stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטון פרודקין
קורות חיים

אנטון פרודקין נולד ברוסה. אביו היה חייל בצבא האימפריה הרוסית אשר לחם בבולגריה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), התחתן עם אישה מקומית והשתקע בנסיכות. אחיו של פרודקין, יאקוב לחם במהלך מלחמת הבלקן הראשונה והשנייה ואחותו הצטרפה לחוגי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה. פרודקין רכש השכלה יסודית ותיכונית בסבישטוב. ב-1900 סיים את בית הספר הימי במיקולאייב והצטרף לצי הסוחר הבולגרי. ב-1902 הפך לסוכן של האוכרנה ובמסגרת פעילותו זו, חבר לארגונים מהפכניים פרו-בולגריים כגון הארגון המהפכני הפנים-מקדוני. ב-1905 היה פרודקין מעורב בניסיון ההתנקשות הכושל בסולטאן עבדול חמיד השני בקונסטנטינופול. פרודקין המשיך בפעילותו המחתרתית במסגרת הארגון המהפכני הפנים-מקדוני ונטל חלק ברציחות פוליטיות, כגון סדרת מעשי רצח שבוצעו בסלוניקי (אנ'). ב-1906 ארגן פרודקין שביתת ימאים בנמלי הים השחור. לאורך מלחמות הבלקן ומלחמת העולם הראשונה המשיך פרודקין לרגל עבור האימפריה הרוסית, ודרכה מסר מידע צבאי חשוב למדינות ההסכמה אודות בסיסי וכוחות צבאות מעצמות המרכז. פרודקין נלכד והושלך לכלא.
במהלך מאסרו התקרב לחוגי מפלגת האיכרים של בולגריה ובהמשך רקם קשרים אישיים עם מנהיגה אלכסנדר סטמבוליסקי. עם מינויו של סטמבוליסקי לראש ממשלת בולגריה שוחרר פרודקין מכילאו ומונה לשורת תפקידים ובכלל זה מפקד המשטרה הימית של בולגריה. בראשית 1920, נמנה פרודקין נמנה עם המארגנים הבולטים של "שביתת התחבורה" בבולגריה (בול'). בהמשך, רקם פרודקין קשרים עם אנשי המפלגה הקומוניסטית ובספטמבר 1923 השתתף בניסיון ההפיכה הקומוניסטי הכושל. ב-1925 סייע למארגני הפיגוע בכנסיית סווטה נדליה. פרודקין נעצר על ידי משטרת הביטחון הבולגרית, נשפט ונדון למוות. בהמשך, הומר עונשו למאסר עולם וב-1936 זכה לחנינה ושוחרר. לאחר שחרורו עבר לווארנה ועבד כקברניט פרילנסר בהפלגות מזדמנות. במקביל, החל פרודקין לרגל עבור מינהל המודיעין הראשי של ברית המועצות. ב-1942 נלכד פרודקין כאשר ניסה לבצע פעולת חבלה במכלי דלק של הצבא הגרמני בנמל וארנה. פרודקין נשפט, נדון למוות והוצא להורג ב-1 באוגוסט 1942. ב-1969 בצו של נשיאות הסובייט העליון של ברית המועצות קיבל פרודקין את "עיטור המלחמה הפטריוטית".
בווארנה מנציח אחד הרחובות את שמו.
פרודקין וניסיונות ההעפלה מבולגריה

