stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה נוריאל
ביוגרפיה

נוריאל נולד בשכונת נחלת אחים בירושלים להורים צברים ילידי העיר. חלק ממשפחתו הם יוצאי איראן שעלו לארץ ישראל מהעיר משהד והתיישבו בירושלים. בגיל צעיר עבר עם משפחתו להתגורר במעברת תלפיות. בכיתה ג' שקלו להקפיץ אותו כיתה, אך לאחר שיועצת בית הספר ייעצה לאמו במקום זאת לרשום אותו לבית ספר טוב יותר, עברה המשפחה להתגורר בבית הכרם. הוא למד בתיכון ליד האוניברסיטה ובצבא היה קצין מודיעין. לאחר השחרור למד משפטים באוניברסיטה העברית.
שימש עורך-המשנה של המוסף "סופשבוע" של "מעריב" ומבקר התרבות של השבועון "רייטינג", ערך והגיש את תוכנית הרדיו "ציפורי לילה מתכופפות" ותסריטים לטלוויזיה, השתתף כחבר פאנל בשנים 2011–2012 בתוכנית "הינשופים" בהנחיית רוגל אלפר בערוץ 8, ובמהלך 2018 בתוכנית הטלוויזיה "ערב ערב" בפינת "יורים בנגמ"ש" בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור.
ב-2003 פוטר מהעיתון "מעריב" לאחר שפרסם במקומון "זמן תל אביב" טור סאטירי שמתח ביקורת על המתנגדים לסרבנות. נוריאל חתם על הטור בשם א' שיקלגרובר, שהיה שמו של אביו של אדולף היטלר (עד ששינה אותו להיטלר בגיל מבוגר). הטור הורכב מציטוטים שנלקחו מדבריו של היטלר. למרות זאת, הטור תורגם לאנגלית והופץ באתרי אינטרנט שונים, עד שפנה אליו עורך הירחון האמריקאי "הארפר'ס" וביקש את רשותו לפרסם את הטור בגיליון של המגזין.
נוריאל הרצה בנושאי משפט, מוזיקה וקולנוע. היה גם מומחה לספורט ואוהד של בית"ר ירושלים.
נוריאל היה פעיל במאבק לשיפור מעמדם של בני עדות המזרח.
נוריאל התגורר בתל אביב, הוא היה אב לבן.
בשנתו האחרונה לחייו התמודד עם מחלת הסרטן, ב-1 ביולי 2020 נפטר בבית החולים איכילוב בתל אביב בגיל 56. הובא למנוחות בבית העלמין ירקון.
מעט לפני מותו, עוד הספיק נוריאל להתראיין לתוכנית הרדיו "מייבשים את הביצה" ב-19 ביוני 2020, שהיה ראיונו האחרון.
טענות להתעללויות מיניות

עוד ביום מותו פורסמו עדויות ברשתות החברתיות על התעללויות מיניות מצדו.
בעקבות העדויות שהופיעו ברשתות החברתיות, ב-26 ביולי 2020 פרסמה העיתונאית תמר קפלנסקי בעיתון הארץ תחקיר העוסק במערכות היחסים של נוריאל עם נשים, שבמסגרתו העידו נשים על התעללויות נפשיות ופסיכולוגיות מצדו. על פי העדויות, חלק מהנשים היו נערות צעירות כשהכירו את נוריאל. התחקיר זכה לביקורות מגוונות, חלקן תמכו בגרסאותיהן של המתלוננות, אך היו גם כאלה שמתחו ביקורת עליהן על כך שבחרו לחשוף את ההתעללויות מצדו לאחר מותו, ולא לפני כן.
הערות שוליים

