stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תשלום מבוסס מניות
הטיפול החשבונאי > התקינה הבינלאומית

בתקינה הבינלאומית תשלום מבוסס מניות מטופל על סמך IFRS-2.
הסכם תשלום מבוסס מניות עשוי לכלול תנאים ודרישות שהעובדים מחויבים לעמוד בהם על מנת לזכות בתגמול. נהוג לחלק את התנאים לשלושה סוגים:
תנאי שירות - העובד מחויב לעבוד בחברה למשך תקופה נתונה (למשל, העובד חייב לעבוד בחברה שלוש שנים).
תנאי ביצוע - ההסכם מותנה בביצועי החברה (למשל, אם מחזור המכירות של החברה המצטבר בשנתיים הקרובות יהיה מעל ל-2 מיליון ש"ח, העובד יהיה זכאי לקבל ולממש את האופציות).
תנאי שוק - תנאי שאינו תלוי בפעולותיה של החברה (למשל, העובד יהיה זכאי לאופציות אם מחיר הדולר לא יעלה על 4 שקלים חדשים).
הטיפול החשבונאי > התקינה האמריקאית

בתקינה האמריקאית, תשלום מבוסס מניות לעובדים מטופל על סמך FAS123.
ראו גם

אופציות לעובדים
לקריאה נוספת

שלומי שוב וגיל כץ, חשבונאות פיננסית חדשה: IFRS 2010, ‏2009
המוסד לביטחון תקשורת

| --- | --- |


מטה המוסד לביטחון תקשורת באוטווה, קנדה
 מידע כללי
 מדינה:  קנדה 
 סוכנות אם:  מחלקת ההגנה הלאומית של קנדה 
 תאריך הקמה:  1946
 מטה מרכזי:  אוטווה, אונטריו, קנדה
 עובדים:  3,490
 תקציב:  $1,041.7 מיליון (2024)
 https://www.cse-cst.gc.ca
 
המוסד לביטחון התקשורת (באנגלית: Communications Security Establishment; בראשי תיבות: CSE; בצרפתית: Centre de la sécurité des télécommunications; בראשי תיבות: CST), שנקרא בעבר ביטחון התקשורת של קנדה (CSEC), הוא גוף לאומי של ממשלת קנדה לקריפטוגרפיה. מנוהל תחת מחלקת ההגנה הלאומית של קנדה (DND) ואחראי על מודיעין אותות (סיגינט) והגנה על המידע האלקטרוני של ממשלת קנדה ורשתות התקשורת הממשלתיות. המוסד מדווח לשר ההגנה הלאומית (אנ') (MND), לממשלה ולפרלמנט.
בניין לאונרד טילי, מפקדת הארגון לשעבר
הסוכנות בנתה לאחרונה מטה חדש וקמפוס בגודל 84 דונם. המטה החדש ממוקם סמוך למטה שירות הביון הביטחוני הקנדי. ראש המוסד כיום היא קרוליין אקסבייר, שמונתה ב-31 באוגוסט 2022.
אשלון

תחת הסכם UKUSA משנת 1948 המוסד לביטחון התקשורת משתף פעולה עם הסוכנות האמריקאית לביטחון לאומי (NSA), מטה התקשורת הממשלתית (GCHQ), מינהל האותות האוסטרלי (ASD) והלשכה הניו זילנדית לביטחון התקשורת הממשלתית (GCSB). יחד גופים אלה מארצות הברית, בריטניה, ניו זילנד, אוסטרליה והמוסד הקנדי יוצרים את מערכת אשלון, שמסוגלת לפקח על חלק גדול מתעבורת הטלפון, הפקס ותעבורת הנתונים וליירט נתונים אלה.
ראו גם

הכוחות הקנדיים
אשלון
שירות הביון הביטחוני הקנדי (CSIS)
המשטרה הרכובה המלכותית הקנדית (RCMP)
תחקיר ביטחוני
Cray
הסוכנות לביטחון לאומי (ארצות הברית)
GCHQ (בריטניה)
FAPSI (רוסיה)
כוח המשימה לאבטחת סייבר (קנדה)
המרכז הקנדי לאבטחת סייבר
הערות שוליים

