stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דם חימוד
הפסק טהרה ושבעה נקיים > להלכה

להלכה, פסק השולחן ערוך כדעת רבא שיש לחוש לדם חימוד, וכדעת הראב"ד, שעל האשה לבדוק עצמה פעם אחת בלבד.
אמנם כדי לחשוש גם לדעת התוספות והרא"ש, נהגו באשכנז שהאשה תמשיך ותבדוק כל יום בין יום הטבילה עד בעילת מצווה. הרמ"א סבור שיש לנהוג כך רק כאשר יש יותר מארבעה ימים בין הטבילה לבעילת המצווה, ואילו הבית חדש והחכמת אדם סבורים שעליה לבדוק בכל יום לאחר הטבילה בכל מקרה. בדיקות אלו יכולות אינן צריכות להיות בעומק הנרתיק, אלא די בקינוח בלבד.
חומרת הטומאה

בתלמוד מובאים סיפורים על אמוראים שידעו להבחין בין דם חימוד לדם נדה: אשה הביאה דם לפני רבי אלעזר והוא קבע שמדובר בדם חימוד. רבי אמי התלווה לאשה ביציאתה וחקר אותה לפשר קורות ימיה האחרונים עד שסיפרה לו שבעלה היה בדרך והתעוררו בלבה תשוקה לבעלה ואז יצא דם החימוד מגופה.
הראשונים נחלקו מדוע היה חשוב להבחין בדם החימוד אם בפועל גם הוא מטמא:
הר"ן הסביר שדם חימוד אכן טהור, ולכן כשאמורא ידע שהדם שלפניו הוא דם חימוד בלבד - פסק שהוא טהור, אלא שבפועל חוששים שמא התעורר גם דם הנידה לצאת יחד עם דם החימוד, ולכן מתייחסים אליו כטמא.
הרשב"א הסביר שדם החימוד טמא מהתורה בדיוק כדם הנדה, והתלמוד מספר על ההבחנה של האמוראים בדם החימוד רק כדי להוכיח את בקיאותם הרבה.
האור זרוע מסביר שדם החימוד אמנם טמא, אך מדרבנן בלבד, ולכן היה חשוב לאמוראים להבחין בכך שמדובר בדם חימוד.
במחקר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  נדרשת סקירת ספרות אקדמית רחבה יותר.
יש מהחוקרים שכתבו שייתכן ומדובר על דמם שבירה תופעה הנגרמת כתוצאה משינוי מצבי רוח.
הערות שוליים

↑  מהם ראב"ד רמב"ן רשב"א ריטב"א וכן פסק בשולחן ערוך. אולם דעת הראבי"ה שאם בדקה מיד ולא מצאה דם אין צורך להמתין שבעה ימים.
↑  שבועות תש"מ
↑  תוספות על תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ל"ז, עמוד ב'.
↑  ש"ת חתם סופר יורה דעה סימן קפ"ד
↑  חוות דעת סימן קצ"ב
↑  שבט הלוי קצ"ה ב
↑  ראו דרכי תשובה קצ"ב סעיף קטן ה' מחלוקת הפוסקים בעניין זה
↑  ד - טהרה מדם חימוד, באתר פניני הלכה, ‏2018-08-07
↑  תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף כ', עמוד ב'
↑  הלכות נדה שמ"א
↑  תשובת מכון שלזינגר באתר "כיפה". וראו בהרחבה, תרצה מיצ'ם, משנת מסכת נידה עם מבוא: מהדורה ביקורתית עם הערות בנוסח, בפרשנות ובעריכה ופרקים בתולדות ההלכה ובריאליה, עבודת דוקטור, אונ' העברית, תשמ"ט. מנגד פרופ' שרלוט פונרוברט(אנ') סבורה כי אין לחפש מקור פיזיולוגי לדם חימוד, וחז"ל הסיקו כך מחמת הדמיון לתשוקה גברית.(C. Fonrobert, Menstrual Purity: Rabbinic and Reconstructions of Biblical Gender, Stanford 2000, pp. 261-262, n. 39)
| נידה |
| --- | --- | --- |
| סוגי ראיות ודמים | נידה • זבה קטנה-שומרת יום כנגד יום • זבה גדולה - שבעה נקיים • כתם (נידה) • הרגשת נידה • דם בתולים • דם חימוד • דם קישוי • דם טוהר |  |
| דיני הוסתות | פרישה סמוך לווסת • וסת קבוע • וסת שאינו קבוע • עונה בינונית • וסת ההפלגה • וסת החודש • וסת השבוע • וסת השעות • וסת הדילוג • וסת הגוף • וסת הסירוג • וסת האונס • רואה מחמת תשמיש • ימי המבוכה |  |
| דיני הנידה | איסור משכב עם נידה • הרחקות הנידה • בועל נידה |  |
| פרישה סמוך לווסת | עונת אור זרוע • עונת חוות דעת • עונת אבי עזרי |  |
| טהרת הנידה | בדיקת עד • הפסק טהרה • מוך דחוק • שבעה נקיים • ליל טבילה • חפיפה לפני טבילה • טבילה • סתירת שבעה נקיים • פולטת שכבת זרע • חומרא דרבי זירא |  |
| שונות | חופת נידה • מסולקת דמים • עד בדיקה • מסכת נידה • ברייתא דמסכת נדה • בודקת טהרה |  |
| חיי אישות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| סדר הנישואין היהודי | שידוך • אירוסים • שטר תנאים • קידושין • חופה וקידושין • ברכת אירוסין • כתובה • חדר ייחוד • שבע ברכות • בעילת מצווה • ברכת בתולים |  |
| מצוות והלכות בזוגיות | פרייה ורבייה • לידה בהלכה • שאר כסות ועונה • יחסי אישות • איסור משכב עם נידה • איסור עריות • לא תנאף • שיור • הוצאת זרע לבטלה • ביאה שלא כדרכה • ביאה דרך איברים |  |
| טהרת המשפחה | דם בתולים • דם חימוד • נידה • זבה • שומרת יום כנגד יום • יולדת  • פולטת שכבת זרע • רואה כתם • רואה מחמת תשמיש • פרישה סמוך לווסת • הפסק טהרה • שבעה נקיים • טבילה • בדיקת עד |  |
| צניעות | שמירת נגיעה • איסור הסתכלות בערווה • איסור ייחוד • כיסוי ראש לנשים |  |
| מסכתות בסדר נשים | יבמות • כתובות • נדרים • נזיר • סוטה • גיטין • קידושין |  |
מרדכי שוורץ