1 2  כתב "העין השביעית", משהו יותר מצלצל, באתר העין השביעית, 22 במאי 2014 (דקה 10:20)
↑  "הוריי הם ילדי פלשתינה... אני דור שלישי ודור שמיני, מצד שני, בארץ. הוריי הם ילדי ירושלים, הם משפחה שעלתה מצד אחד ממשהד." (דקה 08:46), כתב "העין השביעית", משהו יותר מצלצל, באתר העין השביעית, 22 במאי 2014
↑  "זה היום הראשון או השני בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית" (דקה 12:15), כתב "העין השביעית", משהו יותר מצלצל, באתר העין השביעית, 22 במאי 2014
↑  יובל נתן, ‏היה שלום, "רייטינג", באתר גלובס, 23 בספטמבר 2011
נטע הלפרין, עכבר העיר, כבר לא צהוב: פרידה מהמגזין רייטינג, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2011
↑  יוסי דהאן, ארץ קטנה עם שפם - על מה פוטר יהודה נוריאל, באתר "העוקץ", 13 באוקטובר 2003
↑  ענת באלינט, העיתונאי יהודה נוריאל פוטר מ"מעריב" לאחר שפירסם טור סאטירי עם ציטוטים של היטלר, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2003
↑  אמיר בן-דוד, עלילות שיקלגרובר, באתר הארץ, 30 במרץ 2004
↑  מרב בטיטו, "יהודה לא היה מגיש כתבות, אלא יצירות אמנות", באתר ynet, 2 ביולי 2020
1 2  רן בוקר, העיתונאי יהודה נוריאל הלך לעולמו בגיל 56, באתר ynet, 1 ביולי 2020
↑  איתי שטרן, העיתונאי יהודה נוריאל מת בגיל 56, באתר הארץ, 1 ביולי 2020
↑  יהודה נוריאל במייבשים את הביצה, יום שישי, 19 ביוני 2020, באתר רדיו תל אביב, ‏19 ביוני 2020
↑  פוסט בפייסבוק, בעמוד הפייסבוק של פוליטיקלי קוראת, 2 ביולי 2020
↑  תמר קפלנסקי, זה לא אפור, זה אפל: נשים מספרות על ההתעללויות של יהודה נוריאל, באתר הארץ, 27 ביולי 2020
↑   תמר קפלנסקי, "קראתי לו השטן": נשים מספרות על ההתעללויות מצד העיתונאי יהודה נוריאל, באתר הארץ, 26 ביולי 2020
↑  נטע חוטר, ‏יהודה נוריאל מת וזו לא סיבה לקבור את המעשים שלו (ובטח לא סיבה לזלזל בקורבנות), באתר ‏מאקו‏, 29 ביולי 2020
יוהאנה רכינגר

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1960 (בת 64) פוטצליינסדורף, אוסטריה 
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה 
 מעסיק:  הספרייה הלאומית של אוסטריה 
 אתר רשמי
 
יוהאנה מריה רכינגר (בגרמנית: Johanna Maria Rachinger; נולדה ב-9 בינואר 1960) היא מנכ"לית הספרייה הלאומית של אוסטריה.
ביוגרפיה

רכינגר נולדה במחוז רוהרבאך באוסטריה. לאחר סיום הבית ספר תיכון היא למדה דרמה וגרמנית באוניברסיטת וינה.
בשנת 1986 היא סיימה את הדוקטורט שלה שעסק בתיאטרון במאה ה-19. לאחר סיום לימודיה היא עבדה כעורכת בהוצאה לאור "Frauenverlag" בווינה.
מ-1988 ועד 1992 ניהלה מרכז לייעוץ לספריות בזלצבורג.
בשנת 2001 התמנתה למנהלת הספרייה הלאומית של אוסטריה, כמנהלת הספרייה הובילה בין היתר פרויקט של סריקת ספרים.
בשנת 2003 קיבלה את פרס האישה של וינה.
מ-2004 ועד 2009 הייתה חברה במועצת המדע של וינה.
ב-2010 זכתה בפרס בטקס אנשי השנה של אוסטריה, שאורגן על ידי רשת השידור הממלכתית האוסטרית בקטגוריה של ניהול תרבותי.
יוהאנס רינגק

| --- | --- |

שער חוברת התווים של יוהאנס רינגק לBWV 565
 לידה:  27 ביוני 1717 Frankenhain, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  24 באוגוסט 1778 (בגיל 61) ברלין, ממלכת פרוסיה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  עוגב, עוגב 
 
יוהאנס רינגק (בגרמנית: Johannes Ringk או Ringck;‏ 26 ביוני 1717 – 24 באוגוסט 1778) היה מלחין ועוגבר גרמני.
ביוגרפיה

רינגק נולד בפרנקהיין, במדינת תורינגיה של היום, ולמד נגינה בעוגב אצל יוהאן פטר קלנר בגרפנרודה ואצל גוטפריד היינריך שטלצל בגותה. משנת 1740 היה מורה למוזיקה בברלין, ובשנת 1754 התמנה לעוגבר של כנסיית מריינקירכה, שם נשאר עד מותו. בני תקופתו העריכו מאוד את נגינתו בעוגב ואת יכולתו באלתור פוגלי.
רינגק חיבר יצירות לעוגב, קונצ'רטי ואולי אופרה, אבל כיום הוא זכור בעיקר במספר הרב של העתקים שיצר, לפעמים היחידים ששרדו, ליצירות מאת מלחינים נודעים יותר. בין העתקים אלה בכתב ידו הקנטטה "Weichet nur, betrübte Schatten, BWV 202" מאת יוהאן סבסטיאן באך והעותק העתיק ביותר של הטוקטה ופוגה ברה מינור, רי"ב 565. ייתכן שההעתקים נעשו מגרסאות באוסף של קלנר, שהיה תלמיד של באך. העותקים באוסף של קלנר, שנוצרו בסביבות 1725, נחשבים כיום למקורות החשובים ביותר של יצירות באך.
יאנוש ימניץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בנובמבר 1930 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  20 ביולי 2014 (בגיל 83) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 פרסים והוקרה:  Georg Lukács Award (2008) 
 
