stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אשרף חכימי
קריירת מועדונים

אשרף חכימי מוך נולד במדריד שבספרד, למשפחה מרוקאית-מוסלמית אדוקה. ב-2005 הוא דומה להצטרף למחלקת הנערים של מועדון אופיגבי מהעיר חטאפה שבספרד. הצטרף למחלקת הנוער של ריאל מדריד בשנת 2006. בעונת 2016/2017 שיחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של המועדון, מהליגה הספרדית השלישית. לקראת עונת 2017/2018 הועלה לקבוצה הראשונה של המועדון, המשחקת בליגת העל הספרדית. ב-1 באוקטובר 2017 ערך הופעת בכורה בהרכב מול אספניול.
ב-11 ביולי 2018 הושאל לשנתיים לבורוסיה דורטמונד מליגת העל הגרמנית.
ב-2 ביולי 2020 עבר מריאל מדריד לאינטר מליגת העל האיטלקית, תמורת 40 מיליון יורו. את הופעת הבכורה שלו ערך 1 במחזור הראשון של עונת 2020/2021, כשעלה כמחליף בניצחון 3–4 על פיורנטינה ובישל את השער השלישי. את שער הבכורה כבש במחזור השני בניצחון 2–5 על בנוונטו, חיכימי גם הוסיף בישול במשחק.
ב-6 ביולי 2021 חתם בפריז סן-ז'רמן. ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית ב-7 באוגוסט 2021 נגד טרואה, ואף כבש שער בכורה בניצחון 1–2. ב-21 בנובמבר 2024 האריך את חוזהו בפריז סן-ז'רמן עד שנת 2029.
נבחרות מרוקו

שיחק בנבחרות הצעירות של מרוקו. ב-11 באוקטובר 2016 ערך אשרף חכימי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-67 בניצחון 0–4 על נבחרת קנדה במשחק ידידות. ב-1 בספטמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת מרוקו בניצחון 0–6 על נבחרת מאלי, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 - אפריקה (CAF).
נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של מרוקו לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).
חיים אישיים

ב-27 בפברואר 2023 דווח על ידי כלי תקשורת בצרפת כי חכימי נעצר ונחקר בחשד לאונס צעירה בפריז. כארבעה ימים לאחר פרסום הדיווחים, הוגש נגדו באופן רשמי כתב אישום בגין החשדות.
תארים > קבוצתיים

ליגת האלופות: 2017/2018
הסופר קאפ הספרדי: 2017
הסופר קאפ האירופי: 2017
אליפות העולם לקבוצות: 2017
אליפות איטליה: 2020/2021
פריז סן ז'רמן
אליפות צרפת: 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024
גביע האלופות הצרפתי: 2022
תארים > אישיים

הכדורגלן הצעיר של השנה באפריקה (2): 2018, 2019
נבחרת השנה באפריקה (1): 2019
וואן פיס: הברון אומאצורי והאי הסודי

| --- | --- |

 מבוסס על:  וואן פיס
 בימוי:  מאמורו הוסודה
 תסריט:  Masahiro Ito 
 עריכה:  Masahiro Gotō 
 מוזיקה:  Kōhei Tanaka, Kazuhiko Sawaguchi 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  טואי אנימציה 
 חברה מפיצה:  חברת טואי 
 הקרנת בכורה:  5 במרץ 2005 
 משך הקרנה:  92 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט מתח, סרט קומדיה, סרט פעולה, סרט אימה 
 סרט קודם:  וואן פיס: קללת החרב הקדושה
 סרט הבא:  וואן פיס: החייל המכני הענק של טירת קאראקורי
 דף הסרט ב־IMDb
 
וואן פיס: הברון אומאצורי והאי הסודי (ביפנית: ワンピース ザ ムービー オマツリだんしゃくとひみつのしま) הוא סרט אקשן-הרפתקאות-פנטזיה בסגנון אנימה משנת 2005, אשר מבוסס על סדרת המאנגה והאנימה הפופולרית של אייצ'ירו אודה "וואן פיס". הסרט בוים על ידי מאמורו הוסודה והופק על ידי טואי אנימציה. זהו הסרט העלילתי השישי בסדרת סרטי וואן פיס.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ביפן ב-5 במרץ 2005 והוא גרף בסך הכל מעל ל-1.2 מיליארד ין בקופות ביפן. מהדורת DVD של הסרט יצא לשווקים ב-21 ביולי 2005.
על בסיס הסרט נוצר רומן בן 228 עמודים אשר יצא לשווקים ביפן ב-14 במרץ 2005.
תקציר העלילה

