stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארי וטונטו

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  פול מזורסקי 
 הופק בידי:  פול מזורסקי 
 תסריט:  פול מזורסקי, ג'וש גרינפלד
 עריכה:  ריצ'רד הלסיי 
 שחקנים ראשיים:  ארט קרני אלן בורסטין לארי הגמן צ'יף דן ג'ורג' פיליפ ברנס מלאני מיירון טונטו (חתול)
 מוזיקה:  ביל קונטי 
 צילום:  מייקל בטלר
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 הקרנת בכורה:  12 באוגוסט 1974
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, לוס אנג'לס, שיקגו 
 תקציב:  980,000 דולר
 הכנסות:  4,600,000 דולר
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ארט קרני)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הארי וטונטו (באנגלית: Harry and Tonto) הוא סרט מסע אמריקאי משנת 1974 בבימויו של פול מזורסקי שגם כתב את התסריט ביחד עם ג'וש גרינפלד.
בתפקיד הראשי - ארט קרני שזכה על משחקו בסרט בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. הוא זכה גם בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר.
פול מזורסקי וג'וש גרינפלד היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
העלילה היא על אלמן קשיש שעורך מסע בארצות הברית מחוף לחוף ביחד עם החתול שלו.
תקציר העלילה

הארי קומבס (ארט קרני) הוא אלמן קשיש, מורה בפנסיה שגר לבדו בדירה קטנה באפר וסט סייד בניו יורק ביחד עם חתולו, טונטו. את זמנו החופשי הוא מבלה בשיחות עם חברו הקשיש ג'ייקוב על ספסל בגינה.
הבניין של הארי עומד להיהרס כדי להקים שם מגרש חנייה. הארי מסרב להתפנות ומפונה בכוח עם כל חפציו. למקום מגיע בנו הבכור ברט שמפנה אותו לביתו. אשתו של ברט מקבלת אותו בקרירות והוא מקבל מיטה בחדרו של הבן נורמן. הארי מרגיש שאינו רצוי ומתקשר לבתו שירלי (אלן בורסטין) בשיקגו שמסכימה לארח אותו. לפני הנסיעה הוא מגיע לתחנת המשטרה ומזהה בצער את גופת ידידו ג'ייקוב.
לפני העלייה למטוס הוא מסרב להוראה להפריד בינו לטונטו, עוזב את שדה התעופה וממשיך באוטובוס בדרך טונטו צריך להתפנות. האוטובוס עוצר אך טונטו נעלם והאוטובוס ממשיך. הארי מוצא את החתל וממשיך בטרמפים. הוא רוכב מכונית משומשת ב-250 דולר וממשיך בנסיעה למרות שבנו ברט מודיע לו שרישיון הנסיעה שלו פג כבר ב-1958.
בדרך הוא אוסף את ג'ינג'ר (מלאני מיירון) נערה בת 16 שברחה מביתה ורוצה להצטרף לקומונה בקולורדו. הם שוכרים חדר במוטל ומנהילים שיחה ארוכה בו הוא מספר לה על אהובתו הראשונה ג'סי. ג'ינגר מציעה לו להיפגש אתה. לאחר חיפוש הוא מוצא את ג'סי (ג'רלדין פיצג'רלד) בבית אבות כשהיא קצת דמנטית אבל זוכרת את אשתו אני. הם רוקדים כשג'ינג'ר מתבוננת בהם.
הם מגיעים לשירלי שמנהלת חנות ספרים בשיקגו. שירלי היא גרושה ללא ילדים והארי מבין שלא יוכל להישאר שם. למקום גם נשלח נורמן כדי להחזיר אותו אבל הוא מתאהב בג'ינג'ר והם מחליטים לנסוע לקומונה בקולרדו ברכב שהארי ויתר למענם.
הארי ממשיך בטרמפים ופוגש אנשים שונים ובניהם גם זונה שמקיימת איתו יחסים עבור 100 דולר.
הוא מגיע ללאס וגאס, נכנס לקזינו ומפסיד. הוא יוצא להשתין ברחוב, נתפס על ידי שוטרים ומושלך לכלא. בתאו נמצא גם סאם האינדיאני (צ'יף דן ג'ורג') שמרפא את כאבי הגב שלו בשיטה אינדיאנית.
לבסוף מגיע הארי ללוס אנג'לס ונפגש עם בנו אדי (לארי הגמן). בתחילה אדי מציג את עצמו כסוכן נדל"ן מצליח אבל כשהם מגיעים לדירתו הקטנה מתברר שהוא מרושש והארי צריך לתמוך בו.
הארי מוצא מקום להתגורר ליד הים ומבלה בהליכה על החוף ובשיחות עם קשישים. טונטו מת בגיל 11 והארי מתבונן בחתול הדומה לו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ארט קרני | הארי קומבס | סגן שר החוץ |
| פיל ברנס | ברט קומבס | בנו של הארי |
| אלן בורסטין | שירלי מלרד | בתו של הארי |
| לארי הגמן | אדי קומבס | בנו של הארי |
| ג'רלדין פיצג'רלד | ג'סי סטון | חברתו הראשונה של הארי |
| מלאני מיירון | ג'ינג'ר | טרמפיסטית |
| צ'יף דן ג'ורג' | סאם | עציר אינדיאני |
| ג'וש מוסטל | נורמן קומבס | נכדו של הארי |
| דולי ג'ונה | איליין קומבס | כלתו של האירי |
| הרברט ברגהוף | ג'ייקוב | חבר של הארי |
| ברברה רודס | סטפני | זונה |
פוליטיקה של אזרבייג'ן

