stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חטיבת המחקר
תחומי אחריות

חטיבת המחקר היא האחראית להערכת המודיעין הלאומית של ישראל ומתוקף כך גם מובילה את הערכת המודיעין השנתית בקבינט.
תפקידיה הם:
ניתוח מידע מודיעיני המתקבל מסוכנויות האיסוף באמ"ן ובקהילת המודיעין.
גיבוש הערכות מודיעיניות בתחומים מגוונים, מחקר מדיני (לאומי), צבאי וביטחוני על כלל נגזרותיו, כולל האסטרטגיה הצבאית, תמיכה בתכנון המערכות הצבאיות ועד למודיעין טקטי (מטרות אויב וסיכול).
מתן התרעה בכלל הסוגיות החל מפיגוע טרור (בישראל ומחוצה לה) ועד להתרעה אסטרטגית הנוגעת לפרוץ מלחמה, ובכלל זה הערכת סבירותן והצגתן למקבלי ההחלטות בדרגים השונים, הצבאיים והמדיניים, ובראשם ראש הממשלה.
השתתפות בגיבוש "ציון הידיעות החשובות" והכוונת סוכנויות האיסוף על מנת להשלים את החלקים החסרים לצורך טיוב ההערכה מודיעינית.
חטיבת המחקר משמשת הלכה למעשה כקצין המודיעין (קמ"ן) למטה הכללי (המטכ"ל) ומשמשת גם ככלי המרכזי באמצעותו מממש ראש אמ"ן את אחריותו כמעריך הלאומי (וכקמ"ן הדרג המדיני).
בנוסף מובילה חטיבת המחקר את תחום הערכת המודיעין הרב שנתית כתמיכה בתכנון הרב שנתי (התר"ש) בצה"ל ומסייעת בכך לתכנן ולעצב את תהליכי בניין הכוח הצבאי-ביטחוני.
חטיבת המחקר פועלת בשיתוף פעולה עם גופי המחקר של יחידות מודיעין אחרות בצה"ל: מחלקות המודיעין בפיקודים המרחביים, להק המודיעין (למד"ן) בחיל האוויר, מספן מודיעין (מד"ן) בחיל הים, וכן עם גופי המחקר של המוסד והשב"כ. גופי מחקר אלו נותנים גם מענה מסוים לצורך ב"פלורליזם מחקרי", ביצוע מחקר והערכה עצמאי על ידי גופים אחרים בקהילה במקביל לחטיבת המחקר, עליו המליצה ועדת אגרנט.
חטיבת המחקר נחשבת לגדולה ולמבוססת שבין גופי המחקר בקהילה, ולרשותה כוח אדם זמין מקרב משרתי החובה בצה"ל.
בניגוד למקובל במדינות דמוקרטיות אחרות, בהן מופקד המודיעין הצבאי על תחומים צבאיים בלבד, בעוד תחומים שאינם צבאיים והערכת המודיעין הלאומית נמצאים תחת אחריותם של גופי מודיעין אזרחיים, בישראל אחראית חטיבת המחקר גם על התחומים הלא צבאיים, לרבות תחומים כלכליים, חברתיים, אסטרטגיים ומדיניים. הוועדה לחקירת מערך המודיעין בעקבות המלחמה בעיראק התייחסה למצב אנומלי זה בדו"ח שפרסמה בחודש מרץ 2004, ובו המליצה, בין היתר, על העברתם של תחומים מדיניים-אסטרטגיים מסוימים ותחומים לא-צבאיים הנתונים כיום לאחריות אמ"ן לגורם מודיעיני אזרחי.
בחודש אוקטובר 2020, בטקס חילופי ראש חטיבת המחקר, התייחס ראש אמ"ן אלוף תמיר הימן לתחומי האחריות של החטיבה: "טקס החלפת ראש חטיבת המחקר הוא אירוע בקנה מידה לאומי. חטיבת המחקר משפיעה על סדר היום המדיני והצבאי של מדינת ישראל. חוקרי חטיבת המחקר נדרשים להעריך באומץ. הם נדרשים לכך גם כאשר הנחות היסוד מתערערות, ובהכרח בעידן שבו האמת היא מונח מתעתע".
הקמת היחידה ופעילותה לאורך השנים > הקמת היחידה והתפתחותה

