stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע אוקיאניה לאומות 1973
משחקי הטורניר > שלב הבתים

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניו זילנד | 7 | 4 | 3 | 1 | 0 | 11 | 4 | 7 |
|  טהיטי | 7 | 4 | 3 | 1 | 0 | 8 | 2 | 6 |
|  קלדוניה החדשה | 4 | 4 | 2 | 0 | 2 | 8 | 5 | 3 |
|  ונואטו | 2 | 4 | 1 | 0 | 3 | 4 | 9 | -5 |
|  פיג'י | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | 13 | -11 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  טהיטי | 2 – 1 | קלדוניה החדשה   |
|  ניו זילנד | 5 – 1 | פיג'י   |
|  קלדוניה החדשה | 4 – 1 | ונואטו   |
|  ניו זילנד | 1 – 1 | טהיטי   |
|  קלדוניה החדשה | 2 – 0 | פיג'י   |
|  טהיטי | 1 – 0 | ונואטו   |
|  ונואטו | 2 – 1 | פיג'י   |
|  ניו זילנד | 2 – 1 | קלדוניה החדשה   |
|  טהיטי | 4 – 0 | פיג'י   |
|  ניו זילנד | 3 – 1 | ונואטו   |
שלב הנוקאאוט > מקום שלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 בפברואר 1973 |  קלדוניה החדשה | 2–1 |  ונואטו (ההברידיים החדשים) | ניומארקט, אוקלנד |
| 24 בפברואר 1973 | ג'רלד דלמאס  ז'אן קסווי  |  | צ'ארלס גאליניי  | ניומארקט, אוקלנד |
שלב הנוקאאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 בפברואר 1973 |  ניו זילנד | 2–0 |  טהיטי | ניומארקט, אוקלנד |
| 24 בפברואר 1973 | דייוויד טיילור  אלאן מארלי  |  |  | ניומארקט, אוקלנד |
גביע העולם בליגת הרוגבי

איגוד RLIF ‏(Rugby League International Federation) האוסטרלי מוביל את טורניר "גביע העולם ברוגבי ליג" המקביל לטורניר "גביע העולם ברוגבי יוניון" ונערך החל מ-1954 לגברים, ומשנת 2000 לנשים.
גברים

"גביע העולם ברוגבי ליג" המקביל לטורניר "גביע העולם ברוגבי יוניון" ונערך החל מ-1954 לגברים. מספר המשתתפים החל ב-4 נבחרות בטורנירים הראשונים והשתנה מספר פעמים אך בטורנירים האחרונים כלל 14 נבחרות אם כי מ-2021 גדל ל-16 נבחרות. כל משחק משותפים 17 שחקנים מכל נבחרת. הטורניר ב-1965 שהיה אמור להיערך בצרפת בוטל על ידה. גם הטורניר ב-1998 לא התקיים בשל מאבק משפטי על התנהלות הליגה באוסטרליה ולכן התקיים רק בשנת 2000. כמו כן גם הטורניר שתוכנן להתקיים כבר ב-2004 באוסטרליה, נדחה עד 2008. מתכונת הטורניר עברה שינויים מספר פעמים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מארחת | מס' נבחרות | אלופה | תוצאה | סגנית |
| 1954 | צרפת צרפת | 4 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 16 - 12 | צרפת צרפת |
| 1957 | אוסטרליה אוסטרליה | 4 | אוסטרליה אוסטרליה | הוכרע לפי טבלת הניצחונות והפרש השערים | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| 1960 | אנגליה אנגליה | 4 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | הוכרע לפי טבלת הניצחונות והפרש השערים | אוסטרליה אוסטרליה |
| 1968 | אוסטרליה אוסטרליה, ניו זילנד ניו זילנד | 4 | אוסטרליה אוסטרליה | 20 - 2 | צרפת צרפת |
| 1970 | אנגליה אנגליה, | 4 | אוסטרליה אוסטרליה | 12 - 7 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| 1972 | צרפת צרפת, | 4 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 10 - 10 בגמר והכרעה לפי טבלת הניצחונות | אוסטרליה אוסטרליה |
| 1975 | סבב עולמי וגמר באנגליה | 5 | אוסטרליה אוסטרליה | 10 - 0 | אנגליה אנגליה |
| 1977 | אוסטרליה אוסטרליה, ניו זילנד ניו זילנד | 4 | אוסטרליה אוסטרליה | 13 - 12 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| 1985–1988 | סבב עולמי 3 שנים וגמר בניו זילנד | 5 | ניו זילנד ניו זילנד | 25 - 12 | אוסטרליה אוסטרליה |
| 1989–1992 | סבב עולמי 3 שנים וגמר באנגליה | 5 | אוסטרליה אוסטרליה | 10 - 6 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |
| 1995 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 10 | אוסטרליה אוסטרליה | 16 - 8 | אנגליה אנגליה |
| 2000 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת, אירלנד אירלנד, צרפת צרפת | 16 | אוסטרליה אוסטרליה | 40 - 12 | ניו זילנד ניו זילנד |
| 2008 | אוסטרליה אוסטרליה | 10 | ניו זילנד ניו זילנד | 34 - 20 | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2013 | אנגליה אנגליה, ויילס ויילס, אירלנד אירלנד, צרפת צרפת, | 14 | אוסטרליה אוסטרליה | 34 - 2 | ניו זילנד ניו זילנד |
| 2017 | אוסטרליה אוסטרליה, ניו זילנד ניו זילנד, פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה | 14 |  |  |  |
| 2022 | אנגליה אנגליה | 16 |  |  |  |
נשים