הפוליטיקה באזרבייג'ן מתרחשת בתוך רפובליקה נשיאותית עם נשיא אזרבייג'ן כראש מדינה וראש ממשלת אזרבייג'ן כראש ממשלה. כוח ביצועי מופעל על ידי הממשלה, כוח חקיקתי מוטבע הן בממשלה והן באספה הכללית. הרשות השופטת עצמאית משתי הרשויות האחרות.
היסטוריה פוליטית

אזרבייג'ן הכריזה עצמאות מברית המועצות ב-30 באוגוסט 1991, עם איאז מוטאליב כנשיאה הראשון. לאחר טבח של אזרים באזור נגורנו קרבאך במרץ 1992 מוטאליב התפטר ואזרבייג'ן חוותה תקופה קלה של אי יציבות פוליטית. המשטר הישן החזיר את מטאליב לשלטון כבר במאי 1992 אך פחות משבוע מחזרתו של מוטאליב לכיסא הנשיאות ונסיונותיו לדחות את הבחירות הנשיאותיות ולהשהות כל פעילות פוליטית רק גרמו למפלגת האופוזיציה הגדולה לארגן פעולת התנגדות ולבצע הפיכה. כחלק מהרפורמה שהנהיגה מפלגת האופוזיציה היו פירוק הסובייט העליון והעברת כל סמכויותיו לבית הנבחרים של אזרבייג'ן.
בבחירות ב-1992 נבחר מנהיג מפלגת הקידמה המרכזית (PFP) אבופלז אלג'יבאי כנשיאה השני של אזרבייג'ן. הממשלה שנשלטה בעיקר על ידי ה-PFP התגלתה כחסרת יכולת לפתור את בעיות נגורנו קרבאך וכאימפוטנטית בתחום הכלכלה, באופן כללי תפיסת הציבור של הממשלה הזאת הייתה כמושחתת ומסואבת מהיסוד. חוסר שביעות רצון בעם עלה וגבר עד שביוני 1993 אירעו אירועים אלימים של חמושים ברחובות גינג'ה, העיר השנייה בגודלה באזרבייג'ן. כאשר חמושי התנגדות התקדמו כמעט ללא התנגדות לכיוון באקו, הנשיא הנבחר ברח למחוז הולדתו. האספה הכללית נתנה את סמכויות הנשיא להיידר אלייב, אדם אשר לקח תפקידים בק.ג.ב. והיה סגן נשיא ברית המועצות. אלייב נבחר לקדנציה של חמש שנים עם מתנגד סמלי ונבחר שוב ב-1998 בבחירות דומות.
הפרלמנט האזרי הראשון נבחר ב-1995. הפרלמנט הנוכחי המונה 125 חברים נבחר בנובמבר 2000 בבחירות שהראו על התקדמות רבתי בתרבות הדמוקרטית באזרבייג'ן. אף על פי כן הבחירות הללו לא עמדו בסטנדרטים בינלאומיים של בחירות הוגנות וחופשיות.
יו"ר הפרלמנט עמד כשני לנשיא אך החוקה השתנתה ב-2002. כיום ראש הממשלה הוא השני לנשיא. השינוי נעשה כדי לאפשר לבן של הנשיא דאז להחליף אותו כאשר זה אושפז בבית חולים טורקי ביולי 2003. באוקטובר 2003 נערכו בחירות נשיאותיות במדינה בהן בנו של הנשיא היוצא התמודד על התפקיד. משקיפים בינלאומיים דיווחו על הפרות רבות בהתנהלות התקינה של הבחירות הדמוקרטיות באזרבייג'ן.
הרשות המבצעת

ראש המדינה וראש הממשלה עומדים עצמאית מגוף המחוקקים של אזרבייג'ן. נשיא אזרבייג'ן מתפקד כראש המדינה וכראש הרשות המבצעת. העם בוחר את הנשיא לקדנציות של חמש שנים. ראש הממשלה ממונה על ידי הנשיא ומאושרר על ידי האספה הכללית, כמו כן הנשיא ממנה את כל השרים הבכירים וחברי הקבינט.
הרשות המחוקקת

