות ציונית ופעילות של הבונד.
יהודי חרשניצה > בשואה

בימים הראשונים למלחמת העולם השנייה הפציצו הגרמנים את תחנת הרכבת בכפר, תוך השמדת רכבת שהייתה מלאה בילדים יהודים שנשלחו ליישוב על ידי משפחותיהם משלזיה. לאחר מכן נמלטו מהכפר רבים מיהודיו. עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים, רצחו 32 גברים יהודים שאיתרו בו במקומות מסתור.
בכ-400 עד 500 היהודים שנותרו בכפר ביצעו הגרמנים מעשי התעללות, שוד ורצח, תוך חיובם בנשיאת אות היכר. ב-28 באוגוסט 1942 הוצעדו יהודי הכפר לעבר סלומניקי, תוך רצח 34 יהודים מהכפר בשעת האקציה, ותוך התעללות מיוחדת בחולים ובזקנים, ירי בכושלים, ורצח 58 יהודים ליד הכפר חודוב. יחד עם אלפי יהודי הנפה רוכזו יהודי היישוב בשטח פתוח ליד סלומניקי, בו הוחזקו כשבוע תחת שמירה, ללא מזון ושתייה. לאחר סלקציה, שולחו רוב היהודים מהמקום למחנה ההשמדה בלז'ץ.
כ-70 יהודים שהושארו בחרשניצה לאיסוף הרכוש היהודי בו נרצחו בסמוך לחודוב בסוף שנת 1942.
חוקי הדיפוזיה של פיק

פעפוע מולקולרי מנקודת מבט מיקרוסקופית ומקרוסקופית. בתחילה, מולקולות מומסות נמצאות משמאל לגבול הסגול בלבד. לאחר שהמכשול מוסר, מומס מתפזר וממלא את כל המכל.
איור א: מולקולה בודדת נעה אופן אקראי.
איור ב: כשמספר המולקולות גדול, קיימת מגמה ברורה – הממס מתפזר במכל באופן אחיד ככל שעובר הזמן.
איור ג: כשמספר המולקולות המומסות רב, האקראיות נעלמת, והמומס עובר באופן רציף וסדיר מאזור הריכוז הגבוה לאזור בו ריכוז נמוך על פי חוקי פיק
חוקי הדיפוזיה של פיק (או חוקי הפעפוע של פיק) הם שני חוקים המתארים את תופעת הפעפוע (דיפוזיה בלעז), ונתקבלו לראשונה על ידי הרופא והפיזיולוג הגרמני אדולף פיק (Adolf Fick) ב־1855.
שני החוקים מתארים את תנועתו של חומר המיוחסת למנגנון הדיפוזיה. פיק, שהושפע מעבודתו של הכימאי תומאס גרהאם (אנ'), מדד ריכוזים ושטפים של מלח, המפעפע בין שני מאגרים דרך צינורות מים, ועל בסיסם ניסח את החוקים הנקראים על שמו. עבודתו של פיק התרכזה בדיפוזיה בנוזלים, משום שבאותה תקופה דיפוזיה של מוצקים לא נחשבה לאפשרית. כיום, חוקיו של פיק נמצאים בלב ההבנה של תופעת הדיפוזיה במוצקים, בנוזלים ובגזים גם יחד.
החוק הראשון של פיק

