stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרצליה מדיקל סנטר
פעילות

בבית החולים תשעה חדרי ניתוח, חמש מחלקות אשפוז, טיפול נמרץ, התאוששות, מכון לב, מכון גסטרואנטרולוגי, מכון דימות (רנטגן), מכון דימות שד, יחידה להפריה חוץ גופית וגנטיקה. למעלה מ–18,000 ניתוחים בשנה מבוצעים במוסד. רבים מרופאי בית החולים מועסקים בבתי חולים ציבורים, ופעילותם ב"הרצליה מדיקל סנטר" היא עבודה נוספת. באגף המרפאות פועלות כ-120 מרפאות העומדות לרשות המטופלים לייעוצים, אבחונים וטיפולים בשטחי הרפואה השונים.
בית החולים מעניק זה שנים רבות שירותי רפואה לתושבי חוץ השוהים בישראל, ומטופלים המגיעים במיוחד־ממדינות זרות במסגרת תיירות מרפא. בנוסף, משרת
בית החולים גם את אזרחי ישראל באופן פרטי או במסגרת הסכמים עם הביטוחים המשלימים של קופות החולים ובמסגרת ביטוחי הבריאות של חברות הביטוח.
פעילות > מחלקות מדיקל סנטר

בבית החולים פועלים מספר מחלקות בתחומי רפואה שונים:
כירורגיה כללית: בין הניתוחים השכיחים מצויים ניתוחי בקע, ניתוחי טחורים, פיסורה, ניתוחי כיס המרה, ניתוחים בריאטרים (ניתוחי הרזיה, לטיפול בהשמנת יתר). במרכז מבצעים גם ניתוחים מורכבים יותר כגון ניתוחי כלי דם של הבטן, ניתוחי קיבה, ושט, כבד ולבלב.
כירורגיה אונקולוגית: ניתוחי סרטן המעי הגס והרקטום, ניתוחי ושט וקיבה וכן ניתוחי כבד וניתוחי לבלב.
ניתוחי לב: ניתוחי מעקפים, ניתוחים משולבים של לב ועורקי הצוואר, החלפת ותיקון מסתמים, תיקון מומים מולדים אצל מבוגרים, ניתוחי ריאות ובית החזה.
צנתורי לב: צנתורים, צנתור טיפולי, אבחנתי ווירטואלי. כמו כן מבוצעים ניתוחים לטיפול במומי לב.
אורתופדיה: ניתוחי מפרק ירך, ניתוח מפרק ברך, ניתוח ברך בהתאמה אישית וניתוחי עמוד שדרה.
המרכז מפעיל שלוחה לרפואה פרטית בבית חולים נצרת.
הערות שוליים

↑  שמואל נפתלי, מרכז רפואי משוכלל נחנך בהרצליה פיתוח, מעריב, 6 בדצמבר 1982
↑  אסתר גולדברשט, הרפואה הפרטית והכסף הציבורי. עם הפנים קדימה, מעריב, 22 ביוני 1990
↑  חברת מדילנד שבראשות איש העסקים יגאל אהובי רוכשת את המרכז הרפואי הרצליה מדיקל סנטר תמורת כ-40 מליון דולר, באתר TheMarker‏, 28 בספטמבר 2006
אמיר כידן, ‏המרכז הרפואי הרצליה "מדיקל סנטר" נמכר ליגאל אהובי תמורת כ-40 מליון דולר, באתר גלובס, 28 בספטמבר 2006
↑  שי ניב, ‏בר-און אישר: רכישת מדיקל סנטר הרצליה על ידי קופ"ח כללית תצא לדרך באיחור של שנה, באתר גלובס, 22 בפברואר 2009
↑  שי ניב, ‏אהובי מכר מניותיו במדיקל סנטר למשפחת לנדאו, באתר גלובס, 1 ביולי 2009
↑  בהרצליה מדיקל סנטר מנסים  ליצור תחרות לאסותא, באתר הארץ, 2 ביוני 2010
↑  שי ניב, ‏סמנכ"ל אסותא, דני אנגל, ימונה למנכ"ל הרצליה מדיקל סנטר, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2016
↑  רון שטיין, ‏קבוצת הביטוח מגדל במו"מ לרכישת נתח ממניות הרצליה מדיקל סנטר מיאיר לנדאו, באתר גלובס, 11 בנובמבר 2019
↑  גולן חזני, בלעדי לכלכליסטהכללית משתלטת על הרצליה מדיקל סנטר, באתר כלכליסט, 29 ביולי 2021
1 2   אמיתי זיו, הרצליה מדיקל סנטר העלה אתר דמו לאוויר - עם מידע אמיתי של מטופלים, באתר TheMarker‏, 29 באוגוסט 2021
↑  מוגש מטעם שירותי בריאות כללית, חדש ללקוחות כללית: ניתוחים במסלול פרטי בשלוחת הרצליה מדיקל סנטר (HMC) שבבית החולים האנגלי בנצרת, באתר mynet‏ העמק, 21 בספטמבר 2020
תבנית:בתי חולים בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0631 0413
אלכסנדר מלכיאל

| --- | --- |

 לידה:  1920 תרפ"א פרנקפורט, רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר
 פטירה:  1995 (בגיל 75 בערך) ג' בשבט ה'תשנ"ד ירושלים, ישראל ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום פעילות:  תל אביב
 תקופת הפעילות:  ?–1995 
 השתייכות:  הציונות הדתית
 תחומי עיסוק:  איש חינוך
 בת זוג:  חיה (לבית גליצנשטיין)
 