↑  Organizational structure
↑  Rudner, Martin. (2007). "Canada's Communications Security Establishment, Signals Intelligence and Counter-Terrorism". Intelligence and National Security: 22(4) pp. 473–490
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2154 112X  LCCN: n95040666  VIAF: 127498975   WorldCat (עם VIAF): 127498975
מצר צושימה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  מצר קוריאה 
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 רוחב ממוצע:  64 ק"מ 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  קוריאה הדרומית, יפן 
 קואורדינטות:  34°00′27″N 129°29′24″E﻿ / ﻿34.0075°N 129.49°E﻿ / 34.0075; 129.49
  (למפת קוריאה הדרומית מוגדלת) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון צ'ג'ו קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה מצר צושימה(למפת קוריאה הדרומית רגילה) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון צ'ג'ו קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה מצר צושימה
 
מצר צושימה (ביפנית: 対馬海峡, בקוראנית: 쓰시마 해협) הוא מצר ים המהווה את החלק המזרחי של מצר קוריאה, אשר נמצא בין יפן לקוריאה ומחבר את ים יפן עם ים סין המזרחי. בעבר התייחס השם רק למעבר בין האיים צושימה ואיקי, הממוקם בקרבת נגסאקי שבקיושו, יפן. בחלק הצר רוחב המצר הוא 65 ק"מ ועומקו הוא כ-90 מטר.
במהלך מלחמת רוסיה–יפן התרחש במצר קרב ימי בו נלחמו הצי הקיסרי היפני והצי הרוסי הקיסרי בקרב צושימה ובו זכו היפנים בניצחון מכריע שהביא לשינוי בתפיסה ובתכנון של אוניות מערכה עתידיות. אירוע מלחמתי מינורי יותר שהתרחש לפני כן היה ההתקפה על מצרי צושימה.
לקריאה נוספת

Historical Dictionary of the Russo-Japanese War, Rotem Kowner. The Scarecrow Press. Inc
טנג'י

קברו של הקיסר טנג'י בקיוטו
הקיסר טנג'י (天智天皇, גם טן-ג'יר הא) (626–672) היה הקיסר ה-38 של יפן. למרות שהיה בנו של הקיסר ג'ומנה (=ג'ומנה הא), הקדימה אותו אימו, הקיסרית סאימיי (או קוגיוקו) לכס הקיסרות. טנג'י מלך בין השנים 661–672. לאחר מותו ירשו מספר קרובים את הקיסרות, ביניהם בנו, שתיים מבנותיו, אח ומספר אחיינים ואחיינות. רק כמאה שנים לאחר מותו עבר הקיסרות לידי נכדו, הקיסר קונין, שממנו יצאו כל קיסרי יפן עד היום.
מינהל האותות האוסטרלי

| --- | --- |

 Reveal their secrets, protect our own 
 מידע כללי
 מדינה:  אוסטרליה 
 תחום שיפוט:  אוסטרליה אוסטרליה
 סוכנות אם:  מחלקת ההגנה
 סוכנות בת:  Australian Cyber Security Centre 
 תאריך הקמה:  12 בנובמבר 1947
 מטה מרכזי:  קנברה, אוסטרליה
 עובדים:  1,900 (נכון ל-2017)
 http://www.asd.gov.au
 
מינהל האותות האוסטרלי (באנגלית: Australian Signals Directorate) הוא סוכנות ריגול ממשלתית באוסטרליה האחראית למודיעין אותות, תמיכה בפעילות צבאית, לוחמה קיברנטית ואבטחת מידע. מהווה חלק מקהילת המודיעין האוסטרלית ומהסכם UKUSA (חמש העיניים). תפקידו לפקח על הסיגינט בדרום מזרח אסיה והוא מפעיל גם את המרכז לביטחון סייבר.
הוקם בשנת 1947 על פי צו ממשלתי ותחילה נקרא בשם הלשכה להגנת אותות במשרד ההגנה והוא עבר מספר שינויי שם, עד לאימוץ שמו הנוכחי בשנת 2013. המינהל הוסב לגוף סטטוטורי על פי חוק שירותי המודיעין 2001. מטה המינהל הוא בקנברה, במשרדי ראסל, בו ממוקם גם משרד ההגנה האוסטרלי. המינהל הפך לגוף סטטוטורי עצמאי ב-1 ביולי 2018.
באפריל 2018, הועלתה הצעה להעצים את המינהל ולאפשר לו לאסוף מודיעין על אוסטרלים שגובתה על ידי שר הפנים פיטר דאטון, אך נתקלה בהתנגדות תקיפה מצד כמה מחברי הקבינט. תחת חקיקה, ארגון המודיעין והביטחון האוסטרלי (ASIO) והמשטרה הפדרלית האוסטרלית (AFP) אפשרו לבקש סיוע מהמינהל להגנת אותות בניהול חקירות על אזרחים ועסקים אוסטרלים.
היסטוריה