בספטמבר 1939 גירשה ממשלת בולגריה מתחומה 4,022 יהודים נתינים זרים במסגרת "המסע לגירוש נתינים זרים". לאחר לחץ של הקונסיסטוריה היהודית הוסכם עם המשטרה הבולגרית שמאות רבות של יהודי ששהו תקופה ארוכה במשולש הגבולות טורקיה–יוון–בולגריה יובאו לווארנה, ושם יועלו על ספינות מעפילים שעשו את דרכן לארץ ישראל. בהיעדר סיוע מהמוסד לעלייה ב' פנו ראשי הקונסיסטוריה לברוך קונפינו שניהל מבצע העפלה פרטי מבולגריה לארץ ישראל. קונפינו נעזר בקשריו עם אנשי מנגנוני הביטחון הבולגריים. במסגרת מפעל העפלה זה שכר קונפינו את שירותיו של אנטון פרודקין שגם לו היו קשרים ענפים במנגנוני הביטחון הבולגריים, והוא שימש קברניטה של ספינת המעפילים רודניצ'אר בשלוש הפלגותיה הראשונות לארץ ישראל, במסגרתן עלו 1,133 יהודים מהונגריה ובולגריה ובהם פליטי המסע לגירוש נתינים זרים. לפני הפלגתה השלישית של הרודניצ'אר ארגן פרודקין שביתת ימאים על סיפונה. כאשר שבה הרודניצ'אר מהפלגתה השלישית, פיטר קונפינו את אנטון פרודקין.
לאחר אסון טביעת הסלבדור הקימה הקונסיסטוריה היהודית ועדת בדיקה בראשות לאון פרחי. אנטון פרודקין זומן לוועדה להעיד כמומחה מקצועי, הוא ניצל את ההזדמנות "לסגור חשבון" עם קונפינו, ומסר חוות דעת מקצועית קשה במיוחד בדבר אי התאמתה של ה"סלבדור" ואודות התנהלותו של קונפינו.
ב-1 במרץ 1941 הצטרפה בולגריה להסכם התלת-צדדי והפכה לאחת ממדינות הציר. הוורמאכט נכנס לבולגריה באותו היום. ב-10 במרץ הפליגה מבולגריה ספינת המעפילים דאריין 2 ושערי בולגריה נסגרו ליציאת יהודים. בהמשך לאחר הפלישה ליוגוסלביה וכיבושה על ידי הגרמנים, הגיעו לבולגריה פליטים ממנה והתרכזו בווארנה במטרה לצאת לכיוון ארץ ישראל. המשטרה הבולגרית ערכה מבצע מעצרים בווארנה במסגרתו עצרה 100 פליטים יוגוסלביה, מרביתם מאזור בלגרד ועוד 200 יהודים "נתינים זרים" או מחוסרי נתינות שלא הצליחו לצאת מבולגריה. העצורים הובאו למחנה מעצר הסמוך לכפר איגנטייבו ונכלאו שם. פרודקין רכש ספינה בשם נָדֶזְ'דָה ולפי גרסה אחרת בשם סְטְרוּמָה. הוא הגיע לאיגנטייבו והציע לעצורים להפליג בספינתו תמורת 30 אלף לבות לכל אדם. הפליטים מיוגוסלביה ובראשם החזן אלטארץ נטו לקבל את הצעתו, אך נציגי הקונסיסטוריה היהודית ובראשם נסים (בוקו) לוי סירבו בתוקף להפלגה בשל מצבה הרעוע של הספינה, ופעלו בקרב העצורים שלא לקבל את ההצעה.
פרודקין לו היו קשרים ענפים עם מנגנוני הביטחון הבולגריים, פעל לכך שראשי הקונסיסטוריה יזומנו לחקירה במשטרה ובמהלכה איים עליהם סגן מפקד המשטרה הבולגרית סטואיל דרגנוב, שאם לא יועבר הכסף לפרודקין בתוך שלושה ימים, כל העצורים וראשי הקונסיסטוריה יימסרו לגרמנים ויגורשו למחנות ההשמדה. במהלך הפגישה הוצע שוחד למשטרה הבולגרית כדי לא לאפשר את ההפלגה וסגן מפקד המשטרה הסכים לקבלו. ראש הקהילה היהודית בווארנה ז'אק טולידו ערך מגבית בקהילה וגייס 80,000 לבות. הכסף הועבר למשטרה, העצורים שוחרר מהמחנה וקיבלו אשרות שהייה בבולגריה.
הערות שוליים

↑  יאנקו ניקולוב יאנקוב, The Bulgarian Lepta On Terrorism-Anton Prudkin, באתר iankov.blogspot.com (בבולגרית).
↑  רחוב אנטון פרודקין, באתר WikiMapia.
↑  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עלייה והעפלה מבולגריה ודרכה בשנים 1939–1949, הוצאת עם עובד, תל אביב, 2004, עמודים: 73–78, 310–311.
↑  אריה ל. אבנרי, מוולוס עד טאורוס- עשור ראשון להעפלה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1986, עמודים 268–273.
↑  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עמודים: 314–315.
↑  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עמודים 278, 327.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה – כרך ג' תקופת השואה, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמודים 36–39.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119279258  VIAF: 52495550   WorldCat (עם VIAF): 52495550 
ספינת המעפילים רודניצ'אר
מטרויד

| --- | --- |

 כללי
 סוגה:  מטרוידבניה
 פיתוח:  Team Ninja, Nintendo Software Technology, Next Level Games, Retro Studios, Intelligent Systems, Nintendo Research & Development 1, MercurySteam 
 הוצאה לאור:  נינטנדו 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Nintendo Entertainment System, Nintendo DS, Wii, Nintendo 3DS, נינטנדו גיימקיוב, Super Nintendo Entertainment System, Game Boy Advance, גיים בוי, נינטנדו סוויץ' 
 metroid.com
 
מטרויד  (באנגלית: Metroid) היא סדרת משחקי וידאו מסוגת אקשן-הרפתקאות שהופקה על ידי חברת נינטנדו. המשחק מתמקד בדמותה של סאמוס אראן, ציידת ראשים המבצעת חיסולים של "שודדי חלל" המאיימים על שלום הגלקסיה.
הערות שוליים

