stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפי ותדי שאולי
ביוגרפיה

רפי ותדי נולדו בבית החולים ליולדות פרויד למשפחת שאול והתגוררו בילדותם בשכונת פלורנטין בתל אביב.
רפי שאולי התגייס לצה"ל בשנת 1957 ושירת בחיל האוויר. לאחר שחרורו מהצבא שימש דייל בחברת אל-על במשך כשנתיים. תדי שאולי התגייס לצה"ל בשנת 1963 ושירת כמדריך נוער בשדה בוקר.
ביוגרפיה > שנות ה-60, ה-70 וה-80 של המאה ה-20

בשנת 1965, עם שחרורו של תדי מהצבא, פתחו רפי ותדי, יחד עם איקא ישראלי ודן בן אמוץ, את הדיסקוטק הראשון בישראל, במרפסת החמאם ביפו. רפי תיקלט בו והיה למעשה הדי ג'יי הראשון בארץ, ותדי עמד מאחורי הבר.
בשנת 1965 פתחו רפי ותדי שאולי את הדיסקוטק ויסקי אגוגו ברחוב בן יהודה פינת ז'בוטינסקי בתל אביב, ובשנת 1966 נפתח סניף נוסף של הדיסקוטק במרכז הכרמל בחיפה.
בשנת 1966 פתחו את מועדון "מנדי'ס", ברחוב בן יהודה 67 בתל אביב, וסניף נוסף בירושלים. המועדון נקרא על שמה של אשתו של רפי, מנדי רייס-דייוויס, שהייתה מעורבת בפרשת פרופיומו, פרשת ריגול בריטית-סובייטית בשנות ה-60 של המאה ה-20. במועדון הופיעו, בין השאר, להקת הצ'רצ'ילים. את המקום פקדו שחקני הקולנוע, שון קונרי, מייקל קיין וברנדה ואקרו, ידידיה של מנדי, ועוד.
בשנת 1967 פתחו רפי ותדי את המועדון-דיסקוטק צ'יטה ברחוב שונצינו בתל אביב. במועדון הופיעו בין השאר הצ'רצ'ילים והאריות.
בשנת 1968 פתחו האחים שאולי את מסעדת "דה סינגינג במבו" (הבמבוק המזמר) ברחוב יורדי הסירה בנמל תל אביב, המסעדה הסינית-יפנית הראשונה בישראל, בתקופה שבה היה מתחם הנמל ריק ושומם לגמרי. תדי ורפי הביאו לארץ את הו יאנג צ'אן, טבח סיני, לעבוד במטבח של המסעדה. צ'אן נשאר בישראל כ-30 שנה ופתח בעצמו כמה מסעדות.
בשנת 1973 פתחו מסעדה סינית נוספת, "מיסטר סינג", ברחוב פרישמן בתל אביב. זאת המסעדה הראשונה בישראל שהציעה מנות אוכל בטייק אווי. באותה שנה פתחו מסעדה מקסיקנית ביפו.
בשנת 1976 פתחו את המסעדה הסינית "מנדיס על החוף" בעיר אילת. ראש הממשלה יצחק רבין גזר את הסרט בערב הפתיחה. באותה שנה פתחו האחים שאולי מסעדה ברודוס.
תדי ורפי פתחו בשנת 1976 בתל אביב את מסעדות ההמבורגר הראשונות בסגנון אמריקאי, "תל אביב הקטנה" ברחוב הירקון ו"מנדיס דרגסטור" בדיזנגוף. בערב הפתיחה של "תל אביב הקטנה" נערך טקס הטבעת כפות ידיהם של מפורסמים בבטון.
בשנת 1977 פתחו רפי ותדי את מועדון החברים הראשון בארץ, "המועדון", ברחוב הירקון בתל אביב. המועדון כלל ארבע קומות ומונתה ועדת קבלה כדי לבחור את המצטרפים למועדון, בנוסף לתשלום המשמעותי שנדרש מהחברים לשלם. במועדון הייתה מסעדה ודיסקוטק, והוצגו בו גם תערוכות אמנות, בין השאר של אסי דיין. בשנת 1982 המקום נשרף, ונפתח מחדש בשנת 1984. בשנת 1981 נפתח סניף נוסף של המועדון בגן האם בחיפה, ביוזמתו של גדי זאבי.
בשנת 1978 ייסדו האחים שאולי, יחד עם שוקי בן פורת, מיכאל אלבין, דוד מושביץ, יורם מושקט וחיים בר און, את מגזין מוניטין. עורכו הראשון היה אדם ברוך. הירחון היה המגזין הראשון בישראל שהודפס בדפי כרומו בצבע.
בשנת 1989 פתחו את מסעדת הגלריה הלבנה בשדרות רוטשילד, ואת מסעדת הסושי הראשונה בישראל, כחלק מסניף של מסעדת "סינגינג במבו" ברחוב הירקון.
ביוגרפיה > שנות ה-80 של המאה ה-20 ואילך

