stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זולטאן ואש (פוליטיקאי)
ביוגרפיה > קריירה עולה

עד חזרת הנהגת המפלגה להונגריה מילא ואש תפקידים חשובים: הוא השתתף בארגון המפלגה באזור טרנס-טיסה, בהכנת האספה הלאומית הזמנית. בשנת 1944 נבחר כנציג בפרלמנט של העיר פץ'. (הוא נשאר חבר האספה הלאומית (הונגריה) עד 1957, אך מאוחר יותר נבחר מטעם העיר בודפשט. בשנת 1944 ישב בהנהלה המרכזית בדברצן ופיקח על ענייני הכלכלה, הצבא והשלטון מטעם המפלגה. בחודשים הראשונים של 1945 היה מזכיר בכיר בהנהלה המרכזית בבודפשט. מפברואר עד מאי היה נציב הממשלה לשירותים ציבוריים בבודפשט וממאי עד נובמבר היה ראש העיר של בירת הונגריה.
לאחר מכן מילא ואש תפקיד בעל חשיבות לאומית: הוא הפך למזכיר הכללי של המועצה הכלכלית העליונה לעניינים כלכליים, היה מתאם הפיצויים והשיקום וכך הייתה לו השפעה מכריעה של חברי המפלגה בתחום חיוני זה. (הוא מילא את תפקידו בדרגת מזכיר מדיני במשרד ראש הממשלה, שזה סגן שר). כשהמועצה פורקה בשנת 1949, הפך ואש לנשיא משרד התכנון הלאומי, גוף מרכזי של ממשל כלכלי ממלכתי, שתפקידו היה באותה תקופה לערוך תוכנית לחומש. בינתיים, בשנים 1948–1951 הפך חבר חליף בפוליטבירו במפלגת העובדים ההונגרית (MDP). ב-1951 הוא היה כבר חבר קבוע של הפוליטבירו והיה האיש המשפיע ביותר אחרי הרביעייה המוסקבאית באותה עת, של מתיאש ראקושי (רוזנפלד), ארנה גרה (זינגר), מיהאי פרקש (לוי) ויוסף רוואי (לדרר) הוא הוזכר כחמישי בחמישיית הקומוניסטים. (בעצם היה יהודי נוסף בחוג הזה גאבור פטר (אייזנברג) ראש שרותי הביטחון.
ביוגרפיה > לצדו של אימרה נאג'

מן הסתיו של 1952 מצבו התחיל להתנדנד: ארנה גרה שהיה ראש המועצה העליונה של הכלכלה הלאומית, כינה אותו באופן קבוע "מחבל", בשל דחייתו את הרעיונות הלא מציאותיים של המועצה. בפברואר 1953, הוא איבד את כל תפקידיו הן במשרדי הממשלה והן במפלגה ואולץ להפעיל "ביקורת עצמית". ככל הנראה הוא נועד להיות הנאשם העיקרי במשפט הראווה האנטי-יהודי בעקבות המשפטי הראווה דוגמת מוסקבה, שבסופו של דבר לא החל בגלל מותו של סטלין. לאחר מכן הצטרף לקו הפחות דוקטרינארי של אימרה נוג'. לאחר שניהל את מכרות הפחם בעיר קומלו עד שנת 1954, הפך לראש מזכירות מועצת השרים בממשלת אימרה נאג' הראשונה (1954–1955). בשנים 1955 - 1956 היה סגן השר לסחר חוץ, ובשנת 1956 מיוני הפך לנשיא "הפדרציה הלאומית של הקואופרטיבים". בתוך החוג הקרוב של אימרה נאג' הוא היה אחד הבודדים שניהלו קשר עם שגריר ברית המועצות בהונגריה, עם יורי אנדרופוב, שמילא תפקיד חשוב באירועי 1956. במהלך המרד, ב-26 באוקטובר, מונה ליו"ר הקומיסריאט הממשלתי לאספקת שירותים ציבוריים, וב-28 באוקטובר מונה לנציב הממשלתי לאספקת שירותים ציבוריים.
פרסים והוקרה

מסדר הכבוד של חופש הונגריה דרג כסף (1946)
עיטור הצלב האמצעי עם הכוכב והצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה של הונגריה (1947)
מסדר הכבוד של קושוט (1948)
עיטור הכבוד של הרפובליקה העממית ההונגרית דרגה 1, 2, 3 (1950)
עיטור הדגל האדום של העמל (1954)
מדליית ההנצחה ליובל השחרור (1970)
מסדר הדגלים של הרפובליקה העממית ההונגרית, דרג 2 (1970)
עיטור למען הונגריה הסוציאליסטית (1978)
עבודותיו העיקריות > כתבים פוליטיים

