stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבוה
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, בגיל 23: הזמרת תמר "טאי" עמר הלכה לעולמה, באתר ישראל היום, 12 באוגוסט 2021
↑  גיל משעלי, ‏אביב גפן משחרר את "גבוה" יחד עם תמר עמר ז"ל, באתר ‏מאקו‏, 5 בספטמבר 2024
טיסה 800 של TWA

| --- | --- |

שחזור השרידים של טיסה 800
 תאריך:  17 ביולי 1996
 מיקום:  מעל האוקיינוס האטלנטי
 גורם:  תקלה טכנית, התפוצצות מכל הדלק בעקבות קצר חשמלי
 קואורדינטות:  40°39′1″N 72°38′0″W﻿ / ﻿40.65028°N 72.63333°W﻿ / 40.65028; -72.63333
 הרוגים:  230
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  בואינג 747
 מספר זנב:  N93119
 מוצא:  ג'ון פ. קנדי, ניו יורק
 יעד:  שארל דה גול, פריז
 מפעיל:  טראנס וורלד איירליינס (TWA)
 נוסעים:  212
 אנשי צוות:  18
 he
 
טיסה 800 של TWA הייתה טיסת נוסעים מנמל התעופה ג'ון פ. קנדי (JFK) בניו יורק לנמל התעופה שארל דה גול בפריז, שהתרסקה באוקיינוס מול לונג איילנד ב־17 ביולי 1996 עם 230 איש על המטוס, בהם הגיטריסט המצליח מרסל דאדי.
חקירה רשמית מטעם רשות התעופה הפדרלית (FAA) קבעה שסיבת התאונה האווירית היא ניצוץ חשמלי שהצית את אדי הדלק במכל הדלק המרכזי, אך מיד לאחר האסון צצו מספר תאוריות קונספירציה שהציעו הסברים משלהן לתאונה.
העובדות

מטוס הבואינג המיושן 131–747 של חברת TWA נועד לטוס ב-17 ביולי 1996 מניו-יורק לפריז. המטוס עוכב למשך כשעתיים וחצי משום שהמטען של אחד הנוסעים לא הועמס, ובמשך כל הזמן הזה מערכת מיזוג האוויר של המטוס, שמוקמה בדיוק מתחת למכל הדלק המרכזי שהיה ריק כמעט לחלוטין מדלק, פעלה, בעודה מצננת את תא הנוסעים, אך מחממת את דפנות המכל. לבסוף, המטוס המריא מנמל התעופה בשעה 20:20.
דקות ספורות לאחר ההמראה של המטוס מנמל התעופה JFK, בשעה 20:31, התפוצץ מכל הדלק המרכזי שלו. המטוס היה אז באוויר, בגובה של כ-3,000 מטר, מול לונג איילנד, 20 מיילים דרום-מערבית לאיסט המפטון. בעקבות הפגיעה שגרמה לפיצוץ המכל, הופיעו בגוף המטוס סדקים מסביב לחרטום, אשר גרמו לכך שהחרטום - כולל תא הטייס - התנתק משאר המטוס וצלל לאוקיינוס. שאר המטוס, משוחרר ממשקל החרטום, נסק כלפי מעלה בכוח המנועים שעדיין המשיכו לפעול במשך כחצי דקה נוספת, וצלל לאוקיינוס מגובה של כ-4,000 מטר.
החקירה וההסבר הרשמי

