stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שדרת שליטי רוסיה
רשימת השליטים

רוריק
אולג מנובגורוד, נסיך קייב
אולגה, נסיכת קייב
סוויאטוסלב, נסיך קייב
ולדימיר הראשון, נסיך קייב
יארוסלאב הראשון, נסיך קייב
ולדימיר השני, נסיך קייב
יורי דולגורוקי, נסיך קייב
אנדרי בוגולובסקי, נסיך ולדימיר
וסבולוד הקן הגדול, נסיך ולדימיר
אלכסנדר נבסקי
איוואן הראשון, נסיך מוסקבה
דמיטרי דונסקוי
וסילי השני, נסיך מוסקבה
איוואן השלישי
וסילי השלישי
איוואן הרביעי
פיודור הראשון
בוריס גודונוב
מיכאיל הראשון, צאר רוסיה
אלכסיי הראשון, צאר רוסיה
סופיה אלכסייבנה רומנובה
פיוטר הגדול
אנה, קיסרית רוסיה
יליזבטה, קיסרית רוסיה
פיוטר השלישי, קיסר רוסיה
יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה
פאבל הראשון, קיסר רוסיה
אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה
ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה
אלכסנדר השני, קיסר רוסיה
אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה
ניקולאי השני, קיסר רוסיה
גאורגי לבוב
אלכסנדר קרנסקי
ולדימיר איליץ' לנין
יוסיף סטלין
ניקיטה חרושצ'וב
ליאוניד ברז'נייב
יורי אנדרופוב
קונסטנטין צ'רניינקו
מיכאיל גורבצ'וב
בוריס ילצין
הערות שוליים

↑  Памятник Ельцину появился на Аллее правителей в Москве
שמעון חורש

| --- | --- |

 לידה:  31 באוגוסט 1926 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  7 בינואר 2004 (בגיל 77) רחובות, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 בת זוג:  יהודית (אודיקה)
 השתייכות:  הפלמ"ח  המחלקה הערבית  אמ"ן  המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים  שירות הביטחון הכללי
 
שמעון חורש (31 באוגוסט 1926 – 7 בינואר 2004) היה איש מודיעין וביון ישראלי, מאנשי המחלקה הערבית בפלמ"ח, מסתערב ומרגל שפעל בזהות בדויה בלבנון ובסוריה. לאחר הקמת המדינה שירת באמ"ן, במוסד ובשירות הביטחון הכללי. היה בין מניחי התשתית לפעילות הביון הישראלי בארצות ערב, ובהמשך מורם ומחנכם של דורות מלוחמי קהילת המודיעין הישראלית.
ביוגרפיה

