stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצעד הגאווה במוסקבה
נקודת מבטם של הפעילים > פסק בית הדין האירופי לזכויות אדם

| --- | --- |
 :  ראו גם – פסק דין אלכסייב נגד רוסיה
מארגני מצעד הגאווה במוסקבה תבעו את הרשויות הרוסיות בשנת 2008 על איסורן להתיר לקיים הפגנות שלוות על רקע הפרה של חופש ההתאגדות בדומה למצעד הגאווה בבירת פולין, וורשה, אשר כונה במקום כ-"צעדת השוויון", אשר נאסרה על ידי ראש העיר, לך קצ'ינסקי בשנים 2004–2005. מארגניה הציגו תביעה בנוגע לאיסור בבית הדין האירופי לזכויות אדם בשטרסבורג. פולין, המיוצגת על ידי לך קצ'ינסקי, נמצאה כאשמה על ידי בית הדין בהפרת זכויות אדם בסיסיות הקשורות לחופש ההתאגדות במעשי איסורו (ראו: פסק דין בונצ'קובסקי ואחרים נגד פולין).
ב-17 בספטמבר, בית הדין האירופי לזכויות אדם נתן לרוסיה עד 20 בינואר 2010 לענות על סיבת האיסורים של ההפגנות ב-2006, 2007 ו-2008. מאוחר יותר, לבקשת השלטונות הרוסיים, הוארך מועד זה עד 20 בפברואר. מזכר השלטונות הרוסיים עומד על כך שכל הפעילויות הציבוריות של ההפגנות נאסרו תוך התאמה מלאה לדרישות האמנה האירופית לזכויות אדם וחירויות יסוד. התזכיר ציין כי "שלטונות מוסקבה לא היו מסוגלים להבטיח את שלומם של המשתתפים שהוכרזו על אירועים פומביים בקשר לעובדה שיש להם התנגדות של רוב האוכלוסייה".
בפנייתם לבית הדין האירופי לזכויות אדם עמדו התובעים על כך שהאיסור על ההפגנות ב-27 ביוני 2007, ואישורו הנוסף בבתי המשפט ברוסיה, הפרו מספר סעיפים של האמנה האירופית, לרבות סעיף 11 (הזכות לחירות האספה) סעיף 14 (איסור על אפליה) בצירוף סעיף 11 וסעיף 13 (זכות להגנת בית המשפט).
ב-21 באוקטובר 2010 פרסם בית הדין האירופי לזכויות אדם את פסק דינו. ההחלטה הוגדרה כפה אחד אשר קבעה כי התרחשה הפרה של סעיפים 11, 13 ו-14 של אמנת זכויות האדם האירופית מצד הרשויות הרוסיות. בית המשפט הדגיש כי אם מימוש הזכות לאספה והתאגדות בדרכי שלום על ידי קבוצת מיעוט היה מותנה בקבלתה על ידי הרוב, הדבר לא יעלה בקנה אחד עם ערכי האמנה. בית המשפט קבע כי על רוסיה לשלם לניקולאי אלכסייב כ-12,000 אירו בגין נזק לא ממוני ו-17,510 אירו עבור הוצאות משפט.
נקודת מבטם של הפעילים > נראות

מצעד הגאווה במוסקבה העניק לפעילים גישה רחבה לתקשורת המונים או לסיקור תקשורתי מסיבי. אנדי תאיר, מרשת השחרור הגאה בשיקגו, הצהיר לפני ואחרי אירוע הגאווה במוסקבה 2009 באומרו,
"המטרה שלנו היא לגרום גינוי מרבי כלפי מדיניות הממשלה אם ינסו לעצור אותנו או לאפשר לניאו-פשיסטים לתקוף אותנו. לאחר משפט או שניים שהיללו את אומץ ליבם של פעילי להט"ב רוסים ובלארוסים, התחלתי לדבר על כך שהמתקפה המשטרתית על זכויות להט"ב צריכה להדאיג את כל הרוסים מכיוון שזו הייתה מתקפה על חירויותיהם הדמוקרטיות. בדיוק באותו שלב השוטרים של אומו"ן תפסו וגררו אותי משם, מה שהופך את הנקודה שלי להרבה יותר יעילה מכל מילה שיכולתי לבטא".
מהדורת המצעד הרביעית זכתה להצלחה בלתי מסויגת, כאשר הנקודות הפוליטיות של מארגניו שודרו ברחבי העולם. פיטר טאצ'ל דיבר כלפי מטרותיו בנראות התקשורתית,
"התקשורת הרוסית הייתה מלאה בדיווחים על נושאים הומוסקסואלים בשבוע האחרון. זה הגביר מאוד את המודעות וההבנה הציבורית לגבי הומוסקסואלים וזכויות להט"ב. לאט לאט, אנחנו שוחקים גישות הומופוביות. אחרי ההפגנות למען זכויות הלהט"ב שקיימנו מאז 2006, אנשים פחות מזועזעים מההומוסקסואליות. יש לנו דרך ארוכה לעבור, אבל בהדרגה אנחנו כובשים לבבות במיוחד בקרב רוסים צעירים יותר. כך היה לאורך כל ההיסטוריה. פעולה ישירה של פעילים רדיקליים כגון מהאטמה גנדי ומרטין לותר קינג היא שהפכה את העוול בצורה דרמטית ויעילה ביותר. בסך הכל, זה היה אסון יחסי ציבור לשלטונות רוסיה ומוסקבה, שהבטיח שאירוויזיון 2009 יהיה קשור לנצח עם אכזריות משטרתית, הומופוביה ממשלתית ודיכוי מחאה שלווה".
הערות שוליים