↑  Metroid Prime, באתר Metacritic
↑  Metroid Prime 2: Echoes, Metacritic
↑  http://www.metacritic.com/game/wii/metroid-other-m=
↑  Metroid Prime: Federation Force, באתר Metacritic
↑  Metroid Prime: Federation Force, באתר Metacritic
| נינטנדו |
| --- | --- | --- |
| קונסולות נייחות | Color TV Game ‏• Nintendo Entertainment System ‏• Super Nintendo Entertainment System ‏• Nintendo 64 ‏• GameCube ‏• Wii ‏• Wii U ‏• Nintendo Switch |  |
| קונסולות ניידות | Game & Watch • וירטואל בוי • גיים בוי ‏• גיים בוי קולור ‏•  גיים בוי אדוונס • נינטנדו DS ‏• נינטנדו 3DS |  |
| סדרות דגל | סופר מריו • האגדה של זלדה • פוקימון • מטרויד • דונקי קונג • קירבי • Star Fox • יושי • ספלטון • F-Zero • Kid Icarus |  |
| אנשי מפתח בחברה | שיגרו מיאמוטו • סאטורו איווטה • סטושי טג'ירי • יושיהירו מורי |  |
| שונות | Super NES Classic Edition • NES Classic Edition • Mii • דליפת המידע של נינטנדו • Game Freak • אמיבו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 880e7a8b-a64e-4e7f-92c3-7cb201a549ca
רן בן שמעון

רן בן שמעון (נולד ב-28 בנובמבר 1970) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי המאמן כיום את נבחרת ישראל.
קריירה ככדורגלן

בן שמעון גדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה, ובשנת 1987 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, שם שיחק לצידו של אחיו הבכור, החלוץ אסי בן שמעון. במכבי פתח תקווה שיחק עד עונת עונת 1994/1995 עמה זכה פעמיים בגביע הטוטו של הליגה הארצית (אז הליגה השנייה), ובעונתו האחרונה זכה עמה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית (אז הליגה הראשונה) אחרי ניצחון 1:2 על מכבי תל אביב במשחק הגמר, בו כבש בן שמעון את השער השני לזכות מכבי פתח תקווה בבעיטה חופשית מדויקת.
בשנת 1995 חיפש אברהם גרנט, אז מאמן הפועל חיפה, חיזוק בהגנה והתעניין בבן שמעון. מכבי פתח תקווה, בראשותו של אבי לוזון גילו התנגדות עזה. רובי שפירא, אז נשיא הפועל חיפה, סיכם עם אבי לוזון על בורר. זה קבע שאין סכום שיכול לשחרר את השחקן מפתח תקווה. בחיפה היו קולות שההחלטה לא מפתיעה שכן לוזון הוא זה שבחר את הבורר. בסופו של דבר, הפסד 4:1 בגביע הטוטו למכבי תל אביב, אילץ את גרנט לחפש חיזוק הגנתי, ושפירא הסכים לתג מחיר גבוה של 450,000 דולר עבור בן שמעון. הסכום ששולם היה גם סממן לעידן חדש בכדורגל הישראלי, שהמשיך מאבקים מול מכבי חיפה על שחקנים דוגמת טל בנין וראובן עטר, והעלה את רף המחירים של השחקנים ושכרם באופן ניכר.
בהפועל חיפה הפך בן שמעון למנהיג, וזכה לכינוי "5 לב אדום" מצד אוהדי הקבוצה. כמו כן, שימש כקפטן הקבוצה והגיע לשיאו בעונת האליפות של הפועל חיפה בשנת 1999 תחת הדרכתו של המאמן אלי גוטמן. בשנת 2000 מאמן הקבוצה גיא לוי רצה לשחרר את בן שמעון מהקבוצה, אך בלחץ רובי שפירא והאוהדים חזר בן שמעון להתאמן עם הקבוצה והצדדים שבו לשתף פעולה. באותה עונה זכה עם הפועל חיפה בגביע הטוטו.
בן שמעון עוד הספיק לשחק בהפועל פתח תקווה ובבני יהודה תל אביב, ובשנת 2003 פרש ממשחק פעיל. בן שמעון ניחן בבעיטה חזקה ומדויקת והיה אמון על ביצוע הבעיטות החופשיות בקבוצותיו. ממצבים אלה כבש מספר שערים במהלך קריירת המשחק.
קריירה ככדורגלן > נבחרת ישראל

לזכותו של בן שמעון 34 הופעות בנבחרת ישראל. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-9 בספטמבר 1992 במשחק ידידות מול נבחרת פולין, ולאחר מכן שיחק במדי הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1994 ומוקדמות מונדיאל 1998. את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-13 בנובמבר 1999, בהפסד 0–5 לנבחרת דנמרק במסגרת משחקי הפלייאוף של מוקדמות יורו 2000.
קריירה כמאמן

