stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ערן יהב
הערות שוליים

↑  אתר codota
↑  נתונים מ העמוד של פרופסור ערן יהב באתר linkedin.
↑  ערך מדד ה-i10-index עבור חוקר הוא מספר הפרסומים שלו שצוטטו למעלה מ-10 פעמים במאמרים שונים. i10-index בוויקיפדיה האנגלית
↑  נתונים אלו חושבו לפי google-scholar
↑  Symbolic Automata for Static Speciﬁcation Mining
↑  Typestate-Based Semantic Code Search over Partial Programs
↑  קיצור עבור Scalable And Flexible Error detection and verification
↑  Continuous Code-Quality Assurance with SAFE
↑  אובייקט מטיפוס מסוים בתוכנית יכול להיות באחד ממספר מצבים מסוימים בכל רגע במהלך הריצה של התוכנית. קבוצת הפעולות (כמו קריאה למתודות) שמותר להפעיל עליו ברגע נתון תלויה במצב בו הוא נמצא באותו הרגע, והפעלתן עליו עשויה לשנות את מצבו.
↑  aliasing הוא מצב בו ניתן לגשת לנתון מסוים בזיכרון דרך שמות מזהים שונים בתוכנית. במצב זה, שינוי של הנתון דרך מזהה מסוים יגרום לשינוי הערכים המקושרים לשאר המזהים של הנתון באופן שעשוי להיות בלתי צפוי למתכנת או למתבונן בקוד, דבר המקשה על הבנה וניתוח של תוכניות. aliasing בוויקיפדיה האנגלית
↑  Effective Typestate Verification in the Presence of Aliasing
↑  פעולות אסורות כתלות במצב האובייקט יכולות להיות שימוש באובייקט שלא אותחל, שימוש במשאב שנסגר ועוד.
↑  בכנס ISSTA-2006 על מאמרו: "Static Specification Mining Using Automata-Based Abstractions"
↑  אתר ISSTA- International Symposium on Software Testing and Analysis
↑  בכנס ISSTA-2007 על מאמרו: "Effective Typestate Verification in the Presence of Aliasing”.
↑  פרויקט מתקפת הסייבר על "Waze" באתר הטכניון.
↑  פרויקט מתקפת הסייבר על "Waze" באתר "Geek time".
↑  פרויקט מתקפת הסייבר על "Waze" באתר "ערוץ 7".
↑  פרויקט מתקפת הסייבר על "Waze" באתר "מעריב השבוע".
↑  פרויקט מתקפת הסייבר על "Waze" באתר "הידען".
↑  פרויקט מתקפת הסייבר על "Waze" באתר "The Hacker News".
↑  פרויקט מתקפת הסייבר על "Waze" באתר "Popular Science".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296242905171  ACM DL: 81100285431  dblp: 54/5133  SUDOC: 156356457  VIAF: 182539890   WorldCat (עם VIAF): 182539890
520-529 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 529 - 520 לפנה"ס
אירועים

529 לפנה"ס - כנבוזי השני מתמנה למלך פרס לאחר כורש אביו, הוא כובש את מצרים וקפריסין.
527 לפנה"ס -פייסיסטראטוס טיראן אתונה מת ובמקומו מתמנה בנו היפיאס.
526 לפנה"ס - כנבוזי השני, מלך פרס כובש את מצרים ומביס את פסמתיך השלישי, מה שמביא לסיום שליטת השושלת ה-26 במצרים ולתחילת שליטת השושלת ה-27 שהייתה פרסית.
525 לפנה"ס - התחלת הטבעת מטבעות בעלי ציור בשני צדדיהם.
522 לפנה"ס - ברדיה בן כורש יורש את אחיו כנבוזי השני ומתמנה למלך פרס.
522 לפנה"ס - בבל מורדת בפרס.
521 לפנה"ס - דריווש הראשון מחליף את ברדיה ומתמנה למלך פרס. דריווש היה בנו של אחשדרפן בשם היסטספס.
521 לפנה"ס - המורדים הבבלים שמרדו בממלכת פרס מפסידים במרד ומגורשים.
520 לפנה"ס - קלאומנס הראשון מחליף את אביו, אנכסנדרידס השני ומתמנה למלך ספרטה.
520 לפנה"ס - דריווש הראשון מצווה כי העבודה בירושלים תתבצע על פי צוו של סביו, כורש.
520 לפנה"ס - קור, מכיוס נוצר, כעת הוא נמצא במוזיאון האקרופוליס שבאתונה.
520 לפנה"ס - הסרקופגים, מצ'רווטרי נוצרים, כעת הם נמצאים במוזיאון האסטרוסקי הלאומי שברומא.
נולדו

525 לפנה"ס - אייסכילוס, כותב מחזות יווני (מת ב-456 לפנה"ס)
522 לפנה"ס - פינדארוס, משורר יווני.
521 לפנה"ס - לאונידס הראשון, מלך ספרטה.
520 לפנה"ס - פאניני, בלשן הודי (מת ב-460 לפנה"ס)
נפטרו