משנת 2000 מתקיים טורניר מקביל לנשים בשם "גביע העולם ברוגבי ליג לנשים" שכולל 8 נבחרות. מ-2013 יוצמד הטורניר לנשים לטורניר המקביל לגברים וייערך באותם ארצות.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שנה | מארחת | מס' נבחרות | אלופה |
| 2000 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 8 | ניו זילנד ניו זילנד |
| 2005 | ניו זילנד ניו זילנד | 8 | ניו זילנד ניו זילנד |
| 2008 | אוסטרליה אוסטרליה | 8 | ניו זילנד ניו זילנד |
| 2013 | אנגליה אנגליה | 8 | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2017 | אוסטרליה אוסטרליה | 8 |  |
| 2022 | אנגליה אנגליה | 8 |  |
גשושית לחקר דינמיקת השמש

| --- | --- |

גשושית לחקר דינמיקת השמש
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 מפעיל:  מרכז טיסות החלל גודרד 
 יצרן:  מרכז טיסות החלל גודרד
 תאריך שיגור:  11 בפברואר 2010
 משגר:  אטלס 5
 אתר שיגור:  LC-41, מרכז החלל קנדי
 https://sdo.gsfc.nasa.gov/
 משימה
 מסלול:  מסלול גאוסינכרוני 
 משך המשימה הכולל:  11 בפברואר 2010 – הווה (14 שנים) 
 מידע טכני
 משקל:  3,100 ק"ג
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  36395
 מאגר המידע הלאומי:  2010-005A
 
גשושית לחקר דינמיקת השמש (באנגלית:Solar Dynamics Observatory היא גשושית לחקר השמש שנבנתה בהובלת מרכז טיסות החלל גודרד ושוגרה בשנת 2010. נכון לנובמבר 2023 היא פעילה. מטרת הגשושית היא להעביר מידע על פעילות השמש כדי לחקור את השפעתה על החיים על כדור הארץ. היא מהווה תוכנית המשך למשימת SOHO שבוצעה בשיתוף עם סוכנות החלל האירופית.
הגשושית שוגרה ממרכז החלל קנדי ב-11 בפברואר 2010 למשימה של 5 שנים ו-3 חודשים. מאז המשימה הוארכה מספר פעמים.
על הגשושית הותקנו מספר מכשירים מדעים:
מד שינויים של קרינה בתחום על סגול (Extreme Ultraviolet Variability Experiment). הוא נבנה בשיתוף עם מדעני אוניברסיטת קולורדו בולדר.
גשש לפעילות סייסמית ומגנטית של השמש (Helioseismic and Magnetic Imager) שנבנה בשיתוף עם אוניברסיטת סטנפורד. גשש בעל יכולת דיוק נתונים בעשרות אחוזים גבוה יותר מגששים קודמים ומעביר נתונים כל 10 שניות.
מראה פעילות אטמוספירית ( Atmospheric Imaging Assembly) שנבנה בשיתוף עם לוקהיד מרטין. הוא מעביר נתונים על כרומוספירה במספר ערוצים כל 12 שניות. ניתן למדוד טמפרטורות עד 20 מיליון מעלות קלווין.
האחריות הכוללת על התכנון היא על מרכז טיסות החלל גודרד.
הגשושית פועלת במסלול גאוסינכרוני בגובה של כ-35,789 ק"מ.
הנתונים שמתקבלים מעוברים למדענים באתרים שונים. לקליטת הנתונים מהחלל נבנו אנטנות מיוחדות במטווח הטילים וייט סנדס. היקף הנתונים היומיים מגיע לכ-1.5 טרהבייט.
ג'יין מארסט

