stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיר שחר
הערות שוליים

↑  Michael Bruno Memorial Award, Recipients
↑  “The Legacy of the Tantric Angles.” Belief, Practice and Cultural Adaptation: Papers from the Religion Section of the Fourth International Conference on Sinology. Edited by Paul R. Katz & Shu-fen Liu. Taipei: Academia Sinica. Taipei, 2013.
↑  “Indian Mythology and the Chinese Imagination: Nezha, Nalakūbara, and Kṛṣṇa.” In John Kieschnick and Meir Shahar, editors, India in the Chinese Imagination: Myth, Religion, and Thought. Philadelphia: University of Pennsylvania Press, 2013.
↑  India in the Chinese Imagination: Myth, Religion, and Thought. Edited by John Kieschnick and Meir Shahar. (Philadelphia: University of Pennsylvania Press), 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286742205171  PLWABN: 9810606116605606  BIBSYS: 90931808  BnF: cb134780161 (data)  GND: 120838664  ISNI: 0000 0001 0927 7565  LCCN: n98037786  NKC: xx0217888  NTA: 152094199  SUDOC: 035232900  VIAF: 97476189   WorldCat (עם VIAF): 97476189
תקנות העברת קרקעות

מפת הקרקעות בבעלות יהודית, נכון לסוף שנת 1944 בחלוקה לאזורים
כרזה זועקת בהפגנת מחאה בתל אביב נגד החלטת שלטונות המנדט על תקנות העברת קרקעות (1940): 'אדמות ארץ ישראל לעם ישראל!'
תקנות העברת קרקעות, 1940 (באנגלית: Land Transfer Regulations) היו תקנות של שלטונות המנדט הבריטי שהגבילו מאוד מכירת קרקע ליהודים בארץ ישראל.
הספר הלבן שפורסם בשנת 1939 קבע כי יש להגביל מכירת קרקע ליהודים בארץ ישראל. בעקבות פרסום "הספר הלבן" פורסמו בפברואר 1940 "תקנות העברת קרקעות בארץ ישראל" שחילקו את ארץ ישראל לשלושה אזורים:
אזור שבו העברת הקרקעות היא חופשית (בשרון ובחלק משפלת החוף) 5%
אזור שבו העברת הקרקעות מותרת רק באישור הנציב העליון
אזור, שכלל כ-65% משטח המנדט, בגליל, בשומרון, ביהודה, בעזה ובצפון הנגב, 30% שבו נאסרה מכירת קרקעות ליהודים.
היישוב התנגד לגזירה זו בכל תוקף, וכניסת התקנות לתוקף לוותה במחאות, בהפגנות ובשביתה כללית. חוק הקרקעות נותר בתוקפו למשך שארית ימי המנדט, אך היישוב עשה כל שביכולתו על מנת להתנגד לו, והמשיך ברכישת קרקעות, רובן באזורים שנאסרו להעברה ליהודים.
עם קום מדינת ישראל נחקקה פקודת סדרי השלטון והמשפט, שהסדירה את המעבר מן המנדט הבריטי למדינה עצמאית ולה חוקים משלה. אחד הסעיפים החשובים בפקודה היו ביטול גזרות הספר הלבן (סעיף 13 לפקודה) ובמסגרת סעיף זה בוטלו אף תקנות העברת הקרקעות, וזאת למפרע, מיום 18 במאי 1939.
דייוויד וכסלר

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1896 מחוז יאשי, רומניה 
 פטירה:  2 במאי 1981 (בגיל 85) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  הסיטי קולג' של ניו יורק 
 מוסדות:  אוניברסיטת ניו יורק 
 
דייוויד וכסלר
דייוויד וכסלר (באנגלית: David Wechsler;‏ 12 בינואר 1896 – 2 במאי 1981) היה פסיכולוג יהודי-אמריקאי יליד רומניה.
פיתח את המבחנים למדידת מנת משכל הידועים כמבחן וכסלר לאינטליגנציית מבוגרים (Wechsler Adult Intelligence Scale,‏ WAIS) ומבחן וכסלר לאינטליגנציית ילדים (WISC). מבחני וכסלר למשכל הם המבחנים הפסיכולוגים הנפוצים ביותר בשימוש בעולם.
קורות חייו