יולי, 529 לפנה"ס - כורש הגדול, מלך פרס.
אנכסימנס, פילוסוף יווני (נולד בשנת 585 לפנה"ס)
527 לפנה"ס - פייסיסטראטוס, טיראן אתונה
525 לפנה"ס - פסמתיך השלישי, הפרעה האחרון בשושלת ה-26 של מצרים.
522 לפנה"ס - כנבוזי השני, מלך פרס.
פוליקרטס, טיראן סאמוס.
ספטמבר, 522 לפנה"ס - ברדיה בן כורש, מלך פרס.
890-899 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 899 - 890 לפנה"ס
אירועים ומגמות

895 לפנה"ס - מותו של המלך שיאו משושלת ג'ואו בסין.
894 לפנה"ס - המלך אי משושלת ג'ואו מתמנה למלך סין.
892 לפנה"ס - מגאקלס, מלך אתונה, מת לאחר שלטון שנמשך 30 שנה ומוחלף על ידי בנו דיאגנטוס.
891 לפנה"ס - תוכולתי-נינורתה השני מחליף את אביו אדד-ניררי השני ומתמנה למלך אשור.
אנשים חשובים

בעשא, מלך ישראל (מלך בשנים 883 - 903 לפנה"ס).
אסא, מלך יהודה (מלך בשנים 867 - 908 לפנה"ס).
אדד-ניררי השני, מלך אשור (מלך בשנים 891 - 911 לפנה"ס)
תוכולתי-נינורתה השני, מלך אשור (מלך בשנים 884 - 891 לפנה"ס).
820-829 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 829 - 820 לפנה"ס
אירועים ומגמות

828/7 לפנה"ס - צ'ואן משושלת ג'ואו מתמנה למלך בסין לאחר שני עשורים שבהן שימש כיורש העצר.
825 לפנה"ס - מלך מצרים תאקלוט השני נפטר, כתוצאה בניו, אושורקון השלישי ושושנק השלישי, נלחמים על הכתר.
825 לפנה"ס - מלך אתונה אריפרון נפטר לאחר שהיה בשלטון במשך כ-20 שנה. הוא מוחלף על ידי בנו תספיוס.
823 לפנה"ס - מלך אשור שלמנאסר השלישי נפטר והוחלף על ידי בנו שמשי-אדד החמישי.
823 לפנה"ס - פאיגמאליון תופס את המלוכה בצור.
אנשים משמעותיים

יהוא, מלך ישראל (מלך בשנים 814 - 842 לפנה"ס).
יואש, מלך יהודה (מלך בשנים 797 - 836 לפנה"ס).
שלמנאסר השלישי, מלך אשור (מלך בשנים 824 - 858 לפנה"ס).
810-819 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 819 - 810 לפנה"ס
אירועים ומגמות

817 לפנה"ס - פדובאסטיס הראשון מכריז על עצמו כמלך מצרים, מייסד את השושלת ה-23.
814 לפנה"ס - קרתגו נוסדת על ידי מתיישבים פיניקים מצור, מובלים על ידי דידו. העיר התפתחה בעזרת כוח ימי ששלט בים התיכון.
814 לפנה"ס - יהואחז מחליף את אביו, יהוא, ומתמנה למלך ישראל.
811 לפנה"ס - אדד-ניררי השלישי מחליף את אביו, שמשי-אדד החמישי ומתמנה למלך אשור.
אנשים משמעותיים

יהוא, מלך ישראל (מלך בשנים 814 - 842 לפנה"ס).
יהואחז, מלך ישראל (מלך בשנים 800 - 814 לפנה"ס).
יהואש, מלך יהודה (מלך בשנים 797 - 836 לפנה"ס).
סונטה

ערך זה עוסק בשיר בן 14 שורות. אם התכוונתם למונח מוזיקלי, ראו .
ערך זה עוסק בשיר בן 14 שורות. אם התכוונתם לכלי רכב מתוצרת יונדאי, ראו .
סוֹנֶטָּה (או סונט, מאיטלקית: צליל קטן) היא צורת שיר לירי הנפוצה בשירה המערבית, במיוחד האיטלקית והאנגלית, וגם בשירה העברית החדשה. הסונטה מורכבת מארבע-עשרה שורות מחורזות, המחולקות לשני קוורטינים מחורזים בני ארבע שורות, ולשני טרצינים מחורזים בני שלוש שורות.
הסונטה בכללותה משמשת כלי למבע של רגש או מחשבה באופן השואף לשלמות. לרוב שני הקוורטנים מצטרפים לחלק ראשי הנקרא אוקטבה, ושני הטרצינים לחלק משני הנקרא ססטט. האוקטבה והססטט אמורים להיבדל זה מזה באווירה המוזיקלית, ולהצטרף יחדו למכלול אחד. לעיתים תכופות האוקטבה שימשה למבע של שאלה או בעיה, והססטט למבע תשובה או פתרון. היו משוררים שחילקו את הסונטה גם בדרכים מבניות והגיוניות אחרות, כגון חלוקתה לשלושה או לארבעה חלקים.
הסונטה צורת מבע מצומצמת הדורשת הקפדה סגנונית, איזון של מחשבה ומשקל, שלמות מוזיקלית, והישמרות מפני תוכן שגרתי וחריזה מאולצת, על מנת להגיע ליופי ואחדות. צורת שירית זו התחבבה במהלך הדורות על משוררים מאומות רבות. במה כוחה של הסונטה גדול? השיב טשרניחובסקי: "ככל צורה קבועה ומסוימה היא סוללת למפרע מסילה למהלך מחשבתו של המשורר, אבל היא גם המכרחת אותו לרכז את ניצוצי מחשבתו לבל יתעו הנה והנה ולא ידעכו אחד אחד".
כתב יעקב פיכמן: 'הסוניטה היא צורת הבגרות בשירה. כח עצור בה, ליריציזם מסתתר; המיית-לב עצומה מהיותה מפורשת. הצורה הפלסטית המצומצמת מרסנת, פעמים גם מצננת במקצת, על כל פנים - כובשת את הרוח הלירית בהתפרצה, מתגברת עליה; מתגברת, כמובן כדי להביע ביתר עוז, מצורפת ומטוהרת מכל סייגי ביטוי, הנטפלים כמעט תמיד לכל "שפעת רגש"'.
תולדות הסונטה