נוער בן אלמוות (סיפורים קצרים, מוסקבה, 1944)
דו"ח של זולטאן ואס על הפעלת הממשל של עיר הבירה 16 במאי 1945. 16 בנובמבר ; שקספסווארוסי האזיני., בע"מ, 1945
דו"ח של זולטאן ואס על מצב הממשל של עיר הבירה בספטמבר 1945 / בודפשט. ראש העיר ; שקספסווארוסי האזיני., בע"מ, 1945
נאומים מאת ארנה גרש, זולטאן ואס, אימרה וג'דה בהנהלה המרכזית בנובמבר. מפגש 27 ; שיקרה ני., Bp., 1948
נאום של זולטאן ואס בדיון על הצעת החוק לתוכנית חמש שנים ב־9 בדצמבר 1949; משרד התרבות העממית, עמ '1949
משימות חדשות של הכלכלה הלאומית שלנו. נאומים מאת ארנו גרש, זולטאן ואס, אימרה וג'דה ; Spark, Bp., 1949
מצב ופיתוח כלכלתנו הלאומית (Bp., 1949)
השלמת תוכנית השלוש שנים: ניצחון עמנו (Bp., 1950)
משימות השנה השנייה של תוכנית החומש (Bp., 1951)
תוכנית החומש של ברית המועצות היא צעד ענק בדרך לבניית קומוניזם (Bp., 1952)
לקראת האור (רומן, עמוד 1955)
עדותו של זולטאן ואס על קומוניזם וחבריו ; ב: László Varga: מניו יורק למיורקה ובחזרה ; הוצאת ניו יורק - הונגריה, ניו יורק - Boardman, 1987
עבודותיו העיקריות > ביוגרפיות

שני גברים אמיתיים. הביוגרפיה של מרקס ואנגלס (Bp., 1956)
בתמורה לעולם. . . ; Gondolat, Bp., 1961
הבן של המבורג. חייו של ארנסט תלמן (Bp., 1962)
יורד גשם על החישוק. חייו של לאיוש קושוט עד לכניעה בוילאגושי; סיפורת, Bp., 1965
אם אתה מוסר את זה שוב (חייו של לאיוש קושוט 1849–1861. Bp., 1967)
תן לו כל כך הרבה ברכות (חייו של לאג'וס קוסות משנת 1861 ועד מותו. Bp., 1968)
שלישו של הוד מלכותו: מיקלוש הורטי (Bp., 1969)
הורטי או המלך (Bp., 1971)
הורטי (מהדורה 2 מתוקנת, מורחבת Bp., 1975)
עבודותיו העיקריות > כתבים בסגנון אוטוביוגרפי

שש עשרה שנות מאסר (יומן כלא, מוסקבה, 1944)
שיבה הביתה, 1944 (Bp., 1970)
חיי ההדדיות (Bp., 1980)
על עצמנו באותה תקופה. אוטוביוגרפיה Bp., 1982
על עצמנו כעת ובעתיד, 1-3. ; sn, sl, 198? [ samizdat ]
הספר האסור שלי. חיי III. ; עורך, הקדמה יאנוש וליקי; Bp., 1990
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
A magyar irodalom története 1945–1975. Szerk. Béládi Miklós, Rónay László. Budapest: Akadémiai. 1990. (תולדות הספרות ההונגרית)
Az 1947. szeptember 16-ra Budapestre összehívott Országgyűlés almanachja. Főszerk. Marelyn Kiss József, Vida István. Budapest: Magyar Országgyűlés. 2005.
Romsics Ignác: Magyarország története a XX. században. Budapest: Osiris. 2005.
Gyarmati György: A Rákosi-korszak. Budapest: ÁBTL-Rubicon. 2011.
ראו גם

פרנץ בוטקה: מרחקים ומבוי סתום. הגירה וספרות. מוסקבה: 1921-1932/34. עבודת דוקטורט (Bp., 1990)
מי זה מי? לקסיקון ביוגרפי על אישים הונגריים וזרים ועל בני דורנו. 3. העברה מפרסם. אד. קטלין בדלן. קוסות', בודפשט, 1975
סופרים הונגרים בני זמננו 1945–1997. ספריית ביבליוגרפיה ותמונות. אד. אווה פ. אלמסי, הוצאת אנציקלופדיה, בודפשט, 1997, 2000
צ'אבה נאג': לקסיקון של ספרות מהגרים הונגרית. הוצאת Argumentum-Petőfi Literary Museum ומרכז לספרות עכשווית, בודפשט, 2000
לקסיקון ספרותי הונגרי. עורך ראשי. בנדיקט מרסל. הוצאה לאור אקדמית, בודפשט, 1963-1965
לקסיקון ההיסטוריה של תנועת העבודה. אד. בראשות הנריק ואס. הוצאת Kossuth, Bp., 1972
אנציקלופדיה הונגרית. עורך ראשי. לאסלו אלסטוס (בערך 1–5), Gábor Berényi (המאה ה-6.), Lászlón Bárány (8-) בית ההוצאה האקדמית, בודפשט, 1993–
דיולה בורבאנדי: תמונות קריירה פוליטית הונגרית 1938–1948. אירופה, בודפשט, 1997
לקסיקון פץ'. עורך ראשי. פרנץ רומברי. Pécs Lexikon Cultural Nonprofit Kft., Pécs, 2010
לקסיקון ספרותי הונגרי חדש. עורך ראשי. פטר לאסלו. בית ההוצאה האקדמית, בודפשט, 1994
לקסיקון הונגרי חדש, כרך 8. הוצאה לאור אקדמית, בודפשט, 1959-1962. 6 יחידות. לְהַפְסִיק. כרך, 1962-1980
הערות שוליים

