stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטר קוויל (היקום הקולנועי של מארוול)
הערות שוליים

↑  The 100 Greatest Movie Characters, Empire, ‏2020 (באנגלית)
↑  "'Guardians of the Galaxy' meets St. Charles yet again". FOX 2. 2023-05-10. נבדק ב-2023-06-26.
↑  A Complete List of Who Lives and Dies in 'Avengers: Infinity War', Time, ‏2018-04-27
↑  Every Marvel Character At The Funeral In Avengers: Endgame, ScreenRant, ‏2019-05-01
↑  Splash Page – Marvel Considering ‘Iron Fist’ & ‘S.H.I.E.L.D.’ Movies, ‘Black Panther’ & ‘Guardians Of The Galaxy,’ Too!, web.archive.org, ‏2012-06-09
↑  Borys Kit, Comic-Con 2012: Marvel Names ‘Avengers’ Follow-Ups; Robert Downey Jr. Makes Surprise Appearance, The Hollywood Reporter, ‏2012-07-14
↑  Mike Fleming Jr, Chris Pratt Getting ‘Guardians Of The Galaxy’ Lead, Deadline, ‏2013-02-05
↑  Spencer Perry, Guardians of the Galaxy: From the Set of the Marvel Studios Adaptation, Comic Book Movies and Superhero Movie News - SuperHeroHype, ‏2014-07-08
↑  REVIEW: Marvel's 'Guardians of the Galaxy': The Expendables In Outer Space, Time, ‏2014-08-01
↑  Guardians of the Galaxy 2: Every Easter Egg & Secret, ScreenRant, ‏2017-05-08
↑  'Guardians Of The Galaxy Vol. 2' Footage Recap: Baby Groot, Human Ego & So Much More [Comic-Con 2016], /Film, ‏2016-07-23
↑  Mark Daniell, 'It's going to be messy': 'Avengers: Infinity War' stars promise crying in the theatre, Toronto Sun, ‏March 16, 2018
↑  Nominees | Young Hollywood Awards, web.archive.org, ‏2014-07-02
↑  Young Hollywood Awards 2014 - The winners list (Glamour.com UK), web.archive.org, ‏2015-09-08
↑  Pete Hammond, ‘Birdman’, ‘Budapest’ And ‘Boyhood’ Get Key Oscar Boost To Lead Critics’ Choice Movie Award Nominations; Jolie Rebounds From Globe Snub, Deadline, ‏2014-12-15
↑  Erik Pedersen, Critics’ Choice Awards: ‘Boyhood’ Wins Best Picture; ‘Birdman’ Leads With 7 Nods, Deadline, ‏2015-01-16
↑  Here Are Your 2015 MTV Movie Awards Nominees, MTV
↑  MTV Movie Awards 2015: See The Full Winners List, MTV
↑  T. H. R. Staff, Kids’ Choice Awards 2015: The Complete Winners List, The Hollywood Reporter, ‏2015-03-28
↑  Seth Kelley, ‘Captain America: The Winter Soldier’ and ‘Interstellar’ Lead Saturn Awards Noms, Variety, ‏2015-03-04
↑  2015 Saturn Awards: Guardians of the Galaxy, Chris Pratt, James Gunn | Cosmic Book News, web.archive.org, ‏2022-05-29
↑  Kimberly Nordyke, Teen Choice Awards: Complete Winners List, The Hollywood Reporter, ‏2017-08-13
↑  T. H. R. Staff, Teen Choice Awards: Winners List, The Hollywood Reporter, ‏2018-08-12
פירוק חברות

דיני פירוק חברות הם מערכת של דינים העוסקים בסיום חייה של חברה, על דרך חלוקת נכסיה לזכאים וחיסולה כאישיות משפטית נפרדת. בנוסף, "פירוק החברה מביא [...] לפירוק הקשר בינה לבין חבריה ובינם לבין עצמם".
פירוק חברות יכול להתבצע ברצון או שלא ברצון.
במקרה שפירוק החברה נעשה שלא ברצון, מטרת ההליך היא ניצול הנכסים והמשאבים הכלכליים אשר עדיין נמצאים ברשות החברה לשם כיסוי חלק מרבי מחובותיה. עילה מרכזית לפירוק חברה שלא מרצון היא חדלות פירעון – אי יכולת של החברה לשלם את התחייבויותיה הכספיות. בכך, הליך פירוק כזה הוא המקבילה התאגידית להליך פשיטת רגל המתרחש עקב חוסר יכולת של אדם טבעי לעמוד בתשלום חובותיו. קיימות עילות פירוק אחרות, כגון פירוק מן הצדק והיושר (לדוגמה, במצב בו השותפים בחברה הסתכסכו ואינם מסוגלים עוד לנהל אותה כעסק כלכלי). כמו כן, חברה יכולה להתפרק מרצון ממגוון סיבות.
פירוק הוא שמו של תהליך המתחיל בקבלת צו פירוק ועד לסיום עבודת המפרק (תהליך שיכול לארוך אפילו מספר שנים). בסיום תהליך הפירוק מוצא לתאגיד צו חיסול.
פירוק בהוראת בית המשפט > סמכות