תחילה סברו רבים שמדובר בפיגוע טרור, והחקירה, שנוהלה על ידי הוועדה הלאומית לבטיחות התעבורה (NTSB) ועל ידי ה-FBI התנהלה זמן רב בכיוון זה דווקא. סברה זו מקורה בכך, שעדי ראייה רבים דיווחו שראו דבר-מה שנראה כמו טיל; מאוחר יותר, דו"ח ועדת החקירה הסביר זאת בכך, שהעדים ראו למעשה את ירכתי המטוס נוסקים לאוויר לאחר הינתקות החרטום. ה-FBI היה משוכנע בכך כיוון שמצא שרידים מיקרוסקופיים של חומרי נפץ.
ברם, ככל שרב חומר החקירה, ובכלל זה חלקי המטוס אשר חולצו מקרקעית האוקיינוס, גרסה זו נראתה פחות ופחות סבירה. לא נמצאו ראיות לכך שחומר נפץ התפוצץ במטוס. לעומת זאת, חקירה של שברי המטוס, ובמיוחד של שברי תא הדלק המרכזי, הראתה סימנים של גל הדף שהתפשט בתוך התא וטרק את המחיצה הפנימית הקדמית שלו אל דופן התא עצמו; ממצאים אלה העלו באופן ניכר את החשד שהייתה זו התפוצצות של דלק אשר גרמה לתאונה.
כדי לסתור את הנחת ה-FBI החליטו החוקרים לשחזר את המטוס כולו ולבנות אותו מאלפי חלקיו מחדש.
החוקרים ניסו לאמת שהטמפרטורה של אדי הדלק במכל יכולה הייתה להגיע לנקודת ההבזקה, באמצעות טיסת מבחן מסוכנת ששחזרה את התנאים בטיסה המקורית, והצליחו בכך. הטמפרטורה שנמדדה במכל בעת הטיסה הגיעה עד לכדי 57 מעלות צלזיוס. טמפרטורה שבה אדי דלק המטוסים יכלו להיות מוצתים.
בשלב הבא היה על החוקרים לאתר את מקור הניצוץ. החוקרים שיערו כי הניצוץ נוצר במכל, אך האופן היחיד שבו אדי הדלק שבתא ההרמטי היו יכולים להתלקח היה באמצעות מד הדלק החשמלי, אך הלה פעל במתח נמוך מאוד של 5 וולט, ולא יכול היה לגרום לניצוץ שיפוצץ את אדי הדלק. אז החוקרים שמו לב לשני מרווחים קצרים ביותר (שני מיקרו-שניות כל אחד) של שקט מוחלט ברעש הסטטי בהקלטות שבקופסאות השחורות, אשר הראו על כך שבזמן של שקט זה אירע קצר חשמלי במערכת החשמלית של המטוס. קצר זה יכול היה לגרום לעליית מתח פתאומית במד הדלק, לניצוץ חשמלי ולפיצוץ הדלק בתא המרכזי. מסקנתם הייתה שכבלים של מתח גבוה של תאורת המטוס נשזרו עם כבלים במתח נמוך של מד הדלק, ועקב בידוד פגום, הזרם בעל המתח הגבוה חדר למכל דרך הכבל של מד הדלק וגרם לניצוץ שגרם לפיצוץ שביקע את המכל.
כך צירוף של התחממות הדלק עקב הפעלת מזגן בשל שהיה ממושכת על הקרקע עם כבלים בעלי בידוד פגום גרמו לתאונה החמורה הזו.
ועדת החקירה אימצה את הגרסה הזו והיא ההסבר המופיע במסקנות הוועדה, שפורסמו ב-23 באוגוסט 2000. שגם ה-FBI הסכים לו לבסוף. העיקריות שבהמלצות הוועדה היו לשים חומר בידוד בין המיזוג לבין מכל הדלק כדי למנוע את התחממותו, ולבצע בדיקה לאיתור והחלפת כבלים בעלי בידוד פגום.
הייתה זו אחת החקירות המסובכות והארוכות ביותר בחקירת תאונות מטוס, שהתמשכה על פני ארבע שנים ארוכות.
לאחר האסון

לאחר האסון, חברת TWA חידשה את הקו מניו יורק לפריז תחת המספר 924. באביב 2001, לאור קשיים פיננסיים, חברת TWA התמזגה עם חברת "אמריקן איירליינס".
בשנת 2005, מנהל התעופה הפדרלי, אשר קודם לכן עסק בעיקר בהגנת תא הדלק מפני מקורות הינצתות (ignition) מבחוץ, תיקן תקנה, שלפיה יש למלא את תא הדלק בחנקן, על-מנת להוריד את יכולת ההידלקות (flammability) של תערובת הדלק/אוויר שבתא. מערכת זו, לפי הערכת המנהל, תוכל למנוע 8 מתוך תשע תאונות אפשריות שהיו מתרחשות לולא הוצאה תקנה זו.
הסברים אלטרנטיביים

שלושה טייסים, שטסו בטיסות מסחריות מערבה מניו יורק לכיוון פילדלפיה דווחו, כל אחד בנפרד שראו טיל באוויר באזור בו התפוצץ המטוס.
צי ארצות הברית טען שהם ראו טיל טרידנט D5 ששוגר מהצוללת "וסט וירג'יניה" לכיוון האיים האזוריים.
טיפול מיוחד

