stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוויין
הערות שוליים

↑  חִדּוּשֵׁי וְאִמּוּצֵי לָשׁוֹן שֶל משֶׁה שָׁרֵת, באתר "משה שרת ומורשתו"; רפאל בשן, דחיתי הצעות לחזור לזירה הממלכתית, מעריב, 15 במאי 1964
↑  מומחים: לוויינים ומרקיעים שנשרפים באטמוספרה עלולים לגרום למשבר סביבתי עולמי, באתר סוכנות החלל הישראלית
↑  Kantaro Komiya and Irene Wang, World's first wooden satellite, developed in Japan, heads to space, reuters, ‏5 בנובמבר 2024
↑  ברוסית: Исследование мировых пространств реактивными приборами
↑  בגרמנית: Das Problem der Befahrung des Weltraums — der Raketen-Motor
↑   רויטרס, עומס הלוויינים מעל לכדור הארץ גדל במהירות, והתנגשות היא רק עניין של זמן, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2024
↑  https://gifted.cet.ac.il/CETHandler.ashx?n=CetEntities.FileViewer&i=7b6c26a9-ffd0-426d-b508-19d6c9d151f1&id=301868
↑  https://directory.eoportal.org/web/eoportal/satellite-missions/content/-/article/kicksat
↑  לפי הסדר: ברית המועצות, ארצות הברית, צרפת, יפן, סין, אנגליה, הודו, רוסיה, אוקראינה, ישראל, איראן, צפון קוריאה וקוריאה הדרומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294967105171  BNE: XX526414  BnF: cb11966731r (data)  GND: 4136498-3  LCCN: sh85008203  NARA: 10639092  NDL: 00574781  NKC: ph162474 
הניסוי המחשבתי של אייזק ניוטון, בו משגרים כדור תותח
תנועה של לוויין במסלול גאוסטציונרי
לוויין משוחרר ממעבורת חלל
שני לוויינים גאוסטציונאריים. בצהוב – לווין גאוסטציונרי מעל אפריקה. באדום – לוויין גאוסטציונרי מעל סינגפור
ננו לוויין (בגודל יחידת קיוּבְּסָאט אחת) מסוג ESTCube-1 שפותח על ידי סטודנטים מאוניברסיטת טרטו, מבצע ניסוי פריסה לקשור במסלול סביב כדור הארץ הנמוך
לווין בגודל יחידת קיוּבְּסָאט אחת
פמטו־לוויין – מסוג KickSat
בית אל (יישוב מקראי)

| --- | --- |

שרידי מבנה מאוחר בבית אל. מתוך "ארץ הקודש בתמונות", דניאל שייפ, 1894
 מידות
 שטח:  50 דונם
 גובה מעל פני הים:  860 מטר
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הכנענית
 תקופות:  ברונזה בייניימית תקופת הברונזה המאוחרת תקופת הברזל I תקופת הברזל II
 ננטש:  התקופה הביזנטית בארץ ישראל
 סוג:  תל
 אתר ארכאולוגי
 התגלה:  1838
 חפירות:  1927 1934 1954 1957 1960 בית הספר האמריקאי לחקר המזרח
 ארכאולוגים:  ויליאם פוקסוול אולברייט ג'יימס ליאון קסלו
 מצב:  הרוס
 גישה לציבור:  כן
 מיקום
 מיקום:  ביתין
 קואורדינטות:  31°55′22″N 35°14′29″E﻿ / ﻿31.922777777778°N 35.241388888889°E﻿ / 31.922777777778; 35.241388888889
 he
 
בֵּית אֵל היא מקום ויישוב קדום מצפון לירושלים אשר נזכר במקרא, ומזוהה על סמך המיקום ושימור השם עם התל שבתוך הכפר ביתין, אשר צפונית לירושלים. בתל התגלו שרידי יישוב מתקופת הברונזה ותקופת הברזל. כשני ק"מ צפון-מערבית לכפר ולתל הוקמה ההתנחלות המודרנית בית אל, המשמרת את שם היישוב המקראי.
בית אל במקרא