יאנוש ימניץ (בהונגרית: Jemnitz János; בודפשט, 27 בנובמבר 1930 – בודפשט, 20 ביולי 2014) היה היסטוריון יהודי-הונגרי, חוקר בכיר במכון להיסטוריה של האקדמיה ההונגרית למדעים, דוקטור להיסטוריה. תחום המחקר העיקרי שלו היה ההיסטוריה של תנועת הפועלים הבינלאומית, כולל ההיסטוריה של הסוציאל-דמוקרטיה.
קורות חיים > רקע משפחתי

אביו, שאנדור ימניץ (1890–1963), היה מלחין, מנצח, אסתטיקן ואחד ממבקרי המוזיקה ההונגריים החשובים ביותר, תלמידו של ארנולד שנברג, תאודור אדורנו, בלה בארטוק, אלדאר טוט, לאיוש קאשאק, שהתגורר בגרמניה במשך כמה שנים בין השנים 1908–1919 ונותר גם נציגו האופייני של המודרניזם של רפובליקת ויימר, מבקר מוזיקה של היומון החשוב נפסבה בשנים 1924–1950. אמו הייתה יוליאנה וייס.
קורות חיים > פעילותו

בין השנים 1949–1953 יאנוש ימניץ היה סטודנט להיסטוריה בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד. הוא החל את עבודתו המדעית במכון להיסטוריה של מפלגת העובדים ההונגרית, אך אחרי כישלון המרד ההונגרי בשנת 1956 הודח מסיבות פוליטיות. מסוף שנות החמישים עבד במכון להיסטוריה של האקדמיה ההונגרית למדעים, שם קיבל בשנת 1964 את התואר המדעי של דוקטור. בשנת 1974, הגן על עבודת הדוקטורט שלו בנושא היבטי תנועת הפועלים בתקופת מלחמת העולם הראשונה. הוא כתב ביוגרפיות של כמה מנהיגי פועלים, ביניהם קייר הארדי מבריטניה, ז'אן ז'ורס מצרפת ולאון בלום. הוא פרסם את פרוטוקול האינטרנציונל השני בהונגרית, שהווה מקור חשוב להיסטוריוגרפיה של התקופה. הוא ייצג את מקצוע של ההיסטוריונים ההונגרים במספר רב של כנסים בינלאומיים, הוא נכח מהתחלה והיה משתתף קבוע באירוע השנתי של הוועידה הבינלאומית להיסטוריונים של תנועת עובדים (ITH) בלינץ. יאנוש ימניץ היה היוזם והעורך הראשי משנת 1974 של שנתון ההיסטוריה של תנועת העבודה הבינלאומית, אשר כובד על ידי סופרים כגון אריק הובסבאום, טוני בן, אישטוואן מסארוש, פרנץ פייטה, מדלן רבריה, ראלף מיליבנד, גרד קאלסן, ניקולאי בוכארין, נכדו של ניקולאי איבנוביץ' בוכארין (היסטוריון של האקדמיה הרוסית למדעים), רוברט יבזרוב, אלדו אגוסטי או נריהיקו איטו, נשיא האגודה הבינלאומית לזכר רוזה לוקסמבורג.
הוא פרש לגמלאות כיועץ מדעי, אך המשיך את עבודת המחקר והעריכה שלו. הוא איבד את ראייתו ובסופו של דבר התעוור לחלוטין, אך גם בתקופה זו פרסם מספר ספרים חשובים העשירים במידע חדש. הביבליוגרפיה של יצירותיו מורכבת מאלפי פריטים. נותרה כמורשת גדולה במיוחד של ספרים וכתבי יד.
עבודותיו העיקריות