| --- | --- |

מרדכי שוורץ עם ארוסתו חנה פינקלשטיין בתל אביב, 1937
 לידה:  16 בדצמבר 1914 י"ז בכסלו ה'תרע"ד 
 הוצאה להורג:  16 באוגוסט 1938 (בגיל 23) י"ט באב ה'תרצ"ח 
 מקום קבורה:  מתחם בתי הקברות בחיפה 
 השתייכות:  משטרת המנדט 
 תקופת הפעילות:  ינואר 1937 – ספטמבר 1937 (משטרת המנדט) 1935 – 1937 (ההגנה)
 
מרדכי שוורץ (שורץ) (16 בדצמבר 1913, י"ז בכסלו ה'תרע"ד – 16 באוגוסט 1938, י"ט באב ה'תרצ"ח) היה שוטר יהודי במשטרת המנדט אשר בימי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט רצח שוטר ערבי, כנקמה על רצח חבריו היהודים על ידי פורעים ערבים יומיים קודם לכן. נידון למוות והוצא להורג על ידי הבריטים בגיל 24.
הערכה

לאחר הוצאתו להורג התפרסם בעיתון "דבר" מכתב שכתב מרדכי שוורץ למערכת העיתון, יום לפני תלייתו, ב-15 באוגוסט 1938. את מכתבו מסר למפקד הכלא, שהעבירו לשלטונות המנדט בירושלים, אשר אישרו את שיגורו לעיתון. במכתב כתב:
הנני מבקש מכם לפרסם את השורות הבאות אחרי מותי. בקשתי האחרונה היא מהציבור העברי בארץ ובגולה לא לעשות שום מעשים היכולים להביא למעשי אלימות ופורענות בקשר עם התלייה שלי.

כדי להימנע שלא ינצלו את ההזדמנות הזאת אנשים ידועים [=כלשהם] למעשי פרובוקציות היכולים לגרום לשפיכת דמי אנשים חפים מפשע, הנני מודיע שאין לי שום קשר עם התנועה הזאת ולפי השקפתי הנני מתנגד לטרור ולשפיכת דם.

את המקרה שלי חושב אני לשגיאה פרטית ברגע שטירוף הדעת תקף אותי. אני מתחרט למעשה [=על המעשה] בכל לבי ומקבל עלי את גזר הדין ברצון.

דרישת שלום לכל החברים ברמת-גן ושכונת בורכוב. תסלחו בעד זה שבגדתי בחינוך ובתנועה שלנו.

אל תלכו בעקבותי!



                שלום לכולכם.