בית המשפט המוסמך לפרק חברות הוא בית המשפט המחוזי. פרט לפירוק מרצון, רק בית משפט יכול להחליט על סיום חייה של חברה. בכך שונה הדין מהמצב ששרר לפני כניסתו לתוקף של חוק החברות בשנת 2000: עד אז, היה רשם החברות יכול "למחוק" חברה. כיום, ההליך של מחיקת חברות אינו קיים ויש לסיים את חיי החברה באחת מדרכי הפירוק הקבועות בחוק.
פירוק בהוראת בית המשפט > המפרק

המפרק הוא האדם שלידיו מועברים נכסי החברה וניהולה במטרה להוציא לפועל את הליך הפירוק. המפרק אינו רוכש, כמובן, זכות קניינית ישירה בנכסי החברה, אלא שהוא משמש עליהם בתור נאמן. בין תפקידיו וסמכויותיו נכללים כינוס נכסי החברה לתוך קופת הפירוק, לרבות על ידי הגשת תביעות בשם החברה; דיון בתביעות חוב של נושים (בכך יש לו סמכות מעין שיפוטית); הגעה לפשרה עם נושים; וחלוקת הנכסים שבקופת הפירוק לידי הזכאים להם, על פי סדר העדיפות שבדין. המפרק ניצב בפני אתגרים שונים, כגון הצורך לאתר נכסים של החברה ברחבי העולם, ביניהם נכסים שייתכן והוחבאו בכוונה; הגשת תביעות, לרבות נגד נושאי משרה בחברה, שניהלו אותה בתרמית, על מנת להגדיל את קופת הפירוק מכיסיהם של אלו שתרמו לקריסת החברה; ניהול משא ומתן עסקי כדי להביא למכירת נכסי החברה, או כלל פעילותה, למרבה במחיר; שמיעת והכרעת תביעות חוב של מספר גדול של נושים; ואיזון בין אינטרסים סותרים של גורמים שונים שלמענם המפרק אמור לפעול – נושים, החברה עצמה ובית המשפט. המפרק מוגדר כקצין בית המשפט והוא נתון לפיקוח מתמיד שלו. המפרק חייב לדווח באופן תקופתי על מהלכי הפירוק וכן להיות חשוף לערעור על החלטותיו בפני בית המשפט. גורם נוסף שעליו מוטל לפקח על מפרקים הוא כונס הנכסים הרשמי. המפרק מקבל שכר גבוה על תפקידו, ולעיתים נטען שאחוז גבוה מדי משווי החברה המפורקת נכנס לכיסו של המפרק במקום להגיע לנושי החברה.
בפירוק בידי בית המשפט, קיימים שלושה סוגי מפרקים, בהתאם לשלב בו נמצא ההליך: מפרק זמני שלאחר בקשת פירוק ולפני צו פירוק; מפרק זמני שלאחר צו פירוק ולפני מינוי מפרק קבוע; ומפרק קבוע. ייתכן שאותו אדם עצמו ימלא את שלושת התפקידים. כל עוד לא מונה מפרק, ובכל זמן אחר שבו אין מפרק לחברה (כגון עקב התפטרות, בטרם מונה מחליף), ישמש כונס הנכסים הרשמי כמפרק החברה. רק אדם טבעי, ולא תאגיד, יכול להיות מפרק. זאת, מאחר שבית המשפט רשאי למנות רק עורך דין או רואה חשבון לתפקיד של מפרק.
פירוק מרצון

