stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריאן מייקל בנדיס

| --- | --- |
בריאן מייקל בנדיס, 2010
בריאן מייקל בנדיס, 2010
 לידה:  18 באוגוסט 1967 (בן 57) קליבלנד, אוהיו
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקני
 עיסוק:  כותב ומאייר
 מקום לימודים:  המכון לאומנות של קליבלנד, האקדמיה העברית של קליבלנד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  קומיקס
 יצירות בולטות:  אולטימייט ספיידרמן, בית אם, Powers, Alias 
 הושפע מ:  פרנק מילר, אלן מור, דייוויד מאמט, אהרן סורקין
 פרסים והוקרה:  חמישה פרסי אייזנר
 www.jinxworld.com
 
בריאן מייקל בנדיס (באנגלית: Brian Michael Bendis; נולד ב-18 באוגוסט 1967) הוא כותב ומאייר קומיקס אמריקני-יהודי. זוכה חמישה פרסי אייזנר. מוכר בזכות יצירותיו עבור חברות מארוול קומיקס ואימג' קומיקס.
חייו

בנדיס החל את דרכו ככותב ומאייר קומיקס אפל ואורבני כ-"Powers" ,"Jinx" ו-"Goldfish" לפני שפרץ את דרכו בקומיקס של גיבורי-על. היה אחד מחלוציו של חותם אולטימייט מארוול בשנת 2000, עת פרסם את סדרת אולטימייט ספיידרמן. בהמשך, הוא הריץ מחדש את זיכיון האוונג'רס עם קבוצת האוונג'רס החדשים בשנת 2004, וכן כתב מספר אירועים משמעותיים ביקום מארוול כמו מלחמה סודית, בית אם, פלישה סודית, מצור ועידן אולטרון.
בעבודתו במארוול, בנדיס כתב שני קרוסאוברים גדולים של החברה הממשיכים זה את זה: "האוונג'רס מתפרקים", שהוביל לפירוק האוונג'רס ולאתחול הסדרה מחדש ב"אוונג'רס החדשים" עם צוות חדש לגמרי (ושני ותיקים) ו"בית אם" הגדול יותר אשר בו מסופר על יקום שיצרה מכשפת השני אחרי מאורעות "האוונג'רס מתפרקים", כשלאחריו המוטאנטים הופשטו מכוחותיהם.
בסוף 2017, עזב בנדיס את מארוול ועבר לחוזה בלעדי אצל המתחרה DC קומיקס.
ביבליוגרפיה > הוצאה עצמאית

Fire
Fortune and Glory
Goldfish
Jinx
Powers
Quivers
Torso
ביבליוגרפיה > אימג' קומיקס

Hellspawn
Sam and Twitch
ביבליוגרפיה > מארוול קומיקס

Alias
The Avengers
Daredevil Vol.2
Ultimate Spider-Man
Ultimate Fantastic Four
Ultimate X-Men
The Pulse #1-14
Elektra Vol.2
House of M
Secret War
Spider-Woman: Origin (מיני סדרה)
Spider-Woman
Ultimate Marvel Team-Up
Ultimate Six (מיני סדרה)
Guardians of The Galaxy Vol.3
All-New X-Men
Uncanny X-Men
הערות שוליים

↑  George Gene Gustines, Brian Michael Bendis Leaves Marvel for DC Comics, NYTimes, ‏7.11.2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406172805171  PLWABN: 9810689444505606  BIBSYS: 5075692  BNC: 000783803  BNE: XX1644078  BnF: cb13777462k (data)  CANTIC: a11711346  GND: 1058047574  ISNI: 0000 0001 1562 1123  LCCN: no97000437  NDL: 001312706  NKC: xx0088262  NLA: 40683688  NLK: KAC200906701  NTA: 399564306  RERO: 02-A008872384  SUDOC: 077716116  Trove: 1448917  VIAF: 22325638   WorldCat (עם VIAF): 22325638
גזאמטקונסטוורק

