stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אכסניית קמברלנד
היסטוריה

האכסניה נבנתה ב-1650 על ידי קפטן בצבא אנגליה בשם ג'ון בייפילד, לאחר שאוליבר קרומוול מכר חלקות קרקע בווינדזור גרייט פארק. עד 1670 נודעה האכסניה בשם בית בייפילד, ולאחר מכן ניו לודג', וינדזור לודג' וריינג'ר לודג'. לאחר הרסטורציה החליט המלך צ'ארלס השני להכריז על הבית כמקום מגוריו הרשמי של הריינג'ר של גרייט פארק, שהוא מינוי מלכותי שבדרך כלל ניתן למישהו המקורב לריבון הבריטי.
בין הדיירים הידועים של הבית ניתן למנות את:
בפטיסט מיי, הריינג'ר הראשון.
שרה צ'רצ'יל, הדוכסית ממרלבורו (1702–1744); ג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו, מת בבית זה ב-1722.
ג'ון ספנסר (1744–1746)
הנסיך ויליאם, דוכס קמברלנד ובנו של ג'ורג' השני.
הנסיך הנרי, הדוכס מקמברלנד וסטרתירן ובנו של פרדריק, נסיך ויילס (1765–1790).
אן, הדוכסית מקמברלנד וסטרתירן ואלמנתו של הנרי (1790–1803).
ג'ורג' ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס החמישי ממרלבורו (עד 1822)
הנסיך אוגוסטוס פרדריק, דוכס סאסקס ובנו של המלך ג'ורג' השלישי (1830–1843).
הלנה, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של המלכה ויקטוריה ואשתו של כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין (1846–1923).
אדמונד פיצאלן-הווארד, ויקונט פיצאלן הראשון מדרוונט, האחרון שכיהן בתפקיד המשנה למלך של אירלנד (1923–1947).
ב-1936 שימש הבית למספר מפגשים בין מזכירו הפרטי של המלך אדואד השמיני לראש ממשלת בריטניה סטנלי בולדווין, שבסופו של דבר הובילו להחלטתו של המלך לוותר על כתרו.
ב-1947 העניק ג'ורג' השישי את זכות השימוש בבית לקרן סנט קתרין, הידועה כיום כקרן ג'ורג' השישי והמלכה אליזבת של סנט קתרין. קרן זו היא קרן בעל מטרות חינוכיות-נוצריות, שהוקמה על ידי אמי בולר. היא התבססה על חוויותיה מגרמניה שבין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה, וטענה שעליית הנאציזם נבעה בין השאר מכך שהאוניברסיטאות בגרמניה לא לימדו את הסטודנטים שלהן כיצד לחשוב בצורה ביקורתית, ולא סיפקו סביבה מתאימה לדיונים.
כתוצאה מכך היא הגתה את הרעיון של מרכז מגורים שבו ייפגשו התלמידים עם המורים שלהם באווירה נינוחה, ידונו בנושאים בעלי חשיבות בתחום האתיקה והחברה, ולא יהיו נתונים במסגרת מאולצת של לימודים אקדמיים. היא זכתה בתמיכתם הפעילה של המלך והמלכה, וב-1968 הוחלט לשנות את שם הקרן כהוקרה על תרומתם. אליזבת, המלכה האם, הייתה הפטרונית של הקרן, והנסיכה מרגרט הייתה המבקרת שלו.
אייל מזיג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בספטמבר 1982 (בן 42) לוד, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 עיסוק:  מוזיקאי, מפיק מוזיקלי, מעבד מוזיקלי, זמר, מלחין, מנצח, מתזמר
 כלי נגינה:  גיטרה בס, פסנתר,חליל צד,חצוצרה
 שיתופי פעולה בולטים:  הדורבנים, התבלינים, שלמה ארצי
 
אייל מָזִיג (נולד ב-27 בספטמבר 1982) הוא מוזיקאי, מפיק ומעבד מוזיקלי, מלחין, זמר, מנצח ומתזמר ישראלי.
ביוגרפיה

אייל מזיג נולד בעיר לוד. למשפחה ממוצא תוניסאי. את דרכו המוזיקלית החל בגיל 10, כאשר החל לנגן בחצוצרה ובחליל צד ומשם המשיך לגיטרה בס ופסנתר.
ביוגרפיה > הדורבנים

בשנת 1999, כשהיה בן 16, הקים יחד עם רון אלמוג, עידו אופק (זיגו), איתי גלוסקא ואחיו, גיא מזיג, את להקת "הדורבנים". מזיג השתתף בהקלטת שלושת אלבומי הלהקה, "קובי", "לוי", ו"אחד אחרי השני".
הלהקה זכתה בתואר "הרכב השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשס"ו של גלגלצ. על השירים המוכרים שכתב או הלחין מזיג ללהקה נמנים "עוד לילה", "לא פוגע" ו"אח איזה בוקר 72".
ביוגרפיה > המשך קריירה

