stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיטת התיקוף
עקרונות השיטה > הנחות יסוד

אנשים בני כל גיל הם בעלי ייחוד וערך וזה נכון גם לגבי בני ה-80 ומעלה.
יש לקבל אנשים זקנים חסרי התמצאות כפי שהם. אין צורך לנסות לשנות אותם.
הקשבה אמפתית בונה אמון של הזקן באדם העוזר, מפחיתה את חרדותיו ומשיבה לו את כבודו העצמי.
כאשר אדם מבטא רגשות כואבים באוזני מי שהוא נותן בו אמון הרגשות הקשים יתפוגגו אם הצד המקשיב יכיר ברגשות הצד המספר, ויתן תוקף לרגשות אלה. רגשות מודחקים לעומת זאת, יתחזקו.
התנהגות של זקנים חסרי התמצאות (ושל אנשים בכלל) קשורה בצורך לענות על צרכים בסיסיים: הצורך לפתור בעיות כדי למות בשלווה, הצורך לחיות בשלווה את שארית החיים, הצורך להשיב תחושת איזון נכח האובדנים ביכולות השונות, הצורך בהכרה, מעמד זהות ותחושת ייחוד (נוכח אובדן הזהות כתוצאה מהשינויים בחיים וכתוצאה מהכניסה למוסד), הצורך להיות מועיל ויצרני הצורך שיקשיבו לאדם ויכבדו אותו, הצורך לבטא רגשות ולהשמע, להיות נאהב ולהשתייך, להיות מטופל מוגן ובטוח ללא הגבלות וריסונים, הצורך בגירוי אינטלקטואלי והצורך לצמצם כאב או אי נוחות.
בחלק מהמקרים התנהגויות שנרכשו בילדות המוקדמת חוזרות בזקנה כאשר היכולת המילולית והזיכרון לטווח קצר כושלים.
זקנים חסרי התמצאות עשויים לעשות שימוש בסמלים אישיים המייצגים תפיסות או דמויות מהעבר. סמלים אלה לדברי פייל הם עמוסי מטען רגשי.
בקרב זקנים חסרי התמצאות נפוצה תופעה של חיים בכמה מישורי מודעות בו זמנית: זקנים אלה רואים בעיני רוחם דברים, ושומעים צלילים מהעבר. כמו כן אירועים, רגשות צבעים צלילים, ריחות טעמים ודימויים יוצרים יחד רגשות שבתורם מהדהדים רגשות דומים מהעבר. הזקן מגיב בהווה באופן שבו הגיב בעבר לאותם גירויים.
תקופת הזקנה עשויה בשביל זקנים רבים להיות תקופה של חיפוש אחר פתרונות לבעיות שליוו את הזקן לאורך חייו. לקראת מותו הקרב של הזקן עולה לעיתים הצורך לפתור בעיות אלה כדי שניתן יהיה למות בשלווה.
פייל תיארה ארבעה שלבים בתהליך חיפוש הפתרון.
א. חוסר התמצאות: ביטוי מוסווה לקיום קונפליקטים מהעבר.
ב. חוסר התמצאות בזמן: היעדר אחיזה במציאות, נסיגה פנימה.
ג. תנועה חזרתית: התנועות באות במקום מילים כדי לבטא רגשות. לעיתים
ד. מצב וגטטיבי: הזקן אינו מדבר יותר וכמעט שאינו יוצר קשר עם סביבתו ומתכנס לחלוטין לתוך עצמו.
מטרת הטיפולוגיה הזו אינה לסווג אנשים או להכלילם לתוך תבניות מוכנות מראש. כל אדם הוא ייחודי בדרך שלו בכלים העומדים לרשותו ובהרגלים שרכש בשנות חייו. בנוסף, אנשים עשויים לנוע בין השלבים, לאורך היום ולעיתים אף להיות במצבי ביניים שונים. תכלית הטיפולוגיה הזו היא לעזור למטפל להבין מאיזה צורך או צרכים נובע דפוס התנהגות מסוים אצל הזקן.
שיטת התיקוף מניחה שמאחורי כל דפוס התהגות ישנה סיבה, הקשורה לצורך קונקרטי של הזקן, צורך שניתן לתיאור במונחים אוניברסליים (באמצעות פרמידת הצרכים של מאסלו) ובמונחים קונקרטיים של הזקן עצמו. גיל הזקנה (ובפרט בגיל 80+) כרוך תמיד באובדנים משמעותיים של יכולות וגם של תארים, תפקידים וכבוד. עמדת המטפל העוזר בשיטת התיקוף היא עמדה סמכותית רכה, כנה ואכפתית. זקנים המצויים ב"תהליך החיפוש אחר פתרון" אשר עברו תיקוף לא מידרדרים למצב וגטטיבי (המצב הסופי בדמנציה בו החולה מפסיק למעשה ליצור קשר עם סביבתו) אלא ממשיכים ליצור קשר בהתאם ליכולותיהם.
הכשרת מטפלים בשיטת התיקוף

