stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם יצחק קוק (רחובות)
ספריו

נעשה אדם - מאמרי הדרכה, באתר אוצר החכמה
שדה אברהם - שיעורי הלכה, באתר אוצר החכמה
שדה אברהם - מאמרים, באתר אוצר החכמה
שדה אברהם - על פרשיות התורה, באתר אוצר החכמה
למעלה למשכיל (אורכב 16.12.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר אוצר החכמה
שפתי כהן - על ספר חפץ חיים, באתר טקסט רץ הוצאה לאור
משפחתו

בשנת 1964 נישא לשרה, בתו של הרב יעקב רוזנטל, רב ואב בית דין בתל אביב. היא נפטרה בה'תשנ"ט (1999). בשנת ה'תשס"ד - 2004, נישא בשנית לאוריאלה.
אחיו הבכור הוא הרב שלמה קוק ואשתו-גיסתו חוקרת החסידות יהודית קוק, אחים נוספים הם הרב שמחה הכהן קוק והרב נחום קוק. בנו הרב שמואל הוא ר"מ בישיבת מאור התלמוד. בין חתניו: הרב יעקב כַּהַן, ר"מ בישיבת מאור התלמוד, בנו של הרב זאב כַּהַן, גם הוא ר"מ בישיבה; משה אהרן, בנו של הרב שמשון דוד פינקוס; הרב אפרים מרדכי רוזן, ר"מ בישיבת אור ישראל ובנו של הרב יגאל רוזן; הרב אליהו שלנגר, ר"מ בישיבתו של הרב משה שטרנבוך בבית שמש; הרב יוסף דב קרלינסקי, ר"מ בישיבת מערבא.
הערות שוליים

↑  ראו: תמונת בוגרי מחזור תשי"ח (1958) בישיבת היישוב החדש, באתר ישראל נגלית לעין.
↑  מובא בהקדמה לספרו "נעשה אדם"
↑  משה ויסברג, אחרי עשור: אלו תשעת חברי ה'מועצת' החדשים של 'דגל התורה', 4 בדצמבר 2020, באתר בחדרי חרדים
↑  ראה למשל ספרו למעלה למשכיל (טקסט רץ, ירושלים תשע"ד), עמ' 154 ואילך.
↑  ברכות לחתונה, הצופה, 6 באוגוסט 1964
| מועצת גדולי התורה של דגל התורה |
| --- | --- | --- |
מנהיג: 
| מנהיגים בעבר | הרב אלעזר מנחם מן שך • הרב יוסף שלום אלישיב (דה פקטו) • הרב אהרן יהודה ליב שטינמן • הרב חיים קניבסקי (דה פקטו) • הרב גרשון אדלשטיין |  |
| חברים בעבר | הרב ישכר דב רוקח • הרב נסים קרליץ • הרב אברהם יעקב זלזניק • הרב מיכל יהודה ליפקוביץ • הרב מרדכי מן • הרב צבי מרקוביץ • הרב חיים פינחס שיינברג • הרב זלמן רוטברג • הרב בנימין ביינוש פינקל • הרב אברהם פרבשטין • הרב נתן צבי פינקל • הרב נסים טולדנו • הרב ברוך רוזנברג • הרב יצחק שיינר • הרב דב יפה • הרב אריה פינקל • הרב ברוך מרדכי אזרחי • הרב ברוך ויסבקר |  |
| חברים בהווה | הרב מאיר צבי ברגמן • הרב ברוך דב פוברסקי • הרב יצחק זילברשטיין • הרב משה יהודה שלזינגר •  הרב משה הלל הירש • הרב דוד כהן • הרב אברהם יצחק קוק • הרב אביעזר פילץ • הרב צבי דרבקין • הרב יצחק הקר • הרב אריה לוי • הרב שרגא שטינמן • הרב אליעזר יהודה פינקל |  |
| חברים שפרשו מהמועצה | הרב שמואל אוירבך • הרב יהודה עדס • הרב משה שמואל שפירא |  |
| מזכירים | אפרים צמל • אברהם רובינשטיין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296276705171  ISNI: 0000 0000 9764 1269  VIAF: 63688571   WorldCat (עם VIAF): 63688571
אוניית מפרשים