באירוויזיון 2005, ליווה מזיג בפסנתר יחד עם אחיו גיא (בגיטרה) את שירי מימון בהופעתה עם השיר "השקט שנשאר", אשר זכה במקום הרביעי.
במקביל לפעילותו בלהקת הדורבנים, החל מזיג להפיק אלבומים לאמנים שונים, בהם להקת "התבלינים" (בה גם לימים ניגן), יונתן רוזן ושלמה גרוניך.
בשנת 2009 הצטרף ללייבל ההודי "EarthSync" (אנ'), ובמשך שלוש שנים חי על ציר ישראל-הודו. בשנת 2011 תזמר אלבום של שובהה מודגל (אנ'), זמרת הודית מסורתית.
מזיג למד תזמור וניצוח אצל רפי קדישזון ויצחק סדאי, וכן למד ניצוח בגרמניה. הוא עבד עם תזמורות רבות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית ירושלים, תזמורת האופרה הקאמרית, סימפונט רעננה, התזמורת הקאמרית הישראלית ותזמורת ירושלים מזרח ומערב.
החל משנת 2013, מנגן מזיג בלהקת הליווי של שלמה ארצי, בתור נגן גיטרה בס. ב-2016 זכה בפרס אקו"ם להישג השנה כמפיק מוזיקלי.
שירים בולטים

| שנה | אמן | שיר | מילים | לחן | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | התבלינים | זה לא מגניב | דור אלגזי | אייל מזיג |  |
| 2015 | סאבלימינל | חלום של כל גבר | קובי שמעוני | קובי שמעוני |  |
| 2016 | חנן בן ארי | לאהוב אותך מחדש | חנן בן ארי, נרי בן ארי | חנן בן ארי, נרי בן ארי |  |
| 2018 | שלמה ארצי | רצינו רק לשיר | שלמה ארצי | שלמה ארצי |  |
| 2018 | גלי עטרי | הנשיקה הראשונה | אברהם בן זאב | מילן נובקוביץ |  |
| 2022 | אלדד כהן | נסיך | נעם חורב | עמרי קסטן |  |
| 2023 | אביחי הולנדר | ידיים ודממה | אביחי הולנדר | אביחי הולנדר |  |
| 2023 | אמיר דדון | גלגל החיים | אמיר דדון | אמיר דדון |  |
| 2024 | זאב נחמה | רות עבור | אור מילשטוק, עמרי קסטן | אור מילשטוק, עמרי קסטן |  |
חיים אישיים

ב-26 במאי 2013 נשא לאישה את דבי דדון, אחותה הצעירה של הדוגמנית והמנחה נטלי דדון.
שיתופי פעולה

הפקה ותזמור: אמנים: שלומי בר-אל, אסי ישראלוף, יונתן רוזן, עלמא, Amiram Inc, התבלינים, Karin Alyon, קובי אפללו, שלמה גרוניך, רפיק ידידיה, חנן בן ארי, אוהד צופי, אהרן רזאל, תום עוזיאל, ליטל סיביליה, אופיר צנחני, “תוצרת בית", מורן גמליאל, פרויקט הצברים, אלדד כהן.
הפקת מופעים: קובי אפללו, התבלינים, יונתן רוזן
מופעים שהשתמשו בלחניו: להקת בת שבע, "מה קשור", תמיר קמחי - מופע בידור
הרכבים בחו"ל: שי בן צור והרג'אסטן ג'יפסיז, kartik&gotham, תזמר אלבום של Shubha Mudgal
ניגן עם Project RnL,‏ ג'ורדן רודס (קלידן Dream Theater)
מוזיקה לסרטים/סדרות: "solito", "נחיתת אונס", "הישראלים".
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏הרכש החדש של שלמה ארצי: איל מזיג והדס קליינמן, באתר ‏מאקו‏, 12 בפברואר 2013
↑  הזוכים בפרס אקו"ם, באתר אקו"ם, ‏2018-04-25
↑  התבלינים (2013-02-17), התבלינים - זה לא מגניב, נבדק ב-2024-05-18
↑  SubliminalOfficial (2015-02-02), Subliminal חלום של כל גבר - סאבלימינל מארח את גלעד ויטל, נבדק ב-2024-05-18
↑  Hanan Ben Ari Official חנן בן ארי הערוץ הרשמי (2016-12-12), חנן בן ארי - לאהוב אותך מחדש Hanan Ben Ari, נבדק ב-2024-05-18
↑  ShlomoArtziOfficial (2018-11-17), שלמה ארצי - רצינו רק לשיר, נבדק ב-2024-05-18
↑  מוזיקה ישראלית (2018-03-18), גלי עטרי - הנשיקה הראשונה, נבדק ב-2024-05-18
↑  אלדד כהן הערוץ הרשמי (2022-05-22), אלדד כהן - נסיך | Eldad Cohen - Nasich, נבדק ב-2024-05-18
↑  אביחי הולנדר avihai hollender (2023-08-01), אביחי הולנדר - ידיים ודממה, נבדק ב-2024-05-18
↑  Amir Dadon - אמיר דדון (2023-08-01), אמיר דדון - מעגל החיים, נבדק ב-2024-05-18
↑  צד גימל (2024-05-01), צד גימל - רות עבור (מארחים את זאב נחמה), נבדק ב-2024-05-18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504666605171  MusicBrainz: 84694e99-c2ec-4c10-81a0-467f5945f975  VIAF: 308280000   WorldCat (עם VIAF): 308280000
אור ירח מסוכן

