stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אזורים ארוגניים
טורסו > בטן ומותניים

הבטן ובעיקר הבטן התחתונה בין הטבור לאיברי המין (המפשעה) רגישים לדגדוג, ליטוף, נשיקות, נשיכות וגירוד. ככל שמתקרבים לאזור המפשעה ואיברי המין האזור רגיש יותר. המותניים רגישים למגע אצל שני המינים ומשמשים פעמים רבות כסמל אירוטי בתרבויות שונות. חלק ממשחקי החיזור של הגבר הם הנחת ידיו על מותני האישה.
זרוע

העור של הזרוע ובמיוחד העור העדין בפנים הזרוע מהכתף ועד החלק הפנימי של המרפק רגישים מאוד לליטוף מגע עם הפה כגון נשיקות, ליקוקים ונשיכות. הרגישות משתנה בהתאם לגודל השרירים וכמות השומן שעל הזרוע.
הערות שוליים

↑  Dissociable sources of erogeneity in social touch: Imagining and perceiving C-Tactile optimal touch in erogenous zones
↑  Oliver H. Turnbull, Victoria E. Lovett, Jackie Chaldecott, Marilyn D. Lucas, Reports of intimate touch: erogenous zones and somatosensory cortical organization, Cortex; a Journal Devoted to the Study of the Nervous System and Behavior 53, 2014-4, עמ' 146–154 doi: 10.1016/j.cortex.2013.07.010
↑  Serge Wunsch, Rôle et importance des processus de renforcement dans l'apprentissage du comportement de reproduction chez l'Homme., 2007-11-21
↑  Alice Kahn Ladas, Beverly Whipple, John D. Perry, The G Spot: And Other Recent Discoveries about Human Sexuality, Holt, Rinehart & Winston, 1982. (באנגלית)
↑  Amichai Kilchevsky, Yoram Vardi, Lior Lowenstein, Ilan Gruenwald, Is the Female G‐Spot Truly a Distinct Anatomic Entity?, The Journal of Sexual Medicine 9, 2012-03, עמ' 719–726 doi: 10.1111/j.1743-6109.2011.02623.x
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph775603
אטיליו פראריס

אטיליו פראריס (באיטלקית: Attilio Ferraris;‏ 26 במרץ 1904 – 8 במאי 1947) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1934.
ביוגרפיה

פראריס נולד וגדל ברומא שבאיטליה בשנת 1904. אביו עסק בתחום תיקון בובות. לאורך כל הקריירה היה ידוע באורך חיים לא טיפוסי עבור כדורגלן מוביל. פראריס היה מעשן, משחק פוקר ויצא עם נשים רבות.
במדי נבחרת איטליה פראריס ערך את הופעת הבכורה ב-1 בינואר 1928 בניצחון 2–3 על שווייץ בגנואה. הוא היה לכדורגלן הראשון מרומא ששיחק אי פעם בנבחרת ובאותה שנה לקח חלק בזכייה במדליית ארד באולימפיאדת 1928. הוא זכה עימה במונדיאל 1934 אותו אירחה ושיחק בשלושה משחקים כולל הניצחון 
 1–2 בהארכה בגמר נגד צ'כוסלובקיה. פראריס נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר עם כמה מחבריו. ב-14 בנובמבר 1934 שיחק בקרב הייבורי המפורסם נגד אנגליה והופעתו האחרונה במדיה הייתה ב-1935 נגד צרפת, הופעה שסגרה 28 בסך הכל. בשנת 1938 הבטיח למאמן נבחרת איטליה ויטוריו פוצו שיפסיק לעשן בתנאי שיתן לו לשחק במונדיאל 1938 אך בקשתו נדחתה. בסופו של דבר הם זכו בפעם השנייה ברציפות בלעדיו.
פראריס החל את הקריירה בשנת 1922 עם פורטיטודו רומא שנהפכה ב-1927 למועדון המוכר רומא. כינויו היה "הילד הבלונדיני מבורגו פיו" ובסך הכל ערך 198 משחקים עימה בליגה במשך שבע שנים. כמו דמות רומאית טיפוסית פראריס היה לוחם במגרש ורק ניצחון עמד לנגד עיניו, אך עם זאת הוא תמיד נשאר ספורטאי הגון. המשחקים שלו נגד יובנטוס וריימונדו אורסי נחשבים לאגדיים עד היום. לאחר מכן שיחק בקבוצות לאציו, בארי, רומא בקדנציה שנייה וקאטניה. קבוצתו האחרונה בקריירה הייתה אלטרוניסה רומא בה פרש מכדורגל בגיל 40 לאחר שהכה שופט ונכנס למאסר.
פראריס נפטר ב-8 במאי 1947 בגיל 43 במונטקטיני טרמה, לאחר שלקה בדום לב במהלך משחק כדורגל 
 של כוכבים וותיקים. הוא נקבר בקמפו די ורנו שברומא ומצבתו נושאת את הכיתוב "אטיליו פראריס-אלוף עולם".
מצבתו של פראריס
אי תעתוע

