stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לראות את האור
הערות שוליים

↑  14.6.2007 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  Release group “הסליחה ואני” by אפרת גוש - MusicBrainz, באתר musicbrainz.org
1 2  עומר אדם ואפרת גוש - לראות את האור, נבדק ב-2023-10-12
1 2  אפרת גוש ונינט טייב - לראות את האור, נבדק ב-2023-10-12
↑  לראות את האור - ניצולי נובה במסע אל הנפש | רגעMusic - דוד בן ארזה, נבדק ב-2023-11-21
1 2 3  לראות את האור - אליאנה תדהר, מילים: ברק פלדמן, לחן: אסף אמדורסקי, נבדק ב-2023-10-12
↑  לראות את האור – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  אור ברנע, עדי טלמור בחר: השירים שביקש שיושמעו לזכרו, באתר ynet, 9 באוגוסט 2011
↑  מאיה כהן, לראות את האור: אפרת גוש מעלה מופע חדש ומסקרן, ישראל היום, 5 במרץ 2024
↑  מצמררת: אגם בוחבוט מבצעת את "לראות את האור" בכיכר החטופים, מגזין את, 26 במאי 2024
↑  רוני דלומי - לראות את האור, נבדק ב-2023-10-12
↑  פרויקט לב אחד | לראות את האור | לזכר רב-טוראי מידן ביטון ז״ל, נבדק ב-2023-10-12
↑  הכוכב הבא 2022 ⭐ טליה סול אזרזר - לראות את האור, נבדק ב-2023-10-12
↑  עדן חסון - לראות את האור | יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, נבדק ב-2023-10-12
↑  שירי מימון שרה אפרת גוש - לראות את האור Shiri Maimon covers Efrat Gosh - Lir`ot et haor 2022, נבדק ב-2023-10-12
↑  אליאנה תדהר - לראות את האור (מתוך משדר זיכרון בסלון עם פרויקט פסקול שלישי), נבדק ב-2023-10-12
↑  לראות את האור - ניצולי נובה במסע אל הנפש | רגעMusic - דוד בן ארזה, נבדק ב-2023-11-19
נווה ברבור

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  תל אביב-יפו 
 תאריך ייסוד:  שנות ה־70 של המאה ה־20 
 על שם:  וולוורת ברבור 
 אוכלוסייה:  4,950 (2012)
 קואורדינטות:  32°03′07″N 34°48′06″E﻿ / ﻿32.05195278°N 34.80166111°E﻿ / 32.05195278; 34.80166111
  מפת מיקום  מפה דינמית #invoke:תבנית חוזרת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נווה ברבור היא שכונה בתל אביב שנקראת על שם וולוורת ברבור וממוקמת בחלק הדרום מזרחי של העיר.
נווה ברבור נבנתה בשנות ה-70, יחד עם שכונות דומות, לאחר שחלקים מכפר שלם (סלמה) פונו מאוכלוסייתם היהודית. בניגוד לכפר שלם השכנה, נווה ברבור היא שכונה של בניינים רבי קומות.
גאוגרפיה

שכונת נווה ברבור ממוקמת בקצה המזרחי של תל אביב, כ-4 קילומטרים מחופי הים התיכון, בגובה של כ-40 מטרים מעל פני הים. היא גובלת בצפון בשכונות יד אליהו ותל חיים, במערב בנווה צה"ל, בדרום בנווה כפיר ובמזרח בכפר שלם.
השכונה

שטח השכונה גובל בצפון ברחוב דרך ההגנה, בדרום ברחוב מחל, במזרח ברחוב הרב אלנקווה ובמערב בשדרות דרך משה דיין. לפיתוח השכונה יש אופי של בנייה צפופה למגורים ברב קומות. בשנת 2007 התגוררו בנווה ברבור 4,403 תושבים. בשנת 2012 התגוררו בשכונה 4,950 תושבים.
הערות שוליים

↑  "Quarters and Subquarters" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-12-09. נבדק ב-2018-07-30.
↑  "שכונות רובע דרום מזרח". אורכב מ-המקור ב-2018-07-30.
↑  נווה ברבור וכפר שלם מערב, המרכז למחקר כלכלי וחברתי תל אביב יפו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012777574905171
כוכבה פליטר

כוכבה (כוכי) פליטר (1949 – 2 באוקטובר 2015) הייתה שחקנית כדורסל בכיסאות גלגלים בנבחרת ישראל במשחקים הפאראלימפיים.
פליטר נולדה בכפר שלם ובגיל שנתיים חלתה במחלת הפוליו. היא נפגעה בגפיה התחתונות ועברה ניתוחים מרובים ברגליה.
את עיסוקה בספורט נכים החלה במרכז הספורט לנכים של איל"ן.
התחרתה במסגרת משחקי סטוק מנדוויל והיא הייתה חברת נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים. השתתפה במשלחת ישראל אל המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) בה זכו במדליית ארד.
בגיל מבוגר לקחה חלק בפעילות ריקוד בכיסאות גלגלים והייתה חברת להקת "גלגלי ראשון".
נפטרה ב-2015. עיריית ראשון לציון קיימה ערב זיכרון בשנה הראשונה לפטירתה. לציון יום השנה השני לפטירתה הוקדש על שמה טורניר הסטריטבול שקיימו ההתאחדות הישראלית לספורט נכים ואתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט.
מנישואיה לחיים פליטר הייתה אם לשלושה.
הערות שוליים