↑  Marching in Moscow, the Guardian, ‏24 במאי 2006 (באנגלית)
↑  Russia: Investigate Attacks on Gay Pride March (Human Rights Watch, 2-6-2006), web.archive.org, ‏3 בנובמבר 2008
↑  San Francisco Bay Times - LGBTQ News & Calendar for the Bay Area, San Francisco Bay Times
↑  BBC NEWS | Europe | Arrests at Russian gay protests, web.archive.org, ‏30 באפריל 2009
1 2 3  Aussie bashed at gay protest, The Sydney Morning Herald, ‏28 במאי 2007 (באנגלית)
↑  "Eggs and punches at Russia gay march" (באנגלית בריטית). 2007-05-27. נבדק ב-2021-10-29.
↑  East / West — Sex and Politics, www.frameline.org
↑  Russian President intervenes over Moscow Pride - from Pink News - all the latest gay news from the gay community - Pink News, web.archive.org, ‏12 בדצמבר 2008
↑  GayRussia.ru :: Нас объединяют не только желания, web.archive.org, ‏2 ביוני 2008
↑  Гей-прайд Москва 2008г / Moscow Gay Pride 2008, נבדק ב-2021-10-29
↑  ‘Slavic Gay Pride’ to be held in Moscow on Eurovision finals day / MosNews.com, web.archive.org, ‏18 במאי 2009
↑  UK rights activists defends banned Moscow Gay Pride parade / MosNews.com, web.archive.org, ‏18 במאי 2008
↑  Eurovision: is the world’s campest contest ready to get serious? | Lesbilicious - the web’s tastiest lesbian magazine, web.archive.org, ‏28 בנובמבר 2009
↑  "Gay protest broken up in Moscow" (באנגלית בריטית). 2009-05-16. נבדק ב-2021-10-29.
↑  K. Moroi, T. Sato, Comparison between procaine and isocarboxazid metabolism in vitro by a liver microsomal amidase-esterase, Biochemical Pharmacology 24, 1975-08-15, עמ' 1517–1521 doi: 10.1016/0006-2952(75)90029-5
↑  Kamenev, Marina (2009-05-18). "Breaking News, Analysis, Politics, Blogs, News Photos, Video, Tech Reviews". Time (באנגלית אמריקאית). ISSN 0040-781X. נבדק ב-2021-10-29.
↑  – Verdas største homseparade (Norwegian), NRK, May 17, 2009
↑  Moscow Bans Gay Pride Parade for Fifth Year in a Row : The Other Russia
↑  Blogging from Moscow Gay Pride, web.archive.org, ‏1 ביוני 2010
↑  Moscow. Gay Pride 2007, web.archive.org, ‏18 במאי 2010
↑  Box Turtle Bulletin » Riot Police Break Up Pride Events in Minsk
↑  Dozens arrested in Moscow gay rights parade clashes, www.cnn.com (באנגלית)
↑  Steve Clemons, Not The Onion: Moscow Bans Gay Pride for Next 100 years, The Atlantic, ‏8 ביוני 2012 (באנגלית)
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏19 ביולי 2011
↑  Gay, Behind the Scenes – Story Of 2009 Gay Pride in Moscow by Andy Thayer, Gays Without Borders, ‏18 במאי 2009 (באנגלית)
↑  AFS, Gay Pride in Moscow: Report from Andy Thayer, a Chicago Activist, Gays Without Borders, ‏14 במאי 2009 (באנגלית)
↑  Slavic Pride: Thank You Mayor Luzhkov by Peter Tatchell, Gays Without Borders, ‏19 במאי 2009 (באנגלית)
פעיל הלהט"ב הרוסי, ניקולאי אלכסייב, נעצר במצעד הגאווה הראשון במוסקבה, 27 במאי 2006
מצעד הגאווה השלישי במוסקבה בשנת 2008
אלכסייב במסיבת העיתונאים בעת מצעד 2009
מפגינה במהלך מצעד 2010 למען התרת הורות חד מינית מחזיקה שלט עם הכיתוב: "משפחה - שם איפה שאוהבים!"
הפגנה מול שגרירות רוסיה בלונדון, על איסור קיום המצעד על ידי עיריית מוסקבה, יולי 2011
ניקולאי אלכסייב בבית הדין האירופי לזכויות אדם, שם זכה בתיק הלהט"ב הראשון נגד רוסיה ב-25 בפברואר 2010, פסק דין אלכסייב נגד רוסיה
מעבר אגירה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  Pedro Aguirre Cerda 
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  64°49′00″S 62°51′00″W﻿ / ﻿64.8167°S 62.85°W﻿ / -64.8167; -62.85
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר אגירה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר אגירה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימעבר אגירה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימעבר אגירה
 