↑  HU BFL - VII.5.c - 9170 - 1921
↑  Romsics Ignác: Magyarország története a XX. században, Budapest, Osiris, 2005. 277. o.
↑  i. m. 342. p.
↑  i. m. 345. p.
↑  Gyarmati György: A Rákosi-korszak. Budapest, ÁBTL-Rubicon, 2011. p. 380
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302232605171  PLWABN: 9810556650605606  BIBSYS: 90817782  BnF: cb12770200n (data)  CiNii: DA08252277  GND: 1061017451  ISNI: 0000 0001 1006 0769  LCCN: n81042030  NKC: jx20050629065  NTA: 216117364  VIAF: 113751651   WorldCat (עם VIAF): 113751651
ג'וג'ו ראביט

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  "Caging Skies" מאת כריסטין ליואן
 בימוי:  טאיקה ואיטיטי 
 הופק בידי:  קארת'וו ניל צ'לסי וינסטנלי טאיקה ואיטיטי
 תסריט:  טאיקה ואיטיטי 
 עריכה:  טום איגלס 
 שחקנים ראשיים:  רומן גריפין דייוויס טאיקה ואיטיטי תומאסין מקנזי רבל וילסון סטפן מרצ'נט סם רוקוול אלפי אלן ארצ'י ייטס סקרלט ג'והנסון
 מוזיקה:  מייקל ג'אקינו 
 צילום:  מיהאי מלאיימר ג'וניור
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  TSG Entertainment Defender Films Piki Films
 חברה מפיצה:  Fox Searchlight Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 באוקטובר 2019
 משך הקרנה:  108 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סאטירה דרמה קומית דרמת נעורים הומור שחור
 מקום התרחשות:  גרמניה 
 תקופת התרחשות:  מלחמת העולם השנייה 
 תקציב:  14 מיליון דולר
 הכנסות:  90.3 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   jojorabbit
 פרסים:  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (טאיקה ואיטיטי) בחירת הקהל בפסטיבל הבינלאומי לסרטים ה-44 בטורונטו (2019)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'וג'ו ראביט (באנגלית: Jojo Rabbit) הוא סרט דרמה קומית-סאטירית אמריקאי משנת 2019, שנכתב ובוים על ידי הבמאי והתסריטאי טאיקה ואיטיטי שגם משחק בו, לצדם של רומן גריפין דייוויס, סקרלט ג'והנסון, תומאסין מקנזי וסם רוקוול.
תקציר העלילה

הסרט מתרחש לקראת סוף מלחמת העולם השנייה בגרמניה ועוקב אחר יוהנס "ג'וג'ו" בצלר (רומן גריפין דייוויס), ילד בתנועת הנוער הנאצית, המגלה שאימו (סקרלט ג'והנסון) מחביאה נערה יהודייה בביתם. לאחר מכן הוא מתחיל להטיל ספק באמונותיו, תוך כדי התערבות של חברו הדמיוני, מעין גרסה חלופית של אדולף היטלר (ואיטיטי).
בסרט מככבים גם סם רוקוול, רבל וילסון, סטפן מרצ'נט ואלפי אלן. הסרט זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר לשנת 2019 והוענק לטאיקה ואיטיטי.
עם הקרנת הבכורה העולמית של הסרט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, הסרט זכה בפרס הראשי בפסטיבל כבחירת המבקרים.
דמויות ושחקנים

