stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טימוטי מוזי
קריירת מועדונים

מוזי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל רעננה ובגיל 13 הצטרף למכבי חיפה. ב-21 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 להפועל באר שבע במסגרת גביע הטוטו. ב-24 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 2-3 להפועל כפר סבא.
ב-4 בפברואר 2021 הושאל להפועל כפר סבא עד לסיום העונה. ב-14 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לבית"ר ירושלים. בסיום העונה הפועל כפר סבא ירדה לליגה הלאומית.
בעונה שאחריה שיחק בהפועל נוף הגליל. בהפועל נוף הגליל רשם 27 הופעות בליגה וכבש שער אחד בניצחון 0-1 נגד מכבי פתח תקווה. בסיום העונה רשם ירידת ליגה שנייה ברצף, אל הליגה הלאומית.
ב-8 באוגוסט 2022 הושאל לעירוני קריית שמונה מליגת העל. בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית ורשם ירידת ליגה שלישית ברציפות.
ב-29 ביוני 2023 חתם בבית"ר ירושלים לשלוש שנים. באוקטובר 2024 נבחר לכדורגלן החודש לאחר שבאותו חודש הבקיע את שער הניצחון בניצחון 2-3 נגד מכבי חיפה ואת שער השוויון בניצחון 1-3 נגד מכבי תל אביב.
חיים אישיים

מוזי נולד בישראל, להורים מהגרים מדרום אפריקה. ב-22 בפברואר 2021 הוא התאזרח בישראל, כאשר שלוש שנים וחצי לפני כן קיבל מעמד של תושב קבע בישראל.
תארים

שחקן החודש בליגת העל: אוקטובר 2024
הערות שוליים

↑  תומר חבז, ‏‏טימוטי מוזי הושאל להפועל כפר סבא: "מקווה להחזיר על האמון במגרש", באתר ספורט1, 4 בפברואר 2022
↑  דורון בן דור, ‏טימוטי מוזי חתם בנוף הגליל וערך אימון בכורה, באתר ONE‏, 9 בספטמבר 2022
↑  טימוטי מוזי הושאל לק"ש עם אופציית רכישה, באתר ONE‏, 8 באוגוסט 2022
↑  טימוטי מוזי חתם בבית"ר ירושלים לשלוש שנים, באתר ONE‏, 29 ביוני 2023
1 2   שחקן חודש אוקטובר: טימוטי מוזי - בית"ר ירושלים, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 31 באוקטובר 2024
↑  ליאב נחמני, טימוטי מוזי קיבל אזרחות ישראלית, באתר ישראל היום, 22 בפברואר 2021
על העיוורון

| --- | --- |

עטיפת הספר בגרסתו העברית, המציגה קטע מהציור משל העיוורים
 מידע כללי
 מאת:  ז'וזה סאראמאגו
 שפת המקור:  פורטוגזית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1995
 מספר עמודים:  259
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת הקיבוץ המאוחד
 תאריך:  2001
 תרגום:  מרים טבעון
 סדרה
 ספר קודם:  The Gospel According to Jesus Christ 
 הספר הבא:  Seeing 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002072970
 
על העיוורון (בפורטוגזית: Ensaio sobre a cegueira) הוא רומן מאת הסופר הפורטוגלי ז'וזה סאראמאגו.
הספר יצא לאור לראשונה בשנת 1995 בפורטוגזית. התרגום העברי של מרים טבעון פורסם בשנת 2001. בשנת 2008 נוצרה גרסה קולנועית לסיפור. לספר נכתב ספר המשך, "על הפקחון".
עלילה