 תפקידים נוספים:  סופר מלחין
 
 פרסים והוקרה:  יקיר החינוך הדתי (תשמ"ז)
הרב אלכסנדר זושא מלכיאל (תרפ"א, 1920 – ג' בשבט ה'תשנ"ד, 1995) היה איש חינוך, ממובילי הציונות הדתית, ובעל עיטור "יקיר החינוך הדתי" תשמ"ז. ניהל את בית ספר ממ"ד "מוריה" בתל אביב במשך 18 שנים וכן ניהל את הסמינר למורים מכללת תלפיות בתל אביב במשך שלוש שנים.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1920 בעיר פרנקפורט שבגרמניה לאלימלך ולאסתר ביגעל (שינו את השם למלכיאל כשעלו לארץ ישראל – אלימלך בחילוף אותיות זה מלכיאל), ילידי גליציה המערבית, שהיו קשורים זה כמה דורות לחסידות בובוב.
בשנת 1933 (תרצ"ג) עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בתחילה התגוררה המשפחה בחיפה, שם למד בבית הספר של המזרחי "נצח ישראל". לאחר מכן עברה משפחתו לירושלים, ושם למד בבית המדרש למורים מזרחי, של הרב ליפשיץ.
בבחרותו, היה חבר פעיל בבני-עקיבא בסניף חיפה ובסניף ירושלים. היה חבר פעיל בהגנה ובמלחמת הקוממיות שימש כקצין הווי דתי ברבנות הצבאית. ערך שלושה קבצים ספרותיים לצה"ל לפורים, פסח ושבועות.
את תאריו האקדמיים השלים באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בר-אילן, שם הגיש את עבודת הדוקטורט על הרב מצאנז ומשנתו.
נישא לחיה לבית גליצנשטיין ונולדו להם שלושה ילדים.
עבד כ-48 שנה בעבודה חינוכית מגוונת במוסדות חינוך של הציונות הדתית.
התחנות העיקריות במסכת חייו החינוכית:
ניהול בית ספר "מוריה" בתל אביב במשך 18 שנים.
ניהול הסמינר למורים "תלפיות" בתל אביב במשך שלוש שנים.
שימש כחבר מערכת הד החינוך והיה חבר בוועד של מנהלי הסמינרים במשך מספר שנים
השתתף בוועדות שונות של משרד החינוך לתוכניות הלימודים בספרות, תושב"ע לבנות והוראת השואה.
לאחר פרישה לגמלאות, זכה לעיטור הכבוד מאת החינוך הדתי - יקיר החינוך הדתי, תשמ"ז.
נטל חלק בפעילות ספרותית עשירה במשך השנים ופרסם כתבים רבים.
מאמרים עיונים פורסמו בשישה קובצי "מעיינות" של המחלקה לתרבות וחינוך תורניים בגולה. עשרים וששה מאמרים בענייני חינוך פורסמו בביטאון "בשדה חמד" של ארגון המורים הדתיים.
תוכניות לימוד רבות פרי עטו פורסמו על ידי משרד החינוך והתרבות ושמשו בהצלחה רבה בבתי הספר של החינוך הממלכתי דתי.
ניחן בכישרון מוזיקלי ובקול ערב, ועשרות לחנים ומנגינות חוברו על ידו במשך השנים.
נוסח התפילה שלו, אשר שילב את החום והלהט החסידי מחד ואת הדיוק הלשוני ועיון התפילה מאידך היו לשם דבר בכל תחנות חייו, החל ממניין הנוער בבית הספר "נצח ישראל" בחיפה וכלה בבית הכנסת "גלעד" בשיכון ד' בבני ברק, כשגולת הכותרת שלו היא – התפילות בימים הנוראים.
נפטר בג' בשבט תשנ"ד (1995), בגיל 75, ונטמן בבית הקברות סנהדריה בירושלים.
מספריו ומאמריו