השביתה הכללית האנגלית של 1926 (1961)
סכנת המלחמה והאינטרנציונל השני (1966)
טום מאן, ז'אן ז'ורס (1970)
תנועת העובדים הבינלאומית במלחמת העולם הראשונה (1975)
אהב את האמת. חייו של מיהאי קארויאי (עם ג'רג' ליטוואן, 1979)
תפנית בהיסטוריה של מלחמת העולם השנייה ותנועת העבודה הבינלאומית (1983)
לידת ה-1 במאי (1986)
Karl Kautsky und die Sozialdemokratie Südosteuropas 1893–1938 (מחבר משותף, 1986)
מינכן 1938 (מחבר משותף, 1988)
הפרוטוקולים של האינטרנציונל השהי (1989)
ליאון בלום (1993)
ג'יימס קיר הארדי (2007)
לקריאה נוספת

TGM 2014: Tamás Gáspár Miklós: Jemnitz János meghalt (בהונגרית). Élet és Irodalom, 2014. augusztus 1. (יאנוש ימניץ נפטר)
PTI 2014: Elhunyt Jemnitz János (בהונגרית). Politikatörténeti Intézet, 2014. július 20.(יאנוש ימניץ הלך לעולמו)
Harsányi–Székely 2014: Harsányi Iván–Székely Gábor: Búcsú Jemnitz Jánostól. in.: Évkönyv 2015. A nemzetközi
ITH 2014: János Jemnitz (1930–2014) (באנגלית). International Conference of Labour and Social History (ITH). [2018.
Janos Jemnitz (בדנית). Leksikon for det 21. århundrede.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277909005171  PLWABN: 9810534275205606  ISNI: 0000 0000 8142 5246  LCCN: n84106726  SUDOC: 09426984X  VIAF: 62947900   WorldCat (עם VIAF): 62947900
טריומף 1500, טריומף 1500TC

| --- | --- |

טריומף 1500, שנת 1973
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  טריומף
 שנות ייצור:  1970–1976
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  טריומף 1300 
 מודל אחריו:  Triumph Dolomite 
 מרכב:  Front-wheel drive (טריומף 1500)  Rear-wheel-drive layouts (טריומף 1500TC)
 אורך:  4,115 מ"מ
 רוחב:  1,575 מ"מ
 גובה:  1,372 מ"מ
 משקל:  949 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,464 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 1,493 סמ"ק המפיק 62 כ"ס  4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 1,493 סמ"ק המפיק 66 כ"ס, יחס דחיסה 9.0:1 (יוצר משנת 1972)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  140 קמ"ש (טריומף 1500)  148 קמ"ש (טריומף 1500TC)
 מעצב:  Giovanni Michelotti
 
טריומף 1500, טריומף 1500TC (באנגלית: Triumph 1500 & 1500TC) הן מכוניות משפחתיות מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית טריומף, אשר יוצרו בין השנים 1970–1973 (טריומף 1500), ובין השנים 1973–1976 (טריומף 1500TC).
"טריומף 1500"

יוצר בין השנים 1970-1973
4 דלתות
5 נוסעים
יוצרו 66,353 יחידות
"טריומף 1500TC"

יוצר בין השנים 1973-1976
4 דלתות
5 נוסעים
יוצרו 22,549 יחידות
תאוצות "טריומף 1500, טריומף 1500TC"

תאוצת דגם "טריומף 1500" בין 0-100 קמ"ש היא 16.5 שניות.
תאוצת דגם "טריומף 1500TC" בין 0-100 קמ"ש היא 14.8 שניות.
תמונות

טריומף 1500 שנת 1974
טריומף 1500
טריומף 1500
טריומף 1500
טריומף 1500TC, שנת 1976
טריומף 1500TC, שנת 1973
טריומף 1500TC
ראו גם

טריומף
טריומף 1300
טריומף 2000
הערות שוליים

↑  טריומף 1500, טריומף 1500TC .simoncars.co.uk/triumph/t1500
↑  טריומף 1500TC carfolio.com/specifications/models
↑  טריומף 1500TC autocade.net/index.php/Triumph_1500
טברדה