רומן גריפין דייוויס בתפקיד יוהנס "ג'וג'ו ראביט" בצלר, ילד בן 10 החבר בתנועת הנוער הנאצית, הנוער ההיטלראי.
טאיקה ואיטיטי בתפקיד אדולף היטלר, החבר הדמיוני של ג'וג'ו וגרסה תמהונית ומשונה לדמותו של האישיות ההיסטורית.
תומאסין מקנזי בתפקיד אלזה קורר, נערה יהודייה שרוזי מחביאה אותה בביתה.
רבל וילסון בתפקיד פראולין ראם, מדריכה אכזרית בנוער ההיטלראי.
סם רוקוול בתפקיד קפטן קלזנדורף, קצין צבא המנהל את הנוער ההיטלראי.
אלפי אלן בתפקיד פינקל, יד ימינו של קפטן קלזנדורף.
סקרלט ג'והנסון בתפקיד רוזי בצלר, אם יחידנית לג'וג'ו שבסתר היא אנטי-נאצית.
סטפן מרצ'נט בתפקיד דירזט, סוכן גסטפו.
ארצ'י ייטס בתפקיד יורקי, חברו הטוב של ג'וג'ו.
הערות שוליים

↑  Toronto: Taika Waititi's 'Jojo Rabbit' Wins Audience Award, The Hollywood Reporter (באנגלית)
↑  Pete Hammond, Pete Hammond, ‘Jojo Rabbit’ Wins Toronto’s Grolsch People’s Choice Award; Best Picture Oscar Predictor?, Deadline, ‏2019-09-15 (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: ליידי גאגא בראדלי קופר - A Star Is Born | פרס גראמי לאלבום אוסף הפסקול למדיה החזותית הטוב ביותר  2021: אמנים שונים - Jojo Rabbit | הבא: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX6121745  VIAF: 6467158188244120260001   WorldCat (עם VIAF): 6467158188244120260001 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאבטח של חיל הנחתים

| --- | --- |

 In Every Clime and Place
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית
 שיוך:  חיל הנחתים של ארצות הברית
 סוג:  כוח אבטחה של חיל הנחתים
 בסיס האם:  בסיס חיל הנחתים קוונטיקו 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1948–הווה (כ־77 שנים) 
 נתוני היחידה
 ייעוד:  אבטחת הנציגיות הדיפלומטיות של ארצות הברית ברחבי העולם
 פיקוד
 דרגת המפקד:  קולונל
 מפקד נוכחי:  Kelly Frushour
 
משמר אבטחת השגרירויות של חיל הנחתים הוא ארגון בגודל חטיבה של חיל הנחתים של ארצות הברית (USMC) שיחידותיו מספקות אבטחה בשגרירויות אמריקאיות, קונסוליות ומשרדי ממשלה רשמיים אחרים של ארצות הברית, כמו משלחת ארצות הברית.
מדי העבודה של מאבטח חיל הנחתים
היסטוריה

השימוש הרשמי והקבוע בנחתים כמאבטחים החל עם חוק שירות החוץ משנת 1946, שאישר למזכיר הצי, לפי בקשת מזכיר המדינה, להקצות חיילי מארינס לשמש כאפוטרופוסים בפיקוח של קצין דיפלומטי בכיר בתפקיד דיפלומטי; בהתאם לחוק, נחתם ב-15 בדצמבר 1948 מזכר ההסכם המשותף הראשון בין מחלקת חיל הנחתים ומחלקת המדינה בנוגע להוראות הקצאת נחתים מעבר לים. הוכשרו תחילה במכון שירות החוץ, הנחתים הראשונים הגיעו לטנג'יר ובנגקוק בתחילת 1949; חיל הנחתים נטל על עצמו את אחריות האימונים העיקרית מאז נובמבר 1954.
הסמכות שניתנה בחוק שירות החוץ משנת 1946 הוחלפה מאז ב-10 U.S.C. § 8183 ותזכיר ההסכם האחרון נחתם באוקטובר 2020. למרות שחובת השגרירות היא היבט מכריע וארוך שנים במשימת הנחתים, החיל מתוקצב רק להכשיר ולתחזק צוות מצומצם של שומרים שיכסה למעלה מ-100 שגרירויות ברחבי העולם. בתגובה למתקפה בבנגאזי ב-2012, הקונגרס הורה על הכפלה כמעט של משמרות הביטחון הימיים בעיצומה של נסיגה לאחר המלחמה במספרים הכוללים של USMC. ה-USMC הגיב על ידי פריסה מחדש של פלוגה אחת מהנחתים של גדוד 1, בעוד שומרים נוספים מאומנים.
משימות