גזאמטקונסטוורק (בגרמנית: Gesamtkunstwerk, בתרגום מילולי: יצירת אמנות כוללת) הוא מונח גרמני המיוחס למלחין האופרה הגרמני ריכרד וגנר ומשמעו הצגה אופראית הכוללת מוזיקה, תיאטרון ואמנויות חזותיות. וגנר גרס, שבטרגדיה היוונית העתיקה היו כל האמנויות האלה שלובות וממוזגות, אך לאחר זמן נפרדו והתרחקו. וגנר התייחס בביקורתיות אל האופרה של תקופתו, ששמה דגש רב מדי על המוזיקה ולא כללה דרמה איכותית.
המונח, שאפשר לתרגמו גם כ"סינתזה של האמנויות", מקובל בשימוש (בעיקר בפי דוברי גרמנית) לתיאור כל מיזוג או שילוב של צורות אמנויות אחדות.
המונח נמצא בשימוש גם באדריכלות לתיאור בניין, שכל חלק בו מעוצב כחלק ממכלול שלם.
וגנר ייחס חשיבות רבה ליסודות של "קביעת הלך נפש", כמו החשכת האולם, אפקטים קוליים וסידורי ישיבה, הממקדים את תשומת לב הקהל בבמה כדי שישקע לחלוטין בעולם הדמיון של הדרמה המוזיקלית. תפיסות אלה היו מהפכניות לשעתן, בעיקר בהשוואה לאווירה המקובלת בבתי אופרה של המאות הקודמות, כאשר הקהל התעניין לא פחות, ואולי אף יותר, במתרחש בתאי האצולה מאשר על הבמה ורוב ההצגה, פרט לאריות החשובות של הפרימדונה ושל הטנור המוביל, שימשה רק רקע לסצנה החברתית. כיום, בסביבה האופראית המודרנית, רעיונותיו של וגנר נתפסים כמובנים מאליהם.
ראו גם

אופרה
אופרה גרמנית
ריכרד וגנר
פסטיבל ביירוית
גדי סיסו

| --- | --- |

גדי סיסו, ינואר 2018
 לידה:  1962 (בן 62 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:   ניצב
 תפקידים בשירות
 נספח משטרה בתאילנד  ראש מחלקת סיגינט  ראש היחידה הארצית לחקירת פשיעה בינלאומית וחמורה  ראש אגף החקירות והמודיעין
 
גדיאל (גדי) סיסו (נולד ב-1962) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת ניצב, כיהן כראש אגף החקירות והמודיעין.
ביוגרפיה

גדיאל סיסו נולד בישראל ושירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים. במשטרת ישראל שירת במגוון תפקידי פיקוד. שירת ביחידת העיקוב של מחוז הדרום, שימש ראש מפלג מודיעין בימ"ר מחוז הדרום, עסק בחקירת הרצח של העבריין פנחס בוחבוט והקשרים בין השוטר צחי בן אור למשפחת פריניאן וסנ"צ יורם לוי, שהובילו להתפוצצות פרשת האחים פריניאן. לסיסו נרשמה בגין התנהלותו בפרשה הערה פיקודית. בתפקידו הבא שירת כנספח המשטרה בתאילנד.
ב-2007 מונה למפקדה הראשון של מחלקת הסיגינט המשטרתית באגף החקירות והמודיעין. ב-2013 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לראש היחידה הארצית לחקירת פשיעה בינלאומית וחמורה.
ביולי 2016 מונה לסגן ראש אגף החקירות והמודיעין. בדצמבר 2017 הועלה לדרגת ניצב ומונה לראש האגף במקומו של מני יצחקי. ביוני 2019 החליט בצעד חריג לבדוק מחדש את פרשת מחמוד קטוסה.
באפריל 2020 פרש משירותו במשטרה.
נשוי ואב לשלושה. הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה, תואר שני בחינוך ותואר LL.B במשפטים.
הערות שוליים

↑  אמיר זוהר, ‏האיש שטיפס מלמטה: מיהו ראש אגף החקירות החדש במשטרה?, באתר מעריב השבוע, 3 באוגוסט 2013
↑  עדות שוטר קושרת בין נצ"מ יורם לוי לעבריינים, באתר וואלה, 5 באפריל 2006
↑  רוני סופר, דיכטר מדיח את כוכבי פרשת פריניאן, באתר ynet, 12 באפריל 2007
↑  סבב מינויים בצמרת משטרת ישראל, אתר המשרד לביטחון הפנים
↑  אלון חכמון, ‏ניצב גדי סיסו ראש אח"מ הודיע על פרישתו מהמשטרה, באתר מעריב אונליין, 20 בינואר 2020
| היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית (יאחב"ל) |
| --- | --- | --- |
| ראשי היחידה | ראובן מינקובסקי (1977–1980) • מנשה גולן (ממלא מקום 1980–1981) • ארמונד לוי (1981–1985) • שמעון סביר (1985–1988) • סנדו מזור (1988- ) • אבי כהן (1993- ) • יורם רודמן • משה מזרחי (אפריל 1997–2001) • משה לוין (2001–2002) • יוחנן דנינו (2002–2004) • עמיחי שי (2004–2007) • רוני ריטמן (2007–2010) • חיים איפרגן (2010–2012) • דוד ביטון (2012–2013) • גדי סיסו (2013 -2016) • יגאל בן-שלום (2016–2018) • חיים ניסים (2018-) |  |
גדי פולבר