חברה רשאית להתפרק מרצונה. במקרה שהחברה היא בעלת כושר פירעון (יכולה לשלם את כל חובותיה תוך שנה מתחילת הפירוק), הדין מכיר בזכותם של בעלי החברה (בעלי המניות) ליזום את הפירוק ולנהלו כראות עיניהם. במקרה כזה, לרוב, סיבת הפירוק תהיה רצונם של בעלי המניות להוציא מהחברה את הונה העצמי ולהשקיעו בדרכים אחרות. כדי להתחיל בפירוק מרצון נדרשת החלטה של האספה הכללית. בעלי המניות עצמם הם שממנים את המפרק ויכולים לפטרו. המפרק הוא שלוח של החברה ואינו נתון לפיקוח ישיר של בית משפט.
גם כאשר החברה אינה בעלת כושר פירעון, היא יכולה להתפרק מרצון. (למשל, כיוון שאורגני החברה מבינים שמצבה אינו צפוי להשתפר, ויכולת הפירעון שלה רק תלך ותפחת עם מעבר הזמן) במצב זה, נוטה הדין להקנות את ניהול הפירוק לידי הנושים. בכוחה של אספת הנושים למנות את המפרק ואת ועדת הביקורת ולהחליפם. זאת, מכיוון שפירוק מרצון ללא הצהרת כושר פירעון דומה, מבחינת מטרותיו וזהות הזכאים לנכסי החברה (שהם הנושים), לפירוק בידי בית המשפט מחמת חדלות פירעון.
בהליכי פירוק מרצון תיתכן מעורבות של בית המשפט, אם כי היא עדיין נמוכה בהרבה מאשר בהליך של פירוק בידי בית המשפט. המפרק עצמו, בעלי מניות ונושים רשאים לפנות לבית המשפט "בבקשה שיחליט בכל שאלה הנובעת מן הפירוק".
סדר חלוקת הנכסים בפירוק מרצון זהה לזה שבפירוק בידי בית המשפט. בכל פירוק חלים עקרון העדיפות ועקרון השוויון.
תפקידי, סמכויות וחובות המפרק בפירוק מרצון דומים לאלו של מפרק בפירוק בידי בית המשפט. עם זאת, קיימים הבדלים הנובעים מכך שהליך הפירוק מרצון אינו נכפה על החברה, אלא מוצע על ידה, כמו האפשרות שהדירקטוריון ימשיך לפעול כאורגן של החברה, לצד המפרק.
סיומו של פירוק מרצון – "משפורקו עסקי החברה כליל" – הוא באספה סופית של החברה, בה מציג המפרק דו"ח מסכם על הפירוק. לאחר מכן, שולח המפרק את הדו"ח לרשם החברות (בנוסף לאיגרת פירוק חברה). שלושה חודשים לאחר שנרשם גמר הפירוק אצל רשם החברות, רואים את החברה כמחוסלת.
בשנת 2019, נכנס לתוקף תיקון לחוק החברות התשנ"ט-1999, כאשר סעיף 342 לחוק החברות מסדיר הליכי פירוק מרצון חדשים ומבטל את ההוראות שעסקו בפירוק חברה מרצון בפקודת החברות התשמ"ג-1983. התיקון ביטל את הדרישה לפרסום הפירוק ברשומות, וכמו כן יצר הליך חדש - פירוק מרצון בהליך מזורז, לפיו חברה שאינה פעילה יכולה להתפרק בשלב אחד בלבד ובזמן קצר יותר.
ראו גם

דיני חדלות פירעון
הבראת חברות
כינוס נכסים
לקריאה נוספת

אירית חביב-סגל, "היסודות הנורמטיביים לדיני הפירוק והקפאת הליכים בראי הפסיקה הישראלית החדשה", משפט ועסקים ב, 249 (2005)
יוסף ויצמן מחיקת חובות בישראל הוצאה לאור של לשכת עורכי הדין (2024)
עקרון הסדר הטוב

ערך זה עוסק בקיומו של סדר טוב על המספרים הטבעיים. אם התכוונתם לקיומו של סדר טוב על כל קבוצה שהיא, ראו .
במתמטיקה, עקרון הסדר הטוב קובע שהסדר המקובל על המספרים הטבעיים הוא סדר טוב. משמע שבכל קבוצה לא ריקה של מספרים טבעיים יש מספר מינימלי (מספר ראשון). העיקרון שקול לאקסיומת האינדוקציה, ולעיתים בוחרים להתייחס אליו כאל אקסיומה במקום אקסיומת האינדוקציה.
בתורת הקבוצות האקסיומטית עקרון הסדר הטוב נובע ישירות מהבנייה של הטבעיים כקבוצה אינדוקטיבית (ראו אקסיומת הקבוצה האינסופית).
עקרון הסדר הטוב כטענה לוגית

עקרון הסדר הטוב קובע שלכל תת-קבוצה  \ T\subseteq \mathbb {N}  שאינה ריקה, יש מספר  \ a\in T כך שלכל  \ b\in T מתקיים  a\leq b.
בשפה מסדר ראשון המתארת את המספרים הטבעיים כמערכת פאנו לא ניתן לנסח טענות "לכל תת-קבוצה", משום שעל הכמתים להתייחס לאברים של המערכת, כלומר מספרים. עובדה זו מאפשרת את קיומם של מודלים לא סטנדרטיים של המספרים הטבעיים, שבהם מתקיימות אותן טענות מסדר ראשון, אף על פי שעקרון הסדר הטוב אינו תקף. עם זאת, עקרון הסדר הטוב עדין יהיה תקף לכל קבוצה ניתנת להגדרה על ידי טענה מסדר ראשון.
שקילות לאקסיומת האינדוקציה