                        מרדכי שוארץ

                        בית-הסוהר, עכו, 15.8.38
עם זאת, לפני מותו כתב שוורץ:
האמינו לי, אינני מצטער על מה שהיה. אלוהי ישראל, בוחן לבבות, יודע עד כמה צריך היה הערבי הזה להיהרג. הוא קפץ משמחה כשסיפר על ההרוגים בכרכור, התפאר שיהרוג את כל הילדים והנשים בתל אביב. לא יכולתי לשמוע את דבריו ונקמתי בשביל אחי שנהרגו אותו יום. כך היה עושה כל יהודי שהיה שומע התעללות זאת מפי ערבי.
מרדכי שוורץ לא נמנה בדרך-כלל עם עולי הגרדום: הוא רצח כעניין אישי, ולא כנציג של מחתרת הפועֵל בשליחותה ("ההגנה" התנערה ממנו לחלוטין, גם בזמן המשפט וגם אחרי התלייה, ועד היום, מעולם לא ראתה במעשהו מעשה שלה). גם במשפטו לא ניסה שוורץ להציג את הרצח כפעולה לאומית או כפעולה של ארגון "ההגנה", אלא טען שמדובר בתאונה (בית-המשפט קבע שהרצח היה תוצאה של נקמה), זאת בניגוד לעולי הגרדום, אשר פעלו בשליחות ארגוניהם, מעולם לא התכחשו למעשיהם, ואף הפכו את אולם המשפט עצמו לזירת מאבק מדיני. שוורץ נשפט (מרצונו) בבית המשפט לפשעים חמורים (ולא בבית דין צבאי) כרוצח פלילי רגיל (הוא קיווה שכך יוכל לזכות להקלה בעונש).
הסופרת וחוקרת היישוב, רות בקי-קולודני, הזכירה את שוורץ בספרה "להתחיל מבראשית". תמונתו נמצאת כיום במוזיאון אסירי המחתרות - עכו, ובמוזיאון אסירי המחתרות - ירושלים.
הערות שוליים

1 2 3 4  Group portrait of members of the British mandate police force in Haifa, ובה משה שוורץ, באתר מוזיאון השואה האמריקני (באנגלית).
↑  מ. שוורץ לבית-הדין לפשעים חמורים באשמת רצח השוטר הערבי במחנה הנציב, דבר, 17 בנובמבר 1937.
↑  משפטו של מ. שוארץ בפני זקן השופטים כדן יחידי, דבר, 20 בינואר 1938.
↑  במשפט מרדכי שוארץ, דבר, 21 בינואר 1938.
↑  מבקשים חנינה לשוארץ, דבר, 15 באוגוסט 1938.
↑  אושר גזר דינו של מרדכי שוארץ, דבר, 2 באוגוסט 1938.
| המנדט הבריטי משטרת המנדט |
| --- | --- | --- |
| מפקדי המשטרה | פרסי בראמלי • הנרי טיודור • ארתור סטיבן מאברוגורדאטו • רוי ספייסר • אלן סונדרס • ג'ון מורי ריימר-ג'ונס • ויליאם ניקול גריי |  |
| יחידות צבא ומשטרה קשורות | המשטרה המעולה • הז'נדרמריה הבריטית • חיל הספר העבר-ירדני • משטרת היישובים העבריים • כלניות • מחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט • משטרת תל אביב • המשטרה הניידת • הנוטרים • המשמר הנע • משמר הרכבת |  |
| אישים | אברהם זלינגר • תומאס ג'יימס וילקין • ריימונד אוסוואלד קפראטה • הרברט דאוביגין • רוי פאראן • ג'פרי מורטון • דאגלס דאף • צ'ארלס טיגארט • פאיז ביי אל-אידריסי‎ • הנרי טיודור • ויליאם דובי • ברנרד פרגוסון • שלמה שיף • דוד תדהר • חביב כנען • גרו גרא • ירחמיאל ירון |  |
| אירועים בולטים | מאורעות תר"פ • מאורעות תרפ"א • מאורעות תרפ"ט • מאורעות אוקטובר 1933 • המרד הערבי הגדול • מבצע עוגן • סטרומה • השבת השחורה • אקסודוס (אוניית מעפילים) • המצור על גבעת חיים • פרשת הרצח בחולות תל נוף • רצח ארלוזורוב |  |
| מבנים ואתרים | מגרש הרוסים • בווינגרד • מצודות טיגארט • גדר הצפון |  |
המנדט הבריטי • משטרת ישראל • פורטל היישוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 156146461537227731268   WorldCat (עם VIAF): 156146461537227731268
כנס יפו

| --- | --- |
 סוג:  כנס 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  המרכז הערבי-יהודי ביפו 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  2005–2014 (כ־9 שנים) 
 
כנס יפו היה כנס ישראלי שעסק ביחסי יהודים ערבים בישראל ובקידום השוויון. הכנס הראשון נערך בשנת 2005 על ידי הפורום להסכמה אזרחית ומאז מתכנס מדי שנה. הכנס האחרון התקיים בשנת 2014.
אודות הכנס