חוק זה קובע כי הקשר בין השטף של חומר מסוים לריכוז שלו הוא קשר של נגזרת - השטף עומד ביחס ישר לגרדיאנט (נגזרת מרחבית) של הריכוז. במערכת בעלת מימד אחד נקבל:
 J=-D{\frac {\partial \phi }{\partial x}}
כאשר  \ J הוא השטף הדיפוזיוני של כמות החומר,  \ D הוא קבוע הדיפוזיה,  \ \phi  הוא ריכוז החומר כתלות במקום, ו- \ x הוא המיקום.
במערכות בהן ריכוז החומר משתנה במספר ממדים, יש צורך להשתמש בפונקציות  \ \nabla  אשר מכלילה את הנגזרת הראשונה ולקבל:
 J=\ -D\nabla \phi , כאשר  \ \nabla \phi  הוא הגרדיאנט של הריכוז.
קבוע הדיפוזיה  \ D מתכונתי למהירות החלקיקים הדיפוזיוניים. מהירות החלקיקים תלויה בטמפרטורה, בצמיגות הנוזל ובגודל החלקיקים (על פי משוואת איינשטיין-סטוקס). בתמיסות מהולות, קבוע-הדיפוזיה של מרבית היונים דומה ונע בטמפרטורת החדר בתחום שבין 0.6x10-9 ובין 2x10-9 m2/s. עבור מולקולות ביולוגיות דוגמת חלבונים קבוע הדיפוזיה נע בין 10-11 ובין 10-10 m2/s.
הכוח המניע של הדיפוזיה במערכת דיפוזיה חד-ממדית מבוטא על ידי:
 -{\frac {\partial \phi }{\partial x}}
בתמיסה אידיאלית ביטוי זה מבטא את מפל הריכוזים. בתמיסות שאינן אידיאליות או בתערובות, הכוח המניע לדיפוזיה של כל צורון הוא מפל הריכוזים של אותו צורון. במקרה כזה חוק הראשון של פיק (במימד אחד) יכול להיכתב כ: J_{i}=-{\frac {Dc_{i}}{RT}}{\frac {\partial \mu }{\partial x_{i}}}.
כאן האינדקס i מסמל את הצורון המסוים, c הוא הריכוז, R הוא קבוע הגזים, T היא הטמפרטורה ו-μ הוא הפוטנציאל הכימי.
החוק השני של פיק

החוק השני של פיק מתאר מערכות שבהן ריכוז של חומר משתנה בזמן. ניסוחו:
כאשר  \ \phi  הוא ריכוז החומר,  \ t הוא הזמן,  \ D הוא קבוע הדיפוזיה ו- \ x הוא המיקום. ניתן לגזור את החוק השני של פיק מתוך החוק הראשון תוך שימוש במשוואת רציפות:
בהנחה שקבוע הדיפוזיה D אינו משתנה במרחב, ניתן לקבל את ניסוחו של חוק פיק השני, כפי שמופיע בראשית הפסקה.
במקרה הכללי בו הדיפוזיה איננה חד-ממדית אלא בעלת שני ממדים או יותר, החוק ינוסח בעזרת אופרטור הלפלסיאן:
כאשר קבוע הדיפוזיה קבוע במרחב, המשוואה הדיפרנציאלית תצטמצם לצורה הפשוטה יותר:
 {\frac {\partial \phi }{\partial t}}=D\,\nabla ^{2}\,\phi \,\!.
דוגמה חשובה היא המקרה שבו  \ \phi  נמצא בשיווי משקל. במקרה כזה הריכוז איננו משתנה עם הזמן ולכן כל האגף השמאלי במשוואה שווה לאפס. במערכת המתוארת כבעלת ממד אחד כאשר קבוע הדיפוזיה  \,D הוא קבוע, הפתרון לריכוז הוא ליניארי (תלות ליניארית של הריכוז במיקום). בשני ממדים או יותר מתקבלת משוואת לפלס:  \nabla ^{2}\,\phi =0\!, שהפונקציות המקיימות אותה נקראות פונקציות הרמוניות.
החוק השני של פיק > דוגמה לפתרון במימד אחד

נדגים את המקרה של דיפוזיה משתנה בזמן במימד אחד (ציר x, בלי הגבלת הכלליות), של חומר שריכוזו נתון על ידי  \ n(x,t) ממשטח גבול הממוקם ב- \ x=0, כאשר הריכוז על הגבול מוחזק בגודל קבוע  \ n(0) (חומר חצי-אינסופי). הפתרון למקרה זה הוא:
erfc היא פונקציית השגיאה המשלימה. הגודל  \ 2{\sqrt {Dt}} נקרא אורך הדיפוזיה, והוא גודל אופייני הקשור לעומק שאליו פעפע החומר בזמן t.
ראו גם