אקסיומת האינדוקציה קובעת שלכל  \ T\subseteq \mathbb {N}  שעבורה  1\in T, ולכל n, אם  n\in T אז  n+1\in T, אז  \,T=\mathbb {N} . נוכיח שהאקסיומה שקולה לעקרון הסדר הטוב.
ראשית נוכיח את אקסיומת האינדוקציה על סמך עקרון הסדר הטוב. תהי  T קבוצה של טבעיים כך ש- 1\in T, ולכל  n\in T מתקיים  n+1\in T. נבחן את הקבוצה  \mathbb {N} \setminus T הכוללת את כל הטבעיים שאינם ב- T. נניח בשלילה כי קבוצה זו אינה ריקה. לפי עקרון הסדר הטוב ב- \mathbb {N} \setminus T יש מספר מינימלי  m.  1\in T, ולכן  m\neq 1. מהמינימליות של  m נובע  m-1\not \in \mathbb {N} \setminus T, כלומר  m-1\in T. לכן לפי ההנחה על  T מתקבלת הסתירה  (m-1)+1=m\in T. מכאן ש- \mathbb {N} \setminus T ריקה, ו- T=\mathbb {N} .
כעת נוכיח את עקרון הסדר הטוב מתוך אקסיומת האינדוקציה. נגדיר את  P(n) בתור הטענה שלכל קבוצה של טבעיים הכוללת מספר  k\leq n יש מינימום. ברור כי מתקיים  P(1), מכיוון ש-1 הוא המינימום בכל קבוצה של טבעיים שבה הוא חבר. נניח שמתקיים  P(n) ונוכיח כי מתקיים  P(n+1).
תהי  S קבוצה הכוללת מספר  k\leq n+1. אם אין ב- S מספר  r\leq n, אז  k=n+1 מספר מינימלי ב- S. אם קיים  r\leq n, אז לפי הנחת האינדוקציה יש ב- S מספר מינימלי. קיבלנו כי מתקיים  P(n+1). מכאן לפי אקסיומת האינדוקציה  P(n) מתקיים לכל  n.
תהי  T קבוצה לא ריקה של טבעיים. נבחר  n\in T. מכיוון שמתקיים  P(n), כי  n\leq n, הרי שיש ב- T מספר מינימלי.
תכונת ארכימדס

תכונת ארכימדס של המספרים הטבעיים נובעת ישירות מעקרון הסדר הטוב. התכונה קובעת כי לכל  a,b טבעיים, קיים  n טבעי כך ש- na>b.
נניח בשלילה כי קיימים  a,b\in \mathbb {N}  כך שלכל  n\in \mathbb {N}  מתקיים  an<b. אזי הקבוצה  T=\{b-an|n\in \mathbb {N} \} כוללת רק טבעיים. לפי עקרון הסדר הטוב קיים  m כך ש- b-ma מינימלי ב- T. אולם לפי הגדרת  T גם  b-(m+1)a איבר של  T, ומתקיים  b-(m+1)a=(b-ma)-a<b-ma בסתירה למינימליות של  b-ma.
ראו גם

נסיגה אינסופית
פרובינציית מגדבורג

| --- | --- |

 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1 ביולי 1944 
 תאריכי פירוק:  יולי 1945 
 ישות קודמת:   פרובינציית סקסוניה
 ישות יורשת:   סקסוניה-אנהלט (1945–1952)
 
פרובינציית מגדבורג (בגרמנית: Provinz Magdeburg) הייתה מחוז של המדינה החופשית פרוסיה בתוך גרמניה הנאצית בין השנים 1944 עד 1945. בירת המחוז הייתה מגדבורג.
היסטוריה

המחוז הוקם ב-1 ביולי 1944 מתוך Regierungsbezirk Magdeburg, אזור ממשלתי מפרובינציית סקסוניה לשעבר.
המחוז נכבש על ידי חיילים אמריקאים לאחר כיבוש מגדבורג באפריל 1945 במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר שהשטח הועבר משליטה אמריקאית לסובייטית, הוא מוזג עם האלה-מרזבורג ואנהלט כדי ליצור מחדש את פרובינציית סקסוניה, מאוחר יותר שונה שמה למחוז סקסוניה-אנהלט ובסופו של דבר למדינה הפדרלית של סקסוניה-אנהלט.
הערות שוליים

↑  פרובינציית סקסוניה הפרוסית המקורית כללה גם את שטחה של פרובינציית ארפורט (גר'), שהפכה לחלק מתורינגיה, ולא כללה את אנהלט. גם כמה מובלעות קטנות אחרות של המחוז הפרוסי שולבו במחוז החדש.
פרויקט מזג האוויר

