stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטופר פריסט
כתיבתו

המגזין "לונדון קולינג" שיוצא בהוצאת ה-BBC תיאר את כתיבתו של פריסט במילים: "תוך שימוש במגוון דימויים מתחום המדע הבדיוני, וסגנון אנגלי רגוע ומובחן, פריסט יוצר נובלות המותחות את הגבולות בין מדע בדיוני, פנטזיה, וכתיבה ספרותית מן הזרם המרכזי".
ספריו עוסקים במגוון של מצבים תודעתיים, תעתועי מחשבה, ואשליות, תוך כדי שמירה על רקע מדעי אלטרנטיבי. למשל, ספרו "עולם הפוך" מתאר עולם עתידני בו חיים הגיבורים בחברה המבחינה בין ה"עבר" המצוי במזרח וה"עתיד" המצוי במערב, תוך תנועה בלתי פוסקת מערבה, ובו סובלים הגיבורים מתעתועי הכרה ועיוותים בשדה הזמן והחלל, כאשר לבסוף מסתבר כי המדובר בעולם בו חיים הגיבורים בעיר הנעה על פסי מתכת ענקיים במשך מאות ואלפי שנים לכיוון מערב, על מנת לנצל שדה אנרגיה טבעי שהתגלה, הזז מספר מטרים מערבה מדי יום, כאשר קיומו של שדה האנרגיה והתלות בו יוצרים מצב שהתרחקות מנקודת ה"אופטימום" יוצרת את תעתועי ההכרה מהם סובלים הגיבורים. ספרו הידוע ביותר, "היוקרה" עוסק בתחרות בין שני קוסמים בלונדון של המאה ה-19, שלבסוף מסתבר שאחד מהם הצליח ליצור מצב של טלפורטציה בהתבסס על המצאותיו של ניקולא טסלה בשדה החשמל.
כתיבתו של פריסט, המתרחשת בחלקה בתקופה הוויקטוריאנית, שימשה כהשראה לזרם של סופרים אמריקאים כטים פאוורס, ק. וו. ג'טר וג'יימס בליילוק, המכונה "סטימפאנק", המתאר את החברה הוויקטוריאנית בנוסח ספרי הסייברפאנק המתארים חברות קיברנטיות עתידיות.
פריסט סיפר כי הוא הושפע רבות מכתיבתו של ה. ג. ולס, והוא משמש כסגן יושב ראש אגודת ה.ג. ולס הבריטית. ולס מופיע כגיבור בספרו "מכונת החלל", המתאר בין היתר את מכונת הזמן שהמציא ולס בספריו, ואת מלחמתו בחייזרים ממאדים אותם תיאר ולס בספריו.
יצירתו בתחום הקולנוע והטלוויזיה

פריסט נוהג לשתף פעולה עם כותבים שונים בתחום הקולנוע והטלוויזיה. כך, בשנת 1999 כתב את הספר המבוסס על סרטו של דייוויד קרוננברג, אקזיסטנז. תסריטו של קרוננברג כלל נושאים מספריו "החלום בטירת מיידן" ו"The Extremes". פריסט כתב מספר ספרים מסוג זה, שהוזמנו על ידי מפיקי סרטים לאחר הצלחת הסרט, במטרה לנסות ולהשיג לסרט קהלים נוספים. בכתיבה זו משתמש פריסט לעיתים בשם עט כגון "ג'ון לותר נובאק" (John Luther Novak) או קולין וודג'לוק (Colin Wedgelock).
במהלך העונה ה-18 וה-19 של הסדרה "דוקטור הו" פנו המפיקים לפריסט שישתף פעולה בכתיבת שני פרקים בסדרה, אך הדבר לא הסתייע.
שיתוף הפעולה הידוע ביותר של פריסט בתחום הקולנוע הוא הסרט "יוקרה" המבוסס על ספרו הנושא את אותו השם. הסרט, שיצא אל האקרנים בשנת 2006 בבימויו של כריסטופר נולן ובכיכובם של יו ג'קמן, כריסטיאן בייל ומייקל קיין, היה הצלחה קופתית וביקורתית.
פרסים

כתיבתו של פריסט זכתה לשבחים ולפרסים רבים. בין היתר זכה בפרס המדע הבדיוני הבריטי BSFA ארבע פעמים בקטגוריית הספר הטוב ביותר, על ספריו "עולם הפוך" (1974), "The Extremes" ‏(1998), "The Separation"‏ (2002) ו-"The Islanders"‏ (2011). כן זכה פריסט בפרס הסיפור הקצר במסגרת זו בשנת 1979 על הסיפור הקצר "Palely Loitering". ספרו "היוקרה" (The Prestige) שיצא לאור בשנת 1995 זכה בפרס הפנטזיה הבינלאומי (World Fantasy Award) ובפרס ג'יימס טייט בלאק, (James Tait Black Memorial Prize) בשנת 1996. פריסט היה מועמד לפרס הוגו מספר פעמים בקטגוריות שונות, אך לא זכה בו.
ספריו שתורגמו לעברית