לאחר פרישתו, החל כמאמן קבוצת הנוער של מכבי תל אביב, ובשנת 2005 מונה למאמן הפועל חיפה, אותה עזב לאחר שנכשל במאמציו לעלות עם הקבוצה לליגת העל.
בעונת 2006/2007 אימן את עירוני קריית שמונה בליגה הלאומית וזכה עמה בגביע הטוטו לליגת המשנה. בתום העונה העלה את הקבוצה לליגת העל לראשונה בתולדותיה. בעונת 2007/2008 הוביל בן שמעון את הקבוצה הצפונית למקום השלישי בליגה, שהקנה לה כרטיס לגביע אופ"א.
באפריל 2008, בעקבות הצלחתו בקריית שמונה, הודיעה מכבי תל אביב על בחירתה בבן שמעון למאמנה בעונת 2008/2009. לפני פתיחת העונה תלו תקוות רבות בקבוצה, בעיקר בשל שחקני הרכש והכסף הרב שהשקיע בעלי הקבוצה, אלכס שניידר. אך אף על פי כן לא הציגה הקבוצה יכולת גבוהה ולאחר שמונה מחזורי ליגה בהם השיגה הקבוצה שני ניצחונות בלבד, פוטר בן שמעון מתפקידו.
ב-12 באפריל 2009 חזר בן שמעון לאמן את עירוני קריית שמונה לאחר התפטרותו של אלי כהן בעקבות הידרדרותה לתחתית הטבלה. בן שמעון לא הצליח להציל את הקבוצה מירידה לליגה הלאומית, אך בעונת 2009/2010 זכה עמה שוב בגביע הטוטו לליגה הלאומית, ובתום העונה הוביל אותה בחזרה לליגת העל. בעונת 2010/2011 הוביל בן שמעון את עירוני קריית שמונה לזכייה בגביע הטוטו, והגיע עמה לחצי גמר גביע המדינה. בעונת 2011/2012 זכה עמה בגביע הטוטו בפעם השנייה ברציפות, ובתום העונה הוליך את עירוני קריית שמונה לאליפות הראשונה והיחידה (נכון ל-2024) בתולדותיה. בסיום אותה עונה עזב בן שמעון את הקבוצה בעקבות חילוקי דעות עם בעלי הקבוצה, איזי שרצקי.
לקראת עונת 2012/2013 מונה למאמנה של א.א.ק. לרנקה הקפריסאית, ובתום העונה הוביל את הקבוצה למקום הרביעי בליגת העל הקפריסאית.
ב-20 במאי 2013 מונה בן שמעון למאמן הפועל תל אביב. בעונה זו לא הצליח להעפיל לשלב הבתים בליגה האירופית עם הקבוצה, שאף הודחה מגביע המדינה בשלב מוקדם. בליגה סיימה הקבוצה את עונת 2013/2014 במקום הרביעי, וב-26 במאי 2014 סיים בן שמעון את תפקידו בהפועל תל אביב.
ב-11 ביוני 2014 מונה בן שמעון למאמן מכבי פתח תקווה, ובעונת 2014/2015 הוביל את הקבוצה לפלייאוף העליון, והיא סיימה במקום השישי. כעבור שנה וחצי בתפקיד, לאחר חילוקי דעות עם ההנהלה, החליט בן שמעון להתפטר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
ב-8 ביוני 2016 מונה בן שמעון למאמן בית"ר ירושלים. ב-30 ביוני התקיים משחקו הרשמי הראשון של בן שמעון כמאמן בית"ר ירושלים בתיקו 0–0 נגד סלובודה טוזלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, ושבוע לאחר מכן ניצחה הקבוצה 1–0 במשחק הגומלין. בן שמעון הוביל את הקבוצה לשלב הפלייאוף של מוקדמות הליגה האירופית בפעם הראשונה בתולדותיה, ובו הודחה על ידי סנט אטיין. ב-5 בפברואר 2017 פוטר בן שמעון מתפקידו.
ב-14 בפברואר 2017 מונה בן שמעון למאמן מועדון ספורט אשדוד עד תום העונה, עם אופציה לעונה נוספת.
ב-5 ביולי 2017 מונה למאמן נבחרת קפריסין, ובמוקדמות יורו 2020 הוביל אותה למקום הרביעי בבית. בסך הכל אימן את הנבחרת ב-23 משחקים, מתוכם ניצח חמישה משחקים והפסיד ב-14 משחקים, ובינואר 2020 הסתיים חוזהו בנבחרת.
ב-21 בינואר 2020 חזר בן שמעון לקדנציה שנייה כמאמן מועדון ספורט אשדוד. ב-16 בפברואר 2021 האריך את חוזהו במועדון בשלוש וחצי שנים נוספות.
במאי 2023 הודיע על עזיבת מ.ס אשדוד.
ב-11 בנובמבר 2023 מונה בשנית למאמן א.א.ק. לרנקה.
ב-15 באפריל 2024 המליצה הוועדה המקצועית של ההתאחדות לכדורגל על מינויו של בן שמעון למאמן נבחרת ישראל בכדורגל בחוזה לארבע שנים וב-23 במאי 2024 הוא מונה באופן רשמי לתפקיד. ב-8 ביוני 2024 ערך את משחקו הראשון כמאמן הנבחרת בהפסד 0–3 להונגריה וב-11 ביוני השיג את ניצחונו הראשון, 0–4 על בלארוס, שניהם במסגרת משחקי ידידות.
תארים > כשחקן