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1769 לונדון
 פטירה:  28 ביוני 1858 (בגיל 89) לונדון
 שם לידה:  Jane Haldimand 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  הוראת המדעים
 יצירות בולטות:  שיחות על כימיה
 בן או בת זוג:  אלכסנדר ג'ון גספר מארסט 
 
ג'יין מַארְסֵט (באנגלית: Jane Marcet‏; 1 בינואר 1769 – 28 ביוני 1858) הייתה סופרת בריטית בתחום ספרי הוראת המדעים.
קורות חייה

ג'יין מארסט נולדה בלונדון כאחת משנים-עשר ילדיהם של אנתוני פרנסיס הלדימאנד (Anthony Francis Haldimand), סוחר אמיד יליד ז'נבה, ושל אשתו ג'יין.
מאחר שאמה נפטרה בגיל צעיר, נאלצה ג'יין לקחת חסות על אחיה הקטנים. אחד מהם, ויליאם הלדימאנד (William Haldimand), נהפך בבגרותו למנהל בנק אנגליה ולחבר בפרלמנט הבריטי. בו בזמן החלה ג'יין בלימודי המקצועות הפופולריים של תקופתה: לטינית (שהייתה חובה עבור לימודי המדעים), כימיה, ביולוגיה והיסטוריה. ג'יין הייתה גם כישרונית באיור, ולמדה בין היתר אצל תומאס לורנס. כישרון זה סייע לה מאוחר יותר באיור האילוסטרציות עבור ספריה שלה.
בשנת 1799 נישאה לרופא יליד ז'נבה, אלכסנדר ג'ון גספר מארסט (Alexander John Gaspard Marcet), אשר למד לימודי רפואה באוניברסיטת אדינבורו והיה לחבר בחברה המלכותית ומרצה בבית החולים הלונדוני Guy's Hospital. כבני זוג ג'יין ואלכסנדר ביצעו ניסויים בכימיה בביתם, והחלו לחקור את תוצאותיהם.
ביתם של בני הזוג מארסט היה למקום מפגש חברתי חשוב עבור מדענים וכותבים בתחומי המדעים השונים. באחד ממכתביה כתבה סופרת הילדים הבריטית ממוצא אירי, מריה אדג'וורט' (Maria Edgeworth), כי ביתם מלא בפעילויות חברתיות ומדעיות:
"באנו לכאן ביום שישי האחרון, ומאז העברנו את רוב זמננו בנעימים אצל חברתנו הנהדרת גברת מארסט. הילדים מאוד מחבבים את הוריהם ועסוקים בבניית בלון-פורח מנייר, שישה-עשר רגל קוטרו וכשלושים רגל גובהו. אנשים רבים באו לראות את המראתו".
לאחר פטירת אביה של ג'יין ב-1817 החליט אלכסנדר להתפטר מהוראת הרפואה ולהקדיש את כל זמנו לניסויי הכימיה ביחד עם אשתו.
בשנת 1820 אלכסנדר וג'יין מארסט הגיעו לשווייץ במטרה להשתקע שם, אולם בשנת 1822 מת אלכסנדר בפתאומיות בעת ביקור בבריטניה. ג'יין, שנדהמה ממותו, עברה מספר תקופות של דיכאון שהשפיעו על חייה. אף-על-פי ששמרה על קשרים חזקים עם ידידיה בשווייץ, היא חזרה לחיות באנגליה.
מארסט חיה את שארית חייה עם בנותיה ברחוב סטרטון 14 שבפיקדילי בלונדון. היא נפטרה בלונדון ב-28 ביוני 1858.
"השיחות" ועבודותיה האחרות