מקור הסונטה בחצר של פרידריך השני, מלך סיציליה. החוקרים חלוקים האם הסונטה המצאה איטלקית, או שמא מקורה בשירה המוסלמית, וככל הנראה היא התפתחות של שירת הטרובדורים הפרונבסאלית. המשורר הראשון שחיבר סונטות היה הסיציליאני ג'קומו דה לנטינו (באמצע המאה ה-13). מסיציליה הסונטה עברה למרכז איטליה, שם שימשה את המשוררים הטוסקנים גווידו קבאלקנטי, צ'ינו דה פיסטויה, ברונטו לטיני, ודנטה אליגיירי לחיבור שירי אהבה אידיאלית בסגנון חדש מתוק. הסונטה הגיעה לפסגת התפתחותה בסונטות של פרנצ'סקו פטררקה, שנחשב באיטליה ובאירופה במשך דורות רבים למחוקק ולמופת של אמנות הסונטה.
הסונטות של פטררקה מתאפיינות בתכונות הבאות:
שחרור מוולגריות ומכובד מטפיזיות שאפיין את הסונטה בתקופות קודמות
מוזיקליות נעלה
סגנון ומודולציה יפים
שפע של סונטות-אהבה שהפך את הסונטה לפופולרית
מאיטליה תפוצת הסונטה התרחבה לארצות דוברות שפות לטיניות, תוך חיקוי המשוררים האיטלקים ובמיוחד פטררקה. עם מחברי הסונטות הנודעים בארצות הנ"ל נמנים לופה דה וגה הספרדי, לואיש דה קמואש הפורטוגזי, קלמאן מארו הצרפתי, ורבים אחרים. באיטליה, משוררים רבים חיברו סונטות בעקבות פטררקה, שהבולט שבהם טורוואטו טאסו.
בשלהי המאה ה-16, גם בעקבות פטררקה, רובם של המשוררים האליזבתנים חיברו מחזורי סונטות אהבה, ביניהם "אסטרופתל וסטלה" מאת פיליפ סידני, "אמורטי" מאת אדמונד ספנסר, והסונטות של ויליאם שייקספיר. ספנסר ושייקספיר המציאו צורות חדשות של סונטה הנקראות על שמם. להלן אופן החריזה בצורות הסונטה השונות:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| סונטה פטררקית | סונטה ספנסרית | סונטה שייקספירית |
| אבבא, אבבא, גדג, דגד; אבבא, אבבא, גדה, גדה; אבבא, אבבא, גדה, דגה. | אבאב, בגבג, גדגד, הה. | אבאב, גדגד, הוהו, זז. |
במאה ה-18 מיעטו לחבר סונטות, עד שלקראת סופה הסונטות של המשוררים האנגלים שרלוט סמית' ו-ויליאם בוולס, שהתחבבו על המשוררים הרומנטיים האנגלים, הביאו לתחייה מחודשת של הסונטה. אזי וורדסוורת' חיבר את הסונטה הבאה:
אַל תָּבוּז לַסּוֹנֵט, מְבַקֵּר, אַךְ לַשָּׁוְא

לֹא תַּבְחִין כִּי בַּנֶּצַח יֵשׁ יָד לוֹ וָחֶבֶל;

לֵב שֵׁיְקְסְפִּיר נִפְתַּח בּוֹ; בִּצְלִיל זֶה הַנֵּבֶל

פֶּטְרַרְקָה מָצָא רְפוּאָה לִפְצָעָיו;

לְטָאסוֹ הָיָה הוּא חָלִיל לֹא אַכְזָב;

קָמוֹאֶנְשׁ הִמְתִּיק בּוֹ גָּלוּת רַבַּת סֵבֶל;

מִצְחוֹ הַנְּבוּאִי, הֶעָטוּר זֵרֵי אֵבֶל

שֶׁל דַּנְטֶה קֻשַּׁט בְּעַנְפֵי הֲדַסָּיו.