חורש נולד בשם שמעון דוד יעקב הרוש בשכונת מנשייה שבגבול תל אביב-יפו. הוריו, אברהם ורחל הרוש, היו ילידי יפו העתיקה ממוצא מגרבי, והשפה המדוברת בביתם הייתה ערבית פלסטינית בניב יפואי. בעת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, כששמעון היה בן 12, עברה המשפחה להתגורר בשכונת נווה צדק. שמעון החל את לימודיו בתלמוד תורה, המשיך בבית ספר הצרפתי-קתולי קולג' דה פרר ביפו, לאחר מכן עבר לבית הספר לבנים של אליאנס בנווה צדק, וסיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה העברית "הרצליה".
ב-1945 התגייס לפלמ"ח, ובשל שליטתו בערבית צורף למחלקה הערבית 'השחר' שעסקה בפעולות הסתערבות בין ערביי ארץ ישראל. הוא וחבריו למחלקה עברו הכשרה אינטנסיבית שכללה, בצד אימוני לוחמה ונשק, גם לימודי אסלאם, קוראן ואורחות חיי הערבים, תחת הנחייתו הצמודה של "אבי המסתערבים" שמעון סומך ("סמעאן").
לקראת פרוץ מלחמת העצמאות שלח יגאל אלון את שמעון חורש, יחד עם חברו למחלקה יעקובה כהן, לקוניטרה שבסוריה להביא משם ידיעות על הצבא הסורי המתכונן לפלישה. השניים הגיעו לקוניטרה בכיסוי של לוחמים ערבים-פלסטיניים היוצאים להצטייד לקראת המלחמה ביהודים, הצליחו ליצור קשר עם חיילים מצבא סוריה המתארגנים לפלישה ולשאוב מהם ידיעות על הערכותם וכוונותיהם. הם אף הגדילו לעשות והגיעו עד דמשק לאיסוף ידיעות נוספות, וחזרו בשלום לבסיסם.
עם הקמת מדינת ישראל בשנת 1948, הוחדר חורש ללבנון כנהגו של איש כמורה בכיר שהורשה לחצות את הגבולות, והגיע לביירות שם חבר עם יצחק שושן (אבו סחיק), חבקוק כהן וגמליאל כהן שכבר שהו בביירות והפעילו בה תא ריגול בכסות של פליטים פלסטינים. הוא צייד אותם במכשיר קשר שהביא עימו, ובכך איפשר יצירת קשר אלחוט סדיר עם מטה המודיעין לשידור הידיעות שאספו ולקבלת הוראות. עם חבריו בביירות השתתף במבצע דוד, בו הוטמנו מוקשים באונייה גרמנית שעגנה בביירות והיה חשש שתשמש למטרות התקפיות נגד ישראל.
כאשר נשלח לביירות מכשיר קשר נוסף בדרך הים, יצא איתו חורש לדמשק, וגם שם הקים תא ריגול ותחנת שידור. בדמשק עסק בתצפיות על בסיסי הצבא הסורי ועל נמל התעופה של דמשק, כשהוא מתחזה לפליט פלסטיני המחפש את משפחתו האובדת. התקופה הייתה סוערת בסוריה, ושלוש הפיכות צבאיות התרחשו במדינה במהלך שהותו בה. פעילותו של חורש בדמשק הניחה את התשתית להמשך פעולת המודיעין הישראלי בסוריה.
בשנת 1950 הוחזר לארץ, עבר קורס קצינים והוצב כקת"ם ביחידה 154 שעסקה בהפעלת סוכנים ומודיעים מעבר לגבול. ב-1951 נשא לאשה את יהודית (אודיקה) כ"ץ, ונולדו להם שלוש בנות.
ב-1956 יצא עם משפחתו לטורקיה בשליחות המוסד. כשחזר ב-1960 נשלח לרכז את בסיס יחידה 154 (היחידה להפעלת סוכנים) בירושלים, למד באוניברסיטה וסיים תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וערבית. הוא ניהל גם את הקורס הראשון של מדריכים למודיעין. ב-1969 השתחרר מצה”ל וקיבל תפקיד אזרחי של קמ"ט מיסים בממשל הצבאי של אזור יהודה ושומרון.
באותה תקופה הצטרף לשב”כ, ולאורך 35 שנה עסק בהדרכה באולפן ערבית של השירות שם שימש במשך השנים כמורה, מחנך ומנהל. הוא ראה שליחות עליונה בהנחלת השפה הערבית ותרבותה לאנשי כוחות הביטחון, ורבים מאנשי השב”כ, בכיריו ומפקדיו עברו תחת ידיו. הוא המשיך בפעילות זו גם לאחר צאתו לגמלאות, עד יומו האחרון. הוא נהרג בתאונת דרכים קטלנית בדרכו מהאולפן לביתו ברחובות בינואר 2004.
הערות שוליים

1 2   האולפן לערבית – שמעון חורש  סיפור חיים, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:58:00)
↑  יעקובה בגוב האריות – יעקובה כהן מאלונים, דמות ייחודית בתולדות המודיעין הישראלי, באתר web.archive.org, ‏2016-03-03
↑  קראו בכותר – מבט מל"מ: כתב עת לענייני מודיעין ובטחון מבית המרכז למורשת המודיעין - גיליון 40, באתר "כותר"
↑  שמעון חורש, באתר עמותת דור הפלמ"ח
שמעון חורש (מימין) עם יצחק שושן וגמליאל כהן בעת השליחות ביירות
שדה (סוציולוגיה)