חטיבת המחקר הוקמה על בסיס פעילות שירות המודיעין של ארגון "ההגנה" – שירות ידיעות. הארגון פעל בשלושה מישורים של איסוף מודיעין – המישור הבריטי, המישור הערבי, והמישור הפנים-יהודי. בתחילת שנות ה-40, יעקב שמעוני, החל להכין תשתית למאגר מידע על ערביי ארץ ישראל ויזם גם מעקב אחר עיתונות ערבית.
עם הקמת שירות המודיעין במהלך מלחמת העצמאות, מילא אריה סימון, סגן ראש המודיעין הקרבי וקצין המודיעין של יגאל ידין, תפקיד מרכזי בהנחת יסודות מחקריים למודיעין השדה. הוא כתב חוברת הדרכה ראשונה והקים גוף שמנה כמה עשרות אנשים אשר חולקו לארבע חוליות שהפכו בהמשך למדורים: חולית סוריה ולבנון, חולית עיראק, חולית ירדן וחולית מצרים. בעזרתן ניתח סימון את החומר המודיעיני שקיבל והסיק מסקנות לגבי משמעויותיו. במקביל אליו, פנחס פיק הניח יסודות למחקר בסיסי ולמחקר הצבאות הלא-ערביים והקים את ספריית המודיעין. פרופ' אברהם רייפנברג – מומחה לתורת הקרקע יוצא הצבא הבריטי שנקרא מהאוניברסיטה העברית – הניח יסודות למחקר שטח. לאחר המלחמה המשיך הנס לודוויג שטרים (לוץ) את פעולתו.
ענף המחקר במחלקת המודיעין הוקם בתחילת שנות ה-50 על ידי מרדכי גיכרמן (לימים גיחון). בראשית דרכו תחם גיחון את האחריות בין מדורי המחקר. חמשת המדורים הראשונים שהקים היו: לבנון, סוריה, עיראק, ירדן ומצרים.
לאחר מכן הוקם מדור בין-ערבי ומדור מעצמות. בנוסף הוקמו מדורים תפעוליים: גאוגרפיה, כלכלה, אמל"ח וטכנולוגיה. עבודת המדורים התבססה על המידע שסיפק האיסוף. אחת ממשימות המחקר הייתה להחזיר את החומר מעובד עם הערכת מהימנות והמלצות תפעוליות.
ב-1958 הפך ענף המחקר למחלקת המחקר בראשותו של אל"ם דוד כרמון.
במרוצת השנים, התפתחה היחידה והפכה לאחת המרכזיות באגף המודיעין של צה"ל. בראש היחידה עומד כיום קצין בדרגת תת-אלוף ומשרתים בה מאות חיילים, נגדים, קצינים ואזרחים עובדי צה"ל.
במעמד ציון 70 שנים להקמה של חטיבת המחקר, בספטמבר 2020, אמר ראש אמ"ן אלוף תמיר הימן: "חטיבת המחקר היא גוף מוביל ומשפיע ברמה הצבאית והלאומית. אנשיו בולטים ברוח לחימה תוך ביטוי אומץ, והבעת דעה גם כשהיא אינה בקונצנזוס".
לאורך השנים, לקחה חטיבת המחקר חלק פעיל בכל מלחמות ישראל ובאירועים מדיניים ומבצעיים רבים. במסגרת זו, סיפקה מודיעין והערכות כמעט לגבי כל אירוע ביטחוני משמעותי, אשר את מרביתם לא ניתן לחשוף מטעמי ביטחון מידע.
חטיבת המחקר מקיימת כנס שנתי לסיכום פעילותה ולהענקת תעודות הערכה לחוקריה בסדיר ובמילואים. הכנס האחרון נערך ב-19 ביולי 2021 ועמד בסימן המוטו החדש של החטיבה "ידע בהקשר לתכלית". מוטו זה משקף את ייחודיותה של החטיבה ביצירת ידע מגוון, שנעשית בהקשר רחב של תמונה שלמה, ועבור תכלית של קבלת ההחלטות או הפעולה המבצעית שעל הפרק. הכנס כלל נאומים של בכירים באגף המודיעין, בהם ראש אגף המודיעין, האלוף תמיר הימן, וראש חטיבת המחקר תא"ל עמית סער.
הקמת היחידה ופעילותה לאורך השנים > אירועי דגל מקצועיים > הצלחותיה של חטיבת המחקר לאורך השנים

לאורך השנים, נזקפות לזכות חטיבת המחקר לא מעט הצלחות. מטבען של הצלחות בעולם המודיעין הרגיש, נוטות אלו להישאר פעמים רבות חסויות ורק לחלקן ניתן ביטוי פומבי. להלן מספר דוגמאות להצלחותיה:
מלחמת ששת הימים - חטיבת המחקר סיפקה מודיעין שתרם להכרעת חילות האוויר והיבשה של צבאות ערב בשנת 1967.
תקיפת הכור הגרעיני בעיראק - חטיבת המחקר סיפקה מודיעין שליווה את המעקב ואת ביצוע מבצע "אופרה" בשנת 1981.
תקיפת הכור הגרעיני בסוריה - הזירה הטכנולוגית והזירה הצפונית של חטיבת המחקר הובילו מחקר מודיעיני-טכנולוגי מקיף ואינטימי אודות תוכנית הגרעין של סוריה שהבשיל לכדי ביצוע מבצע "מחוץ לקופסה" בשנת 2007.
סיכול התעצמות והעברות אמל"ח - חטיבת המחקר מובילה את המאמצים המודיעיניים לסיכול אמצעי לחימה עבור חזבאללה וארגוני המחבלים הפלסטינים (לדוגמה, מעצר הספינות פרנקופ, ויקטוריה וקלוס סי בשנים 2009, 2011 ו-2014).
חשיפת השימוש הסורי בנשק כימי - בשנת 2013, חשף ראש חטיבת המחקר (תא"ל איתי ברון) כי צבא סוריה עושה שימוש בנשק כימי כנגד המורדים במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה.
תוכנית הגרעין האיראנית - חטיבת המחקר מספקת מידע מקיף אודות התכנית הן במודיעין טכנולוגי למעקב אחר התוכנית והן במודיעין המסייע בפעילות המדינית לקידום פעולות דיפלומטיות וסנקציות כנגד איראן.
הקמת היחידה ופעילותה לאורך השנים > אירועי דגל מקצועיים > כישלונותיה של חטיבת המחקר לאורך השנים

