stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומס הקטר
אב טיפוס ורקע

כשאודרי יצר את תומס, הקטר היה קיים רק כצעצוע מעץ שנוצר עבור בנו כריסטופר. קטר זה נראה שונה למדי מהדמות בספרים ובסדרת הטלוויזיה, ונשא את האותיות 'NW' על מכלי המים. אודרי הצהיר שהאותיות היו ראשי תיבות ל-"No Where" ("שום מקום"); בהתפתחותה של "סדרת הרכבות" ושל סיפור הרקע שלה נקראה חברת הרכבת שבה עבדו תומס וחבריו "North Western Railway" ("הרכבת הצפון-מערבית").
במקור לא התבסס תומס על קטר אמיתי; ליתר דיוק, הסיפורים הראשוניים היו ליווי לצעצוע שנעשה לכריסטופר. לאחר שאשתו של אודרי עודדה אותו להפיץ את הסיפורים, המוציא לאור של הספר השני ב"סדרת הרכבות", "תומס הקטר", שכר מאייר בשם רג'ינלד פיין. אודרי בחר בקטר אמיתי, שאפשר לפיין להשתמש בעיצובו כדי ליצור אותנטיות; קטר 0-6-0 מסדרת E2 מעיצוב בילינטון של רכבת לונדון-ברייטון-החוף הדרומי. ייתכן שקטר מסדרה זו נבחר רק מכיוון שהיה לאודרי תצלום שלו. תומס הוא אחד מחצי תריסר קטרים שצוידו בהארכה לחלק הקדמי של מכלי המים. בעוד שהשפה וההתנהגויות המוצגות לעיתים דומות לאלה של קטרים אמתיים, ישנם כמה הבדלים מהותיים. לדוגמה, את גלגליו של תומס מניעות בוכנות פנימיות, האופייניות לקטרים קטנים כאלה. עקב כך, הארכובות והטלטלים אינם נראים כלפי חוץ.
אודרי לא היה מרוצה מפרט אחד של האיורים - העובדה שהקצה הקדמי של המדרך של תומס היה משופע כלפי מטה, מה שאמר שבלמי הרתיעה (הפגושים) הקדמיים והאחוריים שלו היו בגבהים שונים. זו הייתה טעות איור שהונצחה בספרים הבאים. התאונה ב"תומס בא לארוחת הבוקר" תוכננה במידת-מה כדי לתקן זאת. תומס תמיד הופיע עם לוחית בלמי רתיעה קדמית מעוגלת בסדרת הטלוויזיה.
למרות יצירת הדימוי החזותי של דמות כה מוכרת, פיין לא קיבל קרדיט כלשהו על עבודתו, ורק מאז יציאת הספר "האיש מאחורי תומס הקטר" (The Thomas the Tank Engine Man) מאת בראיין סיבלי, הוא החל לזכות בהכרה מהותית. לעיתים קרובות הניחו בטעות שקלרנס רג'ינלד דאלבי יצר את הדמות, מכיוון שהוא היה אחראי לאיור ספרי 3–11 וציורם מחדש של האיורים בספר #1.
תומס הגיע לסודור בשנת 1915, כשהמפקח השמן רכש אותו תמורת סכום סמלי ומינה אותו לקטר עיתוק בתחנת ויקרסטאון. לאחר שחילץ את ג'יימס מתאונה בסיפור "תומס ורכבת החילוץ", הוא הפך ל"קטר רב-תועלת" ותוגמל בכך שהופקד על השלוחה לפרקוואר. אף שתומס מופיע כיום בקווי רכבת היסטוריים לשימור (אנ'), הקטר האחרון מסדרת E2 נגרט בשנת 1963.
תומס ב"סדרת הרכבות"

על אף שנהפך לדמות הפופולרית ביותר ב"סדרת הרכבות" לא הופיע תומס בספר הראשון, "שלושת קטרי הרכבת" (אדוארד, הנרי וגורדון).
תומס תואר במבוא ל"תומס וגורדון", הסיפור הראשון בספר השני, "תומס הקטר", כך:
קטר מכלים ששכן בתחנה גדולה. היו לו שישה גלגלים קטנים, ארובה נמוכה וגוצה, דוּד נמוך וגוצי, וכיפה נמוכה וגוצה. הוא היה קטר קטן וקפדן, שתמיד סחב קרונות ממקום למקום. [...] הוא גם היה חוצפן.
תחילה שימש תומס לביצוע בדיקות והכנות בשלושת הסיפורים הראשונים בספר השני, אך הוא שאף למשימות חשובות יותר כגון הובלת הרכבת המהירה, בדומה לגורדון; חוסר ניסיונו מנע מכך. בסיפור הרביעי "תומס ורכבת החילוץ" מחלץ תומס את ג'יימס, והוא מתוגמל בשלוחה משלו. מאז ואילך הוא נותר אחראי על השלוחה לפרקוואר, עם שני קרונות נוסעים נקביים בשמות אנני וקלרבל ועם עזרתם של פרסי ושל טובי. לרוב מתואר תומס כבעל חוצפה ואף חשיבות עצמית. הוא טוען שהאחרים אמורים להעניק לו כבוד רב יותר, ומתעצבן כשאינו זוכה לאותו כבוד. אולם, פרסי וטובי מסוגלים להתייצב בפניו, ואנני וקלרבל גוערות בו לעיתים קרובות.
בסדרת הטלוויזיה

