אה"מ פיוריוס (1916)
מלחמת העולם השנייה > שירות כמובילת מטוסים

פיוריוס העמיסה 55 מטוסים בליברפול ב-7 בנובמבר, רובם מטוסי הוקר הוריקן ארוזים של טייסת 73 RAF, והפליגה לטקורדי, חוף הזהב, ב-15 בנובמבר, שם הוטסו המטוסים ב-27 בנובמבר כדי לתגבר יחידות קרב המגנות על מצרים. במהלך תקופה זו, היא שמרה רק שישה מטוסי סקואה של טייסת 801 להגנתה. עד 15 בדצמבר, פיוריוס חזרה לליברפול, שם נשאה 40 מטוסי הוריקן לטקורדי. היא הפליגה ב-21 בדצמבר והצטרפה לשיירת WS 5A שנתקלה בסיירת הגרמנית אדמירל היפר ב-25 בדצמבר. האונייה הגרמנית גורשה על ידי המלוות, לאחר שגרמה נזק קטן לאונייה. לא ניתן היה להטיס תקיפה אווירית נגד הסיירת הגרמנית מכיוון שמטוסי הסורדפיש הועלו לארגוס עם פצצות שהם לא יכלו לשאת והטורפדות שלהם היו על סיפונה של פיוריוס. לאחר שמטוסי הסקואה של פיוריוס המריאו לחפש את היפר, נוצר מקום להנחית את מטוסי הסורדפיש כדי להעמיס עליהם את הטורפדות, אך מטוסי הסקואה לא הצליחו לאתר את אדמירל היפר בגלל הראות הגרועה. פיוריוס הגיעה לטקורדי ב-10 בינואר 1941. היא הגיעה לבריטניה ב-5 בפברואר, שם היא קיבלה שיפוץ קצר. היא ערכה גיחה נוספת לטקורדי בין 4 ל-22 במרץ, כשהיא נושאת 12 מטוסי פיירי פולמאר של טייסת 807 ושישה מטוסי סורדפיש של טייסת 825 להגנה עצמית.
כעת עם יעד חדש לגיחות המעבורת שלה, פיוריוס העבירה שני תריסר הוריקנים לגיברלטר ב-25 באפריל, שם הם הועברו לארק רויאל כדי להטיס אותם למלטה. היא הפליגה לשיפוץ קצר בבלפסט מיד לאחר מכן. בהיותה בבלפסט היא נפגעה מפצצה קטנה אחת וספגה שתי החטאות במהלך תקיפה אווירית גרמנית בתחילת מאי, אך נפגעה קלות בלבד. האונייה העמיסה אצווה נוספת של 40 מטוסי הוריקן II, בתוספת תשעה מטוסי פולמאר מגף 'X' של טייסת 800 בליברפול, והגיעה חזרה לגיברלטר ב-18 במאי. חלק ממטוסי הקרב הללו הועברו לארק רויאל דרך קרשים בין סיפוני הטיסה של נושאות המטוסים שעוגנו ירכתיים לירכתיים. הפעם היא ליוותה את ארק רויאל ושתי נושאות המטוסים הטיסו את מטוסי הקרב שלהם מעמדה דרומית לסרדיניה. פיוריוס העמיסה עוד 48 מטוסי הוריקן II והגיעה חזרה לגיברלטר ב-1 ביוני, שם הועברו חלק ממטוסי הקרב לארק רויאל. שתי נושאות המטוסים יצאו מגיברלטר ב-4 ביוני והטיסו 44 מתוך 48 המטוסים. פיוריוס חזרה לקלייד עבור מטען המטוסים הגדול ביותר שלה עד כה, 64 מטוסי הוריקן, והותירה מקום רק לתשעה מטוסי סורדפיש מטייסת 816 במסע זה. עם הגעתה ב-25 ביוני היא העבירה 22 הוריקנים לארק רויאל ונושאת המטוסים הטיסה אותם למלטה למחרת. מתוך 42 הוריקנים שנותרו בפיוריוס, 26 הועברו לארק רויאל כשחזרה ב-28 ביוני. אולם הפעם הפליגו שתי נושאות המטוסים להעביר את מטוסי הקרב לנקודת ההמראה הרגילה שלהם ממערב לסיציליה. העשירי מבין המטוסים של פיוריוס שהמריא התרסק באי שלה, הרג 14 אנשי צוות והצית אש רצינית על סיפון הטיסה. סיפון הטיסה החסום אילץ את ששת ההוריקנים הנותרים להישאר על הסיפון והם הוחזרו לגיברלטר. פיוריוס החליפה את טייסת 816 בטייסת 818 מארק רויאל, ולאחר מכן יצאה לבריטניה.
