stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנג'י סטון
קריירה > 1986–2005: פריצת דרך בקריירה

לפני שהפכה להיות הסולנית הראשית של ההרכב Vertical Hold שהוציאו את הסינגל Seems You're Much Too Busy שהפך ללהיט, סטון עבדה עם הרכב ההיפ-הופ והאלקטרו פאנק Mantronix. ב-1996 סטון הקימה את ההרכב Devox יחד עם ג'רי דוו, בן דודו של הזמר לני קרביץ, וצ'רלי מולה. הם הוציאו אלבום אחד בשם Devox featuring Angie B. Stone. סטון גם שיתפה פעולה עם הזמר דיאנג'לו בשני אלבומי האולפן הראשונים שלו וכן כזמרת קולות רקע בסיבוב ההופעות שעשה. היא גם הייתה זמרת ליווי באלבום האולפן החמישי של לני קרביץ.
בסוף שנות ה-90 פיטר אדג' מי שהיה אז המנהל של חברת אריסטה רקורדס הביא את סטון לתשומת ליבו של קלייב דייוויס שניהל את הלייבלים. הוא הציע לה חוזה הקלטות לאלבום סולו ובספטמבר 1999 יצא אלבום הסולו הראשון שלה, Black Diamond. הוא נקרא על שם ביתה דיאמונד טיארה שהייתה אז מתבגרת. האלבום הגיע להישגים יפים: נכלל בעשירייה הראשונה במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ זכה בתואר אלבום הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) ומאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) וכלל בתוכו את מה שהיה באותה התקופה הלהיט הגדול של שירי R&B למבוגרים No More Rain (In This Cloud). הסינגל הקנה לסטון שתי מועמדויות בטקס פרסי המוזיקה של Soul Train לשנת 2000.
בשנת 2000, סטון עברה מחברת אריסטה ל-J Records של המנג'ר קלייב דייוויס. באותה שנה, היא הקליטה את שיר הנושא עבור הסיטקום הטלוויזיוני Girlfriends ובעונה השלישית גם שיחקה בהופעת קמע.
ב-16 באוקטובר 2001 הוציאה סטון את האלבום השני שלה Mahogany Soul. באלבום שיתפה פעולה עם מוזיקאים שונים מהתחום, בין היתר אלישה קיז, סוויז ביטז, רפאל סעדיק ועוד. האלבום קיבל תגובות חיוביות ושבר שיאים גם במצעדים שונים ברחבי העולם.
ב-2002 היא שיחקה את תפקיד בעלת החנות מאדאם ממבוזה בקומדיית הנעורים האמריקאית חתיכה בהפתעה בכיכובו של רוב שניידר. הסרט זכה לביקורות מעורבות אך זכה להצלחה מסוימת מבחינה קופתית. בשנה שלאחר מכן היא שיחקה בתפקיד אלמה בדרמה הקומית המוזיקלית The Fighting Temptations לצד קובה גודינג ג'וניור וביונסה. סטון הקליטה את "Rain Down", דואט עם אדי לברט, לפסקול של הסרט.
אלבומה השלישי Stone Love, יצא ביוני 2004 והגיע לראשונה למקום ה-14 בבילבורד 200 בארצות הברית, מכר 53,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו, ונכנס לעשרים הגדולים גם בבלגיה, פינלנד, שוודיה והולנד.
קריירה > 2006–2014

בשנת 2006, סטון הופיעה בעונה הרביעית של הריאליטי Celebrity Fit Club של VH1. היא הורידה שמונה עשר קילו ממשקלה.
אלבום האולפן הרביעי שלה The Art of Love & War יצא ב-15 באוקטובר 2007. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית, מכר 45,000 עותקים בשבוע הראשון והפך לאלבום שלה שדורג הכי גבוה עד כה, כמו גם אלבומה הראשון והיחיד שהגיע לראש מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ המובילים. הסינגל הראשי מתוכו, Baby, דואט עם בטי רייט, הפך ללהיט השני שלה בשירי R&B למבוגרים בארצות הברית, וזיכה את סטון במועמדות השלישית לפרס הגראמי.
אלבום האולפן החמישי שלה Unexpected, יצא בנובמבר 2009. שם האלבום מתייחס גם לאובדן הפתאומי של אביה, שמת במפתיע במהלך ההקלטות לאלבום.
במאי 2011 סטון שיחקה במחזה Loving Him is Killing Me שהוצג בוושינגטון, מיאמי ופילדלפיה. בשנת 2012 היא הוציאה את האלבוםRich Girl. השחקן מלקולם-ג'מאל וורנר תרם את קולו לטובת שירה בסגנון פואטרי סלאם באלבום. בשנת 2013, סטון הופיעה בעונה השנייה של הסדרה R&B Divas.
קריירה > 2015–2025