הופעותיו של תומס בסדרת הטלוויזיה פותחו על ידי בריט אולקרופט. הסדרה הראשונה בת עשרים ושישה פרקים עלתה לשידור באוקטובר 1984 ברשת ITV הבריטית, בהשתתפות מתופף וזמר הביטלס לשעבר רינגו סטאר בתפקיד הקריין. הסיפורים שודרו בארצות הברית במסגרת התוכנית "Shining Time Station" החל משנת 1989 בהשתתפות רינגו בדמותו של מר כרטיסן. בין השנים 1991 ו-1993 החליף ג'ורג' קרלין את רינגו בתפקיד הקריין ומר כרטיסן ב-"Shining Time Station". קרלין סיפר את סיפורי "תומס" בתוכנית גם בשנת 1995.
בשנת 1996 שודרו סיפורי "תומס" במסגרת "Mr. Conductor's Thomas Tales", שוב בהשתתפות ג'ורג' קרלין. אלק בולדווין גילם את מר כרטיסן בסרט "תומס ומסילת הקסמים" וסיפר את הסדרה בדיבוב האמריקאי בין השנים 1998 ו-2003. מייקל אנג'ליס סיפר את הסדרה בין 1991 ו-2012 בממלכה המאוחדת, ואילו מייקל ברנדון סיפר את הסדרה בין השנים 2004 ו-2012 בארצות הברית. בין השנים 2013 ו-2017 סופרה הסדרה על ידי מארק מורגן (Moraghan) עד חידוש הזיכיון בשנה שאחרי, אז סופרו הפרקים מנקודת מבטו של תומס.
האישיות של תומס הייתה במקור נאמנה לדמות בספרים. עם זאת נעשו שינויים כשהסדרה החלה להתרחק מהספרים. תומס נהיה פחות יהיר ושקוע בעצמו באופן ניכר, ופיתח צד יותר ידידותי, זולתני וחסר דאגה (אם כי עדיין נסער מדי). ככל הנראה, הוא כבר אינו מוגבל לשלוחה שלו ועובד בכל רחבי סודור. שינויים אלה באופיו ובמשימותיו נבעו ממעמדו כ"כוכב". הוא הדמות הפופולרית ביותר בסדרה, ולכן הוא בעל מספר ההופעות הגדול ביותר, והופיע בכל הספיישלים ובסרט "תומס ומסילת הקסמים".
החל מהספיישל "גיבור הפסים" עד העונה השמונה עשרה דיבבו את תומס מרטין שרמן (בארצות הברית) ובן סמול (בממלכה המאוחדת). משנת 2015 ואילך מדבבים את תומס ג'ון האסלר בממלכה המאוחדת וג'וזף מיי בארצות הברית.
ב"ההרפתקה מתחילה", ספיישל המספר מחדש את עלילות ימיו הראשונים של תומס בסודור, הוא צבוע בצבע ירוק כחלחל בהגיעו לסודור, ועל מכליו מתנוססות ראשי התיבות "LBSC" (London, Brighton and South Coast Railway), עם המספר 70 על תא הפחם. המספר 70 מייצג את השנה השבעים ל"סדרת הרכבות" (2015), ואילו הקטרים מסדרת E2 מוספרו מ-100 עד 109. הקטר מס' 70 האמיתי של LB&SCR הוא מסדרת A1.
בסדרת הטלוויזיה > מדבבים > אנגלית

אדי גלן ("תומס ומסילת הקסמים")
בן סמול (הממלכה המאוחדת; "גיבור הפסים" - העונה השמונה עשרה)
מרטין שרמן (ארצות הברית; "גיבור הפסים" - העונה השמונה עשרה)
ג'ון האסלר (הממלכה המאוחדת; "ההרפתקה מתחילה" - העונה העשרים וארבע)
ג'וזף מיי (ארצות הברית; "ההרפתקה מתחילה" - העונה העשרים וארבע)
בסדרת הטלוויזיה > מדבבים > עברית

שמחה ברבירו ("תומס ומסילת הקסמים")
דוריאל זוהר (העונה החמש עשרה - העונה העשרים וארבע)
דגמים