גדי פולבר (נולד כגדי מרגון ב-23 במרץ 1965) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי ובלם קדמי.
קריירה

גדי פולבר התחיל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. בגיל 17 עבר לקבוצת הנוער של הפועל כפר סבא ומשם בעונת 1983–1984 לקבוצת הבוגרים ששיחקה בליגה הארצית ובסוף העונה העפילה חזרה ללאומית. פולבר תפס מהר מאוד מקום בהרכב הפותח כקשר אחורי, בזכות מבנה גופו המוצק, זריזותו וכושר הבקעת השערים בנגיחות ראש ובעיטות חזקות מרחוק. בבוגרים של הפועל כפר סבא שיחק עד אמצע עונת 1989–1990, עת עבר לקבוצת הפועל חדרה מתחתית הליגה הארצית עד סוף העונה.
בעונת 1990–1991 הצטרף לקבוצת מכבי עירוני אשדוד שהתחילה לשחק בליגה הארצית וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי בטבלה. המאמן אריה רדלר הציב אותו תחילה כקשר אחורי ובהמשך כבלם קדמי. בעונות 1991–1997 שיחק שוב בהפועל חדרה בליגה הארצית כבלם. בעונת 1997–1998 שיחק בבית"ר כפר סבא מליגה ב'. לאחר מכן פרש ממשחק.
חיים אישיים

פולבר הוא גיסם של אדורם קייסי ואבינועם קייסי, בלם הפועל פתח תקווה בעבר. כיום מתגורר פולבר בפוקט, תאילנד ובעל מסעדה וסוכנות נסיעות.
הערות שוליים

↑  מיהו גד פולבר, מעריב, 6 בספטמבר 1987
↑  הפסד בכורה לבית"ר ירושלים, בעיתון מעריב 19 בדצמבר 1982
↑  דמתי מוריד את הנעליים מהמסמר, בעיתון מעריב 30 בינואר 1990
↑  הליגה הארצית עונת 90–91 אלה שמות, בעיתון מעריב 3 באוקטובר 1990
גדי סבן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בינואר 1975 (בן 49) אשדוד
 מדינה:  ישראל
 פרופיל ב-IMDb
 
גדי סבן (נולד ב-16 בינואר 1975) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ישראלי.
ביוגרפיה

סבן נולד באשדוד להורים עולים חדשים מלוב ומרוקו ובשלב מאוחר יותר עברו לגור בשיכון ויצמן בהרצליה>.
השתתף בסדרת הטלוויזיה "חלומות נעורים", הגיש את התוכנית "ביפ שואו" והשתתף בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "בלאק ג'ק". הופעותיו התאפיינו בסגנון מוחצן ובוטה תוך שימוש בתכנים ובסלנג מהעולם העברייני. ב-2011 השתתף בסרט "הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן" לצדו של ציון ברוך.
ביוגרפיה > עבירות מין ומעורבות בפלילים

קריירת המשחק שלו נקטעה בשנת 2004 כשהסתבך בפלילים. סבן הורשע בתקיפת שוטרים, ונידון לעשרה חודשי מאסר. הוא נחשד באונס ובשימוש בסמים, אך בעקבות עסקת טיעון הורשע במעשה מגונה, נאסר לשנתיים, ופיצה את המתלוננת בסכום של 15,000 ש"ח. את מאסרו ריצה בכלא ניצן והיה שותפו לתא של חבר הכנסת גונן שגב.
עם שחרורו ממאסר, החל לעבוד בפינוי אשפה עבור חברה קבלנית שעובדת עם עיריות תל אביב ובת ים. בדצמבר 2008, כשלוש שנים לאחר שחרורו ממאסר, נעצר בשנית, יחד עם אביו, בחשד שהדיח קטינים לשימוש בחשיש.
באפריל 2018 נעצר כחלק ממעצר של כנופיה בני הפזורה הבדואית שעסקה בגנבת כלים הנדסיים מאתרי בנייה בחשד שסייע להם כנהג גרר.
הערות שוליים