המשימה העיקרית של ה-MSG היא לספק אבטחה, במיוחד הגנה על מידע מסווג וציוד חיוני לביטחון הלאומי של ארצות הברית בעמדות דיפלומטיות אמריקאיות. הדבר נעשה תחת הדרכה ובקרה מבצעית של סוכן אזרחי פדרלי של שירות הביטחון הדיפלומטי, המכונה קצין הביטחון האזורי (RSO) שהוא נציג אכיפת החוק הבכיר של ארצות הברית והנספח הביטחוני בעמדות דיפלומטיות של ארצות הברית ברחבי העולם. בנוסף, MSGs מספקים אבטחה למבקרים אמריקאים ומסייעים לעיתים קרובות ל-RSO בפיקוח על המדינה המארחת או על כוחות הביטחון המועסקים במקום המספקים אבטחה נוספת עבור נציגויות דיפלומטיות חיצוניות. ה-MSGs נמצאים בשליטה מבצעית של RSO ונשלטים מנהלית על ידי קבוצת האבטחה של שגרירות הנחתים. המשימה המשנית של הנחתים היא לספק הגנה לאזרחי ארצות הברית ולרכוש ממשלת ארצות הברית הממוקמים בתוך שטחים דיפלומטיים וקונסולריים של ארצות הברית בנסיבות דחופות, הדורשות עזרה או פעולה מיידית.
MSGs מתמקדים באבטחת הפנים של בניינים של מוצב דיפלומטי. רק במצבי חירום קיצוניים הם מוסמכים להעניק הגנה מיוחדת לקצין הדיפלומטי הבכיר מחוץ למתחם הדיפלומטי. MSG נושאים רמה מסוימת של חסינות דיפלומטית במילוי תפקידם הרשמי.
המאבטח

מאבטח של חיל הנחתים, הוא נחת אמריקני המוצב בשגרירויות וקונסוליות של ארצות הברית נחת המתקבל לתוכנית מאבטחי חיל הנחתים חייב להשלים בהצלחה תוכנית אימונים ב"קבוצת אבטחת השגרירויות של חיל הנחתים" (MCESG - Marine Corps Embassy Security Group) הממוקמת בבסיס קוונטיקו שבוירג'יניה, בטרם יוצב בנציגות של ארצות הברית. הפיקוד כונה בעבר "גדוד האבטחה של חיל הנחתים" (Marine Security Guard Battalion) ו"פיקוד אבטחת השגרירויות של חיל הנחתים" (Marine Corps Embassy Security Command).
גלריה

הרפובליקה העממית של סין מזכיר המדינה מייק פומפאו מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות בייג'ינג
מקסיקו יושב ראש המטות המשולבים ג'וזף דנפורד מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות במקסיקו סיטי
קניה משמר של שגרירות חיל הנחתים (MCESG) מניף את הדגל בניירובי, קניה.
ישראל ראש המבצעים הימיים אדמירל גארי רוג'הארד מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות בתל אביב
ניגריה מזכיר המדינה רקס טילרסון מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות באבוג'ה
צרפת מפקד חיל הנחתים גנרל אריק סמית' מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות בפריז
פולין תת-מזכיר המדינה ג'ון סאליבן מצטלם מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות בוורשה
ברזיל מזכיר המדינה מייק פומפאו מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות בברזיליה
רוסיה מזכיר המדינה רקס טילרסון מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות במוסקבה
אתיופיה מזכיר המדינה רקס טילרסון מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות באדיס אבבה
ארגנטינה מזכיר המדינה אנתוני בלינקן מצטלם עם נחתים אמריקאים בשגרירות בואנוס איירס
היכל הפסלים הלאומי

היכל הפסלים הלאומי
היכל הפסלים הלאומי (באנגלית: National Statuary Hall) הוא חדר בקפיטול ארצות הברית המוקדש לפסלים של אמריקאים פורצי דרך. זהו חדר גדול בעל מבנה חצי מעגלי המורכב משתי קומות נפרדות, והוא ממוקם מדרום לרוטונדה, שם הוקם אוסף היכל הפסלים הלאומי.
ההיכל בנוי בצורת אמפיתיאטרון עתיק והוא אחד הדוגמאות הראשונות לאדריכלות ניאו - קלאסית בארצות הברית. חלק ניכר מהעמודים המעוצבים בו עשויים משיש ברקציה שנחצבו לאורך נהר הפוטומק, בתקרת האולם קבוע פנס, ורצפת החדר מועצבת באופן ייחודי ועשויה מאריחי שיש שנרכשו במיוחד עבור החדר.
היסטוריה