מעבר אגירה או תעלת אגירה או ערוץ אגירה (באנגלית: Aguirre Passage או Canal Aguirre או Aguirre Channel) היא מצר ים בין האי למייר לבין חוף דאנקו, המאפשר גישה מצפון למפרץ פאראדייס, בארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי המעבר

המעבר התגלה על ידי הספינה בלגיקה, של המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את האזור בין השנים 1899–1897. המשלחת קראה למצר "מצר פאראדייס", על שמו של מפרץ פאראדייס הסמוך.
ציידי לווייתנים נורווגים עשו שימוש במעבר משנת 1913.
המשלחת האנטארקטית הצ'יליאנית, הפעילה תחנת מחקר בנקודת ווטרבואוט בין השנים 1973–1951.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המעבר ניתן לו על ידי המשלחת האנטארקטית הצ'יליאנית שחקרה את המצר בעונת המחקר 1951–1950.
המצר נקרא על שמו של דון פדרו אגירה סרדה, נשיא צ'ילה בין השנים 1941–1938.
הערות שוליים

↑   הפלגה בתעלת אגירה, סרטון  באתר יוטיוב
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע היסטורי
מעבורת כבל

מעבורת כבל בפטגוניה, ארגנטינה
מעבורת כבל היא כלי שיט המשמש למעבר מחזורי על פני גוף מים - אגם, מצר, נחל או נהר, ומסתייע בכבל הנמשך בין נקודת המוצא לבין נקודת היעד שלו לשם הנחיה ובחלק מן המעבורות גם לשם הנעה.
המעבורת

שימוש במעבורות כבל החל ככל הנראה עוד לפני התקופות המתועדות בהיסטוריה. קיימות עדויות לפעולתן של מעבורות שכאלו עוד במאה ה-13.
מעבורות כבל הן בדרך כלל שטוחות תחתית. הן מוקמות באתרים שבהם גוף המים לחצייה הוא רדוד מכדי לאפשר שימוש בו בכלי שיט אחר, או שהזרמים בו הם חזקים מכדי לאפשר חצייה בטוחה שלו בכלי שיט אשר איננו קשור לכבל המקשר בין הגדות. דרישה נוספת מאתר להקמת מעבורת כבל היא שאין בו תנועה רבה של כלי שיט אחרים, שנוכחות הכבל באתר עלולה להפריע לפעולתם.
המעבורות נושאות הולכי רגל כמו גם כלי רכב. על מנת לקיים את האיזון בהן ולמנוע התהפכות ממוקמים כלי הרכב בדרך כלל במרכז המעבורת ואילו הולכי הרגל ניצבים בשוליה. למעבורת יש בדרך כל כבש העמסה, המשמש גם ככבש פריקה, בשני צידיה.
בעבר היו מותקנים במעבורות כבל בעיקר חבלים או שרשראות מתכת. מאז שלהי המאה ה-19 שכיח השימוש בכבל מתכת במעבורות. כבל זה מותקן בחלק מהמקומות ללא מתח, כך שעם התקדמות המעבורת מעבר לו הוא שוקע מתחת לפני המים ואיננו מהווה מכשול לשיוט של כלי שיט נוספים במקום.
המעבורת > שיטות הנעה למעבורת כבל