מפת צנו משנת 1558 המראה את פריסלנד – אי תעתוע באוקיינוס האטלנטי
מפה של דרום אמריקה משנת 1808, שבה מופיעים "איי אורורה" - קבוצת איי תעתוע בדרום האוקיינוס האטלנטי
תופעת אי תעתוע או אי פנטום היא מצב בו אנשי המקצוע האמינו בקיומו של אי כלשהו, למרות שאי זה לא התקיים במציאות. במקרים קיצוניים, היו איי תעתוע שנחשבו לקיימים במשך תקופה של מאות שנים ואפילו הופיעו במפות הימיות. תופעת איי תעתוע אינה נדירה. איים כאלה "התגלו" על ידי מלחים לאורך ההיסטוריה.
סיבות לתופעה

לעיתים מדובר באיים שאכן לא נודעו קודם לכן, ואכן התגלו, אולם בשל טעות ניווט סומנו במקומות שגויים במפות. במקרים אחרים מדובר היה באיים ידועים, אשר בשל טעויות ניווט יורדי הים זיהו אותם כתגלית חדשה במקומות אחרים ממקומם האמיתי. לדוגמה, האי פיפס היה למעשה אחד מאיי פוקלנד אשר זוהה בטעות במקום שגוי, וסומן במפות במקום זה.
לעיתים, איי תעתוע הנגלים למלחים הם למעשה קרחונים, עננים נמוכים או ערפילים, או אשליה אופטית. כך, לדוגמה, האי דרום גרילנד החדש, שהתגלה בים ודל בשנת 1823, לא נצפה עוד מאז, וככל הנראה היה מיראז' עליון, אף שיש הסבורים שמדובר בקרחון.
הסבר אחר לתופעה הוא שישנם איים הקיימים רק לפרק לזמן קצר. איים כאלה עשויים מדיונות חול הנשחקות במהלך השנים עם הגלים ונעלמות, או כי איים שוקעים בעקבות רעידות אדמה או פעילות געשית.
לעיתים, איי תעתוע המופיעים במפות הם פרי זיוף. דוגמה לכך הם איי פליפו ופונטשרטריין, המופיעים במפות של ימת סופיריור. איים אלה אינה קיימים וככל הנראה לא היו קיימים מעולם, ורישומם במפות נועד לשכנע את המרקיז לואי פליפו, מרקיז לה ורילייר ורוזן דה פונטשרטריין (Louis Phélypeaux, marquis de La Vrilliere, comte de Pontchartrain), שהיה שר רב השפעה בממשלת צרפת, לממן מסעות חקר נוספים באזור. גם השונית מריה תרזה שבאוקיינוס השקט היא אי פנטום, ולמרות זאת, עד היום יש מפות ואטלסים המדפיסים אותה.
האי ברמחה במפרץ מקסיקו היה קיים במפות כ-400 שנים, והוסר במהלך המאה ה-20. הסיבה המדויקת לסימון האי על מפות אינה ברורה, וקיימות מספר תאוריות בנושא.
אוונסוויל