בדומה לגופי ההערכה מקבילים בקרב קהילות המודיעין בעולם, לעיתים התקשתה חטיבת המחקר בניבוי תהליכים והתפתחויות ביטחוניות, מדיניות, ופוליטיות. להלן מספר דוגמאות לכישלונותיה:
מלחמת יום הכיפורים - בשנת 1973 העריכה חטיבת המחקר כי הסבירות לפרוץ מלחמה היא נמוכה והמשיכה לדבוק בקונספציה.
מלחמת המפרץ - חטיבת המחקר לא התריעה ב-1990 על פלישת עיראק לכווית, אשר הביאה לפרוץ מלחמת המפרץ ב-1991.
הסכם השלום בין ישראל לירדן - חטיבת המחקר העריכה כי חוסיין מלך ירדן לא יחתום על הסכם שלום פומבי עם ישראל עד שכל שכנותיה של ישראל, ובעיקר סוריה, יעשו זאת.
פרויקט הגרעין בלוב - חטיבת המחקר לא העריכה כי ברשות לוב פרויקט גרעיני. פרויקט אותו החליט מועמר קדאפי לפרק בשנת 2003.
ניצחון חמאס בבחירות - בבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית ב־2006 חטיבת המחקר העריכה כי פת"ח יגבר על חמאס.
טבח שבעה באוקטובר - חטיבת המחקר לפני המתקפה העריכה בפני הדרג המדיני כי חמאס מורתע ופניו לא למלחמה, בנוסף לא העריכה את כוונותיו של מנהיג החמאס יחיא סינוואר וראתה בו כתומך במדיניות ההסדרה האזרחית.
המתקפה האיראנית על ישראל (אפריל 2024)- חטיבת המחקר כשלה בהערכה המרכזית שסיפקה לדרג המדיני לקראת ההתנקשות בדמשק של בכיר כוח אל-קודס האיראני, מוחמד רזא זאהדי. ההערכה המוטעית של אמ"ן, העריכה כי איראן לא "תשבור את הכלים", לא תגיב משטחה או בצורה ישירה. הצפי היה לתגובה חריפה של כוחות שלוחים, כגון חזבאללה והחות'ים, אך בלי חתימה איראנית ישירה.
מבנה ארגוני

בראש החטיבה עומד קצין בדרגת תת-אלוף - רח"ט מחקר.
ב-1964 כללה מחלקת המחקר 130 חיילים, ובמלחמת ששת הימים שירתו בה 180 חיילים.
ערב מלחמת יום הכיפורים כללה מחלקת המחקר (שמה באותה עת) 384 חיילים, בחמישה ענפי מחקר ובענפים וצוותים נוספים. ענפי המחקר היו:
ענף 2: ירדן וחצי האי ערב, בראשות סא"ל זוסיא קניאזר.
ענף 3: מעצמות, בראשות סא"ל חיים יעבץ.
ענף 4: פח"ע, פלסטיני ובין-ערבי, בראשות יהושע צור
ענף 5: סוריה, לבנון ועיראק, בראשות סא"ל אביעזר יערי
ענף 6: מצרים וצפון אפריקה, בראשות סא"ל יונה בנדמן.
כיום היחידה מחולקת לזירות, בראשות כל זירה עומד קצין בדרגה אלוף-משנה. זירות אלו משתנות בהתאם להערכת האיומים וההתמודדות עימם. כל זירה מחולקת לענפים, אשר מחולקים למדורים, ואלו מתחלקים לחוליות.
נכון לשנת 2019 חטיבת המחקר כוללת חמש זירות:
זירת לבנון (לשעבר זירת טרור, זיט"ר) – עוסקת בחזבאללה ובלבנון.
הזירה הצפון מזרחית (זיצ"מ) – עוסקת בסוריה, עיראק ואיראן.
זירת המערכת הפלסטינית (זימ"פ) – עוסקת בגדה המערבית וברצועת עזה.
זירת מדינות האזור והמעצמות (זימא"מ) – עוסקת באסטרטגיה אזורית, היבטים כלכליים, חברתיים וג'יהאד עולמי.
זירת המודיעין הטכנולוגי (זימ"ט) - עוסקת במחקר מערכות טכנולוגיות ופרויקטים מתקדמים המצויים בידי האויבים השונים.
בנוסף לראשי הזירות, כפופים לרח"ט מחקר שני סגנים בעלי דרגת אלוף-משנה - סגן למודיעין (אחראי על ליווי הפעילות המודיעינית-מבצעית שחטיבת המחקר לוקחת בה חלק במטה הכללי) וסגן האחראי על בניין הכוח (אחראי על משאבים, משא"ן, תכנון יחידתי ארוך-טווח, לוגיסטיקה, הטמעת פלטפורמות דיגיטליות ועוד).
אותות הערכה והצטיינות