דיפוזיה ואוסמוזה
משוואת צ'רצ'יל-ברנשטיין
משוואת דיפוזיה
לקריאה נוספת

Fick, Adolf (1855). "Über Diffusion". Annalen der Physik und Chemie (בגרמנית). 170 (1): 59–86. doi:10.1002/andp.18551700105. ISSN 0003-3804.
Fick, Adolph (1855). "V. On liquid diffusion". The London, Edinburgh, and Dublin Philosophical Magazine and Journal of Science. Informa UK Limited. 10 (63): 30–39. doi:10.1080/14786445508641925. ISSN 1941-5982.
הערות שוליים

↑  Philbert, Jean (2006). "One and a Half Century of Diffusion: Fick, Einstein, Before and Beyond". Diffusion Fundamanetals. 4: 6.1–6.19.
טאקאשי סאקאי

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1887 Kamo district, הירושימה, האימפריה היפנית 
 הוצאה להורג:  30 בספטמבר 1946 (בגיל 58) נאנג'ינג, ג'יאנגסו, הרפובליקה הסינית 
 מדינה:  יפן 
 השכלה:  מכללת המטה של הצבא היפני 
 השתייכות:  הצבא היפני הקיסרי 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 מסדר השמש העולה  מדליית הניצחון  מדליית הכבוד הצבאית  מסדר האוצר הקדוש  Showa Enthronement Commemorative Medal 
 
טאקאשי סאקאי (ביפנית: 酒井 隆‏; 18 באוקטובר 1887 - 30 בספטמבר 1946) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במהלך מלחמת העולם השנייה והשתתף בכיבוש הונג קונג בשלהי שנת 1941, ולאחר מכן כיהן כמושל המושבה בפועל.
קורות חיים

סאקאי נולד באזור הירושימה שביפן והתחנך בבתי ספר צבאיים בקובה ובאוסקה. בשנת 1908 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הקיסרית, והצטרף לגדוד הרגלים ה-28. בשנת 1924 קודם לדרגת מייג'ור, ובשנת 1928 לדרגת קולונל משנה (lieutenant colonel).
באותה שנה הוצב בג'ינאן שבמחוז שאנדונג בסין וככל הנראה היה אחראי לרצח חיילי הקוומינטנג ב-4 במאי 1928. בשנת 1932 עבר לשרת בטיינג'ין.
בשנת 1932 קודם לדרגת קולונל ופיקד על היחידה החמישית של חיל המודיעין הקיסרי היפני, תפקיד בו נשא עד שנת 1934.
בין השנים 1934–1935 היה מפקד הצבא היפני בסין. בשנת 1936 מונה למפקד גדוד חיל הרגלים ה-23.
בשנת 1937 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ומונה לתפקיד רגימנט חיל הרגלים ה-28.
בין השנים 1939–1940 פיקד על צבא הכיבוש היפני במונגוליה.
בשנת 1940 שב ליפן וכיהן כמפקד המשמר הקיסרי למשך זמן קצר.
בנובמבר 1941 הוצב בגואנגג'ואו ופיקד על הארמייה ה-23 של יפן. זמן לאחר שקיבל את הפיקוד, קיבל פקודה לכבוש את הונג קונג בתוך 10 ימים.
ב-8 בדצמבר 1941, שעות ספורות לאחר המתקפה על פרל הארבור, הורה סאקאי לראש המטה שלו, טדאמיצ'י קוריבאישי לכבוש את הונג קונג.
בשל סירובו של מושל הונג קונג מארק איצ'יסון יאנג להיכנע, ובשל תעוזת הכוחות הבריטיים במושבה, נאלץ סאקאי לבקש ארכה לסיום המשימה. יאנג נכנע לבסוף ביום חג המולד, 25 בדצמבר 1941, לאחר 18 ימי לחימה. כעסו של סאקאי על העיכוב בכיבוש המושבה הביאה ליחסו הרע כלפי האוכלוסייה הכבושה.
סאקאי כיהן כמושל הונג קונג בפועל עד 20 בפברואר 1942. לאחר תום כהונתו שב ליפן, ופרש מהצבא בשנת 1943.
בתום מלחמת העולם השנייה הורשע סאקאי בפשעי מלחמה בבית הדין הסיני הצבאי לפשעי מלחמה בנאנג'ינג ב-27 באוגוסט 1946, והוצא להורג על ידי כיתת יורים ב-30 באוגוסט.
חוכמת ההמונים