החלום בטירת מיידן, תרגום - עמנואל לוטם, הוצאת זמורה-ביתן, 1986
מכונת החלל, תרגום - ישעיהו לויט, הוצאת זמורה-ביתן, 1983
עולם הפוך, תרגום - יורם שרת, הוצאת מעריב, 1980
הערות שוליים

↑  אתר הבית של כריסטופר פריסט
↑  ריאיון עם כריסטופר פריסט, באתר מגזין "לונדון קולינג"
↑  דותן דימט, המקטורן במראה, באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583027805171  PLWABN: 9810570399205606  BIBSYS: 90107012  BNE: XX904086  BnF: cb119206347 (data)  CANTIC: a10448731  CiNii: DA04837858  GND: 119520532  ISNI: 0000 0000 8132 3573  LCCN: n79082185  LNB: 000054954  NDL: 00453341  NKC: jn20000604513  NLA: 36528208  NLK: KAC200606167  NTA: 070613451  SUDOC: 027082857  Trove: 1274251  VIAF: 54152946   WorldCat (עם VIAF): 54152946
לובו מניונגה

לובו מניונגה (באנגלית: Luvo Manyonga; נולד ב-8 בינואר 1991) הוא אתלט דרום אפריקאי, סגן האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) אלוף העולם (לונדון 2017) ושיאן אפריקה בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה

מניונגה נולד בפרברי העיר פארל שבדרום אפריקה. ב-2009 זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק באליפות אפריקה מתחת לגיל 20 וב-2010 זכה במדליית זהב באליפות העולם מתחת לגיל 20. באליפות העולם באתלטיקה 2011 שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית סיים חמישי בתוצאה של 8.21 מטר.
ב-2012 נמצא כי השתמש בחומרים אסורים, הוא הודה בהתמכרות לקריסטל מת' ועבר גמילה. ב-2016 חזר להתחרות, הוא סיים שני באליפות אפריקה בתוצאה של 8.23 מטר ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית כסף בשיא אישי של 8.37 מטר, לאחר המנצח ג'ף הנדרסון שקבע תוצאה של 8.38 מטר.
במרץ 2017 קבע שיא אפריקה חדשה של 8.62 מטר, בתחרות שנערכה בפרטוריה (בתנאי גובה של מעל 1,330 מטר). זוהי התוצאה הטובה ביותר בעולם מאז 2009 ושיפור של 12 סנטימטרים לשיא הקודם. באפריל אותה שנה קבע שיא אפריקה של 8.65 מטר בתחרום שנערכה בפוצ'פסטרום (גם תוצאה זו נקבעה בתנאי גובה של מעל 1,330 מטר). במאי 2017 זכה בתחרות ליגת היהלום בשאנגחאי בשיא תחרות של 8.61 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית זהב בתוצאה של 8.48 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכה במדליית כסף בשיא אפריקה של 8.44 מטר. במשחקי חבר העמים 2018 זכה במדליית זהב בשיא משחקים של 8.41 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיים רביעי בתוצאה של 8.28 מטר.
בינואר 2021 הושעה עקב חשד לאימרוץ.
תוצאות בתחרויות בינלאומיות מרכזיות

| שנה | תחרות | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | אליפות העולם באתלטיקה מתחת לגיל 20 | 1 | 7.99 מטר |
| 2011 | אליפות העולם באתלטיקה | 5 | 7.99 מטר |
| 2011 | המשחקים הכלל אפריקאים | 1 | 8.21 מטר |
| 2016 | אליפות אפריקה באתלטיקה | 2 | 8.23 מטר |
| 2016 | אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו | 2 | 8.37 מטר |
| 2017 | אליפות העולם באתלטיקה 2017 | 1 | 8.48 מטר |
| 2018 | אליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 | 2 | 8.44 מטר |
| 2018 | משחקי חבר העמים 2018 | 1 | 8.41 מטר |
| 2018 | אליפות אפריקה באתלטיקה | 2 | 8.43 מטר |
| 2019 | אליפות העולם באתלטיקה 2019 | 4 | 8.28 מטר |
שיאים אישיים

אצטדיון: 8.65 מטר, 22 באפריל 2017, שיא אפריקה
אולם: 8.44 מטר, 2 במרץ 2018, שיא אפריקה
הערות שוליים