המכון ללימוד השיטה והכשרת מטפלים בתיקוף פועל באוסטריה, בלגיה צרפת גרמניה איטליה, יפן, שווייץ שוודיה וארצות הברית. המכון מציע הכשרה ותעודות הסמכה לטיפול בשיטת התיקוף. המכון מציע ארבע רמות של הסמכה:
מטפל בתיקוף, מטפל קבוצתי בתיקוף, מורה לתיקוף ומומחה לתיקוף. המועמד לכל שלב צריך לעמוד בתנאים הכוללים הוכחה שעבר את השלבים הקודמים בהצלחה וכן תנאים נוספים. בישראל התקיים ב 2015 קורס ראשון מטעם ג'וינט אשל, שעסק בשיטת התיקוף. את הקורס הנחתה יוצרת השיטה, נעמי פייל.
יתרונות שיטת התיקוף

שיפור באיכות החיים של הזקן.
השיטה מאפשרת להפחית את השימוש בתרופות פסיכיאטריות שונות, בעיקר כאלה שנועדו להפחית חרדה.
השיטה מביאה לכך שאנשי הצוות יצטרכו פחות לעסוק בשליטה בדיירים.
מקל על תקשורת עם הזקן, גם נוכח אובדנים קוגניטיביים הולכים וגדלים בעקבות הדמנציה.
ביקורת על השיטה

פייל מציינת שהשיטה לא מתאימה לכל מקרה של אדם הלוקה בדמנציה. כך למשל הגישה אינה מתאימה לטיפול באדם צעיר (גיל 50–65) הסובל מדמנציה.
גם כשמדובר בקבוצות תיקוף, לא כל זקן מתאים לקבוצה כזו: כך למשל אנשים הנמצאים בשלב ראשוני של חוסר התמצאות המפחדים מחוסר ההתמצאות., אנשים עם היסטוריה של תחלואה פסיכיאטרית, חולים במחלות כרוניות כמו אפזיה אחרי שבץ, אנשים עם מחלת פרקינסון ללא דמנציה, אנשים עם לקות קוגניטיבית (מוגבלות שכלית התפתחותית וכדומה). כמו כן לא יתאימו למפגש קבוצתי אנשים במצבי תנועה חזרתית ומצב וגטטיבי וכן אנשים חסרי התמצאות בזמן שמעולם לא השתייכו לקבוצה. אלה זקוקים לתיקוף פרטני.
מבחינה מתודולוגית קשה למדוד בכלים אובייקטיביים את השיפור באיכות החיים של הזקן, זאת מפני שהשיפור המשמעותי מקיף שילובים שונים של משתנים ואלו משתנים מאדם לאדם. לכן נכון להיום אין ראיות רבות ואיכותיות המאפשרות להצביע באופן מובהק על יעילות השיטה.
לקריאה נוספת

נעמי פייל וויקי דה קלרק רובין, תיקוף, שיטה פורצת דרך: טכניקות פשוטות ליצירת קשר עם אנשים חולי אלצהיימר וסוגי דמנציה אחרים., ג'וינט ישראל-אשל, 2016 - קישור לצפייה מקוונת בספר המלא (אורכב 16.08.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר ההוצאה לאור.
ויקי דה קלרק-רובין, טיפול בדמנציה בטכניקת התיקוף מדריך למשפחה לשיפור התקשורת. ג'וינט אשל 2016. קישור לצפייה מקוונת בספר המלא (אורכב 16.08.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר ההוצאה לאור
רחל רוזנבאום (עורכת) אלצהיימר ודמנציות אחרות: הטיפול והתמודדות המטפלים עם אנשים תשושי נפש בקהילה. ג'וינט ישראל, אשל, 2014. לקריאה מקוונת של הספר המלא באתר ההוצאה לאור (אורכב 13.05.2017 בארכיון Wayback Machine)
הערות שוליים