בספר בראשית נאמר כי תחנתו השנייה  במסעו של אברהם אל ארץ כנען הייתה בין בית אל לבין העי.
על פי המסופר בבראשית יעקב אבינו חלם במקום על "סולם יעקב" והמלאכים העולים ויורדים בו, כאשר ברח מפני עשו לחרן. כשקם נדר נדר והקים מצבה לשם אלוהיו. שנים לאחר מכן כאשר אלוהים התגלה בפניו וביקש ממנו לשוב לארץ ישראל, התגלה אליו בשם "האל בית אל". שם גם נקברה דבורה, מינקת רבקה.
על פי ספר יהושע, (ט"ז, א'; י"ח, י"ג), בית אל היה הגבול בין נחלת שבט בנימין לנחלת שבט אפרים. בתחילת ספר שופטים מסופר כיצד כשבני יוסף כבשו את העיר הם נעזרו בתושב העיר כדי לגלות את פתחה ובתמורה שלחו אותו ואת משפחתו. על פי הכתוב בספר שופטים בית אל נחשבה לעיר מקודשת ובזמן פרשת פלגש בגבעה הייתה מקום ארון הברית ומקום מושבו של פנחס בן אלעזר הכהן. בשעת משבר הלכו השבטים לבית אל, לשאול האם להמשיך במלחמה כנגד שבט בנימין. בספר שמואל בית אל נזכרת כעיר ששמואל הנביא עובר בה כאשר הוא מסתובב בארץ לשפוט את ישראל.
בתקופת הפילוג בין ממלכת יהודה וממלכת ישראל, הציב ירבעם בן נבט מלך ישראל אחד מעגלי הזהב בבית-אל, ששימשה אתר פולחני מרכזי בממלכת ישראל. שלוש מאות שנה אחר כך ניתץ המלך יאשיהו את המזבח בבית אל במסגרת רפורמת ריכוז הפולחן ביהודה. את עפר הכלים ששמשו לעבודת אלים שאינם יהוה בבית המקדש נשא יאשיהו לבית אל (מלכים ב', כ"ג, ד').
בית אל בהר אפרים

על דבורה הנביאה נאמר כי מקום מושבה היה תחת תומר דבורה, בין הרמה ובין בית אל בהר אפרים. לדעת יואל אליצור שני יישובים אלו היו בנחלת אפרים ואינם זהים לרמה ובית אל שהיו בנחלת שבט בנימין. לדבריו, יש לזהות את בית אל שבהר אפרים עם הכפר ביתילו שנמצא כ-12 ק"מ צפונית-מערבית לרמאללה, מדרום ליישוב נווה צוף (חלמיש לשעבר). הצעה זאת נתמכת גם על ידי מחברי אטלס דעת מקרא.
ראו גם

לוז (עיר מקראית)
בית אל (אבן קדושה)
לקריאה נוספת

משה דוד קאסוטו, "אֵל בֵּית-אֵל", אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, א, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"י, טורים 285–287
יאירה אמית, גלוי ונסתר במקרא, פולמוסים גלויים, עקיפים ובעיקר סמויים, תל אביב: ידיעות ספרים, 2003. עמ' 111–140.
James L. Kelso, The Excavation of Bethel (1934-1960), The Annual of the American Schools of Oriental Research 39, 1968, עמ' i–128 doi: 10.2307/3768539
W. F. Albright, A Trial Excavation in the Mound of Bethel, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1928, עמ' 9–11 doi: 10.2307/1355109
W. F. Albright, The First Month of Excavation at Bethel, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1934, עמ' 23–25 doi: 10.2307/1354916
W. F. Albright, The Kyle Memorial Excavation at Bethel, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1934, עמ' 2–1 doi: 10.2307/1355123
James L. Kelso, The Second Campaign at Bethel, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1955, עמ' 5–10 doi: 10.2307/1355552
James L. Kelso, Excavations at Bethel, The Biblical Archaeologist 19, 1956, עמ' 36–43 doi: 10.2307/3209209
James L. Kelso, The Third Campaign at Bethel, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1958, עמ' 3–8 doi: 10.2307/1355890
James L. Kelso, The Fourth Campaign at Bethel, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1961, עמ' 5–19 doi: 10.2307/1355748
Wolfgang Röllig, "Bethel", in Karel van der Toorn, Bob Becking, and Pieter W. van der Horst (eds.), Dictionary of Deities and Demons in the Bible (DDD), 2nd ed., Leiden: Brill, 1999, pp. 173-175
Sergio Ribichini, "Baetyl", ibid, pp. 157-159
מבצע מוסקטר

מבצע מוסקטר נערך בנובמבר 1956 על ידי כוחות משותפים מצבאות בריטניה וצרפת, כשמטרתו הייתה כיבוש והשתלטות על תעלת סואץ תוך השבת השליטה בתעלה לידי מדינות אלה, אחרי הלאמתה על ידי מצרים זמן קצר לפני כן.
המבצע התנהל בתיאום ובמקביל למבצע קדש של צה"ל באותה עת. שיתוף הפעולה בין שלוש המדינות נעשה בהתאם להסכם בין ישראל, צרפת ובריטניה, ונחתם בווילה בפרוור סוור (Sevres) שליד פריז. המטרות האסטרטגיות של המבצע לא הושגו מבחינתן של בריטניה וצרפת, ובעקבות המשבר - קיבל האו"ם החלטה המעבירה את תעלת סואץ לבעלותה של מצרים.
חשיבותה של תעלת סואץ

