stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאדא קמודן דיווקר
לקריאה נוספת

יעקב אבן ספיר הלוי יעקב ספיר, שבילי עולם כרך א' וכרך ב', הוצאת מקיצי נרדמים, 1866
חיים שמואל קהימקר, ההיסטוריה של בני-ישראל מהודו , הוצאת דייג תל אביב, 1937
הרבנות הראשית, בני ישראל כרך א', הוצאת הרבנות הראשית לישראל, 1962 (תשכ"ב)
אליעז ראובן-דנדקר, הענף השונה-סיפור צאצאיו של יצחק בן דאדא קמודן דיווקר, הוצאת קמודן מוכאדם, 2016
אליעז ראובן-דנדקר,אז, מה הקר שלך?, הוצאת קמודן מוכאדם בסיוע מרכז מורשת יהדות קוצ'ין, 2018
אליעז ראובן-דנדקר,המדריך לבני ישראלי המתחיל-תרבות, היסטוריה ומנהגים, הוצאת קמודן מוכאדם בסיוע מרכז מורשת ליהדות קוצ'ין והמרכז למורשת יהדות הודו, 2019
אליעז ראובן-דנדקר,הג'מאט-א. נשים מעוררי השראה מקהילת הבני ישראל מהודו, הוצאת קמודן מוכאדם בסיוע מרכז מורשת ליהדות קוצ'ין והמרכז למורשת יהדות הודו, 2020
דני קמושביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באפריל 1982 (בן 42) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  3
 פרופיל ב-IMDb
 
דני קמושביץ (נולד ב-12 באפריל 1982) הוא שחקן, כותב, יוצר וקומיקאי ישראלי.
ביוגרפיה

קמושביץ נולד בתל אביב וגדל ברעננה. בשנת 2000 סיים את לימודיו בתיכון מטרו-ווסט.
ב-2001 התגייס לצה"ל בתור מפקד בבסיס קליטה ומיון (מיט״ב - בקו״ם) בתל-השומר. בוגר תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים.
בשנת 2017 החל לשמש כתסריטאי ושחקן בתוכנית המערכונים קומדי סנטרל סטיישן ששודרה בערוץ HOT קומדי סנטרל.
קמושביץ עובד כקופירייטר בתחום הפרסום, כותב בנושאים שונים ומשחק בהפקות טלוויזיה שונות.
תפקידי משחק בטלוויזיה

2021 - פגום, בתפקיד עמי
2020 - קיבוצניקים, בתפקיד: ארנון כץ
2020 - סטוקהולם, בתפקיד רופא
2019 - פאנץ', בתפקיד: קובי ידעיה
2019 - צומת מילר (סדרה), בתפקיד: נחום הרשלקוביץ
2019 - לה פמיליה (סדרה), בתפקיד: אורן
2019 - השוטר הטוב (קומדיית מצבים), בתפקיד: יאחונה
2017 - קומדי סנטרל סטיישן, דמויות שונות
2017 - בית הכלבים (סיטקום), בתפקיד: הבעלים של נינג'ה
חיים אישיים

קמושביץ נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בראשון-לציון.
הערות שוליים

↑  תומר ברנד, אין כניסה לשמנים: דני קמושביץ משיב לשאלון, באתר nrg‏, 9 במאי 2016
↑  קומדי סנטרל סטיישן, באתר www.ishim.co.il
גרביטון

ערך זה עוסק בחלקיק הנושא את כוח הכבידה. אם התכוונתם לדמות קומיקס, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 הרכב:  חלקיק יסודי
 סטטיסטיקה:  בוזון
 קבוצת שיוך:  בוזון כיול
 סמל:  G
 תכונות
 מסת מנוחה:  0 kg 0 MeV/c2
 מטען חשמלי:  0 e
 ספין:  2 ħ
 מספר לפטוני:  0
 מספר באריוני:  0
 מטען צבע:  0
 אינטראקציות:  כבידה
 היסטוריה
 נצפה?:  לא
גרביטון (Graviton) הוא חלקיק יסודי היפותטי אשר, אם קיים, נושא את כוח הכבידה. זאת, לפי מרבית תאוריות הכבידה הקוונטית. החלקיק צפוי להיות בעל ספין של 2 ונטול מסת מנוחה.
רקע