הימלר (מקדימה מימין, ליד האסיר) מבקר במחנה הריכוז דכאו ב-1936
טיפול מיוחד (בגרמנית: Sonderbehandlung, "זונדרבהנדלונג", "יחס מיוחד") הוא ביטוי גרמני שבמקור שימש לתיאור כל סוג של יחס מועדף אך בתקופת גרמניה הנאצית שימש כלשון נקייה לתיאור רצח המוני על ידי רוצחים נאצים והאס אס, שהשתמשו בדרך כלל בקיצור SB. מונח זה הושמע לראשונה במהלך תוכנית T4 - אותנסיה, שבה רופאי אס אס הרגו חולי נפש ונכים בין 1939 ל-1941, והיה אחת ממספר מילים לא ספציפיות שהנאצים השתמשו בהן כדי לתאר רצח המוני ורצח עם. דוגמה בולטת נוספת הייתה מבצע 14f13.
מונח זה שימש גם כדי להתייחס לציוד המשמש לביצוע הפשעים, כגון תאי גזים וציקלון בה. המשמעות האמיתית של המונח "זונדרבהנדלונג" הייתה ידועה ברבים באס אס, ובאפריל 1943 הימלר היה מודאג מגילוי הפירוש האמיתי של מונח זה, והשמיט מונח זה מדוח סודי ששלח.
נעשה שימוש בשפה מוסווית "לא רק בתקשורת עם הציבור היהודי, כאשר כוונתם של מוציאי ההודעות הייתה להונות את היהודים על מנת למזער את הסבירות להתנגדות, אלא גם בתכתובות כלפי חוץ. גם בתקשורת הפנימית פקידים ידעו ללא עוררין את התחליפים הלשוניים שנקבעו בכללי השפה, ולפעמים היו בעצמם אחראים [להמצאתם]".
רקע

עד קיץ 1941 הפכה תוכנית T4 לידועה בגרמניה, במדינות נייטרליות ובמדינות שהיו אויבות לגרמניה. ב-24 באוגוסט 1941 הורה היטלר למפקד המשותף של המבצע, ד"ר קרל ברנדט לעצור אותה בשל מחאה ציבורית, אך המבצע נמשך, לא רק מחוץ לעיני הציבור, ובעוצמה רבה יותר. היטלר לא רצה להסתכן בכך שפקודה תביך אותו שוב בפומבי, וכתוצאה מכך הפקודה המפורשת לבצע את השואה ניתנה על ידו בעל פה. אם היה תיעוד כתוב לצו זה, כמעט בטוח שהושמד על ידי הנאצים כשאלה הבינו שתבוסתם בלתי נמנעת וחפצו להימנע מנקמה או מהעמדה לדין (במסגרת מה שהחשיבו כ"צדק של מנצחים").
כשהיו הנאצים צריכים לתעד רצח, הביטוי "טיפול מיוחד" היה אחד מביטויי לשון נקייה שהיו בשימוש. הרופאים שביצעו את תוכנית T4 השתמשו בביטוי "'desinfiziert'" ("חיטוי") לתיעוד הרצח בגז של חולי נפש ונכים. התוכנית להשמדת יהודי אירופה נקראה 'Die Endlösung der Judenfrage' ("פתרון סופי לשאלת היהודים"). מילים אחרות לתיאור פעולות ההשמדה כללו:
'Evakuierung' ("פינוי")
'Aussiedlung' ("גירוש")
'Umsiedlung' ("יישוב מחדש")
'Auflockerung' ("דילול" – למשל, בהוצאת תושבים מגטו)
'Befriedungsaktion' ("הרגעה")
'Ausserordentliche Befriedungsaktion' or 'A.B. Aktion' ("פעולת הרגעה מיוחדת")
'Abwanderung' ("היגרו")
'Säuberung' ("ניקוי")
'Sicherheitspolizeilich durchgearbeitet' ("הופנו, או הועבדו, בהתאם להכוונת האס דה")
נאומי פוזן שנשא הימלר באוקטובר 1943 הם המסמכים הידועים הראשונים שבהם דיבר בכיר בממשלה הנאצית במפורש על ביצוע השואה במהלך המלחמה. הימלר הזכיר "Judenevakuierung", או 'פינוי היהודים', מילה שבה השתמש בתור שם נרדף להשמדתם. בשלב מסוים בנאום אמר: "חיסול היהודים, השמדה, אנחנו עושים את זה", תוך הפסקה קצרה לאחר המילה "חיסול", 'Ausschaltung') לפני שאמר "השמדה" ('Ausrottung'). ההיסוס שלו באמצע אמירת המילה "חיסול" יכול להיחשב כבדיקה, כניסיון לראות אם היה מקובל להשתמש במילים כאלה מול הקהל שלו ותיקי אס אס, ואכן, מולם הייתה שפה כזו מקובלת. באירוע אחר אימת זאת יוזף גבלס, בנאומו על המלחמה הטוטאלית ב-18 בפברואר 1943. הוא החל לומר "Ausrottung des Judentums" ('השמדת היהדות') אבל עבר לביטוי "Ausschaltung" (העלמה), בהתחשב בכך שדיבר בפומבי.
שימוש