החל מפתיחת תעלת סואץ ב-1869 ועד למשבר ב-1956 היא נתפסה כנכס חשוב לכלכלה הבריטית. עשרות אלפי חיילים מבריטניה, אוסטרליה וניו זילנד לחמו למען התעלה בשתי מלחמות העולם. במשך כל אותן שנים מילאה התעלה תפקיד מרכזי בסחר שבין בריטניה לשאר העולם. כך למשל, הודו כבר לא הייתה רחוקה כמו בעבר, ועתה - הודות לתעלה - נתפסה כחלק אינטגרלי מהאימפריה הבריטית.
החל מ־1930 הפך הנפט לפריט הגדול ביותר בתנועת הסחורות שנעה צפונה, כשבריטניה המשתמשת העיקרית בתעלה ובנפט זה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוכפלה צריכת הנפט של בריטניה. בשנות החמישים והשישים גדלה התלות של בריטניה בפרט, ומערב אירופה בכלל, בנפט המזרח תיכוני.
המשמעות המיידית של הלאמת "חברת תעלת סואץ" בידי ממשלת מצרים, בראשות גמאל עבד אל נאצר, הייתה נישול צרפת ובריטניה מזכויותיהן בתעלת סואץ. החברה הפעילה את התעלה כחברת מניות הרשומה במצרים, שרוב בעלי המניות שלה היו זרים: בבעלות ממשלת בריטניה היו 44% מהמניות, והשאר הוחזקו ברובן על ידי אזרחים צרפתיים.
מראשית שנות החמישים הייתה המדיניות הבריטית כלפי מצרים בכלל, ולגבי תעלת סואץ בפרט, הססנית ביותר נוכח השינויים המשמעותיים שחלו במעמדה של מעצמה זו במצרים באותן שנים. ברקע היחסים בין שתי המדינות ערב משבר סואץ עמדו השיחות על עתיד התעלה, שהחלו בראשית שנות החמישים, לדרישת המצרים. המצרים ביקשו לתקן את החוזה מ-1936, כיוון שלדעתם חסרה בו הדדיות, שכן הוא עסק - ברובו - בזכויותיה של בריטניה בתעלה, ובהמשך קיומם של בסיסי צבא בריטיים באזור התעלה, שנהנו ממעמד אקס-טריטוריאלי. המשא ומתן על הסכם חדש נמשך למעלה משנתיים ונחתם ב־19 באוקטובר 1954.
למרות כל ניסיונותיו של ראש ממשלת בריטניה אנתוני אידן לרצות את נאצר, החליט זה האחרון על הלאמה של תעלת סואץ ביולי 1956, אירוע שגרם לתחילתו של משבר סואץ.
כישלון המגעים הדיפלומטיים

ב־18 באוגוסט 1956 כונסה בלונדון "ועידת המשתמשים", כל אותן מדינות שאמורות היו להיפגע מהלאמת התעלה. לכנס היו שתי מטרות: הקמת פורום בינלאומי של המדינות המשתמשות בתעלה לתיאום עמדותיהן; ויצירת לחץ בינלאומי על נאצר כדי שיחזור בו מההלאמה. הוועידה הסתיימה בהחלטה הקובעת כי תוקם סוכנות בינלאומית חדשה לניהול ענייני התעלה, אשר תדאג לאינטרסים של המדינות המשתמשות בה.
הוועידה שלחה לקהיר משלחת, בראשה עמד ראש ממשלת אוסטרליה רוברט מנזיס, כדי לשכנע את נאצר לקבל את ההצעה להקמת סוכנות בינלאומית להפעלת התעלה. נאצר התחייב לחופש מעבר בתעלה ולהכרה בסוכנות הבינלאומית כגוף מייעץ. הוא גם לא שלל את זכויות המעבר מהאניות הבריטיות והצרפתיות. עם זאת, הוא תבע הכרה בריבונות מצרים על התעלה ובזכותה לנהל את ענייני החברה, ואת התעבורה בה, ולהיות המוטבת הבלעדית להכנסותיה. על אף רצונו של נאצר לנהל משא ומתן, מנזיס הוסמך להסכים למענה מצרי שיש בו רק חזרה מההלאמה. נאצר סירב ושליחות מנזיס – נכשלה.
בתגובה, הכריז אנתוני אידן ב־13 בספטמבר על הקמת "איגוד המשתמשות בתעלת סואץ". ועידת המשתמשות שכונסה בשנית, אישרה את הקמתו של האיגוד.
מהלכי המבצע > ה"מטריה האווירית"