ראשית הסיפור בנהג שמתעוור באופן פתאומי. אין זה עיוורון רגיל, אלא עיוורון מיוחד - הנהג רואה לבן בלבד למול עיניו. עובר אורח מתנדב להסיע את הנהג לביתו, אך לאחר מכן מנצל את עיוורונו וגונב את רכבו. העיוור פונה לרופא עיניים, אולם הרופא אינו מוצא כל פגם בעיניו.
לאט לאט מסתבר שהעיוורון עובר מאדם לאדם; כאשר עיוור (נשא) "מביט" באדם אחר, גם האדם האחר מתעוור. כך נדבקים עובר האורח שגנב את רכב העיוור הראשון, האנשים בחדר ההמתנה של הרופא והרופא עצמו. רק אדם אחד נשאר מחוסן מפני העיוורון - אשת הרופא. כאשר מגפת העיוורון ממשיכה להתפשט מכריזים השלטונות על מצב חירום, ומכניסים את כל העיוורים להסגר בבית משוגעים נטוש במטרה למנוע את התפשטות העיוורון, המכונה ״המגפה הלבנה״. אשת הרופא, שנשארה רואה, מתחזה לעיוורת ומצטרפת לבעלה בהסגר. בית המשוגעים נתון תחת שמירה של כוח צבאי, שיורה בכל מי שמנסה לצאת. בהדרגה מובאים עוד ועוד עוורים למקום, והתנאים נעשים קשים ביותר - המזון לא מגיע בעקביות, המים באיכות ירודה, תנאי התברואה בלתי-אפשריים, ואין אף אדם רואה שיכול לפקח על הנעשה. כנופיה של עיוורים אשר בראשה עיוור נושא אקדח משתלטת באלימות על כל הנמצאים במקום, משתכנת באחד מהחדרים, לוקחת לעצמה את המזון ובהמשך אף אונסת את הנשים.
אשת הרופא, שאינה יכולה לשאת את המצב, רוצחת את ראש הכנופיה בעזרת מספריים, וחברי הכנופיה הנותרים מתבצרים בחדר. לאחר ניסיון מרידה כושל בכנופיה, עיוורת אחת מבעירה את החדר שבו מתבצרת הכנופיה, והאש מתפשטת אל כל בית המשוגעים. העיוורים המבועתים מנסים לברוח מהתופת, ומגלים שהחיילים ששמרו על המקום נעלמו (ככל הנראה התעוורו אף הם), וכי איש אינו מונע מהם לברוח. שישה עיוורים - הרופא, הבחורה במשקפיים הכהים, הזקן בעל הרטייה השחורה והילד הפוזל שהיו בחדר ההמתנה של הרופא והעיוור הראשון ואשתו, בהנהגת אשת הרופא, פונים לעיר, על מנת לחפש את מה שנשאר מבתיהם. מחוץ לבית המשוגעים הם מגלים שכל תושבי העיר התעוורו והאנדלרמוסיה שולטת בכול. אל הקבוצה מצטרף כלב המכונה "כלב הדמעות", שפגש באשת הרופא במהלך אחד משיטוטיה בעיר במטרה למצוא אוכל. הקבוצה מנסה לשמר חיי חברה תקינים בעולם שאין בו חוק ומשטר, ומתמודדת עם קשיי החיים שנוצרו ועם הצורך לחפש מזון ומים. בסוף הספר הראייה חוזרת לכל תושבי העיר, באותו הסדר שבו נדבקו בעיוורון - תחילה לעיוור הראשון, אז לבחורה במשקפיים הכהים, וכן הלאה. הגורם לעיוורון אינו מוסבר במהלך הספר, ונותר בגדר תעלומה.
אמצעים ספרותיים

מעבר לתוכן, ממחיש סרמאגו לקורא את העיוורון גם באמצעים ספרותיים. באופן יוצא דופן, שאינו קיים בדרך כלל בספרות, אין לדמויות בספר שם פרטי או שם משפחה כלשהו. הדמויות מתוארות על ידי סימנים חיצוניים או תכונות, כדוגמת "הרופא", "אשת הרופא", "נהג המונית", "הבחורה במשקפיים הכהים", "הילד הפוזל", וכן הלאה. אפילו גיבורת הספר, אשת הרופא, אינה מוזכרת בשמה לאורך כל העלילה. פרט נוסף התורם ל"עיוורונו" של הקורא הוא היעדר כל סימון מזהה, בשם או במספר לפרקים. היעדר שיום (מתן שם) או מספור לפרקים מתחילת הספר ועד סופו עשוי להקשות על הקורא להתמצא מבחינת מיקומו בספר, והוא נותר, לכאורה, בעיוורונו.
משמעות

הספר עוסק בשאלות המוסר והחוק, ובחיים שבהם חוקים כאלה אינם תקפים. אשת הרופא, היחידה שנשארת רואה לאורך כל המגפה, והקבוצה שעמה, מסמלים את הניסיון לשמר את התרבות והחוק; לעומתם עומדים אנשי הכנופיה בבית המשוגעים, שמנצלים את חולשת האנשים שסביבם כדי לקחת בכוח הזרוע טובות הנאה. שתי הקבוצות האלה מזכירות את שתי קבוצות הילדים שבספר "בעל זבוב".
מבין דפי הספר בולטת הביקורת החברתית הנוקבת: התנהגות הכלל במצב של כאוס ואי סדר, כמתואר בספר, מרמזת על אופי התנהגות החברה כיום. יש הטוענים שלבחירת האשה דווקא, כדמות שנותרה רואה בעוד שכולם מתעוורים, יש משמעות סמלית. הנשים מסוגלות להבין את החולשה והמצוקה, ולעזור במידת הצורך. האשה, כאם, רגישה למצוקות הסובבים אותה, והיא אולי תוכל לפתור בעתיד את בעיות החברה.
את עטיפת המהדורה העברית של הספר נבחר לעטר קטע מהציור "משל העיוורים", מאת פיטר ברויגל האב. בציור זה מופיעים שישה עיוורים, ואף בספר ישנם שישה גיבורים עיוורים, הנמלטים מבית המשוגעים.
הערות שוליים