ראשיתו של תומס, בדומה לפו הדב, הייתה כצעצוע לילד. צעצוע ידני עשוי עץ מתחילת שנות הארבעים היה תומס המקורי שיצר הכומר אודרי מחתיכת מקל מטאטא עבור בנו כריסטופר. אולם, הכומר שמח לתמוך בחשבונו של פיין שהקטר היה מסדרת E2, אף שלתומס הראשון במערך דגמי הרכבות של אודרי, מסטיוארט ריידפאת', לא היו מכלי מים מוארכים. בשנתון 1979 כתב אודרי:
"קניתי את תומס בשנת 1948 כשכתבתי את 'שובו של תומס הקטר', ורציתי לחזור לעצב דגמים לאחר הפסקה בת עשרים שנים בערך. תומס היה אחד הדגמים הרגילים של סטיוארט ריידפאת', עם מבנה כבד העשוי מתכת לבנה, וצויד במרכב ומנוע 'Essar'. סטיוארט ריידפאת' נפטר, ומנועיו, שלא לדבר על חלקי חילוף עבורם, נהיו בלתי ניתנים להשגה במשך שנים רבות; אך תומס ממשיך בדרכו! כפי שאתם ודאי מצפים מגילו, הוא זקן הפכפך, ויש לנהוגו בזהירות רבה בהחלט."
לאחר שהוציאה חברת "הורנבי" דגם של קטר מסדרת E2 של רכבת לונדון-ברייטון-החוף הדרומי בשלהי שנות השבעים ותחילת שנות השמונים קנה אודרי אחד מהם כדי למלא את תפקידו של תומס במערך שלו, השלוחה לפרקוואר.
למרות בקשותיו של אודרי לדגמים מסחריים, שאליהן ענתה חברת "האחים ליינס" (שלימים נהפכה ל"טרייאנג הורנבי") עם ערכת צעצוע של פרסי מתוצרת "מקאנו" ב-1967, השתמשה חברת "הורנבי" ביציקה כדי ליצור את תומס כשהחלה לייצר דגמי "סדרת הרכבות" בשנות השמונים.
פרסים

תומס היה הדמות הבדיונית היחידה שנכללה ב"רשימה השמחה" של "אינדפנדנט" מ-2009, וקיבל הכרה בין תשעים ושמונה אנשים מבוגרים אמיתיים וכלב תרפיה בשל הפיכת בריטניה ל"מקום טוב ומאושר יותר".
בתרבות הפופולרית

תומס הוזכר, הופיע ושימש כמושא פרודיה פעמים רבות בתרבות הפופולרית. בשנת 1988 נעשתה עליו פרודיה בתוכנית "ספיטינג אימג'" ברשת ITV, בה הוא תואר כשיכור ש"ירד לגמרי מהפסים". בשנת 2009 הופיע תומס במחרוזת השירים הרשמית של ה-BBC לילדים נזקקים, בה דובב על ידי רינגו סטאר שסיפר את שתי הסדרות הראשונות של "תומס הקטר וחברים". בתוכנית הקומדיה הבריטית "הטלוויזיה השבועית של בובי דאברו" נוצרה פרודיה בשם "Thomas The Tanked Up Engine" ("תומס הקטר השיכור") בה השתתף ג'רמי, הקטר הוורוד. בובי דאברו סיפק את הקריינות בחיקוי לזו של רינגו סטאר.
בתוכנית "MAD" של רשת Cartoon Network מופיע תומס הקטר ב-"Thomas the Unstoppable Tank Engine" ("תומס הקטר הלא ניתן לעצירה"), קרוסאובר בין "תומס הקטר וחברים" לבין "לא ניתנת לעצירה". פרודיה על תומס הקטר הופיעה בסדרה "רובוט צ'יקן". המערכון נקרא "Blow Some Steam" ("לפוצץ כמה [קטרי] קיטור"). המספר (סת' גרין) חיקה את רינגו סטאר, ואת תומס דיבב דניאל רדקליף.
בסרט "אנטמן" של מארוול משנת 2015 מופיע תומס כדגם מתוצרת Bachmann, שבו נעזרים אנטמן ויילוג'אקט בקרב הסופי של הסרט.
מספר שחקני משחקי וידאו ערכו שינויים במשחקים כדי לשלב בהם את תומס ודמויות אחרות, לרוב על ידי החלפת דמות בוס ושימוש בצלילים ובמוזיקה מהסדרה. אחת הדוגמאות הידועות הראשונות הייתה החלפת דרקונים בקטרים ובקרונות במשחק "The Elder Scrolls V: Skyrim" בשנת 2013. מאז הוכנס תומס למשחקים אחרים כגון "Grand Theft Auto V", "סוניק הקיפוד" וגרסת 2019 של "Resident Evil 2".
הערות שוליים

↑  תומס הקטר וחברים
↑  תומס ומסילת הקסמים
↑  המילה "tank" מתייחסת למכלי המים שלו, להבדיל מקטר בעל קרון עזר (tender). התרגום המילולי הוא "תומס קטר המכלים", מונח שאינו מקובל בעברית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558803105171  PLWABN: 9810541229605606  LCCN: nb2015005022  MusicBrainz: d579759f-15e2-4b23-9958-c4bc7f8e1698  NLA: 57826286  VIAF: 315180271   WorldCat (עם VIAF): 315180271 
תומס עוצב בהשראת סדרת E2 של רכבת לונדון-ברייטון-החוף הדרומי
תיה