הכנס נערך מדי שנה מאז שנת 2005. בכנס נפגשים אישים מארגונים שונים מתחומי הפוליטיקה, כלכלה, אקדמיה וחינוך ודנים בנושאים הקשורים ליחסי יהודים-ערבים במדינת ישראל על היבטיהם השונים.
אודות הכנס > הכנס הראשון

הכנס הראשון התקיים בחודש יוני 2005. הוא נפתח בישיבה מיוחדת של ועדת חוקה חוק ומשפט בכנסת ואירוע מיוחד לחשיפת המדד ליחסי יהודים ערבים באוניברסיטת חיפה, ולמחרת נערכו הדיונים ביפו. בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, עיסאם מח'ול, מיכאל איתן, שרת המשפטים ציפי לבני, פרופסור רות גביזון, אריק כרמון, מוחמד ברכה ומרדכי שקלאר.
אודות הכנס > הכנס השלישי

הכנס השלישי התקיים בחודש דצמבר 2007. בין הנושאים שדנו בו היו שירותי הרווחה במגזר הערבי, שיפור התהליכים לאוכלוסייה הערבית במעברי הגבול ובשדות התעופה, ערים מעורבות, מקומות נטושים קדושים למוסלמים. בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, קולט אביטל, ראובן ריבלין, דליה רבין, שרת החינוך יולי תמיר, אבראהים צרצור, נאדיה חילו, אורי אריאל ועמי אילון.
אודות הכנס > הכנס הרביעי

הכנס הרביעי התקיים בחודש דצמבר 2008 במרכז הערבי-יהודי ביפו. בין הנושאים שעסקו בו היו מעמדה של התרבות הערבית בישראל, האקדמיה ללשון ערבית, חינוך לחיים משותפים, החוקה והערבים בישראל, מוכנות היישובים הערבים בעורף למקרי חירום ועוד.
בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, ראובן ריבלין, שרת החינוך יולי תמיר, אבראהים צרצור, נאדיה חילו, עמי אילון, פרופ` גבריאל סלומון, האלה אספניולי, בנימין בן-אליעזר, שר התשתיות, מנחם בן-ששון, פרופ` מחמוד גנאים, יו"ר האקדמיה ללשון הערבית, חיים יבין, יצחק הרצוג, שר הרווחה, עמירה דותן, זהבה גלאון, ג'יימס ב. קנינגהם, שגריר ארצות הברית בישראל, אסתרינה טרטמן, שלי יחימוביץ', דב חנין, חיים אורון, יואל חסון, עיסאם מח'ול, פרופ` חיים מאור ונעים עריידי.
אודות הכנס > הכנס החמישי

נערך ב-21 בינואר 2010 במרכז הערבי-יהודי ביפו.
בין המשתתפים בו היו השר בני בגין, זאב אלקין, פרופ יוסי יונה, יוסי שריד, רון פונדק, השר לענייני מיעוטים אבישי ברוורמן, השגריר ג'יימס ב. קנינגהם, סילבן שלום, השר פואד בן אליעזר, השר יוסי פלד, מיכאל איתן, שרה אוסצקי לזר, מאיר שטרית, מירי רגב, דב חנין, אילן גילאון, ראש עריית תל אביב רון חולדאי, עפו אגבאריה, פרופ יצחק רייטר, אבראהים צרצור, פרופ ראסם חמייסי, אורית זוארץ, ראש עריית נצרת, ראמז ג'ראייסי ושר החינוך גדעון סער.
אודות הכנס > הכנס השישי

נערך ב-27 בינואר 2011 במרכז היהודי ערבי ביפו.
הערות שוליים

↑  האתר של הכנס לא קיים כבר מספר שנים, המקור הכי עדכני לקיום הכנס מצביע על קיומו ב-2014 בפעם האחרונה. לערך אין מקורות בלאו הכי. http://yaffo.co.il/article_k.asp?id=4662
ג'סיקה מאובוי

| --- | --- |

 לידה:  4 באוגוסט 1989 (בת 35) אוסטרליה דרווין, הטריטוריה הצפונית, אוסטרליה
 שם לידה:  Jessica Hilda Mauboy 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  זמרת, כותבת שירים, שחקנית
 סוגה:  R&B • פופ
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  סוני • מיניסטרי אוף סאונד
 שיתופי פעולה בולטים:  הדיוות הצעירות, פלו רידה, סנופ דוג, לודקריס, פיטבול (זמר)
 www.jessicamauboy.com.au
 פרופיל ב-IMDb
 