↑  בתיה גור, על הפגיעות האנושית של הרוח, באתר הארץ, 19 ביוני 2001
↑  אורי קליין, על העיוורון: ריאיון עם הבמאי וביקורות, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2008
גיתית גינת, עכבר העיר, על העיוורון: חוגגים את חורבן האנושות, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2008
↑  מוסף ספרים, ספרים חדשים - על הפיקחון - ז'וזה סאראמאגו. מפורטוגלית: מרים טבעון. רומן המשך ל"על העיוורון", באתר הארץ, 19 ביוני 2006
אטא

ערך זה עוסק באות יוונית. אם התכוונתם לאי בשם זה ראו , אם התכוונתם לארגון הטרור הבסקי, ראו .
| Η η אטא |
| --- | --- |

אלפבית יווני
Α α אלפא: Β β בטא
Γ γ גמא: Δ δ דלתא
Ε ε אפסילון: Ζ ζ זטא
Η η אטא: Θ θ תטא
Ι ι יוטא: Κ κ קפא
Λ λ למדא: Μ μ מו
Ν ν נו: Ξ ξ קסי
Ο ο אומיקרון: Π π פאי
Ρ ρ רו: Σ σ ς סיגמא
Τ τ טאו: Υ υ אופסילון
Φ φ פי: Χ χ כי
Ψ ψ פסי: Ω ω אומגה
אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש
 דיגמא:  סטיגמא
 הטא:  סאן
 קופא:  סאמפי
 שו: 
אֵטָא (אות גדולה: Η, אות קטנה: η) היא האות השביעית באלפבית היווני.
בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 8. האות הגדולה התפתחה לאות H הלטינית והאותיות И ו-Н הקיריליות, אך האות הקטנה מזכירה בצורתה N לטינית קטנה (η).
הגייה

מקורה של האות אטא באות הפיניקית שממנה התגלגלה גם האות העברית חי"ת. ההגייה הראשונית שלה הייתה כפי הנראה עיצור חוכך סדקי (/h/ ‏:IPA - כמו ה"א). על כל פנים, דיאלקטים יווניים רבים איבדו את הצליל הזה בשלב מוקדם, והאות עברה לשמש כתנועה הדומה לסֶגול בעברית (תנועת E).
ביוונית מודרנית האות נהגית כחיריק ונקראת "אִיטא".
שימושי האות η

האות הגדולה Η משמשת בכימיה לציון אנתלפיה.
האות הקטנה η משמשת:
בתרמודינמיקה לציין את היעילות של מנוע חום קרנו.
בכימיה לציין את מספר האלקטרונים המשותפים בקשר מתכתי.
בכימיה אנליטית על מנת לציין את אינדקס חדות הטטרציה.
בפיזיקת חלקיקים, על מנת לציין מזון מסוג η.
באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב השביעי בבהירותו במערכת כוכבים. לדוגמה אטא קארינה.
בדינמיקה של נוזלים - על מנת לציין צמיגות.
בפיזיקה, לציון נצילות.
בכלכלה, לציון גמישות.
בתורת הקבוצות, לציון טיפוס הסדר של קבוצת המספרים הרציונליים.
בפיזיקה, לציון המטריקה במרחב מינקובסקי.
בסטטיסטיקה, לציון גודל אפקט ניתוח שונות
אברהם אלעזר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באוקטובר 1936 בולגריה בולגריה
 נרצח:  2 בינואר 1980 (בגיל 43)
 תאריך עלייה:  1949
 פעילות בולטת:  מנהל תחנת אל על באיסטנבול, טורקיה
 
אברהם (אברמיקו) אלעזר (5 באוקטובר 1936 – 2 בינואר 1980) היה מנהל תחנת אל על באיסטנבול. הוא נרצח על ידי מחבלים בעת מילוי תפקידו. בן 43 היה במותו. משנת 1981 נערכת בכל שנה "צעדת נס ציונה" על שמו בהשתתפות אלפי צועדים.
ביוגרפיה

אלעזר נולד בבולגריה בשנת 1936. בשנת 1949 עלה לישראל. לאחר שירותו הצבאי, הצטרף לחברת אל על, שם התקדם לתפקידי ביצוע וניהול שונים בארץ ובחו"ל. בשנת 1978 מונה למנהל תחנת אל על באיסטנבול, טורקיה.
משפחתו