המינהל פעל תחת מספר שמות שונים מאז הקמתו:
1947 – הלשכה להגנת אותות הוקם בתוך משרד ההגנה
1949 – שמו השתנה לאגף להגנת אותות
1964 – השם השתנה לחטיבת הגנת אותות
1978 – שם החטיבה השתנה מינהל להגנת אותות בהמלצת הוועדה המלכותית למודיעין וביטחון (ועדת הופ)
2013 – השם השתנה למינהל האותות האוסטרלי.
ראו גם

ריגול
אשלון
פיין גאפ
הערות שוליים

↑  "History: DSD Defence Signals Directorate". dsd.gov.au. 2011. אורכב מ-המקור ב-1 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mike Burgess returns to ASD
↑  Peter Dutton confirms push to expand powers of cyber spy agency to monitor domestic threats
↑  "2013 Defence White Paper: Renaming the Defence Signals Directorate and the Defence Imagery and Geospatial Organisation" (הודעה לעיתונות). מחלקת ההגנה האוסטרלית. 3 במאי 2013. אורכב מ-המקור ב-28 באוגוסט 2013. נבדק ב-2 בספטמבר 2013. {{cite press release}}:  (עזרה)
הלשכה לביטחון התקשורת הממשלתית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ניו זילנד 
 תחום שיפוט:  ניו זילנד ניו זילנד
 תאריך הקמה:  1977 
 מטה מרכזי:  בית פיפיטי, ולינגטון
 http://gcsb.govt.nz
 קואורדינטות:  41°16′32″S 174°46′51″E﻿ / ﻿41.275693°S 174.780758°E﻿ / -41.275693; 174.780758
 he
 
הלוגו הישן
הלשכה לביטחון התקשורת הממשלתית (באנגלית: Government Communications Security Bureau, בראשי תיבות GCSB; במאורית: Te Tira Tiaki) הוא מחלקת שירות ציבורי בניו זילנד האחראית לקידום הביטחון הלאומי של ניו זילנד באמצעות איסוף וניתוח מידע מודיעיני. הלשכה הוקמה בשנת 1977 בהוראת ראש הממשלה רוברט מלדון. זו הסוכנות הממשלתית העיקרית למודיעין אותות, ביטחון מידע וקריפטוגרפיה.
על פי נתוני האתר הרשמי, הלשכה נועדה לתרום לביטחון הלאומי של ניו זילנד על ידי אספקת:
אבטחת מידע ואבטחת סייבר
איסוף מודיעין אותות
סיוע אחר לסוכנויות ממשלתיות אחרות בניו זילנד
תחנת טנגימואנה

התחנה נפתחה ב-1982, כשהיא מחליפה את מתקן איריראנגי, שליד ואיורו. לדברי פדרציית המדענים האמריקאים (FAS), המתקן הוא חלק מאשלון.
מנהלים

קולין הנסון (1977–1988)
ריי פארקר (1988–1999)
ד"ר וורן טאקר (1999–2006)
ברוס פרגוסון (2006–2010)
סיימון מרדוק (נובמבר 2010 – פברואר 2011)
ג'רי מטפארה (7 בפברואר – 30 ביוני 2011)
סיימון מרדוק (1 ביולי – 19 בדצמבר 2011)
איאן פלטשר (29 בינואר 2012 – 27 בפברואר 2015)
אונה ג'אגוז (28 פברואר 2015 – פברואר 2016)
ליסה פונג (פברואר–אפריל 2016)
אנדרו המפטון (מאי 2016 – הווה)
ג'רי מטפארה מונה על ידי ראש הממשלה ג'ון קי ב-26 באוגוסט 2010 והחל לכהן בפועל מ-7 פברואר 2011. ב-8 במרץ 2011 מטפארה הוכרז בתור המושל הכללי הבא. הוא המשיך להכן כמנהל עד יוני 2011.
איאן פלטשר (שמונה לחמש שנים) הודיע במפתיע על התפטרותו מסיבות משפחתיות בינואר 2015, כאשר מונה לו ממלא מקום עד לסוף החודש.
ראו גם

שירות הביון והביטחון של ניו זילנד
המוסד לביטחון תקשורת
הסוכנות לביטחון לאומי
מטה התקשורת הממשלתית
הערות שוליים