צוות שודדי כובעי הקש מוזמנים לביקור באי סודי ומסתורי בו הברון אומאצורי מאלץ את חברי הצוות לעבור שלושה מבחנים מאתגרים שונים.
מדבבים

| דמות | בגרסה היפנית |
| --- | --- |
מונקי די. לופי: מאיומי טנקה
רורונואה זורו: קאזוייה נאקאי
נאמי: אקמי אוקאמורה
אוסופ: קאפיי יאמאגוצ'י
וינסמוק סאנג'י: הירואקי היראטה
טוני טוני צ'ופר: איקואה אוטאני
ניקו רובין: יוריקו יאמאגוצ'י
הברון אומאצורי: טאקשי אאונו
הפקה

הסרט הופק על ידי אולפני טואי אנימציה. הסרט בוים על ידי הבמאי היפני מאמורו הוסודה אשר ידוע במיוחד כבמאי של סרט האנימה "הנערה שקפצה בזמן".
הערות שוליים

↑  "ワンピース The Movie オマツリ男爵と秘密の島" (ביפנית). Toei Animation. אורכב מ-המקור ב-20 בפברואר 2009. נבדק ב-29 בינואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
נשים במדע בישראל

לאורך תקופות ארוכות בהיסטוריה אפליית נשים וקיפוח זכויותיהן הרחיקו אותן מעיסוק במדע. במאה העשרים חל שיפור ניכר במעמד האישה בכלל ובמעמדן של נשים במדע בפרט, אך טרם הושג שוויון מלא בהשתתפות נשים במדע בישראל, שקמה באמצע המאה העשרים, מתקיימות אחדות מהבעיות המאפיינות השתתפות של נשים במדע.
עדה יונת במעבדה. יונת התפרסמה בעבודתה פורצת הדרך בתחום פענוח המבנה המרחבי של הריבוזום על ידי קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן. היא החלה במאמציה בדרך זו עוד בשנות ה-70 של המאה ה-20, ובמשך שנים רבות נחשבו מאמציה לחסרי תקווה. בהמשך זכתה בפרס נובל לכימיה לשנת 2009
על פי מרכז המחקר והמידע של הכנסת במהלך השנים חל גידול ניכר בשיעור הנשים הלומדות בכלל התארים – ומאז שנת 1999 נשים מהוות יותר מ-50% מכלל התלמידים. עם זאת, ייצוגן של נשים בסגל האקדמי הבכיר עמד בשנת 2009 על כ-26%.
על פי סקירה, שבוצעה בשנת 2015 על ידי המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה בראשות פרופ' נורית ירמיה, המדענית הראשית של משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל, עולה כי במחלקות באקדמיה בתחומי המתמטיקה, סטטיסטיקה ומדעי המחשב, 93% מהמחלקות סובלות מתת-ייצוג חמור בנשים. כך גם ב-74% מהמחלקות בתחום המדעים הפיזיקליים, 72% מהמחלקות בתחום ההנדסה ו-41% מהמחלקות בתחום המדעים הביולוגיים.
מערכת החינוך

מחקרים חינוכיים מראים שלמורות ולמורים בכל רמות החינוך יש ציפיות נמוכות יותר מבנות במתמטיקה ובמדעים והם מפלים לטובה בנים לעומת בנות. בתצפיות שנערכו בכיתות, מורים נטו לגלות יחס שונה כלפי בנים וכלפי בנות בכיתה: בנים זכו להקצאת זמן גדולה מבנות, ובשוני מבחינת התייחסות והערכה: ניהול שונה של דיאלוג – שימוש בביטויים רגישים וסלחניים יותר כלפי בנות ובשפה מעודדת ומדרבנת יותר כלפי בנים, שפה הכוללת הוראות לשיפור וניסיון לכוונם אל הפתרון הנכון. כמו כן, כאשר נשאלו תלמידים מצטיינים ביחס לגורמים להצלחותיהם, תשובת רוב הבנים התמקדה ביכולתם האישית ובכישרונם, ואילו הבנות זקפו את הצלחתן ל"השקעה", מבחן "קל", "מזל", "מורה טוב" - אך לא להיותן חכמות ומוכשרות. כיוון שמקצועות המתמטיקה והפיזיקה נחשבים בבתי הספר כמקצועות "קשים", בנות נרתעו מלבחור בהם.
חוקרים, שבדקו את אופי הלימוד של בנות, מצאו שהן מתפקדות טוב יותר בכיתות עם מודל נשי וייצוג רב של בנות, מצליחות כאשר יש משוב קונסטרוקטיבי, כאשר אווירת הכיתה מעודדת את כולם להביע את דעותיהם ולקבל הערכה שווה, הן מעדיפות לימוד באמצעות קבוצות דיון קטנות שבהן מובהרים הרעיונות והעקרונות על פני הרצאות דפוסי הוראה המעודדים תחרותיות ולמידה אלגוריתמית, מזיקים לבנות ומקפחים את זכותן לנצל את מלוא הפוטנציאל שלהן. התוצאה היא שבנות חוששות להגביר את המקצועות המדעיים-טכנולוגיים בשל חוסר האמונה ביכולתן להגיע להישגים ובשל שיטות הוראה שאינן מתאימות לסגנון הלמידה המועדף עליהן.
בישראל, מתחילת המאה ה-21, מוקדשת תשומת-לב להעדפה מתקנת בתחום מתן הזדמנויות ויצירת סביבה לימודית מותאמת לבנות. לפי חוזר מנכ"ל משרד החינוך (דצמבר 2002) בנושא שוויון מגדרי במערכת החינוך, יש ליצור אקלים חינוכי שיבטיח נגישות שווה לבנות ולבנים בהתאם לכישוריהם ולא בהתאם לתפיסות סטריאוטיפיות. לפיכך, יש להתאים את דרכי ההוראה, הלמידה וההערכה לסגנונות הלמידה, הצרכים ותחומי העניין של בנים ובנות. החוזר מדגיש את החשיבות שיש להקצאת שעות ולחלוקת משאבים על מנת לעודד בנות ללמוד מקצועות מדעיים וטכנולוגיים.
נשים באקדמיה