באספה הכללית (מילי מג'לסי) של אזרבייג'ן ישנם 125 חברים הנבחרים לקדנציות של חמש שנים על ידי בחירות כלליות. האספה הכללית היא הגוף היחיד המנחיל חוקים באזרבייג'ן.
הרשות השופטת

בראש הרשות השופטת של אזרבייג'ן עומד בית המשפט לחוקה שהוא עצמאי רק באופן חלקי.
פורום 66

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 מיקום:  שניאנג
 מדינה:  סין
 בעלים:  Hang Lung Properties 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2008–2015 (כ־7 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2015 
 אדריכל:  קוהן פדרסן פוקס (KPF) 
 מידות
 גובה:  מגדל 1: 384 מטר (1,259 רגל) מגדל 2: 351 מטר (1,151 רגל) מטר
 שטח:  920,000 מטר רבוע
 קומות:  מגדל 1: 76 מגדל 2: 68
 
 קואורדינטות:  41°47′58″N 123°25′39″E﻿ / ﻿41.79944444°N 123.4275°E﻿ / 41.79944444; 123.4275
 www.forum66.com
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןפורום 66(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןפורום 66
 
פורום 66 (בסינית: 市府恒隆广场) הוא מתחם מגדלי תאומים בעיר שניאנג, סין. המתחם מורכב משני גורדי שחקים; מגדל 1, אשר גובהו 384 מטרים (1,260 רגל) והוא מכיל 76 קומות ומגדל 2 אשר מתנשא לגובה של 351 מטר (1,152 רגל) וכולל 68 קומות. בניית המגדלים החלה בשנת 2008 והסתיימה בשנת 2015.
הבניינים נבנו על ידי חברת היזמות Hang Lung Properties ושמם (66) זהה לפרויקטים נוספים של היזמים דוגמת פלאזה 66.
פולריטון

פולריטונים הם קוואזי-חלקיקים המשלבים תכונות של אור וחומר.
באופן קלאסי ניתן לתארם כצימוד חזק בין גלים אלקטרומגנטיים לבין דיפול חשמלי או מגנטי שבמקורו בחומר. באופן קוונטי ניתן לתארם כצימוד חזק בין פוטונים לבין קוואזי-חלקיקים אחרים כדוגמת פונונים, אקסיטונים ופלזמונים.
מחקר הפולריטונים הוא חלק חשוב בפיזיקה של חומר מעובה ובכימיה פיזיקלית. באופן כללי, הפולריטונים מסבירים היטב תופעות אופטיות וכימיות בחומרים שונים.
בדומה לאפקט זימן, הפולריטונים הם דוגמה טובה לפיצול רמות אנרגיה של אטומים או מולקולות כתוצאה מצימוד לשדה אלקטרומגנטי בעוד שבאפקט זימן הצימוד מתבצע לשדה מגנטי.
יחס נפיצה (באנגלית:דיספרסיה) של פולריטון בGaP. קווי המגמה האדומים מתארים את הפנונים והפוטונים הלא מצומדים בעוד הקווים השחורים מתארים את הפולריטונים שנוצרים כתוצאה מצימוד בין הפונונים לפוטונים.
סוגים

כאמור, פולריטון הוא תוצאה של צימוד בין פוטון לבין אקזיטציות שונות בחומר. ישנם סוגים שונים של פולריטונים הנבדלים זה מזה בסוג האקזיטציה.
פונון-פולריטון נוצר מצימוד בין פוטון בתחום האינפרא אדום לבין פונון אופטי.
אקסיטון-פולריטון נוצר מצימוד בין פוטון באור נראה לבין זוג אלקטרון חור בחומר (אקסיטון).
פלסמון פולריטון נוצר מצימוד חזק בין פוטון לבין פלסמונים משטחיים, אורך הגל של הפוטון נקבע בדרך לפי סוג החומר והמבנה שלו.
פולריטון בראג (בראגיטונים) נובעים מצימוד בין אקסיטונים למודים פוטוניים של בראג בקריסטלים.
עקרונות

במערכת פיזיקלית שלא ניתן לתאר את התנהגותה באמצעות מודל של פוטונים חופשיים בחומר מודל הפולריטונים הוא הכרחי. תרומה חשובה של פולריטונים היא תיאור מדויק של תלות מהירות האור בחומר כתלות בתדירות.
הפולריטון הוא קוואזי-חלקיק בוזוני ויש להבדילו מהפולארון, קוואזי-חלקיק פרמיוני.
הפולריטונים נובאו תחילה באופן תאורטי על ידי הפיזיקאי האוקראיני קיריל בוריסוביץ׳ (באנגלית: Kirill Borisovich Tolpygo) ותוארו כחלקיקי אור שמצומדים לאקסיטונים.
שימושים