האולם הוא האולם השני ומקום המפגש השלישי שנבנה עבור בית הנבחרים בגבעת הקפיטול, לפני כן נן נפגשו חברי הבית בניין זמני שכונה "התנור"", הבניין הוקם בזרירות יתרה ב-1801 ולא התאים לצורכי הבית, לאחר פלישת הכוחות בריטים לארצות הברית, החליטו הבריטים להצית ולשרוף את הקפיטול באוגוסט 1814, אירוע שהיה חלק ממלחמת 1812 הוחלט להקים את האולם מחדש, עם זאת כמה שנים לאחר שיפוץ האולם נהרסה חלק מתקרתו ונעשו מספר ניסיונות לשפר את האקוסטיקה במקום, החל מניסיון לשנות את סדר הישיבה ועד תליית וילונות במקום אך אף ניסיון לא צלח, הפתרון היחיד לבעיה זו היה לבנות אולם חדש לגמרי, בו ניתן לשמוע דיונים בקלות ולכן הוחלט להרחיב את הקפיטול ולבנות אולם חדש לחברי הבית.
עם הרחבת בניין הקפיטול בשנות ה-50 של המאה ה-19 עברה מליאת בית הנבחרים מאולמה המקורי לאולם מרווח יותר. אז הועלו הצעות שונות בנוגע לשימוש באולם שהתפנה, ובכלל זה כחלל לתצוגת אמנות. בשנת 1864 חוקק הקונגרס חוק שבו הוסמך נשיא ארצות הברית להזמין את מדינות הברית למסור לקונגרס לתצוגה בהיכל פסל אחד או שניים, משיש או מארד, של אישים מאזרחיהן שכבר אינם בין החיים, אשר מייצגים את ההיסטוריה שלהן או שהצטיינו בשירות צבאי או אזרחי.
ההליך בכל מדינה למסירת פסל החל בדרך כלל בהחלטה של בית המחוקקים שלה שקבעה את זהות האישיות שתונצח על ידי יצירת פסל, הקימה ועדה שבחרה את יוצר הפסל וכן קבעה את אופן מימון היצירה. בעבר נמסר כל פסל לקונגרס במסגרת טקס שהתקיים ברוטונדה של הקפיטול, שלאחריו הוא הוצג בה לתקופה של עד ששה חדשים בטרם הועבר למקומו הקבוע בבניין.
בתחילה הוצגו כל הפסלים שנמסרו על ידי המדינות בהיכל הפסלים הלאומי, אך ככל שגדל מספר הפסלים בו הוא החל לסבול מצפיפות יתר. ב-1933 הוצגו בו בצפיפות רבה 65 פסלים, אשר גם איימו על יכולת רצפת ההיכל לשאת את משקלם. על כן קיבל הקונגרס בשנה זו החלטה שהסמיכה את אדריכל הקפיטול, באישור ועדת הספרייה המשותפת של הקונגרס, להציב חלק מן הפסלים באזורים אחרים של בניין הקפיטול. אז הוחלט כי בהיכל יוצג פסל אחד בלבד של כל מדינה. ארגון מחדש נוסף של האוסף נעשה בשנת 1976, ובמסגרתו הוצבו בהיכל 38 פסלים שנבחרו על פי גובהם והחומר שממנו נוצרו. פסלים של עשר משלוש עשרה המדינות המקוריות של ארצות הברית הוצבו באולם הסמוך לכניסה המזרחית לבניין הקפיטול. יתר הפסלים הוצבו במיקומים שונים ברחבי הבניין. הפסל המאה של המדינות - פופאי הילידי - שהיה פסלה השני של ניו מקסיקו, צורף לאוסף ב-2005.
הערות שוליים

↑  "National Statuary Hall". Architect of the Capitol.
↑  History of the U.S. Capitol Building Architect of the Capitol. Retrieved 31 December 2014.
↑  "National Statuary Hall (The Old Hall of the House)". Capitol Complex. Architect of the Capitol. נבדק ב-2006-09-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 7a2cf18d-fbf2-4af0-8147-fff3daaa2718
חלום יוסף (רמברנדט, 1645)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  רמברנדט 
 תאריך יצירה:  1645 
 טכניקה וחומרים:  לוח עץ, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  27 ס״מ 
 גובה:  20 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  תור הזהב של הולנד 
 מספר יצירה:  806 (גמלדה-גאלרי) 
 מיקום:  גמלדה-גאלרי, פוטסדאם
 
חלום יוסף הוא ציור צבע שמן על בד משנת 1645 מעשה ידי הצייר ההולנדי רמברנדט. היצירה הוחזקה בטירת המלוכה (Königliche Schlöss) בברלין עד שנת 1830, אז עברה למוזיאון הישן. כיום הציור שמור בגלריית גמלדה-גאלרי בברלין. הציור מתאר את יוסף הקדוש חולם את חלומו השני, בו הוא מוזהר מפני טבח החפים מפשע, כמתואר בבשורה על-פי מתי (ב', 13–15).
מאז שהיצירה הוזכרה לראשונה בשנת 1769, היא נחשבה בעקביות כעבודה אותנטית של רמברנדט. כך תועדה גם ברשימות המלאי של גלריית הגמלדה עד 1996. עם זאת, בשנת 1986 היה החוקר טומפל (Tümpel) הראשון שהעלה ספקות בנוגע לאותנטיות של הציור. בשנת 2006 נכללה היצירה בתערוכה "Quest of a Genius" תחת הסיווג "רמברנדט ו/או סדנתו".
ואן דה וטרינג (Van de Wetering) ייחס את היצירה לרמברנדט ולסדנתו בכרכים 5 ו-6 של "קורפוס ציורי רמברנדט" ("Corpus of Rembrandt Paintings",‏ 1982–2015). הוא הצביע על הבדלים באיכות הביצוע בין חלקי הציור השונים, במיוחד באזורים שבהם הצבע הונח בעובי רב ("pastose passages"), וטען כי מקטעים מסוימים בוצעו באופן מגושם ובלתי אופייני לרמברנדט. כהסבר לכך, הציע כי ייתכן שהיצירה היא סקיצה בצבעי שמן שצוירה בידי רמברנדט עצמו, אך עברה עיבוד נוסף על ידי אחד מתלמידיו, תוך דגש מיוחד על יצירת אשליות של אור וצבע.
גלריית הגמלדה ממשיכה בחקירה מקיפה של היצירה על בסיס ממצאיה העדכניים.
הערות שוליים