לאורך השנים זכתה חטיבת המחקר בפרסים רבים על תרומתה לביטחון ישראל וכן זכו משרתיה באותות הצטיינות מגוונים:
בשנת 2016 זכתה חטיבת המחקר אות הערכה מטעם הרמטכ"ל על תוכנית זימ"טמטיקה.
בשנת 2017 זכתה חטיבת המחקר בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות (בית תומכות הלחימה, מקום 2).
בשנת 2018 זכה צוות של הזירה הטכנולוגית בחטיבת המחקר בפרס ביטחון ישראל על פרויקט "שמספק מענה ראשון מסוגו כנגד איום מרכזי על מדינת ישראל. הפרויקט מגלם בתוכו חדשנות טכנולוגית ותעוזה מבצעית יוצאת דופן ויש לו תרומה אסטרטגית משמעותית וייחודית לביטחון המדינה".
בשנת 2019 זכתה חטיבת המחקר בפרס הרמטכ"ל לאפקטיביות מבצעית על "מערכת בריזה" (מערכת טכנולוגית).
בשנת 2020 זכתה חטיבת המחקר לאות הערכה מטעם הרמטכ"ל, ראש המוסד ומנכ"ל משרד הבריאות על פעילותה במסגרת משבר הקורונה.
בשנת 2020 הוענקה לחטיבת המחקר תעודת הערכה מיוחדת מטעם הרמטכ"ל בה נכתב: "המודיעין האיכותי שסיפקה חטיבת המחקר בשנים האחרונות, והישגיה במאמץ לבירור ושיקוף המציאות, סייעו ואפשרו לצה"ל ולמדינת ישראל לגבש אסטרטגיה, לעצב מדיניות, לבנות כוח ולממש מבצעים בכלל הזירות".
בשנת 2020 זכה צוות מטעם חטיבת המחקר במקום הראשון של פרס הרמטכ"ל לחדשנות תחת בית הפעלת הכוח על פרויקט מסווג בשם "הבשורה"".
תרומה לחברה הישראלית

חטיבת המחקר ניחנת במשרתים אשר להם ידע רחב בתחומים מגוונים מאוד. כך, מנצלת חטיבת המחקר את יתרונותיה ואת ההון האנושי הגלום בה כדי לתרום לקהילה ולחברה הישראלית גם בנושאים שאינם בהכרח ביטחוניים, לדוגמה:
ראשי חטיבת המחקר

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אריה סימון | 1948–1949 | אחראי על המחקר במלחמת העצמאות |
| מרדכי גיחון | 1950–1955 | ראש ענף מחקר הראשון |
| יהודה בן-דוד | 1955–1957 |  |
| דוד כרמון | 1957–1964 | לימים סגן ראש אמ"ן |
| שלמה גזית | 1964–1967 | לימים ראש אמ"ן |
| אריה שלו | 1967–1974 | עוזר ראש אמ"ן למחקר, ראש חטיבת המחקר במלחמת יום הכיפורים |
| יהושע שגיא | 1974–1978 | לימים ראש אמ"ן |
| אביעזר יערי | 1978–1982 | לימים מפקד המכללה לביטחון לאומי |
| עמוס גלבוע | 1982–1984 |  |
| אלקנה הרנוף | 1984–1987 | לימים מזכיר צבאי לשר הביטחון |
| דני רוטשילד | 1987–1991 | לימים מתאם פעולות הממשלה בשטחים |
| קותי מור | 1991–1992 |  |
| יעקב עמידרור | 1992–1996 | לימים ראש המטה לביטחון לאומי |
| עמוס גלעד | 1996–2001 | לימים מתאם פעולות הממשלה בשטחים |
| יוסי קופרווסר | 2001–2006 |  |
| יוסי בידץ | 2006–2011 | לימים מפקד המכללות הצבאיות |
| איתי ברון | 2011–2015 |  |
| אלי בן-מאיר | 2015–2016 |  |
| דרור שלום | 2016–2020 |  |
| עמית סער | 2020–2024 | ראש חטיבת המחקר בטבח שבעה באוקטובר ובמלחמת חרבות ברזל |
| איתי ברון | 2024-2024 | ממלא מקום במיל', בזמן מלחמת חרבות ברזל |
| אופיר מזרחי-רוזן | 2024- |  |
ראו גם