↑  "Our work". נבדק ב-10 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Secret Power – Press and Praise". euronet.nl. נבדק ב-10 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chapter Two: Hooked up to the spy network: The UKUSA system". fas.org. נבדק ב-10 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Acting spy boss named". National Business Review. 28 ביוני 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fisher, David (17 באוקטובר 2012). "Dotcom: Spy agency knew status earlier". The New Zealand Herald. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "GCSB Director to Step Down". beehive.govt.nz. נבדק ב-10 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The trailblazing women who guard our security", 8 May 2015, ADLSI
↑  "Appointment of GCSB Acting Director". beehive.govt.nz. נבדק ב-10 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Extended term for Acting GCSB Director". beehive.govt.nz. נבדק ב-10 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New Zealand spy chief Ian Fletcher quits". Stuff (Fairfax). 13 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456861805171  LCCN: no97052374  VIAF: 142202422   WorldCat (עם VIAF): 142202422
ים סין המזרחי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 סוג:  ים שולי 
 מידות
 שטח:  1,249,000 קילומטר רבוע
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Jiao River, Manose River, Kokuba River, Jisso River, Tabaru River, Hija River, Asato River, Min River, Genka River, Ou River, Sendai River, יאנגצה, Urauchi River, בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מדינות באגן הניקוז:  הרפובליקה העממית של סין, קוריאה הדרומית, טאיוואן, יפן 
 קואורדינטות:  30°N 125°E﻿ / ﻿30°N 125°E﻿ / 30; 125
  (למפת ים סין המזרחי מוגדלת) ים סין המזרחי(למפת ים סין המזרחי רגילה) ים סין המזרחי
 
מבט על ים סין המזרחי מטאיוואן
ים סין המזרחי (בסינית מפושטת: 东海; בסינית מסורתית: 东海; בקוריאנית: 동중국해; ביפנית: 東シナ海) הוא ים שולי המסתיים באוקיינוס השקט הגובל במזרח סין, והוא חלק מהאוקיינוס השקט. שטח הים הוא 1,249,000 קילומטר רבוע. בקוריאה הוא לפעמים נקרא "הים הדרומי" (남해) - אך מונח זה משמש בדרך כלל לציון האזור שקרוב לחוף הדרומי של קוריאה הדרומית.
גאוגרפיה

ים סין המזרחי גובל באי קיושו ובאיי ריוקיו במזרח, בטאיוואן בדרום ובסין במערב. הוא מתחבר לים סין הדרומי על ידי מצר טאיוואן ולים יפן דרך מצר קוריאה. גבולות המים הטריטוריאליים בים הם עם המדינות: דרום-קוריאה, יפן, טאיוואן וסין.
גאוגרפיה > נהרות

נהר היאנגצה הוא הנהר הגדול ביותר שנשפך לים סין המזרחי.
ראו גם

הים הצהוב - חלקו הצפוני של ים סין המזרחי, המסתיים באוקיינוס השקט.
לשכת המחקר של משרד התעופה (גרמניה הנאצית)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 תאריך הקמה:  1933 
 תאריך פירוק:  1945 
 
לשכת המחקר של משרד התעופה של הרייך (בגרמנית: RLM / Forschungsamt (FA)) היה גוף למודיעין אותות והסוכנות לקריפטואנליזה של המפלגה הנאצית הגרמנית בשנים 1933 עד 1945. לשכת המחקר, שנוהלה מאז הקמתה על ידי ראש הלופטוואפה, הרמן גרינג, הייתה מוסד של המפלגה הנאצית ולא סוכנות מודיעין וקריפטוגרפיה רשמית של הוורמאכט.
תיאור

הסוכנות תוארה כאחת מ"סוכנויות הביון הקריפטואנליטיות העשירות ביותר, הסודיות, והמשפיעות ביותר" על כל סוכנויות הביון הקריפטואנליטיות הגרמניות, קיומה היה ידוע היטב למודיעין הצרפתי (לגופים כמו Deuxième Bureau והלשכה המרכזית למודיעין ופעולה, Bureau Central de Renseignements et d'Action) באמצעות מאמציו של המרגל האנס-תילו שמידט אך מעט היה ידוע אודותיה למדינות אחרות בבעלות הברית.
הארגון תואר על ידי ההיסטוריון, ד"ר וילהלם פ. פליק, קצין צופן גרמני ותיק, שהוזמן על ידי הגנרל אריך פלגיבל, לכתוב היסטוריה של קריפטוגרפיה וקריפטואנליזה גרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה בספרו "סודות המלחמה באתר":
חישבה לתת לממשלה ולמפלגה הדומיננטית [הנאצית] תובנה כה מרחיקת לכת על מחשבותיו, רגשותיו ושאיפותיו של העם הגרמני כפי שהיה ידוע בכל ההיסטוריה. בהשוואה לתוכנית זו, שיטות המודיעים של מטרניך ושל שר המשטרה הצרפתי, פושה היו ניסויים חובבניים.
הסוכנות נודעה בכינוי לשכת המחקר של הרמן גרינג ולשכת ההצפנה של הרמן גורינג. שמה הרשמי המלא בגרמנית היה Forschungsamt des Reichsluftfahrt Ministerium, שמשמעותו "משרד המחקר של משרד התעופה" (לופטוואפה).
אנשי מפתח