↑  אברהם תשובה, משלחת הנכים יוצאת לסטוקמנדוויל, מעריב, 17 ביולי 1975
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה | אריה ביזם • צבי בן-צבי •  אורה גולדשטיין • יצחק גליצקי • ברוך חגאי • עוזי טסה • רחל טסה • אריאלה כהן • חיים כהן • משה לוי • אברהם מושרקי • איילה מלחן •  מלכה פוטשניק • שלמה פינקלשטיין • משה פלד •  חיים פליטר •  צפורה רוזנבאום • בתיה שוויקי • שושנה שרעבי |  |
|    הרמת משקולות | יוסף ונגר •  שמואל חיימוביץ' |  |
|    חץ וקשת | מיכל אסקפה • משה פלד |  |
|    טניס שולחן |  מיכל אסקפה •  מתי אנג'ל •  ברוך חגאי • עקיבא פרבר |  |
|    כדורסל |  נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (אריה ביזם, יעקב בן-אריה, שמואל בן-זכאי, ישראל גלובוס, אריה גנץ, שאול וג'ימה, ברוך חגאי, רפי כהן, משה לוי, אברהם מושרקי, דוד פרח, דוד קראוס, דני שחר) •  נבחרת ישראל בכדורסל (נשים) (רחל טסה, אסתר טרי, נורית יעקב, איילה כץ, אריאלה כהן, כוכבה פליטר, מרגלית פרץ, צפורה רוזנבאום, בתיה שוויקי) |  |
|    סיף |  נבחרת ישראל בסיף (נשים) (רחל טסה, איילה מלחן, מרגלית פרץ, שושנה שרעבי) • עוזי טסה •  רחל טסה • איילה מלחן • מרגלית פרץ •  שושנה שרעבי |  |
|    שחייה | אסף אגמון • מתי אנג'ל •  אורה גולדשטיין • יוסף ונגר • עוזי טסה •  רחל טסה • אריאלה כהן •  משה לוי • יצחק מולודוי • משה מוסאי • איילה מלחן •  שלמה פינקלשטיין • עקיבא פרבר • דוד קראוס •  אריה רובין •  משחה שליחים (יוסף ונגר, משה לוי, משה מוסאי) |  |
נווה כפיר

| --- | --- |

רחוב אל נקווה בשכונת כפיר
 מידע
 עיר:  תל אביב-יפו
 שטח:  253 דונם
 אוכלוסייה:  3,120 (2012)
 קואורדינטות:  32°02′57″N 34°48′02″E﻿ / ﻿32.04916667°N 34.80055556°E﻿ / 32.04916667; 34.80055556
 שכונות נוספות בתל אביב-יפו
  מפת מיקום  מפה דינמית #invoke:תבנית חוזרת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית הכנסת אלגריבה בשכונת כפיר
נווה כפיר היא תת-שכונה בדרום-מזרחה של העיר תל אביב-יפו. היא שוכנת בכפר שלם, ממזרח לשכונת בית יעקב ומצפון לדרך בר לב (דרך לח"י).
היסטוריה

עד לשנות ה-70 הייתה שכונת כפיר חלק מכפר סלמה-כפר שלם. בתיה היו בתים חד קומתיים ישנים. באותה עת החלה עיריית תל אביב-יפו לפנות את תושבי סלמה מבתיהם ובנתה עבורם שיכונים סביב הגרעין המרכזי של הכפר. השכונות החדשות שהוקמו הן: נווה אליעזר, ניר אביב, נווה חן, נווה בארבור, נווה צה"ל ולבנה. על תכנון שכונת כפיר הופקד האדריכלים אורה ויעקב יער וע. הלל, אשר זכו ב-1980 בפרס רוקח עבור עבודתם. השכונה תוכננה עבור חברת "חלמיש".
מבנה השכונה

השכונה נבנתה בצורה ייחודית כאשר כל בלוק מורכב מעשרה בניינים בני ארבע קומות ובניין גבוה אחד של שמונה קומות. הבלוקים מתעקלים כקוביות וסובבים כמסגרת עם  פינות משופעות ובתוך המסגרת ישנה גינת משחקים עם פינת דשא. בסך הכל ישנם בשכונה חמישה בלוקים כאלו. באופן פורמלי מקיפה השכונה רק את  הבלוקים האלה ומבנה דיור מוגן לקשישים, אולם נהוג לכלול בה גם בתים נוספים שקמו בשנים האחרונות על חורבות כפר שלם.
בהמשך למדיניות התכנונית שאושרה בוועדה המקומית, הוחלט בשלהי שנת 2023 לקדם תוכנית התחדשות ביוזמה ובמימון עירוני למרבית מבנני השכונה המקוריים. אלו יהרסו וייבנו מחדש, תוך מתן פרשנות חדשה לתכנון הקיים, ואילו המבנן המרכזי "מבנן הליבה" ישומר, יעבור לידי העירייה, ישנה את ייעודו לטובת מבני ציבור וישלים את השלד הציבורי החדש.
חינוך וקהילה בשכונה