עוד קודם למבצע, הגיעו צוותי אוויר צרפתיים לישראל, ואיישו את מטוסי המיסטר 4A החדישים שמכרה צרפת לישראל, ושעדיין לא הוכשרו צוותים ישראליים להפעילם. הצוותים הצרפתיים הוצבו בבסיס חיל האוויר ברמת דוד, והקימו בפועל טייסת חדשה, טייסת 201, שכללה 18 מטוסי מיסטר 4A, שהגיעו לישראל במבצע יונה. למחרת הוקמה טייסת נוספת, מספר 199, ובה 18 מטוסים נוספים. טייסת שלישית, שקיבלה את המספר 200, ובה 18 מטוסי F-84 ת'אנדרג'ט, הייתה בדרכה מצרפת לשדה התעופה בלוד. כוח אווירי זה נועד להוות משקל נגד למטוסים החדישים שסופקו למצרים בעסקה הצ'כית, ולספק הגנה אווירית על העורף בישראל.
מהלכי המבצע > מהלך הפתיחה של מלחמת סיני

על פי ההסכם המוקדם והסודי (שלימים קיבל את השם "הקנוניה") ואשר נחתם בין בריטניה, צרפת וישראל, היה על ישראל לבצע מהלך פתיחה צבאי כפרובוקציה, שאליו תגבנה המעצמות, כביכול, באולטימטום לישראל ולמצרים להפסיק את מעשי האיבה, ולסגת למרחק קבוע משני צידי התעלה בתוך 12 שעות. מאחר שצפוי היה שמצרים לא תסכים לכך, המעצמות תממשנה את איומן כדי לכבוש את אזור התעלה מידי מצרים. מטרה סמויה נוספת של המבצע הייתה להפיל את משטרו של נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר.
ישראל בחרה לפתוח את המערכה בהצנחה של גדוד חי"ר בפתחו של מעבר המיתלה ב-29 באוקטובר. למחרת הגישו שתי המעצמות את האולטימטום, לשני הצדדים כביכול, לסגת למרחק של 10 מיילים (כ-16 ק"מ) משני צידי התעלה.
מהלכי המבצע > המלחמה באוויר

המבצע במשמעותו הרחבה החל ב-1 בנובמבר, בעת שחילות האוויר של בריטניה וצרפת הצטרפו לחיל האוויר הישראלי הקטן בקרבות נגד המצרים. עד אז נאבקו המטוסים הישראליים לבד כנגד המצרים בשמי סיני, יכלו להם בחלק מהמקרים - אך גם ספגו אבדות: מטוס מיסטר שהוטס בידי בני פלד הופל מאש נ"מ, ומטוס קל מסוג פייפר הופל מעל מעבר המיתלה. משהצטרפו בריטניה וצרפת למערכה האווירית, שותק למעשה חיל האוויר המצרי.
מהלכי המבצע > הקרב על התעלה

מבצע ההשתלטות על תעלת סואץ, יעדה האמיתי של מלחמת סיני מבחינת בריטניה וצרפת, היה אמור להתחיל מיד לאחר מהלך הפתיחה של ישראל במעבר המיתלה; אולם המבצע נדחה ביממה, לאחר שנודע שהמצרים מעבירים כוחות צבא גדולים לתוך סיני, והפיקוד המשותף הבריטי-צרפתי החליט לאפשר לכוחות הישראליים והמצריים להתכתש ביניהם במדבר סיני, ולהקל בכך על תקיפת התעלה; בסופו של דבר לא יצא "מבצע מוסקטר" לדרך לפני 5 בנובמבר, כשצה"ל כבר השתלט על כל חצי האי סיני. הכוחות הבריטיים והצרפתים השתלטו על ערי התעלה הצפוניות פורט סעיד ופורט פואד, והחלו לנוע דרומה לאורך התעלה, כדי לתפוס בה את השליטה.
בתגובה לפלישה, טיבעו המצרים אניות בתעלה וחסמו אותה, ומדינות ערב שיבשו את אספקת הנפט לארצות המערב. ארצות הברית, שעמדה על סף בחירות לנשיאות, לחצה על בריטניה לסגת ממצרים, וברית המועצות, שחששה לאבד את השפעתה באזור, איימה במלחמה אם כוחות הצבא לא ייסוגו.
ביוזמתן של ארצות הברית וברית המועצות, התקבלה החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, הקוראת לעצור את המבצע ולהסיג את כל הכוחות. כתגובה להחלטה, נעצרו הכוחות של בריטניה וצרפת בעיר קנטרה. בכך הסתיים למעשה המבצע. במהלך החודשים נובמבר ודצמבר נבנה כוח החירום של האו"ם, בהתאם להחלטה דלעיל. פינוי הכוחות הזרים הושלם עד 22 בדצמבר. כוח החירום התפרס לאורך התעלה, והחל לאייש עמדות בתוך סיני, בתאום עם נסיגת צה"ל.
מהלכי המבצע > העפלה בחסות המבצע