בהגותו של פייר בורדייה, "שדה" הוא "מרחב מתובנת, זירה של כוח – יש בו שולטים ונשלטים, יש בו יחסים מתמידים, מתמשכים, של חוסר שוויון ששוררים בתוך המרחב הזה – שהוא גם שדה קרב לשימור או לשינוי יחסי הכוחות הללו" ("על הטלוויזיה", עמ' 45). כל גורם בשדה מוגדר ביחס למיקומם של הגורמים האחרים במרחב, ומתחרה בהם תוך שימוש בכוח היחסי שיש בידו, ואשר מגדיר את מעמדו בתוך השדה, וכפועל יוצא את האסטרטגיות שינקוט. "כל שדה", מוסיף בורדיה, "מגדיר את עצמו בין השאר באמצעות מושאי-מאבק ואינטרסים ייחודיים לו [...] כדי ששדה יפעל, צריך שיהיו בו מושאי-מאבק ואנשים המוכנים לשחק את המשחק ובעלי הביטוס, הכולל הן הכרה של כללי המשחק האימננטיים של מושאי-המאבק וכדומה, והן הכרה בתוקפם" ("על כמה מתכונות השדה" בתוך: שאלות בסוציולוגיה, עמ' 113–114). שדות אינם סטטיים – בכל שדה מתקיימים מאבקי כוח על השליטה והיוקרה, המביאים לשינויים במבנה שלהם.
לשדות שונים יש חוקי תפקוד בלתי משתנים שהמשמעותיים שבהם הם:
שדה מוגדר בין השאר באמצעות הגדרת הפרסים והאינטרסים הייחודיים, שלא ניתנים להמרה על ידי פרסים ואינטרסים של שדות אחרים.
מבנה השדה הוא מצב יחס הכוחות בין הסוכנים או המוסדות המעורבים במאבק.
הון ספציפי הוא הון בעל ערך רק ביחס לשדה מסוים.
לכל שדה יש נטייה להציב ערך עליון שקובע את ההיררכיה בשדה – ערך שהוא אשליה.
במצב מוגדר של יחס הכוחות, אלה שיש להם מונופול על ההון הספציפי לשדה נוטים לאסטרטגיות של שימור, ואלה שמצוידים בפחות הון – לאסטרטגיות של שינוי.
אחד המאבקים העיקריים בתחום הוא הגדרת גבולות השדה, לגיטימציה להשתתפות במאבקים ("זו איננה שירה" "זו איננה ספרות").
לכל האנשים המעורבים בשדה מסוים יש במשותף מספר אינטרסים בסיסיים ההכרחיים לקיום השדה.
אסטרטגיות הפעולה של המצטרפים החדשים מוגבלות לגבולות הזירה. כתוצאה מכך, המהפכות שהם יכולים לחולל הן מהפכות חלקיות בלבד. מהפכות שלא יסכנו את עצם הזירה, את האקסיומות שעליהן היא מושתתת ואת מסד האמונות האולטימטיביות. לפיכך, פעמים רבות תציג עצמה ההטרודוקסיה כשיבה אל המקורות, אל הראשית, אל רוח הדברים.
באמצעות ההכרה המעשית של עקרונות המשחק, כל ההיסטוריה של המשחק, כל עברו, נוכחים בכל מערכה שלו.
אחד הסממנים המובהקים לשדה הוא הופעת גוף של משמרי חיים (למשל: ביוגרפים) ומשמרי יצירות (למשל: פילולוגים). לא ניתן להבין יצירה מבלי להכיר את ההיסטוריה של שדה הייצור של היצירה – דבר המצדיק את קיומם של דרשנים, פרשנים, היסטוריונים, פילולוגים וכן הלאה. להיות פילוסוף פירושו לשלוט בכל מה שיש לשלוט בו בהיסטוריה של הפילוסופיה כדי לדעת איך לנהוג כפילוסוף בשדה פילוסופי.
פיתוח תורת השדות של בורדייה הוא פרי השראתם הן של קרל מרקס והן של מקס ובר. ובר תפס את המציאות החברתית כמכלול של תת-ספירות – הספירה הכלכלית, הדתית וכולי. לכל ספירה יש אוטונומיה והיגיון פנימי משלה. בורדיה, שפיתח את תורת השדות, אומר בעצם אותו הדבר – במרחב החברתי יש שדות רבים; לכל שדה יש אוטונומיה, אך זו אינה טוטאלית מאחר שקיימים קשרים בין השדות – קשרים הניתנים לשינוי. קשרים אלו מתווכים בעיקר דרך "שדה הכוח", הקושר שדה זה למדינה (שלטון פוליטי) ולמבנה המעמדי שלה.
ראו גם

הביטוס
הערות שוליים

↑  פייר בורדייה, על הטלוויזיה, תל אביב: בבל ומשכל, 2005
↑  פייר בורדייה, שאלות בסוציולוגיה, תל אביב: רסלינג, 2005
↑  הֶטֶרוֹדוֹקְס, באתר מילון אבניאון
ריבייר-פילוט

| --- | --- |

כנסייה בריבייר-פילוט
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  מרטיניק מרטיניק
 ראש העיר:  לוסיין ויליור   Lucien Veilleur
 שפה רשמית:  צרפתית
 שטח:  35.78 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  11,712 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  380 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  14°29′N 60°54′W﻿ / ﻿14.48°N 60.9°W﻿ / 14.48; -60.9
 אזור זמן:  UTC -4
 https://rivierepilote.fr/accueil.php
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מרטיניק מוגדלת) פור-דה-פראנס לה לאמנטין לה רובר סנט-מארי הים הקריביריבייר-פילוט(למפת מרטיניק רגילה) פור-דה-פראנס לה לאמנטין לה רובר סנט-מארי הים הקריביריבייר-פילוט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ריבייר-פילוט (בצרפתית: Rivière-Pilote) היא עיירה וקומונה במחוז שמעבר לים של מרטיניק של צרפת.
העיירה ממוקמת בקצה הדרומי של מרטיניק באזור שהוא פופולרי בקרב בעלי יאכטות. ריבייר-פילוט שוכנת בפנים האי על גדות נהר גרנד פילוט (Grande Pilote) שמנקז את האזור ההררי של שמורת טבע אזורית. מבני העיירה הם בעיקר בין קומה אחת או שתיים ופועלים בה כמה חנויות, בתי קפה ובארים.
דמוגרפיה

אוכלוסיית העיירה, נכון לשנת 2020, מונה 11,675 תושבים. בעבר, אוכלוסיית העיירה מנתה מעל 12,000 תושבים ואף מעל 13,000 תושבים, אך בשנים האחרונות היא נמצאת במגמת ירידה.