בשכונה מספר בתי ספר - בית הספר "כפיר" הממלכתי, ובית הספר "קהילות יעקב-שערי ציון" של החינוך העצמאי. בשנת תשס"ט נפתחה בה ישיבה חדשה בשם "ישמח בו".
בקצה שכונת כפיר נבנה על ידי חלמיש בית דיור מוגן לקשיש שבו חיים קשישים בקהילה אחת. סמוך לבית הקשישים נפתח מועדון על ידי קרן תל אביב לפיתוח שבו שוכן "בית חם", מקום מפגש חברתי לבני נוער, בו הם יכולים לפגוש צוות מקצועי ולזכות לאוזן קשבת.
סמוך לשכונה בדרך בר לב שוכנת משטרת השכונות שהיא חלק ממרחב יפתח.
הקונפדרציה היהודית של ברזיל

| --- | --- |
 מדינה:  ברזיל 
 תקופת הפעילות:  1948–הווה (כ־76 שנים) 
 www.conib.org.br
 
הקונפדרציה היהודית של ברזיל (בפורטוגזית: Confederação Israelita do Brasil או CONIB) היא הארגון המרכזי של הקהילה היהודית בברזיל. הארגון הוקם בשנת 1948, כנציגה הפוליטי של הקהילה ומאוגדות בו 14 פדרציות הכוללות כ-200 מוסדות. הפעילות הפוליטית שמבצע ה-CONIB מהווה אחד ממאמצי התיאום הלאומיים היחידים של הקהילה היהודית המאורגנת בברזיל.
פעילויות

הקונפדרציה היהודית של ברזיל (CONIB) מייצגת את האוכלוסייה היהודית בברזיל המוערכת בכ-120,000. הארגון דוגל בגלוי בהיותו מוסד פרו-ישראלי וציוני ורואה את תפקידו כמתווך בין הקהילה היהודית בברזיל (ל-14 מדינות יש פדרציות יהודיות) לבין רשויות השלטון - המבצעת, המחוקקת והשופטת בברזיל.
בשנת 2012 השיקה הקונפדרציה היהודית של ברזיל תחרות מאמרים ארצית על אנה פרנק.
אנשים

פרננדו לוטנברג הוא נשיא הקונפדרציה היהודית של ברזיל.
הערות שוליים

↑  Also referred to as the Jewish Confederation of Brazil.
↑  Marcus M. Gilban. "7 things to know about the Jews of Brazil". Jewish Telegraphic Agency.
↑  Goldstein, Yossi. "Jewish communal life in Argentina and Brazil at the end of the 20th century and the beginning of the 21st: A sociological perspective." In Identities in an Era of Globalization and Multiculturalism, pp. 185-202. Brill, 2008.
↑  Köhnen Abramovay Fernandes, Daniella. "The Complex Relationship between the Brazilian Jewish Community and Israel: the Jewish Institutions and Their Leadership in São Paulo." Master's thesis, 2017.
↑  "Brazil's Jewish community announces creation of Anne Frank 'educational network'". Times of Israel. August 20, 2012.
↑  "Son of Lebanese immigrants, friend to Jewish community, named Brazil's president". Jewish Telegraphic Agency. May 15, 2016.
↑  "A Conib". www.conib.org.br. CONIB. אורכב מ-המקור ב-2018-10-26. נבדק ב-2020-03-15.
אלי האנה

| --- | --- |

אלי האנה
 לידה:  17 באוקטובר 1968 (בן 56) כפר שלם, תל אביב
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  פיתוח גוף
 הישגים
 שיאים אישיים:  מר עולם מישראל
 
אליהו (אלי) האנה (נולד ב-17 באוקטובר 1968) הוא מפתח גוף אוקראיני-ישראלי. הוא שמר 10 שנים בלעדיות על תואר מר עולם מישראל עד שב-2013 ניצח אחיו, יוני האנה, באליפות מר עולם באיטליה. אלי הוא הישראלי היחיד שזכה באליפות העולם של NABBA ‏("World Championships"). הוא זכה בתחרות שלוש פעמים, בקטגוריית "Tall", אבל מעולם לא זכה בקטגוריית ה-Overall Winner. בנוסף זכה שבע פעמים בתחרות מר ישראל.
ביוגרפיה