אריסטו – "אבי חכמת ההמונים", ידוע בהיותו האדם הראשון אשר כתב על "חוכמת ההמונים" בעבודתו הפילוסופית: "פוליטיקס" (Politics (Aristotle)).
חוכמת ההמונים היא הדעה הקולקטיבית של קבוצת יחידים. איסוף תשובות של קבוצה גדולה לשאלות הכרוכות באומדן, ידע כללי וחשיבה מרחבית מראה, לעיתים, כי בממוצע מתקבלת תשובה מדויקת יותר מאשר כל תשובה שניתנה על ידי אותם יחידים בקבוצה. הסבר אינטואיטיבי לתופעה זו הוא ה"רעש" הייחודי ליחיד בקבוצה – לכל אדם דעות אישיות ושיקול דעת פרטני, וכאשר לוקחים את ממוצע התשובות של קבוצת יחידים, מצטמצמת השפעת "רעש" זה.
עקרון חוכמת ההמונים גורס שחוכמתו של ההמון גדולה, בתנאים מסוימים, מחוכמתו של המומחה היחיד. על פי רעיון זה, שקלול התשובות שתפיק קבוצה גדולה של אנשים, שאינם מתואמים ביניהם, יהיה לעיתים מדויק יותר מהתשובה הטובה והמלומדת שיפיק מומחה עצמאי. עיקרון זה הודגם באוכלוסיות שונות ובניסויים מתחומי חיים שונים.
חוכמת ההמונים – הספר

מושג חוכמת ההמונים, תוך התמקדות בעולם העסקים, תוּאר בהרחבה על ידי העיתונאי האמריקני ג'יימס סורוויקי, בספרו "חוכמת ההמונים", שיצא לאור בשנת 2004.
במרכזו של הספר מתואר מחקר, המסיק כי דווקא קבוצות מגוונות, נטולות היררכיה ושמורכבוֹת מאנשים שלא מכירים זה את זה, ייתנו את התוצאות הטובות ביותר לארגון. לטענתו, ב-91% מהמקרים, ההמונים מספקים תשובה נכונה לבעיה המוצגת בפניהם, בעוד ששיעור ההצלחה של מומחים בעלי השכלה רלוונטית הוא רק 65%.
תנאים לקיום חכמת המונים

על פי סורוויקי, כדי שחוכמת המונים תהיה אפקטיבית בצורה מיטבית, עליה לקיים את כל התנאים הבאים:
מגוון דעות (הטרוגניות) – לכל אדם תהיה דעה אישית ופרספקטיבה שונה. בזכות קיומו של המגוון, ניתן לקבל חלופות, גם אם טובות פחות, המסייעות בעת קבלת החלטה. כל עוד יישמר האיזון בין המידע והידע, המשותפים לכלל הקבוצה, לבין ידע פרטי נוסף, שמוחזק באופן אישי על ידי היחידים, נוכל לראות פרספקטיבות שונות, המאפשרות את קיומה של ה"חוכמה".
אי-תלות בין אנשים – קהל חכם הוא קהל מגוון, שמצליח לשמור על עצמאות ואי-תלות בין האנשים. יש לקחת בחשבון, שחלק מהדעות יהיו מוטות או שיחקו דעות של אנשים אחרים ועם זאת, מצב זה אינו מהווה הפרעה כל עוד ההטיה היא מגוונת.
אגרגציה (צבירה) – קיום מנגנון, האוסף את כל מגוון הדעות בתחום מסוים, ומציג אותו באופן המאפשר קבלת החלטות.
היבטים של חוכמת המונים