ערך זה עוסק בסרט רומנטי בריטי משנת 1941. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  בריאן דזמונד הרסט 
 הופק בידי:  ויליאם סיסטרום 
 תסריט:  טרנס יאנג 
 עריכה:  ג'ק דניס
 שחקנים ראשיים:  אנטון וולברוק סאלי גריי
 מוזיקה:  ריצ'רד אדינסל 
 צילום:  ג'ורג' פרינאל 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  RKO 
 חברה מפיצה:  RKO 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 ביוני 1941
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אור ירח מסוכן, (באנגלית: Dangerous Moonlight (בבריטניה), Suicide Squadron (בארצות הברית) הוא סרט מלחמה רומנטי בריטי משנת 1941 בבימויו של בריאן דזמונד הרסט, עם אנטון וולברוק (אנ') וסאלי גריי (אנ') בתפקידים הראשיים.
הסרט התפרסם בגלל הפסקול המוזיקלי שלו שחובר על ידי ריצ'רד אדינסל ותוזמר על ידי רוי דאגלס (אנ') שברובו הוא נגינת "קונצ'רטו ורשה" המבוצעת על ידי הפסנתרן לואיס קנטנר לאורך הסרט והפך לקטע מפורסם באורך של כ-10 דקות שבוצע על ידי פסנתרנים רבים בליווי תזמורת. קנטנר לא רצה להופיע בקרדיטים של הסרט כי חשב בתחילה שזה לא יאה לפסנתרן קלאסי כמוהו.
הסרט צולם בעת הקרב על בריטניה ויש בו קטעים אמיתיים של קרבות אוויר. בתחילת הסרט מודים המפיקים לחיל האוויר המלכותי על שיתוף הפעולה.
העלילה מתוארת בפלשבק - טייס פולני שאיבד את זכרונו לאחר שמטוסו נפגע בקרב, מנסה להתחיל להיזכר במה שקרה לו על ידי קטע נגינה שחיבר לפני פציעתו.
תקציר העלילה

סטפן רדצקי (אנטון וולברוק) נמצא בבית חולים שיקומי באנגליה לאחר שנפצע קשה בקרב אוויר עם מטוסי גרמניים. לפני המלחמה הוא היה פסנתרן מפורסם בפולין. הפסיכיאטר שלו (ססיל פרקר) מייעץ לרופא המטפל שלו, להביא פסנתר לחדרו וסטפן מנסה כל הזמן לנגן מנגינה שהלחין בורשה המופצצת אך לא מסוגל. לידו עומדת אשתו קרול (סאלי גריי) ומנסה לעזור לו. הפסיכיאטר פותח את מקלט הרדיו ומשם בועת המנגינה שחיבר בורשה (קונצ'רטו ורשה) ואט אט חוזר זכרונו והוא מצליח לנגן אותה ולהיזכר במה שקרה לו.
ורשה מופצצת והגרמנים מתקרבים אליה. סטפן הוא טייס קרב בלהק מטוסים פולני. מפקד הלהק (פרדריק ואלק) קורא לכל הטייסים ומגלה שהמלחמה אבודה. הוא מציע מתנדבים למשימת התאבדות של תקיפת המפקדה הגרמנית שאין חזרה ממנה (מכאן שם הסרט בארצות הברית). כולם מתנדבים למשימה אבל סטפן וחברו האירי מייק (דריק דה מארני), מקבלים פקודה לטוס לצ'רנוביץ ברומניה ולהישאר שם.
בוורשה המופצצת נכנס סטפן לבית נטוש ומתחיל לנגן שם את "קונצ'רטו ורשה". קרול פיטרס (סאלי גריי) היא עיתונאית אמריקאית המסקרת את המלחמה. היא שומעת את המנגינה ונכנסת לבית והמשפט הראשון שסטפן אומר לה "זה מסוכן ללכת בחוץ לאור הירח הבוהק" (כשהוא מתכוון להפצצות לילה של מטוסים גרמנים - מכאן שם הסרט). הנגינה משפיעה עליה, סטפן מספר לה על הטייסת שלו האבודה והפגישה הקצרה נגמרת בנשיקה.
סטפן מצליח להגיע לארצות הברית עם מייק ומתחיל שם להתפרסם בסדרת קונצרטים. באחד הקונצרטים פוגשת אותו קרול והוא בתחילה לא מזהה אותה. גם מייק מתאהב בה אך היא מעדיפה את סטפן. סטפן מתחיל בסדרת קונצרטים ברחבי ארצות הברית והאמרגן שלו (קנת קנט) מרוצה. הם מחליטים להתחתן ואביה (פרסי פרסונס) מקבל את סטפן כחתן ראוי.
חדשות רודפות חדשות, בלגיה נופלת ופריז נכנעת. סטפן קרוע ביין רצונו להמשיך כפסנתרן ובין רצונו להמשיך להילחם בגרמנים למען פולין. קרול מבקשת שיישאר אך הוא לבססוף מחליט להגיע לאנגליה ביחד עם מייק ולהצטרף ליחידה של טייסים פולנים בחיל האוויר המלכותי.
מייק נהרג בקרב וסטפן ממשיך בקרבות ומפיל מטוסים עד שפעם אחת נגמרת לו התחמושת והוא מתנגש בכוונה במפציץ גרמני ונפצע קשה בנחיתת אונס וזכרונו אובד.
כאן חוזרים לתחילת הסרט. סטפן מנגן את קונצ'רטו ורשה וקרול נכנסת לחדר והוא אומר לה שוב: "זה מסוכן להסתובב בחוץ לבד באור ירח בוהק". זכרונו חזר אליו והם מתחבקים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אנטון וולברוק | סטפן רדצקי | פסנתרן/טייס |
| סאלי גריי | קרול פיטרס | אשתו של סטפן |
| דריק דה מארני | מייק | טייס |
| פרסי פרסונס | ביל פיטרס | אבא של קרול |
| ססיל פרקר |  | פסיכיאטר |
| קנת קנט | אנדריי דה גייס | אמרגן של סטפן |
| פרדריק ואלק |  | מפקד טייסת פולנית |
אכסניית סנט פאולוס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אכסניה
 קואורדינטות:  31°46′59″N 35°13′48″E﻿ / ﻿31.7830577°N 35.2300614°E﻿ / 31.7830577; 35.2300614
  (למפת ירושלים מוגדלת) אכסניית סנט פאולוס(למפת ירושלים רגילה) אכסניית סנט פאולוס(למפת ירושלים רגילה) אכסניית סנט פאולוס(למפת ירושלים מוגדלת) אכסניית סנט פאולוס
 