נולד וגדל בכפר שלם שבתל אביב. החל להתאמן בפיתוח גוף בגיל ארבע עשרה, וכבר בגיל שבע עשרה זכה בתחרות מר ישראל הצעיר של איגוד IFBB. בשנת 1987 זכה האנה בתחרות מר ישראל. באותה שנה התגייס לצבא ושירת בחיל האוויר.
בשנת 1989 זכה האנה בתחרות מר ישראל של איגוד NABBA, הישג עליו שמר שש שנים ברציפות. הוא נסע לארצות הברית, בה התגורר במשך שמונה שנים והתאמן בפיתוח גוף באופן מקצועי. במהלך שהותו בארצות הברית האנה שב כל שנה לישראל על מנת להשתתף בתחרות מר ישראל.
ב-1996 השתתף האנה באליפות העולם של NABBA והגיע למקום השביעי. בשנת 1997 הוא זכה במקום השני באליפות אירופה, ולאחר מכן הגיע למקום השני באליפות העולם, בקטגוריית "Tall".
ב-1998 זכה האנה בתחרות מר אירופה בליטא ובאותה שנה גם זכה בספרד לראשונה באליפות העולם, ובמקום השני באליפות העולם למקצוענים. בשנת 2000 הגיע למקום השני בקטגוריה שלו בתחרות "Mr Universe", ובשנת 2002 הגיע בתחרות זו למקום השלישי. בשנת 2001 זכה האנה בפעם השנייה באליפות העולם שהתקיימה באוסטריה, ובשנת 2003 זכה בתחרות זו בפעם השלישית.
חיים אישיים

האנה היה נשוי פעמיים, ולו שתי בנות מאשתו הראשונה והשנייה.
בשנת 2008 נעצר האנה בחשד לסחר בסטרואידים ולעבירות מס הכרוכות בכך, ושוחרר בערבות. בשנת 2009 הוגש נגדו כתב האישום, בו מואשם האנה בהעלמת מס של 13 מיליון ש"ח במהלך השנים 2001–2008.
ביוני 2012 עזב לאוקראינה, חודש לפני פתיחת משפטו. האנה קיבל אזרחות אוקראינית וויתר על אזרחותו הישראלית.
בקיץ 2013 נעצר האנה באיטליה על ידי האינטרפול לבקשת אגף המיסים, אך הצליח להימלט ולשוב לאוקראינה, שם הוא מתגורר בעיר דניפרו.
הערות שוליים

↑  פירוט זכיותיו של אלי האנה בתחרויות פיתוח גוף
↑  אלי האנה שוחרר בערבות, מאתר רשות המיסים.
↑  זיו רביב, אלי האנה עושה שריר לרשות המיסים: תחקיר, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 11 בדצמבר 2011
אלי האנה ומשתתפת בתחרות כושר מארצות הברית
ישיבת תורה והוראה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 ישיבה גדולה
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־56 שנים) 
 מייסדים:  אליהו שרם, שלמה בן שמעון 
 
ישיבת תורה והוראה היא ישיבה גבוהה בשכונת יד אליהו בתל אביב. מוסדות הישיבה כוללים גם ישיבה קטנה. הישיבה הוקמה בשנת ה'תשכ"ח על ידי הרב אליהו שרים, מרבני ישיבת פורת יוסף, בסיועו של הנדיב סלימאן דוד ששון.
היסטוריה

בשנת ה'תשכ"א הקים הרב שרים סניף של ישיבת פורת יוסף בתל אביב, ביחד עם ידידו הרב שלמה בן שמעון.
בשנת ה'תשכ"ח הוקמו מוסדות 'תורה והוראה' במימונו של הנדיב סלימאן דוד ששון. בישיבה נמסרו שיעורים על ידי רבני ישיבת פורת יוסף: הרב שמעון בעדני, אז תושב ירושלים, והרב עובדיה יוסף, שכיהן כרב ראשי לתל אביב. בשנת ה'תשמ"ז הקים הרב שרים תלמוד תורה וגן ילדים, בעידודם של הרבנים אלעזר מנחם מן שך והרב אליהו הררי רפול, ראש ישיבת נוה ארץ. בשנת ה'תשנ"ז הוקמה ישיבה קטנה. בה'תשס"א, כשנה לפני פטירתו, העביר הרב אליהו שרים את סמכות ראשות הישיבה לבנו הרב מתתיהו שרים, המכהן בה כיום כראש הישיבה.
צוות הישיבה

ראש הישיבה: הרב מתתיהו שרים. משגיחים: הרב נחום אפללו (בישיבה הגדולה), והרב רפאל ועקנין (בישיבה הקטנה). הרב דביר שרים, הרב אליהו שרים והרב דוד כהן משמשים כר"מים. הרב מיכאל עבו שימש כראש הכולל שנסגר.
בניני המוסדות

