stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלט סניקרס
הערות שוליים

↑  Basheda, Lori (10 בפברואר 2007). "Pill makes game grow". Orange County Register. נבדק ב-28 בינואר 2009. Members routinely serve Snickers Salad, which has Cool Whip, marshmallows, cream cheese and chopped Snickers. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Barlow, Melissa; Ashcraft, Stephanie (2006). Things to Do with a Salad: One Hundred One Things to Do With a Salad. Gibbs Smith. p. 113. ISBN 978-1-4236-0013-8.
↑  Raetz Stuttgen, Joanne; Allen, Terese (2007). Cafe Wisconsin Cookbook. University of Wisconsin Press. ISBN 978-0-299-22274-1.
↑  Prather, Diane (2 בינואר 2009). "Macaroni-Beef Skillet Supper". Craig Daily Press. אורכב מ-המקור ב-8 ביולי 2011. נבדק ב-28 בינואר 2009. 'Snicker Salad' calls for: 1 bag mini Snicker bars, 6 apples (cut into bite-size pieces), 1 large jar marshmallow cream, and a large container of whipped topping. Mix whipped topping and marshmallow cream together. Cut the Snickers into smaller pieces. Then add the pieces and cut apples to the topping mix. Mix together. Chill. {{cite news}}:  (עזרה)
סלסו גולמאיו

| --- | --- |

 לידה:  24 באפריל 1820 לוגרוניו, ספרד 
 פטירה:  1 באפריל 1898 (בגיל 77) הוואנה, קובה 
 הישג בולט:  12 בעולם בשנת 1895
 מד כושר מרבי:  2612 (יולי 1894)
 מדינה:  ספרד, קובה
 
סלסו גולמאיו (בספרדית: Celso Golmayo y Zúpide;‏ 24 באפריל 1820, לוגרוניו שבספרד – 1 באפריל 1898, הוואנה שבקובה) היה שחמטאי ספרדי-קובני. בשיאו היה במקום ה-12 בעולם, עם מד כושר של 2612.
גולמאיו נחשב לאלוף קובה החל משנת 1862 עת ניצח את פליקס סיקרה בדו-קרב. הוא השתתף בתחרות שהתקיימה בפריז בשנת 1867 וחלק מקום 7–8 (ניצח: איגנץ קוליש). ראו את התחבולה היפה בה נוצח על ידי סם לויד.
בשנת 1864 גולמאיו ניצח את פול מורפי בדו-קרב 2–3 אם כי מורפי נתן לו יתרון של פרש, הפסיד לגוסטב נוימן 3-0 בפריז בשנת 1867, הפסיד פעמיים לוילהלם שטייניץ 2-9 בשנת 1883 ו-0–5 בשנת 1888, ניצח פעמיים את אנדראס ולקז 0–7 בשנת 1887 ו-4–7 בשנת 1890, הפסיד שלוש פעמים לג'ורג' הנרי מקנזי 6-3 ו-5.5-0.5 בשנת 1887 ו-4.5-7.5 בשנת 1888, הפסיד לג'וזף הנרי בלקברן 4-6 בשנת 1891 והפסיד לעמנואל לסקר 2.5-0.5. כל הדו-קרבות התקיימו בהוואנה.
גולמאיו היה אביהם של סלסו גולמאיו טוריאנטה ומנואל גולמאיו טוריאנטה.
הערות שוליים

↑  Celso Fidel Golmayo y Zupide, באתר Valvanera
ניצוח

המנצח קרלו מריה ג'וליני
ניצוח הוא מעשה ההנחיה של ביצוע מוזיקלי, אם באמצעות מחוות ברורות, בשרביט ניצוח או בלעדיו, ואם בשפת גוף מרומזת, ארשת פנים ומבטים. תזמורות סימפוניות ותזמורות קאמריות, מקהלות ותזמורות צבאיות משתמשות על פי רוב במנצחים. המנצח משתף פעולה עם אחרים בפרשנות מוזיקלית ודרמטית. ונותן ליצירה את האופי האישי לפי מיטב הבנתו ותחושתיו לגבי הביצוע. המונח במשמעותו המודרנית, באופרה ובקונצרטים, נטבע במאה ה־19. בהרכבים קאמריים הנגן הראשי מקבל עליו את תפקיד ההנחיה.
מנצח קבוע של תזמורת (בניגוד למנצח אורח), המעורב בניהול האמנותי של התזמורת או להקת האופרה, מכונה לפעמים "מנהל מוזיקלי", או, בימינו, במונח הגרמני "קאפלמייסטר". מנצחי מקהלה מכונים לפעמים "מנהלי מקהלה". מנצחים בכירים (כמו נגנים בכירים) זוכים לפעמים לתואר הכבוד האיטלקי "מאסטרו".
ניצוח אופרה