↑  MANYONGA SMASHES AFRICAN LONG JUMP RECORD WITH 8.62M, אתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14365377
ליפא גלנץ

| --- | --- |

 לידה:  1975 (בן 49 בערך)
 מוקד פעילות:  בית הכנסת "בית ציון" שבמונטראול
 מקום לימודים:  מכון לחזנות בתל אביב
 עיסוק:  חזן
 שיתופי פעולה בולטים:  החזנים יצחק מאיר הלפגוט, דוד אולמן ואשר הינוביץ
 www.lipa.2serv.org
עטיפת האלבום להודות לך
ליפא גלנץ (נולד ב-1975) הוא חזן ישראלי.
קורות חייו

ליפא גלנץ נולד ב-1975 לשמואל ולשושנה גלנץ. את כישרונו בתחום רכש מאביו ועוד בהיותו נער צעיר החל את הקריירה המוזיקלית שלו.
את שירותו הצבאי עשה במקהלת הרבנות הצבאית. במהלך שירותו הצבאי, הופיע יחד עם המקהלה בצרפת, שם הופיע לפני הקהילה היהודית והרב הראשי יוסף סיטרוק. כמו כן, הופיע בפני משלחות יהודיות המבקרות בישראל ואף הופיע מספר פעמים במעונו של נשיא המדינה בכנסת ובחידון התנ"ך העולמי.
עם שחרורו מהצבא המשיך גלנץ את לימודיו במכון לחזנות בתל אביב בהנהגתו של החזן נפתלי הרשטיק. כמו כן, הוא המשיך לפתח את הקריירה המוזיקלית שלו תחת הדרכתם של החזנים משה שטרן, יצחק אשל ושמואל ברוך טאובה וספג חזנות מפיהם של החזן חיים פייפל והמנצח מרדכי סובול.
המינוי הראשון שלו בתור חזן היה בבית הכנסת הגדול בחדרה, שם כיהן במשך שנתיים. לאחר מכן עבר לבית הכנסת "בית ציון" שבמונטראול, תפקיד בו החזיק במשך כעשר שנים.
במהלך שהותו במונטריאול, גלנץ נקרא לעיתים קרובות לתת הופעות ולהשתתף בשבתות חזנות ברחבי קנדה, ארצות הברית, אירופה וישראל. גלנץ מרבה להופיע לצד חזנים ואמנים מפורסמים רבים כמו משה שטרן, בן ציון מילר, יעקב מוצן, ישראל רנד, נפתלי הרשטיק דודו פישר, רמי קליינשטיין, ישי לפידות וחזנים ואמנים נוספים.
לכבוד היובל לבית הכנסת בית ציון, הוזמן הרב הראשי לישראל ישראל מאיר לאו.
בהזדמנות אחרת, הוזמנה מקהלת בית הכנסת הגדול בירושלים להופיע יחד עם גלנץ בבית ציון תחת ניצוחו של המנצח אלי יפה.
בשנת 2005, גלנץ הוזמן להופיע בתוכנית טלוויזיה עם החזנים יצחק מאיר הלפגוט, דוד אולמן ואשר הינוביץ. הרביעייה שרה יחד עם התזמורת הסימפונית יובל תחת ניצוחו של מרדכי סובול. תוכנית זו שודרה במשך שלוש שנים ברציפות כתוכנית המרכזית לערב ראש השנה בישראל ובארצות הברית.
גלנץ נשוי לליאת ולהם חמישה ילדים.
דיסקוגרפיה

האלבום "להודות לך", אלבום המשלב קטעי חזנות ושירים חסידיים (2007)
הקליט שיר שיצא באלבום "מלווה מלכה", אלבום שירי שבת (2008)
הופיע בדיסק "חזני העולם שרים קרליבך" (2009)
השיר "גדול ליהודים", הפסוק האחרון במגילת אסתר (2011)
ליפא יהלום

ליפא יהלום
ליפא יהלום (1913 – 16 בספטמבר 2006) היה אדריכל נוף ישראלי, חתן פרס ישראל לאדריכלות לשנת תשנ"ח (1998).
קורות חייו