↑  "The dream of Joseph, 1645". rkd.nl (באנגלית).
↑  "Der Traum Josephs". Staatliche Museen zu Berlin (Berlin State Museums). נבדק ב-2024-04-21.
↑  Ormiston, Rosalind (2012). The life and works of Rembrandt. New York: Hermes Hous. ISBN 978-0-89009-372-6.
1 2 3  RKD Research, research.rkd.nl
| רמברנדט |
| --- | --- | --- |
| יצירותיו | אחשוורוש והמן במשתה אסתר • אברהם מארח את שלושת המלאכים • אישה צעירה במסגרת תמונה • אנדרומדה כבולה אל הסלעים • ארטמיסיה • אריסטו מתבונן בפרוטומה של הומרוס • בת שבע במקלחת • דיוקן עצמי בגיל 63 • דנאה • הוועד של אגודת הדרייפרים • הכלה היהודייה • המלומד מעל דוכן הדרשות • דוד ואוריה • חטיפת אירופה • יוסף מספר את חלומותיו • יעקב מברך את בני יוסף • ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים • משה שובר את לוחות הברית • משמר הלילה • משתה בלשאצר • סערה בים כנרת • חלום יוסף • סקילתו של סטפנוס הקדוש • עקדת יצחק • פטרוס הקדוש בכלא • שאול ודוד • שובו של הבן האובד • שיעור האנטומיה של ד"ר טולפ |  |
| ראו גם | בארוק • מאוריצהאוס • מוזיאון בית רמברנדט • רייקסמוזיאום |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Bildindex: 02552490  RKDimages ID: 51747
דור הבטא

ציר זמן של הדורות הדמוגרפיים בעולם המערבי. דור הבטא מוצג בחלק העליון של התרשים
דור הבטא (באנגלית: Generation Beta) הוא הדור הדמוגרפי שנולד אחרי דור האלפא. על אף שאין הסכמה אוניברסלית לגבי שנת ההתחלה והסיום של הדור, לרוב הכוונה לילדים שנולדו החל מאמצע שנות ה-20 של המאה ה-21.
העתידן והדמוגרף מארק מקרינדל, אשר טבע גם את המונח "דור האלפא", מגדיר את גבולותיו של דור הבטא בין השנים 2025 עד 2039. בתור הדור שבא בעקבות דור אלפא, דור זה נקרא על שם האות בטא אשר היא האות השנייה באלפבית היווני.
רוב בני דור הבטא צפויים להיות בעיקר ילדיהם של בני דור ה-Z ובקרב הוריהם אפשר יהיה למצוא גם את הצעירים מבני דור ה-Y.
תחזיות

עד 2035 דור הבטא צפוי להוות כ-16% מאוכלוסיית העולם. רבים מבני דור הבטא צפויים לחיות שנים רבות לתוך המאה ה-22 בהתאם לפיתוחים בתחום הבריאות ותוחלת החיים.
במדינות רבות דור הבטא צפוי לחוות את ההשפעות של הירידה המתמשכת בשיעורי הפריון העולמיים.
דור הבטא צפוי לגדול בעידן שבו הטכנולוגיה, ובפרט טכנולוגיות בינה מלאכותית, מציאות מדומה, מציאות רבודה, טכנולוגיות בריאות מתקדמות, ורובוטיקה, ישפיעו על כל היבט בחייהם, ובמיוחד על החינוך, התחבורה, הבריאות ושוק העבודה.
לטענת מקרינדל הורי דור הבטא, שהם ברובם בני דור ה-Z, עשויים לאמץ גישה זהירה יותר לכל הנוגע למדיה החברתית בהשוואה לנורמות שהפכו נפוצות בקרב חלק גדול מההורים בני דור ה-Y.
ראו גם

דור האלפא
דור ה-Z
דור ה-Y
אישטוואן דוז'ה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 ביוני 1895 נירג'האזה, הונגריה 
 פטירה:  המאה ה־20 
 מדינה:  הונגריה 
 