תוכנית חבצלות
המרכז למחקר מדיני
מחלקת הבקרה
מכון גזית
לקריאה נוספת

דני אשר מעשה אמ"ן – כרך א' – תולדותיו של המודיעין הצבאי, הוצאת מערכות, משרד הביטחון, 2014, 304 עמודים.
דודי סימן טוב ושי הרשקוביץ, אמ"ן יוצא לאור: העשור הראשון לאגף המודיעין בצה"ל, הוצאת מערכות, משרד הביטחון, 2013.
גדעון מיטשניק, "אשגר מורשת מיוחד בנושא ראשית המחקר באמ"ן", מבט מל"מ: כתב עת לענייני מודיעין וביטחון מבית המרכז למורשת המודיעין.
יואב גלבר, ניצני החבצלת: המודיעין במלחמת העצמאות, 1948–1949, שני כרכים, משרד הביטחון, 2000
יואב גלבר, צמיחת החבצלת: המודיעין בשנות המדינה הראשונות, 1949–1953, שלושה כרכים, חיל המודיעין, 1999–2000.
רון בן ישי, "להיות מוכנים למשהו שיגיע משום מקום בלי התרעה ויצית תבערה גדולה". המודיעין 2014, באתר ynet, 14 באפריל 2014.
איתי ברון, המחקר המודיעיני: בירור המציאות בעידן של תמורות ושינויים, המרכז למורשת המודיעין
יהושפט הרכבי, המודיעין כמוסד ממלכתי, 1957
עמוס גלבוע, תורת המחקר הלאומי, חיל המודיעין, הוצאה שנייה, 1997
אפרים לפיד, לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי - מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2017.
הערות שוליים

↑   ראש חטיבת המחקר החדש נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 3 ביוני 2024
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  תא"ל עמית סער נכנס לתפקיד רח"ט המחקר, באתר צה"ל, 18 באוקטובר 2020
1 2  אפרים לפיד, לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי - מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2017, עמ' 54
↑   ינון שלום יתח, חטיבת המחקר חוגגת 70 שנות הצלחה מבצעית, באתר צה"ל, 16 בספטמבר 2020
↑  מערכת אתר צה"ל, הכנס השנתי של חטיבת המחקר, באתר www.idf.il, ‏5.8.2021
↑   "אחת מנקודות השיא של חטיבת המחקר ואגף המודיעין", באתר צה"ל, 21 במרץ 2018
↑   "מבצע שהתחיל באופן חשאי ונגמר בקול גבורה", באתר צה"ל, 21 במרץ 2018
↑  יואב זיתון, בכיר באמ"ן: אסד השתמש בגז סארין, באתר ynet, 23 באפריל 2013
↑  זעזוע באמ"ן: ראש חטיבת מחקר הודיע כי יפרוש, באתר "סרוגים", 13 במרץ 2024
↑  נדב איל, כישלון המודיעין - והמסר הישראלי: קואליציה נגד איראן תפחית מהתגובה, באתר ynet, 14 באפריל 2024
↑  אורי בר-יוסף, התאוששות: צה"ל במבחן מלחמת יום הכיפורים, הוצאת דביר, 2023, עמ' 86–87
↑   אלו היחידות המצטיינות הזוכות בפרס הרמטכ"ל, באתר צה"ל, 24 בדצמבר 2017
↑   אלו הן היחידות המצטיינות הזוכות בפרס הרמטכ"ל, באתר צה"ל, 16 בדצמבר 2019
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  הרמטכ"ל העניק תעודת הערכה לחטיבת המחקר במסגרת ביקורו, באתר צה"ל, 12 באוקטובר 2020
↑   אלה הזוכים בפרס הרמטכ"ל לחדשנות, באתר צה"ל, 2 בנובמבר 2020
↑   אלון תשובה, למה חיילי חטיבת המחקר מתרגשים מיום הבגרות במתמטיקה?, באתר צה"ל, 23 באפריל 2018
↑  שלומי דיאז, לראשונה: עולים חדשים משולבים בחטיבת המחקר, באתר ישראל היום, 21 באפריל 2019
תעודת הערכה מיוחדת שהוענקה לחטיבת המחקר באוקטובר 2020
מסמכי המקור של חטיבת המחקר שחשפו את קיומו של הכור הגרעיני הסורי שנתקף מאוחר יותר במבצע מחוץ לקופסה
הרמטכ"ל גדי איזנקוט בכנס השנתי של חטיבת המחקר, 2018
אמנות קרולינגית

האמנות הקרולינגית, הידועה גם בשם "הרנסאנס הקרולינגי", שלטה באירופה בין השנים 780 ל-900, זמן שלטונם של קרל הגדול ויורשיו. אמנות זו נוצרה עבור אנשי חצר המלוכה ומספר כנסיות גדולות שהיו תחת חסות המלך. ככל שגדל המרחק ממרכזי השליטה ירדה גם איכות הביצוע והתחכום של היצירות. האמנות התקיימה באזורים שהם כיום צרפת, שווייץ, גרמניה, אוסטריה, צפון איטליה וארצות השפלה. בצד כמה חידושים שמאפיינים אמנות זו היא הושפעה מהאמנות הקלאסית, הביזנטית וכן מהאמנות האינסולרית של האיים הבריטיים.
זה היה הניסיון הראשון, המעמיק והיסודי באירופה לחקות ולהחיות את סגנון האמנות הקלאסית של ארצות הים התיכון תוך שהם ממזגים לתוכה אלמנטים של האמנות מאירופה הצפונית, בעיקר בציור דמויות אנושיות. אמנות זו היותה יסוד שעליו התפתחו מאוחר יותר האמנות רומנסקית והאמנות גותית.
כתבי יד מאוירים