↑  דויד דנחי, טיפול  ותקשורת עם תשושי נפש, באתר יד לקשיש, ‏ללא ציון תאריך
↑  L. Tondi, L. Ribani, M. Bottazzi, G. Viscomi, Validation therapy (VT) in nursing home: A case-control study, Archives of Gerontology and Geriatrics, Supplement. Affective, Behavior and Cognitive Disorders in the Elderly 44, 2007-01-01, עמ' 407–411 doi: 10.1016/j.archger.2007.01.057
1 2  פייל נעמי, דה קלרק רובין ויקי, תרגום: יונת דלסקי כהן, תיקוף: שיטה פורצת דרך: טכניקות פשוטות ליצירת קשר עם אנשים חולי אלצהיימר וסוגי דמנציה אחרים, 3, ג'וינט - אשל, 2016 (הקישור אינו פעיל, 2016-08-16) (אורכב 16.08.2016 בארכיון Wayback Machine) עמ' 1-4
↑  Feil, Naomi W., Group Therapy in a Home for the Aged, The Gerontologist 7, 1967-09-01 doi: 10.1093/geront/7.3_Part_1.192
↑  Gemma M. M. Jones, Bere M. L. Miesen, Care-Giving in Dementia: Volume 1: Research and Applications, Routledge, 2014-06-03. (באנגלית)
↑  Validation, http://www.vfvalidation.org, ‏03/07/17
↑  Madrigal, Mary Grace, Hospice professionals report about end-of-life care for persons with schizophrenia, Saybrook University, ProQuest Dissertations Publishing, 2009
↑  נעמי פייל, וויקי קלרק רובין, תיקוף: שיטה פרוצת דרך: טכניקות פשוטות ליצירת קשר עם אנשים חולי אלצהיימר וסוגי דמנציה אחרים., ירושלים: ג'וינט ברוקדייל (אשל), 2016, עמ' 41-42 (הקישור אינו פעיל, 2016-08-16) (אורכב 16.08.2016 בארכיון Wayback Machine)
↑  פייל נעמי, רובין- דה קלרק ויקי, תיקוף שיטה פורצת דרך: טכניקות פשוטות ליצירת קשר עם אנשים חולי אלצהיימר וסוגי דמנציה אחרים., ג'וינט אשל, 2016, עמ' 4-51
↑  ג'וינט אשל, קורס ייחודי וחדשני בארץ, באתר Facebook, ‏20/5/15
↑  Eva Eggenberger, Katharina Heimerl, Michael I. Bennett, Communication skills training in dementia care: a systematic review of effectiveness, training content, and didactic methods in different care settings, International Psychogeriatrics 25, 2013/03, עמ' 345–358 doi: 10.1017/S1041610212001664
↑  Kate Laver, Suzanne Dyer, Craig Whitehead, Lindy Clemson, Interventions to delay functional decline in people with dementia: a systematic review of systematic reviews, BMJ Open 6, 2016-04-01, עמ' e010767 doi: 10.1136/bmjopen-2015-010767
↑  נעמי פייל וויקי דה קלרק רובין, תיקוף שיטה פורצת דרך, ג'וינט אשל, 2016, עמ' 218-219
↑  Bhamini Patel, Mark Perera, Jill Pendleton, Anna Richman, Psychosocial interventions for dementia: from evidence to practice, Advances in Psychiatric Treatment 20, 2014-09-01, עמ' 340–349 doi: 10.1192/apt.bp.113.011957
↑  "Dementia care: an overview of available non-pharmacological therapies". Pharmaceutical Journal (באנגלית). נבדק ב-2017-07-13.
שחקן העונה בפרמייר ליג

שחקן העונה בפרמייר ליג (באנגלית: Premier League Player of the Season) הוא פרס שנתי לכדורגלן המצטיין בפרמייר ליג המוענק על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית בסיום כל עונה. הזוכה נבחר על ידי ועדה הנבחרת על ידי נותני החסות של הליגה, ומורכב מ"הגופים המנהלים את הכדורגל, כלי תקשורת ואוהדים", ומוכרז בדרך כלל בשבוע השני או השלישי של מאי. מטעמי חסות, שמו הרשמי של הפרס מ-1994 עד 2001 היה "שחקן השנה של קרלינג", מ-2001 עד 2004 שמו היה "שחקן השנה של ברקליקארד", ומ-2004 עד 2016 הוא נקרא "שחקן העונה של ברקליס. מאז 2016 שמו של הפרס הוא "שחקן העונה של EA Sports".
הפרמייר ליג נוסדה בשנת 1992 כאשר מועדוני הליגה הראשונה נטשו את הפוטבול ליג והקימו ליגה חדשה ועצמאית, שניהלה משא ומתן משלה על הסכמי שידור וחסות. בעונתה השנייה של הפרמייר ליג, הפכה יצרנית הבירה קרלינג (אנ') לנותנת החסות למשך 4 שנים תמורת 12 מיליון פאונד. באותה עונה הציגה קרלינג פרסים אישיים, כמו נעל הזהב. פרסי שחקן החודש וחשקן העונה הוענקו לראשונה ב-1995. פרס שחקן העונה הראשון הוענק לחלוצה של בלקברן רוברס, אלן שירר שזכה באליפות ובנעל הזהב באותה עונה.
תיירי הנרי, כריסטיאנו רונאלדו, נמניה וידיץ' וקווין דה בראונה זכו בפרס פעמיים, והם היחידים שזכו יותר מפעם אחת. רונאלדו היחיד שזכה בשתי עונות רצופות (2007 ו-2008). שמונה שחקנים זכו בפרס לאחר שזכו במלכות השערים בפרמייר ליג, וארבעה מהם זכו בנוסף בנעל הזהב האירופית: קווין פיליפס, תיירי הנרי, כריסטיאנו רונאלדו ולואיס סוארס. אחד עשר שחקנים זכו בפרס לאחר שזכו באליפות הפרמייר ליג, כאשר רונאלדו ו-וידיץ' עשו זאת פעמיים, שניהם עם מנצ'סטר יונייטד. רונאלדו הוא היחיד שנבחר לכדורגלן השנה בעולם של פיפ"א בנוסף לזכייתו בשחקן העונה בפרמייר ליג.
זוכים > רשימת הזוכים לפי עונה

