קבלת החלטות נתמכת
צעה למודל יישומי-התייחסות ייחודית לאוכלוסיית הזקנים

במאמרם של ד"ר מיטל סגל-רייך וד"ר מיכאל (מיקי) שינדלר "אפקט הפרפר: מפרקטיקה של אפוטרופסות בזיקנה אל קבלת החלטות נתמכת באמצעות עריכת דין לשינוי חברתי", מציגים המחברים "מודל יישומי מוצע למנגנון קבלת החלטות נתמכת, תוך הצעה להטמעתו בקרב אוכלוסיית הזקנים". במודל המוצע מייחדים את אוכלוסיית הזקנים, באמצעות מתן פרשנות לאמנה המאפשרת את הפעלת הרוח והתפיסה שמאחוריה ואת עקרונותיה גם ביחס לקבוצת הזקנים, אשר נתונים כקבוצת "יעד" משמעותית, עם ירידה קוגניטיבית, לבחינת כשרותם המשפטית. זאת, אף כי הן בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות והן באמנה ישנה התייחסות ספציפית לקבוצת האנשים בעלי המוגבלויות, בעוד קבוצת הזקנים שיש ירידה ביכולותיהם איננה מזוהה כקבוצה בפני עצמה.
המודל המוצע מעניק חשיבות רבה למיקום קבלת ההחלטות הנתמכת בתוך ארגז כלים דינמי, במקביל לסוגיית המסוגלות שגם היא נעה על רצף. המדרג מהחמור לקל נע ממינוי אפוטרופוס ככלי הנוקשה והקיצוני ביותר, דרך אפוטרופסות "תפורה" למקצת מענייניו של האדם או לעניין נקודתי וזמני, שימוש בכלים משפטיים אחרים המהווים חלופות לאפוטרופסות, ולבסוף מנגנון קבלת החלטות נתמכת, גם אם בצירוף כלי תכנון או מניעה נוספים. השאלה באיזה כלי משפטי יש להשתמש תלויה ביכולת האדם הזקן לנהל את ענייניו תוך התחשבות במצבו הבריאותי, התפקודי, הקוגניטיבי והחברתי. מודל תמיכה קונקרטי יהיה תפור למידות האדם ולנסיבותיו האישיות, להבדיל מאפוטרופסות שלרוב מולבשת באופן אחיד לכולם.
שני מסלולים לקבלת החלטות נתמכת המוצעים במודל:
מסלול הסכמי מוצע - אדם החש ירידה ביכולתו ומעוניין להסתייע יוכל לפנות לעריכת הסכם תמיכה, שיוכל להיערך בסקטור הפרטי, אפשר בידיעת מחלקת הרווחה המקומית (בנסיבות המתאימות), או בידיעת גורם/ רשם בית משפט אשר ייוסד לשם כך, או במחלקה באגף האפוטרופוס הכללי שתיוחד לרישום הסכמים אלו, בדומה להסדר שנקבע לעניין ייפוי כוח מתמשך. ההסכם יכול לקבל אישור עו"ד בעל הכשרה מתאימה או לחלופין לקבל את אישור בית המשפט, הכל בכפוף לשיקול דעת. במסלול זה המוקד הוא בקהילה וכל עיגון משפטי הוא נדבך שנוסף על העיקר.
מסלול באישור בית המשפט - כל צד מעוניין (האדם עצמו, בן משפחה, קרוב, רופאים בקהילה, מחלקת הרווחה, ארגון או עמותה) יכול להגיש את הבקשה לנקיטת אמצעי שמירה על האדם הנתמך. מדובר לעולם בבחירה של האדם ולא בתהליך כפוי. מסלול זה מתחיל בפונקציה משפטית ולהפעלתו חוברים גורמים שונים בקהילה.
בשני המסלולים תפקיד חשוב שמור לחברה האזרחית - ארגונים, עמותות לקידום זכויות, ואף סטודנטים לעבודה סוציאלית, סטודנטים למשפטים מקליניקות משפטיות מתאימות וסטודנטים לגרונטולוגיה. תפקידם הוא באיתור המקרים בקהילה, בזיהוי הצרכים ובהפניה לגורמים שיכולים לסייע, ושמור להם תפקיד אפשרי לעצם מתן התמיכה, הסיוע והליווי למי שהדבר נחוץ לו. מהות התמיכה יכולה לנוע מליווי של גורם מקצועי על תקן תומך (עורך דין, רואה חשבון, עובד סוציאלי, גרונטולוג), דרך תומך מקצועי שעבר הכשרה מתאימה לתפקידו, ועד תומך קרוב ממעגל חייו של האדם. במאמר הוצע להכשיר סטודנטים מהתחומים האמורים לשם כך, ואף החל מהלך של מיזם בתוכנית פיילוט ברוח זו, בשיתוף הקליניקה לזכויות זקנים וניצולי שואה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, עמותת "יד ריבה – סיוע משפטי לקשיש" והאגף לסיוע משפטי במשרד המשפטים. אופן התמיכה והיקפו ייגזרו מרצונותיו של האדם על פי צרכיו באחד משני המסלולים - הסכם או בבית המשפט.
קבלת החלטות נתמכת היא הכלי המרכזי בתחום הכשרות המשפטית המוכר כיום בתאוריה ובפרקטיקה המשפטית ככזה שתכליתו להעצים את האדם הזקן ואת האדם בעל המוגבלות – אשר ישנה ירידה ביכולותיהם, ולאפשר להם לממש את יכולותיהם באופן מיטבי ולזמן מקסימלי, כאשר כל יתר החלופות הן הגנתיות במהותן.
המודל היישומי שהוצע במאמר זה צפוי להיבחן במסגרת התקנות שיותקנו, כפי שנקבע בתיקון 18 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות. בשלב זה, בכל בקשה למינוי תומך בקבלת החלטות לאדם אשר מוגשת בבית המשפט, יש מקום להציע תוכנית תמיכה וליווי מותאמים לאדם, לפי העדפותיו, רצונותיו, והסיוע הנחוץ לו. יצוין, כי בימים אלו מפעילים מספר ארגונים פעולות לגיוס ולהכשרה של תומכים בקבלת החלטות, הן בשכר והן בהתנדבות, על מנת לאפשר תמיכה גם כשהאדם איננו יכול להציע תומך שיסייע מטעמו.