אכסניית סנט פאולוס היא אכסניה קתולית-גרמנית, שנבנתה בתחילת המאה ה-20 וממוקמת בסמוך לשער שכם בירושלים. בעבר האכסניה כונתה גם "האכסניה הקתולית הישנה" או "אכסנית שמידט" על שם האב וילהלם שמידט שהקים את האכסניה. את האכסניה תכנן האדריכל היינריך רנרד.
קרקעות האכסניה נרכשו על ידי האב שמידט בשנת 1899 (מיד לאחר מסע וילהלם השני לאזור), והמבנה נחנך בחג הפסחא 1910 בנוכחות מאות צליינים גרמנים. בחנוכת האכסניה נכח גם אייטל פרידריך, נסיך פרוסיה. שמידט עצמו לא זכה לראות את סיום הבנייה, לאחר שנפטר בשנת 1907.
בזמן מלחמת העולם הראשונה שכן באכסניה מטה הצבא הגרמני ובזמן המנדט הבריטי האכסניה שימשה כמרכז שלטוני.
בשנת 1908 הוקם במרתף הבניין מוזיאון לזואולוגיה. בנוסף על כך, ישנה במתחם ספריה שנתרמה על ידי הסופר קרל מאי. בשטח המתחם פועל בית הספר לבנות שמידט.
הערות שוליים

↑  אכסנית סנט פאולוס, לימודי ירושלים, קורסים בירושלים, סיורים בירושלים
1 2  דוד אסף, עונג שבת (עונ"ש): על ספרים ואנשים (ד): אכסניית פאולוס הקדוש, באתר עונג שבת (עונ"ש), ‏29 ביולי 2013
↑  ירושלים העיר העתיקה בית הארחה סנט פאולוס, באתר מלון בכל מקום
↑  אכסנית סנט פאולוס, לימודי ירושלים, קורסים בירושלים, סיורים בירושלים
↑  טיול בעיר: אכסניית סנט פאולוס, באתר טיול בעיר, ‏13 בינואר 2011
↑  העיר העתיקה אכסניית סנט פאולוס הזואולוג ארנסט שמיץ, באתר מלון בכל מקום
אופרון

אופרון (באנגלית: Operon) הוא מודל של מקטע DNA המכיל מספר גנים אשר שעתוקם מבוקר באופן משותף. מודל האופרון מופיע בעיקר אצל יצורים פרוקריוטיים ואצל נמטודות.
האופרון מורכב לרוב מגנים בעלי תפקיד משותף במנגנון מטבולי כלשהו – למשל קבוצת גנים הדרושים לסינתזה של חומצת אמינו מסוימת או לקליטה ולעיבוד של חומר מזון כלשהו. לצד הגנים המבניים עצמם האופרון מכיל בדרך כלל שני אזורי בקרה שאליהם נצמדים חלבונים המשפיעים על שעתוק הגנים.
האופרון כיחידת תיעתוק