| עונה | שחקן | עמדה | מועדון | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994/1995 | אנגליה אלן שירר | חלוץ | בלקברן רוברס |  |
| 1995/1996 | דנמרק פטר שמייכל | שוער | מנצ'סטר יונייטד |  |
| 1996/1997 | ברזיל ז'וניניו | קשר | מידלסברו |  |
| 1997/1998 | אנגליה מייקל אואן | חלוץ | ליברפול |  |
| 1998/1999 | טרינידד וטובגו דווייט יורק | חלוץ | מנצ'סטר יונייטד |  |
| 1999/2000 | אנגליה קווין פיליפס | חלוץ | סנדרלנד |  |
| 2000/2001 | צרפת פטריק ויירה | קשר | ארסנל |  |
| 2001/2002 | שוודיה פרדריק יונגברי | קשר | ארסנל |  |
| 2002/2003 | הולנד רוד ואן ניסטלרוי | חלוץ | מנצ'סטר יונייטד |  |
| 2003/2004 | צרפת תיירי הנרי | חלוץ | ארסנל |  |
| 2004/2005 | אנגליה פרנק למפארד | קשר | צ'לסי |  |
| 2005/2006 | צרפת תיירי הנרי (2) | חלוץ | ארסנל |  |
| 2006/2007 | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | חלוץ | מנצ'סטר יונייטד |  |
| 2007/2008 | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו (2) | חלוץ | מנצ'סטר יונייטד |  |
| 2008/2009 | סרביה נמניה וידיץ' | מגן | מנצ'סטר יונייטד |  |
| 2009/2010 | אנגליה ויין רוני | חלוץ | מנצ'סטר יונייטד |  |
| 2010/2011 | סרביה נמניה וידיץ' (2) | מגן | מנצ'סטר יונייטד |  |
| 2011/2012 | בלגיה וינסנט קומפני | מגן | מנצ'סטר סיטי |  |
| 2012/2013 | ויילס גארת' בייל | קשר | טוטנהאם הוטספר |  |
| 2013/2014 | אורוגוואי לואיס סוארס | חלוץ | ליברפול |  |
| 2014/2015 | בלגיה אדן הזאר | קשר | צ'לסי |  |
| 2015/2016 | אנגליה ג'יימי ורדי | חלוץ | לסטר סיטי |  |
| 2016/2017 | צרפת אנגולו קאנטה | קשר | צ'לסי |  |
| 2017/2018 | מצרים מוחמד סלאח | חלוץ | ליברפול |  |
| 2018/2019 | הולנד וירג'יל ואן דייק | מגן | ליברפול |  |
| 2019/2020 | בלגיה קווין דה בראונה | קשר | מנצ'סטר סיטי |  |
| 2020/2021 | פורטוגל רובן דיאש | מגן | מנצ'סטר סיטי |  |
| 2021/2022 | בלגיה קווין דה בראונה (2) | קשר | מנצ'סטר סיטי |  |
| 2022/2023 | נורווגיה ארלינג האלנד | חלוץ | מנצ'סטר סיטי |  |
| 2023/2024 | אנגליה פיל פודן  | קשר | מנצ'סטר סיטי |  |
1 2 3  זכה גם בנעל הזהב האירופית.
↑  זכה גם בנעל הזהב האירופית וכדורגלן השנה בעולם.
זוכים > זכיות לפי לאום

| לאום | זכיות |
| --- | --- |
אנגליה אנגליה: 7
צרפת צרפת: 4
בלגיה בלגיה: 4
פורטוגל פורטוגל: 3
הולנד הולנד: 2
סרביה סרביה: 2
דנמרק דנמרק: 1
ברזיל ברזיל: 1
טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו: 1
שוודיה שוודיה: 1
ויילס ויילס: 1
אורוגוואי אורוגוואי: 1
מצרים מצרים: 1
נורווגיה נורווגיה: 1
זוכים > זכיות לפי מועדון

| מועדון | זכיות |
| --- | --- |
מנצ'סטר יונייטד: 8
מנצ'סטר סיטי: 6
ארסנל: 4
ליברפול: 4
צ'לסי: 3
לסטר סיטי: 1
בלקברן רוברס: 1
מידלסברו: 1
סנדרלנד: 1
טוטנהאם הוטספר: 1
זוכים > זכיות לפי עמדה