| --- | --- |
דגל אוונסווילדגל אוונסוויל

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אינדיאנה אינדיאנה
 מחוז:  ונדרבורג
 ראש העיר:  Lloyd Winnecke
 תאריך ייסוד:  1817 
 על שם:  Robert Morgan Evans 
 שטח:  115.57 קמ"ר
 גובה:  118 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  117,298 (1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  358,676 (2010)
  ‑ צפיפות:  1,027 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  37°58′38″N 87°33′02″W﻿ / ﻿37.97722°N 87.55056°W﻿ / 37.97722; -87.55056
 אזור זמן:  UTC -6
 www.evansvillegov.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוונסוויל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוונסוויל(למפת אינדיאנה רגילה) אינדיאנפוליס פורט ויין סאות' בנד בלומינגטון פישרס כרמל מישיגן ימת מישיגן  אילינוי קנטקי א ו ה י ו אוונסוויל(למפת אינדיאנה מוגדלת) אינדיאנפוליס פורט ויין סאות' בנד בלומינגטון פישרס כרמל מישיגן ימת מישיגן  אילינוי קנטקי א ו ה י ו אוונסוויל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אוונסוויל (באנגלית: Evansville) היא בירת מחוז ונדרבורג במדינת אינדיאנה בארצות הברית. העיר נמצאת על גדות נהר אוהיו בדרום-מערב אינדיאנה. באוונסוויל מתגוררים 117,429 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודל אוכלוסייתה באינדיאנה, אחרי אינדיאנפוליס ופורט ויין. במטרופולין של העיר מתגוררים 358,676 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה

באזור ישבו אינדיאנים מאות שנים לפני בואם של האירופאים לאזור, וגם לאחר בואם של האחרונים במאה ה-17 הם עדיין שלטו בו. ב-1805 אנשי לנאפי ויתרו על השטח סופית והעבירו אותו לידי המושל הצבאי של טריטוריית אינדיאנה באותו זמן ויליאם הנרי הריסון.
ב-1812 יו מק'גרי הבן רכש שטח של 441 אקר באזור וקרא לו "מק'גרי'ס לנדינג" (McGary's Landing). כדי למשוך יותר אנשים להתיישב באזור ב-1814 הוא שינה את שם ההתיישבות לאוונסוויל כהוקרה לקולונל רוברט מורגן אוונס, שהיה גיבור מלחמה מקומי במלחמת 1812 ופעל לפיתוח ההתיישבות. ב-7 בינואר 1818 אוונסוויל הפכה לבירת מחוז ונדרבורג.
העיר החלה לצמוח בעשורים שלאחר מכן ובייחוד אחרי מלחמת האזרחים האמריקנית. אוונסוויל הפכה למרכז כלכלי ומסחרי אזורי והיא קלטה מהגרים רבים מאירופה, בעיקר מגרמניה. העיר המשיכה לצמוח גם בתחילת המאה ה-20 עד שהצמיחה נעצרה כמו ביתר ארצות הברית במהלך השפל הגדול בשנות ה-30 של המאה ה-20.
במלחמת העולם השנייה אוונסוויל הפכה למרכז תעשייתי לייצור כלי נשק ובכך התגברה סופית על השפעות השפל הגדול. בשלב מסוים נפתח בעיר מפעל לייצור P-47 ת'נדרבולט בו יוצרו חלק ניכר מכלל המטוסים מדגם זה.
כלכלה

אוונסוויל היא המרכז הכלכלי של דרום-מערב אינדיאנה בפרט ושל אזור משולש הגבולות של אינדיאנה, קנטקי ואילינוי בכלל. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על תעשייה ומסחר.
חינוך

בעיר נמצאים מספר אוניברסיטאות ומוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת אוונסוויל ואוניברסיטת דרום אינדיאנה.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה האזורי אוונסוויל, המציע טיסות לשיקגו, אטלנטה, דאלאס, דטרויט ושארלוט.
בעיר עוברים כביש בין-מדינתי 69, המקשר בין המדינות מישיגן וטקסס, וכביש בין-מדינתי 64, המקשר בין המדינות וירג'יניה ומיזורי.
ערים תאומות

גרמניה אוסנבריק, גרמניה
מקסיקו טיסימין, מקסיקו
הערות שוליים

1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
1 2  אוכלוסייה במטרופולינים לפי מפקד 2010 והערכות אוכלוסייה ב-2011, לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
| דגל אינדיאנה מדינת אינדיאנה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אינדיאנפוליס |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של סינסינטי • המטרופולין של שיקגו • עמק ואבאש |  |
| היישובים הגדולים ביותר | אינדיאנפוליס • פורט ויין • אוונסוויל • סאות' בנד • כרמל • בלומינגטון • פישרס • האמונד • גארי • מאנסי • לפאייט • טרה הוט • קוקומו • אנדרסון • נובלסוויל • גרינווד • אלקהרט • מישאוואקה • לורנס • ג'פרסונוויל |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אינדיאנה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566858705171  BnF: cb14400968h (data)  GND: 4424136-7  LCCN: n81068040  MusicBrainz: a634371f-b335-40b4-ad36-ac9f424b1585  NARA: 10046094  VIAF: 143076509   WorldCat (עם VIAF): 143076509
אונקוטן