על פי מרכז המחקר והמידע של הכנסת במהלך השנים חל גידול ניכר בשיעור הנשים הלומדות בכלל התארים –ומאז שנת 1999 נשים מהוות יותר מ-50% מכלל התלמידים. עם זאת, ייצוגן של נשים בסגל האקדמי הבכיר עמד בשנת 2009 על כ-26%. גם שיעור זה עולה בהדרגה.
לאורך השנים תשס"ו (2005)-תשפ"ג (2022) עלה משמעותית שיעור הנשים בדרגת פרופסור חבר באוניברסיטאות מכ- 19.8% לכ-30.3%. באופן דומה, גם שיעורן של הנשים בדרגת פרופסור מן המניין עלה מכ-11.5%- לכ- 20.7%.
קיימת שונות רבה בשיעור הנשים הלומדות, בהתאם לתחומי לימוד שונים. בעוד שיעורן של נשים מכלל הלומדים מקצועות הנדסה, מתמטיקה, מדעי המחשב ומדעים פיזיקליים נמוך יחסית, שיעורן במקצועות אחרים דוגמת חינוך ומקצועות עזר רפואיים גבוה מאוד. נשים מהוות מיעוט בקרב הלומדים מתמטיקה, סטטיסטיקה ומדעי המחשב בכל התארים. מאידך, במדעי הרוח ובמדעים הביולוגיים הן מהוות יותר מ-50% מבעלי תואר שלישי.
| סטודנטיות באוניברסיטאות (2010)>  | סטודנטיות באוניברסיטאות (2010)> מתמטיקה ומדעי הטבע | סטודנטיות באוניברסיטאות (2010)> הנדסה ואדריכלות | סטודנטיות באוניברסיטאות (2010)>  | סטודנטיות באוניברסיטאות (2010)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סך הכול | 28% | 27.5% |  |  |
| תואר שלישי | 24% | 12.5% |  |  |
| נשים בסגל הבכיר באוניברסיטאות (2010)>  | נשים בסגל הבכיר באוניברסיטאות (2010)> מתמטיקה ומדעי הטבע | נשים בסגל הבכיר באוניברסיטאות (2010)> הנדסה ואדריכלות | נשים בסגל הבכיר באוניברסיטאות (2010)> רפואה | נשים בסגל הבכיר באוניברסיטאות (2010)> חקלאות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סך הכול | 16% | 14.1% | 38.1% | 17.7% |
| מתוכן פרופסור מן המניין | 7.5% | 12.1% | 22.4% | 6.4% |
יוזמות לקידום הנושא