סורוויקי מתייחס לשלושה היבטים של חוכמת המונים:
קוגניציה – חשיבה ועיבוד מידע, שיפוט של השוק, שלטענתו יכול להיות מהיר יותר, אמין יותר ופחות מושפע מפוליטיקה, מאשר דיונים בוועדות מומחים.
קואורדינציה – היכולת לתמרן בגמישות, בתנועה זורמת וללא התנגשויות, בדומה להולכי רגל רבים על מדרכות, שאינם מתנגשים אחד בשני.
שיתוף פעולה – היכולת של קבוצת אנשים ליצור יחסי אמון, ללא מערכת השולטת בהתנהגותם.
מנת משכל קבוצתית

בנוסף לסורוויקי, קבוצת חוקרים, ביניהם אניטה וו. וולי ותומאס מאלון, חקרו מהם המשתנים המשפיעים על מנת המשכל הקבוצתית. במחקר "ראיות לפקטור אינטליגנציה קולקטיבית בביצועים של קבוצות אנושיות" זיהו וולי, מאלון ושותפיהם את "גורם c" (באנגלית: Collective factor).
"גורם c" שימש ככלי לחוזי תוצאות המבחנים של קבוצות אנשים שהשתתפו במחקר. המבחנים כללו משחקי חשיבה, ניהול משא ומתן עם קבוצות אחרות, פתרון חידות ועוד. מחד גיסא, "גורם c" לא הושפע מלכידות קבוצתית, מוטיבציה או משביעות רצון משאר חברי הקבוצה; מאידך גיסא, נמצאו שלושה משתנים המשפיעים על "גורם c" באופן משמעותי.
שלושת המשתנים המשפיעים על "גורם c":
רגישות חברתית – הקבוצות שזכו להצלחה הרבה והעקבית ביותר בכל סוגי המשימות השונות היו אלה, שחבריהן הקשיבו זה לזה, מבלי לקטוע אנשים במהלך דבריהם, וגילו רגישות להבעות הפנים של זולתם ולשפת הגוף שלהם. הרגישות החברתית השפיעה על ביצועי הקבוצה יותר מהרכב החברים, מנת המשכל הממוצעת או המצרפית שלהם וכל משתנה אחר.
שוויוניות – המחקר גילה מתאם גבוה בין הצלחה במשימות לבין חלוקה שוויונית של תורות דיבור וזמן התבטאות של חברי הקבוצה. קבוצות שבהן התבלט מנהיג דומיננטי הפגינו ביצועים ירודים יותר, וככל שהשיחות כללו יותר סבבי דיבור, בהשתתפות יותר חברים, שזכו לתורות דיבור דומים יותר באורכם, כך הקבוצה הראתה תוצאות טובות יותר במשימות השונות.
שיעור הנשים בקבוצה – בין אם הקבוצות מנו שניים, שלושה, ארבעה או חמישה חברים, ככל ששיעור הנשים גדל, האינטליגנציה הקבוצתית עלתה. ניתן להתייחס למשתנה זה כמשתנה מתווך; זאת מפני שהנשים שהשתתפו בניסוי קיבלו כאינדיבידואל תוצאות גבוהות יותר מגברים ב"רגישות חברתית".
חוכמת ההמונים ברשת