↑  גדי סבן, באתר וואלה! סרטים
↑  אבי כהן, עוד 10 חודשים לגדי סבן - על תקיפת שוטר, באתר ynet, 14 בדצמבר 2004
↑  אבי כהן וורד לוביץ', גדי סבן מואשם גם בתקיפת שוטרים ובהחזקת סם, באתר ynet, 21 באוקטובר 2004
↑  שנתיים מאסר לשחקן גדי סבן, באתר nana10‏, 8 בנובמבר 2004
↑  נדב שהרבני, גדי סבן: "לא נעלמתי לשום מקום", באתר mynet‏ הרצליה, 23 בדצמבר 2008
↑  רענן בן צור, חשד: השחקן גדי סבן הדיח קטינים לסמים, באתר ynet, 24 בדצמבר 2008
↑  אבי כהן, השחקן לשעבר, גדי סבן, שוב מסתבך בפלילים, באתר ישראל היום, 26 באפריל 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גנגניהסו

| --- | --- |
 מדינה:  דהומיי 
 פטירה:  המאה ה־17 
 
גנגניהסו הידוע גם בשמות דו-אקלין וגודבארי) היה הראשון מבין שנים-עשר מלכי דהומיי שבאפריקה המסורתיים, שמלך כנראה בסביבות השנה 1620. סמליו היו עוף הגנגניהסו ממין זכר, תוף ורומח ציד. לא ברור אם אכן מלך, ויש הטוענים שהיה רק מנהיג בעל השפעה רבה ששימש כיועץ לאחיו הצעיר דקודונו, שללא ספק נחשב למלך עוד בחייו.
ראו גם

הארמונות המלכותיים של אבומה
ג'ורג' אסקנדר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוגוסט 1979 (בן 45) חיפה, ישראל 
 שם לידה:  جورج اسكندر 
 מדינה:  ישראל 
 בת זוג:  רנין בשאראת
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג' אסקנדר (בערבית: جورج اسكندر; נולד ב-21 באוגוסט 1979) הוא שחקן ערבי-ישראלי.
ביוגרפיה

אסקנדר גדל בחיפה, למשפחה ערבית-נוצרית. מתגורר בשכונת חיפה אל עתיקא. בוגר בית צבי.[דרוש מקור]
קריירה > בקולנוע

בשנת 2013, בתחילת דרכו, שיחק בסרט המצליח "בית לחם" לצד צחי הלוי ושאדי מרעי.
בשנת 2015 שיחק בסרט "סבנה".
בשנת 2016 שיחק בסרט "הלהקה האחרונה בלבנון".
קריירה > בטלוויזיה

ב-2017 השתתף בעונה השנייה של המדרשה לצד יהודה הלוי ודניאל ליטמן בבימוי של דני סירקין.
ב-2019 גילם את האני אל ג'עברי, מנהיג הזרוע הצבאית של חמאס ברצועת עזה בעונה השלישית של הסדרה "פאודה" של yes, לצד ליאור רז, עלא דקה, יעקב זדה-דניאל, ריף נאמן ועוד.
בשנת 2020 הופיע הופעה קצרה בפרק הראשון בסדרה "טהרן". באותה שנה השתתף בסדרת הנוער "ספיידרז" של Hot.
בשנת 2023 גילם את ראאד, מחבל פלסטיני בסדרה שמיים אדומים ברשת 13.
קריירה > בתיאטרון

בתיאטרון חיפה ("אמא תרזה איננה"), תיאטרון הבימה, תיאטרון גשר ותיאטרון הערבי-עברי ביפו.
פרסים

אסקנדר הוא זוכה פסטיבל עכו לשנת 2014 על משחקו בהצגה "סלים סלים". באותה שנה זכה בפרס קיפוד הזהב בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו בהצגה "אום כולת'ום".
בשנת 2015 שב וזכה בפרס קיפוד הזהב באותה קטגוריה על משחקו בהצגה "הטווס מסילוואן".
הערות שוליים

↑  ירון כרמי, הטראומה והפוטנציאל: מאות השתתפו בסיור בשכונת אל-עתיקה בחיפה • צפו, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏2021-09-28
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012492570005171  GND: 1216878161  SUDOC: 265461952  VIAF: 6635159941688125440002   WorldCat (עם VIAF): 6635159941688125440002
גדי סוקניק

| --- | --- |

סוקניק באוגוסט 2015
 לידה:  26 באוגוסט 1952 (בן 72) קריית טבעון, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  קול ישראל, הערוץ הראשון, גלובס, ערוץ 2 
 צאצאים:  תמר סוקניק 
 
גדי סוקניק (נולד ב-26 באוגוסט 1952) הוא איש תקשורת ישראלי, לשעבר מגיש מהדורת החדשות המרכזית של חדשות 2. כיום הוא משמש כפרזנטור של חברות מסחריות.
חיים אישיים

סוקניק היה נשוי לנילי סוקניק. לזוג שני ילדים, העיתונאית תמר סוקניק וחנן.
לאחר גירושיו, ניהל מערכת יחסים עם לימור פילו ולהם בן זיו.
סוקניק מתגורר ברמת השרון.
בשנת 2013 אימץ סוקניק אורח חיים טבעוני.
הערות שוליים