ערך זה עוסק במלכה מצרית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פסל של המלכה תיה שהתגלה בעמרנה ומוצג כיום במוזיאון החדש בברלין.
המומיה של תיה
תֶיַה (נכתב במקור  תֶיַ) הייתה מלכת מצרים שחיה כנראה בין השנים 1338–1398 לפנה"ס. היא נולדה לפקיד הגבוה יויה ולאשתו תויה, והפכה לאשתו הראשית של מלך מצרים אמנחותפ השלישי. אביה יויה היה בעל אדמות עשיר מהעיר אחמין שבמצרים העליונה, ואימה תויה הייתה כוהנת דת, וכנראה הייתה חלק ממשפחת המלוכה. לתי היה אח שנקרא אנן, והוא שירת ככוהן השני לאל אמון. תיה נישאה לאמנחותפ השלישי בשנה השנייה למלכותו, ולהם נולדו לפחות שבעה ילדים. היא אמו של אמנחותפ הרביעי שידוע יותר בשם אחנתון.
בעלה אמנחותפ השלישי הקדיש לה מספר מקדשים במצרים ובנוביה, וגם בנה אגם מלאכותי לכבודה בשנה ה-12 למלכותו. שמה מופיע לצד שם בעלה בהרבה חפצים קטנים שהתגלו בחפירות, כמו תכשיטים, כלי אגירה וחרפושיות. מכל הממצאים הללו ניתן ללמוד שהייתה לה השפעה רבה בחצר המלוכה בזמן מלכותם של בעלה אמנחותפ השלישי ובנה אחנתון. ישנן עדויות למלכים זרים כגון מלך מיתני ומלך בבל שיצרו איתה קשרים ישירים, אם זה לצורכי שידוך עם בנות משושלת המלוכה או לצורכי מסחר. לאחר מות בעלה היא המשיכה ליעץ לבנה אחנתון, היא ממשיכה להיות מוזכרת במכתבי אל עמרנה ובכתובות מלכותיות. ממכתבי אל עמרנה ניתן ללמוד גם שהיה לה בית בעמרנה, מהכתובות המלכותיות ניתן ללמוד שהיא כנראה המשיכה לחיות לפחות עד השנה ה-12 למלכותו של אחנתון.
תיה כנראה נקברה במקור בעמרנה. ארון הקבורה שלה התגלה בקבר KV55. בשנת 2010 פורסמו תוצאות בדיקת סמני DNA שקבעו שמומיה שהתגלתה בקבר KV35 בעמק המלכים, שנבנה עבור אמנחותפ השני, היא המלכה תיה. המומיה התגלתה כבר בשנת 1898 בקבר KV35 יחד עם עוד מומיות מלכותיות, ביניהן אמנחותפ השלישי. לקחו שיער שנמצא בקבר של תות ענח' אמון, בתוך תיבה שרשום עליה שמה של תיה. את הדנ"א בשיער השוו לדנ"א בשיניים של המומיה, ונמצאה התאמה מושלמת.
לקריאה נוספת

זאהי הוואס, סודות במשפחת המלוכה של המלך תות, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 148, ספטמבר 2010
תא הטייס

תא הטייס של מטוס בואינג 200–747 עם מחוונים אנלוגיים
תא הטייס של מטוס הקרב F-16
תא הטייס של מטוס Saab 2000
תא הטייס (באנגלית: Cockpit, לעיתים נקרא בעברית קוקפיט, לפי השם הלועזי) הוא החלק במטוס, שבו יושב הצוות המטיס את המטוס. חלק זה נמצא לרוב בקדמת המטוס, ונמצא בו טייס יחיד או אנשי צוות נוספים כמו: טייס משנה, מהנדס טיסה, נווט, מכונן, חניך בקורס טיס אזרחי או צבאי, אלחוטן, תותחן (במסוקי קרב) ואחראי מטען (במטוסי תובלה). תא הטייס מכיל מכשירים ואמצעי בקרה שמאפשרים לצוות להטיס את המטוס ולהפעיל את מערכותיו.
ברוב המטוסים המסחריים, יש דלת המפרידה בין תא הטייס ותא הנוסעים. לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001, ננקטו צעדי בטיחות על ידי כל חברות התעופה הגדולות כדי להגן על תא הטייס מחדירת חוטפים.
אטימולוגיה

באנגלית תא הטייס נקרא Cockpit (קוקפיט). מקור השם הוא ממונח עתיק לעמדת הקוקסון שהיה אחראי על התמרון והניווט בספינה ובתקופות מאוחרות יותר שלט על הגה הכיוון בירכתיים. בשפה האנגלית המונח התייחס לתאים ששימשו לקרבות תרנגולים, שבעליהם הכניסו לתוכם תרנגולים שילחמו זה בזה לצורכי הימורים. במאה ה־16, פירוש המילה היה מיקום של בידור או פעילות מטורפת. ויליאם שייקספיר השתמש במונח במחזה "הנרי החמישי" כדי לתאר במפורש את האזור שבבסיס במת תיאטרון וכך החלו להשתמש במילה כדי לתאר כל שטח קטן וסגור. בספינות המלחמה של הצי המלכותי במאה ה־17 וה־18, האזור שבו הוצבו קצינים זוטרים בסיפונים התחתונים נקרא Cockpit. הדבר הוביל לכך שהשתמשו במילה כדי לתאר את האזור שצופה לירכתי הספינה ובו נמצאים הגאי הכיוון. בימים הראשונים של המטוסים, כל מקום שבו הטייס התיישב נקרא Cockpit. השימוש במילה Cockpit כמונח המתאר את תא הטייס במטוס הופיע לראשונה בשנת 1914, ובערך משנת 1935 השתמשו במילה בסלנג כדי לתאר את מושב הנהג, במיוחד בקשר לנהגים ש"טסו" על הכביש.
קוקפיט מזכוכית