| --- | --- |
האי אונקוטן
האי אונקוטן
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים אוחוצק
 קואורדינטות:  49°27′N 154°46′E﻿ / ﻿49.450°N 154.767°E﻿ / 49.450; 154.767
 ארכיפלג:  האיים הקוריליים
 שטח:  425 קמ"ר
 אורך:  43.5 ק"מ
 רוחב:  11–17 ק"מ
 גובה מרבי:  1,324 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 אוכלוסייה:  0 (2010)
 אזור זמן:  UTC+12
 מגלה:  בני האיינו
  (למפת האיים הקוריליים מוגדלת) אונקוטן(למפת האיים הקוריליים רגילה) אונקוטן
 
אונקוטן (ברוסית: Онекотан; ביפנית: 温禰古丹島) הוא אי געשי בארכיפלג האיים הקוריליים בים אוחוצק בצפון-מערב האוקיינוס השקט. שמו מגיע ממילה בשפת האיינו שמשמעותה "כפר גדול". זהו האי השני בגודלו באיים הקוריליים, אחרי פרמושיר. האי נכלל מבחינה מנהלית בתת-המחוז סוורו-קורילסקי שבמחוז סחלין, מזרח רוסיה.
גאוגרפיה וגאולוגיה

האי אונקוטן נראה מלבני בערך, באורך של כ-42.5 ק"מ, ורוחב שנע בין 11 ל-17 ק"מ. שטחו 425 קמ"ר.
האי מורכב משני הרי געש המחוברים באיסתמוס שטוח יחסית.
קרניצין – (ברוסית: Креницын; ביפנית: 黒石山): בגובה 1,324 מטר. היא הקלדרה הבולטת בקצה הדרומי של האי. הר געש זה נקרא על שמו של קפטן פיוטר קרניצין מהצי הרוסי הקיסרי. ההר מתנשא מעומק של בין 600 ל-900 מטר, ומכיל אגם קלדרה מרכזי (369 מ') עמוק בקוטר של 7 קילומטרים, הנקרא קלדרה טאו-רוסיר. הפסגה המרכזית של "האי בתוך האי" היא למעשה הנקודה הגבוהה ביותר באי אונקוטן.
נמו – (ברוסית: влк Немо; ביפנית: 根茂山): בגובה 1,019 מטר. הוא נמצא בחלק הצפוני של האי. יש לו שתי קלדרות, כאשר פסגת נמו מתנשא בקצה הדרום מערבי של הקלדרה הצעירה ביותר ואגם מכתש בצורת חצי סהר, בשם אגם צ'רנוי, הממלא חלקית את החלק הצפון מזרחי.
ישנם שבעה נהרות באי באורך של יותר מחמישה קילומטרים. הגדול ביותר הוא נהר אוזרנאיה. אורכו 8 ק"מ, הזורם מהחלק הדרומי של לוע הר הגעש של נמו לים אוחוצק. כמעט באותו אורך הוא נהר קדרובקה, הזורם מהחלק המרכזי של הר הגעש לתוך האוקיינוס השקט.
האי אונקוטן מופרד מהאיים השכנים על ידי מיצר קוריל הרביעי, מיצר יבריינוב ומצר קרניצין. האיים השכנים הם מקאנרושי, עם פסגה געשית בגובה 1,170 מטר ונמצא 28 ק"מ מצפון-מערב לאונקוטן; וחרימקוטן, עם הר געש בגובה 1,210 מטר (3,970 רגל), נמצא במרחק של 15 ק"מ (9.3 מייל) לדרום מערב. פרמושיר ממוקמת 53 ק"מ לצפון מזרח האי.
באונקוטן עדיין יש הר געש פעיל. ההתפרצות האחרונה בהר התרחשה ב-1952, ויצרה כיפת לבה קטנה על חוף האי. מפרץ בחוף המזרחי מכיל שרידי יישוב נטוש.
אונקוטן
כיסוי השלג מדגיש את הקלדרות והאצובים הגעשיים היוצרים את הצפון והדרום של אונקוטן.
הר קרניצין על אי אונקוטן
היסטוריה