רוב היצירות ששרדו מהתקופה הקרולינגית הן כתבי יד מעוטרים. כתבים אלה כללו ספרי דת וכן חיבורים מתחומי ההיסטוריה והספרות המדעית שמקורם בתקופה הקלאסית של יוון העתיקה ורומא.
 המלכים הקרולינגים עודדו לימודי הדת ועשו זאת באמצעות מימון פעולות של העתקה, איור והפצה של כתבים דתיים. על פי אמונת קרל הגדול והיורשים שבאו אחריו, תכליתם של הספרים לשמש כלי עזר בידי הנזירים והכמרים כדי להנחות את האנשים אל הישועה האלוהית המובטחת. יצירת הספרים נעשתה כולה בידי אנשי כמורה בחצר המלוכה ובמספר ספריות בתוך הסקריפטוריום של המנזרים החשובים בממלכה. כל אחד מהמקומות הללו היה בעל סגנון ייחודי משלו שהתפתח על בסיס הידע והכישורים של האמנים שהגיעו אליו, וכן על בסיס ההשפעות המקומיות והתקופה שבה הם נעשו. הסגנונות של בתי הספר השונים נראים
בבירור בכתבי היד ובכריכות המפוארות שלהם. חלק מבתי הספר פעלו בזמן מקביל באזורים שונים ברחבי הממלכה, ואחרים הופיעו מאוחר יותר לקראת סוף התקופה הקרולינגית.
כתבי יד מאוירים > מרכזי כתיבה ואיור

המרכזים העיקריים שבהם נוצרו כתבי יד מאוירים הם:
בית הספר של חצר המלוכה הקרולינגי שבו נכתבו הספרים המוקדמים ביותר.
בית הספר של הארכיבישוף אבו מריימס.
בית הספר של מנזר מרטינוס הקדוש בטור.
בית הספר בבישופות של מץ.
בית הספר בחצר המלוכה של קרל הגדול, ידוע גם בשם בית הספר של אדה (Ada) - כתבי היד של בית ספר זה, היו מעוטרים, מצועצעים וראוותניים האיורים מזכירים בצורתם את הפסיפסים ותחריטי השנהב שנעשו ברוונה במאה ה-6. אלו היו כתבי היד הראשונים שנוצרו בתקופה הקרולינגית המוקדמת והאמנים שעסקו בכך, ניסו לשחזר את הסגנון הרומי הקלסי. אולם ניכרות בכתבי היד גם השפעות אחרות כמו: האמנות הביזנטית, המרובינגית והאינסולארית. התמונות אופיינו בכך שהיו שטוחות וצוירו ללא ממד עומק וללא התייחסות לנפח או מרחב. מבית היוצר הזה, ידועים היום עשרה ספרים בסך הכול, המפורסמים שבהם: Godescalc Evangelistary Lorsch Gospels; ; Soissons Gospels; Vienna Coronation Gospels Ada Gospels ; Harley Golden Gospels

בית הספר של הארכיבישוף אבו (Ebbo) – בתחילת המאה התשיעית 816-835, החל אבו, הארכיבישוף של הקומונה בHautvillers שליד ריימס, לאסוף אמנים למנזר שבראשו עמד. מאיירים ומעתיקים אלו יצרו סגנון אמנותי שונה. כתבי היד של ספרי הברית החדשה מבית היוצר של אבו צוירו בתנועות מכחול מהירות ומלאות חיים, והדמויות נראות כאחוזות תזזית. הטכניקה של קווי ציור נטורליסטיים ודמויות מלאות אנרגיה היו תופעה חדשה ונחשבו להמצאה בעלת השפעה לא רק באמנות הקרולינגית אלא גם בתקופות מאוחרות יותר
 
בית הספר של מנזר מרטינוס הקדוש בעיר טור – במנזר זה שימש אלקווין כארכיבישוף, לאחר סיום שירותו בחצר המלוכה של קרל הגדול. המנזר הפך עם זמן למרכז חשוב ביותר של העתקה והגהה של ספרי התנ"ך בהתאם לנוסח הלטיני של הוולגטה. העותק הראשון נעשה כנראה עוד בהנחייתו של אלקווין עצמו והוצג בפני קרל הגדול בעת הכתרתו לקיסר בשנת 800. אולם עיקר העבודות נעשו לאחר מותו של אלקוין (שנת 804), במהלך הבישופות של יורשו. Fridugisius. בתקופה זו המנזר זכה להצלחה ופרסום שנשמרו עד להריסתו בעת פלישה של הויקינגים, במחצית השנייה של המאה התשיעית. סדרה של ספרי תנ"ך גדולים בכרך אחד, נעשו על ידי המעתיקים והמאיירים שבמנזר במטרה להפיצם לכנסיות השונות ברחבי האימפריה הקרולינגית.

הדיוקסיה של מץ – בין השנים 850 ל-855 הייתה הדיוקסיה של מץ למרכז נוסף שבו נוצרו כתבי יד מאוירים. מתקופה זו שרד ספר בשם הסקרמנט של דרוגו (The Drogo Sacramentary) הוא ספר ליטורגי ששמש לתפילות בתקופת ימי ביניים. הוא מכיל המנונים ששרו אותם בעת המיסה, דרשות, תפילות וקטעים מספרי הברית החדשה.