קיומם של גרביטונים הוצע, בין היתר, מכיוון שתאוריות שדה קוונטיות הצליחו מאוד בתיאור כוחות היסוד האחרים. לדוגמה, אלקטרודינמיקה קוונטית מוסברת על ידי חלקיקים, פוטונים, הנושאים את הכוח האלקטרומגנטי ומהווים את הקוונטום של השדה האלקטרומגנטי. פוטונים מגיבים עם כל החלקיקים בעלי המטען החשמלי. תגובות אלו הן המקור גם לביטויים המאקרוסקופיים של הכוח האלקטרומגנטי. באופן דומה, כרומודינמיקה קוונטית מתארת את הכוח החזק, הנישא על ידי גלואונים. דינמיקת טעם קוונטית (quantum flavordynamics) מתארת את הכוח החלש, הנישא על ידי בוזוני W ו-Z. אם כן, שלושה מבין ארבעת הכוחות היסודיים מתוארים במסגרת תאוריית שדה קוונטית ונישאים על ידי חלקיקים.
לנוכח הצלחה זו של תאוריות השדה הקוונטיות, קיימת שאיפה לתאר גם את הכוח הרביעי, הכבידה, כתופעה קוונטית הנישאת על ידי חלקיקים. אולם, הדבר אינו מובן מאליו, מכיוון שהוא דורש איחוד של תורת השדות הקוונטית עם תורת היחסות הכללית, שהיא התיאור המדויק ביותר של תופעת הכבידה. לפי תורת היחסות הכללית, הכבידה כלל אינה כוח הדומה לשלושת האחרים, המתקיימים בתוך המרחב-זמן. לעומתם, הכבידה מהווה שינוי בצורתו של המרחב-זמן עצמו.
מכיוון ששתי הגישות כה שונות זו מזו, איחוד שלהן, אם הוא אפשרי, מהווה משימה תאורטית וניסויית קשה ביותר. עם זאת, הגיוני לשער כי לכבידה יש תכונות קוונטיות: לפי המודל המקובל כיום, ארבעת הכוחות היסודיים היו מאוחדים עד זמן פלאנק, כ-‎5.39×10-44‎ שניות לאחר תחילת המפץ הגדול. כעבור זמן זה, הכבידה נפרדה מהכוחות האחרים. כדי לברר באופן ניסויי את פרטי הישות הפיזיקלית שהתקיימה בזמן פלאנק, יש להעניק לחלקיק קוונטי את אנרגיית פלאנק, כ-‎1.22×1028 eV‎. זו גדולה פי כ-‎1015‎ מהאנרגיה הגבוהה ביותר המושגת במאיץ חלקיקים ארצי ופי כ-‎4×107‎ מהאנרגיה של הקרניים הקוסמיות האנרגטיות ביותר שנצפו אי פעם. לכן, לא ניתן לבחון כיום בניסוי את העולם בו תורת השדות הקוונטית ותורת היחסות הכללית היו מאוחדות.
אפשרות גילוי ותכונות

הגרביטון הוא חלקיק שקיומו משוער, אך הוא מעולם לא נצפה בניסוי. נראה כי באמצעות הטכנולוגיות והגישות הזמינות כיום, כל ניסיון לגלות גרביטון יחיד נועד לכישלון. זאת, מכיוון שכוח הכבידה חלש מאוד בהשוואה לכוחות האחרים: הכבידה חלשה פי כ-‎1038‎ מהכוח החזק ופי כ-‎1036‎ מהכוח האלקטרומגנטי. לכן, קבוע הצימוד וחתך הפעולה של הגרביטון נמוכים במידה קיצונית. כתוצאה מכך, אפילו גלאי היפותטי עם המסה של כוכב הלכת צדק, שיהיה מוצב במסלול קרוב סביב כוכב נייטרונים (גוף שכבידתו חזקה מאוד) ובעל יעילות של 100%, צפוי לגלות רק גרביטון אחד פעם ב-10 שנים. יהיה בלתי אפשרי להבחין בין אירוע זה לבין רעש הרקע של חלקיקי ניוטרינו, מכיוון שמסת המגן שידרש כדי לחסום את אותם חלקיקים תהיה כה גבוהה עד שהמגן יקרוס לחור שחור.
עם זאת, ניתן להסיק אודות תכונותיהם של גרביטונים מתצפית על גלי כבידה. כך, ניתוח של גלי כבידה שנצפו ב-LIGO ב-2017 העלה כי אם לגרביטון יש מסה, היא נמוכה מאוד ולא עולה על ‎7.7×10-23 eV‎. הכבידה עצמה מתפשטת במהירות האור ועל כן, גרביטונים נעים במהירות האור. אם לגרביטון אין מסה ומכיוון שלפי תצפיות מאקרוסקופיות, השפעתו הכבידתית של עצם מתפשטת למרחק אינסופי, הרי לגרביטון, כמו לפוטון, יש טווח פעולה אינסופי.
אנרגיה ואורך גל