אופרון מכיל גן מבני אחד או יותר המתועתק לגדיל יחיד של RNA שליח פוליציסטרוני: מולקולת ה-RNA המקודדת ליותר מחלבון אחד. במעלה הזרם (כלומר ב-DNA הנמצא לפני הרצף המתועתק) לגנים המבניים נמצא רצף הקדם (פרומוטר), ובמרחק קצר ממנו נמצא רצף של DNA הנקרא "מפעיל" (אופרטור). כמו כן האופרון עשוי להכיל גנים מבקרים, כגון גן דכאן המקודד את יצירתו של חלבון בקרה הנקשר לרצף המפעיל ומעכב את התיעתוק. גן הבקרה לא חייב להיות חלק מהאופרון עצמו, ויכול להיות ממוקם בכל מקום אחר בגנום.
אזור הקדם

קַדָּם הוא רצף DNA המאפשר לגן להיות מתועתק. הקדם מזוהה על ידי RNA פולימראז, שמתחיל בתיעתוק ה-DNA. בתהליך היצירה של RNA הקדם קובע אילו גנים ישמשו ליצירת RNA שליח, ובמובן רחב יותר שולט על החלבונים שהתא יוצר.
אזור ההפעלה

מפעיל הוא קטע DNA המבקר את פעילותם של הגנים המבניים באופרון שהוא קשור אליו, וזאת כיוון שהוא מהווה אתר קישור לחלבון דכאן או לחלבון מפעיל. אזור זה הוא רצף בקרה שתפקידו הוא "הדלקה" או "כיבוי" של גן.
בקרת הגנים באופרון

הבקרה על הגנים באופרון היא סוג של בקרה המאפשרת לאורגניזם לשלוט במגוון גנים בהתחשב בתנאי הסביבה. בקרת האופרון יכולה להיות חיובית או שלילית.
בקרה שלילית של אופרון כוללת את קשירתו של חלבון דכאן לרצף המפעיל.
באופרון בעל מנגנון של בקרה שלילית מושרית, חלבון דכאן נקשר בדרך כלל למפעיל ומונע את תיעתוק הגנים. אם מולקולת המשרן נמצאת, היא נקשרת לדכאן ומשנה את הקונפורמציה שלו כך שהוא לא יכול להיקשר למפעיל. דבר זה מאפשר את שחרור הדכאן אם הוא היה קשור ל-DNA, ואת תחילת תהליך התיעתוק.
באופרון בעל מנגנון של בקרת דיכוי שלילי תיעתוק הגנים מהאופרון מתרחש באופן קבוע. חלבוני הדכאן מיוצרים על ידי גן הבקרה אך אינם יכולים להיקשר למפעיל בקונפורמציה שלהם. אולם מספר מולקולות, משלימות דכאן (קו-רפרסורים), יכולות להיקשר אליהם ולשנות את הקונפורמציה כך שהחלבון כן יוכל להיקשר למפעיל ולמנוע את התיעתוק.
אופרונים יכולים להיות נתונים גם למנגנון של בקרה חיובית. בבקרה חיובית חלבון מפעיל מאיץ את התיעתוק באמצעות קישור ל-DNA (בדרך כלל באזור שאיננו אזור המפעיל).
באופרון בעל מנגנון של בקרה חיובית מושרית חלבונים מפעילים אינם יכולים להיקשר בדרך כלל לרצפים המתאימים להם ב-DNA. אולם מספר מולקולות סובסטרט יכולות להיקשר לחלבוני ההפעלה ולשנות את הקונפורמציה שלהם כך שהם כן יוכלו להיקשר ל-DNA ולאפשר את התחלת התיעתוק.
באופרון בעל מנגנון של בקרת דיכוי חיובי החלבון המפעיל קשור בדרך כלל לקטע ה-DNA המתאים. אולם ישנן מולקולות היכולות להיקשר אליו ולמנוע את קשירתו ל-DNA. דבר זה מונע את התיעתוק.
אופרון הלקטוז

האופרון הראשון שהתגלה, בשנת 1961, היה אופרון הלקטוז, וזהו ללא ספק האופרון הנחקר והנלמד ביותר. את האופרון גילו הביולוגים הצרפתים ז'אק מונו (Jacques Monod) ופרנסואה ז'קוב (François Jacob), ועל כך זכו השניים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1965. האופרון מצוי בתאיהם של חיידקי Escherichia coli, והוא מאפשר לחיידק לנצל ניצול מיטבי מקורות שונים של אנרגיה.
אופרון הטריפטופן

אופרון הטריפטופן התגלה ב-1953 על ידי ז'אק מונו ומדענים נוספים. אופרון זה הוא הראשון בחיידק E.coli שהתגלה כנתון לדיכוי. בעוד שאופרון הלקטוז יכול להיות מופעל על ידי כימיקל (לקטוז), אופרון הטריפטופן מעוכב על ידי כימיקל (טריפטופן).
האופרון מכיל חמישה גנים מבניים: trp E, trp D, trp C, trp B ו-trp A, המקודדים את החלבונים המעורבים בייצור טריפטופן. כמו כן האופרון מכיל אזור קדם ואזור מפעיל.
באופרון הלקטוז, הלקטוז נקשר לחלבון הדכאן ומונע ממנו לעכב את תעתוק הגנים, ואילו באופרון הטריפטופן, הטריפטופן נקשר לחלבון הדכאן ומאפשר לו לעכב את התעתוק. הבדל נוסף בין האופרונים הוא שאופרון הטריפטופן כולל פפטיד מוביל ורצף מחליש, שהם גורמים המאפשרים בקרה מדורגת.
ראו גם