בשנת 1964, נישא לשירלי שעבדה גם היא באל על. נולדו להם בן-ג'קי, ובת-ליאת העובדים באל על כמנהלי שירות בטיסה.
נסיבות מותו

ב-2 בינואר 1980, לאחר שטיסת אל על המריאה מאיסטנבול לתל אביב, נסע אלעזר במכוניתו לכיוון ביתו באיסטנבול. סמוך לשעה 19:45, רכב פרטי חסם את רכבו בכביש המהיר משדה התעופה לעיר, ומתוכו נפתחה אש לעבר מכוניתו. למעלה מ-50 קליעים נורו לעברו, והוא נהרג במקום. המחבלים השתייכו לארגון המכונה "מחתרת מרקסיסטית-לניניסטית", שפעל בשיתוף עם אש"ף. בעקבות הרצח, יחידת התעמולה המרקסיסטית הלבנונית קיבלה אחריות ואמרה שהרצח של איש אל על הוא עונש על מעשי הזוועה שישראל מבצעת נגד הפלסטינים.
הנצחה

צעדת נס ציונה: בשנת 1981 יזמה מועצת העיר נס ציונה צעדה שנתית לזכרו של אלעזר, המנציחה את פועלו ואת מורשתו הספורטיבית.
חברת אל על: חברת סאן דור מקבוצת אל על חידשה את הטיסות לאיסטנבול ב-30 במרץ 2023, לאחר הפסקה של 15 שנה. שני ילדיו של אלעזר, ליאת וג'קי, נבחרו לשמש כמנהלי שירות בטיסת הבכורה. ג'קי אלעזר נשא דברים מרגשים בטיסה, בהם ציין את גאוותו לקחת חלק בטיסה היסטורית זו.
הנצחות נוספות: אברהם אלעזר מונצח באנדרטה בהר הרצל, בלוח מס' 49.
קבוצת צועדי אל על, שאלעזר היה בין מקימיה, משתתפת בקביעות בצעדה על שמו שמתקיימת בנס ציונה מעל 35 שנה.
סיפורו של אברהם אלעזר הוא עדות למסירות, מקצועיות ואהבת ספורט. הרצח שלו ממחיש את הסכנות שאורבות לישראלים רבים בתפקידים רגישים בחו"ל. הנצחתו היא תזכורת לחשיבות הוקרתם של אלה שאיבדו את חייהם בעת מילוי תפקידם.
הערות שוליים

1 2  אברהם אברמיקו אלעזר ז"ל, באתר laad.btl.gov.il
↑  חדר נרות | אברהם אברמיקו אלעזר ז"ל, באתר laad.btl.gov.il
1 2  צועדים אל על: הכירו את סיפורה של קבוצת הצועדים הוותיקה של החברה, באתר פספורטניוז, ‏2023-09-14
↑  ⁨מעריב⁩ | עמוד 1 | 3 ינואר 1980 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ⁨מנהל ,"אל־על" • באיסטנבול _איפטנביל (א פ) ⁩ | ⁨דבר⁩ | 3 ינואר 1980 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  צעדת נס ציונה 2025 תערך ביום שבת 15/02/2025. מרחבת קרית התרבות לכיוון גבעות הכורכר, באתר nessziona.net
↑  משה כהן, ‏חידוש הטיסות לאיסטנבול נמשך: זו החברה הישראלית שחזרה לטורקיה, באתר מעריב אונליין, 30 במרץ 2023
והיה אם...

ערך זה עוסק בסרט קולנוע של לינדזי אנדרסון. אם התכוונתם לסיפור קצר של אסימוב, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  לינדזי אנדרסון 
 הופק בידי:  מייקל מדווין 
 תסריט:  David Sherwin 
 עריכה:  David Gladwell 
 שחקנים ראשיים:  מלקולם מקדואל Hugh Thomas מונה וואשבורן פיטר ג'פרי ריצ'רד ווריק דייויד ווד Christine Noonan 
 צילום:  מירוסלב אונדריצ'ק 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בספטמבר 1969 
 משך הקרנה:  111 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט נעורים, סרט דרמה, סיפור התבגרות, סרט להט"בי 
 מקום התרחשות:  אנגליה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   if
 פרסים:  פרס דקל הזהב 
 דף הסרט ב־IMDb
 