לצורך הקמת המוסדות נעזר הרב שרים בסגן ראש עיריית תל אביב אברהם בויאר, שפעל להקצאת שטח של עשרה דונמים בשכונת יד אליהו בתל אביב. בשטח זה הקים הרב שרים שלושה בניינים: בניין 'ניסים ודינה גאון' על שם נסים גאון שתרם להקמתו חצי מיליון דולר בתנאי שמשרד האוצר יעביר למוסד סכום זהה; 'בית יוסף' על שם הנדיב יוסף עדס; ובניין שלישי שתרם אברהם דילאמאני מאיטליה.
מבוגרי הישיבה

הרב אברהם יוסף - רב העיר חולון.
הרב יעקב זמיר - דיין בבית הדין הרבני הגדול
הרב יוסף הדנה - רב יהודי אתיופיה בארץ ישראל.
הרב ניסים בן שמעון - אב"ד תל אביב.
הרב יוסף שעשוע - פוסק הלכה ומחבר ספרים
לקריאה נוספת

הרב דביר שרים, ויעל אליהו, תולדות חייו ומעשיו של רבי אליהו שרים, המכון לחקר תורני שעל יד ישיבת תורה והוראה, תל אביב, תשס"ב
הערות שוליים

↑  דבר, 22 נוב' 1978
איציק עזוז

איציק עזוז במדי בני-יהודה ת"א
יצחק (איציק) עזוז (נולד ב-30 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות המגן הימני והבלם בבני יהודה תל אביב ושימש גם כקפטן שלה.
קריירה

עזוז גדל בשכונת כפר שלם שבתל אביב, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב. ב-27 בנובמבר 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בהפסד 0–3 להפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו. ב-13 בספטמבר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–0 על מכבי נתניה, ואף בישל את השער השני. בעונת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת הוא סיים עם 18 הופעות. בעונת 2005/2006 היה שותף להעפלתה של הקבוצה לגמר גביע המדינה בו הפסידה 0–1 להפועל תל אביב במשחק הגמר.
עזוז היה שותף עם בני יהודה כשחקן הרכב בהופעותיה בגביע אופ"א בעונת 2006/2007 (מול לוקומוטיב סופיה), ולאחר מכן בארבע עונות ברציפות במוקדמות הליגה האירופית. בעונת 2009/2010 בישל לאלירן עטר את שער המספרת אשר זכה במקום הרביעי בתור "שער השנה" של פיפ"א. באותה העונה היה שותף עם הקבוצה להעפלתה לגמר גביע המדינה בו הפסידה 1–3 להפועל תל אביב.
בסיום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. ב-15 באוגוסט 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 3–3 נגד מכבי הרצליה במסגרת גביע הטוטו. ב-17 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הלאומית, בניצחון 4–0 על מכבי אחי נצרת, ובתום עונת 2014/2015 העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל.
בעונת 2016/2017 היה שותף לזכייתה של בני יהודה בגביע המדינה, לאחר שגברה 4–3 על מכבי תל אביב בפנדלים במשחק הגמר. היה זה גביע המדינה השלישי בתולדות המועדון והראשון מזה 36 שנים, וכקפטן הקבוצה הניף עזוז את הגביע. בעונת 2017/2018 היה עזוז שותף לקמפיין האירופי של בני יהודה במוקדמות הליגה האירופית, בו נעצרה בסיבוב השלישי עלי ידי מועדון הפאר הרוסי זניט סנקט פטרבורג.
בעונת 2018/2019 זכה עם הקבוצה שוב בגביע המדינה, לאחר שגברה במשחק הגמר 5–4 על מכבי נתניה בפנדלים.
ב-14 במאי 2020 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. משמש כעוזר מאמן בקבוצה הבוגרת ומאמן אחת מקבוצות הנערים של המועדון. בעל תואר ראשון בחינוך וחברה עם התמקדות בהכשרות בספורט בקריה האקדמית אונו. ב-1 בפברואר 2024 מונה למנהל קבוצת בני יהודה תל אביב. ב-5 בנובמבר סיים את תפקידו.
תארים

גביע המדינה: 2016/2017, 2018/2019
הערות שוליים

1 2  אשר גולדברג‏, "הייתי מנותק מבני יהודה מאז הפרישה", באתר וואלה, 28 ביוני 2024
↑  מאור זכריה, ‏תהיו איציק: כיצד עזוז הפך לסמל בבני יהודה?, באתר ערוץ הספורט, 20 באוגוסט 2016
↑  לירן ביטון, עזוז: "לא הצלחתי לדמיין את עצמי לובש צבע אחר, באתר ynet, 14 במאי 2020
↑  מאור רחמני, ‏איציק עזוז יפרוש וימונה לעוזר מאמן בני יהודה, באתר ONE‏, 12 במאי 2020
↑  מהאצטדיון לספסל הלימודים, haifahaifa ‏4 בנובמבר 2018
↑  יאיר צוקר, ‏עובדים בספורט / "ליום שאחרי הפרישה": ארגון שחקני ושחקניות הכדורגל יזם מסלול לימודים אקדמי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 בספטמבר 2020
↑  תומר חבז, ‏איציק עזוז סיים את תפקידו כמנהל בני יהודה, באתר ONE‏, 5 בנובמבר 2024
גרמניום