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13538781r (data)  GND: 112442265X  LCCN: n2018001753  MusicBrainz: 11dbaa3d-fc97-4e65-985c-68709b714fbd  SUDOC: 05069233X  VIAF: 13144648169107423609   WorldCat (עם VIAF): 13144648169107423609
שדרת המצעדים אנזא"ק

| --- | --- |
מראה השדרה לכיוון אגם בארלי גריפין והפרלמנט האוסטרלי (נראה במרכז התמונה כשדגל מתנופף מעליו)
מראה השדרה לכיוון אגם בארלי גריפין והפרלמנט האוסטרלי (נראה במרכז התמונה כשדגל מתנופף מעליו)
 מיקום
 עיר:  קנברה
 נקודת סיום:  Parkes Way, Limestone Avenue 
 קואורדינטות:  35°17′11″S 149°08′38″E﻿ / ﻿35.286388888889°S 149.14388888889°E﻿ / -35.286388888889; 149.14388888889
 he
 
שדרת המצעדים אנזא"ק (שמה באנגלית: ANZAC Parade) היא שדרה טקסית בעיר קנברה, בירת אוסטרליה. ניצבות בה אנדרטאות לאומיות רבות והיא משמשת אתר לטקסי זיכרון ממלכתיים.
השדרה

שם השדרה ניתן לה לכבוד חיל המשלוח האוסטרלי-ניו זילנדי (ANZAC), שלחם במסגרת צבאות מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה באירופה, בגליפולי ובמזרח התיכון.
השדרה מצויה מצפון לאגם בארלי גריפין שבמרכזה של קנברה, ומשתרעת לכיוון צפון-מזרח. הקצה הדרומי של השדרה נח בקרבת חוף האגם, ואילו הקצה הצפוני נמצא לרגלי מבנה אנדרטת המלחמה של אוסטרליה. קו ראייה ישיר מתמשך לאורך תוואי השדרה בין מבנה אנדרטת המלחמה לבין בניין הפרלמנט של אוסטרליה, הניצב כארבעה קילומטרים מדרום-מערב לה, מעבר לאגם.
אורך השדרה הוא 1,200 מטרים ורוחבה כ-50 מטרים. בכל אחד שני צידיה משתרעת שלישיית נתיבים חד-סטרית, ואילו במרכזה מצוי נתיב מצעדים מצופה אבן כתומה ולאורכו ערוגות צמחייה. בשולי שני צידי השדרה נטועים טורי עצי אקליפטוס.
ביום אנזא"ק ובימי חג ומועד אחרים משמשת השדרה כמו גם הרחובות המקבילים לה כזירה לצעדת חיילי הכוחות המזוינים של אוסטרליה ושל ותיקי המלחמה שלה.
אנדרטאות בשדרה

השדרה היא אתר הנצחה לאומי. לאורך שוליה ממזרח וממערב ניצב מספר רב של אנדרטאות צבאיות ולאומיות אוסטרליות:
| טור מערבי | טור מזרחי |
| --- | --- |
אנדרטת כמאל אתא תורכ לציון גבורת שני הצדדים היריבים במערכת גליפולי ולזכר אתא תורכ, שהיה אחד המפקדים הטורקים בה: האנדרטה ההלנית לזכר חללי אוסטרליה בקרבות על יוון וכרתים, 1941
אנדרטת הצי האוסטרלי המלכותי: אנדרטת צבא אוסטרליה
אנדרטת האחיות הצבאיות האוסטרליות לכבוד האחיות ששירתו בצבא, בצי ובחיל האוויר של אוסטרליה: אנדרטת מלחמת קוריאה לכבוד חיילי אוסטרליה ששירתו במלחמה זו ונפלו בה
אנדרטת חיל האוויר האוסטרלי: אנדרטת מלחמת וייטנאם לכבוד האוסטרלים ששירתו במלחמה זו ונפלו בה
אנדרטת עכברי טוברוק לכבוד האוסטרלים שהגנו על טוברוק שבלוב במהלך המצור הגרמני עליה, 1941: אנדרטת הרוכבים לזכר חיילי אוסטרליה וניו זילנד שנפלו במצרים, בארץ ישראל ובסוריה במלחמת העולם הראשונה
אנדרטת אוסטרליה-ניו זילנד מציינת את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות בשלום ובמלחמה (מחצית): אנדרטת אוסטרליה-ניו זילנד (מחצית)
האנדרטאות הוצבו בשדרה בהדרגה: האנדרטה הראשונה (אנדרטת הרוכבים) נחנכה בה ב-1968 והאנדרטה האחרונה שהוצבה בשדרה (אנדרטת אוסטרליה-ניו זילנד) נחנכה ב-2001.
לצד כל אנדרטה הוצבו לאחר בנייתה שלטים וכתובות לתיאורה. בנוסף הוצב לימים ליד כולן שילוט בתבנית אחידה, היוצר קו מקשר בין כל האנדרטאות.
ביום אנזא"ק 2006 הודיעה ממשלת אוסטרליה על הכללת השדרה ואנדרטת המלחמה של אוסטרליה שבראשה ברשימת אתרי המורשת הלאומית של המדינה.
מדרום לשדרה ובמרחק קצר ממנה, על שפת האגם, ניצבת אנדרטה נוספת, לזכר אנשי שירותי החירום של אוסטרליה שנספו במילוי תפקידם.
ראו גם