בראשית המאה ה־20 היה תפקיד המנצח לבעל חשיבות ראשונה במעלה בבית האופרה – הוא שבחר את האופרות ואת הזמרים והוא שפיקח על כל היבטי ההפקה, הן מוזיקליים והן דרמטיים. ארטורו טוסקניני נודע ביד החזקה שהפעיל על זמריו ונגניו; הרברט פון קאראיין ואריך קלייבר גם ביימו לא פעם את האופרות שבניצוחם. כיום יש בכוחם של מנצחי האופרה להשפיע מהותית ואף בלעדית על רוב ההיבטים בביצוע האופרה, ועל הפרשנות שניתנת לה במסגרת ההפקה, על בסיס פרשנותם המקצועית.
השינויים שחלו באופרה לאחר מלחמת העולם השנייה והתבטאו במעבר מלהקה רפרטוארית ללהקה, המחליפה את צוות זמריה מהפקה להפקה, הביאו לניידות גדלה והולכת בעבודת המנצח, שעבר מהפקה להפקה, עם צוותים שונים ובערים שונות תוך פרקי זמן קצרים. מנצח ראשי עשוי להופיע בשתיים־שלוש הפקות עם אותה להקה אך לצאת לנצח בבתי אופרה אחרים בשאר העונה ואת מקומו תופסים עוזרי מנצחים או מנצחים אורחים, הבאים להפקה יחידה וממשיכים בדרכם. הקריירה של מנצחי אופרה מתאפיינת בעלייה הדרגתית, מפסנתרן חזרות לעוזר מנצח ובהמשך למנצח אורח בבתי אופרה בחשיבות גדלה והולכת. מנצחי אופרה עוברים לנצח על תזמורות באולמות קונצרטים, אך פחות שכיח למצוא מנצח תזמורת שעובר לנצח על אופרה, שתביעותיה רבות ומורכבות יותר.
אותם דברים נכונים גם לגבי בלט, המחייב את המנצח לתאם בין התזמורת לרקדנים, בעבודת הכנה משותפת עם הכוריאוגרף ועם שאר האנשים הפועלים להפקת מופע הבלט.
טכניקות ניצוח

הואיל וניצוח הוא ביסודו אמצעי להעברת הוראות "בזמן אמיתי" מן המנצח למבצעים, כלל הזהב היחיד של טכניקת ניצוח הוא, שעליה להיות ברורה וקלה לעקוב אחריה. פרט לכך, אין שום כללים קבועים ויצוקים באשר לדרך ה"נכונה" לנצח, ויש מגוון רחב של סגנונות ניצוח.
הבנה של שלושת היסודות העיקריים של הביטוי המוזיקלי (מפעם, דינמיקה וסגנון) מכשירה מנצח להעביר פרשנות בסיסית של המוזיקה למבצעים. עם זאת, אין די בכך להעניק למנצח את השליטה בדקויות המצלול, הגוון והפיסוק. זו יכולה לבוא רק עם הניסיון.
יש הבדל ברור בין ניצוח תזמורתי לניצוח על מקהלה. מנצחי תזמורת משתמשים בדרך כלל בשרביט (אם כי לא תמיד: הדבר תלוי בהעדפה האישית של המנצח), ושמים דגש מרכזי על העברת מסר קצבי ברור לנגנים. מנצחי מקהלות כמעט אינם משתמשים בשרביט, ואף כי הקצב מהווה חלק חשוב בניצוח מקהלה, מנצחים נוטים להתרכז בביטוי ובצורה מוזיקליים, כך שתנועותיהם נראות מופשטות יותר.
על אף מגוון הסגנונות הרחב, התפתחו מספר מוסכמות ניצוח סטנדרטיות.
טכניקות ניצוח > קצב ומקצב