קיימות שיטות הנעה שונות למעבורת כבל:
הנעה על ידי מנגנון על סיפון המעבורת, שמחובר לכבל ומושך את המעבורת לאורכו מנקודת המוצא שלה אל נקודת היעד. בדרך כלל מדובר בתופים ממונעים שהכבל נכרך עליהם. ההנעה יכולה להיות על ידי מנוע חשמלי, מנוע בנזין או דיזל או אף על ידי סיבוב ידני של התוף על ידי מפעיל המעבורת;
הנעה על ידי מנוע עצמאי המותקן במעבורת. לעיתים המנוע הוא מנוע חשמלי, שגם מקבל את אספקת החשמל שלו באמצעות הכבל;
הנעה על ידי מנוע המחובר אל הכבל בנקודת היעד של המעבורת ומושך לשם את המעבורת המחוברת אל הכבל;
הנעת המעבורת על ידי ניצול הזרמים בגוף המים עצמו באמצעות מנגנון היגוי, באופן שהחיבור של המעבורת לכבל הוא בעיקר אמצעי למניעת סטיית המעבורת מנתיבה. במעבורות מסוג זה מותקן לעיתים הכבל על גבי תרנים וממוקם גבוה מעל פני המים, והמעבורת מחוברת אליו באמצעות חבל נוסף המעוגן למנגנון המחליק לאורך הכבל. גרסה נוספת היא של מעבורת המחוברת בכבל לנקודת עיגון הממוקמת על גבי אחת הגדות או אף בתוף גוף המים. סוג זה של מעבורת נקרא Reaction ferry.
תמונות

מעבורת כבל פשוטה חסרת מנוע בנורווגיה
סרטון המתאר פעולה של מעבורת כבל ממונעת גדולה בשוודיה
מעבורת כבל המונעת במנגנון ידני בסטרטפורד על האייבון, בריטניה
ראו גם

גשר מעבורת
רכבל
פוניקולר
משה מידנר

רבי משה מידנר-מישקין (תר"כ, 1860 – כ"ג בחשוון תר"צ, 1929) היה מנהל רוחני של ישיבת סלונים בדור השלישי של החסידות.
ביוגרפיה

נולד בסלונים לרבי יעקב לייב מישקין חתנו של רבי אברהם וינברג הראשון. לאחר נישואיו התגורר בעיירה מידנא לצד חותנו, ועל שם העיירה דבק בו הכינוי "מידנר". לאחר פטירת סבו האדמו"ר ביטל עצמו לבן דודו רבי שמואל וינברג מסלונים.
הקים יחד עם האדמו"ר רבי אברהם וינברג השני  את ישיבת תורת חסד בברנוביץ' וכיהן שם כמנהל רוחני.
נפטר בברנוביץ'.
חיבר ספרים רבים בנגלה ובנסתר שאבדו בשואה, בתוכם היה חיבור על מסכת יבמות.
דברי תורתו כונסו בספר "כתבי קודש" בדפוס סטנסיל ובספר "תורת אבות".
לקריאה נוספת

ארגון יוצאי ברנוביץ' בישראל, ברנוביץ' - ספר זיכרון, תל אביב 1953, עמ' 261–264
הערות שוליים

↑  מכונים "כתבי הרמ"מ" (ראשי התיבות של רבי משה מידנר). בשנת 2018 הדפיס ישראל זאב סלאנים את ספרו במהדורה מוערת תחת השם "כתבי רבי משה מידנר השלם"
↑  על ידי תלמידו רבי שלום נח ברזובסקי, בתחילת הספר שירטט בארוכה קווים לדמותו
מקסימיליאן באייר

מקסימיליאן באייר (בגרמנית: Maximilian Beier; נולד ב-17 באוקטובר 2002 בברנדנבורג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בקבוצת בורוסיה דורטמונד.
קריירת מועדונים

באייר גדל במחלקות הנוער של ברנדנבורג SC סוד, אנרגי קוטבוס והופנהיים. ב-8 בפברואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–1 לפרייבורג במסגרת המחזור ה-21 בבונדסליגה לעונת 2019/2020.
ב-19 באוגוסט 2021 הושאל למשך עונה אחת להנובר 96 מהבונדסליגה השנייה. ב-8 ביוני 2022 הוארכה ההשאלה בעונה נוספת.
ב-12 באוגוסט 2024 חתם באייר לחמש שנים בבורוסיה דורטמונד.
הערות שוליים