דייוויד וכסלר נולד ב-12 בינואר 1896 למשפחה יהודית בכפר לֶסְפֶּז (Lespezi) שעל יד יאשי ברומניה, הצעיר בין שבעה ילדים של הרב מויסה (משה) וכסלר, תלמיד חכם, ולאה לבית דסקל, בעלת חנות. בשנת 1902, כשהיה בן 6, היגרה המשפחה לארצות הברית.
למד בסיטי קולג' של ניו יורק (City College), ואחר כך באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1917 קיבל תואר שני בפסיכולוגיה, עם תזה בתחום הפסיכופתולוגיה הניסויית, בהדרכתו של רוברט וודוורת (Woodworth). כעבור 8 שנים, בשנת 1925, סיים תחת הדרכתו של וודורת את עבודת הדוקטור שלו, שדנה במדידת תגובות רגשיות (The Measurement of Emotional Reactions) בעזרת התגובה הגלוונית בעור.
בזמן מלחמת העולם הראשונה, תוך כדי המתנה כמתנדב לשיבוץ בבסיס הצבאי קמפ יאפהנק Camp Yaphank בלונג איילנד, סייע וכסלר להיסטוריון של הפסיכולוגיה אדווין בורינג (Boring) בהערכת תוצאות אחד מהיישומים ההמוניים הראשונים של המבחנים הקבוצתיים לאינטליגנציה, "אלפא ארמי טסט". בהמשך הוצב וכסלר כפסיכולוג בבסיס הצבאי קמפ לוגן בטקסס, באגף הפסיכולוגי של חיל הרפואה. שם עסק בהערכת נתוני החיילים על סמך מבחני משכל פרטניים כגון "סולם סטנפורד-בינה לאינטליגנציה", והשתכנע ממגבלות המבחנים הללו במקרים של נבדקים חסרי השכלה או ילידי ארצות זרות.
לאחר ששירת בצרפת ושוחרר מהשירות הצבאי בשנת 1919, נשלח וכסלר על ידי הצבא להשתלמות באנגליה, באוניברסיטת לונדון. שם עבד יחד עם  הפסיכולוג הידוע צ'ארלס ספירמן (Spearman;‏ 1863–1945) ועם המתמטיקאי קרל פירסון (1857–1936) על בניית מבחנים פסיכולוגים שיועדו למיון המתגייסים החדשים. לאחר מכן השתלם בצרפת אצל הפיזיולוג לואי לאפיק (Louis Lapique ) ואצל הפסיכולוג הניסויי המפורסם אנרי פיירון (Pieron). באותה תקופה חקר את התגובה הפסיכו-גלוונית (התגובה הגלוונית של העור, GSR) – השינויים בהובלת החשמל בעור בעת ריגוש.
בהמשך, בין השנים 1922–1925 עבד זמן קצר בבית חולים פסיכיאטרי בבוסטון, ואחר כך כפסיכולוג קליני בלשכה להדרכת הילד (Bureau of Child Guidance) בניו יורק. בין השנים 1925–1927 כיהן כמזכיר פעיל של ההתאגדות הפסיכולוגית (Psychological Corporation) – אגודה שמטרתה הייתה קידום מדע הפסיכולוגיה ויישומיו, וכן בלשכה היהודית לשירותים חברתיים בברוקלין (Brooklyn Jewish Social Service Bureau), ובשנים 1927–1932 עבד כפסיכולוג קליני פרטי בניו יורק.
לאחר מכן, במשך 35 שנה, בין 1932–1967, היה הפסיכולוג הראשי  של בית החולים הפסיכיאטרי "בלוויו" בניו יורק. במקביל, בין 1933–1967, היה פרופסור קליני במכללה לרפואה (Medical College) של אוניברסיטת ניו יורק.
בימי מלחמת העולם השנייה הועסק וכסלר כיועץ מיוחד של שר המלחמה (אינסטנציה שכעבור מספר שנים הוחלפה במשרת שר הצבא היבשתי, תחת מזכיר ההגנה). אחרי 1948 שימש כיועץ למינהל הווטרנים האמריקאים.
בשנת 1947 נסע למחנות ההסגר הבריטים בקפריסין, על מנת להשתתף בבניית תוכנית לבריאות הנפש שיועדה לניצולי השואה.
אחרי פרישתו בשנת 1967 ממשרותיו באוניברסיטת ניו יורק ובבית החולים "בלוויו" כיהן וכסלר כפרופסור אורח לפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטה העברית בירושלים.
דייוויד וכסלר נפטר בניו יורק ב-2 במאי 1981.
היה נשוי פעמיים: אשתו הראשונה, פלורנס פֶלסקֶה, נהרגה בתאונת דרכים בשנת 1934, 3 שבועות אחרי חתונתם; בשנת 1939 נישא בשנית לרות הלפרן, ולזוג נולדו שני ילדים.
עבודתו