עיקר הפרסום והעבודה של מארסט נעשה על סדרת ספרים הקרואים "שיחות". אלה ספרי לימוד העוסקים בהצגה נרחבת של נושא מסוים תוך נגיעה בכל הסוגיות הרלוונטיות לו, כפי שהיה נודע בתקופת חייה.
הספר הראשון של מארסט היה "שיחות על מדעי הטבע" (Conversations on Natural Philosophy). היא חיברה אותו בשנת 1805 אך הוא פורסם רק בשנת 1819. הספר מכיל מידע בסיסי על הידע המדעי של אותו תקופה, ועוסק בין היתר בפיזיקה, באסטרונומיה, במכניקה, ובתכונותיהם של הנוזלים, האוויר והאופטיקה. צורת ההנגשה של הספר בפני הקוראים – בדומה לעבודותיה האחרות – היא באמצעות שיחה בין התלמידות אמילי וקרוליין, ומורתן הגברת בראינט. קרוליין מציבה שאלות בסוגיות מדעיות רלוונטיות, אמילי עונה עליהן בהשערות מושכלות, והמורה בראיינט (Bryant) משיבה לבסוף על שאלותיהן. הצגת הידע המדעי באמצעות שיחת חולין מנגיש את המדע לקוראים בפשטות. גישה זו חוזרת על עצמה גם ביתר כתביה של מארסט.
הספר השני שחיברה מארסט היה "שיחות על כימיה, מיועד במיוחד למין הנשי" (Conversatons on Chemistry, Intended More Especially for the Femaile Sex). היא הוציאה אותו לאור בעילום שם בשנת 1805, ורק במהדורה ה-12, שיצאה בשנת 1832, התגלתה זהותה כמחברת הספר. הספר היה לעבודתה המפורסמת ביותר, ובו היא סיכמה ופרסמה את עבודתו של הכימאי האנגלי האמפרי דייווי, אשר לקחה חלק בהרצאותיו. זה היה ספר הלימוד הראשון ליסודות מדעיים. הספר כלל את איוריה האישיים של מארסט שהדגימו את מכשירי העבודה הכימית, ושם דגש הן על העבודה הניסויית והן על העבודה התאורטית.
בספרה "שיחות על כלכלה פוליטית" (Conversation on Political Economy), שיצא לאור בשנת 1816 עסקה מארסט בתאוריות של כלכלני התקופה, הכוללים את אדם סמית, את תומאס מלתוס, ובעיקר את דוד ריקארדו. הספר התמקד בעיקר ברעיון הכללי של הכלכלה כמשחררת אנשים מעוני באמצעות השכלה וללא אפליה מגדרית. בספר, כאשר התלמידה קרוליין אומרת שהיא הייתה סבורה שאפשר "לסלוח" לנשים על בורותן בכלכלה, משיבה לה המורה בעדינות "כאשר את מצדדת בבוּרוּת, ישנה סבירות גבוהה שאת טועה".
ב-1819 זכתה להצלחה נוספת כאשר פרסמה את "שיחות על פילוסופיה של הטבע", ספר שכתבה בעצם עוד לפני "שיחות על כימיה". בשנותיה האחרונות של חייה, המשיכה מארסט להוציא מהדורות מעודכנות לספריה, וב-1835 פרסמה חיבור משמעותי נוסף, "הדקדוד של מרי" (Mary's Grammar).
מורשתה

תרומתה העיקרית של מארסט הייתה עבודתה כמחנכת. בעבודותיה מופיעים רעיונות מקוריים שהתבססו על מחקר זהיר של תאוריות עכשוויות ועל התכתבויות שלה עם מדענים בני תקופתה. עבודותיה הצטיינו בדיוק רב וביסודיות. היא הציגה נושאים במדע ובכלכלה בדרך לא פורמלית, וזכתה להערכה על כך שהצליחה להנגיש רעיונות מורכבים למבוגרים ולילדים כאחד, ואולי מעל הכול - גם לנשים, ובמיוחד לסמינריסטיות, שלא זכו לעידוד בתחומי המחקר המדעי באותה תקופה.
מארסט התמחתה במיוחד בהנגשה פופולרית של נושאים בכימיה ובכלכלה בזכות קשריה עם גדולי ההוגים והמדענים של תקופתה. היא הגיעה לקהל רחב בהפצת רעיונות בכימיה ובכלכלה פוליטית. כתיבתה באנגלית פשוטה הנגישה את המידע לא רק לנשים, אלא גם לגברים שלא קיבלו השכלה קלאסית ביוונית ובלטינית, כפי שהיה מקובל באותה תקופה. גם אם לנגד עיניה עמדה השכלתן של נשים, היא הצליחה להגיע לקהל רחב הרבה יותר, ששמע לראשונה על אידיאלים נאורים ועל הרעיון שהמחקר במדעי הטבע הוא נכס של הציבור כולו.
ספריה נלמדו בבתי-הספר בארצות הברית כספרי לימוד לכל דבר ועניין עוד עשרות שנים לאחר פטירתה.
הכרה בעולם האקדמי