גביע הטוטו (ליגת העל): 1994/1995
גביע הטוטו (ליגת המשנה): 1989/1990, 1990/1991
אליפות: 1998/1999
גביע הטוטו (ליגת העל): 2000/2001
תארים > כמאמן

אליפות: 2011/2012
גביע הטוטו (ליגת העל): 2010/2011, 2011/2012
גביע הטוטו (ליגת המשנה): 2006/2007, 2009/2010
גביע הטוטו (ליגת העל): 2015/2016
חיים אישיים

בן שמעון נשוי בשנית. יש לו בת מנישואיו הראשונים ושני בנים מנישואיו השניים.
אחיו, אסי בן שמעון, הוא כדורגלן עבר גם כן.
הערות שוליים

1 2  יגאל גולדשטיין, ‏לארבע שנים: הוועדה המליצה על רן בן שמעון, באתר ערוץ הספורט, 15 באפריל 2024
1 2  נדב צניציפר, הוועדה המקצועית אישרה את מינוי רן בן שמעון למאמן הנבחרת ל-4 שנים, באתר ynet, 15 באפריל 2024.
↑   עידו רקובסקי, רן בן שמעון מונה למאמן נבחרת ישראל בכדורגל, באתר הארץ, 23 במאי 2024
↑  דוד חיון, ‏גיא לוי שיחרר את בן-שמעון מהפועל חיפה; שפירא זועם, באתר גלובס, 31 באוקטובר 2000
↑  אלכס פרנקל, שפירא ללוי: אני רוצה את בן שמעון בקבוצה, באתר ynet, 7 בנובמבר 2000
↑  דוד חיון, ‏בן-שמעון השתתף באימון הפועל חיפה; אוהדים גידפו את גיא לוי, באתר גלובס, 1 בנובמבר 2000
↑  יניב חרמש, בן שמעון: "הפרשה עם גיא לוי מאחורי", באתר ynet, 7 בינואר 2001
↑  לי בוץ, רן בן שמעון יאמן את מכבי ת"א בעונה הבאה, באתר ynet, 20 במרץ 2008
↑  רענן ברנובסקי‏, בן שמעון פוטר ממכבי ת"א, נמני ובלבול יאמנו, באתר וואלה, 2 בנובמבר 2008
↑  תהל אלון, ‏שרצקי מינה את בן-שמעון, היום אימון הבכורה, באתר ONE‏, 12 באפריל 2009
↑  משה הרוש ומשה בוקר, איזי שרצקי: "רן בן שמעון לא חכם", באתר הארץ, 14 בפברואר 2012
↑  שמעון אלבז, עובר לקפריסין: רן בן שמעון חתם בא.א.ק. לרנקה, באתר ynet, 25 ביוני 2012
↑  נדב צנציפר ואלמוג שריד, רן בן שמעון חתם לשנתיים בהפועל ת"א, באתר ynet, 20 במאי 2013
↑  עמית גולדשטיין‏, רן בן שמעון: "רוצה להיות כמו קשטן וגוטמן", באתר וואלה, 22 באוגוסט 2013
↑  עמית גולדשטיין‏, רן בן שמעון סיים את תפקידו בהפועל תל אביב, באתר וואלה, 26 במאי 2014
↑  רון עמיקם, ‏רן בן שמעון: "הפועל ת"א הוא המועדון הכי 'מודלף' במדינה", באתר גלובס, 15 במאי 2015
↑  רועי זריהן, ‏זה רשמי: בן שמעון חתם לשנתיים בפ"ת, באתר ערוץ הספורט, 12 ביוני 2014
↑  אופיר סער‏, רן בן שמעון פוטר מבית"ר ירושלים: "אין בלבי כעס, אכזבה או תסכול", באתר וואלה, 5 בפברואר 2017
↑  רועי זריהן, ‏מינוי מפתיע: רן בן שמעון חתם כמאמן מ.ס אשדוד, באתר ערוץ הספורט, 14 בפברואר 2017
↑  עמית קרקו, ‏אשדוד אישרה, בן שמעון מאמן נבחרת קפריסין, באתר ONE‏, 5 ביולי 2017
↑  ‏יחזור לישראל? רן בן שמעון סיים את דרכו בנבחרת קפריסין, באתר ספורט1, 13 בינואר 2020
↑  עמית קרקו, ‏רשמית: רן בן שמעון מונה למאמן מ.ס אשדוד, באתר ONE‏, 21 בינואר 2020
↑  עמית קרקו, ‏רשמי: רן בן שמעון חתם לעוד 3.5 שנים באשדוד, באתר ONE‏, 16 בפברואר 2021
↑  נדב צנציפר, רן בן שמעון לא ימשיך במ.ס אשדוד בעונה הבאה, באתר ynet, 18 במאי 2023
↑  נדב צנציפר, עכשיו זה רשמי: רן בן שמעון מונה למאמן נבחרת ישראל, באתר ynet, 23 במאי 2024
↑  בן שמעון: "אני פספסתי ברמה האישית. הנבחרת תגיע רחוק", באתר וואלה, 8 ביוני 2024
↑   ניצחון ראשון עם רן בן שמעון: נבחרת ישראל הביסה את בלארוס 0:4 במשחק ידידות, באתר הארץ, 11 ביוני 2024
↑  אביעד פוהורילס, "כשלגיונרים מגיעים למשחק נבחרת, הם רוצים מהר מאוד לחזור לחו"ל", באתר ישראל היום, 31 בדצמבר 2020
בן שמעון כמאמן הפועל חיפה
אבני חמשת המלכים