בעת שהמבצע התנהל, נחתו בפורט פואד שלושה ישראלים, שני קצינים (לובה אליאב ואברהם דר) ואלחוטן, במדים צרפתיים, במה שנודע כמבצע תושייה. הם שכנעו רבים מאנשי הקהילה היהודית לעזוב בחשאי את מצרים, ולהגיע לישראל על סיפונה של ספינה ישראלית שנכנסה לנמל בחשאי.
סיכום

המשבר נמשך כחמישה חודשים, עד מרץ 1957, עת השלימה ישראל את נסיגתה מסיני. בעקבות המשבר, קיבל ארגון האומות המאוחדות החלטה, המעבירה את תעלת סואץ לבעלות מצרים. בכך נפער הבקע החמור ביותר בתולדות נאט"ו – בין ארצות הברית לבין שתי בעלות בריתה העיקריות באירופה, ונסתם הגולל על מעמדן של בריטניה וצרפת כמעצמות מהשורה הראשונה. משנחשפה ה"קנוניה", התפטר אידן מתפקידו כראש ממשלת בריטניה בינואר 1957, ואת מקומו תפס הרולד מקמילן. גם ראש ממשלת צרפת, גי מולה, נאלץ להתפטר ארבעה חדשים מאוחר יותר.
ראו גם

מלחמת סיני
תמנונאים

ערך זה עוסק במשפחת רכיכות ימיות. אם התכוונתם לחברת אופנה ישראלית, ראו .
| תמנונאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: סילוניות
סדרה:: תמנונאים
שם מדעי
 Octopoda ‏לייך, 1817

תמנון עינוני במלדיביים
תמנונאים או תְּמָנוּנִיאים (שם מדעי: Octopoda) הם סדרה של רכיכות ימיות המשתייכות למחלקת הסילוניות. קיימים בסביבות 300 מינים של תמנונאים, המשתייכים למשפחות ולסוגים שונים. הם נפוצים בכל רחבי האוקיינוסים, ובייחוד באזורי שוניות אלמוגים ובמים רדודים. מקור השם תְּמָנוּן בא לתאר את שמונה זרועותיו, הנקראות גם משושים, והוא הלחם בין שתי מילים בשפה הארמית - "תְּמַנְיָא": שמונה, ו"נון", כלומר: דג.
שמו האנגלי, "Octopus", מקורו ביוונית: Oktōpod. תיבת Oktō פירושה "שמונה", ו־Pod (או Pous) – "רֶגֶל".
אחת ההשערות התיאורתיות לבעל חיים שישרוד וישגשג אחרי המין האנושי הם התמנונים, ומלעשה יהווה כמין האינטליגנטי הבא של כדור הארץ. הסיבות לשגשוג: קוגניציה מתקדמת, יכולת פתירת בעיות, יכולת שימוש בכלים, יכולת הסתגלות לסביבות משתנות, יכולות הסוואה ותקשורת יוצאות דופן. ההשערה מדברת גם על אפשרות אבולוציונית המדברת על שהות ארוכה יותר מחוץ למים מעבר ל-30 דקות (כיום), והתפתחות מעין התקדמות / הליכה על יבשה.
מיון

בסדרת התמנונאים 11 משפחות:
תמנוניים (Octopodidae) - בה תמנון החוף (תמנון מצוי)
תמנוני מטריה (Opisthoteuthidae) - בה תמנון הפנקייק ותמנון דמבו
Cirroteuthidae
Stauroteuthidae
Amphitretidae
Bolitaenidae
Vitreledonellidae
תמנוני שבע זרועות (Alloposidae)
ארגונאוטיים (Argonautidae)
Ocythoidae
Tremoctopodidae
אנטומיה