בְּאוֹר גַּחְלִילִי הוּא הֵאִיר דַּרְכֵי שְׁאוֹל

לִסְפֶּנְסֶר הָרַךְ בְּשׁוּבוֹ מִמַּמְלֶכֶת

פֵיוֹת; וְעֵת רַד עֲרָפֶל לַמִּשְׁעוֹל

שֶׁבּוֹ מִילְטוֹן פָּסַע - בְּיָדוֹ הַמְּבֹרֶכֶת

הָפַךְ לְשׁוֹפָר שֶׁהִנְעִים מִזְמוֹרִים

מְחַיֵּי נְפָשׁוֹת - אַךְ אֲהָהּ, כֹּה סְפוּרִים!
מהמאה ה-19 ואילך חיבור סונטות נהיה נפוץ בכל העולם המערבי וגם במזרח.
הסונטה בשפה העברית

כבר בראשית המאה ה-14, במקביל לדנטה, עמנואל הרומי כתב סונטות בעברית, והיא השפה השנייה (אחרי איטלקית) בה נכתבו סונטות. במהלך הדורות רבים ממשוררי יהדות איטליה חיברו סונטות, ביניהם שמואל ארקוולטי, יהודה אריה ממודנה, משה זכות, עמנואל פראנשיס, יעקב פראנשיס, שמשון כהן מודון, אפרים לוצאטו, יצחק לוצאטו, שד"ל, יוסף אלמנצי, רחל מורפורגו, ואחרים. המשוררים היהודים האיטלקים כינו את הסונטה שיר זה"ב, שזהב בגימטריא 14, כמניין שורות הסונטה.
מאיטליה הסונטה העברית התפשטה בתקופת ההשכלה לגרמניה ולמזרח אירופה. עם משוררי ההשכלה וחיבת ציון שחיברו סונטות (ספורות) נמנים: שלמה זלמן זאלקינד, נפתלי הרץ וייזל, אברהם בר גוטלובר, מיכ"ל, יל"ג, מנחם מנדל דוליצקי, יהודה ליב גמזו, ואחרים.
עם המשוררים שכתבו נדבך משמעותי של סונטות בעברית במאה ה-20 ואילך נמנים שאול טשרניחובסקי, יעקב פיכמן, יעקב שטיינברג, חיים אברהם פרידלנד, שמעון הלקין, ש. שלום, חיים לנסקי, יצחק עוגן, שמשון מלצר, לאה גולדברג, יהודה עמיחי, יוסי גמזו, אהרון שבתאי, אברהם עוז, אלי הירש, ואחרים.
טשרניחובסקי, במבוא למחברת הסוניטות (1922), הירצה על תולדות הסונטה, על קשייה וחומרותיה, על צורות חריזתה השונות, ועל הגיונה הפנימי.
הרחבות של הסונטה

מחזור סונטות הוא קובץ סונטות שבמרכזן נושא כלשהו או אדם מסוים. כל סונטה מהווה שיר כשלעצמו, והסונטות כולן מצטרפות ליצירה אחת. דוגמאות: מחזורי סונטות האהבה שהוזכרו למעלה, "נהר דאדן" מאת וורדסוורת', "סונטות מן הפורטוגזית" מאת אליזבת בראונינג, "סונטות לאורפאוס" מאת רילקה, "הסוניטות מבית הקפה" מאת יעקב שטיינברג.
כליל סונטות הוא מחזור של 15 סונטות, כך שכל אחת מתחילה בשורה שבה מסתיימת קודמתה, ובכליל סונטות הירואי, בנוסף הסונטה האחרונה מורכבת מהשורות הראשונות של קודמותיה. כליל סונטות הירואי הוא דבר נדיר בספרות, בשל הקושי הרב שבכתיבתו. דוגמאות לכלילי סונטות שנכתבו בעברית הן "לשמש" ו"על הדם" מאת שאול טשרניחובסקי, "אשה" ו"חנינא בני" מאת ש. שלום ו"כליל החורש" מאת יוסי גמזו.
סונטת-זנב היא סונטה בת 14 שורות שנוסף לה בסופה זנב (קודה) הנחזרת עם השורה האחרונה של הסונטה. צורה זו פותחה באיטליה במאה ה-14, הייתה נפוצה במאה ה-15, ובמהלך הדורות שימשה בעיקר לחיבור סונטות קומיות, אבסורדיות, וסאטיריות. כשהזנב מוגזם באורכו, היא נקראת סונטסה. לדוגמה, הסונטסה "סונטה קטנה עם זנב" מאת קרלו פורטה, שזנבה באורך 177 שורות.
סונטה מתווכת היא סונטה שמצורפות אליה שורות קצרות בנות שבע הברות, הנוספות לאחר כל שורה לא זוגית של הקוורטינים ולאחר השורה הראשונה והשניה של הטרצינים, כך שמתקבלת צורת חריזה כללית: אאבאאב, אאבאאב, גגדדג, דדגגד. צורה זו הומצאה במאה ה-13 על ידי המשורר האיטלקי גיטונה מארצו.
סונטה אקרוסטיכונית היא סונטה בה האותיות הראשונות בכל שורה מהוות יחדו שם או מילה או משפט. המשורר האיטלקי מתאו מריה בויארדו השתמש בה לחיבור סונטות-אהבה.
שימוש בסונטה ביצירות שירה/ספרות