.
קערת גרמניום
גרמניום (Germanium) הוא יסוד כימי ממשפחת המתכות למחצה שסמלו הכימי Ge ומספרו האטומי 32.
תכונות

זהו יסוד חזק, בצבע אפור-לבן מבריק עם המבנה הגבישי של יהלום. בנוסף לכך, גרמניום הוא מוליך למחצה עם תכונות ביניים של מתכת וחומר מבודד. גרמניום גבישי אינו מושפע מהאוויר ונשאר מבריק גם בנוכחותו.
שימושים

למרות מראהו המתכתי, הוא אינו מוליך טוב של חשמל, ולכן משמש בתעשיית האלקטרוניקה לייצור טרנזיסטורים ומוליכים למחצה. תעשיית הסיבים האופטיים היא צרכנית גדולה של גרמניום. היסוד משמש גם כזרז בתעשיית הפולימרים (בעיקר PET - פוליאתילן טרפתלאט), ובשל שקיפותו לקרינה תת-אדומה הוא משמש בייצור ציוד אופטי תת-אדום.
לסגסוגת צורן-גרמניום יישומים חשובים בתעשיית המוליכים למחצה והמעגלים המשולבים. מעגלים אלקטרוניים שמכילים גרמניום וצורן מהירים יותר ממעגלים שמכילים צורן בלבד.
טרנזיסטורי גרמניום עדיין פופולריים בפדלים-אפקטים לגיטרה החשמלית, בניסיון לחקות את צליל ה"Fuzz" מימי הרוק של שנות ה-60 - אז הגרמניום היה עדיין בשימוש, לפני שהוחלף על ידי הצורן.
היסטוריה

הגרמניום זוהה בשנת 1886 על ידי הכימאי הגרמני קלמנס וינקלר, שהפריד אותו מהמינרל ארגירודיט. מנדלייב חזה את קיומו עוד בשנת 1871, לפי הטבלה המחזורית, וניבא כי תכונותיו יהיו דומות לאלו של צורן.
התפתחות הטרנזיסטור שמבוסס על גרמניום פתחה אין ספור דלתות ליישומים באלקטרוניקה. משנת 1950 ועד 1970 הדרישה לגרמניום רק גברה. הדרישה פסקה כאשר ניתן היה לייצר צורן טהור. צורן החל להחליף את גרמניום בייצור טרנזיסטורים, דיודות ורכיבים אלקטרונים נוספים. לצורן ישנן התכונות המתאימות ביותר לתעשיית האלקטרוניקה, אך הוא מחייב רמת טיהור גבוהה במיוחד שטכנולוגיית העבר לא יכלה לספק. היום, 85% מהגרמניום המופק מופנה לסיבים אופטיים, מערכות ראיית לילה ותעשיית הפלסטיק (כזרז בייצור פוליאתילן טרפתלאט).
צורה בטבע

כיום גרמניום מופק כתוצר לוואי של הפקת אבץ, נחושת ועופרת מעפרותיהן, ולעיתים ממחצבי פחם ואפר פחם. כרבע מתצרוכת הגרמניום העולמית היא של חומר ממוחזר, היתר מופק בעיקר בבלגיה, סין ורוסיה.
ארנון גלעדי

| --- | --- |

 לידה:  14 באוגוסט 1958 (בן 66)
 מדינה:  ישראל 
 ידוע בשל:  היותו חבר מועצת העיר תל אביב-יפו.
 מפלגה:  הליכוד
 www.arnon-giladi.com
 
ארנון גלעדי (נולד ב-14 באוגוסט 1958) הוא איש ציבור ישראלי. בעבר היה המשנה לראש עיריית תל אביב-יפו, יו"ר סיעת הליכוד בעיר, ובעבר יו"ר התאגיד הסטטוטורי איגודן - איגוד ערים דן לתשתיות איכות הסביבה. ב-19 בדצמבר 2022, נשלח ל-8 חודשי מאסר במסגרת פרשת תיק 1803.
ביוגרפיה