קוקפיט מזכוכית (באנגלית: Glass Cockpit) הוא תא טייס אשר עיצובו מבוסס על תצוגת מכשירים אלקטרונית על גבי צגי מחשב המחליפים את מחווני הבקרה המכניים המסורתיים.
קוקפיט מזכוכית עושה שימוש בצגי מחשב הניתנים להתאמה הכוללים מסכי טיסה ראשיים (PFD), מסכי ניווט (ND), מסך לנתוני המנועים, מסך לנתוני המערכות ומסכים רב־תכליתיים. לעיתים מוצעים גם מסכי תצוגה עילית (HUD) ובמטוסי קרב גם תמיכה בכוונת קסדה.
כמקובל במרבית מטוסי הנוסעים המודרניים, השליטה על המטוס מתבצעת בטכנולוגיית "טוס־על־חוט" (Fly-by-Wire) באמצעות ג'ויסטיק אלקטרוני בכל צד ללא חיבורים מכניים למשטחי השליטה של המטוס.
עיצוב זה של תא הטייס מאפשר לטייס להתרכז במידע הרלוונטי בלבד ובמטוסי נוסעים הוא מבטל את הצורך במהנדס טיסה. בשנים האחרונות מערכת זאת נהפכה נפוצה מאוד גם בקרב מטוסים פרטיים קטנים.
מערכות טיסה

בתא הטייס המודרני ניתן למצוא בדרך כלל את המערכות הבאות: MCP ,PFD ,ND ,EICAS ,FMC/FMS/CDU ומערכות גיבוי.
מערכות טיסה > MCP

לוח בקרת מצבים (Mode Control Panel), לרוב הוא לוח ארוך וצר הממוקם במרכז מול הטייס, הוא משמש לשליטה על הכיוון (HDG), האופק המלאכותי (ADI), מהירות (SPD), רום (ALT), מהירות אנכית (V/S או VSI), ניווט אנכי (Vnav) וניווט רוחבי (LNAV). בנוסף הוא יכול לשמש להפעלה או ניתוק הטייס האוטומטי והמצערת האוטומטית.
מערכות טיסה > PFD

תצוגת טיסה ראשית (Primary Flight Display) תהיה ממוקמת בדרך כלל במקום ראשי, במרכז או בשני צדדיו של תא הטייס. היא מציגה את הלחץ הנוכחי של מד הגובה, מהירות המטרה והמהירות הנוכחית, רום המטרה והרום הנוכחי, המהירות האנכית ואת מצב מערכת נחיתת המכשירים (ILS).
מערכות טיסה > ND

תצוגת ניווט (Navigation Display), ממוקמת בדרך כלל בסמוך לתצוגת הטיסה הראשית (PFD), המערכת מציגה את הנתיב הנוכחי ומידע לגבי נקודת הביניים הבאה, מהירות הרוח הנוכחית ואת כיוון הרוח.
מערכות טיסה > EICAS/ECAM

מערכת בקרת המנוע והתרעת הצוות (במטוסי בואינג) או מערכת לניטור אלקטרוני של המטוס (במטוסי איירבוס) מאפשרת לטייס לנטר את המידע הבא: ערכים עבור N2, N1 ו־N3, טמפרטורת הדלק, זרימת הדלק, המערכות האלקטרוניות, לחץ וטמפרטורת תא הטייס והקבינה, משטחי השליטה וכדומה.
מערכות טיסה > FMC/FMS

מערכת ניהול טיסה/יחידת שליטה (Flight Management Computer/Flight Management System) הוא מחשב הטיסה ובו מתבצע רוב תכנון הטיסה. המחשב מאפשר לטייס לרשום ולבדוק את תכנון הטיסה, בקרת המהירות, בקרת הניווט, משקל ואיזון המטוס וכו', ולהפעיל דרכו את הטייס האוטומטי ופונקציות שונות.
מערכות טיסה > מערכות גיבוי

במקום פחות מרכזי בתא הטייס, במקרה של כשל באחת מהמערכות, מערכת הגיבוי מציגה נתוני טיסה בסיסיים כגון מהירות, רום, כיוון ויחס המטוס.
ראו גם

מחווני טיסה
תא הטייס של האיירבוס A380 עם צגי מחשב, מקלדות וסטיקים בצדדים
תחזוקת תוכנה

בהנדסת תוכנה, תחזוקת תוכנה היא תהליך ההרחבה, המיטוב ותיקון הפגמים של גרסת תוכנה שפיתוחה הסתיים, והיא מוצבת בשטח. תחזוקת תוכנה היא השלב האחרון בתהליך פיתוח התוכנה, ותחילתו לאחר שהתוכנה הוצבה בשטח והופעלה. שלב תחזוקת התוכנה הוא לרוב הארוך והיקר ביותר במחזור חייה של תוכנה, ופעמים רבות מגיע לכדי שני שלישים מהעלות הכוללת. לרוב, בשלב זה נעשים שינויים שמטרתם תיקון באגים, הוספת פונקציונליות חדשה, וכן שיפור השימושיות.
הערות שוליים