יהלום נולד באנטופול שברוסיה הלבנה. בגיל 20 עלה לארץ ישראל במסגרת תנועת השומר הצעיר. עם עלייתו נמנה עם מייסדי קיבוץ כפר מנחם, ולאחר מכן יצא להכשרה מקצועית במשרדו של אדריכל הנוף יחיאל סגל. יהלום היה שותפו של סגל עד לפתיחת משרדו הפרטי בשנת 1942, ובשנת 1953 חבר לדן צור וניהל עמו במשותף את המשרד, עד צאתו לגמלאות בשנת 1993.
במשך 60 שנות עבודתו היה יהלום ממייסדי אדריכלות הנוף המודרנית בישראל ויצק בעבודתו סממנים לאומיים וציוניים. עבודתו נעשתה בעיקר במגזר הציבורי וכללה קיבוצים, מבני ציבור, אתרי עתיקות ופארקים לאומיים: גן השלושה, אתרי העתיקות בקיסריה ובבית שאן, מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת תל אביב, אחוזת הקבר של פולה ודוד בן-גוריון במדרשת בן-גוריון, בקעת הקהילות ביד ושם, גן העצמאות בפתח תקווה בראשית שנות ה-50, פארק צה"ל בשכונת קיראון שבקריית אונו ורבים אחרים. כעבור שנים הביע יהלום את הסתייגותו מהמאפיינים המוכרים שבעבודתו ומהתמסרותו לפולחן האתוס וההנצחה.
בשנת 1998 זכה יהלום, במשותף עם דן צור, בפרס ישראל לאדריכלות.
בן אחותו היה האדריכל אברהם אלואיל.
ראו גם

ערכים על מבנים וגנים בתכנון ליפא יהלום
לקריאה נוספת

נורית ליסובסקי, דיאנה דולב ונירית צור (עורכות), תבנית נוף: הגנים של ליפא יהלום ודן צור, הוצאת בבל, 2012.
גן העצמאות בפתח תקווה
ליונהארט

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג'נביב נאג'י
 הופק בידי:  צ'ני אונווגבנו
 תסריט:  ג'נביב נאג'י, צ'ני אונווגבנו, אישייה באקו, אמיל גארובה, ג'. אובסי
 שחקנים ראשיים:  ג'נביב נאג'י, אונקם אוו, פיט אדוצ'י, אונייקה אונוונו, קאנאיו או. קאנאיו, קל לקיגו, ג'מימה אוסונדה, סאני מואזו, צ'יבוזו אזוביק, יאקובו מוחמד, פיטר אוקוי
 מוזיקה:  קולאן איקיו
 צילום:  ינקה אדווארד
 מדינה:  ניגריה ניגריה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, DVD, בלו-ריי 
 הקרנת בכורה:  7 בספטמבר 2018 (פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ה-43)   4 בינואר 2019 (נטפליקס)
 משך הקרנה:  95 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, איגבו
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה
 דף הסרט ב־IMDb
 
ליונהארט (באנגלית: Lionheart) הוא סרט ניגרי באורך מלא מסוגת קומדיה ודרמה. הסרט בוים על ידי ג'נביב נאג'י ונכתב על ידי ג'נביב נאג'י, צ'ני אונווגבנו, אישייה באקו, אמיל גארובה וג'. אובסי. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ה-43 שהתקיים בשנת 2018. ב-4 בינואר 2019 הסרט הופץ בכל הפלטפורמות של נטפליקס, ביניהן ישראל. שפות הסרט הן אנגלית ואיגבו, ואורכו כ-95 דקות.
תקציר העלילה

הסרט מספר את סיפורה של אדאזה אוביאגו, אשר מתייגסת לנהל את העסק המשפחתי לצד דודה כאשר אביה, ארנסט אוביאגו נפטר בעקבות בעיות בריאותיות. אדאזה צריכה להוכיח את עצמה בעולם הגברי בשביל להציל את החברה מחובות ענקיים ולא לאבד אותה.
השחקנים והדמויות

ג'נביב נאג'י - אדאזה אוביאגו
אונקם אוו (אנ') - האלוהים הראשי
פיט אדוצ'י (אנ') - ארנסט אוביאגו
אונייקה אונוונו (אנ') - אביגיל אוביאגו
קאנאיו או. קאנאיו (אנ') - איגווה פסקל
קל לקיגו (אנ')
ג'מימה אוסונדה (אנ')
סאני מואזו
צ'יבוזו אזוביק (אנ')
יאקובו מוחמד
פיטר אוקוי (אנ')
הפקה

הסרט הופק על ידי צ'ני אונווגבנו (אנ') עבור "MPM Premium" בשיתוף עם רשת הבידור. נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בעולם ב-7 בספטמבר 2018, יום לפני הצגת הסרט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ה-43. דבר זה הופך את הסרט לסרט הניגרי הראשון שחברת נטפליקס רכשו. ב-4 בינואר 2019 הסרט הופץ בכל הפלטפורמות של נטפליקס.
הערות שוליים

↑  https://www.tiff.net/tiff/films.html?series=discovery&list
↑  Netflix acquires Genevieve’s ‘Lion Heart’, ‏ Jayne Augoye, באתר "Premium Times Nigeria",‏ 12 בספטמבר 2018
↑  Genevieve Nnaji’s comedy “Lionheart” is Netflix’s first original film from Nigeria,‏ Aderemi Ojekunle, באתר "Pulse.ng"‏, 24 בספטמבר 2018
↑  Watch: Genevieve Nnaji Talks About Her New Movie “Lion Heart”,‏ Akinwale Akinyoade, באתר "הגרדיאן", 12 בספטמבר 2018
ליון אייר