כל חלקיק קוונטי נושא אנרגיה ויש לו אורך גל כלשהו. צורת האנרגיה הקשורה לכוח הכבידה היא אנרגיה כבידתית. ביטויים שונים של כבידה, לרבות גלי כבידה, הם תופעות אנרגטיות. לדוגמה, אירוע מיזוג החורים השחורים GW170104 הקרין גלי כבידה עם אנרגיה כוללת של כ-2 מסות שמש. לפיכך, אף אם הגרביטון נטול מסה, נראה כי הוא נושא אנרגיה. גם החלקיקים נטולי המסה האחרים נושאים אנרגיה – אנרגיית פוטון ואנרגיית גלואון. כיום, לא ברור על פי איזו נוסחה יהיה ניתן לחשב אנרגיית גרביטון של חלקיק בודד ומה עשוי להיות ספקטרום האנרגיה של הגרביטונים ביקום, או אלו הנובעים מסוגי עצמים מסוימים.
לחלופין, אם לגרביטון יש מסה ולו זעירה, הרי כמו חלקיקים מסיביים אחרים, הוא נושא אנרגיה בהתאם לשקילות המסה והאנרגיה. לפי תצפיות על גלי כבידה, נמצא כי אורך גל קומפטון של הגרביטון הוא לכל הפחות ‎1.6×1016 מטר‎, או כ-1.6 שנות אור. על כן, מסת הגרביטון היא לכל היותר ‎7.7×10-23 eV‎. יחס זה בין אורך גל למסה-אנרגיה מחושב לפי נוסחת פלאנק-איינשטיין, אותה נוסחה המקשרת בין אורך גל אלקטרומגנטי לאנרגיית פוטון. אולם, קיים הבדל משמעותי בין פוטונים לגרביטונים בהיבט זה, שכן אורך הגל של הגרביטון אינו שווה לאורך גל הכבידה שלפיו נמדד, אלא גבוה ממנו בסדרי גודל רבים. ייתכן שגרביטונים אינם הקוונטום של גלי כבידה, או שמתקיים בין שתי התופעות יחס אחר. מכל מקום, הסברה הנפוצה היא שאין לגרביטון מסה כלל.
ראו גם

כוח הכבידה
כבידה קוונטית
גלי כבידה
תורת השדות הקוונטית
תורת היחסות הכללית
הערות שוליים

↑  Rothman, T.; Boughn, S. (2006). "Can Gravitons be Detected?". Foundations of Physics. 36 (12): 1801–1825. arXiv:gr-qc/0601043. Bibcode:2006FoPh...36.1801R. doi:10.1007/s10701-006-9081-9.
1 2  B. P. Abbott (LIGO Scientific Collaboration and Virgo Collaboration);  et al. (2017). "GW170104: Observation of a 50-Solar-Mass Binary Black Hole Coalescence at Redshift 0.2". Physical Review Letters. 118 (22): 221101. Bibcode:2017PhRvL.118v1101A. doi:10.1103/PhysRevLett.118.221101.
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb18092604n (data)  GND: 4450121-3
דוקטרינת דראגו

דוקטרינת דראגו (בספרדית: Doctrina Drago) היא דוקטרינה ביחסים בינלאומיים הגורסת כי שום כוח חיצוני, כולל ארצות הברית של אמריקה, לא יורשו להפעיל כוח נגד אומה אמריקאית על מנת לגבות חוב.
הדוקטרינה הוכרזה בשנת 1902 בידי שר החוץ הארגנטינאי לואיס מריה דראגו (Luis María Drago). הדוקטרינה, המהווה הרחבה של דוקטרינת מונרו ברוח דוקטרינת קלבו, נכתבה בתגובה לפעולותיהן של בריטניה, גרמניה ואיטליה שהטילו סגר על ונצואלה והפציצו את נמליה בניסיון לגבות חוב לאומי עצום. תיקון רוזוולט משנת 1904 ייתר למעשה את דוקטרינת דראגו.
הקונגרס הפאן-אמריקאי של שנת 1906 דן בדוקטרינה והיא הוצעה באמנת האג של שנת 1907, אולם במקומה התקבלה גרסה אחרת של הדוקטרינה שהוצעה בידי האמריקאי הוראס פורטר שגרסה שיעשה שימוש בבוררות ובחוק קודם לגבייה בכוח.
הערות שוליים

↑  Drago Doctrine, encyclopedia.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX553952  LCCN: sh85039274 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דניאל כהן-שגיא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1943 (בן 81 בערך) עפולה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינכן 
 שפות היצירה:  עברית 
 