בית הספר של קרל השני – לבסוף יסד קרל השני בית ספר בסגנון חצר המלוכה של סבו שמיקומו המדויק לא ברור עד היום. בית ספר זה מיזג את סגנונות טור, ריימס והחצר הקרולינגית לכדי סגנון ייחודי. מספר ספרים מיוחסים לסגנון זה. האחרון והמפורסם ביותר הוא ה-Codex Aureus of St. Emmeram משנת 870.
אי-שרדות באי פקיטיו

| --- | --- |

 סוגה:  אנימציה, קומדיה, דרמה
 בימוי:  אפי בן ישראל
 זוכים:  שון (ברק ברויטמן)
 ארץ מקור:  קנדה
 שפות:  עברית
 מקום התרחשות:  Pahkitew Island 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 חברת הפקה:  Fresh TV 
 שידור
 רשת שידור:  קרטון נטוורק (ארצות הברית)  Teletoon (קנדה)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים (ישראל)
 תקופת שידור מקורית:  7 ביולי 2014 – 18 ביולי 2014
 
 → אי-שרדות אולסטארסאי-שרדות: חידוש ←
 
אי-שרדות - באי פקיטיו היא סדרת אנימציה קנדית/אמריקאית המהווה המשך לסדרות "אי-שרדות", "אי-שרדות אקשן", "אי-שרדות מסביב לעולם", "אי-שרדות הנקמה של האי" ו-"אי-שרדות אולסטארס". הסדרה מתרחשת העונה באי חדש הנקרא "פקיטיו", וישנם 14 מתחרים חדשים. העונה הייתה קצרה יחסית ובעלת מספר מתמודדים קטן.
עלילה

בעונה הקודמת, אי-שרדות אולסטארס, בפרק הסיום, האי וואוואנקוואה טבע בים מכיוון שבשביל משימת הגמר, שף השתמש במכונת סידוק, אך הוא לא ידע שהאי הזה קטן מדי והטביע אותו. העונה הזאת מתקיימת באי חדש לגמרי שנקרא פקיטיו הנמצא במערב קנדה. במהלך העונה מתגלה שהאי מלאכותי לגמרי. התוכנית מלווה את התחרות של 14 בני נוער במחנה פקיטיו. הנערים צריכים להשתתף בתחרויות שונות בקבוצות (מו-סקוואק וגיי-נו-סיי-וואק) לאחר מכן הקבוצה שמפסידה מדיחה אחד מחבריה והמודח נורה מתוך תותח הבושה מצוק. לבסוף המתחרה שנשאר אחרון זוכה במיליון דולר.
דמויות > מנחים

| דמות | מדבב> עברית | מדבב> אנגלית | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| כריס מקליין | גיא רושניאק | כריסטיאן פוטנזה | מנחה |
| שף האצ'ט | צביקה פורמן | קלה בנט | טבח ועוזר מנחה |
כריס מקליין (גיא רושניאק/כריסטיאן פוטנזה) - מנחה התוכנית, אוהב להתעלל במתמודדים. טופר גילה שכריס לא בן 30, אלא הרבה יותר (משהו בסביבות 60 או 65).
נורברט שפורי "שף" האצ'ט (צביקה פורמן/קלה בנט) - העוזר של כריס וגם טבח המחנה, מבשל למתחרים אוכל דוחה שכדאי לא לאכול.
טבלת הדחות

| משתתף | פרקים> 1 | פרקים> 2 | פרקים> 3 | פרקים> 4 | פרקים> 5 | פרקים> 6 | פרקים> 7 | פרקים> 8 | פרקים> 9 | פרקים> 10 | פרקים> 11 | פרקים> 12 | פרקים> 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שון | עבר | עבר | ניצח | ניצח | ניצח | ניצח | עבר | ניצח | עבר | עבר | ניצח | ניצח | המנצח |
| סקאי | עברה | עברה | ניצחה | ניצחה | ניצחה | ניצחה | עברה | עברה | ניצלה | ניצחה | עברה | עברה | מקום שני |
| שוגר | עברה | עברה | ניצחה | ניצחה | ניצחה | ניצחה | עברה | ניצחה | ניצחה | ניצחה | ניצלה | הודחה |  |
| יסמין | ניצחה | ניצחה | עברה | עברה | ניצלה | עברה | עברה | עברה | ניצחה | עברה | הודחה |  |  |
| מקס | ניצח | ניצח | עבר | עבר | עבר | הודח | עבר | ניצח | עבר | הורחק |  |  |  |
| סקרלט | ניצחה | ניצחה | עברה | ניצלה | עברה | עברה | עברה | עברה | עברה | הורחקה |  |  |  |
| דייב | עבר | עבר | ניצח | ניצח | ניצח | ניצח | עבר | ניצח | הודח |  |  |  |  |
| טופר | ניצח | ניצח | עבר | עבר | עבר | עבר | עבר | הודח |  |  |  |  |  |
| אלה | עברה | ניצלה | עברה | עברה | עברה | הורחקה |  |  |  |  |  |  |  |
| סיימי | ניצחה | ניצחה | ניצלה | עברה | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  |
| רודני | ניצח | ניצח | עבר | הודח |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| איימי | ניצחה | ניצחה | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| לאונרד | ניצל | הודח |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| בירדו | הודח |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
פרקים