הרמן גרינג היה האדם החשוב ביותר בלשכת המחקר. הוא היה פוליטיקאי גרמני, מנהיג צבאי וחבר מוביל במפלגה הנאצית (NSDAP).
האנס שימפף היה ראש הלשכה הראשון בין 10 באפריל 1933 ל-10 באפריל 1935. היה קפטן קורבטה לשעבר (Korvettenkapitän), הוא היה קצין קישור בין האבווהר למחלקת חיל הים, רייכסמארין, במשרד המלחמה.
כריסטוף פרינץ פון הסן היה קצין אס אס גרמני שניהל את הסוכנות בין 10 באפריל 1935 ל-12 באוקטובר 1943. הוא היה בנם של הנסיך פרידריך צ'ארלס מהסן והנסיכה מרגרט מפרוסיה, בן לאחת המשפחות הוותיקות והיה בעל קשר ישיר למשפחת המלוכה הבריטית. הוא נהרג בתאונת מטוס באיטליה ב-7 באוקטובר 1943. חברותו של כריסטוף לאס אס ומינוי לאחר מכן ללשכת המחקר הצביעו על מערכת יחסים קרובה בין הלשכה לבין אס דה, שהיה סניף של האס אס ששימש כלב המודיעין וכלב השמירה האידאולוגית של המפלגה הנאצית.
גוטפריד שאפר, אנטישמי קיצוני, היה גם קצין אס אס גרמני שהחזיק בדרגת האופטשטורמפיהרר, וניהל את הסוכנות בין 12 באוקטובר 1943 לסוף המלחמה ב-8 במאי 1945. שפר היה חייל במלחמת העולם הראשונה ומשנת 1916 עד 1917 היה מנהל משרדי ההצפנה בפיקוד המרכזי של הצבא הגרמני. הוא עבד במשרד הרייכסווהר משנת 1927 והפך לכלי בהבאת השירותים המפוזרים במשרד תחת ארגון מרכזי, ובסופו של דבר הפך לראש משרד ההצפנה הצבאי בשנת 1933. לאחר שהכיר את גרינג ממלחמת העולם הראשונה, הוא פנה אליו יחד עם שימפף והסן כדי ליצור את הסוכנות החדשה. היה זה שאפר שהגה את שם הסוכנות. במאי 1945 הוא נעצר ליד רוזנהיים על ידי סוכני TICOM והועבר לחקירה בזלצבורג ואחר כך באאוגסבורג.
מצר קוריאה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  יפן, קוריאה הצפונית, קוריאה הדרומית 
 קואורדינטות:  34°35′58″N 129°47′48″E﻿ / ﻿34.599444444444°N 129.79666666667°E﻿ / 34.599444444444; 129.79666666667
  (למפת קוריאה הדרומית מוגדלת) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון צ'ג'ו קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה מצר קוריאה(למפת קוריאה הדרומית רגילה) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון צ'ג'ו קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה מצר קוריאה
 
מצר קוריאה
מצר קוריאה הוא מצר ים הגובל מצפון בקוריאה הדרומית ומדרום באי קיושו של יפן ומחבר את ים יפן לים סין המזרחי.
גוף מים