בשנות ה-80 כתב רפי שאולי סרטים בהוליווד, ביניהם הסרט "הגולאג" שבו שיחק מלקולם מקדואל בתפקיד הראשי.
בסוף שנות ה-80 פתחו תדי ורפי בתל אביב את חנות הפרוזן יוגורט הראשונה בישראל, "מנדיס שרי", בפינת הרחובות בן-גוריון ודיזנגוף.
בשנת 1990 פתחו רפי ותדי מחדש, יחד עם שותפם יהודה טלית, את הדולפינריום בתל אביב, שנסגר כמה שנים קודם לכן. הם שיפצו את המבנה, הביאו דולפינים ומאמנים מרוסיה ופתחו במקום מסעדה. המקום נסגר בשנת 1993 ולא נפתח שוב.
בשנת 1991 העלו רפי וטדי, יחד עם יהודה טלית וחיים סלוצקי, הפקה מחודשת של המחזמר שיער באולם הסינרמה, בבימויו של צדי צרפתי. באותה שנה חבר תדי לקבוצת איזנברג כשותף בחברה הציבורית "קיסריה מקרקעין ונופש". כחלק מהפעילות העסקית של הקבוצה הקים יחד עם רפי אחיו את הקאנטרי קלאב "קיסרית" בקיסריה.
בתחילת שנות האלפיים הקים רפי שאולי עבור חברת Park Plaza (אנ') את מסעדת "צ'ינו לטינו" בנוטינגהאם, לידס ולונדון. באותן שנים חבר תדי שאולי למוזיאון תל אביב עם שותפו יצחק חנגל, וביחד הקימו את המסעדות "ג'קומטי", "דובנוב 8", "קפה סטודיו", "קפה הלנה" ומסעדת "פאסטל", שזכתה בתואר "המסעדה המעוצבת היפה בעולם" לשנת 2014, בתחרות שהתקיימה בסין. 

תדי פתח יחד עם חנגל גם את מסעדת "ריברסייד" על שפת הירקון ו"קפה אריאלה" בבית אריאלה בתל אביב.
בשנת 2013 קיבל רפי שאולי את פרס יקיר העיר תל אביב.
גלריה

מנדי, רפי ותדי, קפה כסית, 1968
"מיסטר סינג", 1973
שלט כניסה "תל אביב הקטנה", 1976
"תל אביב הקטנה" - הזמנה
רפי שאולי ומאמן בדולפינריום המחודש, 1990
לקריאה נוספת

ניסן שור, לרקוד עם דמעות בעיניים, הוצאת רסלינג 2008.
נתן דונביץ', מקיוסק גזוז עד מסעדת שף - מאה שנות אוכל בתל אביב,אחוזת בית 2012.
הערות שוליים