כמו שאר הסילוניות, גופם של התמנונאים מורכב מראש וגוף מרכזי דמוי שק שאליו מחוברות ישירות שמונה הזרועות (ומכאן מקור שמם). זרועות אלו מכוסות פעמים רבות בכריות הצמדה, שמסייעות לתמנון להיאחז באובייקטים שונים. ממחקר חדש עולה כי שתיים מהזרועות הן רגליים, כלומר משמשות לתנועה, בעוד 6 האחרות משמשות לאכילה ולאחיזת אובייקטים.זרועותיו הארוכות והגמישות של התמנון יכולות להתכופף לכל כיוון, להתפתל עם כיוון השעון או נגדו ולשנות אורך בכל נקודה. נוסף על כך, על כל זרוע יש מאות כפתורי הצמדה, כל אחד יכול להיצמד לעצמים על ידי יצירת ריק (ואקום). בניגוד לשאר הרכיכות, למרבית התמנונאים (אלה המשתייכים לתת-הסדרה Incirrina) אין כלל שלד חיצוני, פנימי או קונכייה, וכמעט כל גופם רך; איבר-דמוי-חניכיים, הדומה בצורתו למקור העופות, הוא החלק הקשה היחיד בגופם. עובדת היותם נטולי-שלד הופכת אותם לגמישים מאוד, ומאפשרת להם להשתחל דרך חריצים קטנים ביותר. לתמנונאים שלושה לבבות: שניים מהם מזרימים דם מבעד לזימים, ואחד אחראי למערכת הדם של שאר הגוף. התמנונאים מתניידים על ידי זחילה או שחייה. בשחייה, הם מתקדמים על ידי הזרמת מים דרך מעין משפך בשם סיפּוֹן, המצוי בבסיס הזרועות. מין מצפון אוסטרליה המכונה תמנון מהלך, חי בבריכות סלעים ומסוגל לצאת מהמים ולהלך על היבשה כדי לעבור לבריכות אחרות.
מחקר מ-2009 שנעשה באוסטרליה ובדק מאות זנים של תמנונים ודיונונים, העלה את ההשערה כי כל המינים בסדרת התמנונאים ארסיים במידה כזו אחרת. עם זאת, ידוע רק על סוג אחד של תמנון ארסי המסוכן לאדם: תמנון כחול-טבעות (blue-ringed octopus). תמנון זעיר זה, שגודלו נע בין 12 ל-21 ס"מ, חי בחופי הים של יבשת אוסטרליה.
מנגנוני הגנה

לתמנונאים שלושה מנגנוני הגנה עיקריים:
הזרמת דיו — הזרמת דיו מתוך שק מיוחד בגוף התמנון. בעת סכנה, מרבית התמנונאים מסוגלים לפלוט ענן של דיו שחור, שמסייע להם להיעלם מעין הטורפים. דיו זה מקהה ומעמעם ריח, מאפיין המסייע לתמנון כאשר הוא נמלט מטורף המסתייע בחוש הריח כדי למצוא את טרפו, כגון כריש.
שינוי צבע (לצורכי הסוואה) — הסוואת התמנונאים מתאפשרת הודות לתאים מיוחדים המסוגלים לשנות את הצבע, מידת ההחזר והעמימות של העור. הכרומטופורים (תאים מכילי פיגמנטים) מכילים פיגמנטים צהובים, כתומים, אדומים, חומים ושחורים; אצל מרבית המינים הכרומטופורים מכילים שלושה מהפיגמנטים הללו, ואילו בחלק מהמינים שניים או ארבעה. תאי עור מסוגים אחרים יכולים להיראות כצבועים בצבעים זרחניים שונים, או לצבוע את העור בלבן. שינויי צבע אלו עשויים לשמש גם לתקשורת בין התמנונאים, או לאזהרת בעלי חיים אחרים.
ניתוק איברים — פעולה המכונה "אוטוטומיה" (קטיעה עצמית של איבר פגוע; ביוונית: autos = עצמו, tomos = חיתוך) - כאשר הם מותקפים, תמנונאים מסוימים יכולים לנתק איברים מגופם, כדי שהטורף יתמקד בזרוע המנותקת ולא בתמנון עצמו.
בתי גידול

התמנונאים נמצאים בכל רחבי האוקיינוסים. בית גידול נדיר של תמנונאים, השלישי בעולם, נמצא ב-2023 בעומק של 3 ק"מ מול חופי הים של קוסטה ריקה.
תוחלת חיים