כאמור, בעת שירותו הצבאי ערך וכסלר היכרות עם כמה סוגים של מבחנים פסיכולוגים שמטרתם הייתה הערכת כישוריהם הקוגניטיביים של החיילים. מבחן "אלפא" (Alpha Army Test) אמור היה להעריך את יכולותיהם של חיילים בעלי ניסיון חיים משתנה, ולסייע בשיבוצם בתפקידים ההולמים אותם ביותר. מתוך ניתוח מגרעות מבחן זה הסיק וכסלר כי ההגדרה התאורטית המקובלת בזמנו של האינטליגנציה אינה ישימה בחיים הריאליים.
הוא מצא שמבחני בינֶה צרים מדי בהיקפם, ואינם מתאימים למבוגרים. הוא טען שהגדרה מתאימה של המשכל צריכה להיות רחבה יותר ובעלת תקפות לפי אמות מידה הניתנות להסתכלות. בהמשך מצא שגם תאוריית ה-g וה-s של ספירמן היא פשטנית מדי, ודחה את המושג "אינטליגנציה גלובלית" של ספירמן. הוא סבר כי האינטליגנציה כוללת מישור מילולי ומישור ביצועי, ובנה מספר תת-מבחנים להערכת כל אחד ממרכיבים אלה.
וכסלר ראה באינטליגנציה יותר תוצאה מאשר סיבה. הוא היה מודע לכך שהאינטליגנציה כוללת לא רק מסוגלות קוגניטיבית אלא גם קווי אישיות ומצבי רגשיים, כי מדידתה צריכה להיעשות בסביבה הטבעית של הנבדקים, וכי בהערכתה חייבים להתחשב בגורמים חינוכיים, תרבותיים וסוציו-כלכליים.
אחד המבחנים הראשונים שהמציא היה "מבחן לנהגי מוניות", לשימוש חברת מוניות בפיטסבורג (1926).
בשנת 1938 פיתח סוללת מבחני משכל הידועה כסולם האינטליגציה וכסלר-בלוויו (Wechsler-Bellevue Intelligence Scale,‏ WBIS); במקור היו מבחנים אלו מיועדים למדוד את האינטליגנציה אצל מבוגרים מתוך פרספקטיבה קלינית. ה-WBIS היה מבחן האינטליגנציה המתוקנן הראשון.
וכסלר דחה את מושג "גיל הרפרנס", שנהוג היה להשתמש בו במדידת האינטליגציה אצל האדם. הוא הגדיר את האינטליגנציה כיכולת גלובלית לפעול לפי כוונה (intention), לחשוב בצורה הגיונית (רציונלית) ולהגיע לשינויים רצויים או מועילים בסביבה. תפיסה זאת מבוססת על הרעיון שהאינטליגנציה איננה תכונה יחידה, אלא מכלול של תכונות אנושיות.
עבור וכסלר, אינטליגנציה נורמטיבית היא ערך ממוצע המתייחס לקבוצת אנשים, ערך שנקבע בהסכמה כ-100; בחירה בממוצע של 100 ובסטיית תקן של 15 איפשרה השגת תוצאות קרובות לאלו שהושגו באמצעות אל מבחניו של ויליאם סטרן, כלומר הגיל השכלי, במקרים של IQ ממוצעים (אפקט של הצטברות למעלה).
ה-WBIS ששיפר וכסלר בשנת 1942 (מבחן וכסלר צבאי, Army Wechsler) הפך למבחן הנפוץ ביותר בשימוש בארצות הברית.
בשנת 1949 פרסם וכסלר את סולם וכסלר לאינטליגנציית ילדים (WISC), שעבר שיפור בשנת 1974. בשנת 1955 פיתח גרסה למבוגרים: סולם וכסלר לאינטליגנציית מבוגרים (WAIS) – מבחן בעל מבנה זהה למבחן לילדים, אשר עבר שינוי כדי להתאימו לקבוצות אוכלוסייה שונות. במדגם נכללו אנשים ממוצא לא-אירופי. גם מבחן זה עבר שיפור בשנת 1981, זמן קצר לפני מות המחבר. המבחן האחרון שפיתח וכסלר היה הסולם לאינטליגנציה לילדים בגיל הגן ובית הספר היסודי (Wechsler Preschool and Primary Scale of Intelligence,‏ WPPSI), בשנת 1967.
מבחני וכסלר מודדים לא רק כישורים "שכליים" או מנטליים, אלא גם כישורים ביצועיים. וכסלר החליף את חישוב הגיל השכלי נוסח בינה, עם "מנת סטייה" (deviation quotient), שמסייעת בהערכת כישורי הפרט לעומת בני קבוצת השווים. מנת הסטייה מתקנת את השינויים הקשורים לגיל ועוזרת בגילוי ההפרעות האמיתיות.
וכסלר הביע מודעות למגבלות מבחני האינטליגציה, והמליץ לשלבם עם הערכה קלינית אחרות.
פרסים ומחוות כבוד