המדען הנודע מייקל פאראדיי התרשם מעבודתה של מארסט. בצעירותו הוא נחשף לספרה "שיחות על כימיה" וקרא אותו בחנות הספרים של ג'ורג' ריבאו. בשלב מאוחר בחייו אף טען כי היה למארסט תפקיד חשוב בקריירה שלו ככימאי. הוא סיפר כי לאחר היכרותו האישית איתה, נהג לשלוח לה מאמרים שלו כשי תודה, והחשיב אותה למַנחה המקצועית הראשונה שלו.
בספר "שיחות על כימיה", שנועד לפשט את התחום למתקשים בו, השכילה מארסט להביא הסברים ברורים תוך שהיא שומרת על דיוק מבחינה מדעית. הספר ראה אור באנגליה ב-16 מהדורות (כולל עדכונים בין מהדורה למהדורה) עד 1830, ותפוצתו הייתה חובקת עולם: הספר היה פופולרי מאוד בארצות הברית, ואף תורגם לגרמנית ולצרפתית. הוא היה נגיש במיוחד למעמדות הבינוניים והנמוכים ובפרט לנערות שבהם (שאליהן כוּון הספר).
לדעת רבים מארסט הייתה פורצת-דרך בתמיכתה הנלהבת בהוראת כימיה למתחילים באמצעות מעבדה ניסיונית. לאחר מלחמת האזרחים, שיעורי המעבדה הפכו לנורמה בבתי הספר האמריקאיים. "שיחות על כימיה" המשיך להוביל קידום ידע מדעי בקרב נשים למרות תחרות עם סופרים ועם ספרים רבים אחרים.
ספרה "שיחות על כלכלה פוליטית" (1816) התקבל בציבור באהדה רבה, אך מאוחר יותר כלכלנים כמו אלפרד מרשל הפגינו אדישות כלפיו, והגדיל לעשות ג'וזף שומפטר שכינה אותו "כלכלה לתלמידות בית-הספר". מנגד, הסוציולוגית הבריטית הרייט מרטינו (Harriet Martineau), שנחשבה לאישה הסוציולוגית הראשונה, שילבה בעבודותיה כתיבה על נושאים כלכליים ברוח ספרה של מארסט.
שנים רבות הייתה מארסט אלמונית; רק בשנת 1832 הופיע שמה לראשונה כמחברת "שיחות על כימיה". אלמוניותה המוקדמת אפשרה לסופרים גברים בארצות הברית לפרסם שם את ספריה (תוך התאמת האנגלית למקום), כאשר שמותיהם מתנוססים על עמוד השער כמחבריהם. כשיצאה המהדורה ה-12 של "שיחות על כימיה" עם קרדיט למארסט כמחברת, נוצר כאוס שהסתיים בלא תוצאות. כיוון שזכויות היוצרים עדיין לא היו מוסדרים כראוי בחוק, היא מעולם לא קיבלה תמלוגים על כל המדורות הקודמות.
למארסט הייתה השפעה על כימאים, מדענים ומתמטיקאים ידועים רבים, ביניהם המתמטיקאית בת המאה ה-19 מרי סומרוויל שאף אמרה עליה כי "לא ניתן בשלב זה להעריך כראוי את חשיבות עבודותיה המדעיות של גברת מארסט".
רשימת פרסומים

שיחות על כימיה (1805)
שיחות על כלכלה פוליטית (1816)
שיחות על מדעי הטבע (1820)
הדקדוק של מרי (1835)
הערות על כלכלה פוליטית מעת ג'ון הופקינס (1833)
הספר הסודי של גב' מארסט: להיות מהמבחר של הסיפורים הכלולים בספריה לילדים קטנים (1858)
העונות, הסיפורים לילדים צעירים מאוד, מעת מחברת "שיחות על כימיה" (1832)
הדקדוק של ווילי – מהדורת Scholar's Choice
חיבורי מנשרים: תחת הפיקוח של החברה למען שיפור האוכלוסייה העובדת במחוז של גלאמורגן
הסיפור הסודי של גב' מארסט – מהדורת Scholar's Choice
שליטה בפשע מדיני
ביקורה של ברטה לדודה באנגליה (1830)
שיחות על ההיסטוריה של אנגליה למען שימוש ילדים
שיחות על העדויות של הנצרות אשר הטיעונים המובילים של מיטב המחברים מסודרים, מפותחים ומקושרים אחד לשני למען השימוש של אנשים צעירים ותלמידי תאולוגיה
העונות; סיפורים למען ילדים מאוד צעירים; אביב. כרך מס' 2
שיחות על הפיזיולוגיה של הצמחים: כרך מס' 1: להבין את יסודות הבוטניקה, עם יישומם לחקלאות
שיעורים על בע"ח, צמחים ומינרלים (2015) - מהדורת Scholar's Choice
ראו גם

מייקל פאראדיי
מארי קירי
מארי-אן פירט פולז לבואזיה
יוליה לרמונטובה
הוראת המדעים
לקריאה נוספת