משוררים השתמשו בצורת הסונטה ליצירות שירה וספרות ארוכות. דוגמאות:
ויליאם שייקספיר שילב סונטות במחזותיו "עמל אהבה לשווא", "מהומה רבה על לא דבר", "רומיאו ויוליה", ו-"הנרי החמישי".
ג'ון מילטון שיבץ סונטות באפוס בחרוז לבן "גן העדן האבוד".
אלכסנדר פושקין חיבר את הרומן בחרוזים "יבגני אוניגין" במתכונת סונטות, תוך שימוש בצורת סונטה הנקראת על שמו סונטה פושקינית, בחריזה: אבאב, גגדד, הווה, זז. בעקבותיו חיברו רומנים בצורה דומה ויקרם סת (שער הזהב, 1986), מאיה ערד (מקום אחר ועיר זרה, 2003) ועופרה עופר (מה קרה להגר באילת?, 2023).
ראו גם

פרנצ'סקו פטרארקה
אדמונד ספנסר
הסונטות של שייקספיר
ג'ון מילטון
ויליאם וורדסוורת'
יבגני אונייגין
אהבתה של תרזה די מון
פעמוני עין כרם
כליל סונטות
לקריאה נוספת

פרנצ'סקו פטררקא, מבחר שירים (בתוספת מסה על תקופתו), תרגמה לאה גולדברג, תל אביב 1953
ראובן אבינועם, מבחר שירת אנגליה, ע' 39-36, 49, 60-57, 141-140, מסדה: תל אביב תשט"ז.
שאול טשרניחובסקי, מחברת הסוניטות, הוצאת דביר ירושלים, ברלין תרפ"ב (1922)
יוסף ליכטנבוים, שיר-הזהב של טשרניחובסקי, ב-"מאזנים" ט"ו תש"ג.
ש"י פנואלי, בסוניטות ש. שלום, ב-"העולם", 8 ביוני 1939
ראובן רבינוביץ, כשעה ערבית, ב-"דבר", 1 בספטמבר 1967.
משה שמיר, בסגור זכוכית שבורה, ב-"מעריב", 22 באפריל 1977.
אליעזרה איג, שקספיר בסוניטות, ב"למרחב", 25 בספטמבר 1964.
נ. עגר, סונטות מאנגלית לעברית, ב-"קול העם", 15 בינואר 1965.
דבורה ברגמן, צרור זהובים, סונטים עבריים מתקופת הרנסאנס והבארוק, הוצאת יד בן צבי, 1998
דבורה ברגמן, שרשרת הזהב: הסונט העברי לדורותיו, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000
דבורה ברגמן, לפרשת התקבלות הסונט העברי, ב-"תרביץ", כרך נו, חוברת א, ע' 123-109, תשרי-כסלו תשמ"ז
דבורה ברגמן, הסונט העברי מראשיתו ועד ימינו, ב-"מאזנים", אדר א' תש"ס (פברואר 2000)
יורם ברונובסקי, "אל תבוז לסונט, המבקר": קיצור תולדותיו של הסונט, שיר זה"ב, ב-"מאזנים" אדר א' תש"ס (פברואר 2000)
ראובן צור, דיוקנו של הסונט, ב-"מאזנים", אייר תשמ"ז (יוני 1987)
פנינה נוה, חיקוי ומקור ב"שיר ידידות" לאפרים לוצאטו, ב-"תרביץ", כרך כד, חוברת ג, ע' 336-323, ניסן תשט"ו.
הלל ברזל, כליל סונטות כז'אנר אצל טשרניחובסקי, ב-"מאזנים," אב-אלול תשמ"א (אוגוסט-ספטמבר 1981)
יהודית בר-אל, מחזור 'הסוניטות מבית הקפה' ליעקב שטיינברג, ב-"מחקרי ירושלים בספרות עברית", כרך א, ע' 88-73, תשמ"א
טוביה ריבנר, על סונט אחד של לאה גולדברג, ב-"מאזנים", אדר א' תש"ס (פברואר 2000)
Leigh Hunt & Adams Lee, The Book of Sonnet, Boston 1867
Sidney Lazarus Lee, Elizabethan sonnets, newly arranged and indexed, Vol I., Introduction, Westminster 1904
Michael Spiller, The Development of the Sonnet: An Introduction, New York 1992
J. Phelan, The Nineteenth-Century Sonnet, Palgrave Macmillan 2005.
הערות שוליים