יד אנזא"ק
אנדרטת אנזא"ק
המרכז להנצחת חיילי אנז"ק בבאר שבע
היסטוריה צבאית של אוסטרליה
אנדרטת הרוכבים
שדה (הרלדיקה)

ערך זה עוסק ברקעו של המגן או הדגל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
המונח שדה בהרלדיקה מתייחס לרקעו של המגן. השדה מורכב לרוב מטינקטורה (צבע או מתכת) או פרווה.
תיאורי נוף

במקרים נדירים ביותר מתואר בשדה נוף כלשהו, על פי סופר ההרלדיקה ארתור צ'ארלס פוקס-דויס בספרו "אומנות ההרלדיקה", מציין כי על אף העובדה כי קיימים שלטים הרלדיים בריטיים רבים אשר רקעם מתאר נוף, ישנו שלט אחד, סמלה של לופז (Lopes) אשר השדה עצמו מתואר כ"בשדה נוף, מעיין, ממנו המניב עץ דקל, כולם הולמים". ישנם מספר דוגמאות לשימוש בתיאור נוף בשדה כגון שלטי האצולה של רוברט דינווידי מסקוטלנד ובית הספר הדרום אפריקאי "הורסקול בראנווג". תיאור נוף נחשב בידי כרוזים רבים כ"לא הרלדי" כיוון שאינו ניתן לשחזור אחיד.
ראו גם

| הרלדיקה |
| --- | --- | --- |
| מושגים הרלדיים | שלט הרלדי • בלאזון • סיכה • כרזה • קדנסיה • כיוונים |  |
| תפקידים | כרוז • ממונה על השלטים |  |
| בלאזון | מטען • שדה • קו • צורה • טינקטורה • מסגרת • תנוחה   חלוקה לרבעים • חלוקה בניצב • חלוקה לשדות |  |
| חלקי השלט ההרלדי | מגן • שדה • תומכים • סלוגן • ציצה • עטרה • מעטה • קסדה • חלקה • מוטו |  |
| מטענים |  בנד •  גבול •  קנטון •  שברון •  צ'יף •  צלב •  פס •  פלונץ •  פאל •  פאלה •  סאלטייר |  |
| טינקטורות | טינקטורות |  |
| מתכות |  אור •  ארז'ן |  |
| צבעים |  אזור •  גולס •  פורפור •  סאבל •  ור |  |
| פרוות |  ארמין •  ואיר |  |
| כתמים |  מורי •  טנה •  סנגין |  |
| אחרים |  כחול שמיימי •  ציפורן •  סנדרה •  אורנג' |  |
שטח פרטי פתוח

שטח פרטי פתוח (בראשי תיבות: שפ"פ) הוא מושג תכנוני המציין שטח פתוח לציבור הנמצא בבעלות פרטית שאינו מיועד לבנייה. בשטח פרטי פתוח קיימת לבעליו הזכות לבחירת אופי הפיתוח והגינון של השטח זאת בשונה משטח ציבורי פתוח שהקמתו ותחזוקתו מוטלות על גוף ציבורי כגון רשות מקומית או עירייה.
שפ"פ מתוכנן בדרך כלל בצמוד למגרש אחר שלגביו זכויות בניה (כגון חלקת מגורים, מסחר ומשרדים) ייתכן גם שפ"פ שמהווה חלק מפארק באזור מגורים ואף שפ"פ שהוא חלק מרחוב. השטח הפרטי הפתוח משפיע על אופיו של החלל הציבורי ועל צפיפות המגורים במקום.
השפ"פ יופיע בדרך כלל בתוכנית בניין עיר כמגרש צבוע בצבע ירוק בהיר עם מסגרת בצבע ירוק כהה. לחלק קטן משטחי השפ"פ נקבעות זכויות בניה בשיעור נמוך של אחוזים אחדים. לעיתים אף מתאפשר ניצול הזכויות לשימוש בעל אופי מסחרי כגון קיוסק.
שדרת הקוסמונאוטים

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  טייס חלל 
 אורך:  0.25 ק"מ 
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1967
 מיקום
 עיר:  מוסקבה
 רובע:  אוסטאנקנסקי
 קואורדינטות:  55°49′17″N 37°38′22″E﻿ / ﻿55.8212994°N 37.639482°E﻿ / 55.8212994; 37.639482
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מוסקבה מוגדלת) שדרת הקוסמונאוטים(למפת מוסקבה רגילה) שדרת הקוסמונאוטים  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שדרת הקוסמונאוטים (רוסית: Аллея Космонавтов) היאשדרת זיכרון רחבת ידיים לזכר כל הקוסמונאוטים בתקופת ברית המועצות באתר ההנצחה המרכזי לזכר אנשי החלל הרוסי במוסקבה. השדרה הוקמה בשנת 1972 והיא מובילה אל אנדרטת כובשי החלל ואל מוזיאון החלל הרוסי. השדרה משמשת להולכי רגל בלבד והיא מחברת את מוזיאון ואת האנדרטה אל תחנת הרכבת התחתית של מרכז התערוכה של כל רוסיה.
השדרה בנויה בצורת סמטה בתוך פארק המלווה אנדרטאות אבן הגדולות של דמויות חשובות בתוכנית החלל הסובייטית. בסופה של השדרה ניצב פסל ענק של קונסטנטין ציולקובסקי היושב לרגלי האנדרטה.
אנדרטאות זיכרון בשדרה