↑  Auf Leihbasis: Hannover eist Beier von Hoffenheim los באתר Kicker, ‏ 19 באוגוסט 2021 (בגרמנית)
↑  BEIER BLEIBT: LEIHE AUS HOFFENHEIM WIRD VERLÄNGERT באתר הרשמי של הנובר 96, 8 ביוני 2022 (בגרמנית)
| נבחרת גרמניה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 ראום •  4 טאה •  5 גרוס •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 קרוס •  9 פילקרוג •  10 מוסיאלה •   11 פיריך •  12 באומן • 13 מילר •  14 באייר • 15 שלוטרבק • 16 אנטון • 17 וירץ • 18 מיטלשטאדט • 19 זאנה • 20 הנריכס • 21 גונדואן • 22 טר שטגן • 23 אנדריך • 24 קוך • 25 ג'אן • 26 אונדב • מאמן: נגלסמן |  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 ראום •  4 טאה •  5 גרוס •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 קרוס •  9 פילקרוג •  10 מוסיאלה •   11 פיריך •  12 באומן • 13 מילר •  14 באייר • 15 שלוטרבק • 16 אנטון • 17 וירץ • 18 מיטלשטאדט • 19 זאנה • 20 הנריכס • 21 גונדואן • 22 טר שטגן • 23 אנדריך • 24 קוך • 25 ג'אן • 26 אונדב • מאמן: נגלסמן | גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1330231554  VIAF: 8209171732621109080000   WorldCat (עם VIAF): 8209171732621109080000
מרגע לרגע

"מרגע לרגע" הוא שם האלבום השלישי של הזמרת מיקה קרני (לא כולל "עולם אחר"). האלבום יצא לחנויות ב-2002 בחברת התקליטים הליקון. קרני הוציאה את הסינגלים "רחמים", ואחריו את "טרף קל", "סיפור אהבה" ו"מרגע לרגע", שיר הנושא. גם השירים: "יוקוזונה", "בוקרא" ו"יושבת" יצאו לרדיו כסינגלים. שישה משירי האלבום נכתבו על ידי קרני ואביבית רווח.
רשימת השירים באלבום

פתיחה (1:25)
רחמים (3:14)
יוקוזונה (3:40)
אושר (2:29)
השיר הזה (3:06)
לאהובתי (3:07)
יושבת (2:34)
סיפור אהבה (2:50)
כמה פשוט (3:30)
טרף קל (3:00)
בוקרא (2:36)
מרגע לרגע (3:11)
רגעים (4:05)
משה סרטל

משה סרטל
משה סַרטֶל (נולד ב-1942) הוא משורר ישראלי, חתן פרס נשיא המדינה לספרות (1997) ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (1999-2000).
ביוגרפיה

משה סרטל נולד בשנת 1942 באיסטנבול שבטורקיה. בשנת 1949 עלה לישראל עם משפחתו. שירת בצה"ל ביחידות סיור ושריון.
בעל תואר ראשון בפילוסופיה יהודית, ספרות וקבלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר מוסמך מבית הספר לספרנות של האוניברסיטה. למד גם היסטוריה צבאית באוניברסיטת תל אביב. ניהל מערכת ספריות בעיר מגוריו, פתח תקווה. ב-1967 ייסד את הוצאת הספרים "מצחף" המתמחה בספרים בנושאי יהדות.
סרטל הוציא לאור שבעה קובצי שירה פרי עטו, הראשון שבהם בשנת 1967. הוא זכה במספר פרסים על יצירתו, בהם פרס ברנשטיין (1985) פרס ורטהיים לשירה מטעם אוניברסיטת בר-אילן (1996-1995), פרס נשיא המדינה לספרות (1997) ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (2000-1999).
בשנת תשנ"ה יצאה לאור ההקלטה "קאנון: משה סרטל קורא משיריו".
ספריו

מי שנטל: שירי מעשה (ירושלים: מצחף, תשכ"ז 1967)
הדרך והבשר: תכריך של שירים (ירושלים: מצחף, תש"ל)
בשר על גבי גחלים ושירים אחרים (מרחביה ותל אביב: ספרית פועלים, תשל"ג 1973)
כי לא תחשך השמש (תל אביב : ספרית פועלים, תשל"ט 1979)
בדרך העולה בית אל: והוא קובץ מן השירים (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ב 1982)
ספר ניצחון גדול: שלושה שירי עלילה (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ו 1986)
הנה האש: והיא שתי שירות ושירים (תל אביב: מצחף, תשנ"ד 1994)
לקריאה נוספת