בנובמבר 2015, סטון הוציאה את אלבום האולפן השביעי שלה Dream בשיתוף עם TopNotch Music ו-Conjunction Entertainment. האלבום זכה לתשבחות מהמבקרים שבין היתר כינו את האלבום כ"יציב ומחזק". האלבום הגיע לראשונה למקום השלישי במצעד ה־Hip-Hop/R&B Top Albums ומכר כ-9,000 עותקים בשבוע הראשון.
ביולי 2019, סטון הוציאה את אלבום האולפן התשיעי שלה, Full Circle, ב-Conjunction Entertainment וקלאופטרה רקורדס.
הוקרה

ביוני 2024, סטון נכנסה להיכל התהילה של נשים כותבות.
סטון הייתה חברה של כבוד באחוות זטא פי בטא.
חיים אישיים

דיימונד, בתה הבכורה, נולדה ב-1984 לאנג'י ורודני סטון. דיימונד מבצעת קולות רקע בשיר "Baby" של סטון מ-2007. לדיימונד 2 ילדים שנולדו ב-2008 וב-2012.
במהלך שנות ה-90, הייתה סטון במערכת יחסים עם זמר הנאו סול דיאנג'לו. ב-1998 נולד להם בן בשם מייקל דיאנג'לו ארצ'ר השני.
סטון התגוררה באטלנטה, ג'ורג'יה, עם בנה, מייקל, ובתה, דיימונד.
במרץ 2015 דווח כי סטון נעצרה בגין תקיפת בתה בת ה-30.
בשנת 1999 אובחנה כחולה בסוכרת מסוג 2 ויחד עם הקומיקאי-שחקן אנתוני אנדרסון לקחה חלק בתוכנית FACE Diabetes (Fearless African-Americans Connected and Powered) בחסות חברת אלי לילי. סטון אמרה שגם אמה וגם דודתה היו חולות סוכרת.
ב-1 במרץ 2025 נהרגה סטון בתאונת דרכים באלבמה.
סטפן לוון

שייל סטפן לֵוֵן (בשוודית: Kjell Stefan Löfven, הגייה: [ˈsteːfan lœˈveːn]; נולד ב-21 ביולי 1957) הוא פוליטיקאי שוודי, שכיהן כראש ממשלת שוודיה בין 2014 לנובמבר 2021, ומנהיגה לשעבר של מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית. לוון הקים את ממשלתו הראשונה לאחר מפלת המפלגה השמרנית בבחירות 2014, ומאז כיהן בראש שלוש ממשלות סך הכל. לוון הוא ראש הממשלה השוודי הראשון[דרוש מקור] שהפסיד בהצבעת אי אמון בפרלמנט השוודי.
ראשית חייו

לוון נולד בסטוקהולם ב-21 ביולי 1957. כשהיה בן 10 חודשים נשלח למשפחת אומנה מסונרשטה (Sunnersta), סולפטה, צפון-מזרח שוודיה, מאחר שאמו לא יכלה להחזיק גם בו וגם באחיו. על פי ההסכם, אמו הייתה אמורה להשיב אותו למשמורתה לכשיהיה הדבר באפשרותה, אך הדבר מעולם לא התרחש. אביו, קרל הדברג, מת בגיל צעיר מבלי שזכה לפגוש את בנו הצעיר. לוון למד 9 שנים בבית ספר יסודי ולאחר מכן שנתיים בלימודי כלכלה בתיכון בסולפטה. לאחר מכן הלך לקורס רתכות בעיר קרמפורס, ובהמשך התחיל לימודי עבודה סוציאלית באוניברסיטת אומאו, אותם הוא הפסיק לאחר שנה וחצי בלבד.
פעילות באיגוד המקצועי

מ-1976 עבד במשרד דואר בסולפטה, וב-1979 כפועל במנסרה. באותה השנה החל לוון לעבוד ברתכות בחברה הביטחונית-צבאית "BAE Systems AB - Hägglunds" בעיר ארנסכאלדסוויק (Örnsköldsvik), שם הוא נותר עד 1995. במקום זה גם הכיר את אשתו, אולה. בשנת 1981 הצטרף לאיגוד עובדי המתכת השוודי (Svenska metallindustriarbetareförbundet) ועד ל-1995 ביצע תפקידים שונים מטעם האיגוד, בהם ראש סניף המקומי וחבר בוועדה המבצעת. בשנת 1995 נתמנה לנציג משא ומתן באיגוד עד 1998. לאחר מכן כיהן כמזכיר בינלאומי במחלקה הבינלאומית של האיגוד (1998 - 1999) וכראש המחלקה הארגונית באיגוד (1999 - 2002), ובשנת 2002 נתמנה לסגן יושב ראש האיגוד. בנובמבר 2005 נתמנה ליושב ראש האיגוד המקצועי "IF Metall" שזה עתה הוקם כתוצאה ממיזוגן של איגוד עובדי המתכת השוודי והאיגוד התעשייתי השוודי (Industrifacket), המאגד 325,000 עובדים בשוודיה.
נוסף על כך, כיהן לוון כנשיא התאחדות פועלי התעשייה והמתכת הנורדית (Industrianställda i Norden) בין השנים 2007 - 2012 , כחבר הוועדה המבצעת של התאחדות עובדי המתכת האירופאית (EMF) וכחבר הוועדה המבצעת של התאחדות עובדי המתכת הבינלאומית (IMF) בין השנים 2007 - 2012.
פעילות פוליטית