דניאל כהן שגיא (נולד ב-1943) הוא סופר ומשורר עברי, עיתונאי שדרן ועורך תוכניות רדיו, וחוקר חשיבה אסטרטגית.
ביוגרפיה

כהן שגיא נולד בעפולה. היה עורך ומפיק תוכניות בגלי צה"ל ובערוץ 1 בטלוויזיה והיה כתב ה"דויטשה צייטונג" בארץ בשנות השבעים. הוא בוגר בית הספר הגבוה לתקשורת באוניברסיטת מינכן, גרמניה, ובוגר "המכון לעתיד אלטרנטיבי" בארצות הברית. בשנות השבעים נעלם מחיי הספרות והתקשורת בארץ, נסע לארצות הברית, ולאחר שהות של שנים בארצות הברית, התמחה בחקר החשיבה האסטרטגית. עוסק מזה רבע מאה שנים בנווט תהליכים אסטרטגיים ובבירור התרבות הארגונית של ארגונים למטרות רווח.
מאז שובו ארצה ב-2005, חזר אל הפרוזה העברית. מאז 2008 פרסם שני רומנים, המתווספים לספרים שפרסם בטרם יציאתו. דניאל כהן שגיא כותב על שנות גידולו ולימודיו בארץ, על חייו במשפחה מאוד מורכבת של יוצרת ומשוררת מצד אחד ואב קשוח תובעני ולא ספרותי כלל מצד שני. סיפורה המיוחד של אמו מלווה אותו בכתיבתו, אף שלא כתב עליה במישרין. בדידותה של נערה עולה מצ'כיה, שירתה הגרמנית, בידודה בקרית ספר, מקס ברוד המסייע ועוד - כל אלה נכרכים ברומנים שלו, אך כאמור לא כתב המפורש על אמו.
בין העורכים שאיתם עבד כהן שגיא  הם חיים פסח ויגאל שוורץ.
ספריו

Elf Uhr Nachts ich schreibe Dir : Lyrik aus Israel / übersetzt aus dem Hebräischen, Netti Boleslav (Dülmen : Verlag Der Steg im Kreis der Freunde, 1975)
איש ציפה בפנים שאזלו, שירים, תל אביב, ספרית פועלים, תשל"ו 1976.
מר פריפקה, רומן, כתר ספרים, 1980.
מותו של בנימין, רומן, זמורה ביתן, תשמ"ד 1984.
כאילו יום אהבה אחרון, רומן, אבן חושן, תשס"ט 2008.
אהבה גרמנית, רומן, זמורה ביתן 2013.
אשה לוקחת לה מאהב, הוצאת כרמל, 2017.
גרביטון (קומיקס)

| --- | --- |

גרביטון, כפי שהופיע בחוברת Uncanny Avengers Vol.3 #27 מספטמבר 2017. אמנות מאת שון איזקסה
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Avengers #158 (אפריל 1977)
 יוצרים:  ג'ים שוטר סאל בוסימה
 גילום הדמות:  איאן הארט ("סוכני S.H.I.E.L.D")
 מידע
 שם אמיתי:  פרנקלין הול
 כינויים:  שר המדע
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  מניפולציית גרביטציה, טיסה, שימוש בגרביטונים
 חבר בקבוצה:  צבא הפשע של הברדס
 חבר לשעבר בקבוצה:  A.I.M.‎ אדוני הרשע צבא הרשע חוואי העכביש
 אזרחות:  קנדה 
 דמויות קשורות
 אויבים:  Charcoal, האוונג'רס 
 