1 2  מנדי מקריבה עצמה בת"א, מעריב, 13 בפברואר 1973
1 2  כרמית ספיר-ויץ, רפי שאולי, באתר ynet, 17 באוקטובר 2006
1 2 3 4 5  רפי וחוה, חדשות, 15 באפריל 1988
↑  ניסן שור, לרקוד עם דמעות בעיניים, הוצאת רסלינג 2008, עמ' 42–45, 56
1 2 3 4 5  גלי וולוצקי, הפרלמנט של דובנוב: "לשבת פה זה משתלם", באתר כלכליסט, 20 במרץ 2014
↑  ניסן שור, לרקוד עם דמעות בעיניים, הוצאת רסלינג 2008, עמ' 77
↑  האיש בעל המשקפים, דבר, 3 בספטמבר 1970
↑  מיכל ישראלי, ‏יהלומים לנצח: פרידה מנערת בונד מקומית, באתר "Time Out ישראל", 29 בדצמבר 2014
↑  הצ'רצ'ילים במנדיס, 1967
↑  איתי בלומנטל, פרידה ממנדי: "הייתה מלכת הלילה של ת"א", באתר ynet, 20 בדצמבר 2014
↑  נתן דונביץ', מקיוסק גזוז עד מסעדת שף - מאה שנות אוכל בתל אביב, הוצאת אחוזת בית 2012, עמוד 329
1 2   אברהם בלבן, רשימות תל אביביות | איך נכבש הצפון, באתר הארץ, 20 ביולי 2020
↑  נתן דונביץ', מקיוסק גזוז עד מסעדת שף - מאה שנות אוכל בתל אביב, הוצאת אחוזת בית 2012, עמוד 328
↑  הבמבוק המזמר, על המשמר, 28 ביוני 1972
↑  העולם הזה, גליון 2004 מתאריך 28 בינואר 1976
↑  העולם הזה, גיליון 2050, 15 בדצמבר 1976 עמ' 16
↑  ממטולה עד אילת, מעריב, 23 בינואר 1976
↑  אתמול בערב נפתח מחדש בתל אביב המועדון, באתר עיתון חדשות (עיתון), ‏11 במרץ 1984
1 2  "מוניטין", באתר גלובס, 17 במרץ 1998
↑  חיפה מתעוררת, מעריב, 4 באוקטובר 1981
↑  רון מיברג, ‏המגזין שקרה פעם, באתר מעריב אונליין, 7 באוגוסט 2018
↑  קורים דברים, מעריב, 18 באוקטובר 1989
↑  שנינו דומיננטיים ויש פיצוצים, חדשות, 25 בספטמבר 1989
↑  והרי לכם סושי, מעריב, 17 במרץ 1988
↑  באגרופנו נקנה את זקיפות קומתנו, חדשות, 31 בינואר 1986
↑  Gulag 1985, ‏נלקח ב-1 ביוני 2023
↑  רותם מימון, עכבר העיר, סיבוב אחרון: רפי שאולי פותח מסעדה חדשה, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2012
↑   רותם מימון, איציק חנגל: "אני לא רואה איך עולם התרבות ישרוד אחרי המלחמה בלי סיוע ממשלתי", באתר הארץ, 12 באוקטובר 2023
↑  גלי וולוצקי, ‏למבוגרים בלבד: מסעדנים ותיקים בתל אביב מגלים את הסוד, באתר "Time Out ישראל", 15 במרץ 2017
↑  גיל משעלי, ‏פרייבט דינר: ביל קלינטון וחיים סבן נפגשים, באתר ‏מאקו‏, 30 באוקטובר 2015
↑   שגיא כהן, עוד לא אבדה תקוותנו: יש מסעדה אמיתית בתל אביב, באתר הארץ, 12 באפריל 2018
↑   רוני קשמין, הישג: פאסטל נבחרה כמסעדה היפה לשנת 2014, באתר הארץ, 20 בינואר 2015
↑  אפרת בראשי מפן‏, תגידו מזל טוב: מסעדת פאסטל הוכתרה כמסעדה היפה בעולם לשנת 2014, באתר וואלה, 14 בינואר 2015
↑  נבחרו יקירי העיר תל אביב 2013, באתר הבמה, ‏19 במרץ 2013
תדי שאולי, שמיילך, אריק איינשטיין וצבי שיסל, "ויסקי אגוגו", 1968
רפי ותדי, "דה סינגינג במבו" 1972
יפה ירקוני ורפי שאולי, הטבעת כפות ידיים בבטון בפתיחת "תל אביב הקטנה"
ביל קלינטון, חיים סבן, תדי שאולי ויצחק חנגל במסעדת פסטל, 2015. צילום: גיא יחיאלי
יאיר וולנסקי

| --- | --- |

וולנסקי, 2016
 לידה:  19 בפברואר 1972 (בן 52) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 77  מפקד גדוד 195  מפקד חטיבת קרייתי  סגן מפקד עוצבת הפלדה  מפקד חטיבה 401  סגן מבקר מערכת הביטחון  מבקר מערכת הביטחון
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן
 
יאיר וולנסקי (נולד ב-19 בפברואר 1972) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, המשמש מבקר מערכת הביטחון. בעברו כיהן כמפקד חטיבה 401, כסגן מפקד עוצבת הפלדה, כמפקד חטיבת קרייתי וכסגן מבקר מערכת הביטחון.
ביוגרפיה