המונח הופיע לראשונה ב-20 בספטמבר 1939 בצו של הגסטפו וראש האס דה היידריך למחלקות המשטרה:
"כדי למנוע אי הבנות, אנא שימו לב: ... יש להבחין בין מי שניתן לטפל בהם בדרך הרגילה לבין מי שיש להעניק להם יחס מיוחד. המקרה האחרון מכסה נושאים שבגלל אופיים הפוגעני ביותר, מסוכנותם או יכולתם לשמש כלי תעמולה עבור האויב, מתאימים לחיסול, ללא כבוד לאדם, על ידי טיפול חסר רחמים (כלומר, על ידי הוצאה להורג)."
עם זאת, השימוש מכוון גם נגד גרמנים ולא רק נגד יהודים. הוא מתייחס ל"עקרונות הביטחון הפנימי של המדינה במצב מלחמה". למרות זאת, החוק אפשר להרוג כל אדם שהמשטר רצה. תזכיר שישה ימים לאחר מכן, מפגישה במשרד הראשי לביטחון הרייך הגדיר "טיפול מיוחד" ככזה שדורש "ביצוע".
בדו"ח מהחזית המזרחית מ-25 באוקטובר 1941 נכתב כי "בגלל הסכנה החמורה של מגפה, החל ב-8 באוקטובר 1941 יהיה חיסול מוחלט של יהודי הגטו בוויטבסק. מספר היהודים שיש להעניק להם יחס מיוחד הוא בסביבות 3,000." ב-20 בפברואר 1942 כתב הימלר מהמשרד הראשי לביטחון הרייך בעניין הטיפול ב"עובדים אזרחיים זרים" ויעץ שבמקרים קשים במיוחד יש לפנות למשרד הראשי לביטחון הרייך בבקשה ל"טיפול מיוחד", ש"מתרחש בתלייה." במכתב למשרד הראשי לביטחון הרייך קצין האס אס היינץ טריהה (Trühe) ביקש משאיות גז נוספות עבור "... הובלה של יהודים, שיש להתייחס אליו בצורה מיוחדת. . ." טנדרי הגז הכילו תא אטום בו ננעלו הקורבנות וגז המפלט הוזרם והרג את הקורבנות בהרעלת פחמן חד-חמצני וחנק.
ציוד

בגרמנית, המילה 'Sonder-', כלומר "מיוחד", יכולה לשמש ליצירת שמות עצם מורכבים. בהתייחסות לפעולות, הנאצים השתמשו בלשון נקייה כדי להתייחס לציוד המשמש לביצוע הרג. במכתבו, טריהה התייחס לטנדרים כאל 'S-wagen', 'Sonderwagen', ובקיצור S-vans: "טנדרים מיוחדים". שימושים מתועדים אחרים כוללים 'Sonderfahrzeug' ("רכב מיוחד"), 'Spezialwagen' ("טנדר מיוחד"), ו-'Hilfsmittel' ("ציוד עזר").
בשפה לא ספציפית זו נעשה שימוש בהתייחסות לציוד במסמכי מחנה ההשמדה אושוויץ. מכתב מיום 21 באוגוסט 1942 התייחס ל'בונקר 1' ו'בונקר 2' (בתי חווה ממערב לבירקנאו שהוסבו לתאי גזים) כ 'Badeanstalten für Sonderaktionen' - "מתקני רחצה לפעולות מיוחדות". במכתב זה מובא הביטוי במירכאות, מה שמצביע על השימוש בלשון נקייה, אירונית, סגי נהור. שרטוטים, תאי גזים במרתף של קרמטוריום 2 ו-3 סומנו כ-'Leichenkeller 1' ("חדר מתים 1 במרתף"), וחדרי ההתפשטות במרתף סומנו כ-'Leichenkeller 2'. במכתב מ-27 בנובמבר 1942 לאדריכל הראשי של אושוויץ, קצין האס אס קרל בישוף הייתה התייחסות לחדר מתים של קרמטוריום 2 כ"זונדרקלר "Sonderkeller" - "מרתף מיוחד". מכתב מקצין האס אס רודולף ירלינג (Jährling) בנוגע למשרפות 2 ו-3, מכתב לבוני התנורים טופף ובניו מ-6 במרץ 1943, מתייחס לחדר המתים 2 כ "Auskleideraum" ('חדר התפשטות'). יחידות האסירים שנאלצו לרוקן תאי גזים ולהעמיס גופות לתנורים היו ידועות בשם "זונדרקומנדו" ("חוליות מיוחדות"). מסמך מ-26 באוגוסט 1942 קבע שעל שלטונות המחנה לשלוח משאית "... לדסאו כדי לאסוף חומר לטיפול מיוחד. . ." דסאו היה אחד משני המקומות שבהם יוצר ציקלון בה. שימוש סטנדרטי במונח להרג באושוויץ נעשה במכתב מ-13 באוקטובר 1942, בחתימת פקיד בשם בישוף (Bischoff), שכתב כי בניית מתקני משרפות חדשים "... היה צריך להתחיל מיד ביולי 1942 בגלל המצב שנגרם עקב הפעולות המיוחדות". ב-8 בספטמבר 1943 הועברו מטרזינשטט לאושוויץ 5,006 יהודים תחת הכינוי "SB שישה חודשים". שישה חודשים לאחר מכן, ב-9 במרץ 1944, נרצחו בגז אלה שעדיין היו בחיים.
במכתב מ-29 בינואר 1943 מאת הקצין בישוף להנס קאמלר, התייחס בישוף לחדר המתים 1 במרתף של קרמטוריום 2 באושוויץ כאל 'Vergasungskeller' - "מרתף גז". במכתב הודגשה המילה בקו תחתון, ובראש המסמך כתוב: "Kirschnek!" במשרד האדריכלות הייתה מדיניות ברורה שאסרה להשתמש במילים כמו "תא גזים". היה צורך ליידע את הקצין קירשנק על המעידה הזו. בצטטו מכתב ייחודי זה, רוברט יאן ואן פלט קבע כי בשימוש בביטוי "פעולה מיוחדת" או "טיפול מיוחד" במקום השמדה והרג, מכחישי השואה הראשונים היו הנאצים עצמם, בכך שניסו להכחיש את מעשיהם בפני עצמם.
רגישות