↑  במובן ניגון בכלי נגינה, שהסונטה הקדומה הייתה מלווה במוזיקה כלית.
↑  כתב ג'ובני גררדיני: "לא די לשים יחד ארבע-עשרה שורות, ולחלקם לקוורטינים ולטרצינים בסדר מחורז, זו עבודה שכל אחד יכול לעשות; אלא לחבר את המחשבה באופן שהיא מתרחבת בפרופורציות נכונות, מסכימה עם ההרמוניה המושלת בסונטה כולה, זו יצירה הדורשת שיפוט עדין, מה שקשה להראות".
↑  שאול טשרניחובסקי, מחברת הסוניטות, ע' 21-20, ברלין: דביר ירושלים, תרפ"ב (1922)
↑  יעקב פיכמן, בימים ששה ובלילות שבעה, מאזנים, ניסן תרפ"ט, ע' 13-12
↑  שחוברו בשנים 1368-1327. יוסף ליכטנבוים כתב שהאידאה המטפיזית של הסונטה הטוסקנית היא אחדות בקוסמוס, תיאום העולם (הרמוניה); כך הסונטות של דנטה ופטררקה משולות לאותן ערים של ימי קדם, החיות בתוך חומותיהן הן.
↑  מוראטורי, ההיסטוריון הנודע, כתב שהיו לפטררקה כל המידות הטובות של המשוררים העתיקים, אבל בלי חסרונותיהם. הוא ציין את טעמו המשובח, את החן של לשונו, את יפי סגנונו, ואת אצילות מחשבותיו; מה שעשה אותו בצדק לראש המשוררים הליריים האיטלקים.
↑  לי האנט, אדמס לי, ספר הסונטה, ע' 20, בוסטון: האחים רוברטס, 1867
↑  למחזור הסונטות של סידני, ובעקבותיו לחיבור מחזורי סונטות בכלל, היה מקום מרכזי בשירה האליזבתנית.
↑  סידני וספנסר נחשבו בתקופתם לגדולי המשוררים באנגליה, ולמחזורי הסונטות שלהם, מעבר לתכונות המאפיינות כל אחד מהם כמשורר לירי, אחדות כללית המאחדת את הסונטות כולן לשיר אחד.
↑  ישעיהו ליבוביץ טען שהארוס של שייקספיר לא היה ניתן לביטוי אלא בצורה המופלאה של הסונטה, לא בצורת דרמה ולא בצורת רומן ולא בצורת מסה.
↑  בכל זאת, מילטון ו-וורדסוורת', גדולי המשוררים האנגלים בדורות הבאים, העדיפו להשתמש בסונטה הפטררקית, כהיותה מסוגלת ליותר ליריות מצורות הסונטה האנגליות.
↑  The Golden Way: The Hebrew Sonnet during the Renaissance and the Baroque (review), Renaissance Quarterly 60, 2007, עמ' 619–621
↑  בספרו "מתק שפתים" עמנואל פראנשיס כינה את הסונטה "שיר חשוב, אפס כי מי שאינו יודע בטיב שירי אדום לא יצליח בהם", ופירט את כללי החריזה והמשקל ומספר התנועות בהתאם לאסתטיקת השיר האיטלקית.
1 2  דבורה ברגמן, הסונט העברי מראשיתו ועד ימינו, מאזנים, אדר א' תש"ס
↑  עמנואל פראנשיס כינהו ד"י זהב, ובעקבותיו כונה שיר זהב.
↑  יל"ג חיבר סונטות הומוריסטיות-פארודיות, כגון "השירה מאין תמצא".
↑  הסונטה של פיכמן היא מזיגה חופשית של הסונטה האירופאית הרומנטית/מודרנית ושל הסונטה העברית האיטלקית. אהרן צייטלין כתב שפיכמן ברח מן ההשתפכות הלירית של התלושים אל ההוד המוצק של הסוניטה, כי התאימה הסוניטה להלך הרוח, ממצודת דוד מעולפת קסמים.
↑  לאה גולדברג חיברה שירי זה"ב (סונטות בנות 14 שורות), וכן "שירי אהב"ה" (אהב"ה בגימטריה - 13) בני שלוש-עשרה שורות, שהם מעין סונטות פגומות, העוסקות באהבה נכזבת. הסונטות של גולדברג מכונסים בעיקר בספריה "על הפריחה", ו-"ברק בבוקר".
↑  המוטו של טשרניחובסקי בספרו: "טובה סוניטה אחת, אשר מום אין בה, מפואימה ארוכה".
↑  כפרודיה על מסורת סונטות האהבה של פטררקה וסידני.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558329505171  BNE: XX535947  BnF: cb11945901q (data)  LCCN: sh85125233  NKC: ph270277 
סונטה מאת פטררקה בדפוס מאוייר קדום
ספנסר, "אמורטי", 1595
שייקספיר, פרולוג למחזה "רומיאו ויוליה" (סונטה)
שאול טשרניחובסקי, אל הסוניטה העברית (1920)
פושקין, למשורר, בתרגום דוד פרישמן
ג'ורג' דיבה

ג'ורג' דיבה (נולד ב-1 ביולי 1998) הוא כדורגלן ישראלי-מרוני המשחק בעמדת הבלם בהפועל חיפה.
רשם העונה 16 הופעות וציון ממוצע של 6.7 למשחק
קריירה

דיבה נולד במרג' עיון להורים שהיו חברים בצבא דרום לבנון וכאשר היה בן שנתיים ברח עם משפחתו לישראל בעקבות הנסיגה מרצועת הביטחון והשתקעו בנהריה.
דיבה התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל מטה אשר ובגיל 18 הצטרף לקבוצת הנוער של מכבי צור שלום. בעונתו הראשונה בקבוצת הנוער השתלב לקבוצה הבוגרת וב-14 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 4-2 להפועל אכסאל. בעונה זו רשם 18 הופעות בקבוצה הבוגרת. ב-28 בספטמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 2-1 להפועל כפר כנא.
בקיץ 2019 חתם בהפועל עכו מהליגה הלאומית במדיה שיחק שנתיים.
בקיץ 2021 חתם בהפועל תל אביב מליגת העל. ב-18 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד בית"ר ירושלים. עד ינואר של אותה עונה רשם רק 4 הופעות וב-25 בינואר 2022 חתם במ.ס. אשדוד גם בה מיעט לשחק.
ב-19 בספטמבר 2022 חזר להפועל עכו במדיה שיחק עונה אחת.
ב-20 ביוני 2023 חזר לליגת העל כאשר חתם בהפועל חיפה.
הערות שוליים