את המקצב (beat), או הפעמה, מסמן המנצח על פי רוב בידו הימנית, עם שרביט או בלעדיו. היד מתווה צורה באוויר בכל תיבה (בר, או טקט), בהתאם לציון המקצב בראשית היצירה. למוזיקה בקצב מרובע פשוט (ארבע פעמות בתיבה), היד מתווה מטה־שמאלה־ימינה־מעלה. למוזיקה בקצב משולש פשוט (שלוש פעמות בתיבה), היד מתווה מטה־ימינה־מעלה. למוזיקה בקצב כפול פשוט (שתי פעמות בתיבה), היד או השרביט מתווה מטה־מעלה או מטה וימינה־מעלה.
שתי התנועות החשובות ביותר הן הפעמה היורדת, המציינת את הפעמה הראשונה של התיבה, והפעמה העולה, המציינת את הפעמה האחרונה בתיבה. הרף העין שבו חלה הפעמה נקרא פעם (ictus), והוא מצוין בשינוי פתאומי (אם כי לאו דווקא גדול) בתנועת היד (או השרביט). המחווה המוליכה לפעם נקראת הכנה, וחובתו העיקרית של המנצח היא לספק הכנה, המנבאת בוודאות את הרגע המדויק של הפעם הבא, כך שכל הנגנים (או הזמרים) יוכלו לנגן או לשיר בבת אחת, בהתאם לתפקידיהם.
אם הקצב (טמפו) איטי או מואט, או אם סימון המקצב מורכב, מנצח יסמן לפעמים "תת־חלוקות" של הפעמות. לדוגמה, במקצב מרובע (4/4) איטי במיוחד, המנצח עשוי לסמן את הפעמות מטה־ו־שמאלה־ו־ימינה־ו־למעלה־ו, כשכל "ו" מסומן בתנועה אל נקודת ביניים בצורה המשורטטת באוויר.
יש מנצחים, המשתמשים בשתי הידיים לציון המקצב, כשכל יד משקפת כראי את תנועות חברתה, אך מנצחים אחרים רואים בכך דבר מיותר, שיש להימנע ממנו. בכל מקרה, היד השנייה משמשת גם להפיכת דפי הפרטיטורה, מתן כניסות לנגנים יחידים או לקבוצות כלים, ולסימון היבטים אחרים של ביטוי מוזיקלי, כגון דינמיקה, רגש, אופן נגינה וכו'.
טכניקות ניצוח > קצב

שינויים במהירות המוזיקה מסומנים פשוט בשינוי מהירות הפעמה. כדי להביא לאצ'לרנדו (האצה) או ראלנטנדו (האטה), המנצח עשוי להשתמש בשפת גוף נוספת כמו רכינה קדימה או אחורנית, קשר עין מוגבר, תנועות סיבוביות בידיים, או הכנסת תת־חלוקה של הפעמות.
טכניקות ניצוח > דינמיקה

דינמיקה מצוינת בשני אופנים עיקריים. ראשית, אפשר להגביר את עוצמת הצליל (ווליום) על ידי הגדלת תנועות הניצוח: ככל שהתנועה גדולה יותר, הצליל מוגבר יותר. שנית, שינויים בעוצמת הצליל אפשר לסמן ביד, שאינה משמשת לציון הפעמה: תנועה עולה (בדרך כלל כשכף היד מופנית כלפי מעלה) מציינת קרשנדו (הגברת צליל) ותנועה יורדת (בדרך כלל בכף יד מופנית כלפי מטה) מציינת דימינואנדו (החלשת צליל). אופן הסימון הראשון, שינוי גודל התנועות, מביא במקרים רבים גם לשינויי קצב בלתי מכוונים, כלומר, תנועות רחבות יותר נוטות להאט את הקצב. משום כך, מנצחים רבים גם משנים את מתח הידיים, כך שהשינוי הנדרש בגודל התנועות קטן יותר. מכאן, שדינמיקה מוגברת תקביל לדריכות בשרירים ולתנועות קשויות, בעוד שדינמיקה חרישית תקביל לידיים משוחררות ותנועות רכות.
לכוונון עדין של עוצמת הצליל אפשר להשתמש באיתותים אינטואיטיביים שונים: למשל, הצגת כף היד למבצעים בתנועת "עצור", הרחקת הגוף ברכינה לאחור או קירוב אצבע לשפתיים יכולים לשמש כאות להפחתה בעוצמה. בניצוח מקהלות, נענוע אצבעות יד ימין גם הוא אות מקובל לאמור "שירו הרבה יותר בשקט".
טכניקות ניצוח > כניסות

משימה חשובה אחרת למנצח היא ציון "כניסות", כלומר, רגעים שבהם כלי חדש או קבוצת כלים חדשה מצטרפים לנגינה. סימונים כאלה נקראים בדרך כלל "קיו" (cue), והתהליך של מתן סימנים כאלה נקרא "קיואינג".
מתן כניסות נעשה או על ידי הצבעה אל קבוצת הכלים ברגע המתאים (אם כי נגני תזמורת רבים רואים בכך נוהל פסול), או ביצירת קשר עין. בביצוע מוזיקה מסובכת, כאשר יש כמה כניסות בעת ובעונה אחת, ברור שהנוהל השני מעשי יותר. כאשר יותר מקבוצת כלים אחת של ההרכב נכנסת באותו רגע, די במקרים רבים פשוט להביט בכיוון הכללי של הנגנים.
בעוד שרוב הכניסות מצריכות רק קשר עין, רגע רב־חשיבות במוזיקה עשוי לחייב שימוש במחוות יד. תנועה כזאת יכולה להיות מחווה שהמנצח עיצב מראש תוך כדי לימוד הפרטיטורה, או תנועה ספונטנית, המיועדת לחולל רגש ואנרגיה.
טכניקות ניצוח > ביטויים אחרים