יאיר וולנסקי גדל בירושלים, בנם של חוה והרב עודד ולנסקי, מרבני ישיבת הר המור. אביו הוא נצר לרבי שלמה מטולוצין, לראש"ז וליואל משה סלומון. אחיו אברהם וגיסתו אביטל נרצחו בפיגוע ירי ב-2002 על יד לובאן א-שרקיה.
בילדותו למד בתלמוד תורה מורשה, ובשנות התיכון למד בישיבת ירושלים לצעירים. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון, שירת כלוחם בגדוד 82 של חטיבה 7 ולאחר קורס מפקדי טנקים כמפקד טנק בפלוגה ב' של הגדוד. לאחר קורס קציני שריון שירת כמפקד מחלקה, סגן מפקד פלוגה ומפקד פלוגה א' בגדוד 82. בתקופה זו לחם עם הגדוד ברצועת הביטחון. לאחר מכן שירת כמפקד פלוגה בחטיבה 460 וסמג"ד בגדוד 82. ב-2004 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 77 בחטיבה 7 ופיקד עליו כולל בתקופת מלחמת לבנון השנייה, בו נותר הגדוד בפעילות בט"ש בגזרת רצועת עזה. תחת פיקודו לחם הגדוד בגזרת רצועת עזה ופגע בעשרות מחבלים, את תפקידו סיים בשנת 2006.
בשנים 2006–2008 שימש מפקד גדוד 195 בחטיבה 460, המכשיר טירונים לחיל השריון. לאחר מכן שירת כראש זירת צפון בחטיבת המבצעים בשנים 2008–2010. לאחר שהועלה לדרגת אל"ם מונה לפקד על חטיבת קרייתי, חטיבת שריון במילואים בשנים 2010–2013. בתקופתו עברה החטיבה הסבה מטנקי מרכבה 1 לטנקי מרכבה סימן 4 והייתה בכך חטיבת המילואים הראשונה לעשות שימוש בטנקים אלו, במקביל לתפקידו כמח"ט קרייתי, כיהן גם כראש מטה עוצבת המפץ בשנים 2010–2012. לאחר מכן מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה בשנים 2013–2014. ב-25 באוגוסט 2014 מונה למפקד חטיבה 401 ושימש בתפקידו עד 21 ביולי 2016. בתפקידו הבא מונה למפקד מגמת איתמ"ר בבית הספר לפיקוד ולשליטה של זרוע היבשה. ב-9 באפריל 2018 הוחלט על העלאתו לדרגת תא"ל ומינויו לסגן מבקר מערכת הביטחון. ביוני 2022 מונה למבקר מערכת הביטחון.
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט, קו ההגנה האחרון מול הגדר, באתר nrg‏, 19 במאי 2006
↑  יותם קניספל, 22 ק"מ וכומתה, אתר זרוע היבשה
↑  עמיחי רובין, ‏אל"מ יאיר וולנסקי נכנס לתפקיד מח"ט 401, באתר "סרוגים", 25 באוגוסט 2014
↑  חנן גרינברג, סימן טוב ומזל טוב: מרכבה 4 גם למילואימניקים, באתר ynet, 26 ביולי 2011
↑  עדו בן פורת, מח"ט חדש ל-401: "משמידה כל איום", באתר ערוץ 7, 25 באוגוסט 2014
↑  אורי מרום, תא"ל יאיר וולנסקי נכנס לתפקיד מבקר מערכת הביטחון, באתר חדשות מבזק לייב, ‏13 ביוני 2022
מאיר בר מאיר

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 77  מפקד חטיבת אגרוף הברזל  ראש מחלקת צי"ד בחטיבת התקשוב בזרוע היבשה
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן
 עיטורים
   המערכה ברצועת הביטחון   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן
 
מאיר בר מאיר הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, אשר פיקד על חטיבת אגרוף הברזל.
ביוגרפיה

עם גיוסו לצה"ל שובץ בר מאיר בחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. לאחר קורס קציני שריון שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד ובהם מפקד פלוגה. בעיצומה של מלחמת לבנון השנייה מונה למפקד גדוד 77  בחטיבה 7 (שהיה עסוק בפעילות בט"ש בעוטף עזה) ופיקד עליו עד שנת 2008. בשנים 2011–2012 פיקד על חטיבת אגרוף הברזל. ב-2013 מונה לשמש כראש מחלקת צי"ד בחטיבת התקשוב בזרוע היבשה.לאחר תפקיד זה פרש מצה"ל ושימש ראש תוכנית מערכות אוטונומיות במנהלת החדשנות של רפא"ל.
הערות שוליים