קונסטנטין ציולקובסקי
יורי גגארין
ולנטינה טרשקובה
פאבל בלייב
אלכסיי ליאונוב
ולדימיר קומארוב
ולנטין גלושקו
מסטיסלב קלדיש
סרגיי קורוליוב
ולדימיר צ'לומיי
גלריית אנדרטאות

קונסטנטין ציולקובסקי
סרגיי קורוליוב
יורי גגארין
ולנטינה טרשקובה
אלכסיי ליאונוב
פאבל בלייב
מסטיסלב קלדיש
ולדימיר קומארוב
ולדימיר צ'לומיי
ולנטין גלושקו
ראו גם

אנדרטת כובשי החלל
מוזיאון החלל הרוסי
רתמה (בעל חיים)

רתמות
רתמת קולר חזה
רתמת קולר מלא
סוס רתום
רתמת סוס היא מכשיר המחבר סוס לכלי רכב הנגרר על ידי סוס או לסוג אחר של משא. ישנם שני עיצובים עיקריים של רתמת סוסים: (1) קולר החזה או רצועת החזה, ו-(2) הקולר המלא.
למשיכת משאות כבדים, נדרש הקולר המלא מכיוון שהוא מפזר לחץ על שטח גדול יותר של הסוס. קולר מלא לא מתאים עלול לגרום לשפשוף בעור הסוס ועלול להפריע לנשימתו, וכך גם קולר חזה הממוקם גבוה מדי.
הנחת רתמה על סוס נקראת רתימה. הצמדת הרתמה לכלי הרכב או למטען נקראת הצבה (putting to) באיים הבריטיים,  או חיבור (hitching) באמריקה הצפונית. סדר הלבשת רכיבי הרתמה משתנה לפי הדיסציפלינה, אך כאשר משתמשים בקולר מלא, לרוב מרכיבים אותו קודם.
רכיבי רתמה המיועדים לבעלי חיים אחרים (כגון העול המשמש עם שוורים) אינם מתאימים לסוסים ולא יאפשרו לסוס לעבוד ביעילות.
היסטוריה

בכל העולם העתיק שימשה רתמת ה'גרון וחֶבֶק' לרתום סוסים שמשכו עגלות; זה הגביל מאוד את יכולתו של סוס להתאמץ שכן הסוס נחנק. ציור על קופסת לכה ממדינת צ'ו, המתוארכת למאה ה-4 לפני הספירה, מציג את השימוש הידוע הראשון בעול שהונח על החזה של סוסים, עם מוסרות המתחברות למוט המרכבה. העול שהקשה על חזה הסוס הוחלף בהדרגה ברצועת חזה, שתוארה לעיתים קרובות בתבליטים מגולפים ולבנים עם חותמות של קברים מתקופת שושלת האן (202 לפנה"ס – 220 לספירה). בסופו של דבר הומצא קולר הסוסים (אנ') בסין, לפחות במאה החמישית.
חלקים

להלן חלקי הרתמה.
קולר סוס (אנ') (horse collar, או קולר מלא - full collar) – לולאה מרופדת הצמודה לצווארו של הסוס ונשענת על כתפיו. חייבת להיות בגודל הנכון עבור כל סוס בנפרד. משמשת למשיכה משאות כבדים יותר מאשר קולר חזה.
קולר חזה (breast collar) – רצועה מרופדת העוברת לרוחב החזה של הסוס במקום קולר מלא. מתאימה לכל סוס ואינה זקוקה למידות אישיות לכל סוס. יש להשתמש עם יצול (אנ') בכרכרה כדי להימנע משפשוף כתפי הסוס בזמן תנועה.
סִמְלוֹנֵי הָעֹל (Hames) (אם משתמשים בקולר מלא) – שתי רצועות מתכת או עץ שהעומס של המשיכה מוטל עליהן, מרופדות בקולר.
סוגים > רתמת תצוגה

לרתמות התצוגה לנהיגה קלה בעגלה יש קולר חזה במקום קולר מלא ועשויות מעור חזק אך מעודן למראה לכל אורכו, בדרך כלל שחור וממורק במיוחד. בתצוגת סוסי משא, ובתחרויות רואים קולרים מלאים, אך עור הרתמה עדיין ממורק מאוד ומוגמר היטב.
סוגים > רתמת כרכרה