חברת PT ליון מנטרה איירליינס או ליון אייר (באנגלית: Lion Air) היא חברה לטיסות חסך אינדונזית שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה בעיר הבירה ג'קרטה. זוהי חברת התעופה הפרטית הגדולה באינדונזיה.
תולדות החברה

החברה נוסדה באוקטובר 1999 בידי האחים רוסדי וקוסנה קירנה והחלה לתפעל טיסות ב-30 ביוני 2000.
בתחילת דרכה תפעלה החברה טיסות פנים ארציות בין הערים ג'קרטה לדנפסאר באינדונזיה עם מטוס בואינג 737-200 חכור.
עד מהרה הוגדל צי המטוסים עם הגעתם של 5 מטוסי יאקובלב יאק 42D, שני מקדונל דאגלס MD-80 ו-2 איירבוס A310-300 בחכירה רטובה. עם הזמן, הרחיבה החברה את הצי שלה במטוסים חדישים יותר - בואינג 737-300 ובואינג 737-400.
בשנת 2003 נוסדה חברת הבת ווינג אייר אשר החלה לפעול בקווים צפופים פחות. חברות בת נוספות התפתחו, בכללן חברת מלינדו אייר במלזיה ב-2012, תאי ליון אייר ב-2013 וחברת בטיק אייר הפנים ארצית, גם היא נוסדה ב-2013.
החברה מתכננת להצטרף ליאט"א ובכך להפוך לחברת התעופה האינדונזית השנייה שחברה בארגון לאחר גארודה אינדונזיה. ב-2011 נדחתה בקשתה של החברה להצטרף ליאט"א מסיבות ביטחוניות.
ביולי 2011 קרקעה ליון אייר 13 ממטוסיה עקב סנקציות שהוטלו עליה על ידי הממשלה בגלל אי דיוק חמור בזמנים. בינואר 2012 נימק משרד התחבורה לסיבת הטלת הסנקציות בכך שחלק מטייסי החברה התגלו כצורכי מתאמפטמין. הטייסים החשודים נשאו בתוצאות ורישיונות טיסותיהם נשללו.
ב-18 בנובמבר 2011 קבעה החברה שיא הזמנת מטוסים מבואינג ברכישת 201 מטוסי בואינג 737 MAX ו-29 מטוסי בואינג 737-900ER בשווי 21.7 מיליארד דולר.
ביוני 2016 הוסרה ליון אייר מרשימת החברות שאינן מורשות לטוס מעל שמי אירופה.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לספטמבר 2020:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A330-300 | 6 | — | 440 |  |
| איירבוס A330-900neo | 4 | 6 | 436 |  |
| בואינג 737-800 | 43 | — | 189 |  |
| בואינג 737-900ER | 78 | — | 215 |  |
| בואינג 737-8MAX | 10 | 187 | 180 |  |
| בואינג 737-9MAX | — | 187 | טרם נקבע |  |
| בואינג 737-10MAX | — | 50 | טרם נקבע |  |
| סה"כ | 141 | 243 |  |  |
תאונות ותקריות

ב-14 בינואר 2002, טיסה 386 של ליון אייר התרסקה לאחר ניסיון המראה כושל עם תצורת מדפים שגויה בנמל התעופה הבינלאומי סולטאן סיאריף קאסים השני. כל נוסעי המטוס שרדו אך נגרם נזק חמור למטוס.
ב-30 בנובמבר 2004, מקדונל דאגלס MD-80 בטיסה 538 של ליון אייר התרסק בסורקארטה. 25 איש נהרגו.
ב-29 באוקטובר 2018, מטוס  בואינג 737 MAX בטיסה 610 של ליון אייר התרסק בים ג'אווה 13 דקות בלבד לאחר המראה מג'קרטה. כל 189 הנוסעים נספו בתקרית.
הערות שוליים

↑  ההזמנה הגדולה ביותר של בואינג בתולדותיה, באתר בואינג, ‏12 בפברואר 2012
↑  פרטי צי המטוסים של ליון אייר, באתר airfleets.net (באנגלית)
↑  "Lion Air Group Order 50 Units Boeing 737 MAX 10". www.lionair.co.id. אורכב מ-המקור ב-2018-05-10. נבדק ב-28 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
ליסה ברנשטיין

| --- | --- |
 השכלה:  בית הספר למשפטים בהרווארד  אוניברסיטת שיקגו 
 
ליסה ברנשטיין היא פרופסור למשפטים ועורכת דין. כיום היא משמשת כבעלת הקתדרה ע"ש וילסון-דיקינסון למשפטים בבית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו.
ביוגרפיה