| עמדה | זכיות |
| --- | --- |
חלוץ: 14
קשר: 10
מגן: 5
שוער: 1
הערות שוליים

↑  Foden wins EA SPORTS Player of the Season award, www.premierleague.com (באנגלית)
| כדורגל באנגליה אנגליה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האנגלית • קבוצות • אצטדיונים • רשימת תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | פרמייר ליג • הפוטבול ליג (צ'מפיונשיפ • הראשונה • השנייה) • מערכת הליגות הלאומית (נשיונל ליג • ליג דרום • ליג צפון)  • הפרמייר ליג הצפונית • הליגה הדרומית • הליגה האיסטמיאנית • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | גביע ה-FA • גביע הפוטבול ליג • מגן הקהילה • פרס הפוטבול ליג • פרס ה-FA • גביע ליגת קונפרנס • אגרטל ה-FA • הגביע הבין-ליגתי של ה-FA |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
| כדורגל נשים | הסופר ליג • הצ'מפיונשיפ לנשים (בעבר: פרמייר ליג הנשים) • גביע ה-FA לנשים • גביע הליגה לנשים • מגן הקהילה לנשים • גביע הליגה הלאומית לנשים |  |
| פרסים | היכל התהילה של הכדורגל האנגלי • שחקן העונה בפרמייר ליג • כדורגלן השנה (התאחדות שחקני הכדורגל) • כדורגלן השנה (התאחדות עיתונאי הכדורגל) • הכדורגלן הצעיר של השנה • כפפת הזהב בפרמייר ליג • מאמן העונה • שער העונה  • מאמן החודש • שחקן החודש • שער החודש • הצלת החודש |  |
אלן שירר היה לזוכה הראשון בשנת 1995.
פטר שמייכל, הזוכה בשנת 1996, הוא השוער היחיד עד כה שזכה בפרס.
כריסטיאנו רונאלדו, הזוכה בשנים 2007 ו-2008, זכה בפרס השני שלו לצד כדורגלן השנה בעולם של פיפ"א.
לואיס סוארס, הזוכה בשנת 2014, הוא אחד מארבעה שחקנים שזכו בפרס לצד זכייה בנעל הזהב האירופית.
שפות אלטאיות

פזורת השפות האלטאיות, כחול-שפות טורקיות, ירוק-שפות מונגוליות, אדום-שפות טונגוסיות, חום בהיר-שפות ג'פוניות (במחלוקת), צהוב-שפות קוריאניות (במחלוקת), חום כהה-שפת איינו (משויכת בדעת מיעוט)
שפות אלטאיות הן משפחת שפות מוצעת. מעריכים שהמשפחה כוללת 66 שפות ומדוברת על ידי כ-348 מיליון בני-אדם, בעיקר באזור מרכז וצפון-מזרח אסיה.
מקור השם הוא ברכס הרי אלטאי שבסיביר.
לפי המיון המקובל ביותר של השפות האלטאיות, נכללות בין השאר השפות הטורקיות, השפות המונגוליות והשפות הטונגוסיות. 
אולם, בעקבות מחקרים שנעשו בנושא, מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 רוב האלטאיסטים (דהיינו, התומכים בתאוריה שקיימת משפחה כזו) מכלילים גם את השפה הקוריאנית בין השפות האלטאיות. מאז שנות ה-70, גם היפנית נחשבה כזו. המכלילים כוללים בסך הכל 74 שפות, בהן משתמשים כ-558 מיליון איש.
בלשנים אחדים החלו להחשיב אפילו את שפת האיינו כשפה אלטאית, אבל רק כחלק מקשר הכולל גם את הקוריאנית והיפנית, השונה מהקשר מונגוליות-טורקיות-טונגוסיות.
הגרסה המקורית והעיקרית של השפות האלטאיות, כלומר הטונגוסיות, מונגוליות וטורקיות, נקראות לפעמים "מיקרו-אלטאיות", ואילו הגרסה היותר מורחבת, הכוללת גם את היפנית והקוריאנית, נקראת "מאקרו-אלטאית".
בלשנים שתומכים בהשערה שקיימת משפחה של שפות אלטאיות, מצביעים על מאפיינים פונולוגיים ומורפולוגים דומים, כגון תואם תנועות ולשון מדבק, וכן על הטענה שקיימים קוגנטים רבים בין השפות השונות. בלשנים שדוחים את ההשערה טוענים שהדמיון בין המאפיינים הלשוניים והלקסיקון ניתן להסבר על ידי תהליכים היסטוריים של התכנסות לשונית ושאילת מילים. חלק מהחוקרים הציעו שהדמיון מראה על קיומו של שפראכבונד – אזור גאוגרפי שבו התקיים תהליך של התקרבות לשונית בין שפות שונות במקורן.
ראו גם