מייקל נילסן, בעברו פיזיקאי קוונטי, גייס את תופעת חוכמת ההמונים ויצר את המחקר המדעי האזרחי. המטרה היא לפתח כלים, שיאפשרו לאנשים לשתף את הידע והרעיונות שלהם, על מנת לפתח את המדע מהר יותר משיעשו זאת המומחים לבדם. פלטפורמת הווב 2.0 היא זאת שמאפשרת להמונים מכל קצוות העולם להביע את דעתם בתחום מסוים, ועל ידי כך לקדם את המדע. נילסן מציג את הרעיון באמצעות סיפורו של המתמטיקאי טים גאוורס, שהשתמש בבלוג שלו כדי להעלות בעיות מתמטיות קשות במיוחד והזמין אנשים לנסות ולפתור אותן. תוך 37 ימים בלבד הבעיות נפתרו במלואן, והשיטה הוכחה כיעילה.
גם חוקרי החלבונים, פרופסור דייוויד בייקר ופרופסור זורן פופוביץ', גייסו את ההמונים לטובת המדע, כאשר פיתחו את המשחק המכונה "Foldit" (קפל אותו). הם הפיצו את המשחק ברשת, כשהם מעודדים את המשתתפים לשחק בו בחינם, ולהתחרות זה בזה ב"קיפול" חלבונים. המשחק עזר לפענח את מבנהו של חלבון מורכב במיוחד, הישג שעשוי להוביל לפיתוח תרופות במלחמה כנגד מגפת האיידס. מבנהו של חלבון זה היה בגדר תעלומה עבור החוקרים בתחום במשך יותר מעשר שנים, אך הגיימרים הצליחו לפתור אותה תוך שלושה שבועות בלבד. זו היא דוגמה נוספת לדרך בה יכולים אנשים מן השורה לתרום את כוח החישוב של מוחותיהם לטובת המדע.
חוכמת ההמונים ברשת > ניחוש משקל שור – אנגליה

המדען פרנסיס גלטון גילה, שאם שואלים אנשים רבים שאלה כמותית, הם יכולים להגיע לתשובה קרובה יותר לאמת מאשר תשובתו של מומחה. בשנת 1906 גלטון נכח בתחרות חוואים שהתרחשה בפלימות', אנגליה. לקהל הרחב הוצג שור שחוט, ומטרת הקהל הייתה לנחש מהו המשקל המדויק של השור. המשתתפים רשמו את ניחוש המשקל על פתק ומסרו אותו למנחה. כ-800 איש השתתפו בתחרות (13 קולות נפסלו), בה האדם שהניחוש שלו יהיה הכי קרוב למשקל השור – ינצח. לאחר התחרות, גלטון לקח את הכרטיסים המשומשים וביצע ניתוח סטטיסטי שלהם. הוא גילה שהממוצע של כל הניחושים הוא 1,198 ליברות (543.4 ק"ג), בעוד שהמשקל המקורי של השור היה 1,207 ליברות (547.5 ק"ג). ממוצע הניחושים היה הניחוש הקרוב ביותר, אפילו בקרב מומחי הבקר שהשתתפו בתחרות.
גלטון הגה שלושה עקרונות כדי להשתמש ב"חוכמת ההמונים":
לכל משתתף מההמון חייב להיות מקור ידע עצמאי (בלתי-תלוי במקורות הידע של שאר ההמון).
החלטת המשתתף חייבת להיות אישית וללא כל השפעה מן הסובבים אותו.
חייב להיות מנגנון שיוכל לאסוף את כל המידע הבלתי-תלוי מהמשתתפים.
ראו גם

מיקור המונים
מימון המונים
אפקט דאנינג-קרוגר
קול המון כקול שדי
ניהול ידע
הטוב מכולם (תוכנית טלוויזיה)
קוד פתוח
חוק לינוס
פוק חזי מאי עמא דבר
לקריאה נוספת

ג'יימס סורוויקי, חוכמת ההמונים, עברית הוצאה לאור בשיתוף כתר, 2006
ליאור צורף, המוח המשותף, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2015
הערות שוליים