סדרת מקראות בת 5 כרכים לכיתות ב'-ו' בבית הספר, של בתי הספר הממלכתי דתי עם יהושע טברסקי ובהם כלולים שלושים שירים וסיפורים פרי עטו.
עשרים וששה מאמרים בענייני חינוך שפורסמו בחוברת "בשדה חמד" של ארגון המורים הדתיים
סדרת מאמרים על מועדי ישראל שפורסמו ב"הד החינוך" של הסתדרות המורים בשנים תשכ"ה-תשכ"ז
ילקוט פורים לחייל
לחנים

חיבר עשרות מנגינות למילים מתוך המקורות בהם:
אם אתם משמרים נרות של שבת – אני מראה לכם נרות של ציון
בונה ירושלים ה' נדחי ישראל יכנס
כאיש אשר אמו תנחמנו כן אנוכי אנחמכם
היום הרת עולם
אין קצבה
הערות שוליים

↑  פורים: ילקוט לחיל, לשכת הרבנות הצבאית, 1949
↑  תוכנית החזנות מרשת מורשת ה' אלול, באתר בחדרי חרדים, 16 באוגוסט 2010
↑  אין קצבה, באתר יוטיוב, 2 בספטמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298998805171  ISNI: 0000 0000 4299 6847  LCCN: n95039051  VIAF: 18927304   WorldCat (עם VIAF): 18927304
סוזדל

ערך זה עוסק בעיר ברוסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סוּזְדָל (ברוסית: Суздаль) היא עיירה במחוז ולדימיר שברוסיה. היא הקטנה ביישובי טבעת הזהב של רוסיה, ושוכנת על גדות נהר הקמנקה, כ-26 ק"מ מצפון לעיר ולדימיר. האוכלוסייה מנתה 9,618 נפש ב-2018. הכלכלה המקומית מתבססת בעיקר על תיירות. הקרמלין העירוני ומנזר אותימיוס הקדוש, שבשטח העיר, הם חלק מהאתרים הלבנים בוולדימיר ובסוזדל, אתר מורשת עולמית.
העיר מוזכרת ברשומות לראשונה בשנת 1024, ונוסדה כנראה זמן קצר קודם לכן. ב-1125 העביר הנסיך יורי דולגורוקי את בירת נסיכות ולדימיר אל העיר. ב-1157 היא איבדה מעמד זה לטובת ולדימיר. סוזדל הייתה עיר חשובה במהלך שלטון המונגולים. ב-1341 היא התאחדה עם ניז'ני נובגורוד ליצירת נסיכות אחת, שסופחה לנסיכות מוסקבה ב-1392. ב-1445 הובס וסילי השני, נסיך מוסקבה על ידי המונגולים בסמוך לעיר, נפל בשבי וסוזדל הייתה למשיסה.
במאה ה-16, סביב תקופת שלטונו של איוואן האיום, עברה העיר תנופת פיתוח עצומה, בעיקר בתחום הדת. בשיאה, היו בה ארבעים כנסיות ואחד-עשר מנזרים לאוכלוסייה של כמה אלפים בודדים. ב-1610 העיר נחרבה כמעט כליל על ידי צבא פולין-ליטא, וב-1655 מתה מחצית מאוכלוסייתה במגפת הדבר.
העיר שקעה סופית ב-1864, לאחר שהפסידה לוולדימיר במאבק על סלילת מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית דרך שטחן. כל הסחר והתעבורה עברו אל בירת המחוז, וסוזדל כמעט לא התפתחה בעשורים הבאים. ב-1967 קיבלה מעמד מיוחד של עיר לשימור. נופה הקדם-מודרני והציורי עשה אותה לאתר פופולרי לצילום סרטים וסדרות היסטוריות.
ראו גם

טבעת הזהב של רוסיה
טימותי רופיל

טימותי רופיל (בלוקסמבורגית: Timothé Rupil; נולד ב-12 ביוני 2003 בלוקסמבורג) הוא כדורגלן לוקסמבורגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת המילואים של שאלקה 04 מהבונדסליגה ובנבחרת לוקסמבורג.
קריירת מועדונים

סאנצ'ס גדל במחלקות הנוער של ES קלמנסי ושל קריינג הלוקסמבורגית, ובשנת 2019 הגיע למחלקת הנוער של מיינץ 05 מהבונדסליגה.
קריירה בינלאומית

ב-7 באוקטובר 2020 ערך רופיל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לוקסמבורג, בהפסד 2-1 לנבחרת ליכטנשטיין במשחק ידידות.
אליפות ישראל בשחמט 2022

| --- | --- |

 ענף:  שחמט
 תקופת התחרות:  5 בדצמבר 2022 – 13 בדצמבר
 עיר מארחת:  ערד
אליפות ישראל בשחמט 2022 הייתה אליפות ישראל ה-36 בשחמט, שהחלה ב-5 בדצמבר והסתיימה ב-13 בדצמבר 2022 בערד.
התחרות אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט בשיתוף ובתמיכת מפעל הפיס.
באליפות הנשים זכתה יוליה שוויגר (שדורגה ראשונה גם בתחילת התחרות), בעלת דרגת אמן בינלאומי, שצברה 7.5 נקודות מ-9 אפשריות. זה היה הניצחון השני ברציפות של שוויגר.
האליפות הפתוחה הסתיימה בניצחונו של רב-אמן עידו גורשטיין (שדורג שביעי בתחילת התחרות לפי מד כושר, בזמן התחרות היה בדרגת אמן בין-לאומי) שצבר 7.5 נקודות מ-9 אפשריות. זה היה הניצחון הראשון של גורשטיין באליפויות ישראל.
כללי