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 רפובליקה:  קאראצ'אי-צ'רקסיה קאראצ'אי-צ'רקסיה
 תאריך ייסוד:  1868 
 גובה:  1,280 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  8,978 (2023)
 קואורדינטות:  43°27′05″N 41°44′32″E﻿ / ﻿43.451333333333°N 41.742166666667°E﻿ / 43.451333333333; 41.742166666667 
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניטברדה(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניטברדה(למפת קאראצ'אי-צ'רקסיה רגילה) צ'רקסק אוסט-דז'גוטה קאראצ'אייבסק זלנצ'וקסקאיה אוצ'קקן סטורוז'באיה סטברופול קרסנודאר אבחזיה גאורגיה קברדינו בלקריה טברדה(למפת קאראצ'אי-צ'רקסיה מוגדלת) צ'רקסק אוסט-דז'גוטה קאראצ'אייבסק זלנצ'וקסקאיה אוצ'קקן סטורוז'באיה סטברופול קרסנודאר אבחזיה גאורגיה קברדינו בלקריה טברדה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נוף של טברדה
טברדה (ברוסית: Теберда́. בקאראצ'י-בלקר (Karachay-Balkar): ‏Теберди) היא עיירה בשטח השיפוט המנהלי של קאראצ'אייבסק ברפובליקה קאראצ'אי-צ'רקסיה ברוסיה, בהרי הקווקז 105 קילומטרים (65 מיל) דרומית לצ'רקסק, בגובה כ-1,280 מטרים (4,200 רגל). אוכלוסייה: 9,058 (מפקד 2010). נהר טברדה זורם בעיירה. זהו השער לשמורת הטבע טברדה, אזור ידוע בסביבתו הטבעית ובמסלולי ההליכה.[דרוש מקור]
היסטוריה

היישוב נוסד בשנת 1868 כיישוב קאראצ'אי, ונקרא במקור ביאצ'וראלאני-קיאבאק (Baychoralany-Kyabak).
מ-1944 עד 1957 הייתה טברדה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הגאורגית.
מעמד עיירה הוענק ליישוב ב-1971.
דמוגרפיה

בשנת 2002 כללה האוכלוסייה:
קראצ'יי (64.0%)
רוסים (29.1%)
אוסטים (1.1%)
בני כל העדות האתניות האחרות מהווים פחות מ-1% מהאוכלוסייה, כל עדה.
הערות שוליים

↑  "Map of Georgian SSR, 1950".
↑  Minority Rights Group International (במאי 2018). "World Directory of Minorities and Indigenous Peoples - Russian Federation : Karachay and Cherkess". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Карачаевская городская администрация 2002".
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טריינספוטינג (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  הספר טריינספוטינג מאת אירווין וולש
 בימוי:  דני בויל
 הופק בידי:  אנדרו מקדונלד
 תסריט:  אירווין וולש (ספר) ג'ון הודג' (תסריט)
 עריכה:  Masahiro Hirakubo 
 שחקנים ראשיים:  יואן מקגרגור ג'וני לי מילר רוברט קרלייל יואן ברמנר קווין מק'קיד קלי מקדונלד פיטר מולאן
 מוזיקה:  דיימון אלברן פסקול הסרט
 צילום:  בריאן טופנו
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  Film4 Productions, Figment Films 
 חברה מפיצה:  FilmFour (בריטניה)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 בפברואר 1996
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה
 תקציב:  £1,550,000
 הכנסות:  16,491,080‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   trainspotting
 פרסים:  פרס השחקן הראשי והסרט בבאפטה הסקוטי  פרס הסרט הזר בטקס הבודיל  פרס התסריט המעובד בטקס פרסי הבאפט"א  פרס הפסקול בטקס פרסי הבריטס
 סרט הבא:  טריינספוטינג 2
 סרטים בסדרה:  2
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
טריינספוטינג (אנגלית: Trainspotting) הוא סרט קולנוע משנת 1996 בבימויו של דני בויל, המבוסס על הספר "טריינספוטינג" מאת אירווין וולש. הסרט מגולל את סיפורם של קבוצת חברים המכורים לסם הרואין בעיר אדינבורו שבסקוטלנד. בסרט מככבים יואן מקגרגור, יואן ברמנר, ג'וני לי מילר, קווין מק'קיד, רוברט קרלייל וקלי מקדונלד.
מכון הסרטים הבריטי דירג את הסרט במקום העשירי ברשימת 100 הסרטים הבריטים הטובים ביותר בכל הזמנים.
הביקורות בעולם

יציאתו של הסרט עוררה מחלוקות במדינות שונות בעולם, ביניהן בריטניה, אוסטרליה וארצות הברית בשאלה האם הוא מעודד שימוש בסמים או לא. הסנטור האמריקני בוב דול גינה את השחיתות המוסרית והצורה החיובית בה מוצגים הסמים בסרט במהלך קמפיין הבחירות האמריקני של 1996, למרות שהודה שלמעשה כלל לא צפה בו. בסופו של דבר, למרות המחלוקות זכה הסרט לשבחים על המקוריות והאפקטיביות הגבוהה בהן ניחן והיה אף מועמד לפרס התסריט המעובד הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר של אותה שנה. הסרט נבחר כסרט הבריטי הטוב ביותר בין השנים 1984 עד 2009 במשאל בין אנשי קולנוע בריטיים. מכון הסרטים הבריטי דירג את סרט זה במקום העשירי ברשימת 100 הסרטים הבריטים הטובים ביותר בכל הזמנים. בסקר ציבורי משנת 2004 נבחר הסרט בתור הסרט הסקוטי הטוב ביותר בכל הזמנים.
פרסום ועריכה