↑  איזה פריט צה"לי היה הכי משמעותי עבורכם?, באתר "פז"ם", 26 בספטמבר 2011
בן צילה, הסלבס הכי קרביים: כוכבים עם רזומה צבאי, באתר "פז"ם", 2 במאי 2012
↑  יהודה נוריאל, יחיד קרבי, ריאיון עם גדי סוקניק במוסף 7 לילות של ידיעות אחרונות, 25 ביוני 2010
↑  אריאל יס, גדי סוקניק יחליף את יעקב אילון בהגשת חדשות ערוץ 2, באתר הארץ, 16 במאי 2001
↑  קצב מתנפל על גדי סוקניק, באתר וואלה, 25 בינואר 2007
↑  איילה צורף, גדי סוקניק התפטר מחדשות ערוץ 2 - יקבל 600 אלף דולר על קמפיין ללאומי, באתר הארץ, 13 ביולי 2007
↑  אהוד אשרי, סוקניק בכלוב הזהב, באתר הארץ, 12 ביולי 2007
↑  יעל ולצר, גדי סוקניק מייעץ לתשובה, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2007
↑  אופיר בר-זהר, גדי סוקניק וסיגל אביטן מקימים מיזם תקשורת, באתר הארץ, 13 ביוני 2008
↑  גילי איזיקוביץ, גדי סוקניק יחליף את שרון גל כמגיש “לילה כלכלי” בערוץ 10, באתר הארץ, 17 ביוני 2013
↑  עינב שיף‏, טיל שיוט: על "קול אנשי הדממה" של גדי סוקניק, באתר וואלה, 2 בינואר 2011
ניב שטנדל, עכבר העיר, הדוקומנטרי שהציל את גדי סוקניק, באתר הארץ, 8 בינואר 2011
↑  רועי צ'יקי ארד, גדי סוקניק מגן הסביבה בחסות כימיקלים לישראל, באתר הארץ, 20 בינואר 2012
↑  רועי ברק, ‏אייטמים בתשלום? רשת הורידה את "האיש הירוק" עם גדי סוקניק, באתר גלובס, 25 בינואר 2012
↑  סודי ביותר: גדי סוקניק הוא המפורסם בתחפושת הדב, באתר ‏מאקו‏, 1 באוקטובר 2020
↑  תוכנית הצרכנות "הכל כלול" - ריאיון עם גדי סוקניק בערוץ 10, 31 באוגוסט 2014, בדקה ה-24:20
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010821028905171  VIAF: 1379164298357708630004   WorldCat (עם VIAF): 1379164298357708630004 
סוקניק באוקטובר 2010
ג'ף צ'נדלר

| --- | --- |

 לידה:  15 בדצמבר 1918 ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  17 ביוני 1961 (בגיל 42) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הילסייד ממוריאל פארק 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1947 
 מקום לימודים:  תיכון ארסמוס הול 
 בן או בת זוג:  Marjorie Hoshelle 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ף צ'נדלר בקדימון לסרטו "לבוש הסחבות" (1957)
צ'נדלר מבקר בכפר נחום בעת ביקורו בישראל בשנת 1959
ג'ף צ'נדלר (באנגלית: Jeff Chandler;‏ 15 בדצמבר 1918 – 17 ביוני 1961) היה שחקן קולנוע וזמר יהודי-אמריקאי בשנות ה-50.
תחילת דרכו

צ'נדלר נולד בשם אירה גרוסל למשפחה יהודית בברוקלין, ניו יורק, כבנם היחיד של אנה (לבית שפירא) ופיליפ גרוסל. הוא סיים לימודי תיכון בבית הספר התיכון ארסמוס הול בברוקלין, אשר רבים מבוגריו פנו למקצועות התיאטרון והקולנוע. הוא למד דרמה בבית הספר פייגין לאומנות הדרמה בניו יורק. הוא עבד תקופה קצרה ברדיו ובמשך שנתיים בחברות להשקעות. הוא התגייס לצבא ארצות הברית ב-18 בנובמבר 1941 ובתקופת מלחמת העולם השנייה שירת כחייל בעיקר באיים האלאוטים. בעת שהתגייס, על פי רישומי הצבא, היה גובהו 1.93 מטר ומשקלו 100 ק"ג.
לאחר שחרורו משרות צבאי עבד כשחקן בתסכיתי רדיו דרמטיים וקומיים. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1947 בסרט "Johnny O'Clock".
קריירה כשחקן