באמצע המצר נמצא האי צושימה המחלק את המצר למצר מערבי הגובל בקוריאה ומצר מזרחי הנקרא מצר צושימה וגובל ביפן. אורך המצר כ-280 קילומטר, רוחב המצר כ-180 קילומטר ושטחו כ-75,000 קמ"ר. עומקו נע בין 50–150 מטר ברובו הגדול, עם ממוצע עומק של 101 מטר ומקסימום עומק של 227 מטר. באופן כללי, המצר המערבי הוא עמוק יותר ממצר צושימה. טמפרטורת המים במצר מושפעת מחלק מזרם הקורושיאו העובר דרך המצר. בחורף טמפרטורת המים הממוצעת היא 14 מעלות, באביב היא בין 18–21 מעלות ובקיץ היא מגיעה ל-25 מעלות.
המצר משמש כנתיב שיט בעיקר עבור יפן, קוריאה, רוסיה וארצות הברית. ברית המועצות השתמשה במצר בעיקר עבור אוניות צי האוקיינוס השקט היושבות בבסיס ולדיווסטוק.
ברוב מדינות העולם השם "מצר קוריאה" מתייחס לכלל המצר הכולל את מצר צושימה ואת המצר המערבי. אולם מאחר מלחמת העולם השנייה ועד 1981 יוחד השם מצר קוריאה ביפן למצר המערבי בלבד. החל משנת 1981 משתמשים ביפן בשם "מצר צושימה" לציון כלל המצר, בניסיון להטמיע שם זה במקום השם "מצר קוריאה".
במהלך הפלישות המונגוליות ליפן חצה צי משותף קוריאני-מונגולי את המצר אולם לא הצליח לחדור ליפן.
החל מתחילת המאה ה-20 דובר על מנהרה באורך של 128 קילומטר שתעבור מתחת לים ותחבר את קוריאה עם יפן, דרך האי צושימה. בשנות ה-80 נעשה סקר נרחב לבדיקת המשמעויות של מנהרה כזאת.
הערות שוליים

↑  Chi-Young Pak, The Korean straits, Martinus Nijhoff Publishers, 1988, page 3
↑  Chi-Young Pak, The Korean straits, Martinus Nijhoff Publishers, 1988, page 7
↑  Chi-Young Pak, The Korean straits, Martinus Nijhoff Publishers, 1988, page 13
↑  Chi-Young Pak, The Korean straits, Martinus Nijhoff Publishers, 1988, page 1
↑  Steve Levenstein, Japan-Korea Undersea Tunnel May Join Old Rivals
↑  WALTER SULLIVAN, PROGRESS IN TECHNOLOGY REVIVES INTEREST IN GREAT TUNNELS, NY TIMES, June 24, 2986
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530164905171  LCCN: sh91003497  NARA: 10044730  NDL: 00640050  NLK: KSH1999014728  VIAF: 254475174   WorldCat (עם VIAF): 254475174
אוניברסיטת אוסלו

| --- | --- |


חזית הפקולטה למשפטים באוניברסיטת אוסלו
 אוניברסיטה ציבורית
 תקופת הפעילות:  1811–הווה (כ־214 שנים)
 מייסדים:  פרדריק השישי, מלך דנמרק 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  Svein Stølen 
 סגל:  כ-4,000
 תלמידים
 :  כ-27,000
 מיקום
 מיקום:  אוסלו
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 קואורדינטות:  59°56′24″N 10°43′19″E﻿ / ﻿59.939936111111°N 10.722063888889°E﻿ / 59.939936111111; 10.722063888889
 http://www.uio.no/english
  (למפת אוסלו מוגדלת) אוניברסיטת אוסלו(למפת אוסלו רגילה) אוניברסיטת אוסלו
 
אוניברסיטת אוסלו (בנורווגית: Universitetet i Oslo) היא האוניברסיטה העתיקה ביותר, הגדולה והיוקרתית מבין האוניברסיטאות בנורווגיה, השוכנת בעיר הבירה אוסלו. האוניברסיטה חברה בגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר ובאיגוד האוניברסיטאות האירופאיות.
היסטוריה

האוניברסיטה נוסדה בשנת 1811 בכריסטיאניה (שנקראה כך עד 1925 אז הפכה לאוסלו) בשם "אוניברסיטת פרדריק המלכותית" (בנורווגית: Det Kongelige Frederiks Universitet). אופן ארגונה של האוניברסיטה חיקה את זה של אוניברסיטת הומבולדט בברלין, אשר נוסדה רק שנה לפניה, והיא נקראה במקורה על שם המלך פרדריק השישי מדנמרק. שמה שונה בשנת 1939.
באוניברסיטה פועלות פקולטות לתאולוגיה (לותרנית), משפטים, רפואה, מדעי הרוח, מתמטיקה ומדעי הטבע, רפואת שיניים, מדעי החברה, וחינוך. הפקולטה למשפטים עדיין פועלת בקמפוס הישן של האוניברסיטה בשער קרל יוהנס, רחובה הראשי של אוסלו, בעוד רוב הפעילות בשאר הפקולטות מתקיימת בקמפוס החדש אשר בנייתו החלה בשנות ה-30 של המאה ה-20. פעילות הפקולטה לרפואה מתקיימת במספר מרכזים רפואיים באזור אוסלו.
נכון לתחילת המאה ה-21 באוניברסיטה לומדים כ-27,000 תלמידים ועובדים בה כ-4,000 אנשי סגל. האוניברסיטה נחשבת לאחד ממוסדות ההשכלה הגבוהה המובילים בסקנדינביה, ובעשור הראשון במאה ה-21 היא מדורגת באופן עקבי בין 100 המוסדות הראשונים בדירוג האקדמי של אוניברסיטאות בעולם. בשנת 2007 דורגה במקום ה-19 בין אוניברסיטאות אירופה. בשנת 2005 דורג סגל הפקולטה למדעי הרוח על ידי הירחון Times Higher Education כטוב ביותר בין אוניברסיטאות סקנדינביה, במקום ה-5 באירופה ובמקום ה-16 בעולם. עם תלמידי ומורי האוניברסיטה נמנים חמישה זוכים בפרס נובל ושלושה זוכים בפרס טיורינג.
החל משנת 2001 ליד האוניברסיטה פועל המרכז לחקר השואה ומיעוטים דתיים.
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי: מקום 72 (2024)
דירוג Times Higher Education: מקום 127 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 117 (2024)
חגורת המנינגיטיס האפריקנית