טרנגיני, אוניית מפרשים של חיל הים ההודי
אוניית מפרשים (באנגלית: Sailing ship) היא ספינה גדולה המונעת בעיקר, או אך ורק, באמצעות מפרשים הממירים את אנרגיית הרוח לתנועה. ספינות מפרש שטו בימים מימי קדם ועד המאה ה-19, והיו אמצעי התעבורה העיקרי לשינוע סחורות ואנשים למרחקים גדולים. ספינות המפרש הוחלפו במאה ה-19 על ידי ספינות הקיטור ואחר כך על ידי ספינות מנוע. ספינות קטנות המונעות באמצעות מפרשים קרויות מפרשיות או סירות מפרש.
מאפיינים

קיימים סוגים רבים של מערכי מַעֲטֶה עבור דגמים שונים של ספינות מפרש, אך לכולם יש כמה מאפיינים משותפים. לכל ספינת מפרש יש גוף, מַעֲטֶה ולפחות תורן אחד שעליו תולים את המפרשים המניעים את הספינה באמצעות הרוח. קיימים שני סוגים עיקריים של מפרשים. מפרשים רוחביים בהם הסְקַרְיָה ממוקמת בניצב לכיוון תנועת האונייה ומפרשים אורכיים המותקנים לאורך האונייה.
ראו גם

ג'ונקה
KLD טונאס סמודרה
תלת תרנית
לקריאה נוספת

Lukin, James (1882). The History of a Ship from Her Cradle to Her Grave: With a Short Account of Modern Steamships and Torpedoes (New ed.). London: George Routledge & Sons.
הערות שוליים

↑  בערך זה נעשה שימוש במילון ימאות (תש"ל), באתר האקדמיה ללשון העברית. המונח האנגלי המקורי הוא rigging שפירושו כלל החבלים, התרנים והמפרשים, וכו'
↑  Hull
↑  square sail
↑  yard מוט עגול ארוך לפרישת מפרש רוחבי
↑  fore-and-aft sail
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551058205171  BnF: cb11932609q (data)  GND: 4054232-4  KulturNav: 58c002d9-2437-49db-8d84-d09b8cef32bf  LCCN: sh85116536  LNB: 000056968  NARA: 10665836  NDL: 00562943  NKC: ph115734 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אולינגו מזרחי

| אולינגו מזרחי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: ראקוניים
סוג:: בסרקיון
מין:: אולינגו מזרחי
שם מדעי
 Bassaricyon alleni ‏תומאס, 1880
תחום תפוצה


אולינגו מזרחי (שם מדעי: Bassaricyon alleni) הוא מין של יונק ממשפחת הראקוניים החי על העצים באמריקה הדרומית והוא מין הבסרקיון היחיד החי ממזרח להרי האנדים. בעבר היה תת-מין של אולינגו צפוני.
מאפיינים

אורכו של אולינגו זה 30–45 סנטימטרים ומשקלו 1.1-1.5 קילוגרם. הוא בעל פרווה צמרית בצבע חום-בהיר עם ראש גדול ואוזניים ורודות גדולות. הראש גדול והזרועות ארוכות ומותאמות לאחיזה בענפים.
האולינגו הוא שוכן עצים הפעיל בלילה וניזון מפירות ובעלי חיים קטנים.
הערות שוליים

↑  אולינגו מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אולינגו מערבי

| אולינגו מערבי |
| --- | --- |
 אולינגו מערבי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: ראקוניים
סוג:: בסרקיון
מין:: אולינגו מערבי
שם מדעי
 Bassaricyon medius ‏תומאס, 1909
תחום תפוצה


אולינגו מערבי[דרוש מקור: דרוש מקור לשם העברי!] (שם מדעי: Bassaricyon medius) הוא מין של יונק ממשפחת הראקוניים החי על העצים באמריקה המרכזית ובאמריקה הדרומית. בעבר היה תת-מין של אולינגו צפוני. הוא התגלה ביערות הגשם של פנמה ודרומה לקולומביה ואקוודור ממערב להרי האנדים.
מאפיינים