אבידב ליפסקר, 'טס של זהב מלא עפר (על שירת משה סרטל)'. צפון, כרך 4 (1995/1996), עמודים 135–152.
יהודית רותם, 'משה סרטל (ראיון)'. מאזנים, כרך ס"ט, גיליון 5 (1995), עמוד 30.
, Ammiel Alcalay. 'The language of the world : an interview with Moshe Sartel'. in: Keys to the Garden : new Israeli writing / edited by Ammiel Alcalay (San Francisco : City Lights Books, 1996), pp. 232-253
מרגרט, העלמה מנורווגיה

מרגרט (באנגלית: Margaret; בגאלית סקוטית: Mairead או Maighread - מאיריד או מייגריד; 9 באפריל 1283 – 26 בספטמבר 1290), המכונה "העלמה מנורווגיה" או "הבתולה מנורווגיה" (באנגלית: Maid of Norway; בנורווגית: Jomfruen av Norge), הייתה נסיכה נורווגית ויורשת העצר לכתר הסקוטי. בין השנים 1286 ועד מותה נחשבה למלכת סקוטלנד, אף ששלטונה היה שנוי במחלוקת, והיא מעולם לא הגיעה לסקוטלנד.
ביוגרפיה

מרגרט  נולדה ב-9 באפריל 1283, והייתה בתם של אריק השני, מלך נורווגיה ושל מרגרט מסקוטלנד, בתו של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד. אמה נפטרה בלידתה ועל פי הגסטא אנליה תאריך הלידה ופטירת אמה הוא ב-9 באפריל, אולם על פי כרוניקת לנרקוסט מרגרט נולדה ב-27 או ב-28 בפברואר.
בעקבות מות בניו של אלכסנדר השלישי, ולאחר מות רעייתו התעוררה שאלת הירושה לכס המלוכה הסקוטי. בשנת 1284 התכנס הפרלמנט הסקוטי ביוזמת המלך, והכריז על מרגרט, נכדתו (בת מרגרט בתו), כיורשת, אולם ב-1 בנובמבר 1285 אלכסנדר נשא לאישה את יולנד דה דרה בתקווה שיוולד לו בן יורש.
אלכסנדר נהרג בנפילה מסוסו ב-19 במרץ 1286, עת שרכב לקינגהורן שבפיף במטרה לבקר את רעייתו השנייה. גופתו נמצאה למחרת. ככל הנראה איבד המלך את דרכו וסוסו הידרדר ממדרון.
בעת מותו של אלכסנדר הייתה יולנד בהיריון, אולם ההיריון הסתיים בהפלה בנובמבר 1286 ומרגרט, נכדתו של אלכסנדר הפכה ליורשת. מרגרט נפטרה בטרם הוכתרה, בדרכה לסקוטלנד ב-26 בספטמבר 1290, והחלה תקופה בלא בית מלוכה שנמשכה כשש שנים, עד הכתרת ג'ון דה באליול כמלך ב-30 בנובמבר 1292.
מרשה פיצאלן

| --- | --- |

 לידה:  10 במרץ 1953 (בת 71) בון, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם במה:  Marsha Fitzalan 
 שם לידה:  Marcia Mary Josephine Fitzalan-Howard 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה של וובר דאגלס למשחק דרמטי  בית ספר וולדינגהאם 
 בן או בת זוג:  פטריק רייקרט (4 ביולי 1977–1995)  Nicholas George (18 בינואר 2008–?) 
 צאצאים:  מריאלה סיליה רייקרט, ג'מימה קארי רייקרט, פרדריק ויליאם המלט רייקרט 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליידי מרסיה מרי ג'וזפין פיצאלן הווארד (באנגלית: Lady Marcia Mary Josephine Fitzalan-Howard; נולדה ב-10 במרץ 1953), המוכרת בשם מרשה פיצאלן (Marsha Fitzalan), היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

מרסיה פיצאלן הווארד נולדה בעיר בון שבגרמניה המערבית. היא בתם של מיילס פיצאלן-הווארד, דוכס נורפוק ה-17 (אנ') ושל אן פיצאלן-הווארד, דוכסית נורפוק. פיצאלן למדה בבית הספר "Convent of the Sacred Heart" בוולדינגהאם שבמחוז סארי.
ביוגרפיה > קריירה