בשנת 1986, ברנשטיין סיימה תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת שיקגו, שם הייתה באחוות הסטודנטים פי בטא קפא, ובשנת 1990 קיבלה דוקטורט מבית הספר למשפטים בהרווארד. לימדה בפקולטה באוניברסיטת בוסטון (החל משנת 1991) ובאוניברסיטת ג'ורג'טאון (החל משנת 1995) לפני שהצטרפה לפקולטה באוניברסיטת שיקגו בשנת 1998. ברנשטיין מרצה מדי שנה בסדנאות באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן.
יחד עם פרנצ'סקו פריזי, ערכה ברנשטיין את הספר (Customary Law and Economics (Economic Approaches to Law series, (אדוארד אלגר, 2014).
הערות שוליים

↑  StackPath, fedsoc.org
↑  Workshop on Critical Legal Analysis of Economic Issues hosts Prof. Lisa Bernstein, University of Chicago, en-law.tau.ac.il (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ליאור רייטבלט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בינואר 1958 (בן 66) ישראל
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  BA בחשבונאות וכלכלה -אוניברסיטת תל אביב MBA במנהל עסקים מאוניברסיטת קליפורניה, ברקלי.
 עיסוק:  איש עסקים
 1994: מנכ"ל סופר-פארם
 2013: יו"ר חברת סופר-פארם
 2016 : מייסד חברת רייטבלט השקעות בע"מ, ומשקיע במיזמים: Amorphical,Eybna Technologies, Wilde Vertigga
 דירקטור בחברות ציבוריות: כימיקלים לישראל
 פרסים והוקרה
 2006: אות מטעם חברת D&B כאחד מעשרת המנהיגים העסקיים של ישראל. 2010: קמעונאי השנה בעולם מטעם המגזין האמריקאי Chain Drug Review
 
ליאור רייטבלט (נולד ב-8 בינואר 1958) הוא משקיע ואיש עסקים ישראלי. כיהן כמנכ"ל רשת בתי המרקחת סופר-פארם במשך כ-20 שנים ולאחר מכן כיהן במשך 3 שנים כיו"ר החברה.
כיום מכהן כבעלים של חברת האופנה Wilde Vertigga כמשקיע במספר חברות, ביניהן חברת התרופות Amorphical ,וחברת "איבנה" העוסקת בפתוח טכנולוגיות בתחום הטרפנים בעולם צריכת הקנאביס, ושותף כללי בקרן הנדלן West4. בנוסף מכהן כדירקטור בחברת כימיקלים לישראל.
ביוגרפיה

רייטבלט נולד וגדל בעיר תל אביב-יפו.
בתום לימודי חשבונאות וכלכלה באוניברסיטת תל אביב, ולאחר סיום התמחות כרואה חשבון, נסע לארצות הברית והשלים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1988, שב רייטבלט מארצות הברית והצטרף לחברת סופר-פארם, שם כיהן במספר תפקידי מטה טרם מונה למשנה למנכ"ל בשנת 1993.
הרשת מנתה אז 27 סניפים עם מחזור מכירות של 60 מיליון דולר ארהב.
בשנת 1994,כשהוא בין 36 מונה רייטבלט כמנכ"ל רשת סופר-פארם. בתקופת כהונתו נוספו לרשת 200 סניפים בישראל. בנוסף, הרחיבה את פעילותה מחוץ לישראל כאשר החלה לפעול בפולין בשנת 2000 ובסין בשנת 2004. באותן השנים הוקמו גם חברות "לייף סטייל מועדונים" ו "לייף סטייל מימון".
כשנת 2007 מימש רייטבלט חלק ממניותיו בעת כניסת בנק לאומי בשותפות בחברת סופר פארם, באמצעות חברת לאומי פרטנרס.
לאחר 20 שנות כהונה כמנכ"ל החברה, מכר רייטבלט את יתרת מניותיו לבנק דיסקונט, והפך ליו"ר רשת סופר-פארם - תפקיד אשר כיהן בו שלוש שנים עד שפרש סופית מחברת סופר-פארם.
בשנת 1993, עת כניסתו לתפקיד המנכ"ל, לחברת סופר-פארם היו 27 סניפים ומחזור המכירות שלה עמד על 300 מיליון שקל.
בתחילת 2016, בעת פרישתו מתפקיד יו"ר החברה, לחברה היו 280 סניפים, מתוכם 220 בישראל והשאר בפולין ובסין. מחזור המכירות של סופר-פארם עמד על 1.5 מיליארד דולר ארצות הברית (5.35 מיליארד שקל), והחברה העסיקה כ-10,000 עובדים.
תפקידים נוספים