אורכו של אולינגו זה 31–41 סנטימטרים ומשקלו 0.9–1.2 קילוגרם. הוא קטן מהאולינגו הצפוני, אך גדול משאר המינים בסוג. הוא בעל פרווה צמרית בצבע חום-בהיר עם ראש גדול ואוזניים ורודות גדולות. העיניים גדולות ומופנות קדימה והזרועות ארוכות ומותאמות לאחיזה בענפים.
האולינגו הוא שוכן עצים הפעיל בלילה וניזון מפירות ובעלי חיים קטנים.
הערות שוליים

↑  אולינגו מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אוניית נוסעים

שתי אוניות הנוסעים הגדולות בעולם
(אורך: 361.6 מטר)
(אורך: 362 מטר)
אוניית נוסעים (באנגלית: Passenger Ship) היא אונייה המסיעה נוסעים בתנאי נוחות מיוחדים ומפליגה למרחקים ארוכים. מבחינים בשני סוגים של אוניות נוסעים: אוניית-קו (liner), המפליגה בקו אחד ובלוח זמנים קבוע מראש, ואוניית תענוגות (cruise ship, cruiser), הפוקדת נמלים רבים ומהווה כעין בית מלון צף המנעים את שהותם של הנוסעים.
השפעות סביבתיות ובריאותיות של תעשיית אוניות הנוסעים

תחום אוניות הנוסעים רואה צמיחה מתמדת בשנים האחרונות, אך עם צמיחה זו עולות דאגות רבות לגבי השפעתה על הסביבה והבריאות הציבורית. תעשיית אוניות הנוסעים מהווה מקור ראשי לזיהום של אוויר, מים וקרקע, ומהווה גורם פוטנציאלי לסיכון בריאותי לאדם לסביבה ולערי הנמלים. כדי להפחית את ההשפעות השליליות המתמשכות של תעשיית אוניות הנוסעים, יש צורך בהגברת הפיקוח והרגולציה על המגזר ובחיפוש אחר פתרונות טכנולוגיים להפחתת ההשפעות הסביבתיות והבריאותיות השליליות של תעשיית אוניות הנוסעים.
התמודדות עם מגפת הקורונה באוניות נוסעים

בשנתים 2020 ו-2021 חווה ענף אוניות הנוסעים משבר חריג עקב מגפת הקורונה. בעקבות התפשטות המגפה באוניות נוסעים, כדוגמת המקרה באונייה דיימונד פרינסס בתחילת 2020, אוניות הנוסעים, שהיו תוספת נכבדה למגוון האטרקציות התיירותיות, מצאו עצמן מוחזקות בנמלים וללא פעילות תיירותית, כתוצאה מההגבלות והאילוצים שנקבעו על ידי ממשלות ורשויות ברחבי העולם, מה שהביא לנפילת שווי המניות של חברות האוניות. המאמצים להתאוששות ולהתאים את הענף למציאות החדשה הביאו לשינויים משמעותיים במדיניות, והתאמות בתוכניות התיירות שהן מציעות בכדי להפוך אותן לבריאות ובטוחות יותר.
נגיף הקורונה (COVID-19) יכול להתפשט בקלות על אוניות נוסעים בשל השטח המוגבל, מה שמוביל לאירועי הדבקה רחבי היקף. כדי להתמודד עם התפרצות נגיף על אוניית נוסעים, יש לנקוט במספר אמצעים חיוניים: בידוד מידי של אנשים מאובחנים, הגבלת האורחים לתאיהם, צמצום המגעים בין האורחים לצוות וביצוע בדיקות מהירות ורגישות בהקדם האפשרי. ככל שאוניות הנוסעים ממשיכות לחדש את פעילותן, צעדים אלו נותרו חיוניים למניעת התפרצויות.
ראו גם

מעבורת
אגם וינדמייר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור האגמים/קאמבריה/צפון-מערב אנגליה, אנגליה
 סוג:  אגם של מים מתוקים
 מידות
 שטח:  14.73 קילומטר רבוע
 גובה:  39 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  18.08 ק"מ
 אורך:  18.08 קילומטר
 רוחב מרבי:  1.49 ק"מ
 רוחב ממוצע:  1.49 ק"מ 
 עומק מרבי:  66.76 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  River Brathay, Trout Beck 
 מקור לנהר:  River Leven 
 מדינות באגן הניקוז:  הממלכה המאוחדת 
 איים:  18
 קואורדינטות:  54°21′30″N 2°50′10″W﻿ / ﻿54.35833°N 2.83611°W﻿ / 54.35833; -2.83611
  (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אגם וינדמייר(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אגם וינדמייר
 