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק | קבוצה/מתמודד מנצח | המודח | שודר לראשונה (ארצות הברית) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 105 | 1 | "אז, אה, זה הצוות שלי?" | פימהוטוגו גיי-נו-סיי-וואק | בירדו | 7 ביולי 2014 |
| 106 | 2 | "אני אוהב אותך, גריז חזיר!" | פימהוטוגו גיי-נו-סיי-וואק | לאונרד | 7 ביולי 2014 |
| 107 | 3 | "תאומים זה לא הכל" | ווהניטאה מו-סקוואק | איימי | 8 ביולי 2014 |
| 108 | 4 | "אני אוהב אותך, אני אוהב אותך קשרים" | ווהניטאה מו-סקוואק | רודני | 9 ביולי 2014 |
| 109 | 5 | "פיצוץ מהעבר" | ווהניטאה מו-סקוואק | איימי + סאמי | 10 ביולי 2014 |
| 110 | 6 | "מו קוף, בעיות מו" | פימהוטוגו גיי-נו-סיי-וואק | אלה | 11 ביולי 2014 |
| 111 | 7 | "זה הבורות!" | פימהוטוגו גיי-נו-סיי-וואק | אין | 14 ביולי 2014 |
| 112 | 8 | "שלושה אזורים ותינוק" | ווהניטאה מו-סקוואק | טופר | 14 ביולי 2014 |
איחוד
| 113 | 9 | "תקיא כמו זומבי" | יסמין | דייב | 15 ביולי 2014 |
| 114 | 10 | "קדחת סקרלט" | יסמין, שוגר, סקיי ושון | סקרלט + מקס | 16 ביולי 2014 |
| 115 | 11 | "נפילת שמיים" | שון | יסמין | 17 ביולי 2014 |
| 116 | 12 | "פאח'ד עם כישרון" | שון וסקיי | שוגר | 18 ביולי 2014 |
| 117 | 13 | "שקרים, בכי ופרס אחד גדול" | שון | סקיי | 18 ביולי 2014 |
למברטה 48

| --- | --- |

Lambretta 48
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  למברטה
 שנות ייצור:  1954–1961
 הרכבה:  איטליה איטליה
 חברת אם:  אינוצ'נטי
 סיווג:  "Moped" (אנ')
 אורך:  1,880 מ"מ
 רוחב:  700 מ"מ
 גובה:  1,055 מ"מ
 משקל:  44 ק"ג (משקל יבש)
 בסיס גלגלים:  1,100 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 47.71 סמ"ק המפיק 17 כ"ס ב-5,000 סל"ד, יחס דחיסה 6.5:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 2 מהירויות
 מהירות מרבית:  50-55 קמ"ש
 צריכת דלק:  80 ק"מ ל-ליטר
למברטה 48 (באיטלקית: Lambretta 48) הוא סוג של אופנוע קל המכונה "Moped" (אנ') ממשפחת "אופניים עם מנוע עזר" (טוסטוס), מתוצרת יצרנית הקטנועים האיטלקית Innocenti Lambretta (איט') (בשפה עממית: Lambretta) אשר יוצר בין השנים 1954–1961
לראשונה הוצגה ה-"למברטה 48" בתערוכת הרכב במילאנו בשנת 1954. החלקים העיקרים שהרכיבו את ה-"למברטה 48" נבנו ממתכת, פלסטיק וגומי.
סך הכול יוצרו 63,223 יחידות.
עד שנת 1959 שווקה ה-"למברטה 48" בבריטניה, אבל משנת 1959, הופסק השיווק בבריטניה בעקבות כך שיצרנית האופנועים הגרמנית "NSU Quickly" (אנ') הייתה הפופולרית ביותר בבריטניה בשיווק אופנועים קלים.
בהודו יוצרה ה-"למברטה 48" תחת השם "API Lambretta", באמצעות חברת אינוצ'נטי האיטלקית.
"למברטה 48"

מושב נהג בלבד
מסגרת מתכת - אלומיניום יצוק 1,187 מ"מ
קוטר קדח/מהלך בוכנה: 40/38 מ"מ
דלק: תערובת בנזין - שמן 5%
מכל דלק: 2.7 ליטר
התנעה: באמצעות הדוושות
בלמים: קדמי ואחורי - תוף
מתלים: קדמי: מוטות מרכזיים עם גלגל דחוס / אחורי: נדנדה עם שני בולמי זעזועים
צמיגים: 2x22 תוצרת פירלי או "CEAT (company)" (אנ')
מאייד מסוג "T5/11S" מתוצרת "Dell'Orto" (אנ')
"למברטה 48" כונתה ב-איטליה: "Lambrettino del prete" (תרגום מאיטלקית: למברטה של הכומר)
מחיר היחידה בתקופת הייצור עמד על 76,000 לירה איטלקית
דגם של "למברטה 48" הופיע בשנת 1961 בסרט האיטלקי "Una vita difficile"