בממשל: בשנת 2000 הוקמה המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה במטרה "להגדיל השתתפות נשים בתחומי מדע וטכנולוגיה ולשפר את מעמדן... בחינוך ובאקדמיה: רישום לפקולטות הנדסיות (ומדעיות), פוסט דוקטורט, מעבר מסגל זוטר לסגל בכיר; בתעשייה: איוש: תפקיד מקצועי טכנולוגי - מדעי, קידום: הזדמנויות שוות, שכר שווה לגברים."
באקדמיה: חברת לוריאל ואונסק"ו הקימו ב-1998 תוכנית פרסים ומלגות "למען נשים במדע" (L'ORÉAL-UNESCO For Women In Science). שותפות זו "נועדה להכיר בתרומתן של מדעניות בולטות לקדמה המדעית ולעודד את שיתופן של נשים במחקר המדעי". במסגרת זו מוענקים בישראל החל מ-2009 מלגות למדעניות מבטיחות.
בשנת 2007 הקים מכון ויצמן תוכנית לקידום נשים במדע. התוכנית מיועדת "לסייע למדעניות צעירות להתגבר על צוואר הבקבוק העיקרי, בו נחסם מסלול ההכשרה המקצועית של הנשים – היציאה לתקופת מחקר בחו"ל". מטרת המענקים היא להקל על נשים נשואות ואמהות לילדים קטנים לממן את השהות בחו"ל במשך שתי שנות השתלמות.
בתעשייה: בשנת 1994 הוקם "פורום מנהלות בתעשייה" במטרה לקדם נשים לתפקידי ניהול בתעשייה.
במערכת החינוך: בשנת 2011 הוקמה תוכנית מובילות לטכניון בחסות עיריית חיפה בשיתוף פעולה עם הטכניון, אשר מטרתה קידום תלמידות ללימודי מדעים וטכנולוגיה ובהמשך שילובן במקצועות ההייטק וההנדסה. התוכנית מפעילה תלמידות בשני בתי ספר תיכוניים בחיפה. התוכנית הוקמה על ידי יושבת ראש ויצו בחיפה, ניצה סובוביץ וד"ר אסיה לויטה מהמחלקה להוראת הטכנולוגיה והמדעים בטכניון. התוכנית היא שש-שנתית, מיועדת לתלמידות נבחרות בעלות פוטנציאל ללמוד מקצועות הנדסיים בטכניון ופועלת בתשע"ד בשני בתי ספר עירוניים בחיפה. הבנות המשתתפות בתוכנית מאופיינות בהרכב חברתי מגוון – דתיות וחילוניות, ותיקות ועולות חדשות. גישת התוכנית מתייחסת לדימוי האישי והחברתי של הבנות שנסמכת על חיבור הדוק בין כל גורמי הקהילה השותפים בה. מובילי התוכנית מגדירים את החיבור כמבוסס על הקשר בין הערכים "תלמידות-אקדמיה-תעשייה-הייטק חיפאי".
מדעניות ישראליות זוכות פרסים בינלאומיים

עדה יונת היא ביוכימאית, פרופסור מן המניין בפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע, המתמחה בקריסטלוגרפיה של חלבונים. מחקריה עוסקים במבנהו ובפעולתו של הריבוזום. יונת היא כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2009, במשותף עם ונקטרמן רמאקרישנן ותומאס סטייץ, "על מחקריהם שתרמו להבנת המבנה והתפקיד של הריבוזום" היא זכתה גם בפרס וולף בשנת 2006/7.
רות ארנון היא ביוכימאית מומחית לאימונולוגיה, פרופסור מן המניין במכון ויצמן למדע, נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בין השנים 2010–2015. היא זכתה בפרס וולף ברפואה לשנת 1998 וכלת פרס ישראל למדעי הרפואה לשנת ה'תשס"א (2001).
שפי גולדווסר היא חוקרת ישראלית-אמריקאית בתחום מדעי המחשב והקריפטוגרפיה. גולדווסר היא פרופסור להנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ופרופסור למתמטיקה במכון ויצמן למדע ברחובות. זכתה פעמיים בפרס גדל במדעי המחשב. כלת פרס טיורינג לשנת 2012 (יחד עם סילביו מיקאלי). בשנת 2017 נבחרה לעמית ACM.
אירית דינור היא מתמטיקאית ומדענית מחשב במכון ויצמן למדע, כלת פרס גדל לשנת 2019. מחקרה עוסק ביסודות מדעי המחשב ובקומבינטוריקה, בייחוד בהוכחות הניתנות לבדיקה הסתברותית (PCP).
נשים שזכו בפרסי מדע > פרס ישראל

פרס ישראל הוא הפרס היוקרתי ביותר שמעניקה מדינת ישראל במגוון רחב של תחומים. הענקת הפרס החלה בשנת 1953. עד שנת 2024 הוענק הפרס ל-777 איש, מתוכם רק ל-129 נשים (פחות מ-20%). בשליש מהשנים שבהן הוענק הפרס כל הזוכים היו גברים. בפרס בתחומי המדעים זכו:
1954 - שרה הסטרין-לרנר (רפואה)
1961 - אורה קדם (מדעי החיים)
1982 - רות עמירן (גאוגרפיה וידע ארץ ישראל/ארכאולוגיה)
1991 - נעמי פיינברון-דותן (גאוגרפיה וידע ארץ ישראל/בוטניקה)
1998 - יהודית בירק (חקלאות)
2001 - רות ארנון (מדעי החיים)
2001 - ברכה רמות (רפואה)
2003 - עדה יונת (כימיה)
2004 - אסתר סמואל-כהן (סטטיסטיקה)
2005 - רנה זיצוב-מרכס (רפואה)
2014 - מרטה וינשטוק-רוזין (רפואה)
2019 - עדי קמחי (מדעי החיים)
נשים שזכו בפרסי מדע > פרס א.מ.ת.