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  204 מ' 
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  עמק איילון, ישראלישראל
 קואורדינטות:  31°51′45″N 35°00′51″E﻿ / ﻿31.862542°N 35.014029°E﻿ / 31.862542; 35.014029
  (למפת גוש דן מוגדלת) גבעת אבני חמשת המלכים(למפת גוש דן רגילה) גבעת אבני חמשת המלכים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת אבני חמשת המלכים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת אבני חמשת המלכים
 
גבעת אבני חמשת המלכים היא גבעה בגובה 204 מטר מעל פני הים, מדרום לעיר מודיעין-מכבים-רעות, בין העיר ליישוב מבוא חורון. על הגבעה נמצא מחשוף ייחודי של אבני צור, חלק משורת מחשופי צור הממוקמים לאורך הדופן התוחמת את קצהו הצפון-מערבי של עמק איילון. ישנה השערה לפיה האבנים הגדולות, הנראות כאילו הוטלו על הגבעה מן השמיים, הם עקבות המסופר בספר יהושע, פרק י', אודות הקרב שניהלו בני ישראל עם מלכי האמורי במסגרת מלחמת מלכי הדרום, במהלכו ”וַיְהִי בְּנֻסָם מִפְּנֵי יִשְׂרָאֵל, הֵם בְּמוֹרַד בֵּית חוֹרֹן וַה' הִשְׁלִיךְ עֲלֵיהֶם אֲבָנִים גְּדֹלוֹת מִן הַשָּׁמַיִם.”
הסבר גאולוגי

מחשופי הצור אינם ייחודיים לגבעה זו, אלא מצויים לאורך עמק איילון, כולל ריכוז גדול בכפר הפלסטיני בית עור א-תחתא.
דב גינזבורג מן המכון הגאולוגי לישראל מסביר כי הגושים מונחים בשדה, בנטייה כמעט אנכית, מפוזרים בצורה בלתי רציפה על גבי קרקע חרסיתית עמוקה, באופן שניתן להסבר כעדות להתמוטטות סלעים והיסחפותם, עקב פעילות אקטיבית בקווי השבירה של בקע. גושי הצור הקשה גלשו משכבת צור קדומה עקב רעידת אדמה לאחריה סחפו שיטפונות את גושי האבן למדרגות הנמוכות יותר ולבסוף נשארו כתמי צור במרחבי השטח.
התייחסות הלכתית

במסכת ברכות מובאת ברייתא:
תנו רבנן. הרואה מעברות הים, ומעברות הירדן, מעברות נחלי ארנון, אבני אלגביש במורד בית חורון, ואבן שבקש לזרוק עוג מלך הבשן על ישראל, ואבן שישב עליה משה בשעה שעשה יהושע מלחמה בעמלק, ואשתו של לוט וחומת יריחו שנבלעה במקומה, על כולן צריך שיתן הודאה ושבח לפני המקום.
בעקבות ברייתא זו נפסקה הלכה שעל הרואה מקומות אלו לברך ברכת הנסים:
הרואה מקום שנעשו בו נסים לישראל, כגון מעברות הים ומעברות הירדן ומעברות נחלי ארנון, ואבני אלגביש של בית חורון, ואבן שביקש עוג לזרוק על ישראל, ואבן שישב עליה משה בעת מלחמת עמלק, וחומת יריחו, מברך שעשה נסים לאבותינו במקום הזה. ובין ברכה זו ובין שאר ברכות הראיה הרי הם כשאר ברכות וכלם בהזכרת שם ומלכות.
מאיר בר-אילן כתב על הברייתא הזו שהיא ייחודית במגמתה ה"תיירותית", שנועדה עבור נוסעים וצליינים שביקשו לראות בארץ את המקומות בהם אירעו ניסים ושמורי דרך השתמשו בה על מנת להראות לחפצים בכך את אשר ביקשו לראות בשטח.
מאחר שזיהוי מחשוף האבנים שבגבעה עם האבנים עליהם מסופר בספר יהושע הוא השערה בלבד וישנו איסור הלכתי לברך מספק, אין הנחיה למבקרים במקום לברך את ברכת הניסים.
ראו גם