באליפויות הפתוחה התקיימו 9 סיבובים לפי השיטה השווייצרית. בתחרות נשים בה השתתפו 10 שחמטאיות התקיימו 9 סיבובים.
קצב המשחקים היה: 40 מסעים ראשונים ל-90 דקות ועוד 30 דקות לסיום המשחק, עם תוספת של 30 שניות לכל מסע, החל מהמסע הראשון.
התרת שוויון הנקודות התבצעה לפי שיטת בוכהולץ.
אליפות הנשים > משתתפות

בתחרות השתתפו 10 שחמטאיות. סך הפרסים היה 25 אלף שקל, הזוכה בפרס הראשון קיבלה 10 אלף שקל.
אליפות הנשים > תוצאות התחרות

טבלת התוצאות בצמרת התחרות :
| מס' | שם | דרגה | מד כושר | רמת ביצועים | מספר נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | יוליה שוויגר | אמן בינלאומי | 2369 | 2339 | 7.5 |
| 2 | מרסל אפרוימסקי | אמן בינלאומי | 2507 | 2358 | 7 |
| 3 | רונית לויטן | אמן נשים | 2081 | 247358 | 6.5 |
| 4 | יוליה קלוצ'יק |  | 1889 | 2104 | 5 |
| 5 | סופיה טשקינוב |  | 2015 | 2024 | 4 |
התחרות הפתוחה > משתתפים

עם 32 המשתתפים בתחרות הפתוחה נמנו 7 רבי אמנים. סך הפרסים היה 85 אלף שקל, הזוכה בפרס הראשון קיבל 20 אלף שקל.
התחרות הפתוחה > תוצאות התחרות

טבלת הנקודות בצמרת התחרות (מד הכושר נכון לתחילת התחרות):
| מס' | שם | דרגה | מד כושר | רמת ביצועים | מספר נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עידו גורשטיין | אמן בין לאומי | 2509 | 2747 | 7.5 |
| 2 | יאיר כוכבי | אמן | 2375 | 2662 | 6.5 |
| 3 | אביטל בורוחובסקי | רב-אמן | 2560 | 2627 | 6.5 |
| 4 | יהלי סוקולובסקי | אמן בין לאומי | 2450 | 2591 | 6.0 |
| 5 | אור ברונשטיין | אמן בין לאומי | 2447 | 2516 | 5.5 |
| 6 | ויקטור מיכלבסקי | רב-אמן | 2517 | 2516 | 5.5 |
| 7 | אורי קובו | רב-אמן | 2594 | 2515 | 5.5 |
| 8 | יבגני זנן | רב-אמן | 2479 | 2501 | 5.5 |
| 9 | דוד גורודצקי | אמן בינלאומי | 2515 | 2501 | 5.5 |
| 10 | גאי לוין | אמן | 2448 | 2548 | 5.0 |
הנסיך ג'ורג', דוכס קיימברידג'

ערך זה עוסק באיש צבא בריטי ונכדו של המלך ג'ורג' השלישי. אם התכוונתם לבנם של נסיך ונסיכת ויילס, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 בן או בת זוג:  Sarah Fairbrother (8 בינואר 1847–?) 
 צאצאים:  Adolphus FitzGeorge, George FitzGeorge, Augustus FitzGeorge 
 השתייכות:   ממלכת הנובר   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1837–1895 (כ־58 שנים)
 דרגה:   פילדמרשל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קרים
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט  עיטור אנדריי הקדוש  אביר הצלב הגדול במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש  אביר הצלב הגדול במסדר הוויקטוריאני המלכותי  מסדר הבירית 
 הנצחה
 פסל לזכרו בווייטהול, לונדון
 
הנסיך ג'ורג' ויליאם פרדריק צ'ארלס, דוכס קיימברידג' (באנגלית: George William Frederick Charles; ‏26 במרץ 1819 – 17 במרץ 1904) היה איש צבא בריטי והמפקד העליון של הכוחות בין 1856–1895. ג'ורג' היה נכדו של המלך הבריטי ג'ורג' השלישי, אביו הנסיך אדולפוס היה בנו העשירי של המלך. הנסיך ג'ורג' ירש את התואר דוכס קיימברידג' בשנת 1850 לאחר מות אביו.
ביוגרפיה