↑  מינויים בכירים בתקשוב, "ישראל דיפנס", ‏ 2 בדצמבר 2013.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויקטור גולנט

| --- | --- |

 לידה:  14 בינואר 1928 סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 פטירה:  18 באוקטובר 2008 (בגיל 80) 
 ענף מדעי:  פיזיקת פלזמה, פיזיקה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הפוליטכנית של סנקט פטרבורג 
 מוסדות:  מכון יופה 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית  עיטור אות הכבוד  עיטור הדגל האדום של העמל 
 
ויקטור גולנט  (ברוסית: Виктор Евгеньевич Голант ‏; (14 בינואר 1928- 18 באוקטובר 2008) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא התמחה בפיזיקה של פלזמה.
קורות חיים

ויקטור גולנט נולד בשנת 1928 בלנינגרד למשפחה יהודית. אביו יבגני גולנט היה מחנך ופרופסור.
לאחר סיום בית ספר גולנט החל ללמוד הנדסה במכון הפוליטכני של לנינגרד וסיים את הלימודים בשנת 1950. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בתשלובת לתכנון ובניית רכיבים אלקטרוניים "סבטלנה". על בסיס עבודות שהוא עשה גולנט כתב עבודת תואר שלישי וקיבל את התואר בשנת 1955.
בשנת 1956 גולנט הוזמן ללמד במכון הפוליטכני בו למד. במקביל הוא המשיך לעבוד בתשלובת "סבטלנה". בתקופה זו הוא החל להתעמק בחקר תופעות בשדה מגנטי חזק והשפעתם על פלזמה.
בשנת 1958 גולנט הוזמן לעבודה במכון לפיזיקה וטכנולוגיה על שם יופה בלנינגרד. המכון היה שייך לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. במכון זה פעלו ליצירת מתקנים ליצירת היתוך גרעיני נשלט. גולנט השתלב בעבודות אלו. בשנת 1964 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בהמשך הוא קודם לראש מעבדה של המכון.
במקביל לעבודה במכון של שם יופה גולנט המשיך ללמד במכון הפוליטכני. הוא קודם לדרגת פרופסור והחל משנת 1981 היה ראש קתדרה. בהדרכתו בוצעו מספר עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטורט.
בשנת 1983 גולנט היה חלק של צוות מהנדסים ומדענים שקיבלו פרס ברית המועצות על עבודה בחקר היתוך גרעיני.
בשנת 1984 גולנט התקבל כחבר בהתכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1990 הוא קודם למעמד של חבר בפעול.
גולנט היה חבר מערכת של מספר כתבי עת בנושא התמחותו. הוא פרסם מעל ל-200 מאמרים וכתב מספר ספרים בנושא חקר פלזמה והיתוך גרעיני נשלט.
לוויקטור גולנט הוענקו מספר עיטורים סובייטים ורוסים. בשנת 1998 אסטרואיד 5156 נקרא על שמו. בשנת 1998 לגולנט הוענק פרס על שם ארצימוביץ' של האקדמיה הרוסית.
ויקטור גולנט נפטר בשנת 2008 ונטמן בעיר בו נולד ופעל.
New to You

"New to You" (בעברית: "חדש לך") הוא שיר של הדי ג'יי הסקוטי קלווין האריס, בהשתתפות הזמרות-יוצרות האמריקאיות נורמני, טינשיי והראפר אופסט. הוא יצא לאור ב-29 ביולי 2022 בהוצאת חברת התקליטים קולומביה רקורדס כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השישי של האריס, Funk Wav Bounces Vol. 2. השיר נכתב על ידי ארבעת האמנים וג'סי רייז.
רקע

"New to You" מציין את הפעם השנייה שהאריס חבר לטינשיי, בעקבות השיר שלהם "Dollar Signs" מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו Motion ‏(2014); הוא גם חבר בעבר לנורמני במיני-אלבום המשותף שלהם שיצא בשנת 2018, Normani x Calvin Harris, שכולל את השירים "Checklist" ו-"Slow Down"; ובעבר הצטרף לאופסט ב-"Slide" מתוך אלבומו, Funk Wav Bounces Vol. 1‏ (2017). לאחר יציאתו, ביקרו את השיר בעשרות גופי תקשורת ואתרי מוזיקה שונים ברחבי העולם.
הרכב

השיר הולחן על ידי האריס, לצד נורמני, טינשיי, אופסט והזמרת-יוצרת ג'סי רייז.
מבחינה מוזיקלית, "New to You" הוא שיר פוסט-דיסקו בהשראת R&B. בילבורד סקרו את השיר בחיוב ותיארו את סוגו המוזיקלי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 15 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 29 ביולי 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | קולומביה |  |
Britney Spears Live from Las Vegas