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  אולאפור אליאסון
 תאריך יצירה:  2003
 נתונים על היצירה
 מיקום:  מוזיאון טייט מודרן לונדון שבבריטניה
 
פרויקט מזג האוויר (באנגלית: The Weather Project) הוא פסל מעשה ידי הפסל דני-איסלנדי אולאפור אליאסון. היצירה הוצגה בשנת 2003 באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון והייתה היצירה הרביעית שהוצגה במסגרת "סדרת יוניליוור" במימון חברת יוניליוור.
היצירה נתלתה על תקרת אולם הטורבינה וכללה אלמנטים המייצגים את השמש ואת השמים. כשני מיליון מבקרים צפו ביצירה.
תיאור היצירה

היצירה כללה מאיידים אשר פיזרו ערפל בחלל אולם הטורבינה. במרכז אולם הטורבינה נתלתה דיסקית חצי מעגלית העשויה מנורות צהובות. תקרת האולם כוסתה במראה רחבת ידיים, בה יכלו המבקרים לצפות בעצמם ובחלקה העליון של ה"שמש" מבעד לערפל.
מבקרים רבים העדיפו לצפות ביצירה בשכיבה על הגב על רצפת אולם הטורבינה.
פרדיננד אייזנשטיין

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1823 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  11 באוקטובר 1852 (בגיל 29) ברלין, ממלכת פרוסיה 
 ענף מדעי:  תורת המספרים, אנליזה מתמטית, פונקציה, אריתמטיקה, מתמטיקה, פונקציה אליפטית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת ורוצלב 
 מנחה לדוקטורט:  ארנסט קומר, יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה, Nikolaus Wolfgang Fischer 
 מוסדות:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 
פרדיננד גוטהולד מקס אייזנשטיין נקרא לעיתים פרדיננד אייזנשטיין או גוטהולד אייזנשטיין (גרמנית:  Ferdinand Gotthold Max Eisenstein)‏ (16 באפריל 1823 - 11 באוקטובר 1852) היה מתמטיקאי גרמני. נודע בעיקר בזכות קריטריון אייזנשטיין ובזכות תרומותיו בתחומי תורת המספרים ואנליזה מתמטית. בדומה לאווריסט גלואה ונילס הנריק אבל, מת אייזנשטיין לפני גיל 30.
ביוגרפיה

אייזנשטיין נולד ב-16 באפריל 1823 בברלין, פרוסיה ליוהאן אייזנשטיין והלן פולק. אביו היה חייל יהודי בצבא. לאייזנשטיין היו אח ואחות, שמתו מדלקת קרום המוח בגיל צעיר. בגיל 14 התקבל אייזנשטיין לגימנסיה של פרידריך ווילהלם בברלין, שם מוריו גילו את כישרונו למתמטיקה. בגיל 17 החל ללמוד באוניברסיטה של ברלין, ונהפך לתלמידו של יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה. בשנת 1842 נסע עם אימו לאנגליה לחפש את אביו, שם פגש את ויליאם רואן המילטון שעודד אותו להמשיך ולהשקיע במתמטיקה. לאחר שנה חזר לברלין וסיים את לימודיו באותה שנה. בשנת 1844 הציג את מאמרו הראשון לאקדמיה בברלין, והמשיך וכתב יותר מ-23 מאמרים באותה שנה בנושאים בתורת המספרים ומשפט ההדדיות הריבועית. באותה שנה פגש את אלכסנדר פון הומבולדט וקרל פרידריך גאוס, שהפכו לתומכיו הגדולים של אייזנשטיין. בשנת 1847 החל אייזנשטיין ללמד באוניברסיטת ברלין, ולימד תלמידים רבים, ביניהם ברנהרד רימן. ב-19 במרץ 1848 נאסר אייזנשטיין על ידי הצבא הפרוסי על ביצוע פעילות מחתרתית, אך למרות זאת המשיך לפרסם מאמרים בתחום תורת המספרים. ב-11 באוקטובר 1852 מת אייזנשטיין משחפת בגיל 29.
ביוגרפיה > תרומות עיקריות

אייזנשטיין התמחה בתורת המספרים ובאנליזה מתמטית, והיה מגדולי חוקרי תורת המספרים בדורו. הישגו הגדול ביותר בתורת המספרים היה הוכחת חוקי ההדדיות מסדר שלישי ורביעי (Cubic and Quartic Reciprocity), שני משפטים שהוכחתם הניחה יסודות רעיוניים כיצד להכליל את חוקי ההדדיות. אייזנשטיין גם חקר את קבוצת המספרים המרוכבים הנקראת על שמו, חוג השלמים של אייזנשטיין. הוא גם תרם לתחום האלגברה המופשטת בכך שפיתח את אידיאל אייזנשטיין, סכומי אייזנשטיין וקריטריון אייזנשטיין. על פי קריטריון אייזנשטיין, אפשר לבדוק איזה פולינום בעל מקדמים שלמים הוא אי פריק מעל חוג השלמים  \ \mathbb {Z} (לפי הלמה של גאוס, פולינום כזה הוא גם אי פריק מעל שדה המספרים הרציונליים  \ \mathbb {Q} ). אייזנשטיין גם תרם לתחום החשבון האינפיניטסימלי בפיתוח טורי אייזנשטיין המשמשים בתחום האנליזה המרוכבת.
ראו גם