פיצאלן למדה משחק באקדמיית ובר דאגלס (אנ'). היא השתתפה במגוון סרטים ותוכניות טלוויזיה. בין השאר גילמה את שרה ב'סטרד בסדרה הסאטירית "The New Statesman", ואת מיס בינגלי במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה", עיבוד מ-1980 לרומן מאת ג'יין אוסטן. עוד השתתפה בסדרת הדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים", בפרק סדרה "המקצוענים", בסרט הטלוויזיה "Spymaker: The Secret Life of Ian Fleming" ובסדרה "Murder Most Horrid"
ב-2014 היא הייתה ממלאת מקום של המלכה אליזבת בחזרות לטקס פתיחת הפרלמנט.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פיצאלן הייתה נשואה לשחקן האנגלי פטריק רייקרט, ולהם שלושה ילדים. בני הזוג התגרשו ב-1995. ביוני 2007 התחתנה עם ניק ג'ורג'.
היא הייתה גיסתו של סר דייוויד פרוסט, שאשתו הייתה אחותה הבכורה, ליידי קארינה פיצאלן הווארד. אחיה הוא אדוארד פיצאלן-הווארד דוכס נורפוק (אנ'). אחות אחרת שלה נשואה לרוזן בלפור החמישי. אחייניתה היא המחזאית ליידי קינווארה בלפור (אנ').
הערות שוליים

↑  The Queen shows us who isn't boss
↑  Rhodes, Michael "George/Fitzalan-Howard Engagement" Google group Peerage News, 9 May 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 7206 361X  LCCN: no2011068358  VIAF: 170954083   WorldCat (עם VIAF): 170954083
מרשה וורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בנובמבר 1943 (בת 80) ווטפורד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 פרסים והוקרה:  פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה (1984)  פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה (2002) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרשה וורן (באנגלית: Marcia Warren; נולדה ב-26 בנובמבר 1943) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה. על הבמה הופיעה בתפקיד מאדאם ארקטי במחזה "Blithe Spirit" ובמחזה "The Sea" בתיאטרון המלכותי היימרקט.
היא זכתה פעמיים בפרס אוליבייה.
ביוגרפיה

וורן נולדה בעיר ווטפורד שבהרטפורדשייר. היא למדה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון, וסיימה את הלימודים ב-1963. מאז שיחקה במספר רב של מחזות ברחבי בריטניה. עבודתה הראשונה הייתה כעוזרת מנהל במה בהפקה של הרומן "דייוויד קופרפילד" בסולסברי.
ביוגרפיה > קריירה

מ-2013 עד 2016 שיחקה בתפקיד פנלופי בסיטקום "Vicious" של רשת ITV. ב-2014 כיכבה בסיטקום " Edge of Heaven" בתפקיד נני מו. עוד שיחקה בפרק בקומדיית המצבים "מה יגידו השכנים?".
וורן זכתה בשני פרסי תיאטרון על שם לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה. ב-1984 זכתה בפרק על הופעתה במחזה "Stepping Out", וב-2002 על הופעתה במחזה "Humble Boy" בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2001 הייתה מועמדת לפרס על תפקידה במחזה "In Flame" בתיאטרון ניו אמבסדורס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985 |  | Mr. Love | דוריס לאבלייס |  |
| 1994 |  | Don't Get Me Started | פולין לואיס |  |
| 2005 |  | Mrs. Palfrey at the Claremont | ורה פוסט |  |
| 2005 |  | The Jealous God | גברת דאנגרוואן |  |
| 2010 | שנה מעוברת | Leap Year | אדל |  |
| 2011 | הטי | Hattie | אזמה קנון |  |
| 2012 |  | Run for Your Wife | אישה על מושב |  |
| 2016 | פשוט נהדרת: הסרט | Absolutely Fabulous: The Movie | לובליאנה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983–1986 | אין כמו בבית | No Place Like Home | ורה בוטינג | סיטקום |
| 1986 |  | We'll Think of Something | מורין ברוקס | סיטקום של ITV |
| 1992 | מה יגידו השכנים? | Keeping Up Appearances | באנטי |  |
| 2000 | קורוניישן סטריט | Coronation Street | גלדיס ברת'ווייט | תפקיד אורך |
| 2003–2004 | אבי ראש הממשלה | My Dad's the Prime Minister | סבתא פיליפס | סיטקום |
| 2006 |  | Housewife, 49 | גברת לורד |  |
| 2006, 2008 | ג'אם וג'רוזלם | Jam & Jerusalem | ליידי אן קראמפ |  |
| 2007 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders |  |  |
| 2008 |  | The Long Walk to Finchley | Old Dear |  |
| 2009 |  | Victoria Wood's Midlife Christmas | אמיקה |  |
| 2011 | בית הקפה | The Café | אליס דובסון | סדרה של Sky1 |
| 2013–2016 |  | Vicious | פנלופי |  |
| 2014 | האב בראון | Father Brown | מיס אודרי דיגל | בפרק "The Pride of the Prydes" |
| 2014 |  | Edge of Heaven | נני מו | סיטקום של ITV |
| 2014 |  | Agatha Raisin and the Quiche of Death | גברת בוגל | סרט טלוויזיה |
| 2015 |  | Crackanory | דולי קובלינגטון | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2017 | שרלוק | Sherlock | ויוויאן נורבורי | בפרק "ששת הת'אצ'רים" |
| 2019 |  | Don't Forget the Driver | ג'וי |  |
משחקי וידאו