1959–1960 – יושב ראש האיגוד האמריקאי לפסיכופתולוגיה
1973 – הפרס לתרומה מקצועית יוצאת מן מהכלל, מטעם האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה
פרס מיוחד של האיגוד האמריקאי לליקוי שכלי
דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים
כתביו

1935‏ – The Range of Human Capacities (טווח היכולות של האדם) – בספר זה טען כי פסיכולוגים נטו להפריז בהבדלים בין אנשים, וכי בני אדם הם דומים ביניהם בצורה מפתיעה למדי; הוא העריך כי לכישורים יש שיא בגיל מסוים, ולאחר מכן מתחילים לרדת.
1939‏ – The Measurement of Adult Intelligence (מדידת האינטליגציה אצל מבוגרים)
1949‏ – WISC
1955‏ – WAIS
1958‏ – The Measurement and Appraisal of Adult Intelligence (מדידת האינטליגציה אצל מבוגרים והערכתה)
לקריאה נוספת

Carson, John. Wechsler, David. In American national biography, edited by John A. Garraty and Mark C. Carnes. Vol 22. New York: Oxford University Press, 1999.
Wechsler, David.Selected papers of David Wechsler. With introductory material by Allen J. Edwards. New York: Academic Press, 1974.
Kaplan and Saccuzzo's Psychological Testing: Principles, Applications, and Issues, Wadsworth Publishing Ed. 6, 2005
הערות שוליים

↑  Kaplan and Sacuzzo.
↑  Margaret Alic.
↑  ,Margaret Alic שם.
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277132505171  PLWABN: 9810569010405606  BNE: XX1158082  BnF: cb12795892d (data)  CANTIC: a10177966  CiNii: DA00551092  GND: 118822144  ISNI: 0000 0001 2101 678X  LCCN: n79137106  LNB: 000198139  NDL: 00460397  NKC: nlk20020105368  NLK: KAC201324242  NTA: 067596657  SNAC: w6xs69nn  SUDOC: 03036647X  VIAF: 59211253   WorldCat (עם VIAF): 59211253
הידמות

.
בבלשנות, הידַּמּוּת (או אָסִימִילַצְיָה) היא תופעה פונטית שבה הגה מסוים (עיצור או תנועה) מקבל תכונה או תכונות פונטיות (כגון: בסיס חיתוך, אופן חיתוך) של הגה אחר המצוי בסביבתו.
נובעת מנטייתו של הדובר שלא לשנות את מצבם של כלי הדיבור שלו.
ההידמות עשויה להתרחש באופן שיטתי או באופן ספורדי. כאשר היא מתרחשת באופן שיטתי בסביבה פונטית מוגדרת היא מהווה מקרה פרטי של מעתק הגאים.
תהליכי הידמות בשלבי התפתחות מוקדמים של שפות אחראיים לתצורות רבות בצורתן המקובעת כיום; בנוסף לזאת אחראיים תהליכי הידמות גם לתצורות צעירות או עכשוויות בשפות, אשר אינן מוכרות כתצורות תקניות ואשר לעיתים דוברי השפה כלל אינם מודעים אליהן, ראו להלן: הידמות אחורית ללא חציצה בעברית (לדוגמה, "ספתא" במקום "סבתא" היא הידמות בתכונת הקוליות) ובאנגלית (הדוגמה "dompbe silly" במקום "don't be silly"). המילה הידמות עצמה מכילה הידמות של הת' של בניין התפעל לד' השורשית שאחריה.
סוגי הידמות

ניתן למיין את סוגי ההידמות לפי הקריטריונים הבאים:
סוגי הידמות > כיוון ההידמות

הידמות לפנים (פרוגרסיבית) מתרחשת כאשר הגה מידמה להגה שלפניו ברצף הדיבור.
הידמות לאחור (רגרסיבית) מתרחשת בכיוון ההפוך, כאשר הגה מידמה להגה שאחריו ברצף הדיבור. הידמות אחורנית נפוצה יותר מהידמות קדומנית.
סוגי הידמות > הסביבה הפונטית

בהידמות ללא חציצה שני ההגאים המעורבים בהידמות סמוכים זה לזה ואין הגה המפריד ביניהם. מצב זה הוא הנפוץ ביותר.
בהידמות במצב של חציצה קיים הגה אחד או יותר המפריד בין ההגאים המעורבים בהידמות. תופעה זו נדירה למדי והיא מתרחשת בעיקר בהידמות בין תנועות. התופעה נפוצה בטורקית, ראו גם גרירה (בלשנות)
סוגי הידמות > הידמות מלאה והידמות חלקית