הימלר דאג לגבי הסודיות בתיעוד השמדת היהודים. ב-9 באפריל 1943 כתב מכתב סודי למחליפו של היידריך כראש הגסטפו והאס דה, ארנסט קלטנברונר, בנוגע לדו"ח קורהר. הימלר ראה שהדו"ח "בוצע היטב למטרות הסוואה ועלול להיות שימושי מאוחר יותר". למחרת, קצין האס אס רודולף ברנדט העביר הודעה למחבר הדו"ח, ריכרד קורהר, ובה נאמר:
"הרייכספיהרר אס אס קיבל את הדו"ח שלך על "הפתרון הסופי של שאלת יהודי אירופה". הוא מבקש ש"יחס מיוחד ליהודים" לא יוזכר בשום מקום."
הימלר היה בטוח שכמעט כולם ידעו מה פירוש "טיפול מיוחד", והורה להחליף ביטוי זה בביטוי 'durchgeschleust' המעורפל עוד יותר. ("מעבר דרך"), למרות שהמסמך היה סודי ביותר. המחנות המדוברים בגנרלגוברנמן היו מחנות ההשמדה טרבלינקה, סוביבור, בלז'ץ ומיידנק. המחנה היחיד בוורתגאו היה מחנה ההשמדה חלמנו.
השקפות נאציות

במהלך חקירות והליכים פליליים בגין פשעי מלחמה נאצים, הוכח כי בקרב המעורבים לא היה ספק לגבי הכוונה במונח זה. במשפטו, אדולף אייכמן הצהיר ש"כולם ידעו" ש"יחס מיוחד" פירושו הרג.
בספר הזיכרונות שלו, שנכתב בכלא, העיר על המשמעויות של "טיפול מיוחד", והסביר שיש לביטוי משמעות קטלנית ברורה, כמו גם משמעויות אפשריות אחרות. הוא סיפק דוגמאות תיעודיות לכל משמעות.
לקריאה נוספת

Henry Friedlander, (1997). The Origins of Nazi Genocide: From Euthanasia to the Final Solution. University of North Carolina Preאס אס. ISBN 978-0-8078-4675-9ISBN 978-0-8078-4675-9
Gutman, Yisrael; Berenbaum, Michael (editors). (1994) Anatomy of the Auschwitz Death Camp. Indiana University Preאס אס. ISBN 978-0-253-32684-3ISBN 978-0-253-32684-3
Kogon, Eugen; Langbein, Hermann. (1994) Nazi maאס אס murder. Yale University Preאס אס מסת"ב 978-0-300-05441-5
Lang, Berel (2003). Act and idea in the Nazi genocide. Syracuse University Preאס אס. ISBN 978-0-8156-2993-1ISBN 978-0-8156-2993-1
Langbein, Hermann (2004). People in Auschwitz. University of North Carolina Preאס אס. ISBN 978-0-8078-2816-8ISBN 978-0-8078-2816-8
Preאס אסac, Jean-Claude (1989). Auschwitz: Technique and operation of the gas chambers. New York: Beate Klarsfeld Foundation
Shermer, Michael; Grobman, Alex (2009). Denying history: who says the Holocaust never happened and why do they say it? University of California Preאס אס מסת"ב 978-0-520-26098-6
Zimmerman, John C. (2000). Holocaust denial: demographics, testimonies, and ideologies. University Preאס אס of America. ISBN 978-0-7618-1821-2ISBN 978-0-7618-1821-2
הערות שוליים