פרס א.מ.ת. (אמנות-מדע-תרבות) מוענק מדי שנה מאז שנת 2002. הפרס ניתן בחסות ראש ממשלת ישראל בחמישה תחומים: תרבות ואמנות, מדעים מדויקים, מדעי החיים, מדעי הרוח, ומדעי החברה. בפרס בתחום המדעים המדויקים ומדעי החיים, זכו:
2003 - ורדה רוטר (מדעי החיים)
2006 - עדה יונת (מדעי החיים)
2007 - אליאורה רון (מדעי החיים)
2008 - בת שבע כרם (מדעי החיים)
2010 - שרית קראוס (מדעי המחשב)
2012 - עדי קמחי (מדעי החיים)
2018 - חנה אנגלברג-קולקה (מדעי החיים)
2018 - אפרת לוי להד (מדעי החיים)
2019 - מיכל שוורץ (מדעי החיים)
נשים שזכו בפרסי מדע > פרס רוטשילד

פרס רוטשילד מוענק מאז שנת 1959 מדי שנתיים. הפרס מחולק בתשע דיסציפלינות: הנדסה, חקלאות, מדעי החברה, מדעי החיים, מדעי היהדות, מדעי הכימיה, מדעי הפיזיקה, מדעי הרוח ומתמטיקה. הפרסים מוענקים אחת לשנתיים אך התחומים מחולקים לשתי קבוצות, כך שכל תחום חוזר על עצמו פעם בארבע שנים, עבור עבודת מחקר מקורית ויוצאת דופן. בפרס בתחומי המדעים זכו:
1998 - רות ארנון (מדעי החיים)
2006 - עדה יונת (מדעי החיים)
2018 - נעמה ברקאי (מדעי החיים)
2020 - חנה מרגלית (מדעי החיים)
2020 - מיכל אירני (מתמטיקה / מדעי המחשב והנדסה)
נשים שזכו בפרסי מדע > פרס לנדאו

פרס לנדאו מוענק החל משנת 2000. הפרס למדעים ולמחקר "נועד לציין לשבח את המחקר המדעי ואת החוקרים הישראלים, שהגיעו להישגים בתחומם, ואשר תרמו בכך תרומה רבת ערך לקידום המדע והמחקר".
2003 - אורה אנטין (ננו-טכנולוגיה ומיקרו-אלקטרוניקה)
2004 - חרמונה שורק (ביו-רפואה)
2007 - חנה מרגלית (ביולוגיה של מערכות)
2008 - שולמית מיכאלי (מיקרוביולוגיה).
2013 - אילנה גוזס (כימיה רפואית ופרמקולוגיה)
2014 - דנה וולף (וירולוגיה)
2016 - סמדר כהן (הנדסת רקמות)
2017 - אירית שגיא (ביוכימיה)
2018 - אופירה איילון (קיימות)
2018 - מיכל אירני (בינה מלאכותית)
נשים שזכו בפרסי מדע > פרס ארדש

פרס ארדש ניתן לחוקרים צעירים במתמטיקה החל משנת 1977.
2011 - תמר ציגלר (החוקרת הראשונה מהטכניון אשר קיבלה את הפרס)
2012 - אירית דינור (מכון ויצמן)
2015 - שירי ארטשטיין-אבידן (אוניברסיטת תל אביב)
מדעניות ישראליות פורצות דרך

ח'אולה אבו בַּכְּר היא מרצה וחוקרת במדעי ההתנהגות במכללה האקדמית עמק יזרעאל. בנובמבר 2009 קיבלה מעמד של פרופסור, ובכך הייתה לאשה הערבייה הראשונה בדרגת פרופסור באקדמיה הישראלית.
מלכה שפס היא מתמטיקאית ישראלית-אמריקאית, ב-2013 מונתה לדיקנית הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן, והייתה הדיקנית החרדית הראשונה בארץ.
סראב אבו רביעה קווידר היא ראש הקתדרה ללימודי המדבר על שם משפחת קושלנד, פרופסור חבר במחלקה לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. היא הבדואית הראשונה בישראל שקיבלה פרופסורה, בשנת 2021.
ראו גם