היבטים אחרים של ביטויים מוזיקליים נמסרים באיתותים שונים של שפת גוף.
בין סטקטו ללגטו אפשר להבדיל בתנועות מקוטעות או זורמות. פיסוק יסומן בקשתות רחבות מעל הראש או בתנועת יד חלקה קדימה או מצד לצד. צליל נמשך מסומן במקרים רבים ביד המוחזקת שטוחה, כף היד כלפי מעלה, וסיומו יצוין בסגירת הכף, הצמדת אצבע ואגודל, או בהתוויית ספירלה מהירה באצבע או בשרביט.
טכניקות ניצוח > כללים בדוקים

מנצח טוב חותר לקיים קשר עין רב ככל האפשר עם ההרכב ומעודד קשר עין הדדי והגברת הדיאלוג הכללי בין הנגנים/זמרים לבין המנצח. גם הבעות פנים חשובות; כל המבצעים, אך בייחוד הפחות מנוסים ביניהם, מגיבים היטב להבעות פנים מעודדות.
המנצח האיטלקי ארטורו טוסקניני התקין בשנת 1901 בלה סקאלה מה שנחשב אז למערכת המודרנית ביותר של תאורת בימה ובשנת 1907 את הדוּת (pit) לתזמורת. הוא עמד על האפלת האולם בזמן ההופעה. כפי שכתב הביוגרף שלו, הארווי זאקס:
הוא גרס, שהופעה איננה יכולה לנחול הצלחה אמנותית כל עוד אין מבססים אחדות כוונות בין כל המרכיבים: זמרים, תזמורת, מקהלה, בימוי, תפאורות ותלבושות.
סגנונות ניצוח אופייניים

מנצחים מסוימים נודעים בניצוח פעלתני וסוער, עד כדי ניתורים וכרכורים על הדוכן. אחרים כמעט אינם זעים ממקומם ועיקר פעולתם מול התזמורת מתבטא בתנועות ידיים, הבעות פנים ומבטים. יש מנצחים, שהאזנה להם בקונצרט חי יוצרת רושם של הזדהות גמורה בינם לבין התזמורת, משל היו מנגנים בכל כליה במו ידיהם. ליאונרד ברנשטיין ניצח בכל רמ"ח אבריו. הוא פיסל את המוזיקה בגופו ובפניו ושינה את אופי ניצוחו בהתאם לאופי היצירה – התאבל בניצוח על סימפוניית "ירמיהו" שלו, היה רך ועדין כשניצח מן הפסנתר אגב נגינת מוצרט ורקד בעת הניצוח על "הואלס" של מוריס ראוול. טוסקניני, לעומתו, שמר על תנועותיו הרחבות בכל יצירה שניצח עליה, אם אוברטורה של רוסיני ואם סימפוניה של בטהובן. יוזף קריפס אמר, כי הדרך להפיח רוח חיים ביצירה מוזיקלית, היא להניח לה לנשום בצורה טבעית.
הפער הגדול בין הגישות לניצוח בא לביטוי בין סגנון הניצוח של פליקס מנדלסון, שהקפיד על כל תג ותו בהוראות המלחין ולא סר מהן לשם מתן ביטוי אישי משלו, לבין זה של ריכרד וגנר, שלא ראה טעם בניצוח אלא אם הוא מבטא את רגשותיו ואת התרשמותו הוא מן היצירה, גם כשאלה חרגו בהרבה מכוונותיו המקוריות של המלחין.
זובין מהטה נודע כמנצח דרמטי, שמיתן את עצמו לאחר אזהרת מורו, הנס סווארובסקי: "אם אתה מרשה לעצמך להשתולל עד כדי כך במוצרט, תצא מדעתך כשתנצח על טריסטן ואיזולדה!" מהטה הפנים את הדברים: "לא שכחתי את דברי מורי ורבי. בתחילת הקריירה שלי הייתי נותן מאה חמישים אחוז מעצמי. היום אני מסתפק במאה אחוז – ועושה מוזיקה טובה יותר." עוד אמר מהטה, שהנהיגה בכבישי ישראל מזכירה לו ניצוח על אופרה. "גם באופרה אתה חייב להיות מוכן לכל פורענות, גם באופרה אתה זקוק לרפלקסים מהירים. הנה אזל האוויר מריאותיו של הטנור. ועכשיו צריך לתת כניסה למקהלה המחכה מאחורי הקלעים. זה כמעט כמו מכונית המזנקת מתוך סימטה ירושלמית ומאיימת להתנגש בך. גם פה וגם שם מובטח לך שלא תשתעמם."
המנצח סרג'יו צ'ליבידאקה אמר,
תנועותיו של המנצח חייבות להקדים את הצליל ולהלום את הצליל. אם תעקוב אחר תנועותי עם פרטיטורה ביד,  תראה שהן הולמות בכל פרט ופרט את דרישות המלחין. ... כשכנר רואה את ידי בקונצרט, הוא מרגיש מה עליו לעשות. אני מנצח בקונצרט כמו בחזרה. מי שאינו נוהג כך הוא שרלטן ... הצלחתי איננה נובעת מתוך הבלטת אישיותי, או מתוך פרשנות שרירותית, אלא מתוך ההכרה שאפשר לבצע יצירה מסוימת רק בדרך אחת ויחידה.
ראו גם