↑  Lang, Berel (2003). Act and Idea in the Nazi Genocide (באנגלית). Syracuse University Press. ISBN 9780815629931.
↑  Lang (2003), p. 93
↑  Friedlander (1997), p. 111
↑  "Myth/Fact Sheet: Hitler never ordered the Holocaust". Emory University. ארכיון מ-12 בספטמבר 2013. נבדק ב-10 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Friedlander (1997), p. 231
1 2 3 4 5 6  Lang (2003), p. 92
1 2 3 4  "Heinrich Himmler's Speech at Poznan". The Holocaust History Project. ארכיון מ-2 באוקטובר 2016. נבדק ב-17 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kogon et al (1994), p. 6
↑  "Special treatment" (Sonderbehandlung)". The Holocaust History Project. ארכיון מ-16 בספטמבר 2016. נבדק ב-17 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zimmerman, John C. (2000), p. 22
↑  "The Development of the Gas-Van in the Murdering of the Jews". Jewish Virtual Library. ארכיון מ-12 במרץ 2012. נבדק ב-13 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bathing Installations for Special Actions". The Holocaust History Project. ארכיון מ-2 באוקטובר 2016. נבדק ב-17 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pressac, Jean-Claude; van Pelt, Robert-Jan. "The Machinery of Mass Murder at Auschwitz" in Anatomy of the Auschwitz Death Camp, p. 223
↑  Pressac (1989), p. 221
↑  "Material for Special Treatment". The Holocaust History Project. ארכיון מ-16 בספטמבר 2016. נבדק ב-17 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pressac (1989), p. 198
1 2  Langbein (2004), p. 47
↑  "Vergasungskeller". The Holocaust History Project. ארכיון מ-18 ביולי 2016. נבדק ב-17 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Morris, Errol. "Mr. Death: Transcript". ארכיון מ-30 במאי 2015. נבדק ב-14 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Shermer et al (2009), p. 223
↑  "Special treatment" (Sonderbehandlung)". The Holocaust History Project. ארכיון מ-16 בספטמבר 2016. נבדק ב-17 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Office of Chief of Counsel for the Prosecution of Axis Criminality, OCCPAC: Nazi Conspiracy and Aggression, Volume I, p. 1001
↑  "Götzen". ארכיון מ-2013-12-03. נבדק ב-2017-02-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4181794-1 
ד"ר קרל ברנדט, הרופא האישי של היטלר ומארגן תוכנית T4
היידריך (משמאל) עם קרל הרמן פרנק במצודת פראג ב-1941
אוטובוס של הרטהיים לחנק אסירים
מכלי ציקלון בה ריקים שמצאו בעלות הברית באושוויץ-בירקנאו ב-1945
קלטנברונר עם הימלר וצירייס
אדולף אייכמן עומד למשפט ב-1961
2012 באסטרונאוטיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2012  באסטרונאוטיקה |  |
< · 2010 · 2011 — 2012 — 2013 · 2014 · >  פורטל מדעי החלל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2012 ונוגעים לתחום האסטרונאוטיקה.
אירועים בולטים

במהלך שנה בוצעו 77 שיגורים, מהם 24 (31%) על ידי רוסיה.
13 בפברואר – שיגור הבכורה של משגר וגה.
5 באוגוסט – רכב החלל של נאס"א "קיוריוסיטי" נחת במכתש גייל על אדמת מאדים, כחלק ממשימת "מארס סיינס לברטורי (MSL)".
שיגורי לוויינים > פירוט לוויינים בשיגור עם מספר רב של לוויינים > 13 בספטמבר 2012