שפות אורלו-אלטאיות
הערות שוליים

↑  http://www.ethnologue.com/15/show_family.asp?subid=90009
↑  Georg, S., Michalove, P.A., Manaster Ramer, A., Sidwell, P.J.: "Telling general linguists about Altaic", Journal of Linguistics 35 (1999): 65-98 Online abstract
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294885505171  BNE: XX546093  BnF: cb119915459 (data)  GND: 4120111-5  LCCN: sh85003868  LNB: 000131587  NDL: 00560365  NKC: ph118359  SUDOC: 027989534
שמואל דיבון

ציר איראן בישראל, רזא סאפיניה, משוחח עם ראש הממשלה דוד בן-גוריון ושמואל דיבון, באותם ימין המנהל בפועל של חטיבת המזרח התיכון במשרד החוץ, במסיבה שאורגנה על ידי הצירות האיראנית בישראל. ימק"א ירושלים, ספטמבר 1950
שמואל דיבון (15 במרץ 1917 – 9 במרץ 2003) היה ראש המחלקה הערבית של הש"י, שירות המודיעין של ארגון ההגנה, שעל בסיסו קמו שירותי הביטחון והמודיעין של מדינת ישראל. לאחר קום המדינה היה מבכירי משרד החוץ.
ראשית דרכו

שמואל דיבון (שכינויו זיאמה) נולד ברוסיה בשנת 1917 בשם שמואל זלמן זליקסון. בשנת 1935, בהיותו בן שמונה עשרה, עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו הצטרף לארגון ההגנה והיה למפקד חיל השדה (החי"ש), הזרוע הלוחמת של הארגון, באזור ירושלים.
בש"י

בשנת 1941 הצטרף לש"י ובשנת 1946 נתמנה לראש המחלקה הערבית של הש"י, שעסקה באיסוף מידע על הנעשה בקרב ערביי ארץ ישראל.
לצידה של המחלקה הערבית פעלו במסגרת הש"י המחלקה המדינית שתפקידה איסוף מידע על שלטונות המנדט הבריטי והמחלקה היהודית שתפקידה היה ביטחון פנים והיא עסקה באיסוף מידע על ארגוני המחתרת האחרים, האצ"ל והלח"י, וכן פיקחה על פעילותם של הקומוניסטים.
למחלקה היו שישים מודיעים ערבים בכל אזורי הארץ. כמו כן ביצעה המחלקה סקירה מתמדת של העיתונות הערבית בארץ. בפעילותה נעזרה המחלקה במסתערבים מאנשי המחלקה הערבית של הפלמ"ח. תוך כדי מלוי תפקידו כראש המחלקה רכש שמואל דיבון שליטה טובה בשפה הערבית.
בשנת 1942, הגה שמואל דיבון רעיון להכין תיקי מידע על הכפרים הערביים שבהם הייתה צפויה התנגשות צבאית עם כוחות היישוב. בביצוע התוכנית עסקו סיירים של ההגנה שאספו מידע מודיעיני מפורט על מאות כפרים ערביים. הסיורים נעשו לרוב במסווה של טיולים או שיעורי טבע להכרת הארץ. הסיירים בנו מאגר של צילומים ומידע גאוגרפי, טופוגרפי ותכנוני על הכפרים, שכלל תיאור מפורט של דרכים, שכונות, בתים, מבני ציבור, בורות מים, מערות, וואדיות. אנשי הש"י הפעילו מודיעים מקרב הערבים שסיפקו להם מידע מפורט על היישובים מבחינה היסטורית, חברתית, כלכלית, דמוגרפית, חינוכית וחקלאית.
בשנת 1945 הורחבה הפעילות והחל צילום מהאוויר של הכפרים הערביים ומקומות בעלי חשיבות מבצעית. הטייסים הוסוו כחברי מועדון תעופה של חברת אווירון. המידע שנצבר במה שכונה "תיקי הכפרים" נתגלה ברבות הימים כבעל חשיבות עצומה במלחמת העצמאות.
הערות שוליים

↑  אסא לפן, הש"י - שורשיה של קהילת המודיעין הישראלית, הוצאת משרד הביטחון, 1997, עמ' 132
↑  "גם אלוהי ישראל" מעריב, 23.6.1960
שמואל דוד לוין

הרב שמואל דוד לוין (ה'תר"ן ~1890 - כ"ה בכסלו ה'תש"ג, 4 בדצמבר 1942) היה מחבר ספרים וחלוץ המחקר ההלכתי בעת החדשה על חידוש הפרה האדומה. נספה בשואה.
קורותיו