אונקוטן, עם מספר מפרצים רדודים וחופים חוליים המספקים נקודות נחיתה, היה מיושב על ידי בני האיינו לפני ההתיישבות האירופאית. הוא מופיע על מפה רשמית המציגה את השטחים של תחום מאטמוסא, תחום פיאודלי של יפן מתקופת אדו משנת 1644, ואחזקות אלה אושרו רשמית על ידי שוגונות טוקוגאווה ב-1715.
האי נסקר על ידי הגיאודיסטים ומגלי הארצות הרוסים איוון יבריינוב ופיודור לוז'ין בשנת 1720, ולאחר מכן נתבע על ידי האימפריה הרוסית בשנת 1736 לאחר שתושבי איינו הוסבו לכנסייה הרוסית האורתודוקסית; אולם גובי מס רוסים נתקלו בפקידים יפנים באיים בשנים 1744–1745.
הריבונות עברה תחילה לרוסיה על פי תנאי חוזה שימודה משנת 1855, אך הוחזרה לאימפריה יפנית על פי חוזה סנט פטרסבורג משנת 1875 יחד עם שאר האיים הקוריליים. האי נוהל בעבר כחלק מתת-המחוז נמורו באי הוקאידו. בשנת 1884, בני האיינו הועברו על ידי השלטונות היפניים לשיקוטן.
במהלך מלחמת העולם השנייה, היה באי חיל מצב יפני קטן, שנכנע ב-25 באוגוסט 1945 ללא קרב.
לאחר 1945, האי עבר לשליטת ברית המועצות, וכיום הוא מנוהל כחלק ממחוז סחלין בפדרציה הרוסית. חיל מצב קטן באי הוסר ב-2005.
החי והצומח

ישנם פחמים באגם צ'יורינוי, אחד משני האגמים באונקוטן, הממוקם בקצה הצפוני של האי.
באביב ובקיץ מקננים על האי יוני גווילמוט וציפורי יסעורון אטלנטי.
היונקים המצויים באי כוללים שועלים ומכרסמים קטנים, יחד עם כלבי ים ואריות ים על החוף.
הרוחות החזקות והאקלים הקשה מגבילים את צמיחת העצים לסבך קטן של תצורות קרומהולץ של אורן ננסי סיבירי עם גובה מרבי של 2–4 מטרים, בעיקר בערוץ.
ראו גם

קונשיר
איי הבומיי
מבצע סערת אוגוסט
איסט וסט רקורדס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  אטלנטיק רקורדס 
 תקופת הפעילות:  1955–הווה (כ־69 שנים)
 חברת אם:  וורנר מיוזיק גרופ
 מיקום המטה:  קנזינגטון 
 מוצרים עיקריים:  תקליטים • תקליטורים
  
 www.eastwestrecords.co.uk
 
איסט וסט רקורדס (באנגלית: East West Records; מעוצב: eastwest) היא חברת תקליטים שהוקמה ב-1955, המופצת ובבעלות וורנר מיוזיק גרופ, שבסיסה בלונדון, אנגליה.
היסטוריה

עם היווסדה ב-1955 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, לאיסט וסט רקורדס היה להיט שהופץ דרכה, בשם "Week End" של הקינגסמן. עם זאת, חברת התקליטים חדלה מלפעול עד 1990. באותה השנה, אטלנטיק שינתה את שמה לאיסט-וסט רקורדס אמריקה (באנגלית: EastWest Records America). בארצות הברית, הסמנכ"לית של אטלנטיק, סילביה רון, מונתה ליו"ר/מנכ"לית חברת התקליטים המתחילה. בחסותה של רון, איסט-וסט רקורדס אמריקה זכתה להצלחה גדולה עם מספר מוזיקאים שהוחתמו בה כדוגמת: AC/DC,‏ Dream Theater ומיסי אליוט. במרוצת השנים, הופצו מאות אלבומים בהוצאת חברת התקליטים, כשחלקים מהם כוללים סוגות מוזיקליות שונות.
מספר אלבומים של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן הופצו בהוצאת איסט וסט רקורדס, ביניהם:
Eden (נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים)
Fly (נמכר בלמעלה מ-250,000 עותקים)
Timeless (נמכר בלמעלה משלושה מיליון עותקים)
הערות שוליים