יציאתו של הסרט בבריטניה לוותה בקמפיין יחסי ציבור מקורי במהלכו חולקו עלוני פרסומת בהשפעת תרבות הרייב ונמכרו פוסטרים נפרדים של כל הדמויות הראשיות. קווין מק'קיד, שגילם את דמותו של טומי בסרט, יצא לחופשה עם תום צילומי הסרט ולא השתתף לאחר מכן בצילומים לפוסטרים.
לפני יציאת הסרט בארצות הברית נערכו מחדש 20 הדקות הראשונות והוחלפו בהן הדיאלוגים, מחשש שהצופים האמריקנים יתקשו להבין את המבטאים הסקוטים הכבדים והסלנג בהם משתמשות הדמויות. הדיאלוגים המקוריים הוחזרו לאחר מכן עם יציאתו מחדש של הסרט בגרסת במאי ב-DVD בשנת 2004.
שמו של הסרט ("Train Spotting" - "צפייה ברכבות") תואם את שם הספר, שלקוח מפרק בספר שלא עובד לסרט הקולנוע: רנטון ובגבי נמצאים בתחנת רכבת נטושה כשהם פוגשים שתיין זקן שמתגלה כאביו המתנכר של בגבי, והוא שואל אותם אם הם צופים ברכבות.
פסקול

טרייספוטינג (פסקול) הם שני אלבומים המכילים את השירים מתוך הסרט "טריינספוטינג".
אופי שני האלבומים הוא פסיכדלי והם מכילים רוק פסיכדלי, פוסט פאנק, בריטפופ ומוזיקה אלקטרונית. סדר השירים באלבום הראשון זהה לזה שבסרט, מה שיוצר תחושה דומה לזו של השלבים בהם נמצאים גיבורי העלילה. הפסקול הראשון יצא ב-9 ביולי 1996 ואילו השני יצא ב-21 באוקטובר 1997. האלבום השני מכיל שירים שבהמשך הסרט ולא נכנסו לתקליט הראשון מבחינת הזמן, שירים שברקע העלילה, ושירים שלא נכנסו לשלב האחרון בסרט, אך שימשו כהשראה ליוצרי הסרט.
פסקול > אלבום 1

"Lust for Life" - איגי פופ
"Deep Blue Day" - בריאן אנו
"Trainspotting" - פריימל סקרים
"Atomic" - סליפר
"Temptation" - ניו אורדר
"Nightclubbing" - איגי פופ
"Sing" - בלר
"Perfect Day" - לו ריד
"Mile End" - פאלפ
"For What You Dream Of" (Full on Renaissance Mix)" - בדרוק מארח את KYO
"2:1" - אלסטיקה
"A Final Hit" - לפטפילד
"Born Slippy .NUXX" - אנדרוורלד
"Closet Romantic" - דיימון אלברן
פסקול > אלבום 2

"Choose Life" - פרויקט PF ויואן מקגרגור
"The Passenger" - איגי פופ
"Dark and Long (Dark Train)" - אנדרוורלד
"Carmen Suite No.2" - ז'ורז' ביזה
"Statuesque" - סליפר
"Golden Years" - דייוויד בואי
"Think About The Way" - אייס MC
"A Final Hit" - לפטפילד
"Temptation" - גן עדן 17
"Nightclubbing (Baby Doc Remix)" - איגי פופ
"Our Lips are Sealed" - פאן בוי 3
"Come Together" - פריימל סקרים
"Atmosphere" - ג'וי דיוויז'ן
"Inner City Life" - גולדי
"Born Slippy .NUXX" (Darren Price Mix) - אנדרוורלד
סרט המשך

בסוף שנת 2015 אושר סופית כי סרט המשך נמצא בשלבי הפקה, וכי הבמאי דני בויל וכל חברי צוות השחקנים ישובו לתפקידיהם מהסרט המקורי.סרט ההמשך, "טריינספוטינג 2", יצא בסוף ינואר 2017 בבריטניה וזמן קצר לאחר מכן בשאר העולם.
לקריאה נוספת

דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "טריינספוטינג", עמ' 283–285
הערות שוליים