השיגור בוצע מכן שיגור LC-3E בבסיס חיל האוויר ונדנברג בעזרת משגר אטלס 5. שוגרו 14 לוויינים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| חללית | NSSDC ID | משקל, ק"ג | הערות |
| ארצות הברית  USA-238‏ | 2012-048A | 3250 | חלק של מערכת NOSS |
| ארצות הברית SMDC-ONE 1.2‏ | 2012-048B | 4 | ניסוי של מערכת תקשורת צבאית |
| ארצות הברית  AENEAS‏ | 2012-048C | 4 | לוויין סטודנטים |
| ארצות הברית CSSWE‏ | 2012-048D | 4 | לוויין סטודנטים לחקר מזג אוויר |
| ארצות הברית CXBN‏ | 2012-048E | 2.6 | לוויין סטודנטים לחקר קרינת רנטגן |
| ארצות הברית CP5‏ | 2012-048F | 1 | לוויין סטודנטים |
| ארצות הבריתארצות הבריתקוריאה הדרומית CINEMA 1‏ | 2012-048G | 4 | לוויין סטודנטים לחקר מזג אוויר |
| ארצות הברית STARE A‏ | 2012-048H | 4 | לוויין לחקר מיקום שרידות לוויינים |
| ארצות הברית  SMDC-ONE 1.1‏ | 2012-048J | 4 | ניסוי של מערכת תקשורת צבאית |
| ארצות הברית Aerocube 4.5A‏ | 2012-048K | 1 | לוויין ניסוי טכנולוגיה |
| ארצות הברית Aerocube 4.5B‏ | 2012-048L | 1 | לוויין ניסוי טכנולוגיה |
| ארצות הברית Aerocube 4.5‏ | 2012-048M | 1 | לוויין ניסוי טכנולוגיה |
| ארצות הברית OUTSat‏ | 2012-048N |  | מכל בו היו מאוחסנים לוויינים ששוחררו לאחר השיגור |
| ארצות הברית USA 238 2‏ | 2012-048P | 3250 | חלק של מערכת NOSS |
שיגורי לוויינים > שיגורים מאוישים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועד שיגור | חללית | צוות בשיגור | מועד נחיתה | צוות בנחיתה | זמן טיסה | הערות |
| 15 במאי  03:01:23 UTC | רוסיה סויוז TMA-04M | גנאדי פדאלקה  סרגיי רווין ארצות הברית ג'וזף אקבה | 17 בספטמבר  02:53 UTC | גנדי פדאלקה   סרגיי רווין  ארצות הברית ג'וזף אקבה | 122 יממות ו-18 שעות | חיבור לתחנת החלל הבין-לאומית עם חברי משלחת מס' 31/32 חללית חרום |
| 16 ביוני  10:37:24 UTC | הרפובליקה העממית של סין שנג'ואו 9 | ג'ינג האיפנג  ליו ואנג ליו יאנג | 29 ביוני  02:01:16 UTC | ג'ינג האיפנג   ליו ואנג   ליו יאנג | 12 יממות ו-15 שעות | חיבור לתחנת חלל טיינגונג 1, ביצוע מחקרים |
| 15 ביולי  02:40:03 UTC | רוסיה סויוז TMA-05M | יורי מלנצ'נקו  ארצות הבריתסוניטה ויליאמס יפן אקיהקו הושידה | 19 בנובמבר  01:53:30 UTC | יורי מלנצ'נקו   ארצות הברית סוניטה ויליאמס  יפן אקיהקו הושידה | 126 יממות ו-17 שעות | חיבור לתחנת החלל הבין-לאומית עם חברי משלחת מס' 32/33 חללית חרום |
| 23 באוקטובר  10:51:11 UTC | רוסיה סויוז TMA-06M | אולג נוביצקי  יבגני טארלקין ארצות הברית קווין פורד | 16 במרץ 2013  03:11 UTC | אולג נוביצקי   יבגני טארלקין  ארצות הברית קווין פורד | 143 יממות ו-16 שעות | חיבור לתחנת החלל הבין-לאומית עם חברי משלחת מס' 33/34 חללית חרום |
| 19 בדצמבר  12:12:36 UTC | רוסיה סויוז TMA-07M | רומן רומננקו קנדה כריס הדפילד ארצות הברית תומאס מרשברן | 14 במאי 2013  02:31 UTC | רומן רומננקו  קנדה כריס הדפילד  ארצות הברית תומאס מרשברן | 145 יממות ו-14 שעות | חיבור לתחנת החלל הבין-לאומית עם חברי משלחת מס' 34/35 חללית חרום |
חקר גרמי השמיים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מועד שיגור | חללית | מטרה | פעילות במהלך שנת 2012 |
| 15 באוקטובר 1997 | האיחוד האירופיארצות הברית קאסיני-הויגנס | חקר שבתאי וסביבתו | 27 במרץ - מעבר 74 ק"מ מאנקלדוס והמשך חקר ירחים נוספים. |
| 27 בספטמבר 2007 | ארצות הברית שחר | חקר חגורת האסטרואידים | 5 בספטמבר - תחילת טיסה לכיוון קרס |
| 1 באוקטובר 2010 | הרפובליקה העממית של סין צ'אנג-אה 2 | חקר הירח | 13 בדצמבר - מעבר במרחק פחות מ-1 ק"מ מאסטרואיד 4179 Toutatis |
| 26 בנובמבר 2011 | ארצות הברית המעבדה לחקר המאדים | חקר מאדים | 6 באוגוסט - בוצע נחיתה רכה על הקרקעית |
| 10 בספטמבר 2011 | ארצות הברית GRAIL | חקר הירח | 31 בדצמבר 2011/1 בינואר 2012 - חלליות נכנסה למסלול סביב הירח |
| 17 בדצמבר | ארצות הברית GRAIL | חקר הירח | GRAIL-A ו-GRAIL-B התנגשו בקרקעית הירח כמתוכנן |
סיכומים שנתיים > לפי מדינה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מדינה | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיה | 24 | 22 | 2 |  |
| ארצות הברית | 13 | 12 | 1 |  |
| יפן | 2 | 2 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין | 19 | 19 | 0 |  |
| האיחוד האירופי | 10 | 10 | 0 |  |
| הודו | 2 | 2 | 0 |  |
| איראן | 2 | 1 | 1 |  |
| Sea Launch | 3 | 3 | 0 |  |
| קוריאה הצפונית | 2 | 1 | 1 |  |
סיכומים שנתיים > לפי אתר שיגור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אתר | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיהקזחסטן קוסמודרום בייקונור | 21 | 19 | 2 |  |
| רוסיה קוסמודרום פלסצק | 3 | 3 | 0 |  |
| רוסיה קוסמודרום סבובודני | 0 | 0 | 0 |  |
| רוסיה אתר שיגורים יאסני | 1 | 1 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל קייפ קנוורל | 10 | 9 | 1 |  |
| ארצות הברית מרכז החלל קנדי | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית מתקן הטיסות וולופס | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית בסיס חיל האוויר ונדנברג | 2 | 2 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל הפסיפי - אלסקה | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית אתר ניסויים רייגן | 1 | 1 | 0 |  |
| צרפת מרכז החלל הגיאני | 10 | 10 | 0 |  |
| יפן מרכז החלל אוצ'ינורה | 0 | 0 | 0 |  |
| יפן מרכז החלל טנגשימה | 2 | 2 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן | 5 | 5 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג | 9 | 9 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים טאיואן | 5 | 5 | 0 |  |
| הודו מרכז החלל שריחאריקוטה | 2 | 2 | 0 |  |
| Sea Launch | 3 | 3 | 0 |  |
| איראן מרכז החלל סמנאן | 2 | 1 | 1 |  |
| ישראל בסיס פלמחים | 0 | 0 | 0 |  |
| קוריאה הצפונית אתר שיגורים סוחה | 1 | 1 | 0 |  |
הערות שוליים