Britney Spears Live from Las Vegas הוא אלבום הווידאו הרביעי של זמרת הפופ האמריקנית, בריטני ספירס. האלבום יצא לאור ב-22 בינואר 2002, על ידי חברת התקליטים ג'ייב רקורדס. וידאו זה נועד עבור קידום סיבוב ההופעות הבינלאומי השלישי של ספירס: "Dream Within a Dream Tour" והכיל הופעות בעיקר אך בבונוס לגרסת דלוקס נוספו הקליפים ל-3 השירים הראשונים מאלבומה השלישי: Britney, ופרסומת לסרטה הראשון של ספירס: "קרוסרודס". וידאו זה זכה ב-פרס אמי
רקע והפקה

אלבום הווידאו "Britney Spears Live from Las Vegas", מכיל את צילום סבב ההופעות "Dream Within a Dream Tour", אשר שודר כספיישל בערוץ HBO בשידור חי. בנוסף באלבום נכללים שולשת הקליפים הראשונים מתוך אלבום האולפן Britney, והצצה לסרט בו ספירס שיחקה לראשונה "קרוסרודס".
רשימת רצועות

| Britney Spears Live from Las Vegas> מס' | Britney Spears Live from Las Vegas> שם | Britney Spears Live from Las Vegas> משך | Britney Spears Live from Las Vegas>  | Britney Spears Live from Las Vegas>  | Britney Spears Live from Las Vegas>  | Britney Spears Live from Las Vegas>  | Britney Spears Live from Las Vegas>  | Britney Spears Live from Las Vegas>  | Britney Spears Live from Las Vegas>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Dream Within a Dream (Video introduction)   | 4:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Oops!... I Did It Again (Rock version)   | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | (You Drive Me) Crazy  | 4:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | It Was All in Your Mind (Dance interlude)   | 1:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Overprotected  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Storytime (Video interlude, contains elements from "From the Bottom of My Broken Heart" and "Born to Make You Happy")   | 2:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Medley: "Born to Make You Happy"/"Lucky"/"Sometimes"/Storytime (Reprise)  | 6:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Boys  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Stronger  | 4:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Army Force (Interlude)   | 5:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | I'm Not a Girl, Not Yet a Woman  | 4:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Making the Band (Video interlude, contains excerpts from "Who Let the Dogs Out?", "Music" and "I Love Rock 'n' Roll")   | 3:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | I Love Rock 'n' Roll  | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | R&R Outro  | 1:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | What's It's Like to Be Me  | 2:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Lonely  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Breakdown (Performance interlude)   | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Don't Let Me Be the Last to Know  | 4:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Crayola World (Video interlude)   | 0:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Anticipating  | 4:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | I'm a Slave 4 U  | 8:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 22. | ..Baby One More Time (Remix)   | 6:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 23. | Credits  | 2:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 89:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| רצועות בונוס במהדורה בינלאומית> מס' | רצועות בונוס במהדורה בינלאומית> שם | רצועות בונוס במהדורה בינלאומית> משך | רצועות בונוס במהדורה בינלאומית>  | רצועות בונוס במהדורה בינלאומית>  | רצועות בונוס במהדורה בינלאומית>  | רצועות בונוס במהדורה בינלאומית>  | רצועות בונוס במהדורה בינלאומית>  | רצועות בונוס במהדורה בינלאומית>  | רצועות בונוס במהדורה בינלאומית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | I'm a Slave 4 U (וידאו קליפ)   | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Overprotected (וידאו קליפ)   | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I'm Not a Girl, Not Yet a Woman (וידאו קליפ)   | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Crossroads (טריילר לסרט)   | 1:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 12:45 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

כל המצעדים אליהם נכנס אלבום הווידאו הם מצעדי ווידאו בלבד.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2002)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 1 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 15,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 2× | 200,000 |
| בריטניה (BPI) | זהב | 25,000 |
| מקסיקו (AMPROFON) | זהב | 10,000 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה | 20,000 |
גיא חסון

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1972 (בן 52) קריית ים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1990–2019 (כ־29 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 195  מפקד חטיבה 130  סגן מפקד עוצבת געש  מפקד חטיבה 460  קצין שריון ראשי
 
גיא חסון (נולד ב-26 בינואר 1972) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון בצה"ל שירת כקצין שריון ראשי. משמש כיום כרמ"ט עוצבת הבזק במילואים.
ביוגרפיה