המידע אודותיו מועט. נולד בבוברויסק בשנת תר"ן לרב אברהם אליעזר ואמו בתיה. נישא למניה, בתו של אברהם משה בונימוביץ, שהיה מעשירי העיירה זברזה המרוחקת כ-10 ק"מ מוולוז'ין, ושם התגורר ושקד על התורה. היה הדמות התורנית הבולטת בעיירה, אך לא שימש בתפקיד רבני רשמי. נספה בשואה עם אשתו מניה ובניו חיים מוטה ושלמה. על פי רישומים באתר יד ושם אשתו עסקה בחקלאות והבנים בהוראה ומלאכה.
חתם על קריאות ציבוריות שונות יחד עם רבנים רבים אחרים.
תמך בפעולות מעשיות לגאולת ישראל, כפי שמשתקף מספריו שלהלן, וממכתב לרב זלמן סורוצקין, בו הביע תמיכה בחידוש הסנהדרין.
ספריו

לשד השמן (וילנא תרפ"ט ושוב בדפוס-צילום בברוקלין תשנ"ב) - חידושים בענייני הלכה בכל חלקי השולחן ערוך, ובסופו קונטרס לקדושת המקדש שדן בשאלה האם מותר להיכנס למקום המקדש בטומאה בזמן הזה. המחבר מגדיר את השאלה: "שאלה בוערת בפרט בזמננו זה, אתחלתא דגאולה וקיבוץ גלויות". הספר נכתב בתגובה לספר "דלתי לבנון" שיצא לאור באותה שנה, אשר התיר את הכניסה למקום המקדש, ואילו הרב לוין הסיק שלדעת הרמב"ם הדבר אסור.
טהרת הקדש (פיטרקוב תר"ץ, ושוב בדפוס צילום בברוקלין) - לבירור האפשרות לעשיית פרה אדומה בימינו. זהו הספר הראשון שנכתב במגמה מעשית לברר האם וכיצד ניתן לעשות פרה אדומה בימינו. המחבר מפרט שורה של שאלות הלכתיות שדורשות פתרון, כגון יחוס הכהנים, בגדי הכהונה, עשיית פרה אדומה ללא היכל, ועוד. מסקנתו היא שניתן לעשות פרה אדומה, אך מחמת ספקות שונים ניתן יהיה לאחר עשייתה להיכנס למקום המקדש אך לא להקריב קרבנות. לדעת המחבר, הכניסה למקום המקדש היא בעלת חשיבות רוחנית ופוליטית: "דאיכא בזה תקנת ישראל שיוכלו להתפלל במקום המסוגל ביותר שתישמע תפילתם. וגם יוכל להיות בזה משום ישוב ארץ ישראל, אם על ידי זה יגדל זכותנו הפוליטי בארץ ישראל".
המחבר הפיץ גרסה מוקדמת של ספר זה בין רבנים שונים, כגון הרב אברהם צבי קמאי. הללו כתבו לספרו הסכמות עם הערות הסתייגות מחלק מחידושיו. לאחר כמה חודשים יצא הספר לאור במתכונת מורחבת ובה תשובות מפורטות של המחבר להשגות המבקרים.
לקריאה נוספת

וולוזין, ספרה של העיר ושל ישיבת עץ חיים, עמ' 383.
הערות שוליים

↑  קריאה לתמיכה בלומדי התורה ביוזמת החפץ חיים, "עץ חיים", עמ' 89. תמיכה מנומקת בתקנה למניעת ריבית שיזם רבי אלתר עזריאל מאיר איגר מלובלין, "תקנת רבים", עמ' 69.
↑  קובץ "פרי עץ חיים" י עמ' 81.
שער יציג

שער יציג (באנגלית: Exchange rate) הוא שער החליפין שנקבע לכל מטבע בר-המרה הנסחר בשוק הכספים. השער היציג מוגדר "מחיר יחידה של מטבע מקומי הוא יחידה של מטבע זר כפול השער היציג". לדוגמה, אם אירו אחד עולה 5.0 ש"ח אז מחיר יחידה אחת של מטבע מקומי (ש"ח) הוא יחידה אחת של מטבע זר (אירו) כפול 0.2, והשער היציג של השקל הוא 0.2.
בכל מדינה נקבעים שערי המטבע על ידי הבנק המרכזי של אותה מדינה.
בישראל

השער נקבע על ידי בנק ישראל בכל יום שיש בו מסחר במטבע חוץ, לפי מספר דגימות של מחירי עסקאות שבוצעו בין השעות 13:15-15:15 ובשישי 10:15-12:15. אחת הדגימות היא השער היציג.
השער מתפרסם על ידי הבנק בשעה 15:30 וביום ו' בשעה 12:30.
בימים שלא מתקיים מסחר במט"ח בארץ ו/או בעולם, לא נקבע שער יציג חדש.
עסקאות רבות במשק - בעיקר בסחר חוץ - הנקבעות לפי מטבע זר, מחושבות לפי שער היציג של המטבע ביום התשלום, בנוסף מהווה השער היציג בסיס לחישוב השקעות צמודות מט"ח.
שער יציג נקבע כיום על ידי בנק ישראל למטבעות הבאים:
דולר ארצות הברית, לירה שטרלינג, ין יפני, אירו (יחידת מטבע אירופאית), דולר אוסטרלי, דולר קנדי, כתר דני, כתר נורווגי, ראנד דרום-אפריקאי, כתר שוודי, פרנק שווייצרי, דינר ירדני, לירה לבנונית ולירה מצרית.
בשנים שהייתה אינפלציה גבוהה שמר בנק ישראל על שער יציג קבוע, ולא ניתן היה לסחור ברמות אחרות.
שער יציג ריאלי