אגם וינדמייר (באנגלית: Windermere) הוא אגם של מים מתוקים באזור האגמים האנגלי הנמצא במחוז קאמבריה בצפון-מערב אנגליה.  וינדמייר הוא האגם הטבעי הגדול ביותר באנגליה. האגם מהווה אתר תיירות ונופש פופולרי מאוד מאז שהרכבת הגיעה אליו ב-1847.
גאוגרפיה

וינדמייר הוא אגם מוארך הנמצא בעמק קרחוני שנוצר בעידן הקרח האחרון (אנ'). האגם מוזן על ידי מספר נהרות: ברטאי (Brathay),רותאי ( Rothay), טרוט בק (Trout Beck) וקונסי בק (Cunsey Beck) הוא מנוקז על ידי נהר לוון (Leven)
אורך האגם כ-18 ק"מ, רוחבו המרבי 1.49 ק"מ, העומק המרבי 66.76 מטר.
גאוגרפיה > איים

באגם  18 איים.
שייט באגם > שיט ספורטיבי

האגם מהווה מוקד לספורט ימי: סירות חתירה, סירות מפרש וסירות מנוע ומרוץ. קיימים סביב האגם 5 מועדוני שיט. אלו מקיימים גם תחרויות שיט בסוגים השונים.
שייט באגם > תחבורה באגם

קיים שרות של אוטובוס מים לאורך האגם. בנוסף קיימים שרותי מעבורות לרוחב האגם.
אוון רוברטס

אוון ג'וזפוס רוברטס (באנגלית: Owen Josephus Roberts;‏ 2 במאי 1875 –  17 במאי 1955) היה שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית בשנים 1930–1945. הוא גם עמד בראש שתי ועדות שנקראו על שמו, הראשונה עסקה בחקירת המתקפה על פרל הארבור, והשנייה התמקדה במאמצים לשימור נכסים תרבותיים בארצות שנכבשו על ידי מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה.
רוברטס נולד בפילדלפיה, למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה וניהל קריירה משפטית. לאחר ששימש כתובע מחוזי בפילדלפיה, הוא מונה על ידי הנשיא קלווין קולידג' לחקור את שערוריית טיפוט דום. בעקבות מותו של שופט בית המשפט העליון אדוארד סנפורד במרץ 1930, הציג הנשיא הרברט הובר את מועמדותו של ג'ון ג' פארקר כמחליפו. הסנאט של ארצות הברית לא אישר את המינוי, ועד מהרה הציג הובר את מועמדותו של רוברטס כאפשרות השנייה לאיוש המושב הפנוי בבית המשפט. מועמדותו של רוברטס אושרה בקלות והוא החל לכהן בתפקיד במאי 1930.
כחבר בסגל שופטי בית המשפט העליון בתקופת נשיאותו של צ'ארלס אוונס יוז, היה רוברטס לעיתים קרובות לשון המאזניים בין קבוצת השופטים השמרנים, שכונו "ארבעת הפרשים", לבין שלושת השופטים הליברלים, שכונו "שלושת המוסקטרים". יחד עם נשיא בית המשפט העליון צ'ארלס אוונס יוז, קבעו הצבעותיו של רוברטס לעיתים קרובות אם חוקי הניו דיל של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט יקבלו את אישור בית המשפט לתאימותם לחוקת ארצות הברית. החלטתו לאשר את תאימותו לחוקה של חוק המדינה לשכר מינימום בפסק הדין "מלון החוף המערבי נגד פאריש" (West Coast Hotel Co. v. Parrish) כונתה "שינוי [הדעה] בעיתו ששימר את התשעה" (The switch in time that saved nine). מונח זה מתייחס לתפקידה האפשרי של ההחלטה בהכרעה נגד חוק הרפורמה בהליכים המשפטיים של 1937 (Judicial Procedures Reform Bill of 1937), שבעקבותיה היה אמור מספר שופטי בית המשפט העליון לגדול וכך היה מתאפשר לנשיא רוזוולט למנות שופטים שיגלו יותר אהדה למדיניותו. מניעיו של רוברטס לפסיקה על תאימותה לחוקה של מדיניות הניו דיל ותפקידו בהפלת חוק הרפורמה עדיין שנויים במחלוקת.
אף על פי שחוק הרפורמה נפל, תקופות נשיאותו הארוכה של רוזוולט אפשרה לו למנות את רוב השופטים שכיהנו אז בבית המשפט העליון. עם סיום כהונתו של רוברטס על כס השיפוט, הוא היה היחיד מכל השופטים שלא מונה על ידי רוזוולט. הוא היה השופט היחיד שהתנגד לצו של רוזוולט לכליאת היפנים בארצות הברית בפסק דין קורמאטסו נגד ארצות הברית, והיה גם השופט היחיד שכתב חוות דעת מיעוט בפסק הדין "סמית' נגד אולרייט" (Smith v. Allwright), שאישר את תאימותן לחוקה של הבחירות המקדימות הלבנות. יחסיו עם עמיתיו בבית המשפט בנשיאותו של הרלן סטון הפכו בהדרגה למתוחים, וב-1945 הוא פרש מכהונתו. בשנים 1948–1951 שימש רוברטס כדקאן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה בו הוא למד. ב-1955 הוא הלך לעולמו.
קורות חייו