חסון גדל בקריית ים ולמד בתיכון "רודמן" בעיר. ב-1990 התגייס לחיל השריון. שירת כלוחם, מפקד טנק וכקצין בגדוד 195 ("אדם") בחטיבה 500 וכקצין אג"ם בחטיבה. ביוני 2001 מונה למפקד גדוד 195 ובמהלך כהונתו בתפקיד זה היה אחראי על גזרת חומש ועל גזרת בית לחם בתקופת האינתיפאדה השנייה. לאחר סגירת חטיבה 500 בשנת 2003 מונה חסון ב-2004 שוב למפקד גדוד 195 שהוקם מחדש כגדוד הדרכה בחטיבה 460. לאחר מלחמת לבנון השנייה מונה לקצין אג"ם של אוגדה 162.
במאי 2008 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבה 130, חטיבת שריון במילואים, במקביל למד במכללה לביטחון לאומי, הדריך בקורס מפקדי פלוגות ובקורס מפקדי גדודים, בשנתיים האחרונות לשירותו כמח"ט מילואים כיהן גם כמפקד מרכז לאימון מפקדות חטיבתיות במל"י. שירת כסגן מפקד עוצבת געש. באוקטובר 2013 מונה למפקד חטיבה 460, הוא פיקד על צוות קרב חטיבתי במהלך מבצע צוק איתן, בו לחמו כוחות מהחטיבה יחד עם כוחות מיחידות אחרות באזור צפון רצועת עזה ובאזור ח'אן יונס. ב-2015 יצא לשנת לימודים בצבא ארצות הברית. ביוני 2016 מונה לקצין שריון ראשי, ושימש בתפקיד עד 3 באוקטובר 2019. בסיום תפקידו פרש מצה"ל.
בשנת 2021 בעקבות מותו של שרון אסמן, מח"ט הנח"ל נבחר על ידי הרמטכ"ל לעמוד בראש צוות מומחים לבחינת אימוני הכושר בצה"ל. בשנת 2023 מונה להיות ראש המטה של עוצבת הבזק במילואים.
חסון בוגר תוכנית "אופק" המכללה לפיקוד ומטה, בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני מאוניברסיטת חיפה.
כיום נשוי ואב לשתי בנות ובן.
הערות שוליים

↑  יואב זיתון, קצין שריון ראשי פורש ומדבר על הטנקיסטיות, באתר ynet, 12 באוקטובר 2019
↑  עמוס הראל, הקצינים מתבקשים לא להיעלב מהדרג המדיני, באתר הארץ, 25 ביוני 2001
↑  אל"ם (במיל') שאול נגר, ‏חטיבת ההכשרות - חטיבה מבצעית לוחמת, שריון 46, נובמבר 2014, עמ' 52-48, באתר "יד לשריון"
| מפקדי חיל השריון  |
| --- | --- | --- |
| מפקדי גייסות השריון | יצחק פונדק • חיים לסקוב • מאיר זורע • אורי בן ארי • חיים בר-לב • דוד אלעזר • ישראל טל • אברהם אדן • משה פלד • אמנון רשף • משה בר כוכבא |  |
| קציני שריון ראשיים (קשנ"ר) | שאול יפה • משה בר-תקווה • מנחם מרון • מרדכי ציפורי • עמי מורג • עמוס כץ • יוסי בן-חנן • יצחק רבין • אמי פלנט • דוביק טל • מאיר גחטן • אודי שני • אביגדור קליין • סמי תורג'מן • חלוצי רודוי • אגאי יחזקאל • יגאל סלוביק • עפר צפריר • שמואל אולנסקי • גיא חסון • אוהד נג'מה • הישאם אבראהים • אוהד מאור |  |
יוהאן דויד אקרבאלד

| --- | --- |
 לידה:  6 במאי 1763 סטוקהולם, שוודיה 
 פטירה:  7 בפברואר 1819 (בגיל 55) רומא, מדינת האפיפיור 
 ענף מדעי:  מזרחנות, פלאוגרפיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אופסלה 
 מוסדות:  אוניברסיטת גטינגן 
 
יוהאן דויד אקרבאלד (בשוודית: Johan David Åkerblad; ‏6 במאי 1763, סטוקהולם - 7 בפברואר 1819, רומא) היה דיפלומט שוודי, פלאוגרף ואוריינטליסט.
ביוגרפיה