מפה סכמתית המציגה את האזור באפריקה שמדרום למדבר סהרה, שמשתייך לחגורת המנינגיטיס (בכתום), ואת המדינות והאזורים בתחומה שמועדים להתפרצות מגפות דלקת קרום המוח (באדום)
חגורת המנינגיטיס האפריקנית (באנגלית: The African meningitis belt) היא אזור באפריקה שמדרום לסהרה, שבו שכיחות מחלת דלקת קרום המוח (מנינגיטיס) היא מהגבוהות בעולם. חגורת המנינגיטיס האפריקנית מתאפיינת בתחלואת דלקת קרום המוח על רקע של זיהום בחיידקי Neisseria meningitidis. הזן הנפוץ ביותר שגורם למחלה הוא זן A (אחראי ל-80%–85% מהתחלואה המקומית. מעל 90% לפי הערכות אחרות), אם כי הזנים W135, C ו-X של החיידק גורמים אף הם למנינגיטיס באזור זה.
המחלה, שפעמים רבות מגיעה לממדים מגפתיים ממושכים, פוגעת בעיקר בילדים ובמבוגרים צעירים מתחת לגיל 30 וגובה קורבנות רבים. התחלואה החוזרת יוצרת פעמים רבות בהלה המונית בקרב האוכלוסייה המקומית ופוגעת אנושות במרקם החיים, בכלכלת המדינות ובאוכלוסייה שבתחום החגורה.
רקע > Neisseria meningitidis ודלקת קרום המוח

Neisseria meningitidis הוא חיידק גראם-שלילי אירובי בעל התארגנות נקדית דיפלוקוקית במרחב (מזכירה צמד פולי קפה), השייך לסוג Neisseria, ומוכר גם בשם מנינגוקוקוס (Meningococcus). מוכרים 13 זנים של החיידק אשר נבדלים זה מזה על סמך הקפסולה הפוליסכרידית שלהם, שמתוכם השישה הנפוצים ביותר - X ,W135 ,C ,B ,A ו-Y, גורמים למרבית המחלות בקרב בני האדם. החיידק נמצא בחלל האף-לוע (Nasopharynx) בכ-10%–25% מבני האדם הבריאים, ובדרך כלל אינו גורם לבעיות בריאותיות כלשהן (האדם הוא המאכסן היחיד של החיידק). במקרים מסוימים (במיוחד בילדים מתחת לגיל 5 ובחולים מדוכאי מערכת חיסון), עלול החיידק להפוך לאלים ולחדור למחזור הדם. נוכחותו בדם גורמת במקרים רבים לאלח דם ולהרעלת דם חריפה שנקראת מנינגוקוקסמיה (Meningococcemia), שבאה לידי ביטוי בקרישה תוך-כלית מפושטת (DIC), דימומים, הופעת חבורות טיפוסיות ולנמק בגפיים. החיידק מתפשט באמצעות מחזור הדם לאיברי הגוף השונים, ועלול לגרום למחלה רב-מערכתית ולסיבוכים, כגון דלקת שריר הלב, דלקת מפרקים, דלקת כלי הדם, דלקת ריאות ודרכי הנשימה ודלקת קרום המוח. ללא התערבות רפואית מיידית תסתיים דלקת קרום המוח על רקע מנינגוקוקי, במרבית המקרים, במות החולה.
עיקר ההדבקה היא טיפתית ומתרחשת במהלך העונה הקרה והיבשה באמצעות יצירת ארוסול מדרכי הנשימה של אדם חולה בעת מגע הדוק וממושך עמו. הסיבוך השכיח ביותר בעקבות החלמה מדלקת קרום המוח על רקע מנינגוקוקי הוא פגיעה בעצבי הגולגולת (עצבים ששולטים על תנועת העיניים, שרירי הפנים והשמיעה), כשלקות שמיעה היא הנפוצה ביותר. סיבוכים נוספים כוללים נמלול, איבוד תחושה בגפיים, פרכוסים ופיגור שכלי.
רקע > מדינות בחגורת המנינגיטיס