↑  Yi, S. K. M., Steyvers, M., Lee, M. D. and Dry, M. J. (באפריל 2012). "The Wisdom of the Crowd in Combinatorial Problems". Cognitive Science. 36 (3): 452–470. doi:10.1111/j.1551-6709.2011.01223.x. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
1 2  על-פי ספרו של ג'יימס סורוויקי: "Wisdom of the Crowds"
↑  ריאיון עם סורוויקי, באתר randomhouse (באנגלית)
↑  Anita Williams Woolley, Christopher F. Chabris, Alex Pentland, Nada Hashmi, Thomas W. Malone (בספטמבר 2010). "Evidence for a Collective Intelligence Factor in the Performance of Human Groups". Science. 330 (6004): 686–688. doi:10.1126/science.1193147. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  האם הגולשים הם עתיד המדע?, באתר כלכליסט, 10 בנובמבר 2011
↑   Open science: Michael Nielsen at TEDxWaterloo, סרטון  באתר יוטיוב; המדע האזרחי, הרצאה ב-TED
↑  ד"ר רועי צזנה, ‏כשהגיימרים ניצחו את המדענים… במדע, באתר "הידען", 1 באוקטובר 2011
↑  Francis Galton (במרץ 1907). "Vox Populi". Nature. 36 (3). {{cite journal}}:  (עזרה)
ג'יימס סורוויקי
חסידות גלינא

|  שורשים, סיווג והנהגה |
| --- | --- |
 דת:  יהדות
 קבוצה:  תנועת החסידות
 מייסד:  רבי יחיאל מיכל מושקוביץ'
 
חסידות גלינא הייתה חסידות בגליציה המזרחית (כיום אוקראינה). אבי החסידות היה רבי יחיאל מיכל מושקוביץ', נינו של רבי יוסף מיאמפולה, בנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
תולדות החסידות

רבי יחיאל מיכל היה חתנו של רבי מאיר מפרמישלאן. חותנו העיד עליו שהוא נוטר הברית. בשנת תרי"ט עבר לגלינא (כיום הליניאני) שם נהג באדמו"רות והתפרסם כצדיק ובעל מופתים. נפטר בשנת תרכ"ז. חיבר את הספר "קב ונקי". חתנו היה רבי לוי יצחק מנזון נכדו של רבי ישראל מרוז'ין.
בנו רבי בצלאל יהושע מילא את מקומו. נולד בשנת ת"ר. התפרסם כבעל צדקה שנהג בפזרנות והנהיג את חצרו בעשירות. בזיווג ראשון היה חתנו של דודו רבי חיים אברהם ממיקולייב ובזיווג שני היה חתנו של רבי חיים מצאנז. היה תלמידו של רבי אברהם יעקב מסדיגורה וכן נסע לצ'ורטקוב ולהוסיאטין. הקים בית מדרש בצפת. בזמן מלחמת העולם הראשונה עבר לבולחוב שם נפטר בה' בתמוז תרע"ה במהלך קבלת שבת באומרו את המילים "אור זרוע לצדיק".
בנו (מאשתו השנייה) רבי חיים (תרמ"ח-תרפ"א) מילא את מקומו. היה חתנו של דודו רבי שלום אליעזר הלברשטאם מראצפרט. חתנו היה הרב יוסף מאיר רובין (בן רבי יעקב מסאסרגן).
אחריו המשיך גיסו רבי יצחק צבי אפרתי (חתן רבי בצלאל יהושע) שכיהן גם ברבנות העיר עד שנספה בשואה. חתנו (מאשתו הראשונה) היה הרב ישראל דוד מאוסטילה.
במקביל לרבי חיים, המשיך אחרי רבי בצלאל יהושע, אחיינו רבי חיים גרינברג בן רבי יצחק אליעזר רבה של גלינא וחתנו של רבי יחיאל מיכל. נולד בשנת תרמ"ח. היה חתנו של רבי נחום מבילקמין (גזע סטרליסק). נרצח בשואה בשנת תש"ב. בנו היה המשורר אורי צבי גרינברג.
ענף נוסף בשושלת