משנת 1973 החל לוון את דרכו בפוליטיקה המקומית וכיהן בתפקידים זוטרים מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, בין היתר כנשיא הסניף בסולפטה, כחבר בסניף המחוזי וכחבר בוועדות שונות של המפלגה. בשנת 2006 נבחר לוון לוועדה המבצעת של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, זמן קצר בלבד לאחר שמונה ליושב ראש "IF Metall". בינואר 2012, לאחר התפטרותו של הוקאן יוהולט מראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, נבחר לוון למנהיג המפלגה כמו גם ליושב ראש האופוזיציה. לוון הנהיג את מפלגתו בבחירות הכלליות בשוודיה ב-2014, בהן זכתה המפלגה.
ראש ממשלת שוודיה

ב-2 באוקטובר 2014 אישר הפרלמנט השוודי את מינויו של לוון לראש הממשלה ה-33 של שוודיה, ומ-3 באוקטובר 2014 מכהן לוון כראש הממשלה.
ב-3 בדצמבר 2014 נכשל הניסיון של ממשלת לוון להעביר הצעת תקציב בפרלמנט השוודי. בעקבות כך הכריז לוון על בחירות בזק ב-22 במרץ 2015. ב-27 בדצמבר 2014 הקואליציה של לוון הגיעה להסכם עם מפלגות האופוזיציה לפיו האופוזיציה תתמוך בתקציב של הקואליציה וכמו כן יתקיים שיתוף פעולה בין האופוזיציה והקואליציה עד הבחירות הצפויות ב-2022, ללא קשר למתרחש בבחירות הצפויות ב-2018. בהתאם לכך בוטלו בחירות הבזק.
לאחר הבחירות לפרלמנט ב-9 בספטמבר 2018 ותקופה ארוכה של משא ומתן, נבחר מחדש לראש הממשלה, בתמיכת מפלגתו, מפלגת הירוקים, המפלגה העממית הליברלית ומפלגת המרכז. הבחירות היו צמודות ולכן נדרש זמן רב להגיע להסכמות. מפלגת השמאל נמנעה בהצבעה ולכן התאפשרה בחירתו מחדש. הממשלה כוללת את מפלגתו ואת מפלגת הירוקים, באיחוד הנודע כ"ברית האדומים-ירוקים" (De rödgröna).
ביוני 2021 פרץ משבר פוליטי סביב שוק הדיור במדינה, בעקבות דיון שהחל למעשה כבר במהלך שנת 2020. ראש מפלגת השמאל, התומכת מבחוץ בממשלת המיעוט של לוון וסייעה בהקמתה לאחר בחירות 2018 הציבה אולטימטום בפני לוון לחזור בו "תוך 48 שעות" מרפורמה שתאפשר לגבות "מחיר שוק" לדירות שייבנו אחרי יולי 2022. הממשלה דחתה את האולטימטום על הסף. בעקבות כך, התקיימה הצבעת אי אמון בממשלה ב-21 ביוני, והממשלה נפלה. לוון נבחר מחדש לראשות הממשלה שישה עשר ימים לאחר הצבעת אי האמון, ב-7 ביולי 2021.
ב-22 באוגוסט 2021 לוון הודיע שהוא מתפטר מראשות הממשלה והמפלגה, בשל תחושת המיצוי לאחר 10 שנים בראשות המפלגה ו-7 שנים בראשות הממשלה. ההתפטרות נכנסה לתוקפה ב-10 בנובמבר 2021. שרת האוצר מגדלנה אנדשון, שהחליפה את לוון כראש המפלגה ב-4 בנובמבר 2021, הייתה אמורה להחליפו בתפקיד ראש הממשלה, אולם שבע שעות לאחר שזכתה לאמון הריקסדאג ועוד טרם נשבעה התפטרה ולוון נשאר בתפקיד. ב-29 בנובמבר 2021 אנדשון קיבלה את המנדט מחדש, וב-30 בנובמבר החליפה אותו במשרד ראש הממשלה.
ראש ממשלת שוודיה > יחסו לישראל

לאחר הבחירות בשוודיה באוקטובר 2014, הודיע כי ארצו תכיר במדינה פלסטינית. שוודיה הייתה המדינה הראשונית באיחוד האירופי שהכירה במדינה פלסטינית לאחר שהצטרפה לאיחוד האירופי. בעקבות זאת, ישראל החזירה את השגריר.
בדצמבר 2015, בעיצומו של גל הטרור הפלסטיני, אמר ש"תקיפות בסכין זה לא טרור".
חיים אישיים