ג'ורג' נולד ב-26 במרץ 1819 בהנובר, לנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', בנו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ולאוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של פרידריך, נסיך הסן-קאסל וקרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן.
בשנת 1837 לאחר שירות קצר בצבא ממלכת הנובר, התגייס ג'ורג' לצבא הבריטי בדרגת קולונל. בשנים 1838–1839 פיקד ג'ורג' על הכוחות בגיברלטר, ולאחר שירות באירלנד מונה ג'ורג' באפריל 1842 למפקד רגימנט ההוסרים האירי ה-8 המלכותי של המלך. בשנים 1842–1845 כיהן ג'ורג' כמושל האיים היוניים, ולאחר מכן הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ובין השנים 1852–1854 הוא היה מפקח חיל הפרשים.
עם פרוץ מלחמת קרים הועלה ג'ורג' לדרגת לוטננט גנרל, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-1, עמה לחם בקרבות השונים במלחמה. לאחר המלחמה הועלה ג'ורג' לדרגת גנרל, ומונה למפקד העליון של הכוחות וליועצו הצבאי של שר המלחמה, ובתוקף תפקידו דאג לשיפור ציוד החיילים. ב-9 בנובמבר 1862 הועלה ג'ורג' לדרגת פילדמרשל, ובשנת 1895 פרש ג'ורג' מתפקידו.
כוחו ושמיעתו של ג'ורג' נחלשו בשנותיו המאוחרות, ובהלוויה של המלכה ויקטוריה הוא לא היה מסוגל לרכוב ונאלץ להשתתף כשהוא מובל בכרכרה. באוגוסט 1903 ביקר ג'ורג' את ביקורו האחרון בגרמניה. ב-17 במרץ 1904 מת ג'ורג' בלונדון, כתוצאה מדימום בבטן. לאחר מותו ללא ילדים במסגרת הנישואין, תואר הדוכסות לא היה בשימוש במשך 107 שנים, עד שהמלכה אליזבת השנייה העניקה אותו לנכדה ויליאם, נסיך ויילס, שהוא דוכס קיימברידג' החל משנת 2011.
משפחתו

בשנת 1847 התחתן ג'ורג' עם השחקנית שרה פיירברוטר, ללא היתר מהמלכה כפי הנדרש מכוח חוק הנישואים המלכותיים 1772, ומשום כך לא יכלו ילדיו לרשת את תאריו לאחר מותו. לזוג נולדו 3 ילדים:
ג'ורג' פיצג'ורג' (1843–1907)
אדולף פיצג'ורג' (1846–1922)
אוגוסטוס פיצג'ורג' (1847–1933)
תארים

בתור נכדו של המלך ג'ורג' השלישי, ג'ורג' נולד עם התואר נסיך הנובר ודוכס בראונשווייג-ליננבורג. לאחר מות אביו קיבל כאמור את התואר דוכס קיימברידג'. בנוסף לאורך השנים קיבל תארים, עיטורים ותוארי אבירות במסדרים שונים:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   אביר במסדר הבירית   אביר הצלב הגדול במסדר האמבט   אביר הצלב הגדול במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש |   אביר במסדר הדרדר   אביר הצלב הגדול במסדר הגואלפים  אביר מפקד גדול במסדר האימפריה ההודית |   אביר במסדר פטריק הקדוש   אביר מפקד גדול במסדר כוכב הודו   אביר הצלב הגדול במסדר הוויקטוריאני המלכותי |  |
אביר של צדק במסדר ג'ון הקדוש
אינצידנטלומה

אינצידנטלומה או ממצא אקראי בבדיקות הדמיה (באנגלית: incidentaloma - incidental imaging finding ;הסיומת oma -ומה נהוגה בדרך כלל בשמות של גידולים - שפירים או ממאירים) הוא מונח רפואי המתייחס לממצא אקראי (למשל, גוש תופס מקום ממקור גידולי או מפרצת של עורק), שנתגלה באופן אקראי, לרוב בבדיקות דימות (רדיולוגיה), ולעיתים בבדיקות בתחום הגנטיקה הרפואית (אנ'), ברפואת עור ועוד, אצל מטופל שאין לו תסמינים או שתסמיניו אינם נגרמים על ידי אותו ממצא. תגלית מקרית כזאת אינה צפויה על ידי הרופא המפנה, בשונה מממצא לא תקין, שחיפשו אותו במתכוון במבחן או סריקה אבחוניים.
משמעות קלינית