אחד היישומים של פיזיקת פולריטונים הוא לייזר פולריטונים. לייזר פולריטונים הוא התקן המנצל את התכונות של עיבוי בוז-איינשטיין של אקסיטון-פולריטונים במוליכים למחצה על מנת ליצור לייזר בעל סף לזירה נמוך במיוחד.
מבנים פלסמון-פולריטוניים מאפשרים לשלוט על אור בטווח נמוך בהרבה יותר מאורך הגל שלו. תכונות אלו מיושמות בפיתוח של מוליכי גלים, התקנים פוטוניים לאחסון מידע, תאים סולאריים וסוגים שונים של גלאים.
שימוש במבנים פלסמון-פולריטונים לצורכי שליטה באור בטווח נמוך ביחס לאורך הגל שלו פותח דלתות גם בתחום מיקרוסקופיה וליתוגרפיה מעבר לגבול הדיפרקציה (עקיפה) והוא גם מאפשר למדוד את התנע של הפוטון בתווך דיאלקטרי.
נשים במדע

אמילי דה שאטלה, מדענית וסופרת צרפתיה
לאורך תקופות ארוכות בהיסטוריה אפליית נשים וקיפוח זכויותיהן הרחיקו אותן מעיסוק במדע. נשים נאלצו להיאבק על זכותן להשכלה כלשהי, להשכלה מדעית, ועל זכותן לעסוק במדע. במשך דורות הוטלו על נשים הגבלות שונות, כולל על השכלה, מכיוון שנטען, באופן שקרי, שהן חסרות כישורים קוגניטיביים ורגשיים, ושיש בכך איום על יציבות החברה. עם זאת, הצליחו נשים מעטות להשתתף החל מראשית ההיסטוריה של המדע בפעילות המדעית, ותרמו בפיתוח ענפי מדע חדשים, ניסויים ותצפיות פורצי דרך ובניסוח תאוריות חדשות. אולם פעמים רבות חלקן של הנשים בתגליות חשובות לא הוכר, ויוחס לאחרים.
על אף שחל שיפור ניכר במעמד האישה בכלל ובמעמדן של נשים במדע בפרט, גם כיום טרם הושג שוויון מלא בהשתתפות נשים במדע. ניתן לראות זאת ביחס הכמותי בין חוקרים לחוקרות באקדמיה, במספר הנשים הפונות ללימודים בחלק מהתחומים המדעיים ובמספר הזוכות בפרס נובל. בכל אלה מקומן היחסי והכמותי של נשים הוא נמוך. מיעוט נשים במדע פוגע לא רק באותן נשים שהתקדמות הקריירה המדעית שלהן נעצרה, אלא במדע עצמו. אם בקרב 50% מהאוכלוסייה יש קושי גדול להביא לידי ביטוי את הכישורים והיכולות הקיימים בו בתחום המחקר המדעי, קיימת פגיעה במריטוקרטיה, והמדע יוצא נפסד. בנוסף, הבדלים בין המינים בהכרה מצביעים על כך שפעילות של נשים במדע יכולה להביא ערך מוסף, הסתכלות מזווית אחרת ודרכי פעולה שונות, כך שהתרומה של הצטרפות יותר נשים למדע יכולה להיות לא רק כמותית אלא איכותית.
בעשורים האחרונים קיימת התקדמות ברוב מדינות העולם, בהשכלת נשים ובכלל זה גם בהיבט של שילוב נשים במדע. בחלק מהמדינות המערביות עולה אחוז המסיימות של תואר ראשון שני ושלישי על זה של הגברים. קיימת גם עליה איטית בשיעור הנשים מבין הזוכים בפרס נובל. היבט נוסף הוא הערכה מחודשת של היסטוריונים שמגלים תרומות של נשים למדע, שנשכחו או יוחסו למדענים גברים.
העת העתיקה

בעת העתיקה ישנן עדויות לעיסוקן של נשים ברפואה במספר תרבויות. במצרים העתיקה (2700 לפנה"ס) תוארה בהקדשה מריט-פתח כ"רופאה ראשית". זוהי העדות הקדומה ביותר למדענית. אצל הומרוס נזכרת אגמדה כמרפאת ביוון העתיקה לפני מלחמת טרויה (1194–1184 לפנה"ס). אגנודיקה הייתה הרופאה הראשונה שהתמחתה באופן חוקי באתונה במאה ה-4 לפנה"ס.
לימודי הפילוסופיה ביוון העתיקה היו פתוחים לנשים. ידוע על אגלאוניקה, אשר חזתה ליקויים, ותיאנו, מתמטיקאית ורופאה אשר הייתה תלמידתו וכנראה גם אשתו של פיתגורס.
מספר נשים עסקו באלכימיה במאות הראשונות לספירה בעיר אלכסנדריה. הידועה שבהן היא מרים היהודייה אשר המציאה מספר מכשירים כימיים: אמבט מרים (משמש עד היום במעבדות כימיה ולבישול), אמבט חול לחימום (תרמוספוריון), קירוטקיס (זוהי דוגמה ראשונה לריאקציה המבוססת על מחזור סגור של אידוי ועיבוי) ומכשיר זיקוק. למרים יוחסו גם גילוי חומצת המלח ו"חומר ראשוני" זהוב שנוצר מתגובה של סגסוגת עופרת-נחושת עם אדי גפרית בתהליך הקירוטקיס.
היפאטיה הייתה מתמטיקאית, פילוסופית ואסטרונומית יווניה ניאופלטונית אשר פעלה באלכסנדריה. היא הייתה בתו ותלמידתו של ת'און, מנהל ספריית אלכסנדריה. היפאטיה המציאה הידרומטר, אצטרולב ומכשיר לטפטוף מים.
ימי הביניים