ב-2003 נישא לפוליטיקאית אולה יוהאנסן שלה שני ילדים מנישואיה הקודמים.
ראו גם

הקבינט של לוון
הערות שוליים

↑   רויטרס, אחרי שהפסיד בהצבעת אי-אמון, ראש ממשלת שוודיה התפטר מתפקידו, באתר הארץ, 28 ביוני 2021
↑  Holmberg, Elin (26 January 2012). "Stefan Löfven: "Sörvåge är hemma" (בשוודית) allehanda.se.
1 2 3  "Stefan Löfven", in the IF Metall official site.
↑  "Ordförandens sida" (בשוודית), IF Metall official site.
↑  "Stefan Löfven new president of Nordic IN", European Mine, Chemical and Energy Workers' Federation (EMCEF) official site.
↑  "Trade Union leader new chairman of the Social Democrats - Stockholm News", tockholmnews.com.
↑  "Swedish parliament confirms Social Democrat's Lofven as new PM", Reuters.
↑  לירן לוטקר ורויטרס, שוודיה: אחרי חודשיים, הממשלה מתפרקת, באתר ynet, 3 בדצמבר 2014
↑  רויטרס‏, שוודיה: הממשלה והאופוזיציה חתמו על הסכם; הבחירות בוטלו, באתר וואלה, 27 בדצמבר 2014
↑  ממשלת שבדיה נפלה בהצבעת אי-אמון בשל משבר בתחום הדיור, באתר וואלה, 21 ביוני 2021
↑  אסף אוני, ‏ההצעה לשוק השכירות שעשויה להפיל את הממשלה בשבדיה, באתר גלובס, 20 ביוני 2021
↑  מלחמת גרסאות בין ראש הממשלה לראשת מפלגת השמאל, באתר אפטונבלודט (בשוודית)
↑  "לכן אני מתפטר מראשות הממשלה", ראיון בערוץ הממלכתי השוודי, 22 באוגוסט 2021.
↑  A. B. C. News, Lofven steps down, paving way for Sweden's 1st female PM, ABC News (באנגלית)
↑   ברק רביד, שגריר ישראל בשוודיה יוחזר להתייעצויות במחאה על ההכרה במדינה פלסטינית, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2014
↑   דיוויד סטברו, שטוקהולם, ראש ממשלת שוודיה: התקפות הסכינים בישראל הן לא טרור, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2015
| ראשי ממשלת שוודיה  |
| --- | --- | --- |
| האיחוד השוודי-נורווגי | לואיס ירד דה יר • ארביד פוסה • קרל יוהאן תיסליוס • רוברט תמפטנדר • גיליס בילט • גוסטב אוקרילם • אריק גוסטב בוסטרם • פרדריק פון אוטר • אריק גוסטב בוסטרם • יוהאן רמסטט • כריסטיאן לונדברג |  |
| ממלכת שוודיה | קרל סטף • ארביד לינדמן • קרל סטף • ילמאר המרשלד • קרל שוורס • נילס אידן • ילמאר ברנטין • ירד לואיס דה יר • אוסקר פון סידוב • ילמאר ברנטין • ארנשט טריגר • ילמאר ברנטין • ריקארד סנדלר •  קרל גוסטב אקמן • ארביד לינדמן •  קרל גוסטב אקמן • פליקס המרין • פר אלבין הנסון • אקסל פרסון-ברמסטורפ • פר אלבין הנסון • טאגה ארלנדר • אולוף פלמה • תורביורן פלדין • אולה אולסטן • תורביורן פלדין • אולוף פלמה • ינגוואר קרלסון • קארל בילדט • ינגוואר קרלסון • יירן פרסון • פרדריק ריינפלט • סטפן לוון • מגדלנה אנדשון • אולף קריסטרסון |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודמת: הוקאן יוהולט | יושב ראש מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה (2012–2021) | הבאה: מגדלנה אנדשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1107885558  ISNI: 0000 0004 1877 5605  SELIBR: 365624  VIAF: 305241293   WorldCat (עם VIAF): 305241293 
לוון עם ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי בעת ביקורו של מודי בסטוקהולם, 17 באפריל 2018
לוון בשנת 2021
קניון גבעתיים

תבנית:מבנה
קניון גבעתיים הוא מרכז קניות גדול הממוקם בגבעתיים ברחוב יצחק רבין 53. הקניון נבנה בשנת 2005, ועבר פעמיים בעלות: בתחילה לידי חברת IDB, ובדצמבר 2008 עבר לבעלות קבוצת עזריאלי.
פעילות