1 2  45 discography for East West Records, web.archive.org, ‏2009-05-08
1 2  EastWest, Discogs (באנגלית)
1 2 3  Sarah Brightman Chart & Sales History, UKMIX Forums (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 0b05d7e9-fd0b-4967-92a8-a42f72e12903
אונסינגן

| --- | --- |
סמל אונסינגןסמל אונסינגן

 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קנטון:  זולותורן זולותורן
 שפה רשמית:  גרמנית 
 שטח:  12.03 קמ"ר
 גובה:  465 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  6,276 (31 בדצמבר 2020)
  ‑ צפיפות:  520.0 נפש לקמ"ר (31 בדצמבר 2020)
 קואורדינטות:  47°17′19″N 7°42′50″E﻿ / ﻿47.288611111111°N 7.7138888888889°E﻿ / 47.288611111111; 7.7138888888889 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.oensingen.ch
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אונסינגן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אונסינגן(למפת זולותורן רגילה) זולותורן אולטן גרנשן דורנאךאונסינגן(למפת זולותורן מוגדלת) זולותורן אולטן גרנשן דורנאךאונסינגן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אונסינגן (בגרמנית: Oensingen) היא עיירה בקנטון זולותורן, שווייץ.
גאוגרפיה

העיירה נמצאת כ-16 ק"מ מבירת הקנטון זולותורן, זולותורן, וכ-42.5 ק"מ מבירת שווייץ, ברן.
תנועה ותחבורה

העיירה נמצאת הכביש הלאומי מס' 1, הכביש הלאומי מס' 5, הכביש הלאומי מס' 12, וכביש E25. העיירה נמצאת ליד תחנת הרכבת אונסינגן (אנ').
אקלים

| אקלים באונסינגן> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באונסינגן> ינואר.4.-4.143.6 | אקלים באונסינגן> פברואר.5.-4.112.1 | אקלים באונסינגן> מרץ.10.-1.109 | אקלים באונסינגן> אפריל.15.2.115 | אקלים באונסינגן> מאי.18.5.217.2 | אקלים באונסינגן> יוני.22.9.220.4 | אקלים באונסינגן> יולי.24.11.208.7 | אקלים באונסינגן> אוגוסט.24.11.184.8 | אקלים באונסינגן> ספטמבר.20.7.115.9 | אקלים באונסינגן> אוקטובר.15.4.129.4 | אקלים באונסינגן> נובמבר.10.0.129.5 | אקלים באונסינגן> דצמבר.5.-3.159.2 | אקלים באונסינגן> שנה.14.3.3.1.1,844.8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: וורלד וות'ר
הערות שוליים

1 2  Oensingen (Bezirk Gäu, Solothurn, Switzerland) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
1 2  Oensingen, Oensingen (באנגלית)
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Station Oensingen | SBB, www.sbb.ch (באנגלית)
↑  Oensingen Monthly Climate Averages, WorldWeatherOnline.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007489319305171  GND: 4420812-1  HDS: 001063  LCCN: no99012173  MusicBrainz: 9f9e4717-6056-4ef3-a42a-9de637adba33  VIAF: 158593971   WorldCat (עם VIAF): 158593971 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בשווייץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורי כהן-מינץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באוגוסט 1973 (בן 51) ישראל
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 מספר:  9
 מכללה:  אוניברסיטת קונטיקט
 קבוצות כשחקן
 1992–1993 1993–1994 1994–1995 1995–1996 1996–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2000–2001 2001–2003 2003–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2010 2010–2011:  מכבי תל אביב הפועל גבת אוניברסיטת קונטיקט מכבי ירושלים עירוני רמת גן בני הרצליה עירוני רמת גן הפועל ירושלים עירוני אשקלון הפועל תל אביב אלאן שאלון הפועל עפולה אליצור קריית אתא הפועל עפולה אליצור קריית אתא
 הישגים כשחקן
 אליפות ליגת הביג איסט (1995)
 
אוּרי יוסף כהן-מינץ (נולד ב-1 באוגוסט 1973) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. בנו של הכדורסלן תנחום כהן-מינץ.
קריירה