בימי הביניים מנזרים היוו מקום בו נשים יכלו לרכוש השכלה ולעיתים גם לבצע מחקר. אם המנזר הגרמניה, הילדגרד מבינגן (1098 – 17 בספטמבר 1179), כתבה על מספר נושאים מדעיים, כולל רפואה, בוטניקה ובעלי חיים.
במאה ה-11 נוסדו האוניברסיטאות הראשונות. ככלל נמנע מנשים ללמוד בהן, למרות זאת, היו מספר מקומות יוצאי דופן. אוניברסיטת בולוניה התירה לנשים להגיע להרצאות החל מפתיחתה ב-1088. הגישה באיטליה ללימודי נשים בתחומי הרפואה הייתה ליברלית לעומת מקומות אחרים. הרופאה Trotula di Ruggiero, עמדה בראש קתדרה בבית הספר לרפואה בסלרנו במאה ה-11. שם לימדה נשים רבות אשר נקראו לעיתים "הגברות של סלרנו". מספר טקסטים על רפואת נשים העוסקים במיילדות וגינקולוגיה מיוחסים לה. רופאה נוספת היא דורוטה בוצ'ה, אשר החזיקה בקתדרה לפילוסופיה ולרפואה באוניברסיטת בולוניה במשך 40 שנים מ-1390.
מלבד הצלחתן של נשים בודדות, הדעות הקדומות התרבותיות מנעו מנשים חינוך מדעי בימי הביניים. דוגמה לכך היא אמרתו של תומאס אקווינס ביחס לנשים ש"היא לא יכולה נפשית להחזיק בעמדת סמכות".
המאה ה-19

החל מהמאה ה-19 חל תהליך התמקצעות של המדע. במחצית השנייה של המאה הוקמו מוסדות אקדמיים לנשים וכמו כן מוסדות ותיקים פתחו את שעריהם בפני נשים. תהליך זה אפשר לנשים לעסוק במדע באופן פורמלי והעניק השכלה מדעית לנשים בהיקף הולך וגדל.
המאה ה-19 > מחצית ראשונה

בממלכה המאוחדת: המדענית הסקוטית, מרי סמוויל, עסקה בחקירת תופעת המגנטיות. היא הציגה את מאמרה "התכונות המגנטיות של קרניים סגולות בספקטרום השמש" בפני החברה המלכותית ב-1826. בכך הייתה לאישה השנייה שעשתה זאת. היא חיברה טקסטים במתמטיקה, אסטרונומיה, פיזיקה וגאוגרפיה וקידמה חינוך לנשים. ב-1835 סמוויל וקרוליין הרשל היו הנשים הראשונות אשר נבחרו לחברה האסטרונומית המלכותית.
תלמידתה של סמוויל, עדה לאבלייס, הייתה מתמטיקאית אנגליה. היא התכתבה עם צ'ארלס בבג' בנוגע ליישומים למנוע האנליטי שלו. בהערותיה לתרגום מאמרו של לואיג'י מנברה חזתה יישומים למנוע זה כמחשב רב-תכליתי אשר כולל למשל גם יכולת הלחנה. היא נחשבת למתכנתת הראשונה. לאבלייס מתה בגיל 36 לאחר הקזות דם מרובות של רופאיה בעקבות מחלתה. על שמה נחגג "יום עדה לאבלייס" לציון והערכה של הצלחותיהן של נשים במדע ובטכנולוגיה.
מרי אנינג הייתה פלאונטולוגית אנגליה אשר חקרה מאובני דינוזאורים. בשנת 1811, בגיל 12, גילתה מאובן מבעל חיים שנראה כקרוקודיל ענק ומאוחר יותר זוהה כאיכתיוזאור. עשר שנים לאחר מכן גילתה את הפלסיוזאור.
בגרמניה: בשנת 1836 הוקם בדיסלדורף מכון להכשרת אחיות. ב-1840 ביקרה בו אליזבת פריי ובהשראתו הקימה מכון דומה בלונדון. במכון זה למדה מספר שנים לאחר מכן פלורנס נייטינגייל.
בצרפת: המתמטיקאית סופי ז'רמן לא התקבלה ללימודים גבוהים בשל מינה. בשל כן נרשמה למכון הפוליטכני בפריז בשם בדוי. היא התכתבה עם גאוס בנושאים מתורת המספרים. על מכתביה חתמה בשם בדוי עקב חששה שמכתב מאשה לא יזכה ליחס רציני. מאוחר יותר חשפה את זהותה וזכתה ליחס אוהד מצידו. עבודתה הוצגה בפני האקדמיה הצרפתית למדעים על ידי לז'נדר מכיוון שהאקדמיה מנעה מנשים להופיע בפניה. ז'רמן תרמה, בין היתר, לתורת האלסטיות ולתורת המספרים, בה תיארה את המושג של ראשוני ז'רמן והוכיחה את המשפט האחרון של פרמה עבור ראשוניים אלו.
בארצות הברית: ב-1840 הייתה קתרין בנסון האשה הראשונה שקיבלה תואר ראשון. האסטרונומית מריה מיטשל התפרסמה בגילוי שביט ב-1847. ב-1848 התקבלה מיטשל כחברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. היא הייתה היחידה שזכתה לכך במשך כמעט מאה השנים הבאות. ב-1865 הוצעה לה משרת פרופסור לאסטרונומיה ומנהלת מצפה הכוכבים בקולג' חדש לנשים בלבד. עיקר פעילותה היה חקר כתמי שמש. היא הייתה הראשונה לגלות שהם מערבולות אנכיות ולא, כפי שחשבו עד אז, עננים.
ב-1849, אליזבת בלקוול הייתה לאישה הראשונה המסיימת לימודי רפואה בארצות הברית. היא הייתה האישה הראשונה והיחידה במוסד בזמן לימודיה.
המאה ה-19 > מחצית שנייה