↑  Alexander Walker (אלכסנדר ווקר), Icons in the Fire: The Rise and Fall of Practically Everyone in the British Film Industry 1984-2000, הוצאה: Orion Books, שנת פרסום 2005 עמ' 237
↑  הכנסות הסרט טריינספוטינג, מתוך אתר Box Office Mojo, כניסה אחרונה ב-25 במרץ 2013
↑  הסרט הבריטי הטוב ביותר: טריינספוטינג, באתר nrg‏, 2 בספטמבר 2009
↑  All original 'Trainspotting' cast members confirmed to return for sequel ahead of 2017 release Read more at http://www.nme.com/filmandtv/news/all-original-trainspotting-cast-members-confirmed-/394737#vhcsqGBjd5ltgBmZ.99, David Renshaw, 5th DECEMBER 2015. Retrieved 14/12/2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588644305171  BNE: XX3813358  BnF: cb165226530 (data)  GND: 4504169-6  LCCN: no96046633  SUDOC: 178791016  VIAF: 223381948   WorldCat (עם VIAF): 223381948
טבר

.
טְבֶר (ברוסית: Тверь) היא עיר ברוסיה ומרכז אדמיניסטרטיבי (אנ') של מחוז טבר, השוכנת לגדות נהר הוולגה, בין מוסקבה לסנקט פטרבורג. אוכלוסייתה מונה 403,606 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה

לפי גילויים מודרניים היישוב במקום התקיים החל מהמאה ה-10. העיר נזכרת לראשונה ב-1127–1135. ב-1238 העיר נכבשה על ידי המונגולים ונבזזה. ב-1247 העיר עברה לידי אלכסנדר נייבסקי, שהקים את נסיכות טבר כנסיכות עצמאית. בין 1252 ל-1255 נייבסקי העביר אותה לידי אחיו ירוסלב ירוסלביץ', שהיה אביו של בית הנסיכות של טבר. נסיכות טבר עלתה לגדולה במאה הבאה, אך לאחר 1327 התחילה בהדרגה להפסיד את הבכורה למוסקבה וב-1485 צבא נסיכות מוסקבה כובש סופית את טבר.
לאחר הקמת סנקט פטרבורג ב-1701 העיר שוב התחילה לפרוח כתחנת מעבר ממוסקבה לבירה החדשה וביקרו בה רבים מבני האצולה. הרחוב הראשי של העיר מוסקבה, רחוב טברסקאיה, קרוי על שם העיר טבר, כי הרחוב מהווה חלק מהדרך ההיסטורית העוברת בעיר טבר עליה נסעו מפטרבורג אל הקרמלין. ב-1765  התרחשה בעיר שרפה, שהשמידה את העיר העתיקה. לאחריה בניהולה של המלכה יקתרינה השנייה התחיל שחזור העיר בסגנון נאו-קלאסי.
בין 1931 ל-1990 העיר נקראה קלינין על שם מיכאיל קלינין, פוליטיקאי חשוב בתקופה הסובייטית, שנולד בכפר ורחניה טרויצה שבפלך טבר (כיום במחוז טבר). במלחמת העולם השנייה, באוקטובר 1941, העיר נכבשה על ידי הוורמאכט והייתה תחת הכיבוש הגרמני למשך כחודשיים, עד לשחרורה בדצמבר ב-1941. קלינין הייתה בין הערים הגדולות הראשונות ששוחררו באירופה.
ערים תאומות

פינלנד המנלינה, פינלנד
הערות שוליים

↑  Tverskaya street revitalization, West8.com, 2016
↑  Tverskaya street, Bridge to Moscow.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567629505171  BNE: XX6026375  GND: 4096907-1  LCCN: n92006063  MusicBrainz: 9c3d2314-5a44-4093-9d56-c3d2217b53b4  NKC: ge128597  VIAF: 154909776   WorldCat (עם VIAF): 154909776 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טריומף 2000

| --- | --- |

Triumph 2000, שנת 1971
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  טריומף
 שנות ייצור:  1963–1977
 הרכבה:  בריטניה בריטניה  אוסטרליה אוסטרליה  איחוד דרום אפריקה דרום אפריקה  ניו זילנד ניו זילנד  בלגיה בלגיה
 מודל קודם:  Standard Vanguard (אנ')
 מודל אחריו:  Rover P6, טריומף Stag 
 סיווג:  מכונית סלון
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,420 מ"מ (דור ראשון)  4,648 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,702 מ"מ
 גובה:  1,422 מ"מ
 משקל:  1,170-1,243 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 1,998 סמ"ק המפיק 90 כ"ס ב-5,000 סל"ד, יחס דחיסה 8.5:1  6 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 2,498 סמ"ק המפיק 132 כ"ס ב-5,450 סל"ד (דגמי 2.5 ליטר)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (דור ראשון, דור שני)  תמסורת ידנית - 4 מהירויות + אוברדרייב (דור ראשון, דור שני)  תמסורת אוטומטית מסוג "Borg-Warner Type 35" (אנ') (דור ראשון, דור שני)
 מהירות מרבית:  93 מייל (149.66 ק"מ) (מנוע 1,998 סמ"ק המפיק 90 כ"ס)
 מעצב:  Giovanni Michelotti (דור ראשון)
 
