לבוש מסורתי ביישוב הישן
הערות שוליים

↑  יצחק בן-צבי, ארץ-ישראל ויישובה, עמ' 302.
↑  לבוש זה נהוג כיום רק בחסידות תולדות אהרן ומעט בחסידות תולדות אברהם יצחק
↑  בפרסית, נהגה השם ח'פתאן אך גם quftan, המציין במקור סוג של שריון שנהגו ללבוש או לעטות בעתות מלחמה.
↑  שולחן ערוך סימן צ"א סעיף ב': "צריך לאזור אזור (דהיינו אבנט, גארטל) בשעת התפילה, אפילו יש לו אבנט שאין ליבו רואה את הערוה, משום היכון". בשבת וביום טוב נהוג לענוד את הגארטל כל היום, משום הקדושה בה צריך היהודי להיות בימים אלה. לחסידויות שונות מנהגים שונים בנוגע לחגורה זו, צורתה, ועתות חגירתה. המילה "אבנט", בה נקרא הגארטל לעיתים, מקושרת לבגד הכהונה אבנט, שהיה חלק מלבושו של הכהן הגדול.

יש הקושרים את הגארטל בפסוק: ”והיה צדק אזור מתניו והאמונה אזור חלציו (ספר ישעיהו, פרק י"א, פסוק ה')”
↑  שלמה רובין, מביא מזכרונותיו, בהערה למחקרו גאון יהודה וירושלים, את ההסבר החסידי הבא ללבישת הגארטל: "נזכרתי מה ששמעתי פעם אחת בימי חרפי, בהיותי עוד אדוק בכת החסידים, מפי איש קדוש אחד בהוכיחו לחסיד אחד על שאתו את חגורתו למעלה מן הכרס לעומת החזה. וכה היו דבריו: האדם יפרד לשני חצאים, מחציו ולמעלה קדוש הוא בנוגע ללשון והראש והמוח והשכל והלב וכו': ומחציו ולמטה טמא יקרא בנוגע להערוה והאחורים וכו'; והגבול בין שני החצאים האלה היא החגורה, אשר בני-עלית נושאים אותה מושפלת עד תחת הכרס, למען העלות חלק גדול מהגוף מצד הטומאה אל צד הקדושה. הבינונים מהמון העם מעלים החגורה עד החזה להוריד חלק מהגוף העליון מקדושתו אל טומאת הגוף התחתון, והישמעאלים אשר לא רצו לקבל את התורה מפני שכתוב בה לא תנאף, נושאים את החגורה למעלה על ראשם, ומורידים בזאת את כל הגוף אל שפל המדרגה של טומאה וזנות; הה"ד ולא תתורו אחרי לבבכם ואחרי עיניכם אשר אתם זונים אחריהם. – ואתה הקורא, אם תרצה לקרא על דברי הקדוש הזה: רפ"חה! שפיל לסיפה דקרא: ושפתות כסיל תבלענו!"
| לבוש חרדי |
| --- | --- | --- |
| ליטאים | מכנסים ארוכים • חולצה לבנה • חליפה קצרה • מגבעת קנייטש ובשבת עניבה נושאי משרות תורניות לובשים פראק ולעיתים גם הומבורג הנמנים עם חוג חזון איש (ואנשי ירושלים): חליפה ארוכה • מגבעת קנייטש או מגבעת עגולה |  |
| חסידים | בימות החול: מכנסים ארוכים (או קצר עם גרביים ארוכים שחורים, אצל חסידי גור הויזען אין די זאקען) • חולצה לבנה • חליפה ארוכה • מגבעת לבד עגולה או כובע סמט • גרטל בשבתות וימים טובים: מכנסים ארוכים (או קצר עם גרביים ארוכים לבנים) • חולצה לבנה • קפוטה • כובע פרווה (שטריימל או ספודיק אצל חסידי פולין). יוצאים מן הכלל הם חסידי חב"ד הלובשים סירטוק ומגבעת קנייטש |  |
| חסידים ירושלמים | אברקיים • ירמולקה • ג'ובה • קאפטן ירושלמי • געלע קאפטן • גרטל ירושלמי |  |
יהדות חרדית
| חבורת שומרי אמונים ושושלתה |
| --- | --- | --- |
| רבני ואדמו"רי השושלת | אהרן ראטה • אברהם חיים ראטה • אברהם יצחק קאהן • דוד קאהן • שמואל יעקב קאהן • ישראל חיים קאהן • יוסף יואל קאהן • משה קאהן |  |
| שושלת חסידויות | חבורת שומר אמונים • חסידות שומרי אמונים • חסידות נחלת אהרן • חסידות מבקשי אמונה • חסידות תולדות אברהם יצחק • חסידות תולדות אהרן |  |
| ספרי חסידות | שומר אמונים • נועם הלבבות • שולחן הטהור • טהרת הקודש • מבקש אמונה • מצותיך שעשועי • דברי אמונה |  |
יהודי פולני חובש כובע רחב תיתורה (המאה ה-16)
יהודים פולנים בלבוש אופייני (המאה ה-18)
מופתי טורקי. ציור מהמאה ה-17
יהודי עות'מאני. ציור משנת 1779
הלבוש היהודי במאה ה-18 ולבוש יהודים מהמאה ה-16
מוחמד עלי פאשה חוגר אבנט. מצרים (1840)
יהודי ירושלמי לבוש אבנט
אנשי היישוב הישן, בלבושי קהילות ספרד, אשכנז וארצות האסלאם. ירושלים (1895)
חסידים בעלי גזרת בד רחבה בדרכם לבי"כ בשבת. טרנופול 1917