באנגליה
מלחמת קרים (1853–1856) סייעה לפתיחת מוסדות חינוך לנשים בשל מיסוד מקצוע הסיעוד. באנגליה פלורנס נייטינגייל הקימה ב-1860 בית ספר לאחיות בלונדון ולאחר מכן במקומות נוספים. היא הייתה חלוצה בבריאות הציבור ובסטטיסטיקה. אליזבט גארט אנדרסון הייתה הבריטית הראשונה אשר השיגה הסמכה ברפואה ב-1865. יחד עם נשים נוספות הקימה את בית הספר לרפואה לנשים בלונדון ב-1874.
אנני סקוט דיל מונדר הייתה חלוצה בצילום אסטרונומי ובעיקר של כתמי שמש. היא הייתה בוגרת מתמטיקה של גירטון קולג', הקולג' הראשון לנשים באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1890 נשכרה כעוזרת לאדוארד וולטר מונדר, ראש מחלקת השמש במצפה גריניץ'. הם עבדו יחד, צפו בכתמי שמש ושיפרו את טכניקת הצילומים. הם נישאו ב-1895. כישוריה המתמטיים של אני אפשרו לנתח נתונים שמונדר אסף במשך שנים. מונדר תכננה מצלמה ניידת בעלת עדשה של 35 מ"מ. ב-1898 נסעה להודו וצילמה לראשונה את הילת השמש במהלך ליקוי חמה. ניתוח הנתונים של כתמי השמש וסערה גאומגנטית אפשר להראות שאזורים מסוימים של פני השמש הם המקור לסערות גאומגנטיות ושהשמש איננה קורנת בצורה אחידה (כפי שסבר ויליאם תומסון).
ביאטריקס פוטר הייתה סופרת ומאיירת אנגליה. היא חונכה בביתה והתעניינה בבוטניקה. היא החלה בציור פטריות עקב יופיין, אך אחרי פגישתה עם המיקולוג צ'ארלס מקינטוש, גברה התעניינותה בדרך התרבותן והיא ביצעה איורים מיקרוסקופיים רבים של נבגים ואלו פורסמו בספרים. פוטר פיתחה תאוריה בדבר נביטת נבגים, אך זכתה להתעלמות עקב מינה וגילה הצעיר.
ברוסיה
סופיה קובלבסקיה הייתה מתמטיקאית ופיזיקאית רוסית. באותה תקופה נאסר על נשים ללמוד באוניברסיטאות ברוסיה ועל כן למדה בגרמניה אצל מתמטיקאים מובילים, בברלין אצל קארל ויירשטראס ובהיידלברג אצל ליאו קניגסברגר, גוסטב קירכהוף והרמן פון הלמהולץ. קובלבסקי התמנתה לפרופסור בחוג למתמטיקה באוניברסיטת סטוקהולם בשנת 1884 וכיהנה גם כחברה בהתכתבות של האקדמיה למדעים בסנקט פטרבורג בשנת 1889.
בארצות הברית
במחצית השנייה של המאה הוקמו בארצות הברית קולג'ים לנשים ואלו סיפקו גם עבודה למדעניות. במוסדות אלו למדו נשים רבות לדוקטורט. בשנת 1848, נפתח קולג' לרפואה לנשים של ניו אינגלנד שהיה מוסד הלימודים הראשון בעולם שהכשיר נשים למקצוע הרפואה. במקביל, החלו מוסדות ותיקים להיפתח בפני נשים. ב-1875 למדו במוסדות אלו יחד 3,000 נשים וב-1900 הגיע מספר הנשים בהן לכמעט 20,000. אליזבט בלקוול הייתה לאשה הראשונה שקיבלה תואר דוקטור בארצות הברית בשנת 1849. יחד עם אחותה, אמילי בלקוול, ומרי זקרצ'בסקה, הקימו ב-1857 מרפאה לנשים וילדים וב-1868 בית ספר לרפואה לנשים. בלקוול גם פרסמה מספר ספרים על חינוך רפואי לנשים. בשנת 1876 אליזבט ברג הייתה האישה הראשונה אשר קיבלה תואר בהנדסה אזרחית (מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי) בארצות הברית.
המאה ה-20