אוון רוברטס נולד בפילדלפיה. הוא למד בבית הספר התיכון אקדמיית ג'רמנטאון ובגיל 16 התקבל לאוניברסיטת פנסילבניה, שם הוא למד יוונית עתיקה והיה חבר באחוות פי בטא קפא. הוא היה עורך עיתון הסטודנטים של האוניברסיטה The Daily Pennsylvanian. ב-1895 סיים רוברטס את חובותיו לתואר הראשון והמשיך את לימודיו בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה, שם הוא סיים ב-1898 את לימודיו בהצטיינות כראשון בכיתתו. ב-1 במרץ 1912 ייסדו רוברט ועמיתיו עורכי הדין בני עירו ויליאם ו. מונטגומרי הבן וצ'ארלס ל. מקיהן, את משרד עורכי הדין "רוברטס, מונטגומרי ומקיהן" שקדם למשרד עורכי הדין "מונטגומרי, מקראקן, ווקר ורודס".
רוברטס משך תשומת לב לראשונה כעוזר התובע המחוזי של פילדלפיה. הוא מונה על ידי הנשיא קלווין קולידג' לחקור את שערוריית מאגרי הנפט שנודעה בשם שערוריית טיפוט דום. חקירתו הובילה להעמדתו לדין ולהרשעתו של אלברט פול, לשעבר מזכיר הפנים של ארצות הברית, בעוון לקיחת שוחד.
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית

רוברטס מונה לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית על ידי הנשיא הרברט הובר, לאחר שמינויו של ג'ון ג' פארקר לא אושר בסנאט. הוא מונה במקומו של השופט אדוארד סנפורד שנפטר, ומינויו אושר על ידי הסנאט. הוא הושבע לתפקיד ב-2 ביוני 1930.
בעת כהונתו על כס השיפוט, היה רוברטס, יחד עם נשיא בית המשפט העליון צ'ארלס אוונס יוז, לשון המאזניים בין השופטים לואי ברנדייס, בנג'מין קרדוזו, הרלן סטון, שכונו שלושת המוסקטרים, ונתנו פירוש רחב יותר לסעיף המסחר בחוקה כדי לאפשר לקונגרס להעביר חקיקה במסגרת מדיניות הניו דיל שתאפשר לממשל הפדרלי להיות פעיל יותר בכלכלה הלאומית, ובין קבוצת השופטים שכונתה ארבעת הפרשים, שעליהם נמנו ג'יימס קלארק מק'ריינולדס, פירס באטלר, ג'ורג' סאת'רלנד וויליס ואן דוונטר, שהעדיפו לתת פירוש צר יותר לסעיף המסחר והאמינו שסעיף ההליך הראוי בתיקון ה-14 לחוקה מגן בתוקף על זכות הקניין. בפסק הדין מ-1936 "ארצות הברית נגד באטלר" (United States v. Butler) צידד רוברטס עם ארבעת הפרשים וכתב פסק דין שפסל את חוק ההסדר החקלאי (Agricultural Adjustment Act) כחוק שהיה מעבר לסמכויות המיסוי והתקצוב של הקונגרס.
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית > "שינוי [הדעה] בעיתו ששימר את התשעה"