מאובוי באירוויזיון 2018
ג'סיקה הילדה מאובוי (באנגלית: Jessica Hilda Mauboy; נולדה ב-4 באוגוסט 1989) היא זמרת, כותבת שירים ושחקנית אוסטרלית.
בפברואר 2007 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, ב-2010 הוציאה את אלבומה השני ולאחריו המשיכה להוציא אלבומים נוספים וסינגלים, והשתתפה בהצגות רבות.
מאובוי ידועה ככוכבת גדולה באוסטרליה והן מחוצה לה. מעבר להיותה מצליחה במדינתה עם שישה אלבומים (כששניים מהם הגיעו למקום הראשון) ו-26 סינגלים (כשתשעה מתוכם היו בעשרת הגדולים), מאובוי אף זכתה בשני פרסי טקס פרסי המוזיקה האוסטרלית ודורגה במקום ה-16 ברשימת ״100 הזמרים האוסטרלים המצליחים ביותר של כל הזמנים מבית מגזין הרלד סאן. בנוסף, מאובוי שיתפה פעולה עם אמנים בין-לאומיים כדוגמת פלו ריידה, סנופ דוג, לודאקריס, ג'יי שון ופיטבול וכן גם חיממה בעברה את ביונסה וכריס בראון ואף הופיעה בפני אופרה וינפרי, אלן דג'נרס וברק אובמה בזמן שביקרו באוסטרליה. מאובוי אף התארחה בהופעת ביניים במהלך אירוויזיון 2014 וכן ייצגה את אוסטרליה במהלך אירוויזיון 2018.
ראשית חייה

ג'סיקה נולדה באוסטרליה ב-4 באוגוסט 1989 לפרדי ותרז מאובוי. לג'סיקה יש עוד ארבע אחיות.
ביתם היה נקרא "הבית הרועש של הבלוק" וכונה כך משום שהמשפחה הייתה מאוד מוזיקלית. ג'סיקה הייתה שרה עם אמא ואביה היה מנגן ושאר המשפחה הסתכלה מהצד.
ביוגרפיה > 2006: אוסטרלין איידול

מאובוי החלה את הקריירה המוזיקלית בעונה הרביעית של אוסטרלין איידול (הגרסה האוסטרלית לאמריקן איידול), שם ביצעה בשלב האודישנים את השיר ״I Have Nothing״ של וויטני יוסטון. הביצוע הרשים רבות את השופטים ובמהלך העונה מאובוי התקדמה עד לשלב הגמר, בו סיימה במקום השני. במהלך העונה, התקשורת האוסטרלית גילתה כי מאובוי חתמה בעברה חוזה עם סוני, אך ההפקה דחתה זאת בטענה כי החוזה פג בטרם השתתפותה בתוכנית. שבועיים לאחר התחרות, מאובוי חתמה חוזה חדש עם החברה שבועיים לאחר תום התחרות.
ביוגרפיה > 2007–2009: Been Waiting, The Journey והדיוות הצעירות