בן נוסף של רבי יחיאל מיכל היה רבי מאיר מזבורוב. היה חתנו של רבי ישראל אלימלך מדז'בנה. בזמן מלחמת העולם הראשונה ברח לטורקה ומשם לקרולי האלמיץ שבהונגריה. נפטר בכ"ט בחשוון תרע"ה.
בנו של רבי מאיר מזברוב היה רבי ישראל אלימלך מזברוב. נולד בשנת תרל"ז. נסמך להוראה מהמהרש"ם מברז'אן ומה'מחזה אברהם' מברוד. היה חתנו של רבי שלום מסאמבור. ברח עם אביו לטורקה שם כיהן כרב ולאחר מכן נמלט לפראג. בשנת תרפ"ג היגר לארצות הברית ומעריציו פתחו לו בית כנסת בשם 'כרם ישראל'.
חיבר ספר "נר ישראל". נפטר בי"ח באדר תשי"ד.
חרשים

ערך זה עוסק ביישוב בישראל. אם התכוונתם לבעלי מלאכה או ללקות שמיעה, ראו .
| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎814 מטר
תאריך ייסוד: 1980
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 373 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-1.1% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) חרשים(למפת הגליל המערבי רגילה) חרשים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חרשים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חרשים32°57′24″N 35°19′41″E﻿ / ﻿32.9566779959262°N 35.3279720152292°E﻿ / 32.9566779959262; 35.3279720152292  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב (in English: Misgav Regional Council) באדום - חרשים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

חָרָשִׁים (בקמצים גדולים; ריבוי מן חָרָשׁ) הוא יישוב קהילתי בגליל, הצפוני מבין יישובי המועצה האזורית משגב, צפונית לכרמיאל, ליד פסגת הר שזור בגובה של כ-850 מ' ובסמוך לשמורת הטבע הר מירון. חרשים הוא המקום המיושב הרטוב ביותר בישראל.
היסטוריה

היישוב נוסד בשנת 1980 במסגרת תוכנית המצפים בגליל. היישוב נקרא על שם אתר ארכאולוגי סמוך, "תל חָרָשִׁים", שהיה יישוב עברי קדום בתקופת הברזל, ואשר תושביו נודעו כחרשי ברזל.
חרשים הוא בין היישובים הבודדים בארץ בהם שימור הסביבה מיושם הלכה למעשה, ואופן ההשתלבות הסביבתית מהווה מקור השראה ליישובים אחרים. היישוב ממוקם בתוך יער האופייני להר הגבוה של הגליל העליון, ובו תצורות סלעים ונוף ייחודיות. היער מאופיין במגוון רב מאוד של צמחים ובעלי חיים. האהבה והכבוד הרב שרוחשים תושבי המקום, מוצאים ביטוי בהשתלבותו הייחודית של היישוב בסביבתו ובמזעור הפגיעה בחורש המקיף אותו ונמצא בתוכו. בשנת 2015 בוצע תכנון אסטרטגי לפיתוח מרוסן ומבוקר של היישוב ל-25 שנה - עד לשנת 2040, במתווה של ישוב לדורות.
בקרבת היישוב תצפיות נוף ושבילי הליכה בחורש. מסלול טיול פופולרי (המסומן במפת סימון השבילים של החברה להגנת הטבע) יוצא מחרשים ויורד על פני מצוק נחל פקיעין אל הכפר פקיעין.
מזג האוויר בחרשים אופייני לאזור הרי הצפון והוא מתאפיין בטמפרטורות נמוכות יחסית ומשקעים מרובים. כמעט בכל חורף מתרחש אירוע שלג ובשל מיקומו הטופוגרפי, כמות המשקעים השנתית היא כ-1,000 מ"מ (אחד המקומות הגשומים ביותר בישראל). ביישוב ממוקמת תחנה של השירות המטאורולוגי הישראלי, שהחלה לפעול בשנת 1986.