↑  Meilir Page-Jones (1980). The Practical Guide to Structured Systems Design. New York: Yourdon Press. ISBN 0-917072-17-0.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553560505171  BnF: cb12122565g (data)  GND: 4197460-8  LCCN: sh85124299 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תומאס דול

תומאס ינס אובה דול (בגרמנית: Thomas Jens Uwe Doll; נולד ב-9 באפריל 1966 במאלכין שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ומאמן בהווה. לדול הייתה קריירה ענפה כשחקן בעמדת הקשר ההתקפי הן בליגת העל המזרח גרמנית והן בליגת הבונדסליגה ובליגת הסרייה א', והוא שיחק הן בנבחרת גרמניה המזרחית והן בנבחרת גרמניה, עמה השתתף ביורו 1992. כמאמן אימן דול בין היתר את קבוצות כהמבורג ובורוסיה דורטמונד.
קריירת מועדונים

דול שיחק כנער בגרמניה המזרחית במועדון לוקומוטיב מאלכין, ובשנת 1979, כאשר היה בן 13, עבר להנזה רוסטוק. בשנת 1983 עבר דול לקבוצה הבוגרת של הנזה רוסטוק, ששיחקה אז בליגת העל המזרח גרמנית. דול הציג יכולת טובה, וערך 47 הופעות במהלך שלוש עונות בהנזה רוסטוק. בשנת 1986 הצטרף דול לדינמו ברלין, המועדון ששלט ללא עוררין באותה תקופה בליגת העל המזרח גרמנית. דול שיתף פעולה בהתקפת דינמו ברלין עם אנדראס תום, וזכה עם המועדון בשתי אליפויות ובשני גביעים, כשהוא מבקיע 39 שערי ליגה ב-99 הופעות.
עם איחוד גרמניה והאפשרות לשחק בחלק המערבי של גרמניה, הפך דול לאחד השחקנים המבוקשים מגרמניה המזרחית לשעבר בקבוצות הבכירות של הבונדסליגה, ובשנת 1990 חתם בהמבורג ביחד עם חברו לדינמו ברלין, פרנק רוהדה. דול שיחק היטב בהמבורג במשך עונה אחת וסיים עם הקבוצה במקום החמישי, ובשנת 1991 חתם בלאציו, ששילמה עבורו 15 מיליון מארק גרמני להמבורג. דול שיחק בלאציו במשך שתי עונות וחצי, אך לא הגיע להישגים משמעותיים עם המועדון, והבקיע תשעה שערים ב-64 הופעות.
בפגרת החורף של עונת 1993/94 חתם דול באיינטרכט פרנקפורט, שם שיתף פעולה בהתקפה עם יאן פורטוק, טוני יבואה וג'יי ג'יי אוקוצ'ה, אך לא הצליח להביא את יכולתו לידי ביטוי משום שהרבה לסבול מפציעות, וערך 28 הופעות ליגה בלבד במשך שנתיים וחצי, שבהן הבקיע ארבעה שערים, ובעונתו האחרונה במועדון, 1995/96, אף ירד ליגה עם פרנקפורט, שהייתה באותן שנים חברה קבועה בצמרת הכדורגל הגרמני. בעונת 1996/97 שיחק דול בבארי מהסרייה א' האיטלקית, וסיים עמה במקום ה-12. דול נשאר בבארי גם במחצית הראשונה של עונת 1997/98, ובפגרת החורף עבר להמבורג, שם שיחק שלוש עונות, אך עקב ריבוי פציעות ערך רק 41 הופעות, ובשנת 2001 נאלץ לפרוש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

דול ערך 29 הופעות והבקיע שבעה שערים במדי נבחרת גרמניה המזרחית. ההופעה הראשונה של דול במדי גרמניה המזרחית נערכה במרץ 1986, בהפסד 0–2 לנבחרת יוון. דול השתתף עם נבחרת גרמניה המזרחית במוקדמות יורו 1988 ובמוקדמות מונדיאל 1990, אך נבחרתו כשלה להעפיל לשני הטורנירים. נוסף על הופעותיו של דול במדי נבחרת גרמניה המזרחית הבוגרת, הוא ערך גם 14 הופעות במדי נבחרת גרמניה המזרחית האולימפית, בהן הבקיע שני שערים.
לאחר איחוד גרמניה, עבר דול לשחק בנבחרת גרמניה המאוחדת, ורשם במדיה 18 הופעות, שבהן הבקיע שער אחד. דול השתתף עם נבחרת גרמניה ביורו 1992, בו פתח במשחק אחד מול נבחרת חבר העמים, ונכנס כמחליף בשלושה משחקים אחרים, לרבות משחק הגמר, בו נוצחה נבחרת גרמניה באופן מפתיע בתוצאה 0–2 על ידי נבחרת דנמרק. דול החליף במשחק זה את מתיאס זאמר, אך לא הצליח להביא למפנה. במרץ 1993 ערך דול את הופעתו האחרונה במדי נבחרת גרמניה, בניצחון 0–1 על נבחרת סקוטלנד.
קריירת אימון