משקל קל יותר אבל רתמה חזקה בדומה לרתמה תצוגה, המשמשת למשיכת כלי רכב של נוסעים כגון כרכרות או עגלות, או מטענים קלים אחרים. המוסרות נצמדות למוטות של כלי הרכב או לכלי הרכב עצמו, והרתמה עשויה להיות קולר מלא או קולר חזה.
סוגים > רתמת מרוץ

רתמת המרוץ, כמו רתמת התצוגה, היא רתמת קולר חזה. סוסים רתומים לעגלה דו-גלגלית קלה מאוד, הנקראת סולקי (אנ'). רוב רתמות המרוץ משלבות מרטנגל עומד. את הסוסים במרוץ אפשר לרתום ברסן "עיוור", המגביל את הסוס מלראות לצידו ומאחוריו בדרגות שונות על ידי שימוש בסכי עיניים, או למרוץ עם רסן "פתוח", כזה שאין לו סכי עיניים.
סוגים > רתמת עגלת משא או קרון

לרתמה למשיכת כלי רכב כבדים יש תמיד קולר מלא. המוסרות עשויות לרוב משרשרת ומתחברות ללולאות על מוטות כלי הרכב. ניתן להעביר שרשרת המחוברת למוטות אל האוכף כדי לשאת את משקלם. המושכות עשויות חבל או עור, בהתאם לאזור בעולם.
סוגים > רתמת חריש

דומה לרתמת עגלת משא אך ללא עכוזית, משמשת למטענים נגררים כגון מחרשות, משדדות, ספינות תעלות או בולי עץ. סגנון זה משמש גם על המנהיגים בצוות של סוסים המושכים כלי רכב. המוסרות נצמדות ליצול מאחורי הסוס וזה מושך את העומס (או בצוותים גדולים יותר עלול להיצמד ליצולים נוספים).
ישנם שני סוגי רתמות מחרשה עיקריות: ה-D-Ring של ניו אינגלנד והרתמה המערבית. ה-D-Ring של ניו אינגלנד עושה שימוש בטבעת מתכת בצורת D המאפשרת לשמור על זווית של תשעים מעלות במפגש המוסרות הקדמיות וסימלוני העול ללא קשר לגובה הכלי הנמשך. הרתמה המערבית אינה מספקת את הגמישות הזו, אך יש לה מאפיינים שימושיים נוספים כמו רצועה העוברת מהעכוזית ועד הקולר אשר עוצרת מהמשיכה מלעלות ולפגוע בפני הסוסים בירידה בשיפוע תלול.
גלריה

רתמות לסוסי כרכרות
רתמה לסוסי ראווה
רתמת קולר חזה ספורטיבית
רתמה בגוון חום-אדמדם
רתמות לסוסי עבודה
רתמת מצעד דקורטיבית
סוס עבודה עם רתמה
כריתת עצים
ביאורים

↑  המונחים העבריים המופיעים בערך זה נלקחו ממילון "משק חקלאי" באתר האקדמיה ללשון העברית.
הערות שוליים

↑  Needham, Joseph (1986). Science and Civilisation in China. Vol. IV. Physics and Physical Technology, Part 2 Mechanical Engineering.
↑  "Harness Parts Explained With Graphics". discover-horse-carriage-driving.com. אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  משק חקלאי (חקלאות) (תש"ח)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550628605171  BnF: cb11953397n (data)  LCCN: sh85058971 
רתמת קולר חזה ורסן שלמה
אלמנטים של רתמה לגרירת גזעי עצים
אוכף רתמת כרכרה (משמאל); אוכף עגלה כבדה (מימין)
מבט על הרתמה מלמעלה
רסן
צוות ברתמת כרכרה
רתמת מרוץ
רתמת חריש
שירתה של טרויה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  קולין מקאלוג
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  Orion Publishing Group
 תאריך הוצאה:  1998
 מספר עמודים:  478 (בעברית)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מודן הוצאה לאור
 תאריך:  2000
 תרגום:  עדי גינצבורג הירש
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002030884
 
שירתה של טרויה (באנגלית: The Song of Troy) הוא רומן מודרני שנכתב על ידי הסופרת האוסטרלית קולין מקאלוג בשנת 1998, ועלילתו מציגה עיבוד חופשי של אגדת טרויה.
הסופרת הסתמכה בין השאר בכתיבתה על יצירותיו של הומרוס, האיליאדה והאודיסיאה וכן על כתבי אוריפידס, הסיודוס, ורגיליוס ועוד. בנוסף, שולבו בספר פרשנויות מודרניות למאורעות מלחמת טרויה, חלקן מתבססות על ממצאים ארכאולוגיים וניתוח של כתבי הומרוס.
הספר כתוב בצורת "רשומון", כאשר העלילה מתוארת בכל פרק מנקודת תצפית של גיבורים שונים. בין מאפייני הספר – הצגה נבדלת של האלים השונים, כאשר קיימות גרסאות יוניות וטרויאניות של כל אל.
בין הגיבורים שמופיעים כבעלי נקודת תצפית אפשר למנות את: פריאמוס מלך טרויה, הנסיכה היוונית הלנה, אכילס, הקטור, אודיסאוס, אגממנון ונאופטילמוס.
הספר תורגם לעברית על ידי עדי גינצבורג הירש, ויצא לאור בעברית בשנת 2000.
עלילה