והיה אם... (באנגלית: ‏ ....If) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1968 שהפיק וביים לינדזי אנדרסון המתרחש בפנימייה אנגלית לבנים. הסרט ידוע בשל התיאור של התקוממות אכזרית ואנרכיסטית בפנימייה. יש המקשרים זאת לאירועי מאי 1968 בצרפת שהתקיימו באותה שנה, מאחר שאנדרסון מזוהה עם תרבות הנגד של שנות ה-60.
בסרט מככב מלקלום מקדואל בתפקידו הקולנועי הראשון, בתור "מייק טרביס", דמות שמופיעה גם בשני הסרטים הבאים של אנדרסון. בעקבות הופעתו של מקדואל בסרט, פנה אליו הבמאי סטנלי קובריק וליהק אותו לסרט תפוז מכני.
בשנת 1969 הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן. בשנת 1999 מכון הסרטים הבריטי כינה אותו הסרט הבריטי ה-12 הגדול ביותר של המאה ה-20. ובשנת 2004, מגזין טוטאל פילם כינה אותו הסרט הבריטי ה-16 הגדול ביותר בכל הזמנים. ב-2017, בסקר שנערך במגזין טיים אאוט, שבו השתתפו 150 שחקנים, במאים, כותבים, מפיקים ומבקרים, הסרט דורג כסרט הבריטי התשיעי הטוב ביותר אי פעם. באתר Rotten Tomatoes מדווח כי 97% מתוך 37 המבקרים נתנו לסרט ביקורת חיובית, עם ממוצע של 7.9/10. על פי הקונצנזוס הביקורתי של האתר, [הסרט הוא] "מסית, חתרני, ובעל הומור אפל, "והיה אם" הוא ציון דרך בתרבות הנגד בקולנוע הבריטי".
עלילה

הסרט נפתח בתיאור של פנימייה ציבורית בריטית מסורתית בסוף שנות השישים, כאשר התלמידים חוזרים לסמסטר חדש. מייק טראוויס, וולאס וג'וני הם שלושה נערים נונ-קונפורמיסטיים. הם נתונים תחת השגחתם של "המצליפים", תלמידים להם ניתנה פרפקטורה לפקח על שאר הנערים. הנערים הזוטרים מתפקדים כמשרתים אישיים עבור "המצליפים", שדנים בהם כאובייקטים מיניים.
סצנות מוקדמות מראות את מנהגי הפנימייה. המנהל מרוחק במידת מה מהנערים ומשאר מנהלי הפנימייה. מר קמפ, מתמרן בקלות על ידי "המצליפים" ונותן להם יד חופשית באכיפת משמעת. כמה מחברי הצוות מגלים התנהגות מוזרה.
יום אחד, מיק וג'וני מתגנבים מהקמפוס וגונבים אופנוע מאולם תצוגה. הם רוכבים לבית קפה המאויש על ידי נערה חסרת שם, ומייק מפנטז שהוא נאבק בה עירום. בינתיים, וולאס נתפס מעשן ומפלרטט עם צעיר הומוסקסואל בשם בובי פיליפס.
מאוחר יותר, שלושת הבנים שותים וודקה בחדר העבודה שלהם ושוקלים כיצד "אדם אחד יכול לשנות את העולם עם כדור במקום הנכון." העימותים שלהם עם רשויות בתי הספר נעשים יותר ויותר קיצוניים. בסופו של דבר, לאחר שהם נענשים באכזריות על ידי "המצליפים", החבורה מחליטה לצאת לפעולה.
במהלך תרגיל צבאי בבית הספר, מייק רוכש תחמושת חיה, מייק, וולאס וג'וני משתמשים בה ויורים באש חיה על קבוצה של סטודנטים ואנשי סגל, בהם כומר בית הספר. כאשר האחרון מצווה על הבנים להשליך את נשקם, אך נכנע בפחד ומותקף על ידי מייק שלכאורה רוצח אותו.
כעונש על מעשיהם, המנהל מטיל על השלישייה לנקות מחסן גדול מתחת לאולם הראשי. ברצף סוריאליסטי, הם מגלים מטמון של כלי נשק, כולל נשק אוטומטי ומרגמות. יחד עם הנערה מבית הקפה ועם פיליפס, הם מחליטים להתקומם נגד הממסד.
ביום המייסדים, כשההורים מבקרים בבית הספר, במהלך נאומו של גנרל, הקבוצה מציתה אש מתחת לאולם. כולם בורחים החוצה ושם הקבוצה מתחילה לירות בהם מהגג. בהנהגתו של הגנרל, אנשי צוות, סטודנטים והורים מנסים להשיב אש. המנהל מנסה לעצור את הקרב, מפציר בקבוצה לנהוג בתבונה, אך הוא נורה למוות על ידי הנערה. הקרב נמשך, והמצלמה ננעלת על פניו הנחושים של מייק כשהוא ממשיך לירות. יש קאט פתאומי, רקע שחור ועליו מתנוססת הכתובת "....If" באותיות אדומות.
מקורות והשפעה