מאז פרישתו מסופר-פארם, משמש רייטבלט במגוון תפקידים עסקיים, ביניהם משקיע ודירקטור, בחברות פרטיות וחבר דירקטוריון בחברות ציבוריות.
בין היתר, רייטבלט הוא בעל מניות, דירקטור ועומד בראש הוועדה המייעצת של חברת אמורפיקל, חבר מועצת המנהלים בחברת כימיקלים לישראל בע"מ ומשקיע בחברת "איבנה" העוסקת במחקר טרפנים ומכירתם לשוק הקנאביס.
בנוסף, רייטבלט חבר למעצבת שרון עזרא והקים עמה את חברת האופנה Wilde Vertigga, המייצרת בגדים פרי עיצובם.
פרסים והישגים אישיים

בשנת 2006 נבחר רייטבלט כאחד מהמנהיגים העסקיים של ישראל מטעם דן אנד ברדסטריט.
בשנת 2010 זכה רייטבלט בפרס "קמעונאי השנה" של מגזין הקמעונאות האמריקאי Chain Drug Review, ובאותה שנה סופר-פארם נבחרה על ידי המגזין כרשת הדראג-סטור הבינלאומית הטובה ביותר.
הערות שוליים

1 2 3  אורנה יפת, אחרי 28 שנה: ליאור רייטבלט עוזב את סופר-פארם, באתר כלכליסט, 24 בנובמבר 2015
↑  הדס מגן, ‏הכירו את האחים שהפכו שני דונמים בודדים לאימפריית קנאביס, באתר גלובס, 25 באוקטובר 2019
1 2  מר ליאור רייטבלט, באתר ICL Corporate - IL
↑  יואב לימור, ‏הלוחשים לראש הממשלה, באתר ‏מאקו‏, 2 בינואר 2012
↑  אליאב אללוף, ‏רייטבלט: אם אעזוב את סופר-פארם, זה יקרה כשאהיה בעל השליטה, באתר גלובס, 30 במרץ 2010
1 2  גיא רולניק, סגן החשב החדש בסופר פארם - חותך, ומהר, באתר TheMarker‏, 9 ביולי 2009
↑  סיון קלינגבייל, "אני סובל מריכוזיות יתר", באתר הארץ, 11 בנובמבר 2008
↑   תומר מיכלזון, איפה הצ'רצ'יל שלנו, באתר TheMarker‏, 5 במרץ 2015
↑  עירית אבישר, ‏רייטבלט צבר ב-20 שנותיו בסופר-פארם יותר מ-140 מיליון שקל, באתר גלובס, 19 בדצמבר 2012
↑  סופר-פארם ב-2015: המחאה לא השפיעה על המכירות, באתר ynet, 14 בפברואר 2016
1 2  איתי יעקב, "שנים סבלתי בגלל הפחד של ייצור כסף, ופה אני הולך בעקבות החלום", באתר Xnet‏, 27 בפברואר 2019
↑  הדס מנור, ‏דן אנד ברדסטריט: מיכאל שטראוס יקבל אות על מצוינות ניהולית לאורך זמן, באתר גלובס, 6 במרץ 2006
↑  Chain Drug Review, Super-Pharm recognized as best global drug chain, CDR – Chain Drug Review, ‏2011-01-04 (באנגלית)
לופופור

חיטחב של מים מתוקים כשהלופופור פרוש
ברכידיום (brachidium, תומך גירני בלופופור) בין הקשוות של הברכיופוד Spiriferina rostrata מתחילת היורה
לופופור וקוצים של Flustrellidra hispida
לופופור הוא איבר הזנה הקיים אצל ארבע מערכות של בעלי חיים: ברכיופודים, חיטחבים, אנטופרוקטה (Entoprocta) ופורונידה (Phoronida), שיחד מהווים את הקבוצה לופופורטה (Lophophorata). לופופור קיים רק באורגניזמים החיים במים. במינים מסוימים במערכת הפורונידה, כדוגמת Phoronis ijimai, יש ללופופור תפקיד גם במערכת הרבייה.
אטימולוגיה

המילה לופופור נגזרת מהלחם בסיסים של מילים מיוונית עתיקה "לופוס" (ציצית) ו"פורוס" (φορος), נגזרת של המילה "פראין" (φέρειν) שפירושו לשאת. מכאן שמשמעות הביטוי הוא "נושא ציצית".
מאפיינים