גרביטון (באנגלית: Graviton, על שם גרביטון) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #158 מאפריל 1977 ונוצרה על ידי הכותב ג'ים שוטר והמאייר סאל בוסימה.
גרביטון הוא האלטר אגו של פרנקלין הול, פיזיקאי קנדי אשר ערך ניסויים בהרי הרוקי. טעות בחישוביו של הול גרמה לתאונה, אשר גרמה לו לתמרן גרביטציה וכבידה. בהתחלה, הול ניסה להסתיר את כוחותיו, אך בהמשך התפתה, תפר תחפושת ואימץ את זהות גרביטון. כאשר גרביטון השתלט על מתקן מחקר ואסר כל קשר לעולם החיצון, אחד מהמדענים שלח אות מצוקה לאוונג'רס. גרביטון הביס את כל חברי האוונג'רס פרט לפנתר השחור, אשר הזעיק את תור. תור הביס אותו, וגרביטון נחשב למת. לאחר מכן, הוא מופיע שוב, אך קיום חייו מהבהב והוא סובל מאמנזיה. כאשר ניסה לחטוף מדענית אשר היו לו רגשות כלפיה, הדבר וחזיז שחור סיכלו את מזימתו, וגרמו לו להתפוצץ. גרביטון הצליח לחזור לחיים, הובס על ידי תור ונכלא בממד חלופי. כאשר חזר, גרביטון ניסה להשתלט על העולם התחתון, והובס על ידי האוונג'רס מהחוף המערבי. גרביטון עזר למפיסטו לנסות להרוג את הביונדר, ולאחר שגייס מספר פושעים כבעלי ברית, הוא מביס את ספיידרמן. לאחר קרב עם ארבעת המופלאים, הוא הובס על ידי ספיידרמן עם כוחותיו הקוסמיים.
לאחר שסולק פעם נוספת לממד חלופי, גרביטון מחולץ על ידי טכנו וברון זמו. הוא תוקף את קבוצות ת'נדרבולטס והאוונג'רס מהאגמים הגדולים, ולמרות ששוכנע על ידי מונסטון להפסיק את מתקפתו, הוא מתעמת עם הקבוצה בסן פרנסיסקו. כשגורש וחזר ממד חלופי נוסף, גרביטון וחייזר בשם מ'ריל יוצאים במטרה לכבוש את כדור הארץ. הוא טובח בקבוצת הגואלים (אך משאיר בודדים בחיים), ולאחר שגילה כי מ'ריל תמרן אותו כדי ליצור פלישת חייזרים, מקריב את עצמו למען העולם. מסיבה לא ידועה, גרביטון הפציע שנית ונכלא בכלא הרפסודה. כאשר אלקטרו מבטל את הגנות הכלא כדי לשחרר את סאורון, גרביטון ברח והובס על ידי האוונג'רס החדשים. למרות שנפגע קשה בראשו וכוחותיו נחלשו, גרביטון פצע את קפטן אמריקה ואת ספיידרמן, וכמעט נהרג על ידי איירון מן בעל כוחות האקסטרמיס. גרביטון נלחם באיירון מן עוד פעם, ונתקל בבנו המרושע של המנהיג. כאשר ארגון A.I.M.‎ נחשף לציבור, אנדרו פורסון גייס את גרביטון למועצה העליונה של הארגון כשר המדע. כאשר עצר מהאוונג'רס הסודיים מלהתנקש בחייו של פורסון, גרביטון נתקל בשריונות איירון פטריוט ובענק הירוק.
את דמותו של המדען פרנקלין הול בסדרת הלייב אקשן "סוכני S.H.I.E.L.D." מגלם השחקן איאן הארט. בגרסה זו הול הוא מדען שנחטף על ידי שותפו לשעבר, איאן קווין, במטרה ליצור כלי נשק המופעל בידי חומר מסתורי בשם גרביטוניום. הול ניסה להשמיד את הגרביטוניום ונשאב לתוכו, וכך מאוחר יותר גם קווין. בעונתה החמישית של הסדרה התמזג הגנרל גלן טאלבוט בגילומו של אדריאן פסדר עם הגרביטוניום, ובכך הפך לגרביטון בצורה מלאה.
גיל שחר

גיל שחר
גיל שחר (נולד בתל אביב ב-1965) הוא אמן ויוצר ישראלי.
קורות חיים

למד במדרשה למורים לאמנות ברמת השרון בשנים 1988–1992. נכון לשנת 2014 הוא חי ויוצר בגרמניה ובישראל.
עבודותיו של שחר מתמקדות בתלת-מימד ובגבול שבין התלת לדו-מימד. האפיון הבולט ביותר של העבודות הוא המראה הריאליסטי המשכנע שלהן, אשליית ממשותן, אפקט שקשור בטכניקת היציקה (שעווה ואפוקסי) של חפצים ואברי גוף. בעבר הופיעו ביצירתו דימויים השייכים באופן מובהק למציאות ישראלית, בשנים האחרונות נקודת הכובד עברה לתכנים אוניברסליים ולשאלות כלליות יותר הנוגעות לראייה, ליחסים שבין הצופה ליצירת האמנות, למקומה הבעייתי של יצירת האמנות בעולם, לחלוף הזמן, לאשליה, לאובדן, לאלימות ולמוות. הוא חוקר ומעלה שאלות רבות שנוגעות לנושאים כגון העתקה ושכפול, ההבדל בין מקור לחיקוי, השתנות, התהוות וכיליון. בין יתר ההשפעות הניכרות על עבודותיו, ניתן לציין את ג'ספר ג'ונס, ג'ון דייוויס, קיקי סמית, וברוס נאומן.[דרוש מקור: האם זו פרשנות של ערך הויקיפדיה? אם כן, יש להסיר אותה]
טכניקה