אווריסט גלואה
נילס הנריק אבל
פרויקט מואב

פרויקט מואב היה מיזם ישראלי לפיתוח מערכת ליירוט טילי קרקע-קרקע באמצעות כלי טיס בלתי מאוישים וטילי אוויר-אוויר, עוד בעת שיגורם או זמן קצר אחר כך. הפרויקט קודם בשנות ה-90 של המאה ה-20 כפתרון חליפי או משלים ל"מערכת החץ".
היסטוריה

הפרויקט החל בשנת 1993, בראשות דן רוזן, ביוזמת רפא"ל ("הרשות לפיתוח אמצעי לחימה"). הוא נחשף על ידי גלובס במרץ 1995, לאחר שרפא"ל רשמה זכויות פטנט על המערכת העתידית בארצות הברית. רישום הפטנט בארצות הברית חייב את רפא"ל לחשוף פרטים רבים על המערכת. בישראל רשמה רפא"ל את הפטנט על המערכת כבר בפברואר 1992, אך החוק אפשר להגן על הרישום מפני פרסום. ממציאי המערכת, כפי שנאמר בראש הרישום האמריקני, היו משה גלמן ואריה יבנאי.
לב המערכת היה טיל אוויר-אוויר מדגם "מואב" (המבוסס על הטיל פיתון 4 של רפא"ל) המתביית על מטרתו באמצעות חיישני קרניים אינפרא-אדומות. הטיל נישא על ידי כטב"ם גדול בעל יכולת שהות ארוכה באוויר בגובה רב, ומשוגר לעבר הטיל הבליסטי בשלבי נסיקתו. כך שהטיל מושמד, זמן קצר לאחר שיגורו כבר על אדמת האויב. בתיאור המערכת, שצורף לרישום הפטנט, נאמר, כי כטבמי"ם עם תכונות של "חמקנות" יישאו את מערכות הגילוי ואת הטילים נגד טילים, יזכו להגנה אקטיבית ו/או פסיבית מפני גילוי בידי מכ"ם עוין, ומפני גילוי באמצעים אלקטרו-אופטיים של טילי אוויר-אוויר או טילי קרקע-אוויר. הפתרון של המערכת היה מבוסס על עיקרון השמדת הטילים בעודם במסלול הטיפוס, מעל שטחו של האויב המשגר אותם. זאת, לעומת מערכת ה"חץ", בהם הטילים מושמדים מעל או קרוב לשטח ישראל.
הרעיון שעמד בבסיס המערכת הוא פריסת הכטבמי"ם אשר ישאו את הטילים נגד טילים יטוסו גבוה ככל האפשר באטמוספירה מעל שטח האויב, כדי להגדיל את טווח הגילוי שלהם ולשהות באוויר 26–28 שעות ברציפות, פרק זמן אשר יכלול את שיגורם לזירת הפעולה ואת השבתם לבסיס. המערכת תוכננה לפעול 24 שעות ביממה, ולענות על איומים בטווח של עד 2,500 ק"מ - רדיוס הכולל את כל המרחב שבין ישראל לבין תוניסיה, סודאן, גבול איראן-אפגניסטן ודרום צרפת.
בשנים 1995–1998 הפרויקט קודם בשיתוף הארגון להגנה מפני טילים בליסטיים (Ballistic Missile Defense Organization) של מחלקת ההגנה של ארצות הברית, בתקציב שהסתכם הסתכם בכ-40 מיליון דולר לשלוש שנים, שארצות הברית מימנה 75% ממנו. בתקופה זו היה הפרויקט בבדיקת היתכנות ודורג ברמת "ריכוך סיכונים" (Risk Mitigation), ותמקד בעיקר בדיונים תאורטיים ובבדיקות ראשוניות, כגון ניסויים במנהרת רוח. בשלב הבא היה אומר הפרויקט לעבור לשלב הדגמה שהיה כרוך בבניית אבטיפוס ובניסויים בשטח. ואם ניסויי תוכנית ההדגמה יעלו יפה, לעבור לייצור סידרתי. הערכת עלות תוכנית הדגמה ושלבי הפיתוח, שילוב המערכות והניסויים הייתה כמה מאות מיליוני דולרים עד סוף 2002. עלות פריסתו של המוצר המוגמר נאמדה במיליארד דולר עד שנת 2005.
חלק מחלקי מערכת "מואב" כבר החל להיבנות בישראל, בין השאר על ידי רפא"ל והתעשייה האווירית, אך לא היה תקציב מלא למימוש תוכנית ההדגמה שתכלול פיתוח כטב"ם ייעודי על ידי התעשייה האווירית. במהלך 2001 ביקר שר הביטחון בנימין בן-אליעזר, בארצות הברית במטרה לשכנע את הממשל האמריקני להשתתף במימון הפרויקט ואחר כך גם מנכ"ל משרד הביטחון, עמוס ירון, וראש האגף לקשרי חוץ, יקותיאל מור, ערכו ביקור במחלקת ההגנה של ארצות הברית. אך התקציב לא אושר והפרויקט נגנז.
הערות שוליים