פרטיטורה
מקצב
מנצח
שרביט ניצוח
לקריאה נוספת

נתן דונביץ', מאסטרו - גדולי המנצחים בכל הזמנים, הוצאת זמורה־ביתן, 2006.
מיכאל אוהד, "הפילהרמונית", הוצאת כתר, 1986
ליאונרד ברנשטיין, חדוות המוזיקה, תרגום: יהואש הירשברג, הוצאת רשפים, 1960.
ליאונרד ברנשטיין, רבגוניותה של המוזיקה, תרגום: יצחק הירשברג ושלומית הירשברג, הוצאת רשפים, 1973.
Norman Lebrecht, The Maestro Myth: Great Conductors in Pursuit of Power, 2nd Rev&Up edition, Citadel Press 2001
Brock McElheran, "Conducting Technique"
Ilya Musin, The Technique of Conducting (Техника дирижирования), Muzyka Publishing House, Moscow, 1967
Ennio Nicotra, "Introduction to the orchestral conducting technique in accordance with the orchestral conducting school of Ilya Musin " book+DVD; English, Italian, Spanish text (Edizioni Curci Milano, Italy 2007)
Ben Proudfoot, "Conducting as an Art"
Frederik Prausnitz, "Score and Podium"
Max Rudolf, "The Grammar Of Conducting"
Larry G. Curtis and David L. Kuehn, "A Guide To Successful Instrumental Conducting."
Michel Faul, "Louis Jullien, musique, spectacle et folie au XIXe siècle" (editions Atlantica, France 2006). Dedicated site: http://louisjullien.site.voila.fr
הערות שוליים

↑  ג'ון שפיצר ואחרים, "מנצח", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
1 2 3 4 5 6 7 8 9  שפיצר, שם
↑  שפיצר ואחרים, שם
↑  ג'ואן דורנמן,"מה משותף למנצחי האופרה הגדולים ביותר?", באופוס - המגזין למוזיקה קלאסית
↑  מיכאל אוהד, "הפילהרמונית", עמ' 48
↑  מיכאל אוהד, שם
↑  מיכאל אוהד, עמ' 63
↑  יוטיוב, ליאונרד ברנשטיין על אמנות הניצוח
↑  מיכאל אוהד, עמ' 120
↑  מיכאל אוהד, עמ' 124
↑  מיכאל אוהד, ראיון עם צ'ליבידאקה, "הפילהרמונית", עמ' 60
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552926605171  BnF: cb11944022z (data)  GND: 4012435-6  LCCN: sh85030804  LNB: 000160874  NDL: 00570952  NKC: ph119474 
כן־ניצוח מאובזר היטב, עם תאורה ייעודית, שרביט ניצוח, פרטיטורה, וכן מקום לכלי כתיבה (לשימוש בעת החזרות) ולשרביט רזרבי.
דניאל בארנבוים
מקהלת שדה ורבורג, 1973
משקל זוגי
משקל משולש
משקל מרובע
משקל מורכב הכולל שש פעמות
זובין מהטה מנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מומבאי, אוקטובר 2008.
סלסול (מוזיקה)