Armstrong, Eva (בפברואר 1938). "Jane Marcet and her "Conversations on Chemistry"". Journal of Chemical Education: 53–57. doi:10.1021/ed015p53. {{cite journal}}:  (עזרה)
Crellin, John K. (ביולי 1979). "Mrs. Marcet's 'Conversations on Chemistry'". Journal of Chemical Education: 459–460. doi:10.1021/ed056p459. {{cite journal}}:  (עזרה)
Lindee, M. S. (1991). "The American career of Jane Marcet's Conversations on Chemistry, 1806 – 1853". Isis. 82: 8–23. doi:10.1086/355635.
Marcet, Jane (1817). Conversations on Chemistry. London: Longman.
Martineau, Harriet (1869). Biographical Sketches. New York: Leypoldt and Holt. pp. 70–76.
Rosenfeld, Louis (2001). "The Chemical Work of Alexander and Jane Marcet" (PDF). Clinical Chemistry. 47 (4): 784–792. PMID 11274044.
Rossotti, Hazel (ביוני 2007). "The Woman That Inspired Faraday". Chemistry World: 58–61. {{cite journal}}:  (עזרה)
John H. Lienhard (1992). "Jane Marcet's Books". The Engines of Our Ingenuity. Episode 744. NPR. KUHF-FM Houston. http://www.uh.edu/engines/epi744.htm.
הערות שוליים

↑  לואי רוזנפלד, "The Chemical Work of Alexander and Jane Marcet", Clinical Chemistry, 2001, עמ' 784-792
↑  מריה אדג'וורט, The Life and Letters of Maria Edgeworth., Boston and New York: Houghton, Mifflin and company. p. 354, ‏1895
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Elizabeth J. Morse, Marcet, Jane Haldimand (1769–1858), writer on science and political economy, Oxford Dictionary of National Biography doi: 10.1093/ref:odnb/9780198614128.001.0001/odnb-9780198614128-e-18029
1 2 3 4 5  "Jane Marcet". Science History Institute (באנגלית). 2016-06-01. נבדק ב-2018-12-03.
1 2 3 4  Saba Bahar, Jane Marcet and the limits to public science, The British Journal for the History of Science 34, 2001/03, עמ' 29–49 doi: 10.1017/S0007087401004289
1 2 3 4  "Mrs. Chemistry". Science History Institute (באנגלית). 2016-06-02. נבדק ב-2018-12-03.
1 2  "Jane Marcet | Biography, Books, & Facts". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2018-12-03.
↑  Conversation on Political Economy, לונדון: לונגמן, 1827, עמ' 11
↑  J. R. Shackleton, Jane Marcet and Harriet Martineau: pioneers of economics education, History of Education 19, 1990-12, עמ' 283–297 doi: 10.1080/0046760900190402
↑  Reed Business Information, New Scientist, Reed Business Information, 1985-02-14. (באנגלית)
↑  תוצאות ל-"ג'יין מארסט", באתר www.worldcat.org, ‏07/11/2018
↑  תוצאות חיפוש על "ג'יין מארסט", באתר babel.hathitrust.org, ‏07/11/2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271678905171  PLWABN: 9810642114305606  BIBSYS: 14052719  BnF: cb14593926b (data)  CiNii: DA03234416  GND: 128774495  HDS: 049194  ISNI: 0000 0000 8123 4060  LCCN: n86869618  NDL: 00770187  NKC: ntk20191031788  NLA: 35516694  NLG: 128307  NTA: 071964657  RERO: 02-A003559661  SUDOC: 136323308  Trove: 981395  VIAF: 44549255   WorldCat (עם VIAF): 44549255 
דוגמה מתוך ספרה של מארסט " שיחות על כימיה (1805)"
דגל אלברטה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  1 ביוני 1968
 מוטיבים עיצוביים:  דגל כחול, סמל אלברטה במרכז
 גרסאות נוספות:   דגל המשנה למושל של אלברטה
דגל פרובינציית אלברטה שבקנדה אומץ ב-1 ביוני 1968 לאחר אישור הממשלה הפרובינציאלית.
יחס אורכו של הדגל לגובהו הוא 1:2 והוא כולל את סמל אלברטה במרכז דגל בצבע כחול. גובהו של הסמל הוא 7/11 מגובהו של הדגל.
גילדה רדנר

| --- | --- |

רדנר, בשנת 1980
 לידה:  28 ביוני 1946 דטרויט, מישיגן, ארצות הברית
 פטירה:  20 במאי 1989 (בגיל 42) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  קונטיקט 
 סוגה מועדפת:  סטנד-אפ, קומיקאית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1973–1989 (כ־16 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן  Mumford High School  University Liggett School 
 בן או בת זוג:  ג'ין ויילדר (1984–1989)  G. E. Smith (1980–1982) 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי, 1977 פרס גראמי, 1990 (לאחר מותה)
 פרופיל ב-IMDb
 