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, דול הצטרף לצוות האימון של המבורג, ותחילה אימן קבוצות נוער ואת קבוצת המילואים. באוקטובר 2004 מונה דול כמאמן הקבוצה הבכירה של המבורג, במקומו של קלאוס טופמולר שהתחיל את עונת 2004/05 בצליעה ופוטר. בתום עונת 2004/05, הציל דול את הקבוצה מירידה לבונדסליגה השנייה, וזכה בגביע האינטרטוטו, והצלחתו במועדון אף זיכתה אותו בתואר איש השנה בכדורגל הגרמני של המגזין קיקר לשנת 2005. בעונת 2005/06 דול והמבורג סיימו את הבונדסליגה במקום השלישי לאחר הצגת יכולת מצוינת, והשיגו מקום בליגת האלופות לעונת 2006/07. עם זאת, המבורג ודול כשלו בליגת האלופות והשיגו ניצחון בודד בשלב הבתים, ואף בבונדסליגה הקבוצה לא הצליחה לשחזר את היכולת מהעונה הקודמת, ודול פוטר מהמועדון בפברואר 2007. כחודש לאחר פיטוריו מהמבורג, חתם דול כמאמן בבורוסיה דורטמונד, במקום יורגן רובר שהתפטר. דול נשאר בדורטמונד עד לתום עונת 2007/08, אז עזב את המועדון, לאחר שסיים במקום ה-13 בבונדסליגה. לאחר מכן אימן דול את גנצ'לרבירליגי הטורקית ואל-הילאל הסעודית, ממנה פוטר לאחר חצי שנת עבודה.
בדצמבר 2013 מונה דול כמאמן פרנצוורוש ההונגרית. בעונתו הראשונה במועדון לא זכה בתארים, אך נבחר כמאמן של נבחרת העונה, כמו גם בשתי העונות הבאות. בעונתו השנייה במועדון, 2014/15, זכה דול עם פרנצוורוש בגביע ההונגרי, ובעונת 2015/16 זכה דול בדאבל, והוכתר כמאמן העונה בהונגריה מטעם התאחדות הכדורגל ההונגרית. באוגוסט 2018 פוטר מתפקידו. בינואר 2019 חזר לבודנסליגה ומונה למאמן הנובר 96 שהייתה מסובכת בתחתית. דול לא הצליח להושיע את הקבוצה מנשירה לבונדסליגה השנייה.
תארים > כשחקן

עם דינמו ברלין:
אליפות ליגת העל המזרח-גרמנית (2): 1986/87, 1987/88
הגביע המזרח גרמני (2): 1987/88, 1988/89
תארים > כמאמן

עם פרנצוורוש:
אליפות ליגת העל ההונגרית: 2015/16
הגביע ההונגרי (2): 2014/15, 2015/16
הסופר קאפ ההונגרי: 2015
גביע הליגה ההונגרית (2): 2012/13, 2014/15
מאמן העונה בהונגריה: 2016
תומאס דובר

| --- | --- |
 לידה:  1660 
 פטירה:  1742 (בגיל 82 בערך) 
 
תומאס דובר (באנגלית, Thomas Dover‏; 1660–1742), המכונה לעיתים "דוקטור קוויקסילבר", היה רופא אנגלי. הוא זכור בזכות "אבקת דובר" שהמציא, עבודתו עם העניים בבריסטול והפלגתו לצד ויליאם דמפייר ווודס רוג'רס, שהציל את המלח אלכסנדר סלקירק - ההשראה האמיתית לרובינזון קרוזו.
ביוגרפיה