שער יציג ריאלי (באנגלית: Real exchange rate) הוא השער היציג מותאם לכח הקניה, או ליחס בין אינדקס המחירים המקומי לזה של המדינה הזרה. לדוגמה אם גביע קוטג' עולה בארץ 6 ש"ח, ובאירופה עולה אותו גביע 1 יורו, והשער היציג הוא 0.2, אז שער החליפין האמיתי הוא 6 ש"ח כפול 0.2 (מחיר הגביע ביורו בארץ) חלקי 1 יורו (מחיר הגביע ביורו באירופה). כלומר, השער היציג הריאלי הוא 1.2 שקל ליורו אחד.
שערו היציג של הדולר מול המטבע הישראלי בין השנים 2008-1954
לוח אלקטרוני לשער יציג / קניה / מכירה
תאוריית האפראטוס הקולנועי
לקריאה נוספת

Baudry, Jean-Louis. 1970. “Ideological Effects of the Basic Cinematographic Apparatus.” Movies and Methods: An Anthology. Vol. II. Ed. Bill Nichols. Berkeley: U of California P, 1985. 531-542.
Baudry, Jean-Louis. 1975. “the apparatus: Metaphysical Approaches to ideology.” Narrative, Apparatus, Ideology. Ed. P. Posen. New York: Columbia University Press.
Metz, Christian. 1982. "Psychoanalysis and Cinema: The Imaginary Signifier". London: Macmillan.
הערות שוליים

↑  Baudry, Jean-Louis. 1970. pp 537
↑  Baudry, Jean-Louis. 1970. pp 538
↑  Baudry, Jean-Louis. 1970. pp 539
↑  Baudry, Jean-Louis. 1970. pp 540
↑  Baudry, Jean-Louis. 1975. pp 303
↑  Baudry, Jean-Louis. 1975. pp 304
↑  Baudry, Jean-Louis. 1975. pp 313
שער למתחיל

שער למתחיל היה שבועון חדשות בעברית קלה, שיצא לאור אחת לשבוע ביום שלישי, בין השנים 1956–2012.
השבועון נוסד ב-1956 על ידי "מחלקת הנחלת הלשון" של משרד החינוך. בתחילה כלל שני עמודים בלבד והתרחב במשך הזמן. לאחר הפרטת הפקתו הוא יצא לאור על ידי העיתונים "דבר" ו"ג'רוזלם פוסט", ובתחילת המאה ה-21 במסגרת "ידיעות שורות" מבית "ידיעות אחרונות". העיתון היה בעבר שני עיתונים נפרדים: "שער" ו"למתחיל". ב-1978 אוחדו שני העיתונים תחת השם החדש.
השבועון נכתב על ידי עיתונאים ואנשי חינוך תוך הקפדה על תכנים הולמים, ונערך תחת פיקוח של משרד החינוך. השבועון מגוון מבחינת נושאים, דרגות הקושי והשפה. הוא מנוקד ומודפס באותיות גדולות, ולכן מתאים לתלמידים בכיתות הנמוכות, לעולים חדשים, לתלמידי החינוך המיוחד ולכל לומדי העברית בארץ ובעולם.
במרץ 2012 יצא לאור הגיליון האחרון של השבועון. במועד סגירתו עמדה תפוצתו בארץ על 5,500 עותקים. בתפוצות הופצה מהדורה דיגיטלית. סגירת העיתון נגרמה בגלל סיום החוזה עם ידיעות אחרונות. למכרז שהוציא משרד החינוך לא ניגש אף עיתון.
כיום מפעיל משרד החינוך אתרי אינטרנט שמחליפים את העיתון: חדשון בעברית קלה וחַדְשוֹן לילדים.
ראו גם

המבצע לביעור הבערות
הערות שוליים

↑  דיוויד סלע, העולים זקוקים לעיתון עם ניקוד, באתר ישראל היום, 23 באוגוסט 2019
↑  חדשון בעברית קלה, באתר hadshon.edu.gov.il
↑  חַדְשוֹן לילדים | עברית: חינוך לשוני | מרחב פדגוגי | משרד החינוך, באתר פורטל עובדי הוראה | מרחב פדגוגי
ערך זה הוא קצרמרבנושא עיתונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שמואל די אבילה

רבי שמואל די אבילה (נולד ב-1688) היה רב ודיין במרוקו בן המאה ה-17, מחבר הספרים אזן שמואל, כתר תורה ומעיל שמואל. רבי שמואל היה גם גיסו של רבי חיים בן עטר.