מקובל להבחין בין הידמות מלאה להידמות חלקית.
הידמות מלאה (או אסימילציה מלאה)  היא כינוי למצב שבו כתוצאה מהידמות הגה אחד הופך זהה למשנהו. כאשר חלה הידמות מלאה בין עיצורים ללא חציצה, התוצאה היא התלכדות עיצורים. במצב זה האות המתלכדת מקבלת דגש משלים שמציין את התהליך הנ"ל שהתרחש. לדוגמה השמטת הנ' השורשית והופעתה כהכפלת העיצור שאחריה (דגש חזק) במילה "אפול".
בהידמות חלקית (או אסימילציה חלקית), בניגוד למצב של הידמות מלאה, ההגה המידמה נשאר שונה מההגה האחר בחלק מתכונותיו ואינו הופך זהה לו, לדוגמה בהגיית "סבתא" כ"ספתא" (הידמות בתכונת הקוליות) ו"אלנבי" כ"אלמבי" (הידמות בבסיס החיתוך).
דוגמאות > עברית

הִתְדַּרְדֵר ---הידמות מלאה בין עיצורים-> *הִדְדַּרְדֵר ---היבלעות עיצורים->  הִדַּרְדֵר
בפועל "הִזְדַמֵּן" חלה הידמות חלקית של ה-ת' האופיינית לבניין "הִתְפַּעֵל" ל-עיצור ז' שלפניה, כך שה-ת התחלפה ב-ד'. במקרה זה ההידמות החלקית היא בתכונת הקוליות (הפעלת מיתרי הקול תוך כדי הגיית העיצור), ואכן העיצור המיוצג באות ד' הוא "בן זוגו" הקולי של העיצור המיוצג באות ת'.
חלק מדוברי העברית הוגים את המילה "חֶשְבּוֹן" כאילו הייתה כתובה "חֶזְ׳בּוֹן". גם כאן מדובר בהידמות חלקית בקוליות, במקרה זה ה־ש׳ מידמה לעיצור שאחריה. עם זאת, הכתיב אינו משתנה. דוגמאות נוספות להידמות בקולית בעברית ישראלית: מוקדם←מוגדם (הקוליות מועברת אחורנית), זכוכית←סכוכית (חוסר־הקוליות מועבר אחורנית).
לפעמים משקף הכתיב של מילים בעברית (בפרט פעלים) הידמות חלקית בתכונות שכבר אינן קיימות בעברית המודרנית. לדוגמה, במילה "הִצְטַעֵר" משקף הכתיב הידמות חלקית בנחציות. ה-ת' האופיינית לבניין "התפעל" הידמתה ל-צ' שנהגתה בעבר כעיצור נחצי, והפכה לנחצית בעצמה. לפיכך היא מוחלפת ב-ט' שייצגה בעבר את העיצור הנחצי "בן זוגו" של העיצור ת'. הנחציות היא תכונה פונולוגית שאפיינה את העברית הקדומה, אך אינה קיימת בעברית המודרנית (היא עדיין קיימת בצורות שונות בערבית ובשפות שמיות של קרן אפריקה).
דוגמאות > אנגלית

דוגמה להידמות משורשרת של בסיס החיתוך באנגלית עכשווית: don't be silly → dompbe silly. העיצור [t] במילה don't מידמה בבסיס החיתוך שלו לאות [b] (שהוא עיצור דו שפתי) אבל משמר את חוסר־הקוליות ואת אופן החיתוך שלו (סותם) והופך ל־[p], כתוצאה מכך מידמה גם העיצור [n] במילה don't בבסיס החיתוך שלו לאותיות שאחריו תוך שימור הקוליות ואופן החיתוך שלו (אפיות) והופך ל־[m].
דוגמאות > לטינית

כשהתחילית in מצורפת למורפמה המתחילה ב-p, b ו-m, היא משתנה ל-imא(imbibō=אני גומע). התכונה שנדמית היא החיתוך: החיתוך הלשוני-חיכי של ה-n משתנה לחיתוך הדו-שפתי של הפונמה שאחריה, ושאר התכונות הפונטיות של הפונמה נותרות בעינן (קוֹלִיוּת, אפיוּת).
בדומה לכך, כשהתחילית com מצורפת למורפמה המתחילה ב-t, n ו-d, היא משתנה ל-conא(contāminō=אני מלכלך). שוב, התכונה שנדמית היא החיתוך, הפעם החיתוך הדו-שפתי של ה-m משתנה לחיתוך הלשוני-חיכי של הפונמה שאחריה.
כשהתחיליות נוספות למורפמה המתחילה ב-l או r, מתרחשת הידמות מלאה ל-il,אir,אcol,אcorא(illīterātus=בּוּר, irrāsus=לא מגולח, collūdō=אני מתרועע, corrumpō=אני מנתץ).
דוגמאות > הידמות אחורית במצב של חציצה > גרמנית