נשים במדע
השכלת נשים
הערות שוליים

1 2  נתונים על נשים באקדמיה
↑  דו"ח משרד המדע: ב-37% מהמחלקות באקדמיה יש תת-ייצוג של נשים בסגל האקדמי, אתר משרד המדע, 10 ביוני 2015
↑  ללמוד מקצועות מדעיים וטכנולוגיים בהפרדה מגדרית בכר שרי
↑  חינוך לשוויון מגדרי הכנסת-מרכז מידע
↑  Ormerod, M. B. (1981). Factors differentially affecting the science subject preferences, choices and attitudes of girls and boys. In: A. Kelly (ed.). The missing half: girls and science education.
1 2  בחירת בנות במקצועות מדעיים טכנולוגיים ד"ר רונית אשכנזי-למה מדוע ואיך
↑  משרד החינוך - חוזר מנכ"ל 2002 חינוך לשוויון מגדרי במוסדות החינוך
↑  הודעה לתקשורת, למ"ס, 2023
↑  "שנתון סטטיסטי לישראל מס' 62", לוח 8.45: סגל אקדמי בכיר באוניברסיטאות, לפי דרגה, תחום הוראה ומחקר, מין, גיל, ולפי אחוז מקבלי תואר שלישי בישראל
↑  שירות הידען, ‏ד"ר נעמה גבע-זטורסקי, מדענית ישראלית צעירה, זוכה בפרס היוקרתי UNESCO-L'OREAL "למען נשים במדע" 2012 ליבשת אירופה, באתר "הידען", 29 במרץ 2012
↑  מכון ויצמן למדע מציע מענקים שיאפשרו לנשים לבחור בקריירה מדעית בתחומי מדעי הטבע והמדעים המדויקים, 2007
↑  מסמך שהוגש למשתתפים בתוכנית: 'פרויקט "מובילות לטכניון" למדע, להנדסה, לטכנולוגיה ולתעשייה - פעילויות שנתיות תשע"ד'. נכתב על ידי ד"ר אסיה לויטה-יו"ר "אגודת הידידים", ניצה סובוביץ - יו"ר ויצו מרחב חיפה, צחי גרשגורן - הערכה ומדידה
↑  מיקי לוי, "שומרים", 6.7% מזרחים, פחות מחמישית נשים, וכמה היו "דתיים"? | נתוני פרס ישראל לדורותיו, באתר ynet, 28 באפריל 2024
300: עליית האימפריה

| --- | --- |

כרזת הסרט בארצות הברית
 מבוסס על:  רומן גרפי מאת: פרנק מילר
 בימוי:  נועם מורו 
 הופק בידי:  זאק סניידר דבורה סניידר ג'יאני נונארי מארק קנטון ברני גולדמן
 תסריט:  זאק סניידר קורט ג'ונסטאד מייקל גורדון לפי רומן גרפי מאת: פרנק מילר
 עריכה:  דיוויד ברנר, וייאט סמית' 
 שחקנים ראשיים:  אווה גרין סאליבן סטייפלטון רודריגו סאנטורו קולן מאלווי ג'ק אוקונל לנה הידי
 מוזיקה:  Junkie XL 
 צילום:  סיימון דוגן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Legendary Pictures
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית2 באוגוסט 2013 ישראל6 במרץ 2014
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט דרמה, סרט פעולה, סרט חרבות וסנדלים 
 תקציב:  $110,000,000
 הכנסות:  337,580,051 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   300sequel
 סרט קודם:  300 
 www.300themovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
300: עליית האימפריה (באנגלית: 300: Rise of an Empire) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2014, סרט המשך לקודמו המצליח "300", מז'אנר הפעולה, המלחמה והפנטזיה. בבימויו של נועם מורו הישראלי, ובהפקתו ותסריטו של זאק סניידר האמריקאי. יצא לאקרנים ב-6 במרץ 2014. הסרט הוא עיבוד לרומן גרפי מאת פרנק מילר.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות, המבקרים שיבחו את הופעתה של אווה גרין אבל ביקרו את הסיפור והתמונות הקשות, הסרט הכניס 337 מיליון דולר ברחבי העולם.
שחקנים ראשיים

אווה גרין - ארטמיסיה, אדמירלית אכזרית וחסרת רחמים המפקדת על הצי הימי הפרסי שרוצה לחסל את תמיסטוקלס ולשלוט בכל יוון כולה יחד עם חשיארש, ארטמיסיה היא האנטגוניסטית הראשית של הסרט.
סאליבן סטייפלטון - תמיסטוקלס, מצביא יווני שמנהיג ומוביל צבא מורדים יוונים להילחם בצבא הפרסי, הדמות הראשית והגיבור הראשי של הסרט.
רודריגו סנטורו - חשיארש הראשון מלך פרס, בן תמותה שהופך ל"מלך-אל" ומוביל את הצבא הפרסי והנבל המשני הראשי של הסרט.
קאלן מאלווי - סקיליאס.
ג'ק אוקונל - קליסטו.
לנה הידי - גורגו, מלכת ספרטה שרוצה לנקום את מות בעלה, ליאונידס מלך ספרטה לשעבר שנהרג בידי חשיארש וצבאו בסרט הראשון.
יגאל נאור - דריווש הראשון.
הנס מאתסון - אייסכילוס
מוזיקה

את המוזיקה לסרט כתב והלחין המוזיקאי Junkie XL.
ראו גם

300 (סרט)
איזון אבנים

אליפות העולם בערימת סלעים 2014 בלינו, טקסס
ערימת אבנים
איזון אבנים בעין חרדלית, נחל כזיב, ישראל
איזון אבנים או עֲרִימַת אבנים הוא סגנון אמנות, תחביב, משחק ולעיתים צורה של ונדליזם, שבו סלעים מאוזנים באופן טבעי זה על גבי זה ללא שימוש בדבקים, חוטים, תומכים, טבעות או כל מתקן אחר שיעזור לשמור על איזון הבנייה. איזון אבנים נחשב לסגנון אמנות אקולוגית.
טכניקה