בפסלי הראשים משתמש גיל שחר בטכניקה הקלאסית של שכפול, באמצעות יציקת גבס והנחת תחבושות גבס על ראש הדוגמן, כאשר הנחיריים לבדם נשארים פתוחים. לאחר הייבוש והורדת הגבס הקשיח בשני חצאים, מתקן גיל את החיבורים ומושח את תבנית הגבס בשעווה מעורבת בפיגמנט צבע (תהליך מורכב אשר דורש עבודה תחת לחץ- זמנים ודיוק בהרכב השעווה, אותה הוא מכין לבד משעוות דבורים, פרפין ופיגמנטים). לאחר יממה מחזק גיל את השעווה
שהוצאה מתבנית הגבס בשרף אפוקסי, ומכאן מצטברים אצלו מלאי של מברשות שאינן ניתנות עוד לשימוש, אך חוזרות לעיתים כאלמנט ביצירותיו. כעת כשהראש מחוזק ניתן לתקן פגמים ואזורי חיבור. לבסוף מצייר גיל במשך כשבוע את שיער הראש והפנים, שערה אחר שערה בתהליך מדיטטיבי. בכמה מן הפסלים, הידיים והאוזניים הן יציקות של איברי האמן עצמו הבוחר במודע לערב בכך את עצמו ביצירה.
בעבודות הבדים תחילה מקשיח האמן פיסות בד בשרף אפוקסי בעודן תלויות ומעוצבות באופן שבו יוצגו כפסלי קיר. לאחר שהתקשו מניח אותן האמן בצורה אופקית ויוצק עליהן שכבות גבס דקות ליצירת תבנית היציקה. בעזרת טכניקה של למינציה (יצירת שכבה דקה ביותר של שרף אפוקסי מחוזק על ידי סיבי זכוכית) נוצר משטח המדמה בד שמוכן כעת לציור דגמים גאומטריים, המזכירים את ציוריו המתמטיים של מ.ק. אשר ושל אמני האופ ארט.
לסיכום

בעבודתו של גיל שחר נוצר מתח הנובע מן הניגודים שבין האנושיות הפגיעה לבין הדיוק הריאליסטי של הפסלים, בין השלווה המוקרנת מהם לדימויים קטועי האיברים, ראשים שהופרדו בגסות מגופיהם שיכולים להזכיר תקופות חשוכות של מהפכות וחיסול חשבונות אכזרי. כפי שתיאר זאת מבקר האמנות איתמר לוי, באופן עשייתן נעות עבודותיו של גיל שחר על הגבול שבין האורתודוקסי לבין הפרדוקסי.
גלריה

Artist and Mode
ללא שם
ללא שם
ללא שם
ללא שם
ללא שם
ללא שם
ללא שם
ללא שם
The Wandering Nose 2007
Kafka's Apples 2005
ללא שם
Bluebeard
חלומו של רסול
Metamorphosis 2005
הערות שוליים

↑  Tate, ‘William Jeffrey with Device’, John Davies, 1972, Tate (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 278417  NLI: 987007267967605171  GND: 120330806  ISNI: 0000 0000 7864 048X  LCCN: nr2001011112  RKD: 253924  SUDOC: 231981406  ULAN: 500195821  VIAF: 96695034   WorldCat (עם VIAF): 96695034
גרף (תורת הגרפים)

גרף לא מכוון בעל 6 קודקודים ו־7 קשתות
גרף מכוון בעל 4 קודקודים ו־5 קשתות
בתורת הגרפים, גרף הוא ייצוג מופשט של קבוצה של אובייקטים, כאשר כל זוג אובייקטים בקבוצה עשויים להיות מקושרים זה לזה.
האובייקטים הניתנים לקישור מכונים קודקודים או צמתים (באנגלית: vertex), וקבוצת הקודקודים מסומנת באות  V.
הקישורים בין הקודקודים מכונים צלעות או קשתות (באנגלית: edge), וקבוצת הצלעות מסומנת באות  E. מתקיים כי קבוצת הצלעות מקיימת:  E\subseteq V\times V, כלומר: כל צלע היא זוג הקודקודים, אותם היא מקשרת (ללא חשיבות לסדר, נהוג לייצג באמצעות קבוצה).
גרף, אשר קבוצת הקודקודים שלו היא  V וקבוצת הצלעות שלו היא  E מסומן באופן הבא:  G=(V,E).
גרפים זכו למחקר תאורטי נרחב במסגרת תורת הגרפים. הם משמשים גם לפתרון בעיות מעשיות, כגון בעיית הסוכן הנוסע, העוסקת בסוכן נוסע, שבמסגרת תפקידו עליו לעבור בערים רבות, המקושרות ביניהן ברשת כבישים, ויש למצוא את המסלול הקצר ביותר אשר מבקר בכל עיר פעם אחת בדיוק. בבעיה זו, הצמתים בגרף מייצגים את הערים, והקשתות מייצגות את הכבישים המקשרים בין הערים.
סוגי גרפים