בסוף 1936 שינה רוברטס את עמדתו בנוגע לתאימותה לחוקה של מדיניות הניו דיל, ובית המשפט העליון פסק בפסק הדין "מלון החוף המערבי נגד פאריש" (West Coast Hotel Co. v. Parrish) ואישר את תאימותם לחוקה של חוקי שכר המינימום. לאחר מכן המשיך בית המשפט העליון לאשר את כל תוכניות הניו דיל. בשל העובדה שתוכניתו של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט למנות כמה שופטים חדשים כחלק מחוק הרפורמה במשפט של 1937, שכשל, תאמה להחלטה בפסק דין פאריש, כינו רבים את הצבעתו של רוברטס בתיק זה "שינוי [הדעה] בעיתו ששימר את התשעה" (The switch in time that saved nine), אף על פי שהצבעתו של רוברטס בתיק אירעה כמה חודשים לפני פרסום הצעת הרפורמה. בעוד שלעיתים קרובות מואשם רוברטס בחוסר עקביות בעמדותיו המשפטיות כלפי הניו דיל, מציינים חוקרי משפט שהוא טען קודם לכן לטובת פירוש רחב של סמכויות הממשלה בפסק הדין מ-1934 "נבייה נגד ניו יורק" (Nebbia v. New York), וכך הצבעתו בפסק דין פאריש לא הייתה היפוך מוחלט של השקפתו. בכל אופן, רוברטס צידד ביוני 1936 בחוות דעתם של "ארבעת הפרשים" בקביעת אי תאימותו לחוקה של חוק שכר המינימום של מדינת ניו יורק.
בכל אופן, נשיא בית המשפט העליון צ'ארלס אוונס יוז טען ברשימותיו האוטוביוגרפיות שלניסיונו של רוזוולט לבצע רפורמה בבית המשפט "לא הייתה השפעה ולו הקטנה ביותר" על פסיקת בית המשפט בתיק פאריש. בפרוטוקולים מופיע גם שרוברטס רמז על רצונו לאשר את חוקתיות חוק שכר המינימום של מדינת וושינגטון חודשים טרם הכרזת הנשיא על הצעת הרפורמה בדצמבר 1936. ב-19 בדצמבר, יומיים לאחר סיום הטיעונים בעל פה בתיק פאריש, הצביע רוברטס בעד חוק שכר המינימום של מדינת וושינגטון, אך הרכב השופטים היה חלוק ארבעה מול ארבעה בשל היעדרותו עקב מחלה של השופט תומך הניו דיל הרלן סטון. יוז טען שהעיכוב הרב בהכרזה על פסק דין פאריש הוביל לספקולציות שגויות שתוכנית הרפורמה של רוזוולט הטילה אימה על בית המשפט לטובת אישור מדיניות הניו דיל. הן רוברטס והן יוז הכירו בכך שבשל התמיכה הציבורית המכרעת כלפי מדיניות הניו דיל כפי שהתבטאה בבחירתו מחדש של רוזוולט בבחירות לנשיאות של 1936, עלה בידו של יוז לשכנע את רוברטס שלא לבסס יותר את הצבעותיו על השקפותיו הפוליטיות האישיות ולצדד יחד עמו בפסקי דין עתידיים בנוגע לניו דיל. בדברים שכתב יוז ב-1936 הוא ציין שבחירתו מחדש של רוזוולט אילצה את בית המשפט לנטוש את "התבצרותו בדעת הקהל" ויכולתו לבסס את הפסיקות על השקפות אישיות או פוליטיות נחלשה מאוד.
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית > פסקי דין נוספים וועדות רוברטס