הדרך הפשוטה ביותר לתיאור לופופור הוא כטבעת של משושים המכוסים בריסונים, המקיפים את הפה, אבל לעיתים קרובות צורתו כשל פרסת סוס או שהוא מלופף. מספר המשושים שונה בין מין למין, וגם באותו מין יכול להיות מספר שונה של משושים. כך למשל אצל החיטחב Plumatella fruticosa מספר המשושים נע מ-30 ל-60. בבעלי חיים השייכים למערכת הפורונידה הלופופור הוא חיצוני, בעוד שאצל הברכיופודים צריכים הקשוות להיפתח לרווחה על מנת שאפשר יהיה לראות את הלופופור שלהם.
המשושים מכוסים בריסונים בקצותיהם ולאורך מרכזם. תנועת הריסונים החיצוניים יוצרת זרם מים מקצות המשושים לבסיסם, משם המים נפלטים החוצה. חלקיקי מזון המתנגשים במשושים נלכדים על ידי ריר, והריסונים במורד המרכז דוחפים תערובת זו לבסיס המשושים. סביב בסיס המשושים יש חריץ שבו יש ריסונים המעבירים את המזון לאורך החריץ אל הפה. שיטת הזנה זו שבשימוש המערכות ברכיופודים, חיטחבים ופורונידה מכונה "איסוף במעלה הזרם" ("upstream collecting"), שבו חלקיקי המזון נלכדים כשהם נכנסים לשדה הריסונים שיצר את זרם ההזנה. שיטה זו משמשת גם את המינים במחלקה Pterobranchia שבמערכת מיתרני פה. המינים במערכת אנטופרוקטה משתמשים בזר משושים דומה במראהו, אבל הוא מוצק וכיוון הזרם מהבסיס לקצות הזרועות תוך יצירת מערכת "איסוף במורד הזרם" ("downstream collecting") שלוכדת חלקיקי מזון כשהם בדרכם ליציאה.
המשושים חלולים, מלאים בנוזל שהוא הרחבה של חלל הקרביים (צלום). המעיים בצורת האות U, כשהפה בקדמת בעל החיים במרכז הלופופור. פי הטבעת, כשהוא קיים, גם הוא בחלק הקדמי, אבל הוא גבי. בחיטחבים הוא מחוץ לטבעת הלופופור. לחלק מהברכיופודים אין פי טבעת.
סיווג הלופופורטה

בעלי חיים בעלי הלופופור מכונים "לופופורטים" (lophophorates). בחלוקה הפילוגנטית הקודמת הם סווגו בתוך שניוני הפה. הערכה מחודשת סיווגה אותם בקבוצה לופופורטה (Lophophorata), חלק מעל המערכה לופוטרוכוזואה בעל-המערכה קדמוני הפה (Protostomia), הכוללת גם את הרכיכות והתולעים הטבעתיות.
לקריאה נוספת

T. Kuzmina, V. Malakov: Structure of the brachiopod lophophore. In: Paleontological Journal. 41, no. 5, 2007, S. 520–536.
Keith Reingold: The role of the lophophore in feeding ecology of the fresh-water bryozoa. Dissertation. Dayton (Ohio) 1976, OCLC 2750758
הערות שוליים

↑  Introduction to the Lophotrochozoa
↑  Masato Hirose et al. Description and molecular phylogeny of a new species of Phoronis (Phoronida) from Japan, with a redescription of topotypes of P. ijimai Oka, 1897. Zookeys. 2014
↑  Giribet, G. (2008). "Assembling the lophotrochozoan (=spiralian) tree of life". Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series B, Biological Sciences. 363 (1496): 1513–1522. doi:10.1098/rstb.2007.2241. PMC 2614230. PMID 18192183.
לופוחובה (כפר)

| --- | --- |

לופוחובה, אוגוסט 2011
 מדינה / טריטוריה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 מחוז (פו'):  ביאליסטוק (פו')
 גמינה:  טיקטין (פו')
 העיר הגדולה:  ביאליסטוק
 שפה רשמית:  פולנית
 שטח:  0.6 קמ"ר
 גובה:  112 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  115
  ‑ הנקודה הנמוכה:  109
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  259 (2011)
  ‑ במטרופולין:  370,000 (2006)
 קואורדינטות:  53°10′0″N 22°40′37″E﻿ / ﻿53.16667°N 22.67694°E﻿ / 53.16667; 22.67694
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילופוחובה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילופוחובה(למפת פרובינציית פודלסיה רגילה) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לו. ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהלופוחובה(למפת פרובינציית פודלסיה מוגדלת) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לובלין ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהלופוחובה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לופוחובה (בפולנית: Łopuchowo) הוא כפר בצפון-מזרח פולין, בפרובינציית פודלסיה, במחוז (פו') ביאליסטוק (פו'), בגמינה טיקטין (פו'). הכפר ממוקם כשבעה ק"מ דרומית-מערבית לטיקטין וכ-25 ק"מ מערבית למרכז המחוז ביאליסטוק. נהר שלינה (פו') עובר בכפר, ממערבו.