כשבסופית שנוספה למורפמה נכללו התנועות e או i, שונו לעיתים תנועה או דיפתונג נמוכים בשם העצם למקביליהם הגבוהים: u שונתה ל-ü,אo ל-ö ו-a ל-äא(klug→klüger = נבון←יותר נבון, nord→nördlich = צפוֹן←צפוני, Haus→Häuser  = בית←בתים).
ראו גם

מעתק הגאים
גרירה (בלשנות)
דקדוק עברי - מונחים
ביוטכנולוגיה

גבישי אינסולין
בִּיּוֹטֶכְנוֹלוֹגְיָה (מאנגלית: Biotechnology, בקיצור גם: "ביוטק" – Biotech) הוא תחום של מחקר ופיתוח יישומי, המשתמש בידע ביולוגי לפיתוח טכנולוגיות. פיתוחים ביוטכנולוגיים מנצלים את תהליכי החיים במערכות ביולוגיות לצורך ייצור מוצרים בתחומים מגוונים כגון רפואה, תעשייה, מזון, חקלאות, קוסמטיקה ועוד.
המערכות הביולוגיות שבהן משתמש הביוטכנולוג הן תאים או רקמות של צמחים, בעלי חיים, או מיקרואורגניזמים (חיידקים בעיקר), או חומרים מייצורים אלו (גנים, אנזימים, הורמונים, חלבונים וכדומה).
הביוטכנולוגיה התקדמה מאוד בזכות הגילויים המהירים במדע הגנטיקה. חברות רבות העוסקות בביוטכנולוגיה זוכות להצלחה רבה, והתחום מעסיק מומחים מתחומים רבים בישראל ובעולם, ומשלב מחקר על תהליכי החיים (נשימה, תזונה, הפרשה, רבייה, תורשה ועוד), תנאי הגידול, ואורח החיים של יצורים אלו, לצד פיתוח של רעיונות וטכנולוגיות מתקדמות העוסקים בניצול תהליכים אלו לרווחת האדם.
תחומים

ענפי ההתמחות העיקריים בתחום הביוטכנולוגיה הם:
ביוקטליזה: השימוש באנזימים ובמערכות אנזימטיות לשם זירוז תגובות כימיות.
תהליכי תסיסה (פרמנטציה): ייצור תרופות, תוספי מזון, אנזימים וביוכימיקלים על ידי מיקרואורגניזמים כגון חיידקים, שמרים ופרוטיסטים.
הנדסה גנטית: פיתוח מוצרים חדשים ושיפור תהליכי ייצור קיימים.
ייצור נוגדנים (אימונודיאגנוסטיקה) ושימושיהם למטרות רפואיות (אבחון, ריפוי והכוונת תרופות) ואחרות (כגון תהליכי הפרדה).
תרביות תאים מבעלי-חיים ומצמחים ושימוש בהן ליצירת תרופות ותכשירי חיסון ולהחדרת שינויים מוכוונים בצמחים ובבעלי-חיים.
ביוטכנולוגיה סביבתית: פיתוח תהליכי ניצול וניטרול של פסולת חקלאית ותעשייתית בשיטות ביולוגיות כגון: מיחזור, קומפוסט, טיהור מי ביוב, טיפול בזיהומי נפט, הפקת אנרגיה מתהליכים ביולוגיים. במגמה לצמצם ולפתור בעיות הקשורות בזיהום הסביבה.
ניצול תהליכים ביולוגיים לתועלת האדם בתקופה הקדומה

כבר בתקופה הקדומה יצר האדם וניצל תהליכים ביולוגיים לצרכיו: אפיית לחם, הכנת גבינות, יין, בירה, חומץ, עיבוד סיבי פשתן ומשי ועיבוד עורות. הידע עבר במסורת מדור לדור מבלי שהבינו את הצד המדעי של התהליכים. ידוע שמיקרואורגניזמים כגון חיידקים ושמרים מעורבים בתהליכים הללו. המטרה הקדומה לגבי המזון הייתה שימורו לזמן ממושך. באותה עת המזון לא היה זמין בכל עונות השנה ובכל מקום אליו נדדו; אחת השיטות שנוצלו היא החמצה (הורדת pH). החמצת המזון משמרת ומגנה עליו מפני קלקול (מעניקה לו חיי מדף ארוכים יותר), שכן הסביבה החומצית שנוצרת אינה מאפשרת לרוב המיקרואורגניזמים להתיישב על גבי המזון ולקלקל אותו.
לסביבה החומצית אחראיים התוצרים הסופיים של תהליכי התסיסה השונים: חומצה לקטית (חומצת החלב), חומצה אצטית (חומץ), חומצה פחמתית (תוצר התסיסה במקרה זה הוא פחמן דו-חמצני; כשהוא מגיב עם מים נוצרת חומצה פחמתית) ועוד.
לימודי ביוטכנולוגיה