לפי הפרשנות של מבקר הקולנוע דייוויד אהרנשטיין (אנ') שם הסרט מתכתב עם הפואמה המפורסמת "אם" מאת רודיארד קיפלינג, שהוקדשה לבנו, ובה הוא מציג ערכי מתינות ברוח סטואיקניזם וויקטוריאני. הסרט, מהווה אנטיתזה לערכים המוצגים בשיר, בייחוד לשורה "אם אתה יכול לחלום – ולא לעשות את חלומותיך לאדוניך".
הסיקוונסים הסוריאליסטיים בסרט הושוו לסרט הקלאסי הצרפתי של ז'אן ויגו, "אפס בהתנהגות" משנת 1933. אנדרסון הכיר בהשפעת הסרט עליו (ועל התסריטאי) ואמר כי "לראות את הסרט של ויגו נתן לנו את הרעיון וגם את הביטחון להמשיך עם סוג מבנה סצנה שרקמנו, במיוחד עבור החלק הראשון של הסרט".
הביצועים של מקדואל בסרט תפסו את תשומת לבו של סטנלי קובריק, ובעקבות זאת הוא ליהק אותו לסרטו המפורסם תפוז מכני.
המשכים

והיה אם ... הוא הסרט הראשון ב"טרילוגיית מייק טראביס", כולם בכיכובו של מלקולם מקדואל. הסרטים האחרים הם:
הו בן מזל!(אנ') (1973).
בית החולים בריטניה(אנ') (1982).
הסרטים אינם מהווים המשך עלילתי ישיר, ויש להם מעט מן המשותף, מלבד הדמות הראשית של מיק טראביס, וכמה דמויות בעלות שם זהה בתפקידים דומים.
הערות שוליים

↑  "Festival de Cannes: If..." festival-cannes.com. נבדק ב-6 באפריל 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 100 best British films". Time Out. Retrieved 24 October 2017
↑  "If.... (2009)". Rotten Tomatoes. Fandango. נבדק ב-27 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  If....: School Days an essay by David Ehrenstein at the Criterion Collection
↑  Extract from letter written in 1976 by Lindsay Anderson to Jack Landman in which he discusses the parallels between If.. and Jean Vigo's Zéro de Conduite (LA 1/6/3/8), The Anderson Collection, University of Stirling, accessed 14 February 2008
↑  David Hughes (31 במאי 2013). The Complete Kubrick. Ebury Publishing. p. 118. ISBN 978-1-4481-3321-5. {{cite book}}:  (עזרה)
| פרס דקל הזהב |
| --- | --- | --- |
| 1945‏-1960 | יוניון פסיפיק (1945) • (בשנה זו חולקו 11 פרסים) ייסורים, סוף השבוע האבוד, האחו האדום, פגישה מקרית, ניצ'ה נגר, הסימפוניה הפסטורלית, תקוותם האחרונה, גברים ללא כנפיים, רומא עיר פרזות (1946) • הפרס לא חולק (1947) • הפסטיבל לא התקיים (1948) •  האדם השלישי (1949) • הפסטיבל לא התקיים (1950) • מיס ג'ולי (אלף סיוברג), נס במילאנו (ויטוריו דה סיקה) (1951) • בשל מאזן הכוחות, אותלו (1952) • שכר האימה (1953) • השער לגיהנום (1954) • מרטי (1955) • עולם הדממה (1956) • שכנוע ידידותי (1957) • העגורים עפים (1958) • אורפאו נגרו (1959) • לה דולצ'ה ויטה (1960) |  |
| 1961‏-1980 | היעדרות כה ארוכה, וירידיאנה (1961) • משלם ההבטחות (1962) • הברדלס (1963) • מטריות שרבורג (1964) • הפטנט (1965) • על גברים ונשים, גבר ואישה (1966) • יצרים (1967) • חלוקת הפרס בוטלה בשל אירועי מאי 1968 (1968) • והיה אם... (1969) • מ.א.ש (1970) • המקשר (1971) • מקרה מאטי, מעמד הפועלים הולך לגן עדן (1972) • אי ההבנה, הדחליל (1973) • השיחה (1974) • כרוניקה של שנים בוערות (1975) • נהג מונית (1976) • פדרה פדרונה (1977) • קבקבי העץ (1978) • אפוקליפסה עכשיו, תוף הפח (1979) • כל הג'אז הזה, קגמושה (1980) |  |
| 1981‏-2000 | איש הברזל (1981) • יול, נעדר (1982) • הבלדה על נראיימה (1983) • פריז, טקסס (1984) • מסע העסקים של אבא (1985) • המיסיון (1986) • מתחת לשמש השטן (1987) • פלה הכובש (1988) • סקס, שקרים ווידאוטייפ (1989) • לב פראי (1990) • ברטון פינק (1991) • כוונות טובות (1992) • שלום לפילגש, הפסנתר (1993) • ספרות זולה (1994) • מתחת לפני השטח (1995) • סודות ושקרים (1996) • טעם הדובדבן (1997) • נצח ועוד יום (1998) • רוזטה (1999) • רוקדת בחשכה (2000) |  |
| 2001‏-2020 | חדרו של הבן (2001) • הפסנתרן (2002) • אלפנט (2003) • פרנהייט 9/11 (2004) • הילד (2005) • כשהרוח נושבת (2006) • 4 חודשים, 3 שבועות ויומיים (2007) • בין הקירות (2008) • סרט לבן (2009) • הדוד בונמי שיכול לזכור את חייו הקודמים (2010) • עץ החיים (2011) • אהבה (2012) • כחול הוא הצבע החם ביותר (2013) • שנת חורף (2014) • דיפאן (2015) • אני, דניאל בלייק (2016) • הריבוע (2017) • המשפחה שלי (2018) • פרזיטים (2019) • הפסטיבל לא התקיים בשל מגפת הקורונה (2020) |  |
| 2021-היום | טיטאן (2021) • משולש העצבות (2022) אנטומיה של נפילה (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007372062505171  LCCN: n2005061909   WorldCat (עם LCCN): n2005-061909
סקנדינביה