גילדה סוזן רדנר (באנגלית: Gilda Susan Radner;‏ 28 ביוני 1946 – 20 במאי 1989) הייתה קומיקאית ושחקנית יהודיה-אמריקאית, ואחת משבעת החברים המקוריים של תוכנית המערכונים סאטרדיי נייט לייב של רשת NBC. אחת מן ההצלחות הגדולות שלה הייתה הופעות יחיד שביצעה בתיאטראות ברודוויי בשנת 1979.
רדנר נפטרה ממחלת סרטן השחלות בשנת 1989. את מפעל חייה ומורשתה מנציחים עד היום באמריקה בתור אישה פורצת דרך בתחום הסטנד-אפ והקומיקאיות והיא נחשבת לדמות אייקונית בהיסטוריה האמריקאית.
בעלה היה הבמאי והתסריטאי ג'ין ויילדר.
ביוגרפיה

רדנר נולדה ב-28 ביוני 1946 בדטרויט, מישיגן להנרייטה והרמן, זוג הורים יהודיים. אביה היה איש עסקים ואמא הייתה מזכירה במשרד עורכי דין. היא גדלה בדטרויט עם מטפלת בשם אליזבת' קלמנטיין גיליס, שניבאה לה השראה לאחת מן הדמויות ששיחקה במהלך חייה. רדנר הייתה קרובה לאביה, שלקח אותה לראות הופעות בתיאטראות ברודוויי בניו יורק, ומכאן החיבור שלה לתיאטרון. כשהייתה בת 12, בשנת 1958, סיפרה שאביה פיתח גידול במוח והיה מרותק למיטתו ולא מסוגל לתקשר עד למותו שנתיים אחר כך, בשנת 1960.
קריירה

רדנר החלה את הקריירה הציבורית השלה כנערת מזג אוויר בתחנת רדיו באן ארבור. היא עברה לגור עם חבר שלה, פסל קנדי בשם ג'פרי ראובינוף בטורונטו. שם היא הופיעה במופע סטנד-אפ והחלה להכיר כוכבים רבים, ביניהם יוג'ין לוי, ויקטור גרבר, מרטין שורט ועוד. בשנת 1974 הצטרפה לתוכנית קומדיה ברדיו ששודרה במאות תחנות רדיו בארצות הברית ונפגשה עם ידוענים רבים, ביניהם צ'בי צ'ייס, ביל מארי, ג'ון בלושי ועוד. כך החלה רדנר את הקריירה שלה.
קריירה > סטארדי נייט לייב

לאחר התהילה שצברה בעת שהייתה שדרנית ברדיו ועקב קשריה עם רבים מכוכבים קומיקאים, הצטרפה רדנר לצוות התוכנית סאטרדיי נייט לייב בעונתה הראשונה. היא נהגה לחקות וללעוג למגישי חדשות והפכה לאייקון לאחר שגרמה לקהל רב לצחוק מפעולותיה.
מחלתה

בעת ששהתה בממלכה המאוחדת בשנת 1985, חשה רדנר ברע וביקשה טיפול רפואי. במשך עשרה חודשים רופאים רבים ניסו לאבחן את מקור כאביה אך אף אחד לא הצליח לזהות את המחלה. באותה שנה התמודדה רדנר עם ידיעה שפורסמה מצד הפקת סאטרדיי נייט לייב בנוגע להפרעות האכילה שלה והפסד אישי של 8 מיליון דולרים.
ב-21 באוקטובר 1986 אובחן אצל רדנר סרטן השחלה. היא עברה כריתת רחם, ועל פי מאמר שפורסם בשנת 2009 על ידי המגזין של האגודה האמריקנית לחקר הסרטן "הוסר מבטנה של רדנר גידול ממאיר בגודל אשכולית". היא עברה במשך שנתיים טיפולי כימותרפיה והקרנות, מה שדיכא את רדנר וגרם לה להסתתר מעין הציבור האמריקני.
מחלתה > מותה

בחודש ספטמבר 1988 לא נראו אצל רדנר סימנים נוספים לסרטן, אך לבסוף הסרטן חזר אל גופה אחרי זמן קצר. ב-17 במאי 1989 עברה רדנר בדיקת סי טי. במהלך הבדיקה נכנסה רדנר לתרדמת ממנה לא קמה, וכעבור שלושה ימים, ב-20 במאי 1989 הלכה רדנר לעולמה. הלווייתה התקיימה ב-24 במאי 1989 בעיר סטמפורד שבקונטיקט, שם היא נטמנה.
ראו גם

סאטרדיי נייט לייב
כוכבה של רדנר בשדרת הכוכבים של הוליווד
ג'ון פרנסיס דייוויס

| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 1795 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  13 בנובמבר 1890 (בגיל 95) הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  אוניברסיטת אוקספורד 
 בן או בת זוג:  Emily Humfrays (1822–ערך בלתי־ידוע) Lucy Ellen Rocke (1867–ערך בלתי־ידוע) 
 פרסים והוקרה
 עמית החברה המלכותית  אביר מפקד במסדר האמבט 
 