הקניון נבנה על חלק מ"שטח 9", שטח חולי ריק, אשר על חלקו האחר בנוי פארק גבעתיים. שטחו הכולל של הקניון 90,000 מטר רבוע בנוי, מתוכם 22,181 מ"ר המוקדשים למסחר, פנאי ומשרדים. חלק המסחר כולל שלוש קומות ומעליו קומות משרדים.
הקניון נהנה מתאורה טבעית המגיעה מתקרת ה"סקיי לייט" בשטח של 1,400 מ"ר, אשר מוגברת על ידי מערכת מראות מיוחדת.
בקניון 150 חנויות בתמהיל הכולל רשתות ובוטיקים, בתי קפה, מסעדות, שבעה בתי קולנוע מרשת רב חן ומכון כושר מרשת הולמס פלייס, פוקס, The Children's Place (אנ'), אמריקן איגל, בגיר, רשת קסטרו, רשת גולף, סופר פארם, קרפור, רנואר, רשת מוצרי החשמל א.ל.מ, פוט לוקר, בילבונג ואורבניקה.
בין בתי הקפה והמסעדות ניתן למנות את רשתות בתי הקפה ארומה, New Deli,‏ KFC, ארקפה, רולדין ומקדונלד'ס.
לרשות הבאים ברכב עומדים כ-1,200 מקומות חניה.
הערות שוליים

1 2  קניון עזריאלי גבעתיים עבר חידוש ושידרוג, באתר Gplus, ‏13 ביוני 2024
↑  מיטל שרעבי, ‏רשת אורבניקה פותחת סניף ה-30 בקניון עזריאלי גבעתיים, באתר מעריב אונליין, 3 במרץ 2025
תוכנית בניית הקניון על גבעת הכורכר באזור "שטח 9" במיני ישראל
רייקה (זמרת)

| --- | --- |

 לידה:  13 במרץ 1986 (גיל: 38) ונקובר, קנדה
 שם לידה:  Christina Maria Rieder 
 שם במה:  Rykka 
 מוקד פעילות:  קנדה, שווייץ 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  זמרת, זמרת-יוצרת
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, פופ
 כלי נגינה:  זמרה, גיטרה
 www.rykka.com
 
כריסטינה מריה רידר (באנגלית: Christina Maria Rieder; נולדה ב־13 במרץ 1986) הידוע בשם הבמה רייקה (Rykka), היא זמר קנדית–שווייצרי.
ביוגרפיה

רידר נולדה בעיר ונקובר, בפרובינציה קולומביה הבריטית שבקנדה. סבו הוא שווייצרי במקורו. בגיל 15 למדה לנגן בגיטרה והיה משתתףת בפסטיבלים מקומיים. לאחר סיום לימודיה בקולג' עבר לטורונטו שם הקליטה את אלבומו הראשון "Straight Line" שיצא בשנת 2010. בשנה בה הושק האלבום בשווייץ הופיעה רידר תחת שם הבמה "כריסטינה מריה" (Christina Maria). רייקה הופיע בטלוויזיה השווייצרית ובגרמניה. עם יציאת אלבומה "Kodiak" התפרסםה הזמרת תחת שם הבמה "רייקה" (המשמש אותו כיום). בשנת 2016 השתתףה בתחרות לבחירת הנציג השווייצרי (Die grosse Entscheidungs Show) לתחרות האירוויזיון של אותה שנה, מול חמישה מתחרים מטעם רשות השידור דוברת הגרמנית SRF/RTR שמתוכם היא ושני מתחרים נוספים העפילו לסיבוב הגמר. בגמר שהתקיים ב־13 בפברואר השתתפו המעפילים משלוש רשויות השידור של שווייץ (הגרמנית: SRF/RTR, הצרפתית: RTS, האיטלקית: RSI). בתום ההצבעה רייקה זכה בגמר עם השיר "The Last Of Our Kind" (האחרון מסוגנו) וייצגה את שווייץ באירוויזיון 2016. בחצי הגמר השני של האירוויזיון שהתקיים ב־12 במאי, הופיע רייקה שלישית בסדר ההופעות, וכשל בניסיונה להעפיל אל הגמר לאחר שסייםה במקום האחרון. רייקה היא יליד קנדה השלישית המייצג את שווייץ בתולדות התחרות.
רייקה יצאה מהארון כא־בינארי ומשתמש בלשון פנייה they/them (בעברית לשון פנייה מעורבת).
דיסקוגרפיה > סינגלים

Map Inside  – 2012
The Brink – 2012
Blackie – 2013
Electric – 2014
Movies – 2015
The Last of Our Kind -– 2016
הערות שוליים

↑   רייקה, ברשת החברתית אינסטגרם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1399 9931  MusicBrainz: 9a7e844a-bc4a-4e00-80cb-5aa3d11df746  VIAF: 166730463   WorldCat (עם VIAF): 166730463
סוניה דלונה

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1885 Hradyzk, אוקראינה 
 פטירה:  5 בדצמבר 1979 (בגיל 94) פריז, צרפת 
 זרם באמנות:  אורפיזם, סימולטניזם 
 פרסים והוקרה:  אביר מסדר האמנויות והספרות  קצינה בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  וילהלם אוד (1908–1910)  רובר דלונה 
 חתימה:   
 