שמש בגבעון דום
הערות שוליים

↑  סיבוב בגבעות מודיעין הדרומיות
↑  מובאים כנספח בסוף ספר יהושע במהדורת "דעת מקרא" שבהוצאת מוסד הרב קוק
↑  מאיר בר-אילן, מקומות פלא בארץ ישראל בעת העתיקה, התפרסם במחקרי יהודה ושומרון ה' (תשנ"ה) עמ' 229–239
יגאל חרד

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1942 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  13 במרץ 2021 (בגיל 78) ישראל ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 
יגאל חרד (21 באוקטובר 1942 – 13 במרץ 2021) היה מוזיקאי, מעבד מוזיקלי, מלחין וגיטריסט ישראלי.
מותו

חרד התגורר ביהוד. נפטר ב-13 במרץ 2021 בגיל 78.
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון, עוזי חיטמן מת מהתקף לב, באתר וואלה, 17 באוקטובר 2004
↑  הדיילים באים, באתר nrg‏, 26 באפריל 2004
↑  המלך, באתר הרשמי של שמואל הספרי
↑  רן בוקר, המוזיקאי יגאל חרד הלך לעולמו, באתר ynet, 13 במרץ 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308097905171  LCCN: nr93015341  MusicBrainz: f9d197f1-970a-44cb-b714-e9f5c690c2fd  VIAF: 14641362   WorldCat (עם VIAF): 14641362
סמל האיטי

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  האיטי 
 תאריך אימוץ:  1807 
 
סמל האיטי הראשון אומץ בשנת 1807. מאז עבר הסמל מספר שינויים. צורתו הנוכחית נוצרה בשנת 1986.
הסמל מורכב משישה דגלי האיטי, שלושה מכל צד של עץ דקל. כמו כן מכל צד של הדקל, על פני מדשאה מצויים תותח, תוף, חצוצרה, רובה ועוגן.
מעל הדגל מוצבת מצנפת פריגית המסמלת חירות.
בתחתית הסמל מופיע על קלף מוטו האי בצרפתית: L'Union Fait La Force ("איחוד משמעו כוח").
הסמל מופיע על דגלה הצבאי והמדיני של האיטי, אך לא על הדגל האזרחי.
היסטוריה

השימוש העתיק ביותר בסמל להאיטי ידוע מאז 1807. הסמל הורכב משני תותחים ועצי דקל. הנשיא דאז, אנרי כריסטוף, הכריז על עצמו כמלך האיטי ואימץ סמל מלכותי. הסמל הורכב ממגן צהוב, שבתוכו עוף חול עולה באש שלו ומסביבו 26 כוכבים, ושני אריות מחזיקים את המגן. על המגן היה סרט לבן עליו היה כתוב את המילים Je renais de mes cendres, שפירושם "אני קם לתחייה מהאפר של עצמי". בתחתית הסמל נכתב המוטו Dieu ma cause et mon épée - "אלוהים, מטעמי וחרבי".
בשנת 1814, הסמל השתנה בכך שהאריות הוסרו והמוטו שבתוך המגן שונה ללטינית. שינוי נוסף לסמל היה בשנת 1849, בו הוצגו שני תותחים ועוף החול הוחלף לנשר. הרקע שונה לסגול והמוטו בתחתית הסמל שונה ל-ma patrie et mon épée - "אלוהים, ארצי וחרבי".
מאז, הסמל עבר עוד מספר שינויים.
סמלים היסטוריים

סמל לפני המהפכה הצרפתית (1625–1803)
סמל מדינת האיטי (אנ') (1807–1811)
הסמל של ממלכת האיטי (אנ') (1811–1814)
הסמל של ממלכת האיטי (1814–1820)
סמל האימפריה השנייה של האיטי (אנ') (1849–1859)
סמל הרפובליקה של האיטי (1859–1964); (1986–הווה)
סמל האיטי (1964–1986)
ראו גם