1 2 3  טיל היירוט "מואב" – בתוך: דן רוזן (ר., ד.), השמדת טילים בליסטיים בשלב השיגור. "נתיב 62", מאי 1998. עמ' 21–26. (פרסום מקורי: נתיב 54–55, ינואר–אפריל 1997. עמ' 158–163)
↑  ד.ר. איש הרשות לפיתוח אמצעי לחימה (רפא"ל), דוחף מאז שנות השמונים לפיתוח טיל "מואב" נישא על מל"ט. הוא גם האיש שעומד כיום בראש פרויקט מואב, שהוקם ברפא"ל, לפיתוח הטיל". אמנון ברזילי, ללא טייס אבל עם טיל, הארץ, 29 בינואר 1998.
[בעקבות מאמרו של דן רוזן (ד.ר.) "השמדת טילים בליסטיים בשלב השיגור".בתוך נתיב]
1 2 3  רן דגוני, דרור מרום ואיתמר לוין, ‏ארה"ב וישראל חתמו על טיוטת הסכם לפיתוח מערכת הגנה נגד טילים שפיתחה רפא"ל, באתר גלובס, 5 בפברואר 1997
1 2  דרור מרום, ‏שר הביטחון יסכם בביקורו בארה"ב את השתתפות הממשל במימון פרויקט "מואב", באתר גלובס, 16 ביולי 2001
1 2 3  רן דגוני, וושינגטון, ‏ישראל פועלת להגדלת השתתפות ארה"ב בפרוייקט ליירוט טילים מעל שטח האויב, באתר גלובס, 4 בנובמבר 1998
↑  דרור מרום, ‏ישראל תבקש מארה"ב מימון לפרויקט יירוט הטילים "מואב", באתר גלובס, 18 באוקטובר 2001
פרידריך וייסמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במרץ 1896 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  4 בנובמבר 1959 (בגיל 63) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 מוסדות:  אוניברסיטת אוקספורד 
 זרם:  פוזיטיביזם לוגי
 תחומי עניין:  פילוסופיה של המדע, פילוסופיה של המתמטיקה
 עיסוק:  פילוסוף, מתמטיקאי, פיזיקאי, מרצה באוניברסיטה 
 הושפע מ:  ויטגנשטיין, שליק
 מדינה:  אוסטריה 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה הבריטית 
 
פרידריך וייסמן (בגרמנית: Friedrich Waismann; 21 במרץ 1896 –  4 בנובמבר 1959) היה פילוסוף, מתמטיקאי ופיזיקאי יהודי-אוסטרי. חבר החוג הווינאי ואחד התאורטיקנים המובילים של הפוזיטיביזם הלוגי.
ביוגרפיה