בישראל, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת בר-אילן, באוניברסיטה העברית, המכללה האקדמית תל-חי ובמספר מכללות נוספות ניתן ללמוד לתואר ראשון (B.Sc או B.A) בביוטכנולוגיה, בחלקן ניתן ללמוד גם לתואר שני. לימודים אלה משולבים לעיתים קרובות בלימודי הנדסת מזון. בטכניון, באוניברסיטת בן-גוריון ואוניברסיטאות נוספות קיים מסלול להנדסת ביוטכנולוגיה בו מוכשרים מהנדסי ביוטכנולוגיה לעבודה בתעשייה ובמחקר.
התואר הראשון מאפשר השתלבות בשוק העבודה, אף שלרוב לעבודה מחקרית עצמאית או לתפקיד ניהולי בתחום נדרש תואר שני. בין התפקידים המבוקשים נכללים מנהלי פרויקטים בביוטק, עובדי מו"פ, מנהלי ניסויים קליניים, ואנשי שיווק רפואי.
ברבים מבתי הספר התיכוניים בישראל מוצעת מגמת ביוטכנולוגיה. הלימודים מורכבים משלושה נדבכים: מקצוע מדעי (פיזיקה, כימיה, ביולוגיה), "מערכות ביוטכנולוגיה" (5 יחידות) ו"יישומי ביוטכנולוגיה" (5 יחידות). חלק זה כולל מחקר ביוטכנולוגי במעבדה אקדמית וכתיבת עבודת גמר. בעבר המגמה הייתה מורכבת מ-5 יחידות לימוד בתהליכי ביוטכנולוגיה ו-5 יחידות לימוד במקצועות כימיה וביולוגיה. בשנות האלפיים נכנס התחום אף ללימוד בסיסי גם בחטיבות ביניים, כמבוא ללימודים התיכוניים.
ראו גם

הנדסה ביו-רפואית
ביו-מחשב
ביו-קונברג'נס
הערות שוליים

↑  תואר ראשון בביוטכנולוגיה, באתר המועצה להשכלה גבוהה
↑  תואר שני בביוטכנולוגיה עם תזה, באתר המועצה להשכלה גבוהה
↑  תמר וילרפורט, דוקטור בלי עבודה: הדנ"א הלא תקין של לימודי מדעי החיים בישראל, באתר כלכליסט, 16 באפריל 2014
↑  גלי וינרב, ‏ענף אחד, שתי סקאלות שכר: מה קורה כשמתכנת וביולוג נפגשים, באתר גלובס, 14 ביולי 2022
↑  משרד החינוך, על מגמת הביוטכנולוגיה, באתר משולחן המפמ"ר – מגמת ביוטכנולוגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282391405171  BNE: XX527734  BnF: cb119428998 (data)  GND: 4069491-4  HDS: 026223  LCCN: sh85014263  NDL: 00570270  NKC: ph118925 
בישול בירה
חולות נודדים

סופת חול בדרכה לסטרטפורד טקסס, אפריל 1935
חולות נודדים הם חולות לא יציבים, העשויים מגרגרי קוורץ קשים, קטנים מ-2 מ"מ, בעלי נפח נקבובית גדול, שצבעם זהוב-צהבהב, בלתי תלכידיים בהיעדר הכוח הכימי, סוכן מליטה, או המבנה הפיסי, המאפשר משיכה חשמלית, שיקשור בינם לבין עצמם לבין הקרקע. גרגירי החולות נודדים ממקום למקום עם זרם הים והרוח (בסחיפה אאולית), ובהעצרם יוצרים מבני חול משתנים בכפוף לעוצמת הרוח וכיוונה. חולות הנודדים נודדים ממקום למקום, ולעיתים יכולים לכסות צמחים או לעקור אותם ממקומם. במעופם עם הרוח בכמויות גדולות הם עשויים לגרום להרס ונזק כבד לשטחי חקלאות ולמבנים. חוליות, סופות חול ועלעול חול הן תופעות גאולוגיות בהן מעורבת תנועתם של חולות נודדים.
במדבר לעיתים קרובות נושבות רוחות חזקות שעורמות את החול לחוליות גדולות, שגובהן יכול לעלות על 500 מטר, ואורכן אף יכול להגיע ליותר מ-100 קילומטר. הרוח מעיפה את החול מעלה ומטה והחולות הנודדים יכולים להתקדם למרחק של 40 מטר בשנה, ולקבור כל מה שנקרה בדרכן. אנשים רבים אבדו בחוליות הענקיות של מדבר טקלה-מקן שבצפון אסיה, ולכן הוא זכה לכינוי 'ארץ לבלי שוב'.
בישראל שרדו חברות חולות נודדים מעטות במישור החוף הדרומי, בנגב המערבי, חולות חלוצה ובערבה, חולות סמר משום בנייה על שטחי החול, כרייה לצורכי חומר גלם (זיפזיף) והעלמה של חקלאות מוואסי המונעת באמצעות רעייה, כריתה ושרפה של צמחייה מייצבת קרקע את התפתחות חברת חולות מיוצבים.
מכונית ירוקה