גרף בלתי מכוון ולעיתים בפשטות גרף הוא קבוצה של צמתים וקבוצה של קשתות. כל קשת מקשרת בין שני צמתים. באופן פורמלי, גרף בלתי מכוון  G מוגדר על ידי  (V,E) כאשר  V היא קבוצת הצמתים ו־ E\subseteq \{\{u,v\}\mid u,v\in V\} היא קבוצת הקשתות. ניתן לראות בגרפים בלתי מכוונים מקרה פרטי של גרפים מכוונים (בהם עבור כל זוג צמתים  u ו־ v, הקשתות מ־ u ל־ v ומ־ v ל־ u קיימות שתיהן, או חסרות שתיהן).
גרף מכוון הוא קבוצה של צמתים (גם: קודקודים או נקודות) וקבוצה של קשתות מכוונות . כאשר ישנה משמעות לכיוונה של קשת מכוונת – היא יוצאת מצומת אחד ונכנסת לצומת אחר. באופן פורמלי, גרף מכוון D מוגדר על ידי (V,E) כאשר V היא קבוצת הצמתים ו־ E\subseteq V\times V היא קבוצת הקשתות. קשת e=(u,v)\in E יוצאת מ־ u ונכנסת ל־ v .
גרף תשתית של גרף מכוון הוא גרף בלתי מכוון, אשר מכיל אותה קבוצת צמתים כמו הגרף המכוון, ומכיל את הקשתות בין זוגות הצמתים אשר היו ביניהם קשתות בגרף המקורי (פורמלית, אם  D=(V,E)‎ הוא גרף מכוון אז  D'=(V,\{\{u,v\}|(u,v)\in E\}) הוא גרף התשתית של  D).
גרף מעורב הוא קבוצה של צמתים, קבוצה של קשתות מכוונות וקבוצה של קשתות לא מכוונות. כל קשת, מכוונת או לא מכוונת, מקשרת בין שני צמתים.
לולאה (גם: חוג עצמי) היא קשת (או קשת מכוונת) שמקשרת צומת עם עצמו.
גרף פשוט הוא גרף לא מכוון ללא לולאות וללא קשתות מקבילות.
גרף סופי הוא גרף שקבוצת הצמתים שלו סופית.
גרף אינסופי הוא גרף שקבוצת הצמתים שלו היא אינסופית.
גרף ממושקל הוא גרף שבו לכל קשת יש ערך, לרוב מספרי, המכונה משקל. באופן פורמלי, גרף ממושקל בלתי מכוון הוא שלשה  (V,E,w), כאשר  V ו־ E מוגדרים כמקודם, ו־ w היא פונקציית המשקל מ־ E לקבוצה כלשהי (למשל  \mathbb {R} ).
גרף בלתי מתויג הוא גרף שבו לא ניתן להבחין בין הצמתים. כלומר, אין אף מזהה ייחודי (כגון שם או מספר) לצומת בגרף.
תת־גרף

תת־גרף  G'=\left(V',E'\right) של גרף  G=\left(V,E\right) הוא גרף המורכב משתי תתי־קבוצות של צומתי וקשתות G, דהיינו:  V'\subseteq V וכן  E'\subseteq E כך שהקשתות  E' נפרשות על ידי  V'.
או במילים אחרות: אם  G=\left(V,E\right) ו־ H=\left(W,F\right) הם שני גרפים, אזי  H הוא תת־גרף של  G אם:  W\subseteq V וגם  F\subseteq E.
תת־גרף  H של גרף  G הוא תת־גרף מושרה אם לכל זוג של צמתים  x ו־ y ב־ H, ‏ xy היא קשת של  H אם ורק אם היא קשת של  G. במילים אחרות,  H הוא תת־גרף מושרה של  G אם הוא מכיל את כל הקשתות של  G המתאימות לצמתים של  H ולא מכיל אף קשת נוספת.
ראו גם