ב-24 בפברואר 2007, מאובוי הוציאה לאור את אלבום בכורה בהופעה חיה בשם The Journey, שהיה אלבום כפול. האלבום היווה בתוכו את סיכום תקופתה באוסטרליין איידול כשלפיו, הדיסק הראשון הכיל קאברים נבחרים של מאובוי מהתוכנית ואילו הדיסק השני הכיל DVD של הופעותיה שם. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים האוסטרלי ואף הגיע למעמד של אלבום זהב בעקבות 35 אלף עותקים.
במהלך ספטמבר 2007 מצטרפת מאובוי ללהקת הדיוות הצעירות תוך שהיא מחליפה את ריקי-לי קולטר, אשר עזבה את הלהקה שלושה חודשים קודם וזאת במטרה לשחזר את קריירת הסולו שלה. מאז הצטרפותה, הלהקה הקליטה את אלבומה השני New Attitude שיצא לאור ב-24 בנובמבר 2007, שהגיע למקום העשירי במצעד המכירות והגיע למעמד של אלבום זהב. סינגל הבכורה מהאלבום "Turn Me Loose" הגיע למקום ה-15 במצעד האוסטרלי. במהלך מרץ 2008, מאובוי הוחתמה על תוכנית הממשל האוסטרלי לחיזוק קשרים עם אינדונזיה, תוך שבמהלך תקופה זו, מאובוי נסעה למסע של שלושה ימים בגבולותיה, כולל הופעה באינדונזיין איידול (הגרסה האינדונזית של אמריקן איידול), תוך שבמקביל החלה לעבוד על אלבום אולפן ראשון. במהלך אוגוסט 2008, הכריזה מאובוי כי היא עוזבת את להקת הדיוות הצעירות במטרה להתמקד בקריירת הסולו שלה, שאף הובילה חברת להקה אחרת, פאוליני (אנ'), הידועה כמייסדת הלהקה, לעשות כן כשלאחר מכן שתי חברות הלהקה הנותרות, קייט דיארגו ואמילי וויליאמס, הכריזו גם הן על קריירות סולו משלהן וכך גרמו לפירוק הלהקה באופן סופי.
אלבום הבכורה, Been Waiting, יצא ב-22 בנובמבר 2008 והגיע למקום ה-11 במצעד המכירות, תוך שהגיע למעמד של פלטינה כפולה עם מכירות של 140 אלף עותקים וכן קיבל ביקורות חיוביות. מאובוי כתבה 11 שירים מתוך האלבום והפקתו הייתה בידי אודיוס מטאווארירה, ישראל קרוז, ג׳ונאס ג׳ברג, קאטפאדר, אדם ריילי, פינגאז וקוואמה. סינגל הבכורה, ״Running Back״ בשיתוף הראפר פלו ריידה, הגיע למקום השלישי במצעד האוסטרלי והגיע למעמד של פלטינה כפולה. הסינגל השני, "Burn", היה הסינגל הראשון שהגיע למקום הראשון באוסטרליה והגיע למעמד פלטינה תוך שהוא הגיע למקום ה-92 במצעד היפני ובכך הפך לסינגל הפריצה של מאובוי מחוץ לגבולות אוסטרליה. הסינגל השלישי, הנושא את שם האלבום, הגיע למקום ה-12 באוסטרליה ולמעמד של זהב. שני הסינגלים האחרים, "Because" ו-"Up/Down" הגיעו למקומות התשיעי וה-11 (בהתאמה) ואף הגיעו למעמד של זהב.
במהלך פברואר 2009 חתמה מאובוי בחברת התקליטים הבריטית מיניסטרי אוף סאונד גרופ. במקביל, האלבום יצא ביפן ב-22 באפריל 2009, כששם הגיע ה-138 במצעד האלבומים היפני. בטקס פרסי הדדלי לשנת 2009, מאובוי זכתה בפרסי אמנית השנה, אלבום השנה על Been Waiting וסינגל השנה על ״Burn״. באותה שנה, נבחרה לחמם את ביונסה בסיבוב ההופעות I Am... World Tour במסגרת הופעותיה באוסטרליה במהלך ספטמבר 2009. בטקס פרסי המוזיקה האוסטרלית לשנת 2009, מאובוי הוכרזה לשבע מועמדויות על האלבום והסינגלים שמתוכו כשבסופו, חזרה רק עם הפרס על ״Running Back״ בתור הסינגל עם המכירות הגבוהות.
ביוגרפיה > 2009–2012: Get 'Em Girls ופסקול הסרט "הספירים"

בינואר 2010 חתמה מאובוי עם יוניברסל מיוזיק גרופ על חוזה בין-לאומי. באותה שנה השתתפה בפרויקט בין-לאומי לקראת אולימפיאדת הנוער שהתקיימה בסינגפור באותה שנה כששם הקליטה סינגל משותף עם שון קינגסטון, ג׳ודי וויליאמס, טאבית׳ה נאוסר וסטיב אפלטון בשם "Everyone״ ואף הופיעו איתו באירוע הפתיחה של משחקים אלו למרות היעדרותו של קינגסטון עקב בעיות אשרת כניסה.
ב-5 בנובמבר 2010, הוציאה את אלבומה השני Get 'Em GIrls אשר הגיע למקום השישי במצעד המכירות ולמעמד זהב. מאובוי הודתה כי בשביל לעבוד על האלבום, היא נסעה ללוס אנג׳לס, ניו יורק ואטלנטה כדי לעבוד עליו עם בכירי תעשיית המוזיקה שמה ואף כתבה 8 שירים מתוכו. האלבום קיבל ביקורות מעורבות. שיר הנושא מהאלבום, אותו היא שרה ביחד עם סנופ דוג, הגיע למקום ה-19 באוסטרליה ואף קידמה אותו בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון אוסטרליה באותה שנה כשבמקביל הנחתה אותו ביחד עם ליאם המסוורת׳ וג׳רי טריינור. לאחריו יצאו הסינגלים ״Saturday Night" (ביחד עם לודאקריס) אשר הגיע למקום השביעי באוסטרליה והגיע למעמד פלטינה כפולה ו-״What Happened to Us״ (ביחד עם ג׳יי שון) שהגיע למקום ה-14 באותו מצעד והגיע למעמד פלטינה. בטקס הפרסים האוסטרלי של אותה שנה זכתה מאובוי למועמדות על פרס ״האמן האוסטרלי הצעיר של השנה״.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. שנת 2011–2012.
ביוגרפיה > 2013–2014: Beautiful, אירוויזיון 2014 והמיני אלבום באייטיונס > אירוויזיון 2014