| --- | --- |

 שטח:  1,156,729 קמ"ר
 אוכלוסייה:  19,446,654
 מדינות:  בהגדרה המצומצמת (סקנדינביה): דנמרק דנמרק  נורווגיה נורווגיה  שוודיה שוודיה בהגדרה המורחבת (המדינות הנורדיות): דנמרק דנמרק  נורווגיה נורווגיה  שוודיה שוודיה  פינלנד פינלנד  איסלנד איסלנד  אולנד אולנד (חלק מפינלנד)  איי פארו איי פארו (חלק מדנמרק)  גרינלנד גרינלנד (חלק מדנמרק)
 אזור זמן:  UTC+2 עד UTC+1
סְקַנְדִּינַבְיָה היא אזור הנמצא סביב חצי האי סקנדינביה בצפון אירופה, הכולל את שטחיהן של המדינות נורווגיה, שוודיה ודנמרק. לעיתים נעשה שימוש במונח סקנדינביה לתיאור "המדינות הנורדיות", הכולל גם את פינלנד, איסלנד, אולנד ואיי פארו, והמרחיקים נוהגים לכלול בו גם את גרינלנד. תושבי סקנדינביה מכונים סקנדינבים.
טרמינולוגיה ואטימולוגיה

השימוש במונח "סקנדינביה", כמונח המתאר את שטחיהן של ממלכות דנמרק, נורווגיה ושוודיה, הוא חדש יחסית, ולדעת רוב החוקרים נעשה בו שימוש לראשונה במהלך המאה ה-18, עם עלייתה של התנועה הפאן-סקנדינבית, שהייתה פעילה באותה התקופה. לפני כן, היה המונח "סקנדינביה" מוכר בעיקר לחוקרים קלאסיים כדוגמת חוקר הטבע הרומאי פליניוס הזקן, ושימש לתיאור האזור הדרומי של חצי האי, בדגש על סקאניה. כאמור עם עליית התנועה הפאן-סקנדינבית במהלך המאה ה-18, והתבססותה במאה ה-19, החל המונח לשמש כמתאר את שטחיהן של ממלכות דנמרק, נורווגיה ושוודיה. דבר זה התבטא במיוחד בשיריו של המשורר והסופר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן בשירים כמו "אני סקנדינבי" (1839). לאחר ביקור בשוודיה, הפך אנדרסן לתומך נלהב של התנועה הפאן-סקנדינבית. במכתב ובו שיר שנשלח לאחד מחבריו, הוא כתב:
בבת אחת הבנתי איך קשורים השוודים, הדנים והנורווגים, ועם ההרגשה הזאת כתבתי את השיר מיד לאחר שובי: אנחנו עם אחד, אנחנו הם הסקנדינבים!
לאורך הזמן חוקרים רבים נהגו לראות את סקנדינביה כאזור הכולל את האזורים בצפון אירופה אשר היו קשורים בקשר היסטורי עם דנמרק, נורווגיה ושוודיה. בין המאה ה-12 למאה ה-18, בהפסקה של כמאה שנים במהלך המאה ה-15 במסגרת איחוד קאלמאר, שלטה שוודיה בפינלנד. בדומה לכך, האיים איסלנד ואיי פארו נשלטו על ידי ממלכת נורווגיה (872–1397) ולאחר מכן, בין המאה ה-16 למאה ה-19 היו נתונים לשליטה דנית. תושבי האי אולנד הם שוודים, והוא נתון לשליטה פינית החל משנת 1917. כל אזורים אלו, כאמור נחשבים היום כחלק מסקנדינביה.
מחוץ לצפון אירופה, ישנם אזורים נוספים אשר היו נתונים במהלך ההיסטוריה לשליטה סקנדינבית כמו טירת אוסו של דנמרק בגאנה ושוודיה החדשה של שוודיה בצפון אמריקה. אזורים אלו לא נכללים בסקנדינביה משתי סיבות, הסיבה הראשונה היא שהקשר ההיסטורי בין אזורים אלו לסקנדינביה התמצה בלא יותר ממספר עשורים של שליטה פוליטית סקנדינבית, וממעט התיישבות כזאת. הסיבה השנייה היא שאזורים אלו אינם מהווים חלק מצפון אירופה.
גרינלנד, הייתה נתונה לשלטון דני ממושך לאורך מאות השנים האחרונות, ונשארה כזאת עד ימינו, אם כי מאז 1979 היא נהנית מאוטונומיה חלקית. יש הכוללים את גרינלנד בסקנדינביה, אך יש גם שלא עושים זאת. נימוק המתנגדים העיקרי הוא, שאזור גרינלנד אינו שייך לאירופה אלא לצפון אמריקה.
אם נסכם, נציין שסקנדינביה היא מונח היסטורי וגאוגרפי כאחד, הכולל את כל האזורים בצפון אירופה, אשר היו בקשר פוליטי מובהק עם דנמרק, נורווגיה או שוודיה.
גאוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
צילום לוויין של חצי האי סקנדינביה, מרץ 2002
מפת תבליט של חצי האי סקנדינביה
מפה פיזית של חצי האי סקנדינביה
גאוגרפיה > אקלים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשל מיקומה הצפוני של סקנדינביה, נהנים תושביה משעות אור רבות בחודשי הקיץ. באזוריה הצפוניים השמש אינה שוקעת כלל בתקופה זו. לעומת זאת, בחודשי החורף המצב הפוך – שעות האור מעטות, ובאזורים הצפוניים השמש אינה זורחת כלל.
| אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> ינואר.-1.-5.39 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> פברואר.-1.-5.27 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> מרץ.3.-3.26 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> אפריל.9.1.30 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> מאי.16.6.30 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> יוני.21.11.45 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> יולי.22.13.72 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> אוגוסט.20.13.66 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> ספטמבר.15.9.55 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> אוקטובר.10.5.50 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> נובמבר.5.1.53 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> דצמבר.1.-3.46 | אקלים בסטוקהולם, בירת שוודיה, הגדולה שבמדינות סקנדינביה> שנה.10.3.6.539 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Source no. 1: World Meteorological Organisation, Source no. 2: Hong Kong Observatory
היסטוריה > פרהיסטוריה והעת העתיקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > מבנה היסטורי-פוליטי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
המאה: היסטוריה פוליטית של סקנדינביה
| המאה ה-20 | דנמרק | דנמרק | איסלנד | נורווגיה | שוודיה | פינלנד | פינלנד |
| המאה ה-19 | דנמרק | דנמרק | דנמרק | האיחוד השוודי-נורווגי | האיחוד השוודי-נורווגי | פינלנד הרוסית | פינלנד הרוסית |
| המאה ה-18 | דנמרק-נורווגיה | דנמרק-נורווגיה | דנמרק-נורווגיה | דנמרק-נורווגיה | שוודיה | שוודיה | שוודיה |
| המאה ה-17 | דנמרק-נורווגיה | דנמרק-נורווגיה | דנמרק-נורווגיה | דנמרק-נורווגיה | שוודיה | שוודיה | שוודיה |
| המאה ה-16 | דנמרק-נורווגיה | דנמרק-נורווגיה | דנמרק-נורווגיה | דנמרק-נורווגיה | שוודיה | שוודיה | שוודיה |
המאה ה-15: איחוד קאלמאר
| המאה ה-14 | דנמרק | נורווגיה | נורווגיה | נורווגיה | שוודיה | שוודיה | שוודיה |
| המאה ה-13 | דנמרק | נורווגיה | נורווגיה | נורווגיה | שוודיה | שוודיה | שוודיה |
| המאה ה-12 | דנמרק | חבר העמים הפאורי | חבר העמים האיסלנדי | נורווגיה | שוודיה | שוודיה | שוודיה |
| עמי סקנדינביה | דנים | פארואזים | איסלנדים | נורווגים | שוודים | פינים | אולנדים |
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כלכלת מדינות סקנדינביה מתאפיינת בצורה של מדינת רווחה ושלטון שנקרא סוציאל-דמוקרטי. שיטה זו מאופיינת על ידי שוק קפיטליסטי חופשי המממן רווחה גבוהה.