סוניה דלונה (באנגלית: Sonia Delaunay ‏: 13 בנובמבר 1885 – 5 בדצמבר 1979) הייתה אמנית צרפתייה, שפעלה בעיקר בפריז. היא עברה הכשרה רשמית ברוסיה ובגרמניה לפני שעברה לצרפת והרחיבה את העיסוק שלה לטקסטיל, אופנה ותפאורה. היא ייסדה את תנועת האמנות אורפיזם, הידועה בשימוש בצבעים חזקים ובצורות גאומטריות, יחד עם בעלה רובר דלונה ואחרים. היא הייתה האמנית הראשונה שהציגה בחייה תערוכה רטרוספקטיבית בלובר ב-1964, ובשנת 1975 הוכתרה לקצינה של לגיון הכבוד הצרפתי.
עבודתה בעיצוב מודרני כללה את המושגים של הפשטה גאומטרית, ושילוב של רהיטים, בדים, חיפויי קירות ובגדים בפרקטיקה האמנותית שלה.
ראשית חייה (1885–1904)

שרה אלייבנה שטרן נולדה ב-1 (13) בנובמבר 1885 באודסה, אז חלק מהאימפריה הרוסית, להורים יהודים. אביה היה מנהל עבודה במפעל. בגיל צעיר עברה לסנקט פטרבורג, שם טיפל בה אחיה של אמה, אנרי טרק. אנרי, עורך דין מצליח ואמיד, ואשתו אנה, רצו לאמץ אותה, אך אמה לא אפשרה זאת. לבסוף, בשנת 1890, היא אומצה על ידי משפחת טרק. היא קיבלה את השם סוניה טרק וקיבלה חינוך מיוחס. הם נסעו רבות באירופה, והכירו לסוניה מוזיאונים לאמנות וגלריות. כשהייתה בת 16, היא למדה בבית ספר תיכון בסנקט פטרבורג, שם מיומנותה ברישום צוינה על ידי המורה שלה. כשהייתה בת 18, לפי הצעת המורה שלה, נשלחה לבית ספר לאמנות בגרמניה, שם למדה באקדמיה לאמנויות יפות בקרלסרוהה עד 1905, ולאחר מכן עברה לפריז.
פריז (1905–1910)

כשהגיעה לפריז היא נרשמה לאקדמיה דה לה פאלט במונפרנאס. לא מרוצה מאופן ההוראה, שלדעתה היה קשיח מדי, היא בילתה פחות זמן באקדמיה ויותר זמן בגלריות ברחבי פריז. עבודתה בתקופה זו הושפעה מאוד מהאמנות שבה צפתה, כולל האמנות הפוסט-אימפרסיוניסטית של ואן גוך, גוגן, אנרי רוסו ואחרים. בשנת 1908 נישאה "נישואי נוחות" עם סוחר האמנות הגרמני ובעל הגלריה וילהלם אודה, מה שאפשר לה גישה לנדוניה שלה ולכסות את אודה בנטייתו ההומוסקסואליות. דלונה זכתה לכניסה לעולם האמנות באמצעות תערוכות בגלריה של אודה ונהנתה מהקשרים שלו.
הרוזנת דה רוז, אמו של רובר דלונה, הייתה מבקרת קבועה בגלריה של אודה, לפעמים מלווה בבנה. סוניה טרק פגשה את רובר דלונה בתחילת 1909. הם הפכו למאהבים באפריל אותה שנה והוחלט שהיא ואודה צריכים להתגרש. הגירושין הסתיימו באוגוסט 1910. סוניה הייתה בהיריון, והיא ורובר נישאו ב-15 בנובמבר 1910. בנם צ'ארלס נולד ב-18 בינואר 1911. הם נתמכו בקצבה שנשלחה מדודתה של סוניה בסנקט פטרבורג.
סוניה אמרה על רובר: "ברובר דלונה מצאתי משורר. משורר שכתב לא במילים אלא בצבעים".
אורפיזם (1911–1913)