מאובוי שרה בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2014.
ככל הנראה עקב המופע של מאובוי באירוויזיון 2014, אוסטרליה הצטרפה לתחרות ב-2015 והגיעה למקום החמישי עם הזמר גיא סבסטיאן. שנה לאחר מכן, ב-2016, ייצגה את אוסטרליה הזמרת הדרום קוראנית דאמי אים שהגיעה למקום השני.
ביוגרפיה > 2015–2018: פסקולי הבנות הסודיות והאירוויזיון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-9 ביוני 2017, הוציאה את הסינגל "Fallin'".
ביוגרפיה > 2015–2018: פסקולי הבנות הסודיות והאירוויזיון > אירוויזיון 2018

מאובוי נבחרה בחודש דצמבר 2017 לייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2018, והופיעה בחצי גמר השני של התחרות עם השיר "We Got Love" ("יש לנו אהבה") ב-10 במאי 2018. שירה של אוסטרליה היה התשיעי בסדר ההופעות. בתום הערב הוכרזה אוסטרליה כעולה השישית מבין עשר המדינות שעלו לשלב הגמר שהתקיים ב־12 במאי 2018. בשלב הגמר של האירוויזיון דורגה מאובוי במקום ה-20 (מתוך 26 משתתפות בשלב הגמר).
ביוגרפיה > 2019–2021: Hilda

ב-11 באפריל 2019 הוציאה מאובוי את Sunday, הסינגל הראשון מאלבומה הרביעי, Hilda, אשר יצא במהלך אוקטובר 2019. הקליפ לסינגל יצא ב-30 באפריל באותה שנה ובוים על ידי ניק ווטרמן וג'ון אוסטין. הסינגל השני מתוך האלבום, Little Things, יצא ב-21 ביוני במקביל לרכישה המוקדמת של האלבום, וכן הפך לסינגל במעמד פלטינה במהלך אוקטובר באותה שנה, כשבאותו הזמן יצא הסינגל השלישי Selfish. האלבום עצמו דורג במקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי עם יציאתו.
בדצמבר 2020, סיימה מאובוי חוזה עם סוני מיוזיק ועברה לחתום עם וורנר מיוזיק גרופ תוך שהודיעה שתעבוד על מוזיקה חדשה במהלך 2021.
בשנת 2021 הצטרפה כמנטורית לעונה העשירית של תוכנית המציאות האוסטרלית "The Voice"; לצדה יושבים ריטה אורה, גאי סבסטיאן וקית' אורבן שלאחר מכן הוחלף בג'ייסון דירולו.
ביוגרפיה > 2022–הווה: Yours Forever

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
השפעות

ג׳סיקה הודתה כי גדלה על מוזיקת קאנטרי כדוגמת פטסי קליין, דולי פרטון וסלים דסטי כשבמקביל גם שמעה מוזיקת היפ הופ וראפ כדוגמת סנופ דוג, טופאק וד״ר דרה. מאובוי אף ציינה כי מריה קארי היא ההשראה הגדולה עבורה ״תוך שהייתה צופה בהופעות ומאזינה להן״. מאובוי ציינה כי שיריה של קארי היוו עבורה השראה ליכולותיה הווקאליות וכן בכתיבת השירים:
אהבתי את Dreamlover ואת Fantasy – משם לקחתי את ההשראה והטיפים לגבי סגנון ויכולת השירה. היא לימדה אותי שהמילים שכותבים לשירים חייבות לבוא מניסיון אישי – אני באמת הרגשתי את המוזיקה שלה. כעת אני שואפת לכתוב מילים ישירות ולייחס את הרגשות שלי באופן ישיר כלפי אנשים שיכולים להתייחס
המקור באנגלית
"I loved 'Dreamlover' and 'Fantasy' – and picked up loads of tips from her style of singing. She taught me that the lyrics you write have to come from personal experiences – I really felt her music. Now I aspire to writing honest lyrics with real feelings that people can relate to."
זמרת נוספת שממנה מאובוי קיבלה השראה דומה הייתה וויטני יוסטון. השראות מוזיקליות נוספות היו ביונסה וג׳ון פרנהאם. כמו כן, הודתה כי נשים אוסטרליות רבות, כדוגמת קתי פרימן ודבורה מיילמן.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Been Waiting (2008)
Get 'Em Girls (2010)
Beautiful (2013)
Hilda (2019)
Yours Forever (2024)
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה של ARIA | 2024 | הוצאת הפופ הטובה ביותר | Yours Forever | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה של ARIA | 2024 | שיר השנה | "Give You Love" (בהשתתפות ג'ייסון דירולו) | מועמדות |  |
גאולה בת-יהודה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 במאי 1917 כ"ו באייר תרע"ז ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בדצמבר 2017  (בגיל 100) כ"ו בכסלו תשע"ח 
 מדינה:  ישראל, ארצות הברית 
 שפות היצירה:  עברית 
 בן או בת זוג:  יצחק רפאל 
 צאצאים:  שילה רפאל 
 מספר צאצאים:  1 
 