סר ג'ון פרנסיס דייוויס (באנגלית: Sir John Francis Davis; בסינית: 戴維斯; ‏ 16 ביולי 1795 - 13 בנובמבר 1890) היה מושלהּ השני של הונג קונג וחבר במסדר האמבט.
קורות חיים

דייוויס היה בנו של סמיואל דייוויס (Samuel Davis).
בשנת 1813 הצטרף דייוויס לחברת הודו המזרחית הבריטית ומונה לתפקיד מנהלי במפעל של החברה בקנטון. בשל ידיעת השפות שלו הצטרף לוויליאם אמהרסט בשליחותו לפקינג בשנת 1816. לאחר שובו מפקינג שב לקנטון והמשך לעבוד במפעל החברה שם עד שמונה למנהלו בשנת 1832. בשנת 1834 מונה יחד עם ויליאם נאפייר למנהלן של אזור סין של חברת הודו המזרחית.
בשנת 1822 נבחר כחבר החברה המלכותית בשל מחקריו על תרבות סין.
ב-8 במאי 1844 מונה כמושל השני של הונג קונג ומפקד כוחות הצבא הבריטי במושבה. דייוויס היה מושל לא פופולרי בקרב תושבי הונג קונג והסוחרים הבריטים שסחרו בה בשל המיסים הרבים שהטיל; חיכוכים אלה עם התושבים הביאו להתפטרותו ב-21 במרץ 1848. בתקופת כהונתו החלו מרוצי הסוסים במושבה, שהפכו למוסד תרבותי במושבה ולאחד מסמליה. דייוויס ערך את מפקד האוכלוסין במושבה (על פיו התגוררו בה 23,988 תושבים).
בשנת 1845 קיבל את התואר ברונט, ב-1854 הצטרף כאביר מפקד במסדר האמבט וב-1876 קיבל תואר דוקטור במשפט אזרחי מאוניברסיטת אוקספורד.
דייוויס נפטר ב-13 בנובמבר 1890, בגיל 95.
על שמו נקראים הר דייוויס וכן רחוב דייוויס בהונג קונג.
כתביו

הסינים: תיאור של האימפריה הסינית ותושביה, הוצאת צ'ארלס נייטס, 1836
סין, בעת שלום ובעת מלחמה
תרגומים של מלומדים סינים
הערות שוליים

↑  כרך ראשון, כרך שני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271525605171  PLWABN: 9810556164005606  BIBSYS: 90643247  BnF: cb106007155 (data)  CANTIC: a11305721  GND: 121769232  ISNI: 0000 0000 8124 0989  LCCN: n50035543  NDL: 00766030  NKC: ola2016911175  NLA: 35033897  NLG: 175427  NTA: 07215411X  SNAC: w6wt3043  SUDOC: 074781391  Trove: 806436  VcBA: 495/19832  VIAF: 45166049   WorldCat (עם VIAF): 45166049
גרציה צפרני

גרציה צפרני (באיטלקית: Garzia Zafferani; נולדה ב-31 בדצמבר 1972) היא פוליטיקאית סן מרינזית, הקפיטן העוצר של סן מרינו מחודש אפריל 2020 עד אוקטובר באותה השנה. צפרני שירתה כקפיטן עוצר של סן מרינו יחד עם אלסנדרו מאנצ'יני.
מאנצ'יני היא חברה במפלגת השמאל הסן מרינזית "RETE Movement", היא המקימה של מפלגה זו.
הערות שוליים

↑  San Marino, ספר העובדות העולמי של ה-CIA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1241509891  VIAF: 1312163274264612440004   WorldCat (עם VIAF): 1312163274264612440004 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גביע אאודי

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2009
 ארגון מפעיל:  אאודי 
 מספר מתמודדים:  4
 עיר מארחת:  מינכן, גרמניה
 אצטדיון:  אליאנץ ארנה
 זוכה:  אנגליהטוטנהאם הוטספר (1)
 הכי הרבה זכיות:  גרמניהבאיירן מינכן (3)
 https://www.audicup.com/
 
גביע אאודי (באנגלית: Audi Cup) הוא טורניר כדורגל בינלאומי ידידותי בשיטת גביע, בהשתתפות ארבע קבוצות, המתקיים אחת לשנתיים בטרם התחלת העונה ובחסות חברת אאודי. קבוצת באיירן מינכן מארחת את הטורניר באצטדיון הבית שלה, אליאנץ ארנה. הטורניר נערך לראשונה ביולי 2009. הוא אינו קשור למפעלים אחרים או להתאחדויות הכדורגל הלאומיות.