וייסמן נולד בווינה ולמד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת וינה. ב-1922 החל ללמוד פילוסופיה בהנחיית מוריץ שליק, מייסד החוג הווינאי. ב-1938 נמלט לבריטניה עקב עליית הנאציזם. וייסמן עסק בפילוסופיה של המדע באוניברסיטת קיימברידג' ביו השנים 1937 ל-1939 ושימש כמרצה לפילוסופיה של המתמטיקה באוניברסיטת אוקספורד מ-1939 ועד מותו.
וייסמן ניהל דיונים נרחבים עם לודוויג ויטגנשטיין מ-1927 ועד 1936, לסירוגין. הדיונים עסקו בפילוסופיה של המתמטיקה ובפילוסופיה של השפה. שיחות אלו, שהוקלטו על ידו, פורסמו ב-"Ludwig Wittgenstein and the Vienna Circle".
חברים נוספים בחוג (ביניהם שליק, רודולף קרנפ והרברט פייגל) שוחחו אף הם עם ויטגנשטיין, אך לא באותו היקף. בשלב מסוים, חשבו ויטגנשטיין ווייסמן לשתף פעולה בהוצאת ספר, אך תוכניות אלו ננטשו לאחר שמחלוקותיהם הפילוסופיות הפכו לברורות.
ב-"Introduction to Mathematical Thinking: The Formation of Concepts in Modern Mathematics" טוען וייסמן שאמיתות מתמטיות נכונות מתוך קונבנציה ואינן הכרחיות או מאומתות. אוספים של הרצאותיו "The Principles of Linguistic Philosophy" ושל מאמריו "How I See Philosophy" פורסמו לאחר מותו.
וייסמן נפטר באוקספורד ב-4 בנובמבר 1959.
| לודוויג ויטגנשטיין |
| --- | --- | --- |
| כתביו והרצאותיו | טרקטט לוגי-פילוסופי • חקירות פילוסופיות • המחברת הכחולה והמחברת החומה • הרצאה על האתיקה • הרצאות ושיחות בנושאי אסתטיקה, פסיכולוגיה ואמונה דתית • הערות על ענף הזהב של פרייזר • הערות על מתמטיקה • הערות על הצבעים • תרבות וערך • על הוודאות |  |
| מושגים ורעיונות | טבלת אמת • תורת התמונה • דמיון משפחתי • משחק שפה • טיעון השפה הפרטית • אשליית ארנב-ברווז • צורות חיים |  |
| משפחת ויטגנשטיין | קרל ויטגנשטיין •  מרגרט סטונבורו-ויטגנשטיין • פאול ויטגנשטיין |  |
| אישים קשורים | ג.א.מ. אנסקום • פאול אנגלמן • פיטר גיץ' • פיטר ווינץ' • פרידריך וייסמן • ג.א. מור • נורמן מלקולם • מרגרט מקדונלד • פרנסיס סקינר • פיירו סראפה • ג'ון מיינרד קיינס • רודולף קרנאפ • ברטראנד ראסל • ראש רייז • יאורי הנריק פון וריקט • פרנק רמזי • מוריץ שליק |  |
| חוקרי ויטגנשטיין | אלפרד ג'ולס אייר • טרי איגלטון • גורדון בייקר • ענת בילצקי • וורן גולדפרב • אנתוני קליפורד גריילינג • קורה דיימונד • פיטר האקר • יאקו הינטיקה • אוסוולד הנפלינג • ענת מטר • אבישי מרגלית • הילרי פטנאם • אלי פרידלנדר • סטנלי קאבל •  ג'יימס פ. קונאנט • אנתוני קני •  סול קריפקי • אליס קררי • רופרט ריד |  |
| נושאים קשורים | בית ויטגנשטיין • הדלת של ויטגנשטיין • הויטגנשטיינים החדשים • החוג הוינאי • ויטגנשטיין (סרט) • תקרית הדוקרן • תקרית היידבאואר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280541605171  PLWABN: 9810578272905606  BNE: XX963656  BnF: cb12026538c (data)  CiNii: DA00503715  GND: 12886530X  ISNI: 0000 0001 1631 1514  LCCN: n80026783  NDL: 00460003  NKC: jx20070710012  NLK: KAC201219664  NTA: 068384688  SNAC: w61s9jgc  SUDOC: 028427890  VIAF: 44312616   WorldCat (עם VIAF): 44312616
פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל

פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל (בגרמנית: Ferdinand Albrecht II. von Braunschweig-Wolfenbüttel;‏ 29 במאי 1680 - 2 בספטמבר 1735), היה דוכס בראונשווייג-וולפנביטל בין השנים 1687–1735.
ביוגרפיה

פרדיננד אלברכט נולד בבפרן ב-29 במאי 1680 לפרדיננד אלברכט הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ולכריסטינה מהסן-אשוואגה, בתם של פרידריך, רוזן הסן-אשווגה ואלאונורה קתרינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן. בשנת 1687 מת אביו פרדיננד אלברכט הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ופרדיננד אלברכט ירש את נחלותיו ותאריו. בצעירותו התגייס פרדיננד אלברכט לצבא האימפריה הרומית הקדושה, ואף לחם עמו במלחמת הירושה הספרדית. בשנת 1704 הוא מונה לשלישו של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בשנת 1707 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1711 הוא הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) לחם פרדיננד אלברכט תחת פיקודו של הנסיך אויגן מסבויה, והשתתף בקרבות על בלגרד ופטרוברדין, ולאחר מכן מונה למפקד מצודת קומארנו. בשנת 1723 הוא הועלה לדרגת פלדצוגמייסטר, ובשנת 1733 הוא הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל. בשנת 1735 מת דודו-חמיו לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-לינבורג ללא בנים, ופרדיננד אלברכט ירש את נחלותיו ותאריו, אולם כעבור 6 חודשים ב-2 בספטמבר 1735 מת פרדיננד אלברכט, ובנו קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ירש את נחלותיו ותאריו.