חגורת המנינגיטיס האפריקנית נמתחת לרוחבה של מרכז יבשת אפריקה שמדרום למדבר סהרה; מהאוקיינוס האטלנטי במערב ועד חופי הים האדום והאוקיינוס ההודי במזרח. להלן רשימת 26 המדינות שחגורה זאת עוברת (או סמוכה מאוד) בתחומן, ממערב למזרח:
מאוריטניה
סנגל
גמביה
גינאה ביסאו
גינאה
מאלי
חוף השנהב
בורקינה פאסו
גאנה
טוגו
בנין
ניז'ר
ניגריה
צ'אד
קמרון
סודאן
דרום סודאן
הרפובליקה המרכז-אפריקאית
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
בורונדי
רואנדה
אוגנדה
טנזניה
קניה
אתיופיה
אריתריאה
בתחום חגורה זאת מתגוררים כ-450 מיליון בני אדם שמצויים בסיכון גבוה מאוד ללקות במחלה. חגורת המנינגיטיס חופפת במידה רבה את האזורים בהם שכיחות מחלת המלריה באפריקה שמדרום לסהרה גבוהה אף היא.
אפידמיולוגיה

עיקר התחלואה במנינגוקוקוס מתרחשת בתחום חגורת המנינגיטיס במהלך העונה היבשה והקרה (דצמבר - יוני, עם שיא בחודש אפריל) עם תחילת רוחות הרמתן (Harmattan) שמתחילות לנשוב ולהעלות אבק מאזור הסהרה שבצפון. העלייה החדה בזיהום האוויר, כתוצאה מהאבק שמגיע מהסהרה והיעדר הגשמים בעונה היבשה (שגורמים לשקיעת האבק), גורמים לעלייה במקרי השיעול והעיטוש בקרב האוכלוסייה המקומית, שמתגוררת בתנאי צפיפות בבתים קטנים ולא מאווררים. דבר זה מעלה את הסיכוי להפצת חיידקי Neisseria meningitidis בקרב האוכלוסייה. עם זאת, למרות הקשר הבולט בין התחלואה לבין תנאי האקלים בעונה היבשה, טרם התגלה הגורם לפתוגניות המנינגוקוקית עצמה. לפי אחת ההשערות, אוויר יבש, חם או מאובק מגרה את רקמת האפיתל של מערכת הנשימה, ובכך מקל על חיידקי המנינגוקוקוס להפוך לפולשניים. מרבית המודבקים הם מתחת לגיל 30, ובעיקר ילדים.
שיעורי התחלואה בחגורת המנינגיטיס מושפעים ממספר גורמים:
תנאי אקלים (משך העונה היבשה, בצורות, סופות אבק)
מצב בריאותי של האוכלוסייה המקומית (נגישות לחיסונים ולטיפול תרופתי, נוכחות מחלות רקע נלוות, קיום מצב "חיסון העדר")
מצב דמוגרפי (הגירות המוניות, נדידת שבטים, עלייה לרגל, פליטים)
מצב סוציואקונומי וצפיפות אוכלוסין
שיעור ההתקפה (Attack rate) בזמן התפרצות דלקת קרום המוח בתחום החגורה נע, בדרך כלל, בין 100–800 מודבקים לכל 100,000 איש, אולם באזורים ובקהילות מסוימות תועדו שיעורי התקפה גבוהים יותר, שהגיעו לכדי 1,000 מודבקים לכל 100,000 איש. התפרצויות בקנה מידה מגפתי עלולות להימשך פרקי זמן ממושכים (תועדו התפרצויות שנמשכו שנתיים-שלוש ברציפות), עם ירידה מסוימת בכמות המודבקים במהלך העונה הרטובה בשל שקיעת האבק, ולגרום לפגיעה קשה במרקם החברתי ובכלכלת המדינות המושפעות. כרבע מהחולים שמצליחים להתגבר על המחלה נותרים עם פגיעה בלתי הפיכה במערכת העצבים המרכזית.