אקרבלד החל ללמוד ב-1778 באוניברסיטת אופסלה לימודים קלאסיים ושפות מזרחיות וסיים ב-1782. בזכות שליטתו בשפות הוא נשלח כשגריר לקונסטנטינופול ב-1783. לאחר מילוי משימתו הוא טייל בין 1784 ל-1789 באסיה הקטנה, סוריה, ארץ ישראל, מצרים וצפון אפריקה. רשימותיו ממסעותיו אלו מוחזקות בספריית הוותיקן ברומא. עם שובו לשוודיה בסיום מסעותיו ב-1789, מונה למזכיר במשרד החוץ ולמתרגם מטורקית. ב-1791 נשלח שוב לטורקיה, שם חזר למסעות מחקר, ובאחד מהם לטרויה איבחן את הטיפוגרפיה בכתביו של הומרוס.
ב-1800 ביצע מחקרים בגטינגן, וב-1802 נשלח כציר לפריז, אך עוד באותה השנה נשלח להאג כממונה על היחסים ושוב הוחזר לפריז. לאחר זמן לא רב, עזב את השירות הדיפלומטי והתיישב למספר שנים ברומא, שם, בעזרת תרומות מנדבנים בריטיים המשיך במחקריו הבלשניים, ובייחוד בשפות מצריות ובהם קופטית. הוא אסף חומר רב לכתיבת מילון קופטי, וכל מסמכיו נמצאים בעזבונו בספרייה הלאומית השוודית בסטוקהולם.
אקרבאלד היה בין הראשונים שקידמו את פיענוח אבן רוזטה שהתגלתה ב-1799. האבן התגלתה על ידי צבאו של נפוליאון במסעותיו למצרים, אך הוחרמה על ידי הצבא הבריטי זמן קצר לאחר מכן ונשלחה ללונדון. העתקים ליתוגרפיים של האבן שהוכנו עוד בקהיר, הגיעו לידיו של סילבסטרה דה סאקי, מורו של אקרבאלד, וב-1802 החל אקרבאלד לחקור אותם. הוא התמקד תחילה בכתב הדמוטי ותוך כדי הערכתו כי זה הוא כתב אלפביתי, הצליח לזהות את כל שמות המקומות תוך חודשיים בלבד. הוא השתמש בידיעותיו בקופטית והצליח לקרוא מילים נוספות כמו "יווני", "מקדש" ו"מצרי" תוך כדי זיהוי 29 סימנים (בדיעבד רק 15 מהם באופן מדויק).
שיטת המחקר ההשוואתי שלו בין הכתב הדמוטי לקופטי היוותה את המפתח בעזרתה פענח, מאוחר יותר, ז'אן-פרנסואה שמפוליון את כתב החרטומים.
אקרבאלד גם זיהה נכונה את הכתב על אריה פיראוס אשר מוצב בארסנאלה ככתב רוני.
מכתביו

כל כתביו, שפורסמו מחוץ לשוודיה, נכתבו בצורת חליפות מכתבים.
Lettre à M. Silv. de Sacy sur l'écriture cursive Copte (1801)
Inscriptionis phoenicieæ Oxoniensis nova interpretatio (1802)
Lettre sur l'inscription égyptienne de Rosette, adressée au citoyen Silvestre de Sacy (1802)
Notice sur deux inscriptions en caractères runiques, trouvées à Venise et sur les Varanges, avec les remarques de M. d'Ansse de Villoison (1804)
Inscrizione greca sopra una lamina di piombo, trovata in un sepolcro nelle vicinanze d'Atene (1813)
Lettre sur une inscription phénicienne, trouvée à Athenes (1804)
Lettre à M:r le cheval. Italinsky sur une inscription phénicienne (1817)
לקריאה נוספת

Fredrik Thomasson, "A dangerous man of the Enlightenment." J.D. Åkerblad and Egyptology and Orientalism in times of revolutions. Florens 2009.
Fredrik Thomasson, The Life of J. D. Åkerblad. Egyptian dispherment and orientalism in revolutionary times. Leiden 2011.
הערות שוליים

↑  מתוך ספר על האימפריה הביזנטית
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007479457605171  PLWABN: 9810582280905606  BIBSYS: 4098543  BnF: cb12140208r (data)  GND: 116274778  ICCU: SBLV312605  ISNI: 0000 0001 0813 9873  LCCN: n2012053779  NTA: 354899309  RERO: 02-A002914080  SELIBR: 104042  SUDOC: 029865840  VcBA: 495/106  VIAF: 24637340   WorldCat (עם VIAF): 24637340