בשנות ה-50 הפך צ'נדלר לכוכב קולנוע בסרטי מערבונים ופעולה. תפקידו הבולט הראשון היה בסרט חרב במדבר אשר צולם בשנת 1948. בסרט שיחק לוחם ישראלי במלחמת העצמאות. בשנת 1950 שיחק בסרט "חץ שבור" (Broken Arrow) בתפקיד צ'יף אפאצ'י אגדי, תפקיד בו שיחק בשני סרטים נוספים, "הקרב על מעבר האפשים" (The Battle at Apache Pass)(1952) ואף בהופעת קמאו בסרט Taza, Son of Cochise בשנת 1954. הוא היה השחקן הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר על גילום תפקיד אינדיאני.
במחצית השנייה של שנות ה-50 הפך צ'נדלר לשחקן ראשי בסרטים בהם הופיע. חזותו הגברית, שערו שהאפיר טרם זמן, עורו השזוף ומראהו הפראי התאימו לסרטי דרמה. בין הסרטים שבהם הופיע באותה תקופה היו "אישה על החוף" (Female on the Beach) (1955), "שועל האש" (1955)‏ (Foxfire), "האניות לקרב" (1956) (Away All Boats), "קול במרד" (!The Jayhawkers) ו"אלמוני בזרועותי" (1959).
בין השחקניות שהופיעו לצידו היו ג'ון אליסון, סנדרה די, ג'ואן קרופורד, רונדה פלמינג, מורין אוהרה, קים נובק, ג'יין ראסל, אסתר ויליאמס, וידידתו מברוקלין סוזן הייוורד.
לצד קריירה כשחקן קולנוע צ'נדלר אף ניסה לפתח קריירה כזמר. הוא הקליט מספר אלבומים והופיע במועדוני לילה, אולם הקדיש את עיקר זמנו למשחק.
בנובמבר 1959, בעודו בשיא תהילתו, בא צ'נדלר לביקור בישראל כאורח לשכת התיירות הממשלתית. בחודש יולי 1960 שב לישראל כדי לשחק את התפקיד הראשי בסרט "דוד" (A Story of David).
חיי משפחה

צ'נדלר התחתן עם השחקנית מרג'ורי הושל (1918–1989) בשנת 1946. לזוג נולדו שתי בנות, תמי טאקר (1947–2003) ודנה גרוסל (1949–2002). הזוג התגרש בשנת 1954. שתי בנותיו נפטרו לאחר שחלו בסרטן, כמו גם אמן לפניהן, דודתן, דודם וסבם.
צ'נדלר ניהל מערכת יחסים רומנטית עם אסתר ויליאמס, אשר טענה באוטוביוגרפיה שפרסמה בשנת 1999 כי הפסיקה ביוזמתה של היחסים כאשר גילתה כי צ'נדלר היה קרוס-דרסר.
מותו

זמן קצר לאחר שהשלים בשנת 1961 את תפקידו בסרט "מבצע בורמה" (Merrill's Marauders) הוא נפגע בגבו בעודו משחק כדורסל בחברת חיילים מן הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ששיחקו כניצבים בסרט. ב-13 במאי 1961 התאשפז צ'נדלר בבית חולים בעיר קולבר סיטי בקליפורניה לצורך ניתוח לתיקון פריצת דיסק בעמוד השדרה. מהלך הניתוח הסתבך, עורק נפגע וצ'נדלר החל לדמם. בניתוח חירום שארך שבע וחצי שעות מעבר למהלך הניתוח הרגיל, ניסו הרופאים להצילו וניתנו לו מנות דם רבות. מאוחר יותר הוא נותח פעם נוספת ללא הצלחה. ב-17 ביוני 1961 הוא נפטר. נסיבות מותו הוכרו כרשלנות רפואית וילדיו זכו בפיצוי נכבד.
הוא נקבר בבית הקברות היהודי הילסייד ממוריאל פארק בלוס אנג'לס ובין נושאי ארונו היה טוני קרטיס.
הערות שוליים

↑  Lovell, Glenn, Esther Williams Is All Wet, Say Friends of the Late Jeff Chandler. Los Angeles Times, October 27, 1999
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1398855  BnF: cb13930804b (data)  GND: 119301032  ISNI: 0000 0001 0814 6600  LCCN: no93037739  MusicBrainz: a40b0543-3038-4990-aa0f-1f6b6d1c830b  NARA: 10574800  NKC: xx0160858  NTA: 072823151  SNAC: w6mq9739  SUDOC: 08782468X  VIAF: 54335430   WorldCat (עם VIAF): 54335430
בריאנה ויליאמס

בריאנה ויליאמס (באנגלית: Briana Williams; נולדה ב-21 במרץ 2002) היא אתלטית אמריקאית-ג'מייקנית, אלופת העולם עד גיל 20 בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.
ביוגרפיה