"בערך 1911 עלה לי הרעיון להכין לבן שלי, שזה עתה נולד, שמיכה המורכבת מפיסות בד כמו אלה שראיתי בבתים של איכרים אוקראינים. כשזה נגמר, סידור פיסות החומר נראה לי כמעורר תפיסות קוביסטיות ואז ניסינו ליישם את אותו תהליך על אובייקטים וציורים אחרים".
מבקרי אמנות מכירים באירוע זה כנקודה שבה היא התרחקה מפרספקטיבה ונטורליזם באמנותה. בערך באותו זמן, יצירות קוביסטיות הוצגו בפריז ורובר חקר את תיאוריות הצבע של מישל שוורל; הם קראו לניסויים שלהם עם צבע באמנות ובעיצוב סימולטניזם. עיצוב סימולטני מתרחש כאשר עיצוב אחד, ממוקם ליד אחר ומשפיע על שניהם. הדבר דומה לתאוריית הצבעים (פוינטליזם) שבה נקודות צבע ראשוניות הממוקמות זו ליד זו "מתערבבות" על ידי העין ומשפיעות זו על זו. הציור הראשון בקנה מידה גדול של סוניה בסגנון זה היה (1912), ציור הידוע בשימוש בצבע והן בתנועה.
ידידם של בני הזוג דלונה, המשורר ומבקר האמנות גיום אפולינר, טבע את המונח אורפיזם כדי לתאר את גרסת הקוביזם של בני הזוג דלונה בשנת 1913.
ספרד ופורטוגל (1914–1920)

בני הזוג דלונה נסעו לספרד ב-1914, כשהם שהו אצל חברים במדריד. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 סוניה ורובר היו עם בנם במדריד. הם החליטו לא לחזור לצרפת. באוגוסט 1915 הם עברו לפורטוגל שם חלקו בית עם סמואל הלפרט ואדוארדו ויאנה . הם שוחחו על שותפות אמנותית עם ויאנה ועם חבריהם אמדאו דה סוזה-קרדוסו, שבני הזוג דלונה כבר פגשו בפריז, ועם חוסה דה אלמדה נגרירוס.
המהפכה הרוסית סיימה את התמיכה הכספית שקיבלה סוניה ממשפחתה ברוסיה, והיה צורך במקור הכנסה אחר. בשנת 1917 פגשו בני הזוג דלונה את סרגיי דיאגילב במדריד. סוניה עיצבה תלבושות להפקה שלו את "קלאופטרה" (עיצוב הבמה היה של רובר דלונה) ולהופעה של "אאידה" בברצלונה. במדריד הקימה את "קאסה סוניה", ומכרה את עיצוביה לעיצוב פנים ואופנה, גם בסניף בבילבאו.
סוניה דלונה נסעה לפריז פעמיים ב-1920 בחיפוש אחר הזדמנויות בעסקי האופנה, גלריה דר שטורם בברלין הציגה יצירות של סוניה ורובר מהתקופה הפורטוגזית שלהם באותה שנה.
חזרה לפריז (1921–1944)

סוניה, רובר ובנם צ'ארלס חזרו לפריז לצמיתות ב-1921.סוניה דלונה יצרה בגדים ללקוחות פרטיים ולחברים, ובשנת 1923 יצרה חמישים עיצובי בדים באמצעות צורות גאומטריות וצבעים עזים, בהזמנת יצרן מליון. זמן קצר לאחר מכן, היא הקימה עסק משלה.
סוניה דלונה נתנה הרצאה בסורבון על השפעת הציור על אופנה.
סוניה עיצבה תלבושות לשני סרטים ועיצבה כמה רהיטים לסט הצילומים של הסרט Parce que je t'aime משנת 1929 . במהלך תקופה זו, היא גם עיצבה עבור רוברט פרייר טקסטיל הוט קוטור, תוך השתתפות פעילה בסלון האמנותי שלו. השפל הגדול גרם לירידה בעסקים. לאחר שסגרה את העסק שלה, סוניה דלונה חזרה לצייר, אבל היא עדיין עיצבה עבור ז'אק היים, מץ ושות', ולקוחות פרטיים.
עד סוף 1934 עבדה סוניה על עיצובים לתערוכה הבינלאומית של אמנויות וטכניקות ב-1937, שעבורה היא ורובר עבדו יחד על קישוט שני ביתנים.
רוברט דלונה נפטר מסרטן באוקטובר 1941.
חיים מאוחרים (1945–1979)

לאחר מלחמת העולם השנייה, סוניה הייתה חברת מועצת המנהלים של Salon des Realités Nouvelles במשך מספר שנים. סוניה ובנה צ'ארלס ב-1964 תרמו 114 יצירות של סוניה ורוברט למוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית.
בשנת 1975 סוניה נבחרה לקצינה של לגיון הכבוד הצרפתי. משנת 1976 היא פיתחה מגוון טקסטיל, כלי שולחן ותכשיטים עם חברת Artcurial הצרפתית, בהשראת עבודתה משנות ה-20
האוטוביוגרפיה שלה, Nous irons jusqu'au soleil פורסמה ב-1978
סוניה דלונה נפטרה ב-5 בדצמבר 1979, בפריז, בגיל 94. היא נקברה בגמבה, ליד קברו של רובר דלונה.
בנה, צ'ארלס דלונה, הפך למומחה במוזיקת ג'אז במהלך שנות ה-30. הוא היה מבקר ג'אז, מארגן קונצרטים ג'אז ומייסד מועדון ג'אז בצרפת והעורך הראשון של מגזין ג'אז הוט, הפרסום הרשמי של המועדון.
הערות שוליים