טריומף 2000, טריומף 2500 (באנגלית: Triumph 2000 ,Triumph 2500) (בדגמים: Triumph 2000, 2.5PI, 2500TC ,2500S) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית טריומף, אשר יוצרה בין השנים 1963–1977 בבריטניה, אוסטרליה, דרום אפריקה וניו זילנד.
סך הכול יוצרו 267,271 יחידות.
מנועים  "טריומף 2000", "טריומף 2500"

2.0 ליטר
2.5 ליטר
דורות "טריומף 2000" > דור ראשון - 1963-1969

דגם "טריומף 2000" הוצג לראשונה ב"תערוכת המכוניות הבינלאומית" ב-לונדון באוקטובר 1963
דגמים: "Triumph 2000 Mk 1", "2.5 PI Mk 1"
יוצרו 120,645 יחידות
דגם "2.5 PI Mk 1" יוצרו 9,029 יחידות (1968-1969)
תצורות: 4 דלתות - סדאן, 5 דלתות - סטיישן
דורות "טריומף 2000" > דור שני - 1969-1977

יוצרו 104,580 יחידות
יוצרו 49,742 יחידות מ-"דגם 2.5 PI" בין השנים 1969-1975
יוצרו 32,492 יחידות מ-"דגם 2500TC" בין השנים 1974-1977
יוצרו 78,164 יחידות מ-"דגם 2500S" בין השנים 1975-1977
דגמים: "Triumph 2000 Mk 2", "Triumph 2.5 PI Mk 2", "Triumph 2500TC", "Triumph 2500S"
תצורות: 4 דלתות - סדאן, 5 דלתות - סטיישן
תמונות

"טריומף 2000"
"טריומף 2000" - דור שני
"טריומף 2000", שנת 1974
"טריומף  2500 PI", שנת 1969
"טריומף 2000", שנת 1968
"טריומף 2000", שנת 1972
"טריומף 2000", שנת 1974, מנוע 1,998 סמ"ק
"טריומף 2500 TC", שנת 1974
"טריומף 2500 TC", שנת 1976
"טריומף 2500 TC", שנת 1978
"טריומף  2500 PI"
"טריומף 2000" - דור שני
"טריומף 2500" - דור שני, שנת 1974
"טריומף 2500 PI" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"טריומף 2000" - סטיישן
"טריומף 2000" - סטיישן
"טריומף 2000" - סטיישן, שנת 1969
"טריומף 2500 S" - סטיישן, שנת 1977
ראו גם

טריומף
טריומף 1500, טריומף 1500TC
טריומף 1300
טריומף טולדו
הערות שוליים

↑  התחלת תעשיות הרכב באוסטרליה hudson-amc.org.au/historical/ami-the-start.htm
↑  [ https://www.classiccarsforsale.co.uk/reviews/classic-triumph-reviews-2000 טריומף 2000] classiccarsforsale.co.uk/reviews/classic-triumph-reviews-2000
↑  "טריומף 2000" themotorhood.com/themotorhood/2015/9/28/triumph-2000-the-motor-man-analyzes-a-curious-new-zealand-motoring-infatuation
↑  Culshaw, David & Horrobin, Peter: The Complete Catalogue of British Cars 1895–1975, Veloce Publishing plc., Dorchester 1997, ISBN 1-874105-93-6
↑  Used Car Test: 1971 Triumph 2000 Estate Car, Autocar Nr. 138 (nbr 4019), 7. Juni 1973, S. 16–17
↑  טריומף 2000-2500 דור שני ateupwithmotor.com/model-histories/triumph-2000-2500-mk2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564132505171  LCCN: sh2008006468
טברטקו קאלה

טברטקו קאלה דרשלר (בקרואטית: Tvrtko Kale Dreshler; נולד ב-5 ביוני 1974 בזאגרב) הוא כדורגלן קרואטי-ישראלי יהודי ששיחק בעמדת השוער, וכיום משחק בהפועל צפת.