רוברטס כתב את חוות דעת הרוב בפסק הדין שהיה ציון דרך, "ברית השחורים החדשה נגד חברת המכולת התברואתית" (New Negro Alliance v. Sanitary Grocery Co.) מ-1938, ששמר על הזכות לחרם צרכנים בהקשר של המאבק של האפרו-אמריקאים נגד הליכי העסקה מפלים. הוא גם כתב את חוות דעת הרוב שאישרה את סעיפי חוק ההסדר החקלאי שנגעו לשיווק טבק בפסק הדין "מלפורד נגד סמית'" (Mulford v. Smith) מ-1939.
רוברטס מונה על ידי הנשיא רוזוולט לעמוד בראש ועדת החקירה למתקפה על פרל הארבור. הדוח שלו שפורסם ב-1942 היה בעל חשיבות רבה מבחינת הכוחות המזוינים של ארצות הברית. העיתונאי מתנגד המלחמה ג'ון ט. פלין, כתב באותה עת שמינויו של רוברטס למשימה על ידי רוזוולט
היה הלם מוחלט. מה שהציבור התעלם ממנו היה שרוברטס היה אחד מהקולות הרמים ביותר מבין אלו שקראו להכריז מלחמה. הוא פשט את גלימתו, השמיע את חששותיו הקדחתניים, ודרש שאנו נתאחד מיד עם בריטניה הגדולה כאומה אחת. תקרית פרל הארבור נתנה לו את מה שהוא כבר קרא בקול להגשמתו - הצטרפותה של אמריקה למלחמה. בסוגיית המלחמה הוא היה אחד מבעלי בריתו המשמעותיים של הנשיא. כעת הוגשמה שאיפתו.
ככל הנראה בשל השפעת פעילותו במסגרת ועדת החקירה, כתב רוברטס חוות דעת מיעוט בפסק דין קורמאטסו נגד ארצות הברית שאישרה את סמכות הממשל לכלוא את היפנים בחוף המערבי.
ועדת רוברטס השנייה הוקמה ב-1943 כדי לגבש מאמצים מוקדמים על בסיס לאומי יחד עם צבא ארצות הברית לסייע להגן על אנדרטאות, פריטי אומנות וארכיונים באזורים שבהם התנהלה המלחמה. הוועדה פעלה עד 1946, כאשר פעילויותיה הועברו למחלקת המדינה. רוברטס גם היה בעל תפקיד מרכזי בהקמתה של יחידת חקירת ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים של המשרד לשירותים אסטרטגיים.
בשנותיו האחרונות על כס השיפוט היה רוברטס השופט היחידי בבית המשפט העליון שלא מונה לכהונתו על ידי הנשיא רוזוולט (נשיא בית המשפט הרלן סטון, מונה לשופט על ידי הנשיא קלווין קולידג', אך קודם לתפקיד הנשיא על ידי רוזוולט). רוברטס נעשה מתוסכל מנכונותם של השופטים החדשים ליצור תקדימים ובשל מה שהוא ראה כהשקפתם הליברלית כשופטים. הוא הגיש במרירות חוות דעת מיעוט בפסק הדין מ-1944 "סמית' נגד אולרייט" (Smith v. Allwright), שקבע שהבחירות המקדימות הלבנות נוגדות את החוקה ופסל חוות דעת שנכתבה על ידי רוברטס עצמו תשע שנים קודם לכן בפסק הדין "גרובי נגד טאוסנד" (Grovey v. Townsend). בחוות דעת מיעוט זו הוא טבע את המשפט שמצוטט לעיתים קרובות, שביטול פסיקות והחלטות תכופות "נוטות להפוך את פסקי הדין של בית משפט זה לדומים לכרטיס רכבת מוגבל, שתקף לרכבת זו וליום זה בלבד".
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית > פרישתו