המונח משמש בתחומי רפואה שונים אולם יישומו השכיח ביותר הוא במקרה של ממצאים בבלוטת האדרנל.
מדובר בסוגיה שכיחה מכיוון שב-4-1% של בדיקות ההדמיה של הבטן - לפי דרגת הרגישות והרזולוציה (בדיקות אקו, CT ו-MRI) מתגלה גוש באדרנל. מעל שני שלישים מהאינצידנטלומות הן אדנומות קורטיקליות לא פונקציונליות (שאינן מפרישות הורמונים) ושיש להן מעט השלכות קליניות אם בכלל.
עם זאת קיימת גם אפשרות של הפרעות אחרות, בעלות פוטנציאל מסוים של הפרשת חומרים או של ממאירות.
אצל חולה שסבל מסרטן גילוין האקראי עשוי להוביל לאבחון ולטיפול מהיר.
פרט לאינצידנטלומות אדרנליות, תוארו ממצאים כאלה בספרות המדעית גם באיברים אחרים כמו בלוטת התריס, כבד, לבלב, לב, מוח וכו'.
אינצידנטלומות מתגלות בעת בדיקת דימות שהומלצה על ידי רופא מטפל (רופא משפחה או מומחה בתחום אחר) או בעת השתתפות במחקר במוסד רפואי. תגליות מקריות אלה מעלות בעיות רפואיות, של אבחון, או בעיות אתיות בקשר ליידוע המטופל ובקשר להיקף הבדיקות והטיפולים שהוא זקוק להם.
אין תמימות דעים בקשר להגדרת האינצידנטלומות.
המונח משמש גם מחקרים תחום הגנטיקה והגנומיקה.
משמעות קלינית > אינצידנטלומות לפי מיקום

באדרנל - המיקום השכיח ביותר - לרוב גושים (גידולים), בדרך כלל לא פונקציונליים ושפירים. הגידולים האדרנליים האלה הם האינצידנטלומות האופייניות.
ביותרת המוח - ניתן לגלות בה גידולים שפירים, שאינם מפרישים הורמונים. בנתיחה שלאחר המוות אצל 10% מהמתים מעל גיל 18 מתגלים ממצאים ביותרת המוח שלא היו ידועים בעת חייהם (אדנומות שפירות בלתי פונקציונליות)
בכבד - מוצאים ציסטות פשוטות והמאנגיומות שבמרבית המקרים אינן זקוקות לטיפול כלשהו. אצל חולים שאובחנו בעבר עם סרטן דרושה בחינה מיוחדת כדי להבדילן מגרורות.
בכליות אצל מעל 50% מהנבדקים ניתן למצוא ציסטות פשוטות, אחדות מהן גדולות למדי אבל שאינן גורמות לתסמינים ואינן זקוקות לטיפול כלשהו או מעקב מיוחד. מצד שני רוב הגידולים הממאירים של הכליות נתגלים במקרה.
בחוליות ניתן לגלות המאנגיומות הזקוקות לטיפול כירורגי רק אם הן גורמות לתסמינים ברורים.
ברחם בבדיקת אקו מגלים די תכופות מיומות. נדרשת כריתתן רק במקרים של מיומות גדולות ואינטרה-לומינליות הגורמות לדימומים (מטרורגיה) תדירים.
בריאות בצילומי רנטגן פשוטים ניתן לעיתים קרובות למצוא קשרירים המצריכים אבחנה מבדלת של הקשריר הריאתי הבודד. במקרים מסוימים בצילומים המבוצעים מסיבה אחרת, כמו למשל טרום ניתוח, מתגלות גרורות ריאתיות של סרטן אקראי. ב-14% מבדיקות CT של כל הגוף ניתן לגלות ממצאים ריאתיים.
בבלוטת המגן -ניתן לגלות בCT קשרירים וציסטות שפירים שאינם גורמים לשום תסמינים. אולם במקרים מסוימים ניתן להיות פונקציונליים או קשרירים "קרים" אשר כן מצריכים ביופסיה.
בבלוטת יותרת התריס.
משמעות קלינית > שם שנוי במחלוקת

המושג "אינצידנטלומה" שנוי במחלוקת מכיוון שלממצאים מסוג זה אין משהו משותף פרט לגילוים באקראי.
בנוסף, בעוד שמרבית האינצידנטלומות באדרנל הן שפירות, ישנם ממצאים אקראיים רבים בעלי משמעות קלינית הדורשים התייחסות וטיפול, ויש להזהר מכינוי כללי ולא מדויק שלהם. הוצע במקום זאת השם "ממצא אקראי".
הערות שוליים

↑  Annals
↑  [Furtado C. D., Aguirre D. A., Sirlin C. B., etal. Whole-body CT screening: spectrum of findings and recommendations in 1192 patients (англ.) // Radiology : journal. — 2005. — Vol. 237, no. 2. — P. 385—394. — https://pubs.rsna.org/doi/10.1148/radiol.2372041741]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph495125 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מייקל ולאמיס

| --- | --- |

ולאמיס, 2017
 לידה:  27 במרץ 1990 (בן 34) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 מקום לימודים:  אוניברסיטת צ'אפמן
 https://michaelvlamis.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל ולאמיס (באנגלית: Michael Vlamis; נולד ב-27 במרץ 1990) הוא שחקן וקולנוען אמריקאי הידוע בתפקידו בתור מייקל גוארין (אנ') בסדרת הטלוויזיה "רוזוול, ניו מקסיקו" (2019 - 2022).
ביוגרפיה