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Tomb Raider: The Angel of Darkness | מרגוט קרבייר | קול בלבד |
| 2014 | Dark Souls II | מורל /האג מלנטיה | קול בלבד |
הערות שוליים

1 2 3  "Marcia Warren - Biography". imdb.com. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  20 Questions ... Marcia Warren. WhatsOnStage, 2003-2-10
↑  "Mr. Love (1985) - Full Cast & Crew". imdb.com. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Don't Get Me Started (1994) - Full Cast & Crew". imdb.com. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mrs. Palfrey at the Claremont (2005) - Full Cast & Crew". imdb.com. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Jealous God (2005) - Full Cast & Crew". imdb.com. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hattie (2011) - Full Cast & Crew". imdb.com. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Run for Your Wife (2012) - Full Cast & Crew". imdb.com. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Absolutely Fabulous: The Movie (2016) - Full Cast & Crew". imdb.com. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012385176105171  LCCN: no2011134960  MusicBrainz: c2374582-7a7d-4e95-8c37-1b475b12d380  SUDOC: 139294228  VIAF: 182576649   WorldCat (עם VIAF): 182576649
מקסימיליאן אגשטיין

מקסימיליאן אגשטיין (בגרמנית: Maximilian Eggestein; נולד ב-8 בדצמבר 1996 בהאנובר שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בפרייבורג בעמדת הקשר.
מקסימיליאן אגשטיין הוא אחיו הגדול של יוהנס אגשטיין, אף הוא כדורגלן.
קריירת מועדונים

אגשטיין הצטרף לנוער של ורדר ברמן בשנת 2011 כאשר היה בן 15, ובשנת 2014 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, בה שיחק שלוש שנים. במקביל, השתייך אגשטיין גם לסגל של הקבוצה הבכירה, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בנובמבר 2014, כשנכנס כמחליף בניצחון 0–4 על פאדרבורן 07. בעונה זו ערך אגשטיין שתי הופעות ליגה בלבד, ובעונת 2015/16 ערך שבע הופעות. אגשטיין תפס מקום חשוב בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן החל מעונת 2016/17, בה ערך 15 הופעות והבקיע שער אחד. בסיום עונה זו האריך אגשטיין את חוזהו במועדון. בעונת 2017/18 אגשטיין כבר ערך 33 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, כשהוא משתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם תומאס דילייני, יסחק בלפודיל, פין ברטלס ומקס קרוזה, ומסייע לורדר ברמן לסיים במקום ה-11 בליגה. בעונת 2018/19 אגשטיין הבקיע חמישה שערי ליגה, וסייע לברמן לסיים במקום השמיני בליגה. גם בעונת 2019/20 אגשטיין המשיך להיות שחקן מרכזי בקבוצה, אך שקע עמה בתחתית הבונדסליגה, והקבוצה ניצלה רק לאחר צמד משחקי מבחן מול היידנהיים.
ב-18 באוגוסט 2021 אגשטיין עזב לאחר 10 שנים את ורדר ברמן וחתם בפרייבורג. ב-5 בדצמבר כבש שער בכורה בניצחון 0–6 על בורוסיה מנשנגלדבאך.
קריירה בינלאומית

אגשטיין שיחק בכמה מנבחרות הצעירים של גרמניה, ולזכותו 16 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21.