↑  נדב צנציפר, ברח מלבנון בילדותו ומגשים חלום בליגת העל, באתר ynet, 20 ביוני 2021
↑  איציק כלפי, ‏רשמית: ג'ורג' דיבה חתם בהפועל תל אביב, באתר ONE‏, 17 ביוני 2021
↑  תומר לוי, ‏רשמי: ג'ורג' דיבה חתם במ.ס אשדוד, באתר ערוץ הספורט, 25 בינואר 2022
↑  משה סידי, ג'ורג' דיבה ששיחק במ.ס אשדוד חתם בהפועל עכו, באתר אשדודנט, 19 בספטמבר 2022
↑  הדר יעקבי, ‏הבלם ג'ורג' דיבה חתם לשנתיים בהפועל חיפה, באתר ערוץ הספורט, 20 ביוני 2023
880-889 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 889 - 880 לפנה"ס
אירועים ומגמות

889 לפנה"ס - תקלות הראשון מחליף את אביו אשורקון הראשון ומתמנה למלך מהשושלת ה-22 של מצרים.
883 לפנה"ס - אלה מלך ישראל עולה למלכות לאחר מות אביו בעשא, נרצח על ידי גנרל מצבאו בשם זמרי אשר תופס את המלוכה בישראל, עד הירצחו הוא מלך על ישראל כשנתיים.
883 לפנה"ס - אשורנצירפל השני מחליף את אביו תוכולתי-נינורתה השני ומתמנה למלך אשור.
882 לפנה"ס - זמרי מלך ישראל רוצח את המלך אלה ותופס את השלטון בממלכת ישראל. הוא שולט בישראל במשך כשנה.
881 לפנה"ס - תבני בן גינת, מלך ישראל, מולך על ישראל במשך מספר חודשים ועוד כ-4 שנים של מלוכה חלקית עם עמרי עד שנרצח על ידי עמרי שתופס את המלוכה בישראל.
880 לפנה"ס - אשורנצירפל השני מעביר את בירת הממלכה האשורית המעיר אשור לכלח (נמרוד המודרנית). אריה מכונף בעל פרצוץ אנושי (למסו) נחשב כמגן העיר על ידי התושבים.
אנשים משמעותיים

אסא, מלך יהודה (מלך בשנים 867 - 908 לפנה"ס).
בעשא, מלך ישראל (מלך בשנים 883 - 903 לפנה"ס).
אלה מלך ישראל, (מלך בשנים 882 - 883 לפנה"ס).
זמרי מלך ישראל, (מלך בשנים 881 לפנה"ס-882 לפנה"ס).
תבני בן גינת, מלך ישראל (מולך על ישראל במשך מספר חודשים ועל חלקה עוד כ-4 שנים)
עמרי, מלך ישראל (מלך בשנים 871 - 881 לפנה"ס).
אשורנצירפל השני, מלך אשור (מלך בשנים 859 - 883 לפנה"ס).
תוכולתי-נינורתה השני, מלך אשור (מלך בשנים 884 - 891 לפנה"ס).
910-919 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 919 - 910 לפני הספירה
אירועים ומגמות

912 לפנה"ס - אדד-ניררי השני מחליף את אביו אשור-דן השני ומתמנה למלך אשור.
911 לפנה"ס - אביה מלך יהודה מחליף את אביו רחבעם ומתמנה למלך יהודה.
910 לפנה"ס - וי משושלת ג'ואו מתמנה למלך בסין.
אנשים משמעותיים

רחבעם מלך יהודה, בנו של שלמה המלך (מלך בשנים 911 - 928 לפנה"ס).
אביה מלך יהודה (מלך בשנים 908 - 911 לפנה"ס).
ירובעם מלך ישראל הראשון לאחר הפיצול (מלך בשנים 907 - 928 לפנה"ס).
אשור דן השני, מלך אשור (מלך בשנים 912 - 934 לפנה"ס).
900-909 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 909 - 900 לפני הספירה
אירועים ומגמות

909 לפנה"ס - המלך שיאו משושלת ג'ואו מתמנה למלך בסין.
908 לפנה"ס - אביה מלך יהודה נפטר ומוחלף על ידי בנו אסא.
907 לפנה"ס - ירבעם בן נבט, המלך הראשון של ממלכת ישראל לאחר פיצול ממלכת ישראל המאוחדת נפטר ומוחלף על ידי בנו נדב.
בעשא, שר צבאו של נדב בן ירבעם קושר קשר נגדו בזמן שנדב מציב מצור על העיר הפלישתית גבתון, הוא הורג אותו, ותופס את השלטון.
900 לפנה"ס - ייסוד אנוראדאפורה בסרי לנקה.
900 לפנה"ס - ממלכת כוש.
900 לפנה"ס (בערך) - תקופת המעבר ביוון מסתיימת.
900 לפנה"ס (בערך) - התקופה הגאומטרית של הכדים מתחילה ביוון העתיקה.
900 לפנה"ס - התושבים של אזור הים האגאי מקימים קבוצות קטנות ומבודלות בעמקים, במישורים החופיים, ובאיים, גרים באופן עצמאי ובקהילה מלוכדת אך כולם מדברים צורה כלשהי של אותה השפה.
900 לפנה"ס (בערך) - סאן לורנצו, מרכז התרבות האולמקית המוקדמת מחרב, כנראה על ידי אנשים שהיגרו מהצפון והכח עובר ללה ונטה שבטבסקו.
600-900 לפנה"ס (בערך) - פירמידות גדולות נבנות בלה ונטה, מקסיקו על ידי התרבות האולמקית.
אנשים משמעותיים