ולאמיס נולד בשיקגו, אילינוי והוא עבר לקליפורניה כדי ללמוד לתואר ראשון ביזמות באוניברסיטת צ'אפמן. לאחר שסיים תואר ראשון, ולאמיס עבד בשיווק.
קריירה

משנת 2009, ולאמיס השתתף בעשרות סרטים קצרים. לאחר פרישתו מעולם השיווק והיזמות, ערך ולאמיס את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בשנת 2013, בפרק של הסדרה "הבחורה החדשה". הוא הופיע ב-"MemE! סיפור הוליוודי אמיתי", סרט קצר שזכה בתחרות לסרטים קצרים מתחת ל-120 שניות.
בשנת 2019, ולאמיס כתב ביוגרפיה על חייו של הראפר המנוח מק מילר, שכותרתו Blue Side Park". בשנת 2020 ולאמיס הופיע לצד קלואי בנט בסרט "5 Years Apart".
בשנת 2022, הוא החל לעבוד על סרטו הראשון בבימויו "Crossword", מותחן פסיכולוגי שהוא גם כתב, הפיק וכיכב בו. החברה של קינן תומפסון, Artists For Artists, רכשה את הזכויות לסרט.
חיים אישיים

הוא מתגורר במערב הוליווד, קליפורניה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Spiral | ריאן |  |
| 2020 | 5 Years Apart | סמי | גם מפיק |
| 2021 | The Resort | סם |  |
| 2024 | Crossword | ג'יימס | גם במאי, תסריטאי ומפיק |
| TBA | Pools | מייקל |  |
פילמוגרפיה > סדרה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | הבחורה החדשה | היפסטר ג'רקוואד | פרק: "Tinfinity" |
| 2016 | Us Too | רקס | סדרת רשת; פרק: "The Cover" |
| 2017 | VlamCarter | מייקל / טומי סלאמי / מייק | סדרת רשת; 5 פרקים גם במאי, תסריטאי ומפיק |
| 2019–2022 | רוזוול, ניו מקסיקו | מייקל גוארין (אנ') | תפקיד ראשי (4 עונות); 52 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Exclusive Interview with Roswell, New Mexico's Michael Vlamis". Talk Nerdy With Us (באנגלית אמריקאית). 2019-04-19. נבדק ב-2020-06-02.
↑  Rao, Saniya (2019-03-31). "Interview: CW's Michael Vlamis on his character, upcoming film and being a "hopeless romantic"". Saniya Rao (באנגלית). נבדק ב-2020-06-02.
↑  Spangler, Todd (2016-12-15). "Snapchat, Tribeca Film Festival Team on Contest for 120-Second Movies". Variety (באנגלית). נבדק ב-2020-06-02.
↑  "Mac" Miller "Biopic Is One of Hollywood's Most In-Demand Movie Scripts". HYPEBEAST. נבדק ב-2020-06-02.
↑  "Mac Miller biopic Blue Slide Park lands on Hollywood's 2019 Black List". The FADER (באנגלית). נבדק ב-2020-06-02.
↑  "Interview: 'Roswell, New Mexico' actor Michael Vlamis". EUPH. (באנגלית אמריקאית). 2020-04-27. נבדק ב-2020-06-02.
↑  "Michael Vlamis' New Film '5 Years Apart' to Premiere at LA Indie Film Fest". Nerds and Beyond (באנגלית). 2019-09-10. נבדק ב-2020-06-02.
↑  Kim, Jae-Ha. "Go Away With ... Michael Vlamis". chicagotribune.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-06-02.
↑  "HISTORY". Michael Vlamis (באנגלית). נבדק ב-2020-06-02.
גרנט ג'וזף וולסלי

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1833 דבלין, אירלנד
 פטירה:  25 במרץ 1913 (בגיל 79) מנטון, צרפת 
 מקום קבורה:  קתדרלת סנט פול בלונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 בן או בת זוג:  Louisa Erskine (4 ביוני 1867–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  Frances Wolseley 
 השתייכות:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1852–1900 (כ־48 שנים)
 דרגה:   פילדמרשל
 פעולות ומבצעים
 המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה  מלחמת קרים  המרד ההודי הגדול  מלחמת האופיום השנייה התקוממויות בקנדה  המלחמה האנגלו-אשנטית השלישית  מלחמת הזולו  המלחמה האנגלו-מצרית  המלחמה המהדית
 עיטורים
  KP   OM   GCB   GCMG   VD  לגיון הכבוד (אביר)  מסדר המג'ידיה
 הנצחה
 מספר ערים, רחובות ומקומות על שמו בבריטניה, קנדה ודרום אפריקה.
 