טויוטה פריוס ניצבת בראש המכירה העולמיות של מכוניות היברדיות עם מכירה של 1.6 מיליון יחידות בתחילת 2010
מכונית ירוקה הוא כינוי למכונית "ידידותית לסביבה" הצורכת כמות מועטה של דלק או שצורכת דלק המזהם את הסביבה פחות מהדלק המקובל במכוניות רגילות או שמכילה מקור אנרגיה מתחדש.
בין המכוניות הירוקות ניתן למנות מכוניות חשמליות שנוסעות בעזרת מצברים, מכוניות סולאריות עם תאים פוטואלקטריים, מכוניות "מימניות" שנוסעות באמצעות תא דלק שמבוסס על הפקת חשמל באמצעות תהליך כימי בו מעורב מימן, מכוניות מימניות עם מנוע שרפה, מכוניות המבוססות על הנעה היברידית, שיש בהן מנוע בנזין לצד מנוע חשמלי המבוסס על אנרגיה היברידית ומופעל בהספקים נמוכים במיוחד בשטח עירוני, ומכוניות המונעות באמצעות ביו דיזל.
אחת ההבטחות הבולטות של ברק אובמה במסע הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית הייתה הפיכת תעשיית המכוניות לידידותית יותר לסביבה.
הצורך במכוניות ירוקות

שרפת דלק מאובנים היא אחת הסיבות המרכזיות לאפקט החממה – תהליך התחממות כדור הארץ בגלל שינוי הרכב האטמוספירה. מעבר לתחבורה המונעת בדלקים ידידותיים לסביבה יסייע להאטת התהליך המאיים ליצור אסון אקולוגי שישמיד חלק ניכר מאוכלוסיית החי בכדור הארץ.
הנפט שעל כדור הארץ יאזל ביום מהימים ואם לא נהיה ערוכים לזה, הטכנולוגיה תשותק כשהנפט יאזל וייווצר רעב המוני שישמיד חלק ניכר מהאנושות ומהחיות החקלאיות. יש הערכות על פיהן "שיא תפוקת הנפט" כבר חלף.
למדינות רבות אין נפט ומעבר לשימוש בדלקים המצויים בתחומן יקטין את התלות שלהן במדינות אחרות, יקנה להן חוסן פוליטי ויגן עליהן מבריחת הון. מעבר לזאת, העובדה שהיצואניות הנפט הבולטות הן מדינות לא דמוקרטיות יוצרת תלות של העולם הדמוקרטי בדיקטטורות ומדינות רדיקליות כמו איראן, לוב וונצואלה. תלות זו מאיימת על זכויות האדם בעולם כולו.
מכונית אולטרה לייט

המכוניות המקובלות בעשור הראשון של המאה ה-21 מבזבזות את רוב האנרגיה המופקת מהדלק שלהן בחיכוך בין חלקיהן ובהסעת המסה הכבדה של עצמן. האנרגיה המתבזבזת בחיכוך שבתוך בוכנות המנוע מוערכת בכחצי מהאנרגיה האגורה בדלק. אנרגיה נוספת מתבזבזת בהסעת מסת המנוע עצמו, מסת השלדה המגנה מפני פגיעות בתאונת דרכים ומסת שאר חלקי הרכב. מעריכים כי במכונית בה נוסע הנהג בלבד מושקע אחוז בודד מהאנרגיה האצורה בדלק בהסעת הנהג עצמו. לשם המחשת נכונות הערכה זו אפשר להשוות את צריכת הדלק של אופנוע לזו של המכונית.
במכונית אולטרה לייט המנוע בנוי באופן שונה מהמקובל ושאר חלקי המכונית עשויים מחומרים קלים וחזקים מהמקובל. אבות טיפוס של מכוניות כאלה כבר קיימים. אולם, מעבר לייצור המוני של מכוניות אלו אינו נראה באופק משום שהדבר צורך שינוי קיצוני בשיטות העבודה של יצרני ומתקני כלי הרכב, החלפת המכונות והמכשור והכשרה מחודשת לעוסקים רבים בתחום.