ירבעם, מלך ישראל הראשון (מלך בשנים 907 - 928 לפנה"ס).
נדב בן ירבעם, מלך ישראל (מלך בשנים 906 - 907 לפנה"ס).
בעשא, מלך ישראל (מלך בשנים 883 - 906 לפנה"ס).
אביה, מלך יהודה (מלך בשנים 908 - 911 לפנה"ס).
אסא, מלך יהודה (מלך בשנים 867 - 908 לפנה"ס)
930-939 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 939 - 930 לפני הספירה
אירועים ומגמות

935 לפנה"ס - מותו של המלך גונג משושלת ג'ואו בסין.
935 לפנה"ס - מותו של תגלת-פלאסר השני, מלך אשור.
934 לפנה"ס - אשור-דן השני מתמנה למלך אשור לאחר מות אביו תגלת-פלאסר השני.
934 לפנה"ס - המלך ייה משושלת ג'ואו מתמנה למלך בסין.
931 לפנה"ס - שלמה המלך מת בירושלים, ישראל. מרד ירבעם בן נבט מביא לפילוג הממלכה: ממלכת ישראל בצפון וממלכת יהודה (הכוללת את ירושלים) בדרום.
אנשים משמעותיים

שלמה מלך ישראל.
תגלת-פלאסר השני, מלך אשור.
אשור-דן השני מלך אשור.
790-799 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 799 - 790 לפנה"ס
שנות התשעים של המאה השביעית לפני הספירה היו עדים לעלייתה הגואה של האימפריה האשורית החדשה. למרות רגע קצר של חולשה בעשורים האחרונים, הניוון של מצרים, ותחילתה של צביליזציה, עם עלייתן של ערי מדינה ברחבי יוון הארכאית.
אירועים ומגמות

797 לפנה"ס - ארדיס הראשון מתמנה למלך לידיה.
797 לפנה"ס - תספיוס, ארכון אתונה, מת לאחר 27 שנות שלטון ומוחלף על ידי בנו, אגמסטור.
796 לפנה"ס - אדד-ניררי השלישי, מלך אשור, כובש את דמשק לאחר מצור נגד המלך בן-הדד השלישי.
799 לפנה"ס - אדד-ניררי השלישי מוביל פשיטה נגד הכשדים.
אנשים משמעותיים

אדר-ניררי השלישי, מלך אשור (מלך בשנים: 783 - 811 לפנה"ס).
תספיוס, ארכון אתונה, בתפקיד בשנים 797 - 824 לפנה"ס.
אגמסטר, ארכון אתונה, בתפקיד בשנים 778 - 797 לפנה"ס.
נינורטה-אפלה-X (שמו המלא אינו ידוע), מלך בבל בשנים: 790 - 800 לפנה"ס (מוערך).
דידו, מלכתה האגדית של קרתגו הייתה בשנים: 760 - 814 לפנה"ס (מוערך).
צ'ואן, מלך משושלת ג'ואו שבסין שלט בשנים: 782 - 827 לפנה"ס.
חזאל, מלך ארם-דמשק, שלט בשנים: 796 - 842 לפנה"ס.
בן-הדד השלישי, מלך ארם-דמשק, שלט בשנים: 792 - 842 לפנה"ס.
רצין, מלך ארם-דמשק, שלט בשנים: 732 - 792 לפנה"ס.
שושנק השלישי, פרעה מצרים מהשושלת ה-22 במצרים, שלט בשנים: 798 - 837 לפנה"ס.
שושנק הרביעי, פרעה מצרים מהשושלת ה-22 במצרים, שלט בשנים: 785 - 798 לפנה"ס.
הומרוס מכיוס, משורר יווני אגדי.
יהואחז מלך ישראל, שלט בשנים: 798 - 814 לפנה"ס.
יואש מלך ישראל, שלט בשנים: 782 - 798 לפנה"ס.
ירבעם השני, יורש העצר ומלך ממלכת ישראל העתידי.
יואש מלך יהודה, שלט בשנים: 797 - 836 לפנה"ס.
אמציה, מלך יהודה, שלט בשנים: 768 - 797 לפנה"ס.
אלארה מלך ממלכת כוש, שלט בשנים: 765 - 795 לפנה"ס.
ארדיס הראשון, מלך אגדי של לידיה, שלט בשנים: 759 - 797 לפנה"ס.
קרנוס מלך מוקדון, שלט בשנים: 778 - 808 לפנה"ס.
ליקורגוס, מחוקק ספרטני אגדי. (חי בשנים 730 - 800 לפנה"ס).
מנואס, מלך אוראטו, שלט בשנים: 785 - 810 לפנה"ס.