גרנט ג'וזף וולסלי, הוויקונט הראשון מוולסלי (באנגלית: Garnet Joseph Wolseley;‏ 4 ביוני 1833 - 25 במרץ 1913) היה קצין בצבא הבריטי ממוצא אנגלו-אירי. וולסלי התגייס לצבא הבריטי בשנת 1852 בתור קצין ועלה בסולם הדרגות לאורך שירותו הצבאי. הוא היה למושל חוף הזהב (כיום גאנה) ומושל נטאל וטרסוואל (כיום בדרום אפריקה), כמו גם שירת בתור המפקד העליון של הצבא הבריטי. וולסלי שירת במערכות רבות לאורך המחצית השנייה של המאה ה-19, ביניהם מלחמת קרים, המרד ההודי הגדול, מלחמת האופיום השנייה, מלחמת הזולו, המלחמה האנגלו-מצרית ומרד המהדי.
שנים ראשונות

גרנט וולסלי נולד ב-4 ביוני 1833 בדבלין, אירלנד, בן בכור לאביו בעל אותו השם אשר שירת בתור מייג'ור (שווה ערך לרב-סרן) ברגימנט הגבול הסקוטי של המלך. במרץ 1852 קיבל וולסלי דרגת קצונה ברגימנט סאפוק מבלי לרכוש אותה, כאות הערכה לתרומתו של אביו בצבא. וולסלי הועבר לרגימנט הרגלים ה-80 (מתנדבי סטפורדשייר), איתו שירת במהלך המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה (1852 - 1853). במהלך המלחמה נפצע בירך, קיבל ציון לשבח וקודם לדרגת לוטננט. וולסלי חזר מהמערכה, קיבל תפקיד ברגימנט הרגלים הקל ה-90, והוצב בדבלין, אירלנד.
מלחמת קרים והמרד ההודי הגדול

וולסלי נחת בבלקלאווה יחד עם הרגימנט בו שירת בדצמבר 1853 כדי להשתתף במלחמת קרים, במהלך המצור על סבסטופול סופח וולסלי לחיל ההנדסה המלכותי ושירת בתור קצין הנדסה. וולסלי הועלה לדרגת קפטן בינואר 1855 לאחר שלוש שנים בלבד בצבא ושירת בתור קצין הנדסה לאורך המצור שם נפצע פעמיים כולל איבוד אחת מעיניו.
לאחר המצור על סבסטופול, הועבר וולסלי לשרת במטה האספקה והלוגיסטיקה של הכוח הבריטי, שם תיפקד כחלק מהמאמץ להשיט את כל החיילים והאספקה חזרה מחצי האי קרים כאשר הוא עצמו היה בין אחרוני החיילים הבריטים שעזבו את חצי האי ביולי 1856. על שירותו במלחמה הוא אוזכר פעמיים בלונדון גזאט, הוא קיבל דרגת ייצוג של מייג'ור, הוענק לו עיטור לגיון הכבוד דרגה חמישית, הוענק לו אות מסדר המג'ידיה העות'מאני, המדליה הטורקית ואות מלחמת קרים הבריטי (עם אבזם).
במרץ 1857, יצא וולסלי יחד עם רגימנט הרגלי ה-90 להשתתף במשלחת הצבאית לסין אך במקום זאת, הרגימנט נשלח לקולקטה בהודו כדי להילחם במורדים במהלך המרד ההודי הגדול. במהלך המרד שירת וולסלי תחת קולין קמבל בשחרור לקנאו מידי המורדים בנובמבר 1857, בהמשך שירת תחת ג'יימס אוטרם בהגנה על מבצר 'אלמבה' מחוץ לעיר כנגד מספר התקפות בין דצמבר 1857 לפברואר 1858. במרץ אותה השנה השתתף וולסלי בהתקפה הסופית על העיר לקנאו ולאחר מכן הועבר לשרת במטה האספקה של הדיוויזיה של ג'יימס הופ גרנט בתור סגן קצין אספקה של הדיוויזיה. וולסלי שירת בהמשך המרד יחד עם הדיוויזיה בקרבות והמערכות השונות בה השתתפה.

על שירותו במרד ההודי, אוזכר וולסלי מספר פעמים בגזאט, הוענקה לו מדליית המרד ההודי (עם אבזם) והוא הועלה באפריל 1859 לדרגת לויטננט קולונל.
לאחר המרד המשיך וולסלי לשרת במטה האספקה של ג'יימס הופ גרנט כאשר זה עמד בראש המשלחת האנגלו-צרפתית הצבאית בסין בשנת 1860. בסין שירת וולסלי במערכות השונות, הוענקה לו מדליית המערכה (עם שני אבזמים) והוא אוזכר מספר פעמים בגזאט.