ערך זה עוסק בקישוט מוזיקלי. אם התכוונתם לקול צהלה מסולסלת, ראו .
סלסול בסגנון באך
סלסול (בלועזית: טְריל) הוא קישוט מוזיקלי המורכב מהתחלפות מהירה בין שני צלילים סמוכים, בדרך כלל חצי טון או טון זה מזה, שניתן לזהותו בקונטקסט של הסלסול.
סלסול מספק עניין קצבי, עניין מלודי, ו—דרך דיסוננס—עניין הרמוני. לפעמים הסלסול יסתיים בכפלפל (turn, gruppetto) (על ידי השמעת הצליל שמתחת לצליל הראשי במקום זה שמעליו ממש לפני החזרה אל התו הכתוב), או מיני וריאציות אחרות. וריאציות כאלה מסומנות במקרים רבים בכמה תווי קישוט לאחר התו הנושא את ציון הטריל. את הטריל מסמנים ב- tr~~~ או ב- tr~~~~~, כשה ~ מייצג את אורך הטריל, מעל החמשה. במוזיקת בארוק מסומן לעיתים הטריל בסימן + מעל או מתחת לתו.
הערות שוליים

↑  Taylor, Eric. "The AB Guide to Music Theory: Part I" pg. 92
↑  Nurmi, Ruth (1974). A Plain & Easy Introduction to the Harpsichord, p.145. ISBN 9780810818866
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיר הסירים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אלונה פרנקל
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ילדים
 הוצאה
 הוצאה:  מסדה, מודן
 תאריך הוצאה:  1975
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003474063, 001938636, 003370219, 002542291, 003507401, 003507398
"סיר הסירים" הוא ספר ילדים חינוכי שכתבה וציירה אלונה פרנקל.
הספר נועד ללמד פעוטות כיצד לעשות את צורכיהם בסיר. הספר יצא לאור בהוצאת מסדה ולאחר סגירתה המשיך לצאת לאור בהוצאת מודן. הוצאת עברית לילדים פרסמה גרסה אינטראקטיבית לספר. התרגום האנגלי של הספר עובד לקלטות שמע ול-DVD.
בשנת 2023 יצא ספר המשך שנקרא "היה היה על האסלה" על שימוש באסלה. גם ספר זה יצא בגרסת ילד ובגרסת ילדה.
עלילה

הספר מתחיל בתיאורו של נפתלי התינוק והסבר על איברים שונים ותפקודם. אמו של נפתלי מחליפה לו חיתולים עד שיום אחד הוא מקבל מסבתו חבילה. נפתלי מנסה להבין מה תפקיד החפץ בחבילה עד שלבסוף מתגלה כי זה סיר. הוא מנסה להשתמש בסיר כמה פעמים ללא הצלחה עד שפעם אחת ישב וישב, עד שהצליח. אמו של נפתלי שמחה שהצליח להיגמל מהחיתול ושולחת את הצרכים לשירותים משם הם יגיעו לים.
על הספר

זהו הספר הראשון של הסופרת והמאיירת אלונה פרנקל. הספר הפך לרב-מכר בארץ ותורגם לשפות רבות: אנגלית, הונגרית, הולנדית, ספרדית, שוודית, נורווגית, דנית, פולנית, אפריקאנס, יפנית, סינית וקוריאנית.
לפי דרישת המו"ל בארצות הברית נוצרה גם גרסה שבה גיבור הספר (שנקרא באנגלית "ג'ושוע") מוחלף בגיבורה - "פרודנס". בעקבות זאת יצאה לאור גם גרסה עברית כזו, בשם "סיר הסירים - ילדה", שבו הגיבורה קרויה "ציונה". לשתי הגרסאות (של נפתלי ושל ציונה) יצאה לאור גם מהדורה המודפסת על קרטון, כמקובל בספרים לפעוטות.
לדברי פרנקל, הרעיון לספר הופיע כאשר נתקלה בחדר מדרגות ביתה בילד נכה בגיל בית ספר שעשה את צרכיו במכנסיו.
להתראות בים

"שלום פיפי! שלום קקי! אמר נפתלי. להתראות בים! אמרתי אני, אמא של נפתלי והורדתי את המים." משפט המופיע בסוף הספר ועורר את חמתם של כמה גורמים. הסופרת קיבלה מספר רב של מכתבים המתלוננים על המסר כי הפסולת נשפכת לים וטענו כי מסר זה אינו חינוכי. מכתב רשמי של מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה דרש לשנות את סוף הספר ואפילו הזמין את אלונה לסיור בבריכות החימצון. מאחר שבאותו הזמן פרצה מגפת כולרה שמקורה בחיידקים צואתיים שהוזרמו לים החליטה להשאיר את הסוף כמו שהוא. על כל פנים, בגרסאות שאינן בעברית המשפט השני הוסר.
ראו גם

גמילה מחיתולים
הערות שוליים

↑  סיר הסירים, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
1 2  אריאנה מלמד, ספר: ציונה, אחות של נפתלי, עושה קקי בסיר, באתר ynet, 18 בינואר 2007.
סידני פארק