כהן-מינץ גדל בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. הוא שיחק עונה אחת בקבוצה הבוגרת, בעונת 1992/1993, העונה בה הפסידה את אליפות המדינה, ועזב בסיום העונה.
אחרי עונה אחת בהפועל גבת, עבר לליגת המכללות האמריקאית ושיחק עונה אחת (1995) במדי נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת קונטיקט, לצדם של דורון שפר וריי אלן. הקבוצה זכתה באותה עונה באליפות ליגת הביג איסט. לאחר מכן חזר לישראל, והחליף קבוצה מדי עונה. בין השנים 2003–1996 שיחק במכבי ירושלים, בעירוני רמת גן, בבני הרצליה, שוב בעירוני רמת גן, בהפועל ירושלים, ובאליצור אשקלון. בעונת 2001/2002 הגיע להפועל תל אביב, ששיחקה בליגה הלאומית. כהן-מינץ מונה לקפטן הקבוצה, שעלתה לליגת העל בסיום העונה. בשנת 2003 עבר לצרפת, בה שיחק בקבוצת אלאן שאלון במשך שלוש עונות. ב-2006 חזר לישראל והצטרף לקבוצת הפועל עפולה, ובעונת 2007/2008 שיחק בשורותיה של עירוני קריית אתא מהליגה הלאומית איתה העפיל לליגת העל.
בעונת 2008/2009 החל לשחק בקבוצת הפועל עפולה מהליגה הלאומית, עימה העפיל לליגת העל והמשיך עונה נוספת.
כהן-מינץ שיחק בנבחרות הנוער והעתודה של ישראל. הוא גם שותף ב-67 משחקים של הנבחרת הבוגרת בין השנים 1997–2005, וקלע במדיה 192 נקודות.
במקביל להיותו שחקן כדורסל, סיים בשנת 2000 לימודי צילום בקמרה אובסקורה ואף זכה בפרס ע"ש שרת מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.
אייר טהיטי נוי

איירבוס A340 של החברה בנמל התעופה טוקיו נריטה
אייר טהיטי נוי (בצרפתית: Air Tahiti Nui) היא חברת התעופה הלאומית של פולינזיה הצרפתית. החברה מפעילה טיסות ארוכות טווח מהאיים לצרפת, יפן, ניו זילנד, וארצות הברית.
החברה הוקמה ב-31 באוקטובר 1996, והחלה בפעילות ב-20 בנובמבר 1998. החברה היא חברת התעופה הבינלאומית הראשונה שבסיסה במדינה, והיא הוקמה במטרה לפתח את התיירות הנכנסת לטהיטי.
מרבית מניות החברה (61.7%) בבעלות ממשלת פולינזיה הצרפתית, והיתר ברשות משקיעים מקומיים. בשנת 2007 הועסקו בחברה 782 עובדים.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> C | נוסעים> Y+ | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 787-9 | 4 |  | 30 | 32 | 232 | 294  |  |
| סה"כ | 4 |  |  |  |  |  |  |
הסכמי שותפות קוד

לאייר טהיטי נוי הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  אייר פראנס (SkyTeam)  אייר ניו זילנד (סטאר אלייאנס) |  דלתא איירליינס (SkyTeam)  ג'פאן איירליינס (Oneworld) |  קוואנטס (Oneworld)  וייטנאם איירליינס (SkyTeam) |  אמריקן איירליינס (Oneworld) |
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של אייר טהיטי נוי, באתר airfleets.net (באנגלית)
↑  "Air Tahiti Nui schedules Boeing 787 Nov 2018 launch". Routesonline. נבדק ב-2018-04-11.
↑  "Air Tahiti Nui partners with Boeing for new aircraft". "Air Tahiti Nui has announced that it will replace its entire long haul fleet with four new Boeing 787-9 aircraft. Delivery is expected to begin during the fourth quarter of 2018, coinciding with the company’s 20th anniversary celebrations."
| קבוצת אייר פראנס-KLM |
| --- | --- | --- |
| חברות בנות | אייר פראנס • אייר פראנס הופ • טראנסאוויה(כולל: טראנסאוויה צרפת) • מרטינאייר • KLM ‏ • KLM Cityhopper |  |
| חברות עם אחזקה במיעוט | אייר טהיטי נוי(7%) • אייר מאוריציוס(3%) • אייר קוט ד'יוואר(אנ')(20%) • אייר קורסיקה(אנ')(11.67%) • אייר קלדוניה(אנ')(2%) • גול(1.5%) • קניה איירווייז(7.12%) • רויאל אייר מרוק(1.25%) |  |
| חברות עבר | Aéropostale(אנ') ‏ • Air Orient(אנ') ‏ • Air Alps(אנ') ‏ • Air Inter(אנ') ‏ • Air Exel(אנ') ‏ • Air Union(אנ') ‏ • AirUK(אנ') ‏ • אליטליה • NLM CityHopper(אנ') ‏ • Buzz(אנ') ‏ • בריט אייר • Joon ‏ • De Kroonduif(אנ') ‏ • VLM Airlines(אנ') ‏ • TAI(אנ') ‏ • UAT(אנ') ‏ • NetherLines(אנ') ‏ • SGTA(אנ') ‏ • CFRNA(אנ') ‏ • KLM uk(אנ') ‏ • רז'יונל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018173643  VIAF: 8612154622416344710000   WorldCat (עם VIAF): 8612154622416344710000
אום סלאל מוחמד