אישטוואן דוז'ה (בהונגרית: Dózsa István; נירג'האזה, 22 ביוני 1895  – ?) היה שחקן תיאטרון וקולנוע יהודי-הונגרי ששיחק בעשרות סרטים. שנת מותו והמקום לא ידועים.
קורות חיים

אישטוואן דוז'ה נולד במשפחה יהודית במזרח הונגריה. בשנת 1915 סיים את לימודיו בבית הספר למשחק של איגוד השחקנים הלאומי. בין השנים 1915 לבין 1919 שיחק בנאג'ווארד, בין 1920 לבין 1922 במישקולץ, מ-1922 עד 1926 בתיאטרון הקומדיה של בודפשט, ולאחר מכן ב-1927 ב"תיאטרון שדרת אנדראשי". לאחר מכן, הופיע רק מדי פעם בתיאטרון, למשל ב-1932 בלהקת הקברט של לאסלו בקפי, אלא יותר בסרטים. בשל יהדותו והחוקים היהודים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) נמנע ממנו להופיע על במות התיאטרון בין השנים 1940–1944, אלא בפני קהל יהודי. הוא הופיע אם כן על הבמה בהופעות של תיאטרון גולדמארק במסגרת פעילות האמנות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא שרד את שואת יהודי הונגריה בגטו בודפשט. דוז'ה הופיע גם במספר רב של סרטים. משנת 1955 בגיל מבוגר שיחק בתפקידים משניים כחבר בתיאטרון על שם אימרה מדאץ', משם פרש.
תפקידיו העיקריים > בתיאטרון (מבחר)

הרוזן יואכים ביברסבך (רוברט שטולץ: ריקוד המזל)
סימאונוב-פישצ'יק (צ'כוב: גן הדובדבנים)
שופט היין גרגלי (ז'יגמונד מוריץ: אורי מורי)
קמפוש (ז'ולט הרשאני: השעון המנגן)
תפקידיו העיקריים > בסרטים

Petőfi (1922)
Rongyosok (1925) – Varju Bandi
Csak egy kislány van a világon (1929) – cigányprímás
A kék bálvány (1931) – bármixer
Hyppolit, a lakáj (1931) – teherautósofőr
Repülő arany (1932) – újságíró
Rákóczi induló (1933, magyar-német-osztrák) – Jóbék inasa
Márciusi mese (1934) – Dr. Steinkopf Szilárd, az agglegényklub elnöke
Címzett ismeretlen (1935) – férfi a postán
Az új földesúr (1935) – cseléd Ankerschmidtnél
Barátságos arcot kérek! (1935) – sofőr
Pókháló (1936) – János, irodaszolga a színházi ügynökségnél
A sárga csikó (1936) – révész
Dunaparti randevú (1936) – Péter, béres Nádasdon
Mária nővér (1936) – Mihály, szolga Ladányinál
Lovagias ügy (1936-37) – Feri, kávéházi pincér
Segítség, örököltem! (1937) – Weininger, szakács Bartháéknál
A férfi mind őrült (1937) – Donáth úr, képvásárló
Viki (1937) – Sanyi, pincér
Édes a bosszú (1937) – bankfiók igazgatója
Hotel Kikelet (1937) – cigányzenész
Úrilány szobát keres (1937) – magánnyomozó
Mai lányok (1937) – árverésvezető
3 : 1 a szerelem javára (1937) – szurkoló
Két fogoly (1937) – hadifogoly
Tokaji rapszódia (1937) [a filmen nem látszik, főcímében szerepel a neve]
Családi pótlék (1937) – portás a színházban
Maga lesz a férjem (1937) – bútorszállító
A harapós férj (1937) – szolga Ilosvay birtokán
Marika (1937) – színész
Az ember néha téved (1937) – öregdiák az érettségi banketten
Magdát kicsapják (1937-38)
Te csak pipálj, Ladányi! (1938) – János, inas
Az elcserélt ember (1938) – gépkezelő munkás
Fekete gyémántok (1938) – Dr. Felicius, tudós
Papucshős (1938) – vendég a kávéházban
A hölgy egy kissé bogaras (1938) – Novák úr, házmester
Uz Bence (1938) – örmény favásárló
Gyimesi vadvirág (1938) – börtönparancsnok
A tanítónő (1945) – napszámos
Aranyóra (1945) – rendőr
Forró mezők (1948)
Vihar (1952)
Tűzkeresztség (1952)
Életjel (1954)
Én és a nagyapám (1954)
Rokonok (1954)
Gábor diák (1956)
Honfoglalás (1963) – miniszteri tanácsos
דיסקוגרפיה

Egon Kemény - Sandor György Sándor - János Erdődy: השמעת שירים של "Komáromi carnival", Breaston & Lynch Media, 2019