במהלך המאה העשרים רוב המחקר המדעי התבצע בתוך אוניברסיטאות. קידום באוניברסיטה תלוי לא רק בהיות המועמד/ת מתאים וראוי מבחינת הישגי המחקר, בהצלחתו בהוראה ובתרומתו לאוניברסיטה אלא מושפע גם מיחסי כוח, מסורות תרבותיות וסטריאוטיפים מגדריים.
המאה ה-20 > מחצית שנייה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשלהי שנות הארבעים של המאה העשרים הבחינה הגנטיקאית ברברה מק'לינטוק בכתמי צבע שהופיעו על גרעיני התירס בשדה התירס בו ערכה את מחקריה. לאחר שחקרה את התופעה מק'לינטוק קישרה בין דגמי הכתמים שנראו בעין לבין המצב הכרומוזומלי כפי שנראה במיקרוסקופ. היא זיהתה אתרים שאחראים על השבירה של אחד הכרומוזומים והבחינה בכך שהייתה בקרה כלשהי על העיתוי והתדירות של השברים בכרומוזום. מקלינטוק הסיקה שהסיבה שגנים מסוימים הופעלו (או הושבתו) היא בגלל אלמנטים הנודדים ממקום למקום בתוך הגנום, שהיא כינתה בשם טרנספוזונים. כלומר, הטרנספוזונים הם מרכיבים גנטיים העשויים לשנות את מקומם על הכרומוזומים ובדרך זו להביא לשינויים תורשתיים. בתירס, הטרנספוזונים קופצים אל תוך הגנים של הצבענים (פיגמנטים) ושבים וקופצים החוצה, וכך "מכבים" או "מדליקים" את התבטאות הגן. בשנות הארבעים עמדו הטענות של מקלינטוק בסתירה לתפיסה המקובלת של הגנים, על פיה הגנים מסודרים בכרומוזום בזה אחר זה, כחרוזים בשרשרת. רק שנים מאוחר יותר, לאחר שהתופעה זוהתה בחיידקים, שמרים, ומאוחר יותר גם בדרוזופילה וצמחים, התקבל ההסבר המדעי של מקלינטוק בדבר הטרנספוזונים. מעבר לכך, נמצא שיש קשר בין תנאי הסביבה לבין התופעה של "קפיצת" גנים, וכי בתנאי עקה עולה שכיחות המוטציות עקב קפיצת גנים. ב-1983, 35 שנים לאחר שגילתה את הטרנספוזונים, בחרה ועדת פרסי נובל במקלינטוק כזוכה בפרס ברפואה ופיזיולוגיה. היסטוריונים של המדע חלוקים בשאלה האם העיכוב במתן הפרס קשור לשיוך המגדרי של מקלינטוק.
רוזלינד פרנקלין, שנפטרה בגיל צעיר ממחלת הסרטן ולא זכתה לקבל את הנובל על חלקה בגילוי מבנה הסליל הכפול של ה-DNA. שני הזוכים המפורסמים, ג'יימס ווטסון ופרנסיס קריק לא הזכירו את פרנקלין בנאומיהם בטקס חלוקת הפרס. הזוכה השלישי, מוריס וילקינס הסתפק בציון לאקוני של "כישוריה הטכניים" של פרנקלין.
וירג'יניה ג'ונסון, חברת הצוות מאסטרס וג'ונסון, הייתה מחלוצי חקר המיניות.
המאה ה-21