| --- | --- |

מגדלי ברזאן
 מדינה:  קטר (מדינה) קטר
 מחוז:  אום סלאל
 תאריך ייסוד:  1910
 גובה:  23 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  90,835 (2015)
 קואורדינטות:  25°25′00″N 51°24′00″E﻿ / ﻿25.416666666667°N 51.4°E﻿ / 25.416666666667; 51.4 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קטר מוגדלת) דוחה א-רויס אל-ח'ור א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי אום סלאל(למפת קטר רגילה) דוחה א-רויס אל-ח'ור א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי אום סלאל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אום סלאל מוחמד (בערבית: أم صلال محمد) היא בירת מחוז אום סלאל שבקטר.
היסטוריה

אום סלאל מוחמד נוסדה בשנת 1910 בידי השייח' מוחמד בן ג'אסם אאל ת'אני ונקראת על שמו. באותה תקופה שלטו העות'מאנים באזור, ומוחמד היה אוהד השלטון. הוא בנה מבצר שנשמר עד היום וקרא לו "מגדלי ברזאן" (برج برزان, "ברג' ברזאן"). המבצר היווה מקום אסטרטגי שהעות'מאנים נעזרו בו. מגדל ברזאן היווה בסיס עות'מאני במלחמת העולם הראשונה, והוא אוכלס על ידי חיילים עות'מאנים וגרמנים.
ספורט

העיר אום סלאל מוחמד היא אחת משבע הערים המארחות את מונדיאל 2022. לשם האירוע נבנה בעיר אצטדיון אום סלאל בעל 45,120 מקומות. בעיר משחק מועדון הכדורגל אום סלאל.
דמוגרפיה

רוב האוכלוסייה באום סלאל מוחמד היא מוסלמית סונית אך קיים גם מיעוט שיעי.
דמוגרפיה > התפתחות האוכלוסייה

התפתחות האוכלוסייה באזור היא מאוד גדולה, מכיוון שהאתניות של רוב התושבים באזור היא קטרית. ניתן לראות כי משנת 2005 עד שנת 2015 האוכלוסייה באזור שילשה את עצמה, ומשנת 1986 עד שנת 1997 היא הכפילה את עצמה. תוך כ-30 שנה הפכה אום סלאל מוחמד מכפר לעיר גדולה ומשמעותית באזור.

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
ראו גם

מונדיאל 2022
הערות שוליים

↑  pepolution in Qatar
↑  ספר ההיסטוריה של קטר
↑  אתר קטרי
↑  אתר מפקדי אוכלוסין בקטר
הסגל של מועדון הכדורגל אום סלאל
אופרה בופה

פיודור שאליאפין בתפקיד דון בזיליו באופרה הספר מסביליה 1912 תיאטרון בולשוי
המונח אופרה בּוּפָה (באיטלקית: Opera buffa, ברבים: opere buffe) שימש בראשיתו לתיאור לא-רשמי של אופרות קומיות איטלקיות, שמלחיניהן סיווגו אותן בשמות שונים כגון "קומדיה במוזיקה", "קומדיה פר מוזיקה", "דרמה ברנסקו", "דרמה קומיקו", "דיברטימנטו ג'וקוזו" וכדומה.