אופרון L-אראבינוז
קופסת TATA
הקוד הגנטי
רשת בקרת גנים
תרשים של אופרון הלקטוז
איברהים ג'אבר

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1984 (בן 40) אליזבת שבניו ג'רזי 
 עמדה:  קלע, רכז
 גובה:  1.88 מטרים
 מכללה:  פנסילבניה
 דראפט:  לא נבחר, 2007
 קבוצות כשחקן
 2007–2008   2008–2010   2010–2011   2012–2013   2013:  אייגלאו   וירטוס רומא   אולימפיה מילאנו   ז'לגיריס קובנה   פטרוכימי בנדאר אימאם
 
איברהים "איבי" ג'אבר (באנגלית: Ibrahim "Ibby" Jaaber; נולד ב-3 בפברואר 1984 באליזבת, ניו ג'רזי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-בולגרי ששיחק בעמדות הקלע והרכז. גובהו 1.88 מטר.
ג'אבר נבחר פעמיים לשחקן השנה של ליגת הקיסוס, ב-2006 וב-2007. הוא לא נבחר בדראפט, אך למרות זאת שיחק בקבוצת דטרויט פיסטונס בליגת הקיץ של ה-NBA. לבסוף החל את הקריירה בקבוצת אייגלאו היוונית. באמצע העונה, לאחר שהוביל את הליגה היוונית בפרמטרים רבים (בהם קליעת נקודות וחטיפות) עבר לקבוצת היורוליג האיטלקית וירטוס רומא.
הוא שיחק בז'לגיריס קובנה בעונת 2012/13 אך במהלך העונה עזב אותה מסיבות אישיות וסיים את העונה בקבוצה המשחקת בליגת כדורסל האיראנית. בסוף עונת 2013 הוא פרש מכדורסל מקצועי.
ג'אבר שיחק בנבחרת בולגריה, עימה השתתף באליפות אירופה 2009.
אופרון הלקטוז

אופרון הלקטוז (באנגלית: Lac Operon), הוא אופרון הדרוש לפירוק ושינוע של הסוכר לקטוז בחיידק E.coli וביצורים פרוקריוטים נוספים. האופרון מכיל שלושה גנים מבניים המקודדים לחלבונים שונים, וכן קדם (פרומוטר), אתר מפעיל (אופרטור) וטרמינטור. פעילות האופרון מתאפשרת על ידי נוכחות או העדר של הסוכרים גלוקוז ולקטוז בתא.
אופרון זה הוא מנגנון הבקרה הגנטי הראשון שפוענח ביצורים פרוקריוטים ולכן משמש כמודל ללימוד בקרת גנים. פעולת אופרון זה נתגלתה ונחקרה לראשונה על ידי צמד הביולוגים ז'אק מונו ופרנסואה ז'קוב, אשר זכו בשל כך בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה בשנת 1965.
מבנה האופרון

אופרון הלקטוז מורכב משלושה גנים רצופים המקודדים לשלושה חלבונים שונים. לפני גנים אלה מופיעים הקדם והאתר המפעיל, ואחריהם מופיע הסיום. הגנים המקודדים לחלבון מכונים בשמות: lacY, lacZ ו־lacA. (ראו תרשים לעיל)
הגן lacZ מקודד לחלבון β-galactosidase, אנזים תוך תאי המפרק את הלקטוז שהוא דו סוכר אל רכיביו גלוקוז וגלקטוז. דבר המאפשר לחיידק לנצל את האנרגיה האגורה בסוכר זה.
הגן lacY מקודד לחלבון β-galactoside permease, נשא המסייע בהכנסת לקטוז אל התא.
הגן lacA מקודד לחלבון β-galactoside transacetylase, אנזים המעביר קבוצת אצטיל מ־Acetyl CoA אל β-galactosides.
שלושת הגנים הנמצאים באופרון סמוכים זה לזה, כך שניתן לשעתקם למולקולת mRNA אחת ארוכה, אשר ממנה הם מתורגמים לחלבונים השונים (mRNA פוליציסטרוני). תעתוק הגנים מתחיל עם קשירת האנזים RNA פולימראז לקדם, שהוא אתר הקשירה והזיהוי של האופרון הנמצא מעט לפני הגנים ברצף ה־DNA של החיידק.
בקרה באמצעות ה־lac repressor