↑  שוחרר למסלול על ידי משלחת מס' 32 ב-20 באוגוסט
↑  כולל 2 שיגורים בעזרת משגר תוצרת רוסיה
1 2  מיזם בין לאומי שהשתמש במשגר מתוצרת אוקראינה
↑  שימוש במשגר של האיחוד האירופי ורוסיה
רכב החלל של נאס"א "קיוריוסיטי" החל את פעילותו עד הקרקע
יחידת הכיבוי האווירי

| --- | --- |

סמל יחידת הכיבוי האווירי
 פרטים
 כינוי עבר:  טייסת 249 - ציפורי האש
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משטרת ישראל  כבאות והצלה לישראל
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 נתוני היחידה
 ייעוד:  כיבוי אווירי
 כלי טיס:  מטוס אייר טרקטור AT-802F ("מָטָר") מסוק איירבוס H125 ("כחל") מסוק איירבוס H145 ("דוכיפת")
סמליל היחידה עד 2023
יחידת הכיבוי האווירי של מדינת ישראל, המוכרת גם בשם טייסת אלעד ע"ש צופה האש אלעד ריבן שנספה בשרפה בכרמל, היא כוח כיבוי אווירי המורכב מאנשי אגף המבצעים של הרשות הארצית לכבאות והצלה. שותפים להפעלת הכוח אנשי המערך האווירי של משטרת ישראל, חברת אלביט וחברת טרגט מבית אלקטרה.