ויליאמס נולדה וגדלה בפלורידה, בת לאב מפילדלפיה ואם מג'מייקה. משנת 2015 היא מתאמנת בהדרכתו של אטו בולדון. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה ב-2018 בטמפרה זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.16 שניות ובריצת 200 מטר בשיא אליפות של 22.50 שניות.
באולימפיאדת טוקיו זכתה במדליית זהב עם נבחרת השליחות של ג'מייקה בריצת 4X100 מטר, עם שיא לאומי חדש של 41.02 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 סיימה חמישית בריצת 60 מטר בשיא אישי של 7.04 שניות.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.94 שניות, יוני 2022
ריצת 200 מטר: 22.50 שניות, יולי 2018
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר: 7.04 שניות, מרץ 2022
הערות שוליים

↑  Teenage Sprint Star Briana Williams Signs With Nike
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14790666
גזה, שליט הונגריה

גזה (נולד לערך 940–945, מת בשנת 997) היה הנסיך השליט (פיידלם - fejedelem) של העם המדיארי בהונגריה בין 970 ל 997.
ביוגרפיה

גזה היה נינו של ארפאד השליט אשר הוביל את המדיארים מערבות אוקראינה אל מישורי הונגריה. במשך כשבעים שנה מאז הכיבוש המדיארי של הונגריה בשנת 896 המשיכו המדיארים בפשיטות על ארצות אירופה, עד לתבוסתם בידי הקיסר הגרמני אוטו הראשון בקרב ליד העיר אוגסבורג בשנת 955.
גזה הפך לשליטם של המדיארים בשנת 970 לערך. כאשר הפך לשליט היה עדיין עובד אלילים, אך על מנת לשמור על שלום עם הארצות הנוצריות הסמוכות, המיר גזה את דתו לנצרות. הוא פנה אל הקיסר אוטו הראשון, והלה שלח נזיר בנדיקטיני בשם ברונו מסנט גאלן, כבישוף להונגריה. ברונו הטביל את גזה לנצרות, אך גזה המשיך במנהגים פגאניים עד מותו, והטבלתו הייתה חיצונית בלבד.
גזה היה שליט חזק, אשר הצליח לכפות את מרותו על ראשי השבטים המדיארים, ושם קץ לפשיטות המדיארים אל מחוץ להונגריה. בעודו בחיים הצהיר כי בנו אישטוון הראשון (ידוע גם כסטפן הראשון) יהיה יורשו, וזאת בניגוד למינהג השבטי שקבע כי עם מות השליט, יהיה יורשו הזכר המבוגר ביותר במשפחת המלוכה. הוא השיא לאישטוון את בתו של יורש העצר של הקיסר הגרמני, גיזלה.
ראו גם

מדיארים
היסטוריה של הונגריה: מהכיבוש המדיארי עד הכיבוש הטורקי
גזבר (בית המקדש)

הגזבר היה הממונה על האוצר בבית המקדש. הוא יכול להיות כהן, לוי או ישראל, אך לפי דיני ערכין יש משמעות לכך שהגזבר יהיה כהן. הגזבר היה כפוף לאמרכל.
תפקידי הגזבר

פיקוח פדיית הקדשים, ערכין, חרמים ומעשר שני.
הוצאה מכספי המקדש לדברים הראויים להם.
בדיקת הסולת והיין אם הם ראויים למזבח.
סיכום עם האומנים הבונים בבית המקדש כמה יבנו ובאיזה סכום.
קניית הקדש בהמות לקורבנות ציבור.
מכירת חפצים של הקדש העומדים למכירה, ומכירת שדות הקודש.
יציאה עם הפחות והסגנים לקראת מביאי הביכורים.
פדיית העודפים לעם.
רמזים במקרא לתפקיד הגזבר

"וַיַּבְדֵּל דָּוִיד וְשָׂרֵי הַצָּבָא לַעֲבֹדָה לִבְנֵי אָסָף וְהֵימָן וִידוּתוּן הַנִּבְּאִים בְּכִנֹּרוֹת בִּנְבָלִים וּבִמְצִלְתָּיִם וַיְהִי מִסְפָּרָם אַנְשֵׁי מְלָאכָה לַעֲבֹדָתָם."
פרש רד"ק: שהבדיל את אסף הימן וידותון להיות משוררים, את האחרים להיות שוערים, ואת האחרים להיות גזברים על אוצרות בית ה'.
"וַיִּפָּקְדוּ בַיּוֹם הַהוּא אֲנָשִׁים עַל הַנְּשָׁכוֹת לָאוֹצָרוֹת לַתְּרוּמוֹת לָרֵאשִׁית וְלַמַּעַשְׂרוֹת לִכְנוֹס בָּהֶם לִשְׂדֵי הֶעָרִים מְנָאוֹת הַתּוֹרָה לַכֹּהֲנִים וְלַלְוִיִּם כִּי שִׂמְחַת יְהוּדָה עַל הַכֹּהֲנִים וְעַל הַלְוִיִּם הָעֹמְדִים."
ומפרש מצודת דוד: ויפקדו - היו ממנים גזברים על הלשכות העשויות לאוצרות על התרומות ועל הראשית והיא החלה ועל המעשרות.
ג'יימס לין