גרף מעגל
מבנה נתונים
דון וורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 במאי 1956 (בן 68) בלינגהאם, ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הברית
 עמדה:  קיצוני צמוד
 משקל:  110 קילוגרם
 מספר:  85
 מכללה:  סן דייגו סטייט
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 1979, וושינגטון רדסקינס, סבב 4, מספר 103
 קבוצות כשחקן
 1979–1992:  וושינגטון רדסקינס
 הישגים כשחקן
 בחירה ל-70 השחקנים הגדולים של הרדסקינס
 
דונלד "דון" ג'יימס וורן, (באנגלית: Donald "Don" James Warren ; נולד ב-5 במאי 1956 בבלינגהאם, וושינגטון) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. את קריירת הפוטבול החל וורן באוניברסיטת סן דייגו סטייט. לאחר שסיים את לימודיו, נבחר על ידי וושינגטון רדסקינס בדראפט של שנת 1979. ברדסקינס היה חלק מקו ההתקפה שכונה ה"חזירים". יחד עם הרדסקינס זכה וורן בשלושה סופרבולים. לאחר שפרש ב-1992 חזר לרדסקינס ב-2005 כגלאי כישרונות עבור הקבוצה עד ששוחרר מתפקידו ב-5 במאי 2010.
דודוק

דוּדוּק (בארמנית: դուդուկ) הוא כלי נגינה ממשפחת כלי הנשיפה מעץ. לדודוק גוף מעץ בצורת צילינדר ועלה כפול בדומה לעלים של אבוב, בסון, זורנה. הדודוק הוא כלי הנגינה המסורתי הארמני שאף הפך לסמל הלאומי של ארמניה בזכות קולו החם והמלנכולי, שמזכיר את הקול האנושי. הארמנים רואים בצלילי הדודוק העצובים את הביטוי לאופי הלאומי ולסבל שהם חוו במהלך ההיסטוריה. ישנם כלים קרובים מאוד לדודוק במבנה ובצליל בארצות ובאזורים השכנים, כגון גאורגיה, שם הכלי נקרא דודוקי, באזרבייג'ן - בלבאן/בלמאן/יאסטי בלמאן, בטורקיה - מיי, בדאגסטן, איראן ובכורדיסטן. כמו כן ישנם כלי נשיפה קרובים לדודוק בסין (גואן), יפן (חיצ'יריקי), וקוריאה (פירי).
דודוק ארמני
צלילי דודוק ארמני
מבנה הדודוק

גוף הדודוק בדרך כלל מיוצר מעץ משמש, אך לפעמים מסוגי עץ אחרים - עץ תות, שזיף, אגוז, עצים אקזוטיים מאפריקה ודרום אמריקה ואף מחומרים אחרים כמו בדולח. לדודוק המודרני 8 נקבים מלמעלה ושניים מלמטה - קדמי ואחורי. את הנקב התחתון הקדמי סוגרים עם אגודל, את האחורי אפשר לסגור עם הבטן במידת הצורך.
גובה (או סולם) הדודוק נקבע על ידי הוצאת צליל כאשר הנקב התחתון הקדמי ושישה נקבים למעלה סגורים.
ישנם דודוקים בגדלים שונים, אורכו של גוף הדודוק לה (A), שהוא הנפוץ ביותר, הוא כ-35 ס"מ. העלה של הדודוק מיוצר מעבקנה מצוי. זה עלה מאוד ארוך ורחב בהשוואה לכלי נשיפה אחרים, שיש להם עלה כפול. אורכו של העלה של דודוק לה (A) הוא כ-10 ס"מ. לכל עלה יש טבעת עץ שמאפשרת כיוון עדין של הכלי ומכסה עץ ששומר על העלה.
טכניקות הנגינה

הדודוק הוא כלי דיאטוני. כדי להפיק חצאי טונים או מיקרוטונים, סוגרים או פותחים נקבים באופן חלקי.
המנעד של הדודוק הוא רק אונדצימה (אוקטבה ועוד קוורטה). ניתן להגדיל את המנעד ולקחת טון נוסף למטה באמצעות סגירת נקב תחתון אחורי על ידי הצמדת הדודוק לבטנו של הנגן. הפקת צלילים גבוהים דורשת הפעלת לחץ שפתיים והגברת זרם אוויר.
קיימים דגמים חדשניים של דודוק בעלי קלפות (כמו של קלרינט), שמאפשרות להגדיל את המנעד בעוד טון או שני טונים.
לפעמים משתמשים נגני הדודוק בטכניקת נשימה מחזורית, המאפשרת הפקת צליל רצוף לאורך יצירה מוזיקלית שלמה.