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נתונים מספריים מלמדים שמאז אמצע המאה התשע-עשרה קיים שיפור מתמיד הן בשיעור הנשים הרוכשות השכלה מדעית והן בשיעור הנשים הנוטלות חלק במחקר המדעי ומגיעות לעמדות בכירות בתחומי המדע.
בחלק ממדינות המערב, נשים עלו על הגברים ברמות השכלה רבות. לדוגמה, בארצות הברית בשנת 2005/2006, נשים קיבלו 62% מהתארים הנלווים, 58% מהזכאים לתואר ראשון, 60% מהזכאים לתואר שני ו-50% מהדוקטורט. לשם השוואה בתקופה 1899–1900, 17% ממקבלי התואר הראשון, 19% מהזכאים לתואר שני ו-6% ממקבלי הדוקטורט היו נשים
אולם גם בתחילת המאה העשרים ואחת הפערים לא נמחקו, ונשים עדיין מהוות מיעוט בקרב העומדים בראש מעבדת מחקר. שתי תופעות אופייניות כיום למצבן של הנשים בתחומי המדע השונים:
סגרגציה אופקית – במקצועות מסוימים של המדע קיימת נוכחות רבה יחסית של נשים ובאחרים היא נמוכה. בביולוגיה, למשל, שיעור המדעניות גבוה מכימיה ופיזיקה.
סגרגציה אנכית – מצב בו בדרגות הנמוכות ניתן למצוא השתתפות רבה של נשים בעוד שבדרגות הגבוהות יותר, נוכחותן מצטמצמת ומתקבל מעין דגם פירמידה.
בינואר 2005 עורר נשיא אוניברסיטת הרווארד, לורנס סאמרס, סערה כאשר טען כי הבדלים גנטיים גורמים לכך שנשים מצליחות פחות מגברים במדעים ובמתמטיקה. סאמרס התנצל וסייג את דבריו בעקבות התגובות הנזעמות על אמירתו. אולם, התפיסה שהציג לפיה הבדלים מולדים הם הבסיס לחוסר ההצלחה היחסי של נשים במדע, היא תפיסה שמחזיקים בה לא מעט גברים ונשים. עם זאת הדבר לא מהווה בהכרח מדד לנכונות - למרות שקיימים הבדלים סטטיסיים בהכרה בין גברים לנשים, קיימים תחומים בהן נשים עולות על גברים, ובכל מקרה מדובר על הבדל סטטיסטי, כך שניתן למצוא נשים או גברים שיש להן כישורים ששייכים לכאורה למגדר השני.
ביוני 2015, טים האנט, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, אמר בכנס "עיתונאות ומדע" בקוריאה הדרומית כי הוא סבור שמדענים צריכים לעבוד במעבדות מופרדות על בסיס מין, משום שהוא לא רוצה "לעמוד בדרכן של נשים" ומשום שנשים במעבדה "יוצרות בעיות". בתגובה החברה המלכותית של לונדון פרסמה הצהרה רשמית לפיה: "על מנת להשיג את התוצאה המיטבית, המדע צריך לעשות שימוש ביכולת המחקר של כלל האוכלוסייה. יותר מדי אנשים מוכשרים לא מגשימים את הפוטנציאל המדעי שלהם בגלל עניינים כמו מגדר - והחברה מחויבת לסייע בתיקון המצב הזה". במקביל, מדעניות וחוקרות מרחבי העולם העלו למרשתת תמונות "סקסיות" שלהן במעבדה. כתוצאה מכך התפטר האנט ממשרתו בקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
פרסים בין-לאומיים > פרסים אחרים

קיימים פרסים נוספים השקולים מבחינת יוקרתם לפרס נובל, בעיקר בתחומים אשר אינם נכללים בו.
פרסים בין-לאומיים > פרסים אחרים > פרס וולף

נשים שזכו בפרס וולף:
1978 - צ'יין-שיונג וו (פיזיקה)
1981 - ברברה מקלינטוק (רפואה)
1988 - אליזבת פ. ניופלד (רפואה)
1996/7 - מרי ליאון (רפואה)
1998 - רות ארנון (רפואה)
2006/7 - עדה יונת (כימיה)
2015 - פיליפה מארק (רפואה)
2020 - עמנואל שרפנטייה (רפואה), ג'ניפר דאודנה (רפואה)
2021 - ג'ואן סטייץ (רפואה), לין אליזבת (רפואה)
2022 - אן ל'ווילייה (פיזיקה), קרולין ברטוצי (כימיה), בוני בסלר (כימיה)
2023 - אינגריד דובישי (מתמטיקה)
פרסים בין-לאומיים > פרסים אחרים > פרס טיורינג

פרס טיורינג במדעי המחשב:
ברברה ליסקוב (2008)
שפי גולדווסר (2012)
פרסים בין-לאומיים > פרסים אחרים > פרס גדל

פרס גדל במדעי המחשב:
שפי גולדווסר (2001, 1993)
אווה טרדוש (2012)
סינתיה דוורק (2017)
אירית דינור (2019)
פרסים בין-לאומיים > פרסים אחרים > מדליית פילדס

מדליית פילדס מוענקת אחת לארבע שנים לעד ארבעה מתמטיקאים מתחת לגיל ארבעים. הוא נחשב לפרס החשוב בעולם בתחום המתמטיקה:
מרים מירזאח'אני האישה הראשונה שזכתה בו (2014).
מריאנה ויזובסקה (2022)