ג'יימס תומאס לין (באנגלית: James Thomas Lynn;‏ 27 בפברואר 1927 – 6 בדצמבר 2010) היה איש הקבינט של ארצות הברית ופקיד ממשל אמריקאי. הוא כיהן כמזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית משנת 1973 עד 1975 וכמנהל משרד הניהול והתקציב משנת 1975 ועד 1977.
ביוגרפיה

לין נולד בקליבלנד שבמדינת אוהיו ב-27 בפברואר 1927, לפרידריך רוברט לין ולדורותי אסטל לין (לבית פטרסן). ב-1948 הוא סיים את חוק לימודיו בכבוד רב ביותר באוניברסיטת ווסטרן ריזרב (כיום "קייס ווסטרן ריזרב"), ובשנת 1951 סיים בהצטיינות את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד. בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד היה לין העורך של כתב העת המשפטי של הרווארד. לין נישא לג'ואן מילר ב-5 ביוני 1954. היו להם שתי בנות ובן אחד.
הוא עבד עבור משרד עורכי הדין ג'ונס דיי, משרד עורכי הדין הגדול ביותר בקליבלנד, הפך לשותף בחברה ב-1960 ועבד שם עד 1969, עת התמנה ליועץ המשפטי של מחלקת המסחר של ארצות הברית. ב-1971 הוא התמנה לתת מזכיר המסחר.
הנשיא ריצ'רד ניקסון מינה את לין לתפקיד מזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית, מיום 2 בפברואר 1973 ועד 5 בפברואר 1975. הנשיא ג'רלד פורד, מחליפו של ניקסון, מינה אותו למנהל משרד הניהול והתקציב מיום 10 בפברואר 1975 עד ה-20 בינואר 1977.
לין הצטרף למועצת המנהלים של חברת אטנה בשנות ה-70 של המאה ה-20 ושימש כיושב ראש ונשיאה שלה במהלך שנות ה-80. בשנים 1978–1988 היה לין ראש "מועצת העיר הפדרלית", מוסד ללא כוונת רווח החותר לפיתוח כלכלי בוושינגטון הבירה ושמשפיע רבות על הקונגרס של ארצות הברית. לין היה גם היועץ המשפטי של הוועדה הרפובליקנית הלאומית בשנת 1979 ונשיא קרן ג'יימס ס. בריידי הנשיאותית בתחילת שנות ה-80. בשנות ה-90 שימש לין כחבר במועצת המנהלים של מספר חברות, ביניהן חברת פייזר. כמו כן, לין היה עמית כבוד של מכון ברוקינגס.
הוא נפטר משבץ מוחי בביתו בבת'סדה שבמרילנד, ב-6 בדצמבר 2010.
הערות שוליים

↑  James Thomas Lynn, באתר NNDB
↑  Lynton, Stephen J. (September 26, 1978). "Former OMB Chief Is Named Federal City Council Head". The Washington Post. p. B3; Eisen, Jack (October 8, 1983). "Federal City Council Change". The Washington Post. p. B2
↑  ג'אד מאוואד, James T. Lynn, Budget Director in Ford Administration, Dies at 83, באתר הניו יורק טיימס, 10 בדצמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007325582505171  ISNI: 0000 0000 6772 6990  LCCN: n92114241  NARA: 10575792  NLA: 35661345  SNAC: w6cd5jhm  VIAF: 93031760   WorldCat (עם VIAF): 93031760
בריאן רוי

בריאן אדוארד סטיבן רוי (בהולנדית: Bryan Edward Steven Roy, נולד ב-12 בפברואר 1970 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הקשר, ומאמן כדורגל בהווה. רוי שיחק בעיקר באייאקס אמסטרדם, פוג'ה, נוטינגהאם פורסט והרטה ברלין. רוי ערך 32 הופעות במדי נבחרת הולנד, בהן הבקיע תשעה שערים. רוי ייצג את הולנד במונדיאל 1990, יורו 1992 ומונדיאל 1994.