ביולי, העמיסה פיוריוס תשעה מטוסי פולמאר של טייסת 800, גף של טייסת 880 עם ארבעה מטוסי הוריקן IB, תשעה מטוסי סורדפיש מטייסת 812 ותשעה מטוסי אלבקור של טייסת 817 כדי לתקוף את הנמלים הכבושים על ידי הגרמנים של קירקנס, נורווגיה ופטסמו, פינלנד, ויצאה מסקפה פלו ב-23 ביולי, יחד עם נושאת המטוסים ויקטוריוס, שתי סיירות ושש משחתות. שתי נושאות המטוסים והמלוות שלהן התאספו בסייד'יספיורד'ור, איסלנד, בפיקודו של אדמירל משנה פרדריק וייק-ווקר שם תדלקו בסוף יולי. פיוריוס תקפה ספינות בפטסאמו ב-30 ביולי עם כל מטוסי הסורדפיש והאלבקור שלה, בליווי שישה מטוסי פולמאר וארבעת מטוסי ההוריקן, אבל היה שם מעט מאוד אוניות תובלה. ספינה קטנה אחת, MV Trotter, הוטבעה, כמה מכלי אחסון נפט הועלו באש, וכמה מזחי עץ טורפדו. האוניות הבריטיות זוהו לפני המתקפה ושני מטוסי פולמאר ואלבקור הופלו על ידי הגנות הנ"מ. לפיוריוס היה חסר דלק והיא נאלצה לעזוב זמן קצר לאחר מכן, אולם היא העבירה את מטוסי האלבקור שלה לוויקטוריוס כדי למלא את הטייסות הפגועות של ויקטוריוס לפני שעזבה. מטוסי הוריקן של טייסת 880 הפילו סירה מעופפת מסוג דורניה Do 18 ב-31 ביולי בזמן שהאונייה יצאה.
ב-30 באוגוסט, פיוריוס עזבה את בלפסט עם מטען של 49 הוריקנים, כשהוא נושא שלושה מטוסי פולמאר של טייסת 800 וארבעה מטוסי הוריקן של טייסת 880A להגנה עצמית, ותשעה מטוסי סורדפיש של טייסת 812 עבור ארק רויאל. היא הגיעה לגיברלטר ב-6 בספטמבר והעבירה 40 הוריקנים לנושאת המטוסים השנייה למחרת. ארק רויאל הפליגה לנקודת היציאה למחרת, אך יכלה לשגר רק 14 מטוסי הוריקן מכיוון שכמה מהמפציצים בריסטול בלנהיים ששימשו להדריך את מטוסי הקרב למלטה לא הצליחו להגיע למפגש. כאשר ארק רויאל חזרה, היא העבירה את ששת מטוסי הסורדפיש של טייסת 810 לפיוריוס ושתי נושאות המטוסים יצאו באותו יום כדי לספק את ההוריקנים. לאחר משימת המעבורת האחרונה שלה היא נשלחה לפילדלפיה, פנסילבניה, כדי לעבור שיפוץ ממושך. היא הגיעה ב-7 באוקטובר ולא חזרה לבריטניה עד אפריל 1942.
פיוריוס בילתה את שלושת החודשים הבאים לאחר שובה בשיפוצים. באוגוסט היא נותקה ללוות את השיירה לכיוון מלטה במבצע פדסטל, אבל היא הייתה אמורה להפליג איתם רק רחוק מספיק כדי לאפשר ל-38 מטוסי הסופרמרין ספיטפייר שלה להגיע למלטה. את זה היא עשתה, בדיוק בזמן שאיגל טורפדה, אבל פיוריוס הסתובבה לאחר ששיגרה את מטוסי הקרב שלה והגיעה לגיברלטר בהצלחה. היא העמיסה כוח נוסף של 32 ספיטפיירים ב-16 באוגוסט והם הוטסו למחרת מדרום-מזרח לאיים הבלאריים. לאחר משימה זו נשלחה פיוריוס בחזרה לצי הבית לאימון. משימה אחרונה הייתה הכרחית לחיזוק ההגנות של מלטה לפני מבצע לפיד, והיא הגיעה ב-27 באוקטובר. היא העמיסה 32 ספיטפיירים ושיגרה אותם ב-29 לפני שחזרה לגיברלטר והוצבה בכוח H.
כחלק ממבצע לפיד, נשאה פיוריוס 12 מטוסי סופרמרין סיפייר IB של טייסת 801, עוד 12 מטוסי סיפייר IIC של טייסת 807 ותשעה מטוסי אלבקור של טייסת 822 כדי לספק חיפוי אווירי לנחיתות האמפיביות של כוח המשימה המרכזי. בבוקר 8 בנובמבר, מטוסי הסיפייר של פיוריוס הפציצו את שדה התעופה של צרפת של וישי בתפראוי, השמידו שלושה מטוסים על הקרקע והפילו מטוס קרב אחד דבואטין D.520, ההפלה הראשונה בקרב אוויר-אוויר כתוצאה מאש. שמונה מטוסי אלבקור, בליווי מטוסי הוריקן משתי נושאות מטוסים מלוות, תקפו את השדה בלה סניה. הם הותקפו על ידי מטוסי D.520 כשהחלו בצלילת התקיפה שלהם, אך הם השמידו 47 מטוסים על הקרקע למרות אובדן אלבקור מירי נ"מ ואובדן של שלושה ונזק לשניים נוספים בקרב נגד המטוסים הצרפתיים. מטוסי סיפייר של טייסת 807 מפיוריוס חיפו על הנחיתות באוראן, לחמו נגד טייסת של מטוסי D.520, הפילו שלושה והשמידו כעשרים מטוסים על הקרקע.