דגל האיטי
המנון האיטי
הערות שוליים

1 2 3 4  Coat of arms of Haiti | Flag | Haiti | OzOutback, ozoutback.com.au
↑  Flag and Coat of Arms, Embassy of Haiti (באנגלית אמריקאית)
| סמלי מדינות אמריקה הצפונית, מדינות אמריקה המרכזית והאיים הקריביים |
| --- | --- | --- |
| מדינות | איי בהאמה • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • ארצות הברית • בליז • ברבדוס • גואטמלה • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • קובה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טורקס וקאיקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • ברמודה • גוואדלופ • גרינלנד • הולנד הקריבית (בונייר, סאבא, סנט אוסטתיוס) • מונטסראט • מרטיניק • סן ברתלמי • סן מרטן • סנט מארטן • סנט פייר ומיקלון • נבאסה • פוארטו ריקו • קוראסאו |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
יהודה ארזי

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1907 לודז'
 פטירה:  25 בפברואר 1959 (בגיל 51)
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 תאריך עלייה:  1923
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 השתייכות:   ההגנה  משטרת המנדט
 תפקידים בשירות
 קצין משטרה ופעיל הגנה במסווה, שליח ההגנה וצה"ל לרכישת נשק ותחמושת, חבר בר"ן, פעיל העפלה
 תפקידים אזרחיים
 יזם בתחום המלונאות
 
לוח זיכרון ליהודה ארזי במקום בו עמד "מלון רמת אביב", בדרך נמיר בתל אביב
יהודה ארזי (טננבאום) (27 בנובמבר 1907 – 25 בפברואר 1959) היה ממפקדיה הבולטים של "ההגנה", חבר המטה הכללי של ההגנה וממקימי הר"ן והש"י.
ביוגרפיה > משפחה וילדות

ארזי נולד בשנת 1907 בלודז' למרים ואברהם טננבאום, עורך, עסקן ציבור וסופר. המשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1923 והתיישבה בתל אביב. ארזי למד בגימנסיה הרצליה והצטרף ל"הגנה".
ביוגרפיה > משטרת המנדט הבריטי

ב-1926, עם תום לימודיו, יעץ לו מפקדו ב"הגנה", אליהו גולומב, להצטרף למשטרה, וכך עשה. הוא עלה במהירות בסולם הדרגות עד שהיה לקצין במשטרה, ובמסגרת תפקידו ניצל את מעמדו כדי להעביר נשק וידיעות להגנה. בעת שירותו במשטרה, בשנת 1931 נשא את רבקה אלבין לאישה. ולאחר כשנה נולדה בתם הבכורה, רות (שנישאה בשנת 1955 לשופט גבריאל בך).
בשנת 1933 מונה להיות קצין חוקר בפרשת רצח ארלוזורוב. במהלך החקירה השתכנע ארזי שאברהם סטבסקי, שהואשם ברצח, חף מפשע, בניגוד לאנשי "ההגנה" שאִתָּם היה בקשר במסגרת תפקידו הכפול, שהיו משוכנעים שסטבסקי הרוויזיוניסט אשם ברצח. ארזי אף סייע לצוות ההגנה של סטבסקי, מה שהוביל לקרע בינו לבין אנשי "ההגנה", ולפרישתו מהמשטרה. את מסקנותיו גילה באספה של 'בני ברית" בתל אביב ביוני 1955, בה אמר כי "רק 48 שעות האמנתי שיהודים רצחו את ארלוזורוב, אולם אחר כך נוכחתי לדעת, שאין לאשמה זו כל יסוד". העיתונאי גרשון הנדל שנכח במקום פרסם את הדברים בעיתון "הבקר". בעקבות הגילוי הזה דרש ח"כ מנחם בגין הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.
ביוגרפיה > שירות הידיעות

לאחר פרישתו מהמשטרה, בשנת 1934, החל לעבוד בחברת "פרדס" לייצוא פרי הדר. אולם לאחר כשנה פגש דיפלומטים פולנים שקישרו בינו ובין ממשלת פולין שהסכימה למכור נשק ליישוב העברי. ארזי נסע עם משפחתו לפולין והבריח נשק ומכונות לייצור כדורים בתוך מכבשים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט ארזי יחד עם משפחתו מפולין, והצטרף לר"ן (הריגול הנגדי של ההגנה, לימים הש"י).
עם תחילת שיתוף הפעולה בין ההגנה לצבא הבריטי בשנת 1940, נקרא למלא את חלקו. הוא עסק, יחד עם קבוצה נבחרת של אנשי ההגנה, בפיתוח תוכניות חבלה בעורף הצבא הגרמני ואף השתתף בכמה מבצעים. במקביל פעל שוב להברחת נשק ואמצעי חבלה מהצבא הבריטי במצרים לרשות ההגנה. במהלך המלחמה, בשנת 1941, נולד בנו דן.
פעולותיו אצל הבריטים עוררו חשד, ובשנת 1943 הוא נמלט מהצבא הבריטי וירד למחתרת.