גלעדי נולד בשכונת כרם התימנים וגדל בשכונת כפר שלם. אביו אליהו עבד בתעשיית הדפוס. זיקתו למפלגת הליכוד החלה עוד מילדותו ואמו כרמלה הייתה פעילת ליכוד ותיקה.
מיד לאחר שהשתחרר מצה"ל בשנת 1979, החל לעבוד כמנהל מדור משאבי אנוש במשרד ראש הממשלה. לאחר שבע שנים מונה למנהל המשק במכון לפריון העבודה והייצור, תפקיד אותו מילא במשך חמש שנים. בשנת 1994 קודם למשרת המשנה למנכ"ל ולאחר מכן כמנכ"ל בפועל של המכון למשך שש שנים. בשנת 2001 כיהן כמשנה למנכ"ל אחוזות החוף, ובמשך שנתיים נוספות כמנכ"ל החברה לפיתוח יפו העתיקה.
בנובמבר 2003 התמודד לראשות העיר תל אביב וקיבל כ-13% מהקולות לעומת 62% שקיבל רון חולדאי. רשימת הליכוד בראשותו קיבלה 3 מושבים במועצה. גלעדי מונה לסגן ראש עיריית תל אביב-יפו, הממונה על פיתוח עסקים ונכסים. הוא משמש כיו"ר הוועדה לדיור בר השגה וכן כמ"מ יו"ר ועדת המשנה לתכנון ובנייה. גלעדי שימש גם בתפקיד המשנה לראש עיריית תל אביב רון חולדאי והוא חבר הנהלת העיר, חבר ועדת המשנה לתכנון ובניה, והממונה על מנהלת פיתוח עסקים והתחדשות עירונית. ב-2008 הליכוד בראשותו נחלש במנדט וקיבל שני מושבים במועצה.
בבחירות 2013 הליכוד בראשותו שמר על כוחו וקיבל שני מושבים במועצה, כמו בבחירות הקודמות. בבחירות 2018 נבחר גלעדי לבדו מטעם הליכוד, והליכוד נהפכה להיות הסיעה הקטנה ביותר במועצת העיר. הוא אינו נושא תפקיד מטעם הקואליציה במועצת תל אביב-יפו.
במערכות הבחירות של 2013 ו-2018 למועצת העיר הבטיח גלעדי להיאבק באוכלוסיות מיעוטים בעיר. כך הבטיח בשנת 2013 "להשתיק את המואזין ביפו" ובשנת 2018 הייתה סיסמת הליכוד בראשותו "או אנחנו או הם" כאשר בכרזות שנתלו בעיר הופיעה תמונת דגל ישראל ומולה תמונת שחורי עור בכיתוב "עיר המסתננים" או תמונת רעול פנים האוחז דגל פלסטין בכיתוב "התנועה האיסלמית ביפו". ב-2015 דרש מתיאטרון צוותא שיורידו לאלתר את ההצגה הסאטירית "המחלקה" בטענה שהיא מבזה את חיילי צה"ל.
במקביל גלעדי שימש בשנים 2008–2021 גם כיו"ר איגודן. שימש מנכ"ל חברת חלמיש ומשמש כעת גם יו"ר ועדה מרחבית תכנון ובנייה שומרון.
היה חבר הדירקטוריון של קרן קיימת לישראל. בשנים 2012–2013 שימש כחבר ועדה קרואה של העיר חדרה.
במאי 2017 נחקר בתיק 1803 בחשד למרמה והפרת אמונים.. באוגוסט 2021 הוגש נגדו כתב אישום באשמת לקיחת שוחד. בדצמבר 2022 נחתם אתו הסדר טיעון, ולפיו גלעדי הורשע במרמה והפרת אמונים, ונדון לשמונה חודשי מאסר בפועל, שמונה חודשי מאסר על תנאי וקנס של 35 אלף ש"ח. ההרשעה, שיש עמה קלון, מחייבת את גלעדי להתפטר מתפקידיו הציבוריים.
בנובמבר 2021 פורסם כי גלעדי נחשד בקיום יחסי מין עם קטין תמורת תשלום. לאחר הפרסום הוגשה על ידי הקטין תלונה במשטרה על ניצול מיני, וגלעדי הגיש תלונה נגדית על סחיטה באיומים ופגיעה בפרטיות. בנובמבר 2021 נעצר גלעדי לימים אחדים, ובעת שחרורו בית המשפט הוציא נגדו צו הרחקה מהמתלונן למשך 60 יום וכן אסר עליו לצאת מהארץ. בספטמבר 2024 הפרקליטות הודיעה שהתיק נסגר
חיים פרטיים

גלעדי נשוי ליפה ולזוג שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  יורם ירקוני, גלעד מורג, פרשת דוד ביטן: נשלח למאסר המשנה לראש העיר ת"א לשעבר, באתר ynet, 19 בדצמבר 2022
↑  תוצאות בחירות למועצת העיר ת"א- 2003, באתר ילקוט הפרסומים- בחירות 2003 חוברת 5241, ‏18 בנובמבר 2003
↑  טל שניידר, ‏קמפיין השנאה במרוץ בת"א: פרומו מדאיג לבאות, באתר גלובס, 4 באוקטובר 2018
↑  רן בוקר, בכיר בעיריית ת"א: צוותא מבזים את צה"ל, באתר ynet, 6 בינואר 2015
↑  זוהר שחר לוי ו-ynet, ארנון גלעדי - הבכיר בעיריית ת"א שנחקר בפרשת השחיתות, באתר כלכליסט, 12 במאי 2017
↑  כתב האישום
↑  יורם ירקוני, גלעד מורג, פרשת דוד ביטן: נשלח למאסר המשנה לראש העיר ת"א לשעבר, באתר ynet, 19 בדצמבר 2022
↑  ערן סויסה, הותר לפרסום: ארנון גלעדי הוא הבכיר שחשוד בתשלום לקטין עבור מין, באתר ישראל היום, 18 בנובמבר 2021
↑  מיכל פעילן, ‏אחרי פרסום התחקיר: תלונה במשטרה נגד ארנון גלעדי על ניצול מיני, באתר ‏מאקו‏, 19 בנובמבר 2021
↑  מאיר תורג'מן, ארנון גלעדי, לשעבר המשנה לראש העיר ת"א שנחשד בעבירות מין, שוחרר ממעצר, באתר ynet, 1 בדצמבר 2021
↑  גלעד מורג, נסגר התיק נגד ארנון גלעדי, המשנה לראש עיריית ת"א לשעבר, באתר ynet, 17 בספטמבר 2024
פיונה סיסטו