גאולה בת-יהודה (שם העט של גאולה רפאל; כ"ו באייר תרע"ז, 18 במאי 1917 – כ"ו בכסלו תשע"ח 13 בדצמבר 2017) הייתה סופרת ישראלית והיסטוריוגרפית של הציונות הדתית.
ביוגרפיה

נולדה בניו יורק כבת יחידה לבתיה והרב יהודה לייב פישמן מימון, לאחר שהוריה גורשו שנה קודם לכן מארץ ישראל על ידי השלטון הטורקי, בגין פעילותו הציונית של אביה, ממייסדי "המזרחי". בשנת 1919 שבה המשפחה לארץ והתיישבה בתל אביב ומשנת 1920 בירושלים. כעבור תקופה היו הוריה בין המתיישבים הראשונים בשכונת רוממה, ובעת מאורעות תרפ"ט היו בין שלוש המשפחות הבודדות שלא נטשו את ביתם, למרות החשש מהתנכלות תושבי הכפר הסמוך ליפתא. בת-יהודה סיימה את לימודיה בבית ספר "רוממה" בשנת 1930 ולאחר מכן למדה בבית המדרש למורות "מזרחי", וסיימה לימודיה בהצטיינות. בשנת 1942 סיימה לימודי מוסמך בהיסטוריה כללית, תולדות ישראל וספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1936 נישאה ליצחק רפאל (באותה עת יצחק ורפל), חברה לתנועת "בני עקיבא" וללימודיה באוניברסיטה, שלימים היה חבר הוועד הלאומי וממשלת ישראל. בנם היחיד היה הרב שילה רפאל.
בת-יהודה לקחה חלק בפעילות התנדבותית רבת שנים. במלחמת העצמאות השתתפה בחיל המשמר בירושלים. הייתה חברת מרכז "הפועל המזרחי" בישראל ושימשה חברת מזכירות ארצית של ארגון הפועלות של הפועל המזרחי.
נפטרה ביום כ"ו בכסלו ה'תשע"ח נטמנה בבית הקברות בשכונת סנהדריה בירושלים לצד בעלה והוריה..
כתביה

בהשראתו של אביה, החלה בת-יהודה בכתיבת מאמרים וביקורות ספרים בשבועון הספרותי של איגוד סופרים דתיים. בשנת 1944, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, התלוותה לאביה, שהיה אז חבר הנהלת הסוכנות היהודית, בשליחותו באנגליה ופרסמה סדרת מאמרים תחת הכותרת "ממסע בעולם סוער". לאורך השנים התפרסמו מאמריה בעיתונים היומיים "הצופה" ו"הארץ" ובבטאוני "ארשת" ו"עמודים". בשנות הארבעים החלה גם בפרסום חוברות בנושא "רבי יהודה אלחריזי ועמנואל הרומי", "רבי "יחיאל מיכל פינס" ו"רבי נחמן קרוכמל ותפיסתו הלאומית".
בשנות החמישים מונתה בת-יהודה לעורכת מדור הספרות ומדור האישה בשבועון "פנים אל פנים". באותה תקופה, החל ב-1956, החלה לעבוד כעורכת ומתרגמת במוסד הרב קוק, והייתה עורכת משנה של "האנציקלופדיה של הציונות הדתית" בה כתבה ערכים ביוגרפים שונים. בין תרגומיה: "אמונת היהדות" (תשכ"א) ו"תולדות היהודים באיטליה" (תשכ"ב). פרסמה את הספר הביוגרפי על אביה "הרב מימון בדורותיו". וכן ספרים ביוגרפיים על הרב יצחק יעקב ריינס, מייסד המזרחי בשם "איש המאורות", ועל זאב יעבץ – "יודע העיתים".
הערות שוליים

↑  ידיעה על פטירתה באתר סרוגים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309993905171  BnF: cb156502296 (data)  GND: 1137875968  ISNI: 0000 0000 7985 1692  LCCN: n82235497  RERO: 02-A016296995  SUDOC: 192233432  VIAF: 17550771   WorldCat (עם VIAF): 17550771
ירחמיאל אהרונסון

| --- | --- |

ירחמיאל אהרונסון ("אלישע")
 לידה:  1918 ורשה, פולין
 נהרג:  19 במרץ 1944 (בגיל 26 בערך) תל אביב, פלשתינה (א"י)
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק
 השתייכות:   לח"י
 תקופת הפעילות:  1940–1944 (כ־4 שנים)
ירחמיאל אהרונסון ("אלישע") (1918 – 19 במרץ 1944) היה לוחם לח"י שנהרג על ידי שוטרים בריטיים בתל אביב.