האופרון אינו מתורגם לחלבון כל העת מכיוון שזהו תהליך הדורש אנרגיה ומשאבים מן החיידק. תרגום האופרון תלוי בזמינות הלקטוז ובהיעדר גלוקוז – כאשר החיידק מצוי בסביבה ענייה בלקטוז או סביבה המכילה גם גלוקוז, הגנים אינם באים לידי ביטוי והחיידק מנצל מקורות אנרגיה חלופיים, ואילו כאשר החיידק מצוי בסביבה עשירה בלקטוז וענייה בגלוקוז, החלבונים מיוצרים והחיידק מפרק את הלקטוז כמפורט לעיל.
לצורך הבקרה על תעתוק האופרון נעשה שימוש בחלבון בקרה הנקרא דכאן (repressor) lac. הגן המקודד לחלבון זה הוא lacl, הנמצא בסמוך לאופרון על רצף ה־DNA, והוא תמיד מתורגם לחלבון, כך שתא החיידק תמיד מכיל דכאן זה. כאשר זמינות הלקטוז יורדת ובתא החיידק אין לקטוז, הדכאן נקשר אל האתר המפעיל של האופרון, בצורה שהוא מפריע לקשירה של RNA פולימראז אל הקדם. עקב כך הגנים lacZYA משועתקים ל־mRNA ולחלבון ברמות נמוכות ביותר.
כאשר החיידק נמצא בסביבת לקטוז, הלקטוז מפורק על ידי מעט החלבונים שמתורגמים באופן תמידי, וכתוצר לוואי מיוצר אלולקטוז, אשר הוא מתפקד כמשרן (inducer) ונקשר לאתר אלוסטרי בדכאן. כתוצאה מכך משנה הדכאן את צורתו והוא אינו מסוגל עוד להיקשר אל האתר המפעיל. בשלב זה יכול RNA פולימראז להיקשר לקדם (פרומוטר) ולשעתק את הגנים שבאופרון. הגנים עוברים תרגום ונוצרות כמויות גדולות של החלבונים הדרושים לפירוק ושינוע הלקטוז.
סיווג מוטציות בגורמי הבקרה

הפריצה הגדולה אותה הביאו ז'קוב ומונו היא ההבחנה בין הגורמים המבקרים את הגן לבין האזורים עליהם הם פועלים על מנת לשנות את ביטוי הגן. הבחנה זו מהווה את הבסיס לסדרת הניסויים שערכו השניים במטרה להבין את מנגנוני הבקרה של האופרון.
כדי לבצע את מחקרם יצרו השניים תא דיפלואידי לגני ה־lac ואזורי הבקרה (קדם, אתר מפעיל), כשלשאר התכונות נשאר התא הפלואידי. התרבית המכילה חיידק דיפלואידי לגני lac והפלואידי לשאר התכונות נבדקה במצבים שונים תוך התבוננות בפנוטיפ. בכל ניסוי נבדק הביטוי לגנים lacZ ו־lacY בהיעדר IPTG (אנלוג של לקטוז המדמה את פעולתו). סוג זה של ניסוי, בו נבדקת פעולת זוגות גנים, נקרא ניסוי השלמה (קומפלמנטציה).
הניסוי מתואר בתרשים, כאשר הגן lacA אינו נכלל בו מטעמי נוחות ומכיוון שהוא איננו משפיע על המטבוליזם של לקטוז. בשלבי הניסוי הרלוונטיים מופיע הגן בצורה דיפלואיטית. חלק a מציג את מצב הדיכוי ללא מוטציות וללא לקטוז, b מציג מצב בו הדכאן מנוטרל בשל נוכחות IPTG (אנלוג ללקטוז), בחלקים c ו־d מוצגים שני מקרים של מוטציות המונעים מהדכאן לדכא את הביטוי, באחד מדובר במוטציה בגן עצמו ובשני מוטציה באתר המפעיל. בחלק e נראה מבחן השלמה לגן lacl המקודד לדכאן. ניתן לראות שגם כאשר ישנה מוטציה באחד מהעותקים של lacl, לא משועתקים הגנים Z ו־Y. כלומר, ישנה השלמה בעזרת הגן התקין. ההסבר ליכולת ההשלמה הוא שהדכאן הוא חלבון קטן יחסית כך שהוא נייד בתא. החלבונים מהעותק התקין מסוגלים להגיע ולהקשר גם אל האתר המפעיל המרוחק יותר ולמנוע את ביטוי הגנים. פעולה זו של רכיב מרוחק מכונת לעיתים פעולה בטרנס (trans).
בחלק f בוצע ניסוי דומה רק שהפעם נבדקה מוטציה באתר המפעיל, מוטציה זו יוצרת אתר מפעיל קונסטיטוטיבי (OC) הגורם לביטוי הגן בלי קשר למצב הדכאן. ניתן לראות שעל אף שהדכאן תקין הוא אינו יכול למנוע את ביטוי הגנים lacZ ו־lacY. ניתן לראות גם כי מוטציה זו השפיעה רק בגדיל ה־DNA בו היא התרחשה ובגדיל השני הבקרה תקינה ואין ביטוי לגנים אלו. מכאן ניתן להסיק כי האתר המפעיל משפיע על הגדיל בו הוא נמצא ופועל בצורה דומיננטית.
ניסוי מורכב יותר מתואר בחלק g. בניסוי זה ישנה מוטציה באחד הגדילים בגן lacZ ובגדיל השני ישנה מוטציה בגן lacY. באופן זה ניתן להסיק מנוכחות החלבון מאיזה גדיל הוא נוצר, משום שישנה אפשרות אחת בלבד. בגדיל המסוגל ליצור רק lacZ ישנה בנוסף מוטציה באתר המפעיל כמו בניסוי הקודם כך שגם בנוכחות דכאן יש ביטוי לחלבון. בצורה זו ניתן לראות בוודאות כי המוטציה באתר המפעיל פועלת רק בגדיל בו היא מתרחשת כלומר היא מוטציה דומיננטית הפועלת ב־cis.
לכאורה נראה כאילו הניסוי תוכנן לאחר הבנת המנגנון, בפועל ז'קוב ומונו הניחו כי ישנו אתר ב־DNA בעל התכונות של האתר המפעיל ותכננו את ניסוי ההשלמה כדי להוכיח זאת.
אנלוגים של לקטוז