פיונה סיסטו איפולו אמירמיג'ה (בדנית: Pione Sisto Ifolo Emirmija; נולד ב-4 בפברואר 1995 בקמפלה שבאוגנדה) הוא כדורגלן דני-אוגנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אריס סלוניקי מליגת העל היוונית ובנבחרת דנמרק.
קריירת מועדונים > מיטיולן

סיסטו נולד בקמפלה שבאוגנדה, ובהיותו בן חודשיים עבר יחד עם הוריו לדנמרק. בשנת 2002 החל לשחק במחלקת הנוער של טיורינג, ובשנת 2010 עבר למחלקת הנוער של מיטיולן מליגת העל הדנית. ב-18 בנובמבר 2012 ערך סיסטו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-63 בהפסד 2-1 לפ.צ. קופנהגן במסגרת המחזור ה-17 בליגה. הוא ערך 10 הופעות ליגה בעונת 2012/2013.
בעונת 2013/2014 ביסס עצמו סיסטו כשחקן הרכב בקבוצה, כשהוא עורך 27 הופעות ליגה. ב-19 ביולי 2013 הבקיע סיסטו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-27 בניצחון 2-0 על אורהוס במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-2 במרץ 2014 הבקיע צמד שערים בניצחון 5-1 על פ.צ. קופנהגן במסגרת המחזור ה-20 בליגה. בסך הכל הבקיע סיסטו 6 שערי ליגה בעונה זו.
גם בעונת 2014/2015, בה זכתה מיטיולן באליפות דנמרק, המשיך סיסטו להוות שחקן חשוב בקבוצה. הוא ערך 22 הופעות ליגה והבקיע 8 שערים, ביניהם צמדים נגד הוברו ונגד נורסאלנד.
זכייתה של מיטיולן באליפות דנמרק הקנתה לה מקום במוקדמות ליגת האלופות לעונת 2015/2016 החל מסיבוב ההעפלה השני. סיסטו לקח חלק בשני משחקי סיבוב ההעפלה השני נגד לינקולן רד אימפס מגיברלטר, אותו צלחה מיטיולן, ובשני משחקי סיבוב ההעפלה השלישי נגד אפואל ניקוסיה מקפריסין, אותו לא צלחה מיטיולן ונשרה לשלב פלייאוף ההעפלה לליגה האירופית לעונת 2015/2016. סיסטו שיחק בשני משחקי פלייאוף ההעפלה נגד סאות'המפטון, אותו צלחה קבוצתו והעפילה לשלב הבתים. ב-17 בספטמבר 2015 ערך סיסטו את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כששיחק 81 דקות בניצחון 1-0 על לגיה ורשה במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים. ב-1 באוקטובר 2015 הבקיע סיסטו את שער הבכורה שלו בליגה האירופית, שער בדקה ה-51 בניצחון 3-1 על קלאב ברוז' במסגרת המחזור השני בשלב הבתים. סיסטו הבקיע שער נוסף במפגש השני נגד קלאב ברוז' בשלב הבתים, ושער אחד בכל אחד משני המשחקים נגד מנצ'סטר יונייטד בשלב 32 הגדולות, אותו לא צלחה מיטיולן. במסגרת הליגה, ערך סיסטו 29 הופעות והבקיע ארבעה שערים.
בתחילת עונת 2016/2017 ערך סיסטו שתי הופעות ליגה במיטיולן והבקיע צמד בניצחון 4-0 על נורסאלנד במסגרת המחזור השני.
בספטמבר 2023 חתם באלניהספור הטורקית.
קריירת מועדונים > סלטה ויגו

ב-31 ביולי 2016 חתם סיסטו בסלטה ויגו מליגת העל הספרדית כמחליף לנוליטו, שעזב למנצ'סטר סיטי. ב-22 באוגוסט ערך סיסטו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 66 דקות והוחלף על ידי ג'ון גווידטי בהפסד 1-0 ללגאנס במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-25 בספטמבר הבקיע סיסטו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 2-0 על אספניול במסגרת המחזור השישי בליגה.
קריירת מועדונים > חזרה למיטיולן

ב-5 בספטמבר 2020 חזר סיסטו למיטיולן.