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1997 (בת 26) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 פרופיל ב-IMDb
 
סידני פארק (באנגלית: Sydney Park; נולדה ב-31 באוקטובר 1997) היא שחקנית אמריקאית. היא מוכרת מתפקידיה בסיטקום של ניקלודיאון, "אמא בהזמנה" (2013–2015), בסדרת האימה של AMC, "המתים המהלכים" (2016–2019), בסדרת הנעורים של Freeform, "שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות" (2019) ומתפקידה בסרט האימה של נטפליקס, "יש מישהו בתוך הבית שלך" (אנ') (2021).
ביוגרפיה

פארק נולדה בברקלי, קליפורניה ב-31 באוקטובר 1997 לאם אפרו-אמריקאית ואב קוריאני-אמריקאי. היא עברה ללוס אנג'לס כשהייתה בת חמש, שם למדה בבתי ספר שונים לאמנויות הבמה. אמה מפילדלפיה במקור ואביה הוא יליד סיאול, קוריאה הדרומית, שבצעירותו היגר לברוקלין, ניו יורק, ולבסוף לסן פרנסיסקו, קליפורניה.
קריירה

פארק החלה את דרכה בשנת 2003 כשהייתה הקומיקאית הצעירה ביותר שהופיעה במועדון "The Improv". בשנת 2006 היא נבחנה לעונה הראשונה של תחרות הריאליטי האמריקאית "America's Got Talent" בשם הבמה "Syd the Kid", שם עלתה לחצי הגמר. פארק נאלצה לנשור מהתכנית בשל קריירת המשחק שלה. היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה בקומדיית המצבים, "כל כך רייבן" בשנת 2006.
בשנת 2010 לוהקה פארק לגלם את אלי דנוויל, בתו המאומצת של הבלש ג'ו דנוויל בסדרה "CSI: ניו יורק". באותה שנה כיכבה גם כ"טוצ'י רול" בקומדיה האפלה העצמאית "Spork".
בשנים 2013–2015, פארק כיכבה בסדרת הטלוויזיה "אמא בהזמנה".
בשנת 2016 החלה פארק לגלם את סינדי בסדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים".
בשנת 2017, פארק גילמה את מרדית' בסרט האימה העל-טבעי "שבע משאלות". באותה שנה, היא כיכבה בסדרת מדע בדיוני שהוקרנה ביוטיוב, "Lifeline".
במרץ 2018 פורסם כי פארק תשחק בסדרת הטלוויזיה "שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות" בתפקיד קייטלין פארק לואיס. הסדרה הוקרנה לראשונה במרץ 2019 בערוץ הטלוויזיה "Freeform". בספטמבר 2019 ביטל הערוץ את הסדרה לאחר עונה אחת.
בשנת 2019 הופיעה פארק בתפקיד וינטר בעונה השלישית של סדרת הקומדיה של נטפליקס, "דיאטת סנטה קלריטה".
בשנת 2021 שיחקה בדמותה של מקאני יאנג בסרט המקורי של נטפליקס "יש מישהו בתוך הבית שלך". ובתור קירה פסקל בסרט "מוקסי" שביימה איימי פולר.
חיים אישיים