אומנות איזון אבנים דורשת סבלנות, עדינות יציבות ושווי משקל. הקושי העיקרי באיזון האבנים הוא מציאת נקודות שיווי המשקל, אשר עלולות להיות חמקמקות. לכל סלע כמה חריצים שיכולים לשמש כנקודות מגע, וטכניקת האיזון דורשת לפחות 3 נקודות מגע. ערמת אבנים נבנית מזוויות שונות, כך שלצופה מן הצד, הצבת האבנים אחת על השנייה עלולה להיראות כבלתי אפשרית.
איזון אבנים עשויה להידמות לבנייה בקוביות משחק או למשחק שבע אבנים.
ישנם מספר סוגים עיקריים של פסלים אותם ניתן לבנות באיזון אבנים, בניהם סידור קווי, סידור באמצעות מרכז כובד, קשת קלאסית, קשת מאוזנת, ערימה קלאסית, ערימה מאוזנת וערימה כדורית.
סידור קווי
נקודת כובד
קשת מאוזנת
ערימה
פסיכותרפיה

עם השנים קמו סדנאות טיפול פסיכותרפיות באמצעות שימוש באיזון באבנים. סדנאות אלה משלבות טיפול באמנות עם טבע-תרפיה ורפואה אלטרנטיבית.
ביקורת

"הפרעה או איסוף אסור של מאפייני טבע (צמחים, סלעים וכו')" בפארקים הלאומיים של ארצות הברית, מכיוון שפעולות אלו עלולות לפגוע בצומח ובחי התלויים בהם.
חלק מהמבקרים באזורי טבע המעוניינים לחוות את הטבע במצבו הבלתי מופרע מתנגדים לנוהג זה, במיוחד כאשר הוא חודר למרחבים ציבוריים כגון פארקים לאומיים, יערות לאומיים ופארקים ממלכתיים. מספר פעילים פוליטיים טוענים כי ערימות סלעים שנוצרו בשטחים טבעיים יכולים להטעות מטיילים בדרכם, לחשוף את הקרקע לסחף ולפגוע אסתטית בנוף הטבעי. כמענה לביקורת זו, מובא כי ניתן לבצע איזון סלעים ללא שינויים בטבע. אמנית הסביבה לילה היגינגס טוענת שהוא תואם לאידיאל "לא משאירים עקבות" (אנ') אם נעשה שימוש בסלעים מבלי להשפיע על חיות הבר, והם מוחזרים מאוחר יותר למקומות המקוריים שלהם, וכמה סגנונות של איזון אבנים וסלעים הם קצרי מועד.
לעיתים פסלי איזון אבנים נהרסים על ידי הרשויות מתוך חשש לשלום הציבור עקב סכנה אפשרית של קריסתם.
אמנים בולטים

אנדי גולדוורת'י, אמן איזון סלעים
ראו גם

אמנות סביבתית
אינוקשוק
גל-עד
ג'נגה (משחק שדורש מיומנות לאיזון גושי עץ)
אמנות רחוב
הערות שוליים

↑  Associated Press. "Rock 'Cairn' Vandalism Marks Petroglyph Park in New Mexico". AP. נבדק ב-12 ביולי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  אבן על אבן
↑  "Park Regulations – Canyonlands National Park (U.S. National Park Service)". nps.gov. נבדק ב-1 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Home – Leave No Trace". lnt.org. נבדק ב-1 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fessenden, Marissa (13 ביולי 2020). "Conservationists Want You to Stop Building Rock Piles". Smithsonian Magazine (באנגלית). נבדק ב-2020-06-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barkham, Patrick (2018-08-17). "Stone-stacking: cool for Instagram, cruel for the environment". The Guardian (באנגלית). נבדק ב-2020-06-14.
↑  Newman, Andy (3 ביולי 2008). "It's Not Easy Picking a Path to Enlightenment". הניו יורק טיימס. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ארכיון לוס אנג'לס טיימס, The Vision Remains - Los Angeles Times, ‏9 בינואר 2000 (באנגלית)
חנן פדידה

חנן פדידה (נולד ב-1 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן הפועל גדרה מליגה ב'.
קריירה ככדורגלן