הספר מתאר את המלחמה האפית בין השבטים ההלניים של יוון העתיקה לבין העיר טרויה שבאסיה הקטנה. עלילת הסיפור מתחילה דרך עיניו של פריאמוס הצעיר, שנים רבות לפני מאורעות טרויה, כאשר הגיבור האגדי הרקולס מגיע לעיר טרויה. בואו של הרקולס מניע שורה של מהלכים, שבסופם אביו של פריאמוס נרצח, פריאמוס מומלך למלך טרויה, ואיבת דורות ניצתת בין יוון לטרויה.
במהלך הספר מתוארת האגדה המוכרת של טרויה בהרחבה ובנופך רב. הסיפור מסתיים בחורבן טרויה, וחזרתם של ההלנים לביתם. הדפים האחרונים של הרומן נראים דרך עיניו של נאופטילמוס, בנו של אכילס. ההרס של טרויה מתואר בהרחבה. בסופו של הספר נאופטילמוס עולה על ספינתו ונוסע הרחק מהעיר החרבה בחזרה ליוון.
שברולט סופריור

| --- | --- |

Chevrolet Superior, שנת 1926
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שברולט (ארצות הברית)  General Motors of Canada Company (אנ') (קנדה)
 שנות ייצור:  1923–1926
 יחידות שיוצרו:  1,442,253
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה קנדה
 מודל קודם:  שברולט סדרה 490
 מודל אחריו:  שברולט סדרה AA קפיטול
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 פלטפורמה:  GM A platform (אנ')
 אורך:  3,607–3,709 מ"מ
 רוחב:  1,121 מ"מ
 גובה:  1,886 מ"מ (שנת 1924)
 משקל:  949-777 ק"ג (1923)  938-766 ק"ג (1924–1925)  1,008-811 ק"ג (1926)
 בסיס גלגלים:  2,616 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 2.8 ליטר  המפיק 26 כ"ס ב-2,000 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות + הילוך אחורי
שברולט סופריור (באנגלית: Chevrolet Superior) היו מספר סדרות של מכוניות במספר תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, אשר יוצרו בין השנים 1923–1926 בארצות הברית ובקנדה.
בקנדה דגמי "שברולט סופריור" יוצרו על ידי General Motors of Canada Company (אנ'), חברת בת של "ג'נרל מוטורס".
תצורות

סדאן - 4 דלתות.
רודסטר - 2 דלתות, 2 נוסעים.
טורינג ("Touring" (אנ')) - מכוניות קבריולה, 4 דלתות.
קופה - 2 דלתות.
טנדר - 2 דלתות.
מאפיינים

יוצרו 1,442,253 יחידות.
דגמי "שברולט סופריור" יוצרו בארצות הברית ובקנדה.
סדרות "שברולט סופריור" לסוגיו נבנו על בסיס פלטפורמה של ג'נרל מוטורס מסוג "GM A platform" (אנ').
מנוע קדמי.
מחיר דגם רודסטר (Superior Roadster) בשנת 1926 עמד על 510 דולר, מחיר דגם סדאן 4 דלתות עמד על 825 דולר, ומחירי טנדרים נעו בין 425–525 דולר (בארצות הברית).
מאפיינים > ייצור בארצות הברית

סדרות "שברולט סופקיור" יוצרו והורכבו במספר מפעלים של "שברולט" וחברת האם "ג'נרל מוטורס" ברחבי ארצות הברית:
במדינת קליפורניה, בעיר אוקלנד במפעל "שברולט" "Oakland Assembly" (אנ').
במדינת ניו יורק במחוז וסטצ'סטר בעיירה "Tarrytown, New York" (אנ') במפעל "שברולט" "North Tarrytown Assembly" (אנ').
במדינת אוהיו בעיירה "Norwood" (אנ') במפעל "ג'נרל מוטורס" "Norwood Assembly" (אנ').
במדינת מישיגן בעיר פלינט במפעל "ג'נרל מוטורס" "Flint Truck Assembly" (אנ').
במדינת מיזורי בעיר סנט לואיס במפעל "ג'נרל מוטורס" שבנה טנדרים ומשאיות עבור GMC ו"שברולט" "St. Louis Truck Assembly" (אנ').
במדינת טקסס בעיר ארלינגטון במפעל "ג'נרל מוטורס" "Arlington Assembly" (אנ').
מאפיינים > ייצור בקנדה

בפרובינציה אונטריו, בעיר "Oshawa" (אנ') במפעל בבעלות "General Motors of Canada Company" (אנ') (חברת בת של "ג'נרל מוטורס") מפעל "Oshawa Truck Assembly" (אנ').