דובר נולד בברטון-און-הית' בשנת 1660, למשפחה "מכובדת אך מרדנית".[דרוש מקור][מפני ש...] סבא רבא שלו, ויליאם קול, היה נשיא קורפוס כריסטי קולג' באוניברסיטת אוקספורד, בתקופת שלטונה של המלכה מרי הראשונה, אך גורש משום שהפגין אהדה לפרוטסטנטים. לאחר שהוחזר לזמן קצר, בתקופת שלטונה של אליזבת הראשונה, הוא שוב גורש לאחר שנמצא אשם בהונאה. בנו של קול, סבו של תומאס רוברט דובר, היה עורך דין ומשורר שהעביר את המשפחה לסנטברי, ליד צ'יפינג קמפדן, שם ייסד את משחקי האולימפיק קוטסוולד משנת 1612 עד לסביבות שנת 1650. בנו ג'ון דובר שימש כקצין בחיל הפרשים המלכותי במהלך מלחמת האזרחים האנגלית. אחרי שהובס, הוא פרש כבעל חווה בברטון-און-הית', שם נולד תומאס.
תומאס היה אחד משמונה ילדים. סביר להניח שהוא למד בבית הספר בקמפדן, ובשנת 1680 עבר ללמוד באוניברסיטת אוקספורד, וקיבל תואר ראשון באומנויות בשנת 1684. שנתיים לאחר מכן הוסמך לקולג' גונוויל וקאיוס בקיימברידג', שם למד רפואה והוצמד לרופא תומאס סידנהאם. בשעה שהיה במרפאתו של סידנהאם לקה דובר במחלת אבעבועות שחורות וטופל על ידו בשיטה שכללה הקזת דם וצריכה יומית של 12 בקבוקי בירה מעורבבת עם סולפטים. השיטה תוארה על ידי דובר בספרו בשנת 1732, ״מורשת הרופא העתיק לארצו״. הטיפול היה מוצלח ודובר חזר ללימודיו וסיים תואר ראשון ברפואה בשנת 1687.
דובר התחתן בשנת 1681 ובמהרה חזר לברטון און-הית'. כשאביו חלה, דאג דובר לחווה ועבד כרופא בכפר. כשאביו נפטר בשנת 1696, הוא עבר לבריסטול, שם הקים מרפאה משלו. הוא עבד עם האגודה שטיפלה בעניים כרופא בבית החולים סנט פיטר. שם הוא סייע לעניים והפך לרופא הראשון שהציע שירותים כאלה לארגון הצדקה.
המרפאה של דובר זכתה להצלחה ולרווחיות גבוהה מאוד. בריסטול הייתה עיר גדולה עם מעט מאוד רופאים, אבל עם הרבה סוחרים ועשירים. התפשטות מחלת הטיפוס הוסיפה אנשים רבים לרשימת הלקוחות שלו, ודובר ראה עד 25 חולים ביום. עד מהרה הצליח להרשות לעצמו לקנות את ביתו הראשון ב״כיכר המלכה״, שם היה גם ביתו של וודס רוג'רס, רב חובל שעמו התחיל דובר בקריירה חדשה.
ביוגרפיה > משלחות פרטיות

בשנת 1702 ערך דובר הפלגה לאיי הודו המערבית. הרפתקה זו הובילה לשינוי בקריירה שלו. בשנת 1708 הגיע ויליאם דמפייר לבריסטול בתקווה לבצע ״משימה פרטית״ חדשה והיא לתפוס ספינת אוצרות ספרדית. דובר הצטרף לתוכנית והפך למשקיע ולקברניט שני בספינה ״הדוכס״ שהייתה תחת פיקודו של רוג'רס. הרופא נודע כ"קפטן דובר", לאחר שתרם 3,312 ליש"ט להפלגה, הסכום השני בגודלו מבין שלושים המשקיעים. לצד אחריות זו, דובר קיבל גם את תפקיד ״נשיא מועצת המשלחת״, מה שנתן לו שני קולות בכל הדיונים. היו בהפלגה ארבעה רופאים ולא היה לו תפקיד רפואי, אך בהמשך ההפלגה הוא נדרש לנשתמש בכישוריו כרופא.
ב־1 באוגוסט 1708 הפליגה ״הדוכס״ כפריבטיר לצד הספינה ״הדוכסית״. [8] ב־2 בפברואר 1709 זוהתה נקודת אור באיי חואן פרננדס באוקיינוס השקט, ודובר הוביל קבוצת מלחים לחוף כדי לחקור את מקורה. הם גילו אש שהדליק אלכסנדר סלקירק, ספן סקוטי שסולק מספינתו והושאר באי בשנת 1705 כאדם שאינו ראוי להיות מלח. הספינה של סלקירק הייתה חלק ממשלחת שהונהגה על ידי דמפייר, שעצרה כדי לחדש אספקה בארכיפלג באיי חואן. חודש לאחר מכן הספינה טבעה. שהותו של אלכסנדר ארבע שנים באי וחילוצו בסופו של דבר, היוו את ההשראה לרומן רובינזון קרוזו שכתב דניאל דפו, חברו של וודס רוג'רס.
באפריל 1709 הוביל דובר קבוצת מלחים משתי הספינות בפשיטה על העיר גואיאקיל, כיום באקוודור. הפשיטה תחת פיקודו נחלה הצלחה, ורק שני אנשי צוות אבדו בה. עם זאת, כ-180 מהמלחים שנותרו בספינות חלו מאוד לאחר שחפרו את קברי העיר בחיפוש אחר פריטים בעלי ערך. דובר חזר לתפקידו כרופא. הוא הורה לארבעת הרופאים להקיז דם של החולים בשתי זרועותיהם ולהשקות אותם בחומצה גופרתית מדוללת. פעולה רפואית זו התגלתה כמוצלחת, ורק קומץ מלחים מתו.
בשלב מסוים במהלך ההפלגה ביקרו הספינות בג'אווה, שם מכר דובר את הספינה ״המרקיז״ שנלכדה במהלך המסע. דובר מכר את הספינה לקפטן בשם אופִּי, שנישא מאוחר יותר לבתו. .
המשלחת, שהפליגה במשך שלוש שנים, חזרה הביתה, והתגמולים חולקו בין המשקיעים. דובר קיבל סך של 6,689 ליש"ט (ששוויים כיום הוא כמיליון ליש"ט), סכום מספיק כדי להבטיח מעמד גבוה בחברה. המלחים הפרטיים תויגו כפיראטים, אך חקיקת חוק השלל הימי בשנת 1708 העניקה גיבוי חוקי למעשיהם. עם זאת, הוא עדיין לא היה מוכן להתיישב ויצא לסייר ברחבי אירופה.