פדידה גדל באשדוד והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד. בעונת 1998/1999 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק מול מכבי פתח תקווה, ב-20 בפברואר 1999 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–0 על מכבי פתח תקווה. כאשר סיים את גיל הנוער עבר לשחק בקבוצה המאוחדת מועדון ספורט אשדוד, ובעונת 1999/2000 לשחקן מפתח כאשר רשם 26 הופעות בהן כבש שני שערים. בעונת 2000/2001 שותף בכל המשחקים של הקבוצה בליגה. לאחר ששחקן העבר אמיל ולב ראה את פדידה והתרשם ממנו הוא המליץ עליו ללבסקי סופיה, וביוני 2003 הושאל לקבוצה מליגת העל הבולגרית תמורת 47 אלף דולר. במחזור השמיני שוחרר פדידה מלבסקי לאחר שלא הצליח להתאקלם במועדון, וב-11 בדצמבר 2003 חתם בבית"ר ירושלים עד לסיום העונה עם אופציה לעונה נוספת. כעבור שלושה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–0 נגד מכבי חיפה.
ב-2 בנובמבר 2005 חתם פדידה בהפועל באר שבע ששיחקה אז בליגה הלאומית. במהלך שנותיו בבאר שבע היה פדידה שחקן מפתח ובתום עונת 2008/2009 עלה עם הקבוצה בחזרה לליגת העל אחרי ארבע עונות בליגה השנייה. ב-9 ביולי 2010 חתם פדידה בהפועל אשקלון, העולה החדשה לליגת העל. פדידה לא הצליח להשתלב בקבוצה, ובינואר 2011 שב לליגה הלאומית וחתם בהפועל כפר סבא עד לסיום העונה.
ב-16 בספטמבר 2011 חתם פדידה במכבי קריית מלאכי מליגה א'. בקיץ 2012 חתם בהפועל מרמורק, שיחק במהלך חודש דצמבר במכבי עירוני בת ים, ואז חזר להפועל מרמורק. ב-20 בדצמבר 2014 הודיע על פרישה ממשחק פעיל למרות זאת לאחר הפרישה הוא רשם 3 הופעות במדי הפועל אזור בה שימש כמנהל מקצועי. ב-11 באוגוסט 2015 חזר מפרישה כאשר חתם בהפועל אדומים אשדוד שקמה מחדש בליגה ג'. בדצמבר שוחרר מהמועדון וחתם במ.ס. באר שבע מליגה ב'.
קריירה כמאמן

בתחילת עונת 2016/2017 מונה פדידה למנהל המקצועי של בני יפו מליגה א', ולקראת סוף דצמבר 2016 תפס את תפקיד המאמן. במשחק הבכורה שלו ניצחה הקבוצה 2–1 את מ.ס. שיכון המזרח. לאחר חודשיים פדידה חזר לתפקידו כמנהל מקצועי.
ב-31 במאי 2018 מונה פדידה למאמן הפועל בני אשדוד מליגה ג'.
באוקטובר 2019 מונה למאמן הפועל גדרה מליגה ב'.
כיום מאמן בקבוצת נערים ג' במכבי עירוני אשדוד.
חיים אישיים

פדידה נשוי בשנית לטל, ולהם 2 ילדים משותפים. בנוסף, יש לו 4 ילדים מנישואיו הראשונים.
בתחילת חודש דצמבר 2024, נעצר פדידה בחשד להפצת חשבוניות פיקטיביות בסך של כ-2.2 מיליון ש"ח.
הערות שוליים

↑  משה גוזגל, אשדוד: חנן פדידה חתם בלבסקי סופיה, באתר ynet, 26 ביוני 2003
↑  גור מוטולה, בית"ר ירושלים: חנן פדידה חתם עד סוף העונה, באתר ynet, 11 בדצמבר 2003
↑  חיים זלקאי, הפועל ב"ש: פדידה חתם, אלמושנינו סיכם, אוליברה בדרך, באתר nrg‏, 2 בנובמבר 2005
↑  אסף מרגלית, ‏חנן פדידה חתם בהפועל אשקלון, שניר גואטה בדרך, באתר ONE‏, 9 ביולי 2010
↑  יגאל ברמן, ‏חנן פדידה חתם בקריית מלאכי: ירידה לצורך עלייה, באתר ONE‏, 16 בספטמבר 2011
↑  שלמה אשר-חיים, בחזרה לפסגה, באתר גולר, ‏8 בדצמבר 2012
↑  מיכאל וייסרמן, חנן פדידה הודיע על פרישה מכדורגל, באתר דאבל פס, 20 בדצמבר 2011
↑  אביחי חיים, חנן פדידה חתם בהפועל אשדוד, באתר גולר, 11 באוגוסט 2015
↑  יוסי איטח, חנן פדידה חזר לבאר שבע, באתר eyoya‏, 17 בינואר 2016
↑  אוהד רון, חנן פדידה סגר כמאמן הפועל אשדוד מליגה ג', באתר גולר, 31 במאי 2018
↑  דוד לוי, שחקן נבחרת ישראל לשעבר נעצר: חשוד בהפצת חשבוניות פיקטיביות במיליונים, באתר כאן דרום אשדוד, ‏03/12/2024
דוד מגן

דוד מגן-מונסונגו (נולד ב-4 בספטמבר 1945) הוא פוליטיקאי ואיש ציבור ישראלי, כיהן כחבר הכנסת ושר ממשלות ישראל, כראש עיריית קריית גת, יו"ר מועצת המנהלים של חברת עמידר ויו"ר הוועדה המיוחדת להקמת העיר חריש.