במהלך סדרת הניסויים השתמשו ז'קוב ומונו בתחליפים או נגזרות של לקטוז. זאת מכיוון שההרכב הכימי שלהם אינו מאפשר לחיידק לפרקם ולכן מקל על עריכת הניסוי. מרכיבים אלה מכונים בשם אנלוגים של לקטוז מכיוון שהם בעלי מבנה כימי דומה לזה של הלקטוז ומבנה זה מאפשר להם לדמות נוכחות של לקטוז. במרבית האנלוגים מוחלפת המחצית של הגלוקוז בקבוצה כימית אחרת דומה בצורתה.
Isopropyl-β-D-thio-galactoside או IPTG הוא אנלוג נפוץ המשמש כמשרן לפעולת אופרון הלקטוז. הוא מסוגל להקשר אל הדכאן ולנטרל אותו, אך הוא איננו מהווה מצע לאנזים β-galactosidase. הדבר מהווה יתרון בעריכת הניסוי, מכיוון שהוא איננו מפורק על ידי החיידק E.coli, רמתו נשארת קבועה בתא וקצב ביטוי הגנים נותר קבוע. מנגנון כניסת ה־IPTG לחיידק משתנה בין חיידקים שונים. בעוד שבחיידק P. fluorescens כניסתו מתווכת על ידי החלבון לקטוז פרמאז (lacY), בחיידקי E.Coli הוא מסוגל לחצות את קרום התא.
Phenyl-β-D-galactose או phenyl-Gal הוא אנלוג נוסף המסוגל לשמש כמצע ל־β-galactosidase, הוא איננו מנטרל את הדכאן ולכן איננו משרן. חיידקים ללא מוטציה אינם מייצרים β-galactosidase ללא נוכחות גלוקוז ולכן אינם יכולים להתקיים מהאנלוג. לעומתם חיידקים בעלי מוטציה בדכאן מסוגלים להתקיים ממנו. בעזרת אנלוג זה ניתן לבצע סלקציה לחיידקים בעלי מוטציה בגן המקודד לדכאן.
הערות שוליים

↑  Jacob F; Monod J (June 1961). "Genetic regulatory mechanisms in the synthesis of proteins". J Mol Biol. 3: 318-56. PMID 13718526
מבנה הלקטוז ותוצרי הפירוק שלו, הסוכרים גלוקוז וגלקטוז.
גרף: הגדילה הדו־שלבית של מונו

האנלוג IPTG
איברהים בובאכר קייטה

איברהים בובאכר קייטה (בצרפתית: Ibrahim Boubacar Keïta, שהיה מוכר גם כ-IBK;‏ 29 בינואר 1945 – 16 בינואר 2022) היה פוליטיקאי, שכיהן כנשיא מאלי השישי מספטמבר 2013 עד אוגוסט 2020. קייטה כיהן גם כראש ממשלת מאלי בשנים 1994–2000 וכיושב ראש הפרלמנט בשנים 2002–2007.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
איברהים בובאכר קייטה נולד ב-29 בינואר 1945 בדרום סודאן הצרפתית. הוא היה בעל תואר שני בהיסטוריה. לאחר לימודיו, עבד קייטה כחוקר במרכז הלאומי למחקר מדעי. הוא חזר למאלי בשנת 1986. בשנת 1999 מונה קייטה לסגן נשיא האינטרנציונל הסוציאליסטי. הוא התמודד לנשיאות במרץ 2002, אך הפסיד והגיע למקום השלישי עם כ-21% תמיכה. הוא גינה את הבחירות וטען כי זויפו לרעתו. בית המשפט החוקתי לא קיבל את טענותיו. בשנת 2002 נבחר ברוב של 115 מתוך 138 חברי הפרלמנט לתפקיד נשיא האספה הלאומית של מאלי. בשנת 2007 ניסה להתמודד שוב ללא הצלחה לתפקיד הנשיאות.
קייטה ניצח בבחירות שנערכו בקיץ 2013 והושבע לתפקידו ב-4 בספטמבר.
באוגוסט 2020 התפטר מתפקידו לאחר שנעצר על ידי מורדים, על רקע הפיכה צבאית שהתחוללה במדינה.
נפטר ב-16 בינואר 2022.
איברהים בסיט

איברהים בסיט (באנגלית: Ibrahim Basit; נולד ב-13 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן גנאי בעמדת החלוץ שמשחק במירבאת.