תוחלת חייהם של התמנונאים קצרה יחסית, ומינים מסוימים לא מאריכים לחיות יותר משישה חודשים. מינים גדולים יותר, כמו Enteroctopus dofleini, יכולים להגיע לגיל חמש שנים, אם התנאים הסביבתיים מיטיבים איתם. הרבייה היא אחת מסיבות המוות העיקריות: הזכרים חיים רק חודשים מספר לאחר ההזדווגות, והנקבות מתות זמן קצר לאחר בקיעת הביצים. הנקבות כמעט ואינן אוכלות במשך התקופה שבין הטלת הביצים לבקיעתן, אך הרעב איננו סיבת המוות. הפרשות הורמונליות משתי בלוטות בגוף התמנון הן הסיבות למוות המתוכנן-גנטית. נקבת התמנון מטילה מספר רב של ביצים (שמשתנה בין המינים השונים), ובמינים מסוימים היא שומרת עליהן עד לבקיעתן.
בינה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא המידע כאן שאוב מכתבות בעיתונים; אנקדוטלי.
התמנונאים הם בעלי חיים אינטליגנטיים - כנראה האינטליגנטים ביותר מבין חסרי החוליות. מידת האינטליגנציה של התמנונאים נתונה במחלוקת בקרב החוקרים, אך מבוכים וניסויי פתרון בעיות הראו שהם בעלי זיכרון לטווח הארוך והקצר. לפי חלק מהחוקרים, התמנונאים גם מפגינים יצירתיות, והם בעלי יכולת למידה. בתנאי מעבדה, ניתן לאמן בקלות יחסית תמנונאים לזיהוי צורות ודוגמאות שונות. נטען אף שהם בעלי יכולת למידה מתוך תצפית, אך טענה זו שנויה במחלוקת. תמנונאים גם הפגינו התנהגות שנראית כמשחק: זריקה ותפיסה של בקבוקים או חפצים אחרים בזרמי האקווריום. תמנונאים לעיתים עוברים מהאקווריום שלהם לאקווריומים אחרים בחיפוש אחר מזון, ולעיתים אף עולים על סירות-דיג בחיפוש אחר שאריות סרטנים. לתמנונאים מערכת עצבים מורכבת, שרק חלקה ממוקם במוח: שני שלישים מתאי העצב של התמנונאים מצויים בזרועותיהם. מינים מסוימים של תמנונאים, כגון Thaumoctopus mimicus, מזיזים את זרועותיהם באופן שמחקה את תנועותיהם של יצורים ימיים אחרים. באופן חריג נמצאו תמנונים שעשו שימוש בכלים.
במחקר שנערך באוניברסיטה העברית בירושלים הגיעו החוקרים למסקנה כי המערכת העצבית המיוחדת מאפשרת לתמנון לשלוט בכל זרוע בנפרד מבלי להפריע זו לזו. בזמן זחילה של התמנון, לכל כיוון קיימת זרוע שתדחוף, ללא צורך בסיבוב הגוף.
במעבדה נצפה שינוי צבע המזכיר טריפה בזמן שינה, מה שיכול להצביע על כך שייתכן שתמנונים חולמים.
בשנת 2021, קבע מחקר שבוצע בבית הספר לכלכלה של לונדון כי דיונונים, לצד תמנונים וסרטנים, הם יצורים בעלי תודעה אשר "מסוגלים להרגיש כאב, עונג, רעב, צמא, חמימות, אושר, נחמה והתרגשות". בעקבות זאת הודיעה ממשלת בריטניה על הכללת דיונונים בחוק לרווחת בעלי חיים בעלי מודעות (אנ').
שימושיות אצל בני אדם

מינים רבים של תמנונאים נאכלים על ידי האדם, והם מפֵירות הים הנפוצים ביותר. את הזרועות, וכן חלקים אחרים של הגוף, מבשלים בדרכים שונות, בהתאם למתכון ולמין התמנון. התמנון הוא מרכיב הנמצא בשימוש במטבח הים-תיכוני ובמטבחים מזרח-אסייתים, ובפרט במטבח היפני. אף-על-פי שלא קל להחזיק את התמנונאים בשבייה, יש המגדלים אותם באקווריומים פרטיים. בזכות יכולת הניידות שלהם, האינטליגנציה והגוף הרך, תמנונאים יכולים לברוח לעיתים מהאקווריום, או לעבור לאקווריום שכן.
על פי ההלכה היהודית, התמנון אינו כשר ואסור לאכילה.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הייתה היאבקות בתמנונים ענף ספורט פופולרי בארצות הברית.
התמנון בתרבות > סרטים

יצרו המתעתע, מסתוריותו, זרועותיו הפתלתלות, וגופו השונה מרוב בעלי החיים, הקנו לנבלים בסרטים שונים דמות או מראה המזכיר תמנון. להלן רשימה חלקית :
אורסולה היא המכשפה בבת הים הקטנה
דוקטור אוקטופוס אחד האויבים של ספיידרמן
קפטן דייווי ג'ונס מסדרת הסרטים שודדי הקאריביים (סדרת סרטים) הוא תמנון.
בסרט Contact החייזרים דומים במראם לתמנונים. ייתכן שההקבלה היא כיוון שתמנונים ידועים באינטיליגציה שלהם.
בקרב הפותח את הסרט שומרי הגלקסיה: חלק 2 נאבקים הגיבורים ביצור בעל גוף תחתון תמנוני.
החייזרים התמנוניים בסרט מלחמת העולמות (סרט, 1953) נבחרו להיות ברשימת מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים.
ספרים