היא מתגוררת כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Spork | טוטסי רול |  |
| 2016 | The Standoff | אמרסון |  |
| 2017 | שבע משאלות (אנ') | מרדית' מקניל |  |
| 2020 | Dead Reckoning | פליסיטי |  |
| 2021 | מוקסי | קיארה |  |
| 2021 | יש מישהו בתוך הבית שלך (אנ') | מקאני יאנג |  |
| 2022 | אהבה ראשונה (אנ') | אן מטיינזו |  |
| 2023 | You, Me & Her | אנג'לה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | כל כך רייבן | סידני | 3 פרקים |
| 2006 | The Cutting Edge: Going for the Gold | ילדה | סרט טלוויזיה של ABC Family |
| 2007 | הפמליה | ילדה בצופים | פרק: "Gotcha!" |
| 2008 | התוכנית של שרה סילברמן (אנ') | סטלה | פרק: "Pee" |
| 2008 | האנה מונטנה | קלסי דיאריה | פרק: "Ready, Set, Don't Drive!" |
| 2009 | גארי הרווק (אנ') | מיכאלה | פרק: "Gary Gives Sasha His Full Attention" |
| 2010 | Sons of Tucson | ונסה | פרק:  "Dog Days of Tucson" |
| 2010–2013 | CSI: ניו יורק | אלי דנוויל | 4 פרקים |
| 2013–2014 | AwesomenessTV | דמויות שונות | 14 פרקים |
| 2013–2015 | אמא בהזמנה | גבריאלה "גבי" פיליפס | תפקיד ראשי (3 עונות); 65 פרקים |
| 2014 | משפחת רעם | קסנדרה | פרק: "Shred It Go" |
| 2015 | בלה והבולדוגס | מיה | פרק: "Root for Newt" |
| 2015 | ניקי, ריקי, דיקי ודון | רנדי | 2 פרקים |
| 2015 | One Crazy Cruise | פייפר באואר | סרט טלוויזיה של ניקלודיאון |
| 2016–2019 | המתים המהלכים | סינדי | 12 פרקים |
| 2017–2020 | ספיריט: לרכוב חופשי | פרו גריינג'ר | דיבוב; 74 פרקים |
| 2017 | Lifeline | נורה הזלטון | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2018 | אהבה יומיומית | סאם | פרק: "Gift from My Ex" |
| 2018 | בית ספר לאבירים | הנסיכה אלייזה | 2 פרקים |
| 2019 | דיאטת סנטה קלריטה | וינטר | 5 פרקים |
| 2019 | שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות | קייטלין פארק-לואיס | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2020 | Wireless | שאנון | פרק: "10%" |
| 2022 | DMZ | טני | 3 פרקים |
| 2022 | הגרינים בעיר הגדולה | טינה | דיבוב; פרק: "Pizza Deliverance" |
| 2023–2024 | וויל טרנט (אנ') | אמנדה הצעירה | 3 פרקים |
הערות שוליים

↑  Thompson, Gary (14 ביולי 2017). "Philly native Sydney Park lands another grown-up role in horror movie 'Wish Upon'". Philly. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tan, Pakkee (12 באוקטובר 2020). "I love being able to unite so many people": Sydney Park on her passions, her projects and being a voice for her generation". Vogue. נבדק ב-15 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rising Stars Raising Funds Performers–Sydney Park". The SunBeam Foundation. 2012. אורכב מ-המקור ב-31 ביולי 2012. נבדק ב-6 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Pimental, Mandi (18 ביוני 2015). "Interview with Sydney Park". Nosh and Nurture. נבדק ב-1 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trongo, Rachel (12 באוקטובר 2010). "New York Casts Young Actress For Family Role". נבדק ב-6 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hale, Mike (26 במאי 2011). "Life on the Fringe". The New York Times. נבדק ב-30 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (26 בנובמבר 2012). "Duane Martin Cast In Nick Pilot 'Instant Mom', Natalie Morales In ABC's 'Trophy Wife'". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kopp, Jeffrey (13 באוגוסט 2019). "The Walking Dead: Sydney Park to return as Cyndie in season 10". FanSided. נבדק ב-20 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tinubu, Aramide (14 ביולי 2017). "Exclusive: Sydney Park talks 'Wish Upon', Her Sza obsession & a few things she'd wish for". Jet Mag. נבדק ב-20 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (2 במרץ 2017). "'Lifeline': Zach Gilford & Sydney Park To Topline Dwayne Johnson's YouTube Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Boucher, Ashley (9 במרץ 2019). "'Pretty Little Liars: The Perfectionists' Casts Sydney Park and Eli Brown". SF Gate. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Elizabeth, De (16 במרץ 2019). ""Pretty Little Liars: The Perfectionists" Stars Celebrate the Upcoming Freeform Premiere". Teen Vogue. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Porter, Rick (27 בספטמבר 2019). "'Pretty Little Liars' Spinoff Canceled After Single Season on Freeform". The Hollywood Reporter. נבדק ב-7 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Behan, Beau (31 במרץ 2019). "Inside The 'Santa Clarita Diet Season 3' LA Premiere [Photos]". Patch. נבדק ב-15 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kit, Borys (14 באוגוסט 2019). "Shawn Levy-James Wan's Horror 'There's Someone Inside Your House' Sets Cast (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-15 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Actress Sydney Park On Being The Lead In James Wan's Horror 'There's Someone Inside Your House'". YouTube. 21 בדצמבר 2020. נבדק ב-26 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (8 בנובמבר 2019). "Marcia Gay Harden, 'Agents of S.H.I.E.L.D.'s Clark Gregg & More Round Out The Cast Of Amy Poehler's 'Moxie'". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Mike (23 באוגוסט 2021). "Netflix Dates Fall Movies: A Whopping 42 Movies Coming At You". Deadline Hollywood. נבדק ב-23 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6434 2771  LCCN: no2012039830  VIAF: 232576356   WorldCat (עם VIAF): 232576356