ב-1945 פרש רוברטס מכס השיפוט. יחסיו עם עמיתיו הפכו למתוחים עד שהשופט הוגו בלאק סירב לחתום על המכתב המסורתי שהיה אמור להימסר לרוברטס כנהוג לרגל פרישתו. שאר השופטים סירבו לחתום על מכתב בנוסח שונה שהיה עשוי להתקבל על דעתו של בלאק, ובסופו של דבר לא נמסר לו שום מכתב.
זמן קצר לאחר פרישתו מבית המשפט, דווח שרוברטס העלה באש את כל מסמכיו המשפטיים. כתוצאה מכך, אין בנמצא שום אוסף משמעותי של תכתובותיו ומסמכיו, כפי שקיים אצל רוב השופטים בני זמננו. רוברטס הכין מזכר קצר, שדן בשינוי לכאורה של השקפתו בתקופה בה הוצעה הרפורמה של רוזוולט בבית המשפט, ושהושאר בידיו של השופט פליקס פרנקפורטר.
שנותיו האחרונות

באוקטובר 1945, זמן קצר לאחר פרישתו, יזם רוברטס, יחד עם רוברט באס, כינוס בעיר דבלין שבניו המפשייר, שפרסמה את הצהרת דבלין, שהייתה הצעה להפיכת העצרת הכללית של האומות המאוחדות לגוף מחוקק עולמי עם "סמכות מוגבלת אך מוגדרת ומספקת למניעת מלחמה".
בשנים 1948–1951 שימש רוברטס כדקאן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה.
אוון רוברטס נפטר ב-17 במאי 1955 בחוותו שבמחוז צ'סטר, פנסילבניה, לאחר ארבעה חודשי מחלה. הוא נטמן בבית הקברות האפיסקופלי סנט אנדרוס המקומי. רוברטס הניח אחריו את רעייתו, אליזבת קולדוול רוג'רס, ואת בתו, אליזבת המילטון. בית הספר התיכון שבו למד, אקדמיית ג'רמנטאון, קראה לאגודת הדיבייטינג שלה על שמו. בית הספר המחוזי שליד פוטסטאון, פנסילבניה, קרוי גם הוא על שמו.
הערות שוליים

↑  Supreme Court Justices Who Are Phi Beta Kappa Members Archived 2011-09-28 at the Wayback Machine, Phi Beta Kappa website
↑  "Portrait at the University of Pennsylvania". Archived from the original on 2006-01-10.
↑  Montgomery, McCracken, Walker & Rhoads, LLP - HISTORY
↑  Bernard Schwartz, A History of the Supreme Court, Oxford University Press, USA, 1993, p. 235.
↑  Devins, Neal (1996). "Government Lawyers and the New Deal". William & Mary Law School.
↑  Roberts Commission report - Densho Encyclopedia
↑  Flynn, John. "The Final Secret of Pearl Harbor" (October 1945)
↑  Roberts Commission Records, U.S. National Archives and Records Administration
↑  OSS ART LOOTING INVESTIGATION UNIT REPORTS, 1945-46". Archives.gov. US Office of Strategic Services.
↑  FBI Law Enforcement Bulletin, vol. 34-35, Federal Bureau of Investigation, U.S. Department of Justice, 1965, p. 7.
↑  Roberts, Justice Owen J. (November 9, 1945). "Roberts Memorandum". New Deal Network. Archived from the original on April 4, 2012.
↑  Andreas Bummel and Jo Leinen, A World Parliament: Governance and Democracy in the 21st Century, The Federalist Debate, Year XXXI, Number 2, July 2018.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277183005171  PLWABN: 9810610658805606  GND: 1050541928  ISNI: 0000 0000 8438 3627  LCCN: n88277341  NARA: 10572257  NLA: 35455790  NTA: 071090673  SNAC: w6r2368j  SUDOC: 083335137  Trove: 959092  VIAF: 33567111   WorldCat (עם VIAF): 33567111
אברהם כוגן

| --- | --- |

פרופ' אברהם כוגן מלמד הידרודינמיקה בטכניון בפקולטה לאווירונאוטיקה 1963
 לידה:  6 ביוני 1921 קישינב, ממלכת רומניה 
 פטירה:  7 בספטמבר 2009 (בגיל 88) 
 ענף מדעי:  הנדסת אווירונאוטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס רוטשילד 
 
פרופ' אברהם כוגן ליד מתקן ההתפלה שפיתח
אברהם כוגן (6 ביוני 1921 - 7 בספטמבר 2009) היה פרופסור מן המניין בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה בטכניון ומחלוצי המחקר היישומי בישראל.