↑  Sonia, Delaunay (January 1989). Sonia Delaunay patterns and designs in full color. New York
↑  Sonia Delaunay (1885–1979), UJE - Ukrainian Jewish Encounter, ‏2021-06-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Madsen, Axel. (2015). Sonia delaunay : artist of the lost generation. [Place of publication not identified]: Open Road Media
1 2  Stanley Baron, Sonia Delaunay, H.N. Abrams, 1995, ISBN 978-0-8109-3222-7
↑  Valérie Guillaume: Sonia und Tissus Delaunay. In Kunsthalle: p. 31,
↑  Sonia Delaunay, Jewish Women's Archive (באנגלית)
↑  "Robert et Sonia Delaunay, Donation Sonia et Charles Delaunay", web.archive.org, ‏2010-02-15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279038805171  AGSA: 9203  BIBSYS: 14065997  BNE: XX1164156  BnF: cb118992635 (data)  CiNii: DA03262648  GND: 11852450X  ICCU: RMSV109161  ISNI: 0000 0000 8339 2986  KulturNav: f682305d-8593-40de-8030-b3b3269ad19b  LCCN: n80010306  LNB: 000212140  NDL: 00437613  NKC: jn20000700380  NLA: 35034684  NSK: 000121120  NTA: 06888267X  RERO: 02-A003165822  RKD: 21633  SELIBR: 216618  SNAC: w6pz6s0g  SUDOC: 026819716  TePapa: 597  Trove: 807138  ULAN: 500115510  VcBA: 495/143587  VIAF: 12307152   WorldCat (עם VIAF): 12307152
הרי רילה

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  2,925 מ' 
 שטח:  2,629 קמ"ר 
 מדינה:  בולגריה 
 מיקום:  בולגריהבולגריה
 רכס הרים:  Rilo–Rhodope massif 
 קואורדינטות:  42°11′00″N 23°35′00″E﻿ / ﻿42.18333333°N 23.58333333°E﻿ / 42.18333333; 23.58333333
 
 
תצפית על חמישה מתוך שבעת האגמים במסלול לשבעת אגמי רילה
מנזר רילה, המנזר הגדול ביותר בבולגריה
פסגת מליוביצה, הפסגה החמישית בגובהה בהרי רילה
הרי רילה (בבולגרית: Рила) הוא רכס הרים בדרום-מערב בולגריה, מצפון להרי פירין וכ-70 ק"מ דרומית לסופיה.
גאוגרפיה

זהו רכס הרים אלפיני וגבוה (גובהו הממוצע 2,700 מטר מעל פני הים), הגבוה ביותר בבלקן. פסגתו הגבוהה ביותר, פסגת מוסלה, מתנשאת לגובה 2,925 מטרים. זהו רכס ההרים השישי בגובהו באירופה (אם מחשיבים רק את פסגתו הגבוהה ביותר של כל רכס), לאחר הרי הקווקז, הרי האלפים, הרי סיירה נבדה, הרי הפירנאים והר אטנה.
רובו של הרכס נמצא בתחומי הפארק הלאומי רילה.
על הרכס פזורים 120 אגמים קטנים (יש הטוענים שהמספר גבוה יותר), שנוצרו על ידי קרחונים, שכיסו את הרכס בתקופת הקרח האחרונה. בזכות האגמים היפים, הפך האזור לאחד מיעדי הטיול הפופולריים ביותר בבולגריה. מסלולי טיול מסומנים ובקתות הרים רבות משרתים את המטיילים. אחד ממסלולי הטיול הפופולריים ביותר הוא המסלול ל"שבעת אגמי רילה".
כמות המשקעים השנתית הממוצעת על הרכס היא כ-2,000 מילימטרים, כמחציתם הם שלגים, המכסים אותו החל מהסתיו ועד לאביב.
שלושה נהרות גדולים מנקזים את הרכס: מריצה היוצא מהר המוסלה, איסקר (Искър) ומסטה (Места).
בהרי רילה, בגובה של 1,147 מטרים, לרגלי המאליוביצה, שוכן מנזר רילה, המנזר הגדול והמרהיב ביותר בבולגריה, שנבנה במאה ה-10 על ידי תלמידיו של איוואן רילסקי, נזיר מתבודד שחי במערה לא הרחק משם. המנזר נהרס ושוקם מספר פעמים עד ששוקם במאה ה-19 אחרי שרפה שהתרחשה בו. המנזר והמוזיאון שלידו הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. היישוב העתיק ביותר בהרים אלו הוא בורובץ, המהווה נקודת יציאה בקיץ למטפסי-הרים ומרכז לספורט חורף.
פסגות

| --- | --- |
מוסלה: 2,925 מטרים
Малка Мусала: 2,902 מטרים
Юрушки чал (Овчарец)‎: 2,768 מטרים
Голям купен: 2,731 מטרים
מאליוביצה (Мальовица): 2,729 מטרים