בספר מלחמת העולמות מ-1898 החייזרים הם בעלי גוף תמנוני.
גלריה

תמנון הווריד בתוך קונכייה
תמנון מצולות
Argonauta argo - תמנון בעל קונכייה מהסוג ארגונאוט
התמנונאים מתקדמים על ידי הזרמת מים מגופם. בתמונה תמנון החוף
תמנון פסיפי ענק - הגדול בתמנונים
הערות שוליים

↑  אסור לפספס‏, היצור הימי הזה עשוי לשלוט בכדור הארץ אם בני האדם ייכחדו, באתר וואלה, 12 בדצמבר 2024
↑  לתמנון יש שש זרועות ושתי רגליים, באתר ynet, 14 באוגוסט 2008
↑  טליה אלון,גלילאו, גיליון 190, יולי 2014, "ידיים של תמנון" עמוד 36-37
↑  All Octopuses Are Venomous, Study Says מאתר נשיונל ג'יאוגרפיק
↑  תיעוד מדהים: "מטר המטאורים של השמש", באתר ynet, 6 ביולי 2023
↑  What is this octopus thinking?. By Garry Hamilton.
↑  Is the octopus really the invertebrate intellect of the sea?. By Doug Stewart. In: National Wildlife. Feb/Mar 1997, vol.35 no.2.
↑  Octopus intelligence: jar opening
↑  What behavior can we expect of octopuses?.By Dr. Jennifer Mather, Department of Psychology and Neuroscience, University of Lethbridge and Roland C. Anderson, The Seattle Aquarium.
↑  סוכנויות הידיעות, תמנונים צולמו כשהם בונים לעצמם מקלט בעזרת קליפות קוקוס, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2009
↑  ynet, "בכוח הזרוע: חוקרים ישראלים פיצחו את סוד הזחילה של התמנון", 20.4.2015 מאת ארז ארליכמן ואלכסנדרה לוקש,(פרופ' בני הוכנר, ד"ר גיא לוי, האוניברסיטה העברית)
↑  ערוץ 7, בריאות 24.5.2016 מאת אבי יוגב, "מחקר חדש מגלה איך מתנהלות זרועות התמנון זו לצד זו..." (פרופ' בני הוכנר, ד"ר גיא לוי, ד"ר ניר נשר, פרופ' פרנק גרסו)
↑  ד"ר גיא לוי, ידיים של תמנון - מנגנון זיהוי עצמי שנמצא על עור התמנון מונע מזרועותיו להפריע זו לזו, באתר Time Out תל אביב, 15 ביולי 2014
↑  אסור לפספס‏, האם הסרטון המרהיב הזה הוא ההוכחה שתמנונים חולמים?, באתר וואלה, 12 באוקטובר 2019
↑  London School of Economics and Political Science, Review of the Evidence of Sentience in Cephalopod Molluscs and Decapod Crustaceans, נובמבר 2021,עמ' 7-8
↑  ההודעה לעיתונות של ממשלת בריטניה, נובמבר 2021
↑  https://chat.openai.com/share/27962dde-0a68-4b59-8738-575ac57e0c34 a list of all Villains who have tentacles OR octopous body shape like
↑  https://upload.wikimedia.org/wikipedia/en/e/ec/Piratedavyjones.JPG
↑  https://www.gutenberg.org/files/36/36-h/36-h.htm#:~:text=to%20our%20earth.-,Once%20a%20leash%20of%20thin%20black%20whips%2C%20like%20the%20arms%20of%20an%20octopus,-%2C%20flashed%20across%20the גרסת הספר באנגלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543526005171  BnF: cb119328841 (data)  GND: 4165476-6  LCCN: sh85094044  NKC: ph994508 
עטיפת הספר "מלחמת העולמות" מהדורת 1927
ערביי ארץ ישראל

מפת ארץ ישראל הביזנטית במאה ה-7, בעת הכיבוש הערבי
ערביי ארץ ישראל, ערביי דרום-סוריה או ערביי פלשתינה (באנגלית: Arabs of Palestine; בערבית: عرب فلسطين) היו השמות המקובלים לערבים תושבי